cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מיכלאנג'לו (צבי הנינג'ה)
סדרות טלוויזיה
בסדרה "עלייתם של צבי הנינג'ה" משנת 2018 מוצג מייקי הצב הכי צעיר בחבורה. בפרק הראשון בסדרה, לאחר שזוג הנונצ'קות שלו נהרס, הוא מחליף אותן בנשק בשם "קוסרי- פונדו" (נשק יפני שהמוצג כשרשרת עם משקולת בקצה), כשהופך למין שד, כשמסובבים אותו. צוין שהוא חובב בישול וציור. וכמו כן, צוין שהוא ואפריל יוצאים יחד. בין היתר הוא משמש כיועץ (בכל פעם בכינוי אחר) בהתאם לבעיה כלשהי שצצה לאחת הדמויות, כשבאחד הפעמים הוא שיקם את הברון דרקסום, שהיה מחוסר עבודה ובית בעקבות המאורעות שגרמו לתחייתו של שרדר, וגרם לו לעבור צד. בסדרה מיכלאנג'לו מוצג כצב מסוג צב סגיר. דובב בגרסה העברית ע"י תום שוורצברג.
סרטי קולנוע
בסרט הראשון, שנת 1990, גילם מישלן סיסטי את דמותו של מיכלאנג'לו ואילו רובי ריסט דיבב אותו, באותו הסרט השתייך בעיקר עם דונאטלו בעוד שרפאל ולאונרדו התווכחו ביניהם. בצבי הנינג'ה 2: סודו של הריר, הסרט השני, מייקי שוחק על ידי מישלן סיסטי ודובב על ידי רובי ריסט בדיוק כמו בסרט הראשון. בצבי הנינג'ה 3 יוצא להרפתקה יחד עם אחיו על שרביט הזמן, מיכלאנג'לו שוחק על ידי דויד פרסר ודובב על ידי רובי ריסט.
בסרט משנת 2007 מיכלאנג'לו מתחיל לעבוד כדי לעזור לגמור את החודש ולפרנס את משפחתו. מתברר בתחילת הסרט שההיעדרות הפיזית והרגשית של שאר אחיו משפיעה עליו. כאשר הוא חוזר הביתה מהעבודה ומראה את נוכחותו ואף אחד לא נותן לו יחס, הוא נאנח ומתאכזב. בניגוד לעלילות הקודמות של הסרטים והסדרות נראה שבעלילה זו מיכלאנג'לו מושך את התמיכה הרגשית מדונטלו יותר מאשר לאונרדו ורפאל. למרות הקשיים שמשפחתו חווה, מיכלאנג'לו שמר על הרבה מהאישיות שלו ה"דבילית", רגועה ונינוחה ועדיין נשארה האישיות המצחיקה. בסרט זה דובב על ידי מייקי קלי. דובב ע"י יגאל מזרחי.
פג'ה
פג'ה (בערבית:  فجّة) היה כפר ערבי בגבול השרון הדרומי ושפלת יהודה, כ-15 קילומטרים מצפון ללוד וכשני קילומטרים ממזרח לפתח תקווה, בגובה של כ-40 מטר מעל פני הים. על פי סקר הכפרים שבוצע בשנת 1945 מנה הכפר 1,570 תושבים, מתוכם 1,200 ערבים ו-370 יהודים, ולאורך כל תקופת המנדט הבריטי גדלה אוכלוסיית פג'ה ב-630%. במהלך מלחמת העצמאות בחודשים מאי ויוני 1948 תושבי הכפר ברחו או גורשו ממנו, ובתיו נהרסו. כיום נמצאות אדמות הכפר בחלקה המזרחי של פתח תקווה; שם הכפר השתמר ככינוי לכלל השכונות בעיר המצויות ממזרח לכביש 40 (דרך ירושלים), בין צומת גנים לצומת סירקין.
היסטוריה
בתחילת המאה ה-20 נרכשו חלקים שונים משטחי הכפר על ידי יהודים, לצורך הקמת עין גנים, כפר אברהם ושכונת העובדים בילינסון, שלימים סופחו כולם לעיר פתח תקווה. בשני היישובים התגוררו בשנת 1945 כ-370 איש, ושטחם עמד על כ-1,600 דונם (כ-30% מסך שטחי הכפר).
עם תום מלחמת העולם הראשונה ובמיוחד מאז מאורעות תרפ"א אירעו באזור תקריות אלימות רבות, על רקע המתיחות שבין היהודים לערבים ועל רקע פלילי. בתקופת המרד הערבי הגדול נורו יריות מהכפר לכיוון פתח תקווה.
ב-17 בפברואר 1948 תקף האצ"ל את פג'ה, ובעקבות זאת נמלטו חלק מהתושבים ליישוב הסמוך אל-מזירעה. מוכתר הכפר, עבדאללה אל-חאג, סיפק לשירות המודיעיני של ה"הגנה" ידיעות על פעילות הלוחמים בכפר, וכן ביקש לערוך שלום בין הכפר לבין היישובים היהודיים השכנים, למרות עמדת "צבא ההצלה" (שכוחותיו תפסו לאחר מכן את המוכתר ועינוהו). בחודש אפריל של אותה שנה תושבים נוספים עזבו את הכפר וב-9 במאי, בישיבה של אנשי מודיעין, הוחלט לדרוש מן ההגנה לגרש את עשרות התושבים שנותרו שם. ב-15 במאי הביאו אנשי "ההגנה" לפינוי אחרוני התושבים, וביוני הרסו אנשי הקרן הקיימת לישראל את בתי הכפר.
ערב הקמת המדינה שימש הכפר בסיס להתקפות על פתח תקווה. במאי 1947 נרצחו שני יהודים בפתח תקווה ועקבות הרוצחים הובילו לפג'ה. ב-21 במאי פרצה יחידה בפיקודו של שלמה מילר (מפקד מחלקת הטיס של הפלמ"ח לשעבר) לבית קפה בפג'ה במסווה של שודדים כדי לזהות את הרוצחים בעזרת אנשי הש"י (שירות המודיעין של "ההגנה"), אולם יושבי בית הקפה השיבו באש ומפקד הכח נהרג. חבלנים של הפלמ"ח פוצצו את מבנה בית הקפה כשכבר היה ריק מיושביו. יגאל אלון דיווח שגם שלושה ערבים מאנשי הכנופיות נהרגו בפעולה.
לאחר הקמת מדינת ישראל נבנו על אדמות הכפר שכונות של העיר פתח תקווה שבהן שוכנו עולים חדשים (השכונות קריית אלון, קריית דוד אלעזר, "עמישב", קריית חזני וקריית ספיר). מהכפר לא נותר כיום שריד, מלבד קבר שייח' (מקאם) בשכונת קריית אלון ומבנה ששימש כמסעדה בתקופת הכפר וכיום משמש כמרכז תרבות שכונתי.
מנחם מנדל דוליצקי
מנחם מֶנדל דוֹליצקי (בכתיב היידי, שנהג בזמנו: מנחם מענדל דאָליצקי; ברוסית: Долицкий; באנגלית:  Dolitzky; 1856, ביאליסטוק – 22 בפברואר 1931, לוס אנג'לס) היה משורר וסופר עברי ויידי.
תולדותיו ויצירתו
דוליצקי נולד בביאליסטוק וגדל עם רגש קדושה כלפי המילה המודפסת ובמיוחד המילה העברית המודפסת. הוא העריץ את פרץ סמולנסקין, וכאשר חלה סמולנסקין, ונשלח בסביבות שנת 1871 לעיירת המרפא מראנו שבדרום טירול, נסע דוליצקי במיוחד לווינה כדי לפגוש אותו. בבגרותו לימד עברית בביאליסטוק ובמוסקבה. הוא כתב ב"המליץ" דיווחים על אירועים בביאליסטוק. בשנת 1881 היה עד ראייה לפוגרומים בדרום רוסיה שנודעו כסופות בנגב. בעקבות זאת הצטרף לתנועת "חיבת ציון", החל לחבר שירים ציוניים בסגנון הרומנטי והמליצי שהיה מקובל אז ולתאר בשיריו ובסיפוריו את תלאות היהודים ברוסיה. כן החל לכתוב מאמרים בעד תקומת עם ישראל בארץ ישראל. יחסו להגירה לאמריקה היה אמביוולנטי. בתחילה כתב נגדה כפוגעת בעליה לארץ ישראל, אך בהמשך, אולי בעקבות התגברות פרעות סופות בנגב, כתב בעד סיוע להגירה יהודית, בלא לקבוע ארץ יעד. דוליצקי נטל חלק בוויכוח לגבי עידוד העלייה לארץ ישראל ויצא כנגד אלו שבקשו לצנן את ההתלהבות של יהודי רוסיה ורומניה מעלייה לארץ ישראל.
בין השנים 1883–1892 חי במוסקבה כמזכירו העברי של הגביר והנדבן קלונימוס זאב ויסוצקי (מייסד חברת תה ויסוצקי) וחיבר את הביוגרפיה שלו. בשנת 1886 זכה שירו "על הררי ציון", שהתפרסם ב"המליץ" בדצמבר 1886, בתחרות של אגודת בני ציון לקביעת המנון לאומי.
בעקבות גירוש היהודים ממוסקבה ב-1892 החליט דוליצקי להגר לארצות הברית. עד אז זכה להערכה רבה כסופר ומשורר עברי. המשורר יהודה לייב גורדון כתב לו בשיר פרידה ערב צאתו לארצות הברית, כי הוא רואה בו את ממשיכו בשירה העברית ("הא לך עטי, עלה רש מקומי"). בארצות הברית לא מצא אפשרות קיום מכתיבה עברית והחל לכתוב ביידיש, אך ללא הצלחה. הוא כתב את הרומן היומי בהמשכים בעיתון "טאגבלאט" ופעם אחת הצליח למכור מחזה שלו תמורת אלף דולר, אולם המחזה ספג ביקורות קטלניות. בשנותיו האחרונות חי בלוס אנג'לס חיים עלובים ונשכח מלב. ליום הולדתו השבעים ארגנה אגודת המורים העברים מסיבה לכבודו בהשתתפות נחום צמח שברך אותו כשותף להפצת התרבות העברית באמריקה.
מסופר, כי לאחר שהיגר לארצות הברית, באו אליו בטענות מדוע אינו עולה לארץ ישראל, והוא השיב בבדיחות כי אינו יכול ללא הגעגועים לציון.
שיריו מכונסים בשני ספרים: "שירי מנחם" (1900) ו"נגינות שפת ציון" (1904).
מנחם מנדל דוליצקי נפטר ב-22 בפברואר 1931 בלוס אנג'לס ונקבר בבית הקברות היהודי ולדהיים שבעיירה פוֹרֶסט פארק ליד שיקגו.
האוניברסיטה העברית מחלקת מדי שנה פרס לכתיבה יוצרת על שמו של מנחם מנדל דוליצקי
אם אשכחך (ציון תמתי)
השיר הולחן על ידי היימן כהן ועובד על ידי גיל אלדמע.. השיר הוקלט בביצועים רבים, ביניהם של הזמרים עירית סנדנר, אסנת פז, לואי דנטו ויהורם גאון.
חוזה פרסבורג
חוזה פרסבורג הוא חוזה שנחתם ב-26 בדצמבר 1805 בין צרפת ואוסטריה כתוצאה מתבוסתם של האוסטרים בקרב אולם (25 בספטמבר - 20 באוקטובר) ובקרב אוסטרליץ (2 בדצמבר).
ב-4 בדצמבר הוסכם על הפסקת אש והחלו מגעים לחוזה שלום. החוזה נחתם בטירת הארכיבישוף בפרסבורג (כיום ברטיסלאבה) על ידי נפוליאון ועל ידי פרנץ השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
בהסכם עזבה אוסטריה את הקואליציה האנטי-צרפתית השלישית, וויתרה על שטחים ניכרים באירופה. ההישגים מהחוזים הקודמים חוזה קמפו פורמיו וחוזה לונביל חזרו על עצמם, והשטחים בהם החזיקו האוסטרים באיטליה ובבווריה הועברו לצרפת. נכסים אוסטרים מסוימים בגרמניה, הועברו לבעלי ברית של הצרפתים. דרישות האוסטרים על מדינות גרמניות אלו ננטשו ללא יוצאי מן הכלל, כאשר בנוסף לכך נאלצה אוסטריה לוותר על שישית משטחה ו-2.5 מיליון תושבים מתוך אוכלוסייה של 24 מיליון. כמו כן, אולצה אוסטריה לשלם פיצויים לצרפת בסך של 40 מיליון פרנק.
שר החוץ הצרפתי, טליראן, הפציר בנפוליאון להציע לאוסטרים שלום נדיב, ולפצותם על אובדן שטחים באיטליה באמצעות שטחים בבלקן ובמזרח אירופה, על חשבון רוסיה. באופן זה קיווה טליראן ליצור ברית אינטרסים יציבה עם האוסטרים ולתקוע טריז בינם לבין רוסיה, שמצדה תידחק לעימות עם בריטניה במזרח הרחוק. הקיסר לא קיבל את דעתו. לאחר שהביס את הקואליציה השלישית בתוך שלושה חודשים, במבצע צבאי מן המזהירים בהיסטוריה, הוא היה בשיא ביטחונו העצמי. התנאים הקשים והמשפילים של חוזה פרסבורג עוררו מרירות רבה וגרמו לאוסטריה המובסת להתחיל כמעט מיד להיערך, במישור הצבאי והדיפלומטי, למערכה נוספת נגד צרפת. שלום פרסבורג הותיר אמנם את אוסטריה מחוץ לקואליציה האנטי צרפתית הרביעית, אך היא הצטרפה לקואליציה החמישית ב-1809.
חוזה פרסבורג סימן את סופה של האימפריה הרומית הקדושה, וב-1806 ויתר פרנץ השני על תוארו והוכתר כפרנץ הראשון, קיסר אוסטריה. את החלל שהותירה האימפריה בגרמניה ניסה נפוליאון למלא באמצעות ישות פוליטית בחסות צרפת בשם הקונפדרציה של הריין.
אנחנו (סרט, 2022)
ברומן שלו יבגני זמיאטין השתמש בבתים עם קירות זכוכית כדי להתבונן בהמונים, כאשר הטלוויזיה עדיין לא הומצאה בשנים 1920–1921. לאחר קריאת הרומן של זמיאטין, ג'ורג' אורוול עצמו השתמש בטלוויזיה כדי לעקוב אחר האנשים ברומן שלו 1984. בעת העבודה על הפרויקט, נסע הבמאי לעיר לבדיאן, שם בילה זמיאטין את ילדותו וביקר בבית המוזיאון שלו. הוא פגש את האחיינית של הסופר נינה זמיאטינה, שבירכה את הסרט ותמכה בעשייתו. הסרט תוכנן לצאת לאקרנים בדצמבר 2022, אך בהמשך נודע שיציאתו לאקרנים נדחתה לשנת 2023.
רקע
עלילת הסרט מתרחשת מאתיים שנים חלפו מאז המלחמה הגדולה. כמעט כל אוכלוסיית כדור הארץ נמחקה. שרידי האנושות חיים במדינה האחת המושלמת. למרות מערכת סמכותית ורודנית שמורכבת ממספרים סידוריים, מדים לכולם, בתי זכוכית ומין קבוע, אושר והרמוניה שוררים בחברה זו. מהנדס בשם D-503 מעריך את חייו אלה, בעודו משקיע את כל הידע והכישרון שלו בבניית חללית מיוחדת. אלא שפגישה מקרית עם אישה בשם I-330 מערערת לחלוטין את כל עולמו. הוא מגלה בעצמו דחפים, רגשות ותשוקות בלתי נשלטות. בעוד יש מי שאינם אוהבים את הסדר העולמי הקיים ומבקשים להשמיד את המעוז האחרון של האנושות על פני כדור הארץ: המדינה האחת.
עלילה
כמאתיים שנה לאחר השתלטות מדינה "אחת" על העולם כולו, נבנית חללית בשם ״אינטגרל״ שנועדה לכבוש כוכבי לכת מחוץ לכדור הארץ. המהנדס הראשי של הפרויקט הוא D-503, שמתחיל בכתיבת יומן שבכוונתו לעלות עמו לחללית לכשבנייתה תושלם.
כשאר אזרחי מדינה אחת, D-503 מתגורר בבית זכוכית ונצפה בקפידה על ידי המשטרה החשאית, היא ״לשכת השומרים״. אהובתו של D-503, ששמה O-90 נשלחת בהוראת השלטונות לבקרו בלילות מסוימים. היא נמוכה מכדי ללדת ילדים והיא חשה דיכאון ממצבה. מאהבה האחר של O-90 וחברו הטוב ביותר של D-503 הוא R-13, משורר מטעם המדינה שקורא את שירתו בהוצאות להורג פומביות.
בזמן טיול ייעודי עם O-90, D-503 פוגשת אישה בשם I-330. I-330 מעשנת סיגריות, שותה אלכוהול ומפלרטטת ללא בושה עם D-503 במקום להגיש בקשה לביקור מיני לא-אישי, כנדרש בחוק; כל אלה הם מעשים בלתי חוקיים על פי חוקי המדינה. שניהם דוחים ומרתקים, D-503 נאבק כדי להתגבר על משיכתו ל-I-330. היא מזמינה אותו לבקר בביתה העתיק, שהוא לפליאתו הבניין האטום היחיד במדינה אחת, למעט חלונות. שם מאוחסנים חפצים בעלי חשיבות אסתטית והיסטורית שנחפרו ברחבי העיר. שם, I-330 מציעה לו את שירותיו של רופא מושחת כדי להסביר את היעדרותו מהעבודה. כשהוא אחוז אימה, D-503 נשבע להסגירה ללשכת השומרים, אך מגלה שהוא לא מסוגל.
הוא מתחיל לחלום חלומות, מה שמפריע לו, שכן במדינה אחת חלומות נחשבים לסימפטום של מחלה נפשית. עם הזמן, I-330 מגלה בפני D-503 שהיא מעורבת ב"מפי", ארגון המתכנן להפיל את המשטר במדינה אחת. היא מעבירה אותו דרך מנהרות חשאיות בבית העתיק אל העולם שמחוץ לחומה הירוקה, המקיפה את עיר-המדינה שבה הוא חי. שם, D-503 פוגש את תושבי העולם החיצון: בני אדם שגופם מכוסה פרוות בעלי חיים. מטרת מפי היא להשמיד את החומה הירוקה ולאחד את אזרחי מדינה אחת עם העולם שבחוץ.
למרות הקרע ביחסים ביניהם, O-90 מתחננת בפני D-503 שיקבלו אותה בצורה לא חוקית. לאחר ש-O-90 מתעקשת שהיא תציית לחוק על ידי כך שתמסור את ילדם על מנת שיגודל על ידי המדינה האחת, D-503 מסכים. עם זאת, ככל שההיריון מתקדם, O-90 מבינה שהיא לא יכולה לסבול פרידה מתינוקה בשום פנים ואופן. לבקשת D-503, I-330 דואג להבריחה מחוץ לחומה הירוקה.
בכתיבתו האחרונה ליומן, D-503 מספר באדישות שהוא נקשר בכוח לשולחן והיה נתון ל"מבצע הגדול", שהועמד לאחרונה לכל אזרחי מדינה אחת על מנת למנוע מהומות אפשריות; לאחר שעוצבו מחדש בהתערבות פסיכו-כירורגית למצב של "אמינות" מכנית כדי לתפקד כ"טרקטורים אנושיים". ניתוח זה מסיר את הדמיון והרגשות תןך מיקוד חלקים במוח באמצעות צילומי רנטגן. לאחר פעולה זו, D-503 חושף ברצון בפני "המיטיב" (ראש לשכת השומרים) על פעולתו החתרנית של ארגון "מפי". עם זאת, D-503 מביע פליאה שאפילו עינויים לא הצליחו לגרום ל־I-330 להסגיר את חבריה. למרות סירובה, I-330 ואלה שנעצרו עמה נידונים למוות.
פסיכולוגיה יהודית
פסיכולוגיה יהודית הן שיטות תאורטיות וטיפוליות העוסקות במבנה נפש האדם, מגדירות מהו האיזון הנפשי אצל האדם ומתחקות אחר הסיבות והגורמים לערעורו והדרכים להשבת האיזון הנפשי על כנו, על פי מקורות יהודיים ובהתאם לרוחם.
הקשר בין יהדות ופסיכולוגיה
החיבור בין הפסיכולוגיה ליהדות אינו חדש. הדת וההגות היהודית לדורותיה עסקו פעמים רבות בנושאים הקשורים לנפש האדם. במקרא ובספרות חז"ל, ניתן למצוא הנחיות או תובנות הקשורות לתחום הנפש, אך אלו אינן מוצגות בצורה שיטתית וסדורה כתורת נפש. בספרות היהודית המאוחרת יותר אופיו של העיסוק התרחב, בדומה לעיסוק הפילוסופיה העתיקה בנפש, ובשלבים מסוימים אף בהשפעתה. כמו כן מוקד הדיון היה לשם מימוש מטרות הדת, והעיסוק ברבדים הנפשיים הוא אגבי ונלווה לכך.
באופן כללי עד להתהוותה של הפסיכולוגיה המודרנית, לא התקיים בספרות היהודית דיון פסיכולוגי מובהק שנועד רק לשם טיפול בחולי כפי גישת הפסיכולוגיה הקלאסית, או לשם רווחה נפשית אישית כפי הגישה של הפסיכולוגיה ההומניסטית. החל מהמאה ה-20, ועם התהוותה של הפסיכולוגיה כמדע העומד לעצמו, החלו הוגים יהודיים שונים להתמודד בדרכים שונות עם גוף ידע זה.
העיסוק בתחום
את העיסוק בנושא יחס היהדות והפסיכולוגיה ניתן לחלק באופן כללי לשניים: מצד אחד היו כאלו שניסו להראות עקרונות פסיכולוגיים הקיימים ביהדות אם מתוך שלילה של הפסיכולוגיה המערבית ואם מתוך קבלה שלה. ומהצד השני - אלו שניסו לקבל מהיהדות עקרונות שיעזרו לפתח את הפסיכולוגיה המערבית. ההבדל הוא בנקודת המוצא - האם לב העיסוק הוא ביהדות או בפסיכולוגיה.
ספרים רבים מאוד נכתבו על הנושא, ביניהם ניתן למצוא את הרב שלמה אבינר, הרב יובל פרוינד, יאיר כספי, וד"ר ברוך כהנא שהשוו את הפסיכולוגיה עם ההגות היהודית העכשווית יותר. נוסף לכך, קיימים גם ספריו של פרופ' אליהו רוזנהיים שעוסקים בפסיכולוגיה היונקת את רוחה מהגותם של התנאים והאמוראים. בשנות השבעים, פיתח פרופ' מרדכי רוטנברג שיטה פסיכולוגית המבוססת על תפיסת הצמצום הקבלית, בשילוב עם תפיסות מההגות החסידית ועקרונות מדרשיים שונים, והחל ללמדה במוסדות אקדמאיים.
שיטת פרופ' מרדכי רוטנברג
פרופ' מרדכי רוטנברג טוען בספריו שלא יכולה להתקיים מציאות של ואקום רוחני, והפסיכולוגיה מוכרחת לינוק מתאולוגיה כלשהי. לטענתו הפסיכולוגיה הכללית על שלל שיטותיה השונות נובעת ויונקת כולה מן התאולוגיה הנוצרית, ומשמעות התאולוגיה הנוצרית היא דטרמיניזם, פסימיות, ובסופו של דבר - ייאוש. ובנוסף דרך הכפיה על המטופל לגלות את רצונותיו השורשים רואה זאת כהתגלמות הדמות המסיונרית הרואה באדם מסוים כאיש מפתח שבידו האמת ועליו להפיץ את אותה האמת גם עם בדרך כפיה. ובניגוד לכך הפסיכולוגיה היהודית, יונקת מן התאולוגיה היהודית, שבסיסה המרכזי הוא בחירה ויכולת ההשתנות של האדם, ולפיכך תקווה ואופטימיות. לטענתו, הדברים מתחילים בשורשם מעניין הצמצום והתיקון: הצמצום, דהיינו הרעיון שבריאת העולם היא ביסודה מעשה של התכנסות, בו הבורא מתכנס או מצטמצם מרצון, כדי לפנות מקום לרע, לעולם, לזולת, ולאפשר את קיומם; התיקון, דהיינו הרעיון שהבורא מזמין את האדם ואפילו דורש ומצפה ממנו לתקן את העולם, ואף להשפיע על העולמות העליוניים.
שיטת הרב יחיאל יעקבסון
הרב יחיאל יעקבסון טוען כי ישנו הבדל מהותי בין הפסיכולוגיה היהודית לפסיכולוגיה הרגילה בשיטת הטיפול. הטיפול בפסיכולוגיה היהודית מבוסס מצד אחד על התפיסה ש"אחרי המעשים נמשכים הלבבות"; ומצד שני על התפיסה ש"הדעות הן שורש המידות" (כמו שמאריך הרמב"ם במקומות רבים). כלומר, שיטת הטיפול צריכה לשלב בין שני גורמים: הדעה (המחשבה והתפיסה), והעברת הדברים למעשה (התנהגות) באופן מדורג. לפיכך, לטענתו הפסיכולוגיה היהודית משלבת בין שתי אסכולות שונות המנהלות ויכוח נוקב בשדה הפסיכולוגיה הכללית - האסכולה הקוגניטיבית והביהביוריסטית. עם זאת, נטען כנגדו כי גם בפסיכולוגיה ה"רגילה" ישנו טיפול שמשלב את האסכולה הקוגניטיבית והביהביוריסטית - טיפול קוגניטיבי התנהגותי.
נקודה נוספת שעומדת ביסוד הפסיכולוגיה היהודית כתפיסה היא שלאדם יש בחירה תמידית ויכולתו לשנות את דרכי מחשבתו, מעשיו וצורת חייו, קיימת תמיד ואינה נשללת בשום אופן. בנוסף הבחירה עומדת תמיד בין טוב לרע, או בצורה מדויקת יותר בין אמת לשקר. האדם תמיד מקושר לרוח ואידאולוגיה מסוימת, בכל רגע. בכל מעשה, מחשבה, אקטיבי או פסיבי. של עצמו או של אחרים. ולכן עיקר הבחירה וממילא יכולת ההשתנות של האדם היא לפני הירידה לפרטים הקטנים, בצמתים מרכזיים בהם הוא בוחר לאיזה כוח הוא מתקשר בדרכי חייו. דבר הבא לידי ביטוי באופן מיוחד בצריכת תרבות כקריאת ספרים, צפייה בסרטים, וכדומה.
שיטת הרב זאב חיים ליפשיץ
הרב זאב חיים ליפשיץ מגדיר את עיקרי שיטתו כגישה חיובית-יצירתית המתמקדת בחלק העליון שבאדם ותפיסת האדם כצומת ליצירה, המעבד ומעצב ומפגיש שמים וארץ, יחיד וחברה. מכאן הצורך לחקור את מקומה של הרוחניות, של החברה, ושל הצרכים האינדיבידואליסטיים בכפיפה אחת, שהיחיד הוא המנצח על כולם ומטביע את חותמו כישות עצמאית ומקורית. השקפה זו גם מביאה לצורך לחקור את השפעת התרבות והדת על ההתנהגות האנושית, שיטה שהמכון שאותו מנהל ליפשיץ הוא חלוץ ומוביל בה. כמו כן, ליפשיץ מדגיש את מקומה של האישה כישות בעלת איכויות מקוריות משלה, ללא צורך להידמות לגבר, ותפיסת המינים כמשלימים זה את זה, בעוד שבעבר הקרוב, שלטה במערב הגישה הרואה בהם מתחרים. לגישות מקוריות אלו השלכות מכריעות בבעיות יסוד כיחסי הזוגיות במבנה המשפחה, והיחסים העקובים מדם בין הדתות.
השפעתו של ז'אן פיאז'ה, שהרב ליפשיץ היה תלמידו במשך כשש שנים בתקופת לימודיו באוניברסיטת ז'נבה, מתבטאת בתפיסה הסטרוקטורלית השואפת לאיזון בין הניגודים. עקרון האיזון בין ניגודים הוא דומיננטי בתפיסת העולם והאדם ביהדות, אך בהבדל בעל משמעות: בעוד שפיאז'ה הולך בעקבות התפיסה המערבית ומחפש את האיזון בין שני צדדים, דוגלת היהדות במבנה תלת־ממדי שבו שולט ממד הגובה כמורה כיוון, כמארגן וקובע מטרה; היהדות מייחסת חשיבות לארגון יותר מלאיזון. הרב לא הסתפק בתאוריה, והוא פיתח שיטת הדרכה נקודתית ושיטתית ושיטות אבחון מקוריות.
לימוד ויישום בפועל
מכון "סדנת אנוש - מכון תורני להדרכה רוחנית" הוקם בירושלים על ידי הרב זאב חיים ליפשיץ בשנת 1972. המכון עוסק בכמה תחומים, בהם: ייעוץ והדרכה אישית. הכשרת מחנכים ופיתוח דרכי הוראה. במסגרתו נלמדת שיטתו של הרב ליפשיץ בפסיכולוגיה יהודית.
קורסים ללימודי פסיכולוגיה יהודית נפתחו בשנת תשס"ח 2008 על ידי הרב שמואל טל, בתורת החיים - בית הספר להעצמה אישית ולהכשרת מטפלים. בהקמת בית הספר הסביר הרב טל כי לתורה יש אמירה ברורה בכל הרמות של הפסיכולוגיה, ויש לה ספרות רחבה ועמוקה המכילה שיטות עבודה ברורות. לדבריו, מדובר בתחום קדוש ופנימי ביהדות ולכן לא ייתכן שאנשים דתיים יפנו לפסיכולוג חילוני או ילכו ללמוד פסיכולוגיה חילונית. בתחילת דרכו של בתי הספר, לימד בו גם הרב יחיאל יעקבסון.
ראול
{{פירושונים|
ראו גם
}}
קריפטוביוזה
קריפטוביוזה הוא מצב של התעוררות לחיים בתנאי רטיבות אצל יצורים לאחר מצב של כמעט חוסר חיים כתוצאה מייבוש מוחלט של גופם. התכונה קיימת בעיקר אצל נבגים, והיא מאפשרת להם לשרוד תקופות יובש ארוכות ולנבוט מיד כאשר תנאי הרטיבות אידיאליים לצמיחה. במצב הקריפטוביוזי כל תהליך חילוף החומרים מופסק, ומונע בעצם מהתאים להשתכפל, להתפתח ולתקן את עצמם. לאחר שהאורגניזם חוזר ל"חיים", תהליך חילוף החומרים ממשיך ישר מהמקום שבו הוא הפסיק.
דוגמאות
אחד מהיצורים אשר יכול להיכנס למצב הקריפטוביוזי הוא סרטן הארטמיה הזעיר. סרטן הארטמיה, אשר חי בסיביר, ארצות הברית, סין ועוד, שורד את התקופה היבשה כאשר המים בסביבתו מתאדים, ומשאירים בעצם קרקעית אגם מיובשת.
קבוע פלאנק המצומצם
קבוע פלאנק המצומצם או קבוע דיראק (Reduced Planck constant או Dirac constant), המסומן ℏ וקרוי על שם פול דיראק, הוא קבוע פיזיקלי השווה ליחס בין קבוע פלאנק לבין פעמיים המספר פאי:
הקבוע פלאנק המצומצם קטן בכסדר גודל מקבוע פלאנק:
קבוע פלאנק המצומצם משמש כאשר רצוי לדון בתדירות הזוויתית של המערכת הנמדדת, להבדיל מתנע זוויתי, אותו קבוע פלאנק מייצג. קבוע פלאנק המצומצם נמדד ביחידות של פעולה (או תנע זוויתי) חלקי זווית:
קבוע פלאנק המצומצם הוא יחידת המידה של ספין. כך, לדוגמה, אם לחלקיק יש ספין של 1, כמו לפוטון ולגלואון, פירוש הדבר שהספין שלו הוא. חלקיקים עם ספין, כמו כל הפרמיונים היסודיים, הם בעלי ספין של. לכל החלקיקים הקואנטיים, ללא יוצא מן הכלל, יש ספין שהוא כפולה שלמה או חצי שלמה של קבוע פלאנק המצומצם.
בתרבות פופולרית
בסדרת הטלוויזיה "דברים מוזרים", נעשה שימוש בקבוע פלאנק המצומצם כקוד עבור כספת.
ראו גם
Reduced Planck constant
סמל הטריטוריות הצפון-מערביות
סמל הטריטוריות הצפון-מערביות (באנגלית: Coat of Arms of the Northwest Territories ) הוא הסמל הרשמי של הטריטוריה הקנדית - "הטריטוריות הצפון-מערביות. סמל זה ניתן בצו מלכותי של מלכת בריטניה המלכה אליזבת השנייה ב-7 בפברואר 1957.
תיאור הסמל
הסמל כולל שני נרוולים מוזהבים השומרים על שושנת הרוחות המסמלת את הקוטב הצפוני. חלקו העליון של שלט האצולה צבוע לבן, ומסמל את קרחוני הקוטב הצפוני והאוקיינוס הארקטי הצפוני. הקו הגלי הכחול מסמל את המעבר הצפון-מערבי. הקו האלכסוני המפריד בין החלקים האדומים והירוקים המצויים בחלקו התחתון של שלט האצולה מסמל את גבול העצים. החלק הירוק מסמל את היערות שדרומיים לקו זה, והחלק האדום מסמל את הטונדרה הצפונית לו. ראש השועל הלבן מסמל את ענף הפרוות ומטילי הזהב מסמלים את המינרלים הרבים בטריטוריה - הענפים העיקריים עליהם מתבססת כלכלת הטריטוריה.
כד פרנסואה
"כד פרנסואה" (באנגלית: François Vase) הוא כד יווני בגובה של כ-66 ס"מ מטיפוס קארטר, המתוארך לשנת 570 לפנה"ס. הכד, אשר נקרא על שם מגלו, אלסנדרו פרנסואה (Alessandro François), מוצג כיום במוזיאון הארכאולוגי בפירנצה, איטליה. הכד נמצא בשנת 1844 בקבר אטרוסקי בנקרות של פונטה רוטלה (Fonte Rotella), ליד העיר קיוזי (Chiusi), איטליה. בשנת 1900 נופץ הכד ל-638 חתיכות חרס על ידי אחד משומרי המוזיאון, אשר זרק שרפרף על ארון התצוגה שהכיל את הכד. הכד שוחזר בשנת 1904. שיחזור נוסף נערך בשנת 1974.
כד פרנסואה מעוטר בסגנון קדרות הדמות השחורה. עיטוריו מציגים מעל 200 דמויות שונות. הכד נושא את הכתובת "ארגוטימוס (Ergotimos) עשה [אותי]; קליטיאס (Kleitias Κλειτίας) צייר [אותי]". למרות שאי אפשר לזהות בציורי הכד נראטיב עקבי, הדמויות המוצגות בו קשורות לסיפורי המיתולוגיה היוונית הקשורים למיתוס חתונתם של פלאוס (ביוונית: Πηλεύς) ותטיס (ביוונית: Θέτις), הוריו של אכילס ולמלחמת טרויה.
סגנון תיאור הכד מראה עדיין את ההשפעה המזרחית על עיצוב הקדרות היוונית במילוי כל משטח הכד. אופי מילוי כזה נקרא בידי חוקרי האמנות כ"אימת הריק". הכד מחולק לרצועות לכל אורכו. רצועות אלו מלאות בדמויות. בפס העליון מצויר סצנת ציד מורכבת ורבת משתתפים של ציד חזיר הבר על ידי פלאוס ומלאגרוס. בצידו האחר של הכד מופיעים בני אתונה היוצאים משבי בכרתים אל דלוס. בפס השני מתואר מרוץ מרכבות אשר התקיים בהלווית פאטרוקלס וכן קרב לאפיתים וקנטאורים. הפס השלישי מתוארים האלים הבאים לחתונתם של תטיס ופלאוס ואילו הרביעי מציג אכילס הרודף אחר טרואילוס ואת החזרתו של הפיסטוס להר האולימפוס.
מיכאל אבי-יונה, ההיסטוריון וחוקר תולדות האמנות, מוצא בתאורי הכד ביטויים של סדר חברתי כמו בתיאור בתהלוכת האלים באולימפוס, לצד ביטויים סאטיריים בהוספת דמויותיהם של דיוניסוס והסילאנים בסצנת החזרתו של הפיסטוס לאולימפוס.
שלמה כהן (זמר)
ביוגרפיה
כהן נולד בבואנוס איירס בארגנטינה. בגיל 14 עלתה משפחתו לישראל, כבחור בישיבות סערט-ויז'ניץ בחיפה התוודע למוזיקה החסידית מקרוב, חברו לספסל הלימודים בישיבה היה רובי בנט שהכיר אותו לאביו חיים בנט, השניים התרשמו מקולו ועד מהרה היה סולן בלהקתו "רננו חסידים".
קריירה מוזיקלית
בתחילת שנות האלפיים פנה לקריירת סולו והוציא חמישה אלבומים שזכו להצלחה. כהן משתף פעולה עם המעבד עמי כהן שעיבד את רוב שיריו והם מופיעים יחד..
רבים משיריו הפכו מיד ללהיטי ענק ביניהם: "למעלה", "ליבי ליבי", "מראה כהן", "מלך המשיח", "השבת נועם הנשמות" ו"דע לך בני" "שחלק".
השיר "שחלק" נהפך מהר מאוד להיות השיר שקיבל את נשיא מועצת חכמי התורה מרן חכם שלום הכהן בכל הכנסים הגדולים של מפלגת ש"ס במעמדי "הקבלת פני רבו" הגדולים באצטדיון טדי ובבריכת הסולטן ובנייני האומה בירושלים.
הקליפ הרשמי לעצרת הרבבות נגד גיוס בני ישיבות היה "אנו משכימים" בביצועו.
בבחירות בספטמבר 2019 שר בקליפ הסליחות "יה שמע אביוניך" המדובר של תנועת ש"ס במקביל בקליפ "צדיק גוזר - והקדוש ברוך הוא מקיים" של תנועת יהדות התורה..
חיים אישיים
כהן נשוי וגר בבני ברק.
אחיו, חיים כהן היה נהגו של הרב יוסף שלום אלישיב והיום הוא חבר מועצת העיר ירושלים מטעם תנועת ש"ס. אחיו יהודה כהן, היה סוכן שב"כ מטעם המחלקה היהודית, והיה פעיל בחשיפת מחתרת בת עין. נרצח ביריות בידי כנופיה מקסיקנית המקושרת לקרטל סמים.
How Can I Keep from Singing?
(מוכר כ-My Life Flows On in Endless Song) הוא שיר עם אמריקאי שנוצר במקור כמזמור נוצרי על ידי השר הבפטיסטי האמריקאי רוברט וודסוורת' לורי. השיר מצוטט ומוזכר לעיתים קרובות, אם כי בטעות, כפזמון קוואקרי או שייקר מסורתי. הלחן והטקסט המקורי שלו מופיעים בכמה מזמורים ואוספי שירים, הן בצורתם המקורית והן בצורה מתוקנת שמשמיטה את רוב התוכן הנוצרי המפורש ומכילה תוספת מחודשת.
מחבר ומילים
הפרסום הידוע הראשון של מילות השיר אירע ב-27 באוגוסט 1868 בThe New York Observer, בשם "Always Rejoicing". הקרדיט ניתן לפאולין טי. הטקסט כלל:
גרסתה של אניה
הוקלט מחדש בשנת 1990, על ידי הזמרת-יוצרת והמוזיקאית האירית אניה, עבור אלבום האולפן השלישי שלה, Shepherd Moons. השיר יצא לאור שנה לאחר שהוקלט, על ידי חברת התקליטים האחים וורנר, כסינגל השני מתוך, Shepherd Moons. הוא הופץ על גבי תקליט 12 אינץ'.
השיר זכה להצלחה במצעדי השירים והגיע למקום ה-32 במצעד הסינגלים הבריטי.
תביעה משפטית
אניה וחברת התקליטים שלה נתבעו על הפרת זכויות יוצרים על ידי סנגה מיוזיק בע"מ על הקלטת השיר מכיוון שהיא כינתה אותו בטעות כ"מזמור שייקר מסורתי", ובכך הניחה שהוא נחלת הכלל. לאחר דיונים ושינויים מסוימים, הוחלט כי אניה לא תצטרך לשלם תמלוגים עליו, תוך תיקון הדברים שהיו צריכים לתקן.
גרסאות נוספות
במרוצת השנים הקליטו את השיר עשרות אמנים ואמניות, כדוגמת:
בואה (זמרת)
בואה (בקוריאנית: 권 보아, באנגלית: Kwon Bo-ah; נולדה ב–5 בנובמבר 1986) היא זמרת-יוצרת, רקדנית ושחקנית דרום-קוריאנית ששרה בקוריאנית, יפנית, מנדרינית ואנגלית. היא התחילה את הקריירה המוזיקלית שלה בקוריאה בשנת 2000 עם האלבום ID;Peace B בשיר בעל אותו שם, בגיל 13. את האלבום הזה הוציאה תחת החברה SM Entertainment, ולאחריו התחילה קריירה ביפן תחת החברה Avex Trax. אלבומה היפני הראשון נקרא LISTEN TO MY HEART. הוא הגיע למקום הראשון בטבלת ה"אוריקון" (Oricon). מאז, היא המשיכה להגיע למקומות גבוהים בטבלאות שונות ואף זכתה בכמה פרסים שונים.
2000-2002: תחילת הקריירה
בגיל 11, ליוותה את אחיה הגדול למבחני בד של חברת התקליטים SM Entertainment. למרות שאחיה הוא שנבחן, ציידי כישרונות שמו לב לבואה והציעו לה חוזה. בתחילה, הוריה התנגדו לכך שתעזוב את בית הספר על מנת לשיר, אבל אחיה הגדול עזר ושכנע אותם להסכים. בואה עברה שנתיים של הכשרה, שכללו לימודי פיתוח קול, ריקוד ויפנית. בגיל 13 היא הוציאה לאור את האלבום הראשון שלה, ID; Peace B בקוריאה הדרומית, ב-25 באוגוסט 2000. האלבום אמנם הצליח, אך במתינות. הוא הגיע למקום ה-10 בטבלאות של קוריאה הדרומית, ומכר כ-156,000 עותקים. בינתיים, חברת התקליטים SM Entertainment הגיעה להסכמים עם חברת התקליטים היפנית Avex Trax, להעביר את הקריירה שלה גם ליפן. מוקדם בשנת 2001, בואה הוציאה לאור מיני-אלבום קוריאני בשם Don't Start Now, שמכר כ-90,000 עותקים. אחרי יציאתו, היא לקחה הפסקה קצרה ממוזיקה קוריאנית כדי להתמקד בשוק היפני, ובמקביל עבדה על היפנית שלה.
ב-2001 היא גם הוציאה לאור את הגרסה היפנית לשיר ID; Peace B, כחד-שיר. החד-שיר הגיע למקום ה-20 בטבלת האוריקון היפנית, ואחריו שוחררו Amazing Kiss, Kimochi wa Tsutawaru ו-Listen to My Heart. האחרון נעשה החד-שיר הראשון של בואה שהגיע לאחד מחמשת המקומות הראשונים בטבלת אוריקון. לאחר ההתקפות ב-11 בספטמבר 2001, בואה הקליטה את החד-שיר The Meaning of Peace עם הזמרת היפנית קודה קומי למטרות צדקה, כחלק מפרויקט "Song+Nation" של Avex Trax לאותה מטרה.
2003-2005: הצלחה בפרסומות ושינוי תדמית
לאחר מכן הוציאה את החד-שיר השביעי, Valenti. האלבום בעל אותו שם הפך לאחד מחמשת האלבומים המצליחים ביותר של בואה והגיע למקום השני בטבלת האוריקון. בואה הוציאה לאור אחרי כן עוד שני חד-שירים, Kiseki/No.1 ו-Jewel Song/Bwside You:Boku wo Yobu Koe, שהגיעו שניהם למקום השלישי באותה טבלה. בסוף 2002, בואה הוציאה את האלבום הקוריאני השלישי שלה, Miracle. האלבום היפני השני של בואה, Valenti, יצאה לאור בתחילת 2003 ומכר מעל ל-1,249,000 עותקים. כתמיכה לאלבום, בואה יצאה לסיבוב ההופעות החיות הראשון שלה ביפן, 1st Live Tour Valenti. מאוחר יותר באותה שנה, בואה הוציאה לאור עוד שני אלבומים קוריאניים, Atlantis Princess ומיני-אלבום בשם Shine We Are. האלבום Atlantis Princess הגיע לשיא של אחד מהמקומות החמישיים בטבלאות המכירות הקוריאניות עם כ-345,000 יחידות שנמכרו. Shine We Are מכר כ-58,000 עותקים והגיע למקום ה-52 באותן טבלאות. האלבום היפני השלישי שלה מ-2004, Love and Honesty היווה שינוי כיוון מוזיקלי: הוא כלל שיר רוק-דאנס, Rock With You, ו-R&B קצת יותר כבד. האלבום הגיע לראש טבלת האוריקון ונשאר שם שבועיים, והפך ל-"triple platinum" מוסמך על ידי RIAJ. ב-2005 יצא לאור אלבום האוסף השני שלה,Best of Soul, שכלל שירים מצליחים מאלבומים שונים מהעבר. הוא, לעומת Love and Honesty, מכר מיליון עותקים, והפך את בואה לזמרת הלא-יפנית הראשונה שהגיעה ביפן למכירת מיליון עותקים של אלבום. כתמיכה לאלבום, בואה יצאה לסיבוב ההופעות החי השני שלה, Live Concert Tour 2004: Love & Honesty. בואה שינתה את התדמית שלה באלבום הקוריאני הרביעי שלה, My Name. היא עזבה את הסגנון ה"חמוד" וה"צעיר" שהיה לה בשנים קודמות, והציגה את עצמה כנערה סקסית וחושנית. האלבום היווה פריצה בשוק הסיני וכלל שני שירים בסינית מנדרינית. המכירות של האלבומים הקוריאניים של בואה החלו להצטמצם, והאלבום מכר כ-191,000 עותקים והגיע למקום ה-11 בין האלבומים הנמכרים ביותר באותה שנה. האלבום הקוריאני החמישי שלה, Girls on Top מ-2005, המשיך באותה תדמית חדשה. האלבום הציג את בואה כנערה יותר בוגרת ובעלת ביטחון עצמי, והיווה קריאת תיגר על שוביניזם. המראה הבוהמי של תמונת העטיפה ייצג "חופש ועומק", בעוד הקליפים והתמונות של האלבום הראו את בואה בבגד קוריאני מסורתי בשם האנבוק, והכניס את תדמית האישה הקוריאנית לתוך המוזיקה שלה. האלבום הזה המשיך גם הוא את הכניסה שלה לשוק הסיני, וכלל שירים בסינית מנדרינית. האלבום הזה מכר עוד פחות מקודמו, והגיע למקום ה-14 בין האלבומים נמכרים ביותר עם 113,000 מכירות.
2003: VALENTI, Atlantis Princess, ו - !Shine We Are
לאורך השנה, בואה הוציאה שלושה סינגלים ביפן. "Shine We Are! / Earthsong" יצא במאי והגיע למקום השני. באוקטובר, "DOUBLE" והגיע למקום השני במצעד האוריקון. בדצמבר יצא הסינגל "Rock With You" וזכה למקום החמישי במצעד האוריקון.
ב-3 במאי, בואה הוציאה את אלבום הסטודיו הקוריאני "Atlantis Princess". הוא מכר 344,000 עותקים בקוריאה הדרומית והיה במקום הראשון. "Atlantis Princess" היה נפוץ בכל קוריאה וקיבל פרס. בדצמבר בואה הוציאה לאור בקוריאה את המיני-אלבום השלישי שלה "!Shine We Are" שהיה אלבום האוסף השני עם הלהיטים היפנים שלה. הוא מכר רק 80,000 עותקים.
2004-2005: LOVE & HONESTY, My Name, ו-Girls On Top
ב-15 בינואר 2004, בואה הוציאה לאור את אלבום הסטודיו השלישי היפני, "LOVE & HONESTY". האלבום הגיע למצעד האוריקון במקום הראשון ועבר את ה 650,000 עותקים ביפן ו-800,000 בעולם.
לאחר שהאלבום יצא, הסינגל "Be the one" הוצא לקידומו. הסינגל היה במקום ה-15 במצעד האוריקון. לאחר האלבום וההופעה החיה, בואה הוציאה את הסינגלים, "QUINCY / Kono Yo no Shirushi" ו-Meri Kuri. ביפן צפו שהשחרורים של הסינגלים היו לאלבום הסטודיו הרביעי שלה, אך במקומו יצא "BEST OF SOUL", אוסף של כל השירים מהסינגלים הכולל שיר בונוס.
ב-11 ביוני 2004, בואה הוציאה את אלבום הסטודיו הקוריאני הרביעי, "My Name", שעבר את ה-365,000 עותקים וקיבל הרבה פרסים. הקידום של הווידאו קליפ של "My Name" הופיע מאוחר יותר מכיוון שהוא היה הקליפ הראשון שהופיע ב-"MTV K"
2006-2007: (OUTGROW, MADE IN TWENTY (20, ו-AnyBand
בואה הוציאה את הסינגל ה-1, "Everlasting" בינואר 2006 בפקודה לקידום האלבום "OUTGROW". האלבום יצא לאור ב-15 בינואר והיה במקום הראשון. כבר בשבוע הראשון ליציאתו הוא נמכר ב-220,000 עותקים, והפך לאלבום שמכר הכי פחות. בעולם, האלבום מכר 643,000 עותקים.
בואה רצתה לחזור לעבוד ובאפריל שוחרר הסינגל "Nanairo no Ashita ~brand new beat~ / Your Color" שהגיע למקום השלישי. בהמשך לקידום האלבום החמישי, היא הוציאה את הסינגלים "KEY OF HEART / DOTCH" ו -"Winter Love".
בספטמבר 2006, בואה הוציאה לאור בקוריאה את הסינגל הדיגיטלי הראשון שלה, הגרסה הקוריאנית ל-"KEY OF HEART".
ב-12 בינואר 2007, אלבום הסטודיו היפני החמישי של בואה, (MADE IN TWENTY(20 הודלף לאינטרנט וב-17 בינואר 2007, הוא הופץ לחנויות. אף על פי שהאלבום קיבל את המקום ה-1 במצעד האוריקון, הוא מכר בשבוע הראשון רק 182,009 עותקים והפך במהרה לאלבום שמכר הכי פחות בקריירה שלה.
בואה רצתה לעבוד בשביל קידום אלבום הסטודיו השישי היפני שלה. הסינגלים "Sweet Impact", "LOVE LETTER" ו-"LOSE YOUR MIND" יצאו במהלך 2007. היא חזרה לקוריאה בסוף 2007 בהזמנה להיות חלק מ-Anyband. הסינגל הראשון שלהם הופץ וכלל שני שירים.
2008: THE FACE והקריירה בארצות הברית
ב-2 בספטמבר 2008 חברת התקליטים של בואה, SM Entertainment הכריזה שהיא תתחיל קריירת מוזיקה בארצות הברית, תחת חברת האחות החדשה שלהם הנקראת SM Entertainment USA. סינגל הבכורה שלה הנקרא "Eat You Up". הסינגל הדיגיטלי שלו יצא ב-21 באוקטובר והסינגל יצא לחנויות ב-11 בנובמבר.
ויקטוריה מליטה, נסיכת אדינבורו וסקסה-קובורג-גותה
ויקטוריה מליטה, נסיכת אדינבורו וסקסה-קובורג-גותה (Princess Victoria Melita of Saxe-Coburg and Gotha, 25 בנובמבר 1876 - 2 במרץ 1936) הייתה בתו של הנסיך אלפרד, דוכס אדינבורו וסקסה-קובורג-גותה, בנה השני של המלכה ויקטוריה, ורעייתו מריה אלכסנדרובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה. בשנת 1894 היא נישאה לבן דודה ארנסט לודוויג, הדוכס הגדול של הסן, אולם הנישואים היו כושלים והזוג התגרש בשנת 1901, דבר שגרם לסקנדל בין משפחות המלוכה האירופאיות. לאחר מספר שנים נישאה הנסיכה לאהוב ליבה מזה שנים, בן דודה קיריל ולדימירוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה, שיכריז על עצמו כקיסר רוסיה לאחר המהפכה הרוסית.
ילדות
הנסיכה ויקטוריה נולדה ב-25 בנובמבר 1876 בארמון סנט אנטון שבמלטה, ולכן ניתן לה שמה השני, מליטה. היא הייתה ילדתם השלישית ובתם השנייה של אלפרד, דוכס אדינבורו, בנם של המלכה ויקטוריה והנסיך אלברט, ורעייתו מריה אלכסנדרובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה, בתם של אלכסנדר השני ומריה, נסיכת הסן. אביה של ויקטוריה היה קצין בכיר בצי הבריטי ושירת במלטה באותה התקופה, אולם המשפחה שבה לבריטניה כשויקטוריה הייתה עדיין תינוקת והיא בילתה את ילדותה באחוזתם בקנט וכן בביתם שבלונדון, בית קלרנס.
בשנת 1886, כשויקטוריה הייתה בת 9, מונה אביה האדמירל כמפקד הצי הים-תיכוני והמשפחה שבה למלטה. מכיוון שאלפרד היה יורש העצר לדוכסות סקסה-קובורג-גותה המשפחה בילתה גם חלק מזמנה בעיר קובורג שבגרמניה ובשנת 1889 עברה לשם לצמיתות. אמהּ של ויקטוריה, שנולדה לאם גרמנייה, שמחה לגדל את ילדיה בתרבות הגרמנית ואף המירה את דתם לדת הלותרנית, למרות שגדלו כאנגליקנים.
נישואים ראשונים
כילדה ויקטוריה נחשבה לביישנית, רצינית ורגישה, וכן למוכשרת בציור ורישום. היא הייתה קרובה ביותר לאחותה מארי, שהייתה גדולה ממנה בשנה, והשתיים יישארו קרובות כל חייהן. בשנת 1891 נסעה ויקטוריה עם אמה לרוסיה ללווייתה של דודתה אלכסנדרה גאורגייבנה, שם פגשה לראשונה את בן דודה מצד אמה קיריל ולדימירוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה. ויקטוריה וקיריל בני ה-15 התאהבו באופן מיידי אך לא הורשו להנשא לאור האיסור בדת הפרבוסלבית לנישואים בין בני דודים מדרגה ראשונה.
לאחר נישואיה של אחותה הגדולה מארי לפרדיננד, נסיך הוהנצולרן-זיגמרינגן, לעתיד פרדיננד הראשון, מלך רומניה, החל החיפוש אחר בעל מתאים לנסיכה ויקטוריה. במהלך ביקור אצל סבתהּ המלכה ויקטוריה בטירת בלמורל פגשה ויקטוריה את בן דודה מצד אביה ארנסט לודוויג, יורש העצר לדוכסות הגדולה של הסן. המלכה ראתה כי השניים הסתדרו היטב יחדיו, חלקו תחומי עניין דומים ואף חלקו את אותו תאריך יום הולדת, ועודדה את הזוג להנשא, למרות התנגדותיהם.
לבסוף נכנעו ויקטוריה וארנסט ללחצים מצד משפחותיהם ונישאו בקובורג ב-9 באפריל 1894. משתתפי החתונה כללו נציגים מכל משפחות האצולה האירופאיות הגדולות, ובמהלך הטקס גם הוכרזו אירוסיה של אחותו הקטנה של החתן, אלכסנדרה, לצאר לעתיד ניקולאי השני. הזוג הוליד בת אחת, אליזבת. הנישואים בין השניים לא היו מאושרים; ויקטוריה התמרמרה על כך שבעלה העניק את מלוא תשומת לבו לבתם, אותה העריץ, בעוד שארנסט כעס על רעייתו שלא מילאה את חובותיה כדוכסית. למרות זאת הזוג נודע כמארחים מעולים וביתם בדרמשטאדט היה מוקד בלתי רשמי לאנשי אצולה צעירים, וכן לאמנים ואינטלקטואלים רבים.
גירושים
בשנת 1896 נסעה ויקטוריה לרוסיה לרגל הכתרתו של הצאר ניקולאי השני. הדוכסית פגשה שם שוב את בן דודה קיריל, והרגשות הישנים ביניהם צפו שוב, עובדה שלא תרמה לנישואיה המתפוררים. בנוסף טענה ויקטוריה בפני משפחתה כי ארנסט היה למעשה הומוסקסואל ונהג להיכנס למיטה עם משרתיהם. המלכה ויקטוריה, ששמעה על הקשיים בנישואים בין שני נכדיה, לא הסכימה להתיר להם להתגרש בשל בתם, אליזבת. לאחר מותה של המלכה ויקטוריה בינואר 1901 בני הזוג היו חופשיים לבקש גירושין ובית המשפט העליון של הסן העניק להם גט בסוף אותה השנה. גירושיהם של הדוכסים הגדולים של הסן גרם לסקנדל בין משפחות האצולה באירופה.
נישואים שניים
לאחר גירושיה של ויקטוריה היא שמרה על יחסיה הקרובים עם קיריל, אולם הוריו הזהירו אותו שלא לחזר אחריה. בשנת 1904 פרצה מלחמת רוסיה–יפן וקיריל, שהיה קצין בכיר בצי הקיסרי, נסע לחזית שם נפצע ממוקש יפני. פציעתו חיזקה את נחישותו להנשא לאהובתו והוא נסע לקובורג כדי להיות איתה. הזוג נישא לבסוף בגרמניה ב-8 באוקטובר 1905, 14 שנים לאחר שנפגשו לראשונה, בטקס צנוע שכלל את אמה של ויקטוריה ואת אחותה ביאטריס.
כשהצאר ניקולאי השני שמע על הנישואים שהתרחשו ללא אישורו הוא ביטל לקיריל את כל תאריו וקצבותיו וסילק אותו מהצי הרוסי. הצארינה נחרדה מהחדשות והודיעה כי לא תקבל את ויקטוריה וקיריל לביתה לעולם. הזוג עבר להתגורר בפריז וחי מכספים שניתנו להם על ידי הוריהם. בשנת 1907 החליטה ויקטוריה, לשמחתם של בעלה ואמה, להמיר את דתה לדת הרוסית הפרבוסלבית. באותה שנה נולדה בתם הבכורה, מריה, ובשנת 1909 נולדה בתם השנייה, קירה.
ניקולאי השני נאלץ להשיב לקיריל את כל תאריו בשנת 1908 לאחר שמספר מקרי מוות בין בני שושלת רומנוב הפך אותו לשלישי בתור לרשת את הקיסרות. קיריל ומשפחתו שבו לרוסיה וויקטוריה קיבלה את התואר ויקטוריה פיודורובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה, כיאה לרעייה של בית משפחת המלוכה. ויקטוריה נהנתה מחיי החברה בסנקט פטרבורג ואירחה את צמרת האצולה הרוסית בבתיה השונים, אותם עיצבה בעצמה. למרות שהייתה בת דודתו של הצאר מצד אמה, ובת דודתה של הצארינה מצד אביה, היחסים בין שני הזוגות לא התחממו. ויקטוריה, בעלה ובנותיהם היו קרובים ומאושרים ונהגו לטייל ברחבי אירופה. המשפחה בילתה את הקיץ של שנת 1914 על סירתם במפרץ פינלנד ושהו בריגה כשפרצה מלחמת העולם הראשונה. במהלך המלחמה שימשה ויקטוריה כאחות בצלב האדום ואף שהתה בחזית ליד ורשה.
מהפכה וגלות
במרץ 1917, כאשר המהפכה הרוסית התפשטה ברחבי רוסיה, גילתה ויקטוריה בת ה-40 כי היא שוב בהריון. לאחר ויתורו של הצאר על כס המלוכה הוביל קיריל את יחידתו ונשבע אמונים לדומה, מעשה שנחשב כבגידה בעיני קרוביו. ויקטוריה תמכה בבעלה ואף גילתה אהדה כלפי העם ברצונם לרפורמות. עם נפילתה הסופית של המונרכיה נאלץ קיריל לפרוש מתפקידו הצבאי, אולם אנשיו נשארו נאמנים והמשיכו לשמור על בית משפחתו. עם זאת דאגו בני הזוג לביטחונם האישי והחליטו כי הגיע הזמן לעזוב את רוסיה. ביוני 1917 נסעה המשפחה לפינלנד, ולמרות שלא הורשו לקחת את רכושם עמם הם הצליחו להבריח מספר תכשיטים יקרי ערך. באוגוסט 1917 ילדה ויקטוריה בפינלנד את בנה היחיד, ולדימיר, שיהפוך בעתיד לראש שושלת רומנוב. המשפחה נשארה בפינלנד מתוך תקווה שהצבא הלבן יגבר על הבולשביקים, אולם לאחר מספר חודשים החל לאזול הכסף עד שוויקטוריה הייתה צריכה להתחנן בפני בת דודתה מרגרט, נסיכת הכתר של שוודיה, שתשלח לה אוכל לתינוק. לאחר שלוש שנים תחת תנאים דחוקים עזבו ויקטוריה, קיריל וילדיהם את פינלנד לטובת ציריך, שם הצטרפה אליהם אמה של ויקטוריה. לאחר מותה של האם מריה אלכסנדרובנה ירשה ויקטוריה את אחוזותיה בניס ובקובורג. במהלך שהותם בגרמניה התקרבו ויקטוריה וקיריל למפלגה הנאצית, בעיקר בשל עמדותיהם האנטי-קומוניסטיות.
מותה
בפברואר 1936, לאחר שנכחה בטקס ההטבלה של נכדתה החמישית בגרמניה, עברה ויקטוריה אירוע שבץ. קרובי משפחתה, כולל אחותה מארי מלכת רומניה, הגיעו לשהות ליד מיטת חוליה, אולם היא נפטרה ב-1 במרץ בגיל 59. הנסיכה נקברה במאוזוליאום המשפחתי בקובורג, אולם שרידיה הוצאו מקברם והועברו למבצר פטרופבלובסקיה שבסנט פטרבורג, יחד עם שרידיו של בעלה קיריל שמת שנתיים אחריה. לאחר מותה נישאה בתה קירה ללואי פרדיננד, נסיך פרוסיה, נכדו של הקיסר הגרמני וילהלם השני.
קווין ססמן
קווין ססמן (באנגלית: Kevin Sussman; נולד ב-4 בדצמבר 1970) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה יהודי-אמריקאי, הידוע בין השאר בעקבות גילום הדמות וולטר בסדרה "בטי המכוערת" ובזכות הופעתו בתור סטיוארט בלום בסדרה "המפץ הגדול".
ביוגרפיה
ססמן נולד וגדל בסטטן איילנד למשפחה יהודית בעלת 4 ילדים. סיים את לימודי בתיכון ניו דורף. לאחר מכן למד בקולג' של סטטן איילנד במשך שנה אחת ולאחר מכן העביר את לימודיו בהאקדמיה האמריקאית לאמנויות הדרמה במנהטן. מאוחר יותר למד אצל המורה למשחק אוטה האגן במשך ארבע שנים.
קריירה
ססמן התחיל לשחק בפרסומות, כששיחק גיקים או חנונים במהלך בועת הדוט-קום עבור תאגידים כמו פדקס.
בשנת 1996 ביצע הופעת אורח בסדרה "חוק וסדר" בתור ג'ו. בשנת 1999, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בסרטו של בארי לוינסון "ליברטי הייטס" בתור אלן ג'וזף צוקרמן.
בשנת 2000 שיחק בדרמה הקומית "כמעט מפורסמים" של הבמאי קמרון קרואו; שקיבל ארבע מועמדויות לפרס האוסקר. שנה לאחר מכן, בשנת 2001 שיחק בסרט המדע-בדיוני "אינטליגנציה מלאכותית" שביים והפיק סטיבן ספילברג על פי רעיון של הבמאי סטנלי קובריק; הסרט צבר שלוש מועמדויות לפרס האוסקר באותה שנה.
בשנת 2009 הצטרף לקאסט העונה השנייה של סדרת הסיטקום "המפץ הגדול" ברשת CBS, שם גילם את דמותו של סטיוארט בלום; בעוד ססמן גילם דמות משנית, דמותו קודמה מהעונה השישית כחלק מקאסט השחקנים הראשי. את דמות זו גילם עד לסיום הסדרה במאי 2019.
תא העיתונאיות
"תא העיתונאיות", הוא התארגנות של נשים מענף התקשורת בישראל. התא החל את דרכו ביוני 2012 ו"החל בסדרת פגישות עם ראשי התקשורת בישראל במטרה לקדם סוגיות בוערות בתקשורת שעל סדר יומו של התא כמו: שוויון מגדרי, סביבת עבודה מכבדת נקייה מהטרדות מיניות, סיקור מכבד, ייצוג נשים על המסך וסיקור בראייה מגדרית". בין מקימות וחברות התא העיתונאיות נמנות לינוי בר גפן, ענת סרגוסטי, הדס שטייף, אריאנה מלמד, ורד כהן ברזילי וטל שניידר.
בינואר 2014, תא העיתונאיות נבחר על ידי מגזין פירמה של גלובס למקום 5 מתוך 100 המשפיעים בתקשורת. באותה שנה ערך תא העיתונאיות בשיתוף עם איגוד מרכזי הסיוע והמכון הישראלי לדמוקרטיה "מסמך עקרונות לסיקור מקרי תקיפה מינית" שצורף אל הקוד האתי להצגת עבירות תקיפה מינית בתקשורת. באוקטובר 2014 הוענק לראשונה "אות תא העיתונאיות" לעיתונאים ועיתונאיות שתרמו בשנה החולפת לייצוג של נשים בתקשורת.
ג'ואן, רוזנת קנט
ג'ואן, רוזנת קנט (באנגלית: Joan, Countess of Kent; 29 בספטמבר 1328 - 7 באוגוסט 1385) אשר נודעה גם בשם "העלמה היפה מקנט" (The Fair Maid of Kent) הייתה הראשונה שנשאה את התואר נסיכת ויילס. אשת אדוארד, הנסיך השחור.
ילדותה
ג'ואן הייתה בתו של אדמונד מוודסטוק, הרוזן הראשון מקנט ושל מרגרט וייק, הבארונית השלישית מוייק. סבה (מצד אביה) היה המלך אדוארד הראשון, וסבתה (מצד אביה) הייתה המלכה הרעיה מרגריט מצרפת.
ארכיפלג וגה
ארכיפלג וגה (בנורווגית: Vegaøyan) בנורווגיה, כולל כ-6,500 איים בים הנורווגי שבצפון-מזרח האוקיינוס האטלנטי, מול חופי מחוז נורדלנד שבנורווגיה, מעט דרומית לחוג הארקטי. אלפי האיים, חלקם אינם אלא סלע חשוף, סובבים אי מרכזי, האי וגה, שמיושב בקביעות מאז תקופת האבן. בשל התרבות שהתפתחה בו עם השנים, הכריז אונסק"ו על הארכיפלג כולו כאתר מורשת עולמית בשנת 2004.
ג'ואן, רוזנת קנט
ילדותה
אביה היה אח למחצה של המלך אדוארד השני, ותמך בו בעת המאבק בינו לבין אשתו איזבלה מצרפת ומאהבה רוג'ר מורטימר, הרוזן הראשון ממארץ'. לאחר הדחתו של אדוארד השני והוצאתו להורג, הוצא גם אדמונד מוודסטוק להורג, וג'ואן ואימה הושמו במעצר בית.
ארכיפלג וגה
מקור שמו של האי וגה, שנתן את שמו לארכיפלג כולו, הוא במילה Veiga (או Vegø), שפירושה "נוזל" או "זורם".
ג'ואן, רוזנת קנט
ילדותה
המלך אדוארד השלישי לקח תחת חסותו את האלמנה וארבעת ילדיה, והוא ורעייתו, המלכה פיליפה דאגו לילדים ובהם לג'ואן, אשר גדלה בחצר המלוכה, ושם התחברה עם בן דודה אדוארד, הנסיך השחור.
ארכיפלג וגה
גאוגרפיה
שטחם הכולל של האיים כ-161 קמ"ר. האי וגה מרוחק כ-10 ק"מ מנורווגיה גופא. שטחו של השטח המוכרז כאתר מורשת עולמית כולל כ-69 קמ"ר, ועוד שטח ימי של 1,037 קמ"ר.
ג'ואן, רוזנת קנט
נישואיה
בהיותה בת 12, בשנת 1340 התחתנה ג'ואן בסתר עם תומאס הולנד, הרוזן הראשון מקנט, מבלי קבלת אישור המלך לנישואים אלה (כנדרש באותה עת). מספר חודשים לאחר מכן, בעת שהולנד שהה מחוץ לאנגליה במסעי הצלב, הכריחה אותה משפחתה להתחתן עם ויליאם מונטצ'וט, הרוזן השני מסלסבורי. ג'ואן חששה להודות בנישואיה הקודמים, שכן גילויים יכול היה להביא להוצאתו להורג של תומאס באשמת בגידה.
עם שובו של תומאס הולנד ממסעי הצלב, גילה שאשתו התחתנה עם אחר. תומאס פנה לאפיפיור ודרש שאשתו תושב אליו. שויליאם רוזן סלסבורי גילה שאשתו הייתה נשואה לאחר, כלא אותה בביתו. בשנת 1349 ביטל האפיפיור את נישואיה של ג'ואן לוויליאם, והורה לה לשוב לתומאס הולנד, עמו התגוררה עד מותו של הולנד בשנת 1360. לג'ואן ולהולנד נולדו ארבעה ילדים שנותרו בחיים: אדמונד, שנולד ב-1354, נפטר זמן קצר לאחר לידתו.
ארכיפלג וגה
גאוגרפיה
באיים שלושה הרים בעלי צורה משוננת, שניים מהם באי וגה, והשלישי באי סולה. גובהו של ההר הגבוה ביותר, גולווגספלט (Gullvågsfellet), הוא 737 מ' מעל פני הים. ההר היה חשוף גם בתקופת הקרח.
עולם החי
הארכיפלג מהווה בית גידול ל-110 מיני עופות, ובהם אדריות שחורות-כיפה, קורמורנים, אווזים אפורים וברנטות לבנות לחיים. היונקים החיים בווגה כוללים, בין היתר, כלבי ים אפורים, נברני מים ולוטרות.
ג'ואן, רוזנת קנט
נישואיה
לכל אורך נישואיה המשיך אדוארד, הנסיך השחור לנצור את אהבתו לג'ואן. עדויות לכך ניתן למצוא במתנות שונות שהביא לה במהלך השנים. משפחתו של אדוארד ראתה בעין קשה את הקשר - לאור נישואיה השנויים במחלוקת של ג'ואן, ובשל קרבת המשפחה בינה לבין אדוארד.
ארכיפלג וגה
היסטוריה
ממצאים ארכאולוגיים מעידים על נוכחות של דייגים בווגה במהלך התקופה המזוליתית. התיישבות הקבע החלה בכמה מהאיים בסביבות שנת 500, ובאי וגה עצמו בסביבות שנת 1000. האיים היו אז בבעלותם של בעלי אחוזות עשירים, ששלחו אליהם איכרים, שעסקו בליקוט פלומות של אדריות שחורות-כיפה. נקבותיהם של עופות אלה משילות את פלומת החזה שלהן לשם ריפוד הקנים, ובני האדם השתמשו בהן במשך השנים לשם מילוי כריות וריפוד כלי מיטה אחרים. עם הזמן התפתחו באיים גם דיג וציד כלבי ים.
ג'ואן, רוזנת קנט
נישואיה
בשנת 1361 נישאו ג'ואן ואדוארד בנישואי סתר, ולבקשת המלך התיר האפיפיור לבני הזוג להינשא באופן חוקי. טקס הנישואים הרשמי נערך ב-10 באוקטובר 1361 בטירת וינדזור בנוכחות המלך והמלכה. סימון איסליפ הארכיבישוף מקנטרברי ערך את הטקס.
ארכיפלג וגה
היסטוריה
מ-1560 ואילך, נדרשו כל הסחורות מצפון נורווגיה לעבור דרך ברגן, מה שיצר תלות של הדייגים המקומיים בסוחרים. בתקופה זו החלה דעיכה בפעילות באיים, שנבעה גם מהמלחמה הצפונית הגדולה ומגילויים של אזורי דיג חדשים בצפון אמריקה. לאחר סיום המלחמה (1720-1721) שבה האימפריה הרוסית לסחור עם נורדלנד, וענפי החקלאות והדיג התאוששו. ב-1813 בוטלו מגבלות הסחר, והתלות בברגן הסתיימה.
ג'ואן, רוזנת קנט
נישואיה
בשנת 1362 הוכתר הנסיך השחור כנסיך אקוויטן (שהייתה אז בשליטת אנגליה מאז נישואי הנרי השני ואלינור מאקווייטן), ואדוארד וג'ואן עבור לבורדו, בירת הנסיכות, בה התגוררו עד שנת 1371. בצרפת נולדו לזוג שני בנים:
ארכיפלג וגה
היסטוריה
בסוף המאה ה-19 החל תהליך של הגירה שלילית, אם לנורווגיה גופא ואם לאמריקה. בשנות ה-50 החלה ממשלת נורווגיה לעודד הגירה זו באמצעות סגירת בתי ספר ושירותי תחבורה ימית באיים מחד גיסא, ותמריצים כלכליים למתיישבים ביבשה מאידך גיסא. חרף מאמצי השלטונות, נותרו באיים תושבים מעטים. בסוף המאה ה-20 החלו תושבים חדשים להגיע לאיים, הפעם בעידודה של הממשלה, אך מאזן ההגירה נותר שלילי.
ג'ואן, רוזנת קנט
נישואיה
בשנת 1371 נאלץ הנסיך השחור לשוב לאנגליה, לאחר שלא יכול היה לשלם לחייליו עקב קשיים כלכליים. בשובו לאנגליה, בשנת 1372 ניסה אדוארד לשוב ולהגן על אזורי שליטתו בצרפת, אולם בשל בריאותו הרופפת נפטר ב-7 ביוני 1376 בארמון וסטמינסטר, וריצ'רד השני הפך ליורש העצר של המלך אדוארד השלישי.
ארכיפלג וגה
היסטוריה
נכון לשנת 2004, מתגוררים בארכיפלג 1,380 תושבים (לעומת 1,480 ב-1994). במהלך השנים רק 56 מהאיים היו מיושבים, בחלקם היה בית אחד בלבד.
ג'ואן, רוזנת קנט
נישואיה
ג'ואן נותרה בעלת השפעה רבה, והשפיע על החלטות רבות של המלך. ג'ואן אף זכתה בפופולריות רבה בקרב העם, כך לדוגמה בשובה ללונדון לאחר עלייה לרגל לקתדרלת קנטרברי בשנת 1381, בתקופת מרד העניים האנגלי, כאשר עצרו המורדים את כרכרתה לא פגעו בה אלא הריעו לה ושחררו אותה לדרכה, תוך שהם מלווים אותה להגנתה.
ארכיפלג וגה
שימור
מאז 1905, 238 אתרים ארכאולוגיים ברחבי הארכיפלג מוגנים מכוח חוק המורשת ההיסטורית. לפי הערכות, מספר רב יותר של אתרים שטרם התגלו מצויים ברחבי הארכיפלג. ב-1978 הורחבה תחולתו של חוק המורשת ההיסטורית גם על כל המבנים שנבנו בין 1537 ל-1650. במינהל המורשת התרבותית של נורווגיה רשומים 711 מבנים שהוקמו עד 1900, אך 199 מהם הרוסים או לא שלמים.
בעקבות חקיקתו של חוק שמירת הטבע ב-1970, הוכרזו ברחבי הארכיפלג חמש שמורות טבע וארבע שמורות ציפורים, המשתרעות על פני כ-22% משטח האיים.
ג'ואן, רוזנת קנט
נישואיה
בשנת 1385 סר ג'ון הולנד, בנה של ג'ואן מנישואיה הראשונים בעת ששהה במסע מלחמה עם המלך כנגד ממלכת סקוטלנד, רב עם יו סטנפורד, הרוזן השני מסטנפורד והוציא אותו להורג. סטנפורד היה יקירה של המלכה אן מבוהמיה, המלכה הרעיה של ריצ'רד השני, וג'ון הולנד נמלט לכנסיית ג'ון הקדוש מבוורלי. ריצ'רד הורה על הוצאתו של הולנד להורג, אולם ג'ואן התחננה על חייו של בנה במשך ארבעה ימים. ביום החמישי (ב-7 באוגוסט 1385), נפטרה ג'ואן, וריצ'רד החליט לחוס על חייו של ג'ון הולנד.
ג'ואן נקברה בסטמפורד שבלינקולנשייר.
אזכורים תרבותיים
ג'ואן היא הגיבורה של שני רומנים שנכתבו אודותיה: "The Lady Royal" מאת מולי קוסטיין הייקרפט ו-"Sweet Passion's Pain" (שיצא לאור גם בשם: "נסיכת ויילס הראשונה") מאת קארן הארפר.
פרנקלין פירס
פרנקלין פירס (באנגלית: Franklin Pierce; 23 בנובמבר 1804 – 8 באוקטובר 1869) היה הנשיא ה-14 של ארצות הברית. כיהן מ-1853 עד 1857, כדמוקרט מהצפון, אף שטען שהתנועה לביטול העבדות היא סכנה לאיחוד המדינות. פעולותיו הגבירו את המתיחות בין הצפון לדרום והכינו את הקרקע לפרישת הדרום מהאיחוד ולמלחמת האזרחים האמריקאית.