cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מרקו ארופ
ביוגרפיה
ארופ נולד בח'רטום שבסודאן, ובצעירותו ברח עם משפחתו מסודאן בשל מלחמת האזרחים הסודאנית השנייה. את שנותיו הראשונות לאחר הבריחה העביר יחד עם הוריו ושלושת אחיו הבוגרים בדירה במצרים, ולאחר מכן הם היגרו לקנדה.
סגן אלוף אמריקה הצפונית, אמריקה המרכזית והקריביים
באליפות אמריקה הצפונית, אמריקה המרכזית והקריביים שנערכה באוגוסט בטורונטו שבקנדה זכה ארופ במדליית כסף בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:46.82 דקות.
2019
באליפות העולם שנערכה בספטמבר-אוקטובר בדוחה שבקטר סיים ארופ במקום השביעי בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:45.78 דקות.
2021
באולימפיאדת טוקיו שנערכה ביולי-אוגוסט בטוקיו שביפן סיים ארופ במקום 14 בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:44.90 דקות.
2022
באליפות העולם באולם שנערכה במרץ בבלגרד שבסרביה סיים ארופ במקום השמיני בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:47.58 דקות.
מדליית ארד באליפות העולם באתלטיקה
באליפות העולם שנערכה ביולי ביוג'ין שבאורגון, ארצות הברית זכה ארופ במדליית ארד בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:44.28 דקות, אחרי עמנואל קוריר מקניה (1:43.71 דקות) וג'מאל סג'אתי מאלג'יריה (1:44.14 דקות).
הרמן קרומיי
הרמן קרומיי (בגרמנית: Hermann Alois Krumey; (18 באפריל 1905 – 27 בנובמבר 1981) היה פושע מלחמה נאצי ששירת כקצין אס אס והשתתף, כעוזרו של אדולף אייכמן, בהשמדת יהודי הונגריה.
ראשית דרכו
הרמן אלואיס קרומיי נולד בשנת 1905 באזור דובר גרמנית של חבל מוראביה. בצעירותו הוכשר להיות רוקח ולאחר מכן ניהל בית מרקחת. בשנת 1935 הצטרף למפלגה הגרמנית הסודטית, שבהנהגת קונראד הנליין, שדגלה בהצטרפות החבל לגרמניה הנאצית. בשנת 1938, בעקבות ועידת מינכן, סופח החבל לגרמניה וחברי המפלגה צורפו למפלגה הנאצית.
בגסטפו
הרמן קרומיי, שעוד קודם לסיפוח חבל הסודטים לגרמניה פעל בשירות האס דה, שירות המודיעין של המפלגה הנאצית, הצטרף רשמית לאס אס עם הסיפוח. לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה, מנובמבר 1939 ועד למאי 1940 שירת בדרגת אובר-שטורמפיהרר – סגן. בהמשך המלחמה התקדם והגיע לדרגה הבכירה של אוֹבר-שטורמבאנפיהרר - סגן-אלוף. בתחילה שירת במטה של נציב הרייך של ורטלנד (Wartheland), יחידת מינהל שהקימו הגרמנים על אדמת פולין שסופחה לרייך הגרמני אשר כללה בין היתר את מחוזות פוזנן, ורשה ולודז'. הוא היה אחראי על יחידות הואפן אס אס בוורטלנד.
בקיץ 1941 נשלח קרומיי לקרואטיה והשתתף בריכוז היהודים שם במחנות. ב 1942 סייע בארגון של לפחות שישה משלוחים של יהודים מאזור העיר זמושץ' שבפולין לאושוויץ. השתתף גם בשילוחם של יהודים מלודז'' למחנות ההשמדה ובגירושם של פולנים למזרח.
בנוסף לכך פיקד קרומיי בפולין על פלוגות גירוש של האס אס שעסקו בהפקעת אדמות של פולנים ואוקראינים, כדי ליישב בהן גרמנים, ובהעברתם של המנושלים לגרמניה כעובדי כפייה.
בהונגריה
במהלך מלחמת העולם השנייה הייתה הונגריה בעלת ברית של גרמניה הנאצית, והצבא ההונגרי השתתף בפלישה לברית המועצות. בינואר 1943, לאחר התבוסה בקרב על סטלינגרד סבלו הכוחות ההונגרים אבדות כבדות וההונגרים החלו לנהל מגעים עם ממשלות בריטניה וארצות הברית על פרישת הונגריה מן הברית עם הנאצים. בתגובה לכך במרץ 1944 פלשו הגרמנים להונגריה. התפתחות זו הייתה הרת גורל עבור יהדות הונגריה. יהודי הונגריה, שסבלו מאוד עד אז והיו כפופים לחוקים אנטי-יהודיים ולמשלוח לעבודות כפייה, אך ברוב המקרים לא נרצחו בהמוניהם, נחשפו עתה למלוא מוראותיה של השואה. עם הפלישה הגרמנית הגיע אדולף אייכמן להונגריה והחל בביצוע פעולת השמדת יהודי הונגריה. המטה של אייכמן בבודפשט נקרא "זונדרקומנדו אייכמן" (Sonderkommando Eichman). קרומיי הוצב ליחידה זו עם הפלישה ופעל בה עד לנובמבר 1944.
מלבד קרומיי שירתו ביחידה מספר קציני אס אס שהידועים בהם היו אוטו הונשה, תיאודור דנקר ודיטר ויסליצני. במסגרת זו מלא קרומיי תפקיד חשוב בארגון היודנראט ובהכנת התשתית להשמדת יהדות הונגריה.
בעיצומו של גירוש יהודי הונגריה אל מחנות ההשמדה התקיים משא ומתן על העברת כסף וסחורות לגרמנים תמורת שחרור יהודים, בעסקה שכונתה "סחורה תמורת דם". במסגרתה הסכים אייכמן להתיר לקבוצה נבחרת של יהודים להגר אל מחוץ לשטחי הכיבוש הגרמני. כמחווה הסכים גם "להקפיא" מספר משלוחי רכבות, שנוסעיהן היהודים היו אמורים להישלח לאושוויץ, ולהחזיקם באופן זמני במחנות עבודה. קרומיי ניהל את המשא ומתן עם ועדת העזרה וההצלה בבודפשט שבראשה עמד ישראל קסטנר על משלוח הקבוצה הנבחרת של היהודים לשם החזקתם באופן זמני למחנה שטרסהוף באוסטריה. כ-21,000 יהודים הגיעו אל המחנה, רובם מגורשים, יהודי הונגריה. בהגיעם שהו בו מספר ימים ועברו מיון. הבריאים והכשירים לעבודה נשלחו, תחת פיקוחו של קרומיי, לשמש ככוח עזר בעבודות בנייה, חקלאות, ניקיון ותחזוקה. רוב היהודים ממגורשי שטרסהוף ניצלו ממוות ושרדו את המלחמה. רק מעטים, שלא עברו בהצלחה את המיון, נשלחו למחנות השמדה. לאחר ביצוע הגירוש נתמנה קרומיי לעמוד בראש הזונדרקומנדו אייכמן בבודפשט.
אחד מחברי ועד ההצלה, יואל ברנד, טס לטורקיה ומשם נסע לסוריה, כדי להיפגש עם משה שרת (אז שרתוק), ולהעביר את ההצעה לבריטים; אולם הבריטים, בהוראת שר המושבות, הלורד מוין, שמו את ברנד במעצר בקהיר ודחו את ההצעה. לאחר כישלון עסקת "סחורה תמורת דם" העלה קרומיי ב-21 באפריל 1944 בפני ועד ההצלה הצעה כי שש מאות יהודים מהונגריה שהחזיקו באישורים בריטיים לעלייה לארץ ישראל (סרטיפיקטים) יוכלו לצאת מהונגריה למדינות נייטרליות או לשטחים המוחזקים בידי בעלות הברית, למעט ארץ ישראל.
יהודים אלה, 1,684 נפשות, יצאו ברכבת (שקיבלה לימים את הכינוי "רכבת ההצלה") מבודפשט ב-30 ביוני 1944 והרכבת הגיעה למחנה ברגן-בלזן. באוגוסט 1944 שוחררו 318 מנוסעי הרכבת ונשלחו לשווייץ, ובדצמבר נשלחו לשווייץ גם יתר 1,366 נוסעי הרכבת.
גורלם של יתר רוב יהודי הונגריה לא שפר עליהם כגורלם של מגורשי שטרסהוף ונוסעי רכבת ההצלה. פעולתם של אייכמן ועוזריו הביאה למשלוחם, ממאי עד יולי 1944, של כארבע מאות וחמישים אלף יהודים הונגרים אל מחנה ההשמדה אושוויץ. ביולי 1944 הורה השליט למעשה של הונגריה, מיקלוש הורטי, עם התקדמותו של הצבא האדום אל עבר גבולות הונגריה, על הפסקת המשלוחים. כשהופסקו המשלוחים לא נותרו עוד יהודים בהונגריה מחוץ לבודפשט.
בימי המלחמה האחרונים, כשתבוסתה של גרמניה הנאצית נראתה כבר בעין, ניסו אנשי האס אס הבכירים כהיינריך הימלר, ארנסט קלטנברונר וקורט בכר למצוא אליבי שיעמוד לזכותם כאשר יועמדו לדין על ידי בעלות הברית המנצחות. מסיבה זו הורה הימלר על הצלת האסירים במחנות ברגן-בלזן, מאוטהאוזן וגטו טרזיינשטט, בניגוד לפקודת היטלר שיש לחסלם. הבכירים הנאצים היו זקוקים גם ליהודי שיעיד על כך. באפריל 1945 יצאו הרמן קרומיי, אוטו הונשה וקורט בכר, כשאליהם נלווה ראש ועד ההצלה בבודפשט ישראל קסטנר, לטרזיינשטט, מאוטהאוזן וברגן-בלזן בניסיון להציל את שרידי היהודים שנותרו בהם.
לאחר המלחמה
במאי 1945 נאסר קרומיי בידי בעלות הברית באיטליה. ב–5 במאי 1948 חתם ישראל קסטנר על תצהיר למענו, ובו כתב כי קרומיי "מילא את תפקידיו מתוך רצון טוב הראוי לשבח בעת שחייהם של בני-אדם רבים היו תלויים בו". בעקבות הצהרתו של קסטנר שוחרר קרומיי מהמעצר.
פעילותו זו של קסטנר ועדותו לטובת קורט בכר, דיטר ויסליצני והנס יוטנר במשפטי נירנברג, עתידות היו להיות נושא למחלוקת בין ההיסטוריונים. ולאחד הנושאים המרכזיים במשפטו של מלכיאל גרינוולד, שקיבל את הכינוי "משפט קסטנר", שזעזע את מדינת ישראל בשנות ה-50 של המאה ה-20.
כיוצא האזורים דוברי הגרמנית של צ'כוסלובקיה הוכר קרומיי לאחר המלחמה כפליט וקיבל הלוואה שאפשרה לו לפתוח בית מרקחת בחבל קורבאך (Korbach) במרכז גרמניה המערבית. הוא היה פעיל בארגוני הפליטים הגרמניים מחבל הסודטים. כל אותו זמן לא נשכחה לו העובדה כי היה איש הצוות של אייכמן בהונגריה. הוא נעצר על ידי השלטונות באפריל 1957 אך שוחרר חודשיים לאחר מכן. בשנת 1958 הוא נעצר שוב לתקופה קצרה. בשנת 1960 נעצר לתקופה ממושכת. בהיותו במעצר הועמד לדין בשנת 1964 בבית המשפט בעיר פרנקפורט ביחד עם אוטו הונשה על חלקם בהשמדת יהודי הונגריה. המשפט המתוקשר נקרא "משפט קרומיי הונשה".
היכל מרדכי רוזנשטיין
אולם הספורט מרדכי רוזנשטיין נאות אשלים הוא אולם ספורט השוכן במערב ראשון לציון. האולם שימש את קבוצת הכדוריד של הפועל ראשון לציון עד שנת 2016.
האולם נחנך בשנת 2001 ומכיל כ-500 מקומות ישיבה. האולם נבנה על מנת להוריד מהעומס על היכל גן נחום ששימש דאז את הקבוצה וקבוצות נוספות בעיר.
ההיכל נקרא על שם מרדכי רוזנשטיין, מייסד אגודת הכדוריד של הפועל ראשון לציון.
קורפוס הפאנצר ה-47 (ורמאכט)
קורפוס הפאנצר ה-47 (בגרמנית: XXXXVII. Panzerkorps) היה קורפוס שריון של הוורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה.
הקמת הקורפוס
הקורפוס גויס בגרמניה ב-20 ביוני 1940 בשם "הקורפוס ה-47", והועמד תחת פיקודו של יואכים למלזן, וב-25 בנובמבר 1940 הוסב הקורפוס לקורפוס ממונע.
מבצע ברברוסה
במהלך מבצע ברברוסה פיקד למלזן על הקורפוס כחלק מארמיית הפאנצר השנייה במסגרת קבוצת ארמיות מרכז, ולחם עמו בקרב סמולנסק ובקרב על מוסקבה.
החזית המזרחית 1942 - 1944
ב-21 ביוני 1942 הוסב הקורפוס לקורפוס פאנצר, והמשיך להילחם בחזית המזרחית, כחלק מארמיית הפאנצר השנייה במסגרת קבוצת ארמיות מרכז. ביולי 1943 הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה התשיעית, והשתתף במתקפה הגרמנית על האגף הצפוני של מבלט קורסק במסגרת קרב קורסק. בספטמבר 1943 הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה השמינית במסגרת קבוצת ארמיות דרום, ולחם עימה במערכה בשטח אוקראינה. במהלך החודשים הבאים התחלף הפיקוד על הקורפוס בתדירות גבוהה. ב-14 באוקטובר 1943 מונה היינריך אברבאך למפקד הקורפוס, וב-24 בחודש החליף אותו גאורג-וילהלם פוסטל. ב-4 בנובמבר 1943 מונה ארהרד ראוס למפקד הקורפוס. ב-25 בחודש החליף אותו רודולף פון בינאו, וב-31 בדצמבר 1943 מונה ניקולאוס פון פורמן למפקד הקורפוס. בינואר-פברואר 1944 השתתף הקורפוס בניסיונות החילוץ של הכוח הגרמני, שכותר בכיס קורסון, במסגרת קרב קורסון-צ'רקאסי.
החזית המערבית 1944 - 1945
ב-4 במרץ 1944 מונה הנס פון פונק למפקד הקורפוס, וביולי 1944 הועבר הקורפוס לחזית המערבית תחת פיקוד הארמייה השביעית, ארמיית הפאנצר החמישית והארמייה הראשונה לסירוגין, במסגרת קבוצת ארמיות B. ב-4 בספטמבר 1944 מונה היינריך פון ליטוויץ למפקד הקורפוס, והקורפוס הועבר תחת פיקוד ארמיית הפאנצר החמישית, ולאחר מכן תחת פיקוד הארמייה ה-19 במסגרת קבוצת ארמיות G. בדצמבר 1944 הועבר הקורפוס תחת פיקוד ארמיית הפאנצר החמישית במסגרת קבוצת ארמיות B, ולחם עימה במהלך הקרב על הבליטה. בפברואר 1945 הועבר הקורפוס תחת פיקוד ארמיית הצנחנים הראשונה במסגרת קבוצת ארמיות B, ולחם עימה עד לסיום המלחמה.
מבצע ברברוסה
במבצע ברברוסה כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
הקרב על מוסקבה
בקרב על מוסקבה כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
קרב קורסק
בקרב קורסק כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
הקרב על הבליטה
בקרב על הבליטה כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
שקיעות אדומות
שקיעות אדומות הוא סינגל של הזמר-יוצר הישראלי עדן חסון, אשר יצא לאור ב-25 באוקטובר 2020, כסינגל מתוך אלבום 2.
רקע וכתיבה
על השיר, שיצא בעת מגפת הקורונה בישראל, אמר חסון כי "המילים בשיר החדש מדברות בדיוק על התקופה בה אנו חיים עכשיו. המצב לא פשוט ומורכב מהמון רבדים, וכל אחד לוקח את התקופה למקום שלו - אם כלכלי, נפשי או בריאותי. פשוט צריך לעצור הכל ולהשליך את כל המחשבות לים, להתרכז בטוב ולהיות אופטימיים".
וידאו קליפ
הקליפ של השיר צולם בשעה שלוש לפנות בוקר, בצוק בחוף נווה ים שבהרצליה ופורסם בערוץ היוטיוב הרשמי של חסון בסמוך לצאתו של הסינגל.
הצלחה
בשבוע הראשון לצאתו, הגיע השיר למקום ה-23 במצעד הספוטיפיי הישראלי השבועי וצבר באותו השבוע כ-69,291 השמעות סך הכל. בשיאו, הגיע השיר למקום השני עם כ-142,376 השמעות. במצעד השבועי של מדיה פורסט, הגיע השיר למקום התשיעי בשבוע הראשון לצאתו וצבר כ-64 בתחנות הרדיו בישראל באותו השבוע. בשיאו, הגיע השיר למקום השלישי במצעד, עם כ-107 השמעות סך הכל.
Gioventù bruciata (שיר)
Gioventù bruciata (בעברית: נעורים מבוזבזים) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמר-יוצר האיטלקי מחמוד. השיר יצא לאור ב-7 בדצמבר 2018, על ידי חברת התקליטים איילנד רקורדס, כסינגל הרביעי מתוך אלבום הבכורה שלו, Gioventù bruciata. השיר נכתב על ידי מחמוד וסטפנו קרי, שגם הפיק אותו. בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-16 מיליון השמעות. הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-13 בדצמבר 2018. נכון למאי 2022, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-10 מיליון צפיות.
השיר הגיע למקום ה-40 במצעד הסינגלים האיטלקי.
סנחריב מלכי
סנחריב מלכי צבאח (בערבית: سنحاريب ملكي صباح; נולד ב-1 במרץ 1984) הוא כדורגלן עבר ארמי-סורי ששיחק בעמדת החלוץ.
קריירת מועדונים
מלכי נולד בקמישלי שבסוריה ובגיל צעיר היגר עם משפחתו לבלגיה. החל לשחק כדורגל בקבוצת הנוער של ג'טה. בקיץ הצטרף לרויאל אוניון סן-ז'ילואז מהליגה השלישית בבלגיה.
בינואר חתם ברוסלארה מליגת העל הבלגית. ב-4 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 2-2 נגד לוקרן. ב-4 במרץ הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–2 נגד גנט.
בינואר חתם בגרמינל בירסחוט. בעונתו הראשונה במועדון לא הבקיע ולו שער אחד, אולם עונה לאחר מכן הבקיע 16 שערים.
בינואר הושאל לפאנטראקיקוס מהליגה היוונית השלישית עד לסיום העונה.
בקיץ חתם ברודה מליגת העל ההולנדית. את עונתו הראשונה בקבוצה סיים עם 25 שערים ובצוותא עם לוק דה יונג היה שני רק לבאסט דוסט שהבקיע 32 שערי ליגה, בטבלת מלך שערי הליגה. עונה לאחר מכן כבש 17 שערים.
בהמשך הקריירה שיחק באל-וכרה ופתיח קארגומרוק. בינואר חזר למועדון נעוריו ג'טה, בו שיחק עד סיום העונה.
קריירה בינלאומית
בשנת, מלכי הצטרף לסגל נבחרת סוריה, אותה היה זכאי לייצג כיוון שנולד בה. ב-17 במאי 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1–2 נגד. ב-22 ביוני של אותה שנה הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1–3 נגד.
מלכי נכלל בסגל הנבחרת לקראת גביע אסיה בכדורגל 2011.
Homemade Dynamite
Homemade Dynamite (בעברית: דינמיט תוצרת בית) הוא שיר של הזמרת-יוצרת הניו זילנדית לורד מאלבומה השני, Melodrama. היא כתבה את הרצועה יחד עם טובה לו, ג'ייקוב ג'רלסטרום, לודוויג סודרברג והפיקה אותה יחד עם פרנק דיוקס והמפיק הקולי קוק הארל. מבקרי המוזיקה תיארו את "Homemade Dynamite" כשיר R&B וסינת'פופ עם אפקטים קוליים, כלי הקשה מהדהדים, הוק סטקטו, סינתיסייזרים וביטים של היפ הופ. מילות השיר עוסקות בתחושת האופוריה במסיבת בית עם חברים.
"Homemade Dynamite" זכה לביקורות חיוביות ממבקרי מוזיקה, ששיבחו את תוכנו הלירי, שירתה של לורד והפקתו. על אף שהשיר לא הגיע לרמת ההצלחה של הסינגל המוביל של האלבום, הוא נכנס למצעדים בפורטוגל, שוודיה ובריטניה. לורד ביצעה את השיר בפסטיבל קואצ'לה, וכן בטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2017. בנוסף, לורד ביצעה את השיר בהפקה מחודשת ל-Vevo יחד עם חמישה שירים נוספים מהאלבום.
ב-15 בספטמבר 2017 יצאה גרסת הרמיקס לשיר, בהשתתפות המוזיקאים האמריקאים חאליד, פוסט מאלון וסיזה, כסינגל השלישי מתוך מהאלבום. מבקרי המוזיקה שיבחו את הפקתו ואת הבתים של כל אחד. הרמיקס זכה להצלחה מתונה במצעדי המוזיקה, ובין היתר הגיע בשיאו במקום ה-20 בניו זילנד, ולמקום ה-92 בבילבורד הוט 100 האמריקאי. הרמיקס הגיע למעמד פלטינה בקנדה ובניו זילנד ולפלטינה כפולה באוסטרליה.
רקע
בראיון ל-The Spinoff, תיארה לורד את "Homemade Dynamite" כרגע שבו "כולם בהרגשה טובה ואולי הקצוות החדים של הערב עדיין לא ממש הראו את עצמם". הזמרת הסבירה כי במהלך ההפקה השיר התחיל עם צליל "בוטלג", אך עד מהרה התפתח ל"מיקס פופ מבריק". השיר מהווה סטייה מנושא הפרידה בו עוסקים רבים מהשירים האלבום, שכן הוא עוסק בידידות.
בעת כתיבת השיר, לורד לא חשבה על הגדרה או נושא ספציפיים. היא עבדה עם זמרת הפופ השוודית טובה לו והצהירה ששתיהן הבינו זו את זו והעבירו "זמן נפלא" בכתיבה. למרות הרקע המוזיקלי השונה שלהן, לורד הסתקרנה לעבוד עם מישהו שסגנון ההפקה שלו מנוגד לשלה. השיר נכתב בלוס אנג'לס, במתחם בבעלותו של המפיק השוודי מקס מרטין. המבקרת קלייר שאפר הרגישה כי מקור ההשפעה של "Homemade Dynamite" הוא השירה העדינה בשיר "Fineshrine" של הלהקה Purity Ring.
מילים והרכב
השיר הוקלט בשני מקומות שונים בארצות הברית. ההקלטות החלו באולפני ההקלטות של קונוויי בלוס אנג'לס, קליפורניה, בסיוע של טובה לו. שאר הרצועה הושלמה באולפני אלקטריק ליידי שבגריניץ' וילג', מנהטן. סרבן גניאה ביצע את המיקסינג לשיר באולפני MixStar, יחד עם ג'ון האנס, ולורה סיסק שימשה כמהנדסת הקול. את המאסטרינג עשה רנדי מריל באולפני סטרלינג סאונד. מבין המעורבים האחרים ביצירת השיר נמנים ג'ייקוב ג'רלסטרום ולודוויג סודרברג שהיו מכותבי השיר, וקוק הראל ופרנק דיוקס שהיו ממפיקיו. זוהי הרצועה היחידה באלבום שלא הופקה או נכתבה על ידי ג'ק אנטונוף.
"Homemade Dynamite" הורכב במפתח בי-מול מז'ור והוא בעל בקצב מתון של 108 פעימות לדקה. השירה של לורד משתרעת על טווח התווים F3 עד ל-D5. השיר עוקב אחר המהלך ההרמוני. הוא תואר כשיר מיד-טמפו מסוג R&B וסינת'פופ ובעל אפקטים קוליים, כלי הקשה מהדהדים, הוק סטקטו, סינתיסייזרים וביטים של היפ הופ. עורך העיתון שיקגו טריביון, גרג קוט, ציין כי השירה של לורד הופכת ל"שירת ראפ" בחלק מבתי השיר, בעוד שוויל ריצ'רדס מ-DIY טען כי "השירה הלוחשת שלה נשמעת כמו הוריקן". דייוויד גרינוולד מ-The Oregonian הסביר כי לורד ביצעה את השיר בפלסט.
במספר מקומות פורשו השורות "Might get your friend to drive, but he can hardly see / we’ll end up painted on the road in red and chrome, all the broken glass sparkling" כדימוי המתאר תאונת דרכים בה היו מעורבים לורד והמאהב החדש שלה. במגזין הגרדיאן השוו את תרחיש תאונת הדרכים לשיר "There Is a Light That Never Goes Out" של הסמית'ס משנת 1992. כמו ב-"The Louvre", השיר חושף את חוש ההומור והאינטימיות של לורד עם אפקט הפיצוץ שהיא עושה עם פיה בסיומו של הפזמון השני.
ביקורות
"Homemade Dynamite" זכה לביקורות חיוביות ממבקרי מוזיקה. ויל הרמס מרולינג סטון כינה את "הפיצוץ הזעיר בתוך שקט מוחלט" שבשיר כחלק הבולט ביותר באלבום. דן וייס מ-Consequence of Sound כתב כי הוא "מעולה" וכינה את רעש הפיצוץ שעשתה הזמרת "מקסים", בעוד שעורך Drowned in Sound, ג'ו ג'יגינס, כינה את סוף השיר "מחשמל". אמילי ריילי מ-Paste ציינה שההפקה שלו יוצרת "פזמון משוחרר לחלוטין".
במגזין הגרדיאן נכתב כי השיר אמנם "לא רע", אך אין בו שום דבר מבחינה מלודית או קולית שמבדיל אותו מרשימת השמעה ברדיו. עוד הוסיף הכותב כי לדעתו זהו השיר הכי פחות טוב בתקליט. ב-Sputnikmusic נכתב כי הרצועה "די חזקה ומבוצעת היטב". על אף מספר ביקורות מעורבות, ברולינג סטון דירגו את השיר במקום השני ברשימת שירי השנה של העיתון. בדירוג, תואר השיר כ"מותחן סינת'פופ עצבני וסקסי". ברשימת השירים הטובים ביותר של שנות ה-2010, דירג רוב שפילד את "Homemade Dynamite" במקום ה-32. בתחנת המוזיקה האלטרנטיבית האוסטרלי Triple J דורג השיר דורג במקום ה-14 במצעד שירי 2017.
הצלחה מסחרית
במצעד הסינגלים הבריטי, דורגה גרסת הסולו במקום ה-82, ב-22 בספטמבר 2017. הוא זכה להצלחה דומה במדינות אירופיות אחרות כמו שוודיה ואירלנד, שם הגיע בשיאו לבמקומות ה-84 וה-61 בהתאמה. השיר זכה להצלחה מסחרית בבלגיה, והתברג בחמישייה המובילה של שני המצעדים הרשמיים במדינה, המייצגים אזורי פלנדריה וולוניה. כמו השיר המקורי, גרסת הרמיקס זכה להצלחה מתונה בקנדה ובהולנד, שם הגיע למקום ה-54 וה-92. במצעד הבילבורד הוט 100, הגיע השיר בשיאו למקום ה-92, וזכה לסך השמעות של 5.9 מיליון עותקים וסך מכירות של 10,000 עותקים במדינה. הרמיקס אף נכנס ל-20 המובילים בניו זילנד, מולדתה של לורד. באוסטרליה, הגיע השיר למקום ה-23. מאז יציאתו, זכה הרמיקס למעמד פלטינה כפולה באוסטרליה, ופלטינה בניו זילנד וקנדה.
הופעות חיות
לורד ביצעה את "Homemade Dynamite" לראשונה בפסטיבל המוזיקה של עמק קואצ'לה. היא הציגה אותו בכך שאמרה שהוא נועד "להמחיש את התחושה של בילוי לילי, מעליותיו למורדותיו" ואת החלק "שבו הכל טוב". השיר אמור היה להתנגן בבכורה במסעדה "Pappy & Harriet's" שבקליפורניה, אך נמחק מרשימת השירים. במהלך ההופעה, לבשה לורד "מכנס כסף מסנוור וחלק עליון מעוטר בסגנון מחוך", אותו תיארו דיילי טלגרף כשינוי בסגנון האופנה שלה. ההופעה המלאה זכתה לתגובות חיוביות מצד המבקרים, כאשר באנטרטיינמנט ויקלי ציינו אותה כאחד מנקודות השיא של הפסטיבל.
במהלך הופעתה בפסטיבל אושיאגה ב-4 באוגוסט 2017, הזמינה לורד את טובה לו לבצע איתה גרסת דואט ל-"Homemade Dynamite". הרצועה בוצעה גם בטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2017. לורד חשפה שעות לפני ההופעה כי היא אובחנה כחולה בשפעת, ובמקום לשיר בחרה לבצע ריקוד. הוא זכה לביקורות מעורבות מצד המבקרים וקהל, כאשר רבים כינו אותו "מוזר". מאוחר יותר, הפכה התקרת למם אינטרנט. לורד הגנה מאוחר יותר על הופעתה בראיון לפודקאסט, ואמרה שהצופים הגיבו ביתר על המידה לריקוד שלה. היא אסבירה כי ייתכן ש"מעין מביך לראות אדם חווה שמחה עזה", ולדעתה זו הסיבה שאנשים מצאו את הריקוד "מטריד". השיר היה חלק מרשימת הרצועות שלה בסיבוב ההופעות "Melodrama World Tour". היא אף ביצעה את השיר בהפקה מחודשת, יחד עם חמישה שירים נוספים מהאלבום, כחלק מסדרת הופעות חיות של Vevo.
רמיקס בהשתתפות חאליד, פוסט מאלון וסיזה
ב-16 בספטמבר 2017, פורסמה גרסת רמיקס לשיר בהשתתפות המוזיקאים האמריקאים חאליד, פוסט מאלון ו-סיזה. לורד רמזה על הרצועה לראשונה באינסטגרם לאחר טקס פרסי המוזיקה של MTV ב-2017, כששם השיר כתוב ב-21 כוכביות. מאוחר יותר התברר שזוהי ההכרזה על הרמיקס. גרסת הרמיקס הייתה לשיתוף הפעולה הראשון של לורד מאז הסינגל "Magnets" עם הצמד Disclosure, והראשון כאמנית מובילה. הרמיקס יצא לאור כסינגל שלישי מתוך אלבומה השני, Melodrama.
בעטיפת הרמיקס מוצג "דיוקן דמוי פולרואיד בחדר של בלוני הליום", כשאחד מסתיר את פניה של לורד. ההפקה המקורית של השיר נותרה ללא שינוי, בזמן שמבחינת מילית נוספו שורה נוספת בפזמון הראשון ושלושה בתים חדשים שכתבו וביצעו כל אחד מהמשתתפים ברמיקס. בנוסף, שינתה לורד חלקים מהפזמון, והעבירה את השורה "Now you know it's really gonna blow" לסוף השיר בתור האאוטרו. בפסטיבל iHeartRadio לשנת 2017, הפתיעה לורד את הקהל כשהעלתה את חאליד לבמה לשיר יחד איתה את הרמיקס.
הרמיקס זכה לביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה, כאשר חלקם שיבחו את הבתים של הזמרים האורחים. במגזין "בילבורד" זכה השיר לכינוי "להיט מסיבות מדבק". מייק ואס מ-Idolator הצהיר כי ברמיקס היו "כל המרכיבים ליצירת להיט". שרה מרפי מ-Exclaim אמרה כי "הבתים הנוספים מרעננים את רצועת הפופ המהירה, תוך שמירה על הדבקות הבלתי ניתנת להכחשה של הגרסה המקורית". פיל ויטמר מ-Noisy כינה את הרמיקס "נפיץ", בעוד שב-Uproxx כינו אותו "שמיימי". בבלוג Pigeons & Planes מיקמו את הרמיקס ברשימת השירים הטובים ביותר של השבוע ב-15 בספטמבר 2017, כאשר שרלוט פרייטאג שיבחה את הפזמון האחרון, המכיל "הרמוניות מדהימות בארבעה חלקים".
רמיקסים אחרים
לאחר צאתו של הרמיקס הרשמי, ערכה תחנת הרדיו האוסטרלית Triple J תחרות למציאת את הרמיקס הטוב ביותר ל-"Homemade Dynamite". הוגשו יותר מ-1,000 רמיקסים, ולבסוף הוכרזו חמישה מועמדים סופיים: אילה קאה, אייליש גיליגן, סוויט פוטייטו, טון יות' ווינסנט סול. לורד עצמה בחרה את המנצח, Sweet Potato, ואמרה שהרמיקס מזכיר לה את קולות ה-"Chopped and screwed" בה השתמשה כקצב בשיר "Million Dollar Bills" מ-2013. לורד אף ציינה לשבח את הרמיקס של וינסנט סול, ומצאה את הפקת ההאוס גרוב שלו מעניינת.
פליקס אוירבאך
פליקס אוירבאך (בגרמנית: Felix Auerbach; 12 בנובמבר 1856 – 26 בפברואר 1933) היה מדען רב-תחומי יהודי גרמני, שהתמחה בפיזיקה.
חייו
אוירבאך נולד בברסלאו ב-12 בנובמבר 1856. אביו, לאופולד אוירבאך, היה פיזיקאי ופרופ' לרפואה באוניברסיטת ברסלאו. בגיל 16 הוא החל את לימודי הפיזיקה באוניברסיטאות של ורוצלב והיידלברג, תחת הנחייתו של גוסטב קירכהוף, ובהמשך בברלין תחת הנחייתו של הרמן פון הלמהולץ. ב-1875 השלים את עבודת הדוקטורט שלו שעסקה ב"טבעם של צלילים ווקליים" ושילבה בין פיזיקה מוזיקה ואקוסטיקה. עבודת ההביליטציה (פוסט-דוקטורט) שלו עסקה בחקר ניסויי של מגנטיות, נושא בו הוא הרבה לעסוק גם בשנים הבאות.
ב-1889 מונה לפרופסור לפיזיקה תאורטית באוניברסיטת ינה בגרמניה. הוא הופלה בשל היותו יהודי ועל אף הישגיו המדעיים הוענקה לו דרגת פרופסור מלא רק ב-1924 אחרי מספר דחיות.
ב-1926, בגיל 70, החלו אוירבאך ושותפו וילהלם הורט (Wilhelm Hort) לכתוב "מדריך למכניקה פיזיקלית וטכנית" (des Handbuchs der physikalischen und technischen Mechanik) שהתפרסם בשבעה כרכים בין השנים 1927–1931. אוירבאך עסק גם במתמטיקה ואף פרסם מספר ספרים, ביניהם הספר "הפחד ממתמטיקה ואיך להתגבר עליו" (Die Furcht vor der Mathematik und ihre Überwindung).
אוירבאך היה ידוע בקשריו הענפים עם קהילת האמנים באזור תורינגיה, ונודע בתור "המתווך בין איינשטיין ותנועת הבאוהאוס" (שמרכזה באותן השנים היה בעיר ויימאר הסמוכה למקום מגוריו). זאת הן בשל כתיבתו המדעית הפופולרית על תורת היחסות ועל נושאים אחרים והן בשל עיסוקו בפיזיקה של האמנות. ביתו של אוירבאך עוצב בסגנון הבאוהאוס והוא נהג לארח בו אמנים ומדענים למפגשים חברתיים מגוונים. גם כיום מהווה ביתו (הידוע בכינוי "בית אוירבאך") נקודת עניין לחובבי הבאוהאוס ורבים מבקרים בו בכל שנה.
ב-1883 הוא נישא לאנה סילברגלייט, שהפכה בהמשך למובילת המאבק לשחרור נשים בגרמניה. לזוג לא נולדו ילדים.
התאבדותו של אוירבאך
בעקבות עלייתו של היטלר, והאווירה האנטישמית ששררה בגרמניה בכלל ובינה בפרט באותן השנים, סבלו פליקס ואנה אוירבאך מרדיפות ומהשפלה. כמו יהודים רבים שראו בעצמם בשר מבשרה של החברה הגרמנית הם התקשו לעכל את השינוי החד שחל במעמדם וב-26 בפברואר 1933 התאבדו. במכתב ההתאבדות כתב אוירבאך:
בעיר ינה נקרא רחוב על שמו בשכונת Lobeda West.
בניין האדמירליות
בניין האדמירליות (ברוסית: Адмиралтейство) הוא בניין במרכז העיר סנקט פטרבורג ברובע הנושא את שמו, מהווה אחד מסמלי העיר ביחד עם פרש הנחושת וגשר הארמון הפתוח על רקע הנהר. שימש בעבר כמטה מנהלת האדמירליות (Адмиралтейств-коллегия) והצי הרוסי הקיסרי, וכיום משמש כמטהו של הצי הרוסי המודרני.
היסטוריה
הבניין הוקם כמספנה ובנייתו החלה ב-5 בנובמבר 1704. בשנת 1706 הושקה הספינה הראשונה שנבנתה במקום. הבניין היה מוקף בחומה ובתעלות מים כדי להגן על המתחם מפלישות מבחוץ. בשנת 1711 הסתיימה בנייה מחדש של המתחם שכללה הקמת מגדל עם פסל של ספינה מעליו. מתחת לספינה נבנה כדור זהב שבתוכו נמצאות כל המטבעות שהוטבעו בעיר. הפסל המקורי היה במקום עד לשנת 1815. פסל הספינה השנייה היה מוצב עד לשנת 1886, אז הוחלף בהעתק מדויק. קיימת הערכה שהפסל הוא העתק של הספינה הראשונה שנבנתה ברוסיה בשנים 1667–1669. בשנים 1723–1738 נבנה מגדל חדש בגובה של 72 מטר. באותה התקופה שטח סביב הבניין נוצל לתרגילי צבא ולהרקדות הקהל הרחב.
בתחילת המאה ה-19, עם סיום בניית ארמון החורף, הורגש הצורך בשינוי המבנה והכיכר שסביבו. הבנייה נערכה לפי תכנון של האדריכל הרוסי אדרייאן זכרוב. הוא בנה מחדש את כל המתחם למעט המגדל. בין היתר נבנה בניין ענק עם חזית באורך 407 מ', לשימוש מפקדות הצי. בתוך המתחם היו מבנים נוספים ששימשו בתי המלאכה של הצי.
המגדל היה באמצע הבניין. המגדל מעוטר בפסלים רבים מההיסטוריה העתיקה. מטרת הפסלים והתחריטים הייתה הדגשת מקומה של האימפריה הרוסית כמעצמה ימית.
בניית הספינות במקום נמשכה עד לשנת 1844. מאותה שנה במתחם היו רק משרדי הצי. החל מהתקופה הסובייטית ממוקם במקום בית הספר הגבוה לקציני הצי.
בנז'מן רובר
בנז'מן רובר (בצרפתית: Benjamin Robert; נולד ב-4 בינואר 1998) הוא אתלט צרפתי, סגן אלוף אירופה באולם (איסטנבול 2023) בריצת 800 מטר.
ביוגרפיה
רובר נולד וגדל בטולוז שבצרפת.
2021
באליפות אירופה באולם שנערכה במרץ בטורון, פולין סיים רובר במקום 12 בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:48.25 דקות.
באולימפיאדת טוקיו שנערכה ביולי-אוגוסט בטוקיו, יפן סיים במקום 35 בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:47.12 דקות.
2022
באליפות העולם שנערכה ביולי ביוג'ין, אורגון, ארצות הברית סיים במקום תשיעי בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:45.67 דקות.
באליפות אירופה שנערכה באוגוסט במינכן, גרמניה סיים במקום חמישי בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:45.42 דקות.
מורטי סמית'
מורטימור "מורטי" סמית' (באנגלית: Morty Smith) הוא דמות בדיונית מסדרת הטלוויזיה "ריק ומורטי". אשר נוצרה על ידי יוצרי הסדרה ג'סטין רוילנד ודן הרמון.
לעיתים דמויות משנה בסדרה מתייחסים אליו לפעמים כמורטי סמית C-137 (כדור הארץ) בהתייחס לייעוד שניתן לסבו על ידי מועצת הריקס הטרנס-ממדית, ישנו גם ספר בעל שני כרכים אשר עוקב אחר ריק ומורטי ממד C-132 בעוד שרוב החלקים האחרים עוקבים אחר C-137, משחק הווידאו עוקב אחר ריק ומורטי של מימד C-123,
תיאור
מורטי הוא ילד חרדתי בן 14 (המבוסס על מרטי מק'פליי מהסרט בחזרה לעתיד) דמותו של מורטי ידועה בעיקר בזכות אישיותו החרדה, טובת הלב והערכתו העצמית הנמוכה. מורטי הוא נכדו של ריק סנצ'ז והוא יוצא איתו לטיולים ברחבי החלל החיצון וביקומים שונים. הוא וריק הם הדמויות הראשיות של הסדרה.
ביוגרפיה
מורטי הוא ילד בן 14, לומד בתיכון "הארי הרפסון" יחד עם אחותו הגדולה סאמר סמית'. לרוב הוא נחשב כאידיוט גמור, מורטי סובל מחרדות ונלחץ בקלות בגלל הרפתקאותיו
בפרק השמיני בעונה החמישית, מתגלה שממשפחת סמית' המוצגת לנו בסדרה היא אינה המשפחה המקורית של ריק ולמעשה, משפחתו המקורית של ריק לא קיימת בעקבות מותן של דיאן (אשתו של ריק) ובת' על ידי פצצה גלקטית שנשלחה כנקמה על החלטתו של ריק לפרוש מהמדע לטובת טיפוח משפחתו, ובעקבות מותה המוקדם של בת' - לריק המקורי מעולם לא היה מורטי "מקורי". למעשה, ריק הגיע למשפחה המוצגת בסדרה לאחר שסיים את עבודתו בהקמת מצודת הריקים בעקבות ייאוש ויגעון. לאחר שהתייאש, החליט ריק להתרסק במחסן של בת' רנדומלית שננטשה על ידי ריק אחר 20 שנים קודם לכן והוא מחליט "לאמץ" אותה ואת משפחתה כאילו הוא הריק שלהם ומכאן למעשה התחילה הסדרה.
יצירת הדמות
נוצרה על ידי יוצרי הסדרה ג'סטין רוילנד ודן הרמון שנפגשו בערוץ 101 בטלוויזיה האמריקאית בשנת 2006, הוא נוצר כפרודיה למרטי מקפליי מטרילוגיית סרטי "בחזרה לעתיד". הרעיון לריק ומורטי, בדמותם של דוק ומרטי, הוצע לרצועת השידור של "Adult Swim" ואז פותחו גם הדמויות כסב ונכדו.
קבלה
המבקרים של הסדרה והצופים קיבלו את מורטי בחיוביות והערצה, VerbStomp תיאר את מורטי כתוצר של הזנחה הורית,לא אינטליגנטי, מפחיד [...] ומצוקה, ככל הנראה בגלל חוויותיו הטראומטיות בזמן שהסתובב בעולמות חדשים עם ריק.
הנרי קיפרונו קירווה
הנרי קיפרונו קירווה (באנגלית: Henry Kiprono Kirwa; נולד ב-4 במאי 1973) הוא אתלט קנייתי. קירווה, בעל לקות ראייה, התחרה במשחקים הפאראלימפיים בעבור המשלחת הקנייתית וזכה בשש מדליות, בהן ארבע מדליות זהב.
בייג'ינג 2008
קירווה לקח לראשונה חלק במשלחת הפאראלימפית באולימפיאדת הנכים בייג'ינג (2008), והתחרה בשלושה מרחקים. הוא זכה במדליית הזהב בריצת 1500 מטר כשסיים את מקצה הגמר בזמן של 4:06.11 דקות, במדליית זהב נוספת כשקבע שיא עולם בריצת 5000 מטר עם 14:24.02 דקות, ובמדליית זהב שלישית עם שיא פאראלימפי של 31:42.97 דקות בריצת 10000 מטר.
קרייסטצ'רץ' 2011
באליפות העולם באתלטיקה לנכים שהתקיימה בקרייסטצ'רץ' בשנת 2011 זכה קירווה במדליית הכסף במקצה ל-1,500 מטרים עם תוצאה של 4:02.07 דקות, ובמדליית כסף נוספת בריצת 5,000 מטרים בזמן של 14:41.80 דקות. הוא לקח חלק גם במרוץ השליחים 4X100, אולם קבוצתו פסלה ולא סיימה את התחרות.
לונדון 2012
קירווה שב לייצג את מדינתו באולימפיאדת הנכים לונדון (2012). הוא זכה במדליית הארד בריצת 5000 מטרים, כשעצר את השעון על 14:20.76 דקות, ובריצת 1500 מטרים סיים במקום החמישי במקצה הגמר עם תוצאה של 3:53.55 דקות.
ריו דה ז'ניירו 2016
במשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016) השתתף קירווה בשתי תחרויות. בריצת 5,000 מטר (קטגוריה T12/13) בה זכה במדליית הזהב עם תוצאה של 14:17.32 דקות, ובריצת 1,500 מטר בה זכה במדליית הארד כשעצר את השעון על 3:49.59 דקות.
מלון אוויה
מלון אוויה (מלשון Aviation - תעופה) הוקם בראשית שנות ה-60 ביוזמת העיתונאי תאודור לויטה, אשר חבר לאיש העסקים גאורג טאוסיג מחברת אליטליה, קבוצת אנשי עסקים יהודים מקליפורניה וחטיבת המלונות של חברת רסקו, והיה למלון התעופה הראשון מסוגו במזרח התיכון. המלון נבנה על גבעה בקרבת מעברת יהוד והשקיף על מסלולי שדה התעופה לוד.
המבנה
המלון תוכנן בסגנון מודרני על ידי האדריכל דוד עקדי שהתמחה בתכנון בתי מלון, ואדריכל הפנים אורי אפנצלר במטרה להעניק למלון תדמית בינלאומית מודרנית המשולבת בטכנולוגיות מתקדמות.
מבנה המלון כלל קומת מסד בגובה כפול אשר בתוכה שכנו מסעדה, בר, לובי, חדרי קריאה וחנות דיוטי פרי. מעל קומת המסד נבנו ארבע קומות אשר כללו כ-100 חדרים ממוזגים ומאובזרים בשטיח מקיר לקיר, טלפון, ורדיו. על מנת למנוע רעש משדה התעופה הסמוך, צוידו החדרים בתקרות אקוסטיות וקירות מבודדים. ריהוט הפנים היה עשוי מפיברגלס לבן כמקובל בעולם התעופה.
חזית המלון הורכבה ממסגרות של בטון חשוף אשר בתוכן הוצבו רפפות בצבע אפרסק הניתנות להזזה לצורך יצירת הצללה. בחצר המלון נבנתה בריכת שחיה, ובקצה הגינה נבנה מנחת למסוקים.
פעילות
המלון נפתח בחודש מרץ 1961. בשנותיו הראשונות זכה המלון לתפוסה גבוהה והיה יעד לינה מועדף על אנשי עסקים וצוותי האוויר של חברות התעופה הזרות. שירותי המלון פעלו ללא הפסקה לאורך כל היום והלילה כולל המסעדות ושירות ההסעה לשדה התעופה אשר יצא מדי חצי שעה. בדלפק הקבלה הותקן קו טלפון ישיר לבירור מעודכן של לוח הטיסות.
פרט לשירותי המלונאות שימש המלון גם כאתר התכנסויות לאירועים של אנשי החברה הגבוהה אשר זכו ליהנות מאווירה בינלאומית יוקרתית.
באמצע שנות ה-60 החלה נסיגה בפעילות המלון כאשר קהל היעד העיקרי שלו, אנשי העסקים וצוותי האוויר החלו להעדיף את מלונות תל אביב ותפוסת המלון דעכה. במשך השנים ניסתה הנהלת המלון לנקוט בצעדים שונים על מנת למשוך אליו קהל חדש תחליפי וכך נפתחו בו פאב, מועדוני לילה, אולם אירועים והבריכה שבחצר נפתחה לשימוש הקהל הרחב. הפעילות במלון התאוששה ובשנת 1969 המלון היה ריווחי.
בשנת 1993 נמכר המלון לחברת נורפולק. בשנת 1999 נמכר המלון לחברת הנדל"ן א. דורי, שבתחילה הפעילה אותו כמלון בניהול רשת המלונות דורטל, אך בעקבות המשבר בתיירות בישראל בתחילת שנות ה-2000 הסבה אותו למרכז קליטה זמני עבור עולים מאתיופיה. לאחר תוכנית ההתנתקות בשנת 2005, שימש המלון לאירוח זמני של מפוני גוש קטיף, ובהמשך שימש המלון את האגודה למען החייל כמתקן נופש לחיילים. בשנת 2009 בקשה חברת א. דורי להקים במקום המלון מגדלי מגורים אך התוכנית לא יצאה אל הפועל בגלל התנגדות עיריית יהוד מונוסון. ב-2011 ננטש המבנה. עיריית יהוד שקלה תוכנית להפוך אותו למעונות סטודנטים בשילוב של מרכז תרבות, אולם ב-2013 הוא שופץ ונפתח מחדש כ"מלון אויה המחודש". חזיתו חודשה וחופתה זכוכית במקום חזית מסגרות הבטון והרפפות המקורית. בהמשך המלון ננטש ונסגר.
השיבה למדבר
השיבה למדבר (בצרפתית:  Le retour au desert) הוא מחזה סאטירי פרי עטו של המחזאי הצרפתי ברנאר-מארי קולטס. הצגת הבכורה של המחזה הייתה בתיאטרון די רון-פואן (Rond-Point) בבימויו של פטריק שרו בשנת 1988. בהצגה שיחקו ז'קלין מאיאן ומישל פיקולי.
תקציר העלילה
העלילה מתרחשת בעיר פרובינציאלית, במזרח צרפת, בראשית שנות ה-60 של המאה ה-20. מאתילד סרפנואז, אחותו של אדריאן, בעל בית חרושת, שבה מאלג'יר לאחר חמש עשרה שנה. היא מגיעה עם ילדיה שנולדו שם: פאטמה ואדואר. בזמן היעדרה אדריאן נשא לאישה את מארת, אחותה של אשתו המנוחה מארי רוזריול. מאתילד אינה שבעת רצון ממארת, אשתו החדשה של אדריאן.
אדריאן חבר בלשכת הפעולה למען הציבור ביחד עם מפקח המשטרה ארשיבאל פלאנטייר, עורך הדין בורני והממונה על המחוז סאבלון ואנשים נוספים. הם מקיימים פגישות חשאיות בביתו של אדריאן ויוזמים פעולות טרור נגד ערבים. בסיום המחזה הם מפוצצים את קפה סאיפי, ששייך לסאיפי, האלג'יראי.
באחת הפעמים שפלאנטייר בא לבקר את אדריאן הוא פוגש את מאתילד ובנה אדואר. מאתילד גוזרת את שערות ראשו של פלאנטייר, כאות נקמה על כך שהלשין עליה ששיתפה פעולה עם הנאצים (מה שעשה לבקשת אדריאן, שהעליל על אחותו עלילת שווא שמטרתה לנשל אותה מהירושה). פלאנטייר מאשים את אדריאן שהוא הלשין עליו, ואדריאן מכחיש.
אדריאן ואחותו מאתילד רבים ביניהם במהלך היום על נושאים שונים והדברים מגיעים עד לכדי אלימות פיזית. כתוצאה מכך הוא מזניח את בית חרושת שלו, שרווחיו יורדים ומגיע לידי סכסוך עם חבריו. המשרתת מא'אם קולו מנסה לפייס בין האחים, אבל ללא הצלחה.
כשפאטמה משוטטת בגן נגלית אליה רוחה של דודתה מארי, שהלכה לעולמה 15 שנה קודם לכן. בסיום המחזה לפאטמה נולדים תאומים שחורים.
השיבה אל המדבר בתיאטרון הישראלי
תיאטרון החאן – הצגת בכורה: 23 בדצמבר 2000
לאנדרו באריירו
לאנדרו באריירו מרטינס (בלוקסמבורגית: Leandro Barreiro; נולד ב-3 בינואר 2000 בארפלדאנג' שבלוקסמבורג) הוא כדורגלן לוקסמבורגי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת מיינץ 05 מהבונדסליגה ובנבחרת לוקסמבורג.
קריירת מועדונים
באריירו גדל במחלקות הנוער של ראסינג אף. סי. יוניון לוקסמבורג ושל ארפלדאנג' מלוקסמבורג, ובשנת 2016 הגיע למחלקת הנוער של מיינץ 05 מהבונדסליגה. ב-4 בנובמבר 2018 הוא חתם על החוזה המקצועני הראשון שלו במועדון. ב-8 בדצמבר 2019 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1–5 לבאייר לברקוזן במסגרת המחזור ה-21 בליגה לעונת 2018/2019. זו הייתה הופעתו היחידה בעונה זו, ובעונת 2019/2020 הוא הוסיף 18 הופעות ליגה.
בעונת 2020/2021 הפך באריירו לשחקן הרכב בקבוצה וערך 29 הופעות ליגה, רובן בהרכב הפותח. בעונה זו הוא הבקיע את שני שעריו הראשונים במועדון, שערים מכריעים בניצחונות ליגה על ר.ב. לייפציג ועל פ.צ. קלן.
קריירה בינלאומית
ב-22 במרץ 2018 ערך באריירו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת לוקסמבורג, בניצחון 0–1 על נבחרת מלטה במשחק ידידות. ב-22 במרץ 2019 הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 1–2 על נבחרת ליטא במסגרת מוקדמות יורו 2020.
גרא סנדלר
גרא סנדלר (נולד ב-1 ביולי 1973 בברית המועצות) הוא שחקן טלוויזיה, קולנוע ותיאטרון ישראלי.
ביוגרפיה
סנדלר נולד בברית המועצות, ובשנת 1990 עלה לישראל. בין השנים 1994–1997 למד בבית הספר לאומנויות הבמה "בית צבי". במהלך השנים השתתף סנדלר במספר סרטים וסדרות טלוויזיה. בשנת 2002 דיבב בסרט האנימציה "עידן הקרח". בשנת 2004 גילם את דמותו של יוני בסרט הקולנוע "אבנים".
בשנת 2006 שיחק בסרט הקולנוע "ילדי CCCP". בשנת 2007 שיחק בסרט הקולנוע "מדוזות". באותה שנה שיחק בסדרת הטלוויזיה "משמורת" ששודרה בערוץ 2.
בשנת 2010 גילם את דמותו של "סמיון בלנקיי" בסדרת הטלוויזיה "בין השורות" ב-yes. במהלך השנים 2009–2011 שיחק בשתי עונות בסדרה "תמרות עשן" ששודרה ב-HOT3. ב-2011 שיחק בעונה הראשונה של הסדרה "אליפים", בה גילם את דמותו של שמעון כהן, אביו של דוידי (גיא סלניק).
בשנת 2012 שיחק בדרמה היומית "נויורק" בשלושה תפקידים שונים לצדם של אורי פפר, אושרי כהן, יובל שרף, איתי תורג'מן, מגי אזרזר ועוד. באותה שנה שיחק בסרט הקולנוע "מכתב מהעבר", בסדרת הנעורים "החממה", וכן בסרט הקולנוע "חיותה וברל", פרי עטו של עמיר מנור.
בשנת 2013 שיחק בסרט הקולנוע "איגור ומסע העגורים". באותה שנה החל לשחק בתפקיד ממוקה בסדרה הקומית "שנות ה-80" שיצרו האחים שלום ומני אסייג.
סנדלר השתתף במספר מחזות, בהם: "דון ז'ואן", שהוצג בתיאטרון גשר. הוא שיחק בתיאטרון מלנקי במחזה "השד האחרון", וכן שיחק בתיאטרון יידישפיל במחזות, "סיפור פשוט", "יושקה מוזיקאנט", "הקוסם מלובלין", מי הוא מי?, "שני קונילמל" ו"ילדה יפה".
בשנת 2014 שיחק בסדרת המתח של הוט 3, "בתולות". ב-2015 שיחק בסרט "סוף עידן התמימות".
בשנת 2017 שיחק בעונה השנייה של הסדרת הדרמה קומית של כאן 11 "איפה אתה חי?" שיצרו האחים חי, ורונן דוידוב. שיחק את יהודה דמטוב אבא של אסתי. בתפקיד זה החליף את רומן שמחייב, שנרצח לפני תחילת הצילומים.
בשנת 2023 גילם את דמותו של מארק שאגאל במיני-סדרה של נטפליקס "אל מעבר האוקיינוס". בהמשך השנה שיחק פעם נוספת את ממוקה בסרט "ההילולה".
חיים אישיים
נשוי לרונית אשרי ואב לשלושה. מתגורר בניו יורק.
אוטו הונשה
היינריך אוטו הונשה (בגרמנית: Heinrich Otto Hunsche; 15 בספטמבר 1911 – 2 בספטמבר 1994) היה פושע מלחמה נאצי ששירת במשרד הראשי לביטחון הרייך, גוף שהיה כפוף לאס אס. השתתף, כעוזרו של אדולף אייכמן, בהשמדת יהודי הונגריה.
בגסטפו
בשנת 1939 הצטרף הונשה לגסטפו. בתחילה שירת במפקדת הגסטפו בברלין ולאחר מכן כראש הגסטפו בדיסלדורף. בשנת 1941 היה למנהל המחלקה המשפטית של הארגון. בשנת 1942 הוצב לשרת במחלקה היהודית של המשרד הראשי לביטחון הרייך (Referat IV B4) תחת פיקודו של אדולף אייכמן. תפקידו היה לתת ייעוץ משפטי בעיקר בנושאי שלילת האזרחות והפקעת הרכוש של היהודים שגורשו למחנות ההשמדה והוענקה לו דרגת האופט-שטורמפיהרר (סרן). בתפקידו זה השתתף בהתכנסויות במשרד הראשי לביטחון הרייך, שבאו בהמשך לועידת ואנזה לדון בדרכי ביצוע הפתרון הסופי.
בהונגריה
במהלך מלחמת העולם השנייה הייתה הונגריה בעלת ברית של גרמניה הנאצית והצבא ההונגרי השתתף בפלישה לברית המועצות. בינואר 1943, לאחר התבוסה בקרב על סטלינגרד סבלו הכוחות ההונגרים אבדות כבדות, וההונגרים החלו לנהל מגעים עם ממשלות בריטניה וארצות הברית על פרישת הונגריה מן הברית עם הנאצים. בתגובה לכך במרץ 1944 פלשו הגרמנים להונגריה. התפתחות זו הייתה הרת גורל עבור יהדות הונגריה. יהודי הונגריה, שסבלו מאוד עד אז והיו כפופים לחוקים אנטי-יהודיים ולמשלוח לעבודות כפייה, אך ברוב המקרים לא נרצחו בהמוניהם, נחשפו עתה למלוא מוראותיה של השואה. עם הפלישה הגרמנית הגיע אדולף אייכמן להונגריה והחל בביצוע פעולת השמדת יהודי הונגריה. המטה של אייכמן בבודפשט נקרא "זונדרקומנדו אייכמן" (Sonderkommando Eichman). הונשה הוצב ליחידה זאת עם הפלישה ופעל בה עד לנובמבר 1944.
מלבד הונשה שירתו ביחידה מספר קציני אס אס שהידועים בהם היו הרמן קרומיי, תיאודור דנקר ודיטר ויסליצני. במקביל לתפקידו בצוות של אייכמן נתמנה הונשה לקצין קישור בין מטהו של אייכמן לבין משרד הפנים ההונגרי, במה שהוגדר על ידי הנאצים ובעלי בריתם כ"הבעיה היהודית". פעולתם של אייכמן ועוזריו הביאה למשלוחם, ממאי עד יולי 1944, של כארבע מאות וחמישים אלף יהודים הונגרים אל מחנה ההשמדה אושוויץ. ביולי 1944 הורה השליט למעשה של הונגריה, מיקלוש הורטי, עם התקדמותו של הצבא האדום אל עבר גבולות הונגריה, על הפסקת המשלוחים. כשהופסקו המשלוחים לא נותרו עוד יהודים בהונגריה מחוץ לבודפשט.
בימי המלחמה האחרונים, כשתבוסתה של גרמניה הנאצית נראתה כבר בעין, ניסו אנשי האס אס הבכירים, כהיינריך הימלר, ארנסט קלטנברונר וקורט בכר, למצוא אליבי שיעמוד לזכותם כאשר יועמדו לדין על ידי בעלות הברית המנצחות. מסיבה זו הורה הימלר על הצלת האסירים במחנות ברגן-בלזן, מאוטהאוזן וגטו טרזיינשטט, בניגוד לפקודת היטלר שיש לחסלם. הבכירים הנאצים היו זקוקים גם ליהודי שיעיד על כך. באפריל 1945 יצאו קורט בכר, הרמן קרומיי ואוטו הונשה, כשאליהם נלווה ישראל קסטנר ראש ועדת העזרה וההצלה בבודפשט, לטרזיינשטט, מאוטהאוזן וברגן-בלזן בניסיון להציל את שרידי היהודים שנותרו בהם.
פעילותו זו של קסטנר וכן עדויותיו מאוחר יותר לטובת הרמן קרומיי וקורט בכר עתידות היו להיות נושא למחלוקת בין ההיסטוריונים, ולאחד הנושאים המרכזיים במשפטו של מלכיאל גרינוולד, שקיבל את הכינוי "משפט קסטנר", שזעזע את מדינת ישראל בשנות ה-50 של המאה ה-20.
לאחר המלחמה
אוטו הונשה נעצר על ידי בעלות הברית באוסטריה ב-12 במאי 1945 והוחזק במחנה מעצר עד לשנת 1948, לאחר שוועדת דה-נאציפיקציה קבעה כי הייתה לו אחריות משנית בלבד. משנת 1954 פעל כעורך דין בגרמניה המערבית.
הונשה נעצר בשנת 1957, אך שוחרר בשנת 1959. בנובמבר 1960 נעצר שוב והועמד לדין בשנת 1964 בבית המשפט בעיר פרנקפורט, ובשנת 1962 נדון לחמש שנות מאסר. בשל היותו במעצר שלפני המשפט הוא שוחרר מהכלא בפברואר 1963. בעקבות ערעור שהגישה התביעה הוא נעצר שוב ב-20 במאי 1963 ובשנת 1964 הועמד לדין ביחד עם הרמן קרומיי על חלקם בהשמדת יהודי הונגריה. המשפט המתוקשר נקרא "משפט קרומיי הונשה".
לפי הזמנת התביעה הכללית הגרמנית הגיע אבנר לס קצין משטרת ישראל לשעבר, מי שהיה במסגרת לשכה 06 החוקר של אייכמן לפני העמדתו לדין. אבנר לס בא כדי לשמש עד מטעם התביעה ולמסור לבית המשפט את הדברים שאמר אייכמן בחקירתו על שני הנאשמים בדבר חלקם בשואת יהודי הונגריה.
ב-22 ביולי 1964 מסר אבנר לס את עדותו בבית המשפט. הוא העיד כי אייכמן אמר לו בחקירתו כי קרומיי והונשה הביעו בפניו את חוסר שביעות רצונם מן הקצב האיטי בו, לטענתם, התנהל גירוש יהודי הונגריה לאושוויץ. הסניגור הביע התנגדות לשמיעת עדותו של לס בטענה שזו עדות שמיעה. בתגובה לכך תיאר לס באוזני בית המשפט את דרך גביית עדותו של אייכמן במהלך חקירתו. הוא מסר כי דברי אייכמן הוקלטו ולאחר מכן תומללו ולאייכמן ניתנה הזדמנות להכניס בהם שינויים לפני שחתם על הפרוטוקול. לאור הסברו זה של לס דחה בית המשפט את טענת ההגנה ואיפשר ללס להמשיך בעדותו ולהציג לבית המשפט את הדפים הרלוונטיים מפרוטוקול החקירה.
ב-3 בפברואר 1965 זיכה בית המשפט את הונשה והרשיע את קרומיי וגזר עליו חמש שנות מאסר. התביעה הגישה ערעור על זיכויו של הונשה. על פי החלטת בית המשפט נערך משפט מחודש וב-29 באוגוסט 1969 נדון הונשה לשתים עשרה שנות מאסר. אין פרטים על המשך חייו. הוא מת בשנת 1994.
The Antichrist
The Antichrist הוא האלבום השביעי של להקת הת'ראש מטאל הגרמנית דסטרקשן. האלבום יצא לאור בספטמבר של שנת 2001, ונחשב על ידי רבים לאחד האלבומים המוצלחים ביותר של הלהקה.
ליריקה
השיר השני באלבום מוקדש לתעשיית המטאל ומהלל אותה, עם דגש על סגנון הת'ראש מטאל, וניתן לשמוע בו התייחסויות לאלבומי ת'ראש מטאל משפיעים, כגון Pleasure to Kill של להקת קריאייטור וBonded by Blood של אקסודוס. השיר השלישי תוקף את הדת הנוצרית בטענה שהיא גורמת למלחמות ומוות. שיר 5 הוא שיר אנטי מלחמה.
רשימת שירים
כל השירים נכתבו והולחנו על ידי להקת דסטרקשן.
אריה רגב
אריה (אריק) רגב (16 בפברואר 1933 - 26 ביולי 1968, ליד פצאל, בקעת הירדן), היה אלוף-משנה בצה"ל, מפקד חטיבת הבקעה, אשר נהרג בקרב בעת מרדף אחר חוליית מחבלים פלסטיניים, ביחד עם סרן גד מנלה מקיבוץ תל יצחק. בהתקלות נהרגו 8 מחבלים ואחד נפצע ונלכד.
ביוגרפיה
רגב נולד באמשינוב שבפולין וכשהיה בן שנה עלתה משפחתו לארץ ישראל והתיישבה בקיבוץ איילת השחר. את לימודיו התיכוניים עשה בבית ספר עמל בחדרה. התגייס לצה"ל בשנת 1950, שירת בגדוד 890 והשתתף בפעולות התגמול. באוקטובר 1956 מונה למפקד פלוגה ו' בגדוד 890. פיקד על הפלוגה במלחמת סיני, במסגרתה השתתפה בצניחת הכוחות במעבר המיתלה. ב-1961 מונה למפקד גדוד 890 של חטיבת הצנחנים. ב-1967 מונה רגב לקצין אג"ם של פיקוד המרכז ובתפקיד זה לחם במלחמת ששת הימים. ב-1968 מונה למח"ט הבקעה.
במהלך מלחמת ההתשה בבקעת הירדן פעלו אל"ם רגב וסרן מנלה נגד חוליות אשר חצו את נהר הירדן וחדרו לגדה המערבית. הם הפעילו צורת קרב חדשה, שנקראה "מרדפים". בשיטת קרב זו הופעלו כוחות ניידים של חי"ר במסוקים ובזחל"מים. המרדפים התנהלו בתנאי שטח ומזג אוויר קשים. מרגע שאותרה חוליית מחבלים, נעו גששים עם הכוחות כדי לעקוב אחרי המסתננים. כשאותרו היו כוחות צה"ל מכתרים אותם וקוראים להם להיכנע. במידה וסירבו היו נכנסים איתם לקרב מגע סופי.
בתאריך ה-26 ביולי 1968 הוביל רגב מרדף אחר 8 מחבלים באזור פצאל. במהלך קרב נהרג (יחד עם סרן גד מנלה).
הנצחתו
בהלווייתו ספד לרגב משה דיין, שאמר בין היתר: "בדורנו נוצרים את האומה הצעירים שבבנינו. הם מקדישים לה את חייהם אשר טרם חיו, ומפלסים את דרכה לתקופה בדמם הניגר. אריק רגב היה מן הנבחרים במפקדנו הצעירים… העז בין האמיצים, הראשון בין הפורצים… מדינת ישראל שקמה במלחמה, לא זכתה, זה למעלה מ-20 שנה, להשיב את חרבה לנדנה. מלחמת העצמאות, פעולות התגמול, מערכת סיני, מלחמת ששת הימים ועתה המלחמה בטרור. מלחמה באה אחר מלחמה. קרב רדף קרב. אין אנו נפרדים מהנופלים, כי לא נוכל לעמוד במשימתנו ללא האמונה, המסירות והמופת, הזוהרים אלינו מגלי העפר של טובי חברינו, הנופלים לידנו."
על שם שני המפקדים של צה"ל הוקם מושב ארגמן. שם היישוב ניתן לו בידי רחבעם זאבי אלוף פיקוד מרכז בזמן הקמתו, והוא מורכב מראשי תיבות שמם ארג = אריה רגב, גמן = גד מנלה.
מחנה אריה, בסיס המפח"ט של חטיבת הבקעה והעמקים, נקרא על שמו. קיימים על שמו רחובות בנתניה ובקריית אתא.
הקונגרס הציוני העולמי ה-37
הקונגרס הציוני העולמי ה-37 התכנס בבנייני האומה בירושלים ב-20–22 באוקטובר 2015 ז'- ט' בחשון תשע"ו. הקונגרס כלל 500 נציגים: 38% מישראל (199 מושבים), 29% מארצות הברית (152 מושבים), ו-33% משאר רחבי העולם (173 מושבים).
בקונגרס נאם ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו.
הקונגרס הציוני העולמי הוא הגוף הנבחר של התנועה הציונית, המבקש לייצג את היהודים ברחבי העולם, ומשמש כמוסד העליון לחקיקה וקבלת החלטות של ההסתדרות הציונית העולמית. צירי הקונגרס הם נציגים הנבחרים ממפלגות (פדרציות) ציוניות ברחבי העולם. תקציבו של הקונגרס הציוני העולמי מוערך בכמיליארד דולר לשנה. חברי הקונגרס מקיימים דיונים על נושאים עכשוויים הנוגעים לעם היהודי ולישראל, אחראים לקביעת התקציב והחוקה וממנים את חברי מוסדות התנועה, כגון ההנהלה הציונית והוועד הפועל הציוני.
הקונגרס הציוני העולמי הראשון התכנס בשנת 1897 בבזל, ביוזמתו של בנימין זאב הרצל. מאז 2020 משמש יעקב חגואל כיו"ר ההסתדרות הציונית העולמית.
הבחירות לקונגרס ה-37
ליהודי ישראל מיוצגים בידי 199 נציגים (38%) הנקבעים על פי המפתח המפלגתי נכון לאותו הזמן. לפיכך, בקונגרס הציוני העולמי ה-37, ייצגו את ישראל נציגים לפי תוצאות בחירות הכנסת העשרים.
יהודי ארצות הברית יוצגו, רובם ככולם, על ידי מפלגות יהודיות דתיות. לדוגמה, שלוש המפלגות הדתיות הגדולות של הרפורמים (ARZA), הקונסרבטיביים (Mercaz USA), והאורתודוקסים (Religious Zionists) זכו במעל 72% מכמות הנציגים הכללית.
מפלגות בולטות נוספות הן הפורום ליהודים ממוצא רוסי (American Forum for Israel), הפרוגרסיבים (Hatikvah) והימין היהודי (ארגון ציוני אמריקה, ZOA) שזכו יחדיו בכ-17% מהמושבים.
יהודי שאר התפוצות אינם מנהלים בחירות אלא מחליטים וממנים את נציגיהם יחדיו (33%).
תוצאות הבחירות
מקור - תוצאות הבחירות לקונגרס הציוני
מסנר
מסנר הוא שם משפחה ממקור גרמני שפירושו גבאי של כנסייה.
מוריס דרואון
מוריס דרואון (בצרפתית: Maurice Druon; 23 באפריל 1918 - 14 באפריל 2009) היה סופר צרפתי, חבר האקדמיה הצרפתית. ידוע כמחבר "המלכים הארורים", רומן היסטורי בשבעה כרכים שפורסמו בשנים 1955–1977. הרומן "המלכים הארורים" מתאר את קורות המונרכיה הצרפתית במאה ה-14 ותוארה על ידי ג'ורג' ר. ר. מרטין בתור "'משחקי הכס' המקורית" וההשראה שלו לכתיבת שיר של אש ושל קרח.
כיהן כשר התרבות של צרפת בשנת 1973.
אינגליש גרדנר
אינגליש גרדנר (באנגלית: English Gardner; נולדה ב-22 באפריל 1992) היא אצנית אמריקאית. פעמיים ברציפות סגנית אלופת העולם (מוסקבה 2013 ובייג'ינג 2015) בריצת שליחות 4x100 מטר, אלופת ארצות הברית (2013) ופעמיים ברציפות אלופת המכללות (2012 ו-2013) בריצת 100 מטר. שיאה האישי בריצת 100 מטר הוא 10.74 שניות, מה שמדרג אותה במקום השביעי בכל הזמנים ביחד עם מרלין אוטי מג'מייקה.
ביוגרפיה
גרדנר נולדה בווראיז טאונשיפ, ניו ג'רזי. היא למדה והתאמנה באוניברסיטת אורגון.
2011
בשנת 2011 קבעה גרדנר קבעה בריצת 100 מטר שיא ארצות הברית לנערות (שלא אושר) בתוצאה של 11.03 שניות.
אלופת המכללות
באליפות המכללות שנערכה ביוני 2012 זכתה גרדנר במדליית זהב בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.10 שניות.
אלופת ארצות הברית
באליפות ארצות הברית שנערכה ביוני 2013 זכתה גרדר במדליית זהב בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.85 שניות, לפני אוקטביוס פרימן (10.87 שניות) ואלכסנדריה אנדרסון (10.91 שניות).
באליפות העולם שנערכה במוסקבה, רוסיה באוגוסט 2013 זכתה גרדנר במדליית כסף בריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 42.75 שניות אחרי ג'מייקה שקבעה שיא אליפות חדש של 41.29 שניות ולפני בריטניה (42.87 שניות). נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.97 שניות, 3 מאיות השנייה איטי ממדליית ארד. בשלב המוקדמות היא קבעה את התוצאה המהירה ביותר (10.94 שניות).
2015
באליפות העולם שנערכה בבייג'ינג, סין באוגוסט 2015 זכתה גרדנר במדליית כסף בריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 41.68 שניות, אחרי ג'מייקה שקבעה שיא אליפות חדש של 41.07 שניות ולפני טרינידד וטובגו (42.03 שניות). נוסף לכך, היא סיימה במקום 14 בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.13 שניות.
2016
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) שנערכו ביוג'ין, אורגון ביולי 2016 ניצחה גרדנר את ריצת ה-100 מטר בשיא אישי חדש של 10.74 שניות בתוצאה השביעית בטיבה בכל הזמנים ונכללה בנבחרת ארצות הברית למשחקים האולימפיים. במשחקים האולימפיים עצמם היא סיימה במקום שביעי בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.94 שניות וזכתה במדליית זהב בריצת שליחות 4x100 מטר ביחד עם טיאנה ברטולטה, אליסון פליקס וטורי בואי בתוצאה השנייה בטיבה בכל הזמנים של 41.01 שניות, לפני ג'מייקה (41.36 שניות) ובריטניה (41.77 שניות).
לוס קאבוס
לוס קאבוס (בספרדית: Los Cabos, מילולית: "הכפים") היא אחת מחמש המועצות האזוריות המרכיבות את מדינת באחה קליפורניה הדרומית במקסיקו. המועצה ממוקמת בדרום באחה קליפורניה הדרומית וחצי האי באחה קליפורניה; היא גובלת במועצה האזורית לה פאס בצפון ובצפון-מערב ומוקפת בשאר עבריה על ידי האוקיינוס השקט בדרום ובמערב ועל ידי מפרץ קליפורניה במזרח.