cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אנדריי לוניוב
באייר לברקוזן
ביולי 2021 חתם לשנתיים בבאייר לברקוזן מהבונדסליגה. במאי 2023 שוחרר מהקבוצה אחרי שנתיים בהן הופיע בשלושה משחקים בלבד ונעדר ברב משחקי הקבוצה בעקבות פציעות רבות.
ארגון צבאי לאומי
האצ"ל בירושלים
בשל אי הבהירות בקשר למעמדה של ירושלים, שעל פי תוכנית החלוקה הייתה אמורה להיות בשליטה בינלאומית, המשיך האצ"ל (כמו גם הלח"י) לפעול בה עצמאית, ויחידותיו כונו בשם "הגדוד הירושלמי". מספר לוחמיו בעיר עמד על כ־400 בפיקודו של מרדכי רענן. אף על פי שההסכמים של האצ"ל עם ההגנה (ואחר כך עם הממשלה הזמנית) לא כללו את ירושלים, התקיים שיתוף פעולה בין הארגון לבין ההגנה. הארגון שותף בהיערכות לקראת יציאת הכוחות הבריטים מהעיר, במסגרת מבצע קלשון, שמטרתו הייתה השתלטות על האזורים המיועדים לפינוי. לאצ"ל הוקצו השטחים של בית הספר לשוטרים ושייח' ג'ראח. ב-14 במאי התפנו הבריטים. לוחמי האצ"ל הסתערו על בניין ג'נרלי באזור הביטחון והניפו עליו את דגל הלאום. כמו כן תפסו אנשיו והחזיקו את בנייני הבולשת, בית הסוהר במגרש הרוסים ובית המשפט, ובשיתוף ההגנה החזיקו גם ביעדים נוספים. בצהרי היום כבש האצ"ל את בית הספר לשוטרים אולם נסוג משייח' ג'ראח לאחר שכבש רק חלק ממנה כתוצאה מקרבות מול הכוחות הערבים תוך אבדות בנפש.
אנדריי לוניוב
קריירה בנבחרת
בקיץ 2017 זומן לוניוב על ידי מאמן נבחרת רוסיה, סטניסלב צ'רצ'סוב לסגל הנבחרת לגביע הקונפדרציות 2017 אך בשל פציעה במשחק זניט נגד קרסנודאר לא נסע לטורניר, אך זומן מחדש לסבב משחקי הידידות של הנבחרת בספטמבר 2017 נגד דינמו מוסקבה, נבחרת אירן ונבחרת ארגנטינה וערך את הופעת הבכורה שלו במשחק הידידות נגד דינמו.
ארגון צבאי לאומי
האצ"ל בירושלים
אחרי פלישת צבאות ערב לארץ ישראל, כוחות הארגון הגנו על רמת רחל, לאחר שהקיבוץ ננטש פעמיים בשל התקפות מצד כוחות ערביים וכוח מצרי. ב-25 במאי נכנסו לקרב על הקיבוץ שתי מחלקות אצ"ל, ולאחר קרבות קשים בין העמדות הדפו את המתקפה וכבשו את השטח.
לאחר ההפוגה הראשונה כוחו של האצ"ל באזור ירושלים הוכפל לכ-900 איש, על ידי מתנדבים חדשים ובאמצעות אנשי ארגון שהגיעו לסייע בכיבוש העיר. ב-14 ביולי כבשו לוחמי האצ"ל, בשיתוף צעירי גדנ"ע של ההגנה, את הכפר אל-מאלחה (לימים שכונת מלחה). למחרת ניהלו הערבים התקפת נגד שלא צלחה, אולם כתוצאה ממנה נהרגו או נפגעו עשרות מאנשי הארגון. ב-17 ביולי פתחו במשותף כוחות צה"ל בירושלים יחד עם כוחות של האצ"ל והלח"י במבצע קדם שנועד לכבוש את העיר העתיקה. גדוד חיל שדה של חטיבת עציוני הופקד על פריצת השער החדש, פלוגת לח"י אחראית על פריצה בין השער החדש ושער יפו, ושתי פלוגות אצ"ל ליד השער החדש. חבלני אצ"ל פרצו את השער וכוחותיו התקדמו מרחק קצר אל תוך העיר העתיקה, אולם התקפתם נבלמה באש עזה. מטעני החבלה של ההגנה והלח"י נכשלו בפיצוץ והגיעה פקודה לסגת מן המערכה לכיבוש העיר העתיקה.
הקמת תנועת החרות
לאחר שפורק האצ"ל בקיץ 1948, יזם מנחם בגין את הקמת "תנועת החרות - מיסודו של הארגון הצבאי הלאומי", ועמד בראשה. בתחילת ימיה תבעה חרות את המשך הלחימה, ביטול תוכנית החלוקה ואי-קיום משא ומתן עם מדינות ערב.
בבחירות לאספה המכוננת בינואר 1949 זכתה התנועה ל-14 מושבים בכנסת והייתה לסיעה הרביעית בגודלה. בבחירות התמודדה גם רשימה של המפלגה הרוויזיוניסטית ממנה צמח האצ"ל, אולם רשימה זו לא עברה את אחוז החסימה, ואנשי התנועה הרוויזיוניסטית הצטרפו לתנועת החרות ב-1950. בכך הפכה תנועת החרות לממשיכת דרכה של התנועה הרוויזיוניסטית כולה, ובכך גם התקבע מעמדו ההיסטורי של האצ"ל כזרם המרכזי של הציונות הרוויזיוניסטית.
בשנותיה הראשונות נדחקה תנועת החרות על ידי בן-גוריון ומפא"י אל שולי המערכת הפוליטית, תחת הסיסמה "בלי חרות ומק"י". אולם עם השנים היא נכנסה אל תוך הקונצנזוס הציבורי, עד שב-1977 עמדה במרכז רשימת הליכוד שניצחה בבחירות לכנסת התשיעית והביאה את מפקד האצ"ל, מנחם בגין, לראשות ממשלת ישראל.
מורשת הארגון והנצחתו
בשנים הראשונות של מדינת ישראל לא היה ביטוי ממלכתי למורשת האצ"ל והלח"י וברדיו לא הושמעו שיריהם. מרכזיותה של מפא"י, שהחלה בימים שלפני קום המדינה, המשיכה גם בעשורים הראשונים לקיומה. למחנה הרוויזיוניסטי בכללו ועבור "המשפחה הלוחמת" (השם בו כינתה עצמה קהילת יוצאי האצ"ל) בפרט, היו סיבות להאמין כי מדיניות דחיקתם מסיפור התקומה נמשכת באופן מכוון. כבר ב-1949 דרש בגין מן הממשלה להעניק ליוצאי אצ"ל ולח"י זכויות כמו שהעניקה לחברי ההגנה. באותו זמן נטלה על עצמה תנועת החרות לדאוג לצורכיהם של לוחמי מחתרות ותיקים שלא נתמכו על ידי הממשלה. למרות היעדר התמיכה הממשלתית, כבר בראשית שנות החמישים הוחל בהנצחה. כך, הוקמה ברמת גן, בתמיכת ראש העיר אברהם קריניצי, האנדרטה לזכר דב גרונר ועולי הגרדום בעיצובה של חנה אורלוף. לחנוכתה ב-1954 הגיע קהל רב ללא נציג ממשלתי. כלא עכו, שאותו פרץ הארגון במבצע גדול ובו עלו לוחמיו לגרדום, נמסר למשרד הבריאות והפך לבית חולים לחולי נפש. רק בשנת 1984 פונה בית החולים.
עם השנים עשה המחנה שעליו נמנו אנשי האצ"ל את דרכו אל הקונצנזוס הלאומי. בשנת 1964 החליט ראש הממשלה לוי אשכול על העלאת עצמותיו של זאב ז'בוטינסקי לקבורה בישראל (בקשתו של ז'בוטינסקי הייתה להעלות את עצמותיו לארץ ישראל רק בפקודה של הממשלה העברית). הטקס לבש אופי ממלכתי, בהשתתפות קהל רב ומחוגים שונים ובחלקו אף השתתף ראש הממשלה. שיאו של תהליך זה היה בחילופי השלטון ב"מהפך" של שנת 1977. בהחלטת ממשלת ישראל בראשות בגין נקבע אות שירות לאנשי הארגון, הקרוי "אות האצ"ל". חלוקת אות שירות זה החלה בשנת 1979, והוא היה אות השירות הרביעי של מדינת ישראל, לאחר אות ההגנה, אות ההתנדבות ואות המשמר (אות לוחם ההגנה חולק החל משנת 1958 ועיטור לוחמי המדינה חולק החל משנת 1968). לא נפקד מקומו של הארגון מהספרות ההיסטורית, ממורשת המאבק לעצמאות, וממפעלי תיעוד והנצחה. עשרות ספרים, בהוצאות פרטיות וממלכתיות, מגוללים את פועלו של הארגון לאורך שנות פעולתו.
מוזיאון האצ"ל
"מוזיאון האצ"ל" שוכן במצודת זאב, מוצגים בו תולדות הארגון, פעולותיו, וסרט מקורי הממחיש את פעולות האצ"ל שהוקרן בזמנו בארצות הברית במטרה לגייס כספים למאבק. אגף מיוחד מוקדש למחנות המעצר בישראל ומחוצה לה בהם נכלאו חברי הארגון, באגף מוצגות גם התעודות המזויפות ששימשו את אנשי האצ"ל שברחו ממחנה המעצר באריתראה שבאפריקה. תולדות הארגון מוצגות גם ב"מוזיאון האצ"ל בתש"ח" בפאתי יפו, וב"מוזיאון אסירי המחתרות" בירושלים ובעכו. שמות רחובות ושלטי זיכרון רבים בישראל נושאים את זכר המחתרת ואנשיה. ותיקי הארגון מאוגדים תחת "ברית חיילי האצ"ל", העוסקת אף היא במפעלי תיעוד.
פול דיראק
ביוגרפיה
פול דיראק נולד בבריסטול, אנגליה. אביו, צ'ארלס אדריאן לאדיסלס דיראק, היה מהגר משווייץ שלימד צרפתית לפרנסתו. אמו, פלורנס חנה דיראק (שם נעורים הולטן), ילידת מחוז קורנוול שבבריטניה, בתו של ימאי, הייתה ספרנית בספרייה המרכזית של בריסטול. לפול היה אח, רג'ינלד צ'ארלס פליקס, בוגר ממנו בשנתיים, ואחות צעירה, ביאטריס איזבל מרגריט ובכינויה בטי. דיראק העיד כי בחר ללמוד הנדסה בעקבות בחירתו של אחיו, פליקס בתחום. כשהיה בן 24, התאבד האח פליקס (פול כאמור היה בן 22). כמו כן העיד דיראק כי שנות חייו הראשונות לא היו שמחות במיוחד, עקב טבעו הקפדן במיוחד של אביו, אשר התעקש לשוחח עם ילדיו בצרפתית בלבד כדי שילמדו השפה, וכן שהאחים ישוחחו ביניהם בצרפתית, דבר שהביא לריחוק בין האחים. אף על פי כן הוא מעולם לא הביע את תחושותיו הקשורות לכך באופן פומבי. דיראק התחנך בבית הספר היסודי בישופ ואחר-כך בקולג' הטכני. האחרון היה מוסד הקשור לאוניברסיטת בריסטול. בשני המוסדות שחלקו אותו המבנה, באופן חריג ממערכת החינוך הבריטית של אותם הימים, נעדרה תוכנית הלימודים הקלאסיים שכללה שפות עתיקות כמו לטינית והתמקדה בנושאים מדעיים ושפות מדוברות, כך למד בין היתר גרמנית, שאפשרה לו, לימים, לקרוא את כתב העת החשוב בתחום "צייטשריפט פיר פיזיק" בשנות ה-20 ומאמרים אחרים, בתקופה שבה עיקר המחקר במכניקה קוונטית נעשה בגרמניה ובגרמנית. אביו, צ'ארלס, הוא ואחיו היו אזרחי שווייץ עד 1919, אז אוזרחו על פי חוק בבריטניה.
דיראק למד הנדסת חשמל באוניברסיטת בריסטול, וסיים את התואר בשנת 1921. דיראק סיפר כי בלימודי ההנדסה למד להעריך את החשיבות של קירובים, דבר שהשפיע על עבודתו בעתיד. לאחר שעבד במשך תקופה קצרה כמהנדס, דיראק החליט שייעודו האמיתי היה בפיזיקה מתמטית. הוא סיים תואר במתמטיקה בבריסטול בשנת 1923 ואז קיבל מלגת מחקר בקיימברידג', שם שהה במשך רוב הקריירה שלו. בקיימברידג' הוא התחיל להתעניין בתורת היחסות הכללית ובמכניקת הקוונטים, ועבד תחת הנחייתו של ראלף פוולר.
בשנת 1926 הוא פיתח גרסה של מכניקת הקוונטים שהשלימה את עבודתו הקודמת של ורנר הייזנברג ב"מכניקת מטריצות" ואת זו של ארווין שרדינגר על פונקציות-גל והפך אותן לנוסחה מתמטית אחת שהייתה קשורה לערכים עם אופרטורים הפועלים במרחב הילברט של וקטורים המתארים מצב של מערכת פיזיקלית. על עבודתו זו הוא קיבל תואר Ph.D. מקיימבריג'.
בשנת 1928, בהתבססו על עבודתו של וולפגנג פאולי על מערכות ספין לא-יחסותיות, פיתח את משוואת דיראק, משוואה יחסותית המתארת את האלקטרון. עבודה זו הובילה את דיראק לחזות את קיומו של הפוזיטרון, האנטי-חלקיק של האלקטרון. הפוזיטרון נצפה לבסוף בניסוי בשנת 1932, בידי קארל אנדרסון. דיראק תרם גם בהסבר המקור היחסותי לספין הקוונטי.
הספר "העקרונות של מכניקת הקוונטים" של דיראק, שפורסם בשנת 1930 הפך לאחד מספרי הלימוד הסטנדרטיים, והוא עדיין נמצא בשימוש. דיראק פיתח בתקופה זו גם את כתיבת הברה-קט שמשתמשים בה כיום כדי לבצע חישובים על מצבים קוונטיים. כמו כן, פונקציית ההתפלגות הרציפה דלתא נקראת על שמו - פונקציית הדלתא של דיראק.
בשנת 1931 דיראק הראה שמונופול מגנטי יחיד ביקום יהיה מספיק כדי להסביר את הקוונטיות הנצפית של מטען חשמלי. הצעה זו זכתה לתשומת לב רבה, אך עד לימים אלו אין הוכחה משכנעת לקיומם של מונופולים מגנטיים.
דיראק חלק את פרס נובל לפיזיקה לשנת 1933 עם ארווין שרדינגר "על גילוי תצורות יצרניות חדשות של תאוריה אטומית". דיראק החזיק בקתדרה על שם לוקאס למתמטיקה בקיימברידג' בין השנים 1932 ל-1969. פרס דיראק נקרא על-שמו.
בשנת 1937 נשא לאשה את מרגיט, אחותו של הפיזיקאי יוג'ין ויגנר.
דיראק בילה את שנותיו האחרונות באוניברסיטת המדינה של פלורידה (FSU). הוא נפטר בטאלאהאסי, פלורידה, שם הוא קבור.
השקפת עולמו
דיראק היה ידוע בין עמיתיו בשל אופיו הדייקני והמסוגר. כאשר נילס בוהר התלונן על כך שהוא אינו מצליח לסיים משפט במאמר מדעי שהיה עסוק בכתיבתו, דיראק ענה, במשפט שמאז הפך למפורסם: "אותי לימדו בבית-הספר לא להתחיל משפט אם איני יודע כיצד לסיים אותו". במהלך ביקורו בברית המועצות, הוא הוזמן לתת הרצאה על תפישתו את הפיזיקה. הוא קם מכיסאו וניגש ללוח, וכתב: 'חוקי הפיזיקה צריכים להיות בעלי יופי ופשטות מתמטית'.
כאשר נשאל במקרה מסוים על דעותיו על שירה הוא ענה: "במדע מנסים לומר בצורה שתהיה מובנת לכולם, משהו שקודם לא היה ידוע לאף אחד. בשירה, זה בדיוק להפך".
דיראק היה ידוע בצניעותו. הוא קרא למשוואת שינוי הזמן עבור אופרטורים 'משוואת התנועה של הייזנברג', על-אף שהוא היה זה שכתב אותה לראשונה. רוב הפיזיקאים היום מכירים את סטטיסטיקת פרמי דיראק לחלקיקים בעלי ספין לא שלם ואת סטטיסטיקת בוז איינשטיין לחלקיקים בעלי ספין שלם. בהרצאות אותן נתן במהלך חייו, דיראק תמיד התעקש לקרוא לראשונות 'סטטיסטיקת פרמי'. הוא קרא לסטטיסטיקות בוז-איינשטיין בשם 'סטטיסטיקת איינשטיין', לצורך סימטריה.
מספר פרסים מוענקים לזכרו בתחומי המדעים, אשר נקראים פרס דיראק.
שפות כנעניות
מאפיינים כלליים
השפות הכנעניות נבדלות מיתר השפות השמיות צפון-מערביות בשלושה מאפיינים עיקריים:
האלפבית הכנעני
האלפבית הפרוטו-כנעני (בעבר כונה גם אלפבית פרוטו-סינאי) הוא אבג'ד אקרופוני (כלומר, כל ציור בו מייצג את העיצור הראשון במילה המהווה את פירוש הציור) שנמצא בכתבים במזרח התיכון החל מתקופת הברונזה המאוחרת (המאה ה-15 לפנה"ס). מטבע הדברים, במהלך השנים האלפבית השתנה מאוד, לכן נקבעה שנת 1050 לפני הספירה כגבול המאוחר של האלפבית הפרוטו-כנעני, אחריה האלפבית הנמצא בכתבים נקרא אלפבית פיניקי.
האלפבית האוגריתי
בעקבות האלפבית הכנעני, פותח באוגרית, ככל הנראה בעקבות חדשנותו של סופר יחיד, כתב היתדות האוגריתי, אלפבית עיצורי הכולל את כל עיצורי האלפבית הכנעני בתוספת מספר עיצורים נוספים שהיו נהוגים בניב האוגריתי המקומי.
תפוצה וניבים
הכנענית הייתה שפת אם שהתפתחה למגוון להגים דומים. ההבדל בין הלהגים לא היה גדול מאוד, והם נבדלו בסיומות של כמה בניינים, ברמת ההשפעה של שפות כמו מצרית וחתית ובייחוד אכדית, ובאוצר מילים ואולי דקויות בהגייה. הניב העברי, למשל, הושפע מאוד מהאכדית, באופן הדומה להשפעת לעז מודרני על שפת הדיבור, כיוון ששימוש בצורות ומינוחים באכדית, ה"לינגווה פרנקה" דאז, נחשב לעניין למשכילים, וכן הושפע מקרבה גנאלוגית, זיקה מדינית או סמיכות גאוגרפית לארץ נהריים שבה שלטה אכד. לוחות אל-עמארנה, למשל, היו התכתבויות בין ראשי הערים הכנעניות לבין המצרים, באכדית.
הניבים הכנעניים השונים כללו את הניב המואבי, האדומי, העמוני, הפיניקי והעברי, כאשר הניב הפיניקי היה למעשה העיקרי. בניבים אלו מופיעות לפעמים מילים בעלות הוראות מעט שונות: למשל, בעברית מקובל "שאר" במשמעות של בשר (בעברית בביטויים: "שאר-בשר", "שארית המנחה"), קניה במובן של יצירה ("קונה שמים וארץ"). גם השם המקראי חוה, המפורש "אם כל חי", מובן על פי צורה כנענית של חיים ("חוי"), "מחנת" דהיינו צבא ("אם תחנה עלי מחנה") וכן הלאה. ישנן כמה מילים שאינן מובנות לדובר העברית, מפני שבעברית החליפו אותן מילים אכדיות: חית' (פשר האות חי"ת, כלומר: "חיץ" במובן של סולם), מחֳצת (מחיצה במובן של חלון).
עיר האלוהים (סרט)
עיר האלוהים (בפורטוגזית: Cidade de Deus) הוא סרט קולנוע ברזילאי מאת הבמאי פרננדו מאירלס, על פי ספרו של פאולו לינס. הסרט מתאר את הפאבלה הענייה ומוכת הפשע סידאג'י ג'י דאוש אשר ממערב לריו דה ז'ניירו.
שפות כנעניות
תפוצה וניבים
הכנענית, בדומה לעברית המקראית, נכתבת בכתיב חסר (המילה "כי", למשל, תכתב כִ), והרווחים בין המילים היו מבוטאים בהתחלה בסימני נקודות, ורק אחר כך ברווח בין החריטות. מבנה המשפט מתבטא בדרך כלל בהקדמה של הנשוא לנושא, אם כי עניין זה גמיש יותר עקב שימוש כלשהו בניקוד סופי. כתובת קיר גבל, למשל, פותחת באלו המילים: "קִר זוּ בני שפטבעל מלך גבל, בן אלבעל מלך גבל, בן אלבעל ביחימלך", כלומר: "[זה ה]קיר אשר בנה שפטבעל מלך גבל, בן אלבעל מלך גבל, בן אלבעל בן יחימלך".
הבדלים בין הניב העברי לבין ניבים כנעניים אחרים
עברית היא ניב כנעני, קרוב במיוחד לניב הפיניקי. המורפולוגיה הכנענית היא אפוא זו של העברית בבנייניה, גזרותיה וכללי היסוד שלה. עם זאת, ישנם הבדלים, כיוון שבמשך הזמן השתנתה העברית, וכן הבדלים המייחדים את הניב העברי של הכנענית.
עיר האלוהים (סרט)
בין השנים 2002 ו-2004 זכה הסרט בפרסים בינלאומיים רבים ובקטגוריות מגוונות, ואף היה מועמד לארבעה פרסי אוסקר.
שפות כנעניות
הבדלים בין הניב העברי לבין ניבים כנעניים אחרים
הכנענית השגורה בפינו שונה מרוב הניבים הכנעניים בכך שאינה מקיימת את ת' הנקבה בצורות הנפרד של השם. צורן הנקבה המקורי היה at- או t-. לפיכך, שמות נקביים הסתיימו ב-t (למשל, malkat>מלכה). בעברית נשלה ת' הנקבה בצורות הנפרד של השם (מלכה, ילדה), והשתמרה רק בצורות הנסמך ובנטייה (מלכת צור, ילדתו). בתנ"ך נשמרו מספר מקרים של סיומת ת' לנקבה גם מחוץ לצורת הנסמך . תופעה דומה התרחשה בערבית, כפי שעולה מן השימוש בתא מרבוטה. בכנענית העתיקה, כפי שעולה ממכתבי אל-עמארנה ומהאוגריתית טרם נשלה t הנקבה, וגם בפיניקית השתמר צורן הנקבה המקורי בצורות הנפרד עד השלבים המאוחרים ביותר (למשל, "מצבת זו" = מצבה זו).
בכנענית העתיקה התקיים עדיין העיצור הסופי י' בגזרת נלי"ה. עיצור זה נשל בעברית. כך, למשל, הפועל "בנה" בעברית מקורו בצורת היסוד banaya*, שהתכווצה ל- banā. בכתובות כנעניות עתיקות, למשל בכתובות הפיניקיות מגבל, מצויות עדיין צורות הכתובות ביו"ד סופית ("בני", "חוי"), כנגד הצורות העבריות המסתיימות באם הקריאה ה"א ("בנה", "חִיה"). כיוון שהכתיב בכתובות עתיקות אלה הוא חסר, יו"ד זאת איננה אם קריאה אלא עיצור. הכתיב משקף אפוא את הגייתן המקורית של צורות בגזרת נלי"ה (בני=בַּנַיַ). עם זאת, בפיניקית סטנדרטית, בדומה לעברית, נשלה ה-י' הסופית, כפי שמעידים כתיבים מעין "בנ" (=בנה). הבדל נוסף בגזרות הוא ו' בגזרת נעו"י היכן שמופיעה י' בעברית: הפועל "חוי" מכתובת יחומלך מקביל לפועל העברי "חִיה", בחילופי ו' ו-י' בע' הפועל וחילופי ה' ו-י' בל' הפועל. ו' כזאת מופיעה גם בלשון חז"ל, כמו בפעלים גִּוֵּן וכִּוֵּן, וכן בשם המקראי חוה שפירושו "אם כל חי".
עיר האלוהים (סרט)
פרט אשר מייחד את הסרט מבחינה הפקתית הוא שכל השחקנים בסרט היו שחקנים בלתי מקצועיים, פרט לאחד. השחקנים אותרו והוכשרו במיוחד עבור הסרט. בשלב קדם ההפקה הופצו בערים בברזיל כרוזים הקוראים לצעירים בעלי שאיפות משחק לבוא לאודישנים. בהמשך, לאחר ניפוי, הוחלט מי יהיו השחקנים והניצבים בסרט.
דבר נוסף המייחד את הסרט הוא העובדה, שהדיאלוגים בתסריט לא נכתבו מראש, אלא נוצרו תוך כדי אלתור על ידי השחקנים שהגיעו לשלבים האחרונים של האודישנים, ושהתבקשו לשחק את החיים המוכרים להם, לפי קווים כלליים בלבד שנמסרו להם מראש.
שפות כנעניות
הבדלים בין הניב העברי לבין ניבים כנעניים אחרים
הכנענית שימרה עד שלב מאוחר יחסית צורות שהיו קיימות בעברית רק בניב הקדום ביותר: צורות זוגיות בשם (חומותיים, לדוגמה) ובפועל (בספר שמואל: "תצילנה שתי אזניו"), אם כי צורת הזוגי נדירה יחסית גם בכתובות כנעניות. הכנענית גם שימרה את כינוי הזיקה "זוּ" (להבדיל מהכינוי הרומז זוֹ), שמתועד גם במקרא בשירות רבות (מאחר ששירות משמרות את השפה העתיקה): "עם זוּ קנית", כלומר: העם אשר יצרת.
בכנענית המוקדמת השתמר ניקוד סופי עקבי יותר מבעברית (כך למשל: "מוותה", ניקוד סופי של "מוות" כנושא מיודע, הסיומת "מו" כמו ב"למו" וב"ענבימו ותירושימו" שפירושה "להם" וכן הלאה הם ניקוד סופי).
עיר האלוהים (סרט)
עלילה
עיר האלוהים היא פאבלה דלת אמצעים בריו דה ז'ניירו של שנות ה-60. בפתיחת הסרט, רוקט נכנס לפלאשבק ובו שלישיית גנבים נופלת במהלך שוד לתרגיל של ליל דייס, אשר הורג את אחיו של רוקט.
שפות כנעניות
השפעת הכנענית על שפות אחרות
ביוונית, מאידך, השתרשו השמות אירופה (גלגול של ערב, שפירושו בכנענית הוא מערב. שמה של הנסיכה הפיניקית אירופה שאחיה נקראה קדמוס, כלומר קדם, מזרח). הרומית הושפעה מן הכנענית לא רק דרך היוונית, אלא גם דרך הפיניקית המאוחרת (הפונית) שדוברה בקרתגו, ששמה אינו אלא גלגול רומי של המילה: "קרת חדשת": קרת חדשה. גם שם העיר הסמוכה לה: עותיקה (Utica) גזור כנראה מהמילה "עתיק". ההיסטוריונים הרומים מזכירים את מנהיגי העיר בשם "Sufeti Cartaganis", כלומר "שופטי קרת חדשת" (באותו מובן של "שופט" כבספר שופטים), וכן שמות כמו חניבעל ברקא (חנן-בעל ברק), דידו (כנראה כמו השם דוד, כלומר: האהובה), ועוד.
עיר האלוהים (סרט)
עלילה
במשך השנים, הופך דייס (שעתה קרוי ליל זה) למנהיג כנופיית הסמים של הפאבלה ורוצח ילד קטן. רוקט מצטרף לחבורת היפים ואוהב להתעסק בצילום.
בעת קרב יריות, מצלם רוקט את שחיתות המשטרה, שלוקחת את כספו של ליל ומשחררת אותו, ואת כנופיית הילדים נוקמת בליל ורוצחת אותו. לאחר התלבטות, מחליט רוקט לשלוח לעיתונות רק את תמונת גופתו של ליל זה.
בסיום הסרט נראים הילדים מתכננים להשתלט על עסקי הסמים בפאבלה.
עלילת הסרט מבוססת ברובה על סיפורים אמיתיים.
קידס פור פיס
קידס פור פיס (באנגלית: Kids4Peace) היא תנועת נוער ומשפחות בין־לאומית המפגישה קבוצות ילדים יהודים, מוסלמים ונוצרים מישראל ומצפון אמריקה.
פעילותה של תנועת נוער זו מוקדשת לסיום הסכסוך ועבודתם נועדה להפיח תקווה באמצעות הכרות ופעילות משותפת בין ילדים משלוש הדתות הנפוצות בישראל – יהדות, נצרות ואסלאם – בהן מוזמנים בני נוער לחלוק את אמונתם ומסורתם, כפי שהם נוהגים במשפחותיהם, וללמד אחרים. משתתפי התוכנית מעמיקים את הכרותם עם היהדות, הנצרות, האסלאם ומסורות אחרות בדרכים שונות ומגוונות.
קידס פור פיס מפעילה מחנות קיץ ברחבי העולם, בדגש על ערכים של שלום ותוכניות מנהיגות. בנוסף הארגון מפעיל במהלך שש שנים פעילויות שנתיות ומפגשים בין משפחות ישראליות ופלסטיניות משני צדי המתרס. בפעילויות אלו משתתפים יותר מחמש מאות פלסטינים, ישראלים וילדים מצפון אמריקה.
רקע ומטרות הקמה
ארגון קידס פור פיס הוקם בשנת 2001 בישראל, בתגובה לחששות הגוברים של האוכלוסייה בקשר לעתידם של ילדי ישראל ופלסטין, במיוחד לאור המתיחות הגואה בין שני העמים בעקבות קריסת יוזמת השלום של אוסלו.
על רקע זה הוקם הארגון במטרה לטפח יחסים ארוכי טווח בקרב בני נוער ומשפחות. לצורך זה מתבסס הארגון על קהילות בין-דתיות, שמקדמות תרבות של שלום, ושמטרתן לייצג באופן שוויוני מגוון רחב של אמונות, תרבויות, רקעים והשקפות, וכבוד הדדי לשונות זו. הארגון מעודד תקשורת בין הקהילות השונות בארגון.
קידס פור פיס הוא ארגון לא מפלגתי אשר אינו נוקט בעמדות רשמיות בנושאים פוליטיים. הארגון פעיל בזירה הציבורית, מתוך מחויבות לדחיית אלימות על כל צורותיה.
פעילות ותוכניות
אחת ממטרות הארגון היא לפרק סטראוטיפים ולטפח חברויות בין דתיות. לשם כך מייצרים קידס פור פיס תהליך היכרות בין ילדים מתרבויות שונות, והילדים משתתפים יחד בתוכנית מתמשכת מכיתה ו' ועד סוף התיכון. הפעילות כוללת מפגשים לאחר בית הספר, מחנות קיץ, דיאלוגים, התנדבות, אירועים קהילתיים ותוכנית מנהיגות. הארגון מצרף משתתפים ממגוון דתות, לאומים, פרספקטיבות וזהויות. הארגון מצהיר על עצמו כעל חסר הזדהות פוליטית ומשום כך הוא מאפשר למשפחות ללא רקע בהשתתפות בתוכניות שלום לקחת חלק בתוכנית. התהליך מלווה על ידי מחנכים ישראלים ופלסטינים משלוש הדתות, וההתנהלות במפגשים היא בשלוש השפות עברית, ערבית ואנגלית.
הפעילות בארגון משתנות לפי גיל וכיתת הלימוד של המשתתף: כיתה ז' משתתפים בתוכנית בשם "נתיבים לשלום": חקר זהויות ובניית קהילה. (המשך למידה על שפה, תרבות ובניית קהילה)- כולל מחנה קיץ בארץ. כיתה ח': למידה על נוער מסביב לעולם (שיתוף הסיפור האישי וכיצד להשפיע דרכו על נוער במקומות אחרים בעולם)- כולל מחנה קיץ בארצות הברית משותף עם נוער קידס פור פיס מארצות הברית. כיתה ט' משתתפים בתוכנית בשם "מנהיגות", בה מודרכים בנושאי דיבור מול אנשי ציבור וקידום הקהילה (פיתוח הבנה כלפי נרטיבים שונים, פיתוח כלים לדיבור בפני קהל והשפעה על קובעי מדיניות). כיתות י'-י"ב משתתפים בתוכנית בשם "יוצאים לפעולה" בה מקבלים הדרכות בנושאים כמו מיומנות של דיבור בפני קבוצות, הפקת סרטונים על סיפורים אישיים, הדרכת קבוצות צעירות ועוד.
הארגון עוסק בהגברת מודעות ורגישות לכאב, למאבקים והסיכון בחיים משותפים. בנוסף, מייצר הארגון דיאלוג על נרטיבים היסטוריים שונים ומציאות עכשווית, בהם מוזמנים בני נוער להביע את חששותיהם, לשתף בגאווה את זהותם ולשמוע סיפורים מכאיבים ולא מוכרים בסביבה תומכת.
ילדים לשלום מצייד את הנערים במיומנויות ודרכים להתנגד לאלימות, להשפיע על אחרים, ולהפיץ ערכים ומסרים של שלום ושיתוף פעולה.
מימון
קידס פור פיס נתמך על רשת גדולה של אנשים, קהילות, קבוצות קהילתיות וקרנות פרטיות לתמיכה כספית. התקציב השנתי של הארגון הוא 850,000 $ מגיע בעיקר ממתנות של $ 500 - $ 5,000. הארגון לא ממשלתי, עצמאי לחלוטין, ולא חלק מארגון דתי כלשהו. קידס פור פיס ייסדה קרן מלגות, שמאפשרת גם לילדים ללא אמצעים לקחת חלק בפעילויות השונות.
מיקום
הארגון פועל בירושלים, בחלקה המערבי והמזרחי, בעיקר בשכונות אשר נפגעו במיוחד מהסכסוך. הארגון מערב בני נוער, משפחות ואנשי צוות ששיכים לקהילות פלסטיניות באזורים כגון: הגדה המערבית, כגון רמאללה, בית לחם, קלנדיה וחברון. הארגון מחייב פגישות פנים אל פנים אשר מתקיימות בירושלים. בנוסף לסניף המרכזי בירושלים יש לארגון סניפים בצפון אמריקה: אטלנטה, בוסטון, יוסטון, סיאטל, טורונטו, קהילות בניו המפשייר, ורמונט וצפון קרולניה.
סדר נשים
בתלמוד נדרש הפסוק "וְהָיָה אֱמוּנַת עִתֶּיךָ חֹסֶן יְשׁוּעֹת חָכְמַת וָדָעַת..." על שישה סדרי משנה. המילה הרומזת לסדר נשים היא "חֹסֶן", מפני שהשורש ח.ס.נ משמעותו גם ירושה והאישה מולידה יורשים.
המסכתות שבסדר
הסדר כולל שבע מסכתות:
על הסיבה לסידור זה כותב הרמב"ם, שהסדר מתחיל דווקא במסכת יבמות, משום שהיא דבר שעשוי לקרות לאדם בלי קשר למעשיו שלו (אם אחיו ישא אישה וימות ללא צאצאים), אך בית דין אינו יכול לכוף סתם אדם לישא אישה, לכן התחיל רבי יהודה הנשיא דווקא מהדינים המחויבים. אחר כך, המשיך את דיני נשיאת אישה והתחיל ממסכת כתובות. אחרי מסכת כתובות באה מסכת נדרים, משום שכאשר אדם נושא אישה, הוא יכול להפר את נדריה. מסכת נזיר באה אחרי מסכת נדרים, בגלל שנזירות היא גם סוג של נדר. אחר כך עבר למסכת גיטין, כי אחרי הנישואים מגיעים הגירושים ולאחר מכן מסכת סוטה שגם היא סוג של גירושים. ומסכת קידושין סודרה אחרונה, למרות שהיה ראוי שתהיה לפני מסכת גיטין, משום שבתורה מופיעים דיני גירושין לפני דיני קידושין כי כתוב: "ויצאה מביתו והלכה והייתה לאיש אחר"- ולמדה מכאן הגמרא- "מקיש יציאה להוייה..."- רואים שבפסוק, הגירושין ("יציאה") קודמים לנישואין ("הוייה"), לכן מסכת גיטין קודמת למסכת קידושין. בדרשת ר' תנחומא סדר נשים הוא ראשון וסימנו "תורת ה' תמימה" (במ"ר י"ג, ט"ו). בגלל חשיבותו הרבה לסידור חיי המשפחה בישראל נלמד הסדר הרבה בכל הדורות, ומרובה ביותר הספרות הרבנית בענייניו.
סדר המסכתות סוטה וגיטין
כאמור, בספרים המצויים אצלנו מופיעה מסכת סוטה לפני מסכת גיטין. אולם, הרמב"ם כתב שמסכת גיטין מופיעה לפני מסכת סוטה. ובפתיחת התוספות יום טוב למסכת סוטה, הקשה על הרמב"ם מהגמרא במסכת סוטה דף ב' עמוד א'- שנאמר שם: "מכדי תנא מנזיר סליק, מאי תנא דקא תנא סוטה?"- כלומר, מה הקשר בין מסכת נזיר לבין מסכת סוטה? מדוע מסכת סוטה נשנית כאן, אחרי מסכת נזיר? ועונה הגמרא: "כדרבי...שכל הרואה סוטה בקילקולה, יזיר עצמו מן היין"- וזו הסיבה שסודרה מסכת סוטה אחרי מסכת נזיר. אם כן, רואים מהגמרא, שאחרי מסכת נזיר באה מסכת סוטה ולא מסכת גיטין? לכן התוספות יום טוב כותב שכך צריך לסדר את המסכתות- ולא כמו שסידר הרמב"ם. אך בספר "הקדמות הרמב"ם למשנה" בהוצאת מוסד הרב קוק כתוב, שייתכן והייתה לרמב"ם גרסה אחרת בגמרא.
מיקום סדר נשים
סדר נשים ממוקם אחרי סדר מועד ולפני סדר נזיקין. הרמב"ם בהקדמתו לפירוש המשנה מסביר, שלאחר שהביא רבי יהודה הנשיא את דיני היום-יום, הוא היה צריך להביא את הדינים המשפטיים. ומכיוון שבתורה, דיני הנשים קודמים לדיני הנזיקין- "וכי ימכור איש את ביתו לאמה... וכי ינצו אנשים ונגפו אישה... כי יגח שור את איש"- לכן קדמו דיני הנשים לנזיקין.
ווינג צ'ון קונג פו
וינג צ'וּן היא אמנות לחימה סינית שנוסדה ככל הנראה במאה ה-17. לפי רוב הגרסאות המקובלות להיסטוריה של אמנות לחימה זו, היא נקראת על שם האשה שייסדה אותה, ים וינג צ'וּן ("האביב היפה"). גרסה אחרת, נפוצה פחות, גורסת כי השיטה נקראה על שם אולם אימונים במנזר הבודהיסטי שבו פותחה השיטה.
היסטוריה
ההיסטוריה של שיטת וינג צ'ון קונג פו הועברה בעל-פה, וקיימות לה גרסאות רבות שלא מתיישבות זו עם זו. לפיכך, יש לציין כי עצם סיפור ייסודה של השיטה אינו אמין, ואין לו סימוכין היסטוריים ברורים. עם זאת, רוב הגרסאות מציינות שתי דמויות מרכזיות בפיתוחה של האמנות: האחת היא נזירה בודהיסטית בשם אינג מוּי (伍枚), והאחרת היא יִם וִינג צ'ון (严咏春), על שמה נקראת השיטה.
אינג מוי, על-פי כמה מקורות, התמחתה תחילה באמנות הלחימה אגרוף-פרח השזיף (מקור השם בכך שלשם פיתוח שיווי המשקל והיכולת האקרובטית היו הלוחמים בה נוהגים להתאמן בראש מוטות עצי שזיף שנעצו בקרקע).
על רקע פלישתם לסין ב-1644 של המאנצ'ורים, ביקשו נזירי מנזר שאולין לפתח אמנות לחימה חדשה, שתאפשר הכשרה של לוחמים רבים בזמן קצר, ותחליף את אמנות הלחימה שהייתה נהוגה במנזר, שחייבה תקופת אימונים ארוכה (מסורת שבעל-פה גורסת: כעשרים שנה). נטען כי לאחר פשיטתם של המאנצ'ו על מנזר שאולין, ששימש אז מקלט למורדים סינים, הייתה אינג-מוי אחת מחמשת מפתחי השיטה החדשה ששרדו.
לאחר החרבת המנזר פגשה אינג-מוי במסעותיה את יִם וינג צ'ון ("האביב היפה", בסינית). ים וינג צ'ון ואביה סבלו אז מנחת זרועו של ראש כנופיה מקומי, שניסה לאלץ את הנערה להינשא לו. אינג מוי, שביקשה לעזור להם, הבטיחה כי תוך שנה תוכל להכשיר את ים וינג צ'ון כלוחמת שתוכל להביס את ראש הכנופיה, שהתמחה בסגנון הקונג-פו "טופר-הנשר".
ים וינג צ'ון, נטען, אכן הצליחה לנצח באותו קרב, ולאחר מכן המשיכה בפיתוח האמנות ובייעולה. היא נישאה לשחקן התיאטרון הנודד לִיאוֹנג בּוּק צַ'או (מקורות היסטוריים מסוימים טוענים כי התיאטרון שלו שימש מסווה למחתרת שנלחמה בכיבוש המאנצ'ו). תלמידים שאספו השניים במהלך נדודיהם הפיצו את השיטה ברחבי סין.
בדורות האחרונים עברה השיטה מלִיאוֹנג לַאן קוַואי אל וֹונג וַוה בּוֹ, ממנו אל לִיונג לִי טַאי, ממנו אל לִאוּנג צַ'אן, ממנו אל צַ'אן וַה שוּאֶן וממנו אל יִפּ קַאּי מַאן, מייסד הזרם המכונה כיום "וינג-צ'ון הונג-קונגי", כדי להבדילו מן הזרם הווייטנאמי, הפופולרי גם הוא.
בתי הספר השונים המתאמנים כיום בזרם ההונג-קונגי התפצלו מבית הספר של יפ קאי מן, שהיגר מסין להונג קונג ב-1949, בעקבות המהפכה הקומוניסטית, שאסרה על השימוש באמנויות לחימה. יפ קאי מן התפרסם במערב גם בזכות היותו הסיפו ("אב רוחני", בסינית) של ברוס לי, שהתאמן בווינג-צ'ון קונג-פו ופיתח את אמנות הלחימה שלו בהתבסס גם עליה.
יציבות, מבנה והשקפה
חלק מהעוסקים בוינג צ'ון מאמינים שהאדם עם מבנה הגוף הטוב יותר ינצח. עמידת וינג צ'ון נכונה היא כמו חלק מבמבוק, יציב אבל גמיש, מאובן אך מניב. מבנה זה משמש גם להסיט כוחות חיצוניים או להפנות אותם.
המבנה נתפס כחשוב, לא רק מטעמי הגנה, אלא גם עבור התקפה. מתי שהעוסק במקצוע יעיל "מושרש", מיושר כדי להיות צמוד בחוזקה כנגד הקרקע, הכוח של המכה הזאת ככל הנראה יהיה הרבה יותר הרסני. בנוסף, הפרקטיקה של "שיקוע" היריב כדי להתייצב בצורה יעילה יותר כנגד הקרקע מסייעת לספק כוח גדול ככל האפשר.
רגיעה
עדינות (דרך רגיעה) וביצוע טכניקות באופן רגוע, מהווים את הבסיס בווינג צ'ון.
הנסיכות של דיסני - סיפורים מכושפים
הנסיכות של דיסני - סיפורים מכושפים (באנגלית: Disney Princess Enchanted Tales: Follow Your Dreams) הוא סרט הנפשה ופנטזיה מוזיקלי אמריקאי משנת 2007, אשר לוקח חלק במדיות של הזיכיון "נסיכות דיסני" שבבעלות חברת וולט דיסני, ומכיל סיפורים חדשים על הנסיכה אורורה מהסרט "היפהפייה הנרדמת" (1959) והנסיכה יסמין מהסרט "אלאדין" (1992).
הסרט בוים על ידי דייוויד בלוק, נכתב על ידי שירלי פירס, הופק על ידי קורט אלברכט ודגלאס סגל, הולחן על ידי ג'ף דנה ונערך על ידי קווין לוקארו. אולפני דיסניטון הפיקו את הסרט, כאשר הוא הונפש על ידי Toon City Animation שבפיליפינים.
הסרט הופץ על ידי Walt Disney Studios Home Entertainment ישירות לצפייה ביתית ב-DVD, כאשר הוא הופץ לראשונה בארצות הברית ב-4 בספטמבר 2007. בישראל הסרט שודר לראשונה בדיבוב עברי בשנת 2012 בערוץ דיסני ג'וניור. אורך הסרט הוא כ-56 דקות.
הסרט נועד להיות ראשון בסדרת סרטים המבוססים על "נסיכות דיסני", אך בעקבות מכירות נמוכות, ביקורות שליליות וארגון מחדש של חברת ההפקה הוחלט לבטל אותה. אף על פי שהסדרה לא יצאה לפועל, הופצה כמות הגונה של סחורה ממותגת לפיה, הכוללת בובות, משחקים וצעצועים. בטקס פרסי אנני ה-35 הסרט היה מועמד לפרס אנני לפסקול הטוב ביותר, אך הפסיד לסרט "רטטוי".
עלילה
הסרט מחולק לשני חלקים: הראשון, "מפתחות לממלכה", עוקב אחר הנסיכה אורורה מהסרט "היפהפייה הנרדמת" (1959), והשני, "יותר מנסיכה טווסה", עוקב אחר הנסיכה יסמין מהסרט "אלאדין" (1992). שני חלקי הסרט מלמדים על ערכים חשובים לחיים וערכה של התמדה.
מפתחות לממלכה
העלילה מתרחשת לאחר אירועי הסרט "היפהפייה הנרדמת", והיא נחשבת להפקה הראשונה שממשיכה אותו. המלך סטפן, המלכה ליאה, המלך יוברט והנסיך פיליפ עזבו את הממלכה למשך יומיים עבור ועידה מלכותית, והפקידו את האחריות עליה בידי הנסיכה אורורה בהיעדרם. שלוש הפיות הטובות, פלורה, פאונה ומריוות'ר מציעות לאורורה את עזרתן, אך היא מסרבת להצעה מתוך מחשבה שהיא תוכל להסתדר לבד. מריוות'ר נותנת לאורורה את שרביטה במקרה שהיא תזדקק לסיוע ומזהירה אותה לנקוט בו זהירות רבה.
במהלך החלק מושר על ידי אורורה השיר "Keys to the Kingdom", שנכתב והולחן על ידי איימי פאוורס וראס דזאלבו.
יותר מנסיכה טווסה
העלילה מתרחשת לאחר אירועי הסרט "אלאדין ומלך הגנבים" (1996), הסרט השלישי בזיכיון "אלאדין". הנסיכה יסמין מואסת בחובותיה הרגילות כנסיכה ומשתעממת מהן. היא כבר אינה מרוצה מפיקוח על פתיחות חנויות ומסיוע במכירת גמל בשוק המקומי. בעת ציור דיוקן שלה בתור "נסיכה טווסה", מאבדת יסמין את סבלנותה ואומרת שהיא רוצה יותר אחריות. הסולטאן נותן לה את תפקיד "מחנכת עוזרת" באקדמיה המלכותית. יסמין נרגשת עד שהיא פוגשת את תלמידיה. הם מתנהגים באופן בלתי-הולם, מקשקשים על הקירות, נלחמים עם כריות ומשליכים ספרים. היא קוראת לראג'ה, טיגריס המחמד שלה, להפחיד את הילדים ולגרום להם להתנהג בהתאם, אך הם מתעלמים ממנו ואחר כך רודפים אחריהם לעבר עץ. יסמין מוותרת.
מאוחר יותר באותו הלילה מסבירה לה העוזרת שלה שהיא צריכה סבלנות והתמדה, ובעזרת אותם כלים יתאפשר לה לעשות כל מה שברצונה. למחרת מבקש הסייס חקים את עזרתה של יסמין. הסוס היקר של הסולטאן, סהרה, נעלם מן האורוות, וחקים יפסיד את עבודתו אם הוא לא יאותר. יסמין לוקחת על עצמה את האחריות לאתר את סהרה ולהשיבו אל הארמון, עם עזרתם של מרבד הקסמים, אבו הקוף ויאגו התוכי.
במהלך החלק מושרים על ידי יסמין השירים "Peacock Princess" ו-"I've Got My Eyes on You", כאשר בראשון שר גם יאגו. גם שירים אילו נכתבו והולחנו על ידי פאוורס ודזאלבו.
מדבבים
הדיבוב העברי בוים על ידי שרון כהן, והופק על ידי הדס מוזס. בנוסף דיבבו בדיבוב העברי כקולות רקע גדי לוי וטליה ברקאי.
הפקה
הסרט השני בסדרה תוכנן לצאת בשנת 2008, כאשר הוא היה אמור לכלול סיפור על סינדרלה מסרט בעל אותו שם משנת 1950 ועל מולאן מסרט בעל אותו שם משנת 1998. אף על פי שטריילר לסרט צורף לתקליטורי DVD שונים של דיסני, הסרט מעולם לא הופץ בעקבות ביטול סדרת הסרטים. ביטול הסדרה נבע עקב מכירות גרועות של הסרט הראשון, ביקורות שליליות וארגון מחדש של אולפני דיסניטון שהפיקו את הסרט. האולפנים החליטו שהם מפסיקים להפיק סרטי המשך ישירות לווידאו והם מתחילים להתמקד בזיכיונות והנפשה ממוחשבת, כך הם הפיקו את סדרת הסרטים "טינקרבל" שמבוססת על הזיכיון "פיות דיסני" ואת הסרטים "מטוסים" (2013) ו"מטוסים 2: לוחמי האש" (2014) שמשמשים כספין אוף לזיכיון "מכוניות".
במהדורה מיוחדת שיצאה לסרט בשנת 2009, צורף דיסק בונוס הכולל את השירים של בל, סינדרלה ומולאן מהסרטים שבוטלו. השירים של סינדרלה ומולאן התנגנו מעל קטעים מסרטים קודמים שהופקו להן מאחר שהן היו אמורות להופיע בסרט השני שבוטל ועוד לא היה לו רצף מונפש מותאם, בעוד שלשיר של בל היה רצף מונפש. השיר של בל נקרא "You'll Never Lose Your Love", השיר של סינדרלה נקרא "Happiness Was Made To Share" והשיר של מולאן נקרא "Working for a Dream". בנוסף לשירים על הנסיכות, היו קטעים מהסרט "הנסיכה והצפרדע" בכיכובה של הנסיכה טיאנה, על מנת לקדם אותו לקראת יציאתו לאקרנים בהמשך השנה.
קבלה
אתר "Common Sense Media" העריך שלסרט היו "שיעורי התמדה למעריצי נסיכות בגילאי 3–6" והעניק לו דירוג של 2 מתוך 5 כוכבים. הוא ציין את הנושאים הרווחים של "עקבו אחרי החלומות שלכם ולעולם אל תוותרו", אופי ה"חזון, האמיץ והנחוש" לחיקוי של הנסיכות הגיבורות, ואת התפיסה ש"כנכס של דיסני, הסרט הזה פועל בהכרח כחיזוק מותג עבור ליין המוצרים של נסיכות דיסני". מוניקה מאייר מאתר "CineMagazine" העניקה לסרט דירוג של 2 מתוך 5 כוכבים, וציינה "זה מצער שלשני הסיפורים יש איכות כל כך משתנה. אם זה היה קצת יותר מאוזן אז הסרט היה יכול להפוך לסרט נהדר. כעת הוא נותר חלש בגלל שהקטע של היפהפייה הנרדמת הוא בינוני לחלוטין ובקושי ראוי לדיסני". בנוסף היא כתבה מסקנה שטוענת שפרויקט זה מתמקד ביצירת רווח מאשר בשמירה על יושרה אמנותית".
באתר "Antagony & Ecstasy" טים בריטון תיאר את הסרט כ"הראשון בניסיון שהופסק ליצור סדרה חדשה של סרטוני וידאו זולים-אפילו-על-פי-הסטנדרטים-של-זול", וסיכם "אני לא יכול לשנוא לגמרי את הגירוש הקטן והנורא הזה. זה קצר מדי; זה אקראי פורה מדי; וייתכן מאוד שזו הסיבה שסרטי ההמשך של דיסני נחנקו למוות לבסוף". בן סימון כתב באתר "Animated Views" על ההנפשה ש"הסגנון הקשיח והזוויתי של היפהפייה הנרדמת על רקע הרכות המעוגלת של אלאדין, לא מחמיאים זה לזה כל כך והתנגשו במקצת".
רנטה ג'וי כתבה באתר "DVDizzy" ש"קשה לשבח צמד של שני 'סרטים' בני חצי שעה, שנוצרו עם סטנדרטים לא גבוהים בהרבה מאלה של סרט מצויר בשבת בבוקר, המשווקים כסרט באורך מלא". באותו אתר נכתב על ידי לוק בונאנו שהסרט "מספק מעט כיף בכך שהוא מאפשר לנו לראות את הדמויות הזוכות האלה שוב ועוד מחייהן. אבל בניגוד להתרגשות והבידור של יציאות המסך הגדול שלהם, החיים שלהם כאן קצת משעממים ודידקטיים". בסקירה שנעשתה באתר "Inside Pulse" על ידי דני קוקס נכתב ש"בשום אופן שום דבר אינו כל כך בלתי נשכח או אפילו קליט מספיק כדי להידבק במוח שלך, אז אל תצפה לצטט שורות או אפילו לזכור באמת מה קרה בהמשך היום".
מרי קוסטה, המדבבת המקורית של אורורה, שיתפה שהיא לא אהבה את הסרט החדש והרגישה שהוא לא עובד. בטקס פרסי אנני ה-35 הסרט היה מועמד לפרס אנני לפסקול הטוב ביותר, אך הפסיד לסרט "רטטוי".
מתן נאור
מתן נאור (נולד ב-3 בנובמבר 1980), הוא כדורסלן עבר ישראלי וכיום תזונאי קליני המלווה מחלקות נוער בכדורסל.
קריירה
נאור גדל במחלקת הנוער של מכבי רחובות. הוא התחיל לשחק בליגת העל בוגרים בעירוני רמת גן בשנת 2000.
שנת 2001 הייתה עונת הפריצה של נאור, בה הוא שותף ב-28 משחקים תחת אימונו של אריק שיבק, והציג יכולת טובה ומגוונת.
בעונת 2002, תחת שרביטו של ארז אדלשטיין, היה נאור שותף לעונת שיא של רמת גן. הקבוצה עלתה לגמר הפלייאוף, אך הפסידה למכבי תל אביב 3-0 בסדרה. בגביע המדינה בכדורסל הגיעה מכבי רמת-גן עד שלב חצי הגמר, שם הודחה על ידי הפועל ירושלים.
אדוארד מקדואל
אדוארד מקדואל (באנגלית: Edward MacDowell; 18 בדצמבר 1860 – 23 בינואר 1908) היה מלחין ומנצח אמריקאי.
מתן נאור
קריירה
בסוף העונה חתם נאור בקבוצת הפועל תל אביב. בעונה הזו שיחק נאור לראשונה בנבחרת ישראל, ואף פתח בחמישייה במשחק אחד, במסגרת קדם אליפות אירופה בכדורסל שהתקיימה בשוודיה.
אדוארד מקדואל
חייו
מקדואל נולד למשפחה ממוצא אירי-סקוטי. כבר בגיל צעיר החל ללמוד נגינה בפסנתר. בשנת 1876 נסע לצרפת עם אמו והתקבל לקונסרבטואר של פריז, שם למד עם קלוד דביסי אצל אנטואן מרמונטל, בין השאר. לאחר מכן עבר לקונסרבטוריון של פרנקפורט, שם למד קומפוזיציה אצל המלחין יליד שווייץ יואכים רף. ראוף היה מקורב לפרנץ ליסט וכך הכיר אותו גם מקדואל. הפגישה עם ליסט הביאה לפריצת דרך בקריירה של מקדואל. ליסט התלהב מהקונצ'רטו לפסנתר ועזר לו בארגון הופעות ובהדפסת יצירותיו.
מתן נאור
קריירה
נאור המשיך בעונה שלאחר מכן בהפועל תל אביב, ושיחק במספר משחקים בליגת העל ובאירופה. עם זאת, נאור הפגין חוסר יציבות, דבר שגרם לירידתו לספסל ובהמשך גם לניפויו מסגל הנבחרת לקראת קדם אליפות אירופה.
אדוארד מקדואל
חייו
בשנת 1888 חזר מקדואל לארצות הברית והשתקע בבוסטון שם המשיך להלחין ולנצח. בשנת 1896 נתמנה לפרופסור ומנהל המחלקה למוזיקה באוניברסיטת קולומביה בניו יורק.
מתן נאור
קריירה
בעונת 2004/5 חתם נאור בהפועל ירושלים.
אדוארד מקדואל
חייו
חילוקי דעות קשים עם שלטונות האוניברסיטה ותאונת דרכים הביאו את מקדואל להתפטרות מהאוניברסיטה והעומס הנפשי גרם לו להתמוטטות עצבים ולהתפתחות מחלת נפש. מקדואל קנה אחוזה בפאתי העיירה פיטרבורו במדינת ניו המפשייר והתיישב שם עם אשתו. בצוואתו הועיד את החווה לבניית מקום, שאמנים יוכלו לגור בו וליצור ללא תשלום. שם גם נקבר בשנת 1908.
מתן נאור
קריירה
בעונת 2006/2007 הושבת נאור ממשחק לתקופה ארוכה, ובמהלכה החמיץ גם את שלבי ההכרעה בגביע המדינה, תואר בו זכתה הקבוצה באותה שנה. לקראת סיום העונה החלים נאור מן הפציעה הקשה, אך לא הצליח לחזור לכושר משחק ולא יכול היה לסייע לקבוצה בפיינל פור בו הפסידה למכבי תל אביב. ביוני 2007 עזב את ירושלים וחתם בעירוני נהריה לעונה אחת.
אדוארד מקדואל
יצירות לפסנתר ותזמורת
2 קונצ'רטי לפסנתר ותזמורת המבוצעים עד היום:
קארול הוכברג
קארול הוכברג (בהונגרית: Carol Hochberg; תאריך לידה לא ידוע - דצמבר 1942) היה יהודי הונגרי שבשנת 1942 מונה למנהל "המחלקה לעניינים מיוחדים", באוז"ה והיה לכלי שרת בביצוע גירוש יהודי סלובקיה.
אדוארד מקדואל
יצירות לתזמורת
מהיצירות המועטות לתזמורת מוכרות 2 סוויטות לתזמורת:
מושבת מקדואל
בהתאם לצוואתו של מקדואל ובעזרת תרומות, נפתחה בשנת 1907 מושבת מקדואל בעיירה פיטרבורו בניו המפשייר. אמנים בשטחים שונים, מלחינים וסופרים מוזמנים לבלות וליצור במקום לתקופות של מספר חדשים. המקום פעיל עד היום. האורחים ידועים ששהו שם הם ליאונרד ברנשטיין, אהרן קופלנד, תורנטון ויילדר ועוד. פעם בשנה מחולקת מדליה על שם מקדואל לאמן מצטיין. באותו יום נפתחת המושבה לביקורי קהל.
מתן נאור
קריירה
לאחר קמפיין המוקדמות של נבחרת ישראל (קיץ 2008) לקראת אליפות אירופה בכדורסל, החליט נאור לקחת פסק זמן מכדורסל, ונסע לטייל בעולם. לאחר שובו, בראשית 2009, חזר לקבוצת עירוני נהריה.
קארול הוכברג
במלחמת העולם השנייה
לאחר הדחתו של זקן-היהודים הנריק שוורץ, ראש הקהילות האורתודוקסיות לשעבר ומראשות מרכז היהודים, שהודח מתפקידו כראש אוז"ה לאחר חצי שנה בלבד, הקים דיטר ויסליצני במרכז היהודים הארצי את "המחלקה לעניינים מיוחדים" במטרה שתבצע באורח מיידי את הוראותיו ואת הוראות השלטונות, בראשותו של קארל הוכברג. לפי אחת העדויות, קצב העבודה המהיר של הוכברג הוא שהביא להדחתו של שוורץ ב־1941.
הוכברג פעל לפי הוראותיו של ויסליצני והחל מיד עם הקמת המחלקה לאסוף נתונים חשובים על יהודי מזרח סלובקיה. הוכברג ייאש את המחלקה בערב רב של אנשים, ובצד אנשים מהוגנים היו במחלקה חבורה של פורעי מוסר, שבהתנהגותם המחפירה, בעיקר בימי הגירושים, גרמו נזק רב לשמו של אוז"ה. כך, בשנת 1942 נהפך אוז"ה, באמצעות הוכברג, לכלי שרת בביצוע גירוש יהודי סלובקיה. תפקידה הרשמי של המחלקה היה לבצע עבודות מיוחדות בלתי צפויות, אולם בפועל, עסקו בעבודות סטטיסטיות וטכניות. המחלקה הייתה שוות ערך לאגפים שבאוז"ה והעומד בראשה היה כפוף ישירות לזקן-היהודים. ב-30 בדצמבר 1941 שיגר הוכברג מכתב ל-UHU ובו התריע נגד התקנות המקלות שבגללן לא יהיה באפשרותה של המחלקה להגיע למלוא מכסת המפונים שתוכננה. הוכברג, ששאף להתבלט, נידב להם כמה רעיונות להצרת ההקלות כדי להגדיל את מספר המפונים, למשל מניעת הקלות מגמלאים שעבדו בשירותים ממלכתיים או ציבוריים. במשך מבצע הפינוי, מראשיתו ועד סופו, הוציא הוכברג כ-30 סוגי טפסים לרישום, בדיקה ומעקב, דיווח, פיקוח וכדומה שנועדו למנוע את התחמקותם של היהודים מלכידה. הוכברג הקים מנגנון אדיר והביא לעקירתם של 3,633 יהודים ממקומות מושבם. שאיפותיו של הוכברג להתבלט הביאו אותו לשיתוף פעולה עם ויסליצני.
מתן נאור
קריירה
לאחר עונה אחת בעירוני נהריה החליט נאור להצטרף לקבוצת הפועל אוסישקין מליגה הארצית, העפיל עמה לליגה הלאומית, ושתי עונות לאחר מכן גם לליגת העל. נאור נחשב לסמל קבוצת האוהדים, ושימש כקפטן הקבוצה מאז הצטרפותו.
בקיץ 2017 שוחרר נאור מהפועל תל אביב וחתם באליצור עירוני נתניה. סה"כ קלע 2065 נק' ליגה סדירה ב-15 עונות.
קארול הוכברג
במלחמת העולם השנייה
ד"ר אוסקר נוימן מתאר אותו:
בהוראת ויסליצני השתתף הוכברג בישיבות ההנהלה של מרכז היהודים, למורת- רוחם של רוב חבריה, והפגין בהן את עצמתו. ראש המרכז ארפד שבשטיאן האזין בהבנה לטענת אנשי ההנהלה על מעשיו של הוכברג, אך ללא הועיל. פעילי המרכז שהעזו לצאת בגלוי נגד הוכברג הודחו. הנותרים, שהבינו כי במאבק גלוי לא ישיגו דבר, החליטו לפעול בדרכים שונות כדי להקטין את הסכנה שנשקפה לציבור היהודי ממעשיו של הוכברג.
מתן נאור
קריירה
בקיץ 2018 חתם בהפועל חבל מודיעין מהליגה הארצית ועמה זכה באליפות הליגה והעפיל עמה לליגה הלאומית.
בקיץ 2019 חתם במכבי חדרה מהליגה הארצית.
קארול הוכברג
במלחמת העולם השנייה
הגישושים הראשונים אצל ויסליצני העלו, כי הממונים עליו הסכימו עקרונית להצעה וביקשו פרטים נוספים. הוכברג, שפתח במשא ומתן עם ויסליצני, נעצר באופן מפתיע בראשית דצמבר. חקירתו חשפה סודות רבים מפעילותה של "קבוצת העבודה". יש מעריכים, שהסיבות למעצרו של הוכברג נעוצות בעובדה, שהוא פשוט סיים את תפקידו, וויסליצני לא נזקק עוד לשרותיו.
מתן נאור
סטטיסטיקות בליגת העל
נכון ל-23 ביולי 2016
חייו האישיים
במהלך הקריירה השלים נאור תואר ראשון בתזונה קלינית בפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית בירושלים ולאחר שפרש מהליגות הבכירות החל לעבוד במקצוע. כמו כן היה פעיל נאור בארגון השחקנים והיה בין הקולות הבולטים אשר קראו להשבית את הליגה לאורך השנים על מנת להגדיל את מספר הדקות של שחקנים ילידי ישראל.
אחיו הוא המתמטיקאי הישראלי אסף נאור.
השביתה הכללית באיטליה ב-1994
השביתה הכללית באיטליה ב-1994 פרצה לאחר שסילביו ברלוסקוני ניצח את הבחירות במרץ 1994, לאחר שגיבש רק חודשים ספורים לפני כן את המפלגה שלו פורצה איטליה. סימנים ראשונים לתנועה הרחבה נגדו נראה בהפגנה ב-25 באפריל לזכר השחרור מהפשיזם, שהשתתפו בה מעל חצי מיליון בני-אדם במילאנו. בספטמבר פתח ברלוסקוני במהלך לרפורמה פנסיונית. שר האוצר הכריז שלא יהיו שביתות. אך השביתות החלו מהאיגודים הקטנים, עד שמנהיגות האיגודים נאלצו להצטרף למהלך ולהכריז על שביתה כללית ב-14 באוקטובר למשך 4 שעות. ברלוסקוני הכריז במהלך ביקור ברוסיה: "גם עשר שביתות כלליות לא יסיטו אותי מדרכי."
ב-12 בנובמבר נערכה ההפגנה הגדולה ביותר בתולדות המדינה ברומא בהשתתפות יותר ממיליון וחצי פועלים, נוער, גמלאים, ומובטלים.
הממשלה לא ויתרה. ב-2 בדצמבר היה אמור להיות יום נוסף של שביתה כללית. אבל בערב שלפני כן, ב-1 בדצמבר, הצליחו שני הצדדים להגיע אחרי דיונים ארוכים מאוד להסכמה על ביטול התוכנית של ברלוסקוני. ברלוסקוני איבד בעקבות זאת את השותפים הקואליציוניים שלו ונאלץ להתפטר עוד באותו חודש, פחות מ-10 חודשים אחרי שנבחר.
מגדל דוד
מגדל דוד הוא הכינוי שניתן למצודה ימי-ביניימית, הממוקמת במערב העיר העתיקה של ירושלים, בקרוב לשער יפו. למרות שמה של המצודה, הקשר בינה ובין דוד המלך הוא קשר סמלי בלבד, ושמה זה ניתן לה בתיאוריו של יוסף בן מתתיהו את ארמונו של המלך הורדוס, אשר שכן במקום.
המצודה שוכנת באחד המקומות הגבוהים בעיר העתיקה, מעל נקודת ההשקה של גיא בן הינום ונחל צולב. נקודה אסטרטגית זו היוותה עילה להקים ביצור במקום, במטרה להגן על העיר ממערב. המבנה הקיים היום משויך ברובו לתקופת ממלכת ירושלים הצלבנית, בה עברה המצודה (או הטירה) הרחבה ניכרת במיוחד, כאשר הייתה צמודה למתחם הארמוני של המונרך (במתחם הקישלה של היום). בנוסף לתקופה הצלבנית, ישנם גם שרידים מהתקופה הרומית המאוחרת, הביזנטית, המוסלמית הקדומה, הממלוכית והעת'מאנית. כיום שוכן במבנה, מוזיאון המוקדש לתולדותיה של ירושלים.
העת העתיקה
המלך הורדוס בנה במקום שלושה מגדלי שמירה, מהם נותרו שרידים רק באחד, כנראה כמגדל פצאל, הגדול מבין השלושה. בזמן המרד הגדול, מצודה זו הייתה הנקודה האחרונה שעמדה בפני הרומאים (החומה נבקעה בי"ז בתמוז, בית המקדש הועלה באש בט' באב, העיר העליונה נפלה בח' באלול, ומגדל דוד נפל בכ"ח באלול). על חורבות מגדליו של הורדוס הקימו הרומאים אחרי החורבן את מחנה הלגיון העשירי פרטנסיס, שממנו נמצאו בחפירות ארכאולוגיות רעפים ולבנים עם טביעות חותם של הלגיון.
ממלכת ירושלים והתקופה הנוצרית השנייה
בתקופה הערבית המוקדמת המבצר היה קטן ביחס לגודלו הנוכחי. עם זאת לפני ההרחבות הצלבניות הנרחבות הספיק לבקר בירושלים האב דניאל ב-1107, אשר התרשם מהמגדל כבר אז:
המצודה עצמה היוותה בסיס צבאי חשוב לממלכה הנוצרית, ומאידך גם לעיר ירושלים הנוצרית של אותה התקופה, כאשר המצודה עצמה הייתה לרכושו האישי של המונרך, ואף על כן היוותה לסמלו הגדול ביותר לאחר מעברו לאזור זה של העיר מהמתחם הכנסייתי והארמוני שעל הר הבית. ראש המצודה נקרא הקסטלאן, והיה לדמות מפתח בחשיבותו הפוליטית בעיר אשר נשאה כבוד רב. סביר להניח שרוב השינויים המהותיים במבנה וההרחבות הגדולות קרו באזור שנות השישים של המאה ה-12, עקב תיאורו של תיאודוריך מ-1172, כי המגדל היה מלווה בחפירים, ברביקן ואף הארמון שהיה קיים כבר אז בסמוך למצודה. רוב הבנייה הייתה מערבה וצפונה ביחס למבנה הראשוני מהתקופה הערבית הקדומה וכאשר נחל המצודה שעבר במקום הוסב לחפיר. קודם לכן הכניסה המערבית הייתה באזור "מגדל דוד" עצמו (להבדיל מהשם המתייחס למצודה כולה), כאשר לאחר ההרחבות הגדולות הכניסה עברה למקום שער יפו כיום. המצודה לא עברה שינויים מרובים גם תחת ידיו של צלאח א-דין, ואף לא בעת הפגיעה בביצורי החומה בתקופה המוסלמית שלאחר מכן ב-1219. עם זאת כן ישנה אפשרות להמשך בנייה מסוימת בידי הנוצרים בתקופה הצלבנית השנייה בין 1229-1244.
לאחר התקופה הצלבנית
בשנת 1538, בנה סולימאן המפואר, הידוע כבונה חומות ירושלים, את קיר החומה במגדל דוד, באורך כ-50 מטר, על אדמת חפיר, תעלת שפכים עמוקה, שנועדה להגן עליה הן מתוקפים מבחוץ, והן מפני מרידות תושבי העיר מבפנים.
הטורקים הפכו את המצודה לקסרקטין, הוסיפו לה רחבת תותחים, ובמאה ה-17 אף עיטרו אותה במינרט (צריח המסגד), שהפך לסמל ירושלמי.
בשנת 1898 מולא חלק מחפיר זה באדמה, בחלק הצמוד לשער יפו, וקטע קטן מחומת החפיר הוסרה, כדי ליצור מעל המילוי מעבר נוח למרכבתו של קיסר גרמניה, וילהלם השני.
הנס הארטונג
הנס היינריך ארנסט הארטונג (בגרמנית: Hans Heinrich Ernst Hartung; 21 בספטמבר 1904 – 7 בדצמבר 1989) היה אמן צרפתי-גרמני.
מגדל דוד
שם המצודה
השם "מגדל דוד" מקורו בכתבי יוסף בן מתתיהו:
הנס הארטונג
ביוגרפיה
הארטונג נולד בלייפציג שבגרמניה למשפחה שוחרת אמנות והושפע מאמנים כמו לוביס קורינת ואמיל נולדה, מציורים צרפתיים ומקוביזם. בהמשך למד באקדמיה לאמנות הן בדרזדן והן במינכן. ב-1931 נערכה התערוכה הראשונה שלו בדרזדן, אבל עם עליית הנאצים לשלטון נאלץ לנתק את קשריו עם מולדתו כיוון שהסגנון שהיה מזוהה אתו, הקוביזם, לא עלה בקנה אחד עם העקרונות של המשטר החדש. כשניסה לבקר בברלין שלוש שנים אחר-כך כמעט שנעצר על ידי המשטרה במקום, אך עלה בידו להימלט בעזרתו של חבר. הארטונג התיישב בצרפת, ואולם, שקע בחובות כלכליים ובדיכאון.
מגדל דוד
שם המצודה
עם זאת, במגילת שיר השירים מוזכר מבנה גדול, שככל הנראה היה בירושלים, ונקרא גם הוא "מגדל דוד":
הנס הארטונג
ביוגרפיה
ב-1939 הצטרף ללגיון הזרים הצרפתי. הגסטפו ניהל אחריו מעקב מתמיד והוא לבסוף נעצר על ידי המשטרה הצרפתית למשך שבעה חודשים. עם שחרורו הצטרף ללחימה ואיבד את רגלו בקרב ליד בלפור. ב-1945 הוענקה לו אזרחות צרפתית וכן עיטור צלב המלחמה. לאחר המלחמה עלתה קרנו כאמן והוא החל מציג בגלריות בפריז. ציוריו המופשטים וחסרי הדאגות השפיעו רבות על אמנים אמריקאים צעירים במהלך שנות ה-60. ציוריו ידועים בצבעם המורכב והאלומות הדרמטיות של משיכות מכחול כהה על רקע שטף האור. לאחרונה נודע כי ציוריו לא היו ספונטניים אלא הועתקו לאחר מחשבה ודיוק רב ממחברת הסקיצות שלו.
מגדל דוד
חפירות ארכאולוגיות
במתחם מגדל דוד סמוך לקישלה נמצא חלל תת-קרקעי גדול (50x9מ') שנבנה על ידי העות'מאנים לצורך מגורי חיילים, ושימש בתקופה הבריטית כבית מעצר. חפירות ארכאולוגיות שנערכו במקום זה חשפו שרידים מחומת חזקיהו מהמאה ה־8 לפני הספירה, לצד שרידי חומה חשמונאית ויסודות לארמון הורדוס. שרידים אחרים שנתגלו הם בריכות ששימשו לצביעת בדים בימי הביניים.
הנס הארטונג
ביוגרפיה
ב-1989 נפטר בעיירת הנופש אנטיב שבריביירה הצרפתית.
מגדל דוד
חפירות ארכאולוגיות
בנוסף, נמצא, שאין לחומה בסיס חזק, ושלמעשה היא הוקמה על תעלה עמוקה של שפכים הנקראת חפיר, ובה נמצאו חפצים עתיקים, עצמות של בעלי חיים, רימון יד, מטבעות ועוד. לכן, בהמלצת מומחים לשימור עתיקות, ובמימון משרד התיירות, משרד ירושלים ומורשת, עיריית ירושלים ותורמים פרטיים, נערכו בשנים 2020-2021, עבודות לחיזוק החומה, הוקמו 70 כלונסאות בטון בעומק של 17 מטר, וכל החומה רושתה בחיישנים, שעקבו אחר התזוזות שלה בזמן השיפוץ, מחשש לקריסתה.
בשנת 2022 שופץ צריח המצודה באופן מקיף, לאחר שנמצא כי הוא עומד בסכנת קריסה בעקבות תהליך הבליה שלו. בעבודות השיפוץ הוחלפו חלק מאבני הצריח, חודש הטיח וכן טופלו הסדקים במבנה.
אנטינואוס
אָנְטִינוֹאוֹס (מיוונית: Ἀντίνοος; בערך 111–130) היה נער יווני מביתיניה שנודע כמאהב של הקיסר הרומי אדריאנוס. לאחר מותו הפך אותו אדריאנוס לאל.
קורות חיים
לא הרבה ידוע על חייו של אנטינואוס. הוא נולד בעיר קלאודיופוליס (כיום העיר בולו שבטורקיה), בפרובינקיה הרומית ביתיניה שבאסיה הקטנה, בערך בשנת 111 לספירה. מניחים שאדריאנוס פגש בו בשנת 123, לקח אותו עמו לאיטליה, ודאג לחינוכו. בשנת 128 כבר הפך לנער האהוב של אדריאנוס וליווה אותו במסעותיו באימפריה.
בשנת 130 טבע אנטינואוס למוות בנהר הנילוס שבמצרים. סיבת מותו לא ידועה, ויש המשערים שנרצח. לאחר מותו הכריח אדריאנוס את האימפריה כולה להתעטף באבל לזכרו של אהובו המת, והפך אותו לאל. אנטינואוס היה האחרון שלא מן המשפחה הקיסרית שהוכרז לאל בעולם העתיק. אדריאנוס הקים במצרים עיר בשם אנטינואופוליס, על שם אהובו. בשארית ימי חייו מימן אדריאנוס יצירת אלפי פסלים בדמותו של אנטינואוס וכן טבע מטבעות לזכרו.
אליפות וימבלדון 1934
אליפות וימבלדון 1934 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא של אצטדיוני הטניס בווימבלדון. התחרות התחילה ב-25 ביוני והסתיימה ב-6 ביולי. תוכנית התחרות כללה תחרויות גברים, תחרויות נשים ותחרויות זוגות גברים, זוגות נשים וזוגות מעורבים.
זו הייתה השנה האחרונה בה אליזבת ריין לקחה חלק בתחרויות. היא זכתה ב-12 תארים בתחרויות זוגות נשים וב-7 תארים בזוגות המעורבים בשנים 1914-1934. שיא זה החזיק מעמד תקופה ארוכה עד שנשבר על ידי בילי ג'ין קינג.
תחרות הגברים
בתחרות זו השתתפו 128 טניסאים שחולקו ל-8 בתים. לקראת התחרות המשתתפים החזקים דורגו כדלקמן:
במשחק הגמר ג'ק קרופורד, מנצח תחרות 1933, נפגש עם פרד פרי והפסיד לו ב-3 מערכות. בשנה זו פרד פרי ניצח גם באליפות ארצות הברית הפתוחה וגם באליפות אוסטרליה הפתוחה.
תחרות הנשים
בתחרות הנשים השתתפו 96 טניסאיות שחולקו ל-8 בתים. הלן וילס (ארצות הברית), מנצחת תחרות 1933 לא השתתפה. כמו בתחרות הגברים, 8 טניסאיות זכו לדירוג: