cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הקרב על קיבוץ גשר
השטח
לקיבוץ גשר הייתה חשיבות אסטרטגית מרובה, שכן, בשל מיקומו, הוא שלט על מעבר חשוב שעל הירדן, הן עבור כלי רכב, הן עבור רכבות. כן עבר בסמוך, מדרום לקיבוץ, צינור הנפט של IPC, מעיראק לבתי הזיקוק בחיפה. הצינור עבר במקביל, מדרום, לואדי בירה (נחל תבור) ובחלקו הסמוך לגשר, שכנו הכפרים הערביים כאוכב אל-הווא (כוכב הירדן) ואלבירה (כיום ח'רבת אל בירה, כשני ק"מ מערבה מכוכב הירדן). הקיבוץ שכן על חלקה המזרחי של שלוחה היורדת מרמת סירין אל הירדן. צידה הצפוני של שלוחה זו, גבוה מעל סביבתו, ואף שולט על הערוץ. יתר חלקי השלוחה נמוכים יותר, אינם גבוהים בהרבה מן המישור ולפיכך נשלטים באש ובתצפית מן הגבעות שבשני צידי הירדן. בפרט, ממערב, חלשה על הקיבוץ רמת סירין, אשר הייתה משובצת באותה העת יישובים ערביים, כגון סירין (כיום ח'רבת סירין, כשישה ק"מ צפונה מערבה מהקיבוץ) ועולם (ו' שוואית, כיום ח'רבת אולם, כק"מ וחצי מצפון לסירין), ואלה מנעו כל גישה מערבה. מצד שני, קיבוץ גשר שלט על הדרך היורדת מרמת סירין אל הירדן. השטח הסמוך למקום בו מתחברים הירמוך והירדן הוא מישורי בחלקו הצפוני, זה שבין הכנרת מצפון, ואשדות יעקב בדרום. מאשדות יעקב ודרומה, הופך השטח, ובו קיבוץ גשר, התוחם אותו מצפון, כמעט בבת אחת, לגבעי וחרוץ בוואדיות. כביש טבריה-בית שאן (כיום כביש 90) קישר בין גשר לעורף היהודי. בנוסף, עברה במקביל, ממערב, דרך עפר עתיקה בין גשר למנחמיה (כיום כביש 7188), ומשם לטבריה או לגליל התחתון. היישוב היהודי הסמוך היה תל אור-נהריים. מדרום לקיבוץ גשר נמצאה משטרת גשר, בניין מבוצר במיקום המאפשר שליטה באש ובתצפית, הן על גשרי הירדן, הן על רוב שטח הקיבוץ. מעט מדרום למשטרה שכן הכפר הערבי ג'יסר אל-מג'מע.
יהודים
על גשר הגן כוח אשר כלל את הלוחמים שבין התושבים ותגבורת מגדוד 'ברק' (גדוד 12) של חטיבת גולני. הלוחמים שבין התושבים קיבלו אימון כמקובל בארגון ההגנה: נשק קל, אימון פרט ואימון כיתה, וכן קורסים שונים. הגדוד הקצה לגזרה שמאשדות יעקב ודרומה פלוגה אחת, ומחלקה מאותה פלוגה נערכה במשטרת גשר. הנשק המסייע כלל מרגמה 81 מ"מ ומקלע בינוני אחד. ב-29 באפריל (לאחר התקפת הלגיון, ר' בהמשך) נוסף נשק נ"ט: פיא"ט ורובה אנטי טנקי בריטי. במצורף, הגן על היישוב כוח בגודל פלוגה, בערך. היישובים בעמק הירדן היו ערוכים לסיוע הדדי בעת הצורך. עם זאת, כיוון שלאחר תום המנדט, פלש הצבא הסורי בגזרת צמח, היו יישובי בקעת כנרות וחלק מחטיבת גולני נתונים בקרב עמק הירדן. לפיכך, אלה היו מוגבלים מאוד באפשרותם לסייע. לאחר קום המדינה, נהנה הצד הישראלי מסיוע אווירי ספורדי, ולקראת סיום הקרבות בגזרה, מסיוע של שני תותחי 65 מ"מ.
הלגיון וערבים בלתי סדירים
הקיבוץ שכן בקרבה בלתי אמצעית לגבול בין ארץ ישראל לעבר הירדן, כאשר ממש על קו המים, מן הצד המזרחי, נמצא מחנה של חיל הספר העבר ירדני. עם פירוקו של זה, בפברואר 1948, עבר המחנה לרשות הלגיון הירדני. הלגיון העמיד מול גשר כוח בעוצמה של גדוד, בערך: שתי פלוגות, כיתת מקלעים, כיתת מרגמות 81 מ"מ, שני תותחים, ככל הנראה של שש ליטראות (57 מ"מ) ומחלקת משוריינים. כן היו תחת פיקודו, ככוח מסייע, כ-200 לוחמים בלתי סדירים. הלוחמים שבין ערביי הכפרים שברמת סירין ובעמק הירדן מנו כמה מאות, חמושים בנשק קל.
שתי העמדות העיקריות של הלגיון היו האחת על גשר הכביש, והשנייה, ממערב לירדן, בסמוך למסילת הברזל.
חיל המשלוח העיראקי
חיל המשלוח העיראקי היה, בשלב הלחימה באזור גשר, בגודל של כשתי חטיבות. כוח זה כלל חטיבת חי"ר מוגברת ועוד גדוד חי"ר ממונע, שני גדודי תותחנים, גדוד שיריוניות, שתי פלוגות הנדסה, וכן יחידות קשר ורפואה. אלו קיבלו סיוע אווירי מטייסת אחת. כן הסתייע הצבא העיראקי, בימים שלאחר הפלישה, בכך שהצבא הסורי פלש ק"מ אחדים מצפונו, ריתק לגזרת בקעת כנרות את הכוח הישראלי שלמולו, וכן שמר במידת מה על אגפו הימני של הצבא העיראקי.
שלבים ראשונים
לאחר החלטת החלוקה, אירעו באזור תקריות שונות עם ערביי הסביבה, כגון צליפות מן הצד העבר ירדני, התקפות על התחבורה בכביש לבית שאן, פגיעות וגנבות בשדות ובמטעים וכיוצא באלה. עם פרוץ המלחמה הוחל בבניין מקלט כללי ותעלות קשר אך עד סוף אפריל, העבודות לא הסתיימו. ב-12 במרץ 1948, נעשה ניסיון לשדוד את עדר הכבשים של המשק. לעזרת הרועים הגיעו חברים מהמשק ועובדים שנמצאו בסמוך. התפתח קרב מצפון לקיבוץ, השוד סוכל אך שני חברי קיבוץ נפצעו. אבדות הערבים לא ידועות. בבוקר 4 באפריל הונח מארב לאנשי המשק במטעי הבננות של הקיבוץ. בקרב שנערך, נהרגו שניים מחברי הקיבוץ. גם כאן, אבדות הערבים לא ידועות. ממש עד תום שלטון המנדט שררה תקווה כי נהריים תישאר נייטרלית, ונימוק מדיני זה שיבש את שילובה של זו האחרונה במערך ההגנה על גשר.
התקפת הלגיון הערבי
ב-27 באפריל 1948 בשעה 17.00 גילתה התצפית בגשר כי הדגל הבריטי שהתנוסס על בניין משטרת גשר, הורד בחיפזון. משוריינים בריטים הגיעו לבניין ופינו את השוטרים לבית שאן. חברי גשר שלחו מיד כוח שנכנס למשטרה ונערך להגנתה. בנוסף, כוח תגבורת של גדוד 'ברק' עשה דרכו אל המשטרה, ובדרכו נתקל ביריות בודדות של הלגיון. אלה הקדימו כוחות ערביים בלתי סדירים, בעצמה של פלוגה, הערוכה בשלוש מחלקות, אשר נעו במורד ואדי בירה, גם כן כדי לתפוס את המשטרה סמוך ככל האפשר לפינוייה.
בשעה 20.00 החלה הפגזה קשה של הלגיון הערבי מתותחים, ממשוריינים וממרגמות, וזו לוותה באש מקלעים. ילדי הקיבוץ הועברו במהירות לבונקר המטה הקטן (המקלט, שהוכן לקראת ימי הפלישה, היה עדיין בעצם בנייתו). יתר הבלתי לוחמים רוכזו בחדר האוכל שקירותיו היו עבים יותר. הפצועים רוכזו במקלט שבנייתו טרם נשלמה. ההפגזה נמשכה כל הלילה. בין היתר, נפגע מכשיר הקשר, והקשר נותק. הייתה זו הפעם השנייה, לאחר קרב משמר העמק, בה יישוב עברי ספג אש תותחים.
למחרת, ב-28 באפריל 1948 נמשכה ההפגזה, וכתוצאה, כל הבניינים נפגעו. כן נעשה ניסיון להתקפה רגלית, אלא שהתוקפים, שלא הגיעו לכדי הסתערות, נסוגו לנוכח אש מן הקיבוץ. פרט לכך, לא היו ניסיונות התקפה נוספים והלגיון הסתפק באש ממרחק. במקביל, תגבורות מגדוד 'ברק' ומן המשקים בסביבה השתלטו, כמעט ללא התנגדות, על הגבעות שממערב לקיבוץ, לבל ייתפסו על ידי הערבים. עם זאת, צליפות מכיוון רמת סירין נמשכו לסירוגין גם בהמשך. שיירת סיוע של שני אוטובוסים משוריינים ורכב משוריין נוסף הגיעה לקיבוץ בדרך העפר, אף על פי שספגה אש בדרכה. זו הביאה לקיבוץ תגבורת, צוות רפואי, חומרי רפואה, תחמושת וכן מקלע בינוני על צוותו. בדרכה חזרה, אמורה הייתה לפנות את הילדים, כ-50 במספר. אולם כיוון שדרך הפינוי הייתה חשופה לאש הלגיון, אשר גברה עם הגעת השיירה, הוחלט כי הסיכון שבפינוי גדול מן הסיכון שבהישארות. ואכן, עד מהרה כלי הרכב נפגעו. אחד ממגיני הקיבוץ, הקשר, התנדב להתגנב לנהריים, על מנת להשיג הפסקת אש לפינוי הבלתי לוחמים. השליח הגיע, ובאמצעות מוכתר נהריים, אברהם דסקל, הוחל במשא ומתן עם הקצינים הבריטיים של הלגיון, ואלה נענו. כשחזר השליח לקיבוץ, ניתנה הוראה להפסיק את האש בשעה 14:00, אבל הלגיון לא קיים את ההבטחה והמשיך באש, אם כי בעצמה פחותה בהרבה. בשעות הצהרים התגנב אל הקיבוץ קשר עם מכשיר קשר תקין, והקשר התחדש.
בלילה הגיע כתגבורת מחלקה מ'גולני', והילדים, עם כמה חברות קיבוץ וזקנים, פונו ברגל ובחסות החשיכה לאשדות יעקב (ובהמשך לחיפה). מפקד המחלקה משה כהן מהמושבה כנרת קיבל את הפיקוד הכולל על הגנת גשר.
למחרת, ב-29 באפריל 1948, נמשכה ההפגזה. בשעות הבוקר הגיע מוכתר נהריים עם אולטימטום מהמלך עבדאללה שדרש שקבוצת גשר תיכנע, תמסור את נשקה, תפנה את המקום ואת המשטרה, אחרת יחריב הלגיון את היישוב עד ליסוד. את התשובה היה צריך לתת תוך שעה.
תשובת המפקדה הייתה שיש לבקש אורכה למתן תשובה עד למחרת, ובינתיים נערכו תוכניות להתקפת נגד של 'גולני' על הלגיון. בין היתר, כללו תוכניות אלה שימוש, לראשונה במלחמה, בתותחי 20 מ"מ. כמו כן, מחשש להתחדשות הקרבות, הוצאו מן המשק רוב החברות, וכן חולים, פצועים ובלתי לוחמים, למשל צעירים מחברת הנוער. בבוקר 30 באפריל הגיעה תגבורת באנשים, בנשק ובציוד, ממשקי הסביבה. עבדאללה אכן האריך את האולטימטום ליממה נוספת עד שעה 12:00 באותו היום, אך גם לאחר זאת לא מימש את איומו, ככל הנראה, גם מחשש מפני התקפת הנגד האמורה. יתרה מזו, כוחות הלגיון, אשר חצו את הירדן מערבה, חזרו וחצו מזרחה. כן נטשו את סביבת גשר הכפרים הערביים הסמוכים. אבדות המגינים היו חמישה הרוגים וכ-20 פצועים.
ימי המנדט האחרונים
מגיני הקיבוץ היו בין הראשונים אשר עמדו מול התקפת צבא סדיר ובהתאם, הפיקו את הלקחים הנדרשים מבחינת היערכות והתבצרות. כך, קיבוץ גשר היה מוכן היטב, יחסית ליישובים אחרים בקו האש, לפלישת צבאות ערב באמצע מאי. כיוון שהבלתי לוחמים פונו כבר, וכיוון שכוח תגבורת נותר בקיבוץ, הפך המקום בשבועות הבאים למוצב צבאי, למעשה. במשטרת גשר נותרה מחלקה מ'גולני', אשר מקור מגויסיה היה יישובי עמק הירדן.
מן הצד הערבי, הצבא הסורי תוכנן תחילה לפלוש לארץ ישראל משטח לבנון, ככל הנראה דרך מלכיה. גזרת עמק הירדן הוקצתה לצבא עיראק, יחד עם הלגיון הירדני. בסופו של דבר, העדיפו הירדנים לפלוש לארץ בגזרה דרומית יותר. הדבר הביא לשינויים חפוזים בתוכנית המקורית, וברגע האחרון פנה הצבא הסורי לעמק הירדן. גזרה זו נבחרה, ככל הנראה, על מנת לקיים הסתייעות הדדית בין הצבא הסורי לזה העיראקי, אשר תקף מספר ק"מ דרומה משם, באזור קיבוץ גשר.
14 ו-15 במאי
חיל המשלוח העיראקי נועד לפלוש לארץ ישראל בגזרה שבין הירמוך ונחל תבור. על מנת לשבש ככל האפשר את הפלישה, ערכה 'ההגנה' תוכניות לפוצץ את הגשרים הסמוכים לקיבוץ, ואף הוטמן חומר נפץ לשם כך. אולם הימצאות יישוב יהודי - נהריים ותל אור - בעברו המזרחי של הירדן מנעה את פיצוץ הגשרים כל עוד שרר המנדט. בנוסף, ימים אחדים קודם שתקף, פוצץ הלגיון את גשר הירמוך, וגשרי הירדן נותרו הקשר היבשתי היחיד של נהריים ותל אור אל ארץ ישראל המערבית. ב-14 במאי השתלטו הערבים על המפעל בנהריים וחיסלו את היישוב היהודי בתחומי עבר הירדן. ניסיון לפוצץ את הגשרים בעזרת חומר הנפץ שהוטמן מראש, נכשל. כיוון שכך, ב-14 במאי בלילה, פוצצו חבלני 'גולני' את גשר הכביש וגשר הרכבת שעל הירדן (החבלן אמיל בריג עוטר באות גיבור ישראל על המעשה). בבוקר 15 במאי 1948 התחילו העיראקים להפגיז את גשר והמשטרה בתותחים ומרגמות, וכן ירו על המקום אש מקלעים, במשך כל אותו יום. לאלה הצטרפה הפצצה לא יעילה של שני מטוסים. מן הצד השני, פגעו מגיני גשר במספר כלי רכב שנעו בצדו המזרחי של הירדן. בגלל הרס הגשרים, העיראקים פנו להעביר את כוחותיהם כשלושה ק"מ דרומה, בקרבת קו צינור הנפט IPC. וכך, במשך 15 במאי העבירו העיראקים כוחות אל הגדה המערבית של הירדן, בעוד כוחות אחרים תפסו עמדות מול גשר, בצידו המזרחי של הירדן. הכוחות שחצו את הנהר פנו צפונה לכיוון הקיבוץ, להוציא כוחות שהופרשו להגנת האגפים והעורף העיראקי. השריון העיראקי עשה דרכו אל המשטרה והקיבוץ דרך הכפר גיסר אל-מג'מע, תוך שהוא תופס מחסה בין הבתים. הרגלים, לעומת זאת, עשו דרכם בעיקר אל גבעת 'הגמל', שמצפון מערב למשק.
16 במאי
למחרת, ב-16 במאי 1948, נמשכה ההפגזה. בשעת בוקר מוקדמת, כוח בן שתי מחלקות מגדוד 'ברק' ניסה לתקוף מצפון, מכיוון מחצבת הגבס במנחמיה, את העיראקים שבגבעת 'הגמל'. הכוח הופגז בדרכו, ובשל מזג האוויר השרבי, נקלע לאפיסת כוחות. לבסוף, הכוח נסוג מבלי שתקף. בשעה 16:00 התחילה התקפת רגלים עיראקית. כשתי פלוגות הסתערו במורד גבעת 'הגמל', ותקפו את הקיבוץ ממערב ואת המשטרה מצפון. התוקפים הגיעו לטווח קצר, עד שאש המגינים שברה את ההתקפה, והם נסוגו לאחר שספגו כ-40 אבדות. אבדות המגינים היו ארבעה פצועים. משעות אחר הצהריים ועד יום המחרת שרר שקט יחסי. כדי להמשיך ולשבש את חציית הירדן, נפתחו סכרי הירדן שלמעלה מנקודת החצייה, בדגניה ובאלדלהמיה (מול נהריים). ואכן, פתיחת הסכרים שיבשה את חציית הירדן, אך לא מנעה אותה. באותו יום, כבש כוח מגדוד 13 (גדוד 'גדעון') של חטיבת 'גולני' את כאוכב אל הווא (כוכב הירדן), ותושבי הכפר נמלטו.
17 במאי
ב-17 במאי 1948 פתחו העיראקים בהפגזה על כוכב הירדן. בשעות אחר הצהריים נתגלתה פלוגה עיראקית העולה בחיפוי הפגזת תותחים והפצצות אוויר לסירוגין, במגמה לכבוש את הכפר עם שחר.
באותו היום, 17 במאי 1948, חידשו העיראקים ביתר שאת את התקפתם על הקיבוץ והמשטרה. משעות הבוקר המוקדמות החלה הפגזה, ובנוסף, בכפר ג'יסר אל-מג'מע נערך טור של 24 משוריינים כאשר מגמת פניו הייתה בניין המשטרה. לאלה הצטרף כוח רגלי בעוצמה של גדוד, בערך. כוחות רגלים באזור גבעת 'הגמל' פתחו באש מקלעים ומרגמות על הקיבוץ. מטוס ישראלי תקף, ללא הצלחה יתרה, את העיראקים שעל 'הגמל'. מטוס עיראקי, שניסה להפציץ את הקיבוץ, החטיא, וככל הנראה פגע בכוחות העיראקים. בהמשך הסתערו הרגלים שנערכו בגבעת 'הגמל' על הקיבוץ. ההסתערות נהדפה זו הפעם במרחק גדול יותר מן המשק, עקב אש שנורתה הן מן הקיבוץ, הן מן המשטרה. כיוון שכך, הופנתה ההתקפה לכיוון המשטרה. המשוריינים פתחו באש על המגינים במשטרה, והגיעו עד למבואותיה ממזרח. בחסות אש המשוריינים, חבלנים עיראקים הצליחו לפוצץ את השער, ומשוריין אחד נכנס לחצר המשטרה, אך לאחר שהוטלו עליו בקבוקי מולוטוב הוא עלה באש ונסוג. פיא"ט ובו שישה פגזים, ירה ופגע בעוד משוריינים. הכוח הרגלי נותר במקום ההיערכות, ולנוכח הפגיעות במשוריינים, ואש שספגו הרגלים, לא הסתער לבסוף.
18 במאי והלאה
בלילה שבין 17 ל-18 נכשל ניסיון של כוח 'גולני', בפיקודו של פריץ יורדן, לכבוש את 'הגמל' מידי העיראקים. בבוקר 18 במאי 1948, לוחמי 'גולני' ניצלו רגע בו הכוח העיראקי שעל כוכב הירדן אכל את ארוחת הבוקר, לתזמון הסתערותם. ההתקפה הפתיעה את העיראקים שהחלו לסגת ללא סדר כשחיילי 'גולני' מזנבים בהם. העיראקים הותירו בשטח כ-30 הרוגים וציוד לחימה רב. על פי מקורות ערביים סבלו העיראקים כ-40 הרוגים בלחימה ממערב לגשר. בבוקר אותו יום העיראקים גררו את המשוריינים שנפגעו, אך לא חידשו את התקפותיהם על הקיבוץ או המשטרה. בכל זאת, העיראקים המטירו אש ממרחק וממנה נפצעו שניים מן המגינים. כן ערכו העיראקים התקפה אווירית, שהחטיאה. בלילה הגיעה לקיבוץ מחלקה לתגבור ועמה אספקה ותחמושת. בימים הבאים, העיראקים המשיכו באש לסירוגין. גשר נותרה מנותקת גם בהמשך, והאספקה הגיעה אליה רק בלילה כשהיא מועברת ברגל ועל גבי סוסים דרך קווי העיראקים. לאחר הדיפת הסורים מהדגניות הועברו לרכס כוכב הירדן שני תותחי 65 מ"מ (נפוליאונצ'יקים). ב-22 במאי 1948 התותחים החלו להפגיז את ריכוזי העיראקים. למחרת הוציאו העיראקים את כוחותיהם מהגזרה, פרט לגדוד אחד שנותר באזור עוד זמן מה, והעבירו אותם דרך גשר דמיה אל השומרון שהיה אזור פעולתם עד לסיום מלחמת העצמאות. כיוון שגשר, והדרך אליה, נשלטו באש מן הגדה המזרחית של הירדן, המשיכו התושבים, במידה רבה, לחיות כבמוצב צבאי, גם בהמשך המלחמה.
אבדות גשר בהתקפה העיראקית היו הרוג ו-13 פצועים.
אחרית דבר
לאחר המלחמה עברו חברי גשר מערבה, ליד גבעת הגמל, ובפברואר 1949 הקימו את גשר החדשה. עד פברואר 1950 (הרבה אחרי יישובים אחרים, מכיוון שהקיבוץ הישן נהרס כמעט עד היסוד), חזרו כל המפונים ונתחדשו החיים התקינים. בגשר הישנה קיים מוזיאון המציג את תולדות המקום וכן שוחזר בונקר המפקדה ובו מוצגים רבים המתארים את עמידת גשר במלחמת העצמאות.
השותפות הטראנס-פסיפית
הסכם השותפות
ההסכם מהווה הרחבה של הסכם שנחתם בין צ'ילה, ברוניי, ניו זילנד וסינגפור בשנת 2005. מאז, שמונה מדינות נוספות הצטרפו למשא ומתן על הרחבת ההסכם. נכון ל-2014, התקיימו 19 סבבים רשמיים של משא ומתן על ההסכם.
אף על פי שתוכן ההסכם לא פורסם לציבור, חלקים ממנו פורסמו על ידי ויקיליקס. ההסכם מעורר ביקורת ציבורית ברחבי העולם, בשל חשאיות המשא ומתן והשלכותיו המרחיקות לכת של ההסכם בתחום הכלכלי והסביבתי.
ארצות הברית, בנשיאות אובמה חתמה על ההסכם, אך משכה את חתימתה ב-23 בינואר 2017 בהתאם להחלטת נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ. לטענתו ההסכם פוגע בייצור האמריקאי ובעובדים האמריקאים. אם ההסכם היה נכנס לתוקף, הוא היה הסכם הסחר הגדול בהיסטוריה.
ההסכם קודם על ידי ארצות הברית במקור כדי ליצור גוש כלכלי שיבלום את השפעתה של סין. ברק אובמה, אמר בשנת 2016, שברצונו כי ארצות הברית ולא סין תכתוב את כללי הסחר האזוריים. לאחר עזיבת ארצות הברית תחת ממשל טראמפ, שאר חברות השותפות הטראנס-פסיפית הסכימו במאי 2017 להחיות אותו. ההסכם עודכן. הפרק על מפעלים בבעלות המדינה לא השתנה, ומחייב את החותמים לחלוק מידע אודות חברות רכוש ביניהם, מתוך כוונה לעסוק בנושא התערבות המדינה בשווקים. הוא כולל את התקנים המפורטים ביותר לקניין רוחני של כל הסכם סחר, כמו גם הגנות מפני גניבת קניין רוחני נגד תאגידים הפועלים מחוץ למדינות. יפן הפכה למובילה בקידום ההסכם, ושם ההסכם שונה להסכם המקיף והפרוגרסיבי לשותפות טרנס-פסיפית (CPTPP), שנחתם ב-2018.
ג'נה פישר
בין הסרטים בהם שיחקה: "מחליקים אותה", "הולך חזק: סיפורו של דיואי קוקס", "רווקים לשבוע" ו"האיש המכני הענק".
ביוגרפיה
פישר נולדה בפורט ויין, אינדיאנה שבארצות הברית, למשפחה מרקע נוצרי. גדלה בסנט לואיס, מיזורי. אמה אן (לבית מילר), היא מורה להיסטוריה ואביה, ג'יימס אי. פישר הוא מהנדס. לה אחות צעירה בשם אמילי, מורה בבית ספר יסודי. התחנכה בתיכון קתולי לבנות-בלבד. לה תואר ראשון בתיאטרון ועיתונות.
פישר החלה לשחק בגיל 6, בסדנת משחק שהעבירה אמה.
קריירה
פישר החלה את הקריירה שלה כשחקנית תיאטרון בזמן לימודיה בקולג'. לאחר שעברה ללוס אנג'לס החלה לשחק בסגנון קומדיה דל'ארטה עם תיאטרון "Zoo District". לדבריה לקח שלוש שנים של ניסיונות עד שקיבלה את התפקיד הראשון בטלוויזיה - תפקיד קול קטן בסדרה "ספין סיטי". בשנים הבאות שיחקה תפקידים קטנים בסרטים עצמאיים כגון "העובד המצטיין" ו"המיוחדים"  כמו גם תפקידי אורח בסדרות טלוויזיה כמו "עמוק באדמה", "מופע שנות ה-70" ו"אחיות או לא להיות".
ב-2002 פישר הופיעה בסרטו הקצר של חברה, פיטר אלטון, Les Superficiales. הם הכירו במסגרת תיאטרון Zoo District ושיתוף פעולה נוסף שלהם היה בסרטה "Lollilove", בו פיטר שימש כתסריטאי, צלם, עורך וקריין.
Lollilove
לאור התקדמותה האיטית בקריירת המשחק החליטה פישר ליצור סרט בעצמה. היא כתבה וביימה סרט מוקומנטרי, LolliLove ואף שיחקה בו בתפקיד ראשי. השחקן הראשי הנוסף היה בעלה דאז, ג'יימס גאן, אותו הכירה בצעירותה בסנט לואיס. שחקנים נוספים נבחרו מבין מכריהם, ביניהם ג'ודי גריר, לויד קאופמן וג'ייסון סיגל."'כשהתחלנו לעבוד על הסרט לא חשבנו שהוא יהיה סרט אמיתי, זה יועד להיות פרויקט אלתור לג'יימס ולי, להנאתנו.'"הקרנת הבכורה של Lollilove התקיימה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בסנט לואיס בנובמבר 2004. על תפקידה בסרט זכתה פישר בפרס גילדת שחקני המסך.
על אף תרומתו של הסרט לקריירה שלה העבודה עליו הייתה קשה וגרמה לה להתרחק מעולם הכתיבה והבימוי ולהתמקד במשחק. "הבימוי היה מתיש והכתיבה הייתה מייסרת. היה מאוד קשה לביים ולככב בסרט. היה לנו צוות קטן ביותר כך שעשיתי הרבה דברים שבמאי רגיל לא עושה, כמו הכנת אביזרים והגשת ארוחות. בו זמנית היה עלי להיכנס לדמות, לחזור על השורות שלי, להכין תלבושות לסט הבא, לתדרך שחקן ולעשות סיעור מוחין עם הצלם. אני טובה בריבוי משימות אבל זה היה יותר מידי בשבילי. לא יכולתי ליהנות כראוי מאף חלק. אני חושבת שאתמקד במשחק".
המשרד
בשנת 2005 קיבלה פישר את התפקיד של פאם ביזלי בסדרת הטלוויזיה האמריקאית "המשרד", המבוססת על סדרה בריטית בעלת שם זהה. פישר עבדה מספר שנים כפקידת קבלה ומזכירה, במקביל לניסיונותיה לפתח קריירה כשחקנית, והיא הרגישה התאמה לתפקיד פאם המשמשת בסדרה כפקידת קבלה.
בשנת 2007 הייתה מועמדת לפרס אמי על תפקידה בסדרה.
סמוך להשקת הסדרה אמרה בראיון: "בכנות, זה יהיה נפלא לשחק את פאם הרבה זמן... אין לי שאיפות גדולות להיות כוכבת קולנוע. הייתי שמחה להיות בתוכנית טלוויזיה מצליחה ומתמשכת."
בעקבות הצלחת הסדרה הקריירה של פישר כשחקנית קולנוע התבססה. ב-2006 כיכבה בסרטו של בעלה דאז, ג'יימס גאן, "חלקלק". ב-2007 מילאה תפקידים משניים בסרטים "האחים סולומון", "מחליקים אותה" ו"הולך חזק: סיפורו של דיואי קוקס".
ב-2008 שיחקה בסרט "הקידום" לצד שון ויליאם סקוט וג'ון סי. ריילי שגם כיכב לצידה בסרט "הולך חזק".
ב-2009 כיכבה בסרט "איש בודד" וב-2010 בסרט העצמאי "קצת עזרה". ב-2011 גילמה דמות משנית בסרט "רווקים לשבוע".
עבודות נוספות
ב-2006 פישר השתתפה בשעשועון הטלוויזיה "Celebrity Poker Showdown" בערוץ בראבו.
ב-2007 כיכבה פישר בקליפ לשירו של וילי ויזלי, "Through Any Window". ההיכרות עם ויזלי נולדה מעבודתו על הפסקולים של "LolliLove" ושל סרטו של בעלה לשעבר, "טרומיאו וג'ולייט".
ב-2009 השתתפה בפרסומות של חברת Proactiv.
ב-2010 הנחתה במכירה פומבית של בית הספר בו למדה בנערותה ומכרה בעצמה אביזרים חתומים מסדרת "המשרד". באותה שנה פישר השתתפה בהפקת המחזה של בעלה, לי קירק, "Sad Happy Sucker".
ב-2013 כיכבה במחזה אוף ברודוויי מאת ניל לביוט, Reasons to Be Happy.
החל מאוקטובר 2019 היא מגישה לצד אנג'לה קינסי את הפודקאסט "Office Ladies" שמנתח פרקים מהסדרה בה שיחקו השתיים, המשרד.
חיים אישיים
ב-7 באוקטובר 2000, נישאה לקולנוען ג'יימס גאן, אותו הכירה בסוף שנות ה-90 דרך אחיו שון גאן. לאחר שבע שנות נישואים, השניים הודיעו על פרידתם בהצהרה משותפת ב-5 בספטמבר 2007, והם התגרשו כשנה לאחר מכן ונשארו חברים טובים.
מאז 2010 היא נשואה לתסריטאי לי קירק, ולהם בן ובת משותפים.
קוברה פיליפינית
קוברה פיליפינית המכונה גם קוברה צפון-פיליפינית (שם מדעי: Naja philippinensis) היא מין של קוברה יורקת ממשפחת הפתניים החיה רק באיי הפיליפינים. זוהי אחת מהארסיות שבקוברות.
מאפיינים
קוברה זו מגיעה לאורך של 1.6 מטרים בממוצע אם כי כמה פרטים הגיעו לאורך שני מטרים. זוהי קוברה בעלת ראש רחב וקצר, נחיריים בולטים ועיניים גדולות ושחורות. צבעה בהיר יחסית עד חום בינוני. הצעירים בעלי גוונים כהים יותר.
הקוברה מצויה במדרונות ושטחי יערות לחים וכן בשדות חקלאיים, ג'ונגלים ובקרבת מגורי האדם והיא מחבבת במיוחד מקווי מים כמו בריכות, שלוליות וכדומה. תפוצתה בשטחי צפון הפיליפינים בלוזון, מינדורו, קאטאנדואנס, מאסבאטה ובכמה אייים קטנים יותר. דיווחים על הימצאותה בפלאוואן התבררו כשגויים. בפיליפינים ישנו מין נוסף של קוברה בפיליפינים - קוברה דרום פיליפינית (Naja samarensis).
הקוברה ניזונה בעיקר מעכברים ושאר יונקים קטנים, מצפרדעים, לטאות ומנחשים אחרים, אותם היא הורגת בארס חזק. היא אוכלת כמעט כל טרף אפשרי, כולל נחשים ארוכים כמותה. הטורפים שלה הם אנשים, עופות דורסים, נמיות ורב-פתן מלכותי, הגדול בפתניים. לעיתים היא גם נפגעת מחולדות המגיבות על ההכשה בנשיכות לעבר הראש והעיניים, אך הדבר לא קטלני עבור הקוברה.
הקוברה ארסית מאוד ובעלת נוירוטוקסין חזק הגורם לשיתוק של איברי הנשימה ושל שאר הגוף במהירות. תסמיני ההכשה כוללים בחילות והקאות, כאבים ונפיחויות, כאבי ראש, סחרחורת ובעיות נשימה שיכולות להסתיים בדום לב או במוות בקלות. עם זאת ישנו נוגדן היכול להציל את המוכשים אם הם מקבלים בזמן. לפי מדד ה-LD50 הארס של קוברה זו הוא החזק ביותר מבין הקוברות, למעט המין קוברה כספית. ערך זה הוא 0.20 מ"ג/ק"ג או 90–100 מ"ג ארס בהכשה.
המכביה השלוש-עשרה
המכביה השלוש-עשרה הייתה אירוע ספורט המוני יהודי, שנערך בישראל, ביולי 1989, כחלק מסדרת אירועי המכביה.
במכביה זו השתתפו כ-4,400 ספורטאים מ-45 מדינות ב-28 ענפי ספורט.
טקס הסיום של המכביה נערך ברחבת הכותל המערבי בפעם הראשונה.
לראשונה השתתפו ספורטאים מהמדינות הבאות:
הוקי שדה
2 - 1 שאר העולם (קבוצה מעורבת) 10 - 4  2 - 1  0 - 0
הרמת משקולות
התחרות נערכה במתנ"ס תל כביר.
התעמלות
- כרמית בוריאן - רון קפלן
חתירה
התחרויות נערכו בכנרת - ו- 8.17 דקות - ו- 8.31 דקות - ו- 8.53 דקות - עומר קפלוק 8.18 דקות - 7.52 דקות - 8.01 דקות - 6.42 דקות - 6.45 דקות - 6.50 דקות
טניס שולחן
- (דרור פולק, מנחם שטיין, יוסי בוגן) -
כדורמים
14 - 8   (טל סנונית כבש 5 שערים לזכות נבחרת ישראל) 10 - 7
רוגבי
25 - 10
שחייה
תחרויות השחייה של המכביה נערכו בבריכת השחייה של אוניברסיטת תל אביב
יחסי אסטוניה–ספרד
יחסי אסטוניה–ספרד הם היחסים הדו-צדדיים והדיפלומטיים בין אסטוניה וספרד.
היסטוריה
היחסים הבינלאומיים בין ספרד לאסטוניה החלו בשנת 1921, כאשר ספרד הכירה בעצמאותה של הרפובליקה של אסטוניה. ב-24 באוגוסט 1991 ספרד הכירה שוב בעצמאות אסטוניה מברית המועצות. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-10 בספטמבר אותה שנה. ב-3 בדצמבר 1992 הקימה ספרד קונסוליית כבוד בטאלין תחת שגרירות ספרד בהלסינקי, רק בשנת 2004 פתחה שגרירות משלה בבירת אסטוניה. מצדה אסטוניה פתחה שגרירות במדריד בשנת 1997. נכון לעכשיו היחסים בין שתי המדינות מעוגנים במסגרת האיחוד האירופי, ומדגישים את העובדה ששתי המדינות הן חלק מהגבולות החיצוניים של האיחוד.
יחסים כלכליים
יחסי הסחר בין אסטוניה לספרד שמרו על קצב עלייה עם מאזן חיובי לטובת ספרד, שבשנת 2007 מכרה מוצרים לאסטוניה בסכום כולל של 120 מיליון אירו, תוך ייבוא בסך כולל של 54 מיליון. הייבוא העיקרי מאסטוניה מורכב מדלקים ושמנים מינרליים, עץ, פחם, מוצרי פלדה וברזל מפסולת התכה. בעוד היצוא העיקרי של ספרד מורכב ממכוניות, טרקטורים, מוצרי קרמיקה ופירות.
מצד שני, ההשקעות בין שתי המדינות הגיעו לרמה אחידה יותר, שכן אף על פי שבשנת 2006 אסטוניה השקיעה בספרד רק 6,100 אירו בשנה שלאחר מכן, היא השקיעה בשווי 1,984,420 אירו. לעומת זאת, ספרד השקיעה בשנת 2006 1,022,170 אירו ואילו בשנת 2007 ההשקעה הופחתה ל-283,230.
בסוף 2008 הוקמה לשכת המסחר ההיספנית–אסטונית עם מטה בטאלין.
תיירות
מספר התיירים הספרדים שנוסעים לאסטוניה גדל מדי שנה, בשנת 2006 היו 15,150 שבילו בה לפחות לילה אחד. עם זאת, רוב התיירים המבקרים באסטוניה עושים זאת באמצעות ספינות תענוגות או בנסיעה מהלסינקי הלוך ושוב באותו יום, כך שמעריכים שמספר המבקרים הספרדים גבוה בהרבה.
אסטוניה נוכחת בירידים התיירותיים בברצלונה, EIBTM (מאז 2004) ומדריד, FITUR (מאז 2005). בנוסף, לחברת התעופה אסטוניאן אייר מפעילה מאז 2006 קו קבוע בין טאלין לברצלונה.
הסכמים
אסטוניה וספרד חתמו על ההסכמים הבאים: בשנת 1997 ההסכם לתחבורה בינלאומית בדרכים; בשנת 1998 ההסכם להגנת השקעות; בשנת 1999 פרוטוקול שיתוף הפעולה בין משרדי הביטחון; בשנת 2000 ההסכם לביטול הדדי אשרות, הסכם קבלת אנשים מחדש והסכם להסגרת עבריינים; בשנת 2005 אמנה למניעת כפל מס; ובשנת 2007 ההסכם להגנת מידע מסווג וההסכם לשיתוף פעולה בתרבות ובחינוך.
It's Only a Paper Moon
רקע כללי
השיר נכתב בשביל מחזה לא מוצלח מ-1932 בשם "The Great Magoo". קלייר קרלטון ביצעה שיר זה לראשונה ב-2 בדצמבר 1932.
הוא הופיע בסרט "קח סיכוי" מ-1933, בביצוע של יוני נייט וצ'ארלס "באדי" רוג'רס. פול וייטמן הקליט גרסה משלו לשיר מאוחר יותר באותה שנה, יחד עם באני בריגן שניגן על החצוצרה ופגי הילי ששרה.
גרסה שיצאה חודש לפני גרסתו של וייטמן הייתה של הנרי קינג ותזמורת "הוטל פייר".
הקלטה פופולרית נוספת משנת 1933 נעשתה על ידי קליף אדוארדס.
פרסומו של השיר נובע בעיקר מביצועים חוזרים שלו, על ידי אמנים פופולריים, במהלך השנים האחרונות של מלחמת העולם השנייה. הוא נחשב כיום כקלאסיקה של שירי ג'אז ופופ, והוא הוקלט פעמים רבות נוספות במהלך השנים.
ניתן לשמוע את בלאנש דובוי שרה את השיר בסצנה השביעית של המחזה "חשמלית ושמה תשוקה" של טנסי ויליאמס.
מוטי מלכה (כדורגלן)
מרדכי מלכה (נולד ב-13 בדצמבר 1990) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת החלוץ בהפועל נוף הגליל.
קריירה
מלכה התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של הפועל נצרת עילית. ב-24 באפריל 2010, מלכה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 0–2 נגד אחווה עראבה. ב-28 באוקטובר, מלכה הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–3 נגד אחווה עראבה במסגרת גביע הטוטו, וכעבור שלושה ימים כבש את שער הבכורה שלו בליגה בתיקו 2-2 נגד מכבי באר שבע. את העונה, מלכה סיים עם 9 שערים.
ב-18 בינואר 2011, מלכה חתם בהפועל באר שבע והצטרף אליה בסיום העונה. ב-30 ביולי, מלכה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1–2 להפועל ראשון לציון במסגרת גביע הטוטו. שבוע לאחר מכן, כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–3 נגד בית"ר ירושלים.
בקיץ, מלכה חזר להפועל נצרת עילית. ב-26 ביולי 2013, מלכה חתם בהפועל ראשון לציון, אך בינואר של אותה עונה חתם בהפועל מרמורק מליגה א' דרום.
ב-18 בנובמבר 2011, מלכה חתם בעירוני נשר, עמה הגיע לפלייאוף העלייה לליגה הלאומית בו הפסידה לקבוצת נעוריו, הפועל נצרת עילית.
בקיץ, מלכה חזר לנצרת עילית. ב-3 בפברואר 2016, מלכה חתם במכבי נתניה מליגת העל. בסיום העונה, נתניה ירדה לליגה הלאומית ומלכה חזר לנצרת עילית.
ב-11 באוגוסט 2017, מלכה חתם בהפועל כפר כנא מליגה א'. מלכה סיים את העונה כמלך שערי הליגה עם 17 שערים.
בקיץ, מלכה חתם בהפועל רמת השרון ועונה לאחר מכן בבני סכנין.
ב-2 בפברואר 2021, מלכה חזר לקדנציה חמישית בהפועל נוף הגליל. שנה לאחר מכן חתם במועדון ספורט כפר קאסם. ב-30 ביוני 2022 חזר להפועל נוף הגליל.
מוצר משלים
מוצרים משלימים (באנגלית: Complementary Good) הם מוצרים בלתי תלויים הנצרכים באופן משותף על מנת לייצר ערך לצרכן. בדרך כלל למוצר המשלים יש ערך פחות כאשר הוא נצרך לבדו, אך השימוש בו בשילוב מוצר או שירות אחר מוסיף לערך המצרפי של שני המוצרים. לפיכך, כאשר מוצרים משלימים נצרכים במשולב, יש להם נטייה להיות בעלי ערך גבוה יותר עבור הצרכן וכל אחד מהם יוצר ביקוש למוצר האחר. מוצר ייחשב כ-"מוצר משלים" כאשר הוא חולק מערכת יחסים מועילה עם מוצר אחר.
במקרים רבים מוצר משלים תורם תכונות נוספות למוצר אחר באופן המשפר או מדגיש את איכותו. לדוגמה, הגשת יין אדום בארוחה בשרית, יוצרת ארוחה הרמונית ומשביחה את טעם המנה. השילוב בין היין למזון יוצר חוויה מצרפית, בה השלם גדול מסך חלקיו. יש לציין כי למרות הקשר הברור בין השניים וההשפעה החיובית על המכירות והרווחיות האחד של השני, ערכם המשותף של מוצר ומוצר משלים אינו בהכרח אבסולוטי ויש תועלת מצריכה שלהם בנפרד. לדוגמה, פופקורן נצרך לרוב יחד עם צפייה בסרט קולנוע, כיוון שצריכתם יחד תורמת לחוויה הכללית. עם זאת, הם נצרכים גם האחד בלעדי השני.
הזיקה בין מוצרים משלימים
כאשר מחירו של מוצר X עולה, הביקוש למוצר Y (המשלים לו) ירד, כיוון שהצרכנים לא מעוניינים להשתמש במוצר המשלים לבדו. כלומר, הביקוש למוצר תלוי לא רק במחירו אלא גם במחיר המוצר המשלים לו. דוגמה לכך ניתן למצוא במוצרים המשלימים מכונית ודלק. אם מחיר מכוניות יעלה באופן חד, עד כדי כך שצרכנים יפסיקו לרכוש אותן, זה יוביל לירידה בביקוש לדלק. כלומר, למחיר מכוניות יש יחס הפוך לביקוש לדלק.
בין המוצרים המשלימים עשוי להיווצר אפקט רשת עקיף, בו קיום המוצר תלוי בהצלחת מכירות המוצר המשלים אותו. תופעה זו מדגישה כי לצד התועלת ההדדית של המוצרים המשלימים, לעיתים קיימת ביניהם גם תלות.
התנהגות הצרכן
על פי הכלכלה המודרנית נוסח אלפרד מרשל, כלכלן מהמאה ה-19 בספרו "עקרונות הכלכלה", צרכן שואף למקסם את פונקציית התועלות שלו ולכן מחיר מוצרים משלימים הוא אחד הגורמים המשפיעים על הביקוש. מתועלת הצרכן נגזרת עקומת הביקוש המהווה את הקשר בין הכמות שהצרכן צורך ממוצר כלשהו, לתועלת שהוא מפיק מכך. משווקים שונים מנסים לפנות אל האדם בסביבת הצריכה הטבעית שלו ולהרכיב עבורו סל מוצרים משלימים המבטאים יחד קודים מוכרים. היקף מכירות החברה יבטא את התועלת שהמשווקים הצליחו לייצר עבור הלקוחות שלהם. בין המוצרים המוצעים בסל זה אין בהכרח קשר פונקציונלי, אך בצירופם הם יוצרים משמעות משותפת. צריכת המוצרים יחד היא חלק מסמיוטיקת הצריכה, באמצעותה מבטא הצרכן את זהותו, ערכיו והרושם שהוא מעוניין להשאיר על הסביבה. לדוגמה: שילוב של חליפה, עניבה וחפתים יאפיינו צרכן המעוניין לשדר רצינות, כוח, עושר וכדומה.
תכנון אסטרטגי ושיתופי פעולה
בתורת המשחקים, נטען כי מוצרים משלימים מובילים לשיתופי פעולה אסטרטגיים בין בעלי עניין שונים. בענף המחשבים לדוגמה, הגיעו למסקנה כי רצוי לקיים שיתוף פעולה כדי לשרוד, דבר אשר גרם לאיחוד חברות חומרה וחברות תוכנה. בתחילת דרכן, היו החברות נפרדות, אך הטמעת חומרה חדשה בשוק גרמה לכך שהתוכנות הישנות נעשו לא שימושיות ולכן חברות תוכנה רבות נעלמו. המסקנה הייתה ששיתוף פעולה בין חברות עם מוצרים משלימים, עשוי להגדיל את הערך הכללי ולהבטיח סיכויי הישרדות גבוהים יותר. גם בישראל ניתן לראות שיתופי פעולה המתקיימים בין חברות המייצרות מוצרים משלימים, בהם חברה אחת מקנה לחברה אחרת רישיון לייצור מוצריה או לחלופין, שתי החברות משווקות במשותף את מוצריהן המשלימים או מוצר חדש. לדוגמה: אסם שייצרה גלידות של תנובה.
ויליירסדורפ
ויליירסדורפ (באפריקאנס: Villiersdorp) היא עיירה הממוקמת בכף המערבי, באזור הנקרא אוברברג, כ-96 ק"מ מקייפטאון, וכ-355 מטרים מעל פני הים. העיירה שוכנת בין הרי ווטרוול (Waterval) ובוינסברג (Baviaansberg) בצד הצפון מערבי של העמק, עם סכר טויווטרסקלופ (Theewaterskloof) מדרום. ויליירסדורפ ידועה גם בתור 'פנינת האוברברג או 'גאוות האוברברג'.
אות אתנה
אות אתנה (באנגלית: The Mark of Athena) הוא רומן-פנטזיה משנת 2012 שנכתב על ידי ריק ריירדן ומהווה את הספר השלישי בסדרת "גיבורי האולימפוס". הספר מתמקד באנבת', פרסי, ליאו, פייפר, הייזל, פרנק וג'ייסון. הספר זכה לביקורות חיוביות והיה לרב מכר כמו הספרים האחרים בסדרה ובסדרה הקודמת לה, "פרסי ג'קסון והאולימפיים".
מלך האסיסטים של ה-NBA
מלך האסיסטים של ליגת ה-NBA הוא כינוי, ותואר בלתי-רשמי, הניתן לשחקן אשר סיים את העונה הסדירה עם ממוצע האסיסטים למשחק הגבוה ביותר בליגה. עד לעונת, הוענק התואר לשחקן אשר הוריד את סך האסיסטים הרב ביותר לאורך העונה, והחל מהעונה העוקבת הוא ניתן לשחקן בעל ממוצע האסיסטים הגבוה ביותר. על מנת לזכות בתואר, על שחקן להופיע לפחות ב-58 משחקים מתוך 82 משחקי העונה הסדירה.
אות אתנה
עלילה
שישה חודשים לאחר עלילת הספר "הגיבור האבוד" ליאו ואלדז סיים את בניית הספינה ארגו 2, שמשמשת את החצויים במשימתם לעצור את תחיית גאיה. ליאו ואלדז, ג'ייסון גרייס, פייפר מקלין ואנבת' צ'ייס בליווי המאמן הדג' מגיעים בספינה למחנה יופיטר על מנת לפגוש את פרסי ג'קסון, הייזל לבסק ופרנק ז'אנג, החצויים האחרים מנבואת השבעה שעליהם להצטרף אליהם על מנת להצליח במשימתם.
ויליירסדורפ
היסטוריה
דה-ווילייר ביקש מהמושל לקרוא לעיירה על שם ההוגנוטים, שכן רוב תושבי העיירה היו צאצאיהם. אבל המושל החליט לקרוא לעיירה על שם מייסדה, פיטר דה וילייר. בתחילה שם העיירה היה "דה וילייר דורפ" (De Villiers Dorp) כלומר הכפר של דה וילייר, אך בשפת הדיבור היא הפכה מאוחר יותר ל"ויליירסדורפ".
מלך האסיסטים של ה-NBA
ג'ון סטוקטון, אשר זכה בתואר מלך האסיסטים תשע פעמים, מחזיק בשיא הזכיות. מלבד סטוקטון, תשעה שחקנים זכו בתואר יותר מפעמיים: בוב קוזי (8), אוסקר רוברטסון (6), ג'ייסון קיד (5), סטיב נאש (5), כריס פול (5), קווין פורטר (4), מג'יק ג'ונסון (4), ראז'ון רונדו (3) וראסל וסטברוק (3). בעונת קבע סטוקטון את שיא האסיסטים הממוצע בעונה (14.5), ובעונה שלאחריה קבע את שיא הליגה בסך אסיסטים בעונה (1,164).
אות אתנה
עלילה
כאשר ארגו 2, בעלת ראש הדרקון המאיים, מתעופפת מעל למחנה הרומי, האל טרמינוס (האל האחראי על הגבול הרומי) מופיע על הספינה ולא מאפשר להם לנחות במחנה. לאחר מיקוח אנבת' מציעה כפשרה לאפשר לספינה לרחף מעל המחנה מבלי לנחות בתוכו. ליאו נשאר על סיפונה של ארגו 2 בעוד אנבת', פייפר וג'ייסון יורדים למחנה הרומי ומשתפים את החצויים האחרים בהרפתקאותיהם בבית הזאבים, שהתרחשו במסגרת מסעם לחילוץ יונו.
ויליירסדורפ
סמל העיירה
הסמל השני - סמל חדש נרשם בלשכה להרלדיקה בשנת 1975.
אות אתנה
עלילה
ריינה מראה לאנבת' את המחנה הרומי ומדברת איתה על הפער בין החצויים הרומים ליוונים. שיחתן נקטעת כאשר אידולון, ישות שיכולה להשתלט על גופים של בני אדם, גורמת לליאו להפציץ את המחנה ללא שהוא זוכר מה ולמה הוא עשה זאת. המתקפה הפתאומית גורמת לאוקטביאנוס, האוגור הפרנואיד של המחנה, לשכנע את החצויים הרומים שהחצויים היוונים הם איום ובכוונתם להשמיד את מחנה יופיטר. בעקבות זאת שבעת החצויים נאלצים לברוח ומרגע זה ואילך הם נתונים במרדף של החצויים הרומים אחרי הספינה.
בדרך מזרחה אל הים התיכון, השבעה עוצרים כדי להשיג חומרים שדרושים להם לתיקון הספינה אחרי הקרב מעל רומא החדשה. ליאו והייזל פוגשים את נמסיס שנותנת לליאו עוגיית מזל שתעזור לו בפתרון בעיה בתמורה למחיר גבוה, אך לא ידוע. לאחר מכן הם פוגשים בנרקיסוס, שמאוהב בהשתקפות שלו על גבי לוח ארד שמיימי הדרוש להם לתיקון הספינה. בעזרת הנימפה אכו ליאו מצליח להסיח את דעתו של נרקיסוס בזמן שהייזל בורחת עם הארד השמיימי.
ויליירסדורפ
גאוגרפיה
ויליירסדורפ מוקפת הרים, בצדם הצפוני ממוקמים רכסי Blokkop, Aasvoëlberg ו-Sneeukop, עם רכס ה-Baviaansberge במזרח.
אות אתנה
עלילה
החבורה ממלאת אחר הנחיות בכחוס בשביל הכוונה בתוך רומא, וממשיכה במסע לאטלנטה ואז לצ'ארלסטון, שם מתקיים עימות חזיתי בין השבעה לחצויים מהמחנה הרומי. כאשר הם מצליחים להימלט בספינה עם המפה, המרדף של הרומיים אחריהם נפסק, משום שנאסר על חצויים רומים להיכנס לארצות העתיקות. בזאת המצב של פרנק, הייזל וג'ייסון, חצויים רומיים בעצמם, הופך לבעייתי יותר.
ויליירסדורפ
גאוגרפיה
מצפון לעיירה נובע נהר ה-Elandskloof, הזורם דרך עמק נהר ה-Elandskloof, אל סכר ה-Elandskloof. הצד המזרחי של העיר גובל בנהר ה-Elandskloof. נהר ה-Kommissiekraal זורם דרך העיירה, אל נהר ה-Elandskloof. כ-5 ק"מ דרומית לווילירדורפ נמצא סכר טויווטרסקלופ, הסכר הגדול ביותר בכף המערבי והשביעי בגודלו בדרום אפריקה. מים מהסכר זורמים אל ה-Riviersonderend.
אות אתנה
עלילה
שבעת החצויים מתחילים את דרכם לארצות העתיקות: יוון ורומא. הם מצליחים להערים על הרקולס, השומר על הכניסה לים התיכון במצר גיברלטר.
ויליירסדורפ
כלכלה
ויליירסדורפ מוקפת בחוות, ומטעי פירות. בתחילה, חקלאים באזור גידלו בעיקר דגן וכרמים, אך מאז השלמת סכר טויווטרסקלופ וסכר Elandskloof, החקלאות השתנתה למטעי פירות אבל גידול גפנים עדיין מהווה חלק גדול מהחקלאות. כתוצאה מכך, קמו שתי בתי אריזה גדולים: Betko ו- Arbeidsvreugde. קואופרטיב ויליירסדורפ מקבל ענבים שנבצרו באזורים שמסביב.
אות אתנה
עלילה
בזמן הפלגתם, הייזל וליאו מקבלים חיזיון. הם מגלים שליאו הוא הנין של סמי, אהבתה הראשונה של הייזל. החיזיון מופר בעקבות מפלצות שמפתיעות אותם וליאו, הייזל ופרנק נחטפים ונלקחים מתחת לים.
החבורה מגיעה לרומא, שם הם נאלצים להתפצל כדי לבצע משימות שונות.
ויליירסדורפ
אטרקציות
בניית בית הספר התיכון דה וילייר גראף בשנת 1907 מומן על ידי סר דייוויד פיטר דה וילייר גראף. הבניינים תוכננו על ידי פורסיית' ופארקר, ונבנו על ידי א.ב. ריד וקי.
אות אתנה
עלילה
פרסי, ג'ייסון ופייפר חוקרים את הקולוסיאום ומצליחים להחיות נימפות מרושעות ולגרום להן לחזור לעצמן. הם מצליחים למצוא ולשחרר את ניקו מהכד. פרסי, ג'ייסון (ובכחוס) נלחמים בענקים ומנצחים אותם. ניקו מספר לחבורה על הגילוי שלו כיצד עליהם לסגור את "שערי המוות": מישהו בתוך טרטרוס ומישהו מבחוץ צריכים לסגור את השערים ביחד. כיוון שלשערי המוות יש שתי כניסות ויציאות. כל עוד ששערי המוות פתוחים המפלצות יכולות לצאת מטרטרוס, ולשרת את גאיה.
ששת חברי הקבוצה וניקו שהצטרף אליהם מגיעים עם הספינה לעזור לאנבת' לשחרר את פסל אתנה. הם מצליחים, אך במאמציה האחרונים ארכנה מושכת את אנבת' בעזרת אחד מחוטי המשי שלה לעבר חור ברצפת המקום שבו היה מוחבא הפסל, המוליך ישר לטרטרוס. פרסי, שלא רוצה לעזוב שוב את אנבת', תופס אותה ונופל לטרטרוס יחד איתה.
הנבואה והתגשמותה
אלה ההרפיה מדקלמת את הנבואה הבאה:
משמעות הנבואה כפי שמתבאר בספר:
"בדד מתהלכת בת החכמה" – בת החכמה היא אנבת', בתה של אתנה אלת החוכמה. היא צריכה לצאת למסע לבד, ללא עזרת חבריה או חפצים קסומים.
"ברומא בוער אות אתנה הרמה" – המסע של אנבת' הוא בעקבות אות אתנה, אשר נמצא ברומא.
"תאומים מחניקים נשימת המלאך" – שני ענקים תאומים: אפיאלטס ואוטוס, כולאים את ניקו די אנג'לו (פירוש המילה אנג'לו באיטלקית היא מלאך) בתוך כד ארד בלי אוויר, ובכך חונקים אותו.
"אשר הסוד למוות-עד בידו מונח" – ניקו די אנג'לו הוא היחיד שיודע איפה נמצאים שערי המוות, שכל עוד הם פתוחים כל אחד יכול לחזור לחיים.
"אשר יחולץ בכאב מתוך כלא החוטים" – אנבת' נחבלת וצולעת בדרך למציאת אתנה פרתנוס, ולכן "יחולץ בכאב". כדי שאנבת' תצליח לחלץ את הפסל, היא צריכה להערים על ארכנה – מפלצת מיתולוגית המתוארת כעכבישת ענק שנוטרת טינה לכל ילדי אתנה בגלל אמם, שקיללה אותה עוד בימי יוון העתיקה. אנבת' משחררת את אתנה פרתנוס שהייתה בתוך חוטים רבים שטוותה ארכנה.
בובת מין
בובת מין היא אביזר מין דמוי אדם (גבר או אישה), ובעלת מאפיינים אנטומיים לטעמו הספציפי של הרוכש אותה, כגון צבע עור ושיער, נפח שפתיים, סוג מסוים של איבר מין וכו'). אין לבלבל בין בובת מין לאביזרי מין אחרים "פסיביים" (כלומר כאלה שפועלים עליהם יותר מאשר איתם), כגון נקב או ישבן מלאכותי, פנס מיני, וסוגים שונים של "רולים" של רקמות שונות המשמשים לדימוי איבר.
היסטוריה
בצרפת נפוצו בעבר סוגים ראשוניים של בובות מין (dame de voyage), נכון הדבר גם לספרד (dama de viaje). מדובר היה בבובות שנתפרו מפיסות בד או ביגוד ישן, ושימשו את המלחים הספרדיים בעת הפלגות ארוכות באוניות.
הדרמטולוג איוון בלוך תיעד בשנת 1908, בספרו (The Sexual Life of Our Time) איך החלה להתקדם התעשייה בהקשר זה בתקופתו. ייצור הסימולאקרה האנושית למטרות של סיפוק מיני הואץ בשנות ה-70 עם תגליות שונות בתחום הכימיה. החומרים לטקס, סיליקון, וכן ציפוי הויניל, הפכו למרכיב עיקרי ברקמות הלאכותיות של בובות המין כאשר סיליקון הפך למרכיב עיקרי בכך שכן הוא מאפשר רמה גבוהה יותר של ריאליזם.
בשנת 1987 בוטל בבריטניה החוק המונע יבוא של מוצרים מגונים, וזאת בעקבות עתירה שהגיש איש העסקים דייוויד סאליבן, לבית המשפט האירופי לצדק במשפט, בריטניה הואשמה כי התקנה שתיקנה לפיה אין לייבא מוצרים מגונים (אשר בפועל הייתה בעלת אג'נדות מאוד ספציפיות ואנטי-מיניות), סותרת את מוסכמות הסחר החופשי כפי שנהגו בהסכם רומא שנחתם בשנת 1957 בין מספר מדינות אירופאיות, ומטרתו הייתה לבסס את השוק האירופי המשותף.
קהל יעד והקשר בין בובת מין לנטייה המינית
קהל היעד העיקרי של בובות מין, כאביזר מין "פסיבי", הוא באופן טבעי זכרים, שזהותם המגדרית בדרך כלל גברית. מתוקף הכוח המנטלי של הכללה (Generalization) הרצון להגיע לסיפוק מיני עם בובת מין כפוף לנטייה המינית של הפרט, וכך יוצא שגבר הטרוסקסואל בדרך כלל יעדיף בובת מין בעלת חזות נשית טיפוסית, וגבר הומוסקסואל יעדיף בובת מין בעלת חזות גברית טיפוסית, כאשר גורמים תרבותיים יכולים לעצב מעט את אופיו של האידיאל החזותי בהקשר זה.
פיתוח בובות מין
העוסקים בפיתוח בובות מין הם לרוב כימאים, מהנדסים, וביוטכנולוגים המתמחים בבנייה של אביזרי מין והדמיות איברי מין. על העובדים בכך להכיר את ההיסטולוגיה והביוכימיה של הרקמות המיניות העיקריות של הגוף, את האנטומיה והפיזיולוגיה של החלבונים ואת פיזור השומן בהקשרם, להיות בקיאים בפוטנציאל האלרגני של חומרים כימיים שונים המשמשים לבניית הרקמות המלאכותיות, ולדעת לאחד בין חומרים כימיים לצורך יציקה של רקמות הדומות ככל הניתן לאלו של פתחי המין האנושיים.
מגוון ותפוצה
וריאציות שונות, גבריות ונשיות, של בובות מין הן בובה בעלת משקל-עודף, טרנסג'נדרית, טראנסקסואלית, זקנה, ואף בובות מין בצורת חייזרית או בדמות אגדית.
תרבות האינטרנט חיזקה מאוד את תפוצת בובות המין בעולם וקמפיינים שונים המופיעים באתרי פורנו או באתרי מכירות, פונים לקהל יעד גברי בדרך כלל במטרה למכור בובות מין לקהל זה.
בובות מין אנושיות
במדינות העולם כולל יפן והעולם המוסלמי, אסיה ואירופה (בפרט גאורגיה, פולין, איטליה, בולגריה ואמריקה הלטינית - בעתיד גם סין) החלו לפתח בובות מין אנושיות הדומות במבנה גופן, אזור הנרתיק וכו' לבני אדם אמיתיים - ההשקה עתידה להתקיים בשנת 2017.
בובות מין בתרבות
בסרט הקולנוע לארס והבחורה האמיתית גיבור הסרט לארס מתמודד עם דיסוננס שנגרם בגלל מערכת יחסים סבוכה עם אביו הדיכאוני, אמו שנפטרה ואחיו שהזדרז לעזוב את הבית. עקב אי יכולתו לפתח מערכת יחסים עם נשים, הוא מזמין באינטרנט בובת אהבה יפנית ולאחר שהרכיב והלביש אותה הוא מתייחס אליה כאל ביאנקה - ארוסתו. מכיוון שביאנקה איננה יכולה למות או לעזוב, לארס זקוק לה. אחיו של לארס מגייס את תושבי העיירה כולה לעזור לשמר את הפנטזיה של לארס ועקב כך לארס מצליח להיפתח וכאשר אינו נזקק לביאנקה יותר, ביאנקה "מתה" ולארס נענה לחיזוריה של עמיתתו לעבודה.
דורון חרמוני
דורון חרמוני (26 ביוני 1954 – 24 ביוני 2016) היה רופא ישראלי, פרופסור לרפואת המשפחה וחוקר. כיהן כראש החוג למדעי ההתנהגות בפקולטה לרפואה בטכניון, ראש החוג לרפואת המשפחה בטכניון, וראש החוג לרפואת המשפחה באוניברסיטת תל אביב.
קריירה רפואית
את הסטאז' ביצע בבית חולים מאיר שבכפר סבא ואת ההתמחות ברפואת המשפחה עבר בשירותי בריאות כללית, במהלך ההתמחות עבד כרופא בקיבוץ מגן ובנתיבות, עבר לצפון והיה רופא הקיבוץ בגעתון, מ-1986 ועד לשנת 2001 רופא במעגן מיכאל והחל ב-2001 כרופא בכפר ויתקין. החל ב-2005 עבד הן כרופא משפחה במרפאה עצמאית בזכרון יעקב והן כבקר רפואי במחוז שרון-שומרון של שירותי בריאות כללית.
קריירה אקדמית
בשנים 2000–2006 כיהן כראש החוג למדעי ההתנהגות בפקולטה לרפואה בטכניון.
בשנים 1998–2000 ו-2005–2007 כיהן כראש החוג לרפואת המשפחה בטכניון.
בשנים 2001–2005 היה מנהל המחלקה לרפואת המשפחה של מחוז חיפה וגליל מערבי בכללית.
ב-2008 מונה למרצה בכיר בפקולטה לרפואה בתל אביב וב-2015 מונה לפרופסור ויו"ר החוג לרפואת המשפחה בפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב, תפקיד אותו מילא עד פטירתו.
בסולם האקדמי כיהן בתפקידים רבים ממדריך קליני לסטודנטים במרפאה שלו ועד מדריך מתמחים. ריכז קורסים ופיתח קורסים חדשים. מילא תפקידים שונים בוועדות שונות בפקולטה לרפואה בטכניון ובמועצה המדעית של ההסתדרות הרפואית.
חיים אישיים
היה נשוי למיקי, אב לשלושה בנים ובת.
פרסים
בשנת 1985 קיבל חרמוני את פרס נשיא המדינה יחד עם חבריו לפרויקט "פעילי בריאות בנתיבות": ד"ר אלחיאני, ד"ר מנקוטה, ד"ר סיוון, ד"ר קולנדר. - יוזמה ייחודית שזכתה להוקרה והכרה בישראל ומחוצה לה.
מחקרים
חרמוני היה חוקר מושבע ופרסם יותר מ-70 מאמרים בעיתונות המדעית המבוקרת, 55 מהם מאמרי מחקר מקוריים. תחומי המחקר שלו היו מגוונים ביותר וכללו בין היתר: רפואת משפחה, מעורבות הקהילה בקידום בריאותה, דיכאון במרפאות בישראל ובמדינות אחרות בעולם, השפעות קורס של פעילי בריאות על הידע בשימוש אנטיביוטי, אפיון סיבות לכישלון ביצוע תורי המשך במרפאות בישראל, שיטה מהירה לאבחון דלקת גרון סטרפטוקוקלית במרפאות, מעקב של 16 שנים על תמותה בכפר אחד בישראל, רפואה אלטרנטיבית או משלימה, שינוי גישה בלימוד סטודנטים לרפואה במרפאות, ידע וגישות בנוגע ל- HIV\ AIDS בקרב סטודנטים לרפואה, אקולוגיה של טיפול רפואי בקרב טייסי חיל האוויר.
מחקרים בתחומים קליניים: כאבי גב תחתון וגישות טיפול, טיפול בחולי סרטן, סוכרת, קרדיולוגיה, שברים בירך.
.am
.am היא סיומת אינטרנט מדינית (ccTLD) השייכת לארמניה. סיומת אינטרנט זו נוצרה ב-26 באוגוסט 1994.
Black Lives Matter
Black Lives Matter (בראשי תיבות: BLM; בתרגום מילולי לעברית: "חיי שחורים חשובים" או "חיי שחורים נחשבים") היא תנועת מחאה מבוזרת שמקורה בארצות הברית הפועלת נגד אלימות משטרתית, אפליה וגזענות ממוסדת כלפי שחורים. מאז 2013, מחאות תחת מסרים דומים מתארגנות ברחבי העולם.
.am
רגולציה
הרישום עבור הדומיין .am מופעל על ידי ISOC-AM, הסניף המקומי של איגוד האינטרנט העולמי
Black Lives Matter
המסרים המרכזיים שהתנועה מקדמת הם: הרג לא מוצדק של שחורים על ידי גורמי אכיפת החוק, אפיון גזעי, אלימות משטרתית ואי-שוויון גזעי במערכת המשפט בארצות הברית ובחברה האמריקאית בכלל.
.am
רגולציה
הערות רגולציה:
Black Lives Matter
התנועה צמחה מתוך הקהילה האפרו-אמריקאית אך פועלת כיום כרשת בינלאומית מבוזרת, ללא מבנה ארגוני או היררכיה פורמלית, של קבוצות פעילות רבות.
.am
שימוש ב-Domain Hack
דומיינים ממשפחת ה-ccTLD בעלי סיומת האינטרנט .am חווים פופולריות רבה עקב היותם מחוברים לשידורי AM (בדומה לסיומות ccTLDs אחרים כמו .fm ו-.tv). בנוסף הדומיינים שנגמרים ב .am מושכים פופולריות גם בקרב דוברי אנגלית, למשל מילים המסתיימות ב- "am" - למשל שירות שיתוף התמונות הנייד אינסטגרם משתמש בשם הדומיין הארמני Instagr.am. שירות הזרמת הווידאו החי Stre.am משתמש ב-TLD של .am על מנת ליצור את מילת המפתח האופרטיבית שלהם, "סטרים". אמן המוזיקה האמריקאי והמפיק ויל.איי.אם משתמש בדומיין לאתר שלו. שימוש לא שגרתי שכזה ב-TLD נקרא "Domain Hacks"
Black Lives Matter
ביולי 2013, נעשה שימוש לראשונה בהאשטאג BlackLivesMatter# ברשתות החברתיות, לאחר זיכויו של ג'ורג' צימרמן שירה למוות בטרייוון מרטין צעיר האפרו-אמריקאי בפברואר 2012. השימוש בביטוי "Black Lives Matter" התרחב מאוד בזמן הפרות הסדר בפרגוסון (2014) שפרצו עקב תקרית בה שוטר ירה למוות במייקל בראון, ותקרית נוספת ביולי 2014 ניו יורק בה נחנק למוות אריק גרנר על ידי שוטר בעודו אומר "אני לא יכול לנשום". נושא זה היה אחד הנושאים המרכזיים אשר נדונו במערכת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016. המחאה התחדשה בעקבות ההפגנות סביב העולם במחאה על רציחתו של ג'ורג' פלויד בידי שוטר משטרת מיניאפוליס דרק שאובין בקיץ 2020.
.am
דומיין ארמני משני
בשנת 2014 נרשם שם דומיין חדש לארמניה, המיועד לשמות דומיין בשפה הארמנית. הדומיין ברמה העליונה נקרא .հայ. סיומת זאת הפכה לפעילה בשנת 2016.
Black Lives Matter
ההערכות הן שבין 15 ל-26 מיליון איש השתתפו בהפגנות מחאה של תנועת "Black Lives Matter" שהתקיימו בעקבות אלימות שוטרים נגד שחורים. הפגנות ענק אלו הציבו את התנועה כאחת הגדולות בהיסטוריה האמריקאית.
הפופולריות של "Black Lives Matter" השתנתה לאורך הזמן. בעוד שב-2018 דעת הקהל כלפי התנועה הייתה בעיקרה שלילית, התנועה גדלה ונעשתה פופולרית יותר במהלך 2019 ו-2020. בסקר מרכז המחקר פיו שנערך ביוני 2020 נמצא כי 67% מבין האמריקאים הבוגרים מכל שכבות האוכלוסייה ורקע אתני הביעו תמיכה מסוימת בתנועת "Black Lives Matter". סקר מאוחר יותר שנערך גם הוא על ידי מרכז המחקר פיו בספטמבר 2020 הראה שאחוז התמיכה ירד ל 55%, כאשר הירידות הבולטות ביו בקרב לבנים והיספנים, בעוד שהתמיכה בקרב השחורים הבוגרים נשארה רחבה כשהייתה. בספטמבר 2021 ערך מרכז המחקר פיו סקר נוסף ונמצא כי רמת התמיכה נשארה יציבה. החל ממאי 2022 ניכרת ירידה ברמת התמיכה התנועה בקרב רבים ובהם גם אפרו אמריקאיים, לפי סקרים ופרסומים בנושא גזענות בארצות הברית.
תחילת המחאה
בליל 26 בפברואר 2012, ג'ורג' צימרמן, אזרח מתנדב במשמר שכונתי, ירה למוות בטרייוון מרטין, תלמיד תיכון אפרו-אמריקאי בן 17, בפלורידה. צימרמן ראה עצמו אחראי על אבטחת מתחם המגורים שבו התגוררו שניהם, וטען שפעל מתוך הגנה עצמית. ב-13 ביולי 2013, לאחר חקירה משטרתית ודיונים משפטיים, הוחלט לזכות את צימרמן. בתגובה, שלוש פעילות פוליטיות לזכויות השחורים (Alicia Garza, Patrisse Cullors, Opal Tometi) כתבו פוסטים בפייסבוק ההחלטה, בליווי ההאשטאג BlackLivesMatter#. פעילה נוספת, Khan-Cullors, החלה להשתמש בהאשטאג בטוויטר והשימוש בו התגבר גם ברשתות חברתיות נוספות. הפעילות שאבו השראה מהתנועה לזכויות האזרח של ארצות הברית, פמיניזם שחור, מחאת "כיבוש וול סטריט" ותנועות דומות.
הירי למוות בצעיר האפרו-אמריקאי, מייקל בראון, הצית מחדש את התמיכה בתנועת Black Lives Matter וגרם לרבים להשתמש במדיה החברתית כדי לדון בשיטור יתר של שחורים והיחסים הבין-גזעיים בארצות הברית. באוגוסט 2014 ארגנה התנועה לראשונה הפגנת מחאה לא-אלימה בפרגוסון, מיזורי, בעקבות הירי במייקל בראון. אחריה אורגנו עוד מאות הפגנות, כינוסים ואירועים של התנועה ברחבי ארצות הברית.
תפיסת עולם ושיטות פעולה
החזון של תנועת "Black Lives Matter" הוא שינוי היחס לאפרו-אמריקאים באמצעות העלאת המודעות לדרכים הרבות בהם שחורים מופלים בארצות הברית ובאמצעים בהם החוק וגופים שלטוניים מאפשרים לאפליה להמשך. התנועה חרתה על דגלה הקטנה או ביטול של מימון משטרתי, הטיית משאבים להשקעה בפיתוח שירותיים חברתיים בקהילות שחורות, הגדלת המימון לשירותי בריאות הנפש, מנגנונים ליישוב סכסוכים ובמודלים חלופיים נוספים להתנהלות במצבי חירום וקונפליקט.
בלאמברג קפיטל
בלאמברג קפיטל (באנגלית: Blumberg Capital) היא קרן הון סיכון אמריקאית, המשקיעה בחברות הזנק בתחום הטכנולוגיה בשלבים מוקדמים של התפתחותן.
הקרן נוסדה בשנת 1991 על ידי דייוויד בלאמברג. מטה הקרן שוכן בסן פרנסיסקו, ולה נציגויות בתל אביב-יפו, בניו יורק ובמיאמי. הקרן מתמחה בהשקעות בחברות בשלב הראשוני של גיוסי ההון שלהן (שלב הסיד וסבב A), בשיתוף פעולה עם אנג'לים וקרנות הון סיכון אחרות. השקעה ראשונית שגרתית של הקרן היא בין חצי מיליון לחמישה מיליון דולר. הקרן משקיעה בחברות הזנק בצפון אמריקה, באירופה ובישראל.
Black Lives Matter
תפיסת עולם ושיטות פעולה
אחת ממייסדי התנועה, אלישיה גרזה, פירטה את האידאולוגיה של התנועה במאמר ארוך, ובו הקטע הבא:
בלאמברג קפיטל
במרץ 2017 השלימה בלאמברג קפיטל את גיוס הקרן הרביעית שלה, בסך 200 מיליון דולר. בספטמבר 2021 השלימה בלאמברג קפיטל את גיוס הקרן החמישית שלה, בסך 225 מיליון דולר, מה שהביא את כלל ההון שגייסה ליותר מ-750 מיליון דולר.
Black Lives Matter
שימוש ברשתות חברתיות
התהוות תנועת "חיי שחורים חשובים", קשורה קשר הדוק ברשתות החברתיות. שמה של התנועה הוא ההאשטאג שהשתמשו בו הפעילות הראשונות. עד תחילת 2016, ההאשטאג BlackLivesMatter# היה בשימוש כמעט 12 מיליון פעם בטוויטר בלבד. ועד יוני 2020 השימוש ב בטוויטר הגיע לכמעט 48 מיליון.
בלאמברג קפיטל
השקעותיה בישראל כוללות את החברות צ'ק פוינט,, DSPG, קרדורקס, Yotpo, אייפסטר ועוד. מנהלת פעילות הקרן בישראל היא יודפת הראל בוכריס.