cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ברנאר לאמה
לאחר המעבר לסן ז'רמן
לאמה נותר ללא קבוצה והתאמן עם קבוצת המילואים של סן ז'רמן. בחלון ההעברות בחורף, זמן קצר לפני מונדיאל 1998, חתם על חוזה על תום העונה בוסטהאם יונייטד מהפרמייר ליג ואף על פי שחתם כבר בסוף דצמבר הוא שותף לראשונה במשחק רק בחודש מרץ. עד תום העונה שותף לאמה ב-12 משחקים בהם הפגין יכולת טובה ולמרות רצונם של "הפטישים" להשאיר את לאמה לעונה נוספת הוא שב לסן ז'רמן לאחר מונדיאל 1998.
לאמה עמד בשערה של סן ז'רמן בעונות 1998 - 2000 אך הקבוצה לא הגיעה להישגים משמעותיים. בזו הראשונה סיימה הקבוצה במקום התשיעי ואילו בשנייה סיימה כסגניתה של מונקו. במפעלים האירופיים, לאחר עשור שבו הגיעה הקבוצה פעמיים לגמר גביע המחזיקות, נשרה ב- בשלב שמינית הגמר לאחר שהפסידה למכבי חיפה. לקראת עונת הודיע המועדון ללאמה בשנית כי הוא לא נמצא בתוכניותיו המקצועיות. לאמה עבר לראן ובתום העונה ביקש להיקלט באחד מהמועדונים בברזיל אך משלא מצא קבוצה הודיע על פרישה מכדורגל.
נבחרת צרפת
את הופעת הבכורה בנבחרת צרפת ערך לאמה ב-17 בפברואר 1993 במסגרת מוקדמות מונדיאל 1994 בניצחון 4-0 נגד נבחרת ישראל. צרפת לא השתתפה במונדיאל לאחר שהפסידה שני משחקים מכריעים בשלב המוקדמות נגד ישראל ובולגריה. לאמה עמד בשער נבחרתו ביורו 1996 בו הודחה צרפת בחצי הגמר מול צ'כיה לאחר דו-קרב בעיטות הכרעה בתום משחק מאופס. במונדיאל 1998 וביורו 2000, בהם זכתה צרפת, נכלל בסגל הנבחרת אך שימש מחליף לפביאן בארטז ולא שותף כלל. בתום הטורניר הודיעו דידייה דשאן, לורן בלאן ולאמה על פרישה מהנבחרת.
טיסה 6491 של טורקיש איירליינס
טיסה 6491 של טורקיש איירליינס (TK6491/THY6491) הייתה טיסת מטען סדירה שהופעלה על ידי חברת ACT איירליינס (אנ') מטעם טורקיש איירליינס קרגו, מהונג קונג לאיסטנבול דרך בישקק שבקירגיזסטן. ב-16 בינואר 2017 לקראת הנחיתה בנמל התעופה מאנאס שבבישקק המטוס מדגם בואינג 747-412f התרסק, ו-4 אנשי הצוות של המטוס ועוד 35 בני אדם נהרגו בהתרסקות על הקרקע.
ההתרסקות
בשעה 07:19 שעון מקומי (01:19 UTC), המטוס התרסק סמוך למסלול 26 בנמל התעופה מאנאס שבבישקק, ביום של ערפל סמיך. על פי דיווחים ראשוניים המטוס לא הצליח לטפס מספיק לגובה כדי לעשות הקפה, והתרסק לתוך הבניינים הסמוכים. הרשויות המקומיות טענו מיד שהמטוס התעקש לנחות מיד, ולא ניסו לבטל את הנחיתה. סך ההרוגים בהתרסקות היה 39 אנשים (4 אנשי צוות ועוד 35 על הקרקע) מתוכם 17 ילדים. עדים מקומיים דיווחו שמיד לאחר ההתרסקות הטייס עדיין היה בהכרה והיה צריך לחתוך את חגורת הבטיחות ממנו, הוא הובהל באמבולנס לבית החולים. בנוסף לפחות 15 אנשים נפצעו בהם ילדים, ולפחות 23 בתים נהרסו בהתרסקות, נמל התעופה נסגר וכל הטיסות בוטלו.
אמיל ונדרוולדה
אמיל גִיּוֹם וַנדֶרוֶולדֶה (Émile Guillaume Vandervelde; 25 בינואר 1866 – 27 בדצמבר 1938) היה מדינאי ופוליטיקאי סוציאל-דמוקרטי בלגי, בהכשרתו משפטן, כלכלן וסוציולוג. ונדרוולדה היה אחד האישים שעיצבו את פני החברה הבלגית במאה ה-20; הוא כיהן כשר בכמה ממשלות, בין השאר שימש שר החוץ (1925–1927), שר המשפטים (1918–1921) ושר הבריאות (1935), וכן בין השנים 1933–1938 היה יושב ראש מפלגת הפועלים הבלגית. נמנה עם מנהיגי האינטרנציונל הסוציאליסטי. היה פרופסור לסוציולוגיה ואחר כך למשפטים באוניברסיטה החופשית בבריסל וחבר באקדמיה המלכותית הבלגית. יחד עם אריסטיד בריאן נחשב לאחד מגדולי הנואמים בשפה הצרפתית בזמנו.
שנותיו הראשונות ותחילת דרכו הפוליטית והמקצועית
ונדרוולדה נולד ב-25 בינואר 1866 למשפחה דוברת צרפתית, מצד האב בעלת שורשים פלמיים ביישוב איקסל (Ixelles; Elsene) באזור הבירה בריסל. אביו, ז'וזף אמיל ונדרוולדה היה משפטן ואמו, אדל לבית קרדון, ניהלה עסק משפחתי.
ב-1881 נרשם ללימודי משפטים באוניברסיטה החופשית של בריסל, שם סיים עם תואר דוקטור למשפטים ב-1885, ולאחר מכן סיים גם דוקטורט בכלכלה ובמדעי החברה ב-1892. ב-1894 היה למרצה לסוציולוגיה באוניברסיטה החופשית של בריסל. מאוחר יותר, בשנת 1924, היה לפרופסור לכלכלה פוליטית, ואחרי 1936 פרופסור למשפטים.
עוד כסטודנט נכנס לחיים הפוליטיים, תחילה במסגרת "המשמרת הליברלית הצעירה", ואחר כך נרשם כחבר במפלגת הפועלים הבלגית (Parti Ouvrier Belge; POB) בשנת היווסדה, 1884. הושפע מרעיונותיו האנרכיסטיים של פרודון, ומאוחר יותר נמשך לתאוריות של קרל מרכס. כעבור עשור, כאשר התחיל קריירה פרלמנטרית, חיבר את המצע האידאולוגי של המפלגה, חוקת קרניון (Charte de Quaregnon). חוקה זו הושפעה במידה רבה מרעיונותיו של הסוציאליסט הצרפתי ז'ול גֵד (Guesde). כחבר בפרלמנט הבלגי ייצג את העיר שרלרואה בין השנים 1900-1894 ואחר כך את בריסל משנת 1900 עד שנת מותו 1938. ונדרוולדה, כריזמטי ונואם בחסד, הפך מהר לראש הסיעה הסוציאליסטית בפרלמנט. הוא פעל לעידוד החינוך של חסרי האמצעים, ותמך בהקמת מוסדות כמו אוניברסיטה עממית, והקים את מחלקת האמנויות של "בית העם" בבריסל בשנת 1891.
בין השנים 1888–1894 פעל ונדרוולדה במסגרת הפדרציה הלאומית של חברות "החושבים החופשיים" (libres penseurs). אחרי 1894 התרחק מתנועה זו והעדיף להדגיש כי מפלגת הפועלים תקבל לשורותיה אנשים מאמינים וחושבים חופשיים כאחד. הוא הציג עמדה זו בחוברת "מפלגת הפועלים והדת" בשנת 1899. התנגד לגישות אנטי-דתיות, אבל היה חסיד הפרדת הדת מהמדינה והגישה שאומצה על ידי הסוציאל-דמוקרטים הגרמנים בארפורט, שלפיה האמונה ושמירת המצוות הדתיות או חוסר האמונה באלוהים הם עניין פרטי ושל מצפון של כל אזרח.
בשנת 1922 עורר ביקורת קשה מהחוגים של "החושבים החופשיים" בגלל הפשרות שהוא ומפלגתו היו נכונים להן בנושא החינוך הדתי וסבסודו על ידי הממשלה.
משנת 1899 התקבל כחבר במסדר הבונים החופשים, ופעל במסגרת "לשכת" "Les Amis philanthropes" ("הידידים הפילנתרופים").
היה בין החברים הבולטים של הנהגת האינטרנציונל השני, נבחר ליושב ראש הנהגתה (הלשכה) וכיהן בתפקיד זה בין השנים 1900–1918.
בשנת 1923 השתתף בהקמתו מחדש של הארגון תחת השם "האינטרנציונל הסוציאליסטי של הפועלים", והיה ליושב-ראש שלו עד שנת 1938, כשמזכירו היה פרידריך אדלר. עודד את השתתפותן של המפלגות הסוציאל-דמוקרטיות בקואליציה.
מאבקיו העיקריים היו להנהגת זכות כלל הציבור לבחור ולהיבחר בהצבעה שוויונית לפרלמנט – רפורמה שהונהגה בארצו בשנת 1919 בזכות שיתוף הפעולה בינו ולבין פול הימאנס הליברלי ושארל דה ברוקוויל הקתולי, והשגת דמוקרטיה חברתית. בהגותו ובכתביו עסק ונדרוולדה רבות בסוגיית תפקיד המדינה בחברה הסוציאליסטית העתידית.
בשנת 1913 נבחר לחבר בהתכתבות של האקדמיה המלכותית הבלגית, במחלקת "הספרות ומדעי המוסר", ובשנת 1929 לחבר מלא של האקדמיה ולמנהל אותה מחלקה.
הוא התנגד בחריפות למלך לאופולד השני ולשלטון האבסולוטי שהשליט בקונגו בשנות ה-90 של המאה ה-19. ונדרוולדה סיפק לעיתונאי הסוציאליסטי הבריטי אדוארד דין מורל חומר שסייע בחשיפת פשעי השלטון של לאופולד השני בקונגו, ולאחר הדו"ח של רוג'ר קייסמנט לגבי ניצולהּ האכזרי של אוכלוסיית "המדינה החופשית קונגו" ונישולהּ ממשאביה, השיג ונדרוולדה בשנת 1905, יחד עם חברי פרלמנט נוספים, את הסכמתו של המלך להקמת ועדת חקירה באשר למתרחש שם. הוועדה אישרה את ממצאיו של קייסמנט, והדיונים סביב סוגיה זו הסתיימו בשנת 1907 עם הסכם העברת המושבה לידי הממשלה הבלגית. ההסכם, שנקרא Traité de Reprise, נחתם בינואר 1907. משנת 1908 הפכה קונגו הפכה ל"קונגו הבלגית", מתוך תקווה לשים קץ לשיטות השלטון השרירותי הפרטי של לאופולד השני במושבה זו.
שר בממשלה ומנהיג סוציאליסטי בימי מלחמת העולם הראשונה
בימי מלחמת העולם הראשונה והכיבוש הגרמני בבלגיה חי ונדרוולדה בגלות צרפת (בנמל הצרפתי לה הבר) יחד עם יתר חברי הממשלה והפרלמנט הבלגי. בשנת 1914 קמה בבלגיה ממשלת אחדות לאומית. ונדרוולדה מונה ל"שר המדינה" על ידי המלך אלברט הראשון, והיה לסוציאליסט הבלגי הראשון שהיה שר בממשלה. אם עד שנת 1914 נחשַב לבעל דעות של "שמאל-מרכז", הרי שאחרי שנה זו הוקיעו אותו יריביו משמאל והקומוניסטים לעתיד כ"סוציאל-פטריוט" וכנציג של הפלג המרכז-ימני בתנועה הסוציאליסטית הבלגית. במהלך השנים, בגלל השפעתו הפוליטית הרבה, אפילו כשלא נטל חלק בעצמו בממשלה, היו שכינו אותו "החמות של הממשלות". הוא הגדיר את מדיניות הלויאליות של מפלגתו בעת מלחמה - הכריז על הפסקת מלחמת המעמדות לטובת ההגנה על המולדת מול האיום של גרמניה. כשר בממשלה השתתף במשלחת הבלגית לארצות הברית כדי לבקש את סיועו של הנשיא האמריקאי.
בשנת 1916 מונה ונדרוולדה מחדש לשר בלי תיק ובין 1917 – 1918 כיהן בתפקיד שר האספקה. בהמשך השתתף כחבר המשלחת הבלגית בועידת השלום בוורסאי. במהלך המשא ומתן התנגד לכל צורה של סיפוח שטחים; אך לבסוף גם בלגיה צירפה את המושבות הגרמניות לשעבר רואנדה-אורונדי (החלק הצפון-מערבי מזרח אפריקה הגרמנית, שנכבש על ידי כוחות בלגים וקונגולזיים ב-1916, ונשאר בשליטתם עד סוף המלחמה) לאימפריה הקולוניאלית שלה. הישג סוציאלי חשוב של ונדרוולדה היה הכללת סעיף על הגבלת יום העבודה לשמונה שעות בהחלטות ועידת השלום.
ב-24 באפריל 1918 פרסמו שלושה מנהיגים של מפלגת הפועלים - ונדרוולדה, הייסמנס ודה ברוקר - הודעה שבה הביעו תמיכתם בבלגיה מאוחדת ועצמאית בתום המלחמה, תוך דחיית גישות הקומוניסטים והפלגנים הפלמיים. מבחינה אידאולוגית דחה את הגישה האינטרנציונליסטית הרואה את מאבק הפרולטריון כעומד מעל האינטרסים של כל לאום ולאום, והתקרב לעמדות של הרפורמיזם הסוציאל-דמוקרטי נוסח אדוארד ברנשטיין. ראה חשיבות רבה במאבק במסגרת האיגודים המקצועיים, והתנגד לברית עם הפלגים הסוציאליסטים הרדיקליים. דרכו הפשרנית עוררה ביקורת לא רק מצד לנין וחסידיו, אלא גם מצד מגני זכויות הנשים. זאת כשהסכים להתפשר ולדחות את יישומן המידי של זכות הנשים לבחור ולהיבחר בפרלמנט.
פעילותו בתחום זכויות האדם וההגדרה העצמית של עמים
ונדרוולדה התעניין במתרחש ברוסיה, וביקר בה אחרי מהפכת פברואר 1917. הוא ביקר שם שוב בשנת 1922, ולימד סנגוריה על נאשמים במשפטים שהמשטר הבולשביקי ארגן נגד חברי הפלג הימני של המפלגה הסוציאליסטית מהפכנית הרוסית.
ונדרוולדה תמך בזכותם של עמים להגדרה עצמית. במסגרת עמדה זו תמך בעצמאות הרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה, וביקר בה כשהונהגה על ידי המפלגה הסוציאל-דמוקרטית הגאורגית בספטמבר 1920, במסגרת משלחת האינטרנציונל הסוציאליסטי, שכללה גם את קאמיל הויסמנס (Huysmans), לואי דה ברוקר (de Brouckère), רמזי מקדונלד, תומאס שו וקרל קאוטסקי.
בשנת 1928 ערך ביקור בארץ ישראל המנדטורית לפי הזמנת ההסתדרות הציונית, והתרשם לחיוב מהמפעל הציוני, כפי שציין גם בנאומו באוניברסיטה העברית בירושלים. ונדרוולדה התנגד לגישה האנטי-ציונית של קאוטסקי ושל "הבונד", וראה בהתיישבות היהודית בארץ ישראל מהלך השונה מקולוניזציה מסורתית. הוא האמין שלחלוצים היהודים ולפלאחים הערבים יש אינטרס משותף במאבק בקפיטליסטים. המפעל הציוני בארץ ישראל נראה לו "אחד המאמצים האידיאליסטים המפליאים שבזמננו". יחד עם מנהיגים סוציאל-דמוקרטים אחרים, כמו קאמיל הויסמנס, לאוי דה ברוקר מבלגיה, אדוארד ברנשטיין, פאול לבה מגרמניה, לאון בלום מצרפת, איראקלי צרתלי וויקטור צ'רנוב מהגולה הרוסית, נמנה ונדרוולדה עם חברי לשכת ה"ועד הסוציאליסטי למען ארץ ישראל עובדת", שתמך בציונות הסוציאל-דמוקרטית.
הישגיו החברתיים אחרי הסכמי לופם
בהתאם להסכמי לופם (Lophem) בשנת 1918 שבהם המלך אלברט הראשון ויועציו הסכימו לבוא לקראת המחנה הליברלי ונציגי מעמד הפועלים, בלגיה אימצה מספר של רפורמות שהצדיקו את מדיניות ההשתתפות בשלטון שוונדרוולדה דגל בה בשם מפלגתו: הענקת זכות בחירה לכל הנשים, צעדים לכיוון הנהגת חוק חינוך חובה, פרויקטים של סיוע למסיימי הלימודים בבתי הספר, חיזוק שירותי הבריאות הציבוריים.
בין השנים 1918–1921 כיהן ונדרוולדה כשר המשפטים, ובתוקף תפקיד זה החל בשורה של רפורמות בתחום בתי הסוהר, המאבק באלכוהוליזם, זכויות האיגודים המקצועיים, זכויות האישה וכדומה. בשנת 1920 החליט להקים את השירות האנתרופולוגי של בתי הסוהר.
"חוק ונדרוולדה"
אף שבקריירה הארוכה שלו כחבר פרלמנט ושר יזם ונדרוולדה חוקים לא מעטים, החוק להגבלת מכירות המשקאות החריפים במדינה נשאר המזוהה ביותר עם שמו והוא מוזכר בתודעה הציבורית כ"חוק ונדרוולדה". מדובר בחוק מ-29 באוגוסט 1919 שאסר על מכירת המשקאות החריפים המזוקקים במקומות ציבוריים - בברים ובבתי קפה, בבתי מלון, בחנויות רגילות, בבתי עינוגים, ברכבות ובאוניות, ובבתי חרושת ובאתרי בניה. סוחרים המתמחים במכירתם היו רשאים למכור לא פחות משני ליטר לאדם וזאת לא לצריכה במקום אלא לצריכה ביתית בלבד. נשאר ללא מגבלות הסחר והצריכה של משקאות מותססים בעלי פחות מ-18 מעלות אלכוהול. הוכפלו פי ארבעה המיסים על יבוא ועל מכירה של משקאות אלכוהוליים. כמו כן ננקטו אמצעים נגד המזקקות הבלתי חוקיות והמאולתרות.
מתחם המפרץ הפרסי
מלבד החנויות יש במתחם את בית המלון הבינלאומי "מלון פארס" שבסיום בנייתו יכיל כ-262 חדרים ויגיע לגובה של כ-150 מטר. בקניון יש גם מגרש טניס, מרכז כנסים ואף מנחת מסוקים. בנוסף לכל אלו ישנם שני פארקי שעשועים בקניון, פארק שעשועים חיצוני בשם איראן לנד שנחנך ביוני 2013 ומשתרע על שטח של כ-37,000 מ"ר וכן גם פארק שעשועים קטן יותר המשתרע על שטח של כ-280,00 מ"ר. פארקי השעשועים מכילים מכונות בהם ניתן לשחק משחקי וידאו, אולם באולינג ואולם עם שולחנות ביליארד של כ-3 קומות. בקניון יש גם שישה בתי קולנוע עם כ-240 מושבים. המתחם כולל כ-4 קומות של חניון שיכול להכיל בסך הכל 5,500 כלי רכב.
אמיל ונדרוולדה
"חוק ונדרוולדה"
בעיתונות התקופה פורסמה קריקטורה שבה שוטר מניח את ידו על כתפי קשיש השותה כוסית, בלי להתייחס כלל לאזרח אחר השותה בנחת מתוך בקבוק ענק, ומחזיק עוד בקבוק כזה בידו השנייה.
החוק אכן השיג מטרות חברתיות חשובות כאשר עזר להגביל את צריכת המשקאות האלכוהוליים במדינה. אמנם נמתחה עליו ביקורת על כי "עודד" בעקיפין ייצור ומכירה בלתי חוקיים במקומות מאולתרים ותחת כיסויים שונים, כולל של חוגים פרטיים שהתחזו למלכ"רים.
החוק ונדרוולדה בוטל ב-28 בדצמבר 1983
פעילותו בין מלחמות העולם
כשר החוץ של בלגיה בשנים 1925–1927 תרם ונדרוולדה לניסוח הסכם לוקרנו בין גרמניה, צרפת, בלגיה, בריטניה ואיטליה. בעת שכיהן כשר חוץ גם בממשלת אנרי יאספר, ספגה גישתו האנטי-מיליטריסטית ממפלגות האופוזיציה ביקורת קשה, במיוחד כשהציע לקצר את השירות הצבאי הסדיר לשישה חדשים. בשנים 1935–1936 היה שוב חבר הממשלה בראשותו של פול ון זלנד (van Zeeland), כשר בלי תיק, ושנה לאחר מכן, ב-1936–1937, כיהן כסגן ראש הממשלה ושר הבריאות. ב-1933 נבחר אמיל ונדרוולדה ליושב ראש מפלגת הפועלים הבלגית – תפקיד שנוֹסד אז לראשונה – ומילא תפקיד זה בחמש השנים האחרונות של חייו.
המשבר סביב תמיכתו ברפובליקנים במלחמת האזרחים בספרד
בשנים 1931–1934 הביעו ונדרוולדה ומפלגתו אהדה לרפובליקה הספרדית. בשנת 1931 ביקר בה ונדרוולדה לראשונה, ובמהלך השנים קרא לעיתים קרובות לחיזוק התמיכה בה נוכח "הסכנה הפאשיסטית".
באוגוסט 1936 בחרה ממשלת ון זלנד, שבה היה חבר, להצטרף ליוזמה הצרפתית להכריז על נייטרליות בכל הקשור למלחמה בספרד. אולם, כשגרמניה הנאצית ואיטליה הפאשיסטית עזרו בצורה ממשית לכוחות של פרנקו, דרש ונדרוולדה שיופסק החרם על המשטר הרפובליקני במדריד. סוגיית מלחמת האזרחים בספרד (1936–1939) הביאה בסופו של דבר לידי עימות בקרב הסוציאליסטים הבלגים. אנרי דה מאן ופול-אנרי ספאק, שכיהן כשר החוץ, תמכו באי-התערבות וב"נייטרליות", בעוד ונדרוולדה התנגד לכך וניבא איוּם הולך וגובר מצד הכוחות הפאשיסטים. הוא טען שלבלגיה, שהייתה הקורבן הראשון לתוקפנות גרמניה במלחמת העולם הראשונה, יש כעת אחראיות למנוע פריצת מלחמת עולם שנייה. חיזוק המחנה הפאשיסטי – הקואליציה של גרמניה, איטליה והמחנה הלאומני הספרדי – היה מבחינתו התרת רסן לפריצת מלחמה כזו. אין אפשרות של דו-קיום בין דמוקרטיות ובין משטרים טוטליטריים, טען.
חטיפתו ורציחתו של הדיפלומט הבלגי ז'אק דה בורגרב (Jacques de Borchgrave) על ידי פעילים מהמחנה ה"אדום" סיבכה את מאמציו של ונדרוולדה. בהמשך הוא התפטר מהממשלה. בשנתיים האחרונות לחייו שימש שוב פרופסור למשפטים באוניברסיטה החופשית בבריסל. הוא לא הִרפה מדרישתו לבטל את החרם על הרפובליקנים הספרדים, וביקר שוב בספרד. בשנת 1938 נכח בפתיחת הפרלמנט הרפובליקני. הוא התאכזב מאוד כאשר ממשלת ון זלנד הכירה בחונטה של הגנרל פרנקו בבורגוס.
ונדרוולדה נפטר ממחלת לב ב-27 בדצמבר 1938 בביתו בבריסל. אחרי מותו גלשה מפלגתו כולה אל העמדה הפשרנית כלפי המעצמות הפשיסטיות.
הוא היה נשוי פעמיים. בשנת 1900 התחתן עם "ללה" ספייר, אשה רבת פעלים ממוצא יהודי-אנגלי, לזוג לא נולדו ילדים; הוא התחתן שוב ב-1927 עם ז'אן בקמן.
מורשתו
תחת הנהגתו ראו הסוציאליסטים הבלגים הגשמת רפורמות פוליטיות חשובות שהיו יעד שלהם זה שנים רבות:
קישורים חיצוניים
Dictionnaire historique de la laïcité en Belgique p.279-280 Luc Pire Editions, Fondation Rationaliste, Bruxelles, 2005 (פול דפוס, ז'אן-מישל דיפה, מרטין גולדברג - לקסיקון היסטורי של החילוניות בבלגיה, הוצאת לוק פיר, הקרן הרציונליסטי, בריסל, 2005, ע 279–280) Population", Année 1950, Vol.5, Nr. 4 pp. 758-759 " (אלן זיראר - החקיקה לגבי מכירת האלכוהול ודעת הקהל בבלגיה, בכתב העת "פופולסיון" <אוכלוסין>, שנת 1950, כרך ה, מס.4, ע' 758–759, בצרפתית )
אריסטוקרטים (סדרת טלוויזיה)
אריסטוקרטים (באנגלית: Aristocrats) היא סדרת טלוויזיה משנת 1999 המבוססת על הביוגרפיה של סטלה טיליארד על חמש אחיות למשפחת לנוקס האריסטוקרטית באנגליה של המאה ה-18. הסדרה כוללת שישה פרקים בני 50 דקות ושודרה בממלכה המאוחדת ב-BBC החל מ-20 ביוני 1999. ההפקה היא משותפת לממלכה המאוחדת, ארצות הברית ואירלנד.
הפצה ב-DVD
שישה פרקי הסדרה יצאו ב-DVD ב-8 באוגוסט 2006, בסט שכולל שלושה דיסקים.
ויל טאטל
ויל טאטל (מאנגלית, Will Tuttle) הוא סופר ומרצה, מוזיקאי, ואיש חינוך אמריקני טבעוני, אשר כתב את הספר דיאטת השלום העולמי, רב מכר בדירוג אמזון. טאטל הוא בעל תואר דוקטור בחינוך.
יחד עם ג'ודי קארמן, ייסד טאטל את הארגונים "מעגל החסד" (Circle of compassion), ואת "מעגל התפילה העולמי למען בעלי חיים" (Worldwide Prayer Circle For Animals) המיועדים לקידום רווחת בעלי חיים.
מאז 1990, הרצה בכנסיית האיחוד (Unity Church) ובארגוני חסד אחרים ברחבי ארצות הברית ובעולם.
לראשונה זכה טאטל בהכרה בינלאומית נרחבת בשנת 1995 כשהשתתף בפסטיבל הטבעוני הבינלאומי השמיני בסן דייגו, שם ניגן מוזיקה אינספרציונלית (מוזיקה שמטרתה לעורר השראה ומוטיבציה לפעילות חסד) והרצה אודות שלום והרמוניה עולמיים בהקשר של תזונה טבעונית.
טאטל הוא נזיר זן לשעבר אשר למד תורה זו, בין היתר, בהיותו בקוריאה.
השכלה אקדמית
טאטל הוא בוגר תואר ראשון במדעי הניהול (Adminstrative Science), עם חטיבה במוזיקה וספרות מקולבי קולג' אשר בווטרווייל, מיין, משנת 1975. בנוסף לכך הוא בוגר תואר שני במדעי הרוח מאוניברסיטת סן פרנסיסקו, וכן תואר דוקטור לפילוסופיה של החינוך מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי.
אפרים יצחק
אפרים יצחק (באנגלית: Ephraim Isaac; נולד ב-29 במאי 1936) הוא היסטוריון ובלשן יהודי אמריקאי ממוצא אתיופי. פרופסור באוניברסיטת פרינסטון וקודם לכן באוניברסיטת הרווארד. מומחה לשפות אפרו-אסיאתיות ולהיסטוריה של אתיופיה.
קורות חיים
יצחק נולד לאב ממוצא יהודי-תימני שהשתקע בעיר דירה דאווה ולאם אתיופית נוצרייה שהתגיירה. בנערותו למד וידע געז, אורומו, אמהרית, אנגלית ועברית. סיים את התיכון בהצטיינות יתרה ואף קיבל פרס מהקיסר היילה סלאסי ולאחר מכן לימד באוניברסיטת אדיס אבבה, קיבל מלגה ללמוד בלבנון אך העדיף להגר וללמוד בארצות הברית, והחל ללמוד שם מוזיקה, פילוסופיה, כימיה וביולוגיה. לאחר סיום התואר הראשון שב לאתיופיה ולימד מוזיקה. לאחר מכן שב יצחק לארצות הברית, וב-1959 הפך לנשיא "התאחדות הסטודנטים האתיופים של צפון אמריקה" והקים יחד עם סטודנטים נוספים ארגון למען ביעור הבערות באתיופיה – ארגון שפעל יחד עם הממשל האתיופיה, וזכה להערכה רבה. לאחר מכן התקבל ללימודים באוניברסיטת הרווארד, הפעם בתאולוגיה. ב-1969 סיים את לימודיו במקצוע חדש שרכש: שפות שמיות עתיקות. באותה השנה פתחה האוניברסיטה מחלקה ללימודי אפריקה, והזמינה אותו ללמד בה, וכך הפך להיות הפרופסור הראשון בוגר המחלקה החדשה. ב-1973 הגיע יצחק לאוניברסיטה העברית בירושלים על מנת ללמד בלשנות, ולבקר את הוריו, שעלו לישראל ב-1970 והתגוררו באליכין. כיום עומד יצחק בראש ארגון שלום למען אתיופיה ולאיחודה מחדשה של אריתריאה, מכהן כדיקן ללימודים שמיים באוניברסיטת פרינסטון, עומד בראש "הפדרציה היהודית-תימנית של אמריקה" וכמו כן חבר באגודה למדעי יהדות אתיופיה.
כיום כולל תחום מחקרו ספרות רבנית, ספרות אתיופית-דתית, היסטוריה אתיופית, היסטוריה יהודית והיסטוריה של יהדות תימן ואתיופיה.
סימן ההיכר של יצחק הוא כובע תימני-מסורתי ותלבושת אתיופית-מסורתית.
חבורת לי
בחבורת לי כל הנקודות על היריעה הן גם איברים בחבורה, ואם נבצע את פעולת החבורה על שני איברים כלשהם a ו-b, ובמקביל נבצע את הפעולה על שני איברים המייצגים נקודות קרובות על גבי היריעה c ו-d, אז גם המכפלות יהיו נקודות קרובות על גבי היריעה, כלומר ab תהיה נקודה קרובה ל-cd.
הגדרה פורמלית
חבורת לי היא אובייקט חבורתי בקטגוריה של יריעות חלקות, כלומר - בהינתן יריעה חלקה שהיא גם חבורה G, נאמר ש-G היא חבורת לי אם פעולות הכפל וההופכי של החבורה הן פונקציות חלקות.
אלגברת לי של חבורת לי
אלגברת לי של חבורת לי מתקבלת על ידי לקיחת המרחב המשיק של איבר היחידה:. לכל חבורת לי מתאימה אלגברת לי יחידה אך ההפך איננו נכון. כך למשל, לאלגברת לי מתאימות חבורות לי,  ו-. עם זאת, לכל אלגברת לי מתאימה חבורת לי יחידה שהיא פשוטת קשר.
את אלגבראות לי אפשר לאפיין באמצעות מערכות שורשים אותן אפשר לתאר גרפית באמצעות דיאגרמות דינקין.
מיון חבורות לי
כל חבורת לי קשירה, פשוטת קשר ופשוטה למחצה, היא מכפלה של חבורות לי פשוטות. לכל חבורת לי פשוטה מתאימה אלגברת לי פשוטה המתוארת על ידי דיאגרמת דינקין. באמצעות מיון דיאגרמות דינקין אפשר למיין את כל חבורות לי הפשוטות. מסתבר שאת דיאגרמות דינקין של חבורות לי פשוטות אפשר לסווג ל-4 משפחות כלליות ועוד 5 מקרים שלא נופלים באף משפחה:. להלן דיאגרמות דינקין המתאימות:
חבורת המעגל
דוגמה סטנדרטית לחבורת לי היא חבורת מעגל היחידה המרוכב:
ניתן להוכיח כי \mathbb{T} היא חבורה תחת פעולת הכפל. את הטופולוגיה של המרחב ניתן לבנות על-ידי קשתות פתוחות. על-פי טופולוגיה זו ניתן להראות כי \mathbb{T} מהווה יריעה חלקה מממד 1 וכי פעולות הכפל וההופכי הן חלקות. מסיבות אלו, \mathbb{T} היא חבורת לי.
ניתן להוכיח כי כאשר החבורה האמצעית היא החבורה הליניארית המיוחדת מממד 2 והחבורה הימנית היא חבורת המנה של המספרים השלמים תחת המספרים הממשיים.
החבורה הליניארית הכללית
ניתן להתייחס לחבורה הליניארית הכללית כיריעה חלקה תחת טופולוגיית זריצקי. לפי טופולוגיה זו פעולות כפל מטריצות וההפכי שתיהן חלקות, ועל כן היא חבורת לי.
ניתן להוכיח כי אלגברת לי המקושרת לחבורה זו היא הבנויה מכל המטריצות מגודל n\times n עם פעולת הקומוטטור.
הריסון דילארד
דילארד כונה בשם "עצמות" ("bones") בשל המבנה הצנום שלו.
שלומי דהאן
שלומי דהאן (נולד ב-30 בספטמבר 1979) הוא כדורגלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת הקשר אחורי.
הריסון דילארד
ביוגרפיה
דילארד נולד בקליבלנד, אוהיו, עיר שבה גדל האתלט ג'סי אוונס. לאחר שפגש באוונס, שזכה ב-4 מדליות זהב באולימפיאדת ברלין (1936), בגיל 13 החליט שהוא רוצה להצליח כמותו. בשנת 1941 החל ללמוד בבולדווין-וואלאס קולג' ובשנת 1943 גויס לצבא ארצות הברית בתקופת מלחמת העולם השנייה ושירת בדיוויזיה ה-92 שכללה בעיקר חיילים שחורים שכונו חיילי באפלו. בשנת 1946 חזר ללימודים.
שיאן עולם
בשנת 1946 קבע דילארד בריצת 220 יארד משוכות שיא עולם בתוצאה של 22.3 שניות ובשנת 1948 הוא קבע שיא עולם בריצת 120 יארד משוכות בתוצאה של 13.6 שניות. מ-31 במאי 1947 ועד 26 ביוני 1948 הוא זכה ב-82 ריצות במשוכות ברציפות.
שלומי דהאן
קריירה
דהאן החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של מכבי נתניה, אך עד מהרה צד את עיניהם של קבוצת הצמרת הגרמנית, בורוסיה דורטמונד. יחד עם הקשר עמוס סאסי הם עשו את הדרך מנתניה לדורטמונד, שם השניים נחלו הצלחה רבה, ואף זכו יחד עם נבחרת אורט נתניה באליפות העולם לבתי-ספר.
הריסון דילארד
אלוף אולימפי
במבחנים האמריקאיים לאולימפיאדת לונדון (1948) לא הצליח דילארד לסיים את ריצת 110 מטר משוכות שבה היה שיאן עולם, אך הצליח להתברג לריצת 100 מטר, לאחר שסיים במקום השלישי. במשחקים עצמם הוא זכה בשתי מדליות זהב, בריצת 100 מטר בשיא אולימפי חדש של 10.30 שניות, לפני שיאני העולם בארני איוול בן ארצו (10.4 שניות) ולויד לה ביץ' מפנמה (10.6 שניות) ובריצת שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 40.6 שניות, לפני בריטניה (41.3 שניות) ואיטליה (41.5 שניות).
באולימפיאדת הלסינקי (1952) זכה דילארד בשתי מדליות זהב, בריצת 110 מטר משוכות בשיא אולימפי חדש של 13.70 שניות (13.91 שניות, זמן אלקטרוני) לפני ג'ק דייוויס (14.00 שניות) וארתור ברנרד (14.40 שניות) שניהם מארצות הברית ובריצת שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 40.1 שניות, לפני ברית המועצות (40.3 שניות) והונגריה (40.5 שניות).
שלומי דהאן
קריירה
על אף הצלחתם, דהאן וסאסי חזרו לישראל על מנת להשלים שירות מלא בצה"ל, זאת במטרה לשחק בהמשך בנבחרת ישראל. השניים הושאלו למכבי חיפה, ולא זכו לדקות משחק מרובות בעיקר בשל בעיות בירוקרטיה.
הריסון דילארד
המכביה
בספטמבר 1953 השתתף דילארד בתחרויות הראווה של המכביה הרביעית, משום שהוא לא היה יהודי, וקבע בריצת 110 מטר משוכות תוצאה של 14.7 שניות.
שלומי דהאן
קריירה
בשנת 1999 הצטרף בהשאלה למכבי נתניה והיה שותף לעליתה לליגת העל שנה לאחר מכן חתם באופן רשמי לחמש שנים במועדון במהלכן הושאל להפועל ראשון לציון, צפרירים חולון והפועל ניר רמת השרון. בשנת 2005 עזב את מכבי נתניה וחתם בהפועל עפולה בה שיחק כשנה עד שחתם בבית"ר שמשון תל אביב. בשמשון שיחק דהאן במשך כחמש עונות וסייע לקבוצה להעפיל לליגה הלאומית בעונת 09–2008. בנוסף לכך היה חלק מהניצחון הסנסציוני בגביע המדינה על מכבי תל אביב בשנת 2008. בשנת 2011 חתם במכבי דלית אל כרמל מליגה א' צפון אך שיחק במועדון כשנתיים עד שעבר למכבי כפר יונה ששיחקה בליגה א' מחוז דרום. ב-2012 חתם במכבי השרון נתניה מליגה ב' ועונה לאחר מכן הצטרף למ.ס באקה מליגה ג' שם זכה לארבע הופעות בלבד. ב-2016, אחרי כשלוש שניים בהם לא שיחק כדורגל, חזר דהאן לכר הדשא וחתם במכבי השרון נתניה מליגה ג' בה שיחק עד שפרש בשנת 2019.
בנוסף לכן, דהאן לקח חלק בנבחרת ישראל כששיחק בנבחרות ישראל הצעירות עד גיל 18 ולאחר מכן עד גיל 21.
הריסון דילארד
לאחר הפרישה מספורט
לאחר סיום הקריירה הספורטיבית שלו עסק דילארד ביחסי ציבור ובאיתור שחקנים עבור קבוצת הבייסבול קליבלנד אינדיאנס. כמו כן הגיש תוכניות רדיו בתחנת רדיו מקומית בקליבלנד ועבד כמנהל עסקי במנהל החינוך של מחוז קליבלנד.
דילארד נפטר מסרטן הקיבה ב-15 בנובמבר 2019. עד למותו, היה לזוכה מדליית זהב אולימפית מארצות הברית המבוגר ביותר.
שיתוף קבצים
שיתוף קבצים היא טכנולוגיה המאפשרת למחשב המחובר לרשת מחשבים (כמו האינטרנט) להעתיק קבצים הנמצאים על מחשבים אחרים (ברשות בעליהם) או לחלופין לאפשר לאחרים להוריד קבצים ממנו. זאת בניגוד לפריצה למחשבים אחרים שבה יכולים לגזול מבעל המחשב קבצים ללא ידיעתו ונגד רצונו.
מטרת תוכנות שיתופי הקבצים היא העברת קבצים בין הגולשים. קבצים אלו יכולים להיות קבצים שהגולש עצמו יצר, או קבצים שאחרים יצרו והגיעו לידי הגולש. ישנן רשתות שיתוף קבצים רבות הפועלות על-פי עקרונות שונים, ועבור רשתות רבות קיימות תוכנות שונות הפועלות עליהן.
רבים מהמשתמשים בשירותי שיתוף קבצים עושים זאת תוך פגיעה בזכויות יוצרים הקיימות בקבצים המועברים.
היסטוריה
התוכנה הראשונה המוכרת שהוגדרה כמעט כתוכנת שיתוף קבצים הייתה WarezClub אשר אפשרה צפייה בקבצים משותפים על גבי אתרי HTTP, אך בשל תפוצה נמוכה וחוסר עדכון הנתונים על גבי השרת המרכזי הפרויקט נכחד ואחריו התחיל שיתוף הקבצים על גבי המחשבים האישיים.
לאחר זמן מה הופיעה רשת חדשה הידועה בשם גנוטלה (Gnutella). שרות זה, פרויקט קוד פתוח אף הוא, לא הגביל משתמשים לקובצי MP3 בלבד, אלא אפשר את שיתופם של כמעט כל סוגי הקבצים. רשת זו הייתה בנויה בצורה שונה לחלוטין מנפסטר ולא הייתה מרוכזת סביב שרת מרכזי אחד, אלא כל הקבצים בוזרו בין שרתים רבים.
היום, מהוות שתי רשתות אלו, נפסטר וגנוטלה, את שני הקצוות המנוגדים של קשת רשתות שיתוף הקבצים. גנוטלה היא רשת שיתוף חופשית המבוססת על פרוטוקול פתוח ואילו נפסטר הוקמה לתחייה כשירות מוזיקה מקוון בתשלום (בדומה ל-iTunes). מרבית תוכנות שיתוף הקבצים נמצאות בין שני קצוות מנוגדים אלו.
אודיו-גלקסי
אודיו-גלקסי (Audio Galaxy) נוצר על ידי מיכאל מרהי והיה שרות ממורכז אשר שמר את רשימות הקבצים של משתמשיו. החיפוש התבצע באתר החברה ולא דרך התוכנה. משתמשים רבים, אשר צפו זה מכבר בנפילת נפסטר, נדהמו מתכנון זה של השירות אשר הפך אותו לפגיע מאוד להתקפות משפטיות. באופן אירוני, הצליח השרות להחזיק מעמד ולא להתבע זמן רב יותר מהשירותים המבוזרים, עד שלבסוף הגיע לפשרה עם חברות התקליטים והפך לאתר "חוקי". הישג זה נבע מכך שהחברה הכניסה באופן ייזום מנגנוני סינון לקבצים מוגנים בזכויות יוצרים. למרות שמנגנונים אלו לא מנעו את הפצתם של קבצים מוגנים הם העניקו לאודיו-גלקסי זמן נוסף בעוד ה-RIAA בוחר לתבוע שירותים אחרים. אודיו-גלקסי השתמש בפרוטוקול ייחודי וסגור.
אופן-נאפ (נפסטר במקור)
אופן-נאפ (OpenNap) הוא שינוי של הפרוטוקול עליו עבדה תוכנת נפסטר בזמנו. הפרוטוקול עדיין מפותח ותוכנות כגון WinMX משתמשות בו.
אי-דונקי, אוברנט ורשת קדמליה
רשת ה-eDonkey היא רשת פופולרית שבה משתמשות תוכנות כגון eDonkey 2000 ו-eMule. יתרונה במנוע החיפוש המובנה שלה ואילו חסרונה נעוץ במהירויות נמוכות יחסית לפרוטוקול ביטורנט. רשת קדמליה ורשת האוברנט בנויות על פרוטוקול הקדמליה שנכתב על ידי פטר מימונקוב ודוד מזייר, הן מבוזרות לחלוטין (כלומר אין שום שרת מרכזי) וכעת מרבית המשתמשים בהן הם משתמשי תוכנות שפועלות עליהן ועל אי-דונקי במקביל.
ביטורנט
בפרוטוקול ביטורנט הקבצים מחולקים לחלקים קטנים (בדרך כלל כרבע מגהבייט), וניתן להוריד אותם בכל סדר ולשחזר את הקובץ המקורי בסוף התהליך (גם באידונקי). עקרונית, כל משתמש נותן לאחרים גישה לחלקי הקובץ שכבר נמצאים ברשותו, ומנצל את החיבור המהיר ביותר הזמין לו מבין כל המשתמשים בשירות ברגע נתון. הרעיון מתאים במיוחד להעברת קבצים גדולים. זהו פרוטוקול שיתוף הקבצים הנפוץ היחיד ששולב במנגנוני הפצה של חברות מסחריות (כגון הפצות לינוקס) הרוצות להפיץ קבצים גדולים. ביטורנט הצליחה לפתור את בעיית האיטיות, הנפוצה בפרוטוקולים המסורתיים, ובמיוחד בקבצים מבוקשים: בעוד בפרוטוקולים אחרים הורדת קובץ אחד על ידי משתמשים רבים עלולה לגרום לעומס על השרת, והצריך רוחב פס גדול לשרת, בביטורנט דרישה גבוהה לקובץ מסוים עשויה אף לסייע להעלאת מהירות ההורדה, שכן כל משתמש שסיים להוריד חלק של אותו קובץ, הופך מיד למקור נוסף להורדה. לעומת זאת, הפרוטוקול אינו גמיש כמו האחרים, שכן הוא לא מאפשר חיפוש והוא לא לגמרי פרוטוקול עמית לעמית.
גנוטלה וגנוטלה2
פרוטוקול גנוטלה פותח על ידי ג'סטין פרנקל מחברת Nullsoft (יוצרת Winamp) בזמן שנפסטר ניהלה מאבקים משפטיים. גנוטלה הייתה השרות המבוזר האמיתי הראשון והשפיעה עמוקות על עולם שיתוף הקבצים בחידושים שיצרה. גנוטלה2, אשר במקור נועדה להיות שיפור והרחבה של גנוטלה, פותחה על ידי מייקל סטוקס, יוצר תוכנת Shareaza. תוכנות נוספות אשר עובדות עם הפרוטוקול הן Morpheus ,Bearshare ,LimeWire ו-imesh.
דירקט קונקט
התוכנה הראשונה נכתבה על ידי ג'ון הס (מחברת NeoModus) אולם מאז הופיעו תוכנות קוד פתוח (הבולטת שבהן היא DC++‎) שעובדות עם הפרוטוקול, והן נחשבות לנפוצות ואמינות יותר.
כיוון שחובת השיתוף היא תנאי קבלה לרשת - הרשת היא אחת הגדולות מבחינת נפח הקבצים והמקורות לכל קובץ ברשת וכתוצאה מזה מהירות ההורדה ברשת מדהימה וניתן לנצל את כל רוחב הפס העומד לרשותך.
פרוטוקול זה נפוץ גם ברשתות מחשבים קטנות יותר, התעבורה הקשורה לחיפוש תלויה במספר השרתים שהתחברתם אליהם וכל החיפוש מתבצע רק בשרתים אלו.
פסט-טרק
לעיתים קרובות קוראים לפרוטוקול פסט-טרק בשם התוכנה הראשונה שהשתמשה בו - קאזה. הפרוטוקול דומה לפרוטוקול גנוטלה2. בשנים 2002–2003 הייתה קאזה בעלת מספר המשתמשים הגדול ביותר, וכעת (2005) היא נמצאת במקום השלישי וממשיכה לרדת. הירידה החדה בפופולריות נבעה מהפרוטוקול עצמו שהתקשה להתמודד עם מספר גדול של משתמשים, מהעובדה כי הרשת הייתה מלאה בקובצי דמה ששותפו בכוונה על ידי מחזיקי זכויות היוצרים כדי לפגוע בשיתוף, ומהעובדה כי התוכנה הותקנה עם רוגלה. ניסיון לפתח תוכנה נקייה מרוגלות (כגון Kazaa Lite) נתקל בהתנגדות משפטית מצד מחזיקי זכויות היוצרים של קאזה (Sharman Networks).
גם תוכנת iMesh הישראלית עושה שימוש בפרוטוקול זה.
רשתות אחרות
ישנן רשתות רבות אחרות, פופולריות פחות כגון:
פגיעה בתעשיית המוזיקה והסרטים
מידת הנזק הכלכלי שסופגות תעשיות המוזיקה והסרטים היא נושא שנוי במחלוקת ויש הטוענים כי לא קיים נזק כלל. מצד אחד, ישנם נתונים המראים כי חלה ירידה במכירות התקליטים בארצות הברית (בהשוואה לתחזיות) החל מהשקתו של נפסטר המקורי, ללא שתימצא כל סיבה הגיונית אחרת שיכולה להסביר את הירידה (כגון ירידה בתוצר מקומי גולמי או עליה במחירי המוצרים). מצד שני, המצדדים בשיתוף קבצים טוענים כי שיתוף הקבצים הפיץ את המוזיקה לאנשים רבים מאוד, הפך אותם מודעים ללהקות חדשות ואף הגדיל את בסיס המעריצים. אלה בתורם, ילכו להופעות וחלקם עשוי לקנות דיסקים אחרים של הלהקה. גם טיעון זה הוא נחשב על ידי אנשים מסוימים כמגמתי אבל יש בו כדי להדגיש את הבעייתיות שבהערכת הנזק הכלכלי, שלא נאמד רק בירידה בהיקף המכירות.
בעיות משפטיות
שירותים אנונימיים (כגון גנוטלה ונפסטר) נעשו פופולריים יותר ויותר בזכות שגשוג האינטרנט המהיר והנפח הקטן (יחסית) של קובצי מוזיקה דחוסים (כגון MP3) או סרטים. למרות היות העיסוק עצמו חוקי, משתמשים רבים (למעשה רובם) משתמשים בטכנולוגיה כדי להוריד ולשתף קבצים המוגנים בזכויות יוצרים. מתחילת שנת 2000 ניסו חברות תקליטים אמריקאיות לסגור כמה שיותר שירותי שיתוף קבצים. למרות שנפסטר נסגרה בסופו של דבר, המאבק המשפטי הפך לקשה יותר ויותר עם הזמן, שכן נוצר מגוון הולך וגדל של תוכנות ורשתות. הדור השני של השירותים הפסיק להיות תלוי בשרת מרכזי אחד וכך הפכו השירותים לקשים יותר לסגירה בעזרת פעולות משפטיות, שכן לא ברור היכן שוכנת האחריות המשפטית. שינויים במבנה הארגוני, ואף העברת השליטה לחברות הנמצאות במדינות אחרות (כמו שבוצע על ידי קאזה) מקשים גם כן על המאבק המשפטי.
ההיבט החוקי בישראל
הטכנולוגיה המאפשרת שיתוף קבצים היא כשלעצמה חוקית, וכאשר היא פועלת באישור של בעל זכויות היוצרים, אין איסור להשתמש בקבצים המופצים. הפצת תוכן המוגן בזכויות יוצרים ללא אישור, אינה חוקית שכן החוק אוסר העמדה לרשות הציבור של יצירות שמוגנות בזכויות יוצרים, ללא קבלת רשות מבעלי הזכויות.
המקורות המשפטיים העיקריים בנושא זה הם:
תכנים לא חוקיים
פריחתן של רשתות שיתוף קבצים הקלה במידה עצומה על הפצתם של תכנים שנויים במחלוקת או אף בלתי חוקיים כגון:
שיטת הפצה זו מקשה על המשטרה ללכוד את העבריינים. אף על פי שישנם ניסיונות להילחם בתופעה (כגון איסור על שיתוף קבצים בהאבים שונים ברשת ה-DC למשל) קבצים אלו עדיין מופצים. בנוסף, תוכנות שיתוף הקבצים הן כר פורה להפצת וירוסי מחשב, סוסים טרויאניים ותוכנות רוגלה.
התנהגות אנוכית
תופעת Leeching (מלשון המילה הלועזית Leech, עלוקה) היא תופעה שבה משתמש מוריד קבצים אולם מסרב לתת לאחרים להוריד ממנו (או לחלופין מגביל את מהירות הורדת הקבצים ממחשבו). תופעה זו גרמה לכך שבשיאה של רשת השיתוף קאזה, 20% מהמשתמשים היו בעלי 80% מהקבצים. התופעה ניכרת במיוחד במדינת ישראל, משום שספקי האינטרנט לא מספקים מהירות העלאה גבוהה ולכן משתמשים מפחדים שמהירות ההורדה שלהם תרד בזמן העלאת קבצים. למפתחי תוכנות שיתוף, ישנן כמה אפשרויות למניעת התנהגות זו:
זיהוי קבצים
בדיקת שם הקובץ וגודלו אינם מהווים ערובה לכך שקובץ מסוים במחשב מסוים יהיה זהה לקובץ אחר (לדוגמה אם ברצוננו להוריד אותו במקביל מכמה מקורות או שמקור מסוים התנתק). תוכנות שיתוף הקבצים המודרניות (דוגמת אימיול ודירקט קונקט) פותרות בעיה זו בעזרת גיבוב. תוכן הקובץ מוכנס לפונקציית גיבוב ומתקבלת מחרוזת מסוימת שמתארת את הקובץ, שינויים קלים בקובץ יביאו להבדלים עצומים בתוצאה. מחרוזת זו מספקת מאפיין נוסף לקובץ ולכן שני קבצים בעלי אותו גודל ואותה תוצאה זהים בסבירות גבוהה. אלגוריתמי מיפוי מפורסמים בתוכנות השיתוף כוללים: Md4, Md5 ו-SHA1.
בעיות טכניות נפוצות
אלו המתחילים להשתמש בתוכנות שיתוף קבצים, עלולים להיתקל במספר בעיות, כגון חסימת פורטים על ידי נתב (router) או חומת אש (firewall), הדבר גורם להאטת קצב ההורדה עד להפסקה מוחלטת של ההורדה. על ידי פתיחת פורט מתאים בראוטר, יתאפשרו חיבורים נכנסים למחשב ויהיה ניתן להוריד את הקבצים הרצויים.
אינטרנט מהיר בישראל
כמו בכל רחבי העולם, גם בישראל יש המשתפים קבצים. ספקי האינטרנט בישראל, כגון בזק בינלאומי ונטוויז'ן, ראו את התופעה כהזדמנות עסקית גדולה ומכרו חבילות אינטרנט מהיר במהירויות אדירות. התוצאה ברורה - כמעט כל בית בישראל מחובר לאינטרנט באמצעות אינטרנט מהיר. על פי הערכות ספקי האינטרנט בישראל, ב-2006 נוצלו כ-60% עד 70% מהתעבורה במערכות שלהם למטרות שיתוף קבצים.
נראה כי חלה ירידה בהורדת תוכן לא חוקי בישראל ביחס למדינות אחרות. הסיבות לירידה זו נובעות בעיקר מפחד מתביעה מצד ה-RIAA וחוסר היכולת למצוא תכנים לא חוקיים בקלות רבה כבעבר עקב סגירת אתרי שיתוף הקבצים הישראליים הפופולריים. אי הורדת קבצים בלתי חוקיים יוצרת, אם כן, בעיה נוספת - אינטרנט מהיר במיוחד ללא מטרה. רוב ספקי האינטרנט בישראל מודעים לבעיה שנוצרת לאיטה ומנסים ליצור שימוש נוסף לאינטרנט המהיר. בין הרעיונות שהוצעו בלטה הצעה למכירת תוכן דרך האינטרנט במחיר נמוך מאוד. רעיון נוסף, אם כי פחות ישים, הוא הטלת מס על כלל תעבורת האינטרנט תמורת החופש בהורדת קבצים. מס זה יועבר לארגוני זכויות היוצרים בתור פיצוי.
סאסי
שם המשפחה סאסי נגזר מ-"סאס" שהיא מילה הונגרית שפירושה "סכסוני", קרי תושב סכסוניה, חבל ארץ בגרמניה שבו נוכחותם של יהודים מוזכרת החל מהמאה ה-10. {{פירושונים|
ראובן פוירשטיין
ראובן פוירשטיין (21 באוגוסט 1921 – 29 באפריל 2014) היה פסיכולוג ופדגוג ישראלי יליד רומניה, פרופסור לפסיכולוגיה חינוכית באוניברסיטת בר-אילן ובאוניברסיטת ואנדרבילט בטנסי, מייסד מרכז פוירשטיין לקידום כושר הלמידה, חתן פרס ישראל למדעי החברה (1992) ויקיר ירושלים (1992). לאחר מותו קיבל את עיטור נשיא מדינת ישראל.
פוירשטיין ייסד שיטת הוראה. לבד מהספרים והמחקרים שלו ושל עמיתיו על אודותיה, התפרסמו עליה עשרות ספרים של חוקרים שאינם תלויים בו. תוכניות החינוך המיוחד בישראל מושפעות משיטתו של פוירשטיין ותכניה נלמדים בארץ בחוגי ההוראה לחינוך מיוחד.
קורות חיים
פוירשטיין נולד בשנת 1921 בבוטושאן בדרום בוקובינה, שברומניה, החמישי מבין תשעת ילדיה של משפחה יהודית. למד תקופה בישיבה בקישינב. בימי חוקי הגזע נגד היהודים ברומניה, בשנים 1941-1939 למד בסמינר פדגוגי שאורגן בקהילה היהודית בבוקרשט, בו הוא הוכשר להוראה. בין השנים 1940–1944 כיהן כמנהל שותף בבית ספר לילדים במצוקה ובעלי ליקויי למידה, תקופה בה למד במקביל פסיכולוגיה במכללת "אונסקו" היהודית. ב-1944 עלה לארץ ישראל ובמהלך 1944–1945 הוכשר בסמינר למורים בירושלים. עד לקום המדינה עבד פוירשטיין כמורה לחינוך מיוחד בכפרי נוער בישראל ועבד עם ילדים ניצולי שואה. בשנת 1948 חלה בשחפת ונשלח להחלים בשווייץ.
עבור עבודתו זכה פוירשטיין ב-1992 בפרס ישראל למדעי החברה ופרס יקיר העיר ירושלים לשנה זו. ספרו של פוירשטיין "‫ילדי המלאח: הפיגור התרבותי אצל ילדי מארוקו ומשמעותו החינוכית" (תשכ"ג) זכה לימים לביקורת רבה ופוירשטיין עצמו, בסמוך לקבלת פרס ישראל, ביקש להתנער מההיבטים המוצגים בו.
פוירשטיין שימש כחבר כבוד בארגונים מקצועיים ברחבי העולם. כמו כן היה פרופסור לפסיכולוגיה חינוכית באוניברסיטת בר-אילן ובאוניברסיטת ואנדרבילט בטנסי. ב-2008 הוקם ברואנדה כפר לנוער בו מקבלים כ-500 החניכים השכלה בשיטתו. מימון הכפר, בו משתקמים בין השאר ניצולי רצח העם ברואנדה, הושג מארגונים יהודים כגון הג'וינט.
השיטה החינוכית
על פי פוירשטיין, בספרו "האדם כישות משתנה", שיטותיו פותחו על בסיס רעיוני, שהוא שכלול של תורתו של ז'אן פיאז'ה. פיאז'ה, שהיה מאבות הפסיכולוגיה הקוגניטיבית ההתפתחותית, ראה בהתפתחות החשיבה מרכיב מכריע בהתנהגותו ותפקודו של האדם. זאת בניגוד לפסיכואנליטיקאים, שראו בדחפים הייצריים כגורם המרכזי להתנהגות; ובניגוד לביהייביוריסטים, שדגלו בהתעלמות מכלי החשיבה האלה. פוירשטיין הוסיף לתאוריה, לצד כלי החשיבה בהם דן פיאז'ה, את כלי ההדרכה של החברה האנושית. הוא טען כי מרבית הידיעות וכלי החשיבה של האדם לא מוקנים לו בהתפתחות ביולוגית בלבד, אלא במסירה מכוונת - הוראה, ולכן שיטותיו נועדו לשפר את יכולת החשיבה על ידי שיפור ההוראה. לטענתו יכולים אנשים רבים, כולל אנשים עם מוגבלות קוגניטיבית, להגיע להישגים אינטלקטואליים גבוהים בהרבה מאלו שמרבית הפסיכולוגים ואנשי החינוך מצפים מהם, וזאת בעזרת הוראה נכונה.
שתי התאוריות המרכזיות שפיתחו פוירשטיין ושותפיו הן תאוריית כושר ההשתנות הקוגניטיבית-מבנית (SCM) ותאוריית ההתנסות בלמידה המתווכת (MLE). התאוריות באות לידי ביטוי, בעיקר בעידוד הדרכת הורים ומורים לשיפור ההוראה המתווכת, בשיטת האבחון הדינמי להערכת קלות הקניית השינוי באדם, בתוכנית ההעשרה האינסטרומנטלית (FIE) ובהדרכה בעיצוב סביבות המאפשרות שינוי. כל השיטות נגזרות מהעיקרון המרכזי, המדגיש את אפשרות ההשתנות של האדם, בכל גיל ומצב מנטלי, בתגובה למצב או גירוי חדש הדורש שינוי כזה וללא תלות למה שהביא אותם למצבם הנוכחי.
יסודות אחדים בשיטותיו הם:
מכון המחקר
במכון שהקים ב-1965 ונקרא החל מ-1992 בשם "מרכז פוירשטיין לקידום כושר הלמידה", פותחו על ידו שיטות התערבות בחינוך. השיטות מיועדות לחינוך מיוחד כמו גם לשיפור החינוך לאוכלוסייה הכללית במסגרת החינוך הפורמלי ובמסגרות אחרות. שיטתו מיושמת, למשל, בקורסים להוראת אסטרטגיות למידה לסטודנטים ובמיזם "אמיר" בצה"ל. בבתי ספר של המנהל לחינוך התיישבותי, גני ילדים ואף בתוכנית "פוירשטיין באקדמיה". כיום נקרא המכון "מכון פוירשטיין".
במכון פוירשטיין מועסקים כ-150 איש ובו יש מספר אגפים; אגף החינוך המפעיל תוכניות בבתי הספר בישראל, האגף הבינ"ל הפועל בשיתוף גופים רבים בעולם, והאגף הקליני ומטופלים בו ילדים ואנשים מחוננים ואנשים עם צרכים מיוחדים. בין השאר מטופלים במכון נכי תנועה וחישה, לקויי למידה, ים, נפגעי חבלה מוחית, בעלי לקות שכלית וקשישים. מטרתן העיקרית של כלל התוכניות, אשר נלמדות על ידי צוותים טיפוליים מרחבי העולם, היא בגישור על פערים קוגניטיביים. חוברות ההדרכה של המכון תורגמו לכעשרים שפות והודפסו גם בכתב ברייל.
משפחתו
פוירשטיין היה נשוי לברטה לבית גוגנהיים, נינת אברהם ארלנגר, אותה הכיר בשהותו בשווייץ. היא נפטרה ב-2003. הוא אב לארבעה ילדים:
מילכה
מִלְכָּה היא דמות מקראית, בתו של הרן, אחי אברהם, ואשת נחור אחי אברהם. נולדו להם 8 בנים והם: עוּץ, בּוּז, קְמוּאֵל אֲבִי אֲרָם, כֶּשֶׂד, חֲזוֹ, פִּלְדָּשׁ, יִדְלָף, וגם בְּתוּאֵל אבי רִבְקָה.
אברהם הוא גם דודה (אחי אביה) וגם גיסה (אחי בעלה).
נינה יעקב נישא לנינותיה לאה ורחל.
במדרש מיוחס הריונה של מילכה לשרה. מילכה תוארה כאמם של כל נביאי אומות העולם.
הכוחות המיוחדים של הממלכה המאוחדת
"הכוחות המיוחדים של הממלכה המאוחדת" (באנגלית: United Kingdom Special Forces; בראשי תיבות: UKSF) הוא שמה של מִנהָלָה במשרד ההגנה הבריטי (MOD) המופקדת על הכוחות המיוחדים של בריטניה. המִנהָלָה מהווה מרכיב בפיקוד האסטרטגי UKStratCom.
בראש המִנהָלָה עומד "מנהל הכוחות המיוחדים" (Director Special Forces בר"ת DSP), קצין בדרגת מיג'ור גנרל, המפקד על הכוחות המיוחדים של בריטניה. תפקידה של המנהלה להכשיר ולהפעיל את הכוחות המיוחדים מכל זרועות הכוחות המזוינים בים, באוויר וביבשה "לביצוע מבצעים מיוחדים בהתראה קצרה ברחבי העולם, בסביבות מאתגרות ובסיכון גבוה, לתמיכה באינטרסים של בריטניה".
בחוק הבריטי, "כוחות מיוחדים" פירושם "אותן יחידות של הכוחות המזוינים של הכתר אשר שמירת יכולותיהן היא באחריות מנהל הכוחות המיוחדים או אשר כפופות באותה עת לפיקודו המבצעי של אותו מנהל."
הקמת ה-UKSF נועדה, בין היתר, לשפר את שיתוף הפעולה בין הקומנדו של הצבא ה-SAS, לבין הקומנדו הימי של חיל הנחתים ה-SBS. ליחידות יש תהליך מיון משותף והם מבצעות פעולות משותפות.
שירות אוויר מיוחד (SAS)
SAS 22 הוא רגימנט הקומנדו הסדיר ב-UKSF. הוא כולל בין 400 ל-600 איש. על היחידה מפקד קצין בדרגת קולונל.
ברגימנט ארבע פלגות בפיקוד קצין בדרגת מייג'ור. הפלגה מורכבת מצוותים בני 16 לוחמים בפיקוד קצין בדרגת קפטן. כל אחד מהצוותים מתמחה בטקטיקת חדירה והסתננות בתחום מסוים: צוות אווירי מתמחה בצניחה טקטית. צוות סירות בפעולות אמפיביות. צוות ניוד בנהיגת שטח מבצעית וצוות הרים המתמחה בלוחמה הררית.
שירות סירות מיוחד (SBS)
ב-SBS משרתים כ-100–250 לוחמיי קומנדו ימי. על היחידה מפקד קצין בדרגת לוטננט קולונל. היא מחולקת לפלגות בפיקוד קצינים בדרגת מייג'ור. הצוותים בפלגה בנויים בדומה ל-SAS, מ-16 לוחמים. הם מתחלקים לחוליות סיור של ארבעה לוחמים, חוליית קאנו של שני לוחמים או חוליה של 8 איש (סירה מלאה). על חוליה זו מפקד לוטננט.
רגימנט הסיור המיוחד (SRR)
תפקידו לבצע סיורים מיוחדים, תצפיות, ציתות (COMINT), מעקב ומתן מודיעין צמוד "בעין" (HUMINT).
קבוצת תמיכה בכוחות מיוחדים (SFSG)
תפקידיה כוללים: הפעלת כוח תגובה מהירה לפעולות ה-SAS וה-SBS, הגנה ובידוד אזור הפעולה, השתתפות בפשיטות רחבות היקף לצד כוחות ה-SAS וה-SBS, ביצוע תקיפות משניות ופשיטות הסחה וחסימת התקפות נגד.
רגימנט הקשר ה-18 (UKSF)
אנשי הרגימנט מאומנים בכל היבטי התקשורת השליטה והבקרה כולל תקשורת מאובטחת, לוחמה אלקטרונית (EW), מודיעין אותות (SIGINT) ומודיעין תקשורת (קומינט).
כנף תעופה לכוחות מיוחדים משולבים (JSFAW)
ה-Joint Special Forces Aviation Wing) JSFAW) היא כנף משותפת לחיל האוויר ולצבא לתמיכה במבצעי הכוחות המיוחדים של בריטניה.
מיון והכשרה
המתגייסים מגיעים מרחבי בריטניה, אירלנד, נפאל וחבר העמים, והם כוללים גם חיילים סדירים וגם חיילי מילואים. אף על פי שרובם גברים, נשים משרתות בכמה יחידות הכוחות המיוחדים הממלאות תפקידים זהים לחבריהן הגברים.
קורס "תדריך והכנה לכוחות המיוחדים" מוצע לציבור. הקורס מתקיים חמש פעמים בשנה והוא נמשך שבוע. הוא כולל תדריכים על התפקידים בכוחות המיוחדים ועל תהליך המיון, מבחנים בניווט מפה ומצפן, שחייה, עזרה ראשונה וכושר קרבי. בסיום השבוע ניתנת הערכה על סיכוי ההצלחה במיון ותוכנית אימונים אישית כהכנה למבדקים.
ליחידות הסדירות 22 SAS ו-SBS, מתקבלים מועמדים מכל שלוש זרועות הכוחות המזוינים, אך בעיקר מהצבא ומחיל הנחתים. הם נדרשים לוותק של 18 חודשים ביחידותיהם. חיילים בשרות סדיר מתקבלים עד גיל 35 והם חייבים ביתרת שירות של 39 חודשים מגמר המיון.
הכשרת מועמדים לכוחות המיוחדים לשירות סדיר או מילואים ביחידות SAS, SBS, SRR מתבצעת בתהליך אימונים ממיין. המיון מתבצע פעמיים בשנה ונמשך כשבעה חודשים. זהו אחד מקורסי ההכשרה הצבאיים התובעניים ביותר בעולם. מבחן של כוח, סיבולת ונחישות. הוא מורכב ממספר שלבים:
שלב כושר גופני (ארבעה שבועות)
שלושת השבועות הראשונים מוקדשים לאימונים גופניים הדרגתיים ותרגילים ברמת קושי גוברת שנועדו לפתח יכולת פיזית וניווט. כל האימונים מכינים ל"שבוע המבדקים", שהוא השבוע הרביעי והאחרון של הקורס. "שבוע המבדקים" מורכב מחמישה מסעות של בין 23 ל-28 ק"מ שנערכים ברציפות ולאחריהם מסע סיכום של 64 ק"מ החייב להסתיים תוך 20 שעות. לפני מסע הסיכום נדרשים המועמדים לעבור מבדקי מים הכוללים קפיצה למים מגובה 10 מטר עם חגור מלא וציוד, שחייה של 200 מטר, דשדוש של 5 דקות וצלילה לעומק 10 מטר.
שלב אימון ג'ונגל - קורס טקטיקה ונוהלי פעולה (9 שבועות)
מי שעובר את שלב הכושר ממשיך לתקופת הדרכה והערכה אינטנסיבית של טקטיקות, טכניקות ונהלים כולל אימוני נשק. רוב האימון מתקיים בלב הג'ונגל בבליז, והוא בוחן התמודדות עם מצבי לחץ גופני ונפשי. המועמדים לומדים את יסודות ההישרדות והסיור מאחורי קווי האויב.
שלב אימון תעסוקה (14 שבועות)
שלב אימון הכנה לשבי (4 שבועות)
עם תום המבדקים מועמדי ה-SAS ו-SBS מתפצלים להתמחויות מיוחדות: המועמדים ל-SBS עוברים קורס צלילה ושחייה קרבית ואנשי SAS עוברים הכשרות טקטיות מיוחדות נוספת. הם מוצבים לאימוני המשך בקורס אימון מבצעי במסגרת ה-SBS או 22 SAS. חלקם יוחזרו ליחידותיהם לאחר שלא עמדו בדרישות קורס האימון המבצעי.
פחות מ-10% מסיימים בהצלחה את כל השלבים וזוכים בכומתת הבז' עם סמל הפגיון המכונף.
כוחות תמיכה נוספים
טייסות הנותנות סיוע ישיר ל-UKSF :
טייסת E
טייסת E היא יחידת כוחות מיוחדים משותפת למבצעים חשאיים של-UKSF ושירות המודיעין החשאי (SIS).
אנקונה (נפה)
נפת אנקונה (באיטלקית: Provincia di Ancona) היא נפה במזרחו של מחוז מארקה שבאיטליה. היא משתרעת על שטח של 1,940 קמ"ר, ובשנת 2006 התגוררו בה 465,906 נפש. בירתה של הנפה בעיר אנקונה.
הנפה גובלת בנפת פזארו אה אורבינו במחוז מארקה בצפון-מערב, בנפת מצ'רטה במחוז מארקה בדרום, בפרוג'ה במחוז אומבריה במערב ובים האדריאטי במזרח.
בית הכנסת תפארת ישראל (ביצ'ווד)
תפארת ישראל (באנגלית: Temple Tifereth-Israel) הוא בית כנסת רפורמי בביצ'ווד, אוהיו, פרבר של קליבלנד בארצות הברית. הוקם בשנת 1850 ונמנה עם הקהילות המייסדות של 'איחוד הקהילות העבריות האמריקניות', כיום האיחוד ליהדות רפורמית בארצות הברית. נמצא בשדרות שייקר בביצ'ווד. מושבו הקודם היה בקליבלנד, ברובע האוניברסיטאי המשמש עדיין לאירועים מיוחדים ולטקסי מעבר של בני הקהילה.
במשך 46 שנה (1917–1963) הונהגה הקהילה על ידי הרב אבא הילל סילבר ובית הכנסת נודע כ"של סילבר". כעת הוא פועל כאחד מתוך מספר מרכזים של הקהילה, עם בית ספר ושרותי דת. הוא כולל ספרייה ומוזיאון, כמו כן כמה חדרי תפילה ואולמות תפילה. בבית הכנסת מתקיימים טקסי בר מצווה ושיעורים. בפרברים המזרחיים של קליבלנד קיימת קהילה יהודית פעילה מאוד ולכן מספר חברי קהילת תפארת ישראל, חברים בה יותר מ-1,500 בתי-אב, הולך וגדל.
בסמוך לבית הכנסת (ה"טמפל") בביצ'ווד שוכן המוזיאון למורשת יהודית ע"ש מאלץ והוא מאכסן חלק מאוסף מוזיאון בית-הכנסת.
הקהילה היהודית מהווה כ-89.5% מהאוכלוסייה הכללית בביצ'ווד.
עיר לכולנו
עיר לכולנו היא סיעה פוליטית מוניציפלית הפועלת בעיר תל אביב-יפו. יו"ר התנועה כיום הוא אהרון מדואל.
"עיר לכולנו" נוסדה ב-19 בינואר 2008 כתנועה על-מפלגתית המאגדת פעילי שכונות, פעילים סביבתיים, פעילים חברתיים ופעילי מפלגת חד"ש בעיר. התנועה הייתה מעורבת במאבקים למען סלילת שבילי אופניים מופרדים מהמדרכות בעיר, למען דיור בר-השגה ודיור מעורב ונגד הריסת בתים במסגרת תוכנית "פינוי-בינוי" של תושבים ותיקים בכפר שלם וביפו. ב-11 באוגוסט 2008 הודיע חבר הכנסת דב חנין כי יתמודד מטעם הסיעה לתפקיד ראש העירייה מול ראש העירייה המכהן, רון חולדאי. ב-16 ביוני 2013 נבחר אהרן מדואל ליו"ר התנועה ומועמדה לראשות העיר.
נציגי התנועה במועצת העיר
המועצה ה-19 (2008)
5 מנדטים: אהרון מדואל, יעל בן יפת, יואב גולדרינג, נח עפרון, ורחל גלעד וולנר, שרון מלכי, שרון לוזון. בשנת 2011 החליפו לוזון ומלכי את עפרון ובן יפת לפי הסכם הרוטציה של התנועה.
המועצה ה-20 (2013)
3 מנדטים: אהרון מדואל, יעל בן יפת, שלי דביר. בשנת 2016 החליף אמיר בדראן את שלי דביר לפי הסכם הרוטציה של התנועה.
מועמדים למועצה ה-21 (2018)
מצע
מצע התנועה מתמקד בנושאים כגון אופי הקהילה, שירותי החינוך והתרבות בעיר, מדיניות התחבורה, מדיניות התכנון העירוני ואיכות הסביבה.
תחבורה
התנועה קוראת להעניק עדיפות לתנועת תחבורה ציבורית על פני תחבורה פרטית בתוך מרכז העיר. תוכנית זאת כוללת הגברת פעילות התחבורה הציבורית בעיר והפרדה של תנועת האוטובוסים מתנועת הרכבים הפרטיים, באמצעות נתיבים ייעודיים בצירים מרכזיים בעיר. זאת במטרה להפחית את עומסי התנועה בעיר, לצמצם את זיהום האוויר והרעש ולהביא לפתרון בבעיות החנייה בעיר.
על פי התוכנית המוצעת יוסבו 14 נתיבי תחבורה עיקריים, דוגמת רחוב בן-יהודה בכיוון צפון-דרום ורחוב ארלוזורוב בכיוון מערב-מזרח, לנתיבים ייעודיים לתחבורה ציבורית. האוטובוסים שישרתו את הקווים המרכזיים יהיו בעלי קיבולת גדולה ותדירות גבוהה. אל נתיבי התחבורה המרכזיים תתחבר רשת קווים משניים, שיקשרו אותם אל השכונות השונות בעיר ובהם ינועו אוטובוסים קטנים יותר. מערכת זו מתוכננת לפעול בכל ימי השבוע ובלילות, כולל שבתות. לאחר מכן תושת אגרת גודש לכניסה בכלי רכב פרטיים למרכז העיר.