cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
סטואי גריפין
הבנת הדמות
אין קונצנזוס מוחלט סביב השאלה "מי מהדמויות מבינות את סטואי". במהלך ראיון, מקפרלן אמר שכל הדמויות יכולות להבין אותו בעיקרון אבל הן מתעלמות ממנו או רק חושבות לעצמן "איזה חמוד הוא" כשהוא מדבר אליהם. במהלך פאנל שהתרחש בקומיקון (2011) אמר מקפרלן שבריאן כל הזמן שומע את סטואי ולפעמים גם כריס שומע אותו ולרוב כותבי הסדרה מונעים מפיטר, לואיס ומג לשמוע את סטואי כשהוא מדבר. כשסטואי עוזב את הבית השאלה מי שומע את סטואי תלויה מאוד בעלילת הפרק. בנוסף מקפרלן הצהיר שהחוקים הרגילים של הבנת הדמות יכולים להישבר לטובת הקומדיה, ולכן התשובה לשאלה יכולה להשתנות מפרק לפרק. בדקה ה-18 של פרק 4 עונה 15 פיטר מתנצל בפני המשפחה וסטואי עונה לו "זה נחמד מצדך להתנצל" (תרגום חופשי) ופיטר מתייחס אליו ועונה לו "תודה לך, סטואי, מישהו שאני יכול להבין עכשיו" (תרגום חופשי). סצנה זו מתייחסת לשיח המתמשך האם שאר בני המשפחה מעבר לבריאן יכולים להבין את סטואי. למרות זאת, התגובה של פיטר יכולה גם להוות פשוט חלק מנושא הפרק שבו כולם מתנהגים שונה מהדמות הרגילה שלהם. ככל הנראה לואיס לא מבינה את סטואי ורק פיטר, מג, כריס ובריאן מבינים אותו.
דבורה דותן
דבורה (דקובסקי) דותן (נולדה ב-1940) היא זמרת ושחקנית קולנוע וטלוויזיה ישראלית.
ביוגרפיה
נולדה למשפחה מסורתית. כילדה הופיעה לראשונה בהצגה "שלושת הדובים" בתיאטרון הילדים שליד מרכז המורים והגננות בתל אביב. בתיכון, למדה בגימנסיה הרצליה ובמקביל, למדה בסטודיו של "הבימה".
את שירותה הצבאי עשתה בלהקת הנח"ל, במחזור שכלל גם את עליזה רוזן ויהורם גאון. יחד עם רוזן, הצטרפה ב-1963 לתוכנית השנייה של להקת "התרנגולים" ולאחר מכן, הופיעו השתיים בהרכבים נוספים של נעמי פולני, החמציצים והתיאטרון לילדים "פשוש".
ב-1968 שיחקה בסרטו של אורי זהר "השכונה שלנו" והופיעה במחזמר "דבר מצחיק קרה לי בדרך לסואץ" ובהצגה "כל ממזר מלך". יעקב אגמון הציע לה להשתתף במופע "איש חסיד היה". באתה תקופה, נישאה לחברה, גדעון שפיגל, מהנדס טקסטיל במקצועו. השניים עברו לקריית שמונה, שם עבד שפיגל במפעל הטקסטיל "גיבור". לאחר מכן עברו לדימונה, בה גרו במשך כשנתיים ואז, שבו לתל אביב.
דותן שיחקה ב-1971 בסדרת הדרמה "חדוה ושלומיק", בתפקיד מירי, וכן השתתפה בתוכניות הטלוויזיה "כל המנגינות". במקביל, סיפרה סיפורים לילדים במסגרת "אמנות לעם" ובמוזיאון תל אביב, לפני שהחליטה להפסיק להופיע.
לדותן ולבעלה, גדעון שפיגל, בת משותפת ונכדות.
רנה ראפ
רנה ג'יי ראפ (באנגלית: Reneé Rapp; נולדה ב-10 בינואר 2000) היא זמרת ושחקנית אמריקאית. לאחר שזכתה בפרס ג'ימי לשנת 2018 להופעה הטובה ביותר של שחקנית, היא קיבלה את התפקיד של רג'ינה ג'ורג' במחזמר Mean Girls בברודוויי. לאחר מכן היא המשיכה לשחק את לייטון בסדרת הקומדיה של HBO Max "חיי המין של בנות המכללה". בנובמבר 2022 יצא ה-האלבום הראשון שלה Everything to Everyone. בפברואר 2023 יצאה גרסת דלוקס של ה-אלבום שלה Everything to Everyone, הכוללת שני שירים חדשים.
תחילת חייה וחינוך
בשנת 2018, זכתה ראפ בפרס השחקנית הטובה ביותר בטקס פרסי בלומי, פרסי הבכורה של שארלוט לתיאטרון מוזיקלי, על גילומה של סנדרה בהפקה של בית ספרה של "Big Fish". לאחר מכן השתתפה ראפ בטקס פרסי ג'ימי השנתי העשירי בניו יורק, שם זכתה ב"ההופעה הטובה ביותר של שחקנית", כשהיא ניצחה ארבעים מתחרים אחרים על הפרס. זכייה זו זיכתה אותה במלגה של 10,000 דולר. השחקנית לורה בננטי, שהעניקה את הפרס לראפ, אמרה, "לעולם לא אהיה בטוחה בעצמי כמו אותה בת 18". בנוסף, הסיקור של מגזין ניו יורק של פרסי ג'ימי טען כי ראפ "העלתה את הבמה" עם הופעתה הזוכה, "מה שגרם לכוכבות של "Mean Girls" להתחיל לישון ביחד עם עין אחת פקוחה".
קריירה
בעקבות זכייתה בפרס ג'ימי, ראפ לוהקה לתפקיד וונדלה בהפקה של תיאטרון שרלוט לשנת 2018 של אביב מתעורר. ב-27 ביולי 2018 הופיעה ראפ בפסטיבל Supergirl Pro Surf and Music לשנת 2018. ב-23 בספטמבר 2018, היא השתתפה באירוע השנתי הרביעי של קרן התיאטרון החינוכי בברודוויי חזרה לבית הספר שנערך ב- Feinstein's/54 Below. בדצמבר 2018, היא השתתפה בקריאה לתפקיד מונטין בקריאה של להקת תיאטרון ראונדאוט את המצעד. ב-12 בינואר 2019, ראפ הופיעה באירוע Star to Be של BroadwayCon 2019, כששרה את "They Just Keep Moving the Line" מ-NBC של Smash. היא נראתה בפעם הבאה ב-4 במרץ 2019, בהופעה ב-Feinstein's/54 Below's 54 Sings The High School Musical Trilogy, ואחריו אירוע FOR THE GIRLS שלהם ב-28 במרץ.
ב-28 במאי 2019, הוכרז כי ראפ התקבלה לתפקידה של רג'ינה ג'ורג' במחזמר המועמד לפרס טוני בברודוויי, Mean Girls, תחילה להרצה מוגבלת בין ה-7 ל-26 ביוני, ולאחר מכן לצמיתות החל מ-10 בספטמבר 2019. . ב-3 ביוני הופיעה ראפ ב-The Green Room 42, שרה שירים מהמופע לאחר הקדמה של טינה פיי. ההפקה נסגרה ב-12 במרץ 2020, בהתאם להשבתה של ברודוויי ; מאוחר יותר הוכרז ב-7 בינואר 2021, שהתוכנית לא תיפתח מחדש.
ב-14 באוקטובר 2020, ראפ לוהקה לתפקיד לייטון, אחת מארבעת הדמויות הראשיות בסדרת HBO Max של מינדי קאלינג , חיי המין של בנות קולג'.
ב-14 בנובמבר 2022 הכריזה ראפ על סיבוב ההופעות הראשון שלה; "everything to everyone:the first show” היו ארבעה תאריכי סיבוב הופעות ברחבי ארצות הברית, בלוס אנג'לס, מנהטן, בוסטון ואטלנטה. עקב ביקוש גבוה לכרטיסים, התווסף תאריך חדש בברוקלין וכן מופעים נוספים בלוס אנג'לס ובמנהטן, ומקום משודרג באטלנטה. סיבוב ההופעות של ראפ בארצות הברית נמכר בין ה-6 ל-18 בדצמבר 2022, עם 8 הופעות בסך הכל.
ב-9 בדצמבר 2022, הוכרז כי ראפ תחזור על תפקידה כרג'ינה ג'ורג' בעיבוד קולנועי "ילדות רעות: המחזמר".
ב-12 בינואר 2023 הכריזה ראפ על ההופעה הבינלאומית הראשונה שלה ל-EP שלה “Everything to Everyone”. ב-19 בינואר, היא הופיעה שלוש פעמים מופע סולד אאוט משודרג של מקום ב-O2 Forum Kentish Town. בפברואר 2023, יצאה גרסת דלוקס של המיני אלבום שלה Everything to Everyone, הכוללת שני שירים חדשים. ב-16 ביוני, ראפ הכריזה על סיבוב הופעות בינלאומי Snow Hard Feelings, בתמיכת אלכסנדר 23 ו-Towa Bird. אלבום האולפן הראשון שלה, Snow Angel יצא ב-18 באוגוסט.
לוריס קאריוס
לוריס סוון קאריוס (בגרמנית: Loris Sven Karius; נולד ב-22 ביוני 1993 בביבראך אן דר ריס שבגרמניה) הוא כדורגלן גרמני, המשחק בעמדת השוער בניוקאסל יונייטד.
תחילת הקריירה
קאריוס נולד בביבראך אן דר ריס שבמדינת באדן-וירטמברג שבגרמניה ב-22 ביוני 1993 לגריסטיאן והאראלד קאריוס. אביו רצה שהוא יהיה רוכב מוטוקרוס, אך סבו של קאריוס, קארל, עודד אותו להתמקד בכדורגל. הוא שיחק במחלקות הנוער של המועדונים המקומיים FV ביבראך, SG מטנברג ואולם 1846 לפני שעבר למחלקת הנוער של שטוטגרט, בה שיחק במשך ארבע שנים.
מנצ'סטר סיטי
ב-1 ביולי 2009 הוא הצטרף למחלקת הנוער של מנצ'סטר סיטי לאחר שהמועדון צפה בו משחק במדי נבחרת גרמניה עד גיל 16. קאריוס שיחק בקבוצת ה-U18 וה-U21 של המועדון, אך לא ערך הופעות במדי הקבוצה הבוגרת.
מיינץ 05
בחודש אוגוסט 2011 הושאל למיינץ 05 מהבונדסליגה והחל לשחק בקבוצת המילואים שלה, מיינץ 05 II. ב-11 בינואר 2012 חתם במיינץ 05 על חוזה לשנתיים עם אפשרות להארכה בעונה נוספת.
ב-1 בדצמבר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון כאשר החליף את שון פארקר בדקה ה-52 בניצחון 1–2 על הנובר 96 במסגרת המחזור ה-15 בליגה, לאחר שהשוער כריסטיאן וטקלו הורחק. הוא היה בן 19, חמישה חודשים ותשעה ימים באותו היום והפך לשוער הצעיר ביותר ששיחק בבונדסליגה. הייתה זו הופעתו היחידה בעונת, אך הוא ביסס עצמו כשוער הראשון של הקבוצה בעונת. ב-12 בינואר 2015 חתם על הארכת חוזה לשלוש שנים. בעונת הוא החמיץ משחק ליגה אחד בלבד, בשל הרחקה. הוא שמר על רשת נקייה בתשעה משחקים, הציל שני פנדלים ונבחר לשוער השני הטוב ביותר בליגה, אחרי מנואל נוייר.
ליברפול
ב-24 במאי 2016 חתם בליברפול מהפרמייר ליג על חוזה לחמש שנים עבור סכום של 4.7 מיליון פאונד. הוא קיבל את חולצה מספר 1 של המועדון, אשר נלבשה לפני כן על ידי בראד ג'ונס, ששוחרר מהמועדון ביוני 2015.
הופעת הבכורה שלו בליברפול נערכה בניצחון 0–3 על דרבי קאונטי במסגרת גביע הליגה האנגלית. משחק הליגה הראשון שלו היה ב-24 בספטמבר, בניצחון 1–5 מול הול סיטי. ב-24 באוקטובר 2016 אישר מאמן הקבוצה יורגן קלופ שקאריוס הוא השוער הראשון של ליברפול. לאחר שתי הופעות לא מרשימות בתחילת דצמבר הוא ירד לספסל.
במשחק גמר ליגת האלופות 2018 הפסידה קבוצתו ליברפול 1–3 לריאל מדריד. שניים מתוך שלושת השערים שספגה קבוצתו היו עקב טעויות חמורות שלו.
בשיקטש
ב-25 באוגוסט 2018 הושאל לבשיקטש.
אוניון ברלין
ב-29 בספטמבר 2020 עבר בהשאלה לעונה אחת לאוניון ברלין מהבונדסליגה הגרמנית.
ניוקאסל יונייטד
ב-8 בספטמבר 2022 חתם בניוקאסל יונייטד. ב-26 בפברואר 2023 פתח בהרכב במשחק הגמר של גביע הפוטבול ליג, בשל חסרונם של ניק פופ המושעה ומרטין דוברבקה שהושאל בתחילת העונה למנצ'סטר יונייטד, שהייתה היריבה בגמר, ולכן היה מנוע מלשחק. היה זה משחקו הראשון של קאריוס מזה שנתיים, והראשון בליגה האנגלית מאז 2018. על אף ההפסד של ניוקאסל בתוצאה 0–2, הוא זכה לשבחים על הופעתו.
קריירה בינלאומית
קאריוס ייצג את גרמניה בכל הנבחרות הנמוכות מ-U16 והלאה, אך לא שיחק הרבה עקב התחרות מטימו הורן ומארק-אנדרה טר שטגן.
דייוויד קולינס (מעצב פנים)
דייוויד קולינס (באנגלית: David Collins; 1 במרץ 1955 – 17 ביולי 2013) היה אדריכל אירי שהתמחה בעיצוב פנים של ברים ומסעדות בלונדון.
ראשית חייו
דייוויד קולינס נולד בדבלין, אירלנד ב-1 במרץ 1955. הוא למד אדריכלות בבית הספר לארכיטקטורה ברחוב בולטון בדבלין.
קריירה
הוא הקים את סטודיו דייוויד קולינס, משרד לעיצוב פנים שבסיסו בלונדון, ב-1985. אחד מעיצובי הפנים הראשונים שלו היה לה טאנטה קלייר של השף פייר קופמן בצ'לסי. לאחר מכן עיצב את מסעדת הארוויס של השף מרקו פייר וייט ב-1988. מאוחר יותר, הוא עיצב את מלון סנט פנקראס, מסעדתו של השף מרקוס ורינג במלון סנט פנקראס רנסאנס. מסעדה נוספת של ורינג שהוא עיצב הייתה הבלו בר בבלגרביה. הוא המשיך ותכנן את וולסלי, מלון דלאוני, ג'יי שיקי, בראסרי זדל, קולברט, גורדון רמזי ברויאל הוספיטל רואד, ורחוב נובו ברקלי. הוא גם עיצב עבור ג'ימי צ'ו, אלכסנדר מקווין והרודס.
בנוסף לכך, הוא תכנן את הצ'ארלס, בניין דירות באפר איסט סייד בניו יורק. בנוסף לכך, הוא היה חבר קרוב של הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה: הוא עיצב את דירותיה בלונדון ובניו יורק והיא השתמשה בפואמה שכתב כבסיס לשירה הידוע "Drowned World/Substitute for Love" משנת 1998, שעליו קיבל קרדיט לכתיבה משותפת.
השפעה
לעיצוב ולאסתטיקה של דייוויד קולינס הייתה השפעה עצומה, שהייתה חלק ממה שהוביל אותו להיבחר לרשימת AD100 לשנת 2012. מגזין אמר כי "אין זה מוגזם לומר שמהפכת המסעדות והמלונאות בלונדון בשני העשורים האחרונים לא הייתה זהה בלעדיו".
מותו
קולינס נפטר בלונדון ב-17 ביולי 2013 ממלנומה שלושה שבועות בלבד לאחר שאובחן.
מורשת
ספר שקולינס עבד עליו פורסם לאחר מותו במאי 2014 והסטודיו חגג 35 שנה להיווסדו ב-2020.
גלאוקוסתגיים
גלאוקוסתגיים (שם מדעי: Glaucostegidae) היא משפחה של דגי סחוס שטוחים מסדרת הגיטרנאים או הרינופריסטיים בתוכה סוג יחיד - גלאוקוסתגוס (Glaucostegus) ובו 6 מינים. בעבר הם השתייכו למשפחת הגיטרניים, בה חלק מהחוקרים משייכים אותם עד היום.
דגים אלה בעלי גוף דמוי-גיטרה שאורכם 1–3 מטר. צבעם אפור-בהיר, חום-בהיר וצהוב. הם בעלי אף מחודד וסנפירים קצרים ומחודדים עם זנב ארוך. מבנה גופם עוזר להם להסתתר על קרקעית הים לטרף ובד בבד להימלט מטורפים.
הם חיים רק באזור הטרופי של האזור האינדו-פסיפי אך המין Glaucostegus cemiculus היגר לים התיכון ולמזרח האוקיינוס האטלנטי. הם חיים במים רדודים וניזונים מדגים וחסרי חוליות איטיים.
דמויי-מנירפטורים
דמויי-מנירפטורים (שם מדעי: Maniraptoriformes) הוא ענף של דינוזאורים תרופודים מקבוצת הקלורוזאורים שהתקיימו בין היורה התיכון לפני 167 מיליון שנה עד להכחדת הקרטיקון לפני 66 מיליון שנה, למעט העופות. הקבוצה הוגדרה בידי תומאס ר. הולץ הבן והיא כוללת את מיני הדינוזאורים עוטי הנוצות הדומות לנוצות תעופה. המאובנים שלהם התגלו לאורך כל היבשות, כולל באנטארקטיקה.
בתוך הקבוצה נכללים 2 קבוצות גדולות: דמויי-אורניתומימיים שהיו מהירים ודמויי יען והמנירפטורים שהתפתחו למספר צורות, ביניהם לאובירפטוריים, תריזינוזאוריים, טרודוניים, דרומאוזאוריים וגם לארכאופטריקס וראשוני העופות. אצל רבים מהם היו עדויות לנוצות והם היו בעלי התאמות להפחתה במשקל כמו היעדר שיניים ופחות חוליות בצוואר ובזנב. היו לרובם זרועות ארוכות בעלות טפרים ששימשו אצל חלק כמו הדיינוניכוס להרג וגם להגנה וייתכן שאף כוסו בנוצות כמו כנפיים.
בעבר קבוצה זו נקראה Bullatosauria, בה נכללו המינים דמויי-האורניתומימיים והטרודוניים, בעוד הדרומזאורים נכללו בקבוצה אחרת לצד העופות. כיום חלוקה זו נראית שגויה.
מיון
תרשים מיון
גביע דייוויס 1981
גביע דייוויס 1981 הייתה התחרות ה-70 במניין מאז ייסוד התחרות.
לתחרות נרשמו 53 נבחרות. החל משנה זו התחרות נערכה בחסות חברת אלקטרוניקה יפנית NEC. הדבר איפשר לתת פרסים לנבחרות.
זו הייתה השנה הראשונה בה הוקם הבית העליון. בבית זה נכללו 16 נבחרות שהשתתפו במשחקי חצי הגמר של הבתים האזוריים בתחרות של השנה הקודמת. יתר הקבוצות שובצו בבתים אזוריים (2 בתי אירופה, בית אמריקה ובית המזרח). מנצחי הבתים האזוריים קיבלו זכות לעלות לבית העליון במקום 4 נבחרות החלשות של הבית העליון.
נבחרת צ'כוסלובקיה שהייתה מחזיקת הגביע בעקבות ניצחונה בשנה הקודמת, הודחה על ידי נבחרת ארצות הברית במשחק רבע הגמר. המשחק על התואר התקיים בין נבחרת ארצות הברית לבין נבחרת ארגנטינה בסינסינטי. הוא הסתיים עם התוצאה 1:3 לטובת ארצות הברית. בכך נבחרת ארצות הברית זכתה בתואר בפעם ה-27.
העברות לקראת שנת 1982
המשחקים נערכו ב-2-4 באוקטובר
בעקבות משחקי הבתים האזוריים צ'ילה, הודו, ספרד וברית המועצות עלו לבית העליון.
ישראל בגביע דייוויס
נבחרת ישראל שובצה בבית אירופה א' ושיחקה נגד נבחרת יוגוסלביה.
מלטה באירוויזיון לרוקדים צעירים
מלטה נטלה חלק באירוויזיון לרוקדים צעירים פעמיים בלבד, ב-2015 וב-2017.
DTED
DTED (ראשי תיבות של Digital Terrain Elevation  Data) הוא תקן של מידע דיגיטלי אשר מורכב ממטריצה של ערכי גובה של השטח, כלומר מודל גבהים ספרתי (DEM). תקן זה פותח במקור בשנת 1970 כדי לתמוך בסימולציה וחיזוי של מטוסי מכ"ם. שטח הגבהים מתוארים כמו  גאואיד גובה מעל מודל כבידת כדור הארץ 1996 (EGM96), ולא האליפסואיד של WGS84.
DTED תומך ביישומים רבים, כולל אלגוריתם חישוב קו ראייה, אפיון שטח, הדמית שטח 3D, תכנון משימה, מידול וסימולציה. תקן DTED הוא תוצר NGA, אשר מספק מידע ברזולוציה בינונית, נתונים כמותיים בפורמט דיגיטלי לשימוש מערכות צבאיות הדורשות נתונים על גובה פני השטח.
פורמט DTED רמה 0, 1 ו-2 מתואר במסמך: "U.S. Military Specification Digital Terrain Elevation Data (DTED) MIL-PRF-89020B" ומפרט, בין השאר את הרזולוציה עבור כל רמה: המרווח המדויק מוגדר על ידי חלוקת העולם לאזורים בהתבסס על קו הרוחב, וניתן בטבלה הבאה: בנוסף, DTED ב-3 רמות רזולוציה נוספות הוצעו, אך עדיין לא ייושמו.
מידע DTED שמור בסדר Big Endian.
Supernatural
Supernatural (על טבעי) הוא אלבום האולפן ה-18 של להקת סנטנה. מאלבום זה נמכרו יותר מ-27 מיליון עותקים ברחבי העולם. בארצות הברית בלבד הגיע האלבום למעמד 15 פלטינה. האלבום זכה בתשעה פרסי גראמי ביניהם פרס גראמי לאלבום השנה, ושלושה פרסי גראמי הלטיני.
האלבום דורג במקום הראשון במצעד הבילבורד 200 של שנת 1999. אלבום זה אף הוכר כאלבום הלטיני הנמכר ביותר בספר השיאים של גינס.
הלהיטים באלבום: "Smooth" ו-"Maria Maria" דורגו במקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100 1999.
באלבום זה התארחו האמנים: אריק קלפטון, רוב תומאס, סי-לו, לורין היל, דייב מתיוס, ואיגל איי צ'רי.
בורהאן ע'ליון
בורהאן ע'ליון (בערבית: برهان غليون; נולד בחומס ב-11 בפברואר 1945) הוא יושב ראש המועצה הלאומית של סוריה שהיא אחד מגורמי האופוזיציה הבולטים בהתקוממות בסוריה בשנים 2011–2012. ע'ליון הוא חוקר מדע המדינה סורי ופרופסור בסוציולוגיה מדינית באוניברסיטת פריז III: סורבון החדשה. ע'ליון חיבר ספרים רבים, רובם בערבית, העוסקים בנושאים חברתיים ומדיניים בעולם המוסלמי.
מספר גורמי אופוזיציה בסוריה רואים בע'ליון, היושב בפריז, כדמות מקובלת המסוגלת לאחד את כוחות האופוזיציה. יחד עם זאת, לא קיים קונצנזוס בין גורמי האופוזיציה בסוריה באשר למעמדו, או גישתו של ע'ליון.
קריירה פוליטית מוקדמת
ע'ליון התפרסם לראשונה בסוריה בשנות ה-70 כאשר מאמרו "מניפסט לדמוקרטיה" הופץ כעלון בסוריה. במאמר טען ע'ליון כי כוח השלטון בעולם הערבי הפך לאויב החברה. הוא קרא למדינות ליישם רפורמות אשר ינהיגו משטר דמוקרטי מלא לעמיהם. ע'ליון עומד בפריז בראש המרכז לחקר המזרח בן-זמננו (בצרפתית: Centre d'Etudes sur l'Orient Contemporain) ופרופסור לסוציולוגיה מדינית באוניברסיטת פריז III, פרסם את הצהרותיו אלה בשעה שהנשיא חאפז אל-אסד עמל על ייצוב שלטונו בסוריה והתמודד מול אופוזיציה חזקה מבית ומול פעילות צבאית בלבנון. בזכות פרסום המניפט לדמוקרטיה נודע ע'ליון בקרב הציבור הסורי כ הוגה דעות ביקורתי ועכשווי. בקריאתו לדמוקרטיה הוא שאב השראתו מעידן הנאורות באירופה. אף שהתרחק מפעילות פוליטית במהלך שנות ה-80 והתרכז במחקר אקדמי, הוא תמך בזכויות העם הפלסטיני ומנגד ספג ביקורת על דעותיו מצד שלטונות סוריה.
האביב של דמשק ולאחריו
לצד פעילי אופוזיציה סורים אחרים, אף ע'ליון היה פעיל באביב של דמשק, תקופה קצרה של פתיחות פוליטית שבאה לאחר עלייתו של בשאר אל-אסד לשלטון בסוריה בשנת 2000. הוא ביקר בסוריה באותה עת לעיתים קרובות. אולם מיד לאחר שנאסרה פעילות של גופים פוליטיים חדשים, ע'ליון שב לפעילותו כחוקר ופרשן והמשיך בפעילות למען זכויות אדם.
ע'ליון שב לפעילות מדינית בולטת יותר לאחר הצהרת דמשק (בערבית: إعلان دمشق) באוקטובר 2005, הצהרה אותה ניסחו גורמי אופוזיציה סורים המותחת ביקורת על המשטר בסוריה וקוראת לרפורמה הדרגתית, בדרכי שלום, המבוססת על דו-שיח והכרה במרכיבים השונים בחברה הסורית. מאותה עת הגביר פעילותו בקרב גורמי האופוזיציה, אולם הוא התנגד לעשות יד אחת עם המערב בניסיון ללחוץ על ממשלת סוריה. הוא אף המשיך לבקר בסוריה למרות הטרדות חוזרות מצד גורמי ביטחון סורים.
כאשר החלה ההתקוממות בסוריה ב-15 במרץ 2011, ע'ליון מיהר והשמיע את תמיכתו במתקוממים. הוא הופיע בתקשורת מספר פעמים והיה מעורב בנעשה, לצד גורמי אופוזיציה סורים אחרים באירופה, במטרה לאחד את הכוחות המתנגדים למשטר.
השקפתו המדינית
בחודש יוני 2011, כאשר דן במשימות העומדות בפני תנועת ההתקוממות הסורית ובשאלת קיום דו-שיח עם השלטון הסורי כתב: "השלטון אינו מעוניין או מוכן לעמוד בדרישות של דו-שיח משמעותי. האופוזיציה אינה יכולה להצטרף לדו-שיח עם אנשי ממשל אשר תרמו או הורו על הריגת ילדים, נשים וצעירים חסרי מגן." הוא אף כתב כי דיאלוג כזה יהיה חסר תוחלת אלא אם יוצבו לו מטרות ברורות בדמות "פירוק משטר הדיכוי והעריצות והחלפתו במשטר דמוקרטי שבו העם לבדו הוא בעל המילה האחרונה והממשלה שואבת כוחה וחייבת דיווח לנציגים הנבחרים של העם."
ע'ליון מאמין כי קיומו של דו-שיח עם השלטון אין פירושו עשיית עסקה עם המשטר ואין מקום לדון בהרחבת מעגל המשתתפים במשטר. דו-שיח עם המשטר הסורי חייב להיות ממוקד בלוח זמנים להחלפת השלטון באמצעים דמוקרטיים ובדרכי שלום, בתקווה להימנע מקורבנות נוספים באדם או ברכוש ויצירת התנאים ההכרחיים לתפקוד נכון של מוסדות שלטון. ע'ליון טוען כי ראשי המשטר הנוכחי בסוריה איבדו את הלגיטימיות שלהם בפוקדם על פרץ של אלימות רוויית דמים כנגד מפגינים שלווים.
הוא הביע אמונתו כי לאור המדיניות הדיכוי העקבית של המשטר בסוריה וסירובו של המשטר להגיע להסכמות עם העם, לסורים נותרו רק שתי אלטרנטיבות: הם יכולים להתאחד ולשתף פעולה בהבאת משטר פלורליסטי, אזרחי, דמוקרטי שבו כל האזרחים הסורים יהיו שווים, או לחלופין תהיה התדרדרות לאלימות, אנרכיה והרס.
ב-2 בדצמבר 2011 התפרסם מפי ע'ליון כי אם יתפוס את השלטון בסוריה בכוונתו לנתק את שיתוף הפעולה הצבאי עם איראן ולהפסיק את אספקת הנשק לארגון החזבאללה וכן לקיים משא ומתן עם ישראל.
דנילה קוזלובסקי
דנילה ואלרייביץ' קוזלובסקי (ברוסית: Данила Валерьевич Козловский) הוא שחקן קולנוע ותיאטרון ובמאי רוסי. התפרסם במערב בעיקר בשל הופעתו בעיבוד הקולנועי ל"אקדמיה לערפדים" בתפקיד דמיטרי בליקוב ובתפקיד אולג הנביא בעונה השישית של הסדרה "ויקינגים".
ביוגרפיה
קוזלובסקי נולד במאי 1985 במוסקבה שברוסיה הסובייטית. הוא הילד האמצעי למשפחה בת שלושה ילדים, אחיו הבכור יגור ואחיו הצעיר ממנו איוואן. אביו, ולרי איוואנוביץ' קוזלובסקי היה איש תרבות, פילוסוף ופרופסור במכון המוסקבאי הממלכתי לתרבות; נטל חלק בהקמת בית ספר ראשון ברוסיה לפרסום. אמו, נאדז'דה זווניגורודסקאיה הייתה שחקנית. הזוג התגרש כשדנילה היה קטן. במשך זמן קצר בילדותו הוא למד בבית ספר לבלט.
במשך שש שנים הוא למד בבית הספר של הצי בקרונשטדט. סיים את לימודיו שם בשנת 2002. את קריירת המשחק שלו התחיל בשנת 1998 כמופרע בסדרת הטלוויזיה "אמיתות פשוטות". לאחר סיום לימודיו בבית הספר של הצי, המשיך לימודיו באקדמיה הממלכתית לאמנות התיאטרון בסנקט פטרבורג והשלים לימודיו בשנת 2007, במהלך לימודיו למד לנגן בסקסופון.
קריירה
לאחר שנת 2007 החל לגלם תפקידים שונים בקולנוע. בשנת 2006 הוענק לו פרס מטעם מבקרי הקולנוע הרוסיים, פרס "הפיל הלבן" על תפקידו בסרט "גרפסטום". דנילה משחק בקביעות בתיאטרון הדרמה הקטן בסנקט פטרבורג והוא מגלם תפקיד ראשי בהצגות "המלט" ו"המלך ליר".
ב-2012 יצא המותחן הפוליטי "נטול נשמה" וב-2015 יצא המשכו "נטול נשמה 2", בו כיכב לצדו של השחקן הסרבי מילוש ביקוביץ'.
בשנת 2014 גילם לראשונה תפקיד בסרט הוליוודי, הוא גילם את דמותו של דמיטרי בליקוב בעיבוד הקולנועי של האקדמיה לערפדים, בבימויו של מארק ווטרס.
בשנת 2015 יצא לדרך עם פרויקט חייו, "חלומו הגדול של אדם פשוט" (Большая мечта обыкновенного человека), מופע מוזיקה תיאטרלי ובו הוא מנסה כוחו בשירה.
הצטלם לפרסומת עבור Chanel עם השחקנית קירה נייטלי.
בתחילת 2016 יצא לאקרנים סרטו של הבמאי פאבל רומינוב "סטטוס: חופשי", שבו קוזלובסקי גילם תפקיד ראשי והפיק את הסרט.
ב-27 במרץ 2017 הקים את חברת ההפקות DK Entertainment וביולי 2017 השלים את בימוי סרטו הראשון "המאמן". באותה שנה השלים גם את הפקת הסרט "על האזור", בבימוי חברתו אולגה זויבה.
בספטמבר 2017 דווח על ליהוקו לעונה השישית והאחרונה של סדרת הטלוויזיה ויקינגים על מנת לגלם את דמותו של אולג מנובגורוד, נסיך קייב. העונה הששית שודרה בסוף 2019 בערוץ ההיסטוריה, בה הופיע כאולג מנובגורוד, נסיך קייב.
כמו כן ביים את הסרט צ'רנוביל מ-2021, בו הוא גם משחק את הכבאי אלכסיי.
חייו האישיים
בסתיו 2008 נישא לשחקנית התיאטרון אורסולה מגדלנה מלקה ממנה התגרש ב-2011.
בתחילת פברואר 2013 דווח על רומן שניהל עם השחקנית יוליה סניגיר, שאיתה הצטלם לדרמה ההיסטורית "רספוטין" בבימויו של ז'וזה דיאן. הוא נפרד מסניגיר כעבור כמה שנים. בשנת 2015 דווח שהוא בזוגיות עם השחקנית והבמאית אולגה זויבה.
ארז נץ
ארז נץ (נולד ב-1957) הוא מפיק, מעבד מוזיקלי וגיטריסט ישראלי.
חייו
נץ, יליד רחובות, היה חבר בהרכב "נשמה חשמלית" לפני שירותו הצבאי. בצבא שירת בתזמורת חיל האוויר. לאחר שירותו הצבאי נץ טס להולנד להשתתף באודישנים ונבחר מתוך עשרות מוזיקאים אירופאים, להשתתף בלהקה ההולנדית "Earth & Fire". בין השאר ניגן נץ עם חברו, נגן הבס אילן וייל. בשנת 1982 חזר לישראל, ניגן בהופעות הקאמבק של יוני נמרי, ולאחר מכן ניגן בלהקת החתונות "הדולפינים". בסוף אותה שנה הצטרף כנגן למופע הסולו של דני סנדרסון והשתתף בקולות רקע בשיר "מה הדאווין שלך?".
בשנת 1986 השתתף במופע "מחכים למשיח" של שלום חנוך וניגן בגיטרות באלבום "דרך ארץ" של גידי גוב.
ב-1987 ניגן בגיטרות באלבום "באה מאהבה" ובהופעות של יהודית רביץ ובאלבום הבכורה של ריקי גל.
בשנת 1989 יצא אלבום הבכורה של נץ הנקרא "ארז נץ" בחברת הד ארצי. באותה השנה השתתף נץ בפסטיבל בצבעים טבעיים עם השיר "לא רוצה להסתפר" שזכה במקום האחרון.
בשנת 1996 הפיק מוזיקלית את אלבום הבכורה של להקת המטאל אלמנה שחורה.
בשנת 1998 עיבד והפיק שירים עבור קרן הכט, ובנוסף עבד עם קורין אלאל ויהודה פוליקר.
בשנת 2004 הנחה את תוכנית הטלוויזיה "חשמלית" בערוץ טבע הדברים, בה לימד בני נוער לנגן על גיטרה חשמלית ואירח גיטריסטים מפורסמים. עוד באותה שנה ארז הצטרף להרכב הטראנס הפסיכדלי, אינפקטד מאשרום בתור נגן גיטרה והוא מופיע עם ההרכב עד היום. בין היצירות המוכרות ביותר שהשתתף בהן ארז "Becoming Insane" ו-"Suliman".
בשנת 2014 שיתף פעולה עם האמן "Azax Syndrom" בטראק "The Beast".
בשנת 2015 שיתף פעולה עם הרכב הטראנס המצליח "Upgrade" ובשם "Mister Netz" הוציא עם ההרכב את הטראק "Another Dimension".
נץ הוא אחיה הגדול של יפעת נץ, בסיסטית וחברת להקת המכשפות לשעבר.
כרים בלערבי
קריירת מועדונים
בלערבי נולד ב-1990 בברלין לאב מרוקאי ואם גרמניה.
בשנת 2008, בלערבי הצטרף לקבוצת הנוער (מתחת לגיל 19) של איינטרכט בראונשווייג. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בעונת 09–2008, ועוד שתי הופעות במהלך עונת 10–2009.
בלערבי חזר ללברקוזן בתחילת עונת 15–2014. ב-23 באוגוסט 2014, הוא כבש את השער המהיר ביותר בתולדות הבונדסליגה, רק ב-9 שניות, במשחק הפתיחה של הליגה, מול בורוסיה דורטמונד, הוא הוביל את קבוצתו לניצחון חוץ 0–2.
נבחרת גרמניה
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-11 באוקטובר 2014, בהפסד חוץ לנבחרת פולין 0-2 במסגרת מוקדמות יורו 2016, כאשר הוא משחק את מלוא 90 הדקות. ב-13 ביולי 2015 הוא כבש את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0–7 על נבחרת גיברלטר.
טבלו ניוקונג
טבלו ניוקונג (באנגלית: Tebello Nyokong; נולדה ב-20 באוקטובר 1951) היא כימאית דרום אפריקאית ופרופסור באוניברסיטת רודס. זוכת מדליית זהב של המכון הדרום-אפריקאי לכימיה בשנת 2012, והוכרזה כאחת הנשים המשפיעות ביותר במדע באפריקה על ידי IT news Africa. נכון לשנת 2021, היא חוקרת - טיפול נגד מחלת הסרטן, שאמור לשמש אלטרנטיבה זולה יותר לכימותרפיה ובעלת תופעות לוואי פחותות.
קורות חיים
טבלו ניוקונג נולדה בלסוטו ב-20 באוקטובר 1951, כבת בכורה לאבא בעל עסק בנייה מדרום אפריקה ואמא ממשפחת רועי צאן מלסוטו. בשנות חייה המוקדמות גדלה בדרום אפריקה, ובגיל 8 נשלחה חזרה ללסוטו כדי לקבל חינוך. היא נאלצה לעבוד כרועת צאן בחווה של סביה מצד אמה, וללכת לבית הספר לסירוגין.
כאשר התחילה ללמוד בבי"ס תיכון, בחרה ניוקונג ללמוד אומנות, מכיוון שעמיתיה לכיתה אמרו לה שמקצועות מדעיים יהיו קשים מדי. לאחר מספר שנים היא החליטה לעבור למגמת מדעים. היא סיימה את בית הספר התיכון לאחר שנתיים במהלכן למדה חומר של שלוש שנים בכימיה, ביולוגיה, פיזיקה ומתמטיקה מוגברת. לאחר סיום לימודיה בבי"ס תיכון, רצתה ניקונג ללמוד מדעים באוניברסיטה. אך הוריה, שראו בסיום בית הספר התיכון הישג גדול מספיק, רצו שתעבוד בעסק הבנייה של משפחתה במקום, כדי לסייע במימון החינוך של אחיה הקטנים. לבסוף הגיעה לפשרה עם הוריה, שבמסגרתה עבדה בעסק המשפחתי במשך כשנה, עד סיום התיכון של אחותה, ולאחר מכן תתחיל ללמוד באוניברסיטה.
בשנת 1977, היא סיימה תואר ראשון בכימיה וביולוגיה באוניברסיטת לסוטו. במסגרת הסכם מתן מלגות בין ממשלת לסוטו לממשלת קנדה, ניוקונג נבחרה להישלח ללימודים בקנדה, ובשנת 1981, היא השלימה תואר שני באוניברסיטת מקמסטר שבאונטריו. בשנת 1987 היא קיבלה את תואר הדוקטורט באוניברסיטת מערב אונטריו. לאחר סיום הדוקטורט, חזרה ניוקונג ללסוטו, שם עבדה כמרצה ב לתקופה קצרה.
כיום היא גרה בדרום אפריקה, ולה שני ילדים.
מחקרה
המחקר של ניוקונג עוסק ביצירת מולקולת המאתרת תאים סרטניים בצורה יותר יעילה ובעלות יותר נמוכה מהאפשרויות הקיימות בשוק. , הוא סוג של פוטו תרפיה הכוללת אור ופוטוסנסיטייזר, המשמש בשילוב עם חמצן מולקולרי כדי לעורר מוות של תאים. בנוסף לכך, ניקונג הייתה מעורבת במחקר לטיהור מים מחומרים רעילים.
Forest Hills Drive: Live
Forest Hills Drive: Live הוא אלבום ההופעה הראשון של הראפר האמריקאי ג'יי קול. האלבום יצא לאור ב-28 בינואר 2016, בסמוך ליום הולדתו ה-31 של קול, על ידי חברות התקליטים דרימוויל רקורדס, רוק ניישן וקולומביה רקורדס. האלבום הוקלט בהופעתו של קול ב-30 באוגוסט 2015 בפאייטוויל שבקרוליינה הצפונית.
האלבום הגיע למקום ה-11 במצעד אלבומי ה-R&B/היפ-הופ.
זוסמה
זוֹסְמָה או δ באריה, נקרא גם גליזה 419, הוא כוכב בולט של קבוצת הכוכבים אריה עם בהירות נראית מדרגה 2.53. מקור השם זוסמה הוא ביוונית עתיקה ופירושו חגורה או אבנט, שם שתואם את מיקומו של הכוכב בקצה גבו של האריה.
מאפיינים
זוסמה הוא תת-ענק לבן עם סיווג ספקטרלי A5 IV (לפעמים מסווג ככוכב הסדרה הראשית מסוג ספקטרלי A4 V) שנמצא במרחק של כ-58 שנות אור ממערכת השמש, ובשל כך נכלל בקטלוג גליזה לכוכבים קרובים. מסתו גדולה בקצת מפעמיים מסת השמש, רדיוסו מעט יותר משני רדיוסי שמש, טמפרטורת פניו היא כ-8,300 קלווין והוא מאיר בעוצמה של פי 26 מעוצמת ההארה של השמש. זוסמה הוא כוכב משתנה ובהירותו משתנה בכ-3 מאיות של דרגת בהירות ומשום כך הוא מסווג כמשתנה קפאידי ננסי מהסוג של δ במגן. מדידות ספקטרוסקופיות מראות שזוסמה מסתובב על צירו במהירות של לפחות 173 קילומטרים בשנייה, אך נראה שציר הסיבוב נטוי בכ-38 מעלות ביחס לקו הראייה אליו כך שמהירות הסיבוב האמיתית היא כ-280 קילומטרים בשנייה והוא משלים סיבוב על צירו בפחות מ-10 שעות.
ברנרד וורהוף
ברנרד וורהוף (בהולנדית: Bernard Voorhoof; 10 במאי 1910 - 18 בפברואר 1974) היה כדורגלן בלגי ששיחק בעמדת החלוץ בעיקר בליירסה ובנבחרת בלגיה. וורהוף היה במשך שנים רבות מלך השערים של נבחרת בלגיה בכל הזמנים יחד עם פול ון הימסט, כשלשניהם 30 שערים.
וורהוף נולד בלייר שבבלגיה. הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו בליירסה, בה שיחק במשך 21 שנים. הוא ערך במועדון 529 ליגה, בהן הבקיע 350 שערים. יחד עם ליירסה זכה וורהוף בשתי אליפויות ואליפות אחת לא רשמית בעונת המקוצרת. לפני פרישתו בגיל 39 שיחק עונה אחת במונטני והבקיע 12 שערים ב-21 הופעות.
רצח בחווה הלבנה
רצח בחווה הלבנה (באנגלית: White House Farm) היא סדרת טלוויזיה בריטית מסוגת דרמת פשע, המבוססת על אירועים אמיתיים שהתרחשו באוגוסט 1985.
חברת New Pictures הפיקה את הסדרה עבור ITV, וחברת All3Media הפיצה אותה ברחבי העולם. ב-8 בינואר 2020 שודרה הסדרה לראשונה בערוץ ITV.
תקציר עלילה
הסדרה מבוססת על אירועים שקרו ב-6 באוגוסט 1985. חמישה מבני משפחת באמבר-קאפל נורו למוות בחוות הבית הלבן שבאסקס. המשטרה פתחה בחקירה בראשות פקד בילוש טאף ג'ונס (סטיבן גראהם) וסמל בילוש סטן ג'ונס (מארק אדי).
כשבנם של בני הזוג באמבר, ג'רמי, נחקר הוא טען שאחותו, שילה, שסבלה מסכיזופרניה, השתגעה לפתע, ירתה והרגה את הוריה ואת ילדיה התאומים בני השש. ככל שחקירת הרצח מתפתחת מתגלה טוויסט איום והרסני.
הפקה
עם תחילת הצילומים באוגוסט 2018 דווח על הפקתה של הסדרה. פורסם שסטיבן גראהם, פרדי פוקס, קרסידה בונאס ואלכסה דייוויס יופיעו בתפקידים ראשיים. פרטים נוספים פורסמו באוקטובר 2019, ושידור הסדרה תוכנן לתחילת 2020. שידור הבכורה של הסדרה נערך ב-8 בינואר 2020. בפברואר 2020 יצאה הסדרה על גבי DVD.
חברת All3Media הייתה אחראית להפצה הבינלאומית של הסדרה. בנובמבר 2019 נחתם חוזה עם HBO Max לשידור הסדרה בארצות הברית. בישראל שודרה הסדרה ב-yes הטלוויזיה בלוויין.
אירועי הרצח התרחשו בכפר בשם טולשאנט ד'ארסי. אף סצנה מהסדרה לא צולמה שם, אלא המפיקים בחרו באתרים אחרים כדי לדמות את הסביבה. הסצנות שמתארות את משפטו של ג'רמי באמבר צולמו באותו בית משפט שבו נערך המשפט האמיתי.
אירווינג אבלה
אירווינג אבלה (באנגלית: Irving Abella; 2 ביולי 1940 – 3 ביולי 2022) היה היסטוריון יהודי-קנדי, פרופסור להיסטוריה יהודית באוניברסיטת יורק. מחקריו עסקו ביהדות קנדה ובתנועת העבודה בקנדה.
קורות חיים
אבלה נולד ב-2 ביולי 1940 בטורונטו. קיבל תואר ראשון (1963), שני (1964) ושלישי (1969) מאוניברסיטת טורונטו. בשנת 1994 הוענקה לו חברות במסדר קנדה. הוא היה פרופסור באוניברסיטת יורק. היה נשיא הקונגרס היהודי קנדי מ-1992 עד 1995.
שימש כיו"ר של "פרופסורים קנדים למען שלום במזרח התיכון", היה נשיא "החברה ההיסטוריה הקנדית" ועורך של כתב העת Middle East Focus.
קורנליה הירש
קורנליה הירש, וריאציה: אנה (בהונגרית: Hirsch Nelly; פשט, 22 במאי 1871 – וינה, 30 ביוני 1915) הייתה מאיירת, ציירת וגרפיקאית יהודייה-הונגרייה.
ביוגרפיה
קורנליה (נלי) הירש נולדה במשפחה יהודית. אביה היה ליפוט הירש ארמנשי, שזכה בתואר אצולה ב-1912, והיה מנכ"ל בית הדפוס ומו"ל פרנקלין (Franklin Irodalmi és Nyomdai Rt - שהייתה אחת מהוצאות הספרים ובתי הדפוס ההונגריים הגדולים ביותר ואמה הייתה רוז'ה שוורץ. היא נולדה כבתם הבכורה של הוריה. בעלה, שמואל ראדו, היה פובליציסט שאיתו התחתנה בבודפשט ב-11 במאי 1890.
כתלמידה של ברטלן סקיי השתלבה בחיי האמנות של זמנה והחלה לפרסם את יצירותיה בתערוכות בהיכל האמנות. שמה נודע באמצעות תמונותיה ואיוריה לעיתונות. בנוסף לציור פורטרטים בעבודתה, היא הנציחה גם מספר אישי ציבור ידועים. רבות מיצירותיה הופיעו בדפי "עיתון יום ראשון" (Vasárnapi Ujság). היא איירה את יצירותיהם של ז'יגמונד קמני "הקנאים" (Rajongók), את ספר השירה של ארפאד בנציק "שירי הימפי" וכן ואת שיריו של פאל דיולאי. לשמה נקשר איור של מכתב ההזמנה שנשלח לעיתונאים זרים לכבוד חגיגות המילניום (1000 שנה להונגריה) בשנת 1896.
יצירותיה האחרונות שירתו למטרות צדקה: שניים מציוריה נתרמו לחיילים שהתעוורו במלחמת עולם הראשונה, ויצירה שלישית שלה "אפותיאוזת הצלב האדום", הוצגה בתערוכת הצדקה הצבאית.
הובאה למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה.
סאלי קירקלנד
סאלי קירקלנד (באנגלית: Sally Kirkland; נולדה ב-31 באוקטובר 1941) היא שחקנית קולנוע אמריקאית, זכתה בפרס גלובוס הזהב והייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר בשנת 1987 על תפקידה בסרט "אנה".
ביוגרפיה
קירקלנד נולדה בניו יורק, קרויה על שם אמה שהייתה עורכת מגזיני האופנה "ווג" ו"לייף". אביה, פרדריק מק'מייקל קירקלנד עבד בעסקי מיחזור מתכת. קירקלנד למדה משחק תחת חסותם של לי סטרסברג ואנדי וורהול.
קירקלנד התחילה לשחק ב-1962 בהופעות באוף ברודוויי, התפרסמה בעולם הקולנוע בשנת 1973 עם הופעות קטנות בסרטים "העוקץ" ו"כך היינו".
בשנת 1987 קירקלנד הופיעה לראשונה בתפקיד ראשי בדרמה "אנה", בסרט גילמה את גיבורת העלילה אנה, שחקנית צ'כית שהוגלתה מארצה לאחר "האביב של פראג" ודיכויו ב-1968. אנה חיה בניו יורק עם בן זוגה, במאי של פרסומות, ומאמצת שחקנית צ'כית צעירה בשם כריסטינה שמגיעה אף היא לארצות הברית. אנה מספקת לבת דמותה הצעירה קורת גג ותמיכה, אבל ביטחונה מתערער כאשר הצעירה מתחילה לגרוף הצלחות על חשבונה. תפקיד זה הקנה לקירקלנד את פרס גלובוס הזהב, את פרס אינדפנדנט ספיריט ומועמדות לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר. ב-1992 שיחקה בסרט הטלוויזיה "סיכון כפול" לצד ברוס בוקסלייטנר.
לאחר מכן השתתפה קירקלנד בתפקידים קטנים בהפקות "ברוס הגדול מכולם" ו"החיים בשידור חי" של רון הווארד.
בשנת 2016 שיחקה בקומדיית האימה "פסולת מאש" לצידם של אדריאן גרנייה ואנ'לין מק'קורד.
בשנת 2018 השתתפה בסרט הדוקומנטרי של נטפליקס "פמיניסטיות: מה הן חשבו?".
פנרפטורה
פנרפטורה (שם מדעי: Pennaraptora; מילולית: "שודדים מנוצים") היא קבוצה של דינוזאורים מנירפטורים הנחשבים לאבות העופות המודרניים. הקבוצה כוללת את מרבית מיני המנירפטורים למעט האלברזאוריה והתריזינוזאוריה והיא הוגדרה בשנת 2014 בידי החוקר פות וצוותו (Foth). המאפיינים שלהם הם זנב חלול, לסת מוארכת קלה בעלת פחות שיניים, זרועות ארוכות ונוצות לאורך גופם של מרבית המינים. הנוצות שימשו לתצוגה, חימום וייתכן מאוד שכמה מהמינים הקטנים בקבוצה יכלו לדאות בין העצים.
עץ המוצצים
עֵץ הַמּוֹצְצִים הוא ספר ילדים שיצא לאור בשנת 2011 על ידי הסופרת לי טרכטמן שזהו לה ספר ביכורים, את הספר איירה הדס שדה.
פנרפטורה
קבוצה זו כוללת את הדינוזאורים המכילים את האב הקדמון המשותף של האובירפטור ושל הדיינוניכוס והעופות. ראשוני בני הקבוצה ידועים מסוף היורה בסין, אז התקיימו האנכיאורניס וקרוביו בעלי הכנפיים שאולי שימשו לדאייה. בגרמניה התקיים אז ראשון העופות - הארכאופטריקס.
עץ המוצצים
במרכז הספר נועה, ילדה החוגגת יום הולדת שלוש ובעזרת עץ המוצצים בגן שלה היא נפרדת מהמוצץ. הספר מבוסס על חוויה אישית של הסופרת, שהיא גננת במקצועה, עם אחייניתה נועה, בה טיפלה ובגיל שלוש נפרדה מהמוצץ ותלתה אותו על עץ המוצצים בקיבוץ אפק בו התגוררה. הספר משמש כלי עזר עבור הורים, כדי לגמול את ילדיהם ממוצצים, על ידי תהליך של קריאת הסיפור ולאחר מכן הליכה אל העץ ותליית המוצץ עליו. בסוף הסיפור יש טקסט שהילד אמור לחזור אחריו לאחר שהוא נפרד מהמוצץ וכך תהליך הפרידה הופך לחיובי.
פנרפטורה
בתוך הקבוצה נכללים 2 קבוצות עיקריות: האובירפטורוזאורים וקבוצת הפאראבס, בה כלולים הדרומאוזאוריים, הטרודוניים והדינוזאורים שדמו מאוד לעופות - אביאלאה.
עץ המוצצים
קבלת הספר
הספר יצא לאור בשנת 2011, בהוצאת דובדבן, והמהדורה נמכרה כולה בזמן קצר בחנויות. עיריות רבות בארץ שמעו והכירו את הסיפור ובחרו ליצור מקום מיועד לעץ מוצצים בעירם.
בישראל ביישובים רבים קיים עץ מוצצים.
מחמוד חסן
קריירת מועדונים
חסן גדל במחלקת הנוער של אל אהלי קהיר. את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ערך במסגרת ליגת האלופות של אפריקה לשנת 2012. בעקבות כישוריו הרבים וסגנון המשחק שלו אשר הזכירו את דויד טרזגה הצרפתי, קיבל המצרי את הכינוי טרזגה.
באפריל 2013 הוצע לו ללכת לניס הצרפתית לאחר שהרשים מאוד באליפות אפריקה עד גיל 20. בדצמבר 2013 הוא קושר למועדונים אירופאים מעוטרים בדמותם של סלטיק ונוטינגהאם פורסט.
באוגוסט 2015 טרזגה צורף בהשאלה לאנדרלכט עם אופציית רכישה בסוף העונה. את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה ערך ב-27 בדצמבר 2015 נגד וסטרלו כאשר נכנס כמחליף בדקה ה-82.
כבר במרץ 2016 אנדרלכט הודיעה על מימוש אופציית הרכישה של טרזגה ורכשה אותו מאל אהלי בעבור סכום משוער של 2.2 מיליון אירו ובחודש מאי המעבר הפך לרשמי.
בעונת 17–2016 שיחק בהשאלה במדי מוסקרון ורשם ארבעה שערים בעשרים הופעות. בעונת 2017 הושאל לקסימפשה הטורקית. בקיץ 2018 חתם באופן קבוע בקסימפשה. ביולי 2019 חתם באסטון וילה מהפרמייר ליג.
ז'ואאו ז'אקיטה
ז'ואאו לאמין ז'אקיטה (באנגלית: João Lamine Jaquité; נולד ב-22 בפברואר 1996) הוא כדורגלן מגינאה ביסאו, המשחק בעמדת הקשר בהפועל נוף הגליל ובנבחרת גינאה ביסאו.
מחמוד חסן
נבחרת מצרים
ב-30 באוגוסט 2014 טרזגה ערך את הבכורה שלו במדים הלאומים של מצרים כאשר הוא בן 19 ועשרה חודשים בלבד. מאז הוא היה לחלק קבוע בהרכב של הפרעונים. הוא נבחר על ידי המאמן הקטור קופר לשחק בקביעות בהרכב הפותח של המצרים במסגרת גביע אפריקה לאומות 2017.
ז'ואאו ז'אקיטה
קריירה
ז'אקיטה נולד בגינאה ביסאו, והחל לשחק כדורגל כנער במחלקת הנוער של הקבוצה החובבנית הפורטוגלית פּוֹוֹנְשׁ. ב-8 ביולי 2015 עלה לקבוצת הבוגרים של טונדלה, שעלתה לראשונה בהיסטוריה לליגת העל הפורטוגלית.
הופעת הבכורה שלו בקבוצה הייתה ב-20 בדצמבר 2015, כשפתח בהרכב בהפסד 1–3 לוויטוריה סטובל.
בעונת 2017/2018 הושאל לעונה אחת ללוסטיאנו מהליגה הפורטוגלית השלישית.
קריירת נבחרות
ז'אקיטה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גינאה ביסאו ב-23 במרץ 2019, בתיקו 2–2 עם במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2019. ז'אקיטה זומן גם לסגל במשחקי הגביע עצמם, בהם הודחה הקבוצה בשלב הבתים.
בית המדרש היהודי החופשי
בית המדרש היהודי החופשי (בגרמנית: Freies Jüdisches Lehrhaus) היה מוסד לחינוך מבוגרים יהודי שהוקם ונוהל על ידי פרנץ רוזנצוויג ופעל בין השנים 1920 עד לתחילת שנות ה-30 בעיר פרנקפורט שבגרמניה.
הכינוי "חופשי" פירושו שכל אדם היה יכול להירשם למוסד ללא דרישות מקדימות, וכי בית הספר עודד חשיבה עצמאית ללא דבקות בדוקטרינה או בדוֹגמה כלשהי. עם זאת, נגבה שכר לימוד עבור הלימודים במוסד. רוזנצוויג עמד רשמית בראש המכון מהקמתו ועד מותו בשנת 1929, אף שבשנותיו האחרונות היה חולה מאוד. המוסד ערך הרצאות פתוחות לקהל הרחב במגוון נושאים על ידי אישים מוכרים באותה תקופה. מלבד רוזנצוייג עצמו, לימדו שם גם מרטין בובר, הרב נחמיה אנטון נובל, זיגפריד קרקאואר, בנו יעקב, הכימאי אדוארד שטראוס, ברטה פפנהיים, ליאו לוונטהל, ריצ'רד קוך, ואחרים.
בית הספר פעל כשבע שנים, (בשנת 1922 היו רשומים בו 1100 שומעים), ולאחר שנת 1926 ניתנו בו הרצאות ופגישות מועטות. בשנת 1933 נפתח מחדש בית הספר בראשות מרטין בובר.
בית המדרש נוסד לקידום חידוש החינוך והלמדנות היהודית. רוזנצוויג קרא למימוש מטרה זו עוד במהלך מלחמת העולם הראשונה. במאמרו השכלה הרבה אין-קץ", בו דן בתפיסתו של חינוך המבוגרים היהודי, הגדיר שני עקרונות מרכזיים ללמידה החדשה. העיקרון הראשון של רוזנצוויג הגדיר את הלימוד, כאמצעי של יהודי גרמניה להשיב לעצמם את הבסיס לחיים היהודיים שהלכו ונעלמו במהלך המאה התשע עשרה. לפי רוזנצווייג, על הלימוד לאפשר לספק ליהודי גרמניה את הכלים הדרושים לבנות מחדש זהות תרבותית ייחודית ולחזק את תחושת הזהות היהודית שלהם בחברה מודרנית. בנוסף, המוסד ביקש לקדם שיטות הוראה חדשניות על מנת להוביל את יהודי גרמניה המנוכרים מהמסורת היהודית, בחזרה אל התורה ואל שורשיהם הרוחניים והאינטלקטואליים.
זופיה קוסאק-שצ'וצקה
ראשית דרכה
סופיה היא אחייניתו של הצייר וויצ'ך קוסאק ונכדתו של הצייר יוליוש קוסאק. היא נישאה פעמיים (בפעם השנייה לזיגמונט שַטקובסקי (Szatkowski)), ושמרה את השם שצ'וצקה מנישואיה הראשונים. בשנת 1924 התיישבה בכפר גורקי וילקייה שבשלזיה הצ'שינית (אזור היסטורי בדרום מזרח שלזיה, בסביבת העיר צ'שין ). היא הייתה קשורה לחבורה הספרותית "צ'רטק" (Czartak), וכתבה בעיקר לעיתונות הקתולית. היצירה הידועה ביותר שלה מאותה תקופה היא "התלקחות", ספר זיכרונות על המהפכה הרוסית של שנת 1917. היא כתבה גם מספר רומנים היסטוריים נוספים. בשנת 1936 קיבלה את אות הזהב היוקרתי "דפנת הזהב" מטעם האקדמיה הפולנית לספרות.
מחאה והתנגדות לנוכח השואה
בזמן הכיבוש הגרמני של פולין עבדה קוסאק בעיתונות המחתרת. בשנים 1939–1941 היא הייתה אחת מעורכי העיתון המחתרתי "חיי פולין". בשנת 1941 ייסדה את הארגון הקתולי "החזית לתחיית פולין" וערכה את העיתון שלו, Prawda ("האמת"). במחתרת היא השתמשה בשם הקוד ורוניקה.
בקיץ של שנת 1942, כאשר החל חיסול גטו ורשה, פרסמה קוסאק עלון שכותרתו "מחאה", שנדפס ב-5,000 עותקים, בו תארה במונחים גרפיים את התנאים בגטו, את הנסיבות המחרידות של הגירושים וקראה לפולנים למחות כנגד ההרג ההמוני של היהודים:
ב-1942 ייסדה קוסאק את "הוועד הזמני לעזרה ליהודים" אשר מאוחר יותר הפך ל"מועצה לעזרת יהודים" תחת שם הקוד "ז'גוטה", ארגון מחתרת שמטרתו היחידה הייתה להציל יהודים בפולין מהשמדה בידי הנאצים. הארגון עזר להברחתם ולהצלתם של יהודים רבים.
על מחאתה של קוסאק ב-1942 כתבו החוקרים צ'רי ואורלה-בוקובסקה כי "היא קראה בתוקף להתערבות פעילה בהצלת יהודים - דווקא בשמה של הנצרות הקתולית הפולנית והפטריוטיות הפולנית. הגירושים מגטו ורשה זירזו שיתוף פעולה של ז'גוטה באותה שנה עם הארמייה קריובה בהקמת יחידה שמטרתה היחידה הייתה להציל יהודים.
בשנת 1943 קוסאק נעצרה, אבל הגרמנים לא ידעו במדויק על מעשיה. היא נשלחה לבית הסוהר הראשון בפאוויאק ולאחר מכן לאושוויץ, שם היא הוחזקה במחנה הריכוז ולא במחנה ההשמדה הסמוך (בירקנאו). היא שוחררה אודות למאמצים של המחתרת הפולנית וחזרה לוורשה. בסוף 1944 היא השתתפה במרד ורשה הפולני כנגד הכיבוש הנאצי.
לאחר המלחמה
בסוף מלחמת העולם השנייה, ביוני 1945, כשהמשטר הקומוניסטי החל לבסס את עצמו בפולין תחת סמכות סובייטית (בשם הרפובליקה העממית הפולנית), היא זומנה על ידי יאקוב ברמן, שר הפנים הפולני החדש, שהיה יהודי, שהמליץ לה לעזוב את המדינה באופן מיידי על מנת להגן על עצמה בגלל דעותיה האנטי קומוניסטיות, ובכך כנראה הציל את חייה. קוסאק ברחה למערב, אבל חזרה לפולין בשנת 1957, לאחר סיומה של התקופה הסטליניסטית. ב-1946 היא פרסמה את הספר "מן המצר: זכרונות מהמחנה" המתאר את חוויותיה באושוויץ וספרים נוספים, חלקם לילדים.
בשנת 1985, 17 שנים לאחר מותה, העניק לה יד ושם את התואר "חסידת אומות העולם". בשנת 2009, הנפיק הבנק הלאומי של פולין מטבע המנציח את תרומתם של קוסאק, אירנה סנדלר ומטילדה גטר בהצלת יהודים בשואה.
אמנדין אנרי
אמנדין שאנטל אנרי (בצרפתית: Amandine Henry; נולדה ב-28 בספטמבר 1989) היא כדורגלנית צרפתייה המשחקת כקשרית אחורית.
קריירה
אנרי נולדה בספטמבר 1989 בעיר ליל שבצפון צרפת. כשהייתה בת 16 היא החלה לשחק בקבוצת הכדורגל של הנין בומונט, ושנה אחר כך הצטרפה לאקדמיית הכדורגל של קליירפונטיין. היא שיחקה בקבוצת האקדמיה במשך שתי עונות, וב-32 משחקים כבשה 22 שערים. לקראת עונת 2007/2008, היא חתמה באולימפיק ליון, שבדיוק זכתה באליפות ראשונה מזה תשע שנים. בעונותיה הראשונות בקבוצה, שימשה אנרי בעיקר כשחקנית ספסל, אך ככל שעברו השנים מעמדה התחזק.
ב-2011 ו-2012 זכתה אנרי פעמיים ברציפות בליגת האלופות עם ליון, לאחר ניצחונות בגמרים על טורבינה פוטסדאם ופרנקפורט, בהתאמה. למרות הצלחתה הרבה בליון, אנרי כמעט ולא זומנה לסגל הנבחרת, ושיחקה רק שני משחקים בינלאומיים בין 2011 ל-2013. אף על פי כן, לאחר החלפתו של מאמן הנבחרת, ברונו ביני בספטמבר 2013, היא כבר תפסה מקום קבוע בהרכב הראשון של הנבחרת.
אל גביע העולם שנערך בקנדה ב-2015 הגיעה צרפת כאחת הפייבוריטיות לזכייה בטורניר. בשלב הבתים של הגביע, הייתה אנרי אחת מהשחקניות הבולטות בנבחרת, ואף נבחרה למצטיינת משחק הניצחון על, בו היא כבשה את השער האחרון. לאחר שעברו את קוריאה הדרומית בשלב שמינית הגמר, הודחו הצרפתיות ברבע הגמר על ידי גרמניה. בסיום הטורניר ולמרות הדחתה המוקדמת יחסית, זכתה אנרי בפרס כדור הכסף, המוענק לשחקנית השנייה בטיבה במונדיאל ואף נבחרת להרכב הטורניר.
זמן קצר לאחר תחרות גביע העולם, נכללה אנרי ברשימת שלוש המועמדות הסופיות לפרס כדורגלנית השנה של אופ"א, לצידן של סליה סאסיץ' וג'ניפר מרוז'אן הגרמניות. בעקבות מועמדותה היא הפכה לכדורגלנית הצרפתייה הראשונה אי פעם שמגיעה לשלב שלוש האחרונות בפרס זה. למרות זאת, סיימה אנרי רק במקום השני, לאחר שקיבלה ארבע נקודות בהצבעה הסופית.
אהרן מגיד
הרב אהרן מגיד (תרס"ט, טאצ'ו - ליל שבת י"א בחשוון תשל"ט, 10–11 בנובמבר 1978, ירושלים) היה סופר ועורך תורני, מחבר יחיד של האנציקלופדיה התלמודית-הלכתית "בית אהרן".
ביוגרפיה
נולד לצבי חיים ורייזל זלאטי (לבית פלדמן), בטעטש (טאצ'ו). בבחרותו למד בישיבת "בית ישראל" בווישווה אצל הרב המקומי רבי מנחם מנדל הגר, והיה עורך המשנה של "דגל התורה" שיצא לאור ביוזמת הישיבה. נישא לשרה בתם של לויה ינטל והרב אברהם אלעזר וייס רבה של טופולצ'אן (טאָפאָלטשאן). בנובמבר 1931 התמודד בבחירות ללשכת המסחר העירונית בטעטש ולא נבחר. הוא ואשתו שרדו את השואה (הוא שהה במחנות הריכוז באושוויץ ובגוזן (מאוטהאוזן), ובתום מלחמת העולם השנייה היגר לארצות הברית, פתח בית מסחר לטקסטיל ממנו התפרנס. במקביל לעבודתו בבית המסחר, הקדיש שעות רבות מדי יום ללימוד וליצירת האנציקלופדיה אותה כינה "בית אהרן". הוא ואשתו תמכו מכספם בקרנות צדקה ובמוסדות חינוך בישראל, והקימו בית מחסה ליתומים בני עדות המזרח בירושלים. הם גם תרמו לשיקום מוסדות הקהילה בטעטש לאחר מלחמת העולם השנייה.
לאחר פטירת אשתו שרה (תשרי תשל"ב), תרם לזכרה את חדר האוכל של ישיבת הרב דושינסקי בירושלים, שנקרא על שמה "אהל שרה". לאחר פטירתה נישא בשנית לרייזל זיסל (לבית ברגמן).
בית אהרן
לאחר פטירתו נדפס כרך נוסף:
דאוד בשותי
דאוד בשותי (בערבית - داود بشوتي) הוא מתמטיקאי ישראלי, הוא פרופסור אמריטוס בפקולטה למתמטיקה, ודיקן לימודי הסמכה בטכניון. תחומי התמחותו הם פונקציות גאומטריות, סטטיסטיקה מתמטית, ותורת ההסתברות האנליטית.
אודות
דאוד בשותי נולד לחנא, שרברב, ונאהי, עקרת בית. הוא למד בבית הספר האורתודוקסי למרות היותו קתולי. הוא סיים את התיכון ללא תעודת בגרות. בגיל 16 הגיע לטכניון וסיים לימודי מתמטיקה בהצטיינות. הוא סיים דוקטורט בטכניון בשנת 1976 בהנחיית פרופסור דב אהרונוב. נושא המחקר שלו היה "Fitzgerald inequalities and a generalization of the Bieberbach conjecture".
השלים לימודי פוסט-דוקטורט במכון הטכנולוגי של ציריך ובאוניברסיטת אינדיאנה בבלומינגטון. אחר כך הצטרף כחבר סגל לפקולטה למתמטיקה בטכניון, ומאז מלמד בה.
אחיו הוא הפרופסור למדעי המחשב נאדר בשותי.
שרה יערי
שרה יערי (רֵזיטל) (דצמבר 1914 – 31 בדצמבר 1994, כ"ח בטבת תשנ"ה) הייתה זמרת מצו-סופרן ישראלית שפעלה מתחילת שנות ה-40 ועד סוף שנות ה-70. שרה שירים עממיים בעברית וביידיש, שירים אמנותיים ביידיש ופזמונים עבריים.
ביוגרפיה
יערי נולדה בשם שרה רֶייכסטָלֶר בוורשה בירת פולין למשפחה יהודית מסורתית. אביה, יהושע רייכסטלר, חזן בעיר, חינך אותה לאהבת הזמר היהודי העממי המסורתי. עלתה לארץ ישראל בנעוריה, בין 1925 ל-1930. למדה אצל החזן וזמר הבריטון ויטוריו ויינברג, אצל יצחק אדל ואצל זמרת הסופרן והמורה לפיתוח קול אלי קורץ. נוסף על כך למדה בבית הספר למסחר.
את הקריירה שלה החלה יערי בשנת 1941 לכל המאוחר. השתתפה באופרה הארצישראלית מיסודו של מרדכי גולינקין ובאורטוריה הארצישראלית מיסודו של פורדהאוז בן-ציסי.
משנות ה-40 הרבתה יערי לשתף פעולה עם המלחין, המעבד המוזיקלי והפסנתרן נחום נרדי – היא שרה משיריו והוא ליווה אותה בנגינה. בין היתר הייתה מהראשונים שהקליטו את "שיר העבודה ("כחול ים המים") של אלתרמן ונרדי מ-1943. במלחמת העצמאות התפרסם בביצועה השיר "בן עשרים" (מילים: אהרן אשמן, לחן: אברהם מינדלין), שהושמע אז ברדיו. בין מלוויה המוזיקליים היו גם שמואל פרשקו וצדוק בן-מנחם (קוגל).
הקליטה עשרות שירים נוספים – עוד שירים ארץ-ישראליים כגון "צאנה צאנה", שירי עם ביידיש ושירי ילדים.
העיתונאי ומבקר התרבות אורי קיסרי כתב על הופעתה של יערי ב-1950: "כן, זוהי זמרת עממית ממדרגה ראשונה. לקולה גוון וצליל היודעים לדבר אל ההמונים ולעורר בצוותא את הדמעה הטובה והחיוך המאושר".
בקיץ 1955 יצאה לסיבוב הופעות באנגליה ובצרפת, הופיעה בין היתר בנשף הסופרים, העיתונאים והאמנים בפריז, בתוכנית רדיו ברדיו פריז, ואף הקליטה משיריה. באותה שנה הופיע בהוצאת מקולית תקליטה "יידישע פאלקס-לידער" (שירי עם ביידיש).
במשך עשרות שנים הופיעה בנשפים אמנותיים וערבי זמר, בקבלות שבת וערבי חג, באירועים של ההתיישבות העובדת, בערבי תרבות נושאיים ועוד. בין היתר נהגה ללוות את משורר היידיש איציק מאנגר בזמרה משיריו מאז ביקורו הראשון בארץ ב-1958 ועד מותו. בשנות ה-60 היא הוציאה תקליט עם שירים על מילים של יצחק ירושלמי ושירים שהוא תרגם מעברית ליידיש.
היא מעולם לא הסתייעה באמרגן ולא הופיעה בצורה מסחרית. באמצע שנות ה-70, עם השתנות הטעם התרבותי בציבור, הלכו הופעותיה והתמעטו, והיא שרה רק מדי פעם בערבי הסתדרות וזיכרון.
חיים אישיים
נישאה למאיר יערי (יליד פולין אף הוא), זמר באופרה הארצישראלית ולימים פסל. לאחר גירושיה ממנו, נישאה בראשית 1953 למאיר רזיטל (רוזנטולר). התגוררה ברחוב בארט 19 ברמת אביב.
יערי נפטרה בשנת 1994, בגיל 80. הותירה את בנה, יובל יערי, וכן נכדים. נקברה בבית העלמין ירקון.
בית הדפוס (פתח תקווה)
בית הדפוס הוא אתר מורשת ברחוב חובבי ציון 14 בפתח תקווה ששימש בעבר בית דפוס עבור המושבה והתמחה בהדפסת הניירות לאריזת התפוזים. המקום עבר שחזור ושיפוץ על ידי העירייה.
ההיסטוריה של המקום
המקום נבנה זמן קצר לאחר הקמת המושבה בשנת 1878 כבית מגורים עבור חיים זלמן פישצנר ומשפחתו (בנו הוא עמנואל זמיר). לאחר מספר שנים בנתה המשפחה בית גדול יותר בקרבת מקום ועברה אליו (בית פישצנר). ב-1932 רכש את המקום שמואל לייב גרינבוים והפך את המקום לבית דפוס. לשם כך רכש גרינבוים מכונת דפוס גרמנית והציב אותה במקום. בבית הדפוס הודפסו מגוון של חומרים אולם פרסומה בא לה מהדפסת דפי האריזה של תפוזי ג'אפה ששימשו את בתי האריזה ברחבי הארץ. בשנות ה-60 הפסיקה משפחת גרינבוים את פעילות ההדפסה והמשיכה בפעילות חיתוך נייר.
לאחר מספר שנים ובעקבות שרפה במקום סגרה המשפחה את המפעל. לאחר סגירתו פרצו במקום שרפות נוספות (האחרונה ב-2006) וכן סבל המקום מפריצות וונדליזם.
מבנה האתר
הבית, בן 2 החדרים, נבנה משלד של קורות עץ שנתקעו בקרקע. הקירות החיצוניים נבנו מלבנים שיוצרו מבוץ וקש על ידי יציקת התערובת הרטובה לתבניות וייבושה. לאחר הנחת לבני הבוץ טויחו הקירות ונצבעו. הקירות הפנימיים נבנו מלוחות עץ וביניהם מולאו שברי אבנים. רצפת המבנה רוצפה במרצפות צבעוניות שהיו נפוצות באותה תקופה. המבנה כוסה ברעפים.
שחזור האתר
ההחלטה על שחזור הבית התקבלה ב-2005. תהליך השחזור הושלם ב-2009 והמקום נחנך באוקטובר 2009. השלב הראשון של השחזור היה לימוד שיטות הבניה המקוריות. לימוד זה הביא לייצור לבני בוץ וקש בשיטות המקוריות על מנת להשלים חלקי קירות שנהרסו. במהלך ניקוי הקירות התגלו עליהם ציורי קיר שהיו נפוצים בתקופת הקמתו. ציורים אלו קולפו בתקופת השחזור והוחזרו לאחר השיפוץ תוך שהמשפצים משתמשים בדוגמאות שנמצאו על מנת לקשט את הקירות. עוד פריט שהתגלה במהלך השחזור היה לוחית סימן אש של חברת ביטוח מטריאסטה. כחלק מהתהליך שופצה גם מכונת הדפוס שפעלה במקום.
לאחר השלמת השיפוץ נפתח המקום לסיורים היסטוריים וסדנאות בנושא דפוס.
קלוד דדיה
קלוד מיכאל דדיה (נולד ב-7 באפריל 1969) הוא כוראוגרף, רקדן, סופר ובמאי ישראלי.