cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
רעידת האדמה בארץ ישראל (1927)
ירושלים
רעידת האדמה גרמה בכל הארץ ובעבר הירדן לכ־285 הרוגים ולכ-940 פצועים. עשרה מההרוגים נמנו בירושלים, ולפחות 25 פצועים. כ-300 בתים התמוטטו או ניזוקו עד כדי חוסר אפשרות לשהות בהם, ביניהם אגף של מסגד אל-אקצא (שאינו מיוסד על קרקע סלעית אלא על קשתות-תמיכה ומילוי מימי הורדוס). קירות במתחם אוגוסטה ויקטוריה, שהיה מעונו של הנציב העליון, נסדקו עד כדי סכנה לשהייה במקום. בעקבות הרעש עבר מעונו של הנציב לבית מחניים, שפונה מדיירו הקודם - מנחם אוסישקין. בנוסף נהרסו בתים רבים בעיקר באזור המזרחי של העיר, הר הזיתים והעיר העתיקה. גם בנייני האוניברסיטה העברית על הר הצופים ניזוקו אך לא היו נפגעים בנפש והלימודים נמשכו. בבית הכנסת החורבה נפלה הנברשת והרסה את בימת העץ של בית הכנסת, שהוחלפה בעקבות זאת בבימת שיש. קצהו הצפוני של שוק הצורפים, המזרחי בשלושת השווקים המקבילים במרכז העיר העתיקה, התמוטט ונהרס ברעידת האדמה.
הגאולוג נתן שלם תיעד את האירוע ביומנו:
הסופר ש"י עגנון, שהתגורר במרכז ירושלים, סיפר על האירוע במכתב לשלמה זלמן שוקן:
שאר הארץ
ביריחו התמוטטו מספר בתים, ביניהם מלון Winter Palace שנבנה אך זמן קצר לפני כן. קריסת המלון גרמה למותן של "שלוש נסיכות" הודיות שהתארחו בו. נהר הירדן נחסם למשך כ-21 שעות בעקבות התמוטטות מצוקי החוואר שבגדותיו. גשר אלנבי נפגע קשות.
שכם סבלה אבדות כבדות ברכוש ובנפש, 60 הרוגים ו-474 פצועים לפחות. עיתון "הצפירה" מיום 17 ביולי דיווח על נזק קשה שספגה קהילת השומרונים, ש-175 נפש מתוכה נותרו ללא קורת גג. חלק גדול מההרוגים בעיר נמנו על קהילה זו, שבתיהם נבנו לגובה, וללא ביסוס אלמנטרי. הבנייה לגובה הייתה אילוץ בעקבות הגבלת התפשטותם לשטחים נוספים על ידי פרנסי העיר המוסלמים. מאיר דיזנגוף, שבעת הרעידה היה ראש מחלקת התעשייה והמסחר של הסוכנות היהודית (במסגרת פסק זמן שלקח מראשות עיריית תל אביב), היה קרוב בליבו לקהילה השומרונית בשכם, ופנה לנדבן נתן שטראוס, שתרם כמה אלפי ליש"ט לקרן הסיוע לנפגעי הרעידה שהקימה ממשלת המנדט, בבקשה לייחד סכום כלשהו לשומרונים בשכם. דיזנגוף נענה בשלילה, ובטענה שהנדבן סומך על ממשלת המנדט שתדע לחלק ולהקצות את כספי הסיוע כיאות בנוסף לכך, ארגן מאיר דיזנגוף, למחרת הרעידה, שיירת משאיות לחם מתל אביב ומיפו לעזרת התושבים בשכם, דבר שעורר התפעלות בקרב העיתונות הערבית, וטענה נגד המוסלמים בארץ שלא נחלצו לעזרת אחיהם המוסלמים כמו שהיהודים עשו. לדברי "הצפירה": "בכל העיר אין אף בית אחד שלא ניזוק מהרעש".
הרס רב נגרם גם ברמלה, לוד ובטבריה: ברמלה נהרגו 17 איש, ונפצעו 70; בלוד נהרגו 32 ונפצעו 86, ובכפרים שמסביבה נהרגו עוד 8 אנשים ונפצעו 16 לפחות; טבריה לא סבלה מהרוגים. בעניין זה יאמר, שבקרב היהודים בארץ לא נהרג איש, דבר ששימש גורמים דתיים יהודים שונים לראות בכך "אצבע אלוהים". ויש שטענו שהסיבה נעוצה כנראה בהבדלים באיכות הבנייה.
עבר הירדן
העיר שנפגעה ביותר הייתה א-סלט שבה נמנו 32 הרוגים ו- לפחות 34 פצועים, בשאר הממלכה נמנו עוד כ-20.
חקר מוקד הרעש
מכוני מחקר באירופה מצאו, לפי רישומי סייסמוגרפים ועדויות שמקור הרעש היה בגשר אדם ושגודלו היה 6.2–6.25 בסולם ריכטר. בארץ חקר את הרעש מקרוב הגאולוג נתן שלם. לפי מדידותיו ותצפיותיו מוקד הרעש לא היה בגשר אדם אלא כ-30 קילומטר דרומה משם, בצפון ים המלח. 70 שנה לאחר מכן עסק צוות של אוניברסיטת בן-גוריון, המכון הגיאופיסי לישראל ואוניברסיטת סטנפורד, קליפורניה במחקר מחודש של רעידת האדמה, בלי להכיר את מחקריו של שלם. תוצאות המחקר הזיזו אף הן את מוקד הרעש לצפון ים המלח, כ־50 קמ' דרומית למיקום הקודם בגשר דמיה (מול קיבוץ מצפה שלם). הגם שמוקד זה התקבל רשמית בקטלוג הרשמי של רעידות האדמה בארץ ישראל, ניתחו (Aldersons & Ben-Avraham 2014) את "היסטוריית מיקומי רעה"א" וקבעו שאין יכולת לקבוע באופן פסקני איזה מהמוקדים שנמצאו במחקרים השונים (הנ"ל ואחרים), הוא המוקד האמיתי.
תוצאות רעידת האדמה
בימים הבאים הורגשו רעידות משנה קלות בארץ ישראל, לבנון ומצרים. הן לא גרמו כל נזק אך עוררו בהלה גדולה ותושבים רבים ברחו מבתיהם וישנו תחת כפת השמיים. הימים היו ימים חמים ביותר והשלטונות הורו על קבורה מהירה של הנספים כדי לא לגרום למחלות. ביישוב היהודי נוסד ועד ציבורי לסיוע לנזקקים ולקבורה. נתן שלם מדווח ביומנו כי 17 ביולי היה יום אבל רשמי.
באירופה נפוצו שמועות לפיהן ניזוקה מאוד כנסיית הקבר, ואכן היא ניזוקה, גם אם לא באופן חמור מאוד. בעקבות הנזקים, פרץ ויכוח סוער למדי בין הזרמים הנוצריים שנציגיהם מאיישים את כנסיית הקבר מזה מאות בשנים. כל זרם ניסה להתעקש שהוא בלבד יישא בהוצאות התיקונים, או לכל הפחות ברוב התיקונים. הנושא בעלות הנזקים, נוהג כמנהג "בעל בית", וכל זרם ביקש להיחשב כבעל הבית בכנסייה. המזכיר הראשי של ממשלת המנדט בכבודו ובעצמו, הקולונל סטיוארט סיימס, נאלץ לשבת בראש ועדה, שתקבע יחד עם נציגי הזרמים השונים, את החלוקה ביניהם באשר למימון תיקון הנזקים. למעשה בכנסיית הקבר אירעו נזקים קלים יחסית אך מצבה עורר את חשש השלטונות הבריטיים שיצקו בטון לחיזוק היסודות והכניסו לתוכה פיגומים לתמיכה בקירות, בעמודים ובתקרה. פיגומים אלה הוסרו רק 70 שנה מאוחר יותר, ב־1997. כחלק ממהלכי החיזוק ניצלו ארכאולוגים בריטיים את ההזדמנות וביצעו מספר חפירות ארכאולוגיות בתוך הכנסייה, דבר שלא היה ניתן לביצוע בכל דרך אחרת.
רעידת האדמה הייתה אחד מן הגורמים, בנוסף למאורעות תרפ"ט שבאו שנתיים לאחר מכן, שדחפו את התושבים היהודים אל מחוץ לעיר העתיקה ובפרט אל מחוץ לרובע המוסלמי.
המהנדסים הבריטים שמו לב שמבנים ירושלמיים ותיקים אשר חוזקו באמצעות עוגני מתיחה לא התמוטטו. לפיכך חייבו השלטונות הקמת בתים חדשים משולבים בקורות ברזל ("רלסים") או עוגני מתיחה כתקן לשמירה על המבנה מפני רעידות אדמה.
בעקבות הרעש החלה התפתחות בנייה בעיר שכם. מפחד רעידת האדמה, התגוררו התושבים במשך תקופה ארוכה מחוץ לבתיהם, אפילו עד לשלושה חודשים לאחר מכן. הממשלה הבריטית סייעה לתושבים שבתיהם נפגעו בהלוואות בתנאים נוחים, לתיקון הבתים או לבניית בתים חדשים. הלוואות אלו נוצלו על ידי תושבים רבים לבניית בתים מחוץ לעיר העתיקה בעיקר באזורים בצפון-מזרח העיר. לאחר רעידת האדמה, השתפר במידת מה מערך הרחובות בשכם, בשל מאמצי העירייה להרחיב את הרחובות בכל מקום שבתים ישנים התמוטטו.
רעידת האדמה הייתה בעלת ערך למחקר הגאופיזי .לכל רעידת אדמה הרסנית ניתן בקהילה המדעית שם. בדר"כ, השם ניתן לפי האתר הידוע כקרוב ביותר למוקד רעה"א. על כן, רעידת האדמה הזו ידועה בעולם המחקר כ- The Jericho 1927 Earthquake in the Holy land.
יישובים ואתרים שהעוצמה הסייסמית בהם חרגה מאוד מהצפוי על פי המרחק מהמוקד
ברוב רעידות האדמה, מתקיימת במקומות שונים תופעה הקרויה "תגובת אתר סייסמית". מחקר מפורט אודות רעידת האדמה הזו, איתר 45 תצפיות שהתרחשה בהן תופעה זו (ראו טבלה המוצגת משמאל וההסבר לה). התצפיות המודגשות הן תצפיות שהיו חריגות על פי שני מבחנים שונים שבחנו את הסוגיה: מבחן אחד על פי תצפיות שהשארית שלהן חרגה ממוצע השאריות של כלל התצפיות במחקר, ומבחן שני על פי משוואת ניחות אופיינית לאזור ארץ ישראל.
לעומתם זאת, החוקרים ורד ושטרים זיהו תופעת צל רעידת אדמה באזור מישור החוף, שממערב לאזור רמלה לוד. זאת מכיוון שאזור רמלה לוד ספג אנרגיה מוגברת שבאה לידי ביטוי בתגובת אתר סייסמית בשתי רעידות האדמה ההרסניות שהתרחשו בארץ ישראל בשנים 1837 ו- 1927.
רעידות עוקבות ומקדימות
רעידות עוקבות (Aftershocks) מאפיינות כל רעידת אדמה חזקה. גם לרעידת 1927 התלוו רעידות עוקבות, ברם חלקן הגדול לא הורגש, ועל כן ניתן היה "לאתר" אותן בדיעבד רק על ידי סריקת הקטלוג של התחנה הסייסמוגרפית הקרובה ביותר שהייתה בקסרה שבלבנון, ובסריקת עיתוני התקופה שדיווחו על הרעידות שכן הורגשו. מחקר לאיתור הרעידות העוקבות נילווה למחקר של רון אבני. דיאגרמת עמודות המתארת את הרעידות שאותרו מוצגת בצד שמאל.
באשר לרעידות מקדימות, ככל שהיו הן לא הורגשו. על פי בדיקת אירועי רעידות מקדימות אפשריות מתוך קטלוג התחנה הסייסמוגרפית של קסרה שבלבנון, ייתכן שהיו 8 אירועים כאלה במועדים: 24 יוני, 10 מאי, 2 במאי (שני אירועים), 23 אפריל, 21 אפריל, 14 אפריל, ו-14 במרץ.
פועלי אגודת ישראל
פועלי אגודת ישראל, או בראשי תיבות פא"י וכן פאג"י, היא תנועת פועלים חרדית אשר פעלה תחילה במסגרת אגודת ישראל ומאוחר יותר מחוצה לה, והייתה קשורה בהסכם עם ההסתדרות הכללית. היא פעלה כמפלגה שהתמודדה בבחירות לכנסת והיא מוּכרת כ"תנועה מיישבת" שמשתייכים לה 14 יישובים, בהם 9 מושבים ושני קיבוצים.
גם קבוצה אופוזיציונית אנטי ציונית בתוך אגודת ישראל, שפעלה תקופת מה בשנות ה-40 של המאה ה-20, השתמשה בשם פאג"י, אך אין לה כל קשר לפועלי אגודת ישראל.
היסטוריה
הסתדרות פועלי אגודת ישראל נוסדה בשנת תרפ"ב (1922) בלודז' בפולין, תחילה תחת השם "פועלי אמוני ישראל". אספת היסוד של התנועה בארץ ישראל התקיימה בשנת תרפ"ג (1923),האגודה נרשמה כחוק כאגודה עות'מאנית ביום 28 במרץ 1934. מטרות התנועה, כפי שהוצגו בראשית ימיה, היו:
אחד המניעים ליסוד התנועה הייתה בעיית שמירת השבת במפעלים בבעלות יהודית בפולין, שהיו מחויבים על פי חוקי המדינה להשבית את פעילותם ביום ראשון וכפו על פועלים דתיים לעבוד בשבת. בשנת ה'תרפ"ג (1923) השתתף הרב דוד צבי זילברשטיין מחסידי גור כנציג פועלי אגודת ישראל בכנסייה הגדולה הראשונה. במהלך הדיונים הוא דיווח על פעילותה של תנועת פועלי אגודת ישראל והעלה דרישה מבעלי בתי חרושת החרדים להעסיק פועלים שומרי שבת.
בשנת 1925 ייסדו עולים מפולין את הסניף הראשון של התנועה בארץ ישראל, אך בתום תקופה קצרה הופסקה הפעילות בשל קשיים כלכליים. בשנת 1933 הוקמה התנועה מחדש בארץ ישראל בהנהגתם של יעקב לנדוי ובנימין מינץ, תחת השם פועלי אגודת ישראל, ובמסגרתה התאגדו בעיקר עולים מגרמניה. התנועה התמזגה עם 'הסתדרות הפועלים החרדים', שהוקמה זמן קצר קודם לכן.
בשנת 1935 חתמה התנועה על הסכם שיתוף פעולה מוגבל עם ההסתדרות הכללית לצורך קבלת עבודות וקופת חולים, שהתנגדה לארגוני פועלים עצמאיים מלבדה, על מנת לאפשר לפועלי קבוצת חפץ חיים קבלת עבודה. שיתוף פעולה זה היה מוגבל גם בשל התנגדות אגודת ישראל. ב־1937 נשלח נציג חפץ חיים לכנסייה הגדולה של אגודת ישראל כדי לקבל הסכמה לקבלת אדמות מהקרן הקיימת לישראל לצורך הקבוצה, חרף התנגדות התנועה לקק"ל, אולם נכשל בשליחותו. למרות ההתנגדות הובילה המצוקה של חברי הקבוצה את חברי פועלי אגודת ישראל להחליט בוועידתם ב־1941 על יצירת קשר עם המוסדות הציונים. להחלטה זו תרמה היחלשותה המשמעותית של אגודת ישראל באירופה, שרוב חבריה נרצחו בשואה. ב־1943 נחתם הסכם בין הסוכנות היהודית וקבוצת חפץ חיים בדבר הקצאת קרקע בסמוך לגדרה, בהסכמה שבשתיקה מצד הנהגת אגודת ישראל בארץ. החזון איש נשאל בסוגיה זו והציג גישה נייטרלית.
בשנת 1941 (ה'תש"א) נערכה הועידה השלישית בשנת 1944 (ה'תש"ד) ערכה התנועה ועידה ארצית רביעית בפתח תקווה
לאחר השואה פעלו חברי פא"י באירופה לסייע לניצולי השואה והקימו קבוצות הכשרה לעליה לארץ. בנימין מינץ היה מיוזמי הקמת ועד ההצלה. "פעילותו של מינץ התמקדה בהפעלתם של נציגי התנועה בשתי שלוחות ההצלה של היישוב, בז'נבה ובאיסטנבול...לקראת סוף המלחמה עברו מאמציו של מינץ למוקד חדש. הצלה רוחנית, כלומר חילוץ יהודים שנקלעו בשנות המלחמה למקומות שמחקו את זהותם היהודית, ובראשם ברית המועצות, מצד אחד, ומוסדות נוצריים מצד אחר – ומעבר לכך, עידוד ניצולים במחנות העקורים לחזור ליהדותם ולעלות ארצה...עסק בגיוס שליחים, וערך מסע בן שמונה חודשים בין ריכוזי הניצולים באיטליה, בצרפת, בגרמניה ובפולין. בצרפת אף הקים מחנה מעבר לילדים, (שהיה בניהול משה בנימין קלינמן וחיים גיטלר) 'נצח ישראל'" בקפריסין הקים ר' ליבל קוטנר מחשובי חסידי גור קבוצת הכשרה לעשרות משארית הפליטה ודאג להם לחזור למחצבתם ולהעלותם לארץ ישראל. בי"ח בסיון ה'תש"ו לאחר שביקר בנימין מינץ בפולין שלח מכתבים אל האדמו"ר רבי אברהם מרדכי אלטר מגור בו מפרט את המצוקה והסכנות לשארית הפליטה הנמצאים בפולין ומבקשים רחמים לברוח מהמקום. ומכתב אל רבי ישראל אלטר ורבי שמחה בונם אלטר לעזור למען הצלת אחים מסכנת מוות... וכותב: " ... הנני שבע רצון שהייתי שם, כי הייתי למשיב נפש למאות ולאלפים, ואני מקווה לתוצאות טובות מביקורי זה, כי אני מרעיש עכשיו את כל העולם היהודי למען הצלת אחינו בפולין"
בתחילה פעלה התנועה בכפיפות ל'אגודת ישראל' העולמית ולמועצת גדולי התורה, אך עד מהרה הפכה התנועה ציונית יותר והיא שיתפה פעולה עם הנהגת היישוב בארץ.
הסמכות התורנית בתנועה הייתה נתונה לרב מאיר קרליץ. בשנת ה'תשט"ו 1955 נבחר הרב אשר זאב ורנר מטבריה לרבה של התנועה. לאחר פטירתו שימשו הרב רפאל קצנלנבוגן והרב יצחק ידידיה פרנקל כסמכות רוחנית.
פעילות פוליטית
פא"י התמודדה בבחירות לאספה המכוננת, היא הכנסת הראשונה, במסגרת החזית הדתית המאוחדת. החזית הדתית המאוחדת הייתה שותפה בקואליציה, אך לפועלי אגודת ישראל לא היה נציג בממשלת ישראל הראשונה ובממשלת ישראל השנייה, בניגוד לשאר הסיעות שהרכיבו את החזית. בבחירות לכנסת השנייה התמודדה פועלי אגודת ישראל עצמאית, תוך עימותים בין תומכיה ובין תומכי אגודת ישראל. היא זכתה בשני מנדטים. יחד עם אגודת ישראל היא הצטרפה לקואליציה של ממשלת ישראל השלישית וקלמן כהנא שימש סגן שר במשרד החינוך. ב-23 בספטמבר 1952 עזבו אגודת ישראל ופועלי אגודת ישראל את הקואליציה בגלל התנגדותן לגיוס נשים לצה"ל. בתחילת דצמבר ניהלה פועלי אגודת ישראל משא ומתן על תיקונים בחוק שירות לאומי וכניסה חזרה לקואליציה, שבמסגרתה אמור היה בנימין מינץ להתמנות לשר הסעד. החזון איש ביקר את ההסכם המתגבש ומועצת גדולי התורה פרסמה פסק שלפיו אסור לשרת בשירות לאומי בכל מסגרת שהיא, אפילו שאינה צבאית. בעקבות כך חזרה בה פא"י מהמהלך. מוסדות פועלי אגודת ישראל היו חלוקים לגבי ההצטרפות לקואליציה. הרוב, בראשות בנימין מינץ וקלמן כהנא תמך בכניסה לקואליציה, בעוד המיעוט, בראשות אברהם יהודה גולדראט וז' זוהר תמך בחזית משותפת עם אגודת ישראל בהתנגדות לממשלה. על רקע מחלוקת זאת נבחרה בינואר 1953 מזכירות חדשה לפועלי אגודת ישראל, שבה גולדראט וזוהר לא היו חברים. על פי הסכם רוטציה בין כהנא וגולדראט, היה על כהנא להתפטר מהכנסת באמצע הקדנציה של הכנסת השנייה. אולם בעקבות המחלוקת קבעה סיעת פועלי אגודת ישראל שאל לכהנא להתפטר. על פי דיווחים בעיתונות, שהוכחשו על ידי בנימין מינץ, שילם קלמן כהנא פיצויים לגולדראט על שלא מילא את הסכם הרוטציה. בינואר 1954 השמועות גררו גינוי מקיר לקיר בוועדת הכנסת. בעקבות הסכסוך הוביל אברהם יהודה גולדראט אופוזיציה פנימית בתוך פועלי אגודת ישראל, אשר תמכה בקשר יותר קרוב עם אגודת ישראל, אשר נטען שהקיפה כ-40% מהמפלגה. במהלך שנת 1956 עברו אברהם יהודה גולדראט ויעקב לנדוי לפועל המזרחי, שם נבחר אברהם יהודה גולדראט לוועד הפועל המצומצם של המפד"ל.
בבחירות לכנסת השלישית, והרביעית התמודדה פועלי אגודת ישראל במסגרת החזית הדתית התורתית עם אגודת ישראל. אך במהלך הכנסת הרביעית פרשה מהסיעה המאוחדת ונכנסה לממשלה, דבר שעורר שוב את חמת אגודת ישראל. בבני ברק נערכה עצרת מחאה גדולה, בהשתתפות חברי מועצת גדולי התורה ורבנים בולטים ובהם הרב יעקב ישראל קניבסקי שהתנגד לפא"י עוד לפני הכניסה לממשלה. במכתב מחודש אב תשכ"א יצא הרב קנייבסקי נגד מנהיגי המפלגה וכתב כי הם "השחיתו התעיבו והפכוה למפלגה חומרית מובהקת... והמה מכניסים ארס אשר קרך בשורותיהם", ועל מצביעיה כתב כי הם "בכלל מחללי שם שמים בסתר וברבים". הרב צבי פסח פרנק, רבה של ירושלים, הביע דעתו בעד פא"י וכתב מכתב תמיכה בעד כניסת פא"י לממשלה. גם בשנת ה'תשל"ט בבחירות שנערכו לעירית בני ברק ברשימה החרדית ט"ז בראשות שמואל וינברג ונתמכה על ידי רב העיר הרב יעקב לנדא ורבי חיים שאול גריינימן יצאו הרבנים רבי יעקב קניבסקי והרב ש"ך נגד הרשימה, ובעקבות כך הוחרם ונרדף על ידם רבי חיים שאול גריינימן עד לפטירתו.
במהלך כהונת הכנסת הרביעית הצטרף ח"כ בנימין מינץ לממשלת מפא"י ומונה לשר הדואר.
ב-ט"ו בסיון ה'תשכ"א 30 ביוני 1961 נפטר בנימין מינץ, קהל אלפים השתתפו בהלווייתו בהם אדמורי"ם רבנים בהם רבי שמחה בונם אלתר מגור
בכנסות החמישית, שישית, ושביעית התמודדה עצמאית וזכתה ל-2 מקומות.
בבחירות לכנסת השתים עשרה (ה'תשמ"ט) 1988 לאחר שהציבור הליטאי בראשות הרב אלעזר מנחם מן שך הקימו את מפלגת דגל התורה עקב סירובו של האדמו"ר מגור בעל הלב שמחה לדרישתו של הרב ש"ך להחרים את חסידות חב"ד הלכו לבחירות במסגרת של אגודת ישראל ולאחר מאבק בחירות סוער זכו בהשיג גדול של-5 מנדטים הכולל את אברהם ורדיגר, לעומת 2 שזכו דגל התורה. בכנסת השלוש עשרה הלכו ביחד עם אגודת ישראל ובהסכם רוטציה עם ח"כ מנחם פרוש נכנס אברהם ורדיגר כנציג פא"י.
האדמו"ר 'הבית ישראל' מגור פעל רבות להחזרת פא"י למסגרת של אגודת ישראל, להליכה משותפת ואף למיזוג, אולם הפלג הליטאי באגודת ישראל שהיו כפופים להרב שך והרב יעקב ישראל קניבסקי חששו להחלשת כוחם, בשנת ה'תשכ"ד (1964) לקראת הבחירות לכנסת השישית נעשו מגעים לאיחוד מחודש, בתמיכת רבי חיים מאיר הגר מוויז'ניץ ורבי ישראל אלתר מגור. בכינוס מועצת גדולי התורה הוחלט על פי דעת הרוב שלא להתאחד. המתנגדים היו בעיקר הרבנים הליטאים. לקראת הבחירות לכנסת ה-11 הייתה הכרזה בבית המדרש של גור בירושלים בשם האדמו"ר ה'לב שמחה' כי מי שהיה לו טובת הנאה מפועלי אגודת ישראל יכול לבחור עבורם, גם האדמו"ר בעל הפני מנחם צידד בהליכה משותפת עם פא"י, בעקבות זאת, כותב העיתונאי נח זבולוני, פגעו בו קשות ונכתבו נגדו כתבי פלסתר, בית הדין של חסידות גור פרסם הודעה חריפה כנגד כותבי ה'פשקווילים'.
לתנועה היו סנפים רבים ברחבי הארץ עם אלפי חברים אשר השתתפו בבחירות לרשויות המקומיות ופעלו למען חברי פא"י ואחרים, בבני ברק נבחרו לראשות העיר ראובן אהרונוביץ, ושמואל וינברג, לעיריית פתח תקווה ישראל אידלמן שהיה סגן ראש העיר שנים רבות, בחיפה יעקב כ"ץ ומשה בליטנטל סגני ראש העיר, בירושלים ישראל מאיר קליינרר ושלמה זלמן דרוק בצפת ישראל חיים ברקוביץ (ראש העיר), ברעננה מיכאל ורמן, בטבריה מנדל ברדווין ואברהם לוריא, בכפר אתא דוד שייקביץ סגן ומ"מ ראש העיר בראשון לציון בצלאל פריזנט, וכן נבחרו בערים באר שבע, נתניה ומקומות נוספים. כמו כן נציגי התנועה היו חברים במועצות דתיות, ובאיגודים המקצועים של ההסתדרות הכללית מבלי שהצטרפו לוועידת ההסתדרות,
פעילות לא-פוליטית
פועלי אגודת ישראל הייתה תנועה מיישבת, ובמשך השנים הקימה מספר יישובים חקלאיים, ובהם: יסודות, בני ראם, בית חלקיה, חפץ חיים, שעלבים, מאור מודיעים, מבוא חורון, גמזו, בני עיי"ש, נחליאל, ומתתיהו, כמו כן הקימה מספר כפרי נוער, ובהם: יד בנימין, כפר אליהו שבתחומי גדרה, ומוסד חינוכי חקלאי על שם נתן בירנבוים בכפר סבא שהוקם בשנת תש"ה 1945 ביוזמתו של בנימין מינץ.
בשנת ה'תש"ג 1943 הקימה פא"י את חברת 'פיתוח - חברה למימון והשקעה של פועלי אגודת ישראל, בניהולם של ראובן אהרונוביץ, מנחם מורגנשטרן ופנחס פיטרקובסקי ובנו שיכונים במספר ערים בישראל למען חברי פא"י, בהם שכונת נוה אחיעזר ושיכון פא"י שבתחומי שיכון ה' בבני ברק, ובשכונת זכרון מאיר בבני ברק, שיכון פא"י בתחומי קריית שלום בתל אביב, גבעתים, פתח תקווה, חיפה, רחובות, קריית אתא ,הרצליה,ירושלים.
בשנת תרצ"ה 1935 הקימו חברי התנועה את קופת מלווה וחסכון של פועלי אגודת ישראל בתל אביב בניהולו של מאיר וידסלבסקי, בשנת 1954 נוסדה קופת מלווה גם בעיר חיפה, לאחר שנים קיבלה קופת מלווה רישיון לבנק בשם בנק פועלי אגודת ישראל. בשנת 1977 התמזג הבנק עם הבנק הבינלאומי וחבר הכנסת אברהם ורדיגר מונה ליושב ראש הדירקטוריון. ב-4 באוקטובר 1999 הועברו מניות הבנק שהיו בידי התנועה לידי חברת ב.מ.ק.כ. בנימין אחזקות פיננסיות, ב-21 בינואר 2009 נחתם הסכם בין ב.מ.ק.כ. לבין הבנק הבינלאומי על מכירת חלקם לבנק הבינלאומי תמורת סך של 84.1 מיליון ש"ח.
בשנת תש"י 1950 הוקמה חברת חזקיהו בע"מ בה היו רשומים חלק מנכסי המפלגה על מנת שהכנסותיה ישמשו להחזקה, להנהלת ולהרחבה, וכן להקמת מוסדות חינוך תורה, נוער ותרבות, ומוסדות ילדים של פא"י. בשנת 1996 הוקמה עמותת 'אגוד תורה ומעש' לקידום חיי תורה שלמים במדינת ישראל, ובשנת 1983 הוקמה 'אגודת נחליאל' לסיוע לנזקקים ומלגות לתלמידים וסטודנטים,
פא"י גם הקימה בתי כנסת רבים בערי ישראל, שנקראו על שמה, ובמשך השנים התפללו בהם יהודים שהיו מזוהים עם דרכה של התנועה.
ביטאונה של פא"י, "שערים", יצא במשך שנים רבות כיומון בעריכת יהודה נחשוני ויעקב ברונר, ולאחר מכן כשבועון עד שנסגר לחלוטין.
במשך שנים רבות הייתה תנועת הנוער עזרא מסונפת לתנועת פועלי אגודת ישראל.
פא"י כיום
כיום פא"י חדלה להתקיים כמפלגה. נשארו לה נכסים של למעלה מ-100 מיליון ש"ח והיישובים והמוסדות שהקימה, אולם היא מהווה בעיקר סמל. שמה נישא בעיקר על בתי כנסת שהקימה התנועה ברחבי הארץ. לעיתים, מחליפים בתי הכנסת פנים. דוגמה לדבר ניתן למצוא בחיפה, שם בית הכנסת של אנשי פא"י משמש את חסידי ויז'ניץ וביאלה, ובבני ברק בית הכנסת בבית התנועה ברחוב ירושלים 6 בשם 'נר יהודה' על שמו של יהודה נחשוני יו"ר סניף פא"י בבני ברק, שופץ ונבנה מחדש ובו מתפללים 2 בתי כנסת של חסידי גור, וכן בית הכנסת הוותיק 'פא"י-גור' ברחוב רבי עקיבא 68.
בנו של חבר הכנסת לשעבר אברהם ורדיגר ומזכ"ל התנועה חנוך ורדיגר, שהיה חבר במועצת עיריית ירושלים ומועמד מס' 9 מטעם פועלי אגודת ישראל ביהדות התורה לכנסת ה-14, ניסה להחיות את המפלגה ומוסדותיה. במסגרת זו, כינס את ועידת המפלגה בשנת 2004, בה השתתפו מאות צירים, שבחרו את מוסדות המפלגה באופן דמוקרטי. כמו כן הקים מוסדות חינוך המתאימים לרוחה ודרכה של פא"י.
בעשור הראשון של המאה ה-21 הוקמה מפלגת טוב, הנחשבת ממשיכה אידאולוגית של פא"י ההיסטורית. יו"ר התנועה הוא חנוך ורדיגר. המפלגה הריצה מספר רשימות בירושלים, בית שמש ביתר עילית ואלעד במימון הלואות בסך של כ- 1.6 מיליון ש"ח שניתנו על ידי הסתדרות פועלי אגודת ישראל, ולא זכו לנציגים.
בשנת 2001 הוקמה חברת 'חברותא' בשיתוף עם הפועל המזרחי המורכבת מ-4 עמותות. 1. עמותה לקידום מקצועי חברתי ברוח הדת ומסורת ישראל 2. עמותה לקידום מקצועי לעובדים בשירות הציבורי במקצועות האקדמיים ברוח דת ומסורת ישראל 3. עמותה לקידום מקצועי לעובדים בשירות הציבורי 4. תלמוד - העמותה לעובדי המדינה. חברי פא"י מהווים שליש מהחברים בוועד העמותות.
בשנת 2012 הוקמה חברת 'שיאון ח.ו. השקעות במקרקעין (2012) בע"מ, העוסקת בהשקעות חלק מכספי התמורה של מכירת מניות בנק פאג"י, החברה חכרה מגרשים מסחרים ממינהל מקרקעי ישראל בבית שמש במטרה לבנות מרכזים מסחרים להשכרה. . וכן הוקמו בשנה זו החברות 'נר איתן אחזקות בע"מ' וחברת ת.ל.י. אחזקות בע"מ, מטרתן אחזקות והשקעות כספי התמורה שהתקבלו בגין מכירת מניות בנק פאג"י.
כיום התנועה החברות והעמותות מנוהלים על ידי המנהלים המיוחדים שנתמנו על ידי בית המשפט, עו"ד בניהו לאבל ועו"ד שאול קוטלר.
יישובי פא"י
מושבים קיבוצים יישובים קהילתיים
אופיום
אופּיום הוא סם פסיכואקטיבי חזק מקבוצת האופיאטים, המופק מהנוזל של תרמיל בוסרי של הצמח פרג תרבותי (פרג האופיום).
פועלי אגודת ישראל
חלוקת נכסי התנועה
ב-25 ביולי 2018 הוציאה השופטת המחוזית בלוד, עירית וינברג נוטוביץ, צו פירוק זמני לתנועה ולגופים הקשורים אליה.
אופיום
תיאור
האופיום מתאפיין בריח נרקוטי ובטעם מריר-חריף. הוא מכיל תערובת של 25 אלקלואידים שונים, ביניהם קודאין, אוריפאווין, תבאין, נרקוטין, פפוורין, והעיקרי שבהם, המופיע רק במין הפרג התרבותי- המורפין. האופיאטים מחלישים את החישה הפיזית ואת היכולת להגיב לגירויים על ידי דיכוי מערכת העצבים. שימוש במינון גבוה ובלתי מבוקר בסמים השונים עלולים לגרום למוות.
פועלי אגודת ישראל
חלוקת נכסי התנועה
ב-22 באוגוסט 2022 נתן בית המשפט בלוד, בראשות השופטת וינברג נוטוביץ, תוקף של פסק דין להסדר הגישור בין המנהלים המיוחדים לרוב מוחלט של המשיבים. הצעת המגשר כי האגודה תפורק ותחוסל ונכסיה יחולקו כמפורט בהסכם הגישור.
בהחלטה סופית של המגשר השופט בדימוס אילן ש' שילה מיום 26 בפבואר 2023 הוחלט על חלוקת הנכסים של פועלי אגודת ישראל כדלהלן:
אופיום
תיאור
אופיום כשלעצמו הוא מרכיב חוקי בתרופות מרשם. בין התרופות המכילות אופיום נמצאות לאודנום (טינקטורה של אופיום) ופרגוריק. אלו משמשות לשיכוך כאבים, למניעת שיעול ולעצירת שלשול.
אופיום בתקופת המקרא
עדויות לשימוש בחומרים שהונפקו מהפרג יש כבר מתקופת המקרא. דומה שבתקופות הקדומות היו גבולות השימוש בסם לרפואה או להנאה ולפולחן, מטושטשים. מהממצא הארכאולוגי שנחשף במזרח הקרוב עולה שצמח הפרג היה ידוע במרחב של ארץ ישראל בתקופת המקרא. לדעת חוקרים אחדים, כלים הקרויים בפי הארכאולוגים בשם "בילביל" שיוצרו בקפריסין ושווקו בכל רחבי הלבנט, נוצרו בצורת הלקט הפוך של פרג כדי לרמז על תכולתם. בדיקת מעבדה של שבר פכית שנמצא בתל אל-עג'ול העלתה שהוא מכיל שרידי אופיום.
תקופת המשנה והתלמוד
דיוסקורידס, רופא בן המאה הראשונה לספירת הנוצרים, מתאר בספרו על חומרי המרפא את השימוש באופיום לרפואה, אופן הפקת גלולות מהאופיום, והסכנות בשימוש מופרז בחומר.
ימי הביניים
השימוש באופיום, היה שכיח מאוד בחברה של ימי הביניים. לפי דבריו של הרופא הירושלמי אלתמימי, בן המאה העשירית, היה השימוש בו מצוי בכל הארצות של המזרח והמערב. במיוחד התפרסמה בהפקתו העיירה אסיוט שבמצרים, ממנה הוא יוצא לכל הארצות. על המסחר הער באופיום, בו עסקו גם יהודים, מעידים האזכורים של מכירתו בתעודות הגניזה הקהירית מאמצע המאה האחת עשרה. בספרות הרפואית של ימי הביניים מוזכר השימוש בפרג למטרות שונות ובעיקר כמשכך כאבים וכנגד הרעלות (תריאק). השימוש באופיום היה בעיקר לצורכי רפואה, אך גם להנאה.
התקופה העות'מאנית עד למלחמת העולם הראשונה
הפרג נזכר מפורשות בהקשר הארצי ישראלי רק בתקופה העות'מאנית, כאשר החלו להשתמש בו בהרחבה לשם הנאה והתמכרות באופנים שונים: אכילה, שתייה, עישון ועוד. עדויות על שימוש באופיום כחומר משכר בארץ ישראל מצויות בספרות נוסעים, שסיפרו על שימוש הטורקים באופיום כדי להגביר את עוז רוחם במלחמה. הוא תואר כחומר המסוכן לבריאות כשנלקח במינון גבוה, ולמרות זאת השתמשו בו כמעט כל הטורקים באופן יומיומי.
בשנת 1799, כשנפוליאון בונפרטה פלש לארץ אך כשל ונאלץ לסגת, הצבא הצרפתי נאלץ לנטוש חלק מהלוחמים החולים ביפו, בשל מספרם הרב. לפי עדויות אחדות, לעשרות מהם אשר מצבם היה קשה, הושארו מנות אופיום, כדי לשים קץ לסבלם ולא ליפול בידי האויב. אך הסתבר בדיעבד כי אחדות ממנות הרעל היו קטנות מדי, ומספר חיילים נותרו בחיים ונלקחו בשבי בידי הצי הבריטי. במלחמת העולם הראשונה היה לאופיום תפקיד חשוב בכיבוש העיר עזה על ידי הבריטים. הקולונל הבריטי ריצ'רד מיינרצהגן מספר ביומנו שמטוסים בריטיים הוטסו מעל העיר והשליכו חפיסות סיגריות ספוגות באופיום. התוצאה הייתה שחלק גדול מן הצבא הטורקי בשריעה ובעזה היה אחוז תרדמה וטמטום, ולא היה מסוגל להתנגדות.
סוון הוקונסון
סוון הוקונסון (בנורדית עתיקה: Sveinn Hákonarson, בנורווגית: Svein Håkonsson; 970–1016 לערך) היה רוזן לאדה והשליט-השותף של נורווגיה בין השנים 1000 – 1015. הוא היה בנו של הוקון זיגרודסון. סוון מוזכר לראשונה בהקשר לקרב הוירונגוור, שבו, על פי מחזור העולם, הוא פיקד על כוח של 60 ספינות. לאחר קרב סבולדר שהתקיים בשנת 1000, מונה סוון להיות השליט-השותף של נורווגיה יחד עם אחיו-למחצה, אריק הוקונסון. לאחר שאריק יצא לאנגליה ב-1014, המשיך סוון בתפקידו יחד עם אחיינו, הוקון אריקסון. ב-1015 הגיע אולף האראלדסון לנורווגיה וטען את זכותו לכס המלכות. הוא הביס את סוון ואת בעלי בריתו בקרב נסייאר (Nesjar). סוון נמלט לשוודיה מתוך כוונה לקבץ כוח לכיבוש חוזר של נורווגיה, אך הוא מת ממחלה לפני שהגשים את שאיפתו.
המקורות הכתובים מתקופתו של סוון דלילים מאוד. מעבר לכך קיימים מקורות שבהם הוא מוזכר שנכתבו יותר מ-150 שנה לאחר מותו. ההיסטוריון השוודי, סטפן הלברג טען ב-1972 שסוון היה דמות פיקטיבית ושהוא לא חי מעולם. הוויכוח על טענה זאת היה חלק מוויכוח רחב יותר על ערכן של הסאגות מהמאות ה-12 וה-13 על אירועים מהמאה ה-11 ולפניה וזו דוגמה לספקנות כלפי נכונות המידע המוצג בסאגות, שנפוץ בעיקר בחוגי האקדמיה השוודית. מסקנותיו של הלברג נותרו שנויות במחלוקת.
סוגרי פואסון
סוגרי פואסון הוא אופרטור בי-ליניארי במכניקה המילטונית, הפועל על שתי פונקציות שתחום ההגדרה שלהן הוא במרחב הפאזה. סוגרי פואסון הם כלי חשוב במכניקה אנליטית.
הגדרתו של האופרטור היא:
האופרטור נמצא בשימוש נרחב במכניקה אנליטית.
סוגרי פואסון במספר משתנים
יהיו (q_i,p_j) קואורדינטות קנוניות במרחב הפאזה. יהיו  ו-  שתי פונקציות גזירות בקואורדינטות הקנוניות. אזי סוגרי פואסון מוגדרים להיות:
שימושים בפיזיקה
בפיזיקה, משוואות הפורמליזם ההמילטוניאני מנוסחות בעזרת סוגרי פואסון. בעזרת סוגרי הפואסון ניתן להגדיר את המשתנים הקנוניים של המערכת.
במכניקה קוונטית, הקומוטטור מקיים את אותן תכונות אלגבריות כמו סוגרי הפואסון. שיטת קוונטיזציה סטנדרטית, שפותחה על ידי פול דיראק, משתמשת בסוגרי פואסון של מערכת קלאסית כדי לתאר את המערכת הקוונטית. האופרטורים המייצגים של הגדלים הקלאסיים נבחרים כך שיחס החילוף בניהם שווה לסוגר הפואסון הקלאסי שלהם כפול i \hbar(כאשר \hbar הוא קבוע פלאנק חלקי 2π). בגלל שהקומוטטור וסוגרי פואסון מקיימים את אותן תכונות אלגבריות, עבור מערכות פשוטות מספיק הדבר מבטיח שמשוואות התנועה הקוונטיות יהיו בעלות אותה צורה כמו משוואות התנועה הקלאסית (בתמונת הייזנברג). כך לדוגמה, משום שהמקום Xוהתנע Pמקיימים באופן קלאסי, ובקוונטיזציה קנונית , אז משוואות התנועה הקוונטיות, היינו משוואת הייזנברג, נותנת:
שהן בדיוק משוואות התנועה הקלאסיות. קוונטיזציה קנונית מבטיחה שהיחס הזה ישמר עבור מערכות לא פתולוגיות. את התהליך הזה ניתן להכליל גם עבור שדות, והוא משמש כדי להגדיר את המרחב והאופרטורים הבוזונים בתורת השדות הקוונטית.
דריה שועלי
דריה שועלי (נולדה ב-1973) היא סופרת, אשת תקשורת ויזמית ישראלית.
ביוגרפיה
שועלי נולדה וגדלה בתל אביב עם אימה, לאחר שהוריה התגרשו כשהייתה בת 3. אביה, אמציה שועלי, ממקימי הימ"מ, נישא מחדש ומנישואים אלה נולדו 9 אחים ואחיות למחצה של דריה.
לאחר שירותה הצבאי במודיעין חיל האוויר למדה לתואר ראשון בפילוסופיה באוניברסיטת תל אביב, ובמקביל החלה לעבוד בתחום התקשורת.
עיתונאית
לאחר שחרורה הצבאי הגישה שועלי תוכנית ברדיו האזורי, וכתבה למקומון זמן תל אביב. כשעזבה את התפקיד ניסתה להתקבל לתפקיד משכתבת למוסף הכלכלי של עיתון הארץ, אך מכיוון שהתפקיד אויש כבר הוצע לה להשתלב כמתרגמת, ומשם התקדמה, במקביל ללימודיה באוניברסיטה, לתפקיד עורכת חדשות חוץ, בין היתר במהלך פיגועי 11 בספטמבר. לאחר מכן עברה לשמש כסגנית עורכת של מגזין טיים אאוט תל אביב, ובשנת 2004 מונתה לתפקיד ראש מערכת החדשות של אתר וואלה. במקביל יצרה יחד עם שני מלמד את תוכנית המערכונים הנשית "אפידורל" ששודרה ב-yes.
בשנת 2005, לאחר שהייתה אחראית לסיקור החדשותי של ההתנתקות מרצועת עזה ב"וואלה", הקימה את מגזין הנשים "עלמה" מבית ידיעות אחרונות וערכה אותו בשנתו הראשונה.
תחנתה האחרונה בשוק התקשורת הישראלי הייתה כסגנית עורך מוסף הארץ, תפקיד בו החזיקה בשנים 2006–2007. לאחר שעברה להתגורר בארצות הברית תיעדה עבור העיתון את מסעותיה במדינה.
יזמת
ב-2007 החליטה שועלי לעזוב את עבודתה ב"הארץ" כדי להגשים חלום ולהקים עם חברתה יעל גבעון ועם יריב חבוט, מייסד ישראבלוג, את האתר Sense of Fashion - זירת מסחר בינלאומית למעצבי אופנה צעירים.
ההשקעה הראשונית באתר הייתה 50 אלף דולר של המשקיע היהודי-אמריקני ג'ף פולבר, ובתוך 3 שנים גייסה שועלי 1.5 מיליון דולר. עד ל-2016 גייסה החברה בניהולה 3.5 מיליון דולר, העסיקה 14 עובדים בשתי יבשות, והובילה את שועלי לגור בניו יורק.
ב-2022 הצטרפה שועלי לצוות הקהילה והתוכן של חברת ההזנק Spacemesh המפתחת מטבע קריפטו הזמין גם לבעלי הכנסה נמוכה ללא ידע טכנולוגי מוקדם או ציוד מתוחכם.
סופרת ומתרגמת
בשנת 2022 יצא רומן הביכורים שלה, "כליא ברק", המתרחש במהלך מבצע צוק איתן ובמרכזו דמותה של מזל מוריס, חוקרת פרטית מכורה למין. לדבריה של שועלי דמותה של מוריס צפויה תככב בעתיד גם בספר המשך.
עוד קודם לכן תרגמה שועלי מספר ספרים מאנגלית לעברית, וערכה ספרים ותרגומים לעברית:
חיים אישיים
שועלי התחתנה בגיל 24 אולם התגרשה כעבור שנתיים. מאז 2006 היא נמצאת בזוגיות עם העיתונאי והבמאי נועם שיזף והשניים הורים לשני בנים ובת.
אחיה למחצה הוא המשורר והסופר רעואל שועלי, ואחותה למחצה היא הזמרת והמלחינה רות שועלי עוד אח למחצה הוא אביתר שועלי ועוד הוא אימרי שועלי שניהם מרכיבים את צמד הראפ הומוריסטי מלכים א' מלכים ב'
השומרים
{{פירושונים|* אגודת השומרים – ארגון שמירה ועבודה שהוקם על ידי יוצאי תנועת השומר
ראו גם
}}
Freeciv
Freeciv הוא משחק אסטרטגיה בתורים למחשבים אישיים המושפע מסדרת משחקי Civilization. המשחק משוחרר תחת הרישיון הציבורי הכללי של גנו, Freeciv היא תכנה חופשית. הגרסה היציבה הנוכחית היא 2.6.0. המשחק כלול ברוב הפצות הלינוקס השולחניות, ונחשב אחד המשחקים החינמיים הטובים ביותר בקוד פתוח.
תיאור
שחקנים מקבלים את התפקיד של ראש שבט באלף ה-4 לפנה"ס וצריכים להנחות את העם שלהם במהלך המשחק. כשעובר זמן במשחק, מתגלות טכנולוגיות חדשות, המאפשרות בנייה של מבנים חדשים בערים ופריסה של יחידות חדשות. שחקנים יכולים להילחם אחד בשני או לקיים יחסים דיפלומטיים.
המשחק מסתיים כאשר: אחת מהציוויליזציות משמידה את כל האחרות, כשאחד העמים מצליח להקים מושבת חלל, או עד תאריך מוגבל. אם נשארת יותר מציוויליזציה אחת לאחר התאריך המוגבל, השחקן עם הניקוד הגבוה ביותר מנצח. הניקוד ניקבע על ידי גודל הציוויליזציה, עושרה הכלכלי, התקדמות תרבותית ומדעית.
עיצוב
חוקים שבדרך כלל משתנים:
ניתן להחליף גרפיקה וצלילים; יש חבילות גרפיקה (tilesets) איזומטריות ודו־ממדיות.
Freeciv משתמש ברשת TCP/IP וכל המשחקים מתחברים לשרת מרכזי. Freeciv מאפשר לשחקנים להפוך את המחשב שלהם לשרת ולשחק נגד שחקני בינה מלאכותית בנוסף למשחקי רשת נגד בני אדם. לפני גרסה 2.0, שחקני בינה מלאכותית לא יכלו לפתוח ביחסים דיפלומטיים עם שחקנים אנושיים. בגרסה הנוכחית שחקני בינה מלאכותית יפתחו ביחסים דיפלומטיים צפויים ומוגבלים לחוקים.
תאימות
במקור המשחק מפותח על IRIX, אבל דווח שהמשחק פועל גם על SunOS, סולאריס, Ultrix ,QNX, לינוקס, FreeBSD, OpenBSD, NetBSD, Mac OS X, OS/2,חלונות ,Cygwin וAmigaOS.
טיב טעם
טיב טעם רשתות בע"מ, המוכרת במותג "טיב טעם", היא רשת שיווק מזון ישראלית שפעילה משנת 1990. הרשת עוסקת בייצור, יבוא ושיווק של מגוון מוצרי מזון. הרשת מוכרת גם מזון לא כשר, ומרבית סניפיה פתוחים במשך כל ימות השבוע, כולל שבתות וחגים. נכון לאפריל 2020 הרשת מחזיקה ב-41 סניפים ברחבי הארץ, ובבעלותה ארבעה מפעלים המספקים לסניפים מוצרי בשר ומאכלי ים שאינם מיוצרים בדרך כלל בישראל.
הרשת היא רשת המרכולים השביעית בגודלה בישראל (לפי מספר סניפים).
תולדות הרשת
הסניף הראשון של "טיב טעם" נפתח בשוק הכרמל (הכרמל 50) בדצמבר 1989 על ידי קובי טרייביטש וצחי ליפקה, ולאחריו נפתח הסניף באזור התעשייה של ראשון לציון בשנת 1993. תוך שנים מעטות פתחה הרשת סניפים נוספים, והפכה לרשת כלל-ארצית.
באוקטובר 2009 רכשה חברת "הארגז השקעות" שבשליטת שלום חגי את השליטה ברשת המרכולים.
רשת המרכולים נמצאת בשליטתה של החברה הבורסאית טיב טעם הולדינגס 1 בע"מ. לחברת טיב טעם זרוע יצרנית בשם "טיב טעם תעשיות". כחלק משינוי ארגוני במהלך שנת 2002 הוקם מטה בראשות מנכ"ל (אל"ם במיל. אבי דדון) לחברת התעשיות. החברה ניהלה את מפעל היצור בפארק תעשיות עמק חפר, את פעילות משחטת "עוף העמק" ובהמשך גם רכשה את מפעל "מזרע".
ב-2011 נתח השוק של הרשת בישראל היה כ-3.3%. בשנה זו, מונה אהרון מידן ליו"ר לא פעיל של הרשת.
ב-2015 רכשה הרשת שבבעלות שלום חגי את רשת "עדן טבע מרקט" - רשת הסופרמרקטים המתמחה במזון אורגני, מזון טבעי, מוצרים אקולוגים ותוספי תזונה, על שמונת סניפיה תמורת כ-29 מיליון ש"ח. בשנים לאחר מכן הסבו הסניפים של "עדן טבע מרקט" הפסדים כבדים לרשת טיב טעם, ולכן רוב סניפיה נסגרו (למעט סניף אחד בתל אביב) ובמקום פתחה רשת טיב טעם מחלקות ויטמינים ומוצרי הטבע תחת המותג "עדן טבע" בתוך סניפי טיב טעם.
ב-12 בספטמבר 2019 החלה הרשת בקמפיין "זה כולה סופרמרקט" בעקבות החלטה על סגירת הסניף של הרשת ברמת החייל בתל אביב בשבת, עם תשדיר פרסומי ביוטיוב שזכה לכ-400 אלף צפיות ושודר גם ברשתות הטלוויזיה. הסרטון זכה לתשבחות מצד אחד וביקורות מהצד השני כיוון שיצא סמוך מאוד לבחירות ספטמבר 2019.
פרשת הבשר המקולקל
ב-2006 שודר בתוכנית הטלוויזיה "כלבוטק" תחקיר שבו נחשף, באמצעות מצלמה נסתרת, חשד למכירת בשר לאחר תאריך התפוגה שלו. בתוכנית שומעים מנהל מחלקה מנחה את עובדיו לתבל היטב חלקי עוף (שנמכרו מתובלים), כך שלא יורגש ריח הריקבון. בעקבות התוכנית נערכה גם בדיקה של משרד הבריאות שאסר על הרשת למכור עוף מתובל. כיום מוכרת "טיב טעם" עוף טרי וקפוא בלבד, ללא תיבול. הפרשה גרמה לטיב טעם נזקים ישירים ועקיפים הנאמדים בכ-60 מיליון שקלים. באוקטובר 2007 נערך תחקיר אחר של "כלבוטק" ובו נטען כי תנאי ההיגיינה במחסני הבשר של הרשת ירודים, ואף מסתובבים בהם חתולים. "טיב טעם" ניסתה למנוע את שידורי הפרומו לתוכנית, אך ללא הצלחה. לטענת החברה, מדובר בצילומים שבוימו על ידי עובדים ממורמרים של החברה, שהיו מועמדים לפיטורין. לעומתה טוען עורך "כלבוטק" כי החומר אמין ונמצא אצלו מזה זמן רב.
פרסום מידע תעופתי
פרסום מידע תעופתי פנים ארצי (פמ"ת) הוא פרסום רשמי של מדינת ישראל, הכולל מידע, כללים והוראות לביצוע טיסות אזרחיות במרחב האווירי של ישראל, וכן מידע אודות שרותי התעבורה האווירית האזרחית (פיקוח טיסה, בקרה מרחבית, מודיעין טיס וכו').
הפמ"ת מהווה פרסום מחייב וכל משתמשי התעופה האווירית האזרחית חייבים להכיר אותו. הפמ"ת מהווה את התשתית המשפטית המחייבת בכל הקשור לתשתיות התעופה ובכלל זה, שרטוטים של שדות התעופה, נתיבים, תהליכי הנמכת מכשירים, נהלים ליציאת מכשירים (Standard instrument departure), נהלים להגעת מכשירים (STAR – Standard terminal arrival route) וכיוצא באלו.
בישראל, הרשות האחראית על פרסום הפמ"ת ועדכניותו היא רשות התעופה האזרחית. בנוסף לפרסום המחייב, בעותק קשיח לכלל המנויים, הרשות מפרסמת את הפמ"ת גם באתר האינטרנט שלה.
מבנה הפמ"ת והדפיות השונות הכלולות בו, כפוף לסטנדרטים שנקבעים על ידי הארגון הבינלאומי לתעופה אזרחית.
מידע כללי
כל "מפעיל אווירי", חברת תעופה שמפעילה קווי טיסה סדירים, נדרש לבצע על פי תכנון כדי שיהיה מותר לו לטוס אל ישראל וממנה ובכלל זה:
מידע לגבי שדות תעופה
מידע המתייחס בין השאר לדברים הבאים:
לאופר
לאופר הוא שם משפחה אשכנזי ממקור גרמני.
פורד קורטינה
פורד קורטינה (באנגלית: Ford Cortina) היא מכונית משפחתית אשר יוצרה על ידי חברת פורד בריטניה בין השנים 1962–1982. יוצרו כ-2,600,000 יחידות בבריטניה בלבד, במשך חמשת הדורות שבהם יוצרה הפורד קורטינה.
היסטוריה
הפורד קורטינה תוכננה במסגרת פרויקט "הארכיבישוף" של פורד בריטניה, שמטרתו הייתה לייצר רכב משפחתי שיימכר בכמויות גדולות. מעצב הקורטינה היה רוי בראון ג'וניור.
מקור השם "קורטינה" הוא בהשראת שמו של אתר הסקי האיטלקי "קורטינה ד'אמפצו", האתר של אולימפיאדת החורף של שנת 1956.
הפורד קורטינה הושקה ב-20 בספטמבר 1962. הקורטינה התאפיינה במנוע הנעה אחורית. עד מהרה הפכה למכונית הפופולרית ביותר בבריטניה. בשנים 1980–1981 הייתה הפורד קורטינה לרכב הנמכר ביותר בבריטניה, והוגדרה כרכב השביעי הנמכר ביותר בבריטניה.
חברת "לוטוס מכוניות" ייצרה בין השנים 1963–1970 את דגם הסלון-ספורט, 2 דלתות, לוטוס קורטינה, דגם Mk1 (1963-1966) ודגם Mk2 (1966-1970) אשר התבסס על דגמי קורטינה, דור 1 ודור 2.
פורד טאונוס TC אשר יוצר בגרמניה, על ידי חברת "Ford-Werke GmbH", (פורד גרמניה), בין השנים 1970-1982 התבסס על "פורד קורטינה" דור שלישי, רביעי וחמישי. הדגם היה קרוי "פורד טאונוס TC" כאשר פירוש "TC" הוא "טאונוס-קורטינה.
דור ראשון
מפרט טכני ומידות
דור שני
מפרט טכני ומידות
דור שלישי
מפרט טכני ומידות
דור רביעי
מפרט טכני ומידות
דור חמישי
מפרט טכני ומידות
שיווק בישראל
בישראל שווקו הקורטינות על ידי "חברה ארץ-ישראל לאוטומובילים בע"מ", מהדור הראשון עד לדור החמישי, במשך כ-20 שנה, והיו לסיפור הצלחה. הקורטינות ששווקו בארץ היו בנפח מנוע 1600 סמ"ק ובדגמי 4 דלתות וסטיישן.
בשנות הששים של המאה העשרים שיווקה "חברה ארץ-ישראל לאוטומובילים בע"מ" מלבד פורד קורטינה את הדגמים שיוצרו באירופה: פורד אנגליה, פורד קונסול, פורד טאונוס, (טאונוס 12אמ, 17אמ, 26 אמ), טאונוס 20M ופורד קאפרי הספורטיבית.
משטרת ישראל השתמשה בקורטינה 1600 כרכב תנועה, סיור ובילוש, משנת 1972 עד שנת 1979.
לריסה מילר
לריסה מילר (נולדה ב-9 בינואר 1988) היא ציירת ומשוררת ישראלית.
ביוגרפיה
לריסה מילר נולדה ב-1988 בגרודנו, שבבלארוס. בשנת 1993 עלתה לישראל עם משפחתה וגדלה בנצרת עילית. למדה בתיכון אורט ע"ש יגאל אלון.
בין השנים 2009 ל-2011 למדה אמנות וחינוך בבית הספר לאמנות קלישר והמכון לחינוך דמוקרטי בסמינר הקיבוצים. בהמשך למדה ציור בפרויקט "שמצלאל", שהובילה הציירת נטליה זורבובה. לאחר מכן למדה אצל הציירת אסיה לוקין.
עובדת בגן ילדים.
מילר מתגוררת ויוצרת בתל אביב.
שירה
ב-2022 יצא לאור ספרה השני, "פירה", בעריכת דניאל עוז והוצאת ברחש.
Kiss and Make Up
Kiss and Make Up (בעברית: נשיקה והשלמה) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הבריטית דואה ליפה, ביחד עם להקת בנות הקיי-פופ הדרום קוריאנית בלאקפינק, מתוך אלבום הבכורה של ליפה, Dua Lipa: Complete Edition. השיר יצא לאור ב-19 באוקטובר 2018, על ידי חברת התקליטים האחים וורנר.
השיר הגיע למקום הרביעי במצעד השירים של פלנדריה.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי דואה ליפה, צ'לצ'ה גריימס, יאניק רסטוגי, זכרי ריימונד, מת'יו ג'ומפה-לפין, מארק וינסנט וטדי פארק והופק על ידי בנקס & רנקס. השיר זכה בפרס ה-BreakTudo בקטגוריית "שיתוף הפעולה הטוב ביותר של השנה".
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-355 מיליון השמעות.
הצלחה
אף על פי שלא יצא כסינגל, זכה השיר להצלחה רבה ברחבי העולם. במצעד הבילבורד הוט 100 הגיע למקום ה-93. במצעד ה-Gaon של קוריאה הדרומית, הגיע למקום ה-75. במצעד השירים של מלזיה הגיע למקום הראשון, תוך שבמצעד השירים של ניו זילנד הגיע למקום ה-32.
השיר דורג במצעדי סוף השנה שבפולין, חבר המדינות, רומניה, ורוסיה.
ויקטור קינגיספ
חייו
קינגיספ נולד בנפת קארמה, שבאי סארמאה באסטוניה.
השכלה
ב- 1906 התחיל ללמוד בקתדרה למתמטיקה ופיזיקה באוניברסיטת סנקט פטרבורג, ב-1910 התחיל ללמוד שם בקתדרה לשפות גרמאניות ורומאניות ובשנת 1917 סיים את הפקולטה למשפטים.
בשורות המהפכה
היה ממייסדי המפלגה הקומוניסטית של אסטוניה.
מונה לחבר בכיר בוועדה המבצעת המרכזית של רוסיה הסובייטית (ועדת "הפרלמנט" הבולשביקי המפקחת על תפקוד הממשלה). היה חוקר בכיר בו.צ'.ק. (לימים נ.ק.ו.ד.) ואחר כך היה סגן יו"ר ו.צ'.ק. בסוף 1918 נשלח לאסטוניה לפקד על המחתרת הקומוניסטית.
מותו
ב-3 במאי 1922 נעצר על ידי המשטרה, הואשם בבגידה בארצו והוצא להורג בטאלין, בליל 4 במאי.
קינגיספ היה נשוי פעמיים והיה אב לשני בנים. בנו סרגיי קינגיספ (1909–1941) היה קצין בנ.ק.ו.ד. ולאחר סיפוחה של אסטוניה לברית המועצות בקיץ 1940 היה אחראי על הוצאתם להורג של תושבי אסטוניה רבים החפים מפשע.
ארלוטיניב הידרוכלוריד
ארלוטיניב הידרוכלוריד באנגלית: Erlotinib hydrochloride (שמה המסחרי של התרופה הוא טרסבה - Tarceva) היא תרופה המיועדת לשימוש כנגד סרטן ריאה של תאים לא קטנים (non Small Cell), ונמצאת בבחינה לגבי יעילותה בסוגים אחרים של סרטן.
מנגנון פעולה
EGFR הקרוי גם HER-1 או ErbB1 הוא אחד החלבונים ממשפחת הרצפטורים לפקטורי גידול אפירמליים ErbB או HER. כמו שאר החלבונים במשפחה EGFR הוא חלבון טרנס ממברנלי. לאחר שהחלבון קושר פקטורי גדילה בדומיין החוץ תאי, משנה חלבון את המבנה המרחבי שלו וכך יוצר דימר (קומפלקס בין שתי מולקולות) עם חלבון EGFR אחר או חלבון אחר ממשפחת ErbB. בעקבות יצירת הדימר מקבל האזור התוך תאי של החלבון EGFR פעילות אנזימטית של טירוזין קינז (פרוק מולקולת ATP למולקולת ADP וזרחן אורגני), בזכות הפעילות הזאת מופעלים מנגנונים שונים בתא הגורמים להתחלקות התא ויצירת גרורות.
ארלוטיניב (החומר הפעיל של טרסבה) נכנס לתא, חודר אל האתר הפעיל של אנזים הטירוזין קינז מעכב את פעילתו, בכך נעצרת חלוקת התא והגידול הסרטני עובר לנסיגה. בפועל התרופה אינה מעכבת את רוב הגידולים וגם הגידולים שמעוכבים מפתחים עמידות לטיפול לאחר חודשים ספורים.
התוויה רפואית
על פי החלטת מנהל המזון והתרופות של ארצות הברית (FDA) התרופה מאושרת לשימוש כנגד סרטן הריאה של תאים לא קטנים (non Small Cell lung cancer) כאשר המחלה גרורתית או מתקדמת מקומית או בלתי ניתנת לניתוח, ולאחר שנכשלה צורה אחת של כימותרפיה. בישראל התרופה מאושרת לשימוש החל מנובמבר 2005 ונמצאת בסל הבריאות בהתוויה של קו טיפולי שני או שלישי (לאחר כישלון טיפול בתרופה אחרת).
פרט להתוויה המאושרת לטיפול בחולי סרטן ריאה של תאים לא קטנים, נמצאת התרופה בניסויים קליניים שונים לטיפול במחלות סרטן אחרות, בין השאר בסרטן הלבלב.
יעילות התרופה
יעילותה של התרופה נבחנה בניסוי קליני שלב III בהשתתפות 731 חולים שנה לאחר תחילת המחקר 31.2% מן מטופלים בטרסיבה נשארו בחיים לעומת 21.5% מן המטופלים שהשתמשו בתרופת הדמה (פלסיבו). הזמן החציוני להישארות בחיים לאחר קבלת התרופה היה 6.7 חודשים לעומת 4.7 חודשים לקבוצת הפלסיבו. בסך הכול רק 8.9% מן המטופלים בתרופה הגיבו לטיפול באופן רצוי (לעומת 0.9% מהמטופלים בפלסיבו), מבין החולים שהגיבו לטיפול זמן התגובה החציוני היה 34.3 שבועות לאחר זמן זה פיתחו החולים עמידות לתרופה והמחלה התפרצה מחדש.
לא נמצאה תועלת בשילוב תרופות כימותרפיות קלאסיות, כגון קרבופלטין ופקליטקסל, בטיפול עם טרסבה.
תופעות לוואי
טרסבה נחשבת תרופה ממוקדת (תרופה ביולוגית) שאינה כימותרפיה לכן תופעות הלוואי שאותן חווים המטופלים נחשבות קלות ביחס לתרופות כימותרפיות, בין תופעות הלוואי:
מונטסילבנו
מונטסילבנו (באיטלקית: Montesilvano) היא עיירה בנפת פסקארה שבמחוז אברוצו שבאיטליה. שם העיירה לקוח כנראה מהשפה הלטינית ומשמעותו "גבעה מיוערת" (סילבה, בלטינית: יערות). העיירה ממוקמת על חוף הים האדריאטי ומהווה יעד משיכה תיירותי הן לתיירות חוץ והן לתיירות פנים. העיירה שוכנת מצפון לפסקארה והיא צמודה לה. מונטסילבנו מחולקת למונטסילבנו הימית (Montesilvano Marina) ולמונטסילבנו עילית (Montesilvano Colle). הראשונה היא עיירה תוססת, משופעת באתרי בילוי ימיים והאחרונה מקורה בעיירה הימיביניימית ובמצודה שהוקמה אז.
היסטוריה
ראשיתה של מונטסילבנו בתקופת הרפובליקה הרומית, אז הוקם בה מקדש לאל יופיטר. באתר בו היה קיים מקדש זה הוקמה בשנת 1468 כנסייה המוקדשת לבתולה של הכרמל. העיירה שגשגה בזכות תעשיית המלח ששווק לרומא. עוד קודם לכן הוקם בשנת 872 מנזר סן קלמנטה. תיעוד על ההתיישבות הראשונה על הגבעה קיים משנת 1114, מימיו של רוג'רו השני, מלך סיציליה והאזכור הראשון של העיירה בשמה הנוכחי הוא משנת 1140. במאה ה-15 הייתה העיירה חלק מממלכת נאפולי.
ב-1815 לאחר המלחמות הנפוליאוניות חזרה מונטסילבנו להיות חלק מהנחלה של בית בורבון ובשנות העשרים והשלושים של המאה ה-19 הצטרפו כמה מאזרחי העיירה לקרבונארי. בשל גודלה הקטן של העיירה, היא סופחה באמצע המאה ה-19 לעירייה של קאפלה סול טאבו (Cappelle sul Tavo). בשנת 1860 הפכה העיירה לחלק מממלכת איטליה. ב-1863 חוברה העיירה למסילת הברזל של הים האדריאטי.
איולי
אַיוֹלִי (בצרפתית Aïoli; באוקסיטנית פרובנסלית: Alhòli) הוא רוטב המורכב משיני שום ושמן זית. יש הנוהגים להוסיף לרוטב גם חלמון ביצה. כמו כן עשוי הרוטב להכיל גם מחית חרדל, פלפל לבן ומיץ לימון.
מקור הרוטב הוא בחבל הארץ פרובאנס, והשם "איולי" מורכב מהמילים "שום" ו"שמן" בשפת המקום. לרוטב מספר וריאציות, בהן רוטב האליולי.
רבים מתבלבלים בין רוטב איולי למיונז ואכן יש דמיון רב בין אופן ההכנה והמרכיבים של שני הרטבים או הממרחים הפופולריים. איולי עשוי משום ושמן זית שלעיתים מוסיפים לו חלמון, שמשמש כחומר מתחלב (מקשר בין השום לשמן) כדי ליצור אמולסיה אחידה. כמו כן, רוטב איולי עשוי להכיל גם חרדל ומיץ לימון או חומץ - מרכיבים זהים לאלו של מיונז.
בהנחיות משרד הבריאות הישראלי מומלץ מפורשות לא לצרוך ביצים ללא בישול ולכן בשנים האחרונות נמצאו תחליפים לביצים ביצירת מיונז או רוטב איולי שלא מתקלקלים ולא מכילים ביצים חיות או מרכיבים מהחי.
האי הנס
האי הנס (באינוקטיטוט: ᑕᕐᑐᐸᓗᒃ, בגרינלנדית: Tartupaluk) הוא אי לא מיושב בשטח של 1.3 קמ"ר, בתעלת קנדי שבמצר נארס. הנמצא על קו הגבול שבין קנדה לבין גרינלנד, טריטוריה דנית, ושטחו מחולק בין שתי המדינות.
עד 10 ביוני 2022, האי עמד במרכזו של סכסוך גבול בין קנדה לדנמרק באשר שתי המדינות טענו לחזקה על האי, אך לבסוף החליטו על חלוקת שטח האי בין שתי המדינות. הסכסוך סביב האי היווה אבן בוחן לקביעת ריבונות לאורך המעבר הצפון-מערבי והאוקיינוס הארקטי.
מקור השם
האי נקרא על שמו של החוקר הארקטי הנס הנדריק. האי מוזכר לראשונה בספרות בשנת 1876 בספרו של צ'ארלס הנרי דייוויס "עלילות משלחת החקר לקוטב הצפוני" (באנגלית "Narrative of the North Polar expedition", לא תורגם לעברית).
היסטוריה
עד ראשית המאה ה-19 לא נחקר כלל האזור של צפון קנדה וגרינלנד. בשנים 1850–1880 עברו באזור האי משלחות חקר בריטיות ואמריקאיות שניסו למצוא מעבר ימי בצפון היבשת בין האוקיינוסים, וכן על מנת לברר מה עלה בגורלו של החוקר ג'ון פרנקלין שנעלם על 128 חברי משלחתו בשנת 1854. מטרה נוספת של משלחות החקר הללו הייתה להגיע לקוטב הצפוני.
משלחת חקר דנית מיפתה את האזור בשנים 1920–1923.
בשנת 1972 נמדדו הקואורדינטות המדויקות של האי על ידי צוות של אנשי השירות ההידרוגרפי הקנדי ונציגים דניים.
מאז שנות ה-60 נערכו במקום מחקרים ומדידות רבות בנושאי ארכאולוגיה, מיפוי, מחצבים, זרימת קרחונים ועוד.
סכסוך הגבולות
עד 10 ביוני 2022, האי עמד במרכזו של סכסוך גבולות בין קנדה לדנמרק באשר שתי המדינות טענו לחזקה על האי. הגבול נקבע באמנה בין שתי המדינות בשנת 1973 בהתבסס על התיחום של הלוחות הטקטוניים בין גרינלנד וקנדה, אולם מעמדו של האי לא נקבע בשעתו.
האמנה מונה 127 נקודות ציון גאוגרפיות שלאורכן עובר הגבול. האי נחצה על ידי תוואי הגבול בין הנקודה ה־122 והנקודה ה־123, 875 מטרים זו מזו.
בשנת 2022 הסתיים הסכסוך על האי, כאשר דנמרק וקנדה סיכמו על חלוקת האי באופן כמעט שווה בין שתי המדינות.
הסכסוך בתקשורת
בשנת 1984 פרסם ההיסטוריון קן הרפר מאמר אודות האי בעיתון מקומי בצפון מערב גרינלנד. המאמר מצא את דרכו גם לעיתון בקופנהגן וכן לרדיו הקנדי וכך זכה האי לאזכור הראשון בתקשורת.
המאמר נכתב בעקבות מפגש של הרפר עם מדען מטעם חברת נפט קנדית שחבש כובע עם הכיתוב "האי הנס, הטריטוריה הצפון מערבית" ואשר ביצע מחקר באי מטעם אותה חברה. אותה חברת נפט חקרה את האי וסביבותיו בין השנים 1980–1983. האי הנס היה מיקום נוח לחברות הנפט לביצוע ניסויי עמידות בקרח ובזרימת קרחונים עבור אסדות קידוח המיועדות לאזורים הארקטיים.
במקביל ניהלו ממשלות קנדה ודנמרק מגעים להסכם שיתוף פעולה להגנת הסביבה הימית במצר נרס. ההסכם נחתם בסופו של דבר ב־26 באוגוסט 1983 ועמד בתוקפו עד 1991.
אחד הנושאים שנדונו בשיחות הייתה האפשרות לקיים ערוץ שיתוף פעולה בין המדינות בנוגע למחקר וליישומים הדדיים על האי ובסביבתו. למרות שלא הושגה הסכמה בנושא, הוחלט על דעת נציגי שני הצדדים כי לא תתבצע באי שום פעולה שעלולה לפגוע בטענת מי מהצדדים לחזקה באי בעתיד. אולם בלא ידיעת הצדדים, חברת "דום פטרוליום" הקנדית כבר ביצעה אותה שעה את מחקריה באי. המאמר של הרפר ופרסומו בדנמרק יצרו את האווירה שהביאה את טום הויין להגיע לאי בשנת 1984.
לאחר שבמשך 31 שנה לא זכה הסכסוך לתשומת לב רבה, עלה הנושא לפתע לפני השטח במאמר של אדריאן המפריז בעיתון "נשיונל פוסט" הקנדי במרץ 2004 ולאחר מכן בפרסומי רשת שונים.
תקציב שנת 2004 של קנדה הוצג במרץ אותה שנה, יומיים לפני תחילת הפרסומים בנושא וכלל גידול זעיר בתקציב ההגנה. המחלוקת סביב האי נוצלה על ידי גורמי אופוזיציה קנדיים על מנת לנגח את תקציב הביטחון.
ב־30 במרץ פרסם המפריז מאמר נוסף ובו חשף כי שגריר קנדה בדנמרק זומן למסור הבהרות בנושא טענות החזקה הקנדיות לריבונות באי ומשך תשומת לב ציבורית נוספת לנושא. למחרת פרסמו ממשלות קנדה ודנמרק הבהרה כי שום דיפלומט קנדי בדנמרק לא נדרש לתת הבהרות בפני משרד החוץ הדני. שתי הממשלות הכריזו כי המחלוקת סביב הריבונות על האי היא נושא ששתי המדינות חלוקות עליו מזה זמן רב וכי אין שינוי בעמדותיהן או בסטטוס של האי.
תמרוני הכוחות הקנדיים בתאריכים 9 באוגוסט–20 באוגוסט 2004 ("Narwhal 04"), שלהבו את הרוחות עוד יותר, אף שהתרחשו 2,000 קילומטרים מדרום לאי. היו שראו בתמרונים אלו תגובה על הנפות הדגל הדני, אולם למעשה התמרונים תוכננו עוד בספטמבר 2003. הצבא הקנדי הכחיש קשר בין סכסוך הגבול לבין התמרון. בתמרון השתתפו כ־600 אנשי צבא קנדיים, מתוכם 190 חיילי צבא היבשה.
התפתחות נוספת חלה לאחר ביקור שר ההגנה הקנדי באי. לאחר הביקור מסר ראש המחלקה לחוק הבינלאומי במשרד החוץ הדני בריאיון לסוכנות הידיעות רויטרס:. הייתה זו הפעם הראשונה בה נציג דני רשמי טען לריבונות דנית בלעדית באי.