cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
נשוי בהפתעה
יציאה לאקרנים
התאריך המקורי ליציאת הסרט היה ב-20 באפריל 2018, על ידי חברת Lionsgate. בינואר 2018, התאריך נדחה ל-13 באפריל 2018. במרץ 2018, הסרט נדחה ל-4 במאי 2018, כדי להימנע מתחרות מול הסרט "הנוקמים: מלחמת האינסוף".
הכנסות
בתאריך 24 ביוני 2018, הסרט גרף 49.4 מיליון דולר בארצות הברית וקנדה, ו-33.6 מיליון דולר במדינות אחרות, בסך הכל, הסרט הכניס כ-83 מיליון דולר, כנגד הפקה בתקציב של 12 מיליון דולר.
ביקורות
אתר הביקורות "Rotten Tomatoes" העניק לסרט ציון של כ-26% על סמך 72 ביקורות, ודירוג ממוצע של 4.2/10: "הסרט נשוי בהפתעה משתמש בצורה עלובה באנה פאריס המקסימה, ובוחר בסרט מקור מפוקפק  לגרסה מחודשת, שלא מתעלה על הרף הנמוך שהציב המקור".
קייטסרפינג
קַיְטסֶרְפִינְג (באנגלית: Kitesurfing או Kiteboarding), בעברית גלישת מצנח וידועה גם כגלישת קַיְט, או גלישת עפיפונים, היא גלישה באמצעות עפיפון מיוחד המנצל את כוח הרוח על מנת להניע את הגולש על פני המים על גבי גלשן קטן ממדים.
הציוד
הגולשים בגלישת קייט (אנגלית: kitesurfing) משתמשים בציוד הבא:
תחום זה הוא חלק מ"ספורט העפיפונים" המתפתח כיום וכולל בנוסף שימוש בעפיפונים (power kites) ביבשה המניעים באגי -קייט באגי, סקייטבורד (מאונטן-בורד), גלישת קיט בשלג ועוד.
הבדלים עיקריים בין סוגים וצורות שונות של עפיפונים ומערכות חוטים
מערכות חוטים:
מערכת בת 5 חוטים נחשבת בטוחה יותר במקרי סכנה ומצבי מצוקה (quick release) כמו כן מעניקה לקייט יתרון יציבות משמעותי ברוחות חזקות, ציר סיבוב מרכזי מאפשר לעפיפון לנוע באופן רדיקלי וזריז יותר וכמו כן יכולת הנפה מחודשת מהמים חזרה מעלה (re-lunch). יש הטוענים כי מערכת 5 חוטים יוצרת סכנה לגולש במצב בו הקייט מאבד כח באוויר, ויכול להתלפף סביב החוט החמישי.
עיצובים גאומטריים עיקריים:
עקרונות התעופה בקייטסרפינג
העפיפון כאשר נמצא באוויר, משמש ככנף לכל דבר ועניין בו הרוח עוברת משפת התקיפה של העפיפון (בידון ראשי) אל עבר שפת הזרימה היא החלק האחורי. במצב בו הרוח עוברת באופן שווה בין החלק העליון של הקייט ובין החלק התחתון, הקייט יעמוד באוויר באופן יציב יחסית.
העפיפון מייצר כוח כאשר החופה ממתקמרת ביחס לכיוון הרוח, עקרון השליטה בעפיפונים מהסוג המודרני מתחלק לקייטים בעלי מערכת 4 או 5 חוטים, כאשר עקרון התפעול והשליטה זהה, אלא שמערכת חוטים בעלת חוט חמישי כוללת חוט נוסף במרכז העפיפון אשר מאפשרת שליטה מרבית ואלמנט בטיחות עיקרי במצב בו הגולש איבד שליטה על העפיפון ומקבל החלטה לנתק מעליו את החיבור לעפיפון.
ראו גם
איגוד השייט בישראל
Ne me quitte pas
Ne me quitte pas ("נה מה קיט פָּה" – בצרפתית: "אל תעזבי אותי") הוא שיר (שאנסון) בצרפתית משנת 1959 מאת הזמר-יוצר הבלגי ז'אק ברל. לשיר גרסאות כיסוי מרובות בצרפתית, וכן בשפות רבות נוספות, בהן אנגלית ("If You Go Away") ועברית (מהן ידועה במיוחד "אל תלכי מכאן", בתרגומה של נעמי שמר ובביצוע יוסי בנאי).
היסטוריה
ז'אק ברל הקליט את השיר לראשונה ב-11 בספטמבר 1959. ב-1961 הקליט גרסה נוספת בשפה הפלמית (ניב של הולנדית המדובר בבלגיה) בשם "Laat Me Niet Alleen". ב-1972 הקליט את השיר מחדש והכניסו לאלבום בעל אותו שם.
השיר נכתב לאחר שברל "נזרק" על ידי פילגשו, סוזן גבריאלו (זיזו), לאחר שזו הושפלה ונעצבה בגללו; זיזו הייתה בהיריון מברל והפילה לאחר שברל סירב להכיר בעובר כילדו ולהיות אביו בעתיד.
נינה סימון ביצעה גרסת כיסוי ידועה באלבוה I Put A Spell On You (1965). השיר שימש גם את הבמאי פדרו אלמודובר בסרטו השישי, "חוק התשוקה". בישראל מוכר השיר בין היתר כשיר הפתיחה בסדרת הטלוויזיה הישראלית "הבורגנים", בגרסתו האוריינטלית של הזמר הצרפתי ממוצא אלג'יראי פוֹדל (Faudel).
קישורים חיצוניים
תרגומים לעברית:
ויקטור פלמינג
פלמינג נולד בעיר לה קנדה בקליפורניה והיה בעל כישרון למכניקה. כשעבד כמכונאי רכב הוא פגש את הבמאי אלן דוואן, שלקח אותו לשמש כעוזר צלם. פלמינג התקדם בעבודתו כצלם, וזכה אף לעבוד עם ד. ו. גריפית' ועם דוואן עצמו. ב- 1919 ביים את סרטו הראשון. רבים מסרטיו האילמים היו סרטי אקשן, לעיתים עם דאגלס פיירבנקס, וכמו כן מערבונים. עם הזמן הוא קנה לו שם של "במאי של גברים", אולם הוא הוכיח שהוא אפקטיבי גם בבימוי נשים: תחת בימויו זכו ויוויאן לי והאטי מקדניאל בפרס האוסקר, בעוד שאינגריד ברגמן קיבלה מועמדות לפרס ("Joan of Arc"). למעשה, תשעה שחקנים שהופיע בסרטיו של פלמינג קיבלו מועמדות לאוסקר.
בשנת 1932 חתם פלמינג באולפני MGM וביים כמה מן הסרטים היוקרתיים של אותה תקופה. סרטים כדוגמת "אבק אדום", "פצצה" עם ג'ין הארלו, "אי המטמון", על פי ספרו הקלאסי של רוברט לואיס סטיבנסון ו"ספנים אמיצים", שזיכה את ספנסר טרייסי בפרס האוסקר, הציגו אותו כבמאי כשרוני שיודע ליצור שוברי קופות.
שני סרטיו הידועים ביותר יצאו בשנת 1939: "הקוסם מארץ עוץ", על פי ספרו רב המכר של ליימן פרנק באום ו"חלף עם הרוח", על פי הרומן של מרגרט מיטשל. שני הסרטים יצאו לאקרנים בארצות הברית בהפרש של ארבעה חודשים בלבד. שניהם היו הפקות ענק, שהסתבכו בעת הצילומים, ובשניהם נקרא פלמינג להחליף את הבמאי המקורי (כאשר בשניהם היה זה ג'ורג' קיוקור) לאחר שצילומי הסרט כבר החלו. כך למשל בסרט "חלף עם הרוח" פוטר קיוקור כמה שבועות לאחר שהחלו צילומי הסרט, בשל חילוקי דעות מתמשכים עם המפיק דייוויד סלזניק.
בהמשך ביים פלמינג את גרסתו לרומן של רוברט לואיס סטיבנסון, "ד"ר ג'קיל ומיסטר הייד" (1941), בו כיכבו ספנסר טרייסי, אינגריד ברגמן ולנה טרנר. ב-1942 ביים פלמינג עיבוד קולנועי נוסף לרומן קלאסי, הפעם "טורטייה פלט", של ג'ון סטיינבק. גם כאן כיכב ספנסר טרייסי. זה היה זה העיבוד והראשון והיחיד עד כה לרומן זה. ב-1943 ביים את "בחור ושמו ג'ו" בכיכובם של ספנסר טרייסי, איירין דאן וואן ג'ונסון. הוא נפטר בפתאומיות מהתקף לב סמוך לסיום צילומי הסרט "Joan of Arc" בכיכובה של אינגריד ברגמן, שהיה מועמד לשבעה פרסי אוסקר, אף על פי שהסרט נחל כישלון.
קייטי הוף
קתרין "קייטי" אליס הוף (באנגלית: Kathryn "Katie" Elise Hoff נולדה ב-3 ביוני 1989) היא שחיינית אמריקאית, אלופת העולם בעלת 7 מדליות זהב עולמיות, שיאנית עולם ובעלת 3 מדליות אולימפיות מבייג'ינג. מתמחה בסגנון מעורב אישי וחופשי.
ביוגרפיה
קייטי הוף נולדה בפאלו אלטו, קליפורניה. היא עברה עם משפחתה לטוסון מרילנד בשנת 2003. היא התאמנה במועדון השחייה של צפון בולטימור תחת הדרכתו של המאמן בוב באומן לצידו של מייקל פלפס.
באולימפיאדת אתונה (2004) סיימה הוף במקום ה-7 במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:13.97 דקות, אחרי המנצחת יאנה קלוצ'קובה מאוקראינה (2:11.14 דקות). בשלב חצי הגמר היא שחתה את המשחה בתוצאה של 2:13.60 דקות. במשחה ל-400 מטר מעורב אישי היא סיימה במקום ה-17 בתוצאה של 4:47.49 דקות.
באליפות העולם בשחייה שנערכה במונטריאול, קנדה בשנת 2005 זכתה הוף ב-3 מדליות זהב. במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא תחרות חדש של 2:10.41 דקות, לפני קירסטי קובנטרי מזימבבואה (2:11.13 דקות) ולארה קארול מאוסטרליה 2:13.32 דקות, במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא תחרות נוסף בתוצאה של 4:36.07 דקות, לפני קובנטרי (4:39.72 דקות) ובת ארצה קייטלין סנדנו (4:40.85 דקות) ומדליית זהב שלישית במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בשיא תחרות שלישי של 7:53.70 דקות, לפני אוסטרליה (7:54.06 דקות) וסין (7:57.29 דקות).
באליפות העולם בשחייה שנערכה במלבורן, אוסטרליה בשנת 2007 זכתה הוף שוב באותן 3 מדליות זהב, תוך כדי שבירת שני שיאי עולם חדשים ושיא תחרות חדש. במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא תחרות חדש של 2:10.13 דקות, לפני קובנטרי (2:10.76 דקות) וסטפני רייס מאוסטרליה (2:11.42 דקות), במשחה ל-400 מטר מעורב בשיא עולם חדש של 4:32.89 דקות, לפני יאנה מארטינובה מרוסיה (4:40.14 דקות) ורייס (4:41.19 דקות) ומדליית זהב שלישית במשחה שליחות ל-4x200 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 7:50.09 דקות, לפני גרמניה (7:53.82 דקות) וצרפת (7:55.96 דקות).
אל אולימפיאדת בייג'ינג (2008) הגיעה הוף כאלופת עולם ומועמדת להיות השחיינית המעוטרת ביותר, ב-6 משחים. כחודש לפני המשחקים האולימפיים במסגרת המבחנים האמריקאים לאולימפיאדה היא החזירה לעצמה את השיא העולמי במשחה ל-400 מטר מעורב אישי כשקבעה תוצאה של 4:31.13 דקות והוכיחה שהיא נימצאת בכושר מצוין. במשחקים עצמם היא זכתה ב-3 מדליות בלבד ואף לא מדליית זהב אחת. מדליית כסף במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:03.29 דקות, אחרי רבקה אדלינגטון מבריטניה (4:03.22 דקות) ולפני ג'ואן ג'קסון אף היא מבריטניה (4:03.52 דקות). שתי מדליות ארד במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:31.71 דקות, אחרי רייס שקבעה שיא עולם חדש של 4:29.45 דקות וקובנטרי שאף היא שיפרה את השיא העולמי של הוף (4:29.89 דקות) ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:46.33 דקות, אחרי אוסטרליה שקבעה שיא עולם חדש של 7:44.31 דקות וסין (7:45.93 דקות), ארבע הקבוצות הראשונות שיפרו את השיא העולמי הקודם. היא סיימה במקום הרביעי הן במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:55.78 דקות והן במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:10.68 דקות ובמקום ה-11 במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה חלשה עבורה של 8:27.78 דקות.
לאחר מנוחה מאימונים ותחרויות, במבחנים האמריקאים לאליפות העולם בשחייה שנערכה ברומא, איטליה בשנת 2009 סיימה הוף רק במקום השישי במשחה ל-400 מטר חופשי ובמקום השמיני במשחה ל-200 מטר חופשי, והחליטה לפרוש מיתר המשחים ולא הצליחה להתברג.
באליפות העולם בשחייה שנערכה בשאנגחאי, סין בשנת 2011 זכתה הוף במדליית זהב במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:46.14 דקות, לפני אוסטרליה (7:47.42 דקות) וסין (7:47.66 דקות) כשחיינית שלישית היא קבעה תוצאה ב"זינוק שליחות" של 1:57.41 דקות. נוסף לכך, היא סיימה במקום שביעי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:08.22 דקות. בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 4:07.93 דקות.
ארשת (מגזין מקוון)
ארשת היה מגזין מקוון מהראשונים שהוקמו ופרסמו תכנים בשפה העברית. ארשת עסק בנושאי אקטואליה, ספרות, מוזיקה, תרבות דיגיטלית ועוד. ארשת הוקם בתחילת 1999 על ידי שלום רוזנפלד מירושלים,בימים בהם מספר הגולשים בארץ הסתכם בכמה מאות אלפים, ונחשב חלוץ בתחומו. מייסדי ארשת הגדירו אותו "יומן עברי מקוון על ענייני היום", ולראשונה נחשף הציבור הישראלי לכתבות ומאמרים במגזין מקוון שנחשב חדשני באותם ימים.
היותו פורץ-דרך מוזכרת בהקשר להיותו הראשון אשר השתמש באינטרנט כמדיה עיתונאית עצמאית, ובין היתר:
ארשת חדל לפעול בסוף שנת 2000. ניתן למצוא חלק מהתכנים בשירותי ארכיב אינטרנטיים
ראש פטיש
ראש פטיש (באנגלית: Hammerhead, בתרגום אחר לעברית: פטישן) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס ספיידרמן ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת The Amazing Spider-Man #113 מאוקטובר 1972 ונוצרה על ידי הכותב ג'רי קונוויי והמאייר ג'ון רומיטה האב.
ראש פטיש הוא האלטר אגו של ג'וזף, ושם משפחתו אינו ידוע. ראש פטיש מוכר כאויב של ספיידרמן, אך נאבק גם בגיבורי-על אחרים. הוא מתלבש ומתנהג כגנגסטר משנות העשרים ושנות השלושים של המאה ה-20.
תחילת הקריירה
בעקבות כך, ראש פטיש מקים כנופיית פשע משלו. מלחמת כנופיות פורצת בין כנופייתו של ראש פטיש לארגון הפשע של דוקטור אוקטופוס, ומסתיימת בכך שראש פטיש נמלט מהמדינה בשל התערבותו של ספיידרמן. דוקטור אוקטופוס נקם בראש פטיש, בכך שפוצץ אותו סמוך לכור אטומי, ומחה אותו מהמימד החומרי. ראש פטיש הופיע כרוח רפאים הרודפת את דוקטור אוקטופוס, אשר מחזיר את ראש פטיש למצבו החומרי. ראש פטיש חטף את מיי פארקר, אבל מקרה זה הסתיים בריסוק המטוס של ראש פטיש לתוך נהר הדסון על ידי אוקטופוס. לאחר מכן, ראש פטיש הציע למאגיה להתאחד תחת פיקודו. עם שלד חיצוני לשיפור כוחו, הוא נאבק בלפיד האנושי, שהרס את השלד החיצוני שלו. לאחר שכמעט נהרג על ידי הקינגפין ומתנקשיו, ראש פטיש פורש מתפקידו. בעזרת זיקית, ראש פטיש חוזר למעמדו כראש הפשע המאורגן של ניו-יורק, ושוכר את טומבסטון כמאבטח ושומר ראש. לאחר ששכר את הובגובלין להתנקשות כושלת בחייו של רובי רוברטסון, ראש פטיש נחטף והוכה על ידי טומבסטון, אשר זועם על כך שלא זכה לתקוף את רוברטסון בעצמו.
ראש פטיש השתתף בכנס של מאגיה בלאס וגאס, והמשיך במלחמת הכנופיות נגד הקינגפין. הוא נעשה יעד חיסול של המעניש, וכמעט נהרג על ידי צמד התאומים אנדריאה ואנדריאס פון סטרוקר. הוא נפגש עם מנהיג הידרה, ברון סטרוקר, ונאבק בדון פורטונטו. למרות שכל אדון פשע אחר נכנע לפורטונטו, ראש פטיש לא נכנע ונאבק בכוחותיו המשולבים של פוטונטו והידרה. ראש פטיש סייע לספיידרמן, למורביוס וש.ו.ק, אך הצטרף לתריסר המרושעים של נורמן אוסבורן. ראש פטיש זייף את מותו מספר פעמים; פעם עם מנהל הממשק הממוחשב של הסנטרי, פעם נוספת בכלא נגד בולזאיי, ועוד פעם נגד דוקטור אוקטופוס.
מלחמת אזרחים, שלד אדמנטיום
במהלך אירועי מלחמת אזרחים, ראש פטיש מנצל את הוואקום לאחר כליאתו של קינגפין כדי להרכיב צבא נבלי על (המורכב, בין היתר, מאלקטרו והלוכד). לאחר ששוחרר, קינגפין מגייס את סוכנות S.H.I.E.L.D ואיירון מן לפרק את צבא נבלי-העל שלו. במהלך קרב, ראש פטיש נורה על ידי סוכן של הקינגפין, אשר התעמת עם ראש פטיש כשהיה בכלא וירה בו כדורי אדמנטיום מטווח אפס. למרות שהכדורים לא חדרו לגולגולתו, ראש פטיש קיבל מעין זעזוע מוח, אך בית החולים בו טופל לא היה מסוגל לטפל בו. עם זאת, סוכניו של מיסטר נגטיב פלשו לבית החולים, הרגו את צוות הרופאים וחטפו את ראש פטיש הפצוע. לאחר ששב להכרה, ראש פטיש קיבל הצעה להשתלת מוחו בשלד רובוטי עשוי אדמנטיום - הצעה שראש פטיש קיבל. הביצוע הצליח וראש פטיש חוזר לניידות מלאה, ובעקבות כך נשבע אמונים למיסטר נגטיב. ראש פטיש הרכיב כנופיית פושעים חדשה, ואף ניצח את ספיידרמן ללא מאמץ ונקע את לסתו. מאוחר יותר, התקיים קרב גומלין בין השניים, שהסתיים בניצחונו של ספיידרמן ובנקיעת עצם הירך של ראש פטיש. מאוחר יותר, למרבה האירוניה, ראש פטיש נשלח על ידי מיסטר נגטיב לעזור לספיידרמן להביס את הברדס, מה שהוביל לניסיון סחיטתו של נורמן אוסבורן.
ראש פטיש מתחיל לפקפק בנאמנותו למיסטר נגטיב כאשר סילברמיין חזר. ללא ידיעתו, סילברמיין זה הוא אנדרואיד הנשלט על ידי מיסטריו. קרב יריות מתפתח בין מאגיה לראש פטיש כאשר סילברמיין קורא לראש פטיש "בוגד". בעקבות כך, ראש פטיש מגלה כי מיסטר נגטיב שתל שבב במוחו כדי לספק הלם חשמלי בעת הצורך, כדי להזכיר שהוא האחראי. במהלך קשת הסיפור "מקורם של המינים", מיסטר נגטיב וראש פטיש הוזמנו על ידי דוקטור אוקטופוס לצוות נבלי-על, אשר יקבלו תגמול תמורת מסירת פריטים מסוימים עבורו.
שמואל אחיטוב
שמואל אחיטוב (נולד ב-6 בפברואר 1935) הוא פרופסור אמריטוס במחלקה למקרא והמזרח הקדום באוניברסיטת בן-גוריון. חתן פרס ישראל לחקר המקרא.
ביוגרפיה
עוד בזמן לימודי התואר השני החל שמואל אחיטוב לעבוד באנציקלופדיה המקראית, תחילה ככותב ערכים, בשנת תשכ"ד התמנה למזכיר המערכת ואחר כך היה העורך המרכז של האנציקלופדיה. לאחר השלמת מפעל האנציקלופדיה ייסד סדרת ספרים בחקר המקרא בשם "ספריית האנציקלופדיה המקראית".
אחיטוב הוא עורך הסדרה מקרא לישראל, פירוש מדעי למקרא בעברית שנכתב בידי חוקרים שונים (עריכת הסדרה נעשתה בצוותא עם משה גרינברג עד פטירתו). במסגרת סדרה זו גם כתב פירושים לספרים יהושע (תשנ"ו), הושע (תשפ"ב), חבקוק וצפניה (תשס"ו).
שמואל אחיטוב מלמד במחלקה למקרא ולמזרח הקדום באוניברסיטת בן-גוריון החל משנת תשל"ד וכיהן בתפקיד ראש המחלקה. בשנת תשל"ד הקים את הוצאת הספרים של האוניברסיטה, אותה ניהל עד 1989. אחיטוב הוציא מחדש את סדרת הספרים "באר-שבע", היוצאת מטעם המחלקה למקרא ולמזרח הקדום ובמסגרת זו יצאו עד 2011 תשעה עשר כותרים, שהאחרון מביניהם (כרך י"ט) מתעד דברי כינוס לכבודו לרגל פרישתו.
פרסים
קיבל את פרס ישראל לחקר המקרא לשנת תשע"ה (2015).
מפרסומיו
ספרים: מאמרים:
אלן נקש
אלן דוד נקש (בצרפתית: Alain David Nacache; נולד ב-9 ביוני 1972 בקאן) הוא רבה הראשי של לוקסמבורג מאז אוקטובר 2011.
למד בישיבות בבני ברק ובמונסי. למד לקראת סמיכה לרבנות בבית המדרש הרבני של צרפת ונסמך בידי הרבנות הראשית לישראל.
קודם למינויו לתפקיד זה, כיהן נקש כרבן של מונקו, לוזאן ובורדו.
נקש נשוי ואב לשישה ילדים.
ניקול סאליבן
ניקול ג'וליאן סאליבן (באנגלית: Nicole Julianne Sullivan; נולדה ב-21 באפריל 1970) היא שחקנית, מדבבת וקומיקאית אמריקאית.
ביוגרפיה
סאליבן נולדה במנהטן, ניו יורק. אביה הוא הפוליטיקאי אדוארד כריסטיאן סאליבן. בגיל 7, החלה סאליבן לקחת שיעורי ריקוד והופיעה בתיאטרוני ילדים בברודוויי.
בשנת 1982, הוריה עברו למידלבורג, ניו יורק. ב-1987, לאחר שסיימה את לימודיה בתיכון, החלה סאליבן ללמוד תיאטרון באוניברסיטת נורת'ווסטרן. כמו כן, היא למדה באקדמיה בלונדון ולאחר מכן עברה ללוס אנג'לס.
קריירה
ב-1995, החלה סאליבן להשתתף בתוכנית המערכונים "MADtv". בתוכנית היא גילמה דמויות רבות, בהן בריטני ספירס, דרו בארימור, ג'סטין טימברלייק, הילרי קלינטון, מג ריאן, ג'ניפר אניסטון ומלאני גריפית'. היא עזבה את התוכנית ב-2001.
בשנים 2008–2009 כיכבה בסיטקום "ריטה רוק".
בשנים 2014–2018 שיחקה בסיטקום "שחורכזה".
חיים אישיים
מאז 2006 נשואה לשחקן ג'ייסון פקהאם, ואם לשני בנים.
ניגוני ברסלב
המוזיקה החסידית בחסידות ברסלב תופסת חשיבות כחלק מהשקפת החסידות. חשיבות השמחה בחסידות זו המתבטאת אף בשירה מתבטאת בדברי רבי נחמן מברסלב שאמר שאם היו שומעים רק תורה אחת שהוא אומר עם הניגון והריקוד שלה היו כולם בטלים בביטול גמור כמו כן בברסלב קיימת חשיבות למנגן
התיקון הידוע בברסלב "תיקון הכללי" מבוסס גם הוא על תיקון הנגינה.
סוגי הניגונים בברסלב
ניגוני ברסלב נחלקים לניגונים המסורתיים, ולניגונים החדשים, בדרך כלל בסגנון מודרני (מוזיקה יהודית מקורית או סגנונות מערביים מודרניים) ובעל תכנים נועזים. הניגונים החדשים בדרך כלל חוברו על ידי מצטרפים חדשים לחסידות ברסלב, בעיקר מוזיקאים בעלי תשובה, ולא התקבלו כחלק מניגוני ברסלב.
הניגונים המסורתיים מתחלקים למספר סוגים: בנוסף לכך ישנם שירים על גדולת חסידות ברסלב ורבי נחמן, כמו "שיר לידידות" של רבי יצחק ברייטער, "אומן אומן ראש השנה" ו"מי יתן לי אבר כיונה אעופה לציון הקדוש אומנה",
הניגונים החדשים מתחלקים אף הם למספר סוגים וסגנונות:
דדן
דְּדָן (נקרא גם: דְדָנֶה) הוא דמות מקראית שהתפתח לשבט קדום. בתנ"ך יש שני אישים בשם דדן, אחד הוא בנו של רעמה ואילו אחד הוא בנו של יקשן, אחיו של שבא ואביהם של אשורים, לטושים ולאומים.
מקור השם
בשפה האכדית פירוש השמות "ditānu"-"didānu" :שור הבר, תאו, ביזון. ופירוש המילה "dātnu" - חזק, הרואי. בתנ"ך משמעות השם דדן היא "ארץ נמוכה".
בתנ"ך
השבט והעיר נזכרים מספר פעמים בספרי הנביאים, בנבואות על חורבן אדום:
כך, בספר ירמיהו מובא:, וכן: ;
וכך, מובא בספר יחזקאל:, וכן:.
במחקר
השם דדן מופיע באוגריתית כשמו של אחד צאצאי המלוכה של אוגרית ואשור, שנות מלוכתו של "דידנו" - (2296 - 2309 לפנה"ס) והוא מופיע כמלך התשיעי מתוך שושלת של 'שבעה-עשר מלכים שוכני אוהלים" ,על פי הכתוב אב קדמון זה הפך לישות אלוהית, ולמעשה לאפונים, מלך זה מהווה את החוליה המקשרת לשושלות המלכים הבבלית, האשורית, והאוגרית.
השמות "Didanu" - Ditānu" מופיעים כשמו של השבט שחי בצדה המערבי של מסופוטמיה שבט זה מוזכר לראשונה בסוף האלף השלישי לפנה"ס, במהלך האלף השני שם זה מתחיל להופיע כשם פרטי, ניתן למצוא שמות אלה "דיטנו"("דיטני") ברשימות השושלת הראשונה כשמות של שבטים בבבל שנקראו:
מן הממצאים הארכאולוגיים עולה שפולחן דדן - דֹּתן היה קשור בפולחן מתים (1.161 [KTU[2) של האבות הקדמונים משושלת המלוכה, שנקראו "הרפאים של הארץ" או "הכינוס של דדן". במהלך הטקס הפולחני חברי הכת קוראים בשמו של המלך המת כדי שייעתר ויקבל את מנחתם, ובתמורה על רוח המלך המת להגן על המלך החי ועל עירו. בשירה אוגריתית - (אגדת כרת) ניתן למצוא מאפייני פולחן הדומים לפולחן המלך דידנו. לאחר שקבל את ברכת האלוהות, נאמר על מלך קרת שבשעה שהובטח לו הצאצא שייחל לו או אז הגיע עד למדרגה (הרוחנית) של אותו כינוס מיתי של דידן.
"דדן" ו"דודנים" נזכרים גם בכתובות מן המאות ה-7 עד ה-4 לפני הספירה שנמצאו בערב הדרומית, וכן בכתובות שנמצאו בוואדי אל קרא שבצפון ערב, ולפי אחת הסברות מקור השבט היה באזור תימא. יוסף בן מתתיהו הזכיר את "דדן" כבנו של "שוח", אף הוא מבני קטורה.
אונקלוס מתרגם : "ובני דדן הווין למשירין ולשכונין ולנגוון", כלומר: למחנות, לאוהלים ולמושבות.
תרגום יונתן גורס: "ובני דדן הוו תגרין ואמפורין ורישי אומין", משמע: תגרים וסוחרים וראשי שבטים, עיסוקים שאכן הלמו את משלח ידם של המדיינים.
אוסביוס, בחיבורו האונומסטיקון (תחילת המאה ה-4 לספירה), ציין כי המדובר בעיר השוכנת בהרי אדום, כארבעה מילים צפונית לפינון.
לפי המידע שמסר אוסביוס, מוצע כיום לזהות את העיר הקדומה עם הכפר דאנא שבהרי אדום, כ־12 ק"מ צפונית מזרחית לח'רבת פינאן, המזוהה עם פינון המקראית; זאת, כאשר כפר זה נזכר במקורות ערביים קדומים בשם דידאן. זיהוי זה הוצע כבר במאה ה-19 על ידי החוקר יהוסף שוורץ.
המנון נאורו
ההמנון הרשמי של נאורו הוא "השיר של נאורו" (בנאורית: Nauru Bwiema). המילים להמנון נכתבו על ידי מרגרט הנדרי ולחנו חובר על ידי לורנס הנרי היקס, עם קבלת עצמאותה בשנת 1968 אימצה מדינת נאורו את ההמנון.
פאבלו ואנדראה
פאבלו ואנדראה היא טלנובלת ילדים מקסיקנית ששודרה בשנת 2005 וכללה 100 פרקים. לסדרה יצא דיסק עם מספר שירים בהשתתפות שחקני הסדרה.
בתפקיד הראשי משחקת דנה פאולה (Danna paola) ולצידה משחק חורחה טרחו (Jorge trego). בתחרות מפורסמת במקסיקו ששמה TVyNOVELAS זכתה דנה פאולה במקום הראשון בתואר "השחקנית הטובה ביותר במקסיקו" לשנת 2005. הסדרה הוקרנה בישראל בערוץ הילדים בשנת 2007.
עלילה
הסדרה מספרת על ילדה בת 10 ששמה הוא אנדראה סאבדרה. אנדראה היא ילדה עשירה שמגיל 10 חיה בעיר הבירה של מקסיקו עם אביה חואן קרלוס. אמה מתה כשהייתה קטנה ואנדראה לא הכירה אותה.
יום אחד אנדראה ואביה החליטו לנסוע לכפר הקסום האווסקה בשביל לבקר את סבה קריביינו סרברה, האיש הכי עני בכפר. אנדראה לא תיארה לעצמה שבאותו יום הוא ימות. .
בגלל המוות של אדון קריביינו, אנדריאה ואביה היו מוכרחים להישאר זמן מה בכפר, שם אנדראה פוגשת את פאבלו איבנייס שבדיוק כמו סבה- הוא ילד פשוט מהכפר. פבלו, בן גילה של אנדראה הוא ילד עצמאי ובוגר שחי בהאווסקה ויש לו אח צעיר שקוראים לו מרטין. מאז הטרגדיה של מוות הוריו, שניהם גרים עם דודתם גרטרודיס ובת דודתם אלמה.
אנדראה שגדלה על הסיפורים שסיפר לה סבה לפני שנפטר (מה שגרם לה להתגעגע אליו) מגלה שלמעשה הוא לא מת ושהכל חלק מסוד שאסור לו לספר. יום אחר יום, פבלו ואנדראה חווים יחדיו הרפתקאות שהם חולקים עם חבריהם.
אלבום שירים
אלבום מוזיקה מלווה לסדרה יצא ב-12 בספטמבר 2005 השירים:
הורדוס (מלך כלקיס)
בשנת 7 לפנה"ס התייתם הורדוס מאביו, שהוצא להורג על ידי סבו הורדוס יחד עם אחיו אלכסנדר באשמת קשירת קשר כנגד המלך. לזמן מה חייתה משפחתו תחת הגנתו של הורדוס, אולם בשנת 5 לפנה"ס החליטה אמו ברניקי לקחת את משפחתה ולעבור להתגורר ברומא. הורדוס התחנך בחצר הקיסרית, כפי שהיה נהוג אצל בני מלוכה ממדינות החסות של רומא. ייתכן שיש בכך סימן שאוגוסטוס החשיב את הורדוס ואחיו כיורשים פוטנציאליים לממלכת סבם.
הורדוס הומלך על ידי הקיסר קלאודיוס על כלקיס, עם עלייתו לשלטון בשנת 41 לספה"נ. כמו כן, הוא קיבל דרגת פראיטור לשם כבוד (ornamenta praetoria). בעקבות בקשה שהוא ואחיו אגריפס העלו לפני הקיסר, הוציא קלאודיוס צו בו הוא מאשר את זכויותיהם של היהודים החיים בגולה.
עם מות אחיו, אגריפס הראשון, בשנת 44 וסיפוחה מחדש של ממלכת יהודה לאימפריה הרומית כפרובינקיה, קיבל הורדוס את האחריות לניהול בית המקדש ומינוי הכהנים הגדולים.
אשתו הראשונה של הורדוס הייתה, בת דודתו אולימפיאס, בת הורדוס המלך ומלתקי השומרונית ויוסף בן יוסף אחי הורדוס המלך. מרים ילדה לו בן בשם אריסטובולוס. לאחר שנפטרה, נשא לאישה את אחייניתו ברניקי, שממנה נולדו לו שני בנים, ברניקינוס והורקנוס.
עם מותו של הורדוס בשנת 48, ירש אותו כמלך כלקיס אחיינו אגריפס השני, שהוחלף בשנת 53 על ידי אריסטובולוס, בנו הבכור של הורדוס.
איג'יפטסאט 2
איג'יפטסאט 2 (EgyptSat 2) הוא הלוויין המצרי השני שייעודו חישה מרחוק. הלוויין תוכנן ונבנה ברוסיה (על ידי חברת אנרגיה). הלוויין שוגר בתאריך 16 באפריל 2014 בעזרת משגר סויוז.
מבנה הלווין
הלוויין מבוסס על מרכב מיוחד שפותח בחברת אנרגיה על בסיס הניסיון בפיתוח לווייני תקשורת מסוג YAMAL-100, והוא הראשון מסוגו שנמכר ללקוח כלשהו. הגוף המפעיל את הלוויין הוא הארגון המצרי לחישה מרחוק, גוף ממשלתי מצרי שאחראי גם על פיתוח טכנולוגיות החלל המצריות - ומהווה מעין סוכנות חלל.
הלווין שוקל 1050 ק"ג, ותוכנן ל-11 שנה. ללווין הנעה חשמלית מבוססת גז קסנון.
תקלה והשבתת הלוויין
בסוף אפריל 2015, שנה בלבד לאחר שיגורו לחלל, חדל הלוויין לתפקד, וכל הניסיונות לחדש עמו את הקשר לא צלחו. הסיבה הרשמית לתקלה בלוויין לא פורסמה רשמית על ידי מצרים או רוסיה, אך דיווחים שונים מעלים אפשרויות שונות לרבות תפעול לא נכון של הלוויין, כל במחשב או במערכת החשמל. ביולי 2016 נודע כי ייבנה לוויין חלופי, בשם איג'יפטסאט A.
אנה סיוורד
אנה סיוורד (באנגלית: Anna Seward; 12 בדצמבר 1742 – 25 במרץ 1809) הייתה משוררת אנגלייה, שזכתה לכינוי "הברבור של ליצ'פילד".
ביוגרפיה
אנה סיוורד נולדה באיים (Eyam), דרבישייר לאליזבת ותומאס סיוורד, סופר ואינטלקטואל אנגלי. היא הייתה הבת הבכורה ולה אחות בשם שרה (כונתה גם "סאלי"), שנפטרה בגיל 19 ואחים ואחיות נוספים שמתו בילדותם או בלידה שקטה. אביה החזיק בגישה מתקדמת באשר לחינוך נשים, ואף כתב על "זכותן של נשים לספרות". הוא נתן לה חינוך ביתי, ועירב אותה בחוג מכריו שכלל אנשי רוח, ביניהם ארסמוס דרווין וג'יימס בוזוול.
בשנת 1750 אביה קיבל משרת כומר בקתדרלת ליצ'פילד, ולאחר זמן לא רב המשפחה עברה למקום. בשנת 1756 הלכה לעולמה חברה קרובה לבני הזוג, והם אימצו את אחת מבנותיה, הונורה שנייד. סיוורד תיארה את פגישתה הראשונה עם שנייד בשירה "יום השנה".
סיוורד פגשה בג'ון סאוויל, כומר בקתדרלה, שחלק איתה את האהבה למוזיקה. הם נסעו יחד לקונצרטים, פסטיבלים והרצאות. כשהייתה בת 23, התאהבו השניים. סאוויל היה נשוי ואב לילדים. אמה של סיוורד אסרה עליה להיפגש איתו ואף אסרה עליה לצאת מהבית, וסיוורד התרעמה על כך וטענה כי זו פגיעה בזכויותיה כאשה : "אם הם ינסו להמשיך ברדיפה התוצאות יהיו נואשות יותר. אהבתי את סאוויל בזכות מעלותיו. הוא מסובך בקשר עם הנשים הנבזיות ביותר. הוא לא יכול להיות בעלי אבל שום חוק עלי אדמות או בשמים לא אוסר עלינו להיות חברים או על החירות לשוחח יחד באופן תמים."
סיוורד התבטאה בגנות הנישואין, אולם היו לה קשרי ידידות רבים. כמו אביה לפניה, גם היא השתייכה לחוג סופרים ומשוררים כמו תומאס דיי, ולקחה חלק בפגישות של אגודת הירח של ברמינגהאם. את זמנה הקדישה לכתיבה. כמה מהסונטות שחברה שייכות למסורת "החברות הנשית", ועוסקות באהבתה להונורה, ואחר כך ביגון על נישואיה ובתחושת הבגידה של הונורה באהבתן. כמו כן כתבה רומן בשם "לואיזה", שהודפס החמש מהדורות, וביוגרפיה של ארסמוס דרווין, שנמנה עם חוג המכרים הקרוב של אביה, והיה דמות משמעותית בחייה. בהכירו בעניין שהפגינה בבוטניקה, הוא עודד אותה להצטרף ל"אגודה הבוטנית של ליצ'פילד" (שבה היו חברים רק הוא עצמו ועוד שני חברים), ואפשר לה לפרסם באנונימיות תחת שם האגודה מאמרים שעסקו ברבייה של צמחים, נושא שנחשב בלתי צנוע לנשים.
בשנת 1780, לאחר מות אמה של סיוורד, עברה לטפל באביה שחלה והלך לעולמו בשנות הארבעים לחייה. עם מותו הוא הוריש לה הכנסה שנתית שאפשרה לה להיות עצמאית כל חייה. סיוורד מעולם לא נישאה.
יצירותיה
יצירותיה של סיוורד כוללות מספר רב של שירים ומכתבים, ביניהן:
ביקורת על יצירותיה
סיוורד לא זכתה לאהדה אצל מבקרי שירה רבים. אחד ממבקריה הבולטים היה הוראס וואלופ, שכתב כי "אין ביצירותיה דמיון ואין בהן חידוש".
יוסף צבי רימון
יוסף צבי (י"צ) רימון (י"ח בסיוון תרמ"ט, 17 ביוני 1889 – ו' בטבת תשי"ט, 17 בדצמבר 1958) היה משורר וסופר עברי דתי ישראלי.
חייו
בארץ נפגש עם הסופר אלכסנדר זיסקינד רבינוביץ' (אז"ר), וזה הביאו אל הרב קוק. משעה שנפגשו, התקרבו מאוד. י"צ רימון הצעיר הושפע ממנו עמוקות וחלק משיריו הם ממש פירושים או גרסה שירית לדברי הרב קוק. הרב קוק עצמו העריך מאוד את המשורר וכתב עליו "הגיע הזמן להתעורר, לתת כבוד למשורר המיוחד במינו בזמננו... הנהו העלול לפתוח מסלול הקודש בשירת ישראל המתחדשת... לחזק ולאמץ את ידיו הטהורות של האיש הטהור...".
רימון נדד ברחבי ארץ ישראל והתגורר בערים רבות, כולל תקופה בצפת בה למד גם את תורת הנסתר. גם אחר כך, כשהתגורר במקומות אחרים, היה הולך מדי פעם לצפת. מחוסר כסף היה עושה את המסע ברגל, כשהוא לוקח מפעם לפעם 'טרמפ' על עגלה, ועוצר בבתים של מכרים ביישובים שבדרך, בין השאר בביתו של קדיש לוז בדגניה ב'.
נפטר בשנת 1958 ונטמן בבית הקברות טרומפלדור.
משפחתו
רימון הותיר בן – הסופר דוד רימון, לימים יקיר העיר תל אביב, ובת – רבקה. אחד מנכדיו הוא הרב יוסף צבי רימון, רבה של המועצה האזורית גוש עציון וראש בית המדרש במרכז האקדמי לב.
אחיו הצעיר היה המשורר יעקב רימון.
הנצחה
בשנת 1994 קראה עיריית ירושלים רחוב על שמו בשכונת רמת בית הכרם (הרחוב הראשון בשכונה), שדרות יוצ"ר בתל אביב קרויות על שמו, וכן רחוב בבני ברק.
שירתו
שירתו זכתה להכרה רחבה ביותר, הן בציבור הדתי והן בציבור החילוני. היה בקשר עם סופרי ומשוררי התקופה, כביאליק, עגנון, ברנר ועוד, וכן גם שמר על קשר עם רבנים רבים ובראשם הרב קוק. שיריו פורסמו בעיתונים וכתבי עת רבים, החל מביטאונים חרדיים וכלה ב"הפועל הצעיר" ו"המשמר". אף רבנים חרדיים הכירו את שירתו, והרבנים יהודה עמיטל ואליעזר יהודה ולדינברג סיפרו שבנערותם הכירו רבים משיריו בעל פה . רוחב הציבור שאליו הגיעה שירתו מרשים, אך גם עצם היותו משורר החש בעוצמה בעת ובעונה אחת בכח הדתי ובכח השירה שבו ייחודית, ואין לה כל דוגמה נוספת בדורו.
מאפייני שירתו
בשירים שכתב בצעירותו הוא מקפיד על משקל וחרוז, אך במהרה החל לחוש שלא בנוח במגבלות אלה. הוא החליט 'למרוד' בחרוזים וכתב על כך (בשיר השיר נתן בכלא): בהימנעותו משימוש בחריזה ומשקל, הוא כתב בצורה מודרנית ביותר, בניגוד לרוב משוררי דורו אך בדומה לרבו, הרב קוק, שכתב גם הוא כי הוא חש שהחרוזים כולאים אותו ומגבילים את נפשו היוצרת.
פנייה לאלוהות
הנושא הבולט בשיריו היא הפנייה לאלוהות על כל פניה וגילוייה. לעיתים הוא חש את מגעו של האל, לעיתים חש שהוא מרוחק, מחפש ולא מוצא ולפעמים הוא מגלה באיחור שהאל היה עמו אך הוא לא ידע. כך הוא פונה אל ה' (בשיר מי ומה אני...): הכמיהה והרצון העז והגועש (בניגוד לביאליק למשל, שבשירו זוהר, שואף "כל ימי סתרים ודממה", ומעיד ש'לבבו אילם') לקשר עם האלוהות בולטת כאן. הוא חש כאן "מי ומה אני, כי אהבתני כה, אלי!" ואומר בשירו אלי אהבתיך, "אלי אהבתיך עד כלות נפש ואחריה".
תעוזת שירתו
הוא מתלבט בשירו איכה אשיר: "איכה אשיר על יום ולילה - / ואלוהים הוא יצרם? / איכה אשיר על שמים וארץ - / ואלוהים הוא יסדם?" אך מתחזק ואומר: "אשיר ליוצר כל ונעלה על הכול / לאלוהים אשירה!". מתוך אהבתו הגדולה לאל, הוא מתגבר על חששו מן השירה, וכותב בהעזה רבה (בערו שערי אמנות... שיר ב'):
אלוהים ברא את האדם בצלמו ועל כן על האדם להדמות לו. אלוהים, לפי רימון "עשה הכול כאמן" ולכן, כפי ש"אלוהים אמן גילה כחו / ויהי שיר הערב..." אף המשורר אומר: "ואשיר שירי, / שיר אדם-אמן!".
כתביו
לאחר מותו נערכו בידי פרופ' צבי לוז שני קובצי שירים: בנוסף נדפסה לאחר מותו חוברת מכתב ידו בשם "דרך שירתי".
אנטוניס פוטסיס
אנטוניס פוטסיס (ביוונית: Αντώνης Φώτσης; נולד ב-1 באפריל 1981, באתונה, יוון) הוא כדורסלן יווני המשחק באיליסיאקוס בשתי עמדות הפורוורד.
מוזערבים
המוזערבים (בספרדית: mozárabes שמקורה בערבית: مستعرب, מוסתערב) היו הנוצרים תושבי איבריה שחיו תחת השלטון המוסלמי וכן צאצאיהם שחזרו לחיות תחת שלטון נוצרי.
אנטוניס פוטסיס
קריירה
ב-1996, בגיל 15, פוטסיס החל את הקריירה המקצועית שלו באיליסיאקוס. כעבור שתי עונות עבר לפנאתינייקוס זאת לאחר שהרשים במדיה של איליאיסקוס. במשך שנותיו במועדון הפאר היווני זכה בארבע אליפויות ופעם אחת ביורוליג.
בשנת 2001, לאחר ארבע שנים במועדון נרשם פוטסיס לדראפט ה-NBA ונבחר במקום ה-48 הכללי על ידי הממפיס גריזליס. אך, שיחק במדיה עונה אחת בלבד, והשיג בהם כ-4 נקודות וכ-2.2 ריבאונדים בממוצע ב-28 משחקים בהם שותף. עקב רצונו לזכות בדקות משחק משמעותיות בחר לעזוב את הקבוצה.
מוזערבים
החל בשנת 711 ובמהלך 7 השנים הבאות כבשו שליטים מוסלמים מצפון אפריקה כמעט את כל חצי האי האיברי מידיהם של הנוצרים הוויזיגותים. נראה כי במהלך הכיבוש היו מעט מקרים של טבח וביזה של היישובים הנוצרים וברוב המקרים הייתה כניעה יחסית מסודרת ושקטה (חוזה כניעה ששרד נחתם בין תאודמיר ממורסיה והכובש המוסלמי עבד אל-עזיז). הכיבוש המוסלמי המהיר וכניעת רבים מהיישובים הנוצרים הביאו לכך שרוב הנוצרים של חצי האי נפלו תחת שלטונם של השליטים המוסלמים החדשים. אולם, רוב האצולה הוויזיגותית ברחה צפונה והשתלבה בממלכות הצפוניות. מכיוון שנוצרים מוגדרים על ידי האסלאם כבני חסות (בערבית: ד'ימי) מותר להם, וליהודים, שמעמדם דומה, לחיות תחת שלטון מוסלמי כל עוד הם משלמים את מס הגולגולת, הג'יזיה.
אנטוניס פוטסיס
קריירה
לאחר עונת הרוקי הלא מוצלחת בליגת ה-NBA, חזר לקבוצתו הקודמת, פנאתינייקוס. לאחר עונה אחת בלבד עבר לריאל מדריד עימה שיחק שנתיים וזכה באליפות ספרד. לאחר מכן עבר לדינמו מוסקבה עימה זכה בגביע יול"ב. בקיץ 2008, חתם לקדנציה שלישית בפנאתינייקוס ובמדיה זכה בשתי אליפויות אירופה ובשלוש אליפויות יוון. בקיץ 2011, חתם בשורותיה של אולימפיה מילאנו.
ב-2 ביולי 2013 חתם לקדנציה רביעית בפנאתינייקוס לשלוש שנים.
מוזערבים
כך נוצר מצב שבו עד אמצע המאה ה-9 היו היחסים בין הנוצרים, שככל הנראה עדיין היוו את רוב האוכלוסייה שתחת השלטון המוסלמי, והשלטון עצמו, שלווים. הותר להם להתפלל בהתאם לדתם, להקים לעצמם רשויות ולשפוט את עצמם בבתי משפט משלהם. חלקם אף החזיקו במשרות בכירות במנגנון המדינה המוסלמית. המרת הדת לאסלאם עודדה אך לא נדרשה.
אנטוניס פוטסיס
קריירה
פוטסיס משתייך לסגל הנבחרת הלאומית של יוון. עם נבחרתו הלאומית זכה במדליית הזהב באליפות אירופה 2005 ובמדליית הכסף באליפות העולם 2006.
תארים בקריירה
עם פנאתינייקוס: עם ריאל מדריד: עם דינמו מוסקבה: עם נבחרת יוון
מוזערבים
באמצע המאה ה-9 החל גל של התאבדויות מרטיריות על ידי כמה עשרות נוצרים שקיללו וביזו את מחמד והאסלאם בכוונה ובפומבי ונענשו בעריפת ראשם על ידי השלטונות שלא יכלו לסבול את חילול דתם. אולוגיוס, שתיעד את תופעת המרטירים הזו והיה אחד מראשיה, הסביר את התופעה ברצון לנקום במוסלמים על התנהגותם כלפי הנוצרים - התנהגות שלפי דבריו כללה טבח, השפלות, מיסוי גבוה ועוד. גם אם הבסיס אולי נכון הרי שתיאורו המזוויע וההתלהמות שלו נגד השלטון המוסלמי הם ככל הנראה מוגזמים. נראה סביר יותר להניח שתנועת המרטירים רצתה לחזק את הזהות הנוצרית שהחלה נחלשת לנוכח המשך השלטון המוסלמי, עליית השימוש בשפה הערבית, בייחוד בקרב צעירים, ואחוזי ההתאסלמות שהלכו וגדלו. התופעה נרגעה אחרי כעשור וההיטמעות התרבותית-דתית-לשונית של הנוצרים בתוך החברה הערבית-מוסלמית חזרה למסלולה.
החל משנת 880 התקיים בדרום החלק המוסלמי של ספרד (אל-אנדלוס) מרד שהנהיג עומר בן-חפסון. מוצאו של בן-חפסון היה ממשפחה מתאסלמת, והוא המיר את דתו לנצרות במהלך המרד. עם זאת, אין ראיות לכך שבן-חפסון מרד על רקע לאומי-מוזערבי, וניתן לשער שהוא ניצל את חולשתו של שלטונו הריכוזי של עבד אל רחמן השלישי כדי למרוד. המרד המשיך לאחר מותו של בן-חפסון בהנהגת בניו ודוכא סופית ב-928.
ככל שהתקדם כיבושו מחדש של חצי האי על ידי הממלכות הצפוניות הנוצריות (תהליך הרקונקיסטה) החלו יותר ויותר מוזערבים ליפול תחת שלטון נוצרי. בתחילה נוצלו נוצרים אלה, שהכירו מקרוב את התרבות הערבית-מוסלמית, ליישוב השטחים שנכבשו על ידי הנוצרים וכן כיועצים לנושאי האסלאם, אולם במהלך הזמן החלו לאבד ממעמדם זה.
המוזערבים שימרו בפולחנם הנוצרי את הפולחן הוויזיגותי ולא הושפעו מהכמרים הצרפתים שגרמו לנוצרים בצפון איבריה לעבור להתפלל בלטינית. כיום עדיין מתקיים פולחן מוזערבי בקפלה אחת בקתדרלה של טולדו.
בית הקברות היהודי החדש בלודז'
בית הקברות היהודי החדש בלודז' (במקורות ישנים מכונה גם בית הקברות במרישין) הוא אחד מבתי הקברות היהודים הגדולים בעולם. הוא שוכן ברחוב ברצקה בשכונת בלוטי בעיר ומשתרע על שטח של כ-440 דונם. בית הקברות כולל בין 180,000 ל-230,000 קברים מסומנים כמו גם קברים של קורבנות גטו לודז' והשואה.
היסטוריה
בית הקברות הוקם ברחובות ברקה וזמיינה בצפון מזרח העיר ובעקבות הקמתו בשנת 1892 היה זה בית הקברות היהודי הגדול ביותר באירופה. ההחלטה על הצורך בבית קברות חדש עבור העיר התקבלה כאשר תושבי השכונות הסמוכות סירבו לאפשר הרחבת בית הקברות הישן ברחוב ווסולה, שהכיל למעלה מ -3,000 קברים. תעשיין ואיש עסקים בעל השפעה, ישראל פוזננסקי, תרם את 10.5 דונם הראשונים לקראת הקמת בית הקברות. התפרצות מגפת כולרה בשנת 1892 אילצה את שלטונות הצאריים של פולין הקונגרסאית לאשר את הבנייה. לפיכך, האנשים הראשונים שנקברו במקום בחורף 1892 היו כ-700 נפגעי כולרה. בשנת 1893 נקברו בבית העלמין החדש 1,139 גברים ונשים.
בית הטהרה מומן על ידי מינה דוברז'ינסקה קונסצטאט בשנת 1896 והושלם בשנת 1898. בשנת 1900 רכש אלברט קוקייה דונמים נוספים של שטח והרחיב מאוד את בית הקברות. במהלך תקופה זו נבנו כמה בתים לעובדי בית קברות ובית כנסת מעץ. מלחמת העולם הראשונה הביאה הרס קשה, ומצבות רבות נפגעו קשה. השיפוץ של בית הקברות נתמך כלכלית על ידי התעשיינים היהודיים בעיר. עד שנת 1925 הוחלפה גדר העץ המקורית סביב גבולות בית הקברות על ידי קיר לבנים אדום שעדיין עומד עד היום. כל המצבות בבית הקברות פונות מזרחה ובמאה ה -19 רובן נצבעו בצבעים שונים.
בתקופת השואה וקיומו של גטו לודז', שבית הקברות נכלל בתחומו, נקברו בחלקו הדרומי באזור שמכונה "שדה הגטו" 43,527 מתושבי הגטו שמתו ונרצחו בשנים 1940–1944, קבר אחים של חברי ארגון "פרומניצ'י" וחיילי משמר העם שנורו בשנים 1939–1945. לפעמים נקברו 170 איש ביום, בנוסף ל"שדה גטו" נקברו גם ברבעים אחרים או בין סמטאות. במקום נקברו גם 613 גופות של צוענים ממחנה הצוענים שפעלו בגטו. זכר נוסף לשנים הטרגיות של השואה הם הבורות ליד החומה: הם נחפרו בינואר 1945 לקברים של כמה מאות העובדים היהודים האחרונים שנותרו בעיר לאחר חיסול הגטו. עם זאת, ההוצאה להורג סוכלה על ידי השחרור המהיר של העיר על ידי הכוחות המזוינים של ברית המועצות.
מבנה
הגישה המעגלית ניתנת על ידי השער מהצד הדרומי בציר של רחוב אברם קוקייר, המהווה הרחבה של רחוב Chryzantem. גישה להולכי רגל אפשרית ממזרח דרך שער בחומה המשתרעת לאורך רחוב זמייננה. מבנה היסוד מבוסס על סידור שני צירים במאונך. הראשון מוביל מהשער הראשי לכיכר מול בית הלוויות. לצדו היו בעבר מבנים הקשורים לתפקוד בית הקברות. מתחם זה כלל בית כנסת, בית מגורים לשירות בית הקברות, מגדל מים, ומקווה.
בנטוניט
בנטוניט הוא מינרל פילוסיליקטי (סיליקטים במבנה בצורת לוחיות), המצטיין בתכונת ספיחת מים. הבנטוניט הוא סוג של חרסית לא טהורה המורכבת בעיקר ממינרל החרסית מונטמורילוניט המכיל אלומיניום, מגנזיום, נתרן וסידן ונוסחתו: Na,Ca)0.33(Al,Mg)2Si4O10(OH)2•(H2O)n).
קיימים שני סוגי בנטוניט: בנטוניט נתרני המכונה "בנטוניט מתנפח" ובנטוניט סידני המכונה "בנטוניט שאינו מתנפח". הבנטוניט נוצר מבליה של אפר געשי, לרוב בנוכחות מים. הבנטוניט הוא חומר לא מזהם. ובמדינות שונות בעולם משתמשים בו כחומר לחקלאות להעשיר את הקרקע ומשפר את הגידולים החקלאים ב-26%.
בנטוניט נתרני
בנטוניט נתרני מתרחב כשהוא נרטב. הוא מסוגל לספוג מים במשקל של כמה מאות אחוז ממשקלו היבש. השימוש העיקרי בו הוא ליצירת בוץ קידוח עבור תעשיות הנפט והגז כמו גם עבור סוגי קידוח אחרים.
תכונת ההתנפחות של הבנטוניט הנתרני מועילה גם כחומר אטימה, בייחוד עבור אטימה של מכלים של דלק גרעיני לאחר שימוש המאוחסנים מתחת לקרקע ולאטימת חומרים מסוכנים אחרים. שימושים דומים כוללים הקמת קיר סלארי באזורים רווי מים (באנגלית Slurry wall), איטום קירות ויצירת מחסומים שאינם חדירים למים (למשל כדרך לסתום בארות ישנים או כתשתית למקומות בהם שופכים פסולת בניין על מנת למנוע חדירה של חומרים בלתי רצויים כדוגמת סיד לקרקע).
שימוש נוסף לבנטוניט הנתרני הוא בענף הבנייה והתשתיות במבנים מבטון, בהם עצרי מים מתנפחים המשמשים לאיטום מישקים (המרווחים הדקים שבין הרצפה לקיר למשל). הדבקת עצרי המים נעשית על גבי רצפת הבטון, כאשר יוצקים את קיר הבטון על גבי הרצפה עם עצר המים, וכאשר מים חודרים אל המישקים ובאים במגע עם עצר המים, עצר המים מתנפח ואינו מאפשר את מעבר המים, ובכך אוטם את המישקים.
בנטוניט סידני
הבנטוניט הסידני הבלתי-מתנפח נמכר בשוק הרפואה האלטרנטיבית בשל הטענה כי הוא ניחן בתכונות טיהור. בדרך כלל מוסיפים לו מים ובולעים אותו כחלק מדיאטה שנועדה לסלק רעלים מהגוף, כחלק מתורה הקרויה גאופגיה. התורה טוענת כי המבנה המיקרוסקופי של הבנטוניט מושך אליו זיהומים מתוך מערכת העיכול שנפלטים החוצה יחד עם הבנטוניט, וגם כי שבטים ילידים בדרום אמריקה, אפריקה ואוסטרליה משתמשים כבר זמן רב בחימר בנטוניטי למטרה זו.
שימושים לשני הסוגים
לשטח הפנים של בנטוניט יש תכונה מועילה ביצירת ציפוי דביק על גרגרי חול. כאשר כמות קטנה של בנטוניט נוספת לחול גס ולתערובת מוסיפים מים, הבנטוניט מדביק את גרגרי החול ונוצרת תערובת שניתן לעצב הקרויה חול ירוק. התערובת משמשת ליצירת תבניות ביציקת חול. בדלתה של כמה נהרות שוקעת תערובת כזו של חרסית, טין וחול באופן טבעי, והיא סיפקה מקור טבעי לחול יציקה מעולה שהיה קריטי לטכנולוגיית המטלורגיה הקדומה. תהליכים כימיים מודרניים לשינוי שטח הפנים היוני של הבנטוניט מחזקים במידה ניכרת את כושר הדביקות שלו וכתוצאה מכך נוצרת תערובת חול יציקה בצורת בצק, שהיא חזקה מספיק על מנת לעמוד בטמפרטורה של מתכת מותכת.
יכולת ההצמדות העצמית של בנטוניט מאפשרת דחיסה בלחץ גבוה של חימר בתבניות על מנת ליצור צורות בעלות חוזק ניכר. תכונה זו מאפשרת לערוך ניסוי פשוט על מנת לברר האם סוג מסוים של חול לחתולים מכיל בנטוניט. יש לדחוס חול חתולים לתוך צינור ולהלום בו באמצעות פטיש ומוט בקוטר מתאים. בנטוניט בתערובת ייצור פקק חזק מאוד שלא יתפורר על נקלה.
הבנטוניט הוא חומר לא מזהם לסביבה. במדינות שונות משתמשים בו כחומר לחקלאות על מנת להעשיר את הקרקע.
היסטוריה והמקומות בהם מצוי בנטוניט
את השם בנטוניט ככינוי לחימר סופג נתן גאולוג אמריקני זמן מה לאחר שנתגלה המינרל לראשונה ב-1890, על שם תצורת בנטון (שכבה גאולוגית באזור פורט בנטון) שבאזור רוק קריק שבמזרח ויומינג. גילויים מודרניים נוספים כולל את המונטמורילוניט שנתגלה ב-1847 במונטמורילון שבמחוז ויין בצרפת, ופסקליט שנתגלה בערך ב-1830 על ידי צייד הפרוות הצרפתי-קנדי אמיל פסקל ברכס הביג הורן בוויומינג שבארצות הברית.
רוב הבנטוניט הנתרני באיכות מסחרית הנכרה כיום בארצות הברית בא מהאזור שבין הגבעות השחורות של דרום דקוטה ואגן הביג הורן של מונטנה. כריית בנטוניט נתרני מבוצעת בדרום מערב ארצות הברית, ביוון ובאזורים נוספים בעולם. בנטוניט סידני נכרה במישורים הגדולים, ובאזורים שבדרום מזרח ארצות הברית. הרזרבות העיקריות בעולם לבנטוניט הם כנראה בצ'וּנְגְדזְווֹ שבמחוז גואנגשי שבסין.
בישראל נהגו לכרות בנטוניט במכתש רמון. הכרייה נעשתה במנהרות החודרות כמה מאות מטרים לתוך קיר המכתש הצפוני שהחלו בנקודה קרובה לאחד הפיתולים במעלה העצמאות. הכרייה הופסקה בין השאר משום ששטח המכתש הוכרז שמורת טבע.
אייטונס
iTunes הוא נגן מדיה וחנות דיגיטלית מבית אפל, המאפשר ניהול והשמעת קובצי מוזיקה, וידאו ואפליקציות והעברתם לנגני המדיה הדיגיטלית של החברה: אייפוד, iPhone, אייפד ו-Apple TV. התוכנה מזהה אוטומטית את מכשיר המדיה הדיגיטלית, וביכולתה לסנכרן את המדיה שבמחשב עם זו שבמכשיר.
באמצעות iTunes לקוחות יכולים לרכוש מוזיקה סרטים סדרות טלוויזיה ולשכור סרטים, iTunes זמינה ל-Microsoft Windows, Mac OS ,iPhone, אייפוד, אייפד ול-Apple TV.
ב-30 ביולי 2015 השיקה Apple את שירות המוזיקה שלה Apple Music שהוא חלק מתוכנת ה-iTunes, נכון ל-2015 ה-iTunes היא חנות המדיה הגדולה בעולם לצריכת מוזיקה סרטים וסדרות עם כ-400 מיליון לקוחות רשומים.
היסטוריה
iTunes פותחה על ידי ג'ף רובין וביל קינקייד כנגן מדיה, שכּונה אז SoundJam MP, ויצאה על ידי Casady & Greene בשנת 1999. התוכנה נרכשה על ידי Apple בשנת 2000, קיבלה ממשק משתמש חדש ואת היכולת לצרוב תקליטורים, אך אבדה את האפשרות להקליט ואת היכולת להחליף סקין, מעטפת התוכנה. היא יצאה בשם iTunes בינואר 2001. במקור התוכנה הותאמה למערכת Mac OS 9 בלבד, אך התמיכה בMac OS X לא אחרה להגיע, בגרסה 2, תשעה חודשים מאוחר יותר. התמיכה במערכת Mac OS 9 ירדה עם יציאת גרסה 3. בחודש אוקטובר 2003, עם יציאתו של iTunes 4.1, נוספה תמיכה ב-Windows 2000 ו-Windows XP. ובגרסה 7.1, שהוצגה במרץ 2007, נוספה תמיכה עבור Windows Vista וגרסה 7.4 סימנה את סופה של התמיכה בWindows 2000.
עד לגרסה 7.6, ב-16 בינואר 2008, חסרה iTunes תמיכה בגרסאות ה-64-bit של חלונות, אך כיום היא נתמכת בכל אחת מגרסאות ה-64-bit של ויסטה, אף על פי שקובץ ההרצה נשאר ב-32-bit. גרסאות ה-64-bit של Windows XP ו-Windows Server 2003 לא נתמכות על ידי אפל, אך קיימות דרכים עקיפות להפעלת התוכנה גם על מערכות אלה.
בגרסה 8.0 נוספו לתוכנה "Genius", מצב צפיית רשת (grid view), ו-visualizer חדש. בגרסה 9 השתנה ממשק המשתמש של חנות המוזיקה, הוכנסו שיפורים ל-"Genius", ושופרה החלפת הנתונים עם הנגנים הניידים של אפל ועם ה-אייפון. בנוסף, הוצגו iTunes LP, מחלקה בחנות שמציעה אלבומים עם מדיה נלוות (ראיונות, מילים לשירים, צילומים מהופעות חיות תמונות ועוד) ו-iTunes Extras, שמוסיפה לסרטים תוכן כמו-DVD.
iTunes 12 היא הגרסה המתקדמת ביותר של התוכנה, בגרסה זו עיצוב התוכנה השתנה לגמרי, נוספו לתוכנה תכונות כמו אפשרות ה"Up Next", הנותנת לך לראות מהו השיר הבא שיתנגן. גרסה זו יצאה לציבור ב-16 באוקטובר 2014,
תכונות
iTunes מאפשרת למשתמש בה לנהל את קובצי האודיו והווידאו שברשותו על המחשב האישי שלו. באופן רשמי, השימוש ב-iTunes הכרחי על מנת לארגן את המוזיקה על נגן אייפוד, משום שתוכנות אחרות לא קיימות. המשתמש בתוכנה יכול לארגן את המוזיקה שלו ברשימות השמעה, לערוך את המידע של הקובץ, לצרוב דיסקים, להעתיק קבצים לתוך נגן דיגיטלי, לקנות מוזיקה ווידאו מה-iTunes store, להוריד podcasts, להפעיל visualizer על מנת ליצור הבעה ויזואלית מותאמת למוזיקה המתנגנת, לקודד קובצי מוזיקה למספר של סוגי קבצים אחרים ולהקשיב למבחר גדול של רשתות רדיו אינטרנטיות חופשיות שקיימות ב-iTunes.
iTunes Store
בגרסה 4 של iTunes נוספה לתוכנה ה- iTunes Music Store (מאוחר יותר שמה שונה ל- iTunes Store) שממנה יכולים משתמשי iTunes לקנות ולהוריד שירים לשימוש במספר מוגבל של מחשבים ובמספר בלתי מוגבל של אייפודים. רבים מן השירים שנרכשו בiTunes Store הם עותקים לשירים המוגנים במערכת ניהול הזכויות הדיגיטליות DRM)) "Apple FairPlay".
במהלך השנים נוספו לקטלוג הנרחב של החנות גם סרטים, תוכניות טלוויזיה, מוזיקה, וידאו, Podcasts, חנות אפליקציות לנגנים השונים, ואפילו משחקי וידאו. נכון ל-9 בינואר 2008, למעלה מ 4 מיליארד שירים כבר הורדו מאז הושק השירות ב-28 באפריל 2003.
יצוין כי משנת 2003 שירות ה- itunes store היה נגיש במספר מדינות למעט ישראל ורק בחודש דצמבר 2012 הושק השירות בישראל. החל מ-27 בינואר 2013, ניתן להשתמש בשירות בישראל דרך מפיצים מורשים, ולרכוש שירים וסרטים בלבד. בשלב זה לא ניתן לרכוש סדרות טלוויזיה.
Genius
אופציית ה-Genius, שנכנסה לתוכנה ב-iTunes 8, יוצרת באופן אוטומטי רשימות השמעה של 25, 50, 75 או 100 שירים מתוך הספרייה, הדומות לשיר נבחר. רשימת ההשמעה הנוצרת יכולה "להתרענן" בתוצאות חדשות או להישמר כרשימת השמעה עצמאית. קיימת גם אופציה של סרגל Genius צדדי (Genius Sidebar), שמציג על בחירות מומלצות מתוך חנות הiTunes שמבוססות על הרצועה המושמעת. על מנת להפעיל את האופציה, חייב להיות למשתמש חשבון בחנות הiTunes, ונתונים על המוזיקה שלו מוכרחים להישלח אל אפל.
קורפוס קלוסטומיה
קורפוס קלוסטומיה (הסרת כפיס המוח) הוא תהליך ניתוחי המנתק את ההמיספרות במוח. כתוצאה מכך נוצר מצב רפואי הנקרא מוח חצוי. ניתוח זה נעשה כדי לעזור לחולי אפילפסיה קשים ביותר, ששום תהליך אחר לא עזר לייצב אותה.
אייטונס
אינטגרציה עם יישומים אחרים
ב-Mac OS X, התוכנה משולבת עם iWork ו-iLife. התוכנות האלה יכולות להגיע ישירות לספריית הiTunes שבמחשב, ומספקות גישה לרשימות השמעה ושירים שונים. קובצי מוזיקה מ iTunes יכולים להיות מוטבעים ישירות לתוך מסמכי פייג'ס (Pages) ויכולים לעבוד עם idvd, iMovie ו-Keynote. התוכנה משולבת גם עם Front Row (ששולה מידע מספריות ה-iTunes וה-iPhoto). בנוסף, כל שיר שמיוצא מ-GarageBand, תוכנת יצירת מוזיקה בסיסית המהווה חלק מחבילת iLife, מצורף אוטומטית לספרית המוזיקה בiTunes. בנוסף קיים גם Artwork.saver, שומר מסך שכלול ב-Mac OS X v10.4 ומציג עטיפות של אלבומים בתור שומר המסך. קיים גם יישומון ל-iTunes ב-Dashboard Widget שבאמצעותו ניתן לשלוט בiTunes. בWindows מתאפשרות אפשרויות אחרות, כגון שליחת שם השיר ושם האמן שלו מקשיב המשתמש לתוך Instant Messenger או רשת חברתית מקוונת אחרת.
קורפוס קלוסטומיה
רוב הניתוחים המודרניים מסוג זה כוללים רק את החלק הקדמי של כפיס המוח, מה שמשקף את העובדה שהאונה הקדמית והאונה הרקתית הן האונות במוח האחראיות בעיקר ליצירת ההתקפים האפילפטיים. ההפרעות כתוצאה מהליך ממותן זה הן קלות יותר; לא נמצאו תופעות לוואי אצל חלק מהחולים (למרות שלא סביר שאין כאלה).
אייטונס
סינכרון iPod ונגני MP3 אחרים
iTunes 2 הייתה הגרסה הראשונה של התוכנה שיכלה להסתנכרן עם נגן אייפוד. התוכנה יכלה, באופן אוטומטי, לסנכרן את ספריית מוזיקה וספריית הווידאו עם ה-iPod בכל פעם שהוא התחבר למחשב. שירים חדשים ורשימות השמעה חדשות הועתקו באופן אוטומטי אל ה-iPod, ושירים ורשימות השמעה שנמחקו מן הספרייה במחשב נמחקו גם מן ה-iPod. דירוגי רייטינג לשירים, שנוספו ב-iPod, הועברו בחזרה אל ספריית ה-iTunes שבמחשב, ובאפשרות ה-audiobooks המיקום הנוכחי של ההשמעה נזכר.
קורפוס קלוסטומיה
כפיס המוח נקטע, בדרך כלל, כדי לעצור את ההתקפים האפילפטיים. ברגע שכפיס המוח נחתך, הרבה יותר קשה למוח לשלוח מסרים בין שתי ההמיספרות. למרות שכפיס המוח הוא שטח החומר הלבן הגדול ביותר המחבר את ההמיספרות, יש עדיין תקשורת מוגבלת ביניהן על ידי התפרים הקדמי והאחורי (anterior commissure, posterior commissure).
אייטונס
סינכרון iPod ונגני MP3 אחרים
הסנכרון האוטומטי ניתן לביטול, לטובת העתקה ידנית של שירים בודדים או רשימות השמעה מלאות. iTunes תומך בהעתקה של המוזיקה שבמחשב אל ה־iPod, אולם רק מוזיקה וסרטוני וידאו שנרכשו בiTunes store יוכלו להועתק מה־iPod אל המחשב. מגבלה זו נוספה לאחר שפורסמה תוכנת צד שלישי, שאפשרה למשתמשים להעתיק את כל תוכן המחשב שלהם. יש עוד מספר דרכים להעביר קבצים שלא נקנו בחנות, ביניהן הצגת קבצים מוסתרים ב-Windows Explorer, ולאחר מכן העתקת המוזיקה שב־iPod אל כונן הדיסק המקומי. פעולה זו עשויה להיות מבלבלת כי הקבצים מסודרים כך שהתיקיות (תלוי בגרסת התוכנה וגרסת ה־אייפוד) ושמות הקבצים נראים כאילו נקבעו באופן אקראי, בסדר שבו הם הועלו על ה־iPod. זה לא משנה במיוחד, כי הקבצים (שבתוכם מוטבע מידע על האמן והשיר) נותרו ללא שינוי. לכן פחות מבלבל לתת ל-iTunes, לייבא, לארגן מחדש ולשנות את שמם של כל הקבצים. כאשר מוזיקה או וידאו נרכשו ב-iTunes store והועתקו מתוך iPod, יהיה ניתן להפעילם רק על גבי מחשבים שבהם הורשה החשבון שבו נעשה שימוש כדי לרכוש אותם. קיימים כמה כלי עזר צד שלישי שיכולים להסיר מגבלה זו. חוקיות השימוש בתוכנה מסוג זה בארצות הברית היא כיום בדיון.
קורפוס קלוסטומיה
על גילוי התהליך בשנת 1981 ניתן פרס נובל לרפואה.
אייטונס
סינכרון iPod ונגני MP3 אחרים
כאשר מחובר iPod שלא מכיל מספיק שטח פנוי כדי לסנכרן את כל ספריית המוזיקה ב-iTunes, תיווצר רשימת השמעה. זו תוכל להשתנות על פי הגדרותיו של המשתמש, שישפיעו על בחירת השירים למילוי השטח הפנוי.
מספר תוכנות חיצוניות, נוצרו כדי לסייע למשתמש של iTunes לסנכרן שירים עם כל נגן דיגיטלי, ולא רק iPod. אף על פי שרשמית, iTunes היא התוכנה היחידה לסנכרון iPod, יש תוכנות אחרות המאפשרות ל-iPod סינכרון בתוכנות וקבצים שונים.
בiTunes 7', מוזיקה שנרכשה ניתנת להעתקה מה־iPod אל המחשב. גם כאן, המחשב חייב להיות מורשה באותו חשבון של iTunes. כרגע, iTunes מאפשרת לעד חמישה מחשבים להיות מורשים על חשבון יחיד. זה אמנם לא מאפשר לך להעביר מוזיקה ומידע בין מחשבים, אבל זה עשוי להיות נחוץ כדי לגבות שירים, כדי להעביר שירים אל מחשב חדש, או כדי לשחזר את המוזיקה לאחר כשל ב־iPod.
תמיכה בווידאו
ב-9 במאי 2005 הוכנסה לתוכנה תמיכה בוידאו, עם יציאתה של iTunes 4.8. המשתמשים יכלו לגרור ולשחרר קטעי וידאו מהמחשב לתוך ה-iTunes בשביל לקטלגם ולארגנם. קטעי הווידאו ניתנו לצפייה בתצוגה מצומצמת בתוך החלון הראשי של ה-iTunes, בחלון נפרד (אפשרות שנעלמה בגרסה 8) או במסך מלא. עד לגרסה 7, לכל סוג מדיה הייתה ספרייה נפרדת, סרטי הווידאו הופרדו מהספרייה באמצעות סמל קטן בצורת מסך טלוויזיה, אך אורגנו כמו המוזיקה, בקטגוריות מוזיקליות שונות, כגון "אלבום" (album) ו"מלחין" (composer).
ב-12 באוקטובר 2005, הציגה אפל את iTunes 6.0, שבו נוספה תמיכה ברכישת וצפיית תוכן וידאו ב-iTunes Music Store, שבתחילה הציעה מבחר של כמה אלפי קליפים וחמש תוכניות טלוויזיה. מאז אותה תקופה, גדל האוסף כדי לכלול תוכן של רשתות טלוויזיה רבות יותר. חנות המוזיקה של iTunes מאפשרת להציג אוסף גדול מאוד של קדימונים לסרטים- בחינם.
עד ה-5 בספטמבר 2006, החנות הציעה למעלה מ-550 תוכניות טלוויזיה להורדה. בנוסף, הוכנס קטלוג של 75 סרטים מלאים בבעלות דיסני. החל מה-11 באפריל 2007, למעלה מ-500 סרטים באורך מלא היו זמינים דרך ה-iTunes.
דרישות מערכת
iTunes מתאימה למחשבים בעלי מערכת ההפעלה של אפל, Mac OS X מגרסה 10.4.9 ומעלה, למערכת ההפעלה Windows XP SP2 (ומעלה), Windows Vista ו-Windows 7 ו-Windows 10.
יהדות התפוצות
יהדות התפוצות זהו השם הכולל לקהילות היהודיות בגולה, קרי, מחוץ לארץ ישראל.
אסיה
{{עמודות
צפון ומזרח אסיה
}}
אפריקה ואוקיאניה
{{עמודות
אוקיאניה
}}
אירופה
{{עמודות