cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
עמילופקטין
עמילופקטין הוא פחמימה, רב-סוכר המורכב מכמה אלפי מונומרים של החד-סוכר גלוקוז. מולקולות הגלוקוז מחוברות בעמילופקטין על ידי קשרים גליקוזידיים אלפא 1,4. העמילופקטין אינו מסיס בקלות ובעל משקל מולקולרי גבוה.<BR> העמילופקטין, יחד עם עמילוז מרכיב את העמילן. המולקולה היא בעלת סיעופים רבים המתאפשרים על ידי קשרי אלפא 1,6, אשר מרחשים אחרי כל 24–30 מונומרים של גלוקוז. בכך העמילופקטין דומה לגליקוגן האנימלי, פרט לכך שרמת הסיעוף של הגליקוגן גבוהה יותר, וניתן למצוא בו פיצולים אחרי כל 8–12 מונומרים.
מבחינה קולינרית, העמילופקטין אחראי על כך שזנים מסוימים של אורז הופכים לדביקים בבישול ומסמיכים את נוזל הבישול שבו בושלו, למשל אורז דביק וריזוטו.
פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2009
פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2009 התקיים ב-13 בספטמבר 2009 בניו יורק סיטי ושודר על ידי רשת MTV. את הטקס הנחה ראסל בראנד.
ביונסה וליידי גאגא היו לזמרות שהיו מועמדות למרבית הפרסים בטקס, כאשר כל אחת מהן הייתה מועמדת לתשעה פרסים וזאת, בנוסף לכך שהיו לאמניות שזכו במרבית הפרסים בטקס זה ביחד עם גרין דיי. בריטני ספירס הייתה לאמנית השנייה שהייתה מועמדת למרבית הפרסים בטקס זה, כאשר הייתה מועמדת לשבעה פרסים בסך הכול. בעקבות מותו של מייקל ג'קסון באותה השנה, הטקס ערך מחווה לזכרו כאשר רקדנים שלו עלו לבמה לרקוד לצלילי שיריו, תוך שג'נט ג'קסון עלתה לבמה גם כן, על מנת לבצע את שירם המשותף "Scream". בנוסף לכך באותו הטקס, פורסם טריילר לסרט הדוקומנטרי אודתיו: "Michael Jackson's This Is It".
הטקס היה ידוע בעיקר בזכות התקרית בין קניה וסט לטיילור סוויפט, כאשר במהלך התקרית סוויפט עלתה לבמה לקבל את פרס "הקליפ הנשי של השנה" אך וסט התפרץ לבמה, חטף ממנה את המיקרופון ואמר כי לטענתו לביונסה הגיע לזכות יותר בפרס. סוויפט ירדה מהבמה, בעוד שביונסה צולמה בקהל שהיא מובכת ולא מבינה מה קרה. לאחר מכן, ביונסה עלתה לבמה לקבל את פרס "קליפ השנה" וקראה לסוויפט לעלות לבמה להשלים את הנאום שלה.
בטקס צפו 9 מיליון צופים ובכך הוא הפך לטקס הנצפה ביותר מאז 2004 עם עלייה של 17 אחוזים ברייטינג, מקודמו.
קליפ השנה של אמן זכר
טי. איי. (ביחד עם ריהאנה) – "Live Your Life"
קליפ השנה של אמנית נקבה
טיילור סוויפט – "You Belong with Me"
קליפ השנה לאמנ/ית חדשה
ליידי גאגא – "Poker Face"
קליפ הפופ של השנה
בריטני ספירס – "Womanizer"
קליפ הרוק של השנה
גרין דיי – ""
קליפ ההיפ-הופ של השנה
אמינם – "We Made You"
קליפ פורץ הדרך של השנה
מאט וקים – "Lessons Learned"
הקליפ עם הבימוי הטוב ביותר
גרין דיי – "" (במאי: מארק ווב)
הקליפ עם הכוראוגרפיה הטובה ביותר
ביונסה – "Single Ladies (Put a Ring on It)" (כוראוגרפים: פרנק גטסון ג'וניור וג'קואל נייט)
הקליפ עם האפקטים המיוחדים הטובים ביותר
ליידי גאגא – "Paparazzi" (אפקטים מיוחדים: צ'ימי פוט)
הקליפ עם הבימוי האמנותי הטוב ביותר
ליידי גאגא – "Paparazzi" (במאי אומנותי: ג'ייסון המילטון)
הקליפ עם העריכה הטובה ביותר
ביונסה – "Single Ladies (Put a Ring on It)" (עריכה: ג'ארט פיג'אל)
הקליפ עם הצילום הטוב ביותר
גרין דיי – "" (במאי או צלם: ג'ונותן סלה)
הקליפ הטוב ביותר (שצריך לזכות במונמן)
ביסטי בויז – "Sabotage"
ההופעה הטובה ביותר של להקה בקליפ של פפסי
נרדז אין דיסקייז – "My Own Worst Enemy"
התקרית של טיילור סוויפט וקניה וסט
התקרית של וסט וסוויפט הפכו לאחד מהאירועים הבולטים ביותר בתולדות הטקס ובכללי אירוע זה נחשב עד היום לאירוע זכור וידוע. במהלך התקרית סוויפט עלתה לבמה לקבל את פרס הקליפ הנשי של השנה. בזמן הנאום שלה, וסט התפרץ לבמה, חטף מידה את המיקרופון ואמר: "טיילור, אני באמת שמח בשבילך ואני אתן לך לסיים אבל לפני זה ארצה לומר שלביונסה יש את אחד מהקליפים הטובים ביותר בכל הזמנים!". וסט התכוון לקליפ לשיר "Single Ladies (Put a Ring on It)" מכיוון שגם הקליפ הזה היה מועמד לפרס הקליפ הנשי של השנה. לאחר מכן וסט החזיר לסוויפט את המיקרפון וירד מהבמה.
בעקבות כך וסט גורש מהטקס. בסוף הערב ביונסה זכתה בפרס קליפ השנה על הקליפ של "Single Ladies (Put a Ring on It)" וקראה לסוויפט לחזור לבמה לסיים את הנאום שלה.
את התקרית גינו ידוענים ואנשי תעשייה ביניהם מי שהיה באותה תקופה נשיא ארצות הברית, ברק אובמה ונשיא ארצות הברית לשעבר ג'ימי קרטר. בסופו של דבר וסט התנצל על התקרית במהלך התכנית של ג'יי לנו. בשנת 2015 סוויפט העניקה לווסט פרס מפעל חיים שהוענק לו מטעם הטקס כמחווה לתקרית.
לימים נוצרו ברחבי האינטרנט ממים רבים של התקרית ובדיחות על התקרית.
Lust for Life (שיר)
Lust for Life (בעברית: תאווה לחיים) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית לנה דל ריי, ביחד עם הזמר דה ויקנד מתוך אלבום האולפן החמישי שלה, Lust for Life. השיר יצא לאור ב-19 באפריל 2017, כסינגל השני מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום ה-64 במצעד הבילבורד הוט 100.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי לנה דל ריי ביחד עם דה ויקנד, ריק נואלס ומקס מרטין והופק על ידי דל ריי, נואלס ופזמונאים נוספים. עם השיר הופיעה דל ריי בהופעה שהתקיימה ברדיו BBC1, בשילוב עם השיר "Love". השיר מכיל בתוכו את סגנון הדרים-פופ.
הצלחה
השיר נחת במקום ה-36 במצעד השירים הדיגיטליים של בילבורד, בשבוע יציאתו. לאחר מכן, הצליח להיכנס למצעד הבילבורד הוט 100 והיה לשיתוף הפעולה השלישי שלה ביחד עם דה ויקנד שהצליח להיכנס, כשהקודמים לכך היו "Prisoner" ו-"Stargirl Interlude".
במצעד שירי הרוק, הצליח השיר להיכנס לעשירייה הפותחת והיה לאחד מהשירים המצליחים ביותר של דל ריי במצעד.
פחד ותשוקה
פחד ותשוקה (באנגלית: Fear and Desire) הוא סרטו הראשון באורך מלא של סטנלי קובריק (אשר ביים לפני כן שני סרטים תיעודיים קצרים). סרט דרמה/מלחמה זה צולם בקליפורניה בשנת 1953, והוא נחשב קצר יחסית לסרט באורך מלא (אורכו: 68 דקות).
עלילה
הסרט מספר על ארבעה חיילים הנאלצים להילחם בלב יער שומם, מעבר לקווי האויב כשמטוסם מתרסק. הארבעה נתקלים בחיילי האויב, הם שובים נערה ויורים בה כשזו מנסה להימלט ומנסים לבנות רפסודה שתחזיר אותם הביתה. בסופו של הסרט תפנית משמעותית. זהו הסרט היחיד של קובריק המבוסס על סיפור מקורי. הכסף להפצתו נאסף מקרובי משפחתו של קובריק.
תגובות על הסרט
תגובות המבקרים היו מעורבות, ואולם ידוע כי קובריק שנא את סרטו זה ואף השווה אותו ל"ציור של ילד קטן התלוי על המקרר". קובריק עצמו, באחד מהראיונות איתו, העיד כי "'פחד ותשוקה' היה סרט רע, אחד שמודע לעצמו יותר מדי". המיתוס מספר כי קובריק אף קנה את כל העותקים של הסרט שהצליח להשיג, כדי שאיש לא יצפה בהם. נסיונותיו לא הצליחו לגמרי, שכן לפי השמועות שני עותקים נותרים של הסרט שמורים במוזיאון צילום בניו יורק, וכן הוא הוקרן פעמים בודדות בוושינגטון ובאוהיו. ב-2010 התגלה עותק מקורי נוסף של הסרט בפוארטו ריקו וב-2011 הסרט אף הוקרן בטלוויזיה בערוץ TCM האמריקאי. במקביל, החלו לצוץ עותקים לא חוקיים של הסרט.
באוקטובר 2012 הסרט ראה אור לראשונה במהדורות רשמיות של DVD ובלו-ריי.
דורדרכט (כדורגל)
מועדון הכדורגל דורדרכט (בהולנדית: Football Club Dordrecht) הוא מועדון כדורגל הולנדי מהעיר דורדרכט שבדרום הולנד בשיאו זכה המועדון פעמיים בגביע ההולנדי בתקופת הליגות החובבניות, כיום משתתפת הקבוצה בליגת המשנה ההולנדית.
היסטוריה
הקבוצה נוסדה כחלק ממועדון הקריקט DCC שייצג את העיר בשנה 1883 וב-1891 נפרדה מקבוצת הקריקט ויצא לדרך עצמאית תחת השם DFC. הקבוצה שיחקה במסגרת החובבניות עד 1956 אז נרשמה למערך הליגות המקצועניות במדינה ושובצה בבית ב' של ליגת המבחן השנייה שהייתה למעשה ההעונה הראשונה של ליגת המשנה. הקבוצה שיחקה בליגה עד לסיום עונת 1961/62 אז ירדה לליגה השלישית עקב צמצום הליגה השנייה, בליגה השלישית שיחקה הקבוצה כשלוש עונות ובסיומן הצליחה לשוב לליגת המשנה, במהלך השנים הבאות שיחקה בעיקר בחלק התחתון של הטבלה. ב-1972 שינתה הקבוצה את שמה למועדון הכדורגל דורדרכט והמשיכה לדשדש בחלק התחתון של הליגה השנייה. ב-1979 הצטרף למועדון ניקו דה פריס ומונה ליושב ראש הקבוצה, לאחר המינוי הוחלט לשנות את שם הקבוצה ל-DS79 ולמתג מחדש את הקבוצה לרבות שינוי צבעי הקבוצה מאדום לבן לכחול צהוב והשקעה כספית גדולה שכללה הבאת שחקנים ועריכת משחקי ראווה כנגד יריבות גדולות מאותה התקופה, בין היתר איאקס, שרלרואה וצ'לסי. עונה לאחר מכן הצליחה הקבוצה להתברג לראשונה בצמרת הליגה וסיימה במקום החמישי, בעונת 1982/1983 מונה שחקן העבר של המועדון הנס דורג'י למאמן הקבוצה והוביל אותה בפעם הראשונה להעפלה לליגת העל ההולנדית, עונת הבכורה של הקבוצה בליגה הבכירה לא עמדה בציפיות והקבוצה סיימה עונה רעה עם שישה ניצחונות במקום ה-18 והאחרון ונשרה לליגת המשנה. הקבוצה המשכה לשחק בליגת המשנה שלוש עונות נוספות וב-1987 הצליחה להעפיל לפלייאוף העלייה בזכות שיטת הדירוג שהונהגה באותה התקופה בליגה, בשלב הפלייאוף הצליחה הקבוצה לסיים במקום הראשון והעפילה פעם נוספת לליגה הבכירה, אך גם הפעם לא הצליחה להשאיר חותם בליגה הבכירה וסיימה במקום ה-18 עם שני ניצחונות בלבד.
ב-1990 החליט המועדון על מיתוג מחדש פעם נוספת ושינה את שמו לדורדרכט 90 עונה לאחר מכן התאחדה הקבוצה עם סחידם ששיחקה באותה העת בליגה הבכירה, בעקבות האיחוד שיחקה הקבוצה בליגת העל תחת השם דורדרכט 90/SVV בעונה הראשונה כקבוצה מאוחדת הצליחה הקבוצה להעפיל לגביע האינטרטוטו אך בשלב הבתים סיימה במקום השלישי, הקבוצה המאוחדת שיחקה עונה נוספת בליגה ואז סיימה במקום האחרון ושבה לליגת המשנה, אך הצליחה לשוב לליגה הבכירה לאחר עונה אחת בלבד אחרי שסיימה במקום הראשון בליגת המשנה. גם בעונה זו סיימה הקבוצה במקום האחרון בליגת העל עם חמישה ניצחונות בלבד ושבה פעם נוספת לליגת המשנה. הקבוצה המשיכה לשחק בליגה השנייה בשנים הבאות ללא יציבות הוא הישג מיוחד. בשנת 2002 שבה הקבוצה לשם מועדון הכדורגל דורדרכט. הקבוצה העפילה מספר פעמים במהלך השניים לפלייאוף אך כשלה פעם אחר פעם בהעפלה לליגה הבכירה, אך בעונת 2013/14 הצליחה הקבוצה להעפיל לשלב הפלייאוף פעם נוספת לאחר שסיימה במקום השני בשלב הפלייאוף הצליחה לנצח את פנלו ואת ספרטה רוטרדם ולהעפיל לליגה הראשונה, אך גם הפעם סיימה הקבוצה במקום האחרון כאשר השיגה ארבעה ניצחונות בלבד וירדה לליגת המשנה בה היא משחקת כיום.
מנור סולומון
מָנוֹר סוֹלוֹמוֹן (נולד ב-24 ביולי 1999) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי ובעמדת הקיצוני בטוטנהאם הוטספר מהפרמייר ליג האנגלית, ובנבחרת ישראל.
מכבי פתח תקווה
סולומון החל לשחק כדורגל בקבוצת הילדים של הפועל כפר סבא, ובגיל תשע עבר למחלקת הנוער של מכבי פתח תקווה. ב-26 בנובמבר 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של מכבי פתח תקווה, כשנכנס כמחליף בהפסד החוץ 1–2 להפועל חיפה במסגרת המחזור ה-11 של עונת 2016/2017 בליגת העל. את שער הבכורה שלו בקבוצת הבוגרים כבש ב-28 בינואר 2017, בניצחון הביתי 2–0 על בני יהודה תל אביב במסגרת ליגת העל. במסגרת המחזור ה-35 בניצחון הביתי 2–1 על מכבי תל אביב, סולומון כבש ובתוספת הזמן אף בישל שער ניצחון. סולומון סיים את העונה עם שני שערים ב-23 הופעות בקבוצה הבוגרת של מכבי פתח תקווה בליגת העל, ובמקביל המשיך גם לשחק בקבוצת הנוער של מכבי פתח תקווה עד לסיומה של עונה זו. ב-19 באוגוסט 2017, סולומון כבש שער בניצחון החוץ 2–1 על מ.ס. אשדוד במסגרת המחזור הראשון של עונת 2017/2018 בליגת העל. באותה העונה, סולומון שותף בכל 33 משחקי ליגת העל של מכבי פתח תקווה, וכבש ארבעה שערים. ב-5 באוגוסט 2018, כבש סולומון שער בכורה במסגרת גביע הטוטו בתיקו 1–1 מול הפועל תל אביב.
סולומון נכלל ברשימת "50 הכדורגלנים המבטיחים באירופה (לקראת עונת 2018/2019)", שפורסמה באתר הרשמי של UEFA.
שחטאר דונצק
ב-11 בינואר 2019 חתם סולומון בשחטאר דונצק מליגת העל האוקראינית. סכום ההעברה הוערך בכ-6 מיליון יורו (כ-5.4 מיליון ליש"ט) עבור 85% מכרטיסו, הסכום החמישי בגודלו באותה עת עבור כדורגלן ישראלי. ב-14 בפברואר 2019 סולומון ערך את הופעת הבכורה שלו בתיקו 2–2 מול איינטרכט פרנקפורט בשלב 32 האחרונות בליגה האירופית. ב-15 במאי 2019 כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה כאשר כבש את השער האחרון בניצחון 4–0 על אינהולטס פטרוב בגמר הגביע האוקראיני. בסיום אותה עונה זכה סולומון גם באליפות אוקראינה. ב-1 בספטמבר 2019 כבש את שער הבכורה שלו בליגה, בניצחון קבוצתו 4–0 על אולימפיק דונצק.
ב-1 באוקטובר 2019 כבש את שער הבכורה שלו בליגת האלופות של אופ"א, כאשר הבקיע בתוספת הזמן את שער הניצחון במשחק מול אטאלנטה באצטדיון הסן סירו שהסתיים בתוצאה 2–1. בכך הפך לכובש הישראלי הצעיר ביותר בליגת האלופות, בגיל 20 ו-69 יום בלבד. ב-26 בנובמבר 2019 כבש סולומון את שער השוויון במשחק מול מנצ'סטר סיטי שהסתיים בתוצאה 1–1 בשלב הבתים של ליגת האלופות באצטדיון סיטי אוף מנצ'סטר.
ב-21 באוקטובר 2020 היה סולומון שותף מכריע בניצחון של שחטאר דונצק 3–2 במשחק חוץ נגד ריאל מדריד במחזור הראשון של עונת 2020/2021 בליגת האלופות, ואף כבש את השער השלישי של קבוצתו. גם ב-1 בדצמבר 2020, במשחק הגומלין נגד ריאל מדריד שנערך בביתה של שחטאר, כבש סולומון את השער השני בניצחונה של קבוצתו 2–0.
סולומון רשם שני צמדי שערים בשני משחקים רצופים בליגת העל האוקראינית – הצמד הראשון (בהפרש של 3 דקות) בניצחון קבוצתו 4–0 בביתה על דנסה צ'רניהיב ב-14 במרץ 2021, והצמד השני (בהפרש של 26 דקות) במשחק החוץ בו קבוצתו הפסידה 2–3 ללבוב ב-21 במרץ 2021.
פולהאם
ב-25 ביולי 2022, הודיעה קבוצת פולהאם, שעלתה לליגת העל האנגלית, הפרמייר ליג – על השאלתו של סולומון לעונה אחת, עונת 2022/2023. זאת לאחר שארגון FIFA פסק לטובת כדורגלנים זרים בקבוצות בליגה האוקראינית שהקריירה שלהם נפגעה בעקבות מלחמת רוסיה–אוקראינה 2022, ועל כן התיר לשחקנים זרים אלה להשהות את החוזה שלהם עד 30 ביוני 2023 – סעיף שסולומון בחר להיעזר בו על מנת לעזוב את המועדון האוקראיני שחטאר דונצק בו הוא חתום עד דצמבר 2023, ולעבור בהשאלה לקבוצתו האנגלית החדשה, פולהאם. יחד עם זאת, על אף שהחל להתאמן עם פולהאם כבר מיולי 2022, נמנעה ממנו האפשרות להירשם ולשחק באופן רשמי כשחקן מהמניין של קבוצתו האנגלית עד ה-1 באוגוסט 2022, כשבוע לפני פתיחת עונת 2022/2023 בפרמייר ליג.
ב-6 באוגוסט 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בפולהאם ובליגת העל האנגלית, כשנכנס כמחליף בדקה ה-66 בתיקו הביתי 2–2 מול ליברפול, במסגרת המחזור הראשון של עונת 2022/2023 בפרמייר ליג.
ב-7 בינואר 2023, לאחר היעדרות ממושכת של חמישה חודשים עקב פציעה, שב לשחק כשעלה כמחליף במחצית השנייה בגביע האנגלי מול האל סיטי, בניצחון החוץ 0–2 לפולהאם. ב-28 בינואר 2023 פתח לראשונה בהרכב פולהאם בגביע האנגלי, ואף השלים 90 דקות, במשחק שהסתיים בתיקו ביתי 1–1 מול סנדרלנד. ב-11 בפברואר 2023 הבקיע את שער הבכורה שלו במדי פולהאם, לאחר שנכנס כמחליף במחצית השנייה במקומו של וויליאן, בניצחונה הביתי של קבוצתו 2–0 על נוטינגהאם פורסט. ב-6 במרץ 2023 פתח לראשונה בהרכב פולהאם בליגה, במשחק בו הוא גם כבש את שער השוויון הראשון לטובת קבוצתו אך הסתיים בהפסד חוץ 2–3 מול ברנטפורד. כולל משחק זה – סולומון כבש שער בכל אחד מחמשת משחקיה של פולהאם, ברצף – כשמתוכם לזכותו ארבעה שערי ליגה (ובכך הפך לישראלי הראשון מאז רוני רוזנטל שמבקיע ב-3 משחקים רצופים בפרמייר ליג ), ביחד עם שער נוסף בגביע האנגלי. בסך הכול סיים את העונה עם ארבעה שערי ליגה ב-19 הופעות.
טוטנהאם הוטספר
ב-11 ביולי 2023 הודיעה קבוצת טוטנהאם הוטספר מהפרמייר ליג על החתמתו של סולומון לחמש עונות. את הופעת הבכורה שלו בליגה ערך נגד מנצ'סטר יונייטד במחזור השני של הפרמיירליג כאשר עלה מהספסל בדקה ה-88.
נבחרות ישראל
סולומון שיחק בכל נבחרות הנערים והנוער של ישראל, כשבמדי נבחרת הנערים עד גיל 17 ערך ארבע-עשרה הופעות בהן גם כבש שער, ובמדי נבחרת הנוער עד גיל 19 ערך שש הופעות.
ב-21 במאי 2017, בטרם מלאו לו 18 ואף בטרם שיחק בנבחרת הצעירה עד גיל 21 של ישראל, זומן לראשונה לסגל הבוגרים של נבחרת ישראל, על-ידי המאמן הלאומי אלישע לוי, לקראת מחנה אימונים שערכה הנבחרת בגרמניה. ב-9 באוקטובר 2017 ערך סולומון את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הצעירה, בהפסד החוץ 0–4 ל. סך הכול ערך סולומון שש הופעות במדי הנבחרת הצעירה.
ב-7 בספטמבר 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ישראל הבוגרת, בגיל 19 בלבד, כשנכנס כמחליף בהפסד החוץ 0–1 מול במסגרת ליגת האומות של אופ"א 2018/2019. ב-18 בנובמבר 2020 כבש את שער הבכורה שלו בבוגרים בניצחון הבית של נבחרת ישראל 1–0 על, במסגרת ליגת האומות 2020/2021 של אופ"א. ב-4 בספטמבר 2021 כבש את שערה הראשון של הנבחרת הבוגרת בניצחון הבית 5–2 על, במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022. ב-10 ביוני 2022 כבש את צמד-השערים הראשון שלו בנבחרת הבוגרת (הצמד השלישי בקריירה הבוגרת שלו בסך הכל) בהפרש של 16 דקות, במשחק חוץ מול בליגת האומות 2022/2023 של אופ"א – לאחר שהנבחרת נקלעה לפיגור של שער בתום המחצית הראשונה עקב פנדל אותו גרם מחמוד ג'אבר. הצמד של סולומון הביא לניצחון 2–1 על הנבחרת האלבנית.
חיים אישיים
סולומון נולד וגדל בכפר סבא, לאיילה ויוסי סולומון, מורים לחינוך גופני. משפחתו ממוצא הונגרי ועיראקי, וברשותו גם דרכון פורטוגלי. הוריו הכירו במכללת אוהלו כשלמדו ביחד חינוך גופני במגמה הימית, ולאחר שהתחתנו והוא נולד החליטו לקרוא לו מָנוֹר, על-שם ציר באוניית מפרש. בגיל ארבע לקח אותו אביו להתאמן בטניס, בכיתה ג' נוסף גם חוג אתלטיקה, ומאוחר יותר החל להתאמן גם בכדורסל ובכדורגל. סולומון למד בתיכון גלילי שבעיר הולדתו. התגייס לצה"ל בדצמבר 2017, שירת על תקן ספורטאי מצטיין, ולאחר מכן הגיש בקשה לשרת על תקן ספורטאי עילוי בחו"ל עד שחרורו.
אחד מתחביביו הוא לשחק שחמט. סולומון עושה קידוש ליל שבת, וגם מניח תפילין.
מאז 2018 נמצא בזוגיות עם חברתו הישראלית דנה וושצינה, והם התגוררו יחדיו בישראל ובאוקראינה לסירוגין; באוקראינה בעיר קייב ובישראל עם משפחתו בכפר סבא. ב-26 בפברואר 2022, בעקבות מלחמת אוקראינה–רוסיה, עזב את בירת אוקראינה קייב וכעבור 35 שעות הצליח לעבור את הגבול אל בירת פולין ורשה, ומשם להימלט מהמלחמה במזרח אירופה – ולהמריא בבטחה לישראל. מאז מעברו למועדון הכדורגל של פולהאם, מתגוררים הזוג בבירת אנגליה לונדון.
מועדונים
מעודכן ל-19 באוגוסט 2023
נבחרת לאומית
מעודכן ל-28 במרץ 2023
מיעוט אחר מיעוט
מיעוט אחר מיעוט היא מידה מדרשית, אחת מ-32 מידות של רבי יוסי הגלילי, ולפיה ניתן להפיק משמעות מן המקרא שאינה כתובה במפורש בכך שהכתוב מביע לשון כפול של שלילה. בכל זאת, אין בכח המידה לנגד את עיקר הבנת פשט המקרא אלא לפרש כוונת המקרא.
במדרש הספרא, התנא רבי יהודה משתמש בלימוד זה יותר משאר חבריו התנאים.
פעולת המידה
עניין המיעוט במקרא הוא ביטוי שבא למעט דבר כללי אל מקרה ספציפי. אמנם, כשיש מיעוט אחד ואחריו בא מיעוט שני, אומרים שהמיעוט השני אינו בא למעט פעם שנית, אלא אדרבה הוא בא לרבות.
המלבי"ם מגדיר את המידה ככלל ההגיוני שכל שלילה אחר שלילה דינה לא לשלול אלא לחייב. בכל זאת, החיוב הנדרש מוגדר להיות סימילרי ומעין הדבר שעליו מדובר במפורש.
מיעוט שלישית
במקרה שבא עוד מיעוט אחר השני, קיימים חילוקי דעות בחז"ל האם המיעוט השלישי בא למעט שוב את השני או שמתחילים לספור מחדש כלומר שאין המיעוט השלישי פועל על השני ולא קשור אליו כלל ועיקר
ההיגיון של מיעוט שלישי פורש על ידי המלבי"ם כבא להגביל את המיעוט השני ולמעט את הריבוי שניתן לדרוש ממנו (מחמת המיעוט שהוא גורם) -ולא נרבה כל דבר שרוצים לרבות.
דוגמאות
המידה מיעוט אחר מיעוט פועלת על לשונות של כפל שלילה כ, ו.
אולם, לימוד יותר מסובך מופיע בסוף חומש ויקרא אודות מצוות חיובו של הכהן להעריך אדם או שדה למעריך שנתדלדל מעושרו שהיה לו בשעת הערכתו -שם מדובר על מיעוט אחר מיעוט בן עשר פעמים;
מספר הכהנים
אולם, יש חילוקי דעות אודות מספר הכהנים שמזקיקים להיות נוכחים במעמד הערכין, לפי דברי המשנה ופרשנותו של שמואל (אמורא), בערכי שדה ואדם צריכים רק כהן אחד מבין העשר דינים, ואילו לפי דעתו של רב הונא בריה דרב נתן ייתכן לומר שמזמינים חמישה כהנים להיזקק להערכה -כי בעת גמר לימוד שני מיעוטים מתחילים למנות מחדש.
דיון נוסף בשיטת מיעוט אחר מיעוט הוא המחלוקת התנאית אם נתינת הזרוע, לחיים וקיבה לכהנת נחשב כקיום ציווי התורנית. דעתם של רבי אליעזר בן יעקב שניתן לתרום את מתנת הזרוע, לחיים וקיבה אל כהנת על סמך לימוד של מיעוט אחר מיעוט
עמילוז
עמילוז הוא פחמימה, רב-סוכר המורכב מכמה מאות עד אלפים מונומרים של גלוקוז המסודרים בשרשרת ארוכה ללא פיצולים. מולקולות הגלוקוז מחוברות בעמילוז, כמו בגליקוגן ובעמילופקטין בקשרי אלפא 1,4, אשר יוצרים צורה מרחבית של סליל.
העמילוז הוא מרכיב מרכזי של העמילן, יחד עם עמילופקטין. היחס ביניהם משתנה מצמח לצמח ואף באותו המין.
ביל ג'וי
ויליאם "ביל" נלסון ג'וֹי (William Nelson Joy; נולד ב-8 בפברואר 1954), הוא מדען מחשב אמריקאי. ג'וי ייסד את סאן מיקרוסיסטמס בשנת 1982, יחד עם וינוד חולסה, סקוט מקנילי, אנדי בקטולשיים ווהן פראט, ושימש מדען ראשי בחברה עד 2003.
תחילת הקריירה
ג'וי גדל בפרברי דטרויט שבמישיגן. כאשר החל בגיל 16 את לימודיו לתואר ראשון במדעים בהנדסת חשמל באוניברסיטת מישיגן ב-1971 היה זה אחרי שהאוניברסיטה פתחה מרכז מחשבים חדש, בו התאפשר לו להריץ תוכניות כאוות נפשו.
הוא נכבש בתחום התכנות ובילה כל שעה פנויה, כולל בלילות, במרכז המחשבים שהיה פתוח 24 שעות ביממה, וכך רכש ניסיון מעשי נדיר לתקופתו.
את התואר השני בתחום הנדסת חשמל ומדעי המחשב קיבל באוניברסיטת קליפורניה בברקלי ב-1979.
הוא היה אחראי במידה רבה על כתיבת מערכת ההפעלה BSD שעליה התבססו צורות מודרניות רבות של Unix, בהן FreeBSD, NetBSD ו-OpenBSD. חברת המחשבים אפל ביססה חלק גדול ממערכת ההפעלה שלה, Mac OS X, על טכנולוגיית BSD. חלק מתרומותיו הראויות לציון כוללות את עורך הטקסט vi, הפרוטוקול Network File System (NFS) ו-C Shell.
סאן
ב-1982 ייסד יחד עם אחרים את סאן מיקרוסיסטמס ושימש מדען ראשי עד התפטרותו ב-2003.
ג'וי היה איש מפתח בפיתוח מעבדי SPARC, שפת המחשב Java, ארכיטקטורת הרשת Jini, שירות JavaSpaces ו-JXTA.
ביקורת
ג'וי ספג ביקורת קשה ב-2000 עם פרסום מאמרו במגזין Wired "Why the future doesn't need us" (בתרגום חופשי מאנגלית: "מדוע העתיד אינו זקוק לנו"). במאמר זה הצהיר, במה שנחשב על ידי מספר אנשים כעמדה נאו-לודיטית, כי הוא משוכנע כי ההתקדמות בהנדסה גנטית וננוטכנולוגיה תביא סיכונים קיומיים לאנושות. הוא טען כי רובוטים אינטליגנטיים יחליפו את האנושות, לפחות מבחינה אינטלקטואלית וחברתית, כבר בעתיד הקרוב. הוא תומך בנטישת טכנולוגיות "GNR" (גנטיקה, ננוטכנולוגיה ורובוטיקה), במקום להיכנס ל"מלחמת חימוש" בין המשתמשים ה"טובים" למשתמשים ה"רעים". הוא החל לחשוב בכיוון זה לאחר דיון על טכנולוגיות אלו עם הממציא והעתידן ריי קורצוויל. ג'וי מציין במאמרו כי במהלך השיחה הופתע לגלות כי מדענים רציניים אחרים חושבים כי אפשרויות אלו סבירות, ונדהם אף יותר מההתעלמות מסבירות האפשרות. לאחר שהעלה את הנושא עם מכרים נוספים, הוא מציין כי נחרד מההתעלמות מהנושא ומהסיכונים על אף שיש מי שהחשיב את האפשרויות הללו לאפשריות ואף סבירות. דאגה זו הביאה אותו לבחון את הנושא בצורה מעמיקה יותר ואת דעתם של אחרים, ולבסוף, לפעילויות שלו בעניין.
למרות זאת, הוא הפך למשקיע בהון סיכון, והשקיע בין השאר בחברות שעוסקות בטכנולוגיות GNR. הוא השקיע בקרנות הון סיכון העוסקות במיגור מגפות כגון שפעת העופות ואיומי הטרור הביולוגי. ב-2006 הוענק לו פרס "Lifeboat Foundation Guardian Award" בגין פיתוח הקרן לשמירת בטיחות ביולוגית ופעולות אחרות.
פעילויות נוספות
ב-1999 ייסד ג'וי, יחד עם אחרים, פירמת הון סיכון בשם HighBAR Ventures. בינואר 2005 היה לשותף בפירמת הון הסיכון Kleiner Perkins Caufield & Byers.
סינוזאורופטריקס
סינוזאורופטריקס (שם מדעי: Sinosauropteryx) הוא סוג דינוזאור שחי באזור סין של ימינו, בתקופת הקרטיקון.
מאפיינים
דינוזאור זה התגלה בשנת 1996.
המאובן של סינוזאורופטריקס מראה סימני פלומת נוצות על עורפו, גבו וצווארו. סינוזאורופטריקס היה הדינוזאור המנוצה הראשון שהתגלה מאז גילוי הארכאופטריקס במאה ה-19.
בשנת 2010 היה סינוזאורופטריקס לדינוזאור הראשון שבו פוענחו צבעי הנוצות, זאת באמצעות בחינה מדוקדקת במיקרוסקופ אלקטרונים של נוצותיו וגילוי שרידי מלנוזומים - אברוני תא המכילים מלנין, הצבען המעניק את הצבע לנוצות של עופות בני-ימינו. המלנוזומים של צבעים שונים נבדלים בצורתם ובתכונותיהם, ובאמצעות השוואת המלנוזומים המאובנים לאלו הידועים מעופות בני-ימינו ניתן להסיק את צבעי הנוצות של דינוזאורים. נמצא שנוצות סינוזאורופטריקס היו בעיקר בצבע חום-אדמדם. ייתכן שהוא גם היה מנומר או מפוספס בצבעי צהוב, אפור ושחור.
בתרבות
דינוזאור זה הופיע במשחקים Jurassic World: Alive ופארק היורה 3: בניית פארק.
אלאניס מוריסט
אלאניס נאדין מוריסט (באנגלית: Alanis Nadine Morissette; נולדה ב-1 ביוני 1974) היא זמרת, משוררת ושחקנית קנדית-אמריקאית ממוצא יהודי. זוכת שבעה פרסי גראמי.
מוריסט החלה את הקריירה שלה בקנדה. כנערה הוציאה שני אלבומי דאנס-פופ; Alanis (1991) ו-Now Is The Time (1992). אלבומים אלו הופצו בקנדה בלבד, אך ב-1995 הוציאה לראשונה בהפצה בינלאומית את אלבומה Jagged Little Pill, האלבום מכר למעלה מ-33 מיליון עותקים ועומד בשיא המכירות לאלבום בכורה אי פעם. עד 2012 הוציאה מוריסט עוד חמישה אלבומי אולפן. אלבומיה נמכרו בלמעלה מ-75 מיליון עותקים.
קורות חייה
מוריסט נולדה באוטווה בירת קנדה, למשפחה קתולית בעיקרה, אם כי סבה מצד אביה היה יהודי. הוריה, אלן וג'ורג'יה מוריסט, היו מורים בבית ספר והיא התגוררה עימם ועם אחיה-התאום ווייד ואחיה הבכור צ'אד. אלאניס נקראה על שם אביה. היא החלה לכתוב שירים בגיל צעיר, ולדבריה כתבה את שירה הראשון עוד בגיל 9. מוריסט חסכה כסף אותו הרוויחה מהופעתה בתוכנית הטלוויזיה לילדים "You Can't Do That On Television" ("אינכם יכולים לעשות זאת בטלוויזיה") ובעזרתו הוציאה לאור את הסינגל "Fate Stay With Me" עם צד ב' של "Find The Right Man".
מוריסט ניסתה להתקבל לעולם המוזיקה דרך תוכנית כישרונות בשם "Star Search", אך נכשלה לאחר הסיבוב הראשון.
1987–1992: המעבר ללוס-אנג'לס
ב-1990 חתמה מוריסט חוזה עם MCA Records ובשנת 1991 הוציאה את אלבום הבכורה שלה באורך מלא, שנקרא בפשטות "אלאניס", עם המפיק לסלי הו. באותו זמן שם הבמה שלה היה "אלאניס", כדי למנוע בלבול אפשרי עם זמרת קנדית אחרת, אלאנה מיילס. האלבום היה אלבום פופ לכל דבר וסגנונו היה סגנון המכונה כיום באבל-גאם פופ (מוזיקת מסטיק). האלבום קיבל פלטינה כפולה (מכירות של מעל 100,000 עותקים) והסינגל הראשון שלו, "Too Hot", הגיע למצעד עשרת המושמעים ביותר הקנדי.
ב-1992 הייתה מוריסט מועמדת לפרסי הג'ונו, המקבילה הקנדית לגראמי האמריקאי, בשלוש קטגוריות: סינגל השנה, שיר הדאנס הטוב ביותר והזמרת המבטיחה ביותר, שבו זכתה. באותה שנה הוציאה את האלבום "Now is the Time". באלבום זה ניסתה אלאניס להתרחק מסגנון הדאנס-פופ של אלבומה הראשון. האלבום כלל את הסינגל "An Emotion Away", אך מכר פחות ממחצית העותקים של אלבום הבכורה. עם הוצאת שני האלבומים פג החוזה שלה עם MCA-קנדה.
ב-1993 עברה מוריסט מאוטווה לטורונטו, שם התגוררה בפעם הראשונה בחייה לבדה, ופגשה מספר מחברי שירים; אך התוצאות תסכלו אותה. מעבר מאוחר יותר לנשוויל אף הוא התגלה כלא פורה.
מוריסט החלה לנסוע ללוס אנג'לס ולעבוד עם מספר רב של מוזיקאים ככל הניתן, בתקווה למצוא שותפים. בפרק זמן זה פגשה את המפיק והמחבר גלן באלארד. על-פי באלארד, החיבור היה "מיידי" ואחרי פגישה שנמשכה 30 דקות הם החלו להקליט שירים בסטודיו הביתי של באלארד. שירם המשותף הראשון היה "The Bottom Line".
באפריל 1995 אלאניס חתמה עם חברת התקליטים Maverick Records.
Jagged Little Pill :1995–1998
ב-1995, בגיל 21, הוציאה מוריסט את האלבום הבינלאומי הראשון שלה, Jagged Little Pill. הציפיות היו נמוכות והאמרגן של אלאניס, סקוט ולש, שהיה ידיד ותיק, הודה לאחר מכן שלא ציפה שהאלבום ימכור יותר מ-250,000 עותקים. האלבום הגיע למקום ה-118 במצעד ה-Billboard 200.
דברים השתנו במהרה כאשר די.ג'יי. מלוס-אנג'לס מתחנת רדיו גדולה נתקל בשיר "You Oughta Know" והחל להשמיע אותו ללא הפסקה. השיר משך תשומת לב והקליפ שודר שוב ושוב ברשת MTV. המאזינים נדהמו והתענגו על השימוש הגס והבוטה במילים בשיר, תופעה נדירה עבור אמנית באותו זמן.
בעקבות ההצלחה מוריסט הוציאה להיטים נוספים מאלבום זה, בהם "Hand In My Pocket", ו-"Ironic", שהיה ללהיט המצליח ביותר באלבום זה. הלהיטים הרבים מהאלבום השאירו אותו ברשימת 20 האלבומים המובילים במשך יותר משנה. האלבום מכר כ-30 מיליון עותקים ברחבי העולם, מתוכם 16 מיליון בארצות הברית לבדה. האלבום זיכה את מוריסט במועמדות ל-6 פרסי גראמי, מהם זכתה ב"אלבום השנה", "הופעת הרוק הנשית הטובה ביותר", "שיר הרוק הטוב ביותר" ו"אלבום הרוק הטוב ביותר".
מנגד, מבקרים רבים ראו במוריסט כבובה של תעשיית המוזיקה. נאמר עליה שהיא מציגה את יצירותיו של גלן באלארד, למרות הטענות כי היא כתבה את כל הטקסט והלחינה את רוב השירים שבאלבום. אחרים טענו ששינוי התדמית המפתיע שלה הוא "מחושב, מניפולטיבי וחמדני". המעריצים אמרו בתגובה שביקורות כאלה אינן מכירות בהתפתחות המוזיקלית של מוריסט כבר מגיל 17.
מאוחר יותר באותה שנה אלאניס יצאה למסע הופעות בן שנה וחצי כתמיכה לאלבום. ה-די.וי.די. Jagged Little Pill - Live תיעד את מרבית המסע הזה. בסיבוב הופעות זה היא קיבלה ליווי מFrente!.
Supposed Former Infatuation Junkie :1998–2002
ב-1998 מוריסט הקליטה את "Uninvited", שיר נושא לסרט "עיר של מלאכים". השיר מעולם לא הופץ רשמית כסינגל, אך הוא זכה לזמן אוויר רב בשידורי הרדיו ואף העניק למוריסט מועמדות לפרס גלובוס הזהב בקטגוריית "שיר הנושא הטוב ביותר".
מאוחר יותר באותה שנה מוריסט הפיצה את Supposed Former Infatuation Junkie, שוב בשיתוף פעולה עם גלן באלארד. הן המעריצים והן המבקרים היו מופתעים מסגנון הכתיבה החדש של מוריסט, כיוון שרבים מהשירים בדיסק שברו את הנוסח המסורתי של מבנה שיר, כגון "The Couch" ו-"Unsent". האלבום אכזב ועל אף שהגיע למקום הראשון במצעד ה-Billboard 200, התוכן האישי של שיריו הרחיק מעריצים רבים ואחרי 28 שבועות בלבד הוא נשר מהרשימה, כשהוא מכר 2.5 מיליון עותקים בלבד. מחוץ לארצות הברית, האלבום מכר כ-10 מיליון עותקים.
ב-1999 זכה "Uninvited" בשני פרסי גראמי - "שיר הרוק הטוב ביותר" ו-"ביצוע הרוק הווקאלי הטוב ביותר לאישה". הסינגל הראשון, "Thank You", היה מועמד לגראמי ל"ביצוע הפופ הווקאלי הטוב ביותר לאישה". באותה שנה מוריסט הוציאה את האלבום האקוסטי (מופע חי) "MTV Unplugged".
ב-1999 הופיעה מוריסט בתור אלוהים בסרטו של קווין סמית' "דוֹגמה", ואף ביצעה את השיר Still כחלק מפסקול הסרט. בשנת 2000, ביצעה סיבוב הופעות בעולם, בין השאר בהודו, טורקיה, קובה, לבנון וישראל.
Under Rug Swept :2002–2004
ב-2002, לאחר הפסקה בת 4 שנים, הוציאה מוריסט את אלבומה הבינלאומי השלישי, "Under Rug Swept", לראשונה ללא עזרתו של גלן באלארד. האלבום הוליד להיט נוסף, "Hands Clean", הגיע למקום הראשון במצעד ה-Billboard 200 ומכר 215,000 עותקים בשבוע הראשון. בסופו של דבר נמכרו מעט יותר ממיליון עותקים בארצות הברית לבדה, אף על פי שרק שיר אחד זכה להכרה ולזמן שידור משמעותי ברדיו. מוריסט זכתה בעוד פרס Juno עבור מפיקת השנה על עבודתה באלבום זה.
בדצמבר 2002 מוריסט הוציאה חבילה משולבת של דיסק מוזיקה ודי.וי.די, "Feast on Scraps", שכלל קונצרט במופע חי, 8 שירים לא רשמיים מההקלטות של Under Rug Swept וגרסה אקוסטית ללהיט "Hands Clean". האלבום היה מועמד לפרס ג'ונו בקטגוריית אלבום השנה.
בנובמבר 2003 מוריסט הופיעה במחזה The Exonerated בברודוויי כיסאני ג'ייקובס, אסירה שנידונה להוצאה להורג ומשוחררת אחרי שהוכח שהיא לא ביצעה את הפשע.
So-Called Chaos :2004–2005
באותה שנה אף הנחתה את טקס פרסי הג'ונו שנערך באדמונטון, קנדה.
ביוני 2004 הכריזה מוריסט על אירוסיה לשחקן ראיין ריינולדס. תאריך החתונה לא נקבע.
ב-11 בפברואר 2005 קיבלה מוריסט אזרחות אמריקאית, בעודה שומרת על אזרחותה הקנדית. היא רואה את עצמה כקנדית-אמריקאית.
בפברואר 2005 הייתה מוריסט כוכבת אורחת בתוכנית הטלוויזיה הקנדית "Degrassi: The Next Generation" בהשתתפות מכריה מהסרט "דוגמה" - השחקן ג'ייסון מיוס והבמאי קווין סמית'.
ב-13 ביוני 2005 הוציאה מוריסט גרסה אקוסטית של Jagged Little Pill עם גלן באלארד, לאחר שנות נתק רבות. מסע ההופעות לקידום אלבום זה נמשך חודשיים בקיץ 2005, ומוריסט ביכרה להופיע במקומות אינטימיים ותיאטראות קטנים. מן האלבום הוציאה כסינגל את "Hand In My Pocket".
אלאניס הופיעה בפרסומת לחברת האופנה GAP, והוציאה גרסת כיסוי לשירו של הזמר סיל "Crazy", אשר נכלל באלבום הלהיטים הגדולים ביותר שלה, "אלאניס מוריסט - האוסף", שיצא ב-8 בנובמבר 2005.
2008–2009: Flavors Of Entanglement
בתקופה של בין so called chaos לאלבומה הבא שיצא ב-2 ביוני 2008, עברו למעלה מ-4 שנים, תקופה שבה הספיקה להפרד מארוסה.
באפריל 2007 החלה לעבוד על אלבומה הבא יחד עם גיא סיגסוורת' (ביורק, מדונה, פרו פרו).
לקראת צאת האלבום ב-14 באפריל 2008 פרסמה מוריסט את הסינגל הראשון מתוכו - "Underneath", סינגל שהקליפ עבורו זיכה אותו בשלושה פרסים בפסטיבל קליפים וסרטים קצרים בספטמבר 2007.
ב-2009 הופיעה בתפקיד קבוע בעונה החמישית של הסדרה "העשב של השכן", בה גילמה דמות של רופאה.
2012–2014: Havoc and Bright Lights
באוקטובר 2011 הודיעה מוריסט כי החלה להקליט אלבום שמיני.
בחודש מאי של אותה שנה הופיעה עם סינגל ראשון מתוך האלבום- "Guardian" שהפך ללהיט ברדיו בתוך ארבעה ימים בלבד.
באוגוסט 2012 יצא האלבום החדש "Havoc and Bright Lights", שזמן קצר לאחר השקתו יצאה מוריסט אל סיבוב הופעות.
ב-3 בדצמבר 2012 סגרה מוריסט את סיבוב ההופעות העולמי שלה בהיכל נוקיה בתל אביב, בהופעה שכל הכרטיסים אליה נמכרו שבועות מראש.
2015–הווה: Such Pretty Forks in the Road
לכבוד 20 שנים לצאתו של אלבום הבכורה שלה "Jagged Little Pill", האלבום יצא בהוצאה המחודשת. בנוסף, יצאה מוריסט לקדם את אלבומה המצליח בשלל תוכניות אירוח. בין היתר בנובמבר 2015 אלאניס התארחה בתוכנית הלילה המאוחרת של ג'יימס קורדן לביצוע ל"Ironic" בעדכון גרסה, שמביא את שלל התרחישים האירוניים שבו - אל העשור השני של המאה ה-21.
ב-30 ביולי 2018 הופיעה שוב בישראל, הפעם בלייב פארק בראשון לציון. נינט טייב נבחרה לפתוח את הופעתה בישראל.
ב-31 ביולי 2020 יצא אלבומה התשיעי Such Pretty Forks in the Road.
חיים אישיים
היא התחתנה במאי 2010 עם הראפר האמריקאי מריו "סולאיי" טרדוויי. בדצמבר 2010 נולד בנם הבכור, ב-2016 נולדה בתם, וב-2019 נולד להם בן נוסף. לאחר מכן, סיפרה בראיון טלוויזיוני שסבלה מדיכאון לאחר לידה כעשור.
מוריסט סבלה בנעוריה ובשנות העשרים שלה מדיכאון ומהפרעות אכילה כמו אנורקסיה ובולמיה.
ב-2005 התאזרחה גם כאמריקאית, ושמרה על האזרחות הקנדית שלה מלידה.
גיבון כסוף-פרווה
גיבון כסוף-פרווה או גיבון ג'אווה (שם מדעי: Hylobates moloch) הוא מין בסוג גיבון גיבון שב משפחת הגיבונים.
תפוצה ואזור מגורים
המין אנדמי לאי ג'אווה באינדונזיה ושוכן ביערות הטרופיים של האי. את מרבית הזמן מבלה על העצים וכמעט אינו יורד אל הקרקע.
תיאור פיזי
משקלו נע בין 4–9 ק"ג, כשמשקל בוגר ממוצע הוא 8 ק"ג. אין הבדל בולט בגודל או בצבע בין זכרים לנקבות, שני המינים בעלי פרווה אפורה-כסופה. קודקוד הראש בצבע אפור כהה. באזור החלציים הפרווה אפורה כהה. באזור הגבות ומסביב לפנים הפרווה לבנה-אפורה, שמופרדת מהעיניים, הפה והאף על ידי טבעת של שיער דליל בצבע שחור. יש המתבלבלים בזיהוי המין עם גיבון אפור-פרווה בשל צבע הפרווה הדומה.
רבייה
אין מידע מהימן על ילודה ביחס לעונות השנה. במשך 10–20 שנה של חיים בזוג, תוליד הנקבה כ 5–6 גורים, לא בתדירות קבועה.ההריון הוא של ולד יחיד ותקופתו אורכת 7 חודשים.
התנהגות
הגיבונים חיים על פי רוב בקבוצות של 4 פרטים: זוג, ולד וצעיר.
הגיבון בעל חיים טריטוריאלי המגן על נחלתו באמצעות קולות "שירה" עזים המופקים על ידי שני המינים, ונשמעים לעיתים עד למרחק קילומטר. ברוב המקרים, הנקבה משמיעה קולות, בעוד שהזכר רודף אחר התוקף.
שימור המין
בניגוד למיני פרימטים אחרים, המין אינו בשימוש הקהילה המדעית לצורכי ניסויים. לעיתים רחוקות נתפס בשל בשרו או במטרה לסחור בגוריו.
המין נמצא בסכנת הכחדה קריטית - נעשים מאמצים רבים בהגנה על המשפחה כולה, אולם קצב הריסת בית הגידול גבוה מיכולת השימור. הצלת המין תלויה רק בגורמים מדיניים וגלובליים שימנעו את המשך הריסת היערות לטובת שטחי חקלאות. נכון ל-2004 נותרו בטבע כ-2,000 פרטים לערך. בשבי מוחזק המין לצורכי שימור ב-4 מרכזים שונים ברחבי העולם.
שטפן פרוינד
קריירה
פרוינד החל את הקריירה שלו בקבוצת שטאהל ברנדנבורג, לאחר שעבר דרך מחלקות הנוער של המועדון. בשנת 1991, הוא עבר לקבוצת הבונדסליגה שאלקה 04, ובמהלך שהייתו בקבוצה רכש לעצמו מעמד של שחקן קישור יציב וטוב. שאלקה נאלצה להעביר את פרוינד עקב קשיים כלכליים בשנת 1993, ולכן כרטיסו נרכש על ידי בורוסיה דורטמונד, בה שיחק עד שנת 1998. במהלך התקופה בה שיחק בדורטמונד, הוא זכה עם קבוצתו פעמיים באליפות הבונדסליגה (1995, 1996) ואף זכה עימה פעם אחת בליגת האלופות, בשנת 1997. ב-1998, מועדון הפרמייר ליג טוטנהאם הוטספר, רכש את כרטיס השחקן של פרוינד. תקופת משחקו באנגליה ידועה בשל העובדה שלא כבש אפילו שער אחד, בחמש העונות בהן שיחק בטוטנהאם. בשנתו האחרונה בקריירה, שיחק פרוינד תקופות קצרות בקייזרסלאוטרן ובלסטר סיטי.
בין השנים 1995–1998, פרוינד השתייך לסגל נבחרת גרמניה, בה שיחק 21 משחקים, ולא הבקיע אף שער. הוא היה שותף בזכיית נבחרתו ביורו 1996, והיה גם חלק מסגל הנבחרת במונדיאל 1998 בצרפת.
תארים
עם בורוסיה דורטמונד:
עם טוטנהאם הוטספר:
מניפה
מניפה היא כלי המשמש לקירור באמצעות הזרמה של אוויר.
היסטוריה קדומה
ההיסטוריה של המניפה החלה בתקופת העת הקדומה. למניפה היו שני שימושים, כסמל סטטוס וכקישוט שימושי. במהלך התפתחותן, יוצרו מניפות ממגוון חומרים, ושילבו בהן עיצובים אומנותיים. הסוגים הפשוטים ביותר הם עלים או חפצים שטוחים, אשר מנופפים בהם כדי להשיב אוויר קר יותר. אביזרים ידניים אלו, קשיחים או מתקפלים, משמשים לקירור, להסעת אוויר, כחפץ טקסי או כפריט לבוש מן הזמנים העתיקים ועד ימינו אנו.
המניפות הקדומות ביותר שידוע עליהן קרויות "מניפות מסך" או "מניפות עלה קבוע". נעשה בהן שימוש ידני כדי להזרים אוויר קר על הגוף ולסלק חרקים. הן היו עשויות מעלי דקלים או נוצות בדרך כלל. כמה מן המניפות העתיקות ביותר מגיעות מקברים מצריים. מצרים ואשור הקדומות העסיקו משרתים ועבדים כדי לתפעלן. בתבליטים מצריים, המניפות היו מן הסוג הקשיח. בקברו של תות אנך אמון היו מניפות זהב עם נוצות יען, שתאמו את התמונות על הקירות. מניפות דמויות דיסקה, בעלות ידית ארוכה, קושרו עם טקסים מלכותיים ודתיים.
באמריקה הקדומה, האצטקים, המאיה והתרבויות הדרום האמריקאיות השתמשו בנוצות במניפותיהם, והיו לכך הקשרים דתיים. המילה ההינדית למניפה היא פנקהא, ששורשה במילה "נוצה" או במילה "כנף".
עדויות מאוירות מעידות כי היוונים, האטרוסקים והרומיים השתמשו במניפות לקירור ולטקסים. ביוון, נמתח בד על מסגרות דמויות עלה. ברומא השתמשו במניפות מוזהבות וצבועות מעץ. גבירות רומיות בכל רחבי האימפריה השתמשו במניפות עגולות. מקורות יפניים מקשרים את המניפה עם דמויות מיתיות והיסטוריות.
אסיה
בסין, מניפות מסך שימשו בכל שכבות החברה. המניפות הסיניות הקדומות ביותר המוכרות כיום הן צמד מניפות מבמבוק ארוג מן המאה השנייה לפנה"ס. הסימן הסיני עבור המילה מניפה מורכב אטימולוגית מתמונה של נוצות ודלת. מניפות היוו חלק מסמלי המעמד החברתי בסין. מעמד ומגדר מסוימים הגדירו סוג מסוים של מניפה.
המניפה המתקפלת הומצאה ביפן במאה השישית והובאה לסין במאה התשיעית. מניפות אלו הוחזקו בידי אצילים בתקופה ההאיאנית כאשר היו לבושים בלבוש רשמי. הן יוצרו באמצעות קשירה של רצועות הינוקי (שרובין יפני) דקות בחוט. מספר פסי העץ השתנה כתלות בדרגתו של האדם. כיום משתמשים בהן כוהני שינטו בתלבושתם הרשמית, והן צבועות בצבעים בהירים.
מניפת הריקוד הסינית פותחה במאה השביעית. הצורה הסינית למניפת היד הייתה שורת נוצות מחוברות לקצה של ידית.
בסין, המניפה המתקפלת הפכה אופנתית בתקופת שושלת מינג, בין השנים 1368 ו-1644, והנגזו הייתה מרכז לייצור מניפות מתקפלות. למאי אוגי (מניפת הריקוד הסינית) יש עשרה מוטות וחיפוי נייר עבה, המציג את הסמל המשפחתי. ציירים סיניים עיצבו מגוון עיטורים למניפות. שלד המניפה, משנהב, עצם, מיקה, אם הפנינה או שריון צב, גולפו וצופו נייר או בד.
תפעול המניפה הפך במזרח הרחוק לאומנות נשית מוערכת. מניפות שימשו אף כנשק, ונקראו אז מניפת הברזל - "טיאשן" בסינית, "טסן" ביפנית.
עלי מניפה מודפסים ומניפות מצוירות היו מבוססות בדרך כלל על נייר. הנייר היה בדרך כלל עבודת יד, והציג סימני מים טיפוסיים. מניפות נייר המיוצרות במכונה, אשר הופיעו במאה ה-19, הן חלקות יותר ובעלות מרקם אחיד.
מניפות מתקפלות ("סנסו" ביפנית, "שנזי" בסינית) מהוות עדיין סמלים תרבותיים ומזכרות נפוצות לתיירים במזרח אסיה.
אירופה
באירופה, בימי הביניים, נעדרה המניפה. המניפה המערבית הקדומה ביותר היא מניפה טקסית מן המאה השישית. מניפות יד הגיעו שוב לאירופה במאה ה-13 ובהמאה ה-14. צלבנים הביאו מניפות יד מן המזרח התיכון. במאה ה-15, סוחרים פורטוגזים הביאו לאירופה מניפות מסין ומיפן, והמניפות הפכו לפופולריות.
במאה ה-17 הפכה המניפה המתקפלת, שהגיעה מסין, לפופולרית באירופה. במאות ה-17 וה-18, המניפות הגיעו לרמה גבוהה של אומנות, ויוצרו בכל רחבי אירופה. מניפות מתקפלות מתחרה, משי או קלף קושטו ואוירו ביד אמן. באותה עת גם ייבאו חברות מזרח הודו מניפות מסין.
עלי המניפה מודפסים בשלל צבעים ודוגמאות, ויש בהם גם ציור של נופים ומקומות בספרד. מניפות בעלות עיטור מתחרה, נחשבו למניפות נדירות משום שנהגו לייצר תחרה בעבודת יד, מה שהביא מניפות אלה למעמד גבוה מבין המניפות. מניפות המשמשות לריקוד הן ללא הדפס כל שהוא, ומאופיינות בכך שהחומר שממנו עשויה המניפה הוא במרקם אחיד, והן מותאמות בדרך כלל לצבעי שמלת פלמנקו ולשאר הקישוטים המתווספים ללבוש: פרח בשיער, עגילים, מסרק.
התפתחות מכנית
המניפה המכנית המתועדת הראשונה הייתה מניפת הפאנקה, שהייתה בשימוש במזרח התיכון במאה ה-16. מסגרת מצופה קנבס תלתה מן התקרה. משרתים משכו חבל שחובר למסגרת כדי לטלטלה. בסוף המאה ה-19 הביאה עמה המהפכה התעשייתית מניפות המונעות על ידי רצועה, שמקור כוחה הוא גלגלי-מים.
במחצית המאה ה-18 החלו ממציאים לתכנן מניפות מכניות. מניפות מבוססות קפיץ נמתח (בדומה לשעונים מבוססי קפיץ) היו נפוצות במאה ה-18. במאה ה-19, האופנה האירופאית הביאה למגוון עיצובים וגדלים של מניפות.
מאווררים
המאווררים התעשייתיים הראשונים היו עשויים להבי עץ או מתכת, שהיו מחוברים לתעלות אוויר בתקרה. כשתומאס אדיסון וניקולה טסלה הביאו את הכח החשמלי לידיעת הציבור, בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20, יוצר המאוורר החשמלי האישי הראשון. בין 1882 ל-1886, ד"ר סקיילר סקאאתס ווילר פיתח מאוורר שולחני דו-להבי, אשר שווק בידי החברה האמריקנית קרוקר וקרטיס. ב-1882, פיליפ ה' דיאהל הציג את מאוורר התקרה.
קישורים חיצוניים
https://www.thefanmuseum.org.uk מוזיאון המניפות
ג'ון פרנקלין אנדרס
ג'ון פרנקלין אנדרס (באנגלית: John Franklin Enders; 10 בפברואר 1897 - 8 בספטמבר 1985) היה ביולוג אמריקאי ומדען מדעי הרפואה, זוכה פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1954 על תרומתו לפיתוח תרכיבי החיסון, יחד עם תומאס הקל וולר ופרדריק צ'פמן רובינס.
תולדות חייו
יליד קונטיקט. אביו היה מנהל בנק והוריש לו הון של מיליוני דולרים. ב-1915 התקבל לאוניברסיטת ייל אולם לאחר שנתיים התגייס לחיל האוויר האמריקאי ושירת כמדריך טיסה. לאחר מלחמת העולם הראשונה סיים את לימודיו בייל וקיבל תואר ראשון ב-1919. לאחר מכן עסק בנדל"ן ולמד שפות, בהן גרמנית וקלטית במטרה להפוך למורה. עם זאת, חיבתו לביולוגיה משכה אותו לבסוף להרשם ללימודי בקטריולוגיה ואימונולוגיה. ב-1930 סיים את לימודיו לתואר דוקטור בביו רפואה באוניברסיטת הרווארד והתקבל כחבר צוות ההוראה והמחקר באוניברסיטה.
בשנת 1949 פרסם יחד עם עמיתיו, תומאס הקל וולר ופרדריק צ'פמן רובינס על הצלחה בייצור תרבית הנגיף הגורם לשיתוק ילדים. מיד לאחר מכן הפעיל יונה סאלק את שיטת אנדרס-וולר-רובינס לשם ייצור החיסון הראשון לשיתוק ילדים.
ב-1954 בודדו אנדרס ופיבלס (Peebles) את וירוס החצבת, ובאמצעות שיטת סאלק ייצרו את החיסון למחלה הקטלנית
אורי בר-רצון
ביוגרפיה
אורי בר-רצון נולד בירושלים, ב-1 בספטמבר 1927 לישראל ובלומה בר-רצון. בהיותו בן 4 נפטרה אמו והוא נשלח על ידי אביו לכפר הנוער בן שמן, שם שהה עד גיל 9. בהיותו בן 9 נשא אביו לאישה את מרים, והוא חזר אל בית משפחתו בחולון. בסיום כיתה ח' החליט ביחד עם כל בני כתתו ללכת לתיכון מקצועי. "רצינו להתכונן לחיי העבודה" סיפר מאוחר יותר. במקביל הצטרף בשנת 1944 לנוער ההגנה.
שירות צבאי
לאחר סיום לימודיו בבית הספר מקס פיין, התגייס לפלמ"ח. את תקופת הטירונות העביר בקיבוץ נען. לאחר הטירונות הועבר עם פלוגתו לקיבוץ גבעת ברנר, ואחר מכן לקבוץ רמת רחל, שם שימש בתפקידי סיור ובטעינת שקי אשלג מים המלח. במלחמת העצמאות השתתף בפיצוץ גשר אלנבי במסגרת פעולת פיצוץ גשרי הירדן (ליל הגשרים). לאחר מכן הצטרף לחטיבת הנגב, הוביל שיירות לנגב הנצור והשתתף בקרבות שחרור הנגב. בתקופה זאת גם הכיר את רותי, אשתו לעתיד. עם קום המדינה הדריך בקורס הקצינים הראשון של צה"ל. בשנת 1952 נשא לאישה את רותי לבית לובנוב, ונולדו להם 3 בנות. שימש מפקד פלוגה בגדוד 8 ובגדוד 9. ב-1955 פיקד על גדוד 12 במבצע הר געש (פעולת הסבחה) - פעולה משולבת עם כוחות צנחנים ונח"ל לכיבוש מוצבים מצריים ליד ניצנה.
בשנת 1960 יצא בשליחות הצבא ללימודים בבית הספר לפיקוד המטה בפורט לוונוורת' שבארצות הברית. שימש סגן מפקד חטיבת גולני ובשנים 1963–1965 פיקד על החטיבה. בין השנים 1965–1970 מילא תפקידי פיקוד ומטה בצה”ל. תפקידו האחרון לפני שהשתחרר מן הצבא היה ראש מחלקת תחזוקה במטכ"ל.
פעילות בחייו האזרחיים
לאחר שחרורו הוצע לו על ידי ראש עיריית תל אביב דאז - יהושע רבינוביץ להקים ולנהל את החברה לבינוי ופיתוח עירוני – חברת אתרים. במסגרת תפקידו היה אחראי לפיתוח קו החוף העירוני, ובניית כיכר אתרים והמרינה, ולמעשה היה זה שיזם את העברת פעילות השיט אל מוקד זה ולהקמתה של מרינה ראשונה בישראל. בשנת 1975 עבר לנהל את חברת הבנייה פאן לון. בשנת 1979 הוצע לו על ידי מנכ"ל חברת כור תעשיות, ישעיהו גביש, לנהל את קריית הפלדה בכור. בשנת 1989 בעקבות הרעה משמעותית במצבו הבריאותי נאלץ בר-רצון לפרוש מתפקידו. בתקופת מחלתו כתב ופרסם את הספר המנכ"ל, בהוצאת דניאלה די-נור.
מותו
בשנת 1980 חלה במחלת פרקינסון. בשנת 1989 התגלתה אצלו בנוסף גם טרשת אמיוטרופית צדית (ALS). בעקבות המחלה יצא לגמלאות ומאז ועד ימיו האחרונים שהה בביתו שבשכונת אפקה בתל אביב. במרץ 1990 אושפז במחלקת טיפול נמרץ נשימתי בבית החולים איכילוב לאחר שהתגלתה אצלו אי ספיקת ראות סופנית. הוא נפטר במחלקה ב-20 באפריל 1990. אורי בר-רצון הובא למנוחות בבית העלמין קריית שאול בתל אביב.
אנדרה מסנה
ז'אן אנדרה מסנה (בצרפתית: Jean-André Masséna; 6 במאי 1758 – 4 באפריל 1817) היה מרשל של צרפת בימי מלחמות צרפת המהפכנית, מקרב בני דורו כישוריו בשדה הקרב מדורגים שניים רק לנפוליאון עצמו. כינויו בקרב חייליו היה "ילדו היקר של הניצחון".
רקע
מסנה נולד לסוחר זעיר בעיר ניס, אז חלק מממלכת סרדיניה. למשפחתו שורשים יהודיים, שם משפחתו המקורי הוא "מנשה". בגיל 13 הצטרף מסנה לצוות ספינה שבה שהה ארבע שנים בים התיכון, הבין שהים אינו בשבילו והחליט להצטרף לצבא הצרפתי, כחלק מהלגיון המלכותי האיטלקי. ההחלטה השתלמה, שכן הוא הצליח להתקדם עד לדרגה הגבוהה ביותר האפשרית עבור מי שאינו בן אצולה. לאחר שהבין שלא יוכל להתקדם עוד עקב מוצאו הנחות, פרש מהצבא. ב-1789 עסק תקופה קצרה בהברחה, וב-1791 הצטרף לצבא צרפת המהפכנית, שם מוצאו לא היווה מכשול והוא מונה לקצין.
קריירה צבאית
באותה תקופה נהוג היה שהחיילים בוחרים את קציניהם, ולכן אדם בעל ניסיון כמסנה קודם מהר, וכבר ב-1793 נעשה מפקד דיוויזיה. במהלך השנים 1796–1797 ניצח במספר קרבות שהחשוב שבהם הוא קרב ריבולי. ב-1799 השתתף בקרבות בשווייץ, בקרב ציריך השני הנחיל תבוסה מוחצת לאלכסנדר רימסקי-קורסקוב. במהלך המצור על ג'נובה הצליח להתגונן די זמן וריתק אליו די כוחות אוסטריים כדי לאפשר לנפוליאון לנצח בקרב מרנגו. בסיום המצור הוא הפסיד את ג'נובה, אולם השיג לצבאו אישור מעבר בטוח לאדמות בשליטת צרפת. זמן קצר לאחר מכן פוטר מהצבא באשמת ביזה. ב-1804 חזר לצבא ופיקד על הגיס ה-IV של הגרנד ארמה. הוא שירת שנתיים בלבד, וחזר לצבא בעת הקרבות במרכז אירופה כנגד הקואליציה החמישית. בקרב אספרן-אסלינג, הגם שנתסיים בניצחון אוסטרי, הצטיין הגיס שבפיקודו, עת עמד כנגד התקפות אוסטריות עזות בכפר אספרן, במשך יומיים. בהמשך אותה שנה עמד בראש צבא צרפתי במטרה לפלוש לפורטוגל: "להדיר את רגלי האנגלים לים". הוא לא זכה בהצלחה רבה, וב-1810 נאלץ לסגת חזרה לצרפת. באותה שנה פרש סופית מהצבא, ומת כמה שנים מאוחר יותר.
האומיה (כוכב לכת ננסי)
הַאוּמֶיָה (שם מלא: 136108 האומיה; באנגלית: ; סמל: ) הוא כוכב לכת ננסי מסוג גוף טרנס-נפטוני באזור הדיסק המפוזר של מערכת השמש. מסתו של האומיה היא כשליש ממסתו של פלוטו, מרחקו הממוצע מהשמש כ-43.3 יחידות אסטרונומיות ובהירות נראיתו הנראית 17.3. להאומיה שני ירחים טבעיים, ככל הנראה סלעים שנקרעו ממנו בעת פגיעה של גוף גדול בכוכב הלכת הננסי. הוא נקרא על שמה של אלת הלידה והפריון האומיה במיתולוגיה של הוואי. שני ירחיו קיבלו את השמות הייאקה ונאמאקה כשמות ילדיה של האומיה במיתולוגיה של הוואי, שגם הם נוצרו מתוך חלקים בגופה.
את האומיה גילו שני צוותים: ב-28 בדצמבר 2004 הצוות האמריקאי בראשותו של מייקל בראון מהמכון הטכנולוגי של קליפורניה במצפה הכוכבים פאלומר, וב-2005 הצוות הספרדי בראשותו של חוסה לואיס אורטיז מוראנו ממצפה הכוכבים סיירה נבאדה. האומיה קיבל את הסימון הזמני 2003 EL61, בשלב מאוחר יותר קיבל את המספר האסטרונומי 136108, וב-17 בספטמבר 2008 הוא קיבל את שמו הנוכחי בהחלטת האיגוד האסטרונומי הבינלאומי ואת מעמדו ככוכב לכת ננסי.
גילוי
תחילה בראון הודה כי הגילוי של אורטיז קדם לשלו, היות שהתמונות של הצוות הספרדי צולמו בשנת 2003. בהמשך היה חשד לתרמית מצד הצוות הספרדי שקיבל גישה לתצפיותיו של בראון יום לפני ההצהרה שלהם. היה חשד כי נעשה ניסיון מצידו של אורטיז לזקוף לצוותו קרדיט לתגלית על סמך ממצאיו של בראון, ובהתבסס על תמונות שהם צילמו בשנת 2003. בהמשך אורטיז הודה כי קיבל גישה למצפה הכוכבים של המכון הטכנולוגי של קליפורניה, אך הכחיש כל אשמה בטענה כי הוא וידא שגילה גוף חדש שלא היה ידוע לפני כן.
נמלי תעופה בישראל
זוהי רשימה של נמלי תעופה בישראל, ממוינים לפי סוגי נמל התעופה.
האומיה (כוכב לכת ננסי)
גילוי
לפי פרוטוקול של האיגוד האסטרונומי הבינלאומי הקרדיט על הגילוי ניתן למי ששולח דוח למרכז לכוכבים מינוריים עם מספיק מידע על מסלול הגוף שהתגלה, והדבר מזכה אותו במתן שם לגוף. ב-17 בספטמבר 2008 הודיעה האיגוד כי הגוף קיבל את הסטטוס כוכב לכת ננסי, אך לא ציין את פרטי הצוות שגילה אותו. על פי האיגוד, מיקום הגילוי הוא מצפה כוכבים סיירה נבאדה של הצוות הספרדי, אך השם שנבחר - האומיה - נבחר על ידי הצוות האמריקאי.
נמלי תעופה בישראל
נמלי תעופה בין-לאומיים
כיום פועלים בישראל שלושה נמלי תעופה בין-לאומיים, כולם מנוהלים על ידי רשות שדות התעופה. נמל התעופה בן-גוריון משמש כנמל התעופה הראשי לכניסה ויציאה מישראל וממנה. נמל התעופה רמון, בהיותו שדה התעופה השני בגודלו, משמש כנמל העיקרי לצד נתב"ג, בעוד לנמל התעופה חיפה יש גם בסיס צבאי לצד הטרמינל האזרחי שלו.
האומיה (כוכב לכת ננסי)
מקור השם
עד בחירת השם הרשמי, חברי הצוות האמריקאי קראו לגוף סנטה, היות שהגילוי התרחש ב-28 בדצמבר 2004, מספר ימים אחרי חג המולד. הצוות הספרדי, שהגיש בקשה נפרדת על הגילוי למרכז לכוכבים מינוריים ביולי 2005, הם קראו לו אטגינה על שמה של אלת האביב במיתולוגיה האיברית.
ב-29 ביולי 2005 הגוף קיבל את הסימון הרשמי שלו - 2003 EL61. שנת 2003 ציינה את השנה בה צולם הגוף לראשונה על ידי הצוות הספרדי. ב-7 בספטמבר 2006 הוא קיבל את המספר האסטרונומי 136108 קוטלג באופן רשמי תחת הסמל .