cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
SA80
פיתוח
שני הדגמים המשיכו לעבור שיפורים בתהליך פיתוח ארוך יחסית, כולל חלוקה של מספר כלי נשק לחיילים אשר שירתו במלחמת פוקלנד לצורך הערכה. הדגמים הסופיים בתהליך נקראו ה-XL85 (רוס"ר) וה-XL86 (מקלע קל), דגמים אלו יוצרו במספר גרסאות להערכה וניסויי אש ולבסוף אומצו שני הדגמים ונכנסו לשירות בצבא הבריטי בשנת 1985 בשמות L85A1 IW (רוס"ר) ו-L86A1 LSW (מקלע קל).
החל מהכנסתו לשירות הצבא הבריטי ה-SA80 התגלה כנשק מדויק אבל בעל אמינות נמוכה וצורך באחזקה רבה. בשנת 1997 הוחלט לשדרג את הנשק לנסות לפצות על הבעיות שלו ולהביא אותו לסטנדרט מודרני יותר, שדרוג זה נעשה על ידי חברת הקלר וקוך שהייתה אז בבעלות בריטית, בין השנים 2000 ל-2002. הדגמים המשודרגים צוינו בסיומת A2, כאשר בין השדרוגים הייתה היכולת להרכיב מטול רימונים 40 מ"מ (של הקלר וקוך) על ה-L85A2 מה שהחליף את הצורך במטולי רימונים חיצוניים ומרגמות קלות ברמת כיתת החי"ר.
פירוט
הדגם המשודרג והנפוץ כיום בצבא הבריטי בתור רובה הסער ה-L85A2, מוזן על ידי מחסנית מסוג STANMAG סטנדרטית של נאט"ו בדומה למחסנית ה-M16, שלא כמו בדגם הקודם שהוזן על ידי מחסניות פלדה שהיו בעייתיות ונטו לאבד צורה וכך לתקל את תהליך הזנת הכדורים. הכוונת הסטנדרטית של דגמי ה-SA80 מלבד כוונת הפלדה הבסיסית היא כוונת SUSAT X4 (ראשי תיבות של Sight Unit Small Arms Trilux), הכוונת יושבת על תושבת הניתנת לפירוק ומאפשרת טווח ירי של 400–500 מטר.
TAPI
TAPI (ראשי תיבות באנגלית של Telephony Application Programming Interface, ממשק לתכנות יישומי טלפוניה), הוא API לשירותי טלפוניה, בסביבת מערכת הפעלה חלונות. מדובר בספריות קוד מהודרות שמאפשרות למתכנים ליצור ישומי טלפוניה כמו חייגנים, מזכירות אלקטרוניות ותקשורת קולית וחזותית.
היסטוריה
TAPI הוצג לראשונה בשנת 1993, כתוצאה של שיתוף פעולה בין מיקרוסופט לאינטל. הגרסה הפומבית הראשונה הייתה גרסה 1.3, ששוחרה כטלאי למערכת הפעלה חלונות 3.1. גרסה זו איננה נתמכת כיום, אף שהיא עדיין לעיתים מופיעה בקובצי העזרה של ה-MSDN. הגרסה הבאה 1.4 הוכנסה כחלק אינטגרלי ממערכת הפעלה חלונות 95, שבה לא היו הבדלים מהותיים מהגרסה הקודמת. אחד השיפורים הבולטים היה תמיכה בעיבוד של 32 ביט.
גרסה 2.0 של TAPI שהוצגה עם חלונות NT 4, הייתה הראשונה שיכלה לרוץ על חלונות NT, והשיפורים שבה היו במיוחד בהוספת PBX -(= מרכזייה טלפונית פרטית - Private Branch eXchange - שמספקת לכל עובד קו פנימי) וב-ACD - (= הפצת התקשורת אוטומטית - Automatic Call Distributor - שמאפשר ליצור קבוצות של טרמינלים בעלות זיקה לצורך קבלת שיחות נכנסות). ב-1997 הוצגה גרסה 2.1 שהייתה זמינה כעדכון הורדה, ותמכה הן בחלונות 95 והן בחלונות 2000, גם יחד.
חלונות XP כללה בתוכה את TAPI 3.1 במקביל ל-2.2. גרסה זו תומכת במודל COM של מיקרוספט לתקשורת בין יישומים. ומספקת סט של אובייקטים למתכנתי יישומים. גרסה זו מספקת File Terminals שמאפשרת ליישומים, להקליט נתונים זורמים לקובץ, או לנגן קובצי מדיה כנתונים זורמים. טלפון USB (בראשי תיבות: TSP) שאף הוא כלול, מאפשר ליישומים לבקר טלפון USB ולהשתמש בו כיחידת קצה.
חברת נובל הוציאה אף היא ממשק טלפוניה מקביל בשם TSAPI, שמיועד לשירותי רשת מחשבים.
TAPI 2.X ו-TAPI 3.X
גרסה 3 אינה שיפור של גרסה 2. למעשה מדובר בשתי גרסאות שונות ליצירת ממשקי טלפוניה הן מבחינת צורת כתיבתן הפנימית, והן מבחינת מבנה הממשק שהם מגישות למתכנת.
בעוד ש-TAPI 2.X נכתבה בתכנות רגיל של -C/C++, כך שהיא נתמכת בעיקר עבור שפות של קוד לא מנוהל כמו C++ ו-VB6. ספריות של TAPI 3.X עוצבו במודל של ממשק COM, שהוא מונחה-עצמים וקל יותר לשימוש, גם מתוך כוונה להנגיש אותה לשפות של קוד מנוהל שמפותחות בסביבת .NET.
יחסי פולין–קוריאה הצפונית
יחסי פולין–קוריאה הצפונית הם יחסי החוץ בין פולין וקוריאה הצפונית.
פולין היא אחת המדינות הבודדות המקיימות יחסי סחר דיפלומטיים ומוגבלים (דיג) עם קוריאה הצפונית. פולין הכירה בקוריאה הצפונית ב-16 באוקטובר 1948 כממשלה הלגיטימית היחידה של כל קוריאה.
על פי סקר השירות העולמי של ה-BBC משנת 2013, רק 5% מהפולנים רואים בחיוב את השפעת קוריאה הצפונית, כאשר 68% מביעים דעה שלילית.
סקירה כללית
מיוני 1956 עד 1993 נותרה פולין חלק מוועדת הפיקוח על האומות הנייטרליות (NNSC) שהוקמה על ידי קוריאה הצפונית והמתנדבים הסינים כחלק מהסכם שביתת הנשק. כשנפל הקומוניזם בפולין ובצ'כוסלובקיה, KPA השתלט על המחנות וגירש את הפולנים והצ'כים. בשנת 1989 איבדה פולין את מעמדה כ"חבר" ואת מעמדה המיוחס במגעים עם קוריאה הצפונית. למרות השינוי מקומוניזם לקפיטליזם בפולין בשנת 1989 וביסוס היחסים של פולין עם קוריאה הדרומית, היחסים בין פולין וקוריאה הצפונית נותרו ברמה הוגנת.
פולין מעניקה גם לקוריאה הצפונית מענקים קטנים בתחום ציוד חקלאי ותרופות.
יחסי מסחר
היחסים הכלכליים בין שתי המדינות נשמרים כרגע ברמה הסמלית של שיתוף פעולה בסחר ושייט (החברה הפולנית-קוריאנית CHOPOL Sp. z.o.o. המחזיקה בספינה אחת). שווי המסחר בשנת 2007 עמד על 15.207 מיליון דולר, כולל ייצוא פולני על 0.507 מיליון דולר:
הסחורה החשובה ביותר שיצאה פולין הייתה בשרים ומוצרי מזון אחרים, כלים מכניים ואלקטרוניים כמו גם מוצרי ביגוד.
יחסים דיפלומטיים
נכון לשנת 2009, רפובליקת פולין וקוריאה הצפונית חתמו על 16 חוזים דו-צדדיים, 12 כרפובליקה העממית של פולין וארבעה כרפובליקת פולין.
תמרה יובל-ג'ונס
תמרה יוֹבֵל ג'ונס (נולדה ב-1945) היא מעצבת אופנה, יוצרת ומרצה ישראלית. ג'ונס הייתה במשך מעל לשלושה עשורים דמות משפיעה בסטודיו של רוברטו קוואלי, וכן הייתה במשך 30 שנה מרצה בכירה במכללת שנקר, וכיהנה בין השנים 2013 עד 2017 כראש המחלקה לצורפות ואופנה בבצלאל. ג'ונס ידועה בשילוב תחומי אמנות שונים בעיצוב, ונטייתה אל האסתטיקה של תחילת המאה העשרים.
קורות חיים
ג'ונס נולדה בשנת 1945 בחיפה. בשנת 1962, לאחר סיום לימודיה התיכוניים בבית הספר הריאלי, לקחה ג'ונס קורס ערב בציור אופנה. בין השנים 1966–1967 השלימה ג'ונס את הכשרתה המקצועית בקורס מטעם מרכז האופנה של מכון היצוא הישראלי. לאחר סיום לימודיה עבדה תמרה בהתנדבות במפעל "תדמור" כאסיסטנטית למעצב ז'אק לימור, וכן השתלמה במשך שנה במוזיאון הילדות V&A בלונדון. לאחר מכן החלה ג'ונס לעבוד כמעצבת אופנה עצמאית. בשנת 1968 עיצבה ג'ונס דגמי אופנה עבור הבוטיק 'רפיפי' בתל אביב, שהתאפיינו במראה רומנטי־נוסטלגי. באותה שנה הקימה יחד עם נירה לונדון את חנות הבוטיק 'מאוד' בירושלים, שפעלה עד 1971. חנות זו, שכונתה בידי ירושלמים "הבוטיק הצהוב", הייתה חלוצית בשל לקיחת ההשראה מחנויות שונות בלונדון וכן בגלל היות המושג "בוטיק" חדש בארץ באותה תקופה, ועל כן זכתה בהצלחה מהירה. בשנת 1969 השתתפה ג'ונס בתחרות "הבגד הישראלי" מטעם מכון הייצוא. בשנת 1972 עברה ג'ונס מירושלים לתל אביב, והקימה שם את סטודיו האופנה "תמרה", וכן בוטיק בעל אותו שם שפעל ברחוב ש"ץ בירושלים. במקביל, זומנה ג'ונס על ידי רות דיין על מנת לעצב קו שמלות רקומות ומעוטרות בעבודת יד עבור חברת "משכית". בשנת 1972 עיצבה ג'ונס תלבושות עבור סרטו של דוד פרלוב "הגלולה". בתחילת שנות השבעים, יצרה ג'ונס תלבושות עבור להקת בת דור.
באותה שנה, מאסה ג'ונס באחריות הכרוכה בניהול שני בוטיקים, וכן נתקלה בקשיים כלכליים. ג'ונס החלה לעבוד על "קולקציית החלומות" שלה, ובה בגדי קטיפה בגנון רומנטי המעוטרים ברקמות מאויירות, אותם ג'ונס יצרה באופן עצמאי וללא שיקולי רווח. הבגדים הללו הוצגו בסרטו הקצר של עמוס גוטמן, "סיפורי בדים". בסוף אותה שנה לקחה ג'ונס את בגדי הקולקציה עמה למספר פגישות בפריז ולונדון. הבגדים זכו להתלהבות מצד הקהל, המבקרים והצלמים, אך לא נמכרו באופן מסודר, ועל כן החליטה ג'ונס לחזור לישראל, והשאירה את הבגדים בביתה של חברתה בפריז; משם, הגיעו הבגדים אל המעצב רוברטו קוואלי, דרך המלצה של בת זוגו דאז, הדוגמנית הישראלית חוה לוי. ג'ונס עבדה כמעצבת הבית של קוואלי בין 1975 ל-1981. בשנים 1978–1979 עבדה ג'ונס יחד עם רות דיין כיועצת אופנה עבור ממשלת גואטמלה, שקיימה באותם ימים את פרויקט "ארטיזנה" בו עוצבה קולקציה לייצוא מהטקסטילים של ילידים מתרבות המאיה. לאחר מכן שבה ג'ונס ארצה על מנת ללדת את בתה הבכורה, ופתחה שני בוטיקים ביפו, אשר נסגרו מסיבות כלכליות. בשנת 1987 פתחה ג'ונס בוטיק ברחוב גורדון בתל אביב, אשר נסגר אף הוא בשנת 1990. בשנת 1982 יצרה ג'ונס יחד עם האמנית אירה ריכווגר את תערוכת "ציפצ'ולה", בה הוצגו בובות בעיצובה של ריכווגר שהולבשו בתלבושות בעיצוב ג'ונס. התערוכה הוצגה בגלריה 13 ביפו, ובהמשך ב-Wearable Art Gallery בניו יורק כמו כן עיצבה ג'ונס באותה תקופה בגדים עבור מפעלי אופנה מקומיים, ביניהם "ג'ינג'ט", "רקמה""הלן נייט" ו"דורינא". כמו כן עיצבה ג'ונס קולקציית הלבשת בית עבור מפעל Bordou בירושלים.
F102 DKW
F102 DKW היא מכונית משפחתית שיוצרה על ידי חברת DKW במשותף עם חברת Auto Union הגרמנית, בין השנים 1963–1966. יוצרו 53,053 יחידות.
היסטוריה דגם F102 DKW
ה-F102 DKW היה המודל האחרון שפותח לפני השתלטות קבוצת פולקסווגן על חברת Auto Union
דגם ה-F102 DKW גרם לחברה הפסדים ניכרים ודגם ה-DKW F102 תוכנן מחדש כדי להתאים מנוע ארבעה צילינדרים, ארבע פעימות, אשר פותח על ידי חברת מרצדס בנץ. בשלב זה מותג DKW ננטש בחודש מרץ 1966 והתחיל ייצור F103 אאודי.
חברת המכוניות והאופנועים DKW
דה-קה-וו: DKW) Dampf-Kraft-Wagen)
חברת DKW נוסדה ב-1916 כחברה לאביזרי קיטור ומכוניות קיטור. ב-1920 הייתה DKW יצרנית האופנועים הגדולה בעולם.
בשנת 1932, אוחדו אאודי, DKW, הורך וונדראר (Wanderer) לחברה אחת - אוטו אוניון AG) Auto Union). סמל החברה - ארבע טבעות שלובות נועד לסמן את איחוד בין ארבע החברות.
קונצרן הרכב הגרמני פולקסווגן רכש את החברה בשנת 1964.
מיקאל (כדורגלן)
מיקאל פונטס מוריירה (בפורטוגזית: Mycael Pontes Moreira; נולד ב-12 במרץ 2004 בפורטו וליו שבברזיל) הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת השוער בקבוצת אתלטיקו פרנאאנסה מליגת העל הברזילאית.
קריירת מועדונים
מיקאל גדל במחלקות הנוער של טריסטה ואתלטיקו פרנאאנסה. בעונת עלה לקבוצה הבוגרת של אתלטיקו פרנאאנסה.
קריירה בינלאומית
נכלל בסגל נבחרת ברזיל עד גיל 20 לטורניר אליפות אמריקה הדרומית עד גיל 20 בשנת. נבחרת ברזיל זכתה בטורניר, ומיקאל שימש בו כשוער הפותח של הנבחרת.
מלון ירושלים
מלון ירושלים הוא מבנה היסטורי במושבה האמריקאית-גרמנית ביפו, הניצב ברחוב אורבך 6 בתל אביב.
היסטוריה
ב-22 בספטמבר 1866 הגיעה לארץ ישראל קבוצה בת 157 איכרים, נגרים ובעלי מלאכה שונים ממדינות מיין, ניו-המפשייר ומסצ'וסטס אשר בארצות הברית. הקבוצה הייתה חלק מזרם פרוטסטנטי דהאמין כי שיבת העם היהודי לארצו ויישוב ארץ ישראל יקדמו את חזרתו של המשיח אשר יקים את "מלכות אלף השנים" ובתוך כך יכירו היהודים בישו כמשיח ותבוא הגאולה. רוב בתי המושבה נבנו כבתי עץ טרומיים, למעט מבנה המלון שהוקם בידי האחים דריסקו, וזכה לשם "גראנד הוטל" (Grand Hotel). המלון נבנה מאבן והתנשא לגובה של שלוש קומות. קשיים בירוקרטיים, סכסוכים אישיים בין המתיישבים ומחלות גרמו למרבית האמריקאים לעזוב את הארץ בין השנים 1867-1868.
החל בשנת 1868 רכשו חברי כת הטמפלרים את בתי המושבה כדי להקים בה מושבה משל עצמם. מבנה הגראנד הוטל נרכש בשנת 1870 בידי ארנסט הרדג, בנו של גיאורג דוד הרדג, ממנהיגי הטמפלרים בארץ. הרדג שיפץ את המלון ופאר אותו, והסב את שמו ל"מלון ירושלים". הוא הוסיף על גגו שורת שינות וגמלון קטן שבמרכזו חלון טרפויל, וקבע מעל הכניסה אליו פסוק מספר ישעיהו באנגלית ובגרמנית, לאמור: