cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
שלום ברנדר
ביוגרפיה
ב-1946 הגיע לפולין, שם נישא לבתו של הרב פינחס אנגלנדר והם התגוררו זמנית בקרקוב, שם התיידד עם הרב משה יצחק גווירצמן מייסד חסידות פשעווארסק. ב-1948 קיבל אשרת יציאה מהמדינה ונסע עם אשתו לצרפת, וכמה חודשים מאוחר יותר לאנטוורפן שבבלגיה שבה התרכזה קבוצה של חסידי בעלז. הוא מצא את כתב היד של פירושו של מהר"י קורקוס לספר זרעים ממשנה תורה לרמב"ם, שהיה בעותק יחיד בספריית ישיבת חכמי לובלין שהתפזרה בימי השואה; הוא מסר את הפירוש לשבתי פרנקל שהדפיס אותו במהדורת הרמב"ם של הוצאת שבתי פרנקל.
ב-1950 נענה לקריאת האדמו"ר הרב אהרן רוקח מבעלז ועלה לישראל לכהן כראש ישיבת בעלז, שהוקמה באותה שנה בירושלים. בתפקידו זה תרם להשתקמות חסידות בעלז בישראל לאחר מלחמת העולם השנייה, הוא גם נודע במסורות הרבות שהעביר מאדמו"רי החסידות בדורות קודמים.
ב-1971 עבר לגור בבני ברק והקים בה כולל אברכים בשם "קדושת אהרן" שבו הושם דגש על לימוד סדר קדשים.
היה מעביר שיעורים כמעט מדי יום, וכך גם בלילה האחרון לחייו. ספרו הוא "חוקת היום" על מסכת יומא, ועל משנה תורה לרמב"ם בענייני יום הכיפורים, בשלושה כרכים.
מנעול
מנעול הוא מנגנון המשמש למניעת גישה למקום או לחפץ למי שאינו מורשה לכך.
המנעול יכול להכיל אמצעי נעילה שונים, אשר מאפשרים רק לאנשים מורשים לפתוח אותו. ישנם מגוון של מנעולים הממוינים על פי אופן הנעילה והפתיחה שלהם.
סוג מודרני של מנגנונים הוא המנגנונים הביומטריים והדיגיטליים. את המפתח המכני המפעיל את מנגנון הנעילה מחליף מחשב המזהה טביעת אצבע של המורשה.
היסטוריה
המנעול הקדום ביותר התגלה בחורבות נינווה, בירת אשור העתיקה. מנעול פשוט שהתפתח מאוחר יותר למנעול פין עץ המיצרי, שהיה בנוי מבריח מחובר למתכן הכינון על הדלת ומפתח. כאשר המפתח הוכנס למנעול, פינים מעץ נכנסו לתוך חורים שנקדחו בצילינדר, מה שאיפשר לצילינדר להסתובב ולסובב את הבריח. כאשר המפתח הוצא הפינים חזרו למקומם בין הצילינדר לבית הצילנדר, מה שמנע ממנו להסתובב. מנעול זה דומה מאוד למנעול המודרני שמשמש את רוב בתי האב בעולם המודרני - מנעול פינים.
החלפת מנעול
החלפת המנעול הוא שירות של מנעולן. החלפת מנעול (צילינדר) נדרשת במקרים של אובדן מפתחות, חשש מהשימוש במפתחות אבודים וכדומה. המנעולן יבצע התקנה של הצילינדר החדש ביחד עם מפתחות תואמים, המאפשרים גישה בלעדית לבעלי הבית או העסק.
קלאופטרה החמישית
קלאופטרה החמישית טריפאינה (ביוונית: Κλεοπάτρα; (נולדה בין השנים 100–95 לפנה"ס, נפטרה בשנת 68/69 לפנה"ס או שנת 57 לפנה"ס) הייתה מלכה מצרית מבית תלמי אשתו של תלמי השנים עשר.
מוצאה ונישואיה
אין מידע וודאי מי היו הוריה, ייתכן והייתה בתו הלא חוקית של תלמי התשיעי או בתו של תלמי העשירי. היא מוזכרת לראשונה בשני פפירוסים משנת 79 לפנה"ס. לפני ה-17 בינואר 79 לפנה"ס, נישאה לתלמי השנים עשר שעלה למלוכה בשנת 80 לפנה"ס לאחר שתלמי האחד עשר נהרג על ידי תושבי אלכסנדריה.
תלמי השנים עשר היה בנו של תלמי התשיעי, כנראה בן לא חוקי. אם קלאופטרה הייתה בתו של תלמי התשיעי היא הייתה אחותו של תלמי השנים עשר, לא ידוע אם רק דרך האב או גם דרך האם. היא ובעלה קבלו פלחן אלוהי בשם תאוס פילופטור קאי פילדלפוס שפירושו: אבא, אח ואחות אוהבי האלוהים.
תאוריה אחרת גורסת שקלאופטרה הייתה בתו של תלמי העשירי. במקרה זה אמה הייתה ברניקי השלישית.
קלאופטרה החמישית הייתה אמם של ברניקי הרביעית שנולדה בשנת 77 לפנה"ס, כנראה גם קלאופטרה השביעית שנולדה בשנת 69 לפנה"ס. ייתכן גם שהייתה אמה של קלאופטרה השישית טריפאינה אם דמות כזאת הייתה קיימת. במקרה זה קלאופטרה השישית הייתה בתה הבכורה.
זיהויה ומועד מותה
זהוים של בני תלמי השונים על פי מספר הוא המצאה מודרנית שנועדה להקל על ההבחנה בין בני המלוכה השונים של שושלת זאת, שבחרו במספר שמות קבועים כמו תלמי, קלאופטרה, ברניקי וארסינואי.
בתיעוד ההיסטורי מופיעה אישה מבית תלמי בשם "קלאופטרה טריפאינה". קלאופטרה זאת נעלמה מהתיעוד ההיסטורי על גבי הפפירוסים והמונומנטים בשנת 69 לפנה"ס בשנת הולדתה של קלאופטרה השביעית, בין התאריכים 1 באוגוסט - 1 בנובמבר שנת 69. קיימת כתובת משנת 68 לפנה"ס של תלמי השנים עשר שהיא לא מוזכרת בו. הצפייה של ההיסטוריונים היא שאם היא הייתה בחיים היא הייתה מופיעה בו לצדו של תלמי השנים עשר. יש אינדיקציה שהיא אולי מתה בשנת 69 או 68 לפנה"ס, אולי בעת לידה ואולי היא נרצחה.
אזכור נוסף של קלאופטרה טריפאינה משנת 57 לפנה"ס מופיע על גבי כתובת במקדש אדפו לצד תלמי השנים עשר שמשמעותו על פי החוקרים המודרניים שטריפאינה הייתה אשתו ולא בתו. ומכאן שהיא לא נפטרה שנים עשר שנים לפני כן. לכן רוב החוקרים במחקר המודרני טוענים שהייתה רק קלאופטרה אחת ויש לזהות את החמישית והשישית כדמות אחת שמתה בשנת 57 לפנה"ס. טענה זאת תואמת את הדיווח של סטראבון על פיו לתלמי השנים עשר היו רק שלוש בנות ולא ארבע והן ברניקי הרביעית, קלאופטרה השביעית וארסינואי הרביעית.
ההיסטוריון הגרמני ורנר הוס (Werner Huß) גורס שתלמי השנים עשר התכחש לאשתו קלאופטרה החמישית בשנת 69 לפנה"ס. הוא התחתן עם אישה מצרית אצילה ממשפחת הכהן הגדול של ממפיס. על פי השערתו אישה זו הייתה יכולה להיות אמה של קלאופטרה השביעית ואחותה הצעירה ושני אחיה הצעירים, ורק ברניקי הרביעית הייתה בתה של קלאופטרה החמישית כי סטראבון קורא לה בת בכורה, וזה כינוי שניתן רק לילד הבכור החוקי של השליט. על פי תאוריה זאת קלאופטרה החמישית עלתה לשלטון בשנת 58 לפנה"ס יחד עם ברניקי הרביעית לאחר גירושו של תלמי השנים עשר והיא נפטרה בשנת 57 לפנה"ס, מועד בו שמה נעלם שוב מהמסמכים.
גם ההיסטוריון אדווין ר' בוון (Edwyn R. Bevan) בספרו "The House of Ptolemy" שפורסם בשנת 1927 טוען שסביר שהייתה קלאופטרה טריפאינה אחת. הוא מסתמך גם על הכתובת ממקדש אדפו המציינת את התקנת השער מעץ ארז הלבנון ב-5 בדצמבר 57 לפנה"ס. הכתובת אומרת: "תלמי, אוזיריס הצעיר, עם אחותו, המלכה קלאופטרה, המכונה טריפאינה". בתאריך זה תלמי השנים עשר כבר היה ברומא לאחר שברח ממצרים, אבל הכוהנים במקדש כנראה עדיין התייחסו אליו כאל המלך החוקי. בוון מעלה תהייה האם ייתכן שהכוהנים במקדש אדפו 11 וחצי שנים לאחר שכביכול מתה, לא ידעו שאינה עוד בחיים. ולכן מעלה את ההשערה שאולי רבה עם בעלה, עברה לגור בקפריסין יחד עם אחיה השני תלמי מלך קפריסין אחיו של תלמי השנים עשר, וכשתלמי השנים עשר ברח היא חזרה למצרים למלוך והוכרה מידית על ידי תושבי אלכסנדריה כמלכה.
אבובונאים
אַבּוּבוֹנָאִים (שם מדעי: Syngnathiformes) הם סדרת דגים קרקעיים החיים בעיקר בימים טרופיים ובשוניות אלמוגים או בסביבות אצות, בהן הם מסתווים בצורה טובה. בניגוד לרוב הדגים, הם לא מותאמים לשחייה מהירה.
מאפיינים
לדגים אלה גוף מוארך וצר וסנפירים קטנים, שבניגוד לשאר הדגים מופנים כלפי מעלה. חלק מהסוגים שוחים בצורה בה ראשם מופנה כלפי מטה. הם בעלי זרבובית ארוכה ששואבת מזון במהירות, עיניים מסתובבות ומעטה קוצני להגנה. בנוסף על כך הם מוסווים להפליא ומינים כמו דרקון האצה מגדלים שלוחות דמויי אצות על גופם לתוספת.
במינים רבים הזכר מגדל את הצאצאים בכיס שעל בטנו ומשריץ אותם כשהם גדולים מספיק.
בישראל, ובפרט במפרץ אילת, ישנם נציגים מכל המשפחות, בעיקר מהאבובוניים, לבד מהחצוצרניים.
מיון
בסדרה חמש משפחות:
ייתכן שגם בני משפחת הפגסוסיים והטייריים משויכים לסדרת האבובנאים ועל פי כמה דעות גם בני קבוצת דמויי-שפריר.
לורן ז'אלאבר
לורן ז'אלאבר (בצרפתית: Laurent Jalabert; נולד ב-30 בנובמבר 1968) הוא לשעבר רוכב אופני כביש. ז'אלאבר נחשב לאחד מטובי הרוכבים הצרפתים בכל הזמנים, בזכות הישגיו השונים שכוללים ניצחון ב-18 קטעים בוואלטה אספנייה ובדירוג הכללי במהדורת 1995 של המרוץ, ניצחונות במונומנטים מילאנו–סן רמו וג'ירו די לומברדיה ובקלאסיקות נוספות. הוא ניצח בקטגוריית הנקודות ובקטגוריית מלך ההר בטור דה פראנס פעמיים, והוא אלוף העולם במרוץ נגד השעון ב-1997. בנוסף לכך, ז'אלאבר הוא זוכה מדליית הכסף באליפות העולם במרוץ הכביש ב-1992.
ז'אלאבר הוביל את דירוג ה-UCI בשנים 1995–1997 ובשנת 1999. הוא זכה בפרס אופני הזהב בשנת 1995.
טושיבה (1989–1991)
בשנת 1989 הוא הפך למקצוען עם הצטרפותו לקבוצת טושיבה הצרפתית. בשנת 1990, סיים שני בקטגוריית הנקודות בוואלטה אספנייה ובקלאסיקה סן סבסטיאן. הוא סיים במקום השישי באליפות העולם שהתקיימה ביפן. ב-1991 סיים ז'אלאבר במקום השני בקטגוריית הנקודות בטור דה פראנס.
ONCE (2000–1992)
ב-1992 הצטרף לקבוצת ONCE הספרדית. הוא ניצח את קטגוריית הנקודות בטור דה פראנס וגם ניצח בקטע בודד במרוץ. הוא זכה במדליית הכסף באליפות העולם, לאחר שהפסיד לג'אני בוניו האיטלקי בספרינט. הוא ניצח שלושה קטעים בוולטה אה קטלוניה.
ב-1993 ניצח תחילה ז'אלאבר את וואלטה מיורקה. הוא ניצח קטע בפריז–ניס וסיים רביעי במילאנו–סן רמו, שביעי בגנט - וולגם ותשיעי בלייז'–בסטון–לייז'. הוא ניצח שני קטעים בוואלטה אספנייה, אך סיים רק במקום השלישי בקטגוריית הספרינט. הוא השתתף בטור דה פראנס אבל פרש בקטע ה-15, ובסוף העונה ניצח את הוואלטה לה ריוחה.
ב-1994 רשם ז'אלאבר הופעת שיא בוואלטה אספנייה, כשניצח ב-7 קטעים ובקטגוריית הנקודות במרוץ, עם ניצחונו בקטגוריה הפך ז'אלאבר לצרפתי השני שמנצח בה.
עונת 1995 נחשבת לאחת הטובות בקריירה של ז'אלאבר, תחילה ניצח בפריז–ניס ובקטע אחד במרוץ. לאחר מכן ניצח במונומנט מילאנו–סן רמו ואז במרוץ קריטריום אינטרנשיונל, כשהוא מנצח גם בשני קטעים במרוץ. ז'אלאבר המשיך את עונתו המצוינת במרוץ "קלאסיקה פרימאוורה דה אמורביטה", בו סיים גם במקום הראשון. הוא סיים שני בוואלטה אל פאייס ואסקו וניצח את המרוץ היוקרתי לה פלש ואלון, ז'אלאבר סיים רביעי בלייז'–בסטון–לייז' וניצח את הוולטה אה קטלוניה (ושלושה קטעים במרוץ). הוא ניצח בפעם השנייה בקטגוריית הנקודות בטור דה פראנס, וגם ניצח בקטע אחד במרוץ. ז'אלאבר המשיך את עונתו המצוינת, כאשר ניצח בסוף העונה את הוואלטה אספנייה. ז'אלאבר ניצח בחמישה קטעים במרוץ, וגם בקטגוריית הספרינט ומלך ההר.
ב-1996, ניצח ז'אלאבר בפתיחת העונה את הוואלטה ולנסיה. לאחר מכן, ניצח את מרוץ פריז–ניס בפעם השנייה. ז'אלאבר השתתף באולימפיאדת אטלנטה, סיים במקום ה-13 בנגד השעון ובמקום ה-21 במרוץ הכביש. הוא ניצח שוב בקטגוריית הנקודות בוואלטה אספנייה ובשני קטעים נוספים במרוץ. בסוף העונה סיים חמישי בפריז–טור ושביעי באליפות העולם.
בעונת 1997 רשם ז'אלאבר הצלחות רבות, הוא ניצח את מרוץ פריז–ניס בפעם השנייה ברציפות ושני קטעים נוספים במרוץ. הוא סיים שני בוואלטה אל פאייס ואסקו וניצח שני קטעים. ז'אלאבר ניצח את הקלאסיקה לה פלש ואלון, וסיים ארבעה ימים מאוחר יותר במקום השני בלייז'–בסטון–לייז'. בטור דה פראנס ז'אלאבר לא התבלט, אבל בוואלטה אספנייה הוא המשיך לככב. כאשר ניצח בשני קטעים ואת קטגוריית הנקודות. הוא זכה במדליית זהב באליפות העולם בנגד השעון, וניצח את המונומנט ג'ירו די לומברדיה ואת מרוץ מילאנו–טורינו בסוף העונה.
ב-1998 סיים ז'אלאבר במקום השני בפריז - ניס ובוואלטה אל פאייס ואסקו (ניצח גם שני קטעים). הוא סיים שני גם בלייז'–בסטון–לייז' וניצח את הוואלטה אסטוריאס. הוא ניצח שני קטעים בטור דה סוויס, השתתף בטור דה פראנס אך לא זינק לקטע ה-18 ובכך פרש מהמרוץ. הוא ניצח את אליפות צרפת באופני כביש והתחרה בוואלטה אספנייה, הוא סיים במקום החמישי הכללי ובמקום השני בקטגוריית המאיצים והמטפסים.
בעונת 2000 ז'אלבר סיים רביעי בטירנו–אדריאטיקו, ניצח קטע וסיים שלישי בוואלטה אל פאייס ואסקו. הוא סיים שלישי בלה פלש ואלון, ועשירי בלייז'–בסטון–לייז'. ז'אלאבר ניצח קטע בדופינה ליברה והשתתף בטור דה פראנס, אך לא בלט. הוא השתתף באולימפיאדת סידני וסיים חמישי גם במרוץ הכביש וגם בנגד השעון.
CSC (2002–2001)
לאחר שמונה שנים בקבוצת ONCE, הצטרף ז'אלאבר לקבוצת CSC הדנית. לאחר שנפצע בתאונה ביתית והחמיץ את החלק הראשון של העונה, הוא ניצח שני קטעים בטור דה פראנס ובדירוג מלך ההר. ז'אלאבר ניצח בפעם הראשונה את קלאסיקה סן סבסטיאן.
ב-2002 ניצח קטע בפריז–ניס וסיים שלישי. הוא השתתף בטור דה פראנס וניצח את דירוג מלך ההר בפעם השנייה ברציפות. עוד מרוץ שז'אלאבר ניצח בפעם השנייה ברציפות היה קלאסיקה סן סבסטיאן, לאחר שניצח בספרינט מתוך חמישה רוכבים. בתום עונת 2002 ז'אלאבר פרש, כשהוא בן 34.
חיים אישיים
לאחר פרישתו של ז'אלאבר, הוא הפך ליועץ של חברת האופניים LOOK ותרם לעיצוב מבנה השלדות החדשות שהחברה ייצרה. לז'אלאבר אח צעיר בשם ניקולא, שרכב בצורה מקצוענית והמשיך להתחרות גם אחרי פרישתו של לורן ופרש לבסוף בשנת 2009. ז'אלאבר עבד בין היתר בתור פרשן של מרוצי אופניים בערוצים מקומיים בצרפת, לעיתים מן האולפן ולעיתים בפריצות לשידור מאופנוע בו ליווה את המרוץ.
ב-2005, השתתף ז'אלאבר במרתון ניו יורק וסיים במקום ה-391 מתוך 36,894 משתתפים, בזמן של 2:55.39 שעות. ז'אלאבר השתתף גם בתחרויות טריאתלון, בשווייץ ואף באליפות העולם של 2007 בקונה (הוואי).
במרץ 2013, נפצע ז'אלאבר מפגיעת מכונית בזמן שרכב על אופניו בצרפת. הוא סבל משברים ביד וברגלו השמאלית.
פרשיות סמים
ז'אלאבר הופיע ברשימת בדיקות הסמים שארגן הסנאט הצרפתי ב-2013, הוא נמצא חיובי בשימוש של EPO בשנת 2004.
קבוצת ONCE בה רכב ז'אלאבר במשך רוב הקריירה שלו ובה צבר את הישגיו החשובים, נחשדה ב-2006, בעקבות מבצע פוארטו, בסימום שיטתי של רוכביה שאורגן על ידי מנהלה הספורטיבי הראשי מנולו סאיז. ז'אלאבר עצמו העיד ואמר שהוא לא יכול להכחיש שלא השתמש מעולם בחומרי אימרוץ, ואמר שנוצר אמון הדדי בין הרוכבים לבין הרופאים במהלך תקופתו בקבוצת ONCE, ולכן הרוכבים לא שאלו שאלות.
גאון
גאון הוא אדם הנחשב לבעל אינטליגנציה או יצירתיות גבוהות במיוחד. המילה הייתה במקורה תואר כבוד מופלג ביהדות בתקופת הגאונים ומאוחר יותר תואר לרבנים גדולים. השימוש בה התפשט לתחומים נוספים בעברית החדשה, כמקבילה למילה הרומית genius שמשמעותה המקורית קשורה ליצירתיות ולא לידענות.
הגדרה
הגדרת הגאונות כתכונה אנושית הניתנת למדידה ולא רק כתואר כבוד, והניסיון להגדיר גאונות ולחזות אותה, הם רעיונות שמקורם במאה ה-19, עם עליית תחומי הפסיכולוגיה והפסיכומטריה. במהלך המאה ה-20, ניסיונות לקשור בין תוצאות גבוהות במיוחד במבחני אינטליגנציה לבין יצירתיות והשגים יוצאי דופן לא עלו יפה. אין כיום הגדרה מוסכמת של גאונות, או הבנה ברורה של הגורמים המביאים להישגים בולטים.
בתקופה המודרנית זוכים אנשים בעלי יצירתיות ויכולת בתחומים שונים להכרה ולפרסום. זוכי תחרויות (כגון אליפויות שחמט) או פרסים מכובדים (כגון פרס נובל), אנשים שהגיעו להצלחה כלכלית בולטת המביאה למעמד ציבורי (כמו סטיב ג'ובס, סרגיי ברין ולארי פייג') ואף ספורטאים בולטים במיוחד (כמו דייגו מראדונה) זוכים לעיתים קרובות להתייחסות ציבורית כגאונים. אנשים שאינם בין החיים, שהישגים בולטים במיוחד נקשרו בשמם, מתוארים לעיתים בדיעבד כגאונים, גם אם לא זכו להכרה כזו בימי חייהם. דוגמאות לכך הם המלחין וולפגנג אמדאוס מוצארט והצייר וינסנט ואן גוך. אישים אחרים בהיסטוריה זכו להכרה כגאונים כבר בימי חייהם עקב הישגים חריגים במיוחד, בעיקר בתחומי המתמטיקה, המדע והפילוסופיה. דוגמאות בולטות הם לאונרדו דה וינצ'י, ברוך שפינוזה, אלברט איינשטיין, רנה דקארט, אייזק ניוטון, גוטפריד לייבניץ, קרל פרידריך גאוס, עמנואל קאנט ופרידריך ניטשה.
בפסיכומטריה מסווגים כגאונים נבחנים שהשיגו תוצאות של 140 ומעלה במבחני מנת משכל (אחד ל-100 נבחנים בקירוב). עם זאת, הרעיון של מבחן התנהגותי אחד, הבוחן מגוון מצומצם של נושאים, ומתיימר למדוד כמותית יצירתיות או אינטליגנציה או לחזות הישגים עתידיים, שנוי במחלוקת.
במשמעותה הכללית המילה "גאון" מתארת התייחסות סובייקטיבית לאדם הנתפס כבעל יכולת שכלית מרשימה במיוחד, בדרך כלל לנוכח הישגים מיוחדים או היכרות אישית, ולא תכונה מסוימת שניתנת למדידה.
גאונות יכולה להתקשר ליכולות כגון קישור בין רעיונות מתחומים שונים, הבנת רעיונות מופשטים ומורכבים, פריצת מסגרות ומחשבה לא שגרתית, ניתוח מהיר של מידע חדש וקישורו עם ידע קיים, ושילובים של יכולות אלו מתבטאים ביכולת פתרון בעיות סבוכות וקבלת החלטות מועילות במהירות.
תורשה או טיפוח
ההשערה כי קיים בסיס גנטי או תורשתי לגאונות הייתה נפוצה בחברה ובמחקר, החל מסוף המאה ה-19 אם לא קודם לכן, לאחר פרסום תורת האבולוציה ועדויות על מאפיינים גופניים העוברים בתורשה. השערה זו נתמכת, לדוגמה, במספר מקרים של זוכי פרס נובל שאחד מהוריהם זכה בפרס נובל (דוגמה בולטת היא אירן ז'וליו-קירי, בתם של בני הזוג מארי ופייר קירי - שלושתם זכו בפרס). כמו כן קיימות משפחות שהולידו מקרבן מספר אנשים בולטים בתחומם לאורך דורות - כמו המלחינים ממשפחת באך והמתמטיקאים ממשפחת ברנולי.
עם זאת, ניתן לתת למקרים אלה גם הסברים חלופיים, כגון ערכים משפחתיים חינוך מוצלח במיוחד לו זכו, והיותם של הוריהם דמויות מופת, ומעמד חברתי שכיוונו את הילדים אל תחומי העניין של הוריהם. ההתנגדות להשערת הגאונות התורשתית נובעת גם מקיומם של מקרים של גאונות שהופיעה "יש מאין" מבחינה תורשתית - גאונים שהוריהם לא היו בעלי כישרון יוצא דופן בתחומם, כגון סריניוואסה רמנוג'אן ואייזק ניוטון.
קיימים גם מקרים של אנשים שפיתחו יכולות יוצאות דופן בתחומים ספציפיים לאחר תאונה או מחלה. מכך ניתן לשער כי גאונות קשורה למבנה המוח המאקרוסקופי. אך אין בכך תשובה חד משמעית לשאלה. מבנה המוח יכול להיות מושפע מתורשה, מגורמים סביבתיים מתמשכים כגון חינוך ותזונה, או מאירועים חד פעמיים, ואין למדע עדיין הבנה של התהליכים המעורבים בכך ואף קיים ספק האם תתגלה ההבנה.
ניתן לראות סוגיה זו כחלק ממחלוקת רחבה יותר - השאלה אם אינטליגנציה היא תכונה תורשתית או נרכשת. לשאלה זו אין תשובה חד משמעית, למרות שנים רבות של מחקרים ונתונים סטטיסטיים שנאספו לצורך אישוש כל אחת מההשערות, אך יש לה משמעויות פוליטיות בהקשר של מאבקים בין גזעיים ותרבויות.
מאחר שגאונות היא מעצם הגדרתה אירוע נדיר ביותר, בלתי אפשרי להסיק מסקנות מתוך הדוגמאות הבודדות. בעולם התחרותי המודרני, תדמיתו של אדם כגאון יכולה להיות תוצאה של נסיבות שאינן קשורות רק לכישוריו האינטלקטואליים, כגון יחסי ציבור, קשרים חברתיים, אופי (רדיפת פרסום, דבקות במטרה, הצלחה בהשגת תקציבים, יכולת מינוף עבודת אנשים אחרים, ועוד), ואף צירופי מקרים (הצלחה מקרית במחקר, חשיפה מקרית לרעיונות או לבעיות הדורשות פתרון).
קומפני מן
קומפני מן (באנגלית: The Company Men) הוא סרט דרמה אמריקאי שנכתב ובוים על ידי ג'ון וולס, בכיכובם של בן אפלק, קווין קוסטנר, כריס קופר וטומי לי ג'ונס.
הסרט הוצג לראשונה בפסטיבל סאנדנס ה-26, שהתקיים בינואר 2010, ויצא לאקרנים במהלך ינואר 2011. עם זאת, עוד בטרם יציאתו הרשמית לאקרנים, הסרט הורץ למשך שבוע אחד במהלך דצמבר 2010, על מנת שיוכלל ברשימת המתמודדים לפרס האוסקר לאותה שנה.
עלילה
הסרט מתרחש על רקע המשבר הכלכלי העולמי של שנת 2008, כאשר תאגיד גלובלי העוסק בבניית ותפעול מספנות, בשם GTX, עובר צמצומים בעיצומו של המיתון, מה שגורר גל פיטורים נרחב. בין המפוטרים נכלל בובי ווקר (בן אפלק), הגיבור הראשי, המוצג כעובד צווארון לבן טיפוסי, נשוי ואב לשני ילדים.
הסרט מציג את התמודדותו של ווקר עם פיטוריו הפתאומיים, כאשר עקב התדרדרות הדרגתית במצבו הכלכלי, וחוסר הצלחתו למצוא עבודה חדשה, הוא נאלץ להיפרד ממספר סמלי סטטוס, כדוגמת מכונית הפורשה שבבעלותו, מנוי במועדון הגולף המקומי, ולבסוף, בית מגוריו. בסופו של דבר, ועל אף סירובו הראשוני, ווקר נאלץ להסכים לקבלת עבודת כפיים פיזית, המוצעת לו מצד גיסו ג'ק (קווין קוסטנר), במטרה לסייע למשפחתו להתמודד עם אובדן הכנסתם.
במקביל, הסרט עוקב אחר שני עובדים נוספים בתאגיד, סמנכ"ל הכספים ג'ין מק-קלרי (טומי לי ג'ונס), ומנהל זוטר בחברה פיל וודוורד (כריס קופר), אשר מצאו עצמם אף הם מפוטרים מהחברה כתוצאה מהקיצוצים.
אופן ההתמודדות של כל אחד מהשלושה עם פיטוריהם, המוצגים כסוג של "גזירה משמים", ומערערת את יסודות עולמם, היא הבסיס לסרט, כמו גם ניסיונם לחזור ולהשיג שליטה בגורלם על רקע המיתון הכלכלי בארצות הברית באותה התקופה.
The Magnificent Moodies
The Magnificent Moodies הוא אלבום הבכורה הראשון של להקת הרוק המתקדם, המודי בלוז שיצא בשנת 1965. זהו אלבום הכולל אוסף של שירים בסגנון רית'ם אנד בלוז. האלבום מנוגן על ידי ההרכב המקורי של הלהקה. דני ליין (גיטרה), קלינט ווארוויק (גיטרת בס), מייק פינדר (קלידים), ריי תומאס (חליל וכלי הקשה) וגריים אדג' (תופים). השירה חולקה בין ליין וווארוויק. רבים משירי האלבום הם גרסאות כיסוי של זמרים ולהקות שהשפיעו על חברי הלהקה, וארבעה שירים שנכתבו על ידי ליין ופינדר. האלבום הוקלט בתקליטי דקה רקורדס מאוקטובר, 1964 ועד מרץ 1965. זהו האלבום היחיד בו השתתפו ליין וווארוויק שלאחר מכן התקדמו לקריירת סולו (ליין הצטרף ללהקת Wings שהוקמה על ידי חבר הביטלס, פול מקרטני). ליין וווארוויק הוחלפו לאחר מכן על ידי הגיטריסט ג'סטין הייווארד והבסיסט ג'ון לודג' שעד היום נחשבים לחברים המרכזיים בלהקה.
אסנת נצר
אסנת נצר (נולדה ב-23 בספטמבר 1979) היא מלחינה ופסנתרנית ישראלית.
ביוגרפיה
יצירותיה של נצר נוגנו בארצות הברית, ישראל, צרפת, גרמניה, הולנד, פולין, טורקיה וקוריאה הדרומית ובפסטיבלי בודווין, טנגלווד, צלילים במדבר וחג המוזיקה הישראלית.
זאבי נהר
זאבי נהר (שם מדעי: Esociformes) הם סדרה של דגי גרם טורפים החיים במים מתוקים כמו ביצות ואגמים באירופה ואמריקה הצפונית. הם קרובים רחוקים של דגי הסלמון.
אלו הם דגים גדולים ותוקפניים שצדים ממארב דגים, חסילונים ויצורים קטנים אחרים החיים במים. הם יאכלו גם חולייתנים יבשתיים שנמצאים במים כמו ברווזים וצפרדעים. מבנה גופם צר ומוארך דמוי טורפדו ובעל שרירי זנב חזקים היכולים להאיץ בשניות לקראת הטרף. הם גם מוסווים להפליא בין צמחי המים שנמצאים סביבם ויכולים לתקוף מטווח אפסי את טרפם. הם בעלי חרטומים מוארכים ובהם שיניים חדות כתער, הנשלפים ובולעים דגים קטנים בשלמותם, כשהראש קודם.
במקרים רבים צדים אותם לשם ספורט ולא רק לשם מאכל, עקב גודלם של כמה מהמינים שמגיעים לגודל 1.5 מ'.
מיון
ישנם 2 משפחות בסדרה:
האפסלו
האפסלו (אסטונית: Haapsalu, גרמנית ושוודית: Hapsal) היא עיר, נפה עירונית ובירת מחוז לאנה במערב אסטוניה. האפסלו שוכנת כ-100 קילומטרים דרומית לטאלין, בירת אסטוניה, לחוף הים הבלטי. בזכות אקלימה המתון נקראת האפסלו ונציה של הצפון ומשמשת כעיר קיט בקיץ. פירוש השם האפסלו הוא "חורשת הצפצפות"
היסטוריה
תחילת היישוב במקום ב-1 באוקטובר 1228, כאשר אלברט מריגה, הארכיבישוף של ריגה, הקים את בישופות אזל-ויק (Bistum Ösel-Wiek) בעקבות כיבוש האזור בידי המסדר הליבוני מידי השוודים. מבצר הבישוף, שכלל גם קתדרלה, הוקמו במשך כ-30 שנים. גבולות הבישופות נקבעו סופית בידי וילהלם ממודנה, שליח האפיפיור, בשנת 1234. היישוב הוקם על ידי הבישוף הרמן הראשון בתוך חומות המבצר בין השנים 1260-1270. התיעוד הראשון של האפסלו בכתובים הוא משנת 1279, שבה הוענקו לה זכויות עירוניות. בישופות אזל-ויק הייתה רוזנות עצמאית בתוך הקונפדרציה הליבונית.
במשך 300 שנים שימשה העיר כמרכז הבישופות, עד אשר הועברה הבירה לעיר קורסארה שבאי סארמאה במאה ה-16. הבישופות פורקה עם תחילת עידן הרפורמציה הפרוטסטנטית ומשנת 1560 נפלה לידי הדנים. במהלך מלחמת ליבוניה (1558–1583) נכבשה אסטוניה והפכה לחלק מממלכת שוודיה. במאה ה-16 הוקמה במקום כנסיית לותרנית על שם יוחנן הקדוש, המוזכרת לראשונה בכתובים ב-1524. בשנת 1625 החליט המלך גוסטב אדולף השני למכור את האפסלו וסביבותיה לרוזן יקוב דה לה גרדי (Jacob De la Gardie).
העיר שימשה מרכז לשוודים האתניים באסטוניה מן המאה ה-13 ועד לבריחתם ב-1944, במהלך מלחמת העולם השנייה. בתחילת המאה ה-19 הפכה האפסלו תוך זמן קצר לעיר מרפא מבוקשת בזכותו של הרופא הגרמני-בלטי קארל הוניוס (Carl Abraham Hunnius). הוא גילה את התכונות הרפואיות של הבוץ במקום והקים בשנת 1825 את הסנטוריום הראשון בעיר. אישים בעלי שם כצ'יקובסקי והאמן ניקולאי רוריך הגיעו לנפוש בעיר ואף בני משפחת רומנוב, משפחתם של הצארים הרוסים, הגיעו לעיר לטיפולי מרפא. במהלך המאה ה-19 התפרסמה העיר באסטוניה גם בזכות הצעיפים שארגו נשות המקום.
בשנת 1902 החלה בנייתה של מסילת הרכבת מהעיירה קיילה (Keila) להאפסלו. ב-1905 הופעל לראשונה קו הרכבת מהאפסלו לבירה טאלין. בניין תחנת הרכבת הושלם ב-1907. וילות רבות בסגנון היוגנדשטיל נבנו בעיר בתחילת המאה ה-20. בשנת 1922 הוקמה בעיר כנסייה מתודיסטית.
אוכלוסייה
החלוקה האתנית בעיר היא כ-82 אחוז אסטונים, כ-14 אחוז רוסים והשאר אחרים.
גובה פני הים
גובה פני הים הוא מדד לגובהם של פני הים (או האוקיינוס) במקום שבו הם פוגשים ביבשה.
גובהם של מקומות הנמצאים מעל פני הים, מצוין בסימן פלוס, או במילים "מעל פני הים". גובהם של מקומות הנמצאים מתחת לפני הים, מצוין בסימן מינוס, או במילים "מתחת לפני הים".
המקום הגבוה ביותר מעל פני הים הוא הר אוורסט, שגובהו 8,848+ מטר (או, על פי מקורות אחרים, 8,850+ מטר). עקב פחיסות כדור הארץ, זהו איננו המקום המרוחק ביותר ממרכז כדור הארץ, אלא הר צ'ימבורסו. המקום הנמוך ביותר מתחת לפני הים ביבשה הוא ים המלח. בתחילת אוקטובר 2021 היה גובה פני המים שלו 436.10- מטר.
שינויים בגובה פני הים
גובה פני הים נקבע כנקודת ייחוס משום שעקב חוק כלים שלובים הוא יחסית אחיד על פני כדור הארץ, ללא שינויים גדולים בזמן ובמרחב. עם זאת, בעוד שהמדד הנקרא "גובה פני הים" נשאר בעל ערך קבוע, מפלסם האמיתי של פני הים אינו קבוע לגמרי.
שינויים במרחב
מפלסם של פני הים לרוב דומה על פני כל הימים, אך יש יוצאים מן הכלל בשל מספר גורמים לרבות: משקל סגולי שונה עקב מליחות שונה, טמפרטורה, רוח, וכן שינויים מקומיים של כבידת כדור הארץ.
שינויים בזמן
בטווח זמן קצר, מפלסם של פני הים משתנה על פני עונות השנה ובמהלך היממה, בשל תופעות גאות ושפל, בשל הפשרת קרחונים ובשל גורמים אחרים.
יש הטוענים שהגידול בקצב העלייה של מפלס פני הים הוא תוצאה של ההתחממות הגלובלית, המשפיעה על מפלס פני הים בשתי דרכים:
קביעת גובה ממוצע של פני הים
בשל השינויים וההבדלים בגובה פני הים, נקבע הגובה הממוצע במדינות שונות על פי מדידות במקומות שהרשות המוסמכת לכך החליטה עליהן, ולפיו מחושבים הגבהים באותן מדינות. לדוגמה, בבריטניה מחושב גובה פני הים הממוצע לפי מדידות בליברפול ובניולין שבקורנוול, בצרפת מקום המדידה הוא במרסיי, ובספרד באליקנטה.
גובה פני הים בישראל
הגובה הממוצע של פני הים התיכון בארץ ישראל נקבע על ידי המנדט הבריטי בשנת 1920. בעזרת מכשיר מדידה שנקרא מראוגרף (Mareographe) בוצעו לאורך חופי הים התיכון, בעיקר בנמלים, אלפי מדידות במשך שנה שלמה בכל שעות היום וחושב הגובה הממוצע בכל אזור מדידה. על סמך מדידות אלו הוחלט שגובה פני הים (גובה אפס) הוא באזור נמל יפו. נקודת האפס מצוינת במקום זה וניתן לראות את סימונה על החוף ביפו. עד היום, כל ציוני הגובה במדינת ישראל מצוינים ביחס לנקודה זו, הן בסימון במפות והן בנקודות הקבע.
ניק רובינסון
ניקולס ג'ון "ניק" רובינסון (באנגלית: Nicholas John "Nick" Robinson; נולד ב-22 במרץ 1995) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאי. הוא התפרסם בזכות תפקידיו בסרטים "עולם היורה", "הגל החמישי", "באהבה, סיימון" ובסדרות הטלוויזיה "מליסה וג'ואי" ו"עוזרת בית".
ביוגרפיה
רובינסון נולד בסיאטל, וושינגטון. יש לו ארבעה אחים ואחיות צעירים ממנו, ושני אחים למחצה הגדולים ממנו, מנישואיו הקודמים של אביו. בתיכון למד בלוס אנג'לס, קליפורניה אותם סיים בשנת 2013. הוא התקבל לפקולטה ללימודים פרטניים באוניברסיטת ניו יורק, אולם דחה את השנה הראשונה על מנת להצטלם עונה נוספת של הסדרה מליסה וג'ואי.
קריירה
רובינסון החל לשחק כבר בגיל 11 בתיאטרון בין היתר בהפקה מחודשת למחזה "מזמור חג המולד" מאת צ'ארלס דיקנס, ובמחזה "אלף ליצנים" מאת הרב גרדנר.
הוא התגלה לראשונה בשנת 2010 בסדרת הטלוויזיה "מליסה וג'ואי" ברשת ABC Family, בתפקיד ריידר סנקלון. רובינסון המשיך לגלם במשך כל ארבע עונות הסדרה עד שזו הסתיימה בשנת 2015.
בשנת 2012 שיחק בתפקיד הראשי בסרט הטלוויזיה של ערוץ דיסני "חברים-אויבים", לצידן של בלה ת'ורן וזנדאיה, ובדרמת הנעורים העצמאית מלכי הקיץ משנת 2013.
בשנת 2015 שיחק רובינסון בסרט הקולנוע שובר קופות של אותה שנה, "עולם היורה", בתפקיד ז'אק מיטשל המבקר עם אחיו הקטן גריי (טיי סימפקינס) את דודתם קלייר (ברייס דאלאס הווארד) בפארק "עולם היורה".
בשנת 2016 שיחק לצדה של קלואי גרייס מורץ בסרט הגל החמישי בתור "בן פאריש" מושא אהבתה של קאסי סאליבן, הדמות הראשית. באותה שנה כיכב גם בסרט הדרמה העצמאי של רוב ריינר, "להיות צ'ארלי", על נער בעייתי בן 18 שבורח ממכון גמילה מסמים לנוער, ולאחר מכן, בעל כורחו נשלח למכון גמילה למבוגרים, שם הוא פוגש בנערה יפהפייה אך מתוסבכת.
בשנת 2017 שיחק לצדה של אמנדלה סטנברג בתפקיד ראשי בדרמה הרומנטית, "הכול, הכול", המבוסס על רומן באותו השם שיצא בשנת 2015 מאת הסופרת הג'מייקנית-אמריקאית ניקולה יוּן. רובינסון שיחק בסרט הדרמה הקומי של ויליאם ה. מייסי "קריסטל", אודות נער בן 18, שמתאהב באישה בשנות ה-30 לחייה, ומתחיל ללכת למפגשים של אלכוהוליסטים אנונימיים במטרה לצור עימה קשר, למרות שלא שתה אלכוהול מימיו.
בשנת 2018 שיחק בתפקיד הראשי בסרט "באהבה, סיימון" בתפקיד סיימון, נער גאה אשר סודו נחשף, ועל תפקידו זכה במספר פרסים ומועמדויות בין היתר בפרסי בחירת הנוער ופרס סטלייט. לאחר שקרא את התסריט חשף רובינסון כי הוא שבר את החוק שלו עצמו כי לא ישחק יותר תיכוניסטים, כיוון שהוא ראה את החשיבות התרבותית של הסרט. רובינסון היה מבין שחקנים רבים שהתמודדו לתפקיד האן סולו בסרט "סולו: סיפור מלחמת הכוכבים", אך התפקיד לבסוף ניתן לאלדן ארנרייך.
בשנת 2021 שיחק במיני-סדרה "עוזרת בית". באותה שנה שיחק בסרט הקולנוע דרך המשי לצד ויל רופ.
הר ברנסטין
הר ברנסטין (באנגלית: Mount Bernstein) הוא הר נישא ברכס לאנטרמן בהרי באוורס, בארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה.
גובהו של ההר 2,420 מטרים מעל פני הים.
ההר מהווה את הקיר הצפוני של קרחון לינדר.
מיפוי ההר
ההר מופה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע, ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1960–1964.
מקור השם
שמו של ההר ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
ההר נקרא על שמו של קפטן פרד ג'. ברנסטין (Fred J. Bernstein), עוזר קצין המבצעים של כוחות עזר של צי ארצות הברית באנטארקטיקה בשנים 1967 ו-1968.
הר קינג (ניו סאות' ויילס)
הר קינג (באנגלית: Mount King - "מאונט קינג") הוא שמו של הר, ושל עיירה הנקראת על שם ההר, במחוז פול, בצפון מערב מדינת ניו סאות' ויילס, שבאוסטרליה.
גאוגרפיה
הר קינג הוא הר שולחן שטוח (מסה). אזור ההר צחיח.
ההר ממוקם כולו בשטח הפארק הלאומי סטארט.
הגבול בין מדינת קווינסלנד לבין מדינת ניו סאות' ויילס, מהווה את הגבול הצפוני של האזור, המסומן על ידי גדר דינגו.
היסטוריה
אזור ההר והשטחים סביבו שימשו כמקום המגורים של הקהילות האבוריג'יניות הוואנגקומארה.
תחנת הרכבת הר קינג הוקמה במחצית השנייה של המאה ה-19, והיא כיום אחת משבע תחנות בקר לשעבר שבשטח הגן הלאומי סטארט.
קרחון
קרחון הוא גוש קרח ענקי, המורכב ממים שקפאו. הקרחונים מכילים את מרבית המים המתוקים הנמצאים בכדור הארץ. יש להבחין בין שני סוגים של קרחונים:
קרחון יבשתי
קרחון יבשתי הוא למעשה נהר קרח הנוצר משכבות דחוסות של שלג ונע באיטיות כתוצאה מכוח הכבידה. בתנועתו מעצב הקרחון היבשתי תבניות נוף כדוגמת עמקים קרחוניים שהם עמקים בעלי חתך אופייני בצורת האות "U". דוגמה לעמקים כאלו הם פיורדים. דוגמה נוספת היא מורנה, תבנית נוף שבה נוצרים רכסי סלע בצידי ובקצה הקרחון.
קרחונים יבשתיים נמצאים בכל אחת מהיבשות, מלבד אוסטרליה. קרחונים אלה מתקיימים במשך תקופות ארוכות, של אלפי שנים ויותר. באזור קו המשווה הם נמצאים רק בראשי ההרים הגבוהים, וככל שמתרחקים מקו המשווה לכיוון הקוטב נמצאים הקרחונים במקומות פחות ופחות גבוהים. גרינלנד, בקרבת הקוטב הצפוני, ואנטארקטיקה, סביב הקוטב הדרומי, מכוסים קרחונים עצומי ממדים, על-פני מיליוני קמ"ר. עם זאת, גם באזורים קרים מאוד יש שטחי אדמה שאינם מכוסים בקרחונים, משום שאין שם מספיק משקעים שישמשו ליצירת קרחון.
קרחון ימי
קרחון ימי הוא גוש קרח ענק, שניתק מקרחון יבשתי או ממדף קרח וצף בים. בדרך כלל 1/9 מהקרחון בולטת מעל פני המים, ושאר הקרחון נמצא עמוק מתחת לפני המים. דבר זה נגרם עקב האנומליה של המים, צפיפותו של הקרח קטנה משל המים הנוזליים, דבר המייחד את הקרחון משקלו הסגולי הקטן משל המים ומאפשר לו לא לשקוע בהם. מכיוון שרק קצהו גלוי לעין, קשה לשער את מלוא גודלו וצורתו של הקרחון.
עונת 1941/1942 בלה ליגה
עונת 1941/1942 הייתה העונה ה-11 של לה ליגה שהיא הליגה הספרדית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-28 בספטמבר 1941 והסתיימה ב-5 באפריל 1942.
הליגה כללה 14 קבוצות.
לאור הגדלת הליגה מליגת המשנה עלו גרנדה, דפורטיבו לה קורוניה, קאסטיון וריאל סוסיאדד.
ולנסיה זכתה בתואר בפעם הראשונה בתולדות המועדון.
מונדו סוארס מוולנסיה שכבש 27 שערים ב-25 משחקים זכה בתואר מלך השערים.
ריאל סוסיאדד והרקולס ירדו לליגת משנה בסוף העונה.ברצלונה וריאל אוביידו שיחקו במשחקי מעבר ולאחר ניצחון נותרו בליגה הבכירה.
כדורגלנים מצטיינים
בהתאם לנתונים הרשמיים של LFP אדמונדו סוארס מולנסיה כבש 27 שערים ב-25 משחקים. הוא זכה בתואר מלך השערים.
גלריית סמלי אפריקה
גלריית סמלי מדינות אפריקה:
סופרבול XLVI
סופרבול XLVI היה משחק פוטבול שהתקיים ב-5 בפברואר 2012, בין ניו אינגלנד פטריוטס, אלופת חטיבת ה-AFC בליגת ה-NFL לבין ניו יורק ג'איינטס אלופת חטיבת ה-NFC. ניו יורק ג'איינטס ניצחה במשחק 21–17 וזכתה בפעם הרביעית בתולדותיה בסופרבול. המשחק התקיים באצטדיון לוקאס אויל באינדיאנפוליס שבאינדיאנה והיה הסופרבול הראשון שנערך במדינה. ל-MVP של המשחק נבחר איליי מאנינג הקוורטרבק של הג'איינטס, שזכה בתואר גם בסופרבול XLII בו נפגשו שתי הקבוצות.
רקע
במאי 2008 הודיעה הנהלת ליגת ה-NFL כי היא בחרה באצטדיון לוקאס אויל בעיר אינדיאנפוליס שבאינדיאנה, כמקום אירוח לסופרבול XLVI. אצטדיון זה משמש מגרשה הביתי של קבוצת אינדיאנפוליס קולטס והייתה זו הפעם הראשונה שמשחק הסופרבול התקיים באינדיאנה, ואחת הפעמים הבודדות בו שוחק במדינה צפונית.
עונת 2011 ב-NFL
סופרבול XLIX חתם את עונת 2011 בליגת ה-NFL. לסופרבול העפילו אלופת חטיבת ה-AFC ניו אינגלנד פטריוטס ואלופת חטיבת ה-NFC, ניו יורק ג'איינטס. במהלך העונה הסדירה הפסידה ניו אינגלנד לניו יורק.
ניו אינגלנד פטריוטס סיימה את העונה הסדירה כמדורגת מספר 1 באזור ה-AFC עם מאזן של 13–3. בפלייאוף גברו הפטריוטס על דנוור ברונקוס 45–10, ובגמר ה-AFC על בולטימור רייבנס 20-23.
ניו יורק ג'איינטס סיימו את העונה הסדירה במאזן 9–7 ועלו לפלייאוף מהמקום הראשון בבית NFC מזרח. בסיבוב הראשון גברו הג'איינטס בבית על אטלנטה פלקונס 24–2, בסיבוב השני גברו בחוץ על המדורגת ראשונה ב-NFC ואלופת השנה הקודמת גרין ביי פאקרס 37–20, ובגמר ה-NFC גברו בחוץ על גרין ביי פאקרס 20–17 לאחר הארכה.
לקראת המשחק היו הפטריוטס פייבוריטים לניצחון בהפרש של 2.5 נקודות. המפגש בין הקבוצות היה השני בתוך ארבע שנים, לאחר שבסופרבול XLII הפתיעה ניו יורק ג'איינטס את הפטריוטס בניצחון 17–14 וקטעה בכך עונה רצופה ללא הפסד של יריבתה.
מהלך המשחק
הניקוד הראשון במשחק נרשם בתחילת הרבע הראשון לטובת ניו יורק ג'איינטס, לאחר שנפסק לזכותה סייפטי כאשר הקוורטרבק של הפטריוטס טום בריידי, היה תחת לחץ בתוך האנד זון של קבוצתו וזרק את הכדור לאזור בו לא נמצאו תופסים מקבוצתו. בדרייב הבא הבקיעה ניו יורק טאצ'דאון לאחר מסירה של איליי מאנינג לוויקטור קרוז 3:24 דקות לסיום הרבע הראשון.
בפתיחת הרבע השני צמצמה ניו אינגלנד את התוצאה ל-3–9 לאחר שהבקיעה שער שדה. הדרייב האחרון של המחצית היה הארוך ביותר בתולדות משחקי הסופרבול ובמהלכו הוביל בריידי את הפטריוטס ל-96 יארד ב-14 מהלכים, הדרייב הסתיים שמונה שניות לסיום הרבע השני במסירה לטאצ'דאון של בריידי לדני וודהד והפטריוטס עלו ליתרון ראשון במשחק של 10–9.
בפתיחת הרבע השלישי הגדילו הפטריוטס את היתרון ל-17–9 לאחר מסירה לטאצ'דאון של בריידי לארון הרננדז. הג'איינטס הגיבו בשני שערי שדה שצמצמו את ההפרש ל-17–15 בסוף הרבע.
3:46 דקות לסוף המשחק החלה ניו יורק ג'איינטס בדרייב המכריע. במהלך הראשון מסר מאנינג למריו מאנינגהם ל-38 יארד. הפטריוטס ערערו על השלמת התפיסה אך לאחר עיון בשידור החוזר קבעו השופטים כי המסירה הושלמה, והפטריוטס נקנסו בהורדת פסק זמן. מהלכי מסירה וריצה מוצלחים נוספים הובילו לכך שהג'איינטס היו על קו ששת היארדים של הפטריוטס 1:03 דקות לסיום. מפאת חוסר הזמן והיכולת לעצור את השעון בלקיחת פסקי זמן, בחרו הפטריוטס לאפשר לג'איינטס הבקעה ללא הפרעה, אמד ברדשאו הרץ של הג'איינטס ניסה ליפול לפני קו השער במטרה לבזבז זמן נוסף, אך נפל לתוך האנד זון והג'איינטס עלו ליתרון 21–17. בדרייב האחרון של המשחק הוביל בריידי את הפטריוטס עד לקו מחצית המגרש, ותשע שניות לסיום ניסה מסירה ארוכה לטאצ'דאון, שהגיעה עד לרוב גרונקובסקי אך הוא לא הצליח לתפוס את הכדור והמשחק הסתיים בניצחון של הג'איינטס.
ל-MVP של המשחק נבחר איליי מאנינג שמסר ל-296 יארד וטאצ'דאון אחד, ללא איבודי כדור.
שידור
המשחק שודר בארצות הברית ברשת NBC, צוות השידור כלל את השדרן הראשי אל מייקלס לצד הפרשן כריס קולינסוורת' ושדרנית הקווים מישל טפויה.
המשדר שבר את שיא הצפייה בארצות הברית כשצפו בו בממוצע 111.3 מיליון צופים. זמן פרסום נמכר בסכום שיא של כ-3.5 מיליון דולר ל"ספוט" (30 שניות). המשדר זכה בפרס אמי לשידור החי הטוב ביותר בספורט.
בידור
את המנון ארצות הברית שרה קלי קלרקסון. בלייק שלטון ומירנדה למברט שרו את "America the Beautiful".
מופע המחצית היה של מדונה, היא ביצעה במופע את השירים "Vogue", "Music", הסינגל החדש שלה "Give Me All Your Luvin'" בשיתוף עם ניקי מינאז' ו-M.I.A., ואת השירים "Express Yourself" ו-"Like a Prayer" עם סי-לו גרין. הצמד LMFAO ביצע את שני הלהיטים הגדולים שלו "Party Rock Anthem" ו-"Sexy and I Know It"
המופע היה הנצפה ביותר בתולדות ההופעות בסופרבול עם 114 מיליון צופים בארצות הברית. שיא זה נשבר בסופרבול XLIX.
במהלך המופע קלטו המצלמות את הראפרית M.I.A. מבצעת תנועה של אצבע משולשת במהלך השיר "Give Me All Your Luvin'", חרף ניסיונות במאי השידור להסיט את המצלמה. הנהלת ליגת ה-NFL תבעה את M.I.A. בסכום של 16.6 מיליון דולר על פגיעה במותג והפרת חוזה, תביעה שהסתיימה בפשרה.
Dulce Et Decorum Est
Dulce Et Decorum Est (בלטינית: "מתוק וראוי הוא") הוא שיר שנכתב על ידי המשורר והחייל האנגלי וילפרד אוון. השיר נכתב ב-1917 אך פורסם ב-1921, שלוש שנים לאחר מות המחבר. הציוריות המחרידה של יצירה זו הפכה אותה לאחת מיצירות האנטי מלחמתיות הידועות בשירה ובספרות הפציפיסטית שנוצרו במלחמת העולם הראשונה.
השיר בן 27 שורות ונכתב בפנטמטר יאמבי. הוא מתאר חיילים צועדים מן החזית בחזרה אל המחנה, "שיכורים מתשישות", כשפורצת מתקפת גז (לפי תיאור התסמינים מדובר כנראה בגז כלור) ואחד החיילים לא מספיק לעטות את מסכת הגז שלו. המספר צופה בו "מגרגר, נחנק, טובע".
בבית האחרון כותב אוון כי אם הקורא יכול היה לראות את פני האיש ולשמוע את חרחוריו, לא עוד יוכל לספר לצעירים, שראשם שיכור מחזיונות תהילה, את השקר הישן המצוטט מפי המשורר הרומי הורטיוס – "Dulce et decorum est Pro patria mori" (מתוק וראוי הוא למות למען מולדתך).
אליעזר בן-עמי
אליעזר בן-עמי (חסין) (1 בנובמבר 1923 – 15 באוגוסט 2023) היה חבר מחתרת לח"י. כינויו בלח"י היה "יחזקאל". נודע כמי שהכין את שני "רימוני התפוז" עבור משה ברזני ומאיר פיינשטיין, שפוצצו עצמם למוות כשלוש שעות לפני תלייתם.
ביוגרפיה
נולד ב-1 בנובמבר 1923 בירושלים. הוריו עלו מאוקראינה והתיישבו ברחובות ורכשו שם משק ופרדס. ילדותו עברה ברחובות ובתל אביב.
למד בבית הספר היסודי "תל נורדוי", ב-1936, בבית ספר תיכון ריאלי, "מונטפיורי" ב-1939, ובטכניון בחיפה ב-1958, שם למד הנדסת מכונות ותעשייה.
ברחובות היה אליעזר חבר ב"מכבי" ובבית"ר" המקומיים.
בסוף 1939 גויס לאצ"ל. ב-1940 פרש מאצ"ל, הצטרף ללח"י ושימש כאיש קשר וכמחסנאי. עבר השתלמות בנשק ובחבלה ברחובות ובכפר סבא. ברפת הוריו הסתיר את בורחי לח"י (באותה רפת כעבור שנים, היה בית דפוס של המחתרת בבונקר תת-קרקעי).
ב-1942 נכנס למחתרת מלאה ועסק בפיתוח אמל"ח (אמצעי לחימה) ובמבצעים. ב-8 באפריל 1943 נאסר בעת פעולה ונשפט לשש שנות מאסר. בכלא בירושלים היה הרוח החיה במבצעי בריחה.
העברת הרימון לעולי הגרדום
לאחר שנגזר דינם של משה ברזני ומאיר פיינשטיין למוות בתליה בקשו מחבריהם בבית הסוהר להבריח אליהם זוג רימונים, את האחד תכננו להשליך על פמליית התלייה ובעזרת השני להתאבד.
בן-עמי לקח שני תפוזים, רוקן את תכולתם, מילא אותם בחומר נפץ, רסיסי ברזל נדחפו לקליפתם, וכן הוכנסה מערכת הדלקה. את ההפעלה היו יכולים לבצע על ידי רשף של סיגריה. המכסה היה חלקו העליון של התפוז שהוצמד בסיכות עץ קטנות רבות. לאחר שהוכנו, הועברו התפוזים אל תא הנידונים יחד עם דברי מזון נוספים. התוכנית להשלכת הרימון על הפמליה לא יצאה לפועל מאחר שהשניים לא רצו לפגוע ברב שהצטרף לתליינים הבריטים, ולכן החליטו כי יוותרו על תוכניתם המלאה, וכי ימותו רק הם בידי עצמם ולא בידי התליין הבריטי.
צה"ל
ב-8 בפברואר 1948 שוחרר, וחזר לפעילות עד גיוסו לצה"ל, ב-31 במאי 1948 התגייס אליעזר לצה"ל.
הוא שירת תחילה בחטיבה 8 ולאחר־מכן בחיל ההנדסה ובחיל חימוש בתפקידים שונים, החל בפירוק פצצות ועד לתפקיד מג"ד. ב-1951 סיים בהצטיינות קורס קציני הנדסה ונשלח ללימודים בטכניון. עסק בפיתוח אמל"ח להתגוננות וכן בבחינתם. בוגר בית הספר לפיקוד ומטֶה. בין תפקידיו המרובים: מדריך חבלה, סילוק פצצות, קצין ייצור, מפקד סדנא, ראש מדור ניסויים, מג"ד 276 ורע"נ אב"כ (ראש ענף אטומית ביולוגית כימית).
שירת בצה"ל עד ספטמבר 1969 והשתחרר בדרגת סגן אלוף.
באזרחות
לאחר שירותו בצה"ל, עבד כמהנדס במספר מפעלים, בעיקר בפיתוח, מחקר ובניית מכונות, בשטחי התמחותו. ב-1994 פרש מעבודה סדירה והמשיך כעצמאי. לאחר מות רעייתו, ב-1992, החל לעסוק גם בציור ובפיסול וסיים בהצלחה סדנת פיסול בת ארבע שנים. היה פעיל בארגון אסירי עכו וירושלים, בעמותת לח"י ועסק בהרצאות ובהסברה.
חיים אישיים
ב-20 באפריל 1948 נשא אליעזר לאישה את חברתו מהלח"י דרורה גלעדי (רזניצקי), ממנה התאלמן ב-1992. נולדו להם שני בנים ובת. נפטר ב-15 באוגוסט 2023. נקבר בבית העלמין הדרום.
חיים יהודה ליב ליטווין
רבי חיים יהודה ליב ליטווין (ידוע בכינויו: ר' חיים יהודה ליב סוסניצר, בכתיב יידי: סאָסניצעֶר, או "העילוי מסאָסניץ"; ה'ת"ר, 1840 - י"א בסיוון ה'תרס"ג, 6 ביוני 1903) היה רב וראש ישיבה ליטאי שכיהן כרב בערים שונות בגליציה ובליטא. ראב"ד ברודי ורבה של סמרגון. מחבר הספר "שערי דעה".
ילדותו ונישואיו הראשונים
נולד בבוברויסק שבאימפריה הרוסית למרים לאה ולרב ישראל ליטווין. בגיל שלוש עשרה כבר סיים ללמוד את התלמוד הבבלי ולפי כותבי קורותיו כבר היה בקי בו. בהיותו בן 14 נישא לפיגא בילא בת הגביר אברהם אבא קראסיקוב מעיר המחוז סוסניצה שבפלך צ'רניהיב. חמיו היה עשיר והחזיק על שולחנו את שלושת חתניו שהיו כולם רבנים, גיסיו היו הרב זאב וולף אפשטיין רבן של הערים בֶּרֶסלאב בפלך חרסון ומֶנָה במחוז סוסניצה, והרב אברהם קרסיק שהיה מו"צ בעיר בטורין ובקרפ. עושרו של חמיו אפשר לו להתמסר ללימודיו, והוא התפרסם בכינוי "דער סאסניצער עילוי" (ה"עילוי מסאָסניץ"). מעמדו התורני בתקופת סוסניצה היה גבוה למרות גילו הצעיר, הוא השתתף באסיפות רבנים ואף כתב תשובות הלכתיות לבקשת רבנים אחרים, ובהם גם בנושאים סבוכים כמו היתרי עגונה.
בשלב מסוים עזב את סוסניצה ועקר למינסק, בשל התמוטטות כלכלית של חמיו, ואובדן כסף הנדוניה שלו, לפי גרסה חב"דית היה לעזיבתו גורם אחר, הוא היה מקורב באותה תקופה ("יושב") אצל האדמו"ר השלישי של החסידות, "הצמח צדק", ובשל ביקורת כלשהי שספג מרבו זה, זכה להקנטות מקבוצה קנאית בין החסידים, שגרמו לו לעזוב את לובביץ', כנראה מיד לאחר פטירת האדמו"ר.
עם הגיעו למינסק, טיפל בהיתר נישואין לאשה שבעלה נטה למות והיה חשש שתיזקק לחליצה מאחיו ששירת אז בצבא הרוסי ומקום שירותו לא היה ידוע, הוא מצא את הפתרון ההלכתי שהתקבל על דעת הרבנים המקומיים, רב נוסף שנקלע למקום בעת הדיונים, היה רבה של פינסק הרב אלעזר משה הורוויץ שהתרשם מידיעותיו ויכולת הפסיקה שלו. גם עזיבתו את מינסק שנויה במחלוקת בין כותבי תולדותיו, הוא עזב בשל מחלה או בשל גט שסידר בניגוד לדעתו של המו"צ הרשמי של העיר, הרב גרשון תנחום.
נדודיו באירופה
הוא נדד בחיפוש אחרי משרת רבנות והוראה ברחבי מערב האימפריה הרוסית, גרמניה והונגריה. ישנם אזכורים של ביקורים שלו בשנה שבה עזב את מינסק, באפטא (פולין קטן), בריסק (בלארוס), פרשבורג, קרקוב ווינה. ולפי עדות הרב אליהו דוד רבינוביץ' תאומים ביררו אודותיו אנשי קהילות רבות והתפעלו ממנו מאד. רבה של למברג, הרב יוסף שאול נתנזון שלח מכתב המלצה לקהילת ברודי שימנו אותו כדיין על מקומו של רב העיר המנוח הרב שלמה קלוגר שנפטר בשנה הקודמת, ושיקימו עבורו ישיבה.
הוא שהה אצל הרב עזריאל הילדסהיימר בברלין, לשם הגיע לצורכי רפואה, ואחר כך התארח אצל הרב שלמה פלסנר בפוזנן, שם קיבל מברק מקהילת ברודי שבישר לו על קבלת המינוי כדיין בעיר. הוא שהה עוד זמן מה בגרמניה, נפגש עם הרש"ר הירש בפרנקפורט ועם הרב רפאל נתן נטע רבינוביץ במינכן. חלק מהרבנים אותם ביקר פרסמו את רשמיהם בעיתונות התקופה. לפי תיאורים בעיתונות, היו ביקוריו של הרב ליטווין בערים השונות, סנסציה לקהל התורני, ורבים באו לבחון את זכרונו.
תקופת גליציה
מלבד עיסוקו ההלכתי בתקנת והיתר עגונות, היה פעיל בתחום זה, ושלח מכתבים רבים לעיתונות בתקווה למצוא עקבות בעלים שיצאו מעירם לצורכי פרנסה וכדומה ועקבותיהם אבדו, כדי להסדיר למצער נתינת גט.
בשנת תרל"ח הדפיס את הכרך הראשון של ספרו "שערי דעה", הספר זכה לתפוצה רחבה, ורבנים רבים פנו אליו בהערות על ספרו. רבות מהתשובות בספר נכתבו בתקופת שהותו בברודי, וניכרת מהן מעורבותו העמוקה בחיי ההלכה של יהדות גליציה.
בתקופה זו היו בברודי ובלבוב פליטים יהודיים רבים מרוסיה, שחלקם המשיכו לארץ ישראל וחלקם לארצות הברית, הרב ליטווין השפיע על הרב שמואל מוהליבר שביקר אצלו בעניין הפליטים, להתמקד בחיזוק היישוב היהודי בארץ ישראל כאלטרנטיבה נאותה למגורים, לאחר שמאמציהם לשכנע את הפליטים להעדיף את העלייה לארץ ישראל על פני הגירה לארצות הברית נכשלו במרבית המקרים.
בשנת ה'תרמ"ד (1884) נפטרה אשתו הראשונה, בהיותו באמצע תהליך הדפסת חלקו השני של ספרו "שערי דעה" בפשמישל. מלבד אסונו האישי, סבל גם מיחס שלילי של הקהילה התורנית, למדני הקהילה לא היו מורגלים לסגנון לימודו ה"ליטאי" וקנאים חסידים אף התנפלו על ביתו כאשר התיר להשתמש לאפיית מצות בקמח שנטחן בריחיים שהופעלו באמצעות קיטור, ושברו את חלונותיו. בדיעבד עורר צעד זה של החסידים את אנשי הקהילה לפעול נגדם ולגבות את הרב ליטווין.
במהלך השנתיים האחרונות לשהותו בברודי, תכף עליו אסון נוסף, בנו הרב שמעון ליטווין, שהיה למדן וידען מפורסם וקרוב ללבו של אביו, שציטט חידושים ממנו בספריו והתפאר בו לפני למדני אירופה כולה, חלה במחלה קשה. הרב ליטווין התעסק רבות בטיפולים רפואיים עבורו, אך לאחר שנתיים של מאבק, הוא נפטר בחודש תמוז של שנת ה'תרמ"ה. בעקבות שני האסונות המשפחתיים, ואולי גם בשל חילוקי דעות עם חבריו הדיינים בבית הדין הקהילתי בברודי, בשל סגנון לימודם השונה משלו, החליט הרב ליטווין לעזוב את ברודי. זמן קצר לפני עזיבתו, ניסה להפעיל את ידידו שלמה בובר להשיג לו משרת רבנות או דיינות בקרקא או בטרנוב, אך גמלה בלבו ההחלטה לעזוב את ברודי, ומשלא הוצעה הצעה אחרת בתחומי גליציה, נסע לגרמניה ושהה בפרנקפורט.
חזרה לליטא
בשנת ה'תרמ"ז, 1887, נישא בשנית לבתו של הרב אלעזר משה הורוויץ מפינסק. בתחילת הקיץ של אותה שנה, היה מועמד למשרת ראש מורי ההוראה של וילנה. הוא שלח לשלמה בובר מכתב ובו ביקש ממנו להבהיר במכתב לש"י פין את נסיבות עזיבתו את ברודי, כדי לקבל את תמיכתו של האחרון במינויו לתפקיד. במקביל שלח גם חמיו החדש מכתב המלצה לפין, אך ללא הועיל, למעשה המינוי לא יצא אל הפועל.
בהמשך הקיץ, הוזמן לכהן כרבה של סמרגון על כיסאו של הרב הקודם, רבי חיים אברהם שפירא שנפטר שנתיים קודם לכן.
עם הגיעו לליטא מולדתו, נהיה מעורב גם בענייני הציבור מלבד ענייני ההלכה, הוא תמך בשנת 1892 ברב נתן מרקוס אדלר מלונדון בעת ניסיון ההיפרדות של קהילת יוצאי רוסיה ופולין בלונדון מקהילתו, ובעת שהתחולל בליטא פולמוס המוסר, חתם בשנת 1897 על "קול קורא" שפורסם ב"הצפירה", התומך בתנועת המוסר.
בעת כהונתו בסמרגון, עמד בראש ה"קיבוץ", הישיבה הגבוהה המקומית שהוקמה בידי רבי אריה לייב שפירא. לצדו עמד הרב מנשה יוסף גינצבורג, חתנו של הרב הקודם רבי חיים אברהם שפירא, שמינויו לרבנות העיר נדחה בידי ועד הקהילה, אך שימש כמו"צ בסמרגון והיה מיודד עם הרב ליטווין. בתקופת סמרגון סמך לרבנות עשרות רבנים ששימשו אחר כך ברבנות עיירות באירופה ובארצות הברית, מבחן ההסמכה היה מורכב ומדוקדק, ונמשך שבועיים. בין הרבנים שנסמכו: רבי זלמן סורוצקין, נסמך על ידו בשנת תר"ס בהיות הרב סורוצקין בחור בן 20 שנה בלבד, הרב ליטוין כותב שאף שאין דרכו לסמוך בחור טרם הנשאו "יצאתי מגדרי הפעם ואדעתא דגברא רבא לא נדרי" הרב ברוך אפשטיין; הרב יצחק בונין; הרב שמעון יעקב הלוי גליקסברג; הרב ישראל יעקב יפה ממנצ'סטר; הרב חיים פסחוביץ, "הרב האדום"; והרב מאיר קרליץ. תלמידים נוספים שלו מתקופה זו: הרב אליעזר סילבר ושאול חנא קוק.
הוא נפטר בשבת י"א בסיוון ה'תרס"ג, 6 ביוני 1903 לאחר מחלה ממושכת, בעת ההלוויה הוכרז על ביטול מלאכה כללי בעיר.
IDMS
IDMS היא תוכנה לניהול בסיסי נתונים רשתי, שהייתה הנפוצה במחשבי מיינפריים. שמו של בסיס הנתונים הוא ראשי תיבות של Integrated Database Management System. תוכנת בסיס נתונים זו פותחה בשנות ה-60 של המאה העשרים. התוכנה נרכשה על ידי חברת Cullinet, ששווקה אותה עד שנת 1989. בשנה זו נרכשה התוכנה על ידי CA (חברת תוכנה) ושמה שונה ל CA-IDMS. בתקופת השיא של המוצר באמצע שנות ה-80 של המאה העשרים, היה IDMS בסיס נתונים נפוץ עם כ 2,500 מתקנים. לאחר מכן קטן בהדרגה פלח השוק שלו בגלל העדפת בסיסי נתונים יחסיים בכלל ו DB2 בפרט במחשבי מיינפריים של IBM.
מצעד סוף השנה של בילבורד הוט 100 לשנת 1992
מצעד סוף השנה של בילבורד הוט 100 לשנת 1992 הוא רשימת השירים לסיכום שנת 1992 של הבילבורד הוט 100, שפורסמה בדצמבר 1992. דירוג המצעד מבוסס על נתוני השמעות ברדיו ועל נתוני מכירות שנאספו לאורך אותה שנה. כמו כן, הוא חושב לפי נתוני מכירות שנאספו בפרקי זמן ספציפיים שנקבעו על ידי בילבורד ומתבסס על מצעד השירים השבועי שמופק על ידו.
WebSphere MQ
WebSphere MQ היא תווכה מוכוונת מסרים (באנגלית: Message Oriented Middleware) של חברת IBM. תווכת WebSphere MQ מאפשרת תקשורת בין יישומים המתבצעים במחשבים שונים עם תשתיות טכנולוגיות שונות בסביבת עיבוד מבוזר. מנגנון העבודה של WebSphere MQ מבוסס על קובצי תורים. היישום השולח כותב מסר לתור המיועד ליישום המקבל. היישום המקבל קורא את המסר, מבצע עיבוד ובמידת הצורך שולח תוצאות עיבוד ליישום באמצעות מסר המוכנס לתור המתאים. דפוס ההתקשרות הנפוץ ב WebSphere MQ הוא אסינכרוני. WebSphere MQ יצא לשוק תחת השם MQ Series בשנת 1992. בשנת 2002 מותג מחדש בשם WebSphere MQ, כחלק מקבוצת מוצרי תווכה המשתמשים באותו מותג. ב WebSphere MQ יש הגבלה לגודל המסרים שמועברים, 100MB.
אופן העברת מסרים
WebSphere MQ היא General Purpose Message Oriented Middleware ולכן תומכת במספר אפשרויות טכניות להעברת מסרים. להלן פירוט האפשרויות העיקריות להעברת מסרים באמצעות תוכנה זו:
תשתיות נתמכות
כתווכה תומך WebSphere MQ בעבודה במספר רב של תשתיות ושפות תכנות: בנוסף לשפות התכנות הנתמכות באופן רשמי על ידי IBM, קיימת תמיכה של חברות אחרות בשפות:
כדור (טופולוגיה)
לדוגמה:
מבחינה טופולוגית, כל כדור הוא סביבה של הנקודות שבתוכו.
כדור פתוח מרדיוס r > 0 אשר מרכזו בנקודה p נכתב לרוב כ-\ B_r(p).
דבר זה מוגדר כ:
כאשר d הוא פונקציית המרחק (מטריקה). ב-Rn, פונקציית המרחק האוקלידית הרגילה נתונה על ידי:
יש לשים לב שכדור פתוח תמיד מכיל את p וזאת כיוון ש r > 0.
כדורים לפי מטריקה d יוצרים בסיס לטופולוגיה המושרית על ידי d. כלומר, כל הקבוצות הפתוחות במרחב המטרי יכולות להיכתב כאיחוד של כדורים פתוחים.
אם סימן ה"קטן מ" (<) יוחלף על ידי "קטן שווה מ" (≤), יתקבל כדור סגור. הוא מסומן לרוב על ידי \bar{B} כלומר הוספת קו עליון ל-B (ראה סגור).
אם r = 1, אז הכדור נקרא כדור יחידה.
כדור היחידה הסגור במרחב האוקלידי ה-n ממדי מסומן בטופולוגיה כ-Dn (מהמילה דיסק שמגיעה מהמקרה הדו-ממדי).
קבוצה היא חסומה אם יש כדור שמכיל אותה. קבוצה היא חסומה כליל אם לכל רדיוס נתון, היא מכוסה על ידי מספר סופי של כדורים בעלי רדיוס זה.
בשם "ספירה" (Sphere) נהוג לכנות את כל הנקודות הנמצאות בדיוק במרחק r מהמרכז.
שלום מאיר
שלום שכנא מאיר (ז' בתשרי תרמ"ו, ספטמבר 1885 – כ"ב בתשרי תר"צ, 26 באוקטובר 1929) היה תעשיין, איש ציבור ופעיל ציוני בארץ ישראל. מגואלי אדמות רמת גן, ממייסדי העיר ויו"ר הוועד הראשון שלה. על שמו הקימו בניו את שכונת תל שלום בסמוך לפרדס חנה ואת מגדל שלום מאיר בתל אביב.
אוסטין ואלי
"אוסטין ואלי" (באנגלית: Austin & Ally) היא קומדיית הרפתקאות מוזיקלית מרובת מצלמות מבית ערוץ דיסני, ששידורה בישראל החל ב-9 במרץ 2012. העונה הרביעית עלתה בארצות הברית ב-18 בינואר 2015, ובישראל ב-2 ביולי 2015. ב-6 בפברואר 2015, לורה מרנו קבעה כי העונה הרביעית היא העונה האחרונה של הסדרה. הסדרה הסתיימה ב-10 בינואר 2016 בארצות הברית, ובישראל ב-16 בפברואר 2016.