cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אלכסנדר אורלוב
גילוייו
ממאמרו של אורלוב וממחקריו של סופר יהודי אמריקאי בשם יצחק דון לוין עולות העובדות הבאות על נסיבות הגילוי ופרטיו: כשבן דודו של אורלוב, זינובי קצנלסון, גילה לאורלוב, כאשר ביקר אותו בבית החולים בפריז, את סוד היותו של סטלין סוכן האוכראנה, הוא סיפר לו גם על ההשתלשלות שהביאה לגילוי הסוד. לדבריו כשהחליט סטלין לערוך את הראשון ממשפטי מוסקבה, שהתחיל ב-5 בינואר 1936, הוא הורה ליגודה למצוא הוכחות לכך שיריביו המיועדים לחיסול היו בשעתם סוכני האוכראנה. קצין הבולשת שנבר בארכיון האוכראנה נדהם לגלות באחד התיקים דו"חות בכתב ידו של סטלין שנשלחו לסגן מפקד האוכראנה. הקצין המבוהל מסר על כך לידידו סגן מפקד הג.פ.או באוקראינה. גם הוא הזדעזע ושיתף בסוד את סגנו זינובי קצנלסון. הם בדקו את העניין ומצאו שסטלין הצעיר היה סוכן האוכראנה בשנים 1912 ו-1913. באמצע שנת 1913 הסתכסך סטלין עם מפקדיו באוכראנה ואז נאסר והוגלה למשך ארבע שנים לאזור הארקטי. קצנלסון וחברו גילו את הסוד לגנרל יונה יקיר. יקיר טס למוסקבה וגילה זאת למרשל מיכאיל טוכאצ'בסקי, המפקד העליון של הצבא האדום. המרשל מסר על כך לסגן שר ההגנה, הגנרל היהודי יאן גמרניק ולגנרל אוגוסט קורק  ושלושתם החליטו כי יש לסלק את סטלין. טוכאצ'בסקי הציע לשכנע את שר ההגנה קלימנט וורושילוב לזמן את סטלין לישיבה חשובה בקרמלין בעניינים צבאיים דחופים ואז יקיפו שני גדודי צבא נאמנים את הקרמלין, וסטלין ייעצר ויומת. קושרים אחדים שלא מראשי הצבא הציעו לאוסרו ולכנס את הוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית ולהציג בפניו את מסמכי האוכראנה ולהעמיד את סטלין לדין. סטלין הקדים את יריביו ובראשית יוני 1937 יצאה הודעה מרעישה כי המרשל טוכאצ'בסקי ומספר גנרלים ובהם יקיר, גמרניק וקורק וכן זינובי קצנלסון נאסרו באשמת בגידה. סופם שהוצאו להורג, פרט לגמרניק שהספיק להתאבד.
במאמרו במגזין "לייף" נכללה הודעה אישית של אורלוב ובה הסבר לכך שהגילוי על היותו של סטלין סוכן האוכראנה לא נכלל בספרו שיצא לאור בשנת 1953 והוא מתפרסם רק עתה בשנת 1956. בהודעתו אומר אורלוב:
תדהמת השירותים האמריקאים
פרסום ספרו של אורלוב בשנת 1953 גרם לתדהמה ב-FBI וב-CIA. הכיצד קרה שאדם כה בכיר בשירותים החשאיים הסובייטיים התגורר זה 15 שנה בארצות הברית בעילום שם ללא ידיעתם, והידע שלו לא נוצל לטובת הארץ שנתנה לו מקלט. אורלוב זומן לחקירה ב-FBI ופעמיים הופיע בפני תת-ועדה של הסנאט. הוא הפחית בערך מעורבותו בחיסולם בספרד של אנשי התאים הטרוצקיסטים שבשורות הלוחמים הרפובליקאים והבריגדות הבינלאומיות. כמו כן שמר על שתיקה ולא מסר את שמותיהם של סוכני הנ.ק.ו.ד. הידועים לו.
הסיבה למחדלם זה של השירותים האמריקאים מלחקור את אורלוב במשך 15 שנה, הייתה כי בעת עריקתו של אורלוב והגעתו לארצות הברית בשנת 1938 היו השירותים שקועים במעקב אחר המתרחש בגרמניה הנאצית. הם לא גילו אז אותה מידת עניין בברית המועצות. בשנת 1953, כשנתפרסם ספרו של אורלוב ונתברר כי מר אלכסנדר ברג האלמוני מקליבלנד הוא אלכסנדר אורלוב בכיר בשירותים החשאיים הסובייטיים, היה זה כבר בעיצומה של המלחמה הקרה. על רקע זה נגרם המחדל שהביא לתדהמת השירותים.
שארית חייו
בשנת 1962 נתמנה אורלוב למשרת עוזר מחקר בכיר בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת מישיגן, משרה אותה השיג בסיוע ה-CIA, שאף סייע לו להוציא לאור בשנת 1973 את ספרו השני The Handbook of Counter-Intelligence and Guerilla Warfare (בעברית: "ספר הדרכה למודיעין נגד וללוחמת גרילה").
אלכסנדר אורלוב נפטר בשנת 1973 בקליבלנד והוא בן 78 שנים במותו. הוא הובא לקבורה בעיר קיימברידג' במדינת מסצ'וסטס. לאחר מותו ראה אור בשנת 2004 ספר זכרונותיו The March of Time (בעברית: "מסע הזמן").
תנועת נוער
תנועת נוער  היא ארגון של בני נוער העוסק בחינוך בלתי פורמלי. בתנועת הנוער שמים דגש על מעורבות בני הנוער בקבלת החלטות התנועה ובכיוונה. פעילות תנועת נוער נעשית לאור ערכים של החינוך הבלתי-פורמלי כגון אוטונומיה, עקרון "נוער מדריך נוער" ותרומה לקהילה.
היסטוריה
לפני המהפכה התעשייתית לא היה קיים מושג הנעורים והוא התפתח רק כאשר נוצר פער ריק בין תקופת הילדות, חסרת האחריות והדאגות, לבין הבגרות, המתאפיינת בלקיחת אחריות, הקמת משפחה ורכישת מקצוע. את תנועות הנוער הקימו אנשים שבער בהם היצר שכיום ניתן להתייחס אליו כאל מרדנות, ולכן תנועות הנוער קיבלו את אופיין כמות שהוא – שואף לפשטות של הדברים, כמיהה למקורות (לעיתים הפיזיים אך בעיקר הרוחניים), דוגל בגילוי הלב, ושואף לשבירת הניכור שבין אנשים. מתוך אלו נבעו קודי ההתנהגות האופייניים לתנועות הנוער: טיולים בטבע, הדגשת השיחות בין אנשים, וכן תוכן אוטונומי ושונה של כל תנועה.
תנועות טוטליטריות השתמשו במודל תנועת הנוער, תוך הדגשת "החובה האזרחית", הסמלים והטקסים הלאומיים, דוגמת המפלגה הנאצית - הנוער ההיטלראי, טאיסיי יוקוסאנקאי - מפלגת הנוער הגדולה של יפן, המפלגה הפשיסטית - הבאלילה, או הקומסומול תחת המשטר הסובייטי. מאידך, בחזית האנטי-טוטליטרית בלטו גם כן תנועות נוער, שבוגריהם ראו עצמם מחויבים לרעיונות החירות.
תנועות נוער צופיות התפתחו בעיקר בתקופת השלטון הקולוניאליסטי בקולוניות, ושימשו לחיזוק הקשר בין המושבות לממלכות.
רכז
הרכז (נקרא גם קומונר או מרכז סניף) בתנועת הנוער הוא מדריך בוגר שתפקידו הוא ניהול הסניף. תפקיד זה קיים ברוב תנועות הנוער (בין היתר בתנועות הצופים, הנוער העובד והלומד, בני עקיבא, עזרא, אריאל, השומר הצעיר, כנפיים של קרמבו, עוז, הנוער הלאומי בית"ר והמכבי הצעיר). תפקיד הרכז לנהל את הפעילות השוטפת של הסניף: הפעלת החניכים, ליווי והנחית המדריכים והמתנדבים בשנת השירות (הש"שנים) והניהול הלוגיסטי של הסניף. מידת המעורבות של הרכז בפעילות משתנה בהתאם לאופי התנועה, צורכי הסניף וצרכי התנועה אליה הרכז משתייך. תפקידו יכול לכלול הנחיה בלבד של המדריכים או הדרכה בפועל של קבוצות חניכים, ארגון פעילות או פיקוח בלבד על בני הנוער שמארגנים פעילות. לרוב יהיה הרכז גם נציג הסניף והדמות הבוגרת האחראית על קשר עם הורים, עם הקהילה, עם גופי התנועה ועם הרשויות.
אפולו נסיבמבי
אפולו רובין נסיבמבי (באנגלית: Apolo Robin Nsibambi; 25 באוקטובר 1940 – 28 במאי 2019) היה ראש ממשלת אוגנדה. הוא שירת בתפקיד זה מה-5 באפריל 1999 ועד מאי 2011. לפני שמונה לתפקיד זה הוא שירת כשר החינוך (ממאי 1998 ועד אפריל 1999) ושר השירות לציבור (מ-1996 ועד 1998).
לפני שהתחיל לעסוק בפוליטיקה הוא שימש כראש החוג לחקר החברה באוניברסיטת מקרהרה. בנוסף, פרופסור נסיבמבי שימש כנשיא אוניברסיטה זו משנת 2003.
נפטר ב-28 במאי 2019.
שמואל זיסמן
שמואל (שמוזי) זיסמן (נולד ב-12 במאי 1957 ברמת גן) הוא כדורסלן עבר ועורך דין.
ביוגרפיה
זיסמן נולד וגדל ברמת גן, בנו של חבר הכנסת ואיש הציבור שלום זיסמן. החל לשחק כדורסל זמן קצר אחרי מות אביו בתחילת 1967. בנעוריו שיחק זיסמן במחלקת הנוער של מכבי רמת חן ובקבוצת הכדורסל של תיכון בליך, התיכון שבו למד. מאמנו של זיסמן בנעוריו היה פיני גרשון, עד שבגיל 16.5 זיסמן הועלה לקבוצת הבוגרים של מכבי רמת גן. בקיץ 1978 זיסמן עבר לשורות מכבי תל אביב, לאחר שהאחרונה זכתה בגביע אירופה לאלופות, בעקבות התעניינותם האישית של רלף קליין ושמעון מזרחי בו. המעבר למכבי היה מלווה בהתלבטויות רבות של זיסמן על מעבר אפשרי למספר מכללות בולטות מצפון מזרח ארצות הברית. אך בסופו של דבר זיסמן העדיף את מזג האוויר הים התיכוני של תל אביב על פני מזג האוויר של צפון מזרח ארצות הברית.
כחלק מן הקבוצה, הניף זיסמן את גביע אירופה בזכיית הקבוצה בגביע אירופה לאלופות, 1981, וכן זכה עימה בגביע הביניבשתי. זיסמן שותף בשליטתה הכמעט מוחלטת במפעלים המקומיים של מכבי וזכה עימה גם בשלוש אליפויות ובשלושה גביעי מדינה, מתוכן, שלושה דאבלים. במהלך תקופה זו, זיסמן היה קפטן נבחרת העתודה של ישראל (ועוד לפני זה, קפטן נבחרת הנוער), וכן חבר בסגל נבחרת ישראל הבוגרת. במאזנו עומדים שלוש השתתפויות באליפויות אירופה (1981, 1983 ו-1985).
לאחר הקדנציה במכבי תל אביב המשיך זיסמן לשחק בקבוצת נעוריו עירוני רמת גן. משם עבר להפועל תל אביב אותה הוביל לגמר הפלייאוף המפורסם של 1985 מול מכבי תל אביב. בסדרת גמר זו התקוטטו כוכב הפועל תל אביב דאז מייק לארגי ומוטי ארואסטי, מה שהוביל להרחקתם. הרחקת כוכב הקבוצה, והעברת המשחק המכריע מאוסישקין ליד אליהו, עלתה בסופו של דבר להפועל תל אביב באליפות, ומכבי תל אביב ניצחה בסדרה 1–2 בדרך לעוד אליפות ברצף. כמו כן שיחק זיסמן בהפועל גליל עליון עימה העפיל לגמר גביע המדינה, ובהפועל חולון. זיסמן פרש ממשחק פעיל בגיל 33. לאחר פרישתו זיסמן ייסד את ארגון שחקני הכדורסל בישראל, עמד בראשו והיה מיוזמי ומעצבי התיקון לחוק הספורט הישראלי, וכיום משמש גם כיו"ר מנהלת הספורט ההישגי של ישראל.
זיסמן הוא שותף מייסד בפירמת עורכי הדין הבינלאומית זיסמן, אהרוני, גייר ושות'. למשרד סניפים בישראל, בארצות הברית (ניו יורק, בוסטון וושינגטון הבירה), סין (בייג'ינג ושאנגחאי), הודו, ובאירופה – ברומניה ובאיטליה.
זיסמן שימש יועץ משפטי וחבר בשלוש ועדות ממשלתיות - ועדת פלד בתחום התקשורת, ועדת רונן בתחום הנדל"ן, והוועדה המקצועית המיוחדת שהקים משרד התחבורה לחקירת אירועי תאונת הרכבת הקטלנית בבית יהושע בשנת 2006.
בנוסף משמש שמוליק זיסמן יו"ר בית הדין העליון של תנועת מכבי העולמית, חבר בחוג הידידים במסגרת עמותת עזרה למרפא (הרב פירר), הוא ממייסדי מרכז רט לטיפול בילדות נפגעות תסמונת רט, ממייסדי עמותת "לב אוהב", וממשיך לשחק בקבוצת הוותיקים של מכבי תל אביב המשתתפת באירועים שונים של תרומה לקהילה.
NGC 1300
NGC 1300 היא גלקסיית מוט ספירלית הנמצאת במרחק של כ-61 מיליון שנות אור מכדור הארץ בקבוצת הכוכבים ארידנוס.
קוטרה של הגלקסיה כ-110,000 שנות אור והיא גדולה רק בקצת משביל החלב. NGC 1300, המהווה חלק מצביר ארידנוס, התגלתה על ידי ג'ון פרידריק ויליאם הרשל ב-1835.
במרכז צורת הספירלה הגדולה של הגלקסיה NGC 1300, נראה בליבה המבנה המרשים ויוצא הדופן של צורת ספירלה שקוטרה כ-3,300 שנות אור. נראה כי רק גלקסיות בעלות מוטות גדולי ממדים כוללות בתוכן מבנה דומה של ספירלה בתוך ספירלה. מודלים תאורטיים מציעים כי ייתכן שהגז במבנה המוט זורם אל תוך הספירלה הפנימית ומסתחרר אל מרכז הגלקסיה, שם הוא יכול, באופן עקרוני, לתדלק חור שחור על-מסיבי. אולם ל-NGC 1300 לא נצפה גרעין גלקטי פעיל, דבר שיכול להצביע על היעדר חור שחור במרכזה, היעדר דיסקת ספיחה סביב חור שחור קיים, או קיום חור שחור שאינו סופח חומר מסיבה אחרת.
תקופת החושך האתיופית
תקופת החושך האתיופית היא תקופה בה חדר האסלאם למזרח אפריקה ולאתיופיה. מהלך זה הביא להתפשטותה של ממלכת אקסום דרומה ולוויתור על השטחים הכבושים בצפון שנכבשו על ידי המוסלמים.
למרות ששמה של התקופה היא פוסט-אקסום (אחרי-אקסום) אין הכוונה שאקסום לא הייתה קיימת אלא שהשם אקסום אינו מופיע יותר והוא מוחלף בשם חבש שהחל להתפשט בתקופה זו. למרות שמקור השם חבש הוא קדום והיה קיים עוד מהמאה ה-1 הוא לא היה בשימוש המוני עד לתקופה זו.
עליית האסלאם
עלייתו של האסלאם בחצי האי ערב הייתה בעלת השפעה משמעותית על ממלכת אקסום במשך המאות השביעית והשמינית. עד מותו של הנביא מוחמד היה חצי האי הערבי יחד עם כל חופו המזרחי של ים סוף תחת השפעתה של הדת החדשה. המוסלמים החלו בכיבושים נרחבים, בהם האימפריה הסאסאנית ורוב המדינות הגרורות של הביזנטיים.
חרף התפשטותו של האסלאם על ידי כיבושים במקומות אחרים, יחסי המדינה האסלאמית עם אקסום היו בתחילה ידידותיים. לפי מסורת איסלאמית, כמה מידידי משפחתו של מוחמד וכמה מבין מהמומרים הראשונים שלו מצאו מקלט באקסום קודם עלית הנביא. כתוצאה מכך ניצלה אקסום מהג'יהאד. הערבים גם התייחסו לאקסום כממלכה בעלת כוח שווה לאימפריה המוסלמית, לאימפריה הביזנטית ולסין וכאחת מהמעצמות הגדולות של העולם. הסחר בים סוף בין המוסלמים לאקסום המשיך אך דעך עם השנים.
בהמשך התפתחו בעיות בין אקסום והכוח הערבי החדש. התפשטות האסלאם במצרים והלבנט הביאה להתרופפות יחסיה של אקסום עם הכוח הנוצרי העיקרי - האימפריה הביזנטית. אף על פי שבמצרים המשיך מגע עם כנסיות נוצריות, המשיך הכיבוש המוסלמי ובודד את הכנסייה באקסום. הפטריארך סיפק לה רק תקשורת מוגבלת עם הכנסייה הקופטית במצרים. ההתרחבות האסלאמית איימה על אקסום. ים סוף והאוקיינוס ההודי שבעבר נשלטו על ידי האימפריה הביזנטינית, אקסום וממלכת פרס, עברו לאט לאט לשליטת הערבים המוסלמיים אשר הפיצו את אמונתם באמצעות פעילויות מסחריות.
בהמשך איבדה אקסום את דרכי המסחר הימיות שלה. אחרי אמצע המאה ה-7 הדרדרו היחסים עד למצב של מלחמה בין אקסום למוסלמים. מצב זה הוביל לבסוף לכיבוש הערבי של איי דחלק. בתחילת המאה ה-8 תקפו המוסלמים באדאליס את הצי של אקסום. כמו כן כבשו המוסלמים את סאוואקין ואילצו את אנשי הבאג'ה שבאותו אזור, להתאסלם.
מאמצע המאה ה-9 התפשט האסלאם לחוף הדרומי של מפרץ עדן ולחוף סומליה במזרח אפריקה. האסלאם התבסס במקום וכן בכל מזרח הרמות המרכזיות. במקום הוקמה סולטנות מוסלמית - יפאט עד תחילת המאה ה-12 והייתה איסלמיזציה של העמים הכושים באזור. תהליך ההתאסלמות של עמים אלו - בדרומה ודרום מזרחה של הרמה האתיופית, שלפני כן האמינו בדתות מקומיות, נוצר בדרך כלל על ידי מאמציהם המיסיונרים של הסוחרים הערביים. אוכלוסייה זו הפכה מוסלמית ובסופו של דבר נלחמה כנגד חבש הנוצרית על השליטה בקרן אפריקה.
תגובת אקסום
בתגובה להתרחבות האסלאמית בתחומו של ים סוף והפסד רשת הדרכים המסחריות בים, הסבה ממלכת אקסום את תשומת לבה ליישוב הרמות הצפוניות של אתיופיה. קרוב לוודאי שתהליך זה של ההתרחבות החל מאז שהמהגרים הראשונים מדרום מערב ערב היגרו לרמות. אך ההתרחבות קיבלה דחף חדש עם נפילתה של אקסום ותלות באמצעים אפריקניים בלבד. באמצע המאה ה-7 ננטשה בירתה הישנה של אקסום. מקום זה שימש אחרי כן כמקום פולחן דתי וכמקום הכתרת הקיסרים על מנת להראות את המשכיות המלכים מימי אקסום. אקסום החלה להשפיע באופן פוליטי, תרבותי ודתי על דרומה של תיגראי ועל מחוזותיהם של האגאוו כמו לסתה, וג, אנגות, ולבסוף שלטה על אזור אמהרה - וואלו של היום.
ההתרחבות דרומה המשיכה עד למאה ה-20. הטכניקה המועדפת להתרחבות כללה הקמת מושבות צבאיות ששירתו כמרכז תרבותי של אקסום והפצת הנצרות בקרב אוכלוסיית האגאווים. מושבות צבאיות הוקמו גם באזורים רחוקים כמו באזורם של הסידאמים שנמצאים ברמות המרכזיות. מתנחלים אלו היו דוברי שפות שמיות כמו הארגובים, גורגים, והררים, על אף שהתנחלות עצמאית של דוברי שמית החלה גם מדרום מערב ערב. במשך המאות הבאות התפשטה הנצרות באזור שאווה והופיעו בה האמהרים שמיים.
רגימנט גיברלטר המלכותי
רגימנט גיברלטר המלכותי (באנגלית: Royal Gibraltar Regiment או בר"ת: RGR) הוא רגימנט חיל רגלים קל בצבא הבריטי אשר אמון על הגנת גיברלטר.
כיום הרגימנט הוא היחידה הצבאית העקרית המוצבת דרך קבע בגיברלטר ומשמש בעיקר למילוי תפקידי ההגנה השונים בחצי האי ולמשימות טקסיות. רגימנט גיברלטר הוא מהרגימנטים הקטנים והצעירים בצבא הבריטי עם שלוש פלוגות חיל רגלים (אחת מהן מילואים) ופלוגת מפקדה.
היסטוריה
השורשים הראשונים של כוח צבאי מקומי בשירות הצבא הבריטי החלו מספר שנים אחרי תחילת השלטון הבריטי על גיברלטר עם הקמת "המשמר הגנואי" ב-1720, יחידה זו נסגרה סביב 1763 בסוף מלחמת שבע השנים. לאורך השנים יחידות מתנדבים מקומיות הוקמו מספר פעמים כסיוע לכוחות הבריטים שפעלו בגיברלטר או במערכות אזוריות, בין היתר במהלך המלחמה המהדית התנדבו כ-100 מקומיים ליחידת נהגי פרדות בסיוע לוגיסטי, כמו כן במלחמת העולם הראשונה כ-400 מקומיים התנדבו ליחידת סיוע שעסקה בעיקר בניהול בית החולים הצבאי בגיברלטר ובסיוע להגנת חצי האי. ב-28 במאי 1939 מושל גיברלטר אדמונד איירונסייד הקים יחידת ארטילריה מקומית כדי לסייע באיוש תותחי הנ"מ הפרוסים בחצי האי, לקראת המלחמה כוח המתנדבים גדל וסייע גם לכוחות הרפואה והארטילריה הבריטיים כמו גם לסוללות החופים (הרביעי וה-27).
לאחר המלחמה, ב-28 באוגוסט 1958, כוח המתנדבים המקומי אוחד לכדי רגימנט סדיר שהתחלק לכוח רגלי וכוח ארטילריה אשר אייש את סוללות החוף בגיברלטר. בספטמבר 1971 קיבל הרגימנט לראשונה את צבעי היחידה שלו. ב-1 באפריל 1991 רגימנט גיברלטר לקח על עצמו את כלל משימות ההגנה והאימון בחצי האי עם עזיבתו של הכוח הצבאי הבריטי שהוצב ברוטציה בחצי האי, בנוסף הוא אורגן מחדש כרגימנט רגלים הכולל פלוגת מפקדה, שתי פלוגות רובאים סדירות ופלוגת רובאים במילואים. בשנת 1999 קיבל הרגימנט את התואר "מלכותי".
משום הצבתו של הרגימנט דרך קבע באקלים חם בצירוף עם היותו רגימנט המשמש למשימות טקסיות רבות, אופי המדים של חיילו שונה מהנהוג ברוב יחידות הצבא הבריטי. המדים המלאים (Full dress) של הרגימנט הם בצבע ארגמן בדומה ליחידות המשמר, מדי הייצוג (מס' 1) הם בצבע כחול כהה כמו רוב הצבא אך נוסף להם גם מדי ייצוג לאקלים טרופי (מס' 3) שכוללים טוניקה לבנה. בנוסף, לחיילי הרגימנט מדי שירות (מס' 4), מסדר (מס' 6) ומחנה (מס' 7) לאקלים חם הכוללים מכנסי חאקי בשילוב עם חולצת חאקי (שירות), ירכית חאקי (מסדר) או חולצת חאקי קצרה (מחנה) (ראו מדי הכוחות המזוינים של בריטניה).
וסטלנד לייסנדר
וסטלנד לייסנדר (באנגלית: Westland Lysander) הוא מטוס סיור בריטי. טיסתו הראשונה הייתה ב-15 ביוני 1936, והמטוס נמסר לשירות חיל האוויר המלכותי החל מיוני 1938.
המטוס היה בעל יכולת נשיאה של שלושה נוסעים או מכל דלק נתיק שמספיק לכ־300 ק"מ ומקלע M1919 בראונינג עם 2,000 קליעים. בנוסף, ניתן היה לחבר לכן הנסע מיתלה ל-8 פצצות במשקל של כ-20 ק"ג כל אחת.
שתי טייסות של מטוסים מסוג זה, נמסרו לחיל האוויר המלכותי המצרי בשנת 1939.
טייסת אחת של וסטלנד לייסנדר צורפה לחיל המשלוח המצרי, ופעלה במסגרתו החל מה-15 במאי 1948. בסיסה היה באל עריש. מלחמת העצמאות הייתה פעילותו המבצעית האחרונה של הלייסנדר.
קרב תרנגולים
קרב תרנגולים הוא סוג של מופע בידור העושה שימוש בתרנגולים. במופע זה משסים את התרנגולים זה בזה עד שאחד המתמודדים מפסיד ומת. מקורו של קרב התרנגולים בסקוטלנד במאה ה-12.
בעליו של התרנגול הזוכה היה מקבל את גופת התרנגול שהפסיד ומת למאכל. צורת בידור זו הייתה נפוצה בקרב שכבות העם העניות באחוזות רבות בדרום המדינה, וכן היה משחק זה מקור הכנסת מזון לפיהן של משפחות רבות באותה תקופה. קרבות התרנגולים עדיין נפוצים במקומות רבים בעולם, במיוחד בדרום-מזרח אסיה.
בכמה ממדינות ארצות הברית, משיקולי זכויות בעלי החיים, הוצאו קרבות התרנגולים אל מחוץ לחוק. הקריאות לאשר מחדש את הקרבות כוללות הצעות מקוריות להמתקת הכאב הנגרם לתרנגולים, כמו ציוד בכפפות איגרוף מותאמות וחליפות המצוידות בחיישנים אלקטרוניים המזהים פגיעה, כמו בסיף.
בשפה העברית, הביטוי "קרב תרנגולים" מתאר מריבה שמטרתה להרשים את הקהל.
Moonlight Sinatra
Moonlight Sinatra הוא אלבום מאת הזמר האמריקני פרנק סינטרה, זהו אלבום האולפן ה-46 של סינטרה וה-19 היוצא בחברת ההקלטות רפרייז רקורדס. האלבום יצא לאור בשנת 1966.
תחת ארגונו השופע והתוסס של נלסון רידל הוציא פרנק סינטרה אלבום נושא, לאחר הצלחתו של אלבום הנושא האחרון שלו, September of My Years. כל השירים באלבום עוסקים סביב נושא הירח, והמילה ירח מופיע בכל שמות השירים. סינטרה שר את השירים בקול נמוך מהרגיל דבר היוצר אווירה קסומה סביב נושא הירח.
כמה מהשירים באלבום היו קשורים אל בינג קרוסבי מי שהיה מודל לחיקוי עבור סינטרה, דבר המתפרש כמחווה לזמר.
עכנאי יהודה
עַכְנַאי יְהוּדָה (שם מדעי: Echium judaeum Lacaita) הוא צמח חד-שנתי, מזרח ים-תיכוני, תת-אנדמי אחד מ-68 מינים בסוג עכנאי ממשפחת הזיפניים ואחד מבין 6 הגדלים בר בישראל ובסביבתה. עכנאי יהודה דומה מאוד לעכנאי נאה וקרוב מאוד לעכנאי זיפני.
העלים והגבעולים מכוסים בזיפים שאינם נעימים למגע. הצמח גדל בבתה ובשדות בור אך מופיע גם במדבריות. בעכנאי יהודה, כמו בעוד סוגי צמחים רבים, צבע הפריחה משתנה לאחר ההאבקה. שינוי צבע זה בא בגלל שברגע שהפרח מואבק, תהליך התפתחות הפרי בצלקת ובביצית רגיש ולא כדאי שתהיה הפרעה. כך בהחלפת הצבע הפרח משדר למאביק: "אנא אל תבקר אותי. כבר האביקו אותי ואין לי מה לתת לך". בנוסף לצמח יש אינטרס שהמאביק לא יבזבז אנרגיה בביקורים מיותרים.
מורפולוגיה
צמח עשבוני חד-שנתי, מאפיר, זיפני, שעיר וגובהו עד 50 ס"מ ובתנאים מיוחדים עד 130 ס"מ.
הגבעולים גלילים, זקופים ומסתעפים מבסיסם וגם מחלקם העליון (בשונה מעכנאי מגובב שאינו מסתעף אלא מהבסיס). הם מכוסים בזיפים (שערות קצרות ונוקשות, אבל לא דוקרני) מפושקים, דלילים וארוכים, שאינם יוצאים מגבשושים, ובשערות לבנות, צפופות, קצרות וכמעט הדוקות במרווחים שבין הזיפים (בשונה מעכנאי זיפני ועכנאי סיני שבהם אין שערות אחרות בין השערות הדוקרניות). הגבעולים מכוסים בעדשתיות (lenticle) - כתמים מחוספסים, אדומים המתכהים עם הזמן.
העלים מסורגים, פשוטים, תמימים, מוארכים ומחוסרי לוואים. העלים התחתונים בעלי פטוטרת ודמויי מרית והעליונים יושבים ודמויי סרגל-אזמל. השערות המכסות את העלה, חלקן מפושק וחלקן רובץ על העלה והדוק אליו.
התפרחת מסוימת, מטיפוס חד-בדי עקרבי, ומלוות חפים. התפרחות חיקיות והן ארוכות ונושאות פרחים רבים שיושבים (ללא עוקץ) בצד אחד של הגבעול. הפרחים נראות כערוכות בשיבולים חד-צדדיות עקרביות. הפרח אינו חיקי והחפה המלווה אותו נמצאת בצד אחר של הגבעול. גבעולי התפרחת זקופים ומתארכים בעת הפריחה ומתעקלים רק בקצה. התארכות הגבעול מרווחת את המרחק בין הפרחים ולאחר נשירת הכותרת את המרחק בין הגביעים המשתיירים והעלה המלווה אותם מן הצד.
הפרחים דו-מיניים, אינם נכונים, בעלי שחלה עילית ועטיף כפול ואורכם 1.5 עד 3.5 ס"מ. העלים המלווים את הפרחים שעירים במיוחד בשפתי הפטוטרת ( העלים של עכנאי נאה שעירים יותר).
הגביע בעל 5 עלים דמויי סרגל-אזמל, ארוכים ומחודדים בקודקודם ומפורדים כמעט עד לבסיסם. שני העלים התחתונים קצרים יותר משלושת העליונים. הגביע משתייר ומתפרה, דהיינו עלי הגביע מתארכים (עם התפתחות הפרי) ואף מתרחבים ואינם חופים לחלוטין את הפרי.
הכותרת דמוית שופר ואינה נכונה. היא בעלת עלי כותרת שמאוחים בבסיסם לצינור שמסתיים באוגן אלכסוני, בעל 5 אונות קצרות ובלתי שוות. הכותרת שעירה בכל שטחה ובעלת שערות ארוכות יותר לאורך העורקים (בשונה מעכנאי נאה שכותרתו קירחת פרט לשערות ארוכות לאורך עורקיהן). לוע הכותרת ללא קשקשים. אורך הכותרת 25 עד 35 מ"מ ורוחבה 10 עד 15 מ"מ. קוטר האוגן ס"מ אחד או יותר.
הכותרת סגולה-אדמדמה או ורודה כהה בתחילת הפריחה וצבעה הופך במהרה לאחר האבקה לסגול-כחלחל עם עורקים מאורכים סגולים כהים, וצבעה שב להיות ארגמן (הכותרת של עכנאי מגובב הוא ורוד צהבהב). לעיתים רחוקות צבע הכותרת לבן בפרטים מיובשים.
המאבקים קטנים ונפתחים בסדקי אורך.
השחלה עילית, בעלת שני עלי שחלה ומחולקת על ידי מחיצות ל-4 מגורות, לעיתים רחוקות השחלה בת 2 מגורות בלבד. מספר הביציות במגורה 1 או 2.
עמוד השחלה סגול, נימי, ארוך, יוצא משקע שבין 4 אונות השחלה, מבסיס השחלה. הצלקת מפוצלת בקודקודה לשני סעיפים לשני צלקות.
הפרי עשוי 4 פרודות חד-זרעיות (אגוזיות) דמויות ביצה ובעלות 3 מקצועות. כל אחת מהפרודות מחוברת אל מצעית הפרח באמצעות בסיס משולש ושטוח ומעורות בעמוד המרכזי של השחלה. הפרודות יושבות בתוך גביע משתייר ומתפרה ועמוד השחלה יוצא ביניהן. שטחן של הפרודות מקומט ושפתיהן מגובששות על פי רוב. לעיתים 1 עד 3 פרודות מתנוונות. לפרודות אין הליוזום (elaiosome) - גופיף שומני על הזרע הנאכל על ידי נמלים.
העלווה מתחילת נובמבר ועד תחילת יוני. פריחה מסוף פברואר עד תחילת מאי. הפצת הפרי מאמצע מאי ועד אמצע יוני.
תפוצה ובית גידול
טיפוס תפוצה: מזרח ים-תכוני (סובטרופי). תפוצתו מוגבלת לקפריסין, לדרום סוריה ולבנון ועד ישראל וירדן. הוא גדל בבתי-גידול טבעיים בלבד: שדות, בתות, ערבות-שיחים ומעט מדבריות. הוא יוצר מרבדים צפופים הבולטים בצבעם הכחול. הוא גדל ברוב אזורי הארץ מן הנגב ועד בקעת החולה הגולן והחרמון. משגשג לעיתים על קינים של נמלת הקציר במורדות בקעת הירדן.
האבקה היא האבקה הדדית והפרחים מואבקים על ידי דבורים גדולות ובינוניות.
ההבדל בין עכנאי יהודה לעכנאי זיפני
הגבעולים של עכנאי יהודה מסתעפים גם מחלקם העליון ונושאים שערות זקופות שיוצאים מבסיסים גבשושיים סגולים בתערובת עם שערות הדוקות במרווחים שבין השערות.
הגבעולים של עכנאי זיפני מסתעפים מהבסיס ונושאים שערות דוקרניות ומפושקות בלבד שיוצאות מבסיסים גבשושיים לבנים, והמרווחים שבין השערות גדולים ואין שערות אחרות מצויות בהם.
ההבדל בין עכנאי יהודה לעכנאי נאה
עכנאי נאה פורח בסגול-כחלחל עם כותרת קירחת ועם אבקנים שבולטים ממנה, בשונה מעכנאי יהודה שפורח בצבע סגול-ורוד שמתחלף לסגול-כחלחל, וכותרתו שעירה ואבקניו אינם בולטים מהכותרת או 2 הארוכים שבהם בולטים במקצת מתוכה.
הגבעולים של עכנאי נאה נושאים שערות דוקרניות זקופות וחלקן מפושקות. המרווחים שבין השערות גדולים ואין שערות אחרות מצויות בהם. הגבעולים של עכנאי יהודה מסתעפים גם מחלקם העליון ונושאים שערות זקופות שיוצאים מבסיסים גבשושיים סגולים בתערובת עם שערות הדוקות במרווחים שבין השערות.
מקור השם
השם "עכנאי" ניתן לסוג Echium על ידי א. הראובני ואומץ במילון "ילקוט הצמחים" (עמוד 30, הערה 503) משנת 1930 ואושרר במילון "צמחי ארץ ישראל – שמות המשפחות והסוגים" משנת 1946 בסעיף 327 בעמ' 21. השם אפעון שניתן על יד א. בן יהודה לא נקלט (ראה במילון "ילקוט הצמחים", עמוד 6, הערה 84).
ברכי יוסף
ברכי יוסף הוא פירוש לשולחן ערוך מאת הרב חיים יוסף דוד אזולאי, המכונה "החיד"א".
תוכן
הספר ברכי יוסף, הוא אחד מהספרים היחידים שנכתבו על כל ארבעת חלקיו של השולחן ערוך, וכשאר הפירושים על השולחן ערוך הוא נחשב לאחד מנושאי כליו.
מהדורות
נדפס לראשונה בחיי המחבר בליוורנו שנת ה'תקל"ד. מאז נדפס פעמים רבות, ובאחרונה על ידי מכון זכרון אהרן (ירושלים תשע"ט).
חוק היהודים של המלך קלמן
קלמן, מלך הונגריה היה מלך מבית ארפאד שנחשב לאחד השליטים המשכילים והנאורים ביותר באירופה בתקופתו. עקב מסע הצלב הראשון הגיעו יהודים רבים לתוך ממלכת הונגריה ובעקבות זאת הוא חוקק את חוק היהודים, שהיה החוק המקיף הראשון בממלכה בנושא היהודים.
מסע הצלב הראשון
בוועידת קרלמון, שסימלה גם את השסע בין הכוחות הדתיים והפוליטיים באירופה, על רקע הסכיזמה קבע האפיפיור אורבנוס השני יוזם מסע הצלב, את מועד היציאה למסע ל-15 באוגוסט שנת 1096. במועד זה אכן יצא המסע בהנהגת האצולה הגבוהה. אחא שבעקבות הטפתו המוצלחת של פטרוס הנזיר בצרפת ושל מטיפים דומים, גרמה שעוד קודם לכן יצאו קבוצות של פשוטי עם בספונטניות לעבר ירושלים. בקבוצות אלה לקחו חלק נשים, ילדים, זקנים, עניים וחולים. הם לא היו לוחמים, לא היו ממושמעים ולא היו מאורגנים למסע. משתתפי מסע הצלב העממי הזה לא הגיעו לירושלים. חלקם מתו ברעב בדרך או נשרו, אך קבוצה שצעדה בהנהגת הכומר גוטשלק, (יצאה זמן קצר לאחר הקבוצה בראשות של פטרוס הנזיר) הושמדה לחלוטין בגבול הונגריה על ידי כוחותיו של קלמן, מלך הונגריה, לאחר עימותים שוד וביזה של קבוצה זו עם תושבי המקום.
מסע הצלב זה עבר בשלום באזורים בשטחי צרפת, אך לא בשטחי גרמניה, שגם בה (כמו בצרפת) שכנו קהילות יהודיות משגשגות. הצלבנים הרעבים ביצעו מעשי שוד ורצח ביהודים ופגעו ברכושם: בתי כנסת ובתים פרטיים נבזזו; רבים מהיהודים נרצחו או הוטבלו לנצרות בכוח; רבים אחרים שלחו יד בנפשם כדי לא ליפול בידי הצלבנים או להיטבל. פרעות אלה קיבלו לימים את השם: פרעות תתנ"ו.
זה היה הרקע, בין היתר, לבריחת יהודים מזרחה לכיוון בוהמיה, למורביה ואוסטריה ומשם להונגריה. מאות או אלפי היהודים שהגיעו לשטח הונגריה מצאו שם ארץ עם שליט נאור שמחד גיסא מנע מהצלבנים לבזוז את הארץ ואת תושביה ומאידך גיסא היה מודע לכישורי המסחר של היהודים שהגיעו והבין את הפוטנציאל הכלכלי ביישובם בארצו.
תקנת קלמן
בשנת 1101 ו-1102 התכנסה אספת האצילים של ממלכת הונגריה ועל פי אישורם הוטלו על הישמעאלים גזירות די חמורות. גזירות אלה חלו במידה מסוימת גם על היהודים שהגיעו באותה עת במספרים די גדולים. הם יכלו אמנם לרכוש אדמות, אך הותר להם להתגורר רק בערים שהייתה בהן בישופות, ככל הנראה כדי להקל לגבות מהם מעשר. תקנות אלה לא נתקיימו בפועל ונשכחו במהירה אחרי תקופת מלכות קלמן.
חוק היהודים
בעקבות הגירת היהודים מכיוון מערב, שעסקו בעיקר במסחר ובנושאי כספים למיניהם, שהשפיעו בצורה חיובית מאוד על כלכלת ממלכת הונגריה, חוקק חוק היהודים על ידי המלך קלמן. החוק כלל שבעה סעיפים. שישה מהם עסקו במכירות-קניות-הלוואות והמרות כספים על ידי היהודים. סעיפים 2–5 חלו על היהודים ועל הנוצרים כאחד. שניהם יכלו בהתדיינות משפטית להעיד זה נגד זה רק בעזרת עדים יהודים וגם נוצרים ביחד, אלא שבקנית בעלי חיים גנובים, על פי סעיפים 6–7 לחוק, כאשר לא ניתן היה להביא את המוכר, אזי לפסק הדין עבור הנוצרים הספיקו רק עדים נוצרים, כדי לצאת זכאים ומבלי לשלם קנס, בעוד היהודים שהיו להם רק עדים יהודים נדרשו לשלם קנס פי ארבעה משווי בעל החיים. פסק דין זה הסתמך על ההנמקה שהקונה היהודי התרשל בכך, שבעת רכישת בעל החיים מהמוכר לא דאג גם לעד נוצרי, כפי שהחוק הגדיר.
אם ניקח בחשבון שלפי חוקי המלך קלמן לא ניתן היה להרשיע יהודי רק על סמך עדות של נוצרי, והחוק הזה נגד את זכויות הכמרים ואת החוקים העירוניים באותה תקופה, הרי בכך המלך קלמן שאף לאי תלות המשפט ולצדק. לסעיף הראשון של חוק היהודים בכל זאת הייתה השפעה מאוד מעיקה ואף קטלנית על היהודים. סעיף זה שלל מהיהודים להחזיק בעבד נוצרי מכל לאומיות שהיא. אמנם כבר בתקופתו של המלך לאסלו הראשון (דודו של קלמן) שלל הסינוד של סבולץ' אחזקת עבד נוצרי על ידי יהודי, אך פירשו את ההחלטה כמתייחסת רק לעבדים בעלי לאומיות הונגרית, אך לא לבעלי לאומיות זרה אחרת. לפיכך מחקיקה זו של קלמן, בעלי אדמות יהודים שרצו להמשיך לעבד את אדמותיהם נאלצו לשכור עבדים נוצרים מנוצרים. החקיקה הזו החמירה את מצבם של בעלי האדמות היהודים וכמעט לא אפשר להם להחזיק ולעבד אדמות, שלמעשה החוקים של קלמן אפשרו לרכוש ולהחזיק בהם ליהודים.
קוטלר
קוטלר הוא שם משפחה אשכנזי.
שלמה אלבז
שלמה צבי אלבז (21 באפריל 1921 - 26 באוגוסט 2003) היה מורה ומחנך, פרופסור וחוקר שפה וספרות צרפתית, פעיל חברתי, פעיל שלום, מייסד ומנהיג תנועת "המזרח אל השלום". עסק בתרבות יהודית, תרבות ערבית, תרבות בֶּרְבֵּרִית והיה מומחה לתרבות צרפתית.
ביוגרפיה
נולד במרקש שבמרוקו למזל וליצחק אלבז ב-21 באפריל 1921 (ה'תרפ"א). בילדותו התחנך במוסדות מקומיים, וכשבגר עבר לפריז שבצרפת כדי ללמוד חינוך והוראה. עם סיום לימודיו חזר למרוקו, ושימש כמורה וכמחנך. בצעירותו התייתם מאביו, ונאלץ לפרנס את אחיו ובני משפחתו.
בשנת 1955 עלה לישראל והתיישב בקיבוץ דורות. בשנת 1959 החל ללמוד מקרא ואנגלית לתואר ראשון. בחודש יוני 1966 קיבל מהאוניברסיטה העברית תואר שני בספרות צרפתית ובספרות השוואתית (את חלקו השלים בפריז). בתקופת הלימודים של התואר השני, שימש במקביל כמנהל היחידה לאירופה במחלקת הנוער והחלוץ של ההסתדרות הציונית העולמית. מטעם האחרונה יצא גם לשליחות בפריז.
אלבז סייע לפרופסור דוד אוחנה ולקלוד סיטבון להקים את הפורום לתרבויות הים התיכון במכון ון ליר.
פעל לייסד את סדרת "הים שלנו" במסגרת הוצאת כרמל, שמטרתה הייתה חיזוק המודעות של אזרחי ישראל לסביבה התרבותית שבה הם חיים, וייצור תחושת סולידריות עם העמים האחרים השוכנים לחופי הים התיכון.
במסגרת פעילותו לשלום, נפגש עם פלסטינים תושבי השטחים ואנשי אש"ף. הוא תמך ברעיון שתי מדינות לשני עמים כפתרון לסכסוך. בנובמבר 1986 היה בין מארגני מפגש ברומניה, במסגרת משלחת שמנתה כ-20 אנשים מישראל, עם אנשי אש"ף. חלק מהמשתתפים (אך לא אלבז) הועמדו לדין, כשנה אחר כך, באשמת הפרה של "חוק המפגשים", שאסר על מגע בין ישראלים לנציגים של ארגון טרור. במרץ 1988 השתתף במפגש ישראלי־פלסטיני בבריסל. ביולי 1989 השתתף בכנס של יהודי המזרח עם פעילים פלסטינים בטולדו, ספרד.
בשנות ה-90 של המאה ה-20 נמנה עם חבר הנאמנים של המרכז הבינלאומי לשלום במזרח התיכון.
אלבז היה דובר עברית, צרפתית, אנגלית וערבית, ולפי פרופסור דוד אוחנה וד"ר עמי בוגנים, אלבז פילס דרך במחקר על התרבות הברברית.
הלך לעולמו בירושלים ב-26 באוגוסט 2003 (ה'תשס"ג), ונקבר בקיבוץ דורות.
דגימה מהעתקה הופכית
דגימה מהעתקה הופכית או דגימה מטרנספורמציה הופכית (באנגלית: Inverse transform sampling, או בקיצור: ITS) היא שיטה לדגימה ממוחשבת של מספרים אקראיים מהתפלגות ידועה כלשהי, בהינתן שאנו יודעים את פונקציית ההתפלגות המצטברת שלה, ובהינתן שאנו יודעים לדגום מהתפלגות אחידה רציפה.
פונקציה הופכית מוכללת
תהי F פונקציית ההתפלגות המצטברת (פה"מ) של ההתפלגות D ממנה אנו רוצים לדגום. נגדיר את "הפונקציה ההופכית המוכללת" של F, אותה נסמן ב F^-, באופן הבא:
או במילים: הערך של F^- עבור p הוא ה-x הקטן ביותר (אינפימום) עבורו F(x) גדול-שווה ל-p.
אם D היא התפלגות רציפה, אז ההופכית המוכללת F^- היא בדיוק הפונקציה ההופכית של F, כלומר:
שיטת הדגימה
בהינתן משתנה מקרי U בעל התפלגות אחידה רציפה בקטע (0,1), אז F^-(U) הוא בעל התפלגות D.
כלומר, על מנת לקבל מספר אקראי מהתפלגות D, כל שעלינו לעשות הוא לדגום מספר מהתפלגות אחידה בקטע (0,1), ואז להפעיל עליו את הפונקציה F^-(U).
הקושי העיקרי הקיים בשיטה, הוא שלעיתים קשה למצוא את ההופכית המוכללת F^-, גם כש-F ידועה לנו.
התפלגות מעריכית
נמצא את הפונקציה ההופכית:
כלומר, נדגום מספר u מהתפלגות אחידה בקטע (0,1), ואז יהיה מספר אקראי מהתפלגות מעריכית עם פרמטר \lambda.
התפלגות אחידה בדידה
נניח שאנו רוצים לדגום מספר מהתפלגות אחידה בדידה בין a ל-b. הפה"מ הוא: לכל x בקטע [a,b].
קית' אמרסון
קית' נואל אמרסון (באנגלית: Keith Noel Emerson; 2 בנובמבר 1944 - 10 במרץ 2016) היה קלידן ומלחין בריטי.
דגימה מהעתקה הופכית
התפלגות אחידה בדידה
נמצא את הפונקציה ההופכית המוכללת, עבור x בקטע [a,b]:
קית' אמרסון
הצלחתו הראשונה הייתה עם להקת דה נייס שהוקמה ב-1967 כלהקת הליווי של הזמרת פי. פי. ארנולד. לאחר שעזב את דה נייס ב-1970 הקים ביחד עם הבסיסט גרג לייק והמתופף קרל פאלמר את הסופרגרופ אמרסון, לייק ופאלמר (ELP). בשתי הלהקות אמרסון שילב בין הלחנת יצירות מקוריות לבין עיבודים של מוזיקה קלאסית ומוזיקה עממית. עם התפרקות הלהקה ב-1979 פתח בקריירת סולו והלחין פסקולים לסרטי קולנוע. הוא הקים במהלך שנות ה-80 את הלהקות "אמרסון, לייק ופאוול" ו"3" ביחד עם חלק מחברי להקתו לשעבר.
דגימה מהעתקה הופכית
התפלגות אחידה בדידה
ה-x הקטן ביותר (האינפימום) המקיים אי-שוויון זה, הוא המספר השלם הקטן ביותר שאינו-קטן מ-, כלומר:
כלומר, נדגום מספר u מהתפלגות אחידה בקטע (0,1), ואז יהיה מספר אקראי מהתפלגות אחידה בדידה בין a ל-b.
קית' אמרסון
ב-1991 ELP התאחדו והוציאו עוד שני אלבומים, אך התפרקו שוב ב-1999. דה נייס התאחדו לסיבוב ב-2002 ו-ELP התאחדו גם הם לסיבוב הופעות ב-2010. אלבומו האחרון, "פרויקט שלוש האמונות", יצא ב-2012. אמרסון התאבד בירייה ב-2016, לאחר שנים בהן סבל מדיכאון ומניוון עצבי בידו הימנית.
דגימה מהעתקה הופכית
התפלגות אחידה בדידה
ניתן לראות שהתוצאה שקיבלנו היא הגיונית, שכן עבור u קרוב מאוד ל-1 נקבל ועבור u קרוב מאוד ל-0 נקבל.
קית' אמרסון
אמרסון נחשב לנגן וירטואוז ולאחד מהקלידנים הגדולים ביותר ברוק המתקדם. סטיב יואי מאתר Allmusic תיאר את אמרסון כ"אולי הקלידן הגדול ביותר, עם הטכניקה הטובה ביותר בתולדות הרוק".
תחילת דרכו
קית' אמרסון נולד בטודמורדן, מערב יורקשייר. משפחתו פונתה לשם מהחוף הדרומי של אנגליה במלחמת העולם השנייה. עם סיום המלחמה משפחתו עברה לוורת'ינג, מערב סאסקס. אביו היה פסנתרן חובב ודודתו ניהלה סטודיו לריקוד. בגיל שמונה החל ללמוד לנגן על פסנתר, את מורותיו הוא תיאר כ"גברות זקנות וקטנות מקומיות". אביו חשב שבנו צריך, בניגוד אליו, ללמוד לקרוא תווים ולהיות מגוון בנגינתו. לצד מוזיקה קלאסית, השפעותיו המוקדמות כללו בוגי ווגי, קאנטרי וג'אז. בראיון מ-2015 הוא תיאר את ילדותו:.
דגימה מהעתקה הופכית
הוכחת נכונות השיטה
על מנת להוכיח את נכונות השיטה, יש להוכיח שבהינתן התפלגות D בעלת פונקציית התפלגות F, ובהינתן משתנה מקרי U בעל התפלגות אחידה רציפה בקטע (0,1), מתקיים: F^-(U) הוא משתנה מקרי בעל התפלגות D.
הוכחה עבור התפלגות רציפה
אם D היא התפלגות רציפה, אז ההופכית המוכללת F^- היא בדיוק הפונקציה ההופכית של F, כלומר:
קית' אמרסון
תחילת דרכו
בגיל 14 דחה הצעה ללמוד באקדמיה המלכותית למוזיקה בלונדון. אמרסון קנה את אורגן ההאמונד הראשון שלו, מדגם "L-100", בגיל 15 או 16. הוא עבד ברשם של בנק לוידס וניגן בפסנתר הבר בהפסקת הצהריים. עוד לפני גיל 20 הקים את "שלישיית קית' אמרסון", שניגנה מוזיקת ג'אז והקליטה בסלון הוריו. אמרסון היה חבר בלהקת הרית'ם אנד בלוז של גארי פאר הטי-בונז (T-Bones) ביחד עם הבסיסט לי ג'קסון. לאחר התפרקותה עבר ללהקת ה-V.I.P.s. במהלך הופעה עם הלהקה בצפון צרפת פרצה קטטה בקהל. אמרסון השמיע קולות של פיצוצים ויריות מאורגן ההאמונד והקטטה הסתיימה. בהופעתם הבאה חברי הלהקה ביקשו ממנו לעשות את זה שוב.
דגימה מהעתקה הופכית
הוכחה עבור התפלגות רציפה
ההוכחה במקרה זה היא יחסית פשוטה; פונקציית ההתפלגות של F^{-1}(U) (נסמן אותה ב-G) היא: נפעיל את F (שהיא פונקציה מונוטונית-עולה) על שני צידי האי-שוויון בתוך נוסחת ההסתברות, ונקבל: וכיוון ש-U הוא משתנה אחיד סטנדרטי: משלושת השוויונות נובע: כלומר אכן הפה"מ של התפלגות של F^{-1}(U) זהה ל-F, ולכן התפלגות F^{-1}(U) זהה להתפלגות D.
קית' אמרסון
דה נייס
בשנת 1967 הקים את להקת דה נייס ביחד עם ג'קסון, המתופף איאן האג והגיטריסט דייוויד או'ליסט כלהקת הליווי של הזמרת האפרו-אמריקאית פי. פי. ארנולד. להקת דה נייס הוציאה מספר אלבומים וזכתה להצלחה רבה. אמרסון היה מנהיגה הכריזמטי, ומשך אליו מעריצים רבים. בשנת 1970 עזב אמרסון את הלהקה, וזו התפרקה בעקבות כך.
דגימה מהעתקה הופכית
שלב 1
לכל p \in (0,1) ולכל הפונקציה ההופכית המוכללת מקיימת את 2 אי-השוויונות הבאים:
קית' אמרסון
אמרסון לייק ופאלמר
אמרסון פגש את גרג לייק, הבסיסט של להקת קינג קרימזון, בהופעה של הלהקה בסן פרנסיסקו, והשניים החליטו לעבוד יחד. הם אף שקלו לצרף את הגיטריסט ג'ימי הנדריקס להרכב החדש זמן קצר לפני מותו של הנדריקס. לאחר שבחנו מספר מתופפים להרכב החדש, החליטו אמרסון ולייק לצרף את קרל פאלמר, וכך עוצב הרכב הלהקה - אמרסון, לייק ופאלמר.
דגימה מהעתקה הופכית
שלב 1
מכיוון ש-F^- מחזירה בהכרח ערך x המקיים F(x) \geq p, מתקיים בהכרח:
קית' אמרסון
אמרסון לייק ופאלמר
אמרסון ו-ELP החלו להופיע בשנת 1970, ומיד בתחילת דרכם שילבו רוק עם מוזיקה קלאסית, והכינו עיבודים ליצירות קלאסיות שונות.
דגימה מהעתקה הופכית
שלב 1
מכיוון ש-F^- מחזירה את האינפימום על פני כל ערכי x המקיימים F(x) \geq p, מתקיים בהכרח:
קית' אמרסון
אמרסון לייק ופאלמר
כבר באלבום הבכורה של הלהקה השתמש אמרסון בסינתיסייזר מסוג "מוג", אותו המציא ד"ר רוברט מוג, וזאת למרות שהתקשה בתחילה להפעיל את הכלי החדש והמורכב הזה.
במשך כארבע שנים הוציאה הלהקה מספר רב של אלבומים, וזכתה לקהל מעריצים רחב ואוהד. אך בסוף 1974 הפסיקה הלהקה לעבוד באינטנסיביות יחד. אמרסון נקלע למשבר נפשי לאחר שפרצה דלקה בביתו ורכוש יקר נשרף, והוא החל להתמכר לאלכוהול ולסמים.
דגימה מהעתקה הופכית
שלב 2
משני האי-שוויונים לעיל נובע שקבוצת ה-x-ים וה-p-ים המקיימים זהה לקבוצת ה-x-ים וה-p-ים המקיימים F(x) \geq p, כלומר:
קית' אמרסון
אמרסון לייק ופאלמר
הלהקה המשיכה והוציאה את האלבומים Works Volume I, Works Volume II ו-Love Beach, אך התפרקה בשנת 1979.
דגימה מהעתקה הופכית
שלב 2
הוכחה:
קית' אמרסון
לאחר התפרקות הלהקה
לאחר שחיבר כמה פסקולים לסרטים, נעלם אמרסון מתודעת הציבור בשנות ה-80 המוקדמות.
בשנות ה-90 התאחדה הלהקה שוב והוציאה שני אלבומים חדשים.
דגימה מהעתקה הופכית
שלב 3
המטרה שלנו היא להוכיח שפונקציית ההתפלגות של F^-(U) זהה לפונקציית ההתפלגות F. פונקציית ההתפלגות של F^-(U) (נסמן אותה ב-G) היא: לפי מה שהוכחנו בשלב הקודם, מתקיים בהכרח (נציב את U במקום p): וכיוון ש-U הוא משתנה אחיד סטנדרטי: משלושת השוויונות נובע: כלומר אכן הפה"מ של התפלגות של F^-(U) זהה ל-F, ולכן התפלגות F^-(U) זהה להתפלגות D.
קית' אמרסון
לאחר התפרקות הלהקה
אלא שאז התגלתה בעיה רפואית באצבעות ידו שחייבה ניתוח, וכושר נגינתו נפגם לתקופת מה. בנוסף, עבר אמרסון תהליך גירושין קשה שגרם לו למשבר נפשי נוסף, שהחזיר אותו שוב להתמכרות לאלכוהול, ואף לטיפולים פסיכותרפיים.
אמרסון ולהקתו קיימו מספר רב של סיבובי הופעות במשך השנים, ובשנת 2005 אף תכנן להופיע בישראל, אך נאלץ לבטל את תוכניותיו עקב בעיות בריאות. הוא התאבד בירייה ב-11 במרץ 2016 בביתו שבסנטה מוניקה, קליפורניה, וזאת לאחר שנים בהן סבל מדיכאון ומניוון עצבי בידו הימנית.
סגנון הלחנה ועיבודים
כמלחין וכיוצר, ידוע אמרסון בשילוביו הגסים בין מוזיקה קלאסית, רוק וג'אז. שילוביו המוזיקליים היו בוטים, יצריים ופרועים - יותר מאשר של מלחינים בלהקות רוק מתקדם אחרות, מה שגרם ללהקתו להחשב כלהקה המושמצת ביותר ברוק המתקדם. רבים התנגדו לה, אך רבים אחרים ראו בה פריצת דרך מוזיקלית ומילאו את אולמות המופעים של הלהקה.
אמרסון יצר עיבודים רבים ליצירות של מלחינים קלאסיים כמו באך, ברטוק, מוסורגסקי ואחרים, אותם עיבד לביצועים אלקטרונים של רוק סוער. סגנון זה הכעיס הן את כוכבי הרוק האחרים והן את היוצרים הקלאסיים. כוכבי הרוק כעסו על יומרנותו בשימוש במוזיקה הקלאסית, תוך שהוא "מערבב" אותה במוזיקה צעירה ומרדנית. היוצרים הקלאסיים כעסו על השימוש הוולגרי, לטעמם, שהוא עושה במיטב היצירות הקלאסיות, ומוריד אותן ל"זנות" בפני "קהל של פראי אדם".
אך אמרסון לא ויתר, כמובן, על סגנונו האישי הייחודי בלחניו ובעיבודיו, מה שקנה לו וללהקתו קהל מעריצים רחב ונלהב.
סגנונו כאיש במה וכקלידן
אמרסון היה איש במה פרוע, כריזמטי ויחיד במינו. הוא נהג ללבוש בהופעותיו לבוש נוצץ, כשהוא עומד ומנגן על שתי מקלדות בו-זמנית, ועובר כאחוז תזזית בין הסינתיסייזרים, אורגני האמונד, ופסנתרי הכנף למיניהם.
כבר בלהקת דה נייס נהג אמרסון להשתמש בגימיקים אלימים כגון תקיעת סכינים במקלדת על מנת להחזיק את הקלידים בצליל קבוע, כשבאותו זמן הוא רץ לנגן במקלדות אחרות. מהר מאוד התפתח מנהג זה לנטייה כללית שלו "להתעלל" בכלי הנגינה שניגן בהם במהלך הופעותיו. הגימיקים הללו, שתאמו את נפשו האישית והמוזיקלית הסוערת, עוררו גם את הקהל.
בהופעותיו בלהקת ELP התפרע אמרסון אף יותר: כדרך קבע היה מצית זיקוקים במהלך הופעותיו, ולעיתים אף ניגן על הפסנתר כאשר הפסנתר מהופך באוויר יחד איתו, ונטייתו "להתעלל" בכלי הנגינה שניגן בהם אף גברה.
לודוויג הירשפלד
לודוויג הירשפלד (בפולנית: Ludwik Hirszfeld; באוגוסט 1884 ורשה – 7 במרץ 1954 וורוצלאב) היה מיקרוביולוג וסרולוג פולני-יהודי מומר. הוא נחשב כמגלה שותף של קבוצת סוגי הדם ABO.
ביוגרפיה
נולד למשפחה יהודית בוורשה. למד בגימנסיה בלודז' ולאחר מכן התנצר. בשנת 1902 הוא החל לימודיו באוניברסיטת וירצבורג ובהמשך בברלין. שם למד רפואה ופילוסופיה. הירשפלד סיים את עבודת הדוקטורט שלו בנושא "התלכדות הדם" ב -1907, ובכך עשה את הצעד הראשון בתחום בו התמחה. עוד קודם לכן הוא היה עוזר זוטר בחקר מחלת הסרטן במכון היידלברג לחקר הסרטן, שם היה אמיל פון דונגן ראש המחלקה שלו. עד מהרה יצר הירשפלד ידידות אישית קרובה עם דונגרן. בהיידלברג הם עשו את העבודה המשותפת הראשונה על קבוצות דם של בעלי חיים ושל בני אדם.
הוא קיבל משרת עוזר במכון להיגיינה באוניברסיטת ציריך, וזאת זמן קצר לאחר שנישא לאשתו האנקה, גם היא רופאה וחוקרת, אשתו נעשתה עוזרת מחקר במרפאת הילדים בציריך.
בשנת 1914 הוא נעשה מרצה אקדמי על בסיס עבודתו בחקר האנפילקסיס וה-Anaphylatoxin.
כאשר פרצה מלחמת העולם הראשונה, סרביה נפגעה במגיפות של טיפוס הבהרות ודיזנטריה. ב-1915 הגיע לשם הירשפלד במינוי צבאי. הוא נשאר עם הצבא הסרבי עד סוף המלחמה, כיהן כיועץ סרולוגי ובקטריולוגי.
לאחר תום המלחמה חזרו הירשפלד ואשתו שהייתה בוורשה, שם הקים מכון לחקר הדם. עד מהרה הפך לסגן המנהל ובהמשך למנהל המדעי של מכון ההיגיינה הממלכתי בוורשה. בשנת 1924התמנה שם לפרופסור.
בשנת 1931 הוא היה פרופסור מן המניין באוניברסיטת ורשה והיה חבר בפורומים בינלאומיים רבים. לאחר כיבוש פולין על ידי הצבא הגרמני בתחילת מלחמת העולם השנייה פוטר הירשפלד ממכון ההיגיינה בשל היותו "לא-ארי", אך באמצעות חברים הצליח לעשות עבודה מדעית בביתו עד פברואר 1941. עם זאת, כמעט בלתי אפשרי היה עבורו לפרסם מאמרים.
ב -20 בפברואר 1941 נאלץ הירשפלד לעבור לגטו ורשה עם אשתו ובתו. בגטו הוא ארגן אמצעים אנטי-מגפתיים ומבצעי חיסון נגד מחלת טיפוס הבהרות. כן העביר בסתר שיעורים במסגרת בית הספר המחתרתי לרפואה בגטו. הוא עמד בראש "מועצת הבריאות" של הגטו. בזכרונותיו הוא כותב –
ב-1943 ברחו הוא ומשפחתו מהגטו, והצליחו לשרוד במחתרת, וזאת באמצעות שימוש בזהויות מזויפות. בתו מתה משחפת באותה שנה.
כאשר שוחרר חלק מפולין בשנת 1944, הירשפלד היה שותף בהקמתה של אוניברסיטת לובלין, והפך לחוקר באוניברסיטה. בשנת 1945 הוא הפך למנהל המכון למיקרוביולוגיה רפואית בוורוצלב ודיקן הפקולטה לרפואה. הוא לימד במכון עד מותו.
בשנת 1946 פרסם את האוטוביוגרפיה שלו – "סיפור אחד של חיים". הירשפלד קיבל דוקטורט של כבוד מאוניברסיטת פראג (1950) ואוניברסיטת ציריך (1951). הוא כתב כמעט 400 מאמרים בגרמנית, צרפתית, אנגלית ופולנית. רבין ממאמריו נכתבו בשיתוף פעולה עם חוקרים אחרים בהם אשתו.
המכון לחיסונים וניסוי בתרפיה של האקדמיה הפולנית למדעים נקרא היום על שמו של לודוויג הירשפלד.
ב-2009 הונצחה דמותו על בול דואר פולני. ב-2018 הונצחה דמותו על בול דואר סרבי בין הרופאים הגדולים של מלחמת העולם הראשונה.
סוגי דם
לודוויג הירשפלד ומורו פון דנגרן, היו אלה שקבעו את סוגי הדם ב קבוצות A, B, AB, ו O; בעבר הם נקראו קבוצות I, II, III ו- IV.. במלחמת העולם הראשונה הוא ואשתו כתבו מאמרים על סוגי הדם שהביאו ממצאים יסודיים וחדשניים על ההרכב הגזעי של העמים החדשים וההיסטוריים. בין השאר הם מצאו את השוני באחוזים של בעלי סוג דם שונה בין ילידי מזרח אירופה למרכזה.
לימים שימשו מחקריו את תורת הגזע הנאצית.
גולדברג
גולדברג (Goldberg) הוא שם משפחה שמקורו בגרמנית ומשמעותו הר זהב.
{{פירושונים|
ראו גם
}}
באמצע הרומן
תקציר העלילה
נסיעתו של בלפור שו"ב, גיבור הספר, הייתה אמורה להימשך שלושה שבועות, שבסופם ישוב ארצה ויחזור אל הרומן שלו, שעליו המשיך לעבוד עד רגע יציאתו מן הבית ממש. אלא שהשתלשלות האירועים, שראשיתם הן בעבר הקרוב, בביקורו הקודם בארצות הברית והן בעבר הרחוק, בילדותו ובנעוריו, מביאה לכך, שמסעו בגולה מתמשך עוד ועוד. למשפחתו הוא מודיע, שבאמריקה מעוניינים להוציא את ספרו, שאת כתב היד שלו לקח עמו לנסיעה, והוא רואה חובה לעצמו להישאר שם עד שיוסדרו כל ענייני התרגום וההוצאה, אך האמת, שהוא ממשיך לשמור מפניהם, שונה לגמרי.
רק כשגיסתו, בת קיבוץ שנישאה לפרופסור יהודי-אמריקאי אחרי שנואשה מנסיונותיה לכבוש את הוליווד, מתקשרת אל אחותה להודיע לה, שבלפור אושפז במצב קשה, לאחר התקף לב חמור, בבית חולים בסן פרנסיסקו, מתחילים העניינים לנוע בין ירושלים, שם מתגורר הבן נמרוד במרחק רחובות ספורים מדודו, מאיר, הסופר הנודע שצלו מירר את חיי אחיו הצעיר מנעוריו, ללונג איילנד, שם גרה ענת, הבת הצעירה שהפכה עורף לישראל וירדה עם בעלה, בן עשירים אמריקאי, ולוס אנג'לס, שם מתגוררת הדודה איילת עם בעלה ג'רי. תמר, אשתו של בלפור, מצליחה בעמל רב לשכנע את נמרוד לנסוע מיד אל אביו החולה, אולי גוסס, בתקווה שיגיע בעוד מועד להתפייס איתו ואולי אף להשיבו ארצה. לאחר שלושה ימים טרופים של הכנות בהולות, חוסר שינה ומתיחות עצבים, מגיע נמרוד לניו יורק בכוונה להמשיך מיד עם אחותו לקליפורניה, ושומע ממנה, כי האב נפטר בלי שיחזור להכרתו כשמטוסו של הבן היה בדרכו מישראל לאמריקה.
כשנמרוד ישן, לבסוף, בבית אחותו, מגיע טלפון מסתורי מאישה, סוכנת ספרותית, שבלפור הכיר עוד בביקורו הראשון באמריקה ונתקע בביתה בביקורו השני, בנסיבות בלתי ברורות. היא מצליחה להניע את נמרוד, הזועם והחשדן, לבוא אליה לקבל כתב יד של ספר, שעליו אינה מוכנה להרחיב את הדיבור בטלפון. נמרוד נענה בלית ברירה, בניגוד לרצונו, ובבואו אל הדירה, מיד עם כניסתו אל פנימה החשוך, הוא שומע את קול אביו מדבר. ללא הסבר, המום לחלוטין, הוא מובל, מושב על כיסא מרופד ושומע את קול אביו מספר על ילדותו ונעוריו.
רק כעבור דקות ארוכות משתתק הקול, שבעליו מת לפני שעות אחדות בקצה השני של ארצות הברית, עולים האורות וקארן, בעלת הדירה, מפענחת את המסתורין. בדירה, היא מסבירה, הותקנה עוד לפני בואה לשם מערכת הקלטה משוכללת, מוסווית, וכשבלפור התגורר אצלה כאשר השהה את שובו הביתה, הקליטה את סיפוריו האינסופיים שלא בידיעתו ושמרה על הקלטות, מחשש שישמיד אותן כפי שהשמיד את כתב היד שהביא עמו מן הארץ. זה הספר שעליו דיברה, ולדעתה הוא עולה פי כמה על הרומן, שבכתיבתו עסק לפני נסיעתו ובמהלכה, עד שהשליך אותו למשרפת האשפה. נמרוד לוקח עמו את הילקוט עם 24 הקלטות של קול אביו, המספר על חייו, ומאותו רגע הוא נשאב אל תוך הסיפור ומשתעבד לו בניסיונו ליצור ממנו את הספר, שאביו הוא מחברו אך עליו המשימה לכתוב אותו.
בעלי חיים בתנ"ך
התנ"ך עשיר באזכורים של נופי ארץ ישראל, הצומח והחי בה. אף על פי שהוא מתאר את קורות עם ישראל ומתמקד בעיקר באדם, הרי שבין דפיו נחשפות לא מעט ידיעות אודות בעלי חיים, בסוגיות הקושרות אותם לאדם: אלה המשמשים את האדם בביתו ובמשקו ואלה המזיקים לו. דוגמה לחרק מזיק המוזכר לא אחת במקרא הוא הארבה.
מקומם של בעלי החיים במקרא
בספר ויקרא יש רשימה ארוכה של חיות שנאסרו לאכילה, שם מוזכרים גם סימני הטהרה של דגים (סנפיר וקשקשת) ושל חיות (מעלה גרה, שוסע שסע ומפריס פרסה). ב ישנה רשימה דומה של בעלי חיים אסורים ומותרים לאכילה על פי דיני היהדות, וממנה ניתן ללמוד על עולם החי בתקופת המקרא ועל דפוסי ההתנהגות של חלק מן החיות המוזכרות.
מעניק לנו תיאור חזותי מרשים של המערכת האקולוגית בארץ.
במקרא מתוארים גם בתי הגידול והקשר שלהם לבעלי החיים המאכלסים אותם, כגון: נופי מים, הרים סלעיים, מעזבות, חורשים ובמדבר.
בתנ"ך מוזכרים לא מעט אנשים בשמות של חיות. הבולטים שבהם הם: רחל, חמור אבי שכם (עליו נאמר "נשיא הארץ"), ציפור אבי בלק, נון אבי יהושע (נון = דג), כלב בן יפונה, יעל (אשת חבר הקיני), נחש מלך עמון, ערב וזאב שרי מדין, דבורה הנביאה, חולדה הנביאה, שפן הסופר, ויונה הנביא.
זיהוי בעלי החיים במקרא
בצד התיאורים של בעלי החיים (שחלקם כבר נכחדו מנופי ארצנו כמו הדובים והאריות), קיימת בעייתיות בתיאור מספר רב של בעלי חיים: ומנגד קיים חוסר בתיאור בעלי חיים שידוע לנו כי חיו באותה התקופה, אך הם אינם מוזכרים כלל בתנ"ך, לדוגמה: ברדלס, היפופוטם - אם כי יש שטענו שהוא ההשראה לחיה האגדית "בהמות".
כ–מ
יש ויכוח לגבי זיהויו של עוף זה. רש"י סבור שמדובר על הבר יוכני. מצודת דוד מפרש שזה טווס. הרבה פרשנים כמו המלבי"ם והרבה חוקרים כמו ישראל אהרוני ויהודה פליקס טוענים שמדובר על היען. מנחם דור סבור לעומת זאת סבור שזה העפרוני מצויץ. חיים מויאל טען שזה הכרוון.
ק–ר
קורא על פי רש"י קיפוז זה הכוס, אך יש הרבה סבורים שגם הקיפוז (בדומה לקיפוד) זה כינוי לקטופה מצויה.
רשימה אלפביתית של קבוצות בעלי חיים בתנ"ך
בתנ"ך מצוינים לפעמים גם קבוצות של בעלי חיים. המיון של בעלי החיים בתנ"ך מבוסס בעיקר על תכונות חיצוניות, בהתאם למיון בעת העתיקה ובניגוד לטקסונומיה המודרנית.
אנ-מן-גאל-אנה
אנ-מן-גאל-אנה היה מלך מיתולוגי של שומר. הוא שלט בעיר באד-טיבירה. לפי רשימת המלכים השומרית הוא היה המלך הרביעי של התקופה הטרום-שושלתית ומלך במשך 28,000 שנים.
שלמה הלל
שלמה הִלֵּל (כ"ג בניסן ה'תרפ"ג, 9 באפריל 1923 – כ"ו בשבט ה'תשפ"א, 8 בפברואר 2021) היה איש ציבור ישראלי, שכיהן כחבר הכנסת (הכנסות ה-2–3 וה-8–12) מטעם מפא"י (וגלגוליה המערך והעבודה), כיושב ראש הכנסת האחת עשרה ושר הפנים והמשטרה בממשלות ישראל. חתן פרס ישראל על תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה לשנת ה'תשנ"ח (1998).
ביוגרפיה
לאחר שסיים את לימודיו היה בשנת הכשרה בדגניה א', ואחר כך היה מזכיר גרעין הצופים שתכנן לעלות על הקרקע (לימים קיבוץ מעגן מיכאל), אך לפי הצעת המוסדות המחתרתיים, עבר למכון איילון לייסוד התעשייה הצבאית בגבעת הקיבוצים שליד רחובות.
עסק בהעפלה מארצות המזרח, ובמסגרת מבצע מייקלברג (1947) נשלח עם מטוס אמריקאי לעיראק, וארגן משם לראשונה העפלה אווירית של 50 יהודים, לאחר מכן היו עוד שתי טיסות כאלה, אחת מאיטליה ואחת מעיראק.
לאחר קום המדינה, ארגן את הבריחה הגדולה של יהודי עיראק לאיראן, ומשם במטוסים לישראל. לאחר מכן השתתף במבצע עזרא ונחמיה להעלאת קהילת יהודי עיראק בראשית שנות החמישים. היה ממייסדי קיבוץ מעגן מיכאל ומילא תפקיד של רכז המשק.
לקראת הבחירות לכנסת השנייה ביקשה מפא"י להציב ברשימתה נציג של עולי עיראק, לאור המספר הגדול של עולים מעיראק, ונעשתה פנייה להלל. הלל שלא רצה בתפקיד הסכים רק שיוצב במקום על גבול הריאלי ברשימת מפא"י לכנסת. בסוף 1952, בעקבות פטירתו של אליהו הכרמלי, נקרא הלל להיכנס לכנסת בעת היותו בשליחות מחוץ לישראל, אולם הוא השהה את חזרתו עד מאי 1953 ורק אז הושבע כחבר הכנסת. הלל הגיע לכותרות העיתונים באוגוסט 1954 כאשר יצא בחריפות מעל בימת הכנסת נגד "השיכון העממי", בטוענו שמדובר בסבסוד דיור לשכבות מבוססות במרכזי אוכלוסין, באופן הפוגע במשק המדינה. הלל טען שיש להקפיא את הבנייה הציבורית במרכזי האוכלוסין של ישראל, שכן אין המדינה יכולה לשאת בעלויות של בנייה נרחבת.
בכנסת התשיעית היה יושב ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה. בכנסת ה-11 היה יושב ראש הכנסת. בשנת 1993 התמודד מול עזר ויצמן ואריה אליאב על מועמדות מפלגת העבודה למשרת נשיא המדינה, אך הפסיד לוויצמן.
בשנת 1985 יצא לאור ספרו "רוח קדים", שזיכה אותו בפרס יצחק שדה לספרות צבאית. ב-1986 עמד בראש הצוות ששיקם את מכון איילון שהיה ממייסדיו והפכו למוזיאון.