cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
לני הנרי
קריירה
בתחילת 2008 שודרה בערוץ BBC One התוכנית "lennyhenry.tv". לתוכנית יש אתר אינטרנט נלווה ומשודרים בה סרטונים מוזרים ומשעשעים של טלוויזיה במעגל סגור. הנרי כיכב בתוכנית "Rudy's Rare Records" של ערוץ 4 ברדיו ה-BBC. ב-31 בדצמבר 2008 וב-1 בינואר 2009 הופיע הנרי בתוכניתו של ג'ולס הולנד "Hootenanny" ושר את השיר "Mercy" יחד עם הזמרת דאפי. בינואר 2009 הופיע במופע הקומי של ה-BBC "חי באפולו", הוא הנחה את הערב והציג את אנדי פרסונס ואד בריין.
ב-2010 הפיק הנרי וכיכב בסדרת רשת בת חמישה חלקים עבור אתר הקומדיה של ה-BBC בשם "Conversations with my Wife". הסדרה עוסקת בזוג בדיוני שמשוחחים בסקייפ כשהאישה יוצאת לעסקיה והבעל (בגילומו של הנרי) נשאר לשמור על הבית.
ב-2008 התחיל הנרי להשתתף בפרסומות עבור רשת המלונות פרמייר אין. אחת הפרסומות גרמה למחלוקת ונאסרה לשידור בזמן צפייה של ילדים. הסרטון משנת 2010 היה פרודיה על סצנה ידועה מהסרט "הניצוץ" ולני הנרי שיחק בתפקיד אותו גילם ג'ק ניקולסון.
ב-2011 הנחה הנרי את תוכנית הקסמים של מוצאי שבת "The Magicians" בערוץ BBC One. ב-2012 דארן מקמולן החליף את הנרי בהנחיית התוכנית.
במרץ 2011 הופיע הנרי יחד עם אנג'לה ריפון, סמנתה וומאק ורג'י ייטס בתוכנית דוקומנטרית בשם "Famous, Rich and in the Slums" עבור ה"קומיק ריליף". ארבעת הסלבריטאים נשלחו לשכונת המצוקה הגדולה ביותר בקיברה שבקניה.
ב-2014 הופיע הנרי במחזה שהפיק "Rudy's Rare Records" המבוסס על תוכנית הרדיו שלו. המחזה הוצג בתיאטרון הרפרטוארי של ברמינגהאם ואחר כך בלונדון.
ב-2015 כתב הנרי את התסריט לסרט הטלוויזיה "Danny and the Human Zoo" שביימה דסטיני אקרגה. הסרט עסק בחייו כנער מתבגר בשנות השבעים בדאדלי.
חיים אישיים
הנרי פגש את דון פרנץ' בחוג הקומדיה האלטרנטיבית. הם התחתנו ב-1984 בווסטמינסטר שבלונדון. בני הזוג אימצו בת בשם בילי שנולדה ב-1991. ב-2007 קיבל הנרי תואר BA בספרות אנגלית מהאוניברסיטה הפתוחה. הוא סיים תואר MA בכתיבת תסריטים לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת לונדון. ב-2010 החל ללמוד באוניברסיטת לונדון לדוקטורט.
ב-6 באפריל 2010 הודיעו הנרי ופרנץ' על גירושיהם אחרי 25 שנות נישואים.
ב-1999 הוענק להנרי תואר מפקד מסדר האימפריה הבריטית (CBE). הוא קיבל תואר אבירות ביום ההולדת של המלכה בשנת 2015 על תרומתו בתחום הדרמה והצדקה.
ב-2016 נבחר הנרי לעמית של אגודת הטלוויזיה המלכותית (Royal Television Society). ב-2016 הוענק להנרי פרס מיוחד של האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה. הנרי קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מטעם אוניברסיטת נוטינגהאם טרנט על תרומתו לקומדיה והדרמה הבריטית.
אתן לך את השמש
אתן לך את השמש הוא רומן לנוער בוגר מאת הסופרת ג'אנדי נלסון. פורסם בספטמבר 2014, זהו הרומן השני של נלסון. נלסון זכתה במספר פרסים על הרומן הזה, כולל פרס פרינץ 2015 עבור מצוינות בספרות צעירים. ביוני 2015, האחים וורנר קנו את זכויות לסרט, ונטלי קרינסקי נבחרה לכתיבת התסריט. אמרו כי דניס די נובי ואליסון גרינשפן מפיקים את הסרט.
עלילה
נואה וג'וד סוויטווין הם תאומים. כשהם נכנסים לשנות העשרה שלהם הם מתפרקים. זה נובע בין השאר מיריבות בין אחיהם, שכן הם מתחרים על תשומת ליבה של אמם, דיאנה; ובחלקם בשל מאבקם ביכולת להבין את זהותם הנפרדת. יתר על כן, שני התאומים רוצים להגיש מועמדות לאותו בית ספר לאמנות תחרותי ביותר. מצד אחד, נואה מתענג בבירור על כישרונו האמנותי, תוך שהוא מסתיר את העובדה שהוא מחבב ילד מהשכונה בשם בריאן. מצד שני, ג'וד שומרת אתת האומנות שלה לעצמה, אבל היא מברכת בגלוי את תשומת הלב הגברית.
השנים הראשונות נכתבות מנקודת מבטו של נואה. בכך שהוא מרגל אחריה, נואה מודע ליכולות האמנותיות של ג'וד. עם זאת, הוא עושה כל שביכולתו כדי למנוע מאמם לגלות את הכישרון של ג'וד. יום אחד נכנסת דיאנה על נואה ובריאן, שמתחרפן כי הוא עדיין בארון ומסיים את מערכת היחסים שלהם. ואז מגלה נואה שאמו מנהלת רומן עם פסל מקומי, גיירמו גרסיה. נואה בורח ומשאיר ציור של הסצנה עם גיירמו על מיטתה של דיאנה. דיאנה משוחחת עם נואה ואומרת שהיא מאוהבת בגיירמו ורוצה להתגרש מאביו של נואה. השניים נלחמים ודיאנה נוסעת כדי להציע לגיירמו להינשא לה. בדרך היא נהרגת בתאונת דרכים. נואה מוצא את גיירמו וצועק עליו, משקר לו באומרו שהוריו תכננו להישאר ביחד. יתר על כן, נואה חושב שהוא לא התקבל לבית הספר לאומנות. הוא אבוד, מבולבל ועדיין אובססיבי על בריאן.
השנים המאוחרות יותר נכתבות מנקודת מבטה של ג'וד. ככל הנראה, במקום להבטיח ששתי הבקשות שלהם לבית הספר לאמנויות נשלחו בדואר, ג'וד זרקה את הבקשה של נואה ושלחה רק את הבקשה שלה. ג'וד לא מתמודדת היטב עם מות אמה. היא אומללה בבית הספר וכמעט נושרת. היא משוכנעת שרוח הרפאים של אמה הורסת את כל האמנות שלה. לכן, היא מוצאת את גיירמו גרסיה, אותו היא משכנעת לקחת אותה כשוליה. ג'וד רוצה להכין פסלי אבן שלדעתה אמה לא תוכל להרוס. בינתיים ג'וד מוצאת את עצמה נמשכת ללא תקנה לאוסקר, ילד בריטי שגיירמו רואה בו כבן. אוסקר מפלרטט עם ג'וד אבל היא לא מרשה לו להגיע רחוק כיוון שנשבעה להתנזר מבנים. ביום בו דיאנה מתה, ג'וד קיימה יחסי מין בפעם הראשונה. החוויה הייתה איומה וג'וד חשה אחראית למות אמה.
העבודה על פסל האבן שלה עוזרת לג'וד לעבד את הבעיות שלה. היא יודעת שהיא צריכה לספר לנואה על מה שעשתה עם הבקשה שלו לבית הספר לאמנות. בינתיים נואה גילה שגיירמו הוא המנטור של ג'וד. הוא חושש שג'וד תלמד שנואה היה אחראי לתאונה של אמם. ללא תקווה, נואה משתכר במהלך משחק שתייה וכמעט מתאבד בקפיצה מצוק. עם זאת, ג'וד ואוסקר עוצרים אותו. התאומים מדברים וחושפים זה את זה את כל סודותיהם. נואה חושף את הרומן של דיאנה עם גיירמו וג'וד מספרת לו על איך היא חיבלה בבקשת הקבלה שלו לבית הספר לאומנות. גיירמו מלא הקלה כשהוא מגלה שדיאנה עדיין אהבה אותו כשמתה ורוצה להמשיך להדריך את ג'וד. אוסקר וג'וד מודים ברגשותיהם זה כלפי זה. נואה סוף סוף לבית הספר לאמנויות, והוא חוזר לצאת עם בריאן שכעת הוא הומו גלוי. אחרי שפטרו את מחלוקותיהם, התאומים מוכנים להתחבר מחדש ולבנות מחדש את מערכת היחסים שלהם.
רקע כללי
כשנשאלה מאין היא קיבלה את הרעיון של אתן לך את השמש, נלסון מגיבה, "הדמויות האלה - ג'וד ונואה - די נחתו במוחי, כמעט מעוצבות לגמרי. הם הביאו איתם את הטרגדיה הזו ואת סיפורי 'האהבה הראשונה' שלהם [...] האתגר הפך כיצד לספר את סיפורם המסובך באמת, מכיוון שקורה הרבה בין כל הדמויות הללו. " נלסון מדברת על תהליך הכתיבה השונה בו השתמשה עם הרומן הזה, ואמרה: " השמיים נמצאים בכל מקום שכתבתי כמו אדם רגיל, אבל בשביל הספר הזה כתבתי את כל העניין בחדר שחור עם אטמי אוזניים. האור הזמין היחיד היה האור שמגיע ממסך המחשב [...] היה משהו בלהיות בחדר החשוך ההוא כמו משוגעת, לא להכניס את העולם החיצוני בכלל, מה שאפשר לי להישאר בסיפור שלהם. "
ביקורות
אתן לך את השמש קיבל ביקורות חיוביות מאוד. הניו יורק טיימס שיבח את הרומן בכך שכינה אותו "[...] עוצר נשימה. אתה מקבל את התחושה שדמויותיה פורצות דרך המילים, משתחררות ממטאפורות ובנייה רגילות, ומנסות בצעדה לקום מכלא השפה. " הגרדיאן אמר כי: "אתן לך את השמש הוא [...] על דברים רבים: צער, מיניות, יצירתיות, גבורה, זהות, אשמה. אבל בעיקר מדובר באהבה [...] הספר הזה יגרום לך להבין כמה מילים יכולות להיות יפות. "
יחסי עומאן–צרפת
יחסי עומאן–צרפת הם יחסי החוץ בין עומאן וצרפת.
ראשית היחסים
המגעים הראשונים בין המדינות החלו בשנות ה-60 של המאה ה-17, אז אוניות הסוחר מחברת הודו המזרחית הצרפתית, שסחרו עם הפרסים נכנסו לנמל מסקט, אחד ממקומות המסחר הטובים ביותר באזור. מסקט נפטרה זה עתה משלטון פורטוגל (1508–1649), והסחר עם עומאן חווה התרחבות מהירה בסוף המאה ה-17 ובתחילת המאה ה-18.
משנת 1750 חל במסחר בין צרפת לעומאן תפנית קונקרטית, עם תנועת סוחרים על רקע יריבות וסכסוך אנגלו-צרפתי-הולנדי: לצרכים מסחריים כמו גם לאלה של השיטור בים, התגברו היחסים בין איל דה פראנס (מאוריציוס הנוכחית), אי בורבון (כיום ראוניון) ועומאן, עם תלותיו בחוף הסוואהילי של מזרח אפריקה וזנזיבר.
במסקט התחזק כוחו של אימאם אחמד, מייסד שושלת אל בוסאדי, מאז שנת 1744. העיר הפכה למחסן הראשי ולנמל המסחרי הראשון של המפרץ, בעוד עומאן גיבשה את עמדותיה במזרח אפריקה. לפיכך, צרפת חשבה שמומלץ למסד את מערכות היחסים שלה עם עומאן. בשנת 1775 ניתנה רשות על ידי אימאם אחמד להקים עמדת סחר במסקט, ובשנת 1786 השיגה צרפת את הזכות מהסולטאן חמיד למנות נציג רשמי. עם זאת, המהפכה הצרפתית בפריז גרמה לנסיגה בהתפתחות ההדדית של שתי המדינות. הצרפתים היו עסוקים בעניינים אחרים, ולא עקבו אחר יחסי הסחר. הפרויקט למינוי נציג תושב במסקט נשכח.
בשנת 1803 נפוליאון הראשון ניסה לכונן יחסים דיפלומטיים על ידי שליחת קונסול למסקט, אך העוצר באדר בין סייף, שהושפע מהבריטים, סירב לקבלו. בשנת 1807 הסולטן החדש סעיד בן סולטן (שהפך לסייד סעיד הגדול ושלט עד 1856), הסכים לחתום על הסכם צרפתי-עומאני עם מושל איל דה פראנס, דקאן.
האימפריה העומאנית
משנת 1814 עד 1840, צרפת קיבלה אחיזה באוקיינוס ההודי, והיחסים כוננו מחדש, הפעם בין מוסקט לאי בורבון (ראוניון). בשנות ה-40 של המאה ה-19 עומאן הייתה בשיא כוחה המסחרי והפוליטי: היא שלטה על אימפריה ימית אדירה, מחופי פרס (בנדר עבאס) ובלוצ'יסטן (גוואר) ועד זנזיבר וכף דלגגו בחוף אפריקה (צפון גבול מוזמביק הנוכחי).
הסולטאן סעיד הראה פעילות דיפלומטית גדולה: הוא חתם על הסכמים עם בריטניה הגדולה, ארצות הברית וכעבור זמן קצר עם צרפת, שהיו לה נחלות שכנות חדשות במדגסקר ובאיי קומורו. לאחר הסכם ראשון בשנת 1841, נחתם ב-4 בנובמבר 1844 הסכם סחר וידידות אשר אושרר בשנת 1846.
האמנה איפשרה התפתחות ניכרת במערכות היחסים בין זנזיבר לראיון, וכן הרחבת הסחר הישיר בין האימפריה העומאנית לצרפת המטרופולינית. בדרך זו המשלחת המפורסמת של אוניית הסוחרים האומנית "לה קרולינה" היוותה הצלחה מסחרית גדולה, בזכות לשכת המסחר במרסיי, ואילו הדג'י דריביץ', נציג הסולטאן סעיד ביקר בטולון ובפריז, שם התקבל בברכה על ידי אז נשיא הרפובליקה, לואי נפוליאון.
לאחר מותו של הסולטאן סעיד (1856), האימפריה שלו התחלקה לשני חלקים נפרדים, אשר כל אחד נפל לאחד מבניו. על פי הסכם שנערך בשנת 1862, הבטיחו לונדון ופריז לכבד את עצמאותם של שתי הסולטנויות של זנזיבר ומסקט. לונדון בכל זאת תהפוך את זנזיבר לפרוטקטורט בשנת 1890, אך בזכות ההסכם הזה, הריבונות של הסולטאנים של מסקט תמיד כובדה בקפדנות.
קשרים צרפתיים-עומאניים התחזקו בבירור לאחר פתיחת נציגות קונסולרית צרפתית במסקט, על ידי שר החוץ הצרפתי, בשנת 1894. סגן הקונסול פייר אוטבי שהגיע בשנת 1894, זכה במהרה לאמון הסולטן פייסל. הוא אכן התייצב היטב בצרפת: בשנת 1896 תרם בית יפה במסקט, שמכונה כיום "מאיסון דה לה פראנס", בית צרפת.
היחסים כיום
היחסים הדו-צדדיים חוו צמיחה חדשה לאחר עלייתו לשלטון של קבוס בן סעיד ב-23 ביולי 1970, ורצון אמיתי מצד צרפת בפיתוח עומאן. שגריר צרפת בכווית הוסמך אף לעומאן בשנת 1972, ושנתיים לאחר מכן, בינואר 1974, נשלח שגריר תושב למסקט.
כמה שנים לאחר מכן, שיתוף פעולה זה התחזק על ידי הסכמים חדשים, כמו זה שנערך ב-19 בדצמבר 1982 המדגיש את שיתוף הפעולה הכלכלי. מאז, שתי המדינות הרחיבו את שיתוף הפעולה הטכני למספר רב של תחומים: השקיה, משאבי מים, גאולוגיה, שירות המדינה, תיירות, בריאות, ארכאולוגיה, הנדסה, ועוד. יתר על כן, ועדת שיתוף פעולה תעשייתי, המתקיימת עם ועדת שיתוף הפעולה התרבותית והטכנית המשותפת, תורמת משמעותית למעקב ולחיזוק שיתוף הפעולה.
ביקורו הרשמי של הסולטאן קבוס בצרפת, בין ה-30 במאי ל-2 ביוני 1989, היה ההזדמנות לאשש את התקשרותם לידידותם המשותפת. ביקורו הממלכתי של פרנסואה מיטראן בעומאן, מ-28 בינואר ועד 30 בינואר 1992, אפשר לו לחנוך, יחד עם הסולטאן, את המוזיאון הצרפתי-עומאני במוסקאט, שהוקדש ליחסי המדינות.
נציגויות דיפלומטיות
עומאן מחזיקה בצרפת שגרירות בפריז בלבד, וצרפת מחזיקה בעומאן שגרירות במסקט בלבד.
חגי כרמון
בשנים 1985–2016 ייצג את ארצות הברית בהתדיינויותיה המשפטיות האזרחיות בישראל, ושימש גם כיועץ המשפטי של שגרירות ארצות הברית בתל אביב, של הקונסוליה האמריקנית בירושלים ושל כוח האו"ם בסיני. בנוסף, הוא ייצג את האיחוד האירופי, ממשלות זרות וגופים בין־לאומיים.
ביוגרפיה
חגי כרמון נולד וגדל בתל אביב. אביו, יחיאל, היה מנכ"ל הבנק למשכנתאות ולהשקעות בבנין בע"מ וכתב ספרי שירה ופילוסופיה של המזרח הרחוק. אמו הייתה אחות מוסמכת.
בשנים 1963–1965 שירת בחיל האוויר כאחראי על מערך הקשר עם טיסות התובלה לחוץ לארץ.
בשנת 1981 השלים בהצטיינות את לימודי המשפטים באוניברסיטת תל אביב ופנה לפעילות בין־לאומית. בתקופה זו הפך ליועצו הקרוב ללא שכר של ראש מפלגת העבודה שמעון פרס, ובמיוחד כאשר התמנה פרס לראש ממשלת ישראל. כרמון היה שותף פעיל בקירוב הצדדים להקמת ממשלת האחדות הלאומית בשנת 1984, כאשר תיווך בין שמעון פרס לשר האוצר והמשפטים יצחק מודעי בפגישות שנערכו בביתו של כרמון בהרצליה פיתוח.
כשהחל כרמון ללמוד לתואר שני במשפט בין־לאומי, ממשל ופוליטיקה באוניברסיטת סנט ג'ון בניו יורק, ביקש ממנו פרס להיות נציגה של מפלגת העבודה בארצות הברית ומינה אותו גם, בעצה אחת עם שר האוצר יצחק מודעי, להיות נציג המדינה ב"כוח המשימה" - ארגון של 400 אנשי עסקים שהוקם בארצות הברית על ידי מדינת ישראל, על מנת לסייע בצמצום האינפלציה. ראש הממשלה פרס שלח את כרמון למשימות שונות, בהן לשליחות לפיליפינים, בעקבות תקרית הרצוג, שם נפגש עם הנשיאה קורסון אקינו.
בשנת 1986 גויס כרמון על ידי סוכנויות פדרליות בארצות הברית לביצוע איסוף מודיעין חשאי, משימה שביצע בשלושים ארצות במשך עשרים שנה. בתקופת פעילותו, חגי כרמון ייצג את ממשלת ארצות הברית גם בכל תיקיה האזרחיים שנוהלו בבתי משפט ישראליים.
בשנת 2014 מונה כרמון לקונסול כבוד של אסטוניה בישראל.
חגי כרמון נשוי לרקפת כרמון, לשעבר קצינה בחיל האוויר, קצינת משטרה כתובעת פלילית ולאחר מכן פרקליטה בפרקליטות האזרחית בתל אביב. לזוג חמישה ילדים.
ספרים שפרסם
חגי כרמון כתב חמישה ספרי מתח ריגול, בהשראת עבודתו החשאית עבור ממשלת ארצות הברית באיסוף מודיעין. הספרים מתארים את סיפורה של הדמות דן גורדון, סוכן "המוסד" לשעבר שעובר הרפתקאות ברחבי העולם כדי לאסוף מודיעין מטעם ממשלת ארצות הברית. ספרי המתח שלו מבוססים על חוויותיו האישיות.
הקדמות לספריו נכתבו על ידי אנדרה לה גאלו, שהיה ראש תחנת CIA בטהראן עם פרוץ המהפכה האיראנית, ושכתב את ההקדמה לספר ״מזימת הזיקית", המתאר הסתננות לאיראן; על ידי "אנונימי" מראשי "המוסד"; היועצת המשפטית של האינטרפול; השר לשעבר אפרים סנה; ויעקב פרי, ראש השב"כ לשעבר.
חמשת ספריו הופיעו בארצות הברית במהדורות שונות, עד שאמזון רכשה את זכויות ההדפסה החוזרת של כל ספריו ופרסמה אותם בפורמט חדש. הספר החמישי בסדרה, Defection Games, היה רב-מכר מספר 1 באמזון בתחום הריגול בינואר 2014.
שלושה מהספרים תורגמו לעברית והופיעו בהוצאת "ידיעות אחרונות", ובעברית במהדורה דיגיטלית: "זהות משולשת", "מזימת הזיקית" ו"משולש ההונאה".
זוג בסיסים
ה-DNA מורכב מארבע תת-יחידות אוניברסליות של בסיסים חנקניים (נוקלאוטידים). כל אחד מבסיסים אלה יוצר קשר מימן אך ורק עם בסיס אחד אחר, ולא עם זולתו. לכן, מתקבלים שני זוגות בסיסים אפשריים בלבד (ראו איור): גואנין (G) ו-ציטוזין (C) מהווים זוג אחד היוצר שלושה קשרי מימן, ואדנין (A) ו-תימין (T) מהווים זוג שני היוצר שני קשרי מימן (ב-RNA התימין מוחלף באורציל (U)). חיבורם של זוגות הבסיסים לאורך השלד הפוספודיאסטרי יוצר את מבנה הסליל הכפול המפורסם של ה-DNA, ונקרא זיווג ווטסון-קריק על שם החוקרים אשר גילו מבנה זה. ה-RNA יוצר גם כן זיווג בסיסים, אך מכיוון שמדובר במולקולה חד-גדילית היא מתקפלת על עצמה ויוצרת מבנים שניוניים שונים, כגון tRNA, גזע ולולאה (stem and loop).
זיווג בסיסים
למעלה, זוג בסיסי GC עם שלושה קשרי מימן ביניהם. למטה, זוג בסיסי AT עם שני קשרי מימן ביניהם. קשרי המימן אינם קוולנטיים והם מוצגים כקווים מקווקווים.
קשרי מימן ויציבות
קשר מימן הוא קשר כימי המאפשר את זיווג הבסיסים. עקב התכונות הגאומטריות של הבסיסים, רק סוג אחד של קשר יציב ייווצר - קשר בין פורין לפירימדין. אדנין וגואנין שייכים לקבוצת תרכובות הנקראת פורינים ומכילות שתי טבעות ארומטיות הטרוציקליות, ואילו תימין וציטוזין שייכים לקבוצת תרכובות בשם פירימידינים המכילות טבעת ארומטית הטרוציקלית אחת. קשר בין שני פורינים לא מועדף בגלל שאינו יעיל, עקב המרחק הפיזי המקשה על קשרי המימן להיווצר, ואילו קשר בין שני פירמדינים לא מועדף בגלל שהקרבה ביניהם דורשת אנרגיה גבוהה. יוצא מכך שהזוגות המועדפים הם GC, AT ו-AU (ב-RNA). קישור בין A ל-G, G ל-T ו-U ל-G (ב-RNA) נקרא התמרה (mismatch mutation), מכיוון שתבנית קשרי המימן אינה מתאימה.
מולקולות DNA הנמצאות בזיווג בסיסים יציבות בטמפרטורת החדר. מעל טמפרטורה מסוימת הגדילים ייפרדו זה מזה, וקשרי המימן יתפרקו. טמפרטורה זו תלויה בנוקליאוטידים המרכיבים את הרצף ובאורכו. ככל שישנם יותר קשרי GC, מולקולת ה-DNA תהיה יציבה יותר, מכיוון שישנם שלושה קשרי מימן מעורבים, לעומת שניים בזיווג AT, ולפיכך תידרש טמפרטורה גבוהה יותר כדי להפריד בין הגדילים. ליצורים אשר חיים בטמפרטורות גבוהות יש גנום עשיר ב-GC. לעומת זאת, אזורים שהתא צריך להפריד באופן תכוף, כמו גנים המשועתקים ברמה גבוהה, הם עניים בקשר GC. תכונה זאת חשובה בעת יצירת פריימרים לריאקציית PCR.
זיווג בסיסים ב-DNA
זיווג בסיסים נכתב בצורה כזאת: הקו האנכי מסמל זיווג בסיסים מושלם. במידה וישנה מוטציה מסוג התמרה, ולא מתקיים זיווג בסיסים מושלם, לא מציגים קו אנכי.
זיווג בסיסים ב-RNA
כאשר גדיל של RNA מיוצר מול גדיל ה-DNA במהלך התעתוק, אורציל (U) מחליף את התימין ביצירת צמד בסיסים עם אדנין (A) שב-DNA. ה-RNA הוא חד גדילי, אך גם בו יכול להיווצר באזורים בתוכו זיווג בסיסים הקובע את המבנה השניוני שלו.
זיווג בסיסים נכתב בצורה כזאת: הקו האנכי מסמל זיווג בסיסים מושלם. במידה וישנה מוטציה מסוג התמרה, ולא מתקיים זיווג בסיסים מושלם, לא מציגים קו אנכי. בשונה מה-DNA, ה-RNA הוא מולקולה חד גדילית המתקפלת על עצמה, כך שישנה כיווניות אחת לגדיל. הנקודות מסמלות שישנו המשך ל-RNA שבו אין זיווג בסיסים.
אנלוגים של בסיסים
זיווג בסיסים לא תקין עלול להתרחש עקב הימצאותו של אנלוג לנוקליאוטיד. דבר זה יוביל למוטציה נקודתית במהלך שיעתוק או שכפול. לדוגמה, אנלוג של תימין, 5-ברומואורציל, יוצר זיווג בסיסים עם גואנין במצב אנול.
יחידת מידה
אורך של מולקולת דו גדיליות נמדד בזוגות בסיסים. קיצורים מקובלים ליחידות: מולקולות חד גדיליות נמדדות באורך של נוקליאוטידים.
על מנת למדוד מרחק על גבי כרומוזומים, נהוג להשתמש גם ביחידות סנטימורגן. הגודל היחסי של יחידת סנטימורגן אינו קבוע. באדם מדובר על יחס של כמיליון זוגות בסיסים לסנטימורגן אחד.
יוחנן לקיצביץ
יוחנן לָקיצֶביץ (נולד ב-20 בפברואר 1943) הוא צייר, אנימטור ואמן קריקטורות ישראלי יליד יוגוסלביה.
ביוגרפיה
יוחנן לקיצביץ נולד ביוגוסלביה. בשנת 1951 עלה לישראל. בסוף שנות השישים של המאה ה-20 למד אנימציה במחזור הראשון של היחידה לאנימציה בבצלאל. לאחר לימודיו הצטרף כמעצב, לטלוויזיה הישראלית, שם עבד עד שנת 2005. במסגרת עבודתו יצר קטעי אנימציה, גרפיקה ועיצב תפאורות לתוכניות שונות. בין יצירותיו פתיח האנימציה וקטעי אנימציה נוספים לתוכנית "ניקוי ראש" (1974-1976), קטעי אנימציה לתוכנית "ריצ'רץ'" (1975–1980), עיצוב הבובות עבור התוכנית "שלוש ארבע חמש וחצי" (1980), קטעי מעבר לאירוויזיון 1979 ועוד.
בנוסף לעבודתו בטלוויזיה הישראלית פרסם לקיצביץ קריקטורות בעיתונים "חדשות" "מוניטין" ו"קול ירושלים", אייר ספרי ילדים רבים ובהם "דבורה עומר מספרת על הרצל" (1998), ויצר את הדמות "שוש" שהפכה למותג של חברת "עלית". בין השנים 2000–2003 יצר סדרת קריקטורות יומיות שליוו קטעי תחזיות מזג האוויר. בשנת 2006 ראה אור ספר הקריקטורות שלו "כלוב הזהב".
נקודת צ'ארלס
נקודת צ'ארלס (באנגלית: Charles Point) היא לשון יבשה בקצה הצפוני של הכניסה למפרצון בריאלמון, והיא הקצה הדרומי של חצי האי רליובו בחוף המערבי של ארץ גרהאם בחצי האי האנטארקטי, שבאנטארקטיקה.
מקור השם
שמה של הנקודה מקורו בכף צ'ארלס - שם שהופיע במפות עבור לשון היבשה החל משנת 1831.
גבי ינון
גבי ינון (נולד ב-22 בדצמבר 1947 בתל אביב) הוא קריין ושדרן רדיו ותיק בישראל.
ביוגרפיה
ינון החל את עבודתו כקריין בקול ישראל בשנת 1970 ומאז הוא עוסק לאורך השנים עסק במגוון של עבודות קריינות, הגשה, פרסום והנחיה.
במהלך שנות עבודתו שידר מוזיקה קלאסית מן האולפנים בתל אביב וירושלים וכן העביר שידורים חיים של קונצרטים מאולמות הקונצרטים - היכל התרבות, בנייני האומה, מוזיאון תל אביב לאמנות, כפר בלום ועוד. בין השאר השתתף כשדר בסדרת תוכניות הרדיו "מחפשים את המטמון". היה מחלוצי המדווחים על מצב התנועה בכבישים בשידור חי מן המטוס הקל וכן ערך והגיש את הפינה היומית "אור ירוק", שנוסדה על ידי גדעון הוד.
בתחום האקטואליה, מלבד מהדורות החדשות, הגיש ינון יומני חדשות ואת יומן השבוע של רשת ב'.
בתקופות שונות הוזמן על ידי הערוץ הראשון של הטלוויזיה הישראלית להגיש קריינות רצף, לערוך ולהגיש מהדורות חצות.
בתחילת שנות ה-80 יצא ינון לשליחות לאומית מטעם הסוכנות היהודית, ושימש שליח עלייה בלונדון.
במרוצת השנים היה ינון אורח של תחנות רדיו באירופה ובארצות הברית.
כמה מקרייני תחנות הרדיו בארץ היו תלמידיו של ינון, אם במסגרת קורסים ברשות השידור ואם במסגרות אחרות.
במשך שנים עסק בהגשת חדשות ובתוכניות ג'אז ובלוז ברשת 88FM.
כמו כן עוסק בקריינות בתשדירי פרסום ברדיו ובטלוויזיה, סרטים דוקומנטריים, מצגות וסרטי תדמית. הוא גם מנחה אירועים מסוגים שונים, בהם אירועים של חברות מסחריות, אירועים פרטיים וטקסים ממלכתיים.
ב-31 בדצמבר 2012 בשעה 15:00, שידר ינון את מהדורת החדשות האחרונה, ופרש לגמלאות מקול ישראל. הוא המשיך לעסוק בקריינות, בין השאר בהקלטת ספרים לספרייה לעיוורים.
בתאריך 10 באוגוסט 2018 הגיש את תוכניתו האחרונה "כמעט שבת". בדברי הפרידה ציין שהדבר נובע "מטעמי עלויות" של התאגיד.
בדצמבר 2018 שב ינון לשדר מוזיקת ג'אז בתוכנית חדשה בשם "סקסופון", המשודרת ברדיו האינטרנטי 'רדיו ארץ'.
חיים אישיים
היה נשוי לוורד ינון, עיתונאית בקול ישראל. בתו, אפרת היא עיתונאית ביתד נאמן ובעבר בידיעות אחרונות. בנו, אורן, הוא עורך דין.
לה רוש-סור-יון
לה רוש-סור-יון (בצרפתית: La Roche-sur-Yon) היא עיר בצרפת, בירת מחוז ואנדה. ממוקמת כ-60 ק"מ דרום מערבית לנאנט, באמצע הדרך בין הים לפוי דו פו. העיר מונה כ-54,000 תושבים (ינואר 2017).
בימי הביניים, לה רוש-סור-יון הייתה בירת נסיכות. העיירה גדלה סביב הטירה ורובע וייל הורלוג (השעון הישן). בית הרנסאנס, משנת 1566, היה עד לשינויים בעיירה בשנים הראשונות. תחילה נקראה העיר נפוליאון-או-יון, על שם נפוליאון בונפרטה שייסד אותה ובחר בה כבירת מחוז ונדה, ב-1804. בתקופת הרסטורציה הצרפתית נקראה בשם בורבון-ואנדה, ובתקופת הרפובליקה הצרפתית השנייה נקראה נפוליאון-ואנדה.
לאקאטורו
לאקאטורו (Lakatoro) היא בירתו של מחוז מאלאמפה שבונואטו. העיירה שוכנת על חופו המזרחי של האי מאלאקולה (Malakula) והיא היישוב הגדול באי. ליד העיר פועל שדה תעופה. אוכלוסיית העיירה מונה 705 תושבים נכון ל-2012. בעיירה מספר חנויות בנק ושוק איכרים המוכר תוצרת מקומית.
לוון (פירושונים)
{{פירושונים|
טיקופיה
טיקופיה (Tikopia) הוא אי גבוה בדרום מערב האוקיינוס השקט.
היסטוריה
האי מיושב ברציפות כ-3,000 שנה. לאחר הגעת התושבים הפולינזים הראשונים לאי, נכחדו מינים מקומיים רבים של בעלי חיים עקב ציד. לאחר מספר דורות, נאלצו המקומיים ליצור מערכות חקלאות רבות ולהגביל את הילודה. ניצול המקום באי הזעיר (5 קמ"ר שטח) היה כה יעיל עד שהאי תמך בכ-1,000 תושבים. המערכת החקלאית מתבססת על עצי פרי גבוהים, בעיקר על עץ הלחם, דקל הסאגו ודקל הקוקוס, אבל גם על מינים נוספים דוגמת מין שקד מקומי (Canarium harveyi), שקד טרופי (Terminalia catappa) וערמון טהיטי (Inocarpus fagiferus), על עצים קטנים יותר דוגמת דקל הבֶּטֶל (Spondias dulcis) ו-Antiars toxicara, עץ שקליפתו משמשת לייצור אריגים, ועל גן ירק שבו מגדלים יאם, מניהוט, בננה וטארו הביצות הענק (Cyrtosperma merkusii). בשנת 1600 לערך, אף הוחלט להרוג את כל החזירים באי מכיוון שצרכו מזון שבני האדם יכלו לצרוך. האירופים הראשונים הגיעו לאי ב-22 באפריל 1606 כחלק מהמשלחת של פדרו פרננדס דה קיירוס (Pedro Fernandes de Queirós).
גאוגרפיה
האי, הוא אי גבוה, שריד מהר געש רדום. המקום הגבוה ביותר באי הוא הר ראני (Reani) שפסגתו בגובה 380 מטרים. בלוע הר הגעש יש כיום אגם טה רוטו (Te Roto) שעומקו 80 מטרים.
הקטנת האוכלוסייה
בעקבות המחסור בשטח ובמשאבים בטיקופיה הוחלט על הגבלת הילודה. לכך, פיתחו המקומיים שיטות רבות. למשל, הנחת אבנים חמות על בטן נשים הרות ואו לחיצה חזקה על בטנן כשיטות להפלה. כמו כן, המקומיים השתמשו גם ברצח תינוקות.
בנוסף לשיטות אלה, ההתאבדות רווחה גם היא. למעשה, במהלך 23 שנים (1929–1952) תועדו שבעה מקרי תליה, 12 מקרי שחייה לאוקיינוס וכ-80 מסעות ימיים חסרי סיכוי במטרה להתאבד.
למרות שהדבר נשמע מחריד לאוזניים מערביות, יש לזכור שזו הייתה הדרך היחידה למנוע מוות ברעב של תושבי האי. הטקטיקות הללו יצאו משימוש לאחר המרת הדת לנצרות של תושבי האי.
דניאל אוסטר
דניאל אוסטר (7 במאי 1893 – 15 בינואר 1963) היה ראש עיריית ירושלים בסוף תקופת המנדט ובמדינת ישראל עד 1950 (קודם לכן היה סגנו וממלא מקומו של ראש העירייה הערבי, חוסיין אל-ח'אלידי). חבר מועצת העם מטעם מפלגת הציונים הכלליים ומחותמי מגילת העצמאות. אוסטר היה ראש העיר במשך כארבע שנים, שהתחלקו בין שלוש תקופות כהונה לא רצופות (1937–1938, 1944–1945, 1949–1950).
ביוגרפיה
דניאל אוסטר נולד להוריו רחל גוטמן ויעקב אוסטר בכפר קְנְיָהינין הסמוך לסטניסלבוב שבגליציה (כיום חלק מהעיר, ששינתה בינתיים את שמה לאיוואנו־פרנקיבסק). סיים לימודי משפטים באוניברסיטת וינה והיה יו"ר תנועת נוער ציונית בעיר. בשנת 1913 ביקר לראשונה בארץ ישראל. כעבור שנה, באביב 1914, עלה והתיישב בירושלים. במלחמת העולם הראשונה היה קצין בצבא אוסטרו-הונגרי ושירת בדמשק כאיש קשר בין ארתור רופין לבין ארץ ישראל. בזמן שירותו בדמשק צילם את תלייתם של חברי ניל"י, יוסף לישנסקי ונעמן בלקינד.
בתום המלחמה היה מזכיר המחלקה המשפטית של ועד הצירים, היה ממניחי היסודות לבית משפט השלום העברי וחיבר את ספר תקנות בתי המשפט העבריים. כעורך דין התמסר לענייני היישוב היהודי והיה חבר הנהלה בחברות שונות, בין היתר כסגן יו"ר הנהלת חברת "שמשון" לבתי חרושת למלט. נבחר לאספת הנבחרים הראשונה מטעם מפלגת הפועל הצעיר.
בשנת 1939 השתתף בקונגרס הציוני. באוגוסט 1943 מילא אוסטר את מקומו של ראש העיר, בעת שהלה היה בחופשה. לאחר מותו של אל-ח'אלידי ב-1944 תבעו חברי המועצה היהודים את מינויו לראשות העיר, אולם החברים הערבים דרשו שתישמר ערביותה של ירושלים. הם דחו את ההצעה הממשלתית לחילופים בראשות העיר, ולעיר מונתה ועדה קרואה. לבסוף מונה אוסטר כמחליפו (1944–1945). במקביל נמשכה עשייתו לקידום הקמת עיר עברית בירושלים. בשנת 1946 התמנה למועצת המנהלים של הקרן הקיימת לישראל. היה חבר אגודת שוחרי האוניברסיטה העברית בירושלים.
בשנת 1955 היה חבר בוועדת רטנר - ועדת חקירה בראשות יוחנן רטנר שבה השתתף גם יעקב סלומון, שבדקה האם יש לבטל את הממשל הצבאי על ערביי ישראל והחליטה כי אין מנוס מהמשך הממשל הצבאי.
היה חבר המפלגה הליברלית.
על שמו נקרא גן דניאל המהווה היום חלק מקריית עיריית ירושלים; כן נקראה על שמו כיכר אוסטר שבגבול שכונת רחביה, בקרבת ביתו. בשנת 1946 הוענק לו תואר קצין כבוד במסדר האימפריה הבריטית.
אוונגליזם
אוונגליזם (באנגלית:evangelicalism) היא תנועה בתוך הדת הנוצרית הפרוטסטנטית, שצמחה באירופה דוברת הגרמנית והאנגלית בתקופת המאה ה-18, והתפתחה בקרב כמה זרמים פרוטסטנטיים ונאו-פרוטסטנטיים – בעיקר בקרב חלק מהמתודיסטים, הבפטיסטים, האנגליקנים, הלותרנים והקלוויניסטים (רפורמים ופרסביטריאנים), וכן בקרב הפנטקוסטלים, האחים מפלימות', ואחרים. מקור שם התנועה הוא באוונגליונים - הבשורות - כתבי הקודש הנוצריים, שהתנועה מטיפה להפיכתם למרכזיים בחיי היום יום של המאמינים. מרכזם הגדול של האוונגליסטים כיום הוא בארצות הברית ויש להם מרכזים נוספים גם בהולנד, בניו זילנד, באוסטרליה, בברזיל, בניגריה ובמדינות נוספות. מספר האוונגליסטים, על חוגיהם השונים, בכל העולם כולו, מוערך בקרוב ל-700 מיליון מאמינים, לא כולל הפנטקוסטלים.
הרקע להתפתחות האוונגליזם
הזרם התגבש בתחילה בשכבות הנמוכות של החברה ונשא אופי של דרשות אקסטטיות ו"לידה מחדש". עם התבססותו במעמדות הביניים אבדו אלמנטים אלו.
הדגשים העיקריים של תנועה זו הן המרה אישית, אדיקות אישית ולימוד הביבליה, מוסריות ציבורית שכללה הימנעות משתיה ו"ערכי המשפחה", חוסר הדגשה של הפורמליזם בפולחן ובדוקטרינה, תפקיד חשוב יותר למאמינים הרגילים (כולל הנשים) בפולחן, וכן לימוד אינטנסיבי ועצמאי של כתבי הקודש.
עקרונות אוונגליים
כל העקרונות הללו התקיימו ברפורמציה של המאה ה-16, והובילו לניתוק מהוותיקן ולייסוד כנסיות פרוטסטנטיות, אך בניגוד לכך האוונגליזם הציע "עסקת חבילה" של אורחות חיים, של סגנון ושל פעילות:
האוונגליסטים ברחבי העולם
מאז שנות ה-70 של המאה ה-20 חלה עלייה חדה במספר האוונגליסטים ברחבי העולם, בעיקר בדרום אמריקה ובאפריקה. לפי נתונים שמפרסמים האוונגליסטים, בשנת 2017 עמד אחוז האוונגליסטים מתוך כלל האוכלוסייה בברזיל על 26%, בקניה 48.92%, בניגריה ובזימבבואה כ-30% בכל אחת ובסך הכל הם מהווים כ-17% מאוכלוסיית דרום אמריקה, כ-18% מאוכלוסיית אפריקה וכ-26% מאוכלוסיית צפון אמריקה.
רעיונות אוונגליסטים מופצים ברחבי העולם בין היתר, באמצעות רשת טלוויזיה GOD TV המשדרת ל-200 מדינות 24 שעות ביממה.
האוונגליסטים בארצות הברית
רוב האוונגליסטים בארצות הברית שמרנים בדעותיהם הפוליטיות. רובם תומכים במאבק בהפלות מלאכותיות, ובעקבות עליית מנהיגים ואוונגליסטים טלוויזיוניים כמו ג'רי פולוול ופט רוברטסון, הפכו האוונגליסטים לגורם בעל עוצמה במפלגה הרפובליקנית. מספרם של כלל חברי הקהילה האוונגליסטית בארצות הברית הוא כ-90 מיליון.
יחס האוונגליים לישראל ולציונות
יחס רוב האוונגלסיטים לישראל מסתמך על משנתו של ג'ון נלסון דרבי שחזה את הקמת המדינה היהודית, וראה בה שלב הכרחי בדרך אל קרב ארמגדון ויום הדין, שבה רוב היהודים ישמדו וחלקם יקבלו את ישו כמשיח האמיתי.
כ-60 מיליון (כשני שלישים) מהאוונגליים בארצות הברית רואים עצמם כ"נוצרים-ציונים" באופן כלשהו. אוונגליים אלה תומכים בישראל, בעם היהודי ובציונות. הם פועלים למען מדינת ישראל ותורמים לה כספים. רובם תומכים בתנועות הימין הישראליות.
עד שנת 2005 תמכו הנוצרים האוונגליים בישראל ללא התארגנות מיוחדת, כאשר כל קהילה או כנסייה פעלו בנפרד. בשנת 2005 איחד פסטור ג'ון הייגי קבוצות נוצריות פרו-ישראליות רבות והקים את ארגון CUFI - "נוצרים מאוחדים למען ישראל". מספר חברי הארגון הפעילים, נכון ל-2020, עולה על 10 מיליון. כיום מונה הארגון מיליוני חברים פעילים חברי הארגון עורכים אירועים פרו-ישראליים מדי חודש ופעם בשנה עורכים מפגש פסגה, הנמשך מספר ימים, ובמהלכו נפגשים אלפי המשתתפים עם נציגי מדינותיהם בקונגרס ובסנאט ומשפיעים עליהם לתמוך בישראל. מנכ"ל הארגון הוא דייוויד ברוג.
מייסד ויו"ר הארגון, ג'ון הייגי, הסביר את משנתם: "אלוהים ברא את העולם; הוא כרת ברית עם אברהם ; הוא בירך את העם היהודי ; בתהלים נאמר: 'שאלו שלום ירושלים'. זה ציווי, לא בקשה. לכן אנחנו מתפללים לשלום ירושלים. הנביא ישעיהו אומר: 'למען ציון לא אחשה, ולמען ירושלים לא אשקוט'... באיגרת לרומיים (15: 27) שאול התרסי (פאולוס) אומר: 'אם הגויים הפיקו תועלת מן הדברים הרוחניים שלהם (של היהודים), אז עליהם (על הגויים) לסייע להם (ליהודים) בחזרה בדברים חומריים'. זה מפורש. מהם הדברים הרוחניים שהעם היהודי נתן לנו? יש לנו חוב של הכרת תודה, כי נתתם לנו את דבר האלוהים (התנ"ך); נתתם לנו את המשפחה הראשונה של הנצרות - מרים, יוסף וישו; נתתם לנו את 12 תלמידי ישו. לכן ישו אמר בספר יוחנן (4: 22): 'הישועה היא מאת היהודים'. כלומר, ללא התרומה היהודית, הנצרות לא תהיה. היהדות אינה זקוקה לנצרות כדי להסביר את קיומה; אבל הנצרות צריכה את היהדות כדי להסביר את קיומה".
לגישתם, כך קרה בהיסטוריה - העמים שכיבדו את היהודים ונתנו להם זכויות, שגשגו. אלה שפגעו ביהודים - הידרדרו. הם רואים את תפקידם בעזרה לעם היהודי לשוב הביתה ולחזק את ארצו.
ג'ון הייגי טוען כי אנחנו חיים בתקופת אחרית הימים. בשנים הקרובות רוסיה בראשות ולדימיר פוטין תחבור לארצות האסלאם בראשות מחמוד אחמדינז'אד וצבאותיהם יפלשו לישראל במלחמת גוג ומגוג. מתקפה זו תעצר על ידי ה' צבאות. לאחר מכן ימלוך משיח-השקר (האנטיכריסט), שיהיה ראש האיחוד האירופי. לאחר מכן צבאות אירופה יתעמתו עם סין בהר מגידו. ברגע האחרון יגיעו צבאות האל בהנהגת ישוע, יחסלו את הרשעים ויפתחו במלכות אלף השנה (המילניום) תחת שלטון ישוע מהר הבית. הייגי כתב ב-2006 כי "הדו-קרב הגרעיני עם איראן הוא ודאי. המלחמה העצומה במזרח התיכון תאסוף את העולם אל ארמגדון."
ארגון נוסף הפועל בישראל הוא הקרן לידידות, כאשר החזון העומד בבסיסו כולל בין היתר את "מימוש הפוטנציאל של הקהילה האוונגלית בארצות הברית כבסיס תמיכה פוליטי וכלכלי של מדינת ישראל". הקרן אוספת כספים מנוצרים אוונגליים ברחבי העולם ומשתמשת בהם כתרומות עבור נזקקים בישראל כגון חיילים בודדים, משפחות במצוקה, תושבי קו העימות וכדומה. מייק אוונס, סופר ועיתונאי אוונגלי הקים בירושלים את מוזיאון ידידי ישראל מוזיאון אינטראקטיבי ייחודי הפועל בעיר מאז שנת 2015.
לפעילותו של ארגון זה, ובפרט לקבלת תרומות כספיות ממנו, קמו מתנגדים רבים, בעיקר מקרב הרבנים האורתודוקסים, הן מן הזרם החרדי, והן מן הזרם הדתי לאומי. ההתנגדות נובעת מכך ששיתוף הפעולה עם ארגון נוצרי כמוהו כסיוע לעבודה זרה, מכיוון שהנצרות נחשבת לעבודה זרה על פי רבים מפוסקי ההלכה. בנוסף לכך נובעת ההתנגדות מן החשש שמטרתו הנסתרת של הארגון היא מיסיונרית. קיימת גם גישת ביניים, אותה נוקט הרב אליעזר מלמד אשר תומכת בשיתוף פעולה לקידום מטרות פוליטיות ומאבק באנטישמיות, אך מתנגדת לקבל סיוע כספי.
ישנם גם חוגים אוונגליים - בקרב הבפטיסטים, הפנטיקוסטלים וכנסיות פרוטסטנטיות (למשל, הכנסייה הפרסביטריאנית בארצות הברית) ונאו-פרוטסטנטיות אחרות - שהם בקורתיים מאוד כלפי ישראל והמתנגדים לתמיכת ארצות הברית בישראל. עמם נמנו הנשיא לשעבר ג'ימי קרטר, הנחשב לנשיא ביקורתי יחסית כלפי ישראל, יועצים רוחניים לשעבר של הנשיאים קלינטון ואובמה, פעילים באקדמיה ובמשלחות לסיוע הומניטרי ומיסיונרים, והעומדים בקשר עם אוונגליים בקרב הערבים הפלסטינים ומארגנים כנסים ופעולות נגד ישראל.
נשיות אוונגלית
הנצרות מראשיתה מתאפיינת ביחס שלילי באופן כללי למין ומיניות. עדיף להתנזר, והנישואים הנוצריים הם הרע במיעוטו. המודל הנשי הבסיסי הוא זה של חוה, כאשר גופה הנשי אחראי לחטא הקדמון, מיניותה יצרה חטא שרובץ על האנושות כולה. המודל האלטרנטיבי הקתולי הוא זה של מריה הקדושה, אישה בעלת גוף שאיננו קשור למיניות, בתוליה הם המקור לכוח ועוצמה מאגית.
הכנסייה הפרוטסטנטית יצרה בעיה לנשים. זו סילקה את פולחן הקדושים, המנזרים והכרח הפרישות לאנשי הדת, ועם זאת נעלם מודל נשי "טהור". נשים דתיות נותרו מקושרות אך ורק לחטא הקדמון. התנועה האוונגליסטית ביצעה מהפך בתפיסת נשים ומיניות. הדימוי הנשי עבר דה-סקסואליזציה, נטען כי האישה כיפרה בחרטה על החטא הקדמון, ולכן אינה מינית אלא אֵם משפחה טהורה. מכאן שלאישה עליונות מוסרית על הגברים.
הדגש על עליונות מוסרית של נשים הפך אותן לפעילות מאוד במאה ה-19:
ביקורת
"תאולוגיית השגשוג" (Prosperity theology) היא דוקטרינה שנויה במחלוקת במיוחד שקיימת בכנסיות האוונגליסטיות, והתפשטה בשנות ה-70 וה-80 בארצות הברית, בעיקר באמצעות פנטקוסטליזם וזרמים נוספים. דוקטרינה זו מתרכזת בהוראת האמונה הנוצרית כאמצעי להתעשרות כלכלית באמצעות "וידוי חיובי" ותרומה לכמרים הנוצרים. בתמורה לתרומות גדולות מספיק מובטחות הבטחות לריפוי ושגשוג אלוהיים.
עין סג'מה
עין סג'מה הוא מעיין הנובע באזור גוש עציון, צפונית ליישוב בת עין. יש המכנים אותו בשם: "עין יצחק", על שמו של יצחק וינשטוק (בנו של דב וינשטוק משפץ האתר) שנרצח בפיגוע טרור.
מבחן M בריבוע
מבחן M בריבוע (מבחן M^2) הוא וריאציה של מבחן כי בריבוע המתאימה להערכת עצמת הקשר בין שני משתנים איכותיים הנמדדים בסולם מדידה סודר. בניגוד למבחן חי בריבוע, מבחן זה לוקח בחשבון את העובדה שקיים סדר בין ערכי המשתנים. מבחן קוקראן-ארמיטאז' הוא מקרה פרטי של מבחן זה.
מוטיבציה
כשמשתנה נמדד בסולם סודר וערכיו מקודדים במספרים, אין משמעות לערכים המספריים האלה. לדוגמה, משתנה המתאר את המצב הסוציואקונומי של משפחה יכול לקבל את הערכים המילוליים "נמוך", "בינוני" או "גבוה", וניתן לקודד את הערכים המילוליים על ידי הערכים 1, 2, 3 או 4, 18, 21. על פי הגדרת סולם הסדר, כל שלושת הקידודים האלה שקולים.
עם זאת, ייתכן וניתן לקודד מחדש את הערכים של משתנה הסדר בערכים כמותיים. לדוגמה, המשתנה עשירוני שכר מקבל את הערכים 1 עד 10, וזהו משתנה סדר. אבל אפשר להחליף כל דרגה בסולם זה בשכר החציוני של העשירון, ובכך "לשדרג" אותו למשתנה כמותי. שדרוג זה יאפשר הפעלת שיטות סטטיסטיות המתאימות למשתנים כמותיים.
הגדרה פורמלית
יהיו יהיו X ו-Y שני משתנים מקריים איכותיים הנמדדים בסולם סדר. נניח ללא הגבלת הכלליות כי המשתנה X מקבל את הערכים 1,2,...,I וכי המשתנה Y מקבל את הערכים 1,2,...,J.
נתבונן במדגם בגודל n מתוך אוכלוסייה כלשהי, ונסמן ב-n_{ij} את מספר הפרטים במדגם עבורם X=i ו-Y=j. נאמר כי n_{ij} היא השכיחות של התצפיות במדגם עבורן X=i ו-Y=j. הטבלה שבה יש I שורות ו-J עמודות, ובהצטלבות השורה ה-i והעמודה ה-j נמצא המספר n_{ij} נקראת לוח השכיחות של המשתנים X ו-Y. לוח השכיחות הוא למעשה הנתונים שיש לנתח.
כן נסמן ב-n_{i.} את מספר הפרטים במדגם עבורם X=i, וב-n_{.j} נסמן את מספר הפרטים במדגם עבורם Y=j. באופו דומה נסמן ב- את פרופורציית הפרטים במדגם עבורם X=i, וב- נסמן את פרופורציית הפרטים במדגם עבורם Y=j. פרופרציית הפרטים במדגם עבורם X=i ו-Y=j היא.
יהיו מספרים כלשהם. ערכים אלה נקראים ה-"ציונים" (scores) של ערכי המשתנה X. באופן דומה, יהיו הציונים של ערגי המשתנה Y.
נגדיר: ו-.
באופן אנלוגי להגדרת מקדם המתאם של פירסון נגדיר
ויהי
r הוא למעשה אמדן למקדם המתאם ההסתברותי \rho בין שני משתנים מקריים כמותיים בדידים המקבלים את הערכים ו-.
הסבר אינטואיטיבי
כאשר מחליפים את ערכי סולם הסדר בציונים, המשתנה משודרג למשתנה כמותי. למשל, על פי סקר ההכנסות של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה לשנת2011, השכר בעשירון השני באותה שנה נע בין 2248 שקלים ל-3633 שקלים. לכן ניתן להחליף את הערך האיכותי "עשירון שני" בערך כמותי, למשל ב-2940.5 - הממוצע של שני הקצוות. מספר השכירים בעשירון היה בערך 258900, ולכן יש לנו כעת 258900 תצפיות בהן הערך הכמותי של משתנה ההכנסה הוא 2940.5. לאחר שמבצעים את התהליך הזה לכל התצפיות עבור שני המשתנים, ניתן לחשב את מקדם המתאם בין הציונים שלהם.
קביעת ציוני המשתנים
ברור לחלוטין כי קביעת ערכי הציונים תשפיע על ערכו של M^2. אגרסטי מדגיש כי יש לבחור את המיונים כך שישקפו את ההבדלים בין הערכים של המשתנים. במקרה שהערכים של המשתנים מציינים טווח (למשל גיל 18 עד 25) ,אגרסטי ממליץ לקבוע את הציון באמצע הטווח (21.5 בדוגמה זו). אגרסטי טוען גם כי בדרך כלל בחירות שונות של ציונים יובילו בסופו של דבר לתוצאות דומות, אלא אם הנתונים מאוד לא מאוזנים, במובן שההתפלגות של הנתונים בקטגוריות רחוקה מהתפלגות אחידה. גראוברד וקורן ממחישים את הבעייתיות שנובעת מקביעה שרירותית של ערכי הציונים. הם ממליצים "לקבוע ערכים סבירים כאשר הדבר אפשרי", ולתת ערכים שההפרשים ביניהם שווים כאשר הדבר לא אפשרי. כאפשרות נוספת, הם ממליצים לקבוע את הציון כדרגה הממוצעת של כל התצפיות בקטגוריה (כאשר הדרגה מוגדרת באופן דומה להגדרה במקדם המתאם של ספירמן או במבחן וילקוקסון). גילולה והברמן הציעו גישה המבוססת על ניתוח קנוני של לוח השכיחות. ליאו גודמן, במאמר הסוקר את השיטות העיקריות לניתוח משתנים סודרים, מציג את מודל RC, שהפרמטרים שלו יכולים לשמש כציונים עבור ערכי המשתנים.
דוגמה
הדוגמה הבאה מבוססת על הדוגמה שהובאה במאמר של גראוברד וקורן שהוזכר קודם.
במחקר תצפיתי פרוספקטיבי, נלקח מדגם של כ-32000 נשים בשלבים המוקדמים של הריון. כל אישה ענתה על שאלון שתיאר את הרגלי שתיית האלכוהול שלה בשלושת החודשים הראשונים של ההריון, ועל סמך שאלונים אלה חושב ממוצע מנות האלכוהול ליום ("drinks") של כל אישה. נתונים אלה קובצו לקטגוריות שיצרו משתנה איכותי בסולם סדר. בסיום ההריון ולאחר הלידה, נרשם האם התינוק שנולד סובל ממום מולד.
הנתונים מוצגים בטבלה הבאה:
נבחן 3 אפשרויות למתן ציונים למשתנה צריכת האלכוהול היומית:
מאחר שהמשתנה "מום בלידה" מקבל רק שני ערכים אפשריים, כל בחירה של זוג ציונים, שרירותית ככל שתהיה, תביא לאותה תוצאה. בדוגמה זו הציון העבור "לא" הוא 0 ועבור "כן" - 1.
דוגמה זו ממחישה את הרגישות של המבחן לבחירת ציוני הדרגות. הציונים הליניאריים של שתי הקטגוריות העליונות בסולם (בין מנה אחת לשתיים ושלוש או יותר) קרובים יחסית, וגם ציוני הדרגה הממוצעת. הם מבטאים הנחה מוסתרת כי אין הבדל משמעותי בין צריכה של עד 2 מנות וצריכה גבוהה יותר. ייתכן מאוד כי הנחה זו אינה סבירה, כיוון ששלוש מנות או יותר יכולות להיות 3 מנות, 54 מנות, ואף יותר מכך.
בהנחה כי בחרנו מראש רמת מובהקות \alpha=0.05 (ובהתעלמות מבעיית ההשוואות המרובות), נדחה את ההשערה כי לא קיימת מגמת עליה בשיעור המומים המולדים בתינוקות ביחס לאמצע הטווח של קטגוריות צריכת האלכוהול, אך לא נוכל לדחות את ההשערות האחרות.
אליפות ברזיל בכדורגל 2019
אליפות ברזיל בכדורגל 2019  הייתה הפעם ה-63 בו נערכה תחרות ארצית בכדורגל בברזיל. היא אורגנה על ידי קונפדרציית הכדורגל הברזילאית. המשחקים החלו ב־27 באפריל 2019 והסתיימו ב-8 בדצמבר 2019.
בתחרות השתתפו 20 קבוצות של ליגת העל הברזילאית. במקום הקבוצות שירדו בסיום עונת 2018 לליגה הבכירה עלו פורטלזה, CSA, אוואי וגויאס.
בסוף העונה ארבע קבוצות ירדו לליגת משנה.
פלמיירס זכתה באליפות. זו הייתה הזכייה השישית בתולדות המועדון.
בסיום העונה לליגת משנה ירדו קרוזיירו, CSA, שאפקואנסה ואוואי. במקום הקבוצות שירדו לליגה הבכירה עלו רד בול ברגנטינו, רסיפה, אתלטיקו גויאניינסה וקוריטיבה.
מוטרוטציה
מוטרוטציה (אנגלית: Mutarotation) הוא שינוי בסיבוב ספציפי במישור המקוטב של האור, כאשר הוא מועבר דרך אלדוהקסוזה, מונוסכריד בעל 6 אטומי פחמן וקבוצה אלדהידית H-C=O)). מוטרוטציה מתייחסת להמרה של אנומר טהור של המיאצטל בתערובת של שני האנומרים הנמצאים בשיווי משקל. כפי שהשם מציע זהו שינוי ברוטציה (מוטה - שינוי, רוטציה - סיבוב). האור המקוטב מושג על ידי העברת אור רגיל דרך מנסרת ניקול. בזמן המוטרוטציה צורות אנומרים אלפא או ביתא משתנות למבנה שרשרת הלוך וחזור. מוטרוטציה מתייחסת להמרה פנימית בין אנומרים אלפא וביתא. אף על פי כן, זה צריך להיות מומר לשרשרת פתוחה לפי שינוי קונפורמציה למבנה אלפא או ביתא.
לדוגמה, בגלוקוז פחמן מס' 1, פחמן אלדהידי, הוא פחמן אנומרי. בפרוקטוז פחמן מס' 2, פחמן קטוני הוא אנומרי. אנומרים משתנים בצורה ספונטנית שלא כמו אפימרים אשר יציבים תחת תנאים סטנדרטיים.
העדות
העדוּת הוא סרט קולנוע ישראלי שעלה לאקרנים בשנת 2018 בבימויו של עמיחי גרינברג, עם אורי פפר, רבקה גור וחגית דסברג בתפקידים הראשיים.
התסריט נכתב על ידי עמיחי גרינברג בהשראת "טבח רכניץ" בו נרצחו 200 עובדי כפייה יהודים על ידי אזרחים אוסטרים בשלהי מלחמת העולם השנייה. העיירה רכניץ הוחלפה בסרט בעיירה פיקטיבית בשם לנסדורף.
הסרט זכה במקום ראשון בפסטיבל הסרטים בחיפה ובפסטיבל הסרטים היהודיים באטלנטה והיה מועמד לסרט הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים של ונציה.
עמיחי גרינברג זכה בפרס על התסריט הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי בבייג'ינג.
תקציר העלילה
יואל הלברשטאם (אורי פפר) הוא היסטוריון בכיר במכון לחקר השואה בירושלים. הוא חוקר זמן רב ומנהל מאבק משפטי נגד שלטונות אוסטריה בעניין טבח של 200 עובדי כפייה יהודים שהיו במחנה ליד לנסדורף בליל ה-24/25 במרץ 1945. תושבי לנסדורף רוצים לבנות על שטח שלפי חשדו נמצא שם קבר אחים של הנרצחים. הוא אינו יכול להוכיח בוודאות את מקום הקבר והשלטונות לא מכירים ברצח 200 היהודים. הם מקציבים לו זמן למציאת העדויות.
יואל מרואיין לטלוויזיה הגרמנית ועניינו מתפרסם ומלחיץ את האוסטרים שרוצים להגיע לפשרה.
יואל מנהל את המאבק עם האוסטרים בגיבויה של מנהלת המכון, רינה (חגית דסברג) ובעזרת עוזר המחקר שלו מיקי (אורי יניב). הוא גרוש וגר עם אמו הקשישה פאניה (רבקה גור). בנו יונתן (דוד אדרי) גר עם אמו ויואל מכין אותו לקריאת ההפטרה בבר מצווה שלו. במעקב אחרי עדויות ניצולים הוא נתקל בעדות חסויה של אישה שהוא מזהה כאימו, פאניה הלברשטאם.
הוא מגיע לביתה של ניצולת השואה שושנה וינשטיין (מרים גבריאלי) שמסרה פעם עדות על פאניה ומסתבר לו שפאניה הלבררשטאם מתה בזרועותיה בגטו קרקוב. הוא מקבל אישור מרינה לפתוח את התיק החסוי ומסתבר לו שפאניה אמו היא בעצם גויה בשם סטפה באג'ק ש"נישאה" לאביו במחנה ההשמדה וניצלה ברגע האחרון מתאי הגזים. ממצא זה הורס את עולמו. הוא מפנה שאלה בנושא זה לרב (יצחק חזקיה) שעונה לו כי החיים חזקים מהכל ואין לפרסם זאת.
האוסטרים מציעים פשרה - בניית מוזיאון לזכר עשרת הנרצחים שנמצאו במקום. יואל מסרב וממשיך לחקור. הוא מוצא את העד יהושע רוטנברג (שמואל עצמון) שהיה עובד כפייה בלנסדורף ומביא לו סידור ישן שבין דפיו נמצאים שמות 200 האסירים שנרצחו. בעזרת בת של ניצול שואה (אירית ברק) הוא מגיע לעד נוסף שמתאר לו את מקום קבר האחים ביחס לכנסייה הנמצאת שם. מתחילות החפירות אך לא נמצא דבר. יואל מגלה שהכנסייה נהרסה בהפצצה והוקמה כנסייה חדשה לא באותו המקום. הוא מתחיל לחפור שוב ביחס לכנסייה הישנה ובסוף רואים אותו ליד הדחפור והוא צועק שמצא משהו...
קישורים חיצוניים
ּּ
מרדכי כסלו
ביוגרפיה
כסלו, לשעבר ויכסלפיש, נולד בחיפה למשפחת ויכסלפיש שהייתה משפחה חילונית. הוא עבר עם משפחתו לנהלל, שם למד בגן ובבית הספר. את לימודיו התיכוניים עשה בקריית טבעון ובמקביל היה חניך בתנועת הנוער העובד. כשמלאו לו 17 שנה החל ללמוד חקלאות באוניברסיטה העברית, עד גיוסו. לאחר שנה התגייס בשנת 1955 לנח"ל. במהלך שירותו הצבאי נמנה עם מקימי קיבוץ עין גדי.
אחרי הצבא שב לאוניברסיטה העברית להשלים תואר בביולוגיה, ובד בבד למד במדעי הרוח לשון עברית בהיקף של תואר ראשון ושנה אחת במחלקה לתלמוד. בעבודת הדוקטור עסק בתהליך האבקה של צמחים על ידי חרקים. את הפוסט דוקטורט בנושא בוטניקה ארכאולוגית החל במכון לביו-ארכאולוגיה של אוניברסיטת חרונינגן בהולנד והשלים אותו במכון לארכאולוגיה של הקולג' האוניברסיטאי של לונדון. לאחר הפוסט-דוקטורט כסלו עבר ללמד בפקולטה למדעי החיים באוניברסיטת בר-אילן, והקים בה מעבדת מחקר בנושא בוטניקה ארכאולוגית. במעבדה זו הוא ממשיך וחוקר עד היום. כחלק מתפקידיו באקדמיה היה חבר בוועדת המינויים ובביה"ד למשמעת.
כסלו חזר בתשובה שנה וחצי קודם לנישואיו עם רחל אליעזרוב, בתו של הרב דב בער אליעזרוב, רבה של שכונת קטמון בירושלים. לזוג שלושה בנים: איתמר, שמאי ואליקים.
תחומי מחקר
תחומי המחקר של פרופ' מרדכי כסלו מגוונים. עיקר עיסוקו הוא בוטניקה ארכאולוגית, שמהותה – מבט בוטני על ממצאים ארכאולוגיים. מאמרו הראשון בנושא זה היה מין חדש של חיטה ארכאולוגית – חיטה קטנת-גרגר. תחום חשוב שפיתח היה הגדרה מדויקת של ממצאים ארכאולוגיים באמצעות אוסף השוואה של זרעים ופירות. ענף מחקרי נוסף הוא זיהוי מינים עתיקים שהיו בימי קדם ונעלמו כתוצאה מתנודות אקלימיות. ענף משנה – זיהוי לזנים של גלעיני עצי פרי שנמצאו במצדה בתקופה הרומית, ואימות הזיהוי על-פי זני שזיפים, משמש, אפרסק ועוד, שהשתמרו במשק הערבי המסורתי בישראל. כל אלו הובילו לחקר בוטני-היסטורי-ארכאולוגי, ללמידה ולשחזור הנוף הקדום בתחומים של אקלים, כלכלה ומסחר. בעזרת תלמידו, ד"ר יואל מלמד, שוחזר הנוף הקדום של עמק החולה, בעזרת תלמידיו ד"ר אורית שמחוני ופרופ' אהוד ויס, שוחזר הנוף הקדום של אגן הכנרת, ובעזרתה של תלמידתו ד"ר ענת הרטמן שוחזר הנוף הקדום של עמק הירדן התחתון . תלמידו פרופ' אהוד ויס הקים מעבדה מקבילה לבוטניקה ארכאולוגית במחלקה ללימודי א"י וארכאולוגיה, באוניברסיטת בר-אילן, ובכך ממשיך את דרכו של כסלו.
חלק ממחקריו המשפיעים ביותר של פרופ' כסלו בתחום זה עסק בניסיון לתארך ולהגדיר את משמעותה של ראשית החקלאות הפרה-היסטורית. המחקר בחן את הנושא מנקודות מבט של חיטה ושעורה לפני שאם החיטה ושעורת התבור הפכו למבויתים, שרידי קטניות קדומות (פול ועדשים) ופירות (תאנים). יתרה מזו, שימוש במתקן ארכאולוגי לקילוף גרגירי שעורים הוביל אותו למסקנה שיש להקדים את ראשית החקלאות לשלהי התקופה הנאטופית, לפני 12,500 שנה.
תחום מחקר נוסף של פרופ' כסלו וד"ר אורית שמחוני עוסק באנטומולוגיה ארכאולוגית ומושפע מהמודעות ההולכת וגוברת לנושא ההדברה החקלאית. במסגרת זו הוא חקר וגילה בין השרידים הארכאולוגיים מיני חרקים מזיקי מחסן, כגון חדקונית האסמים ונובר התבואה הניזונים, גדלים ומתרבים בגרגירים ובמזונות אחרים המאוכסנים במחסנים. מחקריו של כסלו, שיש להם נקודות השקה רבות להיסטוריה התנ"כית ולתלמוד, מציעים בין היתר פתרון לשאלה כיצד הצליח יוסף להציל את מצרים מחרפת רעב.
מחקרים נוספים של פרופ' כסלו עוסקים בתפר בין ביולוגיה והלכה, ומתמקדים בתחומי הלכה הקשורים בבוטניקה וזואולוגיה. במחקרים אלו בדק פרופ' כסלו את מידות הנפח הנהוגות בהלכה: במאמריו על 'שיעור כזית', לדוגמה הכמות המזערית של מצה שיש לאכול בליל הסדר, הוא חקר את גודל פרי הזית המשמש כיחידת נפח. במאמריו על 'שיעור ככותבת' מצביע פרופ' כסלו על שיעור הנפח המרבי שמותר לחולה, זקן או יולדת לאכול מדי פעם ביום הכיפורים. כמו כן הוא עסק בשאלות: מהם ההבדלים הבוטניים בין ירק ואילן, מהי ההגדרה הבוטנית של הבאת שליש בתבואה, האם עוברים על איסור כלאים כשמרכיבים אבטיח או מלון על דלעת, האם אנחנו מנענעים בסוכות ערבה כשרה, האם יוצאים ידי חובה בליל הסדר במצה העשויה משיפון. וכן דיון בשאלה, מדוע אכילת מזונות המכילים חרקים מסוימים, יכולה להיות מותרת על פי ההלכה, האם מותר להרוג כינים בשבת; וכיצד כל ישראל יכולים לצאת ידי חובת קרבן פסח בבית המקדש.
כחבר יועץ באקדמיה ללשון עברית, משלב פרופ' כסלו בחלק ממחקריו בין ביולוגיה, השפה העברית ויהדות. ובמחקרו האקדמי דן במונחים שונים, כגון חותָל וחוֹתָם, דבק המשמש לציד ציפורים ובשמותיהם של הצמחים ובעלי החיים בהם הוא נתקל בעבודתו, כגון 'כוי' הזהה לג'מוס, וכן 'צרעה' הכוללת במשמעה גם זבובים המזיקים לבקר ולצאן ואף לבני אדם. יחד עם תלמידיו הוא בנה במעבדתו אוסף השוואה מהגדולים בעולם של זרעים ופירות של צמחי ארץ ישראל והארצות הסמוכות, ופיתח מגדיר זרעים ופירות ממוחשב המקל על הגדרת שרידי הצמחים בצילומי מיקרוסקופ אלקטרוני סורק. אפיונה המיוחד של המעבדה נמצא בחיבור בין לשון, ביולוגיה וארכאולוגיה לבין לימודי יהדות, ובאופן שבו הגילויים והפיתוחים המחקריים בתחומים השונים משפיעים אלו על אלו. עד כה פרסם פרופ' כסלו 220 מאמרים אקדמיים בשפות שונות, וכעת מצרפים את הנתונים החדשים על שרידי הצמחים למהדורה החדשה של Flora Palaestina.
בין השאר כסלו חקר את הממצאים הבוטניים של מואה הנבטית, שהייתה עיר נבטית באזור הערבה. כמו כן כסלו עוסק רבות בנושאים הקשורים לתורה ומדע, ובין השאר כתב מאמר על עניין הכינה שהותרה להריגה בשבת, ולדברי התלמוד הבבלי הטעם לכך הוא שהיא אינה פרה ורבה, ואילו כיום ידוע שיש לכינים ביצים. בתשובתו הוא מזכיר כי גם התלמוד מכיר שיש מין כנים שיש לו ביצים, זאת מכח האימרה: "יושב הקדוש ברוך הוא וזן מקרני ראמים ועד ביצי כינים". כמו כן כתב מאמר על שיעור כזית המתבסס על ממצאים בעתיקות.
כסלו חבר באגודת "השיבה שופטינו - לכינון בית הדין הגדול", אשר ניסתה להחיות מחדש את רעיון חידוש הסנהדרין.
מאמרים בולטים
השילוב ההדוק של מחקר בוטני-ארכאולוגי במעבדה הביא לפריצות דרך אשר פורסמו בכתבי עת ראשונים במעלה כגון Science ו־PNAS. להלן חלק ממחקרים אלו:
ראש פינה
ראש פינה (בכתיב מנוקד: רֹאשׁ פִּנָּה) היא מועצה מקומית במורדות הגליל העליון למרגלות הר כנען והעיר צפת, ובסמיכות למועצה המקומית חצור הגלילית. המושבה נוסדה ב-12 בדצמבר 1882 (ב' בטבת ה'תרמ"ג), ניסיון התיישבות קודם שהחל ב־1878 בשם גיא-אוני, נכשל, ובמקום נותרו 3 משפחות בלבד, אליהם הצטרפו החלוצים שהגיעו ממוינשט, רומניה. יחד, הם הקימו מספר בתים, בסמוך לכפר ג'עוני, ובהם התגוררו. כבר בשנים הראשונות נבנו בתים נוספים, גדולים יותר ובית כנסת, הידוע כיום כבית הכנסת העתיק של ראש פינה. קורות חיי התושבים מתועדים בכתבים רבים אשר זכו לעניין רב ופרסום, הן בחוגים האקדמיים והן בציבור הכללי. ראש פינה הוכרזה כמועצה מקומית בשנת 1949.
ראש פינה היא בין המושבות היהודיות הראשונות, שהוקמו בסוף המאה ה־19 (תקופת העלייה הראשונה), וההתיישבות בהן נמשכת ברציפות עד ימינו.
על שמה של ראש פינה קרויות עיר בנמיביה וקבוצת התיישבות בארגנטינה.
גאוגרפיה
ראש פינה שוכנת בגליל העליון למרגלות הר כנען וממזרח לצפת, על הדרך העתיקה שקישרה בין צפת לטבריה בתוואי נחל ראש פינה. המושבה שוכנת בצומת דרכים מרכזי, וממנו מתפצלות דרכים צפונה לעבר עמק החולה, עמק עיון ולבנון, דרומה לטבריה ובקעת הירדן, ומזרחה לעבר רמת הגולן, קוניטרה ודמשק. המועצה שוכנת בסמוך לאזור מישורי יחסית, ובו קרקע המתאימה לחקלאות. בסמוך ליישוב שלושה מעיינות בוואדי ראש פינה. המועצה נמצאת בגובה של 300 מטר עד 500 מטר מעל פני הים.