cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
נחל משושים
אורכו של הנחל הוא כ-30 ק"מ והוא הארוך בנחלי הגולן. באגן ההיקוות שלו כ-40 מעיינות שמרביתם נובעים כל השנה. תחילתו של נחל משושים במורדות הדרומיים של הר אביטל, בגובה 900 מ' מעל פני הים, וסיומו בכנרת, בגובה כ-210 מ' מתחת לגובה פני הים – הפרש גבהים של יותר מ-1,100 מ'.
שמורת הטבע
נחל משושים הוא חלק משמורת הטבע נחל המשושים. השמורה הוקמה בשנת 2006.
מוקדי העניין בשמורה
בריכת המשושים – ברכה זו היא מוקד עניין מרכזי למטיילים בשמורה. זוהי ברכת מים גדולה (כ-20X30 מטרים) המוקפת מצוק הבנוי מהמוני משושי בזלת. העמודים המשושים הניצבים זקופים על דפנות הברכה, יוצרים תמונת טבע מרשימה ומיוחדת. תופעת זו נוצרה מזרמי לבה שהתקררו והפכו לסלעי בזלת בתהליך אטי. כשהתקררות הלבה נעשית באיטיות ובלא הפרעה, הצורה הנוצרת היא משושה. אל הברכה מוביל שביל הליכה המתפתל בין עצי אלון התבור. משך הירידה בשביל כ-20 דקות. העלייה מהברכה אל מבואת הכניסה באותו השביל נמשכת כ-30 דקות. לפני שמגיעים אל הברכה מומלץ לפנות במעלה הנחל אל גשרון החוצה אותו, וממנו אפשר לצפות על המים השוצפים בנקיק הנחל הצר.
החי בשמורה
בשמורת יהודייה הגדולה חיים מיני יונקים רבים, ובהם צבאים, חזירי בר, תנים ושועלים. בשמי השמורה עפים עופות דורסים בשפע, שכן באזור נמצאות מושבות לינה וקינון של עופות דורסים, מהגדולות בארץ. מגוון הציפורים והדורסים, חלקם נדירים, משתנה עם עונות השנה, בהתאם לנדידה.
בסקר בעלי החיים בשמורה נמצאו 172 מינים של בעלי חוליות, מהם חמישה מיני דגים, שני מיני דו-חיים, 24 מיני זוחלים, 111 מיני עופות ו- 29 מיני יונקים. גדול היונקים בשמורה הוא חזיר הבר. אפשר להבחין בסימנים לפעילותם של החזירים סמוך לגזעי האלון, שם הם בוטשים ברגליהם ובניביהם באדמה הלחה בחיפושם אחרי זרעים ובלוטים למאכל, אף שהם אוכלי כול. בין היונקים נמצא מינים צמחונים, כמו צבי ארץ-ישראלי, דרבן מצוי, שפן סלע, קוצן מצוי ויערון גדול, ומיני טורפים – זאב, חתול בר, סמור, תן ושועל. יונקים נדירים בסכנת הכחדה החיים בשמורה הם צבוע מפוספס, דלק ולוטרה. בשמורה חיה גם אוכלוסייה של יעל נובי, מין בסכנת הכחדה שהובא לרמת הגולן מדרום הארץ בשנות ה-80 של המאה ה-20 לאחר שאוכלוסיותיו בדרום נפגעו מצייד.
הקניונים והנחלים במרכז רמת הגולן הם מחשובי אתרי הצפרות בארץ. במצוקי הנחלים בשמורת יהודייה, ובמיוחד בנחל גמלא הסמוך, מקננים עופות דורסים רבים, ובהם נשר, רחם, חיוויאי, עקב עיטי, עיט ניצי ובז מצוי. הרכב המינים של הציפורים והדורסים בשמורה משתנה עם עונות השנה. בסתיו ובאביב, עונות הנדידה, חולפים בשמורה מינים רבים נוספים.
הצומח בשמורה
"יער הפארק" המאפיין את שמורת נחל המשושים ואת שמורת יהודייה כולה, משתרע על פני מישורי הרמה ובמדרונות הנחלים. ביער זה גדלים העצים במרווחים גדולים, וביניהם צומחים עשבוניים רבים. בערוץ הנחל עצמו אפשר לראות צמחי נחלים המאפיינים בתי גידול עשירים במים.
יער הפארק הוא יער דליל, והעצים שבו מכסים רק 10% מהשטח. העץ השולט ביער הפארק שבשמורה הוא אלון תבור. אליו נלווים גם עצי אלה אטלנטית, לבנה רפואי, שיזף מצוי ושיזף השיח. תופעה מעניינת היא צמיחתם של אלוני התבור מתוך גלי אבנים, שחלקם טבעיים וחלקם מעשה ידי אדם. נראה שהאבנים מגינות על בלוטי האלון מפני אכילה של בעלי חיים ויוצרות סביבה לחה המקלה על נביטתם ועל התפתחותם.
בזכות המרחב הפתוח ושפע האור בין עצי יער הפארק, גדלים בו מיני עשבוניים רבים, ובהם שיבולת שועל נפוצה, שעורת הבולבוסין ומיני נוספים של דגניים ותלתניים. בסתיו מפתיעים בפריחתם החצב ומיני הסתווניות והכרכומים, בחורף מתכסה הנוף במעטה ירוק, ולקראת האביב נצבעת השמורה בשלל צבעי הפריחה. כלניות בצבעים רבים, פשתה שעירה, עכנאי נאה, חלבלוב מגובשש, נורית אסיה וכרמלית נאה, הם רק חלק קטן מהמינים הפורחים כאן.
כדי לשמר את תצורתו של יער הפארק ולהקטין את סכנת השרפות, מתקיימת במרבית אזורי השמורה רעיית בקר מבוקרת. אכילת הצומח העשבוני מונעת את "סגירתו" של היער, משמרת מגוון מינים גבוה, ומקטינה את כמות החומר הדליק כדי להקטין את תדירות השרפות ואת עוצמתן. רעיית הבקר מחליפה את בעלי החיים אוכלי הצמחים שחיו באזור ונכחדו, כמו עז הבר ומיני איילים.
במדרונות הערוצים מתקיים צומח עצי צפוף יותר, ובו מינים נוספים, כמו לבנה רפואי ושקד. בערוצי הנחל העשירים במים זורמים ונקיים גדלים עצי ערבה מחודדת, מילה סורית והרדוף הנחלים. בין צמחי הנחלים המתלווים אליהם גם הנרקיס המצוי ואירוס הביצות. עוד גדלים בשמורה ההדס המצוי, אחד מארבעת המינים, ואירוס החרמון המפואר שפרחיו המיוחדים מגיעים לקוטר של 20 ס"מ.
אום כתף
אֻם כּאתף (בערבית: أم كاتف) או אום כתף הוא שמו של האזור הנמצא כ-15 קילומטרים ממזרח לצומת אבו עגילה במזרח סיני. במקום צומת כבישים, כביש אבו עגילה - ניצנה ממערב למזרח וכביש קסיימה - רפיח מדרום לצפון. במקור, השם הוא שמה של שלוחה בכיוון צפון-דרום שגובהה הוא 180 מטר מעל פני הים. מקור השם הוא שמו של צמח המלוח הקיפח אשר נקרא בערבית קטף.
באזור הצומת, הנמצא בין המכשולים הטבעיים של ג'בל דלפה ודיונות חול, הוקם על ידי הצבא המצרי מתחם צבאי. מתחם זה עמד במוקד קרבות בין הצבא המצרי לבין צה"ל במלחמת העצמאות, במבצע קדש ובמלחמת ששת הימים.
מלחמת העצמאות
כחלק מתנועת צה"ל אל מרחבי סיני במסגרת מבצע חורב, נע מערבה, ב-28 בדצמבר 1948, טור רכוב של חטיבת הנגב בתגבור יחידה מחטיבה 8 מעוג'ה אל-חפיר (ניצנה) לכיוון אבו עגילה. הכוח הופתע על ידי גדוד חי"ר מצרי (גדוד 4) שהיה מחופר במתחם ותנועתו נבלמה. לאחר התארגנות מחודשת של הכוח הצה"לי, הוחלט לנסות ולכבוש את המתחם בהתקפה משולבת שתוכננה על ידי חיים בר-לב, מפקד הגדוד התשיעי: פלוגה מהגדוד השביעי של חטיבת הנגב, בפיקוד אברהם אדן, החלה באיגוף דרומי על גבי הדיונות במטרה להגיע למתחם החפור מהאגף, וזאת, בחיפוי סוללת מרגמות 120 מ"מ. במקביל, בוצעה התקפת הסחה על ידי יחידה אחרת באגף הצפוני של המתחם. מעט לפני תחילת ההסתערות נשלח אל חזית המתחם סיור אלים של הכוח הצה"לי שנועד לגרום לכוח המצרי לפתוח באש ולגלות את עמדותיו.
בקרב קשה שנמשך במשך לילה שלם, וכלל שורה של הסתערויות על המתחם המצרי, הצליחה הפלוגה בפיקוד אדן לכבוש שורה של מוצבים מצרים. לאחר מכן חברה הפלוגה לגדוד השביעי אשר השלים את משימת כיבוש המתחם הגדודי המבוצר שנפרש על פני שלושה וחצי קילומטרים וכתוצאה מכך, לחדש את ההתקדמות ולכבוש את צומת אבו עגילה. לאחר יום אחד בלבד במקום נסוגו כוחות צה"ל על פי פקודת הדרג המדיני. הסופר והמשורר חיים גורי הקדיש פרק בספרו "עד עלות השחר" לקרב זה, בו היה סגן מפקד הפלוגה שהסתערה על מוצבי המצרים. אברהם אדן כתב מאוחר יותר (ב-1979) כי היה זה "הקרב הקשה ביותר שהייתי נתון בו" (במלחמת העצמאות).
מבצע קדש
מתחם אבו עגילה-אום כתף ומוצבי החוץ שלו היו בין המבוצרים ביותר בסיני. אלוף פיקוד הדרום אסף שמחוני הכניס לפעולה את חטיבה 7 בפיקודו של אורי בן-ארי כבר בשחר יום 30 באוקטובר 1956, 24 שעות לפני המועד שנקבע לכך בתוכנית המקורית. צוות גדודי משוריין תקף את מתחם אום שיחאן אך נתקל בהתנגדות חזקה ובאש מדויקת של תותחים נגד-טנקים ונאלץ לסגת. התקפה זו העמידה את הכוחות המצרים בכוננות על. הוחלט להקדים את כניסתן של חטיבת חי"ר 10 וחטיבה משוריינת 37 כדי שיכבשו בהתקפה מתואמת של חי"ר ושריון, את מתחם אום כתף - אום שיחאן.
חטיבה 10 הייתה חטיבת חי"ר מילואים בפיקודו של שמואל גודר (גורודצקי). משה דיין ביקר במפקדת החטיבה ערב ההתקפה ונוכח לדעת על רמת מוטיבציה נמוכה של חיילים ומפקדים.
היחידות הראשונות של חטיבה 37 הגיעו לניצנה ב-31 באוקטובר 1956 לפני חצות. הטנקים הגיעו באיחור ולכן החליט מפקד החטיבה להיכנס לסיני על גבי זחל"מים. ב-04:00 ה-1 בנובמבר תקפו את מתחם אום כתף שתי פלוגות של חי"ר ממונע על זחלמ"ים מגדוד 377 של החטיבה, שנסעו באורות מלאים. בזחל"ם הפיקוד נעו מפקד החטיבה ורוב קציני המטה. המצרים הבחינו בטור המתקדם ופתחו באש אנטי-טנקית ובהפגזה ארטילרית כבדה. הזחל"מים הראשונים נכנסו לשדה מוקשים והיו מטרות נוחות לאש המצרים. הזחל"ם של מפקד החטיבה נפגע ראשון. מפקד החטיבה  נהרג וכל הקצינים שהיו איתו נפצעו. בחיפוי אש ארטלריה ובסיוע טנקים שבינתיים הגיעו, חולצו הנפגעים משדה המוקשים והכוח נסוג כשהוא נושא עמו למעלה משמונים פצועים.
בינתיים עקפה חטיבה 7 את אום כתף ודרך מעבר הדייקה כבשה את מתחמי המצרים בסכר הרואיפה ואבו עגילה. הכוח המצרי באום כתף נשאר מנותק ובליל ה-2 בנובמבר 1956 הוא נסוג צפונה תחת חיפוי אש. בבוקר 2 בנובמבר 1956 הבחין סיור אווירי כי מתחם אום כתף נטוש. ניתנה הוראה לפלוגת טנקי שרמן בפיקודו של שמעון ליבר, גדוד 377, מחטיבה 37, שהייתה מסופחת לחטיבה 10, להיכנס למתחם, לנוע מערבה ולחבור לגדוד 82 באבו עגילה.
פלוגת השרמנים של רב-סרן ליבר עברה את המתחם הנטוש ונעה מערבה לכיוון אבו עגילה. בה בעת פלוגה א' בפיקודו של משה בר כוכבא מצוות גדודי משוריין (צג"ם) 82 שהיה אז בפיקודו של אברהם אדן נערכה, על פי מידע מודיעיני למארב חוסם אל מול כוח מצרי, לכאורה, הנסוג מאום כתף. בשעה 12:00 הבחין המארב בטנקי השרמן הלא מסומנים של שמעון ליבר נעים לעברו ממזרח למערב, והיות וגם למצרים היו טנקי שרמן, הניח שמדובר בכוח מצרי, וכשזה הגיע למרחק של 600 מטרים פתח עליו באש, ותוך חמש דקות פגע בשמונה טנקים. המניין הרשמי של ההרוגים היה 25 ובנוסף פצועים. טייסי חיל האוויר שהבחינו בטעות, הנמיכו טוס ובסימנים שונים אותתו להפסיק את האש. רק טנק אחד הצליח לסגת ושרד. היה זה מארב שריון קלאסי ואסון חמור, הגדול ביותר במבצע קדש. המארב נלמד בקורס קציני צה"ל שנים רבות.
מלחמת ששת הימים
במלחמת ששת הימים פעל כוח אוגדתי משולב שכלל כוחות רגלים, שריון, ארטילריה, הנדסה, אוויר וצנחנים בפיקודו של אריאל שרון במטרה לכבוש את מתחם אום כתף הנמצא ממזרח לאזור הצומת. הקרב החל ב-5 ביוני כשהשריון הישראלי כבש את מוצבי החוץ של המתחם המצרי וכוח שריון ישראלי עצמאי נשלח דרך הדיונות שמצפון למתחם כדי לכבוש מוצב מצרי שהשתרע על מרחב של שמונה ק"מ. בלילה נכנסו כוחות החי"ר הישראלים לפעולה כשכוח של הנח"ל תקף מצפון את המתחם המבוצר תוך ריכוך וחיפוי של הארטילריה הישראלית וניהל קרב בתעלות המבוטנות של המתחם. כוח צה"לי של צנחני מילואים תקף מוצב ארטילריה מצרי בעורף המתחם לאחר איגוף אנכי מוסק. לאחר קרב לילי וכיבוש חלק גדול מתעלות המתחם המבוצר, החל במהלך הלילה כוח הנדסה להכשיר דרך עבור כוח השריון הישראלי שחדר לפנות בוקר אל המתחם ופגע בטנקים ובמשמידי טנקים מצריים.
במקביל, כוח השריון הישראלי העצמאי, נע מערבה, לאחר שכבש ביום הראשון את שרשרת המוצבים שמצפון לאום כתף וביום השני כבש את צומת אבו עגילה שבעורף מתחם אום כתף. בבוקר היום השני, לאחר שאוגדת שרון השלימה את כיבוש המתחם, היא פינתה את הציר הראשי שבו ואיפשרה לחטיבה 520 מאוגדה 31 לעבור דרך המתחם בדרכה לכיבוש ג'בל לבני.
הערות שוליים
Um-Katef
ולרי מהפי
ולרי מהפי (באנגלית: Valerie Mahaffey; נולדה ב-16 ביוני 1953) היא שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאית. זוכת פרס אמי על תפקידה בסדרה "חשיפה לצפון".
ביוגרפיה
מהפי גדלה באוסטין שבטקסס לאם קנדית ואב אמריקאי ולמדה באוניברסיטת טקסס באוסטין, מ-1979 שיחקה תפקיד קבוע באופרת הסבון "הרופאים" שעליו הייתה גם מועמדת לפרס אמי וב-1992 היא זכתה בפרס אמי על תפקידה בסדרה חשיפה לצפון.
ב-1995 שיחקה בסרט הקומדיה "National Lampoon's Senior Trip" בכיכובו של ג'רמי רנר בהופעת הבכורה שלו.
ב-2006 עד 2007 היא גילמה את אלמה הודג' בסדרה עקרות בית נואשות.
ב-2009 היא שיחקה את הפסיכולוגית של טרה בסדרה טרה.
ב-2011 שיחקה את אמה של אמה פילסבר בסדרה "Glee", ובשנת 2012 שיחקה בדרמה העצמאית "עיניים מטורפות" לצד ג'ייק ביוסי.
ב-2017 שיחקה בסדרת הטלוויזיה "האיש במצודה הרמה" ובסדרה "שלדון הצעיר" בתפקיד חוזר. ב-2019 התארחה בסדרה הקומית "בשבילי אתם מתים" בנטפליקס.
בשנת 2020 החלה לשחק בסדרת הפשע "שמיים גדולים" של רשת ABC בתפקיד של הלן פרגמן, אימו של רונלד (בריאן גראתי). בשנת 2021 שיחקה בסרטו של עזאזל ג'ייקובס "יציאה צרפתית" ועל תפקידה הייתה מועמדת לפרס אינדפנדנט ספיריט לשחקנית משנה.
חיים אישיים
היא נשואה ואמא לבת אחת.
מייקל בנסון
מייקל בנסון (נולד ב-16 בנובמבר 1961) הוא בסיסט ישראלי וחבר בלהקת משינה.
ביוגרפיה
בנסון נולד בבריטניה ועלה לישראל עם הוריו בגיל שנה. בצעירותו רצה ללמוד תיפוף, אולם בסופו של דבר הפך לנגן בס. בנעוריו היה חבר במספר להקות, והוא גם זכה בתחרות הריקודים של "עיר הנוער" לשנת 1980. בצבא היה בנסון נגן של מקהלת צה"ל, ולאחר שחרורו מהצבא ליווה זמרים כמו דני ליטני, אושיק לוי, אהוד בנאי, מאיר בנאי, רמי קלינשטיין ואחרים. ניגן בתקליטם של ריטה ודני בסן. לאלבום הבכורה של דני בסן הלחין את השיר "השד יוצא מהבקבוק" למילים של יעקב רוטבליט.
ב-1983 הצטרף בנסון לגרעין שהקים את להקת "משינה", שהתפרקה באופן זמני בשנת 1984. לאחר מכן חבר לגיטריסט להקת "משינה" שלומי ברכה, ויחד הם פעלו כצמד תחת השם "החזית העממית". ב-1985 חידשו חברי "משינה" את פעילות הלהקה, ובסוף אותה שנה יצא אלבומם הראשון. בלהקה היה בנסון נגן הבס, והתפרסם גם כזמר בשיר "הכל עוד אפשרי" ששר. הלהקה התפרקה ב-1995, אך חזרה לפעילות ב-2003.
לאחר פירוק הלהקה המשיך בנסון לנגן יחד עם אבנר חודורוב וליווה בהופעות "הילד שבך" את יהודה פוליקר, במשך שש שנים. ההופעות תועדו בסרט ובאלבום שיצא ב-1997 בשם "הופעה חיה בקיסריה". ב-1998 הפיק בנסון מוזיקלית את אלבום הבכורה של להקת כמעט אפריקה. הוא גם ניגן בס, שר קולות וייעץ אמנותית באלבום של שלומי ברכה ורמי פורטיס, "רץ על הקצה", והופיע לצדם בהופעות. הוא ניגן בביצוע המחודש של ברכה ופורטיס לשירו של ניסים סרוסי "אשליות" ובביצוע המחודש של עפרה חזה ל"לתת" של בועז שרעבי באלבום "עבודה עברית". בשנת 2003 ניגן באלבום של שלומי ברכה "צ'אפלין צ'ארלי".
ניגן בטלוויזיה, בלהקת הבית של התוכניות "אברהם ויעקב" של אברי גלעד וקובי מידן ובתוכנית האירוח של יאיר לפיד.
היה חבר בהרכב המוזיקה האלקטרונית "אטמוספייר", שהוציא בשנת 2001 אלבום בשם "Discover Your Soul", וחבר בהרכב מוזיקת עולם בשם "GangaDance", שהוציא אלבום בשנת 2004.
בשנת 2009, במקביל לפעילותה של משינה, חבר בנסון לאבנר חודורוב ול-DJ אסף אלמוג, וביחד הם הקימו את להקת המוזיקה האלקטרונית "לימוזינה", שבה משמש בנסון כסולן. השלושה הוציאו באותה שנה אלבום בכורה בשם "לימוזינה אקספרס", שבו שירים מקוריים בעברית ובאנגלית ועיבודים אלקטרוניים חדשים לשירים של משינה ולשיר "רקדי" של ישי לוי.
עונת 2017/2018 ב-NBA
עונת 2017/2018 הייתה העונה ה-72 של ליגת ה-NBA. העונה החלה ב-17 באוקטובר 2017, והסתיימה ב-9 ביוני 2018. בסדרת הגמר, אשר הפגישה בין קליבלנד קאבלירס לגולדן סטייט ווריורס בפעם הרביעית ברציפות, ניצחה גולדן סטייט בתוצאה 4–0, וזכתה באליפות שנייה ברציפות והשישית בתולדות המועדון. הייתה זו הפעם הראשונה מאז עונת בו מסתיימת סדרת הגמר בתוצאה חד-צדדית זו (אז היו אלו סן אנטוניו ספרס שניצחו את הקאבלירס). בפרס ה-MVP של סדרת הגמר זכה בפעם השנייה ברציפות שחקן הווריורס קווין דוראנט, לאחר שרשם לאורך הסדרה ממוצעים של 28.8 נקודות, 10.8 ריבאונדים ו-7.5 אסיסטים.
את העונה הסדירה סיימה יוסטון רוקטס עם המאזן הטוב ביותר, 65–17, ושחקנה ג'יימס הארדן זכה בפרס ה-MVP של העונה הסדירה. שחקן אוקלהומה סיטי ת'אנדר, ראסל וסטברוק, רשם במהלך העונה ממוצעים סטטיסטיים של 25.4 נקודות, 10.1 ריבאונדים ו-10.3 אסיסטים למשחק, ובכך הפך לשחקן הראשון שמגיע להישג זה של שתי עונות (רצופות) עם ממוצע של טריפל דאבל.
בהתאם להסכם הקיבוצי שנחתם בין ארגון שחקני ה-NBA לליגה בדצמבר 2016, החל מעונה זו כל קבוצה רשאית להחתים עד שני שחקנים נוספים, מעבר ל-15 הקבועים בסגל, לחוזה כפול (Two-way contract). שחקנים החתומים על חוזה כפול יוכלו לשחק הן עבור קבוצתם בליגת ה-NBA והן עבור קבוצת הבת שלה מליגת הפיתוח, ומשכורתם תיקבע על פי יחס המשחקים בהם ישתתפו בשתי הליגות. שחקנים אלה לא רשאים להשתתף בפלייאוף ה-NBA.
דראפט 2017
דראפט ה-NBA 2017 התקיים ב-22 ביוני 2017 בברקליס סנטר, אולמה הביתי של קבוצת ברוקלין נטס. בהגרלת הלוטרי נקבע שבוסטון סלטיקס תבחר ראשונה בדראפט, אך מספר ימים לפני הדראפט היא שלחה את הבחירה לפילדלפיה 76' בתמורה לבחירה השלישית בתוספת בחירת דראפט עתידית.
בבחירה הראשונה בחרה פילדלפיה את הרכז מרקל פולץ מאוניברסיטת וושינגטון. שחקן נבחרת העתודה של ישראל, טי. ג'יי. ליף, נלקח על ידי אינדיאנה פייסרס בבחירה ה-18, ובכך הפך לכדורסלן הישראלי החמישי שנבחר בדראפט ה-NBA. כל שבע הבחירות הראשונות בדראפט היו של שחקני השנה הראשונה מליגת המכללות, לראשונה בתולדות הליגה, וכמו כן נרשם שיא של 16 שחקני השנה הראשונה שנבחרו בסיבוב הראשון.
אולסטאר 2018
סוף-שבוע האולסטאר 2018 נערך בסטייפלס סנטר, אולמה הביתי של קבוצות לוס אנג'לס לייקרס ולוס אנג'לס קליפרס, בין התאריכים 16–18 בפברואר 2018. בעונה זו שונה פורמט משחק האולסטאר, כאשר לראשונה בתולדות המשחק הוא לא הפגיש בין "נבחרת המזרח" לבין "נבחרת המערב"; כמדי שנה, עשרת השחקנים הפותחים במשחק נבחרו על פי שקלול קולות של אוהדים, שחקני הליגה ופרשנים, ואת 14 השחקנים המחליפים בחרו מאמני הליגה (5 שחקני חמישייה ו-7 מחליפים מכל אזור); על פי הפורמט החדש, שני השחקנים בעלי מספר הקולות הרב ביותר לפתוח בחמישיות (אחד מהמזרח ואחד מהמערב) משמשים כ"קפטנים" של קבוצתם, ומרכיבים אותה מתוך יתר השחקנים שנבחרו להשתתף במשחק, במהלך "דראפט" בין הקפטנים שבו הם בוחרים את השחקנים לסירוגין.
לברון ג'יימס (קליבלנד קאבלירס) וסטפן קרי (גולדן סטייט ווריורס) זכו במספר הקולות הרב ביותר, ובכך נבחרו לשני הקפטנים במשחק. על פי החלטת הליגה, ערכו ביניהם ג'יימס וקרי את בחירת השחקנים לקבוצותיהם באופן דיסקרטי, וב-18 בינואר פורסמו הקבוצות הסופיות, ללא פירוט של סדר בחירת השחקנים.
במשחק האולסטאר עצמו ניצחה "קבוצת לברון" בתוצאה 148–145, ולברון ג'יימס זכה בתואר ה-MVP של משחק האולסטאר לאחר שקלע 29 נקודות, לקח 10 ריבאונדים ומסר 8 אסיסטים.
פרסים עונתיים
חמישיות העונה:
חמישיות ההגנה:
חמישיות הרוקיז:
פלייאוף 2018
כל אחת מסדרות הפלייאוף משוחקת בשיטת הטוב משבעה משחקים; הקבוצה הראשונה אשר מנצחת ארבעה משחקים מעפילה לשלב הבא. סדר המשחקים של הסדרות הוא 2–2–1–1–1, כלומר הקבוצה בעלת הדירוג הגבוה יותר (אשר מחזיקה ב"יתרון ביתיות") מארחת את שני המשחקים הראשונים, וכן את המשחקים החמישי והשביעי, בעוד יריבתה מארחת את המשחק השלישי, הרביעי והשישי.
סגל האלופה, גולדן סטייט ווריורס: קווין דוראנט, סטפן קרי, קליי תומפסון, דריימונד גרין, אנדרה איגודלה, שון ליווינגסטון, קוון לוני, ניק יאנג, דייוויד וסט, ג'בייל מגי, קווין קוק, ג'ורדן בל, זאזה פאצ'וליה, פטריק מקאו ודמיאן ג'ונס (כריס בושיי נכלל בסגל אך לא השתתף בפלייאוף).מאמן ראשי: סטיב קר.
פייר-ז'וזף פרודון
פייר-ז'וזף פרודון (בצרפתית: Pierre-Joseph Proudhon; 15 בינואר 1809 – 19 בינואר 1865) היה פוליטיקאי, סוציאליסט והוגה דעות צרפתי. הוא היה חבר בפרלמנט הצרפתי, והאדם הראשון שהתייחס אל עצמו כ"אנרכיסט". הוא נחשב לאחד ההוגים המרכזיים והמשפיעים ביותר של התאוריה האנרכיסטית, אם כי לאחר אירועי 1848 בצרפת, החל לקרוא לעצמו פדרליסט.
קורות חייו
פרודון נולד למשפחה ענייה ברובע העני של העיר בזאנסון שבמחוז פראנש-קונטה במזרח צרפת. אביו של פרודון היה חבתן ואמו טבחית. הוריו שמו לב לכשרונותיו בגיל צעיר ובגיל חמש שלחו אותו לבית ספר מוניטוריאלי. בבית הספר הוא קרא בין השאר את התנ"ך ואת הספרות הקלאסית. לפני תום לימודיו התיכוניים נאלץ פרודון לעזוב את בית הספר כדי לסייע בפרנסת המשפחה. הוא עבד בתור מגיה בבית דפוס וזכה לקרוא כתבים בתאולוגיה ובלשנות ובין השאר מכתביו של שארל פורייה. בדרך זו הוא גם למד לקרוא עברית, והשווה אותה ליוונית, לטינית וצרפתית. לתקופה מסוימת הוא קרא כתבים אנטי דתיים רבים במטרה להיות אפולוגט נוצרי, אך גילה שהם פוגעים באמונתו. בשנת 1838, הוא קיבל מלגת לימודים מהאקדמיה של ביזסו.
פרודון עסק עד שנות השלושים לחייו במלאכות שונות (שומר שוורים, מגיה, מדפיס ועוד). עד סוף ימיו התפרנס בדוחק מכתיבה. ספרו "רכוש מהו?" שבו ניסח את סיסמתו המפורסמת "רכוש הוא גזל" עורר סנסציה עם הופעתו ב-1840. ספר זה השניא אותו מיד על החברה הבורגנית, ובאותה עת חיבב אותו על המהפכנים הצעירים, קרל מרקס בכללם, שהתקבצו אז בפריז. פרודון פיתח תאוריה שלימים כונתה "האנרכיזם ההדדי". תאוריה זו מציעה משא ומתן של קבוצות קטנות בינן לבין עצמן על נושאים כלכליים ופוליטיים, והגעה להסכמים המבוססים על עקרונות בסיסיים משותפים ומוסכמים.
על פי פרודון תחליף מערכת הסכמים כזו את מערכת החוקים ותהווה את תשתית הרפובליקה. מערכת זו תביא איתה חופש, שוויון ותעודד שיתוף פעולה. פרודון סבר כי האדם אינו חופשי כאשר הוא תלוי באחרים לצורך עבודתו ולקבלת שכרו, או כאשר הוא תלוי בנציג פוליטי זה או אחר.
בחיבורו "מערך הסתירות הכלכליות או הפילוסופיה של הדלות" מ-1846, הטיף פרודון למשק המורכב מיסודות סוציאליסטים ופרטיים, המבוסס על שיטה צודקת של חליפין, על עידוד יצרנים זעירים המאוגדים בקואופרטיבים, ועל הקמת בנקים עממיים שעיקר תכליתם הוא מתן אשראי ללא ריבית. במשק שכזה, הוא סבר, ייעלם בסופו של דבר הצורך בקיומם של חוקים ומוסדות מדינה. פרודון קיווה שההתקדמות וההתפתחות האתית אצל הפרט תביא בסופו של דבר לכך שהממשל, וכל שיטת שלטון המבוססת על אכיפה בכוח, יהפכו לבלתי נדרשים.
במהפכת 1848 היה פרודון הרוח החיה של עיתונות השמאל ונבחר על ידי פועלי פריז לאספה הלאומית. פרודון היה חשדן לגבי הממשל החדש מאחר שזה חיפש רפורמה פוליטית על חשבון רפורמה סוציו–כלכלית אשר פרודון חשב אותה כהכרחית. פרודון טען כי יש להקים תוכנית לעזרה כלכלית הדדית בין העובדים, אשר תעביר את השליטה הכלכלית מהקפיטליסטים לעובדים עצמם. לדעתו נדרשה הקמת בנק אשר יספק אשראי בתנאים מועדפים לעובדים. הוא ניסה לייסד "בנק עממי" לאשראי חינם, אך נכשל כישלון גמור.
בגלל נאומיו נגד המשטר נידון לשלוש שנות מאסר. לאחר שפרסם מנשר אנטי כנסייתי נאלץ לעקור מפריז לבריסל. הוא הוסיף להתנגד להתערבות המדינה בפתרון בעיות סוציאליות, אך בסוף ימיו צמצם את מלחמתו בהון הגדול וראה בהון הזעיר, שבעליו רוכש בעבודה עצמית ללא ניצול זולתו ("רכוש הוא חרות"), את אחד מיסודות החברה. גם האנרכיזם שלו נעשה מתון יותר ובכתביו האחרונים ראה בפדרליזם דמוקרטי את צורת הארגון הטובה ביותר, וסבר שהוא ניתן למימוש ביחידות אוטונומיות קטנות. כמה מרעיונותיו הבסיסיים של פרודון השפיעו השפעה ניכרת על הקומונה הפריזאית ועל החשיבה של האיגודים המקצועיים.
לתאוריות שלו על הדדיות, שיתופיות ופדרליזם הייתה השפעה עמוקה על צמיחת האנרכיזם כתנועה המונית. רעיונותיו של פרודון הם מקור ראשוני הן לאנרכיזם החברתי והן לאנרכיזם האינדיבידואלי - כשכל גישה מדגישה זוויות שונות של עקרון השיתופיות.
בנוסף להיותו תאורטיקן חשוב, תרם פרודון רבות להתפתחותו של האנרכיזם כתנועה פוליטית. הוא עצמו היה פעיל מאוד בפוליטיקה הרדיקלית של ימיו. קרל מרקס חלק עליו בחריפות. מיכאיל באקונין הושפע ממנו בצורה עמוקה.
ב-1864, שנה לפני מותו, השתתפה קבוצה של פועלים צרפתיים, נאמני פרודון, ב ועל ידי כך הביאה את רעיונותיו האנרכיסטיים לתנועה הסוציאליסטית העולמית ולימים לספרד.
על שמו נקרא "חוג פרודון", חוג אידאולוגי-פוליטי שנוסד בצרפת ב-1911 והיווה את ראשית הפשיזם הצרפתי, עם זאת החוג קיבל את הגותו דרך הפרשנות של ז'ורז' סורל ולא באופן ישיר.
אנטישמיות
כמו מיכאיל באקונין, מעריצו, ביטא גם פרודון דעות אנטישמיות חריפות. את היהודי הוא תיאר: "היהודי במזגו אינו יצרני, הוא לא חקלאי ולא תעשיין ואפילו לא סוחר אמיתי. ... הוא תמיד רמאי ופרזיטי בעסקים כבפילוסופיה. ... הוא האלמנט המרושע, שטן, אנגרה מניו, המגולם בזרעו של שם." בנוסף, פרודון ראה ביהודי תומך של המשטר המרוכז השנוא. בהתאם לכך הוא הציע במחברותיו, כבר בשנת 1847, כי "הגזע הזה [היהודי] מרעיל את כל מה שהוא נוגע בו... יש לדרוש את גירושו מצרפת, פרט לאנשים הנשואים לצרפתיות. יש לבטל את בתי הכנסת, לא לאפשר להם לעבוד בשום עבודה, לרדוף ולבסוף לחסל את הפולחן הזה... היהודי הוא אויב האנושות. יש הכרח לשלוח את הגזע הזה בחזרה לאסיה או להשמיד אותו... באש או בגירוש, היהודי חייב להיעלם...". את מהפכות 1848 בצרפת הגדיר כחילופי קבוצות של מנצלים יהודים.
פרודון שנא לא רק את היהודים, אלא גם את הפרוטסטנטים וכמעט את כל הזרים. הוא גם זלזל בנשים וראה בהן רק חצי בן אדם.
גשר אוסישקין
גשר אוסישקין או בשמו הרשמי גשר זהרירה חריפאי הוא גשר על נחל ירקון המוביל לרחוב אוסישקין בתל אביב-יפו והוא קרוי על שמה של זהרירה חריפאי, שחקנית תיאטרון וקולנוע ישראלית כלת פרס ישראל לתיאטרון.
הגשר מוכר כ"גשר אוסישקין", על שם רחוב אוסישקין אליו הוא מוביל.
היסטוריה
לקראת מצעד צה"ל בשנת 1965, הניח צה"ל שני גשרי ביילי, שתוכננו בידי מהנדס חברת תכנון המים לישראל עובדיה לזרי, בין שדרות רוקח לרחוב אוסישקין. בעקבות גידול נפח התנועה הנכנסת לתל אביב מצפון בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20 נוצרו עומסי תנועה כבדים על גשר הירקון וחלק מהתנועה עברה לגשר ווקופ הישן. על מנת להקל על התנועה ולאפשר את סגירת גשר ווקופ לצורך שיפוצים הסכים צה"ל לבקשת עיריית תל אביב להותיר את אחד מהגשרים להקלת עומסי התנועה, עד הקמת הגשר הקבוע על רחוב אבן גבירול.
בשנת 1959 ב-14 ביולי קפצו מהגשר הקטן הסמוך לגשר בר-יהודה, שתי נשים לתוך מי הירקון. לקראת סוף 1967 רכשה עיריית תל אביב את גשר הביילי מידי צה"ל. על פי התוכנית, עם סיום הקמת הגשר הקבוע תוכנן להעביר את הגשר לקצה רחוב ויצמן כדי להמשיך אותו אל מעבר לירקון או להעבירו לקצה המערבי של שדרות רוקח למקום בו נמצא כיום גשר בן-אליעזר. לבסוף נותר הגשר במקומו, ועליו נתיב נסיעה בודד מצפון לדרום.
בקיץ 1999 פורק הגשר ובמקומו נבנה גשר חדש שעליו שרוול פלדה המדמה מסבכים של גשר ביילי. הגשר עוטר בדוגמאות לבבות ומגיני דוד, ובמרכזו מתנוססים ארבעה דגלי פלדה.
ב-24 בינואר 2022, אישרה ועדת ההנהלה של עיריית תל אביב-יפו קריאת חמישה רחובות ברחבי העיר על שמן של נשות תרבות, יוצרות ואמניות ובניהן חריפאי.
הבחירות הפרלמנטריות בקנדה 1908
הבחירות הפרלמנטריות ה-11 בתולדות קנדה מאז איחוד קנדה התקיימו ב-26 באוקטובר 1908. היו אלו בחירות לבית הנבחרים של קנדה, הבית התחתון בתוך הפרלמנט הקנדי. במהלך הבחירות היו מעורבות חמש מפלגות, מתוכן שתי מפלגות מרכזיות ושלוש מפלגות משניות. המפלגה הליברלית בראשות ראש הממשלה המכהן, וילפריד לורייה, שרץ לקדנציה רביעית רציפה לראשות הממשלה, המפלגה השמרנית בראשות רוברט בורדן, שקידם רפורמות במפלגה, המפלגה השמרנית-ליברלית, שהייתה למעשה בחסות המפלגה השמרנית ובחרה מטעמה גם כן את רוברט בורדן כמועמד לראשות הממשלה. בנוסף למפלגות הללו היו גם המפלגה הסוציאליסטית ומפלגת העבודה הקנדית, שהשיגו תמיכה ציבורית מינורית. היו במהלך הבחירות 15 מועמדים עצמאיים, 7 מועמדים ללא שיוך פוליטי כלל, שני מועמדים עצמאיים עם זיקה שמרנית וחמישה מועמדים עצמאיים עם זיקה ליברלית.
המפלגה השמרנית הנהיגה במהלך הקמפיין הפוליטי שקדם לבחירות את פלטפורמת הליפקס שקודמה בידי רוברט בורדן, לפיה סטתה המפלגה במעט מהמדיניות המסורתית כדי להשיג קהל מצביעים רחב יותר. הפלטפורמה החדשה כללה מדיניות של הלאמות למען פיקוח על תשתיות רחבות היקף, מדיניות הגירה תחת אכיפה מרובה יותר ועוד. סטייה זאת מיסודות המפלגה השמרנית הובילה לקרע בין חלק מחברי המפלגה לבין בורדן עצמו. בסופו של דבר היו המאבקים הפנימיים בתוך המפלגה השמרנית לגורם מרכזי בהפסדה בבחירות. תוצאות הבחירות הניבו 133 מושבים בבית הנבחרים למפלגה הליברלית לעומת 82 מושבים למפלגה השמרנית ועוד שלושה מושבים למפלגה השמרנית-ליברלית. המפלגה השמרנית השיגה רוב קולות בקולומביה הבריטית, מניטובה ואונטריו, וחוזקה מאז הבחירות הקודמות. היו אלו הבחירות הראשונות בהיסטוריה הקנדית שבהן היו מעורבות הפרובינציות החדשות של אלברטה וססקצ'ואן.
כבשי שור
כבשי שור (שם מדעי: Ovibovini) הוא שבט של פרסתנים בתת-משפחת היעלים, הכוללים שני סוגים בעלי מין יחיד. הסוגים בשבט מתאפיינים במידות גוף גדולות משאר השבטים שבתת-המשפחה, ובקרניים או פרופיל המזכיר את שבט הבקר שבתת-משפחת הפרים (זהו גם הפירוש של שמם המדעי: "Ovibovini" = "כבשי שור"). סיווגם אינו מוסכם, ולמרות שיש לשניים מאפיינים זהים רבים במבנה הגוף או באקולוגיה, ישנם טקסונומים הסוברים שהשניים קשורים יותר למינים אחרים בתת-משפחת היעלים מאשר אחד לשני. כמו כן יש המשייכים לשבט זה את הסוגים גוראל וסרו משבט הצפירים.
מאפיינים
כבשי השור מתאפיינים בראש גדול עם חרטום עבה ורחב, ובצוואר קצר ורחב. מבנה גופם ארוך ורחב כחבית עם רגליים קצרות ופרסות גדולות במיוחד. פרוותם שעירה וצפופה ביותר והיא מפרישה חומר שמנוני המפיץ ריח מושק; הפרווה העבה מותאמת לאקלים הקר שבו הם חיים. הזנב קצר יחסית וכמעט ואינו נראה על פני הפרווה העבה שסביבו. לכבשי השור יש קרניים יוצאות דופן משאר היעלים, והן ייחודיות בכך שהן צומחות לכיוון הצדדים ומזכירות קרניים של תאו או גנו. למרות שהמינים נראים מגושמים הם די מיומנים בריצה ובקפיצה באזור הררי. מידות הגוף שלהם גדולות במיוחד לעומת רוב היעלים: גובה הכתפיים הוא בסביבות 130 ס"מ, והמשקל של הזכרים הוא לפחות כ-300 ק"ג.
כבשי השור הם בעלי חיים חברותיים ופעילי יום החיים בקבוצות או בעדרים, וגודלם ישתנה בין העונות ובהתאם למין. הם נוטים לעשות נדידות עונתיות קטנות בהתאם לזמינות המזון. התקשורת החברתית שלהם מפותחת מאוד, והם מפיקים מגוון קולות כשאגות, נחירות, אנקות פעיות ושיעולים. תזונתם מבוססת על עשבי תיבול, שיחים ועשבים - בהתאם לתפוצה. בשל גודלם, יש להם טורפים מועטים כדובים וזאבים, ודרך ההתגוננות של העדרים שלהם ייחודית: מין אחד יעדיף להימלט לעומק הסבך ולשכב על האדמה, בעוד שהמין השני מצטופף לכדי עיגול כשהפרטים הבוגרים נמצאים בחוץ ומונעים גישה לצעירים.
הלחימה בין הזכרים בעונת הרבייה דומה לזו של כבש גדול-קרניים. ההריון של נקבות כבשי השור נמשך כ-8 חודשים, לאחריהם נולד טלה יחיד ולעיתים רחוקות תאומים. בעת הלידה הטלאים שוקלים בסביבות מספר קילוגרמים. הגמילה של הטלאי השבט מאוחרת מאוד ומתרחשת בגיל 11-9 חודשים. גם הבגרות מתרחשת בתקופה מאוחרת למדי. תוחלת החיים שלהם היא כ-14 שנים בטבע ועד כ-20 שנה בשבי.
לאוניד קאופמן
לאוניד קאופמן (נולד ב-26 באוגוסט 1958) הוא המאמן הראשי של פנימיית המחוננים בשחייה במכון וינגייט, מאמן נבחרת ישראל (1994–2002, 2007–2016) והמנהל המקצועי של איגוד השחייה בישראל.
ביוגרפיה
קאופמן נולד בבלארוס הסובייטית, אז חלק מברית המועצות, והחל לשחות בגיל שש. כשהיה בן 17 החל ללמוד לתואר ראשון בחינוך גופני וכשסיים את לימודיו בגיל 21 הצטרף לצבא האדום כמאמן של ספורטאים מצטיינים. בשנת 1984 החל לעבוד כמאמן שחייה. בין השנים 1987-1991 שימש כמאמן נבחרת השחייה של ברית המועצות. בין השאר אימן את ילנה רודקובסקאיה, האלופה האולימפית במשחה ל-100 מטר חזה מברצלונה.
בין השחיינים הבולטים שאימן קאופמן, נמנים: מיקי חליקה, איתן אורבך, יואב גת, יואב ברוק, שילו איילון, קרן רגאל, עדי ביכמן, אניה גוסטומלסקי, רותם פלד, יעקב טומרקין, גיא ברנע, גל נבו, אנדראה מורז, קרן זיבנר, שי לבנת ועוד.
נבחר למאמן השנה לשנת 2011, על ידי הוועד האולימפי בישראל.
וילה סבואה
וילה סבואה (בצרפתית Villa Savoye) היא וילה בפואסי (Poissy) שליד פריז, שתכנן האדריכל לה קורבוזיה. הווילה נבנתה בשנת 1929 ונחשבת לאבן דרך חשובה בהתפתחות האדריכלות המודרנית בכלל והסגנון הבינלאומי בפרט. בשנת 2016 הוכרה, יחד עם 16 מבנים ואתרים נוספים שתכנן לה קורבוזיה, כאתר מורשת עולמית.
הווילה עצמה תוכננה להיות בית קיט כפרי של משפחת סבואה הצרפתית והיא נמצאת בשטח ירוק פתוח, שהיה מוקף עצים במקור. המבנה נתפש במרחב הפתוח כעצם נקי טהור המובא בקונטרסט עם צבעי הטבע הסובב אותו. עיצוב הפנים שלו היה מנוגד גם כן לצבע הלבן ולגאומטריה הברורה מאוד של הבניין עצמו. הבית כולל חצר פנימית פתוחה וקומת גג פתוחה הכוללת רמפת עלייה אליה מתוך פנים הבית. התכנון התייחס גם להגעה אל הבית במכונית פרטית החונה מתחת לבית - רעיון שנראה כיום כדבר פשוט ויש גם רבים המבקרים את עצם התפישה אך היה מהפכני מאוד בתקופתו, שבה רק החל הייצור התעשייתי של המכוניות.
פר"ח
בפר"ח פעילים מיזמים רבים ומגוונים של חונכות, ביניהם מיזמים של חונכות אישית ושל חונכות קבוצתית במגוון תחומים ובמגוון גילאים, החל מתלמידי בית ספר יסודי ועד לסטודנטים.
בשנת 2016 פעלו בפר"ח כ-22,000 סטודנטים. למעלה מ-50,000 תלמידים קיבלו סיוע במסגרת פעילות פר"ח בשנה זו. בסך הכל השתתפו במיזם מאז הקמתו כמיליון ילדים וסטודנטים.
המיזם הוקם ב-1974 ותחילתו ברעיון של רוני עטר ומיכאל אבשלום לוי, אז דוקטורנט למתמטיקה במכון ויצמן למדע, אשר רתם לנושא את פרופ' חיים הררי, מסגל המכון. השניים גייסו קבוצה של מדענים וסטודנטים במכון, ואלה העניקו שירותי חניכה לתלמידי בית ספר באזור רחובות. ב-1975 העמיד משרד החינוך בראשותו של אהרון ידלין תקציב למאות מלגות לסטודנטים במסגרת המיזם, וקבוצה ראשונה של 100 סטודנטים מהפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית החלה בחניכה באזור יבנה ורחובות. לאחר מינויו של הררי ב-1979 ליו"ר הוועדה לתכנון ולתקצוב האוניברסיטאות הוא פעל לצירוף כלל המוסדות האקדמאיים לתוכנית, ב-1982 המליצה ועדת קצב לבחינת שכר הלימוד כי החונכים בפר"ח יקבלו מלגה בגובה מחצית משכר הלימוד.
המיזם זכה בפרס ישראל לשנת תשס"ח על תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה. מנימוקי השופטים: "פר"ח פרויקט החונכות הפך במרוצת שלושים וארבע שנותיו למפעל גדול וייחודי מסוגו, המשפיע על חייהם של למעלה ממיליון ישראלים (ילדים וחונכים). פר"ח יזם וטבע את העיקרון שמקבלי מלגות מהציבור חייבים בהענקת תמורה לקהילה. פר"ח מצטיין במקצועיות, בחסכנות ניהולית ובמוטיבציה גבוהה לתרום למען החברה בישראל".
מלגת פר"ח
מלגת פר"ח נכון לשנת 2017 עומדת על סך 5,200 ש"ח.
אירוויזיון הילדים 2015
תחרות הזמר אירוויזיון הילדים 2015 היא תחרות השירים לילדים ה-13 של רשת השידור "אירוויזיון" מטעם איגוד השידור האירופי. התחרות התקיימה בארנה ארמייץ הנמצא בסופיה בירת בולגריה שנבחרה על ידי איגוד השידור האירופי (EBU) לאחר שהמדינה שניצחה בתחרות אירוויזיון הילדים 2014, איטליה, ויתרה על אירוח התחרות. שבע עשרה מדינות השתתפו בתחרות דבר המביא תחרות זו להיות הגדולה ביותר מאז 2007 כאשר רק התחרות ב-2004 הייתה גדולה ממנה והתחרות ב-2007 הייתה בגודל זהה לה. מלטה וארמניה שברו את שיא הנקודות למדינה בתחרות וסלובניה שברה את שיא הנקודות למדינה ללא קבלת 12 נקודות.
המדינה המארחת
לאחר שאיטליה סרבה לארח את התחרות בשל אי יכולת ערוץ הילדים האיטלקי Rai Gulp להפיק ולשדר שם את אירוויזיון הילדים נפתחה למדינות האחרות האופציה להציע עצמן כמארחות ולבסוף לשלב הסופי הגיעו מלטה ובולגריה. בולגריה (שחזרה להשתתף בתחרות הקודמת ב-2014 לאחר מספר שנות פרישה והגיעה למקום השני בתחרות) נבחרה בשל רצון רב לארח. ובנוסף מלטה אירחה בשנה שעברה ובניגוד לאירוויזיון למוזיקאים צעירים באירוויזיון הילדים יש העדפה להחלפת המדינה המארחת בכל שנה.
הערכות המדינה המארחת
בשל היות תחרות זו, ה-13 במספרה ומוטו התחרות בשנה זו הוא "#Discover" (#גלה) הוחלט על ידי רשות השידור הבולגרית לקיים 13 אירועים של זמרים צעירים ואמנים מפורסמים אחרים ב-13 ערים בבולגריה (ביניהם בלוגראדצ'יק, וליקו טרנובו וסופיה), אירועים אלו כוללים כמה מנציגי בולגריה בתחרות והזוכה האיטלקי מהשנה הקודמת.
בנוסף החל מהשנה הקודמת, הזמר שהתחרה בשנה הקודמת ומדינתו מארחת בשנה זו משחרר שיר תחת שם הסלוגן של התחרות, בשנה זו ב-26 בספטמבר 2015 הוציאה קריסיה (מקום 2 ב-2014) את השיר "#Discover" שמשמש כשיר הנושא בתחרות.
רשות השידור הבולגרית גייסה נותני חסות לתחרות, בין נותני החסות ערוץ הטלוויזיה הפרטי BTV, הממשלה הבולגרית וחברת התעופה הבולגרית בולגריה אייר.
אך ב-12 בנובמבר 2015 קיבלו כל רוכשי הכרטיסים לאזור 6, אזור ה-VIP הודעה שהאזור בוטל וכספם יוחזר אך אם הם מעוניינים הם יכולים לקבל כרטיסים אחרים בחינם להופעה באזור הרביעי.
ב-14 באוקטובר הוכרז שהמעברונים בין שיר לשיר ("הגלויות" בשמם הנפוץ) עקבו אחר הרפתקאותיהם של שלושה בני נוער שנסעו ברחבי בולגריה. הם טיילו עם מגוון רחב של כלי רכב, ובקרו במקומות רבים, בתחילת הגלויה שלושת בני הנוער קבלו השראה למסעותיהם מהמשתתף שעומד להופיע שמראה להם אתר מפורסם בארצו, את מסעם הם יתעדו באמצעות סלפי.
ב-21 באוקטובר הוכרז שפולי ג'נובה שייצגה את בולגריה באירוויזיון 2011 תהיה מנחת התחרות לאחר שנבחנו רבים מנציגי בולגריה באירוויזיון לשעבר ומפורסמים ממוצא בולגרי. זוהי הפעם הראשונה בה משתתף אירוויזיון בעבר מנחה את התחרות.
ב-23 באוקטובר הוכרז שהאולם הרב תכליתי "הארמון התרבותי הלאומי" (או NDK) שיכול להכיל 3,800 מקומות יארח את טקס קבלת הפנים המסורתי למשלחות ב-15 בנובמבר, מנחת האירוע הייתה יואנה דרגנבה שייצגה את בולגריה באירוויזיון 2008 והטקס התקיים שם בין השעות 20:30-22:00 אך לאחר פיגועי נובמבר 2015 בפריז הוכרז על ידי הממשלה הבולגרית על ימי אבל שהובילו לדחיית טקס קבלת הפנים ל-17 בנובמבר ב-20:45 אך סדר הופעה הוכרז בתאריך המקורי בטקס קצר בהשתתפות יואנה וכל הזמרים המתחרים. כמו כן הוכרז בטקס שהפסקות לפרסומות יהיו אחרי אוסטרליה (השיר השישי) ואוקראינה (השיר השנים עשר).
כמו בשנה הקודמת גם בשנה זו הוכרז שסדר העלייה לבמה בחזרות נקבע מראש ולא קשור לסדר שיקבע ב-15 בנובמבר, דבר זה נעשה כדי שתהיה הערכות מוקדמת מתאימה מספיק זמן מראש. סדר החזרות בשנה זו הוא: ביום הראשון עלו על הבמה אלבניה, ארמניה, מלטה, בלארוס, בולגריה, גאורגיה, אירלנד, איטליה ומקדוניה - ההפסקה תהיה בין בלארוס לבולגריה וביום השני עלו אוסטרליה, מונטנגרו, הולנד, רוסיה, סן מרינו, סרביה, סלובניה, אוקראינה - ההפסקה הייתה בין רוסיה לסן מרינו. בימים השלישי והרביעי יופיעו המשתתפים לחזרה שנייה בסדר הפוך (מקדוניה שהייתה אחרונה ביום הראשון עלתה כראשונה ביום השלישי).
הכרזות מיוחדות
אוסטרליה ואירלנד הצטרפו לתחרות בפעם הראשונה, אירלנד דרך רשות השידור דוברת האירית לאחר התעניינות גם בשנה שלפני ואוסטרליה לאחר הצטרפותה לאירוויזיון 2015 כמתחרה ולאחר שנשלחה להם הזמנה בעקבות השידור הקבוע של התחרות בשנים קודמות.
אוסטרליה בהמשך למדיניותה לשלוח שמות גדולים שלחה שיר של דלתא גודרם, וסלובניה שלחה שיר של המפיק הגדול ביותר בסלובניה ראאי. בנוסף בשנה זו הוכרז על ידי איגוד השידור האירופי שסן מרינו ואוסטרליה יצביעו בהצבעת שופטים בלבד עקב שעת השידור באוסטרליה שלדעת רשות השידור האוסטרלית אינו מתאים לפתיחת הצבעת קהל (4:30-7:00 בבוקר בערך) וסן מרינו עקב כך שכל המספרים שם הם מספרים איטלקיים ולכן הדבר בלתי אפשרי.
אירועים חריגים
ה-EBU החליטו שהחל מ-2016 התחרות תעבור לניהול בנושא יחסי ציבור על ידי חברה מסחרית, לאחר שחברה כזו נהלה את התחרות בשנים 2011–2012 ללא הצלחה יתרה במספר המדינות. משמעות הדבר היא פיטורו של הצוות הנוכחי החל מהתחרות הבאה, דבר זה נעשה בסוג של מחטף וללא הודעה מוקדמת וגרם לאי נוחות למפוטרים ולצופי אירוויזיון הילדים העוקבים בעיקר בטוויטר. אך לאחר שהמכרז התפרסם, יש הטוענים שהוא מכור לאותה חברה שניהלה את התחרות בשנים 2011–2012 והחברה היא חברה ההולנדית שראשיה מקורבים לאיגוד השידור האירופי. קייט לוקט, ראש צוות יחסי הציבור שיפוטר בתחרות הבאה התלוננה על כך ל-EBU ובעמוד הפייסבוק של מנהל החברה ההולנדית. דבר שגרם לפיטוריה המידיים שגרמו לתרעומת בקרב הצופים ולעמודי פייסבוק וטוויטר פחות פעילים
מוסרי ניקוד
מסירת הניקוד לתחרות בוצעה מהקאטווק באולם התחרות שהמנחה עומדת על הבמה הגדולה מאחוריהם.
צושימה (אי)
צושימה (ביפנית: 対馬) הוא אי בקצה הדרומי של ים יפן במרכז מצר קוריאה. זהו האי הגדול ביותר במחוז נגסאקי. באי היו בעבר שש עיירות אשר התאחדו ב-2004 ליצירת עיר אחת בשם צושימה. האי צושימה מחולק לחלק צפוני ודרומי ומשמש כנקודת מעבר חיונית בין יפן לקוריאה ולסין. השטח הכולל שלו הוא 697 קמ"ר, רובו מיוער ומעט ממנו ניתן לעיבוד חקלאי. רוב התעשייה באי, החל מהמאה ה-20, היא יערנות, דיג דיונונים ושליית פנינים.
פטרוניוס מקסימוס
פטרוניוס מקסימוס (397 בקירוב – 31 במאי 455) היה קיסר האימפריה הרומית המערבית למשך חודשיים ב-455. סנאטור עשיר ואריסטוקרט בולט, הוא השתתף ברצח של המגיסטר מיליטום הרומאי, אאטיוס, ורציחתו של הקיסר הרומי המערבי, ולנטיניאנוס השלישי.
מקסימוס הבטיח לעצמו את כס המלוכה למחרת מותו של ולנטיניאנוס על ידי הבטחת גיבוי הסנאט ושוחד על פקידי הארמון. הוא חיזק את עמדתו בכך שאילץ את אלמנתו של ולנטיניאנוס להינשא לו ולאלץ את בתו של ולנטיניאנוס להינשא לבנו. הוא ביטל את אירוסין בת בתו של אשתו הטרייה לבנו של מלך הוונדלים גאיזריק. הדבר הכעיס את בתו החורגת ואת גאיזריק, ששלח צי לרומא. מקסימוס לא הצליח להשיג חיילים מהוויזיגותים והוא נמלט כשהגיעו הוונדלים, התנתק מכוחותיו ושומרי ראשו בבלבול, ונהרג. הוונדלים בזזו את רומא ביסודיות.
סדק
{{פירושונים|
ראו גם
}}
וייץ
{{פירושונים|
ראו גם
}}
נגיף RNA חד-גדילי חיובי
נגיף RNA חד-גדילי חיובי (באנגלית: Positive-sense single-stranded RNA virus ובקיצור (+)ssRNA virus) הוא נגיף RNA בעל גנום RNA חד גדילי, אשר מתאפיין בכך שהחומר הגנטי שלו הופך בתא המודבק לחלבון באופן ישיר, כלומר החומר הגנטי שלו דומה ל-RNA שליח.
בניגוד לנגיפים הללו, נגיפי RNA חד-גדילי שליליים, מתאפיינים בכך שגדיל ה-RNA שלהם ראשית עובר שלב ביניים בו מסונתז הגדיל המשלים שלו, ורק ממנו ניתן לסנתז את החלבונים אשר משמשים את הנגיף.
גדילים של חומצות גרעין מתאפיינים בכיווניות, וכל גדיל שאינו מעגלי מכיל קצה אחד שנקרא קצה 5' וקצה 3', וזאת בהתאם למספר הפחמן הפנוי בטבעת הסוכרית של חומצת הגרעין. תאים קוראים גדילי חומצות גרעין מקצה 3' לקצה 5' ויוצרים גדילים מקצה 5' לקצה 3'. נגיפי RNA חד גדיליים מסווגים כשליליים או חיוביים על פי כיווניות מסגרת הקריאה של ה-RNA: מסגרת קריאה אשר מתחילה מ-5' ל-3' נחשב כחיובי, מסגרת קריאה של גדיל RNA. RNA אשר החלבונים שאמורים להתבטא נמצאים על הגדיל המשלים שלו נקרא RNA שמסגרת קריאתו מצד-3' לצד -5'. RNA כזה נקרא RNA שלילי.
הגנום של נגיף RNA חד-גדילי חיובי מכיל גנום שמסגרת הקריאה שלו היא מ-5' ל 3'. כתוצאה מכך הגנום יכול להיכנס ישירות לריבוזום ולהתרגם ישירות לחלבונים בתאי האורגניזם המאכסן. תכונה זו גורמת לגנום מסוג זה להיות אקוויבלנטי ל RNA שליח המיתרגם גם הוא ישירות. נגיפים אלו לא צריכים את החלבון RNA פולימראז כחלק ממרכיבי הנגיף, עם זאת ה-RNA פולימראז יבוטא בין החלבונים הראשונים בתא המאחסן כיוון שהוא נצרך לשם תהליך השכפול של גנום הנגיף.
ילדות בירושלים הישנה
ילדות בירושלים הישנה היא סדרת ספרים בת שישה כרכים של "פרקי הווי מימים עברו" המתארת את תולדות היישוב הספרדי הישן שבירושלים בתקופה העות'מאנית ואת תחילתה של ירושלים החדשה בתקופת המנדט.
את הסדרה כתב יעקב יהושע על פי זכרונות ילדותו, ואת הדחיפה לפרסומם קיבל מש"י עגנון.
נגיף RNA חד-גדילי חיובי
נגיפי RNA חד-גדילי חיובי מהווים חלק ניכר מהנגיפים המוכרים ומחוללי מחלות כמו: נגיף דנגי מחולל קדחת דנגי, נגיף מערב הנילוס מחולל קדחת מערב הנילוס, נגיפי קורונה (SARS-CoV, MERS-CoV, SARS-CoV-2) וכן נגיפים רבים הגורמים להצטננות.
ילדות בירושלים הישנה
כרך ג' – חכמים בירושלים הישנה, עיסוקם ופרנסתם (תשכ"ח-1968)
כרך זה נכתב חלקו על בסיס זכרונות ילדות וחלקו על ראיונות שקיים עם זקני ירושלים. חכמי הספרדים גילו גמישות להשכלה ולעברית החדשה על פני הרבנים האשכנזיים שנלחמו בה. כמו כן הצליחו הרבנים הספרדיים לייצר קשרים טובים עם ראשי השלטון העות'מאני, לבטל גזירות, לשחרר מגויסים מהצבא הטורקי, או לחון אסירים יהודיים.
בכרך זה מתוארים חכמים ורבנים ספרדיים, וכן תפקודו של בית הדין.
כרך ד' – שכונות בירושלים הישנה (תשל"א-1971)
אפיזודות משכונותיה החדשות של ירושלים: עזרת ישראל, אבן ישראל, אוהל משה, וימין משה. וכן תיאורים מרחוב יפו, בארות המים, בתי הכנסת, בתי מרקחת ועוד. גם כרך זה נכתב בעזרתם של זקני ירושלים.
כרך ה' – שכונות בירושלים הישנה מספרות (תשל"ח-1978)
המשכו של הכרך הקודם, ובו יסופר על השכונות: סוכת שלום, משכנות ישראל ומזכרת משה.
כרך ו' – טאלביה-קוממיות, ספורה של אחת השכונות החדשות בירושלים 1924–1978 (תשל"ט-1979)
פרקי ההיסטוריה של שכונת טאלביה: תחילת בנייתה בשנת 1924, ביתו של הקונסול האנגלי ג'יימס פין וקונסולים נוספים שגרו שם עוד קודם לכן, רחובותיה, בתי הכנסת ומוסדות שונים שבה.
ביקורת
ארי אבנר מתח ביקורת על כך, שיהושע מזכיר רק רסיסי זיכרונות, ואינו מציג לקורא תמונה מלאה של הימים ההם, נעמי בנצור הוסיפה כי אין הפרדה בין עיקר וטפל, ומתוארים בו באריכות פרטים לא רלוונטיים, על פני אירועים חשובים ושימוש רב באפוריזם.
חוזה פריז (1856)
חוזה פריז (1856) היה הסכם שנחתם ב-30 במרץ 1856 בפריז בין הצדדים שהשתתפו במלחמת קרים: האימפריה העות'מאנית ושותפיה (צרפת, הממלכה המאוחדת, האימפריה האוסטרית, ממלכת סרדיניה ופרוסיה) והאימפריה הרוסית. כישלון הרוסים במלחמה והפסדיהם בקרבות מצאו ביטוי בהסכם.
משמעות ההסכם
הרוסים הצליחו לבטל את האיסור להחזיק צי בים השחור רק בשנת 1871 ולהחזיר את השטחים שאיבדו כתוצאה מהסכם זה רק בשנת 1878, בהתאם להסכמים שגובשו במהלך קונגרס ברלין.
אריך נוימן
קורות חיים
נוימן למד בברלין פילוסופיה, פסיכולוגיה ורפואה. בשנת 1927 העניקה לו אוניברסיטת ברלין תואר דוקטור, ובשנת 1933 עמד בבחינות הרישוי לרפואה. בהיידלברג נמנה עם ידידיה של חנה ארנדט. בשנת 1933 עבר לשווייץ, ושם למד אצל קרל גוסטב יונג. בשנת 1934 עלה לארץ ישראל ופתח בתל אביב קליניקה פרטית לפסיכותרפיה. נוימן הרבה לנסוע בין ישראל לאירופה, במיוחד לציריך, שם הרצה במכון של יונג. הוא היה חבר באיגוד הבינלאומי לפסיכולוגיה אנליטית ונשיא הארגון הישראלי של פסיכולוגים אנליטיים.
נוימן נפטר ב-5 בנובמבר 1960 ונקבר בבית העלמין קריית שאול.
הגותו
נוימן נחשב לבולט בתלמידיו של יונג, אף כי דרכו הפסיכולוגית הייתה גם בעלת מאפיינים עצמאיים. רבים ראו בו מי שעתיד לרשת את יונג, אך נוימן נפטר כשנה לפני יונג.
תרומתו העיקרית הייתה בתחומי הפסיכולוגיה ההתפתחותית והפסיכולוגיה של המודעות. גישתו לאנליזה הייתה תאורטית ופילוסופית, בניגוד לאופי הקליני יותר שרווח באנגליה ובארצות הברית. נוימן טבע את מושג ה"צנטרוברטיות", סינתזה של מוחצנות ומופנמות. ידועה מאוד גם תרומתו לתאוריה של ההתפתחות הנשית, שאותה ניסח בפרסומים רבים, בעיקר בספרו הנודע ביותר, "האם הגדולה".
RAM Drive
דיסק RAM (באנגלית: RAM Drive ולעיתים RAM Disk) הוא בלוק של זיכרון גישה אקראית (לדוגמה DRAM), אשר תוכנת מחשב מתייחסת אליו כאילו היה דיסק קשיח רגיל המחובר למחשב. לפעמים מכונה "דיסק זיכרון וירטואלי".
יתרונות
לדיסק מסוג כזה יתרון בולט של ביצועים הטובים בסדר גודל יותר מאשר דיסקים "רגילים" כגון SSD, דיסק קשיח או כונן תקליטורים אופטי. דיסק מבוסס RAM הוא בעל זמני גישה קצרים במיוחד לקבצים, עקב העובדה שהזיכרון אינו מכני, בעוד דיסק קשיח, DVD או Blu-ray מחייבים ראש קורא או עין אופטית במיקום מסוים לפני שמתחילה פעולת הקריאה או הכתיבה. דיסק RAM זקוק לכתובת של המידע בלבד.
עקב השיפור הניכר בביצועים, זיכרון זה נמצא בשימוש מערכות המחשבות חישובים הדורשים עבודה אינטנסיבית עם קבצים בזמן קצר ככל שניתן, בחישובי סימולציה שונים וכן אצל "גיימרים" המחפשים ביצועים טובים יותר בזמן הרצת משחק מחשב.
חסרונות
כמובן עקב היותו מבוסס RAM, הדיסק הוא "נדיף", כלומר עם כיבוי המחשב (כולל מהפסקת חשמל), המידע נאבד. המשתמש צריך לדאוג להעביר את המידע שהוא רוצה לשמור באופן יזום לאחסון במיקום שאינו על ה־RAM.
שימוש בזיכרון וידאו
תאורטית, ניתן להשתמש בזיכרון וידאו המותקן על כרטיס גרפי ופועל לרוב על זיכרון מסוג GDDR או HBM, אשר מהיר פי עשרות מזיכרון RAM רגיל ויכול להגיע למהירויות של מאות GB ועשרות מיליוני העברות (GT) לשנייה. פרקטית, השימוש לא יהיה אפקטיבי עקב כך שהזיכרון אינו מקושר ישירות למעבד ודורש מעבר במספר תחנות (בקר PCI Express ובקר הזיכרון של הכרטיס הגרפי), כך שזמן הגישה יתארך מעבר לזמן הגישה של דיסק RAM רגיל ופתרונות כמו שימוש בזכרונות מסוג NVMe יהיו יעילים וזולים יותר.
חטיבה 408
חטיבת חוד החנית, חטיבה 408, הייתה חטיבת חיל רגלים במילואים.
היסטוריה
החטיבה הוקמה בשנת 1976 על ידי ריכוז 3 גדודים: גדוד 8103 - מחטיבה 769, גדוד 9219 וגדוד 9220 - מחטיבת ירושלים (310). במלחמת שלום הגליל החליפה החטיבה את חטיבת גולני בחרמון והוכפפה לאוגדה 162 לצורך תגבור כוחות החטיבה והשתתפה בהמשך הלחימה בלבנון עד הנסיגה מלבנון. ב הייתה אחראית על אזור בית לחם במשך חמישה חודשים. החטיבה עברה לאוגדה 720 בנובמבר 1999 והייתה ממוקמת בבית אל. החטיבה גויסה במבצע חומת מגן ללחימה ברמאללה. לאחר פירוק אוגדה 720 הוכפפה החטיבה לאוגדה 36 הקרויה גם "עוצבת געש".
בשנת 2010, כחלק ממהלך כולל בצה"ל שנועד להחזיר את שמות החטיבות הראשונות לשימוש, נבחרה חטיבה 408 לשאת את שמה של חטיבת עציוני, וכן את מספרה הצה"לי - 6.
אלפרד מסנה
אלפרד מסנה אי אורז'לייס (בקטלאנית: Alfred Massana i Urgellés, לעיתים נקרא בשם הספרדי "אלפרדו" (Alfredo); 1892 – 24 במרץ 1924) היה כדורגלן ספרדי-קטלאני ששיחק כקשר בראשית המאה ה-20. מסנה שיחק בעיקר במועדונים שמהעיר ברצלונה, שהבולטים שבהם היו ברצלונה ואספניול.
קריירה
מסנה נולד וגדל בעיר ברצלונה, בירת קטלוניה, ובצעירותו שיחק בקבוצת הילדים של ברצלונה, הקבוצה הבכירה בעיר ובאזור. מסנה, ששיחק כקשר שמרבה לכבוש שערים בעזרת בעיטותיו החזקות ומשתמש ביכולת הכדרור שלו לעיתים קרובות, החל את הקריירה המקצועית שלו בקבוצה המקומית איקס, עמה זכה באליפות קטלוניה פעמיים, ב-1907 וב-1908. בהמשך שיחק באספניה דה ברצלונה במשך שנה בודדת, לפני שעבר לאספניול, גם שם היה שנה בלבד.
ב-1911 עבר מסנה לקבוצה הבוגרת של ברצלונה, שם בילה במשך חמש שנים, לצד שחקנים כדוגמת מנואל אמצ'סורה, ג'ק גרינוול, רומה פורנס ופאולינו אלקנטרה. במדי ברצלונה ערך 131 הופעות בהן כבש 30 שערים - 22 מתוכם בשנים 1912 ו-1913. עם ברצלונה זכה פעמיים בגביע הספרדי, ב-1912 וב-1913, כשהוא פותח בשני משחקי הגמר. בנוסף היה שותף עם ברצלונה לשתי זכיות באליפות קטלוניה ולשתי זכיות בגביע הפירנאים, מהטורנירים הבינלאומיים הראשונים בהיסטוריית המשחק, בו השתתפו קבוצות מאזור הרי הפירנאים.
ב-1916, בתום תקופתו בברצלונה, יצא מהעיר ברצלונה ועבר לשחק בטראסה. כעבור שנה חזר לעיר על מנת לשחק במדי אספניול, לה עזר לזכות באליפות קטלוניה ב-1918, ולאחר מכן פרש ממשחק.
בנוסף לדרכו במועדונים, ערך מספר הופעות במדי נבחרת קטלוניה, שקיימה מספר משחקי ידידות באותה תקופה.
ב-1924 הלך מסנה לעולמו, בגיל 32 בלבד. אחיו, סנטיאגו, היה כדורגלן גם הוא, ונכדו, טטה מונטוליו, היה פסנתרן ג'אז שזכה להצלחה בינלאומית.
לא מעייל איניש נפשיה לספיקא
הכלל לא   לספיקא הוא כלל הלכתי הקובע כי סברא היא שאדם ימנע מלעשות מעשים העשויים להחיל עליו דינים מכח ספק איסור מהתורה שדינו לחומרא, ולכן במקום שיש ספק בכוונתו יש לפרש אותם בצורה שאינה גורמת לו בעיות כאלו.
מחלוקת התנאים
כלל זה שנוי במחלוקת בין התנאים:
מחלוקת רבי מאיר ורבי יוסי
במשנה במסכת נדרים מובאת כללים בהלכות נדרים, ומובאים במשנה ניסוחים שונים של נדרים:. בתלמוד פורש שלכאורה הם נחלקו האם "מעייל איניש נפשיה לספיקא", לפי רבי מאיר יש להניח שהוא לא רצה להכניס את עצמו לספק ולכן וודאי שהתכוין "עד לפני הפסח", אף רבי יוסי אינו סבור ש"לא מעייל איניש נפשיה לספיקא".
קיימת משנה אחרת הסותרת את המשנה, וממנה נראה לכאורה כי השיטה הפוכה: רבי יוסי סבור ש"לא מעייל איניש נפשיה לספיקא", ורבי מאיר חלוק עליו. המשנה עוסקת בדינו של אדם שיש לו ארבע בנות: שתיים בוגרות יותר מאשתו הראשונה (אך קטנות על פי ההלכה, ושתיים, מאשתו השנייה, קטנות יותר. לפי ההלכה אדם יכול לקדש את בתו. הוא קידש את בתו, ובשעת הקידושין אמר שהוא מקדש את בתו "הגדולה", אך לא ידוע אם הכוונה לבוגרת מבין שתי בנותיו מאשתו הראשונה, או שמא לבוגרת מבין שתי בנותיו הקטנות, או שמא לקטנה מבין שתי הבנות מאשתו הראשונה, שהיא יותר גדולה מזוג הבנות שמאשתו השנייה. . הגמרא מתרצת כי אכן הגרסה שבמשנה השנייה מדויקת, ואילו הגרסה שבידינו מהמשנה הראשונה מסולפת, ואכן נמצאה ברייתא שבה מובאת המחלוקת שבמשנה הראשונה בצורה הפוכה, לפיה רבי יוסי הוא זה שסבור ש"לא מעייל איניש נפשיה לספיקא".
שיטת רבי אליעזר
שיטת רבי אליעזר היא שאדם אינו מכניס את עצמו לספק,, כלומר אדם שמקדיש חיות או לחלופין מקדיש בהמות שברשותו, יש להניח - לפי שיטת רבי אליעזר - שהתכוין בפירוש שלא לכלול בנדרו זה את הכוי, שהרי לולי כונה זו יאסר הכוי, שאינו ספק חיה או בהמה על פי ההלכה, מספק. שאר החכמים חלוקים עליו.
מחלוקת רבי יהודה ורבי שמעון
במקום אחר תולה הגמרא את הכלל במחלוקת רבי יהודה ורבי שמעון, שנחלקו בדינו של אדם שקיבל על עצמו נזירות, ותלה אותו בדבר שלבסוף התברר שאינו יכול לדעת אם הוא היה קיים:. הם נחלקו האם דעתו של אדם היא, שאם לא יוכל לברר את הנזירות אם קיימת או לא, מוטב שלא תחול. רבא מסייג את דעת רבי יהודה ומוכיח ממקום אחר, שדעת רבי יהודה היא שאדם לא מכניס את עצמו ספק דווקא אם הדינים שיחולו עליו מחמת ספק יהיו חמורים יותר מאשר אם יודע היה שהנזירות חלה עליו. שהרי נזירותו של הנזיר נפקעת ממנו רק לאחר שהביא קרבנות, אך זה אינו יכול להביא קרבן נזיר, שהרי קיימת אפשרות שאינו נזיר, וממילא נמצא שייתכן שהוא עובר על איסור חולין בעזרה, שהרי אם אינו נזיר לא חל על קרבנו דין קרבן נזיר, והרי היא בעל חיים שאינו קרבן שאסור להכניסו לתוך תחומי העזרה.
הרכבת התחתית של סופיה
הרכבת התחתית של סופיה (בבולגרית: Софийско метро) היא מערכת הסעת המונים הפועלת בבירה הבולגרית מאז שנת 1998. רכבת תחתית זו כוללת 47 תחנות בארבעה קווים המתפרסים על אורך של 52 קילומטרים. נכון לשנת 2020, זוהי מערכת הרכבת התחתית ה-19 הכי יקרה באירופה.
כיכר מריה תרזה
כיכר מריה תרזה (Maria-Theresien-Platz) היא האנדרטה החשובה ביותר של למלוכה ההבסבורגית בווינה, אוסטריה. היא מנציחה את מריה תרזה הראשונה מאוסטריה, ארכידוכסית אוסטריה, אשתו של פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה. הכיכר נמצאת במיקום מרכזי בעיר ומחברת את הרינגשטראסה לרובע המוזיאונים.