cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
חלף עם הרוח (ספר)
עלילה
סקרלט מצליחה להגיע לאחוזת טארה בשלום, אך מוצאת שם את התוצאות הנוראות של המלחמה: אמה נפטרה במגפה, אביה איבד את צלילות דעתו ואחיותיה חולות. בנוסף, עזבו רוב העבדים את האחוזה מכוח השחרור שהושג עבורם במלחמה. סקרלט ובני משפחתה נרתמים לעבודה בשדות, והיא נשבעת בפני אלוהים שהיא ומשפחתה לא יעמדו יותר בפני חרפת רעב. יום אחד היא אף נאלצת להרוג חייל צפוני שפלש לאחוזתה, כדי להגן על משפחתה. הם מתאוששים בהדרגה, אבל אז נופלים עליהם מיסים חדשים, שלסקרלט אין הכסף לשלם אותם. היא שומעת שרט באטלר נמצא בבית סוהר באטלנטה ונוסעת אליו כדי שיתן לה את הכסף. האיש מסרב וסקרלט מצליחה להוציא את הכסף מארוסה של אחותה, פרנק קנדי, בעל מנסרה וסכום כסף שחסך. היא מעלילה על אחותה שמצאה אהבה אחרת והיא נישאת לפרנק, כדי לחלץ את האחוזה מהמשבר המאיים עליה.
סקרלט נכנסת לעסקי העץ של בעלה ומצליחה תוך זמן קצר להגדיל את העסקים בצורה משמעותית, גם אם לא ידידותית. לאורך כל התקופה הזו מאוהבת סקרלט באשלי ווילקס, ואף טורחת להזכיר לו זאת מדי פעם. כדי לשמור אותו לצדה היא מזעיקה אותו לעזרה בעסקיה, ואשלי נענה בעל כורחו לעזור לאישה שעשתה כה רבות עבור משפחתם. באחת הנסיעות של סקרלט בענייני עבודתה, היא הותקפה על ידי פורעי חוק וניצלה רק תודות לאחד העבדים המשוחררים שעבד אצלם באחוזה בזמנו. פרנק ואשלי משתפים פעולה עם הקו קלוקס קלאן ויוצאים לנקום את כבודה של סקרלט, אלא שהפעולה נכשלת, פרנק נהרג ואשלי נפצע. רט באטלר הוא זה שמצליח לשחרר את שאר החבורה מן המאסר הצפוי להם.
נחשול פירוקלסטי
Pyroclastic surge
חלף עם הרוח (ספר)
עלילה
בתקופת האבל על מותו של בעלה מגיע רט באטלר לבקר את סקרלט ומציע לה נישואים, לפני שהיא תינשא לגבר אחר. סקרלט המתוסכלת והשתויה קמעה - נענית בחיוב להצעה ותוך שנה הזוג נישא. הם חיים חיי מותרות, אבל אהבתה של סקרלט לאשלי לא חדלה להפריע לה לניהול חיי זוגיות תקינים בין השניים, והם עוברים לגור לחדרים נפרדים, כשבוני, בתם הצעירה של הזוג, ישנה לצדו של אביה המפנק אותה ודואג לה תדיר, ואף משתדל לטפח את שמה הטוב בקרב החברה השמרנית.
מלני עורכת מסיבת יום הולדת לאשלי. סקרלט ואשלי מעלים זכרונות מעברם המפואר, וכשסקרלט מתחילה לדמוע, אשלי אוחז אותה בחמלה בזרועותיו. השמועה יוצאת כבזק שהשניים מנהלים רומן, כאשר מלני דואגת להכחיש בתוקף את האפשרות הזו, ואילו רט באטלר עוזב את המסיבה כשהוא שתוי וזועם. סקרלט חוזרת הביתה ומוצאת שם את רט השיכור שמחליף איתה דיאלוג זועם על אשלי, ובסופו של דבר נושא אותה בזרועותיו לחדר השינה, ומבטיח לה שהלילה הזה יהיו רק שניים במיטתם, ללא כל אורח פולש. למחרת מתעוררת סקרלט בחיוך, אבל רט לקח את בוני ונסע איתה. סקרלט מתגעגעת אליו, אך כשהוא חוזר היא מתאכזבת שאיננו מנשק אותה והיא אומרת לו בזעם שהיא שוב בהריון. "אולי תצליחי להפיל" הוא אומר לה בציניות, כשהיא עומדת במעלה המדרגות. סקרלט המאוכזבת מנסה לדחוף אותו, אך הוא מתחמק והיא מתדרדרת במורד המדרגות.
סקרלט מאבדת את העובר וחולה קשות. במהלך מחלתה מתוודה רט בפני מלאני על אהבתו העזה וקנאתו הקשה לסקרלט. סקרלט פורשת לטארה כדי להחלים, ובחזרתה היא מוצאת בעל מיושב, לא שתוי ומנומס. הם מנסים לנהל אורח חיים תקין, אך הניסיון נידון לכישלון כשבוני נהרגת בתאונה תוך כדי רכיבה על פוני. רט ממאן להינחם, ולאחר שמלאני נפטרה הוא מודיע לסקרלט שהוא עוזב. סקרלט שהבינה שהוא הגבר שמיועד לה ולא אשלי הרכרוכי, מנסה לדבר על לבו ושואלת אותו בטרוניה: מה יהא עלי? תשובתו של רט באטלר הפכה לרפקליקה ידועה, גם אם לא מקובלת בתקופה שבה יצא הספר: “My dear, I don’t give a .”damn [בתרגום חופשי: יקירתי, זה ממש לא אכפת לי]. כדרכה, מתאוששת סקרלט כשהיא אומרת לעצמה את המשפט הידוע שלה: אחשוב על זה מחר. מחר יום חדש.
שם הספר
תחילה העניקה מיטשל לספרה את השם הזמני "מחר יום חדש", בדומה לשורה האחרונה בספר. בהגיעה לבחור את שמו הסופי של הספר, התלבטה בין כמה שמות אפשריים נוספים ולבסוף העניקה לספר את השם "חלף עם הרוח", שם שלקוח מהשורה הראשונה בשירו של ארנסט דווסון "Non Sum Qualis Eram Bonae sub Regno Cynarae". סקארלט או'הרה משתמשת בביטוי באמצע הספר, כשהיא תוהה אם ביתה, "טארה" ,עדיין עומד על תילו או שגם הוא "חלף (נסחף) עם הרוח שנשבה בג'ורג'יה ...". על פי רוב מובן שם הספר כמטפורה להיכחדותו של סגנון החיים שהיה נהוג בג'ורג'יה ובדרום ארצות הברית לפני מלחמת האזרחים. בשירו של דווסון המונח "חלף עם הרוח" מתייחס לאובדן רומנטי.
רקע לכתיבת הספר
מרגרט מיטשל נולדה בשנת 1900 באטלנטה, ג'ורג'יה. סבתה האמריקנית-אירית נהגה לספר לה סיפורים אודות מלחמת האזרחים האמריקנית, ותקופת השיקום מהם סבלה. אמה הייתה סופרג'יסטית שנאבקה למען זכות הצבעה לנשים. בצעירותה התאהבה מיטשל בחייל שנהרג במהלך מלחמת העולם הראשונה, ונשאה את זכרו לשארית חייה.
לאחר לימודיה במכללת סמית' במשך שנה, בתקופה בה מתה אמה מהשפעת הספרדית, היא חזרה לאטלנטה. שם נישאה לגבר שעסק בהברחת משקאות, שנהג להתעלל בה. אלו היו נישואים כושלים. היא מצאה עבודה ככתבת מאמרים באטלנטה ז'ורנל, בתקופה בה נשים בגילה לא עבדו. היא נישאה שוב, הפעם לאדם שהתעניין בספרות ובכתיבה שלה.
מיטשל החלה לכתוב את חלף עם הרוח בשנת 1926, במהלך תקופת החלמה מפציעה שקרתה בעקבות תאונה עצמית. באפריל 1935, הארולד לטמן ממקמילן, עורך שחיפש אחר רומן חדש, קרא את שכתבה וחשב שיכול לצאת מזה רב-מכר. לאחר שהסכים להדפיס את הספר, עבדה מיטשל במהלך 6 חודשים כדי לבדוק את המקורות ההיסטוריים המצוינים בספר. בנוסף, כתבה מחדש את פרק הפתיחה מספר פעמים. היא ובעלה ערכו את הגרסה הסופית של הרומן. את סוף הספר היא כתבה תחילה, ורק לאחר מכן כתבה את המאורעות שהובילו אליו. הספר יצא לאור ביוני 1936.
ספרי המשך
מחזיקי הזכויות בעיזבונה של מיטשל ניסו למנוע את פרסומו של ספר בשם "The Wind Done Gone", שנכתב על ידי אליס רנדל ותיאר את קורות הספר המקורי "חלף עם הרוח" מנקודת מבט העבדים. תביעה שהוגשה בעניין לא צלחה שכן הוכרע שמדובר בפארודיה, ובסופו של דבר פורסם ספרה של רנדל ואף נכנס לרשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס.
ספר המשך נוסף נכתב על ידי קת'רין פינוטי ונקרא "הרוחות של טארה". עיזבונה של מיטשל לא העניק לספר זכויות המשך, ועל כן הוא נאסר לפרסום בארצות הברית אך יצא לאור באוסטרליה, תוך התחמקות מהפרת זכויות היוצרים בארצות הברית.
ספרי המשך רבים יצאו לאור בברית המועצות תחת שם העט "יוליה הילפטריק". הניו-יורק טיימס הצהיר שלרובם יש טעם של "עבדות".
בהונגריה נכתבו עוד כמה ספרי המשך, תחת כמה שמות עט. הראשון ממשיך את עלילותיה של סקרלט מאז הפעם האחרונה בה סופר עליה, בספר "סקרלט" של ריפליי. השני מספר על בתה של סקרלט, קאט. ספרים אחדים עסקו בסבתה של סקרלט וטרילוגיה אחת אף עסקה בקורותיה של בת לא חוקית לכאורה של קארין.
בן בט
בן בט (באנגלית: Ben Batt; נולד ב-1986) הוא שחקן אנגלי, הידוע בעיקר מהופעתו בתפקיד הנבל ג'ו פריצ'רד בדרמה הקומית של ערוץ 4 "לגדול בלי בושה".
סינון תכנים באינטרנט בישראל
בישראל ניתן סינון תכנים באינטרנט למשתמשים המבקשים זאת, כדי להימנע מחשיפה לתכנים שאינם הולמים את גישתם התרבותית, כגון תכנים מיניים. מתקיימים חסימה וסינון של אתרים בעלי פעילות פלילית, ועולות הצעות לסינון תכנים כפוי מסיבות נוספות.
בן בט
ביוגרפיה
בט נולד בוויגן שבמנצ'סטר רבתי. כילד שיחק בעבור קבוצות הרוגבי אורל ולנקשייר. אחרי שנפצע עבר למשחק ונרשם לבית הספר גילדהול למוזיקה ודרמה בלונדון. הוא עזב את הלימודים ב-2008, כשקיבל תפקיד קטן בסרט "The Edge of Love".
סינון תכנים באינטרנט בישראל
שיעור השימוש באינטרנט בישראל הוא מהגבוהים בעולם, ובשנת 2013 71% מהאזרחים היו מחוברים לרשת. הממשלה בדרך כלל אינה מגבילה את הגישה לאינטרנט, אף על פי שקיימת חסימה של נתונים מסוימים. בנוסף, מעקב אחר ספקי שירותי אינטרנט ותשתית מתבצע למטרות ביטחוניות. החל משנת 2006 החלו חברי כנסת להציע הצעות חוק לסינון תכנים על בסיס הגנה על קטינים, הסרת תכנים פוגעניים (תוכני אלימות, הימורים ופורנוגרפיה). בשנת 2011 שלחה המשטרה לספקי שירותי האינטרנט צווים שמורים להם למנוע את הגישה של לקוחותיהם לאתרי הימורים. כשנתיים מאוחר יותר, בית המשפט קבע כי למשטרה אין סמכות להורות לספקי אינטרנט לחסום אתרים.
בן בט
ביוגרפיה
הוא שיחק בסדרה "סקוט וביילי" בתפקיד הבלש קווין לאמב, בתפקיד אלף רוטר בסדרה "The Village", ובתפקיד הכבאי קרייג סקרוטון בסדרה "סירנות". ב-2015 כיכב בהפקה של ה-BBC "המתווך", על פי רומן באותו שם, בו גילם את טד ברג'ס. ב-2011 שיחק בט בסרט "Weekender", אודות תרבות הרייב של שנות השמונים של המאה העשרים, בתפקיד האנטגוניסט ג'ון אנדרסון.
סינון תכנים באינטרנט בישראל
סינון תכנים על ידי ספקי אינטרנט
בישראל, חוק התקשורת (בזק ושידורים) מחייב את ספקיות האינטרנט וחברות הסלולר לספק ללקוחותיהם בחינם, תוכנות סינון. בישראל פועלים מספר ספקי אינטרנט המעניקים שירותי גישה מסוננים, כמו אינטרנט רימון, נט-צח, נטפרי ועוד. כמו כן קיימות תוכנות המתוקנות על המחשב אשר מציעות פתרונות סינון - כמו תוכנת נתיב. כיוון שמניע עיקרי של צרכניהם הוא דתי, קרוי שירות זה "אינטרנט כשר".
ארגון זיר"ה פועל לסנן אתרים מהם ניתן להוריד או לצפות בצפייה ישירה בסרטים וסדרות תוך הפרת זכויות יוצרים, על ידי חסימת הגישה אליהם דרך ספקי האינטרנט.
בן בט
ביוגרפיה
בט שיחק בתפקידים קטנים רבים, כגון קצין בסרט "קפטן אמריקה", וטוראי דרק טוגוד במיני-סדרה "ההבטחה". עוד הופיע בפרקים בסדרות שונות, בהן בסדרת האנתולוגיה "Accused", ב-"Salvage", "מחשבות רצחניות", "לואיס", "חדר מיון", "The Edge of Love", "ספוקס: קוד 9", וב"מוות בפרדייז". ב-2016 כיכב בט בתפקיד סטנלי קוואלסקי במחזה "חשמלית ושמה תשוקה" מאת טנסי ויליאמס, שהועלה בתיאטרון רויאל אקסצ'נג' שבמנצ'סטר, בבימויה של שרה פרנקום.
סינון תכנים באינטרנט בישראל
הפעלת סינון על ערכים אנציקלופדיים של ויקיפדיה
כמה תוכנות סינון מסחריות מפעילות חסימה על ערכים ספציפיים מתוך ויקיפדיה. כך למשל, תוכנת 'תום' להגנה על ילדים מפני תכנים פורנוגרפיים, חוסמת גם ערכים אחדים מוויקיפדיה העברית אם יש להם זיקה ישירה ליחסי מין וכדומה. כמה תוכנות הגנה של אינטרנט כשר חוסמות ערכים הנוגעים לנצרות בוויקיפדיה בשפה האנגלית, אך אינן חוסמות את הערכים המקבילים המופיעים בוויקיפדיה העברית.
יוזמות חקיקה לסינון תכנים באינטרנט
בישראל בשנת 2006 העלה ח"כ אמנון כהן מסיעת ש"ס הצעת חוק, שזכתה לתמיכת ממשלת ישראל, לפיה כל גולשי האינטרנט יחויבו להודיע האם ברצונם שספק האינטרנט יפעיל סינון על אתרי האינטרנט, וללא הודעה זו לא יקבלו גישה לאינטרנט. עוד קובעת הצעת החוק כי רק בגירים יוכלו למסור הודעה על אי-רצונם בסינון תכנים. את דרכי ביצועו האופרטיבי של החוק, כולל מנגנוני הסינון, התכנים שיסוננו ודרכי זיהוי בגירים, מפקידה הצעת החוק בידי שר התקשורת, בתקנות שיקבע, ועל כן טרם ברורה מהותו של מנגנון הסינון המוצע בהצעת החוק. האגודה לזכויות האזרח, ספקי האינטרנט, איגוד האינטרנט הישראלי, מועצת העיתונות וארגונים נוספים התנגדו להצעת החוק בנחרצות, בטענה שהחוק יפגע בצורה קשה בחופש הביטוי. ב-27 בפברואר 2008 אושר החוק בקריאה ראשונה במליאת הכנסת ועבר לדיונים בוועדת הכלכלה של הכנסת. דיונים אלה נפסקו עם סיום כהונתה של הכנסת ה-17, וביולי 2009 החליטה ועדת השרים לחקיקה שהממשלה תתנגד להטלת צנזורה על האינטרנט.
בן בט
חיים אישיים
בת זוגו היא השחקנית רבקה אטקינסון, שכיכבה לצדו בסדרה "לגדול בלי בושה". השניים נפגשו על הסט ב-2008 והופיעו יחד בקווי עלילה רבים. ב-2016 נולד בנם הבכור, ג'ק.
סינון תכנים באינטרנט בישראל
יוזמות חקיקה לסינון תכנים באינטרנט
בכנסת ה-20 ישנן מספר הצעות חוק העוסקות בנושא חסימת האתרים או סינון התכנים:
חוק סמכויות לשם מניעת ביצוע עבירות באמצעות אתר אינטרנט, התשע"ז-2017 הוא פרי הצעת חוק ממשלתית. החוק התקבל בכנסת ביום 17 ביולי 2017, ונכנס לתוקף ב-26 בספטמבר 2017.
בדברי ההסבר להצעות החקיקה ניתן למצוא טיעונים התומכים בהסדרת הנושא. בין היתר עלו הטיעונים: על רקע גל הטרור של קיץ 2016, עלה הצורך להתמודד עם ביטויי הסתה ברשת, ובעיקר עם ביטויים שכוונו כלפי צעירים ברשת. בהקשר זה עלה הצורך להגן על ביטחון הציבור; משום שלרוב לא ידועה זהות מפרסם הביטוי המסית, חשוב לבסס אחריות על מי שאיפשר את פרסום התכנים הבעייתיים; באופן דומה, משתמשים רבים מעלים תכנים שמהווים הפרות זכויות יוצרים לרשת. משום שיש להגן על זכויות היוצרים, עולה הצורך לתת בידי יוצרים אלו כלים להגן על קניינם; אך גם כאן, לעיתים זהות המפרים אינה ידועה. משכך עולה גם הצורך לאפשר ליוצרים לבקש מספקי השירות לחשוף את זהות המפרים.
כנגד טיעונים התומכים בהצעות החוק ובחוק ניתן להעלות את הטיעונים הבאים: האפקט המצנן לחופש הביטוי, שכן האינטרנט הוא פלטפורמה שמבוססת על חופש דעות במידה רבה. משתמשים שיידעו שייתכן שיהיו נתונים לסנקציות בגין התבטאויותיהם עלולים להימנע מביטוי דעותיהם, גם אם דעות אלו לגיטימיות. כך, הצעות החוק ימנעו גם את פרסומם של ביטויים לגיטימיים; משתמשים שיידעו שדעותיהם לא נחשבות ללגיטימיות, יוכלו למצוא פלטפורמה עבורן ברשת האפלה. תוצאה זו בעייתית במיוחד משום שקשה יותר לגלות זהות המפרסמים ברשת האפלה, וכן ניטור התוכן בה יהיה מסובך יותר; הצעת החוק הסרת פרסום הסתה שהתפרסם ברשת החברתית המקוונת, התשע"ז–2016, מציעה להטיל אחריות על ספקי הרשת החברתית להסיר את התוכן המסית, דבר שעלול לגרור עלויות כבדות עבור הספקים; יתרה מזאת, ייתכן שדרישה זו תעודד ספקים ליישם אכיפה אלגוריתמית (כלומר, הסרת תוכן בלי בדיקה קפדנית של מהות התוכן) מה שעלול לגרום לפגיעה בתכנים לגיטימיים. בנוסף, דרישה זו לא מתיישבת עם המגמה הפסיקתית בנושא. עד כה, בתי המשפט בישראל אימצו את שיטת ה"הודעה לפני הסרה", לפיה לא ניתן להטיל על בעלי אתרים או על ספקי שירות חובה לנטר את התוכן באתריהם. הדרך היחידה לבסס כנגדם אחריות בשל התכנים שמשתמשים מפיצים באתריהם היא כאשר בעל האתר/ספק השירות מיודעים בנוגע לתוכן מפר זכויות יוצרים, ולא פועל להסרתו בתוך פרק זמן סביר.
בשנים 2010–2012 קודמו שתי הצעות חוק בארצות הברית - SOPA ו-PIPA, הדומות בתוכנן להצעות החוק בישראל. שתי הצעות החוק קידמו הגנה על זכויות יוצרים והכנסותיהם, כאשר המתנגדים להצעות החוק טענו לפגיעה בחופש הביטוי, פגיעה בעסקים אינטרנטיים וכדומה. שתי הצעות החוק נפלו ב-2012, אחרי שורה של מחאות ציבוריות ואינטרנטיות - הבולטות בהן הן החשכת ויקיפדיה האנגלית ליממה אחת, שאליה הצטרפה גם גוגל.
ישנן שתי הצעות חוק נוספות בכנסת ה-20 שחולקות מטרה משותפת של סינון תכנים בעייתיים על ידי הטלת חובה על ספק האינטרנט. הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון – חובת סינון אתרים פוגעניים), התשע"ו-2016, והצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון –  סינון אתרי הימורים ותכנים המציגים דברי תועבה באינטרנט), התשע"ו–2016. האחרונה ספציפית יותר מבחינת התכנים שהיא מבקשת לסנן ("דברי תועבה ואתרי הימורים"). בכך מצטרפת ההצעה למגמה להסדרת האינטרנט שכוללת מספר מדינות לרבות סין, איראן, ערב הסעודית ורוסיה.
הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון – חובת סינון אתרים פוגעניים), התשע"ו-2016, עברה קריאה טרומית ב-2 בנובמבר 2016. זו הצעת חוק פרטית, שהוגשה על ידי ח"כ שולי מועלם-רפאלי, ח"כ ניסן סלומינסקי ואחרים. הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון – סינון אתרי הימורים ותכנים המציגים דברי תועבה באינטרנט), התשע"ו-2016, הונחה על שולחן הכנסת לדיון מוקדם ב-4 בינואר 2016. הצעת חוק פרטית זו הוגשה על ידי ח"כ מיקי זוהר. שתי הצעות החוק מבקשות לאפשר למשתמשים להגביל את הגישה לתכנים מסוימים. שתיהן מדגישות את הצורך למנוע מילדים את הגישה לתכנים אלה, משום שבפועל קטינים רבים נחשפים אליהם, כאשר לאותם תכנים יכולות השפעות שליליות על התפתחותם. עם זאת, הצעת חוק חובת סינון אתרים פוגעניים מציינת גם את פוטנציאל הפגיעה בכלל הציבור. שתי הצעות החוק פועלות על ידי שינוי חוק התקשורת (בזק ושידורים) כך שיטיל חובה מראש על ספקי אינטרנט ליצור שירות סינון תוכן, כאשר לא ייגבה תשלום נוסף בגין אותו שירות. שירות זה אמור לאפשר למשתמשים לסנן (ככל הנראה על ידי סינון אלגוריתמי) תכנים לפי בחירתם. הצעת חוק סינון אתרים פוגעניים מטילה בנוסף חובה על ספקים לוודא שהמשתמש אינו קטין.
בהסבר להצעות החוק של הגבלת הגישה לתכנים מסוימים, ניתן למצוא טיעונים בעד הסדרת הנושא בחקיקה. בין היתר ניתן למצוא נימוקים כגון: כיום, לרוב הקטינים יש גישה למחשבים. כתוצאה, רבים מהם גם בעלי גישה לתכנים שעלולים לפגוע בהתפתחותם; במרחב הפיזי, גישת קטינים לתכנים פורנוגרפיים או להימורים מבוקרת ולמעשה אסורה. לכן ראוי לאכוף את האיסור הזה גם באינטרנט, בעיקר משום שהתוכן בו זמין ורב במיוחד; לצד חופש הביטוי של משתמשים ברשת קיים חופש התנועה של קטינים במרחב הציבורי, מבלי שייאלצו לחשוש מהיתקלות בתכנים פוגעניים; הטלת אחריות על משתמשים ולא על ספקים למעשה מפקירה את זכויותיהם של קטינים; על אף שספקים רבים מציעים שירותי סינון, בפועל משתמשים רבים אינם מודעים לשירותים הללו. הפיכת אותם שירותים לברירת המחדל תגדיל את מודעות המשתמשים אליהם.
כנגד הטיעונים התומכים בהסדרת הנושא עולים טיעונים שונים כגון: הטלת אחריות על ספקי האינטרנט לספק שירות ללא תגמול אינה צודקת ועלולה לפגוע בזכות הקניין שלהם, ובנוסף תפגע בזכותם לחופש העיסוק. מכל מקום, העומס שיוטל על ספקים לברור ולבחור איזה תוכן מותר ואיזה אסור יהיה גדול; למרות ההגבלות, גישה לתכנים בעייתיים תתאפשר דרך אלטרנטיבות כדוגמת הרשת האפלה. כך, קטינים שירצו לגשת לתכנים מסוננים יוכלו לעשות זאת באמצעות דפדפן Tor. זהו פרדוקס רגולטורי נפוץ יחסית: כינון כלל מבלי לשקול כיצד יגיב השוק הרלוונטי אליו עלול להוביל לתוצאה הפוכה מזו שאליה התכוון המחוקק; לחלופין, משתמשים שיבקשו לגבור על שירות הסינון (שוב, כדוגמת קטינים) עלולים לפנות לתוכנות חלופיות, שניתן לשער שחלקן יסכנו את בטיחותם (למשל על ידי חשיפתם לתוכנות זדוניות); הגישה הזו לרשת האפלה למעשה תחשוף קטינים לסיכונים רבים יותר; ככל הנראה, אמצעי הסינון שיפעילו ספקים יהיו אלגוריתמיים. משכך, קיימת סכנה שיסונן גם תוכן לגיטימי. למשל, סינון כל תוכן מיני עלול להוביל לכך שלקטינים לא תהיה גישה לחינוך מיני ברשת; הצעות החוק פטרנליסטיות במובן שהן מחייבות ספקים להציע למנוייהם לסנן תכנים.
סינון תכנים בהוראת משרד המשפטים
בשנת 2016 נחסם לצפייה בישראל, בעקבות התערבות משרד המשפטים, ציוץ של הבלוגר האמריקאי ריצ'רד סילברסטיין על חקירה פלילית שהוטל על פרטיה צו איסור פרסום, בשל מעורבות קטינה. במקרים אחרים שבהם פרסם בלוגר זה פרטים שהוצא לגביהם בישראל צו איסור פרסום, הפרסום לא נחסם לצפייה בישראל, אם כי לעיתים הוא הוסר מתוצאות החיפוש בגוגל.
חופית בירד
חופית בירד (שם מדעי: Calidris bairdii) היא מין עוף ימי מהסוג חופית ממשפחת החרטומניים. חופית זו ממיני החופיות שהשתייכו בעבר לסוג Erolia, אשר התמזג לתוך הסוג חופית ב-1973. מקור השם המדעי של הסוג מגיע מיוונית עתיקה, kalidris או skalidris, הוא מונח שאריסטו השתמש בו לתיאור מספר עופות מים אפורים. שם המין, bairdii, על שמו של חוקר הטבע האמריקאי ספנסר פולרטון בירד.
בישראל חופית בירד היא מזדמנת נדירה ביותר ונצפתה בארץ רק פעם אחת, באוקטובר 1998 במעגן מיכאל.
תיאור
לחופית הבוגרת יש רגליים שחורות ומקור כהה, ישר ודק. החלק העליון של גופה חום כהה ומתחתיו צבעה בעיקר לבן ועל אחוריה כתם שחור. צבע הראש והחזה הוא חום בהיר עם פסים כהים. בניצוי החורף צבע חלק הגוף העליון הוא חום-אפור חיוור. חופית זו יכולה להיות קשה לזיהוי בין מינים דומים אחרים של חופיות.
אחד מהמאפיינים העיקריים לזיהויה הוא כנפיה הארוכות, שמתפרסות עד אחרי זנבה. רק חופית לבנת-השת חולקת איתה מאפיין זה, וניתן להבדיל בין השתיים על ידי המאפיין העיקרי של חופית לבנת-השת - אחוריה הלבנים.
קריאתה בעת תעופה היא צליל "פְּרְרְרִיט".
אקולוגיה
חופיות בירד מקננות בטונדרה הצפונית במזרח סיביר, מערבית לגרינלנד. הן מקננות על הקרקע, בדרך כלל במקומות יבשים עם צמחייה נמוכה.
אלכסנדרו גצקאן
אלכסנדרו מיכאילוביץ' גאצקן (ברומנית: Alexandru Gaţcan; נולד ב-27 במרץ 1984 בקישינב שבמולדובה) הוא כדורגלן מולדובני המשחק בעמדת הקשר האחורי בקריליה סובייטוב.
קריירת מועדונים
בפברואר 2006 הצטרף לרובין קאזאן, שם שיחק במשך שנתיים. באוגוסט 2008, בשל רכישת שחקנים חדשים כמו סרגיי סמאק, נמכר גצקאן לרוסטוב. ב-18 במאי 2012 ערך את משחקו ה-100 במדי רוסטוב בניצחון 0–3 על שיניק ירוסלבל. ב-2 במאי 2015 המשחק מול טרק גרוזני הפך למשחק ה-200 שלו. בעונת 2015/16 גצקאן נבחר לקפטן של רוסטוב.
נבחרת לאומית
שיחק במדי הנבחרת 2 משחקים במוקדמות המונדיאל 2006, 8 משחקים במוקדמות היורו 2008 ו-2 משחקים במסגרת מוקדמות היורו 2012.
אורלי וגיא (תוכנית תחקירים)
אורלי וגיא הייתה תוכנית תחקירים בהנחיית אורלי וילנאי וגיא מרוז.
יגאל ארנון
יגאל ארנון (9 בדצמבר 1929 – 27 באפריל 2014) היה עורך דין, עמד בראש משרד עורכי הדין יגאל ארנון ושות', הנחשב אחד המובילים בישראל.
ביוגרפיה
ארנון נולד בתל אביב לשמאי לבית ויינברג, שעלה מרוסיה בגיל צעיר, ולאסתר ממשפחת לידר (בת הרב עזריאל זליג לידר בן הרב מרדכי (מוטק'ע) לידר מראשי חסידות סלונים וכולל רייסין) - נצר למשפחת רבנים, שהכתה שורשים בארץ כבר במאה ה-19. בהיותו ילד עברה משפחתו להתגורר בירושלים. ארנון למד בבית הספר סוקולוב ובגימנסיה העברית ברחביה.
בשנת 1947 התנדב כנוטר במשטרת היישובים, ופיקד על הקרב במשק ילדים מוצא. במלחמת העצמאות הצטרף לחטיבת עציוני, לגדוד "בית חורון", והשתתף בקרב הקסטל ובניסיון הפריצה לעיר העתיקה בירושלים – "מבצע קדם". באחד הקרבות הליליים, בסמוך לחומת העיר העתיקה, נפצע באופן קשה ברגליו מירי הלגיון הירדני. שאר חיילי הכח הצליחו לסגת ואילו ארנון נותר לבדו בשטח במשך כמה שעות, עד שחולץ תחת אש על ידי מפקדו, נתנאל לורך. על-אף הפציעה שב לצה"ל ושירת בשירות קבע כמפקד מחנה שנלר בדרגת סרן.
בשנת 1953 נשא לאישה את שרינה לבית חסידוף, ובשנת 1955 הוסמך כעורך דין, לאחר שסיים את לימודיו במחזור הראשון של הפקולטה למשפטים שנפתחה באוניברסיטה העברית. הוא התמחה ועבד מספר שנים כשכיר במשרד עורכי הדין שפאר, תוסיה-כהן, ובשנת 1958 הקים בירושלים את משרד עורכי הדין הנושא את שמו, עם שותפו ג'ון נתן - עולה מניו זילנד שהביא עמו לקוחות זרים. כעבור כחמש שנים התפרקה השותפות, וארנון המשיך לנהל את המשרד בעזרת עורכי דין צעירים שכירים, שכעבור מספר שנים החל לצרף אותם אליו כשותפים. בין השנים 1972–1979 כיהן כיו"ר הוועד המחוזי של לשכת עורכי הדין בירושלים. קיבל תואר שני במשפטים, ושימש מרצה באוניברסיטה העברית בין השנים 1977–1979. כיהן בתפקיד יו"ר חבר הנאמנים של האוניברסיטה העברית בירושלים, ונשיא אגודת שוחרי האוניברסיטה העברית.
עמד בראש משרד עורכי הדין יגאל ארנון ושות', הפועל בירושלים ובתל אביב. המשרד התחיל לפעול בשנת 1958 ברחוב שלומציון המלכה בירושלים, ועם השנים גדל והתרחב גם לתל אביב, עד שב-1980 עבר ארנון לעבוד שם בעקבות גירושיו הראשונים, והעביר לשם את מרכז הכובד של המשרד. המשרד נמנה כיום עם חמשת המשרדים המובילים בארץ – על פי דירוג (PLC Which lawyer) המשרד המתנהל במקביל במשרדים בנחלת שבעה בירושלים ובמגדלי עזריאלי בתל אביב, כולל (ב-2014) 141 עורכי דין, מהם 52 שותפים. במשרד עוד כ-130 עובדים. המשרד מייצג חברות מסחריות גדולות בישראל ובחו"ל, חברות בנייה, בנקים, יזמים, ועסקים גדולים בארץ ובעולם.
ארנון היה איש עתיר נכסים והחזיק מניות של כמה מהחברות המובילות במשק. הונו נאמד בכ-50 מיליון דולר. ב-1968 יצג את המשקיעים שרכשו את חברת הביטוח הממשלתית "יובל" ובתמורה קיבל מניות בחברה, בהמשך רכש מניות נוספות והגיעה להחזקה של 25%. ב-1978 נרכשה "יובל" על ידי "קונצרן כלל" וארנון המשיך להחזיק במניות גם לאחר שהפכה ל"כלל ביטוח".
בראשית שנת 2010 נפצע ארנון בגבו, בתאונה בחצר ביתו, ובעקבות ניתוח שעבר הידרדר מצבו. לאחר שהיה מאושפז תקופה ממושכת במרכז הרפואי שיבא, חזר לביתו עם צוות סיעודי ובני משפחה, כשהוא מונשם ואינו מתקשר עם סביבתו. נפטר בביתו שבתל אביב ב-27 באפריל 2014. נקבר בבית הקברות בכפר שמריהו.
במשפט ובכלכלה
ארנון ייצג בעלי דין במשפטים אשר זכו לעניין ציבורי, ובהם: את אברי אלעד אשר כונה "האדם השלישי" בשנות ה-50, את אהוד אולמרט בשנות ה-80 במשפט שבו זוכה מפרשת החשבוניות המזויפות, את ארנסט יפת שהועמד לדין עקב מעורבותו במשבר מניות הבנקים בשנות ה-90 וכן ייצג את אריה דרעי במשפטו. בשנת 2002 ייצג את יעקב נמרודי, מבעלי "מעריב", בפרשה שכונתה 'נמרודי גימל' - בה היו מעורבים נמרודי האב וידידו הסופר אריה קרישק.
ארנון היה מעורב בכמה עניינים אישיים שסוקרו בהרחבה באמצעי התקשורת:
החל מ-2006 עמד ארנון בראש "שכר מצווה" - פרויקט ההתנדבות של לשכת עורכי הדין לטובת מעוטי יכולת הנזקקים לשירותים משפטיים.
חיים אישיים
היה נשוי לשרינה לבית חסידוף, ולסאקי אלחלל משתיהן התגרש. לארנון שתי בנות: כרמל אילן ובת נוספת מאשתו שרינה.
פרטוסנטמיקלוש
פרטוסנטמיקלוש (בהונגרית: Fertőszentmiklós; תעתיק עברי נוסף: פֶרְטֶסֶנטמיקלוש) היא עיירה קטנה במחוז גיור-מושון-שופרון, הונגריה, בת כ-3,800 תושבים, השוכנת ליד הגבול עם אוסטריה.
יהודי פרטוסנטמיקלוש
המשפחות היהודיות הראשונות הגיעו לעיר במחצית הראשונה של המאה ה-18, השתייכו לזרם היהדות הנאולוגית ונחשבו לקהילה אחת יחד עם נמטקרסטור. בשנת 1922, סופחה הקהילה בנמטקרסטור לאוסטריה, מה שגרם לקהילת פרטוסנטמיקלוש להתחיל לנהל חיי קהילה עצמאיים, להקים בית כנסת, בית עלמין ולמנות רב למקום. בכפר חיו באותה התקופה 62 יהודים.
באפריל 1944 כחודש אחרי פלישת הצבא הגרמני להונגריה, הוטל על יהודי פרטוסנטמיקלוש מעצר בית. ובחודש מאי הועברו לגטו בקאפובאר, ומשם שולחו בתחילת יוני לאושוויץ.
לאחר מלחמת העולם השנייה חזרו לכפר מספר ניצולים והקימו אנדרטה לזכר הנספים בשואה. לאחר עזיבתם נשארה העיירה מיותמת מיהודים.
עונת 2022/2023 בליגת העל האוקראינית
בסיום דה-פקטו של משחקי עונת 2021/2022 הובילה בראשות הטבלה קבוצת הכדורגל שחטאר דונצק, אך כאמור היא לא זכתה באליפות באופן רשמי. העונה נפתחה ב-22 באוגוסט 2022 במשחק שנמשך כ-4.5 שעות עקב ירידה למקלטים בעקבות הפצצות רוסיות, והסתיימה ב-3 ביוני 2023. בהתאם להחלטת יושב הראש של התאחדות הכדורגל האוקראינית, המשחקים נערכו ללא קהל ובאצטדיונים באזורים בטוחים באופן יחסי בצפון אוקראינה ובמערבה, בכדי לא לסכן את שלום הציבור בעת ההפצצות של צבא רוסיה על הערים האזרחיות באוקראינה. בסיום העונה זכתה שחטאר דונצק באליפות בפעם ה-14 בתולדותיה.
קבוצות
מתוך 16 הקבוצות שהשתתפו בעונה זו, 14 המשיכו מהעונה שעברה. אליהן התווספו שתי הקבוצות שסיימו במקומות הראשונים בליגת המשנה האוקראינית מטאליסט חרקוב וקריבס קריבי ריה הן החליפו את מריופול שסיימה במקום ה-16 בעונת 2021/2022 ואת דסנה צ'רניהיב שסיימה במקום ה-7 שתי הקבוצות הללו הכריזו שלא יוכלו להמשיך להתחרות בעקבות הרס התשתיות בערים שלהן בעקבות הפלישה הרוסית. ולכן הוחלט שאם יוכלו לחזור ולהתחרות הליגה תגדל ל-18 קבוצות.
אצטדיונים
בעקבות המלחמה באוקראינה הוחלט שאצטדיונים במזרח המדינה לא יארחו משחקים. וחלק מהקבוצות אירחו משחקים בכמה אצטדיונים שונים.
מתמטיקה בדידה
מתמטיקה בדידה, או מתמטיקה דיסקרטית (Discrete mathematics), היא תחום רחב של המתמטיקה העוסק בחקר מבנים מתמטיים בדידים באופיים, כלומר כאלה שאינם רציפים. העצמים הנחקרים במסגרת המתמטיקה הבדידה הם רובם קבוצות בנות־מנייה.
מתמטיקה בדידה זוכה לפופולריות גוברת מאז החצי השני של המאה העשרים, בזכות שימושיה במדעי המחשב: מחשב ספרתי (להבדיל ממחשב אנלוגי) פועל בצורה בדידה, צעד אחר צעד ובעזרת יחידות בדידות, ולכן למתמטיקה בדידה רלוונטיות גבוהה ליסודות התאורטיים של אופן פעולתו.
ענפים
הענפים הנכללים במסגרת הרחבה של המתמטיקה הבדידה הם:
כמו כן נכללים במתמטיקה הבדידה גם היבטים מסוימים של הענפים הבאים:
אף שתחום המתמטיקה הבדידה הוא תחום מסגרת, המאגד בתוכו ענפים אחדים של המתמטיקה ומדעי המחשב, ענפים שבכל אחד מהם בפני עצמו יש פעילות ענפה, מתקיימת פעילות גם בתחום המתמטיקה הבדידה כענף מתמטי עצמאי: מתפרסמים ספרים וכתבי עת בתחום זה, וניתנים קורסים באוניברסיטאות.
כביש 2411
כביש 2411 הוא כביש המוביל מאופקים מזרחה אל כביש 25 ומתחבר אליו צפונית לשדה תימן. אורכו 7.2 קילומטר והוא נפתח לתנועה ב-30 בנובמבר 2022.
תוואי הכביש מחולק לקטע עירוני וקטע בין-עירוני. הכביש הוא דו-נתיבי ודו-מסלולי לכל אורכו. אורכו של הקטע העירוני הוא 2.5 קילומטר ושל הקטע הבין-עירוני הוא 4.7 קילומטר. עיריית אופקים קראה לחלק העירוני של הכביש בשם "דרך משה כחלון" לכבוד שר האוצר לשעבר, משה כחלון. הכביש כולל גם שלושה גשרים: אחד החוצה את נחל אופקים ושניים החוצים את נחל פטיש.
היסטוריית הכביש
הכביש נועד להקל על עומסי התנועה שנוצרו בכביש 241 באזור צומת גילת ובכביש 25 באזור צומת הנשיא. כמו כן, הוא נועד לתמוך בהתרחבות העיר אופקים ובעיקר בשכונות שנבנות במזרח העיר. תחילת העבודות היו באפריל 2020 והכביש נפתח לתנועה ב-30 בנובמבר 2022. עלות סלילתו היא 230 מיליון ש"ח והיא בוצעה על ידי חברת נתיבי ישראל באמצעות החברה הקבלנית א.מ.צ. שמש.
סיירוס אדלר
פנחס סיירוס (כורש) אַדלֶר (באנגלית: Cyrus Adler; 13 בספטמבר 1863 – 7 באפריל 1940) היה מחנך אמריקאי, מנהיג יהודי דתי וחוקר.
ביוגרפיה
אדלר נולד בוואן ביורן שבארקנסו. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת פנסילבניה ב-1883 וקיבל דוקטורט מאוניברסיטת ג'ונס הופקינס ב-1887, שם הוא לימד שפות שמיות מ-1884 עד 1893. הוא עבד בסמית'סוניאן במשך כמה שנים בהתמקדות על ארכאולוגיה ולימודים שמיים. הוא גם ניהל את הספרייה מ-1892–1905. הוא היה נשיא דרופסי קולג' מ-1908 עד 1940 ונשיא בית המדרש לרבנים באמריקה.
הוא היה עורך האנציקלופדיה היהודית והיה בוועדה שתרגמה את גרסת הוצאת האגודה היהודית להוצאה לאור של התנ"ך, שיצאה בשנת 1917. בסוף מלחמת העולם הראשונה הוא השתתף בוועידת השלום בפריז. היה חבר בחבר הנאמנים של האוניברסיטה העברית בירושלים.
כתביו המחקריים הרבים כוללים מאמרים על דת השוואתית, אשורולוגיה ופילולוגיה שמית.
יוכי שלח
יוכי שלח (נולדה ב-1959) היא סופרת ומרצה לתקשורת וקולנוע ועורכת משותפת של כתב העת האקדמי "מגדר".
ביוגרפיה
שלח נולדה בחולון ולמדה בתיכון בויאר בירושלים. שירתה בצה"ל כמפענחת תצ"א בחיל האוויר.
שלח היא בוגרת החוגים קולנוע וספרות באוניברסיטת תל אביב, בעלת תואר שני בספרות כללית מאוניברסיטת תל אביב ותואר שני במנהל החינוך מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב. עבודת הדוקטורט שלה, מאוניברסיטת תל אביב, עסקה ביצירתם של מאיר שלו ודויד גרוסמן.
במקביל ללימודיה עבדה כמורה ומחנכת בבית הספר התיכון באר טוביה. בשנים האחרונות היא משמשת כמרצה לתקשורת וקולנוע בבית הספר לאמנויות של סמינר הקיבוצים. פרסמה רשימות ביקורת במוסף ספרים של עיתון "הארץ", וכן מאמרים ורשימות באתר הבית שלה, ובבלוג "כמה פשוט" באתר רשימות.
ב-2006 החלה לכתוב רומנים בלשיים. ספרה הראשון, "אחד בספטמבר" (הוצאת עברית, 2006), הוקדש לבתיה גור, שהייתה המורה לספרות והמחנכת שלה בעת לימודיה בבית הספר התיכון בויאר.
שניים מן השירים המופיעים ברומן הבלשי השני שכתבה, "שירים צורבים" (הוצאת כנרת, 2008) - אשר מהווים רמזים לפתרון התעלומה - הולחנו והוקלטו, והם ניתנים לשמיעה ביוטיוב. אירועי ספרה השלישי, "רצח, צדק חברתי", מתרחשים בקיץ 2011 בתל אביב של המחאה החברתית.
יוכי שלח היא אחת משתי העורכות-השותפות של "מגדר", כתב עת אקדמי מקוון לפמיניזם ולמגדר.
בשנת 2014 הייתה אחת מהשותפים להקמת המיזם "To-Be Education", פלטפורמה ישראלית ליצירת משחקי תפקידים מקוונים, ומשמשת יועצת פדגוגית במיזם.
סימולציה
סימולציה (או הדמיה) היא חיקוי של מציאות מורכבת באמצעות מודל מתאים. מטרת הסימולציה היא לייצג מאפיינים מסוימים בהתנהגותה של מערכת, למטרות שונות, כגון: בידור, לימוד והסבר, בדיקת מערכות בטרם ייושמו בפועל, קבלת תחזיות על התנהגות מערכות, אימון משתמשים עתידיים במערכת המדומה, ועוד.
הסימולציה מוכרת מזה מאות שנים. כך למשל השתמשו מצביאים רבים בסימולציה (כאשר משטח כגון ארגז חול מייצג את השטח, וכלים שונים מייצגים את הכוחות הלוחמים) כדי לתכנן את קרבות עתידיים. במהלך המאה ה-20 התפתח תחום הסימולציה באופן משמעותי עם הופעת מודלים מתמטיים מחד גיסא ואפשרות השימוש במחשב מאידך גיסא.
דוגמאות למצבים שבהם הסימולציה מועילה:
טכניקות סימולציה
לחיקוי המציאות, שבה יש מידה רבה של אקראיות, משמשות שיטות המתבססות על מספרים אקראיים, כגון שיטת מונטה-קרלו. פעמים אחרות מוקם מתקן פיזי המדמה את המציאות הממשית, ולעיתים משולב בסימולטור הפיזי מחשב המפקח על פעולתו. סימולציה של פיצוץ גרעיני, למשל, מבוצעת באמצעות מחשב-על, ואילו מדמה טיסה = סימולטור מורכב ממתקן המספק את התחושה של תא הטייס ומחשב המדמה את מצבי הטיסה המתורגלים. "משחק מלחמה" הוא דוגמה לסימולציה רבת משתתפים (Multiplayer), שבמסגרתה מתורגלים מצבי מלחמה שונים. חלק מהמשתתפים מתרגלים מצבים שלהם ייחשפו בזמן מלחמה, ומשתתפים אחרים מדמים את פעולות האויב.
טכניקות סימולציה:
בידור
משחקי מחשב רבים מבוססים על סימולציה של מצבים מציאותיים, כגון תוכניות מדמה טיסה, המציגות על-גבי המסך של המחשב האישי לוח שעונים של מטוס מדגם מסוים, כך שהמשתמש מסוגל לנווט את ה"מטוס" המוצג לו בנופים שונים. באופן דומה פועלים מדמים של כלי רכב אחרים. סימולציה מוחשית יותר מתבצעת במתקנים שנועדו לכך בגני שעשועים.
סימולציה מסוג שונה נעשית במשחקים המבוססים על סימולציה של ניהול עיר או מדינה (SIM CITY).
לימוד ואימון
כשעלויות הלימוד על מכשיר אמיתי הן גבוהות במיוחד, או כרוכות בסיכון גבוה, ניתן להשתמש בסימולציה. כך למשל משתמשים במדמי טיסה כדי לאמן טייסים. בצורת אימון זו אין לא עלויות של דלק ולא סיכון לפגיעה פיזית במקרה של התרסקות.
בדיקת מערכות
בתעשיות שונות משתמשים בסימולציה כדי לבדוק התאמה של חלק לתפקידו, בטרם ייוצר החלק. סימולציה זו עשויה לחסוך עלויות רבות שהיו נובעות מייצור חלק, שהיה מתגלה בהמשך כלא-מתאים. למשל, בתעשיית הרכב ניתן לבדוק את מקדם הגרירה של צורות מעטפת שונות בעזרת סימולציה ממוחשבת, מבלי לייצר את הרכב בפועל ולנסותו. כך ניתן, בעלות נמוכה יחסית, לבדוק צורות רבות ושונות ולמצוא את המתאימה ביותר.
בייצור כלי טיס החליפה הסימולציה הממוחשבת כמעט לחלוטין את מנהרת האוויר.
מחקר
בכימיה, פיזיקה ומדעים מדויקים אחרים, משתמשים בסימולציה כדי לגלות כיצד יתנהגו מערכות מסוימות במצבים שונים. מרבית המחקר ה"מעשי" בנוגע לראשית היקום, למשל, מתבסס על הדמיות שונות של המפץ הגדול.
סימולציות של מערכות פיזיקליות משמשת גם בפיתוח נשק גרעיני. אפשרות השימוש במחשבים כדי לדמות ביקוע גרעיני הובילה להגבלות ייצוא שונות על רכיבי מחשב מצד ממשלת ארצות הברית.
במדע המטאורולוגיה נעשה שימוש יומיומי בסימולציות במטרה לחזות באופן מדויק ככל האפשר את מזג האוויר.
כלכלה ועסקים
סימולציה של כוחות השוק השונים משמשת לעיתים בכלכלה ובקבלת החלטות עסקיות שונות. למשל, בעזרת סימולציה ניתן לבדוק אם עדיף להשתמש בתור אחד משותף עבור כל הכספרים בבנק, או בתור נפרד לכל כספר.
תוכנת סימולציה
לביצוע הסימולציה משתמשים פעמים רבות בתוכנות מחשב הנכתבות בשפות תכנות שנועדו למטרה זו (כגון Simula או SIMSCRIPT). שפות תכנות אלה הן משתי קטגוריות:
דוגמאות לתוכנות סימולציה: Arena, Anylogic, R, Excel
ניקול דה בור
ניקול דה בור (באנגלית: Nicole de Boer; נולדה ב-20 בדצמבר 1970) היא שחקנית טלוויזיה, קולנוע ותיאטרון קנדית, המוכרת בעיקר מתפקידיה כג'ואן לוין בסרט הפולחן "קיוב", כאזרי דקס ב"מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9" וכשרה באנרמן ב"החצי האפל".
קריירה
ניקול התחילה לשחק כילדה, בתפקיד הראשי בהפקה של בית-הספר של "הקוסם מארץ עוץ". הופעת הבכורה של בטלוויזיה הייתה ב-"Freddy the Freeloader's Christmas Dinner", בכיכובם של רד סקלטון ווינסנט פרייס.
הופעותיה הטלוויזיוניות המשמעותיות הראשונות היו בתפקיד קבוע בסדרה "9B" של CBS, ולאחר מכן כאורחת בתוכנית מערכונים קנדית בשם "The Kids in the Hall".
תפקידיה המפורסמים ביותר היו אזרי דקס ב-"מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9" (עונה 7, שנים 1998–1999), וכשרה באנרמן ב"החצי האפל" (ששודרה 6 עונות).
חליטה
חליטה היא שיטת בישול שבה משרים מזון במים חמים לא רותחים לזמן קצר.
החליטה מתבססות על חימום ירקות או הפירות בטמפרטורות בינוניות-גבוהות ולפרקי זמן שונים. ככל שהטמפרטורה גבוהה וזמן החימום קצר יותר (עד דקה), הנזק לירק ואיבוד איכותו קטנים יותר.
שיטות המשתמשות בגלי חום (מיקרוגל, אינפרה-אדום), מחממות את הירק באופן מבוקר יותר, ללא מים חמים, והפגיעה באיכות המוצר מצומצמת. עם זאת, המבנה הפנימי של הרקמות נפגע.
בעולם המודרני המונח חליטה (באנגלית - blanching) מתייחס בעיקר לתהליך תעשייתי, שבו מזון גלמי מהשדה, ירק או פרי, עובר חימום, כשלב ראשוני הכרחי, לפני הקפאתו לצורך שימור ואחסון לצריכה עתידית. החימום נעשה בטמפרטורה גבוהה יחסית (80–100 מעלות צלזיוס) ולזמן קצר (דקות) במטרה להרוס אנזימים מחמצנים, המבצעים ריאקציות כימיות שפוגעים בתכונות הירקות (כגון: ערך תזונתי, מרקם, טעם, צבע). מחקרים הראו כי החליטה לא רק שמונעת את הרס הצבע או הטעם, אלא גם מאריכה את חיי המדף של המוצר הקפוא שעבר חליטה.
ביהדות, חליטה היא שיטת בישול במים רותחים, המשמשת בין היתר כחלק מהכשר הבשר.
התהליך התעשייתי
בזמן החליטה מתרחשים מספר שינויים בירק או בפרי. השינויים הללו, בעקבות הטמפרטורה הגבוהה, הם הרסניים בדרך כלל ופוגעים בתרכובות חיוניות בצמח ובמרקם התאים. החליטה התעשייתית, על שיטותיה השונות, מנסה למזער את הנזקים הללו על ידי הרס מבוקר של אנזימים הגורמים לקלקול המוצר ומאידך לשמר תכונות החשובות לצרכן :
אין כיום תהליך תעשייתי של הקפאת ירקות ופירות ללא שלב החליטה. צריך להתאים את שיטות החימום השונות (משך הזמן, גובה הטמפרטורה, מים חמים, אדים, אינפרא - אדום, מיקרוגל, יבוש בוואקום) למוצר המסוים העובר הקפאה. יש להתאים לכל ירק יש את שיטות החליטה שבהם הוא שומר טוב יותר על הערך התזונתי והקריטריונים לאיכות שלו.
== שיטות חליטה == שיטות החליטה מתבססות על חימום הירקות או הפירות בטמפרטורות גבוהות-בינוניות ולפרקי זמן שונים. בעיקרון, ככל שהטמפרטורה גבוהה וזמן החימום קצר (דקה ואפילו פחות), הנזק לירק ואיבוד איכותו קטנים יותר. שיטות המשתמשות בגלי חום (מיקרוגל, אינפרא-אדום), מחממות את הירק באופן מבוקר יותר, ללא מים חמים, והפגיעה באיכות המוצר מצומצמת. עם זאת, המבנה הפנימי של הרקמות נפגע.
השיטות המקובלות הן:
שימושים בתעשייה ובבית
השימושים בתעשייה הם רבים והמוצרים המוצגים בדוכני רשתות המכירה מעידים על כך. השיטה שבה משתמשים בחליטה בבית או במסעדות היא העתיקה יותר ותפסה לה אחיזה מאז ומתמיד. שיטה זו משמשת בעיקר להכנת תה ומשקאות נוספים העשויים מעלים, בכך שהיא ממצה את הטעם והריח הנמצאים בשמנים האתריים בתוך העלים, שמנים שמתאדים בטמפרטורה שמעל 80 מעלות צלזיוס. אם יצקו עליהם מים רותחים יאבדו רוב הטעמים ויישאר רק הטעם המריר שבעלים.
שיטה זו גם מסייעת לקילוף עגבניות או פירות הרכים מדי לקילוף בקולפן, להוצאת ריחות לוואי מחלקי פנים של בקר ועוף, לריכוך חומרי גלם שונים על מנת לרככם חלקית ועם זאת לשמור על צורתם, מרקמם החיצוני ועל ערכם התזונתי. מכאן גם מתחלק הבלנשיר לכמה סוגי חליטה ביניהם בישול ירוק, בישול לבן ובישול כחול.
דרגון (רכב שטח)
דרגון היה רכב שטח 4x4, עשוי מפיברגלס שהתבסס על "טריומף פוני" מתוצרת יצרנית הרכב הבריטית טריומף, אשר הורכב על ידי אוטוקרס בטירת כרמל בשנת 1968.
היסטוריה
בשנת 1966 קיבלה אוטוקרס את הזיכיון הבלעדי לייצור וייצוא של רכב שטח מפיתוח טריומף שהיה קרוי Triumph Pony.
ב-2 באוקטובר 1967 הגיעו לחיפה 48 ערכות ראשונות להרכבה של מכוניות שטח-שירות מדגם "טריומף פוני".
באביב 1964 יצרה מחלקת הפיתוח של "סטנדרט-טרייומף" אב-טיפוס ראשון במסגרת פרויקט "פוני". אב-הטיפוס השני, שיוצר כמה חודשים בעקבותיו, כלל שלדה חד-מישורית שאליה הוברג מרכב מתכת, עם תא פתוח לשני אנשים, וארגז מודולרי למטען.
דגם ה"טריומף אג'קס" היה הבסיס המכני לגרסת ה"טריומף פוני".
חתימת הסכם לשיתוף פעולה בין "טריומף" ו"אוטוקרס"
בסוף פברואר 1966 חתמו "סטנדרט-טרייומף" ואוטוקרס על ההסכם ביניהן, במסגרתו רכשה היצרנית הבריטית (דרך חברת-בת שהקימה בישראל שנתיים קודם לכן) כ- 20% בבעלות על אוטוקרס. לאחר חתימת החוזה החליטה "סטנדרט-טרייומף" להעביר את הרכבת הפוני לאוטוקרס.
מנכ”ל אוטוקרס יצחק שובינסקי, כינס מסיבת עיתונאים באוגוסט 1966. בין השאר ציין כי החברה קיבלה את הזכויות הבלעדיות ליצור הפוני, בהיקף הנאמד באלפיים יחידות לשנה: חלקן ישווקו בארץ וחלקן ייוצאו.
טריומף המשיכה בפיתוח הפוני. במסגרת הפרויקט יוצרו שישה אבות-טיפוס עד לקיץ 1965. אחד מהם, שקיבל את הסימון "X733" ברשימת מכוניות הניסוי של היצרן הבריטי, נשלח לישראל במהלך 1966. אוטוקרס חזרה והצהירה פומבית על תוכניות הפוני בפברואר 1967, ולפיהן פיתוח המכונית הושלם והחברה קיבלה זיכיון בלעדי לייצורה, בעיקר ליצוא ב"שווקים מובטחים". הן כללו את טורקיה, יוגוסלביה, רומניה, ניגריה, גאנה, חוף השנהב, סיירה לאון, הרפובליקה של קונגו, קניה, חבש ומקסיקו. חמש מדינות נוספות נכללו בחוזה המקורי אך נמחקו בטיוטות מאוחרות שלו. אלו היו איראן, תאילנד, קפריסין, יוון ופוארטו ריקו. תחילת הייצור תוכננה לאפריל-מאי 1967. במקביל שלחה טריומף לטירת הכרמל שני אבות-טיפוס של הפוני – האחד עם ארגז קצר והשני עם ארגז ארוך. אחת המכוניות, לפחות, זכתה לרישוי מקומי ב-12 באפריל 1967, וזו ככל הידוע הפוני היחידה שנעה בכבישי ישראל עם רישום כזה. בראשית אוקטובר נשלחו 48 הקיטים הראשונים של הפוני הסדרתית לחיפה. עם משלוח הערכות מאנגליה עדכנה אוטוקרס כי היצור יחל בנובמבר, מועד שנדחה אחר-כך לפברואר 1968.
ייצור ה"דרגון"
בפברואר 1968 החל יצורה של הפוני. שובינסקי חזה כי בשנה הראשונה ייוצרו 500-750 יחידות התוכנית היא להגיע לקצב יצור שנתי של 3,500 יחידות ב-1973. בפברואר 1968 נבנו עשרה מרכבים ראשונים עבור הפוני, ואלו ירדו מקו היצור בחודש מרץ. ב-14 במרץ נפתחה תערוכת המכוניות הבינלאומית השנתית בז'נבה, שווייץ. הפוני הוצגה על ידי אוטוקרס, לצד הגלבוע.
במרץ 1968 הפך הפוני ל"דראגון" (Dragoon), (באנגלית - לוחם רכוב על סוס).
הוחל בייצור המעשי, לאחר ניסויים ממושכים. הניסויים לא הצליחו להפוך את הפוני/דראגון לכלי-רכב בשל למכירה. התגלו לא מעט תקלות בייצור.
ב-4 ביוני 1968 המכונית הוצגה באקספו תל אביב בביתן התחבורה, ושובינסקי דיווח על התעניינות בה בקרב ההתיישבות העובדת.
עד 29 באפריל 1968 שלחה טריומף לחיפה 144 קיטים נוספים של הפוני שהשלימו את המספר הכולל ל-192. רוב רובם של הקיטים האלו לא נבנו מעולם. ביוני בנתה "אוטוקרס" 20 מרכבים נוספים, ואלו הוצמדו לשלדות בחודש יולי.
ב-7 ביוני, קצת למעלה מחודש לאחר משלוח הערכות האחרונות לישראל, נמצא לפוני לקוח חדש, "ליילנד מוטורס איראן". 454 ערכות פוני נשלחו לטהראן עד מאי 1970.
ב- 1970 ניסו באוטוקרס לשכפל את ה"כלמוביל" – טנדר זעיר שהורכב ב"הארגז" בתחילת העשור, וסיים את חייו כרכב קל להובלת נפט. הארגז הפתוח של הדרגון הוחלף במכל דלק – תחילה ממתכת ובהמשך מפיברגלאס, והרכב הפך למכלית קלה, לשימושן של חברות הובלת הנפט.
המנועים מיתרת 162 הערכות שהיו בידי אוטוקרס – כולם או מרביתם – מצאו את דרכם אל מתחת למכסי המנוע של כרמל וסוסיתא, כמנוע חלופי, חדש.
הערות שוליים
.
ארץ פונט
ארץ פּוּנט, שנקראה גם פוואנאט על ידי המצריים הקדמונים, היא חבל ארץ קדום שהיה בקשרי סחר עם מצרים העתיקה. ונקרא גם טא נאטג'אר, שמשמעותו ארץ האלוהים, חבל ארץ זה נחשב בזמן העתיק למדינה אגדית במזרח אפריקה, בשל אוצרות הטבע הרבים שבהם המצרים הקדמונים נתקלו לראשונה. האזור עשיר במחצבים ובתופעות אקזוטיות, זהב, שרפים ריחניים, שנהב, וחיות בר המידע על פונט נמצא ברישומים מצריים עתיקים שנרשמו על ידי משימות מסחר, שנשלחו לאזור זה.
אבודה ממנו ומכל אדם
בהלכה, אֲבוּדָה מִמֶּנּוּ וּמִכָּל אָדָם הוא כלל בהלכות השבת אבדה, שלפיו אין חיוב להשיב אבדה במקרה שהיא נמצאה במקום שבו אין אפשרות סבירה להצילה משם, וזאת ללא תלות בקיומם של סימנים. מקור ההלכה במקרא, לפי דרשת חז"ל:
מקור נוסף מצינו בדברי רבי שמעון בן אלעזר:
ארץ פונט
המשלחות המצריות לפונט
האזכור הקדום ביותר של משלחת מצרית שנשלחה לפונט אורגנה על ידי הפרעה סאהאר מהשושלת החמישית (המאה ה-25 לפנה"ס). לאחר מכן, במהלך מלכותו של מאנטאהוטאף השלישי (בסביבות שנת 1950 לפנה"ס), קצין הנקרא האנו ארגן כמה משלחות לפונט, אך לא ידוע אם הוא היה חלק מהמשלחות בפועל.
המשלחת הידועה ביותר שהגיעה ממצרים לפונט יצאה תחת שלטונה של המלכה חתשפסות במאה ה-15 לפנה"ס על מנת להשיג את בושם המור. דיווחים על הנסיעה הזו שרדו, ואלה נמצאו במקדש הקבר של חתשפסות בדיר אל-בחרי. נאהסי, הנזכר בדיווח, נחשב על ידי היסטוריונים בתור ראש המשלחת לפונט. בהמשך נאמר שבזמן שהמשלחת הייתה בפונט היא נשלטה על ידי מלך הנקרא פאראהו ואשתו המלכה אטי. כמה מהיורשים של המלכה חתשפסות, הכוללים גם את תחותמס השלישי ארגנו משלחות לפונט.
מיקומה הגאוגרפי של פונט
טקסטים מצריים עתיקים קושרים את מיקומה של פונט עם חופי הים האדום, אך אין הסכמה מלאה על מיקומה המדויק. החוקרים המודרניים ממקמים את פונט בצפונה של אתיופיה או אריתריאה, או ארצם של הבאג'אים בצפון-מזרחה של סודאן.
אבודה ממנו ומכל אדם
מבין האחרונים, רבי שמואל רוזובסקי דן בשאלה: האם הדין "אבודה ממנו ומכל אדם" הוא סימן או סיבה; כלומר, האם העובדה שהאבדה אבודה מכל אדם בעולם היא המתרת אותה, או שמא צריך שהאבדה תהיה אבודה רק מהמאבד, אלא שכל עוד לא אבודה מכל אדם הרי היא עדיין לא אבודה לגמרי מהמאבד שכן אדם אחר יכול להחזירה לו.
הכלל בשימוש באינטרנט
הרב דוב ליאור מתיר הורדת קבצים מכל סוג מהאינטרנט, בסוברו כי התכנים באינטרנט הם כמו אבדה ששטפה נהר, שהיא נחשבת כהפקר וברור שבעליה התייאש ממנה; אך ההיתר נוגע לשימוש אישי בלבד, ולא לשימוש מסחרי. החולקים על הרב ליאור טוענים כי במקרה של הורדת קבצים כל אדם יכול להציל את האבדה, על ידי כך שלא יוריד את אותם קבצים. בנוסף, בעל היצירה לא התייאש מאנשים שיקנו אותה באופן חוקי. חלק מהחולקים, ובהם הרב יעקב אריאל, מגדירים הורדת קבצים כגזל ולא כאבדה.
ארץ פונט
מיקומה הגאוגרפי של פונט
על פי החוקר קנט קיטצ'אן, המיקום של פונט הוא האזור של אתיופיה הצפונית, אריתריאה וצפון-מזרח סודאן. נמצאו שרידים של טף בפירמידות של השושלת הרביעית בדאשאר מה שתומך בתאוריה זו, משום שהדגן הזה גדל רק ברמות של אתיופיה ואריתריאה, מהן שופע נהר הנילוס. עצי מור ממשלחות הסחר של המלכה חתשפסות נמצאים בפרמידת הקבר שלה בדיר אל-בחרי מוכיח שעצים אלה שנטעו במקדש בדאיר אל-באהרי נמצאו ברמת אתיופיה.
כמה מהחוקרים ממקמים את פונט רחוק עד לפונטלנד, ישות מדינית בצפונה של סומליה שאימצה שם זה במהלך המאה ה-20. לבונה ומור, שנשלחו למצרים עדיין קיימים בשפע באזור זה. בספר השיוט בים האריתראי שתורגם על ידי החוקר ג.וו.ב. האנטינגפורד קושר את השם פונט עם השם אופונה, אזור מסחר חופי הנמצאת דרומית לכף גוארדאפוי, ומזהה בכך את פונט ואופונה עם חאפון.
החוקר עמנואל וליקובסקי הציע דווקא את ארץ ישראל כמיקומה של פונט הנעלמת. כחלק משיטתו, שהטילה ספק בכרונולוגיה המקובלת של מצרים והציעה כרונולוגיה חלופית, מלכה חתשפסות במקביל לשלמה המלך. על קירות מקדשה מתוארים העושר והאקזוטיקה "שנהבים וקופים ותוכים" מהם התרשמה בביקורה המלכותי בירושלים. האדריכלות הבלתי צפויה של מקדשה בדיר אל בחרי מושפעת ממבנה בית המקדש של שלמה.
בעבר החוקרים חשבו שהלבונה ושאר הסחורות הגיעו מהחוף בחצי האי הערבי, או אפילו בבחריין או הודו. הנוכחות של בעלי חיים אפריקניים בדיר אל-בחרי, וגם הנוכחות של קטורת אפריקנית הפריכו את התאוריה הזו.
טא נאטג'אר
המצריים הקדמונים התייחסו לפונט גם בשם טא נאטג'אר, תרגום "ארץ האלוהים". אז נראה שפונט נחשבה בעיניהם כמעין "ארץ הקודש" והשתמשו בשם זה לתיאור אל השמש, כלומר אזורים בכיוון זריחת השמש. האזורים המזרחיים האלה בורכו במוצרים יקרים, אהבו קטורת והשתמשו בהם במקדשים. המונח שימש לא רק בקשר לפונט הנמצאת דרום מזרחית למצרים, אבל גם בקשר לאזורים במזרח אסיה וצפון-מזרחה של מצרים, כמו לבנון, שהייתה המקור של עצים לבית המקדש של ממלכת ישראל המאוחדת.
ירושלים בהלכה
ממוזער|270px|[[הכותל המערבי בעיר העתיקה]] בהלכה ישנם דינים מיוחדים לעיר ירושלים, הנובעים מקדושתה ומהמצוות הרבות שיש לקיים דווקא בה. רוב דינים אלו אינם נוהגים כיום. בחלק מהדינים המיוחדים לירושלים, ישנו ספק האם הם נוהגים רק בשטח העתיק של ירושלים שהיה מוקף בחומה בימי בית המקדש הראשון והשני, או גם בשטח העיר החדשה שמחוץ לחומות.
ירושלים נתקדשה בקדושה ראשונה על ידי דוד ושלמה בתקופת בית ראשון ועל ידי עזרא נתקדשה פעם שנייה בתחילת תקופת בית שני. ישנה מחלוקת האם הקדושות שנתקדשה ירושלים בטלו עם חורבנה, אולם להלכה פוסקים כיום שקדושה ראשונה קידשה לשעתה וקידשה גם לעתיד לבוא. אולם תחום ירושלים שנתקדש הוא לפי חומות ירושלים הקדומות שאותם קידשו דוד ושלמה, ולא לפי החומות בנות זמננו.
לירושלים יש קדושה מעל ארץ ישראל בכך שרק בה מותר לאכול מעשר שני, נטע רבעי וקדשים קלים, ואליה מביאים את הביכורים, בכור בהמה טהורה ומעשר בהמה הקרבים בבית המקדש. גם כיום, מצוות יישוב ארץ ישראל על ידי מגורים בירושלים גדולה יותר מאשר בכל הארץ.
קדושתה ומעמדה של ירושלים
בירושלים הוקם בית המקדש הראשון בימי שלמה המלך, ובית המקדש השני, ובה ישבה הסנהדרין שהייתה הסמכות הדתית העליונה למחלוקות בהלכה. ומשכך נהגו בה הלכות ודינים רבים המיוחדים לבית המקדש ולסנהדרין כגון עלייה לרגל, עבודת הקורבנות, השקאת סוטה, זקן ממרא, קידוש החודש ועיבור השנה. כתוצאה מזה הייתה ירושלים המרכז ההלכתי של עם ישראל.
ברייתא המונה דינים ועקרונות הלכתיים המיוחדים לירושלים נישנית במסכת בבא קמא. ארבעה דינים נקבעו משום ש"ירושלים לא נתחלקה לשבטים", דין אחד מפני סכנה לעוברי אורח, ארבעה משום דיני טומאה וטהרה, ודין אחד נלמד במסורת:
ירושלים לא נתחלקה לשבטים
בעת חלוקת ארץ ישראל לשבטים בתקופת יהושע בן נון לא נתחלקה ירושלים לשבט מסוים, אף שהייתה על הגבול שבין נחלת שבט בנימין לשבט יהודה. לעומת העיר שלא נתחלקה, עובר הגבול בין שבט יהודה לבנימין בתוך שטח בית המקדש בהר הבית.
כתוצאה ממצב זה ישנם כמה דינים מיוחדים שאינם נוהגים כיום:
אכילת קורבנות ומעשרות בירושלים
שמאל|ממוזער|250px|איור משוער של בית המקדש הראשון
קדשים קלים
ישנם קורבנות המוקרבים בבית המקדש ונאכלים רק בירושלים (המוקפת חומה) לטהורים. קורבנות אלו נקראים קדשים קלים. דוגמה לקורבנות אלו הם שלמים, בכור, פסח, תודה ומעשר בהמה. בשר קדשים קלים שיצא מחוץ לחומת ירושלים - נפסל מדין יוצא.
מעשר שני ונטע רבעי
בכל ארבע מתוך מחזור של שבע שנים, ישנה מצווה להביא עשירית (אחר הפרשת תרומה גדולה ומעשר ראשון) מהפירות לירושלים, ולאכול אותם בתוכה בטהרה. אסור לאכול פירות אלו מחוץ לירושלים. מצווה זו נקראת מעשר שני. במקרה ובעל הפירות גר הרחק מירושלים, הוא יכול לפדות את הפירות (בתוספת חומש) ולהעלות את דמיהם לירושלים, ולקנות בדמים דברי מאכל ושתייה. מעשר שני שנכנס לירושלים - אינו נפדה יותר אלא אם כן נטמא, וכן אינו יוצא ממנה שוב.
נטע רבעי היא המצווה לנהוג בכל פירות השנה הרביעית לנטיעת העץ כמעשר שני, ודיניה שווים למעשר שני, והיינו לאוכלם בטהרה בירושלים. חכמים תיקנו שאין פודים פירות נטע רבעי שגדלו בתחום של יום הליכה מירושלים. טעם תקנה זו הוא כדי 'לעטר את שוקי ירושלים בפירות'. תקנה זו בטלה לאחר החורבן.
דיני מעשר שני ונטע רבעי אינם נוהגים היום, מאחר שאין אפשרות להיטהר.
טומאה וטהרה בירושלים
היות שרק בירושלים מותר לאכול מעשר שני וקדשים קלים הנאכלים בטהרה, ישנם דינים מיוחדים שנועדו למנוע טומאה בירושלים: (דינים אלו מובאים בברייתא במסכת בבא קמא)
כדי למעט בטומאה בתוך ירושלים, ישנם גם מקרים בהם חכמים גזרו טומאה על דברים מסוימים, אולם לא גזרו עליהם בירושלים:
דינים אלו אינם נוהגים כיום, מאחר שאין נוהגים כיום הלכות טומאה וטהרה.
דינים משום איכות סביבה
ישנם דינים שסיבתם היא שיקולי איכות סביבה: (גם דינים אלו מובאים בברייתא בבבא קמא)
הלנת המת
שמאל|ממוזער|250px|[[קבר דוד המלך בהר ציון]] דין נוסף בברייתא הוא שאין מלינים את המת בירושלים, היינו מת שנפטר נקבר עוד באותו ביום או באותו הלילה של היום בו מת, או מוצא חוץ לירושלים. ישנה מחלוקת האם דין זה נוהג גם כיום, אך נוהגים היום, במידת האפשר, לקבור מתים עוד ביום מותם. כחלק מדין זה, אין מעבירים מת בתוך ירושלים.
קבורה בתחום ירושלים
שמאל|ממוזער|250px|קבר יהודה פינסקר במערת ניקנור אין קוברים מתים בתוך תחומי העיר ירושלים. יוצאי דופן מכלל זה הם קבר דוד המלך בהר ציון וקבר חולדה הנביאה שהיו בתוך ירושלים עוד מימים קדמונים. ('מימות נביאים ראשונים')
בתקופת הקרבות ברובע היהודי במלחמת העצמאות, כאשר הרובע היהודי היה נצור, נקברו המתים בקבר אחים מיוחד בתוך תחומי העיר העתיקה מפאת הצורך. לאחר מלחמת ששת הימים הועברו הקבורים במקום להר הזיתים.
הכל מעלין לירושלים
אם אחד מבני הזוג רוצה לעלות לגור בירושלים ובן הזוג השני מתנגד, הדין הוא שכופים על הצד המתנגד לעלות, ואם אינו רוצה - מתגרשים, תשלום דמי הכתובה חל על הצד שהתנגד (כלומר: אם האשה אינה רוצה - היא מתגרשת ואינה מקבלת את דמי הכתובה, אם הבעל אינו רוצה - יגרש את אשתו וחייב לשלם לה את כתובתה).
הוא הדין גם במצב ההפוך: כאשר גר בירושלים זוג נשוי ואחד מבני הזוג רוצה לצאת ממנה לעיר אחרת - כופים אותו להישאר, ואם אינו רוצה מתגרשים. תשלום דמי הכתובה חל על הצד שהתנגד (כלומר: אם האשה רצתה לצאת - היא מתגרשת ואינה מקבלת את דמי הכתובה, אם הבעל רצה לצאת - יגרש את אשתו וחייב לשלם לה את כתובתה).