cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ישראל מאיר מזרחי
חייו
בשנת התפ"ו יצא לשליחות דרבנן, יחד עם רבי יוסף טאראגאן, למען כוללות ירושלים לטורקיה ויוון, בשנת התפ"ז, במהלך מסעו הוציא לאור את חלקו הראשון של ספר השו"ת שחיבר, פרי הארץ בקושטא, בהסכמת הרב אפרים נבון, מחבר ספר מחנה אפרים, והרב יהודה רוזאניס, בעל ספר משנה למלך. בשנת הת"צ היה ביוון, שם נשא ונתן בהלכה עם רבי חיים משה אמריליו, רבה של שאלוניקי. בעוברו בקורפו ייסד ישיבה. הפיץ במהלך שליחותו את מנהג אמירת תיקון חצות על פי האר"י, ואף הוציא לאור נוסח של התיקון.
לאחר שחזר לארץ ישראל, התמנה לדיין בבית דינו של הרב אליעזר נחום ולימד בישיבת בית יעקב פירירה, מתלמידיו נמנה רבי יונה נבון, רבו של מרן החיד"א ומחבר שו"ת נחפה בכסף. נחשב לאחד מחשובי רבני ירושלים, וחתם על תקנות והסכמות לספרים רבים. התכתב בהלכה עם חכמי דורו, וביניהם רבי חיים אלפאנדרי, רבי בנימין קאזיס, רבי ישועה שבאבו והראשון לציון רבי אברהם ישראל זאבי. בסוף חייו התמנה לראש ישיבת בית יעקב בירושלים, לאחר פטירת רבי יצחק הכהן רפפורט למשך כשנה.
נפטר בסביבות שנת 1752, ונטמן בבית הקברות היהודי בהר הזיתים, לצד אחיו, רבי נסים.
אחרי מותו הדפיס בנו רבי שלמה חייא את חלק ב' של שו"ת פרי הארץ בשאלוניקי, חלק ג'.
משפחתו
נשא לאשה את בת אחיו, רבי נסים. בניו היו רבי שלמה חייא מזרחי והרב דוד מזרחי.
ספריו
מספר הערות וחידושים שלו על הלכות פסח ומגילה בשולחן ערוך ובפרי חדש נדפסו בקובץ בית אהרן וישראל
עלי פייזר
עלי פייזר (1919–1982) היה רופא ישראלי, מרופאי הרובע היהודי במלחמת העצמאות, פרופ' לנוירוכירורגיה, מייסד ומנהל המחלקה לנוירוכירורגיה בבית החולים רמב"ם, המחלקה הראשונה והיחידה בצפון הארץ.
קורות חיים
פייזר נולד בגטינגן, גרמניה, לאליסה ולכירורג הד"ר דניאל (פריץ) פייזר, אחותו הצעירה עלמה מרים נולדה ב-1927. בשנת 1932 עלה לארץ ישראל עם הוריו, לאחר שאביו רכש בסוף שנות ה-20 של המאה ה-20 פרדס בפרדס חנה. ד"ר הלל יפה יעץ לפריץ לנסוע לארץ ישראל ולסדר את עלייתו במקום.
ב-1936 סיים את בית הספר הריאלי בחיפה.
ב-1945 התחיל את עבודתו כרופא מתנדב בבית החולים הדסה ירושלים, 10 ימים לאחר שנשא לאשה את ורה לבית כהן. לזוג נולדו שני ילדים, יעל עליזה ועמוס בנימין שלימים התמנה למנהל המחלקה האורתופדית בשערי צדק.
מרופאי הרובע היהודי
עם פרוץ מלחמת העצמאות התנדב לשרת בעיר העתיקה. יחד עם שני רופאים נוספים, הד"ר אברהם לאופר והד"ר אגון ריס עבד בבית החולים משגב לדך ברובע היהודי, במחזוריות של חודש. פצועים ממגיני הרובע היהודי טופלו על ידי שלושת הרופאים מעובדי בית החולים הדסה, לאופר, פייזר וריס, לעיתים טיפלו וניתחו את הפצועים תחת אש. הרופאים נעזרו באחות ואח מוסמכים, אחות סוציאלית, אחות מעשית, ומתנדבות. רבים מהלוחמים חייבים לצוות הרפואי את חייהם. כאשר נפלה העיר העתיקה בידי הלגיון ד"ר ריס הלך לשבי עם הפצועים והדוקטורים פייזר ולאופר היו כנראה היהודים האחרונים שעזבו את העיר העתיקה.
בשנים 1953–1954 השתלם בנוירוכירוגיה בבית החולים מאונט סיני בניו יורק, ארצות הברית.
בשנים 1955-1956 חזר לעבוד בבית החולים הדסה ירושלים, במחלקה הנוירוכירורגית כתלמידו של הפרופ' אהרון בלר. בשנת 1956 נתמנה למדריך בבית הספר לרפואה.
בשנת 1957, לבקשתם של הד"ר רפאל גז'בין מנהל בית החולים רמב"ם, והד"ר משה לזר סגן מנהל רמב"ם, ייסד וניהל את המחלקה לנוירוכירוגיה בבית החולים רמב"ם, במשך 25 שנים עד לפטירתו.
פייזר נפטר בשנת 1982.
בנו, הפרופ' עמוס פייזר, מנהל המחלקה האורתופדית בשערי צדק. אחיינו הפרופ' ראובן פייזר שניהל שנים רבות את המחלקה הגיניקולוגית בבית חולים הקריה, בתל אביב.
איב מת'סון
איב אליזבת מת'סון (באנגלית: Eve Elisabeth Matheson; נולדה במרץ 1960) היא שחקנית אנגלייה.
ביוגרפיה
היא מוכרת בעיקר מהופעתה בתפקיד זואי אנג'ל בסדרה הקומית "מאי עד דצמבר" ובתפקיד בקי שארפ בעיבוד של ה-BBC לרומן "יריד ההבלים" מאת תאקרי. מת'סון עזבה את הסיטקום "מאי עד דצמבר" אחרי שתי עונות כדי לקדם את קריירת המשחק בתיאטרון. בשנים 2005 ו-2006 שיחקה בתפקיד גברת מילקוט במחזה "קוראם בוי" מאת הלן אדמונדסון בהפקת התיאטרון המלכותי הלאומי.
חיים אישיים
מת'סון נשואה לשחקן פיל דייוויס. ב-2002 נולדה בתם איימי.
לא ספורטיבי
בלתי ספורטיבי (באנגלית: Bad Sport) היא סדרת טלוויזיה דוקומנטרית אמריקאית של נטפליקס, שעלתה לשירות ההזרמה של החברה ב-6 באוגוסט 2021.
סקירת הסדרה
הסדרה עוקבת אחרי שישה אירועים בעולם הספורט שכללו מימד של פשע ושחיתות:
HCL Technologies
הייץ' סי אל טכנולוגיות (באנגלית: HCL Technologies) היא חברה הודית רב-לאומית טכנולוגית המספקת פתרונות IT.
מטה החברה הראשי נמצא בעיר נוידה, אוטר פרדש, הודו ומלבדו לחברה כ-50 נציגויות במדינות שונות: סין, הונג קונג, הודו, אינדונזיה, ישראל, יפן, מלזיה, ערב הסעודית, סינגפור ועוד.
בשנת 2021, רשמה החברה הכנסת שיא בסך 10 מיליארד דולר.
היסטוריה
הייץ' סי אל טכנולוגיות הוקמה בשנת 1976 תחת השם Microcomp Limited על ידי שיב נאדאר (Shiv Nadar) במטרה למכור מחשבים אישיים.
בחודש אוגוסט 1976, מותגה החברה מחדש תחת השם Hindustan Computers Limited.
בשנת 1991, הקימה החברה 3 חברות בנות:
בחודש אוקטובר 1999, מותגה החברה מחדש תחת השם HCL Technologies Limited.
בשנת 2001, הקימה חברת בת נוספת בשם HCL Enterprise Solutions Limited.
בשנת 2002, רכשה הייץ' סי אל את חברת גולף מחשבים (Gulf Computers).
בשנת 2007, רשמה החברה הכנסות של כ-4.9 מיליארד דולר.
בחודש פברואר 2014, הקימה חברת בת נוספת בשם HCL Healthcare.
בשנת 2017, הכנסות החברה חצו את רף ה-9 מיליארד דולר והיא העסיקה כ-100,000 עובדים ב-31 מדינות.
פעילות בישראל
בשנת 2009, שכרה הייץ' סי אל משרדים מחברת לוינשטין נכסים בפארק ההייטק ביוקנעם.
מניפולציה (התנהגות)
סחיטה רגשית (נקראת גם מָנִיפּוּלַצְיָה רגשית), היא סוג של השפעה חברתית, בה אדם מנסה לשנות את תפיסתו או התנהגותו של אדם אחר, באמצעות טקטיקות הנקשרות עם ערמומיות (הצגה משכנעת של מידע מסולף), רמייה או ניצול.
במצב זה האדם מנסה להביא אדם אחר לחוש, לחשוב, או להתנהג באופן מסוים, על ידי הצבת טענה בפני מושא המניפולציה, אשר עשויה להישמע אמינה ואפילו מדויקת, אך ככלל אינה כזו, והיא משקפת סילוף מודע של המציאות, ומביאה להטעיית המאזין; זאת לצורך רווחתו או טובתו האישית של מבצע המניפולציה.
אדם המשתמש בטכניקה זו לעיתים תכופות מכונה מניפולטור, וקיימת נטייה להחשיב אנשים בעלי יכולת זו למתוחכמים קמעה, ולעיתים גם לבעלי יכולת התנסחות גבוהה יחסית.
בין השאר, הרצון להשיג ממון ומשאבים, או לקבל תחושת גמול נפשי, עשויים להביא אנשים להתנהג במניפולטיביות.
טכניקות רטוריות הנפוצות בעשיית מניפולציות הן למשל דמגוגיה, דחלול, סרקזם, ואף צורות מסוימות של הומור.
שימוש אתי במניפולציות
מניפולציות שבין אדם לאדם ובין אדם לקבוצה יוצאות מאופיין השלילי בעיקר במסגרות חינוכיות, שם הן מקובלות כדי להעניק ידע בסיסי נדרש לילדים אשר כביכול אינם חפצים בידע זה. גם בטיפול הרפואי מניפולציה יכולה להיעשות על ידי מתן גלולות פלצבו לילדים בטענה כי אלו הן תרופות; כך עצם המחשבה של הילד שהוא נוטל תרופה, יכולה לסייע בהחלמתו מבעיה מסוימת (אשר אינה דורשת טיפול רפואי ממשי).
ייתכנו גם מצבים אחרים בהם מניפולציה אינה בעלת כל אופי בעייתי, והיא למעשה נתפסת כטובה או נעימה, כגון נתינת הרגשת ביטחון לאדם הזקוק לו.
מניפולציות הן חלק בלתי נפרד מתחומי מחקר שונים (ככלל, אלו במדעי החברה).
גטו לידא
גטו לידא היה גטו, שבו רוכזה בכפייה האוכלוסייה היהודית של העיר לידא ושל היישובים בסביבתה, בימי הכיבוש הנאצי של בלארוס במלחמת העולם השנייה. הגטו התקיים בין קיץ 1941 לספטמבר 1943.
כיבוש לידא והקמת הגטו
במחצית הראשונה של המאה ה-20 היהודים היוו אחוז ניכר מאוכלוסיית העיר לידא (לפי א.פ. קולש מנתה הקהילה היהודית כ־38% מאוכלוסיית העיר).
ב־27 ביוני 1941, לאחר הפצצות אוויריות כבדות על העיר, נכנס הוורמאכט ללידא. יום לאחר מכן נכנסה יחידת איינזאצגרופן של ה-ס.ס., ומשימתם הראשונה הייתה לבצע את "פקודת הקומיסארים" של ריינהרד היידריך, שהורחבה לחיסול מידי של ההנהגה והאינטליגנציה היהודית בכל מקום. חיילי ה-ס.ס. רכזו קבוצה גדולה של יהודים שנתפסו באחד מחלקי העיר, הובילו אותם לכיכר ברחוב סובאלסקה ושם ערכו מיון. את עורכי הדין, המהנדסים, המורים ואנשי המקצועות החופשיים ריכזו, ואת בעלי המקצוע האחרים שחררו. 96 אנשי האינטליגנציה הוצאו אל מחוץ, שם עונו למוות.
כשבוע לאחר כניסת הוורמאכט לעיר, הוזמנו מספר יהודים לנציגות ה-ס.ס., שהטילה עליהם לבחור מועצה יהודית (יודנראט). ליודנראט נבחרו 14 נציגים, ליו"ר נבחר המורה קלמן ליכטמן (מורה), ולסגנו נבחר התעשיין שמחה קוטיק. על היודנראט הוטל כינוס היהודים לאזורי עוני בפרברי העיר, שהיוו "גטו פתוח" שבו יכלו היהודים לנוע, תוך מגבלות.
לאחר כשבועיים, כוחות הוורמאכט המשיכו מזרחה, והעיר לידא וסביבתה ניתנו תחת שלטון אזרחי בראשות המושל האזורי (גביטסקומיסר) הרמן האנווג.
שטח הגטו כלל את השכונה שבין מסילת הרכבת ובין מולודצ'נו בצפון והשתרעה עד לרחוב פוסטובסקאיה בדרום, כשהגבול המזרחי היה הנהר לדיאה, והגבול המערבי היה רחוב סובייטסקאיה הנוכחי. הובאו לכאן יהודים מכל נפת (ראיון) לידא - מבריוזובקה (חבל הורדנה), בייליצה (חבל הורדנה), סלץ וישובים אחרים, סך הכל כ-7,000 יהודים. הצפיפות בגטו הייתה רבה, ופעמים רבות שוכנו כמה משפחות בדירה אחת.
על יהודי הגטו הוטלו עבודות כפייה שכללו את ניקיון רחובות העיר, פינוי ההריסות שהותירו ההפצצות הגרמניות, חטיבת עצים ועוד.
אקציות וחיסולים
הוועדה הממלכתית המיוחדת הסובייטית להערכה ולחקירה של פשעי הכובשים הנאצים שהתכנסה בלידא ובנפת לידא בשנת 1944, לא יכלה להגיע למספר המדויק של הקרבנות. היא העריכה כי כל אחד מהקרבנות שנפל "בצפורני הכובשים הפשיסטים עבר דרך ארוכה וקשה עד שהגיע לקבר".
ההוצאות להורג של יהודים התחילו מן הימים הראשונים של הכיבוש. בימים 3–5 יולי 1941 נבחרו ונורו למוות 275 יהודים שנחשבו לבני האליטה המקומית. בחודשים הראשונים עינויי יהודים התקיימו בבית הסוהר ובשעות הלילה במטרת הסתרת המעשים מעיני התושבים. מאוחר יותר, כשהדיכוי והרדיפות עלו בהיקפם, הרציחות התקיימו בפוליגון הסובייטי לשעבר שעל יד העיר.
אחת הרציחות ההמוניות הראשונות אורגנה ב-23 באפריל 1942. ב-2 במאי 1942 אחרי עינויים שגרמו לשברים מרובים, נורו למוות בבית הקברות 9 יהודים. כעבור שבוע, ב-8 במאי 1942 אורגנה אקציה, כינוי שניתן על ידי הגרמנים למבצע הרצח ההמוני הגדול ביותר במקום. לפי עדי ראייה, בשעות הערב של ה-7 במאי, הוקף הגטו על ידי שוטרים וז'נדרמים מקומיים ולמחרת בבוקר העצורים הובאו לככר שליד הקסרקטין. נערכה סלקציה על ידי מפקד הגטו (ה"גביטסקומיסר") וסגנו. הנשים, הקשישים, החולים והילדים הופרדו מהגברים בעלי המקצוע ובעלי מלאכה בריאים. חולים וזקנים שלא היו מסוגלים לצאת או לצעוד בכוחות עצמם נרצחו במקום - בבתים וברחובות הגטו. היהודים הוצעדו אל יער ושדה סמוכים לעיר. בדרך הוכו ואלה שלא עמדו בקצב הצעידה נורו למוות.
מקומות הרציחות ההמוניות היו, כאמור, שדה ויער הנמצאים כ-3 ק"מ מרחק מהעיר. הגרמנים ומשתפי הפעולה הבלארוסים ירו ביהודים ממכונות ירייה ומקלעים ליד שלושה בורות גדולים, לאחר שדרשו מקרבנותיהם להתפשט. הראשונים שנרצחו היו הילדים. הם הופרדו בכוח מאמותיהם, נזרקו לבורות ואחר כך הושלכו עליהם רימונים. חלק מהילדים נרצחו בעזרת כידונים. הקבורה ההמונית נעשתה בשטח של 60 דונם שכלל תעלות ישנות באתר הפוליגון הסובייטי לשעבר ובמכתש ענק שנוצר בעקבות פיצוץ מחסן של אבק שרפה.
בסך הכל, ב-8 במאי 1942 נרצחו בלידא 5,670 מיהודי הגטו. ב-2 ביולי 1942 נרצחו 155 יהודים נוספים בתוך מרתפים עם אבק שרפה.
3,000 מתושבי הגטו הובלו בסתיו 1942 למחנה ההשמדה מיידנק שבפולין. במקום היהודים הנרצחים הובאו לתחום הגטו 800 יהודי היישוב וורונובו (מאזור הורדנה) ומכפרים אחרים. יחד עם אלו ששרדו בגטו, הם מוקמו בתוך 121 בתים, לקראת רציחתם הקרובה.
הגטו חוסל סופית ב-18 בספטמבר 1943. חלק מתושביו הובלו למחנה ההשמדה סוביבור.
ההתנגדות בגטו
כבר בשנת 1941 קראו האחים ביילסקי ליהודים מגטו לידא לברוח ולהיאבק יחד איתם נגד הנאצים. קבוצה מתוך אסירי הגטו הצליחה לברוח בעזרתם באביב ובקיץ 1943 והצטרפה ליחידת הפרטיזנים שלהם. מספרים שטוביה ביילסקי אמר להם:
בזמן הרציחות של 23 באפריל 1942, קבוצה של צעירים יהודים צעקה "הידד!הידד!" (אוּרה! אוּרה!) וכמה מהם נמלטו אל היער. הגרמנים רדפו אחריהם אך לא הצליחו לתפוס איש מתוך 20 הנמלטים.
הנצחה
בלידא ובנפת לידא נרצחו בזמן הכיבוש הנאצי, אחרי רדיפות וייסורים, כ-8,000 יהודים. בדו"ח הוועדה הממלכתית המיוחדת שקמה אחרי המלחמה, הצליחו לשחזר רק את שמותיהם של 342 מהקרבנות.
בישראל קהילת לידא מונצחת בבית הקברות נחלת יצחק .
בשנת 1967, בימי השלטון הסובייטי, הוצבו אובליסק ולוח זיכרון בקבר ההמוני של 5,670 היהודים שנרצחו ב-8 במאי 1942. בשנת 1990 הוצב בלידא לוח זיכרון לזכר השואה.
בפאתים הדרום-מערביים של לידא, ביער על יד הכפר אוסטרובל, נקברו בשני קברי אחים למעלה מ-6,000 יהודים. בשנת 1992, מיוזמת החברה לשמירת הזיכרון שבראשות תמרה מויסייבנה בורודאץ' ובעזרת תרומות של קהילות יהודיות ויהודים יחידים שמקורם בלידא, הוקמה יד זיכרון בצורת שני כני גרניט עם כתובות ברוסית ובעברית, כדלקמן: ''1992-1942. בקבר אחים זה נקברו 6,700 מתושבי לידא, קרבנות של הפולשים הפאשיסטים הגרמנים''.
בבית הקברות על יד איביה, בכפר סטונביצ'י, בשטח הקרוי חובנשצ'ינה, נמצא קברם של שמונה מאנשי האינטליגנציה היהודית של לידא, שהוצאו להורג ב-2 במאי 1942, אחרי שסבלו עינויים בחצר בית הסוהר. הם הובאו לקבורה מחדש לצד תושבי העיר האחרים.
ארנולד בישר
ארנולד בישר (בגרמנית: Arnold Büscher; באד אינהאוזן, 16 בדצמבר 1899 – פולין, 2 באוגוסט 1949 ) היה קצין אס אס גרמני, פושע מלחמה, האופטשטורמפיהרר (סרן). כיורשו של אמון גת, הוא היה המפקד השני והאחרון של מחנה הריכוז קרקוב-פלשוב מספטמבר 1944 עד ינואר 1945.
ביוגרפיה
הוריו של ארנולד בישר ניהלו מאפייה ברהמה (Rehme) שכיום נקראת באד אינהאוזן. בסיום בית הספר היסודי, החל להתלמד כסוחר בהמבורג ב-1915. בשנים 1917 עד 1919 במלחמת העולם הראשונה שירת בצבא, ולאחר מכן עבד בחברת ביטוח. ב-1926 התחתן בהמבורג. בשנות ה-20 הורשע שוב ושוב (נכלא בחלקו) בגין גניבה, קבלת סחורה גנובה, הונאה וזיוף.
באס אס
ב-1931 הפך בישר לחבר באס אס. לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה עבד במספר מחנות ריכוז, ביניהם פלוסנבירג, בוכנוולד, זקסנהאוזן ונוינגמה.
בישר הפך למפקד מחנה הריכוז פלשוב לאחר שאמון גת נעצר על ידי הקריפו ב-13 בספטמבר 1944. בישר התנגד למאמציו של אוסקר שינדלר לצרף 300 נשים יהודיות לרשימתו של שינדלר (יהודי שינדלר) לעבודה במפעל החדש של שינדלר בברינליץ, במקום לשלוח אותן לאושוויץ יחד עם יהודים אחרים בפלשוב. עם זאת, שינדלר הצליח לשלם ולשחד את ריכרד בר, מפקד אושוויץ, כדי שישלח את 300 הנשים היהודיות למפעלו.
ב-23 בינואר 1948 נדון בישר למוות בפולין על פשעים בפלשוב. הוא נתלה ב-2 באוגוסט 1949.
שינה
שינה היא מצב פיזיולוגי, הפיך ומחזורי, המאופיין בפעילות ותגובה לגירויים בעוצמה הנמוכה מעוצמת התגובה בזמן ערות. השינה לרוב מושפעת מפעילותו של האדם במהלך היום. מצב התודעה בזמן השינה שונה ממצב הערות, והמסתורין שאופף אותה ריתק את האנושות מימי קדם. השינה תופסת קרוב לשליש מחייו של אדם וחיונית לבריאות הגוף והנפש; עם זאת, הידע עליה נמוך יחסית ונושאים רבים נמצאים בלמידה ומחקר וטרם פוענחו.
מצבי שינה ומדידה
השינה נחלקת למספר מצבים. ההבחנה הבולטת היא בין מצב של שנת REM (Rapid Eye Movement) לבין יתר מצבי השינה. שינה היא תהליך מחזורי אשר מאורגן בצורה של סבבים, כך שכל סבב מורכב ממצבי השינה השונים אשר באים בסדר קבוע זה אחר זה.
השינה מפחיתה את לחץ הדם, ורמתו נמוכה יותר מאשר בזמן הערות. הסיבה לכך היא, שהחומרים שמופרשים בגוף בזמן שינה, מאיטים את קצב פעימות הלב ומסייעים גם בהפחתת לחץ הדם.
את מצבי השינה נהוג לאפיין בעיקר בעזרת הדפוסים שנמדדים בזמן השינה על ידי מכשיר אלקטרואנצפלוגרם (אא"ג-EEG). דפוסים אלה, המכונים "גלי מוח", משקפים מאפיינים כללים של הפעילות החשמלית של רשתות תאי העצב במוח.
שלבים שאינם שנת REM
מצב השינה הראשון הוא מצב של מעבר מעוררות לשינה, במהלכו יש אובדן חלקי של המודעות לסביבה. במהלך שלב זה נצפות לעיתים תופעות של קפיצת הירדמות ואף חוויות דמויות חלום המכונות הזיות היפנגוגיות.
בדפוס גלי מוח באא"ג, מצב זה מתאפיין במעבר הדרגתי מגלי אלפא שנפוצים בזמן היפנוזה, מדיטציה או כשהאדם רגוע מאוד (בעלי תדירות של 8–13 הרץ) לגלי תטא (שתדירותם 4–7 הרץ).
במצב השינה השני המודעות לסביבה החיצונית נעלמת ופעילות השרירים יורדת. זוהי עדיין שינה קלה, ממנה קל יחסית להתעורר. פעמים רבות, אנשים המתעוררים מהמצב הראשון או השני של השינה כלל אינם מודעים לכך שהם נרדמו.
גלי המוח בשלב זה מאופיינים על ידי הופעת דפוסים המכונים מכלולי K וכישורי שינה.
השלב הבא מכונה שנת גלים איטיים (Slow-wave sleep). זהו המצב של השינה העמוקה ביותר, והרגישות הנמוכה ביותר לגירויים חיצוניים.
כפי ששמו מרמז, בשלב זה נצפים באא"ג גלי מוח איטיים מאוד, גלי דלתא, שתדירותם 0–4 הרץ והם בעלי משרעת גבוהה. בהתאם לעלייה ההדרגתית בשיעור גלי הדלתא, לעיתים מחלקים את שנת הגלים האיטיים לשני שלבים שונים (שלבים 3 ו-4).
שנת REM
שנת REM, המוכרת בתור שנת חלום, היא שלב בשינה שהתגלה בשנת 1953 על ידי יוג'ין אסרינסקי ונתניאל קלייטמן מאוניברסיטת שיקגו. בשלב זה, הפעילות המטבולית וקצב פעימות הלב עולים בחדות, ובולטים ריצודי העין המהירים, שעל שמם הוא נקרא (באנגלית REM - Rapid Eye Movements, ובעברית תנועת עיניים מהירה - REM, או ריצודי עיניים מהירים - רע"מ).
כאשר מעירים אדם משלב זה בשינה, הוא כמעט תמיד ידווח על חלום בו היה שקוע (שיעור ההיזכרות יורד ככל שעובר זמן ממושך יותר מסיום תנועות העיניים ועד ליקיצה). חלומות REM הם על פי רוב חזותיים ועשירים בהתרחשויות ובדימויים.
במקביל, במהלך שנת REM משותקים שרירי השלד מהצוואר ומטה. שיתוק זה מונע מן האדם, שחולם בשלב זה חלומות פעילים, "לבצע" את מה שהוא חולם.
דפוס הפעילות באא"ג בזמן שנת REM דומה מאוד לדפוס בזמן ערנות. בנוסף, דימות מוחי מראה כי במהלך שנת REM ישנה הפעלה של קליפת המוח באזורים האחראים על קלט חושי, פעילות מוטורית ושפה.
באדם בוגר שנת ה-REM היא כחמישית מזמן השינה הכולל, אך שיעור זה משתנה עם הגיל. אצל תינוקות וילדים נמשך ה-REM זמן רב יותר, אם כי מאפייניו שונים ממאפייני שנת ה-REM המבוגרת. ילדים בגיל הגן ממעטים לדווח על חלומות.
סבבי השינה
סבב שינה אצל מבוגר נמשך בין 90–110 דקות, ואצל תינוק 30–45 דקות. בכל סבב, מצבי השינה מופיעים לרוב בסדר הבא:
בסוף שנת ה-REM מתרחשת לעיתים יקיצה קצרה, שאחריה מתחיל סבב השינה הבא. כאשר אין יקיצה בסוף שנת ה-REM, הסבב הבא מתחיל ישירות במצב 2.
החלוקה הפנימית בין השלבים משתנה במשך שנת הלילה. בסוף הלילה מצב REM מתארך יותר, ואילו מצבי השינה העמוקים מתקצרים.
מחזורי ערות ושינה
מחזורי הערות והשינה מתואמים לרוב עם השעון הביולוגי של הגוף, שפועל על פי מחזוריות של קצת יותר מ-24 שעות. השעון הביולוגי מסתנכרן לפי תנאי התאורה החיצונית, כך שבאופן טבעי אנו נוטים לישון בשעות החושך ולהיות ערים בשעות האור. בתוך מחזור זה קיימים שני פרקי זמן של ישנוניות מרבית - אמצע הלילה ושעות אחר הצהריים המאוחרות - ושני פרקי זמן של ערנות מרבית - מוקדם בבוקר ובערב.
עם זאת, השעון הביולוגי ועיתוי השינה מושפעים גם מתאורה מלאכותית. מסיבה זו, דפוסי השינה בעולם המודרני שונים מאלו שהיו קיימים בעבר, ומשתנים גם בהתאם לתרבות. חשיפה לאור מלאכותי בשעות לא שגרתיות עשויה להוציא מסינכרון את השעון הביולוגי, ולגרום לאדם לחוות עייפות או ערנות יתר.
שינה מפוצלת
קיימות עדויות כי לפני המצאת התאורה החשמלית - שהאריכה את שעות הערות הרצופות גם לאחר שקיעת השמש - הייתה שנת הלילה מפוצלת לשני מקטעים, שביניהן זמן של ערות, כלומר שינה ביפאזית. בני האדם נהגו להירדם בסמוך לשקיעת השמש, לנום את השינה הראשונה, להתעורר למשך זמן של בין שעה לשעתיים, ולחזור לשינה שנייה עד זריחת השמש.
בספר At Day's Close: Night in Times Past מאת רוג'ר איקריץ' (Roger Ekrich), שיצא לאור ב-2006 מביא הסופר הפניות למקורות רבים המעידים על דפוס שינה מפוצל בימי הביניים שקדמו למהפיכה התעשייתית. בין הדוגמאות בספר, תפילות נוצריות שנהוג היה לומר בזמן הערות בין השינה הראשונה לשינה השנייה, יומנים אישיים שנשמרו, המלצות מיומניו של רופא על האופן הנכון בריאותית לנהוג בין השינה הראשונה לשנייה, ועוד. אחת הדוגמאות הפיקנטיות בספר היא אזכור הדבר ביצירה סיפורי קנטרברי, מן המאה ה-14, בה מתוארות דמויות החוזרות למיטתן אחרי "שנתן הראשונה", וכן הלאה.
תפקוד המוח והמערכת האנדוקרינית בשינה
הורמון מרכזי נוסף הגורם להרדמות הוא המלטונין, הורמון טבעי המופרש על ידי בלוטת האצטרובל הממוקמת במרכז המוח. במשך היום, בלוטת האיצטרובל איננה פעילה, אך כאשר החשיכה יורדת, השעון הביולוגי הנמצא בהיפותלמוס מפעיל אותה, והיא מתחילה לייצר ולהפריש לדם מלטונין. שעת השיא של הפרשת המלטונין היא תשע בערב. בשעה זו רמת המלטונין בדם עולה, ואנו מרגישים פחות ערניים ויותר עייפים. רמות המלטונין נשארות גבוהות במשך כ-12 שעות, עד לירידה משמעותית ברמתו בדם בתשע בבוקר. גירוי של אור מפחית באופן ישיר את הפרשתו. ילדים מפרישים יותר מלטונין ממבוגרים. עם הגיל, הפרשתו פוחתת.
משך השינה המומלצת
משך שעות השינה המיטבי שונה מאדם לאדם. מרבית המחקרים ממליצים על משך שינה של 7 עד 10 שעות לאדם בוגר. איגוד השינה הלאומי בארצות הברית (NSF) ממליץ לבוגרים על משך שינה ממוצע של בין 7 ל-9 שעות. לנשים בהיריון מומלץ לישון יותר מ-8 שעות בלילה.
בגיל הינקות, הילדות וההתבגרות דרושות יותר שעות שינה מאצל אדם בוגר. למעשה, השינה היא הפעילות העיקרית של המוח בתחילת החיים. תינוקות עד גיל שנה וחצי ישנים כ-14 שעות בממוצע ליום, בגיל 4 משך השינה הממוצע הוא כ-12 שעות, ובגיל ההתבגרות מדובר כבר בערך ב-8-9 שעות.
כושר גופני אינו גורם להארכת משך השינה, אך מחמם את הגוף ולפיכך מביא להתארכות תקופת השינה העמוקה, שתורמת לצינונו. פעילות ספורטיבית שנעשתה במשך היום מקלה על הירדמות מהירה בלילה.
נמצא כי עם עליית הגיל, השינה הולכת ומתקצרת ומלווה בפרקי ערות רבים בקרב האדם ויתר היונקים, כחלק מהתהליך הטבעי של ההזדקנות. בעיה זו חמורה במיוחד בקרב הלוקים במחלת אלצהיימר.
תפקידי השינה
פעולת השינה הצליחה להישמר לאורך האבולוציה משום שהיא חשובה להתפתחות ולתפקוד. תפקידיה של השינה אינם ברורים במלואם, וגם לא ברור מדוע ישנם בני אדם המסוגלים לישון מעט (ידועים כאלו המסוגלים להסתפק בשינה שבין חמש לשש שעות בלילה). בעבר סברו ששינה נובעת מהצטברותם של רעלנים בעלי השפעה מרדימה, אך תאוריה זו ננטשה. אריסטו סבר שהשינה נגרמת מצינון אדי הלב בידי המוח (שלפי השיטה האריסטוטלית היה איבר קירור גרידא). החל משנות ה-80 של המאה ה-20 הועלו כמה תאוריות חדשות בעזרת מחקרים מתחומים שונים של מדעי המוח:
הפרעות שינה
הפרעת שינה היא הפרעה רפואית הקשורה בשינה. הפרעת שינה עלולה לפגום בתפקוד הנורמלי של האדם. אף שנדודי שינה הם הפרעת השינה הנפוצה והידועה ביותר, ישנן כמה הפרעות שינה בולטות אחרות. בילדים במיוחד הרטבת לילה וסהרוריות, כלומר הליכה מתוך שינה. התופעה האחרונה פוקדת גם מבוגרים, אך בשיעור קטן.
הפרעות שינה נפוצות:
כדורי שינה
כדורי שינה אינם פתרון להפרעות שינה בעיקר בגלל פגיעה בשלבי השינה החיוניים, שינה המושרה על ידי כדורי שינה היא שטחית וחלק שנת ה-REM בה קצר מדי. כמו כן הגוף מפתח סבילות לכדורי שינה במהירות רבה. סבילות זו מובילה ללקיחת מינוני יתר מהגלולות, דבר שסכנתו מרובה. מלבד זאת, תרופות רבות גורמות לישנוניות במהלך היום, שינויים במצב הרוח ובעיות ריכוז. עם זאת, בשנים האחרונות פותחו כדורי שינה מדור חדש, המאפשרים כניסה לשלבי השינה החיוניים ואינם גורמים להתמכרות או לתופעות לוואי. השימוש בכדורים אלו מחייב מרשם רופא.
השפעת מחסור בשינה
מחסור בשעות שינה אצל ילדים ומבוגרים עלול לגרום לבעיות הבאות:
שינה בספרות
בספרות ובשירה לאורך דורות ניתנו התייחסויות רבות לנושא השינה, למעלותיה וההנאה ממנה אך גם התייחסות אליה כסמל לעצלנות. אחד מהציטוטים הנודעים בשבחי השינה הוא של הסופר הספרדי מיגל דה סרוואנטס בספרו דון קישוט:
אמונות ומנהגים
בתרבויות המערב המודרניות נהוגה שינה בנפרד, כל פרט ישן במיטה משלו מלבד ההורים שישנים יחדיו. אולם, בימי הביניים באירופה ובחלק מתרבויות המזרח רווח המנהג שבו כל המשפחה ישנה יחדיו או שההורים ישנים עם הילדים הקטנים וכל שאר הילדים ישנים יחדיו במיטה אחת.
לידלוף חקרה את הרגלי החיים של שבט אינדיאני בדרום אמריקה וספרה יצר תורת חינוך מערבית שמבוססת על הרגלי החיים האינדיאנים והיא מכונה "עקרון הרצף" התרגום הישיר של שם ספרה מאנגלית הוא "איך לגדל ילדים מאושרים". אחד מעקרונות היסוד של "עקרון הרצף" הוא עקרון הלינה המשותפת, כולם ישנים על מיטה אחת גדולה. כך הילדים אמורים לישון שינה רגועה יותר, בטוחה יותר וכתוצאה מכך גם לגדול להיות אנשים שלווים יותר ופחות חרדתיים. יש גם הטוענים שילדים שישנים רגוע יכולים לממש טוב יותר את הפוטנציאל האינטלקטואלי שלהם מכיוון שהרוגע מאפשר לאינטליגנציה לגדול בצורה יעילה ביותר במהלך השינה.
ביהדות נחשבת השינה כמעין מוות קטן, "שינה אחד מששים במיתה"., אך לשינה נועד תפקיד רוחני בכך שבמהלכה הנשמה שמתנתקת מהגוף, מבקרת בישיבה של מעלה ורוכשת ידע רוחני. לאחר השינה שורה על הידיים רוח רעה שאינה עוברת ללא נטילת ידיים שלוש פעמים. בסוכות חלק ממצוות סוכה הוא לישון בסוכה. בדורות האחרונים נוצר מושג חדש של גזל שינה - איסור מוסרי להפריע לשנתו של הזולת.
באירופה התפתחה אמונה טפלה לפיה אין לצלם אנשים ישנים משום הדמיון בין הישן למת והחשש שמא זה יהיה גורלו של הישן. מקורה של אמונה טפלה זו היא במנהג שהתפתח מוקדם יותר, גם הוא ממניעים של אמונה טפלה וכן ממניעים דתיים, לפיו מצלמים את המתים טרם קבורתם כאשר הם לבושים וישובים ומוצבים כאילו שהם ישנים. הצילום נועד לאפשר למתים חיי נצח בעולם הבא. המנהג אמנם כבר לא קיים (אלא כצילום המתים לצורכי הנצחה, בעיקר אצל נוצרים שנוהגים גם להציג את הגופות בארון תקופה מסוימת טרם הקבורה), אך האמונה הטפלה עדנה קיימת באזורים מסוימים אצל חלק מהאנשים.
שינה אצל בעלי חיים
את מצבי השינה הנוירולוגיים קשה לזהות אצל בעלי חיים מסוימים. במקרים אלו ניתן להגדיר את השינה באמצעות מאפיינים התנהגותיים כמו תנועה מינימלית, תנוחות אופייניות, ותגובה מופחתת לגירוי חיצוני. בעלי חיים צמחוניים הנזקקים לתקופת ערות ארוכה כדי לאסוף ולצרוך את התזונה שלהם, בדרך כלל עשויים לישון פחות, מאשר טורפים בגודל דומה שמבזבזים פחות זמן על אכילה. סוסים ואוכלי עשב אחרים ישנים בדרך כלל בעמידה, אבל לרוב ישכבו לפרקי זמן קצרים במהלך שנת REM. בתלמוד מובא על שינת הסוס הקצרה שהיא "שיתין נשמין" (שישים נשימות). ג'ירף, למשל, צריך לנוח בשנת REM במשך כמה דקות בכל מחזור שינה. עטלפים מסוגלים לישון בזמן שהם תלויים במהופך. כמה יונקים ימיים וכמה ציפורים יכולים לישון כאשר חצי אחד של המוח ישן בעוד החצי השני ער.
ארין פיצי
ארין פיצי (באנגלית: Erin Pizzey; נולדה ב-19 בפברואר 1939) היא פעילה חברתית בריטית המתמקדת בקורבנות אלימות במשפחה וסופרת. פיצי היא אחת מהראשונות שהקימו מקלטים לנשים בעידן המודרני בצ'יזוויק שבמערב לונדון בשנת 1971.
חייה
פיצי נולדה בסין כארין פטריה מרגרט קרני, למשפחה בריטית. אבי המשפחה שימש כדיפלומט. מאוחר יותר הוצב אבי המשפחה בשאנגחאי. ב-1942 בעקבות פלישת יפן לסין, נפלה המשפחה בשבי. מאוחר יותר הוחלפה במסגרת חילופי שבויים בין אנגליה ליפן.
פעילות בתחום אלימות בתוך המשפחה
בשנת 1981 פרסמה מחקר בו טענה שאלימות במשפחה היא הדדית במידה רבה, ועל פי ממצאיה, במשפחות אלה שני בני הזוג אלימים זה כלפי זה באותה מידה. ממצאים דומים בנושא אלימות הדדית במשפחה דווחו גם במחקרים מאוחרים יותר. בשנת 1982 הוציאה ספר בשם "Prone to Violence" ובו ממצאי המחקר.
לטענתה היא נאלצה להגר מבריטניה לארצות הברית עקב איומים על חייה אשר לטענתה התרחשו מפני שהמשיכה לטעון כי מניסיונה רוב האלימות במשפחה הדדית, וכי לנשים יש חלק שווה באלימות במשפחה.
פיצי משמשת כעורכת וכותבת מאמרים לאתר A voice of Men. משנת 2000 היא חוקרת ומפרסמת מאמרים הנוגעים להתעללות בקשישים.
חיים אישיים
בשנת 1959 נישאה לג'ק פיצי, אז קצין בצי ולימים סופר, עורך ומגיש סרטי תעודה בטלוויזיה הבריטית. לזוג נולדו שני ילדים. הם התגרשו בשנת 1976. היא נישאה מחדש והתגרשה שוב בשנת 1994.
בן בררטון דיאס
בנג'מין אנתוני ברטון (בספרדית: Benjamin Anthony Brereton; נולד ב-18 באפריל 1999), הידוע בשם בן ברטון דיאז (בספרדית: Ben Brereton Díaz) הוא כדורגלן צ'יליאני-אנגלי המשחק בעמדת החלוץ בויאריאל ובנבחרת צ'ילה.
קריירה
ברטון נולד בסטוק-און-טרנט, סטפורדשייר למרטין ברטון, שוטר אנגלי וכדורגלן חובב לשעבר, ולאנדריאה, ילידת קונספסיון, צ'ילה.
מגיל שבע עד 14 שיחק ברטון במחלקות הנוער של מנצ'סטר יונייטד. בשנת 2013, הוא עבר לסטוק סיטי.
בקיץ 2015 לאחר שחרורו מסטוק סיטי חתם בנוטינגהאם פורסט. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון ב-25 בינואר 2017 בהפסד 0–2 ללידס יונייטד. הוא הבקיע את שערו הראשון ב-4 בפברואר נגד אסטון וילה והעניק לקבוצתו ניצחון 1–2.
ב-28 באוגוסט 2018 הושאל דיאס לבלקברן רוברס. ב-4 בינואר 2019, ההעברה הפכה לקבועה.
לאחר שכבש שישה שערים בחמישה משחקים, כולל שלושער מול קארדיף סיטי, זכה בפרס שחקן החודש בצ'מפיונשיפ לחודש ספטמבר 2021.
קריירת נבחרות
ברטון, שנולד לאב אנגלי ולאם צ'יליאנית, יכול היה לייצג את שתי הנבחרות, האנגלית והצ'יליאנית. בנבחרות הנוער שיחק עבור אנגליה, וב-2021 ערך הופעת בכורה בנבחרת צ'ילה הבוגרת.
דיאס היה חלק מסגל הנבחרת בקופה אמריקה 2021, וב-14 ביוני ערך את הופעת הבכורה שלו נגד מול ארגנטינה במשחק שהסתיים בתיקו 1–1. ב-18 ביוני כבש את שער הבכורה בניצחון 0–1 על בוליביה.
בובספוג מכנסמרובע - דמויות
בובספוג מכנסמרובע (באנגלית: SpongeBob SquarePants) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית. פרק הבכורה של הסדרה שודר ב-1 במאי 1999, ומאז זכתה הסדרה להצלחה. בעקבות הצלחה זו, הופקו שלושה סרטי קולנוע שני סרטי טלוויזיה, וסדרות ספין אוף.
בובספוג מכנסמרובע
בובספוג מכנסמרובע (באנגלית: SpongeBob SquarePants נולד ב-14 ביולי 1986) הדמות הראשית בסדרה. בובספוג מדובב בגרסה האנגלית על ידי טום קני, ובגרסה העברית על ידי עידו מוסרי. בובספוג הוא ספוג ים תמים וילדותי שעובד בתור טבח במסעדת "הסרטן הפריך" בעיר התת-ימית הבדיונית ביקיני בוטום.
דמותו של בובספוג נוצרה ועוצבה על ידי סטיבן הילנבורג, זמן קצר לאחר ביטול הסדרה החיים המודרניים של רוקו בשנת 1996. חזונו של הילנבורג היה ליצור תוכנית על ספוג אופטימי שמעצבן דמויות אחרות. הילנבורג השווה את הרעיון ללורל והארדי ופיווי הרמן. כשצייר את הדמות, הוא החליט שמראה של "מרובע נקי וצווחני", כמו ספוג, יתאים לרעיון. השם נגזר מ"בוב הספוג" ("Bob the Sponge"), המנחה בקומיקס שיצר הילנבורג בשנת 1989, "The Intertidal Zone".
דמותו של בובספוג הפכה לפופולרית בקרב ילדים ומבוגרים יחד עם הצלחת הסדרה, ואף הייתה מעורבת במחלוקת ציבורית. הדמות הופיעה בווידאו "We Are Family Foundation".
אלונסו אדוורד
אלונסו אדוורד (בספרדית: Alonso Edward; נולד ב-8 בדצמבר 1989) הוא אצן פנמי, סגן אלוף העולם, המחזיק בשיאי ארצו בריצת 100 מטר ובריצת 200 מטר ובשיא דרום אמריקה בריצת 200 מטר.
בובספוג מכנסמרובע - דמויות
סקווידוויד טנטקלס
'''סקווידוויד ק. טנטקלס (ידוע גם בשם סקווידוורד טנטקלס, באנגלית: Squidward Tentacles''') הוא אחת הדמויות הראשיות בסדרה, ונמצא במקום השני בהופעות בסדרה ביותר בסדרה עם 278 הופעות, (לאחר בובספוג שמופיע בכל פרקי הסדרה). על אף שמבחינת יוצרי הסדרה סקווידוויד הוא תמנון, בשמו באנגלית מופיעה המילה "Squid" שפירושה הוא דיונון. את קולו של סקווידוויד מדבב רוג'ר בומפאס ובגרסה העברית גלעד קלטר.
אלונסו אדוורד
חייו
אדוורד נולד בעיירה פדרו מיגל לאב פנמי ולאם ממוצא ג'מייקני. בשנת 2007 רשם את הישגיו הראשונים בזירה הבינלאומית, כשזכה באליפות דרום אמריקה עד גיל 18, הן בריצת 100 מטר והן בריצת 200 מטר. באותה שנה זכה גם באליפות היבשת עד גיל 19 בריצת 100 מטר. התוצאה שקבע באליפות זו, 10.28 שניות, היוותה גם שיא גילאים דרום אמריקאי חדש. בהמשך השנה עבר להתאמן בברזיל, בדומה לאתלט פנמי נוסף, אירווינג סלדינו, אך פציעה מנעה ממנו את האפשרות להתמודד על מקום באולימפיאדת בייג'ינג (2008). לאחר החלמתו מהפציעה עבר להתאמן בארצות הברית. הוא השתתף באליפות העולם באתלטיקה עד גיל 19 שנערכה בבידגושץ' ב-2008, אך לא הצליח לעבור את שלב המוקדמות.
בובספוג מכנסמרובע - דמויות
סקווידוויד טנטקלס
סקווידוויד גר בבית בצורת מואי ברחוב הקונכייה שבביקיני בוטום, בשכנות לבובספוג ופטריק. בניגוד לשאר הדמויות בסדרה, סקווידוויד מתואר לעיתים קרובות כעצבני, נואש, אומלל, סרקסטי ומיזנתרופ. כמו כן, הוא נוטה להתרגז במהירות. הוא שונא את עבודתו במסעדת "הסרטן הפריך", ולרוב הוא ישן או קורא בכתבי עת בעת עבודתו. הוא שונא גם את שכניו, בובספוג ופטריק, ואת שאר תושבי העיירה. פעמים רבות בסדרה סקווידוויד אומר כי היום הרע ביותר בחייו הוא היום בו בובספוג עבר לביקיני בוטום וכי הוא היצור האומלל ביותר בביקיני בוטום.
אלונסו אדוורד
חייו
בשנת 2009 שיפר אדוורד את הישגיו באופן משמעותי. בריצת 100 מטר ירד לראשונה ממחסום 10 השניות, וקבע תוצאה של 9.97 שניות, אך תוצאה זו אינה מוכרת על ידי התאחדות האתלטיקה הבינלאומית, מאחר שנהנה מרוח גבית חזקה מהמותר (2.3 מטר לשנייה). בתחרות שנערכה בהאצ'ינסון שבקנזס רשם תוצאות של 10.09 שניות בריצת 100 מטר ו-20.34 שניות בריצת 200 מטר. שתי התוצאות היו לשיאים פנמיים לאומיים חדשים. לאחר מכן זכה לראשונה בתחרות גדולה לבוגרים, כשניצח בשני המרוצים באליפות דרום אמריקה לבוגרים שנערכה בלימה. זמן קצר אחר כך שיפר שוב את שיאו בריצת 200 מטר, בתחרות שנערכה ברתימנו, כשקבע זמן של 20 שניות. באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בברלין ב-2009 רשם את הישג השיא שלו, כשזכה במדליית הכסף, כסגנו של יוסיין בולט. התוצאה שקבע בגמר, 19.81, הייתה לשיא לאומי חדש, וגם לשיא דרום אמריקה. אדוורד, שטרם מלאו לו 20, היה לאצן הצעיר בהיסטוריה שזוכה במדליה בריצת 200 מטר באליפות העולם.
בובספוג מכנסמרובע - דמויות
סקווידוויד טנטקלס
סקווידוויד נגן קלרינט ורואה עצמו גאון בתחומים שונים כגון: נגינה על הקלרניט (אף על פי שנגינתו מתאפיינת בזיופים), ציור, פיסול, ריקוד גינון, בישול, אפייה ועיצוב. הוא ידוע באהבתו לתרבות גבוהה: מוזיקה קלאסית, בלט, מחול מודרני, ואומנות. הוא אלרגי לשבלולים, עד לפרק "רק ביס אחד" נראה שלא אכל קציצת סרטן מימיו. בפרק המדובר, סקווידוויד אוכל את קציצת הסרטן הראשונה בחייו.
אלונסו אדוורד
חייו
במהלך 2010 סבל אדוורד מפציעה, שמנעה את השתתפותו בתחרויות שונות. באליפות העולם שנערכה בטגו ב-2011 העפיל לגמר ה-200 מטר מהמקום השישי, אך נפצע במהלך ריצת הגמר, ולא השלים אותה.
בובספוג מכנסמרובע - דמויות
פטריק סטאר
פטריק סטאר (באנגלית: Patrick Star, לעיתים נקרא פטריק כוכב) הוא כוכב ים, והדמות השלישית שמופיעה הכי הרבה פעמים בסדרה, עם 258 פרקים, לאחר סקווידוויד (278 פרקים) ובובספוג (332 פרקים). על אף שסקוויוויד מופיע יותר פעמים בסדרה, פטריק ממלא תפקיד מרכזי וחשוב יותר. הוא מדובב בגרסה האנגלית על ידי ביל פייגרברייק, ובגרסה העברית על ידי לירון ברנס.
אלונסו אדוורד
חייו
בשנת 2023 שוהא הגיע למקום השני בריצת 200 מ' באליפות אמריקה הדרומית (ניצח עיסאם אסינחה).
בובספוג מכנסמרובע - דמויות
פטריק סטאר
פטריק גר בעיר התת-מימית ביקיני בוטום, בשכנות לבובספוג ולסקווידוויד. הוא מתואר כמישהו עצלן ומטומטם במיוחד, שתחביביו העיקריים הם אכילה ושינה, והוא משפיע לרעה על חברו הטוב, בובספוג. לרוב הוא לא מצליח למצוא עבודה, וגם אם כן הוא גורם לנזק שמביא לפיטוריו לאחר זמן קצר. בניגוד לרוב הדמויות הראשיות, פטריק חסר אף, ובשל כך הוא לא יכול להריח. עם זאת, בפרק "אף על פי פטריק", פטריק משתיל לעצמו אף בניתוח פלסטי. האף נעלם לאחר זמן.
יוג'ין קראב
יוג'ין הרולד קראב, או בקיצור מר קראב (באנגלית: Mr. Krabs) הוא סרטן, ואחת הדמויות הראשיות בסדרה. מר קראב ידוע בקמצנותו ובאובססיביות שלו כלפי כסף. הוא מופיע ברוב פרקי הסדרה. את קולו מדבב קלנסי בראון ובגרסה העברית עמי מנדלמן.
קראב נולד בשנת 1942, ושירת בצעירותו בחיל הים, ובאחד הפרקים הוזכר כי הוא סובל מהלם קרב לאחר מלחמה בה השתתף.
אישיותו של מר קראב מתאפיינת באובססיביות לכסף, בקמצנות ובחמדנות, בפרק "נשוי לכסף" מר קראב נישא לכסף. מר קראב מנהל את מסעדת "הסרטן הפריך". הוא מעסיק את בובספוג כטבח ואת סקווידוויד כקופאי. בחדרו של מר קראב תלוי על קיר החדר השטר הראשון שהרוויח בחייו. מר קראב עושה את כל שביכולתו על מנת להתעשר, ואף מוכר לשם כך חלקים מגופו, ומקים באר משאלות.
מר קראב הוא אביה המאמץ של פרל קראב - לווייתנית מתבגרת בת 16. קראב אוהב את בתו, אך מגלה קמצנות גם כלפיה, כפי שמסופר בפרק בו פרל חגגה את יום הולדתה, ובו מר קראב חילק אטבים לאורחים. מר קראב אוהב את בובספוג, ובפרק "החופשה של מר קראב" אמר כי בובספוג הוא הבן שמעולם לא היה לו.
סנדי צ'יקס
סנדרה (סנדי) צ'יקס (באנגלית: Sandy Cheeks) היא סנאית, ילידת טקסס והיא בעל החיים היבשתי היחיד שגר בעיר התת-מימית ביקיני בוטום. את קולה של סנדי מדבבת קרולין לורנס, ובעברית נעמה אוזן.
סנדי גרה ב"כיפת עץ" בביקיני בוטום. היות שהיא בעל חיים יבשתי, היא לובשת חליפת חלל וחובשת קסדה כדי לנשום מתחת למים. כשיצורים ימיים מבקרים בביתה, עליהם לחבוש קסדה מלאה במים כדי לנשום. בביתה, סנדי מגדלת גינה אורגנית ומספר בעלי חיים יבשתיים. בובספוג ופטריק הם חבריה הטובים ביותר של סנדי. לסנדי יש חגורה שחורה בקראטה והיא מדענית ומהנדסת ויש לה הישגים רבים בתחומים אלו. סנדי נשכרה על ידי קבוצת שימפנזים, איתם היא משתפת את המצאותיה ואת תגליותיה.
סנדי מתגעגעת לארץ מולדתה, טקסס, ונעלבת אפילו מביקורת בונה על טקסס. היא נוסעת לשם מדי שנה כדי להשתתף בתחרות רודיאו.
לסנדי אח תאום ושמו רנדי, ושלוש אחייניות. בסרט בובספוג מתחת לאפס נראה כי סנדי נישאה לבובספוג (אם כי זה היה במסגרת הצגה).
גארי החילזון
גארי וילסון ג'וניור, או בקיצור גארי החילזון (באנגלית: Gary Willson Junior) הוא חילזון המחמד של בובספוג, ומופיע גם בכל סרטי בובספוג: בובספוג: הסרט, ספוג מחוץ למים, ומבצע הצלה. דמותו של גארי זכתה להצלחה רבה. את גארי החילזון מדבב טום קני.
האינטליגנציה של גארי גבוהה יותר מכל דמות אחרת בסדרה. בפרק "שלטון הטיפשים" מתגלה שגארי הוא בן למשפחת מלוכה, ושפטריק, חברו הטוב ביותר של בובספוג הוא בן דודו של גארי. גארי בעל קונכייה ורודה שעליה חרוטים פס אדום וחמישה עיגולים סגולים. גארי מיילל לעיתים קרובות כמו חתול. הוא משאיר רפש כחלחל במקום בו הוא עבר.
ישנם מספר פרקים בהם גארי נוטש את בובספוג, ובובספוג עושה הכול על מנת להחזירו. באחד הפרקים גארי התאהב בחלזונית "מארי". בפרק "גארי המטופח", נרשם בובספוג עם גארי לתחרות יופי של חלזונות. בספיישל "מי ראה את החילזון?" בובספוג שוכח להאכיל את גארי, וגארי נוטש את בובספוג על מנת למצוא בעלים טוב יותר. באחד הפרקים מתגלה ששמו המלא של גארי הוא גארולד וילסון ג'וניור. על פי השם, היה גם גארולד וילסון האב, אך הוא טרם הופיע בסדרה. באחד הפרקים כאשר בובספוג מאבד את תגית השם, הוא קורא לגרי "גרשון". גארי הוא גם בן דודו של פטריק.
שלדון פלנקטון
פלנקטון מנהל את "מסעדת הדלי", ומתחרה במסעדת "הסרטן הפריך", ובעליה, מר קראב. היות שהמסעדה אינה רווחית, מנסה פלנקטון לאורך כל הסדרה לגנוב את הנוסחה הסודית של קציצת הסרטן. כפי שהתגלה בפרק "חבר או אויב", בעבר, מר קראב ופלנקטון היו חברים, אלא שמריבה פעוטה גרמה ליריבות הגדולה ביניהם. פעמים רבות מנסה בובספוג לגשר בין מר קראב לפלנקטון ללא הצלחה.
פלנקטון מפחד מלווייתנים, ומר קראב מנצל זאת עד שפלנקטון מגיע למצב שהוא רוצה להתאבד. פלנקטון נשוי לקרן, מחשבון ששידרג והפך למחשב מתקדם ומדבר. לעיתים תכופות אומרת קרן כי מזימותיו של פלנקטון עולות לו לראש. פלנקטון אומר שקרן היא הדבר הטוב ביותר שקרה לו בחייו. עם זאת, בפרק "יום נישואין שמח", הוא שכח את יום הנישואין שלו ושל קרן. באחד מהפרקים אפשר לראות כי משפחת פלנקטון גדולה מאוד, ומונה כ-100,000 איש.
קרן פלנקטון
קרן פלנקטון (ידועה גם בשם קרן המחשב ובשם קארן, באנגלית: Karen Plankton) היא דמות בדיונית המופיעה בסדרה. קרן היא מחשב. קרן נשואה לשלדון פלנקטון, והיא המערכת הראשית והעיקרית במעבדה שלו. את קולה של קרן מדבבת ג'יל טלי.
בעיקרון, קרן היא מסך ענקי במעבדתו של פלנקטון והיא מחוברת לשקעים רבים, אולם לעיתים לקרן מחוברים גלגלים כדי שתוכל לזוז. בעבר קרן הייתה מחשבון, אך פלנקטון שידרג אותה למחשב. קרן הופיעה לראשונה בפרק "פלנקטון" (שהוא גם הפרק הראשון שהופיע פלנקטון) מערכת היחסים של קרן ופלנקטון מורכבת ביותר: לרוב, לפלנקטון לא אכפת מקרן, ופעמים רבות הוא מחליף אותה. לאחר מכן, פלנקטון חוזר "על ארבע" לקרן, ובכל פעם היא מקבלת אותו.
כאשר מזימותיו נכשלות, קרן מזלזלת בפלנקטון במקום לנחם אותו. פלנקטון אמר שהדבר הטוב ביותר שקרה לו בחייו הוא נישואיו לקרן, אף על פי שבפרק "יום נישואין שמח", פלנקטון שוכח את יום הנישואין שלהם.
פרל קראב
פרל קראב או פרל הלווייתנית (באנגלית: Pearl Krabs) היא ביתו המתבגרת של יוג'ין קראב שמנהל את מסעדת "הסרטן הפריך". את קולה של פרל מדבבת לורי אלן, ובעברית דון לני גבאי (ברוב הפרקים). דמותה הופיעה לראשונה בפרק "המגפיים".
פרל היא ראשתן גדול-ראש. צבע גופה של פרל הוא אפור וצבע שערה הוא בלונד. פרל גבוהה משאר הדמויות בצורה משמעותית. בדרך כלל היא לובשת חולצה ורודה, שעליה מודפסת האות P. פעמים רבות מתביישת פרל באביה, יוג'ין קראב.
בפרק "יום הולדת לווייתנית" חגגה פרל את יום הולדתה ה-16, וראתה את להקת הבנים שבוכים בשיר ברכה לכבודה. כפי שנראה בפרק "מנהרת הכפפה", בובספוג מגדיר את פרל כחברה שלו, אך פרל אינה מסכימה עם בובספוג כלל. בפרק "פרצוף ספחת", צומח לפרל חצ'קון על אפה, והיא מנסה לעשות הכל על מנת להיפטר ממנו. בפרק "כאבי גדילה", פרל חווה כאבי גדילה של גיל ההתבגרות, ודורשת ממר קראב להביא לה הרבה אוכל. בפרק "המנהלת החדשה", הופך מר קראב את פרל למנהלת של מסעדת "הסרטן הפריך". פרל משנה את שמו של הסרטן הפריך לשם "הסרטן המחבק". סבא של פרל הוא סבא קרבא שהוא שודד ים.
גברת פאף
גברת פאף (באנגלית: Mrs. Puff) היא דג אבו נפחא, ומורתו לנהיגה של בובספוג. גברת פאף שונאת את בובספוג, משום שהוא מנסה להוציא רישיון שוב ושוב ללא הצלחה ומבצע עברות תנועה רבות שבגללן היא נשלחת לכלא. פאף מעדיפה להיות בכלא, משום ששם היא לא נאלצת לסבול את נוכחותו.
גברת פאף היא בת זוגו של מר קראב. בהמשך היא מנהלת רומן עם דמות משנה נוספת.
בפרק "עבודת קיץ" גברת פאף ניסתה להתחמק מבובספוג ובטעות התנגשה עם רכבה במסעדת "הסרטן הפריך". כדי שדבר התאונה לא ידווח לרשויות, גברת פאף הסכימה לעבוד במסעדת "הסרטן הפריך", אך כשגילתה שבובספוג עובד במקום ולאחר שלא יכלה לסבול אותו יותר, היא ברחה מהמסעדה.
בפרק אחר, לגברת פאף נמאס מבובספוג עד כדי כך שהיא נותנת לו רישיון נהיגה, כדי שהוא ייצא מחייה. בסרט השני של בובספוג, פאף הופיעה כאשר היא שרה את "Thank Gosh it's Monday" (בעברית: "תודה לאל שהיום יום שני") יחד עם בובספוג וכל תושבי ביקיני בוטום.
גברת פאף סובלת לא פעם מהזיות, וכן מהפרעת דחק פוסט-טראומטית (שמתגלית כאשר היא נכנסת להתקף בו היא בטוחה שהם נוהגים ושחייבים לבלום את כלי הרכב בטרם תיגרם תאונה). בהמשך, נרמז כי גברת פאף סובלת אף מקלפטומניה ומאגרנות כפייתית, משנמצא כי בין מטלטליה חפצים רבים שאינם שייכים לה, וכן כי גנבה את חלזון המחמד של סקווידויד.
איש הים ונער הפלא
איש הים (באנגלית: Mermaid Man. בפרקים ספורים הוא מכונה בשם בתול הים). שמו האמיתי הוא ארני. איש הים ושותפו, נער הפלא הם גיבורי־העל של ביקיני בוטום, כוכבים של תוכנית טלוויזיה פיקטיבית בשם "הרפתקאותיהם של איש הים ונער הפלא", והם מופיעים בסדרה מאז שהיו צעירים. כעת הם זקנים, ומתגוררים בבית־אבות בביקיני בוטום.
את איש הים הזקן דיבב ארנסט בורגניין, עד למותו ביולי 2012, ואז החליף אותו ג'ו וייט. את איש הים הצעיר דיבב אדם וסט. איש הים מהווה פארודיה על אקווהמן ובאטמן. איש הים הופיע לראשונה בפרק "איש הים ונער הפלא". נער הקסם או נער הפלא (באנגלית: Barnacle Boy. בפרקים ספורים הוא מכונה בשם נער ספחת) הוא שותפו לסדרה של איש הים, שמו האמיתי הוא טים.
את קולו של נער הפלא דיבב טים קונוויי עד 2012 (לאחר מותו של ארנסט בורגניין, איש הים ונער הפלא לא הופיעו יותר בסדרה, וטים קונוויי עצמו נפטר ב-2019). נער הפלא מהווה פארודיה על רובין ואקווהלאד. נער הפלא הופיע לראשונה בפרק "איש הים ונער קסם".
מן ריי
מן ריי (באנגלית: Man Ray) הוא אויבם המושבע של איש הים ונער הפלא. את קולו של מן ריי דיבב ג'ון ריס-דייוויס בשתי הופעתיו הראשונות והחל מהופעתו השלישית, בוב ג'ולס. מן ריי מהווה פארודיה על הנבל מאקווהמן, בלאק מנטה. מן ריי הופיע לראשונה בפרק "איש הים ונער הפלא 3".
עורו של מן ריי הוא אדום. מן ריי לובש קסדה כחולה שמשמשת כראשו והוא יכול להוריד אותה ובעל כפפות כחולות. למן ריי שרירים מפותחים והוא בעל כוחות על־טבעיים. בפרק "בחזרה לעבר", מן ריי ממיס בניינים, כבישים ורחובות בעזרת ידיו, והוא מקבל עזרה משתי צרעות ים. בפרק "גיבורי הפעולה", בובספוג ופטריק מכווצים את קסדתו של מן ריי.
הבועה המזוהמת
הבועה המזוהמת (באנגלית: Dirty Bubble) הוא אויב נוסף של איש הים ונער הפלא. הופעתו הראשונה של הבועה המזוהמת בסדרה הייתה בפרק "איש הים ונער הפלא". את קולו של הבועה המזוהמת דיבב צ'ארלס נלסון ריילי בהופעתו הראשונה, אך מאז הוחלף במדבב טום קני.
חולשותיו של הבועה המזוהמת הם דברים חדים (כמו חוד של עיפרון), כפי שנראה בפרק "איש הים ונער הפלא", ובאחד הפרקים מתגלה כי אם מרטיבים אותו הוא הופך לבועתי טוב הלב ונהיה רשע כשהוא מתלכלך.
הבועה המזוהמת חבר במועדון הקריאה של הנבלים, אשר בו חברים כל נבלי העל בסדרה.
לארי הלובסטר
לארי הלובסטר (באנגלית: Larry the Lobster) הוא שרירן ובעל מכון כושר, אשר עובד כמציל בחוף לגונה. את קולו מדובב דאג לורנס. לארי הופיע לראשונה בסדרה בפרק "מכנסיים קרועים".
לארי הוא יהיר ושוויצר. בפרק "חיים בהכחשה", אמר לארי כי אסור לחיות כמו בובספוג ופטריק, שפוחדים מהצל של עצמם, וכי הוא עצמו חי יום-יום כאילו הוא היום האחרון בחייו. הוא חבר של סנדי מחבורת הקשוחים של החוף.
ההולנדי המעופף
ההולנדי המעופף (באנגלית: Flying Dutchman) הוא רוח רפאים ירוקה של שודד ים אשר רודפת את ביקיני בוטום. דמותו של ההולנדי נעשתה בהשראת סיפורי הספינה ההולנדי המעופף. את קולו מדבב בריאן דויל-מראיי.
ההולנדי המעופף משאיר במהלך הליכתו אבק ירוק. הוא נראה כמו רוח רפאים ירוקה של שודד ים, בעל זקן מדובלל, כובע שודד ים, וזוג צמות קטנות. במקום רגליים יש לו זנב מתפתל. הוא מפליג בספינת רפאים. בפרק "בובספוג מכנסמרובע נגד הגל הגדול" התגלה כי ההולנדי המעופף יצא בעברו כשהיה תלמיד תיכון, עם דודתו של מר קראב, לוסי.
ההולנדי המעופף הופיע לראשונה בסדרה בפרק "הפחדן". בפרק "קללת ביקיני בוטום", ההולנדי המעופף הפך את בובספוג ואת פטריק לרוחות. בפרק "הרוח באה להתארח", כתוצאה מתאונה בה נהרסה ספינת הרפאים של ההולנדי המעופף, ההולנדי התארח בביתו של בובספוג עד שהספינה תוקנה. עד כה הופיעה הדמות ב־11 פרקים.. בנוסף, ההולנדי הופיע באחד הפרקים כמלאך המוות שמלווה את מר קראב ל-"תא של דייוויד ג'ונס" (גיהנום).
ההולנדי המעופף מופיע במרבית משחקי הווידאו של בובספוג. משחק הווידאו הראשון שהופיע בו הוא נקרא "בובספוג מכנסמרובע: אגדת המרית", שם שימש כבוס הסופי. במשך השנים הופיעה הדמות בשמונה משחקים נוספים - חמישה מתוכם מבית היוצר של בובספוג ושלושת האחרים מבית היוצר של ניקלודיאון.
פאטצ'י הפיראט
פאטצ'י הפיראט (באנגלית: Patchy the Pirate), הוא נשיא מועדון המעריצים של בובספוג. בניגוד לשאר הדמויות בסדרה, פאטצ'י הפיראט הוא דמות לייב אקשן. את דמותו של פאטצ'י הפיראט מגלם טום קני.
לפאטצ'י הפיראט זקן שחור ורטייה בעינו השמאלית. כמו כן, יש פרוטזה במקום יד ימין, ורגל מעץ. יש לו תוכי מדבר בשם פוטי ופעמים רבות הם רבים זה עם זה.
פאטצ'י הפיראט הופיע לראשונה בפרק "חג מולד שמח". בפרק "הספוג שידע לעוף", הוא מאבד את "הפרק האבוד" של בובספוג. בפרק 255 מצליח לפגוש את בובספוג ואף שר לו שיר יום הולדת.
פוטי התוכי
פּוֹטי התוכי (באנגלית: Potty the Parrot) הוא תוכי מדבר חסר טקט, וחיית המחמד של פאטצ'י הפיראט, נשיא מועדון המעריצים של בובספוג. עד שנת 2005, דיבב אותו סטיבן הילנבורג. החל משנת 2005 מדבב אותו פול טיביט.
פוטי התוכי הופיע לראשונה בפרק "חג מולד שמח", והוא מופיע תמיד עם פאטצ'י הפיראט, ונתפס כחברו הטוב ביותר. עם זאת, בפרקים רבים פוטי הוא היריב של פאטצ'י. בפרק "חבר או אויב" פאטצ'י ופוטי רבים זה עם זה בעת שהם עובדים כטבחים במסעדה.
סקוויליאם פנסיסן
סקוויליאם פנסיסן השלישי, או בקיצור סקוויליאם פנסיסן (באנגלית: Squilliam Fancyson) הוא נבל המשנה בסדרה, והוא אויבו המושבע של סקווידוויד עוד מימי התיכון. את קולו של סקוויליאם מדבב די בראדלי בייקר ובגרסה העברית גלעד קלטר בכל הפרקים מלבד הפרק "שובו של סקווילאם" שבו דובב על ידי יובל סגל.
סקוויליאם עשיר וקורא לסקווידוויד "סקווידי", באופן שמקטין אותו. ביתו גדול פי 4 מביתו של סקווידוויד. סקווידוויד מקנא בעושרו, בנגינתו ובפרסומו של סקוויליאם. סקוויליאם אוהב להשוויץ בפני סקווידוויד, אך לעיתים סקווידוויד גורם לסקוויליאם לקנא בו. בפרק "אני אוהב לרקוד", סקווידוויד מבצע אודישן ריקוד להשתתפות בתוכנית טלוויזיה. לאחר שסקווידוויד מתקבל, הוא מגלה שאת התוכנית מנחה ומנהל סקוויליאם.
בטסי קראב
בטסי קראב או גברת קראב (באנגלית: Betsy Krabs) היא אמו של יוג'ין קראב וסבתה של פרל קראב. גברת קראב נשואה לוויקטור קראב. ויקטור אינו מופיע בסדרה, אך מוזכר בה. את קולה דיבב פול טיביט עד לפרק "משבר גיל העמידה". החל מהפרק שלאחריו, מדבבת את קולה ארווין סירנה ובגרסה העברית יעל יעקב (בפרק "משבר גיל העמידה" היא דובבה על ידי עמי מנדלמן). גברת קראב הופיעה לראשונה בפרק "פה מלוכלך".
בפרק "פה מלוכלך", בובספוג, פטריק ומר קראב צובעים את ביתה של גברת קראב לאחר שדיברו אליה בגסות. בפרק "משבר גיל העמידה", בובספוג, פטריק ומר קראב יוצאים לבילוי משותף. בסוף הערב, השלישייה מתגנבת לביתה של גברת קראב וגונבים את התחתונים שלה. כעונש, גברת קראב מקרקעת את מר קראב.
באבלבאס
בָּאבֶּלְבָּאס (באנגלית: Bubble Bass), הוא אויבו של בובספוג. את באבל באס מדבב די בראדלי בייקר ובגרסה העברית עדי וייס. החל מעונה 11 מקבל תפקיד יותר מרכזי בסדרה.
באחד הפרקים באבלבאס בודק את קציצות הסרטן שמכין בובספוג וטוען שאין בקציצה חמוצים, כדי לפגוע בבובספוג, אויבו.
הופיע גם בסרט "ספוג מחוץ למים", כשהוא שר את "Thank Gosh it's Monday" (בעברית: "תודה לאל שהיום יום שני") יחד עם בובספוג וכל תושבי ביקיני בוטום.
חבר בועון
חבר בועון (באנגלית: Bubble Buddy) הוא דמות שיצר בובספוג בפרק "חבר בועון". את קולו של חבר בועון מדבב דאג לורנס, ובעברית צביקה שוורצברג בפרק "חבר בועון".
בפרק "חבר בועון", חבר בועון מסתבך והמון זועם מתאסף סביבו ומאיים לפוצץ אותו. בפרק "שובו של חבר בועון", חבר בועון שולח מכתב לבובספוג ומבקש ממנו לשמור על בנו, מבריקוני. בעונה 11 בפרק עיר הבועות מוצגת העיר בה חבר בועון גר, ואיך היא נהרסת על ידי בובספוג, וחבר בועון עוזר לבובספוג לבנות אותה מחדש.
ג'נקינס הזקן
ג'נקינס הזקן (או נחמן הזקן, באנגלית נקרא Old Man Jenkins) חוואי בעל חווה שמספק את המצרכים הטריים לסרטן הפריך. לאורך הסדרה היו לו גרסאות שונות, אך מעונה 11 נקבעה עבורו גרסה קבועה.
ג'רמי אלן וייט
ג'רמי אלן וייט (באנגלית: Jeremy Allen White; נולד ב-17 בפברואר 1991) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי, זוכה פרס גילדת שחקני המסך, אשר מוכר בעיקר עקב משחקו בתור פיליפ "ליפ" גלאגר בסדרת הטלוויזיה "חסרי בושה".
ביוגרפיה
לפני שנפגשו זה עם זה, הוריו של וייט עברו שניהם לניו יורק כדי לקדם את קריירת המשחק שלהם. אמו במקור מצפון קרוליינה. לאחר שהכירו, הופיעו יחד על הבמה במשך מספר שנים והתחתנו, בני הזוג סיימו את קריירת המשחק שלהם והשיגו עבודות שיעזרו להם לפרנס את משפחתם החדשה.