cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מישל אקרס
קריירה
מאז פרישתה ממשיכה אקרס לתמוך בעידוד כדורגל הנשים ובטיפוחו. בנוסף פרסמה מספר ספרים, כולל ביוגרפיה אישית על מלחמתה בתסמונת העייפות הכרונית.
בשנת 2002 נבחרה בצוותא עם סון ון הסינית בתואר כדורגלנית המאה מטעם פיפ"א.
שנתיים לאחר מכן, בשנת 2004, נבחרה אקרס ביחד עם חברתה לנבחרת, מיה האם, להיכנס לרשימת פיפ"א 100 - 125 שחקני הכדורגל החיים הטובים בעולם. אקרס והאם היו שתי הנשים היחידות ברשימה זו. באותה השנה, אקרס נכנסה להיכל התהילה הלאומי, ביחד עם אריק וינלדה ופול קליגיורי.
קורונה קיילצה
קורונה קיילצה (בפולנית: Korona Kielce) היא קבוצת כדורגל פולנית המשחקת בליגת העל הפולנית. הקבוצה מייצגת את העיר קיילצה. מאז היווסדה לא זכתה הקבוצה בתואר כלשהו, היא מדורגת בתחתית הטבלה. בשנת 2007 עברה לאצטדיון חדש. הקבוצה הגיעה לחצי גמר הגביע הפולני בשנת 2006 ולגמר הגביע הפולני בשנת 2007.
כוחה של אהבה (שיר של נטלי פרץ)
כוחה של אהבה הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת המזרחית-ים תיכונית נטלי פרץ. השיר יצא לאור ב-13 במרץ 2018, כסינגל שלא מתוך אלבום, תחת חסות של חברת התקליטים, "Mobile1 Music".
בסמוך לצאתו של השיר כסינגל, העלתה פרץ קליפ עם מילותיו של השיר, לערוץ היוטיוב הרשמי שלה.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי ניסים מרי, הופק על ידי אלי קשת והולחן על ידי אבי גוטמן. השיר זכה להצלחה רבה, וכעבור כמה ימים מצאתו, הודיעה פרץ בעמוד הפייסבוק שלה כי השיר הפך לאחד מן השירים העבריים המושמעים ביותר באפל מיוזיק, במרץ 2018.
ביקורת
אתר המוזיקה "הכותל הישראלי" סקר את השיר ואמר עליו כי: "יש כאן יותר מדי שבירות של מילים בביצוע ומשיכה של אחרות, אבל בסך הכלל נטלי פרץ מפגינה יכולת ביצוע מצוינות. החוזק שיוצא מהשירה שלה מבטא היטב את המילים של האישה שלא נותנת עוד הזדמנות לגבר שנטש לטובת אחרת: בטוחה בעצמה, יציבה, אמינה".
ברווז הרלקון
מאפיינים
ברווז זה מגיע למשקל 590–726 גרם בזכרים ו-500–590 גרם בנקבות ואורכו 38–45 ס"מ. הזכר בעל צבעים מקושטים ובעל ראש וצוואר כחול כהה עם פסים לבנים ושחורים בקצוותיהם והם מצויים גם על הגוף האפור, עם הבטן האדמונית והזנב שחור. המקור אפור ומצדדיו 2 פסים לבנים העוברים אחורה עד הצוואר. הנקבות חומות עם לחיים לבנות וכן קצוות שחורים בזנב ובכנפיים שלהם. ברווזים אלה הם שחיינים טובים ויודעים גם לצלול. הם חיים בקבוצות קטנות.
ברווז זה חי באזור הארקטי באמריקה הצפונית, גרינלנד, איסלנד ובמזרח רוסיה. הוא חי בטונדרה הקפואה ומצוי לאורך זרמים מהירים וכן לאורך החוף. הקן ממוקם קרוב למים ועשוי מצמחייה ומנוצות. בחורף הם נודדים יותר דרומה. הם נדירים באירופה. הברווז צולל כדי להשיג רכיכות, סרטנונים, דגיגים ויצורים תת-מימיים נוספים וכן חרקים ועשבים.
ברווזים אלה לא נמצאים בסכנה, אך האוכלוסייה של מזרח אמריקה נמצאת בירידה, בעיקר עקב זיהומים של שדות נפט ועקב אובדן בתי הגידול עקב תעשיית מכונות כוח המזהמות את החופים.
We Found Love
We Found Love (בעברית: מצאנו אהבה) הוא הסינגל הראשון מתוך אלבומה השישי של הזמרת ריהאנה, Talk That Talk שיצא ב-22 בספטמבר 2011. בסינגל מארחת ריהאנה את הדי ג'יי קלווין האריס. השיר משתייך לז'אנר האוס ודאנס-פופ והופק ונכתב על ידי האריס. ב-19 באוקטובר יצא הווידאו קליפ של השיר.
במצעד הפזמונים האמריקאי בילבורד הוט 100 נכנס הסינגל לטופ 10 אחרי שבועיים של השמעות ברדיו, ובכך הפך לסינגל ה-20 של ריהאנה שנכנס לטופ 10. ריהאנה שברה שיא זה בכך שהגיעה אליו לאחר 6 שנים ו-9 חודשים. השיר נכתב במקור לזמרת ליאונה לואיס, אך לאחר שהזמרת הקליטה דמו לשיר הוחלט לתת אותו לריהאנה. השיר זכה להצלחה רבה והגיע למקום הראשון במצעדי סינגלים שונים ברחבי העולם, ביניהם מצעד הסינגלים הבריטי ומאוחר יותר גם במצעד הבילבורד הוט 100, ונשאר במקום הראשון במשך 9 שבועות רצופים ועוד שבוע אחד ובכך הפך ללהיט הגדול ביותר של ריהאנה ועקף את הצלחתם של "Umbrella", אשר נשאר במקום הראשון במשך שבעה שבועות, ו-"Love The Way You Lie" שנשאר בפסגת המצעד במשך שבעה שבועות. בנוסף, הגיע הסינגל למקום החמישי במצעד הפזמונים השנתי של בריטניה. השיר הוא הסינגל הנמכר ביותר של הזמרת ואחד מהנמכרים ביותר בכל הזמנים כאשר מכר 12 מיליון עותקים מתוכם 5.1 מיליון בארצות הברית (פלטינה מחומשת), 1.3 מיליון בבריטניה (פלטינה כפולה) ו-207,000 בצרפת.
השיר נכלל בסיבוב ההופעות Loud Tour החל מהתאריך 13 בנובמבר 2011 ובסיבוב ההופעות שלאחריו באופן קבוע.
הצלחה בעולם
הסינגל נכנס לחמישייה הראשונה בהורדות של iTunes ביום הראשון בו הופץ לתחנות הרדיו. בבילבורד הוט 100 הסינגל נכנס לטופ 10 אחרי שבועיים של השמעות ברדיו, למקום הראשון הוא הגיע זמן קצר אחר כך ובילה שם במשך 10 שבועות רצופים, מה שמקנה לו התואר כסינגל המצליח ביותר של ריהאנה מאז תחילת הקריירה שלה. ההצלחה המסחררת לא פסחה על שאר העולם, כאשר שיר זה הגיע למקום הראשון ביותר מ-20 מדינות ברחבי העולם, ול-Top 5 ביותר מ-30. נכון ליולי 2012 מכר הסינגל יותר מ-4 מיליון עותקים בארצות הברית והגיע לתואר פלטינה מרובעת.
וידאו קליפ
ב-19 באוקטובר פורסם הווידאו קליפ לסינגל שהגיע לטופ 5 ב-iTunes יומיים לאחר יציאתו וזכה לביקורות מעורבות מהמבקרים. הקליפ משווה את תהליך ההתאהבות לסם - אהבה שיכול לרומם אותך, ולגרום לך להרגיש בהיי, אך מצד שני הוא יוצר התמכרות ותלות מסוכנת שיכולה להרוס אותך. מערכת היחסים שמתוארת בקליפ מושווה בכמה מישורים בחיה של ריהאנה. הבולט ביניהם הוא ההשוואה למערכת היחסים שלה עם האקס המכה כריס בראון, בייחוד שהשחקן שמגלם אל דמות הגבר דומה לבראון. במישור השני הוא שואב השראה רבה מהסרט רקוויאם לחלום, כאשר הוא מנסה לדמות את האהבה בין בני הזוג לטריפ משותף כאשר העליות בשמיים והנפילות קשות מנשוא. מה שגם הקליפ מעביר את המסר שאהבה נמצאת בכל מקום, גם אם זה מקום חסר תקווה ושרוי בסמים ואלכוהול. הקליפ זכה להצלחה רבה מאוד, מהצופים ומהמבקרים כאחד. הוא היה מועמד ל-3 פרסי VMA בשנת 2012 שמתוכם זכה באחד. (הוא הועמד גם ל-"קליפ הנשי הטוב ביותר") הקליפ זכה להצלחה ענקית. הוא נחשב לאחד הקליפים המדוברים ביותר בשנים האחרונות והקליפ אף הצליח לזכות בפרס קליפ השנה בטקס ה-VMA בשנת 2012. הזכייה של ריהאנה הובילה לכך שזאת הייתה הפעם השנייה בה זכתה בקליפ השנה והיא האמנית היחידה מלבד אמינם בהיסטוריה שהצליחה להשיג פעמיים פרס זה, בהמשך השנים הזמרת האמריקאית טיילור סוויפט החלה גם היא לקבל את הפרס פעמיים. הקליפ הוא גם אחד הקליפים הכי פופולריים ביוטיוב, כאשר גרף נכון ל-1 בינואר 2022, ליותר ממיליארד צפיות באתר, ונהפך לאחד מן הקליפים הנצפים ביותר של ריהאנה.
הקליפ נפתח בקטע דיבור של ריהאנה שלאחריו מתחיל השיר. במהלך הקליפ עצמו נראית ריהאנה עם בן זוגה לקליפ, בין היתר נראים השניים מעשנים וצורכים סמים. בסוף הקליפ נראית ריהאנה עוזבת את בן זוגה כאשר היא רואה אותו מוטל על רצפת ביתם.
טואיצ'י
טואיצ'י (Tuichi הנקרא גם טאויצי) הוא נהר בצפון בוליביה, באגן האמזונס. מוצאו של הנהר במורדות הרי האנדים, בצפון מחוז לה פאס, בגובה של 1,070 מ' מעל פני הים. הנהר זורם בראשיתו לכיוון צפון-מזרח, ולאחר מכן פונה לכיוון דרום-מזרח, כך שהוא יוצר צורת V הפוכה. הוא נשפך לנהר הבני 265 ק"מ מנקודת המוצא שלו, בתחום הפארק הלאומי מאדידי, באזור המכוסה יער גשם טרופי.
הנהר מוכר בישראל בשל ספרו של יוסי גינסברג, "בחזרה מטואיצ'י" (על פיו גם הופק הסרט "בחזרה מטואיצ'י"), המתאר את קורותיו לאחר שרפסודה בה שייט בנהר התהפכה, והוא נאלץ לשרוד במשך כשלושה שבועות ביער הגשם. ספר נוסף שנכתב על אותו מאורע הוא "טואיצ'י שלי", סיפורו של קווין גייל, שיצא עם יוסי גינסברג ועוד שני טיילים למסע הג'ונגל, סיים את המסע לבדו והמשיך בחיפושים אחרי גינסברג עד שמצא אותו והציל את חייו.
אביב משה
אביב משה (נולד ב-25 ביוני 1974) הוא שף והבעלים לשעבר של מסעדת "מסה" (Messa) בתל אביב. בישראל שף מסעדת "פופה" (POUPÉE) בתל אביב, מארי (Maree) בנתניה ובעלים של מעדנייה האפיסרי (Happicerie) בנתניה. בעולם הוא שף של מסעדת אקסודוס (Exodus) בברלין.
ביוגרפיה
אביב משה נולד וגדל למשפחה ממוצא כורדי בשכונת הקטמונים בירושלים, היה שוער בקבוצת הנוער של בית"ר ירושלים. משה עבד באולם חתונות, בקצביות וקונדיטוריות ולמד לבשל מספרי בישול. משה עבד במסעדות "שאטו כרם" בירושלים, ובשרתון פלזה בירושלים אצל השף שלום קדוש, שממנו הושפע יותר מכל. היה שף במסעדת "גראפה" ו"הנביאים 54" בירושלים ו"באראכה" בתל אביב.
בשנת 2005 הקים את מסעדת מסה (Messa) ברחוב הארבעה 14 בתל אביב, ביחד עם היהלומן גבי ארבוב, איש העסקים מור אשכנזי, והמסעדן איציק המל, הבעלים של מסעדת "קיוטו". בעיצוב המסעדה הושקעו מיליון דולר, מעצב הפנים הוא אלכס מייטליס. במרכז המסעדה שולחן שיש ארוך ומלבני, הכיסאות לבנים, משני צידיו פינות ובהן יש שולחנות פרטיים, מעל האורחים תלויים אהילים גדולים. במסעדה גם חדר פרטי.
סגנון בישולו של משה הוא מטבח עילי המורכב מיסודות שרכש בבית אמו בשילוב המטבח הפרובאנסאלי.
מסעדת "מסה" נבחרה לאחת משמונים המסעדות ה"חמות" בעולם בידי מגזין התיירות "קונדה נאסט טראבלר". מגזין העיצוב "Wall Paper" בחר בה כאחת מחמישים המסעדות היפות בתבל.
אתר מפה בחר במסעדת "מסה" כתשיעית בטיבה בישראל בשנת 2010.
מסעדת "מסה" נבחרה כאחת מעשר המסעדות הטובות של ישראל לשנת 2009 בידי המגזין "על השולחן".
משה הגיש מספר תוכניות בישול בערוץ האוכל, בערוץ החיים הטובים וערוץ 10. כותב טור אוכל במגזין "דה מרקר".
ב-2011 ראה אור ספרו, "ספר הסנדוויצ'ים", בהוצאת קוראים הוצאת ספרים.
ב-29 באפריל 2012 פתח את דוכן האוכל "ירושלמית" ברחוב דיזנגוף 302 בתל אביב, המגיש אוכל עממי.
לאביב משה דוכן אוכל בשרי בשם "אילדיס" בשרונה מרקט בתל אביב, ודוכן נוסף בשם "בסטה ירושלמית" באגמון מרקט שליד אגמון החולה.
בסוף חודש דצמבר של שנת 2019, מכר אביב משה את מסעדת "מסה".
בינואר 2020 פתח משה מסעדה חדשה בברלין בשם "אקסודוס", הראשונה שלו מחוץ לישראל.
קרב בורודינו
קרב בורודינו (ברוסית: Бородинская битва; בצרפתית: Bataille de la Moskova) נערך במסגרת פלישת נפוליאון לרוסיה ב-7 בספטמבר 1812 באזור הכפר בורודינו השוכן כ-100 ק"מ מערבית למוסקבה.
היה זה הקרב הגדול ביותר במהלך פלישתו של נפוליאון לרוסיה. בקרב השתתפו כ-250,000 חיילים, מהם נהרגו או נפצעו לפחות 70,000. הגרנד ארמה הצרפתי, בפיקודו של נפוליאון בונפרטה, תקף את הצבא האימפריאלי הרוסי, בפיקודו של מיכאיל קוטוזוב, בקרבת הכפר בורודינו, הנמצא מערבית לעיר מוז'איסק. הצבא הצרפתי כבש לבסוף את העמדות העיקריות בשדה הקרב, אך נכשל בחיסול הצבא הרוסי.
הקרב עצמו הסתיים ללא הכרעה ברורה, אך ההפסד הטקטי והאבדות הגדולות גרמו לנסיגת הרוסים למחרת. קרב בורודינו היה קרב מפתח במלחמת רוסיה–צרפת שאחריו הצליח נפוליאון לכבוש את מוסקבה. כיבוש מוסקבה לא השיג את התוצאה לה קיווה, והפלישה הסתיימה בסופו של דבר בתבוסה צרפתית.
הקרב על ביצור שברדינו (5 בספטמבר)
הצבא הרוסי בפיקודו של הגנרל קוטוזוב תפס עמדות הגנה באזור שתי הדרכים שהובילו מסמולנסק למוסקבה. הארמייה המערבית הראשונה, בפיקודו של גנרל-פלדמרשל מיכאיל ברקלאי דה טולי, תפסה את האגף הימני (הצפוני) לאורך נהר קולאץ' (Kolocha), יובל רדוד אך בעל גדות תלולות של נהר מוסקבה.
הארמייה המערבית השנייה, בפיקודו של הגנרל פיוטר בגרטיון, תפסה את האגף השמאלי (הדרומי) של הצבא הרוסי ונפרסה באזור פתוח. לצורך הגנה בנו הרוסים באזור זה סוללות עפר שנודעו בשם "הביצור הגדול" (The great redoubt) וקבוצה נוספת של שלושה ביצורים שהצרפתים כינו "חצי בגרטיון" על שם צורת החצים שיצרו. השברדינו (Shevardino), ביצור קדמי יותר, נועד לעכב את התקדמות הצרפתים.
ב-5 בספטמבר החל הגרנד ארמה להתקדם מזרחה. נפוליאון הבין שעליו לכבוש את ביצור שברדינו לפני שיוכל לקדם את כוחותיו והורה על מתקפה מידית. המתקפה הובלה על ידי הדיוויזיה החמישית של הקורפוס הראשון בפיקודו של ז'אן דומיניק קומפאן  כשהוא נתמך עלי ידי הקורפוס החמישי  הפולני בפיקודו של יוזף פוניאטובסקי מדרומו. במהלך הקרב עבר הביצור מיד ליד מספר פעמים, אך בערבו של יום נסוג הכוח הרוסי מזרחה לקו ההגנה המרכזי של הצבא הרוסי והביצור נפל לידי הצרפתים. האבדות בקרב על ביצור שברדינו הסתכמו בכ-4,000 בצד הצרפתי וכ-6,000 בצד הרוסי.
התארגנות ב-6 בספטמבר
ב-6 בספטמבר נמנעו שני הצדדים מעימות וניצלו את הזמן כדי להתארגן לקרב הגדול. הגנרל לואי ניקולא דאבו, מפקד הקורפוס הראשון ומי שנחשב למפקד המצטיין בצבא נפוליאון, הציע לנפוליאון לאגף את הצבא הרוסי מדרום. נפוליאון דחה את הצעתו בטענה שהמהלך מסוכן מדי, והחל לארגן את צבאו לקראת מתקפה חזיתית מסיבית נגד קווי ההגנה הרוסיים למחרת.
6:00 עד 10:00
ב-6:00 בבוקר פתחו סוללות התותחים הצרפתיות בהפצצה מסיבית על הביצורים הרוסיים והקרב החל. הקורפוס הרביעי של הגרנד ארמה בפיקודו של אז'ן דה בוארנה (בנו המאומץ של נפוליאון) התקדם לעבר הכפר בורודינו שהוחזק על ידי כוח קטן של יגרים שהשתייך למשמר הרוסי האימפריאלי. הצרפתים כבשו את הכפר, חצו את נהר קולאץ' והתקדמו לעבר הביצור הגדול. הכוחות הרוסיים הדפו את הצרפתים חזרה אל מעבר לנהר כשהאחרונים סופגים אבדות כבדות. הרוסים שרפו את הגשר על הנהר אך לא פתחו במתקפת נגד. אז'ן קידם תותחים אל תוך בורודינו ואלה ירו אש אגפית על הביצור הגדול.
דרומית לביצור הגדול הקורפוס הראשון של הגרנד ארמה בפיקודו של דאבו התקדם לעבר ביצורי החצים. בדרום, באגף הימני של הצרפתים, התקדם הקורפוס החמישי הפולני לעבר הכפר אוטיצי (Utitsy). התקדמותו האיטית של הקורפוס הפולני דרך שטחי היערות והגאיות אפשרה לקורפוס הרוסי השלישי בפיקודו של ניקולאי טוצ'קוב (Nikolay Tuchkov) לשלוח דיוויזיה צפונה שתסייע בהגנת ביצור החצים.
קוטוזוב, שמיקם את המטה שלו בכפר גורקי (Gorki) שממזרח לבורודינו, השאיר את קבלת ההחלטות הטקטיות לפקודיו וכמעט ולא התערב בניהול הקרב. בגרטיון וברקלאי, שמתחילת הפלישה הצרפתית לרוסיה היו חלוקים בדבר אסטרטגיית הפעולה הנכונה, הבינו את גודל השעה ושיתפו פעולה. הם ראו שהצרפתים מרכזים את עיקר מאמציהם באגף הדרומי ובגזרה המרכזית. לכן ברקלאי הורה לקורפוס השני בפיקודו של באגאבו  שחנה בצפון לנוע דרומה ולחזק את כוחותיו של בגרטיון.
הלחימה סביב ביצורי החצים התגברה. הצרפתים תפסו את אחד הביצורים אך לאחר מכן נסוגו תחת הלחץ של מתקפת-נגד רוסית. דאבו עצמו נפצע בלחימה כשנפל מסוסו הפצוע אך הוא התעקש להישאר בשדה הקרב. כוח פרשים רוסי התקדם מצפון לביצורי החצים לעבר הכוחות הצרפתיים. מרשל ז'ואקים מירא הוביל כוח פרשים צרפתי כדי לעצור אותם. בשלב זה הקורפוס השלישי בפיקודו של מישל נה הצטרף למתקפה על ביצורי החצים. מתקפה של קירסירים רוסיים אילצה את מירא לעצור ולתפוס מחסה בריבוע של כוח רגלים.
10:00 עד 15:00
באגף הימני של הגרנד ארמה הקורפוס הפולני תפס את אוטיצי אותה הרוסים הותירו שרופה. בינתיים בצד הרוסי התגבורת של באגאבו שהתקדם מהאגף הצפוני דרומה הגיעה בדיוק בזמן כדי לחזק את הגזרה המרכזית. סביב השעה 10:00, הקורפוס הרביעי בפיקודו של אז'ן פתח במתקפה נוספת על הביצור הגדול. הביצור נכבש לפרק זמן קצר על ידי הדיוויזיה הראשונה אך הצרפתים נהדפו במהרה בהתקפת נגד עיקשת של הרוסים. מפקד הארטילריה הרוסית נהרג כשהוביל את אחת ממתקפות הנגד, מה שהנחית מכה על ארגון הארטילריה הרוסית בהמשך יום הקרב.
הלחימה סביב החצים המשיכה להשתולל. יש המונים שש מתקפות צרפתיות גדולות על הביצורים בכוחות שמנו 45,000 חיילים כשמאות תותחים משני הצבאות יורים אש משני הכיוונים. לא אחת הצרפתים חדרו אל עמדות הרוסים אך נהדפו לאחר מכן חזרה לאחור.
הקורפוס השמיני של הגרנד ארמה (כל חיילי הקורפוס גויסו מממלכת וסטפאליה) בפיקודו של ג'ונו נשלח קדימה כתגבורת. בינתיים, בצד הרוסי, בגרטיון היה קרוב ללב האירועים. הוא פיקח על הגנת ביצורי החצים, הוביל קדימה תגבורות והורה על התקפות נגד. סביב 10:00 בגרטיון נפגע ברגלו מרסיסי פגז תותח, נפצע אנושות ופונה. מזועזעים מנפילת מפקדם הנערץ, הרגלים הרוסיים המותשים החלו לסגת והצרפתים השתלטו על החצים.
מירא התקדם עם כוחותיו כשהוא נתמך על ידי פרשים כבדים משני הצדדים. גרנדירים רוסיים התארגנו בריבועים כדי להניס את הקירסירים הצרפתיים בעוד הפרשים הרוסיים נלחמו בצרפתים בקרב ענק ומבולבל בו שני הצדדים ספגו אבדות כבדות. הרוסים נלחמו בעקשנות, אך הארטילריה, הרגלים והפרשים של הגרנד ארמה הוכחו כבלתי ניתנים לעצירה והרוסים נסוגו מאזור החצים. הצרפתים כבשו את הכפר סמיונובסקאיה (Semonovskoye) ששכן ממזרח לביצורי החצים והמרכז הרוסי נראה היה על סף שבירה. נפוליאון התכונן להנחתת המכה הניצחת.
האיגוף הרוסי מצפון
בגזרה הצפונית נשמר שקט ולכן גנרל פלאטוב, מפקד הקוזאקים של הדון , הציע לאגף את הצרפתים ולתקוף אותם בבורודינו שהוחזקה על ידי כח קטן. פלאטוב קיבל אישור למהלך ויחד עם אוברוב (Uvarov), מפקד קורפוס הפרשים הראשון, החל באיגוף בראש 8,000 קוזאקים ופרשים אל מעבר לנהר קולאץ'. הכח המאגף תפס בהפתעה מוחלטת את הכוחות הצרפתיים והאיטלקיים שחנו בבורודינו וזרע פאניקה ומהומה בשורותיהם.
בצד הצרפתי, קורפוס הפרשים השלישי בפיקודו של עמנואל דה גרושי חזר לגדתו הצפונית של נהר קולאץ' והניס את כח האיגוף הרוסי מזרחה. הפיקוד הרוסי ראה את מהלך האיגוף כהזדמנות שפוספסה. בהמשך הקרב הסתבר שהמהלך סייע לרוסים בכך שעיכב את המתקפה הבאה של הצרפתים בשעתיים. נוסף לכך, ייתכן שניסיון האיגוף הרוסי הוא ששכנע את נפוליאון בצדקת החלטתו לשמור מאחור את העתודה האחרונה שלו.
סיום הקרב
בסביבות השעה 15:00 הגרנד ארמה פתח במתקפה הגדולה ביותר עד כה על הביצור הגדול. התותחנים הרוסיים ריכזו את הירי לעבר הרגלים הצרפתיים שהתקדמו מולם, מה שאפשר לפרשים הצרפתיים לאגף את הביצור מעורפו. הפרשים פרצו ראשונים וטבחו במגנים הרוסיים. כשהרגלים של אז'ן התבססו בביצור הגדול הוא הורה לכל הפרשים להתקדם קדימה ולנצל את המומנטום אך הם נתקלו בעתודת הפרשים האחרונה של הרוסים. אז'ן הפציר בנפוליאון להכניס את המשמר האימפריאלי לקרב אך נפוליאון התמיד בסירובו. ב-17:00 שני הצבאות כבר הגיעו לכדי תשישות מוחלטת. שדה הקרב היה זרוע כולו בהרוגים ופצועים ולקראת השקיעה הלחימה בשדה הקרב דעכה.
אחרי הקרב
אבדות שני הצדדים היו כבדות. קרב בורודינו התברר לעתיד כיום הקרב הקטלני ביותר בכל המלחמות הנפוליאוניות וכיום הקרב הרצחני ביותר בתולדות המלחמות עד הקרב הראשון על המארן במלחמת העולם הראשונה.
נפוליאון הניח שהלחימה תימשך למחרת. אך עם שחר, כשקוטוזוב הבין את סדר הגודל של אבדות הרוסים, הוא הורה על נסיגה. הרוסים לא יכלו להרשות לעצמם קרב נוסף לפני שיתגברו את כוחותיהם ובהתאם לכך החליט קוטוזוב שעליו לנטוש את מוסקבה. ב-15 בספטמבר, שבוע לאחר ניצחונו בבורודינו, נכנס נפוליאון בשערי מוסקבה. הוא מצא את העיר נטושה וכשהשריפות הראשונות שהרוסים הציתו במסגרת מדיניות האדמה החרוכה כבר מכלות את העיר.
אילן ברקוביץ' (כדורסלן)
אילן ברקוביץ' (נולד ב-1 בפברואר 1975) הוא מאמן וכדורסלן ישראלי המשחק בעמדת הרכז בקבוצת בית"ר כפר יונה מהליגה ארצית על תקן מאמן-שחקן. גובהו 1.85 מטר.
קריירה
בארבע שנותיו הראשונות בקריירה שיחק ברקוביץ' בעירוני נהריה, אך רק לאחר ירידתה לליגה הלאומית החל לקבל דקות משחק משמעותיות. בעונתו האחרונה בנהריה שיחק 22 משחקים בהם קלע 18.2 נקודות בממוצע למשחק. בעונת עבר לשחק בהפועל אילת ובעונה שלאחר מכן שיחק במכבי חדרה. לאחר מכן ירד לשחק בליגה הארצית וחתם בהפועל מעיליא לשנתיים. בעונת שב לעירוני נהריה ועם 11.4 נקודות בממוצע למשחק סייע לה לחזור לליגת העל.
בעונת עבר להפועל גלבוע/גליל עליון ובעונתו השנייה בה נבחר לשחקן השישי של העונה בליגת העל. לאחר חמשת המחזורים הראשונים של עונת עבר למכבי חיפה ולאחר עונה אחת עבר להפועל תל אביב עימה שיחק גם ביורופליג. בעונה שלאחר מכן חתם בהפועל חולון והיה גורם מרכזי בעלייתה לליגת העל כשהוא נבחר לחמישיית העונה של הליגה הלאומית.
בעונת עבר לשחק בהפועל באר שבע ושוב נבחר לחמישיית העונה של הליגה, בעונה שלאחר מכן קיבל גם את תפקיד המאמן של קבוצת הנוער של המועדון. לאחר קריסתה של באר שבע החליט ברקוביץ' לחזור לליגת העל וחתם בעירוני רמת גן, אך כבר בפתיחת העונה שוחרר וחתם בהפועל עפולה, עימה עלה שוב לליגת העל. לאחר עונה זו חתם בהפועל חיפה. בתחילת עונת 2010/11 חתם ברקוביץ' באליצור נווה דוד רמלה.
לאחר שתי עונות מוצלחות ברמלה, ירד ברקוביץ' לליגה הארצית וחתם בקבוצת א.ס. רמת השרון לה סייע לעלות לליגה הלאומית.
בשנת 2015 עלה ברקוביץ' פעם נוספת הפעם עם הפועל רמת גן לליגה הלאומית ובין השנים 2015-2017 שיחק במדי בית"ר כפר יונה מהליגה הארצית, איתה העפיל לחצי גמר הפלייאוף.
ביולי 2017 חתם כשחקן בקבוצת מכבי הוד השרון בפברואר 2018 נפצע וגמר את העונה.
בקיץ 2018 אימן את קבוצת הבוגרים של אליצור רמלה ובסיום העונה העפיל עימה לליגה הארצית.
ביוני 2019 חזר ברקוביץ' לכפר יונה בליגה הארצית, שם הוא משמש כמאמן ראשי וכשחקן.
משפחת פוליאקוב
משפחת פּוֹליאקוב (ברוסית: Поляков) הייתה משפחה יהודית נודעת ברוסיה בתקופת האמנציפציה. המשפחה הייתה כמעט שקולה בעושרה למשפחת רוטשילד המפורסמת ממערב אירופה.
משפחת פוליאקוב הייתה משפחה של תעשיינים ובנקאים. שלושה מבניה – יעקב, שמואל (סמואיל) ואליעזר (לזר) – זכו בתואר אצולה רוסי והקימו את "החברה הרוסית הדרומית לעיבוד פחם ואבן". במפעלים רבים שהקימו, סיפקו עבודה לעובדים יהודים רבים. המשפחה בנתה מכספה יותר מ-20,000 ק"מ של מסילות ברזל ברוסיה. המסילות הוקמו בשיטה שנקראת כיום B.O.T: יזמים פרטיים זכו במכרזים וקיבלו אדמות וערובות כספיות מהמדינה, בנו על חשבונם והפעילו תמורת תמלוגים. שמואל פוליאקוב ואחיו זכו במספר מכרזים לסלילת מסילות רכבת והעסיקו אף בזה יהודים כסוכנים וספקי ציוד.
פורד אקונוליין
פורד אקונוליין (באנגלית: Ford Econoline, שם נוסף: Ford E series, שם נוסף: Ford Club Wagon ) היא מכונית מסחרית, מתוצרת יצרנית הרכב האמריקאית פורד אשר יוצרה בין השנים 1960–2014.
משפחת פוליאקוב
בנוסף לכך המשפחה הנציחה את שמם בשל תרומתם הרבה לקהילה היהודית של מוסקבה והקימה במוסקבה את בית הכנסת בולשאיה ברונאיה הנודע בעיר. בגלל עושרה המשפחה משכה אש רבה והייתה גורם לאנטישמיות, לדוגמה הפרוטוקולים של זקני ציון מבוססים, בין היתר, גם עליה.
פורד אקונוליין
דגמי פורד אקונוליין יוצרו בארצות הברית ובקנדה.
דגמי "פורד אקונוליין" שירתו ברחבי העולם ברשויות השונות, כולל רשויות החירום, כ-ניידות משטרה, אמבולנסים, מיניבוסים.
היצרן פורד ממשיך לייצר משנת 1992 ועד היום מרכבים של E series בתצורות: cutaway/stripped chassis.
מקנה
מִקְנֶה הוא שם כולל לבהמות מבויתות המשמשות במשק החי של האדם. שם כולל לעדרים של צֹאן, בקר ובהמות-עבודה (סוסים, חמורים וגמלים) שיש לאדם. המקנה היה עיקר רכושו של הנווד בימי קדם, וחשיבותו הייתה רבה גם ביישוב החקלאי הקבוע. במלחמות המתוארות במקרא פירטו רשימות השלל את מספר בהמות המקנה שנלקחו מן האויבים. מְגדְלֵי צאן ובקר נקראים "אנשי מקנה", "יושב אוהל ומקנה". הביטוי הכולל "מקנה" מופיע פעמים רבות בסיפורי התורה: בסיפורי האבות (בספר בראשית), בתקופת המגורים במצרים (בספר שמות), ובזמן יציאת מצרים (בספר שמות, במדבר ועוד).
אייבי דומונט
אייבי דומונט (באנגלית: Ivy Dumont; נולדה ב-2 באוקטובר 1930 בלונג איילנד), היא המושלת הכללית של איי בהאמה לשעבר.
אייבי דומונט למדה חינוך באוניברסיטת מיאמי ועשתה דוקטורט בניהול ציבורי בשנת 1978. בשנת 1992 היא התמנתה לשר הבריאות בממשלת בהאמה ובשנת 1995 לשר החינוך. היא שימשה בממשלה בתפקידים שונים עד לשנת 2001.
דומונט היא האישה הראשונה שהחזיקה בתפקיד מושל בהאמה. היא כיהנה כמושלת משנת 2002 עד 30 בנובמבר 2005.
אדריכלות עתידנית (פוטוריסטית)
אדריכלות עתידנית (פוטוריסטית) היא סגנון ארכיטקטוני בן המאה ה-20 שנולד באיטליה, המאופיין בכרומטיות חזקה, ובקווים דינאמיים ארוכים, המרמזים על מהירות, תנועה, דחיפות וליריות: אדריכלות זו היא חלק מהפוטוריזם, תנועה אמנותית שנוסדה על ידי המשורר פיליפו תומאזו מארינטי, שהפיק את תעודת היסוד שלה - המניפסט של העתידנות, בשנת 1909. התנועה הייתה פעילה בכל תחומי האמנויות ופיתחה סגנון אמנותי שהציע תיאור אסתטי חדש של החיים המודרניים. התנועה משכה אליה לא רק משוררים, מוזיקאים ואמנים (כמו אומברטו בוצ'יוני, ג'יאקומו בלה, פורטונטו דפרו ואנדריקו פרמפוליני), אלא גם מספר אדריכלים. פולחן עידן המכונות ואפילו האדרת המלחמה והאלימות היו בין הנושאים שהפוטוריסטים (עתידנים) עסקו בהם. כמה מהבולטים מביניהם אף נהרגו לאחר שהתנדבו לטול חלק במלחמת העולם הראשונה, כמו האדריכל אנטוניו סנט'אליה, שאף על פי שבנה מעט יחסית, תרגם את החזון העתידני למתכונת עירונית.
תולדות העתידנות האיטלקית
בשנת 1912, שלוש שנים לאחר פרסום המניפסט העתידני של מרינטי, אנטוניו סנט'אליה ומריו צ'יאטונה לקחו חלק בתערוכת "מגמות חדשות" במילנו. בשנת 1914 הציגה הקבוצה את התערוכה הראשונה שלהם עם "מסר" מאת אנטוניו סנט'אליה. לימים, בסיועו של פיליפו תומאזו מארינטי הפך מסר זה להיות "מניפסט הארכיטקטורה הפוטוריסטית" ("Manifesto of Futurist Architecture"). על אף שגם בוצ'יוני עבד באופן לא רשמי על ניסוח מניפסט דומה, מרינטי העדיף את המסמך של סנט'אליה.
מניפסט עתידני נוסף שקשור לארכיטקטורה הוא "מניפסט האמנות העתידנית הקדושה" ("Manifesto of Sacred Futurist Art") מאת פיליה (לואיג'י קולומבו) ופיליפו תומאזו מארינטי, שפורסם בשנת 1931. ב־27 בינואר 1934 הגיע תורו של המניפסט לארכיטקטורה אווירית של מארינטי, אנגיולו מאזוני ומינו סומנזי. מאזוני דבק בפומבי בפוטוריזם רק שנה קודם לכן. במסמך זה הוגדר מפעל לינגוטו על ידי ג'אקומו מאטה-טרוקו מוגדר "כיצירה הקונסטרוקטיבית העתידנית הראשונה". מאזוני עצמו עבד באותן שנים על מבנה שנחשב כיום ליצירת מופת של אדריכלות עתידנית, כמו מפעל החימום ותא הבקרה הראשי של תחנת הרכבת סנטה מריה נובלה, בפירנצה.
אר דקו
סגנון הארכיטקטורה של אר דקו על צורותיו המפשטות נחשב עתידני עת היה באופנה בשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20. השם המקורי של סגנון האר דקו המוקדם והמאוחר כאחד היה ארט מודרן - השם "אר דקו" לא נכנס לשימוש עד שנת 1968 אז הומצא המונח בספר של בוויס הילייר. בניין קרייזלר הוא דוגמה בולטת לארכיטקטורה העתידנית של אר דקו.
אדריכלות גוגי
לאחר מלחמת העולם ה-2, הפוטוריזם נחלש במידה ניכרת והגדיר את עצמו מחדש בזכות ההתלהבות לקראת עידן החלל, עידן האטום, תרבות המכוניות והשימוש הנרחב בפלסטיק. לדוגמה, מגמה זו מופיעה באדריכלות גוגי (Googies) בשנות החמישים בקליפורניה. העתידנות במקרה זה אינה סגנון, אלא גישה אדריכלית חופשית וחסרת רסן, וזו הסיבה שהיא פורשה מחדש והשתנתה על ידי דורות של אדריכלים בעשורים הבאים, אך באופן כללי היא כוללת צורות מדהימות עם קווים דינמיים וניגודים חדים, ומשתמשת בחומרים מתקדמים טכנולוגית.
נאו-פוטוריזם
האדריכלים פורצי הדרך של שלהי שנות ה-60 ותחילת שנות ה-70 - היו הפינים אירו סארינן; ואלוור אלטו, האדריכל האמריקני אדריאן וילסון וצ'ארלס לוקמן;  האדריכלים הדנים הנינג לארסן וירן אטזון. התנועה האדריכלית נקראה לימים נאו-פוטוריזם על ידי האדריכל הצרפתי דניס למינג. הוא תכנן את כל הבניינים בפוטורוסקופ, שהקינמקס הוא בניין הדגל בו. בראשית המאה ה-21, הנאו-פוטוריזם הושק מחדש על ידי מעצב החדשנות ויטו די בארי עם החזון שלו "האבקה צולבת של אמנות וטכנולוגיה מתקדמת לעולם טוב יותר" שהוחל על פרויקט העיר מילאנו בזמן תערוכת אקספו 2015. <sup class="noprint Inline-Template" style="white-space:nowrap;">] בספרות הפופולרית משתמשים לעיתים קרובות במונח "עתידני" ללא דיוק רב כדי לתאר ארכיטקטורה שיש לה מראה של עידן החלל כפי שמתואר ביצירות מדע בדיוני או בספרי קומיקס. כיום זה מבולבל לפעמים עם אדריכלות אורגנית או אדריכלות היי-טק. השימוש השגרתי במונח עתידנות - על אף שהושפע מחזונו של אנטוניו סנט'אליה לארכיטקטורה פוטוריסטית - צריך להיות מובדל היטב מהערכים וההשלכות הפוליטיות של התנועה הפוטוריסטית בשנים 1910–1920. האדריכלות העתידנית שנוצרה מאז 1960 עשויה להיקרא בשם "נאו-פוטוריזם", והיא מכונה גם עתידנות פוסט מודרנית או אדריכלות נאו-פוטוריסטית.
קומיאטי
קומיאטי (בהונגרית: Komjáti) הוא כפר קטן במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. כמו כפרים רבים באירופה גם בכפר חל פיחות משמעותי בכמות התושבים החל מ-534 תושבים בשנת 1910, 385 תושבים בשנת 1990, 345 תושבים בשנת 2001, 301 תושבים בשנת 2008 ו-185 תושבים בלבד בשנת 2018.
בקומיאטי התגוררו מעט יהודים ובמקום קיים בית קברות יהודי.
ערבות (פירושונים)
{{פירושונים| אישים:
ראו גם
}}
Greatest Hits II (אלבום של קווין)
Greatest Hits II הוא אלבום הלהיטים השני של להקת הרוק הבריטית קווין שיצא בשנת 1991. האלבום כולל את להיטי הלהקה בין השנים 1981–1991. האלבום יצא פחות מחודש לפני מותו של פרדי מרקיורי ממחלת האיידס והיה זה האלבום האחרון שהלהקה הוציאה כאשר מרקיורי היה בחיים. מאוחר יותר האלבום נכלל בשני מארזים: Greatest Hits I & II ואוסף הפלטינה: Greatest Hits I, II & III.
ערבות (משפט עברי)
ערבות היא סוג של שעבוד הנגרם על ידי שאדם משעבד את עצמו לשלם התחייבות כספית של חברו.
ערב משעבד את עצמו לרוב, כאשר אדם אחר זקוק להלוואה כספית, ואין אדם הסומך עליו ומאמין שהוא ישלם את ההלוואה. במקרה כזה, בוחר לו המלווה אדם שלישי הנאמן עליו שישלם את ההלוואה, ואם הוא מסכים לכך הוא מתחייב לשלם את ההלוואה, במקרה והלווה לא ישלם אותה בזמנה. סיבה אחרת בו נהוג לבחור אדם שלישי כערב, הוא כדי להרחיב את מעגל האנשים המוכנים לקבל על עצמו את פרעון ההלוואה, דבר הגורם למלווה להיות בטוח יותר בכספו, ולא דווקא בגלל נאמנות יתר של הערב. לא ניתן לתבוע מהערב לשלם את הכסף, לפני שפנו ללווה והוא לא שילם את הממון למרות התחייבותו.
ערב קבלן
ערב קבלן, הוא סוג אחר של ערב, המקבל על עצמו את כל האחריות על ההתחייבות הכספית, ומשעבד את עצמו שיהיה ניתן לפנות אליו בתביעה לשלם את ההתחייבות, גם לפני שפנו ללווה או למתחייב עצמו.
ערבות בכתובה
במסכת גיטין מובא כי ערב רגיל, המשעבד את עצמו לשלם כתובה אין חלה עליו הערבות, וזאת מכיוון שאין לו גמירות דעת אמיתית להשתעבד, למרות אמירתו. הסיבה לכך שהוא אומר שיהיה ערב לתשלום טמונה בכך שמדובר במצווה, שכן בכך הוא גורם לבניית בית בישראל, שכן על פי ההלכה אין אדם רשאי להתחתן עם אשה ללא שטר כתובה. סיבה נוספת לכך שאין לו גמירות דעת לחלות הערבות היא בכך שהוא יודע שלא גרם נזק ממשי לאף אחד, שכן בניגוד להלוואה בו המלווה מוציא מארנקו ומכספו להלוות, ובמקרה ולא יקבל את כספו חזרה יגרם לו הפסד כספי, בערבות כתובה מדובר בהתחייבות לשלם לאשה ממון במקרה בו היא תתגרש או תתאלמן ממנו, ולמעשה לא מדובר בהפסד כספי אם היא לא תקבל את הכתובה, אלא רק במניעת רווח.
במקרה בו הערב מקבל על עצמו להיות "ערב קבלן" ובכך מוכיח מוכנות רצינית יותר להשתעבד, ישנה דעה האומרת כי אם היו לבעל נכסים בשעה זו, יש לערב גמירות דעת להשתעבד, שכן הוא סומך על כך שייתכן שהבעל ישלם את התחייבותו. דעה אחרת בגמרא גורסת כי אפילו במקרה כזה אין הערב משתעבד לשלם.
ערבות כספית
ההלכה נפסקת כי ערב רגיל משתעבד למרות שלא היו נכסים ללווה בשעת ההלוואה, אך "ערב קבלן" אינו משתעבד כלל, גם אם היו לבעל נכסים וקרקעות בשעת ההתחייבות. הגמרא מנמקת זאת כי "מצווה עבד ולא מידי חסרה", שהם שתי הסיבות המנויות לעיל לכך שאין לו גמירות דעת, היות ההתחייבות בגלל מצווה ולא בגלל מוכנות לשלם, וגם סיבה המניעה את הערב לא לרצות לשלם, שכן הוא לא גרם הפסד לאף אחד בהתחייבותו, וממילא גם אין סיבה שישלם, וזאת בשונה מהלוואה, בה הערב מרגיש התחייבות נפשית לשלם במקרה שהלווה לא שילם, שכן הוא מרגיש שהוא גרם הפסד למלווה בכך שגרם לו להלוות ללווה שלא שילם את התחייבותו.
התוספות מעירים, כי דווקא בצורה שיש את שני הסיבות המנויות, אין הערב משתעבד, אך במקרה שחסר אחד מהם, כמו בצורה שהכתובה נכתבה לאחר הנישואין כך שלא הכתובה גורמת להם להשתדך יחד, או במקרה שאדם מתחייב לשלם מצווה אחרת שכן גורמת לחיסרון ממון במקרה ולא ישלמו - כמו קניית ארבעת המינים, במקרה כזה יחול על הערב התחייבות לשלם.
קוביית יחידה
קוביית יחידה היא קובייה שכל מקצועותיה באורך 1 יחידת אורך.
הנפח של קובייה תלת-ממדית הוא 1 יחידת אורך מעוקבת (למשל מטר מעוקב עבור מטר), ושטח הפנים שלה הוא 6 יחידות אורך רבועות (למשל מטר רבוע עבור מטר). נקראת לעיתים גם "קובייה בגודל 1".
המונח "קוביית יחידה" או "היפרקוביית יחידה" מתייחס גם להיפרקוביה, קוביות במרחב n-ממדי, עבור ערכים של n שאינם 3. המונח גם מתייחס גם לקוביית היחידה הספיציפית שמונחת על ראשית הצירים וצלעותיה הם וקטורי היחידה הסטנדרטיים. לפי שימוש חוזר במשפט פיתגורס, אורכו של האלכסון הארוך ביותר בקובייה n-ממדית הוא השורש הריבועי של n.
ויסנטה לופס אי פלאנס
אלחנדרו ויסנטה לופס אי פלנס (בספרדית: Alejandro Vicente López y Planes, 1784–1856), מדינאי ומשורר ארגנטינאי, נשיא ארגנטינה הזמני מ-7 ביולי 1827 עד 18 באוגוסט 1827. בין היתר כתב גם את מילות ההמנון הארגנטינאי שאומץ ב-11 במאי 1813.
קוניאקי קויסו
קוניאקי קויסו (ביפנית: 小磯 國昭; 22 במרץ 1880 - 3 בנובמבר 1950) היה ראש הממשלה ה-41 של יפן, וכהונתו נמשכה מ-22 ביולי 1944 עד 7 באפריל 1945.
ביוגרפיה
קויסו נולד באוצונומיה במחוז טוצ'יגי, לאב שוטר ממשפחת סמוראי. הוא סיים את לימודיו באקדמיה הצבאית הקיסרית ב-1900 והמשיך בלימודיו במכללת המטה של הצבא. במלחמת רוסיה–יפן שירת כקצין מטה ובהמשך כמפקד פלוגה. הוא סיים את המלחמה בדרגת סרן. בסוף 1910 שב לאקדמיה הצבאית הקיסרית כמדריך. בשנת 1912 הוצב בצבא קוואנטונג ובאוגוסט 1914 קודם למפקד גדוד. ביוני 1922 נשלח כנספח צבאי לאירופה. באוגוסט 1923 מונה למפקד הדיוויזיה ה-51 של הצבא היפני. בדצמבר 1926 הועלה לדרגת מייג'ור גנרל.
הקריירה של קויסו המריאה במהירות בשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20, כאשר החזיק במגוון תפקידים צבאיים וממשלתיים חשובים, ובהם ראש לשכת הניוד של משרד המלחמה (1929-1930), ראש לשכת עניינים צבאיים של משרד המלחמה (1930-1931), סגן שר המלחמה (1932), ראש צבא קוואנטונג במנצ'וריה (1932-1934), ושר לענייני חוץ (1939-1940). באוגוסט 1940 היו שליח מיוחד לענייני אינדונזיה. קויסו כיהן בתפקיד המושל הכללי של קוריאה משנת 1942 עד שנת 1944, שם רכש את הכינוי "הטיגריס של קוריאה," לאו דווקא בשל אופיו אלא בשל מראהו.
ב-1944, עם נפילת של ממשלתו הידקי טוג'ו, נבחר קויסו למלא את תפקיד ראש ממשלת יפן למרות התחרות הקשה מצד אנשי צבא ותיקים. בזמן כהונתו הובסו הכוחות היפניים פעמים רבות על ידי כוחות צבא ארצות הברית. למשך זמן מה, שקל קויסו להשלים עם בעלות הברית, אך הוא לא הצליח למצוא נוסחה להסכם שתשביע את רצון שני הצדדים. הלחימה נמשכה, וקויסו ניסה להרחיב את כוחו בהשתלטות על תפקיד שר המלחמה, אך נכשל בכך מפני ששמו היה רשום ברשימה של גנרלים לא פעילים. קויסו התפטר באפריל 1945 כאשר כוחות ארצות הברית כבשו את אוקינאווה. לאחר המלחמה הוא נתפס על ידי בעלות הברית ונשפט על ידי בית הדין הבינלאומי הצבאי למזרח הרחוק על פשעי מלחמה. הוא נמצא אשם ונידון למאסר עולם.
קויסו נפטר בשנת 1950 בזמן שריצה את עונשו.
שלישיית בלוויל
שלישיית בלוויל (בצרפתית: Les Triplettes de Belleville), הידוע גם בכינויו "בלוויל רנדוו" (בצרפתית: Belleville Rendez-vous), הוא סרט הנפשה בלגי-צרפתי-קנדי מאת סילוון קומה.
את הסרט דיבבו מישל קושטה, ז'אן קלוד דונדה, מישל רובין ומוניק וייגאס. הוא היה מועמד לפרס אוסקר על שיר מקורי, שיר הנושא של הסרט, "Belleville Rendez-Vous" ששר מתיו שדיד, וכן לפרס אוסקר בקטגוריית סרט ההנפשה הטוב ביותר. הסרט זכה בפרס סזאר על הפסקול שלו, ובפרס לומייר ובפרס ג'יני לסרט הטוב ביותר.
תקציר העלילה
בתחילת הסרט מוצגת פרודיה מונפשת בסגנון שנות ה-30 של המאה ה-20, המציגה שלישייה של זמרות: ויולט, בלנש ורוז (לפי צבעיו של דגל צרפת: כחול, לבן ואדום). לאחר מכן הסרט מתמקד במאדאם סוזה, אישה מבוגרת המגדלת את נכדה צ'מפיון, שהתייתם בילדותו. כדי לעודד את צ'מפיון לאחר מות הוריו, סוזה מנסה לפתות אותו במתנות (כלב קטן, רכבת צעצוע), אולם מצליחה לשמח אותו רק כאשר היא קונה לו זוג אופניים, אחרי שהיא מגלה את הערצתו לרוכבי אופניים.
לאחר שנים של רכיבה ואימונים שנערכים בהדרכתה, צ'מפיון מתחרה בטור דה פרנס. תוך כדי המרוץ הוא ושני רוכבים נוספים נחטפים לעיר הדמיונית בלוויל, הדומה לניו יורק בשנות ה-50 של המאה ה-20, ולה מאפיינים של מונטריאול ושל פריז (אף שמדברים בה רק צרפתית).
הסבתא רודפת אחרי האונייה שחטפה את צ'מפיון בסירת דוושות ששכרה, ומגיעה לעיר הזרה. שם היא מאבדת את עקבותיו ונשארת ללא פרוטה. החוטפים הם חברי מאפיה, המהמרים על הרוכבים בתחרויות אופניים שנערכות במרתף של מועדון יין צרפתי.
הסבתא פוגשת את שלישיית בלוויל, כעת בזקנתן, ובעזרתן ובעזרת הכלב המשפחתי ברונו מצליחה לחלץ את נכדה רגע לפני שהורגים אותו, ואף להרוג את חברי המאפיה.
הסרט הוא סרט סאטירי המתאר את החברה הצרפתית כחברה של גברים עצלנים ופחדנים שבהם שולטות נשים שמנות, ואת החברה האמריקאית כחברה של מאפיונרים גדולים ושל נשים הסובלות מהשמנת יתר.
הסרט חסר מלל, למעט תיאורו של הטור דה פרנס ונאום שנושא שארל דה גול ומוקרן באחד הקטעים.
הכותב, סילוון קומה, התוודה שהסדרה הקומית האנגלית "המלון של פולטי" השפיעה על עלילת הסרט (דמות המלצר במסעדה שבסרט היא דמותו של בזיל פולטי). כמו כן ניכרת השפעה מצד סרטיו של הבמאי הצרפתי ז'אק טאטי.
פרדריק לוגרד
פרדריק ג'ון דילטרי לוגרד (באנגלית: Frederick John Dealtry Lugard, 1st Baron Lugard 22 בינואר 1858 - 11 באפריל 1945), היה חייל בצבא בריטניה, מגלה ארצות באפריקה וכיהן כמושל הונג קונג וכמושל כללי של ניגריה.
ביוגרפיה
לוגרד נולד במדראס שבהודו, גדל בווסטר, אנגליה. הוא היה בנם של הכומר פ.ג. לוגרד, ששירת בצבא הבריטי במדראס, ומרי הווארד, בתו הצעירה של הכומר ג'ון גרטון הווארד מאצולת יורקשייר. לוגרד התחנך בבית הספר רוסאל ובמכללה הצבאית המלכותית בסנדהרסט.
לוגרד הוצב בגדוד השני של חטיבת מזרח נורפוק ששירתה בהודו. הוא השתתף במלחמה על אפגניסטן ב-1878–1880, קמפיין סודאן (המלחמה המהאדיסטית) ב-1884–1885 ובמלחמת בורמה השלישית ב-1886–1887.
לאחר שעזב את ניאסאלנד באפריל 1889, הצטרף לוגרד לחברת מזרח אפריקה הבריטית. תחת שירותם חקר את נהר סבקי והאזורים הסובבים אותו במקביל להרחבת פעילות האמנציפציה של עבדי הערבים באזור זנזיבר.
ב-1890 נשלח לוגרד על ידי החברה לאוגנדה. שם הבטיח את שליטת הבריטים בשטח והשקיט מתחים בין השבטים, לרוב באמצעות כיבוש של השבטים האחרים. מאמציו נתקלו בהתנגדות חזקה בעיקר מצד הצרפתים שביצעו התקפת פתע על הכוחות הבריטיים.
לאחר שהצליח להרגיע ולהבטיח את השטח מונה לוגרד כראש המנהל הצבאי של אוגנדה מ-26 בדצמבר 1890 עד מאי 1892. במהלך תפקידו חקר את אזור רכס רוונזורי ואגם אדוארד ומיפה חלק ניכר מהמדינה. מביקורו באגם אלברט חזר עם כמה אלפי פליטים סודאנים שנשארו באזור מכוחותיהם של אמין פאשא והנרי מורטון סטנלי.
לאחר חזרתו לאנגליה ב-1892, שכנע את ראש הממשלה ויליאם גלדסטון וממשלתו שאין לנטוש את אוגנדה. ב-1894 לוגרד הוזמן על ידי החברה הניגרית המלכותית לבורגו שם הוא אבטח אמנות עם מלכים וצ'יפים אשר הסכימו להכיר בשלטונה של החברה הבריטית ולהדיר את הכוחות הקולוניאלים האחרים באזור.
ב-1897 נשלח על ידי ממשלת בריטניה למערב אפריקה שם הוטל עליו לבנות כוח מקומי להגן על האינטרסים הבריטיים בלאגוס וניגריה כנגד תוקפנות צרפתית.
באוגוסט 1897 לוגרד הקים את כוח הגבול המערב אפריקאי ופיקד עליו עד שנפתר הסכסוך עם הצרפתים בדצמבר 1899.
לוגרד נישא לפלורה לואיז שאו ב-1902. פלורה הייתה כתבת של עיתון הטיימס בנושאים קולוניאליים.
לאחר תום המשבר עם צרפת מונה לוגרד לנציב העליון של הפרוטקטורט של צפון ניגריה, תפקיד שביצע עד 1906. תפקידו של לוגרד כלל את הרחבת השליטה הבריטית באזור וארגונה. הוא נתקל בקשיים עקב התנגדותו של הסולטאן של סוקוטו ונסיכי פולה אחרים אשר סירבו לפעול בהתאם להסכם עם הבריטים.
פעולה צבאית כנגד האמיר של קאנו וסולטאן סוקוטו איפשרה את חיזוק השליטה הבריטית באזור. עד התפטרותו של לוגרד מתפקיד הנציב העליון הייתה צפון ניגריה תחת ניהול ושליטה מלאה של הבריטים.
שנה לאחר שהתפטר מתפקיד הנציב העליון של צפון ניגריה, מונה לוגרד כמושל הונג קונג, תפקיד שביצע עד מרץ 1912. בתקופתו הציע לוגרד להחזיר את וואיהי לממשלת סין בתמורה לחכירת שטחים חדשים. ההצעה נשללה על ידי ממשלת בריטניה. יש המאמינים כי קבלת ההצעה הייתה שומרת את הונג קונג בידיים בריטיות לעד. לוגרד ידוע במאמציו להקים את אוניברסיטת הונג קונג ב-1911 למרות התנגדויות המשרד הקולוניאלי הבריטי והחברות הבריטיות.
ב-1912 שב לוגרד לניגריה כמושל שני הפרוטקטורטים. משימתו העיקרית הייתה להשלים את איחודם לכדי קולוניה אחת. למרות התנגדות קלה מצד האליטה של לאגוס, האיחוד לא נתקל בבעיות רבות. ב-1914–1919 מונה לוגרד למושל המושבה המאוחדת של ניגריה. במהלך כהונתו פעל לשיפור תנאי החיים של המקומיים על ידי אסירת צריכת אלכוהול ועל ידי מאבק בעבדות.
בשנים 1922–1936 היה הנציג הבריטי בוועדת המנדטים בחבר הלאומים.
לוגרד נפטר בשנת 1945.
המנדט הכפול באפריקה הטרופית הבריטית
המנדט הכפול באפריקה הטרופית הבריטית הוא ספר של לוגארד בנוגע לשלטון עקיף באפריקה. ביצירה זו מתאר לוגרד את הסיבות והשיטות ליישום תהליך הקולוניזציה של אפריקה על ידי בריטניה. חלק מהצדקותיו כוללות את הפצת הנצרות וחיסול הברבריות. הוא טען כי תפקיד המדינה הוא להגן על המיסיונרים, על ראשי השבטים ובני השבטים מעצמם ומכוחות זרים באמצעות פרויקט הקולוניזציה. בעיני לוגרד היה חיוני שבריטניה תשלט על שטחים שטרם קיבלו הכרה לפני גרמניה, פורטוגל או צרפת. הוא טען שבאמצעות ייצוא משאבים כגון גומי ומיסוי אוכלוסיות מקומיות יכולים להיות מקורות הכנסה גבוהים לבריטניה. בנוסף משאבים אלו ושכר העבודה הנמוך של המקומיים (לאחר שהעבדות כבר אינה חוקית), תהווה את התמריץ להמשך המהפכה התעשייתית בבריטניה. לבסוף טוען לוגרד שהקולוניאליזם הפך לאופנה ועל מנת שבריטניה תישאר מעצמת-על, עליה להחזיק בכל מושבותיה.
RNB (שיר)
RNB (מעוצב: ; בעברית: רית'ם אנד בלוז) הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפר האמריקאי יאנג דולף בהשתתפות הראפרית האמריקאית מייגן די סטליון, מתוך אלבום האולפן החמישי שלו, Rich Slave (2020). הוא יצא לאור ב-29 במאי 2020, על ידי חברת התקליטים פפר רוט אמפייר, כסינגל המוביל מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד השירים מתחת להוט 100.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי אדולף תורנטון ג'וניור, מייגן פיט, ג'ורדן יוסטון וגם וילי האצ' והופק על ידי ג'וסי ג'יי וסוסה 808. במרץ 2020, הודיע דולף ג'וניור על פרישה ממוזיקה, וציין את הרצון לבלות עם המשפחה כסיבה. עם זאת, מאוחר יותר הוא חזר בו בהצהרה שלו, והודיע שהוא עומד להוציא אלבום ב-20 במרץ באותו חודש.
בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-43 מיליון השמעות.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-29 במאי 2020 והועלה לערוץ היוטיוב הרשמי של יאנג דולף.
נכון לאוקטובר 2022 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-20 מיליון צפיות.
מחול מודרני
מחול מודרני הוא צורת מחול שהתפתחה בתחילת המאה העשרים ואשר מועלית על הבמה לפני קהל.
על-טבעי
על טבעי או פראנורמלי מתייחס לתופעות או ישויות שהן מעבר לחוקי הטבע. המונח נגזר מלטינית supernaturalis של ימי הביניים, מלטינית סופר- (מעל, מעבר או מחוצה לו) + natura (טבע). למרות שלמונח הנלווה "טבע" היו משמעויות מרובות מאז העולם העתיק, המונח "על טבעי" הופיע בימי הביניים ולא היה קיים בעולם העתיק.
מחול מודרני
מקורות
בעשור הראשון של המאה העשרים, הרקדניות האמריקאיות איזדורה דאנקן ורות סנט דניסֿ, ורקדנית גרמנית, מרי ויגמן, החלו למרוד בחוקים הנוקשים והמגבילים של הבלט הקלאסי שהתבטאו בטכניקה ובלבוש. חלוצי המחול המודרני התמקדו בביטוי אישי יצירתי יותר מאשר בתנועות וירטואוזיות טכניות. המחול המודרני משוחרר יותר, הסגנון חופשי יותר והרקדנים משתמשים ברגשותיהם ובתחושותיהם לעיצוב צעדיהם בניגוד לקוד המבני של צעדי הבלט. במחול המודרני נעשה שימוש מכוון בכובד משקל הגוף בניגוד לבלט בו נראים הרקדנים חסרי משקל. המחול המודרני קיים כבר כ-100 שנים.
על-טבעי
העל-טבעי מופיע בפולקלור ובהקשרים דתיים, אך יכול להופיע כהסבר גם בהקשרים חילוניים יותר, כמו במקרים של אמונות טפלות או אמונה בפרא-נורמלי. המונח מיוחס לישויות לא פיזיות, כגון מלאכים, שדים, אלים, ורוחות. זה כולל גם יכולות נטענות המגולמות או מסופקות על ידי יצורים כאלה, כולל קסם, כישוף, נס, טלקינזיס, הגדת עתידות, טלפתיה, ריחוף, חוויות חוץ-גופיות, גלגול נשמות, אסטרולוגיה.
מחול מודרני
בארצות הברית
לואי פולר, איזדורה דאנקן, רות סנט דניס, דוריס האמפרי ומרתה גרהם, פיתחו סגנון אישי של מחול, והקימו יסודות למחול המודרני האמריקאי באמצעות הכוריאוגרפיה שלהם ובאמצעות הוראה.
על-טבעי
יש הבדלים בניסוחים המדוייקים של מהו על טבעי, אולם יש הסכמה רחבה על רשימת הדברים שאינם נחשבים כחלק מהמדע.
מחול מודרני
באירופה
מרי ויגמן, פרנסיס דלסרטה, אמיל ז'ק-דלקרוז ורודולף לאבאן פיתחו תאוריות של תנועה אנושית, הבעה ושיטות הוראה שהביאו לפיתוח מחול ההבעה המודרני האירופי. התאוריות שלהם התפשטו מעבר לאירופה והשפיעו על התפתחות המחול המודרני והתיאטרון באמצעות תלמידיהם, והדורות שבאו אחריהם שהפיצו את שיטותיהם לארצות הברית, קנדה, אנגליה אוסטרליה וניו זילנד.
ריקוד חופשי
פולר, דנקן וסנט דניס נסעו למסעות באירופה בחיפוש אחר קהל רחב יותר ומקבל יותר. רות סנט דניס חזרה לארצות הברית להמשך עבודתה שם, דנקן חזרה לארצות הברית לגיחות קצרות אבל עבודתה לא התקבלה היטב שם והיא חזרה לאירופה ונפטרה בשנת 1927 בפריז, ואילו גם פולר התקשתה בהשגת תמיכה מחוץ לאירופה.
על-טבעי
העיסוק בעל־טבעי באופן המתיימר להיות מדעי קרוי פסאודו-מדע. מתנגדי הפאראפסיכולוגיה, קריפטוזואולוגיה ותופעות הקשורות למשולש ברמודה רואים בהם לרוב פסאודו-מדע.
מחול מודרני
מחול מודרני ומחול הבעה באירופה
פותח על ידי אמיל ז'ק דלקרוז, רודולף לאבאן, קורט יוס, מרי ויגמן והראלד קרוצברג.
הפצת המחול המודרני בארצות הברית
בשנת 1927 התחילו העיתונים להעסיק מבקרי מחול כמו וולטיר טרי ואדווין דנבי אשר ניגשו להופעות מנקודת מבט של מומחים לתנועה להבדיל ממבקרי מוזיקה ומבקרי תיאטרון. התחילו להורות מחול מודרני במכללות ובאוניברסיטאות, תחילה במסגרת חינוך גופני ובהמשך במסגרת אמנות הבמה. מורי העתיד במכללות ובאוניברסיטאות עברו את הכשרתם במכללת בנינגטון בה נוסדה בשנת 1934 מסגרת ללימודי מחול.
על-טבעי
אלים
ניתן לסווג דתות לפי מספר האלים להן הדתות סוגדות. דתות מונותיאיסטיות מקבלות רק אלוהות אחת (המכונה בעיקר אלוהים), דתות פוליתאיסטיות מקבלות מספר אלים. דתות הנותאיסטיות מקבלות אלוהות עליונה אחת מבלי להתכחש לאלוהויות אחרות, מחשיבות אותן כהיבטים מקבילים של אותו עיקרון אלוהי; ודתות לא-תאיסטיות שוללות כל אלוהות בורא נצחית עליונה אך מקבלים פנתיאון של אלוהויות שחיות, מתות ונולד מחדש בדיוק כמו כל יצור אחר.
מחול מודרני
התפתחות המחול המודרני
בעוד ראשוני המחול המודרני שאבו את מקורות ההשראה שלהם ממיתוסים, מאורעות השפל הגדול אשר החל בשנת 1929 ועליית הפאשיזם באירופה, הביאו להתפתחות המחול הרדיקלי שראה במחול כאמצעי לשינוי חברתי ומקורות ההשראה נשאבו מהאירועים הדרמטיים של תקופה זאת. הפעילים הבולטים: הניה הולם, אנה סוקולוב, חוזה לימון, מרס קנינגהם, אריק הוקינס, פול טיילור, ואלווין ניקולאס.
על-טבעי
אלים
תרבויות שונות המשיגו אלוהות אחרת מאל מונותאיסטי. ישות אלוהית לא חייבת להיות כל יכולה, נוכחת בכל מקום, יודעת כל, כל-טוב או נצחית, לעומת זאת, לפי מאמינים בדתות מונותיסתיות לאל המונותאיסטי יש את התכונות הללו. דתות מונותיאיסטיות מתייחסות בדרך כלל לאלוהים במונחים גבריים, בעוד שדתות אחרות מתייחסות לאלוהויות שלהן במגוון דרכים - גבריות, נשיות, אנדרוגיניות וניטרליות מגדריות.
מחול מודרני
המחול האפרו-אמריקאי
מחול מודרני המשלב מקורות השראה אפריקניות וקאריביות, הפעילים הבולטים:קטרין דנהם, פרל פרימוס, ואלוין איילי.
על-טבעי
אלים
מבחינה היסטורית, תרבויות עתיקות רבות - כמו הודו העתיקה, מצרים העתיקה, יוון העתיקה, רומה עתיקה, נורדית ואסיה העתיקה - פרסמו תופעות טבע, בהתאמה, כגורמים מודעים או פשוט השפעות שלהן. חלק מהאלוהויות האווסטניות והוודיות נתפסו כמושגים אתיים. בדתות הודיות, אלוהויות נתפסו כמתבטאות בתוך המקדש של גופו של כל יצור חי, כאברי חישה ונפש. אלוהויות נתפסו גם כצורת קיום (Saṃsāra) לאחר לידה מחדש, עבור בני אדם שזוכים להישגים דרך חיים אתיים, שבהם הם הופכים לאלוהויות שומרות וחיים באושר בגן עדן, אך נתונים גם למוות כאשר הכשרון שלהם אוזל.
מלאכים
מלאך הוא בדרך כלל יצור על טבעי שנמצא בדתות ומיתולוגיות שונות. בדתות האברהמיות ובזורואסטריות, מלאכים מתוארים לעתים קרובות כיצורים שמימיים מיטיבים הפועלים כמתווכים בין אלוהים או שמים וארץ. תפקידים אחרים של מלאכים כוללים הגנה והדרכת בני אדם, וביצוע משימותיו של אלוהים. בתוך הדתות האברהמיות, מלאכים מאורגנים לרוב לפי היררכיות, אם כי דירוגים כאלה עשויים להשתנות בין כתות בכל דת, והם מקבלים שמות או תארים ספציפיים, כגון גבריאל או "מלאך משמיד". המונח "מלאך" הורחב גם למושגים שונים של רוחות או דמויות המצויות במסורות דתיות אחרות. המחקר התיאולוגי של מלאכים ידוע בשם "אנג'לולוגיה".
באמנות, מלאכים מתוארים בדרך כלל כבעלי צורה של בני אדם בעלי יופי יוצא דופן; לעתים קרובות הם מזוהים באמצעות סמלים של כנפי ציפורים, הילות ואור.
שדים
שד (מיוונית δαιμόνιον daimónion) הוא ישות על טבעית ולעתים קרובות זדונית הרווחת בדת, תורת הנסתר, ספרות, סיפורת, מיתולוגיה ופולקלור.
בדתות המזרח הקדום, כמו גם במסורות האברהמיות, לרבות הדמוניולוגיה הנוצרית העתיקה וימי הביניים, שד נחשב לישות רוחנית מזיקה, מתחת למישורים השמימיים שעלולה לגרום לחזקה על שדים, הקוראת לגירוש שדים. בתורת הנסתר המערבית ובקסם הרנסנס, שצמחו מתוך שילוב של קסם יווני-רומאי, אגדה יהודית ודמוניולוגיה נוצרית, מאמינים כי שד הוא ישות רוחנית שניתן להעלות באוב ולשלוט בה.
נבואה
נבואה כוללת תהליך שבו מסרים מועברים על ידי אל לנביא. מסרים כאלה כוללים בדרך כלל השראה, פרשנות או גילוי של רצון אלוהי בנוגע לעולמו החברתי של הנביא ולאירועים עתידיים. נבואות קיימות בתרבויות רבות. זהו רכוש משותף של כל החברות העתיקות הידועות ברחבי העולם, חלקן יותר מאחרות. מערכות וכללים רבים לגבי נבואות הוצעו במשך אלפי שנים.
קסם
קסם הוא שימוש בטקסים, סמלים, פעולות, מחוות או שפה במטרה לנצל "כוחות על-טבעיים". אמונה בקיומם של קסמים ותרגול קסמים קיים מאז התרבויות האנושיות הקדומות ביותר וממשיך להיות בעל תפקיד רוחני, דתי ורפואי חשוב בתרבויות רבות כיום. למונח קסם יש מגוון משמעויות, ואין הסכמה גורפת להגדרה שלו.
כישוף
כישוף פירושו באופן כללי תרגול ואמונה במיומנויות וביכולות מאגיות המופעלות על ידי מתרגלים וקבוצות בודדים. כישוף הוא מונח רחב המשתנה מבחינה תרבותית וחברתית, ולכן קשה להגדיר אותו במדויק, ויש ליישם הנחות בין-תרבותיות לגבי המשמעות או המשמעות של המונח בזהירות. כישוף משמש לעיתים קרובות לשם ניבוי-עתידות או רפואה דתית, ולעתים קרובות נוכח בתוך חברות וקבוצות שהמסגרת התרבותית שלהן כוללת השקפת עולם קסומה.
התנגדות לרעיונות על טבעיים
רעיונות על טבעיים, לפחות ברובם המכריע, זוכים לאנטגוניזם מצד חוגי ספקנות, נטורליסטים ומטריאליסטים. בין הספקנים הפועלים לשלילת טענות להוכחת קיומן של תופעות על טבעיות נמנים ג'יימס רנדי, ואל ולנטינו ועוד. דוגמאות לקרנות העוסקות בכך:
המנון איחוד האמירויות הערביות
חֲיִי ארצי (בערבית: عيشي بلادي, עִישִׁי בִּלַאדִי) הוא ההמנון הלאומי של איחוד האמירויות הערביות. לחן ההמנון נכתב על ידי מוחמד עבד אל-והאב והוא אומץ רשמית בשנת 1971, ואילו המילים נכתבו על ידי עארף א-שייח' והן התקבלו רשמית בשנת 1996.
פונקציית היחידה
במתמטיקה, פונקציית היחידה היא פונקציה אריתמטית כפלית במובן החזק, המוגדרת כלהלן:
היא נקראת פונקציית היחידה שכן היא איבר היחידה עבור קונבולוציית דיריכלה. היא גם משמשת כפונקציה מציינת עבור המספר 1 בתוך קבוצת המספרים השלמים החיוביים. היא מסומנת גם כ-u(n).
שער (ספורט)
שער, במשחקי ספורט שונים ובעיקר במשחקי כדור, הוא מתקן המוצב במגרש המשחק ומטרת המשחק לנסות לגרום לכדור להיכנס בתוכו, כשניסיון מוצלח נקרא גם הבקעה (בעבר נעשה שימוש רב גם בתקיעת גול) או כיבוש. במגרש מוצבים שני שערים, כאשר כל קבוצה מגינה על השער שלה. ההצלחה של קבוצה יריבה להכניס את הכדור נקראת גם היא שער או גּוֹל (מאנגלית: Goal, מילולית: יעד, מטרה).
שלושער (באנגלית: hat trick) הוא מונח עברי שגור במשחקי כדורגל המציין הישג בו אחד מהשחקנים מבקיע שלושה שערים במשחק אחד. המונח הוא מקביל למונחים בשפות אחרות בעלי משמעות דומה בהתייחס לכדורגל או למשחקי ספורט אחרים.
צמד (באנגלית: a brace / two-goals) הוא מונח עברי שגור במשחקי כדורגל המציין הישג בו אחד מהשחקנים מבקיע שני שערים במשחק אחד. המונח הוא מקביל למונחים בשפות אחרות בעלי משמעות דומה בהתייחס לכדורגל או למשחקי ספורט אחרים.
כדורגל
בכדורגל גודל השער נקבע ביחידות בריטיות: אורכו בין הקורות וגובהו. בין הקורות מסומן קו בצבע לבן, ואם כדור המשחק יעבור אותו במלוא היקפו, ייפסק שער לזכות הקבוצה שמתקיפה לשער הזה. כאשר שחקן מכניס את הכדור (אפילו בשוגג) לשער קבוצתו, נחשב הדבר כשער לחובת הקבוצה. לשער כזה קוראים "שער עצמי" והוא לא נספר לזכות השחקן. בחלק האחורי של השער בדרך כלל מותקנת רשת חזקה שתפקידה לעצור את הכדור אחרי שחדר לשער, ומקלה בכך על ניהול המשחק. במספר משחקים, בהם גמר מונדיאל 1966 באנגליה ומשחק חשוב במונדיאל 2010, הובקעו שערים שלגביהם התעוררה מחלוקת האם הכדור עבר את קו השער במלוא היקפו. ב-2012 אישרה פיפ"א להכניס לשימוש את טכנולוגיית קו השער שמאפשרת לקבוע האם הכדור אכן חצה את הקו במלוא היקפו.
בכדורגל ישנו תפקיד מיוחד הנקרא "שוער": זהו שחקן כדורגל המוצב כשומר על השער ורק לו מותר לגעת בכדור בידו וזאת רק בתחום 'רחבת העונשין' ("רחבת השישה-עשר", שמסומנת במרחק 16 מטרים מהשער) הסמוכה לשערו. חלק מהמיומנויות והתכונות הנדרשות לשוער ייחודיים לעמדה זו ושונים משאר שחקני השדה.
שלושער
בכדורגל, הבקעת שלושה שערים במשחק אחד על ידי שחקן נחשבת להישג ראוי לציון, אף שאיננו נדיר. סביב הישג זה, המכונה בעברית שלושער (הלחם בסיסים של שלוש ושער, באנגלית: hat-trick), התפתח פולקלור שכולל איסוף סטטיסטיקות רלוונטיות ושיאים, ומנהגים שונים (כגון כיבודים לשחקן הכובש).