cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Welcome (אלבום)
בשנת 2003 פורסמה גרסה חדשה לאלבום, ובא השיר "Mantra" שלא הופיע באלבום המקורי.
פורמט העברת גנים
פורמט העברת גנים (באנגלית: Gene transfer format; בראשי תיבות: GTF) הוא פורמט קובץ המשמש להחזקת מידע על מבנה הגן. זהו פורמט טקסט המופרד באמצעות TAB המבוסס על פורמט התכונות הכלליות (GFF), אך מכיל כמה מוסכמות נוספות הספציפיות למידע גנטי.
GTF זהה ל-GFF, בגרסה 2.
דרום קאלימנטן
דרום קאלימנטן (באינדונזית: Kalimantan Selatan) הוא אחד ממחוזות אינדונזיה, הממוקם בדרום האי בורנאו. המחוז מכיל כשתי ערים ו-11 נפות שונות. המחוז הוקם באוקטובר 1950. ברית המחוז היא העיר בנג'ארמסין.
היסטוריה
האירופאים הגיעו לאזור בתחילת המאה ה-16. במקביל הגיע האסלאם לאי ומרבית מתושביו התאסלמו. ההולנדים בנו בתחילה עמדת סחר באזור, אך גורשו על ידי הבריטים במהלך מלחמות נפוליאון. לאחר סיום המלחמותה, הבריטים החזירו את האזור להולנדים.
כלכלה
הייצוא של דרום קאלימנטן הוא השביעי בגודלו מבין מחוזותיה של אינדונזיה. מקור התעסוקה הגדול ביותר הוא החקלאות סבה עובדים כ-38.2% מהתושבים. כ-20.59 אחוזים עובדים במסחר.
כדי אכילת פרס
מהות השם ומקור הדין
מקור המילה פרס הוא במילה "פרוסה", ופירושו חצי, והכוונה חצי מהכיכר של זמן התלמוד. בדיני עירובי תחומין, קבעו חז"ל ששיעור העירוב הוא בשיעור שתי סעודות לאדם, שהוא כיכר אחת.
בשיעור הפרס עצמו נחלקו בתלמוד, ובעקבות זה בפסיקת ההלכה. לדעת הרמב"ם ופרשנים אחרים, כיכר שלם שיעורו 6 ביצים, וממילא פרס הוא 3 ביצים. לדעת רש"י ופרשנים אחרים שיעור כיכר הוא 8 ביצים, וממילא פרס הוא 4 ביצים. במשנה ברורה נטה הרב ישראל מאיר הכהן מראדין להכריע שבדיני תורה הולכים אחר המחמיר, ובדיני דרבנן הולכים אחר המקל.
שיעור הזמן כדי אכילת פרס
בשיעור הזמן של כדי אכילת פרס באכילה של מצווה נחלקו האחרונים. דעת הרב אברהם ישעיהו קרליץ ("החזון איש") שהוא 2 דקות ועל כל פנים לא יותר מארבע דקות. ודעת הרב משה פיינשטיין שהשיעור הוא פחות משלוש דקות. וכעין זה כתב הערוך השולחן שהוא כשלוש או ארבע דקות. וכן דעת רבים מהאחרונים ששיעורו הוא כשלוש דקות.
לעניין שיעור זמן כדי אכילת פרס באכילה של איסור ,כגון לחולה ביום כיפור, כתב בחתם סופר שטוב להחמיר להמתין 9 דקות, אך לכל הפחות 2 דקות. ובאגרות משה כתב שלכל הפחות ימתין 4 וחצי דקות, ויש אומרים לא פחות מ-6 או 5 דקות. יש שכתבו שיש להמתין 7 דקות.
ממתי מחשבים הזמן
יש שכתבו שמשערים את שיעור 'כדי אכילת פרס' רק מתחילת הבליעה. ויש שכתבו שמשעת הלעיסה יש להתחיל ולחשב הזמן.
שיעור הזמן בסוגי מאכלים שונים
שיעור זה של כדי אכילת פרס כאילו אכל פת חיטין בהסיבה עם לפתן, ויש שכתבו שבכל מאכל משערים לפי מינו.
ויש שהוסיפו עוד שבדבר חם יש לשער אכילתו לפי דרכו, ויש חולקים.
קאטפאזר
מיץ' איידין הנסן (בדנית: Mich Hedin Hansen; נולד ב-9 באפריל 1968), הידוע בשם הבמה קאטפאזר (Cutfather), הוא מפיק מוזיקלי, כותב שירים, רמיקסר ותקליטן דני.
קאטפאזר כתב, הפיק והכין רמיקסים עבור מספר אמנים, בין היתר לקווין לטיפה, פטי לבל, פייב, אייס אוף בייס, אטומיק קיטן, A1, הסאטרדייז, Shinee, ספטמבר, Why Don't We, מלאני סי, אלכסנדרה ברק, צ'לסי גריימס, סיגלה, אולי מארס, וסטלייף, מאמאמו, ליאם פיין, בלו, שיין וורד, זד, שיין פיילן, אלכס ניואל, מטומה, בקי היל, לי ראיין, למר, קיילי מינוג, הפוסיקט דולז, פיקסי לוט, בויזון, הוונטד, ליטל מיקס, קאלום סקוט, דיגיטל פארם אנימלס, JLS, ג'סיקה מאובוי וג'ורדין ספארקס.
ב-2004, הוא זכה, יחד עם רימי, בקטגוריית השיר העכשווי המוצלח ביותר בפרסי אייבור נובלו, על כתיבתו של השיר "Superstar" של כריסטין מילטון.
הוא שפט בעונה הרביעית והחמישית של הגרסה הדנית של X Factor.
הודיה בונן-אלק
הודיה בונן-אלק (נולדה בשנת 1987) היא סופרת ישראלית.
חייה
בונן-אלק גדלה בעיר נהריה, בעלת תואר ראשון במדעי המדינה ובתקשורת מאוניברסיטת בר-אילן, תואר שני בספרות בהתמחות בכתיבה יוצרת מאוניברסיטת חיפה, תלמידת מחקר בחוג לספרות עברית והשוואתית שבאוניברסיטת חיפה.
נשואה ואם לשלוש בנות.
ספריה
בונן-אלק כתבה את ספרה הראשון, "כח 12", בגיל 18 בשיתוף עם אבי רט. הספר יצא בהוצאת ידיעות אחרונות וזכה בפרס "ספר הזהב" לשנת 2011, של התאחדות הוצאות הספרים בישראל, לציון מכירת 20,000 עותקים. שנה לאחר הם המשיכו בשיתוף הפעולה עם ספר לבני נוער, "שלם יותר מלב שבור", אחרי שבונן התחתנה עברה לגור במושב שדה יעקב, ועל המושב כתבה את סיפרה השלישי "שבועיים בכפר".
במהלך השנים האחרונות היא מעבירה סדנאות כתיבה יוצרת לילדים מצטיינים. הילדים בסדנאות עובדים לאורך השנה על ספר משלהם ובסופה מוציאים אותו לאור.
ספרה השלישי, "שבועיים בכפר" נכתב בעקבות המעבר מן העיר אל עמק יזרעאל. היא גרה במושב שדה יעקב שבעמק (ממש כמו בספר).
ריתוך בקרן אלקטרונים
ריתוך בקרן אלקטרונים (EBW) הוא תהליך ריתוך או היתוך בו מופעלת קרן אלקטרונים במהירות גבוהה על שני חומרים שיחוברו.
כאשר האנרגיה הקינטית של האלקטרונים הופכת לחום בעת התהליך, מותכים שני סוגי החומר המעובד ומתערבבים. EBW מבוצע בדרך כלל בתנאי ואקום כדי למנוע פיזור של קרן האלקטרונים.
היסטוריה
ריתוך בקרן אלקטרונים פותח על ידי הפיזיקאי הגרמני קרל-היינץ שטייגרוולד בשנת 1949, בעת שעבד על יישומי קרן אלקטרונים שונים. שטייגרוואלד הגה ופיתח את מכונת הריתוך האלקטרונית הראשונה, שהופעלה לראשונה בשנת 1958. הממציא האמריקאי ג'יימס ראסל תכנן וייצר את מכונת הריתוך התעשייתית הראשונה בקרן אלקטרונים.
פיזיקה של חימום בעזרת קרן אלקטרונים
אלקטרונים הם חלקיקים אלמנטריים בעלי מסה m = 9.1 · 10 −31 ק"ג ומטען חשמלי שלילי e = 1.6 · 10 −19 ג. הם קיימים או קשורים לגרעין אטומי, כאלקטרוני הולכה בסריג האטומי של מתכות, או כאלקטרונים חופשיים בריק.
ניתן להאיץ אלקטרונים חופשיים בריק, כאשר נתיביהם נשלטים על ידי שדות חשמליים ומגנטיים. באופן זה, יכולות להיווצר קרניים צרות של אלקטרונים הנושאות אנרגיה קינטית גבוהה, אשר בעת התנגשות באטומים במוצקים הופכת לאנרגיית חום. ריתוך קרני אלקטרונים מספק תנאי ריתוך מצוינים מכיוון שהוא כולל:
הקתודה - מקור האלקטרונים החופשיים
אלקטרונים מוליכים (אלה שאינם קשורים לגרעין האטומים) נעים בסריג המתכתי במהירויות הידועות על פי חוק גאוס ובהתאם לטמפרטורה. הם אינם יכולים לעזוב את המתכת אלא אם כן האנרגיה הקינטית שלהם גבוהה ממחסום הפוטנציאל במשטח המתכת. לפי חוק ריצ'רדסון, עם עליית הטמפרטורה של המתכת גדל מספר האלקטרונים שממלאים תנאי זה באופן אקספוננציאלי.
כמקור אלקטרונים לריתוך בקרן אלקטרונים, על החומר לעמוד בדרישות מסוימות:
תנאים אלה ואחרים מגבילים את בחירת החומר לפולט למתכות עם נקודות התכה גבוהות, כמעט לשניים בלבד: טנטלום וטונגסטן. עם קתודות טונגסטן, צפיפות זרם הפליטה שניתן להשיג היא כ 100 mA / mm 2, אך רק חלק קטן מהאלקטרונים הנפלטים לוקח חלק ביצירת קרן, בתלות בשדה החשמלי המופק על ידי האנודה ועל ידי בקרת מתח האלקטרודה. סוג הקתודה הנפוץ ביותר ברתכות קרן אלקטרונים עשוי מפס טונגסטן, בעובי 0.05 מ"מ, כפי שמתואר באיור. הרוחב המתאים של הפס תלוי בערך הנדרש הגבוה ביותר של זרם הפליטה. לטווח התחתון של כוח הקרן, עד כ -2 קילוואט, רוחב w = 0.5 מ"מ מתאים.
האצת אלקטרונים ובקרת זרם
אלקטרונים שנפלטים מהקתודה הם בעלי אנרגיה נמוכה מאוד. כדי להעניק להם את המהירות הגבוהה הנדרשת, הם מואצים על ידי שדה חשמלי חזק המופעל בין הפולט לבין האנודה. השדה המאיץ חייב גם לכוון את האלקטרונים כדי ליצור שטף צר שמתכנס סביב הציר. ניתן להשיג זאת על ידי שדה חשמלי בסמוך לקתודה, הבנויה בצורה קעורה המכוונת האלקטרונים לכיוון הציר. בצורה זו, מתכנסת קרן האלקטרונים לקוטר המינימלי בקרבת האנודה.
ליישומים מעשיים, הכוח של קרן האלקטרונים חייב להיות נשלט. ניתן להשיג זאת על ידי שדה חשמלי אחר המיוצר על ידי קתודה אחרת טעונה שלילית ביחס לראשונה.
החלק הזה של אקדח האלקטרונים צריך להיות בריק "גבוה", כדי למנוע שריפת הקתודה והופעת פריצה חשמלית.
מיקוד
לאחר מעבר האנודה, אין לקרן האלקטרונים צפיפות כוח מספקת לריתוך מתכות והיא צריכה לעבור תהליך מיקוד. ניתן להשיג זאת באמצעות שדה מגנטי המיוצר על ידי אלקטרומגנט.
מערכת הטיית הקרן
כאמור לעיל, נקודת המפגש של הקרניים צריכה להיות ממוקדת בצורה מדויקת מאוד ביחס לנקודת חיבור החלקים שיש לרתך. זה נעשה בדרך כלל באופן מכני על ידי הזזת החומר המרותך ביחס לאקדח האלקטרונים, אך לפעמים עדיף להסיט את הקרן. לרוב משמשת למטרה זו מערכת של ארבעה אלקטרומגנטים המוצבים באופן סימטרי סביב ציר האקדח שמאחורי עדשת המיקוד, שמייצרת שדה מגנטי בניצב לציר האקדח.
חדירת קרן אלקטרונים במהלך הריתוך
כדי להסביר את יכולתה של קרן האלקטרונים לייצר ריתוכים עמוקים וצרים, יש להסביר את תהליך ה"חדירה", דרך התהליך שעובר אלקטרון "יחיד".
חדירת אלקטרונים
כאשר אלקטרונים מהקרן פוגעים במשטח מוצק, חלקם מוחזרים לאחור, וחלקם חודרים אל פני השטח, שם הם מתנגשים עם חלקיקי המוצק. בהתנגשויות לא אלסטיות הם מאבדים את האנרגיה הקינטית שלהם. הוכח, הן תאורטית והן ניסויית, כי הם יכולים "לנוע" רק מרחק קטן מאוד מתחת לפני השטח לפני שכל האנרגיה הקינטית שלהם הופכת לחום. מרחק זה פרופורציונלי לאנרגיה הראשונית שלהם וביחס הפוך לצפיפות המוצק. בתנאים המקובלים בריתוך "מרחק התנועה" הוא בסדר גודל של מאיות מילימטר. עובדה זו מאפשרת, בתנאים מסוימים, חדירה מהירה של הקרן.
חדירת קרן האלקטרונים
תרומת החום של אלקטרונים בודדים קטנה מאוד, אך ניתן להאיץ את האלקטרונים במתח גבוה מאוד, ועל ידי הגדלת מספרם (זרם הקרן) ניתן להגדיל את כוח הקרן לכל ערך רצוי. על ידי מיקוד הקרן לשטח בקוטר קטן על פני השטח של העובד, ערכי צפיפות ההספק במישור גבוהים והם: 104 עד 107 W/mm2. מכיוון שאלקטרונים מעבירים את האנרגיה שלהם לחום בשכבה דקה מאוד של המוצק, כפי שהוסבר לעיל, צפיפות הכוח בנפח זה יכולה להיות גבוהה ביותר. צפיפות הנפח של הכוח בנפח הקטן שבו הופכת האנרגיה הקינטית של האלקטרונים לחום יכולה להגיע לערכים בסדר גודל105 – 107 W/mm3. כתוצאה מכך, הטמפרטורה בנפח זה עולה במהירות רבה, בקצב של 108 – 109 K/s.
השפעת קרני האלקטרונים בנסיבות כאלה תלויה בכמה תנאים: קודם כל בתכונות הפיזיקליות של החומר - כל חומר יכול להיות מותך, או אפילו להתאדות, תוך זמן קצר מאוד. בהתאם לתנאים, עוצמת האידוי עשויה להשתנות. בערכים נמוכים יותר של צפיפות בפני השטח (בטווח של 103 W/mm2 אובדן החומר על ידי אידוי זניח עבור מרבית המתכות, דבר הנוח לריתוך. בצפיפות הספק גבוהה יותר, החומר המושפע מהקרן יכול להתנדף לחלוטין תוך זמן קצר מאוד; זה כבר לא ריתוך בקרן אלקטרונים; זה בפועל תהליך עיבוד בקרן אלקטרונים.
ניסויים ויישומים מעשיים רבים של ריתוך בקרן אלקטרונים מעידים כי גודל וצורת האזור המושפע מהקרן תלויה ב:
תוצר
ההשפעה הסופית של קרן האלקטרונים תלויה בשילוב המסוים של פרמטרים אלה.
תכונת רתיכות החומר
בכל תהליכי הריתוך יש חשיבות מרכזית ליכולת החלק לעבור תהליך ריתוך. משמעות תכונה זו היא האפשרות להיתוך בחום, להתקררות והתמצקות, וחזרה למצב מכני ללא נזקים וסדקים.
לא כל החומרים ניתנים לריתוך באמצעות קרן אלקטרונים בוואקום. לא ניתן להחיל טכנולוגיה זו על חומרים עם לחץ אדים גבוה בטמפרטורת ההיתוך, כמו אבץ, קדמיום, מגנזיום ועל חומרים שאינם מתכתיים.
לצורך ריתוך חלקים בעלי קירות דקים, בדרך כלל יש צורך במתקני ריתוך מתאימים. אשר יבטיחו מגע מושלם של החלקים ולמנוע את תנועתם במהלך הריתוך. בדרך כלל יש לתכנן אותם באופן אינדיבידואלי לכל חומר עובד נתון.
ריתוך של שני חומרים שונים
לעיתים לא ניתן לחבר שני רכיבי מתכת שונים על ידי ריתוך, כלומר להתיך חלק משניהם לאורך התפר, אם לשני החומרים יש תכונות שונות מאוד עלולות להיווצר תרכובות שבירות ובין-מתכתיות. לא ניתן לשנות מצב זה, אפילו לא באמצעות ביצוע הריתוך בתא וואקום, עקרון העבודה הוא לא להמיס את שני החלקים, אלא רק את החומר עם טמפרטורת ההיתוך הנמוכה יותר, ואילו החומר השני נשאר מוצק. היתרון של ריתוך בקרן אלקטרונים הוא ביכולת למקם את החימום לנקודה מדויקת ולשלוט בדיוק על האנרגיה הדרושה לתהליך. תא עם ערכי וואקום גבוהים משפר את ביצוע הריתוך.
בעיות ומגבלות אפשריות
החומר שמותך על ידי הקרן מתכווץ במהלך הקירור. לאחר הקרור וההתמצקות עלולות להיגרם תוצאות לא רצויות כמו סדקים, עיוותים ושינויי צורה.
מערכת הריתוך
הציוד לתהליך:
אקדח אלקטרונים
באקדח האלקטרונים נוצרים אלקטרונים חופשיים באמצעות פליטה תרמיונית מרצועת מתכת חמה (או חוט). לאחר מכן הם מואצים ומנותבים לקרן מתכנסת צרה על ידי שדה חשמלי המיוצר על ידי שלוש אלקטרודות: הרצועה הפולטת את האלקטרון, הקתודה המחוברת לקוטב השלילי של ספק הכוח הגבוה (המאיץ) (30 - 200 kV) והאנודה. אלקטרודה שלישית, הטעונה שלילית ביחס לקתודה, המכונה אלקטרודה Wehnelt או בקרת. הפוטנציאל השלילי שלה שולט באלקטרונים הנפלטים שנכנסים לשדה המאיץ, כלומר בזרם קרן האלקטרונים.
לתפקוד תקין של אקדח האלקטרונים, יש צורך להתאים את הקרן בצורה מושלמת ביחס לצירים של העדשה החשמלית המאיצה ועדשת המיקוד המגנטית.
תא עבודה
מאז הופעתן של מכונות ריתוך בקרן אלקטרונים הראשונות בסוף שנות ה -50, היישום של ריתוך בקרן אלקטרונים התפשט במהירות לתעשייה ולמחקר בכל המדינות המפותחות ביותר. עד כה יוצרו ונמצאים בשימוש מכונות רבות ומגוונות לריתוך. רוב מכונות הריתוך מופעלות בתוך תאי ואקום.
תא העבודה בוואקום עשוי לכלול נפח רצוי, מכמה ליטרים ועד מאות מטרים מעוקבים. אקדחי קרן האלקטרונים מספקים הספק של עד 100 קילוואט, או אפילו יותר במידת הצורך. במכשירי קרן מיקרו-אלקטרונים ניתן לרתך במדויק רכיבים עם ממדים בגודל של עשיריות המילימטר. בתאי ריתוך עם הספקי קרן גבוהים ניתן לרתך עד לעומק 300 מ"מ.
ישנן גם מכונות ריתוך בהן אלומת קרן האלקטרונים מועברת מתא הואקום אל מחוץ לתא כדי לרתך מערכות גדולות מחוץ לתא.
אמצעי הנעת החלק
לעולם לא ניתן "לתפעל ידנית" את הריתוך בקרן אלקטרונים, גם אם אינו ממומש בוואקום, מכיוון שתמיד קיימת קרינת רנטגן חזקה. התנועה היחסית של הקרן וחומר העובד מושגת לרוב על ידי סיבוב או הנעה ליניארית של החומר. בחלק מהמקרים הריתוך מתבצע על ידי הזזת הקרן בעזרת מערכת הטיה מבוקרת על ידי מחשב. מניפולטורים ואמצעי רובוטיקה לעבודה מעוצבים לרוב באופן אינדיבידואלי כדי לענות על הדרישות הספציפיות של ציוד הריתוך והחלק הספציפי.
דרישות מערכת החשמל
יש צורך בספק כוח מתאים למחולל הקרן. ניתן לבחור את המתח המואץ בין 30 ל-200 קילו-וולט. אקדח האלקטרונים זקוק גם לאספקת מתח נמוך עבור מערכת התיקון, עדשת המיקוד ומערכת ההטיות.
דוגמאות ליישומים
טכנולוגיית ריתוך זו יכולה לרתך מצד אחד פלדה בעובי 0.1 מ"מ, ומאידך פלדות בעובי 300 מ"מ במעבר יחיד,
להלן מספר דוגמאות למוצרים המולחמים בקרן אלקטרונים:
להבי מסור דו מתכת
להבי בי מטל מיוצרים בכמויות גדולות על ידי ריתוך בקרן אלקטרונים. בלהב זה יש צורך בגוף להב גמיש מפלדה נמוכת פחמן, והשיניים החותכות עשויות מפלדה מהירה קשה. הריתוך בקרן אלקטרונים מבוצע במערכת אוטומטית והמוצר המתקבל אחיד ואיכותי. הלהב הדו-מתכתי גמיש ובכך פחות נוטה לשבירה. התוצאה היא מוצר משופר, הן מבחינת העלות והן מבחינת הביצועים.
.
מכלולים מורכבים
ניתן לייצר מכלולים מסובכים עם חסכון רב בעיבוד שבבי, דפנות המערכת מיוצרות בעיבוד שבבי, עוברות טיפולים טרמיים, ופעולות משלימות נוספות ובסוף התהליך עוברות ריתוך בקרן אלקטרונים לקבלת המוצר הסופי. דוגמה זו ממחישה את היכולת של ריתוך בקרן אלקטרונים תוך הגבלת העיוותים לרמה מינימלית ובכך לאפשר ייצור קל של רכיבים קשים או אפילו בלתי אפשריים.
רכיבי חלל
ייצור רכיבי חלל מסגסוגות טיטניום מבוצע על ידי ריתוך בקרן אלקטרונים. הריתוך בעיוות מינימלי מאפשר לקבל חלקים בדיוקים גבוהים. בשל סביבת הריתוך הנקייה בוואקום, אין סיכון לחימצון ולנזקים מטלורגיים באזור תפר הריתוך.
ראו גם
מאמר המקור
Content in this edit is translated from the existing Wikipedia article at en:electron-beam welding; see its history for attribution.
גבעות קייל
גבעות קייל (באנגלית: Kyle Hills) הוא רכס בולט המורכב מקבץ של חרוטים געשיים, גבעות, רכסי הרים ופסגות המהוות את חלקו המזרחי של האי רוס, שבאנטארקטיקה.
אורכן של הגבעות 15 קילומטרים בכיוון מזרח-מערב.
הגבעות ממוקמת בין הר טרור וכף קרוזייה.
גובהו של הרכס מתחיל בגובה פני הים (בכף קורזייה), ושיא גובהן של הגבעות 2,600 מטרים מעל פני הים (בהר מקינטוש, המצוי בקצה המערבי של רכס גבעות קייל).
מקור השם
שמו של רכס הגבעות ניתן לו בשנת 2000, על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
רכס הגבעות נקרא על שם פיליפ ר. קייל (Philip R. Kyle), פרופסור לגאוכימיה, במכון הכרייה והטכנולוגיה של ניו מקסיקו, הממוקם בעיר סוקורו, במדינת ניו מקסיקו שבארצות הברית.
קייל חקר את אנטארקטיקה במשת 28 עונות מחקר (קיצים אנטארקטיים) בין השנים 1969–2000.
מהן קייל השלים שש עונות מחקר בחסות תוכנית המחקר האנטארקטית של ניו זילנד, בין השנים 1969–1976.
קייל היה חוקר ראשי בפרויקטים רבים של הקרן הלאומית למדע של ארצות הברית וערך מחקרים ב־23 עונות מחקר, בחסות התוכנית האנטארקטית של ארצות הברית, בין השנים 1977–2000.
חבורה אוליגומורפית
הגדרה
תהי G חבורת תמורות הפועלת על קבוצה סופית או בת-מנייה \Omega. G תיקרא חבורה אוליגומורפית אם לכל n טבעי, ל-G יש מספר סופי של מסלולים בפעולה שלה על \Omega^n, כאשר הפעולה היא לפי רכיבים, כלומר.
כל חבורות תמורות טרנזיטיבית סופית ניתן לפרק למרכיבים פרימיטיביים במספר סופי של צעדים. אי אפשר להכליל זאת באופן ישיר למקרה האינסופי, אבל התנאי שחבורה אוליגומורפית מקיימת מבטיח שאפשר לפרק אותה לרכיבים פרימיטיביים בזמן סופי (כל רכיב בחלוקה של \Omega שנשמר תחת G הוא איחוד של מסלולים, ויש מספר סופי של מסלולים).
מכפלת זר
מכפלת זר היא מכפלה חשובה של חבורות תמורות (שאפשר להגדיר לחבורות באופן כללי).
תהי H חבורת תמורות על \Gamma, ו-K חבורת תמורות על \Delta. נגדיר, נתייחס אליו כאל \Delta סיבים של \Gamma, ונסמן. לכל ניקח עותק H_{\delta} של H הפועל על. כעת המכפלה הקרטזית פועלת על \Omega לפי רכיב, והיא תת-חבורה נורמלית. K פועלת גם היא על \Omega על ידי הפעלת תמורות על הסיבים. נגדיר את מכפלת הזר G=H \wr K להיות המכפלה החצי-ישרה B\rtimes K. B תיקרא הבסיס של המכפלה ו-K תיקרא ראש המכפלה.
אם G חבורה טרנזיטיבית אבל לא פרימיטיבית הפועלת על \Omega, יהי \Gamma בלוק של \Omega הנשמר תחת פעולת G, ותהי H חבורת התמורות המושרה מהמייצב שלו. תהי \Delta קבוצת הבלוקים ו-K חבורת התמורות המושרה על \Delta דרך פעולת G. אז G משוכנת באופן טבעי כחבורת תמורות במכפלת הזר H \wr K.
מכפלת זר, יחד עם מכפלה ישרה, מאפשרת לבנות חבורות אוליגומורפיות מיחידות קיימות.
פונקציות מספר המסלולים
הסימון כאשר  שמופיע בהגדרה, הוא אוסף הסדרות מאורך n עם חזרות ועם חשיבות לסדר. מתברר שדרישת סופיות המסלולים על הסדרות, שקולה לסופיות של מספר המסלולים על חליפות מאורך n (בלי חזרות) או צירופים מאורך n (בלי חזרות ובלי חשיבות לסדר). הטענה הזו נובעת מכמה חסמים על מספר המסלולים מכל סוג, שאפשר להוכיח בעזרת טיעונים קומבינטוריים פשוטים. מסמנים ב-f_{n}, F_{n} ו-F_{n}^{*} את מספר המסלולים של ׂG על n-צירופים, n-חליפות ו-n-סדרות, מימין לשמאל בהתאמה. לשם נוחות מגדירים.
על-טרנזיטיביות ועל-הומוגניות
בעזרת פונקציות מספר המסלולים ניתן להכליל בקלות תכונות מוכרות. חבורה אוליגומורפית G תיקרא n-הומוגנית אם f_{n}=1, ו-n-טרנזיטיבית אם F_{n}=1. אם G היא n-הומוגנית או n-טרנזיטיבית לכל n טבעי, G תיקרא על-הומוגנית או על-טרנזיטיבית בהתאמה. (הגדרות אלו מתיישבות עם הגדרות מוכרות). לפי החסם על מספרי המסלולים, כל חבורה על-טרנזיטיבית היא על-הומוגנית.
לדוגמה, החבורה הסימטרית S_{\Omega} היא על-טרנזיטיבית (כל תמורה נמצאת בה) ולכן גם על-הומוגנית.
חבורת התמורות ששומרות על הסדר של \mathbb{Q}, המסומנת, היא על-הומוגנית אבל לא על-טרנזיטיבית. יהיו, שני n-צירופים, נסדרם כך שיהיו עולים ממש. נוכל לשלוח כל a_{i} ל-b_{i}, וכל קטע לקטע  על ידי כפל והזזה במספר רציונלי מתאים. נרחיב את התמורה לכל \mathbb{Q} וקיבלנו איבר של החבורה. אז f_{n}=1, זה נכון לכל n ולכן החבורה על-הומוגנית. מצד שני היא לא על-טרנזיטיבית, כי תמורה שומרת סדר לא יכולה להחליף בין שני מספרים שונים, ולכן F_{n}=n!.
עבור חבורה על-טרנזיטיבית, כמסקנה מהחסם הקודם מתקיים, כאשר B(n) הוא מספר בל.
תכונות
פונקציות מספר המסלולים הן מונוטוניות עולות. לכל חבורה אוליגומורפית,, ומתקיים שוויון אם ורק אם F_{n+1}=1. טענה קצת פחות טריוויאלית היא שמתקיים גם.
אם G\leq H, חבורות אוליגומורפיות, אז, וכן , כי מורידים איברים ב-H שמצמצמים את מספר המסלולים. יתרה מכך,, כלומר קצב הגידול של מספר המסלולים בתת-חבורה הוא גדול יותר.
ניתן לנסח באלגנטיות טענות על פונקציות מספר המסלולים על ידי שימוש בפונקציות יוצרות. עבור f_{n} אין חשיבות לסדר, ולכן לכל G ניתן להשתמש בפונקציה היוצרת. עבור F_{n} יש חשיבות לסדר, ולכן אפשר להתבונן בפונקציה היוצרת המעריכית.
עבור מכפלה ישרה, מתקיים, וכן.
לדוגמה, אם H על-הומוגנית, אז, כלומר היא סדרת הסכומים החלקיים של f_{n}(G). בפרט, אם S היא החבורה הסימטרית, ניתן להוכיח (באינדוקציה על k) כי.
עבור מכפלת זר, המצב מורכב יותר. מתקיים כי. בניגוד למכפלה ישרה, את אי אפשר לחשב באופן ישיר מהפונקציות המתאימות של המרכיבים במכפלת זר, אבל ניתן לחשב זאת בכלים קומבינטוריים.
סדרות קומבינטוריות מפורסמות מתבררות להיות פונקציות מספר המסלולים של חבורות אוליגומורפיות. למשל, הוא מספר פיבונאצ'י ה-n, ו- כאשר \rho(n) הוא מספר החלוקות של n, ו-S היא החבורה הסימטרית.
טופולוגיה
ניתן להגדיר באופן טבעי טופולוגיה על חבורת התמורות הפועלות על \Omega כאשר הוא בן-מנייה. תהי מנייה של \Omega. נאמר שסדרה של תמורות g_{n} מתכנסת ל-g נקודתית אם ורק אם לכל k טבעי, עבור כל n גדול מספיק, מתקיים. כעת ניתן להגדיר על S_{\Omega} את הטופולוגיה של התכנסות נקודתית. (כלומר הטופולוגיה המושרית על התמורות של \Omega מטופולוגיית המכפלה של ).
בטופולוגיה הזו פעולת הכפל וההיפוך הן רציפות, ולכן כל חבורה אוליגומורפית G היא חבורה טופולוגית. G פתוחה ב-S_{\Omega} אם ורק אם היא מכילה את המייצב (הנקודתי) של קבוצה סופית. הקבוצות, כאשר \bar{a}, \bar{b} הן חליפות מאותו גודל, מהוות בסיס לטופולוגיה. אלו קוסטים של מייצבים (אם החליפות נמצאות באותו מסלול, אחרת זו קבוצה ריקה).
אפשר להגדיר מטריקה על חבורת התמורות באופן הבא – המטריקה הזו משרה את הטופולוגיה שהגדרנו, ומשמעותה – שתי תמורות קרובות יותר ככל שהן מסכימות על רישא ארוכה יותר. מרציפות ההיפוך, גם המטריקה משרה את אותה טופולוגיה. היתרון שלה הוא שהיא הופכת את S_{\Omega} למרחב מטרי שלם.
לכל תת-חבורה של G יש טופולוגיה המושרה מהטופולוגיה של G. העובדה ש-S_{\Omega} הוא מרחב מטרי שלם מאפשרת להשתמש במשפט הקטגוריה של בייר, משפט שימושי להוכחות לא קונסטרוקטיביות בטופולוגיה.
יישומים בתורת המודלים
לחבורות אוליגומורפיות יש שימושים רבים בתורת המודלים. הודות למשפט לוונהיים-סקולם היורד, מותר להניח כי \Omega הוא בן-מנייה מבלי לאבד טענות חזקות.
אם G חבורת תמורות מעל \Omega, אז יש מבנה מעל שפה יחסית (חסרת קבועים) M כך שמתקיים, וכן ל-G ול-Aut(M) יש את אותם מסלולים על \Omega^{n}, לכל n. נוכל לפרק את למסלולים O_{2}...,O_{1}. לכל מסלול O_{i} נגדיר יחס R_{i} עם n משתנים אם. כעת נפרש את R_{i} מעל המודל (איחוד המסלולים) להיות O_{i}. לכן. כעת, כל n-יה המספקת את R_{i} עושה זאת לערך יחיד של i, לכן אם \bar{a} ו-\bar{b} נמצאים באותו מסלול תחת Aut(M), הם מספקים את אותו R_{i} ולכן נמצאים באותו מסלול ב-G. מבנה זה נקרא המבנה היחסי הקנוני של G.
המודל היחסי הקנוני של חבורה אוליגומורפית שופך אור נוסף על הטופולוגיה שלה. תת-חבורה G של S_{\Omega} היא סגורה אם ורק אם G=Aut(M) עבור מבנה M על \Omega. לא כל שכן, הסגור של חבורת תמורות G בטופולוגיה של S_{\Omega}, הוא חבורת האוטומורפיזמים של המבנה הקנוני שלה.
פיתוח הכלים של חבורות אוליגומורפיות בתורת המודלים ובטופלוגיה מובילים לתוצאות חזקות. אפיון אחד חשוב הוא גרסה של משפט Ryll-Nardzewski - מבנה בן-מנייה M הוא \aleph_{0}-קטגורי (כלומר מבנה מעל תורה \aleph_{0}-קטגורית) אם ורק אם Aut(M) היא חבורה אוליגומורפית.
הדיוויזיה השביעית (האימפריה הגרמנית)
הדיוויזיה השביעית (בגרמנית: 7. Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת אוסטריה–פרוסיה, מלחמת צרפת–פרוסיה ובמלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.
היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה במגדבורג בנובמבר 1816 כחטיבה, וב-5 בספטמבר 1818 הפכה לדיוויזיה ה-7. חיילי הדיוויזיה גויסו מפרובינציית סקסוניה, ובפרט מאזור מגדבורג. בשנת 1866 לחמה הדיוויזיה במלחמת אוסטריה–פרוסיה והשתתפה בקרב קניגרץ, ובמלחמת צרפת-פרוסיה היא לחמה בקרבות בומון, סדאן והמצור על פריז.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 הייתה הדיוויזיה חלק מהקורפוס ה-4 בפיקוד פרידריך זיקסט פון ארמין, אשר היה חלק מהארמייה הראשונה. הדיוויזיה נטלה חלק בקרבות מונס, לה קאטו ובקרב על המארן. בשנת 1915 נטלה הדיוויזיה חלק בקרב ארטואה השני ובקרב ארטואה השלישי, ולאחר מכן לחמה בקרב לוס, ובשנת 1916 היא לחמה במהלך הקרב על הסום. בשנת 1917 היא לחמה בקרב אראס, קרב מסין ובקרב פשנדל, ובשנת 1918 היא לחמה במתקפת האביב הגרמנית ולאחר מכן השתתפה בלחימה כנגד מתקפת מאה הימים של מדינות ההסכמה. לאחר המלחמה חזרה הדיוויזיה לגרמניה, וב-20 ביוני 1919 פורקה הדיוויזיה.
התפוצצות מכלית הדלק באקטפק דה מורלוס
התפוצצות מכלית הדלק באקטפק דה מורלוס אירעה ב-7 במאי 2013 בעיר אקטפק דה מורלוס שבמקסיקו, ובה מעורבות של מכלית דלק בתאונת דרכים גרמה לפיצוץ ולשרפה שבהם נהרגו 27 אנשים ונפצעו 36 נוספים.
האירוע
ההתפוצצות התרחשה ב-7 במאי 2013, בסביבות השעה 05:15, בכביש מהיר החולף בעיר אקטפק דה מורלוס, בירתהּ של מדינת מקסיקו.
עומאר דיאס אוליברס, נהג מכלית הדלק שהייתה מלאה בגז פחמימני מעובה, איבד שליטה על המכלית לאחר שנהג במהירות מופרזת, לכאורה. המכלית התנגשה במספר כלי רכב ובתים לפני שהתפוצצה. מאוחר יותר הצהיר הנהג, שאושפז ונעצר, כי איבד שליטה לאחר שניסה להימנע מתאונת דרכים עם רכב שחלף במקום.
הפיצוץ הוביל לשרפות נרחבות שגרמו נזק ל־45 בתים ול־16 כלי רכב. דיווחים בתקשורת המקומית תיארו את האזור כדומה ל"אזור מלחמה".
קרבנות
כתוצאה מהפיצוץ והשרפה נהרגו 27 בני אדם בהם 10 ילדים, ולמעלה מ-30 בני אדם נוספים נפצעו. בין ההרוגים הייתה משפחה בת ארבע נפשות, בהן שני ילדים בני 11 ו-6. 23 בני אדם אושפזו בבית החולים, שמונה מהם במצב קשה. רבים מהנפגעים ישנו בבתיהם שבשולי הכביש בזמן התאונה.
תגובות
נשיא מקסיקו, אנריקה פניה נייטו, הכריז כי נסיבות התאונה ייחקרו.
מושל מדינת מקסיקו, ארוביאל אווילה, שהיה בדרכו לפגישה רשמית בקריית הוותיקן, ביטל את נסיעתו והכריז כי לוויות ההרוגים ייערכו במימון ממשלתי, וכי המשפחות שנפגעו יקבלו מהמדינה 50,000 פסו מקסיקני לבנייה מחודשת של בתיהם, ועוד 25,000 פסו לקניית מכשירי חשמל וחפצים שנהרסו בפיצוץ ובשרפה.
המזכירות לפיתוח עירוני של מדינת מקסיקו הכריזה כי לפחות 110 משפחות המתגוררות ליד הכביש המהיר יועברו למקומות בטוחים יותר.
הקורפוס ה-68 (האימפריה הגרמנית)
הקורפוס ה-68 (בגרמנית: Generalkommando zbV 68 היה קורפוס של צבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה. הוא הוקם במרץ 1918 ופורק בתום המלחמה.
היסטוריה
הקורפוס ה-68 הוקם במרץ 1918, על ידי שינוי שמו של קורפוס הצפון.
עם תחילת מלחמת החפירות, זיהה הצבא הגרמני כי לא ניתן עוד לקיים את יחידת הקורפוס המסורתית, כלומר אחת המורכבת משתי דיוויזיות. בעוד שבמקרים מסוימים (ובמקומות מסוימים) היה די בקורפוס של שתי דיוויזיות, במקרים אחרים היה צורך ב-5 או 6 דיוויזיות. לכן, תחת פיקודו של הינדנבורג (מקיץ 1916), נוצרו מפקדות קורפוס חדשות ללא דיוויזיות אורגניות. הקורפוס החדש הזה נקבע כמפקדה כללית לשימוש מיוחד (בגרמנית: Generalkommandos zur besonderen Verwendung).
הקורפוס הוכפף לארמייה השמינית במהלך כיבוש המדינות הבלטיות, והחזיק בנארווה עם הדיוויזיה ה-205 עד תום המלחמה. לאחר המלחמה בתבוסת גרמניה ב-1918 פורק הקורפוס וחייליו שוחררו לביתם.
מפקדים
על הקורפוס ה-68 פיקד גנרל-לויטננט אדולף פון שקנדורף לאורך כל קיומו.
תקרית נממוגי
תקרית נממוגי (ביפנית: 生麦事件; ידועה גם בשם תקרית קנאגאווה) הייתה התקפת סמוראים על אזרחים זרים ביפן, שארעה ב-14 בספטמבר 1862. בעקבות התקרית הפציצו ספינות בריטיות את העיר קגושימה.
השתלשלות האירועים
ביום המדובר יצאו ארבעה נתינים בריטים לטיול לאורך דרך הטוקאידו, דרך הכפר נממוגי (כיום חלק מהעיר יוקוהמה), בדרכם לבקר במקדש בקווסאקי. הארבעה היו צ'ארלס לנוקס ריצ'רדסון (Charles Lennox Richardson), סוחר משאנגחאי, וודת'ורפ צ'ארלס קלארק (Woodthorpe Charles Clark), ויליאם מרשל (William Marshall), שני סוחרים נוספים מיוקוהמה, ומרגרט וטסון בורדייל (Margaret Watson Borradaile). הקבוצה חצתה את נמל יוקוהמה בסירה בשעה 14:30, והגיעה לכפר קנאגאווה, שם עלו חבריה על סוסים.
בחולפם בכפר קווסאקי בדרכם צפונה פגשה הקבוצה בפמליה של היסמיצו שימאזו, אביו של הדאימיו של סצומה טדיושי שימאזו, בדרכה דרומה. הקבוצה המשיכה לרכוב לאורך הדרך מבלי לרדת מסוסיהם עד שהגיעו לגוף הראשי של הפמליה, שחסמה את כל הדרך. באותה עת ביפן החזיק כל סמוראי בזכות להרוג כל אדם שמפגין חוסר כבוד, אך האזרחים הבריטים נהנו מזכויות אקסטריטוריאליות ולכן החוק לא היה תקף עליהם. ריצ'רדסון, שהוביל את הקבוצה הבריטית, רכב קרוב מדי לפמליה ואחד משומרי ראשו של שימאזו הכה אותו בחרבו. שני הגברים האחרים נפצעו באורח קשה ובורדייל נותרה ללא פגיעה, והשלושה הצליחו לרכב משם במהירות, אך ריצ'רדסון נפל מסוסו וגסס, ושימאזו הורה לבצע בו מכת חסד.
כהגנה על מעשיהם הביאו תומכי שימאזו את המקרה של יוג'ין ואן ריד, שירד מסוסו והשתחווה בפני תהלוכת הדאימיו. הם השתמשו במקרה זה על מנת להדגיש את התנהגותם חסרת הכבוד של הבריטים. הקהילה המערבית ביפן לא ראתה את התנהגותו של ואן ריד בעין יפה, שכן הדעה הרווחת הייתה שמערביים צריכים להתנהג כשווים ליפנים, לפחות.
השלכות התקרית
התקרית עוררה בהלה בקרב הקהילה הזרה ביפן. סוחרים רבים הפעילו לחץ על נציגי ממשלותיהם כדי שינקטו בצעדים כנגד יפן. בריטניה דרשה פיצויים מממשלת יפן ומהדאימיו, ובנוסף לאסור, לשפוט ולהוציא להורג את התוקפים. הממשלה שילמה לבריטניה פיצויים בסך 100,000 לירה שטרלינג, אך הנהגת סצומה התחמקה מאכיפת הדרישות ועל כן שנה לאחר מכן תקפו הבריטים את סצומה, במה שנודע ביפנית בשם מלחמת אנגלו-סצומה. שייטת של ספינות מלחמה בריטיות הפליגה לקגושימה, בירת האן סצומה, בדרישת פיצויים על התקרית. כשהתחמקו אנשי סצומה פעם נוספת, החרימו הבריטים מספר כלי שיט של סצומה והחזיקו בהם כערובה. להפתעת הבריטים החלו היפנים לירות עליהם מתותחי חוף, והבריטים השיבו באש משלהם. ההתקפה גבתה את חייהם של חמישה יפנים (שפינו את תושביהם מהאזור לפני שתקפו מהחוף) ושל אחד-עשר בריטים. הנזק לרכוש היה גבוה וכחמש מאות בתים נשרפו בקגושימה ושלוש מספינות סצומה שקעו.
ההתקפה עוררה את השתאות אנשי סצומה מעוצמתו של הצי המלכותי הבריטי, ובעקבות זאת ניסו לחתום על חוזה סחר עם הבריטים. מאוחר יותר באתה שנה שילמה סצומה לבריטניה 25,000 לירה שטרלינג, לפי דרישת הפיצויים. את הכסף לוותה סצומה מממשלת השוגון, אך מכיוון שחמש שנים מאוחר יותר נפלה השוגונות בעקבות רסטורציית מייג'י לא נדרשה להחזיר את ההלוואה.
התקרית היוותה את הבסיס לספרו של ג'יימס קלאוול גאי ג'ין.
בואינג בואינג
התסריט מבוסס על הקומדיה הצרפתית "בואינג בואינג" משנת 1960 מאת המחזאי מארק קאמולטי. המחזה זכה להצלחה עצומה ונרשם בשנות ה-60 בספר השיאים של גינס כמחזה המוצג ביותר בעולם, והוא עלה מאז בהפקות שונות ברחבי העולם.
זה היה סרטו האחרון של ג'רי לואיס עם אולפני פרמאונט שאיתם הופיע מאז סרטו הראשון ב-1949.
ג'רי לואיס היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי. תלמה ריטר הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר - סרט קולנוע.
תקציר העלילה
ברנרד לורנס (טוני קרטיס) הוא עיתונאי אמריקאי המוצב בפריז. הוא רודף נשים מושבע ויוצא בו זמנית עם שלוש דיילות שאינן יודעות על קשריו הרומנטיים.
כדי שלא ייתקלו אחת בשנייה בעת שהותן בדירתו הזכורה בפריז, הוא מארגן לוח זמנים מדויק ונעזר בעוזרת הבית הנאמנה שלו ברטה (תלמה ריטר).
שלוש הדיילות הן: ליזה הגרמניה העובדת בחברת לופטהנזה (כריסטיאנה שמידטמר), ויקי האנגליה העובדת בחברת "בריטיש יונייטד איירלינס" (סוזן ליי) וז'קלין הצרפתייה (דני סאבאל) העובדת בחברת אייר פרנס.
ברטה הנאמנה חייבת להתאים את המאכלים לכל אחת: ויקי אוהבת כליות, ליזה אוהבת נקניקיות קנאקוורסט וז'קלין אוהבת סופלה. כן עליה להחליף את המצעים והבגדים של כל אחת ולהחליף בזמן את התמונות שלהן הנמצאות על השידה בסלון.
עמיתו של ברנרד, העיתונאי רוברט ריד (ג'רי לואיס) מגלה את סודו של ברנרד וסוחט אותו כדי שיאפשר לו לגור בדירתו. מכאן מתחילה פארסה מטורפת ומהירה של כניסות ויציאות של הדיילות ושקרים על גבי שקרים של הגברים כדי למנוע הסתבכויות. ברטה העוזרת יוצאת מדעתה ומתפטרת.
לבסוף נפגשות שלוש הדיילות והעסק מתפוצץ. שני הגברים נמלטים מהדירה. הם נכנסים למונית שרות נהוגה על ידי בחורה יפה. הם מחייכים ומתחילים לחזר אחריה...
המחזה בישראל
בישראל הוצג המחזה לראשונה ב-1964 ב"". שחקנים:
ב-2007 הועלה בתיאטרון הקאמרי. שחקנים:
רגינה בל
רגינה איליין בל (באנגלית: Regina Elaine Belle; נולדה ב-17 ביולי 1963) היא זמרת-יוצרת ושחקנית אמריקאית.
קריירה
בשנת 1987 הוציאה את אלבום הבכורה שלה "All By Myself". האלבום כולל את הלהיטים הראשונים שלה "So Many Tears" ו-"Show Me the Way". באותה השנה, הקליטה בל את הדואט המצליח הראשון שלה עם פיבו ברייסון, "Without You", שיר הנושא מסרט הקומדיה "Leonard Part 6", שיצא גם הוא בשנת 1987. השיר היה הסינגל הראשון שלה שהגיע למצעד השירים העכשוויים למבוגרים, תוך שהגיע למקום השמיני. כמו כן, היה השיר גם הסינגל הראשון שלה שהופיע במצעד הסינגלים הבריטי.
ב-1989 הוציאה את אלבומה השני, "Stay with Me". האלבום הגיע בשיאו למקום הראשון במצעד אלבומי ה-R&B/היפ-הופ.
ב-1992 הקליטה יחד עם פיבו ברייסון עבור פסקולו של הסרט אלאדין גרסת כיסוי לשיר "A Whole New World". ביצועם היה מועמד לפרס גראמי לביצוע הפופ הטוב ביותר על ידי צמד או להקה.
ב-1993, הוציאה את אלבומה השלישי, "Passion". האלבום הגיע למעמד של "אלבום זהב".
ב-1994 הוציאה את השיר "Far Longer than Forever" יחד עם ג'פרי אוסבורן. בשנת 1995, השיר היה מועמד לפרס גלובוס הזהב.
ב-1995 הוציאה את אלבומה החמישי, "Reachin' Back". האלבום כלל את הלהיט "Love T.K.O.", שהגיע למקום ה-29 במצעד שירי ה-R&B\היפ הופ.
ב-1998, הוציאה את אלבומה השישי, "Believe in Me", אלבומה הראשון והיחיד שיצא לאחר חתימתה בחברת התקליטים MCA רקורדס.
ב-2001, הוציאה את אלבומה השביעי, "This Is Reginal", האלבום לא הצליח לשחזר את הצלחת אלבומיה הקודמים.
ב-2004 הוציאה את אלבומה השמיני, "Lazy Afternoon", בהפקתו של ג'ורג' דיוק. האלבום כלל גרסאות כיסוי לשירים שונים, בהם "For the Love of You" של האחים איסלי ו"If I Ruled the World" של טוני בנט.
בשנת 2007 היא שיתפה פעולה עם סקסופוניסט הג'אז פול טיילור, תוך שכתבה וביצעה מספר שירים מתוך אלבומו, "Ladies Choice".
בשנת 2008 הוציאה את אלבום הגוספל "Love Forever Shines", תחת חסותה של חברת "פנדולום". ב-2012, הוציאה אלבום גוספל נוסף בשם "Higher".
נאוויתיים
נאוויתיים (שם מדעי: Cyprinodontidae) היא משפחה של דגים מסדרת הגמבוזאים החיים במים מתוקים וגם במים מליחים ומים מלוחים באמריקה והסוג נאווית (Aphanius) חי גם בעולם הישן. רבים מהם יכולים לשרוד באזורים קיצוניים של חום, יובש ומליחות רבה.
דגים אלה קטנים יחסית - 3–23 סנטימטרים והם בעלי קשקשים צבעוניים בולטים, סנפירים בצורת מפרש וראשים קטנים עם לסתות מעט ארוכות. הם מסתגלים הן למי נהרות והן למי הים. רבים מהם משריצים ולדות חיים. משפחת הנאוויתיים נחלקת לשני סוגים: דגים קבועים ודגים עונתיים, דגים קבועים, בדומה לכלל הדגים בעלי תוחלת חיים של מספר שנים ומתגוררים במקווי מים קבועים, השרצים שלהם נולדים ומתחילים לשחות ישר, הדגים העונתיים לעומתם בעלי תוחלת קצרה של מספר חודשים, הם מתגוררים במקווי מים זמניים כגון שלוליות חורף, תהליך הרבייה שלהם הוא ייחודי במינו: הביצים שהנקבה מטילה נשארים במקווה המים לאחר שהוא מתייבש ומחכים עד שיתמלא מחדש בעונת הגשמים הבאה, ביצים אלו יכולים לשרוד אף 8 חודשים ללא מים.
רבים מדגי משפחה זו נמכרים כדגי נוי בשל צבעם המגוון וחוזקם, עקב מחייה בתנאים קשים.
טוביה קץ
טוביה קץ (30 בינואר 1927 – 14 בפברואר 2016) היה אדריכל ישראלי שהתמחה בעיקר בתכנון מוסדות חינוך ודת.
ביוגרפיה
טוביה קץ נולד בעיר טרנוב בפולין. במלחמת העולם השנייה שהה עם משפחתו בברית המועצות. אדריכלות למד באקול נורמל סופרייר בפריז.
בשנת 1954 עלה לישראל. תחילה התגורר בתל אביב ועבד במשרדו של האדריכל זאב רכטר, שם עבד על פרויקט בנייני האומה. לאחר תקופה עבר לירושלים והחל לעבוד אצל האדריכל היינץ ראו, על הבניין הראשון של ההיברו יוניון קולג'. בהיותו בן 27 התגייס לשירות צבאי מקוצר ועם סיומו עבד אצל האדריכל דוד רזניק על פרויקט בית העם ברחוב בצלאל. ב-1962 זכתה הצעתו המשותפת עם הפסלת נעמי הנריק לתכנון ועיצוב אנדרטת פורצי הדרך לירושלים שהושלמה ב-1967.
בין השנים 1963–1964 עבד במשרד השיכון בנוף הגליל (נצרת עילית דאז), ובמסגרת צוות עם אברהם ונטורה ויהודה דרכסלר תכנן שיכוני מגורים במרחב הצפון. יחד הכניס הצוות סטנדרטים חדשים בתחום הבניה הציבורית. לאחר מכן עבר למשרד השיכון בירושלים עד 1967. ב-1969 הצטרף לשותפות עם האדריכל יוסף שנברגר שנמשכה עד לפטירתו של שנברגר בשנת 1982. מאותה עת עבד כעצמאי עד 2006, אז פרש קץ מאדריכלות.
פרויקטים בולטים
קץ התמחה בתכנון מבני חינוך ומבני דת. בין הפרויקטים הבולטים:
תוכנית ארזים
תוכנית ארזים היא מסלול הכשרה ושירות בצה"ל, שמטרתו שיבוץ מצטיינים בעלי יכולות מנהיגותיות באזורי המחקר הטכנולוגי-מתמטי באגף המודיעין ובאגף התקשוב וההגנה בסייבר. בתחילת המסלול, לומדים חניכי התוכנית תואר ראשון דו חוגי במתמטיקה ומדעי המחשב באוניברסיטת תל אביב, ואז משרתים כ-6 שנים באזורי מחקר מתמטי וטכנולוגי שבאגפים אלה. ההכשרה בתוכנית, אשר אורכת כשלוש שנים, כוללת בנוסף לתואר הראשון גם קורס קצינים, וכן קורס הכשרה של חיל המודיעין או של חטיבת ההגנה בסייבר. תוכנית ארזים נחשבת לאחת התוכניות היוקרתיות ביותר שמציע צה"ל.
מסלול ההכשרה
ההכשרה ברובה מתקיימת באוניברסיטת תל אביב כאשר מרבית שכר הלימוד של התואר האקדמי הוא במימון של צה"ל.
חניכים שסיימו תואר ראשון כבר במהלך התיכון לומדים בתכנית ארזים 2 - לימודי תואר שני במתמטיקה או במדעי המחשב בשנה אחת בלבד במקום תואר ראשון.
לאחר מכן, חניכי ארזים מקבלים הכשרה צבאית ומודיעינית המותאמת לתפקידם העתידי: קורסים במקצועות מודיעין, הנפרשים על פני סדנת קיץ בין שתי שנות הלימודים, טירונות בסיסית (רובאי 02), קורס קצינים בבה"ד 1 שלאחריו מקבלים דרגת סגן. לבסוף, הם עוברים הכשרה מקצועית ואינטנסיבית האורכת בין שלושה חודשים לחצי שנה.
לאחר ההכשרה
בסיום ההכשרה המקצועית, בוגרי התוכנית משובצים במדורים השונים של היחידות. הבוגרים יעסקו במחקר מתמטי וטכנולוגי פורץ דרך ובעיצוב ופיתוח תשתיות מחשוב, תשתיות מחקר ומערכות סייבר מתקדמות, תוך שימוש בטכנולוגיות ויכולות מסווגות ביותר. צוותים קטנים, בהם משרתים בוגרי ארזים לצד בוגרי מסלולים איכותיים אחרים (כגון גאמא ותלפיות), בשילוב עם טכנולוגיה מתקדמת, יוצרים סביבת עבודה ייחודית באופיה המעודדת למידה מתמדת, עבודת צוות ומצוינות אישית. לאחר שצברו ניסיון, בוגרי המסלול מיועדים גם להוות שדרה פיקודית ומקצועית ביחידה. חלק מהבוגרים שימצאו מתאימים יוכלו להשתלב במערך ההדרכה של היחידה והתוכנית.
המיונים והקבלה לתוכנית
המועמדים לתוכנית עוברים מסלול מיונים ממושך וקפדני, אשר מתחיל במבחני "שחקים" של חיל המודיעין, וכולל מבדקי יכולת מתמטית, יכולות בין-אישיות, פוטנציאל מנהיגותי ויכולות אנליטיות. בעבר המיונים לכל חיל נעשו בנפרד, אולם כיום נעשים ברובם במשותף.
בנוסף לשלבי המיון, על המועמדים לעמוד בתנאי הקבלה של האוניברסיטה הן בציוני הבגרות והן בבחינה הפסיכומטרית.
ניר זהבי
ניר זהבי (נולד ב-18 בספטמבר 1984) הוא יוצר, כותב, במאי ועורך תוכן ישראלי.
ביוגרפיה
ניר נולד בארצות הברית וגדל במושב הדר עם בעמק חפר. בוגר לימודי תקשורת וניהול במכללה למנהל.
בשנים 2011–2012 היה תחקירן ועורך משנה בתוכנית "מה נסגר?" עם רועי בר-נתן וב"צינור לילה" עם גיא לרר בערוץ 10.
ב-2013 הצטרף לצוות התוכן של "ארץ נהדרת" למשך 7 עונות, בהן עבד כעורך התכנית תחת העורך הראשי מולי שגב. בתקופה זו זכתה התכנית ב-3 פרסי אקדמיה.
באותן שנים ערך גם את "עוד כותרות", ספין אוף של "ארץ נהדרת", "תוכנית קיציס", ״תום יער עושה סטנדאפ״, ערך תסריט סטנדאפ בעונה השנייה של "סבתא בישלה". וכתב מספר מערכונים לתוכנית הרדיו של "טייכר וזרחוביץ'" ב רדיו תל אביב.
החל משנת 2020 הוא העורך הראשי ובמאי מערכונים של "ערב הסטנדאפ הגדול" בשידורי קשת. משדר שנתי למען תנועת הנוער "כנפיים של קרמבו" בהנחיית איל קיציס.
ב 2022 יצר וערך סדרה לכאן 11 הנקראת "בלי פאניקה" עם גורי אלפי ולוסי איוב. בסדרה הם יוצאים לבדוק כיצד ישראל נערכת לאסון הבא. בשנת 2023 התקבלה הסדרה לכנס בינלאומי בטייוואן.
באותה שנה היה העורך ראשי ואחד היוצרים של הסרט "ארץ נהדרת – פגישת מחזור". סרט דוקומנטרי באורך מלא על "20 שנות ארץ נהדרת". ששודר בשידורי קשת.
בשנת 2023 הוא עורך ראשי ובמאי השחקנים של תוכנית הסאטירה "מה שתגידו" בכאן 11.
חיים אישיים
נשוי ואב לשתי בנות.
גלעד פרלמן
ביוגרפיה
פרלמן נולד בתל אביב וגדל ברחובות. בשנת 1996 סיים 3 שנות לימודי משחק בסטודיו למשחק ניסן נתיב לצד גולן אזולאי ונדב אסולין.
תיאטרון
בפסטיבל עכו: ב-1996 שיחק ב"קדימה חוטאים...", וב-1997 ב"סטפן", שגם זכתה בפרס ההצגה הטובה ביותר בפסטיבל באותה שנה. בתיאטרון הסמטה שיחק בהצגה "אם פוטנציה".
ב-1998 שיחק בהצגה "הילד שברא את העולם" בפסטיבל חיפה להצגות ילדים וב"גשם של אור" שהוצגה בתיאטרון לילדים ונוער אורנה פורת.
במסגרת העמותה לקידום התיאטרון החברתי שיחק ב"אלי כהן".
כמו כן שיחק ב"שיקספיר – מה זה הדבר הזה?!" - הצגה שזכתה ב"פרס הצלינדר הנודד" של אמנות לעם, ב"אצבעוני", ב"שלגיה" לצד דפנה דקל (חנוכה 2005), "האי ברחוב הציפורים" ו"בילבי".
בתיאטרון הבימה גילם את ברנארד ב"מותו של סוכן".
פרלמן ביים מספר הצגות ומופעים: "גברים בצד" – קברט סאטירי מוזיקלי; "בן אדם" של להקת ענבל בכיכובו של מתי סרי; "בילבי" – מחזמר לילדים (עם חנה לסלאו ודביר בנדק); "פו הדוב"; "סבא אליעזר והגזר" (עם יהורם גאון ועירית ענבי); "נחשון כל יכול והחברים מהופ" (עם אסף אשתר); "שוליית הקוסם" (עם ציפי מור) ו"דפנה ודודידו" (עם דפנה דקל).
ב-2012 שיחק בהצגה "ככה זה לא תשובה" שכתב איז'ו ליבוביץ' שגם ביים אותה לצד גולן אזולאי. ההצגה מספרת על בני זוג הנמצאים במשבר נישואין עקב חזרתו בתשובה של הבעל. בהצגה שיחקו גולן אזולאי, גלעד פרלמן, חיים זנאתי ויניב נחמיאס.
ב-2015 שיחק פרלמן בהצגה "אדוני שר האוצר" שכתב שלמה משיח וביים רוני מנדלסון. בהשתתפות יהורם גאון, גילת אנקורי/ענת עצמון, הדר רצון רותם ודורין קריו. ההצגה זכתה בפרס הצגת הבידור של השנה לשנת 2016 במסגרת פרס התיאטרון הישראלי.
קולנוע וטלוויזיה
בטלוויזיה השתתף במערכונים בתוכניתו של ספי ריבלין "בא רגוע" בערוץ 1. בערוץ הילדים השתתף בתוכנית "אסור שבת".
פרסומות
פרלמן השתתף בפרסומות של דנונה-שטראוס, ערוצי זהב, סלקום, קופת גמל דש, ויזה כאל, הבורסה לניירות ערך בתל אביב, ניקול, מפעל הפיס, חיסון שפעת, אייס קנה ובנה, שופרסל דיל, בזק, הפניקס, בנק ירושלים, אופי טורס, פיצה דומינוס ועוד. ב-2014 כיכב בקמפיין לעידוד הבחירות של רשת ("בני תבור") בהשתתפות כל כוכבי "רשת" בר רפאלי, אברי גלעד, מודי בר און, הילה קורח, משה פרץ, אליאנה תדהר, שלום אסייג, מאיר אדוני, אסף גרניט, רד אורבך, מירי בוהדנה, רון שחר, עברי לידר ועוד.
חיים אישיים
נשוי ואב לשניים, מתגורר בתל אביב.
Borboletta
Borboletta הוא אלבום האולפן השישי של להקת סנטנה. באלבום השתתפו גם נגן הג'אז הברזילאי איירטו מוריירה, ואשתו הזמרת היהודיה פלורה פורים, והם השפיעו רבות על סגנון האלבום.
יוסף פיאמיטה
רבי יוסף פיאמיטה היה רבה של אנקונה וראש הישיבה בה, פייטן ומקובל איטלקי.
ביוגרפיה
בעת כהונתו כרבה של אנקונה נאבק בשבתאות ובספיחיה.
בשנת תס"ט הדפיסו חברת 'שומרים לבקר' באנקונה קובץ בשם "אור בקר" ובו פיוטים ותפילות שחיבר הרב פיאמיטה, הקובץ הודפס בשנית בשנת תק"א. שרדו ממנו מספר פיוטים, ובהם 'ברכי עדתי אל' שחיבר כתפילת הודאה על הינצלו מרעידת האדמה באיטליה ב־1691.
שמועות רבות ממנו הובאו בכתבי רבני דורו.
בכתב ידו נשארו שלושה כרכים של דרשות.
מתלמידיו היו רבי יצחק פאציפיקו רבה של ונציה, רבי חיים וולטירה ועוד רבים.
נפטר בט' בשבט ה'תפ"א ונקבר באנקונה, את מקומו ברבנות אנקונה מילא חתנו רבי שמשון מורפורגו.
סקוט קלי
בחיל הים האמריקני
עם סיום לימודיו ב-1987 החל בתוכנית של הצי האמריקני ללימודי קצונה, והוכשר כטייס של הצי ביולי 1989, בבסיס אוויר צבאי של חיל הים של ארצות הברית בצ'ייס פילד, בביוויל, טקסס. הוא הוצב בטייסת VF-101 בסיס אוויר צבאי גדול של חיל הים הנמצא בווירג'יניה ביץ', להכשרה על מטוסי F-14 טומקט. לאחר סיום ההכשרה הוצב בטייסת קרב 143 (VF-143) על נושאת המטוסים ווידט אייזנהאואר. במסגרת שירותו בטייסת היא הוצבה לסבבים בצפון האוקיינוס האטלנטי, המזרח התיכון, ים סוף ואזור המפרץ הפרסי.
בינואר 1993 קלי נבחר להשתתף בבית הספר היוקרתי של טייסי ניסוי של חיל הים האמריקני בבסיס אוויר צבאי בפטוקסנט שבמרילנד. הוא סיים את ההכשרה ביוני 1994. עם סיום הוא הוצב כטייס ניסוי בטייסת ניסויי מטוסי הקרב, במרכז ללוחמה אווירית של הצי האמריקאני, פטוקסנט ריבר. במסגרת שירותו שם הוא טס על F-14 טומקט מדגמים A/B/D, מטוסי F/A-18 הורנט מדגמים A/B/C/D ו-KC-130 דגם F. קלי היה הטייס הראשון לטוס על F-14 ניסויי שיש לו מערכת בקרה דיגיטלית עם יכולת לבצע טיסות בזווית התקפה גבוהה.
קלי צבר למעלה מ-8,000 שעות טיסה על יותר מ-40 סוגי כלי טיס. הוא צבר יותר מ-250 נחיתות על נושאות מטוסים.
ב-1 ביוני 2012, השתחרר משירות פעיל מחיל הים בדרגת קפטן, לאחר שירות של למעלה מ-25 שנים כטייס בצי ואסטרונאוט.
STS-103
טיסתו הראשונה של קלי לחלל היה במסגרת טיסת מעבורת החלל דיסקברי STS-103, בין התאריכים 19–27 בדצמבר 1999. קלי שימש כטייס המעבורת. במהלך המשימה, הוקנו חיישנים נוספים ובוצעו שדרוג של טלסקופ החלל האבל. סך הכל שהה קלי בחלל 7 ימים, 23 שעות ו-10 דקות במסגרת משימה זו.
משימות אנלוגיות במסגרת תוכנית NEEMO
בספטמבר 2002 היה מפקד משימת NEEMO הרביעית (NEEMO 4), במסגרת תוכנית נאס"א לתפעול בתנאי סביבה קיצונים, וביצוע משימה אנלוגית מתחת למים במעבדת אקווריוס התת-מימית של נאס"א. המשימה נמשכה 5 ימים, בין התאריכים 23–27 בספטמבר 2002. הגעתו של הוריקן איזדור לחופי פלורידה קיצרה את המשימה ל-5 ימים. במהלך המשימה, הייתה סכנה לפינוי מוקדם בגלל האפשרות שהוריקן לילי יגיע גם כן לאזור, אולם עוצמת הסופה ירדה וניתן היה לסיים את המשימה בזמן.
באפריל 2005, קלי היה חבר צוות במסגרת משימת NEEMO 8, שהתקיימה בין התאריכים 20–22 באפריל 2005. במסגרת המשימה זו האקוונאוטים ביצעו הליכה מחוץ למעבדה התת-מימית אקוואריוס, המדמה חיפוש ואיתור כלי שנאבד תוך כדי הליכת חלל
STS-118
קלי שימש כמפקד משימת מעבורת החלל אנדוור STS-118 שהתקיימה בין התאריכים 8–21 באוגוסט 2007. במהלך המשימה הותקנו חלקים נוספים לתחנת החלל הבינלאומית, כולל מערכת המאפשרת למעבורות שעוגנות לתחנה לקבל חשמל ממנה. במהלך המשימה, תשומת לב תקשורתית ניתנה לחלק מקצף הבידוד שהתנתק בזמן השיגור (בדומה למה שקרה במהלך טיסת STS-107 שהביא להתפרקות מעבורת החלל קולומביה). עם זאת, במקרה זה הנזק היה קטן יותר ובאזור לא קריטי. טיסת STS-118 נמשכה 12 יום, 17 שעות, 55 דקות ו-34 שניות.
משלחות 25–26 לתחנת החלל הבינלאומית
קלי חזר לחלל בפעם השלישית לשהות ממושכת במהלך משלחות 25 ו-26 לתחנת החלל. הוא המריא לתחנת החלל הבינלאומית על סויוז TMA-01M, ב-7 באוקטובר 2010 בשעה 23:10 UTC. מפקד הטיסה היה אלכסנדר קאלרי ואולג סקריפוצ'קה היה מהנדס הטיסה. יחד הם מהווים חלק ממשלחת 25 ו-26 לתחנת החלל הבינלאומית.
הסויוז TMA-01M היה חללית ראשונה מדור חדש של חלליות סויוז, עם מגוון שדרוגים. במהלך ריאיון לפני השיגור קלי התייחס לשדרוגים ואמר שהם משמעותיים, המקלים על יכולת הקוסמונאוטים לטוס, ובעיקר לנטר אחר פעילויות מחשב הטיסה.
במהלך משלחת 25 קלי שימש כמהנדס הטיסה של המשלחת. קלי, קאלרי, וסקריפוצ'קה עגנו בתחנת החלל ב-9 באוקטובר 2010. עם הגעתם החל עידן בו כמות האנשים בתחנת החלל הוא 6. שאר חברי הצוות היו מפקד המשלחת דאגלס ווילוק ומהנדסי הטיסה שאנון ווקר ופיודור יורצ'יחין.
במהלך שהותו בתחנת החלל היו מספר ביקורים ועגינות של חלליות וחלליות אספקה אוטונומיות, ובינם סויוז TMA-20 עם החצי השני של משלחת 26 לתחנת החלל, 2 חלליות אספקה פרוגרס, משימת האספקה האירופאית ATV-2 יוהנס קפלר, משימת האספקה היפנית HTV-2, ומשימת מעבורת החלל דיסקברי STS-133.
סקוט קלי היה אמור לפגוש את אחיו מארק בחלל במסגרת טיסת מעבורת החלל אנדוור STS-134. במסגרת הכנה ל"מפגש האחים בחלל" סקוט ומארק התראיינו לטלוויזיה. בעיות בהכנת המעבורת ושיגורה דחו את שיגור טיסת STS-134 וסקוט חזר לכדור הארץ לפני שהיא המריאה ועגנה בתחנת החלל.
משימת שהות שנה בחלל (משלחות 43–46 לתחנת החלל)
בנובמבר 2012, נאס"א וסוכנות החלל הרוסית הודיעו על כוונתם לשלוח שני נוסעי חלל ותיקים למשימה שנודעה בשם "משימת שהות שנה בחלל" (בפועל נמשכה 11 חודשים) לבדיקת שהות ממושכת על תחנת החלל הבינלאומית ב-2015. נאס"א בחרה באסטרונאוט סקוט קלי ורוסקוסמוס בחרה במייקאל קורניינקו. קלי וקורניינקו שוגרו על סויוז TMA-16M במרץ 27, 2015.
ב-8 בינואר 2016, קלי הופיע בתוכנית הלילית של ג'ימי פאלון בסגמנט פתקי התודה, עם פתק התודה הראשון מהחלל.
קלי וקורנייקו נחתו בחזרה על כדור הארץ בקזחסטן עם החללית סויוז TMA-18M, ב-2 במרץ 2016 04:25:27 UTC במסגרת משימת שהות שנה בחלל הוא שהה בחלל 340 ימים רצוף (11 חודשים ו-3 ימים) ובכך שבר את השיא האמריקאי לשהות מצטברת בחלל על ידי אסטרונאוט אמריקני (520 יום). שיא זה נשבר ב-2016 על ידי האסטרונאוט ג'פרי ויליאמס (534 ימים) וב-2017 על ידי האסטרונאוטית פגי ויטסון (665 ימים).
מחקר תאומים בחלל
הרעיון לבחון ולהשוות בין סקוט ואחיו התאום מארק הועלה כהכנה למסיבת עיתונאים לאחר שסקוט נבחר למשימת שהות שנה בחלל. במסגרת זו החלה נאס"א לבדוק הצעות למחקר השוואה בין סקוט לאחיו, בו תבחן ההשפעה של שהות ממושכת בחלל על הגוף, בהשוואה לאחיו שנשאר על כדור הארץ. עם זאת, לא ציפו מאחיו לשמור על אותו משטר אכילה (כלומר לא הגבילו אותו לאכילת אוכל זהה) או אותו משטר ספורט. במסגרת המחקר, מארק עבר 6 בדיקות מקיפות שונות, וסקוט עבר 11 בדיקות.
לאחר חזרתו לארץ התגלה כי קלי גבה ב-5 ס"מ במשך השהות בחלל, אולם הוא צפוי לחזור בחזרה לגובהו המקורי בעקבות השפעות הכבידה של כדור הארץ.
הליכות חלל
במהלך שהות זו קלי ביצע שלוש הליכות חלל מחוץ לתחנה.
הליכת החלל הראשונה בוצע ב-28 באוקטובר 2015, יחד עם קג'ל לינדגרן. הליכת החלל נמשכה 7 שעות ו-16 דקות, ונועדה לבצע פעילויות תחזוקה בתחנה, כולל התקנת מגן תרמי עם הספטרומטר המגנטי אלפה.
הליכת החלל השנייה בוצע ב-6 בנובמבר 2015 יחד עם קג'ל לינדגרן. הליכה זו נמשכה 7 שעות ו-48 דקות במהלכה האסטרונאוטים ניסו לתקן את מערכת הקירור מבוססת האמוניה של התמיכה השמאלית ולהחזירה למאפיינה המקוריים.