cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
היסטוריה של הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו
ממלכת קונגו
מהמחצית השנייה של המאה ה-14 עד המחצית הראשונה של המאה ה-15 הייתה קונגו תחת השליטה וההשפעה של ממלכת קונגו. הממלכה הוקמה במאה הארבע עשרה והתקיימה עד תחילת המאה העשרים (1914).
בשנת 1483 הגיע מגלה הארצות דיוגו קאו מגאנה לשפך הנהר של קונגו. בכך היה לאירופאי הראשון, שכף רגלו דרכה במקום אי פעם. מלכי ממלכת קונגו התרשמו מהמסיונרים הנוצרים, וכפי הנראה מהאפשרויות העסקיות של ברית עם פורטוגל. המלך נזינגה קוו ובנו נזינגה מבמבה (שבהמשך שינה את שמו לאפונסו הראשון) התנצרו. אפונסו הראשון הפך לחסיד נלהב של התרבות האירופית, וכאשר עלה לשלטון לאחר מות אביו דאג לעשות צעדים נוספים כדי לחזק את הקשר בין שתי הממלכות. למשל, אימוץ מנהגיו של בית המלוכה הפורטוגלי על ידיו ועל ידי אליטת הבקונגו, פתיחת שערי הממלכה ליבוא מוצרים מאירופה ומהאמריקות ואפילו שליחת בנו הנריקה להתחנך בפורטוגל. בכך היה בנו מהנסיכים השחורים הראשונים שהתחנכו באירופה. אפונסו האמין שבזכות יחסיו עם אירופה ואימוץ תרבותה הוא יקדם ויחזק את ממלכתו, אולם המציאות הוכיחה אחרת. הממלכה הפורטוגזית לא ראתה בו אדם שווה, סחר העבדים של סוחרים פורטוגזים המשיך, תוך חטיפת תושבים שחורים, דבר שהחליש את כוחו ומעמדו של אפונסו בקרב נתיניו.
למרות ניסיונות צבאיים הצליחה ממלכת קונגו לשמור על עצמאותה. בשנת 1641 פלשו ההולנדים לאנגולה והציעו לקונגו ברית. ממלכת קונגו כרתה עמם ברית רשמית איתם והבטיחה להם סיוע צבאי בשעות הצורך. מטרתם העיקרית של ההולנדים לא הייתה לסלק את הפורטוגזים מאנגולה אלא לנצל את האזור מסחרית. ההולנדים חיזקו את הברית ההולנדית-קונגואית, תמורת סיוע של ממלכת קונגו באספקת עבדים, ברית שהמשיכה לשרור הודות לאויב משותף, הממלכה הפורטוגזית. במאה ה-17 וה-18 התקיימה ממלכת קונגו תוך סכסוכים עזים ומלחמות פנימיות, ומספר פעמים פוצלה. במקביל המשיך סחר העבדים ממנה, בעיקר על ידי סוחרים פורטוגזים פולשים. רק ב־1839, תחת לחץ אנגלי, הסכימה ממשלת פורטוגל להפסיק את סחר העבדים. הסחר בבני אדם שהופסק הוחלף בסחר במוצרים כשעווה, גומי, שנהב ובוטנים, ועמם השתפר, אמנם לזמן קצר, מצב התושבים.
מדינת קונגו החופשית
משלחות מחקר אירופאיות הגיעו למקום בסוף המאה ה-19. האזור מופה על ידי מגלה הארצות האמריקאי הנרי מורטון סטנלי, דבר שאיפשר את הקולוניזציה האירופאיות. בועידת ברלין בשנת 1885 הוחלט על העברת השטח לרשותו של לאופולד השני מלך הבלגים. הוא הפך אותה לרכושו הפרטי וקרא לה "מדינת קונגו החופשית".
למרות שמה לא הייתה זו מדינה "חופשית". האוכלוסייה המקומית הייתה נתונה להתעללות קשה מצד הלבנים במטעי גומי. תושבי המדינה השחורים, כולל ילדים בגיל צעיר, הועבדו בכפייה במטעי הגומי, על ידי חברות אירופאיות, בתנאים המקבילים לעבדות. עובדים שלא עמדו בתפוקה הנדרשת הוכו קשות, לעיתים עד מוות. ענישה מקובלת נוספת לעובדים שלא מילאו אחר ההוראות הייתה קטיעת יד ימין. בתקופה שבין 1885 ל-1908 נהרגו בין 5 ל-15 מיליון שחורים על ידי הבלגים (המספר המקובל הוא כ-10 מיליון). על פי הערכות אחרות הצטמצמה האוכלוסייה בכ-50 אחוזים. אירועים אלו נחשבים בעיני היסטוריונים לרצח עם.
קונגו הבלגית
קונגו הבלגית התאפיינה בממשל קולוניאליסטי פטרנליסטי. הכנסייה הקתולית והפרוטסטנטית שלטו בתחום החינוך והחדירו ערכים נוצרים ואירופאיים.
עם זאת, שינוי השלטון הטיב, באופן יחסי, עם האוכלוסייה המקומית, שהייתה פצועה ומדממת לאחר שלטון האימים של המלך לאופולד. תנאיהם של התושבים השתפרו משמעותית, והממשל הבלגי ניסה לכפר על העוולות, ובין השאר קידם בניית מוסדות חינוך. הקולוניה הבלגית בקונגו הייתה מהקולוניות היחידות שבנו אוניברסיטה עבור התושבים המקומיים בשטח בו שלטו.
במהלך מלחמת העולם השנייה גויסו תושבים מקומיים ליחידות מקומיות על ידי כוחות הברית. הצבא החדש שהוקם זכה במספר ניצחונות על הכוחות האיטלקים בצפון אפריקה. הצלחות הלוחמים השחורים במלחמתם ברעיונות הגזעניים של איטליה הפשיסטית ובת בריתה גרמניה הנאצית, הגבירו את דרישתם של האזרחים לשוויון זכויות.
עם הניצחון גברו בהדרגה קריאות מצד התושבים המקומיים לעצמאות מדינית מלאה. ובהמשך קמה תנועה לאומית שפעלה למען עצמאות מדינית. בעקבות תקופה מתמשכת של מהומות והפרות סדר, החליטו הבלגים כי אין באפשרותם לשלוט על שטח כה עצום וב-27 בינואר 1960, הם הודיעו כי בכוונתם לעזוב את המדינה בתוך 6 חודשים.
שלטון לומומבה והדחתו
מיד לאחר הכרזת העצמאות החלה הדמוקרטיה במדינה להתפורר. ב-11 ביולי פרש המחוז העשיר במדינה, מחוז קטאנגה, בהנהגת מואיז צ'ומבה מהמדינה. האו"ם שלח כוח של 20 אלף חיילים על מנת לנסות להשיב את הסדר במדינה, אך באותו הזמן פרש מחוז נוסף מהמדינה. בספטמבר 1960 הסתכסכו הנשיא ז'וזף קסא וובו וראש הממשלה. ראש הממשלה לומומבה פנה לבקשת עזרה לברית המועצות והנשיא ניקיטה חרושצ'וב הסכים לסייע ולשלוח נשק מתקדם ויועצים. ארצות הברית שראתה בסיוע הסובייטי ניסיון לקנות השפעה במדינה החדשה החלה לחפש דרך להחליף את ראש הממשלה לומומבה. היא שלחה נשק ואנשי CIA על מנת שיסייעו לכוחותיו של נשיא קונגו. בדצמבר 1960, בעזרת ארצות הברית, הפילו הנשיא בסיועו של שר הצבא הגנרל מובוטו ססה סקו את הממשלה. ב-17 בינואר 1961 הוצא לומומבה להורג בירייה. שמועות טענו כי נשיא ארצות הברית דווייט אייזנהאואר עצמו הורה על חיסולו של לומומבה אם כי שמועות אלו לא אושרו מעולם. מנהיג המרד צ'ומבה, הסתיר בתחילה את דבר מותו של ראש הממשלה.
בעזרת הסיוע האמריקני הצליחה הממשלה החדשה להשתלט על שני המחוזות הפורשים, אך עד שנת 1965 המשיכה האנדרלמוסיה המדינה.
שלטון מובוטו
בשנת 1965 השתלט מפקד הצבא, מובוטו ססה סקו על המדינה והכריז על עצמו כנשיא למשך 5 שנים. מובוטו נבחר ללא התנגדות בבחירות שערך ב-1970, ומיד עם בחירתו הוא החל בהחדרת מודעות תרבותית במדינה. הוא שינה את שם המדינה ל"רפובליקה של זאיר" על מנת למחוק כל זכר לימי שלטון הבלגים, והכריח את התושבים לאמץ שמות אפריקאים. שלטונו של מובוטו היה שלטון רודני, הוא לא אפשר התפתחות אופוזיציה משמעותית נגדו ודיכא כל ניסיון התנגדות לשלטונו. עם תום המלחמה הקרה, החל לחץ בינלאומי משמעותי כנגד משטרו העריץ של מובוטו. בין השנים 1989–1990 נחלש משטרו של מובוטו כתוצאה מהלחץ הבינלאומי, הפגנות פנימיות מטעם ארגוני זכויות אדם, המצב הכלכלי הגרוע, והשחיתות השלטונית שהתבטאה בגילוי מעילות הענק שלו בכספי המדינה. באפריל 1990, בניסיון להישאר בכס השלטון, שינה מובוטו את המשטר במדינה למשטר רב-מפלגתי וקבע חוקה למדינה.
בין אוקטובר 1996 למאי 1997 התקיימה מלחמת קונגו הראשונה, שבסופה הצליחו מורדים בראשותו של לוראן-דזירה קאבילה להשתלט על המדינה. קאבילה התנהג אף הוא ברודנות וביטל את הבחירות שתוכננו. התנהגותו של קאבילה הובילה להתנגדות רבה נגדו. בשנת 2001 הוא נרצח ותחתיו עלה לשלטון בנו - ג'וזף קבילה, שהתנהג באופן שונה מאביו; קבע בחירות דמוקרטיות, ניצח בהן וקיבל את הסכמת מתנגדיו.
למרות זאת, בדומה למרבית מנהיגי אפריקה שעלו בבחירות דמוקרטיות, שלטונו של קבילה הבן הפך להיות דמוקרטי רק למראה עין. כל הבחירות שנערכו בשנים הבאות הואשמו על ידי האופוזיציה בזיופים, ובשנת 2016 קבילה הכריז שהוא דוחה את הבחירות למועד לא ידוע. ההכרזה גרמה לגל מחאות נרחב שמדוכא ביד חזקה על ידי כוחות הביטחון. בשנת 2017 הכריז מועמד חדש, אליהו שדי, על רצונו להתחרות בקבילה על הנשיאות אך בגלל הרדיפות כנגד האופוזיציה הוא נאלץ לפעול מחוץ לארץ - מירושלים. מדובר ביליד קינשאסה שהיגר לצרפת, התגייר, עלה לישראל ומשם הוא פועל כנגד קבילה.
סולומיאנקה (רובע)
סולומיאנסקי ראיון (באוקראינית: Солом'янський район) הוא רובע או "ראיון" של קייב, עיר הבירה של אוקראינה.
בשנות ה-60–70 הרובע קיבל מראה מודרני: הופיעו שדרות רחבות, בניינים מרובי קומות ופארקים מעוצבים. כיום ישנם ברובע בניינים רבי קומות ומתחמי מגורים חדשים, עם גישה מהירה למרכז העיר.
הרובע סולומיאנקה הוא המרכז התחבורתי הגדול ביותר בקייב. תחנת הרכבת קייב פסז'רסקי, ונמל התעופה הבינלאומי קייב ג'וליאני ממוקמים בו.
סולומיאנקה הוא הרובע הצפוף ביותר בקייב, וגם הירוק ביותר.
בית התה של בבינגטון
בית התה של בבינגטון (באנגלית: Babington's tea room - מילולית: "חדר התה של בבינגטון") הוא בית תה וחנות לממכר תה הממוקמת למרגלות המדרגות הספרדיות ובצמוד להן (מצפון להן) בפיאצה די ספניה שברומא בירת איטליה. בית התה מהווה אתר היסטורי (לא רשמי) ואתר תיירות מפורסם.
היסטוריה
חנות התה נוסדה בשנת 1893 על ידי איזבלה קרגיל (Isabel Cargill) ואן מארי באבינגטון (Anne Marie Babington), שתי נשות אצולה בריטיות אשר התגוררו ברומא, ואשר לא הצליחו לרכוש תה באיכות הרצויה להן (באותה עת באיטליה נמכר התה בבתי מרקחת כתרופה נגד התקררות). הן ייסדו את בית התה במטרה לספק את צורכי האצולה האנגלית שהתגוררה ברומא באותה עת.
מיקומו הראשון של בית התה היה בויה דיי דואה מצ'לי (Via dei Due Macelli), בסמוך למדרגות הספרדיות, אולם בשל הפופולריות וההצלחה שזכה לה בית התה בסמוך לפתיחתו, הוא עבר למיקומו הנוכחי - במבנה מהמאה ה-18 הצמוד למדרגות הספרדיות.
בית התה מגיש מאכלים מסורתיים של תה של מנחה ובהם סקונס עם מרמלדה, עוגות תה, מאפינים, כמו כן במקום חנות לממכר מאות סוגים של תה וכלי הגשת תה.
סנט ג'ון (איי הבתולה)
סנט ג'ון (באנגלית: Saint John) הוא אי בים הקריבי, חלק מאיי הבתולה של ארצות הברית - טריטוריה של ארצות הברית.
האי הוא הקטן משלושת הגדולים באיי הבתולה של ארצות הברית (סנט תומאס וסנט קרואה גדולים ממנו).
האי ממוקם כ-6 ק"מ מזרחית לסנט תומאס, ו-6 ק"מ דרומית מזרחית לאי טורטולה באיי הבתולה הבריטיים. שטח האי 50.8 קמ"ר ומתגוררים בו 4,197 תושבים (סקר משנת 2000 ).
היסטוריה
האי סנט ג'ון יושב לראשונה על ידי אינדיאנים משבט הארוואק שהיגרו לאזור זה מחופי קולומביה וונצואלה בשנת 300 לספירה לערך. הארוואק התגוררו באי עד שנת 1300 לערך, עת נכבש האי על ידי אינדיאנים משבט הקאריב. בחפירות ארכאולוגיות שנערכו באזור מפרץ סינמון (Cinnamon Bay) התגלו ממצאים פרה-קולומביאנים רבים.
האירופאי הראשון שגילה את האי היה כריסטופר קולומבוס, במסעו השני לאמריקה בשנת 1493.
האי יושב על ידי חברת איי הודו המערבית הדנית בשנת 1672. החברה כינתה את האי סנט ג'ון (בדנית: Sankt Jan). בשנת 1754 ממשלת דנמרק החלה לנהל את ענייני המושבה והקימה באי מטעי גידול קנה סוכר. מטע סוכר אנאברד היה הידוע במטעים אלה.
בשל החום הרב באי ואדמותיו הפוריות שגשגו מטעי האי, שהשתמשו בעיקר בעבדים שהובאו מאפריקה ככח עבודה. בשנת 1775 היה מספר העבדים באי גדול ממספר המתיישבים הדנים פי ארבעה. אוכלוסיית האינדיאנים המקומית הוכחדה במגפות ובעבודה הקשה במטעים.
העבדות באי בוטלה ב-3 ביולי 1848.
בשנת 1917 רכשה ארצות הברית את האי במטרה להקים בו בסיס ימי ולמנוע התבססות גרמנית בחצי הכדור המערבי. האי נרכש יחד עם סנט תומאס וסנט קרואה בעלות של 25 מיליון דולרים, וכן בתמורה להכרת ארצות הברית בשלטונה של דנמרק בגרינלנד.
בשנת 1956 תרם לורנס רוקפלר את אדמותיו הרבות באי לשירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית. על אדמות אלה הוקם הפארק הלאומי איי הבתולה המשתרע על כ-60% משטחי האי.
ממשל
כמו כן, מדי ארבע שנים בוחרים תושבי האיים מושל לאיים.
לאי סנט ג'ון אין ממשל מקומי. המושל ממנה לכל אי מנהלן, לו אין סמכויות משלו, אך הוא מייעץ למושל.
העיר העיקרית באי היא קרוז ביי. בעבר הייתה העיר קורל ביי מרכז הכלכלה באי בשל הנמל הטבעי של העיר, אולם נמל זה קישר בעבר את האי לאיי הבתולה הבריטיים ובעיקר לאי טורטולה.
דמוגרפיה
על פי סקר שנערך בשנת 2000 באי מתגוררים 4,197 תושבים, מרביתם בערים קרוז ביי או קורל ביי, בחופו המזרחי של האי.
כלכלה
בעבר עיקר כלכלת האי התבססה על גידול קנה סוכר במטעים. עם ביטול העבדות קרסה כלכלת האי. כיום מרבית כלכלת האי מתבססת על התיירות.
תיירות ואתרים בעלי חשיבות
הנמל העיקרי של האי הוא נמל קרוז ביי במערב האי.
מרבית שטחי האי הם פארק לאומי מיוער. התיירים המגיעים לאי, נופשים ברובם בחופי הרחצה המצויים בחופו הצפוני של האי. חוף טרנק ביי שבאי נחשב לאחד מ-"10 חופי הים הטובים בעולם" על פי מגזין התיירות קונדה נאסט טרוולר. חלק גדול מחופי האי נחשבים שמורת טבע ואינם פתוחים לציבור.
בקרבת חופי האי אתרי צלילה רבים. שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית הציבה שלטים תת-מימיים המסבירים על שוניות האלמוגים ובעלי החיים באזור.
מודעות פונולוגית
מודעות פונולוגית היא מודעות ליחידות היסוד שמהן מורכבות מילים, שליטה במבנה הפונולוגי, היכולת לזהות פונמות ולהשוות.
הפונמות מתחלקות לשני סוגים של הגאים:
מודעות פונולוגית אינה קשורה לאינטליגנציה של האדם. היא כוללת שליטה במבנה הפונולוגי, היכולת לזהות פונמות ולהשוות ביניהן. ליקוי במודעות פונולוגית מתבטא בקושי לפרק מילים לחלקיהן ולצרף צלילים למילים.
הקשר בין מודעות פונולוגית לאוריינות
המודעות הפונולוגית אינה קשורה רק לקריאה אלא לשימוש שפתי בכלל. עם זאת, היכולת האוריינות מתבססת רבות על המודעות הפונולוגית של האדם. זאת משום שבדומה לשפות אלפביתיות רבות, מערכת הכתב העברית מבוססת על קידוד גרפו-פונמי. כלומר, הסימנים החזותיים של השפה הכתובה מסמלים את הצלילים של השפה הדבורה, ברמה הפונמית של העיצורים והתנועות. לכן, יכולות הקריאה והכתיבה דורשות שליטה בקשר שבין הסימנים השונים לצלילים שהם מיצגים ואת היכולת להפעיל עליהם מניפולציות שונות כמו אנליזה וסינתזה.
בהתאם לכך, רמת המודעות הפונולוגית בגיל הגן מהווה מדד טוב לניבוי ההצלחה בלימוד קריאה בגיל בית ספר.
קשיים במודעות פונולוגית
לקויים בתהליכים פונולוגיים הם הסיבה לחלק ניכר מליקויי הלמידה המאובחנים בקרב תלמידים, במיוחד עבור דיסלקסיה. יכולות המודעות הפונולוגית נמצאו כמיומנויות בסיס ליכולת רכישת הקריאה וכתיבה בקרב ילדים שאינם מדברים וילדים דיסלקטיים. לקות בתפקוד המודעות הפונולוגית יכולה להוות הסבר לקושי של ילדים אלו בביצוע מטלות הדורשות מעורבות פונולוגית כגון, רכישת הקריאה בכיתה א' (קוזמינסקי וקוזמינסקי, 1994, לוין, 2012 וגוברמן ווינגרוד, 1995).
כמו כן, קושי בזיכרון פונולוגי הוא הבסיס ללקות שפה.
נוסף על כך, ילדים דוברי שפות שונות בהן האורתוגרפיה מיוצגת בצורה שונה, ייתכן כי יתקשו בביצוע מטלות במודעות הפונולוגית וממילא ברכישת הקריאה. (המר, בנטין וקאהן, 1992)
איתור קשיים פונולוגיים
את הרמה של המודעות הפונולוגית ניתן למדוד כבר בגיל הגן ולאתר קשיים אפשריים בשלב מוקדם. היכולת לחזור על מילות תפל (הנשענת על זיכרון פונולוגי) וכן מטלות של זיכרון מילולי לטווח קצר, נמצאו קשורות לדיסלקסיה וללקות שפה.
קלאודיה קרדינלה
קריירת המשחק
ב-1957 זכתה קרדינלה בתחרות "הנערה היפה ביותר בתוניסיה" וכפרס נשלחה קרדינלה לפסטיבל הסרטים של ונציה. הופעת הבכורה שלה בסרט באורך מלא הייתה בגיל 19, בגוהא (Goha) (1957), הפקה צרפתית-תוניסאית. לאחר שהשתתפה במשך שנתיים ב-Centro Sperimentale di Cinematografia ברומא, היא חתמה על חוזה לשבע שנים עם אולפני וידס (Vides studios). היא שיחקה בסרט שזכה להצלחה בינלאומית I soliti ignoti (1958). ב-1959 היא שיחקה בסרט האיטלקי "זה שקר ארור" (Un maledetto imbroglio) (1959).
מודעות פונולוגית
פיתוח מודעות פונולוגית
במדינת ישראל מוקדשים משאבים עצומים לרכישת אוריינות, הכרת מערכת הכתב ומודעות פונולוגית כבר בגן, על חשבון פעילויות אחרות. פיתוח המודעות הפונולוגית בגיל זה נעשה על ידי חריזה, זיהוי צליל פותח של מילה, זיהוי תבניות צליליות חוזרות ועוד. היכולת לפרק מילה להברות צריכה להירכש לקראת כיתה א'.
יש הטוענים שעבור רוב הילדים אין צורך להשקיע במידה מופרזת בהיבט זה על חשבון דברים חשובים אחרים שנלמדים בגן. זאת משום שרבות מהפעילויות המכינות לקראת קריאה אינן מעניינות אותם ולעיתים הן עלולות לגרום לתסכול. בנוסף לכך, משום שהמודעות הפונולוגית מתפתחת בקפיצות מדרגה ושרובם המכריע של הילדים ירכשו אותה יחד עם זיהוי האותיות לכשיהיו בשלים לכך, אין טעם לעבוד עם ילד במשך שעות רבות על תחום שטרם הבשיל ואשר סביר שירכש באופן טבעי כחצי שנה מאוחר יותר. עם זאת, ילדים עם דיסלקסיה אשר בעתיד צפויים להתקשות בקריאה, זקוקים לעבודה על מודעות פונולוגית ולהטרמה של קריאה לקראת כיתה א'.
אורגניזם מהונדס גנטית
אורגניזם מהונדס גנטית (באנגלית: Genetically modified organism, או בקיצור: GMO) הוא כל אורגניזם שהחומר הגנטי שלו שונה באופן מלאכותי באמצעות הנדסה גנטית על מנת שיהיה בעל מאפיינים שונים, כגון צבע, גודל, וכיוצא בזה. ההגדרה המדויקת של אורגניזם מהונדס גנטית, ואיזה תהליך מהווה הנדסה גנטית נתונה למחלוקת. ההגדרה הנפוצה ביותר היא אורגניזם ששונה באופן ש"לא מתרחש באופן טבעי בתהליך הזדווגות, או כתוצאה מתהליך שחלוף טבעי". לאורך השנים מגוון רחב של אורגניזמים שונו באמצעות הנדסה גנטית - מחיות ועד לצמחים ומיקרואורגניזמים. הגנים המהונדסים מועברים בתוך אותו המין, ממין למין (יצירת אורגניזמים מהונדסים) ואפילו מממלכה לממלכה. ניתן בתהליך של הנדסה גנטית להוסיף, וגנים אנדוגנים ניתן לשפר, לשנות, או אפשר לבצע עליהם נוקאאוט גנטי.
קלאודיה קרדינלה
קריירת המשחק
הקריירה שלה נוהלה בתחילתה במידה רבה בידי פרנקו קריסטלדי (Franco Cristaldi), מפיק אולפן לו הייתה קרדינלה נשואה מ-1966 עד 1975.
מודעות פונולוגית
פיתוח מודעות פונולוגית
גישות בהוראת קריאה המדגישות את הקשר בין המילים לצלילים ומאמנות את העיבוד הפונולוגי, מסייעות ללמידה יעילה של קריאה. לימוד הקריאה מעורר את המודעות למבנה הפונולוגי של מילים ומכאן שלימוד קריאה משפיע על התפתחות המודעות הפונולוגית. כלומר, בנוסף ליכולת הביצוע מתפתחת המודעות לנעשה. מגיל בית ספר מועצמת היכולת לעשות מניפולציה פונמית וגם אנליזה וסינתזה פונמית.
קלאודיה קרדינלה
קריירת המשחק
במהלך שנות ה-60 היא הופיעה בכמה סרטים שזכו לשבחים רבים, ביניהם סרטיו של לוקינו ויסקונטי "רוקו ואחיו" (1960), "הברדלס" (1963) ו"סנדרה של אלף התענוגות" (1965). הופעתה המהפנטת בסרט זה זיכתה אותה בשבחים רבים, היות שגילמה ניצולת שואה שהייתה כרוכה בגילוי עריות עם אחיה. קרדינלה הופיעה גם בסרטו של פיליפ דה ברוקה (Philippe de Broca) "קרטוש" Cartouche  (1962), סרטו של פדריקו פליני "שמונה וחצי" (1963) והאפוס של סרג'ו לאונה "היו זמנים במערב" (1968). בסרט שמונה וחצי התיר לה פליני לדבר לדבר בדיאלוגים שחיברה בעצמה.
אורגניזם מהונדס גנטית
שימוש בהנדסה גנטית לשינוי אורגניזמים נעשה בדרך כלל למטרות מדעיות או כלכליות. לדוגמה, במקרה של צמחים, צמחים מהונדסים גנטית יהיו לרוב עמידים בפני חומרי הדברה ומזיקים.
קלאודיה קרדינלה
קריירת המשחק
תצלום של קרדינלה מופיע בעטיפת אלבומו של בוב דילן, Blonde on Blonde, משנת 1966. מאחר שהשימוש בתמונה היה ללא רשותה של קרדינלה, הוסר התצלום מהעטיפה בהדפסות המאוחרות.
מודעות פונולוגית
פיתוח מודעות פונולוגית
ניתן לבנות תוכנית אימון נרחבת במודעות פונולוגית עבור ילדים שאינם מדברים, טרם רכישת הקריאה והכתיבה או במהלך תהליך זה. מטרתה להגביר את המודעות הפונולוגית ובכך להביא את הילד המתקשה לרמת בני גילו. (קוזמינסקי וקוזמינסקי, 1994, לוין, 2012 וגוברמן ווינגרוד, 1995) מחקרים הראו, כי אימון במודעות הפונולוגית בגן מזרז את רכישת הקריאה בבית הספר. (המר, בנטין וקאהן, 1992)
קלאודיה קרדינלה
קריירת המשחק
ב-1986 השתתפה בסרטו של לואיג'י קומנצ'יני (Luigi Comencini) La Storia (המבוסס על הרומן של אלזה מורנטה) שבו קרדינלה מגלמת את דמותה של אלמנה שמגדלת בן במהלך מלחמת העולם השנייה. הופעה נוספת בולטת נוספת שלה היא בסרטו של ולריו זורליני (Valerio Zurlini) "הנערה עם המזוודה", ובסרטו של מאורו בולוניני (Mauro Bolognini)  Libera.
אורגניזם מהונדס גנטית
הנדסה גנטית הוא נושא שנוי במחלוקת כשלעצמו. הנדסה גנטית בתחום החקלאות הוא נושא אשר במיוחד שנוי במחלוקת בארצות הברית, באיחוד האירופי, ובמספר מדינות נוספות. התומכים בביצוע הנדסה גנטית טוענים שבאופן זה מושגת התקדמות רבה בתחום החקלאות (למשל, הגדלת הסיבולת של מיני צמחים מסוימים למחלות מסוימות או למצב בו יש מחסור במים, הגדלת ערך החומרים המזינים של האורגניזמים, או הפחתת עלות הייצור שלהם). המתנגדים בדרך כלל טוענים שעלולים להיות השפעות בלתי צפויות ובלתי הפיכות על הסביבה לשחרור של אורגניזמים מהונדסים גנטית.
קלאודיה קרדינלה
קריירת המשחק
קרדינלה נותרה פעילה בקולנוע האירופאי. סרטיה המאוחרים כוללים את Qui comincia l'avventura (1975), Fitzcarraldo  (1982), Un homme amoureux  (1987), Mayrig  (1991), ו-And Now... Ladies and Gentlemen  (2002). במהלך שנות ה-80, היא הופיעה בתפקיד קטן באופרת הסבון של רשת הטלוויזיה CBS "פלקון קרסט".
אורגניזם מהונדס גנטית
היסטוריה
בני האדם בייתו צמחים ובעלי חיים עוד בסביבות 12,000 לפנה"ס, תוך שימוש בתהליך ברירה מלאכותית (בניגוד לתהליך ברירה טבעית). פיתוחים שונים שבוצעו בתחום הגנטיקה במחצית השנייה של המאה ה-20 אפשרו לבני האדם להתחיל לשנות באופן ישיר את ה-DNA של אורגניזמים וכתוצאה מכך גם את הגנים של אורגניזמים. בשנת 1972 יצר הביוכימאי היהודי-אמריקני פול ברג את מולקולת ה-DNA הראשונה שנוצרה במעבדה כתוצאה מצירוף מקטעי DNA מווירוס הקיים אצל קופים עם הנגיף בקטריופאג' למדא.
הרברט בויר וסטנלי כהן היו הראשונים שיצרו אורגניזם מהונדס גנטית בשנת 1973.
קלאודיה קרדינלה
חייה האישיים
קלאודיה קרדינלה הייתה נשואה למפיק הסרטים האיטלקי פרנקו קריסטלדי (Franco Cristaldi) משנת 1966 ועד לגירושיהם ב-1975, ומאז התגוררה עם פסקואל סקיוטיירי (Pasquale Squitieri), במאי קולנוע איטלקי שהוא בן זוגה משנת 1975 ועד למותו בפברואר 2017.
אורגניזם מהונדס גנטית
היסטוריה
ב-1974 יצר החוקר הגרמני רודולף יאניש עכבר מהונדס גנטית על ידי הכנסת DNA זר שהשתלב ב-DNA של עוברי עכבר בשלב מוקדם, מה שהופך אותו לחיה הטרנסגנית הראשונה בעולם. עם זאת, לקחו עוד שמונה שנים לפני שהעכברים הטרנסגניים שפותחו העבירו את הטרנסגנים שלהם לצאצאיהם.
קלאודיה קרדינלה
חייה האישיים
יש לה בן ובת. היא מתגוררת בפריז.
אורגניזם מהונדס גנטית
היסטוריה
בעלי החיים המהונדסים הראשונים הופקו בשנת 1985, וב-1987 החיה הראשונה בהיסטוריה (עכבר) סינתזה חלבונים מהונדסים בחלב שלה.
אריסטוקרטים
{{פירושונים|
אורגניזם מהונדס גנטית
היסטוריה
בשנת 1983 החוקרים הבריטים מייקל ביוון, ריצ'רד פלאבל ומרי צ'ילטון פיתחו את הצמח הראשון בעולם אשר הוא מהונדס גנטית.
קלאודיה קרדינלה
חייה האישיים
קרדינלה כתבה אוטוביוגרפיה Moi Claudia, Toi Claudia. היא גם פרסמה ספר בשפה הצרפתית בשנת 2005 Mes Etoiles, על מערכות היחסים האישיות והמקצועיות עם רבים מהבמאים והשחקנים ששיחקו לצידה לאורך קריירה של חמישים שנה בתעשיית הבידור.
אורגניזם מהונדס גנטית
היסטוריה
בשנת 1982 הופק לראשונה יבול מהונדס גנטית - טבק עמיד לאנטיביוטיקה. סין הייתה המדינה הראשונה שהחלה לעסוק במסחור צמחים מהונדסים גנטית, כאשר פותח בשנת 1992 בסין טבק עמיד לווירוסים. בשנת 1994 קיבלה חברת Calgene אישור מסחרי למכור עגבניות מסוג Flavr Savr, אשר היו פריט המזון המהונדס גנטית הראשון בהיסטוריה. כמו כן, בשנת 1994, האיחוד האירופי אישר טבק אשר הונדס גנטית כך שיהיה עמיד בפני קוטל העשבים bromoxynil, מה שהפך אותו ליבול המהונדס גנטית הראשון באירופה. תפוחי אדמה עמידים לחרקים הפכו זמינים בארצות הברית ב-1995. וב-1996 שש מדינות והאיחוד האירופי נתנו אישור לגידול מסחרי של 8 סוגי יבולים שונים אשר היו מהונדסים גנטית.
קלאודיה קרדינלה
חייה האישיים
קרדינלה השתתפה באופן קבוע בטקסי פרס האוסקר. ב-1993 זכתה בפרס אריה הזהב על מפעל חיים בפסטיבל הסרטים של ונציה. היא זכתה בפרס "דוב הזהב" בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין בשנת 2002. ב-2013 זכתה בפרס לומייר למפעל חיים.
אורגניזם מהונדס גנטית
היסטוריה
החיה המהונדסת גנטית הראשונה שהפכה זמינה מסחרית הוא הדג GloFish, אשר הוא דג זברה עם גן פלואורסצנטי שגורם לו לבהוק בחושך תחת אור אולטרה סגול. ה-GloFish החל להימכר בארצות הברית ב-2003. בשנת 2015 דג הסלמון המהונדס גנטית, סלמון אקווה-אדוונטג' הפך לחיה הראשונה המהונדסת גנטית בהיסטוריה שאושר למכור אותה כפריט מזון. האישור הוא לדגים שגודלו בפנמה ונמכרים בארצות הברית. הדג הונדס גנטית כך שיגדל במהירות כפולה מסלמון רגיל שגדל בחוות דגים.
קלאודיה קרדינלה
חייה האישיים
קרדינלה הייתה שגרירה של רצון טוב מטעם אונסק"ו למען הגנה על זכויות נשים מאז 1999. היא הרחיבה את פעילותה בשנת 2006 שהייתה "שנת המים העולמית" כשהשתתפה ב"הגנה על זכויות האישה האולטימטיבית: אמא כדור הארץ" כשהכריזה על תמיכתה ב-Powerstock פאוארסטוק, פסטיבל מוזיקה אלקטרונית שחרת על דגלו את "מודעות המים" לתרבות הצעירים ושאף להיות חלק מהתרבות הכללית.
אריסטוקרטים
ראו גם
}}
הלל גבע
פרופ' הלל גבע הוא ארכאולוג ישראלי שביצע חפירות רבות בירושלים. מנהל החברה לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה.
ביוגרפיה
גבע למד ארכאולוגיה ב. בתחילת שנות ה-70 הוא השתתף במחקר של מערות קבורה בהר הצופים. במשך שנות ה-70 וה-80 הוא השתתף בחפירות שערך נחמן אביגד ב. במהלך חפירות אלו היה גבע מהדוחפים את העמדה שירושלים של ימי בית ראשון הגיעה עד למגדל דוד.
בנוסף, חפר גבע באזור מגדל דוד ובניגוד למקובל פקפק בטענה שהלגיון העשירי פרטנסיס שכן במגדל דוד, אף על פי שבחפירות במקום נמצאו רעפים ולבנים עם טביעות חותם של הלגיון, שכן טביעות של הלגיון נמצאו בכל רחבי העיר ולעומת זאת בחפירות מגדל דוד לא נמצאו מבנים כלשהם של הלגיון.
כוחם של חז"ל להחיות ולהמית בדיבורם
הכוח להחיות ולהמית מיוחס לחכמים אחדים בכמה מאגדות התלמוד ובמדרש. לעיתים הפעולה היא פסיבית, בעוד דמויות החכמים בסיפורים אינם מתכוונים לכך ישירות, ולעיתים היא אקטיבית ומכוונת לתוצאה המבוקשת.
הלל גבע
ביוגרפיה
בשנים 2003–2006, חפר גבע מתחת לבית הכנסת החורבה מטעם האוניברסיטה העברית והחברה לפיתוח הרובע היהודי, לקראת שחזור בית הכנסת. בחפירות אלו גילה קשת שלמה שזוהתה כשער רחוב שהתפצל מהקארדו מהתקופה הביזנטית.
כוחם של חז"ל להחיות ולהמית בדיבורם
אף שהדבר אינו מצוין בסיפורים בדרך כלל, הפרשנות המקובלת לאור גישת היהדות לכשפים היא שאין הכוונה לכוח עצמאי של חכמים העוסקים במעשי כשפים ובאמצעותם מחיים וממיתים; אלא שהאל, שהוא היחיד שמסוגל להמית ולהחיות, מייחס משקל רב לתפילותיהם ולמחשבותיהם של צדיקים.
הלל גבע
ביוגרפיה
מכהן כמנהל החברה לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה.
כוחם של חז"ל להחיות ולהמית בדיבורם
ברוב האגדות העוסקות בהשבה לחיים, טכניקת ההשבה לחיים זהה: החכם מבקש רחמים על המת, ותפילתו נענית והמת חוזר לחיים. הכוח להחיות הוא כוחו של הקב"ה, שאליו מופנות תפילותיהן של חכמים, וכאשר חכם מתפלל להשיב את המת לחיים, תפילתו נענית (אך כדברי רבי זירא, אין לסמוך על הנס - "לא בכל שעתא ושעתא מתרחיש ניסא"). בעוד שהבקשה להשבה לחיים היא בקשה מפורשת שמפנה החכם לאל, ההמתה מתרחשת בלא שתהיה בקשה מפורשת להמית - התלמוד אינו מציג את החכמים כצמאי דם הגורמים למוות במחשבתם. ההמתה היא לעיתים תגובת האל לצערו וכאבו של החכם - האל גוזר מיתה על מי שפגע בכבודם של חכמים.
רקע: החייאת מתים על ידי נביאים במקרא
הדוגמאות הנפוצות ביותר נוגעות לפעולת החייאה באמצעות תפילה או גילוי דעת מפורש, והמוקדמות שבהן מופיעות – בהקשר לנביאים – כבר בתנ"ך:
בתלמוד
בתלמוד מאופיינות הדוגמאות להמתה בעיקר בהקפדה של אמוראים על חבריהם, ובחרטתם הכמעט מיידית על כך, ולא על פעולה רצונית של המתה. דוגמאות אלה, ברובן, עוסקות בחברים ללימוד ולא באנשים זרים.
החיאה:
המתה:
המתה ואחריה החייאה:
גרימת המתה:
פירוש רבי אברהם בן הרמב"ם
לדעת רבי אברהם בן הרמב"ם בספרו "מאמר על דרשות חז"ל" (חלק המעשיות, החלק השלישי) אין מדובר במקרים אלה במיתה של ממש, אלא בהתעלפות או בפגיעה גופנית אחרת, וחז"ל דברו בלשון גוזמא וקראו לזה "מיתה". בדבריו משתקפת גישתו הרציונליסטית של אביו - הרמב"ם, שאין לפרש את אגדות חז"ל כפשוטן, כשמשמעותן הפשוטה נוגדת את השכל הישר או את המציאות.
גל של עצמות
הפירוש המקובל של "נעשה גל של עצמות" שראיית החכם גרמה לאדם למוות מידי, וריקבון בשר מזורז, אולם ישנם פרשנים שפירשו את דברי התלמוד שלא כפשוטם:
יוסיף איוונוביץ'
ביוגרפיה
נולד בקרבת העיר טימישוארה, בחבל באנאט, אז באימפריה האוסטרו-הונגרית, כיום ברומניה, במשפחה של איכרים, ככל הנראה בעלי שורשים סלביים.
בילדותו למד לנגן בחליל. בהיותו יתום, עבר לשטח ממלכת רומניה והצטרף כילד לתזמורת כלי הנשיפה של גדוד הרגלים ("דורובאנץ") 6 הרומני בגאלאץ, שדאג גם להשכלתו הכללית. למד נגינה בקלרינט ממורה בשם אלויס רנדל והשתלם בהמשך ביאשי אצל המוזיקאי אמיל להר. הגיע לדרגת קצין והתמנה למפקד תזמורת כלי הנשיפה של גדודו. שמו הלך לפניו כמנצח מבוקש לתזמורות כלי נשיפה. בין השנים 1879–1894 ניצח תזמורות כלי נשיפה בעיקר בעיר טולצ'ה ובעיר פוקשאן ובשיא הקריירה מונה ב-26 במאי 1895
כמפקח הכללי של התזמורות הצבאיות במדינה. כיהן בתפקיד זה עד מותו המוקדם בבוקרשט בשנת 1902.
הלחין מעל 350 קטעים אינסטרומנטליים - בעיקר ריקודים ושירי-לכת, אבל התפרסם בכל העולם תודות לוואלס "גלי הדנובה" "Valurile Dunării" שבוצע בבכורה בתערוכה העולמית של פריז (1889) וזכה להצלחה בלתי רגילה בעיבודו לתזמורת של אמיל ולדטויפל. לפי מקורות מסוימים המלחין כתב על הפרטיטורה של הוואלס הקדשה לעלמה יהודיה בשם שרה פריד (אחרי נישואיה נקראה דרייכלינגר) (1866-1935) מן העיר לוגוז' בבאנאט. אותו כתב יד עם ההקדשה נמצא בארכיון הקהילה היהודית בעיר הזאת.
בסופו של דבר בגרסה המודפסת בשנת 1880 בבוקרשט ההקדשה שונתה לטובת אמה גבאואר, ארוסתו של המוציא לאור קונסטנטין גבאואר.
מאוחר יותר הלחן הרומני בהשראה אוסטרית קיבל מילים ברומנית (מאת קארול סטרוב)
הוואלס "גלי הדנובה" מוכר בעולם הדובר אנגלית תחת הכותרת "שיר היובל" Anniversary Song המתחיל עם המילים: "Oh, How we Danced on the Night we were Wed" (אה, איך רקדנו בליל כלולותינו"). גרסה קולית זו התפרסמה על ידי אל ג'ולסון לפי עיבוד שלו ושל סול צ'פלין והיא מופיעה בסרט " "The Jolson Story" משנת 1946. בשנת 1959 הוא מושר בסרט רומני של הבמאי ליביו צ'וליי ששמו לפי שם הואלס "גלי הדנובה" Valurile Dunării.(הסרט זכה ב"גלובוס הגביש" בפסטיבל הקולנוע בקרלובי וארי ב-1960).
בקוריאה השיר מוכר בשנים האחרונות תודות לסופרן יון שים-דיוֹק תחת השם "תהילי המוות" - Psalm of Death
יש לציין שבתחרות שירי הלכת באותה התערוכה בפריז זכה איוונוביץ' בפרס הראשון מתוך 113 משתתפים עם ה"מארש אלכסנדר" לכבוד הצאר אלכסנדר השלישי.
גם יצירות אחרות שלו, כמו ה"יונים" Porumbeii ו"ההורה של חיילי הרגלים (חיילים שכירים) הקטנים" Hora micilor dorobanţi הם חלק מהרפרטואר של תזמורות כלי הנשיפה עד היום הזה.
נינו של יוסיף איוואנוביץ' הוא הפסנתרן יליד רומניה אנדריי איוואנוביץ' (יליד 1968)
קישורים חיצוניים
(ד"ר י. ויינברג - רגעים ודמויות מתולדות המוזיקה הרומנית, ההוצאה המוזיקלית, בוקרשט, 1967) (ברומנית)
קרמיט וושינגטון
קרמיט אלן וושינגטון (באנגלית: Kermit Alan Washington; נולד ב-17 בספטמבר 1951) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1973–1982, ולתקופה קצרה בשנת 1987. בעונת נבחר להשתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA כשחקן פורטלנד טרייל בלייזרס, ולאורך 10 עונותיו בליגה רשם ממוצעים כוללים של 9.2 נקודות, 8.3 ריבאונדים ו-1.4 אסיסטים למשחק.
סקוטים
הסקוטים הם תושביה המקוריים של סקוטלנד. הסקוטים מורכבים מקבוצות אתניות שונות דוגמת הפיקטים, גאלים, בריטונים ואחרים. כיום נהוג לקרוא בשם "סקוטים" לכל תושביה של סקוטלנד או לצאצאי הסקוטים.
קרמיט וושינגטון
נודע בשל קטטה בה היה מעורב בדצמבר 1977, במהלך משחק בין קבוצתו לוס אנג'לס לייקרס לבין יוסטון רוקטס. במהלך הקטטה הנחית וושינגטון חבטה בפניו של שחקן הרוקטס רודי טומג'נוביץ', אשר גרמה לשברים רבים והביאה לידי פגיעות ראש מסכנות חיים. בסופו של דבר חזר טומג'נוביץ' לשחק לאחר עשרה חודשי אשפוז והחלמה, בעוד וושינגטון עצמו נקנס על ידי הליגה בסך 10,000 דולר, והושעה מ-26 משחקים.
סקוטים
צאצאי סקוטים רבים מתגוררים מחוץ לסקוטלנד. סקוטים רבים מתגוררים בארצות הברית, בקנדה, באוסטרליה, ובארצות אחרות.
קרמיט וושינגטון
קריירת מכללות
וושינגטון נולד וגדל בוושינגטון די. סי., ובין השנים 1969–1973 למד באמריקן יוניברסיטי. לאורך שלוש עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה רשם ממוצעים כוללים של 20.1 נקודות ו-20.2 ריבאונדים למשחק, ובסיום עונתו האחרונה – 1972/1973 – נבחר לחמישיית העונה של ליגת המכללות (First-team All-American).
סקוטים
הסקוטים הקדומים
בימי הביניים המוקדמים סקוטלנד הייתה מיושבת על ידי מספר קבוצות אתניות דוגמת הפיקטים, בריטונים ואחרים. מבחינה תרבותית כל העמים האלה דיברו לשונות דומות ממשפחת הלשונות הקלטיות.
קרמיט וושינגטון
קריירת משחק
בדראפט ה-NBA 1973 נבחר וושינגטון בבחירה החמישית, על ידי לוס אנג'לס לייקרס. ב-4 וחצי עונותיו עם הלייקרס שימש לרוב כשחקן ספסל, ותרם 6.3 נקודות ו-6.7 ריבאונדים בממוצע למשחק. בעונת העפיל עם הקבוצה לגמר האזור המערבי, אך לא שותף כלל לאורך הפלייאוף בשל דלקת גידים בברכו.
סקוטים
הסקוטים הקדומים
עם הופעת הגאלים התפשטה הלשון הגאלית בסקוטלנד במאה ה-9. על אף תפוצתה הנרחבת, לא הגיעה השפה הגאלית לכל פינותיה של הטריטוריה שמרכיבה את סקוטלנד המודרנית.
קרמיט וושינגטון
קריירת משחק
במשחק מול יוסטון רוקטס ב-9 בדצמבר 1977 חבט בפניו של שחקן הרוקטס רודי טומג'נוביץ', במהלך עימות בין מספר שחקנים. המכה שספג טומג'נוביץ' גרמה לשברים בגולגולתו, באפו ובלסתו, והביאה לידי פגיעות ראש מסכנות חיים. לאחר עשרה חודשי אשפוז והחלמה, חזר טומג'נוביץ' לשחק בתחילת עונת. וושינגטון עצמו נקנס על ידי הליגה בסך 10,000 דולר, והושעה מ-26 המשחקים הבאים; באותה העת הייתה זו ההשעיה הארוכה ביותר בתולדות ה-NBA בגין עימות בין שחקנים.
סקוטים
הסקוטים הקדומים
לא כל הסקוטים דיברו גאלית סקוטית. דרומית מזרחית ללשון הים של פורת' ובאזורים נוספים דיברו אנגלית של ימי הביניים.
קרמיט וושינגטון
קריירת משחק
כשבועיים לאחר התקרית הועבר וושינגטון בטרייד לבוסטון סלטיקס, יחד עם דון צ'ייני, בתמורה לצ'ארלי סקוט. ב-32 משחקיו עם הסלטיקס עד לסיום עונת קלע 11.8 נקודות והוריד 10.5 ריבאונדים למשחק. בקיץ 1978 הועבר עם סידני ויקס, פרימן ויליאמס וקווין קונרט בטרייד לסן דייגו קליפרס, בתמורה לנייט ארצ'יבלד, בילי נייט ומרווין בארנס.
סקוטים
הסקוטים הקדומים
מ-1200 עד 1500 התפשטה הסקוטית המוקדמת לכל רחבי העמק. משנת 1500 נהוג לחלק את הסקוטים ליושבי הרמה (Highlanders) דוברי הגאלית ולתושבי העמק (Lowlanders) שדיברו בעיקר סקוטית. כיום החלוקה הזאת אנכרוניסטית וכל תושביה של סקוטלנד מדברים אנגלית-סקוטית שוטפת.
קרמיט וושינגטון
קריירת משחק
לקראת עונת נשלח בטרייד לפורטלנד טרייל בלייזרס, במדיה שיחק ב-3 העונות הבאות. בעונתו הראשונה בפורטלנד העמיד ממוצעים של 13.4 נקודות, 10.5 ריבאונדים ו-2.1 אסיסטים למשחק, ונבחר בפעם היחידה בקריירה להשתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA. בחודשים הראשונים של עונת חש כאבים בגבו ובברכיו, אשר אילצו אותו להחמיץ 62 משחקים באותה עונה, בסיומה פרש ממשחק.
בנובמבר 1987, כחמש שנים מאז משחקו האחרון ב-NBA, חזר מפרישתו וחתם על חוזה בגולדן סטייט ווריורס. לאחר שישה משחקים בלבד שוחרר מהקבוצה ופרש ממשחק באופן סופי, בגיל 36.
פלילים
במאי 2016 הואשם וושינגטון במעילה בכספי ארגון צדקה המסייע לילדים באפריקה, בסך של כחצי מיליון דולר. בדצמבר 2017 הודה וושינגטון באשמות גנבת זהות והלבנת הון, וביולי 2018 נשפט לשש שנות מאסר בגין מעילה בכספי צדקה.
גיי (פירושונים)
{{פירושונים|
אישים ששמם גיי:
תרבות הכלים המחורצים
תרבות הכלים המחורצים הייתה תרבות ששגשגה בתקופה הנאוליתית בבריטניה. ייתכן שמקורה באיי אורקני שבצפון סקוטלנד, המקום בו השפעתה הייתה הניכרת ביותר. שֵם הקבוצה נובע מכלי החרס הייחודיים שאותם יצרה הקבוצה, הכלים המחורצים. אחרי הופעתה באורקני, התרחבה השפעתה התרבותית של הקבוצה לכל רחבי האיים הבריטיים.
מאפיינים
בני הקבוצה התיישבו באתרים אסטרטגיים, ובנו יישובים מפותחים. ביישוביהם, כמו למשל סקארה ברי, חוברו קבוצות של בתים על ידי סמטאות ויצרו חיי קהילה. מבני המגורים היו מרווחים, והכילו רהיטים. נמצאו אפילו אחים מרכזיים לחימום. חיי היום-יום של חקלאים נאוליתיים אלו היו נוחים ביותר. הקבוצה לא פיתחה כתב, אך אולי הייתה על סף פיתוחו, כפי שניתן ללמוד מהופעה נשנית סמלים מוסכמים, בעלי משמעות מסוימת. לקבוצה כנראה הייתה מידה מוסכמת, "היארד המגליתי", שאורכה כ-82.296 סנטימטרים. פיתוח המידה הזאת, שהֲמָרָתה למידות נפח ומידות אחרות פשוטה מאוד, היוותה בסיס להתפתחות מערכת מסחרית משוכללת. בנוסף למסחר, עבדו בני התרבות בחקלאות, ואף נתגלתה תעשייה מפותחת של ייצור גרזנים.
עמים אלו נֵחַנוּ בחשיבה אסטרונומית, והביעו עניין רב בתחום. באתר מיס האו קיים צוהר מיוחד הקולט את הקרניים האחרונות של השמש באמצע החורף, ובמיוחד ביום היפוך החורף. צוהר נוסף באתר ניוגריינג' מתפקד באותו האופן, אך לקליטת הקרניים הראשונות של השמש. באתר ברין קלי דו, יצרו התושבים דקלינומטר מדויק ביותר, בעזרת צוהר. בנוסף לכך, נמצאה אבן ועליה חרוטים מיני סמלים מעגליים, באופן מפתיע הסמלים דמו מאוד לגרף תזוזת הירח למשך תקופה של חמש שנים. יש הטוענים שאת יחידות "היארד המגליתי" הם יצרו לראשונה לפי מסלול כדור הארץ סביב השמש, צירו של כדור הארץ ומסתו. האסטרונומיה שימשה אותם בניווט לצורכי מסחר, חיזוי העונות ומנהגיהם הדתיים.
כלים וארכיטקטורה
הארכיטקטורה של בני תרבות הכלים המחורצים התבטאה במספר אופנים. הבניה באתר סקארה ברי מעידה על תחכום רב ומחשבה תחילה: היישוב נבנה לתוך ערימת פסולת מהתקופה המזוליתית. אף על פי שהרעיון נראה מוזר, בנייה זו עזרה בחימום היישוב, ושיפור תנאי המחיה. הקברים של התרבות, או בשמם המקצועי גלי חצר, היו תלים מרהיבים ששימשו לקבורת יחידים, לעומת הקברים המשותפים שנבנו על ידי תרבויות אחרות. כמו כן, מפעלי הבנייה של תרבות הכלים המחורצים היו גדולים ומרשימים מאלו של תרבויות אחרות.
מקור התרבות והקשר לקבוצות אחרות
באיי אורקני, החשוב שבאזורי תרבות הכלים המחורצים, כנראה נולדה הקבוצה. חשובי היישובים והקברים של בני התרבות המדוברת נמצאים בקבוצת האיים, ורק בהם נעשה שימוש בכלים המחורצים לא רק בקבורה ובטקסים דתיים. תופעה מעניינת באיי אורקני היא קיומו של סוג קדרות נוסף: כלי אונסטן. התרבות שהשתמשה בכלי אונסטן נבדלה בתחום נוסף מתרבות הכלים המחורצים; מנהגי הקבורה ומבנה הקברים.
מבחוץ, קברי תרבות אונסטן דומים מאוד לקברי תרבות הכלים המחורצים, אולם מבנה הקברים הפנימי שונה לחלוטין. במקום מבנה של חדר ראשי ומספר חדרים משניים צמודים, הקבר האונסטני בנוי מחלל שמחולק לחדרים רבים על ידי לוחות אבן. בקברים נמצאו עצמות רבות ואף שלדים שלמים בתנוחה מכופפת. עובדה זאת מלמדת כי מֵתי אנסטון נקברו בשלמותם, בטרם הורדו רקמותיהם בתהליכי שרפה או הסרה בידי אוכלי נבלות. שני המאפיינים הללו מהווים ניגוד מוחלט למבנה קברי תרבות הכלים המחורצים ואופני הקבורה. תופעה מעניינת היא הופעתם של גלי חצר בני כלאיים, החולקים תכונות של שני סוגי הקברים.
מצב זה הוליד שתי סברות אודות הקשר בין התרבויות. לפי האחת, קבוצת אנסטון וקבוצת הכלים המחורצים התקיימו זאת לצד זאת בדו קיום שהתאפיין בהתמזגות תרבותית, דוגמת קברי הכלאיים. הסברה השנייה גורסת כי תרבות אנסטון, שאתריה כנפ או'האואר עתיקים יותר מהתיישבויות תרבות הכלים המחורצים, הולידה מתוכה את תרבות הכלים המחורצים, שנטשה את מנהגיה הקדומים וסיגלה לעצמה נוהלי קבורה וסוג קדרות חדשים. אפשר שלאורך תהליך זה נוצרו קברי הכלאיים.
מבנה החברה
מנהגי הקבורה של תרבות הכלים המחורצים, שניתן להתרשם ממנה בקבר מיס האו, מלמדת, לטענת חוקרים מסוימים, על פיתוח במבנה הבירוקרטי של התרבות. קבר מיס האו הוא קבר גדול ומפואר בהרבה מקברי תרבות אנסטון, אך הקבר מוקדש לקבוצה מצומצמת ביותר של אנשים. בנין הקבר, שבוודאי הוקדשו לבנייתו עשרות אלפי שעות עבודה, על ידי קבוצה גדולה לטובת דמויות אחדות מעיד כי התפתחה בקרב הקבוצה מערכת ביורוקטית, שרוממה מנהיגים דתיים־שבטיים.
על פיתוח נוסף במבנה הביורוקרטי ניתן ללמוד מהתעשייה של התרבות. לדוגמה, תהליך הכנת גרזני האבן התפלג למספר שלבים והתאפיין בחלוקת משימות. כך, קבוצה אחת הייתה אחראית על השגת חומרי הגלם, קבוצה אחרת הייתה אחראית על עיצוב החומרים לצורה גרזנית וקבוצה שלישית הייתה אחראית על השחזת הצורה הגרזנית כדי ליצור את הכלי. האתרים עצמם היו מרוחקים זה מזה, כך שנדרשה קבוצה רביעית שתעביר את הכלים ממקום למקום. בנוסף, ניתן לראות את התפתחות חיי הקהילה משותפים בסקארה ברי. האח המשותף והקישור בסמטאות כנראה היטיבו עם יצירת הקהילה המקומית. כמו כן, ניתן להניח כי בני היישוב עבדו יחדיו בחוות.
פילוסופיה קונטיננטלית
פילוסופיה קונטיננטלית הנה מונח שניתן במקורו על ידי פילוסופים מהעולם דובר האנגלית, בעיקר אלו שעסקו בפילוסופיה אנליטית, כדי לתאר מגוון מסורות פילוסופיות שמקורן באירופה היבשתית (כלומר, שאינה כוללת את בריטניה). מקורן של רוב מסורות אלו הוא בגרמניה ובצרפת. המונח כללי ומעורפל למדי, והוא כולל למעשה את רוב זרמי המחשבה הפילוסופית מהמאה ה-20 שאינם חלק מהפילוסופיה האנליטית. בין השאר, המונח כולל את זרמי המחשבה הבאים:
המונח נמצא בשימוש בעיקר אצל פילוסופים לא-אירופאים או במחלקות ללימודים הומאניים לשם תיאור פעילות הנבדלת מהפילוסופיה האנליטית, ומההגות אשר עוסקת במדעים מדויקים, כגון מדעי-האדם, מדעי החברה, אסתטיקה, ספרות, או בתאוריות באדריכלות, קולנוע ותקשורת.
הבחנה "אנליטי/קונטיננטלי" מקורה יותר בהבדל סוציו-תרבותי בין היבשת האירופאית והארצות דוברות האנגלית, ולאו דווקא בהבדלים במסורת הפילוסופיות, שהרי פילוסופים חשובים רבים מהמסורת האנליטית היו אירופאים דוברי גרמנית (איתם ניתן למנות את לודוויג ויטגנשטיין, קרל פופר, הנס רייכנבך, קרל המפל וכן את מי שנחשב למייסד הזרם האנליטי, גוטלוב פרגה).
באופן כללי, הפילוסופים הקונטיננטליים טוענים נגד הפילוסופים האנליטיים כי הם מקבלים ומשתמשים באופן נאיבי בנקודת מבט מדעית ופורמליסטית, מבלי לחקור בצורה מספקת את הנחותיה המקדימות. הפילוסופים האנליטיים מאשימים את הפילוסופים הקונטיננטליים בעיסוק בפרשנות במקום בהבהרת בעיות פילוסופיות.
אירוויזיון הילדים 2021
אירוויזיון הילדים 2021 הייתה התחרות ה-19 של אירוויזיון הילדים מטעם איגוד השידור האירופי. מארחת התחרות הייתה צרפת לאחר זכייתה בשנה הקודמת עם השיר "J'imagine" ("אני מדמיינת") בביצוע ולנטינה. התחרות התקיימה ב-19 בדצמבר 2021 באולם המופעים הגדול במתחם ההופעות החדיש לה סיין מוזיקל בעל קיבולת מרבית של 6,000 צופים. ב-9 בדצמבר 2020, איגוד השידור האירופי הכריז כי התחרות תתקיים בצרפת. רשות השידור הספרדית (TVE) הביעה גם עניין באירוח התחרות, אך לבסוף הסירה את מועמדותה.
ב-20 במאי 2021, במהלך מסיבת עיתונאים, אושר כי פריז נבחרה לעיר המארחת. זו הייתה הפעם השנייה ברציפות שהתחרות מתקיימת בעיר בירה. בתחרות זכתה ארמניה, עם שירה של הזמרת מלנה פוקס, "Qami Qami", עם 224 נקודות ובהפרש של 6 נקודות בלבד מהמקום השני, פולין.
גביע העולם למועדונים 2014
גביע העולם למועדונים 2014 נערך בשנת 2014 במרוקו מה-10 בדצמבר עד ה-20 בדצמבר, והוא הגביע העולם למועדוני כדורגל האחד עשר במספר. בטורניר זכתה הקבוצה הספרדית ריאל מדריד נציגת איגוד התאחדויות הכדורגל האירופאית אופ"א. הייתה זו הזכייה השלישית של מועדון ספרדי בטורניר.
במשחק הגמר השתתפו קבוצות ריאל מדריד מספרד וסן לורנסו מארגנטינה.
הטורניר
בטורניר השתתפו 7 האלופות משנת 2014 של התחרויות האזוריות מטעם הקונפדרציות היבשתיות של פיפ"א, וקבוצה נוספת ממרוקו.
התחרות התקיימה בשיטת הנוק אאוט. מנצחת שלב הפלייאוף בין המארחת לאלופת אוקיאניה הצטרפה לאלופות מצפון אמריקה, אסיה ואפריקה בשלב רבע הגמר. המנצחות ברבע הגמר הצטרפו לאלופות אירופה ודרום אמריקה, שזכו בכרטיס אוטומטי לשלב חצי הגמר. המפסידות בשלב חצי הגמר התמודדו על המקום השלישי והמנצחות עלו לגמר שבו נקבעה האלופה. כמו כן התקיים המשחק על המקום החמישי בין הקבוצות שהפסידו ברבעי הגמר.
חוחן הקנרס
חוֹחַן הַקִּנְרָס (שם מדעי: Onopordum cynarocephalum) הוא מין מהסוג חוחן המצוי בישראל. זהו צמח חד-שנתי קוצני ממשפחת המורכבים.
השם
השם המדעי Onopordum cynarocephalum מיוונית: גאזים (pordum) חמור (Ono) כנראה בשל הסברה לגבי האפקט של אכילה מוגזמת אצל החמור. קרקפת הפרחים של חוחן הקנרס דמוית כדור קטן של ארטישוק - קינרה ביוונית, קנרס בעברית. השם העברי נגזר מהשם המקראי חוח, גם כן צמח קוצני. בערבית כַּעוּב או לְשַׂ'אן אִל-גְ'מָאל (לשון הגמל).
מאפיינים
חוחן הקרנס גדל באזור ארץ ישראל וסוריה בעיקר סמוך ליישובים נטושים, מעזבות ושולי דרכים. שׁוֹשֶׁנֶת העלים בחורף רחבה ועליה מסתיימים בקוצים (ראו איור). באביב עולה מתוכה גבעול זקוף וגבוה ביותר (כ2 מטרים ומעלה). הגבעול קוצני, מלווה לכל אורכו בכנפיים קוצניות ומסתעף למעלה למספר סעיפים נושאי קרקפות גדולות (4–7 ס"מ). הקרקפות מהודקות בחפי מעטפת המתחדדים לקוצים. הצמח פורח בחודשים מאי-יולי עם פרחים מורכבים צינוריים בצבע סגול-ארגמן. ציציות צהבהבות מכסות את הקרקפת אחרי ההבשלה.
בתרבות
אחד ממיני החוחן Onopordum acanthium ("דרדר הכותנה" או "חוחן הבלאנש"), הוא הפרח הלאומי של סקוטלנד, והוא מאפיין ניכר בסמלים ולוגואים סקוטיים רבים. האגדה היא שצבא נורדי פולש ניסה להתגנב בחשאי למאהל של הצבא הסקוטי. אחד מהנורדים פסע בשקט יחף למחנה הסקוטי ודרך על החוחן. שלוות הלילה במחנה הופרה והנורסים הובסו.
אלי אלון
אלי אלון (נולד ב-1957) הוא עיתונאי ישראלי.
ביוגרפיה
אלי אלון נולד ב-1957 במושב חמ"ד. בגיל 15 החל לכתוב במדור "חדשות לנוער" של השבועון "מעריב לנוער". לאחר סיום שירותו הצבאי, היה כתב העיתון "הארץ". בשנים 1979-1978 סיקר בעיתון "דבר" את בסיסי צה"ל וההתיישבות הישראלית בדרום סיני. היה כתב באזור השפלה והמרכז של "דבר" וכתב העיתון "הצופה" באזור השפלה והדרום.
בשנות ה-80 ערך והנחה ערבי ראיונות ב"בית ציוני אמריקה" בתל אביב ובמקומות נוספים בישראל, ובהם ראיין אישים מתחום הפוליטיקה, החברה והתרבות, בהם גאולה כהן, הרצל שפיר ומנשה לב-רן.
פרסם בלוג באתר TheMarker Café עד לסגירתו, והוא מפרסם בלוג בנושאי היסטוריה של ישראל באתר "חדשות מחלקה ראשונה".
בטו (בלם)
רוברטו לואיש גשפר דה דאוש סוורו המוכר בעיקר בכינויו בטו (בפורטוגזית: Roberto Luís Gaspar de Deus Severo או Beto; נולד ב-3 במאי 1976) הוא כדורגלן עבר פורטוגזי ששיחק בעמדת הבלם.
בטו היה גם הבלם המרכזי של נבחרת פורטוגל במשך ארבעה קמפיינים: אולימפיאדת 1996, בה סיימה הנבחרת במקום הרביעי; יורו 2000; מונדיאל 2002 ויורו 2004, בו סיימה הנבחרת במקום השני.
מוזיאון ויקטוריה ואלברט
המוזיאון הוקם בשנת 1852, אז נקרא "מוזיאון דרום קנסינגטון", כהמשך לתערוכה הגדולה שנערכה בלונדון בשנת 1851, ביוזמת הנסיך אלברט בעלה של המלכה ויקטוריה. בשנת 1899 שונה שם המוזאון ל-"מוזיאון ויקטוריה ואלברט".
בניין המוזיאון נבנה בסגנון אדוארדיאני וויקטוריאני, וב-145 הגלריות שלו (ששטחן הכולל 45,000 מ"ר) מוצגים כארבעה מיליון מוצגים.
מוצגים חשובים
במוזיאון שתי חצרות מקורות הקרויות "חצרות היציקות", ובהן מוצגות יציקות גבס של פסלים, אפריזים וארונות קבורה בגודל טבעי. המפורסמת מבין היציקות היא עמוד טראיאנוס שנחתך לשתי יציקות עמוד בשל גובהו.
מטרת הבאת יציקות הגבס ללונדון הייתה שאמנים אנגליים ילמדו מיציקות של מבנים ופסלים אלה (רובם מרומא ומיוון) וכך מוצרים המיוצרים באנגליה יושפעו מן האמנות הקלאסית.
חשיבותם של מוצגים אלה היא רבה כיום, מאחר שבמקרים רבים (כגון המקרה של עמוד טראיאנוס) ניזוקו היצירות המקוריות משיני הזמן, למשל מגשם חומצי, כך שהמקום היחיד בעולם בו ניתן לראות את המוצגים והאפריזים האלה כפי שהם היו באמצע המאה ה-18 הוא במוזיאון ויקטוריה ואלברט.
מיקום
המוזיאון ממוקם בסמוך למוזיאון ההיסטוריה של הטבע ומוזיאון המדע. תחנת הרכבת התחתית של לונדון הקרובה היא תחנת דרום קנסינגטון; דרך תת-קרקעית מחברת את המוזיאונים אל התחנה.
הקלדה עיוורת
הקלדה עיוורת או כתיבה עיוורת (נקרא גם: קלדנות) היא טכניקת הקלדה על מקלדת של מכונת כתיבה או מחשב המאפשרת הקלדה יותר מהירה ללא צורך בלהסתכל בכפתורי המקלדת וכך פחות מעייפת מנטלית וגופנית מהמקובל. למיומנות זו יתרון בעבודה במשרד, ולמשרות מסוימות היא מהווה דרישת קדם.
שיטה
בשיטת ההקלדה העיוורת, לכל האצבעות יש מקומות קבועים על המקלדת בזמן שבין הקלדה על המקשים ויש רק דרך נכונה אחת ללחוץ על כל מקש – הדרך בה האצבעות עוברות את המרחק הקצר ביותר ממקומן הקבוע אל המקש שיש ללחוץ עליו. באופן זה, תנועות האצבעות הן הקצרות והמהירות ביותר ולא מושקע מאמץ מנטלי (מודע או לא מודע) בבחירת הדרך להקליד על המקשים השונים.
מקומן הקבוע של האצבעות בזמן שבין הקלדה על מקש אחת למשנהו, הוא כדלקמן: האצבעות המורות ממתינות על המקשים ח ו־כ (J ו־F) שאותן מזהה המקליד בלי להביט במקלדת בעזרת סימוני החישה שיש על המקלדת (בליטות הניתנות למישוש). האגודלים ממתינים על מקש הרווח. שאר אצבעות יד ימין ממתינות על שלושת המקשים שמימין ל־ח' ושאר אצבעות יד שמאל על אלו שמשמאל ל־כ'.
האגודלים משמשים בשיטה זו רק להקשה על מקש הרווח, כל אצבע אחרת מקישה על המקש עליו היא ממתינה בין ההקשות, על זה שמעליו ועל זה שמתחתיו באלכסון. בנוסף לזה, האצבעות המורות מקישות גם על המקשים שבשני הטורים שבין מקומותיהן הקבועים, כך למשל האצבע המורה של יד ימין אחראית לאותיות ו, ח, צ וגם לאותיות ט, י, מ.
יתרונות וחסרונות
ההקלדה העיוורת משחררת את המקליד מהצורך להביט במקלדת. השחרור מהצורך להביט במקלדת הוא אחד האמצעים לזירוז ההקלדה אך יש לו גם יתרונות נוספים – הוא מקל את המאמץ הריכוזי שבהקלדה והופך את ההקלדה לנגישה עבור אנשים עם לקות ראייה. אולם, טכניקת הקלדה זו אינה אפשרית עבור מי שאינו מפעיל בקלות את כל עשר אצבעותיו ולכן אינה נגישה עבור הרבה אנשים עם לקויות בגפיים העליונות.
למידה
טכניקת ההקלדה דורשת לימוד ותרגול. את טכניקת ההקלדה ניתן ללמוד בקורסים או בעזרת ערכות ללימוד אישי. יש גם עזרי מקלדת ללמידת הטכניקה כמו צביעת המקשים על פי האצבע שאמורה להקיש עליהן והסתרה של תגי המקלדת בהדרגה כדי לאלץ את המקליד ללמוד בעל פה את מקומות המקשים. יצוין כי המהירות משתפרת בעיקר ממיומנות ופחות מלימוד הטכניקה.
היסטוריה
שיטת ההקלדה העיוורת הומצאה, ככל הנראה, על ידי פרנק אדוארד מקגורין (Frank Edward McGurrin), בעיר סולט לייק סיטי. מקגורין זכה בעזרתה בפרס בתחרות הקלדה בשנת 1888 והחל לפרסמה ולהתפרנס מהדרכתה.
קשה לדעת מה ההשפעה של ההקלדה העיוורת על היווצרות פציעות הקלדה משום שנכון לשנת 2008 קשה להעריך באופן כללי את הקשר בין שימוש במחשב לפציעות הקלדה.
מישל פטרוצ'אני
מישל פטרוצ'אני (באיטלקית: Michel Petrucciani; 28 בדצמבר 1962 – 6 בינואר 1999) היה פסנתרן ומלחין ג'אז. למרות מחלה תורשתית נדירה שגרמה לגמדות, ידיו היו בגודל נורמלי והוא נחשב לאחד מפסנתרני הג'אז הגדולים של שנות השמונים והתשעים.
תולדות חייו
פטרוצ'אני נולד למשפחה ממוצא איטלקי ליד מונפלייה שבצרפת. אביו טוני ואחיו פיליפ ניגנו בגיטרה ואחיו לואי ניגן בגיטרה בס. כבר בגיל ארבע ידע פטרוצ'אני שהוא רוצה להיות פסנתרן, לאחר שצפה בטלוויזיה בהופעה של דיוק אלינגטון. מחלתו, פָּרֶכֶת (Osteogenesis Imperfecta), גרמה לכך שעצמותיו יהיו פריכות מאוד, עצרה את גדילתו ופגעה גם בריאותיו לפיכך נשאו אותו בני משפחתו על הידיים. למרות זאת הביע אביו הערכה לרצונו ורכש בעבורו פסנתר, עליו התאמן פטרוצ'אני באמצעות מיכשור שאיפשר לו להגיע אל הדוושות. בהתחלה למד מוזיקה קלאסית ולאחר מספר שנים עבר לג'אז, בין היתר כיוון שרצה להלחין מוזיקה פרי עטו. פרט לאלינגנטון הוא מנה בין משפיעיו את קית' ג'ארט וביל אוונס.
בגיל 13 כבר הופיע עם אביו ואחיו בפסטיבל ג'אז. הוא פגש בחצוצרן קלארק טרי והתחיל לנגן עמו. בגיל 20 עבר לארצות הברית וניגן והופיע עם הסקסופוניסט צ'ארלס לויד, הם הוציאו יחדיו שלושה אלבומים. בהמשך שיתף פעולה עם כמה מכוכבי הג'אז כמתופף ג'ק דז'ונט, נגני הבס דייב הולנד, גארי פיקוק, אדי גומז וסטנלי קלארק, הגיטריסטים ג'ון אברקרומבי וג'ון סקופילד, הסקסופוניסטים לי קוניץ, ג'ו לובאנו וג'רי מאליגן והחצוצרן דיזי גילספי. בנוסף הקים את השלישייה "Power of three" עם ג'ים הול בגיטרה וויין שורטר בסקסופון.
ב-1986, בגיל 21, היה לנגן הג'אז הצרפתי הראשון שהוחתם בחברת בלו נוט, בה הקליט שישה תקליטים כמוביל. בנוסף נסע ברחבי העולם והופיע בפסטיבלי ג'אז (הופיע פעמיים בפסטיבל ג'אז בים האדום באילת), בין היתר בסיבוב הופעות מיוחד עם אחיו ואביו, כמחווה למשפחתו שתמכה בו לאורך כל דרכו.
ב-1994 הוכתר בפריז באות לגיון הכבוד הצרפתי.
ב-1999 נפטר מדלקת ריאות ונקבר בבית הקברות פר לשז בפריז. בין מספידיו היה נשיא צרפת, ז'אק שיראק שקרא לו "דוגמה ומופת לכל אדם".
הוא היה נשוי לפסנתרנית האיטלקייה גילדה בוטה (Gilda Buttà), ממנה התגרש, לזוג נולדו שני ילדים.
ב-1998 הפיק ערוץ מצו סרט תיעודי בשם "מכתב לפטרוצ'יאני" (צרפתית: "Lettre a Michel Petrucciani") המלווה הופעה של השלישייה שלו בגרמניה וכולל קונצרט שלם בהופעה.
חרמש (רומן)
הספר זכה בפרס מישל ל. פרינץ למצוינות בספרי נוער.
תקציר
עולם מושלם. בלי רעב, בלי מחלות ובלי סבל.
האנושות הצליחה להכניע גם את המוות. אבל לחיים בעולם מושלם כזה יש גם מחיר כבד — החרמשים.
בעולם ללא מוות, רק החרמשים יכולים לסיים חיים, והם חייבים לעשות זאת כדי למנוע פיצוץ אוכלוסין.
זהו תפקיד מכובד ועתיר זכויות, אבל בכל מקום שאליו החרמשים מגיעים הם פוגשים רק פחד.