cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
בו
היסטוריה
בו שוכנת על מסילת רכבת ראשית שחיברה בין פריטאון למונרוביה, בירת ליבריה עד שנסגרה בשנת 1974. משנת 1930 ועד קבלת העצמאות בשנת 1961 הייתה בו הבירה של 'מדינת חסות סיירה לאון'.
אקלים
כמו בכל המדינה, מזג אוויר השורר בבו הוא טרופי. העונה הגשומה היא בין החודשים מאי לאוקטובר והעונה היבשה בין נובמבר לאפריל. כמות המשקעים הממוצעת היא 5,080 מ"מ. הטמפרטורה הממוצעת בבו היא בין 21 מעלות צלזיוס ל-31 מעלות.
תחבורה
נמל התעופה של בו הוא נמל התעופה האזורי היחיד במחוז הדרומי. ממנו יש טיסות יומיות לפריטאון וערים נוספות במדינה. חברות התעופה הפועלות מהנמל תעופה הן: איגל אייר, פראמונט איירליינס (חברת מסוקים) ואייר לאונה שהיא חברת התעופה הגדולה במדינה.
חינוך
בו היא ביתה של אוניברסיטת ניאלה (לה קמפוס בבו וקמפוס בניאלה), האוניברסיטה השנייה בגודלה בסיירה לאון אחרי מכללת פורה ביי בבירה פריטאון. רמת הלימודים באוניברסיטת ניאלה נחשבת גבוהה יחסית לאוניברסיטאות במדינות נחשלות ועל כן היא מושכת אליה סטודנטים רבים לא רק מסיירה לאון אלא גם ממדינות מערב-אפריקה רבות. היא נפתחה בשנת 1964 ומומנה על ידי הסוכנות האמריקנית לפיתוח בינלאומי והציעה תחילה תואר בצרוף מטעם אוניברסיטת אילינוי. כיום ישנם שלושה בתי ספר באוניברסיטה: בית ספר להוראה, רפואה וסוציולוגיה.
השפה העיקרית בלימודים האקדמיים בסיירה לאון היא אנגלית.
ספורט
הכדורגל הוא ענף הספורט האהוד ביותר. שני מועדוני כדורגל מקומיים משחקים בליגת העל של סיירה לאון: בו רנג'רס ונפין סטארס. שתי הקבוצות משחקות את משחקי הבית שלהן באצטדיון העירוני, אצטדיון בו. מועדון ספורט נוסף מהעיר, קקואה רנג'רס משחק בליגה השנייה במדינה.
מרגריט, נסיכת לוקסמבורג
מרגריט, נסיכת לוקסמבורג (בלוקסמבורגית: Margaretha vu Lëtzebuerg; נולדה ב-15 במאי 1957), היא בתו של ז'אן, הדוכס הגדול של לוקסמבורג.
אפל רקורדס
אפל רקורדס (באנגלית: Apple Records) היא חברת הפקה לתקליטים וסרטי קולנוע אשר נוסדה בשנת 1968 על ידי הביטלס כחטיבה של חברת אפל בע"מ (Apple Corps Ltd). החל משנת 1968, בנוסף לתקליטי הביטלס ותקליטי חברי הלהקה (ג'ון לנון, פול מקרטני, ג'ורג' האריסון ורינגו סטאר), אשר הודפסו תחת התווית של אפל רקורדס, החברה אף חתמה על חוזים עם שורה מגוונת של אמנים.
היסטוריה
אפל רקורדס נוסדה בשנת 1968 כחלק ממיזם של הביטלס בשם חברת אפל. בעקבות מות אמרגנם, בריאן אפשטיין, החליטו חבר הלהקה לנהל את עסקיהם בעצמם באמצעות חברת אפל, ששמה ניתן לה לפי ציור של רנה מגריט. בנוסף, הגדירו חברי הלהקה את מטרת החברה כ"בית פתוח" לאמנים, בו יוכלו אמנים צעירים להציג את רעיונותיהם האמנותיים ולזכות בהפקה, תוך שיח עם אנשים הדומים להם ומבינים אותם, כאלטרנטיבה צעירה לחברות התקליטים הענקיות, המגושמות והשמרניות.
מרגריט, נסיכת לוקסמבורג
ביוגרפיה
מרגריט נולדה ב-15 במאי 1957 בטירת בצדורף, לז'אן, נסיך הכתר של לוקסמבורג ולז'וזפין שארלוט, נסיכת בלגיה, בתם של לאופולד השלישי, מלך הבלגים ואסטריד, נסיכת שוודיה, והיא אחותו התאומה של ז'אן, נסיך לוקסמבורג. מרגריט התחנכה בלוקסמבורג, בלגיה, בריטניה וארצות הברית, והוציאה דוקטורט במדעי החברה.
הנרייטה סאלד (אוניית מעפילים)
הנרייטה סולד הייתה אוניית מעפילים. נקראה על שם הפעילה הציונית הנרייטה סאלד ומייסדת ארגון "ההסתדרות הציונית הדסה".
אפל רקורדס
היסטוריה
עם היווסדה של החברה היו הביטלס חתומים עדיין על חוזה הקלטות שסגר אפשטיין לפני מותו עם החברות הבנות של EMI פארלופון בבריטניה וקפיטול רקורדס בארצות הברית. בחוזה הקלטות חדש שחתמה הלהקה הסכימו החברות EMI וקפיטול להפיץ את תקליטי אפל רקורדס עד לשנת 1975. EMI המשיכה להחזיק בזכויות לתקליטי הביטלס בעוד שהם הופצו תחת תווית אפל רקורדס, אולם קידומת מספרם הקטלוגי היה האות R המסמלת את תקליטי פארלופון שבבעלות EMI. אפל רקורדס היא בעלת הזכויות לכל הקלטות וידאו וקליפים של הביטלס.
בשנת 1974, בעת הליכי הפירוק של להקת הביטלס, פסק בית משפט כי 80% מרווחי תקליטי הביטלס (כלהקה) יעברו לאפל רקורדס ואילו כל אחד מארבעת חברי הביטלס יקבל 5% מן הרווחים.
תקליטים רגילים ותקליטונים של אפל רקורדס נשאו על התווית הדפס של תפוח עץ ירוק מבריק מסוג גרני סמית. התווית זכתה לתשומת לב מחודשת בסוף שנות ה-80, כאשר הקלטות הביטלס יצאו לאור בתקליטורים. בשנות ה-90 הוציאה החברה את The Beatles Anthology.
סכסוך עם אפל מחשבים
חברת המחשבים אפל היא בעלת שם דומה וגם לה לוגו בצורת תפוח. כבר בשנת 1978 (שנה לאחר הקמתה של חברת המחשבים) תבעה אותה החברה האם של אפל רקורדס, אפל קורפס, על הפרת סימן מסחר. בשנת 1981 הגיעו החברות לפשרה: חברת המחשבים תורשה להשתמש בשם, אולם בתחום המחשבים בלבד ולא בתחום המוזיקה והבידור. עם השנים גבר השימוש ביכולות עיבוד הקול במחשבי אפל, מה שגרם לחברת המוזיקה לתבוע את חברת המחשבים על הפרת ההסדר. בשנת 1991 הגיעו החברות להסדר נוסף. ברבות השנים נכנסה חברת המחשבים גם לתחומי הבידור: לדוגמה, חנות המוזיקה המקוונת iTunes. בשנת 2006 שבה ועלתה חברת אפל רקורדס לכותרות כאשר סכסוך שנמשך לאורך שנים בינה לבין חברת המחשבים אפל הגיע להכרעת בית המשפט העליון באנגליה.
החל מגרסה 7 של מערכת ההפעלה Mac OS מופיע קובץ קול בשם Sosumi, המכיל צליל מוזיקלי קצר. שם הקובץ (נשמע באנגלית כמו "so sue me"- תבעו אותי), הוא בדיחה פנימית על אפל רקורדס.
אמנים אשר הקליטו בחברה
אפל רקורדס החתימה מגוון רחב של אמנים בסגנונות שונים, בין הבולטים שבהם: להקת באדפינגר, ג'יימס טיילור, מרי הופקין ובילי פרסטון. אפל רקורדס החתימה אף אמנים מוזיקליים מחוץ לזרם המרכזי, ואשר בלטו בתחומי עשייה מוזיקלית ייחודית. כך הוחתמה תזמורת כלי הנשיפה הבריטית The Black Dyke Mills Band, אנסמבל הג'אז The Modern Jazz Quartet, אמנית האוונגרד (ושותפתו לחיים של ג'ון לנון) יוקו אונו, המוזיקאי ההודי הקלאסי ראווי שנקר, והמלחין האנגלי הקלאסי ג'ון טאוורנר.
הנרייטה סאלד (אוניית מעפילים)
תולדותיה
זו הייתה ספינה יוונית העשויה עץ בשם Arites Salas נרכשה בפיראוס שביוון על ידי יאני אבידוב, יצאה לים, בפיקודו של אריה קפלן, ב-30 ביולי 1946 ועל סיפונה 394 מעפילים, התעכבה בדרכה בשל תקלות מנוע, חברה עם ספינת מנוע קטנה בשם "רפי 2" ממנה קיבלה 150 מעפילים נוספים.
הים היה סוער, המנוע התקלקל והיא חיפשה מחסה באי סירנה. תושבי האי התנגדו ודרשו מהמעפילים לעזוב. הספינה הפליגה לאי הסמוך, כמילי, ובאמצעות הספינה "רפי 2" שלחו את חלק המנוע הפגום לתיקון ביוון והמתינו לשובו. כעבור 6 ימים יצאו האוניות לדרך. כ-150 מייל מחופי הארץ עברו מעפילי "רפי 2" ל"הנרייטה סאלד".
הייתה זו האנייה הראשונה שמעפיליה (יחד עם מעפילי ה"יגור") הועברו למחנות המעצר בקפריסין.
מרגריט, נסיכת לוקסמבורג
ביוגרפיה
מרגריט היא הפטרונית של דיסלקסיה אינטרנשיונל, ושל תנועת הצופות של לודלאנז'. מרגריט נוסעת לעיתים קרובות לבריסל, שם היא משתתפת בכנסים ופגישות הקשורות לאיחוד האירופי, וכן היא נוסעת לעיתים קרובות לסיורים רשמיים עם בעלה. התחביבים של מרגריט כוללים רכיבה, סקי, טניס, ציד, קריאה ומוזיקה מודרנית וקלאסית.
משפחתה
ב-20 במרץ 1982 התחתנה מרגריט עם ניקולאוס, נסיך ליכטנשטיין, ממנו נולדו לה 4 ילדים:
CTC Media
CTC Media (מבוטא אס-טה-אס מדיה) הוא שמה של חברת החזקות סובייטית ורוסית בתחום התקשורת, הנחשבת לאחת הגדולות ברוסיה.
עד 2004 החברה נקראה בשם "StoryFirst Communications".
היסטוריה
"StoryFirst Communications" הוקמה ביוזמת איש העסקים האמריקאי פיטר גרווי בשנת 1989 במדינת קליפורניה, שבארצות הברית. ב-1991 הצטרף כמייסד-שותף של תחנת הרדיו הרוסית-אמריקאית "מקסימום". בשנת 1992 StoryFirst רכשה 50% מ"הערוץ הששי" בסנקט פטרבורג ומאז 1994, השיקה שירות שידור לווייני. בשנת 1996, "הערוץ הששי" הפך לאחת מתחנות הבסיס של רשת הטלוויזיה הפדרלית, STS.
ב-1996, החלו שידורים ממוסקבה של ערוץ הטלוויזיה "STS" ומשנת 2005 הערוץ החל לשדר בפריסה ארצית. בשנת 2004 כהכנה לקראת ההנפקה החברה שינתה את שמה ל"CTC Media" ונרשמה מחדש במדינת דלאוור, ארצות הברית.
בשנים 1999 - 2000 כתגובה להידרדרות החדה בתוצאות הפיננסיות עקב המשבר בשוק הפרסום, החברה ערכה רפורמה יסודית: במסגרתה נמכרו מניות ערוץ הטלוויזיה האוקראיני ICTV, כוח האדם הזר הופחת והחברה העסקה בהשבת חובות והגדלת ההון (החברה הייתה בחובות אל מול חברות כמו SP LogoVAZ, ניוז קורפ וקבוצת אלפא).
ב-21 בדצמבר 2009 "STS מדיה" השיקה גרסה בין-לאומית של ערוץ "STS" — "STS הבין-לאומי" ששודר ברשתות הכבלים בארצות הברית. מיוני 2010 גם בישראל. בחודש מרץ 2011, בגרמניה, מאוקטובר בלטביה, ליטא ואסטוניה. בחודש פברואר 2012, בקזחסטן, באפריל אותה שנה בקירגיזסטן במאי החלו השידורים גם ארמניה, גאורגיה ואזרבייג'ן, בחודש יולי 2012, בתאילנד.
בספטמבר 2010, CTC Media יצרה סוכנות משלה למכירת פרסום בערוצים החברה, חברת "אוורסטST-S"(ЭвереСТ-С).
ב-15 באוקטובר 2013, החלו שידורי גרסה בין-לאומית של ערוץ "פלפל" — "פלפל הבין-לאומי" ברשתות הכבלים של בלארוס, ומינואר 2014 גם בקירגיזסטן.
באביב 2014 החברה השיקה ערוץ בשם"CTC Love". השידור מורכב מארכיון התוכן של STS, כמו גם תוכניות טלוויזיה בהפקה עצמית. בתחילה, הערוץ שידר רק בכבלים ובלוויין אבל מאוחר יותר קיבל במספר אזורים רישיונות לשידורים יבשתיים.
ב-1 במרץ 2016 הושקה גרסה בין-לאומית של ערוץ "דומשניי" – "דומשניי הבין-לאומי" ברשתות כבלים בבלארוס, מולדובה, גאורגיה, ארמניה, אזרבייג'ן, קירגיזסטן ובמדינות אירופה. במרץ 2018 החברה הודיעה על כוונתה להשיק ערוץ אנימציה בשם CTC Kids.
מיזוגים, הפסדים ורכישות
בדצמבר 2007, החברה רכשה 2 חברות הפקה: "סוהו מדיה" תמורת 10 מיליון דולר וחברת קוסטה פילם, בבעלות קונסטנטין קיקיצ'ב, תמורת 40 מיליון דולר. ביולי 2011, שתי החברות הללו מוזגו על מנת להקים את חברת ההפקות "Story First Production". בדצמבר 2013 "STS מדיה" החליטה לסגור "Story First Production" בשל חוסר יעילות.
ב-2008 "STS מדיה" נכנס גם לשוק הטלוויזיה במדינות חבר העמים. בחודש פברואר תמורת 65 מיליון דולרים היא רכשה 20% ממניות ערוץ 31 הקזחי אשר לאחר מכן החל לשדר כחלק מערוצי הטלוויזיה של STS. ב-3 באוקטובר 2008, החברה רכשה 51% ממניות החברות: Teledixi SRL ו-Muzic Ramil SRL במולדובה (עלות העסקה הסתכם בכ-4.1 מיליון דולר), במולדובה הושק ערוץ "CTC מגה" (עם זאת, בסוף 2014 "CTC Media" מכרה את הערוץ). גם ב-2008, באוזבקיסטן "CTC Media" יחד עם " Terra Group" הקימה את חברת השידור Sof-TS (עם זאת, אף על פי שהחברה נותרה רווחית, בשנת 2010 נמכרה).
באפריל 2008, החברה רכשה את ערוץ הטלוויזיה "DTV" מידי חברת Modern Times Group. באוקטובר 2011, נעשה מיתוג מחדש לערוץ שנקרא עכשיו "פלפל". ב-12 בנובמבר 2015 נערך שוב מיתוג מחדש והערוץ נקרא "צ'ה".
ב-10 במאי 2011, CTC Media רכשה את תחנת הטלוויזיה של העיר סמארה "RIO" לאחר שבתחילת 2006 כבר רכשה את חברת השידור העירונית "אוריון".
בינואר 2018, "STS Media" רכשה 25% ממניות אולפן הקולנוע "Vodorod Film".
בעלים וניהול
ב-1 ביוני 2006, CTC Media ערכה הנפקה ראשונה לציבור בבורסה האמריקנית נאסד"ק באמצעות שיווק 16,38% ממניותיה במחיר של 14 דולר למניה (בעקבות המהלך בעלי המניות של החברה גייסו $345,9 מיליון דולר). בשיאה שווי השוק של החברה בסוף 2007 הגיע לכדי 4.5 מיליארד דולר.
בחודש מאי 2016, "CTC Media" נרשמה מחדש בבורסת נאסד"ק.
הנהלת החברה
המנהל הכללי
פעילות
CTC Media מפעילה ארבעה ערוצי טלוויזיה ברוסיה: STS, "דומשניי", "צ'ה" וערוץ CTC Love; ערוץ "31"בקזחסטן וגרסה בין-לאומית של ערוץ "פלפל". הגרסה הבין-לאומית של CTC זמין במדינות חבר העמים, המדינות הבלטיות ומדינות אירופה, קפריסין, גאורגיה, ישראל, איחוד האמירויות הערביות, מונגוליה, ארצות הברית, קנדה ואוסטרליה. גרסאות בין-לאומיות של ערוצי הטלוויזיה "דומשניי" ו"פלפל" – במדינות חבר העמים ובאירופה, בגאורגיה, מונגוליה, ארצות הברית ואוסטרליה. הגרסה הבין-לאומית של ערוץ "פלפל" זמין גם בקפריסין ובמדינות הבלטיות. בנוסף לערוצי טלוויזיה "STS מדיה" היא גם הבעלים של מספר נכסי בידור ומדיה דיגיטלית כדוגמת: videomore.ru, ctc.ru, domashniy.ru, chetv.ru, ctclove.ru ו-Caramba TV.
מזמורי נבוכים
מזמורים נבוכים הוא אלבום האולפן השלישי של הזמר הישראלי קובי אוז. את האלבום הוציאו לאור בשנת 2010, לאחר שש שנים מאז הוצאת "דמעות וים"., חברת התקליטים עננה והליקון. הוא פורסם בפורמט תקליטור בלבד בקטלוג HL 02-8302.
סולנין
סולנין הוא רעל שנמצא בחלק מבני משפחת הסולניים.
הרעל משמש כמנגנון הגנה של הסולניים. כשצמח ממשפחת הסולניים לוקה במחלה או טפיל כלשהו, או כשהוא נמצא זמן רב בשמש, הוא מפיק סולנין על מנת שלא ייפגע או ייאכל על ידי חיה. הסולנין משפיע תוך מספר שעות מתחילת תהליך העיכול. בדרך כלל תופעות הלוואי הן שלשול, הקאות ותחושת נימול. במקרים קיצוניים ישנן הפרעות בקצב הלב, שיתוק ומוות. כיוון שהסולניים מפרסמים את רעילותם בצבע ירקרק וטעם מריר, מקרי הרעלה הם נדירים.
Let Me Down Slowly
Let Me Down Slowly (בעברית: תאכזב אותי לאט) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר האמריקאי אלק בנג'מין, ביחד עם הזמרת-יוצרת הקנדית אליסיה קארה, מתוך המיקסטייפ, Narrated for You. השיר יצא לאור כבר ב-16 בנובמבר 2018, כסינגל מתוך המיקסטייפ.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד השירים של רומניה.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי אלק בנג'מין ביחד עם סר נולן ומייקל פולק והופק על ידי סר נולן ואהרון זי. איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי העניק לשיר את תואר הפלטינה על מכירות של למעלה ממיליון עותקים במדינה. איגוד תעשיית ההקלטות הפורטוגזי העניק לשיר את תואר הפלטינה גם כן, על מכירות של למעלה מ-20,000 עותקים במדינה.
בנוסף לכך, נכלל השיר ברשימת שירי השנה של פלנדריה בשנת 2019, שם התברג במקום ה-14.
וידאו קליפ
קליפ המילים של גרסת הסולו של השיר הועלה ליוטיוב ב-26 במאי 2018, תוך שצבר קרוב ל-200 מיליון צפיות. הקליפ הרשמי של גרסת הסולו של השיר הועלה ליוטיוב ביוני באותה השנה, תוך שצבר למעלה מ-110 מיליון צפיות.
בנוסף לכך, הקליפ של הדואט של השיר הועלה ליוטיוב בפברואר 2019, תוך שצבר למעלה מ-15 מיליון צפיות.
ג'יימס טרי
ביוגרפיה
טרי נולד בקליבלנד אוהיו. הוא שיחק בליגת המכללות באוניברסיטת הרווארד ובשנת 1982 נבחר בסיבוב התשיעי של דראפט ה-NBA על ידי וושינגטון בולטס. החל את הקריירה בישראל בקבוצת מכבי חיפה בשנת 1983. בתקופה זו ניתן היה לשתף בליגה בישראל זר אחד בלבד לכן טרי התגייר וקיבל אזרחות ישראלית.
כעבור שתי עונות עזב את חיפה והצטרף להפועל חולון. כעבור שנתיים עזב את חולון והצטרף להפועל תל אביב. בשנים הבאות נד בכל שנה לסירוגין בין הפועל תל אביב להפועל חולון, כך עד שנת 1992 אז הצטרף להפועל נהריה. כעבור שתי עונות שב להפועל תל אביב למשך שנתיים, ותחנתו האחרונה בישראל הייתה הפועל אילת.
טרי שיחק ברוב הקריירה שלו בישראל ובנוסף שיחק גם תקופות קצרות באיטליה, ספרד, יוון וארגנטינה. לאחר פרישתו החל לעבוד כמפקח בנייה.
משה ליכטמן
קריירה
לאחר לימודיו, התגייס ליכטמן לחיל האוויר, שירת כטייס פנטום ונלחם במלחמת לבנון הראשונה. את תחילת דרכו בלימודים אקדמאים החל בפקולטה להנדסת חשמל בטכניון בחיפה, במסלול המשולב של חשמל ומדעי המחשב בהנדסת מחשבים. בתקופה בה תחום המחשבים טרם נפוץ כתב את "המדריך השלם לשפת C" יחד עם עמית רש חברו לספסל הלימודים. הספר, שהיה אחד הספרים הראשונים בעברית בתחום זה, זכה להצלחה רבה. ליכטמן סיים את לימודיו בטכניון עם תואר בהנדסת מחשבים מהפקולטה להנדסת חשמל בשנת 1986, והחל לעבוד בחברות שונות. לליכטמן תואר שני במנהל עסקים מ-MIT.
ב-1991 הגיע ליכטמן לעבוד במיקרוסופט, והתקדם במהירות לתפקידי מפתח בחברה. בין היתר נתמנה לסגן נשיא במטה החברה בארצות הברית. בשנת 1998 מונה לסגן נשיא האחראי לאסטרטגיה של מיקרוסופט בתחום הטלוויזיה טלוויזיה הדיגיטלית, וב-1999 קודם למנהל העולמי של עסקי האינטרנט של החברה. בשנת 1999 הוביל את הפיתוח והיה אחראי על חטיבת Microsoft TV, שבה הוביל את הפיתוח, את השיווק ואת המכירות של קווי המוצר של מיקרוסופט בתחום הטלוויזיה בכבלים וה-IPTV, וכן את פרישתם אצל מפעילי הרשתות הגדולים בעולם. כמו כן ניהל מרכז פיתוח במונטריאול על בסיס חברת הזנק שנרכשה על ידי מיקרוסופט, ולאחר מכן ניהל את מרכז הפיתוח של מיקרוסופט בעמק הסיליקון. לפני שניהל את Microsoft TV, כיהן כסגן נשיא במטה החברה וב-1999 מונה למנהל MSN. תחת הנהגתו צמח מספר משתמשי MSN, והכנסותיו ברחבי העולם גדלו ב-400%. הוא הפך לפורטל הפופולרי ביותר באירופה, קנדה, אוסטרליה, ניו זילנד ובכמה מדינות באסיה. עם זאת, בארצות הברית נותר הפורטל במקום השלישי אחרי יאהו ו-AOL. ליכטמן כיהן כנשיא של Softimage, חברת בת בבעלות מלאה של מיקרוסופט. מאז סוף שנות ה-90 משקיע בחברות פרטיות כאנג'ל, והשקיע בעשרות חברות הזנק. 17 מהם כבר נמכרו או הנפיקו. על שמו של משה ליכטמן רשומים שבעה פטנטים בארצות הברית לבדה.
ב-26 באפריל 2006 התמנה ליכטמן, לאחר 15 שנים בתפקידי ניהול בכירים בחברה ועם חזרתו עם משפחתו לישראל, לנשיא מרכז המחקר והפיתוח של מיקרוסופט בישראל. הוא יזם והקים את מרכז המו"פ בהרצליה והפך את ישראל לאחד משלושה מרכזי הפיתוח האסטרטגיים של מיקרוסופט מחוץ לארצות הברית. בהנהגתו של ליכטמן הגיע מרכז המו"פ האסטרטגי, על שני אתריו - בהרצליה ובחיפה, לשיעורי צמיחה של כ-400% בתוך שנתיים, הן באמצעות גיוסים רחבי היקף והן באמצעות רכישות של חברות הזנק ושילובן המלא במרכז. במהלך חמש השנים שכיהן ליכטמן בתפקיד היה לו חלק משמעותי ביצירת שיתופי פעולה בין החברה העולמית לתעשייה המקומית, האחרון והבולט שבהם הוא פריים-סנס, שאחראי לטכנולוגיה העומדת בבסיס ה-Kinect. בנוסף, הוביל ליכטמן רכישות של שבע חברות ישראליות נוספות על ידי מיקרוסופט, בסכום כולל של מאות מיליוני דולרים. במאי 2008 השיקה מיקרוסופט את הקמפוס החדש של מרכז המו"פ בהרצליה על ידי מנכ"ל מיקרוסופט סטיב באלמר שהגיע לישראל, מהלך בו הייתה למשה ליכטמן מעורבות עמוקה.
ב-1 ביוני 2011 הודיע ליכטמן על פרישה ממיקרוסופט לאחר חמש שנים כנשיא מרכז הפיתוח בישראל ו-20 שנה במיקרוסופט, והוחלף על ידי סמנכ"ל הטכנולוגיות הראשי של המרכז, יורם יעקובי. בעת עזיבתו של ליכטמן, העסיק מרכז המו"פ על שני אתריו כ-600 עובדים.
אליפות אירופה בכדורסל נשים 2021
אליפות אירופה בכדורסל נשים 2021, הייתה האליפות האזורית ה-38 שאורגנה על ידי פיב"א אירופה. האליפות נערכה בצרפת וספרד בין ה-17 ביוני ל-27 ביוני 2021.
סרביה ניצחה באליפות בפעם השנייה בתולדותיה.
מתכונת האליפות
בתחרות השתתפו 16 נבחרות. הן חולקו ל-4 בתים. הנבחרת המנצחת מכל בית המשיכו להתמודדות על המדליות בשלב השני. הקבוצות שזכו במקום 2–3 בבית התמודדו על 4 מקומות נוספות ברבע הגמר.
משחקי הגמר
משחק הגמר
משחק על המקום השלישי
נבחרת ישראל בתחרות
נבחרת ישראל בכדורסל נשים התמודדה על מקום באליפות במסגרת בית ב'. המשחקים נערכו בשיטת משחק בית ומשחק חוץ. הנבחרת לא הצליחה לעבור את השלב המוקדם ולא העפילה לתחרות עצמה.
משה מני
משה מני (16 באוגוסט 1928 – 21 באוקטובר 2015) היה רופא, אורולוג, ופרופסור לרפואה בפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב. כיהן כנשיא אוניברסיטת תל אביב, נשיא המכללה האקדמית אשקלון, ולפרקים יו"ר ועד ראשי האוניברסיטאות וועד ראשי המכללות האקדמיות הציבוריות.
ביוגרפיה
מני נולד בחברון לשמחה וישראל מני, למשפחה בת ארבעה ילדים. סבא רבא שלו היה אליהו מני, מגדולי רבני עיראק ורבה הראשי של חברון. לאחר פרעות תרפ"ט נמלטה משפחתו מחברון, הוא למד בגימנסיה העברית "הרצליה" ובשנת 1941 עבר ללמוד בפנימייה בבית הספר אנגלי פרוטסטנטי בירושלים.
מני סיים לימודי רפואה באוניברסיטת ז'נבה ב-1952. ב-1969 סיים תואר שלישי בפיזיולוגיה של הכליה באוניברסיטת טאפטס בבוסטון. ב-1976 מונה למנהל המחלקה האורולוגית במרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא – תל השומר וב-1983 מונה למנהל המחלקה הכירורגית בתל השומר. היה מהראשונים בישראל שביצעו כריתה רדיקלית של שלפוחית השתן ושחזור. במהלך הקריירה שלו כרופא טיפל בחשאי במנהיגים של מדינות ערב ואיראן ובמשפחותיהם. בין מטופליו פהד, מלך ערב הסעודית, מוחמד רזא שאה פהלווי, ג'עפר נומיירי ועדנאן חשוגי.
במשרדי הנהלת בית החולים שיבא היה מונח מכתבו של ראש הממשלה מנחם בגין שכתב: "אבקש לאשר לפרופ' מני היעדרות כפי רצונו בלי לשאול ובלי לתעד את תנועותיו". לימים התברר שמני כאורולוג מעולה ובעל שם היה רופאם האישי של מנהיגים רבים ובולטים במדינות ערב. בין היתר סייע לסלול את הדרך למבצע משה במסגרתו הועלו לישראל כ-15 אלף יהודי אתיופיה.
בשנים 1983 עד 1991 כיהן כנשיא אוניברסיטת תל אביב. בתפקידו הבא כיהן סגן מנהל מכבי שירותי בריאות והוביל את רכישת בית חולים אסותא ב-1994 על ידי הקופה. כיהן כיו"ר מגן דוד אדום. היה ממקימי המרכז הבינתחומי הרצליה וכיהן מאז כחבר דירקטוריון המוסד. מינואר 2002 עד יולי 2012 כיהן כנשיאה הראשון של המכללה האקדמית אשקלון וכיו"ר ועד ראשי המכללות האקדמיות הציבוריות.
ב-1987 מונה לדירקטור בחברת טבע תעשיות פרמצבטיות, שימש יו"ר ועדת המחקר והפיתוח וכיהן כסגן יו"ר הדירקטוריון בשנים 2010–2014. כמו כן שימש דירקטור בחברת רוזטה ג'נומיקס, באלביט הדמיה, יו"ר דירקטוריון חברת ריל אימיג'ינג ויו"ר חברת בי קונטקט תקשורת. היה חבר הוועדה האקדמית המייעצת של אייסף – הקרן הבינלאומית לחינוך.
ב-2009 זכה בפרס "מגן שר הבריאות" על מפעל חיים לעוסקים במקצועות הבריאות.
הבניין החדש שישמש את בית הספר למדעי הבריאות של מכללת אשקלון ייקרא על שמו של מני שכיהן כנשיאה הראשון של המכללה.
לבקשתו, נקבר בבית העלמין האזרחי מנוחה נכונה כפר סבא.
בנצי
{{פירושונים|
ראו גם
}}
אוסקר דויטש
אוסקר דויטש (בגרמנית Oskar Deutsch; נולד ב-1963) הוא איש עסקים יהודי אוסטרי. משמש כנשיא הקהילה היהודית בווינה וראש הפדרציה של הקהילות היהודיות באוסטריה מאז 2012.
קורות חיים
דויטש רכש את השכלתו התיכונית בבית הספר הבינלאומי האמריקאי בווינה ומאוחר יותר רכש תואר באוניברסיטת וינה לכלכלה ועסקים. לאחר שמילא תפקידים שונים בחברת המסחר שבבעלות משפחתו בווסלדורף התמנה כמנכ"ל החברה.
ב-1993 דויטש התמנה כחבר בקולוסארט של הקהילה היהודית בווינה וב -21 בפברואר 2012 נבחר לראש הקהילה כיורשו של אריאל מוזיקנט.
דויטש הוא גם סגן נשיא הקהילה היהודית דתית (נבחר ב־1999) ויו"ר מועדון הספורט מכבי וינה. בשנת 2011 עמד בראש הוועדה המארגנת של מכביית אירופה ה -13 בווינה.
טבר (מחוז)
מחוז טבר (ברוסית: Тверская область, בתעתיק: טברסקאיה אובלסט) הוא סובייקט בפדרציה הרוסית. המחוז נמצא בשטח של המחוז הפדרלי המרכזי.
המחוז הוקם ב-29 בינואר 1935. מבחינה אדמיניסטרטיבית המחוז מחולק ל-36 אזורים מוניציפליים ו-12 אזורים עירוניים. בשטח המחוז עוברים הנהרות וולגה ודווינה המערבית. כ-53% משטח המחוז מכוסה ביערות.
דמוגרפיה
כ-77% מאוכלוסיית המחוז מתגוררת בערים. בעיר הגדולה - טבר מתגוררים כ-405 אלף תושבים.
המחוז מתאפיין בקיטון אוכלוסייה - כך בשנת 1977 התגוררו בו מעל 1.7 מיליון תושבים. הרוסים מהווים כ-93% מאוכלוסיית המחוז. בנוסף לכך, ניתן לציין אוקראינים (כ-1.2%) וארמנים (כ-0.7%).
כלכלה
המחוז מתאפיין בתעשייה וחקלאות מפותחים. בשטח המחוז הוקמה תחנת כוח גרעינית.
טרפה
המילה טרפה משמשת בהשאלה בלקסיקון היהודי לתיאור דבר פסול מעיקרו.
מקור הדין
איסור אכילת טרפה מופיע בתורה בפרשת משפטים שבספר שמות:. פשט הפסוק עוסק בבהמה שמתה כתוצאה מטריפה, אולם מכיוון שבהמה שמתה באופן זה אסורה כבר משום איסור נבלה, דרשו חכמים שהפסוק עוסק בבהמה שנוצר בה מום משמעותי כתוצאה מהטריפה, שצפוי לגרום למותה, שאף היא אסורה באכילה מהתורה.
המקור לכך שלטרפה יש מעמד מיוחד בהלכה מופיע בגמרא המביאה את הפסוק "זאת החיה אשר תאכלו" שנדרש באופן שניתן לאכול רק בהמה המסוגלת להמשיך לחיות, ואילו טרפה אינה מסוגלת לחיות יותר משנה. לדעת הסוברים שטרפה יכולה לחיות יותר משנה, נדרש הפסוק "בין החיה הנאכלת ובין החיה אשר לא תאכל", שיש בהמה שלמרות שהיא מסוגלת לחיות, אינה מותרת באכילה.
אטימולוגיה- עם השנים המילה הפכה למושג גנרי לתיאור מאכלים שאינם כשרים. שימוש במילה טרפה באופן זה הוא נפוץ אך שגוי (בדומה לשימוש השגוי במילה "בת יענה" לתיאור יען, במילה "אקמול" לתיאור תרופה המכילה פרצטמול, או שימוש מקצועי במילה "נמס" לתיאור התכה, "נורא יפה" לתיאור דברים חיוביים וכו')
סוגי הטרפה
בתורה מפורש רק סוג אחד של טרפה – בהמה שהותקפה על ידי בעל חיים טורף, המכונה בלשון חז"ל "דרוסה". סוגי טרפות נוספים נמסרו בתורה שבעל פה על ידי הלכה למשה מסיני. המכנה המשותף לכל סוגי הטרפות הוא שהבהמה עתידה למות מחמת הפציעה, ופירוט הסוגים השונים של הפציעות הממיתות נמסר במסורת.
על מספרן המדויק של הטרפות ניטשת מחלוקת בין האמוראים והראשונים, אך החלוקה המקובלת היא לשמונה טרפות שנמסרו בהלכה למשה מסיני, אשר חז"ל פרטו אותן לשמונה עשרה טרפות הנחלקות לשבעים מיני טרפות: א. דרוסה. ב. נקובה – עשרים ושש טרפות. ג. חסירה – עשרים ושלוש טרפות. ד. פסוקה – שתי טרפות. ה. נטולה – שמונה טרפות. ו. שבורה – שש טרפות. ז. קרועה – שתי טרפות. ח. נפולה – שתי טרפות.
מסוכנת
בהמה שנוטה למות מחמת חולי ואין בה פגיעה באחד מהאיברים אינה נחשבת טרפה, אלא מוגדרת בהלכה כ"מסוכנת", וניתן להקדים ולשחוט אותה. גם בהמה ששאפה עשן, שאכלה רעל או שהוכשה על ידי נחש נכנסת תחת הגדרת "מסוכנת" ואינה נחשבת טרפה. הסיבה היא משום שטרפה נחשבת רק מה שדומה לדוגמת הטרפה הכתובה בתורה, בהמה שנטרפה על ידי חיית טרף וחסר בה איבר או חלקו, ולכן כל חולי שאין בו חסרון איבר לא נחשב טרפה.
פציעה שאינה ברשימת הטרפות
כטרפה נחשבת רק בהמה שיש בה פציעה שמנו חז"ל ברשימת הטרפות. כאשר יש בה פציעה שאיננה ברשימת הטרפות – היא לא נחשבת טרפה למרות שהיא עתידה למות כתוצאה ממנה. יש פוסקים שסוברים שכלל זה נאמר רק לגבי חוליים שלא ברור שהבהמה תמות מהם, אך כאשר יש פציעה שברור שהבהמה עתידה למות ממנה – הרי זו טרפה ולא נצרך כלל שחכמים ימנו אותן במניין הטרפות. ואכן, גאונים וראשונים מנו כמה טרפות שלא הוזכרו בתלמוד.
פציעה לא קטלנית שנמצאת ברשימת הטרפות
כאשר יש מקרה הפוך, בו פציעה מסוימת נמנתה במניין הטרפות, ומדע הרפואה כיום קובע כי אין פציעה זו ממיתה בהכרח – נחשבת הבהמה כטרפה בכל זאת משום שבנוגע לדברי הלכה נאמר הפסוק "על פי התורה אשר יורוך".
כשסופה להיעשות טרפה
בהמה שיש לה פציעה שעתידה להחמיר ולהיעשות טרפה, כגון שהתחיל להיקרע איבר ועתיד להיקרע לגמרי ולהיחשב טרפה, דינה כטרפה מעכשיו. כאשר בהמה הייתה עתידה בוודאות להיעשות טרפה, אך עדיין לא נפצעה בפועל, כגון שנמצאה מחט בתוך איבר, ובוודאות הייתה עתידה לנקב אותו ולהיחשב טרפה, נחלקו בה הפוסקים: יש שסוברים שהיא לא נחשבת טרפה כל עוד גופה לא התחיל להיות מושפע בפועל, ויש שסוברים שאם הדבר הוא חלק מגופה היא נחשבת טרפה, אך אם הוא לא חלק מגופה – אינה טרפה. אך יש פוסקים שסוברים שהיא נחשבת מיד טרפה . כאשר חולי שיש בבהמה עתיד להמיתה מחמת חולי במקום אחר, כגון שנפגעה בפיה באופן שלא מסוגלת לאכול ועתידה למות מרעב, יש ראשונים שכתבו שהיא טרפה, ויש ראשונים שכתבו שזה נחשב כבהמה מסוכנת שמותרה.
טרפה בעוף
כאשר יש איברים בעוף השווים בצורתם לאיברי בהמה גדר הטרפה בו שווה לבהמה. גם כאשר יש איבר בעוף שלא נמצא בבהמה, אך תפקודו שווה לתפקוד של איבר אחד בבהמה – חסרון בו דומה לחסרון בבהמה, ולכן כל מה שפוסל בקיבות הבהמה המכונות "בית הכוסות" ו"כרס", פוסל בעוף בזפק ובקיבת השרירים (קורקבן). לעומת זאת, איברים השונים בצורתם מצורת בהמה אינם נטרפים כאיברי בהמה, ולכן למרות שאחד הטרפות הפוסלות בבהמה הוא חסרון במספר אונות הריאה, אין בעוף טרפה כזאת, משום שהחלוקה לאונות שונה מהחלוקה בבהמה.
סימני כשרות
להלכה יש שני סימנים המוכיחים כי הבהמה איננה טרפה: כאשר היא נותרת בחיים במשך פרק זמן מסוים, וכאשר היא יולדת.
סימן חיות
על סימן החיות חלקו תנאים. יש שאמרו שייתכן שטרפה תיוותר בחיים, ולכן העובדה שבהמה נותרה בחיים לא מוכיחה שהיא אינה טרפה, ויש שאמרו שלא ייתכן שתהיה טרפה שתישאר בחיים, ולכן אם רואים שנותרת בחיים במשך פרק זמן מסוים, סימן הוא שהיא אינה טרפה. ההלכה היא שטרפה לא יכולה לחיות, ונחלקו לגבי משך הזמן בו היא יכולה להחזיק מעמד בחיים. ההלכה היא שמשך הזמן הוא שנים עשר חודשים.
בדיקת שנים עשר חודש
בתלמוד מובאים דברי רב הונא ש"סימן לטרפה -י"ב חודש". ובארו מפרשי התלמוד שהכוונה היא שכאשר ישנו ספק אם בהמה נטרפה או לא, כגון שרדפה אחריה חיית טרף וספק אם פגעה בה והטריפה אותה, ניתן להשהות את הבהמה שנים עשר חודשים מעת הספק, ואם חיה במשך שנה - הרי שאיננה טריפה. בראשונים מבואר שבדיקה זו מועילה רק במקרים של ספק, אך לבהמה שנטרפה בוודאות לא מועילה בדיקה זו, וכך נפסק להלכה.
נחלקו האחרונים האם בדיקה זו מועילה גם בספק הנובע ממחלוקת הפוסקים: לרוב האחרונים בדיקה זו מועילה גם במקרה של מחלוקת פוסקים, אך יש אומרים שרק לספק מציאותי היא מועילה, ולא לספק בהלכה.
יש פוסקים שסוברים שבדיקה זו מועילה דווקא בטרפות כאלו שידוע שלא השתנה לגביהן טבע הבהמות מימי התלמוד, ולכן כאשר הבהמה נותרה בחיים מוכח שזה משום שהיא לא הייתה טרפה, אך כאשר השתנה טבע הבהמות בדבר זה, והבהמה יכולה להמשיך ולחיות עם הטרפה, ייתכן שהבהמה נותרה בחיים משום שינוי הטבע, ולא מוכח מזה שהבהמה איננה טרפה.
סימן לידה
גם על סימן הכשרות בלידה נחלקו תנאים ואמוראים, וההלכה היא שלידה היא סימן כשרות כמו בחיות של שנים עשר חודש – היא סימן בספק טרפה ולא בטרפה ודאית. כאשר השתנה טבע הבהמות מימי התלמוד בנוגע לסימן החיות, אין ראיה בטרפות אלו גם בסימן הלידה. בעוף – סימן הכשרות של הלידה הוא בהטלת ביצים, ככל גדרי לידה בבהמה.
איסור אכילה
בהמה שנטרפה אסורה באכילה, על פי דברי הפסוק "ובשר בשדה טרפה לא תאכלו לכלב תשליכון אותו". יש שדורשים מהפסוק "לא תאכלו כל נבלה", שהמילה "כל" מרבה אף איסור על אכילת טרפה.
פרט לאיסור הלאו עליו עובר האוכל טרפה, עובר גם על מצוות עשה של "זאת החיה אשר תאכלו", אשר מרמז כי אין לאכול בהמה שאיננה מסוגלת לחיות.
מותר ליהנות מבשר הטרפה, משום שכתוב בתורה "לכלב תשליכון אותו". ההנאה לא חייבת להיות דווקא בצורה של נתינתה לכלבים, אלא אפשר אף למוכרה לגוי או לתת לו אותה במתנה.
אינה נבילה
כאשר טרפה נשחטה שחיטה כשרה, למרות שהבשר אסור באכילה אין עליו דין של נבילה והוא לא מטמא כנבילה. עם זאת, יש שכתבו שיש איסור נוסף באכילת נבילה של בהמה שלא נשחטה, ואיסור זה על אף על טרפה.
הפורש ממנה
להלכה, ולד של טרפה מותר באכילה, אך ביצה של עוף שנטרף וחלב של בהמה שנטרפה אסורים באכילה. הסיבה שוולד הטרפה אינו חשוב כטרפה הוא משום שלהלכה, איסור הטרפה משמעו שאין בעל החיים יכול לחיות, ואין כל סברה להשליך מאיסור האם אל העובר שמסוגל לחיות כרגיל.
למרות שוולד בהמה טרפה מותר, ביצת עוף טרפה אסורה, משום שעד שנגמרת צורתה היא חלק מגוף העוף, ולכן היא מקבלת את דיניו האיסוריים. פירוש נוסף בביאור החילוק בין דין הוולד לדין הביצה מצביע על העובדה כי ביצה אינה ממשיכה לגדול לאחר ההטלה, מה שמוכיח כי כל גידולה היה מהעוף, ולכן מן הדין הוא שתקבל את דיניו, מה שאין כן בוולד בהמה אשר ממשיך לגדול גם אחר הלידה, מה שמוכיח שגידולו ברחם הבהמה היא בזכות עצמו, ולכן אין להטיל עליו את דיני האם.
במצוות שונות
כאשר נקבת עוף טרפה הטילה ביצים בקן, חלה מצוות שילוח הקן בכל זאת. לעומת זאת, כאשר האפרוחים עצמם נטרפו, אין מצווה בשילוח הקן. כאשר הביצים הוטלו בזמן שהאם הייתה טרפה, הרי שגם דינם הוא כטרפה ולכן לא חלה מצוות שילוח הקן.
בטרפת צאן יש להלכה מצוות ראשית הגז, משום שהמצווה חלה, כלשון הפסוק, על "צאנך", והעובדה שהצאן נעשה טרפה לא משנה את המצב הזה. אמנם יש דעה בגמרא שמקישה את מצוות ראשית הגז למצוות מעשר בהמה שאינה נוהגת בטרפה, אך אין הלכה כך.
פטר חמור, שאמורים לפדותו בשה ולתת אותו לכהן, אין לפדות בשה טרפה, משום שהפסוק מצווה "תפדה בשה", וטרפה אינה בכלל שה משום שהיא עומדת למות. לעומת זאת, אם החמור הוא טרפה יש לפדות אותו, משום שמהות המצווה היא לתת את שווי החמור לכהן כמתנות כהונה, ולמרות שהחמור הוא טרפה יש לו שווי.
מטעמי המצוה
א. קדושת ישראל - התורה עצמה מנמקת את איסור אכילת הטרפה מצד קדושת ישראל: "וְאַנְשֵׁי קֹדֶשׁ תִּהְיוּן לִי - וּבָשָׂר בַּשָּׂדֶה טְרֵפָה לֹא תֹאכֵלוּ". בשמירה מהטרפה יש אפוא קדושה.
ב. הבדלת ישראל מן העמים - להבדיל את ישראל מן הגויים אפילו במאכלם: הם צדים על יד הכלבים, הורגים את החיות שפצעו כלביהם ואוכלים אותם - ואתם לא תאכלו, אלא אדרבה, תשליכו אותם לכלבים.
ג. הדגשת ערך האדם - אכילה משאריות טרפת החיה נובעת מתכונה נפשית פחותה ושפלה שאינה ראויה למעלת האדם, "ואדם המכיר במעלתו איננו קרוב להתגאל במעשים מכוערים". לכך נוסף: "לכלב תשליכון אותו" - אל תשוו עצמכם לכלב, שהטרפה והנבלה הן מזונו - ולא מאכל אדם.
ד. ריחוק מן הטומאה - הימנעות מאכילת טומאה, הפוגעת בקדושה.
ה. סכנה בריאותית - מחשש לארס הנמצא בדמה מהחיה שפצעה אותה או שפציעתה מעידה על קלקול כלשהו שיש בה, העלול להזיק לאוכלה. על פי הרפואה המודרנית אפשר להבין כי פציעת הטרפה עלולה לגרור אחריה לזיהום, דלקת או חולי אחר שיגרום נזק לניזון ממנה.
ו. סכנה נפשית ורוחנית - מחשש שנמצא בה מארס הטורף העלול להוליד באדם "מזג רע ומושחת".
ז. חינוך לחמלה על בעלי החיים - איסור הטרפה משריש באנושות במשך דורות את ההרגשה שאין לנצל את חולשת פציעתם של בעלי החיים כדי לאוכלם.
ח. הרחקה ערכית בין האדם לטורף - הדגשה לאדם שלא ראוי לו להיות שותף עם בעלי החיים הטורפים במעשיהם, וכי הוא נבדל מהם ערכית.
טרפה באדם
אדם הוא טרפה אם יש לו פציעה באיברים מסוימים. הטרפה נחשב כאדם חי, פרט לדינים מסוימים.
סוגי הטרפה
יש כמה דעות בראשונים בנוגע ליחס שבין טרפות הבהמה לטרפות אדם:
אפשרות החיות של אדם טרפה
המחלוקת בנוגע לאפשרות החיות של בהמה טרפה זהה גם בנוגע לאדם טרפה. ההלכה היא, בדומה לבהמה, שהוא מסוגל לחיות רק שנים עשר חודשים. אדם שספק האם הוא טרפה שחי יותר משנים עשר חודש – ודאי שאינו טרפה משום שאם לא כן לא היה נשאר בחיים. למרות זאת, אם הוא ודאי טרפה – הוא נשאר בגדר זה אף אם חי למעלה משנים עשר חודש.
השלכות הלכתיות
לעניין רוב ההלכות הטרפה נחשב כאדם רגיל, אך יש הלכות מסוימות בהן חל שינוי במעמדו ההלכתי של הטרפה יחסית לאדם רגיל.
חזקת חיים
לאדם רגיל יש חזקת חיים, ולכן אדם נשוי שלא ידוע מה עלה בגורלו – אשתו אסורה להינשא לאחר משום שמניחים כי הבעל עדיין בחיים והיא אשת איש. טרפה שלא ידוע מה עלה בגורלו – מניחים לאחר שנים עשר חודש מרגע הטרפה כי הוא כבר מת, ומותר לאשתו להינשא לאחר.
חיוב מיתה על רצח
אדם הרוצח טרפה פטור ממיתת בית דין, משום שהטריפה נחשב כאדם מת; אך הוא חייב מיתה בידי שמים, בניגוד לאדם רגיל שמתחייב מיתה בבית דין על ידי הרג. בית הדין יכולים בהוראת שעה להוציא להורג אדם שרצח טרפה.
גם אדם שרצח טרפה בשוגג פטור מגלות. אדם שפגע באדם אחר ועשאו טרפה – חייב מיתה, אפילו אם מת מחמת דבר אחר.
אדם טרפה שהרג אדם אחר פטור ממיתה משום שאי אפשר לקבל עדות שמרשיעה אותו מפני שהיא עדות שאי אתה יכול להזימה, אך במקרה בו מעשה הרצח התרחש בפני דייני בית הדין ולא צריך שיעידו בפניהם על המקרה הוא יתחייב מיתה.
דינים שונים
אדם טרפה הוא כאדם חי לעניין קידושי וגירושי אישה, הוא יכול לעסוק במקח וממכר ואשתו נחשבת כאשת איש. טרפה הוא כאדם חי גם לעניין דחיית מצוות התורה כדי להציל את נפשו משום שדוחים את המצוות גם למען חיי שעה. חיי אדם טרפה שווים לחיי אדם רגיל ואין להרוג אותו כדי להציל את האדם הרגיל. עדות של אדם טרפה אינה מתקבלת בדיני נפשות, אך בדיני ממונות היא מתקבלת.
סבסטיאן קוסטין
סבסטיאן קוסטין (Sebastian Costin; 12 בספטמבר 1939 - 30 בנובמבר 1997) היה סופר, משורר, מתרגם, עיתונאי ועורך ספרותי יהודי ישראלי שכתב בשפה הרומנית ותירגם מעברית לרומנית. שיריו הליריים של קוסטין, לעיתים קרובות טרגיים ונוגעים בנושא המוות, "המוזיקליות נראית כה טבעית ונוכחת בכל, עד שאם תקשיב להם היטב, תגלה עשרות שירים דמויי זמר או דמויי בתים של זמר" (אלכסנדרו מירודן).
ביוגרפיה
סבסטיאן קוסטין נולד בגאלאץ, רומניה ובתום לימודי התיכון, החל משנת 1955 למד בבית הספר לספרות ע"ש מיכאי אמינסקו בבוקרשט ואחר כך בחוג לספרות ולבקורת ספרות באוניברסיטת בוקרשט, אותו סיים בשנת 1960. בשובו לגאלאץ היה ספרן, עבד ב"בית היצירה העממית" ואחר כך כמזכיר הספרותי של התיאטרון המקומי. החל משנת 1967 כתב בביטאון איחוד הנוער הקומוניסטי "סקנטיה טינרטולוי", בו הצטיין במיוחד במדור לבקורת תיאטרון. עבר בהמשך לבוקרשט כעורך באולפני הקולנוע.
פעילותו הספרותית
קוסטין התחיל לפרסם שירים בעיתונות עוד מגיל 13. ב-1962 פרסם את קובץ השירים Femios ובהמשך חבר, בשם העט שטפאן מריאן (Ștefan Marian) לסופר יון מקסימיליאן בכתיבת ספרי בלשים. הוא עלה לישראל ב-1973 והיה לעורך ומזכיר מערכת של עיתונים וכתבי העת בשפה הרומנית בישראל - "ויאצה נואסטרה", "רביסטה מיה" (עורך ראשי), "טריבונה מגזין", כמו כן עבד בתוכניות קול ישראל ברומנית. במקביל לעבודתו הוא המשיך לכתוב שירים וגם תרגם שירה ישראלית לרומנית, תרגומים שפורסמו ברומניה.
סבסטיאן קוסטין נבחר פעמיים לתפקיד סגן יושב ראש אגודת הסופרים הישראלים בשפה הרומנית ובשנים 1994 עד 1991 היה יושב הראש שלה.
קוסטין נפטר באופן פתאומי בתל אביב בשנת 1997, בגיל 58.
ריינר וייס
ריינר וייס (באנגלית: Rainer Weiss; נולד ב-29 בספטמבר 1932) הוא פיזיקאי אמריקאי ממוצא יהודי, הידוע בתרומתו לאסטרופיזיקה ולחקר הכבידה. וייס הוא פרופסור באוניברסיטת MIT. אחת מתרומותיו הגדולות היא המצאת טכניקת הלייזר האינטרפרומטרי אשר היוותה חלק מכריע בניסוי LIGO. בשנות ה-80 של המאה ה-20 הוא היה יו"ר הצוות של מיזם הלוויין COBE.
קורות חיים
ריינר וייס נולד ב-29 בספטמבר 1932 בברלין לאב יהודי שהיה רופא ולאם לא יהודיה. לאחר עליית הנאצים לשלטון עזב אביו את גרמניה לפראג בגלל היותו יהודי וחבר פעיל במפלגה הקומוניסטית. לאחר הסכם ועידת מינכן בשנת 1938, הגרה המשפחה לארצות הברית עם ויזות שקיבלו בעזרת משפחת סטיקס הפילנתרופית מסנט לואיס שעזרה למשפחות יהודיות רבות להשיג ויזות כניסה לארצות הברית. וייס גדל בניו יורק ולמד בבית הספר הפרטי 'קולומביה גראמר סקול'. מאוחר יותר למד במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT) ולאחר שנשר מהאוניברסיטה בשנתו הראשונה, חזר ללמוד ובשנת 1955 קיבל תואר ראשון ובשנת 1962 קיבל תואר שלישי מהפיזיקאי ג'רולד זכריאס. בין השנים 1960–1962 וייס לימד באוניברסיטת טאפטס בסמוך לבוסטון, מסצ'וסטס, בין 1962–1964 הוא היה מתלמד פוסט-דוקטורט באוניברסיטת פרינסטון ומשנת 1964 הצטרף וייס לפקולטה של MIT.
הישגים
ריינר וייס עזר ותרם רבות בהבנת שני תחומים בפיזיקה הבסיסית: קרינת רקע קוסמית ותצפית אינטרפרומטרית בגלי כבידה.
הוא היה מהראשונים לבצע מדידות בספקטרום של קרינת הרקע הקוסמית. לאחר מכן היה אחד מיוצרי פרויקט הלווין COBE של נאס"א.
וייס המציא את הגלאי האינטרפרומטרי לגלי כבידה והיה לאחד מיוצרי פרויקט 'Laser Interferometer Gravitational-Wave Observatory' של הקרן הלאומית למדע. שתי תרומות אלה בפיזיקה תרמו רבות להבנת היקום.
בפברואר 2016, הוא היה אחד מארבעת המדענים שהודיעו במסיבת עיתונאים על תגלית גלי הכבידה שהתרחשה ב-14 בספטמבר 2015 והייתה הגילוי הישיר הראשון אי פעם של גלי כבידה. בשנת 2017 וייס זכה בפרס נובל לפיזיקה.
תוארי כבוד ופרסים
ריינר וייס זכה להכרה בעבודתו ממספר ארגונים ופרסים:
ז'וז'אנה לוראנטפי
ז'וז'אנה לוראנטפי (בהונגרית: Lorántffy Zsuzsanna, 1602 אונוד – 18 באפריל 1660 שארושפטק) הייתה אצילה הונגרייה, אשתו של ג'רג' ראקוצי הראשון, נסיך טרנסילבניה. קלוויניסטית אדוקה, היא עזרה לבעלה במאבקו המוצלח להנהיג רפורמות פרוטסטנטיות בטרנסילבניה. נחשבת הפופולרית בנשות השליטים של טרנסילבניה.
רקע משפחתי והיסטורי
ז'וזאנה לוראנטפי נולדה בשנת 1600 במצודת אונוד בהונגריה. היא הייתה בתם השלישית של האציל העשיר מיהאי לוראנטפי ושל בורבאלה זלמרי קמראש. אחיותיה נקראו ארז'בט ומריה. משפחת לוראנטפי נמנתה לפי המסורת עם צאצאי הקלאן ראטוט, שלפי הכרוניקן שימון קזאי, הגיע להונגריה מן העיר קזרטה באיטליה. חייה של ז'וז'אנה לוראנטפי התנהלו במאה ה-17 באחת התקופות הסוערות ביותר. בשליש האחרון של המאה ה-16 עידן שלו יחסית הופסק בשנת 1593 על ידי מלחמה חדשה. האימפריה העות'מאנית ניסתה הפעם למוטט מה שנשאר מהממלכה ההונגרית - החלק בצורת סהר דקה שבשליטת ההבסבורגים. בשנת 1596 הצליחו הטורקים אחרי מצור קצר וקשה לכבוש את שער ה"הונגריה העילית" - מצודת אגר. קרב מזקרסטש היה אחרי קרב מוהאץ' המפגש הראשון פנים אל פנים בשדה הקרב בין צבא הסולטן העות'מאני לצבא ההונגרי המלכותי. בעקבות הקרב עקוב בדם יד הסולטן נותרה על העליונה. המסע הצבאי העות'מאני הביא להרס ערים רבים באזור בורשוד הדרומי, ביניהם עיר-היריד מוהי. בשנת 1599 פלשו גם הטטרים וזרעו חורבן באזור. נותרה בידי באזור הספר מצודת אונוד שעל נהר שאיו, על ארבעת מבצריה וכל מגדליה והחפירות שמסביב. פרט לאונוד, קו ההגנה ההונגרי התבסס באותם הימים גם על דיושג'ר וסמדרבו (בהונגרית - סנדרה Szendrő). אספה לאומית קבעה כי יש לערוך עבודות נרחבות לחיזוקם של המבצרים הנ"ל, בהשתתפות האיכרים הצמיתים במחוז אבאוי וזמפלן ותושבי העיר אונוד. באותם הימים כיהן מיהאי לוראנטפי כקפטן העיר אונוד.
ילדות וצעירות
ז'וז'אנה בילתה את שנותיה הראשונות באונוד. היו אלה שנים של מלחמת החירות שניהל הנסיך אישטוואן בוצ'קאי נגד ההבסבורגים. בשנת 1604 פתחה העיר אונוד את שעריה בפני לוחמיו. הסכם השלום משנת 1606 בין הטורקים לאוסטרים התלווה בפרעות של יחידות ההיידוקים המתוסכלות. באו אחר כך בשנים 1606–1608 המאבקים על כתר נסיכות טרנסילבניה בין ג'רג' הומונאי, האמידים שבאצילי המחוז זמפלן, לגאבור באטורי. בשנת 1608 עברה המשפחה לשארושפטק, בה החזיקה משפחת אמה טירה, הרבה יותר בטוחה, רחבת ידיים ויפה מהבית באונוד. שארושפטק הפכה למושבם הראשי של בני לוראנטפי. בשנת 1609 נפטרה האם בורבאלה והאב, אחרי שנת אבל, התחתן בשנית עם קאטי אנדראשי בת למשפחה אמידה מהונגריה העליונה. נישואיו השניים ארכו ארבע שנים בלבד, מפני ש ב-26 בנובמבר 1614 נפטר מיהאי לוראנטפי עצמו. הוא הובא לקבורה בכנסייה בשארושפטק. אחריו נותרו שלוש בנות: ז'וז'אנה ומריה, מנישואיו הראשונים, וקטלין, מנישואיו השניים. אחרי תקופת חוסר ודאות של מאבקים משפטיים סביב הירושה, התוודעה ז'וז'אנה אל ג'יירג' ראקוצי, יליד סרנץ' 1593, בן של ז'יגמונד ראקוצי, ששלט כנסיך טרנסילבניה לתקופה קצרה אחרי מות בוצ'קאי. לפני כו היה ז'יגמונד ראקוצי גבור המאבק בטורקים, כיהן בעבר כקפטן של סמדרבו ואגר. ג'רג' ראקוצי עצמו הצטיין כלוחם וב-1611 בגיל 22 ב-1615 התמנה לאישפאן (מושל) של המחוז בורשוד ואחר כך לברון "ארחאי על שולחן המלך" (étekfogómester) וקפטן של מצודת אונוד.
נישואיה
שני הצעירים התחתנו ב-18 באפריל 1616. הזוג התגורר זמן קצר בסרנץ', מקום הולדתו של הבעל, ואחר כך עברו לשארושפטק, שהפכה לאחוזה המרכזית של משפחת ראקוצי, לצד מונקאץ'. נולדו להם בהמשך 4 בנים, אך רק שניים מהם - ג'יירג' וז'יגמונד - הגיעו לגיל מבוגר. ז'יגמונד מת בגיל 30, בעוד הג'יירג' יעלה לימים על כס הנסיכות של טרנסילבניה תחת השם ג'רג' ראקוצי השני. רוב שנות הנישואים נאלצה ז'וז'אנה להתרגל להיעדרות בעלה העסוק בלי הרף במלחמות, חלקן רחוק מהבית.
תחת השפעתה, הגיע לשארושפטק המחנך הקלוויניסטי המפורסם יאן עמוס קומניוס בנה הבכור, ג'רג' ראקוצי השני היה לנסיך טרנסילבניה. בנה הצעיר, ז'יגמונד ראקוצי (1652-1622) נשא לאשה את הנרייטה מאריה מפפאלץ, בתה של אליזבט מבוהמיה.
ז'וז'אנה לוראנטפי הקימה ונתנה חסות למספר מוסדות חינוך, ביניהם המכללה הרפורמית בשארושפטק. אמונתה הדתית הכריחה אותה להימנע מחיי הפינוקים האריסטוקרטיים ולבטא את השקפתה על ידי השקעה בחינוך לבנות עמה. בעת שהותה הנאג'וואראד דאגה שהבנות המקומיות תלמדנה לא רק משק בית וחובות אימהיות אלא גם לקרוא, לכתוב, חשבון וכתבי הקודש. היא נתנה חסות לתרגום החדש של כתבי הקודש הנוצריים - ה"ביבליה מוואראד", שונה מ"הביבליה הקלוויניסטית מוויז'וי".
קישורים חיצוניים
Oborni Teréz Lorántffy Zsuzsanna in
אלבני (אוסטרליה המערבית)
אלבני (באנגלית: Albany) היא עיר נמל בדרום מדינת אוסטרליה המערבית שבאוסטרליה. העיר שוכנת 418 ק"מ מדרום-מזרח לבירת המדינה פרת'. אוכלוסיית העיר מנתה 33,650 תושבים במפקד 2011.
העיר נוסדה ב-26 בדצמבר 1826 כמוצב צבאי של המושבה ניו סאות' ויילס שהוקם כחלק מהמאמץ למנוע השתלטות צרפתית על האזור. המקום נקרא בשם פרדריקסטאון (Frederickstown) על שמו של הנסיך פרדריק, דוכס יורק ואלבני, בנו של ג'ורג' השלישי, מלך הממלכה המאוחדת. ב-1831 שונה שם המקום לאלבני והוא הפך לחלק ממושבה בשם סוואן ריבר (Swan River Colony).
במהלך המאה ה-19 הייתה אלבני שער הגישה לאזורי כריית הזהב באזור ובמשך שנים רבות נמל המים העמוקים היחידי של המושבה. פתיחתו של הנמל בעיר פרמנטל (Fremantle) ב-1897 הורידה מחשיבותו ובאותה תקופה החלה העיר להתפתח כמרכז לחקלאות, לתעשיית עצים ומאוחר יותר לצייד ליוויתנים. שלא כמו פרת' ופרמנטל תמכה אלבני באיחוד אוסטרליה ב-1901.
היסטוריה
האזור שבו שוכנת אלבני היה קרוי בפי האבוריג'ינים בשם קינג'ארלינג (Kinjarling) שמשמעותו "מקום הגשם". הם עסקו במקום בפעילות דיג עונתית. אלבני היא העיר הקיימת ברציפות הוותיקה ביותר במערב אוסטרליה. היא נוסדה ב-1826, שנתיים לפני פרת' ופרמנטל. היישוב נועד להיות מוצב צבאי למנוע את חדירתם של הצרפתים לאזור. קו החוף של אלבני התגלה כבר ב-1627 על ידי הימאי ההולנדי פרנץ טיסן (François Thijssen). ב-29 בספטמבר 1791 נכנס קפטן ג'ורג' ונקובר למפרץ שקרא לו על שם המלך ג'ורג'. ב-1801 הגיע למקום מתיו פלינדרס, נכנס למפרץ המלך ג'ורג', שהה בו חודש ומיפה אותו. במשך כל השנים הללו זכה במקביל האזור לביקוריהם של ימאים צרפתים.
ב-26 בדצמבר 1826 נחת במקום כוח של הצבא הבריטי שהפליג מסידני בפיקודו של אדמונד לוקייר (Edmund Lockyer). לוקייר הציל קבוצה של נשים אבוריג'יניות שנחטפו על ידי ציידי לווייתנים והוחזקו על אחד האיים הסמוכים כשפחות מין. האחראים לחטיפה נתפסו ונשלחו מזרחה כדי לעמוד למשפט. האירוע היווה יסוד ליחסים הטובים שבין השבטים האובוריג'ינים המקומיים לבין המתיישבים הבריטים. ב-1831 הפך היישוב לחלק ממושבת סוואן ריבר והוא נקראה אלבני על שמו של הנסיך פרדריק הדוכס מאלבני, בנו של המלך ג'ורג' השלישי. ב-1841 אלבני הייתה לתחנה האחרונה במסעו של אדוארד ג'ון אייר (Edward John Eyre), שהיה הראשון להגיע לאוסטרליה המערבית בדרך היבשה.
מלחמת העולם הראשונה
אלבני הייתה נמל היציאה של הספינות שנשאו את חיילי הכוח האימפריאלי האוסטרלי ואת חיל המשלוח הניו זילנדי, שמאוחר יותר אוחדו לכוח שהיה ידוע בשם אנזא"ק, בדרכם לחזיתות באירופה ובמזרח התיכון במלחמת העולם הראשונה. ב-1 בנובמבר 1914 הפליגה מנמל אלבני שיירה של 38 ספינות תובלה מלוות בשבע ספינות קרב. אלבני הייתה למעשה המקום האחרון באוסטרליה שאותו ראו החיילים שיצאו לחזית והדבר משתקף באתרי הנצחה רבים שקיימים בעיר.
כלכלה
הענפים הכלכליים הראשיים של העיר הם תיירות, דיג, תעשיית עץ, וחקלאות. לפני שנות החמישים היה ענף ציד הלווייתנים אחד ממקורות ההכנסה והתעסוקה הראשיים של העיר. תחנת ציד הלווייתנים שנסגרה ב-1978 משמשת היום כמוזיאון לתולדות הענף. התחנה הייתה האחרונה שפעלה בחצי הכדור הדרומי ובארצות דוברות אנגלית.
אלבני היא גם מרכזו של אזור לגידול גפני יין פעיל מאוד הודות לאקלים הנוח שלו והאדמות הפוריות.
תיירות
אתרי תיירות היסטוריים חשובים בעיר כוללים מוזיאון, בית הכלא הישן, מבצר הנסיכה המלכותית ובית פטריק טיילור, שנחשב לבית המגורים העתיק ביותר באוסטרליה המערבית. לעיר יש משמעות היסטורית בתולדותיה של אוסטרליה המערבית. בנוסף קיימים גם מוקדי משיכה טבעיים כמו קו החוף הסלעי המשובץ בחופים בעלי חול לבן. ב-2001 הוטבעה המשחתת "פרת'" במימי מפרץ המלך ג'ורג' כדי שתשמש כאתר צלילה. כמו כן קרובה אלבני לשני רכסי הרים והיא הנקודה האחרונה במסלול הליכה (Bibbulmun Track) שחוצה את השטח שבינה לבין פרת'.
גוצ'י
גוצ'י (באיטלקית: Gucci), הוא מותג איטלקי למוצרי אופנה ועור.
היסטוריה
המותג נוסד על ידי גוצ'יו גוצ'י (1881–1953) בעיר פירנצה, בשנת 1921. גוצ'י הוא אחד המותגים המפורסמים והמוכרים ביותר בעולם. בית גוצ'י שייך לתאגיד הצרפתי קרינג.
כבר ב-1947 הושקו פריטים אופנתיים שנרכשו על ידי ידועניות כמו ג'קלין קנדי וגרייס קלי.
ב-1981 החל המותג לעסוק בביגוד והיה להצלחה בעיצוביו החדשניים. ב-1994 עם ירידת ערכו של המותג, נכנס לניהול האומנותי, המעצב האמריקני הצעיר טום פורד, שמיצב את הבגדים ברוח מודרנית וצעירה והחברה שגשגה מחדש. העצובים המיניים והמיוחדים היוו מוקד משיכה, ובין לקוחותיו הייתה גם הזמרת מדונה.
ב-2003 השיק המותג בניהולו של טום פורד קמפיין פרובוקטיבי בהטמעת הלוגו באזור מוצנע ביותר בגוף הדוגמנית.
על פי המגזין טיים מחזור המכירות השנתי של גוצ'י לשנת 2007 היה כ-7.7 מיליארד דולר והוא היה במקום ה-46 ברשימת 100 המותגים המובילים בעולם. על פי מדד המכירות, גוצ'י הוא מותג האופנה השני בגודלו בעולם אחרי ג'ורג'יו ארמני, ומותג האופנה האיטלקית הגדול בעולם לגוצ'י מעל 4021 חנויות ברחבי העולם ותוצרתו אף נמכרת בסיטונאות לבעלי זיכיונות ולחנויות אופנה עילית.
בבעלות החברה נמצאים גם מותגי אופנה נוספים (למשל סרג'ו רוסי).
מ-2015 נכנס לתפקיד המנהל האומנותי אלסנדרו מיקלה.
הפסקת שימוש בפרווה
באוקטובר 2017 הכריזה החברה כי תחדל להשתמש בפרווה החל מ-2018.
הסרט "בית גוצ'י"
ב-2022 יצא לאקרנים סרט על ההיסטוריה של המותג לכבוד 100 שנים להיווסדו.
מוזיאון גוצ'י
בשלהי 2008 נפתח מוזיאון גוצ'י בטורינו, באותו מקום שבו נפתחה ב-1931 החנות הראשונה של גוצ'י, בארמון ההיסטורי של פירנצה.
גוצ'י וישראל
חנות גוצ'י נפתחה בישראל בכיכר אתרים בשנת 1975. בהמשך, עבר המותג לשתי חנויות בכיכר המדינה.
בשנת 2013 קיבלה חברת רולטיים את הזיכיון למכור את תכשיטי גוצ'י בישראל.
בשנת 2022 זכתה שירל אברג'ל, בוגרת המחלקה לאופנה במרכז האקדמי לעיצוב ולחינוך ויצו חיפה, במקום הראשון בתחרות אופנה בינלאומית של גוצ'י.
מדעי החברה
מדְעי החברה (באנגלית: Social sciences) מהווים קורפוס של מדעים, העוסקים בחקר החברה האנושית על היבטיה המגוונים, ובאינטראקציה של זו עם הלא-אנושי. לדוגמה: גאוגרפיה המתייחסת להשפעות האדם על הסביבה הפיזית כמו שינויי אקלים; אנתרופולוגיה המתייחסת לאלמנטים בתרבות החומרית ובאינטראקציה של התרבות האנושית עם אורגניזמים; פסיכולוגיה הלומדת מהתנהגותם של בעלי חיים ומסיקה מכך על התנהגות האדם.
גבולות התחום
מחקר במדעי החברה, נעשה על ידי מגוון של מתודות הנסמכות, הן על גישות פוזיטיביות עם אוריינטציה כמותנית, והן על גישות פרשניות עם אוריינטציה איכותנית. מבחינה היסטורית, בעקבות משבר מדעי אודות הבנת העולם, מדְעי החברה צמחו מתוך מדְעי הרוח החל מסוף המאה-התשע עשרה. סוציולוגיה, כלכלה, מדע המדינה ופסיכולוגיה מהווים את אבן הראשה, ואף משמשים באופן היסטורי את התשתית המחקרית והאינטלקטואלית שעליו נבנה תחום הידע במדעי החברה. בתי ספר ופקולטות מקצועיות כגון בתי הספר למשפטים, בתי הספר לחינוך, בתי הספר למנהל עסקים, לעבודה סוציאלית ולבריאות הציבור עומדים בקשר הדוק עם הדיסציפלינות השונות של מדעי החברה ובמידה רבה מיישמים את הידע ממדעי החברה לתחומיהם. תחומי הדעת (דיסציפלינות) העיקריים של מדעי החברה תלויים בהקשר התרבותי האקדמי ועלולים להשתנות בהתאם. להלן התחומים המרכזיים:
אורי קיסרי
אוּרי קיסרי (19 בינואר 1901 – 10 בינואר 1979) היה עיתונאי ישראלי, עורכו הראשון של "העולם הזה".
קורות חיים
בשנים 1924–1926 שהה קיסרי בפריז, ממנה שלח מאמרים לעיתונים "דבר" ו"הארץ", ולאחר מכן המשיך לכתוב באופן קבוע ב"הארץ". בשנים 1928–1930 שימש ככתב העיתון "דואר היום" בפריז. באותה תקופה יזם פגישה עם אלפרד דרייפוס וניסה לראיינו ללא הצלחה, אך הכתבה זכתה להדים רבים גם שנים רבות לאחר מכן. בשנים 1936-1935 כתב מדור קבוע בשבועון החיים הללו. עם שובו עבר לכתוב בעיתון "ידיעות אחרונות", ובשנת 1948, כאשר פרש עורכו עזריאל קרליבך יחד עם בכירי העיתון והקים את "מעריב", נלווה אליו גם קיסרי והמשיך לכתוב ב"מעריב" וב"הארץ" עד למותו.
במקביל לעבודתו בעיתונות היומית יסד בשנת 1937 את השבועון "העולם הזה" (אשר מאז היווסדו ועד 1946 נשא את השם "תשע בערב"). השבועון בעריכת קיסרי היה שופע צילומים, עסק רבות בענייני תרבות, אמנות ואופנה ובצד הקל והמבדר של החיים ונשא את חותם תרבות צרפת שקיסרי היה מאוהדיה. בשנת 1950 נרכש השבועון על ידי אורי אבנרי ושלום כהן, שינה כליל את צביונו והפך להיות לביטאון פוליטי אנטי-ממסדי.
קיסרי היה חובב תרבות צרפת, מבקר אמנות, תיאטרון וקולנוע. בשנות השישים נמנה עם צוות מבקרי הקולנוע של רשת ב' (שנקראה אז "הגל הקל").
בשנת 1932 כתב קיסרי אחדות מחוברות "ספריית הבלש", שהייתה סדרת חוברות ובהן סיפורים בלשיים על רקע חיי הארץ, אשר הבלש הפרטי דוד תדהר השאיל לה את שמו ואת תמונתו.
כתב מספר ספרים ותרגם מצרפתית לעברית את יומניו של אהרון אהרונסון איש ניל"י. כמו כן סייע למשפחת אהרונסון שאיתה היה מיודד, בניסוח זיכרונות המשפחה וניל"י. זכה בפרס שני בתחרות בינלאומית לסיפורים קצרים מטעם העיתון "International Herald Tribune".
היה דמות נודעת בחיי האמנות והתרבות של תל אביב והוא זה שטבע את הכינוי "צבר" לילידי הארץ.
ב-1960 הוענק לו פרס סוקולוב לעיתונות. שופטי הפרס תיארו אותו: "פלייטוניסטן בעל קולמוס חי ורוטט, מהיר, קל, גמיש ורב-חן". בשנת 1977 קיבל קיסרי תואר יקיר העיר תל אביב-יפו.
היה נשוי לפַני לבית גולדברג, ואב לשני בנים, אדר קיסרי, עיתונאי וסופר, וגיל קיסרי, עיתונאי.
ארץ המלכה מרי
ארץ המלכה מרי או חוף המלכה מרי (באנגלית: Queen Mary Land או Queen Mary Coast) הוא קטע החוף של הטריטוריה האנטארקטית האוסטרלית שבין כף פילכנר, ב-'54 91° מזרח וכף הורדרן, ב-'30 100° מזרח.
גילוי החוף
משלחת אוסטרלאסיה לאנטארקטיקה, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1914–1911, בהנהגת דאגלס מוסון, גילתה את חוף המלכה מרי בפברואר 1912.
צונאמי
[[קובץ:Tsunami.svg|שמאל|ממוזער|250px|איור המתאר היווצרות צונאמי בעקבות רעידת אדמה.