cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פרחים בעליית הגג
עלילה
לבסוף, כשהם מבינים כי אמם אינה מעוניינת בהם עוד, מחליטים כריס וקאת'י לברוח מהאחוזה, אך לפני שהם מספיקים, נפטר קורי מ'מחלה מתמשכת'. בלילה לפני הבריחה, כשכריסטופר מסייר באחוזה על מנת למצוא דברים יקרי ערך כדי שיוכלו לכלכל את עצמם, הוא מגלה שאמם עזבה את האחוזה עם בעלה, שהסבא כבר מת מזמן ובנוסף הוא מגלה משיחה בין שני משרתים (אשר בטוחים שבעליית הגג מצויים עכברים) שקורי הורעל עם רעל עכברים שהוסווה בתוך הקינוחים שלהם, מה שנועד לחסל את ארבעתם.
לאחר שכריס מספר לקאת'י שמי שהרעילה אותם הייתה אמם (דבר שהבין משיחת המשרתים על הצוואה אשר השאיר לה סבם) ושמסתבר שבצוואה השאיר הסב הוראה שאם יתברר שהיו לה ילדים מבעלה הראשון, או שאם היא תוליד ילדים אי פעם, היא תנושל בשנית מן הצוואה, מבינים כריס וקאת'י שאמם הכניסה אותם לחדר ולא תכננה לתת להם לצאת משם לעולם, ושאף ניסתה לרצוח אותם כדי לא לאבד את ירושתה. בסופו של הסיפור, כשהם מבינים כי אין להם עוד בשביל מה להישאר כלואים באחוזה ושאמם נטשה אותם באופן סופי, השלושה בורחים אל העתיד הלא נודע.
גאוגרפיה עירונית
גאוגרפיה עירונית היא ענף בגאוגרפיה אנושית, העוסק במכלול ההיבטים הנוגעים להתיישבות בערים, היווצרות ערים והתפתחותן. נושאי המחקר שלו הן תפרוסת הערים במרחב והגורמים הגאוגרפיים המשפיעים על דרך צמיחתן של ערים על רקע נתוניהן הסביבתיים. התחום כולל גם התייחסות לבעיות עירוניות ולהתפתחותן העתידית של ערים ושל דפוסי התיישבות דומים להן - רחבים או מצומצמים יותר. ההתמקדות בערים נעה בין התייחסות לאפיוניה הייחודיים של עיר מסוימת לבין ניסיון לאפיין סוגי ערים שונים, בהקשרים שונים, שביניהם מבנה, גודל ותפקוד.
הנושאים העיקריים שבהם עוסקת הגאוגרפיה העירונית הם: גבולות העיר, מבנה הפיזי של העיר, שימושי קרקע עירוניים, דינמיקה עירונית, תפקודי עיר, תחבורה עירונית, אוכלוסייה עירונית מע"ר, תחומי השפעה של העיר, יחסי גומלין בין ערים, מדרג עירוני, ערים חדשות, הגירה בין עירונית, תכנון עירוני וטיפוסי ערים.
מבחינת מחקר, הגאוגרפיה העירונית חוקרת בעיקר את השפעתם של תהליכים עירוניים על המבנים החברתיים והפיזיים של פני האדמה. מחקר גאוגרפי עירוני יכול להיות חלק גם מגאוגרפיה אנושית וגם מגאוגרפיה פיזית.
הבחנה בין סוגי ערים
ערים שונות נבדלות במערך הכלכלי שלהן, במאפיין החברתי והדמוגרפי שלהן ובתפקידים שהן ממלאות במערכת העירונית. ההבדלים נובעים מהמשאבים המקומיים שעליהם התבססה הצמיחה במהלך ההתפתחות המוקדמת של הדפוס העירוני, וביתרון התחרותי של המשאבים המקומיים. ההכרה בסוגי ערים שונות היא קריטית לסיווג הערים בגאוגרפיה עירונית. לסיווג כזה, דגש הניתן במיוחד על סיווג ערים פונקציונלי והממדים הבסיסיים של מערכת העיר.
לצורך ההשוואה, הגאוגרפיה האורבנית של העיר תל אביב-יפו, הנובעת מהיותה מרכז תרבותי במדינת ישראל, עיר תיירות מרכזית על חוף הים התיכון, ומקום מושבה של אוכלוסייה חילונית ולהט"בית בכמויות גדולות יחסית, שונה מהגאוגרפיה האורבנית של העיר ירושלים. יחודה של ירושלים הוא בהרכב האוכלוסייה המובחן (חרדים, ערביי ישראל, דתיים וחילונים - במידה שווה), באופייה הדתי והשמרני יחסית, ובעיר העתיקה שבה, שהיא מרכז תיירותי ודתי בפני עצמו. בהתאמה, ניתן לראות הבדלים במשאבי הייצור, בשירותים שהן מספקות, ואף במבני הציבור שבהן, השונים באופן מהותי. לדוגמה, העיר תל אביב פיתחה את המרכז הגאה, וכן ארבעה תיאטרונים מסחריים (הבימה, התיאטרון הקאמרי, בית ליסין, תיאטרון גשר), ובתי ספר למשחק. לעומתה, בעיר ירושלים, שכמות אוכלוסייתה כפולה, יש רק תיאטרון מסחרי אחד, (תיאטרון החאן). לעומת זאת, נמצאים בה סמלי דת וסמלי שלטון רבים. השוואה נוספת היא בין שתי ערים אלה, שהן ערי מטרופולין, לערים אחרות, קטנות יותר. ואף בהן קיימת הבחנה בין ערים קטנות יותר במרכז הארץ, לערים כגון קריית שמונה או שדרות. שתי האחרונות מובחנות לא רק במרחקן ממרכז הארץ התרבותי, אלא גם גם בקרבתן לגבול, כגורם משמעותי בעיצובן.
כוח העבודה בעיר נחשב כגורם מאפיין נוסף.
מוני ביטן
מוני מימון ביטן (נולד ב-11 בנובמבר 1966) הוא קצין בשרות בתי הסוהר, בדרגת גונדר, המכהן בתפקיד סגן הנציבה וראש אגף ביטחון ומבצעים. לאורך שנות שירותו בשב"ס, מילא מגוון תפקידי ביטחון ומודיעין, בציר הפיקודי ובציר המטה.
ביוגרפיה
מוני מימון נולד וגדל בפרדס חנה, כבן רביעי לפורטונה וסעדיה ביטן, עולים ממרוקו - משפחה ברוכת ילדים. למד והתחנך בבית הספר הממלכתי דתי "ישורון" ובישיבת בני עקיבא בנתניה. התגייס לצה"ל בשנת 1985 ועבר מסלול הכשרה כלוחם גדוד 13 בגולני.
בשנת 1991, התגייס לשירות בתי הסוהר, לתפקיד סוהר ביטחון בכלא שכם. בהמשך, עבר קורס קצינים ושירת, כקצין זוטר - בתפקידים מבצעיים במספר בתי סוהר בשב"ס - מפקד משמרת, קצין ביטחון, מנהל אגף, קצין מודיעין ועוד.
בשנים 2002–2007 כקצין בדרגת רב כלאי וסגן גונדר, שימש כראש תחום וראש ענף מבצעים בחטיבת הביטחון, אמון על הטמעת תפיסת ההפעלה לטיפול במאוימים (בעקבות רצח השר רחבעם זאבי), ומיסוד נוהלי הביטחון, לרבות תפיסת הפיקוח והבקרה המבצעית בשב"ס.
בין השנים 2007–2011 שימש כסגן מפקד במספר מתקנים- דמון, גלבוע ומגידו.
בין השנים 2011–2019, כקצין בדרגת גונדר משנה, שירת כמפקד בתי סוהר במגוון יחידות פליליות / וביטחוניות. מפקד בית המעצר הדרים, מפקד בית הסוהר צלמון ומפקד בית הסוהר דמון. בשנת 2016 קודם לדרגת תת-גונדר, ושירת בתפקיד מפקד בית סוהר מגידו ובהמשך סגן מפקד המחוז הצפוני. בשנת 2019, הועלה לדרגת גונדר, ונכנס לתפקיד ראש אגף ביטחון ומבצעים בשב"ס.
בפברואר 2021, נכנס לתפקידו כסגן נציבת שירות בתי הסוהר (רב – גונדר קטי פרי) וראש אגף ביטחון ומבצעים, הממונה על חטיבות המבצעים, סוכנות המודיעין, חטיבת הטכנולוגיות, יחידות נחשון, דרור, מצדה, היחידה למאסרים קצרים, מחלקת ביקורת, בית הדין למשמעת, וענף בטיחות.
במהלך שירותו, עבד במגוון יחידות - פליליות וביטחוניות - וחווה התמודדת, מבצעית ותָקוֹנִית (corrections), מול מרבית סוגי אוכלוסיות האסירים והעצורים המוחזקים במשמורת שב"ס, ובכלל זאת גם מול אוכלוסיות מיוחדות (נוער, שב"ח, נשים, טעוני הגנה, הפרדות, אגפים מיוחדים וכו'). מיסד תורות ההפעלה להחזקת שב"חים, תפיסת ההפעלה של מספר בתי סוהר, טיפול באירועי קיצון - כגון שביתת הרעב של הביטחוניים, אירועי הפרות סדר המוני, אובדנות והמענה הארגוני בהתמודדות שב"ס עם משבר הקורונה.
חיים אישיים
נשוי ואב לשלושה, מתגורר בפרדס חנה.
ביטון בוגר תואר ראשון (B.A) במנהל עסקים, תואר שני בהצטיינות יתרה במדעי הרוח והחברה (M.A) מהקריה האקדמית אונו, ותואר שני נוסף (M.A) בהצטיינות בביטחון לאומי מאוניברסיטת חיפה. כמוכן, בוגר לימודי תעודה במגוון תחומים- גישור למנהלים בכירים (גומא גבים), דירקטורים ופיתוח כישורי ניהול (האוניברסיטה הפתוחה), ניהול משאבי אנוש (המכללה למנהל) ועוד.
Icy Tower
אייסי טאוור (מאנגלית: Icy Tower) הוא משחק מחשב פופולרי חינמי שפותח על ידי חברת המשחקים השוודית Free Lunch Design, וראה אור בשנת 2001. המשחק פותח בהשראת המשחק Xjump, ונכתב בעזרת הספרייה הגרפית אלגרו. מטרת המשחק היא לדלג במעלה מגדל מבלי ליפול מעבר לקצה המסך.
משחקיות
השחקן מתחיל בקומת הקרקע של המגדל. עליו לקפוץ על המשטחים הקטנים ולטפס במעלי הקומות ולצבור נקודות. כאשר השחקן נופל מבעד לתחתית המסך, המשחק נגמר. בזמן המשחק, מופיע בפינה השמאלית של המסך שעון. מהירות המשחק קבועה בכל חצי דקה, אולם בחלוף כל חצי דקה הקצב מתגבר. קצב התזוזה של השעון מלמד על קצב התזוזה של המסך - בזמן העלייה בקומות המסך עולה במהירות קבועה, שגדלה בחלוף כל דקה. אם הדמות נופלת לתחתית המסך ולא הצליחה לנחות על קומה, המשחק נגמר.
ניקוד
הניקוד מתחלק לפי הכללים הבאים:
את סך הניקוד של השחקן במשחק ניתן לחשב על פי הנוסחא הבאה :
Score=סך כל הניקוד במשחק,
Floor=הקומה שהשחקן הגיע עד לרגע שהוא נפסל.
הניקוד של השחקן יהיה :
מכאן ניתן להסיק כי הדרך להשיג את מספר המרבי של נקודות (בהינתן והשחקן הגיע עד למדרגה F היא לבצע קומבו יחיד בגודל של F, ניתן לראות זאת לפי הקשר הבא : נסמן להיות N הרצפים (קומבו) שהשחקן ביצע כך ש :
קומות
בכל 100 קומות סוגן משתנה, כלומר: 100 הקומות הראשונות עשויות מחומר מסוים, בעוד ש-100 הקומות הבאות עשויות מחומר אחר, וכך הלאה.
קומבו
עליית קומה אחת מזכה ב-10 נקודות. דרך נוספת לצבור נקודות היא עליית קומות בדילוגים, והיא נקראת "קומבו" (באנגלית: Combo), והיא מזכה את השחקן בניקוד מיוחד, לפי מספר הקומות שהשחקן עלה. כדי שהקומבו יחשב יש לבצע לפחות שני דילוגים כאלו ברצף. לאחר הקומבו מוצגת מחמאה במרכז המסך בגופן צבעוני. ככל שהקומבו גדול יותר, המחמאה טובה יותר, וכך הניקוד יותר גדול. המחמאות, לפי גודל הקומבו, הן:
גרסת אונליין
למשחק יצאו מספר גרסאות וביניהם גם גרסת האונליין. בגרסת האונליין צריך פייסבוק. גרסה זו עובדת על חוק שונה: במקום שהמסך עולה הלבנים נופלות ואם נשארים על לבנה יותר מדי זמן היא מתפוררת.
רותם ארליך
רותם ארליך (נולד ב-10 באפריל 1969) הוא כדורסלן עבר ישראלי. שיחק בעמדת הרכז, גובהו 1.80 מטר.
ביוגרפיה
גדל במחלקת הנוער של רמת השרון. בעונת 1987/88 הצטרף להפועל תל אביב. בעונה שלאחר מכן שיחק בקבוצת נעוריו א.ס. רמת השרון, ששיחקה אז בליגה הארצית השנייה. בתום העונה עלתה הקבוצה לליגה הלאומית. ארליך המשיך בקבוצה שתי עונות נוספות, ובתום עונת 1991/92 ירדה הקבוצה ליגה. לאחר שעזב את רמת השרון בשנת 1992 הוא חתם בבני הרצליה. בעונת 1994/95 הוא זכה עם הקבוצה בגביע המדינה. בעונה זו רשם 9.3 נקודות למשחק, ו-3.1 אסיסטים בממוצע. ב-1995 חתם ב הפועל אילת, ועונה לאחר מכן הצטרף למכבי רעננה. את עונת 1996/97 סיים עם ממוצע של 6.8 נקודות למשחק ו-5.2 אסיסטים, ואת עונת 1997/98 סיים עם ממוצע 5.5 נקודות ו-3.6 אסיסטים. בשתי העונות הראשונות בהן שיחק ברעננה, סיימה הקבוצה במקום השני בליגה הסדירה והגיעה לחצי גמר הפלייאוף. במהלך העונה השלישית שלו בקבוצה, עבר למכבי גבעת שמואל. שיחק גם במכבי ראשון לציון, הפועל חולון ובאליצור אשקלון. בעונת 2001/02 חזר לשחק בראשון לציון, ובסיום העונה הודיע על פרישתו ממשחק, בעקבות פציעות חוזרות בקרסול. ארליך קלע בליגה הראשונה 2208 נקודות.
ארליך היה חבר בנבחרת הנוער ובנבחרת ישראל בכדורסל, נודע כמוסר אסיסטים מצטיין.
בשנת 2007 שימש כעוזר המאמן עדי אזולאי במכבי ראשון לציון.
כיום (2017) ארליך משמש כמאמן אישי בכדורסל ופרשן טלוויזיה. בנו עמית ארליך הוא שחקן בני הרצליה.
Undo It
Undo It (בעברית: בטל את זה) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית קארי אנדרווד, מתוך אלבום האולפן השלישי שלה, Play On. השיר יצא לאור ב-24 במאי 2010, על ידי חברת התקליטים אריסטה נאשוויל, כסינגל השלישי מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד שירי הקאנטרי.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי קארי אנדרווד, קארה דיוגארדי, מרטי פרדריקסן ולוק ליירד והופק על ידי מארק ברייט. בראיון שערכו The Boot עם אנדרווד, היא סיפרה כי העבודה על השיר החלה בטעות וכי היא הייתה עם כמה מחבריה בזמן הכתיבה שלו, תוך שכל אחד הוסיף משהו עד שלבסוף הושלם השיר.
פרק זמן לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-27 מיליון השמעות.
הצלחה
השיר זכה להצלחה רבה, כאשר הגיע למקום הראשון במצעד שירי הקאנטרי ולמקום השני במצעד שירי הקאנטרי של קנדה. השיר קיבל מועמדות בטקס פרסי בחירת הנוער 2010, בקטגוריית "בחירת מוזיקה – שיר קאנטרי", אך לא זכה בפרס. כמו כן, זכה השיר בפרס BMI.
בנוסף לכך, דורג השיר במקום ה-29 ברשימה השנתית של מצעד שירי הקאנטרי של בילבורד, שפורסמה בסוף שנת 2010.
תוצר לאומי גולמי
תוצר לאומי גולמי (תל"ג) הוא מונח כלכלי המבטא את הערך הכלכלי של סך כל המוצרים (סחורות ושירותים) הסופיים המופקים בתקופת זמן מסוימת (בדרך כלל שנה) נתונה במשק לאומי, בתוספת ההכנסות של גורמי ייצור מקומיים כתוצאה מפעילותם מחוץ לגבולות המדינה, והחסרה של ההכנסות של גורמי ייצור חיצוניים העובדים באותו משק (כגון עובדים זרים), לפני הפחתת הבלאי.
לצורך חישוב התל"ג מוגדר "מוצר" ככל סחורה או שירות שניתנים בתשלום. לפיכך, התל"ג הוא סיכום של כלל העברות הכספים במשק הלאומי. התל"ג אינו כולל סחורות ושירותים שאינם ניתנים בתשלום (פעילות התנדבותית למשל) וגם לא הפרשת כספים לחיסכון לאומי. התל"ג מתבסס בעיקר על העברות כספים מדווחות. ברוב המדינות יש חובה לדווח על העברות כספים לצורך תשלומי מסים, אולם יש גם העברות כספים שאינן מדווחות, ויש קושי להכלילן בנתוני התל"ג.
לעיתים עורכים התאמות אינפלציוניות כדי שחישוב התל"ג ישקף את הייסופים והפיחותים בערך המטבע במהלך השנה הנמדדת. בחלוקה של כלל התל"ג במספר האנשים החיים במשק מסוים מתקבל הנתון של תל"ג לנפש, המכונה לפעמים גם "רמת החיים". התל"ג לנפש משמש אומדן מקובל לחוסנו הכלכלי של המשק, כיוון שהוא משקף במידה מסוימת את ניצול כוח העבודה ומשאבי האנוש במשק.
תל"ג היה אומדן מקובל עד לסוף שנות השמונים. מאז הצטמצם השימוש בו וכיום נעשה שימוש בעיקר בנתוני תוצר מקומי גולמי, המחושבים באופן דומה אך כוללים רק פעילות פנים-מדינתית.
מאוזר
מאוזר הוא השם הרווח לחברת כלי הנשק הגרמנית Mauser-Werke Oberndorf Waffensysteme GmbH, ולסדרה של רובים ואקדחים מתוצרתה. החברה נוסדה ב-1834 על ידי האחים וילהלם ופאול מאוזר. בשנת 1887 רכש תעשיין הנשק היהודי איזידור לאֶואֶ (Loewe) את השליטה במאוזר. החברה תכננה וייצרה את רובי הצבא הגרמני מ-1871 ועד סוף מלחמת העולם השנייה.
בשנת 1995 החברה נמכרה לתאגיד הגרמני ריינמטאל. מאז שיתוף פעולה בין החברות הורחב ותוצרת מאוזר משולבת ממערכות נשק של ריינמטאל, למשל סקיישילד.
הרובה היהודי - Gewehr 88 - Judenflinte
רובה ה-Gewehr 1888 הוא רובה בריחי קליבר 7.92 מ"מ, שפותח בשנת 1888 ויוצר על ידי מאוזר. הרובה ידוע גם בשם: Model 1888 Commission Rifle. זה הרובה הגרמני הראשון שהשתמש באבק שרפה מודרני נטול עשן עם תכונות דחף משופרות. אבק שרפה זה איפשר את השימוש בקליבר קטן יותר, 7.92 מ"מ במקום 11 מ"מ. מודל 1888 שירת בצבא הגרמני עד מלחמת העולם הראשונה ובצבא הטורקי עד מלחמת העולם השנייה. רובה זה היה "האבא" של המאוזר K98 הידוע בארץ בשם "הרובה הצ'כי" ששימש את צה"ל במלחמת העצמאות.
בשנת 1887 רכש תעשיין הנשק היהודי איזידור לאֶואֶ (Loewe) את בית החרושת לנשק מאוזר. איזידור לאֶואֶ ניהל את "חברת לודוויג לאֶואֶ" - Ludwig Loewe Company על שם אחיו לודוויג שייסד את בית החרושת לנשק (לודוויג נפטר בשנת 1886). מאוחר יותר אוחדה מאוזר עם "חברת לודוויג לאֶואֶ" לחברה בשם "מפעלים גרמניים לנשק ותחמושת" (Deutsche Waffen- und Munitionsfabriken AG).
בייצור הראשוני של רובי Gewehr 88 היו כמה תקלות. בפרסום אנטישמי משנת 1892 עם הכותרת: "Judenflinten" - "רובי היהודים" שחיבר הרמן אלווארדט הואשמו היצרנים היהודיים של הרובים ושל אבק השרפה שהם מייצרים בכוונה תחילה מוצרים פגומים. זאת כדי שהצבא הצרפתי יוכל בשעת מלחמה לנצח את הצבא הגרמני. מאז רובה זה ידוע בשם "הרובה היהודי". בפרסום זה נטען שמעשי החבלה ברובים נעשו בפקודת הארגון היהודי כל ישראל חברים שהוקם בצרפת.
ונדיס
ונדיס (באנגלית: Wendy's) היא רשת מסעדות מזון. נכון לשנת 2018 היא רשת ההמבורגרים השלישית בגודלה בעולם לאחר ברגר קינג ומקדונלד'ס, ומחזיקה בכ-6,711 מסעדות. ב־24 באפריל 2008 הודיעה החברה על מיזוג עם Triarc Companies Inc, חברה הנסחרת בבורסה וחברת האם של Arby's. בעקבות המיזוג, Triarc נודעה כקבוצת ונדי / ארבי, ומאוחר יותר כחברת ונדי (באנגלית: The Wendy's Company).
היסטוריה
החברה נוסדה בשנת 1969 על ידי איש העסקים דייב תומאס, בקולמבוס שבמדינת אוהיו. הוא העניק לחברה את שמה על שם בתו בת ה-8. תומאס מכר המבורגרים מרובעים עם פינות שבלטו מצידי הלחמנייה העגולה, והעניקו רושם של שפע של בשר באיכות טובה, רעיון שהעתיק ממסעדה בעיר הולדתו במישיגן.
באוגוסט 1972 נפתח הסניף הראשון באמצעות זכיין, באינדיאנפוליס, אינדיאנה. המסעדה הקנדית הראשונה נפתחה בהמילטון, אונטריו בשנת 1976. בדצמבר 1976 פתחה ונדיס את המסעדה ה-500 שלה, הממוקמת בטורונטו. במרץ 1978, ונדי פתחה את המסעדה ה-1000 שלה בספרינגפילד, טנסי.
בשנת 1978 ונדיס הקימה את רשת העוף המטוגן Sisters Chicken & Biscuits ומכרה אותה לזכיינית הגדולה ביותר שלה בשנת 1987. בשנת 1979 נפתחה הסניף הראשון באירופיה במינכן, מערב גרמניה. באותה שנה הפכה ונדיס לרשת המזון המהיר הראשונה שהפעילה בר סלטים במסעדות שלה. ונדיס נכנסה לשוק האסייתי על ידי פתיחת המסעדות הראשונות שלה ביפן בשנת 1980, בהונג קונג בשנת 1982, ובפיליפינים ובסינגפור בשנת 1983. בשנת 1984 פתחה את המסעדה הראשונה שלה בדרום קוריאה.
בשנת 1989, ונדיס פתחה את המסעדה הראשונה שלה ביוון בכיכר סינטגמה באתונה, והייתה רשת המזון המהיר הזרה הראשונה במדינה. לאחר פתיחת 12 מסעדות בשלוש ערים, נטשה החברה את השוק היווני בשנת 2002. בשנת 1996 התרחבה הרשת בארגנטינה באמצעות פתיחת 18 מסעדות מקומיות. עם זאת, כולם נסגרו כעבור ארבע שנים, בגלל המשבר הכלכלי במדינה.
בשנת 1998 יצאה מדרום קוריאה על ידי סגירת כל 15 המסעדות שלה ובשנת 2000 יצאה מבריטניה, ארגנטינה והונג קונג.
בשנות ה-2000
בשנת 2002, לאחר מותו של המייסד דייב תומאס, נמכרה השליטה ברשת למיליארדר נלסון פלץ תמורת 2.34 מיליארד דולר.
באפריל 2005, מכירותיה של הרשת נפגעו קשות לאחר שאצבע קטועה של אדם נמצאה באחת ממנות הצ'ילי שהוגשו בסניף החברה בסאן חוזה שבקליפורניה, למרות שלאחר מכן התברר שהאצבע הושתלה על ידי סועדת במטרה לתבוע את הרשת.
בשנת 2007, נקלעה החברה למשבר, לאחר ירידה במכירות וברווחים ובעלי המניות שלה ביקשו להעמיד אותה למכירה. לאחר תקופת טלטלות ממושכת, השיגה חברת טריאק (Triac) בראשות המיליארדר נלסון פלץ שליטה בוונדיס והוא מיזג אותה עם רשת ארביס (Arby's) כדי ליצור את רשת המזון המהיר השלישית בגודלה בארצות הברית. לאחר העסקה מונה מנכ"ל טריאק, רונלד סמית, למלא את אותו התפקיד בוונדיס.
ביולי 2020, הזכיינית הגדולה ביותר של הרשת, חברת NCF המפעליה כ־400 סניפים של ונדי'ס, הגישה בקשה לצ'פטר 11 בבית המשפט בטקסס.
ונדיס בישראל
בסוף שנת 1987 החליטה הרשת להיכנס לישראל והחלה לחפש חברה זכיינית. במרץ 1988 הודיע שבחרה בקו-אופ הריבוע הכחול לקבלת הזיכיון להפעלת סניפי ונדיס בישראל. הקו-אופ קיבל גם את הזיכיון במצרים. הסניף הראשון שלה נפתח בכיכר דיזנגוף שבתל אביב בדצמבר 1988. עד תחילת 1990 פתחה הרשת 4 סניפים ומייסד הרשת דייב תומאס הגיע לביקור בישראל.
בתחילת שנות ה-90, החליטה לסגור את כל סניפיה בישראל, וזאת עקב הפסדים שנבעו מניהול כושל ואסטרטגיה שיווקית לא נכונה.
Pumping on Your Stereo
"Pumping on Your Stereo" הוא שיר של סופרגראס, שיצא כסינגל הראשון שלהם מאלבומם השלישי (1999). הסינגל הגיע למקום ה-11 במצעד הסינגלים בבריטניה ובניו זילנד.
NME הציבה אותו במקום ה-124 ברשימתו "150 השירים הטובים ביותר של 15 השנים האחרונות".
רקע כללי
דני גופי, מתופף הלהקה הסביר את ההיסטוריה שמאחורי השיר: "זה קרה כשהיינו בדיוק באולפן החזרות שלנו וכולנו התחלנו לשיר את זה על פני שלושה אקורדים. זה די קל לשחק. ככל שהשיר קל יותר לנגינה, כך אנחנו מנגנים אותו טוב יותר. זה פשוט קרה ממש מהר. זה היה אחד מאותם שירים שמתאחדים רק תוך 10 דקות.
אף על פי שכותרתו של השיר היא "Pumping on Your Stereo", הלהקה חשבה שזה מצחיק לשיר את המילה "Humping" במקום "Pumping", וכך זה נשמע בהקלטה. בהופעות חיות הלהקה שרה "Pumping" במקום.
אפשר לשמוע בסוף ההקלטה את המתופף דני גופי אומר: "?Can we go home now" (אפשר ללכת הביתה עכשיו?).
צדיק (שיר)
צדיק הוא שיר של הזמר והשחקן הישראלי שולי רנד. השיר נכתב והולחן על ידי שולי רנד, הופק בידי אסף תלמודי, ויצא לאור ב-4 ביוני 2018 בתור הסינגל הראשון מתוך אלבום האולפן השני של רנד, "רצוא ושוב".
רקע
השיר נכתב והולחן על ידי שולי רנד, הופק בידי אסף תלמודי , ועובד בידי בנו הנדלר, עמית הראל, עמית יצחק, ניר מנצור, גדי פוגטש ותלמודי. הוא יצא לאור ב-4 ביוני 2018 בתור הסינגל הראשון מתוך אלבום האולפן השני של רנד, "רצוא ושוב". על משמעות השיר הסביר רנד:
בריאיון עם אלחנן ניר וברל'ה קרומבי למקור ראשון רנד הוסיף:
השיר
"צדיק" הוא שיר באורך 4:19 אשר בוצע על ידי שולי רנד בליוי קולות בס על ידי בנו הנדלר, תופים על ידי ניר מנצור, וגיטרה על ידי עמית יצחק. קולות הכינור בוצעו על ידי גדי פוגטש, הקלידים על ידי עמית הראל ואסף תלמודי, הסקסופון, הטרומבון והטמבורין על ידי איל תלמודי, גרשון וייסרפירר ואסף אמדורסקי בהתאמה. המילים "כשאתה אחד העצובים בעיר" נלקחו משירו של מאיר אריאל, "לילה שקט עבר על כוחותינו בסואץ".
הדיון הציבורי אודות השיר
ידידיה מאיר מערוץ 7 שיבח את הכתיבה רבת המשלב ים של רנד, הכוללת את לשון המשנה והגמרא, סלנג של חוזרים בתשובה, פרפרזה לאגדות חז"ל, מילה ביידיש, ומילים מספרי חסידות וממגילת קהלת. הוא ביקר את העובדה שבניגוד לשיריו האחרים של הזמר, כגון "אייכה", בשיר זה רנד אינו משאיר אף תקווה קלושה לטוב.
איתמר זהר מעיתון הארץ ביקר את העובדה שגלגלצ בחרו לא להכניס את השיר לפלייליסט שלהם וכתב "כשכל כך הרבה זמרים שרים שירי חנופה לדת, טוב לשמוע את שולי רנד מטיל ספק בה".
מגלופוליס
מֵגָלוֹפּוֹלִיס (רַב־כְּרַךְ על פי האקדמיה ללשון העברית; מיוונית: Μεγαλόπολη) הוא אגד ערים גדול ממטרופולין, כזה המהווה איחוד של כמה מטרופולינים כרצף עירוני גדול ממדים, שבו מתעמעמים גבולות הערים. מגלופוליס היא עיר ענק הכוללת כמה אזורי מטרופולין, שהתרחבו והתמזגו לכדי כרך בגודל של מאות קילומטרים רבועים, עשרות שדות תעופה, ועשרות מיליוני תושבים.
מי שטבע את המונח "מגלופוליס" לראשונה היה הגאוגרף הצרפתי-יהודי ז'אן גוטמן, שהוציא בשנת 1961 ספר בשם זה, בו זיהה כי כל המרחב מבוסטון עד וושינגטון בחוף המזרחי של ארצות הברית הוא רצף של אזורים מטרופוליטניים הנוגעים זה בזה, והעניק לתופעה העירונית הזאת את השם "מגלופוליס".
בעולם
בין המגלופוליסים בעולם:
אנדריי בלואוסוב
אנדריי רמוביץ' בלואוסוב, או אנדריי בלוסוב (ברוסית: Андре́й Рэ́мович Белоу́сов; נולד ב-17 במרץ 1959, מוסקבה, ברית המועצות) הוא מדינאי, מדען וכלכלן רוסי. סגן ראש ממשלת רוסיה מאז 21 בינואר 2020. מאז מרץ 2020, משמש כיושב ראש דירקטוריון חברת הרכבות הלאומית.
כיהן כשר הפיתוח הכלכלי של הפדרציה הרוסית מיום 21 במאי 2012 עד 24 ביוני 2013 וכעוזר לנשיא הפדרציה הרוסית לענייני כלכלה מיום 24 ביוני 2013 עד 21 בינואר 2020.
ביוגרפיה
אנדריי בלואוסוב נולד ב-17 במרץ 1959 במוסקבה במשפחתו של הכלכלן הסובייטי רם בלוסוב (אמו - אליסה פאבלובנה - הייתה רדיוכימאית, לימים עסקה בכימיה של יסודות נדירים). על פי דיווחים בתקשורת, רם בלוסוב היה יוצר בית הספר המדעי הסובייטי בתחום התמחור והניהול והיה אחד המשתתפים בהכנת "הרפורמות של קוסיגין", לימים חקר את ההיסטוריה הכלכלית של ברית המועצות.
לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר השני לפיזיקה ומתמטיקה, הוא נכנס לפקולטה לכלכלה באוניברסיטת מוסקבה וסיים את לימודיו בהצטיינות בשנת 1981. במהלך ההכשרה הוא החל לשתף פעולה עם קבוצת כלכלנים בהנהגתו של אלכסנדר אנצ'ישקין, שבשנים 1977–1981 שימש כראש אחת המחלקות בפקולטה לכלכלה.
לאחר שקיבל תעודה להשכלה גבוהה, המשיך אנדריי בלואוסוב את לימודי התואר הראשון במכון המרכזי לכלכלה ומתמטיקה של האקדמיה למדעים של ברית המועצות. במקביל החל שם את הקריירה המדעית שלו, תחילה כחוקר מתלמד, אחר כך כעמית מחקר זוטר במעבדה למידול מערכות, בראשותו של א.ב. ירשוב. בשנת 1994 הוא הפך לאקדמאי של האקדמיה הרוסית למדעים.
בפברואר 1986, הוקם המכון לכלכלה וחיזוי ההתקדמות המדעית והטכנית של האקדמיה למדעים של ברית המועצות על בסיס מספר חטיבות מדעיות של המכון המרכזי לכלכלה ומתמטיקה. פעילותו העיקרית של המכון היא תחזית כלכלית. בלואוסוב עבר לעבוד במכון לכלכלה ופוליטיקה של האקדמיה למדעים של ברית המועצות, שם מילא בעקביות תפקידים של עמית מחקר זוטר ועמית מחקר. סדרי העדיפויות המחקריים שלו התמקדו בחיזוי מגמות מקרו-כלכליות, כמו גם באינפלציה ובמשבר המבני בכלכלה בסגנון סובייטי.
בממשלה הפדרלית
מאז 1999 הוא היה חבר יועץ למשרד הכלכלה וייעץ למספר ראשי ממשלה: יבגני פרימקוב, סרגיי סטפאשין, מיכאיל קסיאנוב ומיכאיל פרדקוב.
בנובמבר 1991 הוקמה קבוצה אנליטית של האיגוד למדיניות חוץ, המכונה לעיתים גם "קבוצת בסמרטניך" (בשם מייסדה, שר החוץ לשעבר של ברית המועצות, אלכסנדר בסמרטניך). אופן עבודתה היה ארגון של דיונים נושאיים קבועים. בהמשך, התמלול מפוענח והופך לנושא מחקר מעמיק יותר, ובמקרים מסוימים משמשים כבסיס ליצירות מדעיות. בלואוסוב הצטרף לקבוצה בתחילת שנות ה-90 והשתתף בפיתוח מספר נושאים. יחד איתו השתתף אנדריי קלפאץ' בעבודת הקבוצה שבעתיד מונה לסגנו של בלואוסוב במשרד לפיתוח כלכלי.
בשנת 2000 הקים ועמד בראש המרכז לניתוח מקרו-כלכלי וחיזוי לטווח קצר, שעל בסיסו בשנת 2005 פרסם את הדו"ח "מגמות ארוכות טווח בכלכלה הרוסית: תרחישים להתפתחותה הכלכלית של רוסיה עד 2020". בדו"ח חזה בלואוסוב את המשבר הכלכלי של 2008. בנוסף, הוא הצביע על נסיגה כלכלית אפשרית בשנים 2011–2012 וכישלון מערכת הממשל הציבורי בשנים 2015–2017.
בשנת 2006 עבר לשירות ציבורי ובהזמנת שר הפיתוח הכלכלי של הפדרציה הרוסית הרמן גרף מונה לסגנו. במקביל, הוא התפטר מכל שאר תפקידיו הקודמים.
באותה שנה קיבל בלואוסוב תואר דוקטור לכלכלה והגן על עבודת הדוקטורט שלו "סתירות וסיכויים להתפתחות מערכת ההתרבות של הכלכלה הרוסית".
בשנת 2007, כשעזב גרף את משרד הפיתוח הכלכלי, מונתה אלווירה נביאולינה, שכיהנה בעבר בתפקיד סגנית השר, לשרה. בלואוסוב נשאר בתפקידו עד שנת 2008, כשמונה לתפקיד בממשלה הפדרלית: ראש הממשלה ולדימיר פוטין מינה אותו למנהל המחלקה לכלכלה ומימון של מזכירות הממשלה ולסגן ראש ממשלת רוסיה. זמן קצר לפני כן, בקיץ 2007, קיבל בלואוסוב את התואר כלכלן מכובד של הפדרציה הרוסית. על עבודת כינון סדר היום הכלכלי של ממשלת רוסיה בשנים 2008–2012 היו אחראים איגור שובאלוב, בלואוסוב ואלווירה נביאולינה.
בממשלת הפדרציה הרוסית בלואוסוב היה אחראי לנושאים הקשורים לתקצוב, השקעות ציבוריות ושיפור אקלים ההשקעה. תחתיו הוקמה הסוכנות ליוזמות אסטרטגיות, שמטרתה לשפר את התנאים לביצוע עסקים ברוסיה.
במאי אישרה הדומה הממלכתית על פי הצעת הנשיא פוטין, את דמיטרי מדבדב כראש ממשלת הפדרציה הרוסית. לאחר זמן מה הוכרז על קבינט חדש: בלואוסוב מונה לתפקיד שר הפיתוח הכלכלי. יתרה מזאת, על פי דיווחים בתקשורת, בלואוסוב נחשב גם כעוזרו של נשיא הפדרציה הרוסית בנושאים כלכליים, אולם אז התקבלה החלטה למנות את אלווירה נביאולינה לתפקיד זה.
ב-24 ביוני 2013 מונה לעוזר נשיא הפדרציה הרוסית (בסוגיות כלכליות), במקום אלווירה נביאולינה, שעזבה את הסגל הנשיאותי כדי לכהן כנגידת הבנק המרכזי של הפדרציה הרוסית.
מ-17 ביוני 2015 ועד 29 בספטמבר 2017, שימש כיו"ר הדירקטוריון של חברת הנפט רוסנפט. ב-21 בינואר 2020 מונה לסגן ראש הממשלה הראשון של הפדרציה הרוסית בממשלה החדשה של מיכאיל מישוסטין. מאז מרץ 2020 משמש כיו"ר דירקטוריון חברת הרכבות הרוסית.
משפחתו
אחיו הצעיר דמיטרי הוא מומחה מוביל במרכז לניתוח מקרו-כלכלי וחיזוי לטווח קצר.
שפמנון אירופי
שפמנון אירופי או סילור אירופי (שם מדעי: Silurus glanis), הוא מין דג גדול משפחת הסילוריים שבסדרת השפמנונאים. זהו אחד מהגדולים שבשפמנונים ומהכבדים שבדגי אירופה.
מאפיינים
אורכו של השפמנון הגדול ביותר שנמדד היה 5 מטר ומשקלו 300 ק"ג. הכבד ביותר שקל 400 ק"ג, אך בדרך כלל האורך הוא 2.2 מ' והמשקל עד 65 ק"ג. לדג זה עור ירוק עד שחור, לסת עצומה בעלת זיפים העוזרים לחוש טרף במים ועיניים קטנות ביותר. הוא בעל סנפירים קטנים אך זנב ארוך וחזק.
דג זה מצוי ברחבי נהרות איטיים ואגמים ממוזגים ברחבי אירופה ואסיה. דג זה נראה לעיתים בקרבה לגדות המים והוא מסוגל להלך מעט מחוץ למים. הוא טורף מובהק הניזון מרוב יצורי הנהרות, לרבות מדגים אחרים (ואפילו משפמנונים אירופים אחרים), סרטנים, רכיכות, דוחיים, זוחלים, עופות מים ויונקים קטנים. שפמנונים מחכים ליונים ששותות מים ומתנפלים עליהם בהפתעה.
האנה סטאר
האנה סטאר (בשוודית: Hanna Stjärne; נולדה ב-17 במרץ 1969) היא עיתונאית שוודית.
ביוגרפיה
היא למדה עיתונאות באוניברסיטת סטוקהולם ולאחר מכן החלה לעבוד ככתבת פוליטית בתוכנית החדשות "Dagens Eko" של "Sveriges Radio", רשת הרדיו הממלכתית של שוודיה, לאחר מכן שימשה עבור התוכנית ככתבת חדשות חוץ בבריסל.
ב-2001 היא נהייתה לכתבת מדינית וב-2002 נהייתה לאדם הצעיר ביותר לשמש בתפקיד ניהולי ב-Sveriges Radio P1, ערוץ הרדיו המרכזי השוודי, במסגרת תפקידה היא ארגנה וניהלה מספר תוכניות טלוויזיה.
היא זכתה במספר פרסים על עבודתה כעיתונאית.
ב-2010 נבחרה לאישה המנהלת הטובה ביותר בשוודיה.
ב-2011 החלה לשמש כמנכ"לית הקונצרן "UNT" שבבעלותו מספר עיתונים בשוודיה.
ב-2014 הוכרז על מינוייה כמנכ"לית SVT חברת השידור הציבור השוודי, בחירתה לתפקיד זה לוותה בביקורת על התאמתה לתפקיד, במסגרת כהונתה בתפקיד אורגן אירוויזיון 2016.
ב-2015 תמכה בגינוי דבריו של הפוליטיקאי אימי אוקסון.
סטאר היא אם לבת.
טארטאקוב
טארטאקוב (באוקראינית: Тартаків - טארטאקיב; בפולנית: Tartaków; ביידיש: טאַרטעקיוו) היא עיירה במחוז לבוב שבמערב אוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב
טארטאקוב נוסדה בשנת 1426, ובמהלך המאה ה-18 הוענקו לה זכויות עיר, ונקבעו בה ירידים שנתיים וימי שוק. לאחר מלחמת העולם הראשונה, ובהתאם להסכם ריגה, נכללה העיירה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.
יהודי טארטאקוב
בעת הכיבוש הרוסי של העיירה בתחילת מלחמת העולם הראשונה ערכו החיילים הקוזקים והצ'רקסים שנכנסו אליה פרעות ביהודיה, תוך אונס נשים ושוד רכוש רב. כאשר נכנסו החיילים הפולנים לעיירה בשנת 1919, פרעו גם אלו ביהודיה. לאחר המלחמה השתקמה הקהילה היהודית בעיירה בסיוע הג'וינט, ובין מלחמות העולם נמנו בעיירה 1,139 יהודים, מתוך 1,486 תושבים, והתקיימה בה פעילות של המפלגות הציוניות השונות. פעילות זו נאסרה עם כיבוש האזור בידי הסובייטים בספטמבר 1939, תוך הגליית הפליטים היהודים שהגיעו לעיירה, כמו גם כמה מהמשפחות היהודיות האמידות ביישוב, לעומק ברית המועצות.
בשואה
עם פרוץ מבצע ברברוסה, בסוף יוני 1941, הופגזה העיירה באופן כבד בידי הגרמנים, ויהודיה נמלטו לכפרי ולשדות הסביבה. עם כניסת החיילים הגרמנים לעיירה, רצחו בה אלו בו ביום 173 יהודים. בהמשך נלקחו יהודי העיירה לעבודות כפייה, במסגרתן עונו, וחלקם נרצחו. יודנרט שמונה בעיירה לאחר מכן נצטווה להסדיר את אספקת עובדי הכפייה היהודים לגרמנים. בערב פורים תש"ב שולחו כ-50 יהודים מהעיירה למחנות עבודה בסביבת לבוב.
בסוף ספטמבר 1942 ערכו הגרמנים אקציית חיסול בעיירה, בה שילחו את כ-900 היהודים שנותרו במקום למחנה ההשמדה בלז'ץ ולגטו סוקאל. יהודים בודדים מהעיירה ששרדו את השואה לא שבו להתגורר בה, לאחר שהאוקראינים המקומיים איימו עליהם ברצח.
אינטליגנציה מלאכותית (סרט)
אינטליגנציה מלאכותית (באנגלית: A.I. Artificial Intelligence) הוא סרט מדע בדיוני שהופק בשנת 2001, בבימויו ובהפקתו של סטיבן ספילברג על פי רעיון של הבמאי סטנלי קובריק. קובריק הלך לעולמו לפני שהחלו צילומי הסרט וספילברג הקדיש אותו לבמאי המנוח. הסרט היה מועמד לפרס אוסקר בקטגוריות האפקטים, האפקטים הוויזואליים והפסקול המקורי.
פיתוח התסריט
קובריק ביקש מסטיבן ספילברג לביים את הסרט. קובריק לא זכה לראות את הסרט כיוון שנפטר כשנתיים לפני שהחלו הצילומים.
עלילה
העלילה העתידנית מהווה עיבוד לאגדה "הרפתקאותיו של פינוקיו". העלילה מתרחשת בעתיד שבו שוכנים בעולמנו אנדרואידים לצד בני אדם בשר ודם. האנדרואידים ניחנים באינטליגנציה ברמה אנושית, אולם אינם ניחנים ברגשות. גיבור הסרט, דייוויד, הוא אב-טיפוס של אנדרואיד דמוי ילד בן עשר, שפותח עם יכולת לחוש ולהביע רגשות. דייוויד מצטרף למשפחה שבנה שרוי בתרדמת בגלל מחלה קשה. דייוויד חי כבן משפחה ואם המשפחה נקשרת אליו. לאחר שהבן מחלים ממחלתו ומתעורר מהתרדמת, מתחרים דייוויד והבן האמיתי על אהבת אימם. לאחר שדייוויד כמעט גורם לטביעתו של הבן האמיתי, מחליט האב להשיבו למפעל שבו יוצר. האם, מחשש שדייוויד יפורק, משחררת אותו לחופשי ביער. דייוויד יוצא למסע נואש בתקווה להפוך לילד אמיתי, כדי שיוכל לשוב ולזכות באהבת אמו.
קישורים חיצוניים
ביקורות
פיטר פיטרסון
פיטר ג'ורג' פיטרסון (באנגלית: Peter George Peterson; 5 ביוני 1926 – 20 במרץ 2018) היה בנקאי השקעות אמריקאי, שכיהן כמזכיר המסחר של ארצות הברית בשנים 1973-1972 תחת הנשיא ריצ'רד ניקסון.
אחרי כהונתו כמזכיר המסחר, פיטרסון היה יו"ר ומנכ"ל ליהמן ברדרס בשנים 1984-1973. ב-1985 הוא ייסד את חברת ההשקעות הפרטית "קבוצת בלאקסטון", ונתמנה ליושב ראש הקבוצה. פיטרסון היה יו"ר המועצה ליחסי חוץ עד שפרש ממנה ב-2007, ואחר כך שימש כיו"ר אמריטוס של המועצה. ב-2008 דורג פיטרסון במקום ה-149 ברשימת "400 האמריקאים העשירים ביותר" עם שווי נקי בן 2.8 מיליארד דולר אמריקני. הוא היה ידוע גם כמייסד ומנהל קרן פיטר ג'. פיטרסון, אשר מוקדשת לקידום קיימות פיסקלית.
ביוגרפיה
פיטרסון נולד ב-1926 בעיר קירני שבנברסקה, הבכור מבין שלושת ילדיהם של ונטיה "ונט" פול וג'ורג' פיטרסון, זוג אשר היגר אל ארצות הברית מדרום יוון. מלבד אחיו ג'ון, בן הזקונים במשפחת פיטרסון, לפיטרסון הייתה אחות צעירה, שנפטרה כתוצאה מדלקת גרון, קנה נשימה וסימפונות כשהייתה בת שבע. אביו של פיטרסון הגיע לארצות הברית כשהיה בן 17 ועבד כמדיח כלים עבור יוניון פסיפיק והתגורר בקרון בילום. ב-1923, אביו פתח ואף ניהל דיינר יווני בקירני מיד אחרי ששינה את שמו ל"ג'ון" מ"גאורגיוס פטרופולוס".
פיטר החל לעבוד בקופה רושמת כבר כשהיה בן שמונה. אחרי שלמד שנה אחת במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, מאוחר יותר קיבל פיטרסון תואר ראשון מבית הספר לניהול ע"ש קלוג באוניברסיטת נורת'ווסטרן, אחרי שסיים לימודיו בכבוד רב ביותר ב-1947. אחרי לימודיו התיכוניים, נישא פיטרסון ב-1948 לקריס קרנגל, סטודנטית לעיתונות באוניברסיטת נורת'ווסטרן. הזוג התגרש ב-1950. ב-1951 הוא קיבל תואר ראשון במנהל עסקים מבית הספר לעסקים של אוניברסיטת שיקגו.
ב-1953 הצטרף פיטרסון לסוכנות הפרסום "מקאן אריקסון" שבסיסה בשיקגו, שם כיהן כדירקטור. חמש שנים אחר כך, ב-1958, הצטרף ל"תאגיד בל האוול" המייצר ציודי קולנועי כסגן נשיא בכיר. מאוחר יותר הוא החליף את מי שעתיד להיות לימים נציגה של מדינת ניו יורק בסנאט של ארצות הברית, צ'ארלס פרסי כיו"ר ומנכ"ל התאגיד, תפקידים בהם החזיק בשנים 1971-1963. ב-1969 הוא הוזמן על ידי הנדבן ג'ון ד. רוקפלר השלישי, יו"ר ה-CFR ג'ון ג'. מקלוי, ומזכיר האוצר לשעבר דאגלס דילון, לשבת בראשות ועדת נדבנות פרטית, שנודעה בשם "ועדת פיטרסון".
ב-1971 הוא מונה לעוזר נשיא ארצות הברית לענייני כלכלה בינלאומיים בידי הנשיא ריצ'רד ניקסון. ב-1972 הוא מונה למזכיר המסחר של ארצות הברית, תפקיד אותו מילא במשך כשנה. עם כניסתו אל מחלקת המסחר, שימש פיטרסון בנוסף כיו"ר הוועדה הלאומית לפריון כלכלי ומונה ליו"ר הוועדה המסחרית של ארצות הברית וברית המועצות. במהלך כהונתו, פיטרסון היה מבקר חריף של החוב הפיננסי הגובר של ארצות הברית. אחרי שעזב את ממשל ניקסון ופרש מן החיים הפוליטיים, היה יו"ר ומנכ"ל ליהמן ברדרס בשנים 1977-1973. ב-1985 הוא ייסד עם סטיבן א. שוורצמן את חברת ההשקעות הפרטית "קבוצת בלאקסטון", והיה במשך שנים רבות יושב הראש שלה. בבלאקסטון צבר פיטרסון הון אישי בן 1.9 מיליארד דולר אמריקני.
פיטרסון החליף את דייוויד רוקפלר כיו"ר המועצה ליחסי חוץ ב-1985 ושימש בתפקידו עד שפרש ב-2007. ב-1992 הוא היה אחד ממייסדי "קואליציית קונקורד", קבוצה דו-מפלגתית של אזרחים המצדדים בהפחתת הגירעון בתקציב המדינה הפדרלי. ב-2008 ייסד את קרן פיטר ג'. פיטרסון (PGPF), ארגון המוקדש להפיץ את המודעות הציבורית בנושאים הקשורים לקיימות פיסקלית, חוב הלאומי, גירעונות פדרליים, מדיניות ביטוח לאומי ומדיניות מס. ב-2010 הצטרף פיטרסון למיזם "התחייבות הנתינה" ביוזמת וורן באפט וביל גייטס. ב-2018 הלך פיטרסון לעולמו מסיבות טבעיות בביתו שבמנהטן.
כישורי הישרדות
כישורי הישרדות אלו שיטות לפעולות הנועדו לספק צרכים בסיסיים לחיי אדם. והם מסייעים לאנשים שהתרחקו מהציוויליזציה או אנרכיה עקב מצבים א-נורמליים קיצוניים כגון אסון טבע או ריחוק מאולץ: מים, מזון ומחסה, על מנת להימנע מאינטראקציות קטלניות אפשריות עם בעלי חיים וצמחים וטיפול בכל פציעה או מחלה שתתקבל, כדי להתגבר על תנאים מסוכנים.
עזרה ראשונה
כדי לשרוד במצב בו אי אפשר לקבל סיוע רפואי ממוסד דרושה יכולת להבדיל בין פציעות ומחלות שהטיפול בהן דחוף לבין פציעות ומחלות שהטיפול בהן סובל דיחוי. יש צורך לזהות מצבים המסכנים את הבריאות ולהימנע מהם. בין החסכים הגופניים יש צורך להבין באיזה חסך יש לטפל קודם (בתנאים מסוימים דחוף יותר, למשל, להשיג מים ובאחרים להדליק אש או למצוא מחסה מהרוח). כמו כן יש לדעת להעניק טיפול רפואי הולם לפצועים וחולים.
מים
ניתן לחפש מקורת מים זמינים כגון נחלים, בארות ובורות האוגרים מי גשמים. את מקורות המים ניתן למצוא על ידי התבוננות בשטח, בצמחייה ובבעלי החיים בסביבה. ריכוז גדול של צמחים ובעלי חיים מעיד בדרך כלל על מקור מים זמין.
חפירת בור (תמילה) תגלה אם יש מים באדמה. אפשרות נוספת היא לאסוף מים המתעבים על עצמים קרים. גוף האדם צורך מים גם דרך המזון אותו הוא אוכל.
במידת האפשר יש לטהר את המים (על ידי הרתחה למשל או בעזרת חומרים שונים) כדי להימנע ממחלות וזיהומים. מי ים אינם ראויים לשתייה ואף מאיצים את ההתייבשות.
הדלקת אש
לאש מגוון שימושים ברשות השורד. היא מקור לחום ואור, מאפשרת להרתיח מים ולבשל מזון והיא יכולה לשמש לאיתות לעזרה. כאשר מצויים במקום קר, חובה קודם כל להצית אש. דחיית מטלה זו מסכנת את האדם במוות מקור.
השגת מזון
ניתן להשיג מזון על ידי ציד וליקוט. בעת השגת מזון יש לקחת בחשבון את בזבוז האנרגיה וסיכויי ההצלחה להשגתו. לעיתים עדיף ליקוט צמחים בעלי ערך תזונתי נמוך על פני מרדף עיקש אחר טרף קשה. עדיף לאכול צמחים מוכרים וכך להקטין את הסיכויים להרעלה. בערכות הישרדות אפשר למצוא מנות מוכנות לאכילה (באנגלית: Meal, Ready-to-Eat).
מחסה
אדם כדי לשרוד בטבע צריך מחסה.
מחסה יכול להיות מחסה טבעי (לדוגמה מערה) או מחסה שנבנה על ידי השורדים. מחסה מאפשר להישמר מפני מזג האוויר ומפני בעלי חיים עוינים ולאפשר לשורדים לישון ולנוח.
ניווט והתמצאות בשטח
בניווט בשטח ניתן להסתייע במיקום השמש והכוכבים. שיטה ידועה למציאת הצפון מסתייעת בטחב, שבחצי הכדור הצפוני נוטה לגדול על צידם הצפוני של גזעי עצים, איפה שיש צל במרבית שעות היום.
איתות לעזרה
אות עזרה צריך להיות בולט למרחק. אות אידיאלי צריך להיות גדול, במקום הנראה למרחק, שונה במידה מספקת מסביבתו ולהכיל תנועה שתתפוס את העין. אות מצוקה מקובל הוא SOS. כלי פופולרי לאיתות הוא נור אשר נורה מאקדח נורים.
עוד סוג של איתות לעזרה הוא הבערת מדורה גדולה מספיק שיראו אותה.
שחיה
לעיתים שחיה היא צורך הכרח בהישרדות. על השורד לפעמים לדוג, לצלוח נהר או נחל וגם להימלט מהמקום בו הוא נמצא בשחיה.
אם אדם אינו יודע לשחות וצריך לחצות מקור מים כלשהו הוא יכול להיעזר בבול עץ אם ימצא לידו, הרי ידוע שעצים צפים כיוון שצפיפותם קטנה מזו של המים.
הממד הנפשי
המוח ותהליכיו הם קריטיים להישרדות. במצב קטלני, הרצון לחיות לעיתים קרובות מפריד בין אלה ששורדים לבין אלו שמתים.
סיפורי הישרדותם ההרואיים של אנשים רגילים עם הכשרה מועטה או חסרת הכשרה, אך עם רצון עז לחיות אינם נדירים. מצב ההישרדות יכול להיות כל כך מלחיץ, שאפילו אנשי מקצוע מיומנים יכולים להיות מושפעים נפשית. אדם הנקלע למצב של ריחוק מהציוויליזציה צריך להיות מוכן נפשית ופיזית להתגבר על פאניקה ופעולה מכרעת מהורהרת במהלך אסון. לבדיקת מתח יש גבולות אנושיים, אך היתרונות של אימוני לחץ מתח בהגדרת גבולות אלה יכולים לעלות על חוסר הלחץ.
כיוון שבמצב הישרדותי ישנה חשיבות קריטית לא להיכנס לפאניקה, לא להיקלע לייאוש, ולשמור על מורל גבוה. הדרך הטובה ביותר לא להיקלע לייאוש היא על ידי עיסוק מתמיד בפעילויות הקשורות לשיפור פוטנציאל ההישרדות כגון: גילוף, הכנת מלכודות, הכנת חכות דייג מאולתרות ועוד.
יחסי גינאה ביסאו–יוון
יחסי גינאה ביסאו–יוון הם יחסי החוץ בין יוון לגינאה ביסאו.
סקירה כללית
היחסים בין שתי המדינות טובים, ושיתוף הפעולה הדו-צדדי והרב-צדדי משביע רצון. שתי המדינות משתפות פעולה בארגונים בינלאומיים, ובכלל זה באו"ם. אין קהילה יוונית או קונסוליית כבוד בגינאה ביסאו.
יוסף צבי יפה
יוסף (ג'ו) צבי יפה (1923–2009) היה פיזיקאי ישראלי, מראשוני מכון ויצמן למדע ומחלוצי תעשיית ההיי-טק בישראל.
ביוגרפיה
יפה נולד באנגליה. למד פיזיקה באוניברסיטת מנצ'סטר. חיים ויצמן וארנסט דוד ברגמן הזמינו אותו להצטרף למכון ויצמן למדע שהיה בהקמה. הוא עלה בעקבות כך לישראל ב-1948. במכון כיהן כראש המחלקה לספקטרוסקופיה ובנה ספקטרומטר אופטי ראשון מסוגו בעולם. ב-19555 זכה בפרס ויצמן למחקרים במדעים מדויקים על מחקר בספקטרוסקופיה באור אינפרה-אדום. כמו כן תרם לעשייה הביטחונית וליחידה הטכנולוגית של אגף המודיעין. ב-1968 פרש ממכון ויצמן.
ב-1964 הקים את חברת "מכשירי רחובות", בשנותיה הראשונות ייצרה החברה מכשירים מדעיים אותן שיווקה למכוני מחקר ברחבי העולם. יחד עם שותפיו עמוס גורן, ג'רי טופז ודוד אלסטר, צמחה החברה, הקימה מפעל בפארק המדע קריית ויצמן ונהייתה ממהמובילות בתחומה בישראל. ב-1972 זכה צוות החברה בפרס ביטחון ישראל. ב-1976 נרכשה על ידי תדיראן ומוזגה לחברת אל-אופ.
ב-1982 מונה יפה לסמנכ"ל לפיתוח עסקי של המרכז למחקר גרעיני שורק. ב-9184 עם ההקמה מחדש של משרד המשטרה מונה למדען הראשי הראשון של המשרד.
היה נשוי להלינה ולזוג נולדו שני ילדים. רעייתו השנייה הייתה גבי אלנועם.
מצנח זהב
הטבות
בחבילת ״מצנח זהב״ יכולות להכלל, בין השאר, ההטבות הבאות:
מנגנון מצנח הזהב נפוץ בעיקר בסקטור הפרטי והוא אחד מסממניו של השוק החופשי, המאפשר למעסיק להביא אל החברה מנהל בכיר או בעל מקצוע מוכשר. סעיפי פרישה בתנאים מפליגים מסוג זה, יוצאים לאור חדשות לבקרים כאשר חברות גדולות מפרסמות את תנאי ההעסקה שנקבעו למנהל בכיר, וחבילת ההטבות שנלוותה להם. בסקטור הציבורי קיים פיקוח הדוק יותר על תנאי ההעסקה של עובדים, וגופי הפיקוח השונים יכולים להתערב בתנאי פרישה החורגים מהתקנות.
פיגוע הירי ליד גבעת האבות
פיגוע הירי ליד גבעת האבות הוא פיגוע ירי שאירע במוצאי שבת, 29 באוקטובר 2022 ה' בחשוון תשפ"ג, בשכונת גבעת האבות בקריית ארבע, בו מחבל, המשתייך לארגון הטרור חמאס, רצח את רונן חנניה, ופצע ארבעה נוספים, בהם את איש כוחות ההצלה עופר אוחנה באורח קשה. המחבל נוטרל על ידי רבש"ץ היישוב שדרס אותו, וחוסל בירי על ידי קצין גולני בחופשה.
מצנח זהב
הטבות
התופעה קיימת במגוון רחב של תחומי העסקה – ממנהלי חברות גדולות ועד מאמנים ושחקני כדורגל. מלבד התנאים המפליגים המתפרסמים אודות הבכירים, קיימים תנאי פרישה מסוג זה גם לעובדים בדרגים נמוכים יותר כמו: מנהלי מחלקות, ראשי צוותים וכדומה.
פיגוע הירי ליד גבעת האבות
רקע
במאי 2022 פתח צה"ל, בהוראת שר הביטחון בני גנץ, את חסם "אשמורת" שהיה סגור למעבר כלי רכב פלסטיניים במשך 20 שנה בעקבות פיגועי ירי שבוצעו על הציר. עופר אוחנה, שנפצע קשה בפיגוע, התריע אז מפני הסכנה שבדבר, וקרא להיאבק על סגירתו כדי למנוע פיגועים עתידיים. גם אליהו ליבמן, ראש מועצת קריית ארבע, התריע על הסכנה בפתיחת החסם.
מצנח זהב
מצנח הזהב כאמצעי התגוננות מפני השתלטות עוינת
בארצות הברית פורסמו שורה של מקרים בהם ניתנו מצנחי זהב למנהלים בכירים, וזאת על אף ביצועים כושלים של החברות אותן ניהלו. כך למשל פרש הנרי מקינל, מנכ"ל חברת התרופות פייזר, על רקע נפילת ערכן של מניות החברה בכ-50 אחוז, אך קיבל מענק פרישה של 200 מיליון דולר. הדוגמה הקיצונית למצב זה היא כאשר מצנח הזהב נוצר מראש כתגובה להשתלטות עוינת על החברה. כאשר המשתלט מעוניין לרכוש את חברה הוא עשוי להירתע ולא לרכוש אותה כיוון שהחלפת ההנהלה תהיה יקרה מאוד עקב מצנחי הזהב.
חברי בית הנבחרים האמריקאי התבטאו כי "מדובר בדפוס שיצא מכלל שליטה", ולאחר מאבקים שניהלו קבוצות של בעלי מניות נגד החברות בהן השקיעו, אושרה בחודש אפריל 2007 ברוב גדול הצעת חוק הקובעת כי יש לערוך הצבעה בין בעלי המניות של החברה בכל מקרה שהיא מעניקה מצנח זהב במקביל לניהול משא ומתן למכירת החברה או רכישתה.
פיגוע הירי ליד גבעת האבות
הפיגוע
במוצאי שבת, 29 באוקטובר 2022 סמוך לשעה 20:53, המחבל פלסטיני, מוחמד כמאל אל-ג'עברי מהעיירה סעיר, ששימש כמורה בבית ספר יסודי בחברון, והמשתייך לזרוע הצבאית של ארגון הטרור חמאס, הגיע עם רכבו למכולת של פלסטיני הממוקמת על ציר שנמצא בשליטה פלסטינית ומחבר בין חברון לקריית ארבע - ציר "דרך לפיד" (על שם בני משפחת לפיד שנרצחו במקום בשנת 1993). הציר נמצא סמוך לשכונת גבעת האבות בצפון-מערב קריית ארבע. המחבל חנה ליד המכולת וירה מתוך הרכב עם רובה M16 מהמושב האחורי, לעבר רונן חנניה ובנו דניאל שנפצע קל. רונן, בשנות ה-50 לחייו, נפצע אנושות מהירי, ומאוחר יותר מת מפצעיו. דניאל ברח למכולת והזעיק עזרה.
לאחר מכן, המחבל הניע את רכבו ויצא לכפר הפלסטיני דרך החסם. 8 דקות לאחר מכן, אחרי שחזר רגלית למקום, הוא פתח באש לעבר אנשי ביטחון ורפואה בהם חובש "הצלה ללא גבולות" עופר אוחנה שנפצע קשה. פלסטיני עובר אורח נפצע קל ופונה לטיפול רפואי על ידי "הסהר האדום". הכוחות שהוקפצו לזירת האירוע נתקלו במחבל שנמלט לכיכר סמוכה, רבש"ץ היישוב דרס את המחבל וקצין גולני בחופשה ירה בו והרגו.
בחלק הפלסטיני של חברון ובעזה חילקו ממתקים לעוברים ושבים וירו זיקוקים עם הישמע דבר הפיגוע.
ענישה
ב-26 בדצמבר 2022, מפקד פיקוד המרכז חתם על צו הריסה לבית המחבל, וב-16 בפברואר 2023 נהרס הבית.
וסטפירד'יר
וסטפירד'יר (באיסלנדית: Vestfirðir) הוא אחד ממחוזות איסלנד הממוקם בצפון-מערב המדינה, מול מצר דנמרק וחופי גרינלנד. בירת המחוז היא איסאפיירד'ור. בוסטפירד'יר מתגוררים כ-7,000 תושבים, והוא המחוז עם הכי מעט תושבים במדינה. ההרים והפיורדים הרבים מקשים על התחבורה והתקשורת באזור. נוסף על כך, רבים מהכבישים סגורים על ידי קרח ושלג במשך מספר חודשים בשנה.
פטאליט
הרכב כימי וקריסטלוגרפיה
נוסחת המבנה הכימי של הפטאליט היא LiAlSi4O10.
הפטאליט מתגבש במערכת המונוקלינית, חבורת סימטריות נקודתית "מונוקלינית רגילה" 2/m\, וחבורת סימטריות מרחבית P 2/a. הפרמטרים של תא היחידה הם: Åa=11.737, b=5.171Å ו-c=7.630Å, וגודלה של זווית β הוא 112.54°.
תכונות פיזיקליות
המינרל מופיע במקבצים עמודיים או חסרי צורה. הגבישים אינם נפוצים – וצורתם לווחיים עד פריזמתיים באורך עד 2 מטרים. פאות הגביש לעיתים מקווקוות. לפטאליט יש פצילות מושלמת בכיוון אחד ({001}). הקשיות של המינרל בינונית גבוהה יחסית, 6.5-6 בסולם מוס, ומשקלו הסגולי הממוצע 2.4 גרם לסמ"ק. קיימת בו תופעת גבישים תאומים.
גילוי ומקור השם
המינרל נתגלה לראשונה ב-1800 באי אוטו (Utö) שבמועצה המקומית הנינגה (Haninge) שבמחוז סטוקהולם שבשוודיה. שמו נגזר מיוונית "פטלון" – עלה, מתייחס לפצילות המושלמת שלו במקביל לבסיס.
הסוג השקוף המצוי באי אלבה מכונה קסוטריט.
הכימאי השוודי יוהאן אוגוסט ארפוודסון (Johan August Arfwedson 1841-1792) גילה ב-1817 את היסוד ליתיום באנליזה של פטאליט.
שימושים
בדומה לספודומן ולפידוליט משמש הפטאליט מקור לליתיום. כמו כן נוהגים להוסיף פטאליט לתערובת ממנה יוצרים כלים קרמיים ובכך מקטינים את תופעת ההתרחבות בחום ומגדילים את חוזק הכלי. מלבד זאת, המינרל ידוע בעיקר לאספני מינרלים, אם כי הקשיות הגבוהה יחסית שלו מאפשרת גם שימוש בסוג חסר הצבע של הפטאליט כאבן חן.
מקור ותפוצה
הפטאליט מצוי בפגמטיטים של גרניט עשירים בליתיום.
בין המקומות בהם ניתן למצוא את הפטאליט: האי אוטו (Utö) שבמועצה המקומית הנינגה (Haninge) שבמחוז שבסטוקהולם שבשוודיה (המקום בו נמצא המינרל לראשונה); סמוך לסן פיירו (San Piero) באי אלבה שבאיטליה; מפגמטיט רוביקון (Rubicon), דרומית לקרביב (Karibib) שבנמיביה; גבישים גדולים במיוחד מצויים בביקיטה (Bikita) שבזימבבווה; בפרו (Peru) במחוז אוקספורד (Oxford) שבמדינת מיין, ובעורק קלארק (Clark vein) ברינקון (Rincon) מחוז סן דייגו (San Diego) בקליפורניה שבארצות הברית; באגם ברניק (Bernic Lake) בפרובינציית מניטובה שבקנדה; ובמדינת מינאס ז'ראיס שבברזיל.
כנסיית וזלה
כנסיית וזלה (בצרפתית: Basilique Sainte-Marie-Madeleine de Vézelay), שידועה כיום כבזיליקת מארי-מדליין הקדושה, הייתה מנזר בנדיקטי וקלוניאני בקומונת וזלה שבמחוז יון בבורגון, צרפת. הכנסייה נחשבת לדוגמה טובה לאמנות והאדריכלות הרומנסקית הבורגונדית, אם כי רוב הפסלים החיצוניים נפגמו במהלך המהפכה הצרפתית.
ב-1979 העניק אונסק"ו לגבעה ולכנסייה מעמד של אתר מורשת עולמית.
תיאור
צורתה של הספינה הראשית מעוותת במקצת על ידי הקמרונים הצולבים. עיוות זה מחליש את הרושם המתקבל מהארקדה הראשית המורכבת מקשתות רבות שעליהן מתוארות דמויות רבות. אולם, הפורטל המגולף הנמצא בין הספינה לנרתקס הוא זה שהביא לכנסייה את פרסומה. הטימפנון הראשי נושא את הכתובת "מיסיון השליחים"
במאה ה-12 נחשבה גבעת וזלה למקום מיסטי שבו הספיריטואליזם הנוצרי התבטא במגוון צורות, החל מתפילות ועד כדי מסעות הצלב.
היסטוריה
כנסיית וזלה נוסדה במקום שבעבר היה וילה רומאית, בדומה לכנסיות רבות אחרות. הווילה עברה לבעלותה של השושלת הקרולינגית, ועברה בירושה לרוזן בשם ז'יראר. שני המנזרים של ז'יראר נבזזו במהלך הפלישות המוריות במאה ה-8, ומנזר שהיה בראש הגבעה נשרף על ידי פולשים נורמנים. המנזר נוסד מחדש במהלך המאה ה-9 לפי הנחייתו והדרכתו של הקדוש באדילו, שהיה חבר במסדר הבנדיקטי המחודש של קלוני. וזלה עמדה בתחילת אחת הדרכים (מתוך ארבע) הראשיות עבור עולי רגל מצרפת שהיו מעוניינים להגיע לסנטיאגו דה קומפוסטלה בגליסיה שבפינה הצפון-מערבית בספרד.
בשנת 1050 בקירוב החלו לטעון הנזירים בווזלה כי הם מחזיקים בשרידי גופתה של מרים המגדלית שהובאו מארץ ישראל על ידי הקדוש המייסד באדילו במהלך המאה ה-9, או על ידי שליחים מטעמו. זמן קצר לאחר מכן טען נזיר נוסף מהמנזר כי הוא מצא תחריט המתאר את משיחתו של ישו בבית עברה על ידי אשה מבת'אני, שנחשבה בימי הביניים כמרים המגדלית, בקריפטה שבפרובאנס. נזירי וזלה טענו כי מדובר בקבר של מרים, וכי ממקום זה הובאו שרידיה אל הכנסייה. אסירים משוחררים הביאו את השלשלאות שלהם כמתנה למנזר, וראש המנזר החדש, ג'פרי, הורה ב-1037 להתיך אותן וליצור טבעות ברזל שיקיפו את המזבח של מרים. באופן זה הוקם מזבח הנחשב כמייצג טוב של האדריכלות הרומנסקית והיעילות של הנזירים. מרים המגדלית נחשבת בנצרות כמייצגת את החזרה בתשובה, ווזלה הפכה לאתר עלייה לרגל חשוב עבור מאמינים קתוליים, אם כי חפצי הקודש עצמם נשרפו על ידי ההוגנוטים במהלך המאה ה-16.
על מנת להתמודד עם מספרם ההולך וגדל של עולי הרגל הוחלט על בנייתה של כנסיית נוספת, שקודשה ב-21 באפריל 1104. אולם, עלויות הבנייה הגבוהות גררו את הגדלת נטל המס על האיכרים שעבדו באדמות המנזר עד כדי כך שהם התמרדו והרגו את ראש המנזר. מספר העולים לרגל היה כה גדול עד שהאפיפיור אינוקנטיוס השני הורה על בנייתו של נרתקס מורחב.
הקדוש ברנאר מקלרבו הטיף במנזר בחג הפסחא של 1146 בפני המלך לואי השביעי, וקרא לעריכתו של מסע צלב. המלך האנגלי ריצ'רד הראשון והמלך הצרפתי פיליפ השני נפגשו במנזר ושהו שם במשך שלושה חודשים ב-1190 לפני שיצאו למסע הצלב השלישי. תומאס בקט הגולה בחר במנזר כמקום שבו ישהה במהלך הפנטקוסט של 1166, והודיע על החרמת תרומותיו של המלך הנרי השני, ואיים להחרים גם את המלך עצמו. הספינה שנשרפה כבר פעם אחת נשרפה פעם נוספת ב-1165, ולאחר מכן היא שופצה ונותרה מאז ללא שינוי.
הדעיכה במעמדה של כנסיית וזלה התרחשה במקביל לגילוי ב-1279 של גופתה של מרים המגדלית בקומונת סנט-מקסימין-לה-סנט-באום בפרובאנס, שזכתה לפטרונות דתית מהמלך שארל השני מסיציליה. כאשר שארל הקים מנזר דומיניקני בלה סנט-באום, המקדש נמצא שלם באופן יוצא דופן, כאשר בסמוך אליו נמצאה כתובת המסבירה מדוע חפצי הקודש הוחבאו. הנזירים הדומיניקנים המקומיים חיברו רשימה של ניסים שהתרחשו בזכות החפצים הללו. תגלית זו ערערה במידה רבה את המעמד של כנסיית וזלה כאתר החשוב ביותר המוקדש למרים המגדלית באירופה.
לאחר המהפכה הצרפתית כנסיית וזלה הייתה בסכנת התמוטטות. פרוספר מרימה, המפקח החדש על האתרים ההיסטוריים בצרפת, התריע ב-1834 על הסכנה שבה הכנסייה מצויה, והאדריכל הצעיר אז'ן עמנואל ויולה-לה-דוק מונה על מנת לפקח על עבודות השיקום הנרחבות שהצליחו, שהתרחשו בכמה שלבים בין 1840 ל-1861. התמיכות הדואות התומכות בספינה הראשית נבנו בתקופה זו.
ב-1920 הוענק לכנסייה מעמד של בזיליקה והיא מחזיקה במעמד זה מאז אותה שנה.
היסטוריה של בלגיה
ההיסטוריה של בלגיה, בדומה להיסטוריה של מדינות אחרות ביבשת אירופה, מתחילה באופן פורמלי עם התפשטות האימפריה הרומית לרחבי אירופה.
היסטוריה מוקדמת של העיר בלגיה (בצרפת)
באזור המכונה כיום בלגיה חיו, לפני כאלפיים שנה, שבטים קלטיים וגאלים. בשנת 57 לפנה"ס הרחיב יוליוס קיסר את כיבושי האימפריה הרומית והגדיל את שטחה עד לאזור "גאליה-בלגיקה", אזור התואם את בלגיה והולנד של ימינו.
בשנים 355–358 לספירה, כאשר הייתה האימפריה הרומית כבר בתהליכי שקיעה, ניסה הקיסר יוליאנוס לפייס את הפרנקים ולמנוע את מרידתם באימפריה, והעניק להם את השטח "גאליה-בלגיקה". עד שנת 431 ייסדו הפרנקים שושלת עצמאית, שבירתה בעיר טורנה. זמן קצר לאחר מכן, תחת שלטונו של קלוביס הראשון (461 לערך-511), הצליחו המרובינגים לסלק את שרידי הנוכחות הרומית מגאליה. הפרנקים המרובינגים שלטו בחלקים גדולים מבלגיה ומצרפת, בנוסף לדרום מערב גרמניה, של ימינו. קלוביס גם אימץ את הנצרות ובכך זכה לתמיכת הכנסייה בממלכתו.
ימי הביניים
בראשית תקופת ימי הביניים, במאה השביעית, הומרה דתם של תושבי המקום לנצרות. בתקופת האימפריה הפרנקית היא חולקה לסירוגין בין מושלים שונים, ולא הייתה בעלת זהות טריטוריאלית לאומית נפרדת.
במאה ה-12 נוסדו בארצות השפלה ערים סביב הייצור והמסחר של בגדי צמר, שהייתה התעשייה הראשונה באירופה. בערים אלה נכללות לייז', בריסל, גנט ואוטרכט.