cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מהנדס מכונות
בעבודתו משתמש מהנדס המכונות במדעי ההנדסה השונים, במחשבים, במעבדות ובאמצעי ייצור שונים. בנוסף למדעים הכלליים, מדעי ההנדסה המיושמים בהנדסת מכונות כוללים את מכניקת המוצק, מכניקת הזורמים, תרמודינמיקה ומעבר חום, תורת הבקרה ושיטות חישוביות שונות. בנוסף, צריך מהנדס המכונות להכיר את הרקע המאפיין את המערכת בה הוא עוסק.
בשנת 1817, האקדמיה הצבאית וסט פוינט בארצות הברית הייתה הראשונה שהציעה השכלה הנדסית.
בישראל נערכים לימודי הנדסת מכונות בשמונה מוסדות להשכלה גבוהה: הטכניון, אוניברסיטת תל אביב, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, המכללה האקדמית להנדסה סמי שמעון, אפקה - המכללה האקדמית להנדסה בתל אביב, אוניברסיטת אריאל, המכללה האקדמית להנדסה אורט בראודה בכרמיאל והמכללה האקדמית להנדסה ירושלים.
אגודות מקצועיות של מהנדסי מכונות
אגודה מקצועית של מהנדסי המכונות בבריטניה הוקמה בשנת 1847 שנים רבות לאחר הקמת אגודה מקצועית של המהנדסים האזרחיים בבריטניה בשנת 1818. בארצות הברית הוקמה האגודה המקצועית של מהנדסי המכונות בשנת 1880 כאשר הקדימו אותה האגודות המקצועיות של המהנדסים האזרחיים בשנת 1852 ואגודה מקצועית של מהנדסי מכרות ומטלורגיה בשנת 1871.
המוטו של אגודת מהנדסי המכונות בישראל: "מהנדסי המכונות מניעים את גלגלי המילניום השלישי".
קישורים חיצוניים
Inhinyeryang mekanikal
שמואל פרנקל (תעשיין)
שמואל פרנקל (נוֹלָד 22 בנובמבר 1801 צילץ, נפטר 28 ביולי 1881 בפרודניק) היה תעשיין גרמני, מייסד מפעל אריגת בדי פשתן ודמשק (שנקרא לימים "פרוטקס") בפרודניק.
משפחה
שמאל פרנקל הגיע ממשפחת סוחרים יהודית. הוא היה בנם של אברהם יצחק פרנקל (1750–1835) ואשתו השנייה שאנדל'ה פרנקל (1773–1866). בשנת 1824 התחתן שמואל עם אסתר פולקה-Polke (1802–1879), בתם של לובל פולקה וברכה אדלר. מנישואים אלה נולדו לשמאל ואסתר 14 ילדים (אחד עשר שרדו את ילדותם): צבי, מנחם, יהודה (1825–1858), עקיבא (1826–1834), דורותיאה (1829–1904), ססילי (1830–1916), יוסף (1831 - 1864) ג'ני (1833–1892), אברהם (1835–1904), אלברט (1837–1909), אוגוסט (1838–1919), רוזאלי (1840–1913), עמנואל (1842–1920) ו (1844–1901).
קריירה
עד גיל 26 שמואל גדל בקהילת יהודי צילץ. בשנת 1827 עבר שמואל פרנקל ומשפחתו מצילץ לפרודניק. בפרודניק הוא הקים חנות בבית שכור שהיה ב. שם הוא מכר בין היתר בדים המיוצרים בבתי המלאכה המקומיים, חוטים וחומרי תפירה מפשתן, מטריות, כלי חרסינה וצעצועים. רק בשנת 1839, הוא קנה את הבניין מברברה פולזנר Pulzner תמורת 3090 טאלרים.
בשנת 1854 שמואל פרנקל הפך ליושב ראש הקהילה היהודית בפרודניק לאחר שהקים אותה באותה שנה.
בשנת 1862, שמואל פרנקל, יוסף פינקוס (חתנו של שמואל פרנקל) ובנו אלברט, ערכו סיור לימודים ברחבי אנגליה וסקוטלנד כדי ללמוד ולצבור ניסיון בתעשיית הטקסטיל, בניסיון שצברו באותו סיור השתמשו אחר כך לפיתוח מפעל הטקסטיל המשפחתי.
בדצמבר 1864 המבנה הארגוני של החברה השתנה. מאותה תקופה ועד שנת 1934 החברה הייתה רשומה במרשם המסחרי הגרמני כ-Die Offene Handelsgesellschaft S. Fränkel. רשימת בעלי המניות בחברה הורכבה משמואל פרנקל, בנו אלברט ובעלה של בתו אוגוסטה, יוזף פינקוס.
תרומת משפחת פרנקל לקהילה
בשנת 1873, שמואל פרנקל, לרגל יובל נישואי הזהב שלו תרם 1,000 מטבעות טאלרים לגימנסיה המקומית.
ב־3 במאי 1877 שמואל פרנקל חנך את בית הכנסת הגדול בפרודניק שהוא ממן את הקמתו.
בשנת 1896 בני משפחת פרנקל, ממנו, ציורי שמן של הקיסרים וילהלם הראשון, פרידריך השלישי וויליאם השני לטובת בניין העירייה החדש שנבנה. כמו כן, ארגנו לעיתים קרובות ערבי קריאת שירה וקונצרטים קאמריים של פסנתרנים מפורסמים בעולם (כולל וילהלם בקהאוס וולטר גיסקינג ).
יהודים עשירים מפרודניק תרמו תרומה נכבדה לטובת העיר. בשנת 1904, בעל המפעל, עמנואל פרנקל (בנו של שמואל פרנקל), תרם 9,000 טאלרים להקמת אנדרטה לקיסר ויליאם הראשון. אברהם פרנקל (בן של שמואל פרנקל), יו"ר הקהילה היהודית בפרודניק, שמת ביוני 1904, תרם 50,000 מארקים לקופת העיר לטובת נזקקים, ללא קשר לדת. בדצמבר אותה שנה הקים התעשיין מקס פינקוס (נכדו של שמואל פרנקל) בית חולים ובשנת 1910 הוא תרם את בית החולים לעיר.
בשנת 1908, בני משפחת פרנקל הקימו שלוש טורבינות שסיפקו חשמל לא רק למפעל הבדים עצמו, אלא גם לבית החולים ולתחנת הכוח באופולה.
בשנת 1910, מפעלי פרנקל העסיקו 4,000 עובדים מתוך כ-19,000 מתושבי העיר (כלומר כל תושב חמישי בעיר עבד במפעלי החברה). הבעלים, בני משפחת פרנקל, טיפלו בצוות העובדים, באופן שלא היה נהוג עד אז: הם הקימו דירות לעובדים, שנבנו ברחוב קרולה מיארקה אי פולנה (ul. Karola Miarka i Polna), במפעל נבנה בית חולים של המפעל (נתרם לימים לעיר; הוא היה ברחוב רחוב פיאסטובסקה-Piastowska).
בשנת 1928, בניו של שמואל פרנקל הקימו את בית הספר לילדי העובדים במפעליו ברחוב Prążyńska. הם תרמו לעיר את בית המרחץ העירוני (ברחוב ul. Parkowa), את בית החולים של החברה וביתן בפארק העירוני. בניו של שמואל פרנקל גם מימנו את הקמת המנזר והכנסייה אוונגליסטית. ביוזמתם הוסדרה גם הבנייה לאורך נהר פרודניק, רחובות רבים נסללו וגשר הוקם מעל רחוב ניסקה. הווילה המרשימה של משפחת פרנקל הייתה ברחוב ויזנר (שם הרחוב המעודכן קושיצ'יסקי-Kościuszki ), ואילו הווילה הייצוגית שלו עמדה ברחוב נייזר (שם הרחוב המעודכן ניסקה-Nyska ).
בשנת 1928, הוקם בית ספר לילדי העובדים במפעלי החברה.
לאחר המלחמה
בשנת 1949 לאחר מלחמת העולם השנייה המפעל עבר שחזור ושיפוץ. תקופת ההתאוששות הייתה ארוכה בגלל המצב הכלכלי, שבה נמצאה פולין (כתוצאה ממלחמת העולם השנייה פרודניק ויתר שלזיה העליונה עברו מגרמניה לפולין).
ב-5 ביולי 2014 "פרוטקס" הפסיקה את פעילותה.
פטירתו
שמואל פרנקל נפטר ב־28 ביולי 1881. הוא נקבר בבית העלמין היהודי בפרודניק ברחוב בהנהופשטראסה-Bahnhofstrasse (השם המעודכן רחוב קולייובה 40-Kolejowa). על בסיס צוואתו הוענקו 900 מארקים גרמנים לבתי חולים בפרודניק, 2,100 מארקים ל לרכישת מיטות חדשות למרפאת המנזר ו-15,000 מארקים לעירייה פרודניק, מתוכם לרכישת פחם לתושבי העיר הנזקקים מדי שנה בתאריכים 11 בנובמבר ו-11 בדצמבר. בצוואתו שמואל פרנקל העביר את הבעלות על המפעל לחתנו יוזף פינקוס, ואחריו לנכדו. החברה התקיימה עד שנת 2011 בשם זקלאדי פשמיסלו קוטונובגו "פרוטקס"-Zakłady Przemysłu Bawełnianego „Frotex”.
הנצחה
ב־18 ביוני 2016 ניתן שמו של שמואל פרנקל לעץ הדולב הלונדוני שצמח ליד בניין שער הכניסה למפעל לשעבר "פרוטקס" של שמואל פרנקל.
ב-28 במאי 2020, ביוזמתו של ראש עיריית פרודניק, שמו של שמואל פרנקל ניתן לרחוב החדש המחבר בין הרחובות Jasionowe Wzgórze עם ul. Powstańców Śląskich.
פער הטילים
פער הטילים (באנגלית: Missile gap) הוא כינוי שרווח בסוף שנות החמישים וראשית שנות השישים של המאה ה-20, לנחיתותה המשוערת של ארצות הברית ביחס לברית המועצות בפיתוח וייצור טילים בליסטיים בכלל, וטילים בליסטיים בין-יבשתיים (ICBM) בפרט. למעשה, נחיתות זו לא הייתה קיימת מעולם, אולם היא שימשה היטב את נִצי המפלגה הדמוקרטית, שביקרו את ממשל אייזנהאואר על שהשלים עמה כביכול. יותר מכל היא מילאה תפקיד בבחירות לנשיאות של 1960, כנשק תעמולתי בידיו של המתמודד הדמוקרטי, ואחר כך נשיא ארצות הברית, ג'ון קנדי.
רקע
אף ששתי המעצמות החלו לפתח טילים למטרות צבאיות ואחרות עוד בתום מלחמת העולם השנייה, לא עלה הנושא של פער טילים על סדר היום האמריקאי עד לשנות החמישים המאוחרות. הסנאטור הדמוקרטי הנרי ג'קסון התריע עליו לראשונה ב-1954, אך הבהלה האמיתית לא החלה אלא לאחר 4 באוקטובר 1957, היום שבו שוגר ספוטניק 1, הלוויין המלאכותי הראשון. ההישג הסובייטי המפתיע עורר את ארצות הברית לבחון מחדש את מוכנותה לעימות גרעיני עם ברית המועצות. במקביל דיווחה ועדת גייתר הסודית לנשיא, על פערים ההולכים ונפתחים בין ברית המועצות לבין ארצות הברית ביכולות גרעיניות, בין השאר גם ביכולת לשגר נשק גרעיני מיבשת אחת לרעותה.
באותה עת נתגלעה גם מחלוקת פנימית בין שירותי המודיעין, כאשר חיל האוויר האמריקני הזהיר מפני פער טילים וטען שיש בידי הרוסים כמה מאות טילים בליסטיים בין-יבשתיים, בעוד שה-CIA ראה הערכות אלה כמופרזות.
הפרכה
החל ב-1956 החלו מצטברות ראיות, שמקורן היה בצילומים שסיפק מטוס הביון החדש, U-2, שהיה בהן כדי להפריך את החששות. אולם ראיות אלה לא נחשפו לציבור על ידי אייזנהואר, לא לפני משבר מטוס הריגול U-2 ואף לא לאחריו, כדי שלא לחשוף בפני הרוסים את כל שהיה ידוע והושג בזכות המטוס הסודי, ובעיקר כדי לא להודות בפומבי בטיסות הריגול. קנדי המשיך להתריע בנאומיו מפני פער, שהנשיא אייזנהאואר ידע במידה רבה של ודאות שלא היה קיים כלל.
לאחר שהפך לנשיא, הודה קנדי שהפער לא היה קיים מעולם, ודאי לא במידה שהוא בעצמו טען מספר חודשים קודם לכן. הוא טען שקיבל את המידע רק כשהפך לנשיא, אולם ייתכן שידע את האמת קודם לכן.
השלכות
בין אם ידע את האמת ובין אם לאו, קביעתו הכוזבת של קנדי בנאומיו, שאמריקה מפגרת אחרי ברית המועצות בטילים, גרמה לו להראות אגרסיבי בעיניהם של מנהיגי ברית המועצות, שידעו היטב את האמת. לפי ההיסטוריון של המלחמה הקרה, ג'ון לואיס גאדיס, הייתה זו תדמיתו התוקפנית של קנדי בעיני הרוסים, כתוצאה מהצהרותיו ומהפלישה למפרץ החזירים ב-1961, שהניעה אותם לבחון אותו במשבר הטילים הקובני.
הבהלה בנושא פער הטילים הביאה לתמורות רבות במערכת החינוך של ארצות הברית. הבהלה מהפער הטכנולוגי גרמה לניסיונות שונים לשפר את מערכת החינוך, בין השאר הכנסת המתמטיקה החדשה למערכת החינוך.
אנדרו רידג'לי
Wham!
להקת נהנתה מהצלחה עולמית בשנים 1981–1986, ומכרה יותר מ-28 מיליון תקליטים ברחבי העולם. הם הופיעו בהופעת הבכורה שלהם בארצות הברית בתוכנית הטלוויזיה "אמריקן בנדסטנד" של דיק קלארק. הם היו ללהקה הבריטית היחידה בשנות ה-80 שהניבה שלושה סינגלים במקום הראשון במצעדי המוזיקה בממלכה המאוחדת ובארצות הברית.
קישורים חיצוניים
כתבות
אלי הירש (פילוסוף)
אלי הירש (באנגלית: Eli Hirsch, נולד ב-1938) הוא פרופסור ופילוסוף יהודי-אמריקאי ומכהן כ"פרופסור צ'ארלס גולדמן לפילוסופיה" באוניברסיטת ברנדייס.
הוא ידוע בעיקר בזכות עבודתו במטא-אונטולוגיה. הוא טבע את הביטוי " אונטולוגיה רכה" (soft ontology) וחיבר למעלה מ-70 ספרים ומאמרים. רבים מספריו עוסקים בהתנגדויות לאונטולוגיה המבוססות על השכל הישר ועל כך שרוב המחלוקות הנוגעות לאובייקטים מטפיזיים סובבים סביב בלשנות והם רק מילוליים באופיים. בין ספריו "Against Revisionary Ontology" (1982 - הוצאת אוניברסיטת אוקספורד) ו-"Physical-Object Ontology, Verbal Disputes, and Common Sense" (2005 - Philosophy and Phenomenological Research 70 (1):67–97).
הירש קיבל תואר ותואר ראשון מברוקלין קולג' CUNY. ותואר שני ודוקטורט מאוניברסיטת ניו יורק.
אחיו הוא הרב משה הלל הירש, חבר מועצת גדולי התורה.
בלנקה סטאיקוב
בלנקה סטאיקוב (בפולנית: Blanka Stajkow; נולדה ב-23 במאי 1999) היא זמרת ודוגמנית פולנייה. ייצגה את פולין באירוויזיון 2023 שהתקיים בליברפול שבממלכה המאוחדת עם השיר "Solo".
קריירה
בגיל 13 הוציאה בלנקה לאור את שירה הראשון, "Strong Enough".
בשנת 2021, היא השתתפה בטופ מודל הבאה - פולין, תוכנית מציאות פולנית בטלוויזיה. במהלך התוכנית הוציאה לאור רשמית את הסינגל הרשמי הראשון שלה, "Better". בשנה שלאחר מכן חתמה על חוזה עם Warner Music Poland, והוציאה לאור את הסינגל השני שלה, "Solo".
ב-15 בפברואר 2023, הוכרזה בלנקה כאחת מעשרת המתחרים שיתחרו ב- Tu bije serce Europy! Wybieramy, הקדם הלאומי של פולין לאירוויזיון 2023 עם השיר שלה, "Solo". היא זכתה בתחרות, קיבלה מקסימום נקודות מחבר השופטים וסיימה שנייה בהצבעת הקהל. ב-11 במאי 2023 ביצעה סטאיקוב את "Solo" על בימת חצי הגמר השני של אירוויזיון 2023. עם הקראת התוצאות של שלב זה היא נמנתה בין האמנים שהעפילו לגמר. ב-12 במאי פורסם סדר ההופעות של הגמר. פולין הופיעה כמדינה הרביעית, לפני סרביה ואחרי שווייץ.
ביוני 2023 הוציאה לאור את הסינגל "Boys Like Toys".
אנוצויו אנגל
'''אנגל ט. אנוצויו (ברומנית: Anghel T. Anuțoiu'''; 1914 – 28 בדצמבר 2003) היה חסיד אומות העולם. פעל להצלתם של יהודים ברומניה במהלך מלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה
אנגל אנוצויו נולד בחבל ניסטורשט (Nistorești) במחוז ורינציה (Vrancea) שברומניה, לאב יהודי בשם מנדל וינר ולאם רומניה בשם יואנה ט. אנוצויו. הוא גדל וחי בחבל נרוז'יה (Năruja) שבאותו המחוז.
בין השנים 1938–1940 אנגל כיהן כמזכיר וכנציג של ארגון "ותיקי המלחמה" על שם הנסיך מיכאיל, שנוהל על ידי משרד הצבא והכתר הרומני. במסגרת ארגון זה, גויס אנגל בקיץ 1940 לפעילות במפלגה הקומוניסטית. את שירותו הצבאי הוא ביצע כמזכיר במטה הכללי של "יחידה 5" בצבא הרומני. במסגרת תפקידו ביחידה, נחשף אנגל לחומרים צבאיים מסווגים וביניהם תוכניות לשיתוף פעולה בין הצבא הרומני והנאצים בביצוע "ראציות" (סריקות) לאיתור ולכליאת יהודים. אנגל התריע בפני יהודים שהכיר על התוכניות הללו וכן סייע במציאת מקומות לינה זמניים ליהודים בביתו ובבתי מכריו, לעיתים תמורת תשלום ששילם מכיסו שלו. באופן זה הציל אנגל יהודים רבים.
על מנת שיוכל להמשיך לקחת חלק ב"יחידה 5" מבלי להשתתף בפעולות נגד יהודים, אנגל פגע בעצמו ויצר מום באחת מידיו. באופן זה שוחרר מפעולות חיפוש וכליאת היהודים שביצעה היחידה בה הוא שירת.
באוקטובר 1941 הגיע לביקור במזנון לפועלים בו סעד אנגל יון אנטונסקו, ראש ממשלת רומניה. אנגל החליט להסתכן בכך שהוא התלונן בפניו על סבלם של היהודים במדינה, אנגל ביקש מאנטונסקו לפעול להפסקת הרדיפות אחר יהודים והפסקת כליאתם במחנות. בעקבות המקרה נאסר אנגל, אך הוא שוחרר זמן לא רב לאחר מכן.
לאחר המלחמה
ב-כ"ג בסיוון התשל"ט, 18 ביוני 1978, הוכר אנצויו ט' אנגל כחסיד אומות העולם על ידי הוועדה לציון חסידי אומות העולם של רשות הזיכרון יד ושם. אנגל גם הגיש בקשה לקבלת התואר אזרח כבוד במדינת ישראל ולעלייה לארץ ישראל.
פונטנלה
פונטנלה הוא רומן מאת מאיר שלו העוסק בקורות חייה של משפחת יופה, ממתיישבי עמק יזרעאל. הרומן יצא לאור בשנת 2002, במסגרת "ספריה לעם" של הוצאת עם עובד.
הספר מתאר את קורות חייה של משפחת יופה לדורותיה על רקע אירועים היסטוריים, דוגמת גירוש המושבות הגרמניות על ידי הבריטים. שמו של הספר מרמז על מצבו הרפואי המיוחד של המספר, המרפס שלו לא נסגר מעולם כפי שצריך להיות במצב תקין אצל תינוק עד גיל שנה.
גם ספר זה, בדומה לספרים הקודמים שכתב שלו, נסב סביב ההוויה החברתית, החלוצית והחקלאית של התקופה שבטרם הקמת המדינה, של המתיישבים הראשונים במושבים, במושבות ובקיבוצים.
תקציר הספר
מיכאל יופה, גבר בשנות החמישים לחייו, שהוא אב לתאומים אורי ואיילת, מספר בגוף ראשון את תולדות משפחתו. החל במסעם של סבו וסבתו, דויד ומרים יופה, לעמק, עבור בבניית הבית שהפך לאחוזה הנושאת את השם "חצר יופה", בה מתגוררים כל צאצאיהם, בעוד שמסביב התפתח הכפר והפך עם השנים לעיר. הסיפור מתאר את לידתן, ילדותן, בגרותן וזקנתן של ארבע הבנות שנולדו לדויד ומרים, חנה אימו, פנינה היפה הנשואה לאהרון, רחל, שבעלה נהרג במלחמת העצמאות, ובתיה שגלתה לאוסטרליה. מיכאל ממשיך ומתאר את קורות חייו הוא, בנם של חנה ומרדכי, איש הפלמ"ח, ובן דודו גבריאל, בנה של פנינה, החל מילדותם עבור בסיפור שירותם של השניים בצה"ל כלוחמים באותה יחידה מובחרת, בין היתר במלחמת ששת הימים. וכלה בקורות "חצר יופה" בהווה, עת גרים בה דויד יופה, אבי המשפחה, בנותיו חנה, רחל ופנינה, "החתן", מיכאל ואשתו, אלונה, יחד עם אורי בנם וגבריאל ושלושת חבריו ליחידה בצבא החיים עמו.
שחף זנב-סנונית
שחף זנב-סנונית או שחף קדור-זנב (שם מדעי: Creagrus furcatus) הוא מין של שחף יחיד בסוגו האנדמי לאיי גלאפגוס וגם קצת באיי מלפלו.
שחף זה הוא השחף היחיד הפועל בלילה, אז הוא יוצא לחפש באוקיינוס הפתוח מיני מזונות קטנים כמו דגים ודיונונים העולים בלילה לאכול פלנקטון.
ביום הוא ישן על מצוקים וחופים קטנים. הוא מעדיף מים טרופיים וחמים. לעיתים הוא גם מגיע לחופי אקוודור ופרו.
זוג השחפים מגדלים ביצה אחת בקן עשוי אבני לבה ושברי אלמוגים. הגוזל בוקע מהביצה אחרי 31–34 ימים ויכול לעוף אחרי 60–70 ימים מהבקיעה.
עיניו האדומות גדולות יותר מאצל שחפים אחרים ויש בהן שכבה מחזירת אור, המתאימה לראיית לילה.
היפה והחיה (סרט, 2017)
היפה והחיה (באנגלית: Beauty and the Beast) הוא סרט פנטזיה רומנטי מוזיקלי משנת 2017 שביים ביל קונדון לפי תסריט מאת סטיבן צ'בוסקי ואֶוָן סְפִּילְיוֹטוֹפּוּלוֹס. עלילת הסרט מבוססת על המעשייה "היפה והחיה" מאת ז'אן מארי לפרינס דה בומון, והוא מהווה רימייק לייב אקשן לסרט ההנפשה בשם זה של וולט דיסני מ-1991. בסרט השתתפו אמה ווטסון, דן סטיבנס, לוק אוונס, אמה תומפסון, קווין קליין, איאן מקלן, יואן מקגרגור, ג'וש גד, אודרה מקדונלד, גוגו אמבתה-רו וסטנלי טוצ'י. הסרט יצא לאקרנים ב-17 במרץ 2017.
הסרט קיבל ביקורות חיוביות, רשם הכנסות של 690 מיליון דולר בשבוע הראשון להקרנתו לעומת תקציב הפקה של 160 מיליון דולר, ונכון ל-2021 נמצא במקום ה-17 ברשימת הסרטים המכניסים ביותר בכל הזמנים. הסרט זכה בשני פרסי סרטים וטלוויזיה של MTV ובארבעה פרסי בחירת הנוער נכון לספטמבר 2017.
עלילה
בצרפת, קוסמת המחופשת לאישה זקנה מגיעה לנשף חגיגי בארמון הנסיך בעיצומה של סערה חורפית. היא מציעה לנסיך הצעיר ורד תמורת מקלט ללילה, אך הנסיך היהיר נגעל מכיעורה ומסלק אותה. בשל יהירותו היא מענישה אותו על ידי הפיכתו לחיה מכוערת והופכת את משרתיו לרהיטים וחפצי בית אחרים ומוחקת מזיכרונם של בני הכפר הסמוך כל זכר לטירה ולשוכנים בה. היא מעניקה לו מראה קסומה שתאפשר לו לראות אירועים מרוחקים, וכן נותנת לו את הוורד, שמתברר כקסום, ואומרת לו שעל מנת לשבור את הכישוף עליו ללמוד לאהוב ולהיות נאהב באמת, לפני שכל עלי הכותרת של הוורד ייפלו. אם לא יצליח ועלה הכותרת האחרון ייפול, הוא יישאר חיה לנצח.
שנים לאחר מכן, אישה צעירה ויפה בשם בל (יפה בצרפתית), חיה בכפר וילנב הסמוך עם אביה מוריס, ממציא וצייר. בל אוהבת קריאה ומשתוקקת לחיים מחוץ לכפר. היופי שלה מושך תשומת לב בכפר, והיא נרדפת על ידי גברים רבים, בעיקר על ידי גסטון הצעיר, המבקש לשאתה לאשתו אך בל אינה מעוניינת בו, אף שהוא מחוזר על ידי כל הנשים הרווקות ונחשב לכליל השלמות על ידי אוכלוסיית הגברים בכפר, בל אינה נמשכת אליו כלל בשל הנרקיסיזם שלו ויהירותו.
בדרכו לעבודתו מחוץ לכפר, מוריס וסוסו פיליפ הולכים לאיבוד ביער ומותקפים על ידי זאבים. הם נמלטים ונתקלים בטירה ומחפשים בה מקלט. מוריס נלקח בשבי על ידי החיה הגרה בטירה לאחר שהוא קטף ורד מגני הטירה. ברם, פיליפ נמלט ומצליח להוביל את בל אל הטירה, כשהיא מציעה להיכלא במקומו של אביה. בל משוחררת על ידי לומייר (אור בצרפתית), ראש המשרתים אשר הפך לפמוט בשל כישוף הקוסמת. בל פוגשת לאחר מכן את שאר המשרתים ששינו צורתם: קוגסוורת', שהפך לשעון אח, גברת תֵּיוֹן שהפכה לקומקום תה ובנה צ'יפ, שהפך לספל תה, מוזיקאי החצר, מאסטרו קדנצה, שהפך לצֶ'מבָּלוֹ, זמרת האופרה ואשת המאסטרו, מאדאם דה גרדרוב, שהפכה לארון בגדים ואהובתו של לומייר, פלומט, שהפכה למאבק נוצות.
לאחר שצוות הטירה נותן לה לאכול, בל יוצאת לסייר באגף המערבי האסור בטירה ומוצאת את הוורד. החיה מופיעה לפתע ומרוב הלם, בל בורחת בדהירה על פיליפ אל היער. ביער, היא נתקלת בלהקת הזאבים ומחולצת לבסוף על ידי החיה, שנפצעה במהלך הקרב נגדם. אסירת תודה, בל מטפלת בפצעיה של החיה ובד בבד, הנסיך שבתוך החיה מתחיל לפתח כלפיה רגשות והמשרתים מגלים לבל שהיא עשויה להיות האחת שתסיר מהם את הכישוף. בינתיים, החיה מעניקה לבל גישה אל ספריית הטירה. ברם, אף שדי ברור שהנסיך החי בתוך החיה מתאהב בה, בל עצמה לא בטוחה באשר לרגשותיה כלפיו.
בינתיים, מוריס חוזר לכפר אך לא מצליח לשכנע את האחרים לצאת לחלץ את בל והם רואים בו משוגע. גסטון מסכים לעזור, בתקווה שכך יקבל את אישורו של מוריס לשאת את ידה של בל לאישה, אך מוריס מסרב וגסטון משאיר אותו ביער למות, כשהוא כובל אותו לעץ. מוריס ניצל לבסוף על ידי נזירה בשם אגתה והוא חוזר לכפר כדי להטיח אשמה בגסטון על שניסה להרוג אותו. גסטון משכנע את אנשי הכפר לשלוח את מוריס לבית המשוגעים של העיירה.
בטירה, לאחר שהם חולקים יחד ערב רומנטי, בל רוקדת עם החיה ובאמצעות המראה הקסומה שברשות החיה, היא רואה את מצבו הקשה של אביה. החיה רואה את כאבהּ והנסיך שבתוכה מאפשר לה לעזוב כדי להציל את אביה ונותן לה את המראה כדי שתזכור אותו. בכפר, בל מנסה להוכיח את שפיות אביה בכך שהיא מראה את החיה במראה הקסומה. גסטון, שמבין שבל התאהבה בחיה, מצווה לזרוק אותה לבית המשוגעים עם אביה ומשכנע את בני הכפר לצאת אחריו אל טירת החיה ולהרוג את החיה המסוכנת. ברם מוריס ובל מצליחים להימלט ובל יוצאת גם היא אל הטירה.
בעוד בני הכפר תוקפים את המשרתים, גסטון תוקף את החיה. בתחילה הנסיך שנמצא בתוך החיה חש מדוכא מכדי להשיב מלחמה, אך עד מהרה מתעשת כשהוא רואה את בל ששבה לטירה. הוא דוחק את גסטון לפינה, אך חס על חייו לאור תחינתה של בל. אולם גסטון מנסה להציב עצמו בעמדה עדיפה עם שחרורו והוא יורה בחיה בגבה, לפני שהוא נופל אל מותו מראש המגדל. פצוע אנושות, החיה מת כשעלה הכותרת האחרון של הוורד נושר. אבלה על מותו, בל מתוודה בפניו על אהבתהּ אליו. עם כניסתה לאגף המערבי של הטירה, אגתה שומעת את הצהרת האהבה של בל, ולכן חושפת את עצמה בתור הקוסמת ושוברת את הכישוף. הנסיך שחי בתוך החיה חוזר לחיים בדמות אנוש וכך גם המשרתים חוזרים לצורתם המקורית וזכרונם של בני הכפר שבים אליהם.
צוות השחקנים והמדבבים לעברית
בטריילר המדובב לעברית ב-2016 דיבב מיכה אוזין סליאן את החיה, אוהד שחר דיבב את מוריס, ענת ניב דיבבה את גברת תֵּיוֹן, שחר קדוש דיבבה את צ'יפ ואלי גורנשטיין דיבב את לומייר.
השחקן יגאל שדה אשר מדבב בסרט הנוכחי את דמותו של מר שעוני, דיבב את גסטון בגרסה העברית של הסרט המקורי. כמו כן, אסף פריינטא דיבב את דמות החיה בקטע שנוסף לסרט המקורי ב-2003 ובסרט "היפה והחיה: עולמה הקסום של בל". שפרירה זכאי, אשר תרגמה את הסרט המקורי וביימה את דיבובו, לקחה גם חלק בהפקת הסרט הנוכחי ועיבדה את השירים לגרסה זאת.
פיתוח
בשנת 2009, חברת וולט דיסני החלה בפיתוח עיבוד קולנועי של המחזמר בברודוויי משנת 1994. עם זאת, בריאיון עם המלחין אלן מנקן דווח כי גרסת הסרט המתוכננת "הוקפאה".
פייג' אוהרה, שדיבבה את בל בסרט ההנפשה המקורי והמשכיו, הציעה לעזור לווטסון עם שיעורי השירה שלה.
ליהוק
ב-26 בינואר 2015, אמה ווטסון הודיעה כי היא תגלם את בל, התפקיד הנשי הראשי של הסרט. ב-4 במרץ 2015, התגלה כי לוק אוונס ודן סטיבנס היו בשיחות על תפקידם של גסטון והחיה, בהתאמה. ווטסון אישרה את ליהוקם מאוחר יותר דרך הטוויטר. ג'וש גד הצטרף לצוות השחקנים ב-13 במרץ 2015 כלה-פו, עוזרו של גסטון. אמה תומפסון וקווין קליין הצטרפו לצוות השחקנים ב-16 במרץ 2015 כגברת תֵּיוֹן ומוריס, בהתאמה. אודרה מקדונלד לוהקה כמאדאם דה גרדרוב, ארון הבגדים של החיה, ב-27 במרץ 2015. איאן מקלן לוהק ב-10 באפריל 2015 כמר שעוני, מנהל משק הבית הנאמן של החיה. ב-13 באפריל 2015, ג'וג'ו מבאטה-ראו הצטרפה כפלומט, מברשת נוצות והמאהבת של לומייר. ב-21 באפריל, הוכרז שיואן מקגרגור הצטרף לצוות השחקנים כלומייר, הפמוט, ומאוחר יותר באותו היום, הוכרז שסטנלי טוצ'י ישחק את מאסטרו קדנצה, מלחין החצר שהפך לצ'מבלו, והוא דמות מקורית שנוצרה עבור הסרט.
שלב הצילומים של הסרט החל באולפני "שפרטון" בלונדון ב-18 במאי 2015. השחקנים הראשיים סיימו את הצילומים ב-21 באוגוסט 2015. שישה ימים לאחר מכן, המפיק-שותף ג'ק מוריסי אישר כי הסרט נמצא בשלב הפוסט פרודקשן באופן רשמי.
מוזיקה
כאשר הסרט "היפה והחיה" יצא לאקרנים בשנת 1991, הדבר היווה נקודת מפנה עבור אולפני דיסני והתבטא בכך שהסרט פנה לקהל רחב יותר עם שירים זוכי אוסקר שנכתבו על ידי התמלילן הווארד אשמן והמלחין אלן מנקן. כשנשאל בריאיון, ענה ביל קונדון כי השירים המקוריים היוו את הסיבה העיקרית להסכמתו לביים גרסת לייב אקשן של הסרט.
קונדון לקח השראה מהסרט המקורי, אך הוא גם תכנן לכלול גם את רוב השירים של אשמן ומנקן מהברודוויי, מתוך כוונה להפוך את הסרט ל"סרט לייב אקשן מתקדם ומוזיקלי בתקציב גבוה". מנקן חזר להלחין את המוזיקה של הסרט, אשר כולל שירים מתוך הסרט המקורי שהולחנו על ידו, בתוספת שירים חדשים שנכתבו על ידי מנקן וטים רייס. מנקן אמר שבסרט לא יכללו שירים שנכתבו עבור המחזמר בברודוויי, ובמקום זאת יופיעו ארבעה שירים חדשים. עם זאת, הגרסה האינסטרומנטלית של השיר "Home", שנכתב עבור המחזמר, מתנגנת בסצנה בה בל נכנסת לראשונה לחדר שלה בטירה.
ב-19 בינואר 2017, אולפני דיסני וסלין דיון - אשר ביצעה יחד עם הזמר פיבו ברייסון את שיר הנושא של הסרט המקורי, "Beauty and the Beast" - אישרו שניהם כי דיון תבצע את אחד השירים המקוריים החדשים "How Does a Moment Last Forever" שיתנגן במהלך כתוביות הסוף. כמו כן, הוכרז כי ג'וש גרובן יבצע את השיר המקורי החדש "Evermore" ב-26 בינואר 2017.
הסרט כולל גרסה מחודשת של השיר המקורי משנת 1991 "Beauty and the Beast", שנרשם כדואט של אריאנה גרנדה וג'ון לג'נד. הגרסה המעודכנת של גרנדה ולג'נד לשיר נאמנה לדואט המקורי שבוצע על ידי סלין דיון ופיבו ברייסון לסרט המקורי. בנוסף, הסרט כולל את גרסתה של אמה תומפסון לביצוע השיר, אשר בוצע על ידי אנג'לה לאנסברי בשנת 1991.
אולפני דיסני פרסמו לראשונה את הטריילר לפרשנותם של אריאנה גרנדה וג'ון לג'נד עבור השיר "Beauty and the Beast" ברשת הטלוויזיה של דיסני ב-5 במרץ 2017, ומאז הסרטון השיג למעלה מ-30 מיליון צפיות ברשת.
יציאה לאקרנים
ב-16 במרץ 2015, חברת וולט דיסני הודיעה שהסרט ייצא לאקרנים בתלת־ממד ב-17 במרץ 2017. המצגת הרשמית הראשונה של הסרט התקיימה במשך שלושה ימים ב-"D23 Expo" באוגוסט 2015.
שיווק
ב-22 במאי 2016, הקדימון הרשמי פורסם.
ב-14 בנובמבר 2016 פרסמה דיסני את הטריילר המלא הראשון לסרט. בתוך יממה שבר הטריילר את שיא הצפיות בטריילר ב-24 השעות הראשונות.
קישורים חיצוניים
ביקורות וכתבות:
איווטה מוקוצ'יאן
איווטה מוקוצ'יאן (בארמנית: Իվետա Մուկուչյան; נולדה ב-14 באוקטובר 1986) היא זמרת-יוצרת, דוגמנית ושחקנית ארמנית-גרמנייה. היא נולדה בירוואן, בארמניה הסובייטית, ועברה לגור בהמבורג, גרמניה, ב-1992. מוצ'וקיאן חזרה לארמניה ב-2009, נבחנה לעונה הרביעית של תחרות הכישרונות "Hay Superstar", בה היא סיימה במקום החמישי. במהלך תקופה זו, היא למדה פיתוח קול בקונסרבטוריון קומיטאס של ירוואן. מוצ'וקיאן נבחנה לעונה השנייה של The Voice גרמניה בשנת 2012.
היא ייצגה את ארמניה באירוויזיון 2016 עם השיר "LoveWave", והגיעה למקום השביעי בגמר. את הבכורה הקולנועית שלה עשתה מוצ'וקיאן בסרט "לברוח או להתחתן" (עם השחקן הארמני מקרטיץ' ארזומאניאן) באותה השנה, והמיני-אלבום הבכורה שלה, IvaVerse, גם יצא בשנה זו. בסתיו 2016 מוקוצ'יאן שמשה כשופטת בעונה הראשונה של תוכנית השירה הארמנית "דפי אווראטסיל", בה נבחר המופע שייצג את ארמניה בתחרות אירוויזיון 2017.
מוקוצ'יאן וAram Mp3 הוציאו יחד את הסינגל "דשטרוב", אשר זכה בשיר השנה לשנת 2017. השיר קדם לפרויקט משותף באותו השם, אשר זכה בפרס שיתוף הפעולה של השנה בטקס פרסי המוזיקה ארמניה-אירופה. מוקוצ'יאן הוציאה את האלבום "פולק ארמני", גרסת סולו לפרויקט דשטרוב, ב-3 באוקטובר 2017. באותה שנה, היא גם כיכבה בסרט "דרך חלומנו". ב-2018 זכתה מוקוצ'יאן בתואר הזמרת הטובה ביותר של השנה בארמניה.
ראשית דרכה
מוקוצ'יאן נולדה ב-14 באוקטובר 1986 בירוואן, ארמניה (אז חלק מברית המועצות), שם התחילה ללמוד בגן ילדים משפחתה עברה לגרמניה ב-1992 לפני שהתחילה בית ספר. היא התחנכה בגרמניה, שם למדה בבית ספר קתולי בהמבורג מ-1998 עד 2006, ובגיל תיכון עבדה במשרה חלקית בתור מלצרית בבית קפה. מוקוצ'יאן חזרה לארמניה בשנת 2009 על פי עצת הוריה. היא למדה בקונסרבטוריון קומיטאס של ירוואן, ולא השלימה את לימודי העיצוב שהחלה קודם לכן בגרמניה. אחותה, מריאנה, היא סטייליסטית.
2009-2014: Hay Superstar ו"דה וויס גרמניה"
בשנת 2009, מוקוצ'יאן נבחנה לעונה הרביעית של תחרות הכישרונות Hay Superstar (הגרסה הארמנית לתוכנית "פופ איידול" הבריטית), בה היא סיימה במקום החמישי. היא זכתה בפרס תגלית השנה בטקס פרסי ארמניה שנערך במוסקבה, והופיעה ברצועה בשפה הצרפתית "L'amour n'a pas de loi" באלבומו של הראפר הארמני אררט 93, Amalgame (2010). Mukuchyan הופיעה בשנה הבאה בתוכנית "פאראהנדס" (הגרסה הארמנית לסדרת הטלוויזיה הבריטית Strictly Come Dancing), בה הודחה לפני חצי-הגמר. באותה שנה, היא סיימה במקום השלישי בתחרות השירה הגרמנית "קולה של המבורג".
מוקוצ'יאן הופיעה במספר תוכניות אירוח ארמנים, כולל ב"אנציקלופדיית פופ" "הבה נתחיל מחדש", "ערב המאה" ו"נמצא בחלום", וגם הופיעה על השער המגזין "El Style" הארמני. היא השתתפה בעונה השנייה של "The Voice גרמניה" ב-2012 (היא ביצעה את שירה של לורין, "Euphoria", באודישן שלה), ונבחרה על ידי חאווייר נאידו להיות חלק מהצוות שלו בעונה. מוקוצ'יאן הייתה המתחרה הזוכה מצוותו של נאידו בחלק השני של התחרות, בו המשתתפים שרו את השיר "Many Rivers to Cross". בדצמבר 2012, מגזין "El Style" מינה את מוקוצ'יאן בתור "הארמנית הסקסית ביותר", והיא שוב הופיעה על שערו. חודש לאחר מכן, הופיעה מוקוצ'יאן בהופעת הסולו הראשונה שלה בירוואן, ושוב הופיעה על השער של "El Style".
2015-2016: אירוויזיון
מוקוצ'יאן הוציאה את הסינגל, "פשוטה כמו פרח", בליווי קליפ וידאו, באוקטובר 2015. באותו החודש, הטלוויזיה הציבורית הארמנית הודיעה שהיא תייצג את ארמניה באירוויזיון 2016 בסטוקהולם. השיר "LoveWave" אשר הולחן על ידי לילית נוואדרדיאן ולבון נוואדרדיאן, למילים מאת מוקוצ'יאן וסטפני קרצ'פילד, נבחר בתור השיר הארמני בתחרות בפברואר 2016. מקוצ'יאן הוציאה את השיר בליווי קליפ במרץ 2016, ושוב הופיעה על השער של "El Style". בנוסף לקריירה המוזיקלית שלה, מוקוצ'יאן כיכבה מול מקרטיץ' ארזומאניאן בסרט ההרפתקה-הקומית "לברוח או להתחתן" בשנת 2016, וגם הקליטה את הפסקול של הסרט. במהלך עונת האירוויזיון, מוקוצ'יאן והצוות שלה חלקו מידע שוטף אודות התחרות וההכנות לה, באמצעות תוכנית הטלוויזיה "יומן האירוויזיון", בערוץ AMPTV. התוכנית תוכננה במיוחד עבור מתחרי ארמניה באירוויזיון. ב-3 באפריל 2016 היא קידמה את "LoveWave" כבחירת ארמניה באירוויזיון במסיבת טרום-אירוויזיון במוסקבה. אך בהופעה זו, היא שינתה את השורות הראשונות של השיר בהכרה בעימותים שהתרחשו באותה העת בנגורנו קרבאך, בין כוחות הרפובליקה העצמאית של ארצאך, בגיבוי הצבא הארמני, נגד אזרבייג'ן. היא שרה: "לכל לבבות שבורים אי שם. אני חושבת עליכם. אהבה צריכה להיות הדבר היחיד שחוצה את גבולותינו. התפילות שלי עם ארצאך". בסופו של דבר, בגין העימותים המתמשכים, השתתפותה באירוע "קונצרט האירוויזיון" באפריל בוטלה.
השיר "LoveWave", סיים במקום השביעי באירוויזיון, עם 249 נקודות. מוצ'וקיאן זכתה גם בתואר הטופ מודל הבאה של האירוויזיון, וזמרת הסולו הטובה ביותר של אירוויזיון 2016. במהלך חצי הגמר של האירוויזיון, במאי 2016, מוצ'וקיאן נראתה מניפה בדגל של הרפובליקה של ארצאך, ועוררה בכך מחלוקת, והתנגדות מצד התקשורת של אזרבייג'ן. רשות השידור האירופית (EBU), אשר מנהלת את האירוויזיון, פרסמה הצהרה למחרת, וכינתה את התקרית "הפרה חמורה" של האיסור על מסרים פוליטיים בתחרות, והצהירה שיוטלו סנקציות על רשות השידור הארמנית: "כל הפרה נוספת של הכללים של אירוויזיון 2016 עלולה להוביל לפסילה מן האירוע של השנה או מכל מהדורה עתידית." בתגובה, מוצ'יקיאן אמרה " המחשבות שלי הן עם המולדת שלי. אני רוצה שיהיה שלום בכל מקום." ביום של האירוויזיון, הופיע מטוס ליד בניין Ericsson Globe בסטוקהולם, עם שלט ועליו ההודעה, "קרבאך ♥ איווטה".
2016-2017: IvaVerse ו דשרטוב
אחרי האירוויזיון, מוקוצ'יאן התארחה במספר תוכניות טלוויזיה ארמניות. ביוני 2016, האחיות מוקוצ'יאן השתתפו ב-Sónar, פסטיבל קיץ בן שלושה ימים למוזיקה אלקטרונית בברצלונה. מוקוצ'יאן הייתה זמרת אורחת בפסטיבל הרחוב הארמני בלונדון ביולי 2016 (שם הופיעה עם שחקן הדודוק גוורג קרפטיאן), והיא הופיעה במופע סולו בהשקה מסע פרסום של Evocabank. היא מונתה כשגרירת ארמניה לבידור ב-19 בנובמבר 2016 בפרסי הבידור הפאן-ארמנים בתיאטרון מיקרוסופט בלוס אנג'לס, שם היא ביצעה את "LoveWave" וכן סינגל חדש שלה, "Amena" הסינגל, אשר מוקוצ'יאן מתארת כשיר על נשים והטרנספורמציה שלהן, המאבקים הפנימיים והערכים שלהן, יצא חמישה ימים מאוחר יותר. הקליפ של השיר יצא באפריל 2017. מוקוצ'יאן הפיקה את השיר בעצמה. היא הייתה שופטת בעונה הראשונה של התוכנית "דפי אוורטסיל"("אל האירוויזיון"), סדרת הטלוויזיה בה נבחר השיר הארמני לאירוויזיון 2017. המתחרה האחרון שלה, ואהה אלכסניאן, סיים בתחרות במקום החמישי, עם 48 נקודות. מוצ'וקיאן הוציאה את המיני-אלבום הראשון שלה, IvaVerse (תערובת של סגנונות, כולל פאנק ו-R&B), ב-25 בדצמבר 2016, וביצעה אותו בהופעה בקניון גן דאלמה בירוואן. היא הצטלמה לסט צילומים למגזין הארמני Oriflame בינואר 2017, ואף הופיעה על שערו. מוקוצ'יאן וAram Mp3 הוציאו יחד סינגל, "דשטרוב" חודש לאחר מכן, אשר זכה בתואר שיר השנה בפרסי ארמניה TV. היא הייתה הדוברת הארמנית בגמר של אירוויזיון 2017 בחודש מאי והופיעה כאורחת מיוחדת בתוכנית האירוח המוזיקלית Benefis. מוקוצ'יאן הודיעה על פרויקט מוזיקה מסורתית עם Aram Mp3, גם בשם "דשטרוב", המבוסס על הסינגל שהוציאו השניים קודם לכן. ב-10 ביוני, הם ביצעו את השירים בהופעה. הפרויקט זכה בפרס שיתוף הפעולה הטוב ביותר של השנה בטקס פרסי המוזיקה ארמניה-אירופה, בו מוצ'וקיאן זכתה להכרה בתור "הדיווה של הפופ הארמני". ב-21 ביוני, היא הודיעה בעמוד הפייסבוק שלה על שיר חדש בליווי קליפ ("היאסטאן ג'אן"); הקליפ שותף לראשונה כעבור חמישה ימים. באותו חודש, מוצ'וקיאן, יחד עם זמרים ארמנים ידועים אחרים, הוציאה סינגל בשם "דה-ג'פטה" שהכנסותיו מוקדשים לילדים חולי סרטן.
הזמרת הודיעה על השתתפותה בסרט "הדרך לחלומנו", יחד עם מהר מקרצ'יאן וארקה מנוקיאן, באוגוסט 2017; הסרט יצא ב-19 דצמבר. היא אמרה על קריירת המשחק שלה, "התאהבתי במשחק, בגילום דמויות שונות", וציינה כמה שפר מזלה לעבוד לצד שחקנים כישרוניים כל כך. מוקוצ'יאן הופיעה עם הסינגל החדש שלה, "דפי מור אירקנוטיון", בתחרות היופי מיס ארמניה ב-24 בספטמבר. היא הוציאה את הקליפ לשיר ביוטוב למחרת. השיר הפך לשיר הסלוגן של Evocabank. באוקטובר, מוקוצ'יאן זכתה בשלוש מועמדויות בפרסי המוזיקה "דאף באמה" של גרמניה. אלבום סולו הבכורה שלה, "פולק ארמני" (גרסאות הסולו לשירים מפרויקט דשטרוב), יצא בחודש זה. מוקוצ'יאן הייתה אורחת מיוחדת בתוכנית "דה וויס" ב-13 באוקטובר, בה היא שרה את השיר "Running" של Naughty Boy. ב-26 באוקטובר היא הופיעה בפרסי New Body בברלין. ב-11 נובמבר, היא ואחותה השיקו את המותג "מוצ'וקיאן" שלהן במרכז הקניות MADE.
2018–הווה
בינואר, מוצ'וקיאן הייתה אחת משופטי תחרות האירוויזיון של צ'כיה,  וכן בתחרות הצרפתית, בהן נבחרו השירים של אותן המדינות לאירוויזיון 2018. באותו החודש, היא הודיעה על שיר חדש, שהקליפ שלו שודר לראשונה ב-1 בפברואר וכותרתו "סירהרוול אם קז". שלושה ימים מאוחר יותר השיר נהיה זמין להורדה דיגיטלית ב - iTunes בתור סינגל. בפברואר, מוצ'וקיאן התחילה פרויקט מוזיקלי בדרום אפריקה, אשר מתוכנן לצאת לפני תום השנה. בינתיים, היא הופיעה בשני מופעי סולו בדובאי במרץ ובאפריל. היא גם הופיעה בפרסי המוזיקה Swallow, הנערכים מטעם משרד התרבות הארמני, ב-31 במרץ 2018, ואף זכתה באחד הפרסים הגדולים - הזמרת הטובה ביותר של השנה. הייתה לה הופעה יחד עם להקתה במרץ במועדון KAMI בירוואן, ביום האישה הארמני, היא הייתה אורחת של כבוד של האירועים שנערכו בקניון ריו, וכן של תוכנית הערב בטלוויזיה, "ערב אזויאן".
במהלך המחאות בארמניה של 2018 (הנקראים גם "מהפכת הקטיפה", סדרת אירועים אנטי-ממשלתיים שהובילו לפרישתו של נשיא המדינה סרז' סרקזיאן), מוצ'יקיאן תמכה במפגינים, וביומיים של הבחירות היא הופיעה בכיכר הרפובליקה בירוואן, וערכה יחד עם הזמרת סונה, ועם עארה מרטירוסיאן, הופעה ציבורית ב-31 במאי 2018. בקיץ 2018 הוציאה מוצ'יקיאן אלבום שיתופי פעולה עם המפיק נארק מטס הייק.
ראיין גיגס
ראיין ג'וזף גיגס (באנגלית: Ryan Joseph Giggs; נולד ב-29 בנובמבר 1973) הוא כדורגלן עבר ולשי וכיום מאמן נבחרת ווילס. גיגס שיחק בקבוצת מנצ'סטר יונייטד בעמדות הקשר לאורך כל הקריירה שלו, והוא השחקן המעוטר בתולדות הכדורגל הבריטי.
גיגס זכה בתואר כדורגלן השנה בליגה האנגלית ב-2009, והוא הראשון בהיסטוריה שזכה פעמיים ברציפות בתואר הכדורגלן הצעיר של השנה בליגה האנגלית (ב-1992 ו-1993). עם מנצ'סטר יונייטד זכה ב-13 אליפות אנגליה, פעמיים זכה בליגת האלופות, ארבע פעמים בגביע האנגלי וארבע פעמים בגביע הליגה. הוא השחקן בעל מספר ההופעות הגבוה בתולדות מנצ'סטר יונייטד, מאז שבר את שיאו של בובי צ'רלטון בגמר ליגת האלופות 2008. הוא נכלל בנבחרת כדורגלני המאה מטעם התאחדות השחקנים ב-2007 ובנבחרת העשור של הליגה האנגלית ב-2003. הוא נבחר לשחקן המצטיין של מנצ'סטר יונייטד בעשור הראשון של המאה ה-21.
במסגרת הבינלאומית, גיגס שיחק עבור הנבחרת הלאומית של ויילס עד לפרישתו ממנה ב-2 ביוני 2007. בנוסף לתאריו הרבים, גיגס נכלל ברשימת "מאה אגדות הפוטבול ליג". הוא קיבל את דרגת ה-OBE במסדר האימפריה הבריטית ב-2007, ואף נבחר להיכנס להיכל התהילה של הכדורגל האנגלי ב-2005 כאות הוקרה על הישגיו ותרומתו לכדורגל האנגלי.
ילדותו ותחילת דרכו
גיגס נולד בקארדיף, בירת ויילס, לדני וילסון, שחקן רוגבי בקארדיף ר.פ.צ., וליינה גיגס (כיום ליינה ג'ונסון). הוא גדל באליי ובילה זמן רב אצל הורי אמו במשחקי כדורגל ברחובות שמחוץ לביתם. ב-1980, בגיל 6 עבר עם כל משפחתו למנצ'סטר, עקב חתימתו של אביו בקבוצת הרוגבי סווינטון ליונס.
גיגס החל לשחק כדורגל בקבוצה המקומית של מנצ'סטר בשם " דינס פ.צ.", כאשר מאמן הקבוצה היה סקאוט של מנצ'סטר סיטי. לאחר שהרשים כבר בתחילת משחקיו בקבוצה, הוא הוצע על ידי הסקאוט למנצ'סטר סיטי, והצטרף לבית הספר למצוינות של המועדון. במקביל שיחק גיגס בקבוצת הילדים של בית הספר סלפורד, והוביל אותה להעפלה לגמר תחרות בתי הספר המחוזית באצטדיון אנפילד ב-1987 ולניצחון על מקבילתה מבלקבורן. בגיל 14 הוא נענה להצעת הצטרפות של אלכס פרגוסון, והצטרף למערכת הנוער של מנצ'סטר יונייטד.
גיגס ייצג את נבחרת הילדים של אנגליה במשחק כנגד גרמניה באצטדיון ומבלי ב-1989. הוא שינה את שמו, שעד לאותה עת היה "ראיין וילסון" ל"ראיין גיגס" בגיל 16, לאחר שהוריו התגרשו. לאוורי מקנמי, מאמן הנבחרת הצעירה של אנגליה מאוחר יותר, בדק האם גיגס מתאים לשחק עבור אנגליה מבחינת מוצאו. עם זאת, הוא נענה בשלילה כאשר גילה שלגיגס אין סבים אנגלים, והוא יכול לשחק רק עבור ויילס וסיירה לאון, מקום מגוריו של סבו מצד האבא.
התחלה
גיגס הפך לשחקן קבוע בסגל הקבוצה הבוגרת בעונת, אך נשאר פעיל בקבוצת הנוער - הוא שימש כקפטן שלה והוביל אותה לזכייה בגביע ה-FA לנוער באותה עונה. הוא היה תחת מעקב שוטף של הצוות של אלכס פרגוסון יחד עם כדורגלנים צעירים נוספים, שכונה "טירוני פרגי". גיגס התקדם לקבוצה הבוגרת על אף גילו הצעיר, מה שהעיד על מיומנותו ומוכנותו המוקדמות. הוא סיים עם הקבוצה הבוגרת באותה עונה במקום השני בליגה הראשונה של הפוטבול ליג, אחרי לידס יונייטד. התואר הראשון שלו בבוגרים היה גביע הליגה האנגלית, שבו הוא כבש את השער היחיד במשחק הגמר מול נוטינגהאם פורסט. בסיום העונה, הוא זכה בתואר הכדורגלן הצעיר של השנה בליגה האנגלית.
מעמד כוכב על
עם תחילת עונת, הראשונה בה נערכה הפרמייר ליג החדשה, גיגס החל לשחק לעיתים תכופות בעמדת הקיצוני השמאלי, ונחשב לאחד מהשחקנים הצעירים המובילים בכדורגל הבריטי. הוא זכה עם הקבוצה באליפות הפרמייר ליג כבר בעונה הראשונה לקיום הליגה, ובכך הייתה זו האליפות הראשונה בקריירת הבוגרים שלו. התפתחותו המהירה והגעתו של אריק קאנטונה בישרו את השליטה של מנצ'סטר יונייטד בליגה החדשה.
בעונת זכה גיגס עם יונייטד באליפות שנייה ברציפות, ולאחר מכן זכה איתה בשתי אליפויות רצופות נוספות, בעונות  ו-. בשנות ה-90 המאוחרות גיגס נותר לבדו כשחקן משמעותי בקבוצה, לאחר פרישתו של אריק קאנטונה. הוא החמיץ מספר משחקים מרכזיים עקב פציעות, אך המשיך להצטיין במדי הקבוצה ולהגיע עמה להישגים. בעונת הוא היה חלק חשוב בזכייה של מנצ'סטר יונייטד בטרבל - אליפות הפרמייר ליג, גביע ה-FA וליגת האלופות. במשחק חצי גמר גביע ה-FA מול ארסנל הוא עבר מספר שחקנים ואת השוער, בדרך לכיבוש שער שסייע לקבוצתו להעפיל לגמר, שם היא ניצחה וזכתה בגביע. במשחק הגמר של ליגת האלופות מול באיירן מינכן הוא היה מעורב בשער של טדי שרינגהאם, בדרך למהפך דרמטי וניצחון 1-2, שהשלים זכייה בליגת האלופות ובטרבל.
באותן שנים כבש גיגס מספר שערים שהיו מועמדים לתואר שער העונה, כדוגמת השער נגד קווינס פארק ריינג'רס ב-1993, נגד טוטנהאם הוטספר ב-1994, נגד אברטון ב-1995, ונגד קובנטרי סיטי ב-1996; וכמו כן השער המפורסם ביותר אותו כבש במשחק חצי גמר גביע ה-FA של 1999, במהלך השער הוא ניצל מסירה רעה אחרונית של פטריק ויירה ועבר מספר שחקנים ואת השוער.
שבירת שיאים
גיגס זכה עם מנצ'סטר יונייטד בשלוש אליפויות נוספות של הפרמייר ליג בארבע העונות שלאחר הטרבל, ובנוסף העפיל עמה שלוש פעמים לרבע גמר ליגת האלופות ופעם אחת לחצי הגמר. הוא הפך לאחד מהשחקנים המנוסים והוותיקים ביותר של מנצ'סטר יונייטד לאחר עזיבתו של דניס ארווין במאי 2002, על אף שהיה בן 28 בלבד. בפתיחת עונת הוא חגג את יום השנה העשירי שלו במועדון במשחק מול סלטיק באולד טראפורד, וכעבור שנה הבקיע את שערו ה-100 בקבוצה, מול צ'לסי בסטמפורד ברידג'.
בעונת זכה גיגס עם מנצ'סטר יונייטד בגביע ה-FA הרביעי בקריירה שלו, והפך לאחד משני שחקנים בלבד שזוכים בגביע ארבע פעמים במדי מנצ'סטר יונייטד, יחד עם רוי קין. השתתפותו במשחק נגד ליברפול בספטמבר 2004 הפכה אותו לשחקן השלישי שרושם מעל 600 הופעות במדי יונייטד, אחרי סיר בובי צ'רלטון וביל פולקס. ב-2005 הוא סיים עם קבוצתו במקום השני בליגה האנגלית בפעם השנייה, אחרי ארסנל. באותה שנה הוא הוכנס להיכל התהילה של הכדורגל האנגלי, כהוקרה על תרומתו למשחק באנגליה.
בעונת זכה גיגס עם מנצ'סטר יונייטד באליפות ראשונה אחרי ארבע שנים. הייתה זו אליפות אנגליה התשיעית בקריירה של גיגס, וכתוצאה מכך הוא שבר את שיא האליפויות לשחקן, שהיה שייך לאלן הנסן ופיל ניל. בדצמבר 2007 הוא כבש את שערו ה-100 בליגה עבור מנצ'סטר יונייטד, בניצחון 1-4 על דרבי קאונטי. בפברואר 2008 הוא קבע ציון דרך נוסף, כאשר ערך את הופעתו ה-100 בליגת האלופות, במשחק נגד אולימפיק ליון.
בעונת, גיגס הפך לאחד משני שחקנים בלבד שכבשו בכל עונה יחידה בפרמייר ליג, מאז שזו נוסדה ב-1992. במחזור האחרון של העונה הוא כבש שער בניצחון על ויגאן את'לטיק, שהבטיח למנצ'סטר יונייטד את זכייתה השנייה ברציפות באליפות הליגה. זו הייתה הזכייה העשירית של גיגס באליפות. עשרה ימים מאוחר יותר, ב-21 במאי, גיגס זכה עם מנצ'סטר יונייטד בליגת האלופות, לאחר ניצחון במשחק הגמר על צ'לסי 5-6 בדו-קרב בעיטות עונשין לאחר תיקו 1-1 בהארכה. במשחק זה הוא שבר את שיא ההופעות עבור יונייטד שהיה שייך קודם לכן לבובי צ'רלטון, לאחר שנכנס כמחליף במקומו של פול סקולס. הוא הפך לאחד משלושה שחקנים בריטים שזכו בליגת האלופות פעמיים, יחד עם סטיב מקמנמן וחברו לקבוצה אוון הארגריבס.
בעונת המשיך גיגס את הצטיינותו וזכה לראשונה בקריירה שלו בתואר כדורגלן השנה בליגה האנגלית מטעם התאחדות הכדורגלנים, במקביל לזכייה שלישית ברציפות עם מנצ'סטר באליפות הליגה. בדצמבר 2009 הוא קיבל את תואר ספורטאי השנה של ה-BBC, והיה לכדורגלן הרביעי בהיסטוריה שזוכה לכך. באותה שנה הוא נבחר לשחקן המצטיין של מנצ'סטר יונייטד בעשור הראשון של המאה ה-21.
בינואר 2011 גיגס נבחר בסקר שנערך באתר של מנצ'סטר יונייטד לשחקן הטוב ביותר של הקבוצה בכל הזמנים.
ב-1 במרץ 2013 האריך גיגס את חוזהו במנצ'סטר יונייטד עד לסוף עונת 2013-2014.
ב-5 במרץ 2013 ערך גיגס את הופעתו ה-1,000 בקריירה (כולל בנבחרת), במשחק גומלין שמינית גמר ליגת האלופות נגד ריאל מדריד.
נבחרת ויילס
בצעירותו שיחק גיגס בנבחרת הנערים של ויילס וכיהן כקפטן שלה. הוא החל לשחק בנבחרת הלאומית של ויילס מאוחר יותר, וערך את הופעת הבכורה שלו במשחק מול גרמניה המערבית ב-1991. בכך הוא הפך לשחקן הצעיר ביותר שמשחק בנבחרת ויילס. את שערו הראשון בנבחרת הוא כבש במרץ 1993, מול בלגיה. החל משנת 2004 הוא כיהן כקפטן הנבחרת הבוגרת.
לאורך כל שנותיו בנבחרת הלאומית, גיגס לא הצליח להעפיל עמה אפילו פעם אחת לגביע העולם (ה"מונדיאל") ואליפות אירופה, בשל חולשתה היחסית של ויילס. גיגס קיבל ביקורת על סירובו לקחת חלק במשחקי ידידות בינלאומיים עם הנבחרת. מאז הופעת הבכורה שלו ב-1991, הוא נעדר מהשתתפות ב-18 משחקי ידידות רצופים של נבחרתו, בתשע השנים שלאחר מכן. הסיבה הרשמית שניתנה לתקופת ההיעדרות היא העובדה שגיגס היה פצוע בזמן המשחקים. כמו כן, אלכס פרגוסון סירב רבות לשחרר שחקנים למשחקי ידידות עם נבחרתם.
גיגס הודיע על פרישתו מכדורגל בינלאומי ב-30 במאי 2007, במהלך מסיבת עיתונאים שקיים. את משחקו האחרון עבור ויילס, כקפטן, הוא ערך ב-2 ביוני באותה שנה נגד נבחרת צ'כיה בקארדיף, במסגרת מוקדמות יורו 2008. במשחק זה הוא נבחר לשחקן המצטיין בתיקו 0-0. הוא סיים את הקריירה שלו בנבחרת ויילס עם 64 הופעות ו-12 שערים.
קריירה כמאמן
ב-4 ביולי 2013 מונה גיגס לעוזר מאמן/שחקן במנצ'סטר יונייטד ועבד לצידו של המאמן דייוויד מויס. לאחר פיטוריו של מויס מונה גיגס למאמן שחקן באופן זמני. ב-19 במאי 2014, הודיע גיגס על פרישה ממשחק פעיל והפך לעוזר מאמן מנצ'סטר יונייטד. ב-1 ביולי 2016, בעקבות מינויו של ז'וזה מוריניו למאמן מנצ'סטר יונייטד שהחליט למנות את רוי פריה לעוזרו, החליט גיגס לסיים את תפקידו במועדון.
ב-15 בינואר 2018 מונה גיגס למאמן נבחרת ויילס. ב-6 בספטמבר 2018 השיג גיגס את ניצחונו הראשון כמאמן נבחרת ויילס, 4–1 על נבחרת אירלנד במסגרת טורניר ליגת האומות של אופ"א. גיגס הוביל את וילס ליורו 2020 לאחר שסיימה במקום השני בבית 6 במוקדמות היורו. בעקבות כתב האישום שהוגש נגד גיגס בשל חשד לתקיפה פיזית כלפי שתי נשים, נבחרת ויילס הודיעה כי גיגס לא יאמן אותה ביורו 2020.
חיים אישיים
במהלך שנת 2011, התגלה כי ראיין גיגס בגד באשתו. תחילה עם כוכבת "האח הגדול" הבריטי, אימוג'ן תומאס, ומאוחר יותר עם גיסתו. מעבר להמולה הרגילה שהסיפור משך, המקרה גרם לסערה גדולה אף יותר, כאשר חבר הפרלמנט הבריטי, ג'ון המינג, חשף את זהותו של גיגס כמי שהיה ידוע אז רק בתור ה"כדורגלן הנשוי", בטענה כי עברו על צו איסור פרסום ששמו מוקדם יותר ב"טוויטר" בפרט וברשת בכלל. ב-3 בנובמבר 2020 גיגס נעצר בחשד לתקיפה של שתי נשים, בהן בת זוגו. באפריל 2021 הוגש נגד גיגס כתב אישום.
נחל כופר
נַחַל כֹּפֶר הוא נחל אכזב קטן, מיובלי נחל איילון, שאורכו חמישה קילומטרים בערך. הוא נמצא ברובו בתחומי רמת גן, ובסופו הוא עובר בשדות חיריה, בשטח ללא שיפוט.
עד לבינוי המשמעותי באזור במהלך המאה ה-20, היה הנחל ארוך הרבה יותר, וניקז את שטחי דרום רמת גן, וכן את שטחי גבעתיים, גבעת שמואל, מועצה אזורית אפעל ותל השומר. רוב אפיקו שולב במערכות ניקוז מי הגשמים של יישובים אלה, והוא מהווה דוגמה לנחל שהוסדר וכמעט נעלם תחת הבינוי.
תוואי הנחל
הנחל זורם מצפון לדרום, ומדרך אלוף-שדה הוא מתחיל להתחתר ממזרח לדרום-מערב. כיום הוא מתחיל לצד (בגדה המערבית) כביש גהה, מדרום לצומת גהה. הגישה לנחל באזור זה קשה בגלל הקרבה לכביש, והוא אף מוקף בגדר בחלקים מסוימים. הנחל עובר בגינת "שיכון הבולגרים" שליד מחלף בר-אילן, והוא מוקף בעצים משני הצדדים לאורך כל הגינה. משם הוא ממשיך צמוד אל החומה שמפרידה בין שכונת נווה יהושע לכביש גהה. בקטע קטן מקצה גן שיכון הבולגרים עד מקום לא ידוע לצד כביש גהה, הוא מתחיל לזרום בתוך תעלה בנויה ולא בערוץ טבעי במקום זה הוקם בשנת 2018 "פארק נחל כופר". סמוך למחלף אלוף שדה הוא פונה מערבה ומתחתר לצד אלוף-שדה לאורך כמה עשרות מטרים מוקף בעצי אקליפטוס גבוהים עד הגשר שמעל דרך אלוף-שדה. שם הוא עובר במנהרה תת-קרקעית מתחת לכביש.
אחרי שהוא חוצה את הכביש הוא מגיע לגינה קטנה בשדרות בן-צבי בשיכון הצנחנים. באזור הזה גם יש צמחיית מים לצידו. מכאן הוא נכנס למובל סגור העובר ממזרח לכפר המכביה. המשך המובל הוא בתחום הפארק הלאומי. הוא נשפך לאגם הפארק, כשבחורף הוא מזין אותו במי גשמים. מוצאו מן האגם בחורשת האקליפטוסים שבצדו המערבי של הפארק. משם הוא מתחיל להתחתר לכיוון דרום-מערב, עוקף את אצטדיון וינטר, חוצה את דרך לוד, נכנס לשולי פארק אריאל שרון ומתחתר בין השדות שליד חיריה. בקטעים אלה האפיק מוקף בצמחיית מים. הוא עובר ליד רחוב נ"ד שבתל אביב-יפו, ואחר-כך הוא ממשיך בסמוך לחווה חקלאית באזור. הוא נשפך לנחל איילון מדרום לפארק מנחם בגין שבתל אביב. בקטע שבין רחוב נ"ד עד לשפך יש שביל עפר שמיועד להולכי רגל ולרכבי שטח, הקטע מתוכנן להיות חלק מפארק אריאל שרון.
כיום, שיטחו חלק מהנחל בחלקו העובר בפארק אריאל שרון במטרה לבנות עליו שביל אופניים כחלק מתוכנית אופנידן. נכון לאוקטובר 2020 השביל חסום לעיתים בחלקו הצפוני וכן משובש בשל עבודות תשתית באזור.
.az
.az היא סיומת האינטרנט באזרבייג'ן. היא מנוהלת על ידי חברת "אזרבייג'ן תקשורת".
Rosetta@home
Rosetta@home (קרי: Rosetta at home) הוא פרויקט המשתמש בחישוב מבוזר קהילתי, המופעל על ידי מעבדת בייקר באוניברסיטת וושינגטון, במטרה לפתור את בעיית חיזוי מבנה החלבון. נכון למרץ 2021, הפרויקט כולל סה"כ כ־1,370,809 מתנדבים מרחבי העולם, מתוכם כ־32,072 פעילים, סה"כ כ־12,536 קבוצות, מתוכן כ־2,019 פעילות, עם כ־830.884 טרה-פלופס של כוח חישוב מצטבר. הפרויקט מותקן על גבי תוכנת BOINC של אוניברסיטת קליפורניה בברקלי והוא ניתמך על ידי הארגונים הבאים: המכונים הלאומיים לבריאות, הקרן הלאומית למדע, המכון הרפואי הווארד יוז, המכון לתכנון חלבונים באוניברסיטת וושינגטון ומשחק הפאזל Foldit.
הקוד של התוכנה זמין לאקדמאים ללא כל תשלום תחת חוזה של חוסר בלעדיות, וחברות יכולות לרכוש את התוכנה תחת רישיון של חוסר בלעדיות.
בשנת 2020 החלו להשתמש בפרויקט על־מנת לחזות מבני חלבון של נגיף קורונה מהזן SARS-CoV-2 הגורם למגפה עולמית, במטרה לקדם פיתוח תרופות למחלה שגורם הנגיף.
משפט האש (סרט)
משפט האש (באנגלית: Trial by Fire) הוא סרט דרמה אמריקאי המבוסס על סיפור אמיתי, שבוים בידי אדוארד זוויק. הסרט מבוסס על מאמר מאת דייוויד גרן "Trial by Fire" שפורסם במגזין הניו יורקר בשנת 2009. בסרט מככב ג'ק אוקונל בתור קמרון טוד ווילינגהאם, ובנוסף משחקים בסרט לורה דרן, אמילי מיד, ג'ף פרי וג'ייד פטיג'ון בתפקידים משניים.
עלילה
בשנת 1991 קמרון טוד ווילינגהאם מתעורר לילה אחד כשביתו עולה באש. למרות מאמציו הוא לא מצליח להציל את חייהן של שלוש בנותיו. במשפטו של ווילינהאם, ריק פרי מגלה כי השריפה נגרמה במכוון עם דלק שהתפשט בצורת פנטגרם והמקרר הוזז במטרה לחסום את הדלת. עדים מטעם התביעה מציגים את וויליננגהאם כאדם אלים. השותף לתא לשעבר של ווילינגהאם, ג'וני ווב, גם הוא מעיד ומצהיר כי ווילינגהאם אמר לו שהאש הוצתה במכוון. למרות תחנונים לגבי חפותו של ווילינגהאם מצד עצמו וגם מצד סטייסי, ווילינגהאם נידון למוות.
בזמן שהוא מחכה לעונש המוות שלו, ווילינגהאם מוכה ומאוים על ידי סוהרים ואסירים, ובסופו של דבר הושם בבידוד שם חווה התמוטטות רגשית תוך שהוא מתעקש על חפותו, ונזכר בפלאשבקים לחיי המשפחה שלו. במהלך הבידוד שלו מתגלה כי ווילינגהאם וסטייסי ניהלו מערכת יחסים מסובכת בה היא בגדה בו והוא פעל כלפיה באלימות. אף על פי כן, נראה כי השניים דואגים זה לזה אף על פי שסטייסי מפסיקה בסופו של דבר להשיב למכתביו בהוראת אימה המאמינה כי הוא אשם. ווילינגהאם יוצר קשר עם עורך דין חדש, ריבס, בתקווה להוכיח את חפותו תוך הסתגלות לחייו בכלא על ידי היכנעותו לסוהר האלים במיוחד דניאלס והתיידדות עם האסיר והשותף לתא, פונצ'אי ג'יימס. במהלך תקופה זו ווילינגהאם משפר את אוצר המילים שלו ואת הכתיבה שלו בעזרת ג'יימס, שלבסוף נלקח מתאו ומוצא להורג.
יחסי אנטיגואה וברבודה–שווייץ
יחסי אנטיגואה וברבודה–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין אנטיגואה וברבודה לבין הקונפדרציה השווייצרית.
סקירה כללית
היחסים הדיפלומטיים שבין הקונפדרציה השווייצרית לבין אנטיגואה וברבודה כוננו ב-1981, באותה השנה בה קיבלה המדינה עצמאות מלאה מן הממלכה המאוחדת. על פי משרד החוץ השווייצרי: "היחסים בין המדינות הם יחסים חמים וטובים, אך אינם נרחבים ואין שיתופי פעולה בתחומים מגוונים".
אין הסכמים מיוחדים בין אנטיגואה וברבודה לבין שווייץ.
על פי מפקד האוכלוסין של סוף שנת 2018, 34 שווייצרים חיו באנטיגואה וברבודה. הסחר הכולל שבין המדינות הגיע בשנת 2018 ל-1.747 מיליון פרנקים שווייצרים. מהם 47,000 ייצוא של אנטיגואה וברבודה לשווייץ ו-1.7 מיליון ייבוא של אנטיגואה וברבודה משווייץ.
פריגית
פריגית היא שפה הודו-אירופית שדוברה בפריגיה העתיקה שבאנטוליה. הפריגית דוברה על ידי הפריגים שבאו מתרקיה לאסיה הקטנה בתקופת הברונזה.
השפה נכחדה באופן מוחלט במאה ה-6 לספירה.
יש המוצאים קשר בין הפריגית לתראקית, לארמנית, למקדונית עתיקה ואף ליוונית בעיקר לפי כתביו של הרודוטוס אשר תיאר קשרים של הפריגים לשפות אלו בכתביו.
זינגה
זינגה (באנגלית: Zynga) היא חברה לפיתוח משחקי רשת מבוססי וב 2.0 ואפליקציות הממוקמת בסן פרנסיסקו, קליפורניה, ארצות הברית. החברה מפתחת משחקים מבוססי דפדפן שפועלים גם כמשחק בפני עצמו וגם כתוכנית אפליקציה ברשתות חברתיות מקוונות דוגמת Facebook ו-MySpace. בשנת 2012 שיחקו במשחקי החברה מדי חודש יותר מ-300 מיליון איש.
החברה הונפקה בנאסד"ק ב-16 בדצמבר 2011 לפי שווי של 10 דולר למניה. במהלך שנת 2012 צנחה המניה ל-2.33 דולר. במאי 2022 הושלמה רכישת החברה על ידי חברת Take-Two Interactive.
היסטוריה
זינגה נוסדה ביולי 2007 על ידי מארק פינקוס, מייקל לאקסטון, אריק שירמאייר, ג'סטין וולדרון, אנדרו טריידר וסטיב שוטלר. ביולי 2008 קיבלה זינגה מימון ראשוני ממספר חברות בסכום של כ-29 מיליון דולר. כשנה לאחר מכן קנתה החברה את YoVille, משחק רשת המדמה עולם וירטואלי.
בדצמבר 2009 קנתה חברת ההשקעות הרוסית Digital Sky Technologies (החברה שקנתה מ-AOL את ICQ) מניות של זינגה בשווי 180 מיליון דולר.