cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הפארק הלאומי אינדיאנה דונס
תיירות
הפארק מכיל 24 קילומטרים של חופים, כמו גם דיונות חול, ביצות כבול, ביצות עשב, ביצות, ערבות, נהרות, סוואנות עץ אלון ויערות פתוחים. הפארק ידוע גם בחולות המזמרים שלו. בפארק נצפו יותר מ-350 מיני ציפורים. יש בו אחת מקהילות הצמחים המגוונות ביותר של כל יחידה במערכת הפארק הלאומי האמריקאית עם 1,130 מיני צמחים וסקולריים, כולל 90 כאלה המאוימים או נמצאים בסכנת הכחדה. אזור דיונות אינדיאנה הוא ייחודי בכך שהוא מכיל צמחים ארקטיים וגם מאזורי הטאיגה (כמו ענבי דוב (Arctostaphylos)) לצד צמחי מדבר (כגון צבר מצוי).
מבקרים בפעם הראשונה בפארק מתחילים לעיתים קרובות במרכז המבקרים על שם דורותי ביואל בכביש 20 של ארצות הברית ובכביש 49 של אינדיאנה, ליד פורטר. מרכז זה מציע שירותים סטנדרטיים של מרכז המבקרים, כולל וידאו, חוברות, תערוכות מעשיות וחנות מתנות. המרכז בחינם לציבור הרחב.
פעילויות נופש בפארק כוללות צפרות, מחנאות, 72 קילומטרים של שבילי הליכה, דיג, שחייה, רכיבה על סוסים וסקי למרחקים. ניתן לרכוב על אופניים על "שביל קלומט", שביל רב שימושי המחופה באבן גיר מרוסקת שעובר בקטע המזרחי של הפארק, ומספק גישה לפארק המדינתי אינדיאנה דונס, כמו גם לקהילות של בברלי שורס, וטאון אוף פיינס, ולהר בולדי בקצה העיר מישיגן סיטי. "שביל הביצה הגדולה" (Great Marsh Trail) נפתח בשנת 2010 עם קטע נגיש, סלול, הניתן לשימוש בכיסאות גלגלים שנפתח בסתיו 2012. השביל מתחיל מרחוב ברודוויי בקצה המזרחי של הפארק. בפארק יש כ-2 מיליון מבקרים בשנה. הכללים קובעים שאסור להאכיל אף אחד מחיות הבר, כולל שחפים, צבאים או דביבונים. אסור בהחלט לאסוף מאובנים של חבצלות ים על החוף. אסור להחזיק או להשתמש בגלאי מתכות - כמו בכל הפארקים הלאומיים.
שומרי הפארק מארגנים טיולים והרצאות בחינם ברחבי הפארק באופן קבוע. "החולות המזמרים" (The Singing Sands), העיתון הרשמי של הפארק הלאומי מתפרסם כול חצי שנה עם רשימת פעילויות בהובלה של שומרי הפארק. אירועים בשנת 2013 הראו שעל דיונות גדולות עשויים להתפתח בולענים בלתי צפויים. מדענים הגיעו למסקנה במקורם בעצים קבורים בחול שבסופו של דבר נרקבים וגורמים לחללים נסתרים.
1918 בספורט
בשל אירועי מלחמת העולם הראשונה רוב התחרויות בוטלו.
גביע דייוויס
התחרות לא נערכה
ברזיל
בשל גודלה של ברזיל, אליפויות נערכו על בסיס אזורי.
אירופה
ָ* דנייפר דנייפרופטרובסק -
שחיינים
9 באוגוסט בניו יורק, ארצות הברית - שיא עולם חדש במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:01.4 דקות
סקוט פארקר
סקוט מת'יו פארקר (נולד ב-13 באוקטובר 1980) הוא כדורגלן עבר אנגלי ששיחק בקבוצות שונות בפרמייר ליג והיה קפטן של נבחרת אנגליה. הוא היה כדורגלן השנה בליגה האנגלית לעונת 2010–2011. הוא ייצג את אנגליה בכל הנבחרות השונות - מנבחרת הנערים ועד לנבחרת הלאומית. באופן ייחודי, הוא זכה בכל התארים באנגליה אך בקבוצות שונות.
דינה מרחב
דינה מרחב (9 במרץ 1936 – 19 באוקטובר 2022) הייתה אמנית ישראלית שהתמחתה בהצבת פסלי חוצות מברזל, כלת פרס הרמן שטרוק לשנת 1998.
ביוגרפיה
מרחב נולדה לזלטקו ושטפי (לבית וקסלר) גרוס, בווינקובצי שבממלכת יוגוסלביה. במהלך מלחמת העולם השנייה שירת אביה בשורות הצבא היוגוסלבי, נפל בשבי הגרמנים ושהה בשביו עד תום המלחמה. מרחב נמלטה עם משפחתה לאיטליה ומשם לשווייץ. ב-1945, לאחר שחרור יוגוסלביה שבה עם משפחתה לבלגרד וב-1949 עלתה לישראל והתגוררה בקריית מוצקין.
ב-1957 סיימה לימודי עיצוב גרפי בבצלאל. בין 1966 ל-1996 נמנתה עם סגל ההוראה במרכז האקדמי לעיצוב ולחינוך ויצו חיפה, בין 1971 ל-1974 הרצתה באוניברסיטת חיפה ובין 1975 ל-1980 לימדה עיצוב גרפי במסגרת לימודי חוץ בטכניון. בהמשך, למדה פיסול באוניברסיטת חיפה ובפייטרסנטה באיטליה. מרחב התמחתה בהצבת פסלי חוצות וזכתה לשם עולמי. פסליה הוצבו במדינות ברחבי העולם, כגון בקרואטיה, מקדוניה, שווייץ, סין, ארצות הברית והודו. ב-2008 זכתה בפרס הפארק האולימפי בבייג'ינג. היא השתתפה במספר רב של תערוכות בישראל ומחוצה לה וב-2011 זכתה בפרס הברונזה בתערוכת הפיסול הבינלאומית שנערכה בעיר ווּהוּ שבסין.
בקיץ 2016 חנכה דינה מרחב בווינקובצי פארק פסלים להנצחת משפחת גרוס. בעת ביקורה בעיר קיבלה מדליה ועיטור מטעם העיר וינקובצי על הישגיה בתחום הפיסול ותרומתה לעיר.
פיסלה בסטודיו בניר עציון והתגוררה בעין הוד. בנה ירון מרחב הוא פרסומאי. מרחב הלכה לעולמה ב-19 באוקטובר 2022, בביתה בעין הוד.
הקרב על קיבוץ גשר
הקרב על קיבוץ גשר במלחמת העצמאות נערך בין חברי קיבוץ גשר, לוחמים מן היישובים העבריים שבסביבה, ולוחמי חטיבת גולני ובין הלגיון הערבי, אשר נעזר בלוחמים מן היישובים הערביים הסמוכים, וחיל המשלוח העיראקי. הקרב נערך בשני שלבים, נפרדים זה מזה: הראשון, טרום הכרזת המדינה - התקפה של הלגיון הערבי (27 באפריל 1948 − 29 באפריל 1948), והשני, לאחר הכרזת המדינה - התקפה של חיל המשלוח העיראקי (15 במאי 1948 − 22 במאי 1948). בכך הייתה גשר לאחת מנקודות היישוב הבודדות אשר בתחומי מדינת ישראל של החלטת החלוקה, שהותקפה על ידי הלגיון וששטחים בסביבתה נתפסו על ידו (הנקודה האחרת הייתה גזר). כן הייתה גשר הנקודה היחידה, להוציא רמת רחל, אשר הותקפה על ידי שני צבאות משתי מדינות שונות באותה מלחמה. הקיבוץ נהרס אך לא ננטש.
רקע היסטורי
באוקטובר 1934 העתיקו חברי משק גשר את מקומם, והקימו את אשדות יעקב. קיבוץ גשר הוקם בשלישית ב-1939, על ידי גרעין של הנוער העובד וגרעין של עליית הנוער מגרמניה. במהלך השנים הבאות, הצטרפו לקיבוץ קבוצות נוספות, בעיקר מגרמניה ומפולין. בשנת 1946 מנה הקיבוץ כ-180 תושבים.