cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מיטה
מיטה היא רהיט שמיועד למנוחה ולשינה. מקורותיה של המיטה הם פרהיסטוריים והיא מופיעה כמרחבי רביצה רכים בתוך מבנים עגולים קטנים. ההתפתחויות הטכנולוגיות הביאו לשיפור איכות המיטה והתאמתה לאנטומיה האנושית. בדרך כלל המיטה נועדה לשמש אדם אחד בלבד אך משתמשים בה גם ללינה זוגית, ובחברות אינדיאניות משמשת המיטה ללינה משותפת של המשפחה כולה.
המיטה יכולה לשמש גם לקיום יחסי מין, ישיבה, קבלת טיפול רפואי ולשם נוחיות בעת בידור רגוע (דוגמת צפייה בטלוויזיה וקריאת ספר).
גבון
כלכלה
התמ"ג לנפש בגבון נמוך אמנם משמעותית מרמתו במדינות המערב, אך הוא בין הגבוהים באפריקה, וגבוה פי ארבעה מהממוצע באפריקה שמדרום לסהרה. המקור העיקרי לשגשוג היחסי הוא הנפט, שהתגלה במים הטריטוריאליים של גבון בשנות השבעים של המאה העשרים. כיום הוא מהווה כ-81% מהיצוא של המדינה ו-43% מהתמ"ג. קודם לכן נשענה הכלכלה על ענפי העץ והמנגן. קיימים פערים גדולים מאוד בחלוקת העושר בגבון, כשקבוצת עלית מצומצמת של תעשיינים נוטלת לעצמה את רוב הרווחים ממחצביה הרבים של המדינה. שיעור האבטלה גבוה ועומד על כ-20%.
מיטה
קיימות מיטות במגוון רחב של צורות וגדלים. המיטות הראשונות היו עשויות מערמות של קש או מחומרים טבעיים אחרים. שינוי משמעותי בצורת המיטה היה הגבהתה מעל לקרקע, בדרך כלל על גבי רגליים, כדי ליצור שכבת בידוד מהרצפה מכיוון שהאוויר ידוע כמבודד יעיל והגבהת המיטה מהרצפה גורמת להעלאת הטמפרטורה מטמפרטורת הרצפה, סיבה נוספת היא הרחקת הישן מלכלוך וממזיקים.
גבון
גאוגרפיה
גבון מצויה על חוף האוקיינוס האטלנטי, בקרבת קו המשווה. כ-88% משטח המדינה מכוסים יערות גשם. אורכו של הנהר הגדול ביותר במדינה, נהר האוגווה, כ-1200 ק"מ. עם המשאבים הטבעיים שבה נמנים נפט, מגנזיום, ברזל, זהב ואורניום.
Encounter at Farpoint
"Encounter at Farpoint" (בעברית: "מפגש בפארפוינט") הוא פרק הפיילוט והבכורה של סדרת המדע הבדיוני האמריקאית מסע בין כוכבים: הדור הבא, שהוקרן בבכורה בשידור סינדיקציה ב-28 בספטמבר 1987. הפרק נכתב על ידי די. סי פונטנה וג'ין רודנברי וביים אותו קורי אלן. הפרק שודר במקור כסרט טלוויזיה בן שעתיים (עם פרסומות), ושידורים חוזרים שלאחר מכן בדרך כלל מחלקים את הפרק לשני חלקים.
הסדרה מתרחשת במאה ה-24 (משנת 2360 עד 2370), ועוקבת אחר הרפתקאותיהם של צוותה של ספינת החלל אנטרפרייז (NCC-1701-D) של פדרציית הכוכבים המאוחדת. בפרק זה, הצוות של ספינת האנטרפרייז החדשה שנבנתה בוחן את תחנת "פארפוינט" (בתרגום חופשי לעברית: "נקודה רחוקה") המסתורית שאנשי העם הבאנדי מציעים לפדרציה, תוך כדי פיקוח של ישות עוצמתית דמוית אלוהים שמכנה את עצמה "קיו" (ג'ון דה לנסי).
הפרק נעשה כפיילוט לסדרת "מסע בין כוכבים" החדשה, והיה פרק באורך כפול בעקבות התעקשות של חברת ההפקה פרמאונט טלוויזיה גרופ. לאחר שהתוכנית הוכרזה לראשונה ב-10 באוקטובר 1986, רודנברי הרכיב צוות הפקה שכלל רבים מאנשי הצוות ממסע בין כוכבים: הסדרה המקורית. בנוסף התוכנית השתמשה בכמה סטים ואביזרים קיימים מסרטי מסע בין כוכבים וגם מהסדרה המקורית.
עלילה
בשנת 2364, ספינת הדגל החדשה של פדרציית הכוכבים המאוחדת, הספינה אנטרפרייז (NCC-1701-D) של צי הכוכבים, מקבלת את משימתה הראשונה – לנסוע לכוכב הלכת "דנב 4". האנטרפרייז אמורה לפתוח קשרים עם אנשי העם הבאנדי הפשוטים שהצליחו בדרך מסתורית לנצל מאגרי אנרגיה אדירים ולבנות את תחנת "פארפוינט", להפתעתה הרבה של הפדרציה. בדרכה לדנב 4, האנטרפרייז נפגשת עם יצור כל יכול המזהה את עצמו בשם "קיו", החבר ב"רצף הקיו", בו חברים עוד רבים שדומים אליו ביכולותיהם. קיו מופיע על סיפון האנטרפרייז בתחפושת של ראש האינקוויזיציה, ומכריז שהאנושות עומדת למשפט. קיו מחליט שמעשיהם של צוות האנטרפרייז במשימתם הקרובה ישמשו לשם שיפוטם, ולאחר מכן יקבע קיו את גורל הגזע. לפני שהוא נותן לספינה לחזור למסלולה, קיו מזהיר את קפטן האנטרפרייז, קפטן ז'אן-לוק פיקארד (פטריק סטיוארט) שהוא ייכשל במשימה.
גבון
גאוגרפיה
בשנת 1972 התגלו באזור אוקלו ראיות לקיומם של כורים גרעיניים טבעיים קדומים, שתוארכו לתור הפרוטרוזואיקון. ב-2007 העניק אונסק"ו לפארק הלאומי לופה-אוקנדה, שבמרכז גבון, מעמד של אתר מורשת עולמית. בחלקו הצפוני מצויים השרידים האחרונים של סוואנת הדשא שנוצרה במרכז אפריקה במהלך עידן הקרח האחרון, לפני כ-15,000 שנים. אחד הפארקים הלאומיים הגדולים במדינה הוא הפארק הלאומי לואנגו.
Encounter at Farpoint
עלילה
כשהאנטרפרייז מגיעה, חברי הצוות חוקרים את תחנת פארפוינט ומפתחים קשר עם המארח הבאנדי שלהם, גרופלר זורן (מייקל בל). הצוות הופך לחשוד כאשר פריטים שהם חפצים בהם מופיעים מאין. במהלך חקירת הצוות את התחנה הם אינם מסוגלים לזהות את מקור הכוח שמזין אותה. יועצת הספינה דיאנה טרוי (מרינה סירטיס), שלה יכולות אמפתיות על טבעיות מסוימות, חשה בישות עם רגשות עוצמתיים אך מיואשים הנמצאת בקרבת מקום, והצוות מגלה מבוך מוזר מתחת לתחנה, אך זורן אינו מסביר את קיומו. בעוד שצוות האנטרפרייז ממשיך בחיפושים שלו, ספינת חלל לא מזוהה נכנסת למסלול סביב דנב 4, מתחילה לירות על יישוב באנדי ישן יותר הממוקם ליד תחנת פארפוינט, וחוטפת את זורן. לפני שפיקארד מורה לירות על הספינה, קיו מופיע כדי להזכיר לו את המשפט של האנושות ומנחה את פיקארד לשלוח אליה צוות מחקר. צוות המחקר מגלה שלספינת החלל מעברים דומים לאלו הנמצאים תחת פארפוינט והם משחררים את זורן. הפעולות שלהם גורמות לספינת החלל להפוך ליצור חללי דמוי מדוזה, ופיקארד מצליח להסיק את התשובה למסתורין האופף את תחנת פארפוינט. זורן מאשר שהבאנדי מצאו יצור חללי דמוי מדוזה דומה פצוע על הפלנטה שלהם, ובזמן שניסו לטפל בו, הם גם ניצלו את יכולתו לסנתז חומר כדי ליצור את תחנת פראפוינט. היצור שנמצא סביב כוכב הלכת מנסה לשחרר את בן זוגו ותוקף את הבאנדי המחזיקים אותו בשבי.
גבון
דמוגרפיה
אוכלוסיית גבון מונה כ-2.3 מיליון נפש. גבון היא אחת המדינות דלילות האוכלוסין באפריקה, לאחר שמסיבות היסטוריות וסביבתיות קטנה אוכלוסייתה בין 1900 ל-1940. תוחלת החיים עומדת על כ-69.7 שנים בממוצע. שיעור הפריון עומד על 3.31 ילדים בממוצע לאישה.
Encounter at Farpoint
עלילה
אף על פי שקיו מעודד את פיקארד להעניש את הבאנדי, פיקארד מסרב, ובמקום זאת מורה לצוותו לירות קרן אנרגיה שתחייה את היצור, לאחר שיפנו את התחנה. הקרן מאפשרת ליצור להפוך בחזרה לצורתו דמוית המדוזה, והוא עף למסלול כדי להצטרף לחברו. הצוות צופה בהתרגשות באיחוד זוג היצורים, וקיו מופיע ומודיע לפיקארד שהם צלחו את המבחן שלהם, אך רומז שהם עוד ייפגשו בהמשך.
גבון
דמוגרפיה
התושבים הם ברובם הגדול בני בנטו, ומשתייכים ליותר מ-40 קבוצות שבטיות שונות, שהגבולות ביניהן מטושטשים יותר מאשר במדינות אפריקניות אחרות.
Encounter at Farpoint
פיתוח
סדרת מסע בין כוכבים החדשה הוכרזה ב-10 באוקטובר 1986, על ידי ראש קבוצת הטלוויזיה Paramount, מל האריס. הוא הכריז שהיוצר של מסע בין כוכבים, ג'ין רודנברי, אמור להיות המפיק בפועל ולהוביל את יצירת הסדרה החדשה.
גבון
דמוגרפיה
הנצרות היא הדת העיקרית במדינה: 53.4% הם קתולים ו-25% מזרמים אחרים בנצרות. 10% מהתושבים הם מוסלמים (בעיקר סונים), 6% מאמינים בדתות שבטיות מקומיות ו-3.2% הם אנימיסטים.
Encounter at Farpoint
פיתוח
על די. סי. פונטנה, שעבדה בעבר על מספר פרקים בסדרה המקורית, הוטל לכתוב את התסריט לפרק הפיילוט. צוות ההפקה נפגש במלואו בפעם הראשונה ב-18 בפברואר 1987, לאחר שקיבל את הטיוטה הראשונה של התסריט של פונטנה כמה ימים קודם לכן. התסריט הראשוני היה שונה ברובו מהגרסה הסופית, אך עם זאת חלק מהדמויות הראשיות נשארו עד לגרסה הסופית. העלילה הכוללת את קיו נוספה לאחר מכן לפרק על מנת להאריך אותו. רודנברי כיוון לפיילוט באורך שעה, אבל פרמאונט רצתה שהפרק יארך שעתיים, מה שקרה לבסוף. חלקים נוספים נוספו לפרק על מנת להאריכו, כמו סצנת הפרדת חלק הצלחת של האנטרפרייז משאר גופהּ והופעתו של האדמירל ליאונרד מק'קוי.
גיוס שחקנים
רודנברי הבין בשלב מוקדם שיצירת סדרה עם הצוות מהסדרה המקורית לא מעשית. רודנברי סלד מיצירת סדרה בה יככבו דמויות שונות אך עם תפקידים הדומים לאלו בסדרה המקורית. על כך הוא הסביר: "אני לא רוצה להאמין שהדמיון שלנו כל כך דק כך שאין לנו אפשרויות אחרות לחשוב עליהן". משיחת הליהוק הראשונה אשר נערכה ב-10 בדצמבר 1986 חלו מספר שינויים באפיון כמה מהדמויות. לדוגמה שמו של פיקארד שונה מ-"ג'וליאן פיקארד" ל"ז'אן-לוק פיקארד", ודמותו של דאטה נעשתה לדמות של אדם לבן. מאצ'ה הרננדז, דמות שהייתה אמורה להיות מגולמת על ידי מרינה סירטיס ולאחר מכן הוחלפה בדמותה של טאשה יאר, הייתה קצינת אבטחה לטינית, בעוד שדיאנה טרוי, אותה גילמה סירטיס לבסוף, הייתה אמורה להיות איסלנדית או סקנדינבית. דמותו של וסלי קראשר הייתה אמורה להיות דמות נערה בשם לזלי, אך רודנברי סבר שהיותה של הדמות זכר תאפשר יותר קווי עלילה.
פטריק סטיוארט לוהק לתפקיד ז'אן-לוק פיקארד למרות התנגדותו של רודנברי. רודנברי רצה שחקן צרפתי לתפקיד, אך מכשהבין כי אין לו אפשרות מתאימה יותר, התרצה רודנברי והתאים את התפקיד לסטיוארט.
הבחירה החביבה על רודנברי עבור ויליאם רייקר הייתה ג'ונתן פרייקס, שעבר שבעה אודישנים לפני שנבחר לתפקיד.
התפקיד של וורף דרש שחקן שחור על מנת להפוך את האיפור לתפקיד של קלינגון לקל יותר. אף על פי שהדמות נכתבה כדמות משנית, בעקבות משחקו הטוב של מייקל דורן בפרק זה התפקיד הורחב ווורף הפך לדמות ראשית שהופיעה גם במסע בין כוכבים: חלל עמוק 9.
הופעתו של דפורסט קלי בתור ליאונרד מק'קוי נשמרה בסוד, והדמות כונתה בתסריטים רק "אדמירל". אף על פי שרודנברי לא סבר שיסכים להופיע כאורח, קלי הסכים ואף ביקש שיקבל רק שכר בסיסי עבור התפקיד.
קבלה
הפרק שודר בעשרות תחנות שונות, ובסך הכל הוא שודר לקהל של 27 מיליון בני אדם. התוכנית כונתה מיד "סדרת הדרמה בעלת הדירוג הגבוה ביותר בטלוויזיה".
ג'יל ל. לנפורד צפתה בפרק עבור המגזין The Herald Journal ותיארה אותו כתחייתה של "אגדה". היא סברה שהפרק עצמו מזכיר את הפרקים הקלאסיים של הסדרה המקורית "Arena" ו-"The Squire of Gothos", ושהוא היה "הדרך המושלמת להציג את הצוות", ו"התחלה מושלמת". דון מריל, שכתב עבור מגזין TV Guide אמר שהתוכנית הייתה "יורשת ראויה למקור". טום שיילס ממגזין "וושינגטון פוסט" ראה את הופעת האורח של דפורסט קלי כ"נוגעת ללב", אך חשב שפטריק סטיוארט הוא "קשקוש קירח עגום שיהפוך לנבל טוב יותר".
הפרק דורג כאחד הטובים ביותר בסדרה על ידי The Hollywood Reporter ו- Den of Geek,
הפרק היה מועמד לפרס הוגו.
מיטה
כדי להפוך את המיטה לנוחה יותר, מונח עליה לרוב מזרן. המזרנים הראשונים היו שקים עם קש, או נוצות אצל העשירים. מאוחר יותר, מילויים חדשים כמו כותנה וחומרים מלאכותיים הפכו נפוצים יותר. סוגי מזרנים הנפוצים כיום הם מזרן קפיצים, מזרן גומאוויר (קצף מוצק), מזרן מים או מזרן מלא באוויר דחוס, הנקרא מזרן מתנפח.
Encounter at Farpoint
שידור וסטרימינג
"Encounter at Farpoint" שודר לראשונה כפרק יחיד בן שעתיים בשידור סינדיקטי החל מ-28 בספטמבר 1987. קוד ההפקה של הפרק בן השעתיים הוא 721, בעוד שהוא הוצג גם כשני פרקי טלוויזיה עם מספרי הפקה 101 ו-102.
הפרק משודר בשידור הזרמת מדיה בשירותים פרמאונט+ ונטפליקס.
מיטה
על מנת לספק תמיכה לראש, רוב האנשים משתמשים בכרית. מקובל גם לכסות את המיטה בסדין, ולהתכסות בשמיכה. לעומת זאת, בקבר של תות ענח' אמון נמצאה כרית בצורת שרפרף קטן מעץ. שלדת המיטה עשויה לרוב מעץ או ברזל.
מיטת האפריון בעלת הוילונות הכבדים שומרת על הישן מפני עיניים צופות ואור מבחוץ. הסיבה לכך נעוצה בכך שרק עם האדריכלות המודרנית בתחילת המאה ה-20 הומצא המסדרון ולכן עד אז ההולכים בבית היו עוברים מחדר לחדר גם דרך חדרו של המלך, לדוגמה, האפריון הכבד יצר בעצם מרחב אינטימי כאשר ההולכים בבית היו עוברים מחדר לחדר.
רומא העתיקה
לרומאים הקדומים היה מגוון של מיטות לשינה ולמנוחה. הם כללו את הסוגים הבאים:
מידות תקן
מוסכמות ייצור מודרניות הובילו למספר מוגבל של גדלים תקניים למזרנים ולמזרני קפיצים. הם שונים במידת מה בארצות שונות.
ערוץ התכלת
ערוץ התכלת היה ערוץ טלוויזיה ישראלי יהודי דתי ששודר ב-HOT וב-yes כ־3 שנים, בשנים 2003–2006.
רקע להקמת הערוץ
בשנת 1998 פרסם משרד התקשורת, באמצעות המועצה לשידורי כבלים ולשידורי לוויין, את המכרז למיון מוקדם להקמת חמישה ערוצים ייעודיים שמימונם מפרסומות ומטרתם לפנות לפלחי אוכלוסייה מסוימים ולא לכלל האוכלוסייה כמו בערוצי הברודקאסט. ההחלטה כללה הקמה של ערוץ בערבית (הלא TV), ערוץ חדשות, ערוץ ברוסית (ערוץ 9), ערוץ מוזיקה (ערוץ 24) וערוץ מורשת. אך לאחר פרסום המכרז למיון המוקדם, פרסום מכרז פרטני לערוץ מורשת התעכב במשך מספר שנים.
הקמת הערוץ בתשלום
הערוץ עלה לאוויר באפריל 2003 ושידר באפיק 36 למנויי הכבלים ובאפיק 19 למנויי חברת הלוויין yes.
בשלושת החודשים הראשונים, מיום עלייתו לאוויר, היו תוכני הערוץ פתוחים לציבור הרחב.
בדצמבר 2003 חתמו לאודר ובן-צבי על הסכם השקעה בערוץ עשר. לפי ההסכם, ערוץ עשר ישקיע בכל שנה כ-5 מיליון דולר בתכנים משותפים עם ערוץ התכלת, שעליהם יחליטו יחד מנהלי התוכניות של שני הערוצים. בנוסף, ערוץ עשר ירכוש מערוץ התכלת תכנים בהיקף של 3 מיליון דולר בשנה. לפי ההסכם היה אמור איש העסקים יוסי מימן (אז בעל השליטה בערוץ עשר) לקבל בתמורה שליש ממניות ערוץ התכלת.
באפריל 2004 החליטו בן-צבי ולאודר להפסיק את המימון לערוץ. מאחר שהכנסות החודשיות היו כ-500 אלף שקל בלבד, בעוד ההוצאות היו כ-2 מיליון.
הערוץ החל להיערך להתמודדות במכרז לערוץ הייעודי למורשת ומסורת יהודית, שהיה צפוי להתפרסם, על ידי המועצה לשידורי כבלים ולוויין.
בסוף אותה שנה, הזרמת הכספים להפקות חדשות פסקה והערוץ שידר במתכונת שידורים חוזרים.
במאי 2004 התפטרה איריס הוד, מנכ"לית הערוץ.
המכרז לערוץ המורשת המסחרי
ביולי 2005 פורסם המכרז לערוץ המורשת המסחרי. קבוצת הירש מדיה, בבעלות שלמה בן צבי הייתה המתמודדת היחידה והיא זכתה במכרז.
"ערוץ התכלת" נסגר ב-31 במרץ 2006, בהתאם להסכם שבין הערוץ לבין חברות הכבלים והלוויין, עם קבלת הרישיון לערוץ הברודקאסט בנושא מורשת ישראל.
לאחר הזכייה במכרז נכנסה חברת תיא תקשורת כשותפה במחצית מהבעלות.
לאחר שפרץ סכסוך בין שתי החברות השותפות, הערוץ לא הוקם וזכייתה של הקבוצה במרכז להפעלת הערוץ בוטלה בדצמבר 2006.
הנהלת הערוץ ואופיו
מנהל התוכניות של הערוץ מיום הקמתו היה אורי אורבך, שפוטר בסוף שנת 2003 בשל חילוקי דעות עם מנכ"לית הערוץ איריס הוד, סביב אופיו של הערוץ והתכנים שישודרו בו.
שידורי הערוץ הופסקו בימי שישי ובערבי חג, כשעה לפני כניסת השבת או החג, והתחדשו כשעה אחרי מוצאי השבת או החג. הערוץ שידר מאולפני ג.ג. ישראל בנווה אילן.
התכנים
אחת התוכניות הבולטות בערוץ הייתה הטלנובלה החרדית בשם "החצר" עם עמוס לביא ואיילת מרגלית שזכתה להצלחה, כמו כן שודרה בערוץ גם סדרת ההנפשה מסיפורי המלך בבר. בין היתר הערוץ שידר גם את התוכניות "משפחה וחצי" (שודרה גם בערוץ 2, רשת), "הקומדיאנטים" (סרט תיעודי זוכה פרס האקדמיה הישראלית לקולנוע ב-99), "הצנועות והחסודות", "הסודות הכמוסים של התנ"ך", "אורבך וסבאג" (תוכנית עם ערן סבאג ואורי אורבך) ותוכנית לפורים בהנחיית עמנואל הלפרין.
בהמתן של צדיקים
בהמתן של צדיקים, עליהן מסופר בתלמוד ובאגדות חז"ל, הן בהמות של צדיקים שהתפרסמו בחסידותן, על ידי כך שסירבו לאכול מאכלים לא כשרים, וכדומה. כמו כן, המושג נזכר פעמים רבות בתלמוד בטיעון קל וחומר "ומה בהמתן של צדיקים אין הקב"ה מביא תקלה על ידן צדיקים עצמן לא כל שכן", כלומר לא יעלה על הדעת שצדיקים ייכשלו באיסורים אפילו בשגגה, שכן אפילו בהמותיהם נשמרות מן האיסורים. הבולטות בבהמות אלו הן חמורו של רבי פנחס בן יאיר וחמורו של רבי חנינא בן דוסא. ניתן לקשר את הסיפור פרה שומרת שבת על פי דברי הריטב"א שבעל הפרה היה התנא רבי יוחנן בן תורתא.
חמורו של רבי חנינא בן דוסא
הסיפור מובא באבות דרבי נתן פרק ח':
חמורו של רבי פנחס בן יאיר
במסכת חולין מסופר על רבי פנחס בן יאיר שבדרכו לעסוק במצוות פדיון שבויים, נקלע לאכסניה אחת, ושם הגישו שעורים מאכל לחמורו, וסירב לאכול, ניפו את השעורים וסירב לאכול, הסירו את כל הלכלוך מהשעורים, והחמור עמד בסירובו לאכול. אמר להם רבי פנחס בן יאיר: שמא לא עשרתם את השעורים? עשרו את השעורים והחמור אכל אותן. אמר להם רבי פנחס בן יאיר: ענייה זו הולכת לעשות רצון קונה, ואתם מאכילים אותה טבלים?
בבראשית רבה ובתלמוד ירושלמי מובא סיפור שונה בעלילתו על אתונו של רבי פנחס בן יאיר, שנלקחה בידי שודדים, ובמשך שלושה ימים סירבה לאכול, עד שחוטפיה שילחו אותה לדרכה. חזרה לבית אדוניה ולא אכלה מהשעורים שהגישו לה משרתיו. שאל אותם רבי פנחס: הורדתם דמאי? ענו לו שלא, שהרי ההלכה היא שזרע לבהמה פטור מן הדמאי. אמר להם: ומה נעשה שהיא מחמירה על עצמה.
מאמר חז"ל המתייחס לשני סיפורי החמורים דלעיל הוא:
מאמר זה מובא גם בבראשית רבה (פרשת חיי שרה) בהקשר למקרה בו שלח רבי ירמיה תאנים לרבי זירא רבו וסמך עליו שיעשר אותן, ומנגד סמך רבי זירא שרבי ירמיה כבר עישר אותן, לאחר מכן התברר שהתאנים נאכלו מבלי לעשרן, בתגובה לכך נאמרה אמרה זו, להוכיח מוסר, שהראשונים אף בהמותיהן נשמרו מדברים שעל בעליהן נאסר להאכילן, ועקב ירידת הדורות האחרונים עצמם נכשלים באיסורים.
אור החיים כותב בשם המקובלים: ..כי נפשו של בלעם באה (התגלגלה) בחמורו של רבי פנחס בן יאיר וזה יורה שנתקן באחריתו.
גמליו של אברהם אבינו
עיקרון זה מוצא ביטוי גם אצל גמליו של אברהם אבינו, על אודותיהם מובא באבות דרבי נתן פרק ח',
בספר בראשית מסופר על אליעזר עבד אברהם בהגיעו לבית לבן הארמי:. בעקבות דיון של אמוראים המובא בבראשית רבה מפרש רש"י מילים אלה: "התיר זמם שלהם שהיה סותם את פיהם שלא ירעו בדרך בשדות אחרים". הרמב"ן מפרש אחרת: "שפתח מוסרי צוארם כי המנהג להוליכם קשורים או שהיו הולכים חגורים במושב המרכבה אשר עליהם", ושולל את פירושו של רש"י תוך התבססות על חסידות גמליו של אברהם, הנלמדת בקל וחומר מחמורו של רבי פנחס בן יאיר, שלא היה צורך לזמום את פיהם כשהלכו בדרך מחשש שלא יאכלו מן הגזל, עקב היותם קניינו של אברהם, ובוודאי לא יגשו לאכול דבר שאינו שלהם.
מכאן מוכיח הרב מטשיבין, שגם מאכל גזל נחשב למאכל איסור כזה, שאין הקדוש ברוך הוא מאכיל אפילו בהמתן של צדיקים.
כילדברט
כילדברט (Childebert) הוא שמם של מספר מלכים פרנקים.
מיקי בערביה
מיקי בערביה (באנגלית: Mickey in Arabia) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי משנת 1932 שהופק על ידי וולט דיסני הפקות והופץ על ידי סרטי קולומביה. זוהי ההפצה האחרונה של סרט בסדרת הסרטים של מיקי מאוס על ידי חברת סרטי קולומביה. זהו הסרט ה-43 בסדרת "מיקי מאוס" שיצא לאקרנים והשביעי באותה השנה. תאריך הפצתו נחשב ל-18 ביולי 1932, אך לפחות מקור אחד מציין את 11 ביולי כתאריך ההפצה.
עלילה
מיקי ומיני רוכבים על גבו של גמל דו-דבשתי דרך המדבר הערבי ומגיעים לעיירה תוססת. כשהם נכנסים פנימה, זוג העכברים מצלמים כמה צילומים משעשעים בזמן שהגמל השובב שלהם לוגם את התוכן של חבית בירה. כשמיני מאוס נסוגה אחורנית עם המצלמה ממיקי, שעושה פוזה לתמונה, סולטאן (המוצג בדמות של אויבו של מיקי, פיט) חוטף אותה מעבר החומה.
מיקי יוצא למרדף, אבל הגמל השיכור שלו בקושי מועיל; כשהוא מגלה את ארמון הסולטאן, העכבר מטפס על הקיר ונכנס דרך החלון, שם הוא מוצא מיני צורחת נאבקת בנבל מוכה האהבה בהרמון. מנתק את אחיזתו של הסולטאן, מיקי הופך למטרה של קליעי הסולטאן. הוא מחביא את מיני בעציץ, וגובר, במקרה, על אנשיו החמושים של הסולטאן.
מיקי נרדף (תוך כדי אחיזה מאוזנת של העציץ בידיו) על ידי הסולטאן עצמו, החוצה לחלון, במעלה המדרגות הלולייניות המובילות לגג הארמון, משם לבניין הבא, שם הוא מפיל את העציץ, ומצליח להציל רק את מיני מהנפילה מקצה הבניין, שממנו הוא מחליק בגלל לבנה רופפת.
מיני ומיקי נופלים לתוך סככת בד: הסולטאן הזועם, שעדיין במרדף, מזנק מאותו הקצה, מאלץ את מיקי לקפל את הסככה, מה שהופך את נפילתו של הסולטאן לפחות נעימה במידה ניכרת. מיקי מקפל שוב את הסככה כשאנשי הסולטאן משליכים את חניותיהם, והאחרונות עושות את דרכן אל הסולטאן הקבור באדמה בחוסר אונים. הסולטן נמלט, בכאב רב, אל המרחק. מיקי קורא לגמל שלו, ויחד עם מיני, רוכב בשמחה.
אבו בכר אל-בגדאדי
אִבְּרַאהִים עַוַּאד אִבְּרַאהִים עַלִיּ אלְ-בַּדְרִיּ (בערבית: إبراهيم عواد إبراهيم علي البدري; 28 ביולי 1971 – 26 באוקטובר 2019), הידוע בכינויו אַבּוּ בַּכְּר אלְ-בַּגְדַאדִיּ (תעתיק מדויק: אלבע'דאדי; בערבית: أبو بكر البغدادي), היה מנהיג ארגון הטרור המדינה האסלאמית (המכונה גם "דאעש") משנת 2010 ועד מותו. עד שנת 2014 הנהיג את השלוחה של אל-קאעידה בעיראק, אך לאחר חילוקי דעות עם מנהיג אל-קאעידה, איימן א-זוואהירי, התנתק ארגונו מאל-קאעידה והפך לארגון עצמאי. בסוף יוני 2014 הכריז הארגון על הקמת ח'ליפות בשם "המדינה האסלאמית" באזורים שבשליטתו, ועל עצמו כח'ליפה שלה, בשם "הח'ליפה אבראהים". תחת הנהגתו המדינה האסלאמית כבשה שטחים נרחבים בעיראק ובסוריה, וביצעה פיגועי טרור רבים ברחבי העולם, בעיקר במזרח התיכון ובאירופה. נהרג ב-26 באוקטובר 2019 במבצע קיילה מולר של ארצות הברית בסוריה.
חייו
אל-בגדאדי נולד ב-1971 בסאמרא שבעיראק. הוא למד באוניברסיטה האסלאמית בבגדאד, ושימש איש דת במסגד בפרוץ מלחמת עיראק ב-2003.
באוקטובר 2010 פרסמה ארצות הברית כי תעניק פרס בסך 10 מיליון דולר על מידע שיוביל ללכידתו או למותו של אל-בגדאדי.
לאחר תחילת מלחמת האזרחים בסוריה החל להרחיב את פעילות הארגון לתחומי סוריה, כשהוא נלחם לצד כוחות המורדים במשטרו של נשיא סוריה, בשאר אל-אסד. באפריל 2013 הודיע על איחוד ארגונו עם השלוחה הסורית של אל-קאעידה, ג'בהת א-נוסרה, בשם החדש: "המדינה האסלאמית של עיראק והלבנט" (בראשי תיבות "דאעש"). בעקבות התנגדות ארגון ג'בהת א-נוסרה לאיחוד ולפעילות ארגון אל-קאעידה בעיראק בתחומי סוריה, קבע מנהיג אל-קאעידה, איימן א-זוואהירי, כי על הארגון להישאר בתחומי עיראק ולהותיר את הפעילות בסוריה לארגון ג'בהת א-נוסרה. לאחר שאל-בגדאדי סירב להיענות לדרישת אל-קאעידה, הודיעה אל-קאעידה על התנתקות מהארגון בעיראק.
ב-23 בינואר 2016 דווח במספר כלי תקשורת שאל-בגדאדי נפצע אנושות בתקיפה אווירית בצפון עיראק.
ב-16 ביוני 2017 דווח שמשרד ההגנה הרוסי בודק דיווחים לפיהם אל-בגדאדי נהרג בהפצצה של מטוסי קרב רוסיים על העיר א-רקה חודש קודם לכן, במקום בו התקיים מפגש של בכירי הארגון. גם בישראל התקבל מידע מודיעיני על מותו של מנהיג המדינה האסלאמית.
ב-29 באפריל 2019 התפרסם תצלום וידאו בו נראה אל-בגדאדי, לראשונה מאז ירד למחתרת ב-2013, משבח את מבצעיהם של הפיגועים בסרי לנקה שבוצעו שמונה ימים קודם לכן, עובדה שחיזקה את הערכה כי אל-בגדאדי חי. ב-16 בספטמבר 2019 פורסמה קלטת שמע.
ב-26 באוקטובר 2019 נהרג אל-בגדאדי ב"מבצע קיילה מולר", בפשיטה על המתחם בו שהה במחוז אידליב שבצפון-מערב סוריה, בו נטלו חלק פיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים וכוח דלתא של צבא ארצות הברית. לפי הודעת הנשיא דונלד טראמפ, אל-בגדאדי נהרג בעת שניסה להימלט אל תוך מנהרה, כאשר מספר כלבים התנפלו עליו והוא החליט להפעיל את אפוד הנפץ שנשא על גופו. בפיצוץ נהרגו גם שלושה מילדיו איתם נמלט. במהלך המבצע נהרגו גם שתיים מנשותיו, שעל פי ההשערה הפעילו אף הן חגורות נפץ.
Witness: The Tour
Witness: The Tour הוא סיבוב ההופעות הרביעי של הזמרת קייטי פרי אשר נועד לקדם את אלבומה החמישי Witness. סיבוב ההופעות החל ב-19 בספטמבר 2017 בקנדה והסתיים ב-19 באוגוסט 2018 בניו זילנד.
הפקה
פרי הודיעה לראשונה על סיבוב ההופעות ב-15 במאי 2017 כי לאחר שתוציא את אלבומה היא גם תצא לסיבוב הופעות אשר יקדם אותו ושעותקים מהאלבום יימכרו ביחד עם הכרטיסים. בנוסף פרי אמרה כי דולר אחד מכל כרטיס במופעים של צפון אמריקה ייתרם ל"מועדון הבנים והבנות של אמריקה" ואף למעריצים תהיה הזדמנות לזכות בכרטיסים למופע על ידי פעילויות התנדבויות.
בצפון אמריקה פרי הופיעה בתחילת סיבוב ההופעות ועד פברואר 2018. באוקטובר 2017 הודיעה פרי על 3 מופעים במקסיקו אשר התקיימו במאי 2018. אך לאור הביקוש נוספו עוד 2 יעדים נוספים למקסיקו. באירופה הופיעה הזמרת ב-20 מופעים ממאי עד יוני 2018 ומיולי עד אוגוסט באוקיאניה. ביולי 2017 נוספו 3 תאריכים נוספים באוסטרליה לאור הביקוש.
סיבוב ההופעות היה אמור להתחיל ב-7 בספטמבר 2017 באוהיו אך פרי חשפה באוגוסט 2017 כי בשל עיכובים בתכנון המופע סיבוב ההופעות יתחיל ב-19 בספטמבר והוא יתחיל במונטריאול. בנוסף היא גם אישרה כי נואה סיירוס, להקת Purity Ring וקרלי ריי ג'פסן ישמשו כמופעי חימום בתאריכים מתחילת סיבוב ההופעות ועד 1 בנובמבר 2017, מ-7 בנובמבר 2017 ועד 20 בדצמבר 2017 ומ-5 בינואר עד 5 בפברואר 2018 בהתאמה.
כיול
כִּיּוּל (או קליברציה) של כלי מדידה הוא פעולה המאפשרת הערכה של דיוק המדידה, וכוונון כלי המדידה כך שיהיה מדויק יותר. בניסוח מדעי, הכיול מאפשר להעריך את שגיאת המדידה.
בכל מדידה קיימת שגיאת מדידה, או אי-ודאות, שנחשבת לחלק בלתי נפרד מתוצאת המדידה. בדרך כלל הגודל נמדד באופן עקיף ואת הגודל המבוקש מסיקים מתוך חוק פיזיקלי, למשל במדידת התנגדות חשמלית מודדים מתח וזרם שמהם מסיקים את ההתנגדות לפי חוק אוהם. במקרה זה צריך לקשר גם את השגיאות המתאימות.
באנגלית - BIPM (English: International Bureau of Weights and Measures)
'''כיול הוא ההשוואה המתועדת של מכשיר המדידה שיש לכייל, מול התקן ייחוס (Reference) שניתן לעקוב אחריו. יש לציין כי התקן הייחוס אינו בהכרח מכשיר אלא יכול להיות למשל מסה, חלק מכני, התקן ייחוס פיזי, נוזל ייחוס או גז.'''
כאשר מכיילים מכשיר מדידה עם מכשיר אחר בעל דיוק גבוה יותר (מכשיר ייחוס), התהליך תמיד כולל אי ודאות מסוימת. אי ודאות פירושה כמות ה"ספק" בתהליך הכיול, כך שהיא מספרת עד כמה תהליך הכיול היה "טוב". אי ודאות יכולה להיגרם ממקורות שונים, כגון המכשיר הנבדק, התקן הייחוס, שיטת הכיול או תנאי סביבה.
מוטיבציה
נהוג לחלק את השגיאות לשגיאה אקראית (Precision), שהיא טווח התוצאות המתקבל במדידה בתנאים זהים (נקראת גם סטיית תקן או סטייה מהממוצע או הדירות), ולשגיאה שיטתית (Accuracy) שהיא הסטייה של ממוצע המדידות מהערך ה"אמיתי". כיול נועד למצוא את השגיאה השיטתית, כיונון נועד להפחית אותה. את השגיאה האקראית ניתן להפחית באמצעות מדידות רבות יותר בתנאים זהים.
תוצאות
התוצאה של כיול יכולה להיות מוצגת באופנים רבים. בין הנפוצים: גודל קבוע להוספה או להכפלת התוצאה, פונקציה הקושרת תנאי סביבה וגודל נמדד לגודל המבוקש והשגיאה, ועוד. כל אלו עזרים חיצוניים לצמצום שגיאה אצל המשתמש, אך קיימת אפשרות לצמצם אותה פיזית במכשיר, התהליך נקרא כיונון (Adjustment), שזה כמו "איפוס" של מכשיר המדידה.
למשל, המטרה של כיול מצלמות ראש סיכה יכולה להיות מציאת כל הפרמטרים של המצלמה: אורך מוקד, נקודת מרכז המסך, הזווית בין צירי המצלמה, קנה המידה של המצלמה בכל אחד מהצירים ועוד. כדי לכייל מצלמות ולקבל תוצאה זו, ניתן לצלם כמה תמונות של לוח משבצות מוטה בזוויות שונות, לא ידועות, ביחס למצלמה, ולהפיק את כל המידע הנדרש על המצלמה.
אי ודאות כיול
כאשר מכיילים מכשיר מדידה עם מכשיר אחר בעל דיוק גבוה יותר (מכשיר ייחוס), התהליך תמיד כולל אי ודאות מסוימת. אי ודאות פירושה כמות השגיאה בתהליך הכיול, כך שהיא מספרת עד כמה תהליך הכיול היה מדויק. אי ודאות יכולה להיגרם ממקורות שונים, כגון המכשיר הנבדק, התקן הייחוס, שיטת הכיול או תנאי סביבה. אי ודאות במדידה ניתנת לחישוב והיא מייצגת את הפיזור של הערכים הנמדדים, ומייצגת את דיוק וטיב הכיול.
הסמכה לכיול מכשירים
כיול המכשירים מתבצע על ידי מעבדה מוסמכת באמצעות אנשי מקצוע מומחים ומיומנים בתחום הכיול. ההסמכה מתבצעת על פי עקרונות אחידים עולמיים, ולרוב הסמכת מעבדת בדיקה וכיול מבוססת על התקן הבינלאומי ISO/IEC 17025. תקן זה ניתן למעבדה על ידי גוף החבר בארגון ILAC - International Laboratory Accreditation Cooperation
תדירות כיול מכשירים
חשוב לבצע כיול תקופתי למכשירים וזאת בהתאם לשימוש ולאופי המכשיר והמוצר. בקביעת תדירות הכיול יש לקחת בחשבון את הפרמטרים הבאים:
היבטים חוקיים
קיימות מדידות עם השלכות חוקיות או עסקיות - למשל מדידת מהירות רכב בדיון בעבירות התנועה, שקילה או מדידת נפח של סחורות, ועוד. במדינת ישראל חוק מידות ומשקלות מסדיר את נושא כיול מכשירי המדידה עבור מדידות אלו.
הכיול חייב להתבצע עם כלי מדידה עם דיוק יותר גבוהה מהכלי הנבדק, בעל עקיבות (כאשר שרשרת הכיולים מובילה לאמות מידה בינלאומיות).
ישנם תקנים בין לאומיים שונים לשיטת ביצוע הכיול. מעבדות אשר מבצעות כיולים בתקנים אלו ונבדקות על ידי גורמים בין לאומיים להסמכת מעבדות, נקראות מעבדות בדיקה וכיול. הסמכת מעבדות כאלה בישראל היא בסמכות הרשות הלאומית להסמכת מעבדות.
דוגמאות
כיולים מתבצעים בתחומים שונים כגון:
מפטגון
קבוצת מפטגון (באנגלית: Meptagon) מספקת שירותים בתחומי תהליכי יזום, תכנון, ביצוע ובקרה של פרויקטים אלקטרו – מכניים בתעשייה. מגוון השירותים של החברה כוללים: ניהול פרויקטים והקמה, EPCM, הנדסת תהליך, שרותי קבלנות אלקטרו מכניקה, אחזקה מפעלית ואספקת הציוד.
מפטגון עוסקת משנת 1959 בבניית מפעלים בתעשייה התהליכית בישראל. מאז 1993 החברה נסחרה בהבורסה לניירות ערך בתל אביב, נרכשה על ידי חברה אמריקאית ונרכשה חזרה על ידי בני המשפחה אשר ייסדו את החברה. מאז, התפתחה והתרחבה לתחומים נוספים: בשנת 2009 רכשה את חברת עין דור מערכות (2009) בע"מ המספקת ציוד לחדרים נקיים ופתרונות לבקרת זיהום. חברת .IN.P.C הצטרפה לקבוצה בשנת 2016, על מנת לספק ציוד מקצועי לתעשייה.
בנוסף, לקבוצה מיזמים בתחום איכות הסביבה ושיתופי פעולה עם חברות כגון: Trans Bio Diesel ו- Meptagon Green. בשנת 2018 קבוצת מפטגון רכשה בעלות על 2 חברות נוספות בתחום הביטחוני- חברת מגם בטיחות המתמחה בייצור מוצרי גומי ומוצרים שונים לתעשייה הביטחונית וחברת TGM המספקת אריזה עבור חברות וגופים ביטחוניים.
אף שהתחילה כחברה קבלנית לעבודת ביצוע, כיום יודעת לתת מענה כולל של ניהול פרויקטים, תכנון והנדסה, טכנולוגיות מתקדמות-בכלל זה בקרה ואוטומציה, מערכות ביטחון ואינטגרציה וגם פתרונות תוכנה וסייבר, ביצוע ותחזוקה לתעשיות שונות, חשמל, מיכשור ובקרה ואף עבודות מורכבות בתחום המיקרואלקטרוניקה. כל אלו מתבססים על עובדי החברה ולא על קבלני חוץ. מפטגוןלקחה חלק בבניית מפעלים גדולים בישראל לאורך השנים.
היסטוריה
מפטגון נוסדה בשנת 1959 בשם "ממד ישראל טכנולוגיה", כחברה המתמחה בהתקנת מערכות מכשור ובקרה לתעשייה התהליכית. על לקוחות החברה הראשונים נמנו סוגת, בתי זיקוק לנפט[1], אגן כימיקלים, מפעלים הפטרוכימיים ועוד. בשנות ה-80 הרחיבה החברה את פעילותה והחלה להעניק שירותים נוספים בתחום החשמל. בנוסף, הרחיבה פעילותה גם לתחום המכניקה והצנרת, בעיקר למפעלים העוסקים בתחומי המוליכים למחצה והמעגלים החשמליים. בשנת 1993 הונפקה החברה בבורסה בישראל, והרחיבה פעילותה גם בפרויקטים בחו"ל. בסוף 1998 עלו מניות החברה בכ-60%, לאחר שקודם לכן סבלו מירידה חדה, בין השאר בגלל פעילות פיקטיבית של משקיעים בבורסה שהורשעו בעקבות זאת על הרצת המניה, שלא היה קשור לחברה. באותו זמן התקיים משא ומתן למכירת החברה לחברת יו אס פילטר, אולם העסקה לא יצאה אל הפועל ובינואר 1999, נרכשה החברה על ידי חברת KSI מהולנד וניהלה פעילות ברחבי אירופה, בהקמת מפעלים משמעותיים ורחבי היקף עבור חברות תרופות, מזון ותעשייה. בשנת 2011 נרכשה החברה על ידי המשפחה של הבעלים המקורים חזרה. בשנת 2013 עברה מיתוג מחדש תחת השם מפטגון.
כיום, פועלת מפטגון תחת הנהלה ובעלות ישראלית, ולה כ-450 מהנדסים, מנהלים, עובדי ייצור ומומחים שונים.
געגועים (שיר של שרית חדד)
געגועים הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית שרית חדד, מתוך אלבומה ה-21, ימים של שמחה – חלק א'. השיר יצא לאור ב-16 ביוני 2013, כסינגל הרביעי מתוך האלבום, על ידי חברת התקליטים אבי גואטה הפקות בע"מ.
השיר הגיע למקום הראשון במדיה פורסט, הראשון במצעד של רדיו אמצע הדרך, ולמקום השמיני ברשת ג'.
רקע וכתיבה
השיר נכתב והולחן על ידי הנרי, והופק על ידי יעקב למאי והנרי גם כן. השיר הוא בלדת פופ-ים-תיכונית. משמעותו של השיר היא כשמו - געגועים לבני אדם שהיו קרובים אל שרית חדד בצורה כזו או אחרת ונפטרו.
את השיר ביצעה חדד בשידור חי ברדיוס 100FM בתוכניתו של מושיקו שטרן.
וידאו קליפ
טרם הוציאה את הוידאו קליפ המלא של השיר, העלתה שרית חדד לערוץ היוטיוב שלה אודיו של השיר, המציג את עטיפתו של הסינגל. האודיו זכה להצלחה רבה והפך לנצפה ביותר מתוך האלבום שרית חדד.
נכון ל-27 באוגוסט 2018, מונה הצפיות שלו עומד על למעלה מ-1.6 מיליון צפיות.
Te Lo Agradezco, Pero No
Te Lo Agradezco, Pero No (באנגלית: Thank you, but no, ובעברית תודה, אבל לא) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הספרדי אלחנדרו סאנס, בשיתוף הזמרת הקולומביאנית שאקירה, מתוך אלבומו השמיני, El Tren de los Momentos. השיר יצא לאור ב-30 בדצמבר 2006, כסינגל השני מתוך האלבום.
השיר נכתב על ידי סאנס והופק על ידי סאנס ולולו פרז. השיר הוא שיתוף הפעולה השני בין השניים כאשר הקודם היה "La Tortura", שנכלל באלבומה השישי של שאקירה, Fijación Oral Vol. 1. את שיתוף הפעולה יזמה שאקירה בעצמה, וסאנס נענה בחיוב להצעתה.
במצעדים העיקריים הגיע השיר למקום; ה-1 במצעד השירים הלטיניים, ה-1 במצעד שירי הפופ הלטיניים, וה-1 במצעד שבוונצואלה.
וידאו קליפ
הקלים היווה כקליפ המשיכי לסינגל הקודם מן אלבומו של סאנס, "A la Primera Persona". צוות הצילום החליט כי הקליפ יצולם בצבעים כהים ועצובים שימחישו את עוצמת השיר. בקליפ ניתן לראות את סאנס כשהוא מתואר כנבגד בתוך מערכת יחסים של זוג. לאורכו של הקליפ ניתן לראות את סאנס ושאקירה בתוך בית קודר ועצוב.
מיקומי שיא
השיר זכה להצלחה רבה במצעדים שבאמריקה הלטינית.
טוקומה
טוקומה (בספרדית: Túcume) הוא אתר ארכאולוגי השוכן סמוך לעיירה באותו שם במחוז למבייקה בצפון-מערב פרו, על שטח של 2,200 דונם. האתר כולל את אוסף הפירמידות הידוע הגדול ביותר העשוי לבני חימר שלא נשרפו מהתקופה הפרה-קולומביאנית. התושבים המקומיים מכנים את האתר ההיסטורי גם בשם אל פורגטוריו (El Purgatorio), כלומר כור המצרף. באתר נמנו 26 פירמידות גדולות; בסך הכול יש באתר זה כ-260 שרידי מבנים. הפירמידה הגבוהה ביותר היא כיום בגובה 30 מטרים ומכונה "ואקה 1". מרשימה עוד יותר מבחינת הגודל היא "ואקה לרגה" (Huaca Larga), שהיא אחת הפירמידות הגדולות בעולם שבסיסה באורך 700 מטרים וברוחב 280 מטרים (לשם השוואה: ממדי הבסיס של הפירמידה הגדולה של גיזה הם 230 מטרים על 230 מטרים; ממדי הבסיס של הפירמידה של צ'לולה 450 מטרים על 450) הארכאולוגים משערים שהפירמידות נבנו בסביבות שנת 1100 לטקסים דתיים, כאשר התפשטה משנת 700 עקב דעיכת תרבות מוצ'ה והוואקום הפוליטי שנוצר בעמק למבייקה. ההנחה היא כי בני עם הלמבייקה של תרבות סיקן, היו בעלי יכולת ניהולית נרחבת ובאתר זה פעל מרכז צבאי ודתי שלהם.
מיקום גאוגרפי
האתר הארכאולוגי, הידוע גם בספרדית בשם "El Valle de las Piramides" ("עמק הפירמידות"), שוכן בעמק לא הרחק מאזור החוף הפרואני במה שהוא כיום נפת למבייקה, 33 קילומטרים מהעיר צ'יקלאיו סביב גבעת לה ראיה (Cerro La Raya) לא רחוק מהעיירה טוקומה. הנוף של חוף פרו הוא בעצם נוף מדברי שזור בנאות מדבר סביב נהרות. יש גם כמה ליד טוקומה, ביוטופ רגיש מאוד. מכיוון שכמה נהרות חוצים אזור זה, הוא היה אזור אידיאלי עבור הילידים. עם זאת, היובש אילץ את התושבים לפתח מערכות השקיה משוכללות על מנת שיוכלו להשתמש בקרקע לחקלאות גם במרחק מה מהנהרות.
סיווג תרבותי
הפירמידות שהתגלו בטוקומה, במיוחד הגדולות יותר, הן מה שמכונה ואקה - הרי המקדש (בספרדית: Huaca, בקצ'ואה wak'a). מבני הוואקה נבנו במקור על ידי המוצ'ה, שתחום ההשפעה ההיקפי שלהם על חופי פרו התרחב עד לטוקומה. תרבות מוצ'ה דעכה במאה ה-8 מסיבות שעדיין אינן ידועות, ואקום פוליטי התפתח בעמקים שאוכלסו בעבר על ידי המוצ'ה. בשלב זה יישבו את העמק בני תרבות סיקן, אולי צאצאי המוצ'ה. אתר טוקומה משתייך בעיקר לתרבות למבייקה, תת-קבוצה של תרבות סיקן בתקופה שבין 1000 ל-1350 לספירה, שהתיישבה כאן לאחר שוויתרו על פומה (Poma), המרכז הקודם שלהם בחלק העלין של עמק לצ'ה.
בסביבות 1350 לספירה השתלטה ממלכת צ'ימור על האזור לאורך החוף כמאה שנה עד שנת 1470. אימפריית האינקה המתרחבת במהירות, שתחת טופאק אינקה יופאנקי הרחיבה את תחום השפעתה מדרום אל מה שהוא כיום פרו, ולבסוף כבשה גם את אקוודור ובוליביה, שלטה בטוקומה בין 1470 ל-1532. הגעתם של הקונקיסטדורים הספרדים בחיפוש אחר זהב מיבשת אמריקה הדרומית הביאה קץ לשלטון האינקה. טוקומה ננטשה סופית בין השנים 1532 ו-1547.
שם המבנים
המונח פירמידות לא לגמרי מתאים בהקשר זה, מכיוון שהמבנים הגדולים ביותר הם הרי המקדש, כאשר ואקה במובן המקורי פירושו משהו שסוגדים לו, מקום קדוש או משהו דומה. בניגוד לפירמידות במצרים העתיקה הפירמידות בטוקומה קטומות, ועל המשטח העליון של מבני הוואקה הגדולים, נבנו מקדשים וגרו האצילים, הכמרים והמשפחות השולטות בחברה של תרבות למבייקה, שכבר הייתה מאורגנת במעמדות.
כיום הפירמידות של טוקומה, כמו פירמידות דומות אחרות בחוף של צפון פרו, נראות חסרות צורה ודומות לגבעות טבעיות, כשלמעשה היו להן צורות גאומטריות במקור; הסיבה לכך היא פגעי הגשמים הסוערים, שפוקדים מעת לעת את האזור כתוצאה מתופעת אל ניניו.
חפירות ארכאולוגיות
המהנדס, האתנוגרף והבלשן הגרמני-פרואני מצא בטעות חורבות של הוואקה ונחשב לחוקר הראשון באזור זה. מספר תצלומי וואקה מוקדמים צולמו על ידו. הוא התמסר לחקר ההיסטורית המדוברת על ידי תושבי האזור. הממצאים הארכאולוגיים שלו היוו את הבסיס ל"מוזיאון הלאומי אנריקה ברונינג דה למבייקה" (Museo Nacional Enrique Bruning de Lambayeque) בלמבייקה, הקרוי על שמו. האתר לא נחפר עד 1988, ובניגוד למקומות אחרים לא סבל משודדי עתיקות שנרתעו מהמקום בשל האמונה של המקומיים שהאתר שהיה מכונה בפיהם כור המצרף (El Purgatorio), הוא פתח לגיהנום. המחקר הארכאולוגי הראשון של הפירמידות של טוקומה אורגן על ידי תור היירדאל ובוצע בשנים 1988 עד 1992. החפירות התחלקו בין שני צוותים שנוהלו על ידי שני ארכאולוגים שהיירדאל שכר, האמריקאי דן סנדווייס (Dan Sandweiss) והפרואני אלפרדו נרבאס (Luis Alfredo Narváez Vargas).
בשל תחילת המחקר המדעי המאוחר, שלמעשה החל רק בשנות התשעים של המאה ה-20, נותרו שאלות רבות ללא מענה. דוגמאות לכך הן הסיבה לדעיכתה של טוקומה, עקבות האש מסיבית, גילוי של למעלה ממאה שלדים, מן הסתם קורבנות אנושיים, לא הרחק מהוואקה לרגה. החיפוש אחר קברו של נאימלפ (Naymlap) האגדי, אחד השליטים החשובים ביותר באזור ועל פי האגדה מייסד תרבות למבייקה, לא הצליח. בעיה נוספת היא שחפירות הורסות את שכבות הכיסוי שמשמרות את האתר. הגשמים הטרופיים שנגרמו על ידי אל ניניו גורמים לסחיפה חמורה על פני הוואקה. דבר זה מסבך את עבודתם של ארכאולוגים ומגביל בנוסף את יכולתם להתקדם בחפירות.
עמית בכר (עורך דין)
עמית בֶּכֶר (נולד ב־1975) הוא עורך דין ישראלי המכהן כראש לשכת עורכי הדין בישראל. מומחה בעבירות צווארון לבן, ושותף במשרד עורכי הדין ש. הורוביץ ושות'.
ביוגרפיה
בכר שירת כלוחם ביחידת מיתר, ולאחר מכן במילואים עד גיל 40. לאחר שחרורו מצה"ל השלים לימודי תואר ראשון במשפטים באוניברסיטת תל אביב ותואר שני במינהל ציבורי מאוניברסיטת הרווארד. במהלך לימודיו האקדמיים היה פעיל באגודת הסטודנטים ונבחר לנשיא האגודה. את ההתמחות שלאחר התואר עשה במשרד עורכי הדין צלרמאיר־פילוסוף והוסמך כעורך דין. במהלך השנים לאחר מכן עבד כשכיר במספר משרדי עורכי דין וכן עבד במשך תקופה קצרה כעוזרו הפרלמנטרי של חבר הכנסת אופיר פינס ממפלגת העבודה.
בשנת 2007 הצטרף למחלקת ניירות ערך בפרקליטות מחוז תל אביב ומונה לפרקליט בכיר בפרקליטות מיסוי וכלכלה. במסגרת תפקידו זה הוביל תיקים בולטים בעלי חשיבות ציבורית, ביניהם התביעה נגד נוחי דנקנר ואיתי שטרום באשמה של הרצת מניות; התביעה נגד בעלי תפקידים בבית ההשקעות פסגות באשמה של הרצת איגרות חוב; התביעה נגד אנשי שוק ההון המעורבים בפרשת תרמית איגרות החוב של חברת מליסרון והתביעה נגד מנהל תיקי ההשקעות מיכאל גביש שמעל בכספי לקוחותיו בהיקף של מיליוני שקלים.
לאחר שעזב את הפרקליטות בשנת 2019, נבחר לכהן כיו"ר מחוז תל אביב בלשכת עורכי הדין, ובאותה שנה גם הצטרף למשרד ש. הורוביץ ושות' כשותף וראש מחלקת צווארון לבן.
ראש לשכת עורכי הדין
בחירתו של בכר לראשות הלשכה התרחשה ברקע ניסיון ממשלת ישראל השלושים ושבע בראשות בנימין נתניהו להעביר צבר חוקים במסגרת רפורמת לוין. מאז בחירתו ביטא בכר עמדה השוללת רפורמה זו ורואה בה ניסיון להפיכה משטרית. את עמדתו זו ביטא בכר גם בנאומים שנשא מעל במות המחאה נגד ממשלת ישראל השלושים ושבע.
חיים אישיים
בכר מתגורר בפתח תקווה, נשוי לעורכת הדין נועה גלזר-בכר ואב לשלושה.
יפת (פירושונים)
{{פירושונים|
אנטיוכוס התשיעי
אנטיוכוס התשיעי אֵוּסֶבֵּס (? – 96 לפנה"ס) היה מלך הממלכה הסלאוקית משנת 114 ועד מותו. היה בנו של אנטיוכוס השביעי (סידטס) ושל קלאופטרה תאה.
ביוגרפיה
לאחר מות אביו בפרתיה ושובו של דמטריוס השני (ניקטור) לשלטון, שלחה אותו אימו לגלות בקיזיקוס שעל נהר הבוספורוס (ומכאן כינויו "אנטיוכוס קיזיקנוס"). הוא חזר לסוריה ב-116 לפנה"ס ודרש את הכתר מאחיו-למחצה/בן-דודו אנטיוכוס השמיני. באותה עת הגיעה אליו קלאופטרה הרביעית, בתו של תלמי השמיני, שנאלצה להתגרש מבעלה תלמי התשיעי. היא עברה לקפריסין, שם השתמשה באמצעיה הכספיים לגייס צבא. יחד עם הכוח הצבאי שגייסה, עברה לסוריה והציעה את שירותיה לאנטיוכוס התשיעי, שהיה גם בן דודה. בשנת 114 לפנה"ס נשא אנטיוכוס התשיעי את קלאופטרה הרביעית לאישה (הייתה אשתו הראשונה) ובכך חיזק את כוחו. במסגרת מאבק זה, שהחל בשנת 116 לפנה"ס, רדף אנטיוכוס התשיעי אחר אחיו, שניסה לרצוח אותו, והבריח אותו בשנת 113 לפנה"ס מאנטיוכיה. בשנת 112 לפנה"ס צר אנטיוכוס השמיני על אנטיוכיה וכבש אותה. באותה עת שהתה קלאופטרה הרביעית בעיר. היא נמלטה למקדש דפנה שבפאתי אנטיוכיה כדי לקבל מקלט. טריפאינה החליטה שיש להרוג את אחותה, ועל אף התנגדות בעלה אנטיוכוס השמיני, שביקש מאשתו לשקול את קשר הדם שלהם ואת קדושת המקדש, שלחה חיילים שיהרגו את אחותה במקדש. בהמשך, לאחר שאנטיוכוס התשיעי כבש מחדש את אנטיוכיה, הוא עינה את טריפאינה והרג אותה כנקמה על מעשיה.
לאחר מלחמת אזרחים, חילקו האחים ביניהם את הממלכה. אנטיוכוס התשיעי נהרג במהלך קרב עם סלאוקוס השישי (אפיפאנס), בנו של אנטיוכוס השמיני, בשנת 96 לפנה"ס.
הוא היה אביו של אנטיוכוס העשירי, שייתכן שנולד מאשתו הראשונה, קלאופטרה הרביעית.
דני רמירז
דני רמירז (באנגלית: Danny Ramirez; נולד ב-17 בספטמבר 1992) הוא שחקן אמריקאי.
ביוגרפיה
רמירז נולד בשיקגו, אילינוי וגדל במיאמי, פלורידה. הוא ממוצא קולומביאני ומקסיקני. כשגדל הוא רצה להיות ספורטאי. הוא התנסה בפוטבול וכדורגל, אך בשל פציעות הוא פרש מספורט.
קריירה
דני רמירז ערך את הופעת הבכורה שלו בטלוויזיה בתוכנית של רשת שואוטיים, "הרומן" ולאחר מכן תפקידים בסדרת הטלוויזיה "שטח מת" של NBC ובסרט העלילתי "Rapid Eye Movement" בזמן שהוא למד באוניברסיטת ניו יורק.
לאחר מכן הוא גילם את ווס בסדרת הטלוויזיה "בעלי היכולות" של פוקס ואת מריו בסדרת הלהיט של נטפליקס, "בבלוק שלי". הוא גם ביצע הופעת אורח ב"כתום זה השחור החדש". ההופעה הקלנועית הבולטת הראשונה שלו הגיע מיד לאחר סיום לימודיו, בסרט "אומה של רוצחים" אשר הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים סאנדנס. לאחר גילם ת צ'יפ בסרת המוזיקלי "נערת העמק" של חברת מטרו גולדווין מאייר.
באוגוסט 2018 הוכרז על ליהוקו של רמירז לסרט "אהבה בשחקים: מאווריק.
בנובמבר 2018 הוענק לרמירז פרס הגרניט מטעם אוניברסיטת ניו יורק, שהוענק בעבר למיילס טלר ורייצ'ל ברוסנהאן.
מיכאל פריץ
מיכאל פריץ (בגרמנית: Michael Preetz, נולד ב-17 באוגוסט 1967 בדיסלדורף שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעיקר בהרטה ברלין בעמדת החלוץ. פריץ הוא המנהל הספורטיבי בהרטה ברלין.
קריירת מועדונים
פריץ החל את קריירת הבוגרים שלו בפורטונה דיסלדורף בעונת 1986/87. בעונה זו ירד ליגה עם דיסלדורף. בעונת 1988/89 פריץ הבקיע 11 שערים במדי פורטונה דיסלדורף בליגת הבונדסליגה השנייה, והעפיל עם קבוצתו אל הבונדסליגה. בעונת 1989/90 דיסלדורף סיימה במקום התשיעי בבונדסליגה, אך פריץ לא הבקיע ולו שער אחד, ועזב בסיום העונה את פורטונה דיסלדורף, לאחר שהבקיע 20 שערי ליגה ב-88 הופעות, וחתם בפ.צ. זארבריקן ששיחקה אז בבונדסליגה השנייה. פריץ שיחק בזארבריקן שתי עונות, בהן הבקיע 28 שערים ב-70 הופעות והפך לשחקן התקפה דומיננטי. בקיץ 1992 חתם פריץ בדיסבורג ששיחקה אז בבונדסליגה השנייה, ובעונת 1992/93 עלה ליגה עם הקבוצה, כשהוא מבקיע 17 שערים ב-42 הופעות, ומסיים כמלך השערים של המחוז הדרומי של הבונדסליגה השנייה. בעונת 1993/94 דיסבורג סיימה במקום התשיעי המפתיע בבונדסליגה, אך פריץ לא הצליח לבוא בעונה זו לידי ביטוי והבקיע שני שערים ב-23 הופעות בלבד. בקיץ 1994 עזב פריץ את דיסבורג וחתם אצל היורדת הטרייה מהבונדסליגה, וטנשייד 09. בווטנשייד פריץ שיחק שתי עונות, והבקיע 17 שערים ב-60 הופעות, אך ירד ליגה בתום עונת 1995/96 עם ווטנשייד, ועזב את הקבוצה.
בקיץ 1996 חתם פריץ בהרטה ברלין, ששיחקה אז בבונדסליגה השנייה. פריץ הבקיע בעונתו הראשונה בקבוצה תשעה שערים, ועלה עמה לבונדסליגה. בעונתו השלישית בקבוצה, 1998/99, סיים פריץ כמלך השערים של הבונדסליגה, עם 23 הבקעות, וגם בשלוש העונות הבאות הבקיע במספרים דו ספרתיים. בשנת 2000 הגיע עם הרטה ברלין לגמר גביע הליגה הגרמנית, שם הובסה קבוצתו בתוצאה 5-1 על ידי באיירן מינכן. בשנים 2001 ו-2002 זכתה הרטה ברלין בגביע זה, כאשר פעמיים ברציפות הביסה את שאלקה 04 בתוצאה הזהה 4-1. פריץ שיחק בשלושת משחקי הגמר הללו. בדרך לזכייה בתואר בשנת 2002, עברה הרטה ברלין את באיירן מינכן, לאחר שפריץ העלה את הרטה ברלין ל-1-2 במהלך המשחק, וג'ובאני אלבר השווה לבאיירן מינכן כעבור דקה. המשחק הגיע לבעיטות הכרעה, בהן הרטה ניצחה 4-3 על אף שפריץ החטיא את הפנדל שלו. בשנת 2003 פרש פריץ ממשחק פעיל, ונשאר בהרטה ברלין בצוות האימון. פריץ שיחק בהרטה ברלין במשך שבע שנים, בהן הבקיע 93 שערים ב-227 משחקי ליגה, מתוכם 84 שערים הובקעו בבונדסליגה הראשונה, נתון המציב את פריץ כמלך השערים של הרטה ברלין בכל הזמנים בבונדסליגה.
קריירה בינלאומית
לפריץ שתי הופעות במדי נבחרת גרמניה המערבית הצעירה בסוף שנות ה-80. בשנת 1999 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת גרמניה הבוגרת, כאשר כבר היה בן 32, בהפסד 3-0 במשחק ידידות מול נבחרת ארצות הברית. פריץ השתתף עם נבחרת גרמניה בגביע הקונפדרציות 1999 שנערך במקסיקו, והבקיע בו שער נגד נבחרת ניו זילנד. נבחרת גרמניה הודחה מטורניר זה בשלב הבתים, לאחר שהפסידה את משחקיה מול נבחרת ברזיל ומול נבחרת ארצות הברית. הופעתו האחרונה של פריץ במדים הלאומיים הייתה בפברואר 2000, במשחק מול נבחרת שווייץ, וסך הכול לזכותו שבע הופעות ושלושה שערים בנבחרת.
לאחר הפרישה
עם פרישתו ממשחק פעיל בשנת 2003, פריץ הצטרף לצוות האימון של הרטה ברלין, תחילה כעוזר מאמן, והחל משנת 2009 החליף את דיטר הנס בתפקיד המנהל הכללי.
תארים
עם הרטה ברלין:
תארים אישיים:
שורש 60
שורש 60, או צ'י בּוּ (בסינית: 彳部, פיניין: Chì bù) הוא השורש השישים של הכתב הסיני. פירושו "צעד" והוא האחרון מתוך 31 (מתוך סך הכל 214 שורשי הקאנגשי) שורשים המורכבים משלושה קווים.
במילון קאנגשי יש 215 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת שורש זה.
ארנסט בופל
ארנסט בופל (בגרמנית: Ernst Boepple; 30 בנובמבר 1887 - 15 בדצמבר 1950) היה מוציא לאור, פוליטיקאי ולאומן גרמני שכיהן במהלך מלחמת העולם השנייה כמזכיר ממשלת בוואריה כמו גם בתפקידים מנהליים נוספים.
ביוגרפיה
בופל, יליד העיר רויטינגן שבבאדן, השלים את לימודיו התיכוניים ואת בחינות הבגרות במהלך שנת 1905. עד שנת 1910 סיים לימודי היסטוריה ובלשנות באוניברסיטאות שונות ברחבי אירופה ובכלל זה באוניברסיטת פריז, לונדון ואוקספורד. לאחר סיום לימודיו בשנת 1916 קיבל תואר דוקטור לפילוסופיה. עם סיום לימודיו ובמהלך מלחמת העולם הראשונה (שפרצה באוגוסט 1914) לקח בה חלק כקצין רגלים בצבא הגרמני.
בשנת 1918 הצטרף בופל לליגה הפאן גרמנית שהייתה לארגון פוליטי לאומי וימני במהותו. כמי שהועסק כפועל בהוצאת הספרים במינכן של יוליוס פרידריך להמן. בופל למספר החבר החמישה-עשר של מפלגת הפועלים הגרמנית, אשר עתידה הייתה להפוך בתוך זמן קצר למפלגת הפועלים הנציונל-סוציאליסטית (המפלגה הנאצית).
כבר בשנת 1933, עם עלייתה של המפלגה הנאצית לשלטון בגרמניה, נקלט בופל כבירוקרט בשורות הממשל הבווארי. במהלך תקופה זאת שירת במשרד החוץ הבווארי לענייני חינוך ותרבות, תפקיד אותו מילא החל משנת 1934. באותה השנה אף מונה הלה כחבר במועצת המדינה (Staatsrat) הבווארית. כתוצאה ממותו של האנס שם (Hans Schemm ) הוא מונה למנהל מטעם משרד התרבות של בבאריה. באותה שנה הצטרף בופל לשורות ה אס אס ובשנת 1935 אף קודם לדרגת (Oberführers). החל משנת 1937 כיהן כמזכיר ממשלת בבאריה וכמשנה לשר, אלא שלאחר תקופה של מתיחות עם המנהיג המחוזי (גאולייטר) של מינכן, הוא הוצא לחופשה כפויה שהסתיימה בפרישה של הלה ממשרד התרבות במהלך שנת 1940.
בינואר 1940 הוא מונה למזכיר המדינה של הממשל הכללי כמשנה ליוזף בולר ותחת הנאציונל-סוציאליסט הבכיר הנס פרנק שתפקד בעת ההיא כמושלה של פולין הכבושה (גנרלגוברנמן). במהלך תקופה זאת נמנה בופל עם דרגת הקצונה הבכירה, אשר מימשה הלכה למעשה את שואת יהודי מזרח אירופה. בשנת 1942 הוא נשא בתפקידים פוליטיים בכירים נוספים, בין היתר מונה בעת ההיא לסגנו של הנס פרנק, שכיהן אז כנשיא המכון הגרמני לעבודה במזרח שבקרקוב. כבא כוחו של פרנק, היה בופל אף שותף פעיל בחבר הנאמנים של "המכון הגרמני ללשון". מאוגוסט 1944 ועד חודש אפריל 1945 הוא תפקד כאיש הקשר של הנס פרנק בשלזיה תחתית ועילית. בשלביה האחרונים של מלחמת העולם השנייה שב לקחת חלק כחבר בממשל הבווארי.
באוקטובר 1947, כשנתיים לאחר סיום המלחמה, נתפס בופל על ידי הכוחות האמריקאיים המוצבים בגרמניה. באותה שנה הוא הועמד לדין על ידי הרשויות. בית הדין בקרקוב ששפט אותו מצא אותו אשם בדין והוא נידון למוות ב-11 בדצמבר 1949. גזר הדין הוצא לפועל ב-15 בדצמבר 1950 כאשר הוצא להורג בתלייה.
טוני רויסטר ג'וניור
טוני רויסטר ג'וניור (נולד ב-9 באוקטובר 1984 בנירנברג, גרמניה) הוא מתופף אמריקאי. הוא גדל בהינשוויל, ג'ורג'יה, ובוגר שנת 2002 בבית הספר התיכון של ליברטי קאונטי. אביו החל ללמד אותו לנגן בתופים בגיל שלוש. הוא בנם של טוני "האב" וגייל רויסטר, ויש לו אח אחד, קלווין רויסטר. כולם עדיין גרים בהינשוויל, ג'ורג'יה.
ביוגרפיה
רויסטר הוא תחת הסכם ספונסרים עם חברות רבות, ביניהם: תופי DW, מצילות Zildjian, מקלות Vic Firth, עורות של חברת Remo, חברת כלי ההקשה LP, Drumframe, מיקרופונים של חברת sure, פרסום והפצה על ידי חברת האחים וורנר ומצלמות גופרו.
נקודות שיא אחרות בקריירה שלו כוללות נגינה בפסטיבל גלסטונברי ונגינה בInaugural Balls של הנשיא ברק אובמה עם ג'יי זי בשנת 2009. הוא זכה ב"פרס הג'אז של לואי ארמסטרונג ", פרס יוקרתי המכיר ברמתו המוזיקליות, האופי והיצירתיות האישית של מוזיקאי. טוני קיבל גם את "פרס Senior" על הישגיו בעולם התיפוף.
לאחרונה, רויסטר הצטרף ללהקתו של ג'ו ג'ונאס בסיבוב הופעות בבריטניה בסתיו 2011. ב־22 באוגוסט 2011, הוא היה האמן המופיע בתוכנית ה-Late Show עם דייוויד לטרמן, בעודו מבצע סולו תופים ל"Drum Solo Week II". רויסטר ג'וניור הופיעה גם ב- The Tonight Show עם ג'יי לנו ב - 3, 2011, ובתוכניתו של קונאן ב־7 בנובמבר 2011, לצד ג'ו ג'ונאס. הוא גם ביצע סולו תופים בתוכנית של ג'ני ג'ונס עבור "הילדים וחיות המחמד המוכשרות בעולם", בגיל 12.
בנוסף, הוא ניגן בסיבוב הופעות עם צ'ארלי פות' בשנת 2016 ו 2017, סיבוב בו ליווה ג'וניור את פות בלמעלה ממאה הופעות. הוא ליווה את מק מילר בקואצ'לה, וכעת הוא יוצא לסיבוב הופעות עם האמנית קיטי פרי לקידום אלבומה החמישי שלי פרי WITNESS.
ציוד
תצורת מערכת התופים שלו בניגנת הסולו שלו עם להקות כמו אימאג'ין כוללת:
סט התופים שלו במהלך סיבוב הופעות עם ג'יי זי היה מורכב מ:
טוני משתמש בפדל DW 9000סטנדים, DW 9000, עורות Remo ו- Vic Firth מקלות תופים של חברת.
טוני משתמש במצילות של חברת סביאן:
תרבות חומרית
בארכאולוגיה, סוציולוגיה ואנתרופולוגיה, המונח תרבות חומרית (מהמילה חומר) מתייחס להיבט המוחשי-מעשי של תרבות מסוימת, בניגוד לתרבות הרוחנית שאינה חומרית.
התרבות החומרית היא מכלול החפצים הגשמיים (כלים, ציוד, יצירות אמנות וכדומה) והתהליכים שנוצרו על ידי בני אדם שהשתייכו לתרבות מסוימת או שימשו אותם לביצוע משימות משותפות או אישיות וכן הטכנולוגיה בה יוצרו. לדוגמה: מבנים (אוהל או וילה), לבוש, כלים (תנור מיקרוגל, מזגן).
כל חברה מייצרת חפצים לשימושה, יכולות הייצור ומידת התחכום מתפתחות עם הזמן עקב פיתוח ואימוץ טכנולוגיות והתפתחות המדע. הטכנולוגיה משקפת את הידע שהחברה צברה ומיישמת כדי להתקיים בסביבה הפיזית שלה [האוהל הבדואי, האינטרנט – כשפת תקשורת בחברות בינלאומיות].
ההיבט החומרי נותן בעיקר מענה לצרכים האינסטרומנטליים של האנשים, עוזר בארגון החיים, בכלכלה ובהישרדות.
תרבויות בודדות קופאות על שמריהן ולא מפתחות טכנולוגיות חדשות, אולם רוב החברות מייצרות לעצמן מוצרים על פי צורכי חבריהן.
בכל תקופה ובכל תרבות שיא כושר הייצור שונה מאשר בתרבויות ובתקופות אחרות, ולכן יש לבחון כל תרבות חומרית בהתאם לתקופתה ודרך החשיבה של התרבות אותה בוחנים.
על סמך תוצריה החומריים של חברה, ניתן להסיק מסקנות לגבי תרבותה הלא חומרית, וזאת מאחר שחפצים נועדו לענות על צורך או רצון, ברצונות ובצרכים גלומים רכיבי תרבות כמו נורמות, ערכים ואמונות, ובמימושם גלום הידע הצבור בחברה הנדונה.
פרסי המוזיקה הבריטית
הטקס נוסד ב-1977 על ידי איגוד תעשיית ההקלטות הבריטי (BPI), ומשנת 1982 הוא מתקיים מדי שנה. מאז שנת 1989 מופק האירוע בחסותה של חברת מאסטרקארד.
מספר הזכיות הרב ביותר לאמן בריטי שייך לזמר רובי ויליאמס, שקטף בחלוף השנים 12 פרסים כאמן סולו ועוד 5 כחלק מההרכב טייק ד'את (מתוך 8 זכיות של ההרכב). בקטגוריות הבין-לאומיות הישג זה שמור ללהקת U2 שזכתה ברבות השנים ב-7 פרסים.
סטפן רופייה
סטפן רופייה (בצרפתית: Stéphane Ruffier; נולד ב-27 בספטמבר 1986 בבאיון, צרפת), הוא כדורגלן עבר צרפתי ששיחק בעמדת השוער.