cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קוריאה הדרומית
כלכלה
כאחת מהמדינות המכונות ארבעת "הנמרים של מזרח אסיה" (יחד עם הונג קונג, סינגפור וטאיוואן), הפגינה קוריאה הדרומית רצף מרשים של צמיחה והשתלבות בכלכלה העולמית המודרנית בתחומים כגון תעשייה והיי טק. צמיחה זו הביאה את קוריאה הדרומית לדירוגה ככלכלה ה-12 בגודלה בעולם. זאת על אף המשבר הכלכלי החריף באסיה בשנת 1997 אשר חשף בעיות של תוכנית פיתוח המשק הדרום קוריאני.
מראשית שנות ה-60 עד לסוף שנות ה-80 צמחה הכלכלה הדרום קוריאנית בשיעור מרשים של 8.7% בשנה. נכון לאמצע העשור השני של המאה ה-21, התמ"ג לנפש בקוריאה הדרומית שווה ערך לזה שבכלכלות הבינוניות של האיחוד האירופי, ופי 20 מזה שבקוריאה הצפונית.
נכון ל-2005, הייתה קוריאה הדרומית בין המדינות המובילות בייצור זיכרונות של מוליכים למחצה, מסכים דקים וטלפונים סלולריים. בנוסף דורגה המדינה ראשונה בעולם בבניית ספינות וחמישית בבניית מכוניות.
ההצלחה הכלכלית התבססה בין היתר על יחסים קרובים בין הממשל והמגזר העסקי שכללו: הגבלות על יבוא, מענקים לתעשייה וטיפוח כוח העבודה. הממשלה עודדה יבוא חומרי גלם וטכנולוגיה מתקדמת. בעשור השני של המאה ה-21 מאופיינת קוריאה הדרומית במשק יציב עם אינפלציה בקצב בינוני, אבטלה נמוכה וחלוקה שוויונית יחסית של הכסף בין התושבים.
תיירות
תיירות פנים היא פופולרית מאוד בקוריאה הדרומית, אך היא לא הפכה עדיין ליעד משמעותי לתיירי חוץ. סיאול היא היעד העיקרי לתיירי חוץ. מונדיאל 2002 שנערך בקוריאה הדרומית וביפן משך תיירים רבים לבקר במדינה באותה התקופה. בשנת 2015 בקרו בקוריאה כ־10 מיליון תיירים. 47% מהם היו סינים (52% אם מחשיבים את הונג קונג). 17% היו יפנים.
יחסי ישראל-קוריאה הדרומית
בין מדינת ישראל וקוריאה הדרומית קיימים יחסים דיפלומטיים מלאים. הקשרים בין שתי המדינות החלו עוד מראשיתן של שנות ה-50 של המאה ה-20, כאשר החל משנת 1962, שתי המדינות השיקו קשרים דיפלומטיים רשמיים. ישראל וקוריאה הדרומית הביעו ומביעות עניין בחיזוק היחסים ביניהן בכלל התחומים, ובעיקר בתחום ההגנה, וכן בתחומי אנרגיה, מדע וטכנולוגיה, מסחר, והגדלת היקף התיירות בין שתי המדינות.
קוריאה הדרומית נחשבת למדינה מפותחת בתחומי הטכנולוגיה. בנובמבר 1994 נחתם בסיאול הסכם לשיתוף פעולה מדעי וטכנולוגי בין משרד המדע והטכנולוגיה הישראלי למקבילו הדרום קוריאני. במסגרת ההסכם, בוצעו למעלה מ-50 מחקרים משותפים בתחומים של ראייה ממוחשבת, ננו-טכנולוגיה, מוליכים למחצה ומדעי החיים. בשנת 2005 ביקר שר המדע הדרום קוריאני בישראל ובמהלך השנים נערכו כינוסים משותפים בישראל ובקוריאה הדרומית בתחומים מגוונים כדוגמת מידול גאומטרי ממוחשב וגרפיקה ממוחשבת.
החל משנת 2010 נערך אחת לשנה "כנס קוריאה לעסקים", שמטרתו הגברת פעילות הסחר, ההשקעות ושיתופי פעולה עסקיים בין המדינות. את הכנס מארגנת קבוצת "Yonaco" בשיתוף עם מכון היצוא. כתוצאה מסדרת הפגישות במהלך הכנס השני, התממשה השקעת הון הסיכון הראשונה של קרן הון סיכון קוריאנית בחברת טכנולוגיה מישראל.
במאי 2021 פורסם שישראל וקוריאה הדרומית יחתמו על הסכם סחר חופשי.
בן צור
{{פירושונים|* אסתר בן צור – שחיינית ישראלית
ראו גם
}}
דליה פלח
שיריה של דליה פלח עוררו תשומת לב רבה עם הופעתם במוסף תרבות וספרות של הארץ. לימים פרסמה גם במקומות אחרים, אבל לא נחשפה. אף שניתנו רמזים רבים לדמות שמאחוריה היא עומדת. בתחילה רווחו שמועות בקהילה הספרותית שמאחורי שם העט הזה מסתתר/ת משורר/ת ידוע/ה, אך נראה כי אין זה כך.
חזיונות הסיבילות
חזיונות הסיבילות (יוונית: Χρησμοι Σιβυλλιακοι; לטינית: Oracula Sibyllina) הוא שם כולל לכתבים פסאודואפיגרפיים שחוברו ביוונית, במשקל הקסמטרי, מן המאה השנייה לפני הספירה עד למאה השלישית לספירה על ידי כותבים יהודים הלניסטים, יהודים נוצרים ונוצרים קדומים. הם מכילים נבואות שנאמרו לכאורה על ידי הסיבילה, הנביאה המיסטית בת יוון העתיקה, או מספר סיבילות. תכליתם הייתה להציג את השקפותיהם של הכותבים בפני העולם היווני-רומי כשהן מובאות כביכול מפי מקור יוקרתי ומכובד כסיבילה, וסגנונם נועד להידמות לזה של הספרות הנבואית האלילית. "חזיונות הסיבילות" עברו עריכות מרובות, בעיקר על ידי כותבים נוצריים מאוחרים יותר, עד שהתגבשו כנראה במאה השישית. הם מנו חמישה-עשר כרכים. הכרכים התשיעי, העשירי והחמישה-עשר אבדו לגמרי יחד עם קטעים מתוך השאר, אך רוב היצירה – למעלה מ-4,200 פסוקים – מצוי כיום. החלקים שמקורם יהודי במובהק נחשבים כחלק מן הספרים החיצוניים.
חמישה-עשר הספרים נאגדו בשני אוספים שנערכו על ידי סופרים ביזנטיים במאה השישית בערך: הראשון הכיל את כרכים אחת עד שמונה, והשני את היתר (אנתולוגיה ביזנטית אחרת כללה ארבעה-עשר ביחד). הכרכים השלישי עד החמישי והאחד-עשר עד הארבע-עשר נחשבים בעיני הקונצנזוס המחקרי כיהודיים במקורם, והיתר כנוצריים. ספרי הסיבילות זכו לפופולריות רבה בקרב אבות הכנסייה המוקדמים יותר, בתקופה שלפני התנצרות האימפריה, כשנבואות שיוחסו לסיבילה ותמכו בתורת ישו היו מקור רב-ערך. ספרי הסיבילות מצוטטים רבות על ידי אבות כנסייה מיוסטינוס מרטיר ועד אוגוסטינוס ולאחריו. חשיבותם פחתה עם ניצחון הנצרות על הפגאניות, אך הסיבילות המשיכו להיקרא בימי הביניים. גם מזמור הרקוויאם המוכר "דיאס אירה" מזכיר את נבואת הסיבילה.
החלק הקדום ביותר הוא הכרך השלישי, שחלקיו המקוריים בטרם העריכות המאוחרות מקורם סביב 140 לפנה"ס והוא משלב את הסיבילה בסיפר המקראי על ידי הצגתה כבת משפחתו של נח. הכרך כולל בין היתר אזכורים למלחמת גוג ומגוג. הכרך הרביעי נכתב אחרי 80 לספירה ומתאר את התפרצות הר הגעש וזוב (79) כעונש על טבח היהודים בידי הרומאים במרד הגדול, אם כי הוא כמעט ומתעלם מבית המקדש. הספר החמישי ספוג אף הוא עוינות לרומאים, אם כי משבח את הקיסר הדריאנוס ומכאן שנכתב לפני מרד בר כוכבא. שלושת הספרים הראשונים חוברו כנראה על ידי יהודים מאלכסנדריה. הספרים השישי עד השמיני הם נוצריים במובהק ומכילים נבואות אודות ישו, המנוני שבח לו וגינויים קשים ליהודים, המתוארים במקום אחד כדומים לאנשי סדום. החלקים האחד-עשר עד הארבעה-עשר הם היסטוריה של העולם עד התקופה הרומית, הכוללים נבואות על כך שהאימפריה תישלט בדורה האחרון על ידי אלוהים עצמו.
אבקה (בוטניקה)
בבוטניקה, המונח אבקה (בלועזית: Pollen) מתייחס לגרגרים המיוצרים בתוך שקי האבקה של צמחים עילאיים. האבקה ממלאת את הפונקציה הזכרית במנגנון ההפריה בצמחי הזרע. בנוסף, מכיוון שצמחים אינם יכולים על-פי רוב לנוע במרחב, האבקה ממלאת תפקיד ייחודי של הפצת הגנים של האורגניזם במרחב, תכונה המשותפת גם לזרעים.
אבקה
תנועתה של האבקה משק האבקה בו היא נוצרה, ועד לשק העובר אותו היא מפרה, מתבצעת בתהליך המכונה "האבקה". קיימים אמצעים (וקטורים) שונים להאבקה, חלקם אביוטיים (מים, רוח) וחלקם ביוטיים (בעלי-חיים שונים). האבקה עשירה בחלבון, ועקב כך היא מהווה לעיתים מוקד משיכה לבעלי-חיים שונים הניזונים ממנה (כגון חרקים); תכונה זו מאפשרת שימוש בבעלי-חיים שכאלה בתור וקטורים של האבקה, אם אבקה שנצמדה לגוף בעל-החי תגיע אל יעדה הסופי (היינו איבר הרבייה הנקבי, בו מתבצעת ההפריה) לפני שתיאכל. עם זאת, צריכה מוגברת של אבקה על ידי בעל-חיים עשויה להיות בזבזנית מבחינה אנרגטית עבור הצמח, ולכן התפתחו במהלך האבולוציה מנגנונים למשיכת בעל-החיים אל האבקה תוך כדי מניעת אכילתה, למשל על ידי ייצור צוף בתור גמול מזון פחות בזבזני מבחינת הצמח, או שימוש במנגנוני רמייה, כלומר פיתוי בעל-החי להתקרב אל האבקה, ללא מתן גמול כלשהו בסופו של דבר.
חקר גרגרי האבקה (פולן) שהורבדו במקומות שונים, הכולל זיהוי טקסונומי, תפוצה וכמות, נקרא פלינולוגיה. התחום משמש לצורכי זיהוי פלילי, תעשיית הדבש ועוד. בפליאונטולוגיה ובארכאולוגיה מתבצע מחקר פלינולוגי לשחזור הסביבה הקדומה (לפי גרגרי אבקה מאובנים).
גרגר אבקה
גרגר אבקה (pollen grain) הוא היחידה הפונקציונלית הבסיסית של הפונקציה הזכרית בהפריה של צמחים בעלי זרע. זהו למעשה גלגול של המיקרוגמטופיט הקיים בצמחים ירודים. גרגר האבקה נוצר מחלוקה מיוטית של תא אם בתוך שק האבקה. כל תא אם מתחלק לארבעה נבגים, שכל אחד מהם עובר שתי חלוקות מיטוטיות ליצירת גרגר האבקה.
גרגרי האבקה במכוסי זרע
בצמחים מכוסי הזרע, גרגר האבקה נוצר מנבג שהתחלק לשני תאים - תא וגטטיבי, שאינו משתתף בהפריה, ותא גנרטיבי. לאחר החלוקה, הדופן שבין שני התאים נעלמת, ומתקבל תא עם שני גרעינים - וגטטיבי וגנרטיבי. בחלק מהמשפחות, זהו השלב שבו גרגרי האבקה משתחררים מהמאבק. במשפחות אחרות, הגרעין הגנרטיבי מתחלק, וגרגר האבקה שמשתחרר מהמאבק הוא תלת-גרעיני.
ברגע שגרגר האבקה נוחת על צלקת הפרח (בהנחה שאין מחסום אי-סבילות עצמית בשלב זה), הוא מצמיח נחשון נביטה, המתקדם בתוך עמוד העלי לכיוון השחלה, תוך כדי שהוא ממיס את רקמות העלי (בעזרת האנזים צלולאז, המפרק דפנות תאים) וניזון מחומרים שהוא סופג מהן. אם הגרגר השתחרר מהמאבק כשהוא דו-גרעיני, הגרעין הגנרטיבי יתחלק בזמן צמיחת הנחשון. כשהנחשון מגיע אל שק העובר (הגמטופיט הנקבי) שבתוך הביצית (אם עדיין לא היה מחסום אי-סבילות עצמית), אחד משני הגרעינים הגנרטיביים - הגמטות - של הנחשון יפרה את תא ההורה של האנדוספרם, שהיה דיפלואידי והפך עם ההפריה לטריפלואידי, בעוד השני יפרה את תא הביצה. מכיוון שבפועל מתקיימות כאן שתי הפריות, נהוג לכנות את שתיהן "הפריה כפולה".
פנורמת מסדאך
פנורמת מסדאך (בהולנדית: Panorama Mesdag) היא ציור פנורמה שמוצג בעיר האג שבהולנד. הפנורמה צוירה על ידי הצייר הנדריק וילם מסדאך ונקראה על שמו. הפנורמה היא ציור ציקלורמה בגובה של 14 מטרים, עם קוטר של 40 מטרים, והיקף של 120 מטרים.
המקום שבו מוצגת הפנורמה מדמה אשליה אופטית שגורמת לצופה להרגיש שהוא עומד על דיונת חול שצופה לים, לחופים ולכפר האג בסוף המאה ה-19. בקדמת הציור, קרוב לצופה, יש שטח של קרקע מזויפת מחול שמשפרת את אלמנט האשליה, בכך שהיא מסתירה את תחתית הציור ומאפשרת תחושת עומק. למקום יש תקרה (הנחווית כסככה), שאינה מאפשרת לראות את הקצה העליון של הציור, ובכך מוסיפה לתחושת השהייה במציאות חליפית ולא מול תמונה.
האמן הנדריק מסדאך היה צייר ימי שלמד בבית הספר האג. ב-1880 ביקשה ממסדאך חברה בלגית לצייר את הפנורמה. בעזרת אשתו וכמה מתלמידיו, הפנורמה הושלמה בשנת 1881. אך הפופולריות של פנורמות דעכה באותה תקופה, והחברה הבלגית פשטה רגל בשנת 1886. מסדאך היה מוכרח לרכוש את הפנורמה, ולספוג את ההפסד הכספי מכיסו.
כיום, פנורמת מסדאך היא הפנורמה העתיקה ביותר ששרדה, וממוקמת במקומה המקורי.
שורש 59
שורש 59, או שׁאן בּוּ (בסינית: 彡部, פיניין: Shān bù) הוא השורש החמישים-ותשעה של הכתב הסיני. פירושו "זיפים" או "זקן" והוא אחד מתוך 31 (מתוך סך הכל 214 שורשי הקאנגשי) שורשים המורכבים משלושה קווים.
במילון קאנגשי יש 62 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת שורש זה.
פרסיאדו אביגדור
פרסיאדו (יקיר) אביגדור (בבולגרית: Авигдор Персиадо; 26 בפברואר 1928, סופיה, ממלכת בולגריה–28 באפריל 2018, בת ים, ישראל), היה כדורגלן, מאמן כדורגל, ואיש ניהול ישראלי, המזוהה עם קבוצת מכבי יפו ונמנה עם מייסדיה.
קורות חייו
פרסיאדו אביגדור נולד בסופיה לשמואל ואסתר. למד בבית הספר הקהילתי בעירו. בהיותו נער הצטרף לתנועת מכבי בעיר הולדתו ושיחק כדורגל בקבוצת מכבי סופיה. הוא זכה לכינויו: טופצ'ה Топче–כדור בבולגרית, והכינוי ליווה אותו לאורך כל חייו. במאי 1943, במהלך מלחמת העולם השנייה גורשו יהודי סופיה לערי השדה, ומשפחת אביגדור הגיעה לעיר רוסה והתגוררה בקרב הקהילה המקומית. בהמשך, שיחק אביגדור בקבוצת הכדורגל המקומית "נאפרדוק רוסה". בראשית 1945 שבה המשפחה לסופיה ואביגדור שב לשחק במכבי סופיה. ב-1949 במסגרת העלייה ההמונית עלה עם משפחתו לישראל והתגורר ביפו. באותה השנה נמנה עם מייסדי קבוצת מכבי יפו ובה שיחק בתפקיד המגן.
בסיום עונת 1954/1955 עלה עם הקבוצה לאחר משחקי מבחן, מליגה ב' שהייתה השנייה בישראל לליגה הלאומית בכדורגל, שנקראה בעונה הקודמת ליגה א' והייתה הליגה הבכירה בישראל. בעונת 1955/1956 בליגה הלאומית השתתף במשחקי הקבוצה, והיא הצליחה להישאר בליגה לאחר משחקי מבחן. ב-6 ביולי 1957 השתתף במשחק גמר גביע המדינה בכדורגל 1956/1957 בו הפסידה מכבי יפו להפועל פתח תקווה 1–2. משחק הליגה האחרון שלו בשורות מכבי יפו נערך ב-11 ביוני 1960, מחזור הסיום של עונת 1959/1960 בליגה הלאומית, מול הפועל פתח תקווה. לכבוד פרישתו ממשחק פעיל בקבוצה, נערך לכבודו משחק ידידות שהתקיים ב-18 במרץ 1961 במגרש "הפחים" לעיני 4,000 אוהדים מול שמשון תל אביב. במחצית המשחק התקיים טקס חגיגי ובו הוענקו לו גביעי הוקרה וזרי פרחים. בתחילת המחצית השנייה ירד אביגדור מהמגרש לתשואות הקהל, פשט את חולצתו והעניק אותה למי שראה כממשיך דרכו יהודה נקסון.
לאורך השנים שלאחר פרישתו, השתלב אביגדור בהנהלת האגודה. הוא שימש כמאמן "חירום" בקבוצה לתקופות קצרות ותקופות מעבר בין מאמנים. כך לדוגמה, ב-1963 אימן את הקבוצה במשחקי מכבי אירופה שנערכו בליון צרפת, וכן ב-1967 כיהן לזמן קצר כמאמן הקבוצה עד להגעתו של המאמן הבולגרי סאשה פופוב. בהמשך, אימן קבוצות ילדים ונוער, היה מנהל הקבוצה, יושב ראש המועדון ויושב ראש מחלקת הנוער. היה פעיל במועדון עד להקמת מכבי קביליו יפו ב-2008. פרסיאדו אביגדור הלך לעולמו ב-2018 והובא למנוחות בבית העלמין ירקון. היה נשוי לחנה, אב לשתי בנות וסב לנכדים ולנינים.
יחסי אוזבקיסטן–אזרבייג'ן
יחסי אוזבקיסטן–אזרבייג'ן הם יחסי החוץ שבין רפובליקת אוזבקיסטן לבין הרפובליקה של אזרבייג'ן. לשתי המדינות היסטוריה משותפת שמשתרעת על פני שנים רבות. האוזבקים והאזרים קיימו קשרים היסטוריים הדוקים שכן המנהיגים, התרבות, הדת, המסורת והשפה בין המדינות והעמים משותפת. במשך שנים רבות, שתי המדינות היוו חלק מברית המועצות. עשרות אלפי אזרים מצאו מקלט באוזבקיסטן במהלך דיכוי המוני שאירע בשנות השלושים. כיום, מעל 40,000 אזרים משתתפים באופן פעיל בתחומים החברתיים, הציבוריים והכלכליים בחברה האוזבקית. כמו כן, לאחר רעידת האדמה ההרסנית באוזבקיסטן באפריל 1996, האזרים נתנו את אחת מחבילות הסיוע הגדולות ביותר לאוזבקיסטן, ואזרחי אזרבייג'ן סייעו רבות לשיקום הבירה, טשקנט.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים רשמית ב-2 באוקטובר 1995. מאז 1996, אזרבייג'ן מחזיקה שגרירות בטשקנט, ומאז 1998, אוזבקיסטן מחזיקה שגרירות בבאקו.
היסטוריה
ביקורי ראשי המדינות הביאו לפיתוח והתקדמות היחסים הדו צדדיים בין המדינות. הביקור הרשמי הראשון של נשיא אוזבקיסטן, אסלאם קרימוב, ב-26 עד 27 במאי 1996, הביא לחתימת הסכם בין שתי הממשלות במסגרת הבנה הדדית. במסגרת הביקור, נשיא אוזבקיסטן קיבל תואר דוקטור לשם כבוד באוניברסיטת באקו. במהלך הביקור, איידר אלייב נשא נאום שבו הוא ציין כי ביקורים של מנהיגי מדינות דוברי שפות טורקיות תורמים להתפחות שיתוף הפעולה בין מדינות אלה, בין עם הרחבת הקשרים התרבותיים והרוחניים ובין עם פיתוח היחסים הכלכליים ביניהן.
היידר אלייב ביקר באוזבקיסטן ב-18 עד 19 ביוני 1997. במהלך הביקור, נחתמו 19 מזכרי הבנות בטשקנט. אחד המזכרים התבטא בפיתוח שיתוף הפעולה וחיזוק היחסים בין המדינות. נשיא אוזבקיסטן ציין כי היחסים בין המדינות יאופיינו בשיתוף פעולה אסטרטגי. בפגישתם של שני הנשיאים נדונו גם נושאים בעלי עניין משותף וכן הנשיאים החליפו דעות לגבי היבטים שונים של שיתופי פעולה. ב-19 ביוני 1997, נשיא אזרבייג'ן קיבל תואר דוקטור לשם כבוד באוניברסיטת טשקנט.
ככלל, פגישות בין נשיאי אזרבייג'ן ואוזבקיסטן במסגרת ארגונים בינלאומיים כגון נאט"ו, הביאו לחיזוק היחסים בין שתי המדינות. ב-23 עד 24 במרץ 2004, אילהם אלייב ביקר באוזבקיסטן, במהלך ביקורו שני מנהיגי המדינות קיימו מפגש שבו שני הצדדים הקדישו תשומת לב רבה להתפתחות שיתוף הפעולה הכלכלי, כולל הגדלת מחזור הסחר ההדדי, התחבורה והאנרגיה, וכן הרחבת היחסים ההומניטרים והתרבותיים.
ב-11 בספטמבר 2008, אסלאם קרימוב, ביקר רשימת באזרבייג'ן. לאחר פגישתם של שני הנשיאים, התקיים טקס חתימת האמנות בין המדינות, שרובם התמקדו בפיתוח שיתופי הפעולה, חילופי מידע, הגנה הדדית, הגנת הסביבה, התקשורת ועוד.
יחסים כלכליים
הוועדה הבין-ממשלתית המשותפת לשיתוף פעולה בינלאומי בין אוזבקיסטן לבין אזרבייג'ן תורמת לפיתוח שיתוך הפעולה המסחרי והכלכלי בין המדינות. עד 2013, התקיימו שמונה ישיבות של וועדה זו. הפגישה האחרונה התקיימה ב-8 בספטמבר 2012. עם זאת, היקף מחזור הסחר בין אוזבקיסטן לאזרבייג'ן (25.9 מיליון דולר אמריקאי ב-2012 ומעל 23.5 מיליון דולר אמריקאי עד סוף ששת החודשים הראשונים של 2013) אינו משקף את הפוטנציאל האמיתי של וועידה זו.
Check on It
Check on It הוא שיר של הזמרת האמריקאית ביונסה נואלס, בשיתוף פעולה עם הראפר סלים ת'ונג (Slim Thug).
הפקה
ביונסה וקולומביה רקורדס שחררו את השיר Check on It בארצות הברית ב-13 בדצמבר 2005. השיר יצא על מנת לקדם את הסרט הפנתר הורוד, בו ביונסה מככבת בתפקיד קסניה. הסרט זכה להצלחה ברחבי העולם כאשר הכניס יותר מ-150 מיליון דולר. בנוסף השיר נכלל באלבום הלהיטים של להקת דסטניז צ'יילד, 1#, ובאלבום הסולו השני של ביונסה, B'Day.
יוצרי השיר הם ביונסה נואלס, סוויז ביטס Swizz Beatz, שון גארט, אנג'לה ביינסה וסלים ת'ונג. השיר Check on It הוא בסגנון R & B והיפ הופ. השיר קיבל ביקורות חיוביות על ידי מבקרי המוזיקה, שהחמיאו על היכולות השירה של ביונסה, והאסרטיביות שבה היא שרה את השורות שלה.
ההצלחה של Check on It במצעדים הייתה גדולה כאשר נכנס למקום הראשון ביותר מחמישה מצעדים ברחבי העולם, הכוללים את ניו זילנד ואת מצעד הבילבורד האמריקאי ששם שהה במקום הראשון חמישה שבועות רצופים. ובנוסף נכנס לעשירייה הראשון ביותר מעשרה מצעדי מוזיקה ברחבי העולם, הכוללים את בריטניה ששם נכנס למקום השלישי.
הקליפ לשיר Check on It פורסם לראשונה ב -16 בדצמבר 2005 ב- MTV. ברוב הקליפ ביונסה מופיעה כאשר היא רוקדת, בלבוש ורוד, והרקע ורוד על מנת למתג את הקליפ לסרט הפנתר הורוד. הקליפ זכה בטקס פרסי ה VMA לשנת 2006 פרס קליפ ה R&B הטוב ביותר של השנה, ואף היה מועמד לפרס הקליפ של השנה בטקס פרסי ה BET לשנת 2006. ביונסה לא הופיעה עם השיר בשום תוכנית אירוח או טקסי פרסים, אך בכל זאת הוא נכנס לסיבובי ההופעות "The Beyoncé Experience" ו- "I Am... World Tour" של ביונסה.
Check on It נכתב על ידי ביונסה נואלס, סלים ת'ונג ושון גארט. Check on It לא היה אמור להשתחרר כסינגל מאלבום 1# של דסטניז צ'יילד, אך בשל שחרורו של הסינגל הראשון "Stand Up for Love" נכשל מסחרית נאלצו לשחרר את Check on It. לשיר יצא רימקס ששוחרר ב-31 בינואר 2006 בבריטניה וארצות הברית. למרות שהשיר Check on It היה הצליח רבות ברחבי העולם גילתה ביונסה כי היא לא אוהבת את השיר, בטענה שהשיר פשוט מדי ולא קליפ כמו הסינגלים הקודמים שלה ולכן הופתעה שהצליח רבות.
מיקומי שיא
במצעד שירי העשור הבילבורד האמריקאי 100 Billboard Hot של שנות ה-2000s נכנס למקום ה-88, ובמצעד שירי הפופ לעשור 2000s נכנס במקום ה-41.
בתולה (הלכה)
זכויות הבתולה
בתולה הנישאת לאיש זכאית למאתיים זוזים בכתובתה, ובעולה זכאית למאה זוזים בלבד. כמו כן, בת כהן בתולה הנישאת לאיש זכאית לארבע מאות זוזים בכתובתה, לעומת בת כהן שנתאלמנה או נתגרשה שזכאית למאה זוזים בלבד.
אשה שנישאה כבתולה ובעלה טוען לאחר מכן שלא הייתה בתולה, קיימים דינים שיסודם בפסוקי התורה המפורשים, לבירור העניין (שאלה מרכזית היא האם יצא דם בזמן יחסי האישות) וקביעת דין הנוגעים בדבר.
נישואי כהן גדול
כהן גדול מצווה לקחת לאשה בתולה:.
ברכה
בחיבורי הגאונים מובאת ברכה הנאמרת על בתולי כלה:. מתשובות הרמב"ם עולה שבחלק מהמקומות המנהג היה שהחתן אינו יוצא מביתו במשך שבעת ימי המשתה שלאחר החתונה, ובשבת הציבור היה נאסף לשם להתפלל או לברכו, ואחד מהם היה מברך ברכה זו על כוס יין ועל בשמים. יש שהסתפקו האם לברך אותה כי אינה מופיעה בתלמוד, הרמב"ם אף ביקרה בשל האזכור הפומבי של הבתולים ואף ביטלוה:
ויש שכתבו לברך ברכה זו בין בני הזוג לאחר שמצא בתולים, וכך פתרו את בעיית הצניעות.
על פי רוב אין מברכין את ברכת הבתולים בימינו ואף רוב מבין אלו שכן מברכים עושים זאת בלי שם ומלכות.
אונס
אדם שאנס או פיתה בתולה, חייב לשלם לאביה סכום גדול. ההלכה קובעת, כי אם מספר אנשים באו עליה שלא כדרכה היא עדיין נחשבת לבתולה, ועל כולם יוטל תשלום על פי דיני תשלומי האונס.
מוכת עץ
בהלכה קיימים הבדלים בין אישה שקיימה יחסי מין ("בעולה") לבין אישה שבאופן מולד או עקב תאונה אין לה קרום בתולים ("מוכת עץ"), וקיימות מחלוקות לגבי דיניה השונים. עם זאת נקבע בהלכה שילדה עד גיל שלוש שנים שנקרעו בתוליה - "בתוליה חוזרים" על כל המשמעויות ההלכתיות הנגזרות מכך. לבתולה ישנם שני סימני שמעידים על היותה בתולה: דם בעת קיום יחסי המין בפעם הראשונה ו"פתח סתום", תחושת דוחק בעת קיום יחסי המין. בתולה בוגרת (מגיל 12.5 ומעלה) שונה מבתולה רגילה בכך שאחד משני הסימנים (הראשונים חלוקים איזה מהם) לא בהכרח קיים וחסרונו לא מעיד על כך שנבעלה.
רב ושמואל נחלקו במסכת כתובות אודות קטן שבא על נערה. על פי ההלכה אין ביאתו נחשבת לביאה כלל, ולכן אין היא נחשבת לבעולה, אך לפי רב יש לה דין של "מוכת עץ", לפי רש"י ההסבר הוא שכן בתוליה אינן קיימים יותר, וכיון שכך, היא שווה בדינה למוכת עץ, שבתוליה נקרעו על ידי עץ או נפילה. אך שמואל חלוק עליו, וקובע את ההלכה כי, כלומר אין לביאה זו כל חשיבות, ואף לא להתאים את דינה למוכת עץ. עוד מסופר במסכת זו על משפחות שלבנותיהם לא היה דם נידה ולא דם בתולים, וקראו להם "דור קטוע".
כדי לשמור על הבתולין, היו בתולות שענדו על רגליהן "כבלים", תכשיט כעין אזיקים - שני צמידי נוי וביניהם שרשרת - למניעת אפשרות קריעת הבתולים עקב פסיעה בצעדים רחבים מדי. במשנה במסכת שבת נפסק שאסור לאשה לצאת לרשות הרבים בשבת כשעל גופה "כבלים".
קריעת הבתולין
דיון נרחב בנושאים הקשורים באיבוד הבתולים עם הנישואים נערך בפרק הראשון של מסכת כתובות.
על פי מקורות שונים, היו שנהגו בארץ ישראל בתקופת הגאונים שהחתן מוציא את הבתולים באצבע ולא בדרך של קיום יחסי מין רגילים.
יצחק יצחקי
יצחק יצחקי (26 בנובמבר 1936 - 19 בפברואר 1994) היה חבר הכנסת, איש חינוך וסופר ישראלי.
ביוגרפיה
לקראת הבחירות לכנסת התשיעית בשנת 1977 הצטרף למפלגת שלומציון של אריאל שרון כמספר 2 ברשימה ונכנס יחד עם שרון לכנסת. מיד לאחר הבחירות התמזגה המפלגה עם הליכוד. ב-14 באוקטובר 1980 פרש יצחקי מהליכוד והקים סיעה עצמאית בשם "ישראל אחת". לפני שזכה להכרה כסיעה, הוסיף יצחקי את המילים "ישראל אחת" לשם משפחתו, כדי שיושב ראש הישיבה יקראנו בשמו המלא "חבר הכנסת יצחקי ישראל אחת" ובכך יביא את שם הסיעה שביקש להקים לתודעת הציבור. כאשר זכה להכרה כסיעה נפרדת, כעבור מספר שבועות, חזר לשמו הישן. כחבר כנסת עסק בעניינים חברתיים, ובפרט בנושאים הקשורים לזכויות הילד, לשכבות החלשות וללוקים במוגבלות שכלית התפתחותית. בין היתר יזם תיקון לחוק חינוך חובה, המטיל על המדינה את ההשתתפות בחינוכם של ילדים חריגים מגיל שלוש.
יצחקי חלה במחלת הסרטן, ונפטר ב-19 בפברואר 1994.
סאס וודה
סאס (ברומנית: Sas), השליט השני של נסיכות מולדובה (1354-1358), בנו של דראגוש וודה ואביהם של באלק Balc, דראג Drag, דראגומיר Dragomir ושטפאן Ştefan.
סאס עלה לשלטון נסיכות מולדובה בשנת 1354, לאחר מות אביו, דראגוש. בדומה לאביו מלך בחסות מלך הונגריה, לאיוש הגדול. מולדובה שימשה באותה עת מעין מארקה למטרת הגנה על הממלכה ההונגרית בעיקר מפני אורדת הזהב הטטרית. כעבור 5 שנים מת סאס ואת השלטון ירש בנו באלק שהודח באותה שנה על ידי בוגדאן הראשון. משפחות האצילים ההונגרית דראגפי ובלאלפי הן צאצאי בניו של סאס, דראג ובאלק.
עשה זאת בעצמך
תחומי עשה זאת בעצמך
במובן הצר של המילה, המונח "עשה זאת בעצמך" מתייחס לפעולות ושיפוצים בבית ללא עזרה מקצועית. במסגרת זו נמכרים ברשתות, בין היתר:
גישת "עשה זאת בעצמך" משמשת גם בתחומים אחרים פרט לשיפוץ. לדוגמה, להקות פאנק רבות מאמצות גישה זו ופועלות באופן עצמאי שכולל הפצת כרזות להופעות והוצאת אלבומים באופן ידני ועצמאי, ללא שום תמיכה בחברות תקליטים או כל גורם אחר.
רשתות מתמחות
הרשת המובילה בארצות הברית וכנראה גם בעולם בתחום "עשה זאת בעצמך" היא "הום דיפו" האמריקאית. לרשת מעל ל-2,000 חנויות והיא מעסיקה כ-413,000 עובדים. מחזורה השנתי ב-2017 היה כ-100 מיליארד דולר. חנות ממוצעת של הרשת עשויה להגיע לשטח של עשרת אלפים מ"ר ויותר, ומחזיקה עשרות אלפי פריטים שונים. הום דיפו הוקמה ב-1978, וצמחה במהירות מסחררת: ב-1981 נפתחו בפלורידה ארבע חנויות, בהיקף מכירות של 50 מיליון דולר; ב-1985 הגיע היקף המכירות ל-700 מיליון דולר, ב-50 חנויות; ב-1995 מכרה הרשת בכ-12 מיליארד דולר ב-340 חנויות, וב-2017 הגיע מחזורה ל-100 מיליארד דולר, בכ-2300 חנויות.
בארצות הברית
תחום "עשה זאת בעצמך" מפותח מאוד בארצות הברית, גם בגלל המרחב היחסי בבתים האמריקניים המאפשר אחסון כלים וחומרי עבודה. האמריקאי הממוצע, החי בבית בפרברים, משתמש בשירותיהן של החנויות המתמחות לצורך שיפוץ ותחזוקה של הבית. כיום גישת "עשה זאת בעצמך" כוללת היבטים רבים, שלאו דווקא קשורים לשיפוץ הבית, והיא מציינת למעשה התנהלות תרבותית וחברתית, המחשיבה עשייה עצמאית ויצירתית. כך למשל תומכי גישה זו יעדיפו הכנת מתנות על קנייתן, הכנה עצמאית של תחפושות לפורים על פני רכישה של תחפושת מוכנה, וכדומה. הגישה מעודדת יצירתיות, עבודה מקורית וייחודית, העדפת מגוון של סגנונות על פני התעשייתי והסיטונאי, וכן מיחזור.
עם התפתחות האינטרנט וה-Youtube החלה הפצת סרטוני "עשה זאת בעצמך", למשל של היוצר האמריקאי Kip Kay, שבערוץ שלו ניתן למצא סרטונים רבים בתחום.
בישראל
תחום "עשה זאת בעצמך" נתמך בישראל, עד תחילת שנות התשעים, בחנויות שכונתיות לחומרי בנין (בעיקר אלו הנקראות "טמבוריות" על שמה של חברת הצבעים טמבור), שמספרן הגיע בשנת 1992 ל-1,500, שהתמקדו בעיקר בצבעים ובחומרי בניין בסיסיים.
מקימי הרשתות בישראל זיהו מגמה שהחלה עם פתיחתו של קניון איילון ב-1985, והיא מעבר של קונים מחנויות שכונתיות לקניונים וחנויות מתמחות. הגידול במספר המכוניות בסוף שנות השמונים של המאה העשרים ותחילת שנות התשעים היה דרמטי, והעלה את רמת הניידות של הצרכנים. במקביל, עם המעבר לחמישה ימי עבודה בשבוע (במהלך הרבע האחרון של המאה העשרים), גדל הזמן הפנוי. הקונספציה של רשתות "עשה זאת בעצמך" הייתה מתן חוויית קנייה ללקוח, תוך התבססות על קנייה במסגרת משפחתית בערבים או ביום הפנוי.
ב-1993 הוקמה הום סנטר (כיום מקבוצת פישמן רשתות), המנהלת כיום כ-40 סניפים. באותה שנה הוקמו "אייס" ו-"קנה ובנה". ב-1995 רכשה רשת "קנה ובנה" את מתחרתה והתמזגה איתה, וכיום נקראת הרשת הממוזגת "אייס קנה ובנה". במשך שנים נמנתה החברה עם קבוצת גאון אחזקות עד לרכישתה על ידי קבוצת אלקטרה מוצרי צריכה בחודש מרץ 2012. לרשת 28 סניפים וכן היא בעלת 12 סניפי רשת החנויות למוצרי רכב אוטו דיפו.
במקביל לפריסת סניפי ה"עשה זאת בעצמך" של הרשתות, חל מפנה באופי החנויות הטכניות. אותן "טמבוריות", בחרו לשפר את נראות ונגישות החנות, ולייצר חוויית קנייה משופרת, בדומה לזו הקיימת ברשתות, תוך הרחבת המחלקות והגדרתן.
ב־19 בדצמבר 2017 עלה ערוץ "DIY ישראל" ערוץ ראשון מסוגו בארץ ל"עשה זאת בעצמך" בחברת HOT וב־1 בינואר 2019 הערוץ עלה גם בחברת yes.
בברית המועצות
הרכבה ותיקון של מכשירים ביתיים ושיפוצים עצמיים היו דבר מאוד מקובל בברית המועצות לאורך רוב ההיסטוריה שלה וממשיך להיות נפוץ במדינות חבר המדינות. לדוגמה יצא ג'ורנל בשם "עשה זאת בעצמך" (Сделай сам), שבין היתר פרסם גם מתכונים להכנת מזון. בנוסף, אפשר לציין את הגישה של הדפסת והעתקת ספרים בהוצאה פרטית (סאמיזדאט).
מרווין האריס
מרווין האריס (באנגלית: Marvin Harris; 18 באוגוסט 1927 – 25 באוקטובר 2001) היה אנתרופולוג אמריקאי. נחשב לאחד האנתרופולוגיים הפוריים והמשפיעים ביותר במחצית השנייה של המאה ה-20. פיתח את הגישה התאורטית שנקראת מטריאליזם תרבותי.
קיבל דוקטורט מאוניברסיטת קולומביה ב-1953, שם גם לימד וכיהן כיו"ר החוג לאנתרופולוגיה. מאוחר יותר עבר לאוניברסיטת פלורידה. חיבר 17 ספרים.
עבודותיו הראשונות של האריס הושפעה מהמסורת הבועזיאנית, אך עבודת השדה שביצע במוזמביק בסוף שנות ה-50 גרמה לו לשנות את המיקוד המחקרי שלו מהמקריות הגאוגרפית והדפוזיוניזם של בועז אל עבר היבטים התנהגותיים, מטריאליסטים ודטרמיניסטים. בספרו, "The Rise of Anthropological Theory" שהתפרסם ב-1968, הוא פרס את התפתחות הגישות התאורטיות באנתרופולוגיה, והציג את גישתו, המטריאליזם התרבותי, שהוא במידה רבה המשך לגישת האקולוגיה התרבותית של ג'וליאן סטיוארד. גישתו, המטריאליזם התרבותי, הוא שילוב של המטריאליזם הדיאלקטי של קרל מרקס, המדגיש את החשיבות של "אופן היצור", עם תובנותיו של תומאס מלתוס על אודות השפעת הדמוגרפיה על המערכת הסוציו-תרבותית. האריס הבחין בין התחום ההתנהגותי ובין התחום המנטלי הנמצאים בכל תרבות, והדגיש את השפעת התחום ההתנהגותי על התחום המנטלי. לכל תחום יש את המוסדות השייכים לו כאשר המוסדות המשפיעים על ההסתגלות האנושית הם החשובים יותר והם משפיעים על המוסדות שהשפעתם על ההסתגלות פחותה יותר. על פי האריס, אופן הייצור (במיוחד הטכנולוגיה) והמאפיינים הדמוגרפים הם התשתית, המפתח לקביעת המבנה החברתי התרבותי, הכלכלי, המשפחתי ושאר המוסדות החברתיים של כל חברה וחברה. על פי האריס שינוי תרבותי מתרחש כאשר היחסים בין הדמוגרפיה, הטכנולוגיה ויכולת הסביבה לספק משאבים לחברה יצאו משיווי משקל. במקרה זה תהיה התאמה מחדש של המוסדות בחברה עד הגעת שיווי משקל חדש.
במהלך חייו, משך האריס קולות רבים של מעריצים וממשיכים, מצד אחד, ושל מבקרים חריפים, מצד שני. בספרו האחרון "Theories of Culture in Postmodern Times", הוא מתח ביקורת על התוצאה הפוליטית ההרסנית שיש לתאוריה הפוסט מודרנית.
דאון מהגוני
דאון מהגוני (שם מדעי: Petaurus gracilis) הוא מין כיסאי מעופף גדול ונדיר בסוג דאון שאנדמי לצפון יבשת אוסטרליה. הוא תואר מדעית לראשונה בשנת 1883 על ידי הזואולוג האנגלי צ'ארלס וולטר דה ויס (Charles Walter De Vis), והוא אחד המינים הגדולים בסוגו. מאז התיאור הראשון שלו, הדאון המהגוני לא נצפה שוב במשך 100 שנה ונחשב לנכחד עד שנתגלה מחדש בשנת 1989. במקור, הוא סווג כתת-מין של דאון הסנאי ורק בשנת 1993 קיבל מעמד של מין עצמאי. הדאון המהגוני הוא יונק נדיר שנמצא בסכנת הכחדה; הוא איבד 80% מטווח התפוצה ההיסטורי שלו בעקבות בירוא יערות עבור מטעי קנה סוכר ובננות וגידול בקר, והטווח הנותר שלו מפוצל ביותר. רשויות השימור האוסטרליות פועלות לשימור והגנה על היערות שבהם הוא חי.
אנטומיה ומראה
הדאון המהגוני הוא המין השני בגודלו בסוג לאחר דאון צהוב-בטן ואורכו הכולל מגיע ל-60 סנטימטרים; מבנה גופו ארוך וגוצי, ראשו רחב ומקושת וחרטומו קצר ומחודד. האוזניים שלו גדולות ומשולשות, העיניים גדולות ועגולות והאף קטן ומחורץ. הזנב ארוך, גלילי ועבה במיוחד, ודומה לזנבו של דאון הסנאי. יש לו חמש אצבעות ארוכות בידיים וברגליים, אך בעוד שביד הן מקבילות ובגודל זהה, ברגל שניים מהן קטנטנות וסינדקטיליות ואילו הבוהן מנוגדת.
לדאון מספר תכונות המשפרות את האחיזה שלו בעצמים: רפידות גדולות בכפות וטפרים דקיקים וחדים בקצה האצבעות. כיתר קרוביו, גם לדאון המהגוני יש קפל עור עבה בין אצבעות הרגל והיד, שנמתח בעת הקפיצה כמצנח ומאפשר לו לדאות למרחקים ניכרים. אורך הראש והגוף של הדאון המהגוני: 28-23 סנטימטרים לזכר ועד 27 סנטימטרים לנקבה; אורך הזנב זהה פחות או יותר אצל שני הזוויגים ונע בין 34 ל-41 סנטימטרים; עם זאת, למרות הגודל הדומה, הזכר כבד בצורה ניכרת מן הנקבה: משקלו 345–500 גרם (כחצי קילוגרם) לעומת משקל הנקבה שנע בין 310 ל-450 גרם.
הפרווה של הדאון המהגוני שעירה, עבה ורכה. צבעה הכללי אפור-כסוף, פלטינה או צפחה בדרך כלל, אך בניגוד לדאון הסנאי או לדאון הסוכר, היא מתכהה לעיתים קרובות גם לאפור-פחם, חום-אגוז או אפילו אוכרה. המין קיבל את שמו מהצבע החום-מהגוני של בטנו, מותניו וקרומי הדאייה שלו, אך הם עשויים להיות גם אפרפרים או צהבהבים. לדאון המהגוני יש שני פסים כהים בצבע שחור מבריק או חום כהה על הפרווה: פס עבה לאורך הגב שנמוג בהדרגה בפלג הגוף האחורי ופס דק בולט לאורך קרום הדאייה; לעומת זאת, השפה החיצונית של קרום הדאיה לבנה בוהקת. הכפות שחרחרות, חומות או צהובות. ראשו של הדאון המהגוני חיוור יותר משאר הגוף, ונע בין אפרפר חיוור ללבן בוהק או צהבהב. סימוני הפנים כוללים פס או כתם יהלום שחור לאורך המצח והחרטום, טבעות שחורות סביב העיניים וכתמים שחורים קטנים בבסיס האוזניים. האף, האוזניים, הידיים והרגליים קירחים וורודים. הזנב בצבע אפור בהיר או כהה, והוא משחיר בקצהו.
תפוצה
הדאון המהגוני אנדמי לקווינסלנד שבאוסטרליה. טווח התפוצה שלו מוגבל לרצועה צרה באורך 122 קילומטרים בקו החוף המזרחי של פלך הינצ'ינברוק, פלך קארדוול ופלך ג'ונסטון באזור הצפון הרחוק סמוך לחצי האי כף יורק, מקריסטל קריק וטולי בצפון עד אינגאם בדרום, והטווח מתרחב 40 קילומטרים בלבד לפנים הארץ. בית הגידול שלו שוכן בתוך הפארקים הטרופיים הגשומים של קווינסלנד, ומורכב בעיקר מיערות אקליפטוס פתוחים ודלילים בשפלה הבוצית לאורך החופים. הדאון נמצא בגבהים נמוכים שאינם עולים על 120 מטר מעל פני הים.
אקולוגיה
הדאון המהגוני הוא יונק פעיל לילה שיוצא לתור אחר מזון עם רדת החשיכה; את שעות היום הוא מבלה בשינה באחד מתוך תריסר הקינים שבנה לעצמו מזרדים ועלים בתוך סדקים של עצי אקליפטוס. הודות לזנבו ולכפותיו הדאון הוא טפסן מעולה, והוא מסוגל לדאות למרחק 30–60 מטר באמצעות קרומיי הדאייה שלו; במהלך הדאיה, הזנב העבה משמש להיגוי אחורי ולאיזון. הדאון המהגוני חי בטריטוריה קבועה שגודלה משתנה בין 10 דונם לנקבה ל-20 דונם לזכר והוא מגן על שטחו בקנאות מפני מסיגי גבול מאותו הזוויג. כל דאון מסייר לאורך שטחו מידי שניים או שלושה לילות לפני או אחרי שיחור המזון; סיור זה נועד לשמור על שלמות גבולות הטריטוריה באמצעות חידוש סימני ריח, וכן לאיתור עצים עם פירות או תפרחות.
הדאון המהגוני ניזון בעיקר מצוף, טל דבש, שרף ואבקנים שאותם הוא מלקט מעצים ושיחים, בייחוד מינים ממשפחת ההדסיים (הדס דבשי, בנקסיה, וקורימביה) ומיני אקליפטוס וקסנטוריאה. כאשר יש מחסור בתפרחות מהמזון המועדף, הדאון מסתפק גם בפרחים של מיני שיטה. הוא ניזון גם מחרקים וחסרי חוליות קטנים. התנועה של הדאון בתוך הטריטוריה ומחוצה לה מושפעת מזמינות המזון; בעונה הגשומה שמתאפיינת בשפע במזון, הדאון מרשה לעצמו לגמוע עד 1.5 קילומטרים מדי לילה, ולהוציא אנרגיה על התנועה והדאייה כדי לבקר בתפרחות מגוונות.
אורח החיים הבודד והטריטוריאלי, הופך את הדאון ליונק שקט למדי; התקשורת הקולית היחידה בין הדאונים היא באמצעות קול נהי שנשמע כ"נא-מתי", ולעיתים רחוקות עוד יותר דאון אחר יגיב בחזרה לקריאה זאת. גם במהלך ההגנה על הטריטוריה הדאון אינו הופך לקולני. התקשורת העיקרית מתבצעת באמצעות סימני הריח: הדאון מסמן את גבולות הטריטוריה באמצעות שתן או שפשוף בלוטות הריח שבחזית הראש ובחזה על ענפים. הדאון המהגוני הוא יונק סוליטרי שמעדיף לחיות לבדו בקן; אף על פי כן, הרבייה שלו מונוגמית והוא מתרבה עם בן זוג יחיד בדרך כלל; לפרקים, הזוג אף עשוי לחלוק קן במשותף. זוג דאונים מאפשר לצאצאיו מהשנה הקודמת לשהות בשטחו, אך דאונים בוגרים מגורשים ממנו. הנקבה היא המטפלת היחידה בצאצאים.
עונת הרבייה של הדאון המהגוני ארוכה במיוחד ונמשכת מאפריל עד אוקטובר. הדאונית ממליטה לרוב פעם אחת בשנה, אך במקרה שההמלטה התרחשה בתחילת העונה, עשויה להיות המלטה נוספת בהמשך. בתום תקופת היריון קצרה נולד גור אחד או תאומים ששוהים בכיס עד שנגמלים בגיל 4 או 5 חודשים. בזמן שהדאונית מטופלת בגורים, היא עשויה לגדל אותם ב-12 קינים שונים. לאחר הגמילה, הדאונים הצעירים שוהים בתוך הקן, ועוזבים בהדרגה את שטח האם ומתפזרים למקומות אחרים עד סוף השנה הראשונה לחייהם. הדאונים מגיעים לבגרות בגיל 12–18 חודשים אך הנקבות מתרבות בדרך כלל החל מגיל שנתיים.
תוחלת החיים של הדאון המהגוני אינה ידועה, אך ככל הנראה עומדת על כ-6 שנים. הטורפים העיקריים של המין הם פיתון השיחים, פיתון השטיחים, ינשוף נובח, ינשוף אדום ותנשמת.
מצב
דאון המהגוני מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור סכנת הכחדה (EN), מאחר שטווח התפוצה שלו מקוטע קשות, קטן מ-5,000 קילומטרים רבועים, ויש ירידה מתמשכת בהיקף ובאיכות בית הגידול שלו. האיום העיקרי עליו נשקף מצד המרת היערות למטעים של קנה סוכר, בננה, אננס, אורן קריבי או שטחי מרעה שהובילו לצמצום דרסטי של התפוצה, לפיצול וליצירת אוכלוסיות מבודדות. הטווח הנוכחי של הדאון מהווה 20% בלבד מהטווח ההיסטורי, וגם הוא מקוטע מאוד. שינויים במשטרי אש, התפשטות צמחים פולשים, פגיעת ציקלונים ורעיית יתר של בקר וצאן משפיעים גם הם על הרסיסים הנותרים של בית הגידול. השפעות נוספות מעשי ידי אדם הם סלילת כבישים גדולים שגורמת לדריסה בעת החצייה, פריסת מסילות רכבת ועמודי חשמל שמשבשים את תנועת הדאונים מאזור לאזור וכן הסתבכות בגדרות תיל.
הדאון המהגוני נחשב ליונק מאוים בחוק האוסטרלי. 45% משרידי בית הגידול שלו נמצאים בתוך האזורים המוגנים הבאים: הפארק הלאומי אדמונד קנדי, הפארק הלאומי גיררינגון, הפארק הלאומי רכס פלומה, מקלט הדאון המהגוני, מקלט הטבע סאפארם, מקלט הטבע צ'אקורו, ומספר שמורות יער ויערות מדינה. חלקים גדולים מבית הגידול הנותר של הדאון מופו על ידי הסוכנות האוסטרלית להגנת הסביבה, ונאסרה בהם לחלוטין כריתת עצים בחקיקה מיוחדת של ממשלת קווינסלנד. רשויות השימור האוסטרליות יצרו תוכנית התאוששות עבור הדאון המהגוני, והיא כוללת מיפוי אזורים נוספים, מעקב, ניהול ושיקום של יערות גשם מסוימים, בקרה על שריפות וצמחים פולשים, קידום תוכנית גידור ידידותית לדאונים, מציאת פתרונות לחציית בטוחה של כבישים בדמות גשרים אקולוגים והגברת המודעות הציבורית למצבו של הדאון. יש מספר גרעיני רבייה בשבי לצורך השבה לטבע בעתיד.
אורח החיים החמקמק והלילי של הדאון המהגוני מקשה לאמוד את גודל האוכלוסייה ולקבוע את הגבולות הדרומיים, המערביים והצפוניים של התפוצה. ככל הנראה האוכלוסייה כוללת 2,000-1,500 דאונים.
המכבי הצעיר
המכבי הצעיר היא תנועת נוער חינוכית, לאומית, ספורטיבית, בלתי מפלגתית המושתתת על ערכי היהדות והציונות. ומשויכת לזרם "יהדות השרירים". בשנת 1929 התקבלה החלטה בוועידת מכבי העולמית לייסד את תנועת הנוער ה"מכבי הצעיר" לצד אגודות הספורט. תנועת הנוער שילבה נושאים של מחנאות, שדאות, תרבות, אקטואליה יחד עם פעילות ספורטיבית. תנועת הנוער של "מכבי" הכשירה נוער פעיל בספורט ברמה הערכית והחינוכית. בשנת 1933 הוחלט על הקמת תנועת ה"מכבי צעיר" בארץ ישראל. מאז הוקמו סניפים ביישובים רבים במדינה.
חברי ה"מכבי הצעיר", השתתפו באופן משמעותי במאבק על הקמת המדינה, ייסדו גרעינים אשר התגייסו במסגרת הפלמ"ח והקימו יישובים כגון כפר המכבי וקיבוץ סוללים. במהלך השנים תנועת ה"מכבי הצעיר" ישראל הפכה לזרוע חינוכית המרכזית של תנועת "מכבי" על כל מוסדותיה והכשירה את דור מנהיגי העתיד של התנועה. כיום התנועה פעילה ב-25 סניפים בכל רחבי ארץ ישראל. התנועה מחנכת את חבריה לחלוציות ושירות בכל שטחי החיים, לפי צווי שעה בדרכי יוזמה אישית יוצרת.
הקמת התנועה
תהלכי הקמת התנועה עברו גלגולים רבים שהתחילו בשנת 1918 בדמשק שם התקיים הסניף הראשון של התנועה ופעל באופן עצמאי בלי תלות חיצונית. ובסיום מלחמת העולם הראשונה לאחר שנים של קפאון בפעולתם של סניפי תנועות הספורט של מכבי ברחבי ארץ ישראל (קפאון שנבע בין היתר בשל העובדה כי רבים מחברי התנועה הצטרפו לגדוד העברי הארץ ישראלי של הצבא הבריטי), התבגרותם של חברי התנועה ודילול כמות החברים הוחלט מרכז התנועה כי עליו לגייס חברים חדשים וצעירים שירעננו את השורות ולהחיות את הפעולה בסניפים. כך הוחלט ב-1919 להקים מסגרות לילדים ונוער לצד הסניפים הספורטיביים ביישובים השונים מסגרת הנקראת המכבי הצעיר, עתודה מכבית שבו בימים תחליף ויתפסו את מקומם של המבוגרים שיעזבו את הסניפים.
אך עם זאת הנהגת התנועה לא הגדירה את המכבי הצעיר כתנועת נוער ולא נקבעו סידרי העבודה בין הגופים השונים של התנועה היו ניסיונות רבים לשינוים בתקנון התנועה וקיבוע מעמדה של המכבי הצעיר כתנועת נוער אך ניסיונות אלו כשלו בעיקר בשל העובדה כי רבים מראשי מכבי ראו בעובדה שיש תחליף ראוי בשם הצופים שהוקמה בחלקה על ידי ראשי התנועה ובראשה עמד צבי נשרי שהיה חלק מראשי מכבי באותם ימים. לאחר מכן נעשו ניסיונות מקומיים להקמת התנועה בעיקר על ידי יוסף יקותיאלי כמו שנעשה בדמשק, יקותיאלי הצליח להקים סניף בירושלים אחר התנגדותם והתחיבותם לפעילות תנועת הצופים של ראשי מכבי הכשילו את התהליך להעתקת ההצלחה למקומות נוספים. בסוף שנות העשרים של המאה העשרים עלה לארץ בצראוי ממקימי מכבי הצעיר דמשק והתחיל ללמד בתחכמוני בירושלים והחליט להמשיך את פעילויותיו דרך בית הספר וכך קיים את חזונו של יקותיאלי, בצראוי הקים את הסניף בירושלים בהתבססות על פעילות בית הספר שכן תלמידי בית הספר ומוריו לקחו בתנועה חלק פעיל לאחר שעות הלימודים.
ההצלחה המקומית הגיעו לאוזני ראשי מכבי בארץ ישראל אך עדין לא הביאה לפעול להקמת התנועה.
בשנת 1929 בצ'כיה בוועידת "המכבי העולמי", שבה הוחלט להקים את סניפי המכבי הצעיר בצמוד לאגודת הספורט. אך גם החלטה זו לא בוצע באופן מעשי שכן עדין לא ראו צורך בארץ לקרוא תיגר על הצופים שהיא מקיימת פעילות פעילויות ספורט שתנועה מעבירה לה ועובדת איתה בשיתוף פעולה.
בשנת 1931 הקימו ראשי סניף מכבי תל אביב קבוצות נוער שבה העבירו פעילות עיונית ופיזית וזו הצטרפה לפעילות הסניף הירושלמי של בצראוי.
בשנת 1933 נשיאת מכבי בארץ ישראל ביקשה להפגש עם ראשי מכבי צעיר בירושלים ותל אביב כדי לחכות אותם וליישמם ברחבי הארץ ושם נקבע החלוקה לפי שכבות גיל את התלבושת והתוכן החינוכי והספורטיבי לאחר מהלך זה הביא לצמיחתה של התנועה החדשה שאנו מכירים קיום.
המכבי הצעיר העולה
מערכת היחסים בין המכבי הצעיר לבין היהודים החיים באירופה היה המכבי הצעיר העולה.
השקפת העולם הייתה מושתתת בין השאר על תנועת הנוער הגרמני "וואננדפוגל" ומתנועת הצופים העולמית.
הקריאה להקים את המכבי הצעיר ב-1929 נתנה אות לפעולות התארגנות ברחבי אירופה, ובסיום חמש שנים מנו הסניפים כ-6,000 אלף אנשים, גם מחוץ לתחומי ארץ ישראל.
בשנת 1933 שהוחלט באופן ודאי לעדיף את המכבי הצעיר בארץ ישראל כבר התגוררה קבוצה של צעירים מצ'כוסלבקיה הקימה קבוצת עבודה ברעננה שהיה למעשה הגרעין המייסד של כפר המכבי ב-1936.
בוועידה עולמית שהתקיימה ב-1935 בתל אביב הציגה את המכבי הצעיר העולה עם קו ברור של הגשמה חלוצית והיו חברים בה 12,000 בני אדם לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה, אך בעקבות חילוקי דעות וחוסר הבנה והסכמה לדרך המשך נוצר מצב שפעלו בארץ שני ארגונים המכבי הצעיר הארץ ישראלי והמכבי הצעיר העולה ואף ביקש להרשם כאגודה נפרדת בשם ההנהלה העולמית של המכבי הצעיר דבר שגרם לבלבול שכן המטרות היו זהות לשניהן אך למכבי צעיר הארץ ישראלי לא היה את מטרת ההתיישבות.
מכבי צעיר העולה התקבל כחלק מהסתדרות של מכבי ושיתוף הפעולה נמשך עד 1941.
1935 לפני הוועידה, החליטו חברי התנועה שדרך ההתיישבות שלהם תהיה כקבוצה ולא כקיבוץ.
התנועה שאפה ליצור זרם עצמאי וחדש אך בעקבות מלחמת העולם השנייה החלום התנפץ,
עומס כנף
באווירודינמיקה, עומס כנף הוא היחס בין משקלו של הגוף, לדוגמה מטוס או ציפור, לבין שטח הכנף שלו. אצל המטוס, היחס משקף את יחס העילוי למסתו, המשפיע על קצב הטיפוס, יכולת נשיאת המטען וכושר התמרון שלו.
עומסי כנף אופייניים במטוסים נעים מכ־100 ק"ג למ"ר עבור מטוסים רגילים, עד לטווח של 390 עד 585 ק"ג למ"ר עבור מטוסים מהירים כמטוסי קרב מודרניים. הגבול הקריטי על מנת שציפור תוכל לעוף הוא כ־25 ק"ג למ"ר.
המכבי הצעיר
פלוגת המכבי בצבא הבריטי
בתחילת מלחמת העולם השנייה הבין היישוב בארץ להבין שיש לשתף פעולה עם הצבא הבריטי, אשר יצרף לשירותיו לוחמים יהודים שיסייעו במאבק המלחמתי ויצור כוח יהודי לוחם בתוך הצבא הבריטי. בקיץ 1940 החל דיונים בין הסוכנות היהודית לבין התנועות על מנת לארגן את הגיוס, אנשי מכבי הציבו תנאי והוא יצירה יחידה ייעודית לאנשיה. בעקבות מאבקים וחילוקי דעות שונים חודשה תנופת הגיוס רק בסתיו 1941 במתכונת של פלוגה ייעודית לאנשי המכבי ועלתה דרישה מהקולנל לסטר גיוס של 200 איש, אך בעקבות ההתעקביות בגיוס האנשים
עומס כנף
הכנפיים מייצרות עילוי הודות לתנועת האוויר הנע מעל לשטח הכנף. מעל כנפיים גדולות יותר זורם יותר אוויר, כך שלמטוס בעל שטח כנף גדול ביחס למסתו (כלומר מטוס בעל עומס כנף קטן) יהיה יותר כוח עילוי בכל מהירות נתונה. לפיכך, מטוס בעל עומס כנף קטן יהיה מסוגל להמריא ולנחות במהירות נמוכה יחסית (או שהוא יהיה מסוגל להמריא עם מטען גדול יותר). בנוסף יהיה לו קצב טיפוס גבוה יותר מפני שהוא צריך פחות תוספת במהירות התקדמותו כדי לייצר את כוח העילוי הנדרש כדי לנסוק. ייתכן שהמטוס יהיה בעל יכולת שיוט יעילה יותר מפני שדרוש לו פחות דחף כדי לשמור על העילוי בטיסה ממושכת.
עומס הכנף הוא גם מדד יעיל למדידת ביצועי התמרון הכלליים של המטוס. כדי לפנות, המטוס חייב להתגלגל בכיוון הפנייה. לדוגמה, בפנייה ימינה הטייס מגלגל את המטוס כך שהכנף הימנית מופנית מטה והכנף השמאלית מופנית מעלה. כתוצאה מכך קטן העילוי והמטוס שואף לצלול, כך שצריך לשמור על האף מאוזן על ידי הגה הגובה. בנוסף, עילוי הכנף מנוצל להפניית המטוס והעלייה בזווית ההתקפה של הכנף יוצרת גרר נוסף. ככל שהפנייה חדה יותר, כך נוצר יותר גרר.
המכבי הצעיר
פלוגת המכבי בצבא הבריטי
(700 אנשי מכבי כבר גיוסו עצמאית ליחידות אחרות) נתרו רק 80 איש פנויים לגיוס והם צורפו לפלוגה 16 ותפקידם העיקרי שמירה על מחנה השבוים הגרמנים ואיטלקים באזור לטרון. בעקבות גל גיוס נוסף התגייסו לשורות הפלוגה חברים נוספים ונוצר מחלקה חדשה של חברי קיבוץ ומושבים, ומאז נוצרה "פלוגת מכבי ה-18" רבים מהמגייסים היו צעירים, בוגרי המכבי הצעיר לכן בתקופה הזאת רוקנו הסניפים ממדריכיה ופעיליה הטובים. ובתוך כך קם בתוך הפלוגה גרעין של מדריכים מרחבי הארץ שלקחו על עצמם לפעול לבצע פעולות הקשורות בצו 4 בחובת הנוער לנשק ולמשק וכן לפעול בשטח ולחיזוק סניפי המכבי הצעיר.
עומס כנף
שיעור הפנייה המקסימלי האפשרי עבור דגם מטוס נתון מוגבל על ידי גודל הכנף וכוח המנועים המכתיבים את זווית הפנייה המקסימלית שהמטוס יכול להשיג תוך כדי שמירה על ביצוע פנייה ממושכת.
המכבי הצעיר
פלוגת המכבי בצבא הבריטי
אנשי הפלוגה הקפידו לעשות שימוש בסמלים עברים, שיח ביניהם בשפה העברית, הפקודות יהיו בעברית וכל תפקוד יומיומי יבוצע בעברית בשביל חיזו קשר הפלוגה לארץ ישראל.
עומס כנף
השפעת עומס הכנף על יכולת התמרון
מטוסים בעלי עומס כנף נמוך מתאפיינים לרוב ביכולת ביצוע פנייה ממושכת גבוהה מפני שהם יכולים לייצר יותר עילוי עבור כמות נתונה של דחף המנוע. מאידך, כנף גדולה בעומס נמוך תיטה להיות בעלת מסה וכוח התמד גדולים יותר ותיצור יותר גרר מושרה. יכולת הפנייה של מטוס בטרם כוח הגרר יגרום לאיבוד גדול של מהירות נקראת "יכולת ביצוע פנייה מיידית": היכולת שלו לשנות כיוון במהירות. מטוסים בעלי כנף קטנה בעומס כנף גבוה מתאפיינים ביכולת ביצוע פנייה מיידית טובה, אבל פנייה ממושכת גרועה: המטוס מגיב במהירות להוראות הטייס, אבל יכולתו להמשיך לפנות לאורך זמן מוגבלת. דוגמה קלאסית לכך היא המטוס F-104 "סטארפייטר", שהייתה לו כנף קטנה מאוד. מהקצה השני של הספקטרום ניצב המטוס הענק "קונבאייר B-36". כנפיו הגדולות הובילו לעומס כנף קטן, והיו טענות שנויות במחלוקת שהדבר הפך את המפציץ לזריז יותר לעומת ה־F-104 בגובה רב. מטוסים בהם הכנף מתמזגת באופן הדרגתי לגוף המטוס מתאפיינים בדרך כלל בעומס כנף נמוך יחסית; בדגם כזה (כמו מטוס ה־F-16 או המיג־29), צורת גוף המטוס מייצרת בעצמה מעט עילוי אווירודינמי, מה שמשפר את עומס הכנף ובו זמנית מאפשר לשמור על ביצועים גבוהים.
המכבי הצעיר
פלוגת המכבי בצבא הבריטי
לאחר השהות בלטרון העובר הפלוגה לתל אביב למשימות שמירה בשדה דוב ובחברת החשמל רדינג, לאחר מכן הגיעו לנחל שורק לשמירה על מחסני נשק וכתוצאה מכך חלק מחברי הפלוגה לקחו חלק בגנבת נשק ותחמושת ועברתם לידי ההגנה. את הימים והלילות הרבים העבירו חסר התעסוקה העבירו בצפייה בסרטים ביציאות לתל אביב וערבי תרבות שלרוב השתתפו בהם שתי זמרות צעירות בשם שושנה דמארי ויפה אברהמוב, לימים יפה ירקוני. בשנת 1943 עברה הפלוגה למצרים בקרבת העיר סואץ וגם שם העסקו רק במשימות אבטחה על בתי הזיקוק. ובזמן שהיו יוצאים היו עוסקים בעזרה של עריקים יהודים מצבא פולין לערוק ארצה שהם לובשים מדי חיילים בריטים יהודים. בעקבות התסכול מחוסר הלחימה והתעסוקה פנו המכבים לעיסוקם הטבעי הספורט וקימו תחרויות בין יחידות השונות באזורם.
עומס כנף
השפעת עומס הכנף על יכולת התמרון
כנף גדולה יותר מייצרת יותר גרר מאשר כנף קטנה. כנף גדולה נוטה לרוב להיות גם עבה יותר, מה שמגביר עוד יותר את כוח הגרר. כוח הגרר הזה מקטין את תאוצת המטוס, במיוחד במהירויות על־קוליות. כנף קטנה ודקה יותר (באותם סוגי מטוסים) מייצרת פחות גרר, ולכן היא מתאימה יותר לטיסה במהירות גבוהה (אך במחיר של מהירויות המראה גבוהות יותר והורדת ביצועי הפנייה).
המכבי הצעיר
פלוגת המכבי בצבא הבריטי
בשנת 1944 לאחר הפלישה לנורמדי והתגברות הידיעות על הרג היהודים התגבר הלחץ והרצון של הפלוגה לצאת ולהילחם בנאצים, הגדוד אורגן מחדש כגדוד קו ראשון ונכנסו למשטר אימונים מואץ.
עומס כנף
השפעת עומס הכנף על יכולת התמרון
עומס הכנף גם משפיע על המידה שבה המטוס מושפע ממערבולות ומשינויים בצפיפות האוויר. לכנף עמוסה מאוד יש יותר כוח התמד ולכנף קטנה יש פחות שטח שמשבי הרוח יכולים לפעול עליו, שניהם עוזרים לטיסה חלקה. עבור טיסה במהירות גבוהה ובגובה נמוך (כמו בהפצצה מהירה בגובה נמוך שמבצע מפציץ), כנף קטנה, דקה ועמוסה מועדפת; מטוסים בעלי עומסי כנף נמוכים חווים לרוב טיסה קשה ולא נעימה בתנאים אלו.
המכבי הצעיר
פלוגת המכבי בצבא הבריטי
בסוף 1945 הייתה החטיבה מוכנה ללחימה בחזית בצפון איטליה לאחר תקופת לחמיה ארוכה ניצלו חיילי הפלוגה את קרבתם לאוסטריה בחיפוש אחר קרובים ובהמשך סייעו רבות בהפצת וארגון רעיון העפלה לארץ ברחבי אירופה.
לאחר כל האירועים החלק המרכזי שתרמו בסופו יותר מהעזרה בלחימה נגד הגרמנים הוא רכשת הידע להתפחות ההגנה ולבסוף הקמת צה"ל.
עומס כנף
השפעת עומס הכנף על יכולת התמרון
סיבוך נוסף עם עומס הכנף הוא שקשה מבחינת מעשית לשנות את שטח הכנף של דגם מטוס קיים (אם כי כמה שיפורים אפשריים). כשמטוסים מפותחים הם מועדים ל"עלייה במשקל" – תוספת של ציוד וחימוש שמגדילים את המשקל הכולל של המטוס. מטוס שמפחיתים לו את עומס הכנף בדגם המקורי שלו, יכול להגיע למצב של עומס כנף גדול מאוד כאשר יוסיפו לו ציוד נוסף. אם כי ניתן להחליף או לשדרג את המנועים כדי להשיג עוד כוח דחף, ההשפעות על ביצועי הפנייה וההמראה הנובעות מעומס כנף גדול יותר אינן נפתרות בקלות כה רבה. זאת הייתה הסיבה העיקרית לשוני בין הספיטפייר של מלחמת העולם השנייה לבין המסרשמיט Bf 109. הדגמים הראשונים של המסרשמיט היו קלים בהרבה מהדגמים המאוחרים יותר כאשר משקל התחמושת, השריון והציוד גדל. בעוד שמנועים משודרגים הצליחו לשמור על יחס הכוח למשקל, לדגמים האחרונים היו עומסי כנף כה גדולים עד כדי כך שיכולת התמרון שלהם נפגעה, ולבסוף מאזן הכוחות נטה לטובת הספיטפייר.
המכבי הצעיר
המכבי הצעיר בשרות הפלמ"ח
בוגרי מכבי צעיר התגייסו להכשרות המגייסות לפלמ"ח בכפוף להחלטת התנועה.
שני מחזורי גיוס ראשונים סימו את פעולתם בשנת 1943–1944 היו לגרעיני הכשרה חלוצים אף שלא נמנו עם גיסות הפלמ"ח, בין השנים 1944-1949הפך הגיוס לשיטתי והגרעינים יצאו להכשרה במסגרת הפלמ"ח. ושאחרון בהם כבר השתלב במסגרת הנח"ל לאחר פירוק הפלמ"ח. הגיוס לשנת השרות קבע שיש להאריך את תקופת החברות של חברי מכבי צעיר מעבר למה שנקבע בתקנון כדי שיכלו להיות חברים בתנועה גם לאחר שלב הבית בספר.
בהחלטה פנימית הוחלט שגרעין א' שסיים את הכשרתו יעבור גם לרמת דוד ויתמקד בעלייה להתיישבות, גרעין ב' שגיוס לפלמל"ח היו מחלקה בפלוגה א' של הגדוד הראשון, והשתתפו בשחרור המעפילים ממחנה עתלית והבאתם לקיבוץ יגור.
בנוסף השתתפו אנשי הגרעין בליל הגשרים 1946, ולאחר מכן ספגו בגבעת החיים נקמה מהבריטים בפעולה שנקראה השבת השחורה ובה בצע עוצר וחברי גרעין רבים נלקחו ונעצרו. באתה עת היו בגבעה חברי גרעין א' וב' שהיו בשבת כינוס גרעינים והגיעו מרעננה לביקור.
בנוסף היו רבים מסניף תל אביב וגם מהמושבות גדרה, נס ציונה, רחובות, ראשון לציון וזכרון יעקב.
בתקופת הקמת המדינה היו לקרבות הרבים מחיר דמים ו-18 מחברי נהרגו באותה תקופה.
הקמת ישוב סוללים
עם תום שירותם של גרעין א' וב' יצאו לרעננה ב-1945 לפלוגת העבודה כהכנה להתיישבות. ושהו ברחוב המכבי הצעיר רחוב שבו היה מועדון מכבי צעיר אשר נתרם על ידי זאב ברגמן אשר תרם את הונו לתנועה.
המכבים היו והתפרנסו באזור מעבודה חקלאית, הפעלת סניף מכבי צעיר הגנת האזור, והפעלת הקולנוע שהיה גם הוא בבעלות זאב.
חוסר התמיכה של ראשי מכבי גרם לבעיות רבות והצורך במשענת ותמיכה התיישבותי הם מצאו בארגון ה"נוער הציוני" ובעזרתו קיבלו את האישורים הנדרשים מראשי ההתיישבות בארץ.
סיסמאות התנועה
הסיסמאות הן נקודות ציון משמעותיות שמבטאות את התחומים ואת המחויבות הבסיסית של חבר במכבי הצעיר. כיום נעשה שימוש בעיקר בסיסמה "חזק ואמץ", ואולם הסיסמאות האחרות משמשות כמוטיב בבניית תוכניות הדרכה.
דברות התנועה
דברות אלו (שראשיתן בשנות העשרים אך נוסחם זה חדש) מגדירות את המשמעות היומיומית ואת דפוסי ההתנהגות שנגזרים מעקרונות התנועה ומערכיה.
תוכני הדברות הם המאפיינים את תנועת המכבי הצעיר, ולמימושם חבריה צריכים לשאוף.
נוסח הדברות הושפע מנוסח הדברות הראשוני של תנועת הנוער "השומר הצעיר", אשר פורסם בשנת תרע"ח 1918 אשר זה הושפע מעשר מידות הצופה של תנועת הצופים שנקבעו ב-1909 על ידי רוברט באדן פאוול.
מפעלי התנועה
מפעל הוא כל ארגון או פעולה יוצאי דופן בעלי מטרות מסוימות. המפעלים יכולים להיות סניפיים או תנועתיים (ארציים) והם מציינים סיום של מערך או תהליך בעשייה הדרכתית.
מרוץ הלפיד
מרוץ הלפיד הוא מפעל הדגל של תנועת הנוער המכבי הצעיר.
בתקופות קדומות נהגו בארץ ישראל להעביר הודעות, מסרים וציוני מועד בעזרת העברת לפיד ממקום יישוב אחד לאחר. שליח היה רץ עם לפיד בידו עד מקום היישוב הקרוב ומשם היה ממשיך שליח אחר במרוץ לנקודת היישוב הקרובה. בדרך זו שמרו הקהילות הישראליות על הקשר ביניהן. בתקופת החשמונאים (160 לפנה"ס) מתתיהו ובניו הנהיגו את מרד ישראל נגד היוונים עובדי האלילים. על דגלם חרתו את סיסמת "המכבים – מי כמוך באלים ה'". גבורתם ליוותה את עמנו לאורך שנים.