cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
משה בר אילן
משה בר אילן היה הראשון בעל שם המשפחה "בר-אילן": לאחר עלייתו לארץ, רצה לעברת את שם משפחתו המקורי, בירנבאום (גרמנית: "עץ אגסים"). הוא פנה לידידו, המשורר ש. שלום, בבקשה שיציע לו שמות אפשריים. האחרון ענה לו במכתב (ראו להלן) ובו הצעות אחדות, רובן המצאות מקוריות שלו, ואחת מהן הייתה "בר-אילן". שם זה נבחר הן בשל הדמיון לצליל השם המקורי והן בשל הדמיון במשמעות, באיות ללא מקף.
הרב מאיר ברלין, לימים הרב מאיר בר-אילן, מהמנהיגים הדתיים הבולטים באותה תקופה, הכיר אותו ועיברת את שמו בעקבותיו (ועל-שמו נקראה אוניברסיטת בר-אילן).
משה בר אילן נפטר בתל אביב בשנת 1999.
רפעת אל גמאל
רפעת אל גמאל (בערבית: رفعت الجمال; 1 ביולי 1927 – 30 בינואר 1982) היה סוכן כפול מצרי שפעל בישראל.
ביוגרפיה
אל גמאל נולד בדמיאט שבמצרים. אביו היה סוחר פחם ואמו הייתה דוברת אנגלית וצרפתית. למד בבית ספר פרטי בצעירותו, וכך קנה שליטה באנגלית ובצרפתית. בתום לימודיו עבד כפקיד עד שנחשד במעילה ופוטר. לאחר מכן עבד ככלכל בצי הסוחר המצרי. הוא שהה בארצות הברית ובגרמניה וגורש משם למצרים. במצרים חי בזהות בדויה ולבסוף נעצר על ידי המשטרה ונאלץ לגלות את זהותו האמיתית. המודיעין המצרי הציע לו לשמש כסוכן או לעמוד לדין. הוא בחר לשמש כסוכן והתבקש להשתלב בקהילה היהודית באלכסנדריה. שם הכיר את אלי כהן ומרסל ניניו. אל-גמאל וכהן נעצרו יחד ב-1954 ולאחר זמן מה שוחררו שניהם. הוא נשלח כיהודי בשם ז'אק ביטון דרך צרפת לישראל. בישראל, בעצת המודיעין המצרי, השתקע בתל אביב ופתח סוכנות נסיעות ברחוב ברנר שבעיר.
מידע שהצטבר מאנשים שפגשו בו, וכן חשדות שעלו בחקירה שגרתית שנערכה לו, הביאו למסקנה כי ביטון מרגל. הוא נעצר באישון ליל, ושוכנע לשמש כסוכן כפול. שם הצופן שניתן לו היה "יתד". המודיעין הישראלי אפשר לו להעביר מידע אמין, אם כי לא קריטי, למפעיליו המצרים כדי לשמור על ערכו בעיניהם.
מדי פעם העבירו אותו גם המצרים וגם הישראלים תחקירים מייגעים, כדי לוודא שאין הוא משרת למעשה את הצד השני. ביטון הכיר במהלך נסיעה עסקית לגרמניה, ב-1963, את וולטראוד שפלט, אז בת 22, גרושה ואם לילד קטן. השניים נישאו ושבו לישראל.
לדיסאינפורמציה שניתנה בידי "יתד" היה חלק מכריע בהטעיה שקדמה למלחמת ששת הימים, ואפשרה את מכת המחץ על חיל האוויר המצרי במבצע מוקד. "יתד" מסר למפעיליו במצרים כי המלחמה אמורה להתחיל במהלכים יבשתיים, מה שהוביל לשאננות בחיל האוויר המצרי. אחרי המלחמה, סיים את פעילותו ועזב את ישראל עם משפחתו בשנות ה-70 לגרמניה, בה מת ב-1982.
תרומבוציטמיה ראשונית
תרומבוציטמיה ראשונית (גם ET, ראשי תיבות של essential thrombocytosis באנגלית) היא הפרעה המטולוגית כרונית המאופיינת בייצור יתר של טסיות דם על ידי מגה-קריוציטים במח העצם (בהיעדר סיבה אחרת). בחלק מן המקרים המחלה יכולה להתקדם ולהחמיר עד כדי לוקמיה מיאלואידית חריפה או מיילופיברוזיס ראשונית. באופן כללי המחלה היא אחת מארבע הפרעות השייכות לקבוצת המחלות המיילופרופילרטיביות.
רפעת אל גמאל
ביוגרפיה
ז'אק ביטון הפך לגיבור לאומי במצרים, אחרי שסדרת טלוויזיה על חייו הציגה אותו כמי שריגל למען מולדתו בתוככי ישראל (שם הסדרה היה "ראפת אלהגאן"). גרסה זו, כנראה, אינה נכונה ומסווה את תפקידו האמיתי של ביטון כסוכן כפול. יש הקושרים את שמו לחשיפת אלי כהן כמרגל ישראלי על ידי הסורים.
תרומבוציטמיה ראשונית
פתופיזיולוגיה
הבסיס הפתולוגי של המחלה אינו ידוע. עם זאת, המחלה דומה מבחינת התסמינים שבה לפוליציטמיה ורה- polycythemia vera – מחלה נוספת המאופיינת בהתרבות של תאי דם אדומים, בכך שגם במחלה זו תאי המגה-קריוציט רגישים יותר לפקטורי גדילה. טסיות הדם אשר נוצרות במחלה זו אינן מתפקדות כראוי, ועל כן ניתן להבחין בתופעות קליניות כגון דימום ויצירת קרישים. בשנת 2005 נמצאה מוטציה ב-JAK2 קינאז (V617F) אשר נמצאה אצל 30% מהחולים במחלה זו. "JAK2" קינאז השייך למשפחת ה-Janus Kinase. בהתבסס על מוטציה זו ניתן יהיה בעתיד לאבחן את המחלה או להשתמש בקיומה כיעד לטיפול רפואי.
סממנים קליניים
הסימן העיקרי של חולים במחלה זו הוא דימום וקרישיות (היווצרות קרישי דם). סימפטומים אחרים הם דימום מהאף, דימום מהחניכיים וממערכת העיכול. תסמין נוסף הוא תחושת "שרפה" ולחץ בידיים ובכפות הרגליים כתוצאה מחסימתם של עורקיקים קטנים על ידי טסיות (erythromelalgia). לפעמים הטחול מוגדל.
טיפול
לא כל החולים במחלה זו נזקקים לטיפול רפואי. אצל אלו אשר נמצאים בסיכון גבוה לקרישיות דם או דימום (חולים מבוגרים יותר, בעלי היסטוריה של דימום או נטייה לקרישיות, או ספירת טסיות גבוהה במיוחד), הטיפול יהיה הקטנת מספר הטסיות בדם למספרן הנורמלי, על ידי Hydroxyurea- תרופה אנטי סרטנית המשמשת לטיפול במחלות מיילופרולפרטיביות, או על ידי אינטרפרון אלפא או anagrelide. אספירין במינון נמוך ניתן לחולים אלו על מנת להפחית את הסכנה להיווצרות קרישי דם, אולם אחת מתופעות הלוואי במתן אספירין היא דימומים, בעיקר אם ספירת הטסיות היא גבוהה במיוחד. במצבים מסכני חיים ניתן טיפול רפואי המסלק את טסיות הדם מן הדם באופן ישיר (platelet apheresis).
פרוגנוזה
ET מתוארת במרבית המקרים כמחלה כרונית המתפתחת באופן איטי, ומאופיינת בתקופות ארוכות בהן החולה לא חש תסמינים כלל. בעזרת טיפול ארוך טווח ניתן לשלוט על מספר הטסיות ולהפחית את הסכנה להיווצרות קרישי דם או דימומים. תוחלת החיים הצפויה אצל חולה ב-ET המאוזן היטב, דומה כיום לתוחלת החיים אצל אדם בריא לחלוטין.
היריון
התרופות הניתנות במחלה זו, Hydroxyurea ו-anagrelide, הן תרופות האסורות במהלך היריון והנקה. לגבי השימוש באינטרפרון כתרופה במהלך היריון או הנקה, הדעות חלוקות. המחלה עצמה עלולה להיות קשורה לעליה בסיכון להפלה במהלך הטרימסטר הראשון. במהלך ההיריון עצמו, נדרשת השגחה קרובה על האם לבדיקת רמת הקרישיות ותפקוד השליה. לאחר הלידה, ניתנות לרוב זריקות יומיות של נוגדי קרישה כגון enoxaparin כדי להפחית את הסכנה בהיווצרות קרישי דם (אשר גבוהה באופן יחסי לאחר הלידה עצמה).
היסטולוגיה
השינויים העיקריים נוגעים למגה-קריוציטים, המתרבים בצורה ניכרת, והנראים צפופים בקבוצות ובלתי טיפוסיים מבחינה מורפולוגית. חלק מהם גדולים, מוזרים למראה והיפרכרומטיים עם גרעינים רב-אונתיים וציטופלסמה רבה. קיומן של קבוצות גדולות של טסיות מהווה ממצא אופייני. הצביעות לגילוי ברזל מגלות כמות גדולה של ברזל.
יחסי איטליה–סן מרינו
סן מרינו וממלכת איטליה (1861–1921)
ב-22 במרץ 1862, זמן קצר לאחר הכרזת ממלכת איטליה, נחתם ההסכם האיטלקי-סן מרינזי בין נשיא המועצה האיטלקית, אורבנו ראטאצי, לבין קפטני המחוז של סן מרינו, מלכיאורה פיליפי ודומניקו פטורי.
בשנת 1915, מתנדבים רבים שמוצאם מסן מרינו נלחמו במלחמת העולם הראשונה על מנת לעזור לאיטליה לכבוש את האי ראב מידי האימפריה האוסטרו-הונגרית. באותה שנה, הקים הצלב האדום האיטלקי את חלקה של סן מרינו. לאחר מכן, ב-1949, הקים את הצלב האדום של סן מרינו.
עת שלום (1921–1943)
בניטו מוסוליני דאג בנוגע למדינה החופשית שנמצאת בתוך מדינתו, הוא ראה בה גורם איטלקי-אנטי פשיסטי. בשנת 1921 שלחה איטליה ז'נדרמריה פאשיסטית לסן מרינו, וזו לא עזבה עד שנת 1936. דהיינו, 15 שנים של משטר פשיסטי בפועל בסן מרינו.
גם בסן מרינו עצמה ראו התחזקות של שיטת המשטר הפשיסטית. בשנת 1922 נוסדה בידי ג'וליאנו גוצי "המפלגה הפשיסטית הרשמית הסן-מרינזית". זו ראתה את עצמה הממשלה השלטת אף על פי שלא נבחרה בבחירות על פי חוקי סן מרינו. בסופו של דבר הוכפפה המפלגה תחת המפלגה הנאציונל-פשיסטית האיטלקית הרשמית.
סן מרינו במלחמת העולם השנייה (1943–1945)
בסוף 1943 החל הפשיזם בסן מרינו לצבור פעם נוספת תמיכה, עד שב-ינואר 1944 נוצר מחדש הגרעין הפשיסטי בסן מרינו, בתמיכת הרפובליקה של סאלו. הפשיזם צבר תאוצה למשך כל השנה, עד שבאוגוסט 1944 השתלטו הפשיזם, הפעם במהפכה צבאית על סן מרינו. ועם זאת נשארה סן מרינו נייטרלית לחלוטין במלחמה ולא התערבה בקרבות.
בניטו מוסוליני הבטיח לקפטני המחוז של סן מרינו כי ארצם לא תותקף ולא יפלשו אליה במהלך מלחמת העולם השנייה. עם זאת, ב-26 ביוני 1944 הופצצה סן מרינו מהאוויר בידי בעלות הברית ושישים איש מצאו את מותם באירוע. בספטמבר באותה השנה הגיע קו החזית אל אזור סן מרינו, וחיילי גרמניה הנאצית עברו דרכה. כוחות בעלות הברית שהגיעו בעקבותיהם נותרו במדינה משך חודשיים. כעשרים שנה לאחר מכן חתמה סן מרינו עם הממלכה המאוחדת על הסכם פיצויים.
מסוף המלחמה עד הפטי די רוברטה (1945–1958)
לאחר המלחמה הייתה סן מרינו למדינה הראשונה בעולם שבה עלתה מפלגה קומוניסטית לשלטון בבחירות חופשיות, וכוננה קואליציה עם המפלגה הסוציאליסטית. במדינות המערב (איטליה, ארצות הברית והממלכה המאוחדת) נבהלו מהבחירה התמוהה במפלגות אלה וניסו לממן באגרסיביות את תעמולות מפלגות האופוזיציה הקפיטליסטיות כדי שיעלו לשלטון. בחירות לאחר בחירות התעמולה נכשלה ובסופו של דבר, החלו מדינות המערב לחשוב על תוכנית פעולה בנידון, הפטי די רוברטה.
בספטמבר 1958 התפטרו בהמוניהם, בתמיכת מנהיגי הגוש המערבי, חברי האופוזיציה הסן מרינזית על מנת למנוע את הבחירות השניות לקפטן המחוז של סן מרינו שהתרחשו בחודש זה. מיד לאחר מכן הכריזו מנהיגי איטליה בתמיכת ארצות הברית מהעיר רוברטה, שבגבול איטליה, על ממשלה חדשה וקפיטליסטית לסן מרינו, הממשלה הוכרה מיד כממשלה הלגיטימית היחידה של סן מרינו וכך למעשה הפכה סן מרינו מחברה בגוש המזרחי לחברה בגוש המערבי. רוב החברים בממשלה זו היו האופוזיציה הסן מרינזית של לפני כן.
מהפטי די רוברטה ואילך (1958-)
כיום מנהלות שתי המדינות יחסים דיפלומטיים מלאים. איטליה היא המדינה היחידה בעולם המיוצגת בסן מרינו בדרג השגרירות (שתי האחרות הן ישויות לא עצמאיות: הכס הקדוש, המסדר הריבוני הצבאי של מלטה). מבחינה כלכלית, אין הבדלה בין איטליה לסן מרינו וזו הסיבה שנתוני סחר בין שתי המדינות אינם מפורסמים - הגבול פתוח והסחר בין שתי המדינות הוא החופשי ביותר בעולם.
ביקורים מדרג גבוה
ביקורי נשיאי איטליה בסן מרינו:
יחסים כלכליים
בשל הקרבה הגאוגרפית של המדינות, סן מרינו ואיטליה נהנות משיתוף פעולה כלכלי רחב ומגוון. כמו כן, איטליה היא אחת ממקורות הייצוא העיקריות של סן מרינו. מדי שנה, איטליה מייצאת סחורות בשווי מיליוני שקלים אל סן מרינו. בניגוד לכך, סן מרינו אינה נוהגת לייצא סחורה אל איטליה. להלן נתוני המסחר בין המדינות:
הסכמים דיפלומטיים
בין שתי המדינות נחתמו מספר רב של הסכמים דיפלומטיים:
יעקבוס קמבנליס
יעקבוס קמבנליס (ביוונית Ιάκωβος Καμπανέλλης; 2 בדצמבר 1922 - 29 במרץ 2011) היה מחזאי, משורר וסופר יווני. קמבנליס כתב יותר מ-30 מחזות ונחשב לגדול מחזאי יוון בעת החדשה. הוא גם כתב טקסטים לשירים שהפכו פופולריים מאוד ביוון.
קמבנליס נולד באי היווני נקסוס ב-1922. ב-1934 עברה משפחתו לאתונה בעקבות קשיים כלכליים. בזמן מלחמת העולם השנייה נאסר ונשלח למחנה הריכוז מאוטהאוזן. לאחר שחרורו ושובו לאתונה החל ללמוד תיאטרון.
הרומן היחיד שכתב, "מאוטהאוזן", מבוסס על חוויותיו כעציר במחנה הריכוז מאוטהאוזן. היצירה שימשה כהשראה עבורו לכתיבת מחזור שירים - הבלדה על מאוטהאוזן - שהלחין מיקיס תאודוראקיס. אחד השירים תורגם לעברית וידוע בביצועם (בנפרד) של ליאור ייני ושל אלינוער מואב.
קמבנליס גם כתב תסריטים לשני סרטים יוונים בולטים; "סטלה", בבימויו של מייקל קקויאניס ו"או דראקוס" בבימויו של ניקוס קונדורוס.
פוליטיקה של צרפת
צרפת היא רפובליקה בעלת משטר פרלמנטרי-נשיאותי. בצרפת הגיעו לידי הבשלה תהליכים שלטוניים ותרבותיים, אשר השפיעו על אירופה ועל העולם כולו. שינויי המשטר בצרפת (ממלוכה אבסולוטית דרך רפובליקה לקיסרות וחוזר חלילה) השפיעו על צורת הממשל בארצות רבות. רעיונות המהפכה הצרפתית פעפעו אל העולם כולו, אם בכוחה של המילה המדוברת, או הכתובה עלי ספר, ואם בכוח חרבו של נפוליאון.
תקופות שלטוניות
התקופות השלטוניות בצרפת הן:
האבסולוטיזם
משטר אבסולוטי היה נפוץ בצרפת במאות ה-17 וה-18. אבסולוטיזם פוליטי הוא צורת שלטון בה כל סמכויות המדינה נתונות תחת שלטון אדם אחד באופן מוחלט ("אבסולוט" בלועזית פירושו "מוחלט"), והוא אינו חולק את השלטון עם אף גורם אחר (כמו אצולה או כנסייה).
השלטון האבסולוטי הונהג בצרפת למעשה עד למהפכה הצרפתית ב-1789. השלטון האבסולוטי הצרפתי נתפרסם בשל פער המעמדות החריף בין המעמד השלישי למעמד האצולה. רשמית הוא אמנם ביטל את סמכויותיהם השלטוניות של האצילים, אך למעשה הותיר בידם זכויות-יתר רבות (התחמקות מתשלום מיסים, תפקידים שלטוניים שהיו פתוחים רק בפניהם וכו'), כך שמבחינות מסוימות הפיאודליזם היה עדיין קיים. השלטון האבסולוטי בצרפת הוא זה שהוביל למהפכה הצרפתית.
על אף התקוה שעם המהפכה הצרפתית יבוא הקץ על השלטון האבסולוטי בצרפת, בא וחידשה אחד מסמלי המהפכה - נפוליאון, שבעצם מינוי עצמו לקיסר הפך למעשה לשליט אבסולוטי. לאחר הגלותו של נפוליאון בתקופת הראקציה, סבלו שוב הצרפתים משלטון אבסולוטי, שהפעם נכפה עליהם על ידי מדינות אירופה השכנות והיה שלא ברצונם. סוף עידן האבסולוטיזם הגיע עם מהפכת יולי, לאחריה לא ידעו הצרפתים שלטון אבסולוטי מהו למשך תקופה ארוכה, עד למלחמת העולם השנייה ולשלטון צרפת של וישי.
צורת המשטר הנוכחית
הממשלה הצרפתית מכהנת מתוקף החוקה הצרפתית החמישית של הרפובליקה הצרפתית, שנחקקה ב-28 בספטמבר 1958. אופן הממשל הוא ייחודי, וקרוב להגדרת משטר דמוקרטי נשיאותי.
הממשל בצרפת מחולק לשלוש רשויות: רשות מחוקקת, רשות מבצעת ורשות שופטת.
נשיא המדינה - על פי חוקת הרפובליקה הצרפתית החמישית שאושרה ב-28 בספטמבר 1958, עומד בראש המדינה הנשיא שנבחר בבחירות דמוקרטיות חופשיות לתקופה של 5 שנים (בעבר היה נבחר ל-7 שנים). תפקיד הנשיא לנהל את ענייני המדינה, לכרות בריתות, לפקד על הכוחות המזוינים של צרפת ולמנות ראש ממשלה.
ראש ממשלת צרפת נבחר על ידי הנשיא, ולא על ידי העם או חברי מפלגתו. ראש הממשלה נחשב כשר הבכיר ביותר, וכממלא מקומו של הנשיא, אך סמכויותיו הן מנהליות בעיקרן.
בית היולדות סדובסקי
בית היולדות סדובסקי היה בית יולדות פרטי בירושלים ברחוב הלל 14 שפעל בין השנים 1933–1948. בית היולדות נקרא עוד בחייו על שם מייסדו, מנהלו ורופאו הראשי, ד"ר אריה סדובסקי (1890–1976).
היסטוריה
בשנת 1933 פתח ד"ר סדובסקי את בית החולים בירושלים. בית החולים נודע במקצועיותו בתחום המיילדות ומחלות נשים. בנוסף נערכו בו בריתות. במרד הערבי הגדול ובמלחמת העצמאות פעל בית החולים גם כבית חולים כללי וכבית חולים לשעת חירום וטיפול בפצועים, עד לסגירתו לאחר קום המדינה.
ד"ר סדובסקי - המנהל ראשון
בתחילת דרכו בארץ ישראל היה ד"ר סדובסקי שותפו של ד"ר יהודה לייב פוחובסקי בבית החולים גלעד בתל אביב. בשנת 1931 הוא היה מנהל מחלקת יולדות בבית חולים רוטשילד בירושלים. סדובסקי נודע במחקריו בתחום המיילדות ופוריות האישה ומשנת 1944 הרצה על מחלות נשים באוניברסיטה העברית. לאחר סגירת בית החולים, עבר סדובסקי להיות אחד ממייסדי בית היולדות של בית החולים הדסה (חדרי הלידה בהדסה הר הצופים קרויים על שמו). גם בנו, פרופסור אליהו סדובסקי (1923–1994) היה לרופא מיילד בהדסה.
הכנוס המדעי של ההסתדרות הרפואית העברית בארץ ישראל, שנת 1939
בתאריכים 31 במאי – 1 ביוני לשנת ה'תרצ"ט 1939 נערך בבית הבריאות ע"ש שטראוס ברחוב צ'נסלור, בירושלים כנס רפואי-מדעי שארגנה ההסתדרות הרפואית העברית בא"י. בכנס השתתפו מרבית מבכירי הרופאים בארץ ישראל לתקופה. ראו: הרצאה ד"ר אריה סדובסקי "היפרטוניה והריון", בתאריך 1 ביוני 1939
ברוך בר-לב
ברוך (בורקה) בר-לב (ברלוביץ') (14 באוקטובר 1924 – 22 ביוני 2007) היה קצין בדרגת אלוף-משנה בצה"ל, פיקד על חטיבה 14, ראש מטה פיקוד המרכז במלחמת ששת הימים ונספח צה"ל ומשרד הביטחון באוגנדה.
חייו
לאחר המלחמה מונה למפקד גדוד 82 ופיקד על בית הספר לשריון. ב-1955 מונה לסגן מפקד חטיבת השריון במילואים הראשונה בצה"ל, חטיבה 27, לחם עם החטיבה במלחמת סיני ונפצע.
בסוף שנות ה-70 של המאה ה-20 עזב את ישראל ועבר להתגורר בלוס אנג'לס.
אל תהי צדיק הרבה
"אַל תְּהִי צַדִּיק הַרְבֵּה" היא עצה המופיעה ב; הפסוק השלם הוא.
הוראתו הראשית של פסוק זה, לפי רוב המפרשים, היא הנחיה שלא להפריז במידת האדיקות הנדרשת בקיום המצוות. גישה קיצונית מדי בתחום זה עלולה לגרור את האדם המאמין לחסר מגופו ומנפשו דברים נחוצים - עד כדי סיגוף - ולהפוך לנטל על סביבתו.
חז"ל רואים בפסוק אזהרה לאדם שלא יחשוב להיות צדיק יותר מבוראו, כשאול, ש"דימה להיות צדיק וריחם על הרשעים" (כאשר לא קיים בשלמותה את מצוות הנביא על מחיית זכר עמלק):
"אל תהי צדיק הרבה": יותר מבוראך. מדבר בשאול, דכתיב "ויבא שאול עד עיר עמלק וירב בנחל". רב הונא ורבי בניה אומרים: התחיל מדיין כנגד בוראו, אמר: כך אמר הב"ה: "לך והכית את עמלק"; אם אנשים חטאו – נשים וטף ושור ובקר וצאן מה חטאו? יצתה בת קול ואמרה לו: "אל תהי צדיק הרבה" – יותר מבוראך. ורבנין אמרין: התחיל מדיין כנגד עגלה ערופה, אמר: כתיב "וערפו שם את הָעֶגְלָה בנחל" – הוא הורג והיא נערפת; אם אדם חטא – בהמה מה חטאת? יצתה בת קול ואמרה "אל תהי צדיק הרבה". ריש-לקיש אמר: כל מי שנעשה רחמן במקום אכזרי – סוף שיעשה אכזרי במקום רחמן. ומנין שנעשה רחמן במקום אכזרי? שנאמר "ויחמול שאול" . ומנין שנעשה אכזרי במקום רחמן? שנאמר "ואת נוב עיר הכהנים הכה לפי חרב", ולא תהא כזרעו של עמלק. ורבנן אמרין: כל מי שנעשה רחמן במקום אכזרי סוף שמדת הדין פוגעת בו, שנאמר "וימת שאול ושלשת בניו".
לפי פירוש אחר, הפסוק ממליץ שלא להגזים ברדיפת הצדק. פרשנות זאת יוצאת מנקודת המוצא שההפרזה ברדיפת הצדק מפחיתה ממעלת הצדיקות ומורידה את דרגתה. לפיכך ניתן לראות בסיום הפסוק,, אזהרה כי רדיפת הצדק המוחלט באופן בלתי מתפשר עלולה להמיט אסון. דוגמה לכך מספרות העולם ניתן למצוא בדמותו של מיכאל קולהאס בנובלה בשם זה מאת היינריך פון קלייסט.
הפסוק העוקב במגילת קהלת שולל גם הליכה בדרך הנגדית:. לסיכום ממליץ קהלת על בחירה בשביל הזהב:.
פיפה נוריס
פיפה נוריס (אנגלית: Pippa Norris; נולדה ב-10 ביולי 1953) היא מדענית פוליטית המתמחה בפוליטיקה השוואתית. נוריס מרצה לפוליטיקה השוואתית בבית הספר לממשל קנדי, אוניברסיטת הרווארד, ופרופסור לממשל ויחסים בינלאומיים באוניברסיטת סידני. נורייס ייסדה את פרויקט האקדמי הבינלאומי ליושרה בבחירות (Electoral Integrity Project). היא אחת המחוקרות המצוטטות ביותר בפוליטיקה השוואתית על פי גוגל סקולר.
ביוגרפיה
נוריס גדלה ברובע ריצ'מונד בלונדון, משפחתה השתייכה למעמד הבינוני. אביה היה רוקח ואמה נשארה בבית. היא הייתה מהראשונות במשפחתה שרכשו השכלה אקדמית. נוריס בעלת תואר ראשון בהצטיינות בפוליטיקה ובפילוסופיה מאוניברסיטת ווריק. היא מספרת שבחרה ללמוד בוורוויק כי זו הייתה אוניברסיטה חדשה שהוקמה על ידי מפלגת הלייבור. תואר שני ודוקטורט בפוליטיקה קיבלה מבית הספר לכלכלה של לונדון. היא לימדה באוניברסיטת נורת'מברלנד בניוקאסל ולאחר מכן באוניברסיטת אדינבורו, שם חקרה את הבחירות בבריטניה. ב-1992 נוריס שהצטרפה לאוניברסיטת הרווארד והחלה להתמקד במחקר השוואתי. מחקריה עוסקים בהשוואת דעת קהל, בחירות, תקשורת פוליטית ופוליטיקה מגדרית ברחבי העולם.
נוריס קיבלה דוקטורט לשם כבוד מאוניברסיטת אדינבורו, אוניברסיטת ברגן, אוניברסיטת לאופנה בגרמניה, ואוניברסיטת ווריק.
מגדר ופוליטיקה
נוריס חקרה את השפעת המגדר ובבחירות במדינות דמוקרטיות. בצפון אמריקה, סקנדינביה וצפון אירופה בחירתן של נשים לפרלמנטים הובילה לעליית סוגיות נוגעות לנשים ולחקיקת חוקים, אך הייצוג אינו שווה. לאור זאת, תת-ייצוג נשים בפרלמנטים יש השלכות חשובות על סדר היום של המדיניות הציבורית ועל ניסוח האינטרסים של נשים, כמו גם על הלגיטימיות של גופים דמוקרטיים.
במספר מחקרים, בדקה פיפה את דפוסי ההצעה של נשים וגברים. במחקר שערכה על בסיס נתונים מה-Eurobarometer - סקרי דעת קהל של הנציבות האירופית בשנת 1983 עלה כי לא היה פער הצבעה במדינות אירופה ונשים וגברים היו דומים בבחירותיהם ובעמדותיהם האידאולוגיות. מגדר לא היה גורם משמעותי בבחירות. בשנות התשיעים, נשים במדינות פוסט תעשייתיות החזיקו בעמדות יותר שמאליות.
סמכותנות פופוליסטית
נוריס חוקרת את עלייתן של מפלגות ומנהיגים סמכותניים פופוליסטיים בימין, אך גם בשמאל ברחבי העולם. מפלגות פופוליסטיות אוטוריטריות זכו בקולות ובמושבים במדינות רבות, ונכנסו לקואליציה באוסטריה, איטליה, הולנד, פולין, שווייץ ומדינות נוספות. מאז שנות השישים של המאה הקודמת, מפלגות אלו פעילות, אך בשנים האחרונות כוחם גדל בצורה משמותית ובשנות העשרים של המאה הנוכחית, הו מהוות חברות מרכזיות בקואלציות ואף המפלגות המובילות. נוריס טוענת כי סמכותנות פופוליסטית יכולה להיות מוסברת בצורה הטובה ביותר כתגובת נגד תרבותית בחברות מערביות כהתנגדות לשינוי חברתי מתמשך ארוך טווח. ככל שהחברות הפכו ליותר ליברליות, בחצי המאה האחרונה, בזכויות להט"בק, שוויוון גזעי, החלוקת תפקידים שוויונית בין המגדרים, חברי וחברות פרלמנט מקבוצות מגוונות, יותר חילוניות, יותר גלובלית כך התגברה תגובת בקרב קבוצות מסורתיים שחשות מאוימות משינויים אלו.
מדבר סונורה
מדבר סונורה (באנגלית: Sonoran Desert; בספרדית: Desierto de Sonora) הוא מדבר באמריקה הצפונית שמכסה חלקים גדולים מאריזונה ומקליפורניה שבדרום-מערב ארצות הברית, ומסונורה, מבאחה קליפורניה ומבאחה קליפורניה הדרומית שבצפון-מערב מקסיקו.
מדבר סונורה הוא המדבר החם ביותר ביבשת אמריקה הצפונית, והוא מתפרס על פני שטח של 280,000 קמ"ר.
במדבר סונורה ישנם פארקים לאומיים ואנדרטאות רבים; שמורות טבע פדרליות ומדינתיות; פארקים מדינתיים, מחוזיים ועירוניים; וכן מוזיאונים לתולדות הטבע, מכוני מחקר למדע, גנים בוטניים וגני נוי עם נוף מדברי המנוהלים על ידי הממשלה או על ידי ארגונים התנדבותיים.
החלק המערבי של גבול ארצות הברית–מקסיקו עובר במדבר סונורה, והדלילות של נקודות שמירה המאוישות על ידי משמר הגבול האמריקני, הופכת את המדבר לאידיאלי עבור הברחות והסתננויות של מהגרי עבודה ממקסיקו לארצות הברית. הסתננות מסוג זה משמעה צעדה ממושכת שאורכת בין שלושה לחמישה ימים, כשההליכה מתבצעת בעיקר בלילות מחשש חשיפה לחום ולשמש המדברית. עקב תנאי המדבר הקשים, ניסיונות ההסתננות בגבול מסתיימים לעיתים במוות.
אלפה
אלפה (Alepa) היא רשת חנויות מכולת באזור הלסינקי, פינלנד כיום הרשת בבעלות HOK-Elanto, מחלק מהקואופרטיב הארצי S. Group. רשת אלפה נוסדה בשנת 1918, כאשר אדוארד פג'ונן ואשתו הקימו את החנות בסורמיינן, הלסינקי.
מקור השם Alepa בא מתוך שמו המסחרי של פג'ונן - Alennushalli Pajunen. משפחת פג'ונן מכרה את הרשת ל-HOK בשנת 1987.
נכון למאי 2017, הרשת מחזיקה 112 חנויות בהלסינקי, אספו, ונטה, היבינקה, קרווה, קלאוקאלה, ג'רבנפה וטוסולה, כאשר רובן ממוקמות בהלסינקי. מחוץ לאזור זה, S Group משתמשת במותג למכירה עבור חנויות דומות.
אולימפיק
אד"ם אולימפיק (באנגלית: RMS Olympic) הייתה אוניית פאר ​​בריטית והראשונה מתוך שלוש אוניות הפאר של חברת וייט סטאר ליין. האולימפיק האריכה ימים, עד 1935, יחסית לספינות האחיות שלה, טיטאניק ובריטניק. בשנותיה הראשונות האולימפיק שירתה כספינת תובלת כוחות במהלך מלחמת העולם הראשונה, מה שהקנה ​​לה את הכינוי Old Reliable. היא חזרה לשירות אזרחי לאחר המלחמה, ושירתה בהצלחה כספינת נוסעים ​​לאורך שנות ה-20 ועד למחצית הראשונה של שנות ה-30. עם גדילת התחרות והצניחה במסחר במהלך השפל הגדול לאחר 1930, האולימפיק הפכה לבלתי רווחית יותר ויותר.
אולימפיק הייתה גם אוניית הנוסעים ​​הגדולה בעולם במהלך השנים 1910–1913, שבמהלכן נלקח ממנה התואר רק על ידי הטיטאניק. ב-1913, ה-SS Imperator הגרמנית נכנסה לשירות ונטלה את תואר הספינה הגדולה בעולם. אולימפיק גם החזיקה בתואר אוניית הנוסעים הגדולה ביותר שנבנתה בבריטניה עד שהושקה קווין מרי ב-1934.
רקע ובנייה
אולימפיק נבנתה במספנות הארלאד אנד וולף בבלפסט, אירלנד. אולימפיק הייתה הראשונה מבין שלוש ספינות בסדרה שנקראה על שמה ​​- האחרות היו טיטאניק ובריטניק. הספינות היו הגדולות ביותר שנבנו עבור חברת הספנות הבריטית וייט סטאר ליין ובתחילת זמנן גם הגדולות ביותר בעולם. וייט סטאר ליין התחרתה על קו אנגליה - ניו יורק עם יריבותה העיקרית קונארד ליין, שבבעלותה היו האוניות לוסיטניה ומאורטניה - ספינות הנוסעים המהירות ביותר שהיו אז בשירות. מנהלי חברת וייט סטאר ליין העדיפו להתחרות על גודל ופאר במקום על מהירות ושאפו להשיק את האוניות המפוארות ביותר.
האולימפיק מול הטיטאניק
למרות שאולימפיק וטיטאניק היו כמעט זהות, והתבססו על אותו עיצוב ליבה, בוצעו כמה שינויים בטיטאניק ומאוחר יותר גם בבריטניק שהתבססו על ניסיון שנצבר מהשנה הראשונה של אולימפיק בשירות ומהפגמים שנתגלו בה. הבולט שבהם היה שהסיפון העליון של הטיטאניק היה כבד יותר בשביל לספק הגנה טובה יותר וגרם לגידול במשקל הטיטאניק מה שנתן לה את התואר הספינה הגדולה בעולם. בנוסף, סיפון הטיילת במחלקה ראשונה ב-B-Deck של אולימפיק הוכיחו כי כמעט ולא נעשה בו שימוש בגלל שטח הטיילת בשפע ב-A-Deck. בהתאם לכך, המתכנן הראשי של הספינות תומאס אנדרוז ביטל את התכונה הזו בטיטאניק ובנה חדרי אירוח נוספים ומוגדלים עם חדרי רחצה צמודים. רוב החסרונות הללו באולימפיק טופלו בשיפוץ שלה בשנת 1913, ששינה את התצורה של חלקי המחלקה הראשונה של אולימפיק כך שהיו דומים יותר לאלו של טיטאניק. השיפוץ של 1913 כלל גם שינויים רבים בהיבט הבטיחות זאת לאור האסון של הטיטאניק, כולל תוספת של סירות הצלה נוספות והוספת עור פנימי אטום למים בגוף הספינה לאורך כמחצית מאורך הספינה. נוסף תא אטום אחד שהביא את סך התאים האטומים ל-17.
פרישתה
בשנת 1934, חברת וייט סטאר ליין התמזגה עם חברת קונארד ליין ביוזמת ממשלת בריטניה. מיזוג זה אפשר להעניק כספים להשלמת הספינות קווין מרי (אונייה) והקווין אליזבת'. ההפלגה האחרונה שלה יצאה מניו יורק ב-5 באפריל 1935, והספינה חזרה לסאות'המפטון. החברה המאוחדת החדשה שקלה להשתמש בה להפלגות קיץ לזמן קצר, אך הרעיון נזנח והיא הועמדה למכירה. בין הקונים הפוטנציאליים היה סינדיקט שהציע להפוך אותה למלון צף מול החוף הדרומי של צרפת, אך הרעיון נגנז. לאחר שהושבתה למשך חמישה חודשים לצד יריבתה לשעבר מאורטניה, היא נמכרה לחבר פרלמנט בריטי תמורת 97,500 פאונד. ב-11 באוקטובר 1935 עזבה אולימפיק את סאות'המפטון בפעם האחרונה. אולימפיק נגרטה ב-13 באוקטובר 1935. הגריטה החלה לאחר שאביזרי הספינה נמכרו במכירה פומבית. עד יציאתה לגמלאות, סיימה אולימפיק 257 הפלגות הלוך ושוב על פני האוקיינוס ​​האטלנטי, הסיעה 430,000 נוסעים והפליגה 1.8 מיליון מיילים.
צומת פוריידיס
צומת פוריידיס הוא צומת דרכים במישור החוף הצפוני, כ-20 קילומטרים מדרום לחיפה. הוא שוכן במבוא המערבי של ואדי מילק, במפגש בין כביש 4 לבין כביש 67.
מצפון-מזרח לצומת נמצאת המועצה המקומית פוריידיס, שעל שמה הוא נקרא. על הגבעה שמדרום-מזרח לצומת שוכנת המועצה המקומית זכרון יעקב.
כשני קילומטרים ממערב לצומת, בהמשכו של כביש 67, נמצא מחלף זכרון יעקב שעל כביש החוף.
מראה צומת פוריידיס (משמאל) והיישוב פוריידיס מזכרון יעקב
כביש 5
כביש 5, הידוע גם בכינוי כביש חוצה שומרון, הוא כביש רוחב המחבר את תל אביב-יפו ויישובי דרום-מערב השרון במערב לאריאל וליישובי השומרון במזרח.
היסטוריה
הקטע המערבי של כביש 5 נסלל בין 1965 ל-1967 כחלק מכביש שקישר בין צומת גהה לאזור גלילות בתוואי הנוכחי של כביש 4 וכביש 5, ובמסגרתו הוקם צומת גלילות. עם סלילתו של כביש מרעננה לכיוון צומת גהה ב-1968, הוקם צומת מורשה כמפגש דרכים תלת כיווני והיווה את קצהו המזרחי של כביש שסווג בהמשך ככביש 5, אך אז כונה "כביש גהה" או "המשך כביש גהה". בשנת 1971 הורחב הכביש על ידי הוספת נתיב נוסף מצד צפון בצמוד לבתי רמת השרון, למורת רוחם של התושבים אשר אף פנו לבג"ץ בעניין. ועדת איכות הסביבה של הכנסת המליצה להקים סוללה בגובה 8 מטרים שתחצוץ בין הכביש ובתי התושבים.
הקטע בין מחלף מורשה למחלף קסם נסלל ב-1985 ונפתח באוגוסט 1987. עד לסלילתו היה כביש 481 ("ציר ז'בוטינסקי") הדרך המקשרת בין ראש העין ויישובי דרום השרון לתל אביב. בעת פתיחת הכביש טענו גורמים בשמאל שסלילת הכביש היוותה בזבוז כספי ציבור מטעמים פוליטיים, אך במע"ץ טענו שמעבר לחשיבות של סלילת כביש מהיר בין תל אביב ובקעת הירדן יש צורך בכביש כדי להקל את העומס בכביש 481.
בתחילת שנות ה-90 התבצעו פרויקטים להסבת צומתי הכביש למחלפים. ב-1994 נחנך מחלף הכפר הירוק, ב-1995–1996 נחנך מחלף מורשה וב-1997 נחנך מחלף ירקון. ב-1998 הוסבה צומת קסם למחלף לקראת סלילת כביש 6. בשנת 2002 החלה סללתו של נתיב נוסף בדרך שבין מחלף קסם למחלף מורשה, ונבנה מחלף תקווה המשרת את מערב פתח תקווה ואת אזור התעשייה קריית אריה.
עד סלילת הכביש בתוואי שבין ראש העין לאריאל, חיבר כביש 505 את גוש דן ואת יישובי השומרון, וכביש זה נשא לבדו בתואר "כביש חוצה שומרון". בתחילת שנות ה-90 התקדמו העבודות על כביש 5 בין צומת קסם ואריאל, לאור התפתחות העיר אריאל ויישובי מערב השומרון הסמוכים אליה וגידול בנפח התעבורה בינם ובין גוש דן. לאחר כינון ממשלת ישראל העשרים וחמש בשנת 1992, הוקפאו העבודות על הכביש ואלו חודשו רק לאחר כינון ממשלת ישראל העשרים ושבע. בעקבות פרוץ האינתיפאדה השנייה, בה נרצח אזרח ישראלי על כביש 505, פתחה מע"ץ את הכביש לאחר ביצוע עבודות הכנה דחופות, למרות שהוא לא הושלם עדיין. פתיחת הכביש, אליה נלוותה חסימה לישראלים של כביש 505 הביאה לסופה את תקופת השגשוג של הכפרים מסחה ובידיא שהתפרנסו ממסחר עם ישראלים לאורך כביש 505.
בשנת 2009 נחנכה הרחבת הכביש לדו־נתיבי בין צומת גיתי לכניסה המערבית של אריאל. באותה עת לא תוכננו הרחבות נוספות של הכביש, עקב נפח התנועה הקטן ממזרח לאריאל.
יש הטוענים שהעובדה שחלקו המזרחי של הכביש נסלל ברובו בשטחי יהודה ושומרון (ולא למען התושבים הפלסטינים) יוצרת בעייתיות מבחינת המשפט הבינלאומי. עם בעיה זו התמודדו מתכנני כביש 1 שעובר במובלעת לטרון וגם מתכנני הרכבת המהירה לירושלים, שחלקים מהתוואי שלה חופפים לקו הירוק. זהו אחד הפרויקטים האזרחיים הגדולים שביצעה ישראל מעבר לקו הירוק.
כביש 5 מתמזג בצומת גיתי עם כביש 505, והכביש הממשיך מצומת אריאל לצומת תפוח, מעלה אפרים וכביש 90 מסומן ככביש 505.
בכביש עומסי תנועה כבדים מאוד בבקרים לכיוון תל אביב, ובשעות אחר הצהריים והערב עומסים לכיוון פתח תקווה ויישובי המזרח. בניסיון להתמודד עם אלו, הוחלט לשלב את הכביש בפרויקט הנתיבים המהירים. כך, במקטע שבין מחלף קסם לבין מחלף גלילות הוקם נתיב תחבורה ציבורית, המתחבר ישירות לנתיב המהיר של כביש 20 אל תוך תל אביב באמצעות גשרים ייעודיים. לפי נתוני "מוביט", בכביש 5 עוברים כ-100 אוטובוסים בשעה בשני הכיוונים. על מנת שלא לפגוע בנוסעי הרכב הפרטי, נתיב התחבורה הציבורית נבנה כנתיב חדש לגמרי, בחלקו על כלונסאות מעל הגן הלאומי ירקון, ולמעשה הכביש הורחב ל-5 או 4 נתיבים, תלוי במקטע, מבלי שכמות נתיבי התחבורה הפרטית נגרעה. העבודות בכביש 5 הושלמו ברובן המוחלט ב-2023, והוא פועל ממחלף קסם ועד למחלף מורשה ברציפות וכן ממחלף הכפר הירוק ועד למחלף גלילות. ב-2025, עתידות להסתיים העבודות על הגשרים הייעודיים לכביש 20.
בולאות
בולאות (בלועזית "פילטליה" Philately) היא תחום מחקר, המתמקד בלימוד תהליכי העיצוב והייצור של בולי הדואר ובולי ההכנסה. לעיתים בניגוד להגדרה הראשונה של המינוח בולאות, הוא משמש גם כאזכור קצר לענף שלו הנקרא איסוף בולים, זאת אף על פי שלא כל מי שעוסק בבולאות אוסף בולים, ולא כל מי שאוסף בולים עוסק בהיבטים הבולאיים שלו הגם שלעיתים יכולה להיות חפיפה בין השניים.
ההבדל בין בולאות ואיסוף בולים
המונח בולאות\פילטליה מתייחס לעיסוק בחקר בולי הדואר וההכנסה, הדגמים הייצור והשימוש שנעשה בהם. מה שאין כן העיסוק באיסוף בולים מתייחס בעיקר לעיצובם של הבולים ולא לתהליך הייצור. ישנם חוקרי פילטליה שאינם אוספים בולים ולהפך.
היסטוריה
העיסוק הפילטלי התחיל זמן קצר לאחר 1 במאי 1840 (הבול נכנס לתוקף חמישה ימים לאחר מכן, ב-6 במאי, תאריך הופעתו של בול הדואר הראשון, הפני השחור של אנגליה.) הופעת בולים במדינות נוספות תרם להפצת העיסוק הפילטלי.
ההבדל בין בול דואר ובול הכנסה
מנקודת מבטו של הבולאי, המתמקד בחקר תהליכי הייצור של הבול, אין כל הבדל בין בול דואר ובול הכנסה, אולם מנקודת מבטו של אספן הבולים המדובר בשני עולמות נפרדים שכמעט ואין ביניהם קשר. במחצית השנייה של המאה התשע עשרה, כאשר כללי האיסוף עדיין לא התגבשו ומספר הבולים שהיו קיימים בעולם עמד על מאות בודדות, ההפרדה הזו עדיין לא הייתה קיימת, ורבים מאספני הבולים נהגו להחזיק באוספם הן בולי דואר והן בולי הכנסה. בתחילת המאה ה-20, עם ריבוי ההנפקות ברחבי העולם, נולד הנוהג בקרב אספני הבולים שלא לערבב עוד בין שני סוגי הבולים. החלטה זו השפיעה במידה רבה גם על תחום המחקר של הבולאים, ובמרבית המקרים כיום מתמקדים גם המחקרים הטכניים המתפרסמים בספרות הבולאית בעיקר בבולי הדואר.
הוספת שכבת הדבק
בצדו האחורי של הבול מורחים שכבה של חומר כלשהו, אשר הופך לדביק עם הרטבתו, ואשר נועד להקל על הצמדת הבול אל פריט הדואר. שכבה זו של חומר דביק היא שהקנתה לבול את המונח בול דביק, אולם קיימים מקרים רבים בהם הבול הונפק בלי דבק בצדו האחורי, או במתכונת המכונה מדבק (|Self-adhesive stamp|אנ').
חיתוך גיליונות הדפוס
בשנים הראשונות לאחר תחילת השימוש בבולים מקובל היה לשלוח לבתי הדואר את גיליונות הבולים כפי שהם, והפקידים נדרשו לגזור במספריים מתוך הגיליונות את מספר הבולים שביקש הלקוח. תהליך זה היה מסורבל, והאריך מאוד את משך הזמן שנדרש לטיפול בכל לקוח.
עם הזמן פותחו מספר שיטות ליצירת קווי הפרדה בין הבולים בגיליון, כך שניתן יהיה לתלוש בקלות מן הגיליון את מספר הבולים הדרוש ללקוח. את שיטות ההפרדה ניתן לחלק לשתי קבוצות עיקריות:
נקבוב
השיטה הנפוצה, בשיטה זו מנקבים בין הבולים בגיליון שורה של חורים צפופים, זה לצד זה, המחלישים את הנייר ומאפשרים לתלוש את הבולים זה מזה. לאחר תלישת הבול נוצר סביב שוליו המראה האופייני של "שיניים" - שיני הבול.
בול מודפס
בול מודפס (|Indicia) מתייחס להדפסה מראש של חותמת בצורת בול על מסמך רשמי המיועד למשלוח בשלמותו. סוג זה של מסמכים מכונה בעברית דבר בולים, והוא כולל פריטים דוגמת גלויות דואר,  אגרות אוויר ומעטפות מבוילות. סימון זה על המעטפה הוא רק כעין חותמת בצורת בול אך אינו פיסת נייר נפרדת מהמעטפה. לכן מרבית הבולאים ואספני הבולים מעדיפים להתמקד בבולים דביקים, והעיסוק בדברי בולים עם בול מודפס נחשב לתחום מיוחד המובדל מן הזרם המרכזי של חקר הבולאות ואיסוף הבולים.
חטא המתאוננים
חטא המתאוננים הוא מאורע מקראי שאירע סמוך לעזיבת עם ישראל את הר סיני במסעם אל קדש ברנע שממנה שלחו את שנים עשר המרגלים שיתורו את הארץ במטרה להתכונן לכניסה אליה ולכיבושה. לאחר עזיבת הר סיני בו חנו העם למשך כשנה, החלו להתלונן על ה' תלונה שמהותה לא התבארה בכתובים. בעקבות זאת כעס ה' על עם ישראל והחלה לבעור בקרב העם אש שכילתה אנשים 'בקצה המחנה'. בעקבות זאת צעקו העם אל משה שיבקש מה' שהאש תפסיק לכלות בהם. משה נענה לבקשתם, התפלל אל ה' ואז שקעה האש. בעקבות מאורע זה, קרא משה למקום 'תבערה',.
תיאור החטא ועונשו
התיאור המקראי לחטא המתאוננים מופיע בפרשת בהעלותך שבספר במדבר, שם מסופר כי לאחר שעזבו עם ישראל את הר סיני לכיוון קדש ברנע, החל העם להתאונן על דבר מה שהכתוב נמנע מלבאר באופן מפורש:.
עקב התלונה כעס ה' על כפיות הטובה של העם, ואש שנשלחה מאת ה' החלה אוכלת בקצה המחנה וממיתה מהעם:. במדרשים המילים 'בקצה המחנה' לא מתפרשות כפשוטן שהאש פרצה באחת מקצות מחנה ישראל, אלא נדרשות במשמעות של קצה המדרג החברתי של העם. אלא שישנה מחלוקת קיצונית באיזה קצה מדובר:. ובמדרש אחר המחלוקת מובאת בצורה מעט שונה, האם הכוונה לרשעים שבמחנה או לצדיקים שבמחנה:. כיוצא בזה פירש רש"י: . מעין זה תרגם תרגום המיוחס ליונתן:.
כאשר ראו זאת עם ישראל, זעקו אל משה שיתפלל אל ה' שהאש תשקע. משה נעתר לבקשתם והתפלל אל ה' שהאש תשקע. ה' שמע לתפילת משה והאש שקעה:.
בסיום הפרשיה התורה מציינת שמשה קרא למקום 'תבערה' על.
פירוש המילה 'כמתאוננים'
הפרשנים הציעו הצעות שונות לפירוש המילה 'כמתאוננים', שהיא נדירה במקרא. רוב פרשני הפשט, כמו הרשב"ם, הרמב"ן ורבנו בחיי, מבארים שהמילה 'מתאוננים' משמעותה: מצטערים וכואבים, כמו:. בסגנון דומה בארו פרשנים אחרים את המילה 'מתאוננים' במובן של המתאבל ומצטער על מות קרובו. ראב"ע וחזקוני פירשו שהמילה 'מתאוננים' נגזרת מהמילה 'אָוֶן' שפירושה הוא: דברי שוא וריק, כדוגמת הפסוק: . בדומה לזה פירשו חז"ל את המילה מתאוננים במובן של עלילת שוא, כמו:.
פרשנות למהות החטא
בתיאור המקראי לחטא לא מבואר מה בדיוק היה תוכן התאוננותם של העם, וניתנו לכך פרשנויות רבות: רבים פירשו שהתואנה נבעה מכך שעד כה חנו ישראל במדבר סיני קרוב לשנה, וכעת התחילו במסע ארוך ומתיש לעבר קדש ברנע, וזה מה שהביא להתאוננותם על צער וטורח הדרך. והחטא הוא שלא קבלו את הנהגת ה' עימם בשמחה והכרת הטוב. יש המבארים שלא הייתה סיבה אמיתית לתלונה על טורח הדרך, אלא הם חיפשו תואנה כדי לנסות את ה'. יש שפירשו שהתלונה נבעה מקטנות אמונה בה', וחשש ממלחמות הארץ שלקראתן הם הולכים, וזה היה חטאם. חז"ל במדרש מחריפים תלונה זו:
H1N1
נגיף H1N1 הוא זן של נגיף השפעת ממין influenza virus A והוא גורם לשפעת בקנה מידה נרחב באנשים. כמה מזניו של נגיף ה-H1N1 מדבקים באנשים כמו בשפעת הספרדית שהרגה בין 20 ל-50 מיליון בני אדם במקומות שונים בעולם. רוב מקרי השפעת בעולם נגרמים על ידי תת-זן מסוים של נגיף זה, זניו השונים יכולים להדביק גם חזירים ועופות.
במרץ 2009 פרצה מגפת שפעת על ידי נגיף זה במקסיקו ועל פי ההערכות נדבקו בה עד 11%-21% מאוכלוסיית העולם, ובין 150 ל-575 אלף נפטרו ממנה.
השפעת הספרדית
בשנים 1918–1919 עד שליש מאוכלוסיית העולם (בערך 500 מיליון איש בזמן ההוא) נדבקו במחלה. השפעת הספרדית גבתה את חייהם של כ-20 עד 50 מיליון בני אדם שנגרמה על ידי תתי הזנים של שפעת מסוג A. ואכן כל מקרי שפעת A היו כלל עולמיים. השפעת נגרמה על ידי מספר סוגי נגיפי שפעת החזירים שכללו את ה-H1N1 (הקטלני ביותר) את H2N2 ואת H3N2.
השפעת כללה שלושה גלים: הגל הראשון הכה באביב 1918. בקיץ 1918 נראה היה כי המגפה שככה, אולם בסוף אוגוסט הכה גל שני של המגפה, שהתגבר בספטמבר ובאוקטובר. בשיאו של גל זה העריכו רשויות הבריאות הפרוסיות והשווייצריות כי שניים מכל שלושה אנשים חלו במחלה. המגפה פחתה בחורף של סוף 1918, בחודשים נובמבר ובדצמבר, אלא שאז פרץ גל שלישי שהכה מפברואר 1919 עד אפריל 1919. הגל השני והשלישי היו עם שיעורי תמותה גבוהים באופן יוצא דופן.
השפעת הרוסית
בשנים 1978-1977 התפרצה השפעת הרוסית אשר נוצרה מתת-זן מסוים של נגיף ה-H1N1 שהדביק בעיקר ילדים ובוגרים עד גיל 23 בגלל זן קודם שהתפרץ בשנים 1947–1957 מה שהקנה לאוכלוסייה המבוגרת חסינות מפני ההתפרצות המאוחרת. לשפעת זו פותח חיסון.
השפעת המקסיקנית
באפריל 2009 פרצה מגפת שפעת שכונתה בשם "שפעת חזירים" במקסיקו. עד לאמצע דצמבר דווח על כ-1,600,000 מקרי הידבקות לכאורה של אנשים בשפעת שנגרמה על ידי נגיף מתת זן חדש של נגיף ה-H1N1 שמחולל את שפעת החזירים, ועל למעלה מ־17,690 מקרי מוות
, בעיקר עקב התדרדרות של המחלה והתפתחות של דלקת ריאות קשה. באירוע זה הועבר הנגיף מאדם לאדם ללא קשר למגע עם חזירים, אלא באמצעות שיעול, עיטוש ומגע עם חולה. מקרים בודדים ודאיים דווחו גם בארצות הברית, בקנדה, בספרד, בבריטניה, באוסטריה ובישראל, וחשדות להידבקות דווחו ממקומות שונים בכל רחבי העולם. הנגיף מחולל המגפה כונה בשם 'שפעת החזירים' אף שהוא עובר בצורה ישירה בין אדם לאדם ללא קשר למגע עם חזירים, היות שהוא נחשב להתפתחות של אחד מזני נגיף שפעת החזירים.
אולימפיאדת השחמט 1933
אולימפיאדת השחמט החמישית אורגנה על ידי פיד"ה וכללה תחרות פתוחה, תחרות לנשים ומספר אירועים נוספים לקידום השחמט. היא התקיימה בפולקסטון, שבבריטניה, בין 12 ביולי ל-23 ביולי 1933.
מוהאבי (מחוז)
מחוז מוהאבי (אנגלית: Mohave County) הוא מחוז בפינה הצפון-מערבית של אריזונה, ארצות הברית. במפקד האוכלוסין שנערך ב-2010 נמנו במחוז מוהאבי קצת יותר מ-200 אלף נפש. קינגמן היא בירת המחוז, ולייק האווסו סיטי העיר הגדולה ביותר בו.
שער חמש
שער חמש הייתה תוכנית טלוויזיה שבועית לסיכום מחזור המשחקים בליגת העל בכדורגל, ששודרה בערוץ הספורט בין השנים 1999-2002, עם מעבר זכויות השידור של ליגת העל מזכייניות ערוץ 2 לערוץ הספורט. שם התוכנית משלב את המילה שער ואת הספרה חמש, מספרו של ערוץ הספורט, היוצרים ביחד את הצירוף "שער חמש", כינויו של יציע הגרעין הקשה של אוהדי של הפועל תל אביב באצטדיון בלומפילד.
תוכנית זו שודרה במוצאי שבת והציגה את תקצירי המשחקים שהתקיימו במהלך השבת ולא שודרו בטלוויזיה, כשהמשחק המרכזי שודר לעיתים ביום שבת לפני שידור התוכנית ותקצירו נכלל בה, ולעיתים בימים ראשון או שני. תוכנית זו, כמו קודמתה, "הדקה ה-91" ששודרה בערוץ 2, זכתה לפופולריות בשל היותה המקור היחידי לצפייה במשחקי כדורגל ישראלי באותה תקופה, בטרם רכש גוף השידור צ'רלטון את זכויות השידור והחל לשדר את מרבית המשחקים בשיטת "שלם וצפה".
את התוכנית הגיש מודי בר-און ואת תקצירי המשחקים שידרו שדרי הערוץ נדב יעקבי, אבי מלר, רמי וייץ ורון ברבש. לצד תקצירי המשחקים הוגשו גם דברי פרשנות מפי משתתפים שונים, ובהם שלמה שרף, שגיא כהן, מרדכי שפיגלר וגיורא שפיגל. כמו כן, שידרה התוכנית כתבות צבע המתעדות את המתרחש "מסביב למשחק": הכנות הקבוצות, תמונות מחדרי ההלבשה ותחושות בקרב האוהדים, כתבות על קבוצות מליגות נמוכות, משדר מיוחד בעקבות מותו של בעלי קבוצת הפועל חיפה רובי שפירא (2001), ועוד.
נעימת הפתיחה של התוכנית משמשת כיום כפתיח תוכנית סיכום המחזור המשודרת אף היא בערוץ הספורט, "שער השבת".
משה שטרן (חזן)
משה שטרן (23 ביולי 1935 – 20 באפריל 2023) היה חזן נודע, שנחשב לאחד מטובי חזני יהדות אשכנז בעולם.
ביוגרפיה
שטרן נולד בכ"ב בתמוז ה'תרצ"ה בבודפשט, בירת הונגריה וגדל במשפחה בה השירה הייתה נוהג נפוץ וחלק מבני המשפחה שימשו כחזנים, ביניהם אביו שלימד את בנו חזנות ואחיו הגדול, לאסלו (בנימין) שטרן שפעל כחזן ראשי בעל שם במשך עשרות שנים בבודפשט. שטרן נודע כילד פלא אולם לא נותרו עדויות מוקלטות מילדותו.
מלחמת העולם השנייה קטעה את הופעותיו בהונגריה כילד, אליה שב מאוחר יותר לקונצרטים רבים.
את דרכו החזנית החל שטרן ב-1953 בבית הכנסת הגדול ברחובות, שם שימש מספר שנים כחזן ראשי. כשהוקם בית הכנסת היכל שלמה בירושלים ב-1958, עבר לשמש שם כחזן ראשי, וכיהן בתפקיד עד שנת 1961 ובהמשך עבר לדרום אפריקה שם כיהן כחזן עד שנת 1967.
בשנת 1968 נקרא לשמש כחזן בבית הכנסת בית-אל בבורו פארק, שידוע בזכות החזנים הידועים שהתפללו בו במהלך המאה הקודמת. שטרן כיהן כחזן במשך תשע שנים, וקנה לעצמו שם עולמי.
בשנת 1977 חזר לישראל והשתקע בשכונת הר נוף בירושלים. מאז המשיך להופיע ברחבי העולם בקונצרטים רבים וכחזן אורח בבתי כנסת בשבתות.
בעשרים שנותיו האחרונות חדל מלהופיע. נפטר ב-20 באפריל 2023.
ההרים הלבנים (אריזונה)
ההרים הלבנים (באנגלית: White Mountains) הם רכס הרים ואזור הררי בארצות הברית, בחלק המזרחי של מדינת אריזונה בגבולה עם ניו מקסיקו. ההרים הלבנים הם המשך של אזור המעבר של אריזונה-שולי מגיון.
רפאבליק סיטי
רֶפְאָבּלִיק סיטי (נקראת לעיתים: רִפָבְּלִיק סיטי; בכתב סיני: 共和城 ; באנגלית: Republic City; האזור בשטחה נקרא בעבר טָיינהַאישִי ולאחר מכן עגור הדג) היא עיר בדיונית המופיעה בסדרת הטלוויזיה המונפשת "האגדה של קורה" ובספרי הקומיקס של הזיכיון האמריקאי "אווטאר: כשף האוויר האחרון".
ההרים הלבנים (אריזונה)
ההרים הלבנים הם חלק מרמת קולורדו שבצפון אריזונה ומאומת נאוואחו. ההרים הלבנים גם כוללים את חלק משולי הרמה של יוטה, של צפון-מערב ניו מקסיקו ושל דרום-מערב קולורדו. ההרים הלבנים גובלים בשולי מגיון במערב; בהרי סן פרנסיסקו בדרום-מזרח; במדבר הצבוע, באומת נאוואחו ובפארק הלאומי פטריפייד פורסט בצפון; ובשמורת האינדיאנים של פורט אפאצ'י בדרום-מערב.
רפאבליק סיטי
עיצובה של העיר הבדיונית, המתואר בתור "אם מנהטן הייתה באסיה", הושפע משנות ה-20 ומכיל בתוכו אלמנטים אדריכליים של אמריקה ואירופה מתקופת זמן זו בסגנון סטימפאנק.
ההרים הלבנים (אריזונה)
הפסגה הגבוהה ביותר של ההרים הלבנים היא הר בולדי (Mount Baldy) המתנשא לגובה של 3,475 מטרים מעל פני הים. הגשמים בהרים הלבנים מתנקזים לדרום באמצעות מספר יובלים של נהר סולט, ולצפון באמצעות נהר קולורדו הקטן. בהרים הלבנים ישנם גם מספר אגמים קטנים.
רפאבליק סיטי
העיר היא בירת הרפובליקה המאוחדת של ארבעת האומות אשר הוקמה בשנים שלאחר מלחמת מאה השנים, על ידי אווטאר אנג ושליט האש צוקו בשטחי מושבות אומת האש בממלכת האדמה. העיר החלה את דרכה כמושבה בסגנון כפרי לחופי מפרץ יואה, אך היא חוותה תהליכי תיעוש והתפתחה עם השנים למטרופולין הגדול ברפובליקה עם גורדי שחקים מוקדמים ומבנים תרבותיים מפוארים. ובעלת שימוש נרחב ברכבים, אופנועים וספינות אוויר.
אוכלוסיית העיר מגוונת ביותר כמו רוב ערי הרפובליקה והיא מונה מיליוני בני אדם, כשפים ו לא כשפים. במועצת הרפובליקה המאוחדת אשר ממוקמת בעיר היו נציגים מכל ארבעת האומות עד להחלפת שיטת השלטון במוסד נשיאותי.
אטימולוגיה
בדיבוב לגרמנית נקראת העיר בשם "רפובליקה" ("Republica"), בדיבוב היווני נקראת "עיר הדמוקרטיה" ("Democratic City") ובהולנדית נקראת "רבופליקיזציה" ("Republicasia").
התיישבות מוקדמת
לאחר הפרדת עולם הרוחות ועולם בני האדם, התיישבו בני האדם באזור והקימו את העיירה טיינהאישי אשר זכתה להגנת הרוח הגדולה ליידי טַינָהאִי ושגשגה במשך אלפי שנים עד לתקופת אווטאר יאנגצ'ן בה נאלצו התושבים לנטוש את העיר בעקבות מתקפת הרוח "גנרל הברזל".
קולוניאליזם ותיעוש
במשך שנות מלחמת מאה השנים האזור נכבש על ידי אומת האש אשר החילה שם קולוניאליזם התיישבותי של מהגרים מאומת האש. עם הזמן, התערבו כשפי האש וכשפי האדמה ויצרו לעצמם תרבות ייחודית ומשותפת אשר זכתה להכרה לאחר המלחמה על ידי אווטאר אנג, שליט האש צוקו, ומלך האדמה קו שהצהירו על כוונותיהם לייסד רפובליקה עצמאית בשטחי מושבות אומת האש.
במהלך שנים אלו, העיר חוותה התקדמות תעשייתית רבה והוקמו בה מספר מפעלי תעשייה. הדבר גרם להתקוממות כשפים אשר איבדו את משרותיהם לטובת מכונות, אך ההתקוממות נגדעה בעקבות התערבות האווטאר וחבריו. בתקופה זו, שונה שם העיר מ"עגור הדג" ל"רפאבליק סיטי" בעצתו של סוקה.
הקמת הרפובליקה והתפתחות העיר
מספר שנים לאחר הצהרת הכוונות של אנג וצוקו, הוקמה הרפובליקה המאוחדת של ארבעת האומות על שטחי מושבות אומת האש שבממלכת האדמה בסיוע כשפי מארבעת האומות. בשונה מהאומות האחרות, הרפובליקה המאוחדת היוותה מקום מגורים למהגרים מכל האומות ומכל סוגי הכשפות וכן לחסרי הכשפות. בשנים שלאחר מכן התפתחה רפאבליק סיטי למטרופולין ומרכז סחר עיקרי של הרפובליקה. עם זאת, ארגוני פשיעה שקמו בעיר אילצו את התערבותם האישית של אנג וצוקו.
ההפיכה השוויונאית
לאחר מותו של אווטאר אנג והתגברות הפשיעה בקרב הכשפים, קמה תנועת "השוויונאים" בהנהגת אמון, התנועה קראה להשבת השיוון בין כשפים וצברה פופולריות רבה בקרב חסרי הכשפות בעיר. כמה שבועות לאחר הגעת אווטאר קורה לעיר, התרחשה ההפיכה השוויונאית במהלכה כלאו השוויונאים את חברי מועצת העיר והשביתו את משטרת העיר. ניסיון ההפיכה נכשל לאחר שזהותו של אמון נחשפה ככשף על ידי אווטאר קורה, דבר אשר גרם לירידה בתמיכה בו, להימלטותו ולהחלשת המורל בקרב אנשי השוויונאים.
המיזוג ההרמוני
כשהחדשות על פריצת מלחמת האזרחים בין שבטי המים הגיעו לעיר, החלו מתחים בין תומכי הצפון לתומכי הדרום. הדרומיים ערכו צעדת שלום מחוץ למרכז התרבות שלהם, בתמיכת אווטאר קורה.
לאחר שצ'יף שבט המים הצפוני, אונלאק, התאחד עם רוח האופל וואטו, הוא יצא מעולם הרוחות אל רפאבליק סיטי שם גבר ספינות צי כוחות האומות המאוחדות אשר ניסו לעצור אותו. לאחר מכן הפיל את פסלו של אווטאר אנג ותקף את העיר באמצעות רוחות הגפנים. העיר ניצלה מהרס מוחלט לאחר שאווטאר קורה באמצעות שימוש בכשפות אנרגיה וג'ינורה, נכדתו של אנג, גברו על אונלאק.
התפשטות גפני הרוחות
בשנים שלאחר מכן, העיר החלה להתרגל להימצאותם של הגפנים אשר אף הפכו לאטרקציה תיירותית וכמו כן נסללו דרכים וגשרים שיעקפו את אזורי הגפנים.
הקרב על רפאבליק סיטי והיווצרות שער רוחות בעיר
לאחר שהגנרלית קובירה השתלטה על כל ממלכת האדמה והפכה אותה ל"אימפריית האדמה", היא הכריזה כי הקמת הרפובליקה המאוחדת הייתה מעשה לא חוקי וגזלה של אדמות ממלכת האדמה. הנשיא רייקו בתגובה הורה לבצר את גבולות הרפובליקה והורה לחייליו לאבטח את דרכי הגישה לעיר. בנוסף, תכננו רייקו והנסיך וו תוכנית לפינוי אזרחי של העיר על מנת לחסוך בנפגעים בקרב הצפוי שיתקיים בעיר. שבוע לאחר מכן, פלשו צבא האימפריה בראשות קובירה אשר נעה על גבי מגה-רובוט אל תוך הרפבוליקה המאוחדת. כשהגיעו לעיר שלח רייקו מסר המורה להם לסגת ובתגובה השתמשה קובירה ביכולות נשק הגפנים שעוצמתי שפיתחה בסתר, מה שגרם לנשיא להודיע על כניעה. למרות זאת, צוות האווטאר יחד עם לין, סו וכשפי האוויר לא הניחו לקובירה לכבוש את העיר, ולאחר קרב ממושך, במהלכו נגרמו נזקים אדירים לעיר, הם הצליחו לחדור לתוך הענק של קובירה ולהשמידו. לאחר מכן הלכה קובירה ליער הגפנים ומצאה שריד מכלי הנשק שלא הושמד, היא תקפה באמצעותו את קורה אך כשגילתה כי היא איננה מצליחה לכבותו, קורה נכנה למצב אווטאר והצילה אותה. בעקבות עוצמת האנרגיה הרוחנית העוצמתית שהתפרצה מהנשק שהיה עשוי מגפני רוחות, נוצר שער רוחות חדש בלב העיר.
נוף עירוני
מבחינה סגנונית, העיר משלבת בדרך כלל עיטורים מסורתיים עם טכניקות מבניות מודרניות יותר. למרות זאת, ישנם מבנים שלא הושפעו כלל מהמודרניזציה כדוגמת אי מקדש האוויר.
במהלך שנות חייה של אווטאר קורה חוותה העיר מספר שינויים משמעותיים כגון התפשטות הגפנים באזורים שונים בעיר והופעתו של שער רוחות בלב העיר.
אי מקדש האוויר
אי המקדש הוא אי קטן הממוקם מול חופי הרפובליקה סיטי במפרץ יואה. האי אינו כפוף רשמית לרפובליקה המאוחדת וסמכות השיפוט בו נתונה לאומת האוויר. באי מגדל גבוה המתהדר בארכיטקטורה מסורתית, מספר מעונות קטנים יותר עם גגות כחולים ואזור אימונים פתוח. המקום נבנה במקור על ידי אווטאר אנג הוא משמש כמקום מגוריו של בנו, מאסטר טנזן ומשפחתו.
רובע דרגון פלטס
דרגון פלטס היא שכונת מגורים ברפאבליק סיטי בעלת אוכלוסייה גבוהה של חסרי כשפות, משום כך, בעבר הוקם שם מתקן אימונים לחוסמי הצ'י השוויונאים. היא בין השכונות העניות בעיר, והפשיעה בה רבה.
אי הזיכרון לאווטאר אנג
אי הזיכרון לאווטאר אנג הוא אי קטן הממוקם מול חופי הרפובליקה סיטי במפרץ יואה קרוב לאי המקדש. על האי מוצב פסל מוניטורי עצוב בדמות אווטאר אנג אשר נבנה על ידי אומת האש כמה שנים לאחר מלחמת מאה השנים על מנת שישמש כסמל של שלום ורצון טוב. בתוך בסיסו של הפסל קיים מוזיאון המציג את ההיסטוריה של האווטארים, ובמיוחד את מסעם של אווטאר אנג וחבריו להצלת העולם מאומת האש במלחמת מאה השנים.
בניין העירייה
בניין העירייה הוא אחד המבנים העתיקים והאייקונים במרכז העיר. בתוכו היה אולם הישיבות של מועצת העיר וחדרי משרדים לחברי המועצה. לאחר מתקפת השוויונאים ופירוק המועצה הוסב הבניין למשרד נשיא העיר. חזית הבניין משמשת מוקד עירוני להכרזות רשמיות אליהם מתקבצים עיתונאים מהעיר ומשאר העולם.
בית הכלא
כלא רפאבליק סיטי הוא בניין גדול ורב קומות הממוקם בעיר הרפובליקה בו נכלאים פושעים שונים. המבנה ניזוק במהלך מתקפתו של אונלאק על העיר אך גם לאחר שרוחות הגפנים השתכנו על חזית הכלא אך הוא המשיך להיות פעיל.
אוניברסיטת רפאבליק סיטי
אוניברסיטת רפאבליק סיטי היא המוסד להשכלה גבוהה שבעיר בה לומדים סטודנטים מרחבי הרפובליקה המאוחדת ומחוצה לה.
מרכז התרבות של שבט המים הדרומי
מרכז התרבות של שבט המים הדרומי משמש כנקודת מפגש עבור אנשי השבט ומארח פעילויות הקשורות לתרבות שבט המים הדרומי. הבניין נבנה על ידי השותפים העסקיים וואקנאי ווריק ובמהלך מלחמת האזרחים בין שבטי המים הופצץ הבניין על ידי וריק במטרה להסלים את היריבות בין השבטים.
גשרים
במהלך השנים נבנו גשרים רבים אשר עוברים בדרך כלל מעל הנהרות החוצים את העיר. בין הגשרים המפורסמים ביותר נמנים:
כלכלה ותעשייה
המפעל הראשון שהוקם בעיר היה "מפעל אש האדמה" שהוקם על ידי לאו בייפונג. המפעל העסיק עובדים כשפים ולא כשפים בייצור קריסטלים. במפעל נראו לראשונה מכונות ומלגזות, דבר אשר תרם לתיעוש העיר והרפובליקה.
עם השנים קמו שתי חברות מרכזיות ברפאבליק סיטי, "תעשיות העתיד" של הירושי סאטו אשר ייצרה את ה"סאטו-מוביל" פרי המצאתו, וכן ספינות אוויר, כלי נשק ואת המטוסים הראשונים שנראו בעולם. וחברת "תעשיות הכרובים" אשר מייצרת דגמים זולים של הסאטו מוביל ואת ספינות האוויר לחיל האוויר של ממלכת האדמה.
לחופי העיר נמצא הנמל הגדול אליו מועברים סחורות מכלל העולם, מכוניות מובאות לנמל ומועמסות על הספינות, ונשלחות לאזורים ברחבי העולם. לאזור יש גישה לכביש וכן קו רכבת. בעיר גם קיימת תחנת כוח המייצרת חשמל לתושבי העיר ומתוחזקת על ידי כשפי ברק.
שלטון
במשך עשרות שנים, רפאבליק סיטי מעולם לא ערכה בחירות כלליות בחיפוש אחר מנהיג יחיד ושיטת השלטון בעיר דמתה לאריסטוקרטיה; כך שהשלטון היה בידי מועצה מצומצמת עם נציגים משני שבטי המים, ממלכת האדמה, אומת האש ונוודי האוויר.
לאחר ניסיון ההפיכה של השוויונאים, הוחלפה שיטת השלטון לשיטה הנשיאותית, ולאחר בחירות דמוקרטיות מונה הנשיא רייקו לנשיא הראשון של הרפובליקה המאוחדת.
משטרה
משטרת רפאבליק סיטי הוא הגוף האחראי על אכיפת החוק בעיר, הארגון מורכב משוטרים, קצינים ובלשים. כוח המשטרה המיוחד של כשפי המתכת הוקם על ידי טוף בייפונג והשוטרים בצוות לבושים חליפות מתכת מיוחדות שמשרווליהם משתלשלים שלשלאות מתכת אשר באמצעות הכשפות מאפשרים להם לעבור ממקום למקום ולהכניע עצורים. כמו כן, השוטרים עורכים סיורים על גבי ספינות אוויר הנוסעות בשמי העיר ומהם הם נוחתים בעזרת השלשלאות.
מפקדת המשטרה הראשונה הייתה טוף בייפונג, מפתחת כשפות המתכת והייתה זאת שהקימה את יחידת העילית. לאחר פרישתה החליפה אותה ביתה הגדולה, לין בייפונג. במהלך ניסיון ההפיכה של השוויונאים הוכנע ארגון המשטרה אך חזר לפעול לאחר כישלון ההפיכה.
מכבי אש
ארגון כבאי האש של רפאבליק סיטי מורכב מכשפי מים האחראים על כיבוי דליקות אש וחילוץ אזרחים. הכבאים משתמשים לרוב ברכבי כיבוי כדי להגיע ליעדם והם עושים שימוש בכשפות מים על מנת לכבות דליקות.
דמוגרפיה
אוכלוסיית העיר מונה מיליוני בני אדם, כשפים ולא כשפים כשרובם צאצאי מהגרים מארבעת האומות. הרכב האוכלוסייה המגוונת יצרה מגוון בעיות דמוגרפיות כשהניכרת מביניהם היא אי השוויון בין כשפים ללא כשפים, דבר שהוביל להקמת תנועת השוויונאים ואף לניסיון ההפיכה.