cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
The New Classic
הוצאה וקידום
במהלך ינואר ופברואר 2013, אזליה השתתפה בסיבוב ההופעות Radioactive Tour בבריטניה של הזמרת ריטה אורה. במהלך מרץ 2013, אזליה השתתפה במיני-טור Life Is Good concert בבריטניה של הראפר נאז. ביוני 2013, אזליה אמרה כי היא סיימה לעבוד על האלבום ושהוא מתוכנן לצאת בתחילת ספטמבר. ב-8 באוגוסט 2013, אזליה חשפה את רשימת הרצועות בת 10 רצועות, שלא כללה את השירים "Work" ו-"Bounce". במהלך ראיון באוקטובר 2013, אזליה דיברה על תאריך יציאתו של האלבום: "התאריך הרשמי? הלוואי והייתי יודעת! האלבום מוכן, זה כל כך מדכא להגיד את זה אבל זה בתחילת מרץ, זה עוד כל כך הרבה זמן אבל אני פשוט צריכה לקבל את זה. הוא היה אמור לצאת באוקטובר אבל מן הסתם אני יוצאת לסיבוב הופעות עם ביונסה ואי אפשר להוציא אלבום בזמן שאתה בסיבוב הופעות."
במהלך אוקטובר ונובמבר 2013, אזליה השתתפה בסיבוב ההופעות The Mrs. Carter Show World Tour באוסטרליה של ביונסה. ב-8 בינואר 2014, אזליה הוציאה שיר פריסטייל ראפ, שהופק על ידי המפיק ברו סאפרי. ב-26 בינואר 2014, במהלך ראיון בטקס פרסי גראמי ה-56, אזליה הכריזה כי אלבומה ייצא לאור ב-14 באפריל 2014.
ב-26 בפברואר 2014, בריאיון עם תחנת הרדיו Power 106, אזליה דיברה על האלבום: "במובן מסוים אני שמחה שהוצאת האלבום לקחה הרבה זמן, בגלל שעברתי כל כך הרבה חוויות ואני מרגישה שהשנתיים האחרונות רצו קדימה וכל כך הרבה דברים שונים קרו לי שהביאו לי הרבה דברים נפלאים לכתוב עליהם..."האלבום פורסם להזמנה מוקדמת ב-10 במרץ 2014, יחד עם רצועה מיוחדת, "Fancy" או "Impossible Is Nothing", תלוי במדינה. האלבום יצא לאור רשמית ב-21 באפריל בבריטניה, ב-22 באפריל בארצות הברית וב-25 באפריל באוסטרליה.
The New Classic Tour
כדי לקדם את האלבום, אזליה הכריזה על סיבוב הופעות צפון אמריקאי עם 14 הופעות שיצא לדרך ב-23 באפריל בערים בוסטון, דטרויט, שיקגו, ניו יורק, אטלנטה ולוס אנג'לס. היא גם מתכננת לצאת לטור פסטיבלים באירופה בכל הקיץ, עם מועדים שיפורסמו בקרוב.
Dangerous: The Double Album
Dangrous: The Double Album הוא אלבום האולפן השני של זמר הקאנטרי האמריקאי מורגן וולן. האלבום הכפול יצא לאור ב-8 בינואר 2021 על ידי חברות התקליטים ביג לאוד רקורדס וריפבליק רקורדס, בפורמטים של תקליטור, אריך-נגן והורדה דיגיטלית. האלבום נתמך על ידי שני סינגלים: "More Than My Hometown" ו-""; ושישה סינגלים שיווקיים: "Cover Me Up", "This Bar", "Somebody's Problem", "Still Goin' Down", "Heartless" ו-"Livin' the Dream".
האלבום הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד 200 לעשרה שבועות רצופים.
דיסטיצ'ודונטיים
דיסטיצ'ודונטיים (שם מדעי: Distichodontidae) היא משפחת דגים מסדרת החריתאים החיים במקווי מים מתוקים באפריקה. דגים אלה בעלי מגוון גדול של גדלים ושל צורות אכילה. חלקם טורפים קטנים מאוד באורך של 8 ס"מ בממוצע בעוד המינים הגדולים ביותר הם צמחונים באורך 83 ס"מ בממוצע.
הדגים במשפחה זו בעלי שתי צורות מבנה: מבנה מוארך בעל סנפירים דקים ולסתות מוארכות כמו של זאבי נהרות או לחלופין מבנה עגלגל עם סנפירים בשרניים קטנים ולסתות הדומות לאלה של דגי הפאקו, ממשפחת הפיראניים שתפקידם ללעוס צמחייה מיימית. עם זאת גם המינים הצמחוניים הם אוכלי כל ויגוונו בבעלי חיים קטנים. הסוג Mesoborus הוא צייד של דגים אחרים והסוגים Belonophago, Eugnathichthys ו-Phago הם אוכלי קשקשים, התולשים פיסות קשקשים ממיני דגים אחרים באמצעות שיניהם הדקות. הסוג Ichthyborus הוא גם טורף וגם תולש קשקשים כולל מדגים גדולים ממנו.
מינים אלה משמשים כדגי נוי נפוצים באקווריומים שונים.
אשבול (מושב)
אֶשְׁבּוֹל הוא מושב הממוקם בצפון הנגב ליד הערים נתיבות ורהט והוא חלק ממועצה אזורית מרחבים. המושב הוקם בשנת 1955 סמוך לחווה חקלאית של חברת "אשבול", שהוקמה שנה קודם לכן, והוסיפה להתקיים עוד כמה שנים. המושב שימר את שם החברה בשמו. היישוב נקרא בתחילה "שובל ג'", ואוכלס על ידי עולים יוצאי כורדיסטן (מעיראק ופרס), ששהו זמן מה במעברת הדר רמתיים. כיום גרים במושב דתיים לאומיים וחילונים. הוא משתייך לתנועת המושבים. משמעותו של שם היישוב הוא "שיבולת תירס".
מוסדות חינוך
תינוקות ופעוטון עד גיל 3 – במבועים, גן מגיל שלוש ועד סיום גן חובה – באשבול, בית ספר יסודי - במבועים, בית ספר תיכון בקריית החינוך מרחבים.
מוסדות ציבור
במושב יש מועדון ילדים ונוער, בית עם, בית כנסת, מקווה, מגרש כדורגל ומגרש כדורסל. בתכנון מועדון למבוגרים. תנועת נוער - האיחוד החקלאי.
הרחבה
ביישוב הולכת ומוקמת שכונת הרחבה בשם "מעלה מבועים". הפרויקט כולו כולל 120 מגרשים.
פורטסמות' (דומיניקה)
פורטסמות' (באנגלית: Portsmouth) היא בירת מחוז סנט ג'ון שבדומיניקה. זוהי העיר השנייה בגודלה במדינה לאחר הבירה, רוזו. היא שוכנת על גדות נהר אינדיאן על חופו הצפון-מערבי של האי. מצפון לעיר משתרע חצי אי שעליו נמצא הפארק הלאומי קבריטס (Cabrits). לעיר יש נמל ים משלה.
פורטסמות' הייתה בירתה של דומיניקה עד לשנת 1760. לאחר שהתפרצה בה מחלת המלריה, הועברה הבירה לרוזו.
ליד העיר שוכן הקמפוס של בית הספר לרפואה של אוניברסיטת רוס, בו לומדים מעל אלף סטודנטים מארצות הברית וקנדה. מוסד זה מהווה מקור הכנסה חשוב לעיר. קיימות תוכניות תרבות לפיתוח התיירות והכלכלה במקום. ממשלת יפן מממנת את הקמתו של מפעל לעיבוד דגים בפורטסמות'.
סכר הרואיפה
סכר הרואיפה (בערבית: سد الروافعة, בתעתיק לעברית: סד אל-רוַאפֿעה) הוא סכר על נחל אל עריש, כשלושה ק"מ דרומית־מזרחית לצומת אבו עגילה וכעשרה ק"מ מערבית לצומת אום כתף, בגובה 120 מ' מעל פני הים.
היסטוריה
לאחר גשמים ושיטפונות יוצר הסכר אגם עונתי. אחרי סיום שירותו של ג'רוויס בסיני נעזב הסכר וכוסה בחלקו בסחף.
הסכר עמד במוקד קרבות בין הפלמ"ח ובהמשך בין צה"ל, לבין הצבא המצרי, במבצע חורב במלחמת העצמאות, במהלך מבצע סיני וכן במלחמת ששת הימים. בתקופה שבין מלחמת ששת הימים ועד פינוי סיני במסגרת הסכם השלום בין ישראל למצרים, שימש האגם העונתי את צה"ל לאימוני צליחה.
אולכסנדר צברי
אוֹלכסנדר ווֹלוֹדימירוֹביץ' צֶבּרי (באוקראינית: Олександр Володимирович Цебрій; נולד ב-4 ביוני 1974, אומן, מחוז צ'רקאסי, ברית המועצות) הוא איש עסקים ואיש ציבור אוקראיני, שכיהן כראש עיריית אומן מאז 18 בנובמבר 2015 ועד לנובמבר 2020.
תקיעת שופר
תְּקִיעַת שׁוֹפָר היא מצוות עשה מתוך תרי"ג מצוות, לפיה יש לשמוע תרועת שופר בראש השנה. יום ראש השנה מכונה בתורה ו, וחז"ל למדו מכך שיש מצווה להריע בשופר בראש השנה. השופר ומצוות התקיעה בו תופסים מקום רחב בעולמה של ההלכה, האגדה והמחשבה היהודית.
אולכסנדר צברי
ביוגרפיה
הוא נולד ב-4 ביוני 1974 בעיר אומן. בשנת 1992 סיים את לימודיו בסניף אומן של המכללה למשפטים וכלכלה של צ'רקאסי. בשנים 1996–2004 עסק בפעילות עסקית. בשנים 2005–2014 הוא עמד בראש חברת Cruise Avto. ב-18 במרץ 2014 נבחר למזכיר מועצת העיר אומן. בין 30 במאי 2014 ל-18 בנובמבר 2015 כיהן כראש עיריית אומן. בשנת 2015 סיים את לימודיו באוניברסיטה הפדגוגית הממלכתית של אומן על שם פאבל טיצ'יני, עם תואר שני בכלכלה עסקית.
תקיעת שופר
מקור המצווה
בפרשת פנחס, כחלק ממצוות הקרבנות בחגים, מוזכר ראש השנה כיום תרועה: בלשון המקרא לא מפורש באיזה אופן יש לקיים את התרועה. חז"ל למדו בגזירה שווה ממצוות התקיעה בשופר ביובל שהתרועה בראש השנה צריכה להתקיים בשופר.
אולכסנדר צברי
ראש עיריית אומן
ב-25 באוקטובר 2015 נבחר בפעם השנייה לראשות עיריית אומן. ב-18 בנובמבר אותה שנה הוא נכנס לתפקידו. במהלך התפרצות נגיף הקורונה באוקראינה, נודע בהתנגדותו העזה לכניסת חסידים לקבר רבי נחמן מברסלב, בטענה כי הדבר יחמיר את המצב האפידמיולוגי בעיר.
תקיעת שופר
טעמי המצווה
לדעת רב סעדיה גאון ישנם עשרה טעמים למצוות תקיעת שופר:
אולכסנדר צברי
פעילויות חברתיות
הוא היה מייסד הארגון הציבורי העירוני של בעלי מכוניות "אומן", חבר בארגון הציבורי "רידנה אומן" וחבר בוועדת הביקורת של "מועדון ראשי הערים" של אוקראינה. בשנים 2010–2014 היה סגן ויו"ר הוועדה לפיתוח ייצור, יזמות, השקעות ומדיניות כלכלית זרה של מועצת העיר אומן.
תקיעת שופר
השופר
קיימת מחלוקת מאיזה חיה מותר להכין שופר של ראש השנה. על פי הרמב"ם, רק שופר של כבש כשר לתקיעת שופר של ראש השנה. אולם לפי דעות אחרות, כל שופר כשר לראש השנה חוץ מאלו המיוצרים מקרניים של בקר, ובכל אופן ישנה עדיפות לשופר של כבש כיון שהוא מזכיר את עקדת יצחק. המחלוקת באה במיוחד לידי ביטוי סביב כשרותו של שופר הקודו אשר יהודי תימן נהגו לתקוע בו מאז ומקדם.
סוג התקיעות בשופר
חז"ל קבעו שתקיעת שופר בראש השנה דומה לתקיעה של היובל, ומכך שהמונח "תרועה" מופיע בהקשר של ראש השנה והיובל שלוש פעמים, נלמד שיש להריע שלוש פעמים. כמו כן, מהפסוק למדו חז"ל שיש לתקוע בשופר תקיעה פשוטה לפני ואחרי כל תרועה. בהתאם לכך, המצווה מהתורה כוללת תשעה קולות - שלוש תרועות ושש תקיעות.
עם זאת, הסתפקו חכמים מהי התרועה המקראית: האם היא הקול המכונה "שברים", "תרועה" או שניהם בזה אחר זה (שברים-תרועה):
לדעת רב האי גאון אין מדובר בספק אמיתי מהי התרועה המקראית אלא באופני ביצוע שונים שנהגו במקומות השונים, ואילו לדעת הרמב"ם מדובר בספק ממשי מהי התרועה המקראית.
כדי לצאת ידי השיטות השונות בתרועה המקראית, קבעו חכמים לתקוע שלוש פעמים כל אחת מאפשרויות התרועה המקראית, כאשר לפני כל אחת מהן ואחריה תוקעים תקיעה - קול ארוך רציף. כך שבסך הכול קיום המצווה מתקיים בשמיעת 30 קולות (18 תקיעות, 6 שברים, 6 תרועות). קולות אלו נשמעים באחד משלושת הרצפים הבאים:
מספר הקולות וזמנן
בגמרא מסופר שנהוג לתקוע בשני זמנים במהלך התפילה: תקיעות הנקראות "תקיעות דמיושב" (מפני שהשומעים מותרים אז לישב), שהם נעשות לפי רוב השיטות לפני תפילת מוסף, וגם "תקיעות דמועמד", בהן הציבור עומד, והן מבוצעות לרוב השיטות בתוך תפילת מוסף, לאחר כל אחת מהברכות מלכויות זכרונות ושופרות. בהתאם לכך, לפני מוסף תקעו 30 קולות ("דמיושב"), כדי לצאת ידי מצוות התורה, ובתוך מוסף היו מנהגים שונים: לפי הדעה הראשונה בשולחן ערוך, תוקעים תשר"ת אחד בסוף ברכת מלכיות, תש"ת אחד בסוף זכרונות, ותר"ת אחד בסוף שופרות, כדעת הרמב"ם הנ"ל. מובא שם דעה שנייה שיש לתקוע לאחר מלכויות 3 פעמים תשר"ת, לאחר זכרונות שלוש פעמים תש"ת ולאחר שופרות שלוש פעמים תר"ת. אולם ערוך השולחן כותב שזה מן הסתם טעות והכוונה הייתה שלאחר כל ברכה יתקעו תשר"ת, תש"ת ותר"ת. מנהג זה דחק את רגלי המנהגים האחרים וכיום ברוב העדות תוקעים לאחר כל ברכה עשר קולות. יוצאים מן הכלל הם התימנים וקצת מקהילות אשכנז המערבי הנוהגים כדעת הרמב"ם לתקוע רק תשר"ת למלכויות, תש"ת לזכרונות ותר"ת לשופרות, קצת מהספרדים במערב אירופה המקפידים לעשות 3 תשר"ת למלכויות, 3 תש"ת לזכרונות ו-3 תר"ת לשופרות, וקהילת וויען בירושלים (ואולי במקומות אחרים) שנוהגים כהרמ"א ורבינו תם לעשות תשר"ת אחד אחרי כל הברכות.
בהרבה קהילות החסידים מתפללי נוסח ספרד וברוב קהילות הספרדים נהוג לתקוע 30 קולות בתוך תפילת הלחש של הציבור, באופן דומה לתקיעות במהלך חזרת הש"ץ. על פי נוהג זה תוקעים שלושים קולות לפני מוסף, 30 קולות בתפילת הלחש ועוד שלושים קולות בחזרת הש"ץ. מנהג אשכנז, איטליה והספרדים במערב אירופה הוא שלא לתקוע במהלך תפילת הלחש.
ברוב הקהילות נהוג להשלים את מניין התקיעות למאה על ידי שמיעת עוד 10, 40 או 60 קולות (בהתאם לכמה שתקעו לפני כן) לאחר סיום מוסף, לעיתים באמצע הקדיש שלאחר חזרת הש"ץ. מספר זה מכוון כנגד מאה יבבות שיבבה אמו של סיסרא על פי המסורת.
אצל יהודי ספרד ותימן נהוג להוסיף בסוף התפילה תרועה אחת בודדת וארוכה הנקראת תרועה גדולה ובכך הם מגיעים לרוב ל-101 קולות. חסידי חב"ד נוהגים להוסיף בסוף התפילה עוד 40 קולות על אף שהם תוקעים גם בתפילת הלחש, כך שהם תוקעים סך הכל 130 קולות. לעומת זאת, מנהג הספרדים במערב אירופה הוא שלא תוקעים בשופר במהלך תפילת הלחש ולתקוע רק 10 קולות בסוף התפילה ולכן הם תוקעים רק 71 קולות.
ישנו מנהג עתיק לתקוע 30 קולות לפני תפילת שחרית בלא ברכה. מנהג זה נהג בעבר אצל חלק יהודי תימן והיה נהוג בעבר גם בקהילות ספרדיות רבות ביישוב הישן הספרדי בארץ ישראל, במצרים ועוד, אך בשל דרישת חכמי הקבלה בוטל המנהג וגם רוב אלו שנהגו לתקוע בתימן ביטלו זאת, כיון שבדורנו בטל הטעם לה.
אצל רוב האשכנזים נהוג להאריך בתקיעה האחרונה לאחר כל פרק של 30 תקיעות, ותקיעה זאת נקראת תקיעה גדולה.
ברכת התקיעה
בתקופת הגאונים והראשונים, נתגלעה מחלוקת על נוסח הברכה הראוי קודם תקיעת שופר. יש שסברו שיש לברך "על תקיעת שופר", או "לתקוע בשופר", ויש שסברו לברך "לשמוע קול שופר", או "לשמוע בקול שופר". ההלכה נפסקה כדעה השנייה, ועל כן נוהגים כיום לברך:
מצווה לתקוע או לשמוע
המצווה מתקיימת בדרך כלל בצורה ציבורית, על ידי אדם אחד שתוקע בשופר, כשכל האחרים מקשיבים ושומעים את התקיעות. ואולם, שאלה גדולה התעוררה לגבי עיקרו של החיוב ומהות המצווה: האם לתקוע בשופר או שמא לשמוע קול שופר. שמא המצווה מתקיימת דווקא בפעולת התקיעה האקטיבית, ומה שגם השומעים יוצאים ידי חובה הוא רק משום שכולם נחשבים כמצטרפים אל תקיעתו של התוקע, על פי דין שומע כעונה או אולי שהמצווה היא השמיעה עצמה ולא התקיעה.
אחת התוצאות המעשיות מדיון תאורטי זה היא השאלה שהוזכרה לעיל על נוסח הברכה הנאמרת לפני התקיעה: "לשמוע קול שופר" או "על תקיעת שופר", כשהדעה המקובלת היא לברך "לשמוע". גם הרמב"ם הביא ראיות לכך שהמצווה היא לשמוע, אך מן האחרונים היו שהביאו הוכחות לכך שהמצווה היא גם בפעולת התקיעה שהיא ההשמעה לפני ה' וכמו שאומרים בתפילת לחש בברכת שופרות "שומע קול תרועת עמו ישראל".
תקיעה לנשים
בתלמוד נחלקו האם נשים כשרות לתקוע. בעלי התוספות (שם) האריכו לבאר שההלכה היא שמותרות ואף רשאיות לברך "אשר קידשנו במצוותיו וציוונו". וכך פסקו הפוסקים ביהדות אשכנז, אלא שהשאגת אריה ביאר שלא כל הראשונים סוברים כך ועל כן עדיף שאיש יתקע בשופר בעבורן ולא הן בעצמן. לעומת זאת הרמב"ם והשולחן ערוך פסקו שנשים יכולות לתקוע ויכולים לתקוע להן, אבל אינן יכולות לברך ולא מברכים עבורן, וכך נוהגים יהודי ספרד.
למרות שנשים פטורות ממצווה זו, נשים רבות נוהגות להדר ולשמוע תקיעות שופר בראש השנה. בבתי כנסת רבים נהגו לקיים תקיעת שופר מיחדת עבור נשים בשעות הצהרים או אחר הצהרים.
ראש השנה שחל בשבת
בימינו אין תוקעים בשופר ביום ראש השנה שחל בשבת, גזרה מחשש שתוקע שלא יודע לתקוע היטב ילך למבין בדבר, ויטלטל את השופר ברשות הרבים במקום ללא עירוב, דבר המהווה חילול שבת. לכן, בשנה שבה חל ראש השנה בשבת תוקעים בשופר רק ביום טוב השני של ראש השנה החל ביום ראשון בשבוע
בשו"ת תורה לשמה, בתשובה על עניינה של תקנה זו, מחדש שעיקר גזירת חז"ל הוא מטעם אחר:הדיון בעניין תקיעה בשופר בשבת מופיע במשנה:
על סמך דברי המשנה, פסק הרי"ף שבראש השנה החל בשבת יש לתקוע בכל בית דין חשוב, אף על פי שאינו סמוך וכך גם נהג הלכה למעשה, אך דעתו לא התקבלה להלכה: "ולא מצינו מי שינהוג כמותו בשום מקום מישראל" (ריטב"א), "ובכל מקומות ישראל מנהג פשוט שלא לתקוע בראש השנה שחל בשבת" (שיבולי הלקט). ואף תלמידיו אחריו לא נהגו לעשות כן (הרא"ש), וכך נפסקה ההלכה ברמב"ם, הטור ובשולחן ערוך.
אולם, שאלת התקיעה נתעוררה שוב, שנים רבות לאחר מכן, בירושלים בשנים ה'תרס"ה וה'תרס"ו שבהן ראש השנה, שנה אחר שנה, חל בשבת. רעש גדול התעורר כשר' עקיבא יוסף שלזינגר קרא לתקוע בירושלים בשבת של ראש השנה ואף פרסם שורה של מאמרים הלכתיים על כך במאסף התורני תל-תלפיות שהופיע בהונגריה בשנים ההן. לדבריו, הסכימו לו ר' שמואל סלנט והאדר"ת. התנגדות עצומה קמה בירושלים שלבסוף לא נתנה לו להפיק את רצונו.
גם בדורנו התבצעה תקיעת שופר בשבת, על ידי חברי ארגון "הסנהדרין החדשה", בראש-השנה של ה'תשס"ז וה'תש"ע, וכן בשנת ה'תשפ"א. פרופ' הלל וייס, מראשי הפעילים לבניין המקדש, היה מיוזמי המעמד, שהתקיים בישיבת בית הבחירה, המסונפת למכון המקדש.
מעבר לתקיעת השופר, בראש השנה שחל בשבת יש שינויים נוספים: בתפילה מציינים במקום. האשכנזים לא אומרים "אבינו מלכנו", לפי שאין מבקשים תחנונים בשבת. בקהילות אשכנז ובכמה מקהילות ספרד נהוג לדחות את אמירת התשליך ליום השני של ר"ה.
מתיאס דה לוס סנטוס (בלם)
מתיאס דה לוס סנטוס (בספרדית: Matías de los Santos; נולד ב-22 בנובמבר 1992) הוא כדורגלן אורוגוואי המשחק בעמדת הבלם בוולס סארספילד.
קריירה
דה לוס סנטוס החל את קריירת המשחק שלו בקבוצת הנוער של פניארול, אך המשיך בקבוצות נוער מקומיות, וב-25 באוקטובר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל האורוגוואית במדי דאנוביו. במאי 2014 הוא כבש את שער הבכורה שלו בליגה, ובתום העונה זכה עם הקבוצה באליפות.
ב-30 ביוני 2017 הושאל לעונה אחת למיונאריוס מליגת העל הקולומביאנית וזכה עימה באליפות טורניר הפינליססיון ובסופר קאפ הקולומביאני. ביוני 2018 רכשה אותו מיונאריוס לצמיתות תמורת 820 אלף אירו.
ביולי 2019 הושאל לעונה אחת לוולס סארספילד מליגת העל הארגנטינאית,  וביוני 2020 שב למיונאריוס.
ב-17 בפברואר 2021 עבר לוולס סארספילד בהעברה חופשית, וחתם על חוזה לשלוש עונות.
תקיעת שופר
יהי רצון או וידוי בין התקיעות
בקרב יהודי אשכנז יש נוסח "יהי רצון" שמודפס במחזורים בין סדרי התקיעות. בחלק מהמחזורים מופיע נוסח "ישוע שר הפנים" שרבים טענו שהוכנס בזדון על ידי הצנזורה הנוצרית וראו בכך סיבה נוספת שלא לומר את הנוסח שבין התקיעות.
אלכסנדר דאלה אואן
אלכסנדר דאלה אואן (בנורווגית: Alexander Dale Oen; 21 במאי 1985 – 30 באפריל 2012) היה שחיין נורווגי. היה אלוף העולם, סגן אלוף אולימפי ואלוף אירופה פעמיים ברציפות במשחה ל-100 מטר חזה.
ביוגרפיה
דאלה אואן נולד בברגן.
באולימפיאדת אתונה (2004) סיים דאלה אואן במקום 21 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:02.25 דקות.
באליפות העולם שנערכה במונטריאול, קנדה בשנת 2005 סיים דאלה אואן במקום שביעי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:01.29 דקות.
באליפות העולם שנערכה במלבורן, אוסטרליה בשנת 2007 סיים דאלה אואן במקום שמיני במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:01.67 דקות. בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 1:00.34 דקות (שהייתה מספיקה למדליית ארד). נוסף לכך, הוא סיים במקום 15 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:14.63 דקות ובמקום 21 במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 28.48 שניות.
באליפות אירופה שנערכה באיינדהובן, הולנד במרץ 2008 זכה דאלה אואן ב-3 מדליות זהב ו-2 כסף. מדליית זהב במשחה ל-100 מטר חזה בשיא אירופי חדש של 59.76 שניות, לפני הוג דובוסק מצרפת (59.78 שניות) וליסוגור (1:00.53 דקות) מדליות כסף במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 27.53 שניות, אחרי ליסוגור (27.43 שניות) ולפני אלסנדרו טרין מאיטליה (27.64 שניות) ובמשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:09.74 דקות, אחרי גרגורי פלקו מרוסיה (2:09.64 דקות) ולפני דובוסק (2:09.91 דקות). בשני משחים אלו קבע שיא נורווגי חדש.
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכה דאלה אואן במדליית כסף במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 59.20 שניות, אחרי קוסוקה קיטאג'ימה מיפן שקבע שיא עולם חדש של 58.91 שניות ולפני דובוסק (59.37 שניות). נוסף לכך, הוא סיים במקום 17 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:11.30 דקות.
באליפות העולם שנערכה ברומא, איטליה בשנת 2009 סיים דאלה אואן במקום 13 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 59.90 שניות ובמקום 29 במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 27.78 שניות.
באליפות אירופה שנערכה בבודפשט, בשנת 2010 זכה דאלה אואן בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה ל-100 מטר חזה בשיא תחרות חדש של 59.20 שניות, לפני דובוסק (1:00.15 דקות) ופביו סקוצולי מאיטליה (1:00.41 דקות) ומדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:09.68 דקות, אחרי דניאל גיורטה מהונגריה שקבע שיא תחרות חדש של 2:08.95 דקות ולפני דובוסק (2:11.03 דקות)
למרות סערת הרגשות הקשה שבה היה נתון דאלה אואן בשל מתקפת הטרור שנערכה יומיים לפני אליפות העולם בשחייה שנערכה בשאנגחאי, סין בשנת 2011 ושבה נרצחו 76 אנשים, הוא זכה במדליית זהב במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 58.71 שניות, לפני סקוזולי (59.42 שניות) וקמרון ואן דר בורג מדרום אפריקה (59.49 שניות) ובמקום חמישי במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 27.43 שניות. תוצאתו ב-100 חזה הייתה הטובה ביותר שנקבעה אי פעם ללא חליפת שחייה מהסוג שנאסר ב-2010. הייתה זו מדליית הזהב הראשונה של נורווגיה באליפות העולם בשחייה.
ב-30 באפריל 2012 נפטר דאלה אואן מהתקף לב במהלך מחנה אימונים לקראת אולימפיאדת לונדון 2012 שנערך באריזונה. ההתקף נגרם כתוצאה ממחלת לב איסכמית שלא אובחנה.
אורלי מולר
אורלי מולר (נולדה ב-7 ביוני 1990) היא שחיינית מים פתוחים צרפתייה, פעמיים ברציפות אלופת העולם (קאזאן 2015 ובודפשט 2017) במשחה ל-10 ק"מ. שחיינית השנה בעולם במים פתוחים (2015 ו-2017).
ביוגרפיה
מולר נולדה וגדלה בסרגומין שבחבל לורן. מתאמנת בהדרכתו של פיליפ לוקה בנרבון.
2008
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיימה מולר במקום 21 במשחה ל-10 ק"מ בתוצאה של 2:02:04.1 שעות.
2009
באליפות העולם שנערכה ברומא, איטליה ביולי 2009 סיימה מולר במקום 41 במשחה ל-10 ק"מ בתוצאה של 2:09:23.7 שעות.
2011
באליפות העולם שנערכה בשאנגחאי, סין ביולי 2011 זכתה מולר במדליית כסף במשחה ל-5 ק"מ בתצאה של 1:00:40.1 שעות, אחרי סוואן אוברסון משווייץ (1:00:39.7 שעות) ולפני אשלי טוויצ'ל מארצות הברית (1:00:40.2 שעות).
2013
באליפות העולם שנערכה בברצלונה, ספרד ביולי 2013 סיימה מולר במקום תשיעי במשחה ל-5 ק"מ בתוצאה של 56:46.5 דקות ובמקום שביעי בתחרות הקבוצתית (2 גברים ואישה) ל-5 ק"מ בתוצאה של 55:26.3 דקות.
אלופת העולם
באליפות העולם שנערכה בקאזאן, רוסיה ביולי 2015 זכתה מולר במדליית זהב במשחה ל-10 ק"מ בתוצאה של 1:58:04.3 שעות, לפני שרון ון רוונדאל מהולנד (1:58:06.7 שעות) ואנה מרסלה קוניה מברזיל (1:58:26.5 שעות). נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-25 ק"מ בתוצאה של 5:16:07.5 שעות ובמקום 11 בתחרות הקבוצתית (2 גברים ואישה) ל-5 ק"מ בתוצאה של 56:50.9 דקות.
2016
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) סיימה מולר שנייה במשחה ל-10 ק"מ, אך היא נפסלה לאחר שהיא חסמה ודחפה בנגיעת הסיום את רקלה ברוני מאיטליה.
2017
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה ביולי 2017 זכתה מולר ב-3 מדליות, 2 זהב וכסף. מדליות זהב במשחה ל-10 ק"מ בתוצאה של 2:00:13.7 שעות, לפני ניסמנטה ארוולו מאקוודור (2:00:17.0 שעות) ואנה מרסלה קוניה ואריאנה ברידי מאיטליה (2:00:17.2 שעות) ובמשחה שליחים (2 נשים ו-2 גברים) ביחד עם אוסיאן קסיניול, לוגן פונטן ומרק אנטואן אוליבייה בתוצאה של 54:18.1 דקות, לפני ארצות הברית (54:18.1 דקות) ואיטליה (54:31.0 שעות). מדליית כסף, במשחה ל-5 ק"מ בתוצאה של 59:10.5 דקות, אחרי אשלי טוויצ'ל (59:07.0 דקות) ולפני אנה מרסלה קוניה (59:11.4 דקות). נוסף לכך, האי סיימה במקום שמיני במשחה ל-25 ק"מ בתוצאה של 5:28:25.30 שעות.
אסכולת ויסקונסין
אסכולת ויסקונסין היא גישה בסוציולוגיה ובכלכלה המתארת את התפתחות האיגודים המקצועיים. גישה זו נוסדה בארצות הברית, כשמרכז פעילותה הוא אוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון. הוגים חשובים באסכולה זו הם הכלכלן וההיסטוריון זליג פרלמן (Selig Perlman) והכלכלן ג'ון קומונס (John Rogers Commons).
פרלמן חילק את החברה לשלוש קבוצות:
על פי גישת ויסקונסין, האיגודים המקצועיים נוצרים בשל צורכיהם של עובדי הכפיים בשוק העבודה. שתי הקבוצות האחרות עשויות להשפיע על איגודים אלו.<BR> לדוגמה: בעולם הקומוניסטי, האינטלקטואלים חזקים מהיזמים, ולכן הפכו האיגודים המקצועיים לאמצעי להשתלטות המעמדות הנמוכים על המדינה. בארצות הברית, לעומת זאת, נושאים האיגודים אופי כלכלי טהור, בשל חוזקם היחסי של היזמים.
הסוציולוג ג' בארבאש הציג ניתוח דומה של האיגודים המקצועיים ב־1964: על פיו יחסי עבודה ביסודם כוללים מתח בין העובדים למעסיקיהם. מתח זה יוצר התאגדות עובדים, המגיבה למתח קיים זה ומוגדרת על־פיו. מרגע שנוצרו, משפיעים האיגודים המקצועיים עצמם על התפתחותם בכיוונים שונים, המשתנים בהתאם להתרחשויות המקומיות בכל מקום.
בובות (שיר)
בובות הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הישראלי אביב גפן והמוזיקאי הישראלי עידן רייכל, מתוך אלבום האולפן ה-12 של גפן, "פסיפס". השיר יצא לאור ב-28 בפברואר 2011, על ידי חברת התקליטים הליקון, כסינגל השלישי מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד השבועי של רשת ג'.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי אביב גפן, והולחן והופק על ידי גפן ועידן רייכל, ומשלב בתוכו את סגנונות הרוק והמוזיקה האתנית. השיר, יחד עם "קוצים", היה אמור להיכלל באלבום משותף של השניים, בשם "רייכל גפן", אך בסופו של דבר האלבום נגנז, והשירים נכללו באלבומו ה-12 של גפן, "פסיפס", יחד עם השיר "קוצים" של השניים, שהיה אמור להיכלל באלבום גם הוא.
מוכנות לבית הספר
מוכנות לבית הספר הוא מושג המתאר את רמת הבשלות הנפשית, הגופנית והקוגניטיבית של ילדים במועד תחילת לימודיהם בכיתה א' או למסגרת בית ספרית. מרכיבים שונים בשלותיים ונרכשים אלה, דרושים לילד כדי לעמוד בהצלחה בדרישותיו של בית הספר.
הגישה הסביבתית
גישה זו שעם מקדמיה נמנים ג'. מקוויקר האנט (J. McVicker Hunt) ובנג'מין בלום, תופסת את התהליך ההתפתחותי של הלמידה כמושפע מגורמים רבים, ולא רק מבשלותו של הילד. הגישה הסביבתית גורסת כי מוכנות לבית הספר קשורה בעיקר לתנאים הסביבתיים בהם הילד חי. בנוסף היא מכירה בתרומתם של התורשה ושל גורמים אורגניים להבדלים הבין אישיים, אך מדגישה שלמידה תלויה בסביבה. ולכן מציעה להתערב בדרכים שונות במוכנותו של הילד, על מנת לקדם ולשפר את המוכנות בעזרת תרגול.
מרכיבי המוכנות לבית הספר
בספרות מחלקים את הגורמים המשפיעים על מוכנות לבית הספר בצורות שונות. לדוגמה: בחלק מהמחקרים המוכנות לבית הספר מחולקת ע"פ שלושת המרכיבים המרכזיים הבאים: יכולות אקדמאיות וקוגניטיביות, קשב ותשומת לב, ומיומנויות חברתיות ורגשיות. עם זאת  כל המחקרים מציעים בסופו של דבר שלושה תחומי התפתחות עיקריים האחראיים למוכנות או לחוסר מוכנות של הילד לבית הספר:  התחום הקוגניטיבי, התחום התפיסתי- מוטורי והתחום הרגשי- חברתי.
התחום הקוגניטיבי
מקובל לחשוב על כישורים קוגניטיביים מוקדמים כחזאים הטובים ביותר להישגים לימודיים בבית הספר. נמצאו מתאמים בין טווח הקשב של הילד לבין הישגיו הלימודיים, דירוגי קשב מנבאים הישגים בכיתה א' בחשבון ובקריאה, כך גם יכולת קדם קריאה וכתיבה עמן הילד מגיע מהגן מהוות מדד מרכזי לניבוי ההישגים בכיתות הנמוכות. נהוג לכנות יכולות אלה בתקופת הגן "ניצני אוריינות", מונח זה מתאר את הידע שרוכש הילד בתחומי הקריאה, הכתיבה והדפוס טרם הלמידה הפורמלית בבית הספר.
התחום המוטורי
ההתפתחות המוטורית של ילדים מאפשרת פיתוח שליטה הן בעצמם והן בסביבתם. התנועה וההתנסויות החושיות מסייעות בידי ילדים להכיר את גבולותיהם הפיזיים ואת יכולותם לנוע ולפעול בצורה יעילה ומתוכננת. התיאום בין חלקי הגוף השונים ובין העין ליד מאפשר לילד לשחק במגוון משחקי כדור שדורשים דיוק וכיוון למטרה במהירות. עם ההתקדמות במיומנויות מוטוריקה גסה, חלה גם התקדמות במיומנויות מוטוריקה עדינה. בילדות המוקדמת הילד מתנסה במטלות שונות של מוטוריקה עדינה שדורשת רמות חדשות של מיומנויות ידיים, תיאום דו צדדי בין שתי ידיים ותאום עין יד. בגיל 7-5 שנים קיימת שליטה טובה בעפרון, צבע ומכחול. הילד יהיה מסוגל למשל להעתיק צורות גאומטריות, לכתוב אותיות ומספרים, לצייר דמות אנוש וחפצים בצורה מפורטת. במקביל הילד רוכש מיומנויות של יומיום כגון: קשירת שרוכים ומזיגת משקה. לקראת גיל 7 שנים רוב הילדים רוכשים כישורים הולמים המאפשרים להם להשתתף בעסוקי היומיום שהם והסביבה מצפים מהם לעשות בבית, בבית הספר ובקהילה. ככל שילדים שולטים בעסוקים אלו הם בדרך כלל חווים תחושות של שביעות רצון ודמוי עצמי חיובי.
מוכנות לבית הספר כרוכה בהתפתחותם של כשרים תפיסתיים- מוטוריים, המקנים לתלמיד את היכולת לזהות צורות, לגלות דמיון ושוני ביניהן ולהגיע לתיאום עין יד שיאפשר לו לשחזר אותן. כשרים אלה מהווים את היסוד לקריאה וכתיבה של אותיות וספרות. מחקרים מראים כי מיומנויות מוטוריקה עדינה מנבאים בצורה גבוהה הישגים מאוחרים יותר.
התחום הרגשי והחברתי
עם כניסת הילד לבית הספר קשריו עם ילדים אחרים מתחילה להתרחב, האגוצנטריות של הילד פוחתת והוא נעשה מודע לאנשים סביבו. מצופה מהילד הבשל להציג את היכולת להסתגלות בחברה, היכולת לתת ולקבל, ליהנות ממשחק משותף, יכולת לשלוט בדחפים כמו תוקפנות וכעס, יכולת עבודה בצוות בשיתוף מצד אחד ובתחרות מצד שני. חוקרים שמו דגש על מיומנויות חברתיות של ילדים טרום בית הספר והתרומה שלהם למוכנות לבית הספר וכושר ההסתגלות למסגרות בית ספריות פורמליות. כך שהופעת היכולת ליצור מערכות יחסים יעילות וחיוביות בגן חובה נחשבת לאינדיקטור חשוב למוכנות לבית הספר. לדוגמה: נמצא כי יכולת הילדים להקים ולשמור על מערכות יחסים חיוביות קשור במעבר חיובי למסגרת בית ספרית פורמלית וגם להישגים במהלך שנות בית הספר. נמצא גם שילדים דחויים או לא מחובבים על ידי אחרים, וילדים בעלי אינטראקציות שליליות עם אחרים במהלך השנים המוקדמות, הם בעלי סיכוי גדול יותר להיכשל בלימודים, להיעדר בתכיפות רבה יותר מבית הספר, ולחוש תחושות רגשיות שליליות . בנוסף לכך, ההבנה של התפקיד החברתי ושל נורמות התנהגות בבית הספר, וכן פיתוח אסטרטגיות למידה מנבאות הצלחה אקדמית טובה יותר מאשר ידע אורייני קודם. כמו כן, נמצא ככל שיכולת ההסתגלות של הילד גבוהה יותר וככל שמערכות התמיכה שלו טובות יותר, יוקל עליו המעבר, דבר שישפיע על הצלחתו בבית הספר.
קיימים הבדלים בין שני המגדרים ביכולות אקדמיות ובהתפתחות רגשית- חברתית, בנים מראים התנהגויות מוחצנות כמו: תוקפנות יותר מאשר בנות, דבר המשפיע על מוכנותם לבית הספר. כמו כן, לבנות טרום בית הספר יש את היכולת לפתח מיומנויות מסתגלות יותר מאשר בנים, במיוחד יכולות שפתיות ומיומנויות חברתיות.
המעבר לסביבה הבית ספרית
המעבר של הילדים מהגן לבית הספר נתפס לעיתים כחוויה מרתיעה לרובם, הכוללת בתוכה הרבה אתגרים ושינויים בסביבה הפיזית, האקדמית, החברתית והרגשית.
בקבלת ההחלטה בדבר המעבר של כל ילד וילד מהגן לבית הספר, יש להתייחס למכלול של גורמים: מאפייני הילד ומאפייני משפחתו הגרעינית, הבית והקהילה, הגן שהוא לומד בו והמסגרת הבית ספרית שהוא אמור לעבור אליה. תפיסה זו מושפעת מהגישה האקולוגית של יורי ברונפנברנר הרואה את חיי הילד כמערכת מורכבת של קשרי גומלין, המשפיעים על התפתחותו. על-פי גישה זו, הילד אינו יחידה מבודדת אלא חלק ממערכת משפחתית, חינוכית וקהילתית, כאשר בין מרכיביה שוררים יחסי גומלין והשפעות הדדיות. קשרים אלו כוללים אינטראקציה בין כמה גורמים הרלוונטיים להתפתחות: גורמים ביולוגיים-אישיים, המשפחה, הגן, והקהילה. הסביבה משפיעה ומושפעת מההתפתחות האישית, כך שנוצר אפקט של גלים קלים במעגלים ההולכים ומתרחבים.
גיל המעבר לכיתה א' בישראל
גיל כניסת הילד לכיתה א' בישראל משתנה בכל שנה. על פי רוב הילדים העולים לכיתה א' בספטמבר הם אלה שמלאו להם 6 שנים לפני חודש דצמבר. לדוגמה, בשנת הלימודים תשע"ה (2015/2014) קבע משרד החינוך שתאריכי הלידה של החייבים ברישום לכיתה א' הם מ-1 בינואר 2008 ועד 31 בדצמבר 2008, וניתן לאפשר רישום לכיתה א' גם לילידי 10 עד 31 בדצמבר 2007.
עם זאת, מדינות אחרות נוטות להגביל את הכניסה לכיתה א' בהגעה לגיל 6. כך למשל בחלק ממדינות ארצות הברית הילדים עולים לכיתה א' רק אם מלאו להם 6 שנים לפני תחילת שנת הלימודים ב-1 בספטמבר
בישראל, קבלת ההחלטה לגבי מעבר הילד לכיתה א' קשורה בחוות דעת של הפסיכולוג החינוכי שהוא פסיכולוג הגן העובד בשפ"ח (שירות פסיכולוגי חינוכי) של הרשות המקומית; בחוות דעת של הגננת; וברצון ההורים.
כלים להערכת ילדי הגן העולים לכיתה א'
כלים אלו מיועדים להעמקת ההיכרות עם ילדים מאותרים הזקוקים לעזרה פרטנית או קבוצתית, במסגרת הגן הרגיל, להערכת הישגיהם ולבחינת תחומי הקושי, כדי לגבש המלצות ולכוון התערבות בגן ובמעברים בין הגן לכיתה א'. כלים אלו אינם מיועדים להעברה גורפת לכלל הילדים על-פי מדיניות משרד החינוך וזאת כדי למנוע מיון-יתר של הילדים.
דוגמאות לכלים שכיחים שנעשה בהם שימוש על ידי גננות
ניתן להשתמש במסגרת הגן בכלי אבחון שמטרתם היכרות מעמיקה עם כלל ילדי הגן, מיפוי ילדי הגן ואיתור ילדים הזקוקים להתייחסות דיפרנציאלית מותאמת של הגננת ולמעקב אחר התקדמותם.
דוגמאות לכלים שנעשה בהם שימוש על ידי פסיכולוגים
השימוש בכלים הללו להערכת ילדי הגן מתבצע בהתאם למטרת ההערכה ולצרכים ההתפתחותיים של הילד. בכל בחירה של כלי יש להתייחס לסוגיית התוקף והמהימנות. השימוש בכלים שונים נתון למדיניות שפ"י המתעדכנת מעת לעת.
יחסי בלגיה–הפיליפינים
יחסי בלגיה–הפיליפינים הם היחסים הדו-צדדיים בין בלגיה לבין הפיליפינים.
היסטוריה
הקשרים בין בלגיה לפיליפינים החלו בתקופת שלטונו של לאופולד השני, מלך הבלגים. לאופולד השני, שרק עלה על כס המלוכה הבלגי בשנת 1865, ניסה לשכנע את איזבלה השנייה, מלכת ספרד למסור את איי הודו המזרחית הספרדיים, המושבה היחידה של ספרד במזרח הרחוק, לבלגיה, בחיפושיו לרכוש מושבה למדינתו.
יחסים דיפלומטיים רשמיים בין בלגיה לפיליפינים נוצרו ב-4 ביולי 1946.
יחסים כלכליים
במהלך ביקורו בפיליפינים בספטמבר 1995, שר החוץ של בלגיה החליט לייעד את הפיליפינים כ"מדינת שותף", כלומר המדינה תזכה לתעדוף כמקבלת סיוע לפיתוח בלגי. ייעוד זה נותר עד אפריל 2000. מאז 1995, בלגיה העניקה לפיליפינים מענקים והלוואות בשווי של יותר מ-45 מיליון אירו כסיוע לפיתוח כלכלי וחברתי למדינה.
ג'יל טרטר
ג'יל קורנל טרטר (באנגלית: Jill Cornell Tarter; נולדה ב-16 בינואר 1944) היא אסטרונומית אמריקאית והמנהלת לשעבר של פרויקט סט"י.
השכלה
לטרטר תואר ראשון בהנדסת פיזיקה מאוניברסיטת קורנל. התואר השני והדוקטורט באסטרונומיה מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי.
קריירה
טרטר עבדה על מספר פרויקטים מדעיים גדולים, רובם קשורים לחיפוש חיים מחוץ לכדור הארץ. כאשר הייתה סטודנטית לתארים מתקדמים, היא עבדה בפרויקט רדיו-החיפוש SERENDIP, ויצרה לו ראשי תיבות בדיעבד: "Search for Extraterrestrial Radio Emissions from Nearby Developed Intelligent Populations". היא הייתה מדענית בפרויקטים שונים של נאס"א בשנות ה-90. טרטר פרסמה עשרות מאמרים בנושא החיפוש אחר חיים מחוץ לכדור הארץ וכן בנושא הצורך בחינוך מדעי ראוי. היא ידועה בשל הטבעת המושג "ננס חום".
פרסים
עבודתה של טרטר בתחום האסטרוביולוגיה והצלחתה כמדענית זיכו אותה במספר פרסים והישגים מארגונים שונים.
בתרבות הפופולרית
עבודתה של טרטר באה לידי ביטוי ברומן של קרל סייגן, מגע. בעיבוד לסרט הפרוטגוניסט היא ד"ר אלי ארוואיי שמגולמת על ידי ג'ודי פוסטר. טרטר נפגשה עם השחקנית במשך החודשים שלפני ובזמן צילומי הסרט, וארוואי מבוססת ברובה על עבודתה של טרט.
קפלר-22b
עד לגילויו של קפלר-69f, היה כוכב לכת זה הקטן ביותר בתנאים אלו שאושר על ידי טלסקופ החלל קפלר של נאס"א. התגלית הוכרזה ב-5 בדצמבר 2011.
הרדיוס של כוכב הלכת הוא בערך 2.4 פעמים רדיוס כדור הארץ (כ-0.6 פעמים רדיוס נפטון), מרחקו כ-600 שנות אור מכדור הארץ, והוא מקיף את הכוכב קפלר 22.
נכון לדצמבר 2011 המסה והרכב פני השטח של כוכב הלכת עדיין לא ידועים, ועדיין לא ברור אם יש לו קרקע סלעית (בדומה לכדור הארץ) או קרקע נוזלית (בדומה לענקי הגזים). אם הצפיפות שלו זהה לכדור הארץ (5.515 גרם לסמ"ק), מסתו תהיה 13.4 מסות כדור הארץ וכוח הכבידה שלו יהיה פי 2.4 מכדור הארץ. אם הצפיפות שלו תהיה כמו של מים (גרם לסמ"ק), מסתו תהיה 2.5 פעמים כדור הארץ וכח הכבידה שלו יהיה פי 0.43 מכדור הארץ.
המרחק של קפלר 22b מכוכב האם שלו הוא כ-127 מיליון ק"מ (כ-85% ממרחק כדור הארץ מהשמש) וזמן ההקפה שלו, 290 יום. עם זאת, מכיוון שפליטת האור של קפלר 22 (כוכב האם) קטנה בכ-25% מהשמש, הטמפרטורה הממוצעת על פני כוכב הלכת אמורה להיות מתאימה לחיים מחוץ לכדור הארץ. מדענים מעריכים שהיא כ-C°11- בממוצע אם אין לו אטמוספירה וכ-C°22 בממוצע אם יש לו אטמוספירה דמוית כדור הארץ.
אנטוניו מרשיץ'
אנטוניו מרשיץ' (בקרואטית: Antonio Mršić; נולד ב-5 ביוני 1987) הוא כדורגלן קרואטי המשחק באומרנייספור בעמדת הקשר.
קריירה
מרשיץ' התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של נ.ק. זאדאר. כאשר סיים את גיל הנוער עבר לולביט בנוקבאץ מהליגות הנמוכות במדינתו. כעבור שנה חתם באימוצקי מליגת המשנה בה אביו שימש כמאמן. לאחר שאביו עזב את המועדון לטובת פרימורץ ביאוגרד עזב מרשיץ' עמו.
בקיץ חזר למועדון נעוריו בו שיחק במשך 4 עונות. בקיץ חתם בר.נ.ק. ספליט.
ב-22 בינואר 2016 חתם לעונה וחצי בבני יהודה תל אביב שהיא הקבוצה הראשונה שלו מחוץ לקרואטיה.
ב-31 בינואר 2018 מרשיץ' הושאל לבני סכנין עד לסיום העונה.
ב-15 באוגוסט 2018 מרשיץ' שוחרר מבני יהודה וחתם בהפועל ראשון לציון.
ב-30 ביולי 2019 חתם מרשיץ' במכבי אחי נצרת, אך כעבור שבוע חתם בבליקשירספור מהליגה הטורקית השנייה.
ב-9 באוגוסט 2021 מרשיץ' חתם באומרנייספור.
נורמנדי-ניימן
נורמנדי-ניימן (בצרפתית: Normandie-Niemen) הוא שמה של יחידה אווירית צרפתית שלחמה במסגרת הצבא האדום ב.
ראשית היחידה
במרץ 1942 פנה הוועד הלאומי הצרפתי לממשלת ברית המועצות בהצעה לשלוח קבוצה של טייסים צרפתים להילחם בחזית המזרחית במסגרת הצבא האדום. ההצעה באה בעקבות רצונו של שארל דה גול שחיילים צרפתים יילחמו בנאצים בכל החזיתות האפשריות. בנובמבר 1942 נחתם הסכם צרפתי-סובייטי בדבר שיתוף יחידה אווירית צרפתית בלחימה בחזית המזרחית.
הקמת היחידה החלה עוד טרם חתימת ההסכם והושלמה בספטמבר 1942. היחידה הוקמה בבסיס הצרפתי בריאק שליד העיר זחלה בלבנון. ההרכב הראשון של היחידה כלל 14 טייסים, 4 קציני מטה, רופא ו-42 אנשי צוות קרקע (טכנאים ומכונאים). היחידה נקראה טייסת יירוט מס' 3 "נורמנדי" (Groupe de Chasse GC 3 Normandie). כל טייסי היחידה היו בעלי ניסיון קרבי רב - הם השתתפו בקרבות בצרפת במאי - יוני 1940, בקרב על בריטניה ובקרבות בזירת הים התיכון.
לאחר חתימת הסכם צרפתי סובייטי הועברו אנשי היחידה מלבנון לברית המועצות דרך עיראק ואיראן. בדצמבר 1942 התמקמה היחידה בעיר איוואנובו, שם צורפו אליה גם אנשי הצבא האדום - 3 מדריכים ו-17 מכונאים סובייטים, אשר הדריכו את הצוות הצרפתי בהפעלה ואחזקה של מטוסי יאק-1 מתוצרת חברת יאקובלב.
פעילות קרבית במלחמת העולם השנייה
בסוף מרץ 1943, לאחר השלמת תקופת ההכשרה, נשלחה היחידה לחזית באזור מחוז קלוגה. היא הוכפפה לדיוויזיה אווירית מס' 303 של הארמיית האוויר הראשונה.
ההפלה הראשונה של מטוס אויב על ידי טייסי "נורמנדי" התרחשה ב-5 באפריל, כאשר בקרב אווירי הופלו 2 מטוסי פוקה-וולף Fw 190. ביוני 1943 בוצע שינוי מהותי בהרכב היחידה - כל המכונאים והטכנאים הצרפתים של היחידה הוחלפו באנשי הצבא האדום. הסיבה הרשמית לכך - דרישה הולכת וגוברת ביחידות צרפתיות בצפון אפריקה באנשי צוות קרקע מנוסים. באותו חודש הגיעו ליחידה 8 טייסים נוספים.
הטייסת השתתפה בשלב התקפת הנגד הסובייטית בקרב קורסק ב-12–14 ביולי 1943. באוגוסט אותה שנה עזבה היחידה את החזית לפרק זמן קצר, לצורך רענון והחלפת המטוסים - מטוסי יאק-1 הוחלפו במטוסי יאק-9. באותה תקופה גדל באופן משמעותי מספר הטייסים ביחידה - קבוצה של 23 מתנדבים הגיעה מצפון אפריקה לברית המועצות. בעקבות כך הוחלט להפוך את היחידה מטייסת לרגימנט אווירי, אשר יכלול 4 טייסות (3 מבצעיות ואחת - טייסת אימון והדרכה). הטייסות נקראו על שמות הערים המרכזיות בנורמנדי – "לה הבר", "שרבור", "רואן" ו"קן".
בסוף אוגוסט חזרה היחידה לחזית באזור סמולנסק והמשיכה בלחימה עד לנובמבר 1943. במהלך התקופה (אפריל-נובמבר 1943) הפילו הטייסים הצרפתים 75 מטוסים גרמנים והקנו לעצמם שם של יחידת עלית בחיל האוויר הסובייטי. אך גם אבדות קשות ספגה היחידה בתקופה זו - 16 טייסים נהרגו בקרבות, בין ההרוגים היה גם מפקד היחידה – ז'אן טולאן (Jean Tulasne). שארל דה גול העניק ליחידה את אות מסדר השחרור. גם הגרמנים לא נשארו "אדישים" לעצם קיום היחידה – וילהלם קייטל, רמטכ"ל וורמאכט, הוציא פקודה, לפיה כל טייס צרפתי שייפול בשבי בחזית המזרחית יוצא מיד להורג. ב-6 בנובמבר 1943 הועברה היחידה מהחזית אל העורף, למחוז טולה לצורך מנוחה. עד לחזרה לחזית המשיכה היחידה לקבל מתנדבים נוספים.
היחידה חזרה לחזית בסוף מאי 1944, כאשר היא כוללת 61 טייסים צרפתים ו-249 אנשי צוות קרקע סובייטים. היא השתתפה בשחרור בלארוס (מבצע בגרטיון), ליטא ובקרבות לכיבוש פרוסיה המזרחית. ב-28 בנובמבר 1944 כאות הוקרה על מעשי הגבורה של הטייסים הצרפתים בעת מתן חיפוי אווירי לכוחות הקרקע במהלך צליחת הנהר ניימן בליטא, הורה יוסיף סטלין להוסיף לשם היחידה את השם "ניימן". מעתה נקראה היחידה "הרגימנט האווירי הצרפתי ה-1 נורמנדי-ניימן".
בסוף נובמבר 1944 שוב הועברה היחידה מהחזית לעורף לצורך מנוחה וארגון מחדש. היחידה עברה למטוסי יאק-3. בסוף 1944 פייר פוייד, מפקד היחידה, ומרבית הטייסים הוותיקים עזבו את ברית המועצות וחזרו לצרפת. בעקבות כך צומצם כוחו של הרגימנט מארבע לשלוש טייסות.
ב-14 בינואר 1945 חזרה היחידה לחזית במזרח פרוסיה והמשיכה להילחם עד לסוף המלחמה באירופה במאי 1945.
ביוני 1945 עזבה היחידה את השטח הכיבוש הסובייטי במזרח גרמניה וחזרה לצרפת, בה התקבלו חייליה כגיבורים לאומיים. היחידה הגיעה לצרפת עם 41 מטוסי יאק-3, אשר הוענקו לה במתנה על ידי ממשלת ברית המועצות.
מפקדי היחידה בתקופת מלחמת העולם השנייה
מפקדי היחידה, כולם בדרגת קומנדאנט (Commandant) המקבילה לדרגת רב-סרן בצה"ל, היו:
הישגים ועיטורים
במהלך הלחימה ביצעו טייסי היחידה 5240 גיחות מבצעיות וב-869 קרבות אוויר הפילו 273 מטוסים גרמנים. אבדות היחידה הסתכמו ב-42 טייסים (3 מהם בתאונות). 67 מטוסים של היחידה הופלו במהלך הקרבות ועוד 4 אבדו בתאונות. אלוף ההפלות של היחידה היה קפטן מרסל אלבר, שלזכותו 23 ניצחונות.
ליחידה הוענקו עיטורים הבאים:
כל טייסי היחידה עוטרו בעיטורים סובייטים שונים. ל-4 טייסים הוענק תואר גיבור ברית המועצות.
לאחר מלחמת העולם השנייה
היחידה המשיכה להתקיים בצבא צרפת תחת השם "טייסת יירוט 1/30 נורמנדי-ניימן" ( Escadron de chasse 1/30 Normandie-Niemen) בסיס היחידה היה בעיירה קולמר שבמזרח צרפת.
היחידה השתתפה במלחמת הודו-סין הראשונה, במלחמת אלג'יריה ובתקיפות נאט"ו ביוגוסלביה ב-1999.
ביולי 2009, לפי החלטת מפקד חיל האוויר הצרפתי, הפכה יחידת נורמנדי-ניימן מטייסת סדירה לטייסת מילואים. טייסיה פוזרו בין היחידות הסדירות האחרות.
בתחילת 2011 הוחלט להחזיר את יחידת "נורמנדי-ניימן" לשירות פעיל. היא הוקמה מחדש בבסיס "מון-דה-מארסאן" (Mont-de-Marsan) שבחבל אקיטן. היחידה קיבלה את מטוסי הקרב החדישים מדגם ראפאל C. בשנת 2013 השתתפו טייסי נורמנדי-ניימן במבצע סרוואל במאלי.
ברוסיה
בתקופת ברית המועצות הוקמו שתי מצבות לזכר טייסי נורמנדי-ניימן:
בשנת 1960 הופק סרט משותף צרפתי-סובייטי בשם "נורמנדי ניימן", המתאר את דרכה של היחידה במלחמה.
ב-10 באוקטובר 2007 נפתחה באופן חגיגי, בנוכחות נשיאי רוסיה וצרפת, אנדרטה לזכר טייסי "נורמנדי-ניימן" במוסקבה.
העימות במחנה הפליטים ג'נין (יוני 2023)
העימות במחנה הפליטים ג'נין הוא קרב שנערך ב-19 ביוני 2023 במחנה הפליטים ג'נין, בין כוחות ימ"ס וצה"ל למחבלים פלסטינים המשתייכים לארגוני הטרור חמאס, פת"ח והג'יהאד האסלאמי הפלסטיני, בעקבות מעצר מבוקשים.
בעימות נפצעו מספר לוחמי צה"ל ומג"ב כתוצאה מפיצוץ מטען חבלה תחת רכב ממוגן מסוג "פנתר", וכן נהרגו ונפצעו מספר מחבלים פלסטינים מירי של הכוחות שכלל תקיפה של מסוקי אפאצ'י של חיל האוויר הישראלי לראשונה מאז 2002.
רקע
בשבועות שקדמו לכניסת הכוחות לג'נין התרחשו מספר פיגועי ירי בצפון השומרון, בהם הפיגוע בחרמש, בו נרצח ישראלי תושב היישוב, וכן מספר אירועי ירי נוספים בגזרת צפון השומרון ולעבר היישוב גן נר בגלבוע.
בעקבות התרבות הפיגועים באזור ג'נין ושכם הופעלו לחצים לצאת למבצע צבאי מקיף באזור זה, ובמקביל הפלסטינים נערכו להחרפת העימות במקרה שישראל תפתח במבצע שכזה. כחלק מכך הטמינו הפלסטינים מטעני חבלה רבי עוצמה בכבישים באזור מחנה הפליטים ג'נין, על מנת לשבש את פעילות צה"ל במחנה בעת מעצר מבוקשים.
מהלך העימות
ב-19 ביוני 2023, סמוך לשעה 5:00 לפנות בוקר נחשף כוח ימ"ס שנכנס למחנה הפליטים ג'נין במטרה לעצור את עאצם אבו אלהיג'א, בנו של ג'מאל אבו אלהיג'א, אסיר חמאס הכלוא בישראל, ומבוקש נוסף. עאצם היה עצור בישראל מספר פעמים, בהן מעצר מנהלי לתקופה של כשנה, ממנו שוחרר בינואר 2023. בעקבות היחשפות הכוח, ולאחר ביצוע המעצר, נכנסו כוחות צה"ל מסיירת צנחנים, בחיפוי כוחות של יחידת דובדבן, למחנה הפליטים על מנת לחלץ את כוח המסתערבים. לעבר הכוחות נפתחה אש מאסיבית, כולל מתוך מסגד, שאילצה את הכוח להכניס תגבור הכולל יעה אופני ממוגן מסוג לביא"ה.
עם כניסת הכוחות, החלו מחבלים פלסטינים משלושת ארגוני הטרור גא"פ, פת"ח וחמאס בעימות עם החיילים שנמשך קרוב ל-11 שעות, במהלך העימותים הופעלו מטעני חבלה שהוטמנו מראש בכבישים על מנת לפגוע בכלים הצבאיים, וגרמו למספר כלים צבאיים משוריינים להיפגע, ולחלקם לצאת מכלל שימוש. אחד המטענים התפוצץ על רכב ממוגן מסוג "פנתר" של צה"ל וגרם לפציעתם של חמישה לוחמים באורח בינוני, הפיצוץ אירע בשטח חשוף לגמרי שנשלט על ידי המחבלים ובמקום החל קרב קשה בין למעלה מ-150 מחבלים ובין כוחות מימ"ס וסיירת צנחנים שבמהלכו הכווינו הכוחות תקיפה ממסוק קרב לעבר אזורי הירי. בסוף חילופי האש נהרגו 6 מחבלים ונערה אחת ו-21 פלסטינים נפצעו באורח קשה. לוחם סיירת צנחנים נפגע באורח בינוני והפצועים הישראלים פונו מהמקום באמבולנס ובמסוק של יחידת 669. במהלך התקיפה נעשה שימוש במסוק קרב מדגם AH-64 אפאצ'י שירה לעבר מטרה באזור אלג'באריאת. המסוק הפעיל נורים כדי לשבש ירי נ"מ . המסוק נפגע מקליעים אך לא ניזוק משמעותית והמשיך בפעילות.
לקראת סוף הפעולה הכניסו כוחות צה"ל כלים הנדסיים לגרירת הכלים הצבאיים שנפגעו במהלך הפעולה, תוך חילופי אש בעת חילוצם.
גדוד ג'נין של הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני הגדיר את העימות כ"מבצע צבאי", ואף נתן לו שם - بأس الاحرار - "אומץ ליבם של החופשיים".
בעקבות העימות
בעקבות הפעולה ותוצאותיה הוחלט בצה"ל לבטל את הכניסה המסורתית בליל א' בתמוז לקבר יוסף שבשכם.
בעקבות הקרב נערך צה"ל לפיגועי נקם מצד הפלסטינים. מספר שעות מאוחר יותר, חיילים נפצעו קל במעבר 300 ליד שקד במהלך נטרול ניסיון פיגוע דריסה. הלוחמים פצעו את שני המחבלים ברכב הדורס. בלילה חיסל כוח צה"ל מחבל בן 20 שיידה בקבוק תבערה לעבר כלי רכב צבאיים שנעו בחוסאן.
למחרת, 4 ישראלים נרצחו בפיגוע הירי בתחנת הדלק בעלי.
יומיים לאחר מכן, ב-21 ביוני, ביצע כלי טיס בלתי מאויש של צה"ל סיכול ממוקד בחוליית מחבלים סמוך לג'נין שביצעה פיגוע ירי, והרג 3 מחבלים. זהו סיכול ראשון מהאוויר ביהודה ושומרון מאז 2006, והוא בוצע על רקע הצעה של צה"ל "להעלות מדרגה" במטרה להחזיר את ההרתעה בצפון השומרון לאחר הפגיעה בהרתעה בעימות בג'נין ובפיגוע בעלי.
מבצע בית גן
בעקבות העימות והפיגוע בעלי שבעקבותיו, יצא צה"ל ב-3 ביולי, כשבועיים לאחר העימות, למבצע בית וגן למיגור תשתיות הטרור בג'נין.
אנטולי קפלן
אנטולי לבוביץ׳ (תנחום) קפלן (ברוסית: Анатолий Львович Каплан; 10 בינואר 1903, רוגאצ'ב, האימפריה הרוסית - 3 ביולי 1980, לנינגרד, ברית המועצות) היה אמן יהודי-רוסי שנודע כאמן הדפס ותחריט. פעל גם כצייר ופסל.
ביוגרפיה
קפלן, בנם של השוחט לוויק (לוי יצחק) ושרה, נולד בעיירה רוגאצ'ב שליד הומל (כיום בלארוס). אביו היה קצב. הוא היה השלישי מבין שישה אחים ואחיות.
למד בתלמוד תורה וכנער צייר שלטים לבעלי חנויות ברוגצ׳וב, ביחד עם חברו המשורר שמואל הלקין. בין השנים 1922–1927 למד במכון הגבוה לאמנות וטכנולוגיה (VKhUTEIN) שבפטרוגרד־לנינגרד אצל האמן קוזמה פטרוב-וודקין. בשנת 1928 יצר בשיתוף פעולה עם קבוצת האוונגארד OBERIU והשתתף בעיצוב מחזהו של דניאיל חארמס ״אליזבת באם״. בין השנים 1937–1940 למד בסדנה הניסיונית של לנינגרד, שם התמחה בטכניקות של ליתוגרפיה בהנחיית אמן הגרפיקה גיאורגי ס. ורייסקיו והתקבל כחבר באגודת האמנים של ברית המועצות והתחיל להשתתף בתערוכות מטעם המדינה.
בשנת 1934 נישא ליבגנייה (ז׳נייה) ליבמן. בתם היחידה, ליובוב (ליובה), נולדה שנה לאחר מכן. בזמן המצור על לנינגרד יצאה המשפחה מהעיר, אליה חזרה בתום מלחמת העולם השנייה, במהלכה נרצחו כמעט כל בני משפחתו שנותרה ברוגאצ'ב. בשובו לעיר יצר קפלן סדרת ליתוגרפיות שהוקדשו לתחיית העיר לאחר המלחמה. הסדרה התקבלה בהערכה גדולה במיוחד ונקנתה על ידי 18 גלריות לאומיות. במהלך השנים עבד גם כאמן ראשי במפעל הזכוכית האמנותית של לנינגרד, שייצר לפי עיצוביו חפצי נוי ופריטים לבית, ובהמשך יצר פסלי קרמיקה לפי ״נפשות מתות״ ו״רוויזור״ מאת ניקולאי גוגול, ולפי ״סיפורי אודסה״ מאת איסאק באבל.
מאז שנות ה–30 ועד למותו הקדיש קפלן חלק ניכר מיצירתו לתיאור התרבות היהודית ולהווי בשטעטל היהודי המזרח־אירופי. הוא יצר סדרות בעקבות הקלאסיקות של ספרות היידיש, בין היתר בהשראת ספריו של שלום עליכם החייט המכושף, סטמפניו, טוביה החולב, כתריאליבקה ועוד, והדפסים על פי הרומן פישקה החיגר של מנדלי מוכר ספרים. בנוסף, יצר סדרת עבודות על בסיס הפיוט חד גדיא ובעקבות מן השירה היהודית העממית של דמיטרי שוסטקוביץ'. קפלן פעל תחת הצנזורה הסובייטית ועדיין הצליח להעביר מסרים מורכבים, הן ביחס לזהות היהודית שלו והן ביחס לשלטון.
בראשית שנות ה–60 ביקר הגלריסט והאספן היהודי־אמריקאי אריק אסטוריק בברית המועצות, רכש עשרות גיליונות של הדפסים של קפלן וגרם לאמן לפרוץ אל מדינות המערב. בשנת 1961 הציג תערוכה בלונדון בגלריה גרובנור ואחריה תערוכת יחיד בבית הנכות הלאומי בצלאל בירושלים. תערוכות רטרוספקטיבה משמעותית של עבודותיו של קפלן התקיימו בין היתר בהמוזיאון היהודי של ניו יורק (1972) בהספרייה הלאומית הרוסית בסנט פטרסבורג (1994), המוזיאון הלאומי הרוסי (1995), מוזיאון פושקין (2007), גלריית טרטיאקוב (2012), מוזיאון היהדות והסובלנות במוסקבה (2015) וגלריית בית אבי חי בירושלים (2023).
HIM
הים (HIM) הייתה להקה פינית לרוק גותי שמנגנת בעיקר מטאל. הלהקה נוסדה בשנת 1991, על ידי הסולן וילה ואלו. מלבדו, חברים בלהקה הגיטריסט מיקו לינדסטורם והבסיסט מיקו פאננן. הלהקה הוציאה עד כה שישה אלבומים באורך מלא. תחילה שמה של הלהקה היה His Infernal Majesty, אך לאחר מכן קיצרו את שמם לשם הידוע כיום HIM.
היסטוריה
הלהקה התחילה כלהקת קאברים, אשר ביצעה שירים של אמנים כמו KISS, Type O Negative, Danzig, Black Sabbath וגם Depeche Mode. אחרי הרבה שינויים בהרכב הלהקה ופער בין 1991 לבין 1995 שנגרם על ידי שירות חברי הלהקה בצבא, הלהקה עכשיו מורכבת משלושת מייסדי הלהקה המצוינים הנ"ל ובנוסף אליהם גם הקלידן ג'יין ג'והנס "ברטון" פורטינן, והמתופף מיקה קריסטיאן "גאס" קרפינן.
Greatest Love Songs Vol. 666
הלהקה הוציאה את אלבום האולפן הראשון שלה, "Greatest Love Songs Vol. 666" ב-20 בנובמבר 1997. האלבום כלל קאברים של Wicked Game הנכתב על ידי כריס אייזק, ו(Don't Fear) The Reaper הנכתב על ידי להקת Blue Oyster Cult. ארבעה סינגלים ראו אור מהאלבום.
Razorblade Romance
אחרי שהפכו לפופולריים באירופה, בעיקר בארץ מולדתם פינלנד, HIM הוציאו את האלבום השני שלהם ב-1999, שנקרא "Razorblade Romance". האלבום הביא להתפרסמותה של הלהקה. הסינגל "Join Me In Death" מהאלבום הגיע למקום ראשון במצעדי המוזיקה הגרמניים, ונמכר מעל חצי מיליון עותקים בחודשיים.
בעקבות ההצלחה בגרמניה הם הוציאו עוד שני סינגלים רק לגרמניה מהאלבום; "Right Here In My Arms" (תוך שיתוף של ניניה סרסלו בקליף) ו "Gone With the Sin", שהגיעו למקומות 20 ו-19 בהתאמה. באותה תקופה הם התחילו להיות יותר מוכרים גם באזורים אחרים באירופה כמו אנגליה. האלבום עצמו הגיע למקום ראשון גם בפינלנד, ארץ מולדתם וגם בגרמניה.
Deep Shadows and Brilliant Highlights
באוגוסט 2001 הופץ אלבום האולפן השלישי של הלהקה, Deep Shadows and Brilliant Highlights. זה היה האלבום הראשון של הלהקה עם הקלידן החדש ברטון, התוספת האחרונה להרכב הלהקה הנוכחי. האלבום הגיע למקום שני בגרמניה, ועוד פעם למקום ראשון בפינלנד, והפך אותם ללהקה הפינית הכי דומיננטית בארצם מאז Hanoi Rocks בשנות השמונים. שלושה סינגלים הופצו מהאלבום; "Pretending"(שהגיע למקום עשירי בגרמניה), "In Joy and Sorrow", וסינגל כפול הכולל את "Heartache Every Moment" ואת "Close to the Flame". הצלחה זו סייעה לפריצתם אל תוך המיינסטרים מאוחר יותר.
Love Metal
ב-14 באפריל 2003, הלהקה הוציאה את אלבום "Love Metal". זה היה האלבום הראשון שוילה ואלו, הסולן וכותב השירים, לא הופיע בו על השער. במקומו, הופיע בו הארטאגראם (Heartagram) מזהב, סמל הלהקה הידוע. הסינגלים שהופצו מהאלבום היו; "The Funeral of Hearts", שהיה הסינגל הראשון שהופץ והגיע למקום 15 באנגליה ולמקום שלישי בגרמניה. אחריו יצא "Buried Alive by Love" ו"The Sacrament"
באותו הזמן, הלהקה הפכה ליותר מוכרת באמריקה ובכל העולם כשבאם מרג'רה, פרו סקייטר ואישיות טלוויזיונית, התחיל להשתמש בהארטאגראם וקידם אותם באינטנסיביות בתוכנית שלו ב־MTV – "ויווה לה באם". באם הפיק את הווידאו ל-Buried Alive by Love, שכלל הופעת אורח של השחקנית ג'ולייט לויס. הם ניגנו בפסטיבל ההורדות ב-2003 בבמה השנייה עם The Hellacopters.
רייזורבלייד רומנס בארצות הברית
ב-2002, רייזורבלייד רומנס יצא מחדש והוכנס לחנויות בארצות הברית. הלהקה לא הייתה מורשת להשתמש בשם שלה במכירות בארצות הברית מכיוון שהייתה להקה אמריקאית אחרת אשר רכשה את הזכויות לשם HIM. כתוצאה מכך, הם שינו את השם ל-HER בשביל האלבום הסצפיצי ההוא. בסופו של דבר, זכויות מלאות לשם HIM נקנו, ועותקים של האלבום שנשאו את השם HER הוחלפו על ידי העותקים הנכונים הנושאים את השם HIM. ישנם רק 5,000 עותקים הנושאים את השם HER.