cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ועידת הנשיא
ועידת הנשיא 2008
ועידת הנשיא הראשונה נערכה במרכז הקונגרסים הבינלאומי בירושלים (בנייני האומה) בין התאריכים 13–15 במאי 2008. בוועידה השתתפו נשיא ארצות הברית, ג'ורג' וו. בוש, ורעייתו לורה, נשיאה לשעבר של ברית המועצות, מיכאיל גורבצ'וב, ראש ממשלת בריטניה לשעבר, טוני בלייר, מזכיר המדינה האמריקאי לשעבר, הנרי קיסינג'ר, נשיא ומייסד גוגל, סרגיי ברין, נשיאת יאהו, סוזן דקר, מייסד יאהו, טרי סמל, נשיא ניוז קורפ, רופרט מרדוק, ועוד מובילי דעה בתחומי הכלכלה, המדינאות, הטכנולוגיה והחברה מישראל ומהעולם.
במהלך הוועידה התקיימו 10 מושבי מליאה ו-36 פאנלים ב-7 אולמות במקביל. בשניים ממושבי המליאה שולבו מופעים אמנותיים לציון תרומתם של ישראל והעם היהודי להתקדמות האנושות ולציון 60 שנות ידידות בין ארצות הברית וישראל. אירוע הסיום היה פאנל בהשתתפות שרת החוץ, ציפי לבני, שר הביטחון, אהוד ברק, שר התמ"ת, אלי ישי ויו"ר הליכוד בנימין נתניהו בהנחיית חיים יבין תחת הכותרת "מנהיגים ישראלים משוחחים על המחר".
במסגרת הוועידה הוצגה במסדרונות בנייני האומה תערוכת "מרחבי המחר" לציון 60 המיזמים הישראליים שישנו את המחר. מיזמים אלה נבחרו על ידי ועדת שיפוט בראשות פרופ' יצחק פטרבורג. המספר 60 נבחר לציון 60 שנות עצמאות ישראל ובתערוכה הוזמנו להשתתף יזמים מתחומי ההיי טק, התעשייה, החברה ועוד. את התערוכה חנכו בטקס חגיגי נשיא המדינה, שמעון פרס, יו"ר הוועידה, ישראל מימון, ופרופ' פטרבורג עצמו.
ועידת הנשיא 2009
ועידת הנשיא השנייה התקיימה בבנייני האומה בתאריכים 20-22 באוקטובר 2009 עם כ-3,000 משתתפים, בסימן הפיכת המשברים העולמיים להזדמנויות. המארגנים גייסו מקרב חבר הנאמנים - התורמים של הוועידה - קרוב ל-2.8 מיליון דולר כדי לכסות את העלויות. גומא אגייאר ואהרון פרנקל היו יושבי ראש משותפים של חבר הנאמנים, בין שאר התורמים היו: ויקטור פינצ'וק, נוחי דנקנר, יוסי מימן, אלפרד אקירוב, הברון דייוויד דה רוטשילד, ליאוניד נבזלין, יוסף גרינפלד (בעלי קבומת קרדן ישראל), ולדימיר גוסינסקי, מרק ריץ', מרכוס כץ, פויו זבלודוביץ', פייר בסנינו ושלמה אליהו.
בוועידה השתתפו בין השאר: העתידן והסופר ריי קורצווייל הפילוסוף והכלכלן הצרפתי ז'אק אטלי והפילוסוף ברנר אנרי לוי. בתחום המדיני: שגרירת ארצות הברית באו"ם סוזן רייס, נשיא קרואטיה סטייפן מסיץ', נשיא מקדוניה ג'ורג'י איבאנוב, שר החוץ הפולני ראדוסלב סיקרוסקי, ראש ממשלת ספרד לשעבר חוסה מריה אסנאר, שר האינפורמציה הסיני וונג צ'אן ושליח הקוורטט למזזרח התיכון טוני בלייר.
היזם יוסי ורדי עמד בראש המושב "מגמות עתידיות בעולם הניו מדיה" בו השתתפו מוריס לוי יו"ר תאגיד פובליסיס (חברת הפרסום הגדולה בעולם), נשיא סקייפ ג'וש סילברמן ומייסד ויקיפדיה ג'ימי ויילס.
נגיד בנק ישראל סטנלי פישר עמד בראש דיון במשבר הכלכלי העולמי. עוד השתתפו: אן מארי אידראק, השרה לסחר חוץ של צרפת; הברון דייוויד דה רוטשילד, יו"ר קבוצת רוטשילד ושות', פרופסור אקסל א. ובר, נשיא הבנק המרכזי הגרמני; וג'יימס ד. וולפנזון, לשעבר נשיא הבנק העולמי.
ועידת הנשיא 2011
ועידת הנשיא השלישית התקיימה בבנייני האומה בתאריכים 21-23 ביוני 2011, תחת הכותרת "אומות, אינטרסים ומוסר בדרך אל המחר". היושב ראש היה אהרון פרנקל, והשתתפו בה, בין השאר: רנה אוברמן, מנכ"ל דויטשה טלקום, הפילוסוף ברנאר-אנרי לוי, ליאו אפותקר, מנכ"ל HP, דן אריאלי, טוני בלייר, הכלכלנית אבי ג'וזף-כהן, ג'ימי וויילס, מייסד ויקיפדיה, ג'יימס וולפנזון, נשיא הבנק העולמי לשעבר, מוריס לוי, מנכ"ל חברת הפרסום פובליציסט, פיטר לושר, נשיא חברת סימנס, אריק מסקין, חתן פרס נובל לכלכלה, מרטין סורל, מנכ"ל חברת הפרסום WPP, לארי סאמרס, ראש המועצה הכלכלית של ממשל אובמה לשעבר, הקומקיאית שרה סילברמן, הנגיד סטנלי פישר ובנו, דייוויד פישר, סמנכ"ל פייסבוק, עמוס עוז, ההיסטוריון ניאל פרגוסון, ארווין קוטלר, שר המשפטים של קנדה לשעבר, הזמרת שאקירה, טום רוג'רס, מנכ"ל TiVo, ז'אן-קלוד טרישט, נשיא הבנק המרכזי האירופי, בנימין נתניהו, ציפי לבני ודייוויד טרימבל, חתן פרס נובל לשלום.
בשבועות שלפני הוועידה נראה היה שהוועידה תצליח להפגיש את שני המועמדים הראשיים לתפקיד מנכ"ל קרן המטבע הבינלאומית, סטנלי פישר וכריסטין לגארד, אולם מועמדותו של פישר הוסרה בשל העובדה שגילו היה מעבר לדרישות המקסימום של הקרן ואילו לאגרד ביטלה את הגעתה לישראל בגלל ראיון הקבלה שלה לתפקיד.
ועידת הנשיא 2012
ועידת הנשיא הרביעית התקיימה במרכז הקונגרסים הבינ"ל - בנייני האומה בירושלים בתאריכים 19–21 ביוני 2012, תחת הכותרת "פונים אל המחר". במסגרת הוועידה הוענק לראשונה עיטור נשיא מדינת ישראל.בווגידה השתתפו כ-5,000 איש מרחבי העולם, כ-200 דוברים והתקיימו דייונים העוסקים בשאלה איך לעצב מחר טוב יותר בזירות העולמית, הישראלית והיהודית. בין המשתתפים בוועידה היו: ניאל פרגוסון, דניאל כהנמן, טוני בלייר, הנרי קיסינג'ר, הדיפלומט האמריקני דניס רוס, מנכ"ל גוגל אריק שמידט, יו"ר חברת סיסקו ג'ון צ'יימברס והמפיק המוזיקלי ראסל סימונס.
ועידת הנשיא 2013
ועידת הנשיא החמישית התקיימה בבנייני האומה בתאריכים 18-20 ביוני 2013 וכללה את מסיבת יום ההולדת ה–90 הרשמית של נשיא המדינה שמעון פרס. בין האורחים היו ביל קלינטון, מיכאיל גורבצ׳וב, טוני בלייר, ברברה סטרייסנד ורוברט דה נירו. הפיזיקאי סטיבן הוקינג הודיע על תמיכתו בחרם אקדמי על ישראל ועל ביטול הגעתו לוועידת הנשיא
תקציב הוועידה היה 11 מיליון שקל, מכספי תרומות, בין התורמים היו: סמי סגול, רעיה שטראוס, פיליפ אמון, יו"ר חברת סיקפה (sicpa) ומבעליה; רונלד כהן, מייסד קרן איפקס ולשעבר יו"ר הקרן; איש העסקים היהודי־צרפתי פייר בסנינו; לין שניידר, בתו של איל הנדל"ן האמריקאי המנוח אירווינג שניידר, שמימן את הקמת בית החולים על שמו בפתח תקווה; ובני הזוג סינתיה ודייוויד שפירא.
בדצמבר 2013, הוכרז שלא תתקיים ועידה בשנת 2014 בשל חילופי הנשיאים הצפויים.
אלפונסו השלושה עשר, מלך ספרד
אלפונסו השלושה עשר, מלך ספרד (בספרדית: Alfonso XIII de España; 17 במאי 1886 – 28 בפברואר 1941) היה מלך ספרד בין השנים 1886–1931.
ביוגרפיה
ב-31 במאי 1906 התחתן אלפונסו עם הנסיכה הבריטית ויקטוריה אאוחניה פון באטנברג. כשחזרו מחתונתם, מחבל אנרכיסט השליך לעברם פצצה שהוחבאה בזר פרחים. אלפונסו ואשתו יצאו ללא פגע מניסיון ההתנקשות, אך 24 בני אדם נהרגו. לזוג המלכותי היו שתי בנות וחמישה בנים (אחד מהם נולד מת). כמו כן היו לאלפונסו שלושה ילדים מחוץ לנישואים.
במשך מלחמת העולם הראשונה, בהיותו ראש מדינה נייטרלית, ארגן יוזמה שאיפשרה להפגיש שבויי מלחמה משני המחנות עם בני משפחותיהם.
בשנת 1923 תפס הגנרל פרימו דה ריברה את השלטון בהפיכה צבאית והנהיג משטר דיקטטורי בספרד. המלך אלפונסו הכיר בשלטונו ומינה אותו לראש ממשלה. בסוף שלטונו של דה ריברה המדינה נקלעה למשבר כלכלי, והוא איבד את תמיכת הציבור, עד שפרש בינואר 1930. בעקבות כך נפגע קשה גם מעמדו של המלך אלפונסו.
ביום יציאתו לגלות ברומא, ה-14 באפריל 1931 ספרד הוכרזה כרפובליקה הספרדית השנייה. בשנת 1936 מת אלפונסו קרלוס, דוכס סן חיימה, ואלפונסו הוכר על ידי הלגיטימיסטים הצרפתים כאלפונס הראשון, מלך צרפת ונווארה. בנוסף, מיעוט מהתנועה הקרליסטית הכיר באלפונסו כראש התנועה.
לאחר ניצחונו של פרנסיסקו פרנקו במלחמת האזרחים בספרד הוכרזה ספרד באופן רשמי כממלכה, אולם למרות עובדה זאת פרנקו לא החזיר את אלפונסו לכסאו והעדיף לשלוט בספרד כעוצר. אלפונסו נפטר במקום גלותו ברומא ונטמן שם. לאחר מותו של פרנקו בשנת 1975, הוכתר למלך נכדו של אלפונסו, חואן קרלוס הראשון. בשנת 1980 הועברה גופתו למנזר המלכותי של סן לורנצו הסמוך למדריד.
משפחתו
ב-31 במאי 1906 התחתן אלפונסו עם ויקטוריה אאוחניה, נסיכת בטנברג, בתם של הנרי, נסיך בטנברג וביאטריס, נסיכת הממלכה המאוחדת, בתה של ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת, ממנה נולדו לו 7 ילדים:
ועדת קונובאליוק
ועדת קוֹנוֹבאלְיוּק (באוקראינית: Коновалюк комісія) או בשמה הרשמי הוועדה הזמנית של הפרלמנט האוקראיני להבהרת הנסיבות ולחקירת העובדות של אספקת ציוד צבאי לגאורגיה תוך הפרת החוק האוקראיני והחוק הבין־לאומי (באוקראינית: Тимчасова слідча комісія Верховної Ради України з питань з’ясування обставин та встановлення фактів поставки до Грузії української військової техніки з порушенням законодавства України та норм міжнародного права) הייתה ועדה שהוקמה אד הוק על ידי הפרלמנט האוקראיני, ב-2 בספטמבר 2008, במטרה לחקור את חוקיות מכירת הציוד הצבאי מאוקראינה לגאורגיה והמעורבות האוקראינית במלחמה שהתקיימה בגאורגיה באוגוסט 2008. בראש הוועדה מונה ולרי קונובאליוק ממפלגת האזורים. בדצמבר של אותה שנה פרסמה הוועדה דו"ח המאשים את המנהיגות האוקראינית בחימושה של גאורגיה במהלך המלחמה תוך הפרה של החוק הבין־לאומי. ב-19 בדצמבר החליט הפרלמנט האוקראיני לשקול את המלצות הוועדה בדו"ח והעביר אותו לנשיא אוקראינה ולראש ממשלת אוקראינה, וכן לתובע הכללי של אוקראינה לקבלת חוות דעת משפטית. הפרלמנט סירב להאריך את כהונת ועדת קונובאליוק מעבר לתאריך שנקבע ליוני 2009 למרות המלצת הוועדה. התובע הכללי נתבקש גם לתת הערכה משפטית על האמצעים החוקיים שיש לנקוט כנגד שרותי הביטחון האוקראיניים ומשרד ההגנה האוקראיני שרצו, על פי דברי הוועדה, להפריע לחקירה.
רקע
ב-7 באוגוסט 2008 נכנסו כוחות גאורגיים לדרום אוסטיה, ופתחו במבצע בדרום אוסטיה, שמטרתו כיבוש צחינוואלי והשתלטות על החבל הבדלני. בתגובה ביצעו הרוסים ב-8 באוגוסט 2008 שורה של תקיפות אוויריות נגד מטרות צבאיות ואחרות בגאורגיה. גם לאחר נכונותה של ממשלת גאורגיה לסגת מהחבלים הבדלניים במדינה ולחתום על הפסקת האש המוצעת של האיחוד האירופי, המשיכה המתקפה הרוסית, אשר כללה פלישה לשטחי גאורגיה גופא, הן מכיוון דרום אוסטיה והן מכיוון אבחזיה, הפגזת נמל התעופה הבינלאומי טביליסי, הטלת מצור על נמלי הים של גאורגיה (הופסקה לאחר לחץ אוקראיני), כיבוש העיר גורי ופגיעה בעורק התחבורה הראשי המחבר בין מזרח גאורגיה למערבה, מתוך כוונה לערער את משטרו הפרו-מערבי של סאקשווילי. צעדים אלה גרמו לפי הערכות האו"ם לכ-115 אלף פליטים גאורגיים.
זמן קצר לאחר תחילת המלחמה, האשימה רוסיה את אוקראינה, ומדינות נוספות כולל ישראל, באספקה בלתי חוקית של נשק לצבא גאורגיה, וטענה כי שכירי חרב אוקראינים השתתפו במלחמה לצד גאורגיה. אוקראינה הכחישה יצוא בלתי חוקי של נשק וציוד צבאי לגאורגיה ומעורבות של נתיניה במלחמה. הוועדה שהוקמה על ידי הפרלמנט האוקראיני נועדה לחקור את טענות הרוסים.
החקירה והמימצאים
הוועדה סיכמה את ממצאיה בדו"ח שנמסר לפרלמנט האוקראיני בדצמבר 2008. מסקנת הוועדה היא כי אוקראינה ייצאה לגאורגיה מגוון כלי נשק התקפיים, כמו טנקים, מגוון נגמ"שי חי"ר סובייטים מסוג BMP, נגמש"ם סובייטים מסוג BTR, תותחים מתנייעים מסוג 2S7 Pion, מטולי רקטות רב קניים (MRL) מסוג גראד ומסוקי תקיפה מסוג מיל מי-24 זמן קצר לפני תחילת המלחמה בדרום אוסטיה. הדו"ח גם טוען כי חלק מהנשקים שיוצאו לגאורגיה יכלו, במובן מסוים, להזיק להגנת אוקראינה, כמו למשל: מספר טיל קרקע-אוויר סובייטים מסוג 9K37 (SA-11 Gadfly) שהוצאו משימוש פעיל בצבא אוקראינה ויכולים לפגום בהגנה האווירית של אוקראינה. יתרה מזו, הדו"ח טוען כי במכירת הנשק לגאורגיה מעורבים תחבולות פיננסיות נרחבות כאשר הם נמכרו במחירים הנמוכים פי 3-5 ממחירם בשוק, והתשלום בגינם לא הגיע לתקציב האוקראיני. בנוסף לכך, פרסמה הוועדה רשימה של מומחים צבאיים אוקראינים, שחשודים כי נמצאו בגאורגיה בתחילת המבצע הגאורגי בדרום אוסטיה.
תגובות
כל המפלגות שנציגיהם השתתפו בהכנת הדו"ח דחו בתוקף כל אשמה, הם האשימו את הוועדה בשימוש במעמדם כמכשיר במאבק הפוליטי המתמשך לשליטה באוקראינה.
ברכת אבות
שינויים בנוסח הברכה
אין הבדל רב בנוסח הברכה בין המנהגים השונים, אך קיימים מספר שינויים קטנים כדלהלן:
תוספות
בעשרת ימי תשובה מוסיפים בין השורה "למען שמו באהבה", לבין השורה "מלך עוזר ומושיע" תוספת המתאימה לימים אלו. לדעת רוב הראשונים, וכך נפסק להלכה, מתפלל שטעה ולא אמר תוספת זו בעשרת ימי תשובה אינו צריך לחזור ולאומרה, אלא ממשיך בתפילתו כרגיל: אבודרהם מביא שנהגו בזמנו לסיים בימים נוראים "אל חי ומגן, ברוך אתה ה' מגן אברהם" בלי החתימה "מלך עוזר ומושיע ומגן", והוא מתנגד למנהג.
בסדר רב עמרם גאון מובא מנהג להוסיף בכל שבת בנוסח הברכה את המשפט "ורצה והנחיל לבניהם שבתות למנוחה למען שמו באהבה", אך הראשונים הכריעו שאין לומר תוספת זו.
הלכות הברכה
ברכת האבות היא הברכה היחידה בתפילת העמידה אשר פותחת במילים "ברוך אתה ה'", המילים המציינות פתיחה של ברכה. שאר הברכות רק נחתמות במילים אלו, אך לא נפתחות בהן. הדבר נובע מההלכה על-פיה ברצף ברכות, המכונה בהלכה "ברכה הסמוכה לחברתה", כפי שמתקיים בתפילת העמידה, רק הברכה הראשונה (במקרה זה ברכת אבות), נפתחת ב"ברוך". מצב כזה מתקיים גם במקומות נוספים, כגון ברכת המזון.
נהוג להשתחוות (או במונח המדויק יותר "לכרוע") בתחילת ברכת אבות ובסופה. למנהג האשכנזים: המתפלל כורע על ידי כיפוף הברכיים באומרו "ברוך" והטיית פלג גופו העליון כלפי מטה באומרו "אתה" ולאחר מכן זוקף ואומר את שם ה' למנהג הספרדים כורעים עם כל הגוף בתחחלה בכל הגוף ולאחר מכן עם הראש במילים "ברוך אתה", ואחר כך מזדקפים שוב קודם בפלג הגוף העליון ולאחר מכן גם בראש. פעולה זו נעשית הן במילים "ברוך אתה ה'" הפותחות את הברכה, והן במילים אלו בסיומה.
בשל היותה הברכה הראשונה, על המתפלל להתכוון בברכת אבות כדי לצאת ידי חובת תפילה. זאת בניגוד לשאר הברכות, בהן הכוונה אינה מעכבת. על פי הרמב"ם, על המתפלל לחזור על תפילתו אם לא כיוון בברכה זו. ברם, לדעת רוב הפוסקים אין לחזור בשל העדר כוונה, כי קרוב לוודאי שהמתפלל לא יתכוון גם בפעם השנייה.
מקור הנוסח
לאחר הפתיחה, הברכה פותחת בתיאורו של ה' כאלוהי האבות – אברהם, יצחק, ויעקב – ובתיאורו במילים "האל, הגדול, הגיבור, הנורא".
השורות הראשונות של הברכה מבוססות על שני פסוקים בתורה המביאים את דברי משה: בהמשך, הברכה מבוססת חלקית על דבריו של אברהם :
שלילת תארים
כל הברכה נאמרת בלשון תיאורית, המתארת את גדולתו ומעשיו של האל, ולא בלשון בקשה, דבר המתאים לסיווגה כ"ברכת שבח". הברכה מתאימה לתורת שלילת התארים, הגורסת שאין לייחס לאלהים תארים, מלבד תיאור מעשיו ותיאורי שלילה. ניתן להבחין כי אכן, מרבית התארים מתייחסים למעשיו של ה', ולא לתכונותיו העצמיות. לדוגמה, התואר "גומל חסדים טובים", לא מתייחס לתכונה של ה', אלא למעשה שהוא עושה – הוא גומל חסדים.
בתלמוד, מובא סיפור על אדם ששימש חזן לפני רבי חנינא, שהפריז בתארים חיוביים בברכת אבות ואמר "האל הגדול הגבור והנורא והאדיר והעזוז והיראוי החזק והאמיץ והודאי והנכבד", ועל כך ננזף על ידי ר' חנינא. ר' חנינא אמר כי התארים "הגדול הגיבור והנורא", אותם אנו בכל זאת מזכירים, נאמרים משתי סיבות: ראשית, הדברים נאמרו בתורה מפורשות, בספר דברים כפי שהוזכר לעיל; ושנית אנשי הכנסת הגדולה, תיקנו שיש לאמרם בתפילה. הרמב"ם מוסיף כי אנשי הכנסת הגדולה היו נביאים, ונבואתם היא שהקנתה להם את הזכות לשלב תארים אלו בתפילה.
ישיבת תקוע
ישיבת תקוע היא ישיבת הסדר ברוח חסידית. הישיבה פועלת בתקוע מאז הקמתה בשנת תשנ"ט (1999). ראש הישיבה הוא הרב מיכל פאלק. נשיאה היה הרב עדין אבן ישראל.
היסטוריה
הישיבה קמה בשנת 1999 (ה'תשנ"ט), לאחר שנסגרה ישיבת שפע, ולאחר ניסיונות להקים ישיבה גבוהה בראשות הרב שטיינזלץ בבת עין ובירושלים, שלא האריכו ימים. מקימיה היו הרב חיים כפרי, הרב אריאל הולנד והרב מנחם פרומן, ובעזרת תלמידי מחזור י"א של ישיבת מקור חיים. הרב כפרי שימש כראש הישיבה עד לשנת תשע"ג, ולאחר מכן מונה הרב מיכְל פאלק לתפקיד.
דרכה של הישיבה
בלימוד העיון קיימת תוכנית הדרגתית, שבה מתמקדים תחילה בהבנת הגמרא או המשנה עצמה ללא מפרשים, ולאחר מכן דקדוק ברש"י. ראשונים נוספים נלמדים בהדרגה בכיתות הגבוהות. השיעור הכללי אינו מועבר כהרצאה על בימת בית המדרש אלא סביב שולחן ובתורנות בין כל הר"מים, ובתקופת הקיץ אף בידי הבחורים עצמם.
בלימוד משולבים לימודי הלכה, כולל ספרות השו"ת, וכן התייחסות לרקע ההיסטורי. בישיבה כולל דיינות וכולל רבנות. כן מתקיימת תוכנית ללימוד מעשי של שחיטה והלכותיה. שיעור שבועי בתלמוד והלכה מועבר בידי הרב שבתי רפפורט. קיימת בישיבה תוכנית של לימוד מסכת מהתלמוד הירושלמי (בדרך כלל המקבילה למסכת הבבלית הנלמדת) על הסדר, בעזרת כלים מסורתיים ומחקריים.
הישיבה מעודדת כתיבה של תשובות הלכתיות, מאמרים אקדמיים וכתיבה ספרותית. כתב העת "טורמיסין" משמש למטרה זו ורואה אור כפעם בחודש. לצדו קיימים מספר כתבי עת נוספים לסיכום 'זמן' (סמסטר) או שנת לימודים.
בישיבה מועברים שיעורי תנ"ך בידי הרב אביה הכהן; שיעורים ב"משנה תורה להרמב"ם" ביד הרב דוד פיאלקוף; שיעורי חסידות וזוהר. קיימת "חבורת גריסה" שבמסגרתה לומדים תלמוד בהיקף של שלושה דפים ביום. בעבר הייתה קיימת תוכנית של לימודי תוספתא בהנחייתו של הרב דוד פיאלקוף.
מוטיבים חסידיים
רוחה של תנועת החסידות באה בישיבה לידי ביטוי בעיסוק רב יחסית בתפילה ובכוונה בתפילה, בלימוד ספרי חסידות וב"חבורות התבוננות". נערכות בישיבה התוועדויות בתאריכים מיוחדים, כגון ימי פטירת של דמויות, המיועדות גם לבוגרים ולאחרים. בעבר הן נערכו על ידי הרב שטיינזלץ. מתקיימות גם התוועדויות בהיקף קטן יותר.
תוכנית לבני חו"ל
בישיבה החלה לפעול בתשע"ב תוכנית לדוברי אנגלית בוגרי מוסדות חב"ד בחו"ל (דרום אפריקה, רוסיה, ארצות הברית, בריטניה, אוסטרליה ) המתקשים להשתלב במוסדות חב"ד.
סונאטה לפסנתר מס' 14 של בטהובן
סונאטה לפסנתר מס' 14, אופוס 27 מס' 2, הידועה גם כסונאטת אור ירח (בגרמנית: Mondscheinsonate), אשר בטהובן כינה גם Quasi una fantasia ("כמעט פנטזיה" באיטלקית), היא יצירה לפסנתר מאת לודוויג ואן בטהובן. היא נכתבה בשנת 1801, והוקדשה לתלמידתו בת ה-17, הרוזנת ג'ולייטה גוויצ'ארדי (Giulietta Guicciardi). כחמש שנים לאחר פטירתו של בטהובן האזין המבקר המוזיקלי לודוויג רלסטאב (Ludwig Rellstab) ליצירה וציין שהיא מזכירה לו את זוהר הירח על פני אגם לוצרן, ומכאן כינויה.
מבנה
הסונאטה כתובה בשלושה פרקים:
הפרק השני, מינואט וטריו שגרתיים יחסית, מהווה רגע של רוגע, כתוב ברה במול מז'ור. הסולם הזה אנהרמוני לדו דיאז מז'ור, ומהווה את הטוניקה המז'ורית ליצירה, הכתובה בדו דיאז מינור. הצליל המשונה מעט של שמונה התיבות הראשונות הוא התוצאה של המינואט שמתחיל בסולם ה"לא נכון", בלה במול מז'ור הוא הדומיננטה של רה במול. המוזיקה מתיישבת אל תוך רה במול רק במשפט השני, תיבות 5–8.
הפרק האחרון והסוער, Presto agitato, הכתוב בצורת הסונאטה, הוא בעל הכובד הגדול מבין השלושה, ומשקף את ההתנסות של בטהובן (המוצגת גם בסונאטה האחות לה, אופוס 27 מס' 1 ומאוחר יותר באופוס 101) בהצבתו של החלק החשוב ביותר של הסונאטה אחרון. הפרק כולל ארפג'ואים מהירים ותווים בדגשי ספורצנדו. ביצוע הפרק דורש נגינה מיומנת וראוותנית. על הפרק האחרון, כתב צ'ארלס רוזן: "[זהו] חסר הרֶסֶן ביותר בהצגת רגשות. אפילו כיום, מאתיים שנה מאוחר יותר, הפראיות שלו מדהימה". הדינמיקה המוזיקלית בפרק השלישי היא למעשה פיאנו. נראה שהשימוש המרובה של בטהובן בספורצנדו, יחד עם מספר מעברי פורטיסימו, יוצרים תחושה של צליל עוצמתי ביותר למרות הדינמיקה המוחלשת.
סיפורו של הצאר סלטאן
סיפורו של הצאר סלטאן (ברוסית: Сказка о царе Салтане) היא אופרה בארבע מערכות, שבע תמונות ופרולוג מאת המלחין הרוסי ניקולאי רימסקי-קורסקוב הכוללת את הקטע המפורסם מעוף הדבורה. הלברית נכתבה על ידי ולדימיר בלסקי, והיא מבוססת על השיר אגדת צאר סאלטן משנת 1831 מאת אלכסנדר פושקין. האופרה הולחנה בשנים 1899–1900 לציון מאה שנה להולדת פושקין, והוצגה לראשונה בשנת 1900 במוסקבה, רוסיה.
רקע
הבכורה נערכה במוסקבה ב-3 בנובמבר 1900 בתיאטרון סולודובניקוב בניצוחו של מיכאיל איפוליטוב-איוואנוב ועם תפאורה של מיכאיל ורובל.
הבכורה בסנקט פטרבורג התקיימה בשנת 1902 בקונסרבטוריון של סנקט פטרבורג.
ב-1906 עלתה הפקה של האופרה ב"האופרה של זימין", מוסקבה, בניצוחו של איפוליטוב-איבנוב.
ב-14 בספטמבר 1911, בזמן שהשתתף בהופעה של האופרה בבית האופרה בקייב, ראש ממשלת רוסיה פיוטר סטוליפין נורה פעמיים, פעם אחת בזרועו ופעם אחת בחזהו, ומת כעבור יומיים. המתנקש שלו, דמיטרי בוגרוב, היה גם רדיקל.
הבכורה בתיאטרון הבולשוי במוסקבה התקיימה ב-1913 בניצוחו של אמיל קופר, ותפאורה של קונסטנטין קורובין.
הבכורה בתיאטרון מריאינסקי התקיימה ב-1915 בסנקט פטרבורג, בניצוחו של אלברט קואוטס ותפאורה של קורובין ואלכסנדר גולובין.
תפקידים
הצאר סלטאן - בס.
מיליטריסה, האחות הצעירה, צארינה (כלתו של הצאר) - סופרן.
טקצ'יחה (האורגת), האחות האמצעית - מצו סופרן.
פבריחה (הטבחית), האחות הבכורה - סופרן.
בבאריחה (אישה זקנה) - קונטרה אלט.
צארביץ' (בן הצאר) גווידון - טנור.
נסיכת הברבור - סופרן.
ליקוי חמה
לא בכל פעם שיש ירח מלא או ירח חדש יופיעו ליקוי ירח וליקוי חמה, מאחר שמישור מסלול הירח מוטה ב-5.2 מעלות יחסית למישור מסלול כדור הארץ סביב השמש. לכן, ליקוי ירח או ליקוי חמה יופיעו בשתי נקודות החיתוך של שני המישורים.
סיפורו של הצאר סלטאן
תפקידים
איש זקן - טנור.
שליח - בריטון.
ליקוי חמה
ליקוי חמה השלכות על המחקר המדעי. ליקוי החמה שהתרחש ב-29 במאי 1919 שימש לאישוש תורת היחסות הכללית של אלברט איינשטיין. משלחת מדעית הצליחה לצלם בזמן הליקוי המלא כוכב שהיה מאחורי השמש בזמן הליקוי. העובדה שכוכב זה נצפה, הוכיחה את טענתו של איינשטיין לגבי עקמומיות היקום, שגורמת לאורו של הכוכב לנוע בקו עקום ולעקוף את השמש. ליקוי חמה שהתרחשו לאורך ההיסטוריה מסייעים להיסטוריונים לתארך אירועים מהעבר.
סיפורו של הצאר סלטאן
תפקידים
ליצן - בס.
שלושת המלחים - טנור, בריטון ובס.
ליקוי חמה
מחזורי ליקוי
אם ידוע זמן של ליקוי אחד, ניתן לחשב את מועד הופעתם של ליקויים נוספים, על פי מחזורי הליקוי. הידוע במחזורי הליקוי הוא מחזור סארוס, שמשכו 6,585.3 ימים, כלומר לאחר 18 שנים ו-11 ושליש ימים, שהם 223 חודשים סינודים (חודש סינודי הוא זמן ההקפה של הירח ביחס לקו המחבר את השמש וכדור הארץ), יתרחש ליקוי נוסף 120 מעלות אורך מערבה מהליקוי שלפניו. על סמך הכרת מחזורים אלו הצליח, על פי ההיסטוריון הרודוטוס, תאלס איש מילטוס לחזות מראש ליקוי חמה בשנת 585 לפנה"ס. הליקוי התרחש בעת קרב בין שני צבאות וחיילי שני הצבאות נבהלו, השליכו את כלי נשקם וכרתו שלום.
סיפורו של הצאר סלטאן
עלילה
זמן: לא מוגדר.
מקום: העיר חרמאנוסה והאי בויאן.
ליקוי חמה
השפעה על בעלי חיים
ליקוי חמה, שגורם להסתרת אורה של השמש ולחשכה חלקית או מלאה, מבלבל את תחושת הזמן של בעלי חיים. בעלי חיים, שפעילים ביום, מתנהגים כאילו ירד הלילה, כך למשל נצפו דגי שונית שפעילים בשעות היום שחיפשו מסתור, ודגים שפעילים בשעות הלילה שיצאו החוצה. מעבר מהיר לדפוסי פעילות ליליים נצפה גם בתנועת פלנקטון בזמן ליקוי מלא, ציפורים מתכנסות ללינה, ועדרי צאן ובקר שנעים לכיוון מכלאות הלילה. לעומתם, חיות שפעילות בלילה נעשות אקטיביות: צרצרים מתחילים לצרצר, ועטלפים מגיחים מהמערות והנקיקים.
ליקויי חמה בתרבות
ליקויי חמה תועדו משחר ההיסטוריה, ולעיתים הם מאפשרים להיסטוריונים לתארך מאורעות בעת העתיקה. התיעוד הראשון של ליקוי חמה היה בסין בשנת 2137 לפנה"ס. באשור תועדו אירועים כאלה ברשימות הלימו שהיו פקידים אשוריים. ברשימות נמצא תיעוד של ליקוי חמה בשנתו התשיעית של המלך אשור-דן השלישי, תיעוד זה וחישוב מועד ליקוי החמה לפי חישוב אסטרונומי-מתמטי אפשר לקבע את תאריך הליקוי ל-15 ביוני 763 לפנה"ס, כנ"ל תועד ליקוי חמה מלא בתקופת מלכותו של אשורבניפל שחושב לשנת 661 לפנה"ס. ציון מאורעות אלה סייעו להיסטוריונים בקביעת הכרונולוגיה של המזרח הקרוב העתיק.
סיפורו של הצאר סלטאן
פרולוג
בערב חורפי, שלוש אחיות יושבות ליד האח ומשוחחות, בעת שהצאר סלטאן מאזין מחוץ לחדר. האחות הבכורה מתגאה בכך שאם תהיה צאריצה (כלת הצאר), היא תכין לצאר משתה מפואר כל יום. האחות האמצעית מתגאה בכך שאם היא תהיה צאריצה היא תארוג לו פשתן מפואר. הצעירה מבטיחה להינשא לו, ולהוליד לו בוגטיר (אביר-לוחם). סלטאן נכנס, בוחר את האחות השלישית להיות לו לכלתו ולוקח אותה משם. שתי האחיות הגדולות מקנאות והזקנה בבאריחה מתכננת בעבורן נקמה לצאר סלטאן: כשהצאר ייצא למלחמה, תישלח לו הודעה כי הילד אשר נולד לצאריצה שלו (כלתו) אינו אנושי, אלא מפלצת.
ליקוי חמה
ליקויי חמה בתרבות
הליקויים נחשבו בדרך כלל לאותות מבשרי רע. כך מזכיר איינהרד ליקויי חמה בסימנים מבשרים למותו של קרל הגדול. לפי המיתולוגיה הסינית ליקויי החמה נגרמים על ידי "כלב השמיים", יצור מאיים, שבנוסף להפרעת פעולתם של גרמי השמיים נוהג לזלול ילדים על פני האדמה. הסינים נהגו לתופף, להכות בסירים ולהקים רעש כדי לסלק את המפלצת ולהציל את השמש. עוד במאה ה-19 ירו ספינות הצי הסיני בתותחים בניסיון להציל את הירח בעת ליקוי לבנה.
סיפורו של הצאר סלטאן
מערכה 1
תמונה 1: הצאר סלטאן יצא למלחמה. ביינתים בארמונו בטמוטארקאן, אשתו ילדה את בנו הבכור. היא מיואשת משום שאינה מקבלת תשובה מבעלה על הולדת ילדם. הסיבה לכך היא שאחיותיה והזקנה בבאריחה החליפו בסתר את ההודעה של אחותן הצעירה לבעלה בחדשות על לידת בנה בהודעה אחרת: הן כתבו כי היא לא ילדה לא בת ולא בן, לא עכבר ולא צפרדע, אלא סוג של מפלצת. האחיות מנסות לעודד אותה, וכך גם הליצן והזקן אבל כל זה לא מועיל. לאחר מכן התינוק מתעורר ומתרוצץ והעם מאחל לו את ברכת האל. הזקנה בבאריחה מתחילה במשתה שמחה ולפתע שליח מופיע ואיתו בשורה מפי הצאר. המסר מהצאר הוא: "יש להניח את אשתי ואת בנה בחבית ולהשליכם אל הים." בחוסר רצון ובתהייה, העם מבצע את פקודתו של הצאר. האחיות הצליחו בנקמתן.
מערכה 2
תמונה 1: מיליטריסה ובנה גווידון, אשת הצאר ובנו, הגיעו אל האי בויאן. גווידון, שגדל במהירות להפליא לגבר צעיר, מחפש מזון. בעודו עושה זאת, הוא מציל את נסיכת הברבור ממות שמוקירה לו על כך תודה. מיליטריסה מסבירה לבנה על עברו, ונסיכת הברבור גורמת לממלכת לדנץ להתעורר בקסם על האי. גווידון זוכה להערכה על ידי תושביה כנסיך הממלכה.
ליקוי חמה
ליקויי חמה בתרבות
ליקוי חמה נחשב כמנבא את עתיד הצלחתו ובריאותו של הקיסר, ולכן נודעה לו חשיבות מכרעת לחיזויים אסטרונומיים. בשנת 2300 לפנה"ס נערפו ראשיהם של שני אסטרונומים שלא הצליחו לחזות ליקוי חמה מלא. במאה הראשונה לפני הספירה כבר הבינו האסטרונומים הסינים את הגורם לליקוי החמה, ובשנת 8 לספירה נעשו תחזיות חלקיות שהתבססו על מחזור של 135 חודשים. במאה השלישית כבר ידעו הסינים לחזות את הליקויים.
גם במיתולוגיה היוונית יש לליקוי החמה תפקיד של מטה זעם. באודיסיאה (סיפור מסעו של גיבור מלחמת טרויה, אודיסאוס, לביתו וניצחונו על מחזריה של אשתו) רועה החזירים, היחיד ממשרתיו של אודיסאוס שנשאר נאמן לאדונו, מתנבא כי אודיסאוס ישוב בתחילת החודש:
סיפורו של הצאר סלטאן
מערכה 3
תמונה 2: שלושת המלחים מגיעים לטמוטארקאן מביקור באי בויאן. הם מספרים לצאר סלטאן על נפלאות האי של גווידון. שתי האחיות הגדולות מודאגות מכך שהצאר יתעניין בביקור באי, והן מנסות להניא אותו מכך. כנקמה על כך הדבורה שעקבה עד לבית המלך עוקצת אותן במצח. לאחר מכן, בבאריחה מנסה אף היא לנסות לשכנע את המלך לא לבקר באי בכך שמספרת סיפור על נסיכה יפת תואר שנמצאת במקום אחר. בשלב זה הדבורה עוקצת אותה בעין ומעוורת אותה. סלטאן מחליט לבקר באי, אך לאור ההרס שגרמה הדבורה, הוא אוסר על המין הזה של חרקים להיכנס שוב לארמונו.
מערכה 4
תמונה 1: גווידון, נמצא פעם נוספת על שפת הים של האי בויאן, משתוקק לכלה. נסיכת הברבור מופיעה, וגבידון מספר לה על הנסיכה ששמע עליה בטמוטארקאן. נסיכת הברבור הופכת את עצמה לנסיכה עצמה. אמו ומקהלת עלמות נכנסות, ומברכות על חתונתם העתידית.
ליקוי חמה
ליקויי חמה בתרבות
כזכור, רק בראש חודש עשוי להתרחש ליקוי חמה ואכן, בחגיגת ראש החודש חוזר אודיסאוס (מחופש כנווד) לביתו, ופוגש את המחזרים. הסימן לפורענות העומדת לבוא עליהם הוא ליקוי חמה מפתיע:
סיפורו של הצאר סלטאן
מערכה 4
תמונה 2: גווידון ממתין לבואו של סלטאן. כשהספינה מגיעה עם הצאר ופמלייתו, גווידון מברך אותו, ושואל אותו האם יש לו בן שימשיך לרשת אותו או לא. הצאר סלטאן אינו יודע עדיין שגווידון הוא בעצם בנו, ומביע חרטה על מה שעשה לאשתו לפני מספר שנים. אף על פי שגווידון מנסה לעודד אותו, רק מיליטריסה יכולה לשכך את אשמתו של סלטאן. נסיכת הברבור מופיעה וחושפת את אשתו של הצאר. הצאר מגלה על השקר של האחיות הגדולות והן מתחננות למחילה, שלשמחתן מעניק סלטאן. לאחר מכן כולם מתכנכסים לרגל חגיגות החתונה של גווידון ונסיכת הברבור.
ליקוי חמה
ליקויי חמה בתרבות
הן האסטרונומים הסינים והן עמיתיהם מיוון הבינו כבר לפני 2400 שנה את סיבת הליקויים. כך, למשל, מספר פלוטרכוס כי בשנת 430 לפנה"ס גרם ליקוי חמה לבהלה בקרב צוותי אוניות אתונאיות שהיו בדרכן לתקוף את הפלופונז, אולם פריקלס אשר רכש ידע באסטרונומיה מאנקסגורס, הרגיע את הצוותים היוונים אף הסיקו מצורתו העגולה תמיד של הצל, הנופל על הירח בליקוי לבנה את כדוריות הארץ. שכן רק גוף כדורי יטיל תמיד צל עגול (בלי תלות בזווית ההארה).
סיפורו של הצאר סלטאן
על מעוף הדבורה
מעוף הדבורה (או זמזום הדבורה, ברוסית: Полёт шмеля), יצירה תזמורתית מהתקופה הרומנטית מאת המלחין ניקולאי רימסקי-קורסקוב. היא נכתבה במקור כסיום למערכה השלישית באופרה "סיפורו של הצאר סלטאן", אך מבוצעת בעיקר כיצירה נפרדת מהקשרה האופראי.
ליקוי חמה
ביהדות
יש המפרשים את דברי הנביא עמוס:
כמתייחסים לליקוי חמה שאירע בתקופתו ובהתאם מתארכים את "היום ההוא" ל-15 ביוני 763 לפנה"ס (א' בסיון ב'תתקצ"ז) שליקוי החמה בו תועד גם על ידי הבבלים (אם כי ליקוי חמה זה נצפה ביהודה בשעות הבוקר ולא בצהרים). אולם רש"י ושאר מפרשי המקרא המסורתיים, מפרשים את הפסוק כאלגוריה לנפילת מלכות בית דוד והריגתו של יאשיהו.
הנביא ירמיהו קרא לבני ישראל, שלא ללמוד מהגויים, ולא לפחד מ"אותות השמיים" (ליקויי המאורות):
בגמרא מפורש ליקוי המאורות כסימן לכעסו של האל:
ובהמשך אותו קטע נמנים ארבעה חטאים שגורמים לליקוי חמה:
עם זאת, התלמוד אינו רואה בליקוי חמה סימן ודאי לפורענות:
המהר"ל, בספרו "באר הגולה", עוסק בדברי הגמרא במסכת סוכה ומעלה את השאלה כיצד ניתן לקשור את התרחשות ליקוי החמה בהתנהגות האדם, בעוד שדבר ידוע הוא שהדבר קורה ויקרה ממילא בדרך הטבע:
בתרוצו מזכיר המהר"ל את אחד מעקרונותיו החשובים - "סבת הסבה", ונדרש גם לנגזרות העולות ממנו:
רבי יהונתן אייבשיץ מבאר, כי ליקוי המאורות המוזכר בתלמוד אינו מה שמכונה בימינו שהוא רק חציצה בין העולם ולא ליקוי של המאורות עצמם, אלא לכתמי השמש.
שד"ל טען, שהאמונה בהשפעתם של ליקויי המאורות על המציאות אינה אמונה יהודית:
אינדקס ליפוף
במתמטיקה, אינדקס הליפוף של עקומה סגורה במישור מסביב לנקודה נתונה היא המספר השלם המייצג את מספר הפעמים שהעקומה מסתובבת נגד כיוון השעון סביב הנקודה. מספר הליפוף תלוי באוריינטציה של העקומה, והיא שלילית אם העקומה מסתובבת מסביב לנקודה בכיוון השעון.
אינדקסי ליפוף הם אובייקטים בסיסיים בתחום הטופולוגיה האלגברית, והם משחקים תפקיד חשוב באנליזה וקטורית, אנליזה מרוכבת, טופולוגיה גאומטרית, גאומטריה דיפרנציאלית, ובפיזיקה, לרבות תורת המיתרים.
תיאור אינטואיטיבי
נניח שנתונה לנו עקומה סגורה במישור, עם אוריינטציה. אנחנו יכולים לדמיין את העקומה כמסלול תנועה של אובייקט, כאשר האוריינטציה מראה לנו את הכיוון שבו האובייקט נע. במקרה כזה, אינדקס הליפוף של העקומה שווה לכמות הסיבובים הכוללת שהאובייקט עושה סביב לראשית נגד כיוון השעון.
כאשר סופרים את כמות הסיבובים הכוללת, תנועה כנגד כיוון השעות נחשבת לחיובית, לעומת תנועה בכיוון השעון, שנחשבת כשלילית. לדוגמה, אם האובייקט קודם כל מסתובב סביב הראשית ארבע פעמים כנגד כיוון השעון, ולאחר מכן מסתובב בכיוון השעון פעם אחת, אז אינדקס הסיבוב הכולל של העקומה הוא שלוש.
בעזרת הרעיונות האלו, ניתן להסיק כי עקומה שלא מסתובבת כלל סביב לראשית היא בעלת אינדקס ליפוף אפס, ולעומת זאת, עקומה שמסתובבת בכיוון השעון סביב לראשית היא בעלת אינדקס סיבוב שלילי. לכן, אינדקס הסיבוב של עקומה יכול להיות כל מספר שלם. התמונות הבאות מראות עקומות עם אינדקסי סיבוב בין 2- עד 3:
הגדרה פורמלית
ניתן להגדיר עקומה במישור על ידי הצגה פרמטרית:
אם נחשוב על הפרמטר t כהזמן, אז המשוואות האלו מתארות את התנועה של אובייקט במישור בין הזמן והזמן. המסלול של התנועה הזאת היא עקומה כל עוד הפונקציות (x(t ו-(y(t הן רציפות. העקומה הזאת היא סגורה כל עוד התנועה של האובייקט היא זהה כאשר ו-.
אנחנו מגדירים את אינדקס הליפוף של עקומה כזאת בעזרת קואורדינטות פולריות. בהנחה שהעקומה אינה עוברת בראשית, ניתן לכתוב מחדש את המשוואות הפרמטריות בצורה פולרית:
הפונקציות (θ(t ו-(r(t צריכות להיות רציפות, עם. מכיוון שהנקודות בהתחלה ובסוף הן זהות, (θ(0 ו-(θ(1 צריכות להבדל בכפולה שלמה של 2π. המספר השלם הזה הוא אינדקס הליפוף:
זה מגדיר את אינדקס הליפוף של עקומה מסביב לראשית. בעזרת הזזה של מערכת הצירים, ניתן להרחיב את ההגדרה הזו לכלול מספרי ליפוף מסביב לכל נקודה p.
הגדרות חלופיות
אינדקס הליפוף מוגדר לעיתים קרובות בדרכים שונות בחלקים שונים במתמטיקה. כל ההגדרות להלן הן שקולות לזו שניתנת לעיל:
מספור אלכסנדר
כלל קומבינטורי פשוט להגדרת אינדקס הליפוף הוצע על ידי אוגוסט פרדיננד מוביוס בשנת 1865, ושוב באופן בלתי תלוי על ידי ג'יימס ואדל אלכסנדר ה-2 בשנת 1928. כל עקומה מחלקת את המישור לכמות כלשהי של תחומים קשירים, כך שאחת מהן לא חסומה. אינדקסי הליפוף סביב שתי נקודות באותו התחום הם שווים. אינדקס הליפוף סביב לכל נקודה בתחום הלא חסום הוא אפס. לבסוף, אינדקסי הליפוף לכל שני תחומים סמוכים מובדלים בדיוק ב-1, כאשר התחום עם אינדקס הליפוף הגדול יותר מופיע בצד שמאל של העקומה (ביחס לכיוון התנועה במהלך העקומה).
גאומטריה דיפרנציאלית
בגאומטריה דיפרנציאלית, מניחים לרוב שמשוואות פרמטריות הן גזירות (או לפחות גזירות למקוטעין). במקרה כזה, הארגומנט θ קשור לקואורדינטות x ו-y עם המשוואה:
מהמשפט היסודי של החשבון הדיפרנציאלי ואינטגרלי, השינוי הכולל של θ שווה לאינטגרל של dθ. לכן, אנחנו יכולים לבטא את אינדקס הליפוף של עקומה גזירה בעזרת האינטגרל המסילתי:
חד-התבנית dθ (המוגדרת על המישור ללא הראשית) היא תבנית סגורה אבל לא מדויקת, והיא יוצרת את חבורת קוהומולוגיית דה-רהם הראשונה של המישור ללא הראשית. בפרט, אם ω היא חד-תבנית סגורה דיפרנציאבילית המוגדרת על המשלים לראשית, אזי האינטגרל של ω על מסילות סגורות נותן כפולה של אינדקס הליפוף.
אנליזה מרוכבת
השינוי הכולל ב-(ln(r הוא אפס, ולכן האינטגרל של dz ⁄ z שווה ל-i כפול השינוי הכולל ב-θ. לכן, אינדקס הליפוף של עקומה סגורה \gamma סביב לראשית ניתנת על ידי הביטוי
באופן יותר כללי, אם \gamma היא עקומה סגורה הנתונה בפרמטריזציה עבור, אינדקס הליפוף של \gamma סביב ל-z, הידוע גם כהאינדקס של \gamma ביחס ל-z, מוגדרת עבור כל מספר מרוכב , ושווה לביטוי
זה מקרה פרטי של נוסחת האינטגרל של קושי.
חלק מהתכונות הבסיסיות של אינדקס ליפוף במישור המרוכב נתונות על ידי המשפט הבא:
משפט. תהי מסילה סגורה ויהיה \Omega המשלים של התמונה של \gamma, כלומר,. אזי אינדקס הליפוף של z ביחס ל-\gamma, הוא:
בנוסף, מתקיים כי:
(א) האינדקס הוא מספר שלם. כלומר, לכל z\in\Omega.
(ב) האינדקס קבוע על כל רכיב קשירות (תת-קבוצה קשירה מקסימלית) של \Omega.
(ג) האינדקס הוא אפס אם z נמצא ברכיב הלא חסום של \Omega.
כמסקנה מיידית של המשפט, ניתן לקבל את אינדקס הליפוף של עקומה מעגלית \gamma סביב נקודה z. כמצופה, אינדקס הליפוף סופר את כמות הפעמים ש-\gamma מסתובב סביב z (נגד כיוון השעון).
מסקנה. אם \gamma היא העקומה המוגדרת על ידי, אזי מתקיים:.
טופולוגיה
לדוגמה לעיל של עקומה המסתובבת סביב נקודה יש פירוש טופולוגי פשוט. המשלים של נקודה במישור שקול הומוטופית למעגל, כך שצריך להתייחס רק לפונקציות מהמעגל לעצמו. ניתן להראות שכל מפה כזאת היא הומוטופית לאחת המפות הסטנדרטיות, כאשר כפל במעגל מוגדר עם הזיהוי שלו עם מעגל היחידה המרוכב. קבוצת מחלקות ההומוטופיה מהמעגל למרחב טופולוגי יוצרים חבורה, שנקראת חבורת ההומוטופיה הראשונה, או החבורה היסודית, של המרחב. החבורה היסודית הראשונה של המעגל הוא קבוצת המספרים השלמים, Z, ואינדקס הליפוף של עקומה מרוכבת מזוהת עם מחלקת ההומוטופיה שלה.
פונקציות מה-3-ספירה לעצמה לפעמים גם כן מזוהות עם מספר שלם, שגם כן לפעמים נקרא אינדקס ליפוף, ולפעמים מחלקת פונטריאגין.
מצולעים
במצולעים, אינדקס הליפוף נקרא לפעמים צפיפות המצולע. עבור מצולעים קמורים, ובאופן יותר כללי, עבור מצולעים פשוטים (שלא חותכים את עצמם) הצפיפות היא 1, ממשפט ז'ורדן על עקומות. בניגוד לכך, עבור הכוכב המשוכלל {p/q}, הצפיפות שווה ל-q.
אינדקס סיבוב
ניתן גם לחשוב על אינדקס הליפוף של עקומה ביחס למשיק לעקומה עצמה. כעקומה ביחס לזמן, הדבר יתן את אינדקס הליפוף ביחס לראשית של ווקטור המהירות. במקרה של הדוגמה המצוירת בהתחלה, אינדקס הסיבוב יהיה 3, מכיוון שסופרים גם כן את הלולאה הקטנה.
זה מוגדר רק עבור עקומות שהן תמונות של אימרסיה (כלומר, עבור עקומות גזירות עם נגזרת שאף פעם לא מתאפסת), והוא שווה למעלה של מפת גאוס המתאים לעקומה.
זה נקרא אינדקס הסיבוב, והוא ניתן לחישוב בעזרת העקמומיות הכוללת חלקי 2π.
אינדקס ליפוף ומשוואות הייזנברג על פרומגנטיות
לבסוף, שימו לב כי אינדקס הליפוף קשור למשוואות הפרומגנטיות הרציפות של הייזנברג ה--ממדיות, ולהרחבות האינטגרביליות שלו (כגון משוואת Ishimori). הפתרונות של המשוואה הזו מתוארות על ידי אינדקס הליפוף (המספר הקוונטי הטופולוגי).
אמריקן מק'גי אליס
אמריקן מק'גי אליס (באנגלית: American McGee's Alice) הוא משחק פעולה המוצג מגוף שלישי, המבוסס על עלילות הספר הרפתקאות אליס בארץ הפלאות ומבעד למראה ומה אליס מצאה שם, ועלילתו ממשיכה באופן לא רשמי את עלילות ספרים אלו.
המשחק תוכנן ועוצב על ידי אמריקן מק'גי (ממפתחי המשחקים Doom II, Quake ועוד) ופסקולו הולחן על ידי זוכה הגראמי כריס ורנה (מחברי הלהקה ניין אינץ' ניילז). אמריקן מק'גי אליס שוחרר למערכות ההפעלה חלונות ו-Mac OS ב-6 באוקטובר 2000. ב-14 ביוני 2011, לקראת אירוע ההשקה של משחק ההמשך Alice: Madness Returns, שוחררו המרות של אמריקן מק'גי אליס ל-Xbox 360 ו-פלייסטיישן 3.
עלילה
לאחר מאורעות הספר "מבעד למראה" בית משפחתה של אליס נשרף עד היסוד, והיא נותרת הניצולה הבודדה מהאסון. הטראומה מערערת את שפיותה, ולאחר מספר שנים היא מאושפזת במוסד הסגור רטלדג'. רכושה היחיד בחדרה המוגן הוא בובת ארנב. לאחר אשפוז בן מספר שנים נופלת אליס שוב אל ארץ הפלאות, עקב קריאתו של הארנב הלבן להציל את הממלכה מידיה של מלכת הלבבות. ארץ הפלאות הפכה לבבואה מעוותת של הממלכה שאליס הכירה כילדה, והיא לומדת להכיר אותה מחדש כבת-עשרה בעזרתו של חתול הצ'שייר המלווה אותה.
המשחק מחולק למספר אזורים או ממלכות, שלרובם קשר עם עלילות הספרים ועיוות שנובע מטירופה של אליס.
פיתוח
חברת Electronic Arts שכרה רישיון שימוש במנוע המשחק של Ritual Entertainment שהוצג במשחק Heavy Metal: F.A.K.K.². המנוע היה שדרוג של המנוע שהוצג ב-Quake 3 Arena, הקרוי id Tech 3. השיפורים שהוספו למנוע המשחק אפשרו הנפשה מבוססת שלד, תיאום תנועות השפתיים לפסקול, תסרוט אפשרי למצלמת השחקן, מערכת גרפית מבוססת חלקיקים והצללה משופרת.
מערכת הקרבות במשחק עברה מספר שינויים, העיקרי בהם הוא המעבר ממערכת מבוססת לחימה בצוות (אליס וחתול הצ'שייר) למערכת מבוססת דמות אחת (אליס בלבד). עם זאת, גרסאות בטא של המשחק כללו את דמות חתול הצ'שייר כמשתתפת פעילה, וזו הורדה רק לפני סיום הפיתוח.
ביקורות
עם יציאת המשחק ב-6 באוקטובר 2000 מרבית הביקורות המוקדמות היללו את הגרפיקה של המשחק, שהייתה מפורטת וחדה לשעתה. הביקורות המקוונות היו בממוצע של 85% (בסיכום של אתר האגרגציה Metacritic), כשהאתר GameSpy נותן את הציון 94% והאתר GameSpot את הציון 73%. שני האתרים הסכימו כי הגרפיקה והעיצוב של המשחק מצוינים, אך גיימספוט סייג את מחמאותיו וציין כי המשחקיות של אליס ליניארית ופשטנית יתר על המידה.
פסקול
פסקול המשחק הולחן ובוצע במלואו על ידי כריס ורנה, עם עזרה מהגיטריסט מארק בלאסקז והזמרת ג'סיקה (Jessicka). בין התורמים לפסקול נמנה מרילין מנסון שתרם מספר נעימות למשחק, חלקן שולבו בפסקול הקיים. הפסקול היה ברובו מבוסס נעימות רקע עם מספר חלקי שירה, ומבוסס בעיקר על כלי הקשה (כגון קסילופון) ותיבות נגינה. פסקול המשחק יצא על גבי תקליטור והופץ בנפרד מהמשחק. הפסקול כלל 20 רצועות ואורכו כ-74 דקות.
מוצרים נלווים
בעקבות הצלחת המשחק התכוון במאי הסרטים וס קרייבן להוציא סרט אימה המבוסס על המשחק וסגנונו. עקב בעיות בתסריט, הסרט לא הופק וזכויות הפקת הסרטים על זיכיון אמריקן מק'גי אליס נדדו מיד ליד, וב-2008 אף נקנו על ידי שרה מישל גלר (שציינה שהייתה מאוהדי המשחק). סרט הקולנוע לבסוף נזנח ולא נכנס לשלבי הפקה.
אקזקיוטיב אאוטקמס
אקזקיוטיב אאוטקמס (באנגלית: Executive Outcomes - תוצאות מבצעיות) הייתה חברה צבאית פרטית, שנוסדה בדרום אפריקה על ידי אבן בארלו (Eeben Barlow), סא"ל לשעבר בצבא דרום אפריקה, בשנת 1989. מאוחר יותר הפכה לחלק מחברת ההחזקות הדרום אפריקאית Strategic Resource Corporation.
הצהרת מטרות
מטרות החברה הוגדרו על ידה כ: "אספקת שירותי ייעוץ צבאי סודיים ומקצועיים לממשלות לגיטימיות, אספקת החבילה המקצועית ביותר של אימונים צבאיים הזמינים לכוחות מזוינים, המכסה היבטים של לוחמה באוויר בים וביבשה. אספקת ייעוץ לכוחות מזוינים בנוגע לנשק ובחירת מערכות נשק. לספק שירות א-פוליטי לגמרי המבוסס על סודיות, מקצועיות ומסירות".
רקע
ב-1989, בסוף מלחמת הגבולות בדרום אפריקה מול אנגולה ונמיביה, החל משטר האפרטהייד להתפרק. צבא דרום אפריקה עמד מול קיצוצים נרחבים בכוח האדם שלו. מנהיג מפלגת הקונגרס הלאומי האפריקני נלסון מנדלה דרש שנשיא דרום אפריקה, פרדריק וילם דה קלרק, יפרק חלק מהיחידות המיוחדות הדרום אפריקאיות והדרום-מערב אפריקאיות כמו גדוד 32 והקובוט (Koevoet). אחד מאלה היו "הלשכה לשיתוף פעולה אזרחי" (CBC), יחידה שביצעה פעולות הכוללות התנקשות במתנגדי הממשל, ועבדה בעקיפת הסנקציות של האו"ם על ידי הקמת חברות קש זרות.
רק קובוט - בהיותו חלק ממשטרת דרום-מערב אפריקה-פורק כחלק מהמגעים לעצמאות דרום מערב אפריקה (כיום נמיביה). אנשי יחידות אלה הרכיבו את רוב כוח האדם של אקזקיוטיב אאוטקמס (א"א).
הקמה
אבן בארלו, לשעבר ראש אגף מערב אירופה של CBC, יסד את א"א ב-1989. מטרתה הייתה אספקת שירותי אימון סודיים לכוחות מיוחדים. לחברה הוענק חוזה גם על ידי דבסאונה (חברת יהלומים) לאמן קבוצה נבחרת של קציני ביטחון להסתנן ולחדור לסינדיקטים הבלתי חוקיים לסחר ביהלומים בבוטסואנה, כשגילתה דבסואנה שא"א מאמנת את כוחות צבא אנגולה, היא ביטלה את החוזה באופן מיידי.
החברה המשיכה לגייס רבים מקרב אותן היחידות שפירק הנשיא דה קלרק. תוך זמן קצר, יכלה א"א להתגאות בכ-500 יועצים צבאיים וכ-3,000 אנשי צבא מיומנים ביותר העומדים לרשותה. אף על פי שאנשי צבא זרים רבים הגישו מועמדות לעבודה, גייסה א"א דרום אפריקאים בלבד, וכאלה ששירתו בכוחות צבא דרום אפריקה, קובוט, והאגף החמוש של מפלגת הקונגרס הלאומי האפריקני, ה-MK.
פעולות
א"א בהתחלה אימנה ואחר כך נלחמה בשם ממשלת אנגולה נגד UNITA, לאחר שאלה סירבו לקבל את תוצאות הבחירות של שנת 1992. חוזה זה הוענק לחברה לאחר שזו סייעה לחברת Ranger Oil במבצע להשבת ציוד בעיר הנמל סויו. לאחר מה שכונה בתקשורת הדרום אפריקאית ניסיון התנקשות במנהיג המורדים ד"ר ג'ונאס סאוימבי, א"א מצאה עצמה תחת התקפות בלתי פוסקות של UNITA, בהן איבדה שלושה אנשים. בעקבות הפעולה קיבלה החברה הכרה מצבא אנגולה וחוזה לאימון כוחות הצבא נחתם במהרה. תוך זמן קצר הובסו כוחות UNITA בשדה הקרב. תחת לחץ מהאו"ם וארצות הברית, אולצה ממשלת אנגולה לסיים את החוזה עם א"א, שהוחלפה על ידי כוח שמירת שלום של האו"ם שנודע בשם UNAVEM. אנגולה חזרה ללחימה זמן קצר לאחר מכן.
באופן שאופייני לחברות צבאיות פרטיות מוקדמות, הייתה א"א מעורבת ישירות בלחימה באנגולה וסיירה לאון. החברה הייתה ראויה לציון ביכולותיה לספק את כל ההיבטים של צבא מודרני מיומן ביותר לכוחות הפחות מקצועיים של אנגולה וסיירה לאון. לדוגמה, בסיירה לאון, א"א פרשה בשטח לא רק כוח אדם לוחם מקצועי, אלא גם שריון וכלי טיס תומכים כגון שני מסוקים מדגם mi-24, שני מסוקי תובלה מסוג mi-8, נגמ"שים מדגם BMP-2 וטנק מערכה מדגם T-72. לרשותם עמד גם פינוי מוטס של פצועים במטוסי בואינג 727. אלה נקנו ממקורות עולמיים של סחר בנשק מתוך באפריקה ומזרח אירופה.
לא"א היו חוזים עם תאגידים בינלאומיים כגון דה-בירס, שברון, JFPI, וטקסקו. לקוחות ממשלתיים כללו את אנגולה, סיירה לאון ואינדונזיה.
פירוק
א"א דרשה באופן פעיל מממשלת דרום אפריקה לפקח על פעילותן של חברות צבאיות פרטיות לאחר שמספר חברות דרום אפריקניות ובינלאומיות התחזו אליה. בנוסף, הייתה א"א מעורבת ישירות במתן תשומה ל"חוק הפיקוח על סיוע צבאי זר" ב-1998. לחברה הוענק רישיון במסגרת החוק החדש, אולם היא פורקה בחודש דצמבר של שנה זו. מטרת החוק הייתה מניעה של פעילות שכירי חרב על ידי:
Sandline International
א"א קושרה בקשרים רופפים לחברה צבאית פרטית שבסיסה בבריטניה בשם Sandline International שנוהלה על ידי סא"ל (מיל') טים ספייסר, ב-1997 פעלה חברה זו כקבלן משנה של א"א במבצעיה בפפואה גינאה החדשה בסילוק מאחזי המורדים במכרות פנאוגה שעל האי בוגאינוויל, מה שהוביל למה שנקרא "פרשת Sandline" שבה כוונת הממשלה להעסיק שכירי חרב הודלפה לתקשורת האוסטרלית. מפקד צבא פפואה - שהפך את החלטתו לתמוך במבצע - הורה על מעצר שכירי החרב בהגעתם, ואילץ את ראש הממשלה להתפטר במצב שהתקרב לכדי הפיכה צבאית.
Sterling Corporate Services
דו"ח או"ם משנת 2012 מתח ביקורת על חברת Sterling Corporate Services, בטענה שהיא מקימה "צבא פרטי" בניגוד להסכמים בינלאומיים ולמשטר הסנקציות על סומליה. הדו"ח חשף קשרים חזקים של חברה זו לא"א, שבשלב זה כבר פורקה, ובוצע על ידי קבוצת הבקרה על סומליה ואריתריאה של האו"ם (SEMG).
פרס מפעל חיים של ה-NBA
פרס מפעל חיים של ה-NBA (באנגלית: NBA Lifetime Achievement Award) הוא פרס מפעל חיים המוענק מדי שנה על ידי ליגת ה-NBA לכדורסלן עבר, אשר הפגין מצוינות על מגרש הכדורסל ומחוצה לו.
הזוכה הראשון בפרס היה ביל ראסל אשר זכה לאורך הקריירה ב-11 אליפויות NBA, מתוכן שלוש כמאמן-שחקן. בשנת 2019 זכו יחדיו לארי בירד ומג'יק ג'ונסון, אשר הצטרפו לליגה באותה עונה ונודעו ביריבות הגדולה ביניהם לאורך שנות ה-80.
אמונש
אַמוּנַש היה מלך החתים בין השנים 1550 - 1530 לפנה"ס. הוא היה בנו של זידנתש הראשון קודמו. זו הייתה הפעם הראשונה מזה שני דורות שהמלוכה החתית עברה בירושה מאב לבנו, אם כי בנסיבות לא כל כך טבעיות מפני שאמונש רצח את אביו לפני שירש את כסאו.
ככל הנראה בתקופת שלטונו איבדה ממלכת החתים שטחים נרחבים. מסמכים עתיקים שנשתמרו מעידים שאמונש בזז את העיר נשש אולם נאלץ להילחם נגדה שוב כמה שנים מאוחר יותר. מסופר על עוד מלחמות שערך אמונש, בין היתר נגד זִלְפַּה ושַתִיוַרַש (שתי ערים בלב ממלכת החתים שמיקומם טרם התגלה), אַרְזַוַה במערב אנטוליה, אַדַנִיָה (עיר מרכזית בקיליקיה) מה שמצביע על ניסיונותיו להחזיר שטחים שאבדו לממלכה.
לאמונש הייתה משפחה ענפה ולפי דעת רוב החוקרים הוא הגיע לזיקנה מופלגת. הוא מת בשנת 1530 לפנה"ס. בנו חוזיאש הראשון ירש אותו.
יאן פיטרסון סוולינק
יאן פיטרסון סוולינק (בהולנדית: Jan Pieterszoon Sweelinck; אפריל או מאי 1562 – 16 באוקטובר 1621) היה מלחין, נגן עוגב ומורה הולנדי, שיצירתו מגשרת בין שלהי הרנסאנס וראשית תקופת הבארוק.
ביוגרפיה
סוולינק נולד בדוונטר. רבים מבני משפחתו היו מוזיקאים - בעיקר נגני עוגב - וידוע שלמד אצל יאן וילמסזון לוסי וגם אצל ג'וזפו צארלינו, המלחין והתאורטיקן המפורסם, בוונציה.
סוולינק מייצג את שיא ההתפתחות באסכולת המקלדת ההולנדית, ולמעשה ייצג את אחת הפסגות הגבוהות ביותר שהושגה במורכבות קונטרפונקטית ובעידון בכלי מקלדת לפני יוהאן סבסטיאן באך. עם זאת, היה סוולינק מלחין מוכשר ומיומן גם במוזיקה ווקאלית, שחיבר יותר מ-250 יצירות קולית (שאנסונים, מדריגלים, מוטטים ומזמורי תהלים). לכמה מחידושיו של סוולינק נודעה חשיבות מוזיקלית רבה, ביניהם הפוגה - הוא היה הראשון לכתוב פוגה לעוגב, שמתחילה בפשטות, בנושא יחיד, וצוברת עוד ועוד מרקם ומורכבות עד לשיא ולפתרון המסיים, רעיון שבאך שכלל והביא לידי שלמות בסוף תקופת הבארוק. מבחינה סגנונית, המוזיקה של סוולינק גם מאחדת את העושר, המורכבות ותחושת המרחב של אנדראה גבריאלי וג'ובאני גבריאלי, שאותם הכיר מאז ימיו בוונציה, ואת הקישוטיות והצורות האינטימיות של מלחיני המקלדת האנגלים. בפיתוח צורני, בייחוד בשימוש בנושא נגדי, סטרטו ונקודת עוגב, המוזיקה שלו עברה בהרבה את יצירותיו של ג'ירולאמו פרסקובלדי - קודמה הקרוב ביותר - וצופה קדימה אל באך.
סוולינק היה אמן האלתור, שהוכתר בתואר הלא-רשמי "אורפיאוס מאמסטרדם". יותר מ-70 מיצירות המקלדת שלו שרדו, ורבות מהן דומות אולי לאלתורים, שתושבי אמסטרדם בסביבות 1600 היו עשויים לשמוע. אפילו המוזיקה הווקאלית שלו, השמרנית יותר מכתיבתו למקלדת, מגלה מורכבות ריתמית מרשימה ועושר בלתי רגיל של תחבולות קונטרפונקטיות.
השפעתו כמורה לא נפלה אולי מזו שהייתה לו כמלחין, הואיל ותלמידיו כללו את האסכולה הצפון-גרמנית הגדולה, ביניהם יעקב, מיכאל והירונימוס פרטוריוס, היינריך שיידמן, פאול זייפרט וסמואל וגוטפריד שיידט. בגרמניה נודע כ"יוצר נגני העוגב" והיה מבוקש מאוד כמורה.
השפעתו הייתה בינלאומית: לדוגמה, מספר יצירות שלו מופיעות ב"ספר הווירג'ינל של פיצוויליאם", המכיל פרט לכך בעיקר יצירות של מלחינים אנגלים. סוולינק כתב וריאציות של ה"לאקרימה פאוואן" של ג'ון דאולנד, שזכה לפרסום עולמי וג'ון בול, מלחין המקלדת האנגלי, כתב קובץ וריאציות על נושא של סוולינק, אות לקשר הקרוב בין אסכולות הקומפוזיציה השונות משני עברי התעלה האנגלית.
יאן פיטרסון סוולינק מת באמסטרדם ב-1621.
עדנים
עֲדָנִים הוא מושב עובדים המשויך לתנועת המושבים באזור דרום השרון. המושב נמצא מדרום מזרח לעיר הוד השרון בשטח השיפוט של מועצה אזורית דרום השרון.
היסטוריה
המושב נקרא תחילה "ירקונה הרחבה" ורק לאחר מספר חודשים הוחלף השם ל"עדנים". השם סמלי ומבוסס על הפסוק "ירוויון מדשן ביתך ונחל עדניך תשקם". תחילתו של המושב בשנת 1949 כהרחבה למושב ירקונה הסמוך. כעבור שנה הפך המקום למושב בעל מעמד עצמאי. המייסדים היו 27 משפחות צעירות, עולים חדשים ניצולי שואה מפולין, רומניה וצברים ילידי הארץ שהתגוררו בפחונים במקום עד שנבנו בתי הקבע.
שטח המושב כ-1,850 דונם, מספר התושבים כ-500 נפש, ענפי משק עיקריים הם גידולי שדה, מטעים, ירקות (בעיקר ירקות שורש), פרדס, לול פטימים ודיר. את המושב חוצה מצפון לדרום נחל הדס, שמוצאו במזרח הוד השרון והוא מתמזג עם נחל הירקון בסמוך לצומת ירקון מדרום. בנוסף למושב גבול טבעי נוסף, נחל קנה שהתוואי שלו מדרום למושב. הרחוב היחיד במושב ללא שם הוא רחוב משותף עם הוד השרון, רחוב הרקון בשכונת נווה נאמן.
כיום במושב 47 משקים חקלאיים (נחלות) ועוד 47 בתים בשכונת ההרחבה שהוקמה באמצע שנות התשעים של המאה ה-20. בעדנים קיימים שני "משקי עזר" שהינם בבעלות האגודה השיתופית. בנוסף במושב מועדון נוער פעיל, גן ילדים ושתי מזכירויות לוועד התושבים המקומי ולוועד האגודה החקלאית. וכן מגרש ספורט משולב (כדורסל/טניס), גינות ציבוריות וגן משחקים ושעשועים הפתוחים לקהל הרחב. על אדמות המושב ניצבת טחנת הקמח טחנת אבו רבאח.
אגודת מושב עדנים
האגודה החקלאית במושב עדנים היא אגודה שיתופית המאגדת את כל בעלי הנחלות במושב. האגודה גם מספקת את רוב תצרוכת מי השתייה של המושב. מקור המים בבאר הנמצאת בטבורו של המושב. מי השתייה הנשאבים ומופקים מבאר המושב הם באיכות גבוהה ומספקים את כל הצריכה המקומית לשתייה ולהשקיה חקלאית. בנוסף האגודה פועלת לשינוי תב"ע המושב כך שתותר בניה של ארבעה בתים במשקים ובנוסף לפועלת האגודה להקמת אזור תעסוקה.
פעילות חברה וקהילה
בעדנים מתקיימת פעילות חברתית-קהילתית ענפה לילדים, נוער ומבוגרים, במסגרתה נערכות מסיבות בחגי ישראל, פעולות נוער וכן פעילות התנדבותית שונות למטרות חברתיות. בין הבולטים שבאירועים, קידי מרקט, מרתון עדנים למשפחות, מסיבת שבועות, מסיבת חנוכה, תהלוכת פורים ופורימון לילדים ונשף למבוגרים, נטיעות ט"ו בשבט, "סינמה עדנים" הקרנת סרטים במדשאה המרכזית, ובנוסף התנדבות לנושאי ביטחון המושב.
במושב פעלה עד שנת 2021 חוות קרן אור לבעלי חיים.
הילדים ובני הנוער של המושב לומדים בבית חינוך ירקון ובבית הספר היסודי ממלכתי אהרונוביץ, ששוכנים בקריית המועצה האזורית דרום השרון בנוה ירק.
תוכנית סיפוח להוד השרון
מושב עדנים נכלל בין 65 היישובים בתוכנית המתאר הארצי 35 (תמ"א 35) שיש להם רחוב משותף עם יישוב עירוני צמוד ועשויים להסתפח ולהיבלע ביישוב העירוני. בנוסף בתמ"א 48-1 עלול גוש המושבים אלישמע, גני עם, ירקונה ועדנים לאבד אלפי דונמים ואף להסתפח אל העיר הוד השרון.
מהארץ לירח
מהארץ לירח (בצרפתית: De la Terre à la Lune) הוא ספר מדע בדיוני הומוריסטי שנכתב ב־1865 על ידי ז'ול ורן ואחד הראשונים שפורסמו בז'אנר זה. הספר מספר את סיפורם של שלושה אנשים אמידים החברים במועדון תותחנים בתקופה שאחרי מלחמת האזרחים האמריקנית. השלושה בונים תותח עצום הפונה אל השמיים וטסים בספינת חלל הנורית ממנו אל הירח.
הסיפור יוצא דופן בכך שוורן מנסה לעשות מספר חישובים כלליים לגבי הדרישות עבור התותח. בהתחשב בכך שהמידע בתחום כלל לא היה קיים בזמנו, מפתיע לגלות שחלק מתוצאות חישוביו קרובים להפליא למציאות. למרות זאת, התסריט שיצר ורן הסתבר כבלתי אפשרי. תותח המסוגל לירות אל מחוץ לאטמוספירה, לדוגמה, יהיה מוכרח להיות ארוך מאוד או, לחלופין, יהרוג את הנוסעים על ידי התאוצה לבדה.
הסיפור כולל מאפיינים רבים הדומים לתוכנית אפולו האמיתית:
דמותו של מישל ארדן בספר הושראה מהצלם נדאר.