cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
האיגרת הראשונה אל טימותיוס
מחבר האיגרת
כבר בשנת 180 לספירה נדונה שאלת חיבור איגרת זו. אירנאוס ציין האיגרת מקורית בספרו "נגד כפירות". אוסביוס מציין בשנת 330 לערך כי אין מחלוקת שהאיגרות נכתבו על ידי פאולוס.
ככל הידוע, הראשון לפקפק בייחוס לפאולוס היה התאולוג פרידריך דניאל ארנסט שליירמאכר במכתב מ-1807. הביקורת שוכללה מאוחר יותר בכתבי התאולוג יוהאן גוטפריד אייכהורן, ב-1812, ועל ידי פרידריך כריסטאן באור ב-1835. מחקרים אלה כמו גם מחקרו של נורמן פרין, גילו שלמעלה משליש מאוצר המילים של האיגרת אינו בשימוש בשאר איגרות פאולוס, ויותר מחמישית מאוצר המילים אינו בשימוש בשאר הברית החדשה (בעוד שאוצר מילים זה נמצא בשימוש רב בקרב כותבים בני המאה השנייה).
מועד כתיבת האיגרת
אם מקבלים את פאולוס כמחבר האיגרת, הוא כתב את האיגרת בסוף חייו, ככל הנראה בין השנים 62–67 לספירה, אולם אם האיגרת לא נכתבה על ידו - היא נכתבה באמצע המאה השנייה - תיארוך המסתמך על תקיפה שיש באיגרת נגד הגנוסטיות אשר התפתחה בראשית המאה השנייה.
רקע
אם מדובר באיגרת מאוחרת, הרי שאיגרת זו נועדה להנחות את הכמרים מפני כפירות שונות שהחלו להתפשט בקהילות בתקופה זו. בכך יוצאת דופן איגרת זו הפונה לכמורה עצמה ולא לקהילות בכלל (כיתר האיגרות).
תמות עיקריות
התמה העיקרית של האיגרת עוסקת יותר במבנה הכנסייה מאשר בנושאים אחרים הנוגעים לקהילה. האיגרת כוללת רשימה של תכונות הדרשות מאנשים הרוצים לשרת כאנשי דת, וכן דנה במעמד הנשים בכנסייה. בנוסף דנה האיגרת באופן ההתייחסות לאלמנות, לצעירים, ולחברי הכנסייה אחרים, ויוצאת כנגד רדיפת בצע.
ציד האיילים
הפקה
הסרט כולל הנפשה ממוחזרת של פלוטו מרחרח מול המסך מהסרט הקצר משנת 1930, "כנופיית השלשלאות".
ביקורת
בסט ה-DVD של "אוצרות וולט דיסני" משנת 2004, "מיקי מאוס בשחור ולבן: כרך שני", "ציד האיילים" נמצא במדור סרטי-הבונוס, שמתחיל בהקדמה של היסטוריון הקולנוע לאונרד מלטין המסביר את מקורות הסטריאוטיפים הגזעיים שנראו בסרטים מצוירים של דיסני בשנות ה-30 וה-40. "ציד האיילים" נכלל בקבוצה זו בגלל קריאתו של פלוטו "אמא!" (!Mammy), המתייחסת להופעת השחרת הפנים המפורסמת של אל ג'ולסון, "My Mammy". הסרט הקצר "הבית הרדוף" משנת 1929 נכלל גם הוא במדור זה בגלל בדיחה דומה בכיכובו של מיקי.
בספרו "הסרטים של מיקי: סרטי הקולנוע של מיקי מאוס", הייס גרוב כותב: "הקצב שלו איטי, והוא מכיל כמה צחקיקים מביכים, כמו פלוטו המעופף בסוף הסרט. הכי מעניין, הסרט מציג צחקיק נדיר ששובר את הקיר הרביעי: כאשר מיקי יורה בטעות בפלוטו, הוא פתאום פונה לקהל ב"האם יש רופא באולם?"; בדיחת קהל מודעת לעצמה תישאר דבר נדיר בדיסני, אך זה יהפוך למרכיב עיקרי אצל האחים וורנר לאחר שטקס אייברי הצטרף לסטודיו הזה".
ראיין קילפטריק, מאתר הפודקאסט "The Disney Film Project", מציין שהבדיחות שפלוטו קיבל היו רבות יותר וטובות יותר מאשר של מיקי, שהתחיל להפוך לדמות מוגבלת יותר: "פלוטו מתנהג בדיוק כמו כלב כשהוא נתקל בדחליל, מרחרח סביבו בזהירות, מחכה לרגע שלו להסתער. מיקי לא יכול היה לעשות את זה, מכיוון שהיינו מצפים ממנו להיות מתוחכם יותר. אבל תמימותו של פלוטו מאפשרת מגוון חדש של צחקיקים. 'ציד האיילים' באמת מראה את הכיוון שאליו צועדים הסרטים של מיקי. מיקי הוא מסגרת לדמויות הצדדיות לעשות קטעים קטנים ומצחיקים. זה באמת יתממש בסרטים הקצרים עם צבע, כמו 'רוחות בודדות' או 'מנקי השעון', אבל זה מתחיל עוד בשנים 1930–1931".
ב-30 במאי 1931, המגזין Motion Picture Herald פרסם: "הנה סרט קומדיה מצויר קטן ומעולה, עם מיקי מאוס עצמו בתפקיד הראשי כצייד איילים. רק שהתפקידים משתנים והאייל זה שצד את מיקי וכלב הציד שלו. שורות [הדיאלוג] הן הצלחה של ממש והסנכרון נוגע בשווי של דיסני, וזה מספיק. ציפורים, פרעושים ובואש למען האמת מספקים את האווירה. מופע צחוק משובח. צפו בו, כמובן".
עיתון חדשות הקולנוע "The Film Daily" ומגזין וראייטי שיבחו את עלילת הסרט והמוזיקה שלו בנוסף לבדיחות המרובות בכיכובו של פלוטו.
Windows Server Update Services
WSUS (ראשי תיבות שלאנגלית Windows Server Update Services) הוא כלי מבית מיקרוסופט לשרתי Windows המספק למנהלים בסביבה ארגונית שירות עדכונים למחשבים מבוססי מערכת ההפעלה חלונות. הכלי מוריד את העדכונים משרתי Windows Update ומפיץ אותם למחשבים ברשת. השירות מהווה חלק אינטגרלי מ-Windows Server.
הכלי מאפשר למנהל המערכת לקבל נתונים ודוחות אודות עדכוני התוכנה של המחשבים ברשת, לקבוע מועד עדכונים ידני ואוטומטי לכל העמדות ברשת ולנהל אותם על פי מדיניות הארגון.
WSUS אינו מחייב שימוש ב-Active Directory וניתן ליישום על ידי הגדרת קבוצה מקומית או הגדרה העדכון בעורך הרישום וכמו כן ניתן להגדירו לניטור וזיהוי עמדות הנדרשות לבצע עדכוני תוכנה מבלי לבצע התקנה בפועל.
יחסי ארצות הברית–טאיוואן
סוגיות בולטות
קיום היחסים הדיפלומטיים עם סין הוכר כאינטרס ארוך טווח של ארצות הברית על ידי שבע ממשלות רצופות; עם זאת, שמירה על יחסים חזקים ובלתי רשמיים עם טאיוואן היא גם יעד מרכזי בארצות הברית, בהתאם לרצונה לתמוך בשלום וביציבות באסיה. בהתאם למדיניות סין, ארצות הברית אינה תומכת בעצמאות טאיוואן דה יורה, אולם היא תומכת בחברות של טאיוואן בארגונים בינלאומיים מתאימים, כמו ארגון הסחר העולמי, הפורום לשיתוף פעולה כלכלי אסיה - האוקיינוס השקט (APEC) והבנק לפיתוח אסיה, שם מדינה ריבונית אינה דרישה לחברות. בנוסף, ארצות הברית תומכת בהזדמנויות מתאימות לשמיעת קולה של טאיוואן בארגונים שבהם חברותה אינה אפשרית.
ב-2 בדצמבר 2016, נשיא ארצות הברית הנבחר דונלד טראמפ קיבל את קריאת הברכה של נשיא טאיוואן צאי אינג-וון, וזו הייתה הפעם הראשונה מאז 1979 שהנשיא הנבחר דיבר בפומבי עם מנהיג טאיוואן. דונלד טראמפ הצהיר כי הקריאה הייתה בנושא "הקשרים הכלכליים, הפוליטיים והביטחוניים ההדוקים בין טאיוואן לארצות הברית".
שר החוץ של ועדת הקונגרס, וואנג יי, הצהיר במהרה כי סין מתנגדת לכל מהלך להפרדת המדינה, מבלי להזכיר במפורש את שיחת הטלפון בין צאי לטראמפ.
ב-16 במרץ 2018 חתם הנשיא טראמפ על חוק הנסיעות בטאיוואן, המאפשר תקשורת דיפלומטית ברמה גבוהה בין גורמים טאיוואניים ואמריקאים, ומעודד ביקורים בין פקידי ממשל של ארצות הברית וטאיוואן בכל הרמות. החקיקה עוררה זעם מצד סין, והתקבלה באהדה רבה על ידי טאיוואן.
Windows Server Update Services
היסטוריה
שירות העדכונים לשרתי חלונות הופץ לראשונה במערכת ההפעלה Windows Server 2003 תחת השם Software Update Services במטרה לספק עדכוני תוכנה באופן אוטומטי באמצעות שירות Windows Update.
בשנת 2007 החליטה, חברת מיקרוסופט, להרחיב את שירות העדכונים והפיצה את WSUS 3.0 המאפשר לנהל את עדכוני המערכת באמצעות מסוף ניהול.
להלן שבעת הגרסאות האחרונות:
גוף (בלשנות)
בבלשנות, גוף הוא צורת הטיה של מספר סוגי מילים המבחינה בין האדם הדובר ובין אנשים שאליהם מדברים ואנשים שעליהם מדברים.
מבחינה רעיונית מבחינים ברוב השפות בין שלושת הגופים שצוינו לעיל:
עברית
בעברית, מספר סוגי מילים מוטים בהתאם לגוף הלשוני, המילים הן:
שפות אחרות
בשפות שונות יש מערכות גופים שונות. להלן מספר דוגמאות:
צבי זלבסקי
צבי זלבסקי (נולד ב-1955) הוא מלחין, זמר וצייר ישראלי. מחלוצי ז'אנר המוזיקה היהודית.
ביוגרפיה
זלבסקי נולד וגדל בירושלים במשפחת דתית לאומית. אביו, שאול זלבסקי, כיהן כפרופסור לתנ"ך באוניברסיטת בר-אילן.
כשהיה נער יצאה משפחתו לשליחות של שלוש שנים באוסטרליה. בשנים אלו התוודע לניגוניו של שלמה קרליבך שלדבריו השפיעו עליו מאוד. כשחזר לארץ למד בישיבת נתיב מאיר ובישיבת ההסדר בקריית ארבע. את שירותו הצבאי עשה במסגרת חיל השריון. מאוחר יותר למד אצל הצייר ישראל הירשברג ב'מדרשה לציור ברוח יהודית' בירוחם.
זלבסקי מתגורר בנווה דניאל ואב לשבעה. אשתו, שרה, היא נכדתו של הרב אברהם יהושע העשיל וינברג, האדמו"ר מסלונים-תל אביב, ובתו של שמואל וינברג, לשעבר ראש עיריית בני ברק. בעבר התגורר בקריית ארבע.
זלבסקי הוא סופר סת"ם.
יצירתו
הדיסקים שהוציא כוללים את לחניו בלבד, למלים מהמקורות היהודיים, משירי משוררים שונים, כגון זלדה, ש. שלום, פנחס שדה ועוד, ושירים שחיבר בעצמו. בדיסקים הראשונים הוא שר את כל השירים בעצמו, אך החל מהדיסק "כהמון גליו" החל להקליט גם עם כמה מילדיו, ובדיסק "והנה הבית מואר" אירח אומנים נוספים.
שניים מלחניו הוקלטו גם על ידי הזמרת שולי נתן.
אדין דז'קו
אדין דז׳קו (בבוסנית: Edin Džeko; נולד ב־17 במרץ 1986 בסרייבו) הוא כדורגלן בוסני המשחק בעמדת החלוץ בפנרבחצ'ה ובנבחרת בוסניה והרצגובינה.
קריירת המועדונים
דז'קו התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מועדון הכדורגל הבוסני ז'לייזניצ'אר סרייבו. בשנת 2003 הוא עלה לקבוצה הבוגרת של המועדון, ושיחק תחילה בעמדת הקשר בטרם הוסט לעמדת החלוץ. הוא כבש שער אחד בלבד ב־20 משחקים במדי סרייבו בעונת של ליגת העל הבוסנית, ובעונת  הושאל לקבוצת אוסטי נד לאבם.
לאחר שכבש שישה שערים ב־15 משחקים במדי אוסטי נאד לאבם, עבר דז׳קו עוד באותה עונה לטפליצה הצ׳כית. עד לסיום אותה עונה הוא כבש שלושה שערים במסגרת ליגת העל הצ'כית. עונת הייתה טובה בהרבה עבור דז׳קו – הוא כבש 13 שערים, וסיים במקום השני בדירוג מלכי השערים של הליגה, אחרי לובוש פקה. יכולתו הטובה של דז׳קו משכה את עיניו של פליקס מגאת, מאמנה של וולפסבורג הגרמנית, שצירפה אותו לשורותיה בקיץ 2007 ושילמה תמורתו 4 מיליון אירו.
דז׳קו פתח בצורה עילאית את עונת הבכורה שלו בבונדסליגה,, כאשר כבש חמישה שערים ובישל שלוש פעמים ב־11 משחקיו הראשונים. הוא אף נבחר על ידי המגזין "Sportal" לחלוץ המצטיין בליגה בחצי הראשון של העונה. הוא סיים את העונה עם שמונה שערים ושבעה בישולים בליגה.
דז׳קו שיפר בצורה רבה את יכולתו בוולפסבורג בעונת, תוך שהוא משתף פעולה בחוד ההתקפה עם גראפיטה הברזילאי, ועם בוסני אחר שהצטרף לקבוצה, זואזדאן מיסימוביץ'. הוא כבש בעונה זו 26 שערי ליגה – מקום שני בדירוג מלכי השערים, אחרי גראפיטה – והיה שותף לזכייתה של וולפסבורג באליפות הבונדסליגה הראשונה בתולדותיה. השילוב של גראפיטה ודז׳קו, שכבשו יחד 54 שערים באותה עונה, היה מהמוצלחים בתולדות הכדורגל הגרמני. דז׳קו זכה בעקבות הצטיינותו בפרס כדורגלן העונה בגרמניה מטעם השחקנים, והיה מועמד גם לפרס כדור הזהב ב־2009.
בראשית עונת כבש דז׳קו את שער הבכורה שלו בליגת האלופות, בהפסד 1–2 למנצ'סטר יונייטד. הוא כבש ארבעה שערים במסגרת שלב הבתים של הטורניר, אך לא עזר לקבוצתו שהודחה ממנו כבר בשלב זה.
בינואר 2011 עבר דז׳קו למנצ'סטר סיטי האנגלית, ששילמה תמורתו 27 מיליון לירות שטרלינג.
ב־12 באוגוסט 2015 הושאל לעונה אחת לרומא האיטלקית עם אופציית רכישה בתום העונה. ב־2 באוקטובר הודיעה רומא על כך שמימשה את אופציית הרכישה. בעונת הצטיין דז׳קו וסיים כמלך שערי הסרייה A עם 29 שערים, כשהוא עובר את דריס מרטנס, אנדרה בלוטי וגונזאלו היגוואין.
ב-11 באוגוסט 2021 הצטרף לאינטר כשחתם על חוזה לשנתיים. ב-21 באוגוסט, בהופעת הבכורה בליגה, כבש גם שער בכורה בניצחון 0–4 על גנואה.
ב-22 ביוני 2023 חתם דז'קו בפנרבחצ'ה לשנתייים.
נבחרת בוסניה
בצעירותו היה דז׳קו חלק מנבחרת בוסניה עד גיל 19. הוא שיחק מאוחר יותר גם בנבחרת עד גיל 21, והבקיע שני שערים במסגרת מוקדמות אליפות אירופה עד גיל 21 2007. הוא סייע לבוסניה להעפיל עד לפלייאוף מול צ׳כיה, שם היא הפסידה 2–3 בסיכום המשחקים ולא עלתה לאליפות אירופה.
את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת של בוסניה ערך דז׳קו במשחק מול נבחרת טורקיה ביוני 2007, במסגרת מוקדמות יורו 2008. הוא הפגין יכולת מצוינת בהופעת הבכורה שלו בנבחרת, והבקיע שער מרהיב בניצחון 2–3. במסגרת הופעות נבחרתו במוקדמות מונדיאל 2010 הבקיע דז׳קו תשעה שערים, שהציבו אותו במקום השני, בצוותא עם ויין רוני האנגלי, בדירוג מלכי השערים של המוקדמות באירופה – אחרי תאופניס גקאס היווני. במסגרת אותם משחקי מוקדמות סייע דז׳קו לנבחרתו להגיע למשחקי הפלייאוף על ההעפלה למונדיאל, מול נבחרת פורטוגל, כאשר נחשב לאחד מהשחקנים המובילים בסגל כשרוני במיוחד של בוסניה. עם זאת, הוא לא הצליח להעפיל עם נבחרתו למונדיאל, לאחר הפסדים בתוצאה 0–1 בשני מפגשי הפלייאוף.
במוקדמות יורו 2016 סיימה נבחרת בוסניה במקום השלישי בבית והעפילה לשלב ההצלבה, שבו הודחה לאחר הפסד בסיכום צמד משחקים נגד נבחרת אירלנד. דז׳קו כבש בקמפיין 8 שערים, בהם שלושער נגד נבחרת אנדורה.
פנוויי-קנמור
פנווי-קנמור (באנגלית: Fenway–Kenmore) היא שכונה בעיר בוסטון שבארצות הברית.
לפי מפקד האוכלוסין של שנת 2000 באותה העת גרו בתחום השכונה 36,191 תושבים, השכונה הכילה 12,872 משקי בית, ובסך הכל 5,428 משפחות. צפיפות האוכלוסין בשכונה באותה העת הייתה 11,268.9 אנשים לקמ"ר. באותה העת היו בשכונה בסך הכל 13,229 יחידות דיור – 91% אחוז מהן היו מאוכלסות על ידי דיירים ואילו ב-9% מהדירות גרו הבעלים של הדירות עצמן. גודל משק הבית הממוצע היה 1.69 נפשות, בעוד שגודל המשפחה הממוצע היה 2.61.
בשכונה ישנה אוכלוסיית סטודנטים גדולה בשל קרבתה למכללות ולאוניברסיטאות באזור.
שטח השכונה הוא 3.2 קילומטרים רבועים.
Shape of My Heart
Shape of My Heart הוא שיר שביצע הזמר הבריטי סטינג. השיר יצא לאור בשנת 1993.
רקע
השיר יצא לאור כסינגל החמישי מאלבומו Ten Summoner's Tales. סטינג כתב את השיר בשיתוף עם הגיטריסט דומיניק מילר. השיר הושמע בכתוביות הסיום בסרט לאון ובסרט "אהבה בשלושה".
השיר הוא פופ קלאסי ונחשב לאחד מהבולטים בשירי סטינג בקריירת הסולו שלו. במצעד הסינגלים הבריטי השיר דורג במקום ה-57. נכון ל-2022 הוא צבר ביוטיוב 324 מיליון צפיות.
סטינג סיפר כי באמצעות השיר הוא רצה לספר את סיפורו של שחקן קלפים, אשר מהמר לא כדי לנצח אלא כדי להבין את הלוגיקה המיסטית במזל או במקריות.
סויוז TM-10
סויוז TM-10 (ברוסית: Союз TM-10) הייתה חללית מסדרת סויוז, שהמריאה ב-1 באוגוסט 1990 מקוסמודרום בייקונור שבקזחסטן, כשעל סיפונה צוות קוסמונאוטים: גנאדי מנאקוב (מפקד צוות, טיסה ראשונה) וגנאדי סטרקאלוב (טיסה רביעית). המטרה העיקרית של הטיסה הייתה עגינה בתחנת החלל מיר וביצוע מחקרים שונים.
עגינה לתחנת החלל מיר בוצע לאחר יומיים ועברה ללא בעיות. הצוות עבר לתחנת החלל והתחיל בביצוע מחקרים לפי התוכנית. בספטמבר לתחנת החלל התחברה משאית חלל מדגם פרוגרס. בעזרתו בוצע שינוי מסלול תחנת החלל. לב-29 באוקטובר הם ביצעו פעילות חוץ רכבית במטרה לתקן את החלק הפגום של מודול "קוואנט-2" (התיקון החל עוד צוות של סויוז TM-9). לאחר תיקון חלקי שנמשך כ-3 שעות הצוות חזר לתחנת החלל. בסוף ספטמבר לתחנת החלל הגיע משאית חלל עם ציוד נוסף לרבות ציוד לקוסמונאוט יפני שהיה אמור להגיע בהמשך. בנובמבר משאית החלל התנתקה מתחנת החלל ויחידת נחיתה שלה הייתה אמורה לחזור לכדור הארץ. גורלה לא ידוע וחומר מדעי בהקשר לתוצאות המחקרים שהיה עליה אבד.
ב-10 בדצמבר 1990 סויוז TM-10 התנתקה מתחנת החלל מיר וחזרה לכדור הארץ כאשר על סיפונה בנוסף לצוות המרעה גם טויוחירו אקיאמה שהגיע בחללית סויוז TM-11 שבוע לפני זה. חברת שידור יפנית TBS ביצע שידור ישיר של מהלך הנחיתה בקזחסטן.
אולכסנדר נויוק
אולכסדר ויקטורוביץ' נויוק (באוקראינית: Олександр Вікторович Нойок; נולד ב-15 במאי 1992) הוא כדורגלן אוקראיני ממוצא צועני המשחק בעמדת הקשר באטיראו מליגת העל הקזחית.
קריירה
נויוק נולד בחרסון וגדל בקבוצת ילדים מקומית עד שבגיל 13 הצטרף לאקדמיה של שחטאר דונצק. בקיץ הושאל להוברלה אוז'הורוד. בהמשך שיחק גם במטאליסט חרקוב ומטאלורג דונצק.
לקראת עונת הצטרף לדינמו מינסק מליגת העל הבלארוסית. ב-1 באפריל 271 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 0-3 נגד דנייפר מוהילב. במדי מינסק שיחק שנתיים וחצי שלאחריהן עבר לדינמו ברסט. בעונת היה שותף לזכייה ההיסטורית של המועדון באליפות בלארוס, אחרי 13 עונות בהן זכתה באטה בוריסוב בתואר.
בינואר חתם באורנבורג מהליגה הרוסית הראשונה. בסיום העונה חזר לבלארוס וחתם ברוך ברסט.
בינואר הצטרף לאפולון לימסול מליגת העל הקפריסאית עמה זכה באליפות ראשונה של המועדון אחרי 16 שנים.
ב-14 בפברואר 2023 חתם באטיראו מליגת העל הקזחית.
ג'ון גוס ספציאל
ג'ון גוס ספציאל (באנגלית: John Goss Special) היא מכונית ספורט המוגדרת "מכונית שרירים" בתצורת 2 דלתות, הרדטופ, אשר יוצרה על ידי "פורד אוסטרליה" (Ford Australia) האוסטרלית בין השנים 1975–1976. הדגם יוצר במספר מוגבל, והתבסס על דגם "פורד פלקון" (דגם הרדטופ XB) של חברת פורד.
הדגם קרוי על שם נהג מרוצי המכוניות "ג'ון גוס", אשר זכה במקום הראשון בשנת 1974 במרוץ "1974 Hardie-Ferodo 1000" עם דגם "פורד פלקון".
צבעים
2 אפשרויות בלבד לבחירת צבע דגם "ג'ון גוס ספציאל":
וינו נובילה די מונטפולצ'אנו
וינו נובילה די מונטפולצ'אנו (באיטלקית: Vino Nobile di Montepulciano) הוא יין אדום שלו מעמד של Denominazione di Origine Controllata e Garantita שמיוצר בכרמים המקיפים את העיר מונטפולצ'אנו, איטליה. היין נעשה בעיקר מענבי סנג'ובזה (הידועים בלשון המקום בשם פרונולו ז'נטילה), מינימום 70%, ביחד עם קאניולו נרו (20%-10%) וכמות קטנה של זנים מקומיים כמו ממולו. היין מיושן בחביות עץ אלון במשך שנתיים, ומיושן במשך שלוש שנים אם מדובר ביין ריזרבה. אין לבלבל בין יין זה לבין מונטפולצ'אנו ד'אברוצו, יין אדום שנעשה מעינב מונטפולצ'אנו באזור אברוצו במזרח-מרכז איטליה.
ההיסטוריה של וינו נובילה די מונטפולצ'אנו
וינו נובילה די מונטפולצ'אנו הוא אחד מהיינות העתיקים ביותר באיטליה.
ב-1685 מוזכר גם וינו נובילה דה מונטפולצ'אנו בידי המשורר פרנצ'סקו רדי, בנוסף לשבחים שהוא מעתיר על עבודתו של בכחוס בטוסקנה (מונטפולצ'אנו הוא מלך כל היינות !), הוא חיבר אודה לרוזן פרדריק וטרנס המוקרש כולו להילול האיכויות של יין זה.
השם וינו נובילה דה מונטפולצ'אנו הומצא בידי אדמו פנטי, עד 1930, נקרא היין רשמית "וינו רוסו צ'טו די מונטפולצ'אנו" (Vino rosso scelto di Montepulciano) אולם אדמו כינה את היין "נובילה" (אציל). ב-1925 ייצר אדמו פנטי כ-30 טון של נובילה, שכולם בוקבקו ונמכרו וזכו להערכה רבה. ההצלחה הגדולה הייתה ביריד המסחר הראשון שנערך בסיינה ב-1931, אותו ארגן Ente Mostra-Mercato Nazionale dei Vini Tipici e Pregiati, כשאדון טנקרד ביונדי סנטי, חבר ומעריץ של אדמו פנטי, אמר את המשפט הנבואי "ליין הזה נכון עתיד". פנטי נחשב ליצרן הראשון של וינו נובילה די מונטפולצ'אנו. "קנטין פנטי" גם קידם את וינו נובילה די מונטפולצ'אנו בכל רחבי תבל בשנים שלאחר מלחמת העולם הראשונה, ובשנים של "הנס הכלכלי" בתום "מלחמת העולם השנייה באיטליה. חברות אחרות, שעד אותה עת ייצרו בעיקר קיאנטי, הלכו בעקבותיו של אדמו וייסדו ב-1937 את קנטינה סוצ’יאלה (וקיה קנטינה די מונפולצ’אנו), מתוך כוונה להקים מערכת לשיווק היין המיוצר אפילו בידי יצרנים קטנים.
היין המופק במונטפולצ'אנו המשיך לזכות להערכה במשך הזמן וקיבל את המעמד של DOC (Denomination of Controlled Origin) עם DPR ב-12 ביולי 1966. הוא זכה למעמד של DOCG (Denomination of Controlled and Guaranteed Origin) בידי DPR ב-1 ביולי 1980 והשתנה בידי DM ב-27 ביולי 1999.
יינות שנעשים במונטפולצ'אנו
תעשיית היין בעיר מונטפולצ'אנו מפיקה כמה יינות שונים:
ביכורה
ביכורה הוא מרכז כפרי בדרום עמק בית-שאן המשתייך למועצה אזורית עמק המעיינות, ונמצא כ-6 ק"מ דרומית לעיר בית שאן.
המרכז הוקם בשנת 1956. מקור השם הוא בפירות המבכירים (פירות שמקדימים להבשיל) בעמק בית שאן.
המרכז מספק שירותים ליישובים המקיפים אותו וסמוכים לו: רחוב, רוויה, שדי תרומות ותל תאומים, הידועים גם בשם "ישובי ביכורה", נכון לנובמבר 2022 מתגוררים ביישובי ביכורה כ-2,050 תושבים.
בביכורה בית ספר יסודי (בית ספר ביכורה), מוסדות חינוך לגיל הרך, מתנ"ס, ואנדרטה לשלושה חללים מעמק חרוד ועמק יזרעאל שנפלו בספטמבר 1938, לאחר שרכבם עלה על מוקש.
בעבר הייתה במקום גם בריכת שחייה, אך היא ננטשה עם השנים.
ביוני 2003 בוצע בביכורה הפיגוע בשדי תרומות בו נרצח תושב היישוב אבנר מרדכי ונפצע קשה עובר אורח.
מנהל רשת
מנהל רשת או מִנְהֲלַן רֶשֶׁת הוא מקצוע ששייך לתחום טכנולוגיית המידע ובפרט לתחום רשתות מחשבים.
תפקיד מנהל רשת הוא לנהל את הרכיבים המרכיבים את רשת המחשבים של ארגון, בכלל זה הוא אחראי על ציוד החומרה הרלוונטי, כדוגמת כרטיסי הרשת, מודמים, רכזות, מתגים, נתבים. מתוקף תפקידו מנהל הרשת מבצע הגדרות והתקנות של ציוד רשת, תחזוקה של הציוד, ניטור פעולתו התקינה, והתקנה ותחזוקה של תוכנות המשמשות לניהול וניטור רשתות מחשבים. לרוב מנהל הרשת יתמקד בשמירה וניטור של תקינות תשתיות ה-LAN ה-WAN של הארגון, ובפריסת שרתים. עם זאת לעיתים הגדרת התפקיד בארגון מסוים יכולה להכיל גם תכנון רשתות מחשבים חדשות ואבטחת הרשתות (נדרשת הכשרה ייעודית).
הפעולות שמבצע כל מנהל רשת יכולות להשתנות מארגון לארגון, ובין תקופות שונות, אך כוללות בעיקר: בנוסף לכך, נפוץ אך לא מחייב שמנהלי רשת יבצעו גם ניהול והגדרה של מנהלי התקנים בציוד המחובר לרשת (כגון מחשבים, מדפסות רשת וכו'), ותחזוקה של שרתים שונים, כגון שרתי קבצים, שערים (Gateway), VPN, מערכות לגילוי פריצות אבטחה, ועוד.
למנהל הרשת חשוב להכיר את מבנה הרשת עליה הוא אחראי, כולל חלוקת הכתובות והחלוקה הלוגית של הרשת (Subnet mask). בנוסף, חשוב שיכיר את שלל המערכות העושות שימוש בתשתית הרשת שעליה הוא אחראי, ובאופן השימוש שלהן ברשת (עומסים, קצבים וכו'). בנוסף חשוב שיכיר את קווי התקשורת של הארגון אל מחוץ לארגון.
מנהל הרשתות בארגון
בארגון קטן, משולבים כל המקצועות של עולם התשתיות או חלקם בתפקיד אחד, אשר בישראל נהוג לכנותו "מנהל רשת" או "מנהל רשתות". בחו"ל, נהוג יותר המונח "System Administrator" למי שעוסק יותר במערכות ההפעלה, ו-"Network Administrator" למי שעוסק יותר בצד התקשורת.
מנהל רשתות בארגון בינוני או קטן, נאלץ להתמודד גם עם משימות שבארגון גדול יותר מאפיינות את תפקיד "טכנאי אבטחת מידע". המדובר בסט של משימות הנוגעות להתקנה, להגדרה, לתפעול ולתחזוקה של כלי אבטחת מידע: חומת אש, מערכת לגילוי חדירות, מערכת למניעת חדירות, אנטי וירוס, VPN, אמצעים ביומטריים ועוד.
הכשרה מקצועית
גופים שונים מעניקים הסמכות לתפקיד מנהל רשת. הקורסים מבוססים בעיקר על הסמכת MCSA של מיקרוסופט (בעבר נקראה MCITP), לינוקס (LPIC), קורס CCSA של חברת CheckPoint וקורס CCNA של חברת Cisco. בנוסף לידע הבסיסי בניהול רשתות ישנן התמחויות משנה, כגון התמחות בתקשורת או באבטחת מידע או במסדי נתונים. חברות אחרות מעניקות הסמכות בתחומי משנה, כדוגמת אבטחת מידע.
וסילי השלישי
וסילי השלישי (רוסית: Василий III Иванович) הנסיך הגדול של מוסקבה. (1533-1479) משל בשנים 1505–1533. בנו של איוואן השלישי והנסיכה הביזנטית סופיה פלאולוג. אביו של איוואן הרביעי (האיום)
ראש נסיכות מוסקבה
וסילי הגדיל את נסיכות מוסקבה וצירף אליה את פסקוב, סמולנסק, ריאזן ונובגורוד-סביירסקי עם זאת פעמים מספר נחל הפסדים במלחמתו עם הליטאים, כמו בקרב אורשה ב-8 בספטמבר 1514 בו הפסיד את מסטיסלבל וקריצ'ב. הוא נלחם בתקיפות באופוזיציה, בייחוד נגד נסיכי שויסקי וורוטינסקי. ב-1521 הגלה את הפטריארך ורלם, נוכח סירובו לתמוך בנסיך בהוקעת מתנגדיו. הגביל את זכויות האצילים.
מוזיאון לתולדות כנרת
מוזיאון לתולדות כנרת הוא מוזיאון היסטורי השוכן בקבוצת כנרת ומתעד את ההיסטוריה של הקבוצה, שבהמשך הפכה לקיבוץ, מאז הקמתה ב-2 בנובמבר 1913 בחוות כנרת, המעבר להתיישבות בקיץ 1929 על הגבעה במקומה הנוכחי ועד ימינו. המבנה והמוזיאון הוכרו כאתר מורשת על ידי המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל ועל ידי תוכנית ציוני דרך.
היסטוריה
המוזיאון שוכן במבנה הראשון שנבנה על הגבעה שעליה וסביבה בנויה כנרת. מבנה זה הוא אחד משלושת המבנים הראשונים שנבנו על ראש הגבעה. המבנים בעלי שתי קומות וגג שטוח ותוכננו על ידי האדריכל ריכרד קאופמן.
על המגילה צוינו שמותיהם של 56 חברי הקבוצה, 9 הורי חברים ו-16 ילדים.
מבנה המוזיאון הוא הבניין המרכזי מבין השלושה והוא מכונה "הבית האמצעי בראש הגבעה". הבית נבנה על ידי קבוצת הבניין של קבוצת כנרת ואוכלס ביולי 1929 על ידי המשפחות הוותיקות שעברו מחוות כנרת. לאחר מלחמת העצמאות, עברו המשפחות הוותיקות למבני שיכונים חדשים שנבנו עבורם. אל הבית בקומה השנייה עברו להתגורר משפחות צעירות. קומת הקרקע שימשה לכיתות לימוד ומגורים של ילדי הגן וכיתות ראשונות של בית הספר. בשנות ה-60 וה-70 של המאה ה-20 הפך הבית למבנה מגורים לחיילי כנרת ומועדון בילוי לחיילים. בשנות ה-80 של המאה ה-20 שימש הבית למגורי מתנדבים מחו"ל.
לאחר מכן פונה הבית ובשנת 1988 שופץ במימונו של התעשיין יוסף שידלובסקי, אחיו של חבר הקבוצה אהרון שידלובסקי. טקס הפתיחה של המבנה לאחר השיפוץ התקיים ב-6 באוגוסט 1989. במבנה שוכן גם הארכיון של הקבוצה.
הבית הצמוד אל מבנה המוזיאון מצד דרום-מערב, שהיה אחד משלושת הבתים הראשונים, הוא הבית בו גדלה נעמי שמר, המופיע במילות השיר "בבית חלומותיי אשר בראש גבעה". הבית מתוכנן לעבור שיפוץ במסגרת פרויקט לשימור מורשת נעמי שמר, יחד עם "בית שפרירי" השוכן מצפונו המשמש כמרכז מוזיקה. הבית הצפוני נפגע קשות ב-1948 במלחמת העצמאות. הוא שופץ עבר שינויים רבים ונוספה לו קומה נוספת. המבנה לא שמר על צורתו המקורית והוא משמש למגורי משפחות. בחזית המוזיאון נמצאת בריכת המים העגולה ששימשה את ילדי הקבוצה למשחקים ועליו נערכו במשך השנים חופות קידושין.
הקמת המוזיאון
את הקמת המוזיאון יזם חבר כנרת ארוניק ישראלי, בנו של בן-ציון ישראלי. הדיונים בנושא הקמתו החלו בשנת 1990 ונמשכו עד שנת 1995, מועד בו אספת הקיבוץ הסכימה להקים את המוזיאון במבנה בו הוא נמצא. בהמשך נאסף החומר והושגו התקציבים. הכספים להקמת המוזיאון נתרמו על ידי קבוצת כנרת, חבריה באופן פרטי וחבריה לשעבר, מוסדות שונים וקרן יוסף שידלובסקי.
בשנת 1999 הוקמו שני הדגמים המופיעים במוזיאון, דגם חצר כנרת ודגם הקבוצה על הגבעה. בין השנים 2006-2000 הותקנה התצוגה בחדרי המוזיאון והיא כוללת 400 תמונות עם הסברים, 200 מסמכים המוצגים על גבי קירות חדרי המוזיאון, ו-100 מוצגים שונים. המוזיאון נחנך באפריל 2006.
התצוגה
המוזיאון מחולק לשני אגפים, האגף הצפוני של המוזיאון מוקדש לחוות כנרת, התקופה שקדמה להקמת קבוצת כנרת, ולקבוצת כנרת בין השנים 1929-1913 המועד בו עברה להתיישב על הגבעה. האגף הדרומי מוקדש להתפתחות הקבוצה מאז שנת 1929.
במוזיאון 10 חדרי תצוגה והוא מבוסס בעיקרו על תצוגת מסמכים ותמונות.
בנוסף נוצלו חדרי המדרגות של המבנה לתצוגה של מודעות צבעוניות שפורסמו במהלך השנים בקבוצה.
אלווין אוונס
אלווין אוונס (באנגלית: Alvin Evans; 4 באוקטובר 1845 – 19 ביוני 1906) היה פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כחבר המפלגה הרפובליקנית בבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-20, ולאחר מכן ה-21, של מדינת פנסילבניה.
ביוגרפיה
אוונס נולד באבנסבורג שבפנסילבניה, בשנת 1845. הוא למד בבתי ספר ציבוריים בפנסילבניה, ולאחר מכן במכללת ביזנס איירון סיטי שבפיטסבורג. לאחר לימודיו, החל לעבוד בעצים.
במלחמת האזרחים האמריקנית, שירת אוונס בחבורת מתנדבים שאורגנה כדי להדוף את הפלישה הצפויה לפנסילבניה על ידי צבא הקונפדרציה.
לאחר מלחמת האזרחים, למד אוונס משפטים, ובשנת 1873, התקבל למשרד עורכי דין באבנסבורג.
אוונס היה ממקימי הבנק הלאומי הראשון באבנסבורג, ונשיאו הראשון.
אוונס נבחר לקונגרס ה-57 של ארצות הברית, ולאחר מכן גם לקונגרס ה-58, מטעם המפלגה הרפובליקנית. אוונס סירב להשתתף בבחירות לקונגרס ה-59. לאחר התפטרותו מהקונגרס, חזר לעבודתו בתור עורך דין.
אוונס נפטר בעירו, אבנסבורג, בשנת 1906, ונקבר בבית העלמין לויד.
המוט השחור
האדון נושא המוט השחור או בקיצור המוט השחור (באנגלית: Gentleman Usher of the Black Rod; בקיצור: Black Rod) הוא בעל משרה טקסית בפרלמנטים של מספר מדינות חבר העמים הבריטי. מקורו של התפקיד בפרלמנט הבריטי - בבית הלורדים. נושאת המשרה הנוכחית היא שרה קלארק, האישה הראשונה הממלאת את התפקיד.
נושא התפקיד המקביל בבית הנבחרים בפרלמנט הבריטי נקרא הסרג'נט אט ארמס (באנגלית: "Serjeant-at-Arms").
בריטניה
המשרה נוצרה בשנת 1350 בצו מלכותי, אף שהתואר הנוכחי ניתן לה בשנת 1522. מקור השם בשרביט העשוי עץ הובנה שחור שבראשו אריה מוזהב המסמל את תפקידו.
נושא התפקיד נבחר על ידי מזכיר בתי הפרלמנט וממונה על ידי המלך או המלכה.
קודם לשנת 2002 נהוג היה שבעל תפקיד נושא המוט השחור היה קצין בכיר בדימוס של הצבא הבריטי, חיל הים המלכותי או חיל האוויר המלכותי, ובעל התפקיד נבחר בסבב בין שלושה ענפי צבא אלה. כיום נקבע שבעל התפקיד ייבחר במעין מכרז וללא סבב. סגנו של "המוט השחור" מכונה "השומר נושא המוט השחור" (Yeoman Usher of the Black Rod).
תפקידו החשוב ביותר של המוט השחור הוא בעת פתיחת הפרלמנט כל שנה, אז הוא קורא לחברי בית הנבחרים לבוא אל בית הלורדים על מנת להאזין ל"נאום מן הכס" של המלך. כשהוא מגיע מבית הלורדים אל בית פשוטי העם, דלת ההיכל נטרקת בפניו, ועליו לנקוש שלוש פעמים בטרם היא נפתחת והוא יכול לזמנם אל הכס. כשהוא מסיים את דבריו, נהוג להשמיע דברי חידודים ולעג. מחוות אלו מסמלות את עצמאות הפרלמנט. הטקס מקושר בתודעה עם פריצתו של המלך צ'ארלס הראשון אל הפרלמנט ב-1642, ערב מלחמת האזרחים, וניסיונו הכושל לעצור חמישה צירים; עם זאת, אין זה ידוע מתי הונהג, אף כי הוא מתועד בימי מלכותו של צ'ארלס השני.
תפקידים רשמיים נוספים כוללים:
קנדה
בקנדה תפקידו הרשמי הוא רק להביא את הבית התחתון אל המושל הכללי בפתיחת הנאום מן הכס, וכן נוכח בהצגתם של הסנטורים החדשים בפני הבית העליון.
מלבד בפרלמנט הקנדי, גם בכל אחד ואחד מפרובינציות קנדה יש "מוט שחור" הנושא את המוט בביקורו של המשנה למושל בכל אחד מבתי הפרלמנט הפרובינציאלים וזאת אף שהם בני בית אחד (אין בית עליון ועל כן אין צורך לקרוא אליו את אנשי הבית התחתון).
אוסטרליה
גם באוסטרליה התפקיד קיים בסנאט הפדרלי, ובכל מדינות אוסטרליה, למעט קווינסלנד, בה אין בית עליון.
ניו זילנד
בניו זילנד, אף שבוטלה המועצה המחוקקת בשנת 1951, נותר תפקיד המוט השחור על כנו, והוא מזמן את חברי הפרלמנט הניו זילנדי לשמוע את הנאום מן הכס.
תסמונת האיטר
תסמונת האיטר (באנגלית: The Left-hander Syndrome) הוא ספר מאת סטנלי קורן פרופסור לפסיכולוגיה מאוניברסיטת קולומביה הבריטית. הספר דן באיטרות, וכולל מחקרים שונים ותיאור המאפיינים הנובעים ממנה והמשויכים אליה. הגרסה העברית יצאה לאור בהוצאת "כּרטא ירושלים", בתרגום רימונה גרסון.
סטנלי קורן טוען כי המין האנושי הוא ימני בהכללה, כי האיטרות איננה מורשת וכי היא קשורה לנסיבות פתולוגיות מסוימות, כגון מצוקת הריון או לידה. הוא מצא שחלק מהשמאליים לקו בנזק מוחי שהתרחש בהמלך התפתחות העובר במהלך ההריון, מעין שיבוש התפתחותי מוקדם במערכת העצבים, שפגע בדרך-כלל בהמיספירה השמאלית, הפגיעה יותר. הוא מגיע למסקנה שהאיטרות, אותה הוא מכנה "תסמונת האיטרות", נוצרת בשל חוסר תיאום בין האונות השונות במוח. את מסקנותיו הוא מבסס בעיקר על ממצאים שונים לפיהם קיימת התאמה סטטיסטית בין איטרים ובין בעלי פגיעה עצבית כלשהי. הטענות המובאות בספר שנויות במחלוקת ואינן מקובלות על חלק גדול מהחוקרים.
מבחינת ההיבט החברתי, קורן מציין שהשמאליים סובלים לא פעם מסביבה ימנית לא אוהדת, לעיתים אף מדעות קדומות. לשוני זה, לטענתו, יכולות להיות השלכות גופניות, בריאותיות ורגשיות. בספר מובאות גם דוגמאות לביטויים המראים על יחס שלילי לשמאליים, כגון "לקום על צד שמאל", ו"אדם בעל שתי ידיים שמאליות".
אילנית לוי
אילנית לוי-שדה (נולדה ב-7 ביולי 1982) היא דוגמנית, שחקנית טלוויזיה ומנחת טלוויזיה ישראלית. מלכת היופי של ישראל לשנת 2001.
ביוגרפיה
אילנית לוי נולדה בחיפה, כבת זקונים למשפחה מסורתית ממוצא מרוקאי וטריפוליטאי. למדה בתיכון עירוני ג' שבעיר. אביה משה לוי עלה ממרוקו והוא פנסיונר שבעבר ניהל תחנת רכבת. אמה רחל עלתה מלוב והייתה עקרת בית. ללוי ארבעה אחים ואחיות גדולים. בנעוריה הייתה חניכה בתנועת הנוער הלאומי, ושימשה כזמרת בלהקת הנוער הלאומי, יחד עם זמרים נוספים כמו שירי מימון.
בגיל 14 וחצי עברה תאונת דרכים בה נסעה עם אמה ודודתה. רכבם התהפך לעבר תהום ולוי הצליחה לחלץ את עצמה ואת השאר מתוך הרכב.
שירתה בצה"ל כפקידת לשכה (פקל"שית) בפיקוד העורף.
ב-2001 לוי זכתה בתואר מלכת היופי, ונשלחה לייצג את ישראל בתחרות מיס תבל בה הגיעה למקום השישי. מיד לאחר הכתרתה הוחתמה לסוכנות הדוגמנות "לוק".
לוי לאחר מכן פיתחה קריירה ענפה בעולם הדוגמנות. היא דיגמנה למעצבת האופנה גלית לוי, וכן הייתה נערת הבית של רונית רפאל, הפרזנטורית של מעצב השיער מיקי בוגנים, של מעצב האופנה רונן חן, ושל חברת האופנה הישראלית "הוניגמן".
ב-2009 כיכבה על השער של מגזין בגדי הים של "בלייזר".
באוגוסט 2015 החלה לככב בקמפיין לרשת האופנה הישראלית "פוזה". ובאוקטובר של אותה שנה החלה לככב בקמפיין של המותג "בנפייבר - סיבים תזונתיים".
בטלוויזיה
לוי הנחתה תוכניות בערוצי הטלוויזיה הישראלים הבאים: (HOT, HOT בידור ישראלי, בריזה, קשת ורשת, ערוץ 10, ערוץ 20 ו-ערוץ 24, מלבד yes הטלוויזיה בלוויין).
בשנת 2007 השתתפה בעונה השלישית של תוכנית הריאליטי, "רוקדים עם כוכבים" ששודרה בערוץ 2, בתוכנית הגיעה לוי לשלב הגמר וסיימה במקום השני. וכן השתתפה בתוכנית התיעודית "יום בחיי" ששודרה בערוץ HOT בידור ישראלי.
בשנת 2008 החלה להנחות את התוכניות: "אזור התעשייה" - תוכנית יומית בערוץ HOT בידור ישראלי, ואת "מפרץ האהבה", תוכנית ריאליטי למחפשי אהבה, ששודר בערוץ 2. באותה שנה השתתפה בסרט תיעודי "מסדר עד סדר" שיצרה שרון לוי, אחותה הגדולה של אילנית, והסרט מדבר על מסע ההתמודדות של משפחת לוי בעקבות גילוי סרטן סופני אצל האב.
בשנת 2009 הנחתה לצד מושיק גלאמין את התוכנית "חדר הלבשה - המירוץ למיליון" אשר סוקרת את כל האירועים של תוכנית המציאות "המירוץ למיליון" ושודרה בערוץ HOT בידור ישראלי. שיחקה בהצגת הילדים, "סינדרלה", בתפקיד אווה לנצלבלוף (האמא הרעה). השתתפה כחלק מהפאנל בתוכנית הקומית, "צחוק מעבודה", ששודרה בערוץ 2, לצד שלום אסייג, עידן אלתרמן, מיכאל הנגבי ואחרים. וכן, השתתפה במערכון בתוכנית הסאטירה המפורסמת של ערוץ 2 "ארץ נהדרת".
בשנת 2010 השתתפה ב"לילה מטורף בפסטיגל" בתפקיד אפרודיטה, לצידם של צביקה הדר, ריטה, דיאנה גולבי ואחרים, שם התחרתה עם השיר "אהבה ראשונה". באותה שנה הנחתה את תוכנית הלייט נייט של HOT "אחיות לילה" לצד מירי בוהדנה והילה נחשון. והנחתה תוכנית חידונים מוזיקלית בערוץ 24 "אלירז ואילנית משחקים", תחילה אילנית הנחתה את התוכנית לצד אלירז שדה, אך עזבה את התוכנית לטובת הפסטיגל, והוחלפה בסיון קליין.
בשנת 2011 הנחתה לרגל יום כיפור את התוכנית "תודה בבקשה סליחה" לצד אלירז שדה ושודר בערוץ 24.
ביולי 2012 החלה להגיש את התוכנית "שישי עד הגג" בערוץ 2 לצידן של אילנה ברקוביץ' וימית סול, ובאותה שנה השתתפה גם בתוכנית המתיחות "סתאאאם!" של ערוץ הילדים. השתתפה בתפקיד: קוסמת אורחת בשעשועון "מי יפיל את המאסטר" בהנחייתו של אלי יצפאן. ושיחקה בהצגה "הרפתקאות נמו בספארי" שהוצגה בספארי ברמת גן, לצד דניאל ליטמן, אריה מוסקונה, יאנה יוסף ואחרים.
בשנת 2013 הנחתה את העונה השנייה של תוכנית המציאות/רומנטית "הרווק" עם דודו אהרון בערוץ 10.
בשנת 2014 שיחקה בסרט קולנוע קומי של הבמאית ריקי שלח, "אילוף הגוררת" לצד 48 שחקניות, קומיקאיות וידועניות. בנוסף, השתתפה בעונתה הראשונה של תוכנית הדוקו-ריאליטי "היחידה", המשודרת ב-HOT. במרץ 2014 הנחתה את טקס מלכות היופי ששודר בערוץ 2. באותה שנה החלה להנחות בערוץ 20 את התוכנית "טעמים" ביחד עם תום פרנץ (זוכה מאסטר שף), ולהשתתף כמארחת בתוכנית "20 בלילה".
בשנת 2015 החלה להנחות לצד עמוס רולידר את תוכנית הייעוץ "זמן רולידר" שמשודרת בערוץ 20.
ב-2016 שיחקה בסדרת הנעורים "סוסי פרא" לצד דניאל גד ויון תומרקין בערוץ זום למנויי HOT, שם גילמה את עמית, שוטרת סמויה בחווה.
בשנת 2017 הצטרפה לזכיינית קשת במטרה להנחות שתי תוכניות: תוכנית שידוכים בקשת 12 בשם "כמה רחוק" החל מ-1 בנובמבר, והשנייה היא תוכנית בישול ואירוח בערוץ 24 "אצל אילנית ואלישע" לצד אלישע בנאי, בנוסף שיחקה בשנה זאת בסדרת הדרמה אימה "ג'ודה" של HOT לצד ציון ברוך, עמוס תמם, אנסטסיה פיין ואחרים.
בשנת 2018 הנחתה בערוץ 24 את חידון המוזיקה הישראלית ליום העצמאות ה-70.
מאז 2018 מנחה את תוכנית האירוח "גלית ואילנית" בקשת 12, לצד גלית גוטמן.
משנת 2020 משחקת בסדרה "זיגי" בערוץ TeenNick למנויי HOT.
בשנת 2021 השתתפה בצילומים לסדרה שעתידה לעלות ב-HOT "העיר הטובה". באותה שנה השתתפה לוי בתוכנית "MKR המטבח המנצח" בעונת ה-VIP בקשת 12, ביחד עם אחיה הגדול אשר לוי (השתתף גם ב"מאסטר שף" עונה 4).
משנת 2022 משתתפת בסדרה המתעדת את חייה האיישים הנקראת "משפחת שדה"
באותה שנה גם הנחתה את ספיישל איחוד המשתתפים מהעונות הקודמות של "חתונה ממבט ראשון".
בשנת 2023 השתתפה בתוכנית המציאות "הזמר במסכה", בתפקיד הצמר גפן המתוק, והודחה ברבע הגמר. בהמשך השנה הייתה חלק מהפאנל בתוכנית המציאות "רואים את הקול" בקשת 12.
חיים אישיים
בשנת 2002, נישאה לוי לזמר אייל גולן ולהם בן ובת. בנובמבר 2008 הזוג התגרש.
משנת 2011 נמצאת בזוגיות עם אלירז שדה. ב-20 בדצמבר 2018, נישאו הזוג ולהם בת. לוי ואלירז מתגוררים ברחובות.
ב-19 ביולי 2011 הורשעה בנהיגה בשכרות ורישיונה נשלל ל-11 חודשים.
לאורה פלורס
לאורה פלורס (בספרדית: Laura Aurora Flores Heras; נולדה ב־23 באוגוסט 1963 בריינוסה, מקסיקו) היא שחקנית וזמרת מקסיקנית.
קריירה
היא החלה את הקריירה שלה כזמרת בלהקת Hermanos y Amigos. הלהקה זכתה להצלחה במקסיקו ובאירופה בה היא הופיעה בהופעות. לאורה פלורס החלה להשתתף בסרטים בשנת 1983 ומאז השתתפה במעל ל-40 סרטים. במקביל להיותה שחקנית, לאורה פלורס המשיכה בקריירה של זמרת וגם הייתה מנחה של תוכניות טלוויזיה. היא הוציאה כ-20 אלבומים.
בשנת 1984 כיכבה בתור אחת הדמויות הראשיות בטלנובלה "Los años felices" לצד השחקן דמיאן ביצ'יר.
תסמונת התשישות הכרונית
תסמונת התשישות הכרונית (באנגלית: CFS - Chronic Fatigue Syndrome) הידועה גם כאנצפלומיאליטיס מיאלגית (ME - Myalgic Encephalomyelitis) היא תסמונת מורכבת המתאפיינת בתשישות ממושכת שאינה חולפת לאחר מנוחה, והחמרה של סימפטומים לאחר מאמץ יתר גופני או מנטלי. עקב מאפיין זה הציעה ב-2015 האקדמיה הלאומית לרפואה את השם "systemic exertion intolerance disease" או SEID ("מחלת אי-סבילות מערכתית למאמץ"), בין היתר כדי להבהיר כי מדובר במחלה רפואית ולא בהפרעה פסיכיאטרית או פסיכולוגית. בעבר הייתה ידועה גם בשמות CFIDS - Chronic Fatigue and Immune Disfunction Syndrome ו-PVFS — Post-viral Fatigue Syndrome.
לאורה פלורס
קריירה
בשנת 1994 גילמה את דמותה של שארלוט, נסיכת בלגיה בטלנובלה "El vuelo del águila" מבית תאגיד טלוויסה.
בין טלנובלות בהם היא זכתה להצלחה ניתן לציין "מלכת הלבבות", "בגוף אחד", "מי זה מי".
תסמונת התשישות הכרונית
תסמינים נוספים הנפוצים במחלה הם החמרה של סמפטומים בזמן ישיבה או עמידה, כאבים, בעיות קוגניטיביות, הפרעות שינה, ורגישות לאור וקולות. במחלה מעורבים שינויים נוירולוגיים, אימונולוגיים, אנדוקריניים ומטבוליים. הגורם לתסמונת אינו ידוע, ואין לה טיפול או תרופה שהוכחו כיעילים.
לאורה פלורס
קריירה
בשנת 2007 ביצעה הופעת אורח בטלנובלה "שיכורה מאהבה" את הדמות של פרסיליה יורנטס; הטלנובלה היא רימייק מקסיקני לטלנובלה הקולומביאנית "קפה בניחוח אישה" משנת 1994. בשנת 2008 ביצעה הופעת אורח בטלנובלה "Las tontas no van al cielo" בדמותה של לוסיאנה ארנגו.
בשנת 2016 הצטרפה לעונה השלישית של הטלנובלה "אשת הפלדה" (Señora Acero), מבית רשת טלמונדו, וגילמה את דמותה של אדלמירה ריג'ורס.
תסמונת התשישות הכרונית
התסמונת נפוצה ביותר בגילאים 40–60. אין אפיון סוציו-אקונומי ללוקים בתסמונת, והכינוי שלה בעבר, 'מחלת היאפים', נתגלה כבלתי מבוסס.
תסמינים
התסמונת מתאפיינת בתשישות ממושכת שלא חולפת לאחר מנוחה. סימן ההיכר שלה הוא שלאחר מאמץ פיזי, נפשי או רגשי, שבעבר לא היוו כל בעיה, החולים חווים תשישות קיצונית והחמרה של כל הסימפטומים, תופעה הנקראת "Post-exertional malaise" (PEM) ("תחושת מחלה לאחר מאמץ"). ההתדרדרות יכולה להתחיל 12 עד 48 שעות לאחר הפעילות, ולהימשך ימים, שבועות ואף חודשים.
תסמינים נפוצים נוספים הם בעיות שינה, החמרה של תסמינים בזמן ישיבה או עמידה (אי-סבילות אורתוסטטית, מכונה גם "אי סבילות לעמידה"), בעיות קוגניטיביות (פגיעה בזיכרון ובריכוז), כאבי ראש, כאבי שרירים ופרקים, תסמינים דמוויי שפעת ביניהם כאב גרון, רגישות בבלוטות לימפה, רגישות לזיהומים, אלרגיות, רגישות לאור, קולות וריחות, הפרעות במערכת העיכול, קוצר נשימה והפרעות קצב, בעיות בוויסות טמפרטורה, בעיות במערכת המין והשתן, בעיות ראייה.
אדם יכול לסבול מאחד או מכמה תסמינים בבת אחת ותחושותיו יכולות להשתנות לאורך תקופה (הוספת/הורדת תסמינים).
לתסמונת התשישות הכרונית אין מבחן דיאגנוסטי פשוט והתפרסמו כעשרים הגדרות קליניות שונות. בעבר נחשבה כתסמונת דומה לדאבת השרירים ואף נטען ששתי התסמונות הן התבטאויות שונות במעט של אותו גורם, אולם מחקרים העלו שיש להבדיל ביניהן.
גורמים
הסיבה או הגורמים ל-ME/CFS עדיין לא ידועים. על פי ארגון הבריאות העולמי וה-ICD היא מסווגת כמחלה נוירולוגית. הסברה הנפוצה היא ששילוב של מספר גורמים מביא להתפתחות המחלה. אלה עשויים לכלול:
זיהומים נגיפיים וחיידקיים
חלק מהחולים, אך לא כולם, מפתחים את התסמונת בעקבות מחלה כמו-ויראלית אקוטית. ייתכן שאצל אנשים מסוימים זיהום עלול להוביל לשינויים במערכת החיסון התורמים להתפתחות המחלה. תשישות פוסט-ויראליות מתרחשת בכאחד מכל עשרה אנשים שנדבקו בנגיף אפשטיין-בר, נגיף רוס ריבר או נגיף Coxiella burnetti (הגורם הגורם לקדחת Q). אנשים עם זיהומים אלה שהיו להם תסמינים חמורים במהלך המחלה היו בסבירות גבוהה יותר מאלה עם תסמינים קלים לפתח מאוחר יותר ME/CFS. תופעה דומה נצפתה עם SARS-CoV-2, הנגיף המחולל את מחלת הקורונה. עם פרוץ מגפת הקורונה ב-2019 נמצא כי חלק ממי שחלה בה סובל מתסמינים של "לונג קוביד" החופפים בצורה משמעותית את התסמינים של ME/CFS.
זיהומים אחרים שנחקרו בקשר ל-ME/CFS כוללים את נגיף ההרפס האנושי (HHV-6), אנטרו-וירוסים, אדמת, Candida albicans, נגיפי בורנה , מיקופלזמה ורטרו-וירוסים. עם זאת, ב-ME/CFS, לא נקבע תפקיד סיבתי לגורם זיהומי ספציפי.
טראומה פיזית או רגשית
חלק מהמטופלים מדווחים על תאונה, טראומה, חוסר תנועה, ניתוח או מתח רגשי משמעותי לפני הופעת התסמינים.
פתופיזיולוגיה
תסמונת התשישות הכרונית היא מחלה ביולוגית, לא הפרעה פסיכולוגית. מטופלים עם ME/CFS אינם מעמידים פני חולים, ואינם מחפשים רווח משני. לחולים אלו יש שינויים פתופיזיולוגיים מרובים המשפיעים על מספר מערכות. לא ידוע אם שינויים אלו מתרחשים לפני הופעת המחלה או כתוצאה ממנה. התסמונת מתאפיינת בשינויים נוירולוגיים, אימונולוגיים, אנדוקריניים ומטבוליים. למשל, מחקרים רבים מצאו הפרעה נרחבת של מערכת העצבים האוטונומית כולל שינויים מורפולוגיים, אי תקינות של החומר הלבן ופגיעה בתפקוד רשתות עצביות. פגיעה בתפקוד המערכת החיסונית נפוצה מאוד, בעיקר הפעילות של תאי הרג טבעיים. אצל חלק גדול מהחולים בתסמונת, אך לא כולם, נמצאה חריגוּת בתפקוד ציר ה-HPA. ממחקרים שונים עולה גם כי אצל החולים בתסמונת יש פגיעה במטבוליזם האנרגטי ברמה התאית שנגרמת מתפקוד לא תקין של המיטוכונדריה, אך אין אחידות בממצאים אלה בכל במחקרים.
אבחון
לפי הערכות שנעשו בארצות הברית, עד 91% מחולי ה-ME/CFS אינם מאובחנים. חולים שכן אובחנו מדווחים בדיעבד על תהליכים שלקחו שנים, ועל אבחונים שגויים שהם קיבלו בדרך. האבחון השגוי הנפוץ ביותר הוא של דיכאון.
בעבר, האבחון של ME/CFS נעשה על דרך השלילה. דוח מקיף מאת האקדמיה הלאומית לרפואה משנת 2015 קבע כי שיטה זו גרמה לאבחונים איטיים ושגויים, וכי שיש לאבחן ME/CFS בהתקיים כל התסמינים הבאים:
מומחים לתסמונת בעולם עשויים לתקף את האבחנה גם על פי קריטריונים קודמים:
בעבר האבחון של ME/CFS נעשה גם באמצעות הקריטריונים של ה-CDC משנת 1994 ("הקריטריונים של פוקודה"). קריטריונים אלו ספגו ביקורת משמעותית מחוקרים ורופאים מטפלים משום שלא כללו PEM כתנאי הכרחי לאבחון.
שכיחות ואפידמיולוגיה
בהיעדר מבחן דיאגנוסטי פשוט לתסמונת, ובגלל ההגדרות הקליניות השונות, שיעורי ההימצאות של ME/CFS משתנים בהתאם ל"הגדרות המקרה ושיטות האבחון". על פי הקריטריונים של ה-CDC משנת 1994, שיעור ההימצאות הוא 0.89%, אך שיעורי ההימצאות על פי הגדרות אחרות נעים בין 0.1% ל-2.5%. גורם נוסף לאי הוודאות לגבי מספר החולים בתסמונת הוא שבעקבות המחלה החולים נוטים לפרוש חברתית: אחד מתוך ארבעה מרותק למיטה או לביתו לכל החיים, ורבים מהם באופן זמני בזמן התפרצות אקוטית. מעריכים כי בין 17 ל-24 מיליון איש חולים במחלה בעולם. מבחינה דמוגרפית, יותר נשים מאובחנות, אך השיעור נע בין פי 1.5 או 2 ועד פי 6. ייתכן שההפרש המשמעותי נובע, בין היתר, מכך שנשים נוטות יותר לדווח על הסימפטומים שלהן לרופאים.
לשיעור ההיארעות על פי גיל יש שני שיאים, אחד בגיל 10–19 והשני בגיל 30–39 שנים. ההשפעה נראית גם אצל נשים וגם אצל גברים, אבל היא בולטת יותר אצל נשים.
ניהול התסמונת
היבט חשוב בניהול התסמונת הוא פעילות מדודה (pacing) – אסטרטגיה המבוססת על העובדה שהתסמינים נוטים להחמיר בעקבות מאמץ נפשי או פיזי. ניתן לנהל את הפעילות באופן תלוי-סימפטומים, שבו ההחלטה להפסיק (ולנוח או לשנות פעילות) נקבעת על ידי מודעות עצמית להחמרת התסמינים, או באופן מותנה-בזמן, שנקבע על פי לוח זמנים קבוע של פעילויות שהמטופל מעריך שהוא או היא מסוגלים להשלים מבלי לעורר את תחושת המחלה לאחר מאמץ (PEM). לפיכך, העיקרון מאחורי האסטרטגיה הוא הימנעות ממאמץ יתר והחמרה של הסימפטומים. המטרה אינה לטפל במחלה בכללותה. מי שמחלתם יציבה יחסית עשויים להגביר בהדרגה את רמות הפעילות והפעילות הגופנית, אך על פי עקרון הפעילות המדודה, חייבים לנוח או להפחית את רמות הפעילות אם יתברר כי הם חרגו מגבולותיהם. שימוש במוניטור לדופק לניטור וניהול רמות הפעילות מומלץ על ידי מספר ארגוני מטופלים, וה-CDC רואה בכך דרך שימושית עבור אנשים מסוימים כדי לסייע במניעת PEM.
בעוד שפעילות גופנית מומלצת במספר מחלות כרוניות אחרות, במקרה של תסמונת התשישות הכרונית ההמלצה היא לא לעסוק בפעילות אירובית. לטיפול בכאבים מומלץ לעשות תרגילי התמתחות, תנועה והתעמלות, ולהשתמש במשככי כאבים.
היבט חשוב נוסף הוא תזונה מאוזנת ומותאמת. מומלץ להתייעץ עם מומחה לגבי התזונה המתאימה ותוספים.
כיוון שהמחלה עשויה להימשך זמן רב, והיא פוגעת לעיתים בצורה קשה בתפקוד היומיומי, טיפול פסיכולוגי או ייעוץ עשויים לעזור למטופלים בהתמודדות הנפשית עם המחלה והכאב הנלווה אליה.
טיפולים
כאמור, לתסמונת התשישות הכרונית אין טיפול או תרופה שהוכחו כיעילים והתוצאות של ניסויים קליניים עד כה היו מאכזבות במידה רבה.
טיפולים לא-תרופתיים
מספר טיפולים לא-תרופתיים שהוצעו בעבר למחלה הם טיפול קוגניטיבי-התנהגותי, טיפול בפעילות גופנית מדורגת (GET - graded exercise therapy), וניהול פעילות אדפטיבי (APT - adaptive pacing therapy) – שבניגוד לפעילות מדודה כאסטרטגיה לניהול המחלה הוצע כטיפול שעשוי לרפא את המחלה. טיפולים אלו היו מבוססים על ההנחה השגויה שהסימפטומים מהם סובלים החולים בתסמונת הם תוצאה של אמונות לא-רציונליות (פחדים) ודרכי התמודדות לקויות (הימנעות מפעילות) שמביאות לירידה במצבם (דה קונדישנינג). הנחה זו נסתרת על ידי דיווחים של מטופלים רבים ואינה מצליחה להסביר את הצטברות הראיות על חריגות פתולוגיות ופיזיולוגיות שנמצאו בחולים.
בעקבות הדוח המקיף של האקדמיה הלאומית לרפואה משנת 2015 משך ה-CDC ב-2017 את ההמלצה על טיפול בפעילות גופנית מדורגת (GET) לאחר שמחקרים הראו כי העדויות ליעילותה הן חלשות ובאיכות נמוכה, ואילו דיווחים ממטופלים העלו שאצל חלקם הייתה הרעה במצבם. ב-2021 המכון הלאומי לבריאות בבריטניה שינה גם הוא את הנחיותיו בנושא. על פי ההנחיות החדשות אין להציע שום פעילות גופנית או תרגילים כטיפול שעשוי לגרום לריפוי מהמחלה. גם ההמלצה על טיפול קוגניטיבי-התנהגותי כטיפול שעשוי לרפא את התסמונת שונתה, לאחר שנמצא כי היא אינה יעילה ואף יכולה להזיק,  וטיפול זה מומלץ רק לניהול הסימפטומים ולהתמודדות עם המצוקה הכרוכה במחלה כרונית. היעילות של APT נבדקה במחקר קליני גדול שלא הראה עדות ליעילות של השיטה ביחס לטיפול המקובל, או טיפול רפואי מותאם.
מבין שלושת השיטות רק הטיפול הקוגניטיבי-התנהגותי הראה יעילות מוגבלת בחולי ME/CFS במצב לא חמור. עם זאת, בעוד שחלק מהמטופלים דיווחו על פחות תשישות, הפעילות הגופנית הכוללת שלהם לא עלתה, דבר המצביע על הסתגלות למחלה ולא על התאוששות.
טיפולים תרופתיים
הפיתוח של תרופות לטיפול ב-ME/CFS היה איטי בין היתר בגלל היעדר כלי אבחון נאותים לזיהוי חולים, חוסר מודעות והכרה ב-ME/CFS כמחלה ביולוגית ולא הפרעה פסיכולוגית, ההטרוגניות של המחלה והמגוון הרחב של התסמינים, והתרחשות של הפוגות ספונטניות. למרות האתגרים הללו, מאמץ קליני ניכר הושקע בניסיון לזהות טיפולים תרופתיים שיועילו לחולים ויספקו לפחות הקלה סימפטומטית ושיפורים באיכות החיים אם לא הפוגה ארוכת טווח. סקירה שיטתית שנעשתה ב-2020 העלתה כי רק חלק קטן מהמחקרים הקלינים הם באיכות גבוהה; ברבים מהם חסרים קריטריונים קפדניים של הכללה/החרגה של נבדקים, בקרת פלצבו, סמיות מספקת או מספרים רלוונטיים סטטיסטית של חולים. מתוך 116 מחקרים קליניים שהוערכו, רק 25 תיארו ניסוי קליני אקראי ומבוקר עם 45 משתתפים או יותר שבדקו התערבות תרופתית. כתוצאה מכך, הספרות המחקרית מלאה בדיווחים אנקדוטיים על טיפולים שנראים מבטיחים, אך טרם זוהתה תרופה שיעילותה ברורה וניתנת לשחזור.
אף על פי כן, רופאים נותנים מרשמים למגוון רחב של תרופות ל-ME/CFS, כולל כדורי שינה, תרופות נגד כאבים, תרופות לטיפול באי-סבילות תנוחתית ותרופות לתפקוד קוגניטיבי. מעטים מהטיפולים הללו נתמכים על ידי ניסויים קליניים.
ניתן לסווג את התרופות שנחקרו קלינית ל-ME/CFS למספר קטגוריות. המדד העיקרי לתועלת במחקרים אלו הוא לרוב הפחתת התשישות, שהיא התסמין המאחד של ME/CFS ומרכיב של כל הגדרות האבחון של ME/CFS.
תרופות הפועלות על מערכת העצבים המרכזית
לפני ש-ME/CFS הוכרה כמחלה מוגדרת וייחודית, היה מקובל להאמין שיש לה מקור פסיכוסוציאלי, והחולים טופלו בתרופות נוגדות דיכאון. תרופות אלה הן עדיין אחת מקבוצות התרופות השכיחות ביותר בטיפול ב-ME/CFS. ניסוי קליני אקראי ומבוקר אחד עם סמיות כפולה דיווח על שיפור בסימפטומים עם שימוש במעכב המונואמין אוקסידאז מוקלובמיד, אך הנתונים לא היו מובהקים סטטיסטית. המחקר הקליני האיכותי היחיד של תרופה הפועלת על מערכת העצבים המרכזית שהראה שיפור מובהק סטטיסטית במדד העייפות (והריכוז) היה של מתילפנידאט, המוכר יותר בשם ריטלין. בהתחשב בתופעות הלוואי החמורות והפוטנציאל להתמכרות הקשורים לתרופה זו, היא אינה בחירה אידיאלית לטיפול ב-ME/CFS.
תרופות אנטי-ויראליות
תיאוריה אחת להתפתחות של ME/CFS היא זיהום מתמשך בדרגה נמוכה וחוסר יכולת לנקות את הפתוגן המעורר במלואו. תיאוריה זו מובילה באופן טבעי לעניין בטיפול בחולים בטיפולים אנטי-ויראליים/אנטיביוטיים, וניתן למצוא מחקרים על אנטי-ויראליים לטיפול ב-ME/CFS עוד משנת 1988. אף אחד מהמחקרים הללו לא הכיל מספר מספק של נבדקים. מעכב ה-RNA פולימראז valganciclovir, המוכר כתרופה ואלציט, עשוי לסייע לחולי ME/CFS שיש להם רמות גבוהות של נוגדנים לנגיף אפשטיין-בר או נגיף ההרפס האנושי. שיפורים בעייפות ובתסמינים קוגניטיביים נצפו במספרים קטנים של חולים לאחר 6–12 חודשי טיפול, יש צורך בניסויים בקנה מידה גדול יותר כדי לאשר את התוצאות הללו.
תרופות המשפיעות על תפקוד המערכת החיסונית
מוצרים ביופרמצבטיים נוספים המווסתים את מערכת החיסון שנחקרו כוללים גאמא-גלובולין, אנקינרה וריטוקסימאב. גאמא-גלובולין נבדק במחקר קליני אחד שנעשה עם מתבגרים והביא לשיפור בתפקוד, אך תוצאה זו לא שוחזרה. שתי התרופות האחרות הראו תוצאות מבטיחות בחולים אך לא נמצאה יעילות שלהן במחקרים קליניים מבוקרים גדולים.
מחקרים שבדקו טיפול בסטרואידים היו ברובם מאכזבים: מספר מחקרים עם הידרוקורטיזון לא הראו שיפור במחלה.
תוספים תזונתיים
מגוון רחב של רכיבי תזונה ותוספי תזונה נחקרו בהקשר להשפעתם על תסמונת התשישות הכרונית. לא נמצאה תועלת או תועלת מועטה בלבד של תוספים, מלבד אולי השילוב של NADH והקו-אנזים Q10 שמווסתים את המיטוכונדריה. במחקר קליני מבוקר שנמשך 8 שבועות עם 73 חולים נמצא שיפור קטן אך מובהק סטטיסטית בניקוד הכולל במדד התשישות.
השפעת התסמונת ופרוגנוזה
ME/CFS פוגעת בצורה משמעותית ביכולת של חולים להשתתף בשוק העבודה, בלימודים, ובפעילויות חברתיות. רמת החיים של החולים יכולה להיות נמוכה מזו של החולים בטרשת נפוצה, דיכאון, מחלות לב, סרטן ומחלות ריאות. ניתן לחלק את התפקוד של חולים לרמות החומרה הבאות:
רמת התפקוד של חולים משתנה על פני זמן, ורבים מדווחים על כך שבימים הכי פחות טובים שלהם הם אינם מסוגלים לצאת מהמיטה.