cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ויליאם גאו
ראשית חייו
גאו נולד ב-20 בפברואר 2003 בדרום קרוידון שבדרום לונדון, לונדון, הממלכה המאוחדת. אביו אנגלי ואמו סינית שעברה לגור באנגליה בשנות העשרים לחייה. הוא למד בבית הספר טריניטי, שם סיים את לימודיו בשנת 2022, ולמד במגמות סינית, מוזיקה ודרמה במסגרת בחינות ה-A-level. מאז גיל 11 הוא מנגן בפסנתר קלאסי, והיה חבר במקהלת הבנים של בית הספר טריניטי. במאי 2019 הוא הצטרף לתיאטרון הנוער הלאומי הממוקם בלונדון.
צ'ארלס סמית' (1975)
קריירת מכללות
סמית' נולד וגדל בעיר פורט וורת' שבטקסס, ובין השנים 1993–1997 למד באוניברסיטת ניו מקסיקו. בעונות 1996 ו-1997 הוביל את קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה לסיבוב השני של טורניר אליפות המכללות, בפעם הרביעית והחמישית בלבד בתולדותיה, בהתאמה. בשתי העונות רשם סמית' ממוצעים של 18.5 נקודות, 5.1 ריבאונדים ו-3.0 אסיסטים למשחק, ובשתיהן נבחר לחמישיית העונה של מחוז WAC. בעת סיום לימודיו היה הקלעי המוביל בתולדות קבוצת אוניברסיטת ניו מקסיקו, עם 1,993 נקודות בסך הכול.
קריירת משחק
בעונת 1999/2000 עבר לשחק בקבוצת "רוקפורד לייטנינג" מליגת ה-CBA, ובעונה העוקבת שיחק עבור פלקנסטרו אודינה מליגת העל האיטלקית.
בקיץ 2001 חתם על חוזה בסן אנטוניו ספרס, במדיה הציג את עונתו הטובה ביותר ב-NBA, עם 7.4 נקודות בממוצע למשחק כמחליפם מהספסל של סטיב סמית' וברוס בואן. בפלייאוף העפיל עם הספרס לחצי גמר האזור המערבי. באוגוסט 2002 הועבר בטרייד לפורטלנד טרייל בלייזרס, אך בשל פציעה שותף בשלושה משחקים בלבד לכל אורך עונת.
בקיץ 2003 החל לשחק בקבוצת מקדוניקוס מליגת העל היוונית, ולאחר שני משחקים עבר לוירטוס בולוניה האיטלקית. ב-37 משחקיו עם בולוניה בליגת המשנה האיטלקית קלע סמית' 24.3 נקודות בממוצע למשחק.
לקראת עונת חתם על חוזה בסקאבוליני פזארו, אשר השתתפה בליגת העל האיטלקית וביורוליג. בעונתו היחידה בפזארו הוביל את הקבוצה לצדם של האנו מוטולה וסקוני פן לשלב רבע גמר היורוליג, בו הפסידה מול מכבי תל אביב בתוצאה 0–2. לאורך העונה קלע סמית' את ממוצע הנקודות הגבוה ביותר ביורוליג – 20.6 – ובכך זכה בפרס אלפונסו פורד. כמו כן נבחר לחמישייה השנייה של העונה ביורוליג, בפעם היחידה בקריירה.
באוגוסט 2005 חזר לקדנציה שלישית ב-NBA, כאשר חתם על חוזה בפורטלנד טרייל בלייזרס. בפברואר 2006, אחרי 21 משחקים בפורטלנד, הועבר לדנוור נאגטס במסגרת טרייד בין 4 קבוצות, בו היו מעורבות גם סקרמנטו קינגס וסיאטל סופרסוניקס. כחודש לאחר מכן שוחרר סמית' מהנאגטס. עד לסיום אותה עונה שיחק עבור אפס פילזן בליגת העל הטורקית.
בקיץ 2006 הצטרף לריאל מדריד, עמה זכה בעונת 2006/2007 הן באליפות ליגת העל הספרדית והן בגביע יול"ב. במשחק גמר היול"ב מול ריטאס וילנה קלע סמית' 6 שלשות בדרך ל-19 נקודות, ובסיום המשחק זכה בפרס ה-MVP של משחק הגמר. לאורך העונה היה הקלעי המוביל של קבוצתו, בה בלטו גם לואיס בולוק ופליפה רייס, עם ממוצעים של 12.9 נקודות למשחק ביורוליג ו-15.3 נקודות למשחק בליגה הספרדית. את העונה העוקבת סיימה מדריד במקום החמישי בליגה הספרדית, והודחה מהיורוליג בשלב שמינית הגמר ("טופ 16").
בעונת שיחק עבור וירטוס רומא. בעונתו היחידה בקבוצה קלע 6.4 נקודות למשחק בלבד, בעוד קבוצתו סיימה במקום התשיעי בליגה האיטלקית. בסיום אותה עונה פרש סמית' ממשחק, בגיל 35.
נפלאות עולם
נפלאות עולם הוא ירחון מדעי לילדים המיועד לציבור החרדי, והוא נוצר כתוצאה משיתוף פעולה בין חברת התוכן 'תרבותא' ונשיונל ג'יאוגרפיק.
המגזין כולל כתבות בנושאי רפואה, בוטניקה, מדע ופיזיקה. במגזין מופיע תוכן הנכתב על ידי המערכת, לצד תוכן מקורי של נשיונל ג’יאוגרפיק שעובר עיבוד והתאמה לציבור החרדי.
עורכת המגזין היא ריקי ליבוביץ.
היסטוריה
המגזין נוצר בידי חברת 'תרבותא' בעקבות תקופת הקורונה, לאחר שבמהלכה יצרה החברה מגוון גדול של חוברות תוכן והעשרה לילדים עבור הרשויות המקומיות החרדיות, ביניהן ירושלים, בני ברק, בית שמש, ביתר עלית.
טקס השקת המגזין נערך בחודש מרץ 2021 בירושלים בהשתתפות נבחרי ציבור, אנשי חינוך, מעצבי דעת קהל ואנשי תקשורת, והעיתון הראשון הופץ ב-90,000 עותקים בערים החרדיות ובריכוזי האוכלסייה החרדיים.
במגזין נוצרו הדמויות המדעיות של 'דודוני' ו'נפלאון' שיוצאים לניסויים מדעיים במדור הקומיקס שלהם.
בראיון לתוכנית קלמן ליברמן ברשת ב' הרחיבה גלהר על מטרות המגזין ואמרה כי במקום שיש התנגשות בין התורה למדע הם לא נוגעים, והוסיפה כי תוכן המגזין עובר אישור של חברת נשיונל ג'יאוגרפיק העולמית ושל ועדת הכשרות.
אצטדיון מפיי - סיטיה דל טריקולורה
אצטדיון מפיי - סיטיה דל טריקולורה (באיטלקית: Mapei Stadium - Città del Tricolore) הוא אצטדיון הממוקם ברג'ו אמיליה שבאיטליה. האצטדיון נבנה בשנת 1994 והחליף את ה"סטאדיו מיראבלו". נקרא בעבר גם "סטאדיו גיגליו" ו-"סטאדיו סיטיה דל טריקולורה". מטעמי החלפת בעלות, התווסף לשמו שם החברה המחזיקה באצטדיון "Mapei". האצטדיון הוא האצטדיון הביתי של קבוצת הכדורגל של ססואלו מהסרייה א', ושל רג'אנה מהליגה פרו. באצטדיון 21,584 מקומות ישיבה.
היסטוריה
הצורך באצטדיון ברג'ו אמיליה החל כאשר רג'אנה הצליחה להעפיל לסרייה א' ב-1993. הקבוצה גייסה כסף דרך מכירת מנוי למספר עונות על מנת לבנות את האצטדיון שיהיה בבעלותה. האצטדיון נפתח ב-1995, במשחק שהוא סולד אאוט במשחקה של רג'אנה נגד יובנטוס במסגרת הליגה. לאחר פירוק הקבוצה ובנייתה מחדש, המועדון הפסיד את הבעלות על האצטדיון, שהועבר לעיריית רג'ו אמיליה.
הקבוצה המשיכה לשחק באצטדיון, כאשר משרדי הקבוצה והמוזיאון של הקבוצה בשטחו, אך בעלת האצטדיון הייתה העירייה. בנוסף נבנו בשטח האצטדיון אזורי מסחר עם קניון, מסעדות חנויות ובית קולנוע. "סטאדיו גיגליו" נקרא על ידי העירייה "סיטיה דל טריקולורה" במחווה לכך שצבעי דגל איטליה בעיצוב טריקולור, נוסד ברג'ו אמיליה ב-1797.
האצטדיון ייחודי בכך שקיים חפיר המלא במים מסביב לכר הדשא, המונע כניסה בלתי מורשה לדשא. המים מגיעים מהנהר הקרוב לאצטדיון, וכך יש סיפורים משעשעים על אוהדים משועממים שדגו בתוך האצטדיון ממימי הנהר.
ב-2013 יצאה העירייה במכרז על בעלות האצטדיון, בו זכתה חברת הקרמיקה "MAPEI", שבעליה הוא גיורגיו סקווינזי, שהוא גם הבעלים של קבוצת ססואלו, שהעפילה לסרייה א' בסיום עונת 2012/2013 מהסרייה ב'. לכן שונה שם האצטדיון, והוסף לשמו "אצטדיון מפיי" מטעמי חסות.
שינוי שם האצטדיון זכה לביקורות נוקבות מאוהדי רגיאנה, הקבוצה שהייתה הבעלים המקורי של האצטדיון. נעשו מחאות רבות בנוגע לנושא, כולל הפגנות מחוץ למשחקיה של ססואלו בסרייה א', ונוצר ארגון בשם "Via il Sassuolo da Reggio Emilia" ("ססואלו צאו מרג'ו אמיליה"), שביצע צעדות במרכז העיר להרמת המודעות לעניין. בספטמבר 2016 לוקה וצ'י, ראש עיריית רג'ו אמיליה, זכה לשריקות בוז חזקות, במהלך הצגת תוכניות העירייה בעניין האצטדיון.
אוזי זולטק
אוזי זולטק (נולדה ב-6 ביוני 1983 כאושרת זולטק) היא זמרת-יוצרת ישראלית, השרה בסגנונות פופ, פופ רוק, רוק אלטרנטיבי ורוק אלקטרוני. התפרסמה בפועלה בז'אנרים ה-EBM, סינת'פופ והגל החדש בשיתופי פעולה עם להקות מגרמניה, בתרבות האלטרנטיבית המחתרתית של תל אביב. מאז השתתפותה בעונת ה-VIP של סדרת הטלוויזיה "מה שקורה באילת", זכתה לפרסום רב.
אוזי היא אישה כבדת שמיעה, השמה את כבדות השמיעה שלה במרכז ראיונות רבים, לטענתה על מנת להפסיק את הסודיות והבושה סביב לקות שמיעה ושימוש במכשירי שמיעה.
ביוגרפיה
ילידת קריית אתא. הוריה הגיעו מפולין ומרוסיה בשנות השבעים בגל העלייה מברית המועצות בשנות ה-70.
הסינגל הראשון שלה, "עכשיו תורי לדבר", שודר בערוץ 24 בשנת 2005, והוכנס לרשימת ההשמעה של הערוץ. בתקופה זו כינתה עצמה בשם הבמה "אמילי".
בשנת 2011 פתחה את הופעת להקת הגל החדש הגרמנית And One במועדון הבארבי בתל אביב. בשנת 2013 פתחה את הופעת להקת הסינת'פופ וה EBM הגרמנית VNV Nation גם כן במועדון הבארבי. בשנת 2015 הופיעה עם פליקס מרקס ולהקת הסינת'פופ הגרמנית Diorama בפסטיבל במועדון הבארבי בתל אביב.
ב-2013 הוציאה זולטק ביחד עם הראפר "הצל" את הסינגל "מה שאתה התחלת", אך עוד טרם מועד פרסום הוידאו קליפ, זולטק והצל היו בנתק על רקע סכסוך אידאולוגי בעקבות פרוץ מבצע צוק איתן. זולטק התייחסה לנתק באומרה "האנרגיות שלנו לא על אותו תדר כנראה, אני מעדיפה לעשות דברים ברוגע, לקבל את כולם, אני אקבל את כל מי שמקבל אותי, מכל מוצא או דת." שנה לאחר מכן, ב-2014, הוציאה זולטק את אלבום הבכורה שלה "אקדח טעון". מתוך אלבום זה יצא הסינגל "לא תמיד", אשר נוגן ברדיו וגם בהופעה באולפן ערוץ 24. זולטק שיתפה פעולה עם אמנים בולטים כמו סי היימן, אמיר דדון ואיפה הילד.
בשנים 2010 - 2015 כיכבה במספר הפקות בערוץ 2, ערוץ 24 וערוץ 10 פרק של תוכנית הריאליטי "הארון", ראיונות שונים, אולפן החג בשידור חי בפורים של ערוץ 24 הופעה חיה בתוכנית "מאמאלנד" בהנחיית עדן הראל, הופיעה בתוכנית הבוקר של ערוץ 24 בהנחיית מרגלית צנעני ואלון גל והופיעה בהפקת ה-VIP של הסדרה "מה שקורה באילת", בה התייחסה ללקות השמיעה שלה, השימוש שלה במכשיר שמיעה היה פומבי מרכזי בדמותה ואף זכה להתייחסות קומית לעיתים, לטענתה על מנת להפסיק את הסודיות והבושה סביב הפרעות לקות שמיעה ומכשירי שמיעה.
בזמן שידור הסדרה "מה שקורה באילת VIP" פרסמה בדף הפייסבוק שלה כי להשקפתה הקטעים איתה נערכו באופן מגמתי על מנת להגחיך את ז'אנר הרוק בישראל. פוסט בו טענה כי היא "אולי חירשת אך איננה אילמת" הפך נפוץ במיוחד.
בפברואר 2022 שודר פרק של "המייקרז" בכאן 11, אשר בו פיתחו המייקרים אוזניות אולפן מיוחדות להקלטה אשר מאפשרות לאוזי להקליט ללא הפרעות. אוזניות אלו מחוברות למחשב עם תוכנת הקלטה המותאמת לפי תדרי הירידה בשמיעה של אוזי. הפרק הסתיים במפגש מרגש עם הזמר עברי לידר והסתיים בדואט של שניהם.
באותו חודש פרסמה זולטק סינגל חדש שכתבה והלחינה בשם "חלולה".
ישראל שרנצל
ישראל שרנצל (נולד ב-1 במאי 1958) הוא שחמטאי ישראלי בדרגת אמן בינלאומי וכתב שחמט בהארץ, מזרחן ומרצה בחוג ללימודי הערבית והאסלאם באוניברסיטת תל אביב. שימש כראש מחלקה ביחידת המחקר של השב"כ.
אוזי זולטק
פעילות ציבורית
אוזי פעילה למען זכויות ומודעות אנשים כבדי שמיעה וחירשים. בשנת 2018 שיתפה פעולה עם עמותת בקול לכבדי שמיעה ומתחרשים, השתתפה במופע התרמה לעמותה, במסגרתו התארחה במופע של להקת טיפקס
מאז שנת 2020 משמשת אוזי שגרירה של עמותת "מעגלי שמע" הפועלת למען ילדים ובני נוער חירשים וכבדי שמיעה ובמסגרת זו נרתמה לקמפיינים שונים של העמותה מתוך מטרה להיות מודל השראה לילדים ולבני הנוער, כאישה כבדת שמיעה הנעזרת גם היא במכשירי שמיעה. היא הופיעה בכלי תקשורת שונים ובמדיה הכתובה. באותה שנה הקימה את פרויקט "אוזי קשבת" - שיעור פיתוח קול לחניכות וחניכים כבדי שמיעה מכיתה ו' עד כיתה ט'. בו מלמדת אוזי את הילדים איך לשיר נכון, פרפורמנס והגשה.
ישראל שרנצל
ביוגרפיה
בוגר ומוסמך אוניברסיטה בתחומי ערבית והמזרח התיכון. התיזה שלו עסקה בדמוקרטיה ודיקטטורה בתרבותם של אינטלקטואלים מצריים, בין השנים 1945-1934. בעבודתו הראה, בין היתר, שהרוב המכריע של מעצבי דעת הקהל במצרים במחצית השנייה של שנות ה-30 של המאה ה-20 יצאו במרץ להגנה על הפרלמנטריזם ועל הדמוקרטיה.
סייע בעריכה הלשונית של תרגום הקוראן לעברית של פרופ' אורי רובין (הוצאת אוניברסיטת ת"א, 2005). שימש כיועץ בתחום השחמט לרוביק רוזנטל, כשכתב את ספרו, "הלקסיקון של החיים - שפות במרחב הישראלי (הוצאת כתר, 2007). ערך את ספרו של גיא אביעד, "לקסיקון חמאס" (הוצאת מערכות ומשרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2008). חבר האגודה הישראלית ללימודי המזרח התיכון והאסלאם.
בשנת 2007 היה עוזר לוועדת וינוגרד.
ב-2015 הופיע כעד מומחה מטעם התביעה בבית משפט פדרלי בניו יורק. התובעים היו קורבנות טרור בעלי אזרחות אמריקאית ובני משפחותיהם, שדרשו פיצוי כספי מאש"ף ומהרשות הפלסטינית בשל אחריותם למעשי הטרור בזמן האינתיפאדה השנייה.
מעת לעת מפרסם בעיתון "הארץ" מאמרי דעה בתחומי מודיעין והמזרח התיכון (בנוסף להיותו כתב השחמט של העיתון).
פעילות בתחום השחמט
שרנצל היה מהבולטים בשחמטאי הנוער בתקופתו. בשנת 1975 ייצג את ישראל באליפות העולם הבלתי רשמית לנוער בצרפת. בשנת 1988 נמנה עם סגל נבחרת ישראל לאולימפיאדת סלוניקי, אך נאלץ לוותר בשל אילוצי עבודה.
בשנת 1988. קיבל דרגת אמן בינלאומי. ב-2019 סיים במקום ה-11 עם 5.5 נקודות מ-7 אפשריות בתחרות "ברלין הפתוחה", לאחר שהיה מדורג תחילה במקום ה-44 לפי מד כושר.
חיים אישיים
שרנצל מתגורר בתל אביב. אחיו הוא עורך הדין מרדכי (מוטי) שרנצל, שחמטאי בעל דרגת אמן פיד"ה.
גונגגונג
גונְגְגונְג (סינית:共工, פין-יין: gòng gōng) הוא אל מים סיני, ודמות היסטורית קדומה מתקופת חמשת הקיסרים. בפולקלור דמותו מעוררת אימה, ומסופר כי יש לו פני אדם, גוף נחש ושיער אדום, בעוד במקומות אחרים הוא מתואר כמפלצת ים בדמות דרקון או נחש. הוא נתפס כטיפש ואלים, ובעל שאיפות מרחיקות לכת. מעבר להיותו יריב ותיק של השבט אליו השתייכה שושלת הקיסר הצהוב, יש גם הטוענים כי שם משפחתו היה גְ'יָאנְג (姜), ובכך היווה נצר לשושלת קיסר הלהט.
הוא נחשב האחראי לשיטפונות הגדולים, וכמעט כל האגדות על אלוהותו מקושרות למים. ידועה במיוחד האגדה על המכה שנתן להר בּוּג'וֹאוּ. לעיתים גם מסופח אליו שְׂיָאנְגְלְיוֹ בעל גוף הנחש ותשעת הראשים.
בהיסטוריה
לעיתים בתרגומי רשומות היסטוריות מתורגם השם גונְגְגונְג מילולית בתור "האחראי על העבודות". ייתכן שיש בסיס לייחס שם זה לשם תפקיד, ייתכן גם שמדובר בתפקיד שלטוני שהחזיקו בו בני שבט גונְגְגונְג. אולם ייתכן גם שמדובר במקור דמות מיתולוגית אשר האמונה בה ובכוחה סיכנה שליטים קדומים, ולפיכך שילבו אותה לתפקיד בתוך מערכת שלטונית הכפופה למלך.
בפולקלור
גונְגְגונְג מתואר פעמים רבות בסיפורי עם בהקשר של הקרב על המלוכה בו הפסיד, במסגרתו הכה בהר בּוּג'וֹאוּ.
גונְגְגונְג מכה בהר בּוּג'וֹאוּ
גונְגְגונְג שאף להשתוות בכוחו לגְ'ווָאנשׂוּ', אך הוא לא ניחן בפיקחותו של גְ'ווָאנשׂוּ'. גְ'ווָאנשׂוּ' השתמש בלחשים לזימון רוחות ושדים, שלהב את העם וקרא להם שלא להאמין לגונְגְגונְג. משנחל גונְגְגונְג כישלון, זעם על ההשפלה וסירב לוותר, ולפיכך הכה (או נגח) בזעמו בהר בּוּג'וֹאוּ, וגרם לקריסתו. מסופר כי הר זה היה עמוד התווך של השמיים, וכאשר נשבר נטו השמיים לכיוון צפון מערב, והארץ נטתה לדרום מזרח. ובכך נגרמו שיטפונות ענק וסבל רב לאנשים.
תיקון השמיים בוצע על ידי נוּ'וָה, כפי שמפורט באגדה נודעת אחרת, אך על פי הפולקלור הפגיעה הביאה לנטיה של גרמי השמיים לשקוע לכיוון מערב, ולמים להישפך לנהרות גדולים אשר זורמים לכיוון מזרח, כפי שאכן קורה בפועל בסין.
ישנן גם השערות כי הסכסוך המופיע באגדות, מקורו בסכסוך היסטורי בהקשר חקלאי: גונְגְגונְג, אשר היה מנהיג שבטי, האמין כי ניתן להשתמש באדמת סחף מן ההרים על מנת להפוך אזורים פוריים פחות לפוריים יותר, ובמקביל לאזן את גובה פני הקרקע ובכך להפוך אותה קלה יותר לעיבוד, ולכן תמך ביצירת סחף באמצעות מפולות יזומות. השליט משושלת הקיסר הצהוב אשר שלט באותה תקופה התנגד לפעולה שכזו, וגונְגְגונְג כנראה ניסה להוציא לפועל את הרפורמה החקלאית שלו ולהוכיח את צדקתו ללא הסכמת השליט. הדבר הסתיים, כפי שמשתקף מהפולקלור, באסון די טראומטי, אשר נחרט בזיכרון הסיני הקולקטיבי וקיבל נופך מיתולוגי.
גונְגְגונְג גורם השיטפונות
ב"חְווָאיְ נָאן דְזְה" נכתב כי בתקופתו של הקיסר שׁוּן הופיע גונְגְגונְג פעם נוספת לפני מותו, ו"הרעיד והציף בנחשולי מים, כך שקוֹנְג סָאנְג התערער", ובכך לקו האנשים לראשונה במגפה. יוּ', המנהיג השבטי שטיפל בנושא השיטפונות, מיהר לטפל במקורות הנזק, והוביל את חברי קבוצת השבטים שנשלטה בידי שושלת הקיסר הצהוב לקרב עקוב מדם נגד שבטו של גונְגְגונְג. בקלאסיקה של ההרים והימים בפרק "הקלאסיקה של מערב הישימון הגדול" מוזכר "הר יו'-תוקף-את-ארץ-גונְגְגונְג", ובהחלט ייתכן שמקום הקרב קשור לאזור. וגם ב"שׂוּ'ן דְזְה" נאמר "יו' היה משכמו ומעלה, עצר את השיטפון, וכדי להסיר מהאנשים פגע רדף את גונְגְגונְג", והדברים עולים בקנה אחד עם אגדת הפולקלור על אל המים הרשע גונְגְגונְג אשר יצר שיטפונות, ועל יו' אשר רדף אותו.
המפלצת שְׂיָאנְג לְיוֹ
בסיפורי הפולקלור מסופר על מפלצת בעלת תשעה ראשים וגוף נחש בשם שְׂיָאנְג לְיוֹ אשר הייתה נתונה למרותו של גונְגְגונְג. חמדנותה לא ידעה גבול, וכל מקום בו עברה הפך לאדמת ביצות, ומימי אותן ביצות היו מרים, כך שלא ניתן היה להתקיים שם או לגדל שם חיות משק. כאשר יו' השתלט על השיטפונות וגירש את גונְגְגונְג הוא גם ערף את ראשיו של שְׂיָאנְג לְיוֹ, ודמו העלה צחנה נוראית עד שהקרקע בה נספג לא הצמיחה עוד דגן, שקעה ונעשתה בוצית. שלוש פעמים מילא אותה יו' באדמה, ושלוש פעמים חזרה ושקעה. לבסוף לא נותרה ליו' ברירה אלא להפוך את המקום לאגם, והוא הקים שם מזבחות רבים לקיסר השמיים כדי שיסייעו להתגבר על שדים.
סופו של גונְגְגונְג
עם תבוסתו הסופית של גונְגְגונְג, גורש על ידי שׁוּן אל גונְג צֶ'נְג שמשמעות שמה "עיר גונְג", אשר ביוּאוּג'וֹאוּ בצפון סין:
ב"תיעוד סובב ארץ" נאמר "משום כך גונְג צֶ'נְג נמצאת במחוז טָאן בתחומי נפת יֵנְלֶה, ולכן מספרת המסורת העתיקה כי שׁוּן גירש את גונְגְגונְג אל יוּאוּג'וֹאוּ, ובעיר זו קבע את משכנו." ובספר "רשומות ההרים והימים של צָ'אנְגְפִּינְג" מתקופת שושלת צ'ינג מוצהר כי "העיר הזו עודנה בנמצא, והיא עדיין נקראת גונְג צֶ'נְג, 50 לִי צפונית מזרחית לנפת מִייוּ'ן".
לאחר מותו של גונְגְגונְג סגדו לו האנשים כאשף המים (או אל אשפי המים), ובנו "שליט האדמה", קיבל אף הוא מעמד של אל ונחשב אל האדמה. כך שלמרות אכזריותו של גונְגְגונְג ולמרות הרעות הרבות שהביא, הרי שכוחותיו האלוהיים והקשר העמוק שלו לאורחות החיים של האנשים הבטיחו לו את סגידתם לאורך השנים. סגידה כזו מתבטאת, לדוגמה בקלאסיקה של ההרים והימים שם נכתב "...רמת גונְגְגונְג, המטווח לא ידע תבוסה".
מיקום
יש הטוענים כי שבטו של גונְגְגונְג התקיים באזור מחוז חנאן של היום.
על שמו
באפריל 2019, גונגונג הוצע כאחד השמות במסגרת קמפיין לבחירת שם לכוכב 225088 2007 OR10. הציבור הרחב הוזמן להצביע בין שלושה שמות - גונגגונג, הולה (אלת הפיריון והלידה מחדש הגרמנית, אשר יוצרת שלג כשהיא מנקה את מיטתה) ו-וילי ממהמיתולוגיה נורדית, שיחד עם אחיו אודין ו-וה, הרגו את הענק הראשון יימיר ויצרו את היקום. השם גונגגונג זכה והוצע בפני וועדת השמות האסטרונומים לאישור.
גאלוואן
גַאלְוַואן (בסינית: 加勒万, באנגלית: Galwan) הוא נהר הזורם מאזור אקסאי צ'ין השנוי במחלוקת, בדרום שינג'יאנג שבסין ועד לדאק, שבהודו. מקורו באזור של סמזונגלינג שבמזרח רכס קארקוראם, הוא זורם מערבה ומצטרף לנהר שיוק ב 34.75917°N, 78.17028°W. זה הוא אחד מהנהרות שנשפכים אל נהר האינדוס במעלה הזרם שלו.
הנהר קרוי של שמו של החוקר הלדקי "גוּלַם רַסוּל גאלוואן" שמיפה את האזור תחת משלחת בריטית בשנת 1899.
אורך הנהר כ-80 ק"מ וזרימתו מהירה.
אזורים משמעותיים לאורך הנחל וסביבותיו נמצאים בסכסוך גבולות ארוך שנים בין שתי מעצמות הגרעין סין והודו. ואף ידע קרבות עקובים מדם במהלך מלחמת הודו–סין וזמנים נוספים.
ספירלת אוילר
במתמטיקה, ספירלת אוילר היא עקומה אשר העקמומיות שלה משתנה בקצב ליניארי ביחס לאורך העקומה. ספירלת אוילר ידוע גם בשמות ספירוס, קלותואיד וספירלת קורנו. לספירלה יש שני מאפיינים חשובים, שהם: שני המאפיינים הללו גורמים לספירלה להיות חשובה בחישובי תהליכי עקיפה, בהנדסה של מסילות רכבת וכבישים היכן שנדרש שהכוחות הצנטרפוגליים לא ישפיעו על הנוסעים "בבת אחת". ניתן להגדיר את ספירלת אוילר בצורה פרמטרית כאוסף הנקודות (x,y) כך שמוגדר עבורם t, כך שמתקיים (x, y) = (C(t), S(t)), כאשר Cׂׂ(t) ו-S(t) הם אינטגרלי פרנל, שמוגדרים בדרך הבאה:
רכס גדעונים
רכס גדעונים (בערבית: ג'בל ג'דוע, קרוי גם רכס איתמר) הוא רכס הרים בשומרון, הנמצא ממזרח לעיר שכם ומגיע עד לפאתי בקעת הירדן. אורכו של הרכס הוא כ-13 קילומטר. גובה פסגתו הוא 868 מטר מעל פני הים.
התנחלויות ומצפים ברכס
על הרכס נמצא היישוב איתמר, וכן הגבעות הסמוכות לו: גבעות עולם, שכונת "הנקודה", גבעת ינוח, הר גדעון, אלומות וגבעת ארנון. על הרכס נמצאים מספר מצפים: מצפה שלושת הימים שנמצא במזרח הרכס, מצפה מתן הקרוי על שם, מצפה גדעונים ומצפים נוספים. במרכז הרכס נמצאת מצבה המיוחסת לשופט גדעון. מכיוון שעל פי המסופר בספר שופטים גדעון נקבר בחלקת קבר אביו בעופרה, אין לשייך מבנה זה, שראשיתו ב-1997, לקבר גדעון.
מחלקו המזרחי של הרכס ישנה תצפית טובה על הר הסרטבה שנמצא דרומית מערבית לרכס בבקעת הירדן.
בחלקו המזרחי של הרכס, מצויות אבני בזלת רבות. לפי הערכה אחת, היה קיים בעבר הר געש פעיל על הרכס.
במורדות הצפוניים של הרכס נמצא הכפר הערבי בית פוּרַיכּ. במורדותיו הדרומיים נמצאת דרך רומית עתיקה (שנסללה לאחר מכן לשימוש כלי רכב) המובילה משכם עד לאזור בקעת הירדן.
אדם צין
אדם צין (10 במאי 1950 – 21 באוקטובר 1973) היה חייל צה"ל שעוטר בצל"ש הרמטכ"ל על פעולתו בקרב בסיני במלחמת יום הכיפורים. במהלך הפעולה נהרג.
ביוגרפיה
אדם צין נולד בקטוביץ שבפולין להורים ניצולי השואה. משפחתו עלתה לישראל בשנת 1957 והתיישבה בבאר שבע. היה שומר מצוות. למד בבית הספר היסודי "נתיבות" בבאר שבע ולאחר סיום לימודיו שם למד במגמת מכניקה בישיבה התיכונית-מקצועית "קריית נוער" בירושלים.
צין גויס לצה"ל בקיץ 1969 והוצב בנח"ל. שירת בסיירת הנח"ל, עבר קורס מ"כים וקורס צניחה והשתלם במקצועות הטנק בחיל השריון. חלק משירותו עבר עליו עם גרעין הנח"ל במשק בדרום רמת הגולן, שם היה מא"ז, אחראי על הביטחון.
לאחר שחרורו מצה"ל התחתן והתיישב עם אשתו ביישוב בני יהודה שברמת הגולן. בהמשך גרו בירושלים, שם עבד כמדריך מקצועי במשרד העבודה. היה בעל הכרה דתית-לאומית ונמנה עם הנאבקים למען הקמת התנחלויות. בנו נולד כחודש וחצי לפני מועד נפילתו.
במלחמת יום הכיפורים
בפרוץ מלחמת יום הכיפורים לא נקרא צין לשירות, אך יצא והתנדב לשרת ביחידת חרמ"ש. יחידותו נשלחה לחזית סיני.
ב-21 באוקטובר 1973 השתתפה יחידתו של צין בהתקפה של כוח גדודי מחטיבה 274 על מתחם "חמוטל" שבגדה המזרחית של תעלת סואץ, אחת מסדרה של התקפות צה"ל על מתחם זה. חמש פעמים נשלחו כלי הרכב של היחידה לכבוש את השטח שהחזיקו החייל ים המצרים. הנגמ"ש שבו נמצאו צין ושבעה חיילים נוספים נפגע משני טילים נגד טנקים ועלה באש, וכל יושביו למעט צין נהרגו או נפצעו. הוא ניסה לכבות את האש וחילץ את חבריו הפצועים דרך דלת קטנה של כלי הרכב הבוער, עד שלבסוף נפגע גם הוא ונהרג. באותו קרב נהרגו שבעה חיילי צה"ל נוספים ו-20 נפצעו.
אחד מהפצועים שניצלו בזכות פעולתו של צין העיד:
אדם צין היה בן 23 במותו. הניח אשה, בן, הורים ואח. הוא נקבר בבית הקברות הצבאי בהר הרצל בירושלים.
הנצחה
בספטמבר 1975 הוענק לצין לאחר מותו צל"ש הרמטכ"ל על פעולתו בקרב שבו נפל.
שמו של צין הונצח במספר אנדרטאות - באנדרטת יד לשריון בלטרון, באתר ההנצחה לחללי הנח"ל וחיל החינוך, באנדרטת חטיבה 274 בלטרון, בבתי יד לבנים בבאר שבע ובירושלים ובישיבה התיכונית שבה למד. משפחתו הנציחה את זכרו בהקמת ספרייה על שמו.
מיהאיהאזה
מיהאיהאזה (בהונגרית: Mihályháza) הוא כפר במחוז וספרם שבמרכז הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה גם במיהאיהאזה מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 866 ובשנת 2020 רק 752 תושבים.
יהודי מיהאיהאזה
במיהאיהאזה חיו יהודים בתקופות זמן שונות. וחלק מתושבי הכפר נרצחו בשואה.
ז'אן-קלר טודיבו
ז'אן-קלר דימיטרי רוז'ה טודיבו (בצרפתית: Jean-Clair Dimitri Roger Todibo; נולד ב-30 בדצמבר 1999 בקאיין, שבגיאנה הצרפתית) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הבלם בניס.
קריירת מועדונים
טודיבו גדל במחלקת הנוער של לה לילה, ובשנת 2016 הצטרף למחלקת הנוער של טולוז. ב-19 באוגוסט 2018 ערך טודיבו את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, כששיחק 90 דקות בניצחון 1–2 על ז'ירונדן דה בורדו במסגרת המחזור השני בליגת העל הצרפתית. ב-30 בספטמבר הבקיע טודיבו את שערו היחיד במועדון, שער בדקה ה-87 בתיקו 1-1 נגד סטאד רן במסגרת המחזור השמיני בליגה. בסך הכל ערך טודיבו עשר הופעות ליגה בטולוז.
ב-1 בפברואר 2021 עבר בהשאלה לניס מהליגה הצרפתית. ב-3 בפברואר ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בהפסד 2–1 למונקו. ב-25 באפריל כבש את שערו הראשון בניצחון 3-1 על מונפלייה. ב-27 ביוני 2021 חתם באופן קבוע בניס.
קריירה בינלאומית
טודיבו לקח חלק עם נבחרת צרפת עד גיל 20 בגביע העולם עד גיל 20 לשנת. הוא ערך הופעה אחת בטורניר.
מילניאריזם
מילניאריזם (Millenarianism או Millenarism), מלטינית - mīllēnārius "המכיל אלף" - היא האמונה של קבוצה או תנועה דתית, חברתית או פוליטית בטרנספורמציה יסודית וקרבה, מיידית, של החברה האנושית, שלאחריה "כל הדברים ישתנו". המילניאריזם קיים בתרבויות ודתות שונות ברחבי העולם, עם הגדרות שונות של הטרנספורמציה בכל אחת מהן.
תנועות אלו מאמינות בשינויים קיצוניים בחברה לאחר אסון גדול או אירוע טרנספורמטיבי ואינן קשורות בהכרח לתנועות המילניאליסטיות (Millennialism) בנצרות ובזורואסטריות.
תנועות מילניאריסטיות יכולות להיות חילוניות (לא דוגלות בדת מסוימת) או דתיות.
טרמינולוגיה
היישום של לוח זמנים אפוקליפטי לשינוים בעולם חל בתרבויות ודתות רבות, נמשך עד היום, ואינו מוגבל לעדות ולדתות הגדולות בעולם. במחקר של תנועות דתיות אפוקליפטיות חדשות, הביטוי מילניאריזם משמש יותר ויותר להתייחסות להגעה קטלנית יותר והרסנית יותר של תקופה אוטופית בהשוואה למילניאליזם המשמש לעיתים קרובות לציון ביאה שלווה יותר וקשור יותר באוטופיה של חלוף אלף שנה.
המילניאליזם הוא סוג ספציפי של מילניאריות נוצרית, ולעיתים מכונה "chiliasm" מהשימוש בברית החדשה בצ'יליה היוונית (אֶלֶף). זה חלק מהצורה הרחבה יותר של ציפייה אפוקליפטית. תורת ליבה בכמה וריאציות של האסכטולוגיה הנוצרית היא הציפייה שהביאה השנייה של ישו קרובה מאוד ושתקום ממלכת אלוהים עלי אדמות. על פי פרשנות של נבואות של ספר ההתגלות, מלכות אלוהים בעולם הזה תימשך אלף שנים (מילניום) ואף יותר.
תאולוגיה
בעולם המודרני, תורות כלכליות או מבני כוח או התרחשויות שנתפסות כקונספירציות, נתפסים כמייצרים דיכוי. רק אירועים דרמטיים נתפסים כמסוגלים לשנות את העולם. השינוי צפוי להתחולל, ולאחר מכן לשרוד, על ידי קבוצה של אדוקים באמונתם ומסורים להנהגה ולרעיון. ברוב התרחישים של המילניום, האסון או הקרב שיבוא יבואו אחריהם עולם חדש ומטהר, בו יתוגמלו המאמינים.
קבוצות דת ואמונה מילניאריסטית בנות אלפי שנים הן פציפיסטיות, אך חלק מהאמונות של המילניום גורמות להתעלמות מכללי התנהגות קונבנציונליים ועלולות לגרום לאלימות המופנית כלפי פנים (כגון ההתאבדות ההמונית של ג'ונסטאון) או כלפי חוץ (כגון פעולות הטרור של אום שינריקיו). לפעמים זה כולל אמונה בכוחות על טבעיים או בניצחון קבוע מראש. במקרים מסוימים בני דור המילניום נסוגים מהחברה כדי להמתין להתערבותו של אלוהים. זה ידוע גם בשם דחייה עולמית.
אידאולוגיות מילניאריות או כתות דתיות מופיעות לעיתים בעמים מדוכאים, כמו תנועת ריקוד הרפאים של המאה ה-19 בקרב אינדיאנים, מורמונים, וכתות המטען של המאה ה-19 וה -20 בקרב תושבי איי האוקיינוס השקט המבודדים.
לפי הקטכיזם של הכנסייה הקתולית, יש דרך לאבחן מילניאריזם:
עידו שמי
קורות חיים
סבו מצד אמו של שמי, יעקב גבאי, נולד באיזמיר למשפחת דפסים מפורסמת, שהקימו את בית הדפוס הראשון באיזמיר במאה ה-17, על ידי אברהם בן ידידיה גבאי שהגיע מליוורנו, איטליה. בשנת 1657 הספר הראשון שיצא לאור באיזמיר היה "ראש יוסף" מאת הרב אסקאפה. בנוסף לספרים עבריים, הדפיס גבאי גם מהדורה שנייה של "מקוה ישראל" מאת הרב מנשה בן ישראל (בספרדית), רבה של העיר אמסטרדם, ואת Apologia por la noble nacion de los Judios מאת אדוארדו ניקולס, שתורגם מאנגלית לספרדית בידי מנשה בן ישראל. הדפסה זו השפיעה מאוד על שבתאי צבי שהיה חבר הקהילה. בסתיו 1665, הפכה העיר למרכז של התעוררות משיחית. יעקב גבאי היגר לקהיר בתחילת המאה ה-20, ופתח שם חנות לספרים נדירים. ב-1945 גבאי ובת דודתו יולנדה הארמר גבאי, גויסו עבור המחלקה המדינית של הסוכנות היהודית על ידי משה שרתוק וריגלו עבור מדינת ישראל. בשנים 1945–1951, יולנדה זכתה לכינוי "מאטה הארי הישראלית". נכדה,הוא הסופר והפילוסוף אלן דה בוטון.
שמי נולד בקיבוץ ראש הנקרה. בתחילת שנות ה-80, החל להשתלב בתרבות הפאנק החדשה, ואף היה חבר בלהקת "מועקה", ושיתף פעולה עם ה"דד בגינס" והשפן הנכון. ב-1988 צילם את העטיפה לאלבום הראשון של נושאי המגבעת, וב-1990 לאלבום הראשון של פלסטיק ונוס.
ב-1985, לאחר שירותו הצבאי, נסע לניו יורק ושם נחשף לתרבות המחתרתית הפסיכדלית. ב-1987 חזר לארץ והחל לעבוד על סדרה של פוטו-קולאז'ים גוטיים שהוצגו ב-1991 בתערוכתו הראשונה. התערוכה גררה ביקורות קשות ושמי החליט לפרוש, מתוך גישה ש"לא רוצים - לא צריך".
שמי פעיל בזירת הקומיקס האלטרנטיבית ובמה שמכונה "התרבות המחתרתית". הסגנון אותו הוא פיתח במקוריות נקרא "פופ ארט סוריאליסטי" ומושפע מתנועת ה-(Lowbrow (art movement האמריקאית המחתרתית שהוקמה בתחילת שנות ה-70, על ידי האמן Robert L. Williams.
בשנת 1995, הקים וניהל אמנותית את המועדון התל אביבי "דינמו דבש", שהפך לסמל ולמרכז של תרבות ואמנות צעירה, חוץ ממסדית. המועדון איגד תחתיו אמנים פלסטיים, מעצבים ומוזיקאים מישראל ואירופה והפגיש אותם עם קהל שחיפש ומצא ב"דינמו דבש" אלטרנטיבה לתרבות המיינסטרימית והמסחרית של תל אביב.
בשנת 2007, הקים את "ישראבילי" – תנועה פוזיטיבית, נאו-פטריוטית, עצמאית ובלתי-תלויה, הפועלת באופן התנדבותי במטרה ליצור הבנה חדשה של ישראליות מודעת, חיובית ואתית. במסגרת התנועה הוביל שמי את הקמפיין לכיסוי כל לוחות המודעות בתל אביב, בבוקר ראש השנה תשס"ח, בברכת ״שנה טובה לכולם״.
ב 2012-2011, השתתפה תנועת "ישראבילי" באופן אקטיבי בקמפיין ״דיבוק צא״ במאבק לגרש את אלי טביב מקבוצת הכדורגל של הפועל תל אביב.
ב 2008, יחד עם יובל כספי, הוביל את המהלך להצבת פסל הברווז של דודו גבע על גג עיריית תל אביב.
ב 2012 הציב שמי ברחבת מוזיאון תל אביב תא צילום בשם "פוטו-רצח- גם אני ישראבילי!", ובו קרא לשלוח את ישראבילי כקמע של המשלחת הישראלית למשחקים האולימפיים בלונדון 2012. למרות חתימותיהם של 4,000 איש לתמיכה במהלך, הוועד האולימפי הודיע שלא יכבד את רצון הבוחר.
שמי, אשר הצליח להגיע לחזית הבמה של האמנות הצעירה העכשווית, הציג מיצבי ענק ב-2002 במוזיאון תל אביב לאמנות, ב-2004, במוזיאון ישראל ובמוזיאון לאמנות עכשווית בשאנגחאי ב-2006. כמו כן השתתף בתערוכות רבות בארץ ובעולם.
בשנת 2008, המיצב "משחקים אולימפיים" הוזמן למוזיאון הקבע של הוועד האולימפי הבינלאומי והוצג במהלך אולימפיאדת בייג'ינג.
2017-2001 - ״באנגסקי בן כלאיים״ - באנגסקי, כינוי הרחוב של עידו שמי, פועל ברחוב ובמרחבים האורבניים החל מ-2001 ומאז, אחת לכמה שנים, הגיחו לעולם עבודות שלו במיקומים ותזמונים רנדומליים. עבודותיו מכסות קירות, אצטדיוני-כדורגל ברחבי העולם ועל שלטים ותמרורים ממטולה ועד אילת ובהן הוא מעביר את מסריו הפוליטיים, החברתיים והרגשיים. בעבודותיו המדויקות להפליא יש ביקורת נוקבת על הסצנה אליה הוא משתייך וההפרדה בין דמיון למציאות מטשטשת עד נעלמת.
מפרשן (סוג)
מפרשן (שם מדעי: Istiophorus) הוא סוג דג, ממשפחת המפרשניים, הכולל בתוכו 2 מינים שתפוצתם באזורי המים החמימים של כל האוקיינוסים ברחבי העולם.
מאפיינים
צבעם העיקרי הוא כחול או אפור, ומאפיין עיקרי שלהם הוא סנפיר הגב הזקוף דמוי מפרש, שלעיתים תכופות נפרש לכל אורך הגב. מאפיין עיקרי נוסף של המין הוא המקור המאורך, הדומה לזה של דג-החרב ומפרשניים אחרים, לכן בחוגי ספורט הדיג באזור חיותם הם נקראים גם דגי מקור (billfish).
שני המינים של המפרשן גדלים במהרה, ומגיעים לאורך של 1.2–1.5 מטר בשנה הראשונה לחייהם, וניזונים בגובה פני הים או בעומק מדגים פלגיים ודיונונים. מהירות השחייה של פרטים מסוימים נמדדה כשהיא מגיעה ל-110 קמ"ש, שהיא המהירות הגבוהה ביותר שנמדדה לדג, ושדווחה על ידי מקור אמין. המפרשניים הם שחיינים מהירים. בעבר הוערכה המהירות שלהם ב- עם זאת, מספר מחקרים מודרניים טענו שמהירות כזאת לייצור ימי איננה אפשרית ושמהירותם לא עולה על.
באופן כללי, אורכו של המפרשן אינו עולה על ולעיתים נדירות שוקל מעל.
המפרש (סנפיר הגב) נשמר בדרך כלל כשהוא מקופל ונוטה הצידה בעת השחייה, אולם הוא יזדקף בכל עת שהמפרשן יחוש מאוים או כתוצאה מריגוש, וישווה למפרשן מראה גדול יותר מממדיו האמתיים. הטקטיקה הזו נצפתה גם במהלך ציד, כשקבוצת מפרשנים משתמשים במפרשיהם כדי לרעות להק דגים או דיונונים.
בענף ספורט הדיג, דג המפרשן הוא מהנחשקים ביותר וידועים בקפיצותיהם המדהימות מעל המים בניסיון להשתחרר מהקרס. יש להם מופעי צבעים מגוונים, החל בחום ואפור ועד סגול ואפילו כסף. צבעי הגוף שלהם לעיתים תכופות מודגשים באמצעות פסים ססגוניים בצבע כחול וכסף. המפרשן מסוגל לשנות את צבעיו כמעט באופן מיידי - שינוי הנשלט באמצעות מערכת העצבים שלו. המפרשן מסוגל לשנות את צבע גופו במהירות לכחול בהיר עם פסים צהבהבים כתגובה לריגוש, או כדי לבלבל את הטרף שלו לציד קל יותר, תוך כדי איתות למפרשנים אחרים על כוונותיו.
השומר הבלתי נראה (סרט)
עלילה
מפקחת המשטרה אָמָאיָה סָלָסָאר, סוכנת FBI לשעבר, גרה בפמפלונה עם בעלה האמריקני ג'יימס, אמן. היא חוזרת לעיר הולדתה בסטאן שבנווארה, כדי לחקור רצח נערה צעירה, אָאינוֹאָה אֵליסָאסוּ בת ה-13. אאינואה נמצאה עירומה ביער, פניה נקשו מאיפור ושערותיה מסודרות למשעי ועוגה מונחת על איבר מינה המגולח. אָמָאיָה מקשרת זאת לרצח שישה שבועות קודם לכן של קרלה הוארטה, שנחנקה מאותו סוג של חבל וחוששת שזו עבודה של רוצח סדרתי. שתי הגופות היו מכוסות בשערות בעלי חיים מרובים, דבר מוזר משום שעל אף אחת מהגופות אין סימנים של תקיפה של בעלי חיים כלשהם.
אמאיה וג'יימס עוברים לגור אצל דודה אנרגסי שגידלה אותה במשך רוב חייה. היא מתקבלת בחום על ידי אחותה רוסאורה, השוהה עם אנרגסי בשל קטטה עם בעלה, פרדי. היחסים של אָמָאיָה מתוחים עם אחותה הגדולה פלורה, שעם רוסאורה מנהלת כעת את העסק המשפחתי, מאפיה מסחרית. פלורה גרושה מבעלה לשעבר, ויקטור, ומתמרמרת על אמאיה שמנסה להקים משפחה. פלורה מאשימה את אָמָאיָה בכך שנטשה את אמם חולת הנפש והמתעללת, רוסאריו, כיום בבית אבות, אף על פי שהייתה לה שנאה פתולוגית לאָמָאיָה. ג'יימס המום לגלות שרוסאריו אינה מתה, כפי שטענה אמאיה.
אמאיה מורה לקצין המשטרה חוֹנָן אֵצָ'אִידֵה להסתכל 20 שנה אחורה על דפוסים דומים ואירועים אחרים המתרחשים בבאסטן. הוא מחבר בין מספר רציחות שלדעתה יכלו להתבצע על ידי אותו רוצח. היא מאמינה שהיא מחפשת זכר מבוגר שככל הנראה הודחק מינית בצעירותו ושהיה מוכר לבנות, מה שמסביר את ההנחה שהן ילכו איתו ברצון.
הרוצח הסדרתי מכונה על ידי התקשורת "אל בָּסָחָאוּן" ("שר היער") על שם יצור מיתולוגי בסקי. אנרגסי מתעקשת כי הבסחאון הוא אמיתי ומגן על היער וכי אחד כזה הציל את חייה של אנרגסי כשהייתה ילדה בכך שמנע ממנה מליפול למערה.
ילדה אחרת, אנה ארביסו, נעלמת. אמאיה משוכנעת שהיא רואה את אנה מחוץ לחלונה בשעת לילה מאוחרת, אך למחרת גופתה מתגלה ביער, מסודרת באותו אופן פולחני, מתה במשך 24 שעות. אמאיה מגלה שאנה ניהלה רומן עם גבר נשוי מבוגר - גיסה של אמאיה, פרדי. פרדי מנסה להתאבד בשל ייסוריו, אך לאחר שהתמודדה מולו, אמאיה לא חושפת את הפרשה בפני המשטרה.
העוגה המונחת על הגופות היא עוגת צָ'אצ'ינגוֹרי מקומית. פלורה מציינת שהיא באיכות הגבוהה ביותר, כלומר היא יכולה להגיע רק מחופן מאפיות. כאשר אמאיה מבקשת דגימת קמח לניתוח, פלורה נותנת לה קמח שונה מזה שמשתמשים במאפייה. פלורה נעצרת בשל הפרעה לחקירה אך מתעקשת שהיא סתם נקטה באמצעי זהירות שכן העובדים נוהגים לקחת קמח ביתי. המעבדה מתאימה גם את הקמח מהעוגות לקמח בבית של רוסאורה, אותה היא לוקחת מהמאפייה, אך גם זאת אמאיה לא חושפת לחוקרים.
נערה צעירה אחרת נעלמת, אך אמאיה מסולקת מהמקרה לאחר שהמפקד שלה מגלה את סודותיה. הבלש מונטס מחליף אותה, אף על פי שאמאיה חושדת בו שהוא מנהל מערכת יחסים אישית עם פלורה. אלואוסיוס דופרי, איש FBI, מעודד אותה להוציא את עצמה מהמקרה ולהביט בתיק מבחוץ. אמאיה חושבת על ילדותה, כשרוסאריו, בזעם פסיכוטי, ניסתה לרצוח אותה במאפייה, ובשלב זה נלקחה אמאיה לגור עם אנרגסי.
אמאיה הולכת לבקר את רוסאריו, שקוראת לאמאיה כלבה ומנסה לנשוך אותה. היא לומדת שרוסאריו, עכשיו מאופקת, תקפה אחות ונשכה אותה בזמן שקראה לה אמאיה.במקביל נודע לה שגיסה מבקר את אמה מדי שבוע.
אמאיה וחונן נוסעים לביתו של ויקטור אך ג'ונאן מגיע ראשון ומגלה שהוא ריק בזמן שאמאיה מעיפה את מכוניתה לנקיק במהלך סופת רעמים בדרכה לבית. היא מתעוררת על האדמה הרחק ממכוניתה ורואה יצור גדול ושעיר מרחוק והולכת אחריו. המרדף מוביל אותה לבית נטוש ושם מותקפת על ידי ויקטור. כשהיא מתעמתת איתו בנוגע לרציחות, הוא טוען שהוא מנקה את העמק מזוהמה. אמאיה דוקרת אותו במספריים ורצה לשחרר את הנערה הנעדרת שאותה כבל. ויקטור רודף אחריה ולפני שהוא עומד להרוג את אמאיה, פלורה יורה בו.
בסיכום החקירה המשטרתית אמאיה מציגה את ויקטור כרוצח פעיל מזה שנים רבות,עם הפסקה ברציחות בזמן שהיה נשוי לפלורה. בנוסף, המפקח מונטס מגלה מערה עם עצמות שמתוארכות לתקופה שקדמה לרציחות שבוצעו על ידי ויקטור. כמה שבועות לאחר מכן יצא ספרה של פלורה, שהקדישה לאמאיה, בזמן שאמאיה וג'יימס חושפים בפני רוסאורה ואנגרסי שהם מצפים לילד. מרחוק, יצור שעיר גדול משקיף על העמק לפני שהוא חוזר ליער.
רודולף מסבאואר
רודולף לודוויג מֶסְבּאוּאֶר (בגרמנית: Rudolf Ludwig Mößbauer, 31 בינואר 1929 - 14 בספטמבר 2011) היה פיזיקאי גרמני, זוכה פרס נובל לפיזיקה על עבודתו בחקר קרינת גמא הנוצרת בתגובות גרעיניות. במהלך עבודת הדוקטורט, בשנים 1955-1958, מסבאואר ביצע סדרת מחקרים במכון מקס פלאנק למחקר רפואי בהיידלברג והיה הראשון שצפה בבליעת קרינה חסרת רתע. גילוי תופעה זו, שקיבלה את השם אפקט מסבאואר, הוא שזיכה אותו בשנת 1961 בפרס נובל בפיזיקה, יחד עם רוברט הופסטדטר מארצות הברית. בתקופת הזכייה בפרס מסבאואר עבד בקלטק, אך לאחר מספר שנים חזר לגרמניה. לאחר חזרתו, מוקד העניין המחקרי שלו עבר לפיזיקת נייטרינו.
השנים הראשונות
מסבאואר יליד מינכן, בנם של לודוויג וארנה מסבאואר, נרשם ללימודים אקדמיים בשנת 1948 ולאחר עבודה של שנה במעבדות תעשייתיות החל ללמוד פיזיקה באוניברסיטה הטכנית של מינכן (TUM). בשנת 1952 עבר את בחינות התואר והמשיך ללימודים מתקדמים.
לאסלו סמואלי
לאסלו סמואלי (בהונגרית: Szamuely László; נירג'האזה, 2 במרץ 1897 – בודפשט, 28 בינואר 1920) היה פקיד, ועיתונאי יהודי-הונגרי, עובד במפלגת הקומוניסטים בהונגריה, אחיו של קומיסר העם (שר) טיבור סמואלי.
רודולף מסבאואר
השנים הראשונות
במהלך השנים 1953-1954 מסבאואר השלים את עבודת התזה שלו במעבדה לפיזיקה יישומית ב-TUM ובמקביל עבד כעוזר הוראה במכון למתמטיקה של האוניברסיטה. בינואר 1958 הוא קיבל דוקטורט מ-TUM, על עבודתו בהנחיית פרופסור מאייר-לייבניץ.
מחקר וזכייה בפרס
משנת 1953 ואילך, עיקר עבודתו של מסבאואר התמקדה בתהליכי בליעת קרינת גמא בחומר, ובמיוחד חקר בליעה בתהודה גרעינית. בשנים 1955-1957 הוא עבד על הדוקטורט ובמקביל ביצע סדרת מחקרים במחלקה לפיזיקה של מכון מקס פלאנק למחקר רפואי בהיידלברג. במהלך מחקרים אלה הוא סיפק את העדות הניסויית הראשונה לתופעת בליעה תהודה גרעינית חסרת רתע (Recoilless Nuclear Resonance Absorption). תופעה זו היוותה את הבסיס לגילוי פלואורסצנציה (זהירה) של תהודה גרעינית, המוכרת כאפקט מסבאואר. לאחר פרסום מאמרו ב-1958 היו שביקרו את עצם הפרסום של "שטויות" כאלו בעיתונות רצינית מכובדת. רק לאחר שחוקרים אמריקאים אישרו את ממצאיו זכה מסבאואר להערכה על תגליתו.
על תגליתו זכה מסבאואר בפרסים רבים, שהחשוב שבהם היה פרס נובל בפיזיקה לשנת 1961, אותו הוא חלק עם האמריקאי רוברט הופסטדטר. פרסים נוספים כללו את פרס תאגיד המחקר של ניו יורק (1960), פרס רנטגן של אוניברסיטת גיסן (1961) ומדליית אליוט קרסון של מכון פרנקלין (1961).
המשך הקריירה
בשנת 1959 מונה מסבאואר כעוזר מחקר ב-TUM. ב-1960 הוא הוזמן למכון הטכנולוגי של קליפורניה (קלטק) ושם המשיך את מחקרו בנושא בליעת קרינת גמא, תחילה כעוזר מחקר ולאחר מכן כעוזר מחקר בכיר. הוא מונה כפרופסור לפיזיקה בקלטק בשנת 1961. בקהילה המדעית יש הטוענים כי קידומו של מסבאואר מחוקר עמית לפרופסור בקלטק, אשר התרחש תוך זמן קצר של שנה בלבד, וזמן קצר לפני שהוא קיבל את פרס נובל ב-1961, התרחש כי בקלטק סברו כי יהיה זה לא יאה שחוקר בדרגת עמית בלבד יקבל פרס נובל. מיד לאחר זכייתו בפרס נובל הגיע מסבאואר לביקור קצר בישראל בה נפגש עם מדענים במכון ויצמן למדע, באוניברסיטה העברית ובוועדה לאנרגיה אטומית שביצעו מחקרים בהתאם לשיטות המדידה של מסבאואר. הוא שב וביקר בישראל בפברואר 1968.
בשנת 1965, מסבאואר קיבל הצעה משר התרבות, החינוך והמחקר הבווארי לחזור לאוניברסיטה הטכנית של מינכן כפרופסור מלא, הצעה לה ענה בחיוב. לאחר חזרתו תחום ההתעניינות שלו עבר לתחום של פיזיקת נייטרינו. בשנת 1972 הוא קיבל את תפקיד מנהל מכון לאואה-לנגבין (Institute Laue-Langevin) ולצורך כך עבר לגרנובל, צרפת. מכון מחקר בינלאומי זה, אשר עוסק בנייטרינו, התפתח עם השנים להיות אחד המרכזים הגדולים בעולם בתחום זה.
בשנת 1977 חזר מסבאואר למינכן, אך גילה שהרעיון שלו למודרניזציה של הפקולטה לפיזיקה, שהיה תנאי לחזרתו מארצות הברית, נדחה. למרות זאת, מסבאואר דחה מספר הצעות מאוניברסיטאות אחרות ומכוני פלאנק, והמשיך את עבודתו על "חידת הנייטרינו" ובייחוד ניסויי תנודות נייטרינו שנערכו בשווייץ וגיסן, וכן ניסויי נייטרינו מהשמש (gallex) באיטליה, עד פרישתו בשנת 1997 ואף לאחר מכן.
הוראה
מסבאואר נחשב למורה מוכשר. ב-1984 הוא העביר הרצאות ל-350 סטודנטים לתואר ראשון שלמדו את קורס המבוא בפיזיקה. הוא העביר גם הרצאות בתחומים ממוקדים יותר במספר קורסים, שכללו "פיזיקת נייטרינו", "תנודות נייטרינו", "איחוד האינטראקציות החלשה והאלקטרומגנטית" וגם "אינטראקציות של פוטונים ונייטרינו עם חומר".
מספרים כי היה אומר לתלמידיו :
הליך תקשורתי
הליך תקשורתי (באנגלית: Trial by Media) היא מיני-סדרה אמריקאית מסוגת פשע אמיתי דוקומנטרי של נטפליקס, שעלתה לשירות ההזרמה של החברה ב-11 במאי 2020.
תקציר העלילה
הסדרה מסקרת שישה תיקים משפטיים מפורסמים שהגיעו לבתי משפט בארצות הברית, ומנסה להוכיח כי הסיקור הנרחב שקיבלו התיקים השפיע על תוצאת המשפט.
ביקורת
באתר Rotten Tomatoes דורגה הסדרה ב-82%, וזכתה לביקורות חיוביות גם באתרים נוספים.
Commander in Chief
Commander in Chief (בעברית: מפקד ראשי) הוא שיר של הזמרת האמריקאית דמי לובאטו. היא כתבה את השיר יחד עם ג'סטין טרנטר, ג'וליה מייקלס, פיניאס או'קונל וערן קנאטה. השיר יצא כסינגל תחת הוצאת איילנד רקורדס ב-14 באוקטובר 2020. המילים שלו מופנות כלפי נשיא ארצות הברית לשעבר, דונלד טראמפ, והוא מהווה תגובה לבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020. באותו יום בו יצא השיר יצא לאור וידאו קליפ נלווה.
רקע כללי והרכב השיר
בראיון ל-CNN טענה לובאטו כי היא כתבה את מילות השיר לנשיא טראמפ, וציינה במיוחד את ההתמודדות הגרועה שלו עם התפרצות נגיף הקורונה בארצות הברית, חוסר שוויון גזעי, עליונות לבנה, וביטול זכויות להט"ב. לובאטו אמרה שהשיר התחיל ברצון חוזר ונשנה שלה לכתוב לנשיא מכתב או לקבוע איתו פגישה כדי לשאול אותו את השאלות שהשיר כולל, אך בסופו של דבר היא החליטה לכתוב שיר במקום ולהוציא אותו לאור אותו כך שכולם יוכלו לחלוק עמה את העימות ולדרוש גם "תשובות". בשיר שואלת לובאטו, "האם אתה בכלל יודע את האמת? / אנחנו במצב של משבר / אנשים מתים / בזמן שאתה מרפד את הכיסים שלך / מפקד ראשי, / איך זה מרגיש / עדיין להיות מסוגל לנשום?" יתר על כן, לובאטו אמרה שהיא אינה מעוניינת לפלג את העם האמריקאי עוד יותר פוליטית עם השיר, אלא מקווה שהוא יעורר דיונים ויעלה את אחוז ההצבעה.
הוצאה לאור
השיר המלא דלף לפני יציאתו לאור ב-11 באוקטובר 2020. כעבור כמה ימים, ב-13 באוקטובר, החלה לובאטו להוציא טיזרים של השיר על ידי פרסום כמה קטעים של הקליפ בעמוד האינסטגרם שלה, ובו נערה שחורה צעירה וגבר לבן מבוגר יותר מביעים את המילים. על עטיפת הסינגל נראית גם לובאטו חובשת מסכת פנים שעליה כתוב "VOTE" (בעברית: להצביע). הזמרת, שהייתה גלויה בנוגע לאמונותיה הפוליטיות בעבר, הודיעה כי השיר יצא לאור מאוחר יותר באותו לילה של 14 באוקטובר, עם הכיתוב "אני קוראת לכולכם, אנא הצטרפו אלי כדי להצביע בבחירות השנה. תמצאו את פרטי המצביע שלך ב-iwillvote.com".
וידאו קליפ
הקליפ לשיר יצא לאור ב-14 באוקטובר 2020. הוא מציג אמריקאים מגוונים ממגדרים, גזעים, נטיות מיניות וקבוצות יכולת העושים לשיר ליפ סינק לפני שלובאטו מופיעה ומבצעת את הרגעים האחרונים של השיר. פרויקט לינקולן, קבוצה המורכבת בעיקר מרפובליקנים נגד טראמפ, חברה ללובאטו כדי להוציא קליפ אלטרנטיבי המציג מונטאז' של תמונות של אנשים סובלים, עם צילומים של אנשים עצורים בגבול ארצות הברית במרכזי מעצר, אשפוזים של מטופלים שחלו בנגיף הקורונה, ומחאות Black Lives Matter.
ביקורות
מגזין Vulture שיבח את השיר בכך שהוא לא רק מתאר את הרגשות המלווים את תקופת נשיאותו של טראמפ, אלא גם מעודד את המאזינים "להילחם על מה שנכון" ו"לעמוד על שלהם", הכולל הצבעה בבחירות הקרובות. יתר על כן, הם ציינו כי השיר הוא לא רק "קריאה לנשיא דונלד טראמפ וכל חוסר יכולתו המדהים להתמודד עם המצב", אך הוא גם "תזכורת לכך שמבקריו לא מתכוונים לסגת". בינתיים דיווח בילבורד כי "Make America United Again" (בעברית: לאחד את אמריקה שוב) הוא מטרתה של לובאטו עם "השיר החדש העוצמתי והמונע פוליטית" לאור מילות השיר והוויזואליות של הקליפ הנלווה שלו.
דוריאן לינסקי מהגרדיאן היללה את השיר כ"שיר המחאה החשוב ביותר של עידן טראמפ", ואמרה שיש לו "עוצמה עזה" ושיבחה את לובאטו על היותה האמנית הראשונה שקראה תיגר על טראמפ ישירות במילותיה. הסקירה השוותה את השיר לבלדה על שברון לב, באומרה שהוא אחד כזה בדרכו שלו, שכן הוא "מבטא את הכאב הרגשי של עידן טראמפ", תוך שהוא מותאם במיוחד למאורעות שנת 2020. האירועים העכשוויים, כולל מחאות ג'ורג' פלויד, ומכיוון גשר השיר, אותו שרה מקהלה ("איך זה מרגיש עדיין להיות מסוגל לנשום?") נראה כי הוא פונה ישירות לטראמפ ביחס להתמודדותו עם נגיף הקורונה, אשר נכון לנקודת צאת השיר, יותר מ 215,000 אלף אמריקאים מתו כתוצאה מהנגיף בשל מדיניותו של טראמפ, והסיסמה של ארגון Black Lives Matter, "אני לא יכול לנשום". השיר הושווה גם לשירי פוליטיקה ומחאה מהעבר, ביניהם - "Dear Mr. President", "What's Going On", והשיר כנגד מרגרט תאצ'ר של קראס משנת 1982 "How Does It Feel To Be the Mother of a Thousand Dead" (בעברית: איך זה מרגיש להיות אם לאלף מתים) - אבל לינסקי כתב שלובאטו מציגה משהו חדש לז'אנר שירי המחאה עם "בלדת הפופ הכואבת והמליסמטית שלה".
יוסף שלוש
הרב יוסף יצחק שלוּש (ח' בשבט ה'תרנ"א, 17 בינואר 1891 – ל' בסיון ה'תש"ך, 25 ביוני 1960) היה רב, אב"ד וראש חברה קדישא של ועד העדה המערבית בירושלים, מרבני ישיבת פורת יוסף וחבר מועצת הרבנות הראשית.
ביוגרפיה
נולד במרקש שבמרוקו, לסולטנה ולרב דוד שלוש שהיה ראש ישיבה מפורסם. בגיל צעיר מאוד התייתם מאביו ולחינוכו דאגו אנשי הקהילה במרקש. בשנת ה'תרס"ג, כשהיה בן 12, עלה יחד עם אמו ואחותו הקטנה לירושלים והצטרף לישיבת "טובי ישבעו" של הרב יוסף חיים הכהן שכיהן כרב עדת המערבים בירושלים. כיוון שהיה יתום ונצרך נאלץ להתפרנס באותן שנים מקריאת מכתבים עבור זקני עדת המערבים ששלחו להם קרוביהם בחוץ לארץ. בהיותו בן 22 ייסד תלמוד תורה עליו המליץ הראשון לציון, הרב נחמן בטיטו, ורבנים נוספים.
בתקופת מלחמת העולם הראשונה נאלץ לעזוב את ארץ ישראל בשל היותו נתין צרפתי. לאחר המלחמה, בשנת 1920 חזר לירושלים, וב-1922 נשלח כשד"ר מטעם קהילת המערבים לארצות צפון אפריקה כדי לאסוף כסף עבור בני הקהילה. לאחר חזרתו לירושלים החל לעסוק במסחר בספרי קודש יחד עם חברו מהישיבה, הרב עמרם אבורביע, עבודה בה עסק עד לפטירתו לצד תפקידיו הציבוריים, כיוון שסירב ליהנות מכספי הציבור.
בשנת ה'תרפ"ט (1929) התמנה לחבר ועד עדת המערבים בירושלים ובשנת ה'תר"ץ (1930) התמנה לדיין בבית הדין של עדת המערבים, לצידם של הדיינים הרב שמואל עזראן, הרב שלום אזולאי ועמרם אבורביע. הרב שלוש היה מעורב מאוד בחיי קהילתו, ובמיוחד התמסר לכל ענייני החברה קדישא. במשך שנים רבות לימד הרב שלוש בישיבת פורת יוסף בעיר העתיקה, תחת הנהגתם של הרבנים נסים אלישר ועזרא עטיה. עם תלמידיו נמנו בין השאר הרבנים לעתיד עובדיה יוסף, ציון לוי ובנו הרב דוד שלוש. ב-1938 עבר מהעיר העתיקה לשכונת מחנה יהודה. מ-1957 ועד לפטירתו שימש כרב עדת המערבים בירושלים.
את דמותו המיוחדת תיאר הסופר עוזיאל חזן:.
נפטר בל' בסיוון ה'תש"ך (1960) ונקבר בהר המנוחות. על שמו נקרא רחוב בשכונת נחלאות בירושלים.
קטלנית
{{פירושונים|
ראו גם
}}
חיים יחיל
חייו
יחיל נולד בעיירה במוראביה אז בשטחי האימפריה האוסטרו-הונגרית, מהיותו נער היה פעיל בתנועות נוער ציוניות, היה ממייסדי סניף בלאו וייס וחבר בתנועת החלוץ. בתום לימודי התיכון עבר סמינר למורים והורה במשך שנה בבית ספר יהודי פראג. למד כלכלה ומדעי המדינה באוניברסיטת וינה.
עלה לארץ ישראל ב-1929 והיה חבר בקיבוץ ג' שייסד את גבעת חיים. חזר לאירופה ללימודי דוקטורט באוניברסיטת וינה. הוא היה ממנהיגי הקהילה הסוציאליסטית היהודית בפראג וסייע בארגון העלייה, הוא נשאר בצ'כוסלובקיה עד פלישת הנאצים במרץ 1939. בשובו לארץ ישראל היה פעיל בהסתדרות העובדים, היה מרכז התרבות של מועצת פועלי חיפה וב-1943 נבחר למועצת פועלי תל אביב. לאחר מלחמת העולם השנייה שימש שליח הסוכנות היהודית לגרמניה, הוא היה מנהל פלוגות הסעד שפעלו במסגרת UNRRA (סוכנות הסעד והשיקום של האומות המאוחדות), טיפל בסיוע לניצולי השואה, בארגון העפלת שארית הפליטה לישראל ופעיל בתנועת הבריחה. לאחר קום מדינת ישראל נותר באירופה ומונה לקונסול וקצין עליה באזור הכיבוש האמריקאי בגרמניה. באפריל 1949 שב לישראל, עבד במחלקת הקליטה של הסוכנות היהודית ועמד בראש מחלקת הקליטה והעלייה של הסתדרות העובדים.
באוקטובר 1951 מונה לראש מחלקת ההסברה במשרד החוץ. בנובמבר 1952 יצא לגרמניה כסגן לעניינים מדיניים של המשלחת הישראלית שעסקה בהסכם השילומים, כיהן בתפקיד עד יולי 1954 ושב לתפקידו כראש מחלקת ההסברה.
באפריל 1956 מונה לציר ישראל בשוודיה בנורווגיה ובאיסלנד ובמהלך כהונתו שודרגה מערכת היחסים בין ישראל לשוודיה והוא מונה לשגריר במדינה.
ב-1959 מונה לסגן מנכ"ל משרד החוץ, היה אחראי על מש"ב - המחלקה לשיתוף פעולה בינלאומי. בשנים 1960 עד אוקטובר 1964 כיהן כמנכ"ל המשרד, תקופת כהונתו התאפיינה בגידול ניכר בנציגויות הדיפלומטיות הישראליות ברחבי העולם ובפרט באפריקה ובאמריקה הלטינית.
ב-1965 מונה ליו"ר הראשון של הוועד המנהל של רשות השידור וכיהן בתפקיד עד 1972.
היה חבר הנהלת יד ושם, מנהל המרכז לתפוצות ומנהל המועצה הציבורית להנצחת חללי צה"ל. לאחר מלחמת ששת הימים היה ממייסדי התנועה למען ארץ ישראל השלמה. נפטר ב-1974 ונקבר בהר המנוחות. זכרו מונצח ברחוב על שמו בשכונת סן-סימון בירושלים ובבאר שבע.
היה נשוי ללני יחיל, חוקרת השואה, ואב לשני בנים. עמוס, פרופסור לאסטרופיזיקה באוניברסיטת סטוני ברוק ו שנהרג בעת שפיקד על מחלקה במלחמת ששת הימים.
מפרשן כלל-ימי
מִפְרְשָׂן כְּלַל-יַמִּי (שם מדעי: Istiophorus platypterus) הוא מין של מפרשן שתפוצתו הטבעית באוקיינוס ההודי ובאוקיינוס השקט.
מאפיינים
בחלקו העליון צבעו כחול-כהה, ובצידי גופו כחול-חום, ובתחתית הגוף צבעו כסוף-לבן. סנפיר הגב גדול ורחב, דמוי מפרש כשעליו נקודות שחורות. הלסת העליונה מאורכת בצורת חנית חדה, ומשמשת לציד. המפרשנים הכלל-ימיים הם הדגים המהירים ביותר באוקיינוס, מהירות השיא שלהם נמדדה ב-109 קמ"ש. הם ניזונים מדגי טונה וממקרל, שהם מהדגים המהירים באוקיינוס. מפרשן כלל-ימי שייך למשפחת המפרשניים.
באופן כללי, אורכו של המפרשן אינו עולה על ולעיתים נדירות שוקל מעל.
ביולוגים ימיים העלו השערה כי ה'מפרש' (סנפיר הגב) של המפרשן עשוי לצנן ולחמם את המערכת של הדג; תאוריה זו הועלתה בשל הימצאם של כלי דם רבים במפרש ובשל העובדה שזקיפת המפרש על ידי המפרשן נצפתה בסמוך לפני המים לאחר או לפני פרצי מרדפים מהירים.
יצרן ראשוני
יצרנים ראשוניים
יצרנים ראשוניים הם אורגניזמים במערכת אקולוגית המייצרים ביומסה מתרכובות אי-אורגניות (אוטוטרופיים). כמעט בכל המקרים אלו הם יצורים חיים המבצעים פוטוסינתזה באמצעות האור (צמחים, אצות כחוליות ומספר אורגניזמים חד תאיים אחרים). עם זאת, יש דוגמאות של ארכיאה (אורגניזמים חד תאיים) שמייצרות ביומסה מהחמצון של תרכובות כימיות אי-אורגניות (כימו אוטוטרופיים) בנביעות הידרותרמיות במעמקי האוקיינוס.
פטריות ואורגניזמים אחרים שבונים את הביומסה שלהם מחמצון חומרים אורגניים נקראים מפרקים ואינם יצרנים ראשוניים. עם זאת, חזזיות החיות באקלים טונדרה הן דוגמה יוצאת דופן של יצרן ראשוני שמשלב פוטוסינתזה על ידי אצות המוגנות על ידי פטריות מפרקות (או בנוסף קיבוע חנקן על ידי אצות כחוליות).
הקבינט הראשון של שרדר
קבינט שרדר הראשון הוא הקבינט ה-18 של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה, הוא הושבע ב-27 באוקטובר 1998, והפסיק לכהן עם הקמת הקבינט השני של שרדר שהושבע ב-22 באוקטובר 2002.
עמותת הורות משותפת = טובת הילד
הורות משותפת = טובת הילד היא עמותה שהוקמה במטרה לקדם את חלוקת האחריות ההורית המשותפת בין ההורים לאחר גירושים או פרידה, כך שכל אחד מהם יהיה שותף משמעותי בכל היבטי גידול הילד.
העמותה הוקמה ב-23 בנובמבר 2011, על ידי גיא רוה ורותי דניאל, כהמשך לפעילות מאז 2006, והיא מקדמת חקיקה, פועלת להוצאת, שינוי והתאמת חוזרים של גופים שונים כמו משרד הבריאות, משרד החינוך ומשרדים ממשלתיים נוספים; מפרסמת מאמרים בכלי התקשורת וברשת האינטרנט בנושאים הנוגעים לזכויות הורים החיים בנפרד; מנגישה מידע ומגישה עזרה פרטנית להורים הזקוקים למידע בתהליך הפרידה ולאחריו, וכן מגישה תביעות משפטיות כנגד גופים שאינם מקיימים חוקים הקשורים לפעילות העמותה.
בעמותה פעילים גברים ונשים על בסיס התנדבותי. יו"ר העמותה הוא גיא רוה.