cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קוצ'ינוארבו-ג'ימה
קוצ'ינוארבו-ג'ימה (ביפנית: 口永良部島) הוא אי השייך לאיי אוסומי (大隅諸島), קבוצת איים המהווה את החלק הצפוני של קבוצת האיים איי סצונן (薩南諸島) השייכים למחוז קגושימה בדרום יפן ומהווים מצדם את החלק הצפוני של איי ריוקיו. שטח האי 38.04 קילומטרים רבועים, ומתגוררים בו, נכון למאי 2015, 137 תושבים. לאי ניתן להגיע בספינה בלבד, כיוון שאין בו שדה תעופה. בינו לבין האי יקושימה, השוכן כ-15 קילומטרים מזרחית לו, יש שירות מעבורות סדיר. זמן ההפלגה כשעה. התושבים מתפרנסים מדיג, חקלאות, ותיירות עונתית. כל האי שוכן בתחומי הפארק הלאומי קירישימה-יאקו.
גאוגרפיה
קוצ'ינוארבו-ג'ימה שוכן כ-130 קילומטרים דרומית לקגושימה. מקור האי געשי. שטח האי 38.04 קילומטרים רבועים, אורכו המרבי 12 קילומטרים ורוחבו המרבי 5 קילומטרים. הפסגות הגבוהות ביותר באי הן פורודאקה (古岳), שגובהה 657 מטרים מעל פני הים, ושינדאקה (新岳), שגובהה 640 מטרים מעל פני הים. יש באי כמה מעיינות חמים.
צורתו המוארכת של האי היא תוצאה של מיזוג של כמה הרי געש שכבתיים (מדרום לצפון): פורודאקה, שינדאקה ונויקה, תוך יצירת חרוט מורכב שכיוונו מקביל לכיוון שרשרת איי ריוקיו שהוא חלק ממנה. שינדאקה הוא החרוט הצעיר ביותר ונוצר לאחר שצדו הצפון מערבי של הר פורודאקה נפרץ כתוצאה מהתפוצצות. כל ההתפרצויות המתועדות התחוללו בשינדאקה, שהגדולה בהן הייתה ב-24 בדצמבר 1933, כאשר כמה אנשים נהרגו כשלבה קברה כמה כפרים. ב-1980, הופיעו כמה לועות לאורך בקע שכיוונו צפון-דרום על המדרון מזרחית לשינדאקה. שינדקה התפרץ שוב ב-4 באוגוסט 2014, תוך יצירת זרם פירוקלסטי, אבל בהתפרצות זו לא היו נפגעים. הלוע הראשי התפרץ שוב בשעה 10:00 לפי שעון יפן ב-29 במאי 2015, תוך יצירת זרם פירוקלסטי שהגיע לחוף ועמוד התפרצות שהגיע לגובה של 9 קילומטרים. לא היו נפגעים וכל 137 התושבים פונו לאי יקושימה הסמוך.
היסטוריה
קוצ'ינוארבו-ג'ימה הוא המקום שבו אבדו עקבותיו של המשורר האמריקני קרייג ארנולד (Craig Arnold), שעה שטייל בגפו בהר הגעש באפריל 2009, כשערך מחקר על הרי געש.
פיטר המבלטון
פיטר המבלטון (באנגלית: Peter Hambleton; נולד ב 1960) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה, תיאטרון ובמאי ניו זילנדי. התפרסם בתפקיד הגמד הלוחם גלוויין ב"טרילוגיית ההוביט".
המבלטון שחקן תיאטרון מוערך מאוד במולדתו החל את דרכו כשחקן בניו זילנד בשנות ה-90 בסרטים "הקעקוע האחרון" בתפקיד משנה עליו זכה להערכה ו"לוחם הקשת בענן". בשנת 2010 השתתף בסרט המלחמה הרומנטי "Home by Christmas" שזכה להצלחה רבה בניו זילנד. ב-2012 התפרסם המבלטון בתפקיד הגמד הלוחמני גלוויין בסרט הפנטזיה שובר הקופות של פיטר ג'קסון "ההוביט: מסע בלתי צפוי".
גלית חמי
גלית חמי (נולדה ב-1969) היא עיתונאית ישראלית המשמשת כעורכת העיתון "כלכליסט".
ביוגרפיה
חמי, שגדלה בבאר שבע, החלה לעסוק בתחום העיתונאות בשנת 1994, כאשר החלה לעבוד בעיתון הארץ, ככתבת כלכלית המסקרת את שוק ההון. בשנת 1998 עברה לעיתון ידיעות אחרונות כעורכת מדור שוק ההון. בשנת 2002 החלה חמי לשמש בתפקיד העורכת הכלכלית של "ידיעות אחרונות", ובתפקיד זה שימשה עד לשנת 2007.
מאז הקמתו בשנת 2008 משמשת חמי כעורכת הראשית של העיתון "כלכליסט" מבית "ידיעות אחרונות". בנוסף הצטרפה חמי לצוות הפרשנים במגזין החדשות של יום שישי בערוץ 10. בשנת 2016 הצטרפה יחד עם עיתונאים כלכליים נוספים, לצוות המגישים של תוכנית הרדיו "צבע הכסף" ברשת ב' של רשות השידור.
בשנת 2018 יצא לאור, בהוצאת "ידיעות ספרים", הספר "להמציא כל בוקר מחדש - סיפורה של החדשנות הישראלית", אותו כתבה יחד עם סופי שולמן.
חמי נמצאת בזוגיות ארוכת שנים עם אבי באום, בעל השליטה בחברת "חילן". לשניים בת משותפת.
יחסי גינאה ביסאו–גרמניה
יחסי גינאה ביסאו–גרמניה הם יחסי החוץ בין גינאה ביסאו לגרמניה.
סקירה כללית
לאחר מהפכת הצפורנים בפורטוגל בשנת 1974, מדינת גינאה-ביסאו הפכה עצמאית לחלוטין, והוכרה גם על ידי הרפובליקה הפדרלית של גרמניה ב-12 באוגוסט 1974. מאז 1975 המדינה הצעירה מקיימת יחסים דיפלומטיים עם שתי המדינות הגרמניות. לאחר מכן התפתחו יחסי ידידות במיוחד עם גרמניה המזרחית.
היחסים הדיפלומטיים במדינה ניזוקים גם הם מהמצב הכלכלי והפוליטי הקשה בגינאה-ביסאו, במיוחד מאז התפרקות הגוש המזרחי בראשית שנות ה-90. עם פרוץ מלחמת האזרחים בגינאה ביסאו לאחר ניסיון ההפיכה ב-1998, הושעה שיתוף הפעולה בפיתוח בגינאה ביסאו. לאחר ההפיכה הצבאית באפריל 2012 הושעו גם היחסים הדיפלומטיים בצד הגרמני עד לחידושם בשנת 2014.
ב-14 במרץ 2018 נעצר האזרח הגרמני אולף באונגרטן בגינאה ביסאו על ידי המשטרה הפלילית המקומית. הוא שהה במדינה עבור ארגון לא-ממשלתי ומעל בכספים בהיקף של 90,000 אירו, שנועדו לקנות מכונת דיאליזה למרכז הדיאליזה הראשון במדינה בבירה ביסאו.
קורדליה (המלך ליר)
קורדליה היא דמות בדיונית במחזה הטראגי של ויליאם שייקספיר, המלך ליר. קורדליה היא הצעירה מבין שלוש בנותיו של המלך ליר והאהובה עליו. היא נענשת ומוגלית ואינה נראית במשך רוב המחזה, לאחר שהיא מסרבת להצעתו של אביה הקשיש להביע את אהבתה אליו בתמורה לשליש מאדמות ממלכתו.
מקור
שייקספיר נעזר במספר מקורות בעת כתיבת המלך ליר. המקור המודפס העתיק ביותר היה הספר ההיסטוריה של מלכי בריטניה (The History of the Kings of Britain) מאת ג'פרי ממונמות', שנכתב בסביבות שנת 1136, ובו מופיע התיעוד הכתוב המוקדם ביותר של קורדליה כדמות אגדתית-היסטורית, שם היא מתוארת כמלכה קורדליה.
תחילת המחזה
קורדליה מופיעה על הבמה לזמן קצר במהלך התמונה הראשונה במערכה הראשונה. אביה, המלך ליר, מעוניין לחלק בין שלושת בנותיו את אדמות הממלכה, ומחליט לעשות זאת על סמך הצהרות האהבה שלהן כלפיו. אחיותיה של קורדליה, גונריל ורגאן, נושאות נאומים מפוארים, מלאי חנופה ושקרים, בהן הן המצהירות על אהבתן, ומחמיאות לאביהן על יהירותו שלו. לעומתן, קורדליה, הרואה מעבר להצהרות הריקות של אחיותיה, ומבדילה בין אהבה לבין רכוש, מסרבת לשאת הצהרה כזאת, ומכריזה כי היא אוהבת את אביה לא פחות ולא יותר מחובה. המלך רואה בתשובתה כפשטנית ומרגיש מושפל ממנה, ובהתקף זעם משנה את חלוקת ממלכתו ומעניק אותה לגונריל ורגאן בלבד, בעוד קורדליה מנושלת ומגורשת מהממלכה. הרוזן מקנט מתנגד להוראות המלך לגבי קורדליה, ובשל כך מגורש אף הוא.
שני מחזריה של קורדליה, הדוכס מבורגונדי ומלך צרפת, מזומנים אל המלך לאחר מכן. בעוד הדוכס מבורגונדי חוזר בו מכוונתו לשאת אותה לאחר שנודע לו כי היא נושלה מהירושה, מתרשם מלך צרפת מהיושר שלה ומסכים להינשא לה. קורדליה עוזבת איתו ולא מופיעה שוב במחזה עד לתמונה הרביעית במערכה הרביעית.
סיום המחזה
קורדליה הייתה תמיד הבת האהובה על המלך ליר. לאחר שגונריל ורגאן דחו אותו מפניהן, הוא נתקף טירוף.
קורדליה חוזרת בסוף המחזה בכוונה לעזור לאביה, ולמעשה מחליפה את תפקיד הבת בתפקיד טיפול כמו אם. עם הגעתה, ליר לא מסוגל לזהות אותה בגלל מצבו, אך היא סולחת לו למרות זאת על שגירש אותה. כאשר הוא סוף סוף חוזר לעשתונותיו ומבין שקורדליה איתו, נותר להם זמן מועט לדבר ולהתפייס.
אדמונד המרושע, בנו הלא-חוקי של האציל מגלוסטר, המנהל פרשיות אהבים עם גנריל ורגאן, זומם להשתלט על הממלכה. הוא שולח את ליר וקורדליה לכלא, במטרה להוציאם להורג, אך לאחר שהוא שומע כי האציל מגלוסטר, גנריל ורגאן, מתו, הוא מורה להמתיק את עונשם. הוראה זו מגיעה מאוחר מדי: ליר מופיע על הבמה עם גופתה של קורדליה בידיו, לאחר שהרג את המשרת שהוציאה להורג, ולאחר מכן מת בעצמו.
קורדליה כדמות אם
כאשר ליר מציע את ממלכתו לשלוש בנותיו, מתרחש היפוך תפקידים בו הבנות הופכות לדמויות אם עבור ליר. על ידי חלוקת ממלכתו בין בנותיו, ליר נותן להן את הכוח להכתיב את עתידו שלו, בדיוק כפי שלהורה יש שליטה על עתיד ילדיו. מכיוון שקורדליה היא הבת האהובה עליו ביותר, הוא מצפה ממנה שתדאג לו לעת זיקנתו, בדומה לדאגת אם לתינוקה.
בישראל
המחזה, כאחד המחזות הטרגיים המפורסמים של שייקספיר, הועלה בארץ במספר תיאטראות. בין היתר, הועלה בתיאטרון הבימה בשנת 1955, אז שיחקו בתפקיד קורדליה לסירוגין השחקניות מרים זוהר ושושנה רביד, וכן בשנת 2018 בו גילמה השחקנית ליא קניג את תפקיד המלך ליר, ורינת ממטוב כקורדליה.
לקריאה נוספת
* Smiley, Jane. A Thousand Acres. Ivy Books, 1996 * Fischlin, Daniel and Fortier, Mark. Adaptations of Shakespeare. Feinstein, Elain and the Women's Theatre Group. Lear's Daughters. 215–232. Routledge, 2000. * Hamilton, Sharon. "Shakespeare's Daughters". 151–175. McFarland & Company, 2003. Hamilton, Sharon. "Shakespeare's Daughters". 151–175. McFarland & Company, 2003.
הסליקים בבית הספר תל-חי בחיפה
הסליקים בבית הספר "תל-חי" בחיפה הם שני סליקים שבנה ארגון ההגנה בחדר האוכל של בית הספר "תל חי" שבשכונת נווה שאנן בחיפה. הסליקים היו בשימוש לפני ובמהלך מלחמת העצמאות ונשכחו אחריה, ונחשפו רק 40 שנה לאחר הקמת המדינה. בימינו משמשים הסליקים כמוזיאון המשמר פריטים שנמצאו בהם וכן ממצאים מהתקופה בה נעשה שימוש בסליק.
רקע
עם סיום מלחמת העולם הראשונה החל היישוב בארץ לאגור נשק לא חוקי (קנוי וגנוב) בסליקים ישוביים רבים (חלקם הגדול מאולתר) מתוך הבנה שהשלטון הבריטי לא ייתן תמיד מענה ביטחוני ליישוב היהודי. מגמה זו התחזקה ב-1925 כשארגון ההגנה הוקם והחל לבנות סליקים מרכזיים ברחבי הארץ.
חיפה היוותה מרכז לפעילות ארגוני ההגנה, אצ"ל ולח"י והחל משנות ה-30 הוקמו בה מעל 60 סליקים. רובם הגדול של הסליקים היו פשוטים מהסוג של צינורות וארגזים אולם במספר אתרים בעיר נבנו סליקים גדולים מבטון. שניים מהם נבנו בבית הספר "תל חי" בשכונת נווה שאנן.
ההיסטוריה של הסליקים
שני הסליקים נבנו בחדר האוכל של בית הספר כשרק מנהל בית הספר ידע על הפעילות החשאית.
בשנים 1947–1948 שימש דניאל לרמן כמפקד הסליק.
לאחר קום המדינה
לאחר תום מלחמת העצמאות נשכחו הסליקים. ב-1978 נתגלה סליק-1 במהלך תיקוני חשמל אולם הוא נמצא ריק. ב-1993 נערך שיפוץ כללי בחדר וארון כלי האוכל הוזז ממקומו התגלה הפתח של סליק-2. בסליק זה נתגלו מספר כלי נשק במצב שמיש.
לאחר גילוי שני הסליקים הפך המקום למוזיאון שמשרת את שיעורי ההיסטוריה של התלמידים וכן קבוצות שבאות לבקר במקום. בנוסף לכלי הנשק שנמצאו בסליק מוצגים במקום חפצים שונים מתקופת הסליק.
לאלף נמר
לאלף נמר הוא סינגל ראשון מתוך האלבום חמצן של הזמרת-יוצרת הישראלית ריטה, שיצא לאור בדצמבר 2002. השיר נכתב על ידי צרויה להב, הולחן ועובד על ידי רמי קלינשטיין.
יחסי אזרבייג'ן–ערב הסעודית
יחסי אזרבייג'ן–ערב הסעודית הם היחסים הדיפלומטיים שבין אזרבייג'ן לערב הסעודית. יחסים אלה כוללים תחומים דיפלומטיים, תרבותיים, כלכליים ואחרים.
היחסים שבין המדינות החלו ב-24 בפברואר 1992, לאחר התפרקות ברית המועצות. סעודיה הייתה אחת המדינות הראשונות שהכירו בעצמאות אזרבייג'ן ב-30 בדצמבר 1991. אזרבייג'ן מפעילה שגרירות בריאד (שנפתח באפריל 1994) ושגרירות ערב הסעודית פועלת בבאקו מאז יוני 1999.
ביקורו של היידר אלייב בסעודיה בשנת 1994 נחשב לאבן דרך ראשונה שאפשרה קשרים נוספים בין סעודיה לאזרבייג'ן. כתוצאה מהביקור נחתם ההסכם הכללי על כלכלה, מסחר, השקעות, טכנולוגיה, תרבות וכן הלאה.
קשרים תרבותיים
המורשת האסלאמית המשותפת מקלה ומחזקת את הקשרים הקיימים בין ערב הסעודית לאזרבייג'ן. כל שנה אזרים רבים מבקרים במקומות קדושים של האסלאם הנמצאים בערב הסעודית. כדי להעמיק את הקשרים התרבותיים, התקיימו ימי תרבות אזרים ב-10–17 בנובמבר 2007 בריאד, ג'דה ודמאם. במקביל, התקיימו ימי תרבות סעודיים בתאריכים 17–21 ביוני 2008 בבאקו.
שיתוף פעולה הומניטרי
סעודיה העניקה סיוע הומניטרי לאזרבייג'ן בשנים 1994–1999 על מנת להתגבר על משבר הפליטים העצום כתוצאה מסכסוך נגורנו קרבאך. את התוכנית הוביל המלך פהד, שמטרתו הייתה לסייע לפליטים בצרכים יומיומיים בסיסיים. במסגרת התוכנית טופלו אפילו כמספר נכים מהסכסוך בערב הסעודית.
בשנת 2002, "הקרן הסעודית לפיתוח" (SFD) העניקה הלוואה בשווי של 35.7 מיליון ריאל לממשלת אזרבייג'ן לבניית בתי ספר תיכוניים בעיר באקו. יתר על כן, בשנת 2005 תרמה ממשלת ערב הסעודית כ-50,000 דולרים לאזרבייג'ן לצורך שיקום חלקי המדינה המשוחררים.
יחסים כלכליים
לאחרונה פועלות כארבע חברות סעודיות בתחומים שונים באזרבייג'ן. בשנת 2015 נחתם מזכר ההבנות, שהשיק פרויקט ארוך טווח בתחום האנרגיה. יתר על כן, ישנו שיתוף פעולה בתחום הכלכלה, המסחר, ההשקעות, הטכנולוגיה, התרבות, הספורט והנוער בין ממשלת הממשלות. ב-10 ביולי 1994 התקיימו בג'דה מספר פגישות של הוועדה המשותפת לאזרבייג'ן-ערב הסעודית לשיתוף פעולה. הוועדה התכנסה שוב בריאד בפברואר 2004 ובבאקו במרץ 2019.
באופן כללי, ישנם כ-14 הסכמים בין אזרבייג'ן לערב הסעודית, הנוגעים לפיתוח הקשרים הכלכליים הקיימים. החברות סעודיות השקיעו כ-370 מיליון דולר באזרבייג'ן וכיום ישנן כ-26 חברות סעודיות הפועלות לחיזוק שיתוף הפעולה הכלכלי בין המדינות. כמו כן, הקרן לפיתוח סעודיה השתתפה באופן פעיל בבניית תשתיות מקומיות באזרבייג'ן, הכוללות תעלות וכבישים, בתי ספר, אספקת מים לבנייה ומערכות ביוב וכו'.
בתחילת 2019, הסוכנות לפיתוח עסקים קטנים ובינוניים (SME) של משרד הכלכלה האזרי ורשות ההשקעות הכללית הסעודית (SAGIA) חתמו על הסכם שמטרתו לחזק את ההשקעות שבין המדינות. על פי הנתונים הסטטיסטיים של ועדת המכס הממלכתית האזרית (2018), סך העסקאות בין המדינות היו בעלות של כ-30.9 מיליון מאנאט אזרבייג'ני. יתר על כן, השקעה בתחום האנרגיה של אזרבייג'ן (יחד עם חקלאות, תיירות ותחבורה) היא בראש סדר העדיפויות של ערב הסעודית.
ברית נגד איראן
העוינות לאיראן חיזקה את היחסים שבין המדינות. אזרבייג'ן היא בעלת הברית השיעית היחידה של ערב הסעודית, והיא תמכה בתוכניותיה של סעודיה בנוגע לאיראן. עם זאת, אזרבייג'ן ביקשה להימנע מהשתתפות בברית ישירה נגד איראן.
הידרדרות היחסים בשנת 2020
היחסים בין אזרבייג'ן לערב הסעודית ספגו מכה אדירה במהלך מלחמת נגורנו קרבאך השנייה בשנת 2020, כאשר ערב הסעודית (שבאופן מסורתי גיבתה את שלמותה הטריטוריאלית של אזרבייג'ן) כבר לא סיפקה גיבוי זה, ואף דחקה באזרבייג'ן להתפשר ביחסיה עם ארמניה. אולם לאחר שנשיא טורקיה רג'פ טאיפ ארדואן האשים את מדינות ערב (ובמיוחד את ערב הסעודית ואיחוד האמירויות הערביות) על ערעור היציבות של המזרח התיכון והקווקז, הגיבה אל-ערביה בשידור נאומו של נשיא ארמניה ארמן סרקיסיאן. בנאום זה, סרקסיאן גינה את טורקיה ואזרבייג'ן על הדלקת המלחמה. כתוצאה מכך, ראש לשכת המסחר של ערב הסעודית, אג'לאן אל-אג'לאן, קרא לחרם על טורקיה. טורקיה היא בעלת הברית הפוליטית, הכלכלית והתרבותית העיקרית של אזרבייג'ן באזור.
אלברט היימסון
אלברט חיימסון (באנגלית: Albert Montefiore Hyamson; 27 באוגוסט 1875,לונדון–5 באוקטובר 1954, לונדון) היה היסטוריון ופקיד בכיר בתקופת המנדט הבריטי.
ביוגרפיה
אלברט חיימסון נולד בלונדון למשפחה יהודית. הרב משה חיימסון, שהיה הרב הראשי של האימפריה הבריטית, היה דודו.
לאחר סיום לימודי בית הספר הוא התחיל לעבוד במשרד הדואר. במהלך מלחמת העולם הראשונה הוא היה בין הסופרים הציונים הבולטים באנגליה. באפריל 1917 הוא מונה לעורך של The Zionist Review. באוקטובר 1917 הוא החל לעבוד במחלקה היהודית ב"משרד התעמולה" של ממשלת בריטניה. בעבודה זו הוא היה אחראי על הפצת מידע שתעביר מסר של תמיכתה של הממשל בציונות. מספר פרסומים יצאו מטעם האיגוד הציוני של לונדון. באותה תקופה הוא כתב Great Britain and the Jews, פמפלט שהסביר את המסורת ארוכה של תמיכת בריטניה ביהודים. חיימסון השתתף ביצירת סרט The British Re-conquering Palestine for the Jews שהופץ למרכזים יהודים ברחבי העולם.
בשנת 1921 הרברט סמואל מינה את חיימסון לתפקיד אחראי על מחלקת מתן אשרות כניסה לארץ ישראל. ניסיונות של חיימסון לעמוד בדרישת הממשל בהקשר לכמות האשרות תרמו להורדת הפופולריות של חיימסון. בוילנה פעילותו הייתה ידוע כ"פעילות אנטישמית". במקרים רבים החלטות על מתן אשרה התקבלו על ידי חיימסון באופן אישי. בשנת 1926 הוא ערך סיור בקהילות יהודיות במזרח אירופה ופרסם ספר Palestine Old and New. בשנת 1931 הוא התקבל למסדר האימפריה הבריטית.
בשנת 1934 בעקבות עליית הנאצים לשלטון בגרמניה מספר בקשות לקבלת אשרה גדל באופן משמעותי. מכיוון שחיימסון טיפל בכל בקשה באופן אישי התשובות היו יוצאות לאחר טיפול של 9 חודשים. לאור הביקורת הקשה חיימסון הודח מהתפקיד.
בשנת 1937 בעקבות המרד הערבי הגדול הוצא "הצעת חיימסון-ניוקומב". בהתאם להצעה זו היה צריך להקים מדינה בה יהיו זכויות שוות לכל התושבים ותהיה אוטונומיה מורחבת ליהודים וערבים. כמו כן צוין שמדינה יהודית לא יכולה לקום באזור בו קיים רוב ערבי. הצעה זו נדחתה על ידי מנהיגות יהודית.
בשנת 1942 חיימסון פרסם ספר Palestine: A Policy בה מתח ביקורת על ההנהגה הציונית. בשנת 1944 הוא היה בין מקימי ארגון The Jewish Fellowship. לפי השקפת עולם של הארגון פעילות ציונית תורמת להרחקה בין יהודים בארץ לבין יהודים בארצות הגולה. בשנת 1945 חיימסון היה חבר בצוות של מספר יהודים, ערבים ונוצרים (לרבות נביל ברבור) שכתבו "חוקת פלסטין". רעיונות החוקה תמכו בספר הלבן.
בשנים 1945–1947 חיימסון היה נשיא האגודה להיסטוריה יהודית באנגליה והחל משנת 1944 ועד מותו היה עורך של פרסומי הארגון.
מיקרוסופט TechNet
מיקרוסופט טקנט (אנגלית: Microsoft TechNet) הוא פורטל אינטרנט עבור עובדי IT. הפורטל מספק חומרי עזר לימודיים, כלים והרחבות למוצרי מיקרוסופט, מרכז הדרכה מקוון, בדיקת תוכנות שיתופיות, פורומים וקהילות, בלוגים של עובדי מיקרוסופט ועוד.
עד ל-31 באוגוסט 2013 סיפקה מיקרוסופט שירות מנויים פרטי (בדומה לשירות אופיס 365 ושירות Adobe Creative) המציע רכישה זמנית של תוכנות מיקרוסופט ברישיון פרטי. שירות המנויים הופסק כדי להשקיע מאמצים רבים יותר בפיתוח והוספת כלים ללא תשלום.
שירותי מיקרוסופט TechNet
הרעיון המרכזי העומד מאחורי TechNet, הוא מגוון של אתרים המספקים כלים ומידע עבור אנשי IT, המידע נכתב על ידי עובדי מיקרוסופט וגם על ידי חברי הקהילה. בעזרת השירותים שונים (פורומים, בלוגים) מתאפשר דיאלוג פתוח בין חברי הקהילה לבין עובדי החברה. השירות הניתן באתר זמין ב-12 שפות, כולל בתוכו כ-11 מיליון מסמכים ומארח כ-11.5 מיליון משתמשים בחודש. להלן השירותים השונים:
שרבור
שרבור-אוקטביל (בצרפתית: Cherbourg-Octeville) היא עיר נמל וקומונה צרפתית במחוז מאנש שבחבל נורמנדי, צרפת.
העיר מורכבת מאיחוד של הערים שרבור ואוקטביל שבוצע ב-28 בפברואר 2000 והודות לו, היא העיר המאוכלסת ביותר במחוז והשנייה בחבל כולו, אחרי קן. מנמל העיר יוצאים קווי מעבורת לפורטסמות' שבאנגליה ולאי ג'רזי. כמו כן, שוכן בעיר בסיס גדול ונמל של חיל הים הצרפתי.
היסטוריה
בשנת 56 לספירה כבש צבא רומי בהנהגת קווינטוס טיטוריוס סבינוס את כל חצי האי. העיר הייתה כנראה התיישבות קלטית, אך אין עליה מידע רב. במאה ה-5 עבר האזור לרשות כלוביס הראשון מלך הפרנקים. במאה ה-8 פלשו הוויקינגים לאזור, התיישבו באתר שבו העיר והקימו נמל. במאה ה-9 קיבלו השליטים הוויקינגים הכרה ממלך צרפת שארל התם, במה שנודע לאחר מכן כדוכסות נורמנדיה. לאחר שוויליאם הכובש, דוכס נורמנדי הוכתר למלך אנגליה, נחשבה נורמנדי לחלק מממלכתו. ב-1204 כבש פיליפ השני, מלך צרפת את נורמנדי ואף שבמלחמת מאה השנים החזירו האנגלים לרשותם את העיר, הוא נשאר לבסוף בידי צרפת. ב-1758, במסגרת במלחמת שבע השנים כבשו האנגלים את העיר שוב והרסו חלקים ממנה. במלחמות הנפוליאוניות בוצר הנמל מחשש לתקיפה אנגלית, כולל בניית מכשולים תת-ימיים.
במלחמת העולם השנייה הייתה העיר תחת שלטון הגרמנים בצרפת של וישי והם ביצרו את החוף כחלק ממערך הביצורים שכונה החומה האטלנטית, ונועד למניעת פלישה מכיוון אנגליה. לאחר הפלישה לנורמנדי ב-6 ביוני 1944, עשו בעלות הברית מאמצים לכבוש את העיר במהירות במטרה להשתמש בנמל שלה להזרמת כוחות ואספקה נוספים. כיבוש העיר הסתיים ב-30 ביוני 1944.
גאוגרפיה
העיר נמצאת לחופו הצפוני של חצי האי קוטנטן שבולט מהיבשת לתוך תעלת למאנש ובין שני כפים שמהווים הגנה טבעית לנמל. מרחקה מפריז הוא 331 ק"מ, והכביש המהיר N13 מחבר ביניהן. מרחקה מבירת החבל, קן, הוא 123 ק"מ והגישה אליה היא באותו כביש.
האקלים בעיר ממוזג והקרבה לאוקיינוס האטלנטי גורמת ללחות גבוהה ולבריזה חזקה. הטמפרטורה הממוצעת היא: בפברואר (החודש הקר) 6.8 °C ובאוגוסט (החודש החם) 16.7 °C. כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא 692.3 מ"מ.
ערים תאומות
לשרבור ארבע ערים תאומות:
תיאסיר
תיאסיר (בערבית:  تياسير) הוא כפר פלסטיני, הממוקם בנפת טובאס, שבצפון הגדה המערבית, כ-22 ק"מ מצפון-מזרח לשכם וכ-5 ק"מ מדרום לעיירה טובאס. לפי נתוני הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, אוכלוסיית הכפר מנתה 3,311 תושבים בשנת 2016.
היסטוריה
לפי עדויות ארכאולוגיות הכפר היה מיושב החל מתקופת הברונזה התיכונה. שמה נגזר מהמילה הכנענית אשיר שפירושה "הנאה" או "אושר". בכפר נמצאים שרידים ארכאולוגיים, כולל ארמון רומי קדום, בית בד, כמה מערות ומסגד עתיק. חרסים מתקופת הברונזה התיכונה, תקופת הברזל, התקופה הרומית הקדומה והמאוחרת. דרך רומית עתיקה עברה בכפ, ונמצאה קרמיקה ביזנטית. נראה כי נקרא אשר על ידי צלייני המסע מבורדו, בשנים 333–334 לספירה. הגאוגרף הערבי מימי הביניים אל-מוקדאסי, שכתב בסוף המאה ה-10, כינה את הכפר "תעאסיר", ותיאר אותו כמקום רחוק באותה מידה משכם וביסאן.
בתקופה העותמאנית
בשנת 1500 התיישבו במקום משפחות ג'אביר וטאלב והקימו את הכפר המודרני, בשל מיקומו האסטרטגי ואדמות החקלאיות המבודדות. ברשומות המס העות'מאני משנת 1596, מופיע ככפר בסנג'ק שכם (מחוז שכם) עם 39 בתים. תושבי הכפר שילמו מס על גידולי חיטה, שעורה, זיתים, והכנסות מזדמנות מכוורות לגידול דבורים ועזים.
בשנת 1870, ביקר חוקר ארץ ישראל ויקטור גרן בכפר, וכתב:.
בשנת 1883, בסקר ארץ ישראל המערבית תואר כ: "כפר קטן בעמק מבודד ופורה, עם אדמה טובה ואדמה חקלאית. מדרום לכפר היו עצי זית ישנים. ".
בתקופת המנדט הבריטי
בתקופת המנדט הבריטי השתייך הכפר למחוז שכם. במפקד 1922, שנערך על ידי שלטונות המנדט, בתיאסיר הייתה אוכלוסייה של 146 נפש, כולם מוסלמים. במפקד 1931 היו בכפר 36 בתים מאוכלסים, בהם התגוררו 192 תושבים, כולם מוסלמים. בסקר הכפרים בשנת 1945 האוכלוסייה בכפר הייתה 260 מוסלמים, ושטח הקרקע הכולל של הכפר היה 23,258 דונם. אשר מתוכם הוקצו 763 לחקלאות שלחין, ו-5,315 לגידולי דגנים.
לפי תוכנית החלוקה, שהתקבלה ברוב קולות בעצרת הכללית של האו"ם ב-29 בנובמבר 1947, היישוב נכלל בשטח המדינה הערבית, ולאחר הסכמי שביתת הנשק בתום מלחמת העצמאות ב-1949, עבר משליטה בריטית לירדנית.
לאחר 1967
בעקבות מלחמת ששת הימים ב-1967, תיאסיר עברה משליטה ירדנית לישראלית. ב–1 באוגוסט 1967, חתם מפקד פיקוד המרכז עוזי נרקיס על צווי סגירה לתשעה שטחים לצורך אימונים, לאורך הרצועה המזרחית של גב ההר. ביניהם "שטח 901" שממערב לתיאסיר ששימש למרעה ולגידולי דגנים.
לאחר הסכמי אוסלו, רוב הכפר הוגדר כשטח A עם זאת מצידו המערבי והצפוני הוא גובל בשטח C, בשליטה ישראלית מלאה. אזור זה של ספר המדבר היורד לכיוון בקעת הירדן שהוגדר כשטח אש והגישה אליו מוגבלת.
תצורת תיאסיר
תצורת תיאסיר (או וולקני תיאסיר) היא תצורה גאולוגית מחבורת כורנוב הקרויה על שם הכפר תיאסיר, מאחר שהיא נחשפת בסמוך אליו. התצורה היא יחידת מסלע הבנויה בעיקר מסלעים געשיים מגיל קרטיקון תחתון (מלפני 145 מיליוני שנים עד לפני 100 מיליוני שנים). עובייה המרבי של התצורה הוא כ-230 מטר, והיא בנויה שפך בזלת תחתון דק שעוביו כ-10 מטר, מעליו סלעים פירוקלסטים ופצלי שמן, הבאים בזה אחר זה לסירוגין, ועוביים כ-160 מטר, ושפך בזלתי עליון עבה שעוביו כ־60 מטר.
AfriForum
אפריפורם (AfriForum, הלחם של המילים Africa (אפריקה) ו- Forum (פורום)) הוא ארגון לא ממשלתי לזכויות אדם ואזרח, אשר מתמקד בעיקר, אבל לא רק, בהגנה וסיוע לאוכלוסייה האפריקאנרית בדרום אפריקה.
אפריפורום פותח בקמפיינים להגנה והרחבת זכויות האזרח - כהגדרתם בחוקה הדרום אפריקאית ובאמנות בינלאומיות בנושא זכויות קולקטיביות של קהילות מיעוטים. נושאים ספציפיים שעליהם הביע הארגון את דאגתו כוללים התערבות פוליטית של הממשלה ברכוש פרטי, וגם מדיניות האפליה מתקנת של ממשלות דרום אפריקה. תחומי התמקדות אחרים כוללים פשיעה, רציחות במשק החקלאי, שינוי שמות ופגיעה במורשת תרבות לצד חינוך וזכויות אזרח. עד אוקטובר 2019 הייתה לאפריפורום חברות פעילה של יותר מ־234,000 חברים משלמים.
היסטוריה
אפריפורום הוקם בשנת 2006, את שורשי הארגון נמצאים באיגוד העובדים הדרום אפריקני סולידריות. בהקדמה למניפסט זכויות האזרח של אפריפורום, הארגון מכנה את עצמו "יוזמת זכויות אזרח שנוסדה על ידי האיגוד המקצועי סולידריות". המניפסט לזכויות האזרח של אפריפורום אומץ רשמית על ידי הארגון ב־7 בספטמבר 2006 במהלך פורום דיונים בפרטוריה.
נשיא אפריפורם, קלי קריאל, היה בעבר חבר במפלגה השמרנית, ומנהיג אגף הנוער של חזית החירות פלוס, וכן מספר גדול של חברי ההנהלה המבצעת נקשרו בעבר לחזית החירות פלוס.
פשע ושחיתות
אפריפורום הוא מבקר קולני על תגובת הממשלת דרום אפריקה ומפלגת השלטון להתקפות החווה בדרום אפריקה וטען כי המפלגה נושאת באחריות ל"שתיקה" על האלימות. הארגון הגיש תלונה לנציבות זכויות האדם בדרום אפריקה נגד שר המשטרה על שלא עשה מספיק כדי להגן על החקלאים. הארגון פרסם את הספר הרוג את הבור (Kill the Boer) שנכתב על ידי ארנסט רוטס, סמנכ"ל הארגון.
הארגון הקים יחידת תביעות פרטית בראשות תובע המדינה לשעבר, גרי נל, על רקע האשמות כי הרשות הלאומית לתביעה (NPA) הייתה סלקטיבית בתביעות, ומוטה פוליטית.
שפה, תרבות וחינוך
אפריפורום התנגד בתוקף להצעת שינוי שם בירת דרום אפריקה פרטוריה, כמו גם לשינוי שמות הרחובות בבירה.
בשנת 2008 אפריפורום הגיש כתב אישום כנגד מפקח בכיר במשטרת דרום אפריקה בפרטוריה מפני שסירב לקבל ראיות ביותר מ־50 מקרים (כולל רצח ואונס) מכיוון שהוגשו באפריקאנס (אחת השפות הרשמיות של דרום אפריקה).
אדמה
אפריפורום מעורב בסוגיות הנוגעות לרפורמת הקרקעות, הארגון מאשים את השחיתות ואת חוסר הכשירות של המחלקה לפיתוח כפרי ורפורמה בקרקעות בקצב האיטי של רפורמת הקרקעות.
הארגון התייצב בפני ועדה פרלמנטרית המתנגדת להצעות תיקונים חוקתיות שיאפשרו הפקעת רכוש ללא תמורה על ידי הממשלה, ובאוגוסט 2018 פרסם הארגון באופן שנוי במחלוקת רשימה של חוות שאמורות להיות ממוקדות על ידי הממשלה להפקעה ללא פיצוי שקיבל ממקור אנונימי. אף על פי שהארגון קיבל תגובה חריפה מכמה ארגונים ומפלגות פוליטיות בנוגע ללגיטימיות של הרשימה, המכון הדרום אפריקאי ליחסי גזע בדק ואישר את הלגיטימיות של הרשימה.
אפריפורום הגיש בהצלחה תלונה על טור שפרסם העיתונאי פיטר דו טיט ב- News24 בנוגע לעדותו בפני הוועדה הפרלמנטרית שדנה בתיקון החוקה כדי לאפשר הפקעה ללא תמורה.
קמפיין כנגד גזענות ונאומי שנאה
אפריפורום הגיש אישומים פליליים נגד אישים פוליטיים אחרים ומשתמשי מדיה חברתית שלדעתם מסיתים לאלימות וגזענות, ביוני אותה שנה הארגון פרסם כי הם מתכננים להגיש כתב אישום פלילי נגד 100 משתמשים ברשתות החברתיות על הסתה לאלימות. הארגון גם יצר יחידה נגד גזענות ודברי שטנה. הארגון גם התייחס לתקריות גזעניות בהן היו מעורבים לבנים כמו דן רוט, וארגון הקומנדרקורפ ואמר שיתבע אותם גם. בנוסף הארגון הצהיר כי היא רואה בשימוש בקאפר הפרת גסה של זכויות האדם של האוכלוסייה השחורה.
זכויות מיעוט
אפריפורום הופיע בפני האומות המאוחדות בנושאי זכויות מיעוט, ומתח ביקורת על מפלגת השלטון בדרום אפריקה על מה שלטענתו הוא שלילת זכויות המיעוט במדינה. עם זאת, העיתונאי אדריאן בסון האשים את הארגון בתגובה מוגזמת למצב הנוגע לזכויות מיעוט בדרום אפריקה. בסון הצהיר במכתב גלוי למנכ"ל אפריפורום, קלי קריאל, כי הנחת היסוד של הקמפיינים של אפריפורום היא של קורבנות.
שדלנות בינלאומית
אפריפורום טען שבזכות כך שלקח עיתונאי אוסטרלי לסיור בדרום אפריקה, עשרות מאמרים המפרטים התקפות אלימות על חוות הופיעו לאחר מכן בתקשורת האוסטרלית.
אנשי הארגון ערכו גם סיור בארצות הברית שכלל פגישות עם ג'ון בולטון והסנטור טד קרוז וגם נתנו ראיון ב- Fox News. אנשי הארגון גם בקרו באוסטרליה באוקטובר 2018 כדי להעלות את המודעות להתקפות חווה. איאן קמרון מאפריפורום התראיין בתוכנית Outsiders של סקיי ניוז אוסטרליה. אנשי הארגון גם פגשו את חבר הפרלמנט האוסטרלי אנדרו האסטי והעבירו מצגת בפני הפרלמנט של מערב אוסטרליה.
הארגון התנגד לנוכחות של רוברט מוגאבה בהשבעתו של יעקוב זומה בשנת 2009. הארגון היה מעורב גם במאמץ למנוע את מסירתם של מסוקי קרב לצבא זימבבואה.
בשנת 2010 צוות משפטי של אפריפורום המייצג חקלאים בזימבבואה זכה בבית משפט בדרום אפריקה לתבוע את ממשלת זימבבואה על הפקעה האכזרית והנקמנית של חוות בבעלות דרום אפריקאיות בזימבבואה. בשנת 2008 קבע בית דין האזורי כי רפורמת הקרקעות בזימבבווה אינה חוקית וגזענית, וכי מי שסבל מאפליה על ידי הפקעת חוות המשק שלהם יש לו זכות לפיצוי.
ממשל מקומי
אפריפורום מעודד קהילות להיות עצמאיות. הארגון מבצע קמפיינים לתיקון כבישים על ידי הקהילות. על פי הארגון, יוזמות מסוג זה הן חלק מהאסטרטגיה שלו להחזיק את הממשלה באחריות לאספקת שירותים, ולעיתים נתמכות על ידי עיריות מקומיות.
כדי לחזק את הרשויות המקומיות הארגון מנסה ליצור שותפויות עם עיריות. הארגון מציע שלל פרויקטים והעיריות הופכות אותן לתוכניות פעולה לטיפול בבעיות. אבל אף על פי שארגון מבקש לעבוד עם הרשויות המקומיות הוא גם מסייע משפטית לקהילות כנגד רשויות מקומיות.
דוגמה לסיוע משפטי כנגד רשות מקומית הוא הצו הדחוף שהוענק לארגון נגד עיריית מחוז וומבה על ידי בית המשפט הגבוה בפרטוריה, ואילץ את העירייה לספק מים לתושבי מקאדו. במקרה דומה בשנת 2013, בית המשפט העליון בצפון חאוטנג בפרטוריה העניק לאפריפורום צו המונע מעיריית מדיבנג לקצץ את אספקת החשמל להרטבספורט.
המעורבות של הארגון בממשל המקומי תוארה בחיוב, אפילו על ידי אלו המבקרים את אפריפורום.
קמפיינים ועמדות אחרות
אפריפורום מתנגד לסדיקה הידראולית בקארו, לציד לא חוקי וגם ניהל קמפיין נגד אגרה בכבישים אלקטרוניים בחאוטנג.
אפריפורום התקבל כ- amicus curae (ידיד בית המשפט) במהלך מספר תיקים בבית משפט. מקרים שבהם הארגון פעל כ- amicus curae, כללו את התביעה לאפשר לבוחרים מעבר לים להצביע בבחירות בדרום אפריקה, בהגנה על זכויות מינרלים מהפקעה  , לאפשר לבתי ספר ציבוריים לקדם אמונה דתית בשיעורי דת. הארגון שימש גם כ- amicus curae בתיק שנערך בשנת 2017 נגד שר הספורט והנופש, והוועד האולימפי, והתנגד למכסות הגזע בספורט לאחר שהתגלה כי מכסות הגזע מוחלות בתהליך בחירת נבחרת הכדורגל הלאומית.
נוער אפריפורום
אגף הנוער של אפריפורום (באפריקאנס: AfriForum Jeug) פועל כארגון סטודנטים עם סניפים באוניברסיטאות דרום אפריקה. אגף הנוער מתמקד בנושאי חינוך, כולל חינוך לשפות אם, התערבות פוליטית בענייני סטודנטים ואפליה מתקנת באוניברסיטאות. מטרת ליבה של אגף הנוער היא שהנוער בדרום אפריקה יהיה פטור מאפליה מתקנת.
הפעילויות הלא-אוניברסיטאיות של הקבוצה כוללות ארגון מחנות לתלמידי בית הספר וגיוס תרומות לבתי ילדים. אגף הנוער טוען כי אחת ממטרותיהם הגדולות ביותר היא לקדם את "המסגרת הדמוקרטית הנוצרית". אגף הנוער טוען כי הם מתמקדים יותר באינטרסים של "אפריקאנס" במקום באינטרסים "אפריקאנריים".
בשנת 2010 נעצרו שלושה חברי אגף הנוער לאחר שהפרו חוק עזר לפרסום חוץ כדי למחות על שינוי השם המוצע של פרטוריה.
בשנת 2012, במהלך קמפיין נגד מכסות גזע בהשכלה הגבוהה ראה שחברי אגף הנוער צבעו את עצמם בשחור כדי למחות על האפליה נגד 30 סטודנטים שנדחו מאוניברסיטת פרטוריה.
בפברואר 2013 ארגון הנוער הגיש תלונה על נאום שנאה כנגד ג'ייסון מפוסי, מנהיג קונגרס הסטודנטים בדרום אפריקה, על פרסום שלו ברשתות החברתיות: "סבא שלי אומר 'n good boer is' n dooie boer '("בור טוב הוא בור מת"). לאחר הליך גישור, על פי בקשת נציבות זכויות האדם (HRC) של האוניברסיטה, מפוסי נאלצו להגיש התנצלות בכתב בפני הקהילה האפריקאנרית.
באפריל 2013, ארגון הנוער הריץ קמפיין נגד מכסות הגזע בדרום אפריקה כאשר הבדלי הגזעים מושווים למחירים שונים עבור כוס קפה, כאשר סטודנטים לבנים משלמים 5 ראנד לכוס, צבעוניים והודים 3 ראנד ושחורים ראנד אחד.
סורת פצלת
סורת פֻצִלָת (בערבית: سورة فصلت, "המבוארים" ), הידועה גם כ'''סורת חא. מים א-סג'דה''' (سورة ﺣﻢ ﺍﻟﺴﺠﺪﺓ) היא הסורה ה-41 בקוראן.
סורה זו מונה 54 פסוקים, ושמותיה נגזרים מפסוק 1 ופסוק 3.
קישורים חיצוניים
Surah Alam Nashrah
המטה הארצי של משטרת ישראל
המטה הארצי של משטרת ישראל (בראשי תיבות: מטא"ר) הוא הפיקוד העליון של משטרת ישראל, שבראשו עומד מפכ"ל המשטרה בדרגת רב-ניצב. המטה הארצי שוכן בבניין המטה הארצי בקריית מנחם בגין שבירושלים.
בניינים היסטוריים
במרץ 1948 הוקמה משטרת ישראל בתור חטיבה צבאית של "ההגנה" ומשרדיו של המטה הארצי של המשטרה שוכנו ליד משרדים אחרים של המדינה ההולכת ומוקמת בשלושה בניינים במחנה יהושע בפינה המזרחית של הקריה. על ידו הוקמו מתקנים לוגיסטיים עם אורוות סוסים עבור השוטרים.
מיד לאחר הקמתו של משרד המשטרה הופרדו יחידות המשטרה מן הצבא ומשטרת ישראל הייתה למשטרה האזרחית של מדינת ישראל. בתחילת שנת 1949 הועברו כל יחידות משטרת ישראל אל בניין המטה הארצי של משטרת ישראל בתל אביב. ב-31 באוגוסט 1951 נפתחה שלוחת המטה הארצי של משטרת ישראל בבניין המטה הארצי של משטרת ישראל ביפו, אולם עיקר המטה הארצי, לרבות המפכ"ל, המשיך לשבת בבניין בתל אביב.
הבניין הנוכחי
לאחר מלחמת ששת הימים הוחלט, במסגרת המדיניות של העברת מוסדות הממשלה למזרח ירושלים, (כדי להחיל עליה את ריבונותה של מדינת ישראל וכדי להתערות בשכונות הערביות של ירושלים) על העברתו של המטה הארצי למזרח ירושלים. לאחר שנבדקו חלופות שונות, הוחלט להפקיע מבנה בית חולים בשלבי בנייה בן ארבע קומות ואת השטח סביבו בסמוך לשכונת שייח' ג'ראח על התפר שבין חלקו המערבי של הר הצופים לבין גבעת התחמושת (וזאת גם בשל העובדה כי על גבעת התחמושת שכן בעבר בית הספר הירדני לשוטרים). המבנה הורחב והושלם בהתאם לייעודו החדש וביולי 1969 עברו חלק מאגפי המטה הארצי מיפו למשכנו החדש. בסמוך למבנה זה הוחל כבר אז בבניית מבנה חדש בן שבע קומות לשאר מחלקות המטה הארצי.
בצמוד לבניין ישנו מנחת מסוקים המשמש את המשטרה. בסמוך לבניין המטה הארצי מתוכננים לעבור יחידות המשטרה המצויות כיום במגרש הרוסים, בין היתר אמור להבנות בסמוך הבניין החדש של משטרת ירושלים שיתפנה ממגרש הרוסים. באוגוסט 1999 אישרה הועדה המחוזית לתכנון ולבנייה תוכנית להקים, כחלק ממתחם המטה הארצי, בית מעצר חדש למחוז ירושלים, שיחליף את בית המעצר הוותיק במגרש הרוסים מלון דן ירושלים (אז "מלון הייאט רג'נסי ירושלים") הממוקם בסמוך, עתר בשנת 2002 לבית המשפט לעניינים מינהליים בירושלים, ואחר כך גם ל בג"ץ נגד התוכנית. בג"ץ דחה את העתירה אך בית המעצר החדש מעולם לא הוקם. בית המעצר במגרש הרוסים ממשיך לתפקד למרות שהוגדר מספר פעמיים, בדו"חות ביקורת של הסניגוריה הציבורית כבעל תנאים לא אנושיים. בביקורת מ-2010 נמצא כי האסירים שכלואים במתקן שוהים "בתנאי צפיפות בלתי אנושיים", כי בית המעצר אינו מנהל רישום של אסירים שנמצאים בכל תא, כך שלא ניתן לדעת כאשר ישנם יותר אסירים ממיטות, בחלק גדול מהתאים שנבדקו נמצאו אסירים שנאלצו לישון על מיטות עץ קשיחות ונמוכות, בגובה סנטימטרים ספורים ויש חשש כבד להפרת החוק ופסיקת בית המשפט העליון האוסרים על לינה ללא מיטה.
לאחר הקמת קריית הממשלה המחוזית ע"ש רבין בחיפה בשנת 2004 הוקמה במקום שלוחה נוספת של המטה הארצי במגדל המפרש.
בניין מתוכנן
בקריית הלאום במערב ירושלים מתוכנן לקום בניין חדש עבור המטה הארצי, לצדו של בניין חדש עבור המשרד לביטחון פנים יחד עם כל משרדי הממשלה שירוכזו במקום אחד. השטח המיועד להקמתו של בניין המטה הארצי נמצא בסמוך לסינמה סיטי ירושלים וגן סאקר.
יחידות המטה הארצי
אגפי המטה הארצי הם: יחידות נוספות במטה הארצי, בכפיפות למפכ"ל, הן: יחידות נוספות במטה הארצי, בכפיפות לסגן המפכ"ל, הן:
בג"ץ מחמלי נגד שירות בתי הסוהר
רמי מחמלי נגד שרות בתי הסוהר ואח' בג"ץ 6069/10 ניתן בשנת 2014 ובו קיבל בית המשפט העליון את טענותיו של מחמלי להפליה לרעה בעניין קידומו בדרגה ובתפקיד, חרף היותו קצין מוערך אישית ומקצועית וזאת עקב אחוז משרתו הנמוך (3/4 משרה) שנובע מהמוגבלות הרפואית שלו. בית המשפט החליט שאכן התקיימה הפליה על בסיס מוגבלותו והחליט שהעובד יקודם בתפקידו ותינתן לו דרגת רב כלאי. בהחלטתו זו, חיזק בית המשפט את הדרישות מן המעסיק לבצע התאמות, על מנת לאפשר שוויון הזדמנויות של עובדים עם מוגבלויות בעבודה.
רקע
רמי מחמלי משרת בשב"ס משנת 1995 כאחראי קשר ובקרה, ובשנת 2001 סיים קורס קצינים וקיבל דרגת כלאי. בשנת 2003, אושפז מחמלי ביחידה לטיפול נמרץ לב ושם התגלה שהוא סובל מדלקת בקרום הלב. בחוות דעת של הקרדיולוג צוין כי קיימת סבירות גבוהה של קשר נסיבתי לכך שנידבק במחלה עקב תנאי אוורור נחותים במקום עבודתו. בשנת 2006 החליטה ועדה רפואית של השב"ס כי על מחמלי לעבוד 6 שעות ביום ולעבור ל 3/4 אחוז משרה. אין חולק על כך שבמשך כל שנותיו ביצע מחמלי את תפקידיו לשביעות רצון הממונים עליו ואף הוערך בחוות דעת ממונה, כקצין שרמת תפקודו היא גבוהה מאוד. החל משנת 2003, מחמלי פונה לממונים עליו בבקשה חוזרת ונשנית להשתבץ בתפקיד חדש על מנת להתקדם בדרגתו, והגיש 6 מועמדויות לתפקידים שונים שבהם נדחה על הסף, למרות הערכות המקצועיות החיוביות שקיבל. באחד מנימוקי הדחייה שקיבל לתפקיד נכתב בין היתר, "למרות שהנך עומד בקריטריונים הרלוונטיים, ברמת ההשכלה הנדרשת, והנך מוערך מקצועית, הרי העסקתך במשרה חלקית אינה מספקת לצורך ביצוע היקף המשימות הנדרש מקצין טכנולוגיה".
פסק הדין
בית המשפט קיבל חלקית את טענותיו של מחמלי, ופסל את טענותיהם של נציגי שב"ס . בית המשפט החל בתיאור תפקידיו של שב"ס וציין שהשב"ס הוא ארגון כליאה לאומי המהווה זרוע של הרשות המבצעתבתי הסוהר והאסירים מצויים בניהולו ופיקוחו של ניצב בתי הסוהר אשר מתמנה על ידי הממשלה בהמלצת שר לביטחון הפנים. לנציב יש שיקול דעת רחבה לגבי מינוי סוהרים וקידומם אך שיקול דעת זו אינה מוחלטת, הנציב פועל כנאמן הציבור ועליו להפעיל שיקול דעת בתום לב, בהגינות, וסבירות, תוך בחינת מכלול השיקולים הרלונטים, ובתוך כך כפופה שיקול דעתו לביקורת שיפוטית של בית משפט. בחינת חוקיותה סבירותה ומידותיה של ההחלטה, תעשה בהתאם לכללי המשפט המנהלי, ולאור עקרונות היסוד של המשפט. עוד הוסיף בית המשפט, כי חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, חוקק כאשר ברקע הדברים היה גל של חקיקה עולמית, שעסק בקידום זכויותיהם של אנשים עם מוגבלות, חוק השוויון קבע את העיקרון, שלפיו "זכויותיהם של אנשים עם מוגבלות ומחויבותה של החברה בישראל לזכויות אלו מושתת על ההכרה בעקרון השוויון ועל ההכרה בערך האדם שנברא בצלם ועל רקע עקרון כבוד האדם והבריות". בהתייחס בית המשפט לסעיף 8 לחוק, קבע בית המשפט, שסעיף זה מטיל על המעביד חובה פוזטיבית ליצור במקום העבודה תנאים שיאפשרו את העסקתם של אנשים עם מוגבלות ואת קידומם, וזאת בין היתר באמצעות עריכת שינויים בדרישות התפקיד, בשעות העבודה ובנהלים. בנוסף מגדיר סעיף 8 בחוק גם מהו נטל כבד מידי, בלתי סביר בנסיבות העניין בהתחשב בין היתר בעלות ההתאמה, טיבה, בגודל העסק, בהיקף הפעילות שלו, מספר העובדים ומקורות המימון החיצונים או הממלכתים לביצוע ההתאמה ורק נטל בלתי סביר בהתחשב במכלול הדברים יחשב כנטל כבד מידי. לגבי הטענה כי כישורי המועמדים שנבחרו היו עדיפים ועלו על הכישורים של מר מחמלי בית המשפט מפנה את נציגי השב"ס לסעיף 9 לחוק השוויון, חובה על מעביד לקדם באופן אקטיבי ייצוג הולם של אנשים עם מוגבלות תוך נקיטה במדיניות של העדפה מתקנת כלפי העסקת העובדים וקידומם, והכל כשהם כשירים לתפקיד ובעלי כישורים דומים לכישורים של מועמדים אחרים לתפקיד ובכך מיושם העדפה המתקנת,לאחר שעסק בפירוט החובה של המעסיק ליצור העדפה מתקנת לבעל מוגבלות, מנמק בית המשפט את החלטתו, לקבל בחלקה את התביעה, ואלו נימוקיו
בעקבות פסק הדין
בפסק הדין, בית המשפט חיזק את הדרישות ממעסיק לביצוע התאמות על מנת לאפשר שוויון זכויות בעבודה, לאנשים עם מוגבלות, בכך מחדש פסק הדין את ההלכה בקובעו שיש חובה לבצע את ההתאמות באופן אקטיבי לשילוב עובדים עם מוגבלויות וביצירת העדפה מתקנת אקטיבית כדי לשבצם לתפקיד המתאים לכישוריהם תוך התחשבות במוגבלותם ולא לשבת ולהמתין שתקרא הזדמנות בדרכם לשיבוץ. בנוסף אנו רואים שימוש מאוחר יותר בפסק הדין הנ"ל במספר תביעות כנגד ארגונים שעוסקים בביטחון המדינה, השימוש נעשה כדי להראות שגם ארגונים מסוג אלו כפופים לביקורת משפטית ולכן חייבים לקבל החלטות בהתאם לזכויות העובדים ולא ניתן לנקוט בהפליה בקידומם, נושא זה של כפיפות כוחות הביטחון הוא לא חידוש בפסיקה אך פסק דין מחמלי מחזק את כפיפות זו של כוחות הביטחון, לבית המשפט.
הפועל לב ירושלים
הפועל לב ירושלים היא קבוצת כדורסל נשים מהעיר ירושלים. הקבוצה החלה את דרכה ב-2021 בליגה הארצית והשלימה שתי עליות ליגה בשתי עונות. החל מעונת 2023/24 הקבוצה מתמודדת בליגת העל. אולמה הבייתי של הקבוצה ממוקם בחוות הנוער הציוני בירושלים.
היסטוריה
העמותה הקימה קבוצות כדורסל עממיות וכן קבוצת בוגרות הישגית בשם מ.ל.ה.ש. (משחקות למען השלום) שפועלת במרכז ימק"א בירושלים המשחקת בליגה הארצית. רוס שיחקה ואימנה במ.ל.ה.ש. וכאשר ליגות הכדורסל הושבתו בשל התפרצות הקורונה בישראל החלה לתכנן הקמת מועדון שיהיה מכוון יותר להישגיות. רוס חברה לנטע אבוגוב, בעלת תואר שלישי בחינוך מאוניברסיטת תל אביב ולשעבר יושבת ראש מועדון מעיינות/גלבוע אשר בתה שיחקה במסגרת העמותה. השתיים הקימו את מועדון הפועל לב ירושלים. בהסכמת מ.ל.ה.ש. ירושלים עברו ממנה מספר שחקניות בכירות (כולל רוס עצמה) לקבוצה החדשה, הפועל לב ירושלים, ולצידן הצטרפו עוד מספר שחקניות נוער ומספר שחקניות בעלות ניסיון מקצועני. בנוסף הקים המועדון קבוצות ילדות ונערות ואקדמיה לכדורסל בחוות הנוער הציוני. בעונת 2021/22 זכתה לב ירושלים באליפות המחוז הדרומי של הליגה הארצית ועלתה לליגה הלאומית לאחר שגברה על אלופת מחוז השרון, מכבי הוד השרון. בעונת 2022/23 שיחקה הקבוצה בליגה הלאומית בהדרכתו של המאמן יונתן אורן וזכתה בגביע האיגוד לאחר שגברה על הפועל כפר סבא. בתום העונה פגשה לב ירושלים את כפר סבא שוב בסדרת גמר הפלייאוף, גברה עליה 2-0 והבטיחה את מקומה בליגת העל.
ליגת העל
לקראת עונת 2023/24 התמנתה לימור פלג למאמנת הקבוצה.
מחלקת נוער
במסגרת המועדון פועלות שתי קבוצות קט-סל, קבוצת ילדות א', נערות א' ונערות ב'. קבוצת נערות ב' של המועדון הגיעה בעונת 2022/23 לחצי גמר גביע המדינה.
Amen (שיר של וינסנט בואנו)
Amen (בעברית: אמן) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמר האוסטרי וינסנט בואנו. השיר יצג את אוסטריה באירוויזיון 2021.
רקע
ב-26 בפברואר 2021 נודע שם השיר עימו בואנו יצג את אוסטריה באירוויזיון, "Amen". השיר שובץ להופעה בחציו הראשון של חצי הגמר השני של אירוויזיון 2021.
באירוויזיון
ב-20 במאי 2021, בואנו ביצע את השיר בחצי הגמר השני של התחרות וכשל בניסיון להעפיל לגמר, לאחר שהגיע למקום ה-12 עם 66 נקודות.
RIMS1
RIMS1 - הוא חלבון שמבקר את האקסוציטוזה של הנוירוטרנסמיטור גלוטמט.
החלבון RIMS1 הוא חלבון שמבקר את האקסוציטוזה של הנוירוטרנסמיטור גלוטמט, באמצעות קישור ל-Rab3A שאחראי על הפרשת הבועיות שמכילות את הנוירוטרנסמיטור. מדובר בחלבון חשוב בתהליך של בקרת האקסוציטוזה כיוון שהוא יחסית שמור מאוד במשפחות בעלי חיים שונות מאוד זו מזו. החלבון מקבל סיגנלים ומושפע מרמת הסידן בתא. החלבון בנוי בעיקר ממשטחי בטא ונמצא בציטופלזמה של התא באזור הפרה-סינפטי באזור שמכונה "האתר הפעיל" (active zone). כמו גנים רבים שקשורים לפעילות הסינפטית גם ל-RIMS1 יש הרבה איזופורמים שונים, למשל בדג התנין יש לו לפחות 23 איזופורמים שונים. האיזופורמים השונים נוצרים משחבור חלופי של האקסונים הרבים שיכולים להיכנס ל-mRNA הבוגר או לא להיכנס אליו. בתור חלבון סינפטי יש לו גם חשיבות על המבנה והצורה של הסינפסה. באדם קיימת מוטציית החלף שלא נמצאה באורגניזמים אחרים ולא נמצאה לה משמעות קלינית. בנוסף קיימת מוטציית SNP שגורמת לבעיות והתנוונות של הרשתית.
דגלנו (פולין)
דגלנו היה ביטאון של אגודת "צעירי אמוני ישראל", שיצא לאור בוורשה בירת פולין בשנים תרפ"א-תרצ"ג. המוטו של כתב-העת היה "ירחון לספרות ולענייני היהדות החרדית - כלי מבטאה של אגודת 'צעירי אמוני ישראל' בפולניה".
"דגלנו" בפולין, יחד עם "קול ישראל" בארץ ישראל, היו בין העיתונים החרדיים הראשונים שהופיעו בעברית.
עורך העיתון היה הרב אלכסנדר זושא פרידמן. בשנים תרצ"ב-תרצ"ג שימשו בתפקיד מזכירי המערכת - ליבל עלבינגר (שהיה גם המו"ל שלו בשנת תרצ"ב), ש. מ. שטארק ואברהם ווארעמקליין.
היסטוריה
החל מחודש טבת תרפ"ז נוסף לכתב העת מוסף לילדים ולבני הנעורים - "דגל קטן".
אורכם של הגיליונות עמד על 16–28 עמודים.
בחודש ניסן תרצ"ח הוקם בארץ ישראל ביטאון בשם זהה, "דגלנו", ששימש כביטאון תנועת צעירי אגודת ישראל בארץ ישראל והיה מזוהה עם האגף הליטאי-חרדי. העיתון יצא במשך כשישים שנה עד לשנת תשנ"ח.
הכותבים
כותבים קבועים נוספים : הרב אלטר יעקב מאיר בריזמאן-בריזמן אב"ד לאפי, נטע ירוחם ברלינר מזכיר אגודת 'צעירי אמוני ישראל', הרב מתתיהו יחזקאל גוטמאן ממחוז ליאובה ברומניה ורב בעיר הושי (Huşi) שברומניה, גרשון גורא מצ'יז'ב, הרב טוביה יהודה טביומי אב"ד סוחוצ'ין, הרב שמואל דוד לאסקי מהעיירה סומפולנו ורבה של לודז'-ראדוגושץ', הרב משה לייב הלוי לויטן מקמפלה-אוגנדה, י.מ. מגוּן מירושלים, ד"ר לוי יצחק הכהן נימצוביץ מגרודנה, הרב מנחם מענדיל קירשבוים מקראקא, הרב ישעיה רייכער רב בעיר איזמאיל-רומניה, הרב ש.ב. שולמן מירושלים, הרב ש. שטוקהמר מורשה, אלימלך שטייער מזכיר המערכת של ביטאון אגודת ישראל "דרכנו".
תוכן הביטאון
נושאי הדגל המרכזיים של הביטאון: המאבק האידאולוגי בתנועת הציונות ובתנועת המזרחי.
בעמוד הראשון של חוברת א' הופיעו מטרותיה של "צעירי אמוני ישראל" מיסודה של תנועת "אגודת ישראל": "צעירי אמוני ישראל - מתאגדים יחד להגן על מעמדם בחיים, בדרך התורה והמסורה, ולעבוד שכם אחד עם הזקנים בכל העניינים הנוגעים להרמת קרן התורה וחזוק הדת; אגודת ישראל (בפולין שלומי אמוני ישראל) - שואפת לפתור ברוח התורה והמצוה את השאלות השונות אשר תעלינה יום יום על הפרק בחיי כלל ישראל במדינתנו, ובארצנו הקדושה".
טורים וסדרות מאמרים שהופיעו בו בקביעות במשך השנים: "על המצב" ו"מחדש לחדש" (- מאמר פתיחה מאת העורך הרב פרידמן), "לשאלת החנוך" (- מאת הרב אלטר יעקב מאיר בריזמן), "שרטוטים ונצוצים" (- קווי השקפה אקטואליים מאת 'אלכסנדרוני' ), "מבור תחתיות" (- מאת מאיר שוורצמן), "עקבות משיחא" (- מאת ד"ר יצחק ברויער), "אחדות התורה והמסורה" ו"על סף תקופה חדשה" (- מאת הרב יהודה לייב אורליאן), "לחקר דברי חז"ל" (- מאת הרב טוביה יהודה טביומי), "לקורות היהודים באונצדארף" (מאת הרב יקותיאל יהודה גרינוולד), "תחיה דתית" (מאת הרב יעקב וויינברג מברלין), "לכותבי הסתוריא" (- מאת הרב מאיר דן פלאצקי), "נקמת דם", "אובדים ונדחים" ו"בין גל לגל" (- סיפורים בהמשכים מאת אלימלך שטייער), "נצוצות קדושה" (מאת א. נ. הכהן ירושלים), "משפט הבנות" (מאת הרב ישעיה רייכער-ריכר), "חדוות החיים" (מאת הרב ש. שטוקהמר), "תולדות הספרות העולמית" (מאת שמואל נדלר), רישומים על ארץ הקודש (מאת י. מ. מגוּן-מאגון-מגן).
Another Love (שיר של טום אודל)
Another Love (בעברית: אהבה אחרת) הוא שיר של הזמר-יוצר האנגלי טום אודל אשר יצא לאור ב-15 באוקטובר 2012 בתור סינגל הבכורה שלו מתוך המיני-אלבום הראשון שלו, Songs from Another Love. הוידאו קליפ של השיר יצא ב-5 בנובמבר וב-15 באוקטובר יצא השיר כחלק מאלבום האולפן הראשון שלו, Long Way Down.
עם יציאתו הגיע השיר למקום העשירי במצעד הסינגלים הבריטי, והיה לשיר הראשון של אודל שהגיע לעשיריה במצעד. השיר חזר לקדמת המצעדים כעשור לאחר יציאתו בעקבות השימוש בו בסרטונים ברשתות החברתיות המוחים כנגד הפלישה הרוסית לאוקראינה ב-2022 והפך לאחד מהשירים המזוהים עם המאבק.
וידאו קליפ
הוידאו קליפ של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של אודל ב-5 בנובמבר 2012 וצבר נכון לדצבמבר 2022 צבר מעל לכחצי מיליארד צפיות ולמעלה מכ-5 מיליון לייקים ביוטיוב.
בקליפ נראה טום אודל כשהוא לבוש בסוודר כחול, מביט למצלמה ושר את מילות השיר תוך כדי שהשחקנית הגרמנית שרה נברטיל הלבושה בשמלה לבנה מנסה למשוך את תשומת לבו על ידי כך שהיא מלטפת ומנשקת אותו. לאחר שהוא אינו מתייחס אליה היא מחליפה את שמלתה בחולצה כחולה מכופתרת, חוזרת להתיישב לצד אודל ודמותה מתפוגגת.
בהמשך, הבחורה מחוללת בחדר בלאגן אשר מסמל ריבים ביניהם. לבסוף הבחורה עוזבת ולקראת סוף הקליפ האור בחדר נחלש בהדרגה.
ביצועים
ביוני 2013 ביצע אודל את השיר בפסטיבל גלסטונברי המתקיים בסאמרסט שבדרום-מערב אנגליה תוך כדי שהוא מנגן בקלידים. בספטמבר 2016 ביצע טום אודל את השיר באולם Spiegelsaal שבברלין בירת גרמניה. באותה שנה ביצע את השיר בפראג בירת צ'כיה.
ב-2014 וב-2017 בוצע השיר על ידי טום אודל בפסטיבל סיגט המתקיים בבודפשט בירת בהונגריה. ביוני 2019 ביצע אודל את השיר בפסטיבל גלסטונברי. באותה שנה ביצע את השיר באיסטנבול בירת טורקיה.
ב-1 ביולי 2022 ביצע את השיר בפארק "Kucukciftlik" שבאיסטנבול. ב-19 בספטמבר 2022 ביצע את השיר בבריסל בירת בלגיה.
ב-25 בספטמבר ביצע את השיר ב"E-Werk" בקלן שבגרמניה, ב-3 באוקטובר ביצע את השיר בציריך שבשווייץ , וב-26 באוקטובר 2022 ביצע את השיר בבורנמות' שבאנגליה.
בטלוויזיה
ב-13 בנובמבר 2014 השיר הושמע בפרק 7 עונה 6 של סדרת הטלוויזיה יומני הערפד.
סמל מחאה כנגד הפלישה הרוסית לאוקראינה
עם תחילת הפלישה הרוסית לאוקראינה בפברואר 2022, כעשור לאחר יציאת השיר הוא החל השיר לצבור פופולריות ברשתות החברתיות בתור סאונד רקע בסרטונים המוחים כנגד פלישה והפך לאחד מהשירים המזוהים ביותר עם המאבק נגד הפלישה הרוסית. בעקבות כך, טום אודל ביצע את השיר בתחנת הרכבת בבוקרשט בירת רומניה לצורך גיוס כספים למען פליטי המלחמה.
הדבר גרם לחזרתו של השיר לקדמת המצעדים, כשבין השאר הגיע למקום 9 במצעד הגרמני ולמקום 12 במצעד בבריטניה וכן חצה השיר באותה שנה מיליארד השמעות באפליקציית ספוטיפיי.
מיקומי שיא
{{שני טורים
מצעדי סוף שנה
}}
Céline Dion en concert (סיבוב הופעות)
Céline Dion en concert הוא סיבוב ההופעות הראשון של הזמרת-יוצרת הקנדית סלין דיון. סיבוב ההופעות החל בינואר 1985, והסתיים ב-2 ביוני באותה השנה. האלבום שנתמך על גבי סיבוב ההופעות הוא Mélanie, שיצא בשנת 1984.
במהלך סיבוב ההופעות ביצעה דיון באופן קבוע את הלהיט "Flashdance... What a Feeling" של הזמרת-יוצרת האמריקאית איירין קארה.
קוטג' (אלבום)
קוטג' הוא אלבום הסולו הראשון של הראפר הישראלי קוטג'. האלבום יצא לאור ב-2009 דרך היי פידליטי.
האלבום הוא אלבומו הראשון של קוטג' לאחר פירוק ההרכב "בויאקה", בו היה חבר יחד עם נימי נים וקוואמי ויחד הוציאו את האלבום היחיד שלהם הנושא את שמו של ההרכב, "בויאקה".
האלבום כולל 13 רצועות שהופקו על ידי דניאל קסטנבוים, אסי איילון, די ג'יי אלארם, אורי שוחט ומומי לוי.
באלבום מתארח קוואמי.
ביקורות
הבלוגר ומבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי סקר את האלבום בחיוב ואף העניק לו ארבעה כוכבי זהב מתוך חמישה.
ססואולו
ססואולו (באיטלקית: Sassuolo, נהגה: [sasˈswɔːlo], באמיליאנית: : Sasōl) היא עיירה, קומונה והמרכז התעשייתי של נפת מודנה, שבמחוז אמיליה-רומאניה בצפון איטליה. העיירה ניצבת מדרום לנהר סצ'יה, דרומית מערבית לעיר מודנה. נכון לינואר 2020 אוכלוסייתה מונה 40,801 תושבים.
תקופת הברונזה עד תקופת הקיסרות
ממצאים ארכיאולגיים שנמצאו במאה ה-19 מעידים על התיישבות באזור ססואולו החל מתקופת הברונזה התיכונה, אז הייתה מיושבת בידי תרבות הטראמרה. לאחר מכן בתקופת הברזל יושב האזור בידי שבט ליגורי הנקרא פריניאטס אך אלו נדחקו להרי האפנינים בידי הקלטים משבט הבויי (Boii) שהחל להתיישב באדמות הללו בתחילת המאה ה-4 לפנה"ס.
ג'ון קומלוס
ג'ון קומלוס (באנגלית: John Komlos; נולד ב-28 בדצמבר 1944) הוא היסטוריון כלכלי אמריקאי ממוצא הונגרי-יהודי, שכיהן בעבר כיו"ר הפקולטה להיסטוריה כלכלית באוניברסיטת מינכן במשך 18 שנים. בשנות השמונים של המאה העשרים, קומלוס סייע בהופעתה של ההיסטוריה האנתרופומטרית, חקר השפעת ההתפתחות הכלכלית על תוצאות ביולוגיות אנושיות כגון גובה פיזי.
ססואולו
התקופה הרומית- המאה ה-1 לפנה"ס עד המאה ה-5 לספירה
עדויות להתיישבות בססואולו בתקופה הרומית נמצאו בחפירות שנערכו בשנים 2006–2007 בגבעות מנוטיגיביו, בהן נמצאו שרידי יסודות מבנה שהיה מוקדש לאלה מינרווה הממצאים מהמבנה מחולקים לארבע תקופות שונות, המוקדמת ביותר מתוארכת למאה הראשונה לפני הספירה, ושלוש האחרות לתקופה הקיסרית (המאוחרת ביותר למאה ה-5 או ה-6 לספירה) עם זאת השרידים הרומאים העתיקים ביותר שנמצאו בחפירה במונטיגיביו, הם של תנור המתוארך לסוף המאה השנייה לפני הספירה, ששימש ליצירת לבנים בין השאר לבניית המבנה המדובר.
ימי הביניים והעידן המודרני
ניתן להסיק שמץ של נוכחות לומברדית בססואולו משמו של הכפר סן מיקאלה די מוצ'אטי שנמצא בססואולו של היום המשמר שם של יישוב קדום בעל מוצא לומברדי ברור (פולחנו של המלאך מיכאל היה נפוץ מאוד בקרב העמים הגרמאנים).
ג'ון קומלוס
קריירה
באמצעות תוכנית מחקר זו, הוא הפך לכלכלן הומניסטי שהבין שכלכלה קונבנציונלית אינה משקפת היטב את האופן שבו הכלכלה הריאלית מתפקדת. מאז המשבר הפיננסי של 2008 הוא כותב על נושאים כלכליים עכשוויים מנקודת מבט הומניסטית. ספר הלימוד שלו, יסודות הכלכלה של העולם האמיתי (Foundations of Real-World Economics) דוגל ב"קפיטליזם עם פן אנושי".
קומלוס נבחר לעמית של האגודה הקליאומטרית בשנת 2013. קומלוס גם כתב בלוגים עבור PBS בנושאים כלכליים אקטואליים ולאחרונה כתב ספר ללימוד כלכלה.