cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
עמוס הרפז
ביוגרפיה
בשנת 1976 התחיל עבודתו ב"אורנים, בית הספר לחינוך של התנועה הקבוצית", בו עבד עד 1998. בשנת 82–1980 היה במעמד פוסט-דוקטורט, באוניברסיטת WINDSOR, בקנדה. מנהל אורנים בשנים: 1987-1990. בשנת 91–1990, שבתון ב- MIT בבוסטון מסצ'וסטס, ארצות הברית. 1991-1997, הוראה ומחקר באורנים. 1997-98, שבתון (שני) ב- MIT בבוסטון מסצ'וסטס, ארצות הברית. ב-1998 פרש לגמלאות. משנת 2000 חבר בכיר ב- IARD International Association for Relativistic Dynamics והרצה ב-6 מכנסייה הבינלאומיים.
נקבר בקיבוצו ממשר העמק.
גיבתון ירוק-זנב
גיבתון ירוק-זנב (שם מדעי: Pipilo chlorurus) הוא מין של גיבתון החי בדרומה של אמריקה הצפונית מדרום ארצות הברית עד מקסיקו.
אורכו של גיבתון זה 18 ס"מ ומשקלה 29 גרם. הוא בעל נוצות אפורות עם ציצה כתומה על ראשו, סנטר לבן ומקור שחור והכנפיים והזנב ירוקים, מפוספסים מעט בשחור.
הגיבתון מצוי באזורי שיחים ובתות חמים באזורי מחייתו. בכמה מקרים הצליחו לאלף אותו אך ברוב המקרים הגיבתון נחבא בין השיחים ובין צמחים נמוכים נוספים.
הוא מקנן על הקרקע עם קנים וביצים מוסוות. כשמתקרב טורף הגיבתון יכול להתחקות לסנאי קרקע, המושך טורפים רבים כמו הקויוט, כך שהציפור תרים את זנבה, תצייץ חרישית ותנוע מהר משיח לשיח, עד שהטורף יימשך אחריה מספיק רחוק מהקן ואז היא תמריא.
נגיעות
נגיעות הוא אלבומו הרביעי במספר של ברי סחרוף. הוא יצא ב-3 בדצמבר 1998 בחברת התקליטים "קדמא", בהפקת ניצן זעירא.
האלבום הוא הנמכר ביותר בין אלבומיו של סחרוף, והוא אף זכה בארבעה פרסי "תמוז". האלבום שילב בין רוק, מוזיקה אלקטרונית ואלמנטים של מוזיקה מזרחית, והניב להיטים רבים כמו "ככה זה (לאהוב אותך)", שהתפרסם גם כשיר הפתיחה של סדרת הדרמה הישראלית "שבתות וחגים" ונכתב והוקלט במקור עבור הסדרה, "עבדים", "לב שלם", "עיר של קיץ" וגרסת כיסוי לשירו של נתן אלתרמן "עוד חוזר הניגון" שהוקלטה במקור עבור פרויקט "עבודה עברית".
שותפים באלבום
ביצירת האלבום השתתפו מוזיקאים רבים. ביניהם, חיים לרוז, גידי רז, יזהר אשדות, אורן לוטנברג, פליקס מזרחי, דני מקוב, טל שגב, פיטר רוט, שרון רוטר, אסף אמדורסקי, קרני פוסטל, עודד פרח, ג'וני שועלי, דן תורן, מיכה שטרית וגדי פוגטש. בנוסף, בשיר "זה לא יכול להיות שאף פעם אין יריות" מסומפל קולו של סטיבן הוקינג.
דיק טרייסי
דיק טרייסי (באנגלית: Dick Tracy) היא רצועת קומיקס אמריקאית פופולרית. רצועת הקומיקס נוצרה על ידי המאייר צ'סטר גולד והיא התפרסמה לראשונה ב-4 באוקטובר 1931 בעיתון השיקגו טריביון. גולד המשיך לכתוב ולאייר את רצועת הקומיקס עד שנת 1977.
דיק טרייסי הוא בלש משטרה קשוח שנלחם בארגוני הפשע בעירו, אשר בראשם עומדים מגוון נבלים מכוערים באופן מוקצן, עד כדי גיחוך.
הסדרה נוצרה בהשראת המאבקים האלימים אשר נערכו ברחובות שיקגו בין כנופיות הפשע לבין המשטרה במהלך תקופת היובש.
בעברית יצאו שני ספרים: ספר מידע על הקומיקס ויוצרו עם שני סיפורים חדשים, וספר בשם "דיק טרייסי נגד העולם התחתון" בו דיק מתמודד בין השאר עם מנתח פלסטי שמשנה פנים לפושעים מבוקשים, כשברקע מאבק בין שתי כנופיות.
עיבודים נוספים
הפופולריות וההצלחה הרבה לה זכתה הרצועה לאורך השנים הובילו להפקתם של מספר עיבודים נוספים.
לדמות של דיק טרייסי הייתה תוכנית-דרמה ברדיו. היא שודרה במספר רשתות. בשנת 1934 היא החלה ב-NBC והסתיימה במהלך שנת 1948 ברשת ABC. בשנים 1946–1948 היא הייתה ממומנת על ידי יצרנית של ממתק טוטסי רול ולכן שונתה מוזיקת רקע שהפכה לפרסמות של הממתק.
השחקן ראלף בירד היה הראשון שגילם את דמותו של דיק טרייסי בסרט הקולנוע אשר התבסס על עלילת הסדרה אשר יצא לאקרנים בשנת 1937. בהמשך הופקו מספר סרטי המשך בהם בירד גילם גם כן את דמותו של טרייסי.
כמו כן, הצלחת הרצועה הובילה לאורך השנים גם להפקת סדרת לייב אקשן טלוויזיונית (שלא האריכה ימים) ושתי סדרות אנימציה.
וורן בייטי תרם רבות להעלאת הפופולריות של הסדרה כאשר הפיק וביים את העיבוד הקולנועי המצליח לסדרה אשר יצא לאקרנים בשנת 1990. בסרט שיחקו בתפקידים הראשיים וורן בייטי (אשר גילם את דמותו של דיק טרייסי) מדונה ואל פצ'ינו. הסרט זכה בשלושה אוסקרים: עבור האיפור, עבור התפאורה ועבור שיר הנושא. ההבדל המרכזי בין הסרט לקומיקס הוא קהל היעד - הסרט נועד לקהל המבוגר ונעשה בסגנון פילם נואר.
באוגוסט 1990, חברת Bandai America הפיקה את משחק הווידאו הראשון של דיק טרייסי אשר התבסס על עלילת הסרט ויצא לקונסולת המשחקים Nintendo Entertainment System. בשנת 1991 יצא המשחק גם לקונסולת המשחקים הניידת גיים בוי.
חברת סגה הפיקה גם היא משחק וידאו של דיק טרייסי אשר יצא לשווקים בשנת 1991 עבור קונסולת המשחקים מגה דרייב.
למרות שהפופולריות של הסדרה דעכה באופן ניכר מאז היציאה לאקרנים של העיבוד הקולנועי של ביטי בשנת 1990, הרצועה עדיין מופצת כיום במספר עיתונים יומיים גדולים בארצות הברית.
באחד מפרקי סדרת הטלוויזיה זהות סודית גיבור הסדרה אנדרו מפנטז על טיהור העיר מפושעים כשהוא לבוש כדיק טרייסי.
בליינד מלון
בליינד מלון (cאנגלית: Blind Melon) היא להקת רוק אשר הוקמה בתחילת שנות ה-90 כאשר החל עידן הגראנג'.
היסטוריה
בליינד מלון הוקמה על ידי שאנון הון, סולן הלהקה, כשהיה בן 20, בשנת 1989 בלוס אנג'לס, קליפורניה. שאר חבריה היו מאינדיאנה, מיסיסיפי ופנסילבניה. בשנת 1991 חתמה הלהקה בלייבל "Capitol Records" והקליטה Demo, אשר בסופו של דבר לא יצא לאור.
תקליטם הראשון הנקרא על שם הלהקה יצא בשנת 1992. בשל הקשר ההדוק בין סולן הלהקה ובין סולן להקת Guns N' Roses, אקסל רוז, הצליחה הלהקה לפרוץ לתודעה האמריקאית, עם שחרור הסינגל "No Rain".
אלבומה השני של הלהקה, "Soup", יצא בשנת 1995 אך לא הצליח במכירות למרות הביקורות הטובות.
סופה של הלהקה הגיע במהלך סיבוב הופעות בארצות הברית כאשר סולן הלהקה נמצא מת, בשל מנת יתר של קוקאין באוקטובר 1995. הלהקה המשיכה לפעול רשמית עד 1999 ללא הון והוציאה עוד תקליט ב-1996 בשם "Nico".
בשנת 2008 הצטרף ללהקה טראוויס וורן כסולן, והלהקה הוציאה את האלבום For My Friends.
צ'צ'לקה אדמונית-בטן
צָ'צָ'לָקָה אדמונית-בטן (שם מדעי: Ortalis wagleri) היא מין של עוף קרקע ממשפחת ההוקיים האנדמי למקסיקו במדינות: חליסקו, סונורה, סינלואה, נאיאריט ודורנגו. תחום מחייתה הוא יערות גשם נמוכים בטווח של עד 1,500 מטר אך גם יערות יבשים יותר.
עוף זה דומה למיני הסוג פנלופה והוא מגיע לאורך 62–67 ס"מ ולמשקל 834 גרם. הצ'צ'לקה בעלת נוצות חומות-אדמוניות וראש שחור עם פנים אדומות בולטות וסנטר ורוד. המקור קצר ואפור ובקצהו ציצה בולטת שחורה. החזה כתום-אפור, הבטן אדומה והרגליים אפורות וחזקות. הזנב ארוך וכהה אך בעל נוצות כתומות בקצוות.
היא יכולה לנוע על הקרקע אך גם מעל ענפי היער, שם היא מחפשת מיני פירות ומגוונת בחרקים. היא חיה רוב הזמן בקבוצות קטנות של עד 10 עופות. עונת הרבייה שלה חלה בין מאי ליולי אז הזכרים מנפחים את נוצותיהם וקוראים לנקבות.
הצ'צ'לקה אינה נמצאת בסכנת הכחדה בטבע ומצב שימורה הוא "ללא חשש".
אתה בכולם
אתה בכולם הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית יובל דיין. השיר נכתב והולחן על ידה, והופק על ידי תומר בירן. את השיר הוציאה לאור חברת התקליטים "ארומה מיוזיק" ב-8 במרץ 2021.
רקע
השיר הוא הילולה לאלוהים. דיין מדברת בשיר על מקומו של אלוהים בעולמה היומי. היא מתארת את אלוהים כדמות שהולכת איתה, ונמצאת בתוכה לאורך כל החיים. - אמרה בריאיון לערוץ 7. בסוף השיר, הזמר עידן עמדי קורא פסוק תהילים:.
ביקורות
מבקר המוזיקה הישראלי, יוסי חרסונסקי, העניק לשיר ציון של ארבעה כוכבי זהב מתוך חמישה. הוא שיבח את השיר ואמר: "העיבוד מוסיף שכבה אמונית-שמימית שנותנת לשיר תוקף תפילתי".
זוליכה
זוליכה, וגם זולייכה, סוליקה וזליכה – הוא על פי המסורת המוסלמית, שמה של אשת פוטיפר, שר הטבחים המצרי.
במקרא ובמדרשי חז"ל
המקרא, בסיפורי יוסף, ב, מביא את סיפורה של אשת פוטיפר, שר הטבחים המצרי, שבחצרו גדל יוסף. בכל הפסוקים העוסקים באשת פוטיפר לא נזכר שמה. דמותה של אשת פוטיפר הפכה לסמל האשה המפתה, המנצלת את מעמדה מצד אחד ואת יצריו של יוסף מצד שני.
בספרות העברית
בעקבות חז"ל הפכה דמותה של אשת פוטיפר לדמות נדרשת בספרות העברית והיהודית לדורותיה. בסוף ימי הביניים, כנראה בעקבות מסורת מוסלמית, החל לצוץ שמה של אשת פוטיפר "זוליכה", שנכתב בכמה צורות. השם חדר לקהילות ישראל, ובצורתו "סוליקה" הפך לשם מקובל בקהילות ישראל בצפון אפריקה. הנערה היהודייה-מרוקאית הרוגת המלכות המפורסמת סוליקה חגוואל, שמסרה נפשה על קידוש השם והמיתה עצמה בגבורה כדי שלא להתאסלם ולשמור על יהדותה, היא אולי הנערה המפורסמת ביותר שנקראה "סוליקה". לוי גינצבורג, ב"אגדות היהודים" שלו, מביא כמה אגדות עם המזכירות את שמה של זוליכה.
בספרות העברית החדשה הוזכרה זוליכה ביצירותיהם של אברהם שלונסקי, בשירו "ליל זוליכה", ובסיפוריו של יעקב הורוביץ. והביטוי "ליל זוליכה" הפך לתיאור של ליל פיתויים ארוטי.
פרצ'יז
פרצ'יז (בספרדית Parchís) הייתה להקת ילדים מספרד שהייתה פופולרית בסוף שנות השבעים ותחילת שנות השמונים.
שם הלהקה נלקח ממשחק לוח פופולרי בספרד, פרצ'יס, הדומה ללודו. במשחק לכל כלי יש צבע משלו - אדום, ירוק, כחול וצהוב. חברי הלהקה הופיעו כשכל אחד מהם לבוש בתלבושת בצבע אחיד מצבעים אלו, ולעיתים אחד מהם היה לבוש כקוביית משחק.
הלהקה נוסדה בשנת 1979, ובשיאה מנתה שישה חברים - ארבעה ילדים ושתי ילדות. הלהקה התפרקה בשנת 1986. אחד מלהיטיה הבולטים המוכרים גם בישראל היה "Un rayo del sol" (קרן שמש).
מבין חברי הלהקה התפרסמה יולנדה ונטורה שבבגרותה הפכה לכוכבת טלנובלות במקסיקו.
ריצ'רד לורנס
ריצ'רד לורנס (באנגלית: Richard Lawrence; 1800/1801 – 13 ביוני 1861) היה צבעי אמריקאי שניסה להתנקש בחייו של אנדרו ג'קסון, ובכך הפך למבצע ניסיון התנקשות הראשון בהיסטוריה בנשיא ארצות הברית.
ביוגרפיה
ריצ'רד לורנס נולד באנגליה בשנת 1800 או ב-1801. לורנס עבד כצבע וקיימת הערכה כי החשיפה הממושכת לכימיקלים שבצבעים תרמה להפיכתו לבעל הפרעה נפשית. בתחילת שנות ה-30 של המאה ה-19 היה משוכנע לורנס בהיותו ריצ'רד השלישי, מלך אנגליה. בנקודה זו השתנתה אישיותו בצורה דרמטית; הוא החל להתלבש באופן ראוותני ומצועצע וגידל שפם. הוא ויתר על עבודתו בטענה שהוא לא צריך לעבוד כיוון שהממשל האמריקני חייב לו הון גדול, אך הנשיא אנדרו ג'קסון מונע ממנו את שמגיע לו. בנוסף טען כי כשיקבל את הכסף, יוכל לתפוס את מקומו החוקי כמלך אנגליה. כמו כן, האשים לורנס את הנשיא ג'קסון ברצח אביו ב-1832, אף על פי שאביו מת תשע שנים לפני כן, ומעולם לא ביקר בארצות הברית. לורנס החליט כי עליו להרוג את ג'קסון. הוא רכש שני אקדחים והחל לעקוב אחרי ג'קסון. במשך מספר שבועות לפני ניסיון ההתנקשות, כמעט כל יום, נראה לורנס באותה חנות צבע, מדבר לעצמו וצוחק.
ב-11 באפריל 1835 הובא לורנס למשפט. התובע במשפטו היה פרנסיס סקוט קי, כותב של המנון ארצות הברית. לאחר דיון שארך חמש דקות בלבד, מצא אותו חבר המושבעים זכאי עקב אי-שפיות. בשנים שלאחר מכן, אושפז לורנס במספר מוסדות ובתי-חולים. ב-1855 הוא הועבר לבית החולים הפסיכיאטרי שנפתח בוושינגטון הבירה, שם שהה עד למותו ב-1861.
דרושקופול
היסטוריה
עד סוף המאה ה-18 הייתה דרושקופול יישוב יהודי קטן. בחלוקת פולין בשנת 1793 נכללה העיירה בשטח רוסיה, בסמיכות לגבול גליציה האוסטרית. תחנת המכס והקסרקטינים שהוקמו בעיירה בידי הרוסים הביאו לפיתוח היישוב. מהמאה ה-19 התבססו בעיירה חסידות אלעסק וחסידות טריסק.
בזמן מלחמת העולם הראשונה נפגעו יהודי העיירה מפרעות של הקוזקים, ולאחר מכן, ממעשי שוד מצד חיילי צבא אוסטרו-הונגריה. בזמן מהפכת אוקטובר הקימו יהודי העיירה קבוצת הגנה עצמית, אשר הניסה כנופיות מקומיות. עם כניסת החיילים הפולנים לעיירה, וסיפוחה לפולין, ביצעו אלו מעשי התעללות ביהודיה.
מראשית המאה ה-20 נוסדו בעיירה מוסדות תרבות יהודיים, ומשנות העשרים פעל בה בית ספר עברי. בין מלחמות העולם פעלו בעיירה מפלגות המזרחי, הרוויזיוניסטים ואגודת ישראל, ותנועות הנוער החלוץ, החלוץ הצעיר ובית"ר. בשנת 1921 נמנו בעיירה קרוב ל-800 יהודים וכ-300 אוקראינים ופולנים.
בשואה
ב-22 ביוני 1941 נכנסו לעיירה הגרמנים, ועם הגיעם, הוציאו להורג 5 יהודים באשמת קומוניזם. ב-10 ביולי מונה בעיירה יודנרט, ויהודי המקום צוו לענוד אות מזהה, ונלקחו לעבודות כפייה.
אנבת' גיש
אנבת' גיש (באנגלית: Annabeth Gish; נולדה ב-13 במרץ 1971) היא שחקנית טלוויזיה וקולנוע אמריקאית.
ביוגרפיה
נולדה בשם אן אליזבת גיש (Anne Elizabeth Gish) באלבקרקי, ניו מקסיקו שבארצות הברית, לג'ודי ורוברט גיש. בהיותה בת שנתיים עברה משפחתה לסיידר פולס, איווה, שם גדלה עם אחיה. אביה עבד כמרצה לאנגלית באוניברסיטת צפון איווה ואימה עבדה כמורה בבית ספר יסודי. גיש למדה בבית הספר התיכון של אוניברסיטת צפון איווה ולאחר מכן למדה באוניברסיטת דיוק לימודי קולנוע.
קריירה
בשנת 1986 שיחקה גיש בסרטה הראשון - קומדיית הנעורים "במלכודת העתיד" ("Desert Bloom"). בעקבות השתתפותה בסרט מיסטיק פיצה בשנת 1988, זכתה להכרה והחלה לפתח את הקריירה הקולנועית והטלוויזיונית שלה. ב-1995 שיחקה בקומדיה השחורה "ארוחת הערב האחרונה" בכיכובה של קמרון דיאז. ב-1996 שיחקה בדרמה הרומנטית "בחורות יפות" בכיכובה של אומה תורמן. ב-1999 שיחקה במותחן "סיכון כפול". בשנת 2001 החלה גיש להשתתף בסדרה תיקים באפילה, ועם עזיבתו של דייוויד דוכובני את הסדרה הפכה לאחת מגיבורי הסדרה. בשנת 2003 השתתפה גיש בפרק של הסדרה "הבית הלבן" בתפקיד אליזבת ברטלט ווסטין, בתו של נשיא ארצות הברית בסדרה.
בשנת 2006 השתתפה גיש בסרט "The Celestine Prophecy" וכן בסדרות הטלוויזיה "Candles on Bay Street" ו-"Brotherhood".
בשנת 2011 שיחקה בסרט הקומי "הורה מלווה". בשנת 2013 החלה לגלם את שרלוט מילריית' בסדרת הפשע "הגשר" ברשת FX, אשר מבוססת על הסדרה הדנית הגשר. ב-2014 שבה גיש לשחק בעונתה השנייה.
ב-2016 שיחקה בסרטו של פיטר בילינגסלי, "במנוסה", דרמת פשע בכיכובם של וינס ווהן, היילי סטיינפלד וטראג'י פ. הנסון. באותה שנה שיחקה בסרט האימה "להתעורר מפחד", והתארחה בסדרת הטלוויזיה הקומית "צ'יפ" בשירות נטפליקס.
ב-2018 שיחקה בסדרת הטלוויזיה "מי מתגורר בבית היל", ובשנת 2019 שיחקה בסרט "קצה העולם", ובדרמה הביוגרפית של מרי הארון "Charlie Says" בתור וירג'יניה קרלסון.
בשנת 2021 החלה גיש לשחק בסדרת הטלוויזיה העל-טבעית "טקס חצות" שיצר מייק פלנקאן (היוצר של "מי מתגורר בבית היל") עבור נטפליקס. בשנת 2023 היא עתידה לשחק במיני-סדרת האימה "מפלת בית אשר" שיצר מייק פלנגן לשירות הסטרימינג של נטפליקס ומבוסס על הסיפור הקצר באותו שם מאת אדגר אלן פו.
חיים אישיים
גיש נישאה לפעלולן הסדרה "תיקים באפלה", וייד אלן, ובנם של בני הזוג קאש אלכסנדר אלן נולד ב-12 בינואר 2007.
אלברט אפוני
אלברט גיירג אפוני, רוזן נאגיאפוני (בשם מלא בהונגרית: Nagyapponyi Albert György Apponyi, 29 במאי 1846 וינה – 7 בפברואר 1933 ז'נבה) היה פוליטיקאי, סופר וכותב זכרונות הונגרי, נואם מוכשר, בן למשפחה אריסטוקרטית הונגרית ותיקה, יליד אוסטריה. כיהן בין השאר כשר החינוך בימי הממלכה ההונגרית בעת הממלכה הדואלית. היה חבר האקדמיה ההונגרית למדעים. היה חבר באגודת קישפלודי.
רקע משפחתי
אלברט אפוני נולד ב-1846 בבווינה כבן למשפחת בעלי אחוזות הידועה כבעלת פריווילגיות עוד מהמאה ה-13. אביו היה הרוזן גיירג אפוני, קנצלר הונגריה בשנים 1846–1848.
פעילותו הפוליטית
אלברט אפוני התחיל את דרכו הפוליטית בשנת 1872 כשנבחר לראשונה בפרלמנט ההונגרי ברשימת המפלגה של פרנץ דיאק ומטעם העיר יאסברן (Jászberény). עם הפסקה קצרה נשאר חבר בפרלמנט עד שנת 1918. בשנת 1878 הפך למנהיג "האופוזיציה המאוחדת" שכללה את המפלגות שהתנגדו לדואליזם האוסטרו-הונגרי. בשנת 1899 נכנס לממשלה הליברלית.
בשנים שלפני פרוץ מלחמת העולם הראשונה נמנה עם ארבעת האריסטוקרטים שהשפיעו רבות על הזירה הפוליטית והמדינית ההונגרית, יחד עם הרוזנים דיולה אנדראשי, אישטוון טיסה ומיהאי קארואי. בין 31 באוקטובר 1901- 6 בנובמבר 1903 היה יושב ראש בית הנבחרים ההונגרי.
בסוף שנת 1903 עזב את המפלגה הליברלית וחזר לאופוזיציה, כחבר במפלגה הלאומית. ב-1904 הנהיג את המפלגה העצמאית, עד לסוף מלחמת העולם הראשונה. בין 8 באפריל 1910 ל-17 בינואר 1910 כיהן כשר החינוך והדתות. באותה שנה (1910) הצטרף למפלגה הקושוטיסטית והחל משנת 1914 היה למנהיגה. שוב היה שר החינוך ב-15 ביוני 1918 - 8 במאי 1918. שמו נקשר ב"חוק אפוני" שביקש לכפות את ההוראה בשפה ההונגרית בכל בתי הספר ברחבי הונגריה רבתי, ועורר משום כך את זעם הקבוצות האתניות האחרות במדינה. אחרי המלחמה היה ראש המשלחת ההונגרית בועידת השלום בפריז בשנים 1919-1920.לאחר מכן ניהל את המשלחת ההונגרית בחבר האומות, עד יום מותו.
פרט לעיסוקיו הפוליטיים והדיפלומטיים התעניין אפוני בתחומים מגוונים - בלשנות, ספרות, פילוסופיה ומוזיקה. דיבר בצורה שוטפת שש שפות.
נפטר ב-7 בפברואר 1933 בז'נבה בעת שחיכה לפתיחה מחדש של הוועידה לפירוק הנשק במסגרת חבר האומות.
אגסילאוס (קסנופון)
אגסילאוס (ביוונית: Ἀγησίλαος) הוא חיבור קטן מאת הסופר היווני קסנופון (נפטר בשנת 354 לפנה"ס), המסכם את חייו של אגסילאוס השני מלך ספרטה (בערך 440 לפנה"ס – בערך 360 לפנה"ס).
קסנופון היה ידידו הטוב של אגסילאוס. הוא כתב את החיבור לאחר מותו של המלך, והחיבור כולו מהלל אותו.
קסנופון פגש את המלך אגסילאוס לאחר המסע המתואר בחיבורו "אנבסיס". קסנופון כיבד מאוד את המלך, וראה בו דוגמה שאין טובה ממנה לכל המידות האזרחיות והצבאיות.
חיי המלך מתוארים בסדר כרונולוגי, מה שהופך את החיבור לאחת הדוגמאות הראשונות לכתבים ביוגרפיים. חלקים מסוימים בחיבור מושאלים מחיבורו של קסנופון "הלניקה", עם שינויים קלים בלבד בשפה.
סאלי ג'וול
שרה מרגרט "סאלי" ג'וול (באנגלית: Sarah Margaret "Sally" Roffey Jewell; נולדה ב-21 בפברואר 1956) היא אשת עסקים אמריקאית ילידת בריטניה, שכיהנה כמזכירת הפנים של ארצות הברית בממשלו של ברק אובמה. ג'וול היא האישה השנייה שכיהנה בתפקיד זה, לאחר גייל נורטון. היא מהנדסת בהשכלתה. עבדה בעברה בתעשיית הנפט והבנקאות, ולאחר מכן שימשה כנשיאה וכמנכ"לית תאגיד הקמעונאות REI.
ביוגרפיה
סאלי ג'וול נולדה בלונדון, אנגליה ב-1956 בשם סאלי רופי, להוריה אן ופיטר רופי. בגיל 4 עברה עם משפחתה לארצות הברית לאחר שאביה, רופא מרדים, קיבל משרה באוניברסיטת וושינגטון. ב-1973 סיימה את לימודיה התיכוניים, וב-1978 השלימה לימודי תואר בהנדסת מכונות באוניברסיטת וושינגטון.
בשנים 1978–1981 עבדה ג'וול בחברת הנפט מוביל (לימים אקסון מוביל) באוקלהומה. ב-1981 הצטרפה לבנק ריינייר בסיאטל, ועבדה במגזר הבנקאות במשך כ-20 שנה, במוסדות שונים. במקביל, התמנתה ב-1996 לחברת דירקטוריון בתאגיד REI, וב-2005 מונתה למנכ"לית התאגיד. שימשה בנוסף חברת דירקטוריון בגופים שונים.
ב-6 בפברואר 2013 נבחרה על ידי נשיא ארצות הברית, ברק אובמה, להחליף את מזכיר הפנים המכהן, קן סלזאר. ב-21 במרץ אושר מינויה בוועדת הסנאט לענייני אנרגיה ומשאבי טבע. ב-10 באפריל אישר הסנאט את מינויה, ברוב של 87 תומכים מול 11 מתנגדים. יומיים לאחר מכן, ב-12 באפריל 2013, החלה בכהונתה.
נשואה לוורן ג'וול, מהנדס, ואם לשניים. בני הזוג מתגוררים בסיאטל, וושינגטון.
ג'וול חובבת החלקה על סנואובורד ושיט קיאקים, וטיפסה על הר וינסון מסיב, ההר הגבוה באנטארקטיקה.
אונטר דן לינדן
אונטר דן לינדן (בגרמנית: Unter den Linden, בעברית: "תחת עצי התרזה") היא שדרה ששימשה כמרכז ההיסטורי של ברלין ובמחצית השנייה של המאה העשרים גם כמרכזה של ברלין המזרחית. המוזיאונים, התיאטראות, מבני הממשל והכנסיות החשובים ביותר בעיר נבנו לאורכה מהמאה ה-18 עד המאה ה-20.
בשנות העשרים של המאה העשרים היה צומת הרחובות אונטר דן לינדן ופרידריכשטראסה (כיום רחוב הקניות היוקרתי של ברלין) מוקד חיי הלילה, הבידור והתרבות של העיר. האזור נפגע במהלך ההפצצות על ברלין במלחמת העולם השנייה, אך שופץ בתקופה הקומוניסטית ולאחריה. כיום חוזרת שדרת אונטר דן לינדן לשמש כמוקד העיקרי של חיי התרבות והפוליטיקה של העיר.
שדרת אונטר דן לינדן נמתחת מפאריזר פלאץ ושער ברנדנבורג בקצה האחד, ועד לאי המוזיאונים, הברלינר דום (הקתדרלה של ברלין) והמקום שבו עמד לפנים בניין ארמון הרפובליקה (בניין הפרלמנט של גרמניה המזרחית, שנהרס) בקצה השני, ושבו נִבְנֶה מחדש הארמון העירוני של ברלין. הארמון היה מושב החורף של מלכי פרוסיה ושל קיסרי גרמניה ועתיד לשמש כ"פורום הומבולדט" למדע, תרבות ואמנות. השדרה נמצאת בתחומי שכונת מִיטֶה.
הספר הרחק מעצי התרזה עוסק בעברו של גיבור הספר באונטר דן לינדן, ומכאן שמו.
אלפא במזבח
α במזבח הוא הכוכב השני בבהירותו בקבוצת הכוכבים מזבח עם בהירות נראית מדרגה 2.95 (בהיר מעט פחות מ-β במזבח למרות שציוני באייר שלהם מרמזים את ההפך), שנמצא במרחק של כ-267 שנות אור ממערכת השמש. כמו כל כוכבי הקבוצה, אין לכוכב שם משלו, למרות שהקבוצה הייתה ידועה בעת העתיקה והיא אחת מ-48 הקבוצות שהגדיר תלמי. הכוכבים α במזבח, σ במזבח שמצפון לו ו-β במזבח שמדרום לו, ייצגו במיתולוגיה הסינית עלי ונקראו בסינית "צ'וּ" ולפעמים השם צ'ו ניתן לכוכב α במזבח במקום לשלושת הכוכבים.
מאפיינים
α במזבח הוא כוכב הסדרה הראשית מסוג ספקטרלי B2 Vne כאשר התוספת ne משמעותה שלכוכב ספקטרום פליטה וספקטרום בליעה כאשר הפסים רחבים כתוצאה מחומר שנע במהירות גבוהה סביב הכוכב. מסתו של α במזבח מוערכת בכ-9.6 מסות שמש ורדיוסו כ-4.8 רדיוסי שמש. טמפרטורת פניו היא כ-18,000 קלווין והוא קורן בעוצמה גדולה פי 380 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה, אך בשל טמפרטורת פניו הגבוהה כמעט כל קרינתו היא בתחום העל-סגול, כך שעוצמת הארתו הכוללת היא למעשה פי 5,800 מזו של השמש. בדומה לכוכבים אחרים מסוגו, α במזבח מסתובב על צירו במהירות גבוהה מאוד של כ-300 קילומטר בשנייה. כתוצאה מכך הוא מעיף חומר מאזור קו המשווה שלו שיוצר דיסקת חומר עם מסה של כחצי מיליארדית מסת שמש, המקיפה אותו ומגיעה למרחק של פי 33 מרדיוס הכוכב עצמו (כ-160 רדיוסי שמש) ואז נקטעת בפתאומיות. ייתכן שהסיבה לחיתוך החד של הדיסקה היא קיומו של בן זוג עמום שמקיף את α במזבח במרחק זה וספח אליו את החומר, אך לא נמצאו ראיות ישירות לקיומו של בן זוג כזה. החומר שבדיסקה מיונן מהקרינה העל-סגולה שנפלטת מהכוכב ויוצר את ספקטרום הפליטה. החומר שבדיסקה גם יוצר ספקטרום בליעה ובשל המהירות הגבוהה שלו, נגרמת הרחבת דופלר של הפסים. בהירותו של הכוכב משתנה במספר עשיריות של דרגת בהירות בתדירות של כמעט יממה אחת (כ-23.5 שעות), תדירות שתואמת את תדירות הסיבוב של הכוכב על צירו. השתנות דומה נצפתה בכוכבים נוספים מסוג זה, אך לא ברור מהו המנגנון שגורם לה.
איינשטירצנדה נויבאוטן
איינשטירצֵנדֵה נוֹיבּאוּטֵן (בגרמנית: Einstürzende Neubauten) היא להקה גרמנית המתמחה במוזיקה אקספרימנטלית, ומשויכת על פי רוב לסוגת המוזיקה התעשייתית. הלהקה נוסדה במערב ברלין בשנת 1980, ופירוש שמה הוא "שיכונים חדשים מתמוטטים". המונח "שיכונים חדשים" (Neubauten) מתייחס לבניינים שנבנו בגרמניה לאחר מלחמת העולם השנייה ונחשבים לזולים, אפורים ולא אטרקטיביים במיוחד לעומת הבתים בסגנון ה״אלטבאו״ Altbau.
חבריה המייסדים הם בליקסה ברגלד (בשמו האמיתי כריסטיאן אמרייך), אן.או. אונרו, גודרון גוט וביאטה ברטל. לאחר שינויים בהרכב הלהקה בשנותיה הראשונות התגבש ההרכב סביב ברגלד, אונרו, FM איינהייט, מרק צ'ונג ואלכסנדר האקה. מסימני ההיכר של המוזיקה התעשייתית של הלהקה הוא השימוש בכלי נגינה ייחודיים הבנויים מגרוטאות מתכת, סגנון אשר פיתחו עם הזמן חברי הלהקה בשימוש עם קופסאות מפח. הסגנון המיוחד והייחודי של הלהקה השפיע עם השנים על להקות נוספות גם מחוץ לגרמניה כמו ניין אינץ' ניילז.
ההיסטוריה של הלהקה
הלהקה הוקמה באופן מקרי ואת הסגנון המוזיקלי ואת האג׳נדה של הלהקה, לא היה ניתן להגדיר באופן חד משמעי, או לשייך לסגנון קיים, כך שהמוזיקה הוגדרה בהתחלה כאבסרקטית. השימוש בכלי נגינה משלהם נוצר כתוצאה מכך שהמתופף נאלץ בעקבות מצב כלכלי למכור את התופים שלו, ובנה תופים מפלדה ומתכת שהוא מצא ברחוב. בליקסה ברגלד סיפר בראיון שהם הושפעו מעבר לכך מההפגנות ההמוניות שנערכו בשנות השמונים בברלין שלפני נפילת החומה, בהם המפגינים תופפו בעצמם כאות מחאה על כלי מתכת שונים ברחוב וקיבלו מכך השראה.
הלהקה הייתה חלק מהסצנה הברלינאית של התקופה, בה להקות רבות חיפשו את עצמן ואת הסגנון המוזיקלי שלהן והייתה בעצמה סוג של ניסוי אקספרימנטלי. ההופעה הראשונה שלהם הייתה במועדון ״מון קלאב״ במערב ברלין. האלבום הראשון שלהם יצא בשנת 1981, ושילב מוזיקה תעשייתית עם שילובים של פאנק. בשנת 1983 יצא האלבום השני של הלהקה, כשבאותה שנה הצטרף בליקסה ברגלד ללהקה של ניק קייב, ובעצם היה חבר בשתי הלהקות בו זמנית.
Hunky Dory
Hunky Dory הוא אלבום של המוזיקאי הבריטי דייוויד בואי משנת 1971. זהו אלבומו הראשון של בואי בחברת תקליטי RCA, אשר ליוותה את בואי במהלך העשור של שנות ה-70. האלבום כולל כמה מלהיטיו הגדולים ביותר של בואי ובראשם הלהיט: "".
הפקת האלבום
עם החלפתו של נגן הבס טוני ויסקונטי בטרבור בולדר, הפך ההרכב שליווה באלבום את בואי, להרכב שימשיך ללות אותו בתקופת "זיגי סטארדאסט". לאלבום ניכתבו שירים המהווים מעין מחוות אישיות של בואי לגיבוריו, ובהם אנדי וורהול ובוב דילן ולהקת מחתרת הקטיפה.
הצלחתו האלבום והשפעתו
הוצאת האלבום לוותה בהוצאת סינגל לשיר Changes. האלבום זכה להצלחה יחסית עם יציאתו, אך רק לאחר הצלחת אלבומו הבא של בואי Ziggy Stardust, שנה לאחר מכן, זכה האלבום להתעניינות מחודשת והוביל לעלייה חדה במכירותיו, והגיע למקום ה-3 בבריטניה. ההצלחה המפתיעה, הובילה להוצאתו לאור של סינגל נוסף מהאלבום לשיר ?Life on Mars- שהגיע אף הוא למקום ה-3. בשנת 1990 יצאה מהדורה חדשה לאלבום על גבי תקליטור, ובה 4 רצועות בונוס שהוקלטו בשנת 1971.
בשנת 1988 נערך בקרב קוראי מגזין המוזיקה הבריטי Q, דירוג האלבומים הגדולים של כל הזמנים, ובהם הגיע Hunky Dory למקום 43. בשנת 2000 נערך דירוג נוסף במגזין, והאלבום הגיע למקום ה-16 בקרב 100 האלבומים הבריטים הגדולים של כל הזמנים. בדירוג של ערוץ הטלוויזיה VH1 בשנת 2000 הגיע האלבום למקום 47, וטיים מגזין הגיע בשנת 2006 לאחד ממאה האלבומים הגדולים של כל הזמנים.
בשנת 2020 מגזין הרולינג סטון דירג את האלבום במקום ה-88 ברשימת 500 האלבומים הטובים ביותר בכל הזמנים המחודשת.
סגנונות ונושאים
הביוגרף המוזיקלי דייוויד בקלי אמר על Hunky Dory: "יש לאלבום כמעט מעמד של קל להאזנה ורגישות מוזיקלית המקובלת הפחיתו מהעובדה שלאלבום הזה יש את התבנית לקריירה העתידית של בואי". הרצועה הראשונה "Changes"', התמקדה באופי הכפייתי של המצאה אמנותית ("Strange fascination, fascinating me/Changes are taking the pace I'm going through") ומרחיק אותו מהמיינסטרים של הרוק ("Look out, you rock 'n' rollers"). עם זאת, בואי לקח גם זמן כדי להוקיר להשפעות שלו עם "Song for Bob Dylan", "Andy Warhol" ו-"Queen Bitch".
האוסף (אלבום של שרית חדד)
האוסף הוא אלבום אוסף של הזמרת-יוצרת הישראלית שרית חדד, הכולל 17 שירים מאלבומים אחרים. אלבום האוסף יצא לאור ב-2008 על ידי חברת התקליטים דריה תקשורת.
רקע
באותה שנה שרית הוציאה 2 אלבומים אוסף "האוסף הקצבי" ו"האוסף השקט" לאחר כמה חודשים הוחלט להוציא אלבום אוסף נוסף כמין פרויקט להילחם בתופעת הדיסקים המזויפים והופץ על ידי חברת דריה תקשורת בעיקר בתחנות דלק וקיוסקים במחיר מוזל. רוב השירים מופיעים באלבומים האוסף הקצבי והאוסף השקט.
אל פאראיסו
אל פאראיסו (בספרדית: El Paraíso) הוא אחד מ-18 המחוזות של הונדורס. המחוז נוצר ב-1878 כחלק ממחוז טגוסיגלפה. עיר הבירה של המחוז היא יוסקראן.
מחוז אל פאראיסו מכסה שטח בגודל של 7,218 קמ"ר וב-2010 אוכלוסייתו מנתה 427,232 נפש.
אודלסק
אודלסק (בבלארוסית: Адэльск, אדלסק; בפולנית: Odelsk) היא עיירה במחוז גרודנו בבלארוס, על הנהר אודלה (נהר).
בין מלחמות העולם הייתה אודלסק בשטח פולין, בנפת סוקולקה שבמחוז ביאליסטוק.
יהודי אודלסק
ההתיישבות היהודית באודלסק החלה בסוף המאה ה-17, עם הגיעם של יהודים שגורשו בידי שלטונות פרוסיה מחלקים של פולין שנפלו לידי פרוסיה בחלוקת פולין, לאחר שהוגדרו כיהודים קבצנים. האוכלוסייה גדלה וב-1849 הקימו חלק מיהודי אודלסק בעידוד הממשל הרוסי את קולוניה איזאקה, בקרבת מקום לאודלסק.
הקהילה המקומית הקטנה הגיעה לשיאה בסוף המאה ה-19 עם התעוררות המסחר באזור בשל סלילת מסילת הברזל, ובמפנה המאה העשרים הגיע שיעור היהודים באוכלוסייה המקומית לכ-16%. האוכלוסייה היהודית התדלדלה בגלי ההגירה הגדולים, ערב מלחמת העולם הראשונה, לארצות הברית ודרום אפריקה.
יהודי הקהילה גורשו עם קהילת קולוניה איזאקה ואינדורה הסמוכות למחנה המעבר קיילבשין ומשם לאושוויץ-בירקנאו.
רבני הקהילה
רק כמאה שנה לאחר תחילת ההתיישבות היהודית במקום, החלה הקהילה באודלסק להעסיק רב מקומי. בין רבני אודלסק:
מונטריה
מונטריה (בספרדית: Montería) היא בירת מחוז קורדובה הממוקמת בצפון קולומביה.
עם אוכלוסייה של כ-400,000 תושבים, מונטריה נחשבת לאחת מעשר הערים החשובות ביותר בקולומביה והיא מכונה גם לה פרלה דל סינו (הפנינה של נהר הסינו).
היסטוריה
אזור מחוז קורדובה יושב לראשונה על ידי ילידים לאור הנהרות הגדולים שבסביבה. מונטריה המודרנית נוסדה ב-1 במאי 1777 על ידי הקצין הספרדי אנטוניו דה לה טורה אי מירנדה. העיר נקראה בתחילה על שם הירונימוס אך כינוי העיר היה ונשאר מונטריה. בשנת 1803 העיר נשרפה על ידי קבוצת ילידים. ב-1923 הייתה מונטריה לחלק ממחוז בוליבאר, וב-1952 היא הוגדרה כבירת המחוז החדשה של קורדובה.
כלכלה
כלכלת העיר מבוססת בעיקר על גידול בקר, ועל רובע מסחרי משגשג מאוד המורכב מקניונים מודרניים, חנויות ומסעדות. היא נחשבת לבירת גידול הבקר של קולומביה וחוגגת את תואר הזה בפסטיבל שנתי. בנוסף על כך, מונטריה נחשבת ליעד תיירותי חשוב. יש בה יעדים תיירותיים רבים הכוללים אצטדיונים ומרכזי כנסים גדולים.
במונטריה נמצא שדה תעופה בינלאומי, "Los Garzones Airport", המפעיל טיסות באמצעות החברות אוויאנקה וקבוצת LATAM איירליינס. יעדי הטיסה הבולטים הם הערים בוגוטה, מדיין, סנטיאגו דה קאלי ופנמה סיטי.
1938 בארץ ישראל
להלן אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 1938 בארץ ישראל תחת שלטון המנדט הבריטי.
הנהגה
שלטון המנדט
הנהגת היישוב
לינקולן
מקורו של השם הנפוץ בימינו "לינקולן" הוא בעיר העתיקה "לינקולן" ("Lincoln") שבאנגליה. מקור שם זה הוא בהלחם השם הלטיני לינדום קולוניה (Lindum Colonia), מחנה של חיילים רומיים משוחררים מן המאה הראשונה. על שם המחוז "לינקולנשייר" שהעיר לינקולן הייתה בירתו נקראו ערים נוספות ברחבי חבר העמים הבריטי. השם גם הפך לשם משפחה. הידוע יותר מבין הנקראים בשם זה היה אברהם לינקולן מנשיאי ארצות הברית החשובים ביותר. על שמו מספר מקומות, מוסדות ואתרים נוספים, בעיקר בתחומי ארצות הברית. {{פירושונים| אישים:
אתרים:
כלי רכב:
שונות:
ראו גם
}}
פיליפ הראשון, רוזן הסן
פיליפ הראשון, רוזן הסן, המכונה לעיתים האצילי (נולד ב-13 בנובמבר 1504 במרבורג, מת ב-31 במרץ 1567 בקאסל) היה רוזן (לאנדגרף) ושליט הסן בין 1509 ל-1567 ונחשב לאחד מהמנהיגים הפוליטיים החשובים ביותר בתקופת הרפורמציה והרנסאנס בגרמניה.
גיולה ברייר
גיולה ברייר (בהונגרית: Gyula Breyer; 30 באפריל 1893 – 9 בנובמבר 1921), היה שחמטאי יהודי-הונגרי. ברייר היה ממובילי הגישה ההיפרמודרנית בתאוריית השחמט, והעדיף לשלוט על מרכז הלוח באמצעות כלים שמוקמו באגפים.
פיליפ הראשון, רוזן הסן
חייו
פיליפ הראשון נולד ב-1504 במרבורג, לוילהלם השני, רוזן הסן ולאנה ממקלנבורג-שוורין. מכיוון שבזמן מותו של אביו מעגבת הוא היה רק בן ארבע, התפתח קרב ירושה בין אצולת הסן שבמהלכו הצליחה אמו להפוך לעוצרת שלו. כשהיה בן 13 וחצי הכריז עליו מקסימיליאן הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה כבוגר ופיליפ תפס את השלטון על הרוזנות ב-1518. עם זאת, אימו המשיכה למלא תפקיד חשוב כיועצת. בגלל מאבקי הכוח בהסן, פיליפ הראשון מעולם לא השלים את החינוך המקובל באותה עת. ב-1524 המיר פיליפ את דתו לנצרות פרוטסטנטית והפך לאחד מן העומדים בראש המאבק למען הרפורמציה. בשנת 1526 דחה את סינוד הומברג בשם הפרוטסטנטיזם. באותה שנה גם איחד את כוחותיו עם יוהאן פרידריך הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה ורוזנים פרוטסטנטיים אחרים בברית טורגאו.
גיולה ברייר
ברייר נולד בבודפשט, ובשנת 1912 ניצח באליפות הונגריה. הייתה לו תוצאה חיובית מול מקס אויבה שהפך לימים לאלוף העולם בשחמט, בין היתר ניצח את אויובה בווינה, בשנת 1921.
ברייר ידוע כמפתח גמביט ברייר (1. ה-4 ה-5 2. ו-4 ה:ו-4 3. מה-ו-3), הסתעפות של גמביט המלך. בפתיחה ספרדית סגורה ישנה הסתעפות הקרויה על שמו, שבה השחור מנתב את הפרש מאגף המלכה ל-ד-7 לקבלת גמישות נוספת. הסתעפות זו הפכה לאופנתית בשנות ה-60 של המאה ה-20 והייתה חביבה על אלוף העולם בוריס ספסקי.
פיליפ הראשון, רוזן הסן
חייו
מאוחר יותר, היה ממקימי ברית שמלקלדן, והוכרז כאחד ממפקדי צבאה. במלחמה השמלקלדית הנהיג את כוחות הברית, אך לאחר קרב מילברג (1547) נפל בשבי קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. הוא נידון למוות בעוון הפרת שלום המדינה, אך בעקבות הבנות הקיסר עם הנסיך יוהאן, שוחרר גם הוא, בשנת 1552.
גיולה ברייר
ברייר מת בברטיסלאבה מהתקף לב. הוא נקבר בברטיסלאבה ועצמותיו הועברו בשנת 1987 לבודפשט.
פיליפ הראשון, רוזן הסן
משפחתו
בשנת 1523 התחתן פיליפ עם כריסטינה מסקסוניה, בתם של גאורג, דוכס סקסוניה וברברה יגלו, ממנה נולדו לו 10 ילדים:
בשנת 1540 התחתן פיליפ בנישואים מורגנטיים עם מרגרטה פון דר זאלה, בתו של הנס פון דר זאלה, ממנה נולדו לו 9 ילדים:
1900?
1900?  הוא אלבום רוק של הצמד ברי סחרוף ורמי פורטיס, שכונה בתקשורת "פורטיסחרוף". האלבום שיצא לאור ב-25 במאי 1990, נחשב לקלאסיקה של רוק ישראלי. הוא הפך לתקליט זהב לאחר שש שנים מיציאתו.
האלבום יצא שנתיים לאחר האלבום סיפורים מהקופסא שעליו היה חתום פורטיס בלבד. את המילים לשירי האלבום כתב רמי פורטיס ועל הלחנים אחראים בשיתוף פורטיס וסחרוף (מופיעים בחוברת המצורפת כ"סחרופורטיס"). הלהיטים הגדולים מתוך האלבום היו "ניצוצות", "אמריקה", "אין קץ לילדות", "אגם ענקית", "שמיים של שומקום" ו"חלום כחול".
בינואר 2020, במלאת 30 שנה לצאת האלבום הודיעו רמי פורטיס וברי סחרוף על שתי הופעות חיות אשר יתקיימו באמפיפארק רעננה בחודש מאי 2020. עקב מגפת הקורונה בישראל סיבוב ההופעות נדחה בשנה.
אגם ענקית
שם השיר "אגם ענקית" נולד במהלך אחת הנסיעות הרבות של מינימל קומפקט באירופה, לאחר שמנהל הלהקה שלא שלט היטב בעברית הביט בנוף ואמר "תראו איזה יופי, אגם ענקית!".
האגם המדובר הוא אגם קונסטץ בגבול גרמניה, שווייץ ואוסטריה.
"ג'ק סגור בחדר, ומחפש ארנבות, פרנקי ומקס מלקטים פטריות" - ג'ק - המנהל האנגלי, פרנקי ליווארט - איש הסאונד של מינימל קומפקט, מקס פרנקן - המתופף.
חלום כחול
הגרסה לשיר "חלום כחול" היא שקטה וכוללת נגינת קלידים ופסנתר בלבד, לעומת הגרסה הראשונית שיצאה כסינגל לרדיו באוגוסט 1989, ונכללה באלבום אוסף של חברת "נענע דיסק".
יהלומים לנצח + יומו של העכבר
השירים לא הופיע במקור במהדורה הראשונה של התקליט.
גיטאר הירו
גיטאר הירו (באנגלית: Guitar Hero) היא סדרת משחקי וידאו מוזיקליים המופצת על ידי RedOctane ו-Activision. הסדרה ידועה בשל השימוש בשלט משחק בצורת גיטרה המדמה את נגינתה של מוזיקת רוק, המיוצגת על המסך על ידי תווים צבעוניים המתאימים לכפתורי הפסקים. בקצרה, על מנת להתקדם במשחק ו"לנגן" בהצלחה את השיר, על השחקן לפרוט תוך כדי לחיצה על הפסק בעל הצבע המתאים לתו בתזמון מדויק. המשחק מיועד הן לשחקן יחיד והן לזוג שחקנים, בין אם זה שיתוף פעולה או תחרות בין השניים. בסדרה נעשה שימוש במגוון רחב של שירי רוק משנות ה-60 עד ההווה. בסך הכול, יצאו שישה משחקים של הסדרה לקונסולות המשחקים.
סדרת המשחקים מכרה יותר מ-25 מיליון יחידות ברחבי העולם, והיא מהמותגים המצליחים והידועים ביותר בעולם בתחום משחקי הווידאו, עם הכנסות שעולות על $2 מיליארד.
המשחק פותח על בסיס משחק בשם גיטרפריקס (GuitarFreaks) משנת 1999.
בפברואר 2011 הודיעה Activision שהיא מפסיקה את פיתוח המשחקים בסדרה. באפריל 2015 הודיעו על משחק חדש בשם Guitar Hero Live השונה מהמשחקים הקודמים בסדרה. המשחק יצא באוקטובר 2015.
היסטוריה
המשחק הראשון בסדרה, Guitar Hero, יצא ב-5 בנובמבר 2005 לפלייסטיישן 2 באופן בלעדי. בין השירים שנכללו בו: "Cowboys from Hell" מאת פנטרה, "Bark at the Moon" מאת אוזי אוסבורן ו-"Symphony of Destruction" מאת מגאדת'. המשחק היווה פריצת דרך בז'אנר משחקי קצב (Rhythm games), והביקורות היו חיוביות מאוד.
המשחק השני בסדרה, Guitar Hero II, יצא ב-7 בנובמבר 2006 לאקס בוקס 360 בנוסף לפלייסטיישן 2. המשחק כלל מגוון שירים רחב יותר - 64 לעומת 40 - וכמו כן מצבי משחקי מרובי משתתפים חדשים. מצב חדש במשחק היה מצב אימון, בו השחקן יכל להתאמן בנגינת השירים במשחק ללא חשש מכישלון במהירויות שונות. המשחק כלל שירים מוכרים כדוגמת "Hangar 18" מאת מגאדת', "Sweet Child O' Mine" מאת Guns N' Roses, "Killing in the Name" מאת רייג' אגיינסט דה מאשין וכן שירים של להקות עצמאיות, לא מפורסמות.
המשחק השלישי בסדרה, Guitar Hero III: Legends of Rock, יצא ב-28 באוקטובר 2007 למספר קונסולות רב אף יותר - לפלייסטיישן 3, ל-Wii ולמחשב האישי בנוסף לקונסולות הישנות. מצב המשחק החדש היה "מצב קרב" (באנגלית: Battle Mode) בו שני שחקנים מתחרים אחד בשני עד אשר אחד מהם נכשל. השחקנים ממריצים את כישלון יריביהם על ידי שימוש במכשולים, שמקשים על ניגון השיר באופן רציף. במצב הקריירה השחקן "נלחם" בשתי דמויות המבוססות על נגני גיטרה אמיתיים: סלאש וטום מורלו ונגד שחקן לא מציאותי: לו (Lou) השטן. שני אומנים אלו חיברו יצירות ייחודיות לקרב עם דמויותיהם. שירים מפורסמים שנכללים במשחק הם "Bulls on parade" של רייג' אגיינסט דה מאשין, "Wellcome to the jungle " של Guns N' Roses ו-"Raining Blood" של סלייר.
המשחק הרביעי בסדרה, Guitar Hero: World Tour, יצא ב-26 באוקטובר 2008 והוא כולל, בנוסף לגיטרה, גם מערכת תופים ומיקרופון. למשחק זה נוספה האפשרות להקים להקה וליצור שירים חדשים. במשחק הופיע מגוון רחב יותר של מוזיקאים אמיתיים, כגון אוזי אוסבורן, טד נוג'נט, ג'ימי הנדריקס, סטינג וטרוויס בארקר.
המשחק החמישי בסדרה, Guitar Hero 5, יצא ב-1 בספטמבר 2009. בדומה למשחק הקודם בסדרה, Guitar Hero 5 בתומך ביצירת להקה של עד ארבעה שחקנים, ומגוון השירים בו רחב אף יותר מקודמו - הוא כולל 85 שירים מ-83 מוזיקאים שונים. בין הדמויות שהוצגו במשחק ניתן למנות את ג'וני קאש, קרלוס סנטנה וקורט קוביין.
המשחק האחרון בסדרה היה Guitar Hero wariors of rock ויצא בשנת 2010, תומך גם הוא ביצירת להקה של עד ארבעה שחקנים, במשחק זה הוחלף מצב ה-Carrer במצב "Quest". אשר בו ההתקדמות במשחק מזכה אותך בדמויות ובגיטרות שלהן. במצב זה אפשר לשחק על עזרים כדוגמת: הכפלת נקודות, הכפלת הזמן של ה"סטאר פאוור" (שגם הוא מכפיל את הנקודות), פריטה אוטומטית ושיגוע הקהל. כאשר מקבלים את הדמות הראשית אשר מכונה ה"דמיגוד" אפשר לשחק עם כל העזרים. במשחק הזה אין דמויות אמיתיות אבל במקום זה יש דמויות "לוחמות".
גרסאות ספין-אוף
בין המשחק השני לשלישי יצא משחק בשם "Guitar Hero: Encore Rocks The 80's" שכלל שירים משנות ה-80. המשחק עצמו זהה ל-Guitar Hero II. בשנת 2008 יצא Guitar Hero: Aerosmith. המשחק התמקד בלהקת אירוסמית', ורוב השירים במשחק היו של הלהקה. לצד שיריה הוכנסו גם שירים שהשפיעו על התפתחות הלהקה. ב-29 במרץ 2009 יצא בארצות הברית ובאירופה משחק ספין-אוף נוסף שמתמקד בלהקת מטאליקה: Guitar Hero: Metallica, שהיה דומה במבנהו למשחק הרביעי בסדרה וכלל מערכת תופים ומיקרופון.
ביוני 2009 יצא המשחק Guitar Hero: Smash Hits, שכלל 48 שירים שהוצגו כבר בסדרת המשחקים, אך בניגוד למשחקים הקודמים, בוססו הגרסאות שבמשחק הזה על ההקלטות המקוריות של השירים. במשחק נכללה האפשרות לנגן על הגיטרה בלבד.
משחק ממוקד-להקה נוסף יצא בדצמבר 2009, שמתמקד בלהקת ואן היילן - Guitar Hero: Van Halen.
פרנץ'
{{פירושונים|
ראו גם
}}
מנואל בלום
מנואל בלום (בספרדית: Manuel Blum; נולד ב-26 באפריל 1938) הוא מדען מחשב יהודי-אמריקאי, זוכה פרס טיורינג לשנת 1995 על תרומתו הרבה ליסודות של תורת הסיבוכיות החישובית ויישומיה לקריפטוגרפיה ובדיקת תוכניות.
קורות חיים
בלום נולד בקראקס, ונצואלה להורים יהודים. בלום למד ב-MIT לקראת תואר ראשון ושני במדעי המחשב והנדסת חשמל, אותם סיים ב-1961. לאחר מכן עבר להתמקד במתמטיקה, וסיים דוקטורט בתחום תחת הנחייתו של מרווין מינסקי ב-1964.
במהלך הקריירה שלו היה שייך לסגל המחלקה למדעי המחשב באוניברסיטת קליפורניה בברקלי ואף עמד בראש המחלקה. הוא שהה בברקלי עד 1999.
בין תלמידיו נמנו לאונרד אדלמן, שפי גולדווסר וסילביו מיקאלי, שאף הם זכו בפרס טיורינג, מוני נאור, מהמחלקה למדעי המחשב במכון ויצמן ורונית רובינפלד מהמחלקה למדעי המחשב באוניברסיטת תל אביב. אחד מתלמידיו של בלום, פרופסור לואי פון אהן (שאיתו טבע את המונח CAPTCHA), הוא ממייסדי פלטפורמת דואולינגו ללימוד שפות.
סרנו
סרנו (באיטלקית Sarno) הוא נהר קטן במחוז קמפניה שבאיטליה. אורכו 24 ק"מ, הוא נובע בגובה של 45 מטר מעל פני הים, שטח אגן ההיקוות שלו הוא כ-500 ק"מ² ונפח זרימתו 13 מ³ לשנייה בממוצע שנתי. מקורו בסמוך לעיירה סרנו והוא נשפך לים הטירני במפרץ נאפולי. הנהר עובר בקרבת ערים אחדות, ובהן פומפיי וטורה אנונציאטה (Torre Annunziata), שתי ערים שנחרבו בהתפרצות הר הוזוב בשנת 79 לספירה. הסרנו נחשב לנהר המזוהם ביותר באירופה.
בשפך הנהר היה ממוקם הנמל העתיק של העיר פומפיי.
סוגה קולנועית
בתעשיית הקולנוע והסרטים, סוגה קולנועית או ז'אנר קולנועי מהווה סיווג המבוסס על הסיפרים (בלועזית: נרטיבים), מהם בנוי הסרט העלילתי. רוב התאוריות לסיווג לקוחות מביקורות לסוגות ספרותיות. לצד ההבדל הברור שבין עלילה ותיעוד, סוגה קולנועית עשויה להיות מסווגת במספר קטגוריות רב.
לסוגה משקל רב על מאפיינים שונים של הסרטים, דוגמת אסטרטגיית השיווק שלהם וסיווגם בקטגוריות חיפוש, אולם בעוד בלימודי קולנוע נותנים משקל רב להבחנה בין סוגות שונות, בסוציולוגיה מקובל לראות בכך הבניה חברתית.
לז'אנר גם יכול להיות תת-ז'אנר, שהוא ז'אנר בפני עצמו, עם אוסף כללים מפורטים יותר. למשל: ז'אנר סרטי המתיחות הוא תת-ז'אנר של ז'אנר סרטי הקומדיה, וז'אנר סרטי הזומבים הוא תת-ז'אנר של ז'אנר סרטי האימה.
סיווג הסוגות הקולנועיות
סרטי קולנוע מסווגים בדרך כלל לפי: הרקע העלילתי, אופי הסרט, שיטת ההפקה ולפי קהל היעד.
הדום
הֲדוֹם הוא רהיט שנועד לתמיכה ברגלי אדם, היושב על כיסא או כורסה.
תיאור כללי
ההדום מהווה חלק ממערכת ישיבה, כאשר הוא מצורף לכיסאות וכורסאות. השימוש הנפוץ להדום הוא לתמיכה בהנחת הרגליים עליו כך שיהיו מוגבהות בזמן ישיבה. להדום לרוב מבנה אופייני של שרפרף נמוך בעל רגליים קצרות, חסר משענת והוא מרופד ועשוי להכיל מילוי מחומרים רכים למען הנוחות. יחד עם זאת, על אף שהשימוש העיקרי הוא לתמיכה ברגליים, רבים ההדומים שנועדו מראש או שבדיעבד השימוש בהם הוא לצרכים נוספים, כגון כיסא נמוך, מקום לישיבה או אף מקום אחסון בתוך ההדום. להדום אף תפקיד נוסף והוא לעיצוב, יופי ונוי.
קן סקוט
קן סקוט (באנגלית: Ken Scott; נולד ב-20 באפריל 1947) הוא מפיק מוזיקלי וטכנאי אולפן.
קורות חיים
סקוט, יליד לונדון, החל את דרכו המקצועית בגיל 16 בעת שעבד בספריית ההקלטות של אולפני EMI. בתוך פרק זמן קצר, הפך סקוט לטכנאי הקלטות אולפן. במהלך עבודה זו, עבד עם להקות ומוסקאים מובילים בעולם המוזיקה ובהם פינק פלויד, ההוליס ועוד.
לאחר שעבר לעבוד באולפני טרדינט, זכה להערכה רבה שהובילה לקבלת פרסים ומועמדויות בתחום ההפקה המוזיקלית. לבד מזאת, השתתף בהקלטות שהובילו למכירת מיליוני אלבומים של המוזיקאים: אלטון ג'ון, ג'ורג' האריסון, הארי נילסון ועוד. כמו כן החל להפיק אלבומים לדייוויד בואי, קנזס, דוראן דוראן ועוד.
דגי ריאות אוסטרליים
דגי ריאות אוסטרליים (שם מדעי: Ceratodontiformes) היא סדרה של דגי ריאות. כיום ישנו רק מין אחד ששרד מהסדרה - דג ריאות אוסטרלי (Neoceratodus forsteri), המצוי בנהרות באוסטרליה. בעבר היו מינים נכחדים רבים מהסדרה שהתפתחו החל מהדבון.
המאפיין העיקרי שלהם הוא היותם בעלי ריאה אחת בלבד (אשר נמצאת בשלפוחית אוויר) ולא שניים, כמו אצל בני הסדרה המקבילה בעלי שתי ריאות, אשר בניה מצויים כיום באפריקה ואמריקה הדרומית והם מצוידים יותר לחיי יבשה. סדרה זו נחשבת לפרימיטיבית יותר. עם זאת היא עדיין מותאמת יותר לחיי יבשה מרוב הדגים. דג הריאות האוסטרלי יכול להשתמש בריאה זו כדי לשרוד בעת שהנהרות בהם חי מתייבשים.
עינת ארליך
עינת ארליך (נולדה ב-8 בנובמבר 1968) היא מנחת טלוויזיה, שחקנית וזמרת ישראלית.
קורותיה
עינת ארליך נולדה וגדלה בנתניה. אביה חיים הוא יוצא פולין ואמה ריטה יוצאת טריפולי. את לימודיה התיכוניים עשתה בבית הספר התיכון טשרניחובסקי בעיר.
ארליך התגייסה לצה"ל בשנת 1987, ואת שירותה הצבאי עשתה בלהקת פיקוד דרום לצידם של חיה סמיר, רמה מסינגר, ירון כפכפי ועוד. לאחר שחרורה השתתפה ארליך כשחקנית בכמה פרסומות לטלוויזיה ולקולנוע ואף הופיעה כזמרת ליווי של הזמר אלון אולארצ'יק והזמרת ירדנה ארזי.
בשנת 1992 השתתפה בתשדיר הבחירות של מרצ - "ישראל רוצה שינוי". לחשיפה המשמעותית זכתה בשנת 1993 כשהחלה להנחות עם דורון נשר בתפקיד "ישראלה" את תוכנית האירוח, "שולחן ארוך עם דורון נשר", ששודרה בערוץ 1. באותה שנה, הצטרפה ארליך לצוות מנחי ערוץ הילדים לצידם של עודד מנשה, מיכל ינאי, שי אביבי ויעל אבקסיס, בו הנחתה עד 1995.
ב-1994 היא הנחתה את הפסטיגל לצד עודד מנשה ויעל אבקסיס והתחרתה עם השיר "שים בננה על הראש" שזכה במקום השלישי.
בשנת 1995 השתתפה בקלטת הילדים "סבתא בישלה דייסה" ובאותה השנה החלה להנחות תוכנית ראיונות אישית, "שישי וחצי", בערוץ השני, תחת זכיינית השידור טלעד. ארליך המשיכה להנחות לאורך השנים בערוץ השני תוכניות אירוח ובידור כמו "שלישי וחצי", "נוצץ" ו"בראשית".
בשנת 2004 הוציאה קלטת אימון אישית.
בשנת 2005 הנחתה ארליך את תוכנית המציאות של הוט 3 "מכל הבנות בעולם" ואת התוכנית "ללכת עד הסוף" בערוץ השני.
בשנת 2006 עלתה סדרה תיעודית בהנחייתה בשם "סיפורים משמיים" שעקבה אחר ישראלים שחיים בחו"ל.
ב-2007 עלתה תוכניתה "עד קצה העולם" ששודרה במסגרת שידורי רשת בערוץ 2 והתמקדה בדינמיקה הבעייתית הקיימת בין מדינות העולם המערבי למדינות העולם השלישי בעידן הגלובליזציה. הסדרה צולמה בגואטמלה, הפיליפינים, קניה ועוד.
בשנת 2008 השתתפה בתוכנית המציאות "רוקדים עם כוכבים" לצד הרקדן אורון דהן.
בשנת 2011 הנחתה את היכל התהילה בערוץ 24 לצד זוהר ישראל ובאותה שנה יצרה את הסרט התיעודי "כלה וחמות-סרט מלחמה" העוסק ביחסים המורכבים בין חמיות לכלות.
בשנת 2012 הגישה את "מפונקים", תוכנית בת שני חלקים המתעדת אנשים בני שלושים שגרים בבית ההורים. התוכנית שודרה בערוץ 2, עבור הזכיינית רשת.
בשנת 2015 התחילה להנחות את תוכנית הבידור ״הבילויים״ לצד אסף אטדגי בערוץ 24.
בשנת 2016 שודר בערוץ 2 סרטה "מעורבבים", העוסק בבני הדור השני ממוצא מעורב אשכנזי ומזרחי.
ב-2018 הצטלמה לקמפיין הלבשה תחתונה של חברת "דלתא גליל תעשיות".
השתתפה בתוכנית הישרדות VIP עונה 2, ששודרה ב-2019 ברשת 13, והייתה למודחת הרביעית בעונה (מקום 15).
חיים אישיים
ב-1996 ארליך נישאה לעמית בכור, ולהם שתי בנות. בשנת 2014 השניים נפרדו. שבע שנים וחצי לאחר מכן, החלה בזוגיות עם איש העסקים מייק אוקנין.
מתגוררת כיום בשכונת נווה צדק בתל אביב.
אודלה
אודלה (בערבית: اودلا) הוא כפר פלסטיני בנפת שכם במרכז השומרון, הממוקם מדרום לשכם. על פי הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה (PCBS), אוכלוסיית הכפר מנתה 1,082 תושבים בשנת 2006.
אודלה גובלת בחווארה ממערב, ביתא מדרום וממזרח ועוורתא ממזרח וצפון.
היסטוריה
באודלה נמצאו רסיסים מהתקופות ההלניסטית, הרומית, הביזנטית, הצלבנית, האיובית, הממלוכית והעות'מאנית.
בסוף המאה ה-16 התגוררו באודלה כ-18 משפחות ושני רווקים. התושבים שילמו שיעור מס קבוע של 33.3% אחוזים על תוצרת חקלאית שכללה חיטה, שעורה, יבולי קיץ, עצי זית, עזים וכוורות, בנוסף על הכנסות מזדמנות. בסך הכל התושבים שילמו כ-3,000 אקצ'ות. רבע מההכנסות הועברו לווקף המקומי.
בשנת 1838 צוינה אודלה ככפר במחוז אל-ביתאווי, מזרחית לשכם. בשנת 1870 ויקטור גרן ציין את אודלה ככפר המוקף בעצי זית ותאנה.
במפקד האוכלוסין של ארץ ישראל בשנת 1922, שנערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי, התגוררו באודלה 64 מוסלמים. מספר זה גדל במפקד 1931 ל-73 תושבים שהתגוררו ב-17 בתים. בסקר הכפרים של 1945 אודלה (ביחד עם עוורתא) מנתה 1,470 תושבים בשטח שהתפרס על 16,106 דונם. מתוך שטח זה, 30 דונם היו מטעים ואדמה להשקיה, 9,406 שימשו לגידול דגנים, ואילו 130 דונם היו אדמות בנויות.
לפי מפקד האוכלוסין הירדני משנת 1961, התגוררו בכפר 179 תושבים.
מתוקף הסכמי אוסלו 89% משטחי הכפר מוגדרים כשטח B ואילו 11% הנותרים מוגדרים כשטח C.
פגיעה בעבודה
פגיעה בעבודה כמונח משפטי הן תאונת עבודה או מחלת מקצוע הפוגעות ביכולתו של עובד לעבוד, באופן זמני או קבוע.
תאונת עבודה היא תאונה המתרחשת לעובד תוך כדי עבודתו ועקב עבודתו, גם כשהוא רק בדרך לעבודה או בחזרה ממנה.
מחלת מקצוע היא מחלה הנגרמת עקב העבודה, כתוצאה מתנאי העבודה או מנסיבות אחרות הכרוכות בעבודה והפוגעות בעובד באופן כרוני.
בישראל
בהתאם לחוק הביטוח הלאומי, כל עובד במדינת ישראל מבוטח בענף נפגעי עבודה של המוסד לביטוח לאומי, ובמקרה שנפגע בתאונת עבודה או במחלת מקצוע, הוא זכאי לזכויות שמעניק החוק לנפגעי עבודה. ביניהן: דמי פגיעה לתקופת ההיעדרות מן העבודה (עד 90 יום) בעקבות הפציעה, פיצוי או קצבת נכות בגין נכות שנגרמה לעובד, קצבת תלויים לשאיריו של עובד שמת עקב פגיעה בעבודה ועוד.
תאונת עבודה
תאונת עבודה היא תאונה המתרחשת לעובד תוך כדי עבודתו ועקב עבודתו, ואצל עובד עצמאי תוך כדי ועקב עיסוקו במשלח ידו. החוק מכיר גם בתאונה שאירעה למבוטח בדרך מביתו לעבודה, בדרך מן העבודה לביתו, ובדרך בין מקומות עבודה, למי שעובד ביותר ממקום עבודה אחד.
בדרך כלל, תאונת עבודה היא אירוע פתאומי שניתן לשייכו לגורם מוגדר וחיצוני המשפיע על גוף האדם וכתוצאה ממנו נגרם לאדם נזק. כך למשל, עובד המחליק על שלולית שמן במקום עבודתו, תוך כדי עבודה, וכתוצאה מכך שובר את רגלו, יוכר כנפגע בתאונת עבודה. בתחילת הטיפול יש למלא טופס 250.
הגורמים לתאונות בענף הבנייה
תאונות אלו עלולות להיגרם ממגוון גורמים, כגון הדרכת בטיחות לא מספקת, חוסר בציוד מגן, תנאי עבודה לא בטוחים, ומחסור חמור במפקחים הוא סיבה נוספת. המופקדים על התחום כיום הם 21 איש המועסקים כמפקחים במינהל הבטיחות במשרד העבודה. שלושה מהם הוקצו לטיפול בעיצומים, כך שנותרו רק 18 איש, המפקחים על כ־13 אלף אתרי בנייה.
גורם נוסף הוא שלתקנות רבות לוקח זמן רב להיכנס לתוקף. עלות הפיגומים בתקן האירופי גבוהה מזו של הפיגומים הנוכחיים ב־40%, וגם כעת מלינים הקבלנים על כך שרק שתי חברות מייבאות או מייצרות את הפיגומים הללו וגובות מחיר יקר.
המפקחים שמסיירים באתרי הבנייה רשאים להטיל עיצומים כספיים על החברות במקרה שגילו ליקויי בטיחות, אך פעמים רבות הקנסות נמוכים ולא מספיקים כדי ליצור הרתעה. הרבה מצווי בטיחות לא מחייבים בפעולות מעשיות, מה שיוצר סיבה נוספת לתאונות. לכן, למרות שצו בטיחות הוא הצעד הראשון לטיפול בליקויים באתר הבנייה, ברוב המקרים הוא לא מתורגם למעשים.
אתגר השפות השונות הוא גורם נוסף לתאונות עבודה בענף הבנייה הוא פער בשפות. הרבה מפועלי הבניין לא מבינים את השפה בה מוסבר תדריך הבטיחות. בנוסף לכך, מופנות טענות כלפי המשטרה על כך שהיא לא פועלת מספיק. עוד קושי הוא שאין גורם רשמי בישראל שמרכז את הנתונים היבשים על התאונות, רק גופים פרטיים שאוספים את המידע בהתנדבות. לכן, אין אפשרות לבחון את הנתונים ולטפל בהם, דבר היוצר סיבה נוספת לתאונות בעבודה.
הגורמים העקיפים לתאונות הם היעדר רשיונות לקבלנים. מתוך 90 חברי הנהלה במינהל שתפקידם לדאוג לבטיחות הפועלים, 60 אחראים על אכיפה בתחום הבנייה והתשתיות, וזה משאיר רק 30 שמתעסקים ברשימות התעסוקה והרשיונות.
מקרי מוות
מדי שנה מתרחשות בישראל עשרות תאונות עבודה קטלניות, רובן בענף הבנייה. סיבת המוות העיקרית היא נפילה מגובה, וכן רשלנות המעסיק על כך שלא נקט באמצעי זהירות מיוחדים הנדרשים לעבודה מסוג זה. עבודה בסיכון גבוה, כדוגמת עבודה בענף הבנייה, מחייבת פיקוח על תקני בטיחות כדי להקטין את סיכויי העובדים להיפגע.
בשנת 2017 נהרגו בתאונות בניין בישראל 35 בני אדם ונפצעו 229 מהם 56 פצועים קשה. מקרב ההרוגים 15 היו ערבים אזרחי ישראל, 7 מהגרי עבודה / פליטים, 6 פועלים פלסטינים ו 5 יהודים.
מיקרוטראומה
על פי החוק, ניתן להכיר גם בפגיעות בעבודה אשר התפתחו לאורך זמן ולא באירוע בודד. ליקויים בריאותיים כאלה הן תוצאה של חשיפה מתמשכת לפגיעות זעירות, שרק בהצטרפן, גרמו לנזק. כך ניתן למעשה להעניק זכויות ביטוחיות המוקנות לנפגעי עבודה, אף לעובד אשר חלה במחלה, כתוצאה מתנאי עבודה, אף שהמחלה אינה מופיעה ברשימת המחלות המוגדרות כ"מחלות מקצוע". כך לדוגמה, קלדנית אשר חלתה בפרקי ידיה לאחר עבודה רבת שנים במקצועה. במידה שעבודת ההקלדה גורמת לפגיעות זעירות לפרקי היד המצטברות לכדי המחלה רק לאחר שנים של עבודה וזהו הגורם למחלתה, הרי שתוכר כנפגעת עבודה.
מחלת מקצוע
מחלת מקצוע היא אחת מרשימה מוגבלת של מחלות הנקובות בתקנות הביטוח הלאומי (ביטוח מפני פגיעה בעבודה), התשי"ד-1954. רבות ממחלות המקצוע הן הרעלות הנגרמות מחשיפה לחומרים כימיים (למשל, הרעלת עופרת, הרעלת תחמוצת הפחמן, וכדומה). מחלות מקצוע אחרות הן מחלות המיוחדות לעובדים במקצועות מסוימים, או בתנאי עבודה מיוחדים (כך למשל, "מחלת צוללים" הייחודית רק לעובדים בתחום זה, אזבסטוזיס הייחודית לעובדים החשופים לאבק סיבי אזבסט). חוק הביטוח הלאומי אינו מכיר במחלות מקצוע אשר התקנות אינן נוקבות בשמן. אולם, ניתן להכיר במי שנפגע במחלה שנגרמה עקב העבודה אף שאינה נמצאת ברשימת מחלות מקצוע, וזאת בדרך של מיקרוטראומה.
מקרים מיוחדים של פגיעה בעבודה
בשתי סוגי פגיעות חוק הביטוח הלאומי מציב תנאים מיוחדים לצורך הכרה כפגיעה בעבודה: בקע מפשעתי (בסעיף 84 לחוק) וליקוי שמיעה (בסעיף 84א לחוק).
לצורך הכרה בבקע מפשעתי על העובד לעמוד בשלושה תנאים: