cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
כלכלת הרפובליקה העממית של סין
היפתחות למערב
מבחינה חברתית הצמיחה הכלכלית בסין שינתה מהותית פניה של המדינה. לאורך העשורים שמאז הרפורמה, פתח בהדרגה הממשל את השוק המקומי לעסקים פרטיים ולניידות עובדים, בעיקר מאזורי הכפר אל הערים הגדולות. הגירות עבודה או יצרו מעמד של כ-160 מיליון תושבים אשר חיים בשולי הערים ומתפרנסים מעבודות קשות יום ולא זוכים להזדמנות רבה לניידות חברתית למעמד סוציואקונומי גבוה יותר. לצד מעמד זה, האוכלוסייה העירונית והתעשייתית נהנית מגידול משמעותי באיכות החיים. בעקבות הרפורמה גדלו משמעותית הפערים בין עשירים לעניים, ובמיוחד בין תושבי העיר לתושבי הכפר. פערים אלו לפעמים גורמים לתסיסה אנטי-ממסדית. עם זאת, הרפורמה סייעה להוציא למעלה מ-600 מיליון איש מעוני מוחלט, כאשר שיעור העוני המוחלט (הנמדד על פי אוכלוסייה המשתכרת הכנסה הנמוכה מ-2 דולר ליום) הצטמצם בצורה דרסטית מ-85% בשנת 1981 ל-15.9% בשנת 2005.
הנתונים הרשמיים שמספקת ממשלת סין לגבי צמיחתה הכלכלית נמצאים במחלוקת, ועל פי חלק מההערכות הצמיחה בפועל נמוכה בכ-1.8% לעומת הנתונים הרשמיים, אולם המגמות הכלליות נחשבות לאמינות באופן כללי, ועל פיהן קצב הצמיחה האמיר עד לשיא הצמיחה בשנת 2007 (14% על פי הנתונים הרשמיים), והתמתן בסוף העשור השני של המאה ה-21 והגיע לאזור ה-5-6%, על פי נתוני ממשלת סין.
הפיכתה של סין למעצמה כלכלית
ההצלחה הכלכלית של סין הותירה מספר בעיות משמעותיות במבנה הכלכלה, בין היתר, אי-שוויון כלכלי רב בין תושביהן של הערים בחלק ממחוזות סין, לבין אלו המתגוררים מחוץ לאותם אזורים, בדרך כלל בסביבה הכפרית. חוסר שוויון זה מונצח בין היתר בעקבות שיטת הרישום של בתי האב שנותרה עוד מהעידן הקומוניסטי, ומצמצמת את יכולתם של התושבים להגר בתוך סין באופן חופשי. בסוף שנת 2020 הכריזה ממשלת סין על רפורמה שמטרתה לתמרץ הגירה ממרכזי הערים הגדולות אל אזורי הכפר.
בנובמבר 2020 הובילה סין את חתימתו של הסכם הסחר החופשי הגדול בעולם, הסכם RSEP. ההסכם כולל 15 מדינות במזרח הרחוק ואוקיאניה, שמהוות כ-30% מהתמ"ג העולמי. ההסכם פורץ דרך לא רק בהיקפו, אלא גם בכך שהובל על ידי סין ולא כולל את ארצות הברית. גם הודו, אחת מהכלכלות המתעוררות הבולטות, החליטה לא להשתתף בהסכם ופרשה ממנו לפני מועד החתימה.
בעשור השני של המאה ה-21 צמחו בסין תאגידי ענק, חלקם מונופולים או דואופלים, וחלקם מהגדולים בתחומם בעולם. חלק מהתאגידים הבולטים הם עליבאבא ו-JD.com ששולטות יחד במרבית המסחר המקוון בסין, או חברת ההחזקות טנסנט, שהיא גם חברת הגיימינג הגדולה בעולם. בנובמבר 2020 החלה ממשלת סין לקדם מהלך שיגביל את כוחם של תאגידים אלו וימנע מהם לחסום תחרות באופן לא הוגן. באוגוסט 2021, הפך הנשיא את החברות שעוסקות בפיתוח פתרונות חינוך לעמותות ללא כוונת רווח.
מבחינה סביבתית השפעותיה של הצמיחה הכלכלית בסין ניכרות מאוד. בסין קיים זיהום האוויר החמור ביותר בעולם, וישנו מחסור במקורות מים נקיים, כתוצאה מהזרמת פסולת תעשייתית וביוב אל מקורות המים, ללא שום פיקוח ובקרה.
בין השנים 2010-2020 זינק מספר המיליארדרים בסין ליותר מפי 6 (עלייה של 507%, מ-64 ל-389), לשם השוואה בארצות הברית באותה תקופה הייתה עלייה של 51% "בלבד" (מ-404 ל-614). בפברואר 2016 הפכה בייג'ינג לעיר בה מספר המיליארדרים הגדול בעולם (בעוקפהּ את ניו-יורק).
מגזרים
שני המגזרים העיקרים בכלכלה הסינית הם החקלאות והתעשייה, אשר יחד מפעילים למעלה מ-70 אחוז מכלל כוח העבודה ומפיקים מעל ל-60 אחוז מהתמ"ג הסיני. שני המגזרים הללו שונים באספקטים רבים. הטכנולוגיה, פריון העבודה וההכנסה התפתחו באופן מהיר בהרבה יותר בענפי התעשייה הסינית מאשר בענפי החקלאות הסינית. בעוד שהתפוקה החקלאית הושפעה בעיקר מתנאי מזג האוויר, התעשייה הושפעה ישירות מהרפורמה אותם הנהיגה הממשלה.
השוני בין שני המגזרים הובילו ליצירת פער כלכלי, תרבותי וחברתי ניכר בין האזורים העירוניים לכפריים בסין. סין היא היצרנית הגדולה בעולם של אורז והיא בין הספקים העיקריים בעולם של חיטה, תירס, טבק, פולי סויה, בוטנים וכותנה. סין היא אחת היצרניות הגדולות בעולם של מספר מוצרים תעשייתיים ומוצרי מינרלים כגון: בד כותנה, טונגסטן, ואנטימון, ויצרנית חשובה של חוטי כותנה, פחם, נפט גלמי, אנרגיה מתחדשת ומספר מוצרים אחרים.
סין הפכה בהדרגה לגורם משמעותי בתעשיית הרכבים העולמית. מכונית נוסעים ראשונה מדגם Dongfeng CA71 נבנתה בשנת 1958. נכון לשנת 2018 נמצאת סין בראש המדינות המייצרות רכבים, עם כ-28 מיליון רכבים בשנה.
משולם בן יעקב מלוניל
רבי משולם בן יעקב הכהן מלוניל (או רבינו משולם הכהן; נפטר ב-1170) היה מגדולי חכמי פרובנס בצרפת. לפי תיאוריו של רבי בנימין מטודלה, היו בניו של רבי משולם בן יעקב מלוניל עשירים וחכמים, וגם הוא עצמו היה עשיר מאוד והחזיק בית מדרש גדול ומפורסם מאוד. סביב משפחה זו התרכזו "חכמי לוניל", שפרסמה את לוניל כמרכז תרבותי תורני חשוב.
קורות חייו
משולם בן יעקב מלוניל היה מגדולי חכמי ההוראה בפרובאנס ובדרום צרפת. הוא חי במאה ה-12 ונראה שנפטר בשנת 1170. הנוסע רבי בנימין מטודלה פגש בו בעת ששהה בלוניל בסביבות שנת 1159 והוא מציין אותו ואת חמשת בניו. משולם בן יעקב היה בן תקופתו של רבי יצחק בן מרואן הלוי מנרבונה.
משולם בן יעקב היה רב וחבר לראב"ד ובנו אהרון יצא להגנת הרמב"ם מול רבי מאיר בן טודרוס הלוי אבולעפיה. בניו המשיכו את דרכו. הוא חיבר הרבה ספרים המוזכרים בפירושים שונים אם כי בימינו מצוי רק אחד מהם "איסור משהו" בדיני כשרות. הוא פעל ביחד עם רבי יהודה אבן תיבון. היה מורו של הראב"ד השלישי בעל ההשגות. בנו, אשר, היה חכם ידוע בפני עצמו.
משפחתו וצאצאיו
לר' משולם מלוניל נולדו חמישה בנים: יוסף, יצחק, יעקב, אהרן ורבי אשר (מכונה הרא"ש מלוניל, ואשר כונה על ידי רבי בנימין מטודלה רבי אשר הפרוש) - חיבר הלכות יום טוב. נכד בנו רבי יוסף הוא אבא מארי הירחי. חתנו של רבי משולם היה רבי משה ב"ר יהודה, אביו של רבי משולם מבדרש בעל ספר ההשלמה.
ויקטור לוסטיג
ויקטור לוסטיג (4 בינואר 1890 - 11 במרץ 1947) היה נוכל שהורשע בהונאה במספר מדינות, המפורסמת שבהן היא "מכירת מגדל אייפל". לוסטיג היה מבוקש ב-45 מדינות והשתמש ביותר מ-25 שמות בדויים. מייחסים לו את חיבורם של "עשרת הדיברות לנוכל".
רקע
לוסטיג נולד באוסטרו-הונגריה בשם רוברט מילר ושלט בחמש שפות.
הדפסת שטרות
לוסטיג החל את דרכו במכירת "מכונות להדפסת כסף". הוא נהג להציג קופסה קטנה בפני אנשים, תוך שהוא רוטן כי נדרשות שש שעות לצורך הדפסת שטר אחד של 100 דולרים.
אנשים רבים שהתפתו להאמין ביכולת ההתעשרות המהירה הגלומה במכשיר, שילמו עבורה כסף רב, לעיתים יותר מ-30 אלף דולר. במהלך 12 השעות הראשונות לאחר רכישתו, המכשיר היה פולט שני שטרות בערך 100 דולר אמריקני, אולם אחריהם היה פולט דפים חלקים. טווח הזמן הזה איפשר ללוסטיג להימלט.
הונאת מגדל אייפל
בשנת 1925, כשצרפת התאוששה ממלחמת העולם הראשונה, קרא לוסטיג כתבה בעיתון המתארת את הקושי של עיריית פריז לתחזק את מגדל אייפל. המגדל נבנה לקראת התערוכה העולמית של פריז בשנת 1889 והוא לא היה אמור להיות קבוע. הכוונה הייתה לפרק אותו ב-1909 ולהעבירו משם.
על רקע זה רקם לוסטיג את ההונאה הגדולה שלו. הוא זייף נייר מכתבים של ממשלת צרפת, ושלח למספר סוחרי גרוטאות מתכת הזמנה לישיבה סודית. בישיבה אמר ויקטור, שהציג את עצמו כסגן מנכ"ל משרד הדואר והטלגרף, כי התחזוקה של מגדל אייפל כה גרועה, שהוחלט למכור אותו כגרוטאה. לוסטיג הוסיף שעל מנת למנוע התנגדות ציבורית, קיומה של ההצעה הוא סוד מדינה, עד שיושלמו כל הפרטים. הנוכל לקח את המשתתפים לסיור במגדל, וביקש מהם הצעת מחיר ל-7,300 טון המתכת שמרכיבים אותו.
להפתעתו, דבר לא קרה, פואסון היה פגוע מכדי להתלונן במשטרה ולהודות שהוא הולך שולל. כחודש לאחר מכן חזר לוסטיג לפריז, ארגן פגישה עם סוחרי מתכת אחרים, הציע להם בסוד את מגדל אייפל, וניסה לחזור על התרגיל. אלא שהפעם אחד הסוחרים פנה למשטרה ולוסטיג ברח.
רמיית אל קפונה
בהמשך דרכו הצליח לוסטיג להוציא במרמה 5,000 דולרים מאיש המאפיה אל קפונה.
מאסר
בשנות השלושים החל לעסוק בזיוף שטרות כסף של ארצות הברית, והוא נעצר בשנת 1935. ב-5 בדצמבר 1935, יום לפני שהועמד לדין, נמלט מבית המעצר בניו יורק, ונלכד כעבור פחות מחודש. במשפטו הודה באישומים, ונידון ל-20 שנות מאסר באלקטרז.
ב-11 במרץ 1947 מת לוסטיג באלקטרז מדלקת ריאות.
עשרת הדיברות לנוכל
מייחסים ללוסטיג את עשרת הדיברות לנוכל:
ניל סיסרגה
ניל סיסרגה (באנגלית: Neil Cicierega; נולד ב-23 באוגוסט 1986) הוא אושיית רשת, קומיקאי, שחקן, יוצר סרטים, מוזיקאי, יוטיובר, אמן ואנימטור אמריקאי. הוא ידוע כממציא ז'אנר אנימציית הפלאש "Animutation", יוצר סדרת הבובות הפרודית "Potter Puppet Pals" ולהקת Lemon Demon, תחתיה הוציא מספר אלבומים. בנוסף, הלחין סיסרגה מספר אלבומי מאשאפ קומיים.
ילדותו
ניל סטיבן סיסרגה נולד בבוסטון, מסצ'וסטס, ב-23 באוגוסט 1986. לסיסרגה אח ושתי אחיות. אביו עבד כמתכנת ולכן הייתה לו גישה למחשב אישי מגיל צעיר. בילדותו החל סיסרגה לתכנת משחקי מחשב פשוטים באמצעות מנוע משחקים בשם Klik & Play.
Animutation
סיסרגה פרץ לתודעת הרשת בזכות סדרה של סרטוני פלאש סוריאליסטים שפרסם בשנת 2001, להם קרא "Animutation" ("אנימוטציה", הלחם של המילים "animation" ו-"mutation"). סרטונים אלו היוו מעין וידאו קליפים נונסנסיקליים ורווי אזכורים לתרבות הפופ של אותה העת לשירים בשפה זרה - לרוב ביפנית - שמילותיהם פורשו באופן מילולי ופונטי.
Lemon Demon
מאז 2003, סיסרגה הוציא כ-10 אלבומים באורך מלא כחלק מלהקתו, Lemon Demon (שד לימון). וידאו קליפ מונפש שיצר סיסרגה יחד עם האנימטור שון ווליז לסינגל הקומי "The Ultimate Showdown" (הקרב הגדול ביותר), הפך ויראלי וזכה למילוני צפיות בפורטל הפלאש Newgrounds ולאחר מכן גם ביוטיוב.
Potter Puppet Pals
משנת 2006, מפיק סיסרגה את סדרת הרשת הקומית "Potter Puppet Pals" (חברי הבובות של פוטר). הסדרה מוצגת כתיאטרון בובות ומהווה פרודיה אבסורדית לסדרת הספרים הארי פוטר. סיסרגה אף המחיז את הבובות בהופעות חיות בכנסי מעריצים של הארי פוטר. הפרק המצליח ביותר בסדרה, שעלה לרשת ב-2007, גרף מעל ל-198 מיליון צפיות, נכון לינואר 2022.
Windows 95 Tips, Tricks, and Tweaks
באוקטובר 2012, יצר סיסרגה את הבלוג הסאטירי "Windows 95 Tips, Tricks, and Tweaks" (טיפים, טריקים ושדרוגים למערכת ההפעלה Windows 95). דרך הודעות שגיאה וצילומי מסך ערוכים, הבלוג מציג את מערכת ההפעלה המיתולוגית כישות אפלה וצמאה לדם. הבלוג זכה לביקורות חיוביות מצד עיתונאות הרשת.
אלבומי Mouth
בשנת 2014, הפיק סיסרגה זוג אלבומי מאשאפ קומיים באופן עצמאי בשם "Mouth Sounds" ו-"Mouth Silence". בשנת 2017, הוציא סיסרגה אלבום נוסף בסדרה, "Mouth Moods", ושלוש שנים מאוחר יותר, בשנת 2020, שחרר אלבום רביעי, "Mouth Dreams".
המילה "Mouth" (פה) בכותרת כל האלבומים היא אזכור לשיר "All Star" של להקת Smash Mouth, שמופיע באופן עקבי בכל האלבומים כבסיס למאשאפ או כביצת פסחא. ארבעת האלבומים מוצעים בחינם כהורדה דיגיטלית מאתר האינטרנט של סיסרגה. האלבומים עושים שימוש רב במוזיקה משנות התשעים, זכו למיליוני צפיות באתר יוטיוב, והפכו לקאלט בקרב קהילות מסוימות ברשת.
חיים אישיים
סיסרגה מתגורר בסומרוויל, מסצ'וסטס. באוגוסט 2015 הוא נישא למאיירת מינג דויל. הוא אב לבת בשם דרסי.
אנרי דה מונטרלאן
אנרי דה מוֹנְטֶרְלָאן (בצרפתית: Henry de Montherlant; 20 באפריל 1895 – 21 בספטמבר 1972) היה סופר, מסאי ומחזאי צרפתי.
ביוגרפיה
אנרי דה מונטרלאן נולד בפריז למשפחה בורגנית ממוצא פיקרדי. הוא קיבל את חינוכו בבית הספר התיכון ז'נסון דה סיי שבעיר, ואחרי כן בפנימייה האקדמית סן קרואה בניי-סיר-סן (פרוור של פריז). אביו, שהיה ריאקציונר, סירב להכניס לביתו חשמל וטלפון, וטען כי הצבא הצרפתי שבוי בידיה של הרפובליקה הצרפתית השלישית. ב-1912 גורש דה מונטרלאן מן האקדמיה של ניי-סיר-סן בגלל קיום יחסי מין עם אחד הסטודנטים. מאורע זה סיפק לו נושא לשתים מיצירותיו: המחזה "העיר שנסיכהּ הוא ילד" (כותרת שנלקחה מ) ורומן בשם "הנערים".
כבר בימי נעוריו החליט להיות סופר. הוא נהג לכתוב יומן, והמשיך בכתיבתו כל ימי חייו. אביו מת ב-1914 ואמו מתה שנה אחרי כן, אך לא לפני שהספיקה לעודד את בנה להקדיש את עצמו לספרות. היא נתנה לו את הספר "קוו ואדיס" של הנריק סנקביץ', שממנו לקח את הנושאים שהעסיקו אותו ביצירתו הספרותית, כמו ידידות, מלחמת שוורים רומא והתאבדות. הוא קרא את ניטשה ואת מוריס בארס, ובעקבות זאת אימץ לעצמו את אידיאל הגבורה. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה סייר בספרד ולא התגייס לצבא. אך ב-1916 גויס לכוחות העזר, נפצע מרסיס של פגז וקיבל עיטור צבאי. בעקבות התנסותו זו כתב נובלה ביוגרפית בשם "החלום" (1922) ו "שיר אבל על המתים של ורדן" שבהם שיבח את גבורתם של חיילי צרפת שנפלו למענה.
בשנות העשרים של המאה העשרים פנה לספורט ובאופן מיוחד לאתלטיקה ולכדורגל. הוא הרבה לבקר באצטדיונים והתלהב ממבנה גופם של האתלטים - מה שבא לידי ביטוי במסתו "האולימפיים" (1924). הוא העריץ את הציוויליזציות של אגן הים התיכון ובעיקר את רומא העתיקה, את ספרד ואת הערבים. בשנות השלושים הוא ערך שם מסעות רבים, התגורר באלג'יר, ובאחת הפעמים עם אנדרה ז'יד. כמו כן החל לכתוב את הרומן "ורד החולות" שבו גינה את מדיניותה הקולוניאלית של צרפת.
ב-1936 ושוב ב-1938 קרא להתערבות נגד גרמניה הנאצית, אולם בספרו "ההיפוך של יוני" (1941), שבו עסק בנפילת צרפת בידי הנאצים ב-1940, הביע את דעתו כי צרפת הוכנעה בצדק. אחרי המלחמה הואשם בשיתוף פעולה עם הנאצים. כמו רבים מאנשי האריסטוקרטיה הישנה, שנא את הרפובליקה השלישית, ובפרט בגלל טיהור שמו של אלפרד דרייפוס.
אנרי דה מונטרלאן ניתח את הפסיכולוגיה של האישה בסדרה בת ארבעה רומנים בשם "הנערות" (1936 - 1939), שנמכרה במליוני עותקים. ברומנים אלה ניתח את היחסים שבין גבר ואישה בפתיחות רבה. יש כאלה הרואים בגישתו לנושא האישה אגואיזם ושנאת נשים.
אחרי מלחמת העולם השנייה הקדיש את זמנו לכתיבת מחזות שבהם הצביע על אומללותם של גברים ונשים הנקרעים על ידי תשוקותיהם ולעיתים קרובות הופכים לנבגדים ולאבודים. במחזה "המלכה מתה" (1942) על סיפורה הטרגי של אינש דה קסטרו העמיד את האהבה נגד הכבוד. ב-1960 נבחר לחבר האקדמיה הצרפתית.
ב-1968 הותקף והוכה ברחובות פריז, נפצע קשה ואיבד את הראיה באחת מעיניו. פייר ספיריו - עיתונאי צרפתי שהיה ביוגרף של אנרי דה מונטרלאן, כתב כי מונטרלאן ניהל חיים כפולים, הסתיר את חייו הפרטיים ואת הסיבות האמיתיות לפציעתו. פייר ספיריו הוסיף כי בחודשים האחרונים לחייו מונטרלאן נהג לקיים יחסי מין עם נערים בני 9 עד 14 שנה. ב-1972, אנרי דה מונטרלאן, שאיבד את הראיה גם בעינו השנייה, התאבד באמצעות יריית אקדח בפיו, אחרי שבלע גלולה של ציאניד. הסופר ז'וליאן גרין כתב על אודותיו: "הוא המציא את הטיפוס של הגיבור הזוהר וסיים את חייו ככזה." ידידיו פיזרו את אפרו במקדש פורטונוס ברומא, בפורום של רומא ועל פני הנהר טיבר.
מחוזות זימבבואה
מבחינה מנהלית זימבבואה מחולקת ל-8 מחוזות (Province) ו-2 ערים בעלי מעמד מיוחד. המחוזות מחולקים לנפות.
702
אירועים
ללא תאריך מדויק:
עופר גרוסקופף
עופר גרוסקופף (נולד ב-12 באוקטובר 1969) הוא שופט בית המשפט העליון. בעל תואר דוקטור במשפטים ולשעבר פרופסור חבר וסגן הדקאן בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת תל אביב.
ביוגרפיה
גרוסקופף נולד בישראל, בן לאילה ויוסי גרוסקופף. גדל בהרצליה. ב-1988 הצטרף לתוכנית העתודה האקדמית, וסיים תואר ראשון בכלכלה ב-1990, ותואר ראשון במשפטים ב-1991, שניהם באוניברסיטת תל אביב. במקביל לשירותו הצבאי כקצין בענף ייעוץ וחקיקה של הפרקליטות הצבאית, השלים תואר שני בכלכלה, גם הוא באוניברסיטת תל אביב. ב-1997, בתום תפקידו כיועץ משפטי לפרויקטי הדיור בצה"ל, השתחרר מצה"ל ופנה לאקדמיה. הוא מוסמך במשפטים מטעם אוניברסיטת הרווארד (1999). באותה שנה קיבל, בציון מעולה, תואר דוקטור למשפטים מטעם אוניברסיטת תל אביב, על עבודה שכותרתה "הגנה על כללי תחרות באמצעות דיני עשיית עושר ולא במשפט", שנעשתה בהנחייתו של פרופ' דניאל פרידמן. לאחר מכן היה גרוסקופף עוזר המחקר של פרידמן, וב-2008 ערך יחד עם פרופ' נילי כהן ספר יובל לכבודו של פרידמן.
ב-1996 הצטרף כמרצה לסגל הפקולטה למשפטים שבמסלול האקדמי המכללה למנהל, וב-2001 מונה למרצה בכיר. ב-2002 עבר לפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב. כיהן כמרצה בכיר, פרופסור חבר וכסגן דיקן הפקולטה.
קריירה שיפוטית
באוגוסט 2009 מונה לשופט בבית המשפט המחוזי מרכז. ב-2016 וב-2018 נכלל שמו ברשימת המועמדים לכהונה בבית המשפט העליון, ב-22 בפברואר 2018 נבחר לכהונה בבית המשפט העליון. נכנס לתפקידו בסוף מרץ 2018, עם פרישתו של השופט יורם דנציגר.
כשופט בבית המשפט המחוזי, התמחה גרוסקופף במשפט כלכלי ובתביעות ייצוגיות. בין השאר פסק בתביעות ייצוגיות נגד בזק, בנק לאומי, חברת יקב הגליל יוסף גולד ובניו ולאומי קארד. באוגוסט 2015 אישר הגשת תביעה נגזרת נגד דירקטורים בחברת "דיסקונט השקעות", בגין רכישת העיתון "מעריב". התביעה הסתיימה בפשרה לפיה הדירקטורים ישלמו לחברה 100 מיליון ש"ח. פסקי דין אחדים שלו עסקו בזכויות יוצרים וזכויות קניין רוחני.
ב-27 במרץ 2018 מונה גרוסקופף לבית המשפט העליון בישראל. לפי שיטת הסניוריטי הנהוגה בבית משפט זה, הוא צפוי להתמנות לנשיאו בשנת 2035.
פסקי דין
גרוסקופף תואר כשופט חברתי שמרבה להתייצב לצד החלשים, ולא חושש להביע את דעותיו החברתיות כשהוא דן תביעות ייצוגיותכבעל עמדות חברתיות. הוא נתפס כפורץ דרך בכמה פסקי דין, בהם גם אישור התביעה הנגזרת שבה ביקר בחריפות את החלטת נוחי דנקנר ובכירי דסק"ש לרכוש את העיתון "מעריב".
משפט אזרחי
בפסק דין על חברה שהתנהלה במעין שותפות בעת שהשותפים הסתכסכו ובעלי מניות הרוב השתלטו על החברה והזרימו לה 2 מיליון שקלים כדי לסלק את בעלי מניות המיעוט, הוא דחה את קביעת בית המשפט המחוזי שהחברה הייתה חסרת ערך בעת ההשתלטות וקבע שמכיוון שההתנהלות הגרעונית של החברה הייתה מכוונת על ידי בעלי מניות הרוב, יש להעריך את שווי החברה על פי ההשקעה של בעלי מניות הרוב. בהתאם, הוא פסק לבעלי מניות המיעוט פיצוי של קרוב למיליון שקלים. עמדתו זאת נתקבלה בהסכמה על ידי עמיתיו להרכב.
נזיקין
באחד מפסקי דינו ביקש בדעת מיעוט להעניק פיצוי בשל הכאב והסבל שנגרם בעקבות אבחון מאוחר, אף על פי שלא הוכח שהאבחון המאוחר גרם לנזק פיזי. עמיתיו להרכב דחו את עמדתו בין השאר מחשש להצפה בתביעות ואינפלציה בסכומי הפיצוי.
במקרה אחר קבע השופט גרוסקופף שחברת ביטוח צריכה להעניק פיצוי חלקי על נזק שנגרם לרכב בעת שנהג הרכב היה מתחת לגיל שנקבע בפוליסה. עמדתו זאת נדחתה לבסוף ברוב דעות בדיון נוסף.
זכויות אדם ואפליה
בספטמבר 2017 דחה גרוסקופף טענה של אפליה שהופנתה כלפי הקאנטרי קלאב של כוכב יאיר, בנימוק שרשות מקומית רשאית להגביל מתן שירותיה לתושביה בלבד, וזאת במידה הנדרשת לביצוע תפקידיה. פסק הדין הורה לקיים גם מסלול רישום למנויי חוץ, בהיקף שלא יפחת מ-10% ממספר המנויים הכולל, ובכלל זה לאפשר רישום של העותרים, ערבים תושבי העיר הסמוכה טירה.
לעומת זאת, במרץ 2021 הצטרף גרוסקופף לביקורת של השופט יצחק עמית על השימוש המוגזם, לשיטתם, בשיח זכויות במשפט הפלילי, וכתב:
ענישה
בדעת מיעוט, סבר גרוסקופף שיש להקל בעונשו של אדם שהשתתף בתקיפה של אדם שהותקף על ידי אחיו הצעיר וחבר של אחיו, בעת שסבר שאחיו הוא המותקף על ידי אדם המבוגר ממנו.
כתיבה אקדמית
גרוסקופף הוא מומחה בתחום המשפט הפרטי, בפרט דיני תאגידים ודיני עשיית עושר ולא במשפט. בין היתר, טען כי ריבוי הסטנדרטים השיפוטיים לבחינת פעולותיהם של נושאי משרה בתאגיד הוא רצוי, משום שהוא מבחין כראוי בין מצבים בהם נושאי המשרה הפרו את חובת האמון שלהם, הדורשים תגובה שיפוטית תקיפה, לבין מצבים בהם הפרו את חובת הזהירות שלהם, שבמסגרת דיני התאגידים (המעודדים נטילת סיכונים, בגבולות החוק) אינם מצדיקים תגובה כזו.
חיים אישיים
עופר גרוסקופף נשוי לבתיה, בעלת תואר שני בפסיכולוגיה ארגונית העוסקת בייעוץ בנושאי קריירה, ולהם ארבעה ילדים. מתגורר בכפר סבא.
הוא נכד של ישעיהו גרוסקופף, שהיה אחיו של האדריכל אהרון דורון. אביו, יוסי גרוסקופף, עבד כמנהל פרויקטי מחשוב, ואמו אילה עבדה כלבורנטית במעבדת מחקר בית הספר לרפואת שיניים של אוניברסיטת תל אביב. אחותו הצעירה יעל היא דוקטור לרפואת שיניים.
כעורך דין עבד גרוסקופף בייעוץ משפטי ולא עסק בליטיגציה. באופן חריג ייצג את אביו בתביעה שהגיש נגד המוסד לביטוח לאומי, לתשלום דמי אבטלה לעובד ב"חברת ארנק". בעקבות זכייתו בתביעה תוקן חוק הביטוח הלאומי, ונקבע בו שבעל שליטה בחברת מעטים אינו מבוטח בענפים אבטלה ופשיטת רגל ופירוק תאגיד.
שרה ג'ייקובס
שרה ג'ייקובס (באנגלית: Sara Jacobs; נולדה ב-1 בפברואר 1989) היא פוליטיקאית יהודייה-אמריקאית, המכהנת כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-51 של מדינת קליפורניה. מחוז הבחירה שלה חולש על שטח קטן בדרום-מערב קליפורניה, והוא כולל חלק ממחוז סן דייגו, בחלק המזרחי של העיר צ'ולה ויסטה, וחלקים ממרכז ומזרח העיר סן דייגו ופרווריה המזרחיים.
היא נבחרה לתפקיד בנובמבר 2020, והושבעה לתפקידה ב-3 בינואר 2021, עם התכנסות הקונגרס ה-117 של ארצות הברית, והיא הצעירה במשלחת קליפורניה לקונגרס.
ביוגרפיה
ג'ייקובס נולדה בעיר דל מאר השוכנת במחוז סן דייגו שבדרום קליפורניה בפברואר 1989, וגדלה בסן דייגו. היא נכדתו של איש העסקים ומייסד קוואלקום ארווין ג'ייקובס ובתו של הנדבן גארי א. ג'ייקובס. דוד שלה, פול א. ג'ייקובס, היה המנכ"ל ויושב ראש החברה בעבר. ג'ייקובס סיימה את לימודיה התיכוניים בתיכון טורי פינס שבסן דייגו וב-2011 השלימה לימודי תואר ראשון במדע המדינה באוניברסיטת קולומביה. כעבור שנה, ב-2012, קיבלה תואר שני ביחסים בינלאומיים מאותה האוניברסיטה.
עם תום לימודיה הגבוהים, עבדה ג'ייקובס עבור האומות המאוחדות וקרן החירום הבינלאומית של האומות המאוחדות לילדים. בפברואר 2014 החלה לעבוד כקבלנית במחלקת המדינה של ארצות הברית. לאחר מכן שימשה כיועצת לענייני מדיניות במטה הבחירות של הילרי קלינטון לנשיאות ארצות הברית בבחירות 2016. לאחר הבחירות ייסדה ג'ייקובס עמותה בשם "סן דייגו לכל ילד: הקואליציה לסיום עוני ילדים".
בבחירות 2018 התמודדה ג'ייקובס לבית הנבחרים של ארצות הברית במטעם מחוז הקונגרס ה-49 של קליפורניה. בבחירות המקדימות היא סיימה במקום השלישי, אחרי דיאן הארקי ומייק לוין. בבחירות 2020 התמודדה שוב לבית הנבחרים האמריקאי, הפעם במחוז הקונגרס ה-53 של קליפורניה. בעוד יריבתה, ז'ורז'ט גומז זכתה לתמיכתם של מספר אישים מהאגף הפרוגרסיבי במפלגה הדמוקרטית — בהם קתרין קורטז מסטו וסלוד קרבחאל, אלכסנדריה אוקסיו-קורטז, אליזבת וורן וברני סנדרס — כמו גם לתמיכה מהאגף המתון במפלגה הדמוקרטית בדמות אישים כגון ג'ון קרי, הארלי רודה, קייטי פורטר וטי.ג'יי. קוקס, קולין אלרד ואבי פינקנאוור. ג'ייקובס סיימה במקום הראשון בבחירות המקדימות שנערכו במפלגה הדמוקרטית, וביום הבחירות הכלליות גברה על נשיאת מועצת עיריית סן דייגו ז'ורז'ט גומז, עמיתתה למפלגה הדמוקרטית.
עם השבעתה לתפקיד בינואר 2021, כשהחליפה את סוזן דייוויס, נעשתה ג'ייקובס לאדם הצעיר ביותר במשלחת קליפורניה ל. במהלך מסעי הבחירות שלה לקונגרס האמריקאי, נהנתה ג'ייקובס ממימון גבוה הודות להון של משפחתה.
מחוז הבחירה אותו היא מייצגת בקונגרס ה-117, מחוז הקונגרס ה-53 של קליפורניה, בוטל בעקבות תוצאות מפקד האוכלוסין של ארצות הברית שנערך במהלך 2020.
ג'ייקובס יהודייה, ומתגורר בשכונת בנקרס היל בסן דייגו. היא נמצאת במערכת יחסים עם עמאר קמפה-נג'אר (מועמד דמוקרטי לשעבר למחוז קונגרס שכן, המחוז ה-50) מאז 2019.
דומיניק ראב
דומיניק (דום) ראב (באנגלית: Dominic (Dom) Raab; נולד ב-25 בפברואר 1974) הוא פוליטיקאי בריטי ממוצא יהודי, חבר המפלגה השמרנית כיהן כלורד צ'נסלור, שר המשפטים וסגן ראש הממשלה בקבינט ממשלת בריטניה בראשות רישי סונאק וכן בקבינט של בוריס ג'ונסון. ראה מכהן כנציג מחוז אשר ו-וולטון בבית הנבחרים.
קורות חיים
ראב נולד בבקינגהאמשייר, בן לאב יהודי-צ'כי שהגיע לבריטניה במסגרת הקינדר-טרנספורט ב-1938, ולאם אנגליקנית אנגלייה. הוא התחנך כאנגליקני. אביו נפטר כשראב היה בן 12.
הוא סיים תואר ראשון במשפטים באוניברסיטת אוקספורד ותואר שני במשפט בינלאומי באוניברסיטת קיימברידג'. בתקופת לימודיו שימש קפטן נבחרת האוניברסיטה בקראטה ובאיגרוף. לאחר לימודיו עבד במשרד עורכי דין "Linklaters" שבלונדון ועסק בתחום מימון פרויקטים, ליטיגציה והגבלים עסקיים. ב-1998 שהה במהלך הקיץ באוניברסיטת ביר זית בסמוך לרמאללה, הוא למד על הסכסוך הישראלי-ערבי ושימש יועץ לרשות הפלסטינית בנושאי פרויקטים של הבנק העולמי בגדה המערבית. כמו כן שימש יועץ בעמותת זכויות האדם "Liberty".
בשנת 2000 החל לעבוד כיועץ במשרד החוץ וחבר העמים. הוא שימש יועץ בבריסל לנושאי האיחוד האירופי וארגון הסחר העולמי. ב-2003 מונה ליועץ בשגרירות בריטניה בהאג ועמד בראש צוות חדש שעסק בהבאה לדין של מעורבים בפשעי מלחמה בהם סלובודן מילושביץ', צ'ארלס טיילור ורדובאן קאראג'יץ'. בשובו לבריטניה עסק בייעוץ בתחומי הסכסוך הערבי-ישראלי, חוקי האיחוד האירופי וגיברלטר עד שעזב את שירות החוץ ב-2006.
בשנים 2006–2008 שימש ראש מטהו של דייוויד דייוויס בעת שזה שימש כ"שר הפנים" בממשלת הצללים של דייוויד קמרון. לאחר התפטרותו של דייוויס מונה לראש מטהו של דומיניק גריב ששימש כ"שר המשפטים" בממשלת הצללים.
ביולי 2018 מונה למזכיר המדינה ליציאה מן האיחוד האירופי בקבינט של תרזה מיי. בנובמבר 2018 התפטר מתפקידו. ביולי 2019 מונה למזכיר המדינה לענייני חוץ וחבר העמים ומזכיר המדינה הראשון בקבינט ממשלת בריטניה בראשות בוריס ג'ונסון.
עקב אשפוזו של בוריס ג'ונסון בשל נגיף הקורונה, ראב מונה לממלא מקומו באפריל 2020.
הוא הועבר מתפקידו לאחר שנפש במהלך השתלטות הטליבאן על אפגניסטן, ומונה לשר המשפטים וסגן ראש הממשלה. סיים את תפקידו בספטמבר 2022 לאחר בחירתה של ליז טראס לראש הממשלה.
באוקטובר 2022 מונה על ידי רישי סונאק לסגן ראש הממשלה ושר המשפטים בקבינט שלו.
ב-21 באפריל 2023 התפטר ראב מתפקידיו בממשלה.
יחסי ג'יבוטי–יפן
יחסי ג'יבוטי–יפן הם יחסי החוץ שבין רפובליקת ג'יבוטי לבין יפן.
דומיניק ראב
ספריו
ב-2009 פרסם את ספרו הראשון " The Assault on Liberty—What Went Wrong with Rights" ובו ביקר את הממשלת בהנהגת מפלגת הלייבור בנושאי זכויות אדם. ב-2010 פרסם את ספרו " Fight Terror, Defend Freedom," בנושא מלחמה בטרור. ב-2011 פרסם את הספר "Strasbourg in the Dock" בנושא זכויות אדם. יחד עם עמיתיו למפלגה השמרנית אליזבת טראס, פריטי פאטל, כריס סקימור וקוואסי קווארטנג פרסם ב-2012 את הספר "Britannia Unchained: Global Lessons for Growth and Prosperity" הכולל ביקורת על מצבה הכלכלי המדרדר של בריטניה.
יחסי ג'יבוטי–יפן
היסטוריה
היחסים הדיפלומטיים בין יפן לבין ג'יבוטי כוננו רשמית ב-27 ביוני 1977, יום הכרתה של יפן בעצמאותה של ג'יבוטי. נשיא ג'יבוטי, חסן גולד אפטידון, עשה מספר ביקורים ממלכותיים ביפן. ביקורו הראשון היה בשנת 1995. וביקורו השני בשנת 1998. ביקורים אלה היוו חלק מה-TICAD. איסמאעיל עומאר גואלה ביקר ביפן בספטמבר 2003 וב-19 בדצמבר 2010. כוח ההגנה הימי של יפן פועל בג'יבוטי מאז 2009, ומאז 2011 הכוח מחזיק בסיס צבאי שכולל מספר אוניות ליווי במפרץ עדן וים סוף.
דומיניק ראב
חיים אישיים
ראב נשוי לאריקה, ברזילאית-קתולית, והם הורים לשני בנים.
יחסי ג'יבוטי–יפן
היסטוריה
אוכלוסיית היפנים המתגוררים בג'יבוטי מוערכת בכ-32 תושבים בלבד. אוכלוסיית הג'יבוטים המתגוררים ביפן מוערכת בכ-11 תושבים בלבד.
פליאה
פליאה היא רגש, הדומה לתדהמה, שאנשים חווים כאשר הם עומדים אל מול דבר מה נדיר או בלתי צפוי. פליאה היא מילה בעלת קונוטציה חיובית מתדהמה, וכרגש מתבטאת לאורך תקופה ארוכה יותר של זמן. כמו כן, היא הוכחה כקשורה לסקרנות, קסם ודחיפה לחקירה מדעית. פליאה מושווה לעיתים גם ליראת כבוד אך יראת כבוד מיוחסת לפחד והוקרה ולא לשמחה. כמו כן, בעוד פליאה היא המובילה לגילויים מדעיים, רבות מיוחסת יראת כבוד כמובילה להשתמוממות מהניסים המתוארים בכתבים של מרבית הדתות.
הדס פדה
הדס פדה (נולדה ב-21 בדצמבר 1973) היא שחיינית עבר, אלופת ישראל, שיאנית ישראל ואלופת המכביה השלוש עשרה (1989) במשחה ל-100 מטר גב.
ביוגרפיה
הדס פדה שחתה בקבוצת השחייה של הפועל נהריה תחת הדרכתו של המאמן רובי שלו.
1987
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף חודש אוגוסט 1987 זכתה פדה בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:37.67 דקות, אחרי שרון אקסלרוד מהפועל עמק חפר/נתניה (2:32.76 דקות ולפני דורית משלר (2:39.63 דקות) ומדליית ארד, במשחה ל-100 מטר גב, אחרי שרון אקסלרוד (1:11.27 דקות) ודורית משלר (1:12.38 דקות).
שיאנית ישראל
בתחרות האומות בשחייה שנערכה בווינה, אוסטריה ביוני, 1989 קבעה פדה שיא ישראלי חדש במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:09.00 דקות.
אלופת המכביה
בתחרות השחייה של המכביה ה-13 שנערכה בבריכת השחייה באוניברסיטת תל אביב ביולי אותה שנה זכתה פדה במדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:09.08 דקות ובמדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בשיא ישראלי חדש של 4:30.12 דקות. נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:31.19 דקות.
אלופת ישראל
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט באוגוסט אותה שנה זכתה פדה ב-5 מדליות, מהן 3 זהב, 1 כסף ו-1 ארד. מדליות זהב במשחה ל-100 מטר גב בשיא ישראלי חדש של 1:08.86 דקות, לפני רוית אלון (1:09.35 דקות) וגתית פורת מהפועל גליל עליון (1:10.33 דקות), כבר בשלב המוקדמות היא שיפרה את השיא והעמידה אותו על 1:08.89 דקות, במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בשיא ישראלי חדש של 4:38.37 דקות, לפני הפועל ירושלים (4:50.29 דקות) ומכבי קריית אונו (4:54.27 דקות), כשחיינית ראשונה היא ניפצה את שיאה הישראלי הטרי במשחה ל-100 מטר גב והעמידה אותו לבסוף על 1:07.73 דקות ובמשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 4:13.69 דקות, לפני הפועל בית ברל (4:17.41 דקות) ומכבי קריית אונו (4:18.19 דקות). מדליית כסף במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 9:21.23 דקות, אחרי קריית אונו שקבעה שיא ישראלי חדש של 9:07.47 דקות ולפני הפועל ירושלים (9:29.83 דקות) ומדליית ארד במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:43.78 דקות, אחרי אלון שקבעה שיא ישראלי חדש של 2:26.63 דקות ופורת (2:32.45 דקות).
בתחרות "משחה נועם" (בריכה של 25 מטר) שנערכה בנהריה בסוף חודש דצמבר אותה שנה קבעה פדה שיא ישראלי חדש במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 31.00 שניות.
1990
בתחרות שמונה האומות שנערכה באוסלו, נורווגיה באפריל 1990 סיימה פדה במקום השמיני במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:08.99 דקות.
ריק ג'יימס
ביוגרפיה
ג'ונסון נולד ב-1 בפברואר 1948 בבאפלו, ניו יורק למייבל (לבית סימס) וג'יימס אמברוז ג'ונסון האב והיו לו שבעה אחים. אביו של ג'יימס, שעבד במפעל להרכבת כלי רכב, עזב את המשפחה כשג'יימס היה בן 10. אימו הייתה רקדנית, ומאוחר יותר עבדה כמנקה ביום ובלילה עבדה עבור משפחת הפשע של באפלו כדי להתפרנס. ג'יימס טען כי איבד את בתוליו "בגיל 9 או 10" עם ילדה בת 14, בטענה ש"האופי המקורזל" שלו "נכנס מוקדם". ג'יימס החל להשתמש בסמים ונעצר על פריצה כנער צעיר.
הדס פדה
1990
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף אוגוסט אותה שנה קבעה פדה שיא ישראלי חדש במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 31.48 שניות, שיא זה החזיק מעמד 5 שנים ו-8 חודשים עד נישבר על ידי ליטל כשריאל ממכבי מעלה אדומים.
ריק ג'יימס
ביוגרפיה
ג'יימס החל את הקריירה המוזיקלית שלו כנער. הוא היה בלהקות שונות לפני שנכנס למילואים של הצי האמריקני, כדי להימנע מגיוס חובה. ב-1964, ג'יימס ערק לטורונטו שבקנדה, שם הקים את להקת הרוק Mynah Birds, שבסופו של דבר חתמה על חוזה הקלטות עם מוטאון בשנת 1966. הקריירה של ג'יימס בלהקה נעצרה לאחר שרשויות הצבא גילו את מקום הימצאו, ולבסוף הרשיעו אותו בפשעי עריקה. לאחר ששוחרר מהכלא, ג'יימס עבר לקליפורניה, שם הקים מגוון להקות רוק ופאנק בסוף שנות ה-60 ותחילת שנות ה-70.
הדס פדה
1990
באוקטובר אותה שנה נסעה פדה לטורונטו, קנדה על מנת לשפר את רמת השחייה שלה. היא התאמנה תחת הדרכתו של המאמן ביירון מקדונלד.
מחוזות סיירה לאון
מבחינה מנהלית סיירה לאון מחולקת ל-4 מחוזות (Province) ואזור מיוחד אחד. המחוזות מחולקים ל-12 נפות המחולקות לצ'יפדומים.
הדס פדה
1991
באליפות קנדה בשחייה (בריכה של 25 מטר) שנערכה בסוף פברואר 1991 קבעה פדה שלושה שיאים ישראליים חדשים. במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 30.01 שניות ובמשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:03.67 דקות, שיאים אלו החזיקו מעמד כמעט 7 שנים עד שנשברו על ידי אניה גוסטומלסקי ממכבי חיפה כרמל. השיא השלישי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:20.72 דקות נישבר על ידי טימאה טוט ממכבי ראשון לציון בסוף אותה שנה.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט אותה שנה קבעה פדה שני שיאים ישראליים, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:07.18 דקות ובמשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:25.4 דקות.
1993
בתחרויות השחייה של המכביה ה-14 שנערכו באוניברסיטת תל אביב ביולי 1993 זכתה פדה ב-3 מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:07.78 דקות, אחרי ליסה דבי מארצות הברית שקבעה שיא מכביה חדש של 1:06.33 דקות ולפני שירה גינצבורג מישראל (1:08.65 דקות), במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:27.36 דקות, אחרי ליסה דבי (2:24.39 דקות) ולפני גרינשפן מארצות הברית (2:30.19 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם דודי אדר, סהר אלוני וקרן רגאל בשיא ישראלי חדש של 4:27.41 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא מכביה חדש של 4:27.25 דקות.
1995
בתחרות שנערכה בקנדה באוגוסט 1995 קבעה פדה במשחה ל-100 מטר גב שיא ישראלי חדש של 1:06.62 דקות, שיפור לשיאה בן השנה של ליטל כשריאל (1:06.71 דקות) שבועיים לאחר מכן, באליפות קנדה שנערכה בטורונטו היא סיימה במקום 18 במשחה ל-100 מטר גב בשיא ישראלי חדש נוסף של 1:06.12 דקות.
1996
בתחרות AJAX Invitational שנערכה בטורונטו באפריל 1996, קבעה הדס את תוצאתה הטובה ביותר במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:05:62 דקות.
חייה האישיים
בקנדה פדה למדה קרימינולוגיה ובשנת 1997 היא נישאה לטרוור גיליס. בשנת 2004 קבלה הדס תואר דוקטור לפסיכולוגיה מ-Aliant University בקליפורניה. להדס שתי בנות נילי, נולדה בשנת 2009 ואיה, נולדה בשנת 2011. הדס חיה עם משפחתה בקליפורניה ומכהנת כפרופסור חבר ב-Aliant University בסן פרנסיסקו..
הדס פדה, היא נכדתו של פרופ' ברוך פדה, שהיה קצין רפואה ראשי, מנהל בית חולים ומנכ"ל משרד הבריאות. חתן פרס ישראל תשמ"ה לרפואה.
ריק ג'יימס
ביוגרפיה
בשנת 1977 הקים ג'יימס את להקת Stone City, שזכתה לפופולריות בעיר מולדתו של ג'יימס באפלו. בשנת 1978, לאחר שחתם בחברת התקליטים "גורדי רקורדס" של מוטאון, הוציא את אלבום הבכורה שלו,, מתוכו יצאו הסינגלים "You & I" ו-"Mary Jane" שהיו ללהיטים ונכנסו לחמישייה הפותחת במצעד שירי הנשמה של מגזין הבילבורד האמריקאי.
ב-1981, יצא אלבומו המצליח ביותר של ג'יימס, Street Songs, מתוכו יצאו הלהיטים "Give It to Me Baby" ו-"Super Freak", כשהאחרון הפך לסינגל המצליח ביותר של ג'יימס והגיע למקום ה-16 במצעד הבילבורד הוט 100 ומכר כמיליון עותקים. האלבום עצמו שילב מגוון ז'אנרים, בהם רוק, פאנק (Funk), דיסקו וגל חדש והגיע לצמרת מצעד אלבומי ה-R&B.
ב-1990, הראפר אם סי האמר דגם את שירו של ג'יימס "Super Freak" בלהיטו, "U Can't Touch This", שזיכה את ג'יימס בפרס גראמי לשיר ה-R&B הטוב ביותר על הלחנת השיר. במהלך אותה התקופה, הקריירה של ג'יימס נפגעה עקב התמכרותו לסמים ובעיות משפטיות. ג'יימס הורשע בשני מקרים נפרדים של חטיפה ואלימות נגד שתי נשים שונות כשהוא תחת השפעת קוקאין, מה שהוביל את ג'יימס למאסר לכשלוש שנים.
חיים אישיים
לג'יימס היו בן ובת עם שייוויל מורגן, זמרת ופזמונאית עבר. בהמשך ניהל מערכת יחסים עם טניה היג'אזי, לה נישא ב-1996 והשניים הביאו יחד לעולם בן בשם טאזמן.
ברברה טימו
ברברה טימו (בפורטוגזית: Bárbara Chianca Timo; נולדה ב-10 במרץ 1991) היא ג'ודוקא פורטוגלית ברזיליאית, המתחרה בקטגוריית המשקל של עד 70 ק"ג. טימו הפסידה בגמר למארי-אווה גאהי הצרפתייה, ובכך זכתה במדליית כסף באליפות העולם בשנת 2019 שנערכה בטוקיו, יפן. באליפות העולם בג'ודו 2022 שהתקיימה בטשקנט, אוזבקיסטן, טימו התחרתה במשקל עד 63 ק"ג זכתה במדליית ארד לאחר ניצחון על פלורנטינה איבנסקו הרומנייה.
הישג השיא של טימו באליפות אירופה הוא מדליית ארד בליסבון 2021, לאחר שניצחה בגמר בית הניחומים את לארה צבייטקו הקרואטית.
באולימפיאדת טוקיו 2020, היא הודחה בשמינית הגמר לאחר הפסד לברברה מאטיץ' הקרואטית.
דגל מסצ'וסטס
דגל מדינת מסצ'וסטס (באנגלית: Commonwealth of Massachusetts' flag) מציג משני צדיו, על רקע לבן, את שלט האצולה של מסצ'וטס. שלט האצולה מציג על רקע כחול אינדיאני נושא חץ וקשת. החץ מופנה כלפי מטה כסמל לשלום. כוכב לבן מופיע על השלט משמאל לראש האינדיאני. מסביב לשלט יש סרט כחול עליו רשום המוטו של המדינה: "בכח החרב אנו מחפשים שלום, אך שלום רק עם חרות". מעל לשלט מופיע ציצה: יד כפופה נושאת חרב.
הדגל אומץ באופן רשמי בשנת 1908, אך היה בשימוש לא רשמי מאז המהפכה האמריקאית. עד שנת 1971, נשא הדגל בצד השני מגן כחול ועליו ארז הלבנון. בשנת 1971 הדגל שונה כדי שיהיה זהה משני צדיו.
אלן אדייר
ראשית חייו
אדייר נולד ב-3 בנובמבר 1897 בלונדון, והיה בנם היחיד של סר רוברט שפטו אדייר, הברונט החמישי, ומרי בוסאנקט. הוא למד בבית הספר הארו בין השנים 1912–1916.
מלחמת העולם הראשונה
אדייר לחם במלחמת העולם הראשונה. הוא הצטרף לצבא הבריטי, וב-2 במאי 1916 הצטרף לגדוד ה-5 (מילואים) של משמר הגרנדירים. מינואר 1917 ואילך שירת בתעלות החזית המערבית בצרפת ובלגיה כחלק מהפלוגה ה-2, הגדוד ה-3, משמר הגרנדירים, בדרגת לוטננט. הגדוד היה חלק מחטיבת המשמר ה-2 בדיוויזיית המשמר. הקרב הגדול הראשון של אדייר היה במרדף אחר הצבא הגרמני הנסוג לקו הינדנבורג. הדיוויזיה השתתפה אז בקרב פשנדל, אולם אדייר לא השתתף בקרב, עקב פציעה שנגרמה לו בתאונת אופניים בתחילת יולי 1917. הוא חזר לגדודו בינואר 1918.
מה-22 בספטמבר עד 11 בנובמבר 1918, פיקד אדייר על פלוגה, ואף על פי שנפצע ברגלו ב-4 בנובמבר, הוא המשיך בפיקוד עד שהוחלף למחרת, ועל כך קיבל את עיטור הצלב הצבאי.
בין המלחמות
לאחר שביתת הנשק ב-11 בנובמבר 1918, גדודו של אדייר חזר ללונדון, וב-29 בספטמבר 1923 הועלה לדרגת קפטן בגדוד ה-2. הוא הועלה לדרגת מייג'ור ב-22 במאי 1932, וחזר לגדוד ה-3 לשמש כסגן המפקד עד ה-11 באפריל 1940, שבעה חודשים לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה.
מלחמת העולם השנייה
לאחר זמן קצר כמדריך הראשי ביחידה להכשרת צלפים של יחידת הרגלים 161 בסנדהרסט, הוא חזר לגדודו ב-8 במאי 1940 שם מונה למפקד הגדוד ה-3 בדרגת לוטננט קולונל. הגדוד, שהיה חלק מחטיבת המשמר ה-1 של הדיוויזיה ה-1, מצא את עצמו במהרה בעובי הקורה וחייליו לחמו במהלך קרבות בלגיה וצרפת והחזיקו את ההיקף נגד התקפות גרמנים במהלך פינוי דנקירק. רב-טוראי הארי ניקולס מגדודו של אדייר, זכה באחד מצלבי הוויקטוריה הראשונים של המלחמה.
ב-17 באוקטובר 1940 הוא מונה למפקד חטיבת המשמר העצמאית ה-30, וב-15 בספטמבר 1941 מונה למפקד חטיבת המשמר המשוריינת ה-6, והועלה לדרגת בריגדיר. ב-12 בספטמבר 1942 מונה אדייר למפקד דיוויזיית המשמר המשוריינת במקום אוליבר ליס, ולאחר אימון הדיוויזיה ברחבי בריטניה במשך 21 חודשים, נחתה הדיוויזיה בנורמנדי כחלק מהמערכה בנורמנדי ב-28 ביוני 1944, כחלק מהקורפוס ה-8 בפיקודו של ריצ'רד אוקונור, ונטלה חלק מבצע גודווד ביולי, ולאחר מכן במבצע בלוקוט ביולי / אוגוסט. לאחר הפריצה של בעלות הברית מנורמנדי, התקדמה הדיוויזיה ברחבי צפון צרפת ובלגיה כחלק מהקורפוס ה-30 בפיקודו של בריאן הורוקס. הדיוויזיה שחררה את בריסל, לאחר התקדמות חסרת תקדים מדוואי, משם, תוך 14 שעות בלבד. הדיוויזיה קיבלה תפקיד מוביל במתקפה הקרקעית במבצע גן השוק בספטמבר. היא הוחזקה בעתודה במהלך קרב הבליטה בדצמבר, ולאחר מכן לחמה בקרב הרייכסוואלד (מבצע וריטבל) בפברואר ומרץ 1945. לאחר התקדמותה בגרמניה והכניעה הגרמנית במאי 1945 נותרה דיוויזיה כחלק מחיל הכיבוש, אך ב-12 ביוני 1945 היא הוסבה לדיוויזיית חי"ר, דיוויזיית המשמר.
מדצמבר 1945, שלושה חודשים לאחר כניעתה של יפן, עד נובמבר 1946, שימש אדייר כמפקד הדיוויזיה ה-13, שהוצבה ביוון במהלך מלחמת האזרחים, והועלה לדרגת גנרל ב-25 ביולי 1946. אדייר פרש משירות פעיל ב-11 במרץ 1947, אך נשאר בעתודת המילואים עד ה-3 בנובמבר 1957, יום הולדתו ה-60.
לאחר המלחמה
אדייר מונה לאקסון ב"יומן של המשמר", שומרי ראש הטקסיים של המלך, ב-21 בנובמבר 1947, זכה לקידום לדגל ב-30 ביוני 1950 ואז לסגן ב-31 באוגוסט 1951, ולבסוף פרש ב-14 בנובמבר 1967.
הוא כיהן כמנהל בית הספר הארו משנת 1947 עד 1952, היה קולונל הכבוד של משמר הגרנדירים בשנים 1961 עד 1974, וסגן הגרנד מאסטר של לשכת הבונים החופשיים בין השנים 1969 עד 1976.
חיים אישיים
ב-28 באפריל 1919 התחתן אדייר עם אניד ויולט אידה וורד (1897–1984). נולדו להם שני בנים; לוטננט דזמונד אלן שפטו אדייר (1920–1943), נהרג בפעולה באיטליה, ורוברט דאדלי שפטו אדייר (1923–1925), ושלוש בנות; ברידג'ט מרי אדייר (נולדה ב-1928), ג'ולייט אניד אדייר (נולדה ב-1930) ואנבל ויולט אדייר (נולדה ב-1937).
אדייר ירש את אביו בתפקיד הברונט השישי ב-9 באוקטובר 1949 וכן את בית המשפחה בפליקסטון הול בסאפוק. עם זאת, נטל האחזקה והתחזוקה שלו, בשילוב עם חובות מוות כבד, גרמו לו למכור את הנכס בשנת 1950. בזכרונותיו ב-1986 תיאר אדר את פליקסטון הול כ"מוזוליאום עצום ולא נוח, ללא הסקה מרכזית ראויה. בחורף הילדים נאלצו ללבוש את המעילים שלהם כשעברו מחדר לחדר". הוא נהרס תוך שנתיים. לאחר מכן התיישב אדייר בכפר ראוונינגהאם שבנורפוק.
אדייר נפטר ב-4 באוגוסט 1988 בגיל 90, ומאחר ולא הותיר בנים נכחד תוארו.
להיות או לא להיות (סרט, 1942)
להיות או לא להיות (באנגלית: To Be or Not to Be) הוא סרט קומדיה-סאטירי אמריקאי משנת 1942 בבימויו של ארנסט לוביטש, אודות להקת שחקנים בוורשה בזמן הכיבוש הנאצי, המשתמשים ביכולות משחק והתחזות כדי להטעות את הנאצים. הסרט הוא עיבוד לסיפור מאת מלכיאור לנדייל. בסרט מככבים קרול לומברד, ג'ק בני, ורוברט סטאק. הסרט שוחרר חודש לאחר שהשחקנית קרול לומברד נהרגה, בתאונת מטוס.
הכותרת היא הרמז למונולוג "להיות או לא להיות" מתוך המלט מאת ויליאם שייקספיר.
בשנת 1983 נעשה רימייק של הסרט באותו שם בכיכובם של מל ברוקס, אן בנקרופט, צ'ארלס דרנינג, טים מת'סון, כריסטופר לויד וחוזה פרר.
Killer Love
Killer Love (בעברית: להרוג את האהבה) הוא אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת האמריקאית ניקול שרזינגר. האלבום יצא לאור ב-18 במרץ 2011 על ידי חברת התקליטים אינטרסקופ רקורדס.
האלבום הגיע למקום השמיני במצעד האלבומים הבריטי.
קבלה (רגש)
המונח נמצא בשימוש בדתות מזרחיות, דוגמת בודהיזם, וכמו כן בפסיכולוגיה מערבית. יש הטוענים כי מטרה מרכזית של דתות שונות וכן גישות פסיכולוגיות שונות היא לסייע בהתוויית הדרך לקבלה של מצב על ידי האדם, כשמדובר במצבים שאינם רצויים ואינם ניתנים לשינוי.
ניתן לסווג את תהליכי ההגעה לקבלה למספר קבוצות, כאשר העיקריות הן: קבלה עצמית, קבלה חברתית וקבלה של אובדן. כמו כן קיים מצב של קבלה הדורשת שינויים חיצוניים, המכונה קבלה מותנית.
מערות אפקה
מערות אפקה הן ריכוז של מערות קבורה שומרוניות עתיקות, שנחצבו בסלע הכורכר בפארק אקולוגי גלילות, צמוד ממערב לנתיבי איילון, צפונית לשכונת רמת אביב ג', ודרומית-מזרחית למסוף חברת פי גלילות. אתר המערות התגלה ב-1951 בעת עבודות הקמת מסילת החוף, ונחקר על ידי הארכאולוג יעקב קפלן. המקום נחקר שוב במסגרת חפירות הצלה ב-1989 עם סלילת נתיבי איילון. במקום יש גם ריכוז מרשים של גאופיטים, בין היתר אירוס הארגמן, כלנית מצויה, סתוונית היורה, עירית גדולה, צבעונים, חרציות ואחרים. האתר נמצא על גבולן של תל אביב ורמת השרון, והוא היה מאוים על ידי תוכניות בנייה מזה שנים רבות, עד להקמת הפארק.
הממצאים
במקום שכן אתר קבורה שומרוני ששימש את ח'ירבת על עורה, אתר ארכאולוגי מהתקופה הרומית והביזנטית השוכן בסמוך לכפר הירוק, כ-200 מטרים מזרח לנתיבי איילון. בית הקברות היה פעיל החל במאה ה-2, אך בעיקר מהמאה ה-4 ועד תחילת המאה ה-6. השימוש במקום פסק עם כישלון מרד השומרונים בהנהגת יוליאנוס בן צבר בשנת 529. יש הסבורים כי המקום שימש לקבורת נוצרים.
בחפירה הראשונות התגלו שבע מערות. בכל אחת מהן מוליכות מדרגות אל חצר שלאורך קירותיה נחצבו ספסלי ישיבה. מהחצר מוביל פתח אל אולם הקבורה העשוי מכוכים שבהם הונחו ארונות הקבורה. בקברים נמצאו ממצאים רבים הכוללים כלים שונים ומטבעות מהמאה ה-4 ומהמאה ה-5. עוד נמצאו במקום אבנים ששימשו לחסימת פתחי הגישה אל הקברים וקמע מארד שעליו פסוקים בכתב שומרוני.
החפירות שנערכו ב-1989 חשפו שמונה מערות נוספות ובהן נרות, סירים וכלים נוספים, טבעות, ריכוז של מאה מטבעות וממצאים רבים נוספים. ממצא ייחודי הוא מטבע מקיסריה הרומית מהמאה ה-3 אשר שימש כתליון. במקום תעלות שנועדו לגלילת האבנים שחסמו את פתחי הכניסה לקברים.
עוד התגלה במקום בור ובו עצמות בהמות וחמורים, ונראה שזהו שריד לנוהג קדום לקבור בהמות בית בסמוך לבית קברות לבני אדם.
מליסה בלוט
מליסה לואיז בלוט המלין (באנגלית: Melissa Louise Belote-Hamlin; נולדה ב-16 באוקטובר 1956) היא שחיינית עבר אמריקאית, אלופה אולימפית בעלת 3 מדליות זהב, אלופת עולם ושיאנית עולם שהתמחתה בסגנון גב.
שיאנית עולם
במבחנים האמריקאים למשחקים האולימפיים שנערכו בשיקגו, אילינוי בתחילת אוגוסט 1972 הפתיעה בלוט במשחה ל-200 מטר גב את שיאנית העולם סוזי הטווד כשקבעה שיא עולם חדש של 2:20.64 דקות.
אלופה אולימפית
באולימפיאדת מינכן (1972) זכתה בלוט ב-3 מדליות זהב. במשחה ל-100 מטר גב בשיא אולימפי חדש של 1:05.78 דקות, לפני אנדריאה גיארמטי מהונגריה (1:06.26 דקות) ובת ארצה הטווד (1:06.34 דקות). בשלב חצי הגמר היא קבעה שיא אולימפי חדש של 1:06.08 דקות, במשחה ל-200 מטר גב בשיא עולם חדש של 2:19.19 דקות, לפני הטווד (2:20.38 דקות) ודונה-מארי גור מקנדה (2:23.22 דקות) בשלב המוקדמות היא קבעה שיא עולם חדש של 2:20.58 דקות ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בשיא עולם חדש נוסף של 4:20.75 דקות, לפני מזרח גרמניה (4:24.91 דקות) ומערב גרמניה (4:26.46 דקות).
אלופת עולם
במסגרת תחרויות השחייה של כינוס הפועל שנערכו בבריכת השחייה בת גלים בחיפה בתחילת מאי 1975 זכתה בלוט במדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:08.2 דקות.
באולימפיאדת מונטריאול (1976) סיימה בלוט במקום חמישי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:17.27 דקות.
בלוט פרשה משחייה תחרותית בשנת 1979.
אוון פורנייה
אוון מהדי פורנייה (בצרפתית: Evan Mehdi Fournier; ידוע בכינויו ״הקוסם הצרפתי״ נולד ב-29 באוקטובר 1992) הוא כדורסלן צרפתי, המשחק בעמדת הקלע בקבוצת ניו יורק ניקס מליגת ה-NBA.
צרפת
פורנייה החל את קריירת המשחק שלו בקבוצת נאנטר בעת שזו שיחקה בליגת המשנה (Pro B). פורנייה, שהיה בן 17 בלבד, תרם לאורך העונה 4.7 נקודות וסייע לקבוצתו להעפיל לליגת העל.
בעונתו השנייה בליגה כבר היה פורנייה בורג מרכזי יותר בקבוצתו. הוא שותף ב-30 משחקים בהם עלה בחמישייה הפותחת 18 פעמים. הוא קלע שיא קריירה של 27 נקודות מול לה מאן וסיים את העונה עם של 14.0 נקודות, 3.2, 2.2 אסיסטים ו-1.5 חטיפות כדור למשחק. על אף שקבוצתו המשיכה להיות מהחלשות בליגה וניצחה 9 משחקים בלבד לאורך העונה, נבחר פורנייה פעם נוספת הן לשחקן הצעיר המצטיין של העונה והן לשחקן המשתפר של הליגה הצרפתית.
דנוור נאגטס
פורנייה עמד לבחירה בדראפט ה-NBA לשנת 2012, ונבחר במקום ה-20 על ידי דנוור נאגטס. בעונת הרוקי, נאבק פורנייה על מקומו בקבוצה, בשל עומס השחקנים בעמדתו. ב-44 משחקים החליט ג'ורג' קארל, מאמן הקבוצה, שלא לשתפו כלל, וב-38 המשחקים בהם שותף, קיבל פורנייה 11.3 דקות בלבד.
לקראת עונתו השנייה בליגה, מונה בריאן שואו למאמנה של דנוור. אצל שואו קיבל פורנייה קרדיט רב יותר. הוא שותף ב-76 משחקים, בהם קיבל 19.8 דקות בממוצע. הוא תרם לאורך העונה 8.3 נקודות, כולל שיא קריירה של 27 נקודות מול סקרמנטו קינגס, אולם דנוור סיימה את העונה עם 36 ניצחונות בלבד ו-46 הפסדים, ולא העפילה למשחקי הפלייאוף.
אורלנדו מג'יק
לקראת עונת עבר פורנייה ב לאורלנדו מג'יק תמורת ארון אפללו. בשתי עונותיו הראשונות באורלנדו ביסס את מעמדו כשחקן חמישייה קבוע, עם ממוצעים של 13.9 נקודות ו-2.4 אסיסטים למשחק. ביולי 2016 חתם בקבוצה על הארכת חוזה ל-5 עונות נוספות, עבור כ-85 מיליון דולר. ב-4 העונות הבאות שיפר את תפוקתו בהדרגתיות, עד שקלע שיא קריירה של 18.5 נקודות למשחק בעונת.
בוסטון סלטיקס
ב-25 במרץ 2021 עבר פורנייה לבוסטון בתמורה לשתי בחירות דראפט סיבוב שני.
ניו יורק ניקס
באוגוסט 2021 סיכם על חוזה בניו יורק ניקס, והועבר אליה בעסקת "החתמה והעברה" (Sign and trade).
בנבחרת הלאומית
פורנייה זומן לראשונה לשורות נבחרת צרפת בכדורסל לקראת גביע העולם בכדורסל 2014. צרפת, שמשורותיה נעדר כוכבה טוני פארקר נאלצה להסתמך על שחקני המשנה. פורנייה רשם לאורך הטורניר 6.9 נקודות, ואף היה לגורם מכריע בניצחון בשמינית הגמר מול נבחרת קרואטיה, וסייע לנבחרתו לזכות במדליית הארד.
בטורניר גביע העולם בכדורסל 2019 הוביל את נבחרת צרפת לזכייה במדליית הארד, עם 19.8 נקודות בממוצע למשחק. בסיום הטורניר נבחר לחמישיית הטורניר. באוליפיאדת טוקיו 2020 שיחק תפקיד מרכזי בזכייה של נבחרת צרפת במדליית הכסף.
מיהאי לייטנר
קריירה
לייטנר נולד במשפחה יהודית בעיירה בת כ-13,000 תושבים במחוז היידו-ביהר בנפת דברצן. הוא היה תחילה תלמיד בבית המדרש לרבנים בבודפשט (כיום בתרגום מהונגרית: המכללה הלאומית להכשרת רבנים - האוניברסיטה היהודית) והתכונן להיות רב, אך לא המשיך לסמיכה לרבנות ולמד גם משפטים, העדיף לעסוק בכך ופתח משרד עורכי דין בעיר דווה (אז הונגריה) שהיא עיר מחוז (עירייה), מקום מושבה של מחוז Hunedoara בטרנסילבניה. הוא ייסד וערך את העיתון דווה והסביבה במשך שלושים שנה משנת 1901. כנשיא המקומי של סניף "מפלגת העצמאות" ההונגרית, הוא היה מעורב באופן פעיל בחיים הציבוריים בכלל והיהודיים בפרט לפני מלחמת העולם הראשונה. לייטנר משך תשומת לב רבה במאמרו שהופיע בעיתון החשוב ורה התפוצה "עיתון של פשט" ב-18 בינואר 1914 (Pesti Hírlap) שכותרתו הייתה "מדוע הולכים ומתמעטים ההונגרים בטרנסילבניה". הוא היה חבר במועצה הכלכלית המחוזית ובוועדת השיפוט, וכן היה מנהל בנק התעשייה המקומי. לייטנר היה מתורגמן מוסמך לגרמנית ולעברית בבית המשפט. לייטנר נבחר ליו"ר הארגון המחוזי על המפלגה ההונגרית הלאומית (OMP) שפעלה בין שתי מלחמות העולם ברומניה וייצגה את האינטרסים של ההונגרים במדינה.
מאמריו הופיעו בטורי העיתונים של:
הוא כתב כאמור גם בעיתוני בודפשט, ואך אחרי מלחמת העולם הראשונה היה הכותב הקבוע של מאמרי המערכת בכמה עיתונים בטרנסילבניה.
לייטנר מילא תפקידים מובילים בתחום החברתי וגם הכלכלי ובקהילה היהודית.
יעקב בריהון
קריירת מועדונים
ב-5 במאי 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של הפועל ראשון לציון, כשפתח בהרכב בהפסד 1–2 למכבי פתח תקווה בליגת העל. לקראת גיוסו לצה"ל לא הצליח בריהון להשיג מעמד של ספורטאי פעיל ולכן מיעט לשחק. ב-28 בינואר 2014 הבקיע בריהון את שער הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 1–0 על הפועל קטמון ירושלים במסגרת גביע המדינה. בעונת 2015/2016 הפך לשחקן הרכב קבוע והיה למלך שערי הקבוצה עם 13 שערים ב-35 משחקים בליגה הלאומית.
ב-13 ביוני 2016 חתם בריהון בבית"ר ירושלים. ב-30 ביוני 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה, בתיקו 0–0 נגד סלובודה טוזלה במסגרת מוקדמות הליגה האירופית. ב-6 במאי 2017 כבש בריהון את שער הבכורה שלו בקבוצה, בניצחון 5–1 על בני סכנין, ואת עונת 2016/2017 הוא סיים עם שני שערים ב-20 הופעות בליגת העל. בעונת 2017/2018 כבש שני שערים ב-15 הופעות, ובעונת 2018/2019 הבקיע שני שערים ב-16 הופעות.
ב-10 ביולי 2019 חתם בריהון לשלוש שנים במועדון ספורט אשדוד, ששילמה עבורו 300 אלף שקלים בנוסף ל-50% מסך העברתו הבאה. ב-30 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בניצחון 3–2 על הפועל תל אביב בגביע הטוטו.
אמנדה וולר
אמנדה בלייק-וולר (באנגלית: Amanda Blake-Waller) היא דמות בדיונית של נבלת-על ולעיתים אנטי גיבורה המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Legends #1 מנובמבר 1986, ונוצרה בידי הכותבים ג'ון אוסטרנדר ולן ויין והמאייר ג'ון ביירן.
אמנדה וולר היא סוכנת ממשלתית אכזרית הנמצאת בראש סולם הדרגות, ומשתמשת בעורמה, מניפולציה והפחדה בין היתר כדי להשיג את מטרותיה, שרובן קשורות לביטחון המדינה. היא לרוב קשורה לסוכנויות הביון כוח משימה אקס, שחמט, וארגוס, ומשמשת לרוב כמפקחת הצוות הממשלתי "יחידת המתאבדים", הפועל כשלוחה של כוח משימה אקס ולאחר אירועי ה-52 החדשים, כשלוחה של ארגוס. בנוסף לכך, היא שימשה כאחראית על ענייני אנשים בעלי כוחות-על בממשלת ארצות הברית, ובתפקידה כמנהלת ארגוס נעשתה למפקחת קבוצת ליגת הצדק של אמריקה. משנת 1986 עד לשנת 2011, וולר תוארה כאישה שחורת עור, נמוכת קומה וכבדת משקל. לאחר שכתוב כותרי חברת DC קומיקס ויקומם הבדיוני ("ה-52 החדשים") בעקבות אירועי "פלאשפוינט", וולר תוארה כאישה אתלטית ובכך צורפה גם למשימות שטח בצוותים בהם חברה בקומיקס.
דמותה של אמנדה וולר מדורגת במקום ה-60 ברשימת מאה נבלי-העל הגדולים של כל הזמנים, לפי אתר IGN. את דמותה של מגלמת בסרט הלייב אקשן "גרין לנטרן" השחקנית אנג'לה באסט. השחקנית ויולה דייוויס מגלמת אותה בסרטי היקום הקולנועי של DC "יחידת המתאבדים" (2016), "יחידת המתאבדים" (2021) ו"בלאק אדם" בתפקיד אורח. את דמותה בסדרות הלייב אקשן "סמולוויל" ו"החץ" גילמו השחקניות פאם גריר וסינתיה אדאי-רובינסון, בהתאמה. השחקנית סי-סי-אייץ' פאונדר ידועה בדיבוב הדמות בהזדמנויות רבות - סדרת האנימציה "ליגת הצדק ללא גבולות", סרטי האנימציה "סופרמן/באטמן: אויבי הציבור" ו"באטמן: מתקפה על ארקהם" ובמשחק הווידאו "באטמן ארקהם אוריג'ינס".