cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
המפלגה הלאומית של ניו זילנד
ממשלת המפלגה הלאומית החמישית
בבחירות הכלליות של 2014 ניצחה המפלגה הלאומית בפעם השלישית ברציפות. היא גרפה 47.04% מכלל קולות הבוחרים ומספר נציגה בבית הנבחרים עמד על 60. היא חידשה את הסכמי התמיכה מבחוץ עם מפלגת ACT ועם מפלגת העתיד המאוחד. ממשלת המפלגה הלאומית הרחיבה את הגיל בו זכאים ילדים לביקורים חינם אצל רופא כללי ל-13 כחלק ממצע הבחירות שלהם באותה שנה, זאת בנוסף להארכת חופשת הלידה בשבועיים ל-16 שבועות. חברי הפרלמנט של המפלגה היו חלוקים בדעותיהם בסוגיית הנישואים החד-מיניים.
במהלך תקופות כהונתו השנייה והשלישית הוביל קי מערכות לתמיכה חזקה בהסכמי סחר חופשי כמו "השותפות הטרנס-פסיפית" (Trans-Pacific Partnership).
לאחר שכיהן כראש הממשלה במשך שמונה שנים, הודיע קי על התפטרות מתפקיד מנהיג המפלגה ב-5 בדצמבר 2016. שבוע לאחר מכן הוא התפטר מתפקידו כראש הממשלה. סגנו של קי, ביל אינגליש נבחר באותו יום כמנהיג המפלגה החדש לאחר ששר הבריאות, ג'ונתן קולמן ושרת המשטרה, ג'ודית קולינס, הסירו את מועמדותם.
באופוזיציה (2017 עד היום)
בבחירות הכלליות של 2017 ירדה התמיכה במפלגה הלאומית ל-44.4% ומספר המושבים שלה בפרלמנט פחת בארבעה ל-56, אך היא עדיין נותרה המפלגה הגדולה ביותר. מפלגת "ניו זילנד תחילה", בהנהגתו של וינסטון פיטרס, היוותה את לשון המאזניים וחבר לקואליציה עם מפלגת הלייבור, שמצידה השיגה את תמיכת מפלגת הירוקים, ובכך תמו תשע שנות השלטון של המפלגה הלאומית.
אינגליש הודיע על כוונתו להמשיך לכהן כמנהיג המפלגה עד לבחירות הבאות, אך בסופו של דבר התפטר. ב-27 בפברואר 2018 הוחלף אינגליש על ידי סיימון ברידג'ס.
ביולי 2020 ברידג'ס התפטר ובמקומו מונתה ג'ודית קולינס למנהיגת המפלגה.
אוגניו (ז'ניה) קויאטקובסקי
אוגניו (ז'ניה) קויאטקובסקי (בפולנית: Eugeniusz Kwiatkowski; 15 בנובמבר 1918 – 1 באוקטובר 1990) היה פקיד בעיריית טורצ'ין, פולין, חסיד אומות העולם, שהציל יהודים במלחמת העולם השנייה וקשר את גורלו עם מדינת ישראל.
פעילותו להצלת יהודים בתקופת השואה
אוגניו קויאטקובסקי היה בן למשפחה מבוססת אשר גרה באחוזת "פרוגנוב" סמוך לעיירה טורצ'ין בפולין. הוא עבד כפקיד עירייה במחלקה אשר סיפקה תוצרת חקלאית לצבא.
בשנת 1942 נמלט היהודי ישראל שטרן מגטו טורצ'ין והגיע לאחוזת ״פרוגנוב״, אשר הייתה בבעלות הוריו של אוגניו. אף על פי שידעו על זהותו היהודית, בחרו להעסיק את ישראל במשרות שונות באחוזה.באחד הימים, הגיעה המשטרה האוקראינית לחפש אחריו, אולם אוגניו תוך סיכון חייו, הצליח להבריח אותו מבעוד מועד מן הבית. לאחר מכן שיכן את ישראל לתקופה מסוימת בדירתו בטורצ'ין.
באותה שנה נכנסה למשרדו של אוגניו צעירה יהודיה כבת 20, בשם חוה דודיק. חוה ברחה מהגטו שם נכלאה משפחתה ונלקחה להשמדה. היא הסתובבה ברחבי פולין בחיפוש אחר מחסה. באותו הזמן שהתה חוה תחת חסותם של בני משפחה פולנים אשר נאלצו לעזוב את ביתם. אותה משפחה הסכימה לארח אותה הואיל והייתה דוברת גרמנית ויכולה הייתה לסייע להם בחיפוש דירה.
חוה הציגה את עצמה כפולניה ובקשה עזרה במציאת דירה. אוגניו זיהה כי היא יהודיה ושאל אותה מה היא עושה שם. חוה ספרה לו את סיפורה והוא הסביר לה כי בעיירה טורצ'ין שוהה המפקדה הנאצית המחוזית, ולפיכך השהות בה עבורה מסוכנת מאד. הוא הציע לשכנה בדירתו בעיר, וחזר להתגורר זמנית באחוזת הוריו, אשר הייתה מרוחקת 3 ק״מ מטורצ'ין. אוגניו נהג לבקר אותה לעיתים תכופות, הביא איתו מזון ומצרכים וטיפל בה, משום שהייתה חולה וחלשה.
כעבור זמן חווה נותרה לבדה בעיר והחל להתעורר חשד כי אוגניו מסתיר יהודיה בדירתו. כשהשמועה הגיעה לאוזניו מיהר להבריח אותה על אופניו לכפר קטן במרחק כ-5 ק״מ מטורצ'ין. הוא נמנע מלהביאה לאחוזת הוריו כי ידע ששם יחפשו הגרמנים. חוה הוחבאה בכפר קטן אצל מכרים שעזבו כעבור זמן קצר. לפיכך הציע לחוה לשמש כמטפלת לאמו החולה, שהתגוררה בבית משפחה צ'כית בכפר קניאחינינק ליד לוצק. כאשר הסתיים הטיפול באימו, שכנע את המשפחה הצ'כית להמשיך ולהסתיר את חוה תמורת מזון. ב־1943 כאשר הגרמנים הגיעו לכפר, הבריח אותה שוב. הפעם לכפר בשם רוגוז'ניצה, שם הציג אותה כאשתו. במשך תקופה זו נקשרו אוגניו וחוה זו לזה.
לאחר המלחמה
בשנת 1946 החליטה חוה להגר לצ'ילה. אוגניו בא בעקבותיה, וב־1948 התחתנו. ב-1978 עלו לישראל והתגוררו בירושלים יחד עם 2 בנותיהן.
הכרה והנצחה
ב-8 במרץ 1987 הוכר אוגניו קויאטקובסקי כחסיד אומות העולם, וניטע לכבודו עץ בגן חסידי אומות העולם ביד ושם ירושלים. במסגרת מיזם "חסד אחרון" (מיזם משותף ל"יד ושם" ושב"כ שנערך במהלך 2021, ובמסגרתו אותרו קבריהם של חסידי אומות העולם שגרו ונקברו בישראל ונאסף אודותם מידע רב), נחקר גם סיפורו של אוגניו. קברו אותר בבית הקברות בקיבוץ כפר מנחם ונקבעה עליו לוחית זיכרון.
מערת שרח בת אשר
מערת שרח בת אשר במחוז אספהאן שבאיראן, המכונה גם בשם "ג'לה כונה", היא מערה שזכתה לפרסום בשל אגדה נסית המקושרת לשרח בת אשר, נכדתו של יעקב.
רקע
לפי האגדה, שרח זכתה לחיי נצח היות שבישרה ליעקב על כך שיוסף חי במצרים; ובאה לעזרת יהודי פרס מרדיפות וגזרות קשות בימי שלטונו של עבאס שאה. על פי האגדה, בזמן שהשאה יצא לציד, הוא נתקל באיילה ורדף אחריה. האיילה נכנסה למערה, אך גם שם לא עלה בידי השאה לתפוס אותה. כשרצה השאה לשוב על עקבותיו ולצאת מן המערה, איבד את דרכו. באותו רגע התגלתה אליו האיילה בהפכה לאישה שהציגה עצמה כשרח בת אשר, ביקשה ממנו לבטל ולחזור בו מרדיפתו את היהודים; היא אמרה לו כי אם לא ינהג כדבריה, היא תשאירנו למות במערה. השאה הסכים להיטיב, ובעת מלכותו נפסקו רדיפות היהודים.
המערה הפכה למקום מקודש עבור היהודים, שהפכו אותו למקום עלייה לרגל. בשנים האחרונות נבנה גם בית כנסת לצד המערה.
טאבו (סדרת טלוויזיה)
טאבו (Taboo) היא סדרת דרמה בריטית של רשת BBC בהפקת רידלי סקוט ו-Hardy Son & Baker עבור ערוץ BBC One הבריטי וערוץ FX האמריקאי.
הסדרה נוצרה על ידי סטיבן נייט, טום הארדי ואביו אדוארד "צ'יפס" הארדי, ומבוססת על תסריט מקורי שנכתב על ידי טום הארדי. על עבודת הבימוי שקדו כריסטופר ניהולם (Kristoffer Nyholm) ואנדרס אנגסטרום (Anders Engström), שביימו בעבר את "Jordskott" ו"ההריגה".
הסדרה זכתה לביקורות חיוביות לרוב, ששיבחו את הופעתו של הארדי. הסדרה מתרחשת בשנת 1814, ומגוללת את קורותיו של ג'יימס דלאני (טום הארדי) שחוזר לאנגליה עם 17 יהלומים גנובים, לאחר 12 שנות שהות באפריקה ובעקבות מות אביו כשהמלחמה עם ארצות הברית מתקרבת לקצהּ.
הסדרה עלתה לשידור ב-7 בינואר 2017 בבריטניה וב-10 בינואר 2017 בארצות הברית.
בישראל, הסדרה שודרה בערוץ yes Oh. במרץ 2017 חודשה הסדרה לעונה שנייה, אך מאוחר יותר הוחלט לבטל אותה לאחר עונה אחת.
חיל ההגנה האווירית הסובייטי
במהלך מלחמת העולם השנייה
ההכנות להקמת כוחות ההגנה האווירית החלו בשנת 1932, ועם תחילת המלחמה היו 13 אזורי PVO הממוקמים בפיקודים מרחביים. עם פרוץ המלחמה היו כוחות ההגנה האווירית בעיצומו של פרויקט חימוש מחדש. צוותי ארטילריה נגד מטוסים היו מעטים מהתותחים עצמם. יתר על כן, לכוחות היו חסרים מטוסי הקרב העיקריים של התקופה ההיא: היאק-1 והמיג-3. 46 אחוזים מהצי היו מטוסים מיושנים. קצב ייצור מוגבר הוחל כדי לספק לחיילים ציוד חדש. ביולי 1941 נקטה ועדת ההגנה הלאומית בכמה צעדים כדי לחזק את הכוחות השומרים על אזורי התעשייה של מוסקבה, לנינגרד, ירוסלב וגורקי, וגשרים אסטרטגיים ברחבי הוולגה. לשם כך, הואצה היווצרותם של חלקים ממקלעי ה-IA, IN, מקלעים נגד מטוסים.
קלסיקלטת
מטה החברה ממוקם ברמת השרון והיא מונה 32 עובדים.
חיל ההגנה האווירית הסובייטי
במהלך מלחמת העולם השנייה
דוגמה קלאסית לארגון פוליטי מרכזי של מרכז ההגנה והתעשייה הייתה ההגנה על מוסקבה. היא בוצעה על ידי חיל ההגנה האווירית הראשון וחיל התעופה הקרוב השישי PVO. כחלק מצעדים אלו, בתחילת פשיטות האוויר הגרמניות היו יותר מ-600 לוחמים; יותר מ-1,000 רובי קליבר קטנים ובינוניים, 350 מקלעים; 124 בלוני תצפית, 612 חמל"ים וכ-600 זרקורים נגד מטוסים. נוכחותם של כוחות כה גדולים והנהלתם המיומנת סכלו את ניסיונות האויב לבצע תקיפות אוויריות מסיביות. רק 2.6 אחוזים מכלל מטוסי מעצמות הציר טסו בפאתי מוסקבה כתוצאה ממאמציהם. כוחות ההגנה האווירית שהגנו על מוסקבה השמידו 738 מטוסי אויב. תקיפות של חיל התעופה הקרבי השישי הכו מכות כבדות והרסו 567 מטוסי אויב על הקרקע. כוחות ההגנה האווירית השמידו 1,305 מטוסי קרב של צבאות גרמניה הנאצית ובעלי בריתה, לצד חיל האוויר, השמידו 450 טנקים ועוד כ-5,000 כלי רכב צבאיים.
קלסיקלטת
היסטוריה
החברה נוסדה ב־1987 על ידי מרק ואילנה עמוס. בתחילה עסקה בהפצת תקליטורים, לרבות תקליטורי מוזיקה והקלטות מופעים. לאחר מכן החלה לעסוק בהפצת קלטות וידאו מדובבות לעברית, וכן הקלטות של מופעים ומחזות זמר כגון "ספר הג'ונגל", "הגיבן מנוטרדאם", "בילבי", "הקוסם!", "האסופית", "מאמא מיה", "אנני", "עוץ לי גוץ לי", "ספיד וגלגלי הקסם", "טרזן וג'יין", "הרפתקאות דורה והפיראטים", "גריז" וחלק ממופעי הפסטיגל.
המעברון הראשון של החברה כלל את הנעימה "Mammagamma" של The Alan Parsons Project. לאחר מכן החליפה אותו לסרטון אחר, שבו הופיע שם החברה על גבי קלאפר. המעברון כלל את הנעימה "Clarendon Hills" של תזמורת מאהאווישנו.
חיל ההגנה האווירית הסובייטי
במהלך מלחמת העולם השנייה
ב-9 בנובמבר 1941 נוצר תפקידו של מפקד כוחות ההגנה האווירית ומונה האלוף מיכאיל גרומדין (רוסית: Громадин, Михаил Степанович). בינואר 1942, כדי לשפר את התקשורת בין הכוחות ומערכות ההגנה האווירית, מטוסי הקרב והצוותים המאיישים עליהם הוכפפו לפיקוד ההגנה האווירית. באפריל 1942 נוסדה חזית ההגנה האווירית במוסקבה, ובהמשך הוקמו צבאות ההגנה האווירית של לנינגרד ובאקו. והיו התצורות המבצעיות הראשונות של כוחות ההגנה האווירית.
קלסיקלטת
הפקה
לאורך שנות הפעילות, החברה הפיקה קלטות וידאו, בהן הומחזו סיפורי ילדים פופולריים. בין ההפקות היו "להיטים מצוירים משלנו", "בוא אלי פרפר נחמד", "ציפור הנפש", "איתמר מטייל על הקירות", "אליעזר והגזר", "מעשה בחמישה בלונים", "שמוליקיפוד", "כספיון", "הפיל שרצה להיות הכי", "אבא עושה בושות", "ירון בעל החלונות", "גומות החן של זוהר", ועוד.
החברה הפיקה תכנים עד לסוף שנות ה-90. המוכרים שבהן היו סרט הקולנוע כבלים עם אריק איינשטיין וצבי שיסל, סדרות לילדים כגון זבנג!, ציפי בלי הפסקה.
חיל ההגנה האווירית הסובייטי
במהלך מלחמת העולם השנייה
ביוני 1943 פורקה לשכת מפקד כוחות ההגנה האווירית במדינה. בעקבות הארגון מחדש באפריל 1944, שיצר את חזיתות ההגנה האווירית המערבית והמזרחית, וגרם לחלוקה של אזור ההגנה האווירית הטרנס-קווקזית, אשר זוהו מחדש כצפון, הדרום וחזיתות ההגנה האווירית הטרנס-קווקזית, כוחות ההגנה האווירית של מוסקבה שונו וזוהו מחדש כ"צבא ההגנה האווירית במוסקבה". במזרח הרחוק במרץ 1945 הוקמו שלוש יחידות צבאות הגנה אווירית: מריטיים, אמור ובאיקל.
קלסיקלטת
הפקה
במקביל, המשיכה להפיץ פרקים מתוך סדרות טלוויזיה על גבי קלטות וידאו, ביניהן: הדרדסים, הופה היי, ספיידרמן, הקומדי סטור, צבי הנינג'ה, בוב הבנאי, פינוקי, קופיקו, מוסיכף, החברים של ברני, העולם הערב, קיפר, ימי, לילה טוב שלומפי, עץ השירים, המפלצתונים וכן קלטות וידאו ודי. וי. די של תוכניות הטלוויזיה החינוכית הישראלית וערוצי הופ! ולולי, בהמשך החלה לעסוק גם בהפצת ספרי ילדים.
חיל ההגנה האווירית הסובייטי
במהלך מלחמת העולם השנייה
במהלך מלחמת העולם השנייה, צבא ההגנה האווירית סיפק את ההגנה לתעשייה הביטחונית ואת התקשורת, כך שבמהלך המלחמה רק גיחות ספורות הצליחו לפרוץ את המחסום, כך שהיו רק מעט מפעלים נפגעו ורק כמה פגיעות ספורות בתנועת הרכבות בכמה מקטעי קווי הרכבת ברחבי הארץ. בביצוע משימותיו השמידו היחידות כ-7,313 מטוסים גרמניים, מתוכם כ-4,168 בקרבות אוויר (דוגפייט) וכ-3,145 היו נפגעו ונפלו על ידי ארטילריה ממוקדת כנגד כלי הטיס, מקלעים ובלוני תצפית. ליותר מ-80,000 חיילים, סמלים, קצינים וגנרלים של כוחות ההגנה האוויריים הוענקו עיטורים ומדליות מטעם המדינה, ול-92 חיילים הוענק תואר גיבור ברית המועצות ואחד זכה פעמיים בכבוד.
קלסיקלטת
הפקה
בשנת 1995 עסקה למשך זמן קצר במכירת מוצרי כתיבה, כגון מחברות, קלסרים ותיקיות לדפים תחת המותג של הסרט "פוקהונטס" של דיסני.
אזכורים בתרבות
צמד הראפ הישראלי כהן@מושון הקליטו באלבומם מ-2011 "מחשב לכל ילד" רצועה בשם "קלאסיקלטת", במחווה לחברה.
תל אביב-יפו סייברס
תל אביב-יפו סייברס (Sabres; מאנגלית: "חרבות") הייתה קבוצת פוטבול ישראלית מהעיר תל אביב-יפו ששיחקה בליגת הפוטבול הישראלית.
חיל ההגנה האווירית הסובייטי
מבנה פיקודי במהלך מלחמת העולם השנייה
במהלך המלחמה אורגנו יחידות ה-PVO כחזיתות הגנה אווירית וצבאות ההגנה האוויריים. חזיתות ה-PVO כיסו בדרך כלל מרחב אווירי מעל כמה חזיתות צבא קרקעיות האווירית. היסטוריית השירות מופיעה פה: • חזית חיל ההגנה המערבי • מערך ראשון 29 ביוני 1943 – 20 באפריל 1944 שונה שמו למפקדה, חזית ה-PVO הצפונית • החזית הצפונית PVO 21 באפריל 1944 – 23 בדצמבר 1944 הוקמה מהמטה, חזית ה-PVO המערבית (מערך 1), סומנה מחדש כמפקדה, חזית PVO המערבית (מערך 2) • מערך שני 24 בדצמבר 1944 – 9 במאי 1945 הוקם מהמטה, חזית PVO הצפונית • חזית מוסקבה PVO 6 באפריל 1942 – 10 ביולי 1943 הוקמה מהמטה, אזור חיל PVO במוסקבה, סומנה מחדש כמפקדה, צבא PVO המיוחד במוסקבה • חזית דרום PVO 21 באפריל 1944 – 24 בדצמבר 1944 הוקמה מהמטה, חזית PVO המזרחית, סומנה מחדש כמפקדה, חזית ה-PVO דרום-מערבית • החזית הדרום-מערבית PVO 24 בדצמבר 1944 – 9 במאי 1945 הוקמה מהמטה, חזית ה-PVO הדרומית
תל אביב-יפו סייברס
בעונתה הראשונה בליגה סיימה הקבוצה את החלק הסדיר של העונה במקום הרביעי והאחרון במאזן 1-7, אך לאחר שניצחה את קבוצת תל אביב פיונירס במשחקי הפלייאוף זכתה במקום השלישי. בעונה שלאחר מכן,, סיימה הקבוצה במקום האחרון במאזן 1-7 פעם נוספת ולא העפילה לפלייאוף בעקבות הגדלת מספר הקבוצות בליגה.
חיל ההגנה האווירית הסובייטי
המלחמה הקרה
ה-PVO הופרד משירותי כוחות הצבא הסובייטיים האחרים בשנת 1949. ביוני 1949 הועברו אגף התעופה הקרבי ה-15 וגדוד התעופה הקרבי ה-180 של המשמרות PVO, בין הגדודים שלו, והפכו לחלק מההגנה האווירית הקרבית ה-20 של הצבא באוריול. שם הפך הגדוד לאחד הראשונים שצוידו במטוס מיקויאן-גורביץ' מיג-9, הראשון מתוך סדרת מטוסי הסילון של הלשכה לעיצוב מיקויאן וגורביץ'. באפריל 1950 קיבל הגדוד את מטוסי המיג-15 הראשונים של מיקויאן-גורביץ'.
תל אביב-יפו סייברס
עונת סיימה הקבוצה במאזן 9-1 העפילה לגמר וזכתה בתואר הראשון של הקבוצה. בעונה שלאחר מכן,, שובצה לבית הצפוני וסיימה אותו עם מאזן של 8-2. גם בעונה זו העפילה הקבוצה לגמר הפלייאוף, אך הפעם הפסידה 30 - 32 למורדי יהודה. בעונת סיימה הקבוצה במאזן 9-1 העפילה לגמר וזכתה בתואר בפעם השנייה. בעונת סיימה הקבוצה במאזן 10-0 בעונתה הטובה ביותר העפילה לגמר וזכתה בפעם השלישית בישראבול. בעונת 2013\2014 התפוצץ המשחק בין הקבוצה למורדי יהודה אשר הביאה להרחקת הקבוצה מהליגה לעונה, אך לאחר שכל שחקניה עזבו התפרקה הקבוצה.
חיל ההגנה האווירית הסובייטי
המלחמה הקרה
במאי 1954 הועלה ה-PVO למעמד שווה ליתר הענפים של כוחות הצבא הסובייטים וקיבל את מפקדו הראשי הראשון: מרשל ברית המועצות לאוניד גובורוב.
תפקידו העיקרי של ה-PVO היה להפיל מפציצי פיקוד אוויר אסטרטגיים של ארצות הברית אם יחדרו למרחב האווירי הסובייטי. היעד המשני היו מטוסי סיור אוויריים של ארצות הברית. היו מספר מטוסים כאלה שהופלו בזמן שהם פעלו סביב גבולות ברית המועצות, כולל מטוסי מיג-17 שהפילו מטוס-סיור לוקהיד C-130 הרקולס של ארצות הברית מעל ארמניה, עם 17 הרוגים בשנת 1958. ה-PVO זכה לניצחון חשוב ב־1 במאי 1960, כאשר טיל "S-75 דווינה" הפיל את ה-U-2 של גארי פאוורס וגרם למשבר ה-U-2 הקצר של 1960.
ל-PVO הייתה שרשרת פיקוד משלו, בתי ספר לקצינים, פיקוד, מכ"מים ועוד. אולם מאמצע שנות ה-60 החלו כוחות PRO, (כוחות ההגנה נגד טילים) ו-PKO, (כוחות החלל), לצבור כוח תחת הנהגת PVO ופיקודו הגבוה, ובסופו של דבר היוו את הבסיס לצבא ההגנה האווירית והחלל הרוסי הנוכחי וכוחות החלל הרוסיים. מבחינה ארגונית, היו שני מחוזות PVO עיקריים במשך רוב ההיסטוריה של ברית המועצות לאחר המלחמה, מחוז ההגנה האווירית במוסקבה (הוקם בשנת 1950) ובאקו (הוקם בשנת 1954). שאר המדינה חולקה בתחילה לאזורי PVO שכיסו את בלארוס, אוקראינה, הבלטיות ומרכז אסיה. עם זאת, בשנת 1960 נראה כי מרבית אזורי ה-PVO האזורים אורגנו מחדש לשמונה צבאות נפרדים של כוחות ההגנה האווירית – צבא ההגנה האווירית השני, הרביעי, ה-6, ה-8, ה-10, ה-11, ה-14 וה-19. בשנת 1963 הפך חיל ההגנה האווירית העצמאי ה-30 בטשקנט לצבא ההגנה האווירית העצמאי ה-12.
בשנת 1977 התארגנו כוחות האוויר וכוחות ההגנה האווירית מחדש במדינות הבלטיות ובמחוז לנינגרד (ניסוי לניסיון הארגון הגדול מחדש בשנת 1980 המכסה את כל המדינה). כל יחידות הקרב ב-PVO הועברו ל-VVS, ה-PVO רק שמר על יחידות הטילים נגד מטוסים ויחידות הרדאר – צבא ההגנה האווירית העצמאי השישי פורק, וצבא האוויר ה-15 הפך לכוחות האוויר של המחוז הצבאי הבלטי. בשנת 1981, ה-PVO של ווייסקה, כיום, נשלל מנכסי פיקוד ושליטה והכשרה רבים שהועברו לחיל האוויר.
ב־1 בספטמבר 1983 הפיל PVO את טיסת האוויר הקוריאנית 007 לאחר שמטוס המטוס האזרחי עבר למרחב האווירי המוגבל ובטעות נחשב כמטוס ריגול. בעבר טיסת האוויר הקוריאנית 902 עברה פעם למרחב האווירי של מורמנסק, ונאלצה לבצע נחיתת חירום כאשר מטוס חיל האוויר הסובייטי Su-15 ירה לעברה. פקידי ממשלת ברית המועצות הודו לבסוף בטעותם בעקבות הזעם הרב של ממשלות דרום קוריאה וארצות הברית. זה אף הביא להתפטרותו הכפויה והפתאומית של ראש המטה הכללי הצבאי המרשל ניקולאי אוגרקוב, בשנה שלאחר מכן על ידי יו"ר הנשיאות של הסובייט העליון של ברית המועצות (מנהיג ברית המועצות) קונסטנטין צ'רננקו.
טיסתו של מתיאס רוסט למוסקבה במאי 1987 גרמה לטלטלה מסיבית בתוך ה-PVO. נראה כי לאחר ירי ה-KAL 007 ב-1983, איש לא היה מוכן לתת הוראה להוריד את הססנה 172 הקטן של רוסט, ותוכניות מודרניזציה בתוך ה-PVO הובילו להתקנת מערכות מכ"ם ותקשורת בגבול המדינה שלא יכלו להעביר ביעילות נתוני מעקב למערכות הקרובות יותר למוסקבה. המפקד הראשי של PVO מרשל א.א. קולדונוב היה רק בין הראשונים שהודחו מתפקידו. מעל 150 קצינים, בעיקר מ-PVO, נשפטו בבית המשפט והודחו מתפקידיהם. מעבר באופן מקיף יותר של קצינים בכירים בכוח גם באופן כללי יותר.
תחת הדגל הרוסי
בדצמבר 1994 הפך צבא ההגנה האווירית הרביעי לחיל ההגנה האווירית החמישי, שהפך בשנת 1998 לצבא החמישי של VVS ו-PVO. בשנת 1998 אוחדו יחידות הצבא והמטה של ה-PVO שנותרו ברוסיה עם חיל האוויר הרוסי שהפך לחלק ממחוז כוחות ההגנה האווירית והאווירית במוסקבה, והצבאות הרביעי, ה-5, ה-6, ה-11 וה-14 של VVS ו-PVO.
ז'אן פרנסואה מרטי
ז'אן פרנסואה מרטי (בצרפתית: Jean-François Marty; 24 באוגוסט 1920 – 1 בינואר 2004) היה פעיל במחתרת הצרפתית, מחסידי אומות העולם, שהציל משפחה יהודית במלחמת העולם השנייה.
פעילות בתקופת השואה
מרטי נולד בטולוז בשנת 1920. אביו היה מנהל בית ספר ואמו נפטרה בעת לידתו. מרטי הועבר לבית יתומים ואומץ על ידי אחד ממפקחי בית היתומים, אך הוחזר לפנימייה לאחר שהאם המאמצת נפטרה.
לאחר פלישת גרמניה הנאצית לצרפת בשנת 1940, מרטי, שהתנגד נחרצות לכיבוש ולקריאות השלטון הצרפתי להתגייס לצד הגרמנים הצטרף למחתרת הצרפתית. במסגרת פעילותו במחתרת, הוא דאג לצנחנים בריטים שצנחו בצרפת וסייע להם בלינה, אוכל ותחבורה. בנוסף ביצע פעולות חבלה בפסי רכבת ונייד אמצעי לחימה שונים. באחת מפעולותיו פגש ברכבת שני יהודים חרדים מבלגיה ומיד הוריד אותם מהרכבת ודאג להחביאם.
ביוני 1940 משפחת נחום היהודית ברחה מפריז לכפר גראנד-סיר-גארון, הנמצא כ-20 קילומטרים מטולוז. מרטי התיידד עם ויולט נחום שנולדה ב-1925. הוא חירף את נפשו למען משפחת נחום וארגן עבורם תעודות מזויפות שהשיג לאחר שפרץ לבניין העירייה. בנוסף דאג להם לתלושי מזון, ביגוד ומקומות מסתור. ויולט הצטרפה למחתרת בעקבות מרטי וביחד סייעו בשינוע אמצעי לחימה, מכשירי קשר ורימונים.
כאשר גברה הסכנה למשפחת נחום, בעקבות שני משתפי פעולה של הגרמנים שהגיעו לאזור טולוז, החלה המשפחה לתכנן בריחה לספרד. באותה עת היה איסור לשהות באזור הגבול עם ספרד, שהוכרז כשטח צבאי ולכן הבריחה הייתה כרוכה בסכנה רבה. ב-1942 חצו אביה ואחיה של ויולט את הגבול לספרד ומשם המשיכו לקזבלנקה.
במרץ 1943 החליטו ויולט ואמה ראשל לברוח גם הן לספרד. מרטי סייע להן לעבור את הרי הפירנאים תוך שהוא מפזר תבלינים ופלפל לאורך נתיב המילוט בכדי להטעות את כלבי הגישוש. מזג האוויר הקשה שיבש את תוכניתם והשלושה נאלצו להסתתר באחד הכפרים. באפריל 1943 החליטו לשוב ולנסות לחצות את הגבול לספרד, אך ראשל, שהייתה מבוגרת לא רצתה להכביד על בריחתם והחליטה להישאר בכפר. מרטי סירב לכך בכל תוקף ונשא אותה על גבו לכל אורך המסע. עם חציית הגבול נעצרו השלושה על ידי משמר הגבול הספרדי, הספרדים שחררו את ויולט ואמה אך מרטי הושם במעצר בתנאים קשים מאוד.
ויולט וראשל הגיעו לכפר ספרדי סמוך, באחד הימים שמע אותן ראש הכפר משוחחות בצרפתית והציע לויולט ללמד את בתו את השפה. ויולט הסכימה בתנאי שהוא יעזור להן לשחרר את מרטי ממעצר. מרטי שוחרר ממעצר ולאחר מכן המשיכו השלושה ברכבת לדרום ספרד. משם בקיץ 1943 הגיעו לקזבלנקה והתאחדו עם אביה ואחיה של ויולט. משפחת נחום שהתה בלול תרנגולות על גג אחד הבניינים בקזבלנקה עד סוף המלחמה.
לאחר המלחמה
לאחר המלחמה, נישאו מרטי וויולט והתגוררו בפריז. מרטי פתח מכולת והחל בלימודי הנדסת מכונות שבעזרתם מצא עבודה. בינואר 1970, מרטי, וויולט ושני ילדיהם, אלן ודניאל, עלו לישראל והתגוררו בירושלים. מרטי עבד במפעל מנועי בית שמש והיה שותף בפיתוח מנוע מטוס הלביא של התעשייה האווירית לישראל. הוא התעניין רבות בהיסטוריה ובתנ"ך והירבה לכתוב על מפרשי התנ"ך וחכמי דת יהודים.
ז'אן פרנסואה מרטי הלך לעולמו ב-21 באוקטובר 2004.
הכרה והנצחה
ב-14 בינואר 1985, הוכר מרטי כחסיד אומות העולם על ידי יד ושם.
במסגרת מיזם "חסד אחרון", מיזם משותף ל"יד ושם" ולשב"כ שנערך במהלך 2021, ובמסגרתו אותרו קבריהם של חסידי אומות העולם שגרו ונקברו בישראל ונאסף אודותם מידע רב, אותר קברו של מרטי בבית העלמין של קיבוץ מעלה החמישה ונקבעה עליו לוחית זיכרון. על מצבתו נחקקו המילים "איש חזק היה".
גרייט וול ווינגל
גרייט וול ווינגל (באנגלית: Great Wall Wingle) הוא טנדר אשר מיוצר במספר גרסאות, מתוצרת יצרנית הרכב הסינית גרייט וול מוטורס אשר מיוצר משנת 2006 ועד היום.
דגמי "Great Wall Wingle" מיוצרים בסין, בולגריה ואיראן.
וובלין (מחנה ריכוז)
הכנות
בספטמבר 1944 בנו עובדי כפייה ושבויי מלחמה מחנה קטן כ-2.5 קילומטר מדרום לעיר וובלין. הבנייה נוהלה על ידי ארגון טודט על קרקע שהופקעה לצורך כך בנפת Groß Laasch. למחנה הוכנה הסתעפות של קו הרכבת לודויגסלסט-שווירין ( אנ' ) וקווי תקשורת. המיקום למחנה שהוכן לשבויי מלחמה אמריקאיים ובריטים היה בסמוך לכביש שבין וובלין ללודויגסלוסט. לכאן היו אמורים לעבור צוותי אוויר של בעלות הברית שנשבו ונכלאו במחנה STALAG Luft IV מאזור העיר Groß Tychow ליד שוינואוישצ'ה (כיום בצפון פולין). 500 האסירים הראשונים הועברו לשם ממחנה הריכוז נוינגמה והושמו בצריפי עץ. ב־27 בפברואר וב־23 במרץ 1945 הגיעו למקום שני משלוחים נוספים ובהם 205 אסירים לצורך הקמת המחנה החדש.
אכלוס
כאשר בעלות הברית המשיכו לכבוש שטחים בגרמניה, פונו מחנות ריכוז רבים מהחזית. מאחר שמחנה צריפי העץ היה צפוף מדי, התקבלה ההחלטה ב-15 באפריל להשתמש במחנה צריפי האבן שהיה עדיין בבנייה לקליטת האסירים הנוספים. בין התאריכים 13–26 באפריל 1945 הגיעו חמישה משלוחים נוספים ובהם למעלה מ-4,000 אסירי מחנות ריכוז, בעיקר ממחנות משנה אחרים של נוינגמה.
לא ניתן לקבוע בוודאות כמה בניינים היו במחנה של וובלין. לאחר פיענוח תצלומי אוויר, צילומים היסטוריים והקלטות סרטים נראה כי היו כמה אזורי מגורים, מטבח ומתקנים סניטריים, אך משאבת מים אחת בלבד. בצריפים לא היה חיבור מים.
תנאי המחיה
בעשרת השבועות בהן פעל המחנה, יותר מ-1,000 מבין 5,000 האסירים, שהגיעו מ-25 מדינות, מתו כתוצאה מהתעללות, תשישות ורעב.
וובלין הפך במהרה למחנה מוות. האס-אס לא השתמש דווקא באמצעים אלימים אלא השאיר את האסירים למות ברעב, ממחלות ומתשישות. התהליך כונה בידי הסופר והסוציולוג הגרמני וולפגנג סופסקי "השמדה המונית עקיפה".
ב-15 באפריל 1945 הגיעו יותר מ-2500 אסירים, מותשים וללא מזון מספק אך המחנה לא היה ערוך לכך. המזון הורכב ממנה יומית של קילוגרם אחד של לחם לעשרה אסירים וחצי ליטר מרק. הניצולים דיווחו על החשיבות של שאיבת המים להישרדות. הרעב הנורא הוביל גם למקרי קניבליזם.
חלק מצריפי המגורים נבנו רק כמעטפת חיצונית והאסירים נאלצו לישון על רצפת החול ומיטות מאולתרות העשויות גזעי עצים. אחד הצריפים, שהיה מיועד לחדר רחצה ושירותים, שימש לאחסון גופות עד לקבורתן בקברי אחים בסמוך למסילת הרכבת. במחנה לא היה כל טיפול רפואי לאסירים וכן היו עדויות כי אריזות הנייר של מלט לבניה שימשו כבגדים.
בסוף אפריל 1945 נפטרו בין 5 ל-40 איש מדי יום ואלו כבר לא נקברו. ב-3 במאי 1945, החיילים האמריקאים המשחררים מצאו יותר מ-500 גופות ב"צריף הכביסה" חלקן קבורות בין הצריפים ובבורות מאחוריהם.
כמו בכל מחנות הריכוז, קבוצות האסירים השונות זוהו על ידי טלאים צבעוניים עם מספרי אסירים, אותם נאלצו האסירים לתפור בצד שמאל של החולצה ועל רגל המכנס הימנית. המשולש האדום סימן אסירים במעצר, ירוק עבור עצורים, חום סימן בתחילה צוענים, שחור עבור אנטי-סוציאלי ומאוחר יותר גם עבור צוענים, סגול עבור עדי יהוה וורוד להומוסקסואלים. אסירים יהודים קיבלו מגן דוד. לאחר זמן קצר כמעט ולא ניתן היה לזהות את הצבעים השונים על הבגדים המלוכלכים.
סגל המחנה
עד לאמצע אפריל 1945 הייתה במקום יחידת משמר עם כ-100 איש בפיקודו של קצין בדרגת סגן מהוורמאכט. השומרים היו בעיקר אלו שלא היו כשירים לקרבות שבחזית. בנוסף, כמה מאנשי האס אס שליוו את המשלוחים למחנה נשארו אחר כך כמאבטחים שם.
ב־20 באפריל 1945 ניהול המחנה עבר לידי מפקדי מחנה הריכוז שטוטהוף שכבר פורק עד אז. כמפקד המחנה מונה פול ורנר הופה שהיה מפקד מחנה שטוטהוף. הבניה של מבנים נוספים פסקה.
שחרור המחנה
במחנה עצמו נותרו כ-3,500 איש, בהם אסירים מותשים ומוזלמנים. השומרים יצאו מהמחנה בשעות הצהריים של 2 במאי 1945 מחשש לכיבוש בעלות הברית. לפני יציאתם, הם נתנו רובים לידי כמה מהקאפו כדי שישמרו על האסירים. בשעות אחר הצהריים נכנסו למקום חיילים של הדיוויזיה המוטסת ה-82 של צבא ארצות הברית. 500 אסירות שהגיעו למחנה הצריפים יום לפני כן שוחררו מצעדת המוות של מחנה הריכוז זקסנהאוזן.
כשהגיעו המשחררים, נמצאו כ-1,000 אסירים מתים במחנה. המום מהזוועות שראה הורה מפקד הדיוויזיה, ג'יימס גאווין, לתושבי העיר לודוויגסלוסט להגיע למחנה לסיור ולאחר מכן לפנות את המתים ולהעבירם לקבורה הולמת.
ב-7 במאי 1945 קיימה האוגדה המוטסת ה-82 טקס קבורה עבור 200 אסירים בעיירה זו. בטקס השתתפו אזרחי לודוויגסלוסט, קצינים גרמנים שנתפסו וכמה מאות מאנשי הדיוויזיה המוטסת האמריקאית. כומר הצבא האמריקני נשא הספד ובו אמר: "הפשעים שבוצעו כאן בשם העם הגרמני ובהסכמתו היו מינוריים בהשוואה לאלה שנמצאו במחנות ריכוז במקומות אחרים בגרמניה. כאן לא היו תאי גזים ואין משרפות; האסירים מהולנד, רוסיה, פולין, צ'כוסלובקיה וצרפת הורשו פשוט לרעוב למוות. בטווח של ארבעה קילומטרים מבתיכם הנוחים נאלצו 4,000 גברים לחיות כמו בעלי חיים ונשלל מהם אפילו האוכל שהייתם נותנים לכלבים שלכם. בתוך שלושה שבועות 1,000 מהגברים האלה מתו מרעב; 800 מהם נקברו בבורות ביער הסמוך. 200 אלה ששוכבים לפנינו בקברים האלה נמצאו בתוך מערום בגובה של ארבעה וחמישה רגל בבניין אחד ויחד עם חולים ומתים בבניינים אחרים". בהתאם למדיניות הגנרל דווייט אייזנהאואר, המפקד העליון של כוחות בעלות הברית, צבא ארצות הברית בלודוויגסלוסט הורה "לקבור את כל קורבנות הזוועה במקום ציבורי" עם צלבים שהוצבו בקברי הנוצרים ומגן דוד על קברי היהודים, יחד עם אנדרטת אבן לזכר המתים.
למחרת, 8 במאי 1945, נקברו בטקסי אשכבה עוד 74 גופות בעיירה שווירין, 144 גופות בעיר הגנאו ועוד 70 בוובלין.
שימור המקום
מאז שנת 1965 ישנה במבנה המוזיאון במקום תערוכה ובה מוצגים האירועים השונים. אבני זיכרון ואנדרטאות הוצבו באתרים שונים בסביבה כבר ב־1948 ו-1951. אנדרטה משנת 1960 של יו יסטראם, אמן מהעיר רוסטוק, מנציחה את קורבנות צעדות המוות. רק בשנת 1967 החל השיקום במקום ביוזמת הולנדי שאביו נספה בוובלין. צריפי המחנה נהרסו כבר בשנת 1948 ובאזור נטוע יער אורנים. במספר מקומות ניתן לראות שרידי קירות המהווים תזכורת לעבר. אתר הנצחה נחנך ב -2 במאי 2005, 60 שנה לאחר שחרור המקום. במקום ישנן מאות לבני בניין הנושאות שמות או מספרים של אסירים שמתו בין 17 בפברואר ל-30 ביוני 1945. שביל מעגלי משובץ בלוחות מידע ופסלי בנייה מוביל דרך אתר המחנה לשעבר.
No Debes Jugar
No Debes Jugar (בעברית: אתה לא צריך לשחק מסביב) הוא שיר של הזמרת המקסיקנית-אמריקאית סלינה, אשר יצא כסינגל מתוך אלבום ההופעה החיה הראשון שלה. השיר הולחן ונכתב על ידי ריקי ולה ואחיה א.ב. קינטנייה והופק על ידי קינטנייה ובבו סילבטי.
הצלחה
השיר זכה להצלחה רבה כאשר הגיע למקום השלישי במצעד השירים הלטיניים של ארצות הברית ובנוסף גם נכנס למצעד השירים המקסיקניים האזוריים של ארצות הברית. מבחינה לירית, השיר מתאר אישה שלא מוערכת על ידי החבר שלה. לבסוף היא עומדת על שלה ומודיעה שהיא סיימה לשחק משחקים ומאיימת לעזוב.
יש כאלה שגם אומרים כי בשיר יש רמיזות על העצמה נשית.
סוגה מוזיקלית וביקורת
מבחינה מוזיקלית השיר הוא שיר אפ-טמפו מקסיקני המשלב מוזיקת קומביה ורוק ספרדי. השיר קיבל ביקורות חיוביות מבקרי המוזיקה ששיבחו את המקוריות שלו ואת השילוב בין הסוגות המוזיקליות. השיר קיבל מועמדות לפרס שיר השנה בטקס פרסי הטחאנו ובטקס "Lo Nuestro Awards". במשך השנים השיר זכה למספר גרסאות כיסוי.
קריס סטטלנדר
קריסטן שטדלנדר (באנגלית: Kristen Stadtlander; נולדה ב-7 באוגוסט 1995) הידועה יותר בשם הבמה שלה, קריס סטטלנדר היא מתאבקת אמריקאית, המופיעה בארגון ההיאבקות All Elite Wrestling (AEW).
קריירה מוקדמת
בייקר החלה את קריירת ההיאבקות שלה באפריל 2017. היא העבירה את השנה הראשונה שלה בקריירה בארגוני היאבקות באזור ניו יורק. קרב הבכורה שלה היה ב-29 באפריל, שבו היא התמודדה מול קרן קיו על אליפות הנשים של VPW. היא לבסוף זכתה בתואר זה ב-10 ביוני. כמו כן, היא עבדה עבור ארגוני היאבקות עצמאיים נוספים בניו יורק כמו WrestlePro, Create A Pro Wrestling Academy, Warriors Of Wrestling, New York Wrestling Connection ו-Five Borough Wrestling. עוד בשנה הראשונה שלה כמתאבקת היא הספיקה לעבור גם בארגון ההיאבקות Combat Zone Wrestling (CZW).
World Wrestling Entertainment (2019)
ב-9 באפריל 2019 בתוכנית סמאקדאון, היא ערכה את הופעת הבכורה שלה בארגון ה-WWE, כאשר היא נודעה בשם הבמה קריס והייתה חלק מהצמד The Brooklyn Belles לצד קאריסה, צמד שנועד לקדם את המתמודדות שלהן, כאשר הן הפסידו לצמד The IIconics (בילי קיי ופייטון רויס) בקרב שאינו היה על אליפות זוגות הנשים של ה-WWE של האחרונות.
דרגון בול Z: ביו-ברולי
דרגון בול Z: בִּיוֹ-ברולי (באנגלית: Dragon Ball Z: Bio-Broly, ביפנית: ドラゴンボールZ 超戦士撃破!!勝つのはオレだ) הוא סרט קולנוע יפני מסוגת האנימה. את הסרט ביים יושיהירו אואדה. היה זה הסרט האחד עשר המבוסס על הסדרה "דרגון בול Z".
הסרט יצא לאור בבתי הקולנוע היפניים ב-9 ביולי 1994, ולאחר מכן עשתה גרסה אנגלית את דרכה אל בתי הקולנוע בצפון אמריקה ב-13 בספטמבר 2005. הסרט גם דובב לעברית.
פרשת מעונות ראש הממשלה
פרשת מעונות ראש הממשלה (או בקיצור: תיק המעונות) כוללת מספר פרשיות משנה אשר בעניינן עלה חשד לביצוע עבירות פליליות, בין היתר על ידי אשת ראש הממשלה שרה נתניהו וסמנכ"ל מבצעים ונכסים לשעבר במשרד ראש הממשלה, עזרא סיידוף, בהן חשד לקבלת דבר במרמה ולמרמה והפרת אמונים.
החקירה הפלילית בפרשה נפתחה באוגוסט 2015, לאחר שהיועץ המשפטי לממשלה יהודה וינשטיין החליט לאמץ את המלצת פרקליט המדינה שי ניצן בעניין. בספטמבר 2017 הודיע היועץ המשפטי לממשלה, אביחי מנדלבליט, על הגשת כתב אישום בכפוף לשימוע ב"פרשת הארוחות" נגד שרה נתניהו וסיידוף, וסגירת יתר התיקים. כתבי האישום הוגשו ביוני 2018. ביוני 2019 הורשעו שרה נתניהו וסיידוף בניצול בתחבולה של טעות הזולת ללא מרמה (סעיף 416 לחוק העונשין).
פרשת הארוחות
פרשת הארוחות (כונתה גם "פרשת החמגשיות", בין היתר על ידי ראש הממשלה ועורכי הדין של רעייתו) עוסקת בהזמנה שלא כדין של ארוחות למעון ראש הממשלה. החשד בפרשה זו התעורר במסגרת תביעה של אב הבית לשעבר במעון ראש הממשלה, מני נפתלי, נגד משרד ראש הממשלה. נפתלי טען כי מראשית חודש ספטמבר 2010 עד חודש מרץ 2013, בזמן ששהו במעון ראש הממשלה אורחים מקומיים, נרשם כאילו מדובר באורחים מחוץ לישראל, וכך נוצר מצב שבו המדינה ספגה הוצאה של מאות שקלים נוספים על כל מנה, משום שהתקציב לאירוח אורחים מחו"ל גבוה מהתקציב המקביל לאורחים מקומיים.
בספטמבר 2017 הודיע היועץ המשפטי לממשלה אביחי מנדלבליט כי החקירה העלתה חשדות שלפיהם שרה נתניהו וסיידוף יצרו מצג שווא שלפיו מספטמבר 2010 עד מרץ 2013 לא הועסקה מבשלת במעון. כתוצאה מכך, על פי החשד, הזמינו השניים ארוחות למעון ראש הממשלה, בשווי של כ-359,000 שקלים. סיידוף נחשד גם כי הזמין שפים לבישול ארוחות לאורחים פרטיים וזייף חשבוניות. היועץ החליט להעמיד את השניים לדין בעבירות של קבלת דבר במרמה בנסיבות מחמירות, מרמה והפרת אמונים, בכפוף לשימוע. בני הזוג נתניהו הכחישו כל קשר לחשבוניות, וטענו כי נפתלי אחראי להזמנות אלו.
פרשת החשמלאי
ב-17 בפברואר 2015, פרסם מבקר המדינה שפירא דו"ח אשר עסק בהוצאות הכספית של בני הזוג נתניהו במעונות ראש הממשלה בקיסריה ובירושלים. בדו"ח נאמר בין היתר שהחשמלאי אבי פחימה הועסק בבית משפחת נתניהו בקיסריה בניגוד לנהלים. נאמר שם שבשנת 2009 ביקשה משפחת נתניהו למנות את פחימה לחשמלאי של המעון בקיסריה. "ועדת השלושה", אשר קובעת את תקציב מעון ראש הממשלה, פסלה את מועמדתו של פחימה בשל קשריו המוקדמים עם משפחת נתניהו והיותו חבר מרכז הליכוד. על אף זאת, הועסק פחימה תוך מצג-שווא באמצעות חברה אחרת, זולה יותר, שזכתה במכרז והודיעה כי פחימה ישמש כקבלן משנה שלה. בפועל, קבע המבקר, שימש פחימה כקבלן הראשי.
בספטמבר 2017 הודיע היועץ המשפטי לממשלה על סגירת התיק כנגד שרה נתניהו בפרשה, אך כתב האישום שהוגש נגד עזרא סיידוף כולל גם פרשה זו.
נושאים נוספים
ב-12 ביוני 2014 נחשף בעיתון "ידיעות אחרונות" כי מבקר המדינה יוסף שפירא העביר מידע ליועץ המשפטי לממשלה וינשטיין, שלפיו משפחת נתניהו לקחה לביתה הפרטי בקיסריה ריהוט שנרכש מכספי המדינה עבור מעונו הרשמי של ראש הממשלה בירושלים. על פי הפרסום, הורה סמנכ"ל מבצעים ונכסים במשרד ראש הממשלה, עזרא סיידוף, לעובדים לרכוש ריהוט חדש, זהה לריהוט שנמצא בווילה הפרטית של בני הזוג נתניהו בקיסריה. לאחר שהריהוט הגיע למעון ראש הממשלה הועבר הריהוט החדש לקיסריה, והריהוט הישן מקיסריה הועבר למעון ראש הממשלה בירושלים.
משרד ראש הממשלה הגיב כי ראש הממשלה בנימין נתניהו מנהל ישיבות עבודה הן בקיסריה והן בירושלים. לפי התגובה, גם אילו נרכשה מערכת ריהוט גן חדשה לשימוש בקיסריה לתקופת כהונת ראש הממשלה, היה הדבר בהתאם לנוהל שאושר על ידי משרד המשפטים.
בספטמבר 2017 הודיע היועץ המשפטי לממשלה על סגירת התיק נגד שרה נתניהו בעניין המטפלת וריהוט הגן.
חקירת משטרה
ב-20 ביולי 2015 החליט היועץ המשפטי לממשלה וינשטיין כי יש מקום לפתיחת חקירה פלילית בפרשה וזאת לאחר אימוץ המלצותיהם של פרקליט המדינה שי ניצן וראש האגף לחקירות ומודיעין במשטרה ניצב מני יצחקי.
ב-4 באוגוסט 2015 נחקר אבי פחימה במשרדי היחידה הארצית לחקירות הונאה במשטרה, בנוגע ל"פרשת החשמלאי".
המשך החקירה
ב-29 במאי 2016 הודיעה המשטרה כי "היחידה הארצית של משטרת ישראל סיימה חקירה בעניין מעונות ראש הממשלה. בסיומה של החקירה, הועברו כל הראיות לכאורה, הממצאים והתובנות שנאספו בחקירות המשטרה לפרקליטות מחוז ירושלים, אשר ליוותה את החקירה, לצורך עיון והחלטה".
המשטרה, והעומד בראשה המפכ"ל, רוני אלשיך, ספגו ביקורת ציבורית בשל עמימותה של ההודעה ובשל העובדה כי לא צוין בה האם ממצאי החקירה ביססו חשד לעבירות או אם ישנה המלצה להגשת כתב אישום. כמו כן לא הוזכרו שמותיהם של המעורבים בפרשה, בהם שרה נתניהו, סיידוף ופחימה. בהקשר זה, פורסם כי היועץ המשפטי לממשלה אביחי מנדלבליט פנה למפכ"ל המשטרה אלשיך בבקשה לשנות את נוסח ההודעה על מנת שיותאם לנוסח המקובל המופץ בסיום חקירות, אך על אף בקשתו פורסמה ההודעה בנוסח החסר. בהודעה משותפת שפרסמו ב-1 ביוני 2016 המפכ"ל אלשייך והיועץ המשפטי לממשלה מנדלבליט נאמר שלא היה ראוי מבחינה ערכית לפרסם את העברת העמדה בציבור ולהפוך את הדיון המשפטי-מקצועי לדיון ציבורי, ולכן הנחה המפכ"ל להיצמד בהודעה לתקשורת לניסוח מצומצם שאינו מפרט את העמדה לפרטיה. עוד ציינו כי הניסיונות לתקוע טריז בין המפכ"ל לבין היועץ המשפטי לממשלה הם בגדר ניסיון לפגוע בשלטון החוק.
בהמשך פורסם כי המשטרה ממליצה להעמיד לדין את נתניהו בגין קבלת דבר במרמה בנסיבות מחמירות בשלושה מקרים שונים: "פרשת הארוחות", "פרשת המטפלת הסיעודית" ומקרה שלישי שלא הוברר. כמו כן, עלה כי המשטרה ביססה תשתית ראייתית להגשת כתבי אישום ב"פרשת החשמלאי" ו"רהיטי הגן", אולם לא הבהירה את עמדתה לגבי מעורבותה של נתניהו במקרים אלו.
החומר הועבר לפרקליטות מחוז ירושלים, אשר ליוותה את הפרשה. במהלך החודשים אוקטובר ודצמבר 2016 נערכו השלמות חקירה שבמסגרתן נחקרו עזרא סיידוף, סמנכ"ל נכסים במשרד ראש הממשלה וגיל שפר, ראש הסגל בלשכת נתניהו. שרה נתניהו נחקרה במשך 11 שעות ברצף.
בספטמבר 2017 הודיע היועץ המשפטי לממשלה, אביחי מנדלבליט, כי יוגש נגד שרה נתניהו, בכפוף לשימוע, כתב אישום ב"פרשת הארוחות" בעבירות של קבלת דבר במרמה בנסיבות מחמירות, מרמה והפרת אמונים. במקביל החליט היועץ המשפטי על סגירת התיקים נגדה בשאר הפרשות. כמו כן הודיע מנדלבליט כי יוגש כתב אישום נגד עזרא סיידוף, בפרשת החשמלאי ובפרשת הארוחות, בעבירות של קבלת דבר במרמה בנסיבות מחמירות, מרמה והפרת אמונים וזיוף מסמכים.
ב-17 בינואר 2018, התקיים השימוע בעניינה של שרה נתניהו, שלא בנוכחותה. בשימוע נכחו עורכי דינה - יעקב וינרוט, יוסי כהן ועמית חדד, היועץ המשפטי לממשלה מנדלבליט, פרקליט המדינה שי ניצן, ובכירים נוספים במערכת המשפט. בתום השימוע סוכם כי תתקבל החלטה סופית לאחר קבלת תצהיר בכתב מעורכי דינה של נתניהו.
ב-30 בינואר פורסם בערוץ 10, כי בשימוע שנערך לעזרא סיידוף בפרקליטות המדינה הוא שינה את גרסתו והטיל אחריות על שרה נתניהו בהאשמות שהופנו כנגדו, בפרשיות הזמנת הארוחות והחשמלאי.
ב-20 בפברואר 2018 פורסם כי במסגרת תיק 1270 חשוד יועץ התקשורת של משפחת נתניהו, ניר חפץ, בכך שהציע לשופטת הילה גרסטל את מינויה לתפקיד היועץ המשפטי לממשלה, אם תתחייב לסגור את תיק המעונות. חפץ הכחיש את הטענות נגדו, וגם נתניהו אמר כי מעולם לא הוצע לו רעיון זה על ידי חפץ וכי נתניהו מעולם לא ביקש ממנו להציע הצעה כזו. באוקטובר 2018 המליצה המשטרה לסגור את תיק זה, מחוסר תשתית ראייתית לביצוע עבירות.
כתב אישום והרשעות
ב-21 ביוני 2018 הגישה פרקליטות המדינה כתב אישום נגד שרה נתניהו, בגין קבלת דבר במרמה בנסיבות מחמירות ומרמה והפרת אמונים. לפי כתב האישום, הורתה נתניהו לעובדי מעון ראש הממשלה להזמין ארוחות ממסעדות שף בשווי של כ-360 אלף ש"ח, בתקופה שבין ספטמבר 2010 למרץ 2013, בניגוד לנהלים האוסרים על הזמנת ארוחות מבחוץ כאשר מועסקת במעון מבשלת. לצד נתניהו מואשם גם סיידוף, בגין קבלת דבר במרמה בנסיבות מחמירות, מרמה והפרת אמונים ועבירות של זיוף.
בתום הליך של גישור פלילי הוסכם על הסדר טיעון שבעקבותיו הורשעה נתניהו בניצול בתחבולה של טעות הזולת ללא מרמה, והוטל עליה לשלם פיצוי לקופת המדינה בסך 45 אלף ש"ח בתוספת קנס בסך 10,000 ש"ח. גם עם סיידוף נחתם הסדר טיעון, שלפיו הורשע בשלוש עבירות של קבלת דבר תוך ניצול מכוון של טעות הזולת, ונגזר עליו עונש של מאסר על תנאי, 150 שעות שירות לתועלת הציבור וקנס בסך עשרת אלפים ש"ח.
אדוורד גרק
אדוַורד גֶרֶק (בפולנית: Edward Gierek; נכתב גם גיֶירק; 6 בינואר 1913 – 29 ביולי 2001) היה פוליטיקאי פולני קומוניסטי, מנהיגהּ דה פקטו של פולין בשנים 1970-1980, וראש מפלגת הפועלים הפולנית. גרק החליף בתפקיד זה את ולדיסלב גומולקה. הוא הודח מתפקידו לאחר ששביתות פועלים בגדנסק הובילו להסכם גדנסק בין המדינה הקומוניסטית לבין איגוד הפועלים האנטי-קומוניסטי "סולידריות".
ביוגרפיה
נולד בכפר פורבקה הסמוך לעיר סוסנוביץ, למשפחת כורי פחם. אביו נהרג בתאונה במכרה כשהיה בן 4. אמו נישאה בשנית והיגרה לצפון צרפת, בה גדל. הוא הצטרף למפלגה הקומוניסטית הצרפתית ב-1931, ונשלח לפולין כדי לארגן שביתה. שירת בצבא הפולני בסטרי שבגליציה. ב-1934 עבר לבלגיה, עבד במכרה פחם, והצטרף למפלגה הקומוניסטית הבלגית. במהלך מלחמת העולם השנייה נותר פעיל במפלגה הקומוניסטית הבלגית.
גרק חזר לפולין ב-1948 והתקדם בשורות המפלגה הקומוניסטית, עד שהפך ב-1957 לחבר הפרלמנט הפולני. כמזכיר מחוז קטוביץ יצר לעצמו כוח פוליטי, והפך למנהיג הצעירים במפלגה.
ב-1970 התרחשה מחאה ציבורית רחבה בשל העלאה חדה של מחירי מוצרי היסוד, מחאה שדוכאה בכוח על ידי המשטר והובילה למותם של עשרות מפגינים. הדבר הוביל להדחתו של מנהיג פולין ולדיסלב גומולקה, על ידי מנהיגות המפלגה בשיתוף עם ליאוניד ברז'נייב. במקומו מונה גרק ב-20 בדצמבר 1970 לראש המפלגה והמנהיג דה פקטו של פולין.
גרק הבטיח רפורמות כלכליות, ומיסד תוכנית לתעשייה מודרנית ולהגברת הזמינות של מוצרי הצריכה, דברים שביצע בפועל בעיקר באמצעות הלוואות מגורמי חוץ. יחסיו החיוביים עם פוליטיקאים מערביים, במיוחד נשיא צרפת ואלרי ז'יסקר ד'אסטן ונשיא גרמניה המערבית הלמוט קוהל, איפשרו את הסיוע וההלוואות ממדינות המערב.
במהלך תקופת כהונתו בשנות השבעים עלתה רמת החיים בפולין, והפופולריות של גרק גברה. עם זאת, הכלכלה הפולנית נפגעה במהלך משבר הנפט של 1973, וב-1976 הוא נאלץ להעלות מחירים. ביוני 1976 פרצו מרידות שדוכאו בכוח, אך בעקבותיהן בוטלו העלאות המחירים.
ב-1979, למרות ניסיונותיו של ברז'נייב למנוע זאת, איפשר גרק את ביקור האפיפיור יוחנן פאולוס השני בפולין, הביקור הראשון של אפיפיור במדינה קומוניסטית, שבדיעבד נחשב לנקודת ציון בשינויים הדמוקרטיים שחלו בפולין ובמדינות קומוניסטיות נוספות בשנים שלאחר מכן.
ב-1980 ביצע גרק רפורמות כלכליות חדשות, בעקבות חובות לאומיים גבוהים, מחסור במזון ותעשייה מיושנת. עליית המחירים הביאה למחאה ברחבי המדינה, במיוחד בגדנסק ובמספנות שצ'צ'ין. גרק נאלץ להעניק מעמד משפטי חוקי לתנועה האנטי-קומוניסטית סולידריות שמחתה נגד הרפורמות, וחתם על הסכם גדנסק שאפשר את הזכות לשביתה.
זמן קצר לאחר מכן, ב-5 בספטמבר 1980, הודח גרק מראשות המפלגה ומהנהגת פולין, והוחלף על ידי סטניסלב קאניה. בדצמבר 1981 נכלא גרק לשנה על ידי מנהיגה הבא של פולין, הגנרל וויצ'ך ירוזלסקי.
גרק היה נשוי לסטניסלבה ז'דרוסיק, ונולדו להם שני בנים; אחד מהם הוא אדם גרק, פרופסור באוניברסיטת שלזיה וחבר הפרלמנט האירופי מ-2004.
גרק מת ב-2001 לאחר מחלת ריאות, בצ'שין, שבה התגורר בשנותיו האחרונות. הוא נקבר בבית הקברות פובונזקי.
ב-1990 נכתבו אודותיו שני ספרים ממחברים שונים שהתבססו על ראיונות נרחבים עם גרק; הספרים הפכו לרבי-מכר בפולין.
שדופום
שדופום הייתה עיר עתיקה בשומר. האתר שבו נמצאים שרידי העיר שוכן בתל חַרְמַל, הנמצא על גבול העיר בגדאד של היום במחוז בגדאד. בעיר נמצאו לוחות החרס שהכילו את חוקי אשנונה.
היסטוריה
אין מידע רב לגבי ההיסטוריה של העיר בתקופה הבבלית הקדומה. העיר הייתה מיושבת לפחות מהתקופה האכדית ולכל אורך התקופה ההבלית הקדומה. העיר שכנה באזור נהר דיאלא והייתה מרכז אדמיניסטרטיבי מבוצר של ממלכת אשנונה. משמעות שמה של העיר היה "בית האוצר".
האלה הפטרונית של העיר הייתה נידבה (או ניסבה), אלת הכתיבה, הלמידה והקציר. ליד שער העיר שכנו שני מקדשים תאומים שהוקדשו לאלה.
ארכאולוגיה
האתר נחפר בין השנים 1963-1945 על ידי הארכאולוג העיראקי טהא באקר ממחלקת העתיקות והמורשת. הוא גילה באתר כ-3000 לוחות חרס. בין השנים 1998-1997 האתר נחפר על ידי משלחת חפירות של אוניברסיטת בגדאד וצוות של המכון הארכאולוגי הגרמני (German Archaeological Institute) בראשותם של פטר מיגלוס (Peter Miglus) ולית' חוסיין (Laith Hussein). באתר נערכו במשך השנים חפירות שוד רבות בלתי חוקיות. לוחות שנחפרו מחפירות אלה מצאו את דרכם למוסדות שונים.
הממצאים הארכאולוגיים באתר כללו קיר מקיף גדול דמוי צורת טרפז. בכיוון מערב נמצא השער שנפתח לשדרה רחבה. ליד השער נמצאו שני מבנים תאומים - המקדשים הראשיים של העיר לאלה נידבה. הכניסה למקדשים הוקפה בשורת פסלי אריות עשויים מטרה קוטה. בצדו השני של הרחוב נמצא מתחם מגורים ששימש את הכהנים. בין מתחם הכהנים והקיר בצד המערבי, נמצאו שתי קפלות קטנות ומבנים נוספים. הלוחות שנמצאו באתר כללו שני עותקים של עלילות גילגמש ושני לוחות שכללו חלק מחוקי אשנונה וכן לוחות מתמטיים שונים.
אנה קיסלנסקי
אנה קיסלנסקי (נולדה ב-1971) היא מנכ"לית התנועה הרפורמית - יהדות מתקדמת בישראל.
ביוגרפיה
קיסלנסקי נולדה במוסקבה למשפחה יהודית חילונית, עלתה לארץ בגיל שנתיים. היא גדלה כ"חילונית מאוד" בחיפה, ואפילו לא שמעה על היהדות הרפורמית עד לימודיה לתואר השני בייעוץ חינוכי באוניברסיטת חיפה ועבודתה בעמותת מלי"ץ ("המכונים לחינוך יהודי ציוני"). בין השנים 1994–1998 ריכזה בעמותה את תוכנית "ניגונים" באזור חיפה והצפון ועסקה בהנחיית קבוצות של אנשי חינוך, בני נוער ומבוגרים.
בשנת 1996 נישאה בטקס שנוהל על ידי רב רפורמי, מה שהביא אותה להזדהות בהדרגה עם התנועה.
בין השנים 2002–2005 כיהנה כרכזת קהילת "אור חדש" ליהדות מתקדמת, בחיפה.
בין השנים 2005–2009 שימשה כשליחה הראשית של הסוכנות היהודית באיחוד ליהדות רפורמית בניו יורק.
בספטמבר 2021 מונתה רשמית למנכ"לית התנועה הרפורמית, כאשר בפועל שימשה כמנכ"לית עם פרישתו של גלעד קריב מהארגון באפריל באותה השנה, עת הושבע לכנסת.
פעילותה והשקפתה
בספטמבר 2021 התארחה קיסלנסקי בסוכתם של ראש ממשלת ישראל החלופי ושר החוץ יאיר לפיד וסגן השר עידן רול לרגל החג.
מתווה הכותל
באוקטובר 2021 נכחה קיסלנסקי בהשקת השדולה לחופש דת והתחדשות יהודית פלורליסטית בכנסת, ואמרה: "מימוש ההסכמים כמו מתווה הכותל יכבדו וייתנו מקום גם ליהדות התפוצות, אבל בעצם הם גם יפנו מקום ויכבדו את היהדות הישראלית- שמורכבת מהרבה דרכים להיות יהודי."
באותו החודש נפגשו נציגות התנועה הפורמית, המרכז הרפורמי לדת ומדינה, התנועה הקונסרבטיבית ונשות הכותל עם מזכיר הממשלה, שלום שלמה. בסיום הפגישה הוציאו קיסלנסקי ואורלי-ארז לחובסקי הודעה בה נאמר כי: "אנו מברכות על האוזן הקשבת וגישתו הרצינית של מזכיר הממשלה לקידום פתרון ראוי בנושא הכותל."
יהדות התפוצות
ברקע אירוע אנטישמי של ניסיון חטיפת ארבעה מתפללים בינואר 2022, אמרה קיסלנסקי: "כמו כל עם ישראל - בארץ ובתפוצות- אנחנו עוקבים בנשימה עצורה אחר המתרחש בבית הכנסת הרפורמי "בית ישראל" בעיר קוליוויל שבטקסס. חברי וחברות הקהילות הרפורמיות בישראל מחבקים, מחזקים ומתפללים לשלום אחינו ואחיותינו בקהילה בטקסס".
על פי ה"אני מאמין" של קיסלנסקי: "על מדינת ישראל לפעול כמדינה יהודית, המטפחת את התרבות היהודית על כל גווניה, מממשת את ערכיה המוסריים והכלל-אנושיים של היהדות ומהווה מרכז לעם ישראל בכל תפוצותיו; וכמדינה דמוקרטית, המגנה על חירויות האדם ומחויבת לכל אזרחיה, ללא הבדל דת, גזע, שפה, מין ומגדר."
קישורים חיצוניים
אנה קיסלנסקי - באתר סופרסונס
גייל רובין (אנתרופולוגית)
פרופסור גייל רובין (באנגלית: Gayle S. Rubin; נולדה בשנת 1949) היא אנתרופולגית תרבותית אמריקאית, פרופסור לאנתרופולוגיה באוניברסיטת מישיגן, ופעילה פוליטית פמיניסטית. רובין ידועה בכתיבה שלה על היחסים בין מין, מגדר וכוח. היא כתבה על נושאים רבים כגון פמיניזם, ספרות לסבית, סדומזוכיזם, זנות, פדופיליה, פורנוגרפיה ועוד. כמו כן היא חוקרת תרבויות שוליים להטב"קיות אורבניות.
בין כתביה החשובים נמצא המאמר הקלאסי "הסחר בנשים: הערות על הכלכלה הפוליטית של המין״ שבו רובין גורסת שאי אפשר להבין את דיכויין של נשים בעזרת כלים מרקסיסטים בלבד, ויש צורך בתאוריה אחרת שתסביר את המסגרת שבתוכה מתקיימים המין והמגדר בחברה שלנו, ויוצרים בעזרתם דיכוי. במאמרה חוזרת גייל רובין אל הניתוח של האנתרופולוג הסטרוקטורליסט קלוד לוי-שטראוס, שטען בחיבורו "תבניות היסוד של יחסי השארות" שבסיסה של תופעת השארות הוא החלפת נשים על ידי גברים (כמקרה פרטי של כלכלת המתנה) לצורך יצירת קשרים חברתיים. רובין מחלצת מהניתוח של לוי־שטראוס את הקדם־הנחות שלו, ומראה שלפיו התנאים המוקדמים של מערכת השארות הם חלוקת עבודה על בסיס מין (חלוקה שמייצרת תלות הדדית בין גברים לנשים והופכת את הזוג הנשוי ליחידה הכלכלית הבסיסית), הטרוסקסואליות כפויה והגבלת המיניות הנשית. בעוד לוי־שטראוס דן מפורשות בטאבו על גילוי עריות וטוען שהוא חיוני לחליפין בנשים, רובין מראה שמבחינה לוגית, טאבו זה מבוסס על טאבו קודם על הומוסקסואליות.
בכתיבתה המאוחרת רובין עושה שימוש בפסיכואנליזה לקאנית כדי לתאר את האופן שבו מין ביולוגי הופך למגדר, הן בחברה המערבית והן בחברות שונות ברחבי העולם. בבסיס המערכת ישנה הטענה שנשים נתפסות כמתנות שגברים נותנים זה לזה, וההבדל הראשוני בין המגדרים הוא בין אלו שנותנים מתנות לאלו שניתנות כמתנות. את התהליך החברתי הזה היא קושרת לתסביך אדיפוס, לו היא מציעה קריאה חדשה המראה איך מין הביולוגי נהפך למגדר.
נוסף לכך רובין ידועה כחלק מתנועת הפרו-סקס בפמיניזם בשל ההתנגדות שלה לביקורת הפמיניסטית נגד פורנוגרפיה.
ארנסט השני, דוכס בראונשווייג-לינבורג
ארנסט השני, דוכס בראונשווייג-לינבורג (31 בדצמבר 1564–2 במרץ 1611), היה נסיך לינבורג בין השנים 1592–1611.
ביוגרפיה
ארנסט נולד ב-31 בדצמבר 1564 והיה השני מבין חמישה עשר ילדים של וילהלם השישי, דוכס בראונשווייג-לינבורג ובת זוגו דורותיאה מדנמרק. לאחר לימודיו בוויטנברג, לייפציג ושטרסבורג הוא חזר לצלה כתוצאה מהחמרת בריאותו של אביו. בשנת 1592, לאחר מות אביו, הוא השתלט על מושכות השלטון. בתחילה הוא הוגבל לשלטון של 8 שנים על ידי הסכם עם אחיו כריסטיאן והאצילים. עם זאת, בעקבות חתימת ההסכם הבא, הוא קיבל סמכויות מלאות עד מותו ב-2 במרץ 1611. שלטונו כלל ניסיונות לשפר את המצב הכלכלי הן של הנסיכות והן של משפחתו, משום שאביו השאיר את המדינה בחובות כבדים. ראוי להזכיר גם את הסכם משפחת צלה שנחתם על ידו ב-1610, אשר הבטיח את אי-חלוקה של הנסיכות ואשר אושר על ידי הקיסר מתיאס ב-1612.
דרגון בול Z: ברולי: חוזר שנית
עלילה
חללית מסתורית מתרסקת באזור קפוא בכדור הארץ, וממנה יוצא ברולי, הנבל של הסרט הקודם, שאיכשהו שרד את מתקפתו של סון גוקו ואת הפיצוץ של כוכב וג'יטה החדש, בו הוא נלחם כנגד גוקו בסרט הקודם. ברולי מאבד את ההכרה זמן קצר לאחר מכן והאדמה קופאת סביבו, ומסתבר שבזמן זה גופו התחיל לרפא את עצמו.
7 שנים לאחר מכן, גוקו מת לאחר שהקריב את חייו כנגד סל. בנו הצעיר גוטן יוצא ,ביחד עם טראנקס ווידל (חברתו של גוהאן) לחיפוש אחרי הדרגון בול. הם נתקלים בדרכם בכפר שנמצא באזור קפוא, שמאוים על ידי מפלצת ובראשו עומד מכשף מסתורי שמציע קורבנות אדם על מנת לפייס את המפלצת. החבורה מוצאת את המפלצת, שהיא למעשה דינוזאור, ומביסה אותה, ובסוף מתגלה שראש הכפר המכשף הוא בעצם רמאי והם עוזרים לבני הכפר לגרש אותו. תוך כדי זה גוטן מעצבן את וידל והיא סוטרת לו וגורמת לו לבכות. מבלי שהם יודעים זאת, הבכי של גוטן מעורר את ברולי מתרדמתו ובאותו לילה הוא יוצא למסע הרס וחורבן בסביבתו, כשהוא חזק מאי פעם.
וידל מתעוררת מהרעש שנגרם ממסע ההרס של ברולי, ומנסה לעצור אותו אך מוכית על ידי ברולי. כשגוטן וטראנקס מגלים זאת הם יוצאים להילחם בברולי, ברולי, שחושב שגוטן הוא גוקו הקטן עקב הדמיון במראה החיצוני, משתנה לסופר סאיין ותוקף בעוצמה ובאכזריות את גוטן ולמרות שגוטן וטראנקס הופכים שניהם לסופר סאיין, אף אחד מהם לא יכול כנגדו עקב כוחו העצום. לפני שהוא מצליח להרוג את גוטן, מופיע גוהאן ומציל את השניים ממתקפתו של ברולי.
גוהאן, מלא זעם מהצורה שבה ברולי פגע באחיו ובחברתו, משתנה לסופר סאיין 2. ברולי שמזהה את גוהאן ונדהם מהפגנת הכוח הזו משתנה גם הוא לצורת ה"סופר סאיין האגדי" שלו, והשניים נלחמים. למרות שגם גוהאן לא יכול כנגדו, הוא מצליח להתמודד יותר טוב כנגדו מאשר אביו שהתמודד איתו 7 שנים קודם לכן. הוא מצליח ללכוד את ברולי בתוך אגם מלא לבה רותחת במטרה להרוג אותו, אבל זמן קצר לאחר מכן ברולי מצליח לצאת משם, פצוע קשה אבל עדיין חזק מאי פעם. הוא מכה קשות את גוהאן, אבל וידל מתערבת וגוהאן מצליח להשתחרר מברולי. הוא מנצל את ההזדמנות ומכין כנגד ברולי מתקפת קאמאהאמאהא, וברולי בתגובה מכין כדור ענק של אנרגיה במטרה להשמיד את כדור הארץ. הקאמאהאמאהא של גוהאן מתנגשת בכדור האנרגיה של ברולי, וגוטן מצטרף גם הוא עם קאמאהאמאהא משלו. למרות המאמץ המשותף של שניהם, כדור ההרס של ברולי מתקרב יותר ויותר לכדור הארץ. באותו זמן כדורי הדרגון בול שטראנקס אסף מתפזרים על הרצפה, ומבלי לדעת על כך, טראנקס החצי מעולף מבקש שגוקו יהיה שם ויעזור להביס את ברולי.
בסיום הסרט רואים כי כדורי הדרגון בול נעלמו וכנראה התפזרו בעולם. גוקו נעלם גם הוא, ושני האחים תוהים האם אביהם גוקו באמת היה איתם. גוהאן לאחר מכן ממשיך לטייל עם וידל.