cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אמילי סרטין
ראשית חייה
ג'ון סרטין לימד את בתו אומנות, כולל טכניקת חריטת המצוטינט שהייתה תהליך מועדף באנגליה ליצירת הדפסים באיכות גבוהה של ציורים. ג'ון סרטין האמין בשוויון הזדמנויות לנשים ועודד את בתו להמשיך בקריירה. הוא משכן את ביתו והעניק לה "חינוך של ג'נטלמן" באמנות יפה בכך שלקח אותה לסיור הגדול באירופה החל מקיץ 1862. הם התחילו במונטריאול וקוויבק ואז הפליגו לאירופה. היא נהנתה מערי העולם הישן, בעיקר פירנצה ואדינבורו, הלובר, ציורי רנסאנס איטלקיים, ואמנים כמו דנטה.
אמילי סרטין החליטה במהלך הטיול שהיא רוצה להפוך לאמנית. במהלך מסעותיהם נודע להם כי ויליאם סרטין, אחיה, התגייס במהלך מלחמת האזרחים (1861–1865). הם חזרו בחיפזון לארצות הברית כאשר נודע לג'ון ואמילי כי צבא המדינות הקונפדרציות התקדם בפנסילבניה, [7] עד מערבית לפילדלפיה.
בשנת 1886 עברו הוריה למגוריה בבית הספר לעיצוב לנשים בפילדלפיה.
השכלה
אמילי סרטין, ציירת וחרטה דיוקנאות, למדה אצל כריסטיאן שוסל ואביה, ג'ון סרטין. באקדמיה לאמנויות פנסילבניה. היא פגשה את תומאס אייקינס באקדמיה הביוגרף הנרי אדמס מאמין שהיה להם "הרומן הידוע הראשון". מערכת היחסים הרומנטית שלהם הסתיימה לאחר שאייקינס נסע לפריז ללמוד אמנות ונכנע ל"פיתויים של העיר הגדולה " השניים נותרו חברים לכל החיים.
בשנת 1870 פגשה אמילי את מרי קאסאט בפילדלפיה ובשנה שלאחר מכן הם עזבו לפריז, לונדון, פארמה וטורינו כדי ללמוד ציור. הנשים בילו את החורף הראשון באיטליה ולמדו דפוס עם קארלו ריימונדי, שלימד חריטה באקדמיה לאמנויות יפות בפארמה. אמילי סרטין שהתה כארבע השנים בפריז ושיתפה סטודיו עם חברותיה ז'אן רוניי, ופלורנס אסט, הנשים העתיקו זו מזו נתנו ביקורת ועידוד הדדיים. שניים מציוריה של אמילי, התקבלו בסלון בפריס בשנת 1875. אמילי חזרה לארצות הברית באותה שנה, כשנגמר לה הכסף. הרייט ג'אד סרטין, שהייתה אשתו של אחיה סמואל ורופאה הומאופתית מצליחה, הלוותה לאמילי כסף עבור השכלתה. אמילי האמינה שהרייט ככל הנראה תמשיך לעזור בהוצאות חינוכה בפילדלפיה, שם ההוצאות היו נמוכות יותר וסביר להניח שהיא תצליח למכור את עבודותיה.
התחלה
אמילי סרטין הקימה סטודיו בפילדלפיה בשנת 1875 שם יצרה ציורים ותחריטים. במהלך הקריירה שלה עשתה עותקים של ציורים בגלריות ספרדיות ואיטלקיות, דיוקנאות, ציורי ז'אנר, והייתה האישה הראשונה שעסקה בשיטת החריטה מצוטינט בארצות הברית ובאירופה. בין עבודותיה היו סצנות תקופתיות שתיארו נשים כנועות בעיניים מושפלות כמו ב"אישה האיטלקייה". היא הציגה את עבודותיה בערים לאורך החוף המזרחי של ארצות הברית והייתה האישה היחידה שזכתה במדליית זהב ביריד העולמי בשנת 1876 בפילדלפיה היא זכתה בפרס מרי סמית עבור התמונה הטובה ביותר שצוירה על ידי אישה בתערוכות 1881 ובשנת 1883 באקדמיה לאמנויות יפות בפנסילבניה.
אמילי עבדה כעורכת אמנות בעיתון Our Continent בשנים 1881 - 1883. ולאחר מכן הפכה לעורכת האמנות של "ניו אינגלנד בייגונס" (1883) היא הציגה את עבודותיה בארמון האמנויות היפות ובבניין פנסילבניה של התערוכה הקולומביאנית העולמית בשנת 1893 בשיקגו, אילינוי. אמילי סרטין הייתה "האישה החדשה" והמתקדמת, עם גיסתה, הקימו את ארגון האישה, מועדון המאה החדשה. נראה כי גיסתה סייעה לה להשיג את העבודות על דיוקנאותיהם של הרופאים המקומיים קונסטנטין הרינג וג'יימס קיילב ג'קסון. בנוסף למימון השכלתה והיותה בעלת בריתה וחונכתה,
בית הספר לעיצוב לנשים בפילדלפיה
בשנת 1886 הפכה אמילי סרטין למנהלת בית הספר לעיצוב לנשים בפילדלפיה, בו כיהן אביה כסגן נשיא במשך שנים. היה זה בית הספר לאמנות הגדול ביותר לנשים, זה היה, לדברי הנרי אדמס, "מוסד חלוצי בחינוך מתקדם לנשים." סרטין יישמה שיעורי "ציור חיים" בבית הספר. באמצעות דוגמנים ערומים - גברים ונשים, מה שהיה נדיר עבור אמניות נשים באותה תקופה.
בתי ספר לעיצוב תעשייתי לנשים נחשבו כמכשירים לכישורי אמנות נמוכים יותר, אך סרטין האמינה כי אמנות טובה מוגדרת יותר על ידי יכולותיה של האמנית מאשר המדיום וכי ניתן היה ליישם אותם עקרונות אסתטיים המשמשים לשיפוט אמנות יפה גם על אמנות מסחרית.
היא הייתה אחראית על הבאת חברי סגל חשובים כמו רוברט אנרי, סמואל מוריי ודניאל גרבר לבית הספר.
היא הייתה מציגה בתערוכות, וחברת חבר שופטים באמנויות יפות,יו"ר ועדת העיצוב של בניין פנסילבניה, ודוברת החינוך לאמנות בתערוכה הקולומביאנית העולמית בשנת 1893. בשנת 1897 הקימו אמילי סרטין ואליס בארבר סטפנס, מורה בבית הספר, את "מועדון הפלסטיק" בפילדלפיה. היא הייתה נשיאת המועדון משנת 1899 עד 1903 ושוב בשנת 1904 ו -1905. סרטין גם עזרה בהקמת מועדון שלוש האמנויות.
היא הרצתה בלונדון בשנת 1899 בקונגרס הנשים הבינלאומי. בשנת 1900 השתתפה אמילי סרנטין בכנס הבינלאומי הראשון לחינוך לאמנות בפריז. היא הייתה אחת משלושת הצירים מארצות הברית באותה שנה ושוב בשנת 1904 השתתפה בכנס בברן.
היא ניהלה את בית הספר לעיצוב עד 1919 או 1920. אחייניתה, הרייט סרטין, ניהלה את בית הספר לאחר פרישתה. (הרייט הייתה בתו של הנרי)וזכתה לחונכות על ידי דודתה אמילי.
הערכה ומוות
סרטין קיבלה תעודות, מדליות ותעודות כהוקרה על שירותה לאמנות ולחינוך, כולל הכרה מטעם החברה הלונדונית לספרות, מדע ואמנות. כפי שממחישה הקריירה של סרטין, בתי ספר לאמנות העניקו מעמד מקצועי בתחום תרבותי שנשלט בעבר על ידי גברים. אמניות נשים השתמשו בלימודים רשמיים כדי להתמודד עם דימוי החובבנות שהודבקה להן לעיתים קרובות.
עם זאת, בתי הספר לעיצוב במאה התשע-עשרה היו המוסדות הראשונים שהציעו הסמכה מקצועית לנשים בקריירות כמו חינוך לאמנות, עיצוב בדים או איור מגזינים. לפיכך, בתי הספר פתחו מסלולים חסרי תקדים לעצמאות כלכלית נשית.
סרנטין פרשה לסן דייגו בקליפורניה. במהלך הקריירה שלה סרנטין נסעה לאירופה ברוב הקיצים והמשיכה לנסוע לשם כל שנה במהלך פרישתה.
היא נפטרה כשביקרה בפילדלפיה ב־17 ביוני 1927.
WC (צמד מוזיקלי)
WC (דאבליו סי) היא להקת אלקטרו פופ ורוק אלטרנטיבי ישראלית שהוקמה בשנת 2016 בתל אביב על ידי האחים אריה הספרי ואבשלום הספרי. הלהקה מתאפיינת בשירים קצביים ואנרגטיים בעלי אופי חברתי-פוליטי, לרוב בעלי נימה כוחנית והתנגדותית. השם, WC, הוא ראשי תיבות של War Criminals.
ביוגרפיה
ההרכב נולד בדירת מגורים ששכרו השניים בשכונת פלורנטין בתל אביב במטרה לחיות וליצור ביחד. אריה היה בעבר חבר בהרכבים שונים (אנרגיה חולנית, איקרוס, Overshare) ואבשלום סיים את לימודיו בחוג להנדסת סאונד במכללת כנרת.
ב-2 באוגוסט 2016, ראה אור הסינגל הראשון של הלהקה, ״סליק״, בליווי קליפ שצולם כולו בשחור לבן, ומציג אישה הנושאת דגל ישראל שחור ברחבי תל אביב. בבת אחת הופך הקליפ לצעדה משותפת של חבורת נשים המצטרפות אליה בכוריאוגרפיה סמי-מיליטנטית.
ב-26 בנובמבר 2017, סביב הופעתם הראשונה על במה בפסטיבל ״איביזיבי״ במצפה רמון, שוחרר האי-פי הראשון של ההרכב, “We Are Not War Criminals”. האי-פי כלל 5 שירים שנוגנו במלואם בהופעה: ״סליק״, ״סטיריקנים״ ״עדלאידע״ ״ניימדרופינג״ ו״אורורה״. מילות השירים נשאו ברובם אופי פוליטי מובהק וסגנונם נע בקו אקלקטי בין היפ הופ, אלקטרוני, ספוקן וורד ורוק אלטרנטיבי.
האי-פי כולו, ובפרט הקליפ לשיר "סליק", זכו לתהודה ושיתופים רבים באינטרנט. מנקודה זו עבר ההרכב להוצאת שירים במתכונת סינגלים בלבד.
באוקטובר 2018 הוזמנה הלהקה להופיע בפסטיבל "אינדי סיטי", ביוזמת עיריית ירושלים, שלצד ההופעה גם הייתה אמורה להפיק יחד עם הלהקה וידאו הכולל ביצוע חי של שיר אחד שלהם, "סטיריקנים", בלוקיישן מסוים בעיר. סמוך לאירוע הפקת הפסטיבל ביקשה להחליף את השיר בגלל הרגישות סביב הטקסט שלו. בעקבות כך הודיעה הלהקה כי לא תשתתף במיזם ובפסטיבל.
ב-26 בנובמבר 2018 שוחרר השיר "לעולם לא ניכנע", כשהמילים הן פרפרזה על נאומו המפורסם של ווינסטון צ'רצ'יל ("נילחם בחופים").
ב-25 בינואר 2019 שוחרר השיר "גלים גבוהים".
ביוני 2019 קיבלה הלהקה אישור לכך ש"מועצת מפעל הפיס לתרבות ואמנות" מעניקה לה מענק כספי על סך של 50 אלף שקלים לעידוד היצירה ולהפקת קליפ עתידי. באותו השבוע הודיע דירקטוריון המפעל כי הוא מסיר את התמיכה בפסטיבל דוקאביב, לאחר שהסרט "לאה צמל, עורכת דין" שביימו פיליפ בלאיש ורחל לאה ג'ונס בהפקת ערוץ 8 של "הוט" זכה בפרס הראשון בתחרות של שנה זו. בעקבות כך הודיעה הלהקה כי היא מוותרת על המענק הכספי הניתן להם.
ב-13 בספטמבר 2019 שוחרר השיר "אלוהים חוזר".
ב-19 במרץ 2021 שוחרר השיר "היינו מסטולים", ולמחרת, ב-20 במרץ 2021 הופיעו בהפגנה הגדולה ביותר שהתקיימה במסגרת מחאת בלפור, מול כ-50 אלף איש. חודש לאחר מכן, ביום העצמאות, ב-15 באפריל 2021, יצא קליפ של אסף שפיר, הכולל תיעוד ממחאת בלפור, והפך ויראלי ברשת. השיר הפך למזוהה עם המחאה, ובסוף השנה גם הגיע למקום הראשון במצעד שירי השנה של תחנת הרדיו הקצה. ב-18 באוקטובר 2021 שוחרר השיר "ערים קרות", וב-10 בינואר 2022 שוחרר השיר "טריגר".
ב-26 במאי 2022 עלה לאקרנים "משפט הבנקאים ", סרטו הדוקומנטרי של אליאב לילטי, המבוסס על חומרים שצולמו במהלך "משפט הבנקאים" ובמהלך פעילות קבוצת "באים לבנקאים". WC כתבו ויצרו מוזיקה מקורית עבור פסקול הסרט.
אגוסטין ג'יי
קריירה
ג'יי נולד בסן קרלוס סנטרו והחל לשחק בקבוצות מקומיות, עד שעבר לסן לורנצו בגיל 13. ג'יי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של סן לורנצו ב-19 באפריל 2022, כשפתח בהרכב בניצחון 1-2 בחוץ על אוניון. את שערו הראשון במועדון כבש ב-9 ביולי 2022, במשחק ליגה נגד בוקה ג'וניורס, שבו עזר לקבוצתו לנצח 1-2, כשכבש את השער השוויון.
נבחרת לאומית
נכלל בסגל נבחרת ארגנטינה עד גיל 20 לטורניר גביע העולם עד גיל 20 בשנת 2023.
הערות שוליים
{[מיון רכיל:ג'יי, אוגוסטין}}
וארזה (נפה)
נפת וארזה (באיטלקית: Varese) היא נפה במחוז לומברדיה שבאיטליה. בירתה וארזה, אך העיר הגדולה ביותר היא בוסטו ארסיציו.
שטח הנפה הוא 1,199 קמ"ר, ואוכלוסייתה 888,811 נפשות (נכון ל-2012). הנפה מחולקת ל-141 קומונות. הנפה היא הרביעית במספר תושביה אחרי מילאנו, ברשה וברגמו. הנפה גובלת בצפון עם שווייץ (קנטון טיצ'ינו), במזרח בנפת קומו, בדרום בנפת מונצה-בריאנצה ובמילאנו.
נהרות
נהרות בנפת וארזה הם : הנהר טיצ'ינו (איטלקית Ticino), הנהר אולונה (איטלקית Olona)   והנהר טרזה (איטלקית Tresa).
יחסי הרפובליקה של קונגו–ספרד
יחסי הרפובליקה של קונגו–ספרד הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של קונגו לבין ממלכת ספרד.
היסטוריה
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של קונגו לבין ממלכת ספרד הם יחסים דיפלומטיים מלאים. שתי המדינות כוננו את היחסים הללו ב-7 בדצמבר 1972 והם מתוארים על ידי משרד החוץ הספרדי כ"יחסים טובים אך לא אינטנסיביים במיוחד". מאז הביקור של שר החוץ הספרדי פרנסיסקו פרננדס אורדונייס ברפובליקה של קונגו ב-1989, לא נערכו ביקורים רמי דרג ברפובליקה של קונגו. מן הצד השני, הגיעה משלחת קונגולזית בראשות שר החוץ הקונגולזי למדריד בירת ספרד בשנת 2008 ונועדה עם בכירים ספרדיים.
היחסים הכלכליים שבין הרפובליקה של קונגו לבין ספרד פורחים, עקב צמיחתו הגבוהה של מגזר הנפט במדינה. הסחר שבין שתי מדינות אלו יכול להגיע למיליוני אירו (210 מיליוני אירו בשנת 2015).
בקאש
בקאש (בהונגרית: Békás) הוא כפר במחוז וספרם שבמרכז הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה גם בבקאש מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 292 ובשנת 2020 רק 200 תושבים.
ממצאים ארכאולוגיים מעידים כי האזור היה מיושב עוד בתקופת האימפריה הרומית. הכפר יושב וננטש לסירוגין בתקופת הכיבוש הטורקי.
Tickets to My Downfall
רקע
משין גאן קלי, או בשם הלידה שלו - קולסון בייקר, הוציא לאור ארבעה אלבומי אולפן בין השנים 2010–2019. בעוד ארבעת אלבומי האולפן הראשונים שלו השתייכו יותר לסוגת הראפ, לקראת סוף העשור החל בייקר ליצור מוזיקה מסוגת מוזיקת הרוק. בשנת 2019 השתתף בייקר בסרט "הלכלוך", סרט ביוגרפי על להקת מוטלי קרו, שם גילם בייקר את דמותו של המתופף טומי לי. מאוחר יותר באותה השנה הוציא בייקר לאור את אלבומו הרביעי, "Hotel Diablo", שרצועת הסיום שלי הייתה "I Think I'm Okay", שיר רוק בהשתתפות יאנגבלאד ומתופף להקת בלינק-182, טראוויס בארקר. השיר יצא לאור כסינגל וצבר פופולריות - הוא הגיע למקום השמיני במצעד שירי הרוק השנתי של מגזין בילבורד והגיע למעמד פלטינה בארצות הברית.
לאחר הצלחת השיר, הקליטו בייקר ובארקר את השיר "Bloody Valentine". לאחר מכן הציע בייקר לבארקר לשתף איתו פעולה בהפקת אלבומו החמישי, ובארקר השיב בחיוב. בייקר התייחס לאלבום כ"פרויקט פופ פאנק" ללא שם. בארקר משמש כמפיק ומתופף לאורך כל האלבום.
שיתופי פעולה נוספים באלבום כוללים את ברט מקראקן מתלהקת דה יוזד, הלסי, בלאקבר, גודי גרייס, מוד סאן, טריפי רד, יאנג ת'אג ושיתוף פעולה נוסף עם יאנגבלאד. שיתופי הפעולה עם מקראקן ויאנגבלאד לא הופיעו בגרסה הרגילה, אך יצאו עם גרסת ה"דלוקס" של האלבום שיצאו לאחר כארבעה ימים.
פאוויי
פַאווֵיי (באנגלית: Poway) היא עיר במחוז סן דייגו במדינת קליפורניה בארצות הברית. העיר אשר משתרעת על שטח של כ-101 קמ"ר שוכנת צפונית לעיר סן דייגו, בירת המחוז, והיא חלק מהמטרופולין שלה. בעיר מתגוררים כ-50 אלף תושבים (הערכה ל-2017).
היסטוריה
השם הוא עיוות של שמו הילידי של האזור בשפת קומיאי שדוברה על ידי בני הקומיאי  המקומיים שיבשו במקום לפני הכיבוש של האימפריה הספרדית. בסוף המאה ה-18 הוקם באזור המיסיון הספרדי סן דייגו דה אלקלה שהחזיק עדרי בקר שרעו באזור פאוויי העתידית.
בסוף המאה ה-19 החלה התיישבות חקלאית שהפכה לכדי יישוב לא רשמי. ההתיישבות נותרה קטנה יחסית עד שהיא חוברה למערכת של מוביל המים של נהר הקולורדו בשנות ה-50 של המאה ה-20. ההתיישבות החלה לגדול באופן משמעותי בשנים שלאחר מכן והיא קיבלה מעמד רשמי של עיר ב-12 בדצמבר 1980. בהדרגה פאווי הפכה מיישוב חקלאי לעיר יוממות עבור סן דייגו וערים גדולות נוספות בסביבה.
בעיר קיים מרכז לאמנויות הבמה, המארח הופעות מקצועיות, החל ממחזות והופעות מרכזיות וכלה בהופעות של אמנים בודדים בעלי שם לאומי. המרכז מעודד גם אמנויות הבמה באזור על ידי מתן מרחב הופעות מהשורה הראשונה לתלמידי בית הספר המאוחד של פאווי והפקות קהילתיות.
ב-27 באפריל 2019, כ"ב בניסן ה'תשע"ט (שבת ויום אחרון של פסח), בוצע פיגוע ירי בבית הכנסת של בית חב"ד המקומי במהלכו נרצחה מתפללת אחת ונפצעו שלושה.
In Isolation
In Isolation (בעברית: בבידוד) הוא המיני-אלבום השני של הזמרת-יוצרת האמריקאית אל קינג. המיני-אלבום יצא לאור ב-10 ביולי 2020, על ידי חברת התקליטים RCA רקורדס. את המיני-אלבום הוציאה קינג שנתיים לאחר צאת אלבום האולפן שלה, Shake the Spirit.
עבור השיר "The Let Go" שפותח את המיני-אלבום, צולם וידאו קליפ מלא שיצא בסמוך לצאת המיני-אלבום עצמו.
רקע והפקה
במהלך שנת 2018 הוציאה קינג את Shake the Spirit, אך לאחר מכן חדלה מלהוציא אלבומים. בהמשך, בעקבות מגפת הקורונה שהתקיימה בשנת 2019 ובשנת 2020, הקליטה קינג בזמן הבידוד את המיני-אלבום הזה, תוך שהשם שלו In Isolation (בעברית: "בבידוד"), נגזר מהבידוד בו הייתה באותה התקופה.
השירים במיני-אלבום נכתבו על ידי ג'סיקה מארוס, מדי דיאז ניק לונג ורובופופ והוא עצמו הופק על ידי רובופופ גם כן.
Wandering Stars
Wandering Stars (בתרגום לעברית: כוכבים נודדים או כוכבים תועים) הוא האוסף או האנתולוגיה הראשונה של סיפורי מדע בדיוני יהודיים, שנכתבו כולם על ידי סופרי מדע בדיוני יהודים, שיצאה לאור בארצות הברית ובשפה האנגלית.
האוסף יצא לאור לראשונה בהוצאת Harper & Row ב-1974 ועורכו היה סופר המדע הבדיוני היהודי האמריקאי ג'ק דאן. בין כותבי הסיפורים לאוסף היו הסופר היהודי אמריקאי - יידישאי זוכה פרס נובל לספרות לשנת 1978 יצחק בשביס-זינגר והסופר היהודי האמריקאי זוכה פרס פוליצר ברנרד מלמוד. סופר המדע הבדיוני היהודי האמריקאי אייזק אסימוב כתב את ההקדמה לאוסף כמו גם את אחד הסיפורים הכלולים בו.
פיאט טרה-פי-אונו
פיאט טרה-פי-אונו (באיטלקית: Fiat Trepiùno) היא מכונית קונספט, עירונית, בתצורת מכונית מיני בסגנון מכונית רטרו, אשר הוצגה על ידי קונצרן הרכב האיטלקי פיאט בשנת 2004. בניית השלדה בוצעה במכון עיצוב והנדסת הרכב I.DE.A Institute ) (שם רשמי: "acronym, Institute of Development in Automotive Engineering").
דגם פיאט 500 דור שישי ("Fiat 500 (2007)" ) המיוצר משנת 2007 התבסס על דגם הקונספט "פיאט טרה-פי-אונו".
אנציקלופדיה של סלובניה
האנציקלופדיה של סלובניה (בסלובנית: Enciklopedija Slovenije) היא אנציקלופדיה בשפה הסלובנית, שמתמקדת בנושאים הקשורים לסלובניה.
האנציקלופדיה ראתה אור בין השנים 1987–2002 על ידי חברה פרטית ("Mladinska knjiga", ספר לנוער) בשיתוף עם האקדמיה הסלובנית למדעים ואמנויות.
דב זקהיים
דב ס' זקהיים (באנגלית: Dov S. Zakheim; נולד ב-18 בדצמבר 1948) הוא פקיד בכיר לשעבר בממשל של ארצות הברית.
פסקול שלישי
פסקול שלישי הוא אלבום מוזיקלי, יוזמת זיכרון בסלון ובשיתוף פעולה של תחנת הרדיו הישראלית גלגלצ, שיצא לקראת יום הזיכרון לשואה ולגבורה בחודש מרץ 2023. האלבום, בהשתתפות מגוון רחב של יוצרים ישראליים: מוזיקאים, מעבדים ומפיקים, כולל 14 שירים חדשים מקוריים, שנכתבו מבעד לעיניהם של בני הדור השלישי, ובהשראת סיפוריהם וחוויותיהם האישיות של שורדי שואה עמם הם נפגשו במפגש קרוב ואינטימי.
בין האמנים המשתתפים באלבום: איה זהבי פייגלין, אלון עדר, אליאנה תדהר, בניה ברבי, גיא מזיג, דורון מדלי, הראל סקעת, טל קסטיאל, יונתן רזאל, לי בירן, האחיות כרקוקלי, משה קלוגהפט, סיון טלמור, סתיו בגר, עברי לידר, פטריק סבג, קובי אוז, רון ביטון, ריטה, שי צברי ותמיר גרינברג.
תהליך הפקה
תהליך הפקת האלבום החל בסדנה, אליה הוזמנו יוצרים ויוצרות בולטים בתרבות הישראלית. היא ארכה 24 שעות, ובמהלכה עלו וצפו שאלות בנושא זיכרון השואה בהקשר התרבותי, לצד מפגש עם שורדים ושורדות ששיתפו בסיפורם האישי. לאחר הסדנה התכנסו היוצרים והיוצרות לעבודה מאומצת באולפני ההקלטה והצליחו לתרגם את החוויות שעברו עליהם לשירים חדשים מקוריים.
דב זקהיים
קורות חיים
בתקופת ממשל רונלד רייגן שימש בכמה עמדות מפתח במחלקת ההגנה של ארצות הברית. בין השאר היה עוזר תת-שר ההגנה לתכנון ולמשאבים. זקהיים היה מעורב בפעילות לחידוש חיל הים הישראלי, ובבניית ספינות הטילים החדשות. במסגרת תפקידו זה הוא פעל להפסקת פרויקט מטוס הלביא שישראל עמלה עליו באותו זמן. בעקבות ביקורו בישראל בינואר בקשר לנושא זה, והעברת המסר ממזכיר ההגנה קספר ויינברגר התבטל המשך פיתוח המטוס.
פסקול שלישי
תהליך הפקה
נדב רביד, מנהל גלגלצ סיפר על התהליך:
דב זקהיים
קורות חיים
זקהיים שרת כיועץ למדיניות חוץ לנשיא ג'ורג' ווקר בוש, בקבוצה שהונהגה בידי קונדוליזה רייס ונקראה "הוולקנים" (The Vulcans). כן שימש במספר תפקידים נוספים בממשל הנשיאותי, בעיקר בנושאים ביטחוניים הקשורים למלחמה בעיראק ובאפגניסטן וכן עמד בראש מספר מכונים שעסקו בנושאי מדיניות חוץ וביטחון.
בשנת 2002 הועלה שמו כמועמד להיות נשיא הישיבה יוניברסיטי, אך הוא הסיר את מועמדותו.
דב זקהיים חבר בקהילה אורתודוקסית בסילבר ספרינג שבמרילנד. לדבריו, שמירת שבת וכשרות לא הפריעו לו במילוי תפקידו, כולל בנסיעותיו לעיראק ולאפגניסטן.
אנטוניו סניי
אנטוניו סניי (באיטלקית Antonio Segni; 2 בפברואר 1891 - 1 בדצמבר 1972) היה פוליטיקאי איטלקי, ששימש כראש ממשלת איטליה ה-34 במשך שתי קדנציות לא רצופות (1955-1957, 1959-1960) וכנשיא איטליה הרביעי מ-1962 ועד 1964. דבק לאורך שנותיו בהמפלגה הדמוקרטית-נוצרית, והיה ראש הממשלה הראשון המגיע מסרדיניה.
ביוגרפיה
סניי נולד למשפחה מבוססת בסרדיניה ב-2 בפברואר 1891. הוא למד תואר ראשון במשפטים, והיה לעורך דין המתמחה בענייני חקלאות ומסחר. בשנת 1919 הצטרף ל"מפלגת העם האיטלקית" (הפלטפורמה המוקדמת של המפלגה הדמוקרטית-נוצרית). בשנת 1924 כבר היה חבר במועצה הלאומית של המפלגה, אשר כמו שאר הארגונים הפוליטיים פורקה כשנתיים לאחר מכן על ידי בניטו מוסוליני. עד שנת 1943 לימד משפטים בפאביה, קליארי ובפרוג'ה. היה אף רקטור באוניברסיטת סאסארי.
בנפילת המשטר הפשיסטי בשנת 1943, היה סניי ממחדשי המפלגה הדמוקרטית-נוצרית בסרדיניה. למרות חולשתו הבריאותית, מילא תפקידים בכירים במפלגה בשנים שלאחר מכן. בשנת 1946 נבחר לאספה המכוננת שלאחר מלחמת העולם השנייה, ובשנת 1948 נבחר לפרלמנט האיטלקי. עד שנת 1951 מילא את תפקיד שר החקלאות וביצע רפורמות רבות. בשנת 1955 התמנה לראש הממשלה. בקדנציה השנייה שלו כראש ממשלה ביצע סניי רפורמות רבות בתחום הרווחה והכלכלה, בהן ביטוח לעובדים חקלאיים ושיפור פנסיוני לגמלאי השירות הציבורי.
ב-6 במאי 1962 נבחר לנשיא איטליה. ב-7 באוגוסט 1964 לקה בדימום מוחי רציני, בעת שעבד בארמון הנשיאות, כשהיה בן 73 בלבד. הוא אומנם התאושש באופן חלקי, אך החליט להתפטר בדצמבר של אותה השנה.
מבחינה פוליטית, נחשב סניי לשמרן מתון, שהתנגד לממשלות משותפות יחד עם המפלגה הסוציאליסטית.
הוא נפטר ב-1 בדצמבר 1972 לאחר שהיה חולה במשך שנים רבות. גם בנו עסק בפוליטיקה, והיה גם הוא חבר בפרלמנט.
אוסטריה במשחקים האולימפיים לנוער
במשחקי החורף מדורגת אוסטריה במקום השישי עם 36 מדליות מתוכן 14 מדליות זהב. הענף הבולט ביותר הוא סקי אלפיני בו זכתה אוסטריה בארבע עשרה מדליות, מתוכן שבע מדליות זהב, בו מדורגת אוסטריה במקום הראשון בטבלת המדליות מכל הזמנים. אוסטריה גם מוליכה את הטבלה בענף סקי נורדי משולב עם שלושה מדליות, מתוכן שתי מדליות זהב. אוסטריה ממוקמת במקום השני בענף הקפיצות סקי עם ארבעה מדליות, מהן 2 מדליות זהב, אחרי. אוסטריה מדורגת במקום הרביעי בענפים סקי בסגנון חופשי וסקלטון ובמקום החמישי בענף הבובסלי. בענף הלוז' היא מדורגת במקום השישי.
אולימפיאדת הנוער סינגפור (2010)
המשלחת הראשונה של אוסטריה למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור וכללה 16 ספורטאים שהתחרו ב-12 ענפי ספורט. המשלחת זכתה בארבעה מדליות, מהן מדליית זהב יחידה. המשלחת הגיעה להישגים משמעותיים בענפים שיט עם זכייה במדליית זהב בטורניר הנערות בשיוט במפרשית מדגם ביט, קאנו/קיאק עם זכייה במדליית ארד בתחרות סלאלום לנערות בקיאק, ג'ודו עם זכייה במדליית ארד בקטגוריית משקל עד 52 ק"ג לנערות, וטריאתלון עם זכייה במדליית ארד בטורניר הנערים. בענף האתלטיקה המשלחת העפילה לשני הגמרים בתחרויות בהן השתתפה וסיימה במקום החמישי בקפיצה במוט לנערות ובמקום השישי בקפיצה לרוחק לנערות. בענף ההתעמלות המשלחת העפילה לגמר הקרב קב לנערות בהתעמלות מכשירים אך סיימה במקום ה-12. ספורטאי המשלחת לא הגיעו להישגים בענפים בדמינטון, היאבקות, חתירה, טניס שולחן וקליעה.
אולימפיאדת הנוער נאנג'ינג (2014)
המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג היא הגדולה ביותר שאוסטריה שלחה עד כה למשחקי הקיץ. המשלחת מנתה 33 ספורטאים שהתחרו ב-15 ענפים. המשלחת זכתה בשתי מדליות, מתוכן מדליית זהב יחידה. המשלחת שיפרה את הישגיה מאולימפיאדת הנוער סינגפור בענף הקאנו/קיאק עם זכייה במדליית זהב בתחרות סלאלום לנערות בקאנו. המשלחת הגיעה גם להישג משמעותי בענף הג'ודו, בדומה לאולימפיאדת הנוער סינגפור, עם זכייה במדליית ארד בקטגוריית משקל עד 63 ק"ג לנערות. המשלחת דורגה במקום השישי בענפים קרב חמש מודרני בטורניר הנערים, וחתירה בטורניר הזוגות לנערים. בענף האתלטיקה ספורטאי המשלחת העפילו לשני גמרים בריצת 400 מטר משוכות לנערים וריצת 200 מטר לנערות בהם סיימו במקום השביעי. בענף השחייה המשלחת העפילה לשלושה גמרים במשחים 200 מטר בסגנון שחיית מעורב ו-100 מטר בסגנון שחיית פרפר לנערים ו-400 מטר בסגנון שחייה חופשית לנערות. נבחרת הנערים באופניים דורגה במקום התשיעי, ונבחרת הנערות בכדורעף חופים העפילה לרבע הגמר. ספורטאי המשלחת לא הגיעו להישגים בענפים בדמינטון, גולף, התעמלות, טאקוונדו, טניס שולחן, טריאתלון וקליעה.
אולימפיאדת הנוער אינסברוק (2012)
אוסטריה השתתפה במשחקי החורף האולימפיים לנוער החל מראשיתם באולימפיאדת הנוער אינסברוק. המשלחת כללה 81 ספורטאים שהתחרו בכל 15 ענפי הספורט לאור אירוח המשחקים האולימפיים לנוער. המשלחת דורגה במקום השלישי בטבלת המדליות עם זכייה ב-13 מדליות, מהן שש מדליות זהב. המשלחת הגיעה להישגים משמעותיים בענף סקי אלפיני עם זכייה בשלושה מדליות זהב במסלול סלאלום ענק לנערים, מסלול משולב (סופר סלאלום ענק וסלאלום) לנערים ומסלול מקבילים לקבוצה מעורבת, שתי מדליות ארד במסלולים סלאלום לנערים וסופר סלאלום ענק לנערות, ודירוג במקום החמישי במסלול משולב לנערות, מקום תשיעי במסלול סלאלום ענק לנערות, ומקום עשירי בסופר סלאלום ענק לנערים. המשלחת הגיעה גם להישגים בענפים סקי בסגנון חופשי עם זכייה בשתי מדליות זהב בסקי קרוס וחצי צינור לנערות, דירוג במקום השישי בסקי קרוס לנערים וסיום במקום התשיעי בחצי צינור לנערים, לוז' עם זכייה במדליית זה בטורניר היחידים לנערות, מדליית ארד בטורניר קבוצה מעורבת, בעוד המשלחת דורגה במקום השישי בטורניר זוגות לנערים ומקום תשיעי בטורניר היחידים לנערים. ספורטאי המשלחת זכו במדליית כסף בענפים סקלטון בטורנירי היחידים לנערים ולנערות, הוקי קרח בטורניר לנערות, ובובסלי בטורניר זוגות לנערים.
ספורטאי המשלחת קצרו הישגים בענפים ביאתלון עם דירוג במקום השישי במרדף לנערות ובמקום השביעי בספרינט נגד השעון לנערות, קפיצות סקי עם דירוג במקום השביעי בטורניר הנערים ובתחרות המשולב עם סקי נורדי משולב. ספורטאי המשלחת דורגו במקום השמיני בענפים גלישת שלג בגלישה במדרון לנערות וסקי נורדי משולב בטורניר היחידים. בענף החלקה מהירה המשלחת סיימה במקום השמיני במירוץ התחלה המונית לנערים, ובמקום העשירי במירוץ ל-3,000 מטר לנערים. בהחלקה אמנותית המשלחת דורגה במקום התשיעי בטורניר ריקוד אמנותי, בעוד היא דורגה בין המקומות האחרונים בטורנירי היחידים לנערים ולנערות. המשלחת לא הגיעה להישגים בענפים החלקה מהירה במסלול קצר, סקי למרחקים וקרלינג.
אולימפיאדת הנוער לילהאמר (2016)
המשלחת לאולימפיאדת הנוער לילהאמר מנתה 35 ספורטאים שהתחרו ב-12 ענפי הספורט. המשלחת זכתה בעשרה מדליות, מהן שתי מדליות זהב. בדומה לאולימפיאדת הנוער סינגפור, המשלחת הגיעה להישגים משמעותיים בענף הסקי אלפיני עם זכייה בשתי מדליות זהב במסלולים סלאלום לנערים וסופר סלאלום ענק לנערות, שתי מדליות כסף במסלולים סופר סלאלום ענק לנערות ומשולב (סופר סלאלום ענק וסלאלום) לנערים, ומדליית ארד בסופר סלאלום ענק לנערים. המשלחת גם דורגה במקום הרביעי במסלולים סלאלום ענק לנערים וסלאלום לנערות ומשולב לנערות, מקום שמיני במסלול סלאלום ענק לנערות. המשלחת הגיעה להישגים גם בענפים בובסלי עם זכייה במדליית כסף בטורניר הנערות וסיום במקום התשיעי בטורניר הנערים, הוקי קרח עם זכייה במדליית ארד בתחרות הכישורים לנערות וסיום במקום השביעי בתחרות הכישורים לנערים. המשלחת לא הצליחה לשחזר את הישגיה בענף סקי בסגנון חופשי. אולם, זכתה במדליית ארד בחצי צינור לנערות, ודורגה במקום הרביעי בגלישת מדרון לנערות, במקום החמישי בחצי צינור לנערים, במקום השביעי בגלישת מדרון לנערים ובמקום השמיני בקרוס סקי לנערים.
בענף הלוז' זכו ספורטאי המשלחת במדליית ארד בטורניר היחידים לנערות בעוד בטורניר היחידים לנערים הם סיימו במקום הרביעי. בטורניר הזוגות לנערים הם דורגו במקום השביעי ובטורניר לנבחרת מעורבת הם דורגו במקום התשיעי. בענף הקפיצות סקי ספורטאי המשלחת זכו במדליית ארד לנבחרת מעורבת, ודורגו במקום החמישי בטורניר הנערות ובמקום התשיעי בטורניר הנערים. בענף הסקי נורדי משולב המשלחת דורגה במקום הרביעי בטורניר היחידים. המשלחת לא הצליחה לשחזר את הישגיה בענף הסקלטון בטורניר הנערים ודורגה רק במקומות השישי והעשירי. בענף גלישת שלג המשלחת דורגה במקום השישי בגלישת מדרון לנערים ובמקום השמיני בגלישת שלג למרחקים לנערות. בסקי למרחקים המשלחת סיימה במקום התשיעי בקרוס למרחקים לנערים. ספורטאי המשלחת לא הגיעו להישגים בענפים ביאתלון והחלקה מהירה.
פרמקוגנטיקה
פרמקוגנטיקה (או פרמקוגנומיה) היא הענף המדעי העושה שימוש בגנטיקה כדי לגלות ולשפר תרופות. בפרט, היא כוללת מחקר הדרכים שבהן שונות גנטית משפיעה על התגובה לתרופות. בכך היא מאפשרת לחזות, על-פי הדנ"א של החולה, עד כמה תרופה מסוימת תסייע לו או לה, אם בכלל, איזה מינונים נדרשים כדי לסייע לו והאם הוא צפוי לסבול מתופעות לוואי. כל זאת מתוך תקווה לשפר את היעילות והבטיחות של מתן תרופות לחולים.
אוסטריה במשחקים האולימפיים לנוער
אולימפיאדת הנוער לוזאן (2020)
המשלחת לאולימפיאדת הנוער לוזאן מנתה 63 ספורטאים שהתחרו ב-13 ענפי הספורט. המשלחת זכתה בשלוש עשרה מדליות, מהן שש מדליות זהב.
מדליות לפי משחקים
משחקי החורף
מדליות לפי ענף
משחקי הקיץ width="20px"|
משחקי החורף
Oh! Darling
'''Oh! Darling''' הוא שיר של להקת הרוק הביטלס משנת 1969. השיר הוא בסגנון רוק פופ ורוק קלאסי כשבפזמון הוא הופך לרוק כבד. השיר הופיע לראשונה באלבום Abbey Road ולאחר מכן הונפק כסינגל במרכז ארצות הברית.
הפקה
השיר הוא הרביעי באלבומם של הביטלס Abbey Road, והוא נכתב על ידי פול מקרטני (הקרדיט ניתן גם לג'ון לנון).
מקרטני התראיין ואמר: "כשהקלטנו את Oh! Darling אני באתי לאולפנים מוקדם כדי לשיר את השיר לבד כל יום במשך שבוע, משום בהתחלה הקול שלי היה ברור מדי. רציתי שהוא יישמע כאילו אני מבצע את זה על הבמה כל השבוע." ג'ון לנון התראיין ב-1980 למגזין Playboy ואמר: "Oh! Darling היה שיר נהדר שפול כתב אך הוא לא שר אותו טוב. אני חשבתי שאם אני אשיר אותו הוא יכל לצאת יותר טוב." . לשיר נעשו גרסות כיסוי רבות, וביניהן אפשר למנות את הגרסות של רובין גיב, ג'ורג' בנסון, המודלס ועוד.
בתחילה השיר הופיע רק באלבום, כאשר לא הונפק תקליט "סינגל" לשיר בבריטניה או בארצות הברית לאחר יציאת האלבום. אלא שכחצי שנה לאחר יציאת האלבום, חברת בת מקומית של קפיטול רקורדס ממרכז ארצות הברית הפיצה אותו כסינגל באזור, כשבצד B שלו היה השיר Maxwell's Silver Hammer, גם כן מאותו אלבום. לאחר הפצת הסינגל, הוא החל להימכר גם במקומות אחרים בבריטניה וארצות הברית, ועד מהרה הגיע גם למדינות רבות כגון יפן, ניו זילנד, וקנדה.
גרסת הכיסוי לשיר של רובין גיב יצאה בשנת 1978 וזכתה להצלחה רבה. בניו זילנד השיר היה לסינגל ה-40 הנמכר ביותר בשנת 1978. הוא הגיע למקום ה-15 ברשימת בילבורד 200 בארצות הברית, ולמקום ה-22 במצעד בילבורד הוט 100 של אותה שנה.
הרחקות דרבנו תם
הרחקות דרבנו תם הן שורה של סנקציות שניתן להפעיל במקרים שונים על בעל המסרב לתת גט לאשתו. חלוקות הדעות על עילות הגירושין המאפשרות הטלת סנקציות אלו, בין אלו הסוברים כי נצרך בשביל זה חיוב הלכתי בגט, לבין אלו המטילים אותן בכל מקרה בו אחד מבני הזוג חפץ להתגרש.
סנקציות אלו כוללות לדוגמה איסור על עלייתו לתורה, צירופו למניין, לימודו תורה, מילת בניו, קבירת קרוביו בקבר ישראל, ושאר איסורים היוצרים ריחוק בין הציבור לבינו (ראה פירוט להלן). ההרחקות מתוארות לראשונה בספרו של רבנו תם, "ספר הישר", והרמ"א פסק כמותו להלכה.
מהות התקנה
רוב הפוסקים סוברים כי הרחקות דרבנו תם אינן בגדר חרם ונידוי, שבהם נאסר לנקוט כנגד סרבן גט משום שנחשבים כפייה והגט נחשב "גט מעושה".
הסיבות שאכן אין בהרחקות אלו חשש של גט מעושה, הן: א. בעוד שחרם ונידוי מכוונים ישירות כלפי הנדון ויש בהם פגיעה בבעל עצמו, הרחקות דרבנו תם מופנות אל הציבור ולא אל הבעל. ב. כי עיקרן הוא בהימנעות בני הציבור מלעשות טובה עם הבעל, על ידי התרחקותם ממנו, ולא עשיית רע בידיים.
התקנות
במצב שבית הדין רואה שאכן ישנה עילה לכך, הוא מצווה על הציבור הרחב:
יישום התקנות
הרחקות דרבנו תם לא הופעלו כדבר שבשגרה, ועל כך כתב המהריב"ל כי למרות שהדברים מוסכמים על הפוסקים, מכל מקום - כלומר, השימוש בהן הוא במקרים נדירים ויוצאי דופן בלבד, ובשאר כל המקרים נהגו החכמים שלא להשתמש בסנקציות מאוחרות אלו.
כיום נהוג להשתמש בהרחקות אלו, כיוון שהרבה פוסקים לא קיבלו את מנהגו של המהריב"ל, והרב עובדיה יוסף אף ציין למקום אחר שבו רואים שהמהריב"ל בעצמו מסכים לכך.
בשנת 2016, בעל שסירב לגרש את אשתו ספג פסק דין נידוי מבית הדין הרבני האזורי והגדול, נוהל נגדו מסע ביוש והופסקה עבודתו כפיזיקאי באוניברסיטת בר-אילן ובאוניברסיטת תל אביב. עתירה שהוגשה לבג"ץ, בדרישה למנוע הטלתן של הרחקות דרבנו תם נדחתה ברוב קולות.
בשנת 2019, על סמך פסק דין של אגודת הרבנים, הורה הרב דוד לאו, נשיא בית הדין הרבני הגדול, לחברה קדישא שלא לקבור אישה שהובאה לקבורה מארצות הברית, מאחר שבנה סירב לגרש את אשתו. האישה נקברה לאחר שבן התחייב לגרשה ואחיו הפקידו ערבות לעמידתו בהתחייבות.
גבריאלה ריינש
גבריאלה "גבי" ריינש-קרמר (בגרמנית: Gabriele "Gabi" Reinsch-Kramer; נולדה ב-23 בספטמבר 1963 בקוטבוס) היא אתלטית מזרח גרמניה בעבר, שיאנית העולם ו-3 פעמים ברציפות (1988 - 1990) סגנית אלופת מזרח גרמניה בזריקת דיסקוס.
ביוגרפיה
ריינש נולדה בקוטבוס, שבמדינת ברנדנבורג. היא החלה להתחרות בגיל 14 ובתחילת דרכה התאמנה בהדיפת כדור ברזל ובקפיצה לגובה. באליפות אירופה לנוער בשנת 1981 זכתה במדליית כסף בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 17.03 מטר. שנה לאחר מכן, עברה לענף זריקת הדיסקוס.
באוניברסיאדה שנערכה בזאגרב, קרואטיה (באותה העת יוגוסלביה) בשנת 1987 זכתה ריינש במדליית כסף בזריקת דיסקוס בתוצאה של 64.12 מטר.
שיאנית עולם
ב-9 ביולי 1988 בתחרות שנערכה בנויברנדנבורג שבמדינת מקלנבורג-מערב פומרניה שבגרמניה, שברה ריינש את שיא העולם בזריקת דיסקוס לנשים עם זריקה למרחק של 76.80 מטר, שיפור ב-2.24 מטר לשיאה בן ה-4 שנים של זדנקה סילבה מצ'כוסלובקיה (74.56 מטר). שיאה של ריינש טרם נשבר (2021) אם כי מרטינה הלמן הצליחה לזרוק דיסקוס למרחק של 76.92 מטר ו-78.14 מטר ב-6 בספטמבר 1988, אך תוצאות אלה נמדדו בתחרות לא רשמית ולכן לא נחשבו כשיא עולם חדש.
חודשיים וחצי לאחר שקבעה את שיאה, באולימפיאדת סיאול (1988), סיימה ריינש רק במקום שביעי בזריקת דיסקוס בתוצאה של 67.26 מטר.
ריינש שיפרה את שיאה האישי ב-9.62 מטרים, שעמד על 67.18 מטר בשנת 1987, לשיא עולם של 76.80 מטר. הדבר העלה חשד שהשתמשה באימרוץ.
באוניברסיאדה שנערכה בדיסבורג, במדינת נורדריין-וסטפאליה שבגרמניה בשנת 1989 זכתה ריינש פעם שנייה ברציפות במדליית כסף בזריקת דיסקוס בתוצאה של 65.20 מטר.
באליפות אירופה שנערכה בספליט, קרואטיה בשנת 1990 סיימה ריינש במקום רביעי בזריקת דיסקוס בתוצאה של 66.08 מטר.
רבי חנינא בן עגיל
רבי חנינא בן עגיל (או עגול), אמורא ארצישראלי שחי בדור השלישי והרביעי לאמוראי ארץ ישראל, מוזכר בתלמודים ובמדרשים פעמים בודדות בלבד.
אזכורו בתלמוד הבבלי
רבי חנינא בן עגיל מוזכר בתלמוד הבבלי במסכת בבא קמא בלבד, שם מסופר שהוא שאל את רבי חייא בר אבא (שכנראה היה רבו) מפני מה המילה "טוב" נאמרה רק בדיברות אחרונות (בפסוק "למען ייטב לך והארכת ימים") ולא בדיברות ראשונות. רבי חייא בר אבא טען שהוא כלל אינו יודע האם נאמרה מילה זו בדיברות השניות, ושלחו אל רבי תנחום בר חנילאי תלמידו של רבי יהושע בן לוי, שהיה בקי באגדה. רבי תנחום בר חנילאי אמר שרבי יהושע בן לוי לא לימד דבר זה, אך אמורא אחר אמר לו שהמילה טוב לא נכתבה בלוחות הראשונות מפני שסופן להשתבר. הגמרא מסבירה שה' לא רצה שהמילה "טוב" תישבר, משום ש.
אזכורים בתלמוד הירושלמי ובמדרש
בתלמוד הירושלמי מוזכרת מימרא שאמר רבי חנינא בר עגול בשם "רבי חזקיה". היימן טוען שהגרסה בירושלמי מוטעית וצריך לגרוס להפך שרבי חזקיה אמר בשם רבי חנינא בן עגול, משום שרבי חנינא היה בדור השלישי ורבי חזקיה בדור הרביעי, אך יש המקיימים את הגרסה ומאחרים גם את רבי חנינא בן עגיל לדור הרביעי, או טוענים שמדובר ברבי חזקיה בן רבי חייא, בן הדור השני.
במדרש נאמר בשמו שהיו יהודים שבאו למשתה המפואר שערך אחשוורוש "בשנת שלש למלכו", ואחשוורוש שאל אותם האם אלוהיהם עתיד לתת להם שפע רב כמו שהוא נתן להם. היהודים ענו, שנאמר בפסוק, ו.
ויין אייר
ויין דונלד אייר הוא גנרל קנדי המשמש כראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של הכוחות הקנדיים מאז 25 בנובמבר 2021.
ביוגרפיה
אייר נולד בוודנה שבפרובינציית ססקצ'ואן. בגיל 13 הצטרף לבית ספר לצוערים, ולאחר מכן למד באקדמיה הצבאית המלכותית הקנדית. ב-1988 החל לשרת בגדוד השני של רגימנט הרגלים של הנסיכה פטרישיה. ב-2004 הוא מונה למפקד הגדוד ה-3 של הרגימנט. ב-2009 הוא מונה למפקד הבריגדה הממוכנת ה-2. ב-2010 נשלח לאפגניסטן. ב-2014 מונה למפקד הדיוויזיה ה-3 ובמקביל מונה למפקד כוח המשימה הבינלאומי במערב אפגניסטן. במאי 2018 הוא הפך ללא-אמריקני הראשון שמונה לסגן מפקד פיקוד האומות המאוחדות בקוריאה הדרומית. ב-20 באוגוסט 2019 הוא מונה למפקד צבא קנדה. ב-24 בפברואר 2021 הוא נבחר לשמש כמחליפו של ארט מקדונלד בתפקיד ראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של הכוחות הקנדיים. ב-13 באוגוסט הוא הועלה לדרגת גנרל, וב-25 בנובמבר נכנס לתפקידו החדש.
ב-15 במרץ 2022 הוכרז אייר כאישיות לא רצויה ברוסיה, לצד 312 קנדים נוספים, וזאת כמחאה על מדיניותה קנדה במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה.
Skeletons
Skeletons (בעברית: שלדים) הוא שיר שבוצע על ידי הזמרת האזרית דיאנה האג'ייבה. דיאנה ייצגה את אזרבייג'ן עם השיר באירוויזיון 2017. השיר יצא לאור ב-11 במרץ 2017, ושוחרר להורדה דיגיטלית ב-15 במרץ. את השיר הלחינו איסה מליקוב וסנדרה ביורמן, שהלחינה גם את השיר הזוכה של המדינה בשנת 2011, Running Scared.
ב-5 בדצמבר הוכרז כי דיאנה תייצג את המדינה באירוויזיון 2017, השיר יצא לאור ב-11 במרץ. האג'ייבה הוגרלה לשיר בחצי הגמר הראשון אשר נערך ב-9 במאי בקייב, אוקראינה. היא סיימה במקום השמיני מתוך 18 מדינות כשהיא מקבלת 150 נקודות ומעפילה לגמר, בגמר, הופיעה בסדר השירים בשיר מספר 12, סיימה במקום ה-14 מתוך 26 מדינות כשהיא צוברת 120 נקודות. 42 נקוודת מצבעות הקהל (מקום 11) ו-78 נקודות מחבר השופטים (מקום 12).
סופלקי
סוּפְלַקִי (ביוונית: Σουβλάκι -מבטאים "סובלאקי") הוא מאכל יווני ידוע, המורכב בעיקרו מחתיכות קטנות של בשר הצלויות על שיפוד, ולעיתים כולל גם חתיכות של ירקות. לצדו נהוג להגיש לחם, צ'יפס וסלט. הסופלקי היווני לרוב עשוי מבשר חזיר, אם כי לעיתים מכינים אותו גם מבשר בקר, כבש או עוף.
המילה סופלקי נגזרת מהמילה היוונית "סוּבלַה" (σούβλα), שפירושה "שיפוד".
על פי ממצאים שנחשפו באזור סנטוריני, עוד לפני המאה ה-17 לפני הספירה החלו תושבי האזור לצלות בשר בעזרת שיפודים, שנתמכו על ידי שתי אבנים. ככל הנראה, הסופלקי התפתח מהמאכל היווני הקדום קַנְדַאוּלוׂס (κάνδαυλος), שהוכן מבשר צלוי, פיתה, גבינה ושמיר.
עם זאת, רק ב-1951 בכפר ליבאדיה ביוון הופיעה חנות הסופלקי הראשונה, שמכרה סופלקי וגירוס (gyros), מאכל יווני נוסף שמכינים בדרך כלל מבשר חזיר. כיום, חנויות ומסעדות רבות מוכרות סופלקי בכל רחבי יוון וגם מחוץ לה.
אריה גלבלום
אריה גֶלבּלוּם (27 באפריל 1921 – 13 באפריל 1993) היה עיתונאי בעיתונים "הארץ" ו"מעריב" וברשות השידור. ידוע במאמריו החריפים, הגזעניים והשוללים נגד עולים מיהדות צפון אפריקה בישראל.
תולדות חייו
גלבלום נולד בלודז' שבפולין בשנת 1921, ובשנת 1925 עלה עם הוריו לארץ ישראל. בישראל התגורר בשכונת נורדיה בתל אביב ולמד בבית הספר תחכמוני, בגימנסיה נורדיה ובתיכון חדש, היה חניך הנוער העובד וכתב בעיתון התנועה "במעלה". כבר כנער היה חבר ההגנה ואף נעצר על רקע פעילותו. כתבתו הראשונה בעיתון "פלסטיין פוסט" עסקה בחוויותיו מהמעצר. בעת מלחמת העולם השנייה למד באוניברסיטה האמריקאית בביירות שפה וספרות אנגלית, פילוסופיה, היסטוריה וכלכלה. שירת בלבנון מטעם ארגון ההגנה ובתפקידי מודיעין שונים מטעם בעלות הברית. הוא היה הראשון שפרסם את קשריו של חאג' אמין אל-חוסייני עם שלטונות גרמניה הנאצית.
לאחר המלחמה היה לכתב "הארץ" בצרפת ובז'נבה ולאחר מכן בארצות הברית והיה סופר מדיני וכתב צבאי של העיתון. בשנת 1949 שב לישראל והתפרסם בסדרת כתבותיו הביקורתיות כנגד העולים החדשים.
גלבלום חזר לדווח לעיתונו מארצות הברית. ב-1955 חזר לישראל ועבר ל"מעריב", ובמקביל היה כתב העיתון הצרפתי "פראנס סואר" בישראל, וכתב גם ל"במחנה".
עבד ברשות השידור ובין היתר ערך את תוכנית האקטואליה המרכזית, "כל צבעי הרשת", ברשת ב'.
בשנת 1948 נשא את לילי פרלמוטר, אותה הכיר בעת עבודתו בלונדון. נולדו להם בן ובת. הבת, ד"ר אמירה גלבלום היא היסטוריונית המתמחה בהיסטוריה של הנשים, מרצה באוניברסיטה הפתוחה, פעילה בתנועות שלום ובתנועות פמיניסטיות, ממייסדות תנועת "נשים בשחור".
גלבלום התגרש מלילי ונשא ב-1961 את השחקנית מרים זוהר, ממנה נולדו לו שתי בנות (תמי ונילי).
הוא נפטר בשנת 1993, ונקבר בבית העלמין קריית שאול.
על שמו נקרא רחוב בתל אביב. בעקבות מאמריו הגזעניים קבוצת פעילים חברתיים הגישה לבית המשפט עתירה מנהלית נגד עיריית תל אביב בדרישה לשנות את שמו של הרחוב שעל שמו.
כתיבתו נגד העולים מארצות המזרח וצפון אפריקה
בשנת 1949 התחזה גלבלום לעולה חדש, על מנת להתרשם מכלי ראשון מקליטת העולים החדשים במדינה הצעירה. בעקבות ניסיונו האישי פרסם סדרת מאמרים ב"הארץ" בשם "חודש ימים הייתי עולה חדש". במאמרים אלה תקף בחריפות את עולי המזרח וצפון אפריקה. הוא ביקר את כל תרבותם ואורחותיהם, החל מהופעתם החיצונית ועד אופיים ותכונותיהם, אליהם התייחס בהכללה. בין תכונות האופי שייחס לעולים היו בערות ושנאת השכלה, בטלנות ושנאת עבודה, אלימות אינהרנטית ונטייה לפשע.
אף על פי שאת עיקר טענותיו שפך גלבלום כנגד בני עדות המזרח, הרי שגם את ניצולי השואה האשכנזים, "שארית הפליטה", כינה כ"זיבורית" (סחורה נחותה) ו"אבק אדם שלא יצלח למאום".
גלבלום גילה בכתיבתו גם נטייה של ממש לתורת הגזע. הוא קבע כי:
מאמרו השביעי של גלבלום בסדרה, הוא אחד המאמרים הפרובוקטיביים ביותר שפורסמו אי פעם בישראל:
בהמשך המאמר, שאל גלבלום: "הנתַנוּ את דעתנו על כך מה יארע למדינה זו אם זו תהא אוכלוסייתה? והרי ביום מן הימים תיתוֹסף עליהם עליית יהדות ארצות ערב! מה יהיו פני מדינת ישראל ורמתה עם אוכלוסיות כאלה?". ובהמשך הסביר: "ודאי שכל היהודים הללו זכאים לעלייה לא פחות מאחרים ויש להעלותם ולקולטם, אבל אם לא ייעשה דבר זה בהתאמה לגבולות היכולת ולקצבת הזמן 'יקלטו' הם אותנו ולא אנו אותם. והלוא הטרגדיה המיוחדת לקליטה זו, בהבדל מחומר אנושי גרוע מאירופה, היא שגם לגבי ילדיהם אין תקווה. להעלות רמתם הכללית במעמקי ישותם העדתית זהו עניין לדורות! אולי אין פלא שמר בייגין ו'חירות' דורשים להעלות את כל מאות האלפים הללו מיד, כי יודעים הם שהמונים בוּרים, פרמיטיוויים ועניים הם החומר הטוב בשבילם ורק עלייה כזו עשויה להעלותם לשלטון".
בכתבה אחרת המשיך ופירט: "הלילה פקחתי את עיני וראיתי את שכנתי הטורקיה יושבת בין מיטתה ומיטתי, ועושה את צרכיה. האמת היא איפוא, שעשרות האנשים הללו אינם יוצאים בלילה לבית הכסא... קמים ללא הרף בלילות, משתינים ומטילים צואתם לתוך פחים..."
דבריו של גלבלום יצרו פולמוס ציבורי וב-25 באפריל 1949 התפרסם ב"הארץ" מאמר מערכת המגן על זכותו של גלבלום "להצביע על העובדות כפי שהוא רואה אותן". בין האישים שנחלצו להגנת העולים היה אפרים פרידמן, אשכנזי יליד הולנד, שהיה שליח ליהודים בצפון אפריקה משנת 1943. ב-8 במאי 1949 התפרסם ב"הארץ" מאמר ארוך ומנומק מאת פרידמן תחת הכותרת "על העלייה מצפון אפריקה: תשובה למר גלבלום".
לדעת החוקר ירון צור, מי שעמד מאחורי הכתבות היה ראש מנגנון הקליטה של הסוכנות, גיורא יוספטל, מכיוון שחרד משינוי האופי "המערבי" של ישראל ומן ההשפעות של התרבות "המזרחית".
ההתנגדות לפרסומיו של גלבלום בנוגע לעלייה מצפון-אפריקה הובילה פעילים חברתיים ב-2018 להגיש בקשה לשינוי שמו של רחוב בתל אביב הקרוי על שמו.
אגנס ומרגרט סמית'
אגנס סמית' לואיס (Agnes Smith Lewis; 1843–1926) ומרגרט דנלופ גיבסון (Margaret Dunlop Gibson; 1843–1920) היו פילולוגיות של שפות שמיות, וחוקרות כתבי הקודש. הן היו תאומות זהות ילידות סקוטלנד, ושמות נעוריהן היו אגנס ומרגרט סמית'. הן דיברו 12 שפות, כולל עברית, ערבית וארמית, וגילו וחקרו כתבי יד עתיקים, ובייחוד כתבים דתיים, בשפות אלה. אחד מהישגיהן הבולטים היה גילוי התרגום העתיק ביותר המוכר של הברית החדשה בסורית (ניב של ארמית) בספריית מנזר סנטה קתרינה בחצי-האי סיני. נודע להן גם תפקיד מרכזי בגילוי גניזת קהיר.
Margaret Dunlop Gibson
לאה פורת-גור
לאה פורת-גור (1922–1980) הייתה קריינית ועורכת רדיו, קונסול לענייני תרבות וראשת המועצה לתרבות ואמנות במשרד החינוך והתרבות.
ביוגרפיה
לאה פורת-גור נולדה בצ'רנוביץ, רומניה ועלתה לארץ-ישראל בשנת 1935. גדלה בירושלים ולמדה באוניברסיטה העברית. החלה לעבוד ברדיו ב-1943: כעורכת תוכניות לנוער וכקריינית ברשת הרדיו המנדטורית והמשיכה לעבוד ברדיו בשנותיה הראשונות של מדינת ישראל. ב-1951 התמנתה למפקחת קול ישראל בתל אביב וב-1955 התמנתה לסגנית מנהל התוכניות. ב-1961 התמנתה למנהלת התוכניות, עד לפרישתה ב-1968.
בשנים 1970-1968 כיהנה כקונסולית לענייני תרבות בארצות הברית. בין השנים 1970 ל-1980 כיהנה כמנהלת האגף לתרבות ולאמנות ויו"ר המועצה הציבורית לתרבות ואמנות במשרד החינוך והתרבות . פורת-גור הייתה יו"ר המועצה הציבורית הראשונה של להקת בת-שבע.
מדי שנה נערכת תחרות הפרס על שם לאה פורת-גור ללהקות חובבים באמנויות הבמה, מטעם מינהל התרבות במשרד התרבות והספורט, החברה למתנ"סים ומשפחת פורת-גור.
על שמה רחוב בבאר שבע ובירושלים.
Under a Blood Red Sky (אלבום)
Under a Blood Red Sky (תחת שמיים אדומים כדם) הוא אלבום בהופעה חיה של להקת הרוק האירית U2. האלבום הופק על ידי ג'ימי איובין ויצא ב-7 בנובמבר 1983 בחברת איילנד רקורדס.
היסטוריה
האלבום כולל הקלטות חיות משלוש הופעות מסיבוב ההופעות War מקולורדו ומבוסטון שבארצות הברית ומסנקט גורסהאוסן שבגרמניה.
לאלבום נלווה סרט בהופעה חיה אשר נקרא "U2) "U2: Live at Red Rocks: Under a Blood Sky בהופעה חיה ברד רוקס: תחת שמים אדומים כדם). שלא כמו האלבום, הסרט צולם כולו באמפיתיאטרון רד רוקס ב-5 ביוני 1983. הביצוע לשיר "Sunday Bloody Sunday" בהופעה תואר על ידי מגזין הרולינג סטון כאחד מ-"50 הרגעים ששינו את ההיסטוריה של הרוקנרול".
שם האלבום מגיע משורה בשיר "New Years Day".
גרסה של האלבום שעבר רימסטרינג יצאה ב-29 בספטמבר 2008 יחד עם DVD של ההופעה מרד רוקס.
רשימת שירים
במהלך הביצוע של ".The Electric Co" בונו כלל קטע קצר באורך של 27 שניות מהשיר "Send in the Clowns" של סטיבן סונדהיים. כאשר "Under a Blood Red Sky was" יצא, U2 לא הצליחו לקבל אישור ולשלם את דמי הרישוי התמלוגים הנחוצים על מנת לכלול את השיר של סונדהיים באלבום. כאשר סונדהיים התנגד, U2 הסכימו לשלם לו קנס של 50,000 דולר על כך שהשתמשו ללא רשות בשיר ולא לכלול את הקטע בהוצאות הבאות של האלבום.
חטיפה לאור יום (סרט, 2009)
חטיפה לאור יום (מאנגלית: Taken in Broad Daylight) הוא סרט טלוויזיה אמריקאי–קנדי משנת 2009, המבוסס על הסיפור האמיתי של אן סְלוּטִי מנברסקה, שבגיל 17 נחטפה והוחזקה במשך שישה ימים (6–12 באפריל 2001) בידיו של אנטוני סטיבן רייט, המכונה "טוני זאפה". הסרט מתאר את האופן שבו שרדה סלוטי אלימות ואונס וניצלה באמצעות מניפולציות רגשיות, רמזים וסימני דרך שפיזרה עבור המחפשים אחריה, וכיצד תיווכה במשא ומתן לכניעת החוטף.
בתפקידים הראשיים משחקים שרה קנינג, ג'יימס ואן דר ביק ולוואר ברטון. ביים: גארי ייטס. את התסריט כתבו שרלין בליין-שולנברג שגם הפיקה, וקים דלגאדו. הסרט הוקרן לראשונה ב-15 בפברואר 2009 בערוץ הטלוויזיה Lifetime 24 בקרני, עיר הולדתה של סלוטי,
עלילה
6 באפריל 2001 בעיר קרני, נברסקה. שלושה בני נוער יוצאים מבית הספר: אן סלוטי (קנינג), בן-זוגה גארי וחברתה הטובה פייג'. גארי נותן לאן בובת דובון קטנה לציון שלושה חודשים לחברותם, והיא חוזרת הביתה, שם נמצאים הוריה איליין ודון, ואחיה הבכור טום שהגיע לחופשה משירותו הצבאי. הם מוסרים לה מכתב המבשר שהיא התקבלה ללימודים בקולג', ובשמחה אן ממהרת לחלוק את הבשורה עם גארי ופייג', תוך הבטחה לחזור הביתה עד שעת חצות. בדרך היא עוברת בקניון "הילטופ" לקנות תקליטור.
בשעה 17:30, בשובה למכוניתה, תוקף גבר אלמוני (ואן דר ביק) את אן, מכניס אותה בכוח לרכב SUV עם לוחיות רישוי של לואיזיאנה ונמלט בנסיעה מהירה. כל זאת לעיני עוברים ושבים שחלקם מתקשרים למשטרה. למקום מגיע השוטר מייק טימברוק (ברטון), ידיד ותיק של משפחת סלוטי, ומוצא את חפציה האישיים מושלכים לצד מכוניתה. אחרי שמתבררת זהות החטופה, הוא בא אישית להודיע למשפחה. בבית מוקם חדר מצב מאולתר, ועל המבצע מפקדת הסוכנת ריינולדס מה-FBI. כולם ממתינים שהחוטף יתקשר.
שעתיים לחטיפה, עדיין בתחום נברסקה, אן מתעוררת מעלפונה במכונית החוטף כשפניה חבולות, והוא זועם עליה מכיוון שצרחה כשחטף אותה. הוא עוצר בשול הכביש, מוציא אותה מהרכב, כובל את ידיה בסרט דביק, מכסה את עיניה ומציע "עסקה": אם אן תצליח לשחרר את ידיה, הוא יניח לה לנפשה, אולם היא נכשלת בכך והם ממשיכים לנסוע. החוטף מסיר ממנה את כיסוי העיניים, מנסה לגעת בפניה, היא מסרבת ומתפתח מאבק שבעקבותיו מתהפך הרכב על צדו לתוך תעלת מים. הגבר נחלץ, אך אן לכודה במושב ומתחילה לטבוע. לבסוף הוא מחלץ אותה ומסביר לה שמכיוון שהציל את חייה, היא שייכת לו כעת. עם שחר היום השני לחטיפה, הגבר מוליך את אן בדרך עפר ליד העיר ארת'ור כשהיא יחפה וכבולה בצווארה בשרשרת ברזל, תוך שהוא מסביר לה ש"הכאב מחשל". הגבר גונב טרקטור מחווה חקלאית ומחלץ באמצעותו את הרכב השקוע בתעלה. בזמן הזה, אן יושבת על שפת התעלה וחורטת בהסתר על אבן גדולה את האותיות AS (ראשי תיבות שמה), והם ממשיכים לנסוע. בינתיים, לבית סלוטי באה השכנה קט שמציעה לאיליין ודון ללכת לישון בביתה אחרי 36 שעות ללא שינה, ונוטלת עליה לנהל את המתרחש בביתם.
בלילה עוברים החוטף ואן לויומינג המכונה "מדינת השוויון" (באנגלית: The Equality State). בתשובה לשאלת החוטף, היא מוסרת את שמה הפרטי, והוא נותן לה עוגיה כפרס ומתגאה בכינוי "ג'ק-ראביט" (באנגלית: Jackrabbit), על שום היותו מהיר וחזק. אחר כך הוא אומר ששמו טוני. בתגובה לכינוי, אן מעירה שהוא כנראה מתאמן הרבה, והוא עונה לה בציטוט הפסוק. היא מזהה את ספר קהלת ועונה בפסוק. לאות הערכה, הוא נותן לה עוגיה נוספת ומספר שסבתו התעקשה שילמד לימודי דת. מאחר שקנתה את אמונו, אן מבקשת למסור לקרוביה הודעה מרגיעה כדי שלא יחפשו אחריהם. טוני נעתר, עוצר ליד טלפון ציבורי ואומר לה להתקשר לחברה ולהודיע שהיא יצאה לחופשה. היא מתקשרת לביתה ומבקשת "לדבר עם איליין", אך זו לא נמצאת, ואן מבקשת למסור "שאן התקשרה". מאחר שהשיחה מתארכת לטעמו, טוני מנתק את הטלפון בזעם ואומר לה להתקשר לחברה אחרת. אן מתקשרת לפייג' ומודיעה שהיא יצאה "לחופשה איכותית" (A quality vacation). בבית סלוטי, מייק מאזין להקלטות, שומע שאן אמרה Equality (שוויון) ולא A quality, מבין שהיא רמזה על הימצאותה בוויומינג, והחיפושים עוברים לשם.
טוני מחליט לנסוע ליוקון שבקנדה, שם איש לא יחפש אותם. הוא פוצח בציטוט ממושך מהפואמה The Shooting of Dan McGrew המספרת על אירועים המתרחשים בבר ביוקון. על רקע המונולוג של טוני, הסרט מדלג ליום החמישי לחטיפה, כשהשניים עוברים למונטנה. ליד העיר ליווינגסטון טוני פורץ לבקתה ריקה, מכין אוכל לשניהם ונותן לאן טבעת אירוסין תוך שהוא מדבר על כך שהם יחיו יחד. הוא משאיר את אן כבולה בשרשרת לספה והולך לשירותים. למרות השרשרת, אן מצליחה להגיע למכשיר טלפון פועל, מתקשרת למשטרה ומוסרת פרטים ראשונים על עצמה ועל החוטף, לפני שטוני חוזר לחדר ותופס אותה משוחחת בטלפון. בבית סלוטי, הסוכנים מאתרים את מקום השיחה, אך כאשר לוחמי ה-FBI פורצים לבקתה, טוני ואן כבר עזבו. אחד הלוחמים מוצא עלה יבש שעליו כתבה אן שהם נמצאים בדרכם צפונה. הסוכנת ריינולדס מקבלת את תוצאות חקירת זהות החוטף: זהו אנטוני סטיבן רייט, המכונה "טוני זאפה", עבריין נמלט שגדל אצל סבתו בסנט פול, מינסוטה. הוא קיבל את הכינוי "ג'ק-ראביט" מכיוון שהצליח פעמים רבות לחמוק ממלכודות ה-FBI. רכב ה-SUV נגנב בלואיזיאנה. סוכן נשלח לתשאל את הסבתא שמספרת שטוני היה ילד מוכה, אבל הוא "נוצרי טוב שאוהב את סבתא". ריינולדס מחליטה לטוס מיד למונטנה, ולדרישת המשפחה, מייק מצטרף אליה.
טוני מודיע לאן שעליו להרוג אותה משום שהתקשרה למשטרה, ומאלץ אותה לחפור קבר לעצמה. בכייה ותחנוניה מעוררים בו תשוקה מינית, הוא מוציא את אן מהבור ואונס אותה. למחרת, טוני פורץ לבית נטוש סמוך לדיר לודג', מכריח את אן להתרחץ ליד ברז בחצר וללבוש בגדים שמצא בתוך הבית, ויוצא החוצה. אן מדליקה טלוויזיה ורואה משדר חדשות שבו איליין מוסרת הודעה, וכן נמסרים פרטים על החוטף ועל הרכב הגנוב שברשותו. טוני חוזר פנימה, כועס על אן שהדליקה טלוויזיה, והם עוזבים. לשאלתה מדוע חטף אותה, הוא עונה שהבדידות נמאסה עליו. ליד העיר לורל, טוני גונב מכונית אחרת. הם נוטשים את ה-SUV אך אן משאירה ברכב את בובת הדובון שגארי נתן לה ביום החטיפה. בשעה שלוש אחר הצהריים מגיעים למקום ריינולדס ומייק, שמוצא ברכב הנטוש את הבובה כשראשה פרום ובתוכה פתק שעליו נכתב: "סלוטי יום רביעי 1 אחר הצהריים". כשעה ורבע אחר כך, טוני פורץ לבית אחוזה נטוש ליד רולינס על שפת אגם פלאטהד. אדם קשיש שמטייל עם כלבו, רואה מכונית חונה ליד הבית וחשדו מתעורר.