cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הבחירות לראשות העבודה (2005)
רקע
ביולי 2003 החלו חברי מפלגת העבודה בשיחות לגבי מועד הפריימריז. בנימין בן-אליעזר ובעלי בריתו ביקשו להקים ועדה להכנה לבחירות הפנימיות, שיתקיימו ביוני 2004. מרכז המפלגה דחתה את בקשתו. בספטמבר החל פרס במשא ומתן עם מפלגת עם אחד, בראשות עמיר פרץ, בתקווה להציב רשימה מאוחדת בבחירות הבאות. בחודש נובמבר הציעו כמה מחברי המפלגה, ביניהם דליה איציק ואברהם בורג, להאריך את כהונתו של פרס בשנה אחת לפחות. בן אליעזר התנגד תחילה לשתי הבקשות, והאשים את פרס במכירת המפלגה, אך הגיע להסכמה עם פרס להארכת כהונתו בשנה בפברואר 2004. העבודה הגיעה להסכם עם מפלגת "עם אחד" במאי 2004, למרות התנגדותו של בן אליעזר. שני הצדדים התאחדו מאוחר יותר בשנת 2005.
בדצמבר 2004 קבע מרכז המפלגה את מועד הפריימריז ל-12 ביוני 2005. פרץ הודיע על כוונתו להתמודד. בחודש שלאחר מכן הצטרפה העבודה לממשלת אריאל שרון. פרס מונה לסגן ראש הממשלה. ב-26 ביוני 2005, יומיים לפני מועד הפריימריז המתוכנן, הוא נדחה בעקבות גילוי הונאה במפקד. בעקבות הדחייה, נשר ברק מהמרוץ וסלל את מועמדות פרס ב-11 בספטמבר. חבר הכנסת מתן וילנאי הודיע על כוונתו להתמודד ב-10 באוקטובר. ב-16 באוקטובר, מרכז המפלגה קבע את התאריך ל-9 בנובמבר. וילנאי נשר מהמירוץ ב-6 בנובמבר לאחר שפרס הבטיח למנות אותו לשר הביטחון בממשלה עתידית בראשות העבודה.
קמפיין
פרס ניסה להציג את עצמו בקמפיין בקו ממלכתי, ונפגש עם שועי עולם.
תגובות
פרס טען בתחילה שייתכן שהתרחשו זיופים במהלך הפריימריז אך נפגש עם פרץ והודה בהפסד ב-11 בנובמבר. הוא עזב את מפלגת העבודה ב-30 בנובמבר והצטרף למפלגת קדימה, ונבחר לנשיא ישראל ב-2007. מפלגת העבודה בראשות פרס התמודדה שוב בבחירות לכנסת השבע עשרה, הגיעה למקום השני וזכתה ב-19 מנדטים, ללא שינוי. מאוחר יותר הובס פרץ בבחירות לראשות מפלגת העבודה ב-2007 על ידי אהוד ברק.
יונה רוזנפלד (סופר)
ביוגרפיה
רוזנפלד נולד בשנת תרמ"א בעיירה סטארי צ'ורטוריסק שבווהלין. למד בחדר ובישיבה, אך נאלץ לנטוש את לימודיו עם מות הוריו מכולרה בשנת 1893. אחיו הנכה לא יכול היה לתמוך בו כלכלית והוא נאלץ להתגורר ולעבוד כשוליה אצל חרט באודסה, עבודה בה עבד והתייסר כעשר שנים. סיפורו הראשון, סיפור אוטוביוגרפי, "השוליה", פורסם בשנת 1904 בעידודו של הסופר י.ל. פרץ.
בגיל 23 עזב רוזנפלד את עבודתו והקדיש את עצמו לכתיבה. בשנים 1909–1912 פרסם שני כרכים בשם "כתבים" (שריפטן) ובהם סיפורו המפורסם "מתחרים" (קאנקורענטען). בעיצומה של המהפכה הרוסית, עזב את קייב וחזר לקובל שבווהלין, שם המשיך ביצירתו ונישא.
"בודד לנפשו" (איינער אליין) הוא ספרו המפורסם ביותר אותו החל לכתוב בשנת 1937 וסיימו ב-1940. רוזנפלד כתב את הספר תוך כדי סבל גופני עז ממחלה ממארת שפקדה אותו. הספר זכה לשבחים רבים בעיתונות היידית. ספר זה תורגם לעברית בידי יעקב דוד אברמסקי וראה אור בשנת 1964.
יונה רוזנפלד נפטר בניו יורק ונטמן בבית הקברות "הר הכרמל החדש" שבקווינס.
על יצירתו
בפגישה עם הסופר יוחנן טברסקי בניו יורק, בעצם ימי מחלתו (1937), סיפר רוזנפלד על החומרים המרכיבים את סיפוריו: עקב חייו האפורים בעיירה נידחת, מר גורלו ועבודתו כשוליה - פגישותיו עם הבריות היו מצומצמות ואין לו מבחר גדול של טיפוסים. רוזנפלד המשיך: "אנוס אני להסתפק במצבים השונים שאני מעמיד בהם את כל אחד מגיבורי, ומתוך כך מפסיק כל טיפוס מלהיות טיפוס, כי לאמיתו של דבר אין מין זה בנמצא כלל! כלומר, הטיפוס ישנו, אלא שאין טיפוסיותו קיימת אלא כל זמן שנתון במצב כתיקונו. במצבים מורכבים, מסובכים, אנו יכולים לראות אפילו את הגיבורים הגדולים ביותר חסרי-ישע ואת החכמים הגדולים ביותר חסרי עצה."
טורנדו מור
טורנדו מור הייתה סופת טורנדו הרסנית בעוצמה 5 בסולם פוג'יטה שפגעה אחר הצהריים של יום שני, 20 במאי 2013, בעיר מור באוקלהומה שבארצות הברית. בסופה נהרגו 24 בני אדם, בהם 9 ילדים, ונפצעו 353. טורנדו מור הייתה חלק ממערכת מזג אוויר גדולה יותר, שהפיקה כמה סופות טורנדו אחרות ביומיים הקודמים. טורנדו מור פגעה לראשונה ב-14:45 זמן מקומי (19:45 UTC), ונשארה על הקרקע במשך כ-50 דקות בנתיב של 27 ק"מ. תחנות מכ"ם מקומיות אישרו כי הטורנדו חצתה רצועה מאוכלסת בצפיפות של מחוז מור. בשיאה, הייתה הטורנדו ברוחב של מעל 2.1 ק"מ.
ג'בל סנין
ג'בל סנין (בערבית: جبل صنين, באנגלית: Mount Sannine) הוא ההר השני בגובהו בלבנון, ומתנשא לגובה של 2,628 מטרים.
היסטוריה
השם סנין מקורו בשם אל הירח האכדי - "סין", והמילה אור - "נין". חוקר ארץ ישראל, יהוסף שוורץ, סבר כי ניתן לזהות את ההר עם הר שיאון המקראי. באזור הר סנין נמצאים שרידי מקדש רומי המוקדש למרס - אל המלחמה. המקום שימש גם כאתר מנוחה ותענוגות לקונסולים הרומיים.
בעבר ההר היה מכוסה ברובו בכמות גדולה של עצי ארזים אולם בשל כריתה נרחבת של עצים מצד הפיניקים והרומאים כמעט שלא נותרה צמחייה על ההר. בשל כמויות השלג הרבות והעובדה שאינו מיוער הוקם כ-9 קילומטר מצפון לפסגת ההר אתר הסקי הגדול ביותר בלבנון. שם אתר הסקי הוא מזאר כפרדביאן. בהר מעיינות רבים.
בשנת 2010 טען צבא לבנון כי גילה מתקני ריגול ישראליים על פסגת ההר הצופים לעבר ביירות.
רות טייטלבאום
רות טייטלבאום (בשם נעוריה: ליקטרמן; באנגלית: Ruth Teitelbaum (Lichterman); 1924 – 9 באוגוסט 1986) הייתה יהודייה-אמריקאית, אחת המתכנתות המקוריות של המחשב אניאק.
ביוגרפיה
טייטלבאום גדלה במשפחה יהודית בשכונת פאר רוקאוויי שברובע קווינס של העיר ניו יורק. היא סיימה תואר ראשון במתמטיקה במכללת האנטר, ומצאה עבודה באוניברסיטת פנסילבניה, בבית הספר להנדסה על שם מור (Moore) כמחשבת מסלולים בליסטיים (כלומר מבצעת חישובים לצורכי הצבא), ולימים נבחרה כאחת המתכנתות הראשונות של המחשב המוקדם אניאק (ENIAC), אשר פותח לשם ביצוע אותם חישובים.
לצד מרלין מלצר, טייטלבאום הייתה מופקדת על תחום החישוב האנלוגי במיזם אניאק, והן חישבו משוואות דיפרנציאליות של מסלולים בליסטיים. על אף שהיה לה תפקיד משמעותי בעליית טכנולוגיית המחשב האלקטרוני, לא זכתה להכרה כחלוצת מחשוב.
עם מערכת אניאק, עקרה למעבדת המחקר הבליסטית בשטח הניסויים אברדין של צבא ארצות הברית, במדינת מרילנד. שם עבדה במשך שנתיים והדריכה קבוצה חדשה של מתכנתי אניאק.
לאנדרי מולמו
לאנדרי מולמו (בצרפתית: Landry Mulemo; נולד ב-27 בספטמבר 1986) הוא כדורגלן בלגי ממוצא קונגלוזי המשחק בעמדת המגן השמאלי.
קריירה
בקיץ 2013 הגיע להיבחן במחנה האימון של בית"ר ירושלים בגרמניה והרשים את המאמן אלי כהן. ב-6 באוגוסט 2013 חתם על חוזה לעונה אחת בקבוצה, שם שיחק עד שיחרורו מהקבוצה ב-21 בינואר 2014. בהמשך חתם מולמו בקאפושוואר מליגת העל ההונגרית. בתום אותה העונה, עם סיום חוזהו, עזב מולמו את קאפושוואר וחתם בקורטרייק מליגת העל הבלגית, אך שוחרר ממנה בסוף עונת.
בינואר חתם בולזניה שקודרה מליגת העל האלבנית. ב-11 בפברואר 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, שהייתה גם ההופעה הראשונה שלו מזה שנה וחצי.
נבחרת לאומית
מולמו שיחק בכל נבחרות הנוער של בלגיה, ובמדי הנבחרת הצעירה שותף באליפות אירופה עד גיל 21 בשנת 2007. בנוסף שיחק עם הנבחרת עד גיל 23 באולימפיאדת בייג'ינג (2008).
משנת 2011 משחק מולמו בנבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו.
שש התחבולות
שש התחבולות (בסינית מסורתית: 六韜; בסינית מפושטת: 六韬; בפין-יין: Liù Tāo, לְיוֹ טָאו) הוא ספר, אחד משבע הקלאסיקות הצבאיות של סין, והיחיד שנכתבה מנקודת מבטו של המהפכן.
הספר מיוחס במסורת לג'יאנג דזה יה המכונה "הדוכס האדיר", יועץ ומצביא של מלכי שושלת ג'ואו הראשונים, אולם על פי המחקר הטקסט נכתב בתקופת המדינות הלוחמות, כ-800 שנים מאוחר יותר. הספר מחולק ל-6 מגילות, אחת לכל תחבולה, ומכיל כעשרים אלף סימנים.
חשיבות
"שש התחבולות" משמש מומחים צבאיים החל מתקופת שושלת סונג, אז נכלל בשבע הקלאסיקות הצבאיות. הוא עד היום מוערך מאוד בקרב מומחי צבא בסין וביפן. הוא מתאפיין בעיסוק בפן המדיני והארגוני, ולא רק בפן הצבאי, בניגוד לקלאסיקות צבאיות אחרות, ובשל כך נחשב גם כבעל ערך בהקשר ניהולי ועסקי.
ב"תחבולת התרבות" מדגימה היצירה אידאולוגיות מן הדאואיזם, הקונפוציאניזם והלגאליזם, לעיתים על סף סתירה עצמית. לפיכך הפרקים בתחבולה זו (ואולי גם ב"תחבולת המלחמה") נראים כאוסף מסמכים שנלקטו על בסיס ניסיון פרקטי. התחבולות האחרות מציגות קו אחיד יותר המתמקד בפן הצבאי-מעשי של הדברים.
פרקי היצירה
ליצירה שישה פרקים:
תרגומים
הספר תורגם לאנגלית, צרפתית, יפנית, קוריאנית ווייטנאמית. התרגום הוותיק ביותר הוא התרגום הצרפתי שנעשה במאה ה-18.
היסטוריה וגרסאות
עוד מתקופת שושלת סונג נחשדה היצירה כזיוף מאוחר, או לפחות כבעלת ייחוס שגוי לדוכס האדיר. ממצאים מחפירות ב-1972 ו-1973 העלו כי פרקים מן היצירה הממוקדים במדיניות התקיימו כלשונם עוד בתקופת שושלת האן, אולם נראה שאז עוד היוו חלק מיצירה אחרת בשם "הדוכס האדיר" - יצירה בעלת אופי שלטוני-דאואיסטי, והחלקים העוסקים בצבא (ארבע התחבולות האחרונות) קובצו לאלו רק בשלב מאוחר יותר, וכך יצרו את "שש התחבולות" המוכרת כיום.
הגרסאות הקיימות כיום הן שלוש גרסאות קדומות וחלקיות של "הדוכס האדיר" שנחשפו בחפירות, הגרסה המרכזית מתוך "שבע הקלאסיקות הצבאיות" של שושלת סונג וגרסה אחת קדומה יותר מימי שושלת טאנג, אשר אינה מסודרת, אינה כוללת תוכן עניינים, וחסרה את "תחבולת הפנתר".
הארדי (נהר)
נהר הארדי (בספרדית: Río Hardy) הוא נהר באורך 26 קילומטרים במקסיקו שבו זורמים עודפים ממי ההשקיה של עמק מקסיקלי לתוך נהר הקולורדו. משערים כי הנהר עובר בערוץ קדום של נהר הקולורדו.
בשנת 1825 סייר במקום חוקר הארצות האנגלי ויליאם הארדי (Robert William Hale Hardy), שחקר את הדלתה של הקולורדו, הוא ציין שנתיבו של הערוץ הראשי של הקולורדו הוא במקום בו זורם כיום הנהר הארדי. את מסעותיו סיכם בספר "מסעות בתוך מקסיקו" (Travels in the interior of Mexico). מאוחר יותר, בשנות ה-80 של המאה ה-19, ציינו רבי חובלים אחרים שהערוץ הראשי של הקולורדו נע מזרחה, והערוץ הישן כונה הקולורדו של הארדי, מכאן מקור שם הנהר.
בזמנים קדומים יותר זרם הקולורדו מדי פעם צפונה אל שקע סלטון, תוך יצירת ימה גדולה המכונה ימת קאווייה. בסופו של דבר התמלאה ימת קאווייה לגובה של כ-12 מטרים מעל פני הים, ובנקודה זו עלו מי הימה מעל לגדותיה סמוך להר הגעש הכבוי סרו פרייטו (Cerro Prieto) וזרמו דרומה למפרץ קליפורניה. באותה תקופה שימש ריו הארדי כערוץ שקלט את העודפים מהימה.
אדמות לאורך ריו הארדי הן בבעלות פרטית של כארבעה או חמישה אנשים, ולמעלה מ-95 אחוז מנכסי קו החוף מושכרים על ידי אזרחים אמריקנים בעיקר מקליפורניה ואריזונה. אחד מהנכסים הוותיקים ביותר בריו הארדי הוא קמפו מוסקדה המנוהל על ידי משפחת מוסקדה שהגיעה לריו הארדי בשנת 1959. המחנה צמח ממסעדה קטנה בלבד למחנה גדול ומלא פעילויות, המציע למעלה מ -20 מיילים של ניווטי נהר, מקומות קמפינג, סירות פדלים וקייקים הניתנים להשכרה, מגרשים בחוף הנהר, רמפות סירות, מרכז כנסים ובקתות להשכרה.
חברה אחרת בשם Rancho Baja Cucapah מציעה טיולי נהר של ריו הארדי, השכרת בקתות וסיורים קבוצתי בדלתת הנהר.
בעלי חיים
הביצות שיוצר ההארדי הם אתר קינון למין הלבנית Egretta thula. הביצות ובית הגידול של העופות הם חלק משמורת ביוספרה מקסיקנית מוגנת הקרויה "שמורת ביוספרה של מפרץ קליפורניה העליון והדלתה של הנהר קולורדו" (Reserva de la Biosfera del Alto Golfo de California y Delta del Rio Colorado ).
איכות המים
ההארדי מנקז מים עודפים מחקלאות ועקב כך נעשה מזוהם בקוטלי מזיקים ובדשנים מעמק מקסיקלי. איכות המים בהארדי מנוטרת במקסיקלי על ידי "מרכז המחקר למזון ופיתוח" (Centro de Investigacion en Alimentacion y Desarrollo A.C.) על מנת למדוד את ההשפעה של מי הקולחין ממתקן טיהור השפכים לאס ארניטאס (Las Arenitas).
איכות המים נמדדת מדי חודש באמצעות דוחות שפורסמו, והדוחות תואמים את מדידות האיכות הלאומיות.
כופרה
כּוֹפְרָה (באנגלית: Ransomware) היא נוזקה המגבילה גישה למערכות המחשב הנגוע, ומשמשת לסחוט מהמשתמש תשלום כסף (דמי כופר) על מנת שתוסר מגבלת הגישה. חלק מהכופרות מבצעות הצפנה לקבצים על הכונן הקשיח, ובכך הופכות את תהליך הסרת ההצפנה לקשה מבלי לשלם כופר עבור מפתח ההצפנה, בעוד כופרות אחרות פשוט נועלות את המערכת ומציגות הודעת שווא כי לא ניתן לגשת לקבצים, על מנת לרמות את המשתמש ולהמריצו לשלם. לרוב, הכופרה חודרת למחשב כסוס טרויאני, המוסווה כקובץ תמים.
השימוש בכופרה היה נפוץ ברוסיה, אך מאז הוא התפשט לכל העולם. ביוני 2013 פרסמה חברת אבטחת המידע מקאפי מידע אשר הצביע על 250,000 דוגמאות ייחודיות של כופרות ברבעון הראשון של 2013, יותר מכפול מהכמות שהוצגה ברבעון הראשון של 2012. התקפות הקשורות בכופרות גברו באמצעות סוסים טרויאניים כגון קריפטולוקר, אשר גרם לנזק המוערך בכ-3 מיליון דולר לפני שהורד על ידי הרשויות, ו-Cryptowall, אשר לפי הערכת ה-FBI, גרם לנזק של כ-18 מיליון דולר נכון ליוני 2015. במאי 2021 מוסדות של מערכת הבריאות באירלנד הותקפו על ידי קבוצת Wizard Spider במטרה לקבל כופר כספי.
מפעילים שונים בדארקנט מציעים תוכנות כופרה במודל של תוכנה כשירות.
סחיטת כופר נעשית גם בדרך של גנבת מידע רגיש מהמחשב ואיום בפרסומו אם לא ישולם כופר, ללא פגיעה במחשב הקורבן או בקבצים שבו. הערך שלפנינו אינו עוסק בסחיטה מסוג זה.
ברווז שורק קריבי
ברווז שורק קריבי (שם מדעי: Dendrocygna arborea) הוא מין של ברווז מהסוג ברווז שורק החי באיים הקריביים, הנחשבים לאיי הודו המערבית ומשם קיבל הברווז את שמו. הוא מצוי לרוב באיי בהאמה ואוכלוסיות נוספות חיות בקובה, איי קיימן, אנטיגואה וברבודה, ג'מייקה, פוארטו ריקו ובהיספניולה (בהאיטי והרפובליקה הדומיניקנית).
ברווז זה הוא המין הגדול ביותר בסוגו והוא מגיע לאורך ממוצע של 56 עד 48 ס"מ ולמשקל של 1,200 גרם בממוצע. הוא בעל נוצות חומות כהות עם בטן בהירה ולחיים חומות. המקור ארוך יחסית ושחור והרגליים ארוכות עם קרומי שחייה. אזור השת שחור ומכוסה בכתמים לבנים והזנב שחור. לברווז זה אין דו-צורתיות זוויגית.
כופרה
פעולה
כופרה מוסווית לרוב כסוס טרויאני, ויכולה לחדור למערכת על ידי קובץ שהורד למחשב או ניצול פרצות בשירותי רשת שונים. לאחר מכן התוכנה מבצעת את הפקודות הזדוניות. במסגרת הפעלת התוכנה ייתכן שתופיע הודעת אזהרה מזויפת מטעם רשויות החוק, לדוגמה, טענות שקריות על כך שהמערכת שימשה למטרות לא חוקיות, ושהיא מכילה תוכן לא חוקי כגון פורנוגרפיה ותוכן פיראטי, או שהמערכת היא גרסה לא חוקית של Microsoft Windows.
חלק מהכופרות מתוכננות לנעול או להגביל את המערכת עד שיבוצע התשלום. ההגבלה מבוצעת בשיטות שונות. ישנן כופרות שמשנות את ה-Master boot record או את הגדרות ה-Windows shell. הדרך המתוחכמת ביותר היא הצפנת קבצים: מרבית הכופרות משתמשות בהצפנה חזקה כך שרק לכותב הנוזקה יש מפתח ההצפנה המתאים.
ברווז שורק קריבי
הוא נפוץ לאורך אגמים, ביצות ואדמות מנגרובים וכן מטעים של דקליים מהסוג Roystonea. הברווז הוא פעיל לילה היוצא לאכול בבדידות מפני המים. רוב תזונתו מורכבת מצמחי מים, דגניים וגם מיצורים קטנים שהוא לוכד.
כופרה
פעולה
לרוב, המטרה היא קבלת תשלום על מנת להסיר את הכופרות על ידי אספקת תוכנה אשר יכולה לפענח את הקבצים או על ידי שליחת הקוד המתאים לפתיחת ההצפנה - דבר שייתכן ואכן יקרה, וייתכן שלא. מרכיב מרכזי בדרישת התשלום היא שהתשלום יבוצע באמצעות מערכת תשלומים שלא ניתנת למעקב. קיים מגוון רחב של שיטות תשלום, כולל: העברה בנקאית, העברה באמצעות מסרון, ושימוש במטבע הדיגיטלי ביטקוין.
ברווז שורק קריבי
הברווז נפגע עקב ציד ותחרויות ספורט לאורך הקריביים וכן ייבוש וזיהום ביצות. אוכלוסיות מסוימות נפגעות מבצורת או הוריקנים ואולי גם מטריפה, אך בכמות נמוכה יחסית. רוב האוכלוסיות יציבות ועלולות להיות בסיכון בעתיד.
כופרה
כופרה מצפינה
בשנת 1989 הופצה הכופרה הראשונה הידועה בשם AIDS (וגם בשם PC Cyborg) אשר נכתבה על ידי ג'וזף פופ, בהרצת התוכנה הוצגה הודעה כי הרישיון של תכנה מסוימת פג, בוצעה הצפנה לשמות הקבצים בכונן הקשיח, והוצגה דרישה לתשלום של 189 דולר ל"תאגיד PC Cyborg" במטרה לפתוח את נעילת המערכת. פופ טען לאי שפיות במשפטו והבטיח לתרום את הרווחים מהתוכנה למחקר בנושא איידס. הרעיון להשתמש במפתח ציבורי להתקפות שכאלה הוצג על ידי אדם ל. יאנג ומוטי יונג האמריקאי הישראלי בשנת 1996. השניים גרסו כי תוכנת AIDS הייתה לא יעילה בשל השימוש בצופן סימטרי, והציגו וירוס הצפנה למקינטוש SE/30 באמצעות שימוש ב-RSA ו-Tiny Encryption Algorithm לשם הצפנת המידע במחשב הקורבן. ההתקפה תוארה על ידם ב-IEEE S&P באותה שנה, כמתקפה בה התוקף סוחט כסף אלקטרוני מהקורבן, "וירוס ההצפנה המיוחד יכול להיות מעוצב כך שהוא יחפש אחר נתוני כסף אלקטרוני ויצפין אותם. בדרך זו כותב הווירוס יכול להחזיק בכל הכסף ככופר עד שיתנו לו חצי ממנו" (עמוד 135).
המודעות לסחיטה באמצעות כופרה עלתה בשנת 2005. עד אמצע 2006, סוסים טרויאניים כגון Gpcode, TROJ.RANSOM.A, Archiveus, Krotten, Cryzip, ו-MayArchive עשו שימוש בהצפנות RSA מתוחכמות יותר, עם מפתח הצפנה שרק הולך וגדל. Gpcode.AG, שהתגלה ביוני 2006, הוצפן בעזרת מפתח ציבורי של 660 ביט בהצפנת RSA. ביוני 2008 התגלתה גרסה מתקדמת יותר בשם Gpcode.AK. היא עשתה שימוש במפתח RSA של 1204 ביט; האמינו כי המפתח היה גדול כל כך עד שיהיה ניתן לפצח אותו רק באמצעות מאמצי חישוב מבוזר.
כופרות מוצפנות חזרו למודעות הציבור בסוף שנת 2013 עם הפצת הקריפטולוקר שעשה שימוש בביטקוין לאסוף את כסף הכופר. בדצמבר 2013 העריכו ב-ZDNet כי מפעילי הקריפטולוקר גרפו לכיסם כ-27 מיליון דולר מקורבנותיהם בין 15 באוקטובר ל-18 בדצמבר. השיטה של קריפטולוקר הועתקה בחודשים שלאחר מכן, והוצגו גרסאות שונות.
מבחינה קריפטוגרפית, רוב תוכנות הכופרה היום עושות שימוש במודל הצפנה היברידי. כלומר, הן משתמשות באלגוריתמי צופן סימטרי ואסימטרי במקביל. לדוגמה, מודל הצפנה היברידי למטרת כופרה עשוי לעבוד בצורה הבאה: לקוח על המחשב הנגוע יצפין את הקבצים הרלוונטיים (שלצורך העניין יסומנו f) באמצעות פונקציה סימטרית במפתח K_f, כך שיתקבל המידע המוצפן:
e_{K_f}(f)
לאחר מכן יצור באמצעות אלגוריתם הצפנה אסימטרי מפתח ציבורי ופרטי מקומיים שיקראו C_{pub} ו- C_{priv} בהתאמה. את המפתח המקורי K_f יצפין באמצעות המפתח הציבורי C_{pub}, כלומר:
את המפתח הפרטי יצפין במפתח הציבורי שנוצר מראש עבור כל הקליינטים שיסומן S_{pub}, או בנוסחה מתמטית:
וישלח אותו חזרה ללקוח שיפענח באמצעותו את בפונקציה:
ובכך יקבל את המפתח לפונקציה הסימטרית. לבסוף הלקוח יפענח את המידע המוצפן e_{K_f}(f) ויוכל שוב לגשת לקבצים שנלקחו בערובה. כלומר:
כופרה לא מצפינה
באוגוסט 2010 עצרו הרשויות ברוסיה מספר בני אדם הקשורים לכופרת WinLock. בשונה מ-Gpcode, ב-WinLock לא נעשה שימוש בהצפנה. במקום זה נעשה שימוש בהגבלת הגישה למערכת על ידי הצגת תמונות פורנוגרפיות והמשתמשים התבקשו לשלוח SMS למספר בתעריף גבוה (כ-10 דולר להודעה) על מנת לקבל קוד לביטול נעילת המערכת. העוקץ פגע במספר גבוה של משתמשים ברוסיה ובמדינות השכנות - על פי דיווחים הקבוצה הרוויחה כך מעל 16 מיליון דולר.
בשנת 2011 הופצה כופרה אשר הציגה חיקוי של מסך האקטיבציה של Windows, והודיעה למשתמשים כי נדרשת אקטיבציה מחדש בשל הונאה. הוצעה אפשרות לאקטיבציה באמצעות האינטרנט (בדומה לתהליך האמיתי), אך היא לא פעלה ועל כן הוצע למשתמשים להתקשר למספר בינלאומי על מנת לקבל את קוד האקטיבציה. בעוד התכנה הציגה את המספר כשיחת חינם, השיחה נותבה למדינות בעלות תעריף שיחה גבוה ושם השאירו את המתקשרים על המתנה, מה שגרר עלות שיחה בין-לאומית גבוהה.
בפברואר 2013 הופצה כופרה באמצעות אתרי שירותי אירוח למיזמי תוכנה חופשית: סורספורג' ו-GitHub. ביולי 2013 הופצה כופרה אשר כוונה למערכות OS X, התכנה הציגה עמוד אינטרנט שהאשים את המשתמש בהורדת חומר פורנוגרפי. בשונה מהתכנות ל-Windows, התוכנה לא חסמה את כל המחשב, אלא רק ניצלה את התנהגות הדפדפן.
ביולי 2013, אדם בן 21 מווירג'יניה הסגיר עצמו למשטרה בעקבות כופרה שהתחזתה להודעה מטעם ה-FBI והאשימה אותו בצריכת פורנוגרפיית ילדים. חקירה גילתה כי הוא החזיק על מחשבו האישי תמונות של קטינות איתן יצר קשרים מיניים ברשת, והוא הואשם בהתעללות מינית בילדים. בינואר 2016 התגלתה כופרה המאיימת על המשתמש כי תופץ היסטוריית הגלישה שלו.
התגוננות
בדומה לנוזקות אחרות, ייתכן שתוכנת אבטחה לא תזהה את תוכנת הכופר אלא רק אחרי שההצפנה תושלם, בפרט אם מדובר במתקפת אפס ימים. אם מתעורר חשד להתקפה, או שהיא מתגלה בשלביה המוקדמים, יש עדיין זמן עד שההצפנה תושלם; הסרה מיידית של הכופרה (תהליך פשוט למדי) לפני שהתהליך הושלם תמנע נזק נוסף למידע, אך מבלי אפשרות להציל את המידע שכבר נפגע. מומחי אבטחה מציעים אמצעי זהירות להתמודדות עם כופרה. שימוש בתוכנות אבטחה והגדרות אבטחה לחסימת התקנתן של תוכנות כופר ידועות יעזרו למנוע הדבקה, אך לא יגנו מפני כל ההתקפות. יש לשמור את הגיבויים במיקום שאינו נגיש למחשב הנגוע – תוכנת הכופר יכולה להצפין למשל דיסק און קי אם הוא מחובר למחשב. גיבוי בנפרד מהמחשב הנגוע יאפשר לאחזר את המידע שאבד בהצפנה.
בישראל
מערך הסייבר הלאומי פרסם הנחיות בסיסיות להתמודדות עם מתקפות כופרה, והוא מתחקר אירועי כופרה. גם חברות פרטיות עוסקות בהגנת סייבר ובסיוע לקורבנות של מתקפות כופרה. לפי סקר שערכה התאחדות התעשיינים, בשנת 2020 חברות ישראליות שילמו כופר של יותר ממיליארד דולר.
מתקפות כופרה בולטות:
בלאק שיפ הפקות סרטים
בלאק שיפ הפקות סרטים בע"מ היא חברה לפיתוח, מימון והפקת סרטים וסדרות.
היסטוריה
בלאק שיפ הוקמה על ידי סער יוגב, בוגר החוג לקולנוע באוניברסיטת תל אביב ונעמי לבארי בוגרת בית הספר לקולנוע ע"ש סם שפיגל. החברה ידועה ביזום ופיתוח סלקטיבי של פרויקטים איכותיים ותוך זמן קצר למן הקמתה, זכו עבודות החברה להישגים בינ"ל מרשימים ובהם בכורות עולמיות בפסטיבלים היוקרתיים פסטיבל קאן, פסטיבל ונציה, פסטיבל ברלין, פסטיבל טורונטו, פסטיבל הטלוויזיה סיריס מאניה ועוד.
לאור ההצלחות של החברה בישראל ובעולם, בלאק שיפ הוזמנה לקחת חלק בפלטפורמה היוקרתית של שוק הקופרודוקציות של פסטיבל ברלין כאשר נבחרו לצד ארבע חברות בינ"ל אחרות לקבל את זרקור הפסטיבל.
בשנת 2016, בחרה מערכת הבלוג סריטה את בלאק שיפ כחלק ממדור אנשי השנה שהם מפרסמים בסוף כל שנה לאחר שעבודות החברה זכו בלא פחות מחמישה פרסים בפסטיבל הקולנוע ירושלים באותה השנה.
בשנת 2018, פסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה, העניק לחברה פרס ייעודי וחד פעמי לחברת ההפקות הטובה ביותר בישראל לצד שלושה פרסים נוספים באותה השנה. בשנה זו, התרחבה בלאק שיפ והקימה את חברת האחות הגרמנית Electric Sheep GmbH
בשנת 2022, זכו בעלי החברה בפרס המפיקים המצטיינים של פסטיבל המבורג. בלאק שיפ זכתה בפרס האקדמיה הישראלית לקולנוע לסדרת הדרמה הקומית הטובה ביותר בשנת 2022 ובשנת 2023.
עד לשנת 2023 עבודות החברה זכו בלמעלה מ-100 פרסים בינ"ל.
הפקות של בלאק שיפ
סדרות מתוסרטות סרטים עלילתיים סרטים דוקומנטריים
אלקטריק שיפ
חברת האחות של בלאק שיפ הוקמה בגרמניה בשנת 2018 ושותף בה מיכאל רויטר שמנהל בתי פוסט בשלושה מחוזות בגרמניה ובלונדון. הסרט העלילתי הראשון של החברה VICTIM הוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל ונציה והיה נציג סלובקיה לאוסקר.
פולנדבול
פולנדבול (באנגלית: Polandball, "כדור פולין") היא תופעת אינטרנט אשר נוצרה לראשונה בפורום הגרמני Krautchan.net ב-2009. התופעה מתבטאת במספר גבוה של קומיקסים אינטרנטיים, בקומיקסים מדינות מוצגות כדמויות בצורת כדורים המתקשרות באנגלית עילגת. מטרת הקומיקס היא בדרך כלל הצגה הומוריסטית של סטריאוטיפים לאומיים והצגת סאטירה על יחסים בינלאומיים. השם הניתן לקומיקסים הוא בדרך כלל "פולנדבול" (אפילו אם הדמות המייצגת את פולין אינה נמצאת בקומיקס הספציפי) או "קאנטריבול" (באנגלית: Countryballs, "כדורי מדינה"). בציורים של פולנדבול לרוב, על אף שהציור נוצר בתוכנות גרפיקה לא נעשה שימוש בצורות מובנות כגון מעגלים משורטטים מראש (circle tool) וקווי המתאר של ציורים אלו נעשה באופן ידני.
רקע
שורשיו של "פולנדבול" הם ב"מלחמת סייבר" באוגוסט 2009 בין גולשים פולניים לבין גולשים משאר העולם באתר האינטרנט drawball.com. האתר, ששימש כ"קנבס וירטואלי", שאפשר למשתמשים באינטרנט לצייר כל מה שירצו, וכמו כן לצייר על ציורים של אחרים. באינטרנט הפולני הועלה הרעיון לצייר את דגל פולין על הכדור, ושיתוף פעולה של אלפי פולנים הוביל להשתלטות על האתר עם ציור של לבן על גבי אדום, כשהמילה "POLSKA" כתובה במרכז. לאחר מכן, בעקבות תיאום של משתמשים באתר האינטרנט 4chan, ציור זה כוסה בצלב קרס.
Krautchan.net הוא אתר שיתוף תמונות גרמני, שבמדורו /INT/ (קיצור של "international", בינלאומי) מבקרים גולשים רבים דוברי אנגלית. התחלת תופעת האינטרנט פולנדבול מיוחסת למשתמש "Falco", גולש בריטי ב-/INT/, אשר יצר בספטמבר 2009 בעזרת תוכנת צייר את התופעה האינטרנטית בצורה א-פוליטית בשביל לעשות "טרולינג" (שלהוב) למשתמש פולני בשם "Wojak" באותו מדור שנהג להשתמש באנגלית קלוקלת. לאחר מכן, קומיקסים של פולנדבול צוירו בהתלהבות על ידי גולשים רוסים.
נושאים
נקודת המוצא של פולנדבול, אשר צבר פופולריות לאור ההתרסקות בסמולנסק ב-2010 שהרגה את נשיא פולין לך קצ'ינסקי, היא שהקומיקס מייצג את פולין, את ההיסטוריה שלה, יחסיה עם מדינות אחרות, והסטראוטיפים שלה, אשר מתמקדים במגלומניה הפולנית ובתסביכי הלאומיות שלה.
תקשורת בין כדורי-המדינות נעשית לרוב באנגלית קלוקלת המשלבת סלנג אינטרנטי ובסוף אופייני לקומיקס נראית פולין (המוצגת בכוונה בצבעים אדום על גבי לבן, הפוך מדגל פולין) מייבבת בבכי.
חלק מציורי הקומיקס של פולנדבול נובעים מההנחה שרוסיה יכולה לצאת אל החלל, ואילו פולין לא. לדוגמה, אחד מהקומיקסים הפופולריים ביותר מתחיל בכך שמטאור עומד לפגוע בכדור הארץ, דבר שגורם לכל המדינות בעלות טכנולוגית חלל לעזוב את כדור הארץ ולהגיע למסלול סביבו. בסוף הקומיקס פולין, שנשארה בכדור הארץ, נראית בוכה וממלמלת את אחת מהאמרות המפורסמות בקומיקס, "Poland cannot into space" (באנגלית קלוקלת, "פולין לא יכולה לתוך חלל"). באופן הומוריסטי זה, שמים הרוסים קץ לוויכוח עם הפולנים לגבי איזה מדינה עליונה יותר.
בקומיקס פולנדבול אחר אשר מתעסק בסאטירה הוסיטורית-פוליטית, פולין מוצגת כשהיא משעממת את שאר כדורי-המדינות בהצהרות "ואז כשמחצנו את רוסיה והטורקים היו המדינה הכי גדולה בעולם... ו...". שאר כדורי-המדינות צוחקות על אמרה זו ופולין, כעת כעוסה, אומרת "kurwa" ומרימה שלט שבו כתוב "האינטרנט עסק רציני". ביטוי זה הוא פתגם אינטרנטי המלגלג לאלו שמתייחסים לנושאים בבוז. בסוף הקומיקס, בצורה אופיינית, נראית פולין בוכה.
כדורי-מדינות אחרים
חלק מן הקומיקסים עוסקים גם במדינות אחרות, אך על פי מוסכמה גם לקומיקסים אלו קוראים בשם פולנדבול. לבוואריה יש כדור משלה, וכדורים הוכנו בשביל מדינות ארצות הברית השונות, קטלוניה וסיביר בין היתר ואף יש מדינות היסטוריות וערים בעלות כדור.
ישנן מדינות שלא מוצגות בצורת כדור: סינגפור מיוצגת על ידי משולש ונקראת טרינגפור (הלחם של המילים "סינגפור" ו-"triangle", "משולש"), ישראל מוצגת כקוביה (לאור התייחסות לפיזיקה גרמנית), קזחסטן היא לבנה (ככל הנראה עקב רוחבו המופרז של הדגל), ואילו נפאל נשארת בצורת הדגל כפי שהוא, אך מתווספות לדגל שיניים בין המשולשים (מאחר שצורתו של דגל נפאל אינה סימטרית, לא יהיה ניתן לעשותו לכדור). בריטניה לרוב מאוירת כאשר היא חובשת מגבעת ומרכיבה מונוקול, וארצות הברית לרוב מאוירת כשהיא מרכיבה משקפי שמש, ובנוסף יש את מלבן הקיסרות הגרמנית אך גם לפעמים גם הוא מוצג כעיגול (בצורתו המלבנית הוא בנוסף ממחיש את תאוריית הרייך הרביעי). המדינות סרביה וסלובניה מוצגות עם המגן שבדגלן כרטייה על העין השמאלית, לרוב סרביה גם מיוצגת עם שאג'קצ'ה, כובע מסורתי שחובשים חיילים סרבים. זה במטרה לסמל את הלאומנות הסרבית.
מאחר שדגל פולין מוצג לרוב בהיפוכו, ניתן להתבלבל מאוד בינו לבין דגלי אינדונזיה ומונקו. לפיכך, אינדונזיה חובשת כובע בורר אורז ומונקו מרכיבה משקפי שמש. אותו הדבר תקף גם לגבי רומניה וצ'אד, כאשר צ'אד מוצגת עם כדורי 8 בתור עיניים ואילו לרומניה יש עיניים רגילות.
כמו כן מוצגות בעזרת פולנדבולים גם ערים, אידאולוגיות, פלנטות, דתות, חברות וכו', וצורותיהן לעיתים נקבעות בהתאם למדינות המאפיינות אותן.
לעיתים משתמשים בקומיקסים של פולנדבול בכדורי ביליארד על מנת לסמל קבוצות אתניות וגזעים (אשר אין להם דגל) שונים לפי צבעם כגון:
כדור לבן - משמש להצגת מעמד הגזע הלבן.
כדור מספר 1 - צהוב - משמש להצגת תרבויות מזרח אסיה. לעיתים קרובות מלווה בכובע בורר אורז ועיניו מלוכסנות.
כדור מספר 2- כחול - משמש להצגת תרבויות אירופאיות קדומות.
כדור מספר 3- אדום - משמש להצגת אינדיאנים. לעיתים קרובות מלווה בעיטור נוצה.
כדור מספר 4 - סגול - משמש להצגת שבטים פרהיסטוריים. לכדור זה קיימת גם גרסה בבלית עתיקה, המשמשת להצגת תרבויות המזרח התיכון הקדום.
כדור מספר 5 - כתום - משמש להצגת אבוריג'ינים. (מאוחר יותר השימוש בו בוטל והוחלף בדגל האבוריג'ינים האוסטרלי.)
כדור מספר 6 - ירוק - משמש להצגת חוצנים, לעיתים קרובות "מדבר" בג'יבריש ובעל עיניים שחורות.
כדור מספר 8 - שחור - משמש להצגת האדם השחור.
ג'יימס הולסל
ג'יימס הולסל (באנגלית: James Donald Halsell; נולד ב-29 בספטמבר 1956, וסט מונרו, לואיזיאנה) הוא טייס קרב ואסטרונאוט לשעבר בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א.
ביוגרפיה
ג'יימס הולסל נולד בעיירה וסט מונרו שבמדינת לואיזיאנה. בשנת 1978 הוא סיים לימודי תואר ראשון במדעים באקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית. בהמשך הוא קיבל תואר שני בניהול ותואר שני במדעי החלל.
בשנת 1979 הולסל סיים קורס טיס ושירת במספר בסיסים של החיל. לאחר סיום קורס בבסיס חיל האוויר אדוארדס הוא קיבל הסמכה כטייס ניסוי והיה מעורב במספר פרויקטים.
שירות בתחום החלל
בשנת 1990 הולסל נבחר ליחידת האסטרונאוטים של נאס"א. בשנת 1994 הוא השתתף במשימת STS-65 כטייס של מעבורת החלל קולומביה (רוברט קבאנה היה מפקד צוות). על המעבורת הייתה מערכת בינלאומית לחקר חוסר כבידה International Microgravity Laboratory (IML-2). בנוסף לכך בוצעו מחקרים בתחום מדעי החיים. במשימת STS-74 בשנת 1995 (קנת קמרון היה מפקד צוות) הוא היה טייס צוות של מעבורת החלל אטלנטיס. הייתה זו המשימה הרביעית במסגרת "תוכנית מיר" המשותפת לארצות הברית ורוסיה. מעבורת ביצעה העגינה השנייה של מעבורת חלל לתחנת החלל מיר. בשנת 1997 הולסל היה מפקד צוות של STS-83 במעבורת החלל קולומביה. עקב בעיות טכניות במעבורת המשימה הופסקה לאחר מספר ימים. ביולי 1997 הולסל טס לחלל בפעם הרביעית כמפקד צוות של STS-94 על מעבורת החלל קולומביה עם אותו צוות שהיה על סיפון הטיסה הקודמת. הצוות ביצע ניסויים בעזרת Microgravity Science Laboratory (MSL) וניסויים בתחומים נוספים. במאי 2000 הולסל טס לחלל בפעם החמישית כמפקד צוות של STS-101. המעבורת התחברה לתחנת החלל הבין-לאומית, הביאה אספקה, ציוד ובוצע החלפת צוות.
בשנת 1998 הולסל היה איש קשר במרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים.
לאחר פרישה מנאס"א
בשנת 2006 הולסל פרש מנאס"א. הוא השתלב בתעשיית החלל הפרטית.
בשנת 2014 הוא היה מעורב בתאונת דרכים כאשר נהג בהשפעת משקה חריף. הוא נשפט וקיבל עונש של 60 חודשים נהיגה על תנאי. ביוני 2016, עוד בטרם סיום העונש הוא היה מעורב בתאונת דרכים קשה בה נהרגו אנשים. התברר שהוא נהג בשפעת אלכוהול ותרופות. לאחר משפט ארוך שהסתיים בשנת 2021 הוא נשפט ל-4 שנות מאסר ועוד 10 שנים על תנאי.
אליון דיופ
אליון דיופ (בצרפתית: Alioune Diop; 10 בינואר 1910 - 2 במאי 1980) היה פוליטיקאי, עורך ומוציא לאור סנגלי, מייסד כתב-העת Présence Africaine ודמות מרכזית בתנועת הנגריטוד ובחוג האינטלקטואלים האפריקאים שפעלו בפריז נגד המשטר הקולוניאלי.
ביוגרפיה
דיופ נולד כמוסלמי בסן-לואי שבצפון סנגל. בצעירותו למד קוראן בבית ספר מוסלמי וכן למד את התנ"ך מפי דודותיו מצד אימו. דיופ רכש השכלה תיכונית בבית הספר Lycée Faidherbe שבסן-לואי, והיה בין האפריקאים הספורים שזכו לקבל תעודת בגרות צרפתית. בהיותו אזרח צרפתי, גויס בשנת 1931 לצבא הצרפתי ושירת בתייס. דיופ עבר ללמוד לימודים קלאסיים באוניברסיטה של אלג'יר, וב-1937 פנה ללמוד בסורבון. בפריז הוא שימש כפרופסור לספרות קלאסית והייתה לו השפעה רבה על הסטודנטים האפריקאים שלמדו בצרפת בזמן הכיבוש הקולוניאלי. בין השנים 1939–1940 גויס דיופ לצבא צרפת במסגרת מלחמת העולם השנייה.
בשנת 1946 נבחר מטעם המפלגה הסוציאליסטית של סנגל לייצג את מדינתו בסנאט הצרפתי, והחזיק במשרה עד 1948. במהלך כהונתו בסנאט שימש כיושב ראש ועדת השרים לענייני מערב אפריקה הצרפתית (AOF).
בשנת 1947, בהיותו סנאטור, ייסד בפריז את כתב העת Présence Africaine במטרה לקדם את הזהות התרבותית האפריקאית ואת המאבק לעצמאות של אפריקאים ביבשת ובתפוצות. בין האישים הבולטים שהיו מעורבים בפעילות כתב העת ניתן למנות את פול ריבה, ז'אן-פול סארטר, אלבר קאמי, אנדרה ז'יד, ריצ'רד רייט ואמה סזר. ב-1949 הרחיב את כתב העת והקים בית הוצאה לאור בשם Editions Présence Africain, שהיווה מוקד מרכזי לפרסום הגות אפריקאית ושחורה, ובפרט כתביהם של אינטלקטואלים פרנקופונים אפריקאים.
דיופ נפטר ב-2 במאי 1980 בגיל 70 בפריז, שבה התגורר מאז מלחמת העולם השנייה. במותו, כינה אותו סנגור "סוקרטס השחור". הלווייתו נערכה בפריז וגופתו נקברה בבית הקברות בל-אייר בסן-לואי.
מורשתו
החל משנת 1995 מוענק הפרס הבינלאומי על שם אליון דיופ לקידום תחומי ההוצאה לאור והעריכה באפריקה. הפרס מוענק אחת לשנתיים ביריד הספרים וחומרי ההוראה הבינלאומי בדקאר.
יוליוס יאקוב פון היינאו
ברון יוליוס יאקוב פון היינאו (בגרמנית: Julius Jacob Freiherr von Haynau; 4 באוקטובר 1786, קאסל – 14 במרץ 1853, וינה) היה גנרל קיסרי אוסטרי, יליד גרמניה, בעל אחוזות במחוז סטמר בממלכת הונגריה. התפרסם כאיש צבא מוכשר, אולם שמו נודע לשמצה בגלל אכזריותו בדיכוי המרד נגד האוסטרים בברשה בלומברדיה ב־31 במרץ 1849 ובדיכוי המהפכה ההונגרית והמאבק העצמאות של הונגריה באותה שנה, 1849. לכן כונה "הצבוע מברשה", "התליין הצמא דם" או "התליין מארד". הגיע לדרגת פלדצוגמייסטר.
ילדות וצעירות
יוליוס יאקוב פון היינאו נולד בשנת 1786 בעיר קאסל כילדם הצעיר, השביעי ללא נישואים של רוזה (רבקה) וילהלמינה דורותאה ריטר (1833-1759), ושל וילהלם (1821-1743), לימים (החל משנת 1803) נסיך בוחר של הסן-קאסל.
הרוזן וילהלם היה נשוי משנת 1764 לנסיכה וילמה קרולינה פון אולדנבורג ביתו של פרדריק החמישי, מלך דנמרק, ובעת נישואיו ניהל רומנים רבים מחוץ לנישואים. רוזה (רבקה) דורותאה הייתה פלגשו השנייה של הרוזן ואם ילדיו. היא נולדה בביל, בשווייץ, כבתם של הרוקח יוהאן גאורג ריטר ושל מריה מגדלנה ויץ. יוליוס יאקוב נולד אחרי שאביו חזר לאשתו החוקית ולמשפחתו בהסן-קאסל בתום שהות בת עשרים שנה בדנמרק. האב הכיר בבן זה ודאג לחינוכו ולהתייגוסותו לצבא כפרח קצונה. בשנת 1800 יוליוס ושאר ששת ילדיהם של הנסיך וילהלם ופלגשו זכו לתואר "ברון" (פרייהר) או "ברונית" (פראין) פון היינאו". בזמנו לפי בקשת הרוזן וילהלם, הקיסר יוזף השני העניק לאם את התואר "ברונית לינדנטל".
הקריירה הצבאית
בשנת 1801 בגיל 15 התגייס היינאו כפרח קצונה רגלי בצבא הקיסרי האוסטרי. היינאו רכש ניסיון צבאי רב כחייל במלחמות הנפוליאוניות. השתתף בקרב אולם לפני שקודם לדרגת קפטן-לוטננט בימי מלחמת הקואליציה החמישית. נפצע בקרב וגראם בשנת 1809, אחד הניצחונות החשובים ביותר של הצרפתים במלחמות אלה. לאחר מכן הצטיין בקרבות שניהלו האוסטרים באיטליה בשנים 1813 ו־1814, שם הועלה לדרגת מייג'ור. בין השנים 1815–1847 קודם היינאו פעמים נוספות, עד שהגיע לדרגת פלדמרשל-לוטננט.
תפקידו בדיכוי המהפכות
היינאו נודע כבעל מזג אלים, מה שסיבך אותו ביחסים עם מפקדיו. תמיכתו במונרכיה הביאה אותו להתנגד בנחישות לתנועות המהפכניות שפרצו באמצע המאה ה־19. כשפרצו המרידות המהפכניות באיטליה, נבחר היינאו לפקד על הכוחות שנועדו לדכא אותם. נודע בחומרת הצעדים שנקט כדי לדכא מרד בעיר ברשה ולהעניש את המשתתפים בו. המון משולהב טבח בחיילים אוסטרים נכים שהיו מאושפזים בבית חולים, ובעקבות כך הורה היינאו על ביצוע פעולת תגמול. רבים מהתוקפים האחראים לטבח הוצאו להורג.
שנותיו האחרונות
אחרי החזרת השלום באימפריה התמנה היינאו למפקד הארמייה השלישית בהונגריה. מזגו הסוער גרר אותו למריבות עם שר המלחמה והוא התפטר בשנת 1850. אחרי הפרישה ערך טיולים בחוץ לארץ, כולל במערב אירופה ובאנגליה. שמו כמדכא אכזר יצא למרחקים. בבריסל הוא נמלט בעור שיניו מפני המון זועם. בלונדון הותקף על ידי כמה שליחים ממבשלת הבירה "בארקלי אנד פרקינס" בסאות'ווארק שהשליכו עליו בוץ ואשפה וגירשו אותו לאורך בורו היי סטריט בצעקות:"הלאה הקצב האוסטרי!". כשבשנת 1864 ביקר המהפכן האיטלקי ג'וזפה גריבלדי באנגליה, הוא עמד על כך שהוא יבקר באותה מבשלת בירה כדי להודות לשליחים על מעשיהם.
היינאו מת בשנת 1853 והובא לקבורה בבית הקברות סנקט לאונהרד בעיר גראץ באוסטריה.
חייו הפרטיים
כשהיה קצין צעיר בגיל 22 יוליוס היינאו התחתן עם תרזיה ובר פון טרוינפלס, בתו של הפילדמרשל ובר פון טרוינפלס. חמיו נהרג בשנה הבאה בקרב אספרן-אסלינג בימי המלחמות הנפוליאוניות. בני הזוג חיו מעל ארבעים שנות נישואים עד למות האישה בשנת 1850. הייתה להם בת אחת – קלוטילדה (1897-1809)
דמותו במדיה התרבותית
הגנרל בנג'מין באטלר הורה שאותן תושבות העיר המקללות את קציני צבא הצפון תטופלנה כזונות. משום כך הגנרל הדרומי פ.ג.ט. בורגארד כינה את באטלר "היינאו של הצפון"
פרסים ואותות הוקרה
המסדר הצבאי של מריה תרזה
קישורים חיצוניים
Renzo Bresciani Brescia 1848 e 1849 in Le Dieci Giornate Comune di Brescia, Ateneo di Brescia, Comitato bresciano del l'Istituto per la Storia del risorgimento italiano Stamperia Fratelli Geroldi Brescia 1989 באתר storico
אברהם קרשקש
אברהם קרשׂקשׂ (בקטלאנית: Abraham Cresques) היה קרטוגרף יהודי-ספרדי חשוב בן המאה ה-14 שחי ועבד בסיוטאט דה מיורקה, כיום פלמה דה מיורקה. תרומתו העיקרית של אברהם קרשׂקשׂ, ביחד עם בנו יהודה קרשקש, הוא "האטלס הקטלאני" של שנת 1375.
האטלס הקטלאני
בשנת 1375, אברהם קרשׂקשׂ ובנו יהודה קיבלו משימה מחואן הראשון מלך אראגון לחבר מספר מפות ניווט של העולם המוכר, עם פירוט רב יותר מהמפות המקובלות עד אותה תקופה. המלך הורה לשניים לפרט במפות על כל "מזרח ומערב" ובפרט "על כל מה שקיים מערבה ממיצרי גיברלטר". בתמורה לכך לאברהם קרשׂקשׂ ובנו שולמו 150 מטבעות זהב אראגוני ו-60 פאונד מיורקי, על פי מסמכים מהמאה ה-14 שנכתבו על ידי המלך עצמו. האב ובנו עבדו על המפות בביתם ברובע היהודי של פלמה דה מיורקה והשלימו אותן באותה שנה. האטלס הקטלאני כולל לא רק מפות, אלא גם מידע באסטרונומיה ותיאורים של אזורים שונים בעולם כפי שהם נכתבו בספרי מסעות אירופאים, כולל אלה של מרקו פולו.
האטלס הקטלאני חיבר מידע ממקורות ישנים וחדשים, והיווה את "הניחוש הטוב ביותר של ימי הביניים למפה של העולם". על מפות האטלס תוארו בצורה מדויקת למדי חופי הים התיכון וחופי האוקיינוס ההודי. ערים נוצריות צוינו באטלס על ידי צלב. הממלכה המונגולית הוצבה במיקומה הנכון במרכז אסיה, וניתן בו פירוט אף לגבי ערים מסוימות בסין. עם זאת כמו מפות עולמיות אחרות בנות התקופה, גם באטלס הקטלאני ירושלים תוארה כיושבת במרכז העולם.
מלבד האטלס הקטלאני, ישנן מספר עבודות נוספות שמיוחסות לאברהם קרשׂקשׂ או לבנו, אך אין תמימות דעים בין החוקרים האם אכן הם חיברו אותן. בין עבודות אלה ישנן מפות של איסטנבול, פריז, נפאל, ונציה וערים נוספות בעולם.
פקק געשי
פקק געשי או צוואר געשי הוא מחדר פלוטוני הנוצר מהתגבשות מאגמה שנותרה בתוך צינור ההזנה של הר געש בתום התפרצות געשית. פקקים געשיים הם גופי חדירה בלתי-תואמים מאחר שהם חודרים בניצב לשכבות סלעי הסביבה.
פקקים געשיים נקראים כך מאחר שהם "פוקקים" את לוע הר הגעש.
היווצרות
המאגמה – סלע מותך – נאגרת בתא מאגמה ונתונה ללחץ רב. אחת הדרכים לשחרור הלחץ הוא הובלתה אל מחוץ לתא דרך צינור הזנה באמצעות התפרצות געשית. כאשר פוחת הלחץ, נותרת בצינור מאגמה – וזו נקרשת בתוכו. המאגמה – שהתגבשה לסלע פלוטוני – יוצרת פקק געשי המקבל את צורתו החרוטית או הגלילית של צינור ההזנה.
מסביב לצינור ההזנה נוצר הר געש, המורכב מטפרה – כלל החומר הנפלט מהר הגעש בעת התפרצות ונופל אחר כך לקרקע. כאשר צומח הר הגעש – מתארך גם צינור ההזנה המסתיים בלוע בפסגת הר הגעש.
בין התפרצויות
פקק געשי עשוי ליצור סתימה בצינור ההזנה ולהגיב ללחצים המשתנים בתא המאגמה, ובין התפרצויות הוא עשוי להתרומם כתוצאה מעליית לחץ. כאשר שב הלחץ ומתגבר מתחתיו בעת התחדשות הפעילות הגעשית – הימצאות הפקק עלולה להגביר את הלחץ ולגרום להתפרצות מתפוצצת.
לאורך הזמן, סלעי הר הגעש הרכים יחסית (כגון סקוריה או טוף) – כמו גם סלעים מסוגים שונים המרכיבים את הקרום בסביבתו – מוסרים בתהליכי סחיפה. סלעי הפקק הגעשי – סלעים פלוטונים שלרוב עמידים יותר בפני הסחיפה – נחשפים כחלקו העליון של צינור ההזנה.
מחט געשית
פקקים געשיים קטנים, צרים וגבוהים נקראים לעיתים "מחט געשית" (volcanic needle), וגם "עוקץ לבה" (lava spine) או "פקק כיפה" (plug dome).
מחט כזו נוצרה בלועו של הר פלה באי מרטיניק לאחר התפרצותו ההרסנית ב-1902. המחט – שרוחבה 100–150 מטרים וגובהה כ-300 מטרים – שרדה זמן קצר בלבד, והתמוטטה בשנת 1903.
מחט נוספת – בגובה של 15 מטרים – התרוממה לאחר התפרצותו העזה של הר סנט הלנס ב-1980, מתוך כיפה געשית.
באי מאווי מצויה "מחט יאו" (Iao), המתרוממת לגובה של 370 מטרים.
הרכב
הרכבם של הפקקים הגעשיים זהה להרכב המאגמה הנפלטת מהר הגעש: בזלתי, אנדזיטי או גרניטי. הרכבים אלה יוצרים סלעים קשים ועמידים לסחיפה, ולכן הם נותרים בצורתם המקורית זמן רב.
צוק וזנב
סחיפה קרחונית עשויה לחשוף רק את צדו של הפקק הבא במגע עם הקרחון. תהליך זה יוצר מבנה אופייני של "צוק וזנב" (crag and tail), בו נגלית דופן אחת של הפקק ואילו האחרות נותרות מכוסות בסלעים.
הקרחון עשוי לסחוף עמו סלעים רכים ולהשמיטם בדרכו, תוך שהוא יוצר דרמלין – מבנה מאורך דמוי לווייתן או טיפה: עבה בצד הצוק ודק בצד הזנב.
דוגמה למבנה כזה היא הפקק הגעשי "צוק הטירה" (Castle rock) בסקוטלנד עליו בנויה טירת אדינבורו. הפקק סמוך לארתורס סיט – פקק געשי נוסף, ושניהם נוצרו בקרבון מיסיסיפי לפני כ-340 מ"ש. הפקק נחשף מסחיפה קרחונית בצדו הצפון-מערבי, ואילו בכיוון מזרח נמשך מפסגתו שיפוע מתון.
תפוצה
פקקים געשיים נפוצים בהרי געש שהפעילות בהם הסתיימה או מצויה בהפוגה.
סקוטלנד
בדומה לטירת אדינבורו, גם טירת דמברטון (Dumbarton) בנויה על פקק געשי – צוק דמברטון המתנשא לגובה של 73 מטרים מעל פני הים.
בסקוטלנד קיימים פקקים געשיים רבים. אחד מהם הוא נורת בריק לאו (North Berwick Law) (Law בסקוטית: גבעה חריגה), שנוצר במהלך הקרבון ומורכב מטרכיט פונוליטי במבנה "צוק וזנב". פקקים געשיים נוספים הם דמגוין (Dumgoyne) סמוך לגלאזגו ושני האיים: אלסה קרייג (Ailsa Craig, מבוטא: ale-sa) ובאס רוק (Bass Rock).
שני פקקים געשיים נושאים אותו שם, "אן סגור" (An Sgurr). אחד מהם, המצוי באי אג, הוא פקק בן 58 מיליון שנים המורכב מאבן זפת (Pitchstone) – סוג של זכוכית געשית. השני מצוי במערב סקוטלנד, סמוך ללוך קארון (Loch Carron).
באי סקאי מצוי פקק געשי נוסף – "סטור" (The Storr). אחד התוואים הבולטים בו הוא "הזקן מסטור" (The old man of Sotrr) – צוק מחודד, מעין צריחון סלעי.
ארצות הברית
הפקק הגעשי הידוע ביותר בארצות הברית הוא מגדל השטן בוויומינג, שהתפרסם בעולם לאחר ששימש אתר להסרטת מפגשים מהסוג השלישי. המחדר נוצר בתחילת הפלאוקן, לפני כ-65 מיליון שנים ומורכב מסלעי פונוליט-פורפירי.
לחופי קליפורניה מצויות תשע האחיות (Nine Sisters) – מקבץ של תשעה פקקים געשיים שנוצרו במיוקן.
בשדה הגעשי נאוואחו מצויים שני פקקים געשיים בולטים שמוצאם באוליגוקן: שיפרוק (Shiprock) בניו מקסיקו – הנקרא בשפת הנאוואחו "סלע מכונף", ואגתלה (Agathla) באריזונה.
פקקים געשיים נוספים הם סנייק היל (Snake Hill) בניו ג'רזי – שנוצר במלם לפני 150 מיליון שנה, וליזרד הד (מאנגלית: Lizard Head – ראש לטאה) בקולורדו.
ברזיל
שנים מאתרי התיירות המפורסמים ביותר בעיר ריו דה ז'ניירו בברזיל הם הר קורקובדו (Corcovado), עליו ממוקם פסל ענק של ישו והר הסוכר (Pão de Açúcar) שעליו צולם חלק מהסרט "מונרייקר" (1979) מסדרת סרטי ג'יימס בונד. שני ההרים האלו הם פקקים געשיים ומורכבים מסלע גרניט.
אוסטרליה
בצפון ניו סאות' ויילס מצוי הר ורנינג (Mount Warning), פקק געשי הניצב במרכז הקלדרה של הר הגעש טוויד (Tweed) – חרוט מגן מיוקני שקוטרו המקורי כ-100 ק"מ.
במערב החוף הצפוני של טסמניה מצוי The Nut – פקק געשי שמתיו פלינדרס, שמיפה את קו החוף של אוסטרליה, קרא לו "ראש מעוגל" (Circular Head).
אפריקה
במורדות הצפון-מזרחיים של הר קניה קיימים כמה פקקים געשיים. אלה נוצרו כאשר הר הגעש היה פעיל במהלך הפליוקן והפליסטוקן, אף שהגעשיות העיקרית התמקמה בצינור ההזנה העיקרי של ההר.
בהרי מנדרה בצפון קמרון מצוי מקבץ מרשים של כמה פקקים געשיים סמוכים, ההופכים אזור זה לאתר תיירות מבוקש.
ישראל
במקומות שונים בישראל נחשפו פקקים געשיים. אחד מהם מצוי בנחל תבור בגליל התחתון. במהלך המיוקן התרחשה באזור געשיות, הניכרת גם בקניוני הבזלת בשפכם של נחל תבור ונחל חרוד אל נהר הירדן.
כמו כן, ייתכן ושתי פסגותיו של הר הגעש קרני חיטין – הידועות כ"קרניים" – הן פקקים געשיים שנחשפו באמצעות סחיפה.
אוסף היכל הפסלים הלאומי
אוסף היכל הפסלים הלאומי הוא אוסף פסלים ייצוגי של אישים אמריקאים, המוצג בהיכל הפסלים הלאומי שנמצא בבניין הקפיטול, מושב הקונגרס של ארצות הברית בעיר וושינגטון די. סי., בירת ארצות הברית. האוסף נוסד בשנת 1864, וכולל כיום 101 פסלים - שניים שנמסרו מטעם כל אחת מחמישים מדינות ארצות הברית ופסל אחד שנמסר מטעם מחוז קולומביה, לפי בחירתם.
הקמת והרחבת האוסף
עם הרחבת בניין הקפיטול בשנות ה-50 של המאה ה-19 עברה מליאת בית הנבחרים מאולמה המקורי לאולם מרווח יותר. אז הועלו הצעות שונות בנוגע לשימוש באולם שהתפנה, ובכלל זה כחלל לתצוגת אמנות. בשנת 1864 חוקק הקונגרס חוק שבו הוסמך נשיא ארצות הברית להזמין את מדינות הברית למסור לקונגרס לתצוגה בהיכל פסל אחד או שניים, משיש או מארד, של אישים מאזרחיהן שכבר אינם בין החיים, אשר מייצגים את ההיסטוריה שלהן או שהצטיינו בשירות צבאי או אזרחי.
ההליך בכל מדינה למסירת פסל החל בדרך כלל בהחלטה של בית המחוקקים שלה שקבעה את זהות האישיות שתונצח על ידי יצירת פסל, הקימה ועדה שבחרה את יוצר הפסל וכן קבעה את אופן מימון היצירה. בעבר נמסר כל פסל לקונגרס במסגרת טקס שהתקיים ברוטונדה של הקפיטול, שלאחריו הוא הוצג בה לתקופה של עד שישה חדשים בטרם הועבר למקומו הקבוע בבניין.
בתחילה הוצגו כל הפסלים שנמסרו על ידי המדינות בהיכל הפסלים הלאומי, אך ככל שגדל מספר הפסלים בו הוא החל לסבול מצפיפות יתר. ב-1933 הוצגו בו בצפיפות רבה 65 פסלים, אשר גם איימו על יכולת רצפת ההיכל לשאת את משקלם. על כן קיבל הקונגרס בשנה זו החלטה שהסמיכה את אדריכל הקפיטול, באישור וועדת הספרייה המשותפת של הקונגרס, להציב חלק מן הפסלים באזורים אחרים של בניין הקפיטול. אז הוחלט כי בהיכל יוצג פסל אחד בלבד של כל מדינה. ארגון מחדש נוסף של האוסף נעשה בשנת 1976, ובמסגרתו הוצבו בהיכל 38 פסלים שנבחרו על פי גובהם והחומר שממנו נוצרו. פסלים של עשר משלוש עשרה המדינות המקוריות של ארצות הברית הוצבו באולם הסמוך לכניסה המזרחית לבניין הקפיטול. יתר הפסלים הוצבו במיקומים שונים ברחבי הבניין. הפסל המאה של המדינות - פופאי הילידי - שהיה פסלה השני של ניו מקסיקו, צורף לאוסף בשנת 2005.
בשנת 2000 תיקן הקונגרס את החוק באופן שהותר למדינות להחליף את הפסלים שמסרו וליטול חזרה את הפסלים הקודמים. עד כה (2019) עשו שבע מדינות שימוש בזכות זו (ראו להלן).
בשנת 2002 החלו בקונגרס הליכי חקיקה במטרה לאפשר גם למחוז קולומביה לצרף שני פסלים לאוסף. בעקבות זאת יצרו שלטונות המחוז שני פסלים - של פרדריק דאגלס ושל פייר ל'אנפאן - בתקווה שיינתן להם לצרפם לאוסף. בשנת 2012 הושגה לבסוף פשרה שאפשרה לקבל תיקון לחוק בדבר הצבת פסל אחד מטעם מחוז קולומביה באוסף, ובשנת 2013 צירף המחוז לאוסף את פסלו של דאגלס.
בשנת 2005 הועלתה הצעה לתקן את החוק כך שיתאפשר לכל טריטוריה של ארצות הברית לצרף פסל לאוסף, אך ההצעה לא התקבלה. באותה שנה חוקק הקונגרס חוק שהורה לוועדת הספרייה המשותפת להשיג פסל של פעילת זכויות האדם האפריקאית-אמריקאית רוזה פארקס ולהציבו בהיכל הפסלים הלאומי, וכך נעשה. עם זאת פסל זה איננו נחשב חלק מן האוסף.
ייצוגים באוסף
באוסף מוצגים פסליהן של תשע נשים, ובנוסף מוצג כאמור בהיכל הפסלים הלאומי פסלה של רוזה פארקס. פסל האישה הראשון באוסף היה של פרנסס וילארד מאילינוי.
מרבית הפסלים באוסף הם של גברים לבנים. עם זאת כלולים בו פסליהם של שישה אמריקאים ילידים, של יליד הוואי ושל היספני. אף מדינה טרם הציבה מטעמה באוסף פסל של אפריקאי-אמריקאי, אך באוסף כלול כאמור מטעם מחוז קולומביה פסלו של פרדריק דאגלס, שהיה אפריקאי אמריקאי.
האוסף כולל מספר פסלים של מדינאים ואנשי צבא ממדינות הקונפדרציה, וביניהם פסליהם של ג'פרסון דייוויס ורוברט אדוארד לי. מחלוקת שוררת בקונגרס בנוגע להצבתם באוסף של פסלי אישים מהקונפדרציה והועלתה הצעה להוציאם ממנו, אך היא לא נתקבלה.
האוסף כולל את פסליהם של שישה מנשיאי ארצות הברית - ג'ורג' וושינגטון (מטעם וירג'יניה), אנדרו ג'קסון (טנסי), ג'יימס גרפילד (אוהיו), דווייט אייזנהאואר (קנזס), ג'רלד פורד (מישיגן) ורונלד רייגן (קליפורניה). נמצאים בו גם פסליהם של שלושה סגני נשיא.
בקומפלקס הקפיטול מוצבים תשעה פסלים נוספים של אישים. מצויים בו גם עשרה פסלים נוספים, שרובם הוצבו בו במהלך המאה ה-19, וביניהם פסל החופש, הממוקם בראש כיפת הקפיטול.
הפסלים באוסף
לאחר שם האישיות מובאת שנת צירוף פסלה לאוסף:
גנון זהוב
גנון זהוב (שם מדעי: Cercopithecus kandti) הוא מין של קוף בעל זנב מהסוג גנון החי במרכז אפריקה סביב לארבעה פארקים לאומיים הסמוכים להרי געש: הפארק הלאומי מגהינגה בדרום-מערב אוגנדה, הפארק הלאומי וולקנסיס בצפון רואנדה והפארקים וירונגה וקהוזי-בייגה ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו. קוף זה חי ביערות סבוכים, לרוב בסביבות במבוקים עבים.
הקוף מצוי כיום בסכנת הכחדה עקב השפעות של הרס בית גידולו המיוער ועקב מלחמות שהתחוללו באזור וגרמו למותם של קופים רבים. הוא מוגדר כמין בסכנת הכחדה, אך הפארקים בהם הוא חי מגוננים עליו מפגיעה.
תיאור
אורך הקוף 57 עד 65 ס"מ, עם זנב באורך 80 ס"מ ומשקל הזכרים 8 עד 10 ק"ג, בעוד הנקבות קטנות בהרבה ומשקלם 3.3 עד 3.5 ק"ג בממוצע. הם חיים לרוב על קרקע היער בחבורות של עד 30 פרטים ולעיתים נמצאים בחבורות של מעל 60 פרטים. הקופים מקימים מעונות לילה על הבמבוקים.
פיאם פילי
ביוגרפיה
פיים פיילי נולד בשנת 1985 בעיר כרמאנשאה, באיראן. הוא התחיל לכתוב בשנות העשרה המוקדמות שלו. ספר שיריו הראשון "עריסת השמש", התפרסם בשנת 2005, רק לאחר שהצנזורה מחקה ממנו שירים מסוימים. אחרי שלוש מהודרות נשלל רישיון ההדפסה. לאחר מכן, יצירותיו נאסרו לפרסום באיראן. הרומן הראשון שלו - מגדל ובריכה וכן אוסף של מאמרים קצרים פורסמו על ידו בפלטפורמה להוצאה עצמית, Lulu.com בארצות הברית. ספרו השני - "אני אצמח ואניב פירות...תאנים", פורסם בגרמניה על ידי הוצאת גרדון. מחוץ לאיראן התפרסמו יצירות אחרות ובהן הרומן "בן השנים המעוננות" ואוסף שירים "חסנאק". הוא מופיע ברשימה השחורה באיראן לא רק בגלל עבודותיו, אלא גם כיוון שהוא הומוסקסואל מוצהר. הוא חי מספר שנים בגלות בטורקיה.
בסוף 2015 ביקר פיילי בישראל כאורח משרד התרבות והספורט. הביקור נערך בעזרת שרת התרבות והספורט מירי רגב ושר הפנים סילבן שלום, שהנפיקו היתר כניסה לישראל מיוחד, בגלל מגבלות נסיעה בכניסת אזרחים איראנים.
בשנת 2016, פיילי הגיש בקשה למקלט מדיני בישראל, אותו תיאר כמקום "מעניין, יפה ומדהים". לדבריו ישראל היא "לא סתם עוד מדינה. מבחינתי זה כמו מקום אגדות". אולם לאחר כ-5 שנים בישראל הוא עדיין ממתין לאישור רשמי של בקשת המקלט שלו ומעמדו בישראל.
ספריו
בעברית:
גיבור העמל הסוציאליסטי
גיבור העמל הסוציאליסטי (ברוסית: Герой Социалистического Труда) הוא תואר כבוד שהיה העיטור הגבוה בברית המועצות. הוא הוענק לראשונה בשנת 1939 ליוסיף סטלין.
רוסית
ב-3 במרץ 1949 הותר להעניק את התואר בפעם השנייה אך ללא הענקת עיטור לנין נוסף. למקבלי התואר בפעם השנייה היה מוצב פסל במקום לידתו. בשנת 1973 הוחלט על ביטול הגבלה להענקת התואר בפעם הרביעית, אך מעשית לא היו הענקות מסוג זה. בהתאם לצו מ-22 באוגוסט 1988 הופסקו הענקות בפעם השנייה.
עד לשנת 1949 הענקות בוצעו לעובדי תעשיות ביטחוניות, מנהיגי המדינה או עבור הישג יוצא דופן בתעשייה במהלך מלחמת העולם השנייה. בשנת 1949 התואר הוענק לראשונה עבור הישגים בתחום החקלאות ובשנת 1964 התואר הוענק לאמן. בשנת 1949 התואר הוענק לתלמידי בית הספר עבור הישג מיוחד בעבודה חקלאית.
בסך הכול היו 20,605 הענקות, מהם 205 אנשים קיבלו את התואר פעמיים ו-16 אזרחים קיבלו את התואר שלוש פעמים. התואר הוענק ללברנטי בריה, אך נשלל ממנו לאחר הרשעתו.
להלן מקבלי התואר 3 פעמים:
לפי הדגם הסובייטי הונהג תואר זה גם במדינות אחרות שבהן הושכן משטר קומוניסטי:גבור העמל הסוציאליסטי של בולגריה, גבור העמל הסוציאליסטי של רומניה וכו'.
לפידודנדרון
לפידודנדרון (שם מדעי: Lepidodendron; מיוונית: "λεπίς" - קנה מידה ו-"δένδρον" - עץ) הוא סוג פרהיסטורי של צמח קדום מקבוצת הליקופודים, הקרובה מעט לשרכים או לטחבים.
מאפיינים
צמח זה היה גדול בהרבה מקרוביו החיים כיום והגיע לגובה של 40 או אף 50 מטרים ולקוטר גזע של 1 או 2 מטרים ודמה במראהו לעץ אף שהיה בעל קשקשים. הוא היה קרובו של הצמח סיגילריה, שחי בצורה דומה.