cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ששת הגיבורים הגדולים
ביוגרפיה בדיונית
לאחר מלחמת האזרחים, הממשלה היפנית הניחה לגיבורים להתנדב להגנה במקום להכריח אותם לסוכנות להגנת יפן. כחלק מההתנדבות, הקבוצה שיתפה פעולה עם האנדרואיד הרונין האדום והלוחם אוטומו. בשלב מסוים, סאנפיר וסמוראי ההובנה התפטרו או פוטרו והוחלפו בסמוראי וואסאבי לא-ג'ינג'ר ובפרד, איינו בעל יכולת שינוי צורה ליצור דמוי גודזילה. ביחד, הם נלחמו בפשע ביפן. באירועי "קצוות הארץ", ספיידרמן יצר קשר עם מספר גיבורי-על ושלח אותם לעצור מזימת האצת ההתחממות הגלובלית של דוקטור אוקטופוס, ביניהם הקבוצה. הם נתקלו באויבם הראשון ששמר על אחד מהמתקנים, והביסו אותו.
סבכון צהוב-כתר
סבכון צהוב-כתר (שם מדעי: Setophaga coronata) הוא מין ציפור קטנה בת למשפחת סבכי העולם החדש. הסבכון דומה מעט לסבכי אך הוא מצוי בטבע באמריקה הצפונית וכן באמריקה המרכזית.
המין תואר למדע ב-1766 בידי החוקר קארולוס לינאוס.
מאפיינים
מין זה מגיע לאורך שלן 12 עד 15 ס"מ בקירוב, בעל מוטת כנפיים של 19 עד 24 ס"מ ומשקלו 9.9 עד 17.7 גרם בקירוב, כשתת-מינים שונים בעלי הבדלי גדלים קטנים. צבעו הוא אפור-כהה עד שחור בחלק העליון עם כנפיים וזנב שחורים בעלי קצוות לבנים וראש אפור. המקור והעיניים שחורים וסביבם טבעות לבנות והסנטר והגרון לבנים עם אזורים צהובים לאורכם. בחלק מהמופעים ישנו "כתר" צהוב ממנו קיבל המין את שמו.
סבכי זה הוא שוכן לאורך יערות מחטניים ואחרים, חורשים, בתות וסבכים וכן בהרים בעלי צמחייה אלפינית. המין נודד בחורפים הקשים דרומה לאזורים חמימים סביב מקסיקו ואמריקה המרכזית וכן מגיע לקריביים.
הוא מחפש מזון ביער באופן פעיל, לעיתים בקבוצות הכוללות עופות נוספים וצד מגוון חרקים ושאר חסרי חוליות וכן ניזון ממספר זרעים ופירות יער כשהם נפוצים ונוזלים המופרשים מכנימות מסוימות.
זוג סבכונים מקננים ביערות מחטניים או יערות מעורבים בין הענפים, ובקן עשוי זרדים הם מטילים 4 עד 5 ביצים הבוקעות כעבור 12 עד 13 ימים והגוזלים גדלים במהירות ועוזבים כעבור 10 עד 14 ימים מהבקיעה.
חצאית טוטו
חצאית טוּטוּ (Tutu) היא אחד מפריטי הלבוש המרכזיים בתלבושת של בלרינות בהופעות בלט קלאסי. לעיתים קרובות מחוברת חצאית הטוטו אל בגד גוף, אך היא יכולה גם לעמוד בפני עצמה. כאשר חצאית הטוטו אינה מחוברת אל בגד הגוף היא מורכבת מחגורה רחבה שאליה מחוברת החצאית עצמה.
חצאית הטוטו הנפוצה והמוכרת ביותר כיום היא חצאית הטוטו הקלאסית. ישנם שני סוגים של חצאיות טוטו קלאסיות והם "טוטו הפנקייק" ו"טוטו הפעמון". שתיהן קצרות, נוקשות ועשויות שכבות שכבות של בד רשת. בדרך כלל הן מחוברות אל בגד הגוף של הרקדנית והן מתרחבות ישר כלפי חוץ. ההבדל בין "טוטו הפנקייק" ל"טוטו הפעמון" הוא בצורה בה עומד הטוטו, בקצה "טוטו הפנקייק" נמצא חישוק מתכת שגורם לחצאית לעמוד ישר. לעומת זאת, ל"טוטו הפעמון" אין חישוק מתכת בקצה ולכן בד החצאית נוטה מעט כלפי מטה, ויוצר צורה של פעמון.
היסטוריה
חצאית הטוטו עשויה, בדרך כלל, מ-6 עד 15 שכבות של טול (בד רשת), והיא קיימת במגוון אורכים שונים המשתנה מחצאית לחצאית. אפשרות אחת היא שבד החצאית ייפול ברכות אל מעבר לברכי הרקדנית. אפשרות נוספת היא שהחצאית תהיה קצרה ועשויה מטול מעומלן כך שהיא תהיה יציבה ותעמוד סביב הרקדנית – ממנה כלפי חוץ. אורך החצאית, בדרך כלל, מעיד על סגנון הבלט והתקופה בה הוא נוצר.
שמלות הפעמון הרומנטיות שהיו מקובלות באמצע המאה ה-19, פינו את מקומן לחצאיות הטוטו בשלהי המאה. אניני הטעם בבלט הרוסי רצו לראות הישגים טכניים חדשים ועבודת רגליים מורכבת של הבלרינות. בעקבות כך הפכו הכוריאוגרפיות של הבלט מסובכות יותר ולכן היה צורך לעבור לחצאיות טוטו קלילות יותר, שיאפשרו לרקדניות טווח תנועה גדול יותר. החצאיות שאליהן עברו היו חצאיות הטוטו הרומנטיות הארוכות. הן הגיעו עד הברך והיו מורכבות משש עשרה שכבות של טול. הבלטים הראשונים שבהם השתמשו בחצאיות אלו היו הסילפידות, ז'יזל, אגם הברבורים והיפהפייה הנרדמת של צ'ייקובסקי.בשלב מאוחר יותר כתוצאה מהכוריאוגרפיות האתלטיות של ג'ורג' בלנשין, נוצרה חצאית הטוטו הקצרה יותר המכונה בלעז "powder-puff tutu" חצאית זו מאפשרת לראות את כל אורך רגלה של הבלרינה בשל היותה קצרה מן החצאית הרומנטית. בחצאית מסוג זה מעט שכבות של בד נופל שנותנות מראה רך ומלא.
בגלל המלחמה ההיא
בגלל המלחמה ההיא הוא סרט בבימוי אורנה בן דור, שהופק ב-1988 על ידי שירות הסרטים הישראלי, ועוקב אחר הפקת התקליט "אפר ואבק" שיצא באותה שנה על ידי יהודה פוליקר ויעקב גלעד. עורכי הסרט עימתו את האמנים, בני הדור השני לשואה עם הוריהם וסיפוריהם. והסרט מציג את דרכי ההתמודדות השונות של שני הדורות. בפרט כולל הסרט שיחות של יהודה פוליקר עם אביו, ז'אקו פוליקר שנולד בסלוניקי, ואיבד את כל משפחתו באושוויץ ושיחות של יעקב גלעד עם אמו, הלינה בירנבאום, ילידת ורשה, שנשלחה לאושוויץ ואיבדה את כל משפחתה במיידנק, ובגיל 15 צעדה בצעדת המוות.
המופע המשותף של שלמה ארצי ויהודה פוליקר
בערב יום השואה תשמ"ח, העלו שלמה ארצי ויהודה פוליקר, ביוזמת מנהל מחלקת ההפקות באגף התרבות בעיריית תל אביב-יפו, יעקב מנדל, מופע בשם "בגלל המלחמה ההיא" בתיאטרון הקאמרי. במופע שולבו בנוסף לשירי התקליט "אפר ואבק" גם שיריו של ארצי מתוך תקליטו "חום יולי אוגוסט", שיצא אף הוא בשנת 1988: "בגרמניה לפני המלחמה", "רומניה" ועוד. המשורר חיים גורי היה זה שהעלה בפניי מנדל את הרעיון לשנות את מתכונת העצרת בערב יום השואה והגבורה ולשלב בה גם אמנים ויוצרים צעירים. המופע עלה על הבמה פעם אחת בלבד ובאופן חד פעמי והוא לא הונצח או הוקלט על ידי אף גוף תקשורת.
באפריל 2019, פורסמה בעיתון ידיעות אחרונות, ידיעה של הכתב רז שכניק, שהקלטה של המופע (כמעט לכל אורכו), נמצאה לאחרונה על ידי שלמה ארצי בעת סידור הארכיון הפרטי בביתו.
חיית גרינשפן
ביוגרפיה
חיית נולדה בעיר קורנל שבמדינת ניו יורק, ארצות הברית. בגיל 4 עלתה עם משפחתה לישראל וגדלה בבאר שבע. בילדותה בילתה תקופות ארוכות עם משפחתה בארצות הברית, עקב פעילותו אקדמית של אביה. בשנת 1979, כאשר הייתה בת 16 חזרה לארצות הברית למדה שנה באוניברסיטה ואז חזרה לארץ והתגייסה לצבא. עם סיום השירות הצבאי החלה ללמוד הנדסת חשמל בטכניון.
פרופ' גרינשפן בעלת תואר ראשון בהנדסת חשמל ומחשבים ותואר השני בהנדסת חשמל מהטכניון. את התזה עשתה בנושא ניתוח תמונה באוריינטציה במרחבים ומיקומים משולבים. בשנת 1994 קיבלת פרופסור גרינשפן תואר "דוקטור" מהמכון הטכנולוגי של קליפורניה. בעבודת הדוקטורט שלה עסקה בעיבוד תמונה ברזולוציות מרובות, למידת זיהוי מרקמים ושיפור תמונה.
עבודה מדעית
פרופ' חיית גרינשפן היא ראש המעבדה לעיבוד תמונות רפואיות באוניברסיטת תל אביב. היא פיתחה כלים אוטומטיים המבוססים על שיטות מתקדמות בראייה ממוחשבת, מערכות לומדות ובינה מלאכותית ככלי עזר בפיענוח בדיקות X-RAY, CT ו-MRI. כלים אלה מאפשרים פיענוח יעיל, מהיר ומדויק של סריקות רפואיות, החשובים הן לאבחון מחלות והן למדידה מדויקת של שינויים במחלה במהלך הטיפול.
במעבדה של גרינשפן מתנהלים מספר מחקרים בתחום עיבוד וניתוח התמונה רפואית לדוגמה: גילויים דחופים בתמונות X-RAY בבית החזה, גילוי של נגעים בתמונות MRI של המוח ואנליזה אוטומטית של גידולים בכבד בבדיקות CT.
בשנת 2020 פיתחה שיטה לאבחון נגיף הקורונה Covid-19 באמצעות תוצאות רדיולוגיה מבדיקת CT של הריאות. בנוסף פיתחה פרופ' גרינשפן שיטה לאפיון חומרת המחלה אשר יכולה לשמש כמדד לניטור יעיל, מדויק ומהיר. כלים אלה מסייעים בזיהוי מגמות של החמרה או שיפור כבר בראשיתן ומאפשרים טיפול תרופתי יעיל יותר לצד שימוש יעיל יותר במשאבי בתי החולים.
תרומה מחקרית
פרופ' גרינשפן היא בין המובילים של תחום הלמידה העמוקה בעולם התמונות הרפואיות. יחד עם המעבדה באוניברסיטת תל אביב ושותפים קליניים ברחבי העולם, הוכיחה שימושים רבים בתחום: משיפור ויצירה סינתטית של תמונות נגעים על מנת לפתח מערכות זיהוי אוטומטיות של סוגי נגעים שונים וממאירותם, ועד קיטלוג ואפיון דרגת מחלה. בשנת 2016 גרינשפן ערכה עיתון מוביל בתחום, אשר צוטט מעל 1,000 פעמים, ובשנת 2017 פרסמה ספר ראשון בתחום: "Deep learning for Medical Image Analysis".
פרסומים מקצועיים
בעלת למעלה מ-250 מאמרים מפורסמים בתחום עיבוד תמונות רפואיות. כ־100 מהם, מאז שנת 2015 בתחום הרשתות העמוקות ברפואה, וביניהם:
אורי מאיר צ'יזיק
אורי מאיר-צ'יזיק (נולד בלונדון ב-20 ביולי 1977) הוא היסטוריון וסופר, המתמחה בהיסטוריה של הרפואה והתזונה. מאיר-צ'יזיק הוא מומחה לליקוט צמחי-בר למאכל, מעביר סדנאות והרצאות בנושא, והקים את "המרכז להנהגת הבריאות".
השכלה
את לימודיו האקדמיים עשה מאיר-צ'יזיק באוניברסיטת חיפה. בשנת 2006 הגיש את עבודת התזה שלו לתואר שני בנושא "שימור מזון בארץ-ישראל במבט היסטורי: מגמות וטכנולוגיה" בהנחיית אפרים לב. עבודת התזה הציגה מקבץ עדויות היסטוריות על האופן שבו נהגו חברות היסטוריות, מהתקופה הכנענית ועד למאה ה-18, לשמר מזון.
בשנת 2011 הגיש את עבודת הדוקטורט שלו בנושא "מזון ואיזון: התזונה מהלכה למעשה, על פי תורת היסודות, המזגים והמרות -באימפריה המוסלמית ערבית במאות ה-9 עד ה-16", גם היא בהנחיית פרופ' לב.
קריירה
בשנת 2005 החל מאיר-צ'יזיק לעסוק בתחום הרפואה והתזונה במטרה ללמד את הציבור על האופן שבו יכולה החברה לשפר את בריאות הציבור על ידי תזונה בריאה יותר, בדגש על גידול עצמי של מזון וליקוט מזון בטבע.
בשנת 2010 פרסם את ספרו הראשון, "צמחי בר למאכל" שיצא בהוצאת מפה.
בשנת 2012 יצא לאור ספרו השני, "דברים שאוכלים מכאן", גם כן בהוצאת מפה.
את ספרו השלישי, "מזון ואיזון", הוציא לאור בשנת 2018 בהוצאה עצמית.
ספרו הרביעי, "התססה מקומית", יצא גם הוא בהוצאה עצמית, בשנת 2020.
בשנת 2014 הקים מאיר-צ'יזיק את "המרכז להנהגת הבריאות" במטרה להעביר לציבור את הידע שרכש בתחום הקיימות, הבריאות והתזונה הנכונה.
חיים אישיים
מאיר-צ'יזיק הוא נכדו של נשיא בית-המשפט העליון, יצחק כהן.
הערות שוליים
תזונה בת קיימא
צבי סוף מצוי
צבי סוף מצוי (שם מדעי: Redunca arundinum; קרוי גם צבי סוף דרומי או ראדבוק דרומי), הוא מין של אנטילופה בינונית דמוית-צבי מתת-משפחת צבאי סוף החיה בדרום ומרכז אפריקה, ותוארה לראשונה בשנת 1785 על ידי החוקר ההולנדי פיטר בודארט. זהו המין הגדול מבין שלושת מיני צבי הסוף.
השם המדעי של אנטילופה זאת נגזר מלטינית כדלהלן: "reduncas" = כפוף\מעוקל - מתייחס למבנה הקרניים; "arundinum" = לבקן, ומתייחס לרקמה הבהירה של הקרן בבסיס - הייחודית למין זה. השם הרשמי "מצוי" או "דרומי", מתייחס לכך שזהו המין בעל התפוצה הרחבה ביותר, הנמצאת בחלקים הדרומיים של אפריקה. מבחינה גנטית וחיצונית הוא קרוב יותר לצבי סוף הסוואנה מאשר לצבי סוף ההרים.
לצבי סוף מצוי שני תת-מינים:
קרניים
לצבי סוף מצוי יש זוג קרניים גדולות ועבות בצורת חצי סהר או קשתות, והן הגדולות ביותר מבין שלושת המינים. לקרן מבנה האופייני לצביי הסוף וזהו מקור שמם המדעי: הקרן צומחת לכיוון הצדדים ואחורנית, מתעגלת בעדינות כלפי מעלה ולבסוף מתישרת; ברוב המקרים ככל שהצבי גודל, החודים של הקרן מתעקלים ונכפפים אחד כלפי השני או לכיוון הפנים - מה שמזכיר צבתות של סרטן. הקרניים מגיעות לצורת חצי עיגול לאחר 4-3.5 שנים, ולגודלם המקסימלי בגיל 5.5 שנים. הקרניים של צבי סוף ההרים וצבי סוף הסוואנה קטנות וישרות למדי, והן כפופות בצורה חדה יותר כלפי הפנים. הקרן עבה מאוד בבסיס, ובאופן כללי גם בחלקים העליונים היא עבה יחסית בהשוואה לאנטילופות אחרות; לקראת הסוף היא הופכת לדקה יותר והיא מסתיימת בשפיצים חדים. מיקום הקרניים הוא במרכז המצח, וצמוד ממש לאוזניים. הקרניים מרוחקות במקצת בבסיס, וכיון שהם צומחות לצדדים הן מתרחקות מאוד בצורה מרהיבה ככל שהן גדלות, כך שבקצוות המרחק ביניהן עלול להיות פי-15 מהמרחק בבסיס. הן מתחילות לצמוח לעופרים לאחר שישה חודשים, ועד גיל 14 חודשים הן צומחות בצורה ישרה ואלכסונית; לאחר מכן הן מתעגלות ונכפפות עם הגדילה. הקרניים מחורצות בכבדות לאורכן בכ-13 טבעות עגולות ורחבות על 65% מהקרן, ובסופן הן חלקות לגמרי. צבע הקרניים הוא אפרפר, כחלחל או חום חלודה כהה, כשהשפיץ יהיה שחור לגמרי. לקרניים של מין זה מאפיין ייחודי כיון שהחל מגיל 11 חודשים מתקלפת שכבת הקרטין בבסיס הקרן, ותחתה נראית רקמה לבנה עבה המזכירה עצם - מה שגורם לזיהוי קל של צבי זה משאר המינים בשל הצבע הלבן והבולט שלה; על פי רוב זה נראה בעיקר אצל זכרים בוגרים. בדומה לשאר האנטילופות מתת-משפחת צבאי הסוף, היחידים שמצמיחים קרניים הם הזכרים, וזהו ההבדל העיקרי בינם לבין הנקבות.
כסות ומראה חיצוני
הפרווה של צבי הסוף המצוי עבה למדי ומרכבת משערות דקות וקצרות. באזורים כדוגמת החזה, הזנב והמותניים הפרווה נוטה להיות שעירה וגסה יותר; ניתן לצפות גם בפרטים עם שערות גסות בכל הגוף (בעיקר זכרים מבוגרים). צבע הפרווה מגוון למדי, ונע בין חום אפרפר ל-חום צהבהב, זהוב או אדמדם בהיר, ומספק לו הסוואה מעולה בבית גידולו הסבוך. הפרווה נוטה לצבע כהה יותר באזור הגב, ולבהיר יחסית או חולי בצוואר והחזה. אין זה נדיר לראות פרטים עם צבע אחיד בכל הגוף. הגחון והצדדים הפנימיים של הרגליים והזנב בצבע לבן קרמי. כמו כן יש בגרון כתם בנוני דמוי סינר בצבע לבן דהוי. על הצד החיצוני של הרגליים הקדמיות והאחוריות יש פס עבה וארוך בצבע חום כהה או שחור, שהוא ייחודי למין זה. לעיתים יש כתמים שחורים קטנטנים על החזה והשוקיים.
הצבע הכללי של הפנים הוא חום בהיר, צהבהב או אדמדם, כשאצל זכרים בוגרים יש בדרך כלל פס כהה היורד מבין הקרניים לאורך החוטם עד האף. סביב העיניים יש עיגולים דהויים או חצאי פסים לבנים, ולעיתים הם נעדרים לחלוטין. השפתיים והסנטר לבנים. הצד הפנימי של האוזניים לבן, והצד החיצוני צהבהב. מתחת לאוזניים יש בדרך כלל עיגולים שחורים בולטים האופייניים לצביי סוף ולאוריבי.
מבנה ומידות גוף
גופו של צבי סוף מצוי עבה וארוך, וראשו קטן למדי. הצוואר ארוך, והוא יהיה דק אצל הנקבות ורחב אצל הזכרים. הרגליים דקות וארוכות יחסית, והפרסות אפורות וקצרות. הזנב הבינוני שעיר ורחב, והוא קצר בהרבה מזנבם של הקובוסים; בשעת סכנה הוא מונף למעלה כאות אזהרה. עיניו של מין זה גדולות ושחורות, ואין להם בלוטות ריח בצדדים. אפו גדול ועגול בצבע שחור, ואוזניו גדולות, רחבות ועגולות. השילוב של זנב קצר ואוזניים ואף גדולים, גורמים לאנטילופות אלו להיות בעלי דמיון רב יותר לאיילים מאשר לצבאים - כשהנקבות למשל, זהות כמעט לחלוטין לאיילות. מלבד הקרניים הזכרים נבדלים מהנקבות בצבע פרווה רבגוני וכהה יותר, והם גדולים בצורה ניכרת מהנקבות.
מינים דומים
בתחומי מחייתו של צבי סוף מצוי ישנם מספר אנטילופות שלהם דמיון חיצוני רב עם מין זה. להלן הבולטים שבהם:
תפוצה ובית גידול
צבי סוף מצוי חי בדרום ומרכז אפריקה. תפוצתו מתחילה במרכז ודרום טנזניה, עוברת למרכז ודרום הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, מרבית אנגולה, צפון מזרח נמיביה (רצועת קפריבי), צפון בוצוואנה, רוב חלקי זמביה, מלאווי, מוזמביק, זימבבואה, סווזילנד, ומזרח דרום אפריקה (מחוזות: קוואזולו-נטאל, הכף המזרחי, הכף הצפוני ומפומלנגה); מלבד זאת ישנם אוכלוסיות קטנות ומבודדות בדרום גבון, והם ככל הנראה הוכחדו בקונגו הסמוכה. בעבר נצפה פרט יחיד בלסוטו, אך ככל הנראה היה מדובר בפרט שנדד לשם מהמחוז הדרום אפריקני קוואזולו-נטאל.
התפוצה הגאוגרפית שלו משתרעת לאורך הסוואנות הלחות של מרכז ודרום אפריקה, והיא מסתיימת בערבות מסאי וסרנגטי במזרח, יערות הגשם הטרופיים של קונגו בצפון, מדבריות קלהארי ונמיב במערב, ומישורי הקארו הגדול בדרום.
בית הגידול של צבי סוף מצוי הוא בעיקר סוואנות עשבים גבוהות וגשומות וסוואנות שיחים דוקרניות - עם פסיפס של קנים, סוף, שיחים, עצים, ומקורות מים זמינים, וכן שולי ביצות, אגמים ואגני ניקוז של נהרות. הם מצויים גם ביערות דלילים, עמקים, מדרונות הרים מתונים (בעיקר בדראקנסברג), ואזורים מדבריים למחצה כדוגמת השוליים הצפוניים של מדבר קלהארי. הם נמנעים לחלוטין מיערות גשם, מדרונות תלולים, מישורים פתוחים ללא סבך, סוואנות עשבים נמוכות ומכל מקום בו אין מקור מים זמין וצמחייה עבותה וסבוכה שבה יוכלו להסתתר. מבין הימות, הביצות והנהרות שעל שפתם הוא חי ניתן למנות את אוקבנגו, ביצות בנגוואולו, ימת ויקטוריה, מורו, טנגניקה, מלאווי, טורקאנה, נהר זמבזי, קובנגו, לובוה, לונגוה, קונזה, קונגו לוקוגה, קאסאי, לימפופו ועוד. הטמפרטורות בתחומי תפוצתם 20–30 מעלות ברוב השנה; כמות המשקעים הממוצעת בהם נעה בין 500 ל-1,300 מ"מ לשנה.
התנהגות ופעילות
צבי סוף מצוי פעיל בכל שעות היממה, כשבימים חמים במיוחד הוא יגביל את פעולתו ביום לשעות הזריחה והשקיעה; במהלך החורף האפריקני הפעילות שלו עלולה להיות לאורך היום. בשעות הצהריים הוא בדרך כלל נח ומעלה גרה בצמחייה העבותה והסבוכה המסווה אותו לחלוטין. למרות תלותם של הצבאים במקורות מים זמינים, הם נכנסים רק לעיתים רחוקות למים עמוקים בניגוד לקובוסים, ובדרך כלל כאשר הם באים לאכול צמחייה מימית או להשתכשך בבוץ הם יעדיפו מים רדודים בעומק של עד 20 ס"מ. במהלך היום הם משתמשים במסלולים קבועים כדי לעבור בין שטחי ההאכלה והמים, כך שניתן לראות את אותם צביים מדי יום באותו אזור. את המסלולים הם מסמנים עם בלוטות הריח שמתחת לאוזניים וברגליים.
צבי סוף מצוי חי בעיקר לבד, ופעיל לעיתים בזוגות (זכר ונקבה), משפחות (זכר, נקבה ועופר) או בקבוצות קטנות של 3–6 פרטים (נקבות). במהלך חודשי החורף היבשים, נראים מדי פעם קבוצות זמניות של עד 15 פרטים. הזכרים הבודדים טריטוראליים בדרך כלל, והם עלולים לחיות עם נקבה אחת לאורך השנה, ומגינים עליה ועל שטחם מפני זכרים אחרים. על פי רוב שטח של זכר כזה קטן למדי ונע בין 35 ל-60 דונם, ורק לעיתים רחוקות יעלה על 100 דונם. נקבות פעילות בשטחים קבועים של 123 דונם, וזכרים ללא שטח קבוע בשטח של 74 דונם. שטח של זכר טריטוריאלי עלול לחפוף לשטחים של מספר קבוע של נקבות. באזורים מסוימים ההתנהגות הטריטוריאלית של הזכרים מוגבלת לעונת הייחום, ובשאר הזמן הזכרים המבוגרים מסתפקים בהפגנת דומיננטיות. כמו כן בתקופות של שפע במשאבי טבע או כאשר יש מחסור במים הם תופסים שטחים מינימליים לקיומם. הזכרים מתנהגים באגרסיביות כלפי זכרים פולשים, אבל הקרבות ביניהם לא גורמים לפציעה חמורה בדרך כלל. למרות זאת כ-50% מהזכרים הצעירים והמתבגרים נהרגים על ידי זכרים דומיננטיים. בשל כך זכרים צעירים בגילאי 8–10 חודשים שמחפשים לעצמם שטח, מגיעים למרחק של 40 קילומטר ממקום ההולדה בחיפוש אחר בית גידול מתאים. צביי הסוף אינם נודדים בין העונות, אך הם עלולים לנוע למרחק של 80 קמ"ר כאשר בית הגידול הופך לבלתי מתאים. צפיפות האוכלוסייה של צבי סוף מצוי די נמוכה (0.2 ל-2 קמ"ר), אולם במקומות אם שפע של מקורות מזון וצמחייה סבוכה ועבותה היא עלולה להגיע להיות בסביבות 35 פרטים לשני קמ"ר.
תזונה
צבי הסוף הוא בעל חיים צמחוני ובררני למדי וניזון בעיקר על סוגים מסוימים של עשבים, עשבי תיבול, דגניים, צמחי ושרכי מים, קנים, סוף, ושיחים. למרות זאת הוא אוכל גם סוגים של דשא קשים לעיכול שבעלי חיים אחרים נמנעים מלאוכלם. במהלך חודשי הקיץ הלחים הדיאטה מורכבת בעיקר מדשא טרי, ובחורף היבש הם צורכים גם כמויות קטנות של צמחים עשבוניים ויבשים. בחורף, כאשר חלקים גדולים מבית הגידול העיקרי שלהם נהרסים על ידי סופות אש או על ידי אוכלי עשב אחרים, הם נוטים לנוע במורד הגבעות לאזורים סבוכים יותר כדוגמת שפתי הנהרות. כיון שאצל צביים אלה בית הגידול הסבוך קריטי יותר מהמזון, התועלת של צמיחת עשבים חדשים אחרי סופות האש השנתיות, זניח מאוד בהשוואה להרס הצמחייה הסבוכה. בין אוכלי העשב שמתחרים איתם על מקורות המזון ניתן למנות תאו אפריקני, זברה מצויה, איילנד מצוי, אנטילופת סוס שחורה, קובוס המים וקובוס המשקפיים. בניגוד לפרסתנים רבים המאכלסים את האזורים החמים של אפריקה, צביי סוף מצויים זקוקים לשתות מים באופן קבוע אחת לכמה ימים בקיץ הגשום, ובחורף היבש הם עלולים לשתות מספר פעמים ביום; כתוצאה מכך ניתן לראות לפעמים עד 20 פרטים מתגודדים סמוך למקור מים.
תקשורת והתמודדות עם טורפים
בית הגידול הגבוה והסבוך שלהם, גורם להם לתקשר בעיקר על ידי הריח והשריקות. במקרה וצבי הסוף יבחין בסכנה רחוקה הוא ייתן שריקה צורמנית על ידי הוצאת אוויר מהנחיריים - הייחודית למיני הצבי סוף, ומזהירה את בעלי החיים שבסביבה; לעיתים הם משתמשים בשריקות כדי לתקשר ביניהם, וניתן לשמוע אותם בעיקר בשעות הערב. כאשר הצבי יבחין בסכנה קרובה, הוא יישאר שוכב במקומו הסבוך ללא תנועה כדי שהטורף לא יראה אותו; עם זאת במקרה והטורף ממשיך להתקרב אליו הוא יחכה עד לרגע האחרון ואז יפתח בדהרה וקפיצות. מהירות הריצה של צבי הסוף איטית יחסית בהשוואה לאנטילופות אחרות, ולכן הם מסתמכים בעיקר על יכולת ההסוואה המצוינת שלהם. התנהגות זאת היא חיסרון גדול במקרה ותוקפים אותם להקות של טורפים. צבי הסוף עירני מאוד, וכיוון שהוא ניזון מראשי העשבים הגבוהים הוא משקיף על הסביבה שלו תדיר - מה שמקשה להתקרב ולצפות עליו.
כל הטורפים הגדולים בתחומי מחייתו של צבי זה מהווים סכנה לבוגרים - בעיקר נמרים אפריקנים וברדלסים, וכן אריות, צבועים נקודים, זאבים טלואים ותניני נילוס. העופרים נטרפים גם על ידי סרוואלים, תנים ופיתונים.
רבייה ומחזור חיים
במהלך עונת הרבייה, הנקבות עושות מעין "ריקוד" הכולל ריצה וקפיצות עם זנב מונף כלפי מעלה. במהלך כל קפיצה מופק מבלוטות הריח במפשעה ריח חזק היוצר רעש נפץ. בתקופה זאת הזכרים מונעים מיריבים אחרים להתקרב אל הנקבות. כאשר זכר טריטוריאלי מבחין בזכר המתקרב לעבר הנקבות שבשטחו, הוא מציג עמידה זקופה המראה על דומיננטיות. במקרה והזכר הפולש מתקרב באיטיות זה עשוי לרמז על כניעה או על התקפה מיידית. אם הוא אינו נסוג, זה יוביל לעימות הכולל בעיקר נגיחה חזיתית עם הראש ולנסות לדחוף את היריב. בסופו של דבר אחד מהשניים יימלט משם בקפיצות, והשני יעמוד שוב בזקיפות או ישפשף עם קרניו את האדמה והשיחים שבקרבת מקום.
ההריון נמשך 7–8 חודשים (233 ימים), לאחריהם נולד עופר יחיד במשקל של 4 ק"ג; הוא נשאר חבוי בצמחייה הסבוכה לבדו בין 6 שבועות ל-2 חודשים. במהלך הזמן הזה אימו מגיעה מספר פעמים ביום להניק אותו, וביקור כזה עלול להיות בין 10 ל-30 דקות. לאחר מכן הוא מצטרף עם אימו לפחות שנה, ואז הוא כבר עצמאי למדי. בתקופות של שפע במזון הנקבות מגיעות לבגרות לאחר שנתיים, והזכרים לאחר שלוש שנים. בהגיעם לבגרות הם עוזבים את הקבוצה, ולעיתים הרבה יותר מוקדם כאשר האם ממליטה עופר נוסף.
תוחלת החיים של צבי סוף מצוי 9–10 שנים בטבע, ועד 16 שנים בשבי.
איומים ושימור
צבי סוף מצוי מסווג על ידי IUCN במצב השימור "ללא חשש" (LC), בשל תפוצה רחבה באזורים מוגנים וחוות פרטיות ומגמת אוכלוסייה יציבה באופן כללי, והוא אינו מתקרב כלל אפילו לקריטריונים של דרגת "קרוב לסיכון" (NT). ברוב האזורים המוגנים המהווים 60% מהאוכלוסייה המגמה יציבה, בחוות הפרטיות המהוות 13% המגמה בעלייה, ובשאר האזורים הבלתי מוגנים המהווים 27% בירידה. הפעילות האנושית באפריקה גרמה להכחדתה של אנטילופה זאת מחלקים רבים מתפוצתו המקורית; בקונגו הוא נכחד לגמרי, ובגאבון והרפובליקה הדמוקרטית של קונגו על סף העלמות. האיומים העיקריים עליו הם אובדן בית גידולו הפורה למטרות מרעה בעלי חיים, חקלאות וישובים חדשים, וכן ציד לבשר, פוחלצים וקרניים; בשל נטייתו לשכב ללא תנועה כאשר הוא מאוים, הוא נחשב לאחת מהאנטילופות שקל מאוד לצודם. שלוב של שני האיומים מפחית את מספריו גם בחלקים של דרום ומרכז אפריקה.
צבי זה מצוי בחוות פרטיות רבות זיממבואה, נמיביה ודרום אפריקה, ובשל פעולות שימור רבות המספרים שלו גדלים משמעותית במוזמביק. בחלק מהאזורים הפרטיים צבי הסוף המצוי הסתגל לנוכחות אנושית, והוא פעיל גם באזורי מרעה של בעלי חיים. בין האזורים המוגנים שבהם הוא נמצא ניתן למנות את שמורת הציד סלוס (טנזניה), דלתת האוקוונגו (בוצוואנה), "הפארק הלאומי קאפו" ו"עמק לואנגווה" (זמביה), "הפארק הלאומי ניקיאה" (מלאווי), "הפארק הלאומי הוואנג" והפארק הלאומי מאטובו (זימבבואה), שמורת גורונגוסה (מוזמביק), והפארק הלאומי קרוגר (דרום אפריקה).
האוכלוסייה העולמית נאמדת בכ-75,000 פרטים; עם זאת, כיוון שהיא מבוססת על סקרים אוויריים, סביר להניח שמספריו גדולים בהרבה, בשל ההסוואה שלו בבתי גידול סבוכים.
הנצחתו של גרשם שלום
מפעלו המחקרי של גרשם שלום זכה להערכה רבה הן בחייו והן לאחר מותו. בימי חייו בא הדבר לידי ביטוי במספר הגדול של ועדות ומוסדות מחקר שעמד בראשם או בהם היה חבר, בפרסים הרבים בהם זכה ובאוניברסיטאות הרבות בעולם אליהן הוזמן להרצות. לאחר מותו, מתבטא הדבר בדרכים הרבות בהן הונצח מפעלו האקדמי ואף בשפע הפרסומים הנוגעים לא רק למחקריו אלא גם לחייו האישיים וליחסיו עם הסובבים אותו, למשפחתו, לחוקרים ידועים ולאנשי ציבור שונים.
עם מותו, בשנת 1982, נערך ערב לזכרו ויצאו לאור ספר וכן מספר רשימות המתארות את חייו ואת מפעלו. בשנים הראשונות שלאחר מותו, נקראו על שמו רחובות בערים שונות וכן מספר מוסדות מחקר. במהלך השנים שלאחר מכן, נערכו מספר כנסים בינלאומיים וערבים נוספים לזכרו, והוענק על שמו פרס יוקרתי לחוקר או לחוקרת מצטיינים. אף ספריית הקבלה שבתוך הספרייה הלאומית, המכילה את אוסף הספרים שאסף שלום במהלך חייו, נקראת על שמו, והיא נחשבת לאחת הספריות המקיפות בעולם בתחום זה.
בנוסף, ממשיכים לצאת לאור פרסומים חדשים בקשר אליו, חייו האישיים, או מחקריו, כמעט מדי שנה, ויפים לעניין זה דבריו של תלמידו, פרופ' יוסף דן, שכתב בשנת 2010:
ערבים לזכרו
האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים קיימה מספר ערבים לזכרו של שלום, כדלקמן:
לייף אובה אנדסנס
לייף אובה אנדסנס (בנורווגית: Leif Ove Andsnes, נולד ב-7 באפריל 1970) הוא פסנתרן נורווגי בתחום המוזיקה הקלאסית. הוא פרופסור באקדמיה למוזיקה באוסלו, פרופסור אורח בקונסרבטוריון המלכותי בקופנהגן וחבר באקדמיה המלכותית למוזיקה של שוודיה.
הנצחתו של גרשם שלום
פרס גרשם שלום
בשנת 1991, החליטה האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, אשר שלום היה ממקימיה ונשיאה השלישי, על הענקת פרס מחקר על שמו. אחת לארבע שנים לערך, מעניקה ועדה מיוחדת שממנה נשיא האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים את פרס גרשם שלום, בסכום של 45,000 ש"ח, לחוקר או לחוקרת מצטיינים בתחום הקבלה.
עם זוכי פרס שלום בעבר נמנים: פרופ' ישעיה תשבי (1991), פרופ' משה אידל (1995), פרופ' יהודה ליבס (1999), פרופ' רחל אליאור (2006) פרופ' דניאל אברמס (2010), פרופ' יונתן גארב (2014), ופרופ' חביבה פדיה (2018).
לייף אובה אנדסנס
קורות חיים
מבצע מוערך של מוזיקה קאמרית, בשנת 1991 אנדסנס השתתף בהקמת הפסטיבל ריסר למוזיקה קאמרית והתמנה למנהלו האמנותי עד שנת 2010. נאלץ לעזוב משרה זאת אחרי שבת הזוג שלו, נגנית הקרן ראגנילד לותה ילדה את ילדתם הראשונה, סיגריד.
הנצחתו של גרשם שלום
"דברי שלום" או "חיי מוהר"ש" ליוסף וייס (חיבור סאטירי)
החל משנות הארבעים, אסף יוסף וייס, חוקר החסידות הנודע ותלמידו של שלום, סיפורים ואנקדוטות משעשעים מחייו של שלום. את הרשימות כתב וייס בסגנון ספרות השבחים החסידית ובפרט סגנון הכתיבה של רבי נתן מנמירוב, סופרו של רבי נחמן מברסלב. עם זאת, בניגוד לכותבים החסידיים, נלווה לחיבורו צד סאטירי וייתכן כי בכך ניסה וייס לשלב בין יחס ההערצה שחש כלפי מורו ובין יחס הביקורת שביקש למתוח על חלק מאורחותיו. שלום היה מודע לעיסוקו של וייס בנושא ואף גילה עניין ברשימות לאחר מותו של וייס. אנקדוטה אחת מתוך הרשימות פורסמה בשנת תשמ"ט על ידי ההיסטוריון יעקב כ"ץ. בשנת תשס"ז, במלאת עשרים וחמש שנים למותו של שלום, יצאו לאור רשימותיו של וייס והן כוללות: הקדמה מאת וייס; סיפורים על נעוריו של שלום, בני ביתו וכלבו (גיבור); אורחותיו, מנהגיו ואמרותיו; יחסו ואמרותיו בקשר לספריו וספרייתו, בקשר לספרים וסופרים, בקשר לאישים שונים (כגון ולטר בנימין, בובר, עגנון, שוקן, קורצוויל ואחרים), ובקשר לענייני השעה; ולבסוף תיאור יחסיו ושיחותיו של וייס עם שלום.
לייף אובה אנדסנס
קורות חיים
את זמנו מחלק אנדסנס בין מגוריו באוסלו, קופנהגן והאזור ההררי מערב הרדנגר.
לדבריו לקח באומנותו בעיקר את דוגמתם של גזה אנדה, דינו ליפאטי, ארטורו בנדטי מיכלאנג'לי וסביאטוסלב ריכטר.
אנדסנס הקליט בין היתר יצירות של גריג, רוברט שומאן, שופן, לידר של שוברט עם הזמר איאן בוסטריג', סונאטות מאת שוברט וינאצ'ק, סונאטות לפסנתר וכינור מאת בלה בארטוק יחד עם כריסטיאן טצלאף.
כמו כן הוציא הקלטות של הקונצרטים של מוצרט והיידן עם התזמורת הקאמרית הנורווגית, את הקונצרטים של רחמנינוב עם פאבו ברגלונד ואנטוניו פאפאנו, את הקונצרטו מס.2 לפסנתר מאת ברטוק תחת ניצוחו של פייר בולז.
פרסים ואותות כבוד
היה 4 פעמים מועמד לפרסי גראמי.
האישה הטובה
האישה הטובה (באנגלית: The Good Wife) היא סדרת דרמה משפטית בת 7 עונות, אשר שודרה בארצות הברית בשנים 2009–2016. הסדרה זכתה להצלחה רבה בארצות הברית, ומדי שבוע זכתה לרייטינג של מעל 10 מיליון צופים. הסדרה שודרה בערוץ CBS. ג'וליאנה מרגוליס וארצ'י פנג'בי זכו בפרס אמי על תפקידיהן בסדרה. בישראל שודרה הסדרה ב-yes דרמה וגם ב-VOD של HOT.
רויטל הנדלר
היא הקימה את AllJobs ב-2004, יחד עם הרצל עוזר, גדי שבדרון וניב אריאל והייתה מנכ"לית החברה עד 2011. AllJobs הפכה לפלטפורמה המובילה לחיפוש עבודה בישראל ועשתה מהפיכה של ממש בצורה בה חיפוש העבודה מתנהל בישראל. לאור הצלחתה, עשתה החברה אקזיט לחברה בינלאומית תוך 3 וחצי שנים מיום הקמתה.
האישה הטובה
בפברואר 2017 עלתה לשידור סדרת בת של האישה הטובה, בשם "הטובות לקרב" (באנגלית: The Good Fight).
רויטל הנדלר
ב-2012 הנדלר הקימה בשותפות את הסטארטאפ WorkWith.me, שעסק בערבות הדדית למציאת עבודה. החברה נסגרה ב-2014.
האישה הטובה
רקע כללי
הסדרה עוקבת אחר אלישה פלוריק (ג'וליאנה מרגוליס), אשתו של פיטר פלוריק (כריס נות'), התובע הכללי של שיקגו, אשר בגד בה ונעצר על מעשי הונאה ונכלא. אלישה, שהפסיקה לעסוק בעריכת דין לאחר נישואיה, חוזרת לעסוק במקצוע. היא מתחילה לעבוד כעורכת דין זוטרה בחברה שאחד משותפיה היה חברה ללימודי המשפטים באוניברסיטת ג'ורג'טאון. היא מתחרה על מקום העבודה עם עורך דין צעיר, קארי אגוס (מאט זוקרי), וזוכה לבסוף במשרה, בעת שקארי עובר לעבוד במשרד התובע הכללי. במקביל בעלה מנהל מאבק לשחרורו מהכלא, מצליח בו, ואף חוזר למשרד התובע הכללי.
רויטל הנדלר
ב-2013 הקימה סטארטאפ נוסף יחד עם רן קובר, זיו לאוטמן ואמיל פישר - BreezoMeter, חברה אשר מנגישה מידע לגבי מפגעים סביבתיים בזמן אמת לציבור הרחב, שזכתה להיות הסטארטאפ המבטיח לשנת 2014 על ידי כלכליסט והוזמנה להציג את הפתרון שלה בבית הלבן ובאו"ם. ובשנה האחרונה היא החלה בהקמת סטארטאפ לקידום החינוך ליזמות בשיתוף עם משרד החינוך הישראלי.
חנקן סבך בוקמקיירי
חנקן סבך בוקמקיירי (שם מדעי: Telophorus zeylonus) היא מין של ציפור ממשפחת המלקונוטוסים החי באפריקה הדרומית, בעיקר בדרום אפריקה וגם בנמיביה ובהרים של מזרח זימבבואה ומערב מוזמביק.
רויטל הנדלר
ביוגרפיה וקריירה
רויטל הנדלר נולדה וגדלה בתל אביב, ביתם של שמואל הנדלר, יזם ואיש עסקים וגאולה הנדלר, מורה לפלדנקרייז והיא האחות הגדולה במשפחה. בתל אביב למדה בבית הספר התיכון עירוני א'. סיימה תואר ראשון בקולנוע באוניברסיטת תל אביב ותואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת העיר ניו יורק. בצה״ל שירתה כקצינת קישור בפיקוד העורף, בדרגת סגן. בין השנים 1998–2000 היא עבדה בקשת כמפיקה ומשם התקדמה להיות עורכת משנה בתוכניות שונות של קשת, כשתוך כדי לקחה על עצמה בהתנדבות לעבוד על אתרי האינטרנט של התוכניות, שם התאהבה באינטרנט. בין השנים 2000–2002 עבדה בחברת הסטארטאפ "Nonstop" בבעלות דנקנר, שהייתה חברת בת של הטלוויזיה בכבלים, כמנהלת מיזם התיירות בשותפות עם התוכנית 'מסע עולמי של אייל פלד' והמגזין 'מסע אחר', החברה נסגרה ב-2002 בגלל עיכוב כניסת האינטרנט רחב הפס לישראל.
חנקן סבך בוקמקיירי
המין תואר ב-1766 בידי החוקר קארולוס לינאוס.
ריקוד אפריקאי
ריקוד אפריקאי הוא מונח המתייחס בעיקר לריקוד באפריקה שמדרום לסהרה. מדויק יותר לומר ריקודים אפריקאיים עקב השוני הרב בין התרבויות במוזיקליות ובתנועות השונות המאפיינות אותן. יש לבחון ריקודים אלו בהקשר הדוק למסורת המוזיקלית של תרבויות אפריקה שמדרום לסהרה וטיפוח הקצב של אנשי הבאנטו (Bantu). הריקוד האפריקאי נשען על הקונספט של פוליריתמיקה וארטיקולצית גוף מוחלטת.
רויטל הנדלר
ביוגרפיה וקריירה
בין השנים 2002–2004 שימשה מנהלת מחלקת התוכן בחברת GoNext, חברת סטארטאפ בתחום התוכן בסלולרים בבעלות חברות פלאפון וסאני.
חנקן סבך בוקמקיירי
תיאור
מין זה קרוב לחנקנים ובעבר אף שויך למשפחה. הוא מגיע לאורך 22 עד 23 ס"מ והוא בעל גוני ירוק-זית עם גב אפור וכן אזור אפור לאורך הצידיים שתחת הכנפיים. הכנפיים ירוקות ובעלת קצוות שחורים וכך גם הזנב והראש אפור עם פנים צהובות ופס-עין שחור עובר ממקור השחור עד לעיניו וממשיך מטה אל החזה השחור. הבטן צהובה ומרבית אזור השת ותחילת הזנב גם צהובים. הרגליים אפורות וחזקות. במין זה אין הבדלים גדולים בין הזכרים לנקבות, אך הפרטים הצעירים אפורים-ירוקים בצבעם וללא כתמים שחורים על החזה.
ריקוד אפריקאי
הריקודים מלמדים דפוסים חברתיים וערכים, ועוזרים לאנשים בעבודה, לחוות תהליכי התבגרות, להלל או לבקר את חבריהם לקהילה בזמן חגיגת פסטיבלים או עריכת לוויות, עריכת תחרויות, דקלום ולמידת היסטוריה, פתגמים ושירה, ואף לחוות מפגש עם אלים. ריקודים אפריקאיים הם ריקודים השתתפותיים בעיקר, כאשר הצופים הם גם חלק מההופעה. למעט כמה ריקודים רוחניים, דתיים או הקשורים לחניכה מסוימת, אין, באופן מסורתי, מחסומים בין הרקדנים לצופים. בריקודים טקסיים אף יש זמנים בהם הצופים גם לוקחים חלק בריקוד.
רויטל הנדלר
ביוגרפיה וקריירה
לאחר הצלחתה, פעילות החברה מוזגה לתוך חברת פלאפון והפכה לחטיבת שירותי הערך המוסף של פלאפון.
האישה הטובה
תקציר העלילה
ג'וליאנה מרגוליס מגלמת את אלישה פלוריק, עורכת דין, אשר נטשה את מקצועה לפני 13 שנים כשהתחתנה עם פיטר, התובע המחוזי של שיקגו, והסתפקה בגידול בנם ובתם. אחרי ששערוריית מין ושחיתות של בעלה מתפוצצת ומותירה אותו בכלא, היא מחליטה לחזור לשוק העבודה ומצטרפת כעורכת דין זוטרה למשרד עורכי דין. היא מתמודדת עם הצורך להתחיל מחדש את חייה ולפרנס את משפחתה ומגלה שהיא מתחרה בעצם על מקומה מול עו"ד צעיר (מאט זוקרי). מידי פרק, אלישה מתמודדת עם תיקים משפטיים סבוכים, ועם הצורך להוכיח שהיא עדיין עורכת דין מעולה, למרות גילה, מגדרה וסיפור חייה. במקביל ילדיה מתמודדים עם הלחשושים והשערוריות ומשוכנעים שהם יכולים להוכיח את חפותו של אביהם אחרי שגילו שאחת הראיות ששימשו להרשעתו פוברקה בפוטושופ.
חנקן סבך בוקמקיירי
תיאור
עוף זה שוכן בשטחים הפתוחים של מדבר קארו ובשיחיות סביבו וכן בפארקים, מטעים וגנים בסביבתו, אך הוא מתרחק ממדבריות יבשים. באזורים מסוימים הוא אף מצוי בהרים ממוזגים לאורך דרום אפריקה. הוא צייד של חרקים ועוד חסרי חוליות, לטאות, נחשים וציפורים קטנות וצפרדעים ומשתמש במקורו הגדול כדי להרוג את טרפו. הוא עצמו נטרף לעיתים בידי עופות דורסים, חנקניים אמיתיים, נחשים גדולים ובידי נמיות. באביב הזכרים מעופפים בריקודים אוויריים בעת החיזור לנקבות. הם מקננים בין העצים והשיחים ובקן מטילים 2 עד 7 ביצים.
ישנם 4 תת-מינים שלו:
ריקוד אפריקאי
מאפיינים
הדגשת כישרונו של היחיד, לדוגמה, רקדנים ומתופפים יורובאים, מבטאים רצונות וערכים משותפים ואת היצירתיות הקולקטיבית. לעיתים קרובות, הריקודים מופרדים על בסיס מגדר, וישנה הדגשה של התפקיד המגדרי עבור הילדים. כמו כן, מבני קהילה אחרים נלמדים ומודגשים כגון קרבה, גיל וסטאטוס. ריקודים רבים מבוצעים על ידי גבר או אישה בלבד, דבר הדגיש את אמונות דומיננטיות לגבי המשמעות של היות גבר או אישה ואת האיסורים החמורים על אינטראקציות מסוימות. בנוסף, דרך ריקוד חוגגים גם את המעבר מילדות לבגרות או סגידה רוחנית. בנות צעירות מאנשי הלונדה (Lunda people) של זימבבואה מבלות חודשים בהתבודדות ומתאמנות לרגל טקס הגיל שלהן. בנים משווייצרים בסיבולת שלהם באמצעות ריקודים הדורשים אנרגטיות גבוהה מאוד, ואלו מספקים אמצעים לבנות את בריאותם הגופנית.
רויטל הנדלר
ביוגרפיה וקריירה
ב-2004 יצאה הנדלר לטיול ארוך בדרום אמריקה, שם התקבלה בה ההחלטה להפוך ליזמת בעצמה ולהתמקד במיזמים חברתיים עסקיים. מסוף שנת 2004 ועד 2011 הנדלר ייסדה, הקימה ומינכ"לה את AllJobs, אותה הקימה יחד עם בן זוגה, גדי שבדרון, הרצל עוזר וניב אריאל. בחברה הושקעו בשני סבבי גיוס 300,000 דולר בלבד והנדלר הובילה אותה לאקזיט לאחר 3 שנים בלבד - החברה נמכרה לחברה בינלאומית "הד האנטר" מקבוצת DST, מבעלי Facebook לפי שווי 16 מיליון דולר בממוצע.
ריקוד אפריקאי
מאפיינים
מאסטרים של ריקוד ותיפוף מייחסים חשיבות גבוהה ללימוד וביצוע הריקוד בדיוק כפי שלומדו. ילדים צריכים ללמוד את הריקוד בדיוק כפי שהוא ולא וריאציות שונות שלו. אלתור וביצוע וריאציה חדשה לריקוד יכולים להגיע רק לאחר התמקצעות בריקוד, העלתו במופע, וקבלת הערכה מהצופים וסנקציות מזקני הכפר. "ההכשרה המוזיקלית" באפריקה מתחילה עוד מלידה עם שירי הערש, וממשיכה, פיזית, על גבם של הקרובים, אם בעבודה ואם בפסטיבלים או שאר אירועים חברתיים. כמו כן, הילדים ממערב ומרכז אפריקה לומדים תוך כדי משחקים מיוחדים לפתח את הרגישות ואת התחושה למקצבים רבים. בודוויץ' (Bodwich), חוקר אירופאי מוקדם בתחילת המאה ה-19, ציין כי מוזיקאים שמרו על קצב מוקפד מאוד (כלומר, שימת לב לפעימה או לקצב הבסיסי), "והילדים הניעו את ראשיהם וגפיהם, בעת שנתלו על גב אימם, בתיאום מלא עם הקצב איתו הוא משחק". תחושת הקצב של שלוש פעימות על שתיים הוא חוויה יומיומית שעוזרת לפתח "יחס דו־ממדי לקצב".
האישה הטובה
עונה 1
העונה הראשונה נפתחת בכך שהתובע הכללי של שיקגו, פיטר פלוריק, בכלא בעוון הונאה ואלישה אשתו חוזרת לעבוד כפרקליטה אחר 13 שנה כעקרת בית. היא נכנסת למשרד עורכי הדין סטרן "לוקהארט גארדנר" בזכות קשריה עם ויל גארדנר, שהיה בן כיתתה בלימודי המשפטים. במהלך העונה אלישה נאבקת בקארי אגוס, שמנהלי המשרד אמורים לבחור אחד מהם לאחר כמה חודשים, ולפטר את השני. לקראת אמצע העונה פיטר יוצא מן הכלא ומתחיל לעבוד עם איליי גולד על קמפיין בחירות, לקראת חזרה לחיים הפוליטיים. דיאן (לוקהארט) וויל אוהבים את עבודתה של אלישה, אך כשנדמה שלקארי הרווק והשאפתן יש יתרון עליה, אלישה מצרפת למשרד את איליי גולד, יועץ התדמית של פיטר. במהלך העונה מתוארים גם חייהם של זאק (זאקרי) וגרייס, ילדיהם של אלישה ופיטר.
ריקוד אפריקאי
מאפיינים
כלי המוזיקה הנפוץ ביותר באפריקה הוא הקול האנושי. קבוצות נוודים כגון השבט המסאי ( Maasai ) עדיין לא משתמשים באופן מסורתי בתופים, אך בכפרים לאורך היבשת קצב התוף הוא שמבטא את מצב רוחם של האנשים. בקהילה אפריקאית, הגעה משותפת כתגובה לפעימות התוף נחשבת להזדמנות לתת לאדם לחוות את תחושת השייכות והסולידריות, היא מהווה זמן לחיבור האחד לשני ודרך להיות חלק מקצב קולקטיבי של החיים שבו מבוגר וצעיר, עני ועשיר, נשים וגברים מוזמנים לתרום לחברה שלהם.
רויטל הנדלר
ביוגרפיה וקריירה
בשנת 2008, לאחר המשבר הכלכלי, מכרה החברה הבינלאומית את מניותיה לידיעות אחרונות, מי שתבעה את AllJobs על הפרת זכויות ב-2005 והתחרתה בה בתחום הדרושים.
האישה הטובה
עונה 2
העונה השנייה נפתחת בנקודה בה הסתיימה העונה הראשונה: ויל משאיר לאלישה שתי הודעות קוליות; בראשונה הוא אומר לה שעדיף שלא יהיו יחד, ובשנייה הוא אומר לאלישה שהוא אוהב אותה, אך איליי גולד מוחק את ההודעה לפני שאלישה מקשיבה לה. פיטר מתמודד בינתיים על תפקיד התובע המחוזי מול גלן צ'יילדס, ומול מתמודדת שלישית, ונדי סקוט-קאר, שהצטרפה באמצע המירוץ. קארי אגוס עובד במשרדו של גלן צ'יילדס אחרי שפוטר מ"לוקהארט גארדנר". למשרד מצטרף שותף נוסף בשם דרק בונד, המביא איתו את בלייק, חוקר המהווה איום על קלינדה. בלייק חוקר את הרקע של קלינדה ועובדים אחרים, ומגלה ששמה של קלינדה היה לילה, דבר הגורם לאלישה לגלות שפיטר שכב עם קלינדה והיא נפרדת מפיטר במסיבת הניצחון שלו.
רויטל הנדלר
ביוגרפיה וקריירה
בשנת 2013 הקימה בשותפות והייתה ליו"ר הסטארט-אפ BreezoMeter - יחד עם רן קורבר, זיו לאוטמן ואמיל פישר - פלטפורמה למיפוי זיהום אוויר בזמן אמת. (שנבחר לסטארטאפ המבטיח בעולם לשנת 2014 ונבחר להציג באו"ם ובבית הלבן).
ריקוד אפריקאי
מאפיינים
כתפיים, חזה, אגן, זרועות, רגליים וכו', עשויים לנוע במקצבים שונים של המוזיקה. רקדנים ניגריים משלבים לעיתים קרובות שני מקצבים בתנועות שלהם, ואפשר אף לראות שילוב של שלושה מקצבים בריקודם של רקדנים מאומנים היטב. אך שילובם של ארבעה מקצבים לדוגמה היא נדירה במיוחד. הם עשויים גם להוסיף רכיבי קצב עצמאיים של המוזיקה, וכן שילובים מורכבים מאוד של תנועות מתאפשרים על אף שהגוף אינו תמיד זז כך בפועל. כמו כן, הרקדנים יכולים להחליף הלוך וחזור מקצבים מבלי לפספס אף תנועה.
האישה הטובה
עונה 3
העונה השלישית נפתחת יום אחרי ההתרחשויות בעונה הקודמת כאשר אלישה וויל מתחילים לנהל רומן. איליי גולד מצטרף ל"לוקהארט גארדנר" ומעביר את חברת ניהול המשברים שלו לשם. פיטר עובד כתובע המחוזי יחד עם קארי אגוס וממנה את וונדי סקוט-קאר לחקור התנהלות בלתי ראויה של ויל בנוגע לשוחד שופטים. לאחר שוונדי סקוט-קאר לא מצליחה לבסס האשמה פלילית מול וויל, היא מעבירה את המידע שנאסף ללשכת עורכי הדין, והם משעים את וויל למשך חצי שנה עקב התנהגות לא נאותה בכספי לקוחות. אלישה וקלינדה מתחילות להשלים אחת עם השניה כאשר קלינדה עוזרת לה למצוא את גרייס שנעלמה. באותו הזמן אלישה נפרדת מוויל. אלישה מגלה כי הבית שלה ושל פיטר עומד למכירה והיא מציעה מחיר, אולם מגלה כי יש לה מתחרה. בתחילה היא חושבת כי זהו פיטר, אולם בהמשך היא מגלה כי זוהי ג'קי. אלישה פוגשת במייק קרסטיבה – אדם אשר משקר לציבור בנוגע לאלישה, שמצהיר על מועמדותו למשרת מושל אילינוי. זה גורם לאלישה לתמוך ולעודד את פיטר לרוץ ולהתמודד על משרת המושל. קלינדה מספרת לאלישה כי הייתה נשואה וכי ניק, בעלה לשעבר, רודף אחריה ומתכוון להגיע לשיקגו.
רויטל הנדלר
ביוגרפיה וקריירה
בין השנים 2014–2015 הובילה את הטור המצליח "סודות היזמות" בכלכליסט.
האישה הטובה
עונה 4
העונה הרביעית נפתחת בכך שפיטר מתחיל לרוץ למשרת המושל כאשר אלישה לצדו. פיטר מספר לתקשורת כי הוא ואלישה עובדים על היחסים ביניהם. "לוקהארט גארדנר" נמצאת רגע לפני פשיטת רגל והעונה מתמקדת בניסיונותיה לשרוד. קלרק היידן מתמנה לנאמן המפקח על התנהלות הפירמה וויל ודיאן לא מרוצים מהקשיים שהוא מציב בדרכם. קארי חוזר לעבוד ב"לוקהארט גארדנר", ואלישה מתמנה להיות שותפה בחברה. העונה מסתיימת בכך שאלישה מסכימה להקים חברה יחד עם קארי.
רויטל הנדלר
ביוגרפיה וקריירה
בשנת 2015 הצטרפה להקמת האקסלרטור הראשון בארץ לסטארטאפים חברתיים בשותפות עם ניר שמעוני, לארי אקרמן וחברת "מינגה".
במהלך 2015 הצטרפה לסטארטאפ memeni של אריק בן-זינו כנשיאה.
הנדלר מרצה על יזמות, חדשנות, חיבור בין עסקי וחברתי והעצמת נשים. בין היתר הרצתה ב-TEDx Jerusalem.
האישה הטובה
עונה 5
אלישה וקארי מתחילים בהקמת החברה החדשה מאחורי גבם של השותפים הבכירים, דיאן מגלה זאת ואומרת לוויל שנפגע עקב הבגידה של אלישה. לוקהרט-גארדנר נכנסת למלחמת שימור על הלקוחות שלהם פן יעברו לפלוריק-אגוס ושות', שעושים הכול על מנת לזכות בכמה שיותר לקוחות. החברה החדשה של אלישה וקארי מתחילה לקרום עור וגידים על אף כל הקשיים שנערמים עליהם ומתחילים לצבור תיקים ולקוחות. פיטר מתמנה למושל ואיליי גולד לראש הסגל שלו. ויל נרצח בזמן משפט על ידי הלקוח שלו ומותיר את דיאן ואלישה שבורות. הן מציעות לבחון מיזוג בין לוקהארט-גארדנר ופלוריק-אגוס ושות'. למרות זאת, בלוקהארט-גארדנר מחליטים למזג את החברה עם לואיס קנינג. קנינג ודייוויד לי זוממים להעיף את דיאן מהחברה, והעונה מסתיימת בכך שדיאן מעוניינת להצטרף לפלוריק-אגוס ושות'. איליי מציע לאלישה לרוץ לבחירות לפרקליטות המדינה.
עונה 6
בעונה זאת מתמודדת אלישה פלוריק על תפקיד התובע המחוזי של שיקגו. בינתיים קארי, בסצנה קפקאית, נעצר בחשד שעזר למכור סמים. דיאן לוקהארט מצטרפת לפלוריק-אגוס. במהלך ההתמודדות לתובעת המחוזית, אלישה ומנהל הקמפיין שלה ג'וני אלפמן פיתחו קשר רומנטי. קלינדה מזייפת ממצאים כדי להציל את קארי מהכלא. קלינדה מסתבכת בעקבות הגילוי ומסבכת בזה גם את דיאן. לבסוף קלינדה מלשינה על למונד בישוף, ובעקבות מעשה זה היא עוזבת את המדינה, כדי לשמור על חייה, ובישוף שמבקש לפרוש מעולם הפשע נכלא. אלישה פלוריק נבחרת להיות תובעת מחוזית, ופורשת ממשרד עורכי הדין שהקימה, אך מיד עם התמנותה לתפקיד היא מואשמת בזיוף הבחירות, ונאלצת לפרוש מתפקידה ומתחילה לעבוד מהבית.
קישורים חיצוניים
מידע וכתבות:
ביקורות:
ריקוד אפריקאי
מאפיינים
התיפוף מייצג טקסט לשוני בסיסי שמתווה את מופע הריקוד אבל המשמעות האמיתית מגיעה מהרמזים הלא-מילוליים והמטא-שפה של המופיעים. הספונטניות של ההופעה יוצרת רושם של אלתור, ובכל זאת היא לא מדגישה את הפרט ואינה מחזקת את האגו של האנשים אלא משמרת את הקהילה ומתווכת בין הקהל לבין המציג.
דוגמאות
חלקים שונים בגוף מודגשים על ידי קבוצות שונות. חלק הגוף העליון מודגש על ידי אנלו-איווה ואנשי הלובי מגאנה (The Anlo-Ewe and Lobi of Ghana). ביטוי עדין של הירכיים אופייני לאנשי הקלאבארי של ניגריה (The Kalabari of Nigeria). באגבור (Agbor), התנועה של כיווץ ושחרור חזק של האגן ופלג הגוף העליון מאופיין לגברים ונשים כאחד. בנוסף, בני האקאן בגאנה (The Akan of Ghana) עושים שימוש בכפות הרגליים והידיים בצורות שונות.
ריקוד אפריקאי מודרני
המודרניזציה שעברה אפריקה עודדה יצירתיות וגיוון בצורות הריקוד שהתפתחו ביבשה. המודרניזציה של הריקוד האפריקאי אפשר המשכיות וגם חדשנות, החל מריקוד מסורתי מאולתר, ריקוד טקס ההתבגרות ועד לחיי הלילה ולאולמי ריקודים ומועדוני דיסקו. ריקוד אפריקני מודרני הואו ריקוד אפריקני עירוני. הריקודים המסורתיים שרדו באזורים הכפריים שם מתקיימים הטקסים המסורתיים, אך כאשר הריקוד האפריקאי הוצא מסביבת הכפר המסורתי אל הערים מולטי-אתניות, הוא הושפע מתרבות חדשה והצמיח שפע של צורות ריקוד חדשות. לדוגמה, בריקוד האפריקאי מסורתי הרקדנים אינם רוקדים לבד עם עצמם, יש בניהם אינטראקציה וישנה אינטראקציה ישירה עם המוזיקאים ושאר האנשים אשר משתתפים בריקוד. כשריקודים אלו מובאים לבמה בעיר האורבנית ישנו שילוב שלאלמנטים חדשים בריקוד המסורתי כך ניתן לראות כיצד ריקוד מסורתי משתנה ותפתח כאשר הוא נפגש עם סביבה חדשה.
הקולוניאליזם תרם רבות לשינויים בחברה האפריקאית וצורות ריקוד חדשות צמחו בהקשרים חברתיים חדשים. היטשטשות הגבולות וכלכלת המזומנים שנוצרה כתוצאה מהשלטון הקולוניאלי, גרמו למהגרי עבודה לנדוד מאזור אחד לשני באפריקה, ולצורות הריקוד המסורתיים שלהן לנדוד גם. מהגרי עבודה מקבוצה אתנית מסוימת מצאו עצמם לצד מהגרים מקבוצה אתנית אחרת עם סגנון ריקוד שונה לגמרי. מהגרים מאזורים כפריים התאגדו בערים. כך למשל בדרום אפריקה, סגנון הריקוד הפך להיות סימן ניכר של זהות, מוצא וקבוצה אתנית. לאחר מלחמת העולם השנייה, צורות מסורתיות של הריקוד התמזגו עם השפעות של ריקודים אירופים ואמריקאים. ריקוד ה"היי לייף" היה המפורסם מבין צורות אלו, מושפע מריקודי נשפים באירופה. ריקוד החיים הטובים בדרום אפריקה הגיע לפופולריות בערים במדינה בשנות השישים, הוא חצה גבולות והביע את הזהות האזורית של המשתתפים אשר הושפעה מתהליך האורבניזציה והקולוניאליזם. בדרום אפריקה, אנשים רקדי במועדוני דיסקו לצלילי מוזיקה אפריקאית מודרנית בקצב ה"קוולה", במרכז ומזרח אפריקה, "קצב הקונגו" היה מוזיקה אשר זכתה לפופולריות במועדוני הריקודים.
ברזיל
ברזיל היא מדינה עשירה בדוגמאות להשפעות אפריקאיות על תרבויות שונות. אל ברזיל הגיעו עבדים שחורים באפריקה בכמויות עצומות עוד משחר היווצרותה כאומה, עם הגעתם של הפורטוגזים הראשונים להתיישב בה. הם היוו גורם מכריע בהתפתחותה כמדינה. עקב המעורבות הגבוהה של העבדים השחורים, שלא מרצון כמובן, בהתפחותה של המדינה בכל תחומי החיים, השפעתם זלגה גם אל התרבות בעצמה. הריקוד והמוזיקה היוו חלק מהותי בחיי האפריקאיים. הריקוד היה מושרש לעומק וממוסד בתרבות האפריקאית בברזיל.
דוגמה טובה להשפעה הריקוד האפריקאי על התרבות הברזילאית היא ריקוד הסמבה. Semba היא מילה אנגולית שאומצה בברזיל כSamba במחצית השנייה של המאה ה-19. הריקוד, שהתחיל ברובעי העבדים שכונו סנזלס, התפשט ברחבי המדינה וסחף את האנשים עם הקצב החושני שלו. הריקוד המקורי היה ריקוד הBatuque שמקורו בכף ורדה שבאפריקה. לאחר שנים של גלגולים הוא נהיה ריקוד הסמבה שכל כך מזוהה עם ברזיל.
כוריאוגרפיית ותנועות ריקוד מעגליות מסוימות בריקוד הסמבה יובאו מאנגולה וקונגו. הסמבה היא כיום אחד הריקודים האהובים ביותר בברזיל וצבר את הפופולריות שלו בקרנבלים המפורסמים שלה.
הבטוקה והסמבה
הבטוקה והסמבה, מורשת של העבדים האפריקאיים, הם ריקודים פופולריים בכל ברזיל. ההשפעה של זרם העבדים האפריקאיים שהגיע לברזיל על ידי הפורטוגזיים השפיע רבות התרבות במדינה. אחד הדברים המיוחדים בסוג ריקודים אלו הוא הכוריאוגרפיה בה רוקדים במעגל ויש רקדן בודד / רקדנית בודדה במרכז שמתחלף/שמתחלפת עם השלימו/השלימה את חלקו/חלקה בריקוד.
בטוקה (Batuque)
הבטוקה הוא אחד הריקודים העתיקים ביותר בברזיל, וישנן עדויות אליו החל מהמאה ה-18.
על פי עדותו של המשורר תומאס אנטוניו גונזגה, ריקוד הבטוקה לא נעשה בפומבי. "עד לפני 1780, סוג כזה של ריקוד יכל להיעשות אך ורק בתוך הבקתות של האנשים הפשוטים, הנשים השחורות… דרכו עם רגליהן היחפות על הרצפה". האישה השחורה היוותה אינדיקציה בתקופה זו למעמד נחות וכמו כן גם הריקוד ברגליים יחפות, שכן נאסר על השחורים ללבוש נעליים.
בהמלך המאה ה-19, ריקוד הבטוקה של השחורים נעשה אסור והם נרדפו בשל כך. לאחר 1814 אף פורסמו מסמכים משפטיים שאסרו על כך ונאמר בהם: "המשחק השחור נעשה עובדה חברתית מסוכנת". הכנסייה הכריזה כתועבה על ריקודים מסוימים, בהם ריקוד הבטוקה מפני שהיה חושני וקושר לזנות ברובעי העבדים. הוא נתפס כריקוד טקסי של הזדווגות ומין עקב תנועת האומביגדה (umbigada), שהיא ההתקרבות של טבור לטבור במהלך הריקוד של הגבר והאישה.
שינויים מסוימים נעשו בהמשך בריקוד, משום שלא רק שחורים משועבדים רקדו אותו אלא גם שחורים משוחררים, שמספרם עלה בהתמדה באוכלוסייה. עקב ההשפעה האורבנית ומהמקורות "הלבנים" על הריקוד עם חלוף הזמן, הוא עבר טרנספורמציה. המוזיקה והריקוד האפריקאיים סבלו מאבדן סממנים מסוים והוספת מאפיינים חדשים בתוכם, מושפעים מהאקלים החברתי. משום כך, במחצית השנייה של המאה ה-19 החלו להופיע ה"מודינהה", ה"מקסיקס", ה"לונדו" וה"סמבה".
סמבה (Samba)
הסמבה, על צורותיה השונות, נולדה בברזיל כתוצאה ישירה מהחיבור התרבותי עם השחורים המשועבדים והחופשיים מביניהם בעבר ועם כל שכבות האוכלוסייה השונות בהווה. הסמבה הגיעה עם העבדים מאפריקה (אנגולה וקונגו) לברזיל, ובמרוצת השנים, האפריקאים השאירו אחריהם מורשת לצאצאים בצורות שונות, של הבטוקה, גם בצורתו המקורית, אך מושפעת מעוד ריקודים שהם לקחו בהם חלק.
המילה "סמבה" היא ככל הנראה אנגולית במקורה, ומקושרת בדר"כ לסוגים שונים של תנועות גוף.
לקבוצות שונות מאנגולה, משמעות המילים קוסמבה (kusamba) היא "לקפץ", "לדלג", להביע תחושות עילאיות של אושר. המונח הברזילאי samba, יכול להקשר גם למילה אחרת, semba, שמקורה בשפות קימבנדו, נ'גנגלה ושפות אנגוליות אחרות, שמשמעותה "תנועות אגן שהוגדרו כמגונות על ידי צופים חיצוניים". המונח Semba גם מתייחס להקפצת הבטן, מסורת ריקודית מהקצה המזרחי של לואנדה, ומוכרת יותר בברזיל כ"אומביגדה". הריקוד קבע את הפועל sambar, וכמו כן המילה sambista, שפירושה "הוא ששר או רוקד את הסמבה". מדבריו של חוקר המוזיקה קוביק: "ממספר בדיקות שערכתי עם חברים מוזיקאים באהיהיים בשנת 1975, אישרו שהגיית האף הברזילאית של המונח סמבה, מהווה ככל הנראה אימוץ פורטוגזי פונטי של מילה האנגולית.
ככל הנראה, המונח סָמבה מקורו ב-סֶמבה, שם אפריקאי למאפייני ה"אומביגדה" (מריקוד הבטוקה) והוא נעשה נפוץ לאורך המחצית השנייה של המאה ה-19.
מאפיינים שונים של הריקודים האפריקאיים שהשפיעו הם:
- מלווים על ידי מחיאות כפיים.
- כלי הקשה; מוזיקה עשירה במקצבים.
- אלתור.
- מעגלים גדולים של נשים וגברים.
- במרכז המעגל, רקדן/ית הסולו מבצעים תנועות זריזות במיוחד וקצביות.
- אומביגדה (שבדר"כ הופיעה).
הכיוון הכללי של הבטוקה, באפריקה, היה לרקוד לצלילי ה"טמבורס" (התופים) ולהעביר את ההזדמנות לרקוד עם אחר, באמצעות ה"אומביגדה". על פי הסופר קרנירו, ישנם שלושה סוגי בטוקה/סמבה שאפשר לזהות בברזיל, שמשולבים האחד עם השני ועם ריקודים פופולריים אחרים, ויוצרים מגוון רחב של ריקודים הקשורים אליהם.
ריקוד האומביגדה - הרקדנים מבצעים מעגל ובתוכו גבר או אישה שחורים, שלאחר ביצוע מספר צעדים, נותנים את האומביגדה (הסֶמבה) לאדם הנבחר שמחליף אותם במרכז המעגל.
ריקוד זוגות - סוג זה של בטוקה מיוחד לקונגו ואנגולה. יוצרים מעגל וזוג קופץ פנימה, ומתחיל את תנועות הריקוד של הירכיים, ראש, כפות רגליים וזרועות.
ריקוד מעגלי - תמיד מבוצע בצורת מעגל. בתוכו נגני כלי הקשה. הריקוד תמיד יהיה אותו הדבר אך יבוצע בצורת איטית יותר או מהירה יותר, תלוי בקצב.
ה"לוּנדוֹ" וה"באיאנוֹ" הם צורות ישנות יותר של ריקוד ה"אומביגדה".
לוּנדוֹ - שיר וריקוד אפריקאיים שמקורם באנגולה, יובאו לברזיל על ידי אנשים הבנטו. זה היה הריקוד האפריקאי הראשון שבוצע על ידי המעמדות העשירים באוכלוסיית ברזיל עד סוף המאה השמונה עשרה, כאשר הפופולריות שלו פחתה. ל.ה. אזבדו מתאר את הריקוד: "במרכז מעגל הצופים, זוג אשר רוקד סולו, מפתח את הריקוד, שכולל דריכות עם כפות הרגליים, עושה תנועות מובהקות עם הירכיים והאומביגדה. באיאנוֹ - שילוב של ריקוד עם מוזיקה. האומביגדה אינה היחידה שעושים בה שימוש, אלא גם הקשת האצבעות ביחד, והנפנוף ממחטות בפני האדם הנבחר כהזמנה לריקוד. נקרא גם סמבה באיאנו.
לאורך הזמן, הסמבה החלה לסבול משינויים מסוימים כגון היעדר האומביגדה. למאפיינים הכראוגרפיים של רקדן הסולו במעגל נוסף פרט חדש - הרקדן רקד עם ידיו באוויר.
הסמבה הלאומית מתבצעת כיום עם פרטנרים במקצב הרגיל, הרחק מהמודל האפריקאי, הבטוקה הוותיק, שבוצע במעגלים, עם התנענעות קולקטיבית, עד שרקדן הסולו נקרא למרכז המעגל.
בנוסף לכך, הסמבה, תוארה ב"אנציקלופדיה של אמריקה הלטינית":