cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ג'ורג' סטיני
פרשת המשפט
ב-2004 החלו קבוצת עורכי דין ופעילים לדרוש חקירה מחודשת של התיק, ובשנת 2013 עתרה המשפחה בדרישה למשפט חדש. ב-17 בדצמבר 2014 בוטלה הרשעתו לאחר מותו, 70 שנה לאחר הוצאתו להורג, משום שנפסק כי הוא לא זכה להליך הוגן; לא ניתן לו ייצוג משפטי הולם והזכויות שמקנה התיקון השישי לחוקת ארצות הברית הופרו.
לאונטה טיסמניאנו
לאונטה טיסמניאנו (Leonte Tismăneanu; 1913–1981) היה פעיל ותעמולן קומוניסט רומני ממוצא יהודי, מהלוחמים במלחמת האזרחים של ספרד, קריין רדיו סובייטי, עורך ברדיו ובעיתונות, שימש כמופקד הקתדרה ללימודי מרקסיזם-לניניזם באוניברסיטת בוקרשט, אביו של ולדימיר טיסמניאנו.
נולד כלאוניד טיסמינצקי במשפחה יהודית, בעיר סורוקה, בפלך בסרביה (באותה תקופה באימפריה הרוסית. הוא הצטרף בשנת 1930 לאיחוד הנוער הקומוניסטי, אחר כך למפלגה הקומוניסטית הרומנית בשנת 1933 וניהל פעילויות קומוניסטיות מחתרתיות בערים בוקרשט, גאלאץ, בראילה וסורוקה. נאסר פעמיים בכלא כאסיר פוליטי כל פעם כחצי שנה. סירב לשתף פעולה עם הבולשת שנקראה אז "סיגוראנצה". מאוחר יותר נלחם, יחד עם אשתו, הרופאה הרמינה מרקוזון, במלחמת האזרחים הספרדית בצד הרפובליקני. הוא איבד במלחמה את זרועו הימנית, לכן כונה לעיתים "הגידם" (ciungul) .ב-1939 הוא עבר, דרך צרפת, לברית המועצות, שם שימש בעת מלחמת העולם השנייה כקריין רדיו (במדור הרומני של רדיו מוסקבה) ובהמשך כעורך תוכניות. משנת 1948 התיישב ברומניה תוך "רומניזציה" של שמו, ל"לאונטה טיסמניאנו". הוא שימש כסגן מנהל ההוצאה לאור של מפלגת הפועלים הרומנית (המפלגה הקומוניסטית) והיה ראש החוג ללימודי מרקסיזם-לניניזם באוניברסיטת בוקרשט. כמו כן לימד בבית הספר למדעי חברה ע"ש ז'דאנוב והיה עורך בביטאון הבינלאומי "ענייני השלום והסוציאליזם" שהופיע בפראג בחסות ההנהגה הסובייטית. בשנים 1958–1960 נחקר על "סטיות" מהסוג ה"רוויזיוניסטי" וסולק ב-1960 מהמפלגה. בשנת 1964 הסכים גאורגה גאורגיו-דז', להחזירו לשורות המפלגה והוא מונה למנהל ההוצאה לאור "מרידיאנה" Meridiane.
לאונטה טיסמניאנו נשא לאישה את הרמינה מרקוזון Hermina Marcusohn, מי שהייתה רופאה במלחמת האזרחים הספרדית ולאחר מכן פרופסור בבית הספר לרפואה בבוקרשט. בנם, ולדימיר טיסמניאנו, עמד בראש הוועדה שחיברה את דו"ח טיסמניאנו על פשעי הקומוניזם ברומניה. בדו"ח תואר לאונטה כלניניסט קשוח וקנאי.
Relapse
Relapse (בתרגום חופשי: הידרדרות) הוא אלבום האולפן השישי של הראפר האמריקאי אמינם. האלבום יצא לאור ב-15 במאי 2009 דרך חברת התקליטים אפטרמת', אינטרסקופ. הסינגל הראשון מהאלבום; "Crack a Bottle", יצא לאור ב-2 בפברואר 2009.
האלבום הוא אלבום זוכה פרס גראמי לקטגוריה "אלבום הראפ הטוב של השנה".
רקע
לאחר שאמינם ביטל את מסע ההופעות שלו בעקבות ההתמכרות שלו לכדורי שינה וכדורים, קבוצתו של אמינם D12 רצו להתחיל לעבוד ולהוציא לאור את אלבום האולפן השלישי שלהם, אך חברת התקליטים אינטרסקופ רקורדס רצו שקודם אמינם יוציא אלבום אולפן בעצמו, בסוף שנת 2007 חבריו של אמינם והמוזיקאים שבחברת התקליטים שלו שעובדים איתו אישרו שאמינם עובד על אלבום אולפן חדש, אך לקראת סוף שנת 2007 אמינם התאשפז בבית החולים ממנת יתר של כדורי שינה, בשנת 2008 התחיל אמינם לעבור גמילה באמצעות 12 השלבים ולאחר מכן אמינם אמר שבאותה שנה גם נגמל ונהיה פיקח וכשיר.
אמינם סבל מדיכאון וממחסום כתיבה עקב מות פרוף מהלהקה D12 שגם היה החבר הכי טוב שלו, הוא כתב מספר שירים הקליט אותם ומחק כי לא אהב את מה שהוא עשה, בשנת 2007 אמינם התחיל לכתוב ולהקליט שוב וגם את השיר "Beautiful" מן האלבום שבעודו מכור, בתקופת ההקלטה הודלף גם הסינגל הראשון מן האלבום "Crack a Bottle" בגרסת הדמו שלו. ב-16 בנובמבר 2009 במהלך שיחת פלאפון בסדרת הטלוויזיה "Total Request Live" בערוץ MTV אמינם אישר שהאלבום Relapse ישוחרר ב-2009. ב-15 במאי 2009 יצא האלבום Relapse לאור.
מיקומי שיא במצעדי האלבומים
ברחבי העולם האלבום מכר כמעל ל-5 מיליון עותקים נכון ליוני 2010.
רשימת רצועות
כל השירים הופקו על ידי ד"ר דרה למעט "Beautiful" ושני השירים מן הגרסת הדלוקס שהופקו על ידי אמינם עצמו.
AEW All Out
All Out הוא אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות All Elite Wrestling (AEW), המשודר אחת לשנה. האירוע הראשון התקיים בשנת 2019.
האירוע הראשון של All Out נערך ב-31 באוגוסט 2019 במרכז סירס בהופמן אסטייטס, אילינוי. אירוע זה שימש כהמשכון ל-All In, אירוע היאבקות מקצועית עצמאי, שנערך ב-1 בספטמבר 2018 ואף שימש כזרז להקמת ארגון ההיאבקות AEW.
עברית באינטרנט
העברית, כשפה הנכתבת מימין לשמאל, הייתה חריגה בשנים הראשונות לקיומו של האינטרנט, שהתפתח בשפות הנכתבות משמאל לימין, ובפרט אנגלית. כתוצאה מכך ניתנו שני פתרונות להצגתם של טקסטים עבריים בדפדפן, עברית ויזואלית (או "עברית חזותית") ועברית לוגית (או "עברית משתמעת").
עברית ויזואלית
פתרון זה פותח באוניברסיטה העברית בירושלים, על ידי דודו רשתי, ולאחר מכן פותחו שני גופנים עבריים נוספים למטרה זו. אתרים עבריים שנבנו עד סוף שנות ה-90 השתמשו כולם בפתרון זה, ובאתרים עבריים ותיקים הוא נמצא עד היום. כפתרון מאולתר, יש בפתרון זה בעיות אחדות:
עברית לוגית
כאשר חברת מיקרוסופט הצטרפה לשוק יצרני הדפדפנים, היא נתנה פתרון יסודי וטבעי לשפה העברית (ולכל יתר השפות הנכתבות מימין לשמאל), פתרון הקרוי "עברית לוגית", והוא הפך להיות תקן ב-HTML 4. במסגרת גיור תוכנה זה הותאם הדפדפן להכרה בשפות הנכתבות מימין לשמאל, וכתיבת דף HTML המכיל טקסט עברי נעשית, כמקובל בעברית, מימין לשמאל. פתרון זה פתר את כל הבעיות שבעברית הוויזואלית, והפך את העברית לשפה סטנדרטית באינטרנט.
חרף יתרונותיה הרבים של העברית הלוגית, כניסתה לאינטרנט העברי הייתה איטית, הן משום שאתרים מובילים כבר היו כתובים בעברית ויזואלית, והן משום שעברית לוגית נתמכה רק על ידי הדפדפן של מיקרוסופט, אינטרנט אקספלורר. השתלטותו של דפדפן זה על שוק הדפדפנים בעולם ובישראל הביאה למעבר הדרגתי של אתרים לעברית לוגית, ומתחילת המאה ה-21 מפותחים אתרים עבריים חדשים רק בעברית לוגית. מעבר של אתרים ותיקים מעברית ויזואלית לעברית לוגית נעשה באיטיות, עקב מאמץ ההסבה הכרוך בכך. האתר של עיתון "הארץ", למשל, עבר לעברית לוגית רק בתחילת 2004. אחד האתרים הבולטים שהשתמשו בעברית ויזואלית הוא אתר "סנונית" (שבמסגרת הקמתו נוצרה העברית הוויזואלית).
העברית, לפי תקן יוניקוד, היא לוגית בלבד. לפיכך, דף אינטרנט עברי בקידוד UTF-8 (כמו כל ויקיפדיה העברית) יהיה בעברית לוגית. קידוד windows-1255, עברית של חלונות, גם הוא מתייחס לעברית לוגית, וכך גם iso-8859-8-i. רק iso-8859-8 (בלי i בסוף, ולפעמים עם e בסוף) הוא הדרך לציין שהעברית בדף היא ויזואלית.
גרסה 6.1 של הדפדפן "נטסקייפ נוויגייטור" הייתה הגרסה הראשונה של דפדפן זה שתמכה בעברית לוגית, ובכך נפתחה גישה לאתרים הבנויים בשיטה זו גם למשתמשים במערכות הפעלה שבהן "אינטרנט אקספלורר" אינו פועל. דפדפנים שפותחו בתקופות מאוחרות יותר כגון מוזילה פיירפוקס ואופרה תמכו בעברית לוגית מן היסוד. לצורך תאימות לאחור תומכים כל הדפדפנים גם בעברית ויזואלית (על שרת האינטרנט או דף האינטרנט לציין את הקידוד הנכון. כמו כן קורא הדף יכול לשנות בעצמו את הקידוד בו משתמש הדפדפן להצגת הדף במידת הצורך).
הבעיה בתקופה שלפני האינטרנט
הסוגיה של עברית ויזואלית לעומת עברית לוגית, אף על פי שהיא מוצאת את ביטויה הבולט ביותר באינטרנט, אינה מוגבלת לאינטרנט בלבד, אלא כל ההיסטוריה של המחשוב העברי הושפעה ממנה. בתחילת ימי המחשוב העברי משלה העברית הוויזואלית בכיפה. בימי DOS שימשו העברית הוויזואלית והלוגית בערבוביה (למשל, מעבד התמלילים QText השתמש בעברית ויזואלית בעוד שמעבד התמלילים איינשטיין השתמש בעברית לוגית), ובמעבר לחלונות כולם עברו לעברית לוגית בשימוש היומיומי.
ליטון של עברית
מערכת ההפעלה חלונות XP תמכה בשפות הנכתבות מימין לשמאל וכללה גופנים בעברית בכל הגרסאות שנמכרו ברחבי העולם. עובדה זו גרמה לירידה בצורך בכתיבת עברית באותיות לטיניות.
שמות מתחם בעברית
כיום ניתן לרשום שמות מתחם גם בשפה העברית. שמות דומיין בעברית הם חלק מטכנולוגיית IDN (Internationalised Domain Name). פיתוח טכנולוגיה זו החל בשנת 1998 באוניברסיטת סינגפור. אוניברסיטת סינגפור הקימה את חברת i-DNS.net, על מנת להוציא לפועל את השימוש בטכנולוגיה. תהליך קידום השימוש בטכנולוגיה גבר, בשנים האחרונות, ברחבי העולם. הקידוד שהוסכם כסטנדרט עבור IDN's על ידי ארגון ה-IETF הוא ה–Punycode. השימוש ב–IDN תופס את מקומו כשירות נדרש עם העמקת אחוז החדירה של האינטרנט במדינות ששפתם המקומית שונה מאנגלית, והשפה נכתבת בהן משתמשת בשיטת כתיב שאינה לטינית. הטכנולוגיה הוטמעה בדפדפנים המובילים – על ידי חברת מיקרוסופט בדפדפן אינטרנט אקספלורר 7 ועל ידי מוזילה החל בדפדפן פיירפוקס 2.0. הטכנולוגיה הוטמעה גם בדפדפנים אחרים כגון דפדפן כרום של חברת גוגל, בספארי של אפל ואחרים.
כתובות אתרים בעברית מתאפשרים כחלק מתקן IDN. ניתן לרשום שמות דומיין במספר סיומות, ושמות דומיין בעברית אלו מחלקים ל-2 סוגים (המבוססים על אותה טכנולוגית - Punycode):
נכון לשנת 2011 אין ברשת האינטרנט שימוש בסיומות מתחמים בעברית (Full IDN) למעט מתחמי בדיקות של ICANN, והשימוש בשמות מתחם עבריים בעלי סיומות באנגלית (Hybrid IDN) מוגבל למספר סיומות בלבד, חלק מהסיומות של ישראל נכללות בהן. כמו כן, מאחר שטרם נמצא פתרון לבעיות של שימוש לרעה בתווים מסוימים בשמות המתחם על־מנת להונות את הגולש, ישנן סיומות בהן שמות המתחם לא יופיעו בצורה הרצויה בחלק מהדפדפנים.
קבלן (פירושונים)
{{פירושונים|
ראו גם
}}
1924 בגרמניה
1924 בגרמניה הייתה השנה בה ציינה גרמניה 53 שנות לאום.
ננסי אולסון
ננסי אן אולסון (באנגלית: Nancy Ann Olson; נולדה ב-14 ביולי 1928) היא שחקנית אמריקאית, מועמדת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1950 על הופעתה בתפקיד בטי שייפר בסרט "שדרות סאנסט". שיחקה בסרטים "הפרופסור המפוזר" ו"זעקת הקרב".
ביוגרפיה
אולסון נולדה במילווקי. בתם של אוולין והנרי אולסון. אולסון חתמה בתחילת הקריירה שלה חוזה עם חברת ההפקה "סרטי פרמאונט" והתגלתה לראשונה בשנת 1950 בדרמה האפלה של בילי ויילדר "שדרות סאנסט", בה שיחקה בתור השחקנית בטי שייפר והועמדה לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר. אולסון שהופיעה בסרט לצידו של כוכב הקולנוע ויליאם הולדן שיחקה איתו בהמשך שנות ה-50 גם בסרטים "נערה בשביל ג'ו" של מייקל קורטיז ו"פקודת צוללת" של ג'ון פארו. היא שיחקה בסרט זעקת הקרב בבימויו של ראול וולש לפי רומן המלחמה "זעקת הקרב של לאון יוריס" ולצידו של ג'ון ויין במותחן הפוליטי "ג'ים מקליין הגדול".
בשנות ה-60 שיחקה אולסון בהפקות וולט דיסני המצליחות "הפרופסור המפוזר" של רוברט סטיבנסון בתפקיד בטסי קרליסל המאורסת לפרופסור נד בריינרד, בסרט ההמשך שיצא בעקבותיו "הבן של פלאבר" וב"פוליאנה. את תפקידיה האחרונים שיחקה אולסון באופרת הסבון "Paper Dolls" ובסרטו של ארתור הילר "לעשות אהבה".
אולסון פרשה ממשחק פעיל בשנות ה-80 וחזרה רק לשני תפקידים קטנים, בעיבוד הקולנועי המודרני לסרט המפורסם שלה "הפרופסור המפוזר" בשנת 1997 ואורח בסדרה "Big Love ". בשנת 2014 השתתפה אולסון בסרטו של בנה הקולנוען כריסטופר לווינגסטון "Dumbbells ".
אולסון היא אם לשלושה ילדים משתי מערכות נישואיה: שתי בנות מנישואיה הראשונים לפזמונאי אלן ג'יי לרנר שנמשכו 7 שנים עד לגירושין ובן אחד מנישואיה לאיש העסקים ונשיאה לשעבר של חברת התקליטים "קפיטול רקורדס" אלן לווינגסטון.
אריק מורן
אריה (אריק) מורן (קראוזמן) (נולד ב-10 בינואר 1950 הוא תת-אלוף (מיל) בצה"ל אשר פיקד על חטיבת גבעתי ועל עוצבת האש.
ביוגרפיה
מורן נולד וגדל בקיבוץ שער הגולן. בשירותו בצה"ל התנדב לצנחנים לגדוד הנח"ל המוצנח. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב מורן לצנחנים כמפקד מחלקה בגדוד הנח"ל המוצנח. לאחר מכן שימש כמפקד פלוגה בגדוד ובמלחמת יום הכיפורים שימש כמפקד הפלוגה המסייעת של גדוד הנח"ל המוצנח, ולחם בראשה ברמת הגולן ובחזית הדרום, בטיהור החיץ החקלאי מלוחמי הקומנדו המצרי. פלוגתו הרגה עשרות לוחמי קומנדו מצריים ולקחה עשרות נוספים בשבי, במספר רב של היתקלויות בטווח קרוב. באחת מהן נפצע מורן מפגיעת כדור במרפקו. למרות פציעתו המשיך לפקד על פלוגתו בלחימה.
בין השנים 1977-1975 שימש כמפקד פלחה"ן צנחנים. לאחר תפקידו זה שימש כסמג"ד בחטיבה ולחם במבצע ליטני. בשנת 1979 התמנה למפקד גדוד 890 של הצנחנים ופיקד עליו כשנתיים. תחת פיקודו, השתתפו לוחמי הגדוד במבצע איש דמים ובמבצע מוביל, בו נהרג פקודו, מפקד פלוגת המסייעת, סרן מוקי קנישבך. כמו כן פיקד על הגדוד בפעילות מבצעית שוטפת בגבול לבנון ובהר דב. בסיום תפקידו פיקד על פלוגת קורס קציני חי"ר בבה"ד 1. בתפקידו הבא החליף את שאול מופז כסגן מפקד חטיבת הצנחנים, והשתתף בין היתר מבצע צלצל. במבצע שלום הגליל לחם כסגנו של מפקד חטיבת הצנחנים, אל"ם יורם יאיר, ופיקד על נחיתת הכוחות בשפך נהר האוואלי בלבנון ולקח חלק בלחימה בנתיב הקרבות של החטיבה למן הנחיתה ועד לביירות.
לאחר המלחמה נתמנה למפקד חטיבת הצנחנים "הנשר השחור, בדרגת אל"ם. בין השנים 1986–1987 היה מפקדה השלישי של חטיבת גבעתי. תחת פיקודו הונהגה בגבעתי רמת אימונים וכשירות מבצעית גבוהה, והונחה אבן היסוד להפעלתה של מצודת יואב כאתר הנצחה. בהמשך שימש כמפקד עוצבת האש. את שירותו הצבאי סיים בדרגת תא"ל. בהמשך שימש כמדריך במכון לחקר תורת המערכה.
שלישיית תל אביב
שלישיית תל אביב, שחבריה היו יהונתן ענר (פסנתר) והאחים מתן גבעול (כינור) ועירא גבעול (צ'לו), הוקמה בשנת 1998 ביוזמת המרכז למוזיקה ירושלים ובתמיכת קרן התרבות אמריקה-ישראל ו"קרן רונן".
השלישייה זכתה במקום ראשון בתחרות בינלאומית להרכבים קאמריים בצרפת ובתחרויות נוספות בגרמניה ובאיטליה. בין השאר הופיעה ברחבי אירופה ובדרום מזרח אסיה. במקרה אחר הוזמנה השלישייה הישראלית להופיע בקטר, ההרכב הישראלי הראשון לעשות זאת.
השלישייה ניגנה רפרטואר מן התקופה הקלאסית והרומנטית (היידן, בטהובן, ארנסט בלוך, ברהמס) בשילוב יצירות ישראליות, שחלקן נכתבו בשבילה ולפי הזמנתה (שלישיות הפסנתר של בנימין יוסופוב ושל יהונתן קרן).
ביוני 2000 השתתפה שלישיית תל אביב במפגש בינלאומי למוזיקה קאמרית בהנחיית אייזק שטרן.
הדוד סם
הדוד סם (באנגלית: Uncle Sam) הוא דמות בדיונית שמשמשת כהאנשה המגלמת בדמותה את ארצות הברית. לא ברור לחלוטין כיצד נולדה הדמות, אך יש הטוענים שהדבר התחיל מבדיחה צבאית. הדמות הפכה עם השנים לאחד הסמלים של ארצות הברית. כמייצגת סמלית של ארצות הברית שימשה הדמות הן אמנים סאטיריקנים רבים בביקורתם כלפי ארצות הברית והן יצירות הבאות להעלות את המורל הלאומי האמריקני. הדמות נראית בדרך כלל כגבר לבן, מבוגר, בעל זקן ושיער שיבה הלבוש בצבעי הדגל של ארצות הברית.
ההיסטוריה של השם
הדוד סם הוא מושג שנולד בזמן מלחמת 1812 ככינוי לארצות הברית. יש הטוענים כי המושג נולד במחנה צבאי בטרוי, ניו יורק. באותו מקום עבד אדם אשר קיבל משלוחי בשר עם הכתובית .U.S עליהם. החיילים בבסיס התייחסו בהומור אל הכתובית כראשי התיבות של מספק המשלוח, Uncle Samuel Wilson. הקונגרס ה-87 של ארצות הברית אימץ את התואר ב-15 בספטמבר 1961. בארלינגטון שבמסצ'וסטס קיים פסל המציין את מקום הולדתו של הדוד סם. עם זאת, יש רבים החולקים על תיאור זה, שמעולם לא הוכח.
השימוש בשם
כיום הדוד סם הוא אחד מסימני ההיכר המפורסמים של ארצות הברית. הדוד סם יכול לשמש גם כמילה נרדפת לארצות הברית ובמיוחד לממשלת ארצות הברית. ביטויים כמו "הדוד סם צריך..." משמשים מבקרים וסאטיריקנים, ולעיתים אף עיתונאים, כדי לשוות לארצות הברית מראה אנושי עם צרכים ורצונות אנושיים. בדוד סם נעשה שימוש לעיתים קרובות באיורי מערכת כדמות מייצגת של ארצות הברית. למאיירים אמריקאים, הדוד סם הוא דמות מכובדת ביותר שמייצגת את המצפון הלאומי. במדינות עוינות לארצות הברית נהוג להציג את הדוד סם כדמות נלעגת המסמלת את יהירותה של ארצות הברית ואת האימפריאליזם שלה.
הדוד סם בקריקטורות ובקומיקס
הדוד סם הופיע לראשונה בקריקטורה פוליטית בשנת 1834, בה תואר כאיש חולה, חסר זקן, בעל מגבעת ועוטה מעין חלוק הדומה לדגל ארצות הברית. סביב הדוד סם היו ראשי הממשל, בהם הנשיא אנדרו ג'קסון, והכותרת הכריזה "הדוד סם בסכנה". בשנים שלאחר מכן צויר הדוד סם לעיתים קרובות כשהוא לבוש בבגדים שאפיינו את בנג'מין פרנקלין, ובשנות ה-40 של המאה ה-19 צויר לרוב במכנסיים מפוספסים, מגבעת ומעיל ארוך, אולם עדיין ללא שיער פנים.
בתור הזהב של הקומיקס בשנות ה-40 של המאה ה-20, יצר ויל אייזנר גיבור-על בדמותו של הדוד סם. בגרסה זאת היה הדוד סם דמות מיסטית של חייל אמריקני שנפל בקרב ועתה רוחו באה לעזרתה של ארצות הברית כאשר זו זקוקה לה. בדמות נעשה שימוש בין השנים 1940–1943 ואז הופסקה פעילותה. כיום משמשת הדמות, לעיתים, כדמות-אורחת בסדרת הקומיקס "לוחמי-החופש".
בעטיפת חוברת Captain America Vol.4 #1 מיוני 2002 של חברת מארוול קומיקס קיימת התייחסות לכרזה בה מופיע הדוד סם, הקוראת לאזרחים לתרום איגרות חוב כעזרה במימון המאמץ המלחמתי. באיור מופיע קפטן אמריקה כשהוא אוחז בדגל האמריקני על רקע תפאורת מלחמה.
ואפא אל-סאדר
דר' ואפא אל-סאדר (ערבית: وفاء الصدر; נולדה באוגוסט 1950) היא רופאה מומחית במחלות זיהומיות. במהלך הקריירה שלה ביצעה אל-סאדר פריצות דרך משמעותיות בתחום. היא לקחה ולוקחת חלק גדול בפיתוח ובטיפול במחלות זיהומיות וב-HIV בפרט. נכון לשנת 2022, ד"ר אל-סאדר היא מנהלת ומייסדת ארגון ICAP, מנהלת את "פרויקטי עולם של קולומביה" (CWP – Columbia World Projects), פרופסורית באוניברסיטת קולומביה, וסגנית נשיא בכירה של מרכזי קולומביה גלובל (Columbia Global Centers).
איידס ו-HIV
בשנת 1988 מונתה אל-סאדר לראש מחלקת המחלות הזיהומיות בבית החולים הארלם ניו יורק. באותו זמן היו בבית החולים מקרי שחפת ו-HIV בעיקר. שחפת ו-HIV הן מחלות מידבקות ומסוכנות ולכן החולים בהן היו בדרך כלל מבודדים או מאושפזים. רוב החולים היו חסרי בית ולרוב, בגלל מעמדם החברתי והמחסור בתמיכה, נפשית בעיקר, הם נטו להפסיק את הטיפול. בכך, רמת התחלואה הייתה גבוהה. אל-סאדר שינתה את גישת בית החולים. היא הוסיפה למחלקה רהיטים כמו תמונות ושולחנות, ודאגה למלא את צורכיהם בכך שארגנה אירועים חברתיים כגון טיולים וסיורים קבוצתיים וארוחות חג על מנת ליצור אווירה משפחתית ותומכת. התוצאות הראו כי שיעור האנשים שסיימו את הטיפול שלהם עלה מ-10% ל-90%. זו הייתה פריצת דרך בטיפול במחלות זיהומיות. לאחר מכן, בשנת 2003 ייסדה אל-סאדר את ICAP, ארגון בינלאומי השייך לאוניברסיטת קולומביה, ארגון העוסק במחקר, חינוך וטיפול במחלות הזיהומיות, HIV בפרט. לארגון נוכחות ברחבי העולם, בעיקר באפריקה.
אינפלציה
אִינְפְלַצְיָה היא תהליך כלכלי של עלייה כללית, מתמשכת וקבועה של רמת המחירים במדינה. מצב המוביל לירידה בערך הכסף של אותה מדינה.
תופעת האינפלציה מוגדרת כעליית מחירים וירידה מתמשכת בערכו של המטבע המקומי. משמע, שבמשך הזמן אפשר לקנות באותו המטבע פחות מוצרים, מה שמוביל לירידה בכוח הקנייה של המטבע. מצב הנקרא פיחות. בפשטות, התמורה המתקבלת עבור כל יחידת מטבע הולכת וקטנה עם הזמן. אינפלציה נוצרת כאשר האמון במטבע הנסחר בקהילה מסוימת נחלש, דבר המוביל לירידת ערך של אותו מטבע. מצב זה משפיע על כח הקניה של המטבע, תחילה בשוק המקומי, ומוביל להחלשות של אותו מטבע גם בערך היחסי של אותו מטבע ביחס למטבעות אחרים בעולם. תופעה זו נקראת "פיחות מתמשך" המאפיינת את ירידת ערכו של המטבע בהשוואה למטבעות של מדינות אחרות בהן שיעורי האינפלציה (מלטינית inflationem (nom. inflatio) לנפח) נמוכים יותר. תנודתיות זו משתנה עם הזמן, ועל כן לא תמיד רואים קשר ישיר בין האינפלציה לשער החליפין כיוון ששער החליפין (ערכו של כל מטבע ביחס למטבעות אחרים) מושפע מגורמים רבים המשתנים בכל עת באופן כללי בעולם.
מקרה קיצוני של אינפלציה נקרא היפר-אינפלציה (אינפלציה דוהרת) המתאר מצב בו ישנה אינפלציה גבוהה כאשר שיעור האינפלציה הולך וגדל מבלי להגיע לשווי משקל. המצב ההפוך לאינפלציה הוא דפלציה, בו קיים תהליך של ירידה כללית ומתמשכת במחירים ועליית ערך המטבע. מצב מאוזן נקרא יציבות מחירים, המתאר מצב בו אין שינוי או שיש שינוי זעיר ברמת המחירים. ממשלות שמנסות ליצב את האינפלציה מבצעות רפלציה, מעבר ממצב דפלציוני ליציבות מחירים או אף לאינפלציה מתונה, או מיתון של תהליך דפלציוני.
היסטוריה
תופעות שניתן לכנותן אינפלציה התרחשו לפרקים במהלך ההיסטוריה, מאז תחילת השימוש הנרחב בכסף. דון פארלברג, ב"ניתוח והיסטוריה של האינפלציה" שלו מונה 15 מקרים בולטים שהתרחשו במהלך אלפיים השנים האחרונות, החל ברומא העתיקה (בין שנת 150–300) וכלה בארצות הברית (1987-1933). מקרים בולטים היו האינפלציה בתקופת הדבר השחור (1351-1347), ספרד במאה השש עשרה, ארצות הברית בזמן מלחמת העצמאות ומלחמת האזרחים והמהפכה הצרפתית.
במאה העשרים היה מספר רב של מקרים של אינפלציה מהירה במיוחד או היפר-אינפלציה. דוגמאות מוכרות הן גרמניה לאחר מלחמת העולם הראשונה, רוסיה אחרי פירוק ברית המועצות, ברזיל בין 1933–1988, סין בתקופת מלחמת האזרחים והמהפכה הקומוניסטית, ארגנטינה (מספר פעמים בעשרות השנים האחרונות), זימבבואה ב-2009-2006 וישראל בין 1973 ו-1985.
על–פי פארלברג, כל המקרים בהם התרחשה אינפלציה נבעו מ"שינוי במכנה המשותף לכל המחירים — כסף". ניתן להבחין, עם זאת, בשני סוגים עיקריים של התרחשות אינפלציונית: מהלומה אינפלציונית קצרה ואלימה, שבאה בעקבות אירוע טראומטי כמו מלחמה, מהפכה או שינוי מוניטרי משמעותי; ואינפלציה מתמשכת, שבה שיעור העלייה השנתית במדד המחירים היה נמוך יותר, שנבעה בדרך כלל משימוש במדיניות מוניטרית אינפלציונית לאורך זמן.
"מהלומות אינפלציוניות" התרחשו במקרים כמו הדבר השחור שגרם למות חלק נכבד מהאוכלוסייה באמצע המאה הארבע עשרה, אינפלציית ג'ון לו באנגליה (1720-1717) בעקבות הכנסת כסף נייר לשימוש, מלחמת העצמאות של ארצות הברית (1780-1775), המהפכה הצרפתית (1796-1790), מלחמת האזרחים בארצות הברית (1865-1861), המשבר הכלכלי בגרמניה (1933-1920) והמשבר ברוסיה (1924-1913) סביב תקופת מלחמת העולם הראשונה, המשבר בהונגריה (1946-1945) אחרי מלחמת העולם השנייה, והמשבר בסין (1949-1937) בזמן מלחמת האזרחים והמהפכה הקומוניסטית. את המקרים הללו אפיינו אובדן שליטה על המטבע, כלומר, על הדפסת הכסף, או הדפסת כסף יזומה בהיקף גדול על–ידי שליטים שעלו במהפכה כדי לממן את הוצאותיהם, לשלם לחיילים, לשחוק חובות חיצוניים, וכדומה. חריג בולט הייתה אינפלציית הדבר השחור, שנבעה מצמצום חד בכמות הסחורות בעקבות הירידה החדה בגודל האוכלוסייה.
"אינפלציה מדורגת" התרחשה לאורך שנים באימפריה הרומית (301-150), שם נהגו הקיסרים לדלל את אחוז המתכות היקרות במטבעות שטבעו; בספרד במאה השש עשרה שם, כפי שמתאר חואן דה מריאנה ב"מסה על השתנות הכסף" התלווה להזרמת הבוליון מאמריקה גם דילול באחוז המתכות היקרות במטבעות; בברזיל (1988-1937) שם עשתה הממשלה שימוש מסיבי בהרחבה מוניטרית; בארצות-הברית (1988-1933) שם התרחשה הרחבה אינפלציונית כחלק ממדיניות הניו דיל ומאוחר יותר הקיינסיאנית; וכן הלאה.
בשנת 2007–2008 התרחש תהליך אינפלציה במדינת זימבבואה, אשר הגיע לשיעור שנתי של כ-11,200,000%. עקב עליית המחירים המואצת נאלצה ממשלת זימבבואה להדפיס בכל זמן קצר שטרות כסף עם יותר ויותר אפסים כדי לאפשר שימוש יעיל בהם. השטר הגדול ביותר שהודפס היה של 100 טריליון (\ 10^{14}) דולר זימבבואה, שהודפס בתחילת שנת 2008 ולאחר כשבוע הוחלף בסדרת שטרות חדשה שבה הורדו 10 אפסים מהמספר.
מדידה
מדידה שיטתית של גובה המחירים בשוק ובעקבות זאת של האינפלציה החלה במדינות המערב בסוף המאה התשע–עשרה והפכה לתופעה רווחת אחרי מלחמת העולם הראשונה. מדידות מוקדמות יותר מבוססות לרוב על הערכות ואומדנים והן מדויקות הרבה פחות.
אינפלציה נמדדת בדרך כלל באמצעות הרכבת "סל מוצרים" הכולל מגוון מוצרים ושירותים בכלכלה (לרוב על בסיס נתונים המלוקטים על ידי רשויות ממשלתיות). המחירים משולבים למדד מחירים כולל המודד את רמת המחירים הממוצעת (והשתנותה). קצב האינפלציה הוא אחוז השינוי במדד זה מנקודת בדיקה אחת למשנתה. כמה כסף צריך בשביל לקנות את סל המוצרים כעת ייתן מושג האם ערך המטבע ירד (אינפלציה) או עלה.
בישראל נמדדת האינפלציה על ידי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, גוף האמון על פי חוק על מדידתה. הלשכה מבצעת מספר מדידות, על פי מספר מדדים שונים: מדד המחירים לצרכן עם ובלי פירות וירקות, מדד המחירים הסיטונאיים לתפוקת תעשייה, מדד מחירי תשומות בבנייה למגורים, מדד מחירי תשומות בסלילה, ומדד תשומות בענף החקלאות. החל משנת 2019 נכללים במדד גם מחירי שכירות הדירות (מחירי הדירות אינם נכללים במדד). מדדים אלו הורכבו תוך שימוש בתקנים שנקבעו בשיתוף עם קרן המטבע הבינלאומית.
אינדיקציה נוספת לערך המטבע הוא שער החליפין בין המטבע למטבעות אחרים, אולם לא תמיד שתי האינדיקציות זהות לחלוטין.
גורמי האינפלציה
הכלכלנים חלוקים בדעתם לגבי הסיבה לקיומה של האינפלציה, ולפיכך גם הפתרונות שהם מציעים שונים.
אינפלציה מתרחשת בעקבות גידול חריג בהיקף אמצעי התשלום העומד לרשות הציבור, מעל ומעבר לגידול בייצור ובזרימת השקעות ממקורות חוץ. הגורם המפקח על אמצעי התשלום הוא בדרך כלל המדינה באמצעות הממשלה או הבנק המרכזי. ברוב ארצות העולם מקובל שהמדינה היא היחידה המוסמכת להדפיס שטרות כסף ומטבעות, והיא אמורה לפקח על מתן אשראי והלוואות בידי גורמים פרטיים. אינפלציה יכולה להיגרם גם כתוצאה ממחסור חמור בסחורות, בפרט במוצרים חיוניים, כשהיקף אמצעי התשלום נותר יציב ולא מצטמצם.
הגדלת היצע הכסף עשויה להיווצר גם על–ידי גורמים אחרים. לדוגמה, גילוי כמויות גדולות של זהב וכסף על–ידי הספרדים באמריקה הוביל לעלייה של 300 אחוז במחירים בספרד במהלך המאה ה-16 (ההשפעה על האינפלציה במדינות אחרות הייתה קטנה בשל ההיקף המצומצם של המסחר הבינלאומי). כמו כן קיימים גורמים נוספים לאינפלציה. כך לדוגמה קיימת אינפלציה שסיבתה היא צמצום משמעותי בכמות הסחורות והשירותים במדינה, בלי שיהיה צמצום מקביל בכמות הכסף. מצב כזה עשוי להיגרם, למשל, בעקבות תקופה מתמשכת של בצורת או צמצום מתמשך בשטחים הראויים לעיבוד חקלאי.
מספר אסכולות בתחום הכלכלה הציגו וריאציות והסתייגויות שונות לכלל זה והוסיפו המלצות מדיניות שונות לאופן השליטה (או אי השליטה) הרצוי באינפלציה.
התאוריה המוניטריסטית
התאוריה המוניטריסטית, שנציגה הבולט ביותר הוא מילטון פרידמן גורסת כי אינפלציה היא תופעה מוניטרית הנובעת מגידול בהיצע הכסף (או בכמות הכסף כפול 'מהירות המחזור' של הכסף) בשיעור הגבוה מהתרחבות גודל הכלכלה. גידול זה נובע תמיד, בעיקרו, משינוי יזום של היצע הכסף על ידי הממשלה או על ידי הבנק המרכזי, והוא מבוצע בעיקר באמצעות שינויים בשערי הריבית או בהזרמה ישירה של כסף ("הדפסת כסף"). שינויים כאלו קובעים את "יוקר" הכסף לגורמים המתווכים את היצע הכסף לציבור, כמו בנקים וגורמים פיננסיים מוסדיים אחרים.
בהשפעת ארצות הברית ובריטניה, הפכה התאוריה המוניטריסטית למקובלת בין כלכלנים וראשי בנקים מרכזיים בעולם, אם כי במרכז אירופה היא פחות מקובלת. ראשי בנקים מרכזיים מהאסכולה הזו, רואים את תפקידם כבקרה של היצע הכסף המצרפי כך שיוותר ברמה אחידה לאורך זמן, בעיקר באמצעות שינויים בגובה הריבית שקובע הבנק המרכזי.
בישראל, מנוהלת מדיניותו של בנק ישראל לפחות מאז אמצע שנות השמונים בהתאם למדיניות המוניטריסטית, כשנגיד הבנק הקודם, סטנלי פישר, נחשב אחד המוניטריסטים הבולטים היום. מדיניותו של בנק ישראל לאורך השנים כוונה, בהתאם לתפישה המוניטריסטית, לרסן את האינפלציה ולקבע גידול בקצב אחיד של היצע הכסף במשק באמצעות קביעת ריבית בשיעור גבוה יחסית, כך שלקיחת הלוואות נעשית יקרה יותר. הגבלה עקבית כזו של הגידול בהיצע הכסף נחשבת לסיבה לקיום אינפלציה ברמה נמוכה לאורך שנים.
התאוריה האוסטרית
הגישה האוסטרית שונה מן הגישה המוניטריסטית בכך שהיא אינה בוחנת את כמות הכסף אלא את איכות הכסף. לפי גישה זו, אין דבר רע באופן מובנה בגידול או בקיטון בהיצע הכסף (ובעקבותיו במחירים), כל עוד אלו קשורים ונקבעים על פי שינויים ממשיים בשוק.
דוגמה מובהקת לחילוקי הדעות בין האסכולות ניתן למצוא בהתנהגות המשק האמריקני בשנות העשרים, קודם לשפל הכלכלי הגדול. על פי תפישת האסכולה המוניטריסטית, התנהגותו של הבנק הפדרלי לאורך העשור הייתה ראויה לשבח, כיוון ששמר על יציבות המחירים ועל גידול קבוע וסדיר בהיצע הכסף.
על פי תאוריית מחזור העסקים של האסכולה האוסטרית, לעומת זאת, בגלל ייעול ושיפור הליכי הייצור לאורך שנות העשרים, הייתה צריכה להתרחש בארצות הברית ירידת מחירים מסוימת (כלומר, דפלציה) והעובדה שבפועל הייתה עליה בהיצע הכסף ועלייה קלה במחירים מעידה על כך שהבנק הפדרלי נקט למעשה צעדים אינפלציוניים משמעותיים.
במילים אחרות, על פי הגישה האוסטרית, ההתמקדות אינה צריכה להיות בכמות הכסף כעניין טכני גרידא. לתפישתם, כאשר יש שינויים בהיצע הכסף הנובעים מייעול ייצור, זרימת השקעות חוץ או, לחלופין, אסון טבע או העלאת מחיר בגלל שינוי חריף בהיצע של משאב, יש להתיר למשק "לבטא" שינוי זה באמצעות אינפלציה או דפלציה זמניות. אלו לא יימשכו כל עוד לא יהיה להן תמריץ בפעולות של הבנק המרכזי. מסיבה זו, גורסת האסכולה האוסטרית כי אסור להעניק לבנק המרכזי שליטה באספקת הכסף ויש להותיר זאת לכוחות השוק (גישה זו מעדיפה חזרה לתקן מבוסס סחורה, עם העדפה ל"תקן הזהב" מפני שהוא כבר מוכר והוכיח את עצמו בעבר).
אינפלציית דחף-ביקוש
אינפלציית דחף-ביקוש הוא שמה של תאוריה נאו-קיינסיאנית הגורסת כי אינפלציה נוצרת כאשר הביקוש המצרפי במערכת כלכלית עולה על ההיצע המצרפי. במקרה כזה, נוצרת תופעה שבה "יותר מדי כסף רודף אחר פחות מדי מוצרים" או "יותר מדי הוצאה כספית רודפת אחרי פחות מדי מוצרים," שכן על פי תפישת התאוריה, רק כסף שהוצא לצריכה (בניגוד להוצאת כסף בתהליך הייצור) יכול לגרום לאינפלציה. באופן טבעי, כאשר הביקוש עולה, עולים גם המחירים. לפי התאוריה, במצב כזה התוצר הלאומי הגולמי אמור לעלות ואילו האבטלה אמורה לרדת כאשר הכלכלה נעה לאורך עקומת פיליפס.
כדי להסביר כיצד יכולה להתקיים תופעה יציבה שבה הביקוש עולה על ההיצע, בניגוד לכלל היצע וביקוש, טוענים חסידי התאוריה כי הדבר ייתכן אם במשק קיים מצב של תעסוקה מלאה ואין אפשרות להגביר או לייעל את הייצור כך שתדביק את הגידול בביקוש. במילים אחרות, מונח שייתכן מצב בו כמות הכסף שבידי הצרכנים אינה תלויה (או לכל הפחות, אינה תלויה באופן מוחלט) בשינויים בייצור. בתפישה הכלכלית הקלאסית, מקובל היה להניח כי הכסף העומד לרשות הצרכנים מגיע לידיהם מידי היצרנים (לדוגמה, באמצעות משכורות) ולכן, כאשר הייצור אינו מוגבר או מיועל מהר מספיק, תהיה נטייה להקטנת כמות הכסף שבידי הצרכנים, בהתאמה לכמות הכסף שיכולים לשלם היצרנים. על–פי תאוריה זו, ייתכן מצב שבו מנגנון זה לא יפעל.
תופעת הסטגפלציה גרמה לרוב המקרו-כלכלנים לזנוח את התאוריה לפיה ישנו קשר פשוט, ניתן לחיזוי ועקבי בין אבטלה לאינפלציה. נעשו מספר ניסיונות להסביר את הבעיה שהתגלתה עם התאוריה באמצעות תאוריית ציפיות רציונליות שניסתה להסביר את התופעה על בסיס מערכת הציפיות הרציונליות של צרכנים, או שעור אבטלה באינפלציה לא מואצת (NAIRU), שהבחינה בין התרחשות בטווח הקצר והארוך או להגביל את התחום שבתוכו אמורה העקומה לפעול. גם תאוריה מתוקנת זו התבררה כחיזוי מורכב ובלתי צפוי משסברו בשנות התשעים, כאשר בארצות הברית נוצר מצב של אינפלציה נמוכה במקביל לאבטלה נמוכה.
תאוריית אינפלציית דחף-ביקוש נועדה לשמש כלי מעשי בידיהם של קובעי מדיניות לשליטה וניהול של המשתנים הכלכליים העיקריים. העיקרון היסודי שלה הוא שגידול בהיצע הכסף או אינפלציה ימנעו שתי רעות גדולות בהרבה: אבטלה ושפל כלכלי. מובן שאם נדחית הטענה הלא סבירה כי כסף נוצר מאליו, מקובלת גם כאן ההנחה כי הגדלת היצע הכסף כרוכה בפעולה של הממשלה או הבנק המרכזי, כפי שקיינס ממליץ לעשות באמצעים כמו ריבית נמוכה מאוד לאורך זמן. במובן זה, ההסבר הממשי של התאוריה לקיום האינפלציה אינו שונה באופן מהותי מזה של המוניטריסטים או האוסטרים, למשל. כישלונה לכאורה של התאוריה במבחן המעשי בשנות השבעים גרם במידה רבה לזניחתה ככלי מדיניות ברוב מדינות המערב ואימוץ תאוריות מוניטריסטיות.
אינפלציית הלם-היצע
אינפלציית הלם היצע או אינפלציית דחף-עלות היא גרסה משופרת של תאוריית אינפלציית דחף-היצע שהעלו הנאו-קיינסיאנים. לפי תאוריה זו, ניתן 'להציל' את עקומת פיליפס אם טוענים כי במקרים שבהם עקומת פיליפס אינה תואמת למצב הנוצר (למשל סטגפלציה, קיום אבטלה ואינפלציה גבוהות בו זמנית) התרחשה האינפלציה בגלל גידול משמעותי ופתאומי בעלות מוצרים או שירותים חשובים שאין להם חלופה זמינה.
עליה כזו אמורה לגרום, לפי התאוריה ל"הלם היצע" הגורם לעליית שיעור האינפלציה באופן חד. בעקבות זאת, חלים שינויים בציפיות של צרכנים לאינפלציה עתידית, המשק "מוצמד" יותר ויותר לאינפלציה ונוצרת סחרחרת עלייה במחירים ובשכר.
טענת נגד של המוניטריסטים לתאוריה זו היא שכאשר עולה המחיר של מוצרים ושירותים מסוימים, אם היצע הכסף הכולל אינו משתנה בעקבות פעולה של הבנק המרכזי, יביא הדבר לירידה בהיצע הכסף הכולל הזמין לצרכנים לרכישת מוצרים אחרים, כך שהעלייה במקום אחד תאוזן בירידה במקום אחר. כתגובה לטענת הנאו-קיינסיאנים שמשבר הנפט גרם לאינפלציה של שנות השבעים (הפתרון מבחינת התאוריה לבעיית הסטגפלציה) משיבים המוניטריסטים בדוגמת שנות השמונים, בהן הייתה ירידה במחיר הנפט ללא ירידה מקבילה באינפלציה.
תגובת הנאו-קיינסיאנים הייתה הטענה שבשל העובדה שירידת מחירים היא אטית יותר מעליית מחירים (תופעה המכונה "דביקות כלפי מטה"), עדיין תיווצר אינפלציה, שדעיכתה תהיה אטית יחסית. הממשלה, שתרצה להימנע מירידה כזו שמשמעותה מיתון תפעל כדי למנוע תופעה כזו. ובמלים אחרות, הנאו-קיינסיאנים מקבלים כאן פעם נוספת את הטיעון המוניטריסטי-אוסטרי כי הגורם הממשי לאינפלציה הוא הזרמת כספים על ידי הממשלה, אך טוענים כי הפתרון המוצע על–ידי תאוריית אינפלציית הלם היצע משמש כלי מדיניות טוב יותר.
אינפלציה מובנית
טיעון שלישי של הנאו-קיינסיאנים, חלק מדגם המשולש שלהם להסברת התופעה, הוא שישנם מקרים בהם הציפיות של הצרכנים להמשך עליית המחירים בעקבות עלייה ראשונית מביאה להיווצרות אינפלציה מובנית, בה העובדים מנסים לצמצם את השפעתה של האינפלציה על שכרם באמצעות דרישה להעלאות תכופות או מנגנוני הצמדה, כך שהאינפלציה מזינה את עצמה, כשהעלאות מחירים רודפות דרישות להעלאת משכורות, וכן הלאה.
תיאור זה של המצב, המקובל בקווים כלליים על כל האסכולות הכלכליות המרכזיות, לא נוגע בשאלת הסיבה לאינפלציה, אלא רק בהסברים להתמשכותה. הכוח המניע במקרה זה, כמו בהסברים הנאו-קיינסיאניים והסברים אחרים, נותר עדיין הזרמת כספים (הגדלת היצע הכסף) על–ידי הבנק המרכזי או הממשלה.
אינפלציה מוסדית
קיימות גם דעות, שאינן מקובלות באסכולות הכלכליות המרכזיות, כגון:
אינפלציה כבושה
אינפלציה כבושה היא אינפלציה בקצב נמוך ממה שהיה מתבקש כתוצאה מנתונים ריאליים של המשק (כגון גירעון במאזן התשלומים בחשבון השוטף, גירעונות בתקציב הממשלתי ועוד), וזאת כתוצאה מתנאים מוניטריים (כגון כמות הלוואות, שערי חליפין ועוד) המאפשרים להנמיך את האינפלציה לזמן מה. ואולם, תנאים מוניטריים אלו אינם יכולים להתמיד לאורך זמן רב ונוטים עם הזמן שלא לשקף את מצבו הריאלי של המשק. כתוצאה מכך, כאשר לא ניתן יותר להמשיך ולקיים מצב בלתי מאוזן זה, הרי שעשויה להתחולל התפרצות אינפלציונית פתאומית המביאה לידי ביטוי את האינפלציה הכבושה אשר התקיימה קודם לכן, וקצב האינפלציה נוטה להיות גבוה באופן ניכר מקצב האינפלציה אשר התקיים בתקופת האינפלציה הכבושה.
מצב אפשרי אחד יכול להיות קשור בגירעונות בתקציבי הממשלה. כאשר אין הממשלה מעוניינת או מסוגלת לכסות את הגירעונות, היא מנסה לכסות את הגירעונות על ידי הנפקת איגרות חוב ממשלתיות במחיר הנפקה הנותן תשואה לבעליהם. במצב כזה תקציב הממשלה נוטה להיות מאוזן יותר וכמות הכסף במשק נוטה, בהתאם, להיות יציבה יותר ועל כן, קצב האינפלציה נוטה להיות נמוך יותר או אף אפסי. ואולם, כאשר מגיע זמן פדיונן של איגרות החוב הממשלתיות בסכומים הגדולים מסכומי ההנפקה, הרי שכדי להמשיך ולשמור על איזון תקציבי (המסייע ליציבות המחירים במשק) יש לגייס הפעם כמות גדולה יותר של הלוואות מהציבור באמצעות איגרות חוב, וסביר שלשם כך יבקשו בעלי איגרות החוב תשואה גבוהה יותר על מנת שיסכימו להלוות יותר כסף לממשלה, וחוזר חלילה.
ואולם, בסופו של דבר הציבור אינו יכול להגדיל עד אינסוף את כמות ההלוואות הריאליות שהוא נותן לממשלה. יתר על כן, ככל שגדלה התשואה על איגרות חוב כן עשוי לרדת התוצר במשק, מה שאף מביא בסופו של דבר לירידת הכנסות הממשלה ממיסים שונים (מס הכנסה, מע"מ וכו') ובעקבות כך להגדלה נוספת בגירעון התקציבי. בסופו של דבר, הממשלה נאלצת לפרוע את חובותיה ההולכים וגדלים על ידי הדפסת כסף נוסף, מה שאמור להביא להתפרצות אינפלציונית חזקה מהרגיל, המהווה "פיצוי" על האינפלציה הכבושה. עם זאת, התפרצות אינפלציונית שכזו יכולה להיות חד פעמית אם שוררת בציבור הבנה כי היה כאן "תיקון" של אינפלציה כבושה, ואם הממשלה עשויה להימנע בעתיד מהמדיניות אשר הביאה, בסופו של דבר, לאותה התפרצות אינפלציונית.
גם מצב זה אינו יכול להתמיד בלי סוף, ואף לחוב החיצוני אשר גורמי חוץ נכונים לאפשר למדינה ישנו גבול מסוים. כאשר מדינה מגיעה לחובות חיצוניים בסכום אשר גורמי חוץ אינם מוכנים לאפשר, הרי שצפויה ירידה חדה ואף פתאומית ביתרות מטבע החוץ במדינה, מה שעשוי להביא לידי פיחות המטבע המקומי ולהתפרצות אינפלציונית בקצב הגבוה ממה שהתרחש בתקופת האינפלציה הכבושה. גם התפרצות אינפלציונית זו יכולה להיות חד פעמית, ובלבד שהדבר יובן על ידי הציבור ויימנעו בעתיד הישנות שגיאות אשר הביאו לכך.
אינפלציה נמוכה
לאינפלציה השפעות נרחבות על מערכות כלכליות. לפי התאוריה הקיינסיאנית והנאו-קיינסיאנית מצב של אינפלציה ב"עצימות נמוכה" רצוי למשק, משום שהוא מגביר את כוח הקנייה של צרכנים ואת עלות המוצרים בהדרגה ובכך מוביל לשגשוג. רעיון זה מבוסס על התפיסה שהמדד לשגשוג הוא שינויים נומינליים בביקוש המצרפי. לדוגמה, אם יוצרים אינפלציה של חמישה אחוזים, המחולקת באופן שווה לכל השחקנים במשק (כלומר, כולם נהנים מעליה של חמישה אחוזים בשכרם ומשלמים חמישה אחוזים יותר על המוצרים והשירותים שהם צורכים) הרי שהביקוש המצרפי גדל בחמישה אחוזים והושג שגשוג. אם בוחנים את המצב מנקודת המבט של השינוי הריאלי (כלומר, המוצרים הממשיים שאפשר לקנות בשוק) הרי שלא נוצר שינוי כלשהו בשוק.
הגישה המוניטריסטית מתנגדת בחריפות לעמדה הקיינסיאנית המעודדת את הממשלה לעשות שימוש באינפלציה ככלי מדיניות. על–פי המוניטריסטים, צריכה הממשלה לדבוק בעקביות ביציבות (כלומר, גידול קבוע ונמוך יחסית) בהיצע הכסף, גם כאשר ההתרחשות בשוק היא דפלציונית במהותה (כמו במצב של ייעול הייצור). במובן זה, למרות ההסתייגות מן הלוגיקה הקיינסיאנית המתעלמת מן השינוי הריאלי בשוק, ישנה מידה של קרבה בין הגישה המוניטריסטית לגישה הקיינסיאנית. שתי הגישות תומכות בטענה שעל הממשלה לשלוט בהיצע הכסף, וששליטה זו עתידה להביא להתרחשות בעלת אופי מסוים, חיובי במהותו, בשוק.
עמדתם של כלכלנים אחרים, ובמיוחד מהאסכולה האוסטרית, שוללת באופן תקיף מעורבות ממשלתית כלשהי לכוונון אינפלציה 'רצויה'. טענת האוסטרים היא כי מעורבות כזו של הממשלה באמצעות שינוי שערי הריבית גורמת לעיוות במבנה הכלכלי ובאופי ההשקעות במשק, היות שהיא משבשת את האיתות החיוני המשודר באמצעות שערי הריבית.
כאשר המשק משתנה, טוענים האוסטרים, נפתחים ונסגרים עסקים בהתאם למידע בדבר כדאיות או אי כדאיות של השקעות. כאשר ישנה פעילות אינפלציונית מטעם הבנק המרכזי, היא משבשת את העברת המידע וגורמת להתרבות השקעות בעלות אופי מסוים (לרוב, ארוכות טווח, עתירות הון ובעלות רווחיות נמוכה יחסית), ובכך מסיטה הון מהשקעות נבונות יותר ובמקביל מעכבת סגירתם של עסקים כושלים.
השקפה אחרת ביחס לאינפלציה מבטאים כבר הכלכלנים המוקדמים מאסכולת סלמנקה ובראשם חואן דה מריאנה. לפי השקפתו של האחרון, אינפלציה אינה אלא סוג של מיסוי, משום שבפעולה אינפלציונית כמו הקטנת אחוז המתכות היקרות במטבע, המלך או המטבעה מקטינים את ערכו של הכסף המצוי בידי האזרחים.
התוצאה הסופית של תהליך זה, טוען רופקה, היא שהזרמת הכסף הממשלתית מהווה תוספת להכנסתם של החזקים, הקרובים לצלחת ההזרמה הממשלתית (למשל, הצרכנים הראשוניים והשניוניים), ולפיחות בכמות הכסף העומד לרשות החלשים. האינפלציה, לפי תפישה זו, מהווה למעשה מיסוי של החלשים לטובת העשירים ויש לה נטייה להגביר העיוותים ואי–השוויון בחברה.
היפר-אינפלציה
ישנה הסכמה כללית בין כל הגישות כי אינפלציה ברמות גבוהות היא תמיד תופעה שלילית ומזיקה, עם השלכות חמורות על תפקודו של כל משק. בין התופעות הקשות הנובעות מהיפר-אינפלציה או אינפלציה גבוהה: הירידה בהשקעות ובחיסכון גורמת בשירשור לתופעות כלכליות שליליות כירידה בצמיחה במשק ופגיעה בעסקים, קיטון במשרות הפנויות, ירידה בתעסוקה ועלייה באבטלה. הפגיעה בצמיחה במקביל לעלייה באינפלציה עלולה לגרום גם ל"סטאגפלציה" (עליית מחירים תוך כדי מיתון/צמיחה משקית שלילית). בסטאגפלציה המחירים ממשיכים לעלות אף שהצמיחה במשק שלילית והמשק סובל ממיתון כלכלי הולך ומעמיק.
בישראל
בעברה, סבלה ישראל משיעורי אינפלציה ברמות גבוהות יחסית החל מסוף שנות השישים. שיעורי האינפלציה השנתית הגיעו בתחילה ל-10 עד 15 אחוז ועלו לאחר מלחמת יום הכיפורים ל-30 עד 50 אחוז. בשנת 1979 עלתה האינפלציה מדרגה והגיעה לשיעורים של מעל מאה אחוז לשנה. בשיאה, בשנת 1984, הגיע השיעור השנתי של האינפלציה ל-444.9 אחוז. בעקבות כינון "עסקת החבילה" והמדיניות הכלכלית המצמצמת בשנת 1985 ירדה האינפלציה במהירות לשיעור של 19.7 בשנת 1986. המהלך החל כאשר ב-4 בספטמבר 1985 נעשה פיחות במטבע ובנק ישראל הנפיק מטבע שקל חדש בשער המרה של 1 שקל חדש = 1,000 שקלים שנכנס כהילך חוקי. בשנים שלאחר מכן נשמר שיעור האינפלציה השנתית סביב עשרה אחוזים והחל בשנת 2000 ירד עוד יותר, לשיעורים של אחוזים בודדים לשנה, בדומה לאלה במדינות המערב.
נכון לשנת 2014, מפעיל בנק ישראל מדיניות מוניטרית המכוונת ליעד אינפלציה של בין 1% ל-3%. הכלי המרכזי בו הוא מנסה להשיג מטרה זו הוא שינוי ריבית בנק ישראל, המגדירה את הריבית למלווים ממשלתיים קצרי מועד, וממנה נגזרות ריביות על הלוואות רבות נוספות במשק. קיימת ביקורת רבה על גישה פשטנית זו, ומבקרים רבים טענו שהסתמכות בנק ישראל על אמצעי בודד לשליטה על האינפלציה במדינה אינה מעשית. (מה גם שיש לה השפעות מזיקות רבות נוספות, כדוגמת הגדלת האשראי הנלקח על ידי הציבור, היוצרת בין השאר עלייה במחירי הדיור) יש שאף טוענים שמטרותיו של בנק ישראל בשינוי הריבית כלל אינן קשורות לשיעור האינפלציה, ונועדו להשיג מטרות כלכליות אחרות, שאינן נאמרות במפורש.
מדידת האינפלציה הרשמית בישראל, עליה מתבסס גם בנק ישראל בחישוביו, נעשית על ידי מדד המחירים לצרכן, הנמדד מדי חודש על ידי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה. קיימות טענות לכך שהוא אינו מייצג באופן אמין את יוקר המחיה בישראל.
ביהדות
בתלמוד בבלי מוזכרות האינפלציה והדפלציה כמכות כלכליות שהציבור צריך להתענות עליהן: "אמר רבי יוחנן לא שנו אלא בזמן שהמעות בזול ופירות ביוקר (=אינפלציה) אבל מעות ביוקר ופירות בזול (=דפלציה) מתריעין עליה מיד". כלומר שרבי יוחנן קובע שהדפלציה יותר חמורה, והוא גם מביא ראייה מדפלציה שהתרחשה בטבריה, בה מחיר המזון עמד על השער הממוצע ואף על פי כן היו בעיר נפוחי כפן רבים.
Born Pink
Born Pink (בעברית: נולדנו ורודות או נולדה ורודה) הוא אלבום האולפן השני של להקת בנות הקיי-פופ הדרום קוריאנית בלאקפינק. האלבום יצא לאור ב-16 בספטמבר 2022 על ידי חברות התקליטים אינטרסקופ רקורדס ו-YG אנטרטיינמנט. מתוך האלבום יצא הסינגל היחיד: "Pink Venom".
רקע
ב-7 במרץ 2022, ג'ני הופיעה בתוכנית המגוון The Game Caterers במסגרתה היא חשפה שהלהקה עובדת על קאמבק חדש, והסבירה ש"בלאקפינק גם עושה קאמבק בקרוב, אני לא יודעת אם מותר לי להגיד את זה, אבל מכיוון שאני החברה היחידה כאן בבלאקפינק, אני פשוט אגיד את זה: בבקשה תצפו לזה". ב-6 ביולי 2022, YG אנטרטיינמנט הודיעה שבלאקפינק נמצאת בתהליך סיום ההקלטה לאלבומה החדש ויש תכנון לצלם וידאו קליפ באמצע יולי שיופץ באוגוסט באותה השנה. חברת התקליטים גם אישרה שהלהקה תצא לסיבוב ההופעות העולמי הגדול ביותר של להקת בנות קיי-פופ בהיסטוריה. ב-31 ביולי 2022, פורסם הטריילר הרשמי של האלבום דרך חשבונות המדיה החברתית הרשמיים של הלהקה.
מאוחר, יותר אישרה חברת התקליטים ששני קליפים צולמו כדי לקדם את האלבום, לפי הדיווחים עם תקציבי ההפקה הגבוהים ביותר שהיא השקיעה אי-פעם בקליפ.
הקלטה ופיתוח
בנוגע לתהליך היצירתי והסגנון של השירים, YG אנטרטיינמנט מסרה כי "האלבום החדש צפוי לכלול רצועות רבות. ש"מציגות את סגנון המוזיקה המאפיין את הלהקה, שהחברות בה עבדו עליו הרבה מאוד זמן".
ז'ואן-לה-פן
ז'ואן-לה-פן (בצרפתית: Juan-les-Pins) הוא רובע תיירותי בעיר אנטיב שבצרפת, בריביירה הצרפתית בין ניס לקאן. הוא נמצא בדרום העיר, ממערב לחצי האי של אנטיב, לחוף הים התיכון.
ז'ואן-לה-פן מצטיין בחוף הים החולי המפורץ שלו. יש בו מועדוני לילה וקזינו והוא מהווה יעד פופולרי לידועני ה-Jet set.
בחודש יולי מתקיים במקום, מדי שנה, פסטיבל הג'אז הבינלאומי Jazz a Juan. ברחוב שבו מתקיים הפסטיבל מונחים אריחים קרמיים עם טביעות כף היד של יותר מ-50 מוזיקאים שהופיעו בפסטיבל, ביניהם בי בי קינג, צ'יק קוריאה, דייב ברובק, אלווין ג'ונס, פאטס וולר, ג'ק דז'ונט, קית' ג'ארט, ריצ'רד הקטן, מילט ג'קסון, אוסקר פיטרסון, פט מתיני, ריי צ'ארלס, רישאר גליאנו, רוי היינס, סאני רולינס, סטפן גרפלי, סטיבי וונדר וסטיבי וונדר.
אטימולוגיה
הרובע נקרא על שם חורשות עצי אורן הצנובר (pins בצרפתית) שצמחו במקום לפני יישובו. השם נהגה ז'ואן (Juan), ולא ז'אן (Jean) כמו בהגייה הצרפתית המקובלת, בשל המבטא של הדיאלקט האוקסיטני המדובר באזור.
היסטוריה
ז'ואן-לה-פן הוקם כאתר נופש בשנות ה-80 של המאה ה-19. שמו ניתן לו ב-12 במרץ 1882. בשנת 1883 נבנתה בו תחנת הרכבת של אנטיב על המסילה שהובילה מפריז לים התיכון.
ההתפתחות המשמעותית של ז'ואן-לה-פן כאתר נופש החלה בשנות ה-20 של המאה ה-20, במיוחד עם הקמת מלון הפאר ״פרובנסל״ ב-1926. הוא התחבב במהרה, במיוחד על אמנים אמריקאיים, שנהנו לבלות בו "זמן של בטלה ואלף מסיבות", כפי שכתב פרנסיס סקוט פיצג'רלד. בין הידוענים שהתארחו במקום היו צ'ארלי צ'פלין, מרלן דיטריך, גרי קופר, ג'וזפין בייקר, זלדה פיצג'רלד, מאן ריי וקוקו שאנל.
פסטיבל הג'אז הבינלאומי, הנערך מדי שנה מאז 1960, תרם גם הוא להתפתחות המקום.
פט קאש
פט קאש (באנגלית: Pat Cash; נולד ב-27 במאי 1965) הוא טניסאי עבר אוסטרלי. אחד הטניסאים הבולטים בעולם בשנות ה-80. הוא זכה פעם אחת בטורניר גראנד סלאם לגברים. בסך הכל הוא זכה ב-18 תחרויות: 6 תחרויות יחידים ו-12 תחרויות זוגות.
אביו של קאש היה שחקן פוטבול אוסטרלי. בתחילת שנות ה-80 היה קאש שחקן נוער בולט. בשנת 1982 הוא ניצח בתחרות זוגות באליפות צרפת הפתוחה, אליפות ליחידים באליפות וימבלדון ואליפות ארצות הברית הפתוחה. בסוף אותה שנה הוא עבר לטניס בוגרים, ובסוף השנה ניצח בתחרות הראשונה שלו. בשנת 1983 היה לטניסאי הצעיר ביותר שהשתתף בנבחרת גביע דייוויס של אוסטרליה. בשנת 1986 זכה עם הנבחרת בגביע בפעם השנייה.
ב-1984 ו-1985 הוא הגיע לגמר תחרויות זוגות באליפות וימבלדון, אך הפסיד בגמר.
בשנת 1987 הוא זכה באליפות וימבלדון, אך לא הצליח לשחזר הישג זה בהמשך.
לאחר הפרישה הוא עבר לגור בלונדון. הוא עוסק באימון ופרשנות טניס בטלוויזיה.
1970 בישראל
1970 בישראל הייתה השנה בה חגגה 22 שנה מיום היווסדה.
פוליטיקה
הנושא המרכזי שעל סדר היום הציבורי היה התמשכותה של מלחמת ההתשה (שהחלה ב-1969). לקראת אוגוסט הוחלט להענות ליוזמה האמריקאית להפסקת אש, גם במחיר הסכמה עקרונית לנסיגה של צה"ל מקווי הפסקת האש גם ללא הסכם שלום מלא. על רקע התנגדותם להחלטה זו, פרשו (4 באוגוסט) שרי גח"ל מ"ממשלת הליכוד הלאומי" וההסכם שמביא לסיום המלחמה (7 באוגוסט) נחתם ללא הסכמת גח"ל.
עוד בפוליטיקה
צבא וביטחון
בשנת 1970 חלה הסלמה בלחימה שבמסגרת מלחמת ההתשה. בשנה זו לראשונה אירעו התנגשויות בין צה"ל לבין חיל המשלוח הסובייטי שהוצע באדמת מצרים. מעבר למלחמת ההתשה, נאלצה מדינת ישראל להתמודד מול פעולות טרור קשות. בין היתר, מוקמת יחידת המסתערבים רימון להתמודדות עם הטרור. אירועי הטרור הקשים משפיעים גם על מדינות שכנות: לאחר חטיפת המטוסים לשדה דוסון, מגיבה ממשלת ירדן בפעולה נגד בסיסי ארגוני הטרור הפלסטינים בשטחה, פעולות "ספטמבר השחור".
תרבות
הדי מלחמת ההתשה מגיעים גם לזירה התרבותית: עולה המחזה מעורר המחלוקת של חנוך לוין, "מלכת אמבטיה", שהציג בצורה סטירית בוטה אלמנטים הקשורים לנושא המלחמה והציג את גולדה מאיר בצורת אם צדקנית. המועצה לביקורת סרטים ומחזות פסלה את הריביו הסאטירי, אך חזרה בה כשנדרשה לנמק את החלטתה. בסופו של דבר החליטה הנהלת התיאטרון הקאמרי, חרף מחאותיו של לוין, להוריד את ההצגה לאחר 19 מופעים בלבד. את שירי "מלכת אמבטיה" הלחין זהר לוי.
עוד בתחום התרבות: אלבומים נוספים: חוה אלברשטיין מוציאה את האלבום "משירי ארץ אהבתי"; להקת הנח"ל יוצאת בתוכניתה "בהיאחזות הנחל בסיני" ולהקת פיקוד מרכז מופיעה עם תוכניתה ה-18, "ליד הירדן", ובה הופיעו הלהיטים "תחת עץ האקליפטוס", "יש לי אהוב בסיירת חרוב" ו"הימים האחרים"; ליאור ייני מוציא את אלבום הבכורה שלו, "תודה רבה"; יוצא אלבום הבכורה של שלישיית "לא אכפת להם"
נולדו
(קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970)
נפטרו
(קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1970)
ענן מגלן הגדול
ענן מגלן הגדול (LMC-Large Magellanic Cloud) הוא גלקסיה ננסית לא-סדורה בולטת בשמי חצי הכדור הדרומי, אחת משתי הגלקסיות המרכיבות את ענני מגלן. הוא נראה לעין בלתי-מזוינת כחלק נפרד משביל החלב ושייך לקבוצת הגלקסיות הקבוצה המקומית. הוא היה מוכר בוודאות בזמנים קדומים לאנשי דרום כדור הארץ, אך אין על כך תיעוד שהשתמר עד היום. התיעוד הראשון של ענן מגלן הגדול הוא של האסטרונום הפרסי אל-סופי (Al Sufi), שבספרו "ספר השמיים היציב" משנת 964 לספירה, קורא לו Al Bakr - השור הלבן, של הערבים הדרומיים, ומציין שאמנם לא ניתן לראותו מצפון ערב ומבגדאד, אך ניתן לראותו ממצר באב אל מנדב (קו-הרוחב הצפוני '35 12°).
לאחר מכן, הוא כנראה מתואר על ידי אמריגו וספוצ'י במכתב שנכתב במסעו השלישי בשנים 1503–1504, כ"אחד משלוש כילות, שתיים בהירות ואחת אפלה"; ה"כילות" הבהירות הן כנראה שני ענני מגלן והאפלה היא ערפילית הבליעה שק הפחם שבקבוצת הכוכבים הצלב הדרומי. לבסוף היה זה פרדיננד מגלן ומסע הגילוי שלו שהביאו אותם לידיעתנו ב-1519.
ענן מגלן הגדול, במרחק של 157,000 שנות אור, נחשב במשך זמן לגלקסיה החיצונית הקרובה ביותר עד שבשנת 1994, התגלתה במרחק של כ-88,000 שנות אור גלקסיית קשת האליפסואידית הננסית ובשנת 2003 התגלתה גלקסיה קרובה עוד יותר, הגלקסיה הננסית הכלב הגדול, במרחק של 25,000 שנות אור.
אף על פי שהוא גלקסיה לא-סדורה, ענן מגלן הגדול מלא בעצמים מעניינים, כולל ערפיליות מתפשטות (בעיקר ערפילית הטרנטולה 2070 NGC ואזור H II גדול), צבירים כדוריים ופתוחים, ערפיליות פלנטריות ועוד.
ב-23 בפברואר 1987 נצפתה סופרנובה בהירה בענן מגלן הגדול, שהייתה לסופרנובה הנצפית הבהירה ביותר מאז סופרנובה 1604 שנצפתה על ידי יוהאנס קפלר. אירוע זה, הקרוי בשם סופרנובה 1987A, הוא אחד האירועים החשובים בתחום האסטרופיזיקה בעשרות השנים האחרונות.
בענן מגלן הגדול נמצא כוכב וולף-ראייה R136a1 שהוא הכוכב המסיבי ביותר שנצפה ומסתו מוערכת ב-265 מסות שמש. הוא גם הכוכב בעל עוצמת ההארה הגבוהה ביותר, פי 8,700,000 מעוצמת ההארה של השמש.
הנדסת מערכות תקשורת
הנדסת מערכות תקשורת היא תחום בהנדסה הכולל עיסוק באופן העברת נתונים בין רכיבים בודדים (כגון תקשורת בין טלפון סלולרי לתחנת הבסיס של רשת התקשורת) וברמה של רשתות מערכות תקשורת גדולות כגון תכנון המערכות, ניהול המערכות, חקר ביצועים של רשתות, אופטימיזציה ועוד.
הכשרה
תואר הנדסת התקשורת נלמד במוסדות לימוד אקדמאים רבים כהתמחות של מקצועות הנדסיים אחרים, בעיקר הנדסת חשמל והנדסת מחשבים. כאמור, שטח עיסוק ומחקר זה תופס נתח מכובד מהמחקר ומהקורסים בלימודי תואר ראשון ותואר שני במחלקות אלו עד כדי כך שחלק מהמוסדות האקדמיים הקימו מחלקות נפרדות להנדסת מערכות תקשורת. כיום בישראל, קיימים ארבעה מוסדות אקדמיים בהם מוענק תואר בהנדסת מערכות תקשורת - אוניברסיטת בן-גוריון שהייתה הראשונה בישראל להציע תואר מסוג זה (החל משנת 1996), מכון לב בירושלים, המכון הטכנולוגי חולון והמכללה האקדמית להנדסה ע"ש סמי שמעון.
באוניברסיטת בן-גוריון קיימת מחלקה נפרדת להנדסת מערכות תקשורת הפועלת כמחלקה עצמאית בפקולטה להנדסה, מנהלת מחקר ייחודי בתחום ומציעה גם תואר שני ולימודי דוקטורט.
תקופת הלימודים, כמו ברוב מקצועות ההנדסה, אורכת 4 שנים. התואר כולל לימודי קורסים בפיזיקה, מתמטיקה, הנדסת חשמל, מדעי המחשב, הנדסת מערכת, ניהול פרויקטים, סימולציות ונושאים ממוקדים בתורת התקשורת. מהנדס מערכות תקשורת רוכש השכלה בסיסית בתחום רשתות הנתונים (מודל ה-OSI, רשתות IP, תקשורת מולטימדיה ועוד) וכן בתחום התקשורת האלחוטית (תקשורת סלולרית, תקשורת לווינית וכו'). התואר מלווה בקורסים תאורטיים ומעבדות מעשיות בתכנות מעבדי רשת, ניתוח תעבורה, תכן רשתות, ותכנות מערכות תקשורת. ההתמקצעות בתורת התקשורת מחייבת ידע מעמיק בתחומים ממוקדים להם יש תרומה למחקר ולהיבט היישומי של הנדסת מערכות התקשורת, על כן בתוכנית הלימודים נכללים קורסים ייחודיים כגון - תורת הגרפים, תורת התורים, תורת המידע (Information Theroy), וחקר רשתות. בשנת הלימודים האחרונה בוחר הסטודנט להתמחות באחד מהמסלולים המוצעים ומפתח פרויקט בתחום ההתמחות שלו.
תואר שני בתחום יכול לכלול מחקר או תרגול בקורסים או שילוב של שניהם. תואר דוקטור טומן בחובו מרכיב מחקרי משמעותי והוא נתפס תדיר כנקודת הכניסה אל האקדמיה. באוניברסיטת בן-גוריון, לעיתים התואר השני משלב קורסים נוספים מהמחלקה להנדסת חשמל ומחשבים או מהיחידה להנדסת אלקטרואופטיקה.
ג'וזף אלטין
ג'וזף אלטין (באנגלית: Josef Altin, שם מקורי: יוסוף אלטין, בטורקית: Yusuf Altın; נולד ב-12 בפברואר 1983) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אנגלי. אלטין גילם את פייפאר בסדרת הפנטזיה "משחקי הכס" של HBO. תפקידים בולטים נוספים שלו היו בדמות אקרם בסרט "סימנים של כבוד", ובסדרות "The Bill", "פיפ שואו" ו"חדר מיון". הוא כיכב במחזה המצליח "The Empire" מאת די סי מור בתיאטרון רויאל קורט בלונדון. בסדרת הטלוויזיה הקומית "הוא והיא" גילם את דמותו של דארן.
ביוגרפיה
אלטין נולד בלונדון למשפחה טורקית. הופעת הבכורה שלו בטלוויזיה הייתה בדמות גארי בסדרת הדרמה "Psychos". ב-2004 שיחק לראשונה בסדרה בריטית בולטת בה הופיע בתפקיד מלצר. במשך השנים הופיע אלטין בסדרה "The Bill" פעמים אחדות בתפקידים שונים. אחרי הופעתו בסדרה הפך לשחקן מבוקש ולוהק לתפקידים רבים בסדרות טלוויזיה ובסרטי קולנוע.
ב-2007 הופיע אלטין בשני סרטים, האחד "בוי A" בדמות בריון, והשני בסרט "סימנים של כבוד" בדמות אקרם.