cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פגז נפיץ פלסטי
פגז נפיץ פלסטי או מעיך הוא סוג של פגז הנורה מטנקים. בעבר שימש לירי נגד טנקים, אך עם התקדמות המיגון נעשה הנפיץ פלסטי לא יעיל נגד מטרות אלו ולכן כיום השימוש בו נעשה כנגד מבנים, חי"ר ורק"ם קל.
אופן פעולה
פגז נפיץ פלסטי מורכב בעיקר מחומר נפץ פלסטי, מעטפת דקה ומרעום אחורי. בעת הפגיעה במטרה המעטפת נקרעת, וחומר הנפץ נמרח על המטרה בצורת דיסקה. המרעום האחורי יוזם את חומר הנפץ, שמתפוצץ בצמוד ללוח המיגון. הודות לקרבה הרבה למיגון, צורת ההמרחות של חומר הנפץ והכמות הרבה שלו, הפיצוץ יוצר גל הדף שנע דרך המיגון. גל ההדף אינו חודר את המיגון אלא גורם לפיצול חלקו הפנימי של המיגון לתוך המטרה. אפקט זה ידוע בשם "אפקט המפצל". הרסס שנוצר על ידי אפקט המפצל נע ופוגע בצוות ובמנגנוני המטרה. בנוסף לרסס המטרה מזדעזעת בצורה אלימה היכולה לגרום לפגיעה במנגנונים מכניים, הידראוליים ואלקטרוניים. בנוסף ליכולת נגד רק"ם, הנפיץ פלסטי יכול לשמש כנגד חי"ר ובניינים מכיוון שהוא מכיל כמות גדולה של חומר נפץ.
יתרונות וחסרונות בולטים
יתרונות:
חסרונות:
היסטוריה
הנפיץ פלסטי פותח על ידי הבריטי צ'ארלס דניסטון בורניי בשנות הארבעים המוקדמות של המאה ה-20. הפגז פותח לירי נגד ביצורים, אך במהרה התברר שהוא יעיל כנגד מיגון פלדה. הנפיץ פלסטי שימש במערב כתחמושת נ"ט עד לשנות השבעים כאשר מיגון הטנקים החל להיות חסין כלפי אפקט המפצל. בשנות השמונים החלו מדינות המערב לייצר תותחי טנקים חלקי קדח בקוטר 120 מ"מ והנפיץ פלסטי איבד את מקומו. למרות זאת צבאות הממשיכים להפעיל תותחי 105 מ"מ, כולל צה"ל, משתמשים בנפיץ פלסטי כנגד חי"ר ובניינים. לעומת זאת, הצבא הבריטי צייד את הטנקים שלו בתותחי 120 מ"מ סליליים כדי להמשיך להשתמש בנפיץ פלסטי.
קישורים חיצוניים
Amunicja przeciwpancerna
Mall (שיר)
Mall (בעברית: כמיהה) הוא שיר באלבנית שנכתב, הולחן ומבוצע על ידי אאוגנט בושפפה. השיר ייצג את אלבניה בתחרות הזמר של האירוויזיון לשנת 2018 לאחר שניצח ב"פסטיבלי אי קנגס" ה-56, תחרות הזמר הלאומית והגדולה באלבניה.
סגנון
השיר בסגנון רוק מתקדם ועממי, כשהוא כולל בגרסה המוקלטת המקורית שאורכה ארבע דקות וחצי, שירה הנבנית לטונים גבוהים עד פלסט המדמה צווחות עם מילות התוכן של "כמיהה" בשיר, בצד הדגשת גיטרות חשמליות בפזמון ומנגינה של אופי עממי על גיטרה קלאסית בבתים. בגרסת המוקלטת המקוצרת וכן ההופעה בתחרות האירוויזיון, המוגבלות לשלוש דקות, נוספת הלחנה של הדגשת כינורות בשילוב מוזיקה קלאסית על רוק כמאפיין נוסף של רוק מתקדם. לעומת זאת, בגרסה המוקלטת המקוצרת מונמך גובה השירה לאורך מרבית השיר ואילו בתחרות האירוויזיון מודגשים מספר פעמים טונים גבוהים עם שירת פלסט.
תחרות הזמר של האירוויזיון
השיר ניצח בתחרות הלאומית האלבנית "פסטיבלי אי קנגס" ה-56, ב-23 בדצמבר 2017, המתקיימת מאז שנת 1962 ומשנת 2004 משמשת גם לבחירת נציגות אלבניה בתחרות האירוויזיון. בתחרות האירוויזיון לשנת 2018 הוגרל השיר להופיע בחצי הגמר הראשון שלה, נקבע להופיע כשיר השלישי מתוך 19, ועל בסיס משקל הצבעה שווה של הציבור ושל שופטים סיים במקום השמיני, כמו גם בין עשרת השירים עם הניקוד הגבוה בחצי גמר זה להעפלה לגמר התחרות. בגמר הוגרל להופיע בחצי הראשון בסדר השירים, נקבע להופיע כשיר ה-12 מתוך 26, ועל בסיס אותה מתכונת הצבעה סיים במקום ה-11.
בבל (פירושונים)
ראו גם
}}
שלום לבן דודי (סרט)
שלום לבן דודי הוא סרט טלוויזיה ישראלי בבימויו של שרון עמרני, ששודר בערוץ HOT3 בשנת 1999, עם עידו מוסרי ואלון אבוטבול בתפקידים הראשיים.
זה היה סרטו האחרון של שרון עמרני - במאי צעיר ומבטיח שמצא את מותו בטביעה בחוף תל אביב בשנת 2001 בגיל 31.
עמרני כתב את התסריט ביחד עם רון גולדמן והעלילה מתרחשת בלילה סוער אצל משפחת יוצאי איראן מחולון כאשר בן הדוד האהוב נמלט מהכלא ונוצרת התלבטות אם לעזור לו או להסגיר אותו.
תקציר העלילה
מוטי שמש (עידו מוסרי) מתאמן בריצה החוף הים לפני גיוסו לצה"ל. הוא רוצה לשרת ביחידה קרבית ומתכונן לראיון בצבא. הוא גר בחולון יחד עם הוריו מנחם (ראובן דיין) ואיראן (אסתר כהן) אחותו רונית (אסתי ירושלמי), בעלה ניסן (דורון אברהמי) ושני ילדיהם. המשפחה היא מאיראן וההורים מקפידים לדבר בפרסית.
עידו מסרב ללכת לחתונה של קרובי משפחה פרסיים שאינם משרתים בצבא ונשאר לבדו בבית בלילה סוער. הוא יושב מול מחשב ומנסה להירשם לאתר צהל"י עד שדפיקות חזקות בדלת קוטעות זאת. בחוץ נמצא בן דודו ציון (אלון אבוטבול), חבול ופצוע.
מוטי הנדהם מכניס ומשכיב אותו. ציון היה רב-סרן בצה"ל שנדון ל-30 שנות מאסר על ריגול למען איראן. הוא אחיינה של איראן ולאחר שאביו נפטר, אמו שלחה אותו בגיל 13 למשפחת שמש. בעבר הייתה ידידות בין שני בני הדודים שנקטעה עם המאסר. מוטי ומשפחתו סבלו מאד, כתובות של "בוגד" נכתבו על ביתם ומוטי נאלץ להחליף מספר בתי ספר. בגלל זה הוא שונא כעת את ציון.
כשחוזרים ההורים מהחתונה מטפלות בו איראן ורונית. לפני המאסר היה לרונית קשר עם ציון וכעת רואה זאת ניסן בעין קנאית. לאחר טיפול והתאוששות מוסר ציון כי קבר בגינה דרכון, אקדח וכסף. הוא מתחיל לחפור בגשם שוטף ומגלה שחלק מהכסף נעלם. מנחם נותן לו מכספו והוא מתכונן לצאת.
מוטי מבין שאם יתפסו אותו כל המשפחה תואשם בסיוע לאסיר נמלט והוא לא יוכל להתגייס. הוא מודיע למשטרה על מקומו של ציון אך ברגע האחרון הוא מתחרט ומצטרף אליו. הם מתחילים לנסוע אך השוטרים סוגרים עליהם. ציון נותן למוטי אקדח, שניהם יוצאים החוצה וציון מבקש ממוטי כי "יאיים עליו". השוטרים תופסים את ציון ומניחים למוטי שמביט במכונית המשטרה המתרחקת ובתוכה ציון.
מקפת (פירושונים)
{{פירושונים|
ראו גם
}}
חלומו של הנרי
חלומו של הנרי הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 2003, בבימויו של איתן גרין שגם כתב את התסריט. עם מנשה נוי, יונתן השילוני והלנה ירלובה בתפקידים הראשיים.
דיסקוגרפיה של אוולינה
אוולינה טמנלאקסו או בשם הבמה אוולינה, היא זמרת-יוצרת פופ ממוצא פיני. היא פרצה לתודעה כאשר הוציאה את "Honey", שהצליח לכבוש את פסגת המצעד הרשמי של פינלנד, ולהפוך לוויראלי ביוטיוב. לזמרת יצא אלבום אחד, 24K. האלבום זכה להצלחה רבה בפינלנד, ובשיאו הצליח להגיע למקום ה-2 במצעד האלבומים הרשמי של המדינה.
חלומו של הנרי
תקציר העלילה
הנרי אטיאס (מנשה נוי) עובד כאחראי למחסן ציוד באחד מבתי הספר לקולנוע בישראל. לפני כן עבד שנים רבות בתפקידים שונים של הפקות קולנוע וטלוויזיה ועמד לביים סרט משלו אלא שתאונת דרכים שבה נהרגה אשתו אילצה אותו להפסיק את הבימוי ולהתמקד בבנו הקטן עמי (יונתן השילוני). לאחר מספר שנים נישא לאווה (הלנה ירלובה) ונולדה להם בת.
דוג'ה קאט
אמאלה רטנה זנדיל דלאמיני (באנגלית: Amala Ratna Zandile Dlamini ; נולדה ב-21 באוקטובר 1995) הידועה בשם הבמה דוג'ה קאט (Doja Cat), היא ראפרית, מפיקה מוזיקלית, זמרת-יוצרת ופזמונאית יהודיה-אמריקאית. בשנת 2018, דוג'ה קאט עלתה לגדולה ולתהילה באינטרנט עם הווידאו קליפ הוויראלי לשירה "", שבסופו של דבר "קבע את הטון לקריירה שלה", וכתוצאה מכך, סינגלים אחרים שלה זכו להצלחה עולמית ברשת, בעיקר ברשת החברתית טיקטוק. בשנת 2020, בעקבות עשרות מיליוני סרטוני ריקוד ברשת החברתית, שירה "Say So" הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100. כמו כן, זכה השיר להצלחה רבה גם בישראל, תוך שהגיע למקום הראשון במצעד השבועי של מדיה פורסט.
חלומו של הנרי
תקציר העלילה
הנרי מרגיש שהוא יודע ובעל ניסיון יותר מהמורים. הוא אהוד על התלמידים ויועץ להם בענייני עשיית סרטים למורת רוחם של חברי הסגל האחרים ובעיקר של המורה שרגא (רוני ניניו) שבפניו הוא נאלץ להתנצל בנוכחות המנהלת ד"ר ברדוגו (גבריאלה ורנר).
דוג'ה קאט
לאחר שהעלתה שירים רבים לאתר סאונדקלאוד, בשנת 2014, בגיל 17, חתמה דוג'ה קאט על חוזה הקלטות עם חברת תקליטי RCA. לאחר מכן, הוציאה לאור את מיני-אלבום הבכורה שלה, . בשנת 2018, הוציאה את אלבום הבכורה שלה, Amala, לו הוציאה גם גרסה מורחבת בשנת 2019. באותה השנה, הוציאה את אלבומה השני, Hot Pink, שזכה להצלחה רבה ונכנס לעשירייה הפותחת במצעד הבילבורד 200.
חלומו של הנרי
תקציר העלילה
הנרי הוא בן 45 וחלומו הוא לעשות סרט בעצמו בעיקר כדי להראות לסגל בית הספר כי הוא מסוגל לכך. אין לו תקציב והוא פונה לתלמידים לעזרה.
התלמידה גאולה (תהל רן) מציעה לו תסריט המבוסס לדעתה על סיפור משפחתה. התלמידה שירלי (תמי לוי אלדר) מתנדבת להיות עוזרת הפקה וכן שאר התלמידים. מספר שחקנים וביניהם אלכס מרקוביץ (מוטי כץ) מסכימים לעבוד עבורו ללא תשלום. אווה נוסעת עם התינוקת למשפחתה במוסקבה והנרי מחליט שזה הזמן להתחיל לעבוד על הסרט. חלק מהצילומים נערכים בדירה של אמו (דינה דורון). הוא מחליט לשבץ את עמי בן ה-13 לתפקיד ראשי בסרט למרות שאין לו ניסיון קודם. עמי הוא ילד מופנם שחווה טראומה בעקבות התאונה ובעקבות נישואי אביו בשנית. הוא יודע לחקות קולות של חיות ומכוניות.
דוג'ה קאט
קריירה
בגיל 17, בסוף שנת 2013, חתמה דוג'ה קאט בחברת התקליטים תקליטי RCA. בשנת 2014, יצא לאור סינגל הבכורה שלה, "So High". בהמשך, הוציאה את "No Police", ואת המיני-אלבום הראשון שלה, . בשנת 2016, יצא לאור השיר "Roll with Us". בשנת 2016, הוציאה את "Go to Town", "Candy" ו-"".
חלומו של הנרי
תקציר העלילה
העבודה על הסרט נתקלת בקשיים רבים, בעל המלון מסרב לתת להם לצלם והמחסנאי אברי (שלמה וישינסקי) נשלח לבית הספר לקחת מהם את המצלמה. הנרי מיואש ובחלומו הוא רואה את אסי דיין ומבקש ממנו עזרה אך אסי מסרב. עמי מעודד אותו ומפגיש אותו עם הנרי אוחיון שאותו הנרי העריץ בילדותו ולכן שינה את שמו מאברהם להנרי.
דוג'ה קאט
קריירה
בפברואר 2019, הוציאה את הלהיט "Tia Tamera", ביחד עם ריקו נאסטי, הסינגל היה לסינגל המוביל מתוך מהדורת הדלוקס של אלבום הבכורה של דוג'ה קאט, Amala. השיר הפך לוויראלי בטיקטוק גם כן, תוך שצולם לו וידאו קליפ מצליח שצבר קרוב ל-40 מיליון צפיות.
חלומו של הנרי
תקציר העלילה
לבסוף מסכים אבא של גאולה (אברהם מור) שהצילומים ייערכו בבית המלון שלו בטבריה והנרי מצליח לסיים את הסרט ובסיום הוא ועמי מקבלים בשמחה את אווה והתינוקת בנמל התעופה בן-גוריון.
דוג'ה קאט
קריירה
בשנת 2019, יצא השיר "Juicy", ביחד עם טייגה, אשר הצליח להגיע אל המקום הראשון במצעד השירים הקצביים של בילבורד, המקום ה-41 במצעד הבילבורד הוט 100, והמקום ה-18 במצעד שירי ה-R&B\היפ הופ. מאוחר יותר, הוציאה את "Bottom Bitch", שזכה להצלחה נאה, את "Rules", ואת "Cyber Sex". באותה השנה, הוציאה את אלבום האולפן השני שלה, Hot Pink, על ידי חברות התקליטים קימוסבי רקורדס ותקליטי RCA. האלבום זכה להצלחה רבה, תוך שזכה לשבחים רבים ממבקרי המוזיקה, נכנס לעשירייה הפותחת של מצעדי הבילבורד 200, הרולינג סטון טופ 100 ומצעד אלבומי ה-R&B/היפ-הופ של הבילבורד, ואף זכה במעמד זהב, מטעם איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי.
בתחילת שנת 2020, הוציאה את השיר "Boss Bitch", אשר נכלל בפסקול הסרט "ציפורי הטרף: והארלי קווין המהממת". בזכות הרשת החברתית טיקטוק, הצליחו שני שיריה "Say So" ו-"Candy" לצבור 100 מיליון השמעות בספוטיפיי, תוך שנכנסו לשלל מצעדים שונים ברחבי העולם. בפברואר 2020, הייתה צריכה לצאת לסיבוב ההופעות הרביעי שלה "Hot Pink Tour", אך בשל מגפת הקורונה סיבוב ההופעות התבטל. במאי הוציאה דוג'ה קאט יחד עם הראפרית ניקי מינאז' רמיקס ללהיטה "Say So", הרמיקס זכה להצלחה חסרת תקדים כאשר הופיע בבכורה במקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100, ובכך הפך לשיר הראשון בביצוע של שתי ראפריות לעשות זאת. ביולי השתתפה בשירה של אן-מארי "To Be Young". את הקליפ של השיר ביימה האנה לוקס דייוויס, שביימה עבורה את הקליפ ללהיט "Say So".
באפריל 2021 יצא שירה, "Kiss Me More" בהשתתפות סיזה, שהגיע למקום השלישי במצעד הבילבורד הוט 100. בסוף יוני של אותה השנה הוציאה את אלבום האולפן השלישי שלה, Planet Her, שהגיע למקום השני במצעד הבילבורד 200.
ב-4 באוגוסט 2023 הוציאה את הסינגל "Paint The Town Red".
אומנות
דלמיני הסבירה כי קיבלה את שם הבמה שלה, "דוג'ה קאט", משמה של אחת החתולות שלה והזן המועדף עליה של מריחואנה. היא הצהירה, "הייתי מכורה מאוד לקנאביס, אז כשהתחלתי לראפרפ חשבתי על המילה 'דוג'ה' ואיך זה נשמע כמו שם של ילדה." דוג'ה קאט הצהירה כי בין השפעותיה המוזיקליות ניתן למנות את הזמרים אריקה באדו, ג'מירוקוואי ודרייק. כמו כן, סיפרה מספר פעמים ברשתות החברתיות טוויטר ואינסטגרם שהאמנית האהובה עליה שהשפיעה עליה מוזיקלית רבות והיוותה לה מקור השראה מספר פעמים כגון בשיר "Cyber Sex", היא ניקי מינאז'.
חיים אישיים
דלמיני התייחסה בעבר לחסרונו של אביה וטענה כי אף על פי שהוא מעיר באופן פעיל בפוסטים שלה ברשת החברתית אינסטגרם על כמה שהוא גאה בה, היא "מעולם לא פגשה אותו". בריאיון למגזין "פאדר", אמרה: "אני לא נוטרת נגדו טינה או שום דבר בשום צורה, אבל ברור שזה קצת מוזר". אביה הכחיש בעקיפין את ההתבטאויות הללו וקבע שיש לו קשר "בריא" עימה.
קינדר
קינדר (Kinder) היא מילה בגרמנית שמשמעותה "ילדים".
סרפין
החלבונים הראשונים מקבוצה זו שנחקרו בצורה נרחבת היו שני חלבונים שמקורם מפלזמת הדם באדם: אנטיתרומבין, אשר מבקר את קרישת הדם, ואנטיטריפסין, שלו תפקיד במניעת דלקות. בתחילה התרכז המחקר בתפקידם של אלו במחלות באדם: מחסור באנטיתרומבין עלול לגרום לפקיק (תרומבוס), בעוד שמחסור באנטיטריפסין עלול לגרור נפחת. בשנת 1980 הנט ודייהוף (Hunt & Dayhoff) גילו את התגלית המפתיעה כי מולקולות אלו בעלות רצף חומצות אמינו דומה לזה של החלבון העיקרי בחלבון הביצה, אובלבומין. הם שיערו כי מדובר בקבוצה חדשה של חלבונים. עד היום זוהו למעלה מאלף מעכבי סרין פרוטאזות, מהם 36 חלבונים אנושיים, וכן חלבונים שמקורם מצמחים, מחיידקים, מחיידקים קדומים ומנגיפים מסוימים. מעכבי סרין פרוטאזות מהווים אפוא את המשפחה הגדולה והמגוונת ביותר של מעכבי פרוטאזות.
מרבית הסרפינים מבקרים תהליכי פירוק של חלבונים. עם זאת ישנם גם סרפינים שאינם מעכבים אנזימים, אלא מקיימים מגוון תפקידים אחרים, כגון אחסון (אובלבומין בחלבון הביצה), נשאים של הורמונים (גלובולין קושר תירוקסין, גלובולין קושר קורטיזול) וגנים מדכאי סרטן (מספין). המונח serpin משמש גם לתיאורם של האחרונים, הגם שאין הם מעכבים.
מאחר שמעכבי סרין פרוטאזות אחראיים על בקרת תהליכים חשובים כקרישת דם ודלקות, חלבונים אלו הם מושא למחקר רפואי. חלבונים אלו הם גם מקור לעניין עבור חוקרי ביולוגיה מבנית וחוקרי קיפול חלבונים, מאחר שהם עוברים שינוי ייחודי ודרמטי במבנה (שינוי קונפורמציה), כאשר הם מעכבים את פרוטאזות המטרה. תופעה זו מיוחדת במינה, וזאת משום שמרבית מעכבי הפרוטאזות פועלים פשוט כמולקולות "מנעול ומפתח" אשר נקשרות לפרוטאז וחוסמות את הגישה לאתר הפעיל בו (למשל אפרוטינין). למנגנון של מעכבי סרין פרוטאזות יש מעלות מסוימות, אך גם מספר מגרעות. אחת ממגרעות אלו היא שחלבונים אלו רגישים למוטציות אשר גורמות לקיפול לא תקין של החלבון וליצירה של שרשראות פולימרים ארוכות שאינן פעילות. פולימריזציה של סרפינים מפחיתה את כמות המעכב הפעיל, והצטברות של פולימרים כאלו עשויה לגרום למוות של תאים ולפגיעה באיברים. כך לדוגמה הסרפין אנטיטריפסין מיוצר בעיקר בכבד ופולמריזציה של אנטיטריפסין גורמת לשחמת הכבד. הבנת מחלות הנגרמות מסרפינים מספקת תובנות על קיפול שגוי של חלבונים באופן כללי, תהליך הקשור למחלות רבות כמחלת אלצהיימר ומחלת קרויצפלד-יעקב.
פרוטאזות המעוכבות על ידי סרפינים
חלק מהסרפינים פועלים על סוגים אחרים של פרוטאזות ומכונים לעיתים "מעכבים חוצי משפחות" (cross-class inhibitor). דוגמאות לסרפינים כאלו הם אנטיגן 1 בקרצינומת תאי קשקש (SCCA-1) והחלבון MENT המצוי בעופות, אשר מעכבים פרוטאזות ציסטאין דמויי פפאין. הסרפין הנגיפי crmA מדכא את התגובה הדלקתית באמצעות עיכוב של האנזים קספאז-1 השייך למשפחת פרוטאזות הציסטאין, אנזים זה חותך את IL-1 ו-IL-18 לצורתם הפעילה, ובאמצעות עיכובו מדוכאת התגובה הדלקתית. פרוטאזות ציסטאין שונים מפורטאזות סרין בכך שהם מתאפיינים בנוכחות שייר ציסטאין נוקלאופילי, ולא שייר סרין, בסמוך לאתר הפעיל שלהם. למרות זאת, הכימיה האנזימטית דומה, וסרפינים מעכבים ככל הנראה את שתי הקבוצות הללו של אנזימים באופן דומה.
סרפינים תוך-תאיים וחוץ-תאיים
כשני שלישים מן הסרפינים האנושיים מבצעים תפקידים חוץ-תאיים. לדוגמה, סרפינים חוץ-תאיים מווסתים את תהליכי הפירוק של חלבונים בקרישת דם (אנטיתרומבין), בתגובה דלקתית (אנטיטריפסין, אנטיכימוטריפסין ומעכב C1) ובבניית רקמות מחדש (PAI-1). סרפינים חוץ-תאיים שאינם מעכבים מבצעים גם הם תפקידים חיוניים. גלובולין קושר תירוקסין וגלובולין קושר קורטיזול מעבירים את ההורמונים הסטרולים תירוקסין וקורטיזול בהתאמה. הפרוטאז רנין (Renin) חותך פפטיד באורך של עשר חומצות אמינו מהקצה ה-N טרמינל של אנגיוטנזינוגן ויוצר את הסרפין אנגיוטנסין 1, החיוני למערכת הרנין-אנגיוטנסין-אלדוסטרון המבקרת את לחץ הדם.
הסרפינים התוך-תאיים הראשונים זוהו בתחילת שנות התשעים של המאה ה-20. מאחר שכל תשעת מעכבי הסרין פרוטאזות בנמטודה Caenorhabditis elegans חסרים רצפי סיגנלים, נראה שהם תוך תאיים. בהתבסס על מידע זה, נראה שהסרפין הקדום שממנו התפתחו הסרפינים האנושיים היה תוך תאי.
הפרוטאזות אשר מעוכבות על ידי הסרפינים התוך תאיים היו קשות יותר לגילוי. זיהוין קשה שכן מולקולות אלו מבצעות תפקידים חופפים, ולא קיימות מולקולות דמויות סרפינים אנושיים באורגניזמי מודל כדוגמת עכבר. אחד התפקידים החשובים שעשויים להיות לסרפינים תוך תאיים הוא שהם יכולים להגן מפני פעילות לא תקינה של פרוטאזות בתוך התא. לדוגמה, אחד הסרפינים האנושיים התוך תאיים הנחקרים ביותר הוא SERPINB9, אשר מעכב את הפרוטאז הציטוטוקסי גרנזים B. כך, SERPINB9 עשוי להגן מפני שחרור לא תקין של גרנזים B והפעלה לא רצויה או מוקדמת מדי של מסלולי המוות התאי.
סרפינים תוך תאיים מבצעים גם תפקידים אחרים נוסף על עיכוב פרוטאזות. כך למשל הסרפין הלא מעכב, מספין, הוא בעל תפקיד חשוב במניעת גרורות של סרטן השד ושל סרטן הערמונית. דוגמה נוספת היא מעכב פרוטאזות ציסטאין הנמצא בגרעין של תאי עופות, MENT, שמתפקד ככרומטין בתאי דם אדומים של עופות. מחקרים פילוגנטיים מראים כי רוב הסרפינים התוך תאיים שייכים לענף אחד. עם זאת קיימים יוצאי דופן כדוגמת הסרפין HSP47, שהוא שפרון החיוני לקיפול נכון של קולגן וקישורים בין ציס-גולג'י ורשתית תוך-פלזמית.
מבנה
לביולוגיה מבנית היה תפקיד מרכזי בהבנת הביולוגיה והתפקיד של סרפינים. עד היום נחקרו למעלה מ-80 מבנים של סרפינים במגוון קונפורמציות שונות. אף על פי שלסרפינים יש מגוון תפקודים שונים, כל המולקולות האלו בעלות מבנה (או קיפול) דומה.
מבנהו של הסרפין אובלבומין שאינו מעכב, ומבנהו של הסרפין המעכב אנטיטריפסין, שימשו כבסיס לקביעת מודל הקיפול הטבעי של סרפינים. לכל הסרפינים יש שלושה משטחי β (המסומנים A, B, C) ושמונה או תשעה סלילי α. בסרפינים מצוי גם אזור חשוף הנקרא reactive centre loop &רלמ;(RCL) שבו נמצא האזור הקובע את ייחודיות המעכב במולקולות מעכבות, ואשר יוצר את הקישור הראשוני עם פרוטאז המטרה. באנטיטריפסין ה-RCL נמצא בקצה המולקולה, והוא לא נמצא במשטח בטא A (ראו איור). קונפורמציה זו קיימת בדרך כלל בשיווי משקל דינמי, כאשר חלק מן המולקולות נמצאות בקונפורמציה שבה יש קשר בין ה-RCL למשטח בטא A.
[[קובץ:Atatchy.png|מרכז|ממוזער|450px|איור 3: המחשה של מבנה הסרפינים
3b) המבנה של אנטיכימוטריפסין עכברי. הצבעים הם כבאיור 3a. שתי חומצות אמינו ב-RCL מחוברים באופן חלקי לחלקו העליון של משטח בטא A]]
שינוי קונפורמציה ומנגנון העיכוב
המחקרים הראשוניים על סרפינים גילו כי המנגנון שבאמצעותו מעכבות מולקולות אלו את פרוטאזות המטרה שונה ממנגנון ה"מפתח ומנעול" שנעשה על ידי מולקולות קטנות כדוגמת מעכבי קוניץ (Kunitz-type inhibitors). סרפינים יוצרים תצמידים קוולנטים עם פרוטאז המטרה. מחקרים על מבנה הסרפינים חשפו כי המולקולות המעכבות בקבוצת חומרים זו עוברות שינוי קונפורמציה ייחודי, שינוי הנקרא Stressed to Relaxed. במהלך שינוי מבני זה, ה-RCL נקשר למשטח בטא A ויוצר גדיל בטא (β-strand) נוסף (רביעי). שינוי קונפורמציה זה הוא הבסיס למנגנון העיכוב שבאמצעותו סרפינים מעכבים את פרוטאזות המטרה.
פול בויר
פול דלוס בויר (באנגלית: Paul Delos Boyer; 31 ביולי 1918 - 2 ביוני 2018) היה ביוכימאי אמריקאי, זוכה פרס נובל לכימיה יחד עם ג'ון ווקר לשנת 1997, על "תרומתם בנושא המנגנון האנזימי בבסיס הסינתזה של ATP". בחצי השני של הפרס זכה ינס סקואו.
קורות חייו
בויר נולד ב-1918 בפרובו, יוטה, ארצות הברית, לגרייס גאיימון ודל דלוס בויר. בגיל 15 אמו נפטרה ממחלת אדיסון. מותה תרם להתעניינותו של בויר בביוכימיה. כילד ונער הוא למד בבתי ספר ציבוריים בפרובו. לבית הספר התיכון הוא נכנס שנה אחת מוקדם יותר משאר חבריו לכיתה, מאחר שקפץ כיתה, וסיים את התיכון בגיל 16. לאחר סיום התיכון החל ללמוד באוניברסיטת בריגהאם יאנג, שם סיים תואר ראשון בכימיה בשנת 1939. הוא זכה במלגה מאת "קרן בוגרי מחקר ויסקונסין" (WARF), והלך ללמוד באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון, שם סיים תואר שני (1941) ותואר שלישי (1943). שימש כמורה באוניברסיטת סטנפורד וכפרופסור באוניברסיטת מינסוטה, ובשנת 1963 התמנה לפרופסור באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. התחתן עם לידיה ויקר חמישה ימים לפני שעזב לאוניברסיטת ויסקונסין, ונולדו לו שלושה ילדים ושמונה נכדים.
נפטר בלוס אנג'לס ב-2 ביוני 2018.
קריירה מחקרית
בויר החל את מחקריו על ATP בראשית 1950. עיקר מחקריו עסקו ב-ATP סינתאז, ובמיוחד במנגון שבו ATP סינתאז משתמש באנרגיה בשביל ליצור ATP חדש. המחקר שבזכותו זכה בויר בפרס נובל עסק בכך שהוא ושותפיו למחקר הציעו מנגנון המתאר את איך ATP נוצר על ידי חיבור של ADP ופוספט אנאורגני. המנגנון נקרא "מנגנון שינוי קשר" (Binding changing Mechanism). ווקר, האיש שחלק עם בויר את פרס נובל, אימת במחקרו את המנגנון שהציע בויר. בנוסף לכך, בויר ושותפיו למחקר גילו, שבניגוד למה שחשבו, השלב שדורש אנרגיה הוא לא הסינתזה של ATP מ-ADP ופוספט אנאורגני, אלא השלב בו נקשרים הADP והפוספט האנאורגני לאנזים, והשחרור של ה-ATP. את מרבית מחקריו ערך בויר באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, שם עבד כפרופסור בין השנים 1963–1989, וכהן שם כמנהל המכון לביולוגיה מולקולרית מאז שנת 1965.
פרסים ותארים
פול בויר זכה בתארים ובפרסים רבים, והם:
ילד מחוק
ילד מחוק (באנגלית: Boy Erased) הוא סרט דרמה ביוגרפי אמריקאי משנת 2018 המבוסס על ספר זיכרונות באותו השם מאת גאררד קונלי שיצא לאור בשנת 2016. את הסרט כתב וביים ג'ואל אדגרטון, שאף הפיק אותו ביחד עם קארי קוהנסקי רוברטס וסטיב גולין. בסרט מככבים לוקאס הדג'ס, ניקול קידמן, ראסל קרואו ואדגרטון. הסרט מתאר את סיפורו של בנם ההומוסקסואל של הורים בפטיסטים, שנאלץ לעבור טיפולי המרה.
הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים של טליורייד ב-1 בספטמבר 2018, וכן הוקרן בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו. הסרט הופץ בארצות הברית ב-2 בנובמבר 2018, על ידי Focus Features והכניס עד כה מעל ל-7 מיליון דולר ברחבי העולם. הסרט קיבל ביקורות חיוביות מצד מבקרי הקולנוע, אשר בעיקר שיבחו את הופעותיהם של השחקנים. הסרט מועמד לשני פרסי גלובוס הזהב: עבור השחקן הטוב ביותר בדרמה (הדג'ס) והשיר המקורי הטוב ביותר ("Revelation" - לילנד, טרוי סיון ויונסי).
תקציר העלילה
ג'ארד אימונס (Jared Eamons, השחקן לוקאס הדג'ס) בן ה-18 הוא בנם של מרשל אימונס (ראסל קרואו), סוחר מכוניות ומטיף בפטיסטי, וננסי אימונס (ניקול קידמן), מעצבת שיער, המתגוררים יחדיו בארקנסו. עלילת הסרט מתחילה עם יומו הראשון של ג'ארד בהליך קבלה לתוכנית "Love In Action" לטיפולי המרה עבור להט"בים בהדרכת המטפל הראשי ויקטור סייקס (ג'ואל אדגרטון).
במהלך הטיפול, ג'ארד נזכר בחייו לפני הטיפול - כיצד נפרד מחברתו זמן קצר לפני שהתחיל ללמוד בקולג', שם התחבר לסטודנט אחר בשם הנרי (ג'ו אלווין), ובהמשך לסטודנט לאמנות בשם חאווייר (תיאודור פלרין). ערב אחד, הנרי נשאר ללון בחדר המעונות של ג'ארד. במהלך הלילה, הנרי אונס את ג'ארד ומתוודה בפניו שאף אנס צעיר אחר. ג'ארד חש בטראומה וחוזר לבית הוריו להתאושש. הנרי מתקשר לביתו של ג'ארד ומשוחח עם אמו ננסי, מזדהה בפניה כיועץ בקולג' ומוציא מהארון את ג'ארד. הוריו של ג'ארד מתעמתים איתו, והוא מודה בפניהם שהוא נמשך מינית לגברים. לאחר התייעצות עם כמרים אחרים, מרשל דוחק בג'ארד לעבור טיפול המרה, וג'ארד מסכים בחוסר רצון.
שבועות לתוך הטיפול שלו, סייקס מאתגר את ג'ארד לקחת חלק בתרגיל, בו עליו להודות שהוא שונא את אביו. ג'ארד עוזב בזעם את חדר הטיפולים ומזעיק את אמו שתאסוף אותו. כשהוא חוזר הביתה, אביו מביע את כעסו על כך שג'ארד נשר מהתוכנית ומסרב לדבר איתו. זמן קצר לאחר מכן, ג'ארד מגלה כי אחד מהמטופלים שהכיר בתוכנית שם קץ לחייו.
ארבע שנים מאוחר יותר, ג'ארד גר בניו יורק ומפרסם מאמר החושף את המציאות של טיפול ההמרה. הוא חוזר לבית הוריו על מנת לשכנע את אביו לקרוא את המאמר ולקחת אחריות על מעשיו, והשניים מתפייסים.
הפקה
ב-8 ביוני 2017 פורסם כי נטפליקס, Annapurna Pictures, Focus Features ואולפני אמזון מתחרים ביניהם על זכויות ההפצה של סרט קולנוע בכיכובם של לוקאס הדג'ס, ג'ואל אדגרטון, ניקול קידמן וראסל קרואו, אותו כתב וביים אדגרטון, בהתבסס על ספר זיכרונותיו של גאררד קונלי, ילד מחוק. ב-21 ביוני 2017 הוכרז כי Focus Features זכתה בסופו של דבר בזכויות ההפצה.
בהודעה לעיתונות, אדגרטון התבטא בגאווה על פרויקט זה, ובין השאר כתב:
באוגוסט 2017, פורסמו שמותיהם של רוב שחקני המשנה. בספטמבר 2017, גם ג'ו אלווין ומדלן קליין הצטרפו לצוות השחקנים, וצילומי הסרט החלו ב-8 בספטמבר 2017 באטלנטה, ג'ורג'יה. באפריל 2018 נערכו צילומים נוספים.
הפצה
הסרט הוקרן בהקרנת בכורה עולמית בפסטיבל הסרטים של טליורייד ב-1 בספטמבר 2018. הסרט גם הוקרן בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו, לראשונה בהקרנה סגורה לעיתונות ולתעשייה ב-8 בספטמבר 2018, ולאחר מכן לציבור הרחב, ב-11, 12, ו-15 בספטמבר. במקור, הסרט היה מתוכנן לצאת ב-28 בספטמבר 2018, אך תאריך הפצתו הרשמי נדחה בסופו של דבר ל-2 בנובמבר 2018.
הכנסות ורווחים
בשבוע הראשון שבו עלה לאקרנים, ילד מחוק הוצג בחמישה בתי קולנוע והכניס 207,057 דולר, ממוצע של 41,411 דולר לכל בית קולנוע - הדירוג החמישי הגבוה ביותר לשנת 2018. בסוף השבוע השני שלו הסרט הכניס 758,173 דולר מ-77 בתי קולנוע. ילד מחוק הכניס 6.8 מיליון דולר בארצות הברית ובקנדה ו-2 מיליון דולר ברחבי העולם, כך שסך הכנסותיו עמד על 8.8 מיליון דולר.
ביקורות
באתר האינטרנט Rotten Tomatoes לסרט יש דירוג של 80% המבוסס על 184 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 7 מתוך 10. על פי דעת הרוב באתר, הסרט "נטוע באמפתיה של התסריטאי-במאי-כוכב ג'ואל אדגרטון, ילד מחוק מוכיח כי הדרך לדרמה מורכבת משוחקת היטב יכולה להיות רצופה בכוונות טובות". באתר Metacritic, לסרט ציון משוקלל של 71 מתוך 100, המבוסס על 43 ביקורות, ציון המעיד על "ביקורות טובות בדרך כלל". בסקר שנערך על ידי חברת PostTrak, הנסקרים העניקו לסרט ציון של 95%; 85% מתוך הנסקרים העידו שבוודאות ימליצו לאחרים לצפות בסרט.
טאיווק
טאיווק (באנגלית: Tyvek) הוא מותג של חברת DuPont, מוצר שעשוי מסיבי פוליאתילן בצפיפות גבוהה, חומר סינתטי. החומר הוא חזק וקשה מאוד לקריעה אך למרות זאת נחתך בקלות בעזרת מספריים.
החומר משמש למגוון רחב של יישומים: מעטפות, כיסוי למכוניות, משמש כחומר בידוד בקירות חיצוניים בבנייה כמחסום נגד חדירת מים תחת ציפוי מבנים, מדבקות וגרפיקה. הוא ניתן למיחזור.
היסטוריה
התגלה לראשונה בשנת 1955, על ידי חוקר דופונט ג'ים וייט (Jim White), שראה חומר פוליאתילן יוצא מצינור במעבדה ניסיונית של דופונט. על פי אתר האינטרנט של דופונט, הסיבים הם בעובי של 5 - 10 מיקרומטר (לעומת 75 מיקרומטר לשיער אדם). כיווני הסיבים מסודרים בשתי וערב ומאוגדים בכבישה על ידי חום ולחץ.
מאפיינים
בין המאפיינים של טאיווק הם:
שימושים
גיליונות גדולים של טאיווק משמשים לעיתים קרובות בכיסוי מבנים כדי לספק מחסום מים בין חיפוי החיצוני של מבנה המסגרת והבידוד. טאיווק משמש את שירות הדואר בארצות הברית עבור חלק מעטיפות הדואר שלה. ניו זילנד השתמשה בו לרישיונות הנהיגה שלה בשנים 1986-1999.
איאן מקלן
סר איאן מוריי מקלן (באנגלית: Ian Murray McKellen; נולד ב-25 במאי 1939 בברנלי, לנקשייר) הוא שחקן תיאטרון וקולנוע אנגלי.
מקלן הוא זוכה פרס טוני ופרס גלובוס הזהב ומועמד לשני פרסי אוסקר. עבודתו מתפרשת על יריעה נרחבת, החל ממחזות שייקספיריים ותיאטרון מודרני ועד להשתתפות בסרטי פנטזיה מודרנית ומדע בדיוני. הוא בעיקר ידוע לקהל הרחב בשל משחקו כגנדלף מסרטי "ההוביט" ו"שר הטבעות" וידוע רבות גם בזכות משחקו כמגנטו, אויבם המושבע של האקס-מן בסדרת סרטי "אקס-מן". בנוסף, הוא היה הקריין בגרסה האנגלית של הסדרה התיעודית עמוד האש של רשות השידור הישראלית.
קריירה בתיאטרון
הופעת הבכורה של מקלן על הבמה הייתה בקובנטרי ב- 1961, ובתיאטרון וסט אנד בשנת 1964. בשנת 1966 הופיע בסרטו הראשון, The Bells of Hell Go Ting-A-Ling-A-Ling, אשר לא הושלם. על הסרט הרוויח 4,000 לירות שטרלינג.
התפקיד בו התפרסם לראשונה היה אדוארד השני מלך אנגליה, במחזהו של כריסטופר מרלו "אדוארד השני" בשנת 1969. ההפקה הייתה שנויה במחלוקת בשל סצנות העינוי המפורשות בה וההומוסקסואליות הנרמזת ממנה. בשנת 1972 הקים את "חברת השחקנים" עם חברו אדוארד פת'רברידג', תפקיד שהביא לו מוניטין כדובר השחקנים והתיאטרון הבריטי בכלל. בין 1974 ל- 1978 גילם מספר תפקידים בחברת התיאטרון האנגלית Royal Shakespeare, בהם במחזות "רומיאו ויוליה", "מקבת'" ובמחזה "האלכימאי" של בן ג'ונסון, בהפקתו של טרבור נאן.
בשנת 1979 כיכב מקלן בברודוויי במחזה "עקומים" (Bent), מחזה על גבר הומוסקסואל במחנות ההשמדה הנאציים. חרף תפקידו במחזה, אשר הביא לידיעת הציבור את רדיפת ההומוסקסואלים בגרמניה הנאצית, מקלן לא "יצא מהארון" בשלב זה. הוא השתתף בשתי הפקות נוספות של המחזה בשנים מאוחרות יותר: בשנת 1990 בהפקה של התיאטרון המלכותי הלאומי, ובשנת 1997 בתפקיד משנה בסרט המבוסס על המחזה.
בשנת 1980 גילם את אנטוניו סליירי במחזה "אמדאוס" בברודוויי, עליו קיבל את פרס טוני. בשנת 1982 גילם את וולטר, מבוגר עם פיגור שכלי, במחזה טלוויזיוני בערוץ 4 הבריטי. הופעה זו הקנתה לו קהל מעריצים חדש, אם כי טרם היה מוכר למרבית הציבור האמריקני.
קריירה בקולנוע
מקלן התחיל את קריירת הקולנוע שלו בסוף שנות השישים, אך רק בשנות התשעים הפך לשחקן מוכר בתחום, בעקבות הופעתו במספר שוברי קופות בהוליווד. בשנת 1993 השתתף בסרט "קשר בכל מחיר". באותה שנה השתתף במיני-סדרת הטלוויזיה "סיפורי סן פרנסיסקו", המבוססת על ספרו של ארמיסטד מופין, ובסרט "אחרון גיבורי הפעולה" לצדו של ארנולד שוורצנגר. הוא אף גילם תפקיד ראשי בסרט הטלוויזיה "And the Band Played On", המספר על גילוי נגיף האיידס.
מקלן זכה לשיא פרסומו כאשר גילם תפקידים ראשיים בסרטים שוברי קופות בהוליווד. הוא חזר לעבוד עם בריאן סינגר, במאי "תלמיד מצטיין מדי", בסרטים "אקס-מן", "אקס-מן 2" ו"אקס-מן 3: המפלט האחרון", בהם גילם את דמותו של מגנטו. בזמן צילומי "אקס מן" לוהק לתפקיד גנדלף בשלושת סרטי "שר הטבעות" של פיטר ג'קסון ("שר הטבעות: אחוות הטבעת", "שר הטבעות: שני הצריחים" ו"שר הטבעות: שיבת המלך"). מקלן זכה לשבחים על משחקו בסרטים אלו, ואף היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר על הסרט "אחוות הטבעת".
ב-2007 כיכב בסרטים "אבק כוכבים" ו"מצפן הזהב". ב-2008 כיכב בסרט הטלוויזיה "המלך ליר", המבוסס על מחזה מאת ויליאם שייקספיר. בשנים 2012–2014 שיחק בטרילוגיית סרטי "ההוביט" של פיטר ג'קסון, בתפקיד הקוסם גנדלף. בשנים 2013–2016 שיחק בסדרה הקומית "מרושעות".
שמואל כץ (צייר)
שמואל (אלכסנדר) כץ (18 באוגוסט 1926 – 26 במרץ 2010) היה צייר, מאייר וקריקטוריסט ישראלי. התפרסם בעיקר בזכות איוריו לסיפור הילדים דירה להשכיר, ציוריו ורישומיו מאופיינים בקו קליל ובהומור. חבר קיבוץ געתון מהיווסדו ועד מותו.
ביוגרפיה
שמואל כץ נולד בשנת 1926 בווינה בירת אוסטריה להורים ממוצא הונגרי. המשפחה הייתה מסורתית ובילדותו למד כץ עברית בתלמוד תורה והצטרף למועדון של סניף בית"ר בווינה. אביו, ישראל כץ, היה זמר אופרה וחזן, וכץ עצמו למד נגינה על פסנתר והתעתד להפוך למוזיקאי. לאחר סיפוחה של אוסטריה לגרמניה הנאצית במרץ 1938, עבר עם משפחתו להונגריה. לאחר כניסת הגרמנים להונגריה ב-1944, נלקח כץ לגטו של העיר מישקולץ.
ב-1947 עלה כץ לארץ ישראל, בעקבות נתינת היתרי עלייה לגרעין "האחד במאי" של השומר הצעיר שבו היה חבר. לאחר עלייתו הצטרף להכשרה בקיבוץ אילון, וב-8 באוקטובר 1948 ייסד עם חבריו לגרעין את קיבוץ געתון, שבו היה חבר עד אחרית ימיו.
בשנת 1949 החל כץ לפרסם קריקטורות ואיורים בעיתונים כגון "במחנה", "דבר השבוע" ו"על המשמר". חלק גדול מעבודות אלו עסק בהווי חיילי צה"ל. בשנת 1949 החליף כץ את רות שלוס, שנסעה ללימודים בצרפת, בתפקיד מאייר הבית של השבועון "משמר לילדים", ושימש כמאייר העיתון עד 1953. במסגרת עבודתו אייר את סדרת סיפורי "חסמבה", שחיבר יגאל מוסינזון והופיעו בעיתון זה כסיפור בהמשכים.
ב-1952 הציג כץ תערוכת רישומים והדפסים בגלריית מקרא סטודיו בתל אביב. סגנון העבודות שיצר היה קרוב אל ה"ריאליזם החברתי", שהיה אופייני לציירים רבים בני הקיבוץ הארצי. מבחינת הנושאים, עבודותיו התמקדו בתערוכה בסצנות מחיי הקיבוץ, בתיאורים של מעברות ובדימוים של "היישוב הערבי". סגנון העבודות היה קווי באופיו. ברישום "דייגים בגעתון" (1952), לדוגמה, תיאר כץ את הדמויות בצורה סכמטית הנוטה לשימוש בקווים גאומטריים. גם עבודות בצבעי שמן שיצר בתקופה זו מעידות על הדגש החברתי ביצירה, אף שאופי הציור שמרני יותר בעיצוב הדמויות והסביבה.
בשנים 1953–1954 שהה בפריז בירת צרפת לשם לימודי אמנות מטעם הקיבוץ הארצי. הוא השתלם בבית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות ("בּוֹזאר"), שם למד טכניקות כגון הדפס ופרסקו. כמו כן סייר בארצות מערב אירופה. עם שובו לקיבוץ עסק כץ בעיטור מבני ציבור בקיבוצו בטכניקות של עיטורי מתכת, תבליט בטון ופרסקו או עיטור חדר האוכל של קיבוץ עין המפרץ (1954), שנעשה בשיתוף וייל. ב-1954 הצטרף למערכת העיתון "על המשמר" כצייר ועורך גרפי. במסגרת עבודתו יצר קריקטורה שבועית בעיתון. הקריקטורות שיצר עסקו בעיקר בנושאים פוליטיים ואקטואליים. ביצירות אלו בחר כץ להתמקד בתיאור הווי סאטירי-חברתי על חשבון תיאור גרוטסקי של המנהיגים הפוליטיים.
בתקופת "מבצע סיני" גויס כץ לצה"ל כשרטט מפות, אולם בהמשך הפך ל"צייר צבאי" וליווה את הלוחמים בחזית, ביחד עם הסופר משה שמיר. הוא המשיך לשמש כצייר צבאי עד למלחמת לבנון הראשונה. ב-1958 ערך מסע לאפריקה המזרחית, שהשפיע רבות על גיבוש סגנונו האמנותי והטכני. "שם מצאתי את הפתרונות לציור הארצישראלי שלי", טען כץ בדיעבד, והוסיף: "אפשר לומר שדרך השוני בין הנוף הזה והנוף האחר, הגעתי לייחוד: לצבע השמיים שלי, לקו הנכון, לתנועה הזורמת.
לצד התפתחותו כאמן המשיך כץ ביצירה גרפית ועיתונאית. במהלך שנות ה-60 יצר עבודות גרפיות לחברות כגון "ארקיע" ולשכת התיירות הממשלתית ועבור הקפה של חברת "עלית". פרסם איורים במהלך "משפט אייכמן" (1962). עבודתו הידוע ביותר מתקופה זו היא ה"הגדה קיבוצית לפסח" (1964). בעיצוב ההגדה התבסס כץ על "הגדת קאופמן", הידועה גם כ"הגדת בודפשט" (המאה ה-14). עם זאת, בולט בעיצוב סגנון האיור המגובש של כץ, הכולל שימוש בקווים גאומטריים רכים (בהשפעת האמנות הקוביסטית), בשילוב בין משטחי צבע לבין קו חופשי, ובשימוש ברקע כחלק מרכזי בעיצוב הקומפוזיציה של היצירה. סגנון זה בא לביטוי בייחוד בשורה של ספרי ילדים שעיצב. בין עבודות אלו בולטים האיורים ל"שעלול תעלול" (1962) מאת בנימין טנא לפי יאן בּזֶ'כוָוה, "בולבול-למה-ככה?" (1966) מאת ע. הלל ובייחוד הספר "דירה להשכיר" (1970) מאת לאה גולדברג.
בסוף שנות ה-70 נרתם כץ לפעילות פוליטית. בשנת 1979 הצטרף למשלחת העיתונאים הישראלים לשיחות השלום במצרים. בדצמבר 1979 נסע שוב למצרים עם סמדר פרי, עיתונאית על המשמר לענייני ערבים באותה עת, שסיקרה את שיחות השלום והשניים התקבלו לריאיון עם נשיא מצרים אנואר סאדאת, וכץ רשם את דיוקנו. בנוסף, כץ היה פעיל בארגון "שלום עכשיו", ויצר עבורו מספר עבודות גרפיות. בשנת 1983 היה שותף למשלחת של הארגון ושל עיתונאים להונגריה, שאף נפגשה עם בכירים באש"ף.
בסוף שנות ה-90 קיבל כץ אזרחות אוסטריה, ובנוסף קיבל את עיטור הזהב של הרפובליקה האוסטרית והציג תערוכה במוזיאון הקתדרלה של וינה. התערוכה, העיד כץ, "הייתה לאירוע המשמעותי ביותר בשבילי במסגרת המפגש המחודש עם החוויה האוסטרית". בשנים האחרונות לחייו זכה לעדנה והכרה בחשיבות עבודותיו לעולם האמנות הישראלי, מה שהתבטא במספר תערוכות היחיד שהציג.
שמואל כץ נפטר בשנת 2010, בגיל 83, כתוצאה מאירוע מוחי. היה נשוי לנעמי לבית לוסטיג, מחנכת. הותיר אחריו שתי בנות. בתו יעל נשואה לדב חנין.
רשימת פרסומים
{{טורים
ספרי קריקטורות
}} {{טורים
מערכות החשמל בעולם
במערכות חשמל בעולם המתח החשמלי התדרים וסוגי חיבורי שקע-תקע עשויים להשתנות ממדינה למדינה, אך אזורים נרחבים בדרך כלל משתמשים באותם התקנים. לעיתים רבות התאימות הפיזית של כלי הקיבול איננה מעידה על תאימות של המתח, או התדרים. באזורים מסוימים בעולם עדיין קיימים תקנים ישנים.
ארגון הנציבות הבין-לאומית לאלקטרוטכניקה מפרסם את הנתונים העדכניים ביותר אודות מערכות החשמל בעולם והנתונים אשר מוצגים בערך זה מסתמכים בעיקר על מקור מידע זה, למעט במקרים מסוימים בהם מצוינים מקורות מידע אחרים.
סוגי מתחים
יש בעולם שני תקנים מקובלים להזרמת חשמל לשקעים ביתיים:
סוגי השקעים ברחבי העולם
במדינות שונות נעשה שימוש בשקעים ותקעים חשמליים שונים בצורתם. התקעים עם שלושת הפינים העגולים שבשימוש בישראל, ובגרסה דומה בתאילנד. תקעים עם שני פינים, יכולים להתאים לשקעים במדינות רבות. תקעים עם שני פינים ממדינות רבות יתאימו גם לשקעים ישראליים. להלן פירוט של סוגי התקעים והשקעים השונים אשר נמצאים בשימוש ברחבי העולם. כל אחד מהסוגים מזוהים על ידי אות בהתאם לסיווג בשימוש על ידי ממשלת ארצות הברית של אמריקה. להלן פירוט של סוגי השקעים והתקעים השונים הקיימים ברחבי העולם:
מדובב
מדובב הוא אדם המביא אדם אחר לידי דיבור במקרה שהוא מתקשה בכך (למשל, עקב צער עמוק, עקב טראומה שעבר וכו'). התואר "מדובב" יוחד גם ספציפית לאדם המפתה עציר או אסיר להתוודות על פשע, ובכך מסייע להפללתו.
מדובב בשירות המשטרה
נהוג להבדיל בין מדובב פסיבי, המוצמד לחשוד ומגיב לפניות אליו בנוגע לעבירה אך אינו פותח מיוזמתו בדיון עם החשוד על העבירה, לבין מדובב אקטיבי המשדל את החשוד להודות באשמה. השימוש במדובב והמותר והאסור בהפעלתו נמצאים בדיונים ברחבי העולם. בית המשפט העליון בקנדה, למשל, שלל שימוש במדובב אקטיבי כלפי חשוד שביקש במפורש לשמור על זכות השתיקה. בישראל קבע בית המשפט העליון שבאופן כללי השימוש במדובבים פסיביים ואקטיביים הוא חוקי. אולם בית המשפט העליון פסל הודאה של חשוד ברצח לאחר שקבע שהמדובבים תקעו טריז בינו לבין עורך דינו ויעצו לו עצות משפטיות שקריות. בית המשפט העליון גם ביקש שככלל לא ייעשה שימוש באותו מדובב עם חשודים שונים באותה פרשה, מחשש שמידע יזלוג מהמדובב על החשוד ויזהם את ההודאה של החשוד.
מדובבים בתרבות
סדרת הטלוויזיה הישראלית המדובב עוסקת בקורותיו של אסיר שנהג לדובב פושעים בזמן שהותו בכלא. וכך משוחרר ממאסר מוקדם מהצפוי בתנאי שיהיה מדובב בשירות המשטרה.
עוצמה (פיזיקה)
עוצמה בפיזיקה מציינת את מידת זרימת האנרגיה או שטף האנרגיה. העוצמה נמדדת בהספק ליחידת שטח, או אנרגיה ליחידת זמן ליחידת שטח.
עוצמת הקול נמדדת ביחידות של דציבל dB (דציבל = 0.1 בל).
הקפת ים המלח
הקפת ים המלח הייתה מסע רגלי שביצעה קבוצה של 14 חניכי תנועת המחנות העולים סביב ים המלח בספטמבר 1934. המסע ארך כ-180 קילומטר ונמשך 12 ימים. נראה כי מסע זה היה יחיד במינו, שכן לא תועדה הקפה רגלית של ים המלח לפניו או אחריו. המסע, שהחל באזור קלי"ה והקיף את ים המלח בכיוון השעון, תועד בספר "הקפנו את ים המלח ברגל" שחיבר אחד ממשתתפי המסע, רפי טהון (בנו של יעקב טהון, ולימים חבר קיבוץ מעוז חיים ויו"ר מועצה אזורית בקעת בית שאן). הספר התבסס על יומן המסע שכתב מדי יום יצחק אברהמי.
קבוצת הנערים, שהיו בגילאי 18–20, היו עירוניים בוגרי בתי ספר תיכוניים מתנועת המחנות העולים, שעברו שנת הכשרה בקיבוץ נען ועמדו בפני הצטרפות לקבוצות החוגים ברעננה (שהקימה מאוחר יותר את מעוז חיים) ובמעין חרוד (שהקימה את בית השיטה). המסע תוכנן על ידם במשך זמן רב אך המפה המפורטת ביותר שעמדה לרשותם הייתה בקנה מידה של 1:250,000. מלבד מים ומצרכי מזון הם הצטיידו גם בתשעה אקדחים לא חוקיים. חברי הקבוצה היו חברים בהגנה וביקשו רשות משאול מאירוב לצאת למסע המסוכן ונענו בשלילה. הם פנו אף לישראל גלילי (חבר נען) לשאול בעצתו ואף הוא פסק נגד היציאה למסע. לאחר ויכוח ארוך החליטו חברי הקבוצה להפר את הוראות ההגנה ולצאת כמתוכנן. רק אורי יפה, שהפך ברבות הימים למפקד חטיבה 9 במלחמת העצמאות, בחר לקבל את צו ההגנה ובחר שלא להצטרף לטיול.
ב-3 בספטמבר 1934 נסעו חברי הקבוצה באוטובוס עד סמוך לקלי"ה, ובאותו יום חצו את נהר הירדן צפונית לשפכו הדרומי לים המלח. ביום השלישי הגיעו לשפך ואדי זרקא-מעין, הנחל השני בגודלו (אחרי נחל ארנון) הנשפך בגדתו המזרחית של ים המלח. מטרתם הבאה הייתה נחל הארנון, אך הם לא הצליחו למצוא דרך נאותה במצוקים ובקניונים שלחוף הים. מימיהם אזלו והם התפצלו למספר קבוצות של 3-4 אנשים שכל אחת מהן ניסתה למצוא דרך דרומה. בין הקבוצות לא היה קשר, קצב הליכתן היה שונה ורוב חברי הקבוצות סבלו מתשישות, מהחום הרב ומצמא קיצוני. לבסוף, הצליחו שניים מחברי הקבוצה, שהתגברו על המצוקים על ידי שחייה לאורך חוף הימה, להגיע לארנון להצטייד במים ולעלות בשביל לעבר חבריהם שהיו מפוזרים בנקודות שונות באזור.
לאחר התאוששות ועליה לשם טיול במפלי הארנון, המשיכה הקבוצה דרומה בקצב מהיר והגיעה לכפר מזרעה שבלשון ים המלח. המעבר בכפר הירדני, ובמשטרה הנמצאת בו, היה מתוכנן מראש ונבע מחוסר ברירה בגלל תוואי השטח. סיפור הכיסוי להגעת הקבוצה היה כי הם קבוצת תלמידים שחצתה את ים המלח בסירה לשם טיול בארנון וכי סירתם התקלקלה והם צועדים לכיוון מפעל האשלג שבסדום. הסיפור התקבל וניתן לקבוצה להמשיך בדרכה ואכן, הם הגיעו לסדום ביום השביעי למסע. בסדום הצטיידה הקבוצה במזון ובמים ואחד מחבריה שחלה התחלף עם אורי יפה שהגיע לסדום כדי להצטרף למחצית השנייה של המסע.
לאחר שנחו יום אחד בסדום, יצאו חברי הקבוצה צפונה ובערב היום התשיעי הגיעו למצדה. למחרת בבוקר עלו על הצוק מכיוון צפון מערב. לאחר שהמשיכו צפונה לאורך החוף, נקלעו שוב למצוקת מים קשה. בנחל צאלים פגשו ערבים וכפו עליהם לתת להם מעט מים. גם בנחל חבר התפתח אירוע דומה, אלא שהפעם אחד הערבים היה חמוש ברובה והקבוצה העדיפה שלא להיכנס לעימות. בנוסף למחסור במים התפתחו באזור צעידתם תנאי שרב ושוב התפצלה הקבוצה לקבוצות קטנות וחלק מחבריה שכבו באפיסת כוחות למרגלות המצוק שם מצאו גומחות ובהן מעט צל. שניים מחברי הקבוצה הצליחו להגיע, ביום העשירי למסע, למעיין עין גדי ולאחר שהגיעו עוד שלושה חברים, דאגו לשלוח מים לחבריהם התשושים באמצעות ערבי עם חמור, ממנו קנו לאחר מכן גם מזון. בעין גדי היה באותה עת גרמני מכת הטמפלרים שהעסיק ערבים בגידול ירקות במקום. חברי הקבוצה סברו שהם עוינים וכדי להרתיעם, שלפו את אקדחיהם ואף ירו באוויר, לכאורה, לאות שמחה על מציאת המים.
ביום ה-11 המשיכו בדרכם צפונה וחצו את ואדי חצאצה, ואדי דרג'ה ונחל קדרון כשמלווה אותם הערבי שפגשו בעין גדי ושנשכר כדי שחמורו ישא פחי מים לשתייה. כשהגיעו לראש צוקים (מצוק פשחה) עלו עליו וירדו לעינות צוקים ללינה. בבוקר היום ה-12 הגיעו לקלי"ה, השלימו את הקפת ים המלח וערכו צילום קבוצתי בנקודת הסיום כדי להנציח את המעמד (לאחד מחברי הקבוצה הייתה מצלמה והמסע תועד גם בצילומים).
למסע, שנערך בתנאי אקלים קשים וללא כל אמצעי קשר וחילוץ (כדרכם של כל הטיולים באותה עת), לא היה ערך מחקרי. אולם, הניסיון שצברו בתנאים המדבריים הקשים שימש חלק מחברי הקבוצה שהפכו בשנים מאוחרות יותר למורי דרך בפלמ"ח.
בשנת 1966 שודרה בקול ישראל סדרה בת מספר תוכניות בהן סיפרו חלק ממשתתפי המסע את חוויותיהם מהקפת ים המלח.
סנאיים
סְנָאִיִּים (שם מדעי: Sciuridae) הם משפחה של יונקים מסדרת המכרסמים. במשפחה 274 מינים ב-50 סוגים (לפי מיון אחר 278 מינים ב-51 סוגים). משפחת הסנאיים מגוונת מאוד במיניה, כפי שניתן לראות, למשל, בשונות בין הסנאי האפור לבין הסנאי הדואה, והמרמיטה.
גביע העולם בכדורגל נשים 1999
בטורניר זה הוגדל מספר הנבחרות המשתתפות מ-12 ל-16, וארבע נבחרות ערכו בו את הופעת הבכורה שלהן - גאנה, מקסיקו, קוריאה הצפונית ורוסיה. בנוסף, טורניר זה אופיין במספר צופים גבוה יחסית לשאר גביעי העולם לנשים, כאשר ממוצע הצופים למשחק עמד על 37,319 איש (הכי גבוה אי פעם).
סנאיים
מינים אחדים במשפחה מפגינים התנהגות חברתית מפותחת ביותר, המסייעת להם בהגנה מפני טורפים ובשימור הטריטוריה, כמו אצל הנובחנית. מינים אחרים, כמו הטמיאס הקטן, חיים בפרישות מרבית חייהם ונפגשים רק למטרות רבייה. משקלם של מרבית הסנאיים הוא בטווח של 0.4-0.25 ק"ג, וגודלם 23–25 ס"מ. יוצאים דופן הם המגיע לגודל מרבי של 7 ס"מ, הסוג רטופה המגיע לאורך 91 ס"מ ולמשקל 3 ק"ג, והמרמיטה האלפינית, שמשקלה עשוי להגיע ל-8 ק"ג. הגדולה שבסנאיים היא המרמיטה השעירה, שמשקלה עשוי להגיע ל-13 ק"ג.
גביע העולם בכדורגל נשים 1999
משחק הגמר בין המארחת ארצות הברית לבין נבחרת סין, שנערך באצטדיון רוז בול בפסדינה, קליפורניה, הסתיים בניצחון אמריקאי של 4-5 לאחר דו-קרב בעיטות עונשין. משחק זה נחשב למשחק כדורגל הנשים הכי נצפה מאז ומעולם - נכחו בו 90,185 צופים, ושימש כנקודת מפנה בתולדות הענף. בעקבות הניצחון, הפכה ארצות הברית למדינה הראשונה שזוכה פעמיים בגביע העולם לנשים.
סנאיים
הסנאים פעילים במהלך היום והם שוכני יערות. תזונתם מתבססת בעיקר על חומר צמחי, כגון אגוזים, זרעים ופטריות, ואף על חרקים, ביצים וחסרי חוליות קטנים. הם מיומנים בטיפוס ובקפיצה מעץ לעץ. הסנאים בונים קנים במרומי העצים או בנקרותיהם. בקן, הבנוי מענפים וקליפות עצים, הם ישנים ומגדלים את צאצאיהם.
גביע העולם בכדורגל נשים 1999
אצטדיונים
שמונה אצטדיונים, בשמונה ערים שונות, נבחרו לארח את משחקי גביע העולם, כאשר בכל אצטדיון היו לפחות 20,000 מקומות. משחק הגמר נערך באצטדיון רוז בול, פסדינה ומשך אליו מספר שיא של 90,185 צופים.
כובשות השערים
בסך הכל, נכבשו במהלך הטורניר 123 שערים. שתי שחקניות חולקות את תואר מלכת השערים: סון ון הסינית וסיסי הברזילאית. אן קריסטין אהרונס הנורווגית כבשה ארבעה שערים, 9 שחקניות כבשו שלושה שערים, 17 שחקניות כבשו צמד שערים ו-42 כבשו שער יחיד במהלך הטורניר. שלוש שחקניות הבקיעו שער עצמי. להלן מוצגות הכדורגלניות שהבקיעו שלושה שערים ומעלה במהלך הטורניר:
סנאיים
מגוון המינים, על שלל התנהגותם וצורותיהם, והאפשרות לצפות בפעולתם בשעות היום, הופכים את הסנאיים ליצורים מוכרים ומסקרנים ביותר. כמו כן הם מושאי מחקר בתחומים רבים ומגוונים על ידי הזואולוגים בארצות מוצאם.
בישראל נציגה היחיד של משפחת הסנאיים הוא הסנאי הזהוב, החי בחרמון. צבעו הבולט ביותר הוא אפור, אך יש לו גם גוון צהוב. בעבר היה נפוץ יותר בישראל, אך כיום, עם היכחדות בית הגידול שלו, הבנייה המואצת וכריתת היערות, הוא נתון בסכנת הכחדה.
הערה לגבי המיון
עקב יישום טכנולוגיות מודרניות של הנדסה גנטית כמו ריצוף DNA, והמשך המחקר על מבנים מורפולוגיים, הושגה התקדמות מרובה בפענוח האבולוציה של הסנאיים.
עד לשנת 2004 המשפחה חולקה לשתי תת-משפחות:
הסיבה העיקרית לחלוקה הוא השוני במבנה המורפולוגי בין שוכני העצים לבין שוכני הקרקע, בעוד שלסנאים הדואים יש מאפיינים דומים ביותר וקרבה גנטית לסנאי העצים, ועל כן הם מהווים שבט בתוך תת-המשפחה סנאים.
תפוצה
למשפחת הסנאיים תפוצה עולמית, ניתן למצוא אותם במגוון בתי גידול במרבית גושי היבשות, מלבד במדגסקר, אוסטרליה, ניו זילנד ואנטארקטיקה.
תיעוד המאובנים במשפחה
המאובנים הקדומים ביותר של המשפחה מצביעים על כך שמקור המשפחה בחצי הכדור הצפוני. מרבית השרידים הקדומים נמצאו ביבשת צפון אמריקה והם בני כ-36 מיליון שנים. המאובן הקדום ביותר הוא Douglassciurus jeffersoni, בן 37.5-35 מיליון שנים. למין זה גולגולת ותצורת שיניים הדומים ביותר למיני הסנאיים המודרניים, אולם הלסת שמאפיינת את הסנאיים (וכן את הבוניים) לא נראית במאובן זה. המאובן הראשון בעל הלסת ה"סנאית" הוא מהסוג Palaeosciurus, שנמצא באירופה, ומתוארך לתקופת האוליגוקן, לפני 23.8-33.7 מיליון שנים.
מרבית המאובנים השייכים למשפחה מתוארכים מלפני 33.7 מיליון שנים ועד לימינו. לפי ממצאים אלו נראה כי הסוג הנפוץ, סנאי (Sciurus), הוא בבחינת מאובן חי.
הסנאיים בתרבות
מקור השם הלטיני והשם האנגלי (squirrels), הוא דברי הפילוסוף היווני אריסטו, שכינה אותם "skioros", שמשמעו זנב בגוונים שונים. מאוחר יותר בצרפת שונה השם ל-"esquirel", שדומה יותר לצורה המודרנית.
בעברית הוצע לכנות את הסנאי בשם בעל החיים המקראי "כוח", או בשם "קרן האלוני" - תרגום מילולי של השם הגרמני "אייכהורן". לבסוף נתקבל השם סנאי, שהוא קיצור מ"חולדת הסניים" (=סנאים, צורת רבים של סנה), בעל חיים המוזכר במשנה, שהיה מקנן בשיחי הסנה.
Black Ice
Black Ice הוא אלבומם החמישה עשר של להקת ההארד רוק AC/DC שיצא ב-17 באוקטובר 2008. האלבום הופק על ידי ברנדן אובריאן ויצא לאור ברחבי העולם ב-17 ו-22 באוקטובר 2008.
האלבום הוא האחרון שבו השתתף מייסד הלהקה, מלקולם יאנג, בטרם פרש בשל סיבות רפואיות.
הפקת האלבום
גיטריסט הלהקה מלקום יאנג אמר בראיון בינואר 2006 שהלהקה מתחילה לעבוד על אלבום חדש. שלושה חודשים לאחר מכך קליף ויליאמס, בסיסט הלהקה, נפצע בידו ולא היה יכול לנגן במשך 18 חודשים. האלבום נדחה למשך שנה וחצי. בראיונות שנתנו אחרי הוצאת הדיסק טענו חברי הלהקה אנגוס יאנג ובריאן ג'ונסון שדחיית האלבום עזרה מאוד לכתיבת שירים אך מעריצי AC/DC היו צריכים לחכות זמן רב מכיוון שזה האלבום הראשון שלהם מאז שחרורו של Stiff Upper Lip בשנת 2000, הפער הארוך ביותר עד כה בין שני אלבומים AC / DC. הלהקה הקליטה אותו בוונקובר שבקנדה, כמו האלבום הקודם.
כ-1,762,000 יחידות של האלבום נמכרו בשבוע הראשון. האלבום היה מספר אחד במצעדי המכירות ב-29 מדינות שונות, כולל אוסטרליה, קנדה, בריטניה וארצות הברית. במאי 2009, חצי שנה בלבד אחרי שהאלבום יצא, נמכרו 7.2 מיליון עותקים ברחבי העולם והוא אלבום השני הכי נמכר ב-2008. בריאן ג'ונסון, סולן הלהקה, תיאר את האלבום בתור "אחד הטובים ביותר שעשינו".
רשימת שירים
כל השירים נכתבו על ידי אנגוס יאנג ומלקולם יאנג.
האגיה סופיה (סלוניקי)
כנסיית האגיה סופיה (ביוונית: Ἁγία Σοφία), הנמצאת בכיכר באותו שם בסלוניקי שביוון, היא כנסייה יוונית-אורתודוקסית מהתקופה הביזנטית. הכנסייה הוכרזה כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו בשנת 1988, יחד עם מבנים עתיקים נוספים בעיר מהתקופה הנוצרית המוקדמת והביזנטית.
היסטוריה
הכנסייה הראשונה במקום נבנתה בשנת 315. המבנה הנוכחי הוקם במאה השמינית. ב-1205, לאחר כיבוש העיר במהלך מסע הצלב הרביעי, הוכרזה הכנסייה כקתדרלה, מעמד זה לא נשתנה גם לאחר חזרת שלטון ביזנץ ב-1246. ב-1430, לאחר כיבוש העיר על ידי הסולטאן העות'מאני מוראט השני, הפכה הכנסייה למסגד. עם כיבוש העיר על ידי היוונים ב-1912 המסגד הפך שוב לכנסייה.
לכנסייה מבנה ייחודי: התוכנית הסטנדרטית של בזיליקה בעלת אולם תווך ושתי סיטראות משולבת בתוכנית של "צלב יווני" ומעליה כיפה בקוטר 10 מטר. היא מהווה את אחת הדוגמאות הבולטות של מבנה כזה, האופייני לארכיטקטורה של אמצע התקופה הביזנטית. בתקופה העות'מאנית נוסף מינרט, שחלקו התחתון שרד.
פנים הכנסייה: בפסיפס שבכיפה תמונת "עליית ישו לשמיים", מוקף במרים, שנים-עשר השליחים ושני מלאכים. בולטות גם כותרות העמודים עם עיטורי עלי האקנתוס.
The Way You Make Me Feel
The Way You Make Me Feel (בעברית: מה שאת גורמת לי להרגיש) הוא הסינגל השלישי מתוך אלבום האולפן השביעי, "Bad", של הזמר והיוצר מייקל ג'קסון, אשר יצא ב-9 בנובמבר 1987. השיר הפך לסינגל השלישי מהאלבום המגיע למקום הראשון בבילבורד האמריקאי ומדורג בפיסגת המצעדים ברחבי העולם. מילות השיר מדברות על להיות או להרגיש מאוהב במישהו.
יצחק זאב הלוי סולובייצ'יק
הרב יצחק זאב הלוי סולובייצ'יק (ידוע בשם הגרי"ז, או הרב מבריסק או ר' וועלוול; כ' בתשרי תרמ"ז, 19 באוקטובר 1886 – ט' בתשרי תש"ך, 11 באוקטובר 1959) היה רבה של העיר בריסק וראש הישיבה בבריסק, ואחר כך בירושלים. מנהיג הציבור החרדי-ליטאי אחרי שנת 1954. נחשב מתנגד תקיף לציונות.
חייו
נולד לרבי חיים מבריסק בעת שהאב כיהן כראש ישיבת וולוז'ין, ולליפשא בת הרב רפאל שפירא שהיה חתן הנצי"ב. נודע כעילוי, בגיל צעיר. נישא לאלטע הענדיל, ילידת ירושלים, בת הרב חיים אוירבך (נכדו של ה"אמרי בינה"). בעת מלחמת העולם הראשונה שהה בוורשה בירת פולין, ונתמנה שם לראש ישיבה לתקופה של כשנה.
בשנת 1918, לאחר פטירת אביו, מונה לרבה של בריסק. בעת פרוץ מלחמת העולם השנייה שהה בעיר המרפא קריניצה, הרחק מביתו, ומאז לא חזר לעיר בריסק.
בתקופת רבנותו בבריסק, שלח אליו הרב אליעזר יהודה פינקל, ראש ישיבת מיר, תלמידים מובחרים כדי שישמעו את שיעוריו.
הוא הגיע לווילנה, בחלון הזמן שבו אפשר הסכם ריבנטרופ–מולוטוב להמוני יהודים, ובהם בני ישיבות רבים, להימלט משטחי הכיבוש הגרמני בפולין, אל וילנה שנכבשה בידי הסובייטים. בווילנה התארגן סביבו מחדש ה"קיבוץ", קבוצת הבחורים ששמעה שיעורים מפיו. בשיעורים בווילנה בתקופה זו השתתפו בין היתר: רבי דוד פוברסקי, רבי אליהו חזן, רבי נח שימנוביץ ורבי הלל כגן.
הוא הצליח להימלט מאירופה בשנת 1941, עלה לירושלים אשתו ושלושה מילדיו נרצחו בשואה, לאחר שלא הצליחו להימלט מגטו בריסק.
בשנותיו האחרונות סבל הרב סולובייצ'יק ממחלת ריאות קשה ושהה לשם כך מספר פעמים בשווייץ, עבור האוויר הצח שבה. בביקוריו בשווייץ היה לאורחו של וולף רוזנגרטן, נדיב ידוע שתרם מהונו ליהודי ארץ ישראל.
הרב מבריסק נפטר בערב יום הכיפורים, יום ראשון, ט' בתשרי ה'תש"ך, 11 באוקטובר 1959. הלווייתו התקיימה בבוקר יום שלישי בירושלים בהשתתפות כ-20,000 אנשים ולא נישאו בה הספדים והוא נקבר בהר המנוחות בירושלים. הספדו של אחיינו, הרב יוסף דב הלוי סולובייצ'יק, התפרסם בשם "מה דודך מדוד".
דרכו בלימוד ובפסיקת הלכה
בדרך לימודו היה הרב סולוביצ'יק תלמיד מובהק של אביו, רבי חיים מבריסק: ניתוח מעמיק של כל הלכה למרכיביה הבסיסיים, והעלאת תובנות חדשות שנגזרות משורשו המדויק של הדין, והתמקדות דווקא בפורמליזם של ההלכה וזאת בניגוד מובהק לדרך לימודו של החזון איש אשר התמקד בהנמקה של ההלכה.