cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פאולו באנקרו
קריירה בתיכון
אף על פי שהוא קיבל הצעות מכמה מהאוניברסיטאות המובילות של חטיבה I של ה-NCAA, כולל דיוק וקנטקי, רוב האנליסטים חזו שהוא יתחייב לאוניברסיטת וושינגטון. למרות התחזיות, ב-20 באוגוסט 2020, התחייב באנקרו לשחק כדורסל מכללות עבור דיוק.
קריירת מכללות
בהופעת הבכורה שלו במכללות, ניצחון 79–71 מול קנטקי, קלע באנקרו 22 נקודות. ב-15 בנובמבר, באנקרו זכה בפרס פרשמן השבוע הראשון שלו באזור החוף האטלנטי (ACC). ב-23 בנובמבר 2021, באנקרו קלע 28 נקודות וקטף 8 ריבאונדים בניצחון 107–81 על המצודה (המכללה הצבאית של קרוליינה הדרומית). הוא נבחר לחמישיית העונה הראשונה של ה-ACC ובתואר רוקי השנה ב-ACC. ב-15 במרץ 2022, באנקרו נבחר לחמישייה השלישית של כל ארצות הברית (אול-אמריקן). במהלך טורניר אליפות המכללות 2022 הפגין בנקרו ביצועים טובים, כולל 22 נקודות נגד טקסס טק בחצי הגמר האזורי. כפרשמן, הוא העמיד ממוצעים של 17.2 נקודות, 7.8 ריבאונדים ו-3.2 אסיסטים למשחק. ב-20 באפריל 2022, באנקרו הכריז על מועמדותו לדראפט ה-NBA לשנת 2022, והחליט לוותר על שלוש השנים הבאות שלו במכללות.
אורלנדו מג'יק (2022–הווה)
באנקרו נבחר בבחירה הראשונה על ידי אורלנדו מג'יק בדראפט ה-NBA 2022. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת הקיץ של ה-NBA ב-7 ביולי כשקלע 17 נקודות, הוריד 4 כדורים חוזרים ומסר 6 אסיסטים, בניצחון 77–91 על היוסטון רוקטס.
חיים אישיים
אמו של באנקרו, רונדה (לבית סמית'), שיחקה כדורסל בקולג' עבור אוניברסיטת וושינגטון, ועזבה כשיאנית הנקודות של הקבוצה בכל הזמנים. היא נבחרה בסיבוב השלישי בדראפט ה-WNBA של שנת 2000 ושיחקה באופן מקצועי בליגת הכדורסל האמריקאית ומחוצה לה, לפני שהפכה למאמנת כדורסל באקדמיית Holy Names בסיאטל. אביו של באנקרו, מריו, ודודו שיחקו פוטבול באוניברסיטת וושינגטון גם כן. הוריו הכירו בזמן שלמדו באוניברסיטת וושינגטון.
באנקרו הוא אמריקאי רב גזעי ממוצא אפרו-אמריקאי מצד אמו וממוצא איטלקי מצד אביו. בפברואר 2020 הוא קיבל אזרחות איטלקית.
בן דודו מצד אביו, כריס באנקרו, משחק בליגת העל הפיליפינית בכדורסל. שניהם זכו באליפויות בתיכון או'דיאה.
רוית דום
רוית דום (נולדה ב-13 בפברואר 1979) לשעבר מנכ"לית קבוצת עמל, עו"ד בהשכלתה.
ביוגרפיה
דום סיימה לימודי משפטים במכללת רמת-גן. ניהלה בשנת 2000 משרד עריכת דין. החלה את הקריירה הציבורית שלה עם מספר תפקידים בולטים בהסתדרות העובדים הכללית ובמקביל לעבודתה בהסתדרות, מונתה לחברת דירקטוריונים של גופים ציבוריים בולטים בשליטת ההסתדרות כגון בנק יהב, בית ליסין, נעמ"ת, הוועד האולימפי בישראל ועוד. בשנים 2000–2003 כיהנה כעוזרת ליושב ראש הסתדרות עובדי המדינה, עופר עיני. בשנים 2004–2006 הייתה ראש המטה של יו"ר ההסתדרות החדשה, והייתה מעורבת בתחום יחסי העבודה; עסקה בין היתר בניהול המערך הפנים-ארגוני בהסתדרות, ובגיבוש מדיניותה הכלכלית. כמו כן הייתה חברת דירקטוריון בגופים ציבוריים מרכזיים, בהם: חברת העובדים, בנק יהב, בית ליסין, קרן השתלמות לעובדים, נעמ"ת והוועד האולימפי בישראל. במשך שנות עבודתה בהסתדרות, הפכה דום דומיננטית בארגון, ונטען שהייתה האשה החזקה ביותר בהסתדרות.
דום דורגה בשנת 2009 על ידי "דה מרקר" כאחת מבין 40 המנהלים המבטיחים בישראל.
במסגרת תפקידה ברשת עמל יזמה את הקמתם של מרכזי יזמות בבתי הספר, במטרה לשלב את התלמידים בתעשייה ובמקביל לפתח כוח הוראה יזמי. דום יצרה שיתופי פעולה עם חברות מובילות וגופים מרכזיים במשק ובהייטק, בהם שיתוף פעולה עם חברת "אפל" הבינלאומית, ועם מוסדות אקדמיים כגון אוניברסיטת MIT.
חיים אישיים
ב-2014 נישאה דום בשנית, ליו"ר ההתאחדות לכדורגל בישראל ובעבר יו"ר ההסתדרות החדשה, עופר עיני. ב-2018 נולד לשניים בן. לדום שתי בנות מנישואיה הקודמים.
קישורים חיצוניים
ממאמריה:
דירת שותפים (אלבום)
דירת שותפים הוא אלבום הבכורה של ההרכב הישראלי הלם תרבות. האלבום כולל 13 רצועות שהופקו על ידי כמה מפיקים: סטילה (חבר ההרכב), איתי גלדי, זי. קיי וג'ייקוב.
באלבום מתארחים איזי ושרק.
ג'יי ניקסון
ג'רמיה וילסון "ג'יי" ניקסון (באנגלית: Jeremiah Wilson "Jay" Nixon; נולד ב-13 בפברואר 1956) הוא פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הדמוקרטית. כיהן כמושל מיזורי בין השנים 2017-2009.
ביוגרפיה
הוא למד בבית הספר למשפטים באוניברסיטת מיזורי, וסיים עם תואר ראשון ב-1978. בהמשך עבד כעורך דין. ב-1986 נבחר לסנאט המדינתי של מיזורי, ובין השאר רץ שנתיים לאחר מכן לסנאט ללא הצלחה. הוא שירת בסנאט עד שנבחר לתובע הכללי של מיזורי ב-1992, ושירת בתפקיד זה עד 2009. גם ב-1998 רץ ללא הצלחה לסנאט.
ב-2008, לאחר שהמושל הרפובליקני המכהן הכריז כי לא יתמודד לכהונה שלישית, הכריז ניקסון על מועמדותו למשרה זו. בבחירות הכלליות ב-4 בנובמבר הביס את יריבו הרפובליקני ונבחר למושל, כשזכה ב-58.40% ממניין הקולות. ב-2012 נבחר לכהונה שנייה, עם ניצחון גורף גם כן.
ניקסון נשוי ואב לשניים. אין הוא קשור משפחתית לנשיא ריצ'רד ניקסון.
נייתן כהן (חותר)
נתן כהן (באנגלית: Nathan Cohen; נולד ב-2 בינואר 1986) הוא חותר יהודי-ניו זילנדי, האלוף האולימפי (לונדון 2012) ואלוף העולם שנתיים ברציפות (2010 ו-2011).
קורות חיים
באליפות העולם בחתירה שנערכה במינכן, גרמניה בשנת 2007 סיים כהן במקום שישי בזוגית כפולה.
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיים כהן במקום רביעי ביחד עם רוב וודל בזוגית כפולה בתוצאה של 6:30.79 דקות.
באליפות העולם בחתירה שנערכה באגם קרפירו ליד קיימברידג' ניו זילנד בתחילת נובמבר 2010 זכה כהן עם בן זוגו ג'וזף סאליבן בזוגית כפולה בתוצאה של 6:22.63 דקות, לפני בריטניה (6:24.21 דקות) וצרפת (6:28.54 דקות).
באליפות העולם בחתירה שנערכה בפוזנן, פולין בשנת 2009 סיים כהן במקום רביעי בזוגית כפולה.
באליפות העולם בחתירה שנערכה באגם בלד ליד בלד סלובניה בתחילת ספטמבר 2011 זכה כהן עם בן זוגו סאליבן בזוגית כפולה בתוצאה של 6:10.76 דקות, לפני גרמניה (6:10.82 דקות) וצרפת (6:14.31 דקות).
באולימפיאדת לונדון (2012) זכה כהן במדליית זהב ביחד עם סאליבן בזוגית כפולה בתוצאה של 6:31.67 דקות, לפני זוג מאיטליה (6:32.80 דקות) וזוג מסלובניה (6:34.35).
הלם תרבות (הרכב)
הלם תרבות הוא הרכב ראפ ישראלי המונה שלושה חברים: חן פורתי, אוראל שמאילוב (אנדרדוג) ודור סורוקר (סטילה).
היסטוריה
בשנת 2016 חברי ההרכב התכתבו דרך קבוצת הפייסבוק הישראלית "Underground Israel Live", חן שלח הודעה לראפרים ישראלים במטרה ליצור קבוצת וואטסאפ שתאגד ראפרים במטרה ליצור מוזיקה ביחד. חברי ההרכב התחילו להפגש במפגשי פריסטיילים בתל אביב. עוד באותה שנה, העלו החברים סרטונים שלהם עם סקיצות לשירים יחד, וקיבלו אהדה רבה מהקהל.
ב-27 באפריל 2017 הוציאו את השיר הראשון שלהם כהרכב, "השמש תזרח". השיר כולל קולות רקע של נוי גולן.
ב-29 במרץ 2018 הוציאו את השיר "יא ראבנן", השיר כולל סימפול מתוך השיר "Tintarella di Luna" של הזמרת האיטלקית מינה. ב-13 באפריל של אותה שנה התארחו בסייפר של המפיק גלדי בשם "גלדי סייפר" לצד אסקר, זולוד אדם וסייקו קיד. ב-25 באוקטובר של אותה שנה הוציאו את השיר "קיבינימט", השיר כולל הופעת אורח של הראפר הישראלי זולוד אדם.
ב-16 בפברואר 2019 הוציאו את השיר "עושים את זה שוב", השיר כולל קולות רקע של הראפר הישראלי אסקר. ב-18 ביולי של אותה שנה הוציאו את השיר "אלף קנאים". ב-27 בנובמבר יצא שירם "בא לי חופש" שיר אשר מדבר על שביזותם של חברי ההרכב במהלך השירות הצבאי.
ב-23 באפריל 2020 יצא שירם "הזמן רץ" וב-1 בדצמבר של אותה שנה הוציאו את השיר "לתת ת'מכה".
ב-27 ביוני 2021 הוציאו את השיר "תמיד בתנועה" שיר המארח את ההרכב מבוא הדודאים.
ב-1 באוגוסט 2021 הוציא את השיר "שקט" שיר אשר היה הסינגל הראשון מהאלבום המצופה מאוד של ההרכב, וב-21 בנובמבר של אותה שנה יצא השיר "דיזנגוף סנטר" אשר אירחו בו את הראפר הישראל איזי ושיר זה היה הסינגל השני מתוך האלבום.
ב-19 באוגוסט 2021 חברי ההרכב עלו להופעה מלאה הראשונה שלהם אשר לה כל הכרטיסים נמכרו במהרה.
אלבום הבכורה של ההרכב, "דירת שותפים", יצא לאור ב-7 ביולי 2022. באלבום שיתפו פעולה עם הראפרים איזי ושרק.
יוסף דוד טייטלבוים
רבי יוסף דוד טייטלבוים (נולד בב' באלול תשט"ז, 9 באוגוסט 1956) הוא האדמו"ר מסאסוב בקריית ישמח משה בגני תקווה מאז תשכ"ו (1966). מוכר גם כיועץ חינוכי.
תולדותיו
נולד לרבי חנניה יום טוב ליפא ולבלומה בת הרב יוסף שטרום מצאצאי רבי מנחם מנדל מרימנוב. נקרא על שם סבו של אביו, רבי יוסף דוד מייער. לאחר פטירת אביו בי"א באדר תשכ"ו (1966) הוכתר כינוקא לאדמו"ר. בגיל 12 החל ללמוד בישיבת צאנז. בהמשך למד בישיבת חכמי לובלין שם הוסמך לרבנות על ידי הרב שמואל הלוי וואזנר. בשנת 1974 נישא לחנה ברכה בת רבי דוד משה רוזנבוים האדמו"ר מקרעטשניף. בגיל 20 הוסמך להוראה גם על ידי רבני העדה החרדית ובהם הראב"ד הרב יצחק יעקב וייס. לאחר נישואיו החל לכהן גם כרב קריית ישמח משה.
בצעירותו הלך לחצרותיהם של רבי ישראל אלתר מגור, רבי חיים מאיר הגר מויז'ניץ ואצל דודו (וחותנו לשעבר של אביו) רבי יואל טייטלבוים מסאטמר.
בשנת תשס"ג (2002) עבר אירוע לבבי ועל מיטת חוליו קיבל על עצמו להקדיש את חייו לפעילות חסד, בעיקר לבני נוער. הוא עוסק בחיזוק בחורים מתמודדים ובייעוץ בנושא זוגיות וחינוך ילדים לאברכים. הוא פתח ישיבה בשם "אוהל תורה" בקריית ישמח משה. בנוסף הוא מוסר שיעורים בחסידות וקבלה. בשל פעולותיו אלו, גדלה השפעתו מחוץ לחצרו.
תיכון בן צבי (קריית אונו)
בית הספר התיכון על שם יצחק בן-צבי הוא בית ספר תיכון ממלכתי שלוש-שנתי הנמצא בעיר קריית אונו. בית הספר נוסד ב-1960, והוא קרוי על שמו של יצחק בן-צבי. בית הספר הוקם על ידי ישראל אליסף שעמד בראשו כעשרים שנה. מנהלת בית הספר הנוכחית היא גלית לוי.
בבית הספר נלמדים כל מקצועות החובה, ובין מקצועות הבחירה ניתן ללמוד כימיה, פיזיקה, ביולוגיה, ספורט (כדורסל, כדורגל וכדוריד), סוציולוגיה (כלכלה/פסיכולוגיה), ערבית, מדעי המחשב, ביוטכנולוגיה, תיאטרון, אדריכלות, קולנוע, מוזיקה, אומנות, דיפלומטיה ומחול. על מנת להתקבל למגמות המיוחדות נדרש לעבור מבחני קבלה באמצע כיתה ט'. בנוסף, בית הספר מציע מספר מסלולים ייחודיים כגון כיתת הנדסת תוכנה, כיתת מחוננים וכיתה מדעית. בבית הספר לומדים כיום כ-2,000 תלמידים, כאשר אחוז הזכאים לבגרות בו הוא מעל 90% וממוצע ציוני הבגרות הוא מעל לממוצע הארצי.
במסגרת מגמת המוסיקה, מתקיימים מופעי סוף שנה ביידיש של שירים ביידיש. היום לומדים בבית הספר 3 יחידות לבגרות בתרבות יידיש. התוכנית בתמיכת הרשות הלאומית לתרבות היידיש.
מרכז העצמה
״מרכז ההעצמה״ בבית הספר הוא מקום המאפשר לתלמידים ללמוד שעות פרטניות ותגבור בנוסף לשעות הלימודים. במרכז, לומדים בקבוצות קטנות של עד חמישה תלמידים. במרכז מתקיימים בין היתר מפגשים לניהול עצמי, טיפול בחרדת בחינות ועוד.
ראו גם
רשימת בוגרי ובוגרות בית הספר
קישורים חיצוניים
תיכון בן צבי באתר ״שקיפות בחינוך״ של משרד החינוך
מיסטציניים
מיסטציניים (שם מדעי: Mystacinidae) הם משפחת של עטלפי חרקים קטנים החיים אך ורק באי ניו זילנד - דרומית מזרחית לאוסטרליה, והם העטלפים וכנראה גם היונקים היבשתיים היחידים שחיים בה בטבע. במשפחה זו סוג יחיד ובו שני מינים שנמצאים בסכנת הכחדה וייתכן שאחד מהם אפילו נכחד.
עטלפים אלה מיוחדים במינם. הם נוהגים ללכת במשוטח על הקרקע יותר מלעוף וכך הם מחפשים מזון המורכב מצוף, פגרים ופרוקי-רגליים, אחריהם הם רודפים בין העלים. יש להם טפרים גדולים ברגליים והם לעיתים מסתתרים במאורות ליד חוף הים. בנוסף הם נוטים לשוטט ולצוד הן בשעות היום והן בלילה.
הם היו היונקים היבשתיים היחידים בניו זילנד, אך משהביא האדם חיות נוספות כמו חתולים, הללו החלו לקטול אותם במהירות, אף על פי שהם יכולים לעוף.
מינים
באוסטרליה נמצאו מאובנים שכנראה מתאימים לבני המשפחה.
זיזפיים
זִיזַפִּיִּים (שם מדעי: Phyllostomidae) הם משפחה של עטלפי חרקים ייחודיים לאמריקה המרכזית והדרומית ממקסיקו עד ארגנטינה, בעיקר ביערות גשם, והם הגדולים במשפחות עטלפי החרקים. מקור שמם הוא בעיטור העלה האפי שלהם שצר ודקיק למדי ודומה לזיז ("זיז-אף"). בנוסף לכך יש להם אוזניים גדולות ביותר, שיניים חדות וחלקם בעלי לשון ארוכה. בניגוד לכל עטלפי החרקים, עטלפים אלה יאכלו לא רק חרקים - חלקם ניזון מצוף פרחים או מפירות, אחרים דווקא אוכלי בשר דגים, צפרדעים, זוחלים ויונקים קטנים (כולל עטלפים אחרים) ומיני הערפדים ניזונים מדם. הם הגדולים שבעטלפי החרקים. אורכם 4–13 סנטימטרים, ומשקלם 7–200 גרם.
סוגי הזיזפיים
במשפחה 56 סוגים:
הגלונד
הגלונד (בשוודית: Hägglund; וגם: Haglund) הוא שם משפחה.
Boys
Boys היא מילה באנגלית שפירושה בנים. {{פירושונים|
סדרות
}}
שווימר
שווימר הוא שם משפחה.
סאמנר
סאמנר (באנגלית: Sumner) הוא שם משפחה ושמם של מקומות יישוב שונים.
קארף
קַארף (Karff) או קאָרף (Korff) הוא שם משפחה. {{פירושונים|
ראו גם
}}
קארפ
ראו גם
}}
היינריקס
היינריקס (Heinrichs) הוא שם משפחה. {{פירושונים|
ראו גם
}}
יזנוביים
יזנוביים (שם מדעי: Rhinopomatidae) הם משפחת עטלפי חרקים בעלי זנב המזכיר עכבר ומכאן שמם האנגלי. במשפחה זו, שקרובה גנטית למשפחת הפרספיים וגם למין עטלף הדבורה, ישנו סוג יחיד ובו 6 מינים.
עטלפי אלה נמצאים רק בעולם הישן - מצפון אפריקה לתאילנד וסומטרה בעיקר באזורים חמים ויבשים. הם יוצאים בלילות וישנים ביום במערות, נקיקים או אפילו פירמידות.
אלו עטלפים קטני גוף עם גפיים קטנות אבל זנב ארוך ודק. הם בעלי צבעים כהים או חיוורים והאף שלהם נראה פשוט. כמו רוב עטלפי החרקים מזונם העיקרי הוא חרקים שונים כמו עשים, יתושים וחיפושיות.
בישראל מצויים 2 מינים מהמשפחה: יזנוב גדול ויזנוב קטן.
מטבעות החשמונאים
מטבעות החשמונאים הם מטבעות שהוטבעו בתקופת ממלכת החשמונאים במסגרת שלטונם הריבוני בארץ ישראל, לראשונה מאז ימי שיבת ציון של תקופת הבית השני.
נמצאו רק מטבעות ברונזה (ככל הנראה עקב עונייה של הממלכה) בערכים שונים. הקטנים ביותר מביניהם הם מטבעות בערכים של פרוטה וחצי פרוטה. לסכומים גדולים שימשו אותם מטבעות הכסף הסלווקיים, ולאחר מכן השקלים הצוריים. בשני דינרי כסף רומיים נמצא גם כן קשר לחשמונאים; על אחד מהם כתובה הכתובת BACCIVS IVDAEAS, שמשמעותה המדויקת היא ככל הנראה "בַּגִּיוּס היהודי". שניהם מראים אדם (הנחשב ליהודה אריסטובולוס) הקד לפני גמל, עם ענף דקל בידו.
מאפיין ייחודי במטבעות החשמונאים (ובמטבעות היהודיים בתקופות שלאחריהם) הוא שהכיתוב נעשה בכתב עברי עתיק ולא באותיות האשוריות המרובעות, שבהן כבר השתמשו מאות שנים קודם.
מאפיין ייחודי נוסף במטבעות החשמונאים הוא, שהם אינם נושאים בצידן כל דמות או פרצוף, דבר העלול לפגוע ברגשות היהודים, שעבורם הם נטבעו. זאת בניגוד לעולם ההלניסטי שמסביב, שבו נטבע דיוקן השליט על פני המטבע, כמעט ללא יוצא מן הכלל, וכך גם לרוב דמות אל על גב המטבע.
הכתובות העבריות שנמצאו על גבי מטבעות החשמונאים הן:
השושלת והתקופה החשמונאית
תקופת השלטון החשמונאי נמשכה 103 שנים. היא נוסדה על ידי הכהן הגדול שמעון בן מתתיהו, ואוחדה על ידי בנו יוחנן הורקנוס. לאחריו מלכו; יהודה אריסטובולוס, שלומציון ואלכסנדר ינאי. לאחר מותו, המלכות התחלקה בין האחים הורקנוס השני (שהיה הכהן הגדול) ויהודה אריסטובולוס השני (שהומלך למלך, מבלי להיות כהן גדול כאביו). הורקנוס ואריסטובולוס ביקשו מהרפובליקה הרומית סיוע במלחמותיהם וכתוצאה מכך הפכה ממלכת החשמונאים בהדרגה למדינה הכפופה לשלטון הרומאי, אך עדיין נשארה לה מידה רבה של עצמאות בתור אוטונומיה. המלך החשמונאי האחרון היה בנו של אריסטובולוס השני, מתתיהו אנטיגונוס השני.
בשנת 138 לפנה"ס פרסם המלך הסלאוקי אנטיוכוס השביעי צו מלכותי, שהכיר בזכות של שמעון בן מתתיהו להטביע מטבעות בארצו.
שמעון בן מתתיהו
בעבר היו מטבעות המכונים על-פי כתובותיהם "מטבעות שנת ארבע" שיוחסו לשמעון בן מתתיהו, ברם כיום הדעה הרווחת היא שהראשון שממנו יש בידינו מטבעות הוא יוחנן הורקנוס בנו. ואילו המטבעות שיוחסו לשמעון מתוארכות לתקופת מרד בר כוכבא המאוחרת יותר. עם זאת בספר מקבים א' ישנה התייחסות לכך ששמעון קיבל רשות מהיוונים לטבוע מטבעות משלו בארצו אף כי נראה שבשלב זה הוא כבר לא ראה עצמו כפוף לרשותם. ומאידך ניכר שבמהלך שלטונו הוא נאלץ להתנהל במשנה זהירות מול היוונים ויחסם המדיני-פוליטי לאזור שהיה במרחב שליטתם. כאשר בחלק משנות מלכותו עוד החזיקו הללו בכוחות אפילו במצודת החקרא שבירושלים.
יוחנן הורקנוס
יוחנן הורקנוס שלט בשנים 134 - 104 לפסה"נ.
הכתובות הקשורות בו שנמצאו על הפרוטות: על חלק מהפרוטות היו טבועות לצד קרני שפע, גם מונוגרמות שלו, חלקן דמויי האותיות Ά, Π או Λ.
על בסיס מטבעות המלך יוחנן הורקנוס וכהוקרה להם הנפיק בנק ישראל את מטבע שני שקלים חדשים במחזור המטבע הנוכחי של מדינת ישראל עם ציור דומה של קרני שפע, רימון ופירות נוספים.
מטבעות יהונתן בן יהוחנן (המלך אלכסנדר ינאי)
אלכסנדר ינאי (103 עד 76 לפסה"נ), בנו של יוחנן הורקנוס, ירש את הכתר מאחיו אריסטובולוס והתחתן עם אלמנת אחיו, שלומציון (מכונה גם שלומית).
נמצא מטבע שעל חזיתו מוטבע עוגן סלאוקי והכתובת היוונית ΒΑΣΙΛΈΩΣ ΑΛΕΞΆΝΔΡΟΥ או BASILEWS ALEXANDROU שמשמעותה היא "אלכסנדר המלך", ועל גבו גלגל בן שמונה חישורים, או וריאציה של שמש ורגינה יחד עם הכתובת "יהונתן המלך" בכתב עברי עתיק.
נמצאו גם מטבעות בעלי הטבעה כפולה בהם על ההטבעה ביוונית הוטבעו המילים בעברית "יהונתן כהן גדול וחבר היהודים", ללא אזכור התואר מלך. הטבעה כפולה נעשית כאשר מנסים להנפיק מחדש מטבעות על בסיס מטבעות קודמים.
מתתיהו אנטיגונוס השני
מתתיהו אנטיגונוס השני (הידוע גם בשמות מתתיהו אנטיגונוס ואנטיגונוס החשמונאי) היה בנו של המלך אריסטובולוס השני.
נמצאו שני מטבעות עם כתובות הקשורות בו:
המטבעות שטבע המלך החשמונאי מתתיהו אנטיגונוס השני שונים במידה רבה מאלו שטבעו קודמיו. בתקופתו הוטבעו בנוסף לפרוטות וחצאי הפרוטות שטבעו אלכסנדר ינאי ויוחנן הורקנוס טבע אנטיגונוס גם מטבעות גדולים במשקל ממוצע של 15 גרם ומטבעות בינוניים במשקל ממוצע של 7 גרם. בתקופתו שונתה הטכנולוגיה של הכנת האסימונים לטביעת המטבעות, והם נוצקו בדפוס דו צדדי, אשר אפשר הטבעת מטבעות גדולים ומרשימים.
מרבית הדגמים שהוטבעו על מטבעותיו של מתתיהו אנטיגונוס שימשו גם את קודמיו, ועל רקע זה מודגשת חריגותו של "מטבע המנורה". מאז התגלה לראשונה בשנת 1865 נמצאו עד כה רק כ-40 עותקים מן המטבע הנדיר הזה, שבצדו הקדמי הוטבעה דמותו של שולחן לחם הפנים ובצדו האחורי הוטבעה דמות המנורה. דגם זה הוא ייחודי למטבעות מתתיהו אנטיגונוס, ואפילו בתקופת מלחמת בר כוכבא, בה הרבו להציג את דמות המקדש וכלי הקודש, לא העזו להציג את דמות המנורה.
איסור על יצירת דמות המקדש וכליו מופיעה בתקופה מאוחרת יותר בתלמוד הבבלי: "לא יעשה אדם בית - תבנית היכל, אכסדרה - תבנית אולם, חצר - תבנית עזרה, שולחן - תבנית שולחן, מנורה - תבנית מנורה. אבל הוא עושה של ה' [חמישה קנים] ושל ו' [שישה קנים] ושל ח' [שמונה קנים], ושל ז' [שבעה קנים] לא יעשה". ייתכן וניתן ללמוד מאיסור מאוחר זה גם על תקופות קדומות יותר ולהסביר בכך את נדירות הופעתו של סמל המנורה במטבעות היהודים.
בשנת 2018 הנפיק השירות הבולאי גיליונית זיכרון שהוקדשה לנושא סמל המנורה, תחת הכותרת "מן המקדש לסמל מדינת ישראל". בגיליונית שולבו ייצוגים שונים של המנורה, החל מימי בית שני וכלה בתקופת מדינת ישראל. המוצג הקדום ביותר ששולב על ידי המעצבת מירי ניסטור היה צד הגב של המטבע מימי מתתיהו אנטיגונוס, אחרון המלכים החשמונאיים.
יותם ישי
יותם ישי (נולד ב-25 בינואר 1980) הוא שחקן וקולנוען ישראלי, פעיל בישראל ובגרמניה.
ביוגרפיה
ישי הוא בוגר מגמת התיאטרון של תיכון עירוני א' לאמנויות בתל אביב (1998) והחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב (2010).
משנת 2010 הוא עובד במחלקות בימוי בהפקות קולנוע וטלוויזיה ישראליות וגרמניות.
קולנוע
במהלך השנים השתתף ישי במספר סרטי קולנוע. בשנת 2006 שיחק בסרטו של איתן פוקס, "הבועה". בשנת 2008 שיחק בסרט "A House Devided" ובסרט "בית מפוצל". ב-2009 שיחק בסרט "Ultimatum". באותה שנה שיחק בסרטו של איתן גפני, "תפר פתוח" ובסרט הקולנוע "הפריצה מכלא עכו".
בשנת 2015 יצא לאקרנים סרט הקומדיה "אני לא מאמין, אני רובוט?!" בכיכובו. ישי מגלם את דמותו של דני ברנשטיין, בחור רגיש שמגלה יום אחד שהוא רובוט מתוחכם.
בשנת 2016 יצא לאקרנים סרטה של רוני קידר "סופעולם", וכן הוקרן לראשונה סרטו של איתן גפני "ילדי הסתיו" בהם לקח ישי חלק.
ב-2018 שיחק בסרט הקצר הגרמני "Wir Sind Wieder Da" ("We're Back Again"), לצד נופר בלכנר.
כמו כן, ישי מדובב לטלוויזיה ולקולנוע הגרמני.
טלוויזיה
ישי שיחק במספר סדרות טלוויזיה. בשנת 1993 שיחק בסדרה "קליידוסקופ (מה שנקרא)". ב-2004 הנחה בערוץ 24 את התוכנית "המבוקשים", בשנת 2005 שימש ככתב שטח של התוכנית "AXNמאניה" בערוץ AXN. בשנת 2007 גילם את דמותו של איתמר בסדרה "מסכים".
בשנת 2008 שיחק בטלנובלה "חשופים". ב-2010 גילם את יוגב בסדרה "טקסי דרייבר" ואת דמותו של ישי בסדרה הקומית "המשרד".
בטלוויזיה הגרמנית השתתף ישי בסרטים "A Bitter Mix" ו-"Das Jerusalem Syndrom" שהצטלמו בישראל.
תיאטרון
ישי שיחק בהצגות "הומולודיס", "מוכים", "חבל היינו המצאה טובה", "זונות", "משחקים" ו"הצגה מאולתרת".
עוזר במאי
במסגרת עבודתו כעוזר במאי ישי שיתף פעולה עם הבמאי הקנדי ברוס לה-ברוס, במהלך הפקת סרטו "Pierrot Lunaire" בברלין ב-2013. הסרט זכה בפרס "טדי" בפסטיבל ברלין 2014 וכן בסרט "The Misandrists" שעתיד לצאת לאקרנים ב-2017.
ב-2015 לקח חלק בהפקת הסרט הגרמני "Dinky Sinky", שזכה בפרס Fipresci בפסטיבל מינכן 2016 ובקופרודוקציה הישראלית-גרמנית "משפחה" של רוני קידר.
Spiked
Spiked (נכתב גם: sp!ked) הוא כתב עת אינטרנטי בריטי המתמקד בפוליטיקה, תרבות וחברה. כתב העת נוסד בשנת 2001 עם העורך וחברי צוות של "Living Marxism", שנסגר בשנת 2000 לאחר תביעת דיבה של ITN. הוא נוסד באופן חלקי הודות לתרומות מקרן צ'ארלס קוק.
אגם ביישהיר
אגם ביישהיר (בטורקית: Beyşehir Gölü) הוא אגם במערב טורקיה. שטחו 650 קמ"ר והוא אגם המים המתוקים הגדול במדינה (השני הוא אגם אאירדיר עם שטח של 450 קמ"ר).
האגם נמצא בגבול מחוזות קוניה ואיספרטה. אורכו כ-45 ק"מ ורוחבו 20 ק"מ. הוא מוזן מההרים שבסביבתו. גובה המים באגם משתנה בהתאם לעונת השנה ובממוצע הוא כ-10 מטרים. המים מנוצלים לצרכי חקלאות. על שפת האגם ממקום פארק לאומי.
על מספר איים של האגם נשמרו שרידים של מנזרים יוונים.
שריונית דיימלר
שריונית דיימלר היא רכב קרבי משוריין נושא תותח קל תוצרת מפעלי דיימלר באנגליה. שירתה בהצלחה רבה בתקופת מלחמת העולם השנייה ונשארה בשרות עד סוף שנות החמישים. תוכננה במקור למטרות סיור, מודיעין אבל הוכיחה את עצמה גם בתפקידי שיטור כטנק על גלגלים.
היסטוריה
שריונית הדיימלר פותחה על ידי אותו מפעל במקביל לפיתוח שריונית הסיור הקלה - דיימלר דינגו. היא יוצרה בעיר בירמינגהאם במפעל BSA (Birmingham Small Arms). נבנתה כשריונית עם יכולות גדולות מאחותה הקטנה- דינגו ולכן צוידה במנוע גדול יותר, בצריח עם תותח זהה לזה של טנק הטטרה מסוג סימן 7, תותח 2 ליטראות מהיר ירי בקוטר 40 מ"מ. שריונית זו נחשבה לרכב הסיור הבריטי הטוב ביותר שייוצר באנגליה בתקופת מלחמת העולם השנייה. המנוע בן 95 כ"ס הותקן מאחור והפעיל את הגלגלים באמצעות גלגל תנופה מסוג וילסון שנחשב למתקדם ביותר לתקופה. בעקבות ניסיון רע שהצטבר עם שריונית הסיור הקלה מסוג דינגו בה נוסה לראשונה הנעה נפרדת לארבעת הגלגלים, הוחלט לוותר על הטכנולוגיה הזאת. הדגם הניסיוני הראשן יוצר בשנת 1939 אולם בעיות שנבעו ממשקל ייתר שהשפיעו על העברת הכוח, גרמו לעיכובים ולהתחלת ייצור שוטף רק באמצע שנת 1941. בסך הכול ייוצרו 2,694 יחידות. השריונית צוידה במערכת קפיצים עצמאית ונפרדת לכל גלגל. מערכת זו יחד עם הנעה של כל ארבעת הגלגלים הביאה לעבירות גבוהה. נעשה בה שימוש בתיבת הילוכים מתקדמת מאוד מסוג אפיסייליק שאפשרה לרכב להגיע ליחס העברה נמוך בהילוכים נמוכים של 1:2. המבנה המאסיבי בשילוב אמינות ואיכות הפכה אותה לרכב האמין ביותר למטרות סיור אלים ומודיעין.
שרות מבצעי
מבנה ארגוני אופייני של יחידת סיור (במיוחד בחזית האירופאית) כלל 2 שריוניות קלות מסוג דינגו ו-2 שריוניות כבדות מסוג דיימלר. על מנת לשפר את ביצועי התותח שלהן, צוידו חלק מהן במתאם מיוחד שפותח מסוג "ג'ון הקטן". מתאם זה פעל על בסיס העיקרון של "קדח לחוץ" (Squeezbore). הכנסת המתאם הביאה להגדלת כושר החדירה של פגזי התותח ואיפשר להם לחדור גם את שריון הטנקים הגרמניים בצדדיו ובאחוריו.
לאחר מלחמת העולם היו השריוניות בשימוש נרחב על ידי יחידות המשטרה הקולוניאלית הבריטית ברחבי האימפריה כולל בארץ (ראו תמונה), הן נותרו בשימוש עד שנות ה-60.
בעיראק הייתה ב-1948 חטיבת שריון שכללה 120 שריוניות, רובן מסוג דיימלר והאמבר IV, כ־70 מהן נשאו תותחי 2 ליטראות ו-6 ליטראות.
מלחמת העצמאות
בשנים האחרונות של המנדט הבריטי שקדמו לפריצת מלחמת העצמאות, הפעילו הבריטים את השריוניות בעימותים רבים. אחד הבולטים היה בכפר בית דראס.
בפעם הראשונה שהתאפשר לקציני צה"ל לראות את השריונית מקרוב היה לאחר התקפת העונשין שביצע גדוד 53 של גבעתי על העיירה פאלוג'ה. שיירת המשוריינים שחזרה מהכפר לכיוון מערב נעצרה ליד משטרת עיראק סוידאן. המשטרה היוותה בסיס לסיורים של המשטרה הבריטית אותם ביצעו עם השריוניות האלה. אותו בוקר ב-14 באפריל 1948 חנו שלוש שריוניות על הכביש הסמוך טרם צאתן לסיור. שיירת המשוריינים התעכבה לידן והמג"ד יצחק פונדק יחד עם קצין החבלנים בן הדור נגשו לשוטרים הבריטים, פתחו עמם בשיחה ואף הורשו לעלות על השריונית ולבדוק אותה.
ב־20 באפריל 1948 תקפו מאות מערביי בית דראס תחת פיקודו של מנהיג הכנופיות אל-אפריקי את קיבוץ ניצנים. מפקד גדוד 53 של גבעתי שהקיבוץ היה תחת אחריותו תקף למחרת היום את הכפר על מנת לאלץ את תושביו לעזוב את ניצנים ולשוב אל כפרם. כפריי בית דראס הזעיקו את המשטרה הבריטית וזו שלחה מחלקה בת 3 שריוניות דיימלר נושאות תותחים לעזרת הכפר. עם הגעתם פתחו מייד השריוניות באש תותחים ומקלעים לעבר לוחמי הגדוד וגרמו לנפגעים רבים. עקב עוצמת האש הבריטית שלא היה ללוחמים כל נשק מקביל, נאלצו האחרונים לסגת תוך המשך האש הבריטית על הנסוגים והפצועים. שלושה פצועים שלא ניתן היה לפנותם נתפסו על ידי ערביי הכפר, נרצחו והערבים התעללו בגופותיהם.
אחד האירועים הראשונים של הצד המצרי לשימוש בשריוניות אלה, היה ב-9 ביולי 1948. באותו יום פתחו המצרים בהתקפת נגד על כוחות חטיבת גבעתי שהחזיקו את משלט עיבדיס. 6 שריוניות כאלה יצאו ממשטרת עיראק סווידאן, עברו דרך היחידות שלהם בכפר בית עפה ומשם נעו לכיוון צפון בתקפם את משלט עיבדיס.
שלונסק ורוצלב (כדורסל)
שלונסק ורוצלב (בפולנית: Śląsk Wrocław) הוא מועדון כדורסל פולני מ המשחק בליגת העל הפולנית. המועדון, שנוסד ב-1948, הוא מועדון הכדורסל הפולני המעוטר ביותר, עם 18 אליפויות פולין ו-14 גביעי פולין.
היסטוריה
מאז נוסדה מחלקת הכדורסל ב-1948, שלונסק ורוצלב היה המועדון המעוטר והמוכר ביותר בכדורסל הפולני. הקבוצה זכתה עד כה באליפות הליגה הפולנית 18 פעמים, ביניהן חמש ברציפות (1998–2002). בשנת 2008 המועדון נכנס לקשיים כלכליים חמורים, שהביאו לכך שהקבוצה הוצאה מליגת הכדורסל הפולנית. לאחר שנים של ניסיונות בנייה מחדש, המועדון חזר בעונת 2013/14 לליגה הראשונה, אחרי חמש שנים בליגות השלישית והשנייה. בעונת 2020/21 הקבוצה סיימה במקום השלישי, אחרי שניצחה 86–85 את לגיה ורשה בהארכה במשחק 3 המכריע בסדרה על מדליית הארד. זאת הייתה הפעם הראשונה מזה 11 שנים שבו מסיימת הקבוצה באחד משלושת המקומות הראשונים.
מחמוד פהמי נוקראשי
מחמוד פהמי נוקראשי פאשה (ערבית: محمود فهمي النقراشي, תעתיק מדויק: מחמוד פהמי אלנקראשי; 1888 - 28 בדצמבר 1948) היה פוליטיקאי מצרי ששימש פעמיים כראש ממשלת מצרים בשנות ה-40 של המאה ה-20. בזמן כהונתו השנייה התרחשה מלחמת העצמאות, במהלכה פלש צבא מצרים למדינת ישראל שהוקמה זה מכבר. נרצח בידי מתנקשים מארגון האחים המוסלמים.
ביוגרפיה
מחמוד פהמי נוקראשי נולד בשנת 1888. הוא היה חבר במפלגת הגוש הסעדי, שהתפצלה ממפלגת אל-ופד בשנת 1938 על רקע סכסוכים עם ראש המפלגה מוסטפא א-נחאס פאשה. התנועה הונהגה בידי אחמד מאהר, נוקראשי עצמו, והאינטלקטואל עבאס מחמוד אל-עקאד. לאחר התפטרותו של א-נחאס מראשות הממשלה באוקטובר 1944 התמנה מאהר לראשות הממשלה.
נוקראשי התמנה לראשונה לראשות ממשלת מצרים בפברואר 1945, לאחר הירצחו של אחמד מאהר בידי לאומן מצרי. נוקראשי עמד בראש ממשלת מיעוט יחד עם המפלגה הלאומית המצרית ומפלגת הכותלה של מכרם עובייד. הממשלה אמנם נהנתה מתמיכת המלך פארוק, אך סבלה מאופוזיציה של מפלגת הוופד בראשות מוסטפא א-נחאס וכן של גורמים ממעמד הביניים. עם תום מלחמת העולם השנייה, פעל נוקראשי להגשים את עצמאותה של מצרים מידי הבריטים, תוך שמירה על רעיון "אחדות עמק הנילוס" - אחדות מצרים וסודאן. שאיפה זו התקבלה בהתנגדות בריטית גורפת, ולכן נוקראשי לא הצליח לממש עצמאות בריטית. במקביל התעצמה האופוזיציה כנגד נוקראשי מצד אנשי הופד ומעמד הביניים. ראש הממשלה הצליח לסכל ניסיון להתססת מהומות עם תחילת שנת הלימודים האקדמית ב-6 באוקטובר 1945, לאחר שהצליח להניא את מנהיג האחים המוסלמים חסן אל-בנא מלשתף פעולה עם תוכנית זו. אולם, ב-2 בנובמבר 1945, יום השנה להצהרת בלפור, החלה מחאת סטודנטים גדולה שלא סרה למרותו של מנהיג האחים המוסלמים. המחאה דוכאה רק בכוח, והתפרצה פעם נוספת עם תחילת הסמסטר השני של הלימודים בפברואר 1946. במהומות שהתפתחו נהרגו כמה עשרות סטודנטים, וב-13 בפברואר 1946 נאלץ נוקראשי להגיש את התפטרותו.
נוקראשי התמנה בשנית לראשות הממשלה בעקבות התפטרותו של אסמאעיל צדקי, שניסה להגיע להסכם עם הבריטים, אשר נתפס בעיני הציבור המצרי כמתרפס מדי. הוא החל את כהונתו השנייה בתפקיד ב-9 בדצמבר 1946. עד מהרה שאלת סודאן ועמק הנילוס תפסו חשיבות משנית לעומת סוגיית ארץ ישראל שהלכה וצברה תאוצה, בייחוד לאחר קבלת תוכנית החלוקה בידי האו"ם ב-29 בנובמבר 1947. העילית הפוליטית המצרית, שבשורותיה נמנה נוקראשי בעצמו, לא ששה אלי קרב ולא ראתה את שאלת פלסטין כסוגיה אידאולוגית הרת גורל. לכל היותר תפסה העילית המצרית את ההתערבות האפשרית של מצרים במשבר כשיטה יעילה לבלימת השאיפות הטריטוריאליות של בית האשם שאותן הוביל עבדאללה מלך ירדן. לעומת זאת, מעמד הביניים ("האפנדיה"), ובייחוד הארגונים האסלאמיים שאותם הובילו האחים המוסלמים, ראו בסוגיה הפלסטינית אבן בוחן לעמידה המוסלמית המאוחדת כנגד המערב, ולכן לחצו על השלטון המצרי לקחת חלק במלחמה המתרגשת ובאה.
בעקבות הלחץ המתגבר על הממשלה של נוקראשי לקחת חלק בסיוע לפלסטינים כנגד היישוב היהודי, הממשלה הסכימה כבר באוקטובר 1947 להקמת מחנות אימונים בשביל סיירים מטעם האחים המוסלמים. חלק מהחיילים שאומנו במחנות אלו חדרו לשטחי ארץ ישראל עוד לפני ההכרזה על הקמת מדינת ישראל. קבוצה של קצינים מצרים לחצה על שיתוף פעולה עם צבא ההצלה הסורי בראשות פאוזי אל-קאוקג'י וכן עם הלאומן הפלסטיני חאג' אמין אל-חוסייני, ו-11 מתוכם אכן חברו לכוחות הפלסטינים בארץ ישראל ב-20 באפריל 1948. ב-15 במאי 1948, בעקבות הכרזתו של דוד בן-גוריון על הקמת המדינה, צבא מצרים פלש בהוראת הממשלה המצרית לארץ ישראל. ההחלטה נבעה לא בהכרח מרצון מיליטנטי של הממשלה, אלא מתוך הבנה שאי-היענות לקריאה לעזרת פלסטין תביא להתקפה עזה של האופוזיציה מקרב מעמד הביניים והקצינים, כמו גם לאובדן יוקרתה של מצרים בקרב העולם הערבי. אולם, ביצועיו של הצבא המצרי במלחמת העצמאות היו לקויים ביותר. הפלישה המקורית מכיוון עזה צפונה לעבר תל אביב נבלמה בסוף מאי 1948 באזור גשר עד הלום. בתום ההפוגה הראשונה המצרים ניסו לנוע מזרחה לעבר באר שבע, אולם נבלמו לאחר ניסיון כושל לכיבוש הקיבוץ נגבה. באוקטובר 1948, לאחר תום ההפוגה השנייה, צה"ל עבר להתקפה והצליח במבצע יואב לחדור לשטחי חצי האי סיני ולכתר חלק גדול מן הצבא המצרי בכיס פלוג'ה.
במקביל למצב הבעייתי בחזית התרבו הבעיות מבית, כאשר הולכות ומתעצמות המחאות של מעמד הביניים והאחים המוסלמים. לאחר כישלון אוקטובר, נוקראשי חשש מהפיכה ופתח במסע לוחמני כנגד האחים המוסלמים הן בבית והן בחזית, מתוקף מצב המלחמה שהעניק סמכויות של משטר צבאי לממשלה. החיילים מקרב הארגון הושמו במעצר, והמשטרה פשטה על סניפי הארגון בקהיר ובערים אחרות. תגובת האחים המוסלמים לא איחרה לבוא. "המנגנון הסודי", הענף הטרוריסטי של הארגון, רצח ב-4 בדצמבר 1948 את זכי סלים, מפקד המשטרה בקהיר. בעקבות זאת, נוקראשי הכריז ב-6 בדצמבר על הוצאת האחים המוסלמים אל מחוץ לחוק. בעקבות הוצאת האחים המוסלמים אל מחוץ לחוק, החליט "המנגנון הסודי" של התנועה על התנקשות בחייו של נוקראשי עצמו. בבוקר ה-28 בדצמבר 1948, כשהוא נכנס לבניין משרד הפנים המצרי, נורה נוקראשי פעמיים בגבו בידי מתנקש של התנועה בשם עבדול-מגיד חסן, אשר התחפש לקצין משטרה. המתנקש, סטודנט וחבר האחים המוסלמים, הודה על חברותו בתנועה, ולאחר משפט נגזר עליו גזר דין מוות בתלייה. את נוקראשי החליף בתפקיד ראש הממשלה אבראהים עבד אל-האדי, גם הוא חבר הגוש הסעדי. מצרים חתמה על הסכמי שביתת הנשק עם ישראל בפברואר 1949. באותו חודש גם נרצח מנהיג האחים המוסלמים חסן אל-בנא בידי השלטונות המצריים, כנראה כתגובה על ההתנקשות בחייו של נוקראשי.
תירבות (חברה)
תִּרְבּוּת (לועזית: אָקוּלְטוּרַצְיָה; על פי האקדמיה ללשון העברית: "סִגּוּל תַּרְבּוּת"), בסוציולוגיה, הוא תהליך חברתי בו קבוצות אנושיות רוכשות ומסגלות לעצמן את התרבות והערכים של זולתן כתוצאה ממגע ביניהן, כמעט תמיד מן הקבוצה הדומיננטית אל החלשות יותר.
אקולטורציה יכולה להתרחש באופן חופשי, תוך הכללה מרצון של יסודות מתרבות הרוב על ידי המיעוט המושפע, או תוך הכוונה מגבוה המיועדת להטמיע קבוצה מסוימת בחברה היוזמת. היא יכולה לערב גם סינקרטיזם, יצירת סינתזה חדשה מתוך היסודות המתמזגים. אקולטורציה נבדלת מ"אֵנקולטורציה", החופפת בערך לחיברות ומתארת את האופן בו היחיד משתלב בסביבתו. כמו כן, היא אינה זהה בהכרח עם טמיעה או התבוללות, "אסימילציה", המתייחסת לטשטוש ומחיקה של תרבות המיעוט וקבלה מלאה של זו השלטת. תהליכי אקולטורציה מתרחשים בין היתר בקבוצות כמו מהגרים הבאים לארץ חדשה, ילידים הנחשפים לשלטון קולוניאלי ומיעוטים אתניים שבוחרים או נדרשים להשתלב בחברות רוב.
התהליך עשוי להתבטא במישורים רבים: אימוץ שפת הסביבה, באופן כולל או חלקי (במקביל, אם כי באופן בולט פחות, זולגות מילים מלשון המיעוט החוצה); קבלת נורמות התנהגות, במודע ושלא במודע, בכל תחומי החיים: ביגוד, מזון, מיניות, חינוך ועוד; והפנמת הערכים ומערכות החשיבה של החברה המטמיעה. האקולטורציה, שהיא שלב דינמי, יכולה להביא לידי התבוללות מלאה בקבוצה הדומיננטית, אינטגרציה בה שומר המיעוט על הווייה נפרדת אך משתלב, הדרה שלו למעמד שוליים או ניכור והזרה, ואף תגובות ריאקציה חריפות המתגלמות בדחייה מודעת ונחרצת של תרבות הרוב ומאמץ מכוון לפתח זהות נגדית. בין תוצאות אלה ישנם שלבי ביניים רבים.
אגם ראדוק
האגם ממוקם 4.8 קילומטרים מדרום-מערב לאגם ביוור; ו-24 קילומטרים מדרום-מזרח לרכס אראמיס שבהרי הנסיך צ'ארלס.
אורכו של האגם 6.5 קילומטרים; והוא יוצא דופן בכך שלשון של קרחון חודרת לאגם (וצפה עליו) - האגם הוא אגם מים המתוקים היחיד שעליו צפה לשון קרחון.
עומקו של האגם 362 מטרים, והוא האגם העמוק ביבשת אנטארקטיקה; האגם הוא אגם איזוטרמי ואינו מרובד.
האגם מנוקז על ידי ערוץ פאגודרומה ומימיו נשפכים לאגם ביוור.
גילוי האגם
האגם מופה על ידי משלחת החקר האנטארקטית הלאומית של אוסטרליה בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי חיל האוויר המלכותי האוסטרלי בשנת 1956.
מקור השם
האגם נקרא על שמו של אווה ראדוק (Uwe Radok), ראש מחלקת המטאורולוגיה באוניברסיטת מלבורן, אשר סייע לתוכנית חקר הקרחונים של משלחת החקר האנטארקטית הלאומית של אוסטרליה.
לקריאה נוספת
• Bernd Wagner, Holger Cremer, Limnology and Sedimentary Record of Radok Lake, Amery Oasis, East Antarctica, In: Fütterer D.K., Damaske D., Kleinschmidt G., Miller H., Tessensohn F. (eds) Antarctica PP 447-454. Springer, Berlin, Heidelberg, https://doi.org/10.1007/3-540-32934-X_57
• McKelvey, B., & Stephenson, N. A geological reconnaissance of the Radok Lake area, Amery Oasis, Prince Charles Mountains, Antarctic Science, 2(1), 53-66. https://doi.org/10.1017/S0954102090000062
• Wand U, Hermichen WD, Brüggemann E, Zierath R, Klokov VD. Stable isotope and hydrogeochemical studies of Beaver Lake and Radok Lake, MacRobertson Land, East Antarctica., Isotopes Environ Health Stud. 2011 Dec;47(4):407-14. https://doi.org/10.1080/10256016.2011.630465. Epub 2011 Nov 17.
• K.R. Walker and A. Mond, MICA LAMPROPHYRE (ALNOITE) FROM RADOK LAKE, PRINCE CHARLES MOUNTAINS, ANTARCTICA, RECORD 1911/108
ג'סיקה היינס
טלולה ג'סיקה אלינה היינס (באנגלית: Tallulah Jessica Elina Hynes, שם נעורים: סטיבנסון; נולדה ב-30 באוקטובר 1972) היא שחקנית וסופרת אנגלייה. עד ל-2007 הייתה מופיעה בשם ג'סיקה סטיבנסון. היינס שיחקה וגם הייתה שותפה ליצירה ולכתיבה של הסיטקום הבריטי "Spaced".
היינס הייתה מועמדת לפרס טוני, לפרס לורנס אוליבייה, לארבעה פרסי באפט"א (מתוכם זכתה בפרס אחד) ושלושה פרסי הקומדיה הבריטית (מתוכם זכתה בשני פרסים). היא שגרירה של ארגון הצדקה "Action for Children" וארגנה קונצרט התרמה לפרויקט "האיטי קידס קינו" יחד עם חברתה השחקנית ג'וליה דייוויס.
ביוגרפיה
היינס נולדה בלואישם שבלונדון וגדלה בברייטון. היא למדה בבית הספר התיכון דורותי סטרינג'ר. בנעוריה הייתה חברה בתיאטרון הלאומי לנוער. הופעת הבכורה שלה בתיאטרון הייתה ב-1990 במחזמר "בליץ!" מאת ליונל בארט. בעונה 1992–1993 שיחקה היינס בתיאטרון "וסט יורקשייר פלייהאוס" בלידס. עוד ב-1993 הופיעה בתפקיד מיילדת בסרט "The Baby of Mâcon" בבימויו של פיטר גרינוויי. בשנים הראשונות של הקריירה שלה השתמשה היינס בשם הנעורים שלה כשם הבמה. היא שיתפה פעולה עם קייטי קרמייקל במופע סטנד-אפ בשם "ליז הארליז" והופיעה בשתי הפקות בתיאטרון קרוסיבל שבשפילד. בשנים 1995 עד 1997 שיחקה בדרמת הטלוויזיה "Staying Alive". עוד בטלוויזיה השתתפה בתוכנית המערכונים "Six Pairs of Pants" בסדרה "(Un)natural Acts" ובסיטקום "אסילום" שם נפגש הצוות שיצר אחר כך את "Spaced" (סטיבנסון, סיימון פג ואדגר רייט). ב-1997 שיחקה היינס בתפקיד אורח בפרק בסדרה "רציחות במידסומר".
בקתת סוכר
לשד האדר הובל לבקתות הסוכר בחביות או דליים גדולים, על גבי עגלות שנגררו על ידי סוסים או שוורים. להפקת ליטר אחד של סירופ מייפל בושלו בבקתות הסוכר 20–50 ליטר של לשד אדר (בהתאם לסמיכות הלשד). הבקתות נבנו עם פתח בגג, מחופה תריס, כדי לאפשר אוורור העשן מהלשד המורתח.
ג'סיקה היינס
ביוגרפיה
מ-1998 עד 2000 שיחקה היינס בתפקיד שריל בסיטקום המצליח "משפחת רויאל". היא שבה לגלם את הדמות בפרקי ספיישל בשנים 2006, 2009 ו-2010. ב-1999 הייתה שותפה לכתיבה וכיכבה בסיטקום "Spaced". הופעת הבכורה שלה בתיאטרון בלונדון הייתה באפריל 2009 בתפקיד "בולה" אסירה לשעבר במחזה "The Night Heron" מאת ג'ז באטרוורת' בתיאטרון רויאל קורט. ב-2004 שיחקה בתפקיד קטן בדמות איבון בקומדיית האימה "מת על המתים", שוב יחד עם פג ועם רייט. באותה שנה לוהקה בתפקיד מגדה, חברה של הדמות הראשית בסרט "ברידג'ט ג'ונס: עובדות החיים" סרט ההמשך ל"יומנה של ברידג'ט ג'ונס". ב-2005 הופיעה היינס בתפקיד הראשי בסיטקום "העולם על פי בקס" של ערוץ BBC One, וכיכבה בקומדיה הבריטית "קונפטי" לצדם של ג'ימי קאר, מרטין פרימן ומארק היפ.
בקתת סוכר
כיום בקתות סוכר רבות מנוהלות כעסק מסחרי, ואף מציעות פעילויות לציבור הרחב בחלק מחודשי השנה, למשל אירועי קבלת פנים, עם מאכלים מלווים בסירופ מייפל (כגון שינקן, בייקון, נקניקיות, שעועית אפויה, ביצים מקושקשות, גלדי שומן חזיר, פנקייק ועוד). פעילויות אחרות הן נהיגה במזחלות, סיורים מודרכים, ייצור ממתקי מייפל (מייפל טאפי) לעיני הקהל ומכירתם, מכירת מאכלים ביתיים כגון חמוצים, לחם ביתי ופאי.
ג'סיקה היינס
ביוגרפיה
בתחילת 2007 שיחקה היינס בתפקיד ראשי בסרט "Magicians" יחד עם צמד הקומיקאים דייוויד מיטשל ורוברט וב. עוד באותה שנה כיכבה בסרט הטלוויזיה " Learners" שאותו גם כתבה ושודר לראשונה בנובמבר 2007 בערוץ BBC One. בסרט "הארי פוטר ומסדר עוף החול" דיבבה את הדמות של מאפאלדה הופקירק.
בקתת סוכר
בקתות הסוכר משמשות בעיקר בין סוף אוקטובר לתחילת אפריל, חודשים בהם לשד האדר זמין ומתאים ליצירת סירופ מתוק (בשאר הזמן הרכבו הכימי שונה והסירופ לא יהיה מתוק). עם זאת, כאשר הטמפרטורות צונחות מתחת ל-C° 0 לא ניתן מעשית להפיק את הלשד, לכן פעילות ההפקה מוגבלת לרוב לתחילת האביב, בדרך כלל בשבועיים הראשונים של אפריל. משום כך הפכה תקופה זו להיות חגיגת אביב שנתית ותזכורת לחג הפסחא, החל לעיתים באותם תאריכים.
ג'סיקה היינס
ביוגרפיה
ב-2007 שיחקה היינס בתפקיד ג'ואן רדפרן בשני פרקים בסדרה "דוקטור הו" ("Human Nature" ו-"The Family of Blood"). ב-2010 חזרה לשחק בסדרה בפרק "סוף הזמן" בדמות בשם וריטי ניומן, שהיא הנינה של ג'ואן רדפרן. היינס הופיעה גם בתסכית דרמה מסדרת "דוקטור הו" בשם "Invaders from Mars" בהפקת "Big Finish Productions" יחד עם סיימון פג. ב-2007 כיכבה היינס בסרט "הבן של רמבו" (בשם ג'סיקה סטיבנסון) בתפקיד מרי פראודפוט לצדו של ביל מילנר.
היינס הייתה שותפה לכתיבה של הפיילוט "Phoo Action" המבוסס על הקומיקס של ג'יימי יולט, ששודר בערוץ BBC Three בתחילת 2008. באותה שנה הופיעה היינס בסרט הקומי "Faintheart" ובהפקה מחודשת של המחזה "The Norman Conquests" מאת אלן אייקבורן בתיאטרון אולד ויק. ב-2009 הופיעה היינס לראשונה בברודוויי כשההצגה הועלתה שם, והייתה מועמדת על תפקידה לפרס טוני. ב-2009 חזרה להופיע בתיאטרון רויאל קורט במחזה "The Priory" מאת מייקל ויין.
ב-2008 הודיעה היינס שהיא מתכננת קריירה כסטנדאפיסטית ושהיא כותבת ספר ילדים בשם "Ants in the Marmalade".
בדצמבר 2012 הופיעה היינס לצד יו בונוויל בתוכנית הטלוויזיה "World's Most Dangerous Roads" בנסיעה ברחבי גאורגיה. היינס השתתפה בסרט "Nativity 2: The Second Coming" בתפקיד אנג'ל מתיוס. הסרט יצא לאקרנים בנובמבר 2012.
בנובמבר 2012 הקליטה היינס את השיר "Laughing in Rhythm" של סלים גיילארד בדואט יחד עם אנתוני סטרונג.
ב-2013 יצרה היינס את הסיטקום "קדימה, נשים" על חבורת נשים סופרג'יסטיות בעיירה בדיונית בשם בנברי. היא כיכבה בסדרה בתפקיד מרגרט ולצדה שיחקו רבקה פרונט, ג'ודי פארפיט, אמה פירסון, אדריאן סקרבורו וריאן סמפסון.
חיים אישיים
ב-2002 התחתנה היינס עם אדם היינס. לבני הזוג שלושה ילדים.
יוסף עראקאת
יוסף סאלח עראקאת (באנגלית: Yousef Saleh Erakat; בערבית: يوسف صالح عريقات ) הוא יוטיובר, קומיקאי, שחקן וראפר אמריקאי מוסלמי, המוכר בשם הבמה "Fousey". הוא יוצר תוכן של ולוגים, סקיצות ומתיחות בערוצו ביוטיוב. בערוץ המתיחות שלו ביוטיוב fouseyTUBE יש כ-10.4 מיליון מנויים רשומים ויותר מ-1.7 מיליארד צפיות כוללות. בערוצו השני, DOSEofFOUSEY, יש כ-3.41 מיליון מנויים רשומים ויותר מ-791,114 אלף צפיות כוללות נכון ל-6 בספטמבר 2021.
ביוגרפיה
יוסף עריקאת נולד ב-22 בינואר,1990 בפרימונט, קליפורניה. הוריו ממוצא פלסטיני. סיים את לימודיו באוניברסיטת סאן חוזה כאמן תיאטרון גדול. עריקאת עבר ללוס אנג'לס, קליפורניה לאחר האוניברסיטה במטרה להמשיך את קריירת המשחק שלו.
לעראקאת היו מספר ערוצי יוטיוב, הבולט מביניהם הוא ערוץ העוסק בכושר. הוא התפרסם וגדל בעיקר כשהחל ליצור סרטוני מזרח-תיכון. הערוצים הקודמים שלו כללו אותו בשגרת אימון גופני, ואותו נותן סיקור לפני ואחרי שגרה זאת.
ב-1 בינואר 2015 הוא הוציא את הסינגל הראשון שלו, הנקרא "Prideland" תחת שם הבמה "פאוסי" (Fousey).קליפ רשמי לשיר יצא באותו יום, בערוץ הוולוג שלו, DOSEofFOUSEY.
יוסף ייצא לסבב הופעות עולמי ביחד עם חברו ושותפו להופעות, רומן אטווד. סבב ההופעות נקרא "הסבב רומן נגד פואוסי - Roman vs Fousey Tour". עד כה, הם הופיעו בשלל מדינות בארצות הברית, הכוללים את קליפורניה, אוהיו, ניו-יורק וטקסס. הם הופיעו גם מחוץ לארצות הברית, כמו קנדה. הסבב כולל עוד מדינות כמו סקוטלנד ואנגליה,אך רשימת ההופעות המלאה עוד לא יצאה רשמית, כך שלא ידוע על עוד מדינות.
בשנת 2016 כיכב בסרטו של טיילר פרי "ליל כל הקדושים של מדיאה", קומדיית אימה פארודית.
יוסף גדל במשפחה מוסלמית דתית. במשך זמן ארוך במיוחד, הוא לא הסתדר עם הזהות הדתית שלו ועם עדתו, למרות שהוא נתן לא פעם ביקורת על סטריוטיפים שליליים על מוסלמים. יוסף סובל מדיכאון מתמשך, התמכרות והפרעה דו-קוטבית. הוא מזכיר את זה בהרבה ולוגים שלו, וגם הצהיר זאת בכנס של VH1. הוא היה מועמד למתחן השנה ולהופעת השנה בכנס ה-Streamy Awards החמישי, וב-18 בספטמבר 2015 הוא זכה בהופעת השנה של 2015 באותו כנס.
ערוץ פאגודרומה
ערוץ פאגודרומה (באנגלית: Pagodroma Gorge) הוא ערוץ תלול ברכס אראמיס, בהרי הנסיך צ'ארלס, שבאנטארקטיקה.
אורכו של הערוץ 4.8 קילומטרים, והוא מנקז את אגם ראדוק ונשפך אל אגם ביוור.
גובהו של הערוץ 285 מטרים מעל פני הים.
גילוי האגם
הערוץ צולם מן האוויר על ידי חיל האוויר המלכותי האוסטרלי בשנת 1956. הערוץ מופה על ידי א. מדבקי (A. Medvecky) גאולוג ממשלחת החקר האנטארקטית הלאומית של אוסטרליה אשר עבר בערוץ בינואר - פברואר 1969.
מקור השם
שמו של האגם ניתן לו על ידי ועדת השמות האנטארקטיים של אוסטרליה.
האגם נקרא על שמה של הציפור יסעור שלג, (ששמה המדעי הוא Pagodroma nivea -פאגודרומה ניוואה) - אשר מקננת בקירות אבן החול של הערוץ.
לקריאה נוספת
• Whitehead, J., & McKelvey, B. (2001). The stratigraphy of the Pliocene—lower Pleistocene Bardin Bluffs Formation, Amery Oasis, northern Prince Charles Mountains, Antarctica., Antarctic Science, 13(1), 79-86. https://doi.org/10.1017/S0954102001000128
• MCMINN, ANDREW (2000), Neogene glacial geology of the Prince Charles Mountains, Australian Antarctic Data Centre. https://doi.org/10.4225/15/55EE3BF80172B
רוזנקרנץ וגילדנשטרן מתים
רוזנקרנץ וגילדנשטרן מתים (באנגלית: Rosencrantz and Guildenstern Are Dead) הוא מחזה מאת טום סטופארד, שהועלה לראשונה בפסטיבל אדינבורו בשנת 1966. רוזנקרנץ וגילדנשטרן הם שתי דמויות שוליות במחזה "המלט" מאת שייקספיר, שסטופארד הפך לדמויות ראשיות, הנעות בעולם שגבולותיו הם גבולות מחזהו של שייקספיר, כאשר דמויות ראשיות ב"המלט" ממלאות את תפקידן במסגרת מחזהו של סטופארד. כאשר אינם שותפים בעלילה השייקספירית דנים רוזנקרנץ וגילדנשטרן בינם לבין עצמם ומעלים סוגיות קיומיות ברוח תיאטרון האבסורד והאקזיסטנציאליזם ובפרט ברוח המחזה "מחכים לגודו" מאת סמואל בקט. בנקודות מסוימות במחזה, מבצעים רוזנקרנץ וגילדנשטרן דיאלוגים ומונולוגים כדמות מראה מעוותת לתמונות המועלות בקו הזמן המקביל על ידי דמויות מ"המלט" (למשל דמות-מראה של המונולוג "להיות, או לא להיות").
כותרת המחזה לקוחה מתוך אחת השורות האחרונות במחזה המלט (מערכה 5, תמונה 2), בה מדווח על מותם של רוזנקרנץ וגילדנשטרן, שנשלחו אל מותם על ידי המלט, שמת אף הוא בסוף אותה תמונה.
קווים מרכזיים במחזה
עלילת המחזה עוקבת אחר עלילת "המלט" ומציגה, כביכול, את "צידה השני". עלילותיהם של רוזנקרנץ וגילדנשטרן, שכל הידוע עליהם מתוך מחזהו של שייקספיר הוא שהיו חבריו ללימודים, רוויות בעיקר דיאלוגים משעשעים ואבסורדיים, הרומזים לסוגיות בפילוסופיה ובתורת התיאטרון.
המחזה פותח בפגישתם של רוזנקרנץ וגילדנשטרן עם להקת תיאטרון נודד. הם זומנו להגיע אל הארמון, אך אינם יודעים מדוע. גם אירועים שקרו להם לפני נקודה זו אינם זכורים להם והם אף אינם בטוחים מיהו רוזנקרנץ ומיהו גילדנשטרן. כבר בתמונה הראשונה מופיע דיון במוטיב האקראיות, השניים משחקים בהטלת מטבע, אך המטבע נופל תמיד על אותו צד, עץ. 90 פעם המטבע נופל על אותו צד. עובדה זו מרמזת לכך שהחברים נמצאים בעולם בו אין אקראיות ואין להם בחירה טבעית. מרגע שזומנו לארמון הם נמצאים על מסלול דטרמיניסטי (הכרחי), המוביל, בסופו של דבר, למותם.
רוזנקרנץ וגילדנשטרן נפגשים מספר פעמים עם שחקני התיאטרון הנודד, שהוזמנו אף הם לארמון על ידי המלט על מנת להציג את ה"מחזה בתוך מחזה", "רצח גונזאגה", בפני המלך קלאודיוס והמלכה גרטרוד, שתפקידו לחשוף את רוצחו האמיתי של המלט-האב. שיחותיהם עם השחקן הראשי של הלהקה ממשיכות את דיוניו של שייקספיר בנושא המשחק בתיאטרון, כפי שהם מובאים ב"המלט" בשיחותיהם של המלט ופולוניוס עם השחקנים.
הפקות בכורה
מאז 9 באוקטובר ולמשך כשנה, הוצג המחזה בברודוויי, ניו יורק. המחזה היה מועמד לשמונה פרסי טוני (בהם לבמאי דרק גולבי, שביים את ההצגה גם בלונדון) וזכה בארבעה: עבור המחזה הטוב ביותר, עיצוב במה ותלבושות והפקה.
בישראל
בשנת 1968 קבע העיתונאי אורי קיסרי, בעקבות הצגת המחזה בפריז וכשלונו שם ש"אין לנו עדיין קהל לצורך טקסט תיאטרלי כה רציני, מזוקק, מקורי וכבד דוגמת הטקסט של סטופארד ולעת עתה יש לוותר על נוסחה ישראלית למחזה הנדון".
ב-1978 הוצג המחזה בתיאטרון החאן הירושלמי, בתרגומו של ט. כרמי, בבימויו של דוד זידנר ועם השחקנים משה אוסם, אהרן אלמוג, מרגלית אלמוג, משה בקר, אבינועם מור חיים, אבי פניני וספי ריבלין.
המחזה היה הפקתו הראשונה של תיאטרון גשר, ובבימויו של יבגני אריה. ההצגה הוצגה כולה ברוסית עם תרגום סימולטני לעברית. ההצגה הועלתה לראשונה ב-21 באפריל 1991 באולם "הבימרתף", מיד בתום מלחמת המפרץ. ההצגה נבחרה לייצג את התיאטרון הישראלי בניו יורק, בינואר 1992. ההצגה הוצגה גם בעברית.
ב-2007 הוצג המחזה בתיאטרון הקאמרי בתרגומה ובבימויה של יעל רונן ובעיצובה של רות דר עם יניב ביטון כרוזנקרנץ, יואב לוי כגילדנשטרן ורמי ברוך בתפקיד השחקן.
ב-2022 הועלה המחזה בתיאטרון גשר בשנית, עם פטירתו של יבגני אריה (בימוי על פי יבגני אריה: עמית אפשטיין, עם עידו מוסרי כרוזנקרנץ, ואלון פרידמן כגילדנשטרן ודורון תבורי בתפקיד השחקן).
הרולד וינר
מרדכי הרולד וינר (Harold Marcus Wiener; 1874 תרל"ה - 23 באוגוסט 1929 י"ז באב תרפ"ט) היה משפטן וחוקר מקרא יהודי-אנגלי שנרצח בפרעות תרפ"ט.
רוזנקרנץ וגילדנשטרן מתים
סרט קולנוע
ב-1990 הופק סרט קולנוע באותו שם לפי המחזה. התסריט נכתב על ידי טום סטופארד עצמו, שאף ביים את הסרט, תוך נאמנות לטקסט המחזה. בסרט מככבים גארי אולדמן כרוזנקרנץ וטים רות' כגילדנשטרן, ריצ'רד דרייפוס בתפקיד השחקן, איאן גלן בתפקיד המלט ואיאן ריצ'רדסון בתפקיד פולוניוס.
הרולד וינר
מרדכי, בן לקתרינה ומאיר וינר, ממשפחה יהודית-אנגלית מיוחסת, רכש את השכלתו המשפטית באוניברסיטת קיימברידג' והיה לעורך דין בעל שם באנגליה, אך התפרסם עוד יותר בתור חוקר מקרא שהתמקד בפן המשפטי ונלחם בכל תוקף כנגד השערת התעודות. בשנת 1923 עלה לארץ, "כדי להבין טוב יותר את רוח התנ"ך", לפרוש מענייני הציבור ולהתמקד במחקריו. את ביתו קבע בירושלים, שם התקרב לאוכלוסייה הערבית, תרם מהונו למפעלי תרבות ערבית ומימן מלגות לתלמידים ערבים באוניברסיטה האמריקנית בביירות. את ביתו קבע קרוב לשער הפרחים. בשנים 1924-1925 פרסם מספר ביקורות ספרים בכתב העת של בית הספרים הלאומי, על ספרים העוסקים בחקר התנ"ך ובנושאים קרובים, תוך שהוא מקפיד לשבח את מי שזנח את השערת התעודות של ולהאוזן ולהשתלח במי שלא עשה כן.
ביום פרוץ מאורעות תרפ"ט, היה ביתו בעיצומן של עבודות שיפוץ ובמקום שהו שני פועלים יהודים. מתוך אמונה כי נוכחתו תקנה חסינות לאורחיו, וינר הסיע אותם במכוניתו בחזרה לכיוון השכונות היהודיות. שלושת הנוסעים נרצחו באזור שער שכם; במוצאי השבת, נקבר וינר בקבר אחים, יחד עם עוד 15 ההרוגים הראשונים של המאורעות בירושלים בחלקה שמאז נקראת "גוש קברות הקדושים" בבית הקברות בהר הזיתים.
Stand by Me (שיר)
Stand by Me הוא שיר משנת 1961 שביצע במקור הזמר בן אי קינג ואשר נכתב על ידי בן אי קינג, ג'רי ליבר ומייק סטולר, ואשר נוצר בהשראת שיר גוספל משנת 1955 עם אותו השם מאת להקת הסטייפל סינגרס. לאורך השנים הוקלטו מעל ל-400 גרסאות לשיר.
השיר דורג במקום ה-122 ברשימת 500 השירים הגדולים בכל הזמנים של המגזין "רולינג סטון".
היסטוריה
במקור כתב קינג את השיר עבור להקת "הדריפטרס", בה הוא היה חבר, ולא הייתה לו כוונה להקליטו בעצמו. אף על פי כן החליטה הלהקה לבסוף שלא להקליט את השיר, ולאחר שעזב את הלהקה, הציג קינג את השיר בפני כותבי השירים ג'רי ליבר ומייק סטולר, אשר נתנו לשיר צליל עכשווי ומלוטש יותר אשר הפך אותו לבסוף ללהיט. בעקבות כך הקליט קינג בעצמו את השיר והוא שוחרר כסינגל בהמשך במהלך שנת 1961.
במהלך שנת 1963, שנתיים לאחר שיצא לראשונה כסינגל, נכלל השיר באלבום האולפן של בן אי קינג, "Don't Play That Song".
השיר הגיע לצמרת מצעד הבילבורד בשתי הזדמנויות - כאשר שוחרר במהלך שנת 1961, וכאשר שימש כשיר הנושא של הסרט "אני והחבר'ה" ויצא בהוצאה מחודשת בשנת 1986.
כמו כן, במהלך 1987 נעשה שימוש בשיר בפרסומות לג'ינס ליוויס אשר בעקבותיה השיר הגיע למקום הראשון במצעד הבריטי.
גרסאות כיסוי
לאורך השנים הוקלטו מעל ל-400 גרסאות לשיר, כאשר המבצעים הבולטים ביותר כוללים את ג'ון לנון, אלביס פרסלי, מרווין גיי, פול אנקה, "הפיתויים", ג'וני קאש, אוטיס רדינג, "U2", ברוס ספרינגסטין, ונסה פאראדי, "גרין דיי", דמיאן רייס,איימי לי, אנריקה איגלסיאס, ליידי גאגא, סטינג, טרייסי צ'פמן, סיל, ג'ון בון ג'ובי, "פלורנס אנד דה מאשין" וג'ימי הנדריקס.
אחת מגרסות הכיסוי הנודעות והמצליחות ביותר הייתה זו של ג'ון לנון אשר הגיעה למקום ה-20 במצעד הסינגלים האמריקני במהלך שנת 1975.