cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
סטנלי קאבל
פילוסופיה
הדיסרטציה של קאבל, שנכתבה בשלהי שנות ה-50 צברה קהל רב במשך השנים ולאחר מכן נערכה מחדש והתפרסה ב-1979 תחת הכותרת The Claim of Reason: Wittgenstein, Skepticism, Morality, and Tragedy (טענת התבונה: ויטגנשטיין, ספקנות, מוסר וטרגדיה).
קאבל ביסס את מעמדו כהוגה מקורי באסופת המאמרים שפרסם בשנת 1969 Must We Mean What We Say? (האם אנו חייבים להתכוון למה שאנו אומרים?). במאמרים אלו קאבל התייחס לנושאים כגון שימוש בשפה, מטאפורה, ספקנות, טרגדיה ופרשנות ספרותית. תמה עיקרית שעולה במאמרים אלו הוא הניסיון לחשוב על השימוש בשפה בהקשר יומיומי, תוך התייחסות לגישה האנאליטית שכונתה "פילוסופיה של שפה יומיומית" (Ordinary Language Philosophy) אותה העריך אך גם ביקר. אחד המאמרים באסופה, "Music Discomposed" עסק בשאלה "כיצד אפשר לחשוף רמאות באמנות?". השאלה מנוסחת בעזרת עולם המונחים של מלחינים כגון קייג' ושטוקהאוזן, וכנראה שמקורה גם באי הוודאות של קאבל עצמו כמוזיקאי צעיר בברקלי. במאמר זה קאבל טען כי: "'אין מאפיין אחד, או מערך סופי של מאפיינים, שאפשר לתאר במדריכים טכניים, ואין מבחנים מוגדרים שלפיהם אפשר לזהות ולחשוף את התרמית [שביצירה]. אנו יודעים מניסיון שתרמיות והונאות אחרות, כמו זיופים, מסתיימות בתגליות דרמטיות – המתחזה נחשף בנשף, והזייפן נתפס כשהוא עומד מעל המכבש, או חותם בשמו של אדם אחר, ואולי הוא מתוודה. אך אין אפשרות להוכיח שיצירה המתקבלת על-ידי הציבור היא למעשה תרמית; ייתכן שאף האמן עצמו אינו מודע לכך.'"בשנת 1971 יצא ספרו The World Viewed: Reflections on the Ontology of Film (העולם הנשקף: הרהורים על האונטולוגיה של הקולנוע). בחיבור זה קאבל דן באונטולוגיה דרך קולנוע, וחוקר את הכוכבים, הבמאים והסרטים ההוליוודים הגדולים, אך דן גם בבמאים אירופיים גדולים כגון גודאר, ברגמן. הספר מתכתב בין היתר עם הגותו של היידגר ומושגיו: "עולם" ו"היות-בנמצא" (Dasein) ביחס לקולנוע.בספרו משנת 1981 Pursuits of Happiness: The Hollywood Comedy of Remarriage (מרדפים של אושר: קומדיית הנישואין מחדש ההוליוודית) קאבל מתאר את מסקנותיו מניתוח שבע קומדיות מטורפות הוליוודיות בולטות: ליידי איב, זה קרה לילה אחד, צער גידול חיות, סיפור פילדלפיה, נערתו ששת, צלע האדם והאמת האיומה. קאבל טוען שסרטים אלה, אשר יצאו בין השנים 1934–1949, נכו למעשה סוגה חדשה: הן התחילו כמלודרמות, עם זוג נשוי על סף פרידה, והסתיימו כמו גרסת ה"מראה המעוותת" של קומדיות רומנטיות קלאסיות, כשהזוג מתאהב מחדש. קאבל כופף קומדיות אלו תחת הקטגוריה של תת-הז'אנר שהוא מכנה "קומדיית הנישואים מחדש". בניגוד לקומדיות הקלאסיות, הזוג לא עזב את חיי השגרה של המשפחה לטובת חיים יוצאי דופן עם מאהבים, ולחלופין, הנאהבים מגלים מחדש את הביתי, היומיומי, רואים אותו באור אחר, כי הם לא מתאהבים בפעם הראשונה, אלא בפעם המאה. הם שבים למוכר ונהנים מזה כי לאחר חוויית הספק, הנאהב הישן חוזר להיות שגרתי, אך בה בעת, איכשהו, נעשה יוצא דופן - או כפי שקאבל יקרא לזאת בהמשך בעקבות פרויד "אלביתי". קאבל מוצא בסרטים אלו משמעות פילוסופית, מוסרית ופוליטית רבה. קאבל טוען כי קומדיות אלה מראות כי "השגת האושר אינה דורשת את [...] סיפוק צרכינו [...] אלא את בחינת השינוי של צרכים אלה." לדברי קאבל, סרטים אלו מפנים את תשומת הלב לעובדה שבתוך מערכת יחסים, אושר דורש "להתבגר" יחד עם בן או בת הזוג. ספרו משנת Contesting Tears: The Melodrama of the Unknown Woman 1996 (להתנגד לדמעות: המלודרמה של האישה האלמונית) מציג דיון פילוסופי בתמונת הראי לז'אנר קומדית הנישואין מחדש.
השפעה
כתב העת האקדמי, Conversations: The Journal of Cavellian Studies (שיחות: כתב עת ללימודים קאבליאנים) עוסק בעבודתו הפילוסופית של קאבל. הוא נערך על ידי סרג'יו דיאס ברנקו ואמיר קהאן ויוצא לאור על ידי אוניברסיטת אוטווה.
מחשבותיו הפילוסופיות של קאבל אודות הקולנוע השפיעו רבות על חוקרי קולנוע ויוצרי קולנוע רבים, בייחוד בצרפת, ביניהם: האחים דארדן, ז'אק אודיאר וארנו דפלשן וטרנס מאליק, כאשר השפעתו הפילוסופית של קאבל על עולם הקולנוע ועל הפילוסופיה של הקולנוע מושוות פעמים רבות לחקירותיו של ז'יל דלז.
בין תלמידיו נמנה הפילוסוף הישראלי אלי פרידלנדר.
ביבליוגרפיה
ISBN  1  978-0-674-73906-2
ג'ון מייג'ור
סר ג'ון מייג'ור (באנגלית: Sir John Major; נולד ב-29 במרץ 1943) הוא פוליטיקאי ומדינאי בריטי אשר כיהן כראש ממשלת בריטניה בין השנים 1990–1997. קודם לכן, כיהן כשר האוצר ושר החוץ בממשלתה של מרגרט תאצ'ר.
תחילת חייו
ג'ון מייג'ור נולד ב-1943 ברובע סאטון של העיר לונדון. אביו, תום מייג'ור בול, היה שחקן נודד. בשנת 1955, בעקבות פשיטת רגל של אביו, עברה המשפחה לבריקסטון. מגיל צעיר התעניין בפוליטיקה, ונהג לנאום בשוק בריקסטון לעוברי אורח בשוק. בגיל 16 עזב מייג'ור את בית הספר, עם תעודת בגרות חלקית. בשנת 1959 החל לעבוד כפקיד בחברת ביטוח, ולסייע לאביו בעסקיו. בשנת 1963 החל לעבוד ברשות החשמל של לונדון, ואף לקח קורסים בהתכתבות בבנקאות. בשנת 1965 התקבל לעבודה בבנק סטנדרד צ'רטרד. בשנת 1967 נשלח מייג'ור לניגריה לעבוד מטעם הבנק, ונפגע בתאונת דרכים קשה.
ב-3 באוקטובר 1970 נשא לאישה את נורמה ג'ונסון, ולהם בן בשם ג'יימס ובת בשם אליזבת.
קריירה פוליטית
בגיל 21 הציב מייג'ור את מועמדותו למועצת רובע לבמת', ובבחירות לאחר מכן, בגיל 24, נבחר למועצה, בה שימש סגן יו"ר ועדת הדיור. בבחירות שבשנת 1971 איבד את מושבו במועצה.
בבחירות 1974 הציג מייג'ור את מועמדותו מטעם המפלגה השמרנית לפרלמנט מטעם מחוז צפון סנט פנקריאס אולם לא נבחר, מאחר שרובע זה ידוע כרובע המזוהה עם מפלגת הלייבור. במאי 1976 החליטה המפלגה כי ייצג אותה כמועמד במחוז הנטינגדונשייר – מחוז בו הובטחה זכייתו בשל מספר התומכים הרב במפלגה, והוא נבחר כחבר בית הנבחרים בשנת 1979 ושוב בשנים 1983, 1987, 1992 ו-1997 (מאז 1983 מטעם מחוז הנטינגדון). בשנת 2001 החליט שלא לרוץ לבחירות מטעם המחוז פעם נוספת.
בשנת 1981 היה מזכיר המפלגה בפרלמנט, ובשנת 1983 הפך למצליף המפלגתי. בשנת 1985 מונה כתת-שר הפנים (Under-Secretary of State) הממונה על הביטוח הלאומי. בשנת 1986 מונה לשר הפנים, ב-1987 כמזכיר ראשי של האוצר, וב-31 ביולי 1989 מונה לשר החוץ בהחליפו את ג'פרי האו. בתפקיד שר החוץ כיהן שלושה חודשים בלבד, ובעקבות התפטרותו של נייג'ל לואסון מונה לתפקיד שר האוצר.
בעקבות התמודדות על ראשות המפלגה בין מייקל הייזלטין ומרגרט תאצ'ר פרשה תאצ'ר לאחר שלא זכתה לרוב מוחלט בסיבוב הראשון ומייג'ור הצטרף כמועמד. מייג'ור לא זכה לרוב מוחלט בסיבוב השני של ההצבעה, אך קיבל 185 מתוך 372 הקולות. שני המועמדים האחרים הסירו מועמדותם לאחר היוודע התוצאות, וב-27 בנובמבר 1990 הוכרז מייג'ור כמנהיג המפלגה השמרנית. למחרת, ב-28 בנובמבר 1990 זומן לארמון בקינגהאם וקיבל מן המלכה אליזבת השנייה את מינויו כראש הממשלה.
תקופת כהונתו כראש ממשלה
בתקופת כהונתו הראשונה של מייג'ור אירעה מלחמת המפרץ. המיתון שבא בעקבותיה הביא לירידה בפופולריות שלו והוא היה צפוי להפסיד בבחירות 1992. מייג'ור החל "לחרוש את המדינה" ולעבור מעיר לעיר כשהוא נואם באסיפות רבות, ואף ברחובות, ובעקבות זאת עלתה הפופולריות שלו והוא גבר על ניל קינוק בבחירות וזכה בכהונה שנייה, אולם ברוב מועט שהקשה עליו להעביר החלטות בפרלמנט. למרות יציאתה של בריטניה ממנגנון שערי החליפין ביום רביעי השחור (16 בספטמבר 1992) לא פיטר מייג'ור את שר האוצר שלו במשך מספר חודשים, ובשל כך קיבל תדמית ציבורית של הססן.
הירידה בפופולריות שלו ושל המפלגה השמרנית הביאה למאבקים פנימיים במפלגה, ואף להצבעה של חברי המפלגה נגד הממשלה במסגרת ההצבעה לאשרור חוזה מאסטריכט. לאחר כישלונו בהצבעה, הכריז מייג'ור על הצבעה נוספת יום למחרת (ב-23 ביולי 1993) תוך שהוא קובע שהצבעה זו תהא הצבעת אמון בממשלה, והצליח בכך להכריח את חברי מפלגתו להצביע בעד האשרור, אולם מאבק זה החליש עוד יותר את תדמיתו הציבורית.
בשנת 1995 התפטר מייג'ור ממנהיגות המפלגה וקרא לערוך בחירות חדשות, בהן זכה מול המועמד ג'ון רדווד ברוב של 218 קולות לעומת 89, אולם בחירתו מחדש לא שיפרה את תדמיתו הציבורית, ובבחירות 1997 איבדה מפלגתו את הרוב בפרלמנט.
משא ומתן מול ה-IRA
מייג'ור ניהל מספר שיחות בלתי רשמיות עם ה-IRA בתחילת כהונתו, אף שאלה הוכחשו מאוחר יותר בנאום שנשא בפרלמנט הבריטי. מייג'ור סירב לחתום על הטיוטה הראשונה של "הבנות מיטשל", ובעקבות סירובו הסתיימה הפסקת האש בין ה-IRA לבריטניה (שהחלה ב-1994 ונמשכה שנה). בעקבות החלטתו של נשיא ארצות הברית ביל קלינטון לארח את איש ה-IRA גרי אדמס בבית הלבן בארוחה חגיגית לכבוד יום פטריק הקדוש, סירב מייג'ור לענות לשיחות טלפון של נשיא ארצות הברית במשך מספר ימים.
ההפסד בשנת 1997
בבחירות הכלליות ב-1 במאי 1997 ספגה המפלגה השמרנית את התבוסה הגדולה ביותר שלה מאז חוק הרפורמה הגדולה של שנת 1832. בשל הפופולריות הנמוכה של מייג'ור תבוסתו הייתה צפויה, אולם איש לא צפה את עומקה. בפרלמנט הנבחר קיבלה מפלגת הלייבור 418 מושבים, והשמרנים רק 165 מושבים. ג'ון מייג'ור עצמו נבחר במחוז הבחירה שלו ברוב של שמונה עשר אלף קולות, אולם ניצחונו במחוז בחירה זה היה מובטח. לעומתו, 179 חברי פרלמנט שמרנים שכיהנו בפרלמנט הקודם איבדו את מקומם. ב-2 במאי 1997 השיב ג'ון מייג'ר את חותמו הרשמי של ראש הממשלה למלכה אליזבת השנייה, ונשא את נאום התבוסה שלו. מייג'ור נשאר בתפקיד ראש האופוזיציה עד בחירתו של ויליאם הייג ביוני 1997.
שנת 1997 ואילך
לאחר הפסדו שמר מייג'ור על פרופיל נמוך ונמנע מלהתערב בפוליטיקה (בניגוד לקודמתו - מרגרט תאצ'ר). הופעותיו הפומביות היחידות היו בתוקף תפקידו כראש מועדון הקריקט של סארי.
בעקבות מותה של הנסיכה דיאנה בשנת 1997 מונה מייג'ור כאפוטרופוס מיוחד של הנסיך ויליאם והנסיך הארי.
בספטמבר 2002 פרצה לתקשורת התגלית כי בטרם מונה לשר, היה למייג'ור רומן מחוץ לנישואים עם חברת פרלמנט אחרת - אדווינה קארי, וטענו נגדו שהנאומים שלו בדבר חזרה לערכי המוסר בהיותו ראש ממשלה היו צביעות לשמה.
לקראת משאל העם על חברות הממלכה המאוחדת באיחוד האירופי (2016) תמך מייג'ור במחנה ההישארות וקרא להצביע בעדה. על מעשה זה ספג ביקורת ממחנה היציאה ובעיקר ממנהיג המחנה, נייג'ל פרג'.
תוארי כבוד
בשנת 1999 קיבל מייג'ור את תואר מגן הכבוד בשל עבודתו בניסיון להשיג הסכם שלום בצפון אירלנד.
בשנת 2005 קיבל תואר אבירות מהמלכה.
לוביץ' (עיר)
לוביץ (בפולנית: Łowicz) היא עיר בפרובינציית לודז' שבפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב
לוביץ' נזכרת מהמאה ה-12, ובמאה ה-13 הוענקו לה זכויות עיר. במהלך המאות ה-15 וה-16 שגשגה העיירה, אך באמצע המאה ה-17 נבלמה התפתחותה כתוצאה מההרס של פלישת האימפריה השוודית.
בשנת 1793 נכללה העיירה בתחום פרוסיה, ובשנת 1815 נכללה בתחום פולין הקונגרסאית.
יהודי לוביץ'
קהילה יהודית התקיימה בלוביץ' מהמאה ה-15, ובשנת 1516 גורשו היהודים מהעיירה בהוראת הארכיבישוף המקומי. בתחילת המאה ה-18 התחדשה הקהילה היהודית בעיירה, אך בשנת 1724 נאסרו מגורי יהודי בה. בתקופה הפרוסית בוטל איסור זה, אך בשנת 1828 נצטוו יהודי העיירה לעבור להתגורר ברובע מסוים בה, לאחר פניית הפולנים המקומיים לשלטונות. בשנת 1862 בוטלו הגבלות המגורים ליהודי העיירה.
במהלך מלחמת העולם הראשונה נפגעה העיירה כתוצאה מהפגזות ומדליקות שפרצו בה, ומצבם הכלכלי של יהודיה הוחמר. בשנת 1919 ערכו חיילי הצבא הכחול ביזה בחנויות היהודים בעיירה, והתעללו ביהודים חרדים באופן פומבי.
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-4,500 יהודים, כרבע מתושביה, והתקיימה בה פעילות ציבורית יהודית. בשנות השלושים של המאה ה-20 גברו והלכו ההתנכלויות האנטישמיות בעיירה, תוך יידויי אבנים תכופים לעבר בית הכנסת המקומי ובתי היהודים בעיירה.
בשואה
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נמלטו מהעיירה יהודים רבים לוורשה, ובמקביל הגיעו אליה פליטים יהודים מאזור לודז', עד שמספר היהודים בעיירה הגיע לכ-8,200 איש.
ב-13 בספטמבר 1939 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו החלו מיד במעשי שוד של יהודיה, תוך חטיפתם לעבודות כפייה. בחורף 1940 רוכזו יהודי העיירה בגטו מוקף חומה וגדר תיל שהוקם בה, בו מתו יהודים רבים ממגפת טיפוס הבהרות. באביב 1940 נסגרו שערי הגטו, והוא חולק לשני חלקים. יהודי הגטו הועסקו בעבודות כפייה שונות, חלקן במחנות עבודה, בתיווך היודנרט שמונה בו, שבראשו הועמד ברוך שפירא.
במרץ 1941 הועברו כל יושבי הגטו שבעיירה לגטו ורשה. לאחר מכן פורק בית הכנסת השרוף שבעיירה בידי פולנים מקומיים. בשנת 1941 התקיים בפרבר של העיירה מחנה עבודה, בו הועסקו כ-300 עד 360 יהודים מגטו ורשה. במחנה זה הורעבו היהודים, וחוו מעשי התעללות מצד שומריהם האוקראינים, תוך שרפה בחיים של יהודים.
לאחר השואה שבו לעיירה 37 יהודים, אך בשל יחס עוין מצד שכניהם הפולנים, שהתבטא בירי על בתיהם, עזבו אותה כולם במהרה. בית העלמין היהודי בעיירה חולל ונהרס בזמן המלחמה, ומצבותיו שימשו לריצוף רחובות העיירה.
ניאון ניאון
ניאון ניאון (באנגלית: Neon Neon) הוא פרויקט מוזיקלי המהווה שיתוף פעולה בין צמד המפיקים בריאן צ'ארלס הולון (ידוע בכינוי "בום פיפ") וגריף ריס, מייסדה של להקת הרוק הוולשית סופר פרי אנימלס.
השניים החלו לעבוד על הפרויקט באוקטובר 2006 תחת השם "Moniker Delorean" ובמרץ 2008 הם הוציאו אלבום אולפן בשם "Stainless Style" שזכה לביקורות טובות והיה מועמד באותה השנה לפרס מרקיורי הבריטי.
ריס, הזמר המוביל של ההרכב, התייחס לעתיד הפרויקט בריאיון לרשת BBC ואמר כי מדובר היה בפרויקט חד פעמי, וכי לא מתוכננים אלבומים נוספים לניאון ניאון. הוא לא פסל שיתוף פעולה נוסף עם הולון, אך ציין שאם ייעשה כזה הוא יהיה בעל אופי שונה ותחת שם אחר. ניאון ניאון ערכו רמיקס לשיר של להקת אואזיס "To Be Where There's Life" עבור סינגל של הלהקה. הרמיקס מופיע אך ורק על גרסאות התקליט של הסינגל.
ח'נית'
ח'נית' (ערבית: خنيث, הגייה חלופית: "ח'ניס"; בתרגום לעברית: נשי, חסר כוח גברא, עדין) הוא כינוי במדינת עומאן לבני המגדר השלישי – מגדר אשר אינו מוגדר באופן דיכוטומי כגבר או אישה, אלא מהווה מעין הכלאה או פשרה בין שני המינים.
מבחינה ביולוגית, הח'נית' הם בדרך כלל זכרים, ולהם אברי מין זכריים, ולכך אין הם מתכחשים. הח'נית' מתפרנסים משני עיסוקים מרכזיים: זנות גברית (קיום יחסי מין עם גברים, שבהם הם יהיו תמיד הפאסיביים) וניהול משק בית. חלקם גם עוסקים בגישור בבעיות בין זוגות נשואים.
בעיר א-סוחאר (منطقة الباطنة-Suhar) בעומאן מהווים הח'נית' כשני אחוזים מאוכלוסיית הגברים הבוגרים. חרף היותם גברים ולמרות שהם נושאים שמות גבריים, הם רואים עצמם כנשים. בתוקף תפקידם כמגדר השלישי הם יצרו מערכת חוקים אשר אינה יכולה לחול על גבר או על אישה. הם לובשים טוניקה גברית המגיעה עד לקצה הקרסול, אך צמודה באזור המותניים וצבועה בצבע ורוד. נאסר עליהם להתלבש בבגדי נשים, מי שנתפס לבוש בבגדי נשים עלול להיענש במאסר ובמלקות. במציאות שבהּ לגברים יש שיער קצר המסורק אחורה, ולנשים שיער ארוך המובא לקדמת הפנים, לח'נית' יש תספורת קארה המסורקת באלכסון הצידה. הם יכולים לדבר עם נשים ברחוב מבלי לסכן את שמה הטוב של האישה, בחתונות הם יושבים עם הנשים והם גם יכולים לראות פנים של אישה ללא הניקאב (כיסוי הראש שמשאיר רק עיניים גלויות). הם שמים בושם רב ואיפור והליכתם קצת מתנדנדת, כדי לנסות למשוך כמה שיותר תשומת לב. קולם הגבוה והבעות פניהם הנשיות נראות כאילו הם מנסים לחקות את ההתנהגות הנשית.
בטווח המגדרי שבין גבר לאישה, הח'נית' קרובים יותר לאישה מאשר לגבר, אך דבר זה נתון לבחירתם. לח'נית' מספר אפשרויות. אם הם בוחרים להחליט כי הם רוצים לחיות כגבר, עליהם להתחתן עם אישה ולהוכיח שהם יכולים לתפקד כגבר הטרוסקסואלי בקיום יחסי מין עם הכלה. יש נשים שמעדיפות להתחתן עם מישהו שהיה ח'נית' בעברו, כיוון שהוא לוקח על עצמו את התפקיד המגדרי של האישה בבית. ח'נית' שאינם מתחתנים ונשארים ח'נית', מפסיקים עם זנות הגברים והיחסים ההומוסקסואליים ככל שהם מזדקנים. אז הם עוברים לקטגוריה של גברים זקנים, מה שיוצר סתירה, כי בהיותם ח'נית' הם רואים עצמם כנשים. ישנם ח'נית'ים הלוקחים על עצמם את תפקידו המגדרי של הגבר ואז שוב של האישה. מעבר זה מדגים גם את קבלת הח'נית' בתור מגדר שלישי במדינה ומלמד על חשיבות הח'נית' כגורם מתווך בין המינים, הממלא את הרווח שנוצר עקב ההבדל ביניהם.
דוגמה נוספת למילוי הטווח ניתן למצוא בשני העיסוקים המרכזיים של הח'נית' (זנות גברית וניהול משק בית בתשלום) האסורים גם על נשים וגם על גברים בעומאן. בעומאן, אישה אחראית על ניהול משק הבית אבל היא אינה יכולה לעסוק בכך בתשלום. לכן, למרות היותה של עומאן חברה מוסלמית אדוקה, ישנה הבנה בצורך בקיום של הח'נית' על אף סטייתם מהנורמה המוסלמית המקובלת.
בעומאן, חברה מוסלמית אדוקה שבה על הנערות להישאר בתולות עד נישואיהן, הנערים באים לעיתים במגע מיני זה עם זה עקב חוסר היכולת לקיים יחסי מין עם נשים. הסברה הרווחת היא שמי שנהנה להיות הפאסיבי, כנראה יבחר להיות כזה גם בחייו הבוגרים ויהיה חלק מתרבות הח'נית'.
בעולם המערבי אין המגדר השלישי נתפס כתופעה נורמטיבית, אך תופעות של המגדר השלישי ניתן למצוא ברחבי העולם: בהודו ניתן למצוא את ההיג'רה, בחוף השנהב את הוובי, בניקרגואה את הקוחון ועוד.
תרבות הח'נית' נחקרה על ידי אוני ויקן (Wikan), פרופסורית לאנתרופולוגיה מאוניברסיטת אוסלו, שבשנת 1982 פרסמה ספר על הנשים בעומאן.
טיסה 175 של יונייטד איירליינס
טיסה 175 של יונייטד איירליינס הייתה טיסה שיצאה מנמל התעופה הבינלאומי לוגן בבוסטון, מסצ'וסטס, לכיוון נמל התעופה הבינלאומי בלוס אנג'לס בבוקר ה-11 בספטמבר 2001. במהלך הטיסה, המטוס נחטף על ידי חמישה טרוריסטים איסלאמיים החברים באל-קאעידה שהשתלטו על תא הטייס והתנגשו במגדל הדרומי של מרכז הסחר העולמי בניו יורק כחלק מפיגועי 11 בספטמבר.
חטיפת טיסה 175 הייתה מתואמת עם חטיפתה של טיסה 11 של אמריקן איירליינס, אשר פגעה בחלקו העליון של המגדל הצפוני שבע עשרה דקות קודם לכן. עם פגיעתה של טיסה 175 הבין העולם כי התנגשות שני המטוסים במרכז הסחר העולמי הייתה פגיעה מכוונת. הפגיעה והאש גרמו למגדל הדרומי להתמוטט 56 דקות מאוחר יותר, וכתוצאה מכך נפגעו מאות אנשים נוספים. במהלך העבודות באתר מרכז הסחר העולמי שנחרב זיהו פועלים שרידים של קורבנות טיסה 175, אך חלקי גופות רבים לא היו ניתנים לזיהוי.
רקע
בראש צוות החוטפים של טיסה 175 עמד מרואן אל-שייחי, יליד איחוד האמירויות הערביות. לא-שחי היה רישיון טיס מסחרי שקיבל כחוק כשהתאמן בדרום פלורידה, יחד עם חוטף טיסה 11 ואחראי המזימה, מוחמד עטא. החוטפים הנוספים היו פאיז באניחמאד, אף הוא מאיחוד הנסיכויות הערביות, והסעודים חמזה אל-גמדי, אחמד אל-גמדי ומוהנד אל-שהרי. ב-13 באוגוסט 2001 רכש מרואן א-שחי שני אולרים באורך עשרה סנטימטרים בחנות ספורט בבוינטון ביץ' שבפלורידה, בעת שבאניחמאד רכש סכין קפיצית בחנות וולמארט וחמזה אל-גמדי רכש אולר מסוג לדרמן.
הטיסה
המטוס בטיסה 175 של יונייטד איירליינס היה מטוס בואינג 767-222/ER, מספר רישוי N612UA, עם קיבולת של 168 נוסעים. ביום 11 בספטמבר 2001 הטיסה כללה רק 56 נוסעים ו-9 אנשי צוות, אשר ייצג 33 אחוזים קיבולת - קטן משמעותית מממוצע של 49 אחוזים בשלושת החודשים שקדמו ליום זה. תשעת אנשי הצוות כללו את הטייס ויקטור סרצ'יני, הקצין הראשון מייקל הורוקס, ואת הדיילים רוברט פנגמן, איימי ג'רט, איימי קינג, קת'רין לבורי, אלפרד מרצ'נד, מייקל טארו ואלישיה טיטוס.
העלייה למטוס
עם יציאתו ממלון "דייז", מונית הסיעה את חמזה אל-גמדי ואחמד אל-גמדי לשדה התעופה הבינלאומי לוגן. השניים הגיעו לדלפקי הטיסה בשעה 06:20 (שעון החוף המזרחי). אחמד אל-גמדי נכח אף הוא וביצע צ'ק-אין לשני תיקים. השניים הראשונים ביקשו לרכוש כרטיסים על אף שכבר היו ברשותם כרטיסים מתאימים. הם גם התקשו להשיב לשאלות הביטחון הסטנדרטיות, כך שהסוכן בדלפק חזר על השאלות לאט מאוד עד שהשניים נתנו את התשובות הנכונות. החוטף הטייס מרואן א-שחי ביצע צ'ק-אין לתיק אחד בשעה 06:45, ואילו החוטפים האחרים באניחמאד ואל-שהרי ביצעו צ'ק-אין ב-06:53. באניחמאד הביא עמו שני תיקים. אף אחד מהחוטפים לא נבחר על ידי מערכת האבטחה הממוחשבת (מסוג CAPPS) לבצע בדיקות ביטחון נוספות.
א-שחי ושאר החוטפים עלו למטוס בין 07:23 ל-07:28. באניחמאד עלה ראשון וישב במחלקה הראשונה במושב 2A בעוד שמוהנד אל-שחרי ישב במושב B2. בשעה 07:27 עלו א-שחי ואחמד אל-גמדי, והתיישבו במחלקת עסקים במושבים 6C ו-9D בהתאמה. דקה מאוחר יותר, עלה חמזה אל-גמדי והתיישב במושב 9C.
החטיפה
תחילת החטיפה של טיסה 175 ארעה בין השעות 08:42 עד 08:46. בשעה 08:47 השתנה האות של המטוס פעמיים בתוך דקה אחת, ולאחר מכן סטה המטוס ממסלולו המתוכנן. ואולם, פקחי הטיסה לא שמו לב לכך עד לשעה 08:51. שלא כמו טיסה 11, אשר סגר את משדר האותות שלו, נתוניה של טיסה 175 היו עדיין זמינים במרכז הבקרה של פקחי הטיסה. בנוסף, בשעה 08:51, טיסה 175 שינתה את רומה. במשך שלוש הדקות הבאות, ניסו הפקחים ליצור קשר עם המטוס חמש פעמים, אך לשווא. במקביל דאגו לפנות מטוסים מאזורה של טיסה 175.
בערך באותו זמן כמעט והתנגש המטוס עם מטוס אחר בטיסה 2315 של דלתא איירליינס. המטוסים חלפו זה ליד זה במרחק כ-60 מטרים בלבד, בזמן שהפקח דייב בוטיגליה הורה לטייס הדלתא לבצע מהלך התחמקות. בוטיגליה היה הראשון במרכז הבקרה להבין כי גם טיסה 175 נחטפה כאשר הורה לה לבצע פנייה, אך זו לא נענתה, ובמקום האיצה לכיוונה של טיסה 2315. הבקר הורה לטייס הדלתא: "בצע כל מהלך התחמקות הכרחי. יש לנו מטוס שאיננו יודעים מה הוא עושה. כל מהלך אפשרי". רגעים לפני התרסקותה של טיסה 175, היא מנעה התנגשות עם טיסה 7 של מידווסט אקספרס.
אחד הממונים במרכז הבקרה האווירי של ניו יורק יידע בשעה 08:55 את המנהל התפעולי של המרכז על חטיפתה של טיסה 175 ודויד בוטיגליה, אשר התחקה אחרי פעולותיה של טיסה 175, ציין, "ייתכן שיש לנו כאן מקרה חטיפה, שניים מהם". עד השעה 08:58 טס המטוס לכיוון העיר ניו יורק וירד בהדרגה מגובה של 8,690 מ' מעל ניו ג'רזי. מרגע זה, בערך בשעה 08:58, כאשר א-שחי השלים סיבוב לכיוון העיר ניו יורק, ועד לפגיעה במגדל, המטוס צלל והגביר מהירות באמצעות המנוע וכוח הכבידה, צנח מעל ל-7,300 מ' בתוך פרק זמן של 4 דקות ו-40 שניות, בשיעור ממוצע של 1,520 מ' לדקה. הפקח בוטיגליה דיווח כי הוא עמיתיו ספרו לאחור את הירידה בגובה המטוס וכי "הם ירדו, ממש לקראת הסוף, במהירות של 3,050 מ' לדקה. דבר כזה טרם נשמע במטוס מסחרי".
טלפונים
הדייל רוברט פנגמן, כמו גם שני נוסעים (פיטר הנסון ובריאן דייוויד סוויני) ביצעו שיחות טלפון באמצעות הטלפונים המובנים בחלק האחורי של המטוס.
פנגמן התקשר למשרדי יונייטד איירליינס בסן פרנסיסקו בשעה 08:52, ודיבר עם אחד העובדים במקום. פנגמן דיווח על החטיפה ואמר כי הוא סובר שהחוטפים שולטים בניווט המטוס. הוא הוסיף ששני הטייסים נהרגו וכי דיילת אחת נדקרה. לאחר דקה ו-15 שניות התנתקה השיחה.
בריאן דייוויד סוויני ניסה להתקשר לאשתו ג'ולי בשעה 08:58, אך לבסוף השאיר הודעה בה אמר כי מטוסו נחטף. מיד לאחר מכן הוא התקשר להורים שלו ודיבר עם אמו לואיס. סוויני סיפר לאמו על החטיפה, וציין כי חלק מהנוסעים שוקלים להסתער על תא הטייס במטרה להשתלט בחזרה על המטוס.
בשעה 08:52, פיטר הנסון התקשר לאביו וסיפר לו על דבר החטיפה. הנסון נמצא על המטוס יחד עם אשתו סו וילדתו בת השתיים וחצי, כריסטין. הנסון דיבר בקול שקט ואמר שהחוטפים השתלטו על תא הטייס, שדיילת אחת נדקרה ושככל הנראה מישהו נוסף נהרג בקדמת המטוס. הוא גם אמר כי המטוס טס בצורה לא יציבה. הנסון ביקש מאביו ליצור קשר עם יונייטד איירליינס אך אביו לא הצליח לבצע זאת והחליט במקום זה להתקשר למשטרה.
פיטר הנסון ביצע שיחת טלפון נוספת אל אביו בשעה 09:00 בא אמר:
הפגיעה
טיסה 175 התנגשה בעוצמה בחזית הדרומית של המגדל הדרומי של מרכז הסחר העולמי (מגדל 2) בשעה 9:03, במהירות של 877 קמ"ש. המטוס פגע במבנה בין קומה 77 לקומה 85 כשהוא נושא כ-37,850 ליטר דלק סילוני.
מחלה
ברפואה, מחלה היא מצב של הפרעה או פגיעה בגופו של יצור חי, הגורמת לתסמינים ולעיתים לתפקוד לקוי של הגוף. מחלה, בהגדרתה הביולוגית היא הפרה של תהליך ההומיאוסטזיס. במקרים רבים למחלה יש הן ביטוי פיזי-גופני והן ביטוי נפשי.
טיסה 175 של יונייטד איירליינס
הפגיעה
ההתנגשות תועדה בשידור חי במספר רב של ערוצי טלוויזיה וצילום חובבני, מנקודות תצפית וזוויות רבות, בעוד שכ-100 מצלמות שונות צילמו את המטוס לפני הפגיעה. ניתוח הצילומים הביע למסקנה שטייס המטוס ביצע, ברגעיו האחרונים, מעין פנייה שמאלה על מנת לפגוע בבניין. ברגע ההתנגשות, נמצא המטוס בשיפוע לצד שמאל. לפיכך, הנוסעים שישבו בצדו השמאלי של המטוס ככל הנראה היו יכולים לראות את המגדלים מתקרבים כשאחד מהם כבר בוער. רגע הפגיעה שודר פעמים רבות בחדשות הטלוויזיה ביום הפגיעה ובימים שלאחר מכן. בסופו של דבר החליטו חברות החדשות הגדולות להגביל את השימוש בצילומים אלו.
מחלה
מחלות יכולות להיגרם כתוצאה מגורם פנימי (ומכאן היא נקראת מחלה פנימית), כגון פגם גנטי או שינוי כרוני בגוף, או כתגובה לגורמים חיצוניים, כגון חיידקים, נגיפים, או טפילים אחרים. גורמים חיצוניים אינם בהכרח יצורים חיים; קרינה ותרכובות שונות (כגון עופרת, ציאניד ושלל רעלים אחרים) מהוות דוגמאות לכך, וכן טראומה גופנית העלולה לגרום לפגיעה שעלולה להתפתח למחלה, כגון זיהום. מחלות פנימיות מטופלות בעיקר במחלקות ייעודיות למחלות אלה הנקראות מחלקות פנימיות (internal ward).
חלוקה עיקרית נוספת של מחלות מבחינה בין מחלות גנטיות-תורשתיות ובין מחלות שנגרמו כתוצאה מגורמים סביבתיים. מטא-אנליזה שנערכה לאורך יותר משני עשורים ובחנה את הקשר בין השפעת הגנום האנושי על מחלות, קבעה כי ההשפעה הגנטית נמוכה למדי ומסתכמת ב-5% עד 10% בלבד ברוב המחלות.
טיסה 175 של יונייטד איירליינס
הפגיעה
אף אחד מ-56 הנוסעים (כולל חמשת החוטפים) ו-9 אנשי הצוות לא שרד את הפגיעה. כ-600 בני אדם נהרגו באופן מיידי או נלכדו בקומות שמעל לאזור הפגיעה. הרוב המוחלט של הלכודים נהרגו עם התמוטטות המגדל.
מחלה
במחלות אצל בני אדם מטפל רופא או כל בעל מקצוע מתחומי הרפואה השונים, ובמחלות של בעלי חיים מטפל וטרינר. גם צמחים עלולים לסבול ממחלות ואלו נחקרות בתחום הבוטניקה.
טיסה 175 של יונייטד איירליינס
תוצאות
חלק משרידי המטוס נמצאו בסביבה, בכללם כן הנחיתה שנמצא על גג בניין סמוך, מנוע שנמצא ברחוב סמוך וחלק מתא הנוסעים שנמצא על גג מבנה מספר 5 במרכז הסחר העולמי.
מחלה
מספר ענפים בביולוגיה וברפואה חוקרים את המחלות באדם:
מהלך ומשך המחלה
את המחלות ניתן למיין לפי מספר שיטות. אחת האינטואיטיביות שבהן היא מיון לפי משך המחלה:
את מצבי הביניים שבין מחלה חריפה למחלה ממושכת מגדירים כמחלות תת-חריפות או תת-ממושכות.
טיסה 175 של יונייטד איירליינס
תוצאות
במהלך העבודות במקום, זוהו מספר חלקי גופות של נוסעי טיסה 175.
מחלה
סוגי מחלות אצל האדם
מחלות פוגעות בגוף בצורות שונות. במקרים רבים פועלים כמה מנגנונים יחדיו לגרימת תסמיני המחלה. סוגים שונים של מחלות אף מטופלים באופנים שונים. נביא כמה דוגמאות:
מחלות תורשתיות
סיסטיק פיברוזיס ופנילקטונוריה הן מחלות תורשתיות; בכל תאי גופו של החולה קיים גן פגום בחומר התורשתי, הגורם לייצורו של חלבון פגום. החלבון גורם לפעולה משובשת של התאים, המביאה (בשתי מחלות אלו) להצטברות הרסנית של חומרים מזיקים בגוף וכתוצאה מכך להרס רקמות (בסיסטיק פיברוזיס - בעיקר בריאות, בפנילקטונוריה - במוח). כיום עומד מספר המחלות הגנטיות הידועות על כ-4,000; אולם סביר להניח שמחלות רבות שמקורן ואופן הופעתן טרם ידוע הן למעשה גנטיות.
טיפול: רוב המחלות הגנטיות הן חשוכות מרפא, כיוון שהפגם מצוי בכל תאי הגוף, דבר ההופך את תיקונו לכמעט בלתי-אפשרי. הקלה מסוימת ניתן להעניק באמצעות טיפול סימפטומלי (טיפול המתמקד בהקלת תסמיני המחלה, מבלי להילחם בגורם המחלה; חולי סיסטיק פיברוזיס, למשל, נוטלים תרופות הממיסות את הריר שהצטבר ומביאות להקלה בנשימה) או באמצעות הימנעות מגורמים מסוימים (מזונות, למשל) המחמירים את המחלה (חולי פנילקטונוריה, למשל, נמנעים ממאכל מזונות המכילים את חומצת האמינו פנילאלנין; זהו החומר שתאי הגוף אינם מסוגלים לפרק ואשר עקב כך מצטבר במוח). במחלות התורשתיות נכללות גם ההפרעות הגנטיות, מחלות הקשורות לגנים ולכרומוזומים, כגון ההפרעה סינדרום בארס, הקשורה לכרומוזום X.
טיסה 175 של יונייטד איירליינס
תוצאות
זמן קצר לאחר האירוע, שונה מספר הטיסה עבור טיסות עתידיות על אותו נתיב מ-175 ל-1525. לטענת החברה הדבר נעשה "מתוך כבוד לאלה שנהרגו בפיגוע". מועדי היציאה ומספרי הטיסה של הטיסות היוצאות מבוסטון ללוס אנג'לס של חברת התעופה יונייטד איירליינס שונו גם הם, וכיום אין טיסה בנתיב זה שיוצאת בשעה 8 בבוקר.
מחלה
סרטן
סרטן הוא למעשה שמן של כמה מחלות שונות; המשותף לכולן: חלוקה מהירה ובלתי-נשלטת של תאים בגוף. התרבות זאת נגרמת עקב שיבוש במנגנון הביוכימי המפקח על חלוקת התא. הגורמים לשיבוש זה מגוונים: לעיתים הוא נגרם על ידי מוטציות (ולפיכך מהווה הסרטן לעיתים מחלה תורשתית), לעיתים על ידי חומרים מזיקים החודרים לגוף (כגון אזבסט וניקוטין הקיים בסיגריות) ולעיתים על ידי טפילים, כגון נגיפים מסוימים.
טיפול: עדיין לא קיים טיפול הגורם לתאים סרטניים להפסיק להתחלק. הטיפולים הקיימים מתמקדים, אם כך, בהרס מוחלט של הרקמה הסרטנית (באמצעות קרינה או תרופות) או בהסרתה (באמצעות ניתוח).
מחלות זיהומיות
דיזנטריה ושפעת נגרמות על ידי טפילים: חיידק או פרוטיסט (אמבה) בדיזנטריה ונגיף בשפעת. הטפילים מתרבים בגוף ותוך כדי כך מפרישים רעלנים אשר משבשים בדרכים שונות את פעילותם התקינה של תאים סמוכים. בדיזנטריה הטפילים מתרבים בעיקר במעי; הנזק לתאים מתבטא בשיבושים בעיכול, בהפרשה מוגברת של מים מהתאים (הגורמת לשלשול) ובכאב. בשפעת מתרבים הנגיפים בריאות; שם הם גורמים גם כן להפרשה מוגברת של מים מהתאים, דבר המתבטא בשיעול ובקשיי נשימה. לאחר שהגוף מזהה את הטפילים הזרים הוא מנסה להילחם בהם באמצעות מערכת החיסון. "לחימה" זו גורמת לעייפות ולעליית חום הגוף. מסלול מחלה זה (טפילים המפיצים רעלנים) הוא מהנפוצים ביותר. האופן בו הטפיל מזיק לגוף וגורם לתסמיני המחלה נקרא פתוגניות.
גליום
תכונות
גליום היא מתכת כסופה הניתכת בטמפרטורה של 29.9°C, והיא אחת מחמש המתכות היציבות שניתכות מתחת או סמוך לטמפרטורת החדר (25°C), המתכות האחרות הן כספית, צסיום, פרנציום ורובידיום. תכונה יוצאת דופן נוספת שלו היא לחץ האדים הנמוך שלה גם בטמפרטורות גבוהות (בניגוד לכספית, שבטמפרטורת החדר מתנדפת). בדומה למים, גליום מגדיל את נפחו כאשר הוא מתמצק ולא מקטין אותו כמו מרבית החומרים האחרים (צפיפות גליום מוצק נמוכה מזו של גליום נוזלי ב־3.1 אחוז), לכן רצוי לא לשמור אותו בכלי זכוכית. הגליום הוא מתכת דיאמגנטית.
גליום הוא אחד מהיסודות שאת קיומם ניבא מנדלייב על סמך הטבלה המחזורית שיצר, מנדלייב גם חזה את רוב תכונותיו. גליום יכול לגרום להחלדה של מתכת כשהוא מפעפע וחודר לסריג שלה.
מחלה
מחלות זיהומיות
טיפול: רובן המוחלט של התרופות הקיימות כיום מיועדות ללחימה בטפילים. כמה מהתרופות החשובות ביותר ללחימה בחיידקים מיוצרות באופן טבעי על ידי מיקרואורגניזמים מסוימים; תרופות אלו קרויות אנטיביוטיקה. הלחימה בנגיפים קשה יותר, כיוון שהם נוהגים לפלוש אל תאי הגוף ולגדול בתוכם; קשה, לפיכך, לגרום לפגיעה בנגיף תוך הימנעות מפגיעה בתא המאחסן אותו. למרות זאת, קיימות תרופות אנטי-נגיפיות (אנטי-ויראליות) רבות, המתמקדות ברובן בפגיעה ביכולת הנגיף לפלוש אל התא או להתרבות. חיידקים ונגיפים רבים פיתחו במשך השנים עמידות בפני תרופות, דבר המצריך הרכבה תמידית של תרופות חדשות.
גליום
תכונות
בשיווי משקל בתנאים סטנדרטיים לגליום מבנה גבישי אורתורומבי (ראה איור) בפאזה המסומנת α. תא היחידה מכיל 8 אטומים, ולכל אטום שכן אחד קרוב ביותר בתא היחידה, הנמצא במרחק של 224 פיקומטר. ששת האטומים הנותרים בתא היחידה נמצאים במרחקים של 27, 30 ו-39 פיקומטר יותר מאשר השכן הקרוב הראשון, והם מחולקים לזוגות בעלי אותו המרחק. בנוסף לצורה זו לגליום מבנים גבישיים יציבים ומטא-סטביליים נוספים רבים, כדוגמת הפאזות המסומנות β,γ, δ ו-ε אשר יכולות להתקיים בלחצים אטמוספיריים.
מוליכים למחצה
היישום העיקרי של גליום הוא כחלק ממוליכים למחצה מורכבים, ובמיוחד גליום ארסניד (GaAs), גליום ניטריד (GaN) וסגסוגות מהמשפחה שלהם (כגון AlxGa1-xAs, InxGa1-xAs ו-AlxGa1-xN). גליום מרכיב גם במוליכים למחצה מורכבים נוספים כגון גליום פוספיד (GaP) וגליום אנטימוניד (GaSb).
מחלה
מחלות מטבוליות
רככת, אנמיה וצפדינה נגרמות מחוסר בחומרים מסוימים בגוף. ברככת מדובר בוויטמין D, אשר תורם לספיגת סידן בעצמות; בהיעדרו מתרככות העצמות ומתעקמות תחת משקל הגוף. בסוגים מסוימים של אנמיה החומר החסר הוא ברזל, המהווה מרכיב עיקרי בהמוגלובין, אשר נמצא בכדוריות הדם האדומות ונושא את החמצן בדם; בהיעדר ברזל לא מיוצר מספיק המוגלובין, ולפיכך - כדוריות אדומות; תאי הגוף לא מקבלים מספיק חמצן והחולה חש חולשה כללית. בצפדינה החומר החסר הוא ויטמין C, התורם לבניית החלבון המבני קולגן; חלבון זה מצוי ברוב רקמות החיבור בגוף: כלי דם, שרירים, שיניים, עצמות ועור; בהיעדרו נהרסות רקמות אלו ומתחילות לדמם ולהתנוון.
גליום
מוליכים למחצה
גליום ארסניד ותרכובותיו משמשים בעיקר למעגלים בתדרי מיקרוגל, מעגלי מיתוג מהיר, מעגלי תת-אדום והתקנים אלקטרואופטיים כגון לייזרים, LED, גלאים, ותאים סולריים ביעילות גבוהה. יישומים של גליום ניטריד הם נפוצים פחות והם כוללים נורות LED באורכי גל נמוכים (כחול וסביבתו) ולייזרי דיודה כחולים.
המוליך למחצה המורכב אינדיום גליום ארסניד (InGaAs) נחקר בשנים האחרונות במרץ עבור יישומים של טרנזיסטורי MOSFET, במיוחד בגלל ניידות אלקטרונים הגבוהה משמעותית מזו של סיליקון המאפשרת שיפור במהירות של התקנים ובביצועיהם. האתגר המשמעותי בחומרים אלה הוא פסיבציה חשמלית מתאימה של הממשק בין המוליך למחצה לבין המבודד, אשר יוצר מלכודות לנושאי מטען. אחד הכיוונים להתמודדות עם האתגר הוא שיקוע שכבות דקות של אלומינה בשיטת ALD אחרי ניקיון של פני השטח.
מחלה
מחלות מטבוליות
סוכרת ופנילקטונוריה נגרמות עקב הצטברות של תרכובות במקומות שונים בגוף ולעיתים אף בכולו. מחלות אלו נגרמות כתוצאה ממחסור באנזים או הורמון, ורובן תורשתיות. בפנילקטונוריה מדובר על חומצת האמינו פנילאלנין. חומצה זו מצטברת במקומות שונים בגוף ובעיקר במוח, עקב היעדר האנזים פנילאלנין הידרוקסילאז. בסוכרת מדובר על חד-הסוכר גלוקוז. במחלה זו מדובר על הורמון האינסולין, אם כי ברוב המקרים הוא נמצא בגוף של חולי סוכרת.
טיפול: מחלות מטבוליות של חסר באנזימים או הורמונים לא ניתן לרפא, מפני שכמעט לא ידועה כיום על דרך לגרום לגוף לייצר אנזימים או הורמונים. הטיפול מבוסס לרוב על ידי הימנעות מהחומרים אותם הגוף אינו מפרק, או על ידי החדרת האנזים או ההורמון אל הגוף בדרך מלאכותית.
גליום
מוליכים למחצה
גליום משמש גם כמאלח (מסמם) במספר מוליכים למחצה. בגרמניום למשל, משמש הגליום כאקספטור רדוד (תורם חור להולכה) בגובה של כ-11 מיליאלקטרון-וולט מעל פס הערכיות.
מחלה
מחלות אוטואימוניות
כרסת וטרשת נפוצה הן מחלות חיסון עצמי. במחלות אלו מזהה בטעות מערכת החיסון של הגוף תאים מסוימים בגוף עצמו כגורמים זרים, בהם יש להילחם. בכרסת מדובר בתאי המעי; מערכת החיסון תוקפת אותם וגורמת לבעיות חמורות בעיכול ולכאבי בטן. בטרשת נפוצה מדובר בתאי העצב - הנוירונים; מערכת החיסון תוקפת אותם וגורמת לשיבוש במערכת העצבים, וכתוצאה מכך לקשיים מוטוריים (תנועתיים) ולנכות.
טיפול: מחלות אוטואימוניות הן לרוב חשוכות מרפא, וגם הגורמים להן ברובם אינם ידועים. אסטרטגיית הטיפול דומה לזו שבמחלות הגנטיות. חולי טרשת נפוצה, למשל, עוברים טיפולים תרופתיים בעיקר על ידי אינטרפרון, אימונו-מודולטורים (לעיתים במצבים חריפים גם קורטיקוסטרואידים) העשויים להאט את התקדמות המחלה ולהפחית את תדירות ההתלקחויות (ההחמרות) כמו כן טיפולים פיזיותרפיים, המאטים את התנוונות השרירים ומשפרים את היכולת המוטורית.
גליום
שימושים אחרים
למרות שמוליכים למחצה היוו 98% מצריכת הגליום בארצות הברית בשנת 2007, לגליום יש מספר יישומים משניים גם בתחומים אחרים
מחלה
מחלות פנימיות (של איבר)
המחלה הפנימית מטופלת במחלקה הפנימית בבית החולים. ההפניה אליה נעשית בתהליך המכונה "טריאז'", כלומר מיון על ידי אדם בעל תפקיד ממיין המכוון את המטופל למחלקה המתאימה.
העברה
מאפיין נוסף לפיו ניתן למיין מחלות הוא יכולת ההעברה או ההדבקה שלהן - יכולתן להתפשט בין יצורים שונים. מחלות גנטיות או מחלות שנגרמות משינויים עצמיים-פנימיים בגוף כמעט לעולם אינן מידבקות; מחלות הנגרמות על ידי אורגניזם זר (או נגיף) מידבקות במרבית המקרים; הדבר תלוי בדרך-כלל במיקומו של מוקד המחלה. לדוגמה, זיהום נגיפי בדרכי הנשימה הוא בדרך כלל מידבק מאוד, שכן בתהליך הנשימה החולה פולט אוויר מזוהם בנגיפים, היכולים בקלות לחדור לגופם של אנשים אחרים.
מחלות מידבקות יכולות לעבור מיצור ליצור במגע ישיר או דרך גורם שלישי (יצור אחר או מדיום כלשהו). מחלת האיידס, למשל, עוברת רק במגע ישיר; מחלת המלריה מועברת דרך יתושים; מחלות רבות של מערכת העיכול עוברות דרך מזונות ומקורות מים.
רמת ההדבקה תלויה גם ביכולתו של הטפיל לשרוד מחוץ לגוף; נגיף ה-HIV, למשל, הגורם למחלת האיידס, לא מסוגל לשרוד מחוץ לגוף יותר מכרבע שעה; הסיכוי להדבקה, אם כן, שלא במגע ישיר, הוא מזערי.
גליום
היסטוריה
לקוק דה בואבודרן נתן ליסוד את שמו. מקור השם הוא במילה הלטינית גאליה, האזור בו חיו הגאלים, שחופף לצרפת, בלגיה ואזורים נוספים במערב אירופה. היו שטענו שהוא קרא ליסוד על שם עצמו: Le coq פירושו בצרפתית תרנגול, ובלטינית תרנגול זה gallus.
מחלה
מצב נכות כמחלה, גישה מודרנית להגדרת מושג המחלה
הגישה הרווחת בעולם המערבי נוטה לצרף לרשימת המחלות גם מצבי נכות מסוימים ולא רק "תהליכי פגיעה בגופו של יצור חי, הגורמת לתפקוד לקוי של הגוף או הנפש." דוגמה למצב נכות כזה הוא הפרעת דחק פוסט טראומתית, או PTSD. כיום מקובל בקרב רופאים רבים לראות בתסמונת פוסט טראומה מחלה הדורשת טיפול. בהדרגה הגישה הרואה גם בנכויות מחלות מתפשטת וכיום גם הפרעת קשב ריכוז והיפראקטיביות ואפילו השמנת יתר מוכרות בקופות החולים כמחלות הדורשות לעיתים טיפול תרופתי על מנת להקטין את הנזק שהן גורמות, ורופאי המשפחה מונחים לטפל בהם בהתאם.
שמות של מחלות בעברית
בעברית משמש המשקל קַטֶלֶת להקניית שמות למחלות נפוצות או ידועות: שחפת, אדמת, צהבת, טרשת, שלבקת, וכן צרעת, שפעת וקדחת (התנועה משתנה עקב העיצור הגרוני באות השלישית של השורש).
גליום
צורה בטבע
סוגים מסוימים של פחם מכילים גליום בכמויות קטנות. לאחר שריפת הפחם האפר מכיל גליום בריכוז של פחות מ-1%.
אמצעי זהירות
המידע לגבי רעילות הגליום אינו חד־משמעי. כמה מקורות מציעים שהוא יכול לגרום לדלקת בעור כתוצאה מחשיפה ממושכת, בעוד מקורות אחרים מראים שאין כל קשר בין שני המקרים. גליום ארסניד דורש זהירות רבה יותר, וזאת בעיקר בגלל הסכנות הנובעות מהארסן שהוא מכיל.
מחלה
שמות של מחלות בעברית
בהשאלה משמש המשקל קטלת לציון תופעות שליליות המשולות למחלות: סחבת (ביורוקרטיה), ניירת (כמות מסמכים מופרזת), זחלת (הליכה או פעולה איטית מדי), דברת ופטפטת (דיבור מופרז), תרגמת (תרגום קלוקל משפה זרה).
סיזרס סופרדום
סיזרס סופרדום (באנגלית: Caesars Superdome) הוא אצטדיון מקורה המהווה את אחד מסמלי העיר ניו אורלינס שבמדינת לואיזיאנה. עד שנת 2011 נקרא בשם לואיזיאנה סופרדום (באנגלית: Louisiana Superdome) ועד 2021 מרצדס-בנץ סופרדום (באנגלית: Mercedes-Benz Superdome).
היסטוריה
בניית האצטדיון הושלמה ב-1975, והפכה אותו לאצטדיון המקורה הגדול ביותר בעולם עד חנוכת הג'ורג'יה דום ב-1992. הסופרדום הוא מגרשה הביתי של קבוצת הפוטבול הניו אורלינס סיינטס מליגת ה-NFL. האצטדיון משמש גם למשחקי כדורסל, בייסבול והופעות. עד 2013 האצטדיון אירח שבעה משחקי סופרבול - יותר מכל אצטדיון אחר. כמו כן, אירח חמש פעמים את משחקי הפיינל פור של טורניר אליפות המכללות בכדורסל. אירועים בולטים נוספים היו קרבות האיגרוף בין רוברטו דוראן לשוגר ריי לאונרד ב-1980, ניצחונו האחרון בקריירה של מוחמד עלי בקרב האליפות נגד לאון ספינקס ב-1978, רסלמניה 30 ב-2014 ואירוח ביקור האפיפיור יוחנן פאולוס השני ב-1987.
בשעת חירום האצטדיון משמש מחסה ונקודת פינוי של העיר ניו אורלינס. שלוש פעמים בעבר שימש מקום מחסה ופינוי בזמן סופות הוריקן: ב-1998 בזמן הוריקן ז'ורז', ב-2004 בזמן הוריקן איוון וב-2005 בזמן הוריקן קתרינה. ב-29 באוגוסט 2005 פגעה סופת ההוריקן קתרינה בעיר ניו אורלינס וזרעה הרס. סוללות המגן מפני הצפות התמוטטו ומים הציפו חלקים נרחבים מהעיר. כיפתו של הסופרדום נסדקה וחלקים ממנה החלו ליפול. האצטדיון שימש כמקלט להמוני התושבים שלא הצליחו להתפנות מהעיר. לפי חלק מן ההערכות, כ-20,000 איש מצאו בו מחסה. על אף שנבנה לעמוד בפגעי מזג האוויר, ממדי הסופה והפגיעה בגג, הביאו להתמלאותו ההדרגתית במים ולצורך בפינויו. האצטדיון נסגר ועבר שיפוץ נרחב בסיוע כספי של FEMA (סוכנות של המחלקה לביטחון המולדת של ארצות הברית), מדינת לואיזיאנה וליגת ה-NFL ובהשקעה כוללת של 350 מיליון דולר. ב-25 בספטמבר 2006 נפתח האצטדיון מחדש במשחק הפוטבול בין הניו אורלינס סיינטס לאטלנטה פלקונס. לפני המשחק, הופיעו הלהקות U2 וגרין דיי, ונשיא ארצות הברית ג'ורג' ו. בוש הטיל את המטבע בהגרלה המסורתית.
על פי מחקר של אוניברסיטת ניו אורלינס, בין 2006 ל-2011 השפיע האצטדיון על כלכלת לואיזיאנה בסכום המוערך בכ-4.1 מיליארד דולר.
ב-2011 נמכרו זכויות השם של האצטדיון לחברת מרצדס-בנץ והוא נקרא מרצדס-בנץ סופרדום. ב-2021 נמכרו זכויות השם לחברת סיזרס אנטרטיינמנט.
האצטדיון אירח את סופרבול XLVII, בין בולטימור רייבנס לסן פרנסיסקו 49'. במהלך הרבע השלישי ארעה נפילת מתח שהביאה להפסקת חשמל ואיבוד התאורה ברוב האצטדיון, מה שהצריך הפסקה ממושכת במשחק.
יהדות אחלציחה
יהודים הגיעו לאחלציחה אשר בגאורגיה כבר במאה ה-12, ומילאו תפקיד חשוב בהתפתחותה של העיר. במאה ה-16, עם הכיבוש העות'מאני, הורע מצבם של תושביה הלא-מוסלמים של העיר, נוצרים ויהודים. למרות זאת נבנה בשנים 1741-1742 בית כנסת גדול, ומאוחר יותר גם תלמוד תורה.
בתקופת שלטון האימפריה הרוסית, החל מ-1828, הפכה העיר לעיר מסחר חשובה. בשנות השמונים של המאה ה-19 נבנה בית כנסת נוסף.
בשנת 1917 החל דוד באזוב לשמש כרב העיר. הרב זכה לכבוד רב מתושביה היהודים והמוסלמים של העיר.
עם תחילת השלטון הסובייטי בגאורגיה, בשנת 1921, סגרו הסובייטים תלמוד תורה באחלציחה, ואסרו לימוד תורה. בשנת 1923 הוציאו הסובייטים את ספרי התורה מבתי הכנסת בעיר במטרה להפסיק את התפילות. אף על פי כן היו בשנת 1930, בשני בתי הכנסת בעיר, 7 ספרי תורה. בשנת 1951 הופקע בית הכנסת הישן של הקהילה ונסגר. בשנת 1953 הוחרם בית הכנסת שנבנה במאה ה-19, והוסב לבית תרבות.
נכון ל-2012 מתגוררים באחלציחה 8 יהודים - 5 נשים ו- 3 גברים ממשפחת לוי. סימן טוב לוי הוא גבאי בית הכנסת הישן שנחנך ב-1863 ובו 15 ספרי תורה, חלקם בני 250 שנה. בית הכנסת עבר שיפוץ נרחב בעשור השני של המאה ה-21 בהשקעה גדולה של השלטונות בהוראת הנשיא מיכאיל סאקשווילי.
בית הכנסת בית אל שהופקע בהוראת סטלין בשנות החמישים עומד על תילו, אך הרוס לחלוטין מבפנים. נכון לחודש דצמבר 2021 באחלציכה חי יהודי אחד ושמו שמעון לוי המשמש כשמש בית הכנסת ומתגורר בסמוך ומחזיק במפתחות המבנה. (שמעון ישמח שיבואו להשלים לו מניין) בחגים מגיעים יהודים מטביליסי ואז יש מניין.1
אביליקס
אביליקס או אבלוקס (בלטינית: Abilyx) היה אריסטוקרט היספני נאמן לקרתגו, שבמהלך המלחמה הפונית השנייה בגד בה וערק לצד הרפובליקה הרומית.
יהדות אחלציחה
בסמוך לשכונה היהודית שוכן בית העלמין של יהודי העיר. זהו בית קברות מגודר בו פזורות מאות מצבות עם כתובות בעברית, ולדברי המקומיים קבורים בו יהודי העיר ב-400 השנים האחרונות.
אביליקס
ביוגרפיה
הוא פנה אל בוסטאר מושל העיר, והציע לו להחזיר את הילדים להוריהם, בצורה זו הוא טען תגבר הערכת ההורים לקרתגו בכלל ולבוסטאר בפרט. בוסטאר קיבל את ההצעה והורה לו לקחת את הילדים ולהחזירם להוריהם בעצמו. בפועל הגיע אביליקס עם הילדים ל המחנה הרומאי ומסר אותם לידיהם. הרומאים החזירו את כל הילדים להוריהם, וקנו בכך את אמון המקומיים. לאחר מכן ידוע עליו מעט מאוד, הוא המשיך לשרת בנאמנות את הרומאים ולקח חלק בקרב דרטוסה.
חופיה
חוּפּיה בע"מ הייתה חברת ספנות עברית בתקופת המנדט הבריטי, שפעלה במשך ארבעה חודשים בשנים 1933–1934. החברה הפעילה אונייה שהייתה בבעלות רב חובל אריה גרבנוב ונקראה "עמנואל", עד להיעלמותה בים על צוותה לאחר ארבעה חודשי פעילות.
החברה נוסדה ונרשמה באוגוסט 1933 על ידי רב חובל אריה גרבנוב בתל אביב, פלשתינה-א"י. חופיה בע"מ הוקמה למימוש חזונו של גרבנוב להקמת צי סוחר עברי בארץ ישראל. כתובתה הרשומה הייתה בבית משפחת גרבנוב ברחוב בוגרשוב 79, שכונת נורדיה, תל אביב. תוכנית גרבנוב לפעילותה, כללה שלבים אחדים: ראשית, רכישת אנייה ורישומה תחת בעלות עברית ובספר נמל יפו כנמל הבית. שנית, הנפת דגל צי עברי על האנייה שבבעלות החברה, ולא דגל צי מסחרי מנדטורי בפעם הראשונה בעת החדשה. שלישית, העסקת צוות ימאים עברי ובכללו רב חובל, קצין סיפון, מכונאי וטבח מאנשי היישוב היהודי בארץ ישראל. לבסוף, השקת האנייה להפלגה ראשונה בצי עברי, על פי חוקי השיט.
בהתאם לתוכנית, נרכשה האונייה עמנואל בספטמבר 1933 בנמל אולבורג שבדנמרק, טרם נרשמה בספר נמל יפו בבעלותה של חברת הספנות העברית, חוּפּיה בע"מ. הפליגה דרומה לנמל אורהוס והועמסה במטען פולי סויה. יצאה לאנטורפן שבבלגיה ביום 29 בספטמבר 1933. הפליגה עם צוות עברי-ארצישראלי ויהודי, בראשותו של רב החובל אריה גרבנוב, תחת דגל עברי חדש, דגל צי עברי מתחדש.
אחרי ארבעה חודשי הפלגות מטען, בהם מאמצי הידברות עם הימיה הבריטית בניסיון להוות "צי עברי, נספח לצי הסוחר הבריטי", יצאה ה"עמנואל" להפלגתה האחרונה ב-30 בינואר 1934 מנמל פול שבאנגליה ונעלמה עם חמשת אנשי צוותה ומטענה בימים, ומקום טביעתם לא נודע.
עקב אסון היעלמות העמנואל, האנייה היחידה בבעלות חברת הספנות חופיה, כשעל סיפונה המייסד והבעלים רב חובל אריה גרבנוב, לא חזרה החברה לפעילות.
קרב סמח'
קרב סמח' הוא קרב אשר התחולל בכפר סמח' ובתחנת הרכבת הסמוכה בזמן מלחמת העולם הראשונה. הקרב היה אחד המהלכים האחרונים במערכת מגידו, במהלכה כבשו כוחות האימפריה הבריטית את החלק הצפוני של ארץ ישראל מידי העות'מאנים.
הקרב התרחש ב-25 בספטמבר 1918 לפנות בוקר, עת כוחות פרשים אוסטרלים קלים פתחו במתקפה על העיירה. לאחר כשעתיים של קרב קשה מבית לבית שכלל הסתערות פרשים לילית וקרבות פנים אל-פנים עם חרבות וכידונים, הצליחו הכוחות האוסטרלים לכבוש את הכפר ואת תחנת הרכבת.
רקע
כפר סמח' היה ישוב ערבי ששכן לחופה הדרומי של הכנרת. מרבית הבתים בכפר היו בתי בוץ והתגוררו בו כמה מאות תושבים. תחנת הרכבת סמח' הייתה חלק ממסילת רכבת העמק אשר נבנתה בשנת 1905. רכבת העמק הייתה למעשה שלוחה של הרכבת החיג'אזית שחיברה בין דרעא, דרך הירמוך וסמח', לחיפה. כפר סמח' ישב בצומת דרכים חשוב, על הדרך המובילה לדמשק.
ב-19 בספטמבר 1918 פתחו הבריטים במתקפת מגידו ופרצו את קווי ההגנה העות'מאנים באזור השרון. במהלך הימים הבאים התקדמו הבריטים צפונה וכבשו את שכם, בית שאן, עפולה, נצרת וחיפה. כבר עם פתיחת המתקפה החלה הארמייה העות'מאנית השמינית, שישבה באזור החוף, בנסיגה, וזו אילצה את הארמייה השביעית שישבה באזור השומרון לסגת מזרחה. במקביל התקדמו כוחות בריטים גם באזור ירדן וכבשו את א-סלט.
ההכנות לקרב
בצהרי 24 בספטמבר הגיעה בריגדת הפרשים הקלים הרביעית האוסטרלית (מדיוויזיית הרגלים הרכובים האוסטרלית) עם מחצית מכוחה לביסאן (בית שאן), שם קיבל מפקדה, בריגדיר גנרל ויליאם גרנט, את הפקודה לכיבוש סמח'. החטיבה עזבה את ביסאן והגיעה בשעה 21:00 לגשר אל-מג'מע (באזור גשר הישנה). הפקודה שקיבל גרנט הותירה בידיו את ההחלטה האם להמתין ליתרת כוחות החטיבה או להתחיל בהתקפה באופן מיידי. לרשותו עמדו הרגימנט ה-11 וחלק מהרגימנט ה-12, פלוגת מכונות ירייה ומפקדת החטיבה. גרנט החליט לתקוף מיד את מה שנראה היה כהגנה חלשה באזור הכפר, תוך שהוא מצפה לקבל לידיו רגימנט פרשים נוסף מחטיבה אחרת תוך כדי התנועה צפונה (רגימנט הפרשים הקלים ה-15, אשר הגיע בסופו של דבר לסמח' כחצי שעה לאחר סיום הקרב). לו היה מחליט גרנט להמתין לכוחותיו היה נכפה עליהם קרב לאור יום שהיה, ככל הנראה, גורם לאבידות רבות יותר.
מן הצד שני, מפקד הכוחות העות'מאנים בארץ ישראל, אוטו לימן פון זאנדרס, ייחס חשיבות רמה למקום ורצה לבסס בסמח' קו הגנה שמטרתו לעכב את הבריטים ככל שניתן כדי לארגן את הגנה באזור דמשק. פון זאנדרס הורה לכוחות העות'מאנים שהוצבו בכפר "להילחם עד החייל האחרון".
מהלך הקרב
בשעה 02:30 ב-25 בספטמבר חצו כוחות בריגדת הפרשים הרביעית את גשר אל-מג'מע ונעו לאורך מסילת הרכבת, במטרה להגיע לסמח' לפני עלות השחר. בסביבות השעה 04:30 התגלה הכוח ואש נפתחה עליהם מכיוון סמח'. משנתגלו, החלו שתי פלוגות מתוך רגימנט הפרשים ה-11 בדהרה קדימה אל הכפר מכיוון דרום מזרח, תחת אש חיפוי מפלוגת מכונות היריה. במקביל נעה פלוגה מהרגימנט ה-12 ונכנסה לכפר ממערב. פלוגה נוספת מהרגימנט ה-11 כבשה את הגבעה הנמצאת ממזרח לכפר (ככל הנראה הגבעה עליה יושב תל קציר) כדי לשלוט על מסילת הרכבת לדרעא.
הייתה זו הסתערות הפרשים היחידה במלחמת העולם הראשונה אשר התרחשה בחשכה.
משהגיעו הפרשים מהרגימנט ה-11 לכפר ירדו מסוסיהם ונעו ברגל לכיוון מבני תחנת הרכבת. המבנה המרכזי בן שתי הקומות בתחנה היה בנוי מאבן (לעומת בתי הבוץ במרבית הכפר) וסיפק מחסה טוב לכוחות המגינים. מחלונות המבנה נורתה אש אוטומטית על האוסטרלים ונזרקו רימוני יד. דווח על מספר דגלים לבנים שהונפו מכיוון הכוחות העות'מאנים אולם כשהתקרבו הפרשים האוסטרלים נפתחה עליהם אש. מרבית ההרוגים האוסטרלים בקרב נפגעו מאש זו. לבסוף הצליחו התוקפים להיכנס למבנה התחנה ואז החל קרב פנים אל-פנים קשה ואכזרי שכלל שימוש בחרבות וכידונים. קרבות נוספים התנהלו עם המגינים שהיו פרוסים בין הקטרים וקרונות הרכבת בתחנה.
לקראת השעה 06:30 בבוקר, לאחר יותר משעה של קרב פנים אל-פנים אינטנסיבי בתחנת הרכבת, הצליחו הכוחות האוסטרלים להשתלט על האזור. 98 חיילים עות'מאנים וגרמנים נהרגו בקרב, 33 נפצעו ו-331 נלקחו בשבי. כמו כן נתפסו בתחנה תותח 77 מ"מ, מספר מכונות ירייה, שני קטרים, כ-20 קרונות, ומצבור כלי נשק ותחמושת. 17 חיילים מהכוחות האוסטרלים נהרגו (מרביתם מהרגימנט ה-11), 60 נפצעו ואחד נעדר. 77 סוסים נהרגו בקרב.
לאחר הקרב
עם סיום הקרב המשיכה פלוגה אחת מהרגימנט ה-12 צפונה לכיוון טבריה, שם השתתפה עוד באותו היום בכיבוש העיר יחד עם כוחות מחטיבת הפרשים הקלים השלישית אשר הגיעו לעיר ממערב. הקרבות בסמח' ובטבריה היו הקרבות האחרונים במסגרת מערכת מגידו, במהלכה נכבש חלקה הצפוני של ארץ ישראל על ידי הבריטים.
בבוקר 27 בספטמבר נעה חטיבת הפרשים הקלים הרביעית לטבריה, שם קיבלה מנות אוכל ליומיים והחלה בתנועה צפונה לכיוון דמשק. החטיבה השתתפה באותו היום בקרב גשר בנות יעקב, ומשם המשיכה צפון-מזרחה, דרך הגולן וקוניטרה. ב-1 באוקטובר השתתפה החטיבה בכיבוש דמשק, אשר סימל את סיום המערכה על סיני וארץ ישראל.
הנצחה
ב-2019 נחנכה במתחם תחנת הרכבת אנדרטה לזכר הקרב הכוללת לוחות זיכרון עם תיאור הקרב ושמות החללים האוסטרלים וכן פסל של לוחם אוסטרלי-אבוריג'יני כורע לצד סוסו.
ישיבת הדר
ישיבת הדר הוקמה בעיר ניו יורק בקיץ ה'תשס"ז (2007) על ידי מכון הדר בתור הישיבה הראשונה בארצות הברית שבה לומדים יחד גברים ונשים. הישיבה אינה משייכת את עצמה לאף אחד מהזרמים ביהדות, אך מאפייניה דומים לאלה של הזרם הקונסרבטיבי.
בישיבה לומדים במשך השנה כ-25 תלמידים ובתוכנית הקיץ כ-40 תלמידים, רוב תלמידי הישיבה הם מארצות הברית אך ישנה קבוצה של תלמידים מישראל וממדינות אחרות.
תולדות המוסד
המוסד הוקם כהמשך להקמת קהילת הדר שבה מתנהלות תפילות שוויוניות לגברים ולנשים. הוא הוקם בידי הרבנים אלי קאונפר, שי הלד ואיתן טוקר. שני הראשונים הם בעלי סמיכה לרבנות מבית המדרש לרבנים באמריקה של התנועה הקונסרבטיבית. והרב אלי קאונפר גם מוסמך של הרב דניאל לנדס. לרב טוקר, בנו של גורדון טאקר - ממנהיגי היהדות הקונסרבטיבית, דוקטורט מאותו מוסד, והוא בוגר ישיבת מעלה גלבוע ובעל סמיכה לרבנות מהרבנות הראשית לישראל. בקיץ 2007 פתחה הישיבה את תוכנית הקיץ הראשונה שלה, בהשתתפות 18 תלמידים ותלמידות, זאת לאחר שעמותת Bikkurim העניקה לישיבה מענק הקמה לתקופה של ארבע שנים. בשנת 2009 הישיבה קיימה בפעם הראשונה תוכנית שנתית בהשתתפות 22 תלמידים ותלמידות.
דרכה של הישיבה
הישיבה מאמינה ביצירת עולם יהודי המחויב להלכה ולמצוות, ושואף לשנות את העולם. הישיבה אינה משייכת את עצמה לאף אחד מהזרמים ביהדות ומעדיפה להגדיר את עצמה כ'מקום לימוד תורה יהודי'.
הישיבה שואפת לשוויון מלא בין גברים לנשים, בדומה לזה הקיים בחברה הכללית, ולהחדרה של עיקרון זה אל תוך עולם התורה והמצוות בחיי היום יום. התפילות בישיבה מתקיימות גם הם ללא הפרדה מגדרית.
צורת הלימוד בישיבה
הישיבה משלבת לימוד תורה בסגנון עולם הישיבות, בתוספת כלים מעולם האקדמיה, מתוך אמונה ששמירה על מסורת והתחדשות חיוניים שניהם לקיומם של חיים יהודיים בעלי משמעות והשפעה. לחלקם הגדול של אנשי הצוות יש סמיכה לרבנות וגם תואר אקדמי.
צורת הלימוד המסורתית כוללת את חלוקת היום לסדרים ולימוד עצמי בחברותא. הכלים שמובאים מהאקדמיה כוללים עיסוק בכתבי יד, בלמידה של השכבות השונות בתלמוד (רובד תנאי, רובד אמוראי וכו') ובאפשרות למחשבה ביקורתית כלפי מקורות קדומים יותר.
היחס למגדר בישיבה
הישיבה מאמינה כי לא צריך להיות הבדל בין גברים לנשים בכל הנוגע לתכנים הנלמדים בלימודי היהדות, כשם שאין הבדל בין המינים בתכנים הנלמדים באוניברסיטאות השונות, ולכן בני שני המינים לומדים ביחד במשך כל שעות היום והסדרים השונים. בנוסף, רבני הישיבה מאמינים שהדרתן של נשים מתפקידים שונים בתפילה היא אופציה הלכתית לגיטימית, אבל קיימת אופציה הלכתית נוספת - יצירת במה בה גברים ונשים יכולים להשתתף באופן שווה במטלות הציבוריות השונות, ובכללן מניין.
העולם שמסביב
אחד מהמאפיינים הבולטים של הישיבה הוא הרצון להשפיע על העולם היהודי הרחב יותר, ולא רק על תלמידי בית המדרש. לצורך כך קיימות בישיבה מספר תוכניות:
שלוחה ישראלית
בשנת 2016 הקימה ישיבת הדר שלוחה ישראלית. ראשית הפעילה הישיבה תוכניות קיץ לבוגרי ישיבות הסדר ובוגרות מדרשה בקיבוץ עין הנצי"ב ובקיבוץ סעד ולאחר מכן הוקמה שלוחה בירושלים המפעילה תוכניות לקהל הרחב ולבוגרי תוכניות הישיבה וכן תפילות שוויוניות. בשנת 2018 עברה השלוחה הישראלית ליד הרב ניסים בשכונת רחביה. בעוד הישיבה בניו יורק מתאפיינת בצוות אשר כמעט כולו למד והוסמך בעולם היהודי-ליברלי הרי שבשלוחה הישראלית ישנן הרצאות של רבנים דתיים-לאומיים לצד רבנים קונסרבטיביים.
קהל היעד של הישיבה
קהל התלמידים מאופיין בעיקר בשני סוגים של תלמידים:
מטריקס (סדרת סרטים)
בנוסף על כך, כחלק מהזיכיון יצאו מספר משחקי וידאו המבוססים על הסרטים, ספרי קומיקס, וכן סרטים תיעודיים המתארים את צילומי הסרט המקורי. בסוף אוגוסט 2019 הוכרז על הפקת סרט המשך לטרילוגיה, בהשתתפות השחקנים המקוריים.