cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
תמר רונן-רוזנבאום
ביוגרפיה
תמי רונן רוזנבאום נולדה בראשון לציון והיא דור רביעי בישראל. בת להורים מורים רותי וגמליאל סגל, אביה ניהל את הגימנסיה הריאלית בראשון לציון. אמה הייתה מורה בבית ספר חביב, בית הספר העברי הראשון בארץ. ביתה ענת, גם היא ממשיכה את המסורת והיא מורה בעבר בבית ספר חביב וכיום בבית ספר אחר בראשון. את שירותה הצבאי החלה רונן רוזנבאום כמכ"ית טירונים בבה"ד 12 והמשיכה כמשקית ת"ש מה שהוביל אותה ללימודי עבודה סוציאלית. לאחר שירותה הצבאי, 1975, החלה ללמוד עבודה סוציאלית באוניברסיטת תל אביב, אז לא הייתה קיימת התוכנית לתואר שני ולכן המשיכה מאוחר יותר, 1972, ללימודי תואר שני בייעוץ חינוכי בבית הספר לחינוך באוניברסיטת תל אביב. מיד אחרי כן המשיכה לתואר שלישי, דוקטורט, בבית הספר לעבודה סוציאלית. במסגרת הדוקטורט ולימודי המחקר לתואר השלישי פיתחה מודל טיפולי לטיפול באמצעות "שליטה עצמית" בתחום של הרטבת ילדים. לאחר מכן, יישמה אותו בתחום האלימות בילדים.
בשנת 1990 התקבלה לעבודה כמרצה, ב-2001 מונתה לפרופסור חבר וב- 2006 לפרופסור מן המניין. ב-2012 מונתה לדיקאנית הפקולטה למדעי החברה באוניברסיטת תל אביב. במהלך עבודתה השתלמה בתקופות קצרות ובמקומות שונים בעולם בטיפול קוגניטיבי.
לפני שנה הקימה תוכנית בינלאומית חדשה לתואר שני באנגלית בנושא ארצות מתפתחות. התכנית נועדה להכשיר מנהיגים להפעלת שינוי בר קיימא בעולם המתפתח.
רונן רוזנבאום היא אלמנתו של פרופ' מיכאל רוזנבאום מהחוג לפסיכולוגיה. השניים טיפלו, כתבו ופיתחו יחד את המודל הטיפולי, תאוריות ודרכי התערבות בנושא "שליטה עצמית". נולד להם ילד אחד. לרונן רוזנבאום יש שתי בנות מנישואיה הקודמים.
נושאי המחקר - המודל לשליטה עצמית
רונן רוזנבאום עוסקת בעיקר בעבודה עם ילדים ובני נוער בסיכון מתוך תפיסה התנהגותית קוגניטיבית לאור הגישה של פסיכולוגיה חיובית. תפיסת העולם של גישתה טוענת שמה שקובע את תפקידו של הילד לא יהיה הקשיים, האבחנה הפתולוגית או חוסר התפקוד שלו, אלא הכוחות שיש לו ומאפשרים לו להתמודד עם הבעיה. לכן, יחד עם בעלה, חקרה לאורך השנים את נושא השליטה העצמית כגורם מרכזי בתפקוד האדם, שליטה עצמית היא התנהגות מכוונת למטרה שמאפשרת לאדם להפעיל אוסף של מיומנויות על מנת להתגבר על מחשבות מפריעות, רגשות שליליים, התנהגות בעייתית ולאפשר לאדם להיות מאושר ולשגשג למרות הקושי.
רונן רוזנבאום ובעלה בנו פרויקטים שמחברים את התפיסה התאורטית עם היכולת להפעיל מיומנויות שליטה עצמית בחיי היום יום כדי להפעיל שינוי.
המודל המרכזי נקרא "עוצמה לילד המתבגר". רונן רוזנבאום ובעלה בנו מודל שמאפשר לטפל בילדים עם בעיות התנהגות ואלימות איך לפתח שליטה עצמית ולהפחית את האלימות. בשלב ראשון הופעל המודל באוניברסיטת תל אביב באמצעות סטודנטים, לאחר שנמצא יעיל ומועיל הופעל באמצעות האגף לחינוך העל יסודי במשרד החינוך ופרויקט "אשלים" עמותה של הג'וינט לילדים בסיכון ובעשרות רבות של חטיבות ביניים. בהמשך הוכשרו מורים בהפעלת קבוצות של ילדים אלימים בתוך ביתי הספר. לאחר שמחקרים הוכיחו שגם בפרוייקים אלה המודל יעיל, אז הכשירו את היועצים הבכירים של שפ"י (שרות פסיכולוגי יעוצי), אשר מכשירים יועצים בכל רחבי הארץ (פרויקט הכשרה זה נעשה על ידי רונן רוזנבאום ובעלה בהתנדבות).
פרויקט מחקר שלישי, נקרא "סולמות", בו משתמשים במוזיקה כפלטפורמה לשינוי חברתי, בשיתוף פעולה עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית, בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן מהטה. ההשראה לפרויקט זה הגיעה מקבוצת "אל סיסטמה" בוונצואלה, בפרויקט מקימים תזמורות לילדים בסיכון. אחת השאלות של רונן רוזנבאום במחקר זה היא באיזה מידה הנגינה גורמת לילדים להפחית אלימות להשתמש במוזיקה כמשאב ובכך להגביר את האושר. פרויקט זה מופעל ברחבי הארץ באמצעות תרומות שמגייסת התזמורת הפילהרמונית הישראלית.
גישת "השליטה העצמית" על פי רונן גורמת ומלמדת לעזור לאדם לעזור לעצמו דרך זיהוי החוזקות, היכולות והמשאבים הפנימיים והחיצוניים שיש לו על מנת לשנות את מצבו מתוך גישה של פסיכולוגיה חיובית.
לרונן רוזנבאום 10 ספרים, מעל 70 פרסומים בכתבי עת מובילים בתחום מדעי החברה ועבודה סוציאלית - .שני הספר האחרונים עוסקים בחייה: אשתו של 11 הוא אוטוביוגרפיה המתייחסת למחלה, התמודדות ומוות סביב מחלתו של בעלה. ספרה האחרון רוצה לצייר אותך הוא ספר המשלב רומן עם מודל טיפולי אותו פיתחה.
פעילות ציבורית
עיקר יישומי התוכנית של רונן רוזנבאום הן התנדבותיות, בתוכנית "אשלים", "ג'וינט", "סולמות", במגוון פרויקטים של משרד החינוך ועוד רבים.
קבלת החלטות נתמכת
קבלת החלטות נתמכת היא הסדר משפטי בישראל המסייע במימוש כשרותו המשפטית וקיום רצונותיו והעדפותיו של האדם הנתמך, תוך שמירת עצמאותו וקידום זכויותיו. המנגנון מתמקד בחובתה של החברה לסייע לאדם להתגבר על הקשיים הנובעים ממוגבלותו תוך מתן ייעוץ, ליווי, סיוע והנגשה של ההחלטות איתן הוא אמור להתמודד, לפי יכולותיו האינדיבידואליות. מנגנון קבלת החלטות נתמכת מוקבל ל"קו ראשון" ורק אם הוא איננו אפשרי בשל מגוון מצבים בריאותיים, תפקודיים, קוגניטיביים, חברתיים ואחרים או אז תהיה פנייה למנגנוני התערבויות אחרים, לפי מדרג של חוּמרה, והכול תוך התאמה של מידת הסיוע ואופיו לצורך הענייני.
הצורך בקבלת החלטות נתמכת
חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות, תשכ"ב-1962 מסדיר את אחת מהזכויות הבסיסיות של האדם - הזכות לכשרות משפטית. כשרות משפטית משמעה היכולת ליהנות מזכויות ולשאת בחובות שיש בצדן משמעות משפטית. החוק קובע הגדרות ודינים הנוגעים לאפוטרופסות הן ביחס לקטינים ככלל, והן ביחס לבגירים המתקשים בקבלת החלטות או שישנה ירידה במסוגלותם לדאוג בכוחות עצמם לענייניהם. מדי שנה מתמנים בידי בית המשפט כ–10,000 אפוטרופוסים, רובם הגדול לאנשים הנמצאים כמי "שאינם מסוגלים לדאוג לענייניהם". קבוצה זו מונה בעיקר אנשים עם מוגבלויות נפשיות או שכליות ואנשים זקנים אשר מפאת מחלה או תאונה, ישנה ירידה ביכולתם לדאוג לענייניהם.
מינוי אפוטרופוס טומן בחובו פגיעה קשה בחירות האדם. האפוטרופוס רשאי, ולעיתים אף חייב, לקבל החלטות בתחומי המינוי, לרבות בחירת מקום מגוריו של האדם הנתון לאפוטרופסות, קבלת טיפול רפואי או ניהול חשבון הבנק, אלא שלעיתים ההחלטות תתקבלנה מבלי לברר את דעתו של האדם בעניינן. האפוטרופסות, אשר נועדה במקורה לסייע לאנשים שאינם מסוגלים לדאוג לענייניהם ולהגן עליהם מפני ניצול ופגיעה של אחרים, או מפני פגיעה שלהם בעצמם, הפכה לא אחת לכלי המגביל את זכויותיו ואת חירותו של מי שמונה לו אפוטרופוס מעבר לנדרש, בכל הקשור לקבלת החלטות בנוגע לגופו או לרכושו או לבצע פעולות בקשר להם. ואולם, מאז נחקק החוק חלו שינויים מרחיקי לכת בתפיסות החברתיות בישראל ובעולם, הן בנוגע לאנשים זקנים והן בנוגע לאנשים עם מוגבלויות. במסגרת שינויים חברתיים אלה, ובמיוחד נוכח העלייה בתוחלת החיים בעולם כולו, שהביאה לגידול במספר הזקנים באוכלוסייה, התפתחה גישה השמה דגש על כבודם ועל זכויותיהם של אנשים מקבוצות אלה, תוך העצמת האוטונומיה האישית. בנוסף, הגישה האמורה שמה דגש על השונות ועל הנבדלות של כל אדם, על קיומן של מגוון מוגבלויות שאין להתייחס אליהן כאל מקשה אחת, וכן על הצורך בכיבוד רצונו של האדם עד כמה שאפשר, ושיתופו בהחלטות הנוגעות אליו.
בהתאם לכך, מנגנון קבלת החלטות נתמכת הוא פועל יוצא של הגישה החדשה אשר התפתחה בחברה, ובתיקון 18 לחוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות, אשר אושר בכנסת בחודש מרץ 2016, נוספה האפשרות למנות לאדם 'תומך בקבלת החלטות'.
אפוטרופסות
אפוטרופסות היא סטטוס משפטי, שבו ממונה אדם או תאגיד כמקבל ההחלטות הנוגעות לענייניו של אדם כלשהו, ומייצג את האדם בכל פעולה משפטית ובכל עניין בהתאם לסמכויות שאישר בית המשפט וכמי שנכנס לנעליו במקומו, תוך שמירה מתמדת על טובתו.
כחלק מהמגמה לצמצם את הפגיעה הכרוכה בשימוש בכלי האפוטרופסות פותחו במשך השנים חלופות נוספות המאפשרות הגנה לאדם מבלי לשלול את זכויותיו באופן פוגעני יתר על המידה, כגון: ייפוי כוח מתמשך ושימוש באמצעים להגבלה ולמניעת ניצול (הערת אזהרה, הוספת שותף לחשבון, הגבלות בחשבון לפי העניין, הגנות מכוח דיני הצרכנות).
קיימים הבדלים משמעותיים בין החלופות לבין מוסד האפוטרופסות: בעוד החלופות יוצרות הגבלות שהן צרות ונקודתיות הרי האפוטרופסות יוצרת, לרוב, מגבלה כוללנית וגורפת על האפשרות לקבלת החלטות (עניין הצפוי להשתנות לאור תיקון 18 לחוק וההגדרות החדשות לתחום זה); בנוסף, בעוד האפוטרופוס יכול לקבל ולבצע החלטות ללא אישור האדם שמונה לו אפוטרופוס, הרי שההגבלות שהחלופות יוצרות נועדו לסייע לאדם בקבלת ההחלטות תוך מניעת פגיעה לא מידתית וניצול, אך מותירות מרחב החלטה משמעותי לאדם, ולרוב גם מחייבות בחינה נקודתית בכל עניין, בו האדם מבקש שלא לקיים את ההגבלה. אם כן, ניתן לראות מגמה להסדרים מאוזנים ומתונים יותר ממוסד האפוטרופסות, המאפשרים לאדם לשמור על עצמאותו ועל זכויותיו בקבלת החלטות הנוגעות לחייו.
אמנת האו"ם בדבר זכויותיהם של אנשים עם מוגבלויות
סעיף 12 לאמנת האו"ם בדבר זכויותיהם של אנשים עם מוגבלויות, אותה אשררה מדינת ישראל בשנת 2012, מצהיר על מעבר ממודל של קבלת החלטות חלופית שביסוד מנגנון האפוטרופסות למודל של קבלת החלטות נתמכת. אמנת האו"ם לא מתייחסת מפורשות לקבוצת האנשים הזקנים כקבוצה בפני עצמה לתחום זה במצבים מסוימים.
עיגון משפטי פסיקתי
מאז התקבלו עוד כשש החלטות למינוי תומכים בקבלת החלטות תוך הכרה מפורשת במנגנון ובאפשרויות שבצדו. כך, למשל, במקרה אשר נדון בבית המשפט לענייני משפחה בנצרת בחודש יולי 2015. שם, אדם כבן 53 אשר היה בעל מגבלות קוגניטיביות ואובחן כחולה בסכיזופרניה פרנואידית, ביקש באמצעות עורכת דין במינוי האגף לסיוע משפטי של משרד המשפטים למנות תומכת בקבלת החלטות, מתוך חשש, כי מינוי אפוטרופוס יביא לפגיעה בחופש התנהלותו הכלכלית. בית המשפט לענייני משפחה בנצרת, מפי סגן נשיא השופט אסף זגורי, אימץ את מודל קבלת החלטות נתמכת כפי שנתקבל בפסיקתה של השופטת אלון בפסק דין ארוך ומנומק, וקבע, כי תמונה לאדם תומכת בקבלת החלטות. במקרה זה מונתה לתפקיד עורכת דין מטעמו של האדם. בית המשפט פירט בהחלטתו באופן נרחב את תפקידה של התומכת בסיוע לאדם, הן בעניינים האישיים והן בעניינים הרכושיים, ככל הנחוץ למניעת ניצול ואת פרק הזמן לביצוע התפקיד.
כחלק ממגוון האפשרויות לתחום זה, ובהקשר של ניהול כלכלי, מינה בית המשפט בהסכמה רואה חשבון מלווה כגורם מסייע ותומך בשכר. אותו מקרה היה בעניינה של אישה בת 37 עם מוגבלות שכלית, אשר מונה לה אפוטרופוס שנים קודם. השופטת אספרנצה אלון ביטלה את האפוטרופסות ומינתה רואה חשבון מלווה בהסכמת כל הצדדים, לרבות מחלקת הרווחה. נטען באמצעות ארגון ”בזכות”, כי גם אם מתקשה בניהול ענייניה הכספיים לבד, אין מקום למנות מישהו אחר שינהל אותם במקומה, אלא לסייע לה בניהולם.
לסיכום, מכל האמור לעיל ניתן להצביע על מגמה ברורה אשר התפתחה בפסיקה לאימוץ מנגנון קבלת החלטות נתמכת וחלופות נוספות של ליווי וסיוע לפי העניין, עוד בטרם תיקון חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות. הפרקטיקה המשתנה בתחום זה בעוצמה גוברת והולכת במהלך השנה שקדמה לתיקון החוק, יחד עם הצרכים הברורים בתחום זה, בכל הקשור לפיתוח, ליצירה ולהעשרת האפשרויות עבור האנשים – היו בבסיס השינוי החקיקתי אשר עיגן את המנגנון בחוק.
עיגון משפטי חקיקתי
תיקון 18 לחוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות מהווה דריסת רגל ראשונה של מוסד קבלת החלטות נתמכת בחקיקה הישראלית, לאחר שהוזכר לא פעם בפסיקת בתי המשפט בישראל. לחוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות נוסף סעיף 67ב המפרט את תפקיד התומך בקבלת החלטות, סמכויותיו ומגבלותיו. בהתאם להוראת סעיף 53(4) לתיקון 18, נדחתה כניסתו לתוקף של סעיף 67ב לחוק בעשרים וארבעה חודשים ממועד אישור החוק (29.3.16) עד להתקנת תקנות מפורטות. עם זאת, קובע סעיף 53(4) כי עד לכניסתו לתוקף של הסעיף האמור, רשאי שר המשפטים לקבוע נוהל זמני המסדיר את השימוש במנגנון התמיכה בקבלת החלטות. כמו כן, עוד לפני כניסת התקנות המפורטות לתוקף ניתן היה למנות תומכים בקבלת החלטות כפי שנעשה עד כה – דהיינו על-פי סעיף 68 לחוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות, שעניינו נקיטת אמצעים לשמירת עניינו של אדם.
בהתאם לסעיף 67ב לחוק יתייחסו התקנות, בין היתר, לסמכויותיו של התומך, אשר יכללו, לפי העניין: לסייע, ככל שעזרה זו נחוצה, לקבל מידע מכל גוף ולפנות לכל גורם ולקבל מידע בשמו של האדם לו מונה; לסייע לאדם בביטוי רצונותיו והחלטותיו כלפי צדדים שלישיים; במקרים המתאימים לבצע בשם האדם, יחד עמו ולבקשתו, פעולות לשם מימוש החלטותיו ולמימוש זכויותיו. כמו כן, יהיה מתפקיד התומך לסייע לאדם בהבנת מידע הנדרש לו לצורך קבלת החלטות, לרבות החלופות האפשריות העומדות בפניו והשלכותיהן, והכול תוך מתן הסבר בשפה פשוטה וברורה המובנת לאדם, תוך שימוש באמצעי עזר שברשות התומך ובכל דרך אחרת אפשרית וסבירה בנסיבות העניין. החוק מדגיש, כי תומך בקבלת החלטות לא יקבל החלטות בשמו של האדם שהוא מסייע לו.
בנוסף למנגנון התמיכה בקבלת החלטות, עוגן במסגרת תיקון 18 לחוק הכלי המשפטי התכנוני של ייפוי כוח מתמשך. במסגרת התיקון לחוק הוסדרו ופורטו כל היבטי ייפוי הכוח החל ממינוי מיופה כוח, סמכויותיו, וכלה בהגבלות המוטלות על מיופה הכוח ובביטול מינויו.
הצעה למודל יישומי-התייחסות ייחודית לאוכלוסיית הזקנים
במאמרם של ד"ר מיטל סגל-רייך וד"ר מיכאל (מיקי) שינדלר "אפקט הפרפר: מפרקטיקה של אפוטרופסות בזיקנה אל קבלת החלטות נתמכת באמצעות עריכת דין לשינוי חברתי", מציגים המחברים "מודל יישומי מוצע למנגנון קבלת החלטות נתמכת, תוך הצעה להטמעתו בקרב אוכלוסיית הזקנים". במודל המוצע מייחדים את אוכלוסיית הזקנים, באמצעות מתן פרשנות לאמנה המאפשרת את הפעלת הרוח והתפיסה שמאחוריה ואת עקרונותיה גם ביחס לקבוצת הזקנים, אשר נתונים כקבוצת "יעד" משמעותית, עם ירידה קוגניטיבית, לבחינת כשרותם המשפטית. זאת, אף כי הן בחוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות והן באמנה ישנה התייחסות ספציפית לקבוצת האנשים בעלי המוגבלויות, בעוד קבוצת הזקנים שיש ירידה ביכולותיהם איננה מזוהה כקבוצה בפני עצמה.
המודל המוצע מעניק חשיבות רבה למיקום קבלת ההחלטות הנתמכת בתוך דינמי, במקביל לסוגיית המסוגלות שגם היא נעה על רצף. המדרג מהחמור לקל נע ממינוי אפוטרופוס ככלי הנוקשה והקיצוני ביותר, דרך אפוטרופסות "תפורה" למקצת מענייניו של האדם או לעניין נקודתי וזמני, שימוש בכלים משפטיים אחרים המהווים חלופות לאפוטרופסות, ולבסוף מנגנון קבלת החלטות נתמכת, גם אם בצירוף כלי תכנון או מניעה נוספים. השאלה באיזה כלי משפטי יש להשתמש תלויה ביכולת האדם הזקן לנהל את ענייניו תוך התחשבות במצבו הבריאותי, התפקודי, הקוגניטיבי והחברתי. מודל תמיכה קונקרטי יהיה תפור למידות האדם ולנסיבותיו האישיות, להבדיל מאפוטרופסות שלרוב מולבשת באופן אחיד לכולם.
קבלת החלטות נתמכת היא הכלי המרכזי בתחום הכשרות המשפטית המוכר כיום בתאוריה ובפרקטיקה המשפטית ככזה שתכליתו להעצים את האדם הזקן ואת האדם בעל המוגבלות – אשר ישנה ירידה ביכולותיהם, ולאפשר להם לממש את יכולותיהם באופן מיטבי ולזמן מקסימלי, כאשר כל יתר החלופות הן הגנתיות במהותן. המודל היישומי שהוצע במאמר זה צפוי להיבחן במסגרת התקנות שיותקנו, כפי שנקבע בתיקון 18 לחוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות. בשלב זה, בכל בקשה למינוי תומך בקבלת החלטות לאדם אשר מוגשת בבית המשפט, יש מקום להציע תוכנית תמיכה וליווי מותאמים לאדם, לפי העדפותיו, רצונותיו, והסיוע הנחוץ לו. יצוין, כי בימים אלו מפעילים מספר ארגונים פעולות לגיוס ולהכשרה של תומכים בקבלת החלטות, הן בשכר והן בהתנדבות, על מנת לאפשר תמיכה גם כשהאדם איננו יכול להציע תומך שיסייע מטעמו.
ייעוץ והכוונה
בהתמודדויות ובהליכים בתחום הכשרות המשפטית ניתן לקבל ייעוץ וייצוג משפטי באמצעות עורכי דין עם הכשרה לתחום זה באמצעות האגף לסיוע משפטי של משרד המשפטים. האגף לסיוע משפטי הקים מערך מייצגים לתחום ייצוג זקנים בכלל, ולתחום ייצוג בגירים (לרבות זקנים) בתחום הכשרות המשפטית בפרט. המדובר במערך ייחודי וראשוני במגזר הציבורי, שהוקם על מנת ליתן מענה בסוגיות רוחב של אנשים זקנים ושל זיקנה בכלל, וכן לשם מתן מענה לפרקטיקה המשתנה והמתחדשת בסוגיות של כשרות משפטית ולצרכים של האנשים בתחום. המטרה היא לסייע במציאת מנגנון משפטי מותאם לנסיבות האישיות של כל אדם שישנה ירידה ביכולותיו, לרבות באמצעות קבלת החלטות נתמכת. המענה באגף לסיוע משפטי של משרד המשפטים ניתן בתחום זה בהיקף מקרים גדל ועולה, בכל אחד ממחוזות האגף ברחבי הארץ, ללא עלות, ובכפוף למבחני הזכאות הקבועים בחוק ובתקנות לקבלת הייצוג המשפטי.
נקודת ווטרבואוט
נקודת ווטרבואוט (באנגלית: Waterboat Point - מילולית: נקודת הסירה; בספרדית: Península Munita - מילולית: חצי אי הסירה) הוא הקצה המערבי הנמוך ביותר של חצי האי המצוי בין מפרץ פאראדייס לבין מפרץ אנדרוורד בחוף המערבי של ארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
הנקודה היא חצי אי בחלקה ואי בחלקה, והיא מופרדת מהיבשה רק בשעות הגאות (ובשעות השפל היא חצי אי).
הבסיס האנטארקטי הצ'יליאני גונזלס וידלה ממוקם בחצי האי.
גילוי ומיפוי הנקודה
החוף נסקר לראשונה על ידי המשלחת האנטארקטית הבלגית בשנת 1898.
מקור השם
שמו של חצי האי נותן לו על ידי תומאס וו. באגשווה (Thomas W. Bagshawe), ומקסים סי. לסטר (Maxime C. Lester) שהתגוררו בבקתה על האי (שנבנתה מסירה הפוכה) בין ינואר 1921 - ינואר 1922, וחקרו ומיפו את האזור.
אתר היסטורי
שרידי הבקתה והסירה הוכרזו כאתר היסטורי במסגרת אמנת אנטארקטיקה, בעקבות הצעה של הממלכה המאוחדת וצ'ילה.
לקריאה נוספת
• Bernard Stonehouse, Historic hut site at Waterboat Point, Antarctica, Polar Record, Volume 27, Issue 163, https://doi.org/10.1017/S0032247400013152 Published online: 27 October 2009
אליעזר נחום
הרב אליעזר נחום (תכ"ב - חשון תק"ה; 1662–1744) היה אב בית דין וראש ישיבה בעיר אדריאנופול שבטורקיה. מספר שנים לאחר שעלה לארץ ישראל נבחר לכהן בתפקיד "הראשון לציון", וכיהן בו עד לפטירתו.
ביוגרפיה
נולד בשנת ה'תכ"ב בעיר איסטנבול לרבי יעקב נחום. בצעירותו למד אצל רבי יעקב שטרימר, אותו העריץ. רבו זה נדד מפולין למצרים ולבסוף התיישב באדריאנופול שם עמד בראשות ישיבה גדולה. רבי אליעזר נחום נודע בזכות ענוותנותו הרבה ושקדנותו על לימוד התורה. שימש מספר שנים בתור אב בית דין וראש ישיבה בעיר אדריאנופול שבטורקיה. תקופה מסוימת נאלץ לנדוד לקושטא הבירה, שם הקים ישיבה גדולה והרביץ תורה לתלמידים רבים. כן שימש כרב קהילת אינדירני בקושטא, ונשא לאישה את אלמנתו של רבי רפאל קארו.
בהיותו בטורקיה נתבקש על ידי קהילת צפת לשמש שד"ר עבורה בערי טורקיה, ואכן בשנת תע"ה הוא נמצא בשליחות צפת בסלוניקי.
בסביבות שנת ה'תצ"ה עלה הרב אליעזר נחום לארץ ישראל. בדרכו באוניה פרצה סערה בלב הים וכמעט שנשברה האוניה. על מאורע זה חיבר פיוט הודיה לזכר הנס (הפותח במילים "אזמר בתרועה"). על אף עניותו הרבה שקד על לימוד התורה בעיר ירושלים. כעבור מספר שנים, ולאחר פטירתו של הראשון לציון רבי בנימין הכהן מעלי, נבחר למלא את מקומו כראשון לציון, תפקיד בו החזיק עד יום פטירתו.
נפטר בירושלים בשנת ה'תק"ה ונקבר בבית הקברות בהר הזיתים.
לה מוניטר אוניברסל
לה מוניטר אוניברסל (בצרפתית: Le Moniteur Universel) היה עיתון צרפתי שראה אור בפריז בירת צרפת ב וב.
לה מוניטר או סתמית: מוניטר כפי שנקרא בקצרה, היה העיתון הצרפתי המרכזי בתקופת המהפכה הצרפתית ובמשך תקופה ארוכה שימש כתב עת רשמי של הממשלה הצרפתית לצורכי פרסום חוקים וגם לתעמולה, במיוחד תחת משטרו של נפוליאון בונפרטה.
העיתון זכה לתפוצה גדולה בצרפת ובשאר מדינות אירופה. וגם בעיתונות העברית - ידיעות מתורגמות מהעיתון צוטטו בקביעות בגליונות "הכרמל". בתקופת המהפכה הצרפתית, נפוץ העיתון גם באמריקה.
היסטוריה
העניין שעוררו בציבור דיוניה של האספה הלאומית הראשונה העלה בדעתו של היג-ברנאר מארה הדוכס מבסנו  לפרסם אותם במסגרת ה-"Bulletin de l'Assemblée". שרל-ז'וז'ף פנקוק מו"ל צרפתי מפורסם והבעלים של המרקור דה פראנס התלהב ושכנע אותו להוציא עיתון גדול שנקרא בתחילה "Gazette Nationale ou Le Moniteur Universel" והודפס בפורמט פוליו.
בתחילת דצמבר 1799 הוכר העיתון כעיתון רשמי. בתקופת נפוליאון התהדק הפיקוח הממשלתי על העיתונות ודיווחיו של העיתון על דיוני החקיקה הוחלפו בתכנים אחרים כמו מאמרים פולמוסיים נגד אנגליה.
בתחילת שנת 1811 קוצר שמו של העיתון, הוסרו ממנו המילים "Gazette Nationale" והוא נותר בשמו Le Moniteur Universel. בתקופה זו החלו מאמרים על ספרות, מדע ואמנות לתפוס חלק ניכר מעמודי העיתון ואופיו הפוליטי המובהק התעמעם.
מיד לאחר מהפכת יולי 1830, באחד מצעדיה הראשונים, השתלטה ממשלתו של לואי פיליפ על 'לה מוניטר' והכפיפה אותו לשליטתה.
בעקבות סכסוך עם נפוליאון השלישי חדל העיתון להיות פרסום רשמי של ממשלת צרפת ב-31 בדצמבר 1868, במקומו הוקם כתב-עת רשמי של האימפריה (ובהמשך הרפובליקה) הצרפתית, שמכונה כיום "Journal Officiel de la République Française" ובנובמבר 1870 קיבל הפרסום החדש את המונופול לפרסום חוקים ותקנות.
לה מוניטר אוניברסל המשיך להתקיים כעיתון עצמאי, שמרני בנטייתו, למרות אובדן התמיכה הממשלתית, במשך 30 שנה נוספות עד לסגירתו בסוף יוני 1901.
עובד (זמר)
עובדיה טוב (נולד ב-1956), שנודע בעבר בשם עובד טובי ובשם הבמה עובד, הוא זמר, מוזיקאי, מלחין ופזמונאי ישראלי. בעברו היה גם מסעדן.
תחת שם הבמה עובד התפרסם בזכות שירו "ברווזים" מ-1982, שהפך ללהיט גדול, ובזכות האלבום בו נכלל, "גגות אדומים".
ביוגרפיה
טוב נולד בתל אביב וגדל בכרם התימנים. אביו היה עמוס טוב, ממייסדי קבוצת הכדורגל שייצגה את השכונה, שמשון תל אביב. עוד בילדותו הושפע מרוק, במיוחד מהביטלס.
בגיל 11 עבר ללמוד בפנימיית "נווה הדסה" בתל יצחק, ולאחר שהצטיין בלימודיו קיבל מאביו גיטרה ולמד בעצמו לנגן בה. עם חבריו לפנימייה הקים להקה בשם "המזעזעים", שניגנה גרסאות כיסוי לשירי רוק מוכרים לצד שירים מקוריים שטוב כתב והלחין. בהמשך נעוריו עבד בחברת "הגר", חברת ההפקות של אריק איינשטיין. את שירותו הצבאי עשה במשטרה הצבאית.
ב-1977, עם שחרורו מצה"ל, התחתן ופתח בכרם התימנים את מסעדת "טוב בכרם". הוא נודע אז בשם עובד טובי. הצייר יורם לוקוב שהיה לקוח קבוע במסעדה שמע אותו מנגן משיריו והמליץ לחברו דורי בן זאב לשמוע אותם.
בן זאב ביקר בביתו שמע את השירים שכתב, והמליץ להקליט את השיר "ברווזים" שכתב לבנו, בטענה שיהפוך ללהיט גדול. בעזרת בן זאב גייס בהתנדבות להקלטת השיר מוזיקאים מהשורה הראשונה: קובי רכט עיבד את השיר, וניגנו בו ארז נץ (גיטרה), מיקי שביב (בס), ז'אן פול זימבריס (תופים) ומשה לוי (קלידים) שגם הפיק מוזיקלית את השיר. השיר הוקלט תוך זמן קצר, כששם המבצע הוא "עובד והאפרוחים". השיר יצא כסינגל בסוף 1982.
"ברווזים" אכן הפך תוך זמן קצר ללהיט גדול, הושמע רבות ברדיו, והביא לטובי חוזה בחברת "הד ארצי". בהמשך השנה הוציא טובי, תחת שם הבמה "עובד", את האלבום "גגות אדומים" בהפקתו המוזיקלית של משה לוי, כשמלבד "ברווזים" הצליחו ממנו גם "פיתות חמות" ושיר הנושא "גגות אדומים". מרבית שירי האלבום עסקו בחוויות הילדות של טובי בכרם התימנים. עם זאת, הצלחתו של "ברווזים" האפילה על שאר שירי האלבום, ובזכות כך מוכר טובי במידה רבה כ"זמר של להיט אחד". לאחר שהאלבום "גגות אדומים"יצא לאור טובי המשיך לעבוד ולנהל את המסעדה שלו ומדי פעם ערך בה הופעות.
הצלחתו הגדולה של "ברווזים" הילדותי וההומוריסטי תסכלה את טובי, ששאף להצליח בעזרת שירים רציניים יותר. במחצית השנייה של שנות ה-80 פרש מעסקי המוזיקה והתרכז בניהול מסעדתו. במקביל חזר בתשובה, חזר לשמו המקורי עובדיה טוב, ומאז מיעט להתראיין ונעלם במידה רבה מהעין הציבורית.
רק ב-2007 הוציא את אלבומו השני, "הכל באהבה", בחברת מי"ם (מוזיקה יהודית מקורית) ו"נענע דיסק" ובהפקתם של ניצן זעירא ופיטר רוט, ששילב מוזיקת פופ ומוזיקה חסידית. האלבום לא זכה להצלחה.
זמן קצר לאחר מכן סגר טוב את מסעדתו, ומאז התרכז במוזיקה ובלימוד תורה.
אגון פירסון
אגון שארפ פירסון (באנגלית: Egon Sharpe Pearson; 11 באוגוסט 1895 – 12 ביוני 1980) היה סטטיסטיקאי בריטי ובנו של קרל פירסון, שייסד את תחום הסטטיסטיקה המתמטית. אגון פירסון תרם תרומה משמעותית לתחום הסטטיסטיקה, במיוחד בתחומי בדיקת השערות ופיתוח שיטות סטטיסטיות לניתוח נתונים. הוא ידוע בעבודתו על מבחן חי בריבוע של פירסון ומקדם המתאם של פירסון. פירסון היה גם חבר באגודה הסטטיסטית המלכותית ובאגודה המתמטית של לונדון.
קורות חייו
אגון פירסון למד בווינצ'סטר קולג' ולאחר מכן בטריניטי קולג', וירש את מקומו של אביו כפרופסור בקולג' האוניברסיטאי של לונדון וכעורך של כתב העת המדעי Biometrica.
פירסון התחתן עם איילין ג'ולי ב-1934 ולזוג נולדו שתי בנות, ג'ודית ושרה. איילין מתה מדלקת ריאות בשנת 1949. לאחר מכן פירסון התחתן עם מרגרט תאודוסיה סקוט בשנת 1967 והזוג התגורר בקיימברידג' עד מותה של מרגרט בשנת 1975. פירסון עבר למערב לאווינגטון בסאסקס וחי שם עד מותו בשנת 1980.
לאורך הקריירה שלו, פירסון תרם תרומה משמעותית לתחום הסטטיסטיקה, במיוחד בתחומי בדיקת השערות ופיתוח שיטות סטטיסטיות לניתוח נתונים, ידוע בעיקר בזכות פיתוח הלמה של ניימן-פירסון של בדיקת השערות סטטיסטיות, הקרויה על שמו. אך גם על תרומתו לפיתוח ביחד עם אביו על מבחן כי בריבוע, המשמש כדי לקבוע אם יש הבדל משמעותי בין התדרים הצפויים של משתנה קטגורי לבין התדרים הנצפים.
פרסים
פירסון מונה חבר במסדר האימפריה הבריטית בשנת 1946. בשנת 1955 קיבל את פרס Guy Medal in Gold, המוענק על ידי החברה הסטטיסטית המלכותית (Royal Statistical Society), וכיהן כנשיא החברה הסטטיסטית המלכותית בין השנים 55–1956. הוא נבחר להיות חבר החברה המלכותית בשנת 1966.
בית הרפואות והדואר
בית הרפואות והדואר הוקם בראשון לציון בשנת 1883 שימש כבית מרקחת, בית הרוקח והמרפאה הראשונה. בשנת 1979 הוסב המבנה לארכיון של מוזיאון ראשון לציון.
מבנה והיסטוריה
המבנה הוא חד קומתי עם גג רעפים אשר חלקו הראשון הוקם בשנת תרמ"ד, 1883 מכספי הברון רוטשילד. הבית שימש תחילה כבית מרקחת, בית הרוקח והמרפאה הראשונה. בראשית המאה ה-20, את מקומה של המרפאה תפס סניף הדואר של המושבה. בחלקו הימני של המבנה היה בית הרפואות בו טופלו אנשי המושבה החולים, על ידי הרוקח הראשון, צבי פוסיצ'לסקי, איכר, חובש ורופא, אחד ממיסדי המושבה שעלה לארץ בשנת 1882 והתגורר שם עד שהתפטר מתפקידו בשנת 1889. בקומת המרתף אוכסנו התרופות, שהגיעו בעיקר מפאריס. בצד המזרחי של הבניין היה סניף הדואר של המושבה – הפוסטה, החל מסוף שנות השמונים של המאה ה-19. בקיר החיצוני, הצפוני, של המבנה נמצאת תיבת מכתבים ישנה, אדומה, מתקופת המנדט הבריטי. בתקופה מאוחרת יותר היו במקום שירותים ציבוריים שונים.
הפוסטה היה צריף מרובע ששטחו קטן ושימש מרכז ציבורי לחלוקת מכתבים. בצריף הפוסטה ישב שמואל סגל שקיבל את המינוי הבלעדי מועד המושבה. הוא חילק מכתבים לבאים לבקשם.
כיום בבית הרפואות מוצגת תערוכת “בעבודה ובמלאכה” כחלק ממוזיאון ראשון-לציון שבה מוצג רחוב בעלי מלאכה ובו סדנאותיהם, כלי עבודתם ודמויות מהווי המושבה.
ז'אן מונטרו
ראשית חייו וקריירת נוער
מונטרו, שנולד בסנטו דומינגו, בירת הרפובליקה הדומיניקנית, גדל לשחק כדורסל ובייסבול. הוא התחיל לעסוק בספורט ברצינות בגיל 10 או 11 דרך Club DOSA בשכונת וילה חואנה, ולאחר מכן עבר למועדון מאוריסיו באז, גם הוא מווילה חואנה. הוא העריץ את קובי בראיינט מהלוס אנג'לס לייקרס לאחר שצפה בגמר ה-NBA ב-, בו נבחר בראיינט ל-MVP של הגמר. ב-2018 החל מונטרו ללמוד באקדמיית DME בדייטונה ביץ', פלורידה, שם העמיד ממוצעים של 20 נקודות ושמונה ריבאונדים למשחק. באותה תקופה הוא גם שיחק במדי NightRydas Elite בליגת הנוער של Nike Elite עד גיל 15.
לאחר שזכה במדליית ארד עם נבחרתן באליפות אמריקה עד גיל 16 ביוני 2019, קיבל מונטרו הצעות ממועדונים בספרד ומבתי ספר תיכוניים בארצות הברית. הוא חתם במועדון הספרדי גראן קנריה. מאוחר יותר באותו חודש נבחר מונטרו ל-MVP של מחנה כדורסל ללא גבולות אמריקה במדיין, אף על פי שהיה צעיר בשנה משאר המשתתפים. בדצמבר 2019 הוא העמיד ממוצעים של 21.3 נקודות, 4.8 ריבאונדים, ארבעה אסיסטים ו-1.8 חטיפות במדי גראן קנריה עד גיל 18 בטורניר ולנסיה, מוקדמות לטורניר הדור הבא של יורוליג בסקטבול. הוא זכה בתואר ה-MVP בתחרות לאחר שרשם 30 נקודות, שישה ריבאונדים ושבעה אסיסטים בניצחון 88–72 על קבוצת הנוער של אוניקאחה מאלגה בגמר.
גראן קנריה (2019–2021)
בעונת 2019/20 החל מונטרו לשחק בגראן קנריה ב', קבוצת המילואים של מועדון ליגת העל הספרדית גראן קנריה, בליגה השלישית. הוא הפך מיד לשחקן מפתח בקבוצתו, ובהופעת הבכורה שלו ב-15 בדצמבר 2019 רשם 12 נקודות, ארבעה אסיסטים ושש חטיפות בניצחון 84–65 על מנורקה. שבוע לאחר מכן הוא קלע שיא עונתי של 28 נקודות בניצחון 97–89 על בניקרלו. ב-18 בינואר 2020 רשם מונטרו 27 נקודות עם שש שלשות ושישה ריבאונדים בניצחון 98–82 על פארדינייס. הוא סיים את העונה עם ממוצעים של 15.3 נקודות, 3.4 ריבאונדים ושלושה אסיסטים למשחק, וקלע ב-43.5% לשלוש.
ב-27 בספטמבר 2020 ערך מונטרו את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של גראן קנריה בליגת העל, ורשם חמש נקודות ושלושה ריבאונדים ב-10 דקות בהפסד 71–88 לבאסקט סרגוסה. ב-5 בדצמבר הוא קלע 33 נקודות, שיא קריירה בליגה השלישית, ושישה ריבאונדים בהפסד 86–95 לנווארה. ב-17 במרץ 2021 רשם מונטרו 27 נקודות, שישה ריבאונדים ושישה אסיסטים בניצחון 82–54 על נווארה, ונבחר ל-MVP של המחזור ה-21 בליגה השלישית. בעונה זו הוא העמיד ממוצעים של 18 נקודות, 5.7 ריבאונדים, 4.4 אסיסטים ו-2.5 חטיפות למשחק.
אוברטיים אליט (2021–2022)
ב-4 ביוני 2021 הושאל מונטרו ל-Team Overtime מליגת הנוער האמריקאית Overtime Elite לעונת הבכורה של הליגה. ב-24 משחקים הוא העמיד ממוצעים של 16.9 נקודות, 6.1 ריבאונדים, 4.7 אסיסטים ו-3.4 חטיפות למשחק, והיה מלך הסלים של הליגה.
מונטרו לא נבחר בדראפט ה-NBA 2022, והצטרף לניו יורק ניקס לליגת הקיץ של ה-NBA.
נבחרות צעירות
זמן קצר לפני שמלאו לו 14 שנים ערך מונטרו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הרפובליקה הדומיניקנית באליפות אמריקה עד גיל 16 2017 בפורמוסה, ארגנטינה. בחמישה משחקים הוא העמיד ממוצעים של 9.2 נקודות, 3.6 ריבאונדים ו-1.8 אסיסטים למשחק, והוביל את קבוצתו למקום החמישי ולמקום בגביע העולם בכדורסל עד גיל 17 2018. בגביע העולם היה מונטרו צעיר בשנתיים מרוב יריביו, אך בשבעה משחקים העמיד ממוצעים של 15.4 נקודות, 4.9 ריבאונדים ו-2.9 אסיסטים, תוך שהוא מוביל את הטורניר בחטיפות (4.1 למשחק). הוא עזר לרפובליקה הדומיניקנית להגיע למקום התשיעי, אחד ההישגים הטובים ביותר שלה בטורניר עולמי.
בדצמבר 2018, באליפות אמריקה המרכזית עד גיל 15 בארמוסיו, מקסיקו, נבחר מונטרו ל-MVP של הטורניר לאחר שרשם ממוצעים של 25.8 נקודות, שמונה ריבאונדים וחמישה אסיסטים וזכה באליפות עם נבחרתו. הוא עזר לרפובליקה הדומיניקנית לזכות במדליית הארד באליפות אמריקה עד גיל 16 2019 בבלם. מונטרו הוביל את הטורניר בנקודות (30.3) וחטיפות (3.3) למשחק והעמיד ממוצעים של 9.5 ריבאונדים ו-3.2 אסיסטים. במשחק על מדליית הארד מול ארגנטינה הוא רשם 49 נקודות, 12 ריבאונדים ושש חטיפות ונבחר לחמישיית הטורניר. ביולי 2018 הוביל מונטרו את הרפובליקה הדומיניקנית למקום הרביעי באליפות מרכז אמריקה עד גיל 17 בסן חואן, פוארטו ריקו. הוא היה מלך הסלים של הטורניר (28.2 נקודות למשחק) ורשם ממוצעים של שישה ריבאונדים, 4.4 אסיסטים ו-4.2 חטיפות.
נבחרת בוגרת
באוגוסט 2019, בגיל 16, היה מונטרו היה אחד מ-17 השחקנים שהצטרפו לנבחרת למחנה אימונים לקראת גביע העולם בכדורסל 2019. הוא שיחק שלושה משחקי ידידות בנבחרת אך לא השתתף בגביע העולם. מונטרו ייצג את הרפובליקה הדומיניקנית במהלך מוקדמות אליפות האמריקות בכדורסל 2022 ובמוקדמות גביע העולם בכדורסל 2023.
אליפות ברזיל בכדורגל 2013
אליפות ברזיל בכדורגל 2013  הייתה הפעם ה-57 בו נערכה תחרות ארצית בכדורגל בברזיל. היא אורגנה על ידי קונפדרציית הכדורגל הברזילאית. המשחקים החלו ב-25 במאי 2013 והסתיימו ב-8 בדצמבר 2013.
בתחרות השתתפו 20 קבוצות. במקום הקבוצות שירדו לליגה הבכירה עלו גויאס, קריסיומה, אתלטיקו פרנאאנסה וויטוריה.
בסוף העונה ארבע קבוצות ירדו לליגת משנה.
קרוזיירו זכתה באליפות. זו הייתה הזכייה השלישית בתולדות המועדון.
בסיום העונה לליגת משנה ירדו פורטוגזה, ואסקו דה גאמה, פונטה פרטה ונאוטיקו. במקום הקבוצות שירדו לליגה הבכירה עלו פלמיירס, שאפקואנסה, רסיפה ופיגיירנסה.
שחקנים מצטיינים
אדרסון, שחקנה של אתלטיקו פרנאאנסה כבש 21 שערים וזכה בתואר מלך השערים.
אברטון ריביירו, שחקנה של קרוזיירו זכה בפרס "כדור הזהב" לכדורגלן העונה.
אברטון ריביירו, שחקנה של קרוזיירו זכה בפרס כדורגלן העונה של קונפדרציית הכדורגל הברזילאית.
ניקולאי קובאלב
ניקולאי דמיטרייביץ' קובאלב (ברוסית: Николай Дмитриевич Ковалёв; 6 באוגוסט 1949 – 5 באפריל 2019) היה מדינאי רוסי ואיש שירות ביטחון שכיהן כמנהל שירות הביטחון הפדרלי השלישי, מ-1996 עד 1998.
ביוגרפיה
קובאלב היה בוגר המכון המוסקבאי לבניית מכונות אלקטרוניות, משנת 1972. לאחר לימודיו עבד כמהנדס במשרד לבניית רכיבי מכונות. מאז 1974, שירת בארגוני ביטחון המדינה. הוא החל את שירותו כנציג מבצעי של הקג"ב באחד מאזורי מוסקבה. פעמיים השתתף במבצעים צבאיים במלחמת אפגניסטן כחלק מהכוחות המזוינים הסובייטיים. בשנת 1990 מונה לסגן ראש המינהל המוסקבאי של השירות הפדרלי למודיעין מסכל של רוסיה ובשנת 1994 מונה לסגן מנהל הארגון.
ב-20 ביוני 1996 קובאלב מונה לממלא מקומו של מנהל שירות הביטחון הפדרלי. מ-6 ביולי 1996 ועד 25 ביולי 1998: מנהל שירות הביטחון הפדרלי. בשנת 1997 קודם לדרגת "גנרל ארמייה" - הדרגה השנייה בסדר הדרגות הרוסי.
בשנת 1998 הועבר מתפקידו ומחליפו היה ולדימיר פוטין.
בשנת 1999 נבחר לדומה כנציג של רוסיה המאוחדת וכיהן בדומה גם לאחר הבחירות של שנת 2011.
באפריל 2019 הלך לעולמו והוא בן 69.
ביקורת
ב-17 בנובמבר 1998 קציני שירות הביטחון הפדרלי ערכו מסיבת עיתונאים בבניין סוכנות הידיעות "אינטרפקס" שבמהלכה האשימו הסוכנים את המנהיגות שהטילה עליהם להתנקש בחייו של בוריס ברזובסקי. לטענתם, קובאלב ביקש לרתום את משאבי הארגון לתועלת פוליטית, הם גם טענו שקובאלב דרש מהסוכן אלכסנדר ליטוויננקו לא להתלונן בפני הערכאות העליונות.
ז'וזואה אנונסיאדו דה אוליביירה
ז'וזואה אנונסיאדו דה אוליביירה (בפורטוגזית: Josué Anunciado de Oliveira, נולד ב-19 ביולי 1979 בוויטוריה דה סנטו אנטאו שבברזיל) הוא כדורגלן עבר ברזילאי ששיחק בעמדת הקשר האחורי. לז'וזואה 28 הופעות וזכיות בקופה אמריקה 2007 ובגביע הקונפדרציות 2009 עם נבחרת ברזיל.
ז'וזואה זכה במהלך הקריירה ב-21 תארים בקבוצותיו השונות ובנבחרת ברזיל.
גויאס
ז'וזואה החל את הקריירה במועדון הברזילאי גויאס, שם שיחק כנער ועלה לבוגרים בשנת 1997. בגויאס ז'וזואה זכה בשש אליפויות של מדינת גויאס, ובשנת 1999 העפיל עם הקבוצה לליגת העל הברזילאית, לאחר שהקבוצה סיימה את העונה כאלופת ליגת המשנה הברזילאית. בנוסף, ז'וזואה זכה עם גויאס שלוש פעמים בגביע המרכז-מערב, בו משתתפות הקבוצות ממרכז ומערב ברזיל. לאחר שבע עונות בבוגרים של גויאס, בהן צבר 190 הופעות ליגה והבקיע שישה שערים, עזב ז'וזואה את גויאס וחתם בסאו פאולו לקראת עונת 2005.
סאו פאולו
בעונתו הראשונה של ז'וזואה בסאו פאולו, המועדון הגיע להישגים גדולים, כאשר זכה באליפות סאו פאולו בכדורגל, ובקופה ליברטדורס, לאחר ניצחון במפגש כפול בגמר על אתלטיקו פרנאאנסה. זכייה זו בגביע הליברטדורס העניקה לז'וזואה ולסאו פאולו כרטיס לאליפות העולם לקבוצות כדורגל, בה זכתה הקבוצה לאחר ניצחון 1:0 בגמר על ליברפול. לאחר מכן, זכה ז'וזואה עם סאו פאולו בשתי אליפויות של ליגת העל הברזילאית ברצף, בשנים 2006 ו-2007.
וולפסבורג
לאחר עונת 2007, חתם ז'וזואה בוולפסבורג, והפך לאחד העוגנים ההגנתיים של הקבוצה. בעונתו השנייה בקבוצה, 2008/2009, זכה ז'וזואה עם וולפסבורג באליפות הבונדסליגה הראשונה בתולדותיה, כשהוא משתף פעולה בקישור עם כריסטיאן גנטנר, זואזדאן מיסימוביץ', אשכאן דז'אגה ומקוטו האסבה, ועם חברו לסאו פאולו, הברזילאי גראפיטה. ז'וזואה זכה לשבחים רבים על משחקו בעונה זו, והמשיך להיות שחקן יציב בהרכבה של וולפסבורג גם בשלוש העונות הבאות, והחל משנת 2008 אף שימש קפטן הקבוצה. בעונת 2012/2013 פחתה כמות ההופעות של ז'וזואה בהרכב, וזו הייתה עונתו האחרונה בוולפסבורג. במרץ 2013 עזב ז'וזואה את המועדון לאחר 140 הופעות ליגה ושני שערים, חתם באתלטיקו מיניירו הברזילאית בהעברה חופשית.
אתלטיקו מיניירו
ב-31 במרץ 2013 ערך ז'וזואה את הופעת הבכורה באתלטיקו מיניירו, בה הבקיע שער בניצחון על קבוצת טופי בגביע של מדינת מינאס ז'ראיס. בשנת 2013 זכה ז'וזואה עם אתלטיקו מיניירו באליפות מדינת מינאס ז'ראיס, ובאותה שנה אף זכה בקופה ליברטדורס בפעם השנייה בקריירה שלו, לאחר ניצחון במפגש כפול בגמר על קלוב אולימפיה מליגת העל הפרגוואית. בשנת 2014 זכה ז'וזואה עם אתלטיקו מיניירו בגביע רקופה סודאמריקנה לאחר ניצחון במפגש כפול על לנוס הארגנטינאית. ז'וזואה ישב על הספסל בצמד המפגשים ולא שותף. בשנת 2015 תלה ז'וזואה את נעליו.
קריירה בינלאומית
ז'וזואה ערך את הופעת הבכורה בנבחרת ברזיל במרץ 2007 במשחק ידידות מול נבחרת גאנה. בשנת 2007 השתתף ז'וזואה עם נבחרת ברזיל בקופה אמריקה 2007, בו הבקיע את שערו היחיד במדים הלאומיים, בניצחון 6:1 בשמינית הגמר על נבחרת צ'ילה. ז'וזואה וברזיל זכו בקופה אמריקה 2007, לאחר ניצחון 3:0 בגמר על נבחרת ארגנטינה, בו ז'וזואה שיחק 90 דקות. בשנת 2009 ז'וזואה נסע עם ברזיל לגביע הקונפדרציות 2009, אך שותף בו רק במשחק האחרון בשלב הבתים כשנכנס כמחליף בניצחון 3:0 על נבחרת איטליה בדקה ה-86. בשנת 2010 ז'וזואה השתתף עם ברזיל במונדיאל 2010, ובמשחק שלב הבתים נגד נבחרת פורטוגל, נכנס כמחליף בדקה ה-44 במקום פליפה מלו, במשחק שהסתיים בתוצאה 0:0. ז'וזואה לא שיחק במשחקים נוספים באותו מונדיאל, בו הודחה ברזיל ברבע הגמר על ידי נבחרת הולנד. למעשה, ההופעה מול פורטוגל במונדיאל 2010 הייתה ההופעה ה-28 והאחרונה של ז'וזואה במדים הלאומיים.
תארים
עם גויאס:
עם וולפסבורג:
עם אתלטיקו מיניירו:
עם נבחרת ברזיל:
שני קוני למל (סרט)
שני קוני למל הוא סרט ישראלי קומי משנת 1966, המבוסס על תרגום המחזמר היידי "שני קוני למל" של אברהם גולדפדן.
בסרט מגלם מייק בורשטיין שתי דמויות במקביל (קוני ומקס) בקומדיה של טעויות על רקע השטעטל. הסרט כולל שירים וריקודים שהידוע שבהם הוא שירו של קוני למל "אומרים כי אני אינני אני..." בביצועו של בורשטיין. סרט זה הוא הראשון בסדרת סרטי "קוני למל", ואף היה הסרט הראשון בקריירה הקולנועית של בורשטיין..
עלילה
הסרט מספר על ניסיון השידוך של קוני למל, בנו הטיפש, הילדותי, כבד־הפה, העיוור־למחצה והפיסח של שלום מוני פרידברג, ראש הקהילה היהודית בשכריאווקה, עם קרולינה, חברתו של בן דודו, הסטודנט המשכיל מקס, בנו של רופא העיירה קבצנסק. על־מנת למנוע את השידוך של קוני למל עם אהובתו קרולינה, מתחזה מקס לקוני למל בשל היותו דומה לו באופן מפליא, מה שיוצר קומדיה של טעויות. קלמן השדכן מנסה למצוא חתן לבתו ליבלה, ואף מנסה לשדך את קוני למל לקרולינה, בתו של פנחס'ל גביר העיירה קבצנסק, לפי בקשתו של אביה, המנסה להרחיקה ממקס, אותו היא אוהבת. לבסוף קוני למל מתחתן עם ליבלה בת השדכן, ואילו מקס מתחתן עם קרולינה.
קבלת הסרט
עם 900,000 כרטיסים שנמכרו בסך הכול, הסרט עומד במקום החמישי בתולדות ישראל מבחינת הצלחה מסחרית – אחרי "אסקימו לימון", "קזבלן", "סאלח שבתי" ו"שתי אצבעות מצידון". עד סוף 1967 צפו בו 876,200 איש, והוא הכניס 451,300 ל"י נטו למפיקים, שהשקיעו בו כ-900,000 ל"י. לסרט נעשו שני סרטי המשך: "קוני למל בתל אביב" ו"קוני למל בקהיר". סרטים אלו לא היוו הצלחה כמו הסרט המקורי. אף שהעיקרון של קרובי משפחה זהים שהאחד חרדי והשני חילוני נשמר גם בסרטי ההמשך, דמות החילוני שונתה מעט. בסרט הראשון היו אלו קוני ומקס בני הדודים ובסרטי ההמשך הדמויות המרכזיות הן קוני ומוני האחים התאומים.
הסרט משתייך לסוגת סרטי געפילטע פיש. בסרט מודגשת דמותו של קוני למל באופן המעוצב על פי היחס העוקצני של החברה החילונית לדמותו של החרדי. דמות זו יצרה אבטיפוס סטריאוטיפי של דמות "החרדי" בסרטים שהועברה גם לסרטים ומחזות אחרים. כך לדוגמה אמר ג'קי לוי:
מבקר הקולנוע, מאיר שניצר, כתב על הסרט:
Cygnus Solutions
חברת Cygnus Solutions (מאנגלית: סיגנוס פתרונות, Cygnus הוא גם משחק מילים על השם GNU) נוסדה בשנת 1989 בשם Cygnus Support והתמקדה מראשיתה בתמיכה בתשלום ופיתוח של תוכנות מפרויקט גנו, כגון GCC, GDB ו־Emacs. אנשי החברה מילאו תפקיד חשוב בפיתוח GCC ו־GDB ובפרט בשכתוב של GCC בגרסה 2.9 ("EGCS").
המוצר העיקרי של החברה הפך להיות, בהמשך, סביבת הפיתוח הקניינית GNUPro, אשר מבוססת על כלי בפיתוח של פרויקט גנו. סביבה זו הפכה להיות פופולרית, בין השאר, במערכות משובצות. אחד הפיתוחים האחרים של החברה היה Cygwin - סביבת GNU שלמה על חלונות.
בנובמבר 1999 נקנתה החברה על ידי חברת רד האט תמורת 700 מיליון דולר. חלק מאנשי החברה ממשיכים לעבוד ברד האט, ביניהם מייקל טיימן.
3C 48
הקוואזר נמצא במרחק של כ-4.5 מיליארד שנות אור משביל החלב, אבל כאשר האור שמגיע ממנו כיום נוצר, הוא היה במרחק של 3.9 מיליארד שנות אור. גודלו הזוויתי של הקוואזר הוא כחצי שניית קשת מה ששקול לקוטר של כ-9,500 שנות אור - גודל סביר לליבה של גלקסיה.
Wer mich liebet, der wird mein Wort halten, רי"ב 74
Wer mich liebet, der wird mein Wort halten, (גרמנית: "אִישׁ כִּי יֶאֱהָבַנִי יִשְׁמֹר אֶת־דְּבָרִי") היא קנטטה דתית מאת יוהאן סבסטיאן באך. הקנטטה נכתבה במסגרת משרתו בלייפציג עבור יום ראשון של חג השבועות ובוצעה ב-20 במאי 1725. חלק משמעותי מהקנטטה שאול מהקנטטה בעלת השם הזהה רי"ב 59, שהולחנה עבור חג השבועות שנתיים קודם לכן ב-1723. היצירה נבדלת בתזמור המשודרג ובהיקף היריעה הרחבים יותר מאשר ברי"ב 59, כמו גם בלברית מאת משוררת אחרת, על אף הפסוק הפותח הזהה.
היסטוריה
הקנטטה הולחנה בשנתו השנייה של באך בליפצייג. מחזור התפילה והלימוד עבור יום ראשון של חג השבועות כולל את מעשי השליחים, ב', א'-י"ג ואת עלילת הדרשה האחרונה שנשא ישוע עם תום סעודת הפסח, הבשורה על פי יוחנן, י"ד, כ"ג-ל"א. לברית הקנטטה נכתבה על ידי המשוררת כריסטיאנה מאריאנה פון ציגלר, ששיתפה פעולה עם באך בכתיבת תשע קנטטות החל מפסחא 1724. בלברית כמו בלבריות אחרות פרי עטה, שיבצה פסוקים תנ"כיים, בפרק הראשון הפסוק מהבשורה על פי יוחנן, י"ד, כ"ג, באריה לבס, את פסוק כ"ח וברצ'יטטיב לבס את שאול התרסי מהאיגרת אל הרומאים, ח', א'. את לברית הקנטטה חתמה, פון ציגלר, בבית השני מהמנון מאת פאול גרהארדט.
מבנה
הקנטטה כתובה לסופרן, אלט, טנור, בס, מקהלה שלש חצוצרות, טימפני, שני אבובים, אבוב ציד שני כינורות, ויולה ובאסו קונטינואו.
היבטים ביצירה
הקנטטה אומנם זכתה ללברית מקורית, אך חלק ניכר ממנה שאוב מקנטטה רי"ב 59. רי"ב 74 רחבה יותר מבחינת היקפה התוכני, ייתכן והסיבה לכך נעוצה באובדן חלק מרי"ב 59, אפשרות נוספת היא שבאך לא השלים את כתיבת רי"ב 59 כפי שתכנן. רי"ב 74 רחבה יותר גם מבחינת תזמורה, אומנם התזמור של רי"ב 59 מלמד על תזמור עשיר המונה שתי חצוצרות, אך חסר, ובולטת בהיעדרה חצוצרה שלישית ואגף כלי נשיפה מעץ, ייתכן מאילוצי היקף התזמורת ולוח זמנים דחוק בהלחנתה.
פרק הכורו הפותח הוא הרחבה של הדואט הפותח את קנטטה רי"ב 59, לאחר הקדמה כלית, נכנסת התיבה השמינית המקהלה, אחר כך שרים תפקידי הזמרים בזוגות באופן דומה לזה שבדואט המקורי (רי"ב 59). כמו כן תזמור הפרק מורחב על ידי הוספת תפקיד לחצוצרה שלישית, המכפילה את תפקידי הטימפני והחצוצרות ומאפשרת לנגן אקורד משולש על ידי החצוצרות, והוספת שני אבובים ואבוב דה קאצ'ה, המכפילים ומתחלקים בתפקיד הכינורות והויולה.
הפרק השני הוא אריה לסופרן, הכתובה בצורת טריו, לסופרן, אבוב דה קאצ'ה וקונטינואו. האריה כתובה בפה מז'ור ובמשקל מרובע, והיא דוגמה אופיינית לסגנון הלחנתו של באך השופע מליסמות, וספטאקורדים. גם פרק זה משותף לקנטטה רי"ב 59, והאריה היא למעשה עיבוד של האריה לבס, כינור וקונטינואו.
הפרק השלישי הוא רצ'יטטיב יבש וקצר לאלט, בן שבע תיבות, בלה מינור.
הפרק החמישי הוא אריה לטנור. האריה חוזרת לסולם מז'ורי, אחרי הרצ'יטטיב והאריה המינוריים. האריה נפתחת במוטיב ריטורנלו לכינור הראשון, המלווה בכינור השני, ויולה וקונטינואו. בתיבה האחת עשרה נכנס הטנור בהבלחות על הפעמה המודגשת, שקודם לכן נוגנו כאקורדים בולטים על ידי כלי הקשת והקוניטינואו. במהלך תפקידו שר במליסמה נושא משלים לריטורנלו של הכינור הראשון. בתיבה 37, מתחלף האופי המז'ורי, הקופצני, חינני ומתרפק באופי דורשני כאשר הטנור שר "השטן" אך אופי זה מתחלף ואריה נחתמת בסול מז'ור בו פתחה.
הפרק השישי הוא רצ'יטטיב קצר לבס. הרצ'יטטיב מתוזמר לשלשת האבובים ולקונטינואו. הרצ'יטטיב פותח במינור דרמטי אך מחליף הרמוניות רבות (אופייני להלחנתו של באך) כך שכאשר הבס מדקלם "המשיח ישוע", ההרמוניה מז'ורית ומלווה באקורדים מתחלפים והרצ'יטטיב נחתם בדו מז'ור. על אף יריעתו הקצרה הרצ'יטטיב הוא דוגמה ומופת לסגנון ההלחנה העשיר של באך.
הפרק השביעי הוא אריה לאלט. האריה כתובה במשקל שלש שמיניות וקדמה, בין היתר מלמד על אופייה הזריז, וכתובה לכל התזמורת למעט החצוצרות והטימפני. היא נפתחת בנושא תרועה לאבובים, אחריו הם מנגנים יחד עם כלי הקשת ריטורנלו. תיבה 109 היא קדמה הפותחת פרק פנימי קצר (תיבות 109 - 133) במשפט "ייסוריך", שאינו מלווה בריטורנלו המהיר של כלי הקשת אלא שתפקיד התזמורת כולל בעיקר ליווי באקורדים על הפעמה המודגשת, להוציא הקונטינואו המנגן תפקיד משלו וקטעים קישוטיים של האבובים. האלט שר נושא המכיל גם מוטיב משולש בדמות טריולות. ניתן להשוות האריה, לאריות דומות שכתב באך בקנטטות לסולנית אלט בלבד.
היצירה נחתמת בכוראל, כמקובל, ניתן לציין את בחירתו של באך לחתום היצירה בכוראל במינור חרף פתיחתה במז'ור, וזאת בניגוד לסגננו בקנטטות מוקדמות יותר קודם להלחנת קנטטה רי"ב 42, שנפתחו ונחתמו באותו הסולם.
ביצוע
הקנטטה בוצעה על ידי מיטב המבצעים, בהם ג'ון אליוט גרדינר בניצוחו על מקהלת מונטוורדי וסולני הבארוק האנגלים, פיטר יאן לסינק בניצוחו על קולגיום באך הולנד, מסאקי סוזוקי בניצוחו על קולגיום באך יפן, הלמוט רילינג בניצוחו על ה"גכינגר קנטוריי", טון קופמן ותזמורת ומקהלת הבארוק אמסטרדם, ניקולאוס הרנונקור והקונצנטוס מוזיקוס וין, וגוסטב ליאונהארדט יחד עם פיליפ הרווחה.
Victory
{{פירושונים|
יחי ההבדל הקטן
יחי ההבדל הקטן (באיטלקית: Viva la libertà, "יחי החופש") הוא סרט קולנוע קומי אשר יצא לאקרנים באיטליה בשנת 2013. הסרט הוצג בפסטיבל קרלובי וארי ובפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה, במסגרתהּ זכה בפרס עוגן הזהב לסרט הטוב ביותר.
הסרט הוקרן לראשונה בהקרנת בכורה ב-2012, בעוד בישראל הוצג הסרט לראשונה ב-7 בנובמבר 2013.
תקציר עלילה
הסרט עוקב אחר אנריקו אוליברי, ראש אופוזיציה במהלך בחירות באיטליה (המגולם על ידי טוני סרווילו). בראשית הסרט סובל ראש האופוזיציה ניסיון הפיכה בתוך מפלגתו שלו, בשל ירידתו בסקרים, והוא מחליט לברוח לפריז ולתת למפלגתו להסתדר בלעדיו. ראש לשכתו, אנדריאה בוטיני, מחפש אחריו ומגיע לאחיו, השוהה בבית חולים לחולי נפש. ראש הלשכה מגלה כי האח הוא תאום זהה לראש האופוזיציה (האח מגולם אף הוא על ידי סרווילו), ומחליט (בעצה אחת עם אשתו של ראש האופוזיציה) להציג את האח התאום כאוליברי.
האח התאום פוצח בנאומים סוחפים וסיסמאות פוליטיות, ותוך זמן קצר משנה את מפת הסקרים ואף זוכה בבחירות.
וילסון אדוארדו
וילסון ברונו נבאל דה קוסטה אדוארדו (בפורטוגזית: Wilson Bruno Naval da Costa Eduardo; נולד ב-8 ביולי 1990) הוא כדורגלן אנגולי המשחק בעמדת החלוץ באפואל ניקוסיה.
אחיו, הוא הכדורגלן ז'ואאו מריו.
קריירת מועדונים
בעונת הושאל לביירה-מאר. ב-29 באוגוסט 2010 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה הפורטוגלית בניצחון 1–2 נגד אקדמיקה. בשנתיים שלאחר מכן הושאל לאולהאננסה ואקדמיקה בהתאמה. במדי האחרונה רשם שני בישולים בניצחון 0–2 נגד אתלטיקו מדריד במסגרת שלב הבתים של הליגה האירופית.
ב-18 באוגוסט 2013, אדוארדו ערך את הופעת הבכורה שלו בספורטינג ליסבון בניצחון 1–5 נגד ארוקה.
ב-20 ביולי 2014 עזב את פורטוגל וחתם בדינמו זאגרב מליגת העל הקרואטית. ב-13 בספטמבר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון בניצחון 0–2 נגד איסטרה 1961. ב-30 בינואר 2015 הושאל לדן האג מליגת העל ההולנדית.
ב-31 באוגוסט 2015 שוחרר מספורטינג וחתם בבראגה. שבועיים וחצי לאחר מכן, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–1 נגד סלובן ליברץ. ב-6 באוקטובר 2018 הורחק בסיום משחק הליגה נגד ריו אבה.
ב-16 ביולי 2020, אדוארדו חתם באל-עין מליגת העל של איחוד האמירויות הערביות.
קריירה בינלאומית
בצעירותו, אדוארדו שיחק בכל הנבחרות הצעירות של פורטוגל. בשנת זומן לסגל נבחרת אנגולה, אך דחה את ההצעה.
מפיסטו (ספר)
מפיסטו: רומאן קריירה (בגרמנית: Mephisto: Roman einer Karriere) הוא ספרו הידוע ביותר של קלאוס היינריך תומאס מאן, שנכתב ב-1936 ויצא לאור באמסטרדם.
הספר הוא דיוקן מוסווה אך במעט של השחקן גוסטף גרינדגנס. השערורייה הספרותית שהתחוללה סביב הספר הקנתה לו פרסום שלאחר המוות במערב גרמניה, לאחר שבנו המאומץ של גרינדגנס פנה לבית המשפט בניסיון לאסור את הפצת הספר לאחר פרסומו הראשון במערב גרמניה בתחילת שנות השישים. לאחר שבע שנים של דיון משפטי, בית המשפט העליון של מערב גרמניה אסר על הפצת הספר בתוצאה של שלושה נגד שלושה. למרות האיסור נדפסו ונמכרו בגרמניה כ-700,000 עותקים. ב-1971 התבטלה התביעה בשם חופש האמנות. כשהספר יצא לאור מחדש בגרמניה ב-1981, לא נשמעו קולות מחאה. קלאוס מאן הקפיד להדגיש כי לא התכוון לצייר את דמותו של איש מסוים, וכי מפיסטו שלו אינו אדם זה או אחר, אלא תמהיל של תכונות שונות, וכי הכוונה הייתה לתאר דמות סמלית, על רקע חברתי-פוליטי מסוים. אך למעשה, דמותו של השחקן הפגן מתבססת ברובה על דמותו של השחקן הגרמני גוסטף גרינדגנס, גיסו לשעבר של מאן, שהיה נשוי זמן קצר לאחותו האהובה אריקה, והיה גם, בהמשך, בן-חסותו של גרינג.
עיבודים
ב-1981 עובד הספר לסרט קולנוע בשם Mephisto.
הספר תורגם מגרמנית לעברית על ידי ניצה בן-ארי והופיע ב-1990 בתל אביב בהוצאת הקיבוץ המאוחד, 'הספרייה החדשה למנויים', תחת השם מפיסטו: רומאן קריירה. הוא עובד למחזה "מפיסטו" על ידי הלל מיטלפונקט. המחזה הוצג ב-1988 על ידי תיאטרון באר שבע, וב-2016 על ידי התיאטרון הקאמרי.
מצווה גדולה להיות בשמחה
מצווה גדולה להיות בשמחה תמיד הוא פתגם יהודי, והנהגה של שמחת חיים, המזוהה עם רבי נחמן מברסלב אשר טבע את הביטוי במאמריו. משמש כאחד מעקרונותיה ומייצגיה של תנועת החסידות, וכאחד מהסמנים המאפיינים את חסידות ברסלב אשר פרסמה את הביטוי ברבים במיוחד. היגד זה הפך רווח בתרבות היהודית המודרנית בשירים באירועי שמחה או כחלק מהדרכה להתמודדות עם מצבי קושי ומשבר.
מקור הביטוי
ב-תורה (דרשה) כ"ד, מופיע ההיגד לצד דברי דרשה ע"פ סגנונו ההגותי של רבי נחמן. בדרשתו נותן רבי נחמן המלצה, הסברה והדרכה בדבר החשיבות שיש בשמירה על שמחת חיים. בשל חשיבות הדבר הוא מכנה את העניין כמצווה. ואף כמצווה גדולה. וכך נכתב בין היתר בדרשתו:
בהמשך דרשתו מוסיף רבי נחמן את הדברים הבאים:
מדבריו הנ"ל מודגש ששמחה איננה הוללות. ואיננה שמחה הבאה כתוצאה מהוללות.
כאשר רבי נחמן מייעץ שאם צריך שאף ישתמשו ב"בְּמִלֵּי דִּשְׁטוּתָא" בכדי לצאת מעצבות, הכוונה לדברי שטות ובדחנות. כיום מיישמים טכניקות מעין אלה גם בליצנות רפואית.
משמעויות של הביטוי
ע"פ חוקר החסידות צבי מרק, עיון בדבריו הנ"ל של רבי נחמן משקפים תפיסה מורכבת של מערכת קשרים סבוכה בין עצבות שמחה ולב נשבר. ועל כך כותב מרק:.
ייצוגים בתרבות ובאומנות
לחנים בולטים:
פטריק טואי
פטריק טואי (באנגלית: Patrick Tuohy; 27 בפברואר 1894 - אוגוסט 1930) היה צייר אירי שהתמחה בדיוקנאות, ציור י עלילה וציורי ז'אנר.
ראשית חייו
פטריק ג'וזף טואי נולד בדבלין ב-27 בפברואר 1894. הוריו היו המנתח ג'ון ג'וזף טואי, ומיירה טואי (במקור מרפי). אמו הייתה חברה בארגונים לאומניים רבים, לדוגמה הקומן נה מאן. היו לו שתי אחיות מבוגרות, מאורה וברייד. טואי נולד ללא יד שמאל, ובהמשך הרכיב תותבת מתכת אותה כיסה בכפפה שחורה, בה הוא נהג להחזיק פלטת ציור. הוא למד בבית ספר של האחים הנוצרים בדבלין ומאוחר יותר הפך לאחד התלמידים הראשונים בבית הספר של סנט אנדה של פטריק פירס, שם למד אמנות אצל ויליאם פירס. בשנת 1908 התפרסם ציור צבעי המים שלו, במגזין בית הספר An Macaomh. הוא למד בבית הספר המטרופוליטן בלאמנות דבלין. הוא היה סטודנט במשרה מלאה, ולמד אצל ויליאם אורפן במשך חמש שנים. אורפן היה זה שעודד אותו לעבוד על ציור חייו, "ילדה בפינפור לבן" מ-1910, דוגמה מוקדמת לדיוקנאותיו.