cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פאן אמריקן וורלד איירווייז
פאן אם בתרבות
מטוסים של פאן אם הופיעו בסרטים רבים, בהם: ד"ר נו, מרוסיה באהבה, חיה ותן למות, רישיון להרוג ובלייד ראנר.
בספטמבר 2011 רשת ABC החלה לשדר את סדרת הטלוויזיה Pan Am העוסקת באנשי צוות החברה בשנות השישים.
תאונות ותקריות
בתאונות ופיגועים שאירעו במטוסי פאן אם נהרגו כ-1450 איש:
חומצה גלוקורונית
חומצה גלוקורונית (באנגלית: Glucuronic acid) היא חומצה קרבוקסילית בעלת מבנה דומה למבנה הגלוקוז, למעט אטום הפחמן השישי המחומצן לחומצה קרבוקסילית. נוסחתה הכימית היא C6H10O7. מלח של חומצה גלוקורונית קרוי גלוקורונט (Glucuronate).
כיוון שחומצה גלוקורונית מסיסה מאוד במים, מחבר אותה הגוף באמצעות קשר גליקוזידי עם חומרים שונים שאותם יש לשנע בגוף כגון הורמונים, או רעלים שאותם צריך להפריש מהגוף במהירות. החיבור הזה מאפשר מסיסות גבוהה יותר מזו שהייתה לחומר המקורי. בנוסף לכך מהווה חומצה גלוקורונית מרכיב דומיננטי של חומרים כימיים שונים המאפשרים תפקוד תקין של הגוף כגון: בילירובין המשמש כנוגד חמצון חזק ביותר ובסיום פעולתו בגוף הוא נותן לצואה את צבעה החום, כונדרויטין סולפט הנמצא בסחוסים, ושל חומצה היאלורונית המהווה חלק עיקרי של הנוזל הסינובי המצוי בחלל המפרקים ומאפשרת את התנועה החלקה.
תג (תוכנה)
תג היא תוכנת הוצאה לאור שולחנית, שפותחה על ידי דניאל וייסמן, המיועדת בעיקר לעימוד ספרי קודש, עם תמיכה בעברית ובאנגלית.
העבודה בתג מתבצעת על ידי קודים, עם כל העיצובים שהוגדרו בקובץ סגנון הנפרד מקובץ הטקסט, עם אפשרות של ראיית הקודים והסתרתם.
ייחודיות התוכנה לעומת תכנות עימוד אחרות, מתבטאת באפשרויות המתאימות במיוחד לספרי קודש, שאינן נצרכות כל כך למשתמש הכללי. בין האפשרויות הייחודיות לתכנה:
כמו כן, עבור תוכנה זו, נכתבו סקריפטים רבים, להקל בהרבה על המשתמש.
מכיוון שהתוכנה נבנתה במקורה בגרסת DOS, ממשק התוכנה מיושן יחסית, והתוכנה אינה תומכת באפשרויות מתקדמות כגון OpenType. עם זאת תוכנת 'תג' משמשת ככלי מרכזי לעימוד ספרי קודש גם כיום, ובפרט בתחום של עימוד מורכב מרובה טקסטים.
ניתן להמיר קבצים מתג ולהפך מכמה תוכנות, כולל וורד, ללא תלות בתוכנות חיצוניות עם שמירת הפקודות והקודים.
גרסה 3.98
במהלך שנת 2019 הושקה גרסה חדשה, עם הרבה עדכונים חשובים, הבולטים שבהם:
במהלך שנת 2021 נוספו עוד עדכונים, הבולטים שבהם:
חיים הברפלד
חייו
בשנת 1994 החליט חיים רמון להתמודד מולו על תפקיד מזכ"ל ההסתדרות, במטרה לבצע רפורמה מקיפה בהסתדרות. על אף שהברפלד נתמך על ידי המנגנון של מפלגת העבודה, מפלגת העבודה בראשותו הפסידה בבחירות למוסדות ההסתדרות לרמון ולרשימתו חיים חדשים בהסתדרות. אחת הסיבות לכישלונו הייתה, ככל הנראה, תפיסתו בעיני רבים בציבור כאיש מנגנון מפלגתי אפור, למול רמון שנחשב לכוכב עולה בפוליטיקה. תומכיו ציינו את סגנון חייו הצנוע ואת יושרו. מצד שני, גזבר ההסתדרות בתקופתו ובתקופת קודמו קיסר, ארטור ישראלוביץ, הורשע בעבירות שונות, והשופט זכריה כספי הדגיש בהכרעת הדין, כי בהסתדרות דאז נהגה "שיטה מושחתת ומשחיתה".
בשנים 1985-1980, 1993-1992 כיהן הברפלד גם כיו"ר ההתאחדות לכדורגל. על שמו נקרא אצטדיון הברפלד בראשון לציון.
איי הבתולה של ארצות הברית במשחקים האולימפיים לנוער
איי הבתולה של ארצות הברית משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). היא מעולם לא השתתפה במשחקי החורף האולימפיים לנוער. לאורך השנים צברו ספורטאי הנוער מאיי הבתולה של ארצות הברית מדליית זהב אולימפית לנוער יחידה בשיט.
משחקי הקיץ
המשלחת הראשונה של איי הבתולה של ארצות הברית למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור וכללה שמונה ספורטאים שהתחרו בארבעה ענפי ספורט. המשלחת זכתה במדליית זהב יחידה. המשלחת הגיעה להישג בענף השיט עם זכייה במדליית זהב במפרשית ליחיד מסוג ביט לנערים. המשלחת לא הגיעה להישגים בענפים אתלטיקה, כדורסל ושחייה. המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מתנה חמישה ספורטאים שהתחרו בשלושה ענפי ספורט. המשלחת לא הגיעה להישגים בענפים אתלטיקה, כדורעף חופים ושיט.
מדליות לפי משחקים
width="20px"|
Prove You Wrong
Prove You Wrong הוא סינגל שהוקלט על ידי המוזיקאית שריל קרואו, ביחד עם סטיבי ניקס והזמרת-יוצרת האמריקאית מארן מוריס, מתוך אלבום האולפן האחד עשר של קרואו, Threads. השיר יצא לאור ב-5 ביוני 2019, על ידי חברת התקליטים ביג מאשין רקורדס, כסינגל השלישי מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום ה-33 במצעד הקאנטרי איירפליי.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי שריל קרואו, אל אנדרסון ולסלי סטצ'ר והופק על ידי סטיב ג'ורדן. מגזין המוזיקה רולינג סטון סקר את השיר באופן מורחב, תוך שכינה אותו כ-"שיר שכל אחד צריך לשמוע" וזאת, תוך שהפנה כלפיו ביקורת חיובית מאוד. בהמשך, פורסם סיקור מורחב נוסף על השיר מטעם המגזין.
פר (סוג)
פר או גם בקר אמיתי הוא סוג בר או מבוית של בקר. הפר הוא יונק גדול מעלה גרה ואוכל עשב. פרה היא מין מבוית ידוע ונפוץ של סוג זה. ישנם כמה ממיני הפר שנכחדו.
מינים בני זמננו של פר נחשבים כבעלי אב קדמון אחד, שור הבר (B. primigenius). מין זה שרד עד סביבות המאה ה-17, אז ניצוד עד כדי הכחדתו. כיום מיני הפר הם מבין סוגי היונקים הנפוצים ביותר בעולם, כאשר קיימים כ-1.3 מיליארד פרים מבויתים. פרטים של סוג זה מצויים באפריקה, אסיה, מזרח אירופה וצפון אמריקה. מקומות המחיה שלהם מגוונים ביותר, ותלויים במינים השונים. ניתן למצאם בערבות, יערות גשם, אזורי ביצה, סוואנה ויערות ממוזגים.
משך חיי פרטי פר שאינו מבויית הוא כ-18–25 שנים, ובשבייה עד 36 שנים. תקופת ההיריון עומדת על 9–11 חודשים, תלויבהתאם למיןהספציפי. לרוב נולד ולד אחד, ולעיתים נדירות שניים. רוב המינים חיים בעדרים שגודלם בין 10 עד מאות פרטים.
באופן כללי הפר הוא בעל חיים בעל סדר יום קבוע: חלקי היום החמים מוקדשים למנוחה, בעוד הבוקר ואחר הצהריים מכילים פעילות. באזורים שבסמוך אליהם הגיעו בני אדם, עשויים הפרטים לעבור לפעילות לילית. ישנם מינים אשר נודדים בעדריהם בעקבות זמינות של מזון ומים.
מיון
מיני הפרים החיים:
Dreamtale
דרימטיל (באנגלית: Dreamtale) היא להקת פאוור מטאל ומטאל סימפוני פינית שנוסדה ב-1999.
ביוגרפיה
רוב העותקים של הדמו נמכרו ביפן ותוך זמן קצר הגיעו שמועות על להקת מטאל לוהטת הגיעו לאוזניהם של חברות תקליטים. דרימטיל התחילה לקבל הצעות מחברות תקליטים מכל העולם, ובאוגוסט 2001 עסקה עם ספיינפרם נחתמה.
חברי להקה
חברים נוכחים:
חברים לשעבר
דיסקוגרפיה
אלבומים
סינגלים
ריקלין
ריקלין הוא שם משפחה. {{פירושונים|
ראו גם
}}
שיטפון (ספר)
שיטפון (באנגלית: Flood Tide) הוא הספר הארבע עשר בסדרת ספרים של הסופר האמריקני קלייב קאסלר. הספר יצא לאור ב-1997.
עלילה
בספר זה, הארבע עשר בסדרת הספרים אודות דרק פיט, מהנדס ימי הרפתקן ורב תושייה, הוא נאבק באיל ספנות סיני המבריח מהגרים סיניים באופן לא חוקי למדינות ברחבי העולם, כולל ארצות הברית. כמו כן נדרש פיט לאתר את עצמותיו של "האדם מפקינג".
פרנק סוזה
פרנק סוזה (צרפתית: Franck Sauzée; נולד ב-28 באוקטובר 1965 באובנה שבמחוז ארדש) הוא שחקן ומאמן כדורגל צרפתי לשעבר. סוזה נודע בזכות הקריירה שלו באולימפיק מרסיי, במדיה זכה ב-3 אליפויות ובליגת האלופות. לרשותו גם הופעות רבות במדי נבחרת צרפת, אותה הוביל פעמים אחדות כקפטן.
חייו
סוזה החל את הקריירה שלו כשחקן מקצוען במדי סושו, וערך את הופעת הבכורה בליגה הצרפתית כבר בגיל 17, במשחק מול רואן שנערך באוגוסט 1983. סושו ירדה לליגת המשנה ב-1987, אך העפילה בחזרה לליגת העל הצרפתית בעונה שלאחר מכן. בעונת העלייה שיחק סוזה במשחק הגמר של הגביע הצרפתי ב-1988, בו הפסידה סושו בדו-קרב בעיטות עונשין למץ. לאורך כל התקופה שלו בסושו היה סוזה אחד מהשחקנים הקבועים בהרכב, ולמרות שהיה שחקן הגנתי מבחינת תפקידו הוא הצליח להבקיע עבורה שערים רבים.
ב-1988 עזב סוזה את סושו והצטרף לאולימפיק מרסיי, במדיה זכה בתארים הראשונים בקריירה שלו. סוזה אמנם שיחק במרסיי במשך שתי עונות בלבד שבהן הבקיע פחות שערים בהשוואה לתקופתו בסושו, אך נטל חלק משמעותי בזכיית הקבוצה בשתי אליפויות ובגביע הצרפתי ב-1989. לאחר מכן חתם סוזה במונקו של המאמן ארסן ונגר לעונה אחת,, ובמהלכה הצליח לזכות בפעם השנייה בקריירה בגביע הצרפתי. בתקופה שבה נעדר ממרסיי העפילה הקבוצה לגמר גביע אירופה של 1991, בו הפסידה בדו-קרב בעיטות עונשין לכוכב האדום בלגרד.
בקיץ 1991 חזר סוזה למרסיי, והמשיך בקו העלייה של הקריירה שלו. המועדון זכה באליפות של עונת, ובזכות כך העפיל לגביע אירופה, טורניר שבו לא זכה אף מועדון צרפתי. סוזה הבקיע את השער היחיד של קבוצתו בתיקו 1 - 1 מול גלאזגו ריינג'רס בשלב הבתים, בזכותו סיימה הקבוצה במקום הראשון בבית והעפילה למשחק הגמר. במשחק הגמר גברה מרסיי על מילאן בתוצאה 1 - 0. בתקופה זו נודע סוזה בעוצמת הבעיטות שלו ממרכז המגרש. אולם, הישגה של מרסיי הועב על ידי שערוריית הטיית משחקים. הקבוצה זכתה באליפות נוספת, אך זו נשללה ממנה לאחר שהתברר כי נשיא הקבוצה, ברנאר טאפי, שיחד את יריבותיה. משמעות הדבר הייתה שמרסיי לא יכלה להגן על תוארה האירופי בעונה שלאחר מכן, והקבוצה אף הורדה לליגת המשנה.
שערוריית הטיית המשחקים הובילה גם לתחילת פירוק הסגל של הקבוצה, וסוזה הועבר לקבוצת אטאלנטה מהסרייה א' האיטלקית. סוזה שיחק באטלנטה במשך עונה אחת, שהייתה אחת הגרועות בקריירה שלו. פרנצ'סקו גווידולין, מאמן הקבוצה, פוטר כבר לאחר 10 משחקים, וסוזה הצליח להבקיע רק שער אחד לאורך כל העונה. אטלנטה סיימה את העונה במקום הלפני אחרון, וירדה לסרייה ב'.
בתום העונה עזב סוזה את איטליה וחזר לצרפת. הוא חתם בשטרסבורג, והרבה לשחק בשתי עונותיו שם. הוא נטל חלק בהפסד לפריז סן-ז'רמן בגמר הגביע הצרפתי של עונת, אך בליגה לא זכה להישגים כלשהם לאחר שקבוצתו סיימה במקום העשירי ובמקום התשיעי. לאחר מכן הצטרף סוזה למונפלייה. מספר המשחקים שבהם שותף פחת בהדרגה, והוא לא זכה להצלחה רבה. המיקום הגבוה ביותר של מונפלייה בתקופה ששיחק בה היה המקום השמיני בעונת, במהלכה עזב סוזה את הקבוצה והצטרף להיברניאן מסקוטלנד.
זמן קצר לאחר הגעתו להיברניאן מונה סוזה לקפטן הקבוצה, ושימש בתפקיד זה עד פרישתו מכדורגל מקצועני בשנת 2002. תחת הנהגתו כקפטן הצליחה הקבוצה לחזור לליגת העל הסקוטית, ובעונת העפילה לגמר הגביע הסקוטי, בו הפסידה 0 - 3 לסלטיק. הוא הוביל את הקבוצה למקום השלישי בליגה באותה עונה, ולפיכך גם להעפלה לגביע אופ"א. כששיחק בהיברניאן עבר סוזה מעמדת הקשר האחורי לעמדת הבלם האחורי. סוזה נחשב לאחד מטובי השחקנים בהיסטוריה של היברניאן, והוא זכה להערצה רבה מאוהדי הקבוצה, שבחרו בו כגיבורם הראשי במשאל שנערך בתוכנית Football Focus של ה-BBC בשנת 2005. הסופר הסקוטי אירווין ולש תיאר את סוזה כשחקן המועדון האהוב עליו ביותר, למרות שבשנים שקדמו להגעתו של סוזה שיחקו במועדון שחקנים ידועים כגון פט סטנטון, ג'ו בייקר וג'ורג' בסט. ולש תיאר אותו כך:
לקראת סוף הקריירה שלו סבל סוזה מפציעה בגיד אכילס. בדצמבר 2001 עזב המאמן אלכס מקליש ועבר לגלאזגו ריינג'רס, ובעקבות כך הודיע סוזה על פרישתו על מנת שיוכל להתמנות למאמן הקבוצה. סוזה היה המאמן הלא-בריטי הראשון בתולדות המועדון, והשני מאז 1919 שאיננו מסקוטלנד. במהלך הקדנציה שלו כמאמן הוא לא זכה כלל להצלחה. הקבוצה ניצחה במשחק אחד בלבד מתוך 15 בכל המסגרות האפשריות, ולא ניצחה כלל במשחקי הליגה. 69 ימים לאחר שמונה הוא פוטר מתפקידו. לאחר פיטוריו חזר סוזה לצרפת, ושימש כפרשן ספורט עבור מספר ערוצי טלוויזיה ששידרו את משחקי הליגה הצרפתית.
במהלך הקריירה שלו השתתף סוזה ב-39 משחקים של נבחרת צרפת, בין 1988 ל-1993, והבקיע בהם תשעה שערים. הוא שימש כקפטן הנבחרת בתשעה משחקים, ונטל חלק במשחקי הנבחרת ביורו 1992, בו הודחה צרפת בשלב הבתים. הוא שיחק במדי הנבחרת עד גיל 21 שזכתה באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 ב-1988. סוזה זכור לאוהדי הכדורגל בישראל כמי שהבקיע את השער הצרפתי הראשון בהפסד הידוע 2 - 3 ל בפארק דה פראנס, במסגרת מוקדמות מונדיאל 1994. משחקו הבא של סוזה היה בהפסד 1 - 2 ל, בעקבותיו לא העפילה צרפת למונדיאל 1994 בארצות הברית.
סנג פריוואר
סנג פריוואר (מהינדי: संघ परिवार, משפחת האיגודים) היא קבוצה של ארגונים המושתתים סביב אידאולוגית ההינדוטבה, הטוענת לחיזוק הדת והזהות ההינדית של הודו ושל תת-היבשת ההודית. רוב ככל מקימי הארגונים הם יוצאי התנועה ראשטריה סווג'מסווק סאנג, ארגון הודי לאומני שקם בשנת 1925. בין הארגונים גם מפלגת בהאראטיה ג'נאטה (BJP), מפלגת ימין הודית מרכזית.
קרטיס פולר
קרטיס פולר (באנגלית: Curtis DuBois Fuller; 15 בדצמבר 1934 – 8 במאי 2021) היה נגן טרומבון ג'אז אמריקאי, שניגן בעיקר הארד בופ.
שנים ראשונות
הוריו של פולר היו מהגרים מג'מייקה אשר מתו בעודו צעיר, לכן גדל בבית יתומים בדטרויט. פולר הגיע למוזיקה מאוחר יחסית, והחל לנגן בטרומבון בגיל 16. דטרויט של אותן השנים הייתה מלאה במוזיקאים צעירים ובצעירותו התחבר עם פול צ'יימברס, דונלד בירד, מילט ג'קסון, ת'אד ואלווין ג'ונס, יוסף לטיף ועוד רבים אחרים.
קריירה
בין 1953 ל-1955 שירת פולר בצבא, שם ניגן עם האחים נאט וקנונבול אדרלי. כששב לעירו, החל לנגן בהרכב של יוסף לטיף. עם לטיף הוא נסע לניו יורק בשנת 1957 כדי להקליט מספר אלבומים. כישרונו של פולר התפרסם במהרה בניו יורק, אף על פי שניכרה בו השפעה ברורה של ג'יי ג'יי ג'ונסון, כבר אז היה לו צליל מאוד ייחודי. הוא ניגן במשך כחצי שנה עם מיילס דייוויס. לאחר מכן המשיך לנגן באזור עם המוזיקאים הגדולים של התקופה, כולל שנתיים עם לסטר יאנג, וזמן מה בהרכבים של: דיזי גילספי, בני גולסון, ארט פארמר, באד פאוול, לי מורגן, ויין שורטר וכן ג'ו הנדרסון שהיה שותף שלו באוניברסיטה. אחת מההקלטות החשובות שלו כמלווה מהתקופה היא באלבום "Blue Train" של ג'ון קולטריין. פולר החל להקליט גם כמוביל בסוף שנות החמישים, בעיקר בחברת בלו נוט.
פולר היה נגן הטרומבון הראשון של הג'אזטט של פארמר וגולסון, ולאחר מכן, בשנת 1961 הצטרף לשליחי הג'אז של ארט בלייקי. פולר היה תוספת משמעותית להרכב, כיוון שהפך את השליחים שהיו באופן מסורתי חמישייה, לשישייה, בפעם הראשונה. ההרכב של שלושה נגנים במחלקת הקרנות איפשר חידושים רבים והמוזיקה של ההרכב השתכללה. פולר לקח חלק באלבומים מפורסמים של ההרכב דוגמת "Mosaic", "Caravan" ו-"Free For All". פולר עזב את שליחי הג'אז ב-1965.
עד למותו פולר המשיך להוביל הרכבים, להופיע ולהקליט. הוא היה בישראל פעמיים. האחת בשנת 2006 בפסטיבל הג'אז הבינלאומי בירושלים, יחד עם המתופף לואיס הייז, ובפעם השנייה בשנת 2007 עם חמישייתו שכללה חצוצרן ופסנתרן אמריקאים ואת המתופף שי זלמן ונגן הקונטרבס גלעד אברו הישראליים.
ברכת החמה
בהלכה, ברכת החמה (נקראת גם: קידוש החמה) היא ברכת ראייה שמברכים כשרואים את השמש בתחילת כל מחזור בן 28 שנים, שבו לפי המסורת השמש חוזרת למקומה המקורי בבריאת העולם באותה שעה ובאותו יום בשבוע כבזמן הבריאה. עקב נדירותה של הברכה, נהגו בקהילות שונות לברכה ברוב עם.
הברכה במקורות
הברכה מוזכרת לראשונה בברייתא שהובאה בתלמוד הבבלי, שם נאמר:
עם זאת, יש שגרסו בגמרא "עושה מעשה בראשית", כחלק מן הגרסאות בוויקרא רבה (אחת הגרסאות שם אף נוקטת את הלשון "עושה שמים וארץ").
הברכה במנהגי ישראל
עקב נדירותה של הברכה, נהגו בקהילות שונות לברכה ברוב עם. כך הוא מנהג יהדות אשכנז בארץ ישראל:
החת"ם סופר כתב:
וכן העיד הרב יוסף חיים :
אף על פי כן, כשביקש הרב יוסף חיים עצמו לבקר בארץ ישראל, והשיירה יצאה לדרכה ביום כ"ה ניסן תרכ"ט, יום אחד בלבד לפני ברכת החמה ללא אפשרות לדחות את תאריך היציאה, התלווה אליה הרב יוסף חיים, בהכרעה שמצוות העלייה לארץ ישראל דוחה את מצוות ברוב עם.
כאשר חלה ברכת החמה בשביעי של פסח (כמו שהיה בפעם האחרונה בשנת ה'רס"ה - 1505, ויהיה בפעם הבאה בשנת ה'תתפ"א - 2121) – מברכים גם ביום טוב, ואף אז ראוי לעשות זאת ברוב עם.
החת"ם סופר כתב כי אינו יודע מדוע נשים לא נהגו לברך, אך קבע שאין לשנות מן המנהג. בנו, הכתב סופר, כתב שהסיבה היא שהן אינן מברכות על ברכה שהיא מצוות עשה שהזמן גרמא כשהברכה עצמה היא המצווה. הרב יוסף שאול נתנזון, לעומת זאת, כתב שהנשים כנראה פטורות מברכת החמה כדי שלא תבואנה לטעות שמברכים את השמש עצמו בגלל שהוא משפיע לאדם טובה, במקום לברך את ה', וטעות זאת יותר נוגעת לנשים בגלל שבימי ירמיהו הן הקטירו לשמש. מנהג חב"ד שגם הנשים מברכות ובאות לבית הכנסת.
זמנה של הברכה
את ברכת החמה מברכים בתחילת תקופת ניסן (עונת האביב), בשנים שבהן מתחילה התקופה ביום שלישי בערב, תחילת ליל יום רביעי, על פי החשבון המקורב ששנה טרופית היא באורך של 365 ימים ורבע, קירוב שעל פיו נקבע הלוח היוליאני וביהדות ידוע כתקופת שמואל. על פי המסורת, תקופת ניסן החלה ביום שלישי בערב בשנה שבה נברא העולם (25 במרץ 3760 לפנה"ס), ובהתאם לכך הברכה נאמרת בזמן שבו חוזרת השמש למקומה בעת בריאתה. לפי החשבון המקורב של תקופת שמואל, תחילת תקופת ניסן מתאחרת בכל שנה ביום ו־6 שעות, שהם השארית של חלוקת אורך השנה בשבעה ימים. בכל 28 שנים מצטברת השארית ל-35 ימים, וכך התקופה מתחילה באותה שעה, באותו יום.
הברכה נאמרת בתחילת תקופת ניסן משום שלפי דעת רבי יהושע בן חנניה במחלוקתו עם רבי אליעזר בן הורקנוס, זהו הזמן שבו נברא העולם. יחד עם זאת, מנהגים אחרים ביהדות, לדוגמה ברכת זכרונות, מתייחסים דווקא לתשרי כחודש שבו נברא העולם.
הברכה נאמרת בימי רביעי בלבד, יום בריאת המאורות על פי ספר בראשית, בתחילת כל 'מחזור גדול של חמה', דהיינו אחת ל-10,227 ימים (שהם 28 כפול 365.25 ימים).
תאריך אמירת הברכה הוא 26 במרץ בלוח היוליאני, שעל פי הקירוב שלו נקבע זמן הברכה. בלוח הגריגוריאני, המהווה תיקון של הלוח היוליאני, היא חלה ב-8 באפריל עבור המאה ה-20 והמאה ה-21, אך ב-9 באפריל עבור המאה ה-22, כתוצאה מהפער המתרחב בין שני הלוחות.
הדרך למציאת השנה שבה מברכים את ברכת החמה, על פי הלוח העברי, היא פשוטה: יש לקחת את ערכה של השנה העברית, כולל האלפים (לדוגמה, שנת ה'תשס"ו היא 5766), ולחלק ב-28. אם השארית היא 1, הרי שבשנה זו יש לברך.
הפעם האחרונה שבה נאמרה הברכה הייתה בי"ד בניסן ה'תשס"ט (8 באפריל 2009), והפעם הבאה תהיה בכ"ג בניסן ה'תשצ"ז (8 באפריל 2037).
מועדי קיום הברכה בין המאה ה-16 לבין המאה ה-22:
ברכת החמה יכולה לחול בכל תאריך עברי שבין סוף חודש אדר ב' לסוף חודש ניסן, אשר יכול לחול ביום רביעי, כלומר באחד מ-16 ימים אפשריים, בטווח משתנה לאורך השנים. היו מקובלים שטענו שתחולת ברכת החמה בערב פסח נדירה במיוחד, וראו בכך סימן לגאולה, אולם לא נמצא אישוש לנדירות של התחולה בערב פסח.
העדות הקדומה ביותר על ברכת החמה בפועל היא של רבי שמעיה, תלמיד רש"י, שבירך בכ"ז באדר ב' ד'תתמ"ה.
התאריך המוקדם ביותר מייסוד חשבון הלוח הוא כ"ד באדר ב' שחל בפעם האחרונה בשנת ד'שצ"ז, אחריו כ"ו באדר ב' שחל בפעם האחרונה בשנת ד'תתקכ"ט, אחריו כ"ז באדר ב' שחל בפעם האחרונה בשנת ה'תס"א. בשנת ה'תתקצ"ג תחול ברכת החמה בפעם האחרונה בכ"ט באדר ב'. בשנת ה'י"ג חלה לראשונה בכ"ה בניסן. התאריך המאוחר ביותר הוא כ"ו בניסן שחל לראשונה בשנת ה'תקמ"ה. בשנת ו'ע"ז תחול לראשונה ברכת החמה בכ"ח בניסן.
ההקשר האסטרונומי
מאחר שזמן ברכת החמה מבוסס על חזרת השמש למקומה על פי אורך שנה של 365.25 ימים, בעוד אורך השנה הידוע כיום וכן אורך השנה הממוצע עליו מבוסס הלוח העברי קצרים יותר, נוצר עימות בין ההסבר לברכה לבין זמן אמירתה. למשל, מציג את הקושיא הרב בנימין אהרן סלניק בספרו:
בטבלה זו ניתן לראות את ההפרשים בין החשבונות השונים.
ישנם הגורסים שזמן הברכה נבחר מלכתחילה על ידי חז"ל באופן לא מדויק וסמלי, כדי לקבוע הזדמנות לברכה על השמש. הרב יחיאל מיכל טוקצינסקי מבאר כי הברכה נתקנה על פי החשבון המקורב המקובל אצל הציבור הרחב, ששנת החמה היא בת 365.25 ימים. הרב שמואל אריאל מעלה את האפשרות שמאחר שהקפדה על חישוב מדויק תמנע אפשרות לברך את הברכה כלל, העדיפו חז"ל לקובעה במועד מקורב, ובלבד שתאמר. הרב יצחק למפרונטי כתב "יען כי לחשבון שמואל יש עת קבוע וכל אדם יכול להבינו לא כן חשבון רב אדא כי הוא מתחלף בכל פעם ואין כל אדם יכול למיקם על חושבניה". הריב"ם שנייטוך כתב שמכיוון שהלוח העברי המשמש כיום הוא זמני, עד חידוש הלוח על פי הראייה ומכיוון שחז"ל לא ציפו שהגלות תהיה כה ארוכה, הם הרשו לעצמם להשתמש בחשבון מקורב ולא מדויק. כראייה לדבריהם שחז"ל מלכתחילה בחרו בחשבון סמלי הם מביאים את העובדה שכבר האסטרונום היוני היפרכוס פרסם שהשנה הטרופית קצרה מ-365.25, ועל כן חז"ל (כמו גם האסטרונום סוסיגנס, שסייע בקביעת הלוח היוליאני, המבוסס על הנחה זהה לזו של תקופת שמואל לגבי אורך שנת החמה) שהיו אחריו, בוודאי ידעו שתקופה זו אינה מדויקת והשתמשו בה רק מפאת הנוחות.
החת"ם סופר, לעומת זאת, שלל את הסברה שחז"ל קבעו לברך בזמן שבו לא חל התקופה באמת מכיוון שלטענתו "איך נברך? ועל פי האמת אין כאן שום תקופה ולא הגיעה החמה לראש מזל טלה בתחילת ליל ד' בממשלת שבתאי ועל מה נברך? וצריך עיון גדול". הוא כתב שככל הנראה רס"ג והערוך פירשו את הברייתא הקובעת את זמן הברכה אחרת, בגלל הקושיה הזאת..
לעומתם, יש הטוענים שחז"ל טעו ורואים בקביעת זמן ברכת החמה דוגמה לכך שחז"ל לא היו בקיאים באסטרונומיה. יש שנתנו הסברים אחרים לזמן הברכה, למשל הצגת הברכה כברכה על השגרה, כהסבר חלופי להסבר המקורי שאינו רלוונטי.
היו רבנים שדנו בשאלה האם יש להמשיך לברך את הברכה למרות אי הדיוק בקביעת זמנה. הרב יצחק למפרונטי כתב שמכיוון שברכת החמה היא ברכת שבח ניתן לאומרה תמיד ועל כן אין בעיה לברכה בזמן שתקנו חכמים. הרב צדוק הכהן מלובלין, לעומת זאת, חשש לברכה לבטלה ושמח על כך שהשמש הייתה מכוסה בעננים ולא היה ניתן לברך את הברכה בשם ומלכות. הריב"ם שנייטוך מספר שהנהיג על פי הנהגת הרב צבי הירש יאנב שרק החזן יגיד את הברכה והקהל יענו אמן, כדי למעט בברכות לבטלה אם אכן יש בעיה באמירת הברכה.
הרב אריה לייב ליפקין מסביר שאורך השנה היה בימי בריאת העולם 365 יום ורבע והוא מתקצר והולך עם השנים. נוסף על כך, הרב משה נחום שפירא כותב שיש לשמש מחזור נוסף שבו הוא מסתובב לעומת נקודת ייחוס אחרת, הנוגעת לעניין ירידת הגשם ובמחזור זה אורך הסיבוב הוא 365 יום ורבע בדיוק.
הרב ד"ר נסים וידאל שולל את עצם השאלה באומרו:
יצוין שברכת החמה היא מהקביעות היחידות ביהדות המבוססות על תקופת שמואל. הלוח העברי מבוסס על קירוב טוב יותר לאורך השנה, תקופת רב אדא.
זמן קביעת הברכה
משה לרמן חישב את הזמן שבו אמירת ברכת החמה התאימה למחזור העיבור, ולפי חשבונו הברכה נתקנה בימי הכנסת הגדולה, שקבעו גם את מניין השנים מבריאת העולם, לאחר שנת ג'תכ"א-340 לפנה"ס, זמן קצר לפני כיבושי אלכסנדר הגדול.
הבעיה בטיעון זה היא ששלושת הפרטים: מחזור החמה בן 28 שנה, מחזור העיבור בן 19 שנה, והמניין לבריאת העולם - שלושתם פותחו ונכנסו לשימוש רק בתקופת התנאים והאמוראים ואפילו מאוחר יותר.
בלוח השנה במגילות קומראן, המבוסס על ספר מהלך המאורות, כל שנה חל האחד בחודש הראשון (א' בניסן) ביום רביעי ובו השמש חוזרת למקומה בעת הבריאה. לטענת אטיין נודט, ברכת החמה היא שריד לשיטת עיבור שנהגה בלוח זה שהוסיפה 5 שבועות מדי 28 שנים.
דעות אחרות לגבי זמן הברכה
ישנן דעות אחרות לגבי הזמן שבו צריכה להיאמר ברכת החמה, והן מבוססות כנראה על גרסאות שלא גרסו את דברי אביי בגמרא. שריד לכך אנו מוצאים ברי"ף שלא מזכיר את דברי אביי.
סידור רס"ג ורבנו בחיי על בראשית א' יד, כותבים שיש לברך על החמה בתקופת תמוז, כלומר כאשר החמה בתוקפה.
הערוך, בערך "חמה", הביא פירוש אחר מן המקובל, שעל פיו מברכים את הברכה כשרואים את השמש לאחר שלושה ימים מעוננים שבהם לא נראתה השמש. ב"מוסף הערוך" פירש שם:
ואז הגיעה טלי
ואז הגיעה טלי (באנגלית: Tully) הוא סרט דרמה קומית אמריקאי בבימויו של ג'ייסון רייטמן על פי תסריט מאת התסריטאית דיאבלו קודי ובכיכובם של שרליז ת'רון, מקנזי דייוויס, מארק דופלאס, רון ליווינגסטון, בסרט המתאר ידידות בין אם לשלושה והאומנת שלה.
הסרט הוקרן בבכורה בפסטיבל הסרטים של סאנדאנס ושוחרר לאקרנים בארצות הברית ב-4 במאי 2018, בהפצת Focus Features. הסרט קיבל בעיקר ביקורות חיוביות מהמבקרים תוך תשבחות לת'רון ודייוויס על משחקן.
זהו שיתוף הפעולה הרביעי בין רייטמן לדיאבלו, אחרי ג'ונו (2007), הגוף של ג'ניפר (2009) ותקועה (2011), כשבאחרון כיכבה גם שרליז ת'רון.
תקציר עלילת הסרט
מרלו יולדת בת והיא מעניקה לה את השם מיה ועד מהרה היא קורסת וחשה מותשת לעיתים קרובות. אחרי שהמנהלת של ג'ונה ממליצה לשלוח את ג'ונה לבית ספר אחר עקב חוסר התאמה, מרלו נשברת והיא משחזרת את המידע על פרטי הקשר עם אומנת לילה.
לילה אחד, טלי מגיעה לעבודה כשהיא במצוקה רבה ומספרת כי היא רבה עם השותפה שלה שכועסת שטלי מביאה גברים לדירה. טלי מציעה בפזיזות לצאת לעיר לשתות ומרלו מהססת אבל בסוף מסכימה. השתיים נוסעות לשכונה הישנה של מרלו בשכונת בושוויל, ברוקלין. ביושבן בבר, טלי פתאום אומרת למרלו שהיא כבר לא יכולה להמשיך לעבוד בשבילה ומסבירה כי היא הייתה שם רק כדי לשמש כ"גשר" וכי היא מרגישה שמרלו כבר לא צריכה אותה. מרלו עוברת משבר ובורחת לכיוון הדירה הישנה שלה, אבל היא וטלי מתפייסות ומחליטות לחזור הביתה. תוך כדי נהיגה הביתה, מרלו נרדמת על ההגה וסוטה עם המכונית לתוך נהר.
מרלו רואה את עצמה לכודה מתחת למים ומדמיינת לעצמה את טלי כבתולת ים שבאה להציל אותה. היא מתעוררת בבית חולים עם דרו. פסיכיאטרית בית החולים מודיעה לדרו כי מרלו סובלת מחוסר שינה ותשישות קיצונית, שגרמו לה להירדם על ההגה. כאשר הרופאה שואלת על האומנת שלהם, דרו אומר לה שהוא לא יודע עליה הרבה. כאשר פקידת בית החולים שואלת את דרו מהו שם נעוריה של מרלו, הוא עונה: "טלי". מכאן ניתן להסיק שטלי לא קיימת, ומרלו דמיינה אותה כאמצעי להתמודד עם הלחץ. לאחר מכן מרלו שוב זוכה לביקור מטלי, בפעם האחרונה בחדר שלה בבית החולים והן מחליטות שעליהן להפסיק לראות אחת את השנייה והן נפרדות בצורה ידידותית.
מרלו חוזרת הביתה, דרו מבלה עם מיה ושרה, וג'ונה אומר לה שאולי אפשר להפסיק עם המנהג של להבריש לו את העור, ורק לבלות ביחד. היא הולכת למטבח כדי להאזין למוזיקה ולהכין לילדים ארוחת צהריים ליום המחרת. דרו נכנס, מקשיב איתה למוזיקה באוזניות ועוזר לה לארוז את הארוחות.
הפקה
צילומי הסרט החלו ב-22 בספטמבר 2016 ואלה נערכו בעיקר בוונקובר, שבקולומביה הבריטית. ת'רון סיפרה שהיא העלתה כמעט 30 קילוגרמים למשקלה בשביל התפקיד. במשך שלושה וחצי חודשים, היא אכלה מסביב לשעון כדי לשמור על המשקל הגבוה ולקח לה שנה וחצי להוריד את משקל העודף שצברה.
שחרור
במאי 2017, חברת Focus Features רכשה את זכויות ההפצה של הסרט וקבעה את תאריך שחרור הסרט ל-20 באפריל 2018; עם זאת, בחודש מרץ 2018, תאריך הבכורה נדחה ל-4 במאי.
מדיה ביתית
הסרט שוחרר להפצה דיגיטלית ב-17 ביולי 2018, כשתאריך הפצתו בבלו-ריי ו-DVD נקבע ל-31 ביולי.
פלזמון
פלזמון הוא יחידת אנרגיה של תנודות בפלזמה. הפלזמון הוא מעין חלקיק הנובע מהקוונטיזציה ("חלוקת" האנרגיה של התנודות בפלזמה לאנרגיות בדידות) של תנודות (אוסילציות) הפלזמה בדיוק כמו שהפוטונים והפונונים הם קוונטיזציה של האור ותנודות (ויברציות) מכניות, בהתאמה. לפיכך, פלזמונים הם תנודות שיתופיות של צפיפות גז האלקטרונים החופשי, לדוגמה, בתדרים אופטיים. פלזמונים יכולים להיצמד עם פוטון וליצור מעין חלקיק נוסף הנקרא פלזמה פולריטון.
הסבר פשטני
פלזמונים ניתנים לתיאור בתורה כתנודות (אוסילציות) של צפיפות האלקטרונים החופשיים ביחס לסריג של יונים חיוביים קבועים במתכת. כדי להמחיש את תנודות הפלזמה, ניתן לדמיין קוביית מתכת הממוקמת בשדה חשמלי חיצוני בכיוון ימין. אלקטרונים יעברו לצד שמאל (תוך חשיפת יונים חיוביים בצד ימין) עד אשר הם יבטלו את השדה בתוך המתכת. כעת אם נפסיק (נכבה) השדה החשמלי החיצוני, האלקטרונים ינועו באופן כללי ימינה, כי הם נמשכים אל היונים החיוביים אשר נשארו חשופים בצד ימין, וגם דוחים זה את זה. אך צפיפות האלקטרונים אינה אחידה, והאלקטרונים דוחים זה את זה יותר ככל שצפיפותם גבוהה יותר. כתוצאה משילוב אפקטים אלה, תנועת האלקטרונים מתאפיינת בתנודות ימינה ושמאלה בתדירות אופיינית למתכת הנקראת תדירות הפלזמה, ובעוצמה יורדת עם הזמן, עד להגעה למצב יציב בו צפיפות האלקטרונים אחידה בתוך הסריג. פלזמונים הם החלקיקים הקוונטיים המקושרים לסוג זה של תנודות.
לפלזמונים יש תפקיד בכל הקשור לתכונות האופטיות של מתכות. אור בתדירות הקטנה מתדר הפלזמה מוחזר, מפני שהאלקטרונים במתכת מגיבים לשדה החשמלי של האור בתנועה, ובכך מנטרלים אותו. לעומת זאת, אור בתדירות הגבוהה מתדירות הפלזמה עובר דרך פלזמת האלקטרונים ללא הפרעה, מפני שהאלקטרונים אינם יכולים להגיב מספיק מהר לפני שכיוון השדה מתחלף. ברוב המתכות, תדירות הפלזמה היא בתחום האולטרה סגול, ולכן הם מבריקים (רפלקטיביים, בעלי החזרה גבוהה) בתחום הנראה.
בכמה מתכות, כגון נחושת וזהב, יש הבדלים בין רמות אנרגיה המתאימות לאור בתחום הנראה, ולכן תדרים מסוימים נבלעים בחומר (גורמים למעברי רמות של אלקטרונים) ואינם מוחזרים כמו התדרים האחרים, ובכך נוצר "צבע" אופייני למתכת.
במוליכים למחצה, תדירות הפלזמה של אלקטרון הערכיות היא בדרך כלל באולטרה סגול הרחוק, ולכן גם הם רפלקטיביים לאור נראה.
תחנת פאבלטסקאיה (קו קולצביה)
תחנת פאבלטסקאיה (ברוסית: Павелецкая) היא תחנת הרכבת התחתית של מוסקבה בקו קולצביה.
התחנה ממוקמת ברובע זאמוסקבורצ'יה, וקרויה על שם כיכר פאבלטסקאיה.
תחנת פאבלטסקאיה נפתחה ב-1 בינואר 1950, והיא ממוקמת ליד תחנת הרכבת פאבלטסקאיה.
התחנה מקושרת במעבר עם תחנה בשם זהה בקו זמוסקבורצקאיה.
אולבורג בולדספילקלוב
אולבורג בולדספילקלוב 1885 (בדנית: Aalborg BoldspilKlub af 1885; בתרגום חופשי: "מועדון הכדורגל אולבורג של 1885", בקיצור: Aalborg BK או AaB ) הוא מועדון כדורגל דני מהעיר אולבורג, המשחק בליגת העל הדנית.
המועדון הוקם בשנת 1885, ולזכותו ארבעה תוארי אליפות ושלושה גביעים. המועדון הגיע לגמר הגביע הדני 8 פעמים נוספות והוא השתתף בטורניר היבשתי היוקרתי, ליגת האלופות, 3 פעמים. בשנת 2014 זכה המועדון לראשונה בתולדותיו בדאבל.
בשנת 1995 הפכה אולבורג לקבוצה הדנית הראשונה שהשתתפה בשלב הבתים של ליגת האלופות, כאשר היא קיבלה מקום בגלל שדינמו קייב הודחה מהטורניר לאחר משחק אחד, בעבור עונש שקיבלה על ניסיון למכירת משחקים. אולבורג העפילה לליגת האלופות לעונת 2008/2009.
היסטוריה
אולבורג נוסדה ב-13 במאי 1885 על ידי מהנדסים אנגלים שבנו את מערכת הרכבות של יוטלנד, ובשנים הראשונות המועדון התרכז במשחק הקריקט. בתחילה הוא נקרא "Aalborg Cricketklub" (מועדון קריקט אולבורג) אך שמו של המועדון שונה ל-Alborg BoldKlub (מועדון הכדור של אולבורג) בשנת 1899. ענף הכדורגל אומץ על בסיס חובבני בשנת 1902, ומאז הוא ענף הספורט העיקרי של המועדון.
אולבורג הייתה חלק מהליגות הדניות הבכירות מעונת 1928/1929, ועד לירידת המועדון לליגת המשנה ב-1947. המועדון חזר לליגה הבכירה ב-1963, ולמעט השנים 1972, 1978 ו-1981–1986, אולבורג מאז הייתה חלק מהעונות של הליגה הבכירה של אליפות דנמרק בכדורגל. המועדון זכה בתחרות הגביע הדני ב-1966 וב-1970. כדורגל בתשלום הוצג בדנמרק על ידי התאחדות הכדורגל הדנית בשנת 1978. כאשר אולבורג חזרה לליגה הבכירה, והמועדון הקים את הסניף המקצועי של AaB A/S בשנת 1987 כדי לנהל קבוצת כדורגל מקצועית.
במהלך שנות ה-90, המועדון זכה בשתי אליפויות דנמרק. בעונת הסופרליגה הדנית 1994/1995, 24 שערים של מלך השערים של הליגה אריק בו אנדרסן הבטיחו את תואר האליפות לקבוצתו של המאמן פול אריק אנדראסן. המועדון הודח תחילה על ידי דינמו קייב במשחקי ההעפלה לליגת האלופות 1995/1996, אך בעקבות שערוריית שוחד שקייב הייתה מעורבת בו, הקבוצה הודחה מהטורניר ואולבורג נכנסה במקומה. אולבורג הפכה בכך לקבוצה הדנית הראשונה שהתחרתה בליגת האלופות של אופ"א. כשהיא הצליחה לנצח את פנאתינאיקוס בתוצאה 2–1 ביתי ועשתה תיקו 2–2 עם פורטו בששת המשחקים ששיחק המועדון בשלב הבתים הראשוני, ולאחר מכן הודחה. אריק בו אנדרסן עזב את המועדון עבור המועדון הסקוטי ריינג'רס, אבל המועדון הביא מיד מחליף בשם סורן פרדריקסן, שנתן למועדון שערים רבים. למרות זאת, פרדריקסן שלא היה מלך השערים של הליגה, כבש 17 שערים בסופרליגה הדנית לעונת 1998/1999 בה המועדון זכה באליפות השנייה שלו תחת הדרכתו של המאמן השוודי הנס בקה. אולבורג, שהוגרלה שוב לשחק מול דינמו קייב במוקדמות ליגת האלופות, אך הפעם הודחה באופן ספורטיבי לאחר שהפסידה 1–2 בבית ותיקו 2–2 בקייב לאחר ששער מאוחר של אולבורג נפסל כי לא עבר את קו השער.
מאז התבסס המועדון בחצי העליון של הסופרליגה, הצליח לזכות בסגנות הליגה, והעפיל לגביע האינטרטוטו של אופ"א לעונת 2007. אולבורג ניצחה את הונקה על פי חוק שערי החוץ (2–2 בפינלנד ו-1–1 בדנמרק) בסיבוב השני, ובסיבוב השלישי והאחרון התמודדה אולבורג מול גנט הבלגית והוציאה תיקו, 1–1, במשחק החוץ, וניצחה 2–1 במשחק הבית הבא. הקבוצה העפילה לסיבוב המוקדמות השני של גביע אופ"א ופגשו את ה.י.ק. הלסינקי, כאשר המשחק הראשון הסתיים 2–1 להלסינקי, אך במשחק האחרון אולבורג ניצחה 3–0 ובכך היו מוכנים לגביע אופ"א 2007/2008 . אולבורג הגרילה את הקבוצה האיטלקית סמפדוריה בסיבוב הראשון, עם אנטוניו קסאנו ווינצ'נצו מונטלה כשחקנים בולטים, מה שגרם למשימה להיראות בלתי אפשרית. אולבורג עשתה את זה שוב בעזרת חוק שער החוץ (כאשר השיגה 2–2 בגנואה והשיגה 0–0 באולבורג), והעפילה לשלב הבתים של גביע אופ"א - בהיותה הקבוצה הדנית הראשונה אי פעם שהביסה במפגש נוקאאוט קבוצה איטלקית אירופאית. בשלב הבתים דורגה אולבורג בדרג הנמוך ביותר, והגרילה את אנדרלכט, טוטנהאם, חטאפה והפועל תל אביב. תיקו עם אנדרלכט בבית, הפסד 2–3 לטוטנהאם (אחרי שהייתה ביתרון 2–0 לאחר המחצית הראשונה) אילצה את אלבורג לנצח בבית מול חטאפה, משחק שבו הפסידה אולבורג 1–2 והודחה מהטורניר.
בעונת 2007/2008 זכתה אלבורג באליפות דנמרק השלישית והעפילה לסיבובי המוקדמות של ליגת האלופות 2008/2009. בסיבוב המוקדמות השני, הדיחה אולבורג את מודריצ'ה הבוסנית עם 7–1 במצטבר. בסיבוב השלישי, לפני שלב הבתים, הם ניצחו 2–0 את FBK קובנה הליטאית בבית ובחוץ והגיעו בפעם השנייה לשלב הבתים של ליגת האלופות, כאשר זוהי הפעם הראשונה שקבוצה דנית השיגה זאת. בשלב הבתים, הם הוגרלו לבית ה' יחד עם אלופת הטורניר הנוכחית מנצ'סטר יונייטד, ויאריאל וסלטיק. אולבורג סיימה במקום השלישי בבית, לפני סלטיק, עם 6 נקודות ועלתה לשלב הנוקאאוט של גביע אופ"א לעונת 2008/2009.
המשחק הראשון שלהם בגביע אופ"א היה מול דפורטיבו לה קורוניה הספרדית, משחק בו ניצחה אולבורג במשחק הראשון בבית 3–0 ובמשחק השני באסטדיו ריאזור 1–3, והבטיחה 6–1 בסיכום. בכך זכתה אולבורג למקום בין 16 הקבוצות האחרונות של גביע אופ"א, שם התמודדו מול מנצ'סטר סיטי. לאחר הפסד 2-0 במנצ'סטר במשחק הראשון, נלחמה אולבורג על מנת להשוות את התוצאה עם ניצחון 2-0 בבית. עם זאת, התיקו הסתיים באופן טראגי עבור אולבורג, כאשר היא נוצחה 4–3 בדו-קרב פנדלים.
בעונת 2013/2014 המועדון זכה באליפות דנמרק הרביעית שלו, וארבעה ימים לאחר מכן הובטח הדאבל, כשהמועדון ניצח את פ.צ. קופנהגן 4–2 בגמר הגביע.
תארים
אליפות דנמרק:
הגביע הדני: הסופרקאפ הדני:
הישגים באירופה
ליגת האלופות:
גביע אופ"א:
גביע אירופה למחזיקות גביע:
קומנסליזם
קוֹמֶנְסָלִיזְם (בעברית מכונה גם: סְמוּכָנוּת) הוא סוג של סימביוזה (צַוותאוּת) בין שני יצורים חיים (אורגניזמים) ובה יצור אחד מפיק תועלת מן השיתוף עם השני, מבלי להשפיע עליו או להזיק לו. לפיכך סמוכנות שונה מהדדיות (מוטואליזם; מצב שבו שני היצורים מפיקים תועלת זה מזה), מאמנסליזם (אָלֵלוֹפַּתְיָה; מצב שבו מין אחד מזיק לשני מבלי להפיק ממנו תועלת) ומטפילוּת (במצב זה צד אחד נהנה מהשיתוף ובד בבד פוגע בשני).
שני צדדים לסמוכנות:
הסמוכן נהנה מהפונדקאי ללא גרימת נזק. לדוגמה, אפיפיטים, צמח נפוץ בג'ונגלים, גדלים על צמחים אחרים אך אינם מזיקים להם. אורַח חייהם המיוחד מאפשר להם להגיע אל האור מבלי לגדול בקרקע, ובעזרת שורשי אוויר מיוחדים הם קולטים את המים מהאוויר הלח שסביבם. את המלחים הם קולטים מאבק ומעפר המצטבר בחריצים שבקליפות העצים.
אטימולוגיה
את המילים סְמוּכָנוּת וסְמוּכָן חידשה האקדמיה ללשון העברית בשנת 2009 בהשארת הביטוי "סָמוּךְ על שולחנו של-", כגון "גדול וסמוך על שֻלחן אביו – זהו קטן, קטן ואינו סמוך על שֻלחן אביו – זהו גדול..." (בבא מציעא יב ע"ב).
אוצר טמון בסייקלופ
אוצר טמון בסייקלופ (באנגלית: Cyclops), הוא הספר השמיני בסדרת ספרים של הסופר האמריקני קלייב קאסלר. הספר יצא לאור ב-1992. עלילת הספר עוסקת במלחמה הקרה ובמאבק הבין גושי.
עלילה
בספר זה, השמיני בסדרת הספרים אודות דרק פיט, מהנדס ימי הרפתקן ורב תושייה, מוטל עליו לצאת למסע חיפושים אחר קבוצת ציידי אוצרות אותה הוביל המיליונר ריימונד לה-בארון, שיצאה לחפש את האוצר האבוד של "אל דוראדה" בספינת אוויר ונעלמה. פיט נקלע למזימה חובקת עולם הכוללת את גופי המודיעין של ברית המועצות, מושבה של מדענים אמריקנים אשר נבנתה בחשאי על פני הירח והממשל הקובני בראשות פידל קסטרו.
מילרס פוינט
מילרס פוינט (באנגלית: Millers Point) הוא פרוור בסידני.
היסטוריה
הפרוור החל כנחלה קטנה סביב טחנת קמח בבעלותו של ג'ק לייטון, והאזור נודע כנקודת ג'ק הטוחן (Jack The Miller's Point). במרוצת השנים השם התקצר לנקודת הטוחן (the Miller's Point) ומשם למילרס פוינט. ב-1833 נתן המושל בורק שטח אדמה קטן לכנסייה הקתולית להקים בית ספר ובית תפילה בפרוור. האדריכל אמברוז האלן נשכר על ידי הכנסייה להקים את בית התפילה, וזה נחנך בשנת 1835. בית תפילה זה הוא בית התפילה הקתולי העתיק ביותר באוסטרליה, ומשמש עד היום (2010) למיסות של הקהילה המקומית. בית הספר שהיה באותו בניין נסגר בשנת 1992.
על גבעת המצפה, הנחלקת בין הפרוור לדאווס פוינט הסמוך, מצוי מצפה הכוכבים של סידני, מבנה שנוסד בשנת 1858 על ידי האסטרונום ואיש הכמורה ויליאם סקוט.
צפורה שרת
צִפּוֹרָה שָרֵת (12 באוגוסט 1896 – 30 בספטמבר 1973) הייתה רעייתו של ראש ממשלתה השני של מדינת ישראל, משה שרת.
היא נולדה בדווינסק, עיר שהייתה בעת הולדתה בשליטת האימפריה הרוסית וכיום נמצאת בשטח לטביה. ב-1912 עלתה עם משפחתה לארץ ישראל. בעת לימודיה בגימנסיה העברית הכירה את משה שרת, מראשי היישוב שלימים היה ראש ממשלת ישראל השני ושר החוץ הראשון שלה, וב-1922 הם התחתנו.
היא עמדה לימינו של בעלה בכל פעילותו הדיפלומטית והפוליטית עד מותו ב-1965. נפטרה בשנת 1973.
ראשית חייה
נולדה בשם צפורה מאירוב בשנת 1896 ליהודה מאירוב ופרידה (לבית מאירוביץ) בדווינסק שבפלך ויטבסק של האימפריה הרוסית (כיום דאוגבפילס, בלטביה) – עיר שבאותה תקופה כמעט מחצית מתושביה היו יהודים. אביה נמנה עם "חובבי ציון", ובילדותה לא זכתה לחינוך יסודי. אחיה הצעיר הוא שאול אביגור, ממגיני תל חי, מראשי "ההגנה", מפקד המוסד לעלייה ב' ברוב שנות קיומו, סגן שר הביטחון במלחמת העצמאות וראש ארגון "נתיב".
היא עלתה לארץ ישראל ב-1912 כמעט ללא ידיעת השפה העברית. משפחתה השתקעה בתל אביב-יפו, וציפורה החלה את לימודיה בגימנסיה העברית. במהלך לימודיה בגימנסיה הכירה את מי שיהיה בעלה לעתיד, משה שרת. באותה העת היה תלמיד, ועתיד היה להיות אישיות דיפלומטית בכירה וראש ממשלת ישראל השני. היא הכירה את דב הוז ואליהו גולומב, חבריו הטובים של שרת, וקרבתה אל השלישייה הפכה אותה לשותפה במאבק המדיני והפוליטי להקמת מדינת ישראל עוד משחר נעוריה. שותפות זו באה לידי ביטוי בחייה עם שרת, ששיאם בהיותה רעיית ראש ממשלת ישראל.
בשנת 1919 הצטרפה צפורה לקבוצת כנרת שאחיה שאול היה חבר בה. היא נמנתה עם חברי "קבוצת השישים", שעסקה בעבודה חקלאית ובעבודות קבלניות ובין היתר בסתימת ביצת עמק הירדן ובנטיעת עצי אקליפטוס.
נישואיה למשה שרת
בשנת 1921 נישאו שתי אחיותיו של שרתוק, עדה ורבקה, לשני חבריו הקרובים - דב הוז ואליהו גולומב, חבריו מימי הגימנסיה ו"ההסתדרות המצומצמת" וממקימי "ההגנה". שרת המתין שנה נוספת בטרם ביקש את ידה של צפורה, שהייתה חברתו מנעוריו.
לאחר נישואיה
חודשים אחדים לאחר נישואיה החלה צפורה ללמוד חקלאות במכללה חקלאית ברדינג, מרחק שעתיים מלונדון, שם התמחתה בתעשיית מוצרי החלב. לטענת ילדיה, היא רצתה בכלל ללמוד רפואה, אך נסיבות התקופה הובילו אותה ללמוד דווקא חקלאות. לאור מצבם הכלכלי הרעוע של בני הזוג, נהגו השניים להיפגש רק לעיתים רחוקות או בעת חופשות מהלימודים.
לאחר שובם של בני הזוג ארצה ב-1925, חזרה צפורה לעבודתה החקלאית. היא ניהלה את משק הפועלות בנחלת יהודה והייתה פעילה במועצת הפועלים של תל אביב. שנתיים לאחר מכן, ב-1927 ילדה את בנם הבכור, יעקב. לאחר הלידה היא הפסיקה את עבודותיה השונות ודאגה להקדיש מזמנה לילדים ולמשפחה. ב-1931 נולדה יעל ובשנת 1933 נולד חיים.
לצד בעלה הפוליטיקאי
כניסתו של בעלה לעולם הפוליטי סתמה למעשה את הגולל על חלום הקריירה המקצועי של צפורה, והיא התמסרה התמסרות מלאה לדרישות שהציבו לה החיים לימינו של מנהיג מפלגתי ומדינאי מוביל. החיים לצדו של שרת לא הסתכמו בתפקיד ייצוגי של אירוח. באותן השנים נעשתה צפורה שותפה ויועצת קרובה של בעלה בעבודתו המדינית, הדיפלומטית והפוליטית.
במסגרת תפקידו של שרת כראש המחלקה המדינית של הסוכנות היהודית, הוא הרבה להיעדר מהארץ לתקופות של שבועות ואפילו חודשים, והזוגיות בין השניים התבטאה בעיקר בהחלפת מכתבי אהבה.
בחודש אוקטובר 1942, בעיצומה של מלחמת העולם השנייה, נסעה שרת לטהראן בשליחות הסוכנות היהודית ועליית הנוער במטרה לסייע בהצלתם של כ-900 ילדים יהודים יתומים מפולין שנדדו במזרח אירופה וברחו מאימת המלחמה (ילדי טהראן). כראש המחלקה המדינית של הסוכנות היהודית, היה שרת מעורב במאמצים להצלתם, ואז הבריק במוחו הרעיון לשלוח למשימה את רעייתו, שנענתה למשימה ברצון. לטהראן הגיעה כדי לנהל יחד עם קבוצת חלוצים שהגיעו עם הפליטים היהודים המבוגרים את בית היתומים, שנקרא "בית הילד היהודי". אשרות כניסה לאיראן לא ניתנו לעוד שליחים מארץ ישראל. בית היתומים נוהל בתנאי מחסור חמור, בעיקר במזון, שהיה בו מחסור בכל פרס, ובמאמץ בלתי פוסק לחלץ עוד ילדים מידי הכמרים והנזירות.
ב-29 ביוני 1946 הייתה "השבת השחורה", במהלכה נעצר בעלה יחד עם כל מנהיגי היישוב על ידי המנדט הבריטי בארץ ישראל והועבר למחנה המעצר בלטרון. בעת שהיה עצור בלטרון, שימשה צפורה כמקשרת בינו לבין הנהלת הסוכנות היהודית בירושלים ובחוץ לארץ.
בחודש ינואר 1947, חודשיים לאחר ששוחרר מהמעצר בלטרון, נסע שרת לתקופה ממושכת בארצות הברית במסגרת תפקידו במחלקה המדינית של הסוכנות היהודית. אחר כך הצטרפו אליו רעייתו צפורה וילדיהם, חיים ויעל.
ב-1947 הוסיפה שרת לפעילותה ההתנדבותית גם את תפקידה כחברת הוועד המנהל של האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים. גם שם היא ניסתה לסייע ככל יכולתה, בעיקר בהשגת תמיכה והכרה ממסדית. בתפקיד זה החזיקה מיום מינויה ועד ליום מותה ב-1973.
בשונה מקודמתה בתפקיד רעיית ראש ממשלת ישראל, פולה בן-גוריון, הייתה צפורה מעורבת משלב מוקדם למדי בפעילות ציבורית והתנדבותית, עבודה שהמשיכה גם כאשר הייתה רעיית ראש הממשלה. בכך קבעה תקדים שבעקבותיו הלכו כמעט כל רעיות ראשי הממשלה לדורותיהן של מדינת ישראל.
רעיית ראש ממשלת ישראל
כניסתה של צפורה לתפקיד רעיית ראש ממשלת ישראל הייתה חלקה יחסית לאור ניסיונה הרב כאשת ראש המחלקה המדינית של הסוכנות היהודית (1933–1948) וכאשת שר החוץ (1948–1954). יתר על כן, קודמתה בתפקיד, פולה בן-גוריון לא השאירה אחריה שום מורשת תפקודית או דפוסי התנהגות מקובלים, מה שצפורה הייתה צריכה לאמץ.
ב-26 בינואר 1954 נבחר בעלה משה שרת לתפקיד ראש הממשלה וציפורה החלה לתפקד כרעיית ראש הממשלה. השינוי במעמד בעלה לא השפיע על דפוס ההתנהגות בינו לבינה והיא נשארה שותפה ויועצת קרובה בכל ענייניו הפוליטיים. היא התלוותה אליו לישיבות חשובות בכנסת ובמפלגת פועלי ארץ ישראל וסייעה לו בכתיבת נאומים ולמעשה שימשה לו כמשענת. למשל, בחודש מרץ 1954 התבקש שרת לשאת בפני מליאת הכנסת נאום הספד לברון אדמונד ג'יימס דה רוטשילד. את נאום ההספד כתבה צפורה לאחר ששרת כשל בכך.
דיקנסון
דיקנסון (באנגלית: Dickinson) הוא שם משפחה, ושמם של כמה יישובים בארצות הברית ובקנדה.
צפורה שרת
רעיית ראש ממשלת ישראל
במקביל לעבודתה ההתנדבותית בקרב העולים החדשים, המשיכה בעבודתה הציבורית עבור ארגונים רבים, עבודה שהתחילה עוד לפני שהייתה לרעיית ראש ממשלת ישראל. ב-7 במרץ 1955 אורגנו בחסותה חגיגות לרגל חג הפורים במעברות ובכפרים שבפרוזדור ירושלים.
רעיית ראש הממשלה לשעבר
לאחר שבעלה נאלץ לעזוב את תפקידו כראש הממשלה הוא הוסיף לכהן כשר החוץ עד חודש יוני 1956. חודשים אלו היו קשים מאוד למשה שרת על רקע יחסיו העכורים והקשים עם דוד בן-גוריון, וגם בעניין זה מצא אצל צפורה אוזן קשבת לתסכוליו ולכעסיו. על אף אישיותה השקטה והצנועה צפורה לא היססה להשמיע בקול רם את דעתה על יריבו המר של בעלה, שגדע את הקריירה הפוליטית שלו. דוגמה לכך היא תגובתה על מבצע כנרת שיזם בן-גוריון בחודש דצמבר 1955, בעת שהיא ובעלה שהו בארצות הברית. עם שובה לארץ השמיעה צפורה ביקורת חריפה באוזניהם של עוזריו הקרובים של בן-גוריון, יצחק נבון וטדי קולק.
במרוצת החודשים מצב רוחו של משה שרת היה ירוד יותר ויותר, ותלותו ברעייתו גברה. בחודשים ספטמבר-נובמבר 1956, אף על פי שלא כיהן בשום תפקיד רשמי, יצא משה שרת למסע ביקורים רשמי בדרום-מזרח אסיה ובמזרח הרחוק בשליחות ממשלת ישראל במטרה לכונן יחסים דיפלומטיים עם מדינות אסיה השונות. המסע תועד בספר "משוט באסיה" שהוקדש לצפורה, "אשר כמכתבים אליה נרשמו פרקי יומן זה". במהלך שהותו באסיה הדגיש שרת שוב ושוב את חסרונה של צפורה - בספרו כתב: "שוב חסרה לי מאוד צפורה, אשר חשבתי עליה ועל העדרה בכל הסיור הנפלא שעשיתי".
אחרית ימיה
בשנים שלאחר מות בעלה ב-1965, נעלמה צפורה מהעין הציבורית כמעט לגמרי. הפעם היחידה בה נראתה בציבור לאחר מות בעלה הייתה ב-1970, כאשר קיבלה אות כבוד מטעם עיריית ירושלים. בשנים שלאחר מכן מצבה הבריאותי הידרדר והיא נפטרה ב-30 בספטמבר 1973 בגיל 77 במרכז הרפואי ת"א ע"ש סוראסקי. היא נקברה לצד בעלה בבית הקברות טרומפלדור בתל אביב.
Rise of Nations
Rise of Nations הוא משחק מחשב, מסוגת משחקי אסטרטגיה בזמן אמת, שפותח על ידי Big Huge Games ושווק על ידי מיקרוסופט. במשחק שולט השחקן באחד מעמי העולם, לפי בחירתו, ומטרתו היא הבסת צבא יריב. במהלך המשחק יש להשיג משאבים שונים, כגון מזון, מתכת, נפט, עץ וזהב, לעבור תקופות במשחק ולבנות צבא חזק, כדי להביס את צבא היריב ולכבוש את הטריטוריה שלו. המשחק נמכר לראשונה ב-20 במאי 2003. בשנת 2006 יצא מעין משחק המשך בשם Rise of Nations: Rise of Legends. גם משחק זה שייך לאותו הז'אנר אבל הפעם הזירה מתרחשת בעולם דמיוני בו קסם וטכנולוגיה מתקיימים זה לצד זה.
התקופות במשחק
המשחק מתחלק לשמונה תקופות:
בכל תקופה ניתנת האפשרות לקדם את המשאבים במדינה, לשפר את יחידות הצבא ולהקים מתקנים ייחודיים לאותן התקופות, לדוגמה, בתקופות מאוחרות ניתן לבנות שדה תעופה למטוסי קרב, מפעלים ליצור טילים, ועוד.
עמי המשחק
ובחבילת ההרחבה Thrones and Patriots:
יעקב (ינקל) מרגוליס
יעקב (ינקל) מרגוליס (ברומנית: Iacov (Iankel) Margulies; 1809–1871) היה הרב האורתודוקסי של יהודי בראילה במשך 44 שנים.
חייו
מוצאו של ינקל מרגוליס מחוטין, שם כיהן אביו כרב ראשי. הוא עבר ליאשי בכוונה להיות רב בווסלוי, אך במהלך תקופת החודש שלקחו לעצמם, הוא וקהילת וסלוי, כדי להחליט סופית, הגיעה משלחת מבראילה שהזמינה אותו להיות רב הקהילה. הרבנות של אודסה, שם למד ינקל, התירה לו לעבור לבראילה והוא שימש את הקהילה היהודית של בראילה בין השנים 1827 - 1871. ביוזמתו נבנה בית תפילה במקום ששימש מאוחר יותר עבור היכל קורל של בראילה.
ב-1857 החליטו מנהיגי הקהילה היהודית של בראילה לבנות בית כנסת מודרני, היכל קורל, אך ינקל מרגוליס, בהיותו אורתודוקס נאמן, התנגד לכך והקהילה נחלקה על כך. לבסוף הוחלט על שכירת שני רבנים, ינקל מרגוליס עבור האורתודוקסים והרב אבנר קסוואן עבור המודרניים (מילת קוד ביהדות רומניה עבור בעלי נטיות רפורמיות). בין שני הרבנים לא היה שום קשר ושיתוף פעולה.
לרב יעקב (ינקל) מרגוליס היו שלושה בנים ובת אחת ובניו המשיכו בדרכו והיו רבנים. אפרים זלמן מרגוליס כיהן כרב בבוקרשט, אברהם מרגוליס כיהן כרב בגאלאץ ואהרון זיליק מרגוליס כיהן בבראילה. מאוחר יותר, נכד של ינקל שנשא את שמו, יעקב מרגוליס, כיהן כרב בבראילה.
נירצ'אסארי
נירצ'אסארי (בהונגרית: Nyírcsászári) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה בסמוך לגבול הרומני.
בדומה ליישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית נירצ'אסארי קטנה בעשרות השנים האחרונות, מ-1,152 תושבים בשנת 1990 עד 1,080 תושבים בשנת 2020.
הכפר ואזורו מיושבים לסירוגין מאז המאה ה-13.
SNCF
SNCF (ראשי תיבות של Société Nationale des Chemins de fer Français) היא חברת הרכבות הלאומית של צרפת, המנהלת את התנועה ואת שירותי הרכבת במסילות ברזל ברחבי צרפת ובנסיכות מונקו. החברה מפעילה שירותי רכבות נוסעים ומטען, ובין השאר היא מפעילה את מערכת הרכבות המהירות "TGV" ואחראית על מרבית תחנות הרכבת בצרפת.
היסטוריה
החברה נוסדה ב-1938, כאשר ממשלת החזית העממית הלאימה את חברות הרכבת הפרטיות שניהלו את הרשת המסילתית בצרפת.
בעת מלחמת העולם השנייה תפקדה החברה עבור כוחות הכיבוש של גרמניה הנאצית בצרפת הכבושה ובצרפת של וישי, כולל גירוש היהודים מפריז ב-1942. לפיכך היו רכבותיה ותחנות הרכבת שלה יעד לפעולות מחתרת הרזיסטאנס. דו"ח אקדמי מפורט על ההיסטוריה של החברה בשנות המלחמה הוגש להנהלתה ב-1992. ב-2014 שילמה החברה פיצויים לניצולי השואה בארצות הברית בסך 60 מיליון דולר.
לאחר המלחמה, השתקמה החברה כחברת רכבות לאומית-ממשלתית. המעצב התעשייתי פול ארזן (Paul Arzens) עיצב את הרכבות והקטרים והוא האחראי על תצורת "החטום השבור" האווירודינמי המאפיין בפרט את רכבות ה-TGV.
החל משנות ה-60 של המאה ה-20, הפכה החרבה למפעילה משותפת של רשת הרכבות הפרבריות של פריז, ה-RER, יחד עם חברת התחבורה הציבורית של פריז, RATP.
בשנת 1981 חנכה SNCF את קו הרכבת המהירה TGV מפריז לליון. הפרויקט פותח עם חברת אלסטום החל מאמצע שנות ה-70 של המאה ה-20 והפך לסיפור הצלחה עם התרחבות רשת הרכבות המהירות והפיכתן לחלופה לטיסות קצרות, בפרט תוך חיבור הרשת הצרפתית לרשתות דומות ברחבי אירופה כגון Thalys (בלגיה, הולנד וגרמניה).
משנות ה-90 של המאה ה-20 SNCF היא שותפה בכירה במיזם יורוסטאר, הרכבת המחברת את בריטניה ליבשת, ומחזיקה ב-55% מהבעלות על מיזם היורוסטאר.
בסוף שנות ה-90 החלה SNCF לפתח את רשת TER (ראשי תיבות של Transport express régional) באזור איל-דה-פראנס כרשת פרברית למעגל השני והשלישי סביב פריז, המשלימה את רשת ה-RER. בשנות ה-2000 נוצרו רשתות דומות באזורים אלזס, ברטאן, בורגון, פראנש-קונטה, לורן, פיקרדי, נור-פה דה קאלה, רון-אלפ וקורסיקה.
בשנת 2013 התרחשה תאונת הרכבת בברטיני-סיר-אורז' בה נהרגו 7 ונפצעו 192 אנשים.
נתונים כלכליים
החברה היא בבעלות ממשלתית, עד 2012 שכנו משרדי ההנהלה שלה ברובע הארבעה-עשר של פריז, סמוך לתחנת מונפרנאס, אז עברו לפרבר סן-דני (סמוך לתחנת הרכבת סטאד דה פראנס). היא מעסיקה 245,090 אלף עובדים ב-120 מדינות ברחבי העולם. אורכה הכולל של מערכת הרכבות שבאחריותה הוא כ-32,000 קילומטר, מתוכם 1,800 קילומטר הם של קווי רכבות מהירות, ו-14,500 קווי רכבת חשמליים. החברה מפעילה מדי יום כ-14 אלף רכבות.
ב-2010 דורגה החברה במקום ה-22 בצרפת וה-214 בעולם ברשימת פורצ'ן 500 (הכוללת את התאגידים המצליחים בעולם), עם מכירות של 34.585 מיליארד דולר.
אוטובוסי OUIBUS
בשנת 2012 הקימה החברה שירות אוטובוסים בין-לאומיים, OUIBUS. השירות מחבר ערים מרכזיות בצרפת (ליון, פריז, ליל, מרסיי, ניס) עם לונדון, אמסטרדם, בריסל, אאכן, קלן, ברצלונה, סן סבסטיאן, ג'נובה וטורינו. מרכז הרשת נמצא בתחנת ברסי בפריז.
SBIRS
מערכת לוויינית לחישת אינפרה אדום מהחלל (באנגלית: SBIRS - Space-Based Infrared System) היא מערכת אמריקאית, שנועדה לשרת את צורכי האיסוף, בתחום חתימות האינפרה - אדום, של ארצות הברית של אמריקה.
המערכת אמורה להכיל שלוש משפחות לוויינים:
המערכת כולה נועדה לתת אתרעה על שיגורי טילים בליסטיים, לאפשר "הצבעה" לעבר נתיבים של טילים בליסטיים - עבור מערכי ההגנה האקטיבית ולעקוב, מודיעינית אחרי כלל השיגורים המתבצעים בעולם. למערכת יש יכולת למעקב אחרי מטרות גם לאחר שהמנוע הרקטי שלהן נכבה ולפי חלק מהמקורות, המערכת יכולה לעקוב גם אחרי כלי טיס נושמי אוויר.
המרכיב הקרקעי של המערכת כולל שני מרכזי קליטה ועיבוד נתונים בארצות הברית ויכולת קליטה באמצעות מערכת נפרשת (Joint Tactical Ground Stations (JTAGS
היסטוריה
יכולת האתרעה משיגורי טילים בליסטיים בין יבשתיים היא מרכיב חשוב בתפישת ההרתעה של ארצות הברית. שדרוג מערכת ה DSP תועדף, בין השאר, על רקע "מלחמת המפרץ", בשנת 1991, מלחמה שבה העיראקים ירו טילי סקאד משודרגים ובכך, נושא ה"טאבו" על שיגורי טילי קרקע קרקע - נשבר במידה רבה.
השיגורים הראשונים, של לוויינים אליפטיים, היו בשנים 2006, 2008.
שיגורי הלוויינים הגיאוסטציונריים היו בשנים 2011, 2013.
תוכנית הלוויינים הנמוכים סבלה מפיגורים רבים ולוויני הדגמה שוגרו בשנים 2008, 2009.
חוזה להצבת שני לוויינים גיאוסטציונריים נוספים, נחתם ביוני 2014 כאשר החברה המבצעת נבחרה להיות חברת "לוקהיד-מרטין". עלות החוזה 1.86 מיליארד דולר.
ביוני 2015, חיל האוויר האמריקאי הודיע שהלווינים הגיאו-סטציונריים, החמישי והשישי, יתבססו על "מנשא" תיקני של לוויני תקשורת ובהתאם, אמינותם צפויה לגדול ללא תוספת מחיר
ב 20 בינואר 2018 דווח על שיגור והצבת לוויין גיאוסטציונרי נוסף
סודאן במשחקים האולימפיים לנוער
סודאן משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). היא מעולם לא השתתפה במשחקי החורף האולימפיים לנוער. עד כה, אף ספורטאי נוער סודאני לא זכה במדליה אולימפית לנוער. ההשתפות של ספורטאי הנוער הסודאנים היא בעיקר סמלית.