cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קרלוס ולדרמה
ראשית חייו
הוא נולד בסנטה מרתה לקרלוס ולדראמה, שהיה ידוע בכינויו "חאריצ'ו" ולחוסטה פלסיו. אביו היה כדורגלן בנבחרת מחוז מגדלנה וכן השתייך לקבוצת אוניון מגדלנה. משפחת ולדרמה כללה כדורגלנים נוספים כמו אחיו של "אל פיבה", רונאלד ואלן וכן בני דודיו, דידי אלכס ולדרמה ומיגל רודריגס פלסיו. בילדותו נהג ולדרמה לשחק כדורגל אחרי השיעורים בבית ספר ובמגרש החול בשכונת "פסקאיטו" שבסנטה מרתה, שם גדלו ושיחקו כדורגלנים קולומביאנים מוכשרים רבים. בילדותו נתן לו חבר ארגנטינאי של אביו את הכינוי "אל פיבה" (שמשמעותו ילד) ומאז הוא מוכר בעולם בעיקר בכינוי זה.
קריירת המועדונים
ולדרמה החל לשחק בקבוצה של בית ספרו, "ליסאו סלדון", אותה אימן אביו ושיחק שם בעיקר כחלוץ בכבש המון שערים, אך עם הזמן החליט לשנות את תפקודו לקשר יצירתי, פליימייקר. בעידודו של אביו ובזכות מאמנה של אוניון מגדלנה, אדוארדו דאבילה, הצטרף ולדרמה לאוניון בשנת 1980. בשנת 1984 עבר לשחק בקבוצת הפאר מיונאריוס, אך בעקבות מיעוט דקות משחק שקיבל מהמאמן חורחה לואיס פינטו, החליט לעזוב אחרי עונה אחת. את ההכרה ככדורגלן מצטיין במדינתו קיבל ב-1985 כשעבר לדפורטיבו קאלי ושיתף פעולה בקבוצה זו עם שחקנים כגון סרחיו אנגולו וברנרדו רדין. המאמן ולדימיר פופוביץ' נתן לו חופש לשחק במרכז המגרש ושיתוף הפעולה עם רדין יצר את אחד הצמדים הטובים בהיסטוריה של הכדורגל הקולומביאני. עם דפורטיבו קאלי סיים ולדרמה פעמיים במקום השני בליגה הקולומביאנית, ב-1985 ו-1986.
היציאה לאירופה
ב-1988 הוא החל את הקריירה האירופאית שלו כשהצטרף לקבוצת מונפלייה מהליגה הצרפתית, עמה זכה בגביע הצרפתי ב-1990. ההתחלה במונפלייה הייתה קשה שכן המאמן, פייר מוסקה, נתן לו דקות משחק מעטות ולעיתים כלל לא כלל אותו בסגל המורחב ואפילו שלח אותו להתאמן בקבוצת המילואים וזאת אף על פי ששנה קודם לכן נבחר ולדרמה לכדורגלן השנה בדרום אמריקה. כשאיימה ז'אקה החליף את מוסקה מצבו של ולדרמה השתפר מעט, אך עדיין היה מחליף בדקות האחרונות בדרך כלל. ב-1991 הגיע לקבוצה המאמן מיצ'ל מסי ואיתו חזר ולדרמה להרכב הראשון וחזר להפגין את הכדורגל שנתן לו את ההכרה הבין לאומית.
בעונת 1990/91 עבר ולדרמה לריאל ואיאדוליד הספרדית, ושיחק בה יחד עם שניים מחבריו לנבחרת קולומביה, לאונל אלברס ורנה היגיטה וכן תחת המאמן הקולומביאני, פרנסיסקו מאטוראנה. ולדרמה שיחק עונה אחת בלבד, שהייתה מאכזבת עבורו ועבור חבריו, במדי ויאדוליד. האירוע הבולט ביותר בתקופתו בקבוצה היה באצטדיון סנטיאגו ברנבאו כאשר מיצ'ל מריאל מדריד החליט להתגרות בו ונגע באשכיו של ולדרמה, בעת בעיטת קרן שנפסקה לזכות קבוצתו.
לאחר מכן חזר ולדרמה לליגה הקולומביאנית, והצטרף ב-1992 לדפורטיבו אינדפנדיינטה מדיין תחת המאמן חוליו קומסניה. אף על פי שמדיין לא העפילה לפלייאוף, ולדרמה היה השחקן המצטיין בליגה. שנה לאחר מכן הוא עבר לקבוצת ג'וניור ברנקייה, במדיה נחל הצלחה לצידו של החלוץ המצטיין, איוון ולנסיאנו והקשרים ויקטור פאצ'קו ואוסוולדו מקנסי. ב-1993 הוא זכה עם איתה באליפות קולומביה הראשונה שלו ואף נבחר בשנית לכדורגלן השנה בדרום אמריקה, וב-1994 העפיל עם הקבוצה עד לחצי גמר גביע ליברטדורס, שם היא הודחה על ידי ולס סארספילד בדו-קרב בעיטות עונשין. ב-1995 הוא זכה עם ג'וניור באליפות נוספת.
הצטרפות לליגת ה-MLS החדשה
בשנת 1996 הצטרף ולדרמה לליגה החדשה שהוקמה בארצות הברית, ה-MLS, והיה מראשוני השחקנים בליגה זו. הוא שיחק בקבוצת טמפה ביי מיוטיני בשנים 1996–1997, ונבחר לשחקן המצטיין של משחק האולסטאר פעמיים ברציפות. ב-1998 שיחק בקבוצת מיאמי פיוז'ן החדשה, ובשנים 1999–2001 שיחק בשנית בטמפה ביי מיוטיני. הוא סיים את קריירת המשחק שלו בקבוצת קולורדו ראפידס, בה שיחק משנת 2001 עד 2002. ולדרמה סיים את הקריירה שלו כשיאן הבישולים של כל הזמנים (114) בליגת ה-MLS. ב-2005 נבחר לנבחרת העשור הראשון של הליגה האמריקאית.
פרישה בגיל 42
בגיל 42 ולאחר 22 שנות קריירה, החליט ולדרמה לפרוש. משחק הפרידה מולדרמה נערך ב-1 בפברואר 2004 באצטדיון מטרופוליטאנו רוברטו מלנדס בברנקייה, לעיני 56,000 צופים. לכבוד ולדרמה הגיעו למשחק כוכבי כדורגל רבים מדרום אמריקה, ביניהן דייגו מראדונה, איוואן זמורנו, חוסה לואיס צ'ילברט, אלכס אגינאגה ואנצו פרנצ'סקולי. גם חבריו לנבחרת הגיעו וביניהם רנה היגיטה, פאוסטינו אספרייה, אדולפו ולנסיה, ויקטור פאצ'קו, אוסוולדו מקנסי, אנטוני דה אבילה וגם הזמר המפורסם, קרלוס ויואס.
נבחרת לאומית
ולדרמה החל לשחק בנבחרת הלאומית של קולומביה בשנת 1985, כאשר זומן על ידי המאמן גבריאל אוצ'ואה אוריבה לשני משחקי הפלייאוף במוקדמות מונדיאל 1986 מול. לאחר הפסד 0–3 במשחק באסונסיון, ניצחה קולומביה באצטדיון פסקואל גררו 1-2, אבל הודחה לאחר הפסד 2–4 בסיכום. זה גם היה משחק הפרידה של וילינגטון אורטיס מהמדים הלאומיים. הוא נחשב לכדורגלן הקולומביאני הטוב ביותר בכל הזמנים וולדרמה סומן כיורשו הטבעי. הטורניר הבינלאומי החשוב הראשון של ולדרמה היה הקופה אמריקה 1987, ,תחת הדרכתו של המאמן פרנסיסקו מטוראנה. הוא כבש במשחק הראשון מול בניצחון 0–2 ובלט בניצחון 0–3 מול. קולומביה הגיעה לחצי הגמר אך הפסידה 1–2 ל. הוא הוביל את נבחרתו למקום השלישי, לאחר ניצחון 1–2 על נבחרת ארגנטינה המארחת. ולדרמה נבחר לשחקן המצטיין בטורניר ובחודש דצמבר של אותה שנה זכה בתואר כדורגלן השנה בדרום אמריקה.
בקופה אמריקה 1989 בברזיל, קולומביה הודחה כבר בשלב הבתים. באותה שנה שיחקה במוקדמות מונדיאל 1990 והעפילה למשחקי הפלייאוף מול. לאחר ניצחון בבית 0–1, סיימה באצטדיון רמת גן בתיקו 0-0 והעפילה למונדיאל לאחר 28 שנים. במשחק הראשון של, מול נבחרת איחוד האמירויות הערביות, כבש ולדרמה שער ממרחק של 18 מטר, בדרך לניצחון 0–2 של קולומביה. לאחר הפסד 0–1 ליוגוסלביה במשחק השני, בישל ולדרמה בתוספת הזמן של המשחק לפרדי רינקון את שער השוויון במשחק האחרון מול גרמניה המערבית, שהעלה את נבחרתו לשמינית הגמר. בשמינית הגמר הפסידה קולומביה לנבחרת קמרון לאחר הארכה.
ב-1991 תחת הדרכתו של המאמן לואיס אוגוסטו גרסיה, שוב זומן ולדרמה למשחקי הקופה אמריקה 1991 שנערכו בצ'ילה, ובו השיגה קולומביה את ניצחונה הרשמי הראשון אי פעם על בתוצאה 0–2 כשולדרמה מבשל את שני השערים לאנטוני דה אבילה וארנולדו איגוארן. בסופו של דבר סיימה קולומביה במקום הרביעי בבית הגמר. ב-1993 שוב תחת הדרכתו של המאמן מטוראנה, קולומביה סיימה במקום השלישי בטורניר הקופה שנערך באקוודור. מספר חודשים מאוחר יותר, הפגין ולדרמה את יכולתו הגבוהה במדי הנבחרת במוקדמות מונדיאל 1994 שכללו גם את הניצחון המפורסם על 5-0. הניצחון הביא את הנבחרת להעפיל בפעם השנייה ברציפות למונדיאל. כ-4 חודשים לפני תחילת הטורניר, נפצע ולדרמה בברכו והשתתפותו בטורניר הייתה בספק, אך הוא החלים ושיחק בטורניר עבור נבחרתו. על אף שקולומביה הייתה מועמדת בכירה להעפלה לשלב גבוה, היא הודחה כבר בשלב הבתים של הטורניר לאחר הפסדים ל והמארחת.
הקופה אמריקה 1995 היה טורניר היבשת האחרון שבו שיחק ולדרמה וגם שם הוליך את קולומביה למקום השלישי, לאחר הפסד בחצי הגמר ל וניצחון 1–4 על במשחק שבו כבש את השער השני לזכות נבחרתו. ולדרמה העפיל עם נבחרת קולומביה גם למונדיאל 1998, שהיה המונדיאל השלישי בקריירה שלו. במהלך משחקי המוקדמות הוא כבש שלושה שערים. בטורניר המונדיאל עצמו, קולומביה פתחה עם הפסד במשחק הראשון לנבחרת רומניה. במשחק השני בישל ולדרמה לליידר פרסיאדו את שער הניצחון במשחק מול נבחרת תוניסיה. עם זאת, קולומביה הודחה פעם נוספת בשלב הבתים של המונדיאל, לאחר הפסד לאנגליה במשחק האחרון בתוצאה 0–2. לאחר משחק זה הודיע ולדרמה על פרישתו מהנבחרת הלאומית.
בסך הכול שיחק ולדרמה 111 פעמים במדי הנבחרת (10 משחקים בגביע העולמי, 30 במוקדמות המונדיאל, 27 בטורניר הקופה אמריקה ו-44 משחקי ידידות) וכבש 11 שערים.
קריירה כמאמן
בשנת 2007 מונה ולדרמה יחד עם לואיס גראו למאמן אתלטיקו ג'וניור ברנקייה, שהייתה אחת מקבוצותיו של ולדרמה כשחקן. הניסיון היה לא מוצלח, כאשר ג'וניור לא הצליחה להעפיל למשחקי הפלייאוף של הליגה הקולומביאנית. לקראת סיום עונה זו היה ולדרמה מעורב בתקרית עם השופט אוסקר חוליאן רואיז. לאחר שרואיז פסק על בעיטת עונשין לזכות אמריקה קאלי, התפרץ ולדרמה למגרש בצעקות וטען לקבלת שוחד של רואיז מאנשי אמריקה קאלי. בעקבות המקרה הורחק ולדרמה על ידי רואיז מהמשחק, ונקנס על ידי ועדת המשמעת של הליגה.
אמג'ד טהא
אמג'ד טהא (או טאהא) (בערבית: أمجد طه) הוא הפרשן הבחרייני הפופולרי ביותר בתקשורת וברשתות החברתיות באזור המפרץ הפרסי, מקורב לצמרת הממשל בבחריין ותומך בנורמליזציה עם ישראל.
אמג'ד טהא משמש ראש "המרכז הבריטי ללימודים ולמחקרים בנושאי המזרח התיכון (AMRC)" בבחריין וחבר הנהלת Sharaka (בערבית: شراكة, בעברית: "שותפות"). ספרו של אמג'ד טהא "ההונאה של האביב הערבי" (באנגלית: "The Deception of the Arab Spring"), עומד על הסיבות לכישלון "האביב הערבי".
ביוגרפיה
ככתב ופרשן, אמג'ד טהא חתום על סקופים בנושאי ביטחון במזרח התיכון.
אמג'ד טהא וישראל
אמג'ד טהא ביקר בישראל בשנת 2020 כחלק ממשלחת בחריינית, ופרסם סרטון בו תיאר את הישראלים כ"עם של טוב ונדיבות". במהלך ביקורו של טהא בירושלים, ניסו צעירים ערבים לפגוע בו
אמג'ד טהא כותב רבות נגד האנטישמיות המודרנית וביום השואה הבינלאומי בתחילת שנת 2021, פרסם מאמר בעיתון ישראל היום תחת הכותרת "בין כווית ותוניסיה – האנטישמיות הצבועה בשיאה", ובו הוקיע את האנטישמיות החדשה המתבטאת בשנאה לישראל.
ביחס לשואה, אמג'ד טהא קורא לארצות ערב "להכניס לתוכנית הלימודים פרקים על רדיפת היהודים בידי הנאצים", ורואה במשטר האיראני כיום את "הנאצים של המזרח התיכון"
מועצה אזורית עמק יזרעאל
מועצה אזורית עמק יזרעאל היא מועצה אזורית שבמסגרתה נמצאים מרבית יישובי עמק יזרעאל, והיא כוללת 15 קיבוצים, 14 מושבים, 7 יישובים קהילתיים, שני כפרי מיעוטים ושכונת משפחות אחת בבסיס צבאי. למרות שמה, חלק מיישובי המועצה אינם נמצאים בעמק יזרעאל אלא בגליל התחתון. המועצה משתרעת על פני 350,000 דונם.
גאוגרפיה
מועצה אזורית עמק יזרעאל גובלת מדרום במועצה אזורית גלבוע ומועצה אזורית מגידו, ממערב מועצה אזורית זבולון וקריית טבעון, מצפון במועצה אזורית הגליל התחתון והערים נצרת, כפר מנדא ושפרעם, וממזרח גובלת במועצה אזורית עמק הירדן, וכפר תבור.
היסטוריה
מועצה אזורית יזרעאל הוקמה בסוף שנת 1941 והייתה המועצה האזורית השנייה לקום לאחר מועצה אזורית עמק חפר. בעת הקמתה כללה המועצה את בלפוריה, גניגר, כפר גדעון, כפר ילדים, מחנה ישראל, קיבוץ מרחביה, מושב מרחביה, מזרע ותל עדשים. בהמשך נוספו למועצה הקיבוצים גזית, עין דור ודברת, שהתיישבה בשטח הנטוש של "מחנה ישראל", ומושב היוגב שנוסדו ב-1947–1949, כך שבשנות ה-50 וה-60 של המאה ה-20 היא כללה 11 יישובים.
יישובי אזור מערב עמק יזרעאל התאגדו יחד עם יישובי אזור מגידו (שנודע אז כאזור אפרים) בוועד גוש נהלל שבשיאו כלל 22 יישובים. עם ההתארגנות למועצות מקומיות הוחלט להקים שלוש מועצות אזוריות נפרדות, בין השאר משום שנהלל והיישובים הסמוכים אליו היו במחוז נצרת, בעוד בית שערים והיישובים הקרובים אליו היו במחוז חיפה. בעת הדיונים לגבי המסגרת המוניציפלית של יישובי גוש נהלל דובר על הקמת שלוש מועצות: מועצה אזורית מגידו, מועצה אזורית קישון ומועצה אזורית נהלל. עלתה גם ההצעה לצרף את יישובי אזור נהלל למועצת אזור יזרעאל, אולם הדבר לא יצא אז אל הפועל ובמקום זאת נוצר שיתוף פעולה בין מועצת נהלל ומועצת קישון. בשנת 1957 אוחדו המועצות נהלל וקישון ונקראו יחד מועצה אזורית קישון.
בשנת 1980 אוחדו מועצה אזורית יזרעאל ומועצה אזורית קישון ונקראו יחד מועצה אזורית עמק יזרעאל.
מסגד קאולון
מסגד קאולון והמרכז האיסלמי (באנגלית: Kowloon Masjid and Islamic Centre; בסינית: 九龍清真寺暨伊斯蘭中心) הוא הגדול שבארבעת המסגדים הנמצאים בהונג קונג. המסגד ממוקם בצידה המערבי של דרך נייתן, בצמוד לפארק קאולון באזור צים שא צוי של חצי האי קאולון שבהונג קונג. המסגד מסוגל להכיל כ-3,500 מתפללים.
היסטוריה
המסגד והמרכז האיסלמי הוקם בשנת 1896 באתר סמוך (בו ממוקמת כיום תחנת המשטרה של צים שא צוי) ונועד לשרת את החיילים ההודים אשר התגוררו בקסרקטין ויטפילד הסמוך (כיום - פארק קאולון).
בשל עבודות הקמת קו צואן ואן של הרכבת התחתית של הונג קונג בשנות ה-70 של המאה ה-20 נגרם נזק למבנה. פיצויים אשר שילמה חברת הרכבת התחתית, וכן תרומות של הקהילה המוסלמית איפשרו את בניית המסגד החדש בשנת 1984 במיקומו הנוכחי.
תיאור המבנה
המבנה תוכנן על ידי האדריכל י. מ. קאדרי, בסגנון אדריכלות אסלאמית מסורתית. בארבע קצות המבנה, ארבעה מינרטים שגובהם 11 מטרים, ובמרכזו של המבנה כיפה גדולה, שקוטרה 5 מטרים וגובהה 9 מטרים. המבנה, המינרטים והכיפה מצופים שיש לבן.
המבנה כולל שלושה אולמות תפילה, אולם לאירועים קהילתיים, מרפאה קהילתית וספריה. אולם התפילה העיקרי יכול להכיל 1,000 מתפללים. בקומה השנייה של המבנה אולם תפילה המיועד לנשים.
אלברכט השני, מרקיז מייסן
אלברכט השני, המנוון (בגרמנית: Albrecht II der Entartete; 1240 – 20 בנובמבר 1314) היה מרקיז מייסן, רוזן תורינגיה ורוזן פלטין של סקסוניה. הוא היה חבר בבית וטין.
ביוגרפיה
אלברכט נולד במייסן בשנת 1240, והיה בנו הבכור של היינריך השלישי, מרקיז מייסן מאשתו הראשונה, קונסטנס מבאבנברג.
בשנת 1265 העניק היינריך השלישי את רוזנות תורינגיה ואת הפפאלץ לאלברכט ואת מרגיזות לנדסברג שבאוסטרלנד לאחיו הצעיר דיטריך. היינריך השלישי שמר לעצמו את מרקיזות מייסן ולוסאטיה ככוח רשמי על בניו.
ביוני 1255 התחתן אלברכט עם מרגרטה מסיציליה, בתם של הקיסר פרידריך השני, שהיה גם מלך סיציליה, ואיזבלה מאנגליה. מרגרטה, הידועה גם בשם מרגרטה משוואביה הייתה אחותו של היינריך אוטו, הידוע גם בשם קרלוטו. כנדוניה הובטחה הפליסנרלנד לבית וטין. לאלברכט ומרגרטה היו חמישה ילדים.
לאחר תקופת מה בהתחלה של שלטון ונישואים מאושרים, אלברכט התרחק ממרגרטה והחל ברומן אהבה נלהב עם קוניגונדה מאייזנברג. היא ילדה לו שני ילדים: בת, אליזבת ב-1269, ובן, אלברכט ("אפיץ") ב-1270.
כשגילתה את הניאוף ואת הלידות הבלתי חוקיות, מרגרטה עזבה את וארטבורג ב-24 ביוני 1270 ונסעה לפרנקפורט אם מיין שם נפטרה ב-8 באוגוסט של אותה שנה. שני הבנים הצעירים, פרידריך ודיזמן טופלו על ידי דודם, תיאודוריק מלנדסברג. היינריך, המבוגר ביותר, נעלם בשלזיה ב-1282.
אלברכט התחתן עם קוניגונדה בשנת 1274 והעניק לגיטימציה לילדיהם. כאשר אלברכט התכוון להשאיר את רוזנות תורינגיה לאפיץ ולפצות את בניו מנישואיו הראשונים רק עם האוסטרלנד (שכלל את הירושה מאמם) ומחוז פלטין של סקסוניה, הם פתחו במלחמה נגד אביהם. פרידריך נתפס על ידי אביו ונכלא בטירת וארטבורג. עם זאת, הוא נמלט כעבור שנה והמשיך במלחמה נגד אביו יחד עם דיזמן. בתקופה זו, ב-1284, מת דודם תיאודוריק מלנדסברג, וארבע שנים לאחר מכן, ב-1288, מת גם היינריך המהולל, אביו של אלברכט. מקרי המוות הללו הגבירו את המחלוקות המשפחתיות.
עם מות אביו, הפך אלברט למרקיז מייסן, בעוד שאחיינו פרידריך טוטה - בנו של תיאודוריק מלנדסברג - ירש את מרקיזות לוסאטיה, שנמכרה על ידי בנו של אלברכט דיזמן ב-1303. זמן קצר לאחר מכן תפס פרידריך את אביו אלברט בקרב. על ידי הסכם רוכליץ (1 בינואר 1289), אלברכט השיג את חירותו לאחר ויתור על חלקים נרחבים מאדמותיו. הוא שמר על מייסן לעצמו, אך מאוחר יותר מכר אותה לפרידריך טוטה. כאשר, לאחר מותו (1291) בני דודיו פרידריך ודיזמן השתלטו באופן שרירותי על אדמותיו, נאלץ אלברכט - אשר סבל מקשיים כלכליים - למכור את תורינגיה בשנת 1293 למלך הגרמני אדולף מנסאו; בחוזה, נקבע כי המלך יוכל להשתלט על האדמות לאחר מותו של אלברכט. במכירה, אלברכט כלל את מייסן ואוסטרלנד כשטחים שלו, למרות העובדה שהם היו בידי בניו. הודות לכך, יורשו של אדולף, אלברכט הראשון, מלך גרמניה, הצליח להשתלט על האדמות הללו, בטענה שחוזה המכר לגיטימי וחוקי.
קוניגונדה מאייזנברג מתה ב-31 באוקטובר 1286. ארבע שנים מאוחר יותר, ב-1 באוקטובר 1290, התחתן אלברכט בשלישית עם אליזבת מאורמונדה, יורשתו של נורדהלבן ואלמנתו של הרטמן ה-11 מלובדהבורג-ארנסהאוק. באותה שנה, אפיץ, בנו של אלברכט על ידי קוניגונדה, קיבל לגיטימציה רשמית על ידי הקיסר וקיבל את התואר אדון טנברג. הוא רצה להפוך את אפיץ ליורשו בתורינגיה, אך שני בניו הגדולים התנגדו לתוכנית.
ב-11 באפריל 1291 אחותו המלאה הצעירה של אפיץ, אליזבת, התחתנה עם היינריך השלישי מפרנקנשטיין; הנישואים היו קצרי מועד וללא ילדים. אליזבת מתה ב-28 בספטמבר 1293. שלוש שנים מאוחר יותר (9 באוקטובר 1296), התחתן אפיץ עם אחותו של גיסו היינריך השלישי, שנקראה כנראה גם אליזבת. נישואים אלה, כמו אחותו, היו ללא ילדים.
שנתיים לאחר מכן, ב-1307, מסר אלברכט את רוזנות תורינגיה ורוזנות פלטין של סקסוניה לבנו פרידריך בתמורה לקצבה. הוא מת שבע שנים מאוחר יותר בארפורט, בן שבעים וארבע.
משפחתו
ביוני 1255 התחתן אלברכט עם מרגרטה מסיציליה, בתם של פרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ואיזבלה מאנגליה. לאלברכט ומרגרטה היו חמישה ילדים:
בטילדיס, נסיכת שאומבורג-ליפה
בטילדיס, נסיכת שאומבורג-ליפה (בגרמנית: Bathildis, Prinzessin zu Schaumburg-Lippe; 21 במאי 1873 - 6 באפריל 1962), הייתה אשתו של פרידריך, נסיך ולדק ופירמונט.
ביוגרפיה
בטילדיס נולדה ב-21 במאי 1873 בארמון ראטייבוריצ'ה שבבוהמיה, לוילהלם, נסיך שאומבורג-ליפה ולבטילדיס, נסיכת אנהלט-דסאו, בתם של פרידריך אוגוסט, נסיך אנהלט-דסאו ומריה לואיזה שרלוטה, נסיכת הסן-קאסל.
ב-9 באוגוסט 1895 התחתנה בטילדיס עם פרידריך, נסיך ולדק ופירמונט, ממנו נולדו לה 4 ילדים. בשנת 1912 הקיה בטילדיס ארגון סעד לילדים נכים. ב-13 בנובמבר 1918 התפטר בעלה פרידריך מתפקידו, בעקבות המהפכה הגרמנית והתבוסה במלחמת העולם הראשונה. בשנת 1920 קיבל פרידריך את טירת ארולזן, שם התגורר עד מותו בשנת 1946, וב-6 באפריל 1962 מתה שם בטילדיס.
משפחתה
ב-9 באוגוסט 1895 התחתנה בטילדיס עם פרידריך, נסיך ולדק ופירמונט, ממנו נולדו לה 4 ילדים:
איוויה
איוויֶה (בבלארוסית: Іўе, ברוסית: Ивье, בפולנית: Iwje, ביידיש: אייוויע) היא עיירה במחוז גרודנו, כ-160 ק"מ מגרודנו.
תולדות היישוב
לפי מסמכים מהמאה ה-17, נוסדה איוויה על ידי אשת הדוכס הגדול של ליטא במאה ה-15. במאה ה-16 התיישבו בה טטרים, ובשנת 1600 נבנו בה כנסייה ומנזר ברנרדיני.
על פי סברה אחת, מקור שמה של העיירה הוא סלאבי, ופירושו – עץ ערבה. על פי סברה אחרת, המקור הוא פיני, והמשמעות היא "מקור הנהר". סברה נוספת גורסת שהשם הוא טטרי במקור, ומשמעותו היא "בית" או "קן". זאת מכיוון שהעיירה הייתה במשך שנים רבות יישוב בלארוסי-טטרי.
יהודי איוויה
טרם פרוץ מלחמת העולם השנייה חיו באיוויה כ-3,000 יהודים, שהיוו רוב תושבי העיירה.
באיוויה פעלו מפלגות ותנועות נוער יהודיות, בהן השומר הצעיר, המזרחי ובית"ר, ומוסדות דת וחינוך יהודיים, ובהם בית ספר מרשת תרבות ובית ספר יידי. שכנא אפשטיין, עורך ה"דער עמעס", היה יליד העיירה.
ב-15 במאי 1929 עלו באש מרבית בתי היהודים ומוסדות הציבור בעיירה בשרפה שפרצה בה, וועד עזרה מקומי פעל לשיקומם.
בעקבות כניסת הסובייטים לאיוויה ב-18 בספטמבר 1939, נסגרו רוב המוסדות היהודיים בעיירה.
בשואה
במבצע ברברוסה, בקיץ 1941, כבשו הגרמנים את העיירה. כעבור מספר ימים גויסו הגברים היהודים בני 15 עד 60 לעבודת כפייה, וב-2 באוגוסט 1941 הובילו הגרמנים 224 יהודים ממשכילי העיירה, ובהם רבנים ומורים, ליער ליד הכפר סטנייוויצ'ה (Staniewicze), שם ירו בהם למוות בסיוע ליטאים.
בעיירה הוקם גטו מוקף גדר תיל, ובראש היודנרט שמונה במקום הועמד משה קופלר, פליט מקרקוב. לגטו הובאו מגורשים יהודים מיישובי הסביבה (כמו בקשטי), ומספר תושביו הגיע ל-3,500 עד 4,000 נפש, תוך צפיפות רבה.
בסוף דצמבר 1942 נרצחו עוד כ-150 מיושבי הגטו במחנה העבודה בוריסוב שליד מינסק, וב-16 בינואר 1943 גורשו למעלה מ-1,000 יהודים מהגטו לאזור ביצות ביאלה-בלוטה (Biale Blota) בסמוך לבוריסוב, ושם נרצחו. באותו יום נמלטו ליערות כ-200 יהודים, ורובם הצטרפו במרוצת הזמן לפרטיזנים.
במרץ 1943 הועברה קבוצה קטנה של יהודים מהגטו לגטו לידא, ובאוגוסט אותה השנה הועברו כ-70 צעירים מהגטו למחנה עבודה ליד סמולנסק, ונרצחו שם. אחרוני היהודים מגטו איוויה גורשו בספטמבר 1943 למחנות ההשמדה סוביבור ומיידנק.
רבני העיר
בין רבני העיר ידועים:
דיינים נוספים וראשי הישיבה המקומית מראשית המאה ה-20: רבי יוסף חיים קלצקי, רבי שלמה יהודה קרפל, רבי אליהו שמוקלר, רבי יצחק בקשט-יוספזון, רבי משה מאירוביץ' ורבי אברהם יצחק מינקין.
טל ברמן
טל ברמן (נולד ב-11 בדצמבר 1973) הוא שדרן רדיו ומנחה טלוויזיה ישראלי.
ביוגרפיה
בילדותו, התגורר ברמן בקריית אונו, שם גם למד. את שירותו בצה"ל עשה בגלי צה"ל כשדרן וכמנחה של מספר תוכניות אישיות ("צ'ק 5", "החום בוטל" ו"מוטל בספק"). לברמן תואר ראשון במדע המדינה.
קריירה
עם שחרורו מהצבא ב-1995, החל להנחות את השעשועון "הוגו" בערוץ הילדים. בשנת 1997 החל להגיש את תוכנית האירוח הלילית בערוץ 2 "פרפר לילה", בה השתתפו באופן קבוע גם רן תלם ורועי לוי.
בשנת 2000, הנחה את "סטנגה" - תוכנית ספורט בערוץ 2, למשך שנה. בשנת 2001, הגיש ברדיו ללא הפסקה את התוכנית "שערים ללא הפסקה" כשלצידו הפרשן שלמה שרף. התוכנית שודרה למשך שנה שלמה, והייתה זו הפעם הראשונה שמשחקי הכדורגל ברדיו שודרו לא על ידי קול ישראל.
משנת 2002 הנחה ברמן את "הבוקר עם טל ואביעד" בצוותא עם אביעד קיסוס. התוכנית שודרה ברדיו תל אביב במשך שבע שנים וחצי, ומינואר 2010 שודרה באקו 99 FM ובמקביל ברדיו קול רגע עד לסיום התוכנית במאי 2023, לאחר כ-21 שנים.
בשנת 2002, עם תחילת שידורי ערוץ 10, החל להגיש את התוכנית "חדשואו", ממנה פרש אחרי כמה שבועות. בשנה שאחר-כך, החל להנחות את "חדשות המדע" בערוץ 8 למשך חמש עונות. משנת 2004 הנחה את תוכנית האירוח "הרצועה" של ערוץ ביפ בכבלים בשתי עונותיה הראשונות.
בשנת 2006 הגיש את "אחרי הכל", מגזין לילי שעסק באירועי היום מזווית קלילה יותר ושודר בזכיינית ערוץ 2 רשת ובשנת 2007 הנחה יחד עם שלום אסייג את התוכנית "כישרון או כישלון" בערוץ 2.
בשנת 2008 הנחה סדרה דוקומנטרית בערוץ הראשון לרגל חגיגות 60 שנה למדינה, בשם "אוצרים את המדינה". באותה שנה יצר סרט דוקומנטרי אישי בשם "הקרחת שלי", שעסק בהתקרחות גברית. משנת 2008 ועד שנת 2013 שימש כמנהל פיתוח תוכן באולפני הרצליה, שם היה בין מפתחי השעשועון "כלוב הזהב" ותוכניות אחרות.
בשנת 2009 הגיש את תוכנית התרבות "תרבות רעה" בערוץ yes stars ישראלי לצד פאנליסטים מתחלפים. בשנת 2010 הנחה בערוץ 1 עם צופית גרנט את התוכנית "נבחרת החלומות" שליוותה את מונדיאל 2010.
בשנת 2011 הנחה ברמן בערוץ 10 את התוכנית "וייפאאוט" לצד אביעד קיסוס, וכן את תוכנית המציאות "הדור הבא 24/7". בשנת 2012 הנחו השניים את התוכנית "משחק החתונה" בערוץ 10.
ביוני 2012 החל להגיש בערוץ 1 תוכנית אירוח בשם "שישי עם טל ברמן", ששודרה במשך עונה אחת בימי שישי בערב.
לס דוסון
לסלי דוסון ג'וניור (באנגלית: Leslie Dawson Jr.; 2 בפברואר 1931 – 10 ביוני 1993), המוכר בשם הבמה לס דוסון (Les Dawson), היה קומיקאי, שחקן, סופר ומנחה אנגלי, הזכור בעיקר בזכות בדיחות ההומור היבש, דמותו המסורבלת והבדיחות על חמותו ואשתו.
ראשית חייו
לס דוסון נולד בקוליהרסט, מנצ'סטר, ב-2 בפברואר 1931, כבן היחיד של לסלי דוסון סניור וג'וליה נולאן, שהייתה ממוצא אירי. עבודתו הראשונה הייתה במחלקת החבילות של The Co-operative Group במנצ'סטר. הוא עבד זמן קצר כעיתונאי ב-The Bolton News.
טל ברמן
קריירה
מה-3 בספטמבר 2017 ועד מיזוג רשת-עשר בינואר 2019 הגיש ברמן את התוכנית "הצינור" בערוץ עשר כמחליפו של גיא לרר. לאחר המיזוג, החל להגיש את התוכנית "היום שהיה" לסיכום חדשות היום, במקומו של גיא זוהר.
לס דוסון
קריירה
בראשית חייו, דוסון כתב שירה, ושמר אותה בסוד. בסרט תיעודי של ה-BBC, הוא דיבר על אהבתו לדמויות קנוניות בספרות האנגלית, במיוחד של הסופר הבריטי, צ'ארלס למב. כמו כן, בדצמבר 1956, הופיע דוסון, בתור השופט וינרייט וקרטר, ב-Witness for the Prosecution.
טל ברמן
קריירה
בנובמבר 2022 נשלח מטעם כאן 11 לקטר על מנת להנחות את אולפן מונדיאל 2022 בשידורי הערוץ.
לס דוסון
קריירה
באוטוביוגרפיה של דוסון, דוסון טען כי החל לבדר כאשר עבד כפסנתרן בבית בושת בפריז. הופעת הבכורה שלו בטלוויזיה היה בתוכנית הכישרונות הבריטית, Opportunity Knocks ב-1967.
טל ברמן
קריירה
במאי 2023, לאחר סיומה של "טל ואביעד", נשאר ברמן ב-Eco99FM והחל להגיש תוכנית בוקר חדשה לצד תם אהרון ואביה פרחי.
לס דוסון
קריירה
בשנות ה-70 וה-80 של המאה ה-20, דוסון שידר בתוכנית הרדיו של ה-BBC Radio 2, Listen to Les. כמו כן, דוסון הופיע רבות בטלוויזיה הבריטית, בין היתר בתוכניות הטלוויזיה Fast Friends, Sez Les ,
טל ברמן
חיים אישיים
נשוי לאמי פרידמן, פסיכולוגית קלינית. לזוג בן ושלוש בנות. הם מתגוררים בתל אביב.
לס דוסון
קריירה
Blankety Blank ,Jokers Wild ו-The Les Dawson Show. ב-1987, הנחה את הספיישל הטלוויזיוני למטרות צדקה של הנסיך אדוארד, The Grand Knockout Tournament. לאחר שריצ'רד וילסון ויתר על תפקידו בסיטקום הבריטי, רגל אחת בקבר, יוצר התוכנית, דייוויד רנוויק , שקל לתת את התפקיד לדוסון. תפקיד זה לא הוצע לדוסון לאחר שווילסון שינה את דעתו.
ב-1991, הופיע דוסון בעונה הראשונה של תוכנית הטלוויזיה Performance, בתפקיד של אכלן כפייתי בן 100 בבואנוס איירס.
דוסון הופיע ב-This Is Your Life פעמיים: בדצמבר 1971 ובדצמבר 1992. הופעתו האחרונה של דוסון בטלוויזיה הבריטית הייתה ב-Surprise Surprise, כאשר שר ביצוע קומי ל-"I Got You Babe" עם אישה מהקהל שרצתה לשיר איתו. הפרק שודר זמן קצר לאחר מותו.
דוסון גם כתב רומנים.
דוסון הופיע, ביחד עם רוי ברקלו, כצמד דראג קומדי, סיסי ועדה.
חיים אישיים ומותו
דוסון כמעט מת בפברואר 1985 מסיבוכים של אלח דם באזור בלוטת הערמונית. ב-3 בספטמבר 1988, הוא לקה בהתקף לב בבלקפול, שלאחריו בילה תשעה ימים בבית החולים.
הוא התחתן עם אשתו השנייה, טרייסי רופר, ב-6 במאי 1989. לזוג נולדה בת, שרלוט, ב-3 באוקטובר 1992.
הוא מת ב-10 ביוני 1993, בהיותו בן 62, מהתקף לב בבית החולים סיינט ג'וזף במנצ'סטר.
מורשת
ב-23 באוקטובר 2008, כ-15 שנה לאחר מותו, הוצב פסל מארד לזכרו, שנוצר על ידי גרהם טרייסי, ליד המזח בלית'ם סיינט אנס.
בתוכנית הטלוויזיה הבריטית, Comedians' Comedian, ששודרה בערוץ 4 הבריטי ב-1 בינואר 2005, דוסון הופיע במקום ה-37 ברשימת 50 הקומיקאים המובילים בכל הזמנים.
ב-BBC Two שודרה רטרוספקטיבה על חייו של דוסון, The Many Faces of Les Dawson, רטרוספקטיבה, בערב חג המולד 2011.
ספרים
ספרות בדיונית:
ספרי עיון:
נעמה צאל
נעמה צאל (27 בפברואר 1981 – 5 ביולי 2020) הייתה סופרת, עורכת וחוקרת ספרות ישראלית, זוכת פרס שרת התרבות והספורט בתחום העריכה הספרותית.
ביוגרפיה
צאל נולדה בארצות הברית. בתו של פרופסור יהושע צאל. למדה באוניברסיטת תל אביב בתוכנית הבינתחומית לתלמידים מצטיינים ע"ש עדי לאוטמן ובאוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 2012 קיבלה תואר דוקטור לספרות מהאוניברסיטה העברית על עבודה שכותרתה "האחר בפואטיקה של יהושע קנז". שימשה כמרצה בכירה במכללה האקדמית ספיר.
בשנת 2006 החלה לכתוב רשימות על סיפורת והגות במוסף "ספרים" של העיתון "הארץ".
הייתה המייסדת והעורכת של "מעבדה", סדרה לפרוזה ניסיונית בהוצאת "רסלינג". במסגרת הוצאת "רסלינג" ראו אור ספריהם של האמנית תמר גטר, מעין איתן ועוד.
ב-29 בדצמבר 2019 פורסם כי צאל זכתה בפרס שרת התרבות והספורט בתחומי היצירה הספרותית לשנת תשע"ט בתחום העריכה הספרותית. בוועדת השיפוט היו יורם מלצר, הלית ישורון והעיתונאי ניסן שור.
לפני מותה עבדה על ספר פרוזה בשם ״שימי ראש״ בעריכת הסופרת מיכל בן-נפתלי, שראה אור בספטמבר 2020 בהוצאת אפיק.
צאל נפטרה ב-5 ביולי 2020 לאחר מאבק במחלת הסרטן, כשהיא בת 39. הותירה אחריה בן זוג ושני ילדים.
יצירתה
סיפורים קצרים פרי עטה ראו אור בכתבי עת שונים, בין היתר: "עתון 77", "אורות", והגיליון הראשון של גרנטה בעברית. השיחה “הרהורים על ז’קלין כהנוב” היא חלק מתוך ספרה בכתובים שיחה עם רונית מטלון.
מרכז יוון
מרכז יוון הוא שמו של אזור מנהלתי שמהווה את אחד מ-13 המחוזות של יוון. המחוז ממוקם במזרח יוון, ונתחם על ידי תסליה בצפון, הים האגאי במזרח, חצי האי אטיקה ומפרץ קורינתוס בדרום, ואטוליה במערב.
המחוז מתחלק ל-5 יחידות מנהלתיות: אבריטניה, פוקיס, פתיאוטיס, בויאוטיה, והאי אוויה.
אף על פי שהמחוז המנהלתי לא חופף בשלמות לאזור הגאוגרפי, מרכז יוון מהווה ברובו יחידה גאוגרפית אחת. האזור הגאוגרפי מוגבל מצדדיו הצפון מזרחיים והדרומיים על ידי מפרץ קורינתוס ומפרץ אוויה, במערבו הוא מופרד מאטוליה על ידי שרשרת ההרים ורדוסיה, ובדרומו הוא מופרד מאטיקה על ידי שרשרת הרי פרניס.
במרכז האזור ישנה שורה של אגנים סגורים שמנוקזים על ידי נהר קיפסוס, ששימשה מאז ימי קדם כמעבר ראשי בין אתיקה ותסליה מצפון לדרום, ובין המפרצים של אוויה וקורינתוס ממזרח למעבר.
רכזת
רַכֶּזֶת (גם מרכזת; באנגלית: Hub) היא רכיב ברשת מחשבים המחבר בין שני מקטעים או יותר של אותה הרשת ומאפשר להגדיל את המרחק בין קצותיה. דהיינו, רכזת היא משחזר בעל יותר משתי כניסות.
הרכזת נכנסת לפעולה כאשר מתקבלת תשדורת באחד מקצותיה, היא מנקה את התשדורת מהפרעות, מחזקת את האות אם יש צורך בכך ולאחר מכן מעבירה אותו הלאה אל כל שאר קצוות הרשת. הרכזת לא מגבילה מתחמי שידור או מתחמי התנגשות.
רכזת היא רכיב של שכבה הפיזית הן במודל ה־OSI והן במודל ה־TCP/IP. בהיותה בשכבה הפיזית, הרכזת לא מבצעת פעולות מתוחכמות עם חבילות הנתונים שמגיעות, היא לא מנתחת את תוכן החבילות כדי לייעל את שליחתן, והיא איננה מודעת למקור החבילה או ליעדה.
רכזת היא רכיב פשוט יחסית ברשתות תקשורת, אשר לא מנהל את התעבורה העוברת דרכו. כל חבילת נתונים שמגיעה אליו דרך כניסה מסוימת מועברת אל שאר הכניסות של הרכזת. בגלל שהחבילות מגיעות ממקורות שונים שאינם מתואמים, ובגלל שהחבילה מועברת אל שאר הכניסות של הרכזת ללא הבחנה, לא פעם נוצרת התנגשות בין החבילות השונות - עובדה שמפחיתה מיעילות הרשת. הצורך של אמצעים שמחוברים לרכזת לזהות מצבים של התנגשות ולטפל בהם יוצרת הגבלות על כמות הרכזות שאפשר לחבר אחת לשנייה: ברשתות 10BASE-T ניתן לחבר עד 4 רכזות בין כל 2 תחנות, וברשתות 100BASE-T ניתן לחבר רק 2 רכזות זו לזו בין כל 2 תחנות - ואף זאת מתאפשר רק ברכזות אשר גורמות להשהייה נמוכה. ישנן רכזות אשר מתגברות על מגבלה זו באמצעות כניסה מיוחדת (כניסת UPLINK) שאינה מיועדת לקישור של תחנות אל הרכזת אלא לקישור של הרכזת אל ציוד רשת אחר (ובפרט רכזות אחרות). גם השימוש בכניסה זו לא מונע לחלוטין את בעיית ההתנגשויות, אך משפר במעט את ביצועי הרשת. ככל שהרשת מהירה יותר שב ועולה הסיכוי להתנגשות. על-מנת להתגבר על ההתנגשויות ולהגיע לביצועי רשת טובים יש צורך במתג.
רכזות רבות מסוגלות לזהות בעיות נפוצות, כגון ריבוי התנגשויות בכניסה מסוימת, ולנתק זמנית את הכניסה הזו משאר הכניסות. יכולת זו מונעת מתחנות את היכולת לשתק את כלל מתחם ההתנגשות, ומהווה יתרון בהשוואה לטופולוגיית רשת מסוג אפיק (כגון 10BASE-2). יתרון נוסף, אך פחות שימושי, הוא חיווי באמצעות נורות לד על הפעילות בכל כניסה. בניסיון לאתר פעילות חריגה של כניסה מסוימת ניתן להיעזר בנורות אלו על-מנת לאתר את הכניסה הבעייתית ולנתק אותה באופן ידני מהרכזת.
רכזות יכולות לשמש גם כחלופה לשיקוף פורטים, לעבודה עם רחרחן, ולרשתות בהן רוב התעבורה היא שידור הנובע ממקור יחיד אל שאר התחנות שמחוברות לרכזת.
חיים ביחד (סדרת טלוויזיה)
חיים ביחד (באנגלית: Life; חיים) היא סדרת דרמה בריטית של ה-BBC מאת מייקל ברטלט. הסדרה שודרה לראשונה ב-29 בספטמבר 2020. הסדרה עוקבת אחר ארבעה דיירים בבית ויקטוריאני במנצ'סטר, שהוסב לבית דירות. את אנסמבל השחקנים בסדרה מובילים אליסון סטדמן ופיטר דייוויסון. עוד מככבים בסדרה מליסה ג'ונס ואדריאן לסטר, יחד עם ויקטוריה המילטון, שמגלמת את אנה בייקר, הדמות שגילמה בסדרה קודמת של ברטלט "דוקטור פוסטר". הפעם היא משתמשת בשם בל סטון. הגרוש שלה ניל בייקר (בגילומו של אדם ג'יימס) מופיע בשלושה פרקים בסדרה.
חומר אפל (סדרת טלוויזיה)
עלילה
שישה אנשים יוצאים מתוך תאי הקפאה בספינת חלל בשם "ראזה". הם לא זוכרים דבר על עברם עד לרגע שבו כל אחד מהם התעורר בתאו. הם מקצים לעצמם שמות מספרים מאחת עד שש, לפי סדר היציאה מהתאים. הם מוצאים אנדרואידית המתפעלת את ספינת החלל, וגם הזיכרון שלה מחוק כולו. השבעה מגלים שה"ראזה" הם צוות של שכירי חרב הידוע לשמצה ברחבי הגלקסיה. חברי הצוות מתגבשים בשנית ופותחים דף חדש בחייהם.
הפקה
שלוש העונות של הסדרה צולמו בטורונטו, בירת אונטריו. רוב הסצנות צולמו באולפן סגור.
יחסי אסטוניה–הממלכה המאוחדת
יחסי אסטוניה–הממלכה המאוחדת, הם יחסי החוץ בין אסטוניה והממלכה המאוחדת.
ראשית היחסים
היחסים בין בריטניה לאסטוניה החלו במהלך מלחמת העצמאות האסטונית, כאשר בריטניה שלחה את הצי המלכותי בראשות אדמירל א. א. סינקלייר להגן על חופי אסטוניה. הימאים הבריטים שנפלו במהלך העימות, הובאו למנוחות בבית הקברות הצבאי בטאלין. במהלך שנת 1919 פעלו נציגים בריטים בחבר הלאומים למען הכרה בעצמאות אסטוניה.
לפני הכיבוש הסובייטי בשנת 1940, היחסים בין בריטניה ואסטוניה היו קרובים. בבריטניה היה שוק עיקרי עבור המוצרים האסטונים, ויותר מ-30% מהייצוא האסטני יוצא לבריטניה. בריטניה מעולם לא הכירה בסיפוח אסטוניה בקיץ 1940.
היחסים כיום
בריטניה הכירה בעצמאות אסטוניה מחדש ב-27 באוגוסט 1991, והיחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו מחדש ב-5 בספטמבר 1991, ואף השגרירות הבריטית נפתחה בטאלין מחדש באותה שנה. היחסים בין המדינות מאוד קרובים, ובריטניה סיפקה תמיכה פוליטית ומעשית למאמצי אסטוניה להצטרף לאיחוד האירופי ולנאט"ו, ושתי המדינות הן חברות מלאות של שני הארגונים.
שתי המדינות שלחו כוחות לאפגניסטן, במסגרת כוח הסיוע הביטחוני הבינלאומי.
באוקטובר 2016 פורסם כי 800 חיילים בריטים יוצבו בבסיס הצבאי בטאפה, אסטוניה.
יחסים תרבותיים
למועצה הבריטית יש ייצוג בטאלין, והיא פעילה שם בתוכנית של תמיכה בהוראת השפה האנגלית, חילופי תרבות ומלגות עבור סטודנטים אסטונים ללמוד בבריטניה.
הגירה
כ-10,000-15,000 אזרחים אסטונים חיים בבריטניה, כ-3,000-5,000 מהם בלונדון. רוב הקהילות הפעילות נמצאות בלונדון, ברדפורד ולסטר, ובסך הכל קיימות 13 קהילות אסטוניות בבריטניה, והקהילה הוותיקה הקיימת בלונדון, הוקמה בשנת 1921.
תיירות
המוניטין של טאלין כיעד תיירותי גדל בבריטניה בשנים האחרונות. הצטרפותה של אסטוניה לאיחוד האירופי בשנת 2004, העניק דחיפה משמעותית לנסיעות ההדדיות – עלייה של 30% באותה שנה, ו-60% בשנה לאחר מכן (2005), כ-62,300 תיירים בריטים נוספים ביקרו באסטוניה לעומת שנים קודמות. בשנת 2012 כמעט 55,000 תיירים בריטים ביקרו באסטוניה, ובנוסף, כ-75,000 בריטים ביקרו בה במסגרת הסיור הבלטי.
יחסים כלכליים
בריטניה נמצאת במקום ה-9 מבין שותפות הסחר של אסטוניה, ומהווה 3% מסך מחזור המסחר של אסטוניה. הסחר הבריטי-אסטוני הסתכם בשווי 790 מיליון אירו בשנת 2012. בריטניה מהווה 2% מסך ההשקעות הזרות הישירות באסטוניה.
ביקורים רשמיים
אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת ביקרה באסטוניה באוקטובר 2006, והנסיך הארי ביקר אף הוא ביקור רשמי במאי 2014,.
יחסים דיפלומטיים
אסטוניה מחזיקה בבריטניה שגרירות בלונדון, ו-6 קונסוליות באברדין, בלפסט, צ'לטנהאם, גלאזגו, ג'רסי, וליברפול. מאידך, בריטניה מחזיקה באסטוניה שגרירות בטאלין בלבד.
לותאר הראשון
לותאר הראשון או לותר הראשון (בהולנדית ולטינית מימי הביניים: Lotharius; בגרמנית: Lothar; בצרפתית: Lothar; באיטלקית: Lotario; 795 – 29 בספטמבר 855) היה קיסר (817–855, שלט בשיתוף עם אביו עד 840), וכן מושל בוואריה (815–817), מלך איטליה (818–855) ופרנקיה התיכונה (840–855).
לותאר היה בנם הבכור של הקיסר הקרולינגי לואי החסיד ואשתו ארמנגרדה מהסבאי, בתו של אינגרמן הדוכס מהסבאי. בכמה הזדמנויות הוביל לותאר את אחיו המלאים פפין הראשון מאקוויטניה ולודוויג הגרמני במרד נגד אביהם כדי למחות נגד הניסיונות להפוך את אחיהם למחצה קרל הקירח ליורש משותף לנחלות הפרנקים. עם מות האב, קרל ולודוויג חברו כוחות נגד לותאר במלחמת אזרחים בת שלוש שנים (840–843). המאבקים בין האחים הובילו ישירות להתפרקות האימפריה הפרנקית שהקים סבם קרל הגדול, והניחה את היסודות להתפתחותן של צרפת וגרמניה המודרנית.
ראשית חייו ותחילת שלטונו
לותאר נולד בשנת 795, ללואי החסיד וארמנגרדה מהסבאי. אביו היה בנו של הקיסר המכהן, קרל הגדול. מעט ידוע על חייו המוקדמים של לותאר, אשר עברו כנראה בחצרו של סבו קרל הגדול. בשנת 814 מת הקיסר הקשיש, והותיר את בנו הלגיטימי היחיד ששרד לואי החסיד כיורש של האימפריה העצומה שלו. בשנה שלאחר מכן, נשלח לותאר למשול בבוואריה עבור אביו, הקיסר החדש. בשנת 817, ערך לואי החסיד את ה-Ordinatio Imperii שלו. בכך, לואי קבע את לותאר כיורש העיקרי שלו והורה שלותאר יהיה האדון של בניו הצעירים של לואי, פפין מאקוויטניה (שהיה בן 20) ולודוויג הגרמני (שהיה בן 13), כמו גם אחיינו (בן דודו של לותאר) ברנרד מאיטליה. לותאר גם היה אמור לרשת את אדמותיהם אם ימותו ללא ילדים. לותאר, שהיה בן 22, הוכתר לקיסר משותף על ידי אביו באאכן. במקביל, אקוויטניה ובוואריה הוענקו לאחיו פפין ולודוויג, בהתאמה, כממלכות חסות. לאחר מותו של ברנרד, בעקבות מזימותיו נגד לואי החסיד וניקור עיניו, קיבל לותאר גם את ממלכת איטליה. בשנת 821, לותאר התחתן עם ארמנגרדה (נפטר 851), בתו של יו הרוזן מטורס.
בשנת 822, הוא קיבל את ממשלת איטליה, ובחג הפסחא, 5 באפריל 823, הוא הוכתר שוב לקיסר על ידי האפיפיור פסקליס הראשון, הפעם ברומא. בנובמבר 824, פרסם לותאר חוק, Constitutio Romana, הנוגע ליחסי האפיפיור והקיסר, אשר שמר את הכוח העליון לשליט החילוני, ולאחר מכן הוציא צווים שונים לניהול התקין של איטליה.
עם שובו של לותאר לחצר אביו, אמו החורגת ג'ודית זכתה בהסכמתו לתוכניתה להבטחת ממלכה לבנה קרל, תוכנית שבוצעה בשנת 829, כאשר הנסיך הצעיר קיבל את אלמניה כמלך. לותאר, לעומת זאת, שינה עד מהרה את גישתו ובילה את העשור שלאחר מכן בעימות מתמיד על חלוקת האימפריה עם אביו. הוא היה לסירוגין שליט האימפריה, וגורש והוגבל לאיטליה, פעם אחת נטל נשק בברית עם אחיו ובפעם אחרת נלחם נגדם, בעוד שגבולות ממלכתו לחלופין התרחבו והצטמצמו.
חלוקת הממלכה
המרד הראשון החל בשנת 830. כל שלושת האחים נאבקו באביהם, שאותו הדיחו. בשנת 831, אביהם הוחזר לתפקידו והוא שלל מלותאר את התואר הקיסרי שלו ונתן את איטליה לקרל. את המרד השני יזם אנגילברט השני, הארכיבישוף של מילאנו ב-833, ושוב הודח לואי ב-834. לותאר, באמצעות נאמנותם של הלומברדים ומאוחר יותר פיוסים, שמר על איטליה ועל העמדה הקיסרית דרך כל החלוקות של האימפריה על ידי אביו.
משחזר
משחזר (באנגלית: Repeater) הוא רכיב אלקטרוני המחבר בין שני מקטעים של אותה רשת תקשורת, ומאפשר להגדיל את המרחק בין שני קצותיה. המשחזר נכנס לפעולה כאשר מתקבלת תשדורת באחד מקצותיו, הוא מנקה את התשדורת מהפרעות, מגביר את האות אם יש צורך בכך, ומעביר אותו הלאה אל הקצה השני. משחזר לא מגביל מתחמי שידור או מתחמי התנגשות. לכל מדיית תקשורת מותאם משחזר ייחודי, וקיימים רכיבים עבור כל סוגי המדיות, ובין השאר עבור כבלים מוצלבים, סיבים אופטיים ואף לתקשורת אלחוטית.
משחזר של רשת מחשבים מתפקד בשכבה הפיזית של מודל ה-OSI ובשכבה הפיזית של מודל TCP/IP.
לותאר הראשון
חלוקת הממלכה
כאשר מת לואי החסיד בשנת 840, הוא שלח את התואר הקיסרי ללותאר, אשר, מבלי להתחשב בחלוקות השונות, תבע את האימפריה כולה. הוא היה בן 45 כשאביו נפטר. משא ומתן עם אחיו לודוויג הגרמני ואחיו למחצה קרל, אשר שניהם התנגדו לטענה זו, הוביל לברית של האחים הצעירים נגד לותאר. קרב מכריע נערך בפונטנאי-אן-פויסיי ב-25 ביוני 841, כאשר, למרות הדבורה האישית של אחיינו ושל בן בריתו פפין השני מאקוויטניה, לותאר הובס וברח לאאכן. עם חיילים טריים הוא החל במלחמת שוד וביזה, אולם כוחות אחיו היו חזקים מדי, ולאחר שלקח עמו אוצר שהיה יכול לאסוף, נטש את בירתו להם. הוא נפגש עם מנהיגי הסטלינגה בשפייר והבטיח להם את תמיכתו בתמורה לתמיכתם, אך לודוויג ולאחר מכן האצולה הסקסונית הילידית הביסו את הסטלינגה בשנים הבאות.
משא ומתן לשלום החל, וביוני 842 נפגשו האחים על אי בסון. לאחר קשיים ועיכובים רבים, הם הסכימו להסדר שהתפתח, לכדי חוזה ורדן, שנחתם באוגוסט 843. בהסכם קיבל לותאר את התואר הקיסרי וכן את צפון איטליה ורצועת שטח ארוכה מהים הצפוני ועד לים התיכון, בעיקר לאורך עמקי הריין והרון; טריטוריה זו כוללת את האזורים לורן, אלזס, בורגונדי ופרובאנס. עד מהרה מסר את איטליה לבנו הבכור, לואי, ונשאר בממלכתו החדשה, תוך שהוא עסוק בריבים ופיוסים לסירוגין עם אחיו ובמאמצים עקרים להגן על אדמותיו מפני התקפות אנשי הצפון (כפי שהוויקינגים היו ידועים בכתבים הפרנקיים) והסראצנים (כפי שידועים בכתבים הפרנקים אלו הנאמנים לפאטימים השונים, האומיים והעבאסים).
בשנת 845 הוביל הרוזן של ארל, פולקראד, מרד בפרובאנס. הקיסר דיכא אותו והרוזן הצטרף אליו למסע נגד הסרצנים באיטליה ב-846.
מותו ותוצאותיו
בשנת 855 חלה לותאר במחלה קשה, ולאחר שהתייאש מההחלמה ויתר על כס המלכות, חילק את אדמותיו בין שלושת בניו, וב-23 בספטמבר נכנס למנזר פרים, שם מת שישה ימים לאחר מכן. הוא נקבר בפרום, שם נמצאו שרידיו בשנת 1860. בפרים הונצח לותאר הכי הרבה.
באותה שנה חולקה ממלכתו של לותאר בין שלושת בניו בעסקה שנקראה הסכם פרים: הבכור, לואי השני, קיבל את איטליה ואת תואר הקיסר; השני, לותאר השני, קיבל את לותרינגיה; הצעיר, שארל, קיבל את פרובאנס.
משפחתו
לותאר התחתן עם ארמנגרד מטור בשנת 821, שמתה בשנת 851.
ידוע על ילד אחד לא חוקי.
יחיעם פריאור
יחיעם פריאור (נולד ב-1947) הוא פרופסור לפיזיקה כימית ולשעבר דקאן הפקולטה לכימיה במכון ויצמן למדע. מחקריו עוסקים בספקטרוסקופיית לייזרים לא ליניארית ואינטראקציות בין אור לחומר.
על אודותיו
פריאור שירת כקצין בצנחנים. סיים בשנת 1971 תואר ראשון במתמטיקה ופיזיקה באוניברסיטה העברית, ובשנת 1977 סיים דוקטורט באוניברסיטת קליפורניה בברקלי בנושא "Optical Rotary Saturation". משנת 1977 ועד לשנת 1979 שהה באוניברסיטת הרווארד במסגרת מחקר בתר-דוקטוריאלי בהנחיית ניקולס בלומברגן, לימים חתן פרס נובל לפיזיקה. בשנת 1979 הצטרף למכון ויצמן, וב-1992 מונה לעמוד בראש קתדרת שרמן.
בין התפקידים שמילא במכון ויצמן: ראש המחלקה לפיזיקה כימית, דקאן הפקולטה לכימיה, יושב ראש המועצה המדעית. במקביל כיהן בשנות ה-90 כראש האגף הראשון של האגף למערכות מידע, והחל מ-1.1.2020 מכהן בשנית בתפקיד זה.
בשנת 2002 היה ממייסדי תנועת ח"ץ, להיפרדות חד-צדדית מהפלסטינים והקמת גדר ביטחון. פריאור הוא חבר בהנהלת המועצה לשלום ולביטחון.
נשוי לדרורה ואב לענת, הילה, נעמה ואיילת. מתגורר ברחובות.
צווארון קולר
גזרה זו נהוגה לרוב בגדי ים, כדי למקסם חשיפת העור לשיזוף ולמזער את סימני השיזוף (אזורים שלא השתזפו). גזרה זו משמשת גם בשמלות או חולצות, כדי ליצור בעיקר שמלה חשופת גב. כאשר הקולר מכוסה על ידי שיער שמסתיר את העורף הקולר נחשב כקולר סמוי ומשאיר את הרושם ששום דבר לא מחזיק את החלק הקדמי של השמלה או החולצה.
מרונית סרגלית
מרונית סרגלית (שם מדעי: Plantanthera holmboei) הוא מין במשפחת הסחלביים, מהנדירים בסחלבי ארץ ישראל. ידוע גם בשם "הסחלב הירוק". הצמח הוא פרח מוגן והוא נמצא בסכנת הכחדה
מאפיינים
המרונית הסרגלית היא בעלת עמוד פריחה אחד, על העמוד תפרחת בת 7–20 פרחים ערוכים בצורת שיבולת לא צפופה. הפרח הוא בצבע ירוק או לבן, מספר עלי הכותרת 5. הפריחה באפריל - מאי, אזור התפוצה שלו בארץ ישראל הוא רמת הגולן והגליל העליון.
תרגילים רוחניים
תרגילים רוחניים (בלטינית: Exercitia Spiritualia) הוא אסופה של תפילות, כללים לעריכת מדיטציה ותיאור של תרגילים שכליים שקובצו בספרון בן כ-200 עמודים פרי עטו של איגנטיוס מלויולה, מייסד מסדר הישועים. הספרון כולל גם כללים לקיום סדנה אישית בת כ-30 יום שבמהלכה יתרגלו המשתתפים את העקרונות המתוארים בספר. לויולה חיבר את הספרון בין השנים 1522 ל-1524 והוא יצא לאור ברומא ב-1548. באותה שנה הוא אושר לשימוש במוסדות הכנסייה הקתולית על ידי האפיפיור פאולוס השלישי.
אפלייד מטיריאלס
אפלייד מטיריאלס (באנגלית Applied Materials) היא חברה בין-לאומית אמריקאית, הפועלת בתחום טכנולוגיות הננו-ייצור. החברה מספקת מוצרים בתחום הציוד, התוכנה והשירות עבור יצרני השבבים המוליכים למחצה, צגים שטוחים ותאים סולריים פוטו-וולטאים. החברה הוקמה בשנת 1967 על ידי מייקל מק'נילי ואחרים והפכה לציבורית בשנת 1972.
תרגילים רוחניים
הסדנה האישית שבמהלכה מבוצעים התרגילים מחולקת לארבעה חלקים המכונים "שבועות". השם אינו מייצג את פרק הזמן האמיתי שבו מבוצע כל חלק. כך למשל אורכו של ה"שבוע" הראשון הוא לפחות עשרה ימים. הסדנה כולה נמשכת בין 28 ל-30 ימים. היא אמורה להתבצע בתוך מוסד מיוחד המכונה מפלט (באנגלית retreat), כשהמתרגל שרוי רוב הזמן בבידוד. המטרה המוצהרת של התרגילים הרוחניים היא לעזור למתרגל למצוא את ישו בחייו האישיים, מתוך כוונה להובילו להתחייבות אישית ללכת בדרכו. אף שנקודת המבט הרוחנית הבסיסית של התרגילים היא קתולית, מתרגלים אותם כיום לעיתים קרובות גם מי שאינם קתולים.
אפלייד מטיריאלס
מטה החברה ממוקם בעמק הסיליקון, בסנטה קלרה שבקליפורניה. לחברה חטיבה ישראלית הממוקמת ברחובות.
תרגילים רוחניים
מתודולוגיה ומבנה
התרגילים הרוחניים של איגנטיוס מלויולה מהווים את אבן הפינה של "הרוחניות האיגנטית" - דרכם של הישועים להבין ולחיות את מערכת היחסים בין בני האדם לאלוהים בעולם. אף שבמקור תוכננו התרגילים להתבצע במסגרת של מפלט רוחני מבודד, שבו המתרגלים יתמקדו בתרגילים ותו לא, הציג איגנטיוס בהערות מקדימות לספרו מודל להשלמת התרגילים על פני תקופת ארוכה יותר בלא צורך בבידוד. התרגילים תוכננו להתבצע תחת הדרכתו של מדריך רוחני. התרגילים הרוחניים מעולם לא נועדו אך ורק עבור אלו שנדרו את נדרי הכהונה. איגנטיוס מלויולה הדריך אחרים באמצעות התרגילים במשך 15 שנים לפני שהוסמך לכמורה, ושנים רבות לפני שנוסד מסדר הישועים. לאחר שהמסדר הוקם הפכו התרגילים למרכיב מרכזי בתוכנית הדרכת החניכים של הישועים, והם מבוצעים במהלך השנה הראשונה של תקופת החניכות בת השנתיים. איגנטיוס החשיב את בחינת המצפון - בחינה עצמית רוחנית - כדרך החשובה ביותר להמשיך לחיות את הניסיון של התרגילים לאחר שהושלמו. כשעמאים עברו את התרגילים היה זה בדרך כלל תחת השגחתו של מדריך רוחני שהוא חבר במסדר הישועים.
אפלייד מטיריאלס
על החברה
אפלייד מטיריאלס מחולקת לארבעה תחומי עיסוק מרכזיים, שלוש קבוצות טכנולוגיות העוסקות בפיתוח מכונות וטכנולוגיות בתחומים השונים וקבוצת שירות:
תרגילים רוחניים
מתודולוגיה ומבנה
התרגילים כוללים הוראות יומיות לביצוע מדיטציות והרהורים על טבע העולם, על הפסיכולוגיה האנושית כפי שאיגנטיוס הבין אותה, ועל מערכת היחסים עם אלוהים באמצעות ישו הנוצרי. התרגילים מחולקים לארבעה נושאים: חטא, חיי ישו, הפסיון של ישו ותחיית ישו. במהלך כל יום בתקופת ביצוע התרגילים, מתפלל המתרגל הטיפוסי על פי התרגיל המיוחד שקיבל מהמדריך הרוחני, בוחן כל תפילה, ולאחר ארבעה או חמישה פרקי תפילה, מדווח למדריך הרוחני של המפלט על תחושותיו. המדריך עוזר למתרגל להבין מה משמעות חוויות התפילה שעבר, ומכוון אותו כיצד יש להמשיך. מטרת התרגילים היא לגרום למתרגלים להגות בחוויות שעברו, על מנת להבין את הקשר בין חוויות אלו לחייו פרטיים של המתרגל.
ארבעת השבועות
כאמור, ארבעת השבועות של התרגילים הרוחניים אינם שבועות קלנדריים. אורכם משתנה והוא מותאם למסע הרוחני האישי של המתרגל.
אפלייד מטיריאלס
על החברה
החברה מעסיקה כ-34,000 עובדים ב-120 אתרים הפרוסים על פני 24 מדינות ברחבי העולם. מוצרי החברה השונים מיוצרים בארצות הברית, במזרח הרחוק ובישראל.
תרגילים רוחניים
השבוע הראשון - החטא
את השבוע הראשון מקדיש המתרגל למחשבות על בריאת העולם, ולבחינת קיומו של הרוע והחטא. הוא בוחן את האמיתות של חייו, על מנת להכיר את החוטא שבתוכו, ומבקש את חסד האלוהים לסליחה ולחידוש דרך. השבוע מסתיים בדרך כלל בטקס הפיוס. שבוע זה נמשך עד אחד-עשר יום.
אפלייד מטיריאלס
על החברה
בשנת הכספים 2022, אפלייד הניבה הכנסות של 25.79 מיליארד דולר, רווח גולמי של 46.5%, רווח תפעולי של 7.79 מיליארד דולר או 30.2% מהמכירות נטו ורווח למניה של 7.44 דולר.
תרגילים רוחניים
השבוע השני - חיי ישו
השבוע השני הוא מסע בעקבות ישו עד שהגיע לירושלים. התרגול מתחיל במדיטציה על התגשמות ישו בגוף החי ומסתיים ביום ראשון של הדקלים. על מנת להתעמק בשאלות המנחות שהוצעו על ידי איגנטיוס, רשאי המדריך הרוחני להוסיף עוד מאורעות מחיי ישו שמופיעים בספרי הבשורות ואינם כלולים בספרון. המדריך אמור לזרום עם צרכיו הרוחניים של המתרגל, אותו הוא פוגש על בסיס יומי. השבוע מסתיים בהרהורים על הבחירות בחיים - האם לבחור בדרכו של ישו.
השבוע השלישי - הפסיון של ישו
במהלך השבוע השלישי מהרהר המתרגל בדרמה של השבוע האחרון בחיי ישו, מהגעתו של ישו לבית עניה, ייסוריו, מותו ועד קבורתו לאחר צליבתו.
אפלייד מטיריאלס
על החברה
עד היום הגישה החברה כ-17,300 פטנטים.
תרגילים רוחניים
השבוע הרביעי - תחיית ישו
בשבוע הרביעי מהרהר המתרגל בתחיית ישו, בהופעתו לפני אימו ושנים-עשר השליחים ותלמידיו.
הרציונל שבבסיס התרגילים
בתרגילים הרוחניים של איגנטיוס מוצגים אלוהים והשטן כשחקנים פעילים בעולם ובנפש האדם. המטרה העיקרית של התרגילים היא פיתוח "יכולת הזיהוי" (discretio), היכולת להבחין בין נשמות טובות ורעות. את יכולת הזיהוי יש לרכוש על מנת לפעול "בחסד אלוהים" - לפעול כפי שראוי ונכון. במהלך התרגילים אמור המתרגל להרהר על מעלות הענווה וחוסר האנוכיות שבחיי המאמינים. מצד שני, הוא אמור להרהר אודות החטא הטבעי, ולהכיר בכך שהנפש האנושית נמשכת לדבקות דתית ובמקביל היא מתפתה לשפלות מוסרית. בהתאם לכך, מציעים התרגילים כמה דרכים כיצד אמור האדם להימנע בצורה הטובה ביותר ממימוש התשוקות הנקלות, ובמקום זאת כיצד הוא יכוון את האנרגיות שלו להגשמת התכלית העילאית שלו בחיים.
התרגילים מדגישים את תפקיד "יכולת הזיהוי" בהחלטה מה הוא הנתיב להלל את אלוהים (הנתיב הנכון). "יכולת הזיהוי" מנסה לקשור בין מעשיו ומחשבותיו של המתרגל לבין "חסד אלוהים". משום כך "זיהוי" יכול להתבטא בחוויה המיסטית שעובר המאמין. היבט זה של התרגילים הרוחניים טיפוסי מאוד למגמה המיסטית במחשבה ובמעשה הקתוליים והיה קיים עוד קודם לתקופת הרפורמציה הפרוטסטנטית והמשיך להתקיים בחלק מהזרמים של הקונטרה-רפורמציה הקתולית (תרסה מאווילה, פרנסואה דה סאל, ופייר דה ברול (Pierre de Bérulle)).
התרגילים בימינו
התרגילים הרוחניים הם עדיין חלק בלתי נפרד מתקופת הלימודים של החניכים במסדר הישועים. הישועים מקיימים ברחבי העולם גם סניפים המתפקדים כמפלטים, שבהם יכול הציבור ליישם את התרגילים.
אפלייד מטיריאלס
אפלייד מטיריאלס ישראל
החטיבה העסקית הממוקמת בישראל נקראת PDC (קיצור של Process Diagnostics and Control), הוקמה כתוצאה ממיזוג של שתי חברות ישראליות, אשר נרכשו בשנת 1996 על ידי אפלייד מטיריאלס העולמית, "אורבוט מיכשור" ו"אופל טכנולוגיות".
תרגילים רוחניים
התרגילים בימינו
החל משנות ה-80 של המאה ה-20 החלו גם פרוטסטנטים לגלות עניין גובר בתרגילים הרוחניים. הפרוטסטנטים עיבדו את התרגילים הרוחניים על פי דרכם והתאמות אלו מציגות את התרגילים כאסכולה של תפילה המחפשת תובנות.
גם כיום מבוצעים התרגילים הרוחניים בצורתם המקורית במשך 30 ימים. המשתתפים בתרגילים המלאים מעבירים את ימיהם בשתיקה, כשהם מתפללים במשך עד 5 שעות בכל יום. במתכונת המקורית היה צמוד מדריך אישי לכל מתרגל על מנת להדריך אותו במדיטציות של התרגילים. המתרגלים במתכונת מלאה זו עוברים ככל הנראה את החוויה הרוחנית האינטנסיבית ביותר. המתכונת המלאה נערכת במרכזי מפלט מיוחדים הקיימים בכל מקום שבו יש קיבוץ גדול של קתולים, באירופה ובארצות הברית.
אפלייד מטיריאלס
אפלייד מטיריאלס ישראל
משנת 1999 החטיבה הישראלית ממוקמת בפארק המדע ברחובות. נכון לשנת 2022 אפלייד ישראל מונה כ-2,300 עובדים, רובם בפארק המדע ברחובות. החטיבה מתמחה בייצור מכונות לבדיקת שבבים מתקדמים תוך כדי הייצור שלהם. בין התהליכים השונים, השבבים נכנסים למכונות שבעזרת לייזרים שונים, אופטיקה מורכבת או מיקרוסקופ אלקטרונים, מסווגות בעיות, אם יש, בתהליך הייצור. תהליך זה חוסך ליצרני השבבים, שהם לקוחות החברה, כסף רב.
תרגילים רוחניים
התרגילים בימינו
מלבד הצורה הסגורה של ביצוע התרגילים במשך 30 יום, מבצעים אותם רבים במסגרת "תרגילים בכל יום או בחיים היומיומיים" (השם האחר הוא "תרגילים של ההערה ה-19", שם המבוסס על משפט של איגנטיוס מלוילה בהערת השוליים ה-19 בספרו). זוהי מסגרת פתוחה, שבה מבצעים המתרגלים את התרגילים הרוחניים בביתם לאורך תקופה ארוכה (כמה חודשים עד שנה וחצי), כאשר מדי יום מוקדשות כמה שעות להגות ולתפילה. למתכונת זו יש יתרונות על הצורה הסגורה - היא אינה דורשת שהות ממושכת בבית מפלט, ואת יכולת הזיהוי ניתן ליישם על החוויות שחווים במהלך היומיום.
צורה נוספת ליישום התרגילים הרוחניים היא צמצום של הסדנה לקורס בן שמונה ימים. כל נזיר ישועי עוסק כיום בתרגילים הרוחניים שמונה ימים בשנה, במטרה לשבור את השגרה ולהקדיש זמן להגות.
"התרגילים הרוחניים" פופולריים גם בקרב עמאים בכנסייה הקתולית בכל העולם וארגוני עמאים כדוגמת Christian life community מציבים את התרגילים במרכז הרוחניות. התרגילים מבוצעים בדרך כלל בסיועו של מדריך רוחני מנוסה, וניתנים לביצוע ביחידות או בקבוצה הנפגשת על בסיס קבוע על מנת לדון בתהליך. מכיוון שיש מחסור במדריכים מנוסים, הולכת ומתפשטת צורה שבה התרגילים מבוצעים תוך לימוד עצמי, ומוצעות גם גרסאות מקוונות של התרגילים כמו למשל של אוניברסיטת קרייטון (Creighton University) ואחרות. גרסה מיוחדת הם התרגילים לזוגות נשואים. ובייחוד "תרגילים רוחניים לזוגות נשואים: נמצא דרכנו יחד עם איגנטיוס הקדוש - מדריך למפלט". הדוגמה האחרונה היא מקרה מיוחד של תרגילים רוחניים לזוג נשוי שנמצא במפלט ונעזר במדריך חיצוני או שבהיעדרו מהווים בני הזוג מדריכים אחד לשני.
אפלייד מטיריאלס
אפלייד מטיריאלס ישראל
בשנת 2009 החברה קנתה את "נגבטק", המתחרה שלה בשוק.