cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פאניקה אודות מכנסיים
"פאניקה אודות מכנסיים" הוא שמו של ציור מאת האמן הישראלי יגאל תומרקין.
היסטוריה
הציור נעשה בשנת 1961, עם שובו של תומרקין משהות בת כמה שנים באירופה, ובייחוד בגרמניה. תומרקין יצר את העבודה כאסמבלאז', על ידי טבילת זוג מכנסי העבודה שלו בפוליאסטר והצמדתם אל הבד. על הבד, אשר נמרח בצבע שחור, הוסיף תומרקין מריחות של צבע אדום ולבן. סימנים נוספים על הבד הם טביעת ידו של תומרקין המופיעה פעמיים, אותיות המצוירות בעזרת שבלונה ועוד.
הציור שואב את השראתו מאמנות הפופ ארט, בשילוב של פריטים יום-יומיים בתוך יצירת האמנות. יחד עם זאת, בשונה מאמנות הפופ האמריקאית, ניכר בציור הרצון לתיאור פאניקה ומחאה, כפי שמשתקף גם בשם היצירה. השימוש בזוג מכנסי העבודה הפרטיים של תומרקין הופך את הציור למעין "דיוקן עצמי" סימבולי כאמן.
כיום (2021), נמצאת העבודה באוסף לושי אמנות ופרויקטים.
לוואי (פירושונים)
{{פירושונים|
משמעות: משני
מילה שמשמעותה: משני, נלווה, משלים, נספח.
משמעות: תקווה
מילה שמשמעותה: תקווה, לו, מי ייתן. , }}
צבי סובולובסקי
הרב סובולובסקי למד בישיבת כרם ביבנה ובישיבה יוניברסיטי. לאחר שסיים את לימודיו לתואר ראשון בשנת 1987, מונה להיות התלמיד הנושא נאום הפרידה של תוכנית ישיבה ע"ש מייזר. לאחר מכן, הוא למד בישיבת רבינו יצחק אלחנן (RIETS), וקיבל סמיכה לרבנות בשנת 1990; בנוסף, סיים את לימודיו בבית הספר לחינוך יהודי ומינהל ע"ש עזריאלי בשנת 1996.
לפני מינויו כראש ישיבה בישיבת רבינו יצחק אלחנן, היה הרב סובולובסקי עמית בכולל עליון ע"ש גרוס, ולאחר מכן למד בתוכנית בית מדרש ע"ש סטון בישיבה יוניברסיטי במשך שבע שנים.
במהלך חודשי הקיץ שימש הרב סובולובסקי כראש הכולל בתוכנית בית מדרש במחנה מורשה. בקיץ 2008 הצטרף לראשי הישיבה, הרב צבי שכטר והרב מאיר טברסקי בכולל של NCSY בישראל.
טירנה
טירנה (באלבנית: Tiranë) היא עיר הבירה והעיר הגדולה ביותר ברפובליקה האלבנית. היא נוסדה בשנת 1614 על ידי סולימאן פאשה ברגיני, והפכה לבירת אלבניה בשנת 1920.
רוב תושבי טירנה הם מוסלמים.
מקור השם
ישנן מספר תאוריות למקור שמה של העיר:
מיקומה של העיר
41.33 צפון, 19.82 מזרח. גובהה מעל פני הים: 70 מטרים. העיר ממוקמת על גדות נהר האיסם.
היסטוריה
האזור בו נמצאת כיום העיר טירנה מיושב מאז תקופת האבן החדשה. לאזור לא הייתה חשיבות מיוחדת בזמנים האילירים והקלאסיים. היו יישובים מדיבאליים באזור פרזה, נדרוק, לאלמי וטירת פטרלה. בשנת 1418, מארלין ברלטי, כומר אלבני קתולי, שהיה הראשון לכתוב את ההיסטוריה של אלבניה, התייחס לאזור בתור "פלנום טייריני", כפר קטן.
הרישומים העות'מאנים הראשונים של האזור, משנת 1431, מראים שבאזור היו כ-2,000 בתים וכ-7,300 תושבים. הרישומים של טירנה משנת 1583, מראים כי באזור היו 2,900 בתים, וכ-20,000 תושבים.
סולימאן פאשה ברגיני, שליט מקומי, בנה את העיר בשנת 1614, ובתוכה מסגד, מרכז מסחרי ומרחצאות טורקיות. העיר מוקמה לאורך נתיב סחר, וחשיבותה גדלה עד לשנותיה המוקדמות של המאה ה-19. במהלך אותה התקופה, המסגד במרכז טירנה, מסגד אדהם ביי, שעוצב על ידי מולה ביי מפטרלה, החל להיבנות. טובי בעלי המקצוע מכול הארץ הועסקו לבנייתו, ולבסוף, בנייתו הושלמה בשנת 1821, על ידי בנו של מולה, שהיה גם אחיין מדרגה שנייה של סולימאן פאשה. לאחר 1816, השליטה על טירנה עברה לידי משפחת טופאני מקרוג'ה.
דמוגרפיה
בשנת 1703, בטירנה היו כ-4,000 תושבים ובשנת 1820 כ-12,000 תושבים. אוכלוסיית העיר גדלה לכ-30,000 תושבים בשנת 1930 ולכ-70,000 תושבים בשנת 1945, למרות הכיבוש החיצוני ומלחמת העולם השנייה. במהלך שנות ה-50, טירנה עברה גידול תעשייתי מהיר, ואוכלוסיית העיר צמחה לכ-137,000 נפש בשנת 1960.
אקלים
הטמפרטורה נעה בין 6.7° מעלות צלזיוס בחודש ינואר לבין 23.8 מעלות צלזיוס ביולי.
כמות המשקעים הממוצעת השנתית: 1,200 מ"מ.
כלכלה
כלכלת העיר מתבססת על מוצרי חקלאות וטקסטיל.
השכלה
בטירנה נמצאת אוניברסיטת טירנה שנוסדה בשנת 1957, וכן המכון האלבני למדעים.
ספורט
בעיר שלוש קבוצות כדורגל המשחקות בליגת העל האלבנית: אס קיי טירנה, דינמו טירנה ופרטיזן טירנה.
נבחרת בולגריה בכדורגל
נבחרת בולגריה בכדורגל היא נבחרת הכדורגל הלאומית של בולגריה.
הישגה הטוב ביותר בגביע העולם, היה ב-1994, כאשר ניצחה ברבע הגמר את גרמניה והעפילה לשלב חצי הגמר, בו הפסידה לאיטליה. בסיום הטורניר דורגה הנבחרת הבולגרית במקום הרביעי. חריסטו סטויצ'קוב, כוכב הנבחרת, כבש שישה שערים והוכתר למלך השערים של הטורניר יחד עם החלוץ הרוסי אולג סלנקו.
בולגריה השתתפה לראשונה במונדיאל 1962, אך לא הצליחה לעבור את שלב הבתים. גם בשלושת המונדיאלים הבאים, בשנים 1966, 1970 ו־1974 היא העפילה לטורניר אך לא הצליחה לעלות לשלב השני. במונדיאל 1986 הצליחה לעלות לשמינית הגמר, כאחת מהמדורגות במקום השלישי הטובות ביותר, אף על פי שלא ניצחה אפילו פעם אחת בשלב המוקדם (שתי תוצאות תיקו והפסד), בשמינית הגמר הודחה על ידי נבחרת מקסיקו המארחת. רק בהופעתה השישית במונדיאל, ב־1994, הצליחה בולגריה להשיג ניצחון בכורה נגד לאחר 17 משחקים ללא ניצחון. הופעתה השביעית של בולגריה במונדיאל הייתה ב־1998, והיא לא הצליחה לשחזר את הישגה 4 שנים קודם והודחה בשלב הראשון ללא ניצחון. מאז לא הצליחה בולגריה להעפיל פעם נוספת למונדיאל.
ב־1996 העפילה בולגריה, לראשונה, לאליפות אירופה והודחה בשלב הבתים. ב־2004 העפילה בפעם השנייה אך רשמה הופעה כושלת שכללה שלושה הפסדים, ביניהם גם 0–5 נגד.
שנים ראשונות
נבחרת בולגריה בכדורגל נוסדה בשנת 1922. משחקה הראשון נערך בווינה נגד נבחרת אוסטריה בשנת 1924 והסתיים בתבוסה 0–6. בולגריה הוזמנה להשתתף במונדיאל 1930, אך נאלצה לדחות את ההזמנה מכיוון ששחקני הנבחרת לא קיבלו אישור היעדרות ממקומות עבודתם. בולגריה השתתפה לראשונה במוקדמות מונדיאל 1934, אך פרשה במהלך המוקדמות לאחר שהובסה על ידי הונגריה ואוסטריה. במוקדמות מונדיאל 1938 התמודדה בולגריה מול צ'כוסלובקיה על ההעפלה לטורניר הגמר. לאחר תיקו 1-1 ביתי, הובסה בולגריה בצ'כוסלובקיה 0–6. בולגריה לא השתתפה במוקדמות מונדיאל 1950 וחזרה להשתתף במוקדמות מונדיאל 1954, שגם בהן לא הצליחה בולגריה לנצח באף משחק. במוקדמות מונדיאל 1958, הצליחה לראשונה בולגריה לנצח, כאשר גברה פעמיים על נורווגיה, אך סיימה שנייה בבית אחרי הונגריה ושוב לא העפילה לטורניר הגמר. בולגריה השתתפה במוקדמות אליפות אירופה הראשונה, יורו 1960, אך לא הצליחה לעבור את יוגוסלביה בסיבוב הראשון.
שנות ה-60 וה-70 במאה ה-20
מוקדמות מונדיאל 1962 היה טורניר המוקדמות המוצלח הראשון של בולגריה. היא שובצה לבית עם צרפת ופינלנד. לאחר תבוסה בצרפת, ניצחה בולגריה פעמיים את פינלנד ואירחה את צרפת במשחק האחרון, כאשר היא חייבת ניצחון על מנת להשתוות לצרפת במספר הנקודות בבית ובכך לקבוע משחק פלייאוף מכריע על העלייה למונדיאל. הצרפתים מבחינתם היו זקוקים לתיקו על מנת להעפיל למונדיאל. בולגריה ניצחה 0–1 ובכך כפתה על הצרפתים משחק פלייאוף מכריע על ההעפלה למונדיאל שהתקיים במילאנו, איטליה. גם במשחק זה ניצחה בולגריה 0–1 והיא העפילה למונדיאל לראשונה בתולדותיה. בשלב הבתים של טורניר הגמר, הפסידה בולגריה 0–1 לארגנטינה והובסה 1–6 על ידי הונגריה. במשחקה האחרון בשלב הבתים סיימה בולגריה בתיקו 0-0 עם אנגליה וסיימה במקום האחרון בבית.
במוקדמות יורו 1964 השיגה בולגריה ניצחון בכורה ולראשונה עברה סיבוב, לאחר שעברה את פורטוגל במשחק שלישי מכריע. בסיבוב השני התמודדה בולגריה מול צרפת ולאחר ניצחון ביתי 0–1, הפסידה בולגריה במשחק הגומלין בצרפת 1–3.
במוקדמות יורו 1968 סיימה בולגריה ראשונה בבית המוקדם לפני פורטוגל, שוודיה ונורווגיה ועלתה לצמד משחקי פלייאוף על העלייה ליורו מול נבחרת איטליה. בולגריה ניצחה בביתה את איטליה 2–3, אך הפסידה במשחק הגומלין 0–2 ולא העפילה לטורניר הגמר.
במוקדמות מונדיאל 1970 סיימה בולגריה ראשונה בבית לפני פולין, הולנד ולוקסמבורג והעפילה לטורניר הגמר. בשלב הבתים של טורניר הגמר הפסידה בולגריה לפרו ולמערב גרמניה. היא סיימה את משחקיה בתיקו חסר חשיבות מול מרוקו וסיימה במקום השלישי בבית.
בולגריה לא העפילה גם ליורו 1972, אך הצליחה להעפיל למונדיאל 1974 בפעם השלישית ברציפות, לאחר שסיימה ראשונה בבית בטורניר המוקדמות לפני פורטוגל, צפון אירלנד וקפריסין. בולגריה פתחה את שלב הבתים בטורניר הגמר בתיקו 0-0 עם שוודיה ובתיקו 1-1 עם אורוגוואי, אולם סיימה את משחקיה בתבוסה 1–4 להולנד וסיימה במקום השלישי בבית.
בולגריה לא הצליחה להעפיל לשני טורנירי המונדיאל הבאים, כשהיא גם לא מצליחה בתווך להעפיל לראשונה לטורניר היורו.
מונדיאל 1986
לאחר שנעדרה בולגריה פעמיים ברציפות מטורניר הגמר, העפילה בולגריה למונדיאל 1986, כשבטורניר המוקדמות היא מסיימת במקום השני בבית אחרי צרפת ומקדימה את מזרח גרמניה, יוגוסלביה ולוקסמבורג. בולגריה שיחקה במשחק הפתיחה של טורניר הגמר נגד אלופת העולם איטליה וסיימה עימה בתיקו 1-1. בהמשך סיימה בולגריה בתיקו 1-1 עם קוריאה הדרומית וסיימה את שלב הבתים בהפסד 0–2 לאלופת העולם שבדרך ארגנטינה. בולגריה סיימה במקום השלישי בבית והעפילה לשלב הבא לראשונה בתולדותיה, כקבוצה בעלת המאזן השלישי בטיבו מבין הקבוצות שסיימו במקום השלישי בשלב הבתים. בשמינית הגמר הפסידה בולגריה למקסיקו המארחת 0–2.
מונדיאל 1994
בולגריה לא העפילה למונדיאל 1990. במוקדמות מונדיאל 1994 התמודדה בולגריה בבית עם שוודיה, צרפת, אוסטריה, פינלנד וישראל. במהלך המשחקים ניצחה בולגריה בישראל 0–2 וסיימה עימה בתיקו 2-2 בבולגריה. במשחק האחרון בשלב הבתים הגיעה בולגריה למשחק חוץ בצרפת. בשלב זה, שוודיה כבר הבטיחה את עלייתה למונדיאל וצרפת, שכבר איבדה הזדמנות אחת להעפיל לטורניר הגמר במשחקה הקודם לאחר שהופתעה בביתה 2–3 על ידי ישראל, הייתה זקוקה לתיקו על מנת לעלות, בעוד בולגריה הייתה חייבת לנצח. צרפת הובילה 0–1 במשחק אולם אמיל קוסטדינוב השווה ל-1-1. בשלב זה צרפת עדיין הייתה מעפילה למונדיאל, אך שער נוסף של קוסטדינוב בדקה ה-90 קבע מהפך 1–2 לבולגריה והעלה אותה במפתיע לטורניר הגמר מהמקום השני בבית.
בולגריה פתחה את שלב הבתים בטורניר הגמר בתבוסה 0–3 לניגריה, אך במשחקה השני השיגה את הניצחון הראשון בתולדותיה במסגרת המונדיאל, לאחר 17 משחקים ללא ניצחון, 0-4 על יוון. במשחקה האחרון בשלב הבתים התמודדה בולגריה מול ארגנטינה. בולגריה עלתה ליתרון 0–1 משער של חריסטו סטויצ'קוב ובהמשך נאלצה לשחק ב-10 שחקנים, לאחר שאחד משחקניה הורחק. אולם 3 דקות בתוספת הזמן הבקיע נסקו סיראקוב את השער השני לבולגריה שקבע 0–2 והעלה אותה לשמינית הגמר מהמקום השני בבית על חשבון ארגנטינה (שגם היא העפילה לשמינית הגמר, אך מהמקום השלישי בבית). בדומה למונדיאל הקודם בו השתתפה, בשמינית הגמר התמודדה בולגריה שוב מול מקסיקו. הפעם המשחק הסתיים בתיקו 1-1 ובולגריה ניצחה בבעיטות הכרעה מ-11 מטרים 1–3 והעפילה לרבע הגמר לראשונה בתולדותיה. ברבע הגמר התמודדה בולגריה מול אלופת העולם גרמניה. גרמניה הובילה 0–1 משער של לותר מתאוס בבעיטת עונשין מ-11 מטרים, אך רבע שעה לסיום השווה סטויצ'קוב ל-1-1 ו-3 דקות לאחר מכן הבקיע יורדן לצ'קוב את שער הניצחון המפתיע לבולגריה שניצחה 1–2 והעפילה לחצי הגמר. בחצי הגמר הפסידה בולגריה לאיטליה 1–2 ובמשחק על המקום השלישי הובסה מול שוודיה 0–4. בולגריה סיימה במקום הרביעי במונדיאל, הישג השיא בתולדותיה. סטויצ'קוב סים כמלך השערים בטורניר עם 6 שערים, בצוותא עם אולג סלנקו. כמו כן, סטויצ'קוב וקרסימיר באלקוב נבחרו לנבחרת הטורניר.
יורו 1996
בולגריה הצליחה להעפיל לראשונה בתולדותיה ליורו 1996, לאחר שלא הצליחה לעשות כן בתשעת ניסיונותיה הקודמים. בשלב הבתים של טורניר הגמר היא סיימה בתיקו 1-1 עם ספרד וניצחה 0–1 את רומניה. במשחקה האחרון בשלב הבתים הפסידה בולגריה לצרפת 1–3 ובמשחק המקביל ניצחה ספרד את רומניה, מה שהוביל את בולגריה לסיים במקום השלישי בבית. סטויצ'קוב, שהבקיע את כל שלושת שעריה של בולגריה ובכך היה לסגן מלך השערים בטורניר, נבחר לאחד המצטיינים בטורניר.
מונדיאל 1998
במוקדמות מונדיאל 1998 שוב שובצה בולגריה לבית המוקדם עם ישראל, כמו גם עם רוסיה, קפריסין ולוקסמבורג. אף על פי שבמשחקה הראשון הפסידה בולגריה בישראל 1–2, ניצחה בולגריה את ששת משחקיה הבאים במוקדמות, כולל ניצחון ביתי 0–1 על ישראל, והעפילה לטורניר הגמר מהמקום הראשון בבית. טורניר הגמר היה הרבה פחות מוצלח מהמונדיאל הקודם עבור בולגריה. היא פתחה את שלב הבתים בתיקו 0-0 עם פרגוואי ולאחר מכן הפסידה 0–1 לניגריה והובסה 1–6 על ידי ספרד כדי לסיים במקום האחרון בבית.
יורו 2004
בולגריה לא הצליחה להעפיל ליורו 2000 ולמונדיאל 2002. היא הצליחה להעפיל ליורו 2004 לאחר שסיימה ראשונה בבית בטורניר המוקדמות לפני קרואטיה, בלגיה, אסטוניה ואנדורה. בטורניר הגמר הובסה בולגריה 0–5 על ידי שוודיה ובהמשך הפסידה גם לדנמרק ואיטליה וסיימה במקום האחרון בבית.
סגל הנבחרת
השחקנים הבאים זומנו למשחקי מוקדמות יורו 2024 נגד ו ב-24 וב-27 במרץ 2023. מעודכן לתאריך 20 במרץ 2023.
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
שיאי שחקנים
נכון ל-17 ביוני 2023.
חילוף יונים
מחליפי יונים הם מחליפי קטיונים עבור קטיונים הטעונים במטען חשמלי חיובי או מחליפי אניונים עבור אניונים הטעונים במטען חשמלי שלילי. ישנם גם מחליפים אמפוטריים שיכולים להחליף אניונים וקטיונים במקביל. אולם, החילוף המקביל של קטיונים ואניונים מבוצע באופן יעיל יותר במגיבים שהם מחליפים יוניים הנקראים מצע מעורב. המצע המעורב מכיל תערובת של מחליפי שרפים אניוניים וקטיוניים.
תהליך חילוף היונים הוא תהליך הפיך, וניתן לטעון או להעמיס על המחליף את היון המבוקש באמצעות שטיפה בכמות גדולה של היונים הללו.
שיטת חילוף היונים משמשת באופן נרחב בטיהור מים ביתי ותעשייתי על מנת להפיק מים רכים. דבר זה מושג באמצעות חילוף קטיוני סידן (Ca+2) ומגנזיום (Mg+2) כנגד נתרן (‎Na+‎) או מימן (‎H+‎).
אולם, התחום שבו חילוף היונים הוא היעיל ביותר מבחינה כלכלית הוא הפרדות יוניות שבהן צריך להפריד תוצר בדרגת טוהר גבוהה, או שיש צורך לחלץ יון המצוי בריכוז נמוך מאוד וכדומה. דוגמה טיפוסית ליישום של התהליך היא הכנת מים טהורים לתעשיות מימיות וגרעיניות.
כרומטוגרפיית חילוף יונים היא שיטה כרומטוגרפיית נפוצה מאוד באנליזות כימיות ובהפרדה של יונים. לדוגמה, בביוכימיה משתמשים בה באופן נרחב כדי להפריד מולקולות טעונות כגון חלבונים.
כמו כן, עושים שימוש נרחב בחילוף יונים גם במזון ובמשקאות חריפים, הידרומטלורגיה, גימור מתכות, תעשיות כימיות ופטרוכימיות, תרופות, סוכר וממתיקים שונים, אדמה ומי תהום, תחום הגרעין, מים תעשייתיים ומרוככים, מוליכים למחצה, כוח, ומגוון רחב של תעשיות אחרות.
דוגמה נוספת היא מחזור "אנטי-פריז" (נוזל מונע קיפאון שבדרך כלל מכיל די אתילן גליקול), שבו מעבירים את הנוזל דרך חומר מחליף יונים ומרחיקים מתכות ומלחים לא רצויים.
תיאטרון החאן
תיאטרון החאן הפועל במתחם החאן הירושלמי הוא התיאטרון הרפרטוארי היוצר היחיד בירושלים ונחשב לאחד המובילים בישראל. התיאטרון אימץ את צורת מבנה שער הכניסה לחאן - קשת רחבה, שהפכה סימן ההיכר של המבנה - כחלק מהלוגו שלו.
היסטוריה
התיאטרון הוקם ב-1968 ביוזמת ראש העיר טדי קולק והמנהל האמנותי הראשון פיליפ דיסקין. קולק אימץ את רעיונו של דיסקין להסב את מבנה החאן החרב ליד תחנת הרכבת ירושלים, שבאותה עת שימש חלקו כנגרייה, למבנה תיאטרון, והעניק את חסותו לגיוס תרומות לשיפוץ המתחם. שנה לאחר מכן קבוצת התיאטרון התפרקה והמתחם שימש לעשיות שונות, כולל תיאטרון וקונצרטים. בתחילת 1973 הוקם התיאטרון מחדש בניהולו האמנותי של פיליפ דיסקין, ואחריו כיהנו בתפקיד זה מייקל אלפרדס, אילן רונן, עדה בן נחום, יוסי יזרעאלי, עמית גזית, ערן בניאל ואופירה הניג. בתקופת כהונתו של מייקל אלפרדס, שחקניו היו: ששון גבאי, ספי ריבלין, אורי אברהמי, שפרה מילשטיין, נעמי בכר, אבי פניני, נטע פלוצקי, משה אסם, רחל רונן (הפלר), רחל שור, שבתאי קונורטי, אהרון אלמוג, מרגלית אלמוג, עליזה רוזן, אלי דנקר, שלמה תרשיש, צביקה הלפרין ועוד. בדצמבר 2017 נכנסה אלישבע מזי"א לתפקיד מנכ"לית החאן והחליפה את דני וייס שכיהן בתפקיד בשבע השנים הקודמות.
באוקטובר 2018 ציין תיאטרון החאן חמישים שנה להיווסדו באירוע חגיגי במעמד נשיא המדינה מר ראובן (רובי) ריבלין ורעייתו הגברת נחמה ריבלין. הנשיא ריבלין חלק שבחים לתיאטרון ואמר: "החאן ידע תמיד ליצור תיאטרון חדשני וחושב, בין אם מדובר במחזות חדשים ובין אם מדובר בקלאסיקות. היצירה של החאן הייתה תמיד נועזת, צעירה, מתריסה, מחויבת לעיקרון שתפקידה של התרבות הוא לעורר".
רפרטואר
התיאטרון מעלה כ-5 הפקות חדשות מדי שנה, הרפרטואר נבחר על ידי המנהל האמנותי הנוכחי אודי בן-משה. בן משה אף מעבד ומביים חלק מהצגות החאן. באופן יוצא דופן, להחאן יש להקת שחקנים קבועה ומעת לעת נוספים שחקנים נוספים להצגות השונות.
בין הצגותיו הבולטות של התיאטרון בשנים האחרונות: "הסבתות" (2021) "אוי אלוהים" (2019), "נפוליון - חי או מת!" (2017), "פונדק הרוחות" (2018), "הקמצן" (2003), "תעלולי סקפן" בבימויו של אודי בן-משה (2009), "הנסיכה האמריקאית" (2009), "גן הדובדבנים" (2010), "הלילה השנים עשר" (2010), "אוכלים" (2010) "הזהו אדם?" (2011), "הצוענים של יפו" (2014), הנשים העליזות מווינזור (2015). בסה"כ מעלה התיאטרון כ-200 הופעות בשנה במתחם הבית ועוד כ-70 באולמות אחרים בהיכלי תרבות בארץ, מצפון ועד דרום. כל הצגות החאן מגיעות גם לבית ציוני אמריקה מדי חודשיים.
החאן זכה בפרס רוזנבלום לאמנויות הבמה למפעל חיים לשנת 2012.
בטקס פרסי התיאטרון לשנת 2017 זכה תיאטרון החאן בחמישה פרסים: "חלום ליל קיץ" זכתה בפרס הקומדיה הטובה ביותר; אור לומברוזו זכתה בפרס השחקנית המבטיחה על "בדמי ימיה"; אריאל וולף זכה בפרס על עבודת הכוריאוגרפיה שלו ב"חלום ליל קיץ"; יהודית אהרון זכתה בפרס על עיצוב התלבושות של "נפוליון – חי או מת!"; רוני כהן זכה בפרס על עיצוב התאורה ב"נפוליון חי או מת!"
ניהול וארגון
החאן מנוהל כעמותה. הוועד המנהל של העמותה מורכב מאישי ציבור ונציגי הגופים התומכים בה כספית - עיריית ירושלים, הקרן לירושלים ומשרד התרבות והספורט. בצד התמיכה הממסדית ממומנת פעילות התיאטרון מהכנסות עצמיות ומגיוס תרומות, בסיוע של אגודת ידידים פעילה.
כמו לכל תיאטרון גדול, גם לחאן יש אגודת ידידים שהוקמה במטרה להבטיח את המשך קיומו של התיאטרון, לעודד את העשייה התרבותית והאמנותית המפוארת שלו, לבסס את מעמדו הציבורי וכן לחזק את תחום התרבות בעיר ירושלים. חברי אגודת הידידים מוזמנים להצגות הבכורה החגיגיות ולקבלות הפנים שאחריהן, נחשפים בפני העשייה התיאטרלית, נפגשים עם יוצרים ומוזמנים לאירועים מיוחדים עבורם.
תיאטרון החאן, בשיתוף "הברנז’ה – קהילת יוצרי התיאטרון בירושלים" ובסיוע עיריית ירושלים, יזמו בקיץ 2018 את פרויקט "כמעט מוחאן" המעניק הזדמנות לבוגרי בתי-ספר למשחק בעיר להמשיך ולפתח את הכישורים רב-תחומיים שלהם במשחק, כתיבה, תנועה, מוזיקה ובימוי. את המופעים שהם יוצרים, מתחילתם ועד סופם, מלווים שחקן החאן יואב היימן והמנהל האמנותי של החאן, הבמאי אודי בן-משה.
באוגוסט 2018 התקיים בחאן לראשונה פסטיבל הצגות ילדים, "משחק ילדים". מטרת הפסטיבל הייתה לקרב קהלים חדשים למוסד הוותיק ולחנך את הדור הצעיר לאהבת התיאטרון. הפסטיבל זכה להצלחה והפך למסורת.
בתיאטרון מתקיימים גם חוגי משחק ותיאטרון לילדים ומבוגרים, בשיתוף תיאטרון "ענתות" בניהולה של ענת זוהר.
ג'ויס רנדולף
ג'ויס רנדולף (באנגלית: Joyce Randolph נולדה כג'ויס סירולה ; 21 באוקטובר 1924) היא שחקנית אמריקאית, הידועה בעיקר בזכות משחקה קומדיית המצבים האמריקאית "The Honeymooners".
ביוגרפיה
רנדולף נולדה בדטרויט, מישיגן. כנערה היא השתתפה בסדנת המשחק של אוניברסיטת וויין. לאחר שסיימה את התיכון, היא החלה לעבוד בחנות של סאקס פיפת' אווניו בדטרויט. כש- Stage Door ניגנה בדטרויט, היא עשתה אודישן, קיבלה תפקיד והופיעה איתם בהמשך סיבוב ההופעות. היא עברה לניו יורק בשנת 1943 כדי להמשיך בקריירת משחק. היא קיבלה תפקידים בברודוויי וקיבלה תפקידים שונים בטלוויזיה.
בשנת 1951, היא השתתפה בפרסומת של ג'קי גליסון לחברת קלורטס ולאחר מכן לוהקה לתפקיד במערכון ב- "Cavalcade of Stars", תוכניתו של גליסון ברשת הטלוויזיה DuMont. זמן קצר לאחר מכן, היא לוהקה לתפקיד טריקסי בסדרת הטלוויזיה "The Honeymooners". כמה כותבי טורים עיתונאיים בניו יורק התייחסו אליה כ"גרבו מדטרויט". "זו עדיין תעלומה. . . הייתי מישהי לא ידועה מדטרויט. למה גארבו? ובכן, היא הייתה סקנדינבית - וגם אני", הגיבה רנדולף.
"The Honeymooners"
רנדולף היא ההשחקנית האחרונה שחיה כיום מרביעיית שחקני קומדיית המצבים המצליחה, שכללה את ג'קי גליסון בתור ראלף קרמדן, ארט קרני בתור אד נורטון, אודרי מדוז בתור אליס קרמדן, ורנדולף בתור תלמה "טריקסי" נורטון.
רנדולף גם גילמה את טריקסי במערכונים בתוכניתו של גליסון, "המופע של ג'קי גליסון". בראיון בספטמבר 2015 אמרה רנדולף שהיא לא גילמה את טריקסי נורטון בחידוש לסדרה בגלל סיבות אישיות וגאוגרפיות; בנוסף, רנדולף הצהירה, שגליסון החשיב אותה כ"טריקסי המובהקת".
רנדולף טענה שלבקש מגליסון לתת לה עוד שורות לא היה בא בחשבון. "אתה אפילו לא מדבר עם ג'קי, שלא לדבר על לבקש משהו." אמרה רנדולף. הוא לא דיבר הרבה ולא אהב לעשות הרבה חזרות". ג'ויס דיברה על עומס עבודה קדחתני בצילומי התוכנית, עם צילום כל 39 הפרקים בתוך שנה קלנדרית. למרות שהיא הצהירה שלא היה הרבה שיח בין חברי השחקנים, כולם הופיעו בשבתות כדי לצלם את התוכנית מול קהל חי באולפן.
תפקידים נוספים
בשנת 1950 הופיעה רנדולף בברודוויי Ladies Night in a Turkish Bath. לאחר שהיא הפכה מזוהה עם הדמות של נורטון, היא לוהקה לתפקידים אחרים לעיתים רחוקות. "במשך שנים אחרי התפקיד הזה", אמרה רנדולף, "הבמאים היו אומרים: 'לא, אנחנו לא יכולים להשתמש בה. היא ידועה מדי בתור טריקסי." היא הופיעה במחזות זמר, עשתה פרסומות והיו לה כמה הופעות אורח בסדרות טלוויזיה, כולל פרק מחווה על טריקסי נורטון (יחד עם אודרי מדוז ) בשנת 1991 בפרק "זבובי בקומדיית המצבים "Hi Honey, I'm Home!"
חיים אישיים
היא דודתו של שחקן הבייסבול לשעבר טים רדינג.
הפרכה
הפרכה היא הוכחה כי טענה מסוימת אינה נכונה.
במתמטיקה
במתמטיקה כמו גם בלוגיקה, הפרכה של טענה אינה אלא הוכחה כי שלילתה של טענה זו נכונה.
לעיתים כדי להפריך טענה, די בהבאת דוגמה נגדית. כך, למשל לשם הפרכת הטענה "כל המספרים הראשוניים הם אי-זוגיים" די להביא את המספר 2 כדוגמה למספר ראשוני זוגי.
הפרכה משמשת ל"הוכחה בדרך השלילה". הטענה בדבר קיומם של אינסוף מספרים ראשוניים מוכחת באמצעות הפרכה של שלילתה.
אימרה לקטוש, פילוסוף של המתמטיקה במאה ה-20, טוען בספרו "הוכחות והפרכות" (Proofs and Refutations : The Logic of Mathematical Discovery, שם המתכתב עם ספרו של קרל פופר "השערות והפרכות"), כי להפרכה תפקיד חשוב בבניית הידע המתמטי המצטבר, וכי בתהליך ההוכחה של אמיתותה של טענה מתמטית כלשהי, מסייעות ההפרכות לחדד את ההגדרות של המושגים עליהם מתבססת הטענה, ולדייק בניסוח הטענה והוכחתה.
במדעי הטבע
לשם דוגמה, לאחר שניתקל באלף עורבים שחורים אולי נשתכנע בנכונות הטענה "כל העורבים שחורים", אך ברור שבדיקה זו אינה הוכחה שכל העורבים שחורים, שהרי מי יערוב לנו שהעורב הבא שנפגוש לא יהיה לבן דווקא.
לעומת זאת, הפרכתה של טענה במדעי הטבע היא מוחלטת. ברגע שנפגוש עורב לבן אחד, הופרכה בוודאות הטענה שכל העורבים שחורים.
עקרון ההפרכה של פופר
הפילוסוף קרל פופר, אבי תורת ההפרכה (Falsificationism), פרסם את התאוריה המדעית שלו בספרו "הלוגיקה של הגילוי המדעי", בו שטח את עקרון ההפרכה והצביע עליו כעל הכלי היחידי שעומד בפני המדען בגילויו את האמת. פופר טען, בניגוד לחלק לא מבוטל של חברים בחוג הווינאי, שהיו מזוהים עם אסכולת הפוזיטיביזם הלוגי, שהמדע מתקדם אך ורק על ידי הפרכות, ולא על ידי אישושים. העיקרון שעומד מאחורי הלך המחשבה של פופר הוא עקרון הא-סימטריה הלוגית: כדי להוכיח את הטענה "כל העורבים שחורים" (ראו: פרדוקס העורב), צריך אינסוף מקרים שבהם כל העורבים שנצפו היו שחורים. אך כדי להפריך את הטענה הזו, מספיק מקרה אחד בודד שבו נצפה עורב שהוא לא שחור. זוהי על רגל אחת בעיית האינדוקציה שאותה מבקש פופר לפתור במהלך הטיעון שלו. לשיטתו, רק על ידי הפרכה אנו יכולים להסיק מסקנות תקפות. זאת אומרת, הסקה אינדוקטיבית היא כלל לא הסקה, ורק הסקה דדוקטיבית היא הסקה תקפה לוגית. הסקה מסוג זה אפשרית במדע רק על ידי הפרכה ולא על ידי אישוש, משום שרק על ידי הפרכה אנו יכולים להסיק דדוקטיבית ולא אינדוקטיבית. פופר מבקש לפתור, בעזרת עקרון ההפרכה שלו, את בעיית האינדוקציה, אותה בעיה שהעסיקה הוגים רבים מאות בשנים, ואשר הוצגה באריכות לראשונה על ידי הפילוסוף הסקוטי בן המאה ה-18, דייוויד יום. פופר טוען שאין בכלל בעיה כזו במדעי הטבע, מכיוון שהמדע עוסק בהפרכה, זה אומרת בהסקה דדוקטיבית, ולא בהסקה אינדוקטיבית. בעיה נוספת שאותה מבקש פופר לפתור היא בעיית התיחום של המדע, שבבסיסה עומדת השאלה מהו מדע? או מה עושה פעילות מסוימת לפעילות מדעית? (השוו: אסטרונומיה – אסטרולוגיה; רפואה מערבית – רפואה סינית). על פי עיקרון זה, רעיון הוא מדעי אם ניתן להגות מבחן שעשוי להפריך אותו. פופר ראה בפוטנציאל ההפרכה את המאפיין המובהק ביותר של פעילות מדעית, המבדיל בינה ובין הסברים שאינם מדעיים. בין המערכות הלא-מדעיות מנה פופר את האסטרולוגיה, וחלק מענפי הפסיכולוגיה של האישיות. בניגוד לכך הוא מתאר את המרקסיזם כתיאורית מדעית שהופרכה:
כלומר, לדעתו של פופר, תאוריה לא-מדעית (בניגוד לתאוריה מדעית) היא תאוריה אשר אינה מספקת שום אפשרות להפרכתה בניסוי. לכן, בעוד שמטפיזיקה יכולה להכווין ולהשפיע על יצירת השערות מדעיות, הרי שתאוריות מטאפיזיות אינן שייכות למדע האמפירי.
בניגוד לתאוריות הלא-מדעיות מהסוג לעיל, פופר טען שתאוריה מדעית מוצלחת היא כזו השוללת תרחישים רבים, ועל כן חשופה יותר לניסויים מפריכים. לדידו, התאוריה של איינשטיין היא תאוריה מדעית מוצלחת לא משום שהיא מספקת הסבר לתופעות רבות, אלא משום שכל מה שהיא טענה שלא יכול להתקיים אכן לא התקיים כשנערך הניסוי המתאים. פופר הדגיש שעמידה חוזרת ונשנית של השערה בניסיונות להפרכתה, יכולה אמנם להוות הצדקה רציונלית לדגול בה מעשית, כאילו היא נכונה, אך לעולם יישאר מעמדה כהשערה – ויש להיות מוכנים לדחות אותה עקב ניסויים מפריכים.
נבחרת תימן בכדורגל
נבחרת תימן בכדורגל (בערבית: منتخب اليمن لكرة القدم) היא נבחרת הכדורגל הלאומית של תימן.
כאשר הייתה המדינה מפוצלת לצפון תימן ולדרום תימן התקיימו שתי נבחרות לאומיות עד לאיחוד בין המדינות בשנת 1990. לאחר האיחוד בין הנבחרות נחשבה הנבחרת הלאומית, כממשיכת דרכה של "נבחרת צפון תימן" ולא של "נבחרת דרום תימן" (כמו שנבחרת גרמניה נחשבת לממשיכת דרכה של נבחרת מערב גרמניה בכדורגל ולא של נבחרת מזרח גרמניה).
נבחרת תימן העפילה לראשונה בתולדותיה לגביע אסיה שנערך בשנת 2019, אך הפסידה בכל משחקיה בטורניר.
נבחרת דרום תימן העפילה בעבר לגביע אסיה 1976.
רבקה מגן
רבקה מגן (31 במאי 1934 - 21 בפברואר 2018) הייתה סופרת ילדים ונוער, מורה ומפקחת חינוכית ישראלית.
ביוגרפיה
הקריירה הספרותית של מגן התחילה בכך שנתפרסמה מודעה בעיתון הקוראת לכל מי שיש לו יצירה בנושא "הים" לשלוח אותה לתחרות ספרותית נושאת פרסים. היא שלחה בעילום שם את יצירתה "איש המעלות", וזכתה במקום הראשון בפרס ע"ש שבי מאור.
עסקה בהוראה בבתי ספר יסודיים ועל-יסודיים. לימדה בבית הספר הריאלי ובבית הספר ליאו בק בחיפה.
ב-1971 הצטרפה למערכת "הארץ שלנו" כעורכת המדור "רן הספרן" וככתבת בכירה. ספרה "הצמיד של אופירה" מבוסס על זיכרון ילדות שקרה לה.
בשנת 1974 נתמנתה למפקחת חינוכית במחוז הדרום של משרד החינוך והתרבות, ועברה להתגורר בעומר. מ-1993 התגוררה בחיפה. בהמשך עברה לתל אביב.
מגן נפטרה ב-21 בפברואר 2018. הותירה אחריה בעל, שתי בנות, שישה נכדים ונינים.
מרים צנגן
מרים צנגן (6 באוגוסט 1929 – 15 בספטמבר 2015) הייתה רופאה ישראלית, יושבת ראש ההסתדרות הרפואית בישראל ויושבת ראש ארגון רופאי קופת-חולים של ההסתדרות הכללית (כיום שירותי בריאות כללית).
ביוגרפיה
מרים גרינה צנגן נולדה בהאג, הולנד, לאברהם ורבקה-ברכה סטריקובסקי.
בזמן מלחמת העולם השנייה הוסתרה אצל זוג נוצרים בכפר ביקברכן שבמזרח הולנד.
בשנת 1955 קיבלה תואר דוקטור לרפואה מאוניברסיטת ליידן שבהולנד. באותה שנה נישאה ועלתה למדינת ישראל, ובהמשך התמחתה ועבדה כרופאת משפחה במחוז דן.
בשנת 1980 נבחרה לתפקיד יו"ר ארגון רופאי קופת-חולים, ושימשה בתפקיד עד 1991. בשנת 1983 התקיימה שביתת הרופאים הגדולה, במהלכה חתמה ד"ר צנגן על הסכם עם הנהלת קופת-חולים בעניין רופאי המרפאות של קופת-חולים. הסכם זה קבע לרופאי המרפאות ימי עבודה רצופים במקום ימי עבודה מפוצלים.
בשנת 1989 מונתה לתפקיד יו"ר ההסתדרות הרפואית ה-11 ושימשה בתפקיד זה עד 1995. בתקופת כהונתה כיו"ר הר"י חל גל העלייה הגדול מברית המועצות, במסגרתו עלו לארץ רופאים רבים. עקב כך, מספר הרופאים המורשים בארץ עלה מ-14,400 בשנת 1989 ל-21,723 בשנת 1995, אז כ-30% מהרופאים המורשים בארץ היו עולים חדשים מגל עלייה זה. תקופה זו לוותה במאבקים בין הר"י והממשלה בנוגע לתקנים לקליטת הרופאים החדשים ולהעלאות שכר, ובמהלכה נחתמו הסכמים קיבוציים בנושאים אלו. בשנת 1995 25% מהרופאים המועסקים בישראל היו עולים מגל עלייה זה.
בראשית שנות ה-90 ליוותה את תהליך החקיקה של חוק ביטוח בריאות ממלכתי שנחקק ב-1994, והייתה נציגה מכוחו במועצת הבריאות.
בשנת 1990, עקב כבילת אסירה ביטחונית במהלך לידה, פנתה ד"ר צנגן אל מפקד כלא השרון ואל ועד רופאי בית החולים מאיר, וכתבה כי "רופא שביצע לידה בתנאים כאלו, פעל בניגוד לכללי האתיקה של הרופאים, שהם אוניברסליים". עקב כך האסירה שוחררה מכבליה. בעקבות המקרה שירות בתי-הסוהר תיקן את פקודות הנציבות בנושא. בשנת 1993 נחשף קיומו של טופס רפואי שהורה לרופא מתקן מעצר להעריך בפני החוקרים במתקן האם אסיר כשיר רפואית לכבילה, לכיסוי ראש ועיניים ולעמידה ממושכת במהלך החקירות. עקב כך כתבה ד"ר צנגן לראש הממשלה דאז יצחק רבין שהדבר מהווה השתתפות בעינויים והפרה בוטה של כללי האתיקה הרפואיים, ולכן הר"י תאסור על הרופאים למלא את הטופס. רבין השיב כי הטופס נכנס לשימוש בטעות וכעת מוצא משימוש.
לאחר תום כהונתה כיו"ר הר"י ניהלה מרפאה לרפואת משפחה ברמת גן עד 2003. בנוסף, שימשה כרופאה בפנימיית סמינר אור החיים לבנות בבני ברק עד שנת 2015. ד"ר צנגן הלכה לעולמה ב-15 בספטמבר 2015, בת 86 הייתה במותה. היא הובאה לקבורה בהר המנוחות בירושלים.
מרים צנגן הייתה נשואה למנחם צנגן ז"ל, פרופסור לכימיה, ולהם ארבעה ילדים: שמואל ודוד צנגן הם רופאי ילדים, אברהם צנגן הוא חוקר מוח, והדסה צנגן היא עורכת דין.
גדעון דגן
גדעון דגן (נולד ב-24 בדצמבר 1932) הוא פרופסור אמריטוס בבית הספר להנדסה מכנית, הפקולטה להנדסה באוניברסיטת תל אביב, חבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, חתן פרס רוטשילד (2006) וחתן פרס ישראל בתחום חקר מדעי כדור הארץ וחקר האטמוספירה לשנת תשע"ג.
ביוגרפיה
אביו של גדעון דגן, דוד דרימר, נולד ב-1898 וגדל בצ'רנוביץ בירת בוקובינה, שהשתייכה לאימפריה האוסטרו-הונגרית. הוא למד הנדסה אזרחית באוניברסיטה הטכנית של וינה, וכששב לצ'רנוביץ בתום מלחמת העולם הראשונה היא סופחה לרומניה. אביו עבד כמהנדס בחברת הרכבות הלאומית של רומניה עד ליציאתו לגמלאות.
אחרי שנישא לז'נת שכטר, עבר אביו לגור בעירה, גאלאץ ברומניה, שם נולד גדעון. במלחמת העולם השנייה הייתה רומניה בת ברית של גרמניה והאוכלוסייה היהודית הייתה נתונה לרדיפות אבל ניצלה ממחנות ההשמדה. לאחר המלחמה היה פעיל בתנועת נוער ציונית ותכנן לעלות לישראל. עם עליית השלטון הקומוניסטי הפעילות הציונית והעלייה נאסרו ובקשות משפחתו להגר לישראל נדחו. היות שהתעניין במתמטיקה כבר בתיכון פנה ללימודי הנדסה, ומכיוון שהבין שנושא משאבי המים הוא בעל חשיבות עליונה במדינת ישראל, החל ב-1951 ללמוד בפקולטה להנדסת מים בבוקרשט. ב-1952 החל ללמוד במקביל לתואר במתמטיקה שימושית באוניברסיטת בוקרשט. ב-1956 קיבל דגן תואר בהנדסת מים ובמתמטיקה שימושית והחל לעבוד במכון למחקר המים בבוקרשט. בשלוש השנים הבאות פרסם מספר מאמרים בכתבי-עת טכניים מקומיים.
עם עלייתו לישראל עִברת את שמו (גוידו דרימר) לגדעון דגן. באותה עת התחיל לעבוד בטכניון כמהנדס מחקר בפרויקט על מי תהום, תחום שנהפך לשדה מחקרו העיקרי בהמשך.
ב-1962 נישא אורה לבית סנה. באותו זמן הוצע לו להפוך את המחקר לעבודת דוקטורט בהנחייתו של פרופ' יעקב בר, וב-1965 קיבל את התואר דוקטור במדעים מטעם הטכניון ובהמשך הוצעה לו משרה עם מסלול קביעות בפקולטה להנדסה אזרחית בטכניון. באותה שנה נולדו בנותיו סיגל ונוגה, וב-1971 נולדה בתו עדי. בעקבות פעילותו המחקרית הענפה התמנה דגן ב-1974  לפרופסור מן המניין. ב-1976 עבר דגן לפקולטה להנדסה שזה עתה נוסדה באוניברסיטת תל אביב, בה הוא לימד קורסים שונים בתורת הזרימה, בסביבה ובהידרולוגיה.
הוא שהה בשבתון הראשון שלו ב-1967 בחברת המחקר הידרונאוטיקס (Hydronautics) בארצות הברית. הוא שהה כפרופסור אורח באוניברסיטת איווה (1975-1974), באוניברסיטת דלפט, הולנד (1975), באוניברסיטת פרינסטון (1975, 1979), באוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה (1986), כעמית מילר של אוניברסיטת ברקלי (1991), באוניברסיטת פייר ומארי קירי בפריז (1991), ובאימפריאל קולג' בלונדון (1995). בשנים 1994 - 2003 היה מופקד הקתדרה על שם מנואל קלצ'קי להידרולוגיה של מי תהום בפקולטה להנדסה באוניברסיטת תל אביב.
תלמידים של דגן הפכו לחוקרים ידועים, בהם: פרופ' יורם רובין מאוניברסיטת ברקלי, פרופ' מיכאל שטיאסני מהטכניון, פרופ' יחזקאל מועלם מהפקולטה לחקלאות ברחובות.
נושאי מחקריו של דגן
דגן ערך מחקרים בנושאים מגוונים של הידרולוגיה, מכניקה יישומית והידרודינמיקה ימית. תחומו העיקרי הוא הידרולוגיה תת-קרקעית (או הידרולוגיה של מי-תהום) בה פיתח מודלים כמותיים, עיוניים ויישומיים, של תנועת המים ותהליכי זיהום בקרקע ובמי-התהום. מודלים אלו משמשים כבסיס להבנה ולחיזוי של תהליכים המתרחשים בשכבת הקרקע העליונה (השקיה וניקוז) ובאקוויפרים (ניצול מי תהום, שינוי איכות עקב זיהום והמלחה).
אחד מהישגיו הבולטים הוא הימנותו, החל מאמצע שנות השבעים, בין המייסדים של גישה חדשה הקרויה הידרולוגיה סטוכסטית. עד אז התייחסו לאקוויפרים ולקרקע כתווך הומוגני מבחינת התכונות שלו וסברו שהן אחידות במרחב או משתנות בצורה מסודרת. תצפיות שיטתיות או אפילו הסתכלות במחשופים מראות שבטבע הקרקע אינה הומוגנית וכי יש בה שכבות שונות. להטרוגניות של התכונות, ובעיקר לפרמיאביליות (חדירות), יש השפעה נכרת על זרימת המים ופיזור המזהמים. כיוון שהפריסה המרחבית של התכונות איננה מסודרת והמדידות בעזרת דגימות הן מצומצמות, קיימת אי-ודאות לגבי המבנה של התצורות התת-קרקעיות. ההידרולוגיה הסטוכסטית מאפשרת לכמת אי-ודאות זו בעזרת מודלים מתמטיים ולבחון את השלכותיה על חיזוי תהליכים הידרולוגיים שונים.
תפישה זו קיבלה תהודה גדולה מכיוון שיש לה השפעה על מודלים של זיהום מי תהום, נושא בעל עניין רב בגלל הפגיעה באיכות מי שתייה באזורים שונים בעולם, תופעה שהתבגרה בעשרות השנים האחרונות. בגלל העניין בתחום הזה, נכנסו אליו חוקרים רבים ונוצרה קהילה מדעית פעילה ותוססת.
פרסומים מדעיים
האתר של Institute for Scientific Information - ISI, מצביע על המספר הרב, מעל 4600, של מאמרים שמצטטים את עבודותיו של דגן. מספר הציטוטים נחשב למדד של האימפקט המדעי של מחבר. ספרו
(שצוטט מעל 2700 פעם) משמש כספר לימוד לתלמידים לתארים מתקדמים.
הוא נכלל בין 50 המדענים הישראלים המצוטטים ביותר בכל תחומי המדע.
פעילות מקצועית ציבורית
הוא נתן הרצאות מרכזיות בעשרות כנסים בינלאומיים והיה המארגן של סימפוזיון של אונסקו בפריז ב-1996 וסדנה מתקדמת באסקונה בשווייץ ב-2010.
דגן כיהן כיו"ר וועדות מקצועיות שונות של משרד המדע ונציבות המים.
ב-1999 הוא יזם ומשמש מאז כמנהל מדעי של תחרות פרס המים של סטוקהולם לנוער, בחסות הפקולטה להנדסה. תלמידים מעשרות בתי ספר מגישים כל שנה עבודות מחקר בנושא המים והזוכים נשלחים לייצג את ישראל בתחרות העולמית.
מדגם של מאמרים מייצגים
מכניקת זורמים ותורת הגלים
מכניקה יישומית
הידרולוגיה של מי תהום
הידרולוגיה סטוכאסטית
קישורים חיצוניים
רשימה אוטוביוגרפית:
ג'ה רול
ג'פרי אטקינס, הידוע יותר בשם הבמה שלו, ג'ה רול (באנגלית: Ja Rule; נולד ב-29 בפברואר 1976) הוא ראפר ושחקן קולנוע אמריקאי. ג'ה רול הוציא עד כה 7 אלבומים ומכר 20 מיליון עותקים בכל רחבי העולם.
חייו
ג'פרי אטקינס נולד בקווינס, ניו יורק. אמו וסבו השתייכו לכת "עדי יהווה" וכך חינכו גם אותו. כאשר אטקינס היה בן חמש, אחותו מתה מסיבוכים בדרכי הנשימה. בבית הספר היה מסתבך בתגרות והוא עבר בין מספר בתי ספר.
קריירה מוזיקלית
הפריצה הגדולה שלו באה בעקבות השתתפותו בשיר הפסקול של הסרט "שעת שיא", בו שיחקו ג'קי צ'אן וכריס טאקר. ג'ה רול שר את השיר, "Can I Get A", יחד עם ג'יי זי והראפרית אמיל. השיר הצליח גם בזכות הקליפ שלו.
אלבום הבכורה שלו, "Venni Vetti Vecci" יצא בשנת 1999. מתוכו יצאו שלושה סינגלים: "Holla Holla", "It's Murda" יחד עם ג'יי זי וDMX, ו-"Daddys Little Boy" עם האחים אייסלי. האלבום יצא דרך חברת תקליטים דה אינק, דרכה הוציא 5 אלבומים נוספים. זהו גם האלבום הראשון שיצא דרך חברת התקליטים החדשה שנולדה בהתחלה כלייבל של דאף ג'אם. האלבום הגיע למכירות של פלטינה תוך שנה.
מיד לאחר שיצא האלבום, אירב גאדי, המפיק של ג'ה רול והעומד בראש חברת התקליטים 'מורדר אינק', צירף אותו לג'יי זי ו-DMX בסיבוב ההופעות שלהם, תחת ההרכב "Murder Inc". המטרה הייתה לצרף את הראפר החדש לשני ראפרים גדולים ומפורסמים על מנת שיצבור קהל מעריצים גדול.
בקיץ 2000 יצא סינגל חדש יחד עם הזמרת כריסטינה מילאן: "Between You And Me". הסינגל נכלל באלבומו השני: "Rule 3:36" שיצא ב-10 באוקטובר באותה שנה. האלבום הגיע במהרה למקום הראשון במצעד הבילבורד ומכר פלטינה משולשת.
בשנת 2002 יצא אלבומו הרביעי, "The Last Temptation". האלבום מכר 230,000 העתקים בשבוע הראשון שיצא ומכר פלטינה כפולה. באותו הזמן בערך התחיל הסכסוך בין ג'ה רול וחברי חברת התקליטים מורדר אינק בה הוא חתום עם הראפרים 50 סנט וג'י יוניט. האלבום כלל את הסינגלים "Thug Lovin" עם בובי בראון, "Mesmerize" עם הזמרת אשנטי ו-"The Pledge" עם אשנטי ונאז.
בשנת 2003 הוציא את אלבומו החמישי, "Blood In My Eye". רוב שירי האלבום כללו השמצות על 50 סנט, ג'י יוניט, אמינם, באסטה ריימס וחברת אפטרמת' אנטרטיינטמנט, חברת התקליטים של ד"ר דרה, בה חתום ג'י יוניט. הלהיט הכי גדול מהאלבום הוא 'Clap Back'.
בשנת 2004 יצא האלבום "R.U.L.E" דרך חברות התקליטים דאף ג'אם ודה אינק ('מורדר אינק' שהחליפה את שמה). האלבום הצליח וג'ה רול הוציא שלושה סינגלים מתוכו: "Wonderful" עם אשנטי ואר קלי, "New York" עם ג'אדקיס ופאט ג'ו ו"Cought Up" עם לויד.
בקיץ 2009 אמור לצאת אלבומו השמיני "The Mirror Reloaded". האלבום, שהוקלט במהלך 2006–2007 והיה אמור להיקרא "The Mirror" היה אמור לצאת בנובמבר 2007, אך מועד יציאתו נדחה בעקבות כישלון שני הסינגלים שלו מתוכו, "Uh-Oh" ו-"Body", וכן בגלל בעיות חוקיות עם סימפולים באלבום. ג'ה רול החליט להקליט שירים חדשים לאלבום החדש ולקרוא לו בשם אחר. את רוב השירים מהאלבום המקורי ג'ה רול הוציא במיקסטייפ "Atkins Files Vol. 1" שהופץ חינם באינטרנט דרך הדף שלו במייספייס.
ג'ה מסוכסך עם שלל ראפרים ביניהם 50 סנט ואמינם בשל תקיפות הדדיות בשיריהם.
קריירה בקולנוע
ב-2002 שיחק בסרט "חצי מת" (באנגלית: "Half Past Dead") יחד עם סטיבן סיגל.
חיל השלום
מאז שנת 1961 יותר מ-240,000 אנשים שירתו כמתנדבים בחיל השלום ב-142 ארצות שונות.
ג'ה רול
חיים אישיים
ביולי 2011 בית משפט דן אותו למאסר של למעלה משנתיים בבית הכלא הפדרלי, לאחר שהורשע בהעלמת מס.
בשנת 2017 הוגשו כנגד ג'ה רול עשרות תביעות שהגישו רוכשי כרטיסים ומשקיעים בפסטיבל פייר (Fyre) הכושל. כנגד שותפו ומארגן הפסטיבל, בילי מקפרלנד, הוגש כתב אישום בגין הונאה.
אוניברסיטת נוטרדאם
אוניברסיטת נוטרדאם (באנגלית: University of Notre Dame) היא אוניברסיטה קתולית גדולה במדינת אינדיאנה שבארצות הברית.
היסטוריה
השבועון U.S. News & World Report מדרג את נוטרדאם במקום ה-19 מתוך כלל האוניברסיטאות בארצות הברית.
ספורט
נוטרדאם ידועה מאוד בזכות קבוצת הפוטבול שלה שזכתה ב-11 אליפויות. מבחינה כלכלית, היא קבוצת הפוטבול המצליחה ביותר בין מכללות ארצות הברית, הרבה בזכות חוזי שידור ייחודיים, הן בטלוויזיה, בה כל משחקי הבית שלה משודרים לציבור הרחב ברשת NBC והן ברדיו.
מחלקות אקדמיות
המחלקות האקדמיות של אוניברסיטת נוטרדאם כוללות :
אברדין
אברדין (באנגלית: Aberdeen, בגאלית סקוטית: Obar Dheathain) היא עיר נמל בצפון-מזרח סקוטלנד, הממלכה המאוחדת.
היא העיר השלישית בגודל אוכלוסייה מבין ערי סקוטלנד, וב-2005 הוערכה אוכלוסייתה ב-202,370 תושבים. העיר שוכנת בחופה המזרחי של סקוטלנד, ונהנית מרצועת חוף ארוכה ורחבה. לעיתים מכונה אברדין גם "עיר הגרניט" או "העיר הכסופה עם החולות הזהובים", זאת בשל מבנים רבים בעיר אשר נבנו באבן גרניט אפורה, אשר משקעי מינרל המיקה בה מנצנצים בצבע כסף. מאז שנתגלה נפט בים הצפוני מול חופי אברדין מכונה העיר לעיתים גם "בירת הנפט של אירופה".
היסטוריה
ישנן עדויות להתיישבויות פרה-היסטוריות באזור אברדין, בשפך הנהרות די (Dee) ודון (Don) כבר לפני כ-8,000 שנה.
המקום נותר יישוב קטן במשך שנים רבות עד שבשנת 1179 קיבלה רשות לביצוע מסחר (צ'רטר) מהמלך ריצ'רד לב הארי. ב-1319 החלה העיר להתפתח כלכלית בעקבות הצ'רטר המורחב שהוענק לה עם הכרזתו של רוברט הראשון, מלך סקוטלנד מבית ברוס עליה כעל עיר בעלת חשיבות לכתר המלוכה (royal bourgh). אברדין החלה לשגשג והפכה לעיר עצמאית כלכלית. במהלך מלחמות העצמאות הסקוטיות הייתה אברדין תחת שלטון אנגלי. רוברט הראשון שחרר אותה ב-1308 תוך כדי הריסת הטירה המגינה על העיר והריגת חיל המצב האנגלי שהופקד לשמור על העיר. אדוארד השלישי, מלך אנגליה שרף את העיר עד היסוד ב-1336, אך לאחר מכן שיקם את הריסותיה ואף הרחיב וביצר את העיר. העיר החליפה ידיים עוד מספר פעמים במלחמות שניהלו סקוטלנד, אנגליה ואירלנד במאה-ה-17. ב-1647 נפטרו כרבע מתושבי העיר ממגפת אבעבועות שחורות. אברדין הלכה וצמחה כמרכז כלכלי חשוב ועצמאי. חוסנה הכלכלי איפשר לפרנסי העיר לרצף את רחובותיה, לבנות בה מבני ציבור ולפתח את הנמל. ההשקעות הכבדות הביאו את אברדין לסף פשיטת רגל בשנת 1817 אך שנים של שגשוג הרחיקו סכנה זו ואפשרו לעיר להמשיך ולהתפתח. במהלך המאה ה-19 פותחו בעיר תשתיות של תאורה בגז, מים זורמים ומערכת ביוב סגורה אשר שיפרו רבות את איכות החיים בה. אברדין למעשה התפתחה כשני כפרים נפרדים, אברדין הישנה על שפך נהר הדון ואברדין החדשה על שפך נהר הדי. בפועל מדובר בעיר אחת אף על פי שתושבי אברדין הישנה שומרים במקצת על בדלנותם.
מקור השם
אברדין הישנה שוכנת במקומה המשוער של ההתיישבות הראשונה באזור, שנקראה "אברדון" (ניתן לתרגם שם זה לעברית בתור "בשפך הדון"). משמעה של התחילית aber היא זרימה משותפת לנחל הדון ולים. שמה הנוכחי, "אברדין", מתייחס לכך שהעיר יושבת בין שני נהרות. משמעה של התחילית aber במקרה זה היא זרימה משותפת לנהר הדי ולנהר הדון. לעיתים נטען כי מקור השם בגאלית הוא "העיר היושבת על פי שני הנהרות".
גאוגרפיה
מזג האוויר באברדין קריר אך ממוזג. הטמפרטורה הממוצעת בה היא 8 מעלות צלזיוס (5-11 מעלות בחורף ו9-16 מעלות בקיץ). בסך הכול יורדים בעיר כ-750 מ"מ גשם במשך כל חודשי השנה. החודשים הגשומים ביותר הם אוקטובר-נובמבר.
העיר מוקפת במצוקים של סלע, בעיקר גרניט, שהפכו לחומר הבניה המועדף על האוכלוסייה בתקופה הוויקטוריאנית. מצוקים אלה מעניקים לשולי העיר גם נופים ייחודיים ואתרי טיפוס מצוקים פופולריים. ברצועת האדמה המחברת בין השפך של נהר הדי ונהר הדון התפתח חוף חולי כתוצאה מחומרי הסחיפה שמביאים הנהרות עמם.
העיר, המאחדת בתוכה את אברדין הישנה, אברדין החדשה, וודסייד והטירה המלכותית של טורי, משתרעת על 185 קמ"ר. היא פרושה על מספר גבעות, ושלוש מהן אף מונצחות בסמל העיר (גבעת הטירה, גבעת כנסיית סנט קת'רין וגבעת טחנת הרוח). ניתן לזהות את אברדין כעיר שצמחה באופן קלאסי מהטירה על ראש הגבעה ומשם התרחבה באופן הדרגתי.
ליאורה יצחק
ליאורה יצחק (נולדה ב-27 בספטמבר 1974) היא זמרת ישראלית, השרה בעברית ובהינדי.
ביוגרפיה
ליאורה יצחק (פזרקר) נולדה בלוד להורים שעלו לישראל בשנות ה-70 של המאה ה-20 מהודו, בת לקהילת בני ישראל. בילדותה החלה לשיר באירועים של יוצאי הודו בישראל. בגיל 15 נסעה עם אביה למומביי שבהודו על מנת ללמוד מוזיקה ושירה הודית, ונשארה שם כשמונה שנים. תחילה למדה מוזיקה הודית קלאסית, לאחר מכן הצטרפה לתעשיית הסרטים בבוליווד, הקליטה פסקולים לשירים המבוצעים בסרטים אלה, ובגיל 24 שבה לישראל. לאחר שובה לישראל העלתה ליאורה יצחק מופע עם הנגן משה מליאנקר, וביצעה דואט עם הזמר יואב יצחק. יצחק שיתפה גם פעולה עם "הפרויקט של עידן רייכל" בשיר "מילים יפות מאלה" ועם להקת "הדג נחש" בשירם "חליפות".
בשנת 2014 חידשה את השיר "פזמון ליקינתון" שהופיע באלבום "בייבי אוריינטל 2", אותו ביצעה בסגנון המוזיקה ההודית.
בשנת 2016 חידשה את השיר "גלי" במסגרת האלבום "בייבי אוריינטל 3". בהמשך הוציאה את הסינגלים "מעלה מעלה", "בואי מהלב" ו"הלילה חתונה".
בשנת 2017, בעת ביקורו בישראל של ראש ממשלת הודו, נרנדרה מודי, הופיעה בפניו ובפני ראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו.
ב-2018 השתתפה בקליפ לשיר "נמסטה", של סטטיק ובן-אל תבורי. בדצמבר אותה שנה גילתה יצחק כי ביצוע לשיר שהקליטה למטרת אירוע בר מצווה פרטי, הושמע באירועי "פריסטייל פסטיגל", מבלי לקבל את הסכמתה ומבלי ששולמו לה תמלוגים עבור השימוש בביצוע שלה לשיר.
ב-2019 השתתפה בעונה השביעית של "הכוכב הבא לאירוויזיון".
חיים אישיים
יצחק נשואה ואם לשתיים. מתגוררת בלוד.
רעיון
למושג "רעיון" ישנן כמה הגדרות:
הקשר הגילוי בפילוסופיה של המדע
מרבית הפילוסופיה של המדע דנה בהצדקת רעיונות בעזרת רעיונות אחרים או בניסוי, כאשר הפילוסופים, על פי רוב, מכריזים כי הם מזניחים את הקשר הגילוי. דהיינו, הם אינם דנים מהיווצרותם של רעיונות אלא רק בהצדקתם לאחר שאלו צצים. ההיסטוריונים של המדע מכירים דיווחים על הקשר הגילוי אך דיווחים אלה אינם בדיקים. שניים מהדיווחים המפורסמים הם הדיווח על גילוי חוק הציפה על ידי ארכימדס (בהמשך להבנה כיצד למדוד נפח כלשהו שאירעה כשהתרחץ באמבט ופרץ בצעקות "אאורקה" - מצאתי) ועל ניוטון שהבין את חוק הגרוויטציה (במטע תפוחים כשחשב לרגע שתפוח נופל מהעץ).
רעיונות מולדים ורעיונות מתגלים
התבוננות בטבע הרעיונות מגלה שקיימים כמה רעיונות (הנקראים רעיונות מולדים) שהם כל כך כלליים ומופשטים, שלא היו יכולים להיווצר כייצוג של כל אובייקט שלנו, אילולא היו תמיד איזה שהם שביבי רעיונות, במובן מסוים, במוחנו כך שנוכל ללמוד אותם ולפתחם. אלה נבדלים מרעיונות מתגלים שהם תמונות או מושגים המלווים בשיפוט שהם גרמו או שנגרמו על ידי חפץ כלשהו מחוץ למוח. השקפה אחרת הגורסת כי אנו רק מגלים רעיונות באותו אופן שבו אנו מגלים את העולם האמיתי, מחוויות אישיות. ההשקפה כי בני אדם רוכשים כמעט את כל או אפילו את כל התכונות ההתנהגותיות שלהם מלצבור חוויות חיים ידועה בתור טאבולה ראסה ("לוח חלק").
רעיונות כקניין
במקרים מסוימים, ניתן לתבוע מישהו שמשתמש ברעיון שלך. משום שקיימים לבעלי הרעיון זכויות יוצרים, אם כי המונח קניין רוחני משמש בטעות במקום המונח זכויות יוצרים. חוק זכויות היוצרים נועד להסדיר את הזכויות הללו אך אינו מגן על הרעיונות בפועל. החוק אינו מעניק את המעמד המשפטי של הנכס על רעיונות כשלעצמם. לעומת זאת, חוקים המתיימרים להסדיר אירועים הקשורים לשימוש, העתקה, ייצור, מכירה, וצורות אחרות של ניצול הביטוי הבסיסי של עבודה, יכולים לשאת רעיונות. חוק זכויות יוצרים משנה באופן מהותי את החוק על פטנט בעניין זה: באפשרות הפטנטים להעניק זכות על רעיונות.
זכויות היוצרים נועדו להסדיר היבטים מסוימים של שימוש בביטויים של עבודה, ולא ברעיון. לפיכך, יש לזכויות יוצרים מערכת יחסים שלילית לרעיונות.
עבודה פירושה מימוש מוחשי של הביטוי. זה יכול להיות עבודה מקורית או נגזרת של האמנות. רעיון כשלעצמו אינו מספיק לצורך בטענה זכויות היוצרים.
הסכמי סודיות הם כלי משפטי כדי לסייע לתאגידים ויחידים במתן אי רשות לרעיונות לברוח לכלל הציבור. ככלל, הסכמים אלו מנוסחים בחוזה משפטי.
בצלאל לונדון
בצלאל לונדון (7 באפריל 1900, ח' בניסן ה'תר"ס – 7 בנובמבר 1971, י"ט בחשוון ה'תשל"ב) היה שחקן תיאטרון ישראלי.
ביוגרפיה
בצלאל לונדון נולד בשנת 1900 בפרילוקי שבדרום-מערב האימפריה הרוסית (כיום אוקראינה). אביו היה סוחר עצים ציוני מצליח שגדל בהשפעת התרבות הגרמנית, נסע לישיבת סלבודקה כדי ללמוד תורה והוכשר לרבנות ואף שימש תקופה כרב מטעם השלטונות.
לונדון למד בגימנסיה ובבית ספר טכני גבוה באודסה. הוא למד הנדסת אוניות כדי לרצות את אביו ובקורסי ערב למד בבית ספר לתיאטרון בשאיפה להפוך לאמן קרקס. בתקופת מלחמת האזרחים ברוסיה נשא אישה, אך עזב אותה כשנחלץ מרוסיה ושם פעמיו להוליווד, אך נתקע בקובה למשך שנתיים. אשתו נפטרה משחפת. בשנת 1925 עלה לארץ ישראל, שם חיכתה לו אחותו רות שנישאה לעסקן הפוליטי אפרים תבורי.
תחילה הצטרף לונדון לתיאטרון הקומקום, ולאחר התפרקותו, בין השנים 1928–1954, היה מכוכבי התיאטרון הסאטירי "המטאטא" ולאחר מכן מכוכבי תיאטרון "האהל". בשנת 1935 הופיע בסרט הארצישראלי הראשון "זאת היא הארץ", ואחר כך הופיע בסרטים נוספים. לונדון ניחן בקול רדיופוני, ושימש כקריין בתסכיתים רבים. בסוף ימיו הופיע בסדרת הדרמה הראשונה של הטלוויזיה הישראלית, "חדוה ושלומיק".
היה נשוי למתיה, מורה. בנו הוא העיתונאי ואיש הטלוויזיה ירון לונדון ונכדיו הם הסופרת והמאיירת דניאלה לונדון דקל והעיתונאי יואב זהבי.
גאבו
גאבו (בפורטוגזית: Gabu) היא העיר הגדולה במזרח גינאה ביסאו. בעיר מתגוררים 14,336 תושבים (2008). היא רחוקה 45 ק"מ מבאפאטה וכ-150 ק"מ מביסאו.
העיר ידועה בעיקר בתושביה המוסלמים מבני העם הפולי (Fula). במקור שם העיר היה Nova Lamego והעיר שכנה במרכז ממלכת קאאבו עד למאה התשע עשרה. היום זאת עיר מסחר חשובה של גינאה-ביסאו ובה מתנהל רוב המסחר עם המדינות השכנות סנגל וגינאה.
אקלים
האקלים בגאבו הוא אקלים סוואנה טרופי (Aw בשיטת קפן). העונה היבשה נמשכת מנובמבר עד מאי. עונת הגשמים מיוני עד אוקטובר ובה יורדים משקעים בכל יום בשילוב סופות רעמים. במשך כל השנה הטמפרטורה גבוהה והלחות רבה.
לחץ אוסמוטי
לחץ אוסמוטי הוא הלחץ שמפעילה תמיסה על ממברנה חדירה למחצה המפרידה בינה לבין תמיסה אחרת, עקב הפרש בריכוז המומס בין שתי התמיסות.
פוטנציאל אוסמוטי הוא פוטנציאל האנרגיה של האוסמולריות בתמיסה, המונעת מהממס (שהוא על פי רוב מים, בסביבה ביולוגית) לצאת ממנה דרך ממברנה חדירה למחצה. כאשר הממס הוא מים, זהו המונח ההפוך לפוטנציאל מים, שהוא פוטנציאל האנרגיה המשפיעה על המים לצאת מהתמיסה דרך הממברנה.
כאשר תא ביולוגי נמצא בסביבה היפוטונית (פנים התא מכיל ריכוז נמוך יותר של מים וגבוה יותר של מולקולות שאינן חודרות את הממברנה), מים חוצים את ממברנת התא לתוכו, ומפעילים עליו לחץ אוסמוטי להתרחב. בתאי צמח, דופן התא מגביל את ההתרחבות, ונוצר לחץ על הדופן כלפי חוץ, הקרוי לחץ טורגור. ניתן לחשב את הלחץ האוסמוטי π של תמיסה מהולה בעזרת הנוסחא:
כאשר
ניתן לראות דמיון רב בין הנוסחא לעיל לחוק הגזים האידיאליים; כמו כן ניתן לראות כי הלחץ האוסמוטי אינו תלוי במטען החלקיקים.
אוסמולריות
אוסמולריות היא יחידת מידה המשמשת לתיאור הפוטנציאל האוסמוטי של תמיסה. את הנוסחה אפשר להציג גם בדרך הבאה:
כאשר C הוא ריכוז המומס ביחידות אוסמול (osmole או בקיצור Osm) לליטר. אוסמול הוא יחידת מידה המוגדרת כמול חלקיקי מומס לליטר ממס. כאשר המומס מתחלק למספר יונים מוכפל האוסמול לפי מספר היונים. כך למשל מולר אחד של גלוקוז שווה לאוסמול אחד, אולם מולר אחד של נתרן כלורי מתפרק במים ליוני נתרן וליוני כלור ולכן מספר החלקיקים שלו כפול ושווה לשני אוסמולים.
בפיזיולוגיה נפוץ השימוש ביחידות מיליאוסמול לליטר [mOsm/liter].
יישומים
לחץ אוסמוטי עומד בבסיס שיטת האוסמוזה ההפוכה, תהליך נפוץ לטיהור מים. המים לטיהור מושמים בכלי, ומופעל עליהם לחץ גדול מהלחץ האוסמוטי המופעל על ידי המים והמומסים בהם. בכלי יש פתח המכוסה בממברנה חדירה למחצה, המאפשרת מעבר מולקולות מים, אך לא חלקיקי מומס. ללא הפעלת לחץ חיצוני, מים מטוהרים יעברו את הממברנה לכיוון המים הלא-מטוהרים (כדי להגדיל בהם את ריכוז המים, כלומר, להקטין את ריכוז המומסים) - אוסמוזה. הפעלת הלחץ גורמת להיפוך כיוון התהליך - אוסמוזה הפוכה. הלחץ האוסמוטי של מי ים הוא כ-27 אטמוספירות. מתקני התפלת מים בשיטת אוסמוזה הפוכה משתמשים בלחצים של כ-70 אט' להתפלת מי ים.
ברכת עבודה
ברכת העבודה הידועה גם כברכת רצה היא הראשונה מבין שלוש ברכות ההודאה, המסיימות את תפילות העמידה. זו הברכה ה-17 בתפילת שמונה עשרה, הברכה החמישית בתפילת שבע והברכה השביעית בתפילת תשע. עניינה של ברכה זו הוא בקשה מהאל שיקבל את התפילה שקדמה לברכה זו. מכיוון שהתפילה נאמרת כנגד הקורבנות שהיו מוקרבים בבית המקדש, הברכה מכילה גם בקשה לבניית בית המקדש וחזרת עבודת הקורבנות.
נוסח ספרדי
בעבר היה מנהג בספרד ובמקומות נוספים שאומרים ברכה זו בשלמותה רק כאשר יש נשיאות כפים, דהיינו תפילת שחרית, מוסף ונעילה וכן תפילת מנחה של תענית ציבור אך במנחה וערבית של כל יום היו אומרים רק את סוף הברכה החל מ"ואשי ישראל". מנהג זה אינו נוהג היום, ונוהגים לומר בכל התפילות רצה.
נוסח חב"ד
ַ
נוסח איטליה
בנוסח איטליה מחליפים את חתימת הברכה בחתימה "שאותך לבדך ביראה נעבוד" בחזרת הש"ץ של תענית ציבור כשאומרים פיוטי קרובות.
נוסח ארץ ישראל
וּשְׁכוֹן בְּצִיּוֹן וְיַעַבְדוּךָ עֲבָדֶיךָ בִּירוּשָׁלָם.
בָּרוּךְ אַתָּה ה' שֶׁאוֹתְךָ בְּיִרְאָה נַעֲבֹד.
"ואשי ישראל"
הראשונים הקשו על נוסח הברכה "ואשי ישראל ותפלתם באהבה תקבל ברצון", כיצד ניתן להתפלל לקבלת האישים (כלומר, הקרבנות) כאשר אין מקריבים קרבנות בפועל?