cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
האלווין (סרט, 2018)
פיתוח
בפברואר 2015 פטריק מלטון ומרקוס דנסטן שקדו על כתיבת סרט "ליל המסכות", יחד עם מאלק אקאד ומאט שטיין שעבדו בהפקה. ב-15 ביוני 2015, דווח ש"וויינשטיין קומפני" תפיק סרט המשך נוסף בסדרת הסרטים שיישא את השם "ליל המסכות חוזר" ("Halloween Returns") בבימויו של דנסטן. הסרט נועד להיות סרט עצמאי להציג מחדש לקהל את מייקל מאיירס שנים לאחר מסע הרציחות הראשוני שלו מהסרט המקורי וסרט ההמשך שלו. ב-22 באוקטובר 2015, המפיק מאלק אקאד חשף שהפקת הסרט נדחתה. מאלק אמר על כך: "היינו צריכים לעשות צעד אחורה ועכשיו אנחנו מנסים להבין מחדש מהי המפלצת הזאת בסרט החדש. אז יש קצת עיכוב, אבל הסרט החדש לא הולך להיות בדיוק מה שהוכרז ומה שאנשים מצפים לו, אז אנחנו מכניסים לשם מספר שינויים". בדצמבר 2015, הוכרז כי "Dimension Films" איבדו את זכויות ההפקה של זיכיון סדרת הסרטים, לאחר שכשלו בהפקת הסרט "Halloween Returns", וביטול הסרט אושר באותו זמן. הזכויות ההפקה חזרו ל"Miramax".
ב-24 במאי 2016, "בלאמהאוס הפקות" ו-"Miramax" הכריזו שהם יממנו במשותף הפקת סרט חדש בסדרה, כאשר "סרטי יוניברסל" יפיצו את הסרט באמצעות ההסכם שלהם עם "בלאמהאוס הפקות". מנכ"ל "בלאמהאוס הפקות", ג'ייסון בלאם, כינה את הסרט המקורי כנקודת ציון שהשפיעה על החברה להתחיל בהפקת סרטי אימה, "למאלק אקאד הנהדר ולג'ון קרפנטר יש מקום מיוחד בליבם של כל חובבי הז'אנר ואנחנו כל כך נרגשים ש-'Miramax' שיתפו אותנו". הזכויות הועברו במיוחד ל-"Miramax" ולטרייק אקאד, שביקשו את בלאם בגלל הצלחתו כמפיק סרטי אימה.
כתיבה ותהליכי קדם הפקה
כאשר ג'ון קרפנטר, שכתב את שני הסרטים הראשונים של סדרת "ליל המסכות" עם דברה היל וביים את הסרט המקורי, חתם על חוזה כמפיק בפועל ב-2016, הוא הסביר את כוונתו: "שלושים ושמונה שנים אחרי 'ליל המסכות' המקורי, אני הולך כדי לנסות להפוך את ההמשך העשירי למפחיד מכולם". בריאיון עם "Rotten Tomatoes", קרפנטר נימק את חזרתו לסדרת הסרטים לראשונה מאז הפקת הסרט "ליל המסכות: עונת המכשפה" שיצא בשנת 1982: "דיברתי על סרטי 'ליל המסכות' במשך זמן רב, על סרטי ההמשך - אפילו לא ראיתי את כולם... אבל לבסוף עלה על דעתי: ובכן, אם אני סתם מפטפט, למה שלא אנסה לעשות את זה כמו שאני יכול? להפסיק לזרוק אבנים מהצד ולהיכנס לשם ולנסות לעשות משהו חיובי". כאשר הזכויות נרכשו על ידי "בלאמהאוס הפקות", הבמאי אדם וינגארד דיבר על עשיית סרט "ליל המסכות" חדש, אבל בסופו של דבר וינגארד עזב את הרעיון. ב-9 בפברואר 2017, דייוויד גורדון גרין ודני מקברייד הוכרזו כמי שיכתבו את התסריט, כאשר גרין יביים את הסרט בנוסף לכתיבתו וקרפנטר ישמש כיועץ לפרויקט. קרפנטר אמר שהוא התרשם מהעלילה שהתסריטאים הציגו.
במקום לאתחל את הסדרה מחדש, התסריטאים בחרו בתחילה להתמקד בפיתוח המיתולוגיה של שני הסרטים הראשונים בעת כתיבת העלילה של הסרט הנוכחי. העלילה נוצרה על ידי התסריטאים במיוחד עבור קרפנטר, לאחר שהתסריטאים תיארו את עצמם מעריצים של הסרט המקורי. בסופו של דבר, העלילה נכתבה בצורה כזו כך שכל סרטי ההמשך שנעשו לסרט המקורי נמחקו מהקאנון של הסרט החדש, וסופו של הסרט המקורי שונה בתהליך שאותו מקברייד השווה למציאות חלופית. עם זאת, מאוחר יותר הוא אמר כי הסרט עדיין נותן מחוות והומאז'ים לסרטי ההמשך: "אתה מודע לכך שיש כל כך הרבה גרסאות שונות, ושציר הזמן מתוסבך כל כך. חשבנו שזה יהיה קל יותר לחזור למקור ולהמשיך משם. היה נחמד יותר לעשות את זה מאשר לדעת שאתה עובד על 'ליל המסכות 11', וזה פשוט נראה יותר מגניב יותר לחשוב שאנחנו עושים את 'ליל המסכות 2'. עבור המעריצים, הכנסנו מחוות ונתנו כבוד לכל סרטי 'ליל המסכות' שיצאו לאקרנים". אף על פי שגרין ומקברייד ידועים בשל זיקתם העזה לז'אנר הקומדיה, ליל כל הקדושים היה מרוחק מז'אנר הקומדיה. מקברייד ציין שאולי בכל הסרט כולו יש אולי רק בדיחה אחת, ושלא נעשו צעדים עיקריים בהפקה ובכתיבת העלילה ללא אישורו של קרפנטר, כולל כתיבת העלילה הראשונית והחזרתה של השחקנית ג'יימי לי קרטיס.
קרפנטר לא היה מרוצה מעיבודו של רוב זומבי, שהציג מחדש את הרוצח מייקל מאיירס ונתן לו עומק פסיכולוגי, ורצה לקחת את הדמות בחזרה לשורשיו המסתוריים יותר, ותיאר אותו כ"כוח טבע, הוא אמור להיות כמעט על-טבעי". מקברייד החשיב את הגישה של קרפנטר כאנושיזציה של הדמות, "אני חושב שאנחנו מנסים להחזיר את זה למה שהיה כל כך טוב עם המקור. זה היה פשוט מאוד והעובדה שמייקל לא היה משהו שלא ניתן להריגה העלתה את מפלס האימה. אני רוצה לפחד ממשהו שאני באמת חושב שיקרה, אני חושב שזה הרבה יותר מפחיד לפחד ממישהו שעומד בצללים בזמן שאתה זורק את הזבל".
ליהוק
בספטמבר 2017, ג'יימי לי קרטיס אישרה שהיא תחזור לגלם את דמותה של לורי סטרוד. בניגוד לאפיון דמותה כ"הנערה האחרונה" בסרט המקורי, לורי חימשה את עצמה והכינה את עצמה לשובו של מייקל מאיירס בארבעת העשורים שעברו בין שני הסרטים. אף על פי שסרט ההמשך המקורי משנת 1981 וסרטי ההמשך שיצאו מאז הציגו את דמותה של לורי כאחותו הביולוגית של מייקל, שנחשב בעקבות כך לרוצח משפחתי, התסריטאים חשו שמניע זה מפחית מהיותו של מייקל רוצח שניתן לפחד ממנו, ומשכך, הם התעלמו במתכוון מההיבט הזה. בטריילר של הסרט, נכדתה של לורי, בגילומה של אנדי מאטיצ'ק, מסבירה כיצד חייה הושפעו משלטון הטרור של מייקל שהתרחש ארבעה עשורים קודם לכן. כאשר אחד מחבריה רומז שמייקל הוא אחיה של לורי, דמותה של מאטיצ'אק משיבה לו: "לא, הוא לא היה אחיה, זה היה משהו שאנשים המציאו". על פי מקברייד, התסריטאים לא ידעו אם קרטיס תסכים לחזור לסדרות הסרטים, כך שהם עבדו נורא קשה על התסריט הזה כדי להפוך את לורי סטרוד לדמות שקרטיס לא תוכל לסרב לה. כשדיברה על הסיבה שבגינה חזרה, קרטיס אמרה, "ברגע שקראתי את מה שדייוויד גרין ודני מקברייד המציאו... וכיצד הם קשרו את נקודות העלילה, זה היה כל כך הגיוני בעיניי שהרגשתי שמתאים לי לגמרי לחזור להדונפילד, אילינוי, לרגל יום הולדת של 40 שנה [לסרט המקורי], זה הסיפור המקורי בהמון דרכים שונות, רק כעבור 40 שנה עם הנכדה שלי". קרטיס שבה לגלם את דמותה של סטרוד לאחר שגילמה את דמותה ב"ליל המסכות 2" (1981), "ליל המסכות: 20 שנים אחרי" (1998), ו"ליל המסכות: תחיית המתים" (2002).
באוקטובר שלאחר מכן, ג'ודי גריר נכנסה למשא ומתן על גילום דמות בתה של לורי, קארן סטרוד. דניאל האריס, ששיחקה את בתה של לורי, ג'יימי לויד, בסרטי ההמשך המקוריים, יצרה קשר עם "בלאמהאוס הפקות", בהצעה להחזיר את דמותה בדרך כלשהי, אך האולפנים בחרו במקום להמציא ללורי בת חדשה, והאריס התאכזבה ואמרה: "הייתי בסדר עם זה כשהיה לה בן... אבל הם אומרים שזה הסרט האחרון ו... יש לה בת, וזאת לא ג'יימי, אני מניחה שזה די מבאס". ב-7 בדצמבר 2017, אנדי מאטיצ'ק לוהקה כדמותה של נכדתה של לורי, אליסון. ב-20 בדצמבר 2017, הוכרז שניק קאסל, שגילם את מייקל מאיירס בסרט המקורי, ישוב לסרט, כאשר השחקן והפעלולן ג'יימס ג'וד קורטני יגלם גם כן את מאיירס. גרין הסביר לקורטני את חזונו עבור מחוות הגוף של מאיירס, שתוארו כשילוב של מחוות הגוף המקוריות של קאסל והוספת סגנון תנועה חתולי. קורטני התאים את התנועות שלו בפירוט מתוך התבוננות בחתול אמיתי, "אני חושב שחתולים הם מכונות הציד המושלמות ביותר על פני כדור הארץ, והיופי זה שאנחנו לא שופטים חתול על מה שהחתול עושה. אז העברתי את התנועות ואת הגישה הלא שיפוטית לאופן שבו נעתי כ"הדבר", אותן למדתי מהחתול שלי פרסיבל". קורטני התייחס לשיתוף פעולה עם טירה כ"כבוד", בעוד שקאסל תיאר את שיתוף הפעולה כ"העברת לפיד". קורטני נעזר בג'ון קרפנטר ובעבודתו של קאסל בסרט המקורי כדי לקבוע כיצד ארבעים השנים שהתרחשו בין אירועי הסרטים השפיעו על הדמות לאורך זמן.
ב-13 בינואר 2018, הוכרז שווירג'יניה גארדנר, מיילס רובינס, דילן ארנולד ודרו שייד יגלמו את חבריה של אליסון. ב-16 בינואר 2018, ויל פטון הצטרף לצוות השחקנים הסרט. מאוחר יותר, הצטרפו אליו רוב נייטר, שמגלם קצין משטרתי שעובד לצדו של דמותו של פטון והשחקנית הבריטית ריאן ריס, שלוהקה לדמות בשם דנה. בשיחה על צוות השחקנים, ניק קאסל אמר ש"מה שאני אוהב בזה (בסרט החדש) זאת העובדה שהם השיגו כמה שחקנים צעירים ממש טובים. הם האירו את מערכת היחסים של דמותה של ג'יימי עם בתה ונכדתה. והם עשו כמה בחירות שאני חושב שהן באמת בחירות נועזות בהצגת האנשים האלה ולמה הם מה שהם כעת".
ב-27 ביולי 2018, הוכרז שקולין מאן, קומיקאי בעל קול דומה לקולו של דונלד פליסנס, שגילם במקור את דמותו של ד"ר סם לומיס, יספק את קולו עבור הקלטה בה נשמע קולו של ד"ר לומיס כשהוא מעיד עדות בבית משפט, כנראה במשפט של מייקל על מעשי הרצח של שנת 1978, ובראיון מ-1979 שבו מייקל מוזכר כמטופלו לשעבר של לומיס, ומכך נרמז שלומיס כנראה הפסיק לטפל במייקל אחרי הרציחות של שנת 1978. בסרט, זוג פודקאסטרים שמשיגים ראיון מייקל עבור פודקאסט מקשיבים להקלטה של לומיס, שהוקלטה ב-22 בינואר 1979, שם לומיס יעץ שעדיף להוציא את מייקל להורג, וטען שמייקל צריך להיהרג מכיוון שאין טעם לשמור על הרוע בחיים.
בנוסף, פי. ג'יי. סולס, שגילמה את לינדה ואן דר קלוק, קורבנו האחרון של מייקל בסרט המקורי, גילמה בהופעת אורח מורה במהלך הסרט.
צילומים
צילומי הסרט החלו ב-13 בינואר 2018 בצ'ארלסטון שבדרום קרוליינה. במקור, הצילומים התעתדו להתחיל בסוף אוקטובר 2017, אך הם התעכבו עד ינואר 2018. מייקל סימונדס שימש כצלם, יחד עם עזרתם של פול דיילי וסטיוארט קנטל. לדברי דני מקברייד, האימה של הסרט שאפה לנטות לתחושה של מתח ואימה ולא להסתמך על אלימות גרפית; האיפור והאפקטים החזותיים של הסרט נעשו על ידי המעצב כריסטופר נלסון. ג'יימי לי קרטיס סיימה את הסצינות שלה ב-16 בפברואר 2018, ואילו שאר הצילומים הסתיימו ב-19 בפברואר 2018. התגובה להקרנת המבחן הראשונה של הסרט הובילה את היוצרים לצילומים מחודשים החל מ-11 ביוני 2018. הצילומים שוב התקיימו בצ'ארלסטון.
קורטני עשה שבוע של חזרות לפני תחילת הצילומים. נלסון השתמש בתבנית פנים של קורטני על מנת ליצור את המסכה של מייקל מאיירס. המסכה עברה תהליכי בלאי והתיישנות על מנת לשקף את "האבולוציה האותנטית" שהמסכה חוותה מאז הסרט המקורי. קורטני היה מעורב בכל סצנה שמאיירס מופיע בה, כולל הסצנות של ניק קאסל, שהיה מעורב רק בכמות מינימלית של הצילומים. לאחר מכן, קאסל תיאר את החוויה לעיתונות וציין ש"ג'ים הוא המייקל מאיירס שלנו עכשיו." קאסל ציין שכוונתם של המפיקים הייתה לשמור על האווירה של הסרט המקורי, וכי בדומה לסרט המקורי משנת 1978, "זה מאוד ממוקד-שכונתית... יש הרבה דברים שחולפים (בסרט החדש) שמרגישים כמו דרכים חכמות להציג סוג של דז'ה וו לסרט הראשון, מבלי לתת תחושה שהסרט הועתק. זה היה הדבר הראשון שהם אמרו: 'אנחנו רוצים לעשות את זה כמו שג'ון [קרפנטר] עשה את זה'."
נלסון ליווה את קורטני לאורך כל הצילומים, וסיפק לו ייעוץ משחק על בסיס הידע שלו על הדמויות של סרטי "ליל המסכות". נלסון רואיין ונבדק לסרטם של אקאד וגרין לאחר שיחה עם המפיק של "בלאמהאוס", רייאן טורק, שאותו הוא כבר הכיר. נלסון שיתף פעולה עם אומן אפקטי האיפור, וינסנט ואן דייק, אך מספר עיצובים וקונספטים שעיצב נדחו בתחילה בשל סיבוכים משפטיים, שסודרו עם תחילת עבודתו על הסרט. במקום לנסות להעתיק את העיצוב של המסכה המקורית, הוא התכוון פשוט לשחזר את מה שהוא תיאר כ"התחושה" החזותית שלה. כיוון שהסרט מתרחש ארבעים שנה אחרי אירועי הסרט המקורי, הוא בחן את תהליך הפירוק וההתיישנות של מסכות בנות ארבעים שנה לאורך הזמן, תוך כדי שהתווה את מראהו של מאיירס, וציין: "אתה לא יוצר מסכה, אתה יוצר תחושה שמתקבלת עם הבעת הדמות... אבל גם המסכה נראית שונה לחלוטין בכל זווית אחרת שאי פעם צולמה, ואני רוצה לקבל גם את ההרגשה." קורטני נשכר לאחר שנלסון ייעץ לגרין לא ללהק פעלולן גדול גוף לתפקיד כהתאמה למה שנעשה בסרט הראשון.
רשימת השמעה
רשימת המוזיקה הולחנה על ידי ג'ון וקודי קרפנטר ודניאל דאביס.
יציאה לאקרנים
הסרט עלה לראשונה במהלך פסטיבל הסרטים הבינלאומי השנתי בטורונטו ב-8 בספטמבר 2018. הסרט עלה לאקרנים באופן רשמי ב-19 באוקטובר.
שיווק
בוועידת הסרטים של סינמקון ב-25 באפריל 2018 הוצגו צילומים בלעדיים מהסרט, שזכו לתגובות חיוביות מהנוכחים במקום. לסרט נערך פאנל במהלך כנס הקומיק-קון שהתקיים ב-20 ביולי 2018, והשתתפו בו ג'יימי לי קרטיס, דייוויד גורדון גרין, מאלק אקאד וג'ייסון בלאם. במהלך הפאנל, שבו הוצגו סצנה שלמה מהסרט וטריילר ראשון, קרטיס דנה בשאלה כיצד הסרט מתחבר לתנועת "Me Too", ותיארה אותו כסרט על "טראומה", וציינה: "[לורי] אומרת 'אני לא הטראומה שלי'. היא חיכתה 40 שנה לאיש הזה שהיא יודעת שיגיע. היא חיכתה לומר 'אני הולכת להחזיר לעצמי את הנרטיב שלי'. כשמביטים בטראומה דורית, פתאום ב־10 באוקטובר 2017 התפרסם המאמר הראשון ב'ניו יורקר' ונשים החלו לדבר על אלימות ודיכוי שבוצעו נגדן על ידי גברים רבי כוח שגנבו את תומתן".
בקופות
נכון ל-7 בנובמבר 2018, הסרט גרף 150.9 מיליון דולר בקופות בארצות הברית ובקנדה, ו-79.4 מיליון דולר בקופות ברחבי העולם, ובסך הכל גרף סכום של 230.3 מיליון דולר בקופות.
בספטמבר 2018, תחזיות מוקדמות ניבאו שהסרט יגרוף סכום שינוע בין 40 ל-50 מיליון בסוף השבוע הפותח שלו באולמות הקולנוע. ב-5 באוקטובר, שבועיים לפני יציאת הסרט, התחזיות העריכו שהסרט יגרוף 60 מיליון דולר. עם יציאת הסרט לאקרנים, הסרט גרף סכום גבוה מ-70 מיליון דולר ב-3,928 אולמות קולנוע. הסרט גרף 7.7 מיליון דולר מההקרנות המוקדמות של הסרט שנערכו ביום חמישי בלילה שקדם להקרנת הבכורה, והתקבע בתור סרט האימה מדורג R השלישי שזכה לגרוף סכום גבוה עם יציאתו לאקרנים, אחרי הסרטים "זה" ו"פעילות על-טבעית 3". לאחר מכן, הסרט גרף 33.3 מיליון דולר ביום הראשון שלו (כולל ההקרנות המוקדמות), והוערך שעד סוף השבוע הסרט יגרוף 80 מיליון דולר. בסופו של דבר, הסרט גרף 76.2 מיליון דולר וסומן בתור הסרט השני הטוב ביותר שיצא לאקרנים באוקטובר. הסרט גם נחשב לסרט הטוב ביותר בכיכובה של שחקנית ראשית שגילה עולה מעל גיל 55, ולסרט המרוויח ביותר בסדרת הסרטים של "ליל המסכות" עד כה.
ברחבי העולם, הוערך שהסרט יגרוף כ-100 מיליון דולר, כולל 12–30 מיליון דולר מ-21 שווקים בינלאומיים. בסופו של דבר, הקרנת הבכורה של הסרט גרפה 90.5 מיליון דולר, כולל 14.3 מיליון דולר מחוץ לארצות הברית. השווקים הגדולים ביותר היו מקסיקו (5 מיליון דולר), בריטניה (3.6 מיליון דולר) ורוסיה (1.8 מיליון דולר).
ביקורות
באתר "Rotten Tomatoes", הסרט זכה לציון 80% על בסיס 231 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 6.8/10. הקונצנזוס הביקורתי של האתר כתב על הסרט: "האלווין פותח דף חדש אחרי עשרות שנים של סרטי המשך מאכזבים, בעודו מתעלם ממיתולוגיה שהתפתחה יותר ויותר לטובת מרכיבים בסיסיים - אך עדיין יעילים". באתר "Metacritic", הסרט זכה לציון משוקלל של 68 מתוך 100, על בסיס 46 ביקורות, דבר המציין "ביקורות חיוביות לרוב". האתר "CinemaScore" נתן לסרט ציון ממוצע של "B+", ו-"PostTrak" דיווח שהסרט קיבל ציון חיובי של 75% וציון של 65% עבור "המלצה מובהקת"; אתר המדיה החברתית "RelishMix" דיווחה על תגובות חיוביות לסרט.
פיטר דבורג' ("וראייטי") חש שהסרט מביא את סדרת הסרטים של "ליל המסכות" בחזרה לשורשיה, וכינה אותו "מעשה של שירות המעריצים שמוסווה כסרט אימה. העובדה שזה מתאים לשתי הקטגוריות מסמן את העובדה ש[הבמאי] גרין [...] הוציא לפועל את מה שהוא תכנן לעשות, לעדכן את המיתולוגיה שקרפנטר וההפקה יצרו, תוך כדי מתן שפע של מתח חדש - ורציחות יצירתיות - עבור הקהל הצעיר". בוריס בישופ ("The Verge") כתב שהסרט הוא "טוב יותר מכל סרט המשך אחר בזיכיון" ו"קודה הולמת לסיפור שהחל לפני 40 שנה", בעוד שלאה גרינבלט ("אנטרטיינמנט וויקלי") תיארה אותו בתור "ההמשך הבסיסי והנאמן (וגם המשעשע)". ג'ו ליפסט ("Bloody Disgusting") כתב, "בסך הכל, האלווין הוא ערך ראוי בזיכיון [...] הכל באמת מגיע לפינאלה, וזה הגיוני בהתחשב שהסרט קיים רק על מנת למקם את לורי נגד מייקל, כשכזה, האלווין לא מאכזב". ג'ונתן ברקן ("Dread Central") כתב: "האלווין נותן מחווה אוהבת ומכובדת למקור של שנת 1978, תוך כדי שהוא מציג טענה נועזת ומכרעת מאוד על קיומו כסרט עצמאי", וציין בנוסף, "... זה אולי המייקל מאיירס הכי מפחיד שהיה אי פעם". לורה די ג'רולמו ("Exclaim") נתן לסרט דירוג של 7 מתוך 10 וכתב, "האלווין לא מגדיר מחדש את ז'אנר הסלאשר כמו שהסרט המקורי מ-1978 הגדיר, וזה בסדר - הוא לא מנסה. במקום זאת, הוא נותן מחוות לסרטים שבאו לפניו ולמה שגרם להם לעבוד."
בסקירה מעורבת, אריק קון ("IndieWire") מתח ביקורת על הדיאלוג והעיצוב של הסרט, אך אמר ש"ליל המסכות של קרפנטר עצמו היה טרמפ עלוב, שנעשה בזול, אך נישא על ידי אחיזתו האיתנה של הבמאי בסוגיותיו החזקות. [הסרט] החדש עובד שעות נוספות כדי לשמור על אותן הסוגיות ללא פגע, תוך כדי לקיחת אלמנטים מהסרט הראשון בכל דרך אפשרית - מאותו הפסקול שנעשה מסינתיסייזר מזויף ציון ועד לכתוביות הסיום המרובעות והכתומות שחותמות את העלילה". בריאן טאלריקו ("RogerEbert.com") נתן לסרט שניים מתוך ארבעה כוכבים, וכתב שהסרט "ראוי להערצה בהשוואה החזותית שלו לחזונו של קרפנטר, אבל ההיבטים הלא-שטותיים והמבוימים היטב של הקלאסיקה המשפיעה הם לא חלק מהחדש. סרטו של קרפנטר כל כך מעודן עד כדי כך שהרפיון חסר האונים של הסרט החדש מתסכל יותר. כאילו ישנו חוסר מוחלט באווירה של הסרט, אווירה שהיה נקודת חוזק נוספת של הסרט המקורי". סקוט מנדלסון ("פורבס") חשב שהסרט "לא טוב מאוד או מבוים היטב, והוא נכשל כסרט אופי וכסרט מפחיד".
סרט המשך
ביוני 2018, מקברייד אישר שהוא וגרין התכוונו תחילה לצלם שני סרטים בסדרה בשיטת גב-אל-גב, אך החליטו שלא לממש זאת וחיכו קודם כל לראות את התגובות הראשוניות לסרט הראשון: "עמדנו לצלם את שני הסרטים בשיטת 'גב-אל-גב' ואז אמרנו, 'טוב, בואו לא נקדים את המאוחר, זה יכול לצאת לאקרנים, וכולם ישנאו אותנו, ואז לא נעבוד שוב על הזיכיון, אז בואו לא נשב שנה שלמה בזמן שאנחנו מחכים לסרט נוסף שיצא שאנחנו יודעים שאנשים לא יאהבו'. אז, נקטנו בגישה של 'בוא נלמד מזה, נראה מה עובד, ומה לא'. אבל בהחלט יש לנו מושג לאן נלך [עם] הקו הזה של העלילה, ואני מקווה שיהיה לנו סיכוי לעשות את זה".
אלכסיי בכרב
אלכסיי אלכסנדרוביץ' בכרב (ברוסית: Алексей Александрович Бахарев; 12 באוקטובר 1976 – 18 במרץ 2022) היה כדורגלן רוסי-אוקראיני ששיחק בעמדת הקשר.
האלווין (סרט, 2018)
קישורים חיצוניים
ביקורות
אלכסיי בכרב
קריירה בינלאומית
ב-18 בנובמבר 1998 ערך ברכב את הופעתו היחידה בנבחרת רוסיה, במשחק ידידות נגד נבחרת ברזיל.
ב-21 באוגוסט 2002 הוא ערך את הופעתו היחידה בנבחרת אוקראינה, במשחק ידידות נגד נבחרת איראן.
מותו
נפטר ב-18 במרץ 2022.
צ'רנוזמיה
צ'רנוזמיה או מחוז האדמה השחורה המרכזי (ברוסית: Черноземье או Центрально-черноземная область, Центральная черноземная област, Центрально-черноземная полоса ) הוא מחוז באירואסיה של אדמה עשירה בחקלאות השוכן במרכז רוסיה וכולל את מחוז וורונז', מחוז ליפצק, מחוז בלגורוד, מחוז טמבוב, מחוז אוריול ומחוז קורסק. בשנים 1928 עד 1934, אזורים אלה אוחדו לזמן קצר למחוז מרכז האדמה הכהה, עם וורונז' ששימשה כמרכז אדמיניסטרטיבי.
האזור מפורסם בזכות האדמה האיכותית שלו, הנקראת צ'רנוזיום (אדמה שחורה). אף על פי שחשיבותו הייתה חקלאית בעיקרה, אזור צ'רנוזם פותח על ידי הסובייטים כאזור תעשייתי המבוסס על עפרות ברזל של האנומליה המגנטית של קורסק.
האזור מכיל שמורת טבע ביוספרית בשם שמורת הטבע האדמה השחורה המרכזית (ששטחו 42 קמ"ר). הוא נוצר בשנת 1935 במחוזות קורסק ובלגורוד. שמורת הטבע היא דוגמה מובהקת של ערבות יער אירופאיות והיא מורכבת מערבות אדמה בתוליות טיפוסיות ויערות נשירים.
היסטוריה
ב-14 במאי 1928 הוועד הפועל המרכזי הכל-רוסי וממשלת הרפובליקה הפדרטיבית הסוציאליסטית הפדרטיבית הרוסית הורו על הקמת מחוז האדמה השחורה המרכזי תוך שימוש בשטח מחוז וורונז', קורסק, אוריול וטמבוב עם וורונז' כבירה מינהלית.
ב-16 ביולי 1928 נקבע הרכב המחוז וב-30 ביולי של אותה שנה נוסדו מחוזות המשנה שלו. מאוחר יותר, בשנים 1929–1933, גבולות מחוזות אלו שונו מספר פעמים.
ב-3 ביוני 1929, וורונז' הוגדרה כיחידה מנהלית עצמאית הכפופה ישירות לקונגרס האזורי של הסובייטים ולוועד הפועל שלו.
עונת 1998/1999 בליגת האלופות
עונת 1998/1999 בליגת האלופות הייתה העונה ה-44 של התחרות האירופית לקבוצות כדורגל והשביעת במסגרת ליגת האלופות. היא אורגנה על ידי אופ"א. המשחק הראשון התקיים ב-22 ביולי 1998 והגמר נערך ב-26 במאי 1999.
בתחרות השתתפו 56 קבוצות.
משחק הגמר נערך בקאמפ נואו, ברצלונה. התחרות הסתיימה בניצחון של מנצ'סטר יונייטד בפעם השנייה בתולדות המועדון. באיירן מינכן הובילה עד לדקות האחרונות של המשחק. במהלך שתי הדקות האחרונות האנגלים הצליחו להשוות ולהבקיע שער הניצחון.
חלוקת הקבוצות לפי שלב
מספר הקבוצות שהעפילו לתחרות מכל מדינה, כמו גם השלב אליו נכנסו הקבוצות, התבסס על דירוג הליגות של אופ"א, שלקח בחשבון את ביצועי הקבוצות מעונת 1993/94 עד עונת 1997/98.
לוח זמנים
להלן לוח הזמנים של התחרות. כל ההגרלות נערכו בז'נבה, שווייץ אלא אם כן צוין אחרת.
שלב הבתים
שלב הבתים החל ב־16 בספטמבר והסתיים ב־9 בדצמבר 1998. השתתפו בו 24 קבוצות שחולקו לשישה בתים: אלופות איטליה, גרמניה, צרפת, ספרד, הולנד, אנגליה ופורטוגל, מחזיקת הגביע, ו־16 הקבוצות שניצחו בשלב המוקדמות השני. 9 קבוצות ערכו את הופעת הבכורה שלהן בשלב הבתים של ליגת האלופות: אינטר מילאנו, ארסנל, אתלטיק בילבאו, ברונדבי, ה.י.ק. הלסינקי, לאנס, פ.צ. קייזרסלאוטרן, דינמו זאגרב ושטורם גראץ. עבור ה.י.ק., הייתה זאת הופעת הבכורה של מועדון פיני בשלב הבתים.
הקבוצות חולקו לשישה בתים בני ארבע קבוצות כל אחד, כאשר כל קבוצה שיחקה פעמיים כנגד כל חברותיה לבית (בית וחוץ) ובסך הכול שישה משחקים. על ניצחון הוענקו 3 נקודות, על תיקו נקודה אחת, ו־0 נקודות על הפסד. הקבוצות שסיימו במקום הראשון בכל בית העפילו לרבע הגמר, ואליהן הצטרפו שתי הקבוצות הטובות ביותר מבין אלו שסיימו במקום השני. במקרה של שוויון בנקודות בין קבוצות בבית, דירוגן נקבע על פי שוברי השוויון הבאים: הסגניות דורגו לפי הפרמטרים הבאים: ההגרלה נערכה באמצעות חלוקה לארבעה דרגים לפי דירוג הליגות של אופ"א, בצורה הבאה:
רבע הגמר
דינמו קייב ניצחה 3–1 בסיכום שני המשחקים.
מנצ'סטר יונייטד ניצחה 3–1 בסיכום שני המשחקים.
יובנטוס ניצחה 3–2 בסיכום שני המשחקים.
באיירן מינכן ניצחה 6–0 בסיכום שני המשחקים.
חצי הגמר
מנצ'סטר יונייטד ניצחה 4–3 בסיכום שני המשחקים.
באיירן מינכן ניצחה 4–3 בסיכום שני המשחקים.
מלכי השערים
להלן מלכי השערים של עונת 1998/1999 (לא כולל סיבובי המוקדמות):
ישראל בתחרות
בית"ר ירושלים הייתה הנציגה של ישראל במפעל. היא התחילה את העונה בשלב המוקדם בו היא נפגשה עם אלופת איי פארו B36 טורסהאבן וניצחה אותה.
בסיבוב השני בית"ר נפגשה עם בנפיקה ליסבון והפסידה בסיכום של המשחקים.
קליפורד
{{פירושונים| אישים:
ראו גם
}}
מלחמת הכוכבים: הרפתקאות של ג'דיי צעירים
מלחמת הכוכבים: הרפתקאות של ג'דיי צעירים (באנגלית: Star Wars: Young Jedi Adventures) היא סדרת טלוויזיה מונפשת אמריקאית, שנוצרה עבור שירות הסטרימינג דיסני+ ורשת הטלוויזיה דיסני ג'וניור. הפרויקט הוא חלק מהזיכיון "מלחמת הכוכבים", והוא עוקב אחר קבוצת צעירים כשהם לומדים להיות אבירי ג'דיי בתקופת הרפובליקה הגבוהה, מאות שנים לפני הסרטים הראשיים של מלחמת הכוכבים. הסדרה מופקת על ידי Lucasfilm Animation ו-Wild Canary Animation, עם מייקל אולסון בתור ראנר ואליוט בור בתור הבמאי המפקח. זוהי הפקת ההנפשה הראשונה באורך מלא בזיכיון המיועדת לקהל צעיר.
מלחמת הכוכבים: הרפתקאות ג'די צעירים שודרה בבכורה ב-4 במאי 2023.
עלילה
העלילה מתרחשת בתקופת הרפובליקה הגבוהה, מאות שנים לפני אירועי סרטי מלחמת הכוכבים הראשיים, מלחמת הכוכבים: הרפתקאות הג'דיי הצעירות עוקב אחר קבוצה של צעירים כשהם לומדים את דרכי הכוח, כולל חמלה, משמעת עצמית, עבודת צוות וסבלנות, להפוך לאבירי ג'דיי.
מדבבים
הדיבוב העברי בוים על ידי תומר שביט והופק על ידי ענבר שטגר עזרא.
חוף הזהב (פירושונים)
{{פירושונים|
ראו גם
}}
רב ביבי
רב ביבי היה אמורא בדור הרביעי לאמוראי בבל.
רבי ביבי סך את בתו בסיד, כל אבר ואבר בנפרד, דבר שגרם לה להתייפות, כך שלנדונייתה הוא לקח ארבע מאות זוז. גוי שגר בשכנותו, ניסה לחקות אותו, ומרח סיד על גופה של בתו (אך בשונה מרב ביבי, הוא לא נזהר וסך את כל גופה בבת אחת), דבר שגרם לה למות, ואמר: רב ביבי הרג את ביתי. מסופר, כי רב נחמן אמר על כך שרבי ביבי יפה את בנותיו על ידי סיד: רב ביבי, מכיוון ששותה שיכר, אין בנותיו נאות די הצורך, וצריך הוא לייפות את ביתו בסיד, אבל אני איני שותה שכר ואיני צריך לעשות תחבולה כזו לייפות את ביתי.
מסופר, כי היה לו סכסוך ממוני עם בעל האכסניה של רב אדא בר אהבה שהיה גר, מי יהיה פרנס על בני העיר. כאשר באו לפני רב יוסף, פסק רב יוסף, כי על פי הפסוק יש למנות רק מי שהוא יהודי מבטן ומלידה. אך רב אדא בר אהבה התערב בדיון, והעיר כי אמו של הגר היא יהודייה, ולכן פסק רב יוסף כי אם כן ניתן למנות גם את הגר לפרנס, שכן מי שאמו יהודייה נקרא "מקרב אחיך", ולכן רב ביבי יעסוק בענייני הדת בעיר והגר יעסוק בניהול העיר. אמר על כך אביי: מי שמארח באכסנייתו תלמיד חכם, כדאי לו לארח תלמיד חכם בדרגתו של רב אדא שיכול לדאוג למארחו על ידי חכמתו ולהפך בזכותו. יש הגורסים רב אדא בר אבא. כמו כן, מסופר עליו שהיה דודו של יצחק ריש גלותא.
רב ביבי, היה גם מקורב לאשתו של רב יוסף, ולכן כאשר היה מגיע לבית יוסף, מיד לאחר שבצע על פרוסת המוציא שהביאה לו אשתו של רב יוסף, הוא עצמו ציווה לסלק את המדריגות שהובילו מחדר האורחים לביתו של רב יוסף, כך שלא תהיה לו גישה לבית רב יוסף.
הוא מזכיר את אמרותיו של ריש לקיש, רבי אלעזר, דן בהלכה עם רב נחמן שאת אמרותיו גם לימד. רב יוסף, שכאמור דן עמו בהלכה, היה ככל הנראה חבירו, שכן הוא לא היה קורא לו בשם "מר" כתלמיד לרב. מסופר כי הוא אמר לו אמרה בשמו של רב אדא בר אהבה, וכאשר רב יוסף אמר אותה כשהוא שוכח חלק מהאמרה ומסלף אותה בטעות דברי תורה אמר רב ביבי: "לא תצייתו ליה! (אל תשמעו לו!) אנא אמריתו ליה, ומשמיה דרב אדא בר אהבה אמריתו ליה".
הקבינט של מלטה
הקבינט של מלטה הוא גוף קבלת ההחלטות הקולקטיבי של ממשלת מלטה, המורכב מראש הממשלה ומספר שרים שנבחרים על ידי ראש הממשלה מבין חברי הפרלמנט הנבחרים לראשות מחלקות הממשלה. מזמינים פרלמנטריים (המקבילים לשרים זוטרים) יכולים גם להיות מוזמנים להשתתף בישיבות הממשלה וכן בכירים אחרים בממשל. בראשותו עומד ראש ממשלת מלטה.
קליין מטרהורן
הקליין מטרהורן (או בתרגום מגרמנית מטרהורן הקטן) הוא הר באלפים הפניניים, המשקיף על צרמט אשר בקנטון ואלה בדרומה של שווייץ. בגובה של 3,883 מטר מעל פני הים, הקליין מטרהורן הוא הפסגה הגבוהה ביותר אליה ניתן להגיע ברכבל או בכל כלי תחבורה אחר. הקליין מטרהורן הוא חלק ממסיב ברייטהורן ומשקיף מכיוון צפון על הקרחון השטוח מישור ברייטהורן, צפונית לגבול עם איטליה. השם קליין מטרהורן מתייחס לשכנו הגדול, המטרהורן, הנמצא כשבעה קילומטרים ממנו מעבר למעבר תאודל.
בניית הרכבל
הבנייה החלה באוגוסט 1976 בשלושה אתרים: הטרמינל בעמק, אתר שלושת העמודים ותחנת ההר. בניית טרמינל ההר הייתה קשה מאוד לביצוע. לבנייתה השתמשו ב-2000 מ"ק של בטון שהועברו על ידי מסוקים במיכלים מבודדים מעורבבים במים וחומר נוגד קיפאון. תנאי העבודה בהר היו מאוד קשים (3,820 מטר מעל פני הים) כאשר הטמפרטורות צנחו למינוס 40 מעלות, מפולות שלגים ורוחות מעל 100 קמ"ש. בקיץ 1977 הועברו כבלים באורך כולל של 35.8 קילומטרים ובמשקל של 300 טון משווייגמטן לטרוקנר סטג, מאמץ אדיר בפני עצמו. מספר שבועות לקח להעביר את הכבלים את 3600 המטרים שטיפסו כמעט כקילומטר ולהחזירם לאחר שנתפסו בגלגלות.
בדצמבר 1978, הושלמו כל ארבעת הקטעים, ושאר ההכנות הסתיימו עד אביב 1979. בסתיו 1979, הועברו שני קרונות של 100 איש מהעיירה טש לטרמינל העמק, עם המתלה שאמור לחבר אותן לכבלים. ב-23 בדצמבר 1979, עם תחילת עונת הסקי, הרכבל היה מוכן.
תחנת הרכבת גלילות צפון
תחנת הרכבת גלילות צפון היא תחנת נוסעים מתוכננת של רכבת ישראל שתוקם סמוך למחלף גלילות על מסילת החוף, ועתידה לשרת את רמת השרון ומחנות גלילות.
קליין מטרהורן
בניית הרכבל
רכבל נוסף וחדיש הפועל במקביל למסלול הרכבל הקיים נחנך בספטמבר 2018. רכבל זה מסוגל לשנע 2,000 איש בשעה ב-25 קרונות.
תחנת הרכבת גלילות צפון
הקמת התחנה כלולה ב"תוכנית האסטרטגית של רכבת ישראל לשנת 2040" אך לא ידוע מתי תוקם התחנה.
היסטוריה
בשנות ה-90 תכננה עיריית רמת השרון שתי חלופות לתחנות רכבת בשטחה בסמוך למחלף גלילות. אחת היא תב"ע רש/760, אשר במסגרתה תוכננה להיבנות תחנה מצפון למחלף בסמוך לגשר גנדי. חלופה זו צפויה לשרת את מרכז העיר רמת השרון, את כ-900,000 מ"ר שטחי מסחר, תעסוקה ובילוי ממערב למסדרון האילון בתחום תוכניות רש/760, רש/616א3, הר/1934 ואת מחנות גלילות ואת אזור הרב מכר - סינמה סיטי. חלופה נוספת במסגרת תב"ע רש/800 תוכננה מדרום למחלף במסגרת הרחבת שכונת נווה גן של רמת השרון לכיוון מערב.
קליין מטרהורן
הפעילות כיום
הקליין מטרהורן נמצא בקצה הרכבל שמתחיל בצרמט ועובר דרך פורי וטרונקנר סטג. התחנה האחרונה שוכנת בגובה של 3,820 מטר, בפאה הצפונית של הפסגה. מנהרה מקשרת אותה אל מישור ברייטהורן שבצד הדרומי. יש גם תצפית נוף פנורמית בפסגה, אליה ניתן להגיע במעלית שממוקמת באמצע המנהרה, ואחריה יש לטפס כעשרה מטרים במדרגות. מערת הקרח קרחון גרוטו נמצאת בצמוד ליציאה הדרומית מהמנהרה וניתן לצפות ממנה על הקרחון הפרוש תחתיה. נכון לשנת 2005, למעלה מ-14 מיליון מטיילים ביקרו באתר מאז הסתיימה הבניה, כ-560 אלף בשנה בממוצע.
תחנת הרכבת גלילות צפון
היסטוריה
התוכנית להקמת תחנת הרכבת קודמה לראשונה בשנת 2002 על ידי שר התחבורה אפרים סנה, שהציע שתוקם במימון פרטי בתמורה לקבלת זכויות בנייה מסחריות בשטח התחנה. בדומה לתחנות חוצות המפרץ ולב המפרץ שהוקמו ב-2001 במימון יזמי הקניונים הסמוכים. נכון ל-2023, התחנה טרם הוקמה.
בשנת 2015 החלה קבוצת ביג מרכזי קניות לשווק את המרכז המסחרי שהיא מתכננת באזור על בסיס הטענה שתחנת הרכבת תבנה בסמוך (החלופה הצפונית).
קליין מטרהורן
הפעילות כיום
האוויר הדליל באזור התחנה מקשה מאוד על פעילות ספורטיבית ומומלץ לעלות בהדרגה ולתת לגוף להתאקלם לאוויר הדליל.
תחנת הרכבת גלילות צפון
היסטוריה
בשנת 2017 אושרה תוכנית "דרום גלילות" הכוללת הקמת 9,000 יחידות דיור חדשות ו-700 אלף מ"ר שטחי מסחר ותעסוקה. בנוסף כוללת התוכנית גם הקמת תחנת רכבת מדרום למחלף גלילות. שתיקרא "גלילות דרום"
קליין מטרהורן
הפעילות כיום
המעלית משרתת את אזור הסקי הגבוה ביותר באירופה וגם במשך הקיץ ניתן לגלוש בחלק מהאתר. הגישה למדרונות הגלישה היא דרך מנהרה שעוברת דרך ההר.
Aerials
השיר הגיע למקום הראשון בשני מצעדי הבילבורד "Alternative Songs" ו-"Hot Mainstream Rock Tracks". שיר זה נחשב ללהיט הראשון של הלהקה.
קליפ
את הקליפ של השיר ביימו שאבו אודאג'יאן, נגן הבס של הלהקה ודייוויד סלייד. בסרטון מופיעה דמות של ילד בעל פנים מעוותות, שחולם שהוא מפורסם. בסוף הסרטון הילד מתמוטט למרכז הבמה.
האחיות פוינטר
האחיות פוינטר (באנגלית: The Pointer Sisters) הן קבוצת שירה אמריקאית של R&B מאוקלנד, קליפורניה, שהייתה בשיא הצלחתה במהלך שנות ה-70 וה-80 של המאה ה-20. הרפרטואר שלהן, המשתרע על פני ארבעה עשורים, כלל ז'אנרים מגוונים כמו פופ, דיסקו, ג'אז, מוזיקה אלקטרונית, בי בופ, בלוז, מוזיקת נשמה, פאנק, דאנס, קאונטרי ורוק. האחיות פוינטר זכו בשלושה פרסי גראמי, וקיבלו כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד ב-1994. בין השנים 1973–1985 היו לקבוצה 13 להיטים שנכנסו לרשימת 20 הלהיטים הגדולים במצעד הבילבורד הוט 100.
הקבוצה החלה את דרכה כאשר האחיות ג'וּן ובוני פוינטר החלו להופיע במועדונים בשנת 1969 בשם "פוינטרס, צמד" ("Pointers, a Pair"). הן הפכו מצמד לשלישייה כשהאחות אניטה פוינטר הצטרפה אליהן. הם חתמו על עסקת הקלטה עם אטלנטיק רקורדס והוציאו לאור מספר סינגלים שלא נחלו הצלחה. השלישייה גדלה לרביעייה כאשר האחות רות הצטרפה בדצמבר 1972. לאחר מכן הן חתמו על עסקה עם ה-Blue Thumb Records והקליטו את אלבום הבכורה שלהן, והתחילו לראות הצלחה רבה יותר, ואף זכו בפרס גראמי בשנת 1975 ל"ביצוע הקאנטרי הווקאלי בצמד או בקבוצה הטוב ביותר" על ביצוע השיר "Fairytale" (1974). בוני עזבה את הקבוצה ב-1978 כדי להתחיל קריירת סולו שנחלה הצלחה צנועה בלבד.
הקבוצה השיגה את הצלחתה המסחרית הגדולה ביותר בעת היותה שלישייה במהלך שנות ה-80, בהרכב שכלל את ג'ון, רות ואניטה, שזכו בשני פרסי גראמי נוספים עבור השירים: "(For My Love) Jump" (1984) ו-"Automatic" (1984) שהגיעו לרשימת הטופ 10 הלהיטים. השירים הנוספים של הקבוצה שזכו להיכנס לרשימת הטופ 10 הלהיטים הם: "Fire" (1979), "He's So Shy" (1980), "Slow Hand" (1981), גרסת הרמיקס של "I'm So Excited" (1984) ו-"Neutron Dance" (1985). ג'ון פוינטר, שעזבה את הקבוצה ב-2004, נפטרה מסרטן בשנת 2006. היא הוחלפה על ידי ביתה של רות, איסה פוינטר. לשלישייה זו היה להיט שהגיע להיות מספר 2 בבלגיה בשנת 2005, בשם "Sisters Are Doin' It For Themselves" עם הזמרת הבלגית נטליה. מאז 2009 מורכבת הקבוצה מרות, מאיסה, ומנכדתה של רות, סאדאקו פוינטר. בעוד כל ארבע הנשים נשארות בקבוצה, הן לרוב מופיעות בשלישייה תוך כדי שהן משנות את ההרכב לפי הצורך.
תחילת דרכן
האחיות פוינטר גדלו במערב העיר אוקלנד בקליפורניה. רות הבכורה, ילידת 1946, אניטה, ילידת 1948, בוני, ילידת 1950, וג'ון (June), ילידת 1953. בהיותן ילדות, עודדו הוריהן של האחיות פוינטר לשמוע ולשיר מוזיקת גוספל. עם זאת, הוריהן סלדו ממוזיקת רוק אנד רול ומבלוז, וקראו להן "המוזיקה של השטן", לכן רק בהיותן מחוץ לעיניהן המשגיחות של הוריהן יכלו האחיות לשיר בסגנונות אלו. בתחילה שרו האחיות באופן קבוע בכנסייה בעיר מגוריהן, אך כשהתבגרו החלו לאהוב סגנונות מוזיקה אחרים. כשהאחות הקטנה ג'ון הביאה הביתה עותק מוקלט של השיר All Shook Up של אלביס פרסלי, היא הופתעה לגלות שאימה הרשתה לה להשמיע אותו, עד שלאחר מכן גילתה שדעתה של אימה באה למעשה על פיוסה עקב השיר שבצד השני של הדיסק: Crying in The Chapel.
האחיות למדו בבית ספר התיכון הטכני באוקלנד, רות סיימה אותו ב-1963, אניטה ב-1965 ובוני ב-1968. רות נישאה והביאה שני ילדים: פאון (נולד 1965) ומאליק (נולד 1966). אניטה נישאה גם היא והביאה ילדה בשם ג'אדה.
השלישייה החלה לעשות סבבי הופעות ובעיקר נתנו קולות רקע עבור זמרים כגון גרייס סליק, סילבסטר, בוז סקאגס, ואלווין בישופ. בזמן שהן סייעו לבישופ בהופעה ב-1971, האחיות הוחתמו על חוזה הקלטה עם חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס. אמנם האחיות התחילו בכך את הקריירה שלהן בתחום ההקלטות, אך הסינגלים אותם הוציאו בעקבות החוזה לא הצליחו להפוך ללהיטים.
רות הצטרפה אליהן בדצמבר 1972, והרביעייה חתמה עם חברת ההקלטות Blue Thumb Records על חוזה להקלטת האלבום הראשון שלהן.
לאחר שחתמו על החוזה, החליטו האחיות שהן לא מעוניינות לעקוב אחר הטרנד הנוכחי של מוזיקת הפופ, אלא לייצר מוזיקה מקורית משלהן המשלבת מוזיקת ג'אז, שירת ג'אז ומוזיקת בי-בופ.
בשנת 1972 הן התבקשו להקליט את הסדרה החינוכית לפעוטות Pinball Number Count המלמדת ילדים איך לספור. הסדרה יצאה לראשונה בשנת 1977 בתוך סדרת רחוב סומסום האמריקנית והמשיכה להופיע בסדרה למשך שנים רבות.
הופעתן הטלוויזיונית הראשונה של האחיות הייתה בלוס אנג'לס בתוכנית The Helen Reddy Show. בשנת 1974 הן חברו למנחת התוכנית הלן רדי בשיר Showbiz שהופיע באלבום של רדי Free and Easy.
הצלחה ראשונה כאמניות מקליטות
אלבומן הראשון של האחיות (The Pointer Sisters) יצא בשנת 1973, וגרר ביקורות חיוביות ושבחים על רבגוניותו ועל מקוריותו. השיר הראשון באלבום - Yes We Can Can - הגיע למקום ה-11 במצעד הבילבורד הוט 100. סגנון הלבוש הייחודי של האחיות היה גורם נוסף לפופולריות שלהן, ואנשים רבים שבאו להופעותיהן באו אליהן כשהם לבושים בסגנון דומה לזה של חברות הקבוצה.
בשנת 1975 זכו האחיות בפרס גראמי בקטגוריית "ביצוע הקאנטרי הטוב ביותר על ידי צמד או להקה". כמו כן באותו טקס היו האחיות בוני ואניטה מועמדות לפרס בקטגוריית "שיר הקאנטרי הטוב ביותר" על השיר Fairytale.
האלבום השלישי שהופק בסטודיו אותו הוציאו האחיות, , יצא ב-1975. האלבום כלל את הסינגל  שהיה מועמד לפרס גראמי.
אלבום הסטודיו הרביעי והאחרון של האחיות בהרכב הרביעייה המקורי היה Having a Party, שיצא בנובמבר 1977.
הפיכתן מרביעייה לשלישייה
עד שנת 1977 עזבו בוני וג'ון את הקבוצה - ג'ון על מנת לקחת הפסקה, ובוני על מנת להתחיל קריירה עצמאית. ב-1978 נישאה בוני לג'פרי בוון, מפיק במוטאון רקורדס. לאחר מכן חתמה בעצמה על חוזה עם מוטאון שהוביל לקריירה עצמאית שנהנתה מהצלחה קצרה, וגם הוציאה אלבום שאחד משיריו הגיע לטופ 20 להיטי הפופ בשנת 1979.
בשנת 1978 ילדה רות את ביתה השנייה. מאוחר יותר באותה שנה נישאה ג'ון לוויליאם אוליבר וויטמור השני.
רות ואניטה חתמו על חוזה עם המפיק ריצ'רד פרי בעל חברת ההפקות "פלאנט רקורדס".
לאחר שהשתיים ביצעו ליווי קולי עבור הזמר סליי סטון. חזרה ג'ון לקבוצה, שחזרה להיות שלישייה. יחד עם המפיק ריצ'רד פרי הן הוציאו ב-1978 את האלבום Energy. השיר הראשון באלבום, Fire, הגיע למקום השני בארצות הברית בתחילת 1979.
ב-1979 הוציאה השלישייה אלבום נוסף בשם Priority, שאמנם לא זכה להצלחה מסחרית רבה אך זכה לביקורות חיוביות.
שיא הצלחתן
ב-1983 הוציאו האחיות את האלבום הנמכר ביותר שלהן: Break Out. באותה שנה נהייתה רות לסבתא.
בשנת 1984 הצליחו האחיות להכניס 4 סינגלים לטופ 10 של הבילבורד טופ 100 - Automatic למקום ה-5,  למקום ה-3, I'm So Excited למקום ה-9, ו-Neutron Dance למקום ה-6.
הסינגל שלהן I Need You היה ללהיט גדול, שהגיע למקום 13 במצעד שירי הרית'ם אנד בלוז/היפ הופ הלוהטים. הסינגל Baby Come And Get It הצליח טוב למדי אך רק כמעט הצליח להיכנס לטופ 40 במצעד זה.
האחיות זכו בפרסי גראמי עבור  ועבור Automatic.
לאחר שנת 1984 לא הצליחו האחיות לשחזר את הצלחתן ולהכניס שירים לטופ 10 בארצות הברית או בבריטניה.
המשך דרכן
בשנים העוקבות שמרו האחיות על פרופיל נמוך אך המשיכו להופיע.
האחיות הופיעו בין השאר בפני חיילים במפרץ הפרסי ב-1991 עם בוב הופ.
בשנת 1994 זכו האחיות לכוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד, והחלו מסע הופעות.
ב-1995 הקליטו האחיות את השיר Feel for the Physical כדואט עם תומאס אנדרס (מהצמד מודרן טוקינג) בשביל האלבום שלו Souled. הן גם לקחו חלק בטקסי הסיום של אולימפיאדת אטלנטה ב-1996.
ב-2002 הופיעה לראשונה איסה פוינטר, ביתה של רות, כחלק מהשלישייה, בתור המחליפה של ג'ון. מאז היא המשיכה להופיע איתן עד 2009, אז היא החלה בקריירה עצמאית, אך חזרה לאחר מכן לקבוצה. האחיות רצו שגם ג'אדה, ביתה של אניטה תצטרף להרכב בשלב מסוים, אלא שהיא חלתה בסרטן ב-2002 ונפטרה ב-2003.
האלבום הראשון של השלישייה החדשה עם איסה במקום ג'ון הוקלט ב-2004.
טרגדיות ושערוריות
בנובמבר 2000 נפטרה שרה, אימן של האחיות. בשנת 2003 בתה היחידה של האחות אניטה, ג'אדה, שהיה נושא השיר "Jada" מ-1973, נפטרה מסרטן. ב-11 באפריל 2006 נפטרה ג'ון פוינטר מסרטן ריאות. ב-4 במאי 2006 הופיעה האחות בוני בתוכנית "Entertainment Tonight" וטענה שהאחיות האחרות לא מילאו אחר בקשת הקבורה של ג'ון, ותחת זאת שרפו את גופתה מכיוון שזה היה זול יותר. כמו כן טענה שהאחיות האחרות לא נתנו לה לנסוע ברכב המשפחתי בעת ההלוויה. אניטה ורות הגיבו וטענו שבוני דרשה להצטרף בחזרה לקבוצה וסורבה ולכן היא כועסת עליהן, וכן טענו שג'ון לא השאירה כל הוראות לגבי קבורתה. למרות סכסוך זה הופיעו בוני ואניטה ביחד בתוכנית "Idol Radio Show" בשנת 2007.
ב-18 בנובמבר 2011 נעצרה בוני פוינטר בלוס אנג'לס בשל החזקת קראק-קוקאין לכאורה, לאחר שרכבה נעצר בצד הדרך עקב תקלה מכנית.
ב-1 ביולי 2014 הגישה בוני בקשה להתגרש מבעלה ג'פרי בוון העובד כמפיק במוטאון רקורדס.
בוני פוינטר נפטרה ב-8 ביוני 2020, בגיל 69.
אניטה פוינטר נפטרה ממחלת הסרטן ב-31 בדצמבר 2022, בגיל 74.
פרסי גראמי
פרסי גראמי מוענקים מדי שנה על ידי האקדמיה הלאומית לאמנויות ומדעי ההקלטה. האחיות פוינטר היו מועמדות לפרס 9 פעמים, וב-3 מתוכן זכו בו.
פרסי המוזיקה האמריקאית
פרס המוזיקה האמריקאית הוא טקס פרסים המתקיים אחת לשנה שהוקם על ידי דיק קלארק בשנת 1973. האחיות פוינטר היו מועמדות לפרס זה 4 פעמים, וב-3 מתוכן זכו בפרס.
טופ 20 סינגלים של ארצות הברית ושל בריטניה
13 הסינגלים הבאים הגיעו לטופ 20 של בילבורד הוט 100. 5 מתוכם הגיעו בנוסף לכך גם לטופ 20 של מצעד הסינגלים הבריטי.
טופ 40 אלבומים של ארצות הברית ושל בריטניה
כל אחד מהאלבומים הבאים נכנסו לטופ 40 של בילבורד 200 בארצות הברית או של UK Albums Chart בבריטניה.
טום קריסטנסן
קריסטנסן הוא הנהג המצליח ביותר בתולדות מרוץ 24 השעות של לה מאן לאחר שזכה במספר שיא של 9 ניצחונות במרוץ זה, מתוכם שישה ברציפות בין השנים 2000–2005. בשנת 1997 זכה במרוץ תחת חברת פורשה וב-2003 תחת בנטלי, כאשר שאר ניצחונותיו במרוץ הושגו תחת קבוצת אאודי. קריסטנסן נחשב על ידי רבים כנהג הטוב ביותר בכל הזמנים אשר התחרה במרוץ לה מאן ובעקבות הצלחותיו הרבות זכה בכינוי "מר לה מאן". קריסטנסן מחזיק גם בשיא הזכיות במרוץ 12 השעות של סברינג לאחר שזכה 6 פעמים במרוץ. בשנת 2013 זכה באליפות העולם במרוצי סיבולת (WEC) של ארגון ה-FIA.
קריירה מוקדמת
באפריל 2007 קריסטנסן היה מעורב בתאונה במהלך מרוץ במסלול הוקנהיימרינג אשר גרמה לפציעתו ולהפסקה ארוכה של קריסטנסן מאימונים, כאשר השתתפותו במרוץ לה מאן באותה שנה הוטל בספק, עם זאת קריסטנסן הספיק להחלים בזמן והורשה להשתתף לאחר שנבדק ואושר על ידי רופאי המרוץ. בנוסף דווח כי סוג חדש של צווארון בסרבל המרוצים שלו מנע ממנו את שבירת המפרקת בתאונה.
באד פלנגן
באד פלנגן (באנגלית: Bud Flanagan; בשמו היהודי המקורי: חיים ראובן ויינטרופ; 14 באוקטובר 1896, וייטצ'אפל, לונדון - 20 באוקטובר 1968, רובע לואישהאם, לונדון) היה אמן מיוזיק הול, בדרן וודוויל וקומיקאי בריטי פופולרי, בשלב מאוחר של הקריירה שלו נעשה גם שחקן טלוויזיה וקולנוע.
טום קריסטנסן
24 השעות של לה מאן
בשנת 1997 התמודד לראשונה במרוץ לה מאן כאשר נהג עבור קבוצת פורשה-יואסט ובסיומו ניצחו קריסטנסן וצוותו לאחר שהקיפו את המסלול 361 פעמים במכונית הפורשה WSC-95. בשנים 2002–2000 ניצח במרוץ תחת קבוצת אאודי יחד עם צוות הנהגים השותפים עמנואל פירו ופרנק בילא במכונית האאודי R8. קריסטנסן וצוותו הפכו לנהגים הראשונים אשר ניצחו במרוץ 3 שנים ברציפות מאז עשה זאת הנהג ג'קי איקס בשנת 1977. בשנת 2003 זכה במרוץ תחת בנטלי, ובשנת 2004 ניצח שוב את המרוץ תחת אאודי והשווה את שיא 6 הניצחונות של ג'קי איקס. בשנת 2005 ניצח קריסטנסן את המרוץ וקבע שיא 7 ניצחונות חדש. במהלך מרוץ 2007 הובילה בבטחה מכוניתם של הצוות קריסטנסן\מקניש\קאפלו בדרך לניצחון אולם הצוות נאלץ לפרוש לקראת סוף המרוץ לאחר תאונה בה היה מעורב רינלדו קאפלו. ניצחונות נוספים רשם בשנים 2008 וב-2013. הישג נוסף רשם כאשר זכה באליפות העולם במרוצי סיבולת לשנת 2013 יחד עם צוות הנהגים השותפים אלן מקניש ולואיק דובאל.
באד פלנגן
על פעילותו בתחום הבידור בתקופת מלחמת העולם השנייה, זכה בהכרה כקצין במסדר האימפריה הבריטית (OBE).
טום קריסטנסן
24 השעות של לה מאן
בנובמבר 2014 הודיע על פרישה.
גרהרד טאפן
דיטריך גרהרד אמיל תאודור טאפן (בגרמנית: Dietrich Gerhard Emil Theodor Tappen; 3 ביולי 1866 – 28 במאי 1953) היה גנרל גרמני במלחמת העולם הראשונה.
ראשית חייו
טאפן נולד ב-3 ביולי 1866 באזנס, שהייתה חלק מממלכת הנובר. הוא התגייס לצבא הפרוסי בשנת 1885, להצטרף לרגימנט הארטילריה ה-15. הוא למד בבית הספר לארטילריה והנדסה בשנים 1888/1889, ומשנת 1893 באקדמיה למלחמה במשך שלוש שנים. ב-14 בספטמבר 1893 הועלה לדרגת אובר לויטננט, ובשנת 1897 מונה לקצין המטה הכללי. בשנת 1901 הוא מונה למפקד סוללה ברגימנט הארטילריה ה-8 (בריטני ה-1 - פון הולצנדורף) בזארבריקן. בשנת 1904 הוא מונה לקצין מטה בדיוויזיה ה-16 בטריר, וב-27 בינואר 1906 הוא הועלה לדרגת מיור. הוא הפך למורה באקדמיה למלחמה ובשנת 1909 מונה לראש מטה הקורפוס ה-17. בשנת 1910 הוא הועלה לדרגת ראש מחלקה במטה הכללי, וב-1 באוקטובר 1912 הועלה לדרגת אוברסט לויטננט.
מלחמת העולם הראשונה
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה היה טאפן אוברסט באוברשטה הרלייטונג (OHL) בקובלנץ, שם הוביל את מדור המבצעים שתיאם את אסטרטגיית הקרב הגרמנית. בספטמבר 1914 דיווח טאפן מסיור ביקורת בחזית כי הצרפתים היו מותשים מכדי להתחיל במתקפה, כי דחיפה סופית תהיה מכרעת וכי נסיגות נוספות יפגעו במורל הכוחות הגרמני, לאחר התבוסה במארן.
במרץ 1915 שימש טאפן כראש המטה של הארמייה השביעית תחת יוזיאס פון הרינגן, אך במהרה חזר ל-OHL. ב-26 ביוני 1915 קידם טאפן לדרגת גנרל מיור. הוא קיבל את פור לה מריט ב-11 בספטמבר 1915 ואת עלי האלון בינואר 1916. ב-31 באוגוסט 1916 טאפן הועבר מ-OHL והפך לרמטכ"ל של קבוצת הארמיות מקנזן בחזית הרומנית. בדצמבר 1916 הפך טאפן למפקד דיוויזיית התחלופה ה-5. מספטמבר 1917 עד לפקודת שביתת הנשק הוא פיקד על הדיוויזיה ה-15.
בשנת 1920 כתב ואפן את "Bis zur Marne 1914: Beiträge zur Beurteilung der Kriegführen bis zum Abschluss der Marne-Schlacht".
איריטייטור
איריטייטור (שם מדעי: Irritator) הוא סוג דינוזאור תרופוד ממשפחת הספינוזאוריים שחי בקרטיקון התחתון, לפני 110 מיליון שנה.
גרהרד טאפן
מלחמת העולם הראשונה
טאפן נפטר ב-28 במאי 1953 בגוסלאר.
איריטייטור
מאפיינים
מאובניו נמצאו בתצורות במזרח ברזיל בשנת 1996. בסוג איריטייטור מין יחיד - Irritator challengeri, על שם דמותו של "פרופסור צ'לנגר" מהספר "העולם שאבד", מאת ארתור קונאן דויל.
תחילה נחשבו שרידיו למאובני פטרוזאור, בשל צורתם הארוכה. מאוחר יותר סווג כסוג של אורניתומים או של טרודון. רק לבסוף התברר שהמאובנים דמו מאוד לגולגולת של ספינוזאורוס, והוא נחשב לקרוב משפחתו. הוא היה קטן מאוד ביחס לספינוזאור, באורך של 6–8 מטרים ומשקל של טונה אחת.
בתרבות
האיריטייטור הופיע במשחקים "Jurassic World: Alive", "עולם היורה: המשחק" ו"פארק היורה 3: בניית פארק".
השדולה לשליטה בינלאומית בסמים הנרקוטיים
השדולה לשליטה בינלאומית בסמים הנרקוטיים של הסנאט של ארצות הברית (באנגלית: United States Senate Caucus on International Narcotics Control; ידועה גם בשם המקוצר שדולת הסמים הנרקוטיים של הסנאט או בראשי התיבות INCC) היא שדולה קונגרסיאלית הפועלת בסנאט של ארצות הברית, שנוסדה במטרה לפקח ולעודד את הממשלה הפדרלית של ארצות הברית (לצד מיזמים פרטיים) להרחיב את שיתוף הפעולה הבין-לאומי נגד שימוש בסמים וסחר בסמים, ולקדם היענות עולמית לשליטה ובקרה על הסמים באמצעות אמנות בין-לאומיות.
כארגון רשמי של הסנאט האמריקאי, נהנית השדולה ממעמד של ועדה פרלמנטרית קבועה. יש לה הסמכות להנפיק זימונים משפטיים וברשותה לגבות עדויות ולפרסם ספרים, רשומות, מסמכים ודו"חות כראות עיניה. בעבר היא עסקה בשיתוף פעולה בינלאומי, מיגור, סחר, ייעוד, בקרת גבולות, אסטרטגיות סמים, הערכות תוכניות פדרליות ונושאי הלבנת הון. השדולה קיימה דיונים רבים במרוצת השנים, ופרסמה דו"חות אחדים על מדיניות בקרת הסמים של ארצות הברית. האחריות העיקרית של ה-INCC כוללת פיקוח על קיום אמנות והסכמי בקרת סמים בינלאומיים, כמו גם פיקוח על מדיניות ופעילויות למיגור תופעת הסמים של ממשלת ארצות הברית.
השדולה לשליטה בינלאומית בסמים הנרקוטיים נקראה במקור "מועצת ארצות הברית לבקרה בינלאומית בסמים הנרקוטיים", כאשר נוסדה ב-16 באוגוסט 1985 מכוח חוק אישור יחסי החוץ לשנה הפיסקלית 1986 ו-1987. הלך מ-13 בנובמבר 1985 קיבלה השדולה את שמה הנוכחי בהווה, לאחר בקשת בית הנבחרים של ארצות הברית.
החקיקה שעיגנה בחוק את הקמת הקבוצה קבעה כי השדולה תהא מורכבת מחברי הסנאט וממומחים מהמגזר הפרטי. באופן ספציפי, הקבוצה אמורה להיות מורכבת מתריסר חברים: שבעה מחברי הסנאט שמונו בידי סגן נשיא ארצות הברית, וחמישה מומחים פרטיים שמונו בידי נשיא ארצות הברית. ארבעה מתוך שבעת הסנאטורים, כולל אחד שהוגדר כיושב ראש, אמורים היו להיבחר מסיעת הרוב לאחר התייעצות עם מנהיג הרוב, ושלושה, כולל החבר שמוגדר כיו"ר-עמית, היו אמורים להיבחר מסיעץ המיעוט, לאחר התייעצות עם מנהיג המיעוט. חמשת חברי הוועדה שנבחרו מהמגזר הפרטי היו אמורים להתמנות על ידי הנשיא לאחר התייעצות עם חברי ועדות הקונגרס הנוגעות בדבר. עם זאת, מינויים של אזרחים פרטיים נגדעו לאחר שנת 1987, בהתאם לתכנון מחדש של השדולה.
ארובה סולרית
ארובה סולרית  (SUT ,Solar Updraft Tower או SCPP ,Solar Chimney Power Plant) היא הצעה לבניית תחנת כוח סולרית-תרמית לייצור חשמל, בטכנולוגיה הרותמת זרם אוויר קונבקטיבי להנעת טורבינות רוח. טכנולוגיות זו אינה פולטת גזי חממה או גזים רעילים אחרים לאטמוספירה (למעט בתהליך בנייתה). לפי רעיון זה, אנרגיית השמש מחממת אוויר תחת קולט גדול שבמרכזו נמצאת ארובה גבוהה הפתוחה משני צידיה. עליית טמפרטורת האוויר גורמת להפרשים בצפיפות האוויר בין עמודת האוויר בתוך הארובה, לבין האוויר מחוץ לארובה (האוויר בסביבה הטבעית שבו נמצא המתקן), אשר גורמים להפרשים בלחץ האוויר בין האוויר בתוך הארובה ומחוצה לה, דבר הגורם לאוויר להישאב לארובה ולהניע טורבינות.
רעיון דומה, המשתמש באותו עקרון פיזיקלי, אינו זקוק לקולט סולרי, אך זקוק לכמויות מים גדולות, הוא "ארובות שרב", פיתוח של פרופ' דן זסלבסקי מהטכניון. ב"ארובות שרב" כיוון הרוח בארובה הוא כלפי מטה, בשונה מהארובה הסולרית שם כיוון הרוח הוא כלפי מעלה.
גן לאומי קבר בן-גוריון
גן לאומי קבר בן-גוריון הוא גן לאומי השוכן ברמת עבדת שבנגב, לצידה של מדרשת בן-גוריון. הגן הוקם סביב חלקת הקבר שבה נטמנו ראש הממשלה הראשון של מדינת ישראל דוד בן-גוריון ואשתו פולה. החלקה משקיפה אל ערוצו של נחל צין. האתר מנוהל על ידי רשות הטבע והגנים.
ארובה סולרית
אופן פעולה
הארובה הסולרית בנויה משלושה חלקים עיקריים: קולט, ארובה וטורבינה. הקולט הוא משטח אופקי על שטח נרחב מאוד המוצב בגובה של מטרים בודדים מעל פני האדמה ופתוח בצידיו על-מנת לאפשר לאוויר מהסביבה (ambient air) להיכנס. תפקיד הקולט הוא לחמם את האוויר תחתיו (על ידי אפקט החממה), ולגרום לאוויר לנוע בתנועה קונבקטיבית לכיוון הארובה שמוצבת במרכזו. הארובה, פתוחה בחלקה העליון והתחתון, כאשר בחלקה התחתון היא מחוברת לקולט בחיבור הדוק ללא דליפות אוויר. זרם האוויר חולף דרך ומניע טורבינת רוח המוצבת בבסיס הארובה, וממשיך במעלה הארובה החוצה. הטורבינה הפועלת על הפרשי לחצי אוויר, ממירה את האנרגיה האצורה ברוח לאנרגיה מכנית אשר מומרת לאנרגיה חשמלית על ידי גנרטורים קונבנציונליים. בנוסף, כתוצאה מאפקט ארובה (stack effect) הארובה יונקת עוד ועוד אוויר חם מהקולט, ומאפשרת לעוד אוויר קר (יותר) מהסביבה להיכנס מצידי הקולט.
גן לאומי קבר בן-גוריון
תולדות הגן
פולה בן-גוריון מתה ב-29 בינואר 1968, כשש שנים לפני מות בעלה. עם מותה נדרש בן-גוריון לבחור באתר לשם קבורתה וקבורתו שלו בבוא יומו. הוא בחר בחלקה מדרום לבניין הספרייה של מדרשת שדה בוקר, השוכנת קילומטרים מעטים מדרום לקיבוץ שדה בוקר שבו התגורר עם אשתו. ב-30 בינואר נערכה שם הלווייתה של פולה בן-גוריון. בבחירה זו ויתר בן-גוריון על זכאותו להיקבר עם רעייתו בחלקת גדולי האומה בהר הרצל שבירושלים.
ארובה סולרית
קולט סולרי
הקולט מורכב מלוחות זכוכית מזוגגת או חומר לא אטום אחר, כך שהוא מאפשר כניסה של אנרגיית שמש בגלים-קצרים, אם בקרינה ישירה או בקרינה מפוזרת, ומונע יציאה של גלים-ארוכים הנפלטים מהאדמה שהתחממה תחתיו. לפיכך, האדמה תחת הקולט תורמת אף היא לחימום האוויר בתווך שבינה לבין גג הקולט. במחקר על מודל קטן נמצא כי לסוגים שונים של משטחים תחת הקולט ישנה השפעה על ביצועיה של ה'ארובה הסולרית'. לסוג החומר המונח על האדמה הייתה השפעה על טמפרטורת האוויר תחת הקולט ובכניסה לארובה, על מהירות הרוח ולכן על היעילות הכוללת. יעילות טיפוסית של קולט תנוע בין 40-60%. חישוב יעילות הקולט נשען על הפרמטרים הבאים: טמפרטורת האוויר במקום כניסת האוויר לקולט (או: טמפרטורת האוויר בסביבה הטבעית), עוצמת קרינת השמש (solar insolation), יכולתם של הלוחות המרכיבים את הקולט להעביר את קרינת השמש (Transmittance), הפסדי אנרגיה עקב חיכוך האוויר בגג הקולט, ויכולת המצע תחת הקולט לספוג חום.
גן לאומי קבר בן-גוריון
תולדות הגן
תכנון אחוזת הקבר על ידי רשות הגנים הלאומיים החל לאחר קבורת אשת בן-גוריון באתר ולפני מות בן-גוריון עצמו. האתר עבר הכשרה לייעודו כאחוזת קבר, ובמסגרתה נערכו בו עבודות עפר שהביאו להגבהת מפלס רחבת הקבר במטרים רבים. ב-1 בדצמבר 1973 מת בן-גוריון וכעבור יומיים הובא לקבורה במקום.
במאי 1974 ערכה רשות הגנים הלאומיים תחרות אדריכלים פומבית לעיצוב רחבת הקבורה וסביבתה, שבו התבקש עיצוב המקום כפארק שיאפשר עלייה לרגל של מבקרים ויהיה צנוע אך מלא הוד. יעקב ינאי, יושב ראש רשות הגנים הלאומיים, כתב למזכירות הממשלה כי ראוי להרוס את בניין הספרייה שלמרגלותיו ניצבת רחבת הקבורה על מנת לפנות מרחב סביבה, אך בתחרות נדרשו המשתתפים להותיר את המבנה במקומו ולשלבו בתוכניתם. לימים הפך מבנה הספרייה לבית המכון למורשת בן-גוריון.
וועדת שיפוט בת 13 חברים בחנה 54 הצעות שהוגשו במסגרת התחרות על ידי אדריכלים, אמנים ופסלים, ובחרה בהצעתם של אדריכלי הנוף ליפא יהלום ודן צור.
ארובה סולרית
מִגְדל
המגדל הוא ארובה או צילינדר גבוה מאוד (במתקנים מסחריים 550–1000 מ') בקוטר של 50–130 מ'. תפקיד הארובה הוא ליצור יניקה של האוויר החם המופק תחת הקולט הסולרי, כך שמסת אוויר תחלוף על פני טורבינת הרוח (או על פני מספר טורבינות) על-מנת להניעה. הודות לזרם אוויר חם הנכנס לארובה מהקולט נוצר מצב בו עמודת האוויר בתוך הארובה פחות צפופה מהאוויר מחוצה לה, ולכן נוצרת יניקה. הפסדי האנרגיה לטובת חיכוך האוויר בארובה נמוכים הודות ליחס נפח \ שטח-פנים טובים. מהירות הרוח במגדל פרופרוציונאלית בקירוב להפרש של עליית הטמפרטורה בקולט ולגובהו. עליית הטמפרטורה במתקן גדול היא כ-30–35 מעלות קלווין, דבר המניב מהירות רוח של כ־15 מ'\שנייה (כ-55 קמ"ש), מהירות לא גבוהה מדי שתאפשר כניסה לארובה לצורך תחזוקה ללא סכנות מרוח חזקה.