cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
תבץ
תֵּבֵץ היא עיר באזור שכם המוזכרת גם כאתר המקראי שבו נהרג אבימלך בן גדעון בידי אישה שזרקה עליו פלח־רכב (החלק העליון של הריחיים).
בתקופה מאוחרת יותר מסר אוסביוס באונומסטיקון כי בימיו היה קיים כפר בשם תבץ בגבול ניאפוליס (שכם) במיל ה־13 על הדרך מניאפוליס לבית שאן.
חוקרים מזהים את תבץ עם העיירה טוּבַּאס, כ־20 ק"מ מצפון מזרח לשכם, בדרך לבית שאן, בשל הדמיון בצליל השם. חוקר המקרא אברהם מלמט שלל את זיהוי תבץ עם העיירה טובאס וזאת מסיבה לשונית – האות ב' היא היחידה אשר משותפת לשני השמות. מלמט הציע את תרצה. לטענתו השם תבץ משובש וזיהוי תבץ הגיוני יותר עם תרצה המקראית מבחינה היסטורית, ארכאולוגית וגאוגרפית. לשיטתו הזיהוי נכון יותר גם מבחינה לשונית היות שהאות היחידה אשר שונה היא ב' והיא קרובה מאוד לאות ר' המקראית, כלומר, השם "תבץ" אינו אלא שיבוש גרפי של השם "תרצה".
על שם העיר המקראית מכונה בשם זה בסיס צה"לי הממוקם כ־5 ק"מ מזרחית לעיר.
שביל הים
שביל הים הוא שביל הליכה שאורכו כ־240 ק"מ, מראש הנקרה ועד זיקים, לאורך חופי הים התיכון. מקצת ממקטעי השביל כבר קיימים ומקצתם נמצאים בשלבי תכנון מתקדמים.
בחירות אזוריות
בחירות אזוריות הן שיטת בחירה הנפוצה במרבית מדינות העולם הדמוקרטיות כגון: בריטניה, גרמניה, ארצות הברית. על פי שיטה זו ישנה חלוקה של המדינה למספר מחוזות, הנקבעים מראש על ידי הממשל וועדותיו, כאשר כל מחוז בוחר את נציגיו לבית הנבחרים - פרלמנט. נציגי הפרלמנט או אנשים השואפים לכך מתמודדים על קולות הבוחרים לפי אזורי הבחירה ומי מהם שזוכה במספר הקולות הרב ביותר באזורו מקבל מנדט או לחלופין משפר את מקומו ברשימה המפלגתית. כך למעשה נוצר מצב בו בית הנבחרים מורכב מנציגי מחוזות המחויבים מעבר למפלגתם למחוז בחירתם וכך הדגש ניתן הן להיבט הלאומי קולקטיבי והן להיבט המקומי. (המכון הישראלי לדמוקרטיה)
שביל הים
החזון של שביל הים ומטרותיו
שביל הים של ישראל הוא מיזם סביבתי – חברתי חדש להקמת שביל הליכה לאומי רציף להולכי רגל באורך כ־240 ק"מ, שיעבור בסמוך ככל האפשר לשפת הים התיכון של מדינת ישראל, מראש הנקרה בצפון ועד חופי זיקים, בגבול רצועת עזה בדרום. השביל ימותג ויסומן כתוואי הליכה מודרך ומקוון, בסמוך ככל הניתן לשפת הים, עם מעקפים הכרחיים במספר אזורים ועם נקודות עצירה במוקדי עניין מתחומים שונים, אשר יפנו את העין, הראש והלב לים ולמרחביו. המטיילים בשביל הים יוכלו גם להיעזר בספרוני הדרכה, במפות ובאפליקציית ניווט ומידע בזמן ובמיקום אמיתי, וכן באתר אינטרנט אשר יעשירו את חוויית ההליכה לאורך התוואי המסומן. עם זאת, השביל יעודד, יקרב ויפתח לא רק תרבות הליכה אלא גם תרבות של ספורט ימי – צלילה, שנרקול, קיאקים, קייטים ופעילות פנאי וספורט אחרות ייתמכו ויידחפו על ידי שביל הים.
בחירות אזוריות
השיטה הנפוצה הנוספת היא בחירות ארציות, הנהוגה לדוגמה בישראל, ובה המדינה כולה היא אזור בחירה אחד.
שביל הים
הרקע להקמת השביל
בשנים האחרונות גברה מאוד המודעות של הציבור הישראלי לנושא הים והשמירה עליו. עמותות ציבוריות ופרטיות פועלות ללא הרף להגביר את ערנות הציבור לשמירה על נגישות לחופי הים ועל מניעת נזקים לסביבה האקולוגית שלהם ולנכסי התרבות שבקרבתם. במקביל, עם גילוי מאגרי גז ואולי גם נפט משמעותיים בים התיכון, התרחב בישראל העניין בנושא הקיימוּת והשמירה על ערכי נוף וטבע לדורות הבאים.
בחירות אזוריות
מקור השיטה האזורית
השיטה מקורה במבנה הפיאודלי של מעצמות אירופה. בעבר היו מחולקות המדינות למחוזות אשר נשלטו בידי אדונים. כאשר נוצר מעבר למדינה המודרנית, וזכות הבחירה הפכה להיות רווחת הכלל, נותרו המחוזות בעיניהם כאזורי בחירה. ניתן לראות דוגמה בולטת לכך באנגליה, שהייתה מעוז הפיאודליזם, וחלשה על חלק נרחב מן העולם על ידי קולוניות (קולוניאליזם), אשר הושפעו ממנה, מרעיונות הפיאודליזם והחלוקה למחוזות.
סוגי בחירות אזוריות
א.	בחירות אזוריות משולבות – שיטה בה יש חלוקה של ההצבעה בין הצבעה כלל ארצית לבין הצבעה אזורית. ישנה קביעה מראש מה יהיה יחס הקולות וכיצד תתבצע החלוקה. כך למעשה מצביע האזרח הן בבחירות אזוריות והן בארציות. מטרתה של שיטה זו היא ליהנות מיתרון הקשר והאחריות בין הבוחר לנבחר, אך יחד עם זאת לוודא שלא יהיו סטיות חמורות בהצבעה במידה וכלל האוכלוסייה הייתה מצביעה.
שביל הים
הרקע להקמת השביל
הפרויקט החל לקרום עור וגידים במהלך שנת 2015, כיוזמה אזרחית שפעלה בהתנדבות שלא במסגרת מוסדית. שנות התכנון הראשונות של המיזם מומנו בעיקר על ידי קרן פילנתרופית פרטית, וכיום מתנהל פרויקט ההקמה של שביל הים של ישראל במסגרת אוניברסיטת חיפה, מתוך מגמה לצרף ליזמה גופים ציבוריים וממלכתיים נוספים שגילו עניין רב במיזם, כמו החברה להגנת הטבע, רשות הטבע והגנים, משרד התיירות, המשרד להגנת הסביבה, מספן כוח אדם בחיל הים וכן רשויות מקומיות רבות וגופים אזרחיים וממלכתיים נוספים אשר הבטיחו את תמיכתם בהקמת פרויקט לאומי זה. הקמת שביל הים היא פרויקט שיימשך שנים אחדות שכן הוא מחייב תיאום ושיתוף פעולה מורכבים בין גופים ממלכתיים, עמותות אזרחיות ורשויות מקומיות רבות.
העקרונות המנחים לתכנון ולהקמת השביל
לשביל הים נקבעו עקרונות מנחים בשלבי התכנון הראשוניים, כשבראש ובראשונה נקבעה גישה מעשית- פרגמטית, שעיקרה מיקומו של תוואי השביל. ההחלטות על מיקום נקודות עניין ואלמנטים לאורכו מתבצעות על בסיס הקיים בשטח, בעקבות התנסות בהליכה בשביל ובקרבה גדולה ככל שניתן לקו המים.
בחירות אזוריות
סוגי בחירות אזוריות
ב.	בחירות אזוריות גרידא – בחירות בהן נציגי בית הנבחרים נבחרים אך ורק בבחירות אזוריות, על פי חלוקה גאוגרפית.
שביל הים
שלבי ההקמה של השביל
פרויקט שביל הים מבוצע בארבעה שלבים עיקריים:
בחירות אזוריות
דרכי בחירה
בסוגיית הבחירות האזוריות ישנו נתון חשוב לציון, והוא מספר הנציגים מכל מחוז. גם כאן ישנה חלוקה בין מדינה למדינה לפי ראות עיניה והבנת האוכלוסייה, המערכת הפוליטית והרכב בית הנבחרים.
שביל הים
שלבי ההקמה של השביל
שלב א' – שנת 2016/17, תכנון ואפיון של השביל תוך גיבוש קונספטים ועקרונות תכנוניים; תכנון מפורט של קטע 'פיילוט' ניסיוני באזור חוף הכרמל; איתור ומגעים ראשוניים עם שותפים פוטנציאליים; הכנת חוברת מסכמת של שנת המיזם הראשונה;
בחירות אזוריות
יתרונות וחסרונות השיטה
יתרונות:
חסרונות:
שביל הים
שלבי ההקמה של השביל
שלב ג' – 2020-21 – הכנה ותכנון מפורט של השביל הארצי בתמיכת הקרן לשמירת השטחים הפתוחים ובביצוע החברה הממשלתית לתיירות (חמ"ת).
בחירות אזוריות
הדיון בישראל בנושא מעבר לבחירות אזוריות
הממשל בישראל הוא תוצאה של מפתח המפלגות ביישוב היהודי בארץ ישראל בתקופת המנדט, אשר המשיך עם קום המדינה. בשל אי יציבות הממשלים הרווחת בישראל, קיים דיון בנושא שינוי שיטת הבחירות, מתוך שאיפה ששינוי שכזה יביא לכינונו של ממשל יציב.(כסיף, 2008) מוועדות הבדיקה השונות שנערכו במשך השנים עולה כי אם יחול שינוי בשיטת הבחירות, יהיה זה מעבר לבחירות אזוריות משולבות. (המכון הישראלי לדמוקרטיה) משמע - חלק מן המנדטים בכנסת יחלוקו על פי השיטה האזורית כשלכל אזור נציג אחד, ואילו היתר ימשיכו להיבחר על פי השיטה הכלל ארצית יחסית. פתרון זה, שעודו שנוי במחלוקת, נובע ממסקנת הוועדות השונות שהוקמו במשך השנים, ונובע מההבנה כי במעבר לשיטה אזורית גרידא ישנה סכנה בחלוקה לא נכונה של אזורי הבחירה, דבר אשר עלול להוביל לעיוותים בתוצאות הבחירות. השינוי בשיטת הבחירות מצריך שינוי בסעיף 4 של חוק הכנסת. שינוי שכזה מחייב רוב של 61 חברי כנסת. בעבר, כאשר החל הדיון בנושא, עמד הפרש הקולות בין המערך לליכוד באופן קבוע על יותר מ-10%, בשל הפחד מהשינוי הדרסטי שתביא השיטה החדשה היא לא יושמה. כיום בשל המחלוקות המתמשכת בעניין לא ניתן להשיג רוב שכזה בשל חשש המפלגות, ועל כן שיטת הבחירות הנוכחית עוד עומדת על כנה. אלמנט חשוב נוסף המעכב את השינוי הוא הבעייתיות בחלוקה לאזורים. ישראל היא מדינה קטנה וישנו חשש גדול יותר מהפגיעה בעקרון היחסיות, על כן נערכים דיונים רבים בנושא מספר מחוזות החלוקה אשר הדיונים סבים סביב 60,12,17 או 120 אזורים. סיבה נוספת לעיכוב בשינוי היא היותה של ישראל מדינה אשר מחייבת מגוון רחב של דעות בבית נבחריה על אף חוסר היציבות שמגוון זה יוצר.
שביל הים
שלבי ההקמה של השביל
שלב ד' – החל מ 2022, ביצוע והשלמת של השביל, מראש הנקרה ועד חופי זיקים (כ־3 שנים).
בחירות אזוריות
ההצעות המשפיעות למעבר לבחירות אזוריות
1.	הצעת החוק הראשונה – התקבלה על ידי הציונים הכלליים בכנסת השלישית, אשר הציעו לחלק את הארץ ל-30 אזורי חלוקה כאשר בכל אזור יבחרו 3 נציגים. ואילו 30 המקומות הנותרים יבחרו מתוך רשימה כלל–ארצית.
שביל הים
מקטעים קיימים ומקטעים מתוכננים
240 הקילומטרים של שביל הים מתחלקים ל־20 מקטעים, מקצתם קיימים פיזית ומקצתם נמצאים בשלבי תכנון מתקדמים. הסימון הייחודי לשביל הים טרם בוצע בשטח, אם כי במקטעים אחדים ישנם סימונים של שבילי הליכה אחרים ובהם שביל ישראל. במהלך קיץ 2021, הקימה המועצה האזורית מטה אשר, תודות לסיוע נדיב של קרן יקא ובשיתוף פעולה מלא עם צוות שביל הים חלקים משמעותיים ממקטעים 1 ו 2 של שביל הים: מראש הנקרה ועד אכזיב ומדרום נהריה ועד צפון עכו (אזור שבי ציון ובוסתן הגליל).
בחירות אזוריות
ההצעות המשפיעות למעבר לבחירות אזוריות
2.	1968 – ועדת דב יוסף שהוקמה עם ייסוד מפלגת העבודה הישראלית במטרה לבחון את שיטות הבחירה הנהוגות בעולם ולגבשם להצעה שתציע מפלגת העבודה בכנסת ה-7. המלצות ועדת דב יוסף היו דומות מאוד להצעה הראשונית אם כי שונה מבחינת שיטות חישובי עודפי הקולות.
3.	הצעה פרטית – הוגשה למפא"י ואחר כך למפלגת העבודה על ידי עו"ד דוד בר-רב-האי. הצעה זו כוללת את הרעיון לחלק את הארץ ל-14 אזורי חלוקה לפי החלוקה הנפתית הקיימת ומבטיחה ערך כמעט שווה לקולו של כל בוחר.
4.	הצעת מואב – הוגשה בשם התנועה לזכויות האזרח על פי הצעתו של ח"כ מואב. הצעה זו כוללת חלוקה ל-24 אזורי בחירה שבכל אזור יבחרו 5 נציגים. הבוחר יוכל להצביע למפלגה המועדפת עליו וכן לדרג את מועמדיה על פי סדר העדפתו.
5.	חוק הבחירה הישירה – כחלק מהנסיונות להביא לשינוי בממשל, חוקק בשנות ה-90 חוק הבחירה הישירה לראש הממשלה. בבחירות 1996 נעשה שימוש בחוק זה אך לאחר כישלונו בשל ריבוי המפלגות הקטנות, המצב חזר לקדמותו ב-2003. עצם קיום הניסיון ואי הצלחתו הוביל את הדיון הציבורי חזרה לשאלת הבחירות האזוריות.
6.	וועדת מגידור – וועדה שהוקמה על ידי נשיא המדינה, משה קצב, לבחינת הממשל. המלצות הוועדה היו חלוקת הבחירות לכנסת ל-60 מנדטים בבחירה ארצית, ואילו ה-60 הנותרים ייבחרו בבחירות אזוריות על פי מפתח חלוקה של 17 אזורים, כאשר בכל אזור יבחרו בין 2–5 נציגים לפי חלקו היחסי. בין היתר המליצה הוועדה להעלות את אחוז החסימה ל-2.5%.
7.	שינוי חוק הכנסת – הצעת חוק אשר הוגשה על ידי חברי הכנסת אופיר פינס, מנחם בן ששון, גדעון סער ואיתן כבל. ההצעה למעשה כוללת חלוקת המדינה ל-60 אזורי בחירה אשר ייקבעו על ידי הוועדה המרכזית לכנסת. ובנוסף לכך ייערכו בחירות כלל ארציות כאשר החלוקה בין השתיים תהיה 60/60.
8. מודל בן-זקן - בראון - מודל של המכון למחשבה ישראלית אשר מחלק את ישראל ל-120 מחוזות בחירה. המודל נבנה בשנת 2021 על-ידי פרופ' אבנר בן-זקן ואיש המחשבים דניאל בראון. המודל מתבסס על ביג-דאטה של הפיזור הגאוגרפי של המצביעים בישראל, ואלגוריתם שחיבר קלפיות על בסיס גאוגרפי. על פי המודל, חלוקה של ישראל ל-120 מחוזות בחירה מאפשרת נציגות משמעותית והוגנת לחלקים השונים של המדינה שאינם מיוצגים עתה בכנסת.
אל-עזה
אל-עזה (ערבית: مخيم العزة, ידוע גם בשם מחנה הפליטים בית ג'יברין) הוא מחנה פליטים פלסטיני, שבנפת בית לחם, הממוקם במרכז העיר בית לחם. מחנה זה, הוא הקטן מבין 59 מחנות הפליטים בגדה המערבית ובמדינות ערב האחרות. הוא הוקם בשנת 1950 על שטח של 20 דונם, והוא מקבל שירותים מעובדי אונר"א שבמחנה עאידה הסמוך, אך בתוך המחנה אין שירותים רפואיים או חינוכיים, ולכן הוא מוזג עם מחנה עאידה. המחנה נקרא על שם משפחה ערבית בולטת מהכפר בית ג'יברין, ממערב להרי חברון. אונר"א מנתה אוכלוסייה של 2,025 בשנת 2005, ואילו הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה מנתה אוכלוסייה של 1,924 בשנת 2016. מחנה הפליטים נמצא תחת שליטתה של הרשות הפלסטינית מאז 1995.
פרדריק השלישי, מלך דנמרק
פרדריק השלישי (בדנית ובנורווגית: Frederik III; 18 במרץ 1609 – 9 בפברואר 1670) היה מלך דנמרק-נורווגיה מ-1648 ועד למותו. הוא גם משל תחת השם פרדריק השני כנסיך-בישוף של הדיוקסיה של ורדן בין השנים 1623 – 1629 ושוב בין השנים 1634 – 1644 וכנסיך-בישוף של ברמן בין השנים 1635 – 1645.
פרדריק היה זה שכונן את המונרכיה האבסולוטית בדנמרק-נורווגיה ב-1660, שאושרה על פי חוק ב-1665 והייתה הראשונה מכל המונרכיות האבסולוטיות במערב אירופה. הוא גם הורה על יצירתו של "כס המלכות הדני" (Danmarks tronstol). פרדריק היה בנם השני של כריסטיאן הרביעי, מלך דנמרק ושל אנה קתרינה מברנדנבורג. לאחר מותו של אחיו הבכור, הנסיך כריסטיאן, ב-1647, הוא נבחר להיות יורש העצר.
כדי להיבחר כמלך לאחר מותו של אביו, נתן פרדריק השפעה משמעותית לאצולה. כמלך, הוא ניהל שתי מלחמות כנגד שוודיה. הוא הובס במלחמה הדנית-שוודית (1658-1657), אך זכה באהדה ציבורית רחבה כאשר עמד בגבורה כנגד המתקפה על קופנהגן ב-1659 וניצח במלחמה הדנית-שוודית (1660-1658). מאוחר יותר אותה שנה, עשה פרדריק שימוש באהדה הציבורית כלפיו כדי לבטל את המונרכיה הנבחרת לטובת המונרכיה האבסולוטית שהונהגה בדנמרק מאז ועד 1848. פרדריק נשא לאישה את סופיה אמיליה מברונזוויק-לונברג, שאתה הוא הביא לעולם את בנו, כריסטיאן.
ראשית חייו
פרדריק נולד בהדרסלב שבשלזוויג כבנם של כריסטיאן הרביעי, מלך דנמרק ושל אנה קתרינה מברנדנבורג. בנערותו ובראשית ימי בחרותו לא היה צפוי שהוא יירש את כס המלוכה הדני, שכן אחיו הבכור, כריסטיאן נבחר להיות היורש בכוח ב-1608. פרדריק חונך באקדמיית סורו ולמד בהולנד ובצרפת. כבחור צעיר, הוא גילה עניין בתאולוגיה, במדעי הטבע ובהיסטוריה של סקנדינביה. הוא היה נסיך מאופק ומסתורי שנהג לצחוק רק לעיתים רחוקות, דיבר מעט וכתב עוד פחות, בניגוד מוחלט לאביו. למרות שחסר לו האופי העליז והאימפולסיבי של אביו, פיצה פרדריק את עצמו בתכונות של מתינות ושליטה עצמית. ב-1 באוקטובר 1643 נשא פרדריק לאישה את סופיה אמיליה, בתו של גאורג, דוכס ברונזוויק-לונברג, שהייתה בעלת אופי אנרגטי, תאוותני ושאפתני. הוא היה אספן ספרים נלהב והאוסף שלו הפך להיות הגרעין של הספרייה המלכותית של קופנהגן.
הטענה לכתר
מותו של כריסטיאן, אחיו הבכור של פרדריק, ביוני 1647, פתח את האפשרות שהוא ייבחר להיות היורש בכוח לכתר הדני. עם זאת, סוגיה זו עדיין לא יושבה כאשר מת כריסטיאן הרביעי ב-28 בפברואר 1648. לאחר דיון ארוך במועצה המלכותית (Riksråd), הוא הוכר בסופו של דבר כיורשו של אביו. ב-6 ביולי, קיבל פרדריק את שבועת האמונים של נתיניו וב-23 בנובמבר התקיים טקס ההכתרה. עם זאת, עקב הספקות בנוגע לשלטונו של כריסטיאן הרביעי, יחד עם העימותים שאליהם נקלע פרדריק בתקופות שלטונו בברמן ובורדן ומריבותיו עם אנדרס בילה, הוא נבחר להיות מלך רק לאחר שהוא חתם על כתב הזכויות (Haandfæstning). כתב זה כלל תנאים שצמצמו את זכויות היתר המלכותיות שכבר היו ממילא מקוצצות לטובת הגדלת השפעתה של המועצה המלכותית.
בשנים הראשונות למלכותו של פרדריק, הייתה המועצה המלכותית הציר המרכזי של הפוליטיקה הדנית. עם זאת, פרדריק הפעיל סמכויות רחבות יותר מאלה שהוגדרו בכתב הזכויות באופן רשמי. בסופו של דבר, ב-1651 הוא הצליח לסלק מתפקידם את שני החברים המשפיעים ביותר במועצה, גיסיו קורפיץ אולפלדט וחניבעל ססטד. אולפלדט הוגלה לשוודיה, שם הוא הפך להיות בוגד במלכות, בעוד שססטד הוחזר למעמדו הקודם ב-1660.
המלחמה נגד שוודיה
המלך השוודי שיבש את כל התוכניות של אויביו, כאשר בינואר ובפברואר 1658 הוא חצה עם צבאותיו את מיצרי הים בין יוטלנד לפין ומשם לשלן. ההשפעה של הישג חסר תקדים זה של חציית מעברי הים הקפואים כדי לפלוש לטריטוריה הדנית, הייתה מוחצת. פרדריק חתר מיד לשלום. תוך העתרות להפצרותיהם של השרים האנגלים והצרפתים, הסכים קרל לבסוף לצמצום כוחה של המלוכה הדנית ולא להכחדתה. ב-18 בפברואר נחתם חוזה טאסטרופ וב-26 בפברואר נחתם הסכם רוסקילדה. ההסכמה על תנאי השלום הגיעה לאחר אפיזודה ראויה לציון. פרדריק הביע את רצונו להיפגש אישית עם כובש ארצו, קרל העשירי, והסכים להיות אורחו לשלושה ימים בטירת פרדריקסבורג. נשפים מפוארים שהתמשכו לתוך הלילה ושיחות אינטימיות בין נסיכים שעד לא מכבר היו משני צדדיו של מאבק רווי דמים, הראו שרק שלום וידידות ישררו בין שתי הממלכות בעתיד.
הדיפת ההתקפה על קופנהגן
אך יצר הכיבוש של קרל שלא ידע שובע והחשדנות שלו כלפי דנמרק שלא ניתן היה לבערה, גרמו לו להתאמץ לתקוף את שכניו ללא סיבה נראית לעין או ללא הכרזת מלחמה, בניגוד לכל הסטנדרטים הבינלאומיים המקובלים בהתנהגות בין שליטים. נחיתתו של הצבא השוודי בקורסור שבשלן ב-17 ביולי 1658, גרמה לאימה בקופנהגן. איש לא צפה את האפשרות של התקפה פתאומית ברוטלית כזאת והכל ידעו שהבירה הדנית לא הייתה מבוצרת כיאות והכוחות הצבאיים בה היו דלילים.
במהלך המלחמה, זכה פרדריק באהדה ציבורית גדולה, לאחר שהוא לא שעה לעצת שריו להימלט מקופנהגן במילותיו הבלתי נשכחות: "אמות בקן שלי" והיה פעיל בהנהגת מערך ההגנה על העיר. ב-8 באוגוסט, האיצו נציגי כל המעמדות בבירה להתארגן להתנגדות נמרצת, ואזרחי קופנהגן, בהנהגתו של ראש העיר, האנס ננסן, הביעו את נאמנותם הבלתי ניתן לערעור כלפי המלך ואת נחישותם להגן על העיר ככל שיידרשו. לדנים נותרו רק שלושה שבועות להתכונן לסכנה המתקרבת, וכוח ההגנה כלל רק 2,000 חיילים סדירים. אך הממשלה והעם הפגינו התנגדות בלתי נשכחת וראויה לציון בפיקוחם המתמשך של המלך והמלכה ושל ראש העיר. עד תחילת ספטמבר, תוקנו כל הפרצות בחומה, היא חומשה בתותחים ו-7,000 איש צוידו בנשק.
קופנהגן הייתה אז כה חזקה עד שקרל העשירי, שוויתר על כוונתו המקורית לתקוף את העיר, הטיל עליה מצור. אך גם על הרעיון הזה הוא נאלץ לוותר כאשר צי הולנדי שתגבר את חיל המצב שבעיר וצייד אותו מחדש, הביס אותו ב-29 באוקטובר בקרב המיצר. לאחר מכן, ב-1659, סייעו ההולנדים בשחרורם של האיים הדניים. כך הצילה הבירה קופנהגן את המלוכה הדנית. המלחמה הסתיימה כאשר נחתם הסכם קופנהגן במאי 1660, שלפיו אושר הוויתור של דנמרק על סקונה, על הלנד ועל בלקיניה, בעוד שבורנהולם וחלקים משלזוויג הוחזרו לדנמרק.
מונרכיה אבסולוטית
פרדריק גרף רווחים פוליטיים מההגנה הנחושה שלו על קופנהגן. הנאמנות המסורתית של מעמד הביניים הדני הפכה להיות התלהבות אישית מהמלך עצמו ולמשך תקופה קצרה, מצא פרדריק את עצמו כאדם האהוד ביותר בממלכתו. הוא עשה שימוש באהדה הציבורית כלפיו על ידי הפיכתה של ארצו ב-1660 ממונרכיה נבחרת למונרכיה אבסולוטית. כדי להבטיח את המעבר הזה, הוא הכריז באותה שנה על מצב חירום. בכינוס אספת המעמדות של ספטמבר 1660, שמטרתו הייתה לפתור את הבעיות הכלכליות שהתעוררו לאחר המלחמות, שיסה פרדריק את המעמדות אלה באלה. הוא הצליח בהשגת תמיכה להנהגתה של מונרכיה שושלתית, את ביטולו של כתב הזכויות (Haandfæstning) ואת הנהגתו של משטר אבסולוטי על פי חוק.
במהלך עשר השנים האחרונות למלכותו, הוא נקט שוב בעמדות מעורפלות, בעוד שמעמדה של המונרכיה עלה והמדינה ניסתה להשתקם מהמלחמות. אנשים חדשים נכנסו לכהן בממשלה, שבה הייתה יריבות בין שרים ויועצים כמו חניבעל ססטד וכריסטופר גבל. פרדריק התרכז בשינוי המבנה המנהלי של הממשלה ובשינוי החלוקה המנהלית של ממלכתו. ב-1665 הושג הסכם Lex Regia. חוקת המונרכיה האבסולוטית הדנית והעמידה על הזכות האלוהית הוגדרו בחוק כתוב לראשונה באירופה. החוקה הגדירה שהמלך "מיום זה ואילך יהיה נערץ ויחשב כאדם הנעלה ביותר בארץ על ידי כל נתיניו, יעמוד מעל לכל חוק אנושי ולא תהיה מעליו כל סמכות שתוכל לשפוט אותו, לא בעניינים גשמיים ולא בעניינים רוחניים, למעט האל לבדו". כתוצאה מכך הסמיך החוק את המלך לבטל את סמכויותיהם של כל הגורמים האחרים בממלכה. הביטול המשמעותי ביותר שבוצע היה זה של מועצת הממלכה.
ב-1665 הייתה לפרדריק ההזדמנות לגמול להולנד על תמיכתה בו, על ידי כך שהגן על הצי ששב מאיי הודו המזרחית ההולנדיים מפני הצי האנגלי. האנגלים חסמו את תעלת למאנש ואילצו את ההולנדים להפליג כל הדרך סביב לאיים הבריטיים. הצי ההולנדי מצא מקלט בברגן שבנורווגיה, לאחר שנרדף על ידי ספינות אנגליות. שם הם זכו להגנה בחסות מבצר הנמל, שמפקדו התייחס אליהם כאל בעלי ברית של הדנים. האנגלים דחקו בפרדריק לתפוס את הצי ההולנדי, כשהם טוענים שערכן של האניות הוא יותר משוויה של כל ממלכתו. במקום להגן על ההולנדים, הסכים פרדריק לשתף פעולה עם האנגלים ולתפוס את הצי ההולנדי. אך לפני שההוראה הגיע לברגן, האנגלים תקפו והובסו על ידי ההולנדים בקרב ואגן.
שחזור (מעשה עבירה)
במהלך חקירה משטרתית מבצעים לעיתים שחזור של מעשה עבירה במטרה לברר בצורה טובה יותר את פרטי הפרטים של ההתרחשויות בזירת העבירה, בשעת העבירה.
לביצוע השחזור נעזרים החוקרים בתיאורי העדים ובחוות דעת מקצועיות של מי שיכולים לתרום לפיענוח המקרה ובהם פתולוגים, מומחים לבליסטיקה, מהנדסים ועוד. השתתפותו בשחזור של מי שחשוד בביצוע העבירה יכולה לחזק את גרסתו או להחלישה ובתי משפט עשויים לקבל את השחזור כראייה מסייעת, אך השתתפות החשוד בשחזור אינה הכרחית וניתן לבצע שחזור גם בלעדיו. כדי להעביר לבית המשפט תיאור מדויק יותר של השחזור, מקובל במשטרת ישראל לצלם בווידאו את תהליך השחזור.
ארלה פודס
ארלה פודס (דנית: Arla Foods) היא קואופרטיב שמטהו נמצא בעיר אורהוס שבדנמרק. ארלה פודס היא יצרנית מוצרי החלב הגדולה בסקנדינביה. הקואופרטיב נוצר ב-17 באפריל 2000 בעקבות מיזוג של הקואופרטיב השוודי ארלה והחברה הדנית MD Foods. הקואופרטיב מצוי בבעלות 10,600 חקלאים בדנמרק ובשוודיה.
פעילות בישראל
בשנת 2005, חתם הקואופרטיב על הסכם שיווק בלעדי של מוצריה בישראל עם חברת וילי פוד. המוצר העיקרי ששוק בישראל בתחילה היה "חמאת לורפק". בפועל החלה חברת וילי פוד לשווק את "חמאת לורפק" בישראל כבר ב-2002, בלי הסכם רשמי.
בסוף שנת 2017 הסתיים החוזה של ארלה עם חברת וילי פוד ונחתם חוזה חדש עם שטראוס גרופ להפצת מוצריה בישראל. .
דיאטת אלקליין
דיאטה זו מתבססת על התפיסה שמזונות מסוגים שונים יכולים להשפיע על מאזן החומציות של הגוף. אנשים התומכים בדיאטה זו מאמינים שהתמקדות בצריכה של מזונות מסוימים מסוגלת להשפיע על החומציות (pH) של הגוף וכי ניתן באופן זה לרפא מחלות.
הטענה כי תזונה זו יכולה להשפיע באופן מהותי על רמת החומציות בגוף לצורך טיפול במגוון מחלות לא הוכחה עד היום בשום מחקר מדעי מהימן. בשל כך תזונאים ואנשי מקצוע אחרים בתחום הבריאות אינם נוהגים יותר להמליץ למטופלים שלהם על דיאטה זו.
תגלית העונה בליגת העל בכדורסל
תגלית העונה בליגת העל בכדורסל הוא פרס שנתי מטעם מנהלת ליגת העל בכדורסל המחולק לשחקן חדש בליגה שהרשים במהלך העונה. הזוכה בפרס נבחר על ידי ועדה מיוחדת של מנהלת ליגת העל ובעונות מסוימות בשיתוף הקהל.
באופן מסורתי פרס זה ניתן לשחקנים ישראלים. יוצאי הדופן הם דריק שארפ, יאן מרטין ודייוויד בלו שלהם יש גם אזרחות נוספת זרה.
רוברט באראני
רוברט באראני (בגרמנית: Róbert Bárány; 22 באפריל 1876 – 8 באפריל 1936) היה רופא יהודי-אוסטרי ממוצא הונגרי. בשנת 1914 קיבל באראני פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה על מחקריו בתחום הפיזיולוגיה והפתולוגיה של מערכת שיווי המשקל של האוזן הפנימית.
קורות חיים
באראני נולד בווינה, אביו היה מנהל חווה ואילו אמו הייתה בתו של מדען ידוע מצ'כיה. הוא היה בן זקונים מבין שישה ילדים. בגיל צעיר חלה בשחפת העצמות, עובדה שעוררה את סקרנותו למקצוע הרפואה. בשנת 1900 הוא סיים לימודי רפואה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת וינה והתמחה בניתוחי האוזניים והראש. כרופא בווינה ברני נהג להזריק נוזלים לאוזן הפנימית של חוליו כדי להפחית התקפי סחרחורת. כאשר הוזרק נוזל בטמפרטורה קרה מדי (ביחס לחום הגוף), החולה חש סחרחורת ותנועות בלתי רצוניות של העין. כאשר חימם ברני את הנוזל טרם הזרקה הוא ראה תנועות בלתי רצוניות של העין בכיוון הנגדי. באראני שיער כי הנוזל בשבלול האוזן הפנימית שקע כאשר הנוזל המוזרק היה קר מדי ועלה כאשר הנוזל המוזרק היה חם, ולכן כיוון הזרימה של הנוזל בשבלול האוזן אותת על עמדתו לאיבר הוסטיבולרי. לאחר תצפית זו הוא ערך שורה של ניסויים על מה שהוא כינה בשם "התגובה הקלורית". מסקנות מחקריו איפשרו את התפתחות הטיפול הכירורגי במחלות האוזן הפנימית. באראני אף חקר היבטים אחרים של מנגנון שיווי המשקל, כולל פעילות הצרבלום.
בתקופת מלחמת העולם הראשונה שירת באראני בצבא האוסטרי כרופא-אזרח ונפל בשבי הצבא הרוסי. כאשר זכייתו בפרס נובל הוכרזה, באראני שהה במחנה שבויים רוסי. הוא שוחרר בשנת 1916 לאחר משא ומתן עם רוסיה, אשר נוהל על ידי הנסיך קארל משוודיה בשם הצלב האדום. בזכות שחרורו, הצליח להתייצב לטקס הענקת הפרסים רק שנתיים אחרי ההכרזה על זכייתו בפרס, וב-1916 הוענק לו הפרס. לאחר ששב לווינה, נתקל ביחס עוין מצד חבריו לסגל המרצים, אשר האשימו אותו כי לא הזכיר בפרסומיו את עבודותיהם, שעל בסיסן הגיע לתגליותיו. מאוכזב, עזב את וינה ועבר לשוודיה, שם פרסמו מספר רופאי אוזניים בולטים מאמר היוצא להגנתו. החל משנת 1917 ועד מותו שימש כפרופסור בסגל המרצים של אוניברסיטת אופסלה וראש המכון לרפואת האוזן. שניים מבניו הלכו בעקבותיו, הראשון היה לפרופסור לפרמקולוגיה באוניברסיטת אופסולה והשני לעוזר מחקר לרפואה במכון קרולינסקה.
מחקריו
באראני הבחין כי לאחר ניתוחי אוזניים רבים ממטופליו סבלו מסחרחורות. כמו כן, הוא הבחין בתנועות של גלגלי עיניהם בכיוונים שונים. אחד ממטופליו סיפר לו שהוא מסוחרר רק כאשר המים המוזרקים לאוזניו לצורך הטיפול אינם חמים דיים. הוא חימם יתר על המידה את המים ואז עיניו של המטופל נעו בכיוון ההפוך. מכך הוא הסיק שהסחרחורות הן תוצאה של טמפרטורת המים שמוזרקים. המסקנה שלו הייתה שמים בטמפרטורת הגוף צריכים לא לגרום לסחרחורת. הוא מצא מקרה בו אדם שיש לו הפרשות מוגלה חמורות מהאוזן, ושאפילו הזרקה של מים קרים לא נהיו לו סחרחורות, ואבחן שמדובר בפגיעה בשבלול האוזן. כך למעשה פותחה שיטה לאבחון פגיעה בשבלול האוזן. בהתבסס על כך, הוא פיתח בהמשך את שיטת התגובה הקלורית (caloric reaction method), שיטה שבודקת את תקינות מערכת שיווי המשקל באמצעות הכנסה של מים או אוויר קרים או חמים אל אחת אוזניים. במצב תקין, הדבר יגרום להפרעה במערכת שיווי המשקל ולכן תגרום לסחרחורת. אולם, אם יש פגיעה במערכת שיווי המשקל, לא יהיה שינוי ולא תיגרם סחרחורת.
בנוסף, הוא מצא שבבני אדם יש קשרים ממערכת שיווי המשקל למוח הקטן. לפניו גילה רמון קחאל קשר דומה בעוברים של בעלי חיים קטנים. כמו כן, היה ידוע ממחקרים פסיכולוגיים קשר בין המוח הקטן למערכת השרירים. באמצעות השיטה שפיתח של הזרקת מים חמים או קרים לאוזן, הוא בדק את ההשפעה של שבלול האוזן על תנועות הגפיים. הוא ביקש מנבדקים ללכת בקו ישר ואז בדק את הסטייה מאותו קו כאשר שבלול האוזן מגורה. בנוסף, הוא בדק גם את השינויים בגפיים במצב של מנוחה (בניגוד לתנועה) וזה נעשה באמצעות גירוי דומה כאשר מבקשים מהנבדק לשים את היד לפניו בצורה יציבה. יש תנועה של היד באותו כיוון אליו מוזרקים מים קרים. כמו כן, הוא הראה שכאשר מבקשים מנבדק להזיז את האצבע מעלה ומטה תוך תנועה אל אצבעו של הרופא בעיניים עצומות, יש סטייה בכיוון אליו מוזרקים המים הקרים. הכיוון של האצבע הוא הפוך מהכיוון של העיניים. כל אלה הדגימו את זה שאם יש בעיה בשיווי המשקל, אפשר לאבחן באיזה ממערכות שיווי המשקל יש את הבעיה. הוא שם לב גם לכך שהבעיה היא במפרקים בלבד. מהניסויים שעשה הגיע למסקנה שהמוח הקטן בנוי כך שיש בו אזור לכל אחד מהכיוונים במרחב. באנשים נורמליים זה גורם לטונוס שרירים, כלומר כיווץ חלקי של השריר שמוביל ליציבה. שינוי ביחסים בין הפעילות שגורמת של האזורים במרחב גורמת לתנועה של הגפיים ולשינוי ביציבה.
ניסוי נוסף שהוא עשה בבני אדם היה קירור הקרום הקשה (Dura mater) של המוח הקטן. הוא ניתח מטופל שסבל מפצע מוגלתי במוח הקטן, וכאשר האזור היה חשוף, במסגרת הניתוח שהיה צריך לבצע בו, קירר את האזור. התוצאה הייתה מיידית - היד ההופכית לאזור אותו קירר סטתה הרחק מגופו של המטופל. הוא בדק גם אם יש תגובה לגירוי ספציפי של האזור שחשב שהוא המרכז האחראי על טונוס השרירים, וגם בכך צדק. חזרו על ניסוי זה פעמים נוספות עם אנשים אחרים, והתוצאות חזרו על עצמם.
RoboCup
RoboCup Federation (בעברית: רובוקאפ) הוא ארגון בינלאומי, רשום בשווייץ (1997), שמטרתו המוצהרת היא לקדם טכנולוגיות של רובוטיקה ובינה מלאכותית על ידי הצבת מטרת-על: לפתח, עד שנת 2050, קבוצת כדורגל של רובוטים הומנואידים אוטונומיים שיכולה לנצח את אלופת העולם בכדורגל. הנחת העבודה היא כי בניית קבוצה כזו תגרום ליצירת טכנולוגיות כלליות, שיזלגו לתחומים אחרים. ההשראה להצבת מטרת העל באה ממרוץ החלל ותוכנית אפולו (להביא אדם לירח ולהחזירו בחזרה, מתוך כוונה בין השאר ליצור התפתחות משמעותית בטכנולוגיות תקשורת, מחשבים, ואלקטרוניקה).
על מנת לדחוף לקראת מטרה זו, מארגן הארגון תחרויות בינלאומיות שנתיות במגוון גדול קטגוריות (כולל, כדורגל). התחרויות כוללות אלפי משתתפים, מאות נבחרות ומאות רובוטים, והן אירוע הרובוטיקה הגדול בעולם. הדגש בכל הקטגוריות הוא על עבודה עצמאית של הרובוטים, ללא התערבות אנושית. בקטגוריות לבוגרים, המשתתפים הם לרוב מתארים ראשון, שני, ושלישי. הקטגוריות לצעירים מיועדות לתלמידי חטיבת ביניים ותיכונים.
ב־2009 השתתפה ישראל לראשונה בליגת הכדורגל לבוגרים, על ידי נבחרת מהמחלקה למדעי המחשב ב אוניברסיטת בר-אילן בראשות פרופ' גל קמינקא וד"ר קולברג, ודורגה בין ה-16 הטובות בעולם בליגת הרובוטים דמויי-אדם (Humanoids) הסטנדרטיים (Standard Platform League). הנבחרת (BURST: Bar ilan University Robot Soccer Team) העפילה לאליפויות העולם גם בתחרויות ב־2010, ו- 2011. ב־2011 נמנעה הופעת הנבחרת, כמו גם הנבחרות לצעירים, בתחרויות בטורקיה עקב חשש מבעיות אבטחה. מאז, השעתה הקבוצה את פעילותה בליגה זו.
ב-2012 השתתפה נבחרת RoBIU מהפקולטה להנדסה מבר-אילן, בליגת הרובוטים דמויי אדם בגודל קטן (Humanoid Kid-Size League) שהתקיימה במקסיקו. היא הגיעה עד לשלב רבע הגמר, ודורגה בין ה-8 הטובות בעולם. הנבחרת הוזמנה לבית הנשיא להציג את הרובוטים שלה בכנס הצגת פרויקטים לחדשנות בתחום המדע והטכנולוגיה.
קטגוריות בתחרות
התחרות כוללת ארבע קטגוריות עיקריות:
פלגסטף
פלגסטף היא עיר המחוז של מחוז קוקונינו בצפון מדינת אריזונה. אוכלוסיית העיר עצמה מונה כ-60,000 תושבים וכ 125,000 תושבים במטרופולין.
RoboCup
היסטוריית התחרויות
התחרויות נערכות מדי שנה במדינה אחרת. התחרויות נערכו עד כה במיקומים הבאים:
פלגסטף
פלגסטף נהנית מתיירות ענפה כל השנה בזכות קרבתה לגרנד קניון, אוק קריק קניון וכביש 66 ההיסטורי.
היסטוריה
בשנת 1855 קצין חיל הים האמריקאי, סגן אדוארד פיטזגרלד בלה, חיפש עם חייליו דרך מנהר ריו גראנדה שבמזרח ארצות הברית למוצב חוץ של צבא ארצות הברית בקליפורניה והחליטו לחנות באזור. הוא ביקש מחייליו שיקטעו עץ אורן עליו יוכלו לתלות דגל ארצות הברית.
ישוב הקבע הראשון הוקם ב-1876 משפחת מקמילן הקימה בית בחלקה הדרומי של גבעת מארס. תוך זמן קצר הגיעו עוד אנשים ומשפחות שהחליטו להקים שם בית וכך החלה לצמוח עיירה. הכלכלה שלהם הייתה מבוססת על חוטבי עצים וחוות צאן ובקר.
מסילת ברזל בין החוף המזרחי לחוף המערבי של ארצות הברית עברה ליד העיר ובזה תרמה לגידול אוכלוסיית העיר ופיתוח כלכלתה. בשנת 1886 הייתה פלגסטף העיר הגדולה ביותר בקו מסילת הרכבת בין אלבקרקי, ניו מקסיקו לחוף המערבי.
בשנת 1896 הוקם בעיר 'מצפה כוכבים לוול' שהוקם על ידי האסטרונום פרסיוול לוול שעד היום הוא מהנחשבים בעולם ובו טלסקופ בגודל 610 מ"מ (24 אינץ') שהיה חדשני מאוד באותה תקופה ונקרא 'קלארק'. דרך הטלסקופ הזה גילה האסטרונום קלייד טומבו לראשונה בשנת 1930 את הכוכב פלוטו.
בזכות חשיבותה של העיר לאסטרונומיה נקראו שני אסטרואידים בחלל על שמה: 'פלאגסטף 2118' ו'פלגסטף 6582'.
בשנת 1899 הוקם 'בית ספר של צפון אריזונה' שהפך למוסד אקדמי רשמי בשנת 1966.
כביש 66 אשר נחשב ל"האם של הדרכים בארצות הברית" נבנה בשנת 1926 ועובר בפלגסטף ומחבר את שיקגו ולוס אנג'לס.
פלגסטף קיבלה צביון של עיר רשמית בשנת 1928.
העיר המשיכה להתפתח ולשגשג במהלך שנות ה-60 של המאה ה-20, אך במהלך שנות ה-70 וה-80 החלו עסקים רבים במרכז העיר לסגור ולעבור לקניונים חדשים שנבנו. בנוסף מפעלים רבים החלו להיסגר, מה שגרם למחסור בעבודה ושיעור אבטלה גבוה.
בשנת 1987 הוחלט על תוכנית להצלת העיר ובמסגרתה שונה הצביון של מרכז העיר כמרכז בילוי וקניות למרכז עסקים. במהלך סוף שנות ה-80 ותחילת שנות ה-90 נבנו באזור מרכז העיר בנייני משרדים, בניין עירייה חדש, ספריה ובניין אדמיניסטרטיבי של מחוז קוקונינו. בנוסף נבנו מדרכות, כבישים שופצו, נבנו יותר מקומות חניה. השינוי וההשקעה הגדולה גרמו לפתיחת מסעדות וחנויות חדשות כך שמרכז העיר קיבל חיים חדשים.
גאוגרפיה
פלגסטף ממוקמת בגובה 2,100 מטר מעל פני הים בקצה הדרום-מערבי של רמת קולורדו והר אלדן, דרומית להרי סן פרנסיסקו, ההרים הגבוהים באריזונה. פסגת האמפרייס, הפסגה הגבוה במדינת אריזונה שוכנת 16 ק"מ צפונית לפלגסטף. העיר נמצאת סמוך ליער אורנים הגדול בצפון אמריקה.
מזג אוויר
מזג האוויר בפלגסטף הוא חצי-מדברי. הגובה הרב בו נמצאת העיר בקרבת הרים גבוהים והלחות הנמוכה גורמים למזג אוויר מתון רוב הזמן ואוויר צח. אך עם זאת העיר נמצאת באזור מדברי ועל כן הלילות יכולים להיות מאוד קרים.
מרובע
מרובע הוא מצולע בעל ארבע צלעות וארבע זוויות. מרובע עם הצלעות A, B, C ו D מסומן בדרך כלל כך:.
הגדרה מכלילה מול הגדרה מצמצמת
בלשון היומיום נהוג להשתמש בשמותיהם של סוגי המרובעים השונים באופן מצומצם: כלומר, מלבן יקרא מלבן רק אם אינו בנוסף לכך ריבוע, טרפז יקרא טרפז רק אם אינו בנוסף לכך מקבילית, וכיוצא בכך. שימוש זה מקל על ההתבטאות, כי הוא חוסך את הצורך להשתמש במושגים מסורבלים כמו "מלבן שאינו ריבוע".
פלגסטף
מזג אוויר
כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא 58.2 ס"מ וכמות השלג הממוצעת היא 254 ס"מ.
מרובע
הגדרה מכלילה מול הגדרה מצמצמת
עם זאת, בשפה המתמטית, סוגי המרובעים מוגדרים באופן מכליל. כלומר, ריבוע אינו מוגדר כנבדל ממלבן, אלא כמקרה פרטי שלו, ובאופן דומה מקבילית היא מקרה פרטי של טרפז. היתרון בהגדרה מכלילה הוא שמשפט מתמטי שנכון לגבי סוג מסוים של מרובע, יהיה נכון גם לגבי כל המקרים הפרטיים שלו, ואין צורך להוכיח אותו בנפרד לכל סוג וסוג.
התשובה לשאלה האם השימוש בשמותיהם של סוגי המרובעים השונים נעשה באופן מצומצם או מכליל תלויה בהקשר - אם בשימוש יומיומי או בלשון מתמטית.
פלגסטף
כלכלה
ישנם חמישה אזורי תעשייה בעיר בהם ממוקמים מפעלים רבים מהחשובים בצפון אמריקה כמו 'מפעל גור-טקס' ליצור בדים עמידים לגשם, 'נסטלה למזון לבעלי חיים', 'סי.אס.איי טישיו'- מפעל לנייר משי מהגדולים בארצות הברית, מפעלי ציוד רפואי ותרופות ועוד.
מיקום העיר על מסילת רכבת ראשית עוזר מאוד לכלכלת העיר בהרבה תחומים. בזכות הקרבה לגרנד קניון, נהנית פלגסטף מתיירות רבה ועל היא שופעת בבתי מלון וחנויות מזכרות.
עיר השמיים החשוכים
כינויה של פלגסטף הוא "עיר השמיים החשוכים", זאת בעקבות היותה עיר מוכרת בקהילת האסטרונומיה. לכן, הוחלט להפוך את העיר לירוקה יותר ולגרום לתצפית טובה יותר על הכוכבים מהעיר עצמה. בעקבות כך חוקק ב-1958 חוק בעיר המונע מעסקים להדליק תאורה על שלטי חוצות. החל משנת 2001 גם פנסי הרחובות עצמם מפיקים תאורה מינימלית. באותה שנה קיבלה העיר את התואר "העיר הראשונה בעלת שמיים חשוכים" מ"איגוד שמיים חשוכים הבינלאומי".
מדי חודש אוקטובר נערך בעיר פסטיבל "חגיגת לילה" אשר מושך תיירים רבים. הפסטיבל כולל תצפיות אסטרונומיות, מופעי רחוב, מוזיקה ועוד.
אדמונד ג'ייקובסון
אדמונד ג'ייקובסון (באנגלית: Edmund Jacobson; 22 באפריל 1888 - 7 בינואר 1983) היה רופא-פסיכיאטר, פסיכולוג ופיזיולוג אמריקאי ממוצא יהודי, מפתח טיפולי ההרפיה הראשונים המבוססים מדעית: הרפיית השרירים ההדרגתית. תרם גם לתחום האלקטרופיזיולוגיה של הפעילות הנפשית-התנהגותית, ונמנה עם חלוצי הביופידבק והרפואה הפסיכוסומטית. טכניקת ההרפיה שפיתח שולבה בהמשך ככלי חשוב בטיפולים הפסיכולוגיים ההתנהגותיים.
קורות חיים
אחרי לימודי תואר ראשון BS באוניברסיטת נורתווסטרן, נרשם ג'ייקובסון בשנת 1905 ללימודי פסיכולוגיה באוניברסיטת הרווארד. אחד ממוריו היה הפילוסוף והפסיכולוג ויליאם ג'יימס, בעל אוריינטציה הוליסטית כלפי הגוף ונפש האדם, שחיבר עם החוקר לאנג את התאוריה האינטואיטיבית לגבי מוצאם ההיקפי של הריגושים, וכתב על החוויה המיסטית ועל ההרפיה. לפי עדותו מאוחר יותר, ג'ייקובסון חיפש בתקופה זו תשובות לשאלת התגובות הרגשיות החריפות של האדם - האמוציות, במיוחד הפחד וה"עצבנות"; הוא התאכזב ממורהו ג'יימס, ומצא עניין דווקא במחקרים אלקטרופיזיולוגיים, נציגי האסכולה הפסיכולוגית הצרפתית שעסקו בתחום הזה. באותה תקופה ג'ייקובסון ערך את המחקרים השיטתיים הראשונים בתחום ההרפיה: מחקרים של תגובת ה-startle (תגובת פתע, עליית פתע במתח) לרעשים פתאומיים. פרסומו הראשון היה מאמר פילוסופי על האמת -"The relational account of the truth", אותו כתב בהשראת ויכוחיו עם אחד ממוריו בהרווארד, ג'וזאיה רויס.
בשנת 1910 סיים בהרווארד את התואר השלישי PhD, עם עבודת דוקטורט על העכבה (אינהיביציה). בהמשך השתלם באוניברסיטת קורנל, שם הושפע מהפסיכולוג הבריטי הידוע אדוארד טיצ'נר. ברוחו של טיצ'נר, התעניין בהגברת המודעות לתחושות הקינסתטיות בגוף ולחוויות הנפשיות המקבילות להן, וכן בשיטת בחינה פנימית (אינטרוספקציה) של הנפש הקרויה גם "שיטת וירצבורג". כמו כן בהשפעת "תורת ההקשר" של טיצ'נר, התעניין בקשר בין תנוחות ומתחים בגוף ובין מילים ופעילויות בדמיון. בתקופה זו פרסם את מאמרו החשוב "על המשמעות ועל ההבנה" (Meaning and Understanding).
בהמשך עבר לאוניברסיטת שיקגו, שם הצטרף במשך רבעון כמדריך למחלקה לפיזיולוגיה שבניהולו של א. ג'. קרלסון. לאחר מכן למד רפואה ב"בית הספר ראש" בשיקגו, וסיים ב-1915 לימודי דוקטור לרפואה MD. משנת 1926 עבד במחלקת הפיזיולוגיה של אוניברסיטת שיקגו, ובתקופה זו המשיך במחקריו אודות הרפיה, מדידות מתח בשרירים ועוד. ב-1937 פרש מהאוניברסיטה והקים במרכז שיקגו את מעבדתו הפרטית לפיזיולוגיה קלינית, בה ערך מחקרים עד 1960 ושם פעל עד יום מותו.
ג'ייקובסון נפטר בשיקגו בשנת 1983, בגיל 94.
מדידת מתח בשרירים והאלקטרומיוגרפיה הכמותית
בעת עבודתו בשיקגו יחד עם א. קרלסון, חיפש ג'ייקובסון מדדים שונים למצבי מתח נפשי. כך למשל חקר את ההחזר הפטלרי (החזר הקפיצה של הברך לאחר נקישה בגיד מתחת לעצם הפיקה), ומצא מתאם בין האמפליטודה של ההחזר ובין מתח נפשי. הוא גילה שהשגת מצב של הרפיה הורידה את האמפילטודה של ההחזר.
אולם שיטת מדידת החזרים בברך הייתה מסורבלת מדי. בשנת 1921 הוא החל למדוד את ה"מתח" דרך מדידות אלקטרופיזיולוגיה, בשיתוף פעולה עם מעבדות בל. אחר כך ניסה ליישם טכניקות אלה בפרקטיקה הרפואית, מה שנקרא מאוחר יותר בשם "רפואה פסיכוסומטית". הוא השתמש במכשירים חשמליים בעלי מיקרוולטאז', וערך את המדידות החשמליות המדויקות הראשונות של טונוס השרירים (פוטנציאלי פעולה או דחפים עצביים), בשרירי בני אדם חיים.
יחד עם עובדי מעבדת בל, שקד ג'ייקובסון על שכלול מכשירים אלה. כך למשל יצר את ה"נוירוולטמטרים" (1939) ואת ה"נוירוולטמטר המשלב" (integrator neurovoltmeter). בכך היה ג'ייקובסון לחלוץ האלקטרומיוגרפיה הכמותית.
הקשר בין הפעילות בשרירים ובין ריגושים ומחשבות
בעזרת המדידות הללו מצא ג'ייקובסון שגם במצב של רגיעה גופנית, מחשבה או דמיון על תנועות או על מכות גורמת לתגובות אלקטרומיוגרפיות. כל מחשבה מתלווה בפעילות שרירית, מזערית ככל שתהיה. שרירי העיניים ואיברי הדיבור מושפעים מדמיונות של ראייה או דיבור. ולהפך - הפחתה של החשיבה והדמיון מסוגים אלה גורמת להרפיית השרירים הרלוונטיים. ג'ייקובסון טען:
בהמשך לתצפיותיו בעת לימודיו באוניברסיטה, ג'ייקובסון התרשם כי מאמץ, מתח נפשי והפרעות סומטיות שונות מלווים לעיתים קרובות ב"מתח שרירים", כלומר מצב של כיווץ סיבי השרירים. הוא הסיק כי הרפיית שרירים, כחומר הורדת טונוס השרירים ויצירת מצב של חוסר כיווץ, עשויה לגרום להרגעה נפשית, עם השלכות חיוביות גם על הפרעות גופניות שונות. להערכתו, הרפיית שרירים יכולה לשמש אף לאמצעי מנע נגד הפרעות גופניות ונפשיות שונות, הנקראות לעיתים "פסיכו-סומטיות".
בשנת 1929, אחרי עשרים שנות מחקר, החל ג'ייקובסון לפרסם את תוצאותיו בספרו "הרפיה הדרגתית". כעבור 5 שנים, בשנת 1934, כתב גם את הספר "אתה חייב הרפיה" (You must relax) המיועד לציבור הרחב, שבו הציג את יתרונות טכניקות ההרפיה בטיפול ובמניעת הפרעות נפשיות וגופניות.
היישומים הטיפוליים של מחקריו: "טכניקת ההרפיה ההדרגתית של ג'ייקובסון"
שיטת הטיפול של ג'ייקובסון התבססה על תרגילי כיווץ ואחר כך הרפיה פתאומית של עשרות קבוצות שרירים, ועל אימון כושר ההבחנה בין תחושות המתח וההרפיה הללו. המטרה המיידית של האימונים הייתה סילוק המתח בכל שרירי השלד וחוויית הרפיה עמוקה "בפקודה".
כ"ב באדר
פרשת בר המצווה של ילד שנולד בכ"ב אדר תלוי האם בר המצווה נחוג בשנה פשוטה או מעוברת והאם הילד נולד בשנה פשוטה או מעוברת. עבור ילד שנולד באדר א' או שבר המצווה חל בשנה פשוטה, פרשת בר המצווה היא פרשת ויקהל-פקודי בשנים מהקביעויות זשג, בחג, בשה, גכה, והכז, פרשת כי תשא לשנים מקביעות זחא או זחג ופרשת ויקהל לשנים פשוטות מקביעות השא ולשנים מעוברות מהקביעויות זשה, בחה, בשז, גכז, החא והשג. עבור ילד שנולד באדר ב' או בשנה פשוטה, ובר המצווה חל בשנה מעוברת, פרשת בר המצווה, ברוב השנים, היא פרשת שמיני. אבל אם בר המצווה חל בשנה שלמה המתחילה ביום חמישי (שנה מקביעות השג) פרשת בר המצווה היא פרשת תזריע.
מדוזה (מיתולוגיה)
מדוזה (ביוונית: Μεδουσα, בתעתיק לעברית מדוסה) הייתה דמות נשית מפלצתית במיתולוגיה היוונית, שהמביט בה ישירות היה הופך לאבן. פירוש שמה ביוונית הוא "שומרת", "מגינה".
על פי סיפורי המיתולוגיה, מדוזה הייתה אחת משלוש הגורגונות, שהיו מפלצות מיתיות בעלות ידי מתכת, ניבים חדים, עיניים כחולות ושיער העשוי מנחשים חיים וארסיים. אחיותיה של מדוזה, סתינו ("האדירה") ואריאל ("הנודדת למרחוק") היו בנות אלמוות, אך מדוזה עצמה הייתה בת תמותה, ואכן, בסופו של דבר, ראשה נכרת על ידי הגיבור פרסאוס.
הגרסה הנודעת ביותר של המיתוס מספרת שמדוזה הייתה נערה יפהפייה, בעלת תלתלי זהב ועיניים כחולות שמצאה חן בעיני פוסידון, אל הים, שאנס אותה במקדשה של אתנה (אלת החוכמה ותכסיסי המלחמה) וכך טמאה את המקדש. בין פוסידון לאתנה שררה יריבות רבת שנים, עוד מהזמן שבו העדיפו האתונאים את אתנה כאלה הפטרונית של עירם, על פני פוסידון. כיוון שכך, כשגילתה האלה שמקדשה חולל, היא קיללה את מדוזה, והפכה אותה למפלצת המוכרת, ששיערה נחשים ושהמביט בה מתאבן. לאחר מכן, מדוזה גורשה אל מעבר לאדמות ההיפרבוראניות, שבהן שרר אור שמש נצחי.
בימי קדם נהגו לטבוע את ראשה של מדוזה, לרוב עם נחשים מתפתלים במקום שיער ועם לשון מגיחה מבין הניבים, על דלתות בתים, קירות, מצבות, מטבעות, מגנים ושריונות חזה, מתוך תקווה להדוף את הרשע ולהשאירו מחוץ לטווח סכנה.
המדוזה מופיעה גם כמפלצת בעולם הצללים של ממלכות נשכחות בספר "The last treshold" ועובדת בשביל דרייגו קוויק.
כיום מדוזה מסמלת נפגעי אלימות מינית. על פי הגרסה המוכרת, מדוזה הייתה קורבן לאונס ובעקבות כך הפכה למפלצת. הנפגעים נוהגים לקעקע את דמותה של מדוזה על גופם כסימן הזדהות עם סיפורה.
המקלטים העמוקים של לונדון
המקלטים העמוקים של לונדון הם שמונה מקלטים עמוקים תת-קרקעיים בלונדון, בריטניה, שמטרתם הייתה התגוננות מפני מתקפה אווירית. מקלטים אלה נבנו מתחת לרכבת התחתית של לונדון במלחמת העולם השנייה.
כל מקלט מורכב משתי מנהרות מקבילות, בקוטר 5.3 מטרים ובאורך 3.7 ק"מ. כל מנהרה מחולקת לשני מפלסים, ותוכננה להכיל 8,000 אנשים. על פי התכנון, לאחר המלחמה היו המנהרות אמורות להיות חלק מקו רכבת תחתית מהירה.
התכנון היה לבנות עשרה מקלטים, אולם לבסוף נבנו שמונה, בתחנות הרכבת:
שני מקלטים שבנייתם החלה ולא הושלמה נמצאים מתחת לתחנת סנט פול, ותחנת אובל.
בתחילה השתמשו במקלטים רק עובדי ממשלת בריטניה, אולם ככל שהתגברו ההפצצות האוויריות על לונדון, נפתחו חמישה מקלטים לשימושו של הציבור הרחב בשנת 1944: סטוקוול, קלפהם צפון, קמדן טאון, בלסייז פארק וקלפהם דרום.
המקלט מתחת לתחנת הרכבת התחתית ברחוב גוג' שימש את מפקדתו של הגנרל אייזנהאואר, והמקלט מתחת לתחנת הרכבת התחתית צ'נסרי ליין שימש מרכז תקשורת של הצבא.
גם לאחר תום מלחמת העולם השנייה, המשיך הצבא הבריטי להשתמש במקלט מתחת לתחנת גוג'. המקלט מתחת לתחנת צ'נסרי ליין הפך למרכזיית טלפון.
פיורנטינו
פיורנטינו (באיטלקית: Fiorentino) היא אחת מתשע היחידות האדמיניסטרטיביות (הקסטלי) המרכיבות את סן מרינו (Castelli).
ראיות קדומות מוכיחות שהעיר הייתה קיימת עוד לפני קום האימפריה הרומית. ראש העירייה מאז 30 בנובמבר 2003 הוא אלפרדו אמיצ'י. קבוצות הכדורגל של העיר הן ס.פ. טרה פיורי ואפ. סי. פיורנטינו.
תאוריית הדחף
תאוריית הדחף או תאוריית הפחתת הדחף היא מושג המתייחס למגוון תאוריות בפסיכולוגיה הנוגעות להנעה. תאוריות אלו מבוססות על הרעיון לפיו אדם או בעל חיים נולדים עם דחפים וצרכים ביולוגיים, אותם הם רוצים לספק, ואם הם לא מסופקים - נוצר אצלם מצב שלילי של מתח. כאשר הדחף מסופק, מופחת המתח, והאורגניזם חוזר למצב של הומאוסטזיס, איזון פנימי ורגיעה. על פי התאוריה, הדחף נוטה להתגבר עם הזמן, ומופעל בין השאר בהתאם למשובים שמתקבלים מהמצב הפנימי ומהסביבה. המצב הפנימי הוא זה שמכוון את האורגניזם לפעילות למען מטרה מסוימת, מטרת סיפוק הדחף.
בפסיכואנליזה
על פי התאוריה הפסיכואנליטית של פרויד, תאוריית הדחף מתייחסת לדחפים ואינסטינקטים שמכוונים כלפי אובייקט ברור. הדחפים המרכזיים בתאוריה של פרויד הם הארוס - דחף המין, דחף החיים - הדחף לשימור עצמי והתנטוס - דחף התוקפנות והמוות. אלו דחפים מנוגדים.
האהבה פנים רבות לה
"האהבה פנים רבות לה" הוא האלבום ה-13 של הזמר אריק איינשטיין, אלבום שנוצר עם המוזיקאי יוני רכטר ויצא לאור בשנת 1976. האלבום מהווה את שיתוף הפעולה הראשון של איינשטיין עם רכטר, יוצא להקת כוורת.
רכטר הלחין ועיבד את מרבית שירי האלבום, למעט השירים "עוד יהיה", שכתב והלחין איינשטיין, והשירים "זה לא בושה להיות עצוב" ו"לא היה מה שהיה", שהולחנו על ידי רכטר יחד עם שותפו הקודם של איינשטיין ושל רכטר עצמו, המוזיקאי אבנר קנר. האלבום כולל גם גרסה עברית לא מלאה לשירו של אלביס פרסלי "Love Me Tender", שעוברת לשם "נגמרו לי המילים" וכולל גם שירה באנגלית.
איינשטיין כתב 6 מ-10 שירי האלבום. ארבעה שירים הולחנו למילים של לאה גולדברג, רכטר וגידי רוזנטל.
לצד רכטר מנגנים באלבום יוצאי להקת כוורת נוספים: יצחק קלפטר, מאיר פניגשטיין ואלון אולארצ'יק (התקליטון הראשון שהוציא איינשטיין בשנת 1960 כלל שיר שנכתב לו על ידי אביו של אולארצ'יק, אדוארד: "היא הייתה בת 17").
את עטיפת האלבום ציירה בתו של איינשטיין, שירי, שציירה שנתיים קודם (ב-1974) גם את עטיפת האלבום "סע לאט".
את שיר הנושא של האלבום כתב גדעון (גידי) רוזנטל (אחיו הצעיר של הלשונאי רוביק רוזנטל) שנהרג במלחמת יום הכיפורים והיה בן 23 במותו.
המשמידים
המשמידים (באנגלית: Annihilators) היא קבוצה בדיונית של גיבורי-על חייזרים המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס. הקבוצה הופיעה לראשונה בחוברת Thanos Imperative: Devastation #1 ממרץ 2011, ונוצרה על ידי צמד הכותבים דן אבנט ואנדי לאנינג והמאייר מיגל ספולוודה. הקבוצה מורכבת ממספר דמויות חזקות מגזעים שונים ביקום מארוול, והיא פועלת ככוח הרתעה מפני מלחמה גלקטית.
היסטוריה בדיונית
לאחר התרחשותם של מספר איומים גלקטיים רב, ובראשם גל ההשמדה, כיבוש גזע הקרי בידי הפלנקס, מלחמת המלכים בין הקרי לאימפריית השי'אר ופלישת יקום הסרטן, כלב החלל קוסמו החליט להרכיב צוות גיבורי-על שיעצור איומים בטרם הם יעמידו את היקום כולו בסכנה, כהוקרה למנהיגם של שומרי הגלקסיה וחברו המנוח סטאר לורד. לשם כך, קוסמו גייס את היצורים החזקים ביותר שהוא הכיר – קוואזר האנושי, רונאן מגזע הקרי, גלדיאטור מגזע השי'אר, בטא ריי ביל מגזע הקורביניטים והגולש הכסוף מבשרו של גלקטוס. כל אחד מהם התנגד בתחילה לרעיון, אב הם הסכימו להתחבר לאחר שעבדו יחד בהגנה על טריטוריית הקרי מפני הנבל בלאסטאר.
בזמן הקצר שהקבוצה קיימת, היא מנסה לסיים סכסוך בין שתי סיעות של כנסיית האמת האוניברסלית. אולם, חברי הקבוצה מגלים תחבולה להקים לתחייה את מאגוס המרושע. הם עושים את דרכם לכדור הארץ שבו מתרחשת ההחייאה, אך אינם מסוגלים למנוע אותה עקב עימות עם קבוצת האוונג'רס, שטועה לחשוב שהמשמידים הם כוח פולש. קוואזר, איקון וספיידרמן מגלים שמאגוס הגיח מתוך הפקעת שלו בדמותו של ילד צעיר. לאחר מכן, המאגוס מנסה להשתלט על כל בני האדם על פני הארץ, אך גלדיאטור, קוואזר, רונאן ואיירון מן מצליחים להערים עליו לחזור לפקעת. מאז, המשמידים שומרים על הפקעת פן תבקע שוב.
Hay Day
עלילה
השחקנים יכולים להצטרף ל"שכונות", שבהן החברים יכולים לעזור אחד לשני בעת הצורך, לשוחח אחד עם השני וכמו כן לבקש או למכור פריטים מסוימים. בנוסף, באמצעות השכונות ניתן לערוך תחרויות מול שכונות אחרות.
השחקנים יכולים להצטרף לדרבי שכונות מרמה 18 והם צריכים להיות ב"שכונה" כדי להשתתף בו בדרבי הם משיגים מדליות בשביל ה"שכונה" שלהם. ככל שיש יותר מדליות ל"שכונה" כך היא יותר "טובה".
הפרשה (ביולוגיה)
הפרשה היא פעולת ההרחקה מהגוף של חומרי פסולת, המצטברים כתוצאה מחילוף חומרים ביצורים חיים.
השימוש במונח הפרשה בהקשר ביולוגי בשפה העברית, מתייחס הן למערכת האנדוקרינית המכונה גם מערכת ההפרשה הפנימית הן למערכת השתן והכליות המכונה גם מערכת ההפרשה החיצונית. בנוסף מתייחסת ההפרשה לתהליך יציאת הצואה שהיא חלק מהעיכול.
לצורך הרחקת פסולת מהגוף, התפתחו אברי הפרשה שונים אצל אורגניזמים שונים. איברי הנשימה מבצעים תפקיד מסוים בהפרשה - בהרחיקם פחמן דו-חמצני ומים, חומרים אחרים מופרשים דרך העור ודרך מערכת העיכול. איברים מיוחדים התפתחו כדי לבצע את פעולת ההפרשה ביעילות, הכליות למשל, המהוות את המרכיב הארי במערכת ההפרשה.
ביצורים חד תאים, דוגמת האמבה, ההפרשה היא דרך שטח הגוף כולו. בתהליך התזונה של האמבה - בועיות המכילות שיירי מזון שלא עוכלו, מתקרבות לקרום החיצוני של הגוף, מתכווצות ופולטות את השיירים. הפחמן הדו-חמצני שנוצר מתהליכי הנשימה מופרש מכל שטח הגוף. עודפי מים המכילים חמרי הפרשה נוספים, מופרשים על ידי אברון המכונה בועית מתכווצת, הגדלה ונלחצת אל קרום התא, יוצרת בו נקב ומפרישה את תוכנה.
כ"ג באדר
פרשת בר המצווה של ילד שנולד בכ"ג אדר תלוי האם בר המצווה נחוג בשנה פשוטה או מעוברת והאם הילד נולד בשנה פשוטה או מעוברת. על פי הלוח העברי הקבוע, עבור ילד שנולד באדר א' ובר המצוה היא בשנה מעוברת, פרשת בר המצווה היא לרוב פרשת ויקהל, אך היא פרשת פקודי אם בר המצווה בשנה שלמה המתחילה ביום חמישי (שנה מקביעות השג). אם בר המצווה חלה בשנה פשוטה, פרשת בר המצווה היא, ברוב השנים, פרשת ויקהל-פקודי. אבל אם בר המצוה חלה בשנה פשוטה שלמה המתחילה ביום חמישי (שנה מקביעות השא), פרשת בר המצוה היא פרשת פקודי. עבור ילד שנולד באדר ב' או בשנה פשוטה, ובר המצווה חל בשנה מעוברת, פרשת בר המצווה, ברוב השנים, היא פרשת שמיני. אבל אם בר המצווה חל בשנה המתחילה ביום חמישי פרשת בר המצווה היא פרשת תזריע.
גנגסטה ראפ
גַנגסטָה ראפ (מאנגלית: Gangsta Rap) הוא זרם פופולרי של מוזיקת היפ הופ, שנוצר כתוצאה מהתפתחות התת-סוגה מוזיקלית הנקראת הארדקור היפ הופ. משמעות השם היא "ראפ גנגסטרים", בהתייחס להשתייכות החברתית של רבים מהיוצרים בתחום זה (רבים מהם הואשמו בפלילים, הורשעו, נכלאו, נרצחו, או השתייכו לכנופיות פשע). הסגנון התפתח בגטו של סאות' סנטרל והוא מאופיין בבוטות ואלימות מילולית. אין הבדל מוזיקלי טכני בין גנגסטה ראפ להארדקור היפ הופ שכן ההבדל היחיד הוא רק תוכן השיר.
היסטוריה
בשנת 1986, בראשית תור הזהב, סקולי די (Schoolly D) מפילדלפיה הגדיר סגנון ראפ חדש – הארדקור היפ הופ (Hardcore Rap) – המאופיין בסגנון בוטה וגס ועוסק במודעות חברתית, סקס ופוליטיקה.
כשנה לאחר מכן, גנגסטר מלוס אנג'לס בשם אייס קיוב (ice cube), שחיבב מוזיקת ראפ ובפרט את ההארדקור היפ הופ, הוציא את האלבום (Rhyme pays) ובכך יצר זרם של הארדקור היפ הופ – הגנגסטא ראפ. הגנגסטא ראפ הוא ייחודי לחוף המערבי בארצות הברית (בעיקר קליפורניה) ואינו דומה להארדקור היפ הופ שמקורו בחוף המזרחי (ובין אמניו נמנים 50 סנט והנוטוריוס בי. איי. ג'י.). שירי הגנגסטא ראפ עוסקים בחיים בגטו ובמסרים מסוג "אל תתעסקו איתי", גזענות ומחאה נגד שוטרים בעיקר.
הראפרים שהפיקו מהסוגה את ההצלחה הגדולה והפכו אותו לפופולרי הם להקת הראפ N.W.A מקומפטון עם אלבומם "Straight Outta Compton" ב-1989. האלבום כלל שירים כגון "Fuck Tha Police" שגם הפך את האלבום לאחד מאלבומי הראפ הטובים ביותר בכל הזמנים. ובשל תוכנו חברת ההקלטות של הלהקה, (Ruthless Records) קיבלה מכתב אזהרה מה-FBI שמזהיר את הלהקה מקנס גדול או שהייה בבית סוהר בתקן של השמצת מוסדות ביטחון המדינה. ה-N.W.A זכו לפופולריות רבה מאוד והיא העלתה את ז'אנר הגנגסטא ראפ למקום הראשון בכמעט כל מצעדי הראפ. גם טופאק שאקור שעבר מברוקלין, ניו יורק לסן פרנסיסקו שבקליפרניה נחשב לבסוף כ"גנגסטה ראפר" ולא כ"הארדקור היפ הופר" משום שהתחיל את הקריירה שלו ב-1991 כששהה בקליפורניה, ואילו טו שורט (Too Short) מאוקלנד התחיל את הקריירה שלו עוד לפני תקופת הגנגסטא ראפ (עוד בתקופת האולד סקול) וכאשר הגנגסטה ראפ הפך לפופולרי, שינה טו שורט את סגנון הראפ שלו לגנגסטא ראפ.
לאחר פירוק ה-N.W.A באוגוסט 1991, גם ד"ר דרה וגם אייס קיוב – שניים מחברי הלהקה המשיכו בקריירת גנגסטא ראפ מצליחה מאוד. דרה חידש את הגנגסטא ראפ כאשר הוסיף לה מקצבים של ג'י-פאנק (על שם ה-P-Funk של ג'ורג' קלינטון) ועם זאת צירף לה זמרים חדשים שיהפכו בעתיד ללהיטים, ביניהם סנופ דוג ודאז דילינגר. האלבום של ד"ר דרה מ-1992 "The Chronic" היה הפקת הג'י פאנק הראשונה והפך כמו Straight Outta Compton של ה-N.W.A לאחד מאלבומי הראפ הטובים ביותר של כל הזמנים.
המון ראפרים כמו Compton's Most Wanted, Above The Law, סייפרס היל ועוד רבים נכנסו לסגנון הגנגסטה ראפ הפופולרי והפכו להצלחות. ב-1995 נפטר Eazy-E (מייסד ה-N.W.A) מאיידס ומוות זה היווה יום אבל לחובבי הגנגסטה ראפ. שנה וחצי מאוחר יותר, טופאק נרצח, ויש הקושרים את סיבת הירצחו לסכסוכים עם יריבו הראפר ביגי סמולס. שני מקרי המוות הללו שיתקו לגמרי את ז'אנר הגנגסטה ראפ, ובסוף שנת 1996 ד"ר דרה הוציא לאור אלבום מחווה לזכר שני חבריו הטובים שמתו. אלבום זה סימל את סופו של ז'אנר הגנגסטה ראפ.