cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קבוצת מנדלברוט
יציבות של נקודות שבת ומסלולים מחזוריים
התנהגות אפשרית אחת היא התכנות לנקודת שבת. נקודת שבת היא נקודה x\in X המקיימת f(x)=x. נקודת שבת x\in X נקראת יציבה אם בהינתן נקודה x_0\in X הקרובה מספיק ל x, אז הסדרה f^n(x_0) מתכנסת לx.
בהינתן נקודת שבת יציבה יש מסלולים רבים שמתכנסים אליה. משימת איתור נקודות שבת שקולה לפתרון משוואה, ולכן קלה יחסית. בדרך כלל ניתן לבדוק האם נקודת שבת היא יציבה על ידי ניתוח הנגזרת של הפונקציה בנקודת השבת, ולכן גם זו משימה לא קשה.
מיון נקודות השבת של מערכת דינמית היא השלב הראשון בחקירתה.
התנהגות אפשרית אחת היא היתכנות למסלול מחזורי. מסלול מחזורי הוא מסלול f^n(x) המקיים עבור k מסוים וכל n. מסלול שבו במקום מסוים מופיעה הנקודה המקורית. אומרים שמסלול מתכנס למסלול מחזורי אם הכל ממקום מסוים הוא קרוב כרצוננו למסלול מחזורי. מסלול מחזורי נקרא יציב אם בהינתן נקודה x_0 קרובה מספיק לאחת מנקודות המסלול, הסדרה f^n(x_0) מתכנסת למסלול המחזורי.
ניתוח המסלולים המחזוריים ממחזור נתון k ויציבותם שקול לניתוח נקודות השבת של f^k. מכאן שעבור k ספציפי מדובר במשימה פשוטה למדי. אולם ניתוח כל המסלולים המחזוריים ויצובותם הוא משימה מסובכת בהרבה.
קבוצות ז'וליה ופאטו
קל יותר לנתח מערכות דינמיות כאשר הקבוצה X היא קומפקטית. המישור המרוכב אינו קומפקטי. ניתן להחליף אותו בספירה של רימן (כלומר להוסיף לו נקודה באינסוף) ואז נקבל מרחב קומפקטי. קל לראות שהפונקציה f_c מתרחבת ברציפות לספירה של רימן (על ידי כך שקובעים את האינסוף להיות נקודת שבת שלה). מכאן ניתוח המערכת הדינמית שלנו שקול לניתוח המערכת הדינמית שמתקבלת על הספירה של רימן.
תכונות ייחודיות למערכת הדינמית z\mapsto f_c(z)=z^2+c
עבור המערכת הדינמית המוגדרת על ידי הפונקציה f_c(z) מתקימות התכונות הבאות:
המבנה של קבוצת מנדלברוט
במבט חטוף על קבוצת מנדלברוט ניתן לראות שהיא מורכבת מ"חלקים" המהווים צורת גאומטריות פשוטת יחסית (לא פרקטלים). ניתן להגדיר באופן ריגורוזי חלקים אלה בתור רכיבי קשירות של הפנים של קבוצת מנדלברוט. משערים שפנים זה צפוף בקבוצת מנדלברוט.
הקרדיואידה הראשית
הגדול והבולט בין רכיבים אלו נקרא הקרדיואידה הראשית. צורתה הגאומטרית היא קרדיואידה. ניתן להגדיר אותה כאוסף כל הנקודות c עבורם למערכת יש נקודת שבת יציבה. קל לראות שקבוצה זאת מתוארת על ידי התנאי קל לראות שתנאי זה מתקיים אמ"ם קיים \mu בעיגול היחידה כך ש:
מכאן שהספה של הקבוצה הזאת מתוארת על ידי המשוואה הפרמטרית:
רכיבים היפרבוליים
רכיב נקרא רכיב היפרבולי אם עבור כל נקודה בו למערכת יש מסלול מחזורי יציב. מחזור המסלול במקרה זה הוא קבוע ונקרא המחזור של הרכיב. משערים שכל רכיבי הקשירות של הפנים של קבוצת מנדלברוט הם היפרבוליים.
עבור n נתון, תיאור כל הרכיבים ההיפרבוליים ממחזור n היא משימה הניתנת לביצוע באמצעות חישוב: התנאי לכך שנקודה נמצאת ברכיב היפרבולי ממחזור n הוא זהו תנאי אלגברי-למחצה ולכן על פי משפט זינדנברג-טרסקי (שיש לו הוכחות קנסטרוקטיביות) נתן לשכתב תנאי זה ללא כמתים אלא רק עם אי-שוויונים פולינומיים על החלק הממשי והמרוכב של c. לאחר מכן ניתן לחשב את מספר רכיבי הקשירות ואת האי-שוויון שמתאר כל אחד מהם. אולם כאשר n גדל חישוב ישיר נהיה לא מעשי מהר מאוד.
רכיבים היפרבוליים ראשיים
ניתן למיין ולתאר במפורש את כל הרכיבים המשיקים לקרדאוידה הראשית. רכיבים אלה נקראים רכיבים היפרבוליים ראשיים. הם כולם בצורת עיגול. לכל מספר רציונלי r בקטע [0,1] קיים ויחיד רכיב היפרבולי ראשי שהאינבריאנט הרציונלי שהוגדר מעלה עבורו הוא r. רכיב זה משיק לקרדיאוד הראשי בנקודה
אנטנות
בסמוך לכל רכיב היפרבולי ראשי, ניתן לזהות חלק של קבוצת מנדלברוט הנראה כמעין קו (מאוד לא חלק ומכיל לאורכו רכיבים נוספים) שמתפצל למספר קווים הנראים גם הם כך. חלקים אלה של קבוצת מנדלברוט נקראים לעיתים "אנטנות". ניתן להראות שהמספר הכולל של האנטנות בהתפצלות הראשונה בסמוך לרכיב הפרבולי ראשי שווה למחזור של רכיב זה.
הצגת הקבוצה כפרקטל
את קבוצת מנדלברוט מתארים במישור המרוכב שבו הצירים מייצגים את החלק הממשי והמדומה של כל מספר. הנקודות השייכות לקבוצה (כלומר, הערכים של c שעבורם הסדרה a_n(c) חסומה) נצבעות בשחור, וכל נקודה אחרת מקבלת צבע התלוי במספר האיברים בסדרה שערכם המוחלט קטן ממספר מסוים – 2 בדרך כלל.
הדגמה
בהדגמה שלהלן מתבצע שינוי קנה המידה. כל תמונה היא הגדלה של אזור מסוים בתמונה הקודמת. ההגדלה הכוללת מהתמונה הראשונה לאחרונה מגיעה עד כדי 60 מיליארד.
הכללה
כאשר d משתנה, ניתן לשרטט את הקבוצה ולקבל תמונה שונה בכל פעם. כך למשל, כאשר d נמצא בין 0 ל-5 (כמו בתמונה המצורפת), ניתן לראות את קבוצת מנדלברוט "נולדת" מכלום ומתפתחת.
קירוב לפאי בעזרת קבוצת מנדלברוט
שימוש נוסף של קבוצת מנדלברוט הוא האפשרות לקרב את פאי בעזרת מונחים וכלים מנושא זה. כידוע, המספר הוא המספר הממשי הגדול ביותר בקבוצת מנדלברוט; עוד ידוע כי כל פעם שהסדרה a_n(c) חסומה, אז היא קטנה מ-2 בהכרח. כעת, לכל מספר ממשי, מסמנים ב-N_c את מספר הפעמים שיש לבצע את האיטרציה עד שעוברים את 2, כלומר המספר הראשון כך ש-.
מסתבר שהסדרה מתכנסת ל-\pi.
הסבר אינטואיטיבי אודות הקשר בין קבוצת מנדלברוט לפאי
עבור הפונקציה הממשית, הישר y=x משיק לפונקציה; לכן, בעת הפעלת התהליך של סדרת מנדלברוט, נוצרת מעין פונקציית מדרגה תחומה בין הפרבולה לבין הישר, אשר שואפת בגובהה אל \frac{1}{2} אך לא מגיעה. לעומת זאת, בפונקציה, הישר y=x לא משיק לפרבולה, ולכן נוצרת ביניהם פונקציית מדרגה. במובן מסוים, פאי הוא ה"זמן" שלוקח לאותה פונקציית מדרגה לעבור את \frac{1}{2}.
הסבר נוסף כלהלן: כאמור לעיל, הפונקציה הממשית עוברת את \frac{1}{2}. צורת הגרף סביב ערך זה (בטווח) מתקרבת לצורה של פונקציית הטנגנס ככל שאפסילון קטן יותר. הקשר של פונקציה זו לפאי מעולם הטריגונומטריה ברור.
אותיפרון
הרקע לדיאלוג
אותיפרון מגיע לאתונה על מנת לתבוע את אביו על כך שרצח את אחד מעבדיו. העבד הנרצח רצח את אחד מעבדי אביו, האב זרק את העבד לבור עד שיגיעו אנשים שיאסרו אותו ויביאו אותו לדין. כל אותה העת שוכח האב את העבד הרוצח, והעבד מת ממחסור במזון ומים. אותיפרון רואה את מעשה אביו כלא מוסרי, ולכן הולך לתבוע את אביו על מעשיו. סוקרטס הועמד למשפט בעקבות תביעת שלושה קטגורים, ובראשם מילטוס, על כך שסוקרטס מקלקל את הצעירים בדבריו, דן על הדברים שהם בשמים ומתחת לארץ, מקלל את האלים כדימוניים ומנסה לחנך את האנשים בצורה בה הוא קורא לרע טוב ואת הטוב הוא הופך בדבריו לרע.
הדיאלוג עם אותיפרון הוא צעד נוסף במסכת של סוקרטס לגלות אחר החכמה, התבונה והאדם החכם ממנו, לכן סוקרטס מבקש מאותיפרון שילמד אותו "מהי החסידות" ובכך יוכל להראות למילטוס כי האדם שלימד אותו חכם ממנו, וכי סוקרטס לא מתיימר כלל להציג את עצמו כחכם באדם - דברים שהיוו את הבסיס להעמדתו של סוקרטס במשפט.
הדיאלוג
סוקרטס מבקש מאותיפרון להציג לו את מושג "החסידות" כדי שיוכל לקחת אותו לידיו ולהשוות אותו עם מעשים אחרים עמם הוא נתקל, ובכך לשפוט אותם בין אם הם חסודים, ובין אם לאו - "הגד נא לי את הדבר שהבטחתני שאתה יודעו בבירור". סוקרטס רוצה תשובה שיוכל לעבוד עימה, כלומר: הוא רוצה תבנית אליה יוכל להכניס את האובייקטים שינסה לבדוק את התאמתם למושג. נראה כי סוקרטס לא באמת רוצה לראות 'תבנית' של חסידות משום שחסידות היא רעיון\אידאה (תורת האידאות מוצגת בדיאלוג "פיידון") שלא ניתן לקבלו כתבנית שאפשר לקחת כאבן בוחן למעשים אחרים - אידאה לא יכולה להיות תבנית משום שהיא פרי מחשבתי, ולכן זהו דבר שיהיה קשה לקבלו כמשהו אמפירי וקיים. נראה כי סוקרטס לא רק מסתפק במתן הדוגמה לחסידות, אלא הוא גם רוצה שדוגמה זו תענה על ההגדרה של המעשה הלא-חסוד. הוא רוצה שהתשובה הן תספק את האידאה של החסידות והן את האידאה המנוגדת לה.
המעשה החסוד הוא המעשה שהוא עושה - תביעת אביו למרות הקרבה המשפחתית ביניהם. המניע לתביעה המשפטית הוא האמונה שמה שעושה אותיפרון הוא צעד נכון ונגזר מחסידות. לפי אותיפרון ההריגה ברשלנות הוא מעשה לא חסוד שיש להילחם בו. --- סוקרטס בתגובה אומר כי הדוגמה למעשה החסוד אינה מספיקה לו, אלא הוא רוצה תבנית יותר כללית להבנת טיבה של החסידות.
החסידות היא מה שכל האלים אוהבים אותו. --- סוקרטס מנסה לעלות על הבעיה שבתשובה השלישית, ומחלק אותה לשני חלקים: סוקרטס שואל מדוע האלים אוהבים את החסידות - מהו היחס בין החסידות לאהבת האלים? (1) האם אישור האל הוא זה שמכונן את החסידות. המעשה חסוד כי האלים אוהבים אותו? (2)החסידות היא זו שמכוננת את אישור האל. האלים אוהבים אותו כי המעשה חסוד - המעשה חסוד בגלל החסידות שבו. ההגדרה שהמעשה חסוד בגלל שהוא אהוב על ידי האלים זוהי הצגה מאוד מוזרה של האלים, משום שהאלים אמורים להיות תבוניים, יציביים ועקביים - ואילו פה מדובר על זה שהאלים פועלים על עצמם... כאילו הם הופכים את המעשה לחסוד על-מנת שהם יאהבו אותו... גם הרעיון שהאלים אוהבים אותו כי המעשה חסוד נראה בעייתי, מפני שהאלים אוהבים את המעשה שקיבל את חסידותו ממקור חיצוני אחר... - רמיזה אולי על משהו שהוא הרבה יותר גבוה מהאלים.
חסידות היא חלק הצדק המטפל באלים, והטיפול באנשים הוא חלקו הנותר של הצדק. --- תגובת סוקרטס: מנסה לבדוק את מהות המושג "טיפול". סוקרטס מנסה לבדוק את דברי אנשים ובודק אם אותיפרון התכוון כי מעשי חסידות של האנשים הם הדברים שמטפלים ומטיבים עם האלים. אותיפרון אומר שלא התכוון לכך כלל וכלל. "ניחא; אולם איזה טיפול באלים תהיה החסידות?", שואל סוקרטס, ואותיפרון עונה לו כי יהיה זה מעין שירות לאלים. סוקרטס ממשיך ומבקש מאותיפרון להסביר לו מה יוצא לאדם מעצם העובדה שהוא מספק לאלים שירות מעין זה. אותיפרון עונה: "כשידע האדם לומר ולעשות, בתפילותיו וקורבנותיו, דברים הרצויים לאלים - אלה הם דברי החסידות, והיפוכם הוא החטאים". סוקרטס לא מקבל את ההסבר הדתי הזה ואומר שבעצם אותיפרון החזיר אותו לנקודת ההתחלה בכך שלא סיפק לו את התשובה הרצויה. סוקרטס אומר (נראה אם כי באמירה צינית): "אם כן, תהיה החסידות, מתוך הגיון הדברים, הידיעה כיצד לבקש מהאלים בקשות ולתת להם מתנות [...] החסידות תהיה מעין סחר גומלין בין האלים והאנשים". סוקרטס מוכיח את טעותו של אותיפרון כך: (1) מזכיר לו כי מקודם הסכימו השניים כי החסידות והדבר האהוב על האלים איננו עומד בקנה אחד. מתשובתו השנייה של אותיפרון. (2) לדבריו של אותיפרון בתשובתו השלישית, אומר סוקרטס, כי אותיפרון שוב טוען כי החסידות היא מה שאהוב על ידי האלים - ובכך אנו מגיעים לסתירה מתשובתו השנייה של אותיפרון.
בסיום הדיאלוג השניים נפרדים לשלום, וסוקרטס יוצא בלא שכר מהדיון - הוא לא מגלה "מהי החסידות?", ופונה לעבר היכל המשפט בו ייחרץ דינו למוות על ידי כ-501 משופטיה של אתונה.
הוועדה הלאומית למלחמה בטרור (רוסיה)
הוועדה הלאומית למלחמה בטרור (ברוסית: Национальный антитеррористический комитет ,НАК) היא גוף שנועד להבטיח את התיאום בין הארגונים הפדרליים של הרשות המבצעת וזרועות השלטון המקומי במאבקם בטרור. כמו כן, עוסקת הוועדה ביישום המלצותיו של הנשיא בענייני לוחמה בטרור.
הוועדה הוקמה ב-15 בפברואר 2006, על פי צו נשיאותי מס' 116 "על פעילויות הלוחמה בטרור". יושב ראש הוועדה הוא מנהל שירות הביטחון הפדרלי, כיום גנרל אלכסנדר בורטניקוב.
הוועדה מורכבת מראש הפס"ב שהוא יו"ר הוועדה, סגניו, מזכיר מועצת הביטחון של רוסיה, השר למצבי חירום הרוסי, שר החוץ, מנהל שירות הביון הרוסי, הרמטכ"ל הרוסי, שר הפנים, ראש ספצסביאז של שירות האבטחה הפדרלי של רוסיה, מרבית חברי הקבינט, כמו גם ראש השירות הפדרלי למאבק בהלבנות הון ומימון טרור, ובכירים בסגל הקרמלין. במסגרת הוועדה בכל מחוזות רוסיה הוקמו ועדות מקומיות ללוחמה בטרור. בראש ועדה מחוזית עומד מנהל סניף פס"ב מקומי. במסגרת הוועדה מוקם מטה המבצעים הפדרלי (Федеральный оперативный штаб) האחראי על ביצוע מבצעי לוחמה בטרור.
יעדים ומטרות
בהתאם לתקנות הממשל, הוועדה יכולה:
אורן שמחה
אורן שמחה (נולד בשנת 1979) הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה. שימש מפקד חטיבת הנח"ל, מפקד עוצבת הגולן, מפקד חטיבת עציוני ומפקד גדס"ר נח"ל.
ביוגרפיה
שמחה נולד וגדל בקיבוץ נצר סרני, למד בבית הספר המקומי, בוגר מחזור מ"ה. התגייס לצה"ל בשנת 1998, והתנדב לשייטת 13. השלים את הכשרת מסלול הלוחם בשייטת, ויצא לקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס שב לשייטת ומונה למפקד צוות. לאחר מבצע חומת מגן השתתף בלחימה כנגד הטרור הפלסטיני באינתיפאדה השנייה. במהלך מלחמת לבנון השנייה השתתף בין היתר במבצע יער הנגב. לאחר מספר תפקידי פיקוד בשייטת, עבר לחטיבת הנח"ל ומונה למפקד פלחה"ן נח"ל בין השנים 2006–2007. לאחר מכן יצא ללימודים בפו"ם.
לאחר שהועלה לדרגת סא"ל מונה למפקד פלגת לוחמים בשייטת 13, ושירת בתפקיד עד שנת 2016. הוא הוביל אותה בין היתר במבצע צוק איתן. במהלך המבצע הוביל כוח להשמדת מתחם חמאס ששכן לחופי עזה ממנו נורו רקטות ארוכות טווח לעבר חדרה. לאחר מכן מונה למפקד גדס"ר נח"ל, ושירת בתפקיד בין השנים 2016–2018. ב-21 במרץ 2018 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת עציוני, תפקיד אותו מילא עד 11 ביוני 2020. ב-6 ביולי 2020 מונה למפקד עוצבת הגולן, תפקיד בו שירת עד 23 באוגוסט 2021. ב-1 בספטמבר 2021 מונה למפקד חטיבת הנח"ל, ב-28 במאי 2023 סיים את תפקידו ויצא ללימודים בחו"ל.
חיים אישיים
שמחה מתגורר בקיבוץ נצר סרני, נשוי למירב, עובדת סוציאלית במקצועה, ואב לשלושה. בעל תואר ראשון בפוליטיקה וממשל מהמרכז הבינתחומי הרצליה, ותואר שני בלימודי ביטחון מאוניברסיטת חיפה.
אמצעי תחבורה
אמצעי תחבורה הם כלים ומכונות המשמשים להסעה של נוסעים או שינוע משא באמצעות האדם, מנוע או על ידי בעל חיים. אמצעי תחבורה יכולים לפעול ביבשה (אופניים, קורקינט, סקייטבורד, אופנוע, מכונית, משאית, אוטובוס, רכבת, נגמ"ש), בים (אופנוע ים, סירה, ספינה, צוללת, גלשן), באוויר (כדור פורח, מטוס, מסוק, ספינת אוויר) ובחלל (טיל, מעבורת חלל).
המכנה המשותף לכל אמצעי התחבורה הוא היותם מקלים על האדם בהעברתו או בהעברת חפציו ממקום למקום. אם כי, חפץ המשמש למטרה זו אך הוא אינו בעל הגדרות מסוימות נוספות, דוגמת עגלת קניות או מזוודה על גלגלים, לא ייחשבו לאמצעי תחבורה.
אמצעי תחבורה המובלים על ידי בעלי חיים ידועים מאז החל האדם לביית את בעלי החיים, ואף קודם לכן. אחד מאמצעי התחבורה הראשונה שהומצאו על ידי האדם הקדמון, עוד בטרם המצאת הגלגל הייתה מזחלת שנמשכה על ידי בני אדם, ולמעשה בני אדם היו אמצעי ההנעה הראשון של אמצעי התחבורה. מאוחר יותר, עם ביותם של בעלי חיים כגון סוסים, פילים, חמורים ואף כלבים החלו להשתמש בהם כדי להניע אמצעי תחבורה, למרות זאת, גם כיום, משמשים בני אדם ככלי להנעת אמצעי תחבורה (ראו לדוגמה: ריקשה).
למרבית אמצעי התחבורה היבשתיים כיום ישנם גלגלים או זחל. ישנם גם אמצעי תחבורה יבשתיים שאינם פועלים על עקרונות אלה, ובדרך כלל אינם מיוצרים בייצור רחב היקף ומיועדים לשימושים ייחודיים (כגון אמצעי תחבורה סרטניים, שנועדו לאפשר תנועה בשטחים סלעיים על גבי כוכבי לכת או אסטרואידים או רחפות שפועלות על לחץ אוויר).
בעולם המערבי, מרבית אמצעי התחבורה כיום הם אמצעי תחבורה מכניים, היינו אמצעי תחבורה המונעים באמצעות מנועים. מנועים אלה מופעלים הן על ידי שריפת דלקים (פחם, דלק, עץ, גז ומימן), והן על ידי חשמל, לחץ אוויר ואמצעים סולריים.
בהלכה היהודית
בהלכה היהודית, נסיעה בכלי רכב ממונעים נחשבת מלאכה, ולפיכך הנסיעה בהם בשבתות ובימים טובים אסורה למעט מקרים של "פיקוח נפש" בהם מותר לחלל את השבת כדי להציל חיים.
חשבונאות נפשית
חשבונאות נפשית (באנגלית: Mental accounting) הוא מונח מתחום הכלכלה ההתנהגותית שטבע ריצ'רד ת'יילר, אשר נועד לציין את הדרך בה שיקולים רגשיים משפיעים על קבלת החלטות כלכליות.
הדרך בה אנשים מנהלים את החשבונאות הנפשית שלהם גורמת להבדלים במידת ההנאה שהם מפיקים מזכייה או קנייה, עבור עסקה בערך נתון. ת'יילר מבחין בין תועלת הרכישה ותועלת העסקה. תועלת הרכישה היא ההנאה הנגרמת כתוצאה מן ההשוואה בין ערך המוצר לבין מחירו; תועלת העסקה (deal) היא ההנאה הנגרמת כתוצאה מן ההשוואה בין הסכום ששולם לבין נקודת התייחסות כלשהי. תועלת הרכישה היא רציונלית, בעוד שתועלת העסקה היא רגשית.
מחקרים
דניאל כהנמן ועמוס טברסקי מביאים דוגמה נוספת במאמר בתחום קבלת החלטות. לקבוצה אחת של נחקרים סופר הסיפור הבא: החלטתם ללכת להצגה מסוימת ושילמתם 10 דולרים לכרטיס. בהגיעכם לכניסה לתיאטרון גיליתם שהכרטיס אבד לכם. המקומות להצגה לא היו מסומנים, ואין לכם אפשרות לקבל זיכוי על כספכם. האם תשלמו 10 דולרים תמורת כרטיס נוסף? 46% ענו בחיוב ו־54% ענו בשלילה. הקבוצה המקבילה של הנחקרים קיבלה שאלה דומה: החלטתם ללכת להצגה מסוימת שמחיר הכרטיס בה 10 דולרים. בהגיעכם לכניסה לתיאטרון גיליתם שאיבדתם שטר של 10 דולרים שהיה בארנקכם. האם עדיין תשלמו 10 דולרים תמורת הכרטיס? 88% ענו בחיוב ו־12% ענו בשלילה. למרות שמבחינת העלות אין הבדל בין המקרים, החשבונאות הנפשית מבדילה בין המקרים. כאשר הכסף אבד, האדם אינו מייחס את אובדנו לעלות ההצגה. לעומת זאת, כאשר הכרטיס אבד, האדם מרגיש שהוא שילם 20 דולר עבור הכרטיס.
לחשבונאות נפשית יש גם השלכות בתחום ההשקעות הפיננסיות. בן-ארצי ות'יילר מסבירים את התופעה הידועה של העדפת איגרות חוב בעלות תשואה נמוכה על מניות בעלות שיעור תשואה גבוה בהשקעות לטווח ארוך. הם טוענים שבגלל שנאת ההפסד, כלומר משום שהכאב מהפסד גדול יותר מן ההנאה מרווח בגובה זהה, רוב המשקיעים נמנעים מלקיחת סיכונים. אילו דובר בהשקעה חד־פעמית, היה ניתן להבין את ההחלטה, אך מכיוון שמדובר בסדרה של החלטות לאורך שנים רבות, כגון השקעה בקרן פנסיה, אין מקום להעדפת איגרות חוב ויש להשקיע במניות. המשקיעים בקרנות הפנסיה, המחליטים על השקעתם בכל שנה מחדש, מתייחסים אליה כאילו הייתה חד־שנתית, ולא רצף של החלטות לטווח ארוך, ובכך הם מתעלמים מהעדיפות הסטטיסטית הבולטת של המניות. במקום להסתכל על כל תיק החסכונות שלהם לטווח ארוך, הם מסתכלים על כל שנה בנפרד כאילו הייתה פרויקט עצמאי, ואין הם רוצים להפסיד באותה שנה.
תופעה דומה קיימת אצל משקיעים בבורסה, המתייחסים אל כל מניה שהם קונים כאילו הייתה עצמאית, ולא אל תיק המניות בכללותו. אנשים מחזיקים מניה מסוימת לאחר שירדה מאוד במחירה, ו"פותחים לה חשבון אישי". הם לא ימכרו אותה לפני שתחזור למחיר בו קנו אותה. מחקרים של שפרין ושטטמן מראים כי אדם החייב למכור מניות ימכור מניה מרוויחה, ולא מניה מפסידה. תופעה זו, הנקראת אפקט הזיקה (disposition effect), עולה למשקיעים כסף רב ברווחים שנמנעו.
שני מאפיינים מיוחדים של החשבונאות הנפשית הם שליטה עצמית ומתן מתנות. שליטה עצמית היא האבחנה שיש באישיותו של אדם שני רכיבים: האחד מתכנן והאחר מבצע. המתכנן יציב, מאוזן, קר־רוח ועקבי. המבצע אנוכי וקצר־ראות. המתכנן קובע כללים וחוקים שימנעו את המבצע מלפעול בניגוד להעדפותיו של המתכנן לטווח ארוך. המתכנן חושב לאורך כל החיים, בעוד שהמבצע חי רק בהווה.
תקציבים, למשל, הם דרך לשליטה עצמית של ארגונים ואנשים. הם חוששים שלא יהיה בהם הכוח לחדול מפעילות מסוימת, והם כובלים את עצמם במסגרת תקציבית או בתקנות. באמצעות שליטה עצמית אנשים כופים על עצמם כללים שהם חוששים שלא יעמדו בהם אם לא יכבלו את עצמם. מבחינה זו, מתנות דומות מאוד לשליטה עצמית, אך בכיוון ההפוך. אם יישאל זוג צעיר מה הם מבקשים כמתנה לחתונה, הם יעדיפו בדרך־כלל צ'ק "שמן". הרציונליות תומכת בתשובה זו, שכן ניתן להניח שהזוג ירכוש בכסף את הדבר הרצוי לו ביותר. מאידך גיסא, אנשים שמחים מאוד לקבל מתנות, ולא כסף מזומן. מתנה היא דבר שאדם שמח לקבל, אך לא יקנה לעצמו.
ת'יילר שאל אנשים שתי שאלות:
(1) זהבה ראתה בחנות סוודר מקסים, אך נמנעה מלקנות אותו בגלל מחירו הגבוה. כעבור חודש קנה לה בעלה סוודר זהה כמתנה ליום־הולדתה. האם שמחה זהבה על המתנה, או כעסה?
(2) חיים עומד לפרוש מעבודתו וחבריו אספו 100 דולר כדי לקנות לו מתנת פרידה. סוכם לקנות לו יין מכיוון שחיים יודע להעריך יין טוב.
ב. שני בקבוקים במחיר 50 דולר כל אחד מיין משובח ויקר שחיים אוהב במיוחד?
רוב הנשאלים ענו על השאלה הראשונה כי זהבה שמחה לקבל את המתנה אף שלא קנתה אותה לעצמה. רוב הנשאלים בחרו גם לקנות לחיים שני בקבוקים במחיר 50 דולר כל אחד ולא חמישה בקבוקים במחיר 20 דולר כל אחד, אף כי רוב הנשאלים הסכימו שאילו קיבל חיים שובר של 100 דולר לקניית יין, קרוב לוודאי שהיה קונה לעצמו את חמשת הבקבוקים הזולים. רוב הנשאלים גם הסכימו שאם יקבל את שני הבקבוקים היקרים, הוא לא ימיר אותם בחמשת הבקבוקים הזולים.
עונת 2019/2020 בליגה הלאומית בכדורגל נשים
עונת 2019/2020 בליגה לאומית בכדורגל נשים הייתה העונה ה-11 בליגת המשנה בכדורגל נשים בישראל, תחת אחריות ההתאחדות לכדורגל בישראל. העונה הסדירה נפתחה ב-3 בדצמבר 2019 והופסקה ב-13 במרץ 2020 בעקבות התפרצות נגיף הקורונה בישראל. בעונה זו השתתפו 10 קבוצות, ובעקבות הקמתה של הליגה הארצית כליגת כדורגל רגילה הוחלט, כי שתי הקבוצות שיסיימו ראשונות יעלו לליגת העל ושתי האחרונות ירדו לארצית. בתום העונה, הפועל באר שבע והפועל עירוני פתח תקווה שהובילו את הליגה בעת הפסקתה עלו לליגת העל ואף קבוצה לא ירדה ליגה.
לקראת פתיחת העונה
מאז הקמת ליגת המשנה מספר הקבוצות בליגה זו היה משתנה מעונה לעונה, וזאת בהתאם למספר הקבוצות שנרשמו להתאחדות באותה עונה. החל מעונה זו נקבע שמספר הקבוצות בליגה יעמוד על 10, וקבוצות חדשות יצטרפו לליגה הארצית.
אל 8 הקבוצות ששיחקו בליגה בעונה הקודמת הצטרפה גם הפועל באר שבע, שנשרה מליגת העל. לפי החלטת ההתאחדות לכדורגל, הצטרפה לליגה גם קבוצת הפועל בנות עראבה שזכתה בעונה הקודמת במקום הראשון בליגה הארצית, שהייתה עד אז ליגת פיתוח בלבד.
קבוצת בנות עירוני מודיעין, ששיחקה אף היא בליגה הארצית בעונה הקודמת, דרשה להצטרף לליגה הלאומית אך בקשתה נדחתה על ידי ההתאחדות לכדורגל. הקבוצה פנתה לבית המשפט וזה הורה להתאחדות לצרפה לליגה הלאומית. ההתאחדות ערערה על פסיקה זו לבית המשפט וערעורה התקבל. התנהלות משפטית זו גרמה לדחייה נוספת בפתיחת הליגה שהתעכבה גם כך בגלל המאבק שהתנהל בשנה זו על ידי קבוצות כדורגל הנשים כנגד אפלייתן והיעדר תקציבים שהובטחו להן.
פורמט הליגה
כיוון שבליגה 10 קבוצות, התכנית הייתה לקיים שני סיבובים בני 9 מחזורים כל אחד - 18 מחזורים בסך הכל. לאחר מכן יחולקו הקבוצות לפלייאוף עליון ותחתון, כשבכל אחד 5 קבוצות. בפלייאוף תשחק כל קבוצה מול המתחרות בפלייאוף עוד שני משחקים (בית וחוץ), כלומר עוד 8 משחקים. שתי הקבוצות שיסיימו ראשונות בפלייאוף העליון יעפילו לליגת העל ושתי הקבוצות שיסיימו אחרונות בפלייאוף התחתון ירדו לליגה הארצית.
סיום העונה
מעט לפני סיום העונה הסדירה ולפני תחילת הפלייאוף, הוחלט על הפסקת הליגה עד להודעה חדשה בעקבות התפרצות נגיף הקורונה בישראל. ב-14 באפריל הודיעה ההתאחדות לכדורגל על ההחלטה לסיים את העונה בכל ליגות הגברים והנשים החובבניות ובכללן הליגה הלאומית לנשים. בהמשך נקבע כי שתי הקבוצות שהיו במקומות הראשונים בעת הפסקתה יעלו לליגת העל ואף קבוצה לא תרד ממנה.
פייטרו טראדוניקו
פייטרו טראדוניקו (באיטלקית: Pietro Tradonico; בלטינית: Petrus Tradonicus Pola - פטרוד טראדוניקוס פולה; נפטר בשנת 864) היה הדוכס ה-13 של ונציה.
טראדוניקו, יליד איסטריה, כיהן כדוג'ה בין השנים 836–864.
בחירתו של טראדוניקו לדוג'ה קטעה רצף שלטוני של שושלת פרטיצ'יפאציו בוונציה.
קורות חיים
טראדוניקו היה איש צבא ולוחם, ולא איש ספר. הוא לא ידע קרוא וכתוב. יחד עם זאת היה איש מעש, ובתקופת כהונתו של אגנלו פרטיצ'יפאציו כדוג'ה פעל טראדוניקו לבניית האיים המלאכותיים עליהם נבנתה העיר.
טראדוניקו עלה לשלטון לאחר שהדיח את קודמו, ג'ובאני פרטיצ'יפאציו הראשון. לאחר עלייתו לשלטון, ובדומה לקודמיו, מינה את בנו ג'ובאני טראדוניקו לדוג'ה לצידו.
טראדוניקו פעל רבות לשמור על העיר ועל היקף המסחר שלה: הוא הגן על ונציה מפני המוסלמים שתקפו אותה, ומפני שבטים סלאבים שתקפו אותה מצפון, נאבק בשודדי הים שפגעו במסחר, בשנת 839 יצא בראש משלחת צבאית לפאגאניה אשר תקפה ספינות ונציאניות, כרת הסכם שלום עם הנסיך מיסלאב מקרואטיה ודלמטיה.
בשנת 840 יצא למתקפה צבאית כנגד פאגאניה אולם נחל תבוסה למעלה מ-100 מלוחמיו נהרגו. קרב נוסף נגד הפאגאנים, שהמשיכו לתקוף את ונציה, נערך בשנת 846 בסמוך ללגונת ונציה.
בשנת 840 הכיר קיסר האימפריה הרומית הקדושה לות'ייר בעצמאותה של ונציה, ובסמכותו של טראדוניקו כשליטה.
בשנת 864 נרצח טראדוניקו על ידי מתנקשים.
נולד לרקוד
"נולד לרקוד" היא תוכנית מציאות בידורית ישראלית אשר שודרה בערוץ 2, במסגרת שידורי קשת. התוכנית הייתה גרסה ישראלית לפורמט אמריקני קנוי "So You Think You Can Dance" של רשת פוקס.
פורמט
בתוכנית התחרו המשתתפים להשגת התואר הנכסף – "הרקדן של ישראל". בכל פרק בתוכנית חולקו המשתתפים לזוגות, וכל זוג הגריל סגנון ריקוד שאותו היה עליו לבצע כמיטב יכולתו. הרקדנים רקדו מול הקהל באולפן ומול ארבעת השופטים. בסוף כל פרק בחרו השופטים את הזוגות המצטיינים והם זכו בחסינות. יתר המשתתפים הועמדו להדחה וביצעו ריקוד סולו. הקהל בבית הצביע במסרונים עבור הרקדנים שרצה להשאיר, והרקדן שזכה בכמות הקולות הנמוכה ביותר הודח מהתחרות (לעיתים הודח יותר מרקדן אחד בתוכנית). התוכנית זכתה להצלחה ולקהל מעריצים רב.
צוות התוכנית
את התוכנית הנחה צביקה הדר והשופטים המקצועיים הם:
עונה ראשונה
העונה הראשונה של התוכנית שודרה החל מ-2005. לשלב הגמר של התוכנית, שהתקיים ב־22 בפברואר 2006 בשידור חי, הגיעו רוני ברנדשטטר, שי פרטוש, מאיה אמיתי ואור כחלון, ובו הם צוותו לזוגות שונים לכמה ריקודים, שכללו גם ריקוד "סולו" של כל אחד ואחת מהם. במקום הראשון זכה אור כחלון, במקום השני זכה שי פרטוש, במקום השלישי זכתה רוני ברנדשטטר ובמקום הרביעי מאיה אמיתי. תוכנית הגמר זכתה לרייטינג של 34.2% בעונה זו זכו לפרסום השחקניות רונה-לי שמעון ודנה פרידר.
עונה שנייה
העונה השנייה של התוכנית שודרה החל מ-22 בנובמבר 2006. גמר העונה שודר ב-10 במרץ 2007 ובו זכתה יוליה איגלניק לאחר שנקעה את רגלה בבוקר השידור. במקום השני זכה תום וינברגר, שזכה גם כן במלגת לימודים בבית ספר למחול בניו יורק, כחלק מהפתעה שנחשפה במהלך הגמר (רק המקום הראשון אמור היה לזכות בפרס). למקום השלישי הגיעה עדי עמית, אשר בשלב מוקדם יותר הודחה, אך הקהל בחר להחזירה בשלב גלגל ההצלה. במקום הרביעי זכה איתי פרי. תוכנית הגמר זכתה לרייטינג של 35%.
ימי זיכרון
{{פירושונים|
נולד לרקוד
עונה שלישית
העונה השלישית החלה ב-14 בנובמבר 2007. גמר העונה התקיים ב-3 במרץ 2008. לאחר חצי הגמר הראשון נחשף כי בגמר יתחרו רק שלושה מתמודדים לאחר תחרות בין ארבעת המתמודדים המובילים. שלישיית המתמודדים שהשתתפה בגמר היא (לפי סדר הזכייה): נתנאל בלאיש, ארתור אסטמן ונטליה שטנדלר. תוכנית הגמר זכתה לרייטינג של 27.2%, ירידה לעומת השנים הקודמות.
ימי זיכרון
ראו גם
}}
נולד לרקוד
עונה שלישית
עם תום העונה השלישית הוחלט לסיים את הפקת התוכנית ולהחליפה בתוכנית חדשה בשם "מלחמת העולמות". בשל מבצע עופרת יצוקה שונה שמה ל"לא נפסיק לרקוד".
קישורים חיצוניים
ביקורות
פאלאצו פיטי
פאלאצו פיטי (באיטלקית: Palazzo Pitti; "ארמון פיטי") הוא ארמון מתקופת הרנסאנס השוכן בפירנצה שבאיטליה. הארמון ממוקם על גדתו הדרומית של הנהר ארנו, בסמוך לגשר פונטה וקיו.
הארמון נבנה על ידי לוקה פיטי בשנת 1458, ונרכש על ידי משפחת מדיצ'י בשנת 1549 על מנת לשמש כארמון הראשי של המשפחה.
ראשית הבנייה
הקמת הארמון הוזמנה בשנת 1458 על ידי הבנקאי הפלורנטיני העשיר לוקה פיטי, תומכו וידידו של קוזימו דה מדיצ'י. פיטי הורה לבנות את חלונות הארמון בגודל העולה על הכניסה לפאלאצו מדיצ'י. ההיסטוריון בן המאה ה-16 ג'ורג'ו וזארי היה סבור שברונלסקי היה האדריכל שתכנן את הארמון, ושהוא הסתייע בתלמידו לוקה פאנצ'לי. כיום סבורים ההיסטוריונים שפאנצ'לי היה האדריכל האחראי על הבנייה (הן בשל ההבדלים בין הסגנונות של האדריכלים, והן לאור העובדה שברונלסקי מת 12 שנים לפני תחילת הבנייה). הארמון שנבנה היה מרשים, אולם היה קטן במידותיו מארמונות משפחת מדיצ'י בפירנצה באותה עת. הארמון נבנה בסגנון פשוט - אבני הארמון נותנים לו מראה חמור סבר, ושבע הקשתות בחזיתו נותנים לו מראה של אמת מים רומאית. סגנון זה תאם את האופנה הנפוצה באותה עת בפירנצה - לבנות בסגנון "עתיק" (all'antica). חזית הארמון המרשימה נותרה כמעט בלא שינוי במהלך השנים.
משפחת מדיצ'י
בשנת 1549 מכר בואונאקורסו פיטי, צאצאו של לוקה פיטי את הארמון ללאונור דה טולדו, רעייתו של קוזימו דה מדיצ'י, דוכס טוסקנה. בטרם עברו לאונור וקוזימו להתגורר בארמון הורה קוזימו לווזארי להגדיל את המבנה. וזארי לא שינה את חזית המבנה אולם הכפיל למעשה את גודלו של הארמון בכך שבנה אגף אחורי למבנה. בנוסף הקים וזארי את מסדרון וזארי - מעבר על קרקעי המקשר בין הארמון לבין הפאלאצו וקיו, מעל הפונטה וקיו ודרך האופיצי. מעבר זה נועד לאפשר לדוכס הגדול ולבני משפחתו לעבור בבטחה בין ארמונותיהם מבלי שהם ייראו על ידי הציבור.
בתקופה שלאחר השיפוץ שימש ארמון פיטי כארמון לאירוח אורחים רשמיים, ובני משפחת מדיצ'י המשיכו להתגורר בפאלאצו וקיו. רק בתקופת שלטונו של בנם של קוזימו ולאונורה, פרדיננדו הראשון דה מדיצ'י, הדוכס הגדול של טוסקנה ורעייתו, כריסטינה מלורן הפך ארמון פיטי לבניין המגורים של בני המשפחה. משפחת מדיצ'י רכשה את גבעת בובולי בחלקו האחורי של הארמון על מנת להקים בו את גני הארמון- הנקראים כיום גני בובולי. המשפחה העסיקה את אדריכל הנוף ניקולו טריבולו לתכנון הגנים, אולם הוא נפטר בשנה שלאחר העסקתו והגנים נבנו על ידי ברתולומאו אמאנטי.
הרחבת הארמון
בהמשך להקמת הגנים פנה אמאנטי להקמת חצר רחבת ידיים המקשרת בין הארמון לבין הגנים, ובנייה מחודשת של החזית של הארמון הפונה לעבר הגנים. בין השנים 1558–1570 הקים אמאנטי את גרם המדרגות המונומנטלי המוביל אל ה"פיאנו נובילה" (הקומה המרכזית של הארמון), והרחיב את האגפים של הארמון הפונים לגן, על מנת שיקיפו את החצר שנחפרה והיוותה חזית לגנים.
יחידות מידה למהירות
מהירות היא גודל יחסי של גוף בתנועה. המהירות מודדת את המרחק (אורך) שעובר הגוף בזמן מסוים.
פאלאצו פיטי
הרחבת הארמון
בין השנים 1590–1595 הוקמה בסמוך לארמון, מעבר לגני בובולי, מצודת בלוודרה בתכנונו של ברנרדו בואונטלנטי על ראש הגבעה החולשת על הארמון ועל העיר. המצודה שימשה הן כמקום מקלט בטוח למשפחה בסמוך לארמון, הן כהצהרת עוצמה והן כמקום ממנו ניתן להשקיף ולפקח על העיר. מסדרון וזארי הוארך כדי לקשר את הארמון לווילה שבמרכז המצודה.
בשנת 1616, בעקבות תחרות שנערכה, זכה ג'וליו פאריג'י בהקמת חזית האגפים. העבודה על האגף הצפוני החלה בשנת 1618, ועל האגף הדרומי החלה בשנת 1631 בפיקוחו של אלפונסו פאריג'י.
יחידות מידה למהירות
אלה הן יחידות המידה הנפוצות למדידת מהירות:
פאלאצו פיטי
בית לורן וסבויה
הארמון נשאר ארמון המגורים המרכזי של משפחת מדיצ'י עד מותו של ג'אן גסטונה דה מדיצ'י בשנת 1737. לאחר מותו התגוררה בארמון אחותו אנה מריה לואיזה דה מדיצ'י, ובמותה, בלא יורשים מבני משפחתה, ירש את הארמון דוכס טוסקנה מבית לורן האוסטרי - קיסר האימפריה הרומית הקדושה פרנץ הראשון.
בעת כיבוש העיר על ידי נפוליאון בונפרטה, התגורר נפוליאון בארמון.
בשנת 1860, עת עברה טוסקנה מידי בית לורן לבית סבויה, הפכה העיר לבירת ממלכת איטליה, והמלך ויטוריו אמנואלה השני התגורר בארמון עד שנת 1871. בשנת 1919 העניק נכדו של ויטוריו אמנואלה השני, ויטוריו אמנואלה השלישי, מלך איטליה את הארמון לאומה האיטלקית, והארמון חולק לחמש גלריות אמנות ומוזיאונים.
מוזיאונים
כיום המוזיאון מהווה את מתחם המוזיאונים הגדול ביותר בפירנצה. שטחו של המבנה המרכזי של הארמון 32,000 מ"ר והוא משמש מספר מוזיאונים וגלריות:
הגלריה הפלטינית
הגלריה הפלטינית (The Palatine Gallery) ממוקמת בקומה הראשית (הפיאנו נובילה) של הארמון, ובה מספר רב של יצירות אמנות מתקופת הרנסאנס. יצירות אלה היוו בעבר חלק מהאוסף הפרטי של משפחת מדיצ'י, ובהן יצירות מעשה ידי רפאל (מדונה דלה סגג'ולה), טיציאן, קורג'ו, פטר פאול רובנס ופייטרו דה קורטונה.
הגלריה שמרה על אופייה הדומה לתצוגת אוסף פרטי ולא לתצוגה מוזיאונית. הציורים מכסים את קירות הגלריה בגבהים שונים, ואינם מוצגים בסדר כרונולוגי או סגנוני כלשהו.
חלק מחדרי הגלריה עוטרו על ידי פייטרו דה קורטונה בסגנון הבארוק. בין חדרים אלה, המעוטרים בציורי פרסקו, ידועים החדרים המכונים "ארבעת עידני האדם" (Quattro età dell'uomo): "עידן הזהב" ו"עידן הכסף" צוירו בשנת 1637. בשנת 1641 נוספו "עידן הברונזה" ו"עידן הברזל". בעקבות הצלחתו בעיטור חדרים אלה, התבקש דה קורטונה לעטר את חמשת החדרים בחזית הקומה המרכזית של הארמון (חדרי קבלת הפנים של הדוכס). דה קורטונה יצר חמישה חדרים הנקראים "חמשת כוכבי הלכת" והם מבוססים על חמשת האלים (על פי המיתולוגיה הרומית המקושרים לכוכבים אלה, על פי מיקומם במערכת השמש על פי תלמי: ונוס (מקושרת לנוגה, אפולו (השמש), מארס (מקושר למאדים), יופיטר (מקושר לצדק) וסטורנוס (מקושר לשבתאי). מאחר שדה קורטונה עזב את פירנצה בשנת 1647, היה זה תלמידו צ'ירו פרי שהשלים את החדרים בשנים שלאחר עזיבתו. חדרים אלה היוו השראה לחדרי כוכבי הלכת בארמון ורסיי שהוזמנו על ידי לואי ה-14, מלך צרפת מאת שארל לה ברון.
אוסף היצירות הוצג לציבור לראשונה בשלהי המאה ה-18 ביוזמת לאופולד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה - ושליט טוסקנה באותה עת. פתיחת האוסף נועדה לשפר את מעמדו הציבורי של לאופולד ואת הפופולריות שלו, לאחר שעלה לשלטון וירש את בית מדיצ'י.
דירות השרד המלכותיות
חלק זה של הארמון כולל את 14 החדרים בהם נעשה שימוש על ידי משפחת מדיצ'י ויורשיהם כדירות השרד המלכותיות. חדרים אלה שונו במהלך השנים, ועוצבו מחדש לאחרונה במהלך המאה ה-19. החדרים כוללים יצירות אמנות רבות ובהן ציורים של בני משפחת מדיצ'י מעשה ידי הצייר ג'וסטו סוסטרמנס. החדרים מעוטרים בזהב וטפטים, וכן כוללים רהיטים רבים, אולם מדובר בחדרים הקטנים מהחדרים הרשמיים של הארמון. חדרים אלו שימשו כחדרי המגורים של המשפחה, והריהוט כולל את מיטות בני המשפחה.
חדרים אלה היו בשימוש מלכי איטליה עד שנות העשרים, ועוצבו מחדש עבורם. בתקופה זו היו חדרי האירוח שבגלריה הפלטינית חלק מהמוזיאון הציבורי, ולכן חדרים אלה היוו חדרי האירוח הרשמיים של משפחת המלוכה.
הגלריית לאמנות מודרנית
גלריה זו מקורה בעיצוב מחדש שנערך באקדמיה לאמנות של פירנצה בשנת 1748. בעקבות עיצוב מחדש זה הוחלט על הקמת גלריה לאמנות מודרנית, שנועדה להציג את הטובות שביצירות האקדמיה.
בשל מספר היצירות הרב שנצברו, הועברו מרבית היצירות באמצע המאה ה-19 לפאלאצו קרונצ'טה אשר הפך רשמית ל"מוזיאון לאמנות מודרנית".
בעקבות הפיכת הארמון למוזיאון הוחלט לאחד את אוספי האמנות המודרנית בגלריה אחת שתיקרא "גלריית האמנות המודרנית של האקדמיה". גלריה זו גדלה תחת חסותו של המלך ויטוריו אמנואלה השני, ובשנת 1922 עברה לארמון פיטי - משכנה הנוכחי. בתקופה זו נוספו לגלריה יצירות רבות שהיו בבעלות ממשלת איטליה ועיריית פירנצה. הגלריה הנוכחית נפתחה רשמית לציבור בשנת 1928.
במהלך המאה ה-20 גדל האוסף והוא מוצג כיום על פני 30 חדרים בארמון.
על אף שמה, הגלריה מציגה יצירות שהיו מודרניות בעת שנוסדה, היינו יצירות מהמאה ה-17 ועד ראשית המאה ה-20.
מוזיאון הכסף
מוזיאון הכסף, המכונה לעיתים גם "אוצר מדיצ'י" כולל את כלי הכסף והאירוח של משפחת מדיצ'י, ובייחוד כלי האירוח של לורנצו דה מדיצ'י מהמאה ה-15, וכן אוסף של אבנים יקרות למחצה. בנוסף מציג המוזיאון את אוספי הזהב וחפצי הכסף שנרכשו על ידי פרדיננד השלישי, הדוכס הגדול של טוסקנה לאחר שובו מגלותו בשנת 1815.
האוסף מוצג בחדרים ששימשו בעבר את משפחת המלוכה, והם מעוטרים בציורי קיר ובעיטורי זהב מהמאה ה-17. היפים בציורי קיר אלה הם ציורים מעשה ידי ג'ובאני די סן ג'ובאני מהשנים 1635–1636.
מוזיאון החרסינה
מוזיאון זה, שנפתח בשנת 1973 ב-Casino del Cavaliere (בית הפרשים) שבגני בובולי מציג את אוסף כלי החרסינה של הארמון.
האוסף כולל מוצגים מכל רחבי אירופה, ובעיקר מסוורה וממייסן. מוצגים אלה היו במקורם מתנות שהוענקו לדוכסי העיר או כלי חרס שנרכשו עבורם בהזמנה מיוחד על מנת לשמש לאירוח.
גלריית הביגוד
גלריית הביגוד הממוקמת באחד מאגפי הארמון (ב"פאלאצינה דלה מרידיאנה" - Palazzina della Meridiana) מציגה אוסף של תחפושות תיאטרון מהמאה ה-16 ועד ימינו, וכן בגדים המציגים את האופנה באיטליה מהמאה ה-18 ועד ימינו. בין הבגדים המוצגים: בגדי הלוויה של קוזימו הראשון ורעייתו לאונור מטולדו, ובנם גרציה, אשר נפטרו ממלריה. גופותיהם הולבשו בבגדים אלה בעת שהוצגו במהלך הלוויה הממלכתית.
אוסף זה נוסד בשנת 1983 ביוזמת קריסטן אשנגרין פיצ'נטי ומוצג ב-14 מחדרי האגף (שנבנה בשנת 1858).
מוזיאון הכרכרות
מוזיאון זה, הממוקם בקומת הקרקע של הארמון, מציג את כרכרות הדוכס החל משלהי המאה ה-18 ובמהלך המאה ה-19. הכרכרות צבועות ומעוטרות במתכות יקרות וזהב. במהלך התהלוכות הרשמיות עשה הדוכס שימוש ב"כרכרת הזהב" (Carrozza d'Oro) המעוטרת בזהב. כמו כן מוצגות במוזיאון כרכרות מלך ממלכת שתי הסיציליות, וכרכרות הארכיהגמון של העיר.
הארמון כיום
כיום מנוהל המוזיאון על ידי "Polo Museale Fiorentino" - ארגון המנהל כ-20 מוזיאון ובהם גלריה אופיצי ואחראי ל-250,000 יצירות האמנות במוזיאוני הארמון השונים.
במסגרת הפיכת הארמון המלכותי למוזיאון נשמר אופיו של המבנה כארמון ואופי החדרים - כחדרי המשפחה המלכותית, והצגת האוספים מוצגת באותו אופן במרבית גלריות המוזיאון, ולא באופן ההצגה המקובל במוזיאונים כיום (הצגת אוספים לפי סגנון או תקופה).
ארגון "Amici di Palazzo Pitti" (חברי ארמון פיטי) הוא ארגון של מתנדבים המסייע לשימור הארמון. הארגון נוסד בשנת 1996, מקיים אירועי התרמה לארמון, ומסייע בשימור האוספים ובהצגתם.
בארמון מבקרים מיליוני מבקרים מדי שנה.
אלף כוכבים
אלף כוכבים הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר והזמרת הישראלים איל גולן ועדן בן זקן. השיר יצא לאור ב-29 במאי 2022 על ידי חברות התקליטים ליאם הפקות, שרית הפקות והליקון ארומה מיוזיק, ונכלל בתוך אלבום האולפן השישי של בן זקן עם או בלי לאהוב שיצא במאי 2022 וגם באלבומו של גולן 2023 שיצא במרץ 2023.
"אלף כוכבים" נכתב על ידי בן זקן, ביחד עם סתיו בגר, איתי שמעוני ורון ביטון. הוא הגיע למקום השלישי במדיה פורסט.
רקע וכתיבה
לאחר שנחשף כי גולן ובן זקן מתכוונים להקליט שיר יחד, נודע כי שמו הוא "אלף כוכבים"; הוא נכתב והולחן על ידי רון ביטון, סתיו בגר, איתי שמעוני ובן זקן והופק על ידי בגר בלבד. כשיצא, זכה לתשומת לב והקליפ שלו תואר במעריב ככזה הכולל "אווירת קיץ וחופש". על אף שיצא לבסוף, תוכנן השיר להיגנז ולא לצאת לאור.
ביקורת
לאחר יציאתו של השיר, הופנו כלפיו מספר ביקורות. באת נכתב: "הפעלתי את 'רדאר הפמיניסטית' שלי כשהקשבתי ל"אלף כוכבים", אבל לא מצאתי בו טקסטים שגרמו לי לעקם את האף. מדובר בשיר אהבה גנרי עם ביט מוצלח וקליפ שמציג את התהילה של השניים וציפיית הקהל לשיתוף פעולה ביניהם. אבל אם יורשה לי לפנות מעל במה זו לעדן בן זקן: באמת?".
יוסי חרסונסקי העניק לו שלושה כוכבי זהב וכתב: "לעצם העניין: הדואט הזה הוא חלק ממגמת האינסטנט שמאפיינת את שירי האוטוסטרדה המצויים. להיט דאנס אלקטרו חפלאי חלול שמתהדר בקולות ליגת על. הוא יגיע להיכלים, למועדונים, לאצטדיונים. יעשה את העבודה. מבחינת הנפשות המזמרות – זה-מה-חשוב. תרצו או לא, השיר הזה יעשה".
יחידות מידה לאורך
אורך הוא גודל במרחב המשמש למדידת המרחק בין שתי נקודות. במהלך השנים התפתחו בארצות שונות יחידות מידה שונות לאורך.
השיטה הבריטית
יחידות אורך נפוצות שמקורן בשיטה הבריטית הן:
מרחקים גדולים מאוד
למדידת מרחקים גדולים מאוד, הנפוצים באסטרונומיה, משמשות היחידות הבאות:
ואילולואו
ואילולואו (בסמואית: Vailuluu) הוא הר מצולה געשי שהתגלה בשנת 1975 בשטחה של סמואה האמריקנית. הוא מתנשא מקרקעית הים ועד לעומק של 593 מטרים מתחת לפני הים, ונמצא בין האיים ו בקצה המזרחי של שרשרת האיים של. הר המצולה הבזלתי נחשב כמסמן את המיקום הנוכחי של הנקודה החמה של סמואה. פסגת ואילולואו מכילה קלדרה רחבה סגלגלה שרוחבה כשני קילומטרים ועומקה 400 מטרים. שני אזורי בקע עיקריים משתרעים מהפסגה מזרחה וממערבה, במקביל לכיוון של הנקודה החמה של סמואה. בקע שלישי בולט פחות משתרע מדרום-מזרח לפסגה.
התפרצויות תועדו בוואילולואו בשנת 1973. ייתכן שנחיל רעידות אדמה בשנת 1995 היה קשור להתפרצות מהר המצולה. מים עכורים מעל הפסגה מראים עדויות לפעילות תימרה הידרותרמית מתמשכת. אם יימשך הקצב הגבוה של ההתפרצויות עשוי ואילולואו לפרוץ מעל פני האוקיינוס ולהפוך רשמית לאי.
שם והיסטוריה של מחקר
הר המצולה התגלה לראשונה בשנת 1975 לאחר שתועדה באזור פעילות סייסמית, כולל רעידות אדמה, והוא נודע במקור בשם הר הגעש רוקנה (Rockne) או הר המצולה פאפאפינה (Fa'afafine). השם ואילולואו מתייחס לגשם קדוש שירד כביכול עם כל התכנסות של המלך האחרון של סמואה. הוא ניתן על ידי תלמידי תיכון בסמואה בשנת 2000. חרוט נפאנואה (Nafanua) שבקלדרה קרוי על שם אלת המלחמה של סמואה. כיום הר המצולה הוא חלק מ"המקלט הימי הלאומי של סמואה האמריקאית" (National Marine Sanctuary of American Samoa).
גאוגרפיה וגאומורפולוגיה
ואילולואו שוכן ממזרח לסמואה האמריקנית. האי המזרחי ביותר טאו ממוקם 43 קילומטרים מערבית לוואילולואו. רחוק יותר ממערב שוכנים האיים אופו-אולוסגה ומולי (Muli), ואילו הר המצולה מאלומאלו (Malumalu) ממוקם מדרום לאופו-אולוסגה. אטול רוז והר המצולה מאלולו ממוקמים דרומית-מזרחית לוואילולואו.
להר המצולה צורה דמוית כוכב, עם שני רכסים בולטים ממזרח וממערב ורכס קצת פחות בולט מדרום להר הגעש; הוא כולל גם רכסים קטנים יותר למרגלותיו וצלקות בצורת אמפיתיאטרון ממפולות. הנפח הכולל של הר הגעש מוערך בכ-1,050 קילומטרים מעוקבים וגובהו מעל קרקעית הים דומה לזה של הרי געש גדולים מבודדים כמו הר פוג'י, אם כי הוא קטן בהרבה מאיים געשיים מורכבים כמו הוואי. קרקעית הים סביב ואילולואו היא בעומק של כ-5 קילומטרים. בסיס ההר הוא בקוטר של 35 קילומטרים, ואוכף בעומק של 3,200 מטר מחבר אותו לטאו.
חרוט בגובה 300 מטר בקלדרה נושא את השם נפאנואה, ונוצר בשנת 2004 בחציה המערבי של הקלדרה. לפני היווצרות החרוט, הכילה הקלדרה כמה מכתשי שקיעה. ייתכן כי היה פעם בקלדרה חרוט גבוה יותר, שעלול היה להגיע לעומקים רדודים. חרוט נפאנואה מורכב ברובו מלבת כרים.
נביעות הידרותרמיות
נביעות הידרותרמיות נמצאות במספר אתרים בתוך הקלדרה ויש להן מאפיינים מגוונים, כולל נביעות בטמפרטורה גבוהה ונמוכה. חלק הארי של הנביעות מתרחש במתחם המכונה "המכלול ההידרותרמי של החפיר הצפוני" (Northern Moat Hydrothermal Complex) והן מגיעות לטמפרטורות של 80°C, בעוד שמתחם אחר, המכונה ארובת הברזל של החומה הדרומית (South Wall Fe Chimney) פולט מים בטמפרטורות של 20°C בנביעות מסיביות. הפעילות ההידרותרמית משפיעה על המים בתוך המכתש, והופכת אותם עכורים וחמים יותר מהמים באוקיינוס החופשי. נביעות הידרותרמיות בטמפרטורה נמוכה נמצאות גם ברכס המערבי של ואילולואו.
נראה כי הנוזלים ההידרותרמיים הנפלטים במכלול ההידרותרמי של החפיר הצפוני עשירים בסולפידים, ונצפו טיפות פחמן דו-חמצני בנוזלים שנפלטו. חלקיקים שנפלטים מהנביעות בחלק מהמקומות מפחיתים את הראות מתחת למים עד פחות מ-2 מטרים והנוזלים הנפלטים מושפעים מתהליכים מורכבים של ציפה, זרמי ים וערבוב ברגע שהם נכנסים למי הים.
הזרימה הכוללת נאמדת בכ-0.13 קילומטרים מעוקבים ביום (1,500 מטרים מעוקבים לשנייה). ההספק הכולל של המערכת ההידרותרמית מוערך בכ-610–760 מגה-ואט והיא יוצרת תימרות הידרותרמיות משמעותיות בקלדרה. המים שעברו שינוי משתרעים למרחק מהר הגעש.
גאולוגיה
ואילולואו שוכן בקצה המזרחי של השרשרת הגעשית של סמואה ונחשב למיקום הנוכחי של. הנחה זו מבוססת הן על מיקום הר המצולה והן על יחסי האיזוטופים בדגימות הסלעים שנלקחו ממנו. גיל סלע צעיר אובחן גם בהר המצולה מאלומאלו, מה שמרמז כי הנקודה החמה מזינה כרגע את שני הרי הגעש ויוצרת שתי שרשראות געשיות נפרדות. שני הרי געש אלה הם נקודות הקצה של שתי שושלות הרי געש נפרדות באיי סמואה.
סמואה ממוקמת רק צפונית-מזרחית לפינה הצפונית של שקע טונגה, שם עובר הלוח הפסיפי הפחתה. קרבה זו לשקע היא ככל הנראה הסיבה לכך שעדיין יש באיים הגעשיים העתיקים יותר פעילות געשית, כמו פעילות בין השנים 1905–1911 על האי שהובילה במקור להשערות שמקור הפעילות הגעשית אינו נקודה חמה של איי סמואה. עם זאת, היווצרות האיים מציגה מגמה בכיוון מזרח וראיות לסלעים צעירים יותר יותר בכיוון זה, אשר התפרשו כמשקפים שרשרת הרי געש מתקדמת המתחילה בוואילולואו ובהר המצולה מאלומאלו. הר המצולה מלולו (Malulu Seamount) ואטול רוז ממזרח לוואילולואו אינם קשורים למערכת הנקודה החמה בסמואה. בצד השני של השרשרת הגעשית נמצאים הרי המצולה "לאלה רווח בנק" (Lalla Rookh Bank), קומבה בנק (Combe Bank) ו"אלקסה בנק" (Alexa Bank) שהם תוצרים עתיקים יותר של הנקודה החמה של סמואה.
הרכב
מהר הגעש נדלו בזלת אלקלית ו. הסלעים הגעשיים בוואילולואו משקפים הרכב מאגמה המכונה "מגמה בקצה של סוג 2" (end-member magma type 2, בראשי תיבות EM2), אם כי ישנם הבדלים ניכרים בין הגאוכימיה של יחידות געשית שונות בוואילולואו.
עדויות להתמרה הידרותרמית כוללות קוורץ בדגימות סלע. ארובות תחמוצת ברזל בגדלים שנמדדו בין סנטימטרים למטר נוצרו על ידי נביעות הידרותרמיות בטמפרטורה נמוכה. הוערך שטף מסה כולל של 5.5 טון ליום של מנגן. מרבצי סולפידים ותחמוצות הידרותרמיים עשויים להפוך למטרות לכרייה.
ביולוגיה
בוואילולואו חיים חיידקים שונים, כולל על בזלות, הקשורות לחיידקים מהר המצולה טנגארואה ברכס קרמדק הר המצולה לוהי בהוואי וברכס המזרח-פסיפי. במשקעים מחרוט נפנואה ובשטיחי ברזל זוהו בעיקר כמה שמרים צבעוניים ופטריות אחרות וייתכן שהם ממלאים תפקידים חשובים במערכות האקולוגיות של ואילולואו.
מחצלות מיקרוביאליות בעובי של 2–4 סנטימטרים (אם כי עשויות להיות עבות יותר בשקעים) נמצאו בוואילולואו. לעיתים קרובות הן מכילות תחמוצת ברזל. הייצור הנרחב של על ידי מיקרואורגניזמים עשוי לא רק לשמש להנגשת ברזל אלא גם להפחתת לכידה של האורגניזמים בתוך תחמוצות ברזל.
גופרית, מנגן וברזל עשויים לשמש תורמי אלקטרונים בחילוף החומרים של האורגניזמים בוואילולואו. באתר התגלו פרוטאובקטריה המחמצנים מימן גופרתי, ברזל, מנגן ומתאן.
ישנם הבדלים בין בעלי החיים בחלקים שונים של הר הגעש. לדוגמה, המים המחומצנים וזמינות שרימפס כמקור מזון מושכים צלופחים לפסגת נפאנואה, בעוד שעל קרקעית הקלדרה יש תמותה גבוהה של בעלי חיים ומכונה "חפיר המוות". על קרקעית המכתש נמצאו תולעים רב-זיפיות הניזונים מגוויות הדגים. זאת בשל הזמינות הנמוכה ביותר של חמצן לנשימה בקרקעית הקלדרה, בניגוד לפסגת חרוט נפאנואה.
היסטוריה של התפרצויות
ואילולואו הוא הר געש פעיל, עם תיעודים של רעידות אדמה, התפרצויות געשיות ופעילות הידרותרמית. בפרט, הר המצולה הוא אתר עם רעידות אדמה שכיחות בחלק זה, שבדרך כלל אינו סייסמי, של הלוח הפסיפי והרחק מרעידות האדמה של שקע טונגה, כ-4 רעידות אדמה בממוצע ביום. נחילים סייסמיים נצפו בשנת 1973 וב-1995; נחיל רעידות אדמה התרחש בשנת 2000. נראה כי נראה שהמרכז של רעידות אדמה אלה חופפים לאזורים ההידרותרמיים ורעידות האדמה תואמות לרכס הדרום-מזרחי, המהווה רצועת בקעים.
נבחרת סרק בכדורגל
נבחרת סרק בכדורגל היא נבחרת הכדורגל הלאומית של האי סרק שבאיי התעלה. הנבחרת אינה חברה באופ"א או בפיפ"א ולכן איננה מורשית להשתתף בגביע העולם בכדורגל או באליפות אירופה בכדורגל. הנבחרת החלה את משחקיה בטורניר הכדורגל של משחקי האיים בשנת 2003 בתחרות שנערכה בגרנזי השכנה. הנבחרת הפסידה בכל ארבעת המשחקים בהם שיחקה. היא ספגה לפחות 15 שערים בכל משחק ובסוף הטורניר, בו לא העפילה משלב הבתים, סיימה עם הפרש שערים 70-0.
אהרון קרון
אהרון קרון (8 בינואר 1881 קובנה, ליטא – 1954 ראשון לציון) היה איש חינוך עברי, מנהל בית הספר חביב בראשון לציון בין השנים 1921–1947.
קורות חיים
אהרון קרון נולד בקובנה שבליטא, אז בתחום המושב היהודי של האימפריה הרוסית, ב-8 בינואר 1881 (תרמ"א) לאלה ודב, סוחר. קיבל חינוך מסורתי בחדר, בישיבת טלז, וב"קיבוץ" הרב חיים עוזר גרודזנסקי בווילנה. לכשנוסדו הקורסים הפדגוגיים על ידי אהרן כהנשטם, למד בהם, וכשסיים מונה למורה ולמזכיר הקורסים. בשנים 1906-7 היה פעיל במרכז ציוני רוסיה. משנת 1909 שימש כמורה. בשנת 1911 נשלח על ידי כהנשטם לארץ ישראל.
בשנים 1919–1912 היה מנהל בית הספר במושבה יבנאל, וכן מפקח על בתי הספר ומדריך למורים במושבות הגליל התחתון. סביב החינוך ביבנאל התנהל מאבק בין אלה שחפצו בחינוך דתי לאלה שחפצו בחינוך חילוני, ובשלב מסוים הוקם ביישוב תלמוד תורה, אך בית הספר שבניהולו של קרון גבר עליו. ביוזמתו של קרון הועברו בתי הספר של פיק"א בגליל לרשת החינוך של ההנהלה הציונית. טיפל במגורשי תל אביב שהגיעו ליבנאל. בשנת 1921 עבר לנהל את בית הספר חביב בראשון לציון, והתמיד בכך 26 שנה, עד פרישתו לגמלאות. עשה רבות לטיפוח ערכי היהדות והציונות בין תלמידיו.
אחותו פסיה ואמו אלקא ניצלו בעת טבח חברון (תרפ"ט) במאורעות תרפ"ט, כשערבי תושב חברון הסתירו אותן בביתו. הוא לא הספיק להוציא לפועל את חיבורו, ספר על תולדות החינוך בארץ ובגולה.
קרון נפטר בראשון לציון בשנת 1954. על שמו נקראו בעיר רחוב וחטיבת ביניים שנסגרה.
בתו הבכורה, ישראלה כהן, למדה בבית הספר חביב ולימדה בו כיתות א' ו-ב' במשך כארבעים שנה. בתו הצעירה, תמר אבן, למדה בבית הספר "חביב" לימדה בו, וניהלה אותו בשנים 1975–1985 עד צאתה לגמלאות. בשנת 1941 נישאה ליעקב אבנר קפניס, בנם של ישראל קיפניס (אחיינו של דוד צבי קיפניס) ורוזה (בתו של ישראל דב פרומקין ואחייניתם של מנהל בתי הספר של "עזרה" בארץ אפרים כהן-רייס והאגרונום חיים (שארל) כהן-רייס), שנהרג ב-1942 בתאונה בעת ששירת כקצין זוטר בצבא הבריטי.
ברק (טיל)
ברק היא מערכת להגנה מפני טילים נגד ספינות ומטרתה ליירט טילים המשוגרים אל עבר הספינה באמצעות ירי טיל לעברם. המערכת היא פרי פיתוח משותף של רפאל והתעשייה האווירית לישראל. הברק שודרג לדגם ברק 1. ב-2009 פותח דגם מתקדם יותר, ברק 8, שנמצא בשימוש חיל הים הישראלי וחיל הים ההודי.
פעילות מבצעית
במהלך מלחמת לבנון השנייה נפגעה אח"י חנית מטיל נגד ספינות מדגם C-802. הספינה נשאה את מערכת ההגנה ברק לצד M61 וולקן נגד טילים. מפקדי הספינה טענו כי כיבו את מערכות ההגנה האוטומטיות הללו בשל חשש שיפגעו בשגגה במטוסי חיל האוויר שפעלו בקרבתה, ואילו בתחקיר שלאחר האירוע מפקד חיל הים טען ששתי ספינות סמוכות לאח"י חנית שלא כיבו את מערכות ההגנה אכן זיהו בטעות את הטיל הפוגע כמטוס חיל האוויר.
ברק 8
ב-2009 השיקו רפאל והתעשייה האווירית את מערכת ברק 8, גרסה משופרת של מערכת הברק שמסוגלת לאפיין ולסווג מטרות באמצעות מכ"ם מתקדם תוצרת אלתא מערכות. ביולי באותה שנה ביצע חיל הים הישראלי ניסוי מוצלח בטיל "ברק 8" המשופר: הטיל שוגר מסטי"ל סער 5 והשמיד טיל ששוגר נגד הסטי"ל מספינה אחרת. בחודש אוקטובר 2014, ביצע חיל הים ניסוי מוצלח נוסף בטיל ברק 8 משודרג להגנה מפני טילי יאחונט רוסים. הניסוי נערך במסגרת שדרוג מערכות ההגנה של החיל שנועדו להגן על ספינות מפני טילי שיוט וכן על אסדות קידוח הגז בלב ים.
אברהם מקוב
אברהם מָקוֹב (1918 – מרץ 1981) היה מראשי התעשייה הצבאית ומבכירי הפיתוח שלה, חתן פרס ביטחון ישראל למפעל חיים ושני פרסים נוספים לפיתוחים טכנולוגיים.
ברק (טיל)
ברק MX
במקביל לפיתוח הברק 8, המשיכה התעשייה האווירית לישראל בפיתוח עצמאי של הברק. מערכת ברק MX היא מערכת הגנה אווירית מודולרית המתבססת על מרכז בקרת אש, מגוון מכ"מים ו-3 סוגי מיירטים: MRAD ל-35 ק"מ, LRAD ל-70 ק"מ ו-ER ל-150 ק"מ. המערכת מותקנת על ספינות הסער 6 של חיל הים הישראלי. ב-30 בנובמבר 2022 בוצע ניסוי מוצלח בו שוגר ברק LRAD מספינת סער 6 ויירט טיל מטרה שדימה טיל שיוט.
אברהם מקוב
ביוגרפיה
מקוב נולד ב-1918 בוולקוביסק שבפולין. אם סבו, בתיה מקוב, הייתה מחלוצות העלייה הראשונה וממייסדי המושבה רחובות. מצד אמו, דבורה לבית זקהיים (זקה"ם), היה מצאצאיו של ר' ישראל מרוז'ינוי, שמת על קידוש השם ב-1659. אביו, אלכסנדר מקוב, היה בעל בית מסחר לאריגים ובתים בוולקוביסק ובביאליסטוק. המשפחה הייתה אמידה. מקוב התחנך בגימנסיה עברית בעירו, ולאחר מכן נסע ללמוד הנדסת אלקטרוניקה בננסי שבצרפת. בפרוץ מלחמת העולם השנייה בספטמבר 1939 שהה בחופשה אצל משפחתו בפולין. עלה בידו להמשיך את לימודיו באוניברסיטת לבוב בעת שהייתה תחת שליטת ברית המועצות, אולם נאלץ להפסיקם לאחר כיבוש העיר על ידי גרמניה הנאצית ב-1941. אביו נהרג על ידי פולנים בפרעות שפרצו בעיר; יתר בני משפחתו נספו לאחר האקציה הראשונה בביאליסטוק. מקוב עצמו הצליח להימלט, ונדד דרומה דרך הקרפטים לרומניה, שם נאסר, אך הצליח להשתחרר בעזרת יהודים שהיו בקשרים עסקיים עם אביו, ולבסוף הגיע לארץ ישראל. מקוב סיים לימודי הנדסת חשמל בפקולטה להנדסת חשמל בטכניון, תוך שהוא מתפרנס מעבודות זמניות. ב-1947 גויס לארגון ההגנה והצטרף לתע"ש. ב-1954 מונה למנהל המעבדה המרכזית והוביל שורה ארוכה של מחקרים ופיתוחים שהניבו פתרונות למערכת הביטחון וכן ייצואם ושיווקם ברחבי העולם. ב-1966 התמנה בנוסף לסגן מנהל תע"ש.
מקוב זכה בפרס ביטחון ישראל ב-1961 על פיתוח מוצרי חימוש, ב-1969 על פיתוח פצצת פיצוח מסלולים (פפ"ם) שפיתוחה הסתיים ב-1966 וששימשה את חיל האוויר בהצלחה במבצע מוקד. בנוסף זכה מקוב לציון לשבח מוועדת הפרס על פיתוח תחמושות מתקדמות לטנקים.
היה נשוי למלכה לבית כהן מזבלודובה, ואב לבן, רון.
אברהם מקוב נפטר לאחר מחלה ב-1981, בגיל 63. הובא למנוחות בבית העלמין בבנימינה.
לאחר מותו הוענק לו פרס ביטחון ישראל למפעל חיים.
המשחקים הפאראלימפיים ברצלונה (1992)
באולימפיאדה התקיימו תחרויות ב-15 ענפים: אופניים, אתלטיקה, בוצ'יה (דומה לפטאנק), ג'ודו, הרמת כוח והרמת משקולות (ענף אחד), חץ וקשת, טניס, טניס שולחן, כדורגל (7 שחקנים בקבוצה), כדורסל, כדורעף, כדור שער, סייף, קליעה, ושחייה.
בית חולים 10
בית חולים 10 (או מרפ"א צפון) הוא מרכז רפואי צבאי השוכן ברחוב שמחה הולצברג בחיפה (ליד דרך הים). המתקן היה בעבר בית ספר נוצרי לבנים בשם "סנט לוקס", בחסות הכנסייה האנגליקנית.