cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
התנועה הרומנטית
רומנטיקה באדריכלות
באדריכלות, הרומנטיקה העריצה מחדש את אדריכלות ימי הביניים ובפרט את האדריכלות הגותית. אדריכלות ימי הביניים נהפכה למושא למחקר ולשימור, לצד בנייה מחדש בסגנונות העתיקים. בולטת במיוחד היא התחייה הגותית בה נוצקו משמעויות חדשות לאדריכלות הכנסיות הדתית הגותית, ומבנים רבים שוחזרו, חודשו והושלמו בסגנון זה. דוגמאות בולטות למבנים שהושלמו בתחייה הגותית כוללות את קתדרלת קלן, נוטרדאם דה פארי, קתדרלת מילאנו וקתדרלת פראג. בין הבולטים בתחיית אדריכלות ימי הביניים הם פרוספר מרימה והאדריכל והמשמר ויולה לה-דוק.
השלכות פוליטיות של הרומנטיקה
מעבר לתרומתה לגיבוש רעיון הלאומיות, נגזרות של השילוב בין רומנטיקה ונאורות מתבטאות גם באידאולוגיות פוליטיות. צד אחד של ההשפעה הפוליטית של הרומנטיקה על המחשבה הפוליטית הוא המדינה הרומנטית הליברלית. באופן פרדוקסלי, דווקא הלהט המאפיין את הרומנטיקה עשוי להוביל לסובלנות פוליטית. כיוון שעקרונות רומנטיים ערערו על התפיסה שישנה אמת אחת אובייקטיבית ועוררו הערצה לנאמנות לאידיאלים באשר הם, דרך החשיבה הרומנטית מובילה לכיבוד המאבק של האחר למשמעות ואי כפייה רעיונית של המדינה על אזרחיה. צד אחר של ההשפעה הפוליטית של רעיונות רומנטיים הוא פאשיזם ואף נאציזם, או גרסאות אחרות של "מדינה אומנת". מדינה כזו נתפסת כאידיאל לשם עצמה, מבטאת את רוח האומה ומותר לה להכתיב לאזרחיה את תפקידם, שכן להם משמעות רק בהקשר ולכן למדינה לגיטימציה להשתמש בהם כרצונה.
דלקת גידים
דלקת גידים או טנדינופתיה (באנגלית: Tendinopathy) היא סוג של הפרעה בפעילות גיד, שמביאה לידי כאב, נפיחות, ותפקוד לקוי. הכאב בדרך כלל יהיה חזק יותר במהלך שימוש בגיד המודלק. דלקת גידים בדרך מתרחשת בדרך כלל סביב הכתף, המרפק, שורש כף היד, הירך, הברך או הקרסול (דלקת גיד אכילס).
גורמים לדלקת עשויים לכלול פגיעה או פעילות מוגברת. קבוצות בסיכון כוללות אנשים שעוסקים בעבודת כפיים, מוזיקאים וספורטאים. גורמים נפוצים פחות כוללים זיהום, דלקת פרקים, גאוט, מחלת בלוטת התריס, וסוכרת. האבחנה מבוססת בדרך כלל על תסמינים, בדיקה, ולעיתים הדמיה רפואית (אולטרסאונד). שבועות ספורים לאחר הפציעה נשארת דלקת קטנה, כאשר הבעיה הבסיסית קשורה לסיבי חלבונים חלשים.
נכון לשנת 2016, הפתופיזיולגיה של דלקת גידים עדיין איננה ברורה דיה. למרות שנראה כי הדלקת מתפתחת על פי חוקיות מסוימת, היחסים בין שינויים במבנה הרקמות, תפקוד הגיד והכאב שנוצר אינם חד-משמעיים. ישנן מספר השערות המנסות לקשר באופן כזה או אחר בין הדברים, אך אף אחת מהן לא אומתה או הופרכה. ישנן תאוריות שכוללות בין השאר: מתיחת יתר של הגיד, נזק תרמי ואף השמנת יתר שגורמת לעומס על הגיד ופעולתו.
אולם, הסיבה המקובלת ביותר למצב זה היא, כאמור, תוצאה של שימוש יתר בשילוב עם גורמים חיצוניים המובילים למה שניתן לראות כהפרעה בתגובת הריפוי הטבעית של הגוף.
הטיפול כולל מנוחה, שימוש בנוגדי דלקת שאינם סטרואידים ופיזיותרפיה. לעיתים רחוקות נעשה שימוש בזריקות סטרואידים או בניתוח. כ-80% מהסובלים מהדלקת חשים שיפור בתוך שישה חודשים.
מארק סטרונג
מארק סטרונג (באנגלית: Mark Strong; ) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אנגלי, זוכה פרס לורנס אוליבייה ומועמד פרס טוני לשחקן הטוב ביותר על משחקו במחזה "מראה מעל הגשר" בברודוויי.
ביוגרפיה
נולד בשם מארקו ג'וזפה סאלוסוליה בלונדון שבאנגליה, לאב איטלקי ולאם אוסטרית הוא חונך כקתולי. אימו שינתה את שמו ל"מארק סטרונג" בשל חששה ששמו המקורי יפגע בהשתלבותו בחברה באנגליה. סטרונג דובר גרמנית ואיטלקית.
הוא למד משפטים במינכן, אך לאחר שנה אחת באוניברסיטה, חזר ללונדון והחל ללמוד משחק.
קריירה
סטרונג התחיל את הקריירה שלו בסדרות טלוויזיה. הוא גילם את הבלש לרי הול ב"החשוד העיקרי", והופיע בשתי סדרות בערוץ BBC: בתוכנית "החברים שלנו בצפון" (1996) ובתוכנית "פירמה ארוכה" (2004); על תפקידו בסדרה היה מועמד לפרס באפט"א. סטרונג גילם את דמות הנבל בסרט "המשימה של שארפ" (1996). כן שיחק בעיבוד טלוויזיוני לספר "אמה" של ג'יין אוסטן.
ב-1997 השתתף סטרונג בעיבוד הקולנועי לספרו של ניק הורנבי, קדחת המגרש. ב-2005 שיחק בסרטו של רומן פולנסקי, אוליבר טוויסט, וכן גילם דמות ערבית בסרט סוריאנה. באותה שנה הופיע בסרטו של גאי ריצ'י, Revolver, בו גילם את דמותו של מתנקש שלעולם לא מחטיא. ב-2006 הופיע סטרונג בעיבוד קולנועי של טריסטן ואיזולדה, והציג בסרט כישורי סיוף. ב-2007 הופיע בסרט שמש של דני בויל. סטרונג גם הופיע בסרט אבק כוכבים.
סטרונג הופיע בסרט גוף השקרים של רידלי סקוט, שם גילם את האני סלאם, סוכן חשאי של ירדן. ב-2010 הופיע בדרמה נוספת של רידלי סקוט, "רובין הוד" וגילם את סר גודפרי, משרתו של ג'ון, מלך אנגליה. סטרונג נודע בכך שכשחקן הוא נוהג לשנות את תסרוקת השיער שלו - בחלק מסרטיו הוא גלוח ראש, ובחלק אחר הוא בעל שיער ארוך. בשנים האחרונות הוא מרבה להופיע בסרטים בדמות הנבל.
ויז'ה אנחלה
ויז'ה אנחלה (בספרדית: Villa Ángela) היא עיר בפרובינציית צ'אקו שבצפון ארגנטינה. העיר ממוקמת כ-194 קילומטרים מערבית לרסיסטנסיה, עיר הבירה של הפרובינציה, והיא בעצמה עיר בירה של המחוז מאיור לואיס חורחה פונטנה בו היא שוכנת. בוויז'ה אנחלה עוברים הכבישים הלאומיים 16 ו-95.
מארק סטרונג
קריירה
בשנת 2016 שיחק לצד ג'סיקה צ'סטיין, גוגו אמבתה-רו וג'ון לית'גו בסרט המתח "מיס סלואן" בבימויו של ג'ון מאדן. בשנת 2022 הופיע בסרטו של טוד פילד "טאר המנצחת" בתפקיד איש העסקים והמנצח החובב אליוט קפלן, שדמותו דומה לזו של גילברט קפלן.
ויז'ה אנחלה
רקע
ויז'ה אנחלה נוסדה ב-24 במאי 1910 על ידי חוליו אוליסס מרטן וקרלוס גרונייסן. היא בעבר כונתה בשמות כמו El pueblito, Punta de rieles ו-km 95 כשהייתה בגדר כפר, ושמה כיום הוענק לה כמחווה לאשתו של מרטן, אנחלה חוסטנס.
מארק סטרונג
קריירה
סטרונג גם הופיע על הבמה בתיאטרון, והיה מועמד למספר פרסים על הופעתו.
ויז'ה אנחלה
רקע
בשנת 1908 התיישב הגרעין הראשון בוויז'ה אנחלה, שהיה פזור בקבוצות קטנות באזור שבו חיו שבט המוקובי. כשנתיים לאחר מכן מרטן וגרונייסן רכשו חלקת אדמה, ומאז אותה הרכישה הם חילקו ומכרו מגרשים לצורכי דיור בקרבה למקום שבו מאוחר יותר הוקמה תחנת רכבת. בהמשך, בין השנים 1910-1917 התאכלס הגרעין השני. בשנת 1924 התארגנה הוועדה העירונית הראשונה, וכשנה לאחר מכן התיישבה באזור שמקיף את הכפר והחלה לגדל תירס, חמניות וכותנה על מנת לעודד הגעה של חלפני צמיגים ולהרחיב את ענף מסילות הברזל. לאחר מכן החקלאות החלה להיות מתורגלת על ידי מהגרים, שהפכו לעמוד התווך של הכלכלה באותו האזור.
אקלים
האקלים בוויז'ה אנחלה הוא אקלים סאבטרופי, עם יובש בעונת החורף וטרופי גשום בעונת הקיץ.
מירגאיה
מירגאיה (שם מדעי: Miragaia) הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הסטגוזאוריים שחי בתקופת יורה עליון לפני כ-150 מיליון שנה. מאובניו נמצאו בפורטוגל. הוא קרוי על שם מירגאיה, אחת הפרגזיות של העיר פורטו, שם נמצאו מאובניו. הוא היה קרוב משפחה של הסטגוזאורוס הענקי.
המירגאיה היה בעל הצוואר הארוך ביותר במשפחת הסטגוזאוריים. אורכו הכולל היה כ-5.5 עד 6.5 מטרים, והוא שקל כ-2 טונות. צווארו הארוך הכיל 17 חוליות, יותר מחוליות הצוואר של מרבית הזאורופודים. הייתה לו לסת ארוכה, רגליים ארוכות ולאורך גופו היו פרושות לוחיות גדולות עם כתפיים גבוהות שבקצותן בלטו זוג דוקרנים. מאחורי גבו האמצעי בלטה שורת קוצים ארוכים שהסתיימה בקצה הזנב. קוצים אלה שימשו כנראה להגנתו.
לא ברור למה שימש הצוואר הארוך, שהיה קצר מצווארי הזאורופודים אך ארוך יותר מצווארי סטגוזאורים שחיו בתקופתו, דבר המטיל ספק בשימושו לאכילת עלים מצמרות עצים. ייתכן שאורך הצוואר קשור בברירה זוויגית ונועד למשוך את הנקבות.
המירגאיה נכחד לאחר תור היורה בדומה להרבה מהסטגוזאור ים.
בתרבות
דינוזאור זה הופיע בסדרה מהפכת הדינוזאורים ובמשחק Jurassic World: Alive.
אתנה
היסטוריה
אתנה הייתה אלה באזור יוון וטורקיה עוד לפני בואם של היוונים. שמה נגזר משפה קדומה מאזור מיקנה, ופירושה - אבוד. אתנה מתקשרת לרוב עם העיר אתונה, במקור - צורת הריבוי של אתנה, כיוון שהיא הייתה האלה המגינה של העיר, בתקופה העתיקה של יוון.
בפנתאון האולימפי, אתנה לא נולדה מיחסים שבין אל לאלה, אלא מראשו של זאוס (מיחסיו עם הענקית מטיס), והייתה לבתו האהובה ביותר. הולדתה מתוארת במספר גרסאות שונות. באחת, זאוס שכב עם מטיס הענקית, אך רק לאחר מכן החל לחשוש מהתוצאות שכן הייתה נבואה (שקרית) שצאצא של מטיס, ידיח את זאוס מכס האולימפוס, ואחד שיעקוף אותו בחוכמתו אולם היה זה מאוחר מדי; מטיס הרתה, ולכן זאוס שאב אותה לתוך ראשו דרך נחירו, היא החלה מיד בהכנת גלימה וקסדה לילדתה העתידית. קולות הפטיש בזמן שהכינה את הקסדה גרמו לזאוס כאבים חזקים, והפייסטוס, פרומתאוס, ארס, פאלימון או הרמס (תלוי באיזה מקור מדובר) ביקע את ראשו של זאוס בגרזן מינואי דו-ראשי ("לאבריס"). כתוצאה מכך בקעה אתנה מראשו, בוגרת וחמושה בנשק רב, וזאוס עצמו לא סבל רבות מהאירוע.
אף על פי שהייתה אלת המלחמה, בשונה מארס, אשר היה חמום-מוח ולא מהימן בקרב, התרכזה אתנה באסטרטגיה וטקטיקות. אתנה עזרה ליוונים במלחמת כנגד טרויה, ליוותה את אודיסאוס החכם בדרכו הביתה, והייתה פטרוניתו.
אתנה באמנות
אתנה מתוארת באמנות הקלאסית כאישה הלובשת שריון, נושאת רומח ומגן עם ראשה של הגורגונה מדוזה מוטבע עליו וכן, נושאת בכף ידה את אלת הניצחון והתחרות ניקה בצורה זו היא תוארה בפסל הזהב והשנהב המפורסם של פידיאס בפרתנון באקרופוליס שבאתונה - "אתנה פרתנוס". פסל זה אבד במהלך ההיסטוריה. כמו כן, חייתה המלווה של אתנה הוא ינשוף, סמל לחוכמה, היושב על אחת מכתפיה.
בעבודות מוקדמות יותר, כמו בדיוקנות של אתנה על אגרטלים, האלה מתוארת עם כמה מתכונותיה המינואיות, כגון כנפיים גדולות.
שמות נוספים
בתפקידה כשופטת במשפטו של אורסטס על רצח אמו, קליטמנסטרה (בו הוא זוכה מאשמה), אתנה קיבלה את הכינוי "אתנה אריא" (Athena Areia).
אתנה קושרה רבות עם האלה האגאית המקומית, אפאה (Aphaea). היא כונתה "אתנה ארגאנה" (Athena Ergane) כפטרונית של אומנים ופעלולנים.
פעמים רבות היא קושרה עם הכינוי "פאלאס אתנה". פאלאס הייתה דמות מעורפלת - לפעמים גבר, לפעמים אישה, אך תמיד בהקשר לאתנה. היא הרגה את פאלאס בשגגה, ולאחר מכן לבשה את עור העיזים שלו/ה המקושט עם נחשים שטניים, כקמע השומר עליה.
בפרתנון של אתונה סגדו לאתנה עם הכינוי "אתנה פרתנוס". בקרבות היא כונתה "אתנה פרומכוס". כמגינת ערים ברחבי העולם היווני נשאה את הכינוי "אתנה פּוֹליאַס" ("של העיר").
האסטרואיד שהתגלה על ידי מקס וולף נקרא על שמה.
אריקטוניוס
לפי הביבליותקה (פסאודו-אפולודורוס), הפייסטוס ניסה לאנוס את אתנה אך כשל. זרעו נשפך על האדמה וכך נולד. אתנה אימצה וגידלה אותו, אף על פי שלא היה בנה. בגרסה אחרת, הזרע נחת על רגלה של אתנה, והיא ניגבה אותו עם פיסה של צמר ולאחר מכן זרקה על האדמה. וכך, אריקטוניוס נולד מהאדמה ופיסת הצמר. גרסה שלישית גורסת שהפיסטוס רצה להינשא לאתנה, אולם היא נעלמה ממיטת הכלולות, ולכן הוא פלט את זרעו על האדמה. אתנה נתנה לשלוש אחיות, הרסה, פנדרוסוס ואגלאולוס, את התינוק בקופסה קטנה, והזהירה אותן שלא לפתוח אותה לעולם. אגלאולוס והרסה פתחו את הקופסה אשר הכילה את המלך לעתיד של אתונה, אריקטוניוס. המראה גרם לשתיהן להשתגע ולבסוף שתיהן התאבדו על ידי קפיצה מהאקרופוליס.
גרסה אלטרנטיבית של אותו הסיפור גורסת שבזמן שאתנה הלכה להביא הר כדי להשתמש בו באקרופוליס, שתי האחיות פתחו את הקופסה. עורב שצפה בנעשה עף לאתנה וסיפר לה זאת. האחרונה התכעסה מאוד והפילה את ההר (כיום הר ליקבטוס). גם כאן, הרסה ואגלאולוס השתגעו, והתאבדו על ידי קפיצה מעל צוק.
אריקטוניוס הפך מאוחר יותר למלך אתונה, והביא לשינויים מועילים רבים בתרבות אתונה. בזמן שלטונו, אתנה הגנה עליו באדיקות.
אתונה
אתנה התחרתה עם פוסידון על תואר האל-פטרון של העיר אתונה. הם הסכימו שכל אחד יתן לאתונאים מתנה אחת והאתונאים יחליטו איזו מתנה הם מעדיפים. פוסידון הכה על האדמה בקלשונו, ומעיין התפרץ מהבקע, אך המים היו מלוחים מדי והאתונאים לא אהבו אותם. לעומתו, נתנה אתנה לאתונאים את עץ הזית הראשון שלהם. האתונאים (או מלכם, צקרופס) קיבלו את עץ הזית, והפכו את אתנה לפטרוניתם, כיוון שהעץ נתן להם מזון, שמן ועץ לבנייה. אתנה הייתה אלה פטרונית של ערים נוספות, המפורסמת שבהם היא ספרטה.
ארכנה
אישה בשם ארכנה התפארה שהיא אורגת טוב יותר מאתנה, אלת האריגה והאמנות, בין היתר. אתנה באה אליה מחופשת לאשה זקנה ואמרה לארכנה להתחרט על ההיבריס (חטא הגאווה) שלה, אולם ארכנה עשתה ההפך וקראה תיגר על אתנה. האשה הזקנה הסירה את תחפושתה והתחרות החלה. אתנה ארגה איור המתאר את סכסוכה עם פוסידון על העיר אתונה, בזמן שארכנה ארגה איור המתאר מעשים נועזים רבים של זאוס (בגרסאות מסוימות, אתנה ארגה איור המתאר את תפארת האלים וארכנה איירה איור המציג את האלים בצורה מביכה ופוגענית). כולם חשבו שארכנה תנצח, אבל בסוף אתנה רקמה פרפר זהוב לאריג שלה והוא החדיר חיים לאריג. ארכנה הפסידה ואתנה הפכה אותה לעכביש הראשון.
פרסאוס ומדוזה
אתנה הנחתה את פרסאוס בכך שנתנה לו מספר חפצים שיעזרו לו בחיסולה של מדוזה, שהייתה אחת מהגורגונות, ומבטה הפך אנשים לאבן. לאחר חיסולה, אתנה זכתה בראשה של מדוזה, אותו הטביעה על מגנה.
הרקולס
אתנה הנחתה את הרקולס כיצד להוריד את העור מהאריה מנמאה, על ידי שימוש בציפורניו של האריה עצמו כדי לחתוך דרך עורו העבה. הרקולס הפך את עורו של האריה לבגד המסמל את האירוע, ביחד עם ענף עץ זית, בו השתמש בעת הקרב. אתנה עזרה להרקולס גם באירועים אחרים. היא עזרה לו לנצח גם את ציפורי סטימפליה, ביחד עם הפיסטוס.
טירסיאס וקאריקלו
אתנה עיוורה את טירסיאס לאחר שהוא ראה אותה רוחצת בעירום. אמו, קאריקלו, התחננה בפני אתנה שתבטל את העונש, אולם אתנה לא יכלה, ובמקום זאת העניקה לו יכולת נבואה.
קורינאוס
קורינאוס (באנגלית: Corineus) היה מלכה הראשון של קורנוול על פי ספרו של ג'פרי ממונמות' "ההיסטוריה של מלכי בריטניה". אין כל תיעוד היסטורי לקיומו והוא אחד מהמלכים האגדיים של בריטניה.
ג'פרי מספר בספרו כי קורינאוס היה אחד מפליטי מלחמת טרויה אשר התיישבו על חופי הים הטירני. לאחר שברוטוס, נכדו של איניאס הוגלה מאיטליה, הוא פגש את קורינאוס וקורינאוס ואנשיו הצטרפו אליו במסעותיו דרך גאליה. בגאליה לחם קורינאוס עם גופאריוס פיקוס, מלך אקיטן אשר רגז על כך שקורינאוס צד ביערותיו מבלי אישורו, וקורינאוס הרג 1,000 מחיילי גופאריוס בגרזנו.
בהגיעם לבריטניה כבשו קורינאוס וברוטוס את האי מידי הענקים. קורינאוס נלחם בעצמו במלך הענקים גוגמגוג (Gogmagog), בקרב שנערך בפלימות'. קורינאוס נצח בקרב בזורקו את גוגמגוג מראש מצוק. לאחר הניצחון התיישב בקורנוול והפך למלכה הראשון ולראשון מבין הדוכסים האגדיים של קורנוול.
ברוטוס וקורינאוס אירסו את ילדיהם - לוקרינוס בנו הבכור של ברוטוס וגוונדלון בתו של קורינאוס. השנים נישאו אולם לוקרינוס לא אהב את גוונדולן, והעדיף את אסטרילדיס -נסיכה גרמניה ששחרר מהאמבר מלך ההונים. רק לאחר מותו של קורינאוס העז לוקרינוס לגרש את גוונדולן, אולם זו שבה בראש צבא מקורנוול, הביסה את לוקרינוס והרגה את אסטרילדיס וביתה האברן על ידי הטבעתן בנהר הסוורן.
חולתה
חוּלָתָה (לפנים גם חולתא) הוא קיבוץ באזור עמק החולה השייך למועצה אזורית הגליל העליון. היישוב קרוי על שם אגם החולה.
היסטוריה
הקיבוץ הוקם על ידי חברי הנוער העובד, המחנות העולים והנוער העולה מגרמניה שקבלו הכשרה בתל חי. בקיץ 1936 הגיעו מספר מועט מחברי הקבוצה ליסוד המעלה לעבוד אצל איכרי המושבה. במרץ 1937 ניתן להם להקים משק קטן על שטח של 6 דונם של הכשרת היישוב. שטח זה היה שייך ל"זיכיון (קונצסיה) החולה", וכונה "חצר הזיכיון", ובו שכנו גם משרדי הזיכיון, בשני בתים הקיימים עד היום. שטח החצר נמצא היום בין רחוב המזח לבין החלק הדרומי של רחוב האגם ביסוד המעלה. בעקבות ההתיישבות בחצר גדלה הקבוצה והגיעה ל-55 חברים, כ-30 ביסוד המעלה והשאר עבדו במקומות מרוחקים, כמו המפעל בסדום ובבניית גדר הצפון. החברים ביסוד המעלה קנו 2 פרות, 100 צאן ותרנגולות בסיוע קרן אדי קנטור שליד הסוכנות היהודית, גדלו שלושה דונם ירקות ותירס, עסקו במרעה גם עבור איכרי המושבה והפעילו סירת דיג. מספר חברים עבדו במפעל מי מרום.
המצב הביטחוני בימי המרד הערבי הגדול היה רעוע ונרשמו מספר התקפות על חברי הקבוצה.
ענף הדיג של הקיבוץ התפתח ובאוקטובר 1939 הקיבוץ היה אחראי ליותר ממחצית שלל הדיג העברי בארץ ישראל. במאי 1941 ארעה דליקה ביישוב ששרפה את מחסן הבגדים, המזכירות והספרייה. באוגוסט 1942 חכרה הקבוצה את אדמות דרדרה שממזרח לימת החולה מידי הקרן הקיימת לישראל ופלוגה של 25–30 מחברי הקבוצה התיישבה במקום שהגישה אליו הייתה בסירות בלבד. ביולי 1947 הועברה הנקודה בדרדרה לידי קיבוץ איל.
המעבר למקום הקבע. הוצעו 2 הצעות למקום קבע עבור חולתה, אפשרות אחת הייתה להעביר את כל הקיבוץ לדרדרה שממזרח לאגם החולה, והאפשרות השנייה הייתה להתיישב על אדמות תלל שנרכשו על ידי פיק"א. בהצבעה בין החברים שנערכה באוגוסט 1943, הוחלט ברוב קולות לבחור באדמות תלל, הסמוכות מאוד למקום הזמני. בסוף 1945 החלה בניית יישוב הקבע, וב-1946 עבר הקיבוץ למקום.
בדצמבר 1958 חוברה חולתה לרשת החשמל הארצית.
מאז ייבוש החולה ב-1958 עבר הקיבוץ לפרנסה מחקלאות ומתעשייה, ובשנים האחרונות גם מאירוח ומיזמויות עסקיות שונות.
כלכלת הקיבוץ
קיבוץ חולתה הוא קיבוץ משתנה (מופרט) שחבריו מקבלים שכר דיפרנציאלי (לא שוויוני) ומשלמים עבור חלק מהשירותים שמספק הקיבוץ לחבריו.
השנה היפה בחיי
השנה היפה בחיי הוא מחזמר ישראלי שעלה בתיאטרון חיפה בספטמבר 2022, ובתיאטרון הבימה באוקטובר של אותה שנה.
את המחזמר כתב אוהד חיטמן, ביים משה קפטן ומככבים בו לי בירן (לסירוגין עם נדיר אלדד), רוני דלומי (לסירוגין עם אילי עלמני), מיקי קם, אורנה דץ, בן יוסיפוביץ' (לסירוגין עם אליעד סודאי), יואב מילשטיין, שירה לוי (לסירוגין עם לירון כרקוקלי), ואחרים.
על הכוראוגרפיה אחראי עוז מורג, על ניהול מוזיקלי אחראי ליאור רונן וניצוח תזמורת ארנון זיו.
תקציר העלילה
המחזמר מלווה את השניים משלב ההודעה על ההריון להוריהם, דרך הלידה, ועד הקשיים בהורות בליווי אימהות דעתניות השונות בתכליתן - אמא של רוני שוש ואמא של דנה סילבי, כמו גם חברים הומואים בן ואודי שמגדלים תאומים וחווים בעצמם קשיים בשימור הזוגיות.
המשבר בזוגיות מוביל את הזוגות לחיפוש אחר גיוון בחיי המין, לבגידות, להתרחקות ולטיפול פסיכולוגי זוגי, עד שלבסוף הם מצליחים להתגבר על הקשיים ולחיות יחד.
השירים
מערכה ראשונה מערכה שנייה
פנלופה לבנת-ציצה
פנלופה לבנת-ציצה (שם מדעי: Penelope pileata) היא מין של עוף קרקע מהסוג פנלופה שבמשפחת ההוקיים. היא אנדמית לאגן האמזונאס של מזרח ברזיל ומצויה בסכנת הכחדה עקב אובדן בית גידולה בקצה מואץ. תחום מחייתה בטבע הוא בין נהר הארגואייה לגדות האמזונאס ביובל נהר פארה ועד לאי מרז'ו במזרח.
עוף זה מגיע לאורך 80 ס"מ ובעל נוצות חומות-אדמדמות עם כנפיים שחורות, זנב שחור ארוך וגוף מנוקד בלבן. הראש בעל עור כחול כהה מוקף בנוצות שחורות והציצה לבנה. כמו מרבית הפנלופות היא בעלת שק ורדרד מתחת מקורה האפור. הפנלופה בעלת יציבה נמוכה אך בעלת רגליים ארוכות העוזרות לה לנוע מהר על הקרקע.
תחום מחייתה הוא ביערות הגשם של האמזונאס אך היא תימצא גם בסראדו. היא מותאמת גם ליערות מוצפים עונתית, בהם היא נתלית מהענפים. באזורים אחרים, בייחוד ביערות הרריים בהם עצים נמוכים היא תעדיף לנוע על הקרקע. הפנלופה ניזונה מפירות, זרעים שונים ומחסרי חוליות ביער.
הרמוניה טונאלית פונקציונלית
ההרמוניה הפונקציונלית מתבססת על סולם מינורי או סולם מז'ורי לסוגם. הפונקציונליות בהרמוניה בבסיסה בנויה על-פי עקרון של היררכיה ברורה בין דרגות הסולם ה"יציבות" (דרגות 1,3,5) ל"לא יציבות" כאשר לכל דרגה "שאיפה" אחרת ליציבות.
לדוגמה: דרגה 7 (סי בסולם דו מז'ור) נחשבת בעלת זיקה מאוד חזקה לדרגה 1 (דו) וברוב המקרים נדרשת לעשות תנועת חצי טון למעלה לפתרון.
מן החוקים האלה נגזרים חוקי ההרמוניה. חוקי ההרמוניה הפונקציונלית הם חוקים לאקורדים בעלי שניים או שלושה מרווחי טרצות שונות או אחידות (אקורד מז'ור, מינורי, מוגדל, מוקטן, ספטאקורד ואקורד חסר) הבנויים בדרך כלל בכתיבה לארבעה קולות - סופרן, אלט, טנור, ובס.
חוקי ההרמוניה הבסיסיים
בהרמוניה הפונקציונלית ישנה חלוקה ברורה של האקורדים הבנויים על כל דרגות הסולם בהיפוכם השורשי (ראו היפוכי אקורדים) ל-3 פונקציות היררכיות מרכזיות: סדר האקורדים נקבע על ידי הפונקציונליות שלהן בתהליך יצירת המתח וההרפיה.
חלוקת הפונקציונליות האפשריות (כל פונקציה מרכזית ניתן להחליף בפונקציה אחרת חלשה יותר או חזקה יותר בהתאם לתרחיש):
דרגה 3 <- דרגה 1 (טוניקה מרכזית) -> דרגה 6 דרגה 3 <-דרגה 5 (דומיננטה מרכזית) -> דרגה 7
דרגה 2 <-דרגה 4 (סובדומיננטה מרכזית)-> דרגה 6
מהלכים הרמוניים בסיסיים ינועו לרוב על ציר "יציבות -> (הכנה למתח ->) מתח -> יציבות. אם נסתכל על ציר זה בעזרת הדרגות, יראה מהלך זה כך:
מהלך נוסף הוא מהלך ה"שתיים-חמש-אחת" השכיח מאוד בג'אז. המהלך כשמו כן הוא: דרגה 2 -> דרגה 5 -> דרגה 1 (סובדומיננט -> דומיננט -> טוניקה):
היפוכי אקורדים
לאקורד בעל שלושה צלילים ישנם שלושה היפוכים, וכך הלאה. להיפוכים תפקיד חשוב בהרמוניה הפונקציונלית, הואיל והקול הנמוך ביותר שעליו נבנה האקורד או היפוכו (הבס) נחשב למכתיב ההתקדמות ההרמונית.
הולכת קולות
ההרמוניה המסורתית היא בעלת איסורים שמהם נבנים החוקים להולכת הקולות (בדרך כלל ארבעה קולות).
קישורים חיצוניים
Harmonia (oraș)
ורדר ברמן
כיום מציינים את ה-4 בפברואר 1899 כיום שבו נוסד המועדון. הדבר קרה במסעדה מקומית בשם "צום קווירטן". השם הנבחר היה מועדון הכדורגל "ורדר" של ברמן 1899. ורדר בגרמנית מציין "אי בנהר", וכך נקרא המקום בו נהגו הנערים לשחק. כיום, האצטדיון המקומי ממוקם ליד נהר הווזר והוא נקרא על שמו: "וזרשטדיון".
ההיסטוריה של המועדון
בשנת 1903 זכתה ברמן באליפות הראשונה שלה. לאור ההצלחה, ב-1905 הפך המועדון לראשון שגובה תשלום בכניסה למגרש. ברמן הייתה אחד המועדונים היחידים שהמשיכו לפעול גם בזמן מלחמת העולם הראשונה. לאחר תקופה חלשה, האנס ירבורג, המאמן הראשון אחרי המלחמה, היה האיש ששיקם את הקבוצה והציל אותה מפירוק. בזמן המלחמה החל עיצוב המגרש הביתי "החדש" של קבוצת ורדר ברמן.
ב-1920 נקבע שם המועדון כ-SV Werder Bremen ונוספו לו עוד מחלקות כגון: טניס, אתלטיקה, שחמט. השינוי הביא לתוספת של עוד 1000 חברים חדשים למועדון. בכל זאת, הכדורגל נשאר הענף המרכזי של המועדון. שנתיים אחרי השינוי ברמן הפכה למועדון הראשון שהחתים מאמן מקצועי, ההונגרי פראנץ קוניה.
ברמן התפרקה במלחמת העולם השנייה וחזרה לפעילות בסופה של המלחמה, באותה תקופה לא הורשו מקצוענים לקחת כל פעילות בקבוצה.
עד שנת 1963 ברמן תמיד זוהתה כקבוצה השנייה של אזור הצפון מאחורי המבורג, ב-1961 ברמן זכתה לראשונה בגביע וב-1965, העונה השנייה בה התקיימה הבונדסליגה, זכתה ברמן לראשונה באליפות, ברמן הייתה קבוצת צמרת ואף הגיעה למקום השני בעונת 1967/1968 אך לאחר מכן החלה הידרדרות ונהייתה קבוצת תחתית ובעונת 1979–1980 ירדה לליגה השנייה לאחר שסיימה במקום ה-17.
ב-1980, הגיע מאמן חדש לורדר: אוטו ריהאגל. אוטו הצעיד את ברמן לתקופה מוצלחת שכללה חזרה היסטורית בשנת 1981 לליגה הראשונה בגרמניה, בעזרתו של השחקן המוכשר רודי פלר, שכיכב באותן שנים בקבוצה.
תחת שרביטו של ריהאגל הגיעה ורדר ברמן למקום השני בעונות 1983, 1985, 1986 ו-1988 זכו באליפות לאחר 23 שנים, כמו כן המועדון הגיע מספר פעמים לגמר הגביע הגרמני אך זכה בו רק בשנת 1991, זכייה זו איפשרה לברמן להופיע בגביע אירופה למחזיקות גביע ב-1992 בו היא זכתה.
עזיבתו של ריהאגל השפיעה על מעמדה של ברמן שהדרדר שהחליפה 4 מאמנים עד למאי 1999 אז הגיע לקבוצה שחקן העבר שלה תומאס שאף שגרם להפסקת ההידרדרות של הקבוצה ואף הביא לזכייה בגביע הרביעי של ברמן כמה שבועות מאוחר יותר.
מאז כניסתו של שאף לתפקיד מאמן הקבוצה, לברמן יש מעמד קבוע בחלק העליון של הטבלה, בעונת 2004 זכתה ברמן בדאבל, בעונה שלאחר מכן הגיעה ברמן לליגת האלופות עברה את שלב הבתים והגיעה עד לשלב שמינית הגמר שם הודחה על ידי קבוצת ליון, גם בעונה שלאחר מכן הגיעה ורדר ברמן לשלב שמינית הגמר שם הודחה שוב על ידי יובנטוס לאחר שכבר כמעט הבטיחה את עלייתה לשלב רבע הגמר, רבים זוכרים את ההשמטה של השוער טים ויזה שגרמה לשער השני של יובנטוס שלמעשה הדיח את ברמן בגלל יחס שערי חוץ לטובתה של יובה.
את עונת התחילה ברמן בצורה מרשימה, היא הוכתרה כ"אלופת החורף" לפני שהליגה יצאה לפגרת החורף. בליגת האלופות הוגרלה ברמן לשלב הבתים לשחק מול ברצלונה, צ'לסי ולבסקי סופיה. ברמן סיימה במקום השלישי והמשיכה את העונה האירופאית של בגביע אופ"א שם הגיעה לשלב חצי הגמר ופגשה את אספניול והודחה לאחר שהפסידה 0–3 בחוץ ו-1–2 בבית.
בעונת העפילה הקבוצה לגמר גביע אופ"א. במשחק הגמר נוצחה ברמן 1–2 בהארכה על ידי שחטאר דונצק.
בסיום עונת 2009/2010 העפילה לליגת האלופות בפעם השלישית בהיסטוריה לאחר שסיימה במקום השלישי.
בעונת 2019/2020 סיימה הקבוצה במקום ה-16 מקום המוביל לצמד משחקים מול המקום ה-3 בבונדסליגה השנייה, הקבוצה שיחקה מול פ.צ. היידנהיים, ניצחה בסיכום שני המשחקים ונשארה עונה נוספת בבונדסליגה.
עונה מאוחר יותר נשרה ברמן לליגה השנייה אחרי 40 עונות רצופות בבונדוסליגה לאחר הפסד ביתי במחזור הסיום לבורוסיה מנשנגלדבך 2-4 ולאחר שפ.צ קלן ניצחה במחזור האחרון את שאלקה 04 0-1. בתום עונה אחת בבונדסליגה השנייה, עלתה הקבוצה בחזרה לבונדסליגה.
נחלת שבט אפרים
נַחֲלַת שֵׁבֶט אֶפְרָיִם נקבעה על ידי יהושע בן נון, לאחר סיום הכיבוש של ארץ כנען יחד עם קביעת שאר נחלות השבטים. היא עלתה בגורל "בית יוסף" (אפרים ומנשה). הנחלות של בית יוסף, אפרים ומנשה, הן גדולות ביחס לשאר השבטים. שבט אפרים התנחל בתחום בין נחל ירקון לבין נהר הירדן ושבט מנשה על שני חלקיו מהים התיכון עד הגלעד והר החרמון. ברכת משה התקיימה בהם: "וּמֵרֹאשׁ הַרְרֵי-קֶדֶם; וּמִמֶּגֶד גִּבְעוֹת עוֹלָם (ספר דברים ל"ג, ט"ו).
התאמת השטח לבית יוסף
עקרון חלוקת ארץ ישראל לשבטים היה היכולת הכלכלית של חבל הארץ לפרנס את האוכלוסייה אותה הוא יישא. הנחלות הגדולות של מנשה ואפרים היו בעלי אופי ייחודי ויהושע בן נון מציין מדוע דווקא שני שבטים אלו מתאימים לחיות באותם האזורים. בתחומי השבטים אלה, על פני שטח רחב, עדיין יושבים עמים זרים: הַפְּרִזִּי,ְ הָרְפָאִים והַכְּנַעֲנִי, אלו הם עמים חזקים שרק שבטים חזקים יכולים להתמודד עימם. כמו כן, יש בהר אפרים ובהר מנשה שטחי יערות, שאינם מאפשרים לעבד את האדמה. רק שבט חזק יכול לברא את היערות.
העובדה כי מדובר באזורים בעלי פוטנציאל כלכלי נמוך באה לידי ביטוי בדלילות האוכלוסייה בהם. בכתבי אל-עמארנה, המתארים את שמות הערים שנכבשו בארץ ישראל, לא מופיעות ערים מהר שומרון. מיעוט האוכלוסייה באזור איפשר ל"שְׁכֶם בֶּן חֲמוֹר, הַחִוִּי נְשִׂיא הָאָרֶץ" לומר לבני יעקב, בבואו לבקש את דינה לבנו: "וְהָאָרֶץ הִנֵּה רַחֲבַת-יָדַיִם, לִפְנֵיהֶם". ואכן בני יעקב מוצאים את המרחב נוח למרעה ורועים בו את צאנם בשכם: "וַיֹּאמֶר יִשְׂרָאֵל אֶל-יוֹסֵף, הֲלוֹא אַחֶיךָ רֹעִים בִּשְׁכֶם" (שם, ל"ז, י"ב).
גם הממצאים הארכאולוגיים בסקר ארכאולוגי בשנת תשכ"ח שנערך בשומרון אחרי מלחמת ששת הימים, הראו כי מעט שרידים ארכאולוגיים התגלו מהתקופות שקדמו לתקופת התנחלות בני ישראל.
היתרון לגודל
בית יוסף אינו סבור כי די לו בנחלות הגדולות שעלו בגורלו והוא פונה בטענות כלפי יהושע בן נון: "וַיְדַבְּרוּ בְּנֵי יוֹסֵף, אֶת יְהוֹשֻׁעַ לֵאמֹר: מַדּוּעַ נָתַתָּה לִּי נַחֲלָה, גּוֹרָל אֶחָד וְחֶבֶל אֶחָד, וַאֲנִי עַם רָב, עַד אֲשֶׁר עַד כֹּה בֵּרְכַנִי ה'".
יהושע משיב כי דווקא היותם "עם רב" נותן להם את היתרון להתנחל בהרים: "וַיֹּאמֶר אֲלֵיהֶם יְהוֹשֻׁעַ, אִם-עַם-רַב אַתָּה עֲלֵה לְךָ הַיַּעְרָה, וּבֵרֵאתָ לְךָ שָׁם, בְּאֶרֶץ הַפְּרִזִּי וְהָרְפָאִים: כִּי-אָץ לְךָ, הַר-אֶפְרָיִם" ואז מסתבר כי השבטים מבקשים דווקא שטחים חקלאיים במישור: "וַיֹּאמְרוּ בְּנֵי יוֹסֵף, לֹא-יִמָּצֵא לָנוּ הָהָר; וְרֶכֶב בַּרְזֶל, בְּכָל-הַכְּנַעֲנִי הַיֹּשֵׁב בְּאֶרֶץ-הָעֵמֶק, לַאֲשֶׁר בְּבֵית-שְׁאָן וּבְנוֹתֶיהָ, וְלַאֲשֶׁר בְּעֵמֶק יִזְרְעֶאל"
יהושע מסכם, כי בעזרת כוחם יתגברו על כך: "וַיֹּאמֶר יְהוֹשֻׁעַ אֶל-בֵּית יוֹסֵף, לְאֶפְרַיִם וְלִמְנַשֶּׁה לֵאמֹר: עַם רַב אַתָּה, וְכֹחַ גָּדוֹל לָךְ לֹא יִהְיֶה לְךָ, גּוֹרָל אֶחָד. כִּי הַר יִהְיֶה לָּךְ, כִּי יַעַר הוּא, וּבֵרֵאתוֹ, וְהָיָה לְךָ תֹּצְאֹתָיו: כִּי-תוֹרִישׁ אֶת-הַכְּנַעֲנִי, כִּי רֶכֶב בַּרְזֶל לוֹ כִּי חָזָק, הוּא". מסתבר כי בשטח הרחב שניתן לשבטי בית יוסף היה עליהם להתגבר על העמים הזרים ועל היערות בהרים.
מאימתי החלה התנחלות בית יוסף
יהודה אליצור ויהודה קיל בספרם אטלס דעת מקרא מביאים את הפירוש הקדמון המיוחס לתלמיד רב סעדיה גאון בספר דברי הימים. לפיו, כיבושי שבט מנשה בעבר הירדן המזרחי, בגלעד ובבשן הן "ספורות לשעבר" - כלומר מספרים דברים מן העבר, מימי שבת בית יוסף בארץ מצרים. מכיר בן מנשה, המוכה "איש מלחמה" ולימים יקרא בית מכיר "אבי גלעד" על שם אחוזתו בעבר. משה גם לא בא בטענות לשבט מנשה שהם מבקשים להתנחל בעבר הירדן המזרחי, הוא מגביל את הטענות רק נגד שבט ראובן ושבט גד.
לפי ספר דברי הימים א' לשבט אפרים, כמו לשבט מנשה, היו נחלות בארץ ישראל לפני כיבוש הארץ. וכך נאמר: "וּבְנֵי אֶפְרַיִם, ... הֲרָגוּם, אַנְשֵׁי-גַת הַנּוֹלָדִים בָּאָרֶץ, כִּי יָרְדוּ, לָקַחַת אֶת-מִקְנֵיהֶם. "רק בִתּוֹ שֶׁאֱרָה, וַתִּבֶן אֶת-בֵּית-חוֹרוֹן הַתַּחְתּוֹן וְאֶת-הָעֶלְיוֹן, וְאֵת, אֻזֵּן שֶׁאֱרָה" (ז' ,י"ד-כ"ט). כלומר שארה בונה את ערי בית חורון והעיר השלישית "אזן שארה", אולי נשמר שמה בכפר הערבי בית סירא, שמזרחית למכבים.
תלמיד רב סעדיה גאון סבור כי צאצאי בת אפרים לא החזיקו מעמד: "כשמת יוסף ואחיו, נתחזקו הגויים ותפשו את נחלותיהם". אבל זכר הבעלות של בני יוסף על הנחלות באזורי שכם רבתי ובגלעד ובבשן נשמרו, ועל כן נתנו לו בנחלה בתקופת ההתנחלות.
גבולות הנחלה
נחלת שבט אפרים לפי ספר יהושע היא כדלקמן:
הגבול המזרחי הוא בשיפוע המזרחי של הר שומרון, בתוואי מִיָּנוֹחָה ותַּאֲנַת שִׁלֹה, דרך עֲטָרוֹת, נַעֲרָתָה וִּירִיחוֹ, ועד נהר הירדן.
הגבול הצפוני: מתפוח דרך נחל קנה עד הים התיכון
הגבול המערבי הוא קו העולה מבית חורון עד אזור נחל קנה -הירקון.
הגבול הדרומי נושק לנחלת שבט בנימין, וכולל את התחום שבין הערים עַטְרוֹת אַדָּר ובֵּית חוֹרֹן עֶלְיוֹן. ומבית חורון עד יריחו והירדן.
.
ספר דברי הימים מתאר את נחלת השבט מנַעֲרָן במזרח ועד גֶּזֶר במערב.
הגבול הדרומי של שבט אפרים מוגדר בתור גבול "בית יוסף" ורק אחר כך הוא עובר לתאר את שאר גבולות השבט עצמו. הגורל נפל על בית יוסף ולא על שבט אפרים, כפי שאמור בספר יהושע:" וַיֵּצֵא הַגּוֹרָל לִבְנֵי יוֹסֵף, מִיַּרְדֵּן יְרִיחוֹ, לְמֵי יְרִיחוֹ, מִזְרָחָה; הַמִּדְבָּר, עֹלֶה מִירִיחוֹ בָּהָר בֵּית-אֵל. וְיָצָא מִבֵּית-אֵל, לוּזָה; וְעָבַר אֶל-גְּבוּל הָאַרְכִּי, עֲטָרוֹת. וְיָרַד-יָמָּה אֶל-גְּבוּל הַיַּפְלֵטִי, עַד גְּבוּל בֵּית-חוֹרֹן תַּחְתּוֹן-וְעַד-גָּזֶר; וְהָיוּ תֹצְאֹתָו, יָמָּה. וַיִּנְחֲלוּ בְנֵי-יוֹסֵף, מְנַשֶּׁה וְאֶפְרָיִם (ט"ז, א'-ה'). זכריה קלעי סבור כי הסיבה לכך היא שיהושע ראה את בית יוסף כחטיבה אחת.
יחסי מקדוניה הצפונית–סן מרינו
יחסי מקדוניה הצפונית-סן מרינו הם היחסים הדו-צדדיים שבין רפובליקת מקדוניה הצפונית לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו.
מיקרוסופט מחקר
מיקרוסופט מחקר (באנגלית: Microsoft Research, ר"ת MSR) היא חטיבה של תאגיד מיקרוסופט שנוסדה בשנת 1991 לשם מחקר במדעי המחשב. מיקרוסופט מחקר נחשבת כאחד ממרכזי המחקר המובילים בעולם, המעסיקה כמה מן החוקרים הבולטים ביותר בתחומם, בהם זוכי פרס טיורינג צ'ארלס אנטוני ריצ'רד הור (C.A.R. Hoare) ובאטלר למפסון (Butler W. Lampson), זוכה מדליית פילדס מייקל פרידמן (Michael H. Freedman), וחוקרים נודעים נוספים בתחומי מדעי המחשב, פיזיקה ומתמטיקה.
תחומי מחקר
המחקר בחטיבה מתחלק באופן כללי לתחומים הבאים:
אחת המטרות המוצהרות של מיקרוסופט מחקר היא "תמיכה במחקר ארוך-טווח בתחום מדעי המחשב, שאינו כבול למחזורי הייצור". מיקרוסופט מחקר מעניקה מדי שנה מלגות מחקר לתלמידים לתארים מתקדמים וכן לחברי סגל אקדמי, ומממנת את שהותם באחד ממרכזי המחקר של החטיבה.
מעבדות
חטיבת מיקרוסופט מחקר מחזיקה במעבדות בערים שונות בעולם:
קאחול
קאחול (ברומנית: Cahul; ברוסית: Кагул, קגול) היא עיר בדרום מולדובה. העיר היא המרכז המנהלי של קאחול. העיר שוכנת בקרבת הגבול עם רומניה.
דמוגרפיה
בקאחול חיים כיום כ-39,400 תושבים. לפי המפקד האחרון במולדובה משנת 2004 היו 35,488 אנשים החיים בתוך העיר קאחול (מה שהופך אותה לעיר השישית בגודלה במולדובה).
באוכלוסייה זו, 60.5% הם מולדבים/ רומנים, 17.1% רוסים, 11.1% אוקראינים, 6.6% בולגרים, 3,2% אתניים ואחרים 1.5%.
תיירות
קאחול גם יעד תיירותי מרכזי לספא, מינרל ובריאות נופש. העיר והסביבה הם עשירים במינרלים המועשרים בברום ויוד.
חינוך
בעיר שוכנת "אוניברסיטת המדינה קאחול", שנפתחה בשנת 1999 ונקראת על שם הסופר הפילולוג הרומני בוגדן פטריצ'ייקו חאשדאו. האוניברסיטה מורכבת מ-3 פקולטות (פילולוגיה - היסטוריה, חוק - מינהל ציבורי, ועסקים - מדעי המחשב - מתמטיקה) עם כ-2150 תלמידים.
רכבת
תחנת הרכבת משרתת את העיר, והיא מופעלת על ידי חברת "סלאה פראטה דין מולדובה". המספקת חיבור לבירה קישינב ברכבת ישירה.
כבישים
קאחול מחוברת למערכת הדרכים הלאומית עם קישינב, גאורגיאולשטי, אואנסה (רומניה) ורהני (אוקראינה). העיר גם מחוברת ישירות למעבר הגבול עם רומניה.
תעופה
בעיר ישנו נמל תעופה בינלאומי קטן (ללא טיסות סדירות), הממוקם 8 ק"מ דרומית מזרחית למרכז העיר.
מסע בין כוכבים: מסעות קצרים
מסע בין כוכבים: מסעות קצרים (באנגלית: Star Trek: Short Treks) הוא שמה של סדרת אנתולוגיה אמריקאית השייכת לזיכיון מסע בין כוכבים. כל פרק בסדרה נפרד מהפרקים האחרים, אורכו בין 7 ל-18 דקות, והוא מספר בקצרה על דמות או אירוע אחר בזיכיון. הסדרה נוצרה עבור שירות הזרמת המדיה CBS All Access כחלק מהרחבת יקום מסע בין כוכבים אותה מוביל עבור הרשת אלכס קורצמן. הסדרה החלה כספין אוף לסדרה מסע בין כוכבים: דיסקברי.
קורצמן, שחתם על חוזה בן חמש שנים להרחבת הזיכיון עבור CBS הכריז על מסעות קצרים כפרויקט הראשון שלו במסגרת אותה הרחבה, כבר ביולי 2018. ארבעת הפרקים הראשונים בסדרה שודרו בין 4 באוקטובר 2018 ל-3 בינואר 2019, בין העונות הראשונה והשנייה של דיסקברי. העונה הראשונה הופקה ברובה עם צוות הפקה ושחקנים מהסדרה דיסקברי, כולל המלחין ג'ף רוסו שסיפק את נעימת הפתיחה של הסדרה. צילומי הסדרה התרחשו על הסט של דיסקברי בטורונטו שבקנדה.
בינואר 2019 הוכרז על חידוש הסדרה לעונה שנייה שכוללת שישה פרקים, שניים מהם יופקו באנימציה. העונה השנייה שודרה בין סיום העונה השנייה של דיסקברי לתחילת שידורי הסדרה מסע בין כוכבים: פיקארד שהחלה את שידוריה בינואר 2020.
תוכן
כל פרק במסעות קצרים מספר סיפור עצמאי המשמש כ"הזדמנות לחקור לעומק סיפורים ודמויות שהוצגו בדיסקברי ויוצגו ביקום מסע בין כוכבים המתחדש". זו סדרת האנתולוגיה הראשונה בזיכיון, שכן כל הסדרות בעבר התמקדו בצוות ספציפי ובמיקום מרכזי אחד.
פיתוח
ביוני 2018, לאחר שהפך למנהל התוכן היחיד של מסע בין כוכבים: דיסקברי, חתם אלכס קורצמן על חוזה של חמש שנים עם CBS במטרה להרחיב את זיכיון מסע בין כוכבים לסדרות טלוויזיה נוספות מעבר לדיסקברי, כולל מיני סדרות וסדרות אנימציה. חודש לאחר מכן הודיע בכנס קומיק-קון, סן דייגו שסדרת ספין אוף בשם מסעות קצרים שתכלול ארבעה פרקים קצרים תשוחרר בקצב של פרק בחודש בין העונה הראשונה לשנייה של דיסקברי. עוד מסר קורצמן שהסדרה תעביר "סיפרים סגורים שבה בעת יגלו רמזים על העתיד להתרחש בדיסקברי. כמו כן הם יציגו לקהל דמויות חדשות שאולי יאכלסו את העולם הרחב יותר של מסע בין כוכבים." הפרקים הקצרים עתידים היו להימשך בין 10 ל-15 דקות.
דייוויד ניבנס, האחראי על התוכן ברשת CBS הודיע בדצמבר 2018 שישנה כונה להפיק עוד פרקים קצרים שישודרו בין העונה השנייה של דיסקברי לסדרה חדשה בכיכובה של דמות ממסע בין כוכבים (מסע בין כוכבים: פיקארד). חודש לאחר מכן אושר ששירות הזרמת המדיה CBS All Access הזמין שני פרקי אנימציה של מסעות קצרים שישודרו בתקופת הזמן האמורה. קורצמן תיאר את הפרקים כ"מרחיבים את ההגדרה של מסע בין כוכבים ומאפשרים להם לספר סיפור אינטימי ורגשי, שמהווה סיפור צדדי של הדמויות. אתם מרוויחים מהחוויה עצמה, אבל לאחר מכן כשאתם צופים בפרקי דיסקברי אתם מבינים שבעצם הנחנו בסיס לדברים בסדרה המרכזית". בפברואר מסר קורצמן שהפרקים הקצרים העתידיים יכולים לקשר ישירות לסדרות מסע בין כוכבים אחרות, מלבד דיסקברי, ויסייעו להציג לקהל רעיונות ותעלומות.
בחודש יולי 2019, במהלך כנס קומיק-קון, סן דייגו, הוצג טריילר ראשון לעונה השנייה. עונה זו כללה שלושה פרקים שבהם יככבו צוות האנטרפרייז, קפטן כריסטופר פייק, מספר אחת וספוק, פרק שיהווה טיזר לסדרה החדשה מסע בין כוכבים: פיקארד ושני פרקי אנימציה.
הפקה
שלושה מבין ארבעת פרקי העונה הראשונה שהוזמנו ביולי 2018 כוללים דמויות מהסדרה דיסקברי. מארי וייסמן, דאג ג'ונס וריין וילסון גילמו את דמויותיהם של סילביה טילי, סארו והארי מאד בהתאמה, כל אחד בפרק קצר משלו. הפרק בכיכובו של ג'ונס חקר את הרקע של סארו. וילסון גם ביים את הפרק בכיכובו. אלדיס הודג' גילם דמות חדשה בשם קראפט בפרק הרביעי. הפרקים הופקו וצולמו בבמה ששימשה לצילומי דיסקברי בקנדה. באוגוסט גילה וילסון שהפרק שביים ובו כיכב נכתב על ידי כותב פופולרי של סדרת האנימציה מעולם המדע הבדיוני, ריק ומורטי ותיאר את הפרק כ"מצחיק ומוזר. תראו שם מצבים מוזרים שמעולם לא ראיתם קודם לכן בקאנון של מסע בין כוכבים, ואני נרגש." הוא הוסיף שכשיצר את הפרק הקצר העריך שהוא מתרחש לאחר הופעתו האחרונה בדיסקברי בפרק "Magic to Make the Sanest Man Go Mad", אך הוא לא בטוח בכך מאחר שהפרק עומד בפני עצמו ואינו קשור לעלילה בפרקים בהם הופיע בדיסקברי. מאוחר יותר התברר כי אותו כותב של ריק ומורטי הוא מייק מקמהן, שהמשיך לאחר מכן ליצור סדרה נוספת של מסע בין כוכבים תחת קורצמן, הסדרה המצוירת מסע בין כוכבים: סיפונים תחתונים.
מוזיקה
המלחין של דיסקברי, ג'ף רוסו, כתב את המוזיקה לכל אחד מפרקי מסעות קצרים בעונה הראשונה. הוא כתב נעימת נושא חדשה לסדרה, בהתבסס על נעימת הנושא של דיסקברי, כולל גרסה חדשה של הנעימה לפרק "The Escape Artist", דבר שרוסו לא יכול היה לעשות בין הפקת פרקים בסדרה האם. רוסו התייחס לכל פרק בסדרה בנפרד. בתחילה לא ידע כיצד להתייחס למוזיקת הרקע בפרק "Calypso", והאם היא צריכה להיות דומה למוזיקה בדיסקברי לאור העובדה שהספינה משחקת תפקיד חשוב בפרק, או להפוך אותה לשונה באופן מכוון לאור תקופת הזמן בה מתרחש הפרק. בסופו של דבר הושפע רוסו מהמוזיקה בקטע הריקוד בפרק.
שידור
הפרקים שודרו על ידי CBS All Access בארצות הברית. בקנדה שודרו בתאגיד Bell Media תחת הערוץ Space באנגלית ותחת הערוץ Z בצרפתית, ולאחר מכן הוזרמו בשירות הזרמת הווידאו Crave. ארבעת הפרקים הראשונים שוחררו אחת לחודש החל מאוקטובר 2018 וכלה בינואר 2019. בסוף חודש ינואר הפרקים הפכו זמינים גם למדינות מחוץ לארצות הברית וקנדה באמצעות נטפליקס שהעלתה אותם לעמוד ה"טריילרים ועוד" של הסדרה דיסקברי.
ביקורות
סקוט קולורה מ-IGN נתן לסדרה ביקורת טובה בעיקרה, לאחר ששודרו כל ארבעת הפרקים של העונה הראשונה. לדבריו מסעות קצרים הייתה ניסוי מעניין שעבד ברובו, ושנראה שצוות ההפקה מתחיל לקלוע לנוסחה הנכונה.
הפקה
בהמשך להודעה שבעונה השנייה יהיו שישה פרקים ובהם שני פרקי אנימציה, בפברואר 2019 מסר קורצמן שסגנון האנימציה של הפרקים הקצרים יהיה שונה מזה של סיפונים תחתונים, וששניהם יבוימו על ידי המפיק הבמאי של דיסקברי אולטונד אוסונסנמי ועל ידי המלחין מייקל ג'אקינו שכתב את המוזיקה לסרטי מסע בין כוכבים המתרחשים בציר זמן קלווין שקורצמן כתב. המפיקה הת'ר קאדין סיפרה שהפרקים המצוירים יענו על כמה שאלות שהעונות הראשונות של דיסקברי השאירו פתוחות ו"תמלא כמה מהחללים". קורצמן הרחיב ששני הקצרים יהיו בעלי סגנון אנימציה שונה זה מזה, כשכל סגנון יהיה מכוון כדי לתקשר עם הסיפור והאווירה בכל אחד מהם.
בסוף יוני 2019 פרסם הבמאי מארק פלינגטון ברשת חברתית שתי תמונות שבאחת מופיע קלאפר ועליו שם ההפקה של הפרק "Chaos Theory" ובשנייה הוא מצולם יחד עם אית'ן פק ורבקה רומיין. כמו כן תייג באמצעות האשטאג את השם Chabon, שם משפחתו של מייקל שייבון, שכבר כתב פרק בסדרה. הדבר אישר כי אחד מפרקי העונה השנייה יכלול את דמויותיהם של ספוק ומספר אחת. הפרק, ששמו האמיתי היה בסופו של דבר "Q&A", שודר ב-5 באוקטובר 2019, כפרק הבכורה של העונה השנייה.
מוזיקה
כשהחלה הפקת העונה השנייה היה ג'ף רוסו, שהלחין את העונה הראשונה, עסוק בהלחנת העונה הראשונה של "פיקארד" ולא היה לו פנאי להלחין את ששת פרקי העונה השנייה, אך קורצמן ביקש ממנו להלחין בכל זאת את הפרק "Children of Mars" שמהווה קישור לסדרה "פיקארד". המלחין מייקל ג'אקינו שביים את הפרק "Ephraim and Dot" היה אחראי גם על הלחן של אותו פרק, וקורצמן ביקש ממנו להלחין גם את יתר הפרקים. ג'אקינו היה עסוק בהלחנת סרטי קולנוע, והציע לשכור מלחינים שונים ומגוונים לכל אחד מהפרקים, בכוונה לשכור מלחינים שעדיין לא קיבלו הזדמנות להלחין פרקים בזיכיון, וכך ליצור גיוון ברוח הזיכיון. ג'אקינו פיקח על הקבוצה, שכללה את נמי מלומד כמלחינת הפרק "Q&A", סאהיל ג'ינדל הלחין את "The Trouble with Edward", אנדראה דאצמן הלחינה את "Ask Not", וכריס באוארס הלחין את "The Girl Who Made the Stars". שניים מהקטעים של רוסו מהפרק "Children of Mars", הקטעים "Page" ו-"Children Of Mars End Credits" שוחררו בפס הקול של עונתה הראשונה של "פיקארד" ב-7 בפברואר 2020.
שידור
שידורי העונה השנייה החלו ב-5 באוקטובר 2019, ברשת CBS All Access (בהמשך שינתה את שמה לפרמאונט+) בלבד.
הפקה
ב-7 בינואר 2020 נודע כי CBS חידשה את הסדרה לעונה שלישית, ימים ספורים לפני שידור הפרק האחרון בעונה השנייה.
במהלך מגפת הקורונה התראיין קורצמן לכבוד המועמדות שקיבלה הסדרה לפרס אמי וציין כי הפקת העונה השלישית לא החלה עדיין, אך הוא חולם לצלם פרק מחזמר ופרק שיצולם כולו בשחור לבן.
נכון ל-2022 לא החלה הפקתה של עונה שלישית, ואין מידע על כוונה להפיקה בעתיד.
פרסים ומועמדויות
ביולי 2020 הוכרז כי עונתה השנייה של הסדרה הקנתה לסדרה מועמדות לפרס אמי בקטגוריית סדרת הקומדיה או הדרמה הקצרה הטובה ביותר. הסדרה הפסידה לעונתה השלישית של סדרת הרשת הקצרה של "סמוך על סול".
מדיות נוספות
באוגוסט 2022 זכה הפרק "The Girl Who Made the Stars" לעיבוד מחודש כספר ילדים.
היריון חוץ-רחמי
היריון חוץ-רחמי (בלועזית: היריון אֶקטוֹפּי; באנגלית: Ectopic Pregnancy) מוגדר כהשרשה והתפתחות של היריון שלא בחלל גוף הרחם. זהו מצב פתולוגי אשר עלול להיות כרוך בתחלואה ואף בתמותה, ומהווה את הגורם העיקרי לתמותה אימהית בשליש הראשון להיריון. ייתכן גם היריון "הטרוטופי"- היריון כפול, בו אחד מהעוברים מושרש בתוך חלל הרחם, והשני מושרש מחוץ לחלל הרחם. השכיחות להיריון הטרוטופי עולה עם העלייה בטיפולי פוריות.
במרבית המקרים, היריון חוץ-רחמי מתרחש בחצוצרה, ושכיחותו היא כ-2% מכלל ההריונות. גורמי הסיכון יכולים להיות שונים- פתולוגיה בחצוצרה, היריון אקטופי קודם, מחלות מין, דלקת של האגן ועוד. התלונות של נשים עם היריון חוץ-רחמי יהיו תלונות על כאב ממוקם בצד אחד, אמנוריאה, ודימום וגינלי. הבדיקות המשמשות באבחנה הן בדיקות β-hCG ואולטראסאונד, וסיום ההיריון אפשרי על ידי ביצוע גרידה, לפרוסקופיה, או מתן טיפול תרופתי (מטוטרקסט).
גורמי סיכון להיריון חוץ-רחמי
במרבית המקרים, מנגנון ההיווצרות של היריון חוץ-רחמי קשור לפגיעה כלשהי בחצוצרה, המביא לכך שהעובר משתרש בה ולא עובר לרחם. הסיבות להיריון חוץ-רחמי יכולות להיות, בין היתר:
קליניקה
בבדיקה גופנית ניתן להתרשם מרגישות בבטן, לעיתים ניתן למשש מסה בבטן, קיימת רגישות בהנעה של צוואר הרחם, רגישות במישוש הטפולות, התרשמות לרחם מוגדל (מאחר שרמת האסטרוגן גבוהה ומביאה לגדילת שריר הרחם על אף שההיריון אינו בתוכו), שינויי לחץ דם במעבר משכיבה לעמידה, ולעיתים חום ותסמינים נוספים.
טיפול בהיריון חוץ-רחמי
הטיפול נחלק לטיפול כירורגי, טיפול תרופתי או טיפול שמרני (מעקב בלבד). במצבים בהם האישה אינה יציבה המודינמית, יש לייצבה ולטפל באופן כירורגי. במידה והיא יציבה, יש לשקול מעקב, טיפול תרופתי או כירורגי בהתאם למיקום ההיריון, גודלו ופרמטרים נוספים.
אנטון ציילינגר
אנטון ציילינגר (בגרמנית: Anton Zeilinger; נולד ב-20 במאי 1945) הוא פיזיקאי אוסטרי העוסק במכניקת הקוונטים. נודע בזכות מחקריו וניסוייו פורצי הדרך. הוא חתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 2022 ופרס וולף בפיזיקה לשנת 2010.
ביוגרפיה
ציילינגר נולד ב-1945, בעיירה ריד אים אינקראיס שבאוסטריה. בין השנים 1963 ל-1971 למד פיזיקה ומתמטיקה באוניברסיטת וינה. ב-1971 הגיש את עבודת הדוקטורט שלו בנושא Neutron Depolarization in Dysprosium Single Crystals. משנת 1999 מכהן כפרופסור לפיזיקה באוניברסיטת וינה, וכראש המכון לפיזיקה ניסויית (Institute of Experimental Physics).
הוא נודע בזכות ניסויים בתחום הטלפורטציה הקוונטית, בישומים פרקטים של מכניקת הקוונטים כמו הצפנה קוונטית.
ציילינגר זכה בפרסים רבים, ביניהם "מדען השנה של אוסטריה", "פרס המדע של וינה", "הפרס הבינלאומי של המלך פייסל". הוענק לו תואר דוקטור לשם כבוד מטעם אוניברסיטת הומבולדט אשר בברלין ומאוניברסיטת דנציג. בשנת 2010 זכה ציילינגר בפרס וולף בפיזיקה יחד עם פרופסור ג'ון פ' קלאוזר ופרופסור אלן אספה. חבר השופטים העניק להם את הפרס "על ההישגים הקונספטואליים והעבודה הניסויית שתרמו ליסודות הפיזיקה הקוונטית, ובמיוחד על ניסויים שהלכו והשתכללו בבחינת הנכונות של אי-שוויונות בֶל או הרחבותיהם תוך כדי ניצול של מצבים קוונטים שזורים". בשנת 2022, זכו שלושת החוקרים בפרס נובל לפיזיקה.
פרנקולין סיני
פרנקולין סיני (שם מדעי: Francolinus pintadeanus) הוא מין של עוף מהסוג פרנקולין שבמשפחת הפסיוניים. הוא מצוי בטבע סביב סין ודרום-מזרח אסיה.
אורכו של הפרנקולין 30–34 ס"מ, משקלו 280–400 גרם והזכרים גדולים מהנקבות במעט. הוא בעל נוצות לבנות-חומות בהירות ומשורטטות בשחור. הפנים של הזכר בעלות לחי לבן, עיניים אדומות וזוג פסים החוצים את העיניים ומפרידים בין הלחיים לסנטר הלבן. הכנפיים חומות וכך גם העורף והזנב. לזכרים ישנם נוצות כתומות מעל הכנפיים ובכיפת הראש. הרגליים כתומות וחזקות. הנקבות קטנות יותר ובעלות פנים כתומות אך מקור שחור כמו לזכר.
הפנרנקולין חי לרוב על הקרקע בחבורות קטנות ומנקר מזון כמו גרגרים, פירות וחרקים. הוא מצוי בעיקר ביערות יבשים או לחים וכן במורדות הרים. לעיתים הוא יימצא גם בג'ונגלים.
הוא נפוץ בטבע בסין, הודו, לאוס, קמבודיה, מיאנמר, הפיליפינים, תאילנד ווייטנאם. הוא הופץ גם בידי האדם למאוריציוס, מדגסקר, צ'ילה, ארצות הברית וארגנטינה.
גוסטאו ביוסקה
קריירה כשחקן
בעונת 1952/1953 היה ביוסקה שותף לזכייתה של ברצלונה בדאבל - זכייה באליפות הליגה ובגביע, תוך כדי שהוא פותח ב-24 משחקי ליגה. ב-2 בנובמבר 1952 הבקיע את שערו הראשון בליגה במדי ברצלונה, בניצחון 3-0 על ריאל סוסיאדד. ב-21 ביוני 1953 פתח בגמר הגביע ועזר לברצלונה לזכות בתואר בפעם השלישית ברציפות, עם ניצחון 2-1 על אתלטיק בילבאו. בעונה שלאחר מכן המשיך ביוסקה להופיע דרך קבע בהרכב הקבוצה. הוא פתח ב-26 מחזורים מתוך 30, וברצלונה סיימה במקום השני, מאחורי ריאל מדריד. במחזור האחרון לעונה, במשחק נגד אתלטיקו מדריד ב-25 באפריל 1954, הבקיע שער עצמי לרשת שערו, שער שבגללו הפסידה ברצלונה 1-0. שבוע לאחר מכן, בשמינית גמר הגביע הספרדי נגד דפורטיבו לה קורוניה, הורחק ביוסקה בכרטיס אדום. ביוסקה חזר להרכב ברבע הגמר, ובגומלין חצי הגמר נגד ריאל מדריד, במשחק הקלאסיקו, הבקיע ביוסקה את השער השלישי של קבוצתו, שניצחה 3-1. השער קבע שברצלונה תעפיל לגמר, שכן לאחר הפסד 1-0 בחצי הגמר הראשון, התוצאה המצטברת הייתה 3-2 לזכותה. בגמר זה הפסידה ברצלונה את התואר לוולנסיה בשל הפסד 3-0.
ביוסקה נפצע באופן חמור בהמשך השנה ולכן השתתף במשחק אחד בלבד במהלך עונת 1954/1955. מי שתפס את מקומו בהיעדרו היה ז'ואקים ברוגה, שלעיתים שיחק לצדו של ביוסקה בתקופה זו. בעונה הבאה התאושש ביוסקה מפציעתו ושב להרכב ברצלונה. הוא פתח ב-24 משחקי ליגה בהם הבקיע פעמיים, בניצחונות על ריאל סוסיאדד והרקולס אליקנטה, ועזר לברצלונה להגיע למקום ה-2 בליגה. אולם, פציעה חמורה בעונת 1956/1957 גרמה לכך שלא שיחק ברוב משחקי הקבוצה בעונה זו. ביוסקה פתח ב-3 משחקי ליגה וב-4 משחקים בגביע המלך, אך הוא לא השתתף בגמר הגביע, בו ניצחה ברצלונה את אספניול 1-0 וזכתה בתואר. הפציעה הטרידה את ביוסקה גם בעונה הבאה, והוא שותף ב-6 משחקים בלבד. בניסיון לעזור לו לחזור לכושר משחק, הוא צורף לקבוצת המילואים של ברצלונה, קונדל, אך צעד זה לא הועיל והוא פרש ממשחק ב-1959, בגיל 30.
ביוסקה ערך את הופעת הבכורה במדי נבחרת ספרד במשחק ידידות נגד ב-17 ביוני 1951. בהמשך פתח ב-7 משחקי ידידות נוספים. לאחר מכן השתתף עם נבחרתו במוקדמות מונדיאל 1954, בו התמודדה ספרד עם. במשחק הראשון ניצחה ספרד, מבלי שביוסקה ישתתף במשחק. בשני, בו פתח ביוסקה, ניצחה טורקיה, לכן נערך משחק שלישי ומכריע בין הנבחרות. המשחק, שגם בו פתח בהרכב, הסתיים בתיקו 2-2, וטורקיה העפילה למונדיאל בעזרת הגרלה. בסך הכול השתתף ביוסקה ב-11 משחקים של נבחרת ספרד במשך 3 שנים.
קריירה כמאמן
לאחר שפרש ממשחק, החל ביוסקה לעבוד כמאמן כדורגל. בנובמבר 1970 התמנה לתפקיד המאמן של פונטוודרה מהליגה השנייה בספרד, אותה הדריך עד סוף העונה, אז סיימה במקום ה-10. לאחר מכן אימן לתקופה קצרה במקסיקו, והוא שב לספרד ב-1972, כדי לאמן את סנט אנדראו שגם היא הייתה בליגה השנייה, למשך עונה. בעונת 1973/1974 אימן את ריאל ואיאדוליד, שהייתה אז בליגה השנייה, אך הוא פוטר כעבור 28 מחזורים, כשהקבוצה במקום ה-12. בעונה הבאה אימן את סבדל, אך במשרה זו נכשל נחרצות והוא פוטר באמצע העונה, כשהקבוצה במקום ה-19. בסוף העונה ירדה סבדל לליגה השלישית.
לאחר מכן אימן לתקופה קצרה את ראסינג דה פרול, קבוצה קטנה מגליסיה. ב-1976 התמנה ביוסקה לתפקיד המאמן הראשי של נבחרת ספרד הצעירה. תחתיו כשלה הנבחרת להעפיל לאליפות אירופה לנבחרות צעירות והוא סיים את תפקידו ב-1978. במרץ 1979 מונה להיות מאמנה של טראסה מהליגה השנייה בספרד, אך הוא לא הצליח לעזור לקבוצה להישאר בליגה, ולאחר שירדה בסוף העונה לליגה השלישית, סיים את תפקידו.
בין 1993 ל-2000 מילא תפקיד ניהולי בברצלונה, תחת הנשיא ז'וזפ ליואיס נונייז.
חיים אישיים
ביוסקה נודע לא רק בזכות יכולותיו ככדורגלן, אלא גם בזכות מעמדו כידוען וחברותו עם ידוענים אחרים. קשר רומנטי שניהל עם הזמרת לולה פלורס העסיק רבות את גופי התקשורת בספרד.
ביוסקה נפטר ב-1 בנובמבר 2014, בגיל 86, בברצלונה.
סם אמת
סם אמת הוא כינוי למגוון חומרים כימיים המשמשים למטרת השגת מידע מדויק מאדם המסרב לתת אותו באופן חופשי או רצוני, לרוב על ידי חוקרי משטרה או מודיעין צבאי מנחקרים או שבויים.
סמים שבהם נעשה שימוש למטרה זו כוללים אתנול (הידוע פשוט כ"אלכוהול"), סקופולמין (Scopolamine), והחומר המרדים סודיום תיופנטל (הידוע יותר בכינוי "סודיום פנטוטל") - סמי הרגעה המשבשים את כושר השיפוט והיכולות הקוגניטיביות המרכזיות. בספר 'תחנת וושינגטון' (Washington Station) שנכתב על ידי סוכן ק.ג.ב. לשעבר שהוצב בוושינגטון הבירה מתואר השימוש שנעשה באלכוהול טהור על מנת לוודא שסוכנים סובייטים לא נחשפו על ידי שירותי הביון הנגדי האמריקאי.
גם הקנאביס שימש את המשרד לשירותים אסטרטגיים (סוכנות המודיעין של ארצות הברית) כסם אמת במהלך מלחמת העולם השנייה.
בעוד שתיאורים בדיוניים על חקירות מודיעין מעניקים לסמים אלו יכולות כמעט מיסטיות, המידע שמושג במציאות באמצעות סמי אמת הוכח כבלתי מהימן במקרים רבים כאשר הנחקרים ערבבו בין עובדות לעובדות דמיוניות. האפקט שמושג על ידי הסם נשען במידה רבה על אמונת הנחקר שהוא אינו יכול לשקר בעודו נתון תחת השפעת הסם.
במהלך שנות התשעים הסמים שהוזכרו לעיל שימשו בקנדה לצורך אבחון חולי סכיזופרניה ופרנויה קיצונית שהיה קושי לשכנעם לדבר.
השימוש בסמי אמת ירד לממדים זניחים אולם נבחן מחדש לאחר פיגועי 11 בספטמבר. ייתכן שלשירותי מודיעין שונים יש סמי אמת אפקטיביים יותר מהסמים הנפוצים, המוכרים, אם כי טענה זו נחשבת לבלתי-סבירה על ידי מומחים לסמי הרגעה (שלהם ההשפעות הקרובות ביותר להשפעות של סמי אמת בשימוש היום-יומי).
השדרה השביעית
השדרה השביעית (באנגלית: Seventh Avenue, מכונה גם שדרת אדם קלייטון פאוול הבן, Adam Clayton Powell Jr. Boulevard) היא שדרה במערב רובע מנהטן של העיר ניו יורק במדינת ניו יורק שבארצות הברית.
השדרה השביעית נמתחת מהוסט וילאג' (החלק המערבי של גריניץ' וילג') שבדרום האי (דרומית לאזור זה נקרא הרחוב בשם "רחוב ואריק" (Varick Street) ועד רחוב 59 בו קוטע סנטרל פארק את השדרה. השדרה חד סטרית מדרום לסנטרל פארק, ודו סטרית מצפון לו. בקצה השדרה שוכן שער האמנים של הפארק. השדרה נמשכת שוב ברחוב 110, לכיוון צפון ודרך הארלם, שם היא מכונה "שדרת אדם קלייטון פאוול הבן". השדרה חוצה את נהר הארלם מעל גשר מקומבס דאם ומשם, ברובע הברונקס, היא קרויה "שדרת ג'רום" (Jerome Avenue).
חלק השדרה שבין רחוב 34 ורחוב 39 הוא "אזור הבדים" ושפע חנויות האופנה בו זיכה את השדרה כאן בכינוי "שדרת האופנה". בנקודה בה נפגשת השדרה בברודוויי וברחוב 42 שוכנת כיכר טיימס - הידועה בכיכרות העיר ניו יורק. לאורך השדרה אתרים ומבנים נודעים רבים, כמו אולם קרנגי ומדיסון סקוור גארדן, תחנת פן, מכון הטכנולוגיה של האופנה, מרכז AXA, מועדון הג'אז וילג' ונגארד ופארק ג'יימס ג'י. ווקר.