cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
דייוויד סול
קריירה
באוגוסט 2008 הופיע סול בתוכנית המציאות "מאסטרו" בערוץ BBC Two. סול שיחק בסרט "להתראות" בבימויו של כריסטיאן קריון לצדם של וילם דפו ופרד וורד שיצא לאקרנים בארצות הברית ב-2010.
ביוני 2012 הופיע סול יחד עם ג'רי הול בתיאטרון גייטי בדבלין במחזה "Love Letters" מאת א.ר. גורני. ב-29 ביולי 2012 גילם סול קורבן רצח בפרק בסדרה הבלשית הבריטית "לואיס". הוא השתתף באלבום של Fosseytango בשיר "Landlord". ב-2013 השתתף בסרט הסקוטי "Filth" כשהוא מבצע את שירו "Silver Lady" בליפ סינק.
ב-2014 הופיע סול בפרסומות טלוויזיה לחברת נשיונל אקספרס כשהוא שר את שירו "Silver Lady" בזמן נהיגה באוטובוס.
חיים אישיים
סול התחתן חמש פעמים ויש לו חמישה בנים ובת אחת. ב-1964 התחתן עם מרים "מים" סולברג (שם נעורים רוסת'). לבני הזוג נולד ילד אחד, והם היו נשואים שנה אחת.
ב-1968 נשא לאישה את השחקנית קארן קרלסון, אחרי שהכירו בסט של הסדרה "Here Come The Brides". לשניים נולד ילד אחד, והם התגרשו ב-1977.
אשתו השלישית של סול הייתה פטי קרנל שרמן, איתה התחתן ב-1980. לבני הזוג נולדו שלושה ילדים. הנישואים התפרקו עקב בעיות אלכוהוליזם ומזגו האלים של סול. בני הזוג התגרשו ב-1986.
ב-1987 התחתן סול עם השחקנית ג'וליה ניקסון. בתם המשותפת היא הזמרת-יוצרת צ'יינה סול. סול וניקסון התגרשו ב-1993.
באמצע שנות התשעים של המאה העשרים היגר סול לבריטניה והשתקע בלונדון עם חברתו דאז השחקנית האמריקאית אלכסה המילטון. מאוחר יותר השניים נפרדו.
בספטמבר 2004 קיבל סול אזרחות בריטית והוא מחזיק באזרחות כפולה. הוא חובב נלהב של כדורגל אנגלי והוא אוהד של קבוצת הכדורגל ארסנל.
ביוני 2010 התחתן סול עם אשתו החמישית, הלן סנל, איתה היה לו מערכת יחסים מאז 2002.
פגאניזם גרמאני
המונח פגאניזם גרמאני מתייחס לתאולוגיה ולאמונות הדתיות של העמים הגרמניים החל מתקופת הברזל עד להתנצרותם בימי הביניים. הפגניזם הגרמאני תואר כמערכת של אמונות ותפישות עולם הקשורות אחת לשנייה וקרובות אחת לשנייה, ולא כדת אחת. האמונה הפגאנית בקרב השבטים הגרמאנים התבססה על מאמינים בודדים ומסורות משפחתיות וקבוצות אשר התאגדו ביחד, בתוך מסגרת אמונתית רחבה יותר.
הפגאניזם הגרמאני לבש צורות שונות במקומות שונים בעולם הגרמאני. הגרסה אשר מתועדת בצורה הטובה ביותר היא המיתולוגיה הנורדית מהמאה ה-10 והמאה ה-11, אף על פי שמקורות אחרים יכולים להימצא ממקורות אנגלו-סקסונים וממקומות אחרים באירופה היבשתית. מקורות מוקדמים יחסית נמצאים גם בכתבים רומאיים, את המקורות ניתן לאמת עם ממצאים ארכאולוגיים ואמונות מהפולקלור הגרמאני מהתקופה שלפני הנצרות.
חוות החיות
חוות החיות (באנגלית: Animal Farm) הוא ספר שנכתב על ידי ג'ורג' אורוול בין השנים 1943–1944 ופורסם ב-17 באוגוסט 1945.
הספר הוא אלגוריה וסאטירה על המשטר הקומוניסטי בברית המועצות, ועל מעמדו של היחיד, זכויותיו ויחסיו החברתיים בתוך המשטר.
הספר מספר על קבוצת חיות בחווה באנגליה שיש לה חזון – להפוך מ"עם משועבד" ל"עם חופשי" – ומוציאה אותו לפועל. בדרכן של החיות עומדים מכשולים וקשיים רבים, אך לבסוף הן מתגברות על קשייהן. הבעיה היחידה היא שמנהיגי המרד מנצלים את חוסר הביטחון של החיות לטובתם, ובהדרגה הופכים את עצמם לעריצי השלטון החדש, בלי שהחיות תתנגדנה לכך (בדומה לקומוניזם בברית המועצות לאחר מלחמת העולם הראשונה).
פגאניזם גרמאני
היסטוריה
רוב המקורות אשר תיעדו את הפגאניזם הגרמאני ככל הנראה אבדו. מאיסלנד ישנה ספרות תיעודית חשובה, בעיקר הסאגות והאדות; אף על פי שרוב הטקסטים מסוג זה נכתבו זמן רב לאחר ההתנצרות של איסלנד. מידע מסוים נמצא בשירת הניבלונגים. הטקסט הספרותי הקרוב ביותר למקור ככל הנראה הוא ביאוולף, אשר חוקרים מניחים כי נכתב בסביבות המאה ה-8, ולכן נחשב למקור ראשוני מאחר שנכתב כאשר הזיכרון של הפגאניזם האנגלו-סקסי. מידע מוגבל נמצא גם בעבודה האנתרופולוגית של טקיטוס "גרמאניה". מידע נוסף על הפגאניזם הגרמאני מצוי בפולקלור הגרמני, גם אם עוות מעט בידי הנצרות או בידי הזמן, אשר כולל בתוכו גם חוקים שונים, תאריכים בלוחות שנה, סיפורים מהפולקלור וסימבוליזם באומנות הפולקלור. מידע רב גולה זמן האחרון בזכות תגליות ארכאולוגית, אשר כוללות בתוכן את אתר הקבורה המלכותי האנגלו-סקסוני סאטון הו. בלאדות הנורדיות העתיקות שמרו אף הן ידע רב על הפגאניזם הגרמאני. הדמות אשר אולי אחראית על הרס של הכי הרבה עדויות לפגאניזם הגרמאני הוא בנו של הקיסר קארל הגדול, לואי החסיד.
חוות החיות
בגב הספר תיאר אורוול את ספרו בציטוט זה: "זו ההיסטוריה של מהפכה שסטתה מדרכה, והתירוצים המצוינים שניתנו על כל צעד ושעל לסילופה ועיוותה של התורה המקורית".
אורוול נתקל בקשיים מרובים כשניסה לפרסם את הספר בבריטניה במהלך מלחמת העולם השנייה, בזמן שבריטניה וברית המועצות היו בעלות ברית במלחמה נגד גרמניה הנאצית. מיניסטריון האינפורמציה הבריטי הזהיר את אחד מהמו"לים ששקל להוציא את הספר, ש"הבחירה בחזירים ככת השלטת תפגע ללא ספק בהרבה אנשים, ובמיוחד בכל מי שהוא מעט רגיש, כפי שהרוסים הם ללא ספק". אורוול שקל להוציא את הספר בהוצאה עצמית עם הקדמה המתארת את מה שכינה "צנזורה וולונטרית" מטעם העיתונים והוצאות הספרים. הוא כתב: "אם מו"לים ועורכים מתאמצים כדי למנוע נושאים מסוימים מלהגיע לדפוס, זה לא מכיוון שהם מפחדים מהעמדה לדין, אלא מכיוון שהם מפחדים מדעת הקהל."
פגאניזם גרמאני
התקופה שלפני נדידת העמים
התקופה הגרמאנית המקובלת התחילה עם עידן הברזל האירופאי, ביחד עם התרבות הקלטית בדרום. מאפיינים העידן הזה צמחו ממנהגים עתיקים יותר מתקופת הברונזה הנורדית. ההיסטוריה הגרמאנית המוקדמת נשארת בפרהיסטוריה עד לתיעוד הרומאיים במאה הראשונה לפנה"ס.
חוות החיות
הדמויות
בתחילת הספר מוצגות הדמויות העיקריות בסיפור:
המהפכה
עוד לפני תחילת המרד, מספר המיור הזקן לחיות את כל הדברים הטובים שיקרו להם אם המרד אכן יתממש, והוא גורם לכל החיות להסכים. המיור מרגש אותן כשהוא שר את מה שיהפוך בעתיד להמנון החיות, "חיות אנגליה", שיש הרואים בו משל להמנון הפועלים האינטרנציונל.
פגאניזם גרמאני
יוליוס קיסר
הצורות המוקדמות ביותר של דת בגרמאניה יכולות רק להיות משוערות על בסיס עדויות ארכאולוגיות. העדות הכתובה הראשונה המדברת על הדת הגרמאנית מצויה בחיבורו של יוליוס קיסר מלחמת גאליה, בו הוא מדבר על המסורות הדתיות השונות ברחבי העולם הגרמאני.
חוות החיות
המהפכה
לאחר המרד שמתממש בהצלחה רבה, שלגון, נפוליאון ושאר החזירים לוקחים על עצמם את "עול השלטון" על שאר בעלי החיים, כי הם החיות המשכילות ביותר, ומציגים עבודה זו כעבודה מפרכת ולא מומלצת. החיות מסכימות. בשלב זה שורר מצב אוטופי – החיות, שעולו של מר ג'ונס ירד מעליהן, אינן סובלות עוד מהעבודה אלא עובדות במשנה מרץ ואף מפיקות הנאה מעבודתן. האוכל נמצא בשפע, והעתיד נראה ורוד.
השלטון החדש המכונה Animalism, "חייתיות" או "בהמיזם", מנסח שבעה "דיברות" עיקריים, שכל החיות חייבות לנהוג על פיהם.
פגאניזם גרמאני
יוליוס קיסר
חוקרים מודרניים לא נותנים משקל רב לעדויות של יוליוס קיסר, מאחר שאלו האחרונות סותרות ממצאים אחרים מהתקופה אליה הוא מדווח.
חוות החיות
המהפכה
אלו הם שבעת הדיברות שהחיות שמות לעצמן:
פגאניזם גרמאני
טקיטוס
תיאור מדויק ומפורט בהרבה של הדת הגרמאנית נמצא אצל טקיטוס בחיבורו "גרמאניה" מהמאה ה-1 לספירה. הוא מתאר בספרו קורבן בעלי חיים וקורבן אדם כאחד. הוא זיהה את האל הראשי של הגרמאנים עם האל הרומאי מרקוריוס, אשר קיבל קורבנות אדם, ואילו אלים שונים כגון הרקולס ומרס אשר זוהו בידי טקיטוס רבלו קורבנות של בעלי חיים.
חוות החיות
המהפכה
על מנת להקל על החיות שמתקשות בקריאת הדיברות שכתובים באסם, ובזכירתם, מנסח שלגון את הדיבר הכולל "ארבע רגליים – טוב, שתי רגליים – רע". הסיסמה נאמרת על ידי החיות הפשוטות יותר, ובמיוחד חביבה על הכבשים, ששרים אותה וחוזרים עליה בכל הזדמנות (ומפריעים בכך לדיונים להימשך).
פגאניזם גרמאני
עידן הוויקינגים
האמונות בעידן הוויקינגים מתועדות טוב בהרבה מהאמונות אשר היו לפניהן, רובן כתובות באדות ובסאגות האיסלנדיות משנת 1150 עד 1400 לערך.
חוות החיות
המהפכה
לאחר מכן ג'ונס ואנשיו מתקיפים את החיות בקרב, הנקרא הקרב על הרפת. החיות מנצחות, כבשה אחת נהרגת.
תחילת שלטון העריצות
החיות מחליטות לנסות וללמוד קרוא וכתוב. הלימוד קשה מאוד, ורוב החיות לא מצליחות ללמוד מעבר לאות א'. החזירים לעומת זאת, שידועים בבקיאותם ובחכמתם, ובנימין החמור, לומדים קרוא וכתוב די מהר, ודבר זה עוזר להם לסחור בהמשך עם בני-אדם.
פגאניזם גרמאני
עידן הוויקינגים
טקס הקרבת הקורבנות הטיפוסי נודע כבלאוט, חגיגה עונתית בה מתנות וזבחים הוצעו לאלים, וניסיונות לחיזוי העונות הבאות בוצעו. אירועים דומים לעיתים אורגנו בעתות משבר, בהם בוצעו פחות או יותר אותם המנהגים. האלה הגרמאנית פריה ככל הנראה פוצלה לשתי אלות שונות הקשורות רבות אחת לשנייה: פריג ופרייג. במסורות המוקדמות יותר של המיתולוגיה הנורדית רואים גרסאות שונות, בחלק שתי האלות אלה אחת, בחלקן האלה נשואה לאודין, בחלקן לאל בשם אודר.
חוות החיות
תחילת שלטון העריצות
אט אט, גורפת לעצמה שכבת החזירים השלטת זכויות יתר מבלי ששאר החיות שמות לב לכך. החזירים מציגים עצמם כחיות שאינן טועות, תמיד צודקות, ומה שהן עושות הוא הדבר הנכון אליו חייבים להסכים כל שאר בעלי-החיים. הם יוזמים בחווה חוקים שונים, כדוגמת שעת השכמה מאוחרת מהחיות העובדות, לקיחת האוכל המשובח (תפוחים וחלב פרות) לעצמם. המנהיג עצמו, נפוליאון, מייחס לעצמו את האחוזה, מציין בחג את יום הולדתו וקורא לטחנת הרוח (שאין לו חלק בתכנונה ובבנייתה) על שמו. שאר החיות לא מתנגדות מפני שצווחן, חזיר שנחשב ל"מזכיר" של השלטון, מודיע בנאומים משכנעים ביותר שמה שהשלטון עושה הוא עבודה קשה למען האוכלוסייה, וחייבים לנהוג על פי מה שהוא מצווה, משום שהכול נעשה לטובת כלל החיות. החיות מתקשות לזכור אם התנאים שהן מקבלות, טובים יותר מהתנאים בימי שלטונו של ג'ונס החוואי, אך הן מאמינות לחזירים שאכן זה כך.
המהפך בשלטון ותחילת הקשרים עם בני האדם
לאחר מספר חודשים, מודיע שלגון על תחילת תכנון בניית טחנת רוח שתוריד ממשקל העבודה של החיות, על בסיס ספרים שמצא בביתו של מר ג'ונס. נפוליאון מתנגד וטוען שבמקום להשקיע בבניית טחנת רוח עדיף פשוט להגדיל את מנות המזון. הוא רואה ששלגון זוכה לתמיכה של רוב חיות החווה, ומחליט לגרשו בעזרתם של תשעת כלביו הנאמנים. הוא מבריח את שלגון מהחווה, ומצווה על כלביו, שאימץ עוד בצעירותם והפך אותם לצייתנים ותוקפניים, לרצוח כל בוגד שינסה להתנגד לשלטון. לאחר גירושו של שלגון, עורך נפוליאון מסע טיהורים במהלכו הוא מכריח מספר חיות להתוודות על "פשעיהן" בפומבי ואז מוציאן להורג.
פגאניזם גרמאני
ימי הביניים
בימי הביניים רוב סקנדינביה והעמים הגרמאנים התנצרו, אם כי בתחילתם סגידה לאלים פגאנים הייתה עדיין נסבלת. הפגאניזם הגרמאני השפיע רבות על העולם המודרני ובכללו על הנצרות, והביא מסורות פגאניות לחגים נוצרים, כגון חג המולד.
אלים
הפגאניזם הגרמאני היה פוליתאיסטי וסבב סביב הסגידה לאלים שונים. אלים מסוימים נסגדו בחלקים נרחבים מהעולם הגרמאני, אף כי בשמות שונים. אלים אחרים היו מקומיים לאזורים קטנים יחסית, ומוזכרים גם בטקסטים אנגלו-סקסונים וגם בטקסטים איסלנדיים, בהם הם תוארו כ"רוחות הארץ אשר חיות בארץ זאת".
חוות החיות
המהפך בשלטון ותחילת הקשרים עם בני האדם
לאחר הסבר של נפוליאון, טחנת הרוח נבנית בכל זאת, ובמהלך בנייתה המפרכת נפוליאון משתמש במתווך שיעזור לו ביחסיו עם בעלי האחוזות השכנות. הטחנה נהרסת פעמיים – פעם מסערה שנפוליאון מאשים בה את שלגון, ופעם שנייה על ידי חוואי שכן שמנסה לתקוף, נהדף ובכל זאת מצליח להרוס את הטחנה. צווחן נואם נאומים מרשימים בהם הוא מציע בנייה מחדש של הטחנה, והחיות מסכימות מפני שאינן מצליחות לגבש דעות משלהן.
פגאניזם גרמאני
אלים
האסיר, היה מעגל מצומצם של אלים או אבות רחוקים בעלי כוחות נרחבים, למשל:
גופים שמימיים הוגדרו כאלים לעיתים, סול כשמש, מאני כירח ואאורוונדיל ככוכב הערב. עדיין, לא קיימת האנשה ברורה של בחלק מהמקורות של הגופים הללו.
חוות החיות
המהפך בשלטון ותחילת הקשרים עם בני האדם
חוות האחוזה (או "חוות החיות" כפי שנקראה לאחר המרד) מתחילה לסחור עם בני-אדם, שכניהם מהאחוזות שליד אחוזת בעלי-חיים, ומוכרת ביצים ועצים לשכניהם תמורת מזון אחר בעזרתו של מר ווימפר המתווך. בעלי-החיים בחווה שמחים לראות שיש שכר בעמלם, אף על פי שמנות המזון קוצצו במחטף, ואף על פי שסחר עם בני-אדם וקשרים אתם נחשבו לדבר אסור. הם מתגברים על בעיית המזון בכך שהם תמיד חושבים על כך שגם אם מצבם קשה, לפחות הם שולטים על עצמם ולא בני האדם, שנחשבו לאויב המסוכן ביותר לבעלי-החיים.
התגברות שלטון העריצות
בשלב זה נפוליאון מתחיל לתת לעצמו זכויות יתר שאין לבעלי-החיים האחרים, ומשנה את "שבעת הדיברות" כרצונו למה שיתאים לו (לדוגמה הדיבר "בעל-חיים לא יישן במיטה" שונה ל"בעל-חיים לא יישן במיטה עם סדינים", כדי שנפוליאון יוכל לישון במיטתו של מר ג'ונס).
שווים, ושווים יותר
לאחר מספר שנים נוספות, החזירים מאמצים לעצמם הרבה ממנהגי האדם, ובכלל זה הליכה על שתי רגליים ולבישת בגדים, מה שבעלי החיים החשיבו לעצמם לפני המרד כדבר שלא ייעשה. כמו כן, כל שבעת הדיברות נמחקו מלבד "כל בעלי-החיים שווים", שהפך ל"כל בעלי החיים שווים אך ישנם כאלו ששווים יותר". בסרט המצויר הושאר גם הדיבר "לא יקום בעל-חיים על רעהו להורגו"- אבל הוסף "ללא סיבה".
החזירים הופכים עצמם לאדונים, ומזמינים אליהם את בעלי האחוזות השכנות לארוחת ערב. בשלב זה, תלתנית, הסוסה שהייתה בחווה עוד לפני המרד, וכבר זקנה מאוד, שומעת את הרעשים הבוקעים מבית מר ג'ונס (שגם נפטר עם השנים) וקוראת לכולם לבוא ולראות את הנעשה. בעלי-החיים צופים מהחלון, ורואים את אדוניהם החזירים, הלבושים בחליפות, יושבים בצוותא עם בני האדם, וכבר אין להבדיל בין פני החזירים לפני בני האדם.
עיבודים קולנועיים
בספטמבר 2021, אנדי סירקיס הביע את רצונו לביים עיבוד מחודש לספר, עם מאט ריבס כמפיק ונטפליקס כחברה מפיקה.
תרגום עברי
בישראל יצאו שני תרגומים לספר. התרגום הראשון, מאת לאה זגגי, פורסם בשנת 1952 בהוצאת עם עובד תחת הכותרת "אחוזה של בעלי חיים". היה זה ספרון דק בכריכה צהובה ונמכר ב-950 פרוטות. במודעה שפרסמה ההוצאה בעיתון "על המשמר" נאמר: "נשמת האדם בסד המשטר הטוטליטרי – זה הוא נושא סיפור אליגורי זה. מעטו של הסופר האנגלי הסוציאליסטי, חריף הראייה והביטוי, מחברו של הרומן המפורסם 1984". הספר לא עורר עניין רב בארץ, ועותקים רבים מן המהדורה הראשונה עדיין לא נמכרו בחלוף חמש שנים מהוצאתו. גם סרט ההנפשה המבוסס על הספר, Animal Farm, שהוקרן בארץ ב-1957, ירד מהר מן המסכים, לא הובע בו עניין והוא לא הטביע חותם באותה העת.
בעקבות התגברות המודעות לכתיבתו של אורוול יצאה בתחילת 1969 המהדורה השנייה של התרגום תחת השם "חוות החיות". הפעם הספר הצליח יותר והיו לו עוד שתי הדפסות עד 1971. לתרגומה של זגגי היו בסך הכל יותר מעשרים הדפסות עד שלהי המאה ה-20. על גב הכריכה של האחרונות שבהן נכתב: "אליגוריה מבריקה וסאטירה נוקבת על המשטרים הטוטליטריים ועל מעמדו של היחיד וזכויותיו ויחסיו החברתיים בתוכם". בשנת 2001 יצא בהוצאת עם עובד תרגום נוסף מאת אברהם יבין, עם איורים מאת ראלף סטידמן ואחרית דבר מאת אלי שאלתיאל.
ב-2022 יצאה לאור בעברית גרסה מאויירת של הספר. איורים: כריס מולד, תרגמה מאנגלית: שרה קרן, הוצאת כנפיים.
אופרה
בינואר 2008 בוצעה האופרה שכתב המלחין הישראלי מתן פורת, על פי "חוות החיות" של ג'ורג' אורוול, באקדמיה למוזיקה בתל אביב.
קישורים חיצוניים
ביקורות בעיתונות הישראלית עם הופעת התרגומים העבריים:
עיבודים קולנועיים:
אבז'אנדה
אָבֵזָ'אנֵדָה (בספרדית: Avellaneda) היא עיר בפרובינציית בואנוס איירס שבארגנטינה, המשמשת גם בירתה של נפת אבז'אנדה. העיר גובלת בנהרות ריו דה לה פלטה מצפון-מזרח ומטאנסה מצפון-מערב. נהר מטאנסה מהווה את הגבול בינה לבין בואנוס איירס, ומספר גשרים מחברים ביניהן. בנוסף, היא גובלת בערים דוק סוד במזרח, פיניירו וחרלי במערב וסרנדי בדרום. אבז'אנדה היא חלק ממטרופולין גראן בואנוס איירס, ובשנת 2001 התגוררו בה כ-24 אלף תושבים, מתוך כ-316 אלף בנפה כולה.
האזור בו שוכנת העיר נכבש על ידי הספרדים ב-1620. ב-1731 הוקמו במקום מספר צריפים, בסמוך לנמל טבעי בנהר הריו דה לה פלטה. ב-1784 סופח האזור לעיר קילמס, וב-1791 נחנך גשר ראשון מעל נהר מטאנסה, גשר גאלווס, שהקל על המעבר לבואנוס איירס.
ב-7 באפריל 1852 הוקמה העיירה באופן רשמי, בצו של המושל חואן מנואל דה רוסאס, בשם בראקאס אל סור (Barracas al Sur; מילולית: "בקתות הדרום"). העירייה כוננה ארבע שנים מאוחר יותר, ב-1856, וב-23 באוקטובר 1895 ניתן לה מעמד של עיר.
ב-1904 שונה שמה של בראקאס אל סור, והיא נקראה על שמו של ניקולאס אבז'אנדה, נשיא ארגנטינה בין השנים 1874 ל-1880.
אבז'אנדה מהווה מרכז תעשייתי, וככזה היא אחד ממרכזי התעסוקה החשובים במטרופולין. פועלים בה, בין היתר, מפעלי טקסטיל, מפעלים לאריזת בשר, בתי זיקוק, תעשיית מטלורגיה ושווקים לתוצרת חקלאית. כמו כן, היא מרכז תעבורת רכבות.
העיר ידועה גם בשל היותה בית לשניים ממועדוני הכדורגל הגדולים בארגנטינה, אינדפנדיינטה וראסינג קלוב.
קימברלי קלארק
קימברלי-קלארק (באנגלית: Kimberly-Clark) הוא תאגיד אמריקאי רב-לאומי שמייצר מוצרי טואלטיקה. המוצרים כוללים מגבוני קלינקס, מוצרי היגיינה נשית קוטקס, Cottonelle, סקוט ונייר טואלט Andrex, מגבוני שירות Wypall, kimwipes מגבונים לניקוי, וכן את מותג החיתולים האגיס.
מטה התאגיד שוכן באירווינג, טקסס, ארצות הברית החברה מעסיקה כ-43,000 עובדים. התאגיד נכלל ברשימת 500 החברות הראשונות בדירוג החברות של כתב העת Fortune.
קטגוריית הרוכב הצעיר בטור דה פראנס
היסטוריה
החולצה הלבנה הוענקה בהתחלה לרוכב שמוביל בקטגוריה המשולבת, בין השנים 1968–1975. משנת 1975, הכללים שונו והחולצה הלבנה הוענקה לרוכב שיש לו פחות משלוש שנים כמקצוען, "ניאו פרו" באנגלית.
בשנת 1983, כללי הקטגוריה שונו. התחרות בקטגוריה הייתה פתוחה רק לרוכבים שהשתתפו בטור בפעם הראשונה. אך ב-1987, התחרות נפתחה לכל הרוכבים מתחת לגיל 26 ב-1 בינואר באותה השנה. אך ב-1989, הופסק השימוש בחולצה הלבנה. ב-1997, שונה שם התחרות לזכר פביו קסרטלי, רוכב אופניים איטלקי שנהרג בטור של 1995 לאחר שהתרסק. השימוש בחולצה הלבנה הוחזר בשנת 2000.
שיאני הניצחונות בקטגוריה הם יאן אולריך (1996-1998) ואנדי שלק (2008-2010).
דשובה
דשובה או δ בעקרב הוא כוכב בקבוצת עקרב, המרכזי מבין שלושת הכוכבים היוצרים את ראשו של העקרב (מעליו נמצא גרפיאס ומתחתיו π בעקרב). שמו של הכוכב הוא שיבוש של המילה הערבית "גַ'בְּהַה" (جبهة) שפירושה מצח ושבמקור תיארה את שלושת הכוכבים שיוצרים את פני העקרב. בשל קרבתו למישור המילקה הירח מסתיר אותו מדי פעם ולעיתים רחוקות גם כוכבי הלכת כוכב חמה, נוגה ומאדים עוברים על פניו.
מאפיינים
דשובה הוא תת-ענק כחול מטיפוס ספקטרלי B0, שנמצא לקראת סיום שלב היתוך המימן בליבתו. לכוכב מסה של כ-13 מסות שמש ורדיוסו כ-6.5 רדיוסי שמש. הכוכב מאיר בעוצמה גדולה פי 38,000 מעוצמת ההארה של השמש, אך למעלה מ-90% מקרינתו הם בתחום העל-סגול ובאור נראה הוא מאיר בעוצמה של פי 2,500 מהשמש. בשנת 2000 בהירות נראית הכוכב החלה לעלות מדרגה 2.3 והגיעה לדרגה 1.6 שנתיים לאחר מכן והכוכב הפך מהחמישי הכי בהיר בקבוצה לשני הכי בהיר. לאחר מכן בהירות הכוכב ירדה חזרה לדרגה 2.3 בשנת 2005. בשנת 2010 הבהירות שוב החלה לעלות עד שהגיעה לדרגה 1.7 ב-2011. השינויים והפתאומיים וחסרי הסדירות בבהירות מיוחסים לזריקה של חומר מאזור קו המשווה של הכוכב, שמסתובב על צירו במהירות של לפחות 180 קילומטר בשנייה, אך ככל הנראה הרבה יותר מכך. החומר שנזרק יוצר דיסקה המקיפה את הכוכב וההתנגשויות בתוך הדיסקה גורמות להתחממות הגז ולשינויי הבהירות, שמסווגים את דשובה כמשתנה γ בקסיופאה.
דשובה B
לדשובה יש בן זוג עמום - דשובה B שהוא כוכב הסדרה הראשית מטיפוס B1, B2 או B3, מסתו כ-8 מסות שמש ועוצמת ההארה שלו היא בערך פי 4,000 מזו של מהשמש, אך מכיוון שהטמפרטורה על פניו היא יותר מ-20,000 קלווין, רובה המוחלט של הקרינה היא בתחום העל-סגול ובאור נראה הוא מאיר רק פי 200 מהשמש. זוג הכוכבים מקיפים זה את זה במסלול אליפטי מאוד בזמן הקפה של כ-10 שנים.
רולנד ארטל
ביוגרפיה
ארטל נולד בבאד האל ב-23 ביולי 1945. הוא למד בקורס קצינים בזלצבורג, ובשנות ה-70 הוצב פעמיים מחוץ לאוסטריה במסגרת כוחות שמירת השלום של האו"ם, פעם אחת ברמת הגולן ופעם אחת בדמשק. ב-1979 החל ללמוד בקורס המטה הכללי וסיים אותו ב-1982. לאחר מכן למד בקורס מיוחד בארצות הברית ואז עבד במחלקת האספקה במשרד ההגנה הפדרלי, לפני שנשלח ב-1993 לשמש כנספח צבאי בניו יורק. בשנת 2000 חזר לאוסטריה ומונה למפקד הפיקוד הצבאי זלצבורג. ב-1 בדצמבר 2002 הוא מונה לראש המטה הכללי הראשון שהחזיק בתפקיד זה. הוא פרש מהצבא ב-30 בנובמבר 2007.
ארטל נשוי ואב לשלושה ילדים.
גאיאל
טקסונומיה
הגאיאל תואר לראשונה בשנת 1804 על ידי אלמיר בורק למברט, שהעניק לו את השם המדעי Bos frontalis על בסיס פרט שראה בצ'יטגונג. הגאיאל משויך לסוג פר לצד מספר מינים אחרים כמו בקר הבית, הגאור, הקופראי, הבנטנג, יאק הבר, ועוד. הוא ממוקם לצידם בשבט בקר שבתת-משפחת הפרים הכלולה במשפחת הפריים. מבחינה גנטית הוא קרוב בעיקר לגאור. בשנת 2003, הוועדה הבינלאומית למינוחים זואולוגים קבעה שהשם המדעי הראשון שניתן על ידי למברט, תקף גם עבור גאיאלים החיים בבר. לגאיאל יש מעמד של טקסון נפרד, וניתוח פילוגנטי מאשש את ההערכות הטקסונומיות שהגאיאל מהווה זן עצמאי שמקורו בהכלאה לפי מאות שנים בין גאור, זבו ובקר אחר.
ביולוגיה
הגאיאל מאכלס בעיקר גבעות ממיוערות. בהודו, גאיאלים מבויתים למחצה מגודלים על ידי מספר קבוצות אתניות בהרים של טריפורה, אסאם, מיזוראם, ארונצ'אל פראדש ונגלנד. בצפון מיאנמר, הגאיאלים מגודלים בעיקר במחוז קאצ'ין, ובסין העממית הם מגודלים בעיקר ביונאן באזור טרונג ואגן נהר סאלווין; כן הם מגודלים בצ'יטגונג שבבנגלדש.
במדינת נגלנד ההודית, הגאיאלים מגודלים במצב של חצי פראי: הם מגודלים בהיותם עגלים על ידי מטפלים מיוחדים שהוקצו על ידי הכפר או הבעלים של הגאיאלים, ולאחר מכן משוחררים ליערות שסביב לכפרים לשוטט בחופשיות בעדרים, כשהם מאומנים להגיב במהירות לשריקות של המטפל ולחזור חזרה לכפר. באופן כזה, הגאיאלים מגודלים מגיל צעיר עד מועד השחיטה בשוק. הגאיאלים חיים ביער בעדרים משפחתיים קטנים יחסית, והנקבות בדרך כלל אגרסיביות כאשר יש להן עגלים, וידוע על מקרים שאנשים שנפצעו קשה לאחר שננגחו על ידי הגאיאלית. הזכרים לעומת צייתנים יותר ורגועים. הגאיאל ניזון ביער מעלים, עשבים, ענפים, שיחים, וכדומה. הטורף היחיד שעשוי לאיים על הגאיאל הוא הטיגריס הבנגלי.
הגאיאל והאדם
השימוש בעיקרי בגאיאל המבוית הוא עבור הבשר שלו, אך רבים משתמשים בו גם עבור חלב, חרישה, נשיאת משאות, קצירת דקלי סאגו ושלל דברים אחרים. הגאיאל תופס מקום מרכזי בחייהם של תושבי האזורים ההרריים בדרום אסיה. חוקר אירופאי אחד תיאר כך את הגאיאל:
הגאיאל נחשב כממד המסורתי של העושר המשפחתי, וכל משפחה מסמנת את הגאיאלים באמצעות חיתוך מסוים באוזן. הגאיאל הוא חיית המדינה של ארונצ'ל פראדש, ומשחק תפקיד חשוב בחיי החברה של נגלנד: הנישואים אינם קבועים עד שמשפחת החתן נותנת לפחות גאיאל אחד למשפחת הכלה.
המרכז הלאומי לחקר המית'ון הוקם בדיאמפור שבנגנלד על ידי המועצה ההודית למחקר חקלאי. תפקידו של המרכז לזהות ולאתר גאיאלים ברחבי הודו, להשביח את הגאיאל עבור בשרו וחלבו, וכן להפעיל מאגר מידע על הגאיאל שיסייע לחקלאים לטפל בו.
רוני ונוצ'י ג'וניור
רונלד "רוני" ונוצ'י ג'וניור (באנגלית: Ronald "Ronnie" Vannucci, Jr.; נולד ב-15 בפברואר 1976) הוא מוזיקאי אמריקאי, הידוע בעיקר בשל היותו המתופף של להקת הרוק האמריקאית, הקילרס. ונוצ'י הוא גם סולן הלהקה ביג טוק.
2002–הווה: הקילרס
לפני הצטרפותו ללהקה, ונוצ'י למד נגינה קלאסית על כלי הקשה באוניברסיטת נבדה בלאס וגאס ועבד כצלם בכנסייה וכנהג של תלת-אופן בקניון שבתוך מלון אלאדין. ונוצ'י הופיע עם להקה מקומית בשם Romance Fantasy לפני שפגש את דייב קיונינג וברנדון פלאוורס, ובאוגוסט 2002 הצטרף ללהקתם הקילרס. הלהקה השתמשה במוסך שבביתו של ונוצ'י לצורך חזרות. ב-14 במאי 2011, כשהייתה הלהקה בהפסקה, סיים ונוצ'י את התואר "בוגר באמנות" באוניברסיטת נבדה. במהלך שנות פעילותה הוציאה הלהקה ארבעה אלבומים שהגיעו לפסגת מצעד האלבומים של בריטניה ונמכרו במעל ל-25 מיליון עותקים, והועמדה לשבעה פרסי גראמי.
2011–הווה: ביג טוק
בין השנים 2010-2011, בזמן שהייתה להקת הקילרס בהפסקה, הקליט ונוצ'י אלבום עם להקה שהקים באותה תקופה בשם ביג טוק. אלבום הבכורה של הלהקה, Big Talk, יצא לאור ב-19 ביולי 2011 ומוקם במקום ה-24 ברשימת האלבומים הטובים ביותר של שנת 2011 של מגזין NME. בשנת 2015 הוציאה הלהקה את אלבום האולפן השני שלה, Straight In No Kissin'.
סרט אפס
סרט אפס הוא סרט טלוויזיה סאטירי ישראלי שיצרו צמד היוצרים האינטרנטיים אור פז ותום טרגר (שוגר זאזא), ושודר לראשונה בערוץ קומדי סנטרל ישראל ב-29 בינואר 2015. הסרט מבוסס על מערכוני "אפס", שיצרו פז וטרגר ואשר זכו להצלחה.
רקע
כשנה אחר כך, ב-2014, פז וטרגר העלו לאתר מימון ההמונים "הדסטארט" בקשה לתמיכה בהפקת סרט עלילתי באורך מלא סביב דמותו של אפס. הקהל נרתם לפרויקט והגיע ליעד התקציב תוך ימים ספורים, כשערוץ הטלוויזיה "קומדי סנטרל ישראל" הודיע כי יממן גם כן חלק מהפקת הסרט, וישדר בו את הסרט לראשונה כסרט טלוויזיה.
הסרט בנוי מקונספט מוכר של "סרט על עשיית סרט" (סרט ארספואטי), ומלא בבדיחות פנימיות על הסרט עצמו. חלק גדול מההומור של הסרט מבוסס על עולם הקולנוע ויצירת סרטים: הפיכת הסדרה האינטרנטית לסרט קולנוע ("היום לכל מטומטם שעושה משהו ביוטיוב נותנים סרט"), תסריט משומש (סצנה שבה מתאר אפס למפיקים העתידיים של הסרט את ההצעה שלו לתסריט, שהיא למעשה העלילה של הסרט "טיטאניק"), תקציב נמוך ועוד.
עלילת הסרט
'אפס' (תום טרגר) מנסה לרמות את ערוץ 'קומדי סנטרל' בכך שהם יתנו לו תקציב ליצירת סרט וכך ישיג כסף ללא מאמץ. כשאפס מגלה שיצטרך ליצור סרט עם הכסף שקיבל מקומדי סנטרל, הוא וחברו אור (אור פז) מתחילים בהפקת הסרט 'סרט מלך', שבו אפס יככב, יביים ויכתוב.
תחילה, אור ואפס ממציאים תסריט במהירות, כשהוא מלא בשטויות וחסר היגיון לחלוטין (הוא מכיל עמודי הדרכה של בניית מכונת כביסה ביפנית, ציורים של ארנבים, עמודים שלמים של האות ר', חורים פיזיים). אבל אז, לאחר שמבקרים את התסריט שלו לרעה ואומרים שהתסריט 'לא טוב מספיק', הוא נזכר באמו המוזנחת שאמרה שציורו לא טוב מספיק. כדי לכפר על ילדותו העגומה וכדי להראות לכל אלה שאמרו שהוא לא טוב מספיק הוא מתחיל לקחת את הסרט ברצינות ונשבע בפני אור שהוא יכין את הסרט הטוב ביותר בעולם.
לצורך הסרט מלהק אפס את שרון (הדר זוסמן), מלצרית ושחקנית מתחילה שהוא התאהב בה והוא מחזר אחריה, יחד עם שחקנים נוספים כדוגמת מנחם (שי פיינברג) - הומלס שגר בתחנה המרכזית, טל שפר - בתפקיד עצמו ועוד. במקביל, מתגלה כי יחזקאל (ניב מג'ר) ונחום (טל טירנגל) - שני מתנקשים בעלי חזות דתית, מנסים שוב ושוב לחסל את אפס, מסיבה שאינה ברורה (אך מרומז שמשהו רע קרה בינם לבין אפס בעבר), ללא הצלחה.
במהרה, הסרט מתחיל להתפרק וכל אנשי ההפקה, כולל שרון, טל שפר ואפילו אור בעצמו, עוזבים את הסרט ומנתקים קשר עם אפס. אפס מנסה להשלים את הפקת הסרט עם מנחם, היחיד מבין אנשי הצוות שנותר לצדו. במהלך צילום סצנה שבה אפס מפוצץ הליקופטרים (במציאות), הוא גורם לאסון התרסקות, מבוקש על ידי המשטרה והחוזה שלו עם קומדי סנטרל מבוטל. מנחם עורך את הסרט אך אפס מאוכזב מעריכתו הגרועה. הוא מפטר את מנחם, חוטף התקף אפילפטי ומת מוות קליני שבו הוא פוגש את גורי אלפי שמתחזה לביונסה. גורי מוכיח אותו על מעשיו הרעים שעשה בחייו.
מנחם מתגלה כסוכן כפול שהסכים להפיץ את 'סרט מלך' ליחזקאל ונחום כדי להשפיל את אפס.
אפס חוזר לחיים אחרי המוות הקליני וכעבור כמה חודשים, הוא הופך לחסר-כול ומתגורר ברחוב. אור מוצא את אפס ברחוב, וחושף בפניו שהסרט שיצר מוקרן בפני קהל שאוהב ומעריץ אותו, וכעת עליו להסיק מסקנות ולשנות את דרכיו.
הסרט מסתיים בריב המוני וגס, לשמחתו הרבה של אפס ולדאבונם של אור ושרון.
אמהרית
אמהרית (አማርኛ – אַמַרִנְיַה) היא שפה ממשפחת השפות השמיות, שהתפתחה בקרן אפריקה במהלך המאה ה־10. אמהרית היא השפה הרשמית באתיופיה במדינות אמהרה, מדינת האומות, הלאומים ועמי הדרום, בנישנגול-גומאז וגמבלה ובערים אדיס אבבה ודירה דאווה. ריכוזים של דוברי אמהרית נמצאים גם במדינות שהיגרו אליהם, הגדולים בהם ישראל וארצות הברית.
כתב
השפה נכתבת באמצעות הכתב ההברתי געז עם כמה התאמות לשפה המודרנית. כתב זה התפתח מהכתב הדרום־ערבי העתיק ואותיותיו דומות מאוד לכתב הפיניקי (והעברי) הקדום. בכתב זה יש סימן יסוד לכל עיצור וניקוד מוּבְנה לסימון התנועה, כך שכל סימן גרפי מייצג הברה של עיצור–תנועה.
פונולוגיה
מבחינת הדקדוק ואוצר המילים, הושפעה האמהרית מהלשונות האפריקאיות והשמיות העתיקות, במעתקי הגאים טיפוסיים כמו צ׳ד"י במקום כ"ף בעברית, וגימ"ל במקום זי"ן, או דל"ת במקום תי"ו. כך לדוגמה באמהרית גְֿרוֹעַ היא רגל (מקבילה ל"זרוע" בעברית), ותְּדַהַלֵץ׳ פירושה בעברית "תתהלך".
עיצורים
אמהרית לא מאפשרת את הגיית העיצורים ʔ ו־h לפני התנועה ä, ועל כן האותיות שאמורות לסמל את ההברות ʔä/hä נהגות במקום זאת ʔa/ha, בהתאמה. למקרים החריגים שכן נדרשת הגיית ההברה ʔä, הומצאה האות החדשה ኧ.
תנועות
באמהרית שבע תנועות: סגורה קדמית, סגורה מרכזית וסגורה אחורית מעוגלת; אמצעית קדמית, אמצעית מרכזית (שווא) ואמצעית אחורית מעוגלת; ותנועה פתוחה מרכזית. כפי שניתן לראות בטרפז התנועות משמאל, הגייתן של ארבע התנועות הקדמיות והאחוריות משתנה בין הניבים השונים של אמהרית, ולעיתים בעלות גוון מרכזי יותר.
הפועל
צורת הפועל באמהרית היא שמית מובהקת, ומאוד דומה לצורת הפועל העברי. הדמיון הצורני הוא בכך שכל פועל אמהרי מורכב משלוש מורפמות: השורש העיצורי משובץ בסירוג בתבנית-תנועות (לפי הבניין) ליצירת הבסיס, ואל הבסיס מתחברת מוספית (תחילית, סופית או מוספית-מסגרת) המציינת גוף, מין ומספר. לדוגמה, הפועל ሰበረ סֶבֶּרֶה ("הוא שָׁבַר") מורכב משלוש מורפמות: השורש סב"ר – ስብረ sbr (מקביל לעברית שב"ר) משתבץ בתבנית-התנועות של זמן עבר פֵּעל (ä-ä), ליצירת הבסיס סֵבּר – ሰበር- säbr, ולבסיס זה מצטרפת הסופית המציינת גוף-שלישי-זכר-יחיד (-ֵה) -ä ומתקבל (בדומה לתוספת חולם: פָּעְלוֹ) סֵבְּרֵה.
באמהרית יש כ־14 בניינים. יש מהבניינים המעניקים לפועל משמעות של גרימה (בדומה לבניין הפעיל), של העצמת הפעולה או מוּדעוּת אליה (כמו בניין פיעל, בעברית), פעולה עצמית, הדדית או מתמשכת (בדומה לבניין התפעל), פעולה סבילה (כמו בניין נפעל) ומשמעויות נוספות.
ספרות ישראלית
בשנת 2018 החל פרויקט תרגום הספר ילקוט יוסף לאמהרית בעידודו של הראש"ל יצחק יוסף. זהו ספר ההלכה הראשון וספר היהדות השני שתורגם בישראל לאמהרית. ספר היהדות הראשון שתורגם הוא: סידור קורן.
Metropolis Software
Metropolis Software הייתה חברת פיתוח משחקי וידאו פולנית שהוקמה בשנת 1992 על ידי אדריאן חמיילז' וגז'גוז' מייחובסקי. הסטודיו נקנה על ידי CD Projekt ב-2008 ונסגר ב-2009. ב-2010, מפתחי CD Projekt ומפתחי Metropolis Software הכריזו על הקמת חברת 11 bit studios, חברת פיתוח משחקי וידאו שהמנכ"ל שלה הוא גז'גוז' מייחובסקי.
פרי וירטמן
פרי וירטמן (נולד ב-27 ביוני 1992) הוא שחיין הולנדי, האלוף האולימפי (ריו דה ז'ניירו 2016), אלוף העולם (בודפשט 2017) ואלוף אירופה (ברלין 2014) בשחייה במים פתוחים במשחה ל-10 ק"מ.
ביוגרפיה
וירטמן נולד בנארדן. הוא מתאמן באיינדהובן בהדרכתו של מרסל ואודה.
2013
באליפות העולם שנערכה בברצלונה, ספרד בשנת 2013 סיים וירטמן במקום שישי בשחייה במים פתוחים, במשחה ל-10 ק"מ בתוצאה של 1:49:20.3 שעות.
2014
בשנת 2014 זכה וירטמן בשתי מדליות זהב באליפות אירופה שהתקיימה בברלין שבגרמניה, במשחה ל-10 ק"מ בתוצאה של 1:49:56.2 שעות, לפני תומאס לורץ מגרמניה (1:49:59.0 שעות) ויבגני דרצב מרוסיה (1:50:00.6 שעות) ובמשחה הקבוצתי ל-5 ק"מ ביחד עם שרון ון רוונדאל ומרסל סחאוטן בתוצאה של 55:47.8 דקות, לפני יוון (56:05.5 דקות) וגרמניה (56:14.8 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום שמיני במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 7:55.57 דקות ובמקום חמישי במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:11.59 דקות, כשחיין שני הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 1:47.65 דקות.
2015
באליפות העולם שנערכה בקאזאן שברוסיה ב-2015 זכה וירטמן בשתי מדליות כסף בשחייה מים פתוחים, במשחה ל-10 ק"מ בתוצאה של 1:50:00.3 שעות, אחרי ג'ורדן וילימובסקי מארצות הברית (1:49:48.2 שעות) ולפני ספירידון יאניוטיס מיוון (1:50:00.7 שעות) ובמשחה הקבוצתי ל-5 ק"מ ביחד עם שרון ון רוונדאל ומרסל סחאוטן בצוותא עם הקבוצה מברזיל בתוצאה של 55:31.2 דקות, אחרי גרמניה (55:14.4 דקות).
2016
באליפות אירופה בשחייה במים פתוחים שנערכה בהורן, הולנד ביולי 2016 זכה וירטמן במדליית זהב במשחה ל-10 ק"מ בתוצאה של 1:55:20.6 שעות, לפני ג'ק ברנל מבריטניה (1:55:21.2 שעות) ומרק אנטואן אוליבייה מצרפת (1:55:21.6 שעות). נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-5 ק"מ בתוצאה של 55:14.8 דקות.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכה וירטמן במדליית זהב בשחייה במים פתוחים במשחה ל-10 ק"מ בתוצאה של 1:52:59.8 שעות, לפני ספירידון יאניוטיס (1:52:59.8 שעות) ומרק אנטואן אוליבייה (1:53:02.0 שעות). למעשה, הוא חצה את קו הסיום שני אך נגע בקיר שעון העצר ראשון, לאחר שיאניוטיס פיספס את הנגיעה. רק לאחר 15 דקות של דיון הוחלט על הסדר הנ"ל.
2017
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה ביולי 2017 זכה וירטמן במדליית זהב במשחה ל-10 ק"מ בתוצאה של 1:51:58.5 שעות, לפני ג'ורדן וילימובסקי (1:51:58.6 שעות) ומרק אנטואן אוליבייה (1:51:59.2 שעות).
2021
באולימפיאדת טוקיו (2020) סיים וירטמן במקום שביעי במשחה מים פתוחים ל-10 ק"מ בתוצאה של 1:51:30.8 שעות ולא הצליח להגן על תוארו.
חייו האישיים
משנת 2016 בת הזוג של וירטמן היא ראנומי קרומווידג'ויו, אלופה אולימפית, אלופת עולם ושיאנית העולם בשחייה.
מלחמת הבננות
מלחמת הבננות הייתה מחלוקת בנושא סחר בין-לאומי, שנמשכה בין השנים 1993 - 2009. הייתה זו אחת המחלוקות הממושכות ביותר מאז היווסדו של ארגון הסחר העולמי.
המחלוקת החלה כאשר האיחוד האירופי יישם תקנה כלל-אירופית לייבוא בננות, אשר נתנה עדיפות לייבוא בננות ממושבות לשעבר של אנגליה וצרפת בארצות אפריקה, הקריביים והאוקיינוס השקט, על פני בננות מאמריקה הלטינית. מהלך זה גרר אחריו גל של תלונות סחר שהוגשו לארגון הסחר העולמי מצד יצואניות מאמריקה הלטינית כגון אקוודור והונדורס, המייצרות בננות בעשירית המחיר. גם ארצות הברית, משכנן של חברות כמו "דול" ו"מותגי צ'יקיטה" הצטרפה כצד במחלוקת. המחלוקת הניבה דיונים וחיכוכים מרובים בין הצדדים המעורבים והביאה לפסיקות רבות, פאנלים לבירור מחלוקות ובוררים מיוחדים. בסופו של דבר, הסכים האיחוד האירופי לוותר על שיטת הניהול המבוססת על מכסות ולשחיקה מתמשכת במרווחי מכסות ההעדפה של קבוצת המדינות מאפריקה, הקריביים והאוקיינוס השקט (ACP). המחלוקת יושבה באמצעות הסכם מקיף עליו הודיע האיחוד האירופי בדצמבר 2009.
היסטוריה
שורשי סכסוך הבננות מצויים בשנות החמישים המאוחרות של המאה העשרים, כאשר הקהילה האירופית ייסדה לראשונה הסכמי סחר מועדפים עם מושבות אירופאיות לשעבר באזור אפריקה, הקריביים והאוקיינוס השקט (ACP). בעבר, שוק הבננות האירופי היה מורכב ביותר. היו שלושה מקורות אספקה:
בנוסף, שיטות הייבוא הלאומיות היו מגוונות ביותר והשתנו ממדינה למדינה. שיטות אלו כללו: שוק מועדף בצרפת, אנגליה, ספרד, איטליה, פורטוגל ויוון ליצרנים מהאיחוד האירופי ו/או מארצות ACP, שוק חופשי ממכס בגרמניה ושוק עם מכס של 20% בדנמרק, אירלנד וארצות בנלוקס. דפוס אספקת הבננות באירופה היה מפוצל במידה רבה בשל ההעדפות שניתנו על בסיס יחסים אימפריאליים. על כן, לא היה אינטרס אירופי יחיד.
אמריקה הלטינית
אמריקה הלטינית שולטת בסחר העולמי בבננות, ובשנת 1990 הגיע חלקה במסחר העולמי ל-75%. האיחוד האירופי היה השוק השני בגודלו לבננות. השחקנים העיקריים במסחר הבננות היו שלושת התאגידים האמריקאיים העל-לאומיים "יונייטד ברנדס" (צ'יקיטה), "סטנדארד פרוט" (דול) ודל מונטה, בעוד שהיצואניות הגדולות ביותר לאיחוד האירופי היו: אקוודור, קולומביה, פנמה, קוסטה ריקה והונדורס. מאחר שעלויות הייצור במדינות אלה נמוכות יחסית, הבננות אותן הן מייצרות הן התחרותיות ביותר.
המחלוקת בגאט"ט וארגון הסחר העולמי
המדיניות החדשה של האיחוד האירופי פגעה באינטרסים של היצואנים מאמריקה הלטינית, ולכן קולומביה, קוסטה-ריקה, גואטמלה, ניקרגואה וונצואלה ביקשו שפאנל בגאט"ט יבחן את משטר הייבוא החדש. הפאנל פסק נגד המשטר בטענה שהגבלת ייבוא הבננות שיושמה על ידי האיחוד האירופי מפרה את תקנה 11 (בנוגע להגבלות כמות) של הסכם גאט"ט, ושהקלות המכס שהוענקו על ידי האיחוד האירופי לבננות מארצות אפריקה, הקריביים והאוקיינוס השקט מפרות את עיקרון המדינה המועדפת, ולא ניתן להצדיקן באמצעות תקנה 24 (הסכמי סחר חופשי ואיחוד מכסים) בהסכם גאט"ט. עם זאת, האיחוד האירופי לא הזדרז לעדכן את המשטר ולהתאימו לפסיקה של גאט"ט, ולכן בשנת 1996, עקב חוסר שביעות רצונן מיישום הפסיקה של גאט"ט על ידי האיחוד האירופי, הגישו אקוודור, גואטמלה, הונדורס, מקסיקו וארצות הברית תלונה חדשה במסגרת המנגנון ליישוב מחלוקות של ארגון הסחר העולמי, על הגבלה בלתי-הוגנת של כניסת בננות לאיחוד האירופי. בשנת 1997 שוב פסק ארגון הסחר העולמי שמשטר הייבוא הוא בלתי חוקי, כיוון שהמערכת של הקצאת רישיונות הפלתה נגד מגדלים וחברות שיווק בארצות שהגישו את התלונה. בעקבות זאת, קבע פאנל הבוררות של ארגון הסחר העולמי שמגיע לארצות הברית פיצוי בסך 192 מיליון דולר על אובדן מכירות בננה. האיחוד האירופי ויתר על זכות הערעור והודיע שהוא יציית להחלטה ויתאים את משטר ייבוא הבננות לחוקי ארגון הסחר העולמי. ארצות הברית מצדה הטילה מכס של מאה אחוזים על יבוא מוצרים מהאיחוד האירופי בשווי של 192 מיליון דולר, כשאף אחד ממוצרים אלו לא היה מוצר חקלאי. בשנת 2000 התיר ארגון הסחר העולמי לאקוודור לנקוט בסנקציות דומות כנגד יצוא מהאיחוד האירופי לאקוודור בסך של 201 מיליון דולר בשנה.
בשנת 2001 הגיעו ארצות הברית, אקוודור והאיחוד האירופי להסכם, על פיו ישעו אקוודור וארצות הברית את הסנקציות, בתנאי שהאיחוד האירופי ישנה את משטר ייבוא הבננות משיטת המכס-לפי-מכסות הקיימת לשיטה של מכסים בלבד עד לראשון לינואר, 2006. לפי השיטה החדשה, לא יהיו מכסות לבננות אלא רק מכס אחד לכל יבוא הבננות. ההסכם הותיר על כנו את המכס המועדף עבור בננות מארצות ACP אך השמיט את המכסות שהוקצו לכל מדינה. על מנת להכניס את השיטה החדשה היה על האיחוד האירופי לנסח מחדש התחייבויות קיימות הקשורות לבננות. עם זאת ניסוח מחדש זה לקח זמן רב הרבה יותר מהמצופה. בנוסף, במהלך מרבית שנות האלפיים, ארצות הברית, מדינות אמל"ט והאיחוד האירופי המשיכו לדון במשטר תואם-ארגון הסחר העולמי שיספק פתרון משביע רצון לכל הצדדים. השיחות הגיעו למבוי סתום מספר פעמים כיוון שהמכסים שהוצעו על ידי האיחוד האירופי נחשבו גבוהים מדי על ידי היצואנים מאמריקה הלטינית, ולא ניתנה הצעה נגדית כלשהי. בשנת 2007 הנושא הועבר למזכ"ל ארגון הסחר העולמי, באן קי מון, בתוקף תפקידו, במטרה להשתמש בשירותיו הטובים על מנת להקל על מציאת פתרון, אך ללא הצלחה יתרה. הצדדים המשיכו לחפש אחר פתרון עד שיצאה הודעה על הסכם מקיף אשר נחתם ביוני 2010. במסגרת ההסכם, המאשרר את העסקה שהושגה ב-15 בדצמבר 2009, הסכים האיחוד האירופי שלא לנקוט שוב בצעדים מפלים נגד מפיצי בננות. כמו כן הסכים האיחוד לנקוט במשטר "בלתי-מפלה של מכסים בלבד" לייבוא בננות. הוסכם שהמכסים יצומצמו בהדרגה עד לרמה של 114 ליש"ט לטון בשנת 2017. ההסכם בין ארצות הברית לאיחוד האירופי משלים הסכם שהושג בין האיחוד האירופי לבין כמה מדינות אמל"ט המספקות בננות, ואשר נחתם ב-31 במאי 2009.
הוויכוח סביב סחר חופשי מול סחר הוגן בהקשר של סכסוך הבננות
לעיתים סכסוך הבננות לבש צורה של ויכוח, שבו הוקצנו העמדות כך שמצד אחד עמדו תומכי סחר הוגן ומצד שני תומכי סחר חופשי.
תומכי הסחר החופשי טענו שתקנות מרובות נועדו לשרת אינטרסים ספציפיים, כמו במקרה של האינטרס הבריטי שהתמקד באיי ווינדוארד (איים אלו נכנסו לתחום של ייצור בננות בעידודה של אנגליה בשנות השישים של המאה העשרים. הייתה מעורבות ישירה גם לאינטרסים של "גיסט", חברה תעשייתית-חקלאית בריטית חשובה, המספקת שירותי ספנות ותמיכה עבור בננות ווינדוארד באנגליה.) בנוסף, צעדי מגן מונעים תחרות חופשית המאפשרת חדשנות וצמיחה, וגורמים לתלות בלתי-בריאה בתעשיית יצוא הבננות באיים הקריביים. יתר על כן, השוק החופשי מועיל לצרכן שאיננו צריך לשלם סובסידיה עבור מוצרים בלתי-תחרותיים.
בנוסף, ישנם הטוענים שספק אם האיום האמריקאי להטיל סנקציות על מוצרים מהאיחוד האירופי בשנת 1997 נבע מהאינטרסים של יצואני הבננות באמריקה הלטינית, ושהסיבה לפעולה זו היא העובדה שהשוק האירופי מהווה פוטנציאל רווחים של מיליארד דולר לשנה ושאיש הבננות, איש העסקים והשתדלן האמריקאי, קארל לינדנר מחזיק ב-26% מהייצור והמסחר בבננות.
התאגידים העל-לאומיים הואשמו גם בפרקטיקות נצלניות. במאי 1998 פורסם תחקיר בעיתון Cincinnati Enquirer אודות מותגי צ'יקיטה הבינלאומיים בהם, לכאורה, נוצלו עובדים, הועבדו שעות רבות ונחשפו לכימיקלים מסוכנים. התחקיר האשים את החברה בפרקטיקות עבודה נוראיות, ובמעשים בלתי-חוקיים כגון שוחד, השתמטות מתשלום מס, אלימות כלפי עובדים ואפילו הרג.
דרומית לגן עדן
דרומית לגן עדן (באנגלית: South of Heaven) הוא סרט פשע אמריקאי משנת 2021 בבימויו של אהרון קשאלס ובכיכובם של ג'ייסון סודייקיס ואוונג'לין לילי.
הסרט שוחרר ב-8 באוקטובר 2021 על ידי.
תקציר העלילה
ג'ימי ריי (ג'ייסון סודייקיס), עבריין מורשע המשוחרר על-תנאי לאחר תקופת מאסר ארוכה, מנסה להעניק לאנני (אוונג'לין לילי), אהבת נעוריו הגוססת מסרטן ריאות, שנה אחרונה נפלאה ביחד. שמידט (שיי ויגהאם), קצין המבחן שלו, מונע ממנו להתנתק מעברו ה.
הפקה
בנובמבר 2019, פורסם שג'ייסון סודייקיס ואוונג'לין לילי הצטרפו כשחקנים הראשיים של הסרט, אותו יביים אהרון קשלס על פי תסריט שכתב יחד עם נבות פפושדו וקאי מארק. בינואר 2020 פורסם כי לצוות השחקנים הצטרפו מייק קולטר, שיי וויגהאם,, ואמאורי נולאסקו.
הצילומים התרחשו בטקסס במרץ 2020.
הפצה
הסרט הופץ ב-8 באוקטובר 2021 על ידי.
תגובות וביקורות
באתר דירוגי הסרטים Rotten Tomatoes הוענק לסרט ציון של 45% המבוסס סמך 42 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 5/10.
אליפות העולם בסיף
אליפות העולם בסיף (באנגלית: The World Championships in Fencing) היא תחרות סיף שנתית, המנוהלת על ידי התאחדות הסיף הבינלאומית, שנייה בחשיבותה רק לתחרויות הסיף במשחקים האולימפיים. לראשונה נערך האירוע בשנת 1937 בפריז, צרפת ולמעט תקופת מלחמת העולם השנייה (האליפות חודשה בשנת 1947) נערך בכל שנה. הסייפים מתחרים בשלושה מכשירים ברומח, בדקר ובחרב.
בשנים בהן נערכות האולימפיאדות, תחרויות הסיף שלהן נחשבות כאליפות עולם בסיף לכל דבר. מאולימפיאדת סידני (2000), נערכות תחרויות גביע העולם בסיף, בשנים שבהן נערכים המשחקים האולימפיים.
מספר המדליות המצטבר שזכו בהן המדינות
(כולל את המדליות מאליפות העולם 2012)
הסייפים שזכו במספר המדליות הרב ביותר
בטבלה סייפים, גברים ונשים (ורוד) שזכו במספר המדליות הרב ביותר באליפויות העולם בתחרות האישית ובנוסף גם בתחרות הקבוצתית.
גסטון רייניג
גסטון רייניג (בלוקסמבורגית: Gaston Reinig; נולד ב-17 בנובמבר 1956) הוא גנרל לוקסמבורגי בדימוס, אשר שימש כראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של צבא לוקסמבורג בין השנים 2008–2013.
ביוגרפיה
רייניג נולד בדיקירך ב-17 בנובמבר 1956. לאחר סיום לימודיו התגייס לצבא לוקסמבורג. הוא למד באקדמיה הצבאית המלכותית הבלגית בבריסל, וב-1980 חזר ללוקסמבורג והוצב במרכז ההכשרה בדיקירך. ב-1981 החל ללמוד בבית הספר לחי"ר במונפלייה. ב-1982 החל לפקד על יחידות קטנות בצבא לוקסמבורג, וב-1984 מונה למפקד הכוחות הלוקסמבורגיים שהוקצו לכוח הרב-לאומי של נאט"ו. בין 1992–1995 הוא שימש כנציג לוקסמבורג בוועדות הכספים, הלוגיסטיקה והמנהלה של נאט"ו. ב-1997 הוא הוצב בבוסניה והרצגובינה. ב-1998 הוא מונה לנציג לוקמבורג בוועדה הצבאית של נאט"ו, וב-2000 הוסמך לייצג אותה גם בוועדה הצבאית של האיחוד האירופי. ב-2002 הוא מונה למפקד המרכז הצבאי בדיקירך - הבסיס הצבאי הראשי של צבא לוקסמבורג. ב-15 בינואר 2008 הוא מונה לראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל), וכיהן בתפקיד עד פרישתו ב-1 בפברואר 2013.
ניסקנס קבאנו
קריירה
קבאנו נקרא על שם כדורגלן העבר ההולנדי, יוהאן ניסקנס. הוא החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של א.ס.א מונטראו מצרפת שם שיחק כעשור. בשנת 2006 עבר למחלקת הנוער של מועדון הפאר הצרפתי- פריז סן-ז'רמן שם שיחק כ-5 שנים. לאחר מכן חתם השחקן בקבוצת הבוגרים ל-4 שנים. בעונתו הראשונה בקבוצה שותף ב-8 משחקי ליגה ואף כבש שער, ובנוסף רשם הופעה במוקדמות הליגה האירופית נגד קרפטי לבוב. בשנת 2012 הושאל לקן לעונה אחת, בה שותף ב-9 משחקי ליגה וכבש שער ליגה אחד. לאחר שחזר לקבוצתו, נמכר קבאנו לשרלרואה הבלגית בה שיחק כשנתיים, ורשם 77 הופעות ליגה ו-36 שערי ליגה. בקיץ 2015 חתם קבאנו לשלוש שנים בראסינג גנק הבלגית ושיחק 16 משחקי ליגה וכבש 7 שערים. קבאנו לא התאקלם בקבוצה וב-26 באוגוסט 2016 חתם לשלוש שנים בפולהאם מהצ'מפיונשיפ תמורת 4.5 מיליון אירו. ב-27 באוגוסט 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה בניצחון על בלקברן רוברס.
נבחרת לאומית
קבאנו שיחק משנת 2008 עד שנת 2012 בנבחרות הנוער של צרפת ורשם בהן 37 הופעות ו-5 שערים. בשל אזרחותו הקונגולזית, בחר לשחק בנבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו לצד חברו לקבוצה דיומרסי נדונגלה. הוא רשם את הופעה הבכורה שלו בנבחרת בשנת 2014.
מריו דאובנפלד
מריו דאובנפלד (בלוקסמבורגית: Mario Daubenfeld; נולד ב-16 ביוני 1958) הוא גנרל לוקסמבורגי בדימוס, אשר שימש כראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של צבא לוקסמבורג לזמן קצר בין 2013–2014.
ביוגרפיה
דאובנפלד נולד בווסרבילינג ב-16 ביוני 1958, והתגייס לצבא לוקסמבורג מיד לאחר סיום לימודיו התיכוניים באכטרנאך. הוא למד באקדמיה הצבאית המלכותית הבלגית בבריסל. ב-1982 הוא סיים את לימודיו והוצב במרכז ההכשרה הצבאית בדיקריך. בין 1983–1984 הוא למד בבית הספר לרגלים במונפלייה. בין 1988–1989 הוא פיקד על הכוח הלוקסמבורגי שהוקצה לפיקוד אירופה של נאט"ו. ב-1992 הוא פיקד על הכוח הלוקסמבורגי שנשלח ליוגוסלביה. ב-1997 הוא נשלח שוב לבוסניה והרצגובינה. ב-26 בינואר 2002 הוא מונה לנציג הלוקסמבורגי בוועדה הצבאית של נאט"ו. זמן קצר לאחר מכן מונה לנציג לוקסמבורג גם בוועדה הצבאית של האיחוד האירופי. ב-1 בפברואר 2013 הוא מונה לראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל). הוא כיהן בתפקיד עד פרישתו ב-1 בדצמבר 2014.
דאובנפלד פעיל כיום במפלגת הרפורמה הדמוקרטית האלטרנטיבית - מפלגת ימין הפועלת בלוקסמבורג. הוא נשוי ואב לבת.
רונלד רייגן
בשלהי נשיאותו הסתיימה המלחמה הקרה ורבים מייחסים זאת למדיניותו הניצית כלפי ברית המועצות. מדיניותו הכלכלית הייתה חדשנית - הוא דגל בשוק חופשי וכלכלת צד-היצע, קיצוץ במסים והקטנת הממשלה, ביטול מכסות ייבוא וצמצום הוצאות המדינה על שרותי רווחה. לצד כל זאת הוא גם העלה את ההוצאות על פיתוח התעשייה הצבאית. מדיניותו הכלכלית זכתה לכינוי "רייגנומיקס" (Reagonomics, הלחם של רייגן וכלכלה) וגם רייגניזם (בדומה לתאצ'ריזם). לפני כניסתו לפוליטיקה היה רייגן שחקן קולנוע.
69 ימים לאחר השבעתו לנשיאות נורה רייגן, אך התאושש במהירות וחזר לתפקד. החן והשנינות שלו שפרסומם גבר בעקבות ניסיון ההתנקשות גרמו לפופולריות שלו לנסוק. בהתמודדות מיומנת עם הקונגרס, רייגן הצליח לקדם חקיקה כדי לעורר צמיחה כלכלית, לבלום את האינפלציה, להגדיל את התעסוקה ולחזק את הכוחות המזוינים. במקביל הוא פתח במהלך של קיצוץ מיסים והוצאות הממשלה, וסירב לסטות ממדיניותו גם כאשר ההוצאות הביטחוניות הובילה לגירעון. ב-1984 נבחר בשנית בניצחון מוחץ. בשנת 1986 רייגן הביא לרפורמה בקוד מס ההכנסה. מדיניות האי-התערבות שלו בנפילת הבורסה ב-1987 תרמה לסיום המהיר של המשבר. בתום כהונתו, ארצות הברית נהנתה מהתקופה הארוכה ביותר שתועדה של שגשוג בזמן שלום ללא מיתון או שפל.
במדיניות החוץ, רייגן ביקש להשיג "שלום באמצעות כוח". במהלך שתי הקדנציות שלו הוא הגדיל את הוצאות הביטחון ב-35%, אך במקביל לאיומיו גם פעל לשפר את היחסים עם ברית המועצות. בפגישות עם נשיא ברית המועצות מיכאיל גורבצ'וב, ניהל משא ומתן על אמנה לפירוק טילים גרעיניים לטווח בינוני. רייגן הכריז מלחמה נגד הטרור הבינלאומי, ושלח מפציצים אמריקאים לפגוע במטרות בלוב לאחר שהוכח כי מימנה פעולות טרור נגד אמריקאים. דרך משמר צבאי של הצי האמריקאי במפרץ הפרסי, נשמר מעבר הנפט והמסחר בו ללא הפרעה מצד מלחמת איראן–עיראק. בהתאם לדוקטרינת רייגן, הוא העניק תמיכה למרידות אנטי-קומוניסטיות במרכז אמריקה, אסיה ואפריקה. במקרה אחד, שערוריית איראן–קונטראס, הועברה תמיכה בצורה בלתי חוקית בידי הממשל.
בסך הכל כהונתו של רייגן נחשבת לתקופת שגשוג לאחר שנים של אי יציבות כלכלית וחברתית מאז סוף שנות השישים. רייגן הפך לדמות מפתח בתוך עצם ההתנהלות של המפלגה הרפובליקנית ומושא להערצה ולחיקוי בקרב אישים מטעמה. "מהפכת רייגן" - כפי שלעיתים נקראת תקופת נשיאותו, הייתה בעלת השפעות כלכליות וחברתיות רחבות היקף שהותירו חותם גם לאחר שסיים את תפקידו.
מוצאו ומשפחתו
רייגן נולד בעיירה הכפרית טמפיקו, שבצפון-מערב אילינוי, ארצות הברית, כבנם השני של ג'ק ונלי (וילסון) רייגן. הבן הבכור היה ניל רייגן (1908–1996). שני ההורים היו צאצאים של מהגרים, מצד האם מהגרים פרוטסטנטים מבריטניה הגדולה ואילו מצד האב מהגרים קתולים מאירלנד. ההורים נישאו בחתונה קתולית ב-1904.
ג'ק רייגן, אביו (1883–1941), היה סוכן מכירות של נעליים, אשר סבל מאלכוהוליזם. האב נהג לשמור על פכחון חודשים ארוכים, אך דווקא משהתבסס במקום עבודה מסוים, היה נכנס להילולת שיכרות בת ימים ארוכים ומאבד את מקום עבודתו. כתוצאה מכך, נאלצה המשפחה לנדוד ולעבור מעיירה לעיירה. רק כשהיה בן 9 השתקעה המשפחה סוף כל סוף בעיירה דיקסון, אילינוי, שם קנו את ביתם בו גדל רייגן.
ג'ק ונלי היו שניהם תומכי המפלגה הדמוקרטית. לאחר שנבחר פרנקלין דלאנו רוזוולט לנשיא בשנת 1932, מונה ג'ק רייגן למנהל המקומי של מנהל התקדמות העבודות, סוכנות פדרלית שהקים רוזוולט במטרה לספק עבודה לאמריקאים שנפלו לאבטלה עקב השפל הגדול. רונלד רייגן זכר את אביו כמי שהתנגד בחריפות לחוסר סובלנות גזעית ודתית. הוא סירב לאפשר לילדיו לראות את הסרט "הולדתה של אומה", משום שהוא מהלל את ה'קו קלוקס קלאן'. ג'ק רייגן נפטר בשנת 1941.
אמו של רונלד, נלי וילסון רייגן, טיפחה ועודדה את בניה. היא לימדה אותם שאלכוהוליזם היא מחלה וקראה להם לא להאשים את אביהם על שנכנע לה. נלי רייגן חזרה לנצרות פרוטסטנטית, לזרם הקרוי "חסידי ישו", אשר אחד מעיקריו החשובים היה המלחמה באלכוהוליזם. רייגן הצעיר נכנס לזרם זה בעקבותיה, ובגיל 15 היה מורה בשיעורי דת ומי שנשא את "דרשת הפסחא", רוכש אגב כך גם כישורי נאום. לאחר התבגרותו עבר רייגן לזרם אחר בנצרות הפרוטסטנטית – פרסביטריאניזם. נלי גידלה את רונלד בחסות הזרם. היא נהגה לבקר אסירים, בתי עניים ובתי חולים. עבור פרנסת המשפחה נלי עבדה כפקידת מכירות ותופרת בשנות השלושים. כמבוגר, רונלד נזכר לעיתים קרובות בחמלה ובנדיבות של אמו.
שנותיו הראשונות וחינוכו
רייגן כונה בצעירותו "דאץ' (הולנדי)".
כילד, חייו של רייגן היו מלאים בשריטות והרפתקאות. פעם הוא נמלט ממוות בזמן ששיחק מתחת לרכבת שהתחילה לנוע לפתע. רייגן סיים את לימודיו בבית הספר התיכון דיקסון בשנת 1928, שם שיחק בקבוצות הכדורגל והכדורסל, היה נשיא גוף הסטודנטים, שיחק בהצגות בית הספר וכתב לטקסים שנתיים. רייגן, שחיין מוכשר מאז ילדותו המוקדמת, עבד במהלך הקיץ כמציל בפארק לואל בדיקסון על נהר הרוק הבוגדני. רייגן הצטיין בבית הספר התיכון, בשחייה, ובמהלך חמש שנות עבודתו כמציל הוא הציל למעלה מ-70 איש מטביעה. הוא נחשב לאחד התלמידים הפופולריים ביותר בבית ספרו.
קריירה מוקדמת
לאחר סיום לימודיו ב-1932, התקבל רייגן כשדרן ספורט ב-WHO, תחנת רדיו באיווה, שם ליווה את קבוצת הבייסבול שיקגו קאבס. דמיונו התוסס וקול הרדיו המהדהד שלו פיצו על חוסר הניסיון שלו בשדרנות קודם לכן. הוא גילה שאם ישנן בעל פה את השורה הראשונה בפרסומת, כל מה שקרא היה נשמע "טבעי", טכניקה בה השתמש בשידורי רדיו בהמשך. עם שליטתו החדשה בקריינות הפרסומות, רייגן הפך לקריין מטה תוך שנתיים. הקריירה המקצועית של רייגן החלה כשדר ספורט בתחנות רדיו שונות, תחילה באוניברסיטת איווה ואחר כך בדבנפורט ובדה מוין איווה. הוא עסק בזה במשך כחמש שנים עד 1937. בביוגרפיה שלו הוא תיאר כיצד באחת הפעמים התנתק קו הטלפון שבו קיבל את המידע על משחק מסוים והוא בדה תיאור של המשך המשחק. ב-1936 הוא הרוויח משכורת משמעותית בזכות הקריינות שלו במשחקי בייסבול בשיקגו.
קולו ומראהו החיצוני הנאה אפשרו לרייגן לפתח קריירה הוליוודית כשחקן קולנוע. בראשית 1937, כשהוא בן 26, התגלה על ידי צייד כישרונות, ובמאי 1937 חתם על חוזה ראשון כשחקן קולנוע עם האחים וורנר. הוא קיבל תפקידים מרכזיים ביותר בכמה הפקות, גילם בין השאר את דמותו של סופרמן ובשלב מסוים בקריירה שלו היה שני רק לארול פלין איתו הופיע בסרט "שביל סנטה פה" (1940). סך הכל הופיע בכ-70 סרטים שונים, מ-1937 עד 1964.
בעוד כוכבו הקולנועי דורך גילתה אותו גם הכוכבנית של אותה תקופה ג'יין ויימן (1917–2007), שהייתה כבר גרושה פעמיים באותה עת ושיחקה לצידו ב-1938, בסרט Brother Rat, כמו גם בסרט ההמשך. ב-26 בינואר 1940 השניים נישאו.