cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פול ריינו
המתקפה הגרמנית על צרפת
ב-17 במאי החליט ריינו לפטר את הגנרל גמלאן ולמנות במקומו את הגנרל מקסים וייגאן. כן קרא לשגריר צרפת בספרד, המרשל אנרי פיליפ פטן, גיבור מלחמת העולם הראשונה. שני המעשים היו שגיאות הרות גורל. לא היה בכוחו של וייגאן לשנות את המצב ולהציל את כוחות צרפת, והזמן שחלף בהעברת הפיקוד היה קריטי מבחינת הכוחות בשטח, וגרם לשיהוי הרה גורל במגננה הצרפתית. מבחינה מדינית היה וייגאן תבוסתן ומתנגד למדיניותו של ריינו. המרשל פטן היה אף הוא בעל עמדה משלו, והבאתו גרמה לשינוי המדיניות ממדיניות לוחמנית שאותה ניסה ריינו לנהל, למדיניות תבוסתנית.
ב-21 במאי נשא ריינו נאום בסנאט, שבו אמר כי המצב קשה, אך צרפת תמשיך להילחם. בשלב זה עדיין תלה תקוות במתקפה אחרונה שהבטיח לו וייגאן. באותו היום ביקר צ'רצ'יל שוב בפריז, ומצא כי ריינו מחוזק וכי תוכנית וייגאן יכולה למנוע את התבוסה. המתקפה שבוצעה בפועל ב-22 במאי הייתה מתקפה סמלית ביותר, וכמעט שלא גרמה נזק לצבא הגרמני. בשלב זה היו כוחות צרפתיים רבים, וכן חיל המשלוח הבריטי בראשות לורד גורט מכותרים כשגבם אל הים. תוכנית וייגאן נכשלה.
ולדימיר קורולנקו
קורלנקו עמד לעזרתה של יהדות רוסיה כאשר נכח במשפט בייליס וסקר אותו בעיתונות תוך שהוא מביע עמדה תומכת ומגוננת על הנאשם וטוען לחפותו המלאה. יוצרים עבריים אחדים עמדו עמו בקשר פורה, כגון אלכסנדר זיסקינד רבינוביץ' (אז"ר) וזאב ז'בוטינסקי. יצירותיו תורגמו לעברית וראו אור בהוצאות לאור עבריות בארץ ישראל ובגולה משלהי המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20.
פול ריינו
המתקפה הגרמנית על צרפת
ב-25 במאי היה ברור כי המלחמה אבודה. גברו הקולות בממשלת ריינו הקוראים לכניעה, על מנת להציל את מה שנותר מצרפת. וייגאן, פטן, הנשיא הצרפתי אלבר לברן, קראו כולם לכניעה, שמשמעה הפרת ההסכם עם בריטניה שעליו חתם ריינו ב-28 במרץ.
לאחר פינויים של הכוחות הבריטיים בדנקרק, שהסתיים ב-5 ביוני, נראה כי צרפת לבדה במערכה, וכי אבדה כל תקווה. ב-12 ביוני הזמין ריינו את צ'רצ'יל לדון בשאלת השלום הנפרד, וזאת לאחר שלא עמד בלחצי התבוסתנים בממשלה. צ'רצ'יל חיווה דעתו כי יש להילחם עד הסוף. בהשראתו של דה גול נוסחה הסכמה על איחוד של בריטניה וצרפת, על מנת שממשלת צרפת תמשיך להיות שותפה במלחמה, באמצעות הצי והמושבות שמעבר לים, במקרה שצרפת היבשתית תיכבש כולה. ריינו כינס את ממשלתו לדון בהצהרת האיחוד, אך בשלב זה לא עמד בלחצים, ולא הביא את ההצהרה אף להצבעה. בנסיבות שנוצרו לא נותר בידי ריינו אלא להתפטר, והוא הודיע לכך לנשיא לברן. זה קרא למרשל פטן והורה לו להרכיב ממשלה, מתוך הבנה כי זו תשאף להשגת הסכם הפסקת אש עם גרמניה.
ב-22 ביוני חתם שארל הונציגר, מטעם ממשלת צרפת על הסכם הכניעה. ב-28 ביוני היה ריינו מעורב בתאונת דרכים קשה, בה נהרגה פילגשו, הרוזנת הלן דה פורט. לאחר שהשתחרר מבית החולים, נעצר ריינו בהוראת פטן.
לאחר התפטרותו
ריינו נועד להיות בין הנאשמים במשפט ריום שנפתח בפברואר 1942, ונועד להטיל את האחריות לתבוסת צרפת על ממשלותיהם של בלום, דאלאדיה וריינו, אך בסמוך לפתיחת המשפט החליט פטן למחוק את שמו מרשימת הנאשמים. באוקטובר 1942 הוסגר לגרמנים. הוא שהה בבתי כלא גרמניים עד תום המלחמה, ושוחרר רק ב-7 במאי 1945.
לאחר המלחמה חזר אל הפוליטיקה. בשנת 1946 נבחר שוב כחבר הפרלמנט. הוא החזיק במספר משרות ממשלתיות בתקופה שלאחר המלחמה, ונותר דמות מפתח בחיים הציבוריים הצרפתיים. בשנים 1952 ו-1953 ניסה להרכיב ממשלה, ולהיות לראש הממשלה, אך כשל. ריינו היה בין התומכים העיקריים ברעיונות של איחוד אירופה. ריינו היה בין מנסחי חוקת הרפובליקה הצרפתית החמישית. בשנת 1962 התנגד לדה גול כאשר זה ניסה לשנות את שיטת הממשל לבחירות ישירות. בעקבות זאת, בבחירות בנובמבר 1962, הציבו הגוליסטים מועמד נגדו במחוז הבחירה שלו, והודות לפופולריות הרבה של דה גול, הלה גבר על ריינו. בעקבות ההפסד פרש ריינו מן הפוליטיקה.
איידן קווין
איידן קווין (באנגלית: Aidan Quinn; נולד ב-8 במרץ 1959) הוא שחקן אירי-אמריקאי. הופעת הבכורה שלו בקולנוע הייתה בשנת 1984 בסרט "חסרת מעצורים". קווין שיחק בין היתר בסרטים "סוזאן סוזאן" (1985), "המיסיון" (1986), "מעקב צמוד" (1987), "אבלון" (1990), "בני וג'ון" (1993), "רוחות של תשוקה" (1994), "פרנקנשטיין" (1994), "עדה באפלה" (1994), "מייקל קולינס" (1996), "קסם מעשי" (1998), "שירו של ראגי בוי" (2003), ובסרט "זהות לא ידועה" (2011).
קווין היה מועמד לפרס אמי לבידור בפריים טיים על הופעותיו בדרמה הטלוויזיונית "קיפאון מוקדם" (1985), ובסרט הטלוויזיה "Bury My Heart at Wounded Knee" (מ-2007), עיבוד לרומן באותו שם. ב-2012 החל להופיע בתפקיד קפטן תומאס "טומי" גרגסון" בסדרת הטלוויזיה "אלמנטרי" של רשת CBS.
ביוגרפיה
קווין נולד ברוקפורד שבאילינוי ב-8 במרץ 1959. הוא גדל ברוקפורד ובשיקגו כמו גם בדבלין וביר שבמחוז אופאלי באירלנד.
קריירה
ב-1983 איבד קווין את התפקיד של ישו בסרטו של מרטין סקורסזה "הפיתוי האחרון של ישו" כאשר חברת סרטי פרמאונט ויתרה על זכויות ההפצה. אחר כך סרטי יוניברסל החלו להפיק את הסרט התפקיד נמסר לווילם דפו. בינתיים כיכב קווין בתפקיד הפרוטגוניסט בסרט "קרוזו" שצילומו הסתיים ב-1989.
בשנות התשעים של המאה העשרים הופיע קווין בסרטים "רוחות של תשוקה", "בני וג'ון", "The Handmaid's Tale", "רדוף אהבה" ו"קסם מעשי". עוד כיכב בסרטים "מייקל קולינס", "שירו של ראגי בוי", "מסע בעקבות אבי" ובסרט "אוולין". קווין שיחק בתפקיד קמע קטן בדמות קפטן הספינה הארקטית בסרט "פרנקנשטיין".
בשנת 2000 גילם קווין את דמותו של פול מקרטני בדרמה של ערוץ VH1 בשם "Two of Us".
ב-2005 הופיע קווין בסרט "The Exonerated", המבוסס על סיפור אמיתי על אנשים שנידונו לעונש מוות ולבסוף שוחררו. קווין גילם את דמותו של קרי מקס קוק.
ב-2006 שיחק קווין בתפקיד הראשי בסדרת הדרמה "The Book of Daniel" של רשת NBC. התוכנית בוטלה אחרי שידורה במשך שלושה שבועות, וחמשת הפרקים האחרונים מעולם לא שודרו. ב-2007 היה קווין מועמד שוב לפרס אמי על הופעתו בסרט הטלוויזיה "Bury My Heart at Wounded Knee".
ב-2012 החל קווין להופיע בסדרת הטלוויזיה של רשת CBS "אלמנטרי".
חיים אישיים
ב-1987 התחתן קווין עם השחקנית אליזבת בראקו, שכיכבה לצדו בסרט "מעקב צמוד". היא אחותה של השחקנית לוריין בראקו. לבני הזוג יש שתי בנות: מיה (נולדה ב-1998) ואווה איילין (נולדה ב-1989) שלוקה באוטיזם. אווה הופיעה בדמות התינוק "דייוויד" בסרט "אבלון", ומיה שיחקה בתפקיד רוח רפאים בסרט "The Eclipse". המשפחה חייתה בעבר באנגלווד שבניו ג'רזי. קווין ומשפחתו חיים בפליסאדס מחוז רוקלנד בניו יורק, ובמארבלטאון במחוז אולסטר שבמדינת ניו יורק.
קווין הוא אוהד נלהב של קבוצות שיקגו קאבס וגרין ביי פאקרס, ושל מייקל ג'ורדן, רורי מקילרוי ורוג'ר פדרר.
נדבנות
קווין השתתף באירוע צדקה עבור קרן איסט לייק לפיתוח מחודש של הקהילה, ובקמפיין "One for the Boys" של סמואל ל. ג'קסון להעלאת המודעות לסרטן האשכים. ב-2010 השתתף קווין בהקרנת בכורה של הסרט "A Shine of Rainbows" שנתרם עבור International Children's Media Center ועבור קרן אמריקה אירלנד (AIF). ב-1991 הקריא קטע מתוך הספר "הגלגול" מאת פרנץ קפקא כחלק מתשדירי שירות לקידום אוריינות של ערוץ MTV.
ב-2003 נאם קווין בערב התרמה "Night of Too Many Stars" למען ארגון The Autism Coalition. הוא היה חבר כבוד של ארגון National Alliance for Autism Research.
לוברו מאייר
לוברו מאייר (בקרואטית: Lovro Majer; נולד ב-17 בינואר 1998 בזאגרב שבקרואטיה) הוא כדורגלן קרואטי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת וולפסבורג ובנבחרת קרואטיה.
קריירת מועדונים
מאייר גדל במחלקות הנוער של פוסבינה זאגרב, קוסטושייה, דינמו זאגרב, נ.ק. דוברבה, נ.ק. טרנייה ולוקומוטיבה זאגרב. הוא ערך 53 הופעות ליגה במדי הקבוצה הבוגרת של לוקומוטיבה זאגרב במסגרת ליגת העל הקרואטית, בהן הבקיע 14 שערים.
ב-27 ביוני 2018 חתם מאייר בדינמו זאגרב מליגת העל הקרואטית. בסך הכל ערך 67 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 13 שערים וזכה בשלוש אליפויות קרואטיה, פעם אחת בגביע הקרואטי ופעם אחת בסופר קאפ הקרואטי.
ב-26 באוגוסט 2021 חתם מאייר על חוזה לחמש עונות בסטאד רן מליגת העל הצרפתית. ב-29 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2-0 לאנז'ה במסגרת המחזור הרביעי בליגה לעונת 2021/2022. ב-20 בנובמבר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-0 על מונפלייה במסגרת המחזור ה-14 בליגה. בעונתו הראשונה במועדון ערך 29 הופעות ליגה, בהן הבקיע שישה שערים.
ב-16 באוגוסט 2023 חתם בוולפסבורג מהבונדסליגה.
קריירה בינלאומית
ב-27 במאי 2017 ערך מאייר את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קרואטיה, בניצחון 2-1 על נבחרת מקסיקו במשחק ידידות. ב-11 בנובמבר 2021 הבקיע את שערי הבכורה שלו בנבחרת, צמד שערים בניצחון 7-1 על נבחרת מלטה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
נכלל בסגל נבחרת קרואטיה לטורניר מונדיאל 2022.
מרדכי ארציאלי
מרדכי (מוטק'ה) ארציאלי (18 בספטמבר 1924, י"ט באלול ה'תרפ"ד - 16 באפריל 2004, כ"ד בניסן ה'תשס"ד) היה עיתונאי בעיתון "הארץ", נודע כ"קול הדרום". חבר וועד הפועל של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, חבר הנהלת הסינפונייטה והנהלת תיאטרון באר-שבע, ייסד את תוכנית הראיונות והאירוח "שבתרבות" הראשונה בישראל והנחה את התכנית ברציפות כ-13 שנים (1973–1986).
ביוגרפיה
ארציאלי נולד וגדל בשכונת נחלת שבעה בירושלים, בנם של פרץ, פעיל במפלגה הרוויזיוניסטית וחווה. למשפחה דתית, דור רביעי לתושבי העיר. למד בבית ספר "גאולה". בסיום לימודיו הצטרף לאצ"ל בירושלים יחד עם אחותו יונה (ברזילי) והיה אחד ממפקדיו. בשל פעילותו נעצר על ידי הבריטים ביחד עם שמואל תמיר והוגלו למחנה מעצר "גילגיל" בקניה שבאפריקה.
ארציאלי ישב בכלא במשך כ-3 שנים וחצי ולמד שפות ופסיכולוגיה. הוא שוחרר אחרי קום המדינה והתיישב בבאר שבע. הוא הצטרף כעיתונאי לביטאון צה"ל, "במחנה" וסיים את לימודי הפסיכולוגיה באוניברסיטה העברית.
באמצע שנות ה-50 עבר לכתוב בעיתון הארץ במשך כ-40 שנה, ככתב באר שבע והדרום של העיתון עד לפרישתו בשנת 1990.
ביחד עם רעייתו אלינור ארציאלי סייע להביא תורמים להקמתה של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב. היה חבר בהנהלות של הסינפונייטה הישראלית באר שבע ותיאטרון באר-שבע. בשנת 1973 ייסד באולם הקונסרבטוריון העירוני בבאר שבע את תוכנית הרעיונות "שבתרבות", הראשונה בישראל והנחה אותה במשך כ-13 שנים ברציפות עד לשנת 1986.
משפחתו
היה נשוי לאלינור ולהם שתי בנות ובן. נוסף לכך, יש לו בת מנישואיו הראשונים. בשנת 2004 נפטר ממחלת הסרטן.
הנצחה
ב-11 בפברואר 2018 נחנכה כיכר על שם מרדכי ארציאלי הסמוכה לקונסרבטוריון העירוני והמשכן לאמנויות הבמה באר שבע, מפגש הרחובות יעקב כהן פינת לאונרד ברנשטיין, הוצב פסל נבל בגובה 6 מטר, יצירה של האמן ישראל פרימו.
קומפרסור (שמע)
קומפרסור הוא מכשיר אלקטרוני, אשר מטרתו היא לצמצם את הטווח הדינמי של אות מסוים. מטרת הקומפרסור לגרום לכך שההבדלים בין "חלש" ל"חזק" יהיו קטנים יותר מאשר באות המקורי. הדבר מתבצע על ידי הגברה של אותות חלשים והנמכה של אותות חזקים.
טווח דינאמי
האוזן האנושית יכולה להבחין במגוון רחב של עוצמות קול. החל מרשרוש קל של עלים ועד לרעשים חזקים כגון רעמים. המשרעת שבין אותות חלשים לאותות חזקים נקראת תחום דינמי או דינמיקה. מקובל למדוד תחום דינאמי ביחידות מידה הנקראות דציבל. הטווח הדינאמי של האוזן האנושית הוא החל מ-0dbSpl ועד כ-140dbSpl. למכשירים וטכנולוגיות שונות בתחום הקול יש טווחים דינאמיים שונים. למשל, לתקליטורים תחום דינאמי של 90dbSpl. כלומר, הפרש בין עוצמות הקול המינימליות שניתן להקליט על תקליטור לבין עוצמות הקול המקסימליות שניתן להקליט עליו הוא 90dbSpl. חשוב לציין שמדובר בעוצמת קול ולא בתדר. למכשירים אחרים תחומים שונים. כך למשל למשדרי FM תחום דינאמי קטן יותר, של כ-50dbSpl.
קומפרסיה
אותות בטווח דינאמי רחב מדי, יכולים לגרום לשתי בעיות:
כך למשל, אם נכניס למשדר FM אות קול המגיע ישירות מתקליטור, שהתחום הדינאמי שלו גבוה יותר מהתחום הדינאמי של המשדר, נוכל לראות שצלילים חלשים מאוד נבלעים ברחש הרקע, וצלילים חזקים מאוד גורמים לכך שלצליל מתווסף רחש של "שלג". ניתן להבחין בתופעה זו בשידוריהן של תחנות רדיו פיראטי, שאינן מקפידות על איכות השידורים שלהן.
הפתרון לבעיה זו היא פעולת קומפרסיה. פעולה זו תגביר את האותות החלשים, ותחליש את האותות החזקים, באופן כזה שבתום הפעולה, התחום הדינאמי יהיה תואם את הציוד המקבל את האות. אמנם, הפעולה פוגעת במידה מסוימת באיכות, שכן המוזיקה נשמעת "שטוחה יותר", אך קיימים אלגוריתמים שונים המבצעים את הפעולות הללו באופן שהפגיעה תהיה קטנה ככל האפשר.
פעולות קומפרסיה אינן מוגבלות אך ורק לתחום הקול. ניתן לבצע קומפרסיה גם בתחומים אחרים. כך למשל, כפתור הניגוד (Contrast) במכשיר הטלוויזיה, מבצע למעשה פעולה של קומפרסיה על התמונה כאשר האלמנט ה"מקומפרס" הוא עוצמת האור. כאשר האות אינו עובר קומפרסיה, ניתן לראות ניגודים חזקים בין השחור לבין הלבן, אך ייתכן שפרטים כהים מאוד או לבנים מאוד יעלמו. משחק בכפתור הניגוד מעלה את עוצמת ה"שחור" ומחליש את עוצמת ה"לבן", והתמונה הופכת להיות "שטוחה" יותר ברמות שונות של אפור. ההבחנה בין שחור ללבן קטנה יותר, אך פרטים כהים או לבנים שנעלמו קודם לכן חוזרים ומופיעים.
קומפרסור
הקומפרסור הוא מכשיר המבצע פעולה של דחיסה בזמן אמת. הקומפרסור עובד באמצעות מדידה של העוצמה, וקביעת מקדם ההגברה על פי המדידה, ההיסטוריה, האלגוריתם והפרמטרים הנקבעים במכשיר.
ישנם מספר פרמטרים טיפוסיים, שניתן לכוון ברוב הקומפרסורים:
למשל, בקימפרוס של תוף סנר, כאשר אנו יודעים שזמן ההתקפה הוא כ-20–30 מ"ש (אלפיות השנייה), וזמן הדעיכה מהשיא הוא כ-20 מ"ש - מכוונים את ה-attack ואת ה-release לכ-20–30 מ"ש. כיוון לא נכון של attack ו-release עלול ליצור תופעה של pumping - כלומר, מצב בו קיימת הרגשה של עלייה וירידה דרסטית של הווליום בכל צליל שמנוגן.
שימושים מיוחדים
ישנם קומפרסורים בעלי כניסה צדדית לקומפרסור (side chain). משתמשים בכניסה זו כדי שהקומפרסור ינמיך את האות שזורם דרכו על פי אות אחר שנכניס מהצד. באמצעות ה-sidechain נוכל להגדיר לקומפרסור לזהות קפיצות ווליום בסיגנל אחר ועל פיהם לקמפרס את האות אותו אנו מעבירים בקומפרסור. כך למשל, אחד השימושים הנפוצים ב-sidechain הוא עבור קימפרוס של גיטרה בס על פי sidechain של תוף רגל (kick).
לימיטר
לימיטר הוא מקרה פרטי של קומפרסור, שבו מכוון היחס (threshold) באופן כזה, שאינו מאפשר כל שינוי בעוצמה מעבר לסף. הלימיטר גורם לעיוותים חזקים באות העובר דרכו, ומטרתו לשמש כשכבת הגנה בפני ציוד שאסור בשום פנים שיקבל עוצמת אות מעבר לסף, גם במחיר עיוותים.
תומאס אלווה אדיסון
תומאס אלווה אדיסון (באנגלית: Thomas Alva Edison; 11 בפברואר 1847 – 18 באוקטובר 1931) היה ממציא ואיש עסקים אמריקאי אשר המציא ופיתח מוצרים רבים שנועדו לצריכה המונית, בהם פונוגרף, הטלגרף הדו כיווני ועוד.
בזמנו נחשב אדיסון לממציא הגדול והמפורסם בעולם ("הקוסם ממנלו פארק"), הוא רשם מספר שיא של 1,093 פטנטים ברחבי העולם, אולם רבים מהפטנטים שלו היו שכלול של המצאות קודמות (למשל הטלפון) עליהם עבדו בין היתר רבים מעובדיו. ביקורת שהושמעה כלפי אדיסון הייתה כי אינו משתף אחרים בקרדיט על ההמצאות.
אדיסון היה ממייסדיה הבולטים של תעשיית הקולנוע בתחילת המאה ה-20 ויזם את הקמת "חברת הפטנטים של סרטי הקולנוע" (Motion Picture Patents Company), שהייתה ידועה גם בשם "המונופול של אדיסון" (Edison Trust). חברה זו הייתה תאגיד של תשעת אולפני הקולנוע המרכזיים באותה תקופה.
ראשית חייו
אדיסון נולד במילאן (Milan) שבאוהיו וגדל במישיגן. הוא היה חירש באופן חלקי מנערותו. אדיסון כמעט שלא למד בבית ספר, אלא אמו לימדה אותו בחינוך ביתי.
בנעוריו עבד אדיסון כמוכר חטיפים וממתקים ברכבות, ואף עבד כמוכר ירקות. ב-1860 עבד כמפעיל טלגרף שהיה מוכר במהירות עבודתו. אחדות מהמצאותיו הראשונות היו קשורות לטלגרף האלקטרוני. בסביבות 1862 הדפיס אדיסון והוציא לאור את העיתון "The Weekly Herald". היה זה העיתון הראשון שהודפס על גבי סרט נע. את הפטנט הראשון שלו רשם אדיסון ב-1 ביוני 1869 על מכונת הצבעה חשמלית, אלא שזו לא זכתה להצלחה.
הקריירה של אדיסון כממציא
אדיסון החל את הקריירה שלו כממציא בניוארק, ניו ג'רזי, תוך שכלול המצאות שונות, ביניהן מתקנים טלגרפים שונים. ההמצאה הראשונה שהביאה לאדיסון פרסום עולמי הייתה ה"פונוגרף" ב-1877, אף שגם אותו אדיסון לא המציא אלא פיתח גרסה משלו. מספר שנים לפני הפיתוח של אדיסון, הממציא הצרפתי אדוארד ליאון רשם כפטנט את ה"פונאוטוגראף" וכך למעשה המציא את המכשיר המעשי הראשון להקלטה ולהשמעה של קול.
הפונוגרף
פיתוח הפונוגרף היה בעל חשיבות רבה כיוון שהציג דרך לשמר קול ולשחזר אותו. הפונוגרף הוא מעין אבטיפוס לגרמופון (פטיפון) שהומצא ב-1877. כשאדיסון מצא דרך לשימור הקול הוא בא לטכנאי לנסות את ההמצאה. לצורך הקלטה הוא שר לתוך שפופרת המחוברת לממברנה דקה שבקצה שלה מחט חדה. גלי הקול הרעידו את המחט שחרטה שקעים על גבי גליל מסתובב מצופה ברדיד בדיל. סיבוב הגליל מחדש כנגד המחט הרעיד את הממברנה שהשמיעה גלי קול, וכך הנציחה את שיר הילדים "למרי היה טלה קטן" (Mary had a little lamb). ואכן השיר השתמר בהקלטה ו"עשה היסטוריה". המנגנון לסיבוב הגליל במכשיר זה היה בורג שסובב בעזרת ידית.
לפונוגרף המסחרי של אדיסון הייתה מין "אוזן" גדולה בצורת חרוט עשויה פליז שבלטה מהמכשיר. חברת תקליטים ידועה His Master's Voice אימצה אוזן זו ללוגו שלה, בצורת כלב שאזנו כרוייה לאוזן המכשיר (פטיפון); בבחינת "שומע קול אדוניו". הסיפור שמאחורי הלוגו הזה הוא שהצייר שצייר את הלוגו צייר בתחילה פונוגרף עם כלב והציע אותו לאדיסון שדחה את ההצעה. חברת גרמופון הבריטית קיבלה את ההצעה והצייר נאלץ למחוק בציור את הפונוגרף ולהחליפו בפטיפון מאז הייתה החברה מזוהה בכל העולם עם הלוגו הזה ונקראה אחר כך His Master's Voice ובקיצור HMV.
מנלו-פארק
המצאותיו הרבות של אדיסון נחקרו ושוכללו במוסד אותו הוא הקים – מעבדת המחקר מנלו פארק, אשר מוקמה בניו ג'רזי בעיר שנקראת היום על שמו - אדיסון. זו הייתה הפעם הראשונה שהוקם מוסד אשר מטרתו המוצהרת היא ייצור חידושים טכנולוגיים ושיפורם באופן קבוע.
אף על פי שהחידושים עליהם זכה אדיסון בפטנט לא היו ייחודיים, אדיסון הראה יכולות מיוחדות ברישום פטנטים והבסה של המתחרים על ידי שיווק טוב יותר. דוגמה בולטת לכך היא הנורה החשמלית הנחשבת למרכזית מבין המצאותיו.
הנורה החשמלית
כאשר תומאס המציא אבטיפוס של נורה המונים באו לצפות בנורה של תומאס אלווה אדיסון, והתפעלו מאורה הצח לעומת העששיות שקדמו לה והיוו אמצעי ההארה המקובל ביותר. הנורה עבדה על שפופרת ריקה מאוויר שבתוכה חוט פחם לוהט, וסוד הצלחתה של ההמצאה היה שבנורה לא נמצא חמצן שביכולתו לשרוף את חוט הפחם עם הדלקת הנורה.
למרות זאת, אדיסון לא היה הראשון שפיתח את נורת הלהט החשמלית. מספר מעצבים כבר החלו לפתח אותה, ביניהם הממציאים ג'וזף סוון, הנרי וודוורד, מת'יו אוונס ואחרים. אדיסון לקח את העיצובים הקיימים ודחק בעובדיו לייצר נורה חשמלית הנדלקת לזמן ממושך יותר. ואכן, הם הצליחו לעשות זאת ב-1879, לאחר ארבע שנים של ניסיונות, ויותר מ-2000 ניסיונות בחומרים שונים וכך אדיסון הפך את הנורות למוצר צריכה המוני (שתי נורות שיוצרו בשנה זאת עדיין נמצאות במצב תקין, ומוצגות במנלו פארק שם הן מודלקות ליום אחד בכל שנה, יום הולדתו של אדיסון).
לשם שיווק הנורות ניסה אדיסון לפתח רשת להפצת חשמל שעובדת עם גנרטורים לזרם ישר. ניסיון זה נכשל, לטובת זרם החילופין שהיה מתאים יותר, וקודם על ידי הממציא ניקולה טסלה ואיש העסקים ג'ורג' וסטינגהאוז. מאבק קשה זה כונה מלחמת הזרמים. בין השאר, כלל המאבק ניסיון מצידו של אדיסון להשחיר את שמו של זרם החילופין על ידי הפצרה בשלטונות ניו יורק להשתמש בזרם החילופין למטרות הוצאה להורג בכיסא חשמלי, בטענה שהוא מתאים יותר לביצוע פעולה זו, ואף לקרוא לה "תהליך וסטינגהאוז". אף ששיטה זו להוצאה להורג הפכה למקובלת בארצות הברית, בסופו של דבר הפסיד אדיסון במלחמה הכוללת מול וסטינגהאוז וזרם החילופין. שמו התפרסם בעקבות פרסומים שעשה לו התעמולן אדוארד ברנייס. כן כחלק ממלחמת הזרמים, הואשם אדיסון בהמתת הפילה טופסי, אך לימים היסטוריונים קבעו כי אין לו קשר לכך.
פרסים שקיבל ומפעלים להנצחתו
אדיסון קיבל פרסים רבים במהלך חייו ואחריהם ובמדינות רבות הוא הונצח בדרכים רבות. אחד הפרסים הבולטים שקיבל הוא מדליית הזהב של הקונגרס. יתרה מזאת, פרסים הנושאים את שמו של אדיסון מחולקים לממציאים ואנשי טכנולוגיה מצטיינים על ידי גופים ממוסדים מגוונים.
מפעל הנצחתו של אדיסון הוא כה ענף, עד שקשה לסכמו. ברחבי העולם קרויים על שם אדיסון בתי ספר, מכללות, מוזיאונים, בתי קולנוע, רחובות, כיכרות וכיוצא בזה. פסלים בדמותו מצויים במקומות שונים ובולי דואר נושאי דיוקנו יצאו במדינות שונות. חברות כלכליות שונות נושאות את שמו של אדיסון בשמן שלהן. כהנצחת תרומתו לקולנוע, טביעות ידיו של אדיסון מונצחות בשדרת הכוכבים של הוליווד. במדינת ניו ג'רזי קרויה, כאמור, עיירה שלמה על שם אדיסון. בשנת 2016 הוכנס פסלו לאוסף היכל הפסלים הלאומי המוצג בבניין הקפיטול בוושינגטון די. סי.
מדינת ישראל הוציאה בול דואר, הנושא את דיוקנו של אדיסון ובירושלים פעל במשך שנים קולנוע אדיסון. בחיפה, אשדוד, ובלוד מצויים רחובות, הקרויים על שם אדיסון.
אברהם ורדיגר
אברהם ורדיגר (6 במאי 1921, כ"ח בניסן תרפ"א – 27 בנובמבר 2013, כ"ד בכסלו תשע"ד) היה איש ציבור דתי, מראשי פועלי אגודת ישראל. כיהן כסגן שר במשרד לענייני ירושלים, חבר הכנסת מטעם פועלי אגודת ישראל, מורשה, אגודת ישראל ויהדות התורה ויושב ראש דירקטוריון בנק פאג"י.
ביוגרפיה
ורדיגר נולד בעיר לודז' שבפולין ליעקב ורדיגר מצאצאי הרב אברהם מטשכנוב, אבי שושלת חסידות סטריקוב. אביו, נכדו של רבי מנחם מנדל לנדא מזוויירצ'ה, הוציא מספר ספרים של רבי אברהם מטשכנוב.
עלה לארץ ישראל ב-1947. את השכלתו רכש בלימודים בישיבה גבוהה. היה פעיל בתנועת פאג"י בפולין, צרפת וישראל. שירת בצה"ל.
ב-21 בדצמבר 1967 החל לכהן בכנסת ה-6, לאחר שחבר הכנסת יעקב כ"ץ נפטר לאחר שנפצע בתאונת דרכים וכיהן עד סיום הכנסת השמינית ב-1977. ב-1984 הקים את מורשה יחד עם הרב חיים דרוקמן, וכיהן מטעמה בכנסת ה-11. בסיום אותה קדנציה השתלב מחדש באגודת ישראל וכיהן מטעמה בכנסת ה-12 (עד 1992). בכנסת ה-13 כיהן מחצית מהקדנציה (מ-28 ביוני 1994) ברוטציה עם חבר הכנסת מנחם פרוש. פרש מהכנסת ב-1996.
ורדיגר התפרסם כשסירב לשתף פעולה עם ניסיונו של שמעון פרס להקים ממשלה צרה בימי "התרגיל המסריח" ב-1990. גורמים באגודת ישראל תבעו ממנו להתפטר, אם אינו מוכן להצביע כהחלטת הסיעה. הלחץ שהופעל עליו הביא אותו לכתוב מכתב התפטרות, אך בעקבות בקשותיהם של רבי מנחם מנדל שניאורסון והרב אלעזר מנחם מן שך, חזר בו מהתפטרותו ותמך בממשלתו החדשה של שמיר.
נפטר בשנת 2013, ונקבר בהר המנוחות בירושלים.
בנו, חנוך ורדיגר, ניסה ללא הצלחה להחיות את תנועת פועלי אגודת ישראל ולהריצה בבחירות לכנסת ובהמשך עמד בראש תנועת 'טוב' שהתמודדה במישור המוניציפלי.
בט' באייר תשפ"ג, 30 באפריל 2023, הנציחה אותו עיריית ירושלים בקריאת מעבר רחוב על שמו בשכונת מקור ברוך, סמוך לרחוב רש"י, בטקס שהתקיים במעמד הרב הראשי לישראל הרב דוד לאו ובני המשפחה.
דבוקה
דבוקה או פלוטון (בצרפתית: Peloton, בתרגום מילולי: צרור או מחלקה צבאית) היא קבוצת רוכבים הנעה על הכביש במבנה מקובץ. בהקשר של מרוץ אופני כביש, בדרך כלל הכוונה לקבוצת הרוכבים הגדולה ביותר במרוץ, אולם לעיתים, הכוונה לקבוצת הרוכבים בעלת התפקיד המשמעותי ביותר בתוצאת המרוץ, גם אם נמצאות מאחוריה קבוצות רוכבים שבהן מספר גדול יותר של רוכבים. במרוץ, הדבוקה כוללת רוכבים מקבוצות שונות המתחרות זו בזו.
על פי חוקי מרוצי האופניים, לכל הרוכבים בדבוקה נתונה (קטנה או גדולה) ניתן זמן זהה בעת שהם חוצים את קו הסיום של המרוץ. החוק נועד למנוע מצב בו בשלב האחרון של המרוץ יתחרו הרוכבים זה בזה תוך לקיחת סיכון מיותר.
במרוצי קטעים, במקרה של נפילה, תקר, או תקלה מכנית המתרחשת בשלושת הקילומטרים האחרונים של קטע שאינו מסתיים בעלייה, נרשם לרוכב (או לרוכבים) שהיה מעורב בנפילה הזמן של הרוכבים האחרים שהיו איתו יחד בדבוקה בעת התאונה.
רוכבי אופניים יכולים לחסוך אנרגיה ומאמץ בכך שהם רוכבים קרוב ו"חותכים" את האוויר אחד לשני (מקטינים את כוח הגרר של האוויר). כדי להשיג יתרון זה, על הרוכבים לשמור על מרחק של כעשרים סנטימטר זה מזה, דבר המצריך תיאום בין רוכבי האופניים במקרה של שינוי כיוון פתאומי או עצירה לא מתוכננת.
הדבוקה יוצרת מעין מעטפת אווירודינמית לרוכבים שנמצאים בתוכה. לפיכך, הרוכבים הבולטים בקבוצות המשתתפות במרוץ מסתייעים בחבריהם לקבוצה, הנקראים דומסטיקים (פועלים). אלה רוכבים לפניהם ומצידיהם ומקטינים את חיכוך האוויר למובילי הקבוצות. במרוצים ברמות הגבוהות, רק בחלק המאוחר במרוץ נחשפים מובילי הקבוצות אל הרוח.
במרוצי ריצה ובשחייה במים פתוחים משתמשים במונח "דבוקה" במשמעות זהה. בצניחה, דבוקה היא קבוצת צנחנים הקופצים מן המטוס בזה אחר זה.
הדברה ביולוגית
הדברה ביולוגית היא התערבות יזומה של האדם במערכת אקולוגית שמטרתה להשיג שליטה על אוכלוסייתו של המזיק באמצעים אקולוגיים ובשיטות ביולוגיות. הצורך בהדברה ביולוגית עלה בשנים האחרונות עקב התגברות המודעות לצורך לצמצם את השפעת בני האדם בעיקר בחקלאות, שם נעשה שימוש נרחב בחומרי הדברה נגד מזיקים ומחלות, דבר אשר מביא לפגיעה באדם ובסביבה. דוגמאות להדברה ביולוגית במערכות אקולוגיות גדולות הן השימוש שנעשה בדגי גמבוזיה ובבצילוס ישראלי  להדברת יתושים. בתחום החקלאות ניתן לציין את הפיזור של זכרים עקרים של זבוב הפירות הים-תיכוני וכן השימוש בחרקים טורפים. כמו כן ישנן דוגמאות נדירות יחסית של הדברה ביולוגית המכוונת נגד מחוללי מחלות בחקלאות, כגון חיידקים ופטריות. קיימות מספר שיטות של ההדברה, שבהן משתמשים בפרומונים מלאכותיים על מנת לבלבל את הזכרים של העשים למשל, כך יוצרים "מסך ריח" המונע מהם להגיע.
הדברה ביולוגית בחקלאות
התחום המפותח והנלמד ביותר כיום של ההדברה הביולוגית הוא השימוש באויבים הטבעיים של מזיקים ממערכת פרוקי הרגליים (כגון חרקים ועכבישנים), אשר פוגעים בגידולי תרבות שונים, בדרך כלל גידולים חקלאיים. ככלל, נהוג לחלק את שיטות ההדברה הביולוגית של פרוקי-רגליים לשלוש:
יש להבדיל בין הדברה ביולוגית טבעית שבה אוכלוסיית מזיקים נמצאת כמעט באופן קבוע תחת שליטה של מרקם שלם של אויבים טבעיים המצויים בשטח, לבין הדברה ביולוגית יזומה שבה האדם מנסה להשיב איזון שהופר במערכת אקולוגית מסוימת לרוב בשטח חקלאי. באופן מעשי השימוש באויבים טבעיים נחלק גם הוא לשלושה:
דוגמה לתמרון הסביבה הוא שימוש בעץ כליל החורש להגנה על מטעי זיתים: לכליל החורש קיימת כנימה ייחודית בשם Cacopsylla pulchella המופיעה על קליפת הגזע באמצע האביב. פשפשים, ממשפחת האנתוקוריים, טורפים כנימה זו. בחודש יוני, כאשר פשפש כליל החורש נודד, טורפיו עוברים לעצי המטע וניזונים מהפשפשים הייחודיים להם. ניתן להשתמש בעץ התאנה באופן דומה.
חסרונות
להדברה הביולוגית יתרונות רבים על פני ההדברה הכימית, אולם אחד החסרונות הבולטים שלה הוא הסיכון שבעל-החיים שהובא אל האזור במטרה להילחם במזיקים ישגשג ויתרבה כך שייווצרו בעיות במערכת האקולוגית המקומית. סיכון זה פוחת במידה רבה כאשר משתמשים בבעלי חיים מקומיים כאמצעי הדברה ביולוגית, אולם במקרה שמדובר במין אקזוטי שאינו בן המקום, התוצאות עשויות להיות הרסניות. בעל החיים יכול להתרבות מאוד, לדחוק בעלי חיים מקומיים משטחי המחיה שלהם, להתחרות איתם על מקורות מזון ולהפוך למין פולש שפוגע במערכת האקולוגית המקומית. כך, לדוגמה, קרפדת הקנים שהובאה לאוסטרליה על-מנת להילחם במזיקים שחיו במטעי קני הסוכר המקומיים, התרבתה מאוד והפכה למזיק שפוגע במינים מקומיים רבים שלא הסתגלו להתמודד עם עורה הרעיל. אחד הפתרונות שנמצאים בשימוש הוא שימוש במדביר ביולוגי ספציפי שטווח הפונדקאים שלו מצומצם כגון צרעות טפיליות. כמו כן לפני הפיזור נבדקים פוטנציאליים בתנאי הסגר (non-target organisms). במקרה כזה ניתן לנסות להדביר את המין הפולש באמצעים כימיים (כגון ריסוס בחומרים רעילים), או להביא בעל-חיים נוסף, שיטרוף את המין הפולש - אולם בצעד כזה שוב יש את הסיכון שבעל החיים יהפוך למין פולש בפני עצמו.
הדברה ביולוגית במערכות גדולות
המשרד להגנת הסביבה, המפקח על הדברת החרקים, מכוון את הרשויות המבצעות את ההדברה לפעול בדרך ההדברה המשולבת ולהגיע ליעילות מרבית בהדברה תוך פגיעה מינימלית בבריאות הציבור, באיכות הסביבה ובערכי נוף וטבע ובמינימום הוצאות. מדיניות המשרד בנושא הלחימה במזיקים בכלל, דוגלת בשימוש באמצעים אקולוגיים על חשבון השימוש המקובל בחומרי הדברה כימיים, העלולים לגרום לנזק סביבתי ובריאותי. מלבד זאת, בשמורות טבע לא ניתן להשתמש בשיטה הנזכרת ולעיתים גם לא במקומות שהגישה אליהם אינה נוחה. על כן, כנגד הגישה של הדברה כימית עומדת שיטת ההדברה הביולוגית אשר ציבור גדול השוחר סביבה מצדד בה ורבים לה התומכים גם בקרב אנשי המקצוע.
צורון כימי
צורון כימי (Chemical species) הוא מינוח נפוץ בכימיה המתאר "ישות" כימית כמו אטום, יון, מולקולה, חלק פונקציונלי ממנה, קומפלקס או כל מבנה אחר, בהקשר של תגובות, מחקר, מדידה או תהליכים כימיים. השימוש במונח "צורון" נעשה בכל ענפי הכימיה ומשמש בהקשרים שונים לתיאור חומרים שונים. בדרך כלל המינוח מתייחס לקבוצות כלליות של חומרים בעלות מאפיינים פיזיקליים וכימיים דומים, לעיתים קרובות קבוצות לא יציבות, או במינוח כימי מקובל, בעלות זמן מחצית חיים קצר כגון חומרי ביניים ומצבי מעבר הנוצרים במהלך תגובות כימיות. דוגמאות לצורנים כימיים מסוג זה הם רדיקלים חופשיים, קרבוקטיונים, קומפלקס של זרז ומגיב. בכימיה סופרא מולקולרית נהוג להתייחס גם לקומפלקסים המורכבים ממספר מולקולות המקושרות זו לזו באמצעות קשרים חלשים כאל צורונים כימיים.
מלחמת הפדרציה-דומיניון
מלחמת הפדרציה-דומיניון (באנגלית: The Dominion War) היא עלילה מורחבת, אשר פותחה במספר קווי עלילה של "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9", סדרת מדע בדיוני אמריקאית בהפקת אולפני סרטי פרמאונט. ביקום הבדיוני של זיכיון "מסע בין כוכבים", מלחמת הפדרציה-דומיניון היא עימות צבאי בין כוחות הדומיניון, האיחוד הקרדאסי, ומאוחר יותר - הקונפדרציה של הברין, נגד בנות הברית מרביע אלפא - פדרציית הכוכבים המאוחדת, האימפריה הקלינגונית, ומאוחר יותר - אימפריית הכוכבים הרומולאנית.
מקום ההתרחשות המרכזי של הסדרה הוא בתחנת החלל שבפיקוד צי הכוכבים - חלל עמוק 9, הסמוכה לכוכב הלכת באג'ור. בסדרה, תחנת חלל זו ממוקמת בסמוך לחור התולעת אשר מאפשר נסיעות מיידיות אל רביע גמא, אזור בצד השני של הגלקסיה. במהלך עונה 2 של הסדרה, מופיע לראשונה "הדומיניון". במהלך עונות 2 ו-3 - מידע נוסף אודותיהם מתגלה לראשונה, עד אשר העימות מסלים בעונה 4, בעיקר בפרקים "Homefront" ו-"Paradise Lost". עלילת מלחמת הפדרציה-דומיניון עוסקת בנושאים אשר משנים את הערכים של הדמויות, באופן שלא נוסה בעבר בסדרות "מסע בין כוכבים" מוקדמות יותר, וזכתה לתגובות מעורבות מצד המבקרים. כמו כן, פיתוח העלילה של מלחמת הפדרציה-דומיניון שינה את האופן שבו הסדרה נכתבה, תוך העברת הדגש מפרקים אפיזודיאלים, לפורמט נרטיבי-המשכי.
רקע
בשנת 2002, מפיק "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9 איירה סטיבן בהר ציין כי בניגוד לכמה עלילות, אשר נבעו מרעיון קטן אחד, יצירתו של נבל-העל הדומיניון וקו העלילה המרכזי היו "מאוד מחושבים". בהר אמר כי האזכור המוקדם ביותר של הדומיניון ניטע בכוונה בפרק קומי מהעונה השנייה אודות הפרנגים, על מנת להשאיר את הקהל עם תחושה של זלזול בחשיבות האזכור. הוחלט כי צריך שלרביע גמא תהיה אווירה אשר תבדיל אותו מרביע אלפא. המפיקים רצו להציג את האזור כמשהו שונה מ-"חלל לא ממופה", ולהימנע מלחקות את ההרפתקאות של "מסע בין כוכבים: הדור הבא", בעוד סדרה נוספת של עלילות המתמקדות בעיקר בנושאים של חקר של חלל חדש. לאחר 18 חודשים של חשיפה ל-"מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9", המפיקים החליטו לאפיין את הדומיניון כ-"אנטי-פדרציה". התסריטאי ועורך התסריט רוברט יואיט וולף הסביר כי מהלך זה גם מבדיל בין "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9", לבין ממשיכת דרכו - "מסע בין כוכבים: וויאג'ר" - סדרה שבה ספינת חלל אבודה חוצה את רביע דלתא הכאוטי של גלקסיית שביל החלב.
במקום ליצור גזע חייזרים חדש בודד, שלושה גזעים הוצגו בו זמנית: המשתנים, הוורטה והג'מהדאר. שלושה גזעים אלה נועדו לייצג את החזית של ציוויליזציה עתיקה המבוססת על פחד, בניגוד לאחדות של הפדרציה המבוססת על קשרי ידידות. בהר, וולף, התסריטאי פיטר אלן פילדס וג'ים קרוקר השתתפו בפגישות על מנת לפתח את המאפיינים של מינים אלו, ומצאו השראה כללית ב-"סדרת המוסד" של אייזק אסימוב. המפיק בפועל מייקל פילר הציע את הרעיון שמייסדי הדומיניון יהיו מאותו הגזע אליו משתייך אודו לקראת מועד הסיום של הפקתה של העונה השנייה, וגילה כי וולף ובהר דנו גם באפשרות זו. דמותו של אודו מופיעה בסדרה, ללא כל ידע אודות מקורותיו האמיתיים.
לדברי התסריטאי רונלד ד. מור, המפיק ריק ברמן במקור תכנן שמלחמת הדומיניון תהיה המוקד של שלושה-ארבעה פרקים בלבד, אולם בהר התכוון להרחיב את קו העלילה הזה לאורכה של כל הסדרה. מור הצהיר כי ברמן תחקר לעיתים את צוות הכותבים אודות מידת האלימות הכלולה בפרקים מסוימים. ברמן הביע דאגה לגבי השלכות ארוכות טווח על הדמויות הראשיות, כגון אובדן רגל של אחת הדמויות במהלך העונה השביעית. הכותבים היו בעד הגברת האלימות, בטענה כי הדבר מוצדק לאור קווי העלילה העוסקים בהתקדמות המלחמה בדומיניון. מייקל פילר תמך ברעיון שהשלכות של אירועים קודמים צריכות להיות מורגשות גם בפרקים שלאחר מכן, וכן שהדמויות צריכות "ללמוד שלמעשים יש תוצאות", גם אם תוצאות כאלה היו להוביל לכיוונים שפילר לא דמיין בהתחלה. מור הצהיר כי הצילומים של "מסע בין כוכבים: וויאג'ר" גזלו יותר מדי מזמנם של ברמן ופילר החל מהעונה השלישית של "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9", כך שהתאפשר לבהר לקדם את הרעיונות היצרתיים שלו בהצלחה רבה יותר. עם סיומה של "מסע בין כוכבים: הדור הבא", התאפשר לצוות הכתיבה להקדיש זמן רב יותר בעבודה על תסריטים ל-"מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9". הכותבים מצהירים על עצמם כי הם מעריצים של טכניקות התסריט אשר בהן נעשה שימוש ב-"מסע בין כוכבים: הסדרה המקורית". מור מצטט את הפרק "Errand of Mercy" משנת 1967 כבעל השפעה רבה על אופן הטיפול במלחמת הפדרציה-דומיניון.
תקציר העלילה
ב-"Emissary", פרק הבכורה של "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9"- פדרציית הכוכבים המאוחדת שולחת את קומנדר בנג'מין סיסקו לקחת פיקוד על תחנת החלל חלל עמוק 9. התחנה ממוקמת ליד חור תולעת יציב הממוקם ברביע אלפא, שמוביל לרביע גמא של גלקסיית שביל החלב, מרחק של כמעט 70,000 שנות-אור. תחנת החלל "חלל עמוק 9" מועברת ממסלולה ההיקפי סביב כוכב הלכת באג'ור אל מקום סמוך, לפני חור התולעת, על מנת לתבוע ריבונות עליה. חלליות מתחילות לעבור דרך חור התולעת אל רביע גמא, על מנת לחקור, להתיישב ולסחור. אנשי הצוות שעל ספינות אלו לא היו מודעים לכך שם נכנסו לאזורו של מרחב הנשלט על ידי הדומיניון - איחוד של כוכבי לכת, המשליט סדר באמצעות כוח והפחדה.
המייסדים זוממים פעולות חבלה וטרור נגד רביע אלפא, אשר משאירות ממשלות רבות בפחד ממשתנים מסתננים, אשר מסוגלים להיות בעלי כל צורה פיזית. כאשר כדור הארץ מותקף, חבורה של קציני צי הכוכבים מנסים, באופן בלתי-חוקי, להטיל ממשל צבאי בליבה של הפדרציה. האימפריה הקלינגונית פולשת לקרדאסיה, תחת הנחה המוטעית כי לדומיניון היה יד בהפיכת הממשלה הקרדאסית. מאוחר יותר, הפדרציה חושדת כי גאורון, קנצלר המועצה הגבוהה של הקלינגונים, הוא משתנה. בסופו של דבר מסתבר כי היה זה תכסיס של הדומיניון, שנועד לעודד את הפדרציה להתנקש בגאורון, ובכך להעמיק את הקרע שבין הפדרציה לקלינגונים (שהחל בגינוי הפלישה על ידי הפדרציה). במהלך ניסיון ההתנקשות, הפדרציה חושפת כי הגנרל הקלינגוני מרטוק הוא למעשה משתנה. כשנתיים לאחר מכן - מרטוק האמיתי, ביחד עם ד"ר ג'וליאן באשיר ואחרים, ימצאו את עצמם כלואים במחנה שבויים של הדומיניון, ברביע גמא, בעוד משתנים מתחזים אליהם ברביע אלפא. זמן קצר לפני בריחתם מהכלא, הדומיניון מצליח לדחוק את הקרדאסים להצטרף כחברים בדומיניון, וכך מבססים את נוכחותם ברביע אלפא. בהבינם את הסכנה, הפדרציה והקלינגונים מאחדים כוחות, על מנת למנוע את ההתעצמות הצבאית של הדומיניון, ומשתפים פעולה על מנת להציב שדה מוקשים בכניסה של חור התולעת הבאג'ורנית. הגנרל מרטוק, שחולץ מהכלא, ממונה להיות הנספח הצבאי של האימפריה הקלינגונית על חלל עמוק 9, וכמפקד הכוחות הקלינגונים המוצבים בתחנה.
עם זאת, הדומיניון מתחיל להתקדם, ותופס את השליטה על תחנת החלל חלל עמוק 9. לאחר נסיגה קצרה, קפטן סיסקו מצליח לכבוש מחדש את התחנה ולשוב אליה, אולם העימות הרחב יותר ממשיך. קשיים חדשים ניצבים בפני בעלות הברית של רביע אלפא, כמו גזע הלוחמים הברין, אשר מצטרפים אל המלחמה לצד הדומיניון. טקטיקות מפוקפקות מאומצות בחתירה אחרי ניצחון, לרבות הפצה של וירוס מהונדס בין המייסדים, שנוצר על ידי יחידת הצללים של הפדרציה הנקראת "מדור 31". כמו כן, נעשה שימוש בתחבולה, הכוללת רצח, על מנת לגייס את הרומולאנים כנגד הדומיניון.
הצטרפות הברין לדומיניון גורמת לדומיניון להתחיל לזלזל בקרדאסים ולהעדיף את הברין על פניהם. הזלזול וההשפלה שחווה הגזע הקרדאסי הגאה גורם למנהיג קראדסיה, לגאט דמאר, להקים תנועת התנגדות מחתרתית לדומיניון.
בסופו של דבר, הדומיניון נאלץ לסגת אל כוכב הבית של הקרדאסים - קרדאסיה פריים - שם הוא מוצא עצמו מנותק מכל תגבורת. המשתנה הנקבה המפקדת על כוחות הדומיניון מודיעה לאודו כי הג'מהדאר ילחמו עד הסוף, על מנת למנוע מתקפת-נגד אל תוך רביע גמא של בעלות הברית מרביע אלפא. אודו מבטיח לה כי הפדרציה לא תעשה זאת, בעוד שאר בעלות בריתה חלשות מדי מכדי לעשות זאת. לאחר שהשניים נקשרים זה לזה, אודו מרפא את המשתנה הנקבה מהמחלה הביולוגית שתקפה אותה ואת יתר המייסדים, באמצעות תרופה שרקח ד"ר באשיר, ובשם הדומיניון - היא מסכימה להיכנע ולסיים את המלחמה.
פירוט העלילה
העלילה של מלחמת הפדרציה-דומיניון מוצגת ברצף של קווי עלילה המשתרעים החל מעונה 2 ועד לעונה 7 של "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9" והמקושרים ביניהם על פי החלטותיהם של עורכי, תסריטאי ומפיקי הסדרה.
עונה 2: היכרות עם הדומיניון
לאחר מספר פגישות ראשוניות לצורך העלאת רעיונות, הכותבים החלו לשלב בפרקים של העונה השנייה רמיזות לקיומו של הדומיניון. הכוונה הייתה להגביר בהדרגה את המודעות של הקהל לקיום ישות מדינית גדולה ונרחבת הפועלת מאחורי אירועים תמימים לכאורה המתרחשים ברביע גמא. הדומיניון והשיטות שלו נחשפים בשלושה פרקים בעונה זו.
הפרק "Rules of Acquisition" הוא הפרק שבו הדומיניון מוזכרים לראשונה. בפרק זה, הפרנגי קווארק מגלה כי ברביע גמא קיים גוף חזק, המאגד תרבויות רבות, אשר ייתכן ועשוי להיות מעוניין לכונן יחסי מסחר. דיאלוג אחד בפרק, שנראה חסר כל חשיבות בהקשר של פרק קליל זה, תוכנן ליצור שינוי משמעותי בדינמיקה של "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9".
בעוד גזעים מרביע אלפא מתחילים ליישב כוכבי לכת ברביע גמא, ונוכחותם הופכת לידועה, דיווחים מטרידים מצביעים על כך שמה שהדומיניון אינם יכולים להשיג באמצעות מסחר - הם תופסים בכוח. דיווחים אלו מקבלים תוקף בפרק "Sanctuary", כאשר צי גדול של ספינות חלל סקריאניות (Skrreea) מופיעות ברביע אלפא, בחיפוש אחר כוכב בית חדש, לאחר כיבוש כוכב הבית המקורי שלהם על ידי כוחות הדומיניון. המפיק מייקל פילר ציין כי העלילה עוררה ויכוח בעולם האמיתי, סביב הצעת חוק 187 במדינת קליפורניה, הנוגעת לזכויותיהם של שוהים בלתי חוקיים.
בפרק הסיום של העונה השנייה, "Jem'Hadar", מתיר לעצמו התסריטאי רוברט יואיט וולף להפתיע את הקהל, ולאתגר את דעותיהם בנוגע לבטיחות של הפדרציה וצי הכוכבים, כאשר ה-"אודיסיאה" (Odyssey), ספינת חלל מדגם "גלקסיה" (Galaxy) - דגם דומה לזה של האנטרפרייז-D של "מסע בין כוכבים: הדור הבא", מובסת בקרב ומושמדת. הדומיניון מתגלה להיות אימפריה אכזרית, המשתמשת בשיטות של "מקל וגזר" על מנת לשלוט באחרים, עם שלושה גזעים שונים המבצעים תפקידים מכריעים. הג'מהדאר - פלוגות המחץ של הדומיניון - לוכדים את קומנדר סיסקו, קווארק וחייזרית טלקינטית בשם אריס, אשר מתגלה להיות סוכנת כפולה, המשתייכת לגזע הוורטה - הנושאים-ונותנים והאדמיניסטרטורים של הדומיניון. הג'מהדאר שולחים נציג אל תחנת החלל חלל עמוק 9 עם הודעה כי חדירות נוספות לחלל הדומיניון תהיינה בלתי-נסבלות, וכן למסור לידי מייג'ור קירה רשימה של מושבות וספינות חלל אשר הושמדו בגין הסגת גבול. הפדרציה משגרת צוות חילוץ, על מנת להשיב את סיסקו לתחנה, אולם לאחר חילוצו, בזמן נסיגת הכוחות אל רביע אלפא, ספינת ג'מהאדר מבצעת מהלך קמיקזי, מתרסקת אל תוך ה-"אודיסיאה", וכתוצאה מכך - שתי הספינות נהרסות כליל.
עונה 3: היכרות עם המייסדים
עם סיומה של "מסע בין כוכבים: הדור הבא", מספר מכותביה, בהם רונלד ד. מור, החלו לכתוב באופן קבוע עבור "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9", שהחלה את עונתה השלישית. רוברט יואיט וולף הצטרף אל איירה סטיבן בהר בכתיבת תסריטי הפרקים המפתחים את קו העלילה של הדומיניון, החל מ-"The Search", פרק הפתיחה הכפול של עונה 3. בהר הפך למפיק מלא בסביבות אמצע העונה, לאחר עזיבתו של מייקל פילר.
בפרק הכפול הפותח את העונה, "The Search", קומנדר סיסקו חוזר ממטה צי הכוכבים שעל כדור הארץ אל תחנת החלל חלל עמוק 9, על סיפון אבטיפוס של ספינת חלל מדגם "דיפאיינט", ששמה: ה"דיפאיינט". היה צורך לשכנע את המפיק ריק ברמן ששילובה של הדיפאיינט בסדרה זו לא תסיח את דעתם של הצופים מוויאג'ר - ספינת החלל המרכזית של הפקת "מסע בין כוכבים" האחרונה (דאז) - "מסע בין כוכבים: וויאג'ר". החלטה התקבלה בהתבסס על כך שנדרשה ספינת חלל על מנת שיתאפשר לספר מגוון סיפורים שמתרחשים מחוץ לתחנת החלל חלל עמוק 9, ושספינה זו תהיה בעלת פוטנציאל להתנגד לג'מהדאר, אשר כבר הדגימו את יכולותיהם להשמיד ספינות חלל גדולות. על פי סקר דעת קהל, צופים גברים צעירים קיוו לעוד פרקים מכווני-פעולה, עם סכנות גדולות יותר.
פרקי עונה 3 העוסקים בדומיניון מתמקדים בעיקר בקשר שבין אודו לבין בני-עמו, והעמדות הסותרות שלהם כלפי צורות חיים תבונתיות "מוצקות". הדיפאיינט נכנסת אל רביע גמא בשליחות שלום, לאיתור המייסדים בפרק "The Search", בו נחשף כי המייסדים הם מאותו הגזע כמו אודו. למרות התשוקה הבוערת בו לשוב אל ביתו ("הקשר הגדול"), הוא מוצא את הפילוסופיה של בני-עמו - זה שאתה שולט בו לא יכול לפגוע בך - מתועבת, ומבקש מהם לאפשר לו לחזור לרביע אלפא. המייסדים, המיוצגים על ידי דמות המזוהה רק כ-"משתנה נקבה", נענית לבקשתו, בתקווה כי בסופו של דבר הוא ישוב אליהם.
היבט נוסף של הדומיניון שזוכה לחשיפה נרחבת יותר בעונה 3 הוא הג'מהדאר. בפרק "The Abandoned", תינוק-ג'מהדאר נמצא לבדו, והוא מתבגר תחת השגחתו והנחייתו של אודו. הצוות של תחנת החלל חלל עמוק 9 עדים לקשיים של הג'מהדאר בהסתגלות לחיים בחברה בעלת חוקים שונים מאלו של תרבותו המולדת. אייברי ברוקס, במאי פרק זה, הדגיש סיפור זה כמטפורה על בני-נוער אפרו-אמריקאים של המאה ה-20, ועל הקשיים שלהם עם התמכרויות ואלימות, השילוב שלהם בחברה האמריקאית והדרך שבה אופן הגידול שלהם עשוי לתרום לבעיות אלו. ברוקס הבטיח כי אודו ממשיך לתמוך בהתבגרות הג'מהדאר, אף על פי שהנסיגה של החייזר אל התבנית שאליה הדומיניון ייעד אותו, כפרשנות על איך החברה המודרנית צריכה לפעול עם צעירים.
הפרק "Improbable Cause" והמשכו "The Die is Cast" מתארים הרפתקאה הנוגעת בחיפוש אחר מקום הימצאו הסודי של כוכב הבית של המייסדים. לאחר המפגש הראשון עם המייסדים, "מסדר האובסידיאן" - גוף מודיעיני חשאי קרדאסי - כרת ברית לשיתוף פעולה עם "טאל שיאר", מקביליהם הרומולאנים, ויחד הם פתחו במתקפת-מנע סודית שמטרתה להשמיד את כוכב הבית של המייסדים, בתקווה כי המייסדים ימותו ויתר הדומיניון יקרסו. הדומניון מצליח לפתות את צי מסדר אובסידיאן ואת צי הטאל שיאר אל תוך מלכודת, ומשמיד את שני הגופים. אווירה של חשדנות מתבססת בין מעצמות רביע אלפא, כתוצאה מיכולתם של המשתנים להחליף זהויות ולהתחזות לאחרים; יכולת אשר מהווה את הבסיס לעלילות בעונה הרביעית.
פרק סיום העונה השלישית אשר התגבש היה שונה באופן משמעותי מהחזון הרעיוני של צוות ההפקה. סרטי פרמאונט התנגדו לרעיון כי העונה תסתיים בקליף האנגר, אשר יחשוף נוכחתו של משתנה על כדור הארץ. על מנת להמשיך את מוטיב הפרנויה אודות משתנים והדומיניון, התסריט הראשוני של הפרק "The Adversary" היה מיועד לבסס סיפור אודות מצוד אחר מייסד על סיפון הדיפאיינט, המשלב אלמנטים נרטיביים אשר בתחילה התכוונו לעשות בהם שימוש רק במהלך עונה 4. הפרק, בגרסתו הסופית, מציג עלילה מצומצמת יותר מבחינת זירות ההתרחשות שלה תוך שימוש בתפאורות קיימות, ובכך מפחית את עלויות ההפקה.
עונה 4: הסתננות המייסדים וערעור היציבות הפוליטית
ריק ברמן, רוברט יואיט וולף ואייר סטיבן בהר התכוונו במקור לפתוח את העונה הרביעית עם פרק כפול, סיפור אשר נדחה מסוף העונה השלישית, שבסופו של דבר הפך לפרק "Homefront" ולהמשכו "Paradise Lost". סרטי פרמאונט קבעו כי על הכותבים למצוא פתיחה אחרת לעונה, אשר תספק את הקהל, אבל בלי לתת הוראות ספציפיות. צוות ההפקה החליט להתחיל קו עלילה המבוסס על החשדות ההדדיים בין הפדרציה לבין האימפריה הקלינגונית, אשר לבסוף הובילו לסכסוך בין בעלות הברית לשעבר, אשר נוצר בהשראת קו עלילה מהפרק "The Die is Cast" מהעונה השלישית. עם הציפייה כי הקלינגונים ישובו בפרקים עתידיים,ריק ברמן הציע להשיב מ-"מסע בין כוכבים: הדור הבא" את דמותו של הקלינגון וורף כקצין קבע על סיפון תחנת החלל חלל עמוק 9. בעוד שהן העלילה והן הדמות החדשה פתחו אפשרויות מעניינות, המפיקים הרגישו שהחזון שלהם עבור "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9" סטה ממסלולו למשך כמעט שנה.
בפרק "Hippocratic Oath", ד"ר באשיר וצ'יף או'בריאן מתווכחים ביניהם אם לרפא קבוצת חיילי ג'מהדאר מההתמכרות שלהם לסם "קטרסל לבן", בתקווה כי לאחר מכן הם ימרדו בדומיניון. הפרק מעלה שאלות מוסריות אודות זהותו של האויב האמיתי, הגבולות של החובה לציית לפקודות והאם חיילים אחראים לפעולות של מנהיגיהם. הפרק "To the Death" מעמיק את העיסוק בנושאים של חובות ונאמנויות החייל, וכן מעמת את כללי המשמעת השונים שעל פיהם נוהגים קציני צי הכוכבים/חיילי הג'מהדאר. בנוסף, הפרק מציג את נציג הוורטה ואיון, אשר הופך לדמות הוורטה הבולטת ביותר למשך יתר פרקי הסדרה.
בפרק "Homefront", חוסר האמון שנוצר על ידי המשתנים נמשך, עם קפטן סיסקו החושד באביו. הקפטן ממליץ שמצב חירום יוכרז על פני כדור הארץ. בפרק "Paradise Lost", מספר קציני צי הכוכבים מרחיקים לכת ומנסים לבצע הפיכה צבאית כנגד נשיא הפדרציה, לאחר שמתגלה כי משתנים הסתננו לכדור הארץ וביצעו פיגועי טרור. כתוצאה מכך, מתפתח עימות מזוין בין שתי ספינות חלל של צי הכוכבים, הנלחמות זו זו, לראשונה מזה 100 שנה (על פי ציר הזמן של יקום "מסע בין כוכבים). קפטן סיסקו מצליח לכפות על אדמירל לייטון לחדול מניסיונותיו להטיל ממשל צבאי, באומרו: "אתה נלחם את המלחמה הלא נכונה!". השורה האהובה של בהר מפרק זה, היא: "גן העדן מעולם לא נראה כל כך חמוש היטב". שורה זו מדגישה את אחד מבין מקרים רבים בהם "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9" מצביעה על סוגיות מעשיות העוסקות בשמירה על תרבות השלום של הפדרציה, ובבחירות המוסריות והבלתי-מוסריות שנעשו על מנת להשיג אידיאל זה.
עונה 5: התעצמות לקראת המלחמה
בעונה החמישית, תוכניות הפלישה של הדומיניון אל רביע אלפא מגבירות קצב, כפי שניתן לראות בפרקים כגון "Apocalypse Rising", "In Purgatory's Shadow", "By Inferno's Light" ו-"Blaze of Glory". רוברט יואיט וולף ואיירה סטיבן בהר שיתפו פעולה שוב, ביצירת חמשת פרקי העונה העיקריים הנוגעים לדומיניון.
בפרק פתיחת העונה החמישית "Apocalypse Rising", אודו מגלה כי בני-עמו מסוגלים לרמות את בני-מינם, באותה מידה שהם מרמים את ה-"מוצקים", כאשר הם גורמים לו להאמין כי הקנצלר הקלינגוני גאורון הוא משתנה, בעוד המשתנה האמיתי הוא הגנרל מרטוק. עלילה זו תוכננה להעביר את הפוקוס של פרקי "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9" מקווי העלילה של וורף והקלינגונים- חזרה אל המאבק עם הדומיניון.
בפרק "In Purgatory's Shadow" מתגלה כי ד"ר באשיר נחטף, נכלא למשך מספר שבועות ובינתיים הוחלף על ידי משתנה המתחזה לו. הכפיל מחבל בניסיונות הפדרציה לסגור את חור התולעת, ומנסה להרוס את השמש הבאג'ורית על מנת לפלס את הדרך עבור כוחות הפלישה של הדומיניון אל רביע אלפא. בפרק העוקב, "By Inferno's Light", הקרדאסים - תחת הנהגתו של דוקאט - הופכים לחברים בדומיניון. הפדרציה והאימפריה הקלינגונית מיישבים את ההדורים ביניהם ומתאחדים כנגד האיום המשותף. הגנרל מרטוק, אשר חולץ מכלא הדומיניון יחד עם באשיר, ממונה להיות המפקד של הכוחות הצבאיים הקלינגוני המוצבים מעתה על תחנת החלל חלל עמוק 9.
פרק סיום העונה החמישית, "Call to Arms", מבשר את תחילתה של מלחמה בהיקף מלא בין הדומיניון לפדרציה, שתימשך לאורך שתי העונות האחרונות של הסדרה. כאשר הדומיניון מתחיל לשלוח ספינות דרך חור התולעת, בעלי הברית של רביע אלפא מחליטים לבנות שדה מוקשים בפיתחה, על מנת לחתוך את קו האספקה. באג'ור שוקלת האם לעמוד לצד חבריה מהפדרציה, או להישאר נייטרלית לקראת המלחמה המתקרת ובאה, על מנת להגן על עצמם. קפטן סיסקו משכנע אותם כי הנייטרליות היא הבחירה הטובה ביותר עבורם.
עונה 6: מלחמה כוללת
בתחילה, ריק ברמן תיאר לעצמו כי מלחמת הפדרציה-דומיניון תימשך מספר מצומצם של פרקים, אשר בסיומם ייושבו כל קווי העלילה בנושא בצורה מהירה. במהלך תכנון רצף העלילה, איירה סטיבן בהר, רונלד ד. מור והכותבים הגו שרשרת ארוכה של 5–6 פרקים הקשורים זה לזה, החל מהפרק "A Time to Stand", וכלה בפרק "Sacrifice of Angels"; תוך כדי עבודתם - התרבו הנושאים אשר חייבו התפתחות עלילתית רחבה יותר. קודם לכן, אף תסריטאי לא היה שותף לכתיבת רצף פרקים באורך שכזה, ומור, בהר, והתסריטאי המתחיל והמפיק הנס ביימלר, כולם הצהירו כי תהליך הכתיבה השתנה כתוצאה מכך, עם יותר שיתוף פעולה ואינטראקציה עם ההפקה, מאשר כל עונה קודמת של "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9". הפוטנציאל להמשכיות שברמן רצה בה מאז תחילת "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9", הניב פירות כתוצאה מקווי העלילה המרובים שהצטברו ליצירת מלחמת הפדרציה- דומיניון.
חזרתו של דוקאט כמפקד תחנת החלל "חלל עמוק 9" שכעת נמצאת תחת שליטת הדומיניון - איפשרה לכותבים לעמת בין תחנת החלל שבדמיונו של הקהל לבין גילגולה כמתקן כרייה קרדאסי לשעבר. לוחמת החופש לשעבר מייג'ור קירה מתחבטת מחדש בקוד האתי שלה כאשר היא עומדת על הגבול של שיתוף-פעולה עם האויב. אולם בפרק "Rocks and Shoals" התאבדות של נזירה באג'ורנית מזכירה לה את המציאות המורכבת של המצב. כמו כן, בפרק זה עולים מחדש נושאים כגון אתיקה צבאית, כאשר על קפטן סיסקו להתחשב במוסריות של יציאה למארב כנגד יחידת חיילים אשר מפקדיהם זנחו אותם, בעוד האירועים כופים עליו לפעול אחרת. בפרקים "A Time to Stand" ו-"Behind the Lines" דמותו של אודו נקרעת בין האמון שניתן לה מצד קירה וחבריו שנותרו על התחנה, לבין מעמדו כמייסד, אשר מתבקש מצד הדומיניון להצטרף אל ישיבות הנהלת התחנה. למשך כמה פרקים אודו זונח את חבריו לטובת התחברות עם המשתנה הנקבה.
היוצרות מתהפכות שוב, כאשר צי הכוכבים כובש מחדש את תחנת החלל חלל עמוק 9, בסיומם של ששת הפרקים הפותחים את העונה (האחרון שבהם: "Sacrifice of Angels"). בסופו של קרב עקוב מדם, הדיפאיינט ניצבת לבדה בניסיון להדוף אלפי ספינות חלל של הדומיניון, הנכנסות דרך חור התולעת, בדרכן אל רביע אלפא. התערבות מצד נביאי חור התולעת, הנחשבים לאלים על ידי הבאג'ורנים, גורמת לדמויות להרהר בשאלות של אמונה וגורל. התסריטאי האנס ביימלר קיווה לכלול הרמזים מיתולוגיים, באומרו: "זהו חומר גיבור-טראגי. גיבור [סיסקו] לוקח את הדברים לאחרים, אבל לא בהכרח מוצא בעצמו מנוחה, כתוצאה מכך". איירה סטיבן בהר משווה את סיסקו לדמות המקראית משה, שלא מצליח להגיע אל הארץ המובטחת, ואת דמותו של איתן אדוארד, מהמערבון "המחפשים" (שנת 1956), אשר אינו חוזר אל משפחתו, גם לאחר שמשימתו הושלמה. בהיבט זה לאופי של דמותה של סיסקו - היה זה מוצדק להשתמש בהתערבות אלוהית, על מנת לפתור את איום הדומיניון: הצי נעלם והפדרציה כובשת מחדש את תחנת החלל "חלל עמוק 9". התבוסה עולה לדוקאט בבריאותו הנפשית, בחיי ביתו טורה זיאל (שנרצחה בידי דוקאט), ובמעמדו כמנהיג הקרדאסים. דוקאט הוא הראשון, אך לא היחיד, שצריך להתמודד עם הכאב של אובדן כתוצאה מהעימות הצבאי. מאוחר יותר, בפרק סיום העונה השישית "Tears of the Prophets", וורף מאבד את אשתו ג'דזיה דקס, הנהרגת על ידי דוקאט.
אף על פי שגם בעונות קודמות של "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9" היו עלילות שכללו מקרי מוות, הפרק "Far Beyond the Stars" מתאר כיצד קפטן סיסקו מתמודד עם אובדן של חבר קרוב ברמה פסיכולוגית עמוקה יותר. הוא חווה חזיונות של עצמו מתעמת מול אפליה גזעית נגד אפרו-אמריקאים בשנות ה-50 של המאה ה-20 ויוצר הקבלות שימושיות הקשורות לחייו על תחנת החלל חלל עמוק 9. תגובתו של סיסקו למחיר הדמים של מלחמת הפדרציה-דומיניון נבחנת מחדש בפרק "In the Pale Moonlight".
בנוסף, בעונה 6 מופיע לראשונה מדור 31, ארגון סודי המוקדש לשמירת העקרונות של הפדרציה - אך ללא תלות במחיר ובלגיטימיות של השיטות שלה. בפרק "Inquisition", ד"ר באשיר מסרב להצעה להצטרף למדור 31 ומדווח על מעשהו לקפטן סיסקו, אולם עדיין שוקל את משמעותו: "אבל מה זה היה אומר עלינו? שאנחנו לא שונים מאויבנו? שאנחנו מוכנים להשליך את כל העקרונות שלנו כדי לשרוד?". תשובתו של סיסקו: "הלוואי שהייתה לי תשובה בשבילך".