cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
השלום המונגולי
התפשטות מונגולית
האימפריה המונגולית החדשה עברה במהירות לסיפוח שטח נוסף. הכיבושים המונגולים הראשונים היו בצפון מערב סין. בשנת 1209 כבשו המונגולים את האזור המערבי. בין 1213 ל־1214 כבשו המונגולים את אימפריית ג'ין, ובשנת 1214 כבשו את מרבית הארץ שמצפון לנהר הצהוב. בשנת 1221 גנרלים מונגוליים סובודי וג׳בא התחילו במסעם לעבר הים הכספי ולתוך רוסיה. בשנת 1235 פלשו המונגולים בהצלחה לקוריאה. כעבור שנתיים ב 1237 באטו חאן וסובודי החלו לכבוש את רוסיה. הם פלשו לפולין והונגריה בשנת 1241. בשנת 1252 המונגולים החלו פלישתם לדרום סין. הם ישתלטו הבירה אנגז׳ו ב 1276. בשנת 1258 הולאגו כבש את בגדאד. כל ניצחון חדש העניק למונגולים את הזדמנות לשלב אנשים מעמים חדשים, בעיקר מהנדסים ופועלים זרים. כל כיבוש חדש, גם הוסיף נתיבי סחר חדשים וההזדמנות לגביית מיסים. לפיכך, התפשטות הטריטוריאלית, יצרה את האומה המונגולית כאימפריה, וקידמה אותה מבחינה טכנולוגית ומבחינה כלכלית מתקדמת.
רשת סחר
בשיאה, האימפריה המונגולית השתרעה מסין במזרח לבודפשט במערב, מרוסיה בצפון ועד טיבט בדרום. פירוש הדבר שחלק גדול מאוד מהיבשת אוחד תחת סמכות פוליטית אחת. כתוצאה מכך, נתיבי הסחר בהם השתמשו הסוחרים הפכו בטוחים לנסיעות, וכתוצאה מכך הייתה צמיחה והתרחבות כוללת של הסחר מסין במזרח לבריטניה במערב. לפיכך, השלום המונגולי השפיע רבות על תרבויות רבות באירואסיה במהלך המאות ה-13 וה-14.
מערכת הסחר העולמית: דרך המשי
לפני עליית המונגולים, העולם הישן כלל מערכות אימפריאליות מבודדות. האימפריה המונגולית החדשה שילבה את התרבויות המבודדות של העבר למערכת יבשתית חדשה, והקימה מחדש את דרך המשי כשיטת תחבורה דומיננטית. איחוד אירואסיה תחת המונגולים הפחית במידה ניכרת את מספר המתחרים בתחומי רשת הסחר והבטיחו ביטחון גדול יותר בנסיעות. במהלך השלום המונגולי, סוחרים אירופים כמו מרקו פולו, אביו ודודו עשו את דרכם בין אירופה וסין בדרכים מתוחזקות היטב שקישרו את אנטוליה לסין.
על השיירות בדרך המשי היבשתית הובילו משי סיני, פלפל, זנגביל, קינמון, ואגוז מוסקט שהגיעו למערב מאיי התבלינים. מזון מהמזרח הוצג בפני האירופאים. כותנה, פנינים ואבנים יקרות נמכרו באירופה, כמו גם כלי נשק, שטיחים ומוצרי עור מאיראן. אבק שרפה יובא לאירופה מסין. בכיוון ההפוך, אירופאים שלחו כסף, בד משובח, סוסים, פשתן וסחורות אחרות למזרח הקרוב והרחוק. הגברת המסחר פירושה שהמדינות והחברות בהתאמה הגדילו את חשיפתן לסחורות ושווקים חדשים, וכך הגדילו את התוצר של כל מדינה או חברה שהיו מעורבים במערכת הסחר. כל הערים שהשתתפו במערכת הסחר העולמית של המאה ה-13 צמחו במהירות. יחד עם נתיבי סחר יבשתיים, נוצרה דרך משי ימית שתרמה לזרימת הסחורות בתקופת השלום המונגולי. דרך המשי הימית הזאת התחילה עם מסלולי חוף קצרים בדרום סין. ככל שהתקדמה הטכנולוגיה והניווט, התפתחו מסלולי שייט אלה לנתיב ים מרכזי באוקיינוס ההודי. בסופו של דבר התפתחו מסלולי השייט סביב הים הערבי, המפרץ הפרסי, הים האדום וחופי מזרח אפריקה.
יחד עם סחורות מוחשיות, אנשים, טכניקות - הועברו גם מידע ורעיונות ברציפות ברחבי אירופה. לדוגמה, ג'ובאני ממונטקורבינו, הארכיבישוף של בייג'ינג ייסד מסיונים בהודו ובסין וגם תרגם את הברית החדשה לשפה המונגולית. סחר למרחקים ארוכים הביא שיטות חדשות לניהול עסקים מהמזרח הרחוק לאירופה; שטרות חליפין, בנקאות פיקדונות וביטוח הוצגו באירופה במהלך השלום המונגולי. שטרות חליפין הקלו משמעותית על נסיעה למרחקים ארוכים מכיוון שהנוסע לא סחב משקל גדול של מטבעות מתכת.
שיטות מתמטיקה, אסטרונומיה, וכן המדע עשו את דרכם אל אפריקה, מזרח אסיה מאירופה במהלך התקופה. שיטות לייצור והדפסת נייר עברו מסין לאירופה. הוקמו מערכות בנקאות משוכללות, ושינוי כסף והארכת אשראי היו נפוצים, וכתוצאה מכך הצטבר עושר רב.
ממשל מונגולי
מיקומה הגאוגרפי המרכזי של מונגוליה ביבשת אסיה הייתה סיבה חשובה לכך שהיא הצליחה למלא תפקיד כה גדול במערכת הסחר. הצבא המונגולי היה מסוגל בקלות להגן על שלטון חזק ברוב האימפריה. הצבא דאג לכך שקווי אספקה ונתיבי סחר יהיו בטוחים. יחידות קבועות הוקמו בדרכי סחר כדי להגן על הנוסעים בדרכים אלה. שיטות מיסוי וסחיטה שהיו רווחות בדרכים לפני השלטון המונגולי חוסלו כדי להבטיח את הזרימה החלקה של סוחרים וסחורות דרך האימפריה. מערכת של משקולות ומידות נקבעה גם היא. כדי להפוך את הנסיעות בדרכי הסחר ליותר בטוחות, המונגולים הרחיקו לכת ושתלו עצים בדרכים כדי להצל על הסוחרים והנוסעים בחודשי הקיץ. עמודי אבן שימשו לסימון הדרכים בהן עצים לא יכלו לצמוח.
המונגולים חיפשו בריתות עם מדינות וחברות אחרות כדי להבטיח את זרימת הסחר דרך האימפריה. הצבא המונגולי שימש גם לעיצוב מחדש וייעול הסחר ביבשת על ידי השמדת ערים בדרכים הפחות חשובות או הבלתי נגישות. הצבא המונגולי היה מורכב ברובו מחיל פרשים. מה שאיפשר לצבא לנוע במהירות ובקלות לאורך מרחקים גדולים.
המונגולים פיתחו את מושגי האחריות ביחס להשקעות והלוואות בשותפויות, וקידמו סחר והשקעות כדי להקל על השילוב המסחרי של האימפריה המונגולית. המשקיעים המונגולים השתמשו במטבעות מתכת, כסף, מטילי זהב וכסף וסחורות סחירות להשקעות בשותפות ובעיקר מימנו הלוואות כסף לפעילויות סחר. יתר על כן, האליטות המונגוליות יצרו שותפויות סחר עם סוחרים ממרכז ומערב אסיה ואירופה, כולל משפחתו של מרקו פולו. קוד החוק המונגולי, המכונה "יאסה" ("החוק הגדול"), קבע כללים ועונשים מחמירים באזורים רבים באימפריה המונגולית, ובמיוחד באזורים הקשורים למסחר. יאסה עזרה להעלים את הגורמים המסורתיים שיצרו סכסוכים שבטיים והביאו למלחמה, ובכך עזר להבטיח מסחר שקט ובטוח. גנבת בעלי חיים הוצאה אל מחוץ לחוק, והאימפריה המונגולית תחת ג'ינגיס חאן אף הקימה מערכת מסיבית להשבת בעלי חיים לבעליהם. עונשים קשים כולל קנסות של פי תשעה מערכם המקורי של סחורות גנובות סייעו להרתיע את הגנבים בדרכים המונגולים. יאסה גם קבעה חופש דת מלא, והבטיחה כי בודהיסטים, מוסלמים, נוצרים, ואחרים, יכלו לנסוע בחופשיות ברחבי האימפריה. מנהיגים דתיים קיבלו פטור ממיסוי, וכך גם רופאים, עורכי דין, קבלנים, מורים ומלומדים. יאסה לא איפשרה גמישות ועליה התבססו מערכות משפט בחלקים מרוחקים של האימפריה. בכך שימרה פתיחות לאגודות שונות והבטיחה שלום ויציבות.
על מנת להבטיח את אכיפת החוק המונגולי, פותחה היררכיה של ניהול משפטי ממועצה מרכזית ועד רמת המחוזות הקטנים. עליהם הופקד אכיפת החוק והייתה להם סמכות לעצור חשודים. שיטה זו הקלה מאוד על ניהול החוקים ברחבי היבשת.
מערכת דואר
המונגולים הקימו את מערכת התקשורת הראשונה שקשרה בין המזרח הרחוק למערב. תחנות ממסר הוקמו כל 25–30 מיילים או יום נסיעה ממוצע על סוס. תחנות אלו הוצגו על ידי אוגדאי חאן, בשנת 1234 וסיפקה סוסים רעננים ומספוא. אחיו אגאטאי חאן וטולוי ואחיינו באטו חאן האריכו רשת זו.
ירידת השלטון המונגולי
סמוך לתקופת שקיעתה האימפריה המונגולית כללה שטחים רבים ושונים. כל טריטוריה הוגדרה "ח'נאט" (באנגלית Khanet). בשל הבידוד מהעולם המונגולי, שליטים רבים במאה ה-14 החלו להתמקד בח'אנאטים שלהם.
חוסר סובלנות דתית היה גורם אחד חשוב לדעיכת השלום המונגולי. המונגולים ברוסיה, באזור המכונה אורדת הזהב, איבדו כוח בשטחם, בשל חוסר סובלנות כלפי דתות שונות. המונגולים האלה התאסלמו והצטרפו לממלוכים המצריים מסיבות פוליטיות. בשלב מסוים במלחמה, אף תקפו אנשי אורדת הזהב את המונגולים הפרסים. לחלק המזרחי של אורדת הזהב, היו יחסים ידידותיים עם האילחנאט והחאן הגדול. הביזור התרחש בגלל ירידת התקשורת, שהייתה קשה בשל מערכת הסחר שקרסה, והתגברות היריבות בין הנסיכים המונגוליים. בסופו של דבר התאסלם המנהיג המונגולי הפרסי בשנת 1295.
מגפת הדבר
ההפרדה והפיצול של הח'נאטים באימפריה המונגולית לא היו הגורמים היחידים שתרמו לדעיכה של השלום המונגולי. גם פרוץ מגפת המוות השחור, מילאה תפקיד הרסני בשקיעתה של האימפריה המונגולית. מכיוון שהאימפריה המונגולית גישרה בין אזורים רבים, הקל הדבר על התפשטות מהירה של המגפה. ההיסטוריון ויליאם ח. מקניל ציין כי המגפה הועברה ממכרסמים החיים בדרום הרי ההימלאיה של דרום סין ובורמה לחיילים מונגולים כאשר פלשו לאזור בשנת 1252. בשנת 1331 אובחנה המגפה בסין. ממזרח אסיה היא נישאה מערבה בנתיבי הסחר על ידי סוחרים וחיילים מונגולים שנסעו באופן חופשי ומהיר בכל היבשת. פרעושים נגועים במחלה פגעו ברוכבי הסוסים, הם עברו על שערות גמלים או בעזרת חולדות השוכנות במטענים או בשקי אוכף. ההערכה היא כי המוות השחור הרג כשליש מאוכלוסיית סין וכ-25-50% מאוכלוסיית אירופה.
כשהם מוחלשים מבחינה דמוגרפית, המונגולים לא הצליחו להפעיל את שלטונם על אזורים מרוחקים באימפריה, שהחלו להתקומם ברגע שפרצה המגפה. מרידות אלה שיבשו את ייצור הסחורות ואת זרימת הסחר, מה שזירז את סוף תקופת השלום המונגולי.
השפעות על הסחר
במהלך 300 השנים לאחר מכן, סין הפכה מבודדת יותר ויותר. היא אסרה על כניסת זרים, אסרה על סחר חוץ ודיבור בשפות שאינן סיניות. קונפוציאניזם וטאואיזם הושבו על כנם כדתות לאומיות. התרבות הסינית קפאה. במהלך שנותיה הראשונות של שושלת מינג, למרות מסעותיו של ג'נג חה, הסחר עם שאר העולם בסך הכל ירד. הדבר מיוחס למלחמות, מגיפות ושיבושים נרחבים ולא רק ל"שינוי מדיניות סמלי ". קשיים כלכליים תרמו גם לירידת סין כשחקן סחר עולמי חשוב.
המוות השחור התפשט במהירות לשאר מערכת הסחר העולמי, והמסחר למרחקים ארוכים שהיה נפוץ במשך השלום המונגולי נפסק כמעט לגמרי.
פונטנבלו
פונטנבלו (בצרפתית: Fontainebleau) היא עיירה וקומונה במרכז צרפת, במחוז סן-אה-מרן שבחבל איל-דה-פראנס, כחמישים קילומטרים מדרום-מזרח לפריז. נכון לשנת 2014 מתגוררים בעיר כ-15,000 תושבים.
ב-1981 הוכרזה טירת פונטנבלו כאתר מורשת עולמית.
בשימוש מלכי צרפת
היישוב במקום התקיים כבר באמצע ימי הביניים. המקום החל לשמש כנקודת מפגש ליציאה למסעות ציד ולואי השביעי, מלך צרפת, בנה במקום קפלה. עם זאת נשאר פונטנבלו כפר קטן עד 1528, אז החליט פרנסואה הראשון, מלך צרפת להקים ארמון בהשראת הארמונות האיטלקיים של הרנסאנס בפונטנבלו. לשם כך הזמין צוות של אומנים ידועים כסבסטיאנו סרליו, ג'אקומו בארוצי דה ויניולה ובנוונוטו צ'ליני ואחרים, שתכננו את המבנה. טירת פונטנבלו נבנתה לאורך המחצית הראשונה של המאה ה-16. סביבה התפתחה העיירה במהירות ותוך זמן קצר התגוררו בה כ-7,000 תושבים. לאורך המאה ה-17 נבנו בעיירה, מלבד הארמון, כשלושים בתי מידות ובנייני פאר על ידי נסיכים ואצילים שבאו לגור סביב המלך.
ב-1762 נחתם בפונטנבלו הסכם פונטנבלו, בו מסרה צרפת לספרד חלק משטחי לואיזיאנה הצרפתית.
תקופת המהפכות והקיסרות
המהפכה הצרפתית לא עוררה שום התרחשות ראויה לציון בעיירה, ותושביה שהתפרנסו בזכות הארמון והמבקרים בו לא הצטרפו לגלים המהפכניים.
תקופת הקיסרות הראשונה, לעומתה, טלטלה את העיר המנומנמת לאחר שנפוליאון בונפרטה קבע בה את מושבו ושיפץ את הטירה. בתי הפאר של העיירה שופצו אף הם, והוקמו בה בית ספר צבאי וקסרקטינים בהם השתכנו ההוסרים והמשמר האימפריאלי. ב-1807 נחתם בה הסכם פונטנבלו בין קרלוס הרביעי, מלך ספרד, לנפוליאון, בו ניתנה רשות מעבר חופשי לצבא נפוליאון בספרד כדי שיוכל לכבוש את פורטוגל. עם נפילת הקיסרות ירד גם מעמדה של פונטנבלו. בסך הכל, בתקופה בה שימשה את שליטי צרפת שהו בה 34 שליטים, מלואי השישי ועד נפוליאון השלישי, לאורך שבע מאות. כל מלכי צרפת שבאו לאחר פרנסואה הראשון ביצעו בה עבודות בנייה חשובות, שהעניקו אופי מגוון ואקלקטי לאדריכלות של הטירה ושל העיר.
בשנת 1814 נחתם בעיירה פונטבנלו חוזה פונטנבלו אשר קבע את הדחתו של נפוליאון מהקיסרות והגלייתו לאי אלבה.
בתקופה המודרנית
בסוף המאה ה-19 החלה לפעול מערכת טראם בעיירה ובסביבתה. המערכת נסגרה בשנת 1953 עם התגברות השימוש במכוניות פרטיות ובאוטובוסים.
אוכלוסייה
בעיירה מתגוררים כ-15,000 תושבים, נכון לשנת 2016, ובצירוף הכפרים הסמוכים אליה ונשענים על שירותיה (בעיקר העיירה אבון בה נמצאת תחנת הרכבת) נמנים כ-34,000 תושבים. מספר תושבי העיר יציב מאז סוף המאה ה-19, עם זאת מספר התושבים בסביבה הקרובה נמצא במגמת עלייה.
יער פונטנבלו
העיירה שוכנת בלב רכס גבעות מיוער הנקרא "יער פונטנבלו". בשל קרבתו לפריז והגיוון הגדול בצמחים ובנופים בו, היווה יער פונטנבלו מקום נופש פופולרי ומקור השראה נפוץ לציירים ואמנים שבאו ליצור בו. בין הציירים שציירו בו נמנים ז'אן-בטיסט קאמי קורו, תאודור רוסו וז'אן-פרנסואה מילה וציירים נוספים בני אסכולת ברביזון, והאימפרסיוניסטים קלוד מונה, אלפרד סיסלי, פייר-אוגוסט רנואר, פול סזאן וז'ורז' סרה.
גדולי הסופרים והמשוררים הצרפתים באו לטייל או לשהות בעיירה, ביער ובסביבתו, לנופש ולכתיבה. בין השאר שהו בו אלפרד דה מיסה, ז'ורז' סאנד, ויקטור הוגו, דה שאטובריאן, בלזק, סטנדל, פלובר, האחים דה גונקור, ז'ול מישלה, גי דה מופאסאן, ארנסט רנן, אנטול פראנס, מרסל פרוסט ואחרים. רבים מהם מיקמו התרחשויות מספריהם באזור. בנוסף צולמו בעיירה ובסביבתה עשרות סרטים.
פיבי ארל
פיבי ארל (באנגלית: Phoebe Earle; 1790 – 1863), הידועה בשם הנשואים שלה: פיבי דיטון ופיבי מקינטייר, הייתה ציירת אנגלייה שמונתה כציירת הפרחים של המלכה אדליידה.
קורות חייה
נולדה ב-1 בספטמבר 1790 והוטבלה ב-3 באוקטובר 1790 בכנסיית מרילבו בלונדון, היא הייתה ילדם הראשון של הצייר ממסצ'וסטס ג'יימס ארל וג'ורג'יאנה קרוליין פילקינגטון (1757–1838), בתו האירית של ג'ון קרטרט פילקינגטון. אחיה הצעיר, גם הוא היה אמן, אוגוסטוס ארל ואחיה למחצה הבכור היה האדמירל ויליאם הנרי סמית'.
ב־22 ביוני 1812 בכנסיית סנט פנקראס הישנה בלונדון היא התחתנה עם הצייר דניס דיטון ונולדו להם שני בנים, הראשון לא חי זמן רב ואילו השני, הנרי דניס דיטון (1817–1874), הפך לקצין בצבא הבריטי. בשנת 1820 התקבלה עבודתה לראשונה לתערוכת הקיץ של האקדמיה המלכותית לאמנויות והיא הציגה שם במשך חלק ניכר משאר חייה. האגודה המלכותית של אמנים בריטים הציגה גם את עבודותיה משנת 1825 והיא הוצגה גם במוסד הבריטי.
כשהבריאות הנפשית של בעלה החלה להתדרדר, היא עברה איתו ועם בנם שנותר בחיים לברטאן, וחזרה לאנגליה לאחר מותו בשנת 1827. היא התיישבה בעיירת הספא לימינגטון והחלה לאסוף קהל לקוחות כמורה לציור, רישום ופיסול בשעווה. המוניטין שלה גדל לרמה הלאומית, בשנת 1830 כאשר קיבלה את תפקיד ציירת הפירות והפרחים של המלכה אדלייד. היא גרה קרוב לסטרטפורד-אפון-אבון, ובשנת 1835 הפיקה ספר ליתוגרפיות בצבעי יד בשם "Relics of Shakespeare" ועבודותיה הוצגו באקדמיה הסקוטית המלכותית בשנת 1837.
בשנת 1838 לאחר מותה של אחותה למחצה אליזבת סמית' (1787–1838), אשתו של ג'יימס מאריי (1779–1847), פיבי קיבלה את האחריות במקום אחותה לטפל בדוכס ג'ון מוריי החולה, ומכרה את עסקיה בלימינגטון. ב-7 בפברואר 1839 היא התחתנה, פעם שנייה, עם פטריק מקינטייר, בכיר בחברת ביטוח חיים של הממלכה המאוחדת, שעבר איתה לטפל בדוכס החולה.
לאחר מותו של הדוכס בשנת 1846, עברו השניים לקנזינגטון והצליחו לצאת לחופשה ארוכה באירופה.
היא הוצגה בפעם האחרונה באקדמיה המלכותית בשנת 1854,
היא נפטרה באדינבורו ב־11 בדצמבר 1863 במהלך ביקור משפחתי.
גזרת נעו"י
גזרת נעו"י (נחי ע' הפועל ו' י') היא גזרת פעלים השייכת לשפות השמיות.
גזרה זאת היא מגזרות הנחים, הכוללות שורשים שבחלק מהטיותיהם, אחת מאותיות השורש "נחה" (כלומר כתובה אך לא נהגית), או אינן נכתבות כלל. בגזרה נעו"י נמצאים הפעלים שע' הפועל שלהם היא ו|ו' או י|י' המתפקדות כאם קריאה. הגזרה נקראת גם "גזרת החלולים", כיוון שהאות האמצעית של השורש "נעלמת".
עברית
למן העברית המקראית מתוארות בפעלים שע' הפועל שלהם היא ו' או י' דרכי נטייה על דרך השלמים ועל דרך הגזרה. בלשון חז"ל וביתר שאת בעברית החדשה ניכרת מגמה להעדיף את הצורות על דרך השלמים.
בבניינים קל, נפעל, הפעיל והופעל לעיתים, בפרט בעברית המקראית, מופיעה תנועת חולם חוצצת לאחר ל' הפועל וטרם הסיומות של גופי המדברים והנוכחים. צורות אלה אינן משמשות בעברית החדשה.
בניין קל
מקצת הפעלים שע' הפועל שלהם היא ו' או י' נוטים על דרך השלמים. עבור פעלים הנוטים על דרך הגזרה, בצורת העבר נשמטת ע' הפועל בכל צורות הנטייה, אם כי במקרא בפעלים שבהם ע' הפועל י' מופיעות גם צורות בתנועה חוצצת, לדוגמה בִּינוֹתִי. לעומת זאת, בצורות העתיד, הציווי ושם הפועל ע' הפועל מופיעה בדמות ו' או י' כאם קריאה בהתאם לשורש ולמשקל. צורת העבר הנסתר וצורת היחיד בהווה זהות, וההבדל ביניהן ניכר לפי ההקשר. לעומת זאת, צורת הנסתרת בעבר וצורת היחידה בהווה אמנם נכתבות באופן זהה, אך ניכר הבדל בין הצורות בהטעמה: צורת הנסתרת בעבר מוטעמת מלעיל וצורת היחידה בהווה מוטעמת במלרע. לדוגמה, היא טָסָה בעבר ואת טָסָה כעת. בלשון הדיבור בעברית החדשה אין הקפדה על הבדל זה. בעתיד בגופים נוכחות ונסתרות ובציווי בגוף נוכחות, בשל ההטעמה המלעילית התנועה מונמכת, ע' הפועל נשמטת ובמקומה פ' הפועל מנוקדת בחולם (תָּקֹמְנָה) או בצירה (תָּשֵׁרְנָה). בהוספת ו' ההיפוך, בנוסף להקדמת הטעם, התנועה לעיתים מתקצרת ומונמכת, וניקוד פ' הפועל עשוי להיות בקמץ קטן או בקבוץ (וַיָּקָם, וַיָּקֻמוּ או וַיָּקוּמוּ) או בפתח (וַתָּשַׁר).
מספר פעלים מופיעים במשקל פֵּל, בדומה למשקל פָּעֵל בגזרת השלמים: מֵת ועֵר. כמו כן, ישנם פעלים במשקל פּוֹל, בדומה למשקל פָּעֹל: אוֹר, בּוֹשׁ, זוֹר וטוֹב. בעוד הפועל טוֹב נוטה בזמן עבר והווה בגזרת נעו"י ובזמן עתיד ובשם הפועל בגזרת נפי"ו, הפועל יָגֹר נוטה בגזרת נפי"ו בזמן עבר ובהווה, ובגזרת נעו"י בעתיד, בציווי ובשם הפועל.
בניין נפעל
הפועל היחיד אשר ע' הפועל שלו י' בבניין נפעל הוא נִהְיָה, אשר משתייך גם לגזרת נלי"ה. בדומה לבניין קל, גם בבניין זה אין הבדל צורני בין צורת העבר הנסתר להווה היחיד, אולם כאן בשל החיטוף עם התרחקות הטעם כן ישנו הבדל בין צורת העבר הנסתר לצורת ההווה היחידה.
בניין הפעיל
למספר פעלים עם נטייה משותפת בבניין הפעיל עם גזרת נפי"ו: הֵנִיק והֵטִיב.
בניין הופעל
בבניין הופעל נשמטת ע' הפועל בכל הנטיות, פ' הפועל מקבלת במקום זאת את ניקודה של ע' הפועל והה' התבניתית של הבניין מנוקדת בתנועה גדולה – שורוק – במקום קבוץ. תנועה חוצצת אינה קיימת בנטיות העבר. למעשה, נטיית גזרת נעו"י בבניין זה זהה לנטיית גזרת נפי"ו, ודומה ברוב הגדול של הצורות לגזרת הכפולים.
הבניינים הכבדים
בבניינים הכבדים (פיעל, פועל והתפעל), גזרת נעו"י זהה לעיתים לגזרת ע"ע: את הפועל כּוֹנֵן ניתן לנתח כשורש כ.ו/י.נ. או כ.נ.נ., אך לעיתים שורשי הגזרה נוהגים כגזרת השלמים: במקרא, ע' הפועל היא י' עיצורית ולא אם קריאה, כמו בפועל קִיֵּם, ובלשון חז"ל ובפיניקית , ע' הפועל היא ו' עיצורית ולא אם קריאה, כמו בפעלים גִּוֵּן וכִּוֵּן , וכך גם בחלק מהפעלים במקרא . על רקע זה מתפרש השם המקראי חוה מהשורש ח.ו/י. י/ה., שפירושו "אם כל חי".
ערבית
הגזרה המקבילה לגזרת נעו"י בערבית נקראת الفعل الأجوف (הפועל החלול). הגזרה ניכרת בחלק הבניינים, בצורות הפעיל והסביל, לרבות בצורות העתיד השונות, אך לא בבניינים 2, 3, 5, 6 ו-9, אז השורשים נוטים כבגזרת השלמים. בבניינים 4, 7, 8 ו-10 הנטייה זהה עבור ע' הפועל و או ي. ככלל, תופיע אות נחה במקום ע' הפועל בהתאם לתנועה שלפניה או לתנועה שהייתה אמורה להיות על ע' הפועל והוקדמה. אולם, כאשר בנטייה ל' הפועל מנוקדת בסכון, ע׳ הפועל נשמטת כליל.
בניין 1
משקלי בניין 1 בזמן עבר באים לידי ביטוי בניקודה של פ' הפועל, למעט בגופים הנסתרים (להוציא את הנסתרות), שם מופיעה ا נחה בכל המשקלים הפעילים. בצורות העתיד והציווי משתנה ע' הפועל לאות נחה בהתאם למשקל ולניקודה של פ' הפועל. בצורת הבינוני הפועל מוחלפת ע' הפועל ב-ء|ئ (המזה על כיסא יאא), בעוד בצורת הבינוני הפעול ע' הפועל נשמטת, וה-و התבניתית עשויה להשתנות ל-ي לפי השורש.
בצורת הסביל בעבר מופיעה ي נחה במקום ע' הפועל, ואילו בעתיד מופיעה ا נחה.
בניינים 4 ו-10
בבניינים 4 ו-10 ע' הפועל הופכת לאות נחה ا בעבר הפעיל, בעתיד הסביל ובבינוני הפעול, ול-ي בעבר הסביל, בעתיד הפעיל, בציווי ובבינוני הפועל. צורת המקור, כתשלום על שמיטת ע' הפועל, מסתיימת ב-ة.
בניינים 7 ו-8
בבניינים 7 ו-8 ע' הפועל הופכת לאות נחה ا בעבר הפעיל, בעתיד, בציווי, וכן בבינוני הפועל והפעול, כך שצורות הבינוני זהות עבור כל בניין. ע' הפועל הופכת ל-ي בעבר הסביל בלבד. בצורת המקור ע׳ הפועל הופכת ל-ي עיצורית.
פרוביוורה
פרוביוורה (שם מדעי: Proviverra; משמעות השם מלטינית: "לפני זבד הודי") הוא סוג של יונק קדום ממשפחת ההאינודונים שבסדרת הקראודונטים אשר חי באירופה בתקופת האאוקן לפני 46.3 עד 41.2 מיליון שנה מזמננו.
הוא התגלה בממצאים מאובנים שונים באירופה המרכזית, בין השאר בשווייץ, צרפת וגרמניה (לרבות בבור מסל) ותואר ב-1862 בידי החוקר השווייצרי לודוויג רויטימר, אשר שיער שהוא קרוב לגחניים, מה שהתברר בהמשך כשגוי. הסוג הכיל מין בודד - Proviverra typica שפירושו: "טיפוסי".
הפרוביוורה היה בעל מבנה גוף דק וקליל באורך 13.4 ס"מ ומשקל 450 עד 500 גרם בלבד, אף שהיה קרובו של ההאינדון העוצמתי. עם זאת הוא היה שייך לקבוצה פרימיטיבית יותר של ההאינדונים, קרוב ללמסודון ומשויך למשפחה Proviverrinae. למרות מבנהו הקל הוא היה טורף בעל טוחנות גבוהות שנועדו לקרוע בשר, ניבים חזקים ושרירים חזקים מאחורי הלסת. מבנה זה מתאים לאוכלי נבלות או לטורפים. הוא ניזון רק מחרקים, עכבישים, זוחלים ויונקים קטנים כמו מכרסמים.
ככל הנראה הוא חי ביערות או בביצות כמו גחניים מודרניים ואולי מילא את אותה גומחה ביערות אירופה הלחים של האאוקן.
לירון דיאמנט
לירון דיאמנט (נולד ב-4 באפריל 1990) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת החלוץ.
קריירה
דיאמנט גדל במחלקת הנוער של הפועל רמת גן ולאחר מכן שיחק גם במחלקת הנוער של מכבי תל אביב. בעונת 2007/2008 עלה דיאמנט לקבוצה הבוגרת של מכבי תל אביב, וערך הופעה אחת בליגת העל וחמש הופעות בגביע הטוטו.
לקראת עונת 2008/2009 חתם דיאמנט על חוזה לשלוש שנים במכבי פתח תקווה, אך בעונה זו שיחק רק עם קבוצת הנוער של המועדון. בעונת 2009/2010 הושאל לקבוצת הכח עמידר רמת גן מהליגה הלאומית, במדיה הבקיע 14 שערים בכל המסגרות. בעונה הבאה האריך את חוזהו במכבי פתח תקווה בשלוש שנים נוספות, אך לאחר מכן רכשה הפועל רמת גן את כרטיסו של דיאמנט, ושם שיחק בעונת 2010/2011. בתום העונה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית.
לפני תחילת עונת 2011/2012 החל להתאמן עם הפועל תל אביב וסיכם על הצטרפותו לקבוצה, אך לאחר שבועיים שוחרר. באוגוסט 2011 חתם דיאמנט לשתי עונות בבית"ר ירושלים. ב-20 בספטמבר 2012 חתם במכבי הרצליה מהליגה הלאומית.
לקראת עונת 2013/2014 חזר דיאמנט להפועל רמת גן. לאחר ששיחק במדיה שלוש שנים נוספות בליגה הלאומית עזב את המועדון בקיץ 2016, ולמעשה פרש ממשחק פעיל.
לדיאמנט ארבע הופעות במדי הנבחרת הצעירה של ישראל, שלוש הופעות במדי נבחרת הנוער, ארבע הופעות במדי הנבחרת עד גיל 18, ושלוש הופעות במדי נבחרת הנערים.
רפאל אברהם מצליח
הרב רפאל אברהם מצליח (?-1784) היה רבה של מגיניסא ושל יוזיל חיסאר (Güzelhisar) כיום איידין ,הסמוכות לאזמיר. מחבר ספר מאמר המלך.
נולד באזמיר. בנו היה הדיין רבי חיים יוסף מצליח, ונכדו, רבי אברהם מצליח, היה גם הוא רבה של מגינסיא.
ספרו
כתב את ספר מאמר המלך (שאלוניקי תקס"ו) הוא ספר חידושים על הרמב"ם ומפרשיו, וכן כללי הלכה על סדר הא'-ב'. בסוף הספר נדפסה תשובה מהרב חיים מודעי לרב המחבר. לספר הסכמה מרבני אזמיר, הרב רפאל יוסף חזן (מחבר ספר חקרי לב) והרב יצחק מאיו. את הספר הגיה הרב בכור יצחק נאבארו.
הגן הבוטני של ארצות הברית
הגן הבוטני של ארצות הברית (באנגלית: United States Botanic Garden; בראשי תיבות: USBG) הוא גן בוטני בשטח של מתחם הקפיטול בוושינגטון, בירת ארצות הברית. הגן הוא הגן הבוטני הוותיק ביותר בארצות הברית, הפועל ברציפות.
הגן ממוקם ליד כיכר גרפילד.
הגן הבוטני מנוהל על ידי הקונגרס של ארצות הברית באמצעות אדריכל הקפיטול, האחראי על שטחי הקונגרס.
היסטוריה
בשנת 1816 הציע מכון קולומביה לקידום האמנות והמדע בוושינגטון די. סי. (The Columbian Institute for the Promotion of Arts and Sciences in Washington, DC), להקים גן בוטני בעיר.
ב-8 במאי 1820 העניק הקונגרס למכון שטח אדמה, בתחום מתחם הקפיטול. השטח ממוקם ממערב לגבעת הקפיטול, בין רחוב פירסט (First Street) לרחוב ת'רד (Third Street), ובין שדרת פנסילבניה, ושדרת מרילנד.
הגן נסגר בשנת 1837 בעת שהמכון חדל מפעילותו; ונפתח מחדש בשנת 1842, כאשר משלחת וילקס לחקר האוקיינוס הדרומי, שבה עם ממצאים רבים.
החממות של הגן (הבנויות בסגנון ויקטוריאני) נבנו בין השנים 1842–1850; הגן נפתח לציבור בשנת 1850.
בשנת 1933, עבר הבניין למיקומו הנוכחי - מדרום מערב לקפיטול, כמצפון לו שדרת מרילנד, ממזרח לו רחוב פירסט, מדרום לו שדרות העצמאות, וממערב לו רחוב ת'רד.
מתחמי הגן הבוטני
הגן הבוטני הלאומי של ארצות הברית כולל שלושה חלקים:
מתחם השימור
מתחם השימור מחולק למספר מתחמים נפרדים, כל אחת מדמה בית גידול אחר:
הגן הלאומי
באוקטובר 2006 נשלמה הקמת "הגן הלאומי" (National Garden) ששטחו 12,000 מטרים רבועים, ובו אזור צמחים המייצג את מישור החוף המזרחי של ארצות הברית, גן וורדים, גינת פרפרים, ובריכת נוי לזכרן של הגברות הראשונות של ארצות הברית.
פארק ברתולדי
פארק ברתולדי ממוקם מדרום למבנה השימור, לאורכה של שדרת העצמאות.
הגן נקרא על שמה של מזרקת ברתולדי, אשר תוכננה על ידי פרדריק ברתולדי.
מטרתו של פארק זה - לתת השראה ורעיונות לגננים חובבים ולציבור הרחב. הפראק מציע מגוון רחב של גנים קטנים, במטרה לעורר השראה לבעלי בתים לגדל בסמוך לבתיהם גנים דומים.
אני, עיפרון
'''אני, עיפרון: עץ המשפחה שלי לפי לאונרד א. ריד (באנגלית: I, Pencil: My Family Tree as Told to Leonard E. Read), הידועה בכינויה אני, עיפרון''', היא מסה מאת הכלכלן לאונרד א. ריד שפורסמה לראשונה בגיליון דצמבר 1958 של "The Freeman", מגזין אמריקאי בעל השקפה ליברטריאנית. היא הודפסה מחדש ב-The Freeman במאי 1996, וכעלון עצמאי שכותרתו "אני, עיפרון" במאי 1998. במהדורה המחודשת, מילטון פרידמן כתב את ההקדמה ודונלד ג'יי בודרו כתב את המאמר המסכם. פרידמן, זוכה פרס נובל לכלכלה לשנת 1976, השתמש במאמר בתוכנית הטלוויזיה שלו ב-PBS משנת 1980, "Free to Choose", ובספר הנלווה באותו השם.
"אני, עיפרון" הוא כתב הגנה נחרץ על שוק חופשי קפיטליסטי, שדוחה מכל וכל את האידאולוגיות התומכות בכלכלה מתוכננת, ריכוזית ולא יעילה. במסה, העיפרון מראה כיצד אינטראקציות וולונטריות של אנשים בשוק החופשי גורמות להיווצרותו, אירוע שלא היה קורה ביעילות תחת משטר כלכלי ריכוזי, משום שלמתכננים אין יכולת לחקות את מיליוני הפעולות שאנשים עושים בשוק חופשי, ואין להם את תמריץ הרווח המעודד קדמה, יצירתיות, למידה והמצאה.
"אני, עיפרון" נכתב בגוף ראשון מנקודת מבט של עיפרון. העיפרון מפרט על המורכבות של יצירתו שלו, ומפרט את מרכיביו ואת האנשים הרבים המעורבים, עד לאדם המטאטא במפעל ולשומר במגדלור המנחה את המשלוח לתוך הנמל: עץ ארז ממדינת וושינגטון, שנכרת על ידי עובד עם מסור מתכת, שיוצר במפעל בגרמניה מעפרת ברזל ברזילאית. גרפיט, ממכרות באמריקה הדרומית, טבעת חיזוק משילוב של מתכות שיובאו מכמה מדינות בעולם, שמן צמחי להכנת המחק שיובא למלזיה בידי איש עסקים בריטי. שעווה אירופאית, דבק אמריקאי, צבע צהוב ושחור לעיפרון שיוצרו באפריקה וכולי. המסה מראה כיצד אנשים שונים, בעלי גזע, דת והיסטוריה שונה, משתפים פעולה מטעמים אנוכיים, הרצון להרוויח, ויוצרים מוצר המעלה את רמת החיים של כלל האנשים בעולם, ללא הבדלי גזע, דת, מין והיסטוריה.
קרחון אלברטס
קרחון אלברטס (באנגלית: Alberts Glacier) הוא קרחון באנטארקטיקה. הקרחון באורך של 13 קילומטרים, וממוקם וזורם ממישור אייברי עד למיל אילנט שממוקם ליד קרחון באלץ'.
היסטוריה
הקרחון צולם לראשונה מהאוויר על ידי צי ארצות הברית בשנת 1968 ושמו מנציח את פרד ג' אלברטס (Fred G. Alberts) שהיה חבר בוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה (1949–1980).
We Are Never Ever Getting Back Together
We Are Never Ever Getting Back Together (בעברית: אֲנַחְנוּ לְעוֹלָם לֹא נַחֲזֹר לִהְיוֹת בְּיַחַד) הוא שיר מתוך Red, אלבום האולפן הרביעי של הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט. הוא נכתב על ידי סוויפט, מקס מרטין ושלבאק והופק על ידי שני האחרונים. השיר יצא לרדיו על ידי ביג משין רקורדס ב-13 באוגוסט 2012 כסינגל המוביל מהאלבום, והוא הרצועה השמינית באלבום. מילות השיר מתארות את תסכולה של סוויפט ממאהב לשעבר שרוצה לחדש את יחסיהם. השיר זכה לביקורות חיוביות; מגזין ה"רולינג סטון" הציב את השיר במקום השני ברשימת השירים הטובים ביותר לשנת 2012, ובסקר סוף השנה של טיים מגזין הגיע השיר למקום הרביעי. השיר קיבל מועמדות לפרס גראמי להקלטת השנה ומועמדות לפרס בחירת הקהל לשיר האהוב של השנה.
השיר זכה להצלחה מסחרית מיידית, והיה השיר הראשון בקריירה של סוויפט שהגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100, לשם זינק מהמקום ה-72. הווידאו קליפ עבור השיר יצא באוגוסט 2012. הווידאו קליפ היה הראשון שהוצג ברזולוציית 4K, וזכה לביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה. בשיר הגיע למעמד פלטינה משושת לפי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA). השיר הוא אחד מהסינגלים הנמכרים ביותר בעולם, עם מכירות ברחבי העולם של מעל 7 מיליון עותקים.
רקע והוצאה
לאחר שכתבה את כל שירי Speak Now (2010) באופן עצמאי, בחרה סוויפט לשתף פעולה עם כותבים ומפיקים שונים עבור Red. היא יצרה קשר עם מקס מרטין ושלבאק, שני כותבים ומפיקים שאת עבודתם היא העריכה, כדי לדון בשיתוף פעולה אפשרי. השלישייה הגתה את הרעיון ל-"We Are Never Ever Getting Back Together", זמן קצר לאחר שחברו של החבר לשעבר של סוויפט נכנס לאולפן ההקלטות ודיבר על שמועות ששמע שסוויפט ואהובה לשעבר חזרו להיות יחד. לאחר שהחבר עזב, ביקשו מרטין ושלבאק מסוויפט לספר להם את פרטי מערכת היחסים, אותה היא תיארה כ"פרידה, חזרה, פרידה חדשה, שוב חזרה וכך הלאה, רק הכי גרוע שאפשר". מרטין הציע להם לכתוב על האירוע. סוויפט החלה לנגן בגיטרה ולשיר," אנחנו אף פעם לא...", ושאר השיר זרם במהירות לאחר מכן. היא תיארה את תהליך הכתיבה כאחת החוויות ההומוריסטיות ביותר שהיו לה בזמן הקלטה, ואמרה כי השותפים המוזיקליים תאמו את ציפיותיה. לפני הפזמון האחרון בשיר ניתן לשמוע אותה מדברת בציניות על פרידות. השיר הוא, לפי הדיווחים, על בן הזוג לשעבר של סוויפט, ג'ייק ג'ילנהול, לאחר שהשניים נפרדו בינואר 2011. לאחר יציאתו של הווידאו קליפ, צצו רמזים נוספים שקישרו את השיר לג'ילנהול.
סוויפט הוציאה את הסינגל ב-13 באוגוסט 2012, במהלך צ'ט בזמן אמת ב-Google+ בחנות המוזיקה Google Play להורדה דיגיטלית וב-iTunes וב-Amazon.com למחרת, ב-14 באוגוסט. וידאו עם המילים לשיר עלה באותו יום לערוץ ה-Vevo הרשמי של סוויפט. השיר יצא לתחנות הרדיו למוזיקה עכשווית למבוגרים ב-13 באוגוסט ולתחנות המיינסטרים למחרת. מאוחר יותר, ב-21 באוגוסט, יצא השיר גם לרדיו הקאנטרי. הווידאו קליפ עבור השיר יצא ב-30 באוגוסט 2012. תקליטור של הסינגל יצא במהדורה מוגבלת בחנות המקוונת של סוויפט, באמזון ובוול-מארט, יחד עם חולצת טריקו ותרמיל תואמים, ב-4 בספטמבר 2012.
הלחנה וכתיבה
אורך השיר הוא שלוש דקות ו-12 שניות. הוא כולל הפקה אלקטרונית מלאה וסגנון ווקאלי פופי, שינוי מוזיקלי עבור סוויפט. הגרסה שיצאה עבור רדיו הקאנטרי כללה עיבוד מוזיקלי שונה: הגיטרה, מכונת התופים והסינתיסייזרים הוחלפו בבנג'ו, במנדולינה, בכינור, בגיטרת פלדה ובתופי סנר. השיר נכתב בג'י מז'ור ובקצב איטי של 86 פעימות בדקה, והמנעד הקולי של סוויפט בו משתרע על פני אוקטבה אחת וארבעה תווים, מ-G 3 ל-D<sub href="Google+">5. הרצועה כוללת גיטרה אקוסטית (שחלק מצליליה הפוכים) וכמה סינתיסייזרים על גבי פעימות תופים אלקטרוניות.
ביקורות
השיר זכה בעיקר לביקורות חיוביות ממבקרי מוזיקה. לדעת רוברט מאיירס מה"ווילג' ווייס" השיר היה טוב, אך לא הציג את סוויפט במיטב יכולותיה. הוא העריך כי ההחלטה להוציא אותו כסינגל המוביל נעשתה משיקולים מסחריים, ושיבח את קטע האודיו בו סוויפט מדברת בציניות לקראת סוף השיר כ"גאוני". גריידי סמית' מ"אנטרטיינמנט ויקלי" השווה בין השיר לשירי אבריל לאבין ושיבח את ההוק הקליט, אך הביע חשש כי השיר מסמן רגרסיה מעבודתה של סוויפט ב-Speak Now. ג'ודי רוזן של מה"רולינג סטון" ציינה כי בשיר סוויפט אמנם מתרחקת מצלילי נאשוויל לעבר צלילי סטוקהולם, אך היא לא מאבדת את הצליל הייחודי שלה. היא שיבחה גם את הקטע בו סוויפט מדברת בשיר באומרה כי הוא "אתנחתאת הספוקן וורד הנשגבת ביותר בפופ מאז מותו של בארי וייט".
מארה איקין מ-The A.V. Club שיבחה את המוזיקה ואת המילים העוקצניות בשיר. קווין קויין מ-Country Universe נתן את לשיר את הציון הנכשל D, וכינה אותו "צעד ענק לאחור". ג'יימס מונטגומרי מ-MTV הרגיש שהשיר ה"פנטסטי" מייצג נקודת מפנה בקריירה של סוויפט - היא כבר לא מעוניינת בלהיות הקורבן, ומציגה קו מתריס, משוחרר. איימי סקיארטו מ-Popcrush שיבחה את סוויפט על הצלחתה לקלוט "תחושה אוניברסלית בשיר אופטימי ומעצים", וכינתה אותו אחד השירים הקליטים ביותר בקריירה שלה. ג'ונתן קיף מסלאנט מגזין תיאר את ההוק כתכונה הטובה ביותר בשיר אך מתח ביקורת על הביצוע הקולי ובחירת המילים של סוויפט בשיר. דייוויד מאליץ מה"וושינגטון פוסט" טען שהשיר לא בוגר וטען ש"אמנם הפזמון קליט, אך אם זה מייצג את מה שמחכה לנו ב-Red, קשה להיות נרגש מדי". גלן גמבואה מ"ניוזדיי" תיארה אותו כ"המנוני" ואמרה כי "חלק מהקסם של סוויפט הוא הדרך בה היא גורמת לשיריה להישמע אמיתיים ושיחתיים ו-'Never Ever' הוא לא יוצא מן הכלל". בילי דיוקס מ-Taste of Country קבע כי" [סוויפט] לוכדת את הכעס על אהבה צעירה שהשתבשה טוב יותר מכל אחד אחר מאז, ובכן... [טיילור] סוויפט", ושיבח את המילים החושפניות בשיר.
רולינג סטון הציב את השיר במקום השני בסקר המבקרים של סוף שנת 2012, ותיאר אותו כשיר פופ מושלם שנוצר מהמפגש בין הזמרת והפזמונאית המצליחה ביותר בעולם עם המפיק המצליח ביותר בעולם - מקס מרטין. השיר הגיע למקום השישי בסקר המבקרים של הווילג' ווייס, Pazz & Jop. בסקר סוף השנה של טיים הגיע השיר למקום הרביעי.
השיר היה מועמד לפרס גראמי להקלטת השנה. השיר היה מועמד לפרס בחירת הקהל ל"שיר האהוב של השנה". הוא זכה בפרס "שיר הקאנטרי הטוב ביותר" בטקס פרסי המוזיקה של בילבורד 2013 ובפרס "בחירת מוזיקה – שיר קאנטרי" בטקס פרסי בחירת הנוער של אותה השנה.
הצלחה מסחרית
"We Are Never Ever Getting Back Together" היה לסינגל הדיגיטלי הנמכר בצורה המהירה ביותר בהיסטוריה, שיא עליו זכתה סוויפט בשיא גינס.
אמריקה הצפונית
בארצות הברית נחת השיר במקום ה-72 במצעד הבילבורד הוט 100, לאחר יומיים בלבד של השמעות ברדיו. בשבוע שלאחר מכן זינק השיר למקום הראשון במצעד, והיה לשיר הראשון בקריירה של סוויפט שמגיע להישג זה. השיר היה הלהיט ה-11 של סוויפט שהגיע לעשרת הגדולים במצעד ובכך השוותה את השיא של קני רוג'רס למספר הרב ביותר של להיטים בעשרת הגדולים לאמן קאנטרי. הסינגל היה הראשון של אמנית קאנטרי שכבש את פסגת המצעד מאז כבשה אותו קארי אנדרווד עם "Inside Your Heaven" ב-2005. השיר נשאר בפסגת המצעד במשך שלושה שבועות לא רצופים, והיה לשיר הקאנטרי שנשאר בפסגת המצעד במשך הזמן הארוך ביותר מאז 1980. הסינגל נשאר בעשירייה הראשונה במשך שלושה עשר שבועות, בדומה ל-"Love Story", ובשאר המקומות במצעד במשך עשרים וארבעה שבועות.
"We Are Never Ever Getting Back Together" נחת במקום ה-25 במצעד שירי הרדיו של בילבורד, הפתיחה הטובה לאמנית קאנטרי בהיסטוריה של המצעד. השיר הגיע למקום השלישי במצעד ונשאר שם במשך שלושה שבועות.
במצעד שירי הקאנטרי של בילבורד נחת השיר במקום ה-13, הפתיחה השנייה הטובה ביותר במצעד, לצד קני צ'סני וטים מקגרו עם שירם "Feel Like a Rock Star", והפתיחה הטובה ביותר לאמנית קאנטרי. השיר הגיע למקום הראשון במצעד, והיה השני בהיסטוריה של המצעד שהחזיק במקביל במקום הראשון במצעד זה ובמצעד הבילבורד הוט 100 מאז עשה זאת ההרכב Lonestar בשנת 2000. השיר היה השיר השביעי של סוויפט שכבש את פסגת המצעד, שם נשאר במשך עשרה שבועות - שיא של כל הזמנים לאמנית. עם זאת, השיר היה הסינגל הראשון של סוויפט שלא הצליח להיכנס לעשרת הגדולים במצעד השמעות רדיו הקאנטרי, זאת משום שחלק מהתחנות החשיבו אותו כשיר פופ ונמנעו מלהשמיעו.
אירופה ואוקיאניה
בממלכה המאוחדת הגיע השיר למקום הרביעי במצעד הסינגלים, השיר השני של סוויפט שהגיע לעשרת הגדולים. השיר נשאר במצעד במשך 29 שבועות, עשרה מתוכם בעשרת הגדולים. במהלך 2012 מכר השיר 465,000 עותקים במדינה, מה שהפך אותו לשיר ה-26 הנמכר ביותר בשנה זו במדינה באותה שנה. ביולי 2014 הגיע השיר למעמד פלטינה עבור מכירות של 600,000 עותקים לפי BPI. גם באירלנד הגיע השיר למקום הרביעי והיה השיר השני של סוויפט שהגיע לעשרת הגדולים במדינה. בשוודיה הגיע השיר למקום ה-16 ולמעמד פלטינה. בדנמרק הגיע השיר למקום ה-18 ולמעמד פלטינה. באיטליה הגיע השיר למעמד זהב.
באוסטרליה הגיע השיר למקום השלישי והיה השיר השישי של סוויפט שנכנס לעשרת הגדולים במצעד. השיר נשאר בעשירייה הראשונה במשך שבעה שבועות ובשאר המקומות במצעד במשך עשרים וארבעה שבועות. השיר הגיע למעמד פלטינה מחומשת לפי איגוד תעשיית ההקלטות האוסטרלי (ARIA). בניו זילנד הגיע השיר למקום הראשון והיה הראשון של סוויפט שהגיע להישג זה. השיר הגיע למעמד פלטינה כפולה לפי איגוד תעשיית ההקלטות של ניו זילנד.
רקע והוצאה
הווידאו קליפ לשיר יצא ב-30 באוגוסט 2012. הוא בוים על ידי דקלן וייטבלום, איתו עבדה סוויפט גם על הווידאו קליפים של "Mean" ו-"Ours". הקליפ צולם כספר פופ-אפ במצלמת סוני מדגם F65 Cinealta בשוט ארוך ללא עריכה, וכולל את סוויפט בחמש תלבושות שונות. הקליפ היה הראשון שהוצג ברזולוציית 4K. סוויפט רצתה שהקליפ יהיה "מוזר כמו שהשיר נשמע" מטרה אותה השיגה באמצעות אנשים המחופשים לחיות יער המופיעים בו. לפני יציאת הקליפ נתן ערוץ CMT הצצה בערוץ היוטיוב הרשמי שלו. נכון לנובמבר 2016 לקליפ מעל 425 מיליון צפיות ביוטיוב.
תקציר
הווידאו מתחיל כשסוויפט, לבושה בפיג'מה צבעונית, יושבת ליד החלון ומספרת על מערכת היחסים ההפכפכה שלה עם חברה לשעבר (בגילומו של נח מילס). לאחר מכן הווידאו עוקב אחרי סוויפט ההולכת לסלון, שם הלהקה שלה רוקדת כשהיא לבושה בתחפושות בעלי חיים, ומתחילה לשיר את הפזמון. משם לטלוויזיה בה נראית סוויפט אומרת "כאילו, אף פעם". הקיר מאחורי הטלוויזיה נפתח וסוויפט מספרת שוב על מערכת היחסים הכושלת, עד שהיא מקבלת שיחה מהחבר לשעבר, שמתקשר ממועדון לילה. סוויפט מנתקת את השיחה והאקס חוזר למועדון. לאחר מכן נראים השניים מתווכחים במכונית וצועדים בפארק. סוויפט נוטשת את החבר והולכת למיטתה, שם היא מספרת למישהו בטלפון על תסכולה ממערכת היחסים ועל כך שהיא והחבר לעולם לא יחזרו להיות יחד יותר. הווידאו חוזר לסלון, שם סוויפט רוקדת עם הלהקה המחופשת כשלפתע מופיע ללא התראה האקס ומנסה לשכנע אותה לחזור אליו. סוויפט טורקת בפניו את הדלת וחוזרת לחלון, שם החלה את הקליפ, ושרה את השורה האחרונה בשיר.
ביקורות
ג'יימס מונטגומרי מ-MTV שיבח את הקליפ וקבע כי הוא "תענוג לצפייה". ג'ים פרבר מניו יורק דיילי ניוז ציין לטובה את הטון ואת התנהגות של סוויפט בסרטון. רולינג סטון ובילבורד העניקו לקליפ ביקורות חיוביות.
הופעות חיות
סוויפט הופיעה לראשונה עם השיר בטקס ה-VMA לשנת 2012, שנערך בסטייפלס סנטר שבלוס אנג'לס. בפסטיבל iHeartRadio הופיעה סוויפט עם השיר בשנים 2012 ו-2014. סוויפט הופיעה עם השיר גם בתוכניות שונות בטלוויזיה - באנגליה, בגרמניה, בצרפת ובספרד. בנוסף, סוויפט פתחה את טקס פרסי גראמי לשנת 2013 עם השיר.
השיר היה השיר שנעל את ההופעות בסיבוב ההופעות "The Red Tour".
בסיבוב ההופעות "The 1989 World Tour" הציגה סוויפט גרסת רוק חדשה לשיר, שכללה עיבוד מוזיקלי חדש לשיר והופעה חדשה.
גם בסיבוב ההופעות "Reputation Stadium Tour", סוויפט הופיעה עם השיר בגרסה משולבת עם הרצועה "This Is Why We Can't Have Nice Things".
אזכורים תרבותיים
הפופולריות לה זכה השיר הביאה לכך שאמנים רבים הוציאו לו גרסאות כיסוי. בין האמנים ניתן למנות את הנסון, דה וקינס, בויס אווניו, אקסמפל, האקוובאטס ו-My First Story.
לשיר נעשו גם מספר פרודיות: הקאסט של שובר שורות העלה פרודיה לשיר ב-2012, כוכב היוטיוב שיין דוסון הוציא פרודיה לשיר כסינגל והעלה וידאו קליפ משלו לערוץ ורשת סקיי ניוז יצרה רמיקס מנאומיו של דייוויד קמרון בנוגע למשאל העם על עצמאות סקוטלנד (2014) כך שיאמר את מילות השיר.
(בעברית: אנחנו לעולם לא נחזור להיות ביחד (גרסתה של טיילור)) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט. ההקלטה החוזרת של סוויפט לשירה "We Are Never Ever Getting Back Together" משנת 2012, היא הרצועה השמינית מאלבום ההקלטה החוזרת השני שלה, ; הקלטה חוזרת של אלבומה Red, משנת 2012. יצא לאור ב-12 בנובמבר 2021, על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס. סוויפט כתבה את השיר ביחד עם מקס מרטין ושלבאק. "" כולל את אותן המילים, ההפקה והמכשור של "We Are Never Ever Getting Back Together" המקורי.
המינהל הלאומי למלחמה בשחיתות (רומניה)
המינהל הלאומי למלחמה בשחיתות (ברומנית: Direcţia Naţională Anticorupţie; בראשי תיבות: DNA), לשעבר, משרד התביעה למלחמה בשחיתות (ברומנית: Parchetul Naţional Anticorupţie) היא סוכנות ממשלתית ברומניה שמטרתה למנוע, לחקור ולהעמיד לדין עברייני שחיתות. המינהל עוסק במאבק בשחיתות הציבורית ובסמכותו לחקור את כל פקידי הממשלה והבכירים בממשל הרומני.
החל משנת 2013, המינהל חקר בהצלחה אלפי מקרים של שחיתות לאורך כל הקשת הפוליטית ונחשב לאחד הגופים האמינים בממשל הרומני.
היסטוריה של ברצלונה
ההיסטוריה של ברצלונה משתרעת על פני 2000 שנים עד למקורותיה ככפר איברי בשם בארקנו (Barkeno). מיקומה ניתן להגנה בקלות יחסית על מישור החוף בין רכס הרי קולסרולה (512 מ') לים התיכון, תוואי החוף בין מרכז אירופה לשאר חצי האי האיברי, הבטיח את המשך חשיבותה, אם כי לא תמיד בולטת, לאורך הדורות.
תזות על פוירבך
תזות על פוירבך (בגרמנית: Thesen über Feuerbach) הוא חיבור פילוסופי קצר, המכיל אסופה של אחת עשרה תזות אפוריסטיות, שנכתבו על ידי קארל מרקס בשנת 1845. הכותרת מתייחסת לביקורת כלפי הפילוסופיה של לודוויג פוירבך, אך מופנית לאידיאליזם הגרמני ולתולדות הפילוסופיה המערבית בכלל. החיבור נכתב במקור כמתווה בסיסי לפרק הראשון בספר האידאולוגיה הגרמנית. התזות, כמו גם הספר שעבורו נכתבו, לא פורסמו בימי חייו של מרקס. התזות ראו אור לראשונה רק בשנת 1888, כנספח לחיבור של פרידריך אנגלס.
היסטוריה של ברצלונה
ברצלונה היא כיום עיר המתגוררים בה 1,620,943 תושבים, השנייה בגודלה בספרד, ובירת הקהילה האוטונומית של קטלוניה. האזור המטרופולוני הרחב יותר הוא ביתם של שלושה רבעים מאוכלוסיית קטלוניה ושמינית מזו של ספרד.
תזות על פוירבך
החיבור ידוע בעיקר בשל התזה האחת-עשרה והאחרונה:
היסטוריה של ברצלונה
מקורות
מקור היישוב הקדום ביותר באתר ברצלונה של ימינו אינו ברור. במישור החוף הסמוך לעיר נמצאו שרידים מהתקופות הנאוליתית וההכלקוליתית המוקדמת. בשכונת אל רבאל נמצאו בחפירה חורבות של יישוב מוקדם, כולל קברים ובתי מגורים שונים המתוארכים ליותר מ-5000 לפני הספירה. מאוחר יותר, במאות ה-3 וה-2 לפני הספירה, יושב האזור על ידי הלייטאני (Laietani) והאיברים, בברקנו (Barkeno) על גבעת טאבר (ברובע הגותי של ימינו, או "העיר העתיקה") וב-Laie (או Laiesken), מאמינים שאותרו במונז'ואיק. שתי ההתיישבויות טבעו מטבעות ששרדו עד היום. מספר היסטוריונים טענו כי מושבה יוונית קטנה, Kallipolis (Καλλίπολις), נוסדה בסביבה בערך באותה תקופה, אך לא נמצאו עדויות ארכיאולוגיות חותכות התומכות בכך.
בנוסף, נשמעת הטענה כי השטח יושב בסביבות 230 לפנה"ס על ידי כוחות קרתגו בהנהגת חמלקרת ברקה, אך הטענה שנויה במחלוקת. הכיבוש הצבאי לכאורה מצוטט לעתים קרובות כבסיסה של העיר המודרנית ברצלונה, אם כי הגבול הצפוני של השטחים הפוניים עד לאותה עת היה נהר אברו, שנמצא במרחק של יותר מ-150 קילומטרים מדרום. אין ראיות לכך שברצלונה הייתה אי פעם יישוב קרתגי, או שלשמה בעת העתיקה, ברסינו, היה קשר כלשהו עם משפחת ברקה של חמלקרת.
תזות על פוירבך
רקע
מרקס החל לעבוד על ספר המפרט את פילוסופיית ההיסטוריה החדשה שלו, תחת הכותרת "האידאולוגיה הגרמנית". בקשר לפרויקט זה, כתב מרקס מערך של אחת עשרה תזות ומכתמים ביחס לרעיונותיו של לודוויג פיירבאך, שהיה שותף לו בהשתייכות ל"הגליאנים הצעירים", וכמי שנחשב בעיני מרקס למבטא המודרני ביותר של המטריאליזם. אם כי לדעת מרקס לא הצליח לתאר מסקנות פוליטיות משביעות רצון מתוך תובנותיו הפילוסופיות. כאמור, "תזות" אלה נכתבו בתחילה כמתווה ראשוני לפרק הראשון בספר "האידאולוגיה הגרמנית", ורובן פותחו באריכות באותו חיבור.
היסטוריה פרסומית
למרות המאמצים המרובים למצוא מוציא לאור לספר האידאולוגיה הגרמנית, הוא לא פורסם במהלך חיי מרקס או אנגלס. החיבור פורסם במלואו רק בשנת 1932 על ידי "מכון מרקס–אנגלס–לנין", בוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית של האיגוד ברית המועצות במוסקבה.
גם התזות לא פורסמו במהלך חייו של מרקס. החומרים נערכו מאוחר יותר על ידי אנגלס ופורסמו בפברואר 1888, כנספח לחיבורו לודוויג פוירבך וחתימת הפילוסופיה הגרמנית הקלאסית . כתב היד המקורי של מרקס פורסם רק בשנת 1924 בתרגום גרמני ורוסי כחלק מארכיון מרקס-אנגלס, בכרך הראשון.
סקירה כללית
מרקס מתח ביקורת חריפה על מה שתפס כמטריאליזם הרפלקסיבי של "ההגליאנים הצעירים" דוגמת פוירבך ועל תפיסתם את "מהות האדם" כמבודדת וכמופשטת, ולמעשה מנותקת מההקשר של יחסיו הכלכליים והחברתיים של האדם. מרקס טען שהבנת מקורות האמונה הדתית לא הספיקה להתקדם לקראת חיסולה של הדת. במקום זאת להצהיר כי המבנה החברתי והכלכלי הבסיסי הוא שהוליד את האמונה הדתית וכי מדובר בטרנספורמציה של זה שהיה תנאי הכרחי לביטול הדת.
"התזות" מזהות את הפעולה הפוליטית כאמת היחידה בפילוסופיה, ומתמצות בתזה האחת-עשרה המפורסמת. בעוד שהטקסט מבקש לשמור על עמדתו הביקורתית של האידיאליזם הגרמני, הוא מעביר את הביקורת הזו למונחי פראקסיס, מטריאלים, ופוליטיים. במקום עיסוק תאורטי אידיאליסטי אי עיסוק מטריאליסטי חסר, מרקס מעוניין בשינוי מוחשי בעולם.
שימושים בטקסט ואזכורים בתרבות
התזה האחת-עשרה שימשה את סרגיי פרוקופייב בקנטטה לרגל יום השנה העשרים למהפכת אוקטובר, אופ. 74.
תיאופילוס, קיסר האימפריה הביזנטית
תיאופילוס (ביוונית ביזנטית: Θεόφιλος; 812–842) היה קיסר האימפריה הביזנטית בין השנים 829–842 והיה הקיסר השני מהשושלת האמורית. תיאופילוס היה בנו של מיכאל השני, קיסר האימפריה הביזנטית ואביו של מיכאל השלישי, קיסר האימפריה הביזנטית. שלטונו ראה החרפה בפילוג הכנסייה הנוצרית עם השמדה ממושכת של סמלים ופסלים שנחשבו ללא ראויים לפי הכנסייה האורתודוקסית ומלחמות ממושכות נגד הח'ליפות העבאסית.
תזות על פוירבך
שימושים בטקסט ואזכורים בתרבות
התזה האחת-עשרה נחרתה בכניסה לאוניברסיטת הומבולדט באונטר דן לינדן בברלין. מפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה ציוותה על כך בשנת 1953 כחלק מהשחזור שנעשה באוניברסיטה בעקבות ההרס שגררה מלחמת העולם השנייה.
התזה האחת-עשרה היא גם האפיטף של מרקס, החרוטה על מצבתו בבית הקברות הייגייט בלונדון, יחד עם השורה האחרונה של המניפסט הקומוניסטי, "פועלי כל העולם, התאחדו".
תיאופילוס, קיסר האימפריה הביזנטית
ביוגרפיה
תיאופילוס נולד באמוריה, פריגיה, האימפריה הביזנטית, בשנת 812. בשנת 820, בגיל 8, אביו, גנרל בצבא הביזנטי הורה על ההתנקשות בחייו של לאון החמישי, קיסר האימפריה הביזנטית והוכתר בתור מיכאל השני, קיסר האימפריה הביזנטית הראשון מהשושלת האמורית. עם עליית השושלת לשלטון על האימפריה הביזנטית הפך תיאופילוס ליורש העצר הקיסרי מהיותו בנו היחיד של הוריו. שלטונו של מיכאל השני היה אפוף מאבקים של סמכות, ירושה, דת וסדרת אסונות צבאיים בסיציליה וכרתים לידי פלישה של הח'ליפות העבאסית. מיכאל השני נפטר ב-2 באוקטובר 829 ותיאופילוס בן ה-25 ירש את הקיסרות הביזנטית.
תזות על פוירבך
שימושים בטקסט ואזכורים בתרבות
הסופר והמרגל, ויטקר צ'יימברס (ששלט בגרמנית ותרגם את הגרסה האנגלית משנת 1928 של במבי) פרסם תרגום משלו לתזה האחת עשרה בספר זכרונותיו: "Philosophers have explained the world; it is necessary to change the world" (בתרגום חופשי לתרגומו: "פילוסופים הסבירו את העולם; מן ההכרח לשנות את העולם.").
התזה האחת-עשרה מצוטטת בסרט "החבר דב", בסצנה בה חה"כ לשעבר דב חנין תוהה בשיחה עם במאי הסרט, ברק הימן, האם פועלו היה מספיק כדי להביא לשינוי אמיתי.
תיאופילוס, קיסר האימפריה הביזנטית
תדמית
הודות למדיניותו הפעלתנית זכה הקיסר החדש לתמיכה ולהערצה מצד האוכלוסייה הכללית ברחבי האימפריה הביזנטית. תיאופילוס אף השתתף פעם אחת במרוץ מרכבות בבירה קונסטנטינופול. הקיסר בנה את דמותו בפני העם כפטרון של חוק, צדק ולימודים, ונודע בכך שבעת שרכב לכנסייה בימי ראשון איפשר לפשוטי העם, ללא קשר למעמדם, להעלות בפניו תלונות ושאלות על מחלוקות הקשורות לדין הצדק של האימפריה. באחת הפעמים התלוננה אלמנה בפני הקיסר שאחד מן האצילים ממעמד הפרשים הונה אותה. בעקבות התלונה הורה הקיסר על חקירה, שגילתה שאכן אותו פרש מהמעמד הגבוה אשם בהונאה. האיש הורשע והקיסר הוריד אותו מדרגתו.
כתבים בני התקופה, שבעיקר נועדו להאדיר את תדמיתו, מתארים הרגל נוסף של הקיסר הצעיר, שהיה מנוגד לקודים הבסיסיים של היחס לקיסר: תיאופילוס נהג להסתובב ברחובות בירתו מחופש לבן מעמד הביניים, ולשאול את עוברי האורח לדעתם על הבעיות המדיניות של האימפריה. בסיורים אלה נהג גם לבדוק אם הסוחרים מוכרים את סחורותיהם במחירים הוגנים. המוניטין של תיאופילוס כפטרון של למידה נבע לא רק מהשכלתו שלו אלא מפועלו לחזק את החינוך ברחבי האימפריה. הוא הגדיל את הפקולטות של האוניברסיטה בבירה, הגדיל את מספר המרצים שבהן, הביא להכפלת כמות הכתבים בפקולטות אלו והבטיח שהמרצים יקבלו שכר על ידי המדינה.
אדריכלות
בין ההישגים של שלטונו של תיאופילוס הייתה בנייה מחודשת של חצר המלוכה הקיסרית בקונסטנטינופול. במהלך הבנייה המחודשת של החצר הקיסרית הורה הקיסר על סגנון בנייה חדש שיהיה מורכב בצורה הומוגנית כצבעים אחידים ובחומרי גלם אחידים. כמות הזהב שהושקעה בחדר הכס הקיסרי הייתה גדולה יותר מאשר בכל מקום אחר ברחבי האימפריה הביזנטית. באותה התקופה של שלטונו התגלו גם מרבצי זהב באזור ארמניה ונבנו דלתות ארד חדשות באיה סופיה, הכנסייה הגדולה בעולם באותה העת שנבנתה בעת שלטונו של יוסטיניאנוס הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית.
מלחמות
הודות לניצחון של לאון החמישי בשנת 814 ומותו המפתיע של קרום (שליט בולגריה), נחתם הסכם שלום בן 30 שנים בין האימפריה הביזנטית לבין האימפריה הבולגרית הראשונה, אשר קודם לכן הייתה הגורם המאיים הגדול ביותר על הבירה של האימפריה הביזנטית, קונסטנטינופול. תיאופילוס חיזק את ההגנות של האימפריה בכל גבולותיה, המפורסם בהגנות אלו היה המבצר שהורה על בנייתו על גדות נהר הדון במטרה למנוע פשיטות של ויקינגים מאזור רוס. באסיה הקטנה נבנו סדרת הגנות לאורך רכסי ההרים של חבל כורדיסטן במטרה להגן מפני פלישה אפשרית מצידה של הח'ליפות העבאסית, שהיוותה את האיום הגדול ביותר על קיומה של האימפריה.
בשנת 839 נפלה העיר הביזנטית של טאראנטו לידי כוחות ערבים, מה שחצה את השטחים הביזנטים בחצי האי האפניני ופגע קשות בעמדה הביזנטית במאבקם נגד הח'ליפות המוסלמית בסיציליה. אף על פי ששלטונו המוקדם של תיאופילוס נודע ביציבות בסיסית בכל הנוגע לגבולות האימפריה הביזנטית, עלייתו של הח'ליפה המוסלמי השאפתן, אל-מעתצם, שינתה את המפה הגאופוליטית. תיאופילוס עמד בשנת 837 בראש צבא ביזנטי שפשט לתוך שטחי הח'ליפות העבאסית ובזז את העיר זפטרה, עיר מולדתו של הח'ליפה. בתגובה החלה מתקפת נגד ערבית בשנה הבאה אשר הצליחה לדחוק את הכוחות הביזנטים המוצבים בגבול ולבזוז את הערים אנקרה ואמוריה.
יאניק פריק
יאניק פריק (בגרמנית: Yanik Frick; נולד ב-27 במאי 1998) הוא כדורגלן ליכטנשטייני המשחק בציהלול פיאטרה ניאמץ מהליגה הרומנית השלישית. אביו, הוא כדורגלן העבר מריו פריק.
קריירת מועדונים
פריק התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של סיינה בתקופה בו אביו שיחק בקבוצה הבוגרת. בשנת אביו עזב לסנט גאלן השווייצרית ופריק עזב ביחד עם אביו לאותו המועדון בו שיחק בקבוצת הילדים שלו. שנתיים לאחר מכן, אביו עזב את סנט גאלן ופריק עזב ביחד איתו אך חזר לליכטנשטיין ושיחק באשן/מאורן. אחרי 3 שנים חזר לסנט גאלן ושנה וחצי לאחר מכן עזב לקבוצת הנוער של ואדוץ.
בקיץ פריק חתם בריינדורף אלטאך והצטרף לקבוצת המילואים של המועדון מהליגה השלישית. ב-24 ביולי 2016 פריק ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 0–2 לוורגל. 6 ימים לאחר מכן, הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 1–2 נגד רד בול זלצבורג.
בקיץ פריק חזר לכדורגל האיטלקי אחרי 8 שנים כאשר חתם בפרוג'ה, העולה החדשה לסרייה ב'. בינואר חתם בליבורנו מהסרייה ג' ולאחר זמן קצר הושאל לפרו פיאצ'נזה.
ב-6 באוקטובר 2020, פריק חתם באנרגי קוטבוס.
בינואר פריק חתם בציהלול פיאטרה ניאמץ.
קריירה בינלאומית
ב-6 באוקטובר 2016 פריק ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בהפסד 0–2 ל במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018.
גני הסמית'סוניאן
גני הסמית'סוניאן (באנגלית: Smithsonian Gardens) הם חטיבה של מוזיאוני הסמית'סוניאן, האחראית על "גנים, גננות ואוספים ותערוכות הקשורים לגנים וגננות". השלוחה הוקמה ב-1972 והיא אחראית על 526 דונמים במול, ועל 5,945 מטר מרובע של חממות, וכן על הארכיון של הגנים האמריקאים, אוסף הכולל למעלה מ-60,000 צילומי ארכיון ורשומות בנושא גננות ונוף בארצות הברית משנת 1870 ועד ימינו.