cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
סאמרסלאם (1999)
רקע
סאמרסלאם הוא אירוע שלם וצפה שנתי, המופק על ידי ה-World Wrestling Federation (ה-WWF, כיום ה-WWE) במתכונת של חודש אוגוסט מאז שנת 1988. הוא אחד מארבעת אירועי השלם וצפה המקוריים של הארגון, לצד רסלמניה, רויאל ראמבל וסדרת ההישרדות; אירועים המכונים "ארבעת הגדולים".
עלילות
האירוע כלל קרבות שנבעו מעלילות מתוסרטות גם מ-Raw is War וגם מסמאקדאון.
הפיוד המרכזי של האירוע סאמרסלאם היה בין סטון קולד סטיב אוסטין, טריפל H ומנקיינד על אליפות ה-WWF. בחודש החולף במסגרת האירוע Fully Loaded, אוסטין הגן בהצלחה על אליפות ה-WWF לאחר שניצח את אנדרטייקר בקרב הראשון שמדמם לאחר ש-X-פאק התערב והכה את אנדרטייקר בעזרת מצלמת טלוויזיה. עוד באותו האירוע, טריפל H ניצח את הרוק בקרב רצועה כדי להפוך לטוען לכתר לאליפות ה-WWF. בשבועות שבאו לאחר מכן, טריפל H הצהיר שהוא למד את אוסטין ויש בידיו את השיטה לנצח אותו.
ב-9 באוגוסט בתוכנית Raw is War, נודע שהמושל של מינסוטה, אגדת ה-WWF, ג'סי "הגוף" ונטורה, ישמש כשופט המיוחד בקרב המרכזי של סאמרסלאם. כשנודע לטריפל H על החלטה זו, הוא יצא כדי להתעמת עם ונטורה, עד שהנציב הממונה של ה-WWF, שון מייקלס, הגיע וקבע קרב בין אוסטין, טריפל H ואנדרטייקר. כשאוסטין הותקף בצורה מסתורית בגרם המדרגות, מייקלס האשים את טריפל H שהוא התוקף, מנגד, טריפל H הכחיש זאת. אז, מייקלס קבע קרב משולש בין טריפל H, אנדרטייקר וצ'יינה אשר קבע את הטוען לכתר לאליפות ה-WWF. אוסטין חזר מאוחר יותר באותו הערב והכה את טריפל H בעזרת כיסא. לאחר מכן, הוא הניח את גופה של צ'יינה עליו, וכתוצאה מכך האחרונה הפכה לטוענת לכתר.
השקה (ביולוגיה)
השקה (בלועזית: אַנַסטוֹמוֹזָה, ביוונית: ἀναστόμωσις – פתח מקשר) היא חיבורם מחדש של שני אפיקים אשר התפצלו מענף משותף.
סאמרסלאם (1999)
עלילות
שבוע לאחר מכן, טריפל H איתגר את צ'יינה לקרב על המועמדות לתואר שהיא השיגה, אתגר שצ'יינה נענתה אליו. צ'יינה ניצחה בקרב זה לאחר שמנקיינד חזר מפציעה בברכו ותקף את טריפל H. אז, מנקיינד איתגר את צ'יינה לקרב על המועמדות לתואר שלה, לעומת זאת, צ'יינה סירבה ואף תקפה את מנקיינד בעזרת מכה מתחת לחגורה. מייקלס פסק נגד צ'יינה וקבע קרב בין מנקיינד לבינה. מנקיינד ניצח את צ'יינה בקרב לאחר שטריפל H ניסה להתערב. שיין מקמהן ציין שהוא כבעלים של ה-WWF קובע קרב בין מנקיינד לטריפל H כדי לקבוע מי הוא המועמד הבלתי מעורער לאליפות ה-WWF. מייקלס הסכים לקיום קרב זה ואף הכניס את עצמו ואת שיין לקרב לשמש כשופטים. כשמנקיינד וטריפל H הצמידו אחד את השני, מייקלס ושיין ספרו ספירה לשלוש, כשלבסוף שניהם התווכחו מי הוא הטוען לכתר. הכרוז, טוני צ'ימל, הכריז ששניהם ניצחו בקרב וכתוצאה מכך הקרב בסאמרסלאם יהיה קרב משולש.
השקה (ביולוגיה)
השקת צינורות וכלי דם
בבעלי חיים, לרבות האדם, קיימות השקות בין כלי דם או בין מבנים אחרים בצורת צינורות, כגון בלולאות המעי. השקות בין עורקים או בין ורידים מאפשרות גיבוי באספקת הדם לאיברים ובניקוזו מהם במקרה של חסימה באחד מכלי הדם. לדוגמה, עורק החישור ועורק הגומד מתפצלים מעורק הזרוע באזור המרפק ומשיקים בכף היד בשתי קשתות. השקה זו מאפשרת המשך אספקת דם לכף היד במקרה של חסימה של אחד מהם. כמו כן, השקות בין עורקים לוורידים מסייעות בוויסות חום הגוף, כאשר העורקיקים המובילים את הדם לנימים מוצרים, ואז הדם עובר ישירות אל הוורידים, ללא השתהות במצע הנימים ותוך שמירה על חום הגוף.
סאמרסלאם (1999)
עלילות
עוד יריבות שהתנהלה לקראת האירוע הייתה בין טסט לשיין מקמהן. בחודש יולי לפני האירוע Fully Loaded, שיין וה-Mean Street Posse פתחו בפיוד נגד טסט לאור מערכת היחסים שלו עם סטפני מקמהן, בטענה שהוא הרגיש שהוא לא ברמה שלה. בשבועות שבאו לאחר מכן, טסט התחרה נגד חבר ה-Mean Street Posse, ג'ואי אבס, שאותו שיין ניסה לשדך לאחותו, סטפני. ב-12 ביולי בתוכנית Raw is War, טסט התחרה נגד קבוצת ה-Mean Street Posse בקרב גונטלט, שהסתיים ללא הכרעה לאחר ששיין התערב. כשחברי הקבוצה ניסו לשבור את הקרסול של טסט, סטפני הגיעה ודחפה את אחיה, שיין, מאחור. האחרון, שחשב שזה היה השופט, הכה את אחותו. בשבועיים הבאים, סטפני דחתה את ג'ואי אבס ודרשה שאחיה וחבריו יישארו מחוץ לחייה. ב-15 באוגוסט בתוכנית Sunday Night Heat, שיין איתגר את טסט לקרב רחוב בסגנון גריניץ' באירוע סאמרסלאם. ההתניה לקרב הייתה שבמידה ששיין ינצח - טסט וסטפני לא יוכלו להתראות יותר, לעומת זאת, במידה שטסט ינצח - שיין יתן את ברכתו לזוג. טסט הסכים לאתגר זה והקרב ביניהם הפך רשמי.
השקה (ביולוגיה)
השקת צינורות וכלי דם
אולם, ישנן השקות שנגרמות כתוצאה ממצב פתולוגי או באופן מכוון כתוצאה מניתוח. השקות פתולוגיות נקראות לרוב נצורים, ובמקרים של כלי דם הן מתרחשות בין עורקים לוורידים. דוגמה להשקה כירורגית היא ניתוח שבו כורתים חלק מהמעי ומחברים את הקצוות שנותרו. גם בצמחים יש השקות במערכת העורקים של עלים.
השקת קורים
במיקולוגיה, השקה היא איחודם של שני ענפי קורים, זהים או שונים. כך, באפשרות קורי הפטריות לטוות רשתות. על ידי שיתוף חומרים בצורת יונים מומסים, הורמונים ונוקלאוטידים, שומרת הפטרייה על תקשורת דו-כיוונית בתוכה. הרשת הפטרייתית יכולה לצמוח ממספר מקורות, כמו מספר נבגים, המכילים בחלקם ההיקפי אתרי קליטה והיטמעות. כאשר שני קצוות משני מקורות נפגשים, הם מזהים אחד את השני באמצעות פרומונים או בדרך אחרת ליצירת פרט גנטי אחד. כלומר, עבור הפטריות, השקה היא גם דרך רבייה. בפטריות מסוימות, יתמזגו זוויגים הפלואידיים שונים, היה והם מתאימים. ביתר חלקי הפטרייה, הם יוצרים חזית תפטיר אחת שממשיכה לגדול ולהתפשט, אך כל יחידה היא בעלת שני גרעינים, שלא התאחו, מכל אחד מההורים.
יוסף נייגו
יוסף נייגו (1863–1945) היה אגרונום אשר שימש כמנהל מקוה ישראל בשנים 1891–1904 ותרם רבות לפיתוחו. בשנים 1904–1923 שימש כיועץ של חברת יק"א ישראל (החברה היהודית להתיישבות) ועסק בעידוד התיישבות יהודית חקלאית במזרח התיכון. הגה את רעיון הקמת חוות סג'רה מטעם כל ישראל חברים (כי"ח) והביא לארץ ישראל את מטעי האבוקדו וההדרים. מנהל לשכת "בני ברית" באיסטנבול ומייסדה. סייע בהקמתו של בית הספר התיכון היהודי הראשון באיסטנבול והיה מנהלו הראשון.
משפחה
נולד באדריאנופול (היום: אדירנה) לעזרא נייגו ואשתו, שהייתה בתו של הרב הראשי משה רחמים בכמוהר"ש. התחתן עם לאה פאולינה מיטרני, יוצאת בולגריה ובוגרת כי"ח.
השכלה
למד בחדר ולאחר שהתייתם מאביו החל ללמוד בישיבתו הפרטית של דודו, הרב רפאל, בעיר אדירנה. בגיל 15 עבר נייגו ללמוד בבית ספר של כי"ח, ברוח האמנציפציה הצרפתית, ולמד עברית מפי ר' מנחם פרחי. למד תורה בבית ספר "Ecole Normale Orientale" מפיו של המזרחן יוסף הלוי. עקב הצטיינותו בלימודים נבחר על ידי כי"ח ללמוד בפקולטה לאגרונומיה בבית ספר הגבוה לחקלאות במונפלייה שבצרפת. נייגו סיים את לימודיו בהצטיינות, ונשלח על ידי כי"ח לארץ ישראל כדי למלא את תפקיד מנהל בי"ס מקוה ישראל.
מנהל מקוה ישראל 1891–1904
עם הגיעו בשנת 1886 למקוה ישראל מונה נייגו לסגן מנהל בית הספר, שמואל הירש. לאחר ארבע שנות עבודה כמורה לחקלאות, הוא מונה ב-1891 למנהל. השכלתו כאגרונום סייעה להצלחתו להכשיר את תלמידיו, באמצעות לימודים תאורטיים ועבודה מעשית, כחקלאים טובים במקצועות חקלאיים רבים.
מינויו של נייגו למנהל הביא לגידול משמעותי במספר התלמידים. בשנים 1893–1896 הגיע מספרם ל-100, בשנת 1897 הגיע מספרם ל-150 ובשנים 1898–1901 הגיע מספר התלמידים ל-200. בשנים האלה נפתחו שערי בית הספר בפני בני המושבות. הנהלת בית הספר העדיפה תלמידים מהערים בארץ ומחו"ל ואילו האיכרים במושבות טענו שהם בנו את משקיהם בהדרכת אנשים מבחוץ והעדר ידע בחקלאות יגרום לסבל ולאובדן מרץ ואמצעים רבים. הושגה פשרה לפיה בית הספר יקלוט שני תלמידים מכל מושבה. עם התרבות התלמידים במקוה, פחתו שנות הלימוד משבע לחמש ואחר כך לארבע. התלמידים מהמושבות למדו רק שנתיים.
דאגתו המיוחדת כמנהל מקוה ישראל הייתה להבטיח עתיד טוב ובטוח לבוגרי המוסד. הוא הקפיד לקלוט את תלמידיו מכל אחד מהיישובים החלוציים של "חובבי ציון", כדי שיוכלו, בבוא הזמן, להכניס שיטות חדישות של עיבוד חקלאי ביישוביהם.
בית הכנסת
בית הכנסת נבנה בשנת 1896 כאשר נייגו היה מנהל מקוה ישראל.
היקב
היקב נבנה בשנת 1877 על ידי קבוצת חוצבים מומחים שהובאו מאיטליה.
ביקורו של הרצל במקוה ישראל ב-1898
ב-27 באוקטובר 1898 הגיע הרצל לבקר במקוה ישראל. נייגו הופתע מביקור הפתע של המנהיג הציוני ומתוכניתו לפגוש למחרת את הקיסר הגרמני בשער בית הספר. תחילה היסס, כי כי"ח לא תמכה בעמדותיו הציוניות של הרצל, אבל אחר כך קיבל את הרצל בכבוד ובחיבה יחד עם אשתו וערך לו סיור נרחב בבית ספרו. הרצל גילה התעניינות רבה בכל דבר שהוצג לפניו. לאחר ביקורו במקוה כתב הרצל ביומנו "זהו בית ספר חקלאי מצוין".
לאחר מכן נייגו החל לארגן את בית הספר לקראת המפגש הצפוי של הרצל עם הקיסר הגרמני למחרת, 28 בחודש. נייגו דאג ששער יפו יהיה מקושט ומהודר בפרחים ושתלמידי בית הספר יעמדו בשער בית הספר בקבלת הפנים לקיסר ולפמלייתו. הרצל דאג שמקהלת בית הספר תשיר לפני הקיסר את ההמנון הגרמני.
המפגש בין הרצל לקיסר הגרמני נערך ב-28 באוקטובר 1898 והשאיר רושם רב על הנוכחים.
סיוע למושבה נס ציונה כנציג יק"א 1897
יוסף נייגו היה נציג יק"א בארץ ישראל מאז 1894. הנהלת יק"א החליטה ב-1897, לאחר מותו של הברון הירש שהקים את החברה, בעקבות בקשתו של נייגו, להקציב 150 אלף פרנק לסיוע לאיכרים במושבות שלא נתמכו בידי הברון רוטשילד: רחובות, חדרה, משמר הירדן, גדרה ונס ציונה. נייגו ושמואל הוכברג, יושב ראש ועד המושבה ואדי אל חנין שלימים נקראה נס ציונה, עיבדו ביחד תוכנית להבראת המושבה, שהתבססה על תוספת קרקע למתיישבים, כך שלכל מתיישב יהיו 60 דונם, מהם 40 דונם כרם, 10 דונמים ירקות בהשקיה ו-10 דונמים פרדס הדרים, וכן בית אבן ורפת קטנה. כך יתאפשר להם לפרוע את ההלוואות שלקחו ממלווים פרטיים ביפו.
ניהול משא ומתן על הרחבת בית חולים ביפו 1898–1899
כנציג אגודת "כל ישראל חברים" שסייע ברכישתו של 'בית פסקל', דרש נייגו שהנכס יירשם על שמו ויהיה מוסד רפואי עד עולם, "לשמש מגורי מרפא לחולים עניים יהודים, ספרדים, ואשכנזים, בעת חוליים". לפיכך נרשם המתחם כהקדש (ואקף) בבית הדין השרעי ביפו. נייגו קבע שלאחר מותו יעבור הפיקוח על ההקדש לחכם באשי של ירושלים ולראש העדה האשכנזית, לרב ראשי של צרפת ולמנהל מקוה ישראל, ולאחר מותם יעבור התפקיד לממלאי מקומם.
הבעלות על הנכס נמצאת כיום בדיונים משפטיים.
מכתום בן ראשד אאל מכתום
מַכּתוּם בִן רָאשִד אָאל מַכּתוּם (בערבית: مكتوم بن راشد آل مكتوم; 1946 – 4 בינואר 2006) היה ראש ממשלת איחוד האמירויות הערביות וסגן נשיאה, ואמיר דובאי.
יוסף נייגו
מפקח על פעילות יק"א במזרח התיכון 1904–1923
ב-1904 סיים נייגו את תפקידו כמנהל מקוה, לאחר שבתו חנה מתה וחלה הידרדרות במצב הבריאותי של אשתו. נייגו התמנה למפקח על כל פעולות יק"א במזרח התיכון ועודד התיישבות חקלאית יהודית. בתפקיד זה היה נייגו מעורב בהקמת יישובים לפליטים יהודים ברחבי הקיסרות העות'מאנית. במהלך עבודתו הוא טיפל בצד החקלאי של מושבות יק"א בקפריסין, באחוזת סלובודקה-ליסנה בגליציה, במשתלת סורוקי בפלך בסרביה, ב"מסלה חדשה" ליד קושטא ובמושבות נוספות.
מכתום בן ראשד אאל מכתום
מכתום נולד בעיר דובאי, בן למשפחת אאל מכתום. הוא נבחר לראשונה לתפקיד ראש הממשלה ב־1971 ושירת בתפקיד עד 1979 כאשר אביו, שייח' ראשד בן סעיד אאל מכתום, החליפו. ב־1990 שוב לקח על עצמו את התפקיד. מכתום שלט בדובאי יחד עם אחיו שייח' מוחמד (נסיך הכתר, ושר ההגנה) ושייח' חמדאן (שר האוצר).
יוסף נייגו
מפקח על פעילות יק"א במזרח התיכון 1904–1923
נייגו קיבל אישור מהשלטון העות'מאני לעסוק בניסויים חקלאים, ולצורך הוא נסע שלוש פעמים לארם נהריים לביצוע מחקרים מדעיים. הוא פרסם את ממצאיו, לפיהם ניתן לקיים התיישבות יהודית במושבות שונות.
מכתום בן ראשד אאל מכתום
ב-4 בינואר 2006, בעת ביקור באוסטרליה, מת מכתום מהתקף לב. אחיו מוחמד החליף אותו כאמיר דובאי וכראש ממשלת האמירויות.
יוסף נייגו
מפקח על פעילות יק"א במזרח התיכון 1904–1923
לאחר חתימת הסכם לוזאן ב-1923, שלפיו נאסר על אנשים זרים לרכוש קרקע בטורקיה, נאלצה יק"א להפסיק את פעילותה במדינה זו.
הרעיון להקים את חוות הפועלים בסג'רה 1892
ב-1892 העלה נייגו הצעה מעשית ראשונה להקים בארץ ישראל מערך התיישבותי שבמרכזו חוות פועלים. שתי פעולות הניעו אותו להגות את הרעיון. הראשונה הייתה שבשנת 1891 עסק נייגו על פי הנחיית כי"ח בארגון חזרתן של מספר משפחות עולים מארץ ישראל לארץ מוצאן (רוסיה). נייגו בחר את המשפחות העניות והאומללות, ועזר להן להשיג כרטיס לאונייה במחיר מוזל ודמי קיום שיאפשרו להן להתחיל מחדש את חייהן. השנייה הייתה העסקת פועלים יהודיים שעלו לארץ ישראל מרוסיה במקוה ישראל, כפועלים יומיים, במקום פועלים ערבים שעזבו את מקוה וחיפשו עבודה בשכר גבוה יותר. נייגו השתכנע שהעובדים היהודיים היו מוצלחים ויעילים בכמה רמות מעל הערבים, והיה מאוד מרוצה מעבודתם. הם היו מסורים, אינטליגנטים, מנומסים וחסונים, מה שהראה לנייגו שאפשר לקדם אותם ולפתח איתם את הארץ.
נייגו הציע רעיון של הקמת חוות פועלים בסג'רה, כדי להכשיר בה עולים מרוסיה שרצו לעסוק בעבודה חקלאית בארץ. על פי הרעיון שלו, לאחר מיון והכשרת הפועלים בחווה, תהפוך החווה למושבה מן המניין והפועלים יקבלו את חלקות האדמה כהלוואה לטווח ארוך. לדעתו של נייגו, היתרון בתהליך היה הגדלת סיכויי העולים להפוך לאיכרים עצמאיים, בניגוד לפעמים הקודמות בהן קיבלו העולים את האדמות ללא לימוד והכשרה ולכן נכשלו.
כי"ח דחתה את הרעיון של נייגו, אך ארבע שנים מאוחר יותר, בשנת 1896, חיבר אמיל מאירסון, המנהל המיועד של יק"א, הצעה דומה. לאחר אישור הצעתו של מאירסון על ידי יק"א ב-1898, התבקש נייגו, שהיה באותו זמן הנציג של יק"א בארץ, לאתר שטחי אדמה מתאימים להקמת החווה. נייגו סבר שהגליל התחתון הוא המקום המתאים להקמת מפעל התיישבות, והמליץ לרכוש את אדמות סג'רה וסביבתה, עקב התאמתן לגידולי פלחה. עד סוף המאה נרכשו עשרות אלפי דונמים של קרקע שהיו מיועדים להקמת החווה וההתיישבות הקשורה בה. לאחר הרכישה, בשנת 1900, החלה החווה לפעול וחיים מרגליות קלווריסקי מונה למנהל החווה.
כך התגשם חזונו של נייגו, שאפשר להצליח במפעל ההתיישבות בארץ ישראל, כאשר המתיישבים הם אנשים מבוגרים, חסרי ניסיון וחסרי הכשרה בעבודה חקלאית. תפיסתו של נייגו שיקפה רעיונות של יהודי צרפת, כמו קרל נטר ואמיל מאירסון, החל משנות ה-60 של המאה ה-19, שניתן לפתור את בעייתם של היהודים בארץ ושל העולים אליה ממזרח אירופה, עקב אנטישמיות ופרעות, רק על ידי הפנייתם לעבודת האדמה כמקור תעסוקה עיקרי, זאת בהיעדר תעשייה ומסחר בארץ.
פעילות ציבורית
בשנת 1910 נכנס נייגו לארגון "בני ברית" ונבחר באותה שנה לראש הלשכה באיסטנבול, ובתפקיד זה שימש עד יומו האחרון. יהודי איסטנבול העדיפו להצטרף לארגון "בני ברית", כי הם רצו לקחת על עצמם אחריות רבה יותר על גורל חברי הקהילה, ואילו כי"ח ניהלה מדיניות שהייתה מוכתבת מפריז. נייגו עזר בגיוס כספים מיהודי איסטנבול למען בניית בית הספר היהודי הראשון בעיר. כהוקרת תודה על תרומתו הרבה ליהודי טורקיה, ארגון "בני ברית" נותן כיום מלגות לסטודנטים יוצאי טורקיה שלומדים באוניברסיטאות בישראל.
במלחמת העולם הראשונה נפסקה הפעילות של בתי הספר הזרים בטורקיה העות'ומאנית. לכן יהודי איסטנבול שהיו רגילים לשלוח את ילדיהם לבתי ספר זרים, חיפשו באופן דחוף בית ספר יהודי תיכוני (לִיְצֵיאום). יוסף נייגו אסף את הכספים הדרושים והקים את בית הספר התיכון היהודי הראשון באיסטנבול, "בני ברית" ששמו שונה יותר מאוחר ל"יבנה". נייגו שימש בו בהתנדבות כמנהלו הראשון במשך כשלוש שנים (1914–1917).
עם סיום מלחמת העולם הראשונה ב-1918, החלו מעצמות ההסכמה לשאת ולתת עם טורקיה. אז התעורר צורך דחוף בקרב יהודי טורקיה לייצוג הולם באותו משא ומתן. מאחר שהרב הראשי של הקיסרות העות'ומאנית, רבי חיים נחום, לא היה זמנית בנמצא, הקימו יהודי איסטנבול מועצה לאומית זמנית של הקהילה היהודית בטורקיה, ובחרו פה אחד ביוסף נייגו לנשיאה.
בהמלצותיהם של השגריר האמריקאי בטורקיה מוֹרְגֶנְטאו ושל נרסיס לוון, אשר שימש מאז 1896 נשיא חברת יק"א, הוזמן נייגו בשנת 1923 לנהל את קופת מלווה לעסקים קטנים “Caisse de petits pres de Constantinople” של הג'וינט.
בשנת 1929 ביקר נייגו בארץ ישראל ונהנה הנאה מרובה מהתפתחותו של מקוה ישראל בהנהלתו של תלמידו, אליהו קראוזה.
בשנת 1933, בהגיעו לגיל 70, חבריו ואוהדיו של נייגו כתבו לכבודו קובץ ספרותי בשם "משאות ונאומים" שהכיל את הביוגרפיה שלו, הרצאותיו וזיכרונותיו.
בשנת 1945 מת באיסטנבול, ונערכה לו הלוויה מפוארת שבה השתתפו כל יהודי העיר.
הצפנת קריימר-שופ
הצפנת קריימר-שׁוּפּ (באנגלית: Cramer–Shoup cryptosystem) היא מערכת הצפנה א-סימטרית פרקטית, מוכחת כבטוחה סמנטית נגד התקפת מוצפן-נבחר שהומצאה ב-1998 על ידי רונלד קריימר מהמכון הטכנולוגי של ציריך וויקטור שופ ממעבדות IBM והוצגה בוועידת CRYPTO '98 בקליפורניה. ביטחונה מסתמך על קושיה המשוער של בעיית הכרעה דיפי-הלמן והיא הרחבה של צופן אל-גמאל. שבניגוד לאחרון שנקרא חשיל ואינו מוגן כלל כנגד התקפת מוצפן-נבחר (בקיצור CCA), לגרסת קריימר-שופ נוספו כמה אלמנטים כדי להבטיח אי-חשילות (Non-malleability) ועמידות כנגד התקפת CCA בשילוב של פונקציית גיבוב חד-כיוונית אוניברסלית ומחולל מספרים אקראיים בטוח.
מודל ביטחון
הגדרת ביטחון סמנטי כפי שהוגדרה לראשונה על ידי גולדווסר ומיקלי מייצגת את האינטואיציה המובנת שמתקיף פסיבי לא יוכל ללמוד מאומה על הטקסט המקורי מתוך התבוננות בטקסט המוצפן בלבד. זאת משיגים על ידי הוספת פסאודו-אקראיות לתהליך ההצפנה בדומה להצפנת בלום-גולדווסר. על כל פנים ההגדרה תקפה רק במצב פסיבי ואינה מתמודדת עם איום אקטיבי שבו המתקיף יכול 'להזריק' הודעות, לחסום, לשכפל (replay) או לשנות את תוכנן. ההגדרה של CCA כפי שהוצגה לראשונה על ידי ראקוף וסימון, ידועה כהגדרה החזקה ביותר של ההתקפה, היא ישימה כנגד כל סכמת הצפנה וכוללת גם איום אקטיבי. המודל של ראקוף וסימון מניח לצורך הדיון שבאפשרות התוקף לפנות ל'אורקל פענוח' היפותטי. אליו הוא יכול להפנות שאילתות פענוח מלא או חלקי של כל טקסט מוצפן לפי בחירתו מלבד הטקסט המותקף. ההגדרה המחמירה מחייבת שהתוקף לא יוכל להשיג בדרך זו כל מידע מועיל שיעזור לו בפענוח הטקסט המותקף. דולב, נאור ודוורק הציעו הגדרה מחמירה יותר כנגד התקפת מוצפן-נבחר אקטיבית הנקראת 'אי-חשילות', שבה התוקף מנסה להשתמש במידע הנוסף לא רק על מנת לפרוץ את הטקסט המוצפן אלא אפילו כדי ליצור טקסט מוצפן אחר כך שקיים יחס או קשר כלשהו בין הטקסט המקורי שלו והטקסט המקורי המותקף וזאת מבלי לפענחו.
הצפנה
להצפנת המסר m\in G בוחרים שלם אקראי r\in Z_q ומחשבים: הטקסט המוצפן הוא הרביעייה:.
פענוח
נתון הטקסט המוצפן.
הוכחת נכונות
היות ש-u_1=g_1^r ו-u_2=g_2^r מתקבל
וכן לגבי ו-u_1^z=h^r לכן הבדיקה בשורה 2 צריכה להחזיר אמת והטקסט הוא למעשה e/h^r.
דוגמה במספרים קטנים
נניח שהראשוני q=21523 והערכים האקראיים שנבחרו הם:
הערכים שחושבו הם:
הטקסט המוצפן לפי הסדר הוא:.
לפענוח תחילה בודקים שאכן
יש לציין שהמחיר לביטחון הסמנטי הוא התנפחות הצופן פי ארבעה מגודלו של m.
ביטחון
הצפנת קריימר שופ היא מערכת מפתח ציבורי יעילה, הראשונה שהוכח לגביה שהיא בטוחה נגד התקפת מוצפן-נבחר בלי מודל אורקל אקראי, תוך שימוש במדדי סיבוכיות מקובלים. הרעיון הבסיסי בהגדרת ביטחון מחמירה של מערכת מפתח ציבורי נקרא ביטחון סמנטי תחת התקפת מוצפן נבחר "אדפטיבית" המסומנת IND-CCA2. המושג הוטבע לראשונה על ידי סיימון וארקוף וההוכחה הראשונה שמערכת כזו קיימת ניתנה על ידי דני דולב ואחרים. מעשית כבר היו קיימות מערכות בטוחות שמשתמשות במודל אורקל אקראי כמו OAEP של RSA המוכחות כבטוחות סמנטית לפי הגדרה זו. אולם החידוש במערכת של קריימר ושופ שהיא אינה מנצלת את מודל האורקל האקראי. קריימר ושופ הוכיחו שהמערכת שלהם בטוחה תחת הנחה שבעיית ההכרעה של דיפי-הלמן קשה וכן שהפונקציה H חסינת התנגשויות.
בתמצית ההוכחה היא כדלהלן. אם קיים תוקף שמסוגל לשבור את המערכת תחת המודל IND-CCA2 הרי שאפשר לבנות אלגוריתם B עם זמן ריצה דומה לתוקף שיוכל להכריע בבעיית דיפי-הלמן. האלגוריתם B יפעל כמו אורקל. מכין זוג מפתחות פרטי וציבורי ושולח לתוקף את המפתח הציבורי, כעת הוא משתמש ברביעיית הערכים כדי לשלוח אתגר מוצפן לתוקף כדי שהוא יפענחו. קריימר ושופ מראים שאם הרביעייה האמורה היא בעיית דיפי-הלמן אקראית הרי שהתוקף יצליח לפתור את הבעיה בהסתברות משמעותית. לעומת זאת עם הרביעייה היא ערכים אקראיים ב-G^4 הרי שלתוקף יש יתרון אפס בסיכויי ההצלחה שלו לנצח במשחק. ההבדל הזה בעצם מאפשר ל-B לשבור את המערכת כיוון שהוא מפר את ההנחה היסודית של אי-יכולת הבחנה (IND) מכאן שהמערכת כולה בטוחה.
CS-Lite
בעיקרון מערכת הצפנת קריימר-שופ יכולה להיות מוכחת כבטוחה בשתי דרכים. הראשונה המתוארת לעיל שאינה עושה שימוש במודל אורקל אקראי והיא מוכחת תחת ההנחה שבעיית הכרעת דיפי-הלמן בקיצור DDH קשה וכן שפונקציית הגיבוב H בטוחה והשנייה עם רעיון מודל אורקל אקראי. התכונה המעניינת שלה היא שמודל האורקל האקראי מהווה מעין משוכה נוספת במקרה שההנחה הראשונה נכשלת. לכן אפשר להוכיח את ביטחונה תחת הנחה קלה יותר כמו הקושי שבבעיית דיפי-הלמן החישובית.
הווריאציה שנקראת CS-Lite היא גרסה פשוטה יותר של מערכת קריימר-שופ ללא פונקציית גיבוב. שהיא בטוחה לפי מודל פחות מחמיר שנקרא IND-CCA1. לפי מודל זה המערכת צריכה להיות בטוחה תחת התקפת מוצפן נבחר לא אדפטיבית שבה התוקף רשאי להגיש שאילתות לאורקל כל עוד לא קיבל לידיו את האתגר שהוא הטקסט המוצפן אותו הוא מעוניין לשבור. מרגע שהגיע האתגר לידיו אין הוא רשאי יותר לפנות לאורקל. ביטחון המערכת CS-Lite עונה להגדרה זו.
אלגוריתם CS-Lite
הכנה: הצפנה:
פענוח:
ביטש
ביטש (בהונגרית: Büttös) הוא כפר קטן במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
בביטש התגוררו יהודים בודדים.
היפ הופ אלטרנטיבי
היפ הופ אלטרנטיבי (או ראפ אלטרנטיבי) הוא תת-ז'אנר במוזיקת היפ הופ שמקיף את כל סוגי ההיפ הופ שלא מזוהים עם המיינסטרים. היפ הופ אלטרנטיבי מתייחס אל אמנים שלא מתאימים לאף מהסוגות בהיפ הופ, כגון גנגסטא והארדקור. במקום זאת, הם משלבים פאנק, פופ, רוק, ג'אז, נשמה, רגאי, מוזיקה אלקטרונית ואפילו מוזיקה עממית. ראפ אלטרנטיבי הוא ז'אנר ניסיוני, ולכן האמנים מקיימים את המאפיינים של המוזיקה הניסיונית, לדוגמה - אמנים נוטים לדחות את מבנה שיר הראפ המסורתי ומעדיפים ליצור מבנים מורכבים או פשוטים (לדוגמה - שיר שכולו בית אחד). אמני ראפ אלטרנטיבי נוטים לקבל שבחים מהמבקרים, אך הרדיו וחברות התקליטים לרוב מתעלמים מהם ולרוב רואים בהם כעול כלכלי.
היפ הופ אלטרנטיבי החל להתפתח בסוף שנות השמונים בארצות הברית. עלייתו של ההיפ הופ האלטרנטיבי נמנעה בעקבות העלייה של הווסט קוסט גנגסטא ראפ, שהתחיל גם כן באותה תקופה. תחייה מחדש החלה באמצע שנות התשעים כשהציבור הכללי החל להתעניין במוזיקת אינדי, אך הפופולריות של התנועה בקרב מאזיני ההיפ הופ נקטעה בעקבות עלייה של אמני היפ הופ יותר "טהור". בסוף שנות התשעים התנועה צברה שוב מומנטום, ובשנות האלפיים הראפ האלטרנטיבי הצליח מאוד, בעיקר בזכות הירידה במכירות הגנגסטא ראפ, והז'אנר נהיה הפופולרי ביותר במוזיקת ההיפ הופ, כשאמנים מרחבי ארצות הברית כמו אאוטקאסט וקניה וסט היו בראש המצעדים. בשנות האלפיים-ועשר אמנים אלטרנטיביים רבים מבריטניה ומארצות הברית מצליחים להגיע אל קהל נרחב בזכות האינטרנט, כשהראפ האלטרנטיבי נהיה פופולרי מאוד בשירותי מוזיקה כמו סאונדקלאוד.
מאפיינים מוזיקליים
היפ הופ אלטרנטיבי הוא ז'אנר ניסיוני ויש לו הרבה מהמאפיינים של מוזיקה ניסיונית. לעיתים קרובות המונח "היפ הופ אלטרנטיבי" מתייחס אל כל פיוז'ן של היפ הופ עם ז'אנר אחר. לדוגמה, אל להקת הג'אז ראפ א טרייב קולד קווסט מתייחסים לרוב כלהקת ראפ אלטרנטיבי. ראפרים אלטרנטיביים דוחים את מבנה שיר הפופ והראפ המסורתיים ומשנים את אורך ואת מבנה השירים שלהם. בביטים שלהם אמני היפ הופ אלטרנטיבי לוקחים השראה מז׳אנרים אחרים ומשתמשים רבות בדגימות משונות. אל ראפרים העושים ראפ לו-פיי ואל ראפרים המשתמשים באוטו-טיון (לא לצורכי שירה) מתייחסים לרוב כאל אלטרנטיביים.
מאפיינים תרבותיים
לרוב ראפרים אלטרנטיביים הם גם מהאנדרגראונד, אך המונחים "אנדרגראונד ראפ" ו"ראפ אלטרנטיבי" אינם חופפים. ראפ אלטרנטיבי מתייחס גם למספר מאפיינים ליריים ומוזיקליים, והאנדרגראונד ראפ מתייחס רק לדחייה של שאיפות כלכליות. חלק כביר מן האנדרגראונד ראפ הוא גנגסטר או הארדקור, דבר הסותר את היותו בהכרח אלטרנטיבי. יתר על כן, ישנם ראפרים אלטרנטיביים שהצליחו מסחרית, דבר הסותר את החפיפה ביניהם. לדוגמה - האלבום Speakerboxxx/The Love Below של זוג הראפ האלטרנטיבי אאוטקאסט מכר מעל עשרה מיליון עותקים. דוגמה נוספת לסתירה בין המונחים הוא האלבום Illmatic של הראפר נאז שבהתחלה מכר 60,000 עותקים והיה אלבום אנדרגראונד וגם נחשב זה שקטע את הפופולריות של אמנים אלטרנטיביים כמו א טרייב קולד קווסט באותה תקופה.
תכנים ליריים
ראפרים אלטרנטיביים, במיוחד באנדרגראונד, נוטים להיות פואטיים יותר מאשר הגנגסטא ראפרים וההארדקור ראפרים. ראפרים אלטרנטיביים גם נמנעים מלדבר על רצח, תכשיטים, מין, ובכללי כל המוטיבים בראפ המיינסטרים מופיעים מעט ומגוחכים בהיפ הופ האלטרנטיבי.
איי חוף קיסריה
איי חוף קיסריה הם קבוצת איים בקרבת חוף קיסריה.
האיים מהווים חלק מרכס הכורכר המערבי שנפרד מהחוף בשל תהליכי גידוד. אחד מן האיים הללו הוא האי הצפוני, המרוחק כ-400 מטר מן החוף, צפונית לנמל קיסריה, והוא אחד האזורים היפים לצלילה באזור קיסריה. אל האי ניתן להגיע עם סירה ממועדון קיסריה, או בשחייה ארוכה מחוף הקשתות שנמצא צפונית לגן הלאומי, ליד אמת המים העתיקה. האי הצפוני עשיר בדגה ובבעלי חיים אחרים ביחס לשאר האתרים של קיסריה. מאפיינת אותו טופוגרפיה תת-ימית מעניינת: מערות שחודרות אל מתחת לאי, נקיקים מפותלים וקניונים ארוכים, וכן מאפיינת אותו טבלת גידוד מרשימה המהווה את פני האי.
כתבה במעריב בשנת 1961 דווח ב"מעריב" על תחרות שיט מסורתית שנערכה בקיסריה מול איים אלו:
אטום המימן
אטום המימן הוא האטום הפשוט ביותר, ובו שני גופים. הראשון הוא חלקיק מסיבי בעל מטען חיובי הנקרא פרוטון, והשני הוא חלקיק קל בעל מטען שלילי הנקרא אלקטרון. על החלקיקים פועל כוח קולון, שהוא כוח חשמלי מרכזי: כוח התלוי במרחק בין שני הגופים ובמטענם.
במכניקת הקוונטים, בניגוד למכניקה קלאסית, האלקטרון לא "נע" לאורך מסלול סביב הגרעין. הוא נמצא בו-זמנית בכל מקום בהסתברויות שונות. הפתרון הקוונטי מתאר באופן כמותי הסתברויות אלו ― הוא מתאר באופן מדויק מה הסיכוי למצוא את האלקטרון בחלק זה או אחר של המסלול.
מגוון מודלים התפתחו במהלך השנים הראשונות של המאה ה-20. מודלים שונים סיפקו הסברים לתופעות שונות, אך שום מודל לא הצליח לתאר את כולם ובכל מודל היו כשלים מהותיים. חלקם סיפקו הסבר לתופעות פיזור, אחרים לתופעות ספקטרוסקופיות, מודלים מסוימים לא היו יציבים מבחינה מכנית ואחרים מבחינה אנרגטית.
כדי להסביר את ההתנהגות המלאה של אטום המימן, היה צורך בעקרונות קוונטיים. גדלים מסוימים באטום המימן יכולים לקבל ערכים בדידים בלבד, לדוגמה: האנרגיה והתנע הזוויתי. הדבר משול למטוטלת שלא ניתן לנדנד אותה בכל תדירות אלא רק בתדירויות מסוימות. למרות הבסיס הקוונטי הזה, הצליח נילס בוהר לבנות מודל כמעט מושלם של אטום המימן. ב-1913 הוא פרסם את נוסחת בוהר לרמות האנרגיה המותרות באטום המימן, אליה הוא הגיע במה שכונה "תערובת קסומה של פיזיקה קלאסית שלא במקומה ומכניקת קוונטים מוקדמת" (משוואת שרדינגר לא פורסמה עד 1924).
רקע היסטורי
ב-1897 פרסם ג'יי ג'יי תומסון את "מודל עוגת הצימוקים" למבנה הפנימי של האטום. לפי מודל זה, האטום עשוי מכדור נוזל טעון חיובי, שהוא חסר צמיגות וחסר מסה, ובנוזל נמצאים חלקיקים בעלי מסה הטעונים במטען שלילי - האלקטרונים. תומסון הושפע מעבודותיהם של לורד קלווין ואלפרד מאייר (Alfred M. Mayer) בנושא תאוריית המערבולות (Atomic Vortex Theory) - תאוריה אטומית מוקדמת שלפיה אטומים הם מערבולות קטנות בנוזל מושלם ואינסופי. תחילה חשב תומסון על האטום כמבנה טבעתי, המורכב מחלקיקים טעונים במטען שלילי, שייתכן שמוחזקים יחדיו על ידי כוח מרכזי. במודל ראשוני זה לא היה מנגנון מושך שמונע מהאטום להתפשט כלפי חוץ. כשנתיים מאוחר יותר, הוא עידן את המודל על ידי הוספת הנוזל החיובי, אך רק ב-1903 נתן ניתוח כמותי מלא לבעיה.
הטיפול הכמותי תחת מודל תומסון היה פשטני. כדי להימנע מהסיבוכיות הגדולה של חישובים בשלושה ממדים, הגביל תומסון את מודל האטום שלו למסלולים מעגליים של אלקטרונים במישור אחד, וחישב מה יהיו הקונפיגורציות היציבות של מספרי אלקטרונים בכל מסלול. תומסון הראה, וזאת עוד לפני הולדת המכניקה הקוונטית, שמותרים מסלולים בדידים בלבד ולא רצף של אלקטרונים סביב מוקד יחיד. בנוסף, זיהה תומסון את הבעיה בצורת המסלולים - אלקטרונים המואצים בתנועה מעגלית פולטים קרינה ולכן מאבדים אנרגיה. איבוד האנרגיה הופך את האטום לבלתי יציב. תומסון הצליח להראות, בעזרת נוסחה שפותחה על ידי לרמור (Larmor) ב-1897, שככל שמספר החלקיקים גדול יותר בתוך המסלול כך קטן איבוד האנרגיה בגלל הקרנה. מאחר שבזמן הפרסום המקורי עדיין לא היה ידוע מספר האלקטרונים באטום, הבעיה הייתה פתורה.
המודל של תומסון היה המודל המקובל ביותר בין 1904 ל-1910, והקהילה המדעית התייחסה אליו כייצוג נכון של מבנה האטום. הסיבה העיקרית שהמודל היה כה פופולרי הייתה פשטותו - האטום מורכב מחלקיקים מסוג אחד בלבד, ולכן ניתן להתייחס לכל החומר בעולם כמורכב רק מסוג אחד של חלקיק. המודל גם התיימר להסביר, אם כי בצורה איכותית ולא כמותית, אפקטים פיזיקליים רבים כמו: אפקט זימן, רדיואקטיביות, האפקט הפוטואלקטרי ועוד.
מודל עוגת הצימוקים נכשל מכמה סיבות. ראשית, הוא דרש שנוזל החשמל החיובי יהיה חסר מסה וחסר צמיגות. הוא גם לא הצליח להסביר את ספקטרום הפליטה של אטומים מעוררים, אך הבעיה המשמעותית ביותר הייתה הערכתו של תומסון עצמו למספר האלקטרונים באטום. ב-1910 היה בסיס ניסויי מספק כדי לקבוע שבאטום המימן יש רק אלקטרון אחד, בהליום שניים או ארבע וכן הלאה. מיעוט האלקטרונים החזיר על כנה את בעיית יציבות האטום בשל פליטת קרינה, והיווה את המכה הקשה ביותר למודל. לא ניתן היה לטעון עוד כי ביצוע החישובים מסובך מדי, והמודל הישן לא תאם את המציאות.
ניסויי פיזור היו המפתח למודל הבא של האטום. מודל תומסון הצליח להסביר ניסויי פיזור של קרינת \beta\,\! על ידי הנחה של פיזורים חוזרים מהאלקטרונים, אבל לא הצליח להסביר תוצאות של ניסויי פיזור \alpha\,\!. מודל האטום של רתרפורד, לעומת זאת, שהתבסס על ניסויי הפיזור המפורסמים של רתרפורד שנערכו במנצ'סטר ב-1908, הצליח להסביר את התוצאות בצורה טובה מאוד.
הניסוי של רתרפורד, שנערך על ידי האנס גייגר (Geiger) בסיוע ארנסט מרסדן (Marsden), היה ניסוי פיזור שבו נמדדו זוויות ההחזרה של חלקיקי \alpha\,\! (גרעיני הליום מיוננים) מלוח זהב. התוצאות העלו שחלקיק אחד מ-8,000 מוחזר מהלוח (כלומר מוסט בזווית גדולה מ-90 מעלות). תוצאות אלה לא עלו בקנה אחד עם מודל הפיזורים המרובים של תומסון. כדי שפיזור בזווית גדולה יהיה אפשרי, על הפיזור להתבצע בהתנגשות יחידה עם מסה טעונה ומרוכזת. רתרפורד הסיק שהאטום מורכב מגרעין דחוס וטעון המוקף בענן מטען בעל סימן הפוך מהגרעין. רתרפורד לא קבע את מטען הענן או הגרעין, והחישובים שלו היו תקפים לגרעין חיובי או שלילי.
חולשת המודל המקורי של רתרפורד, שפורסם לראשונה ב-1911, נובעת בין השאר מכך שהוא נמנע מהתייחסות לצורת המסלול של האלקטרונים. בלי הבנה של התנהגות האלקטרונים היה המודל חסר יכולת להסביר תופעות כימיות כמו קישור בין אטומים, ואת סדירותה של הטבלה המחזורית. הוא גם לא היווה שיפור ביחס למודל של תומסון בנוגע להסבר קווי הפליטה הספקטרליים. ב-1913 פרסמו גייגר ומרסדן את תוצאות המדידות שלהם (שכללו יותר מ-100,000 מדידות נפרדות), ההתאמה המצוינת לנוסחת הפיזור שפיתח רתרפורד בהתבסס על המודל גברו על החולשות שהיו בו, והוא הפך למודל המקובל.
הראשון שהתמודד עם בעיית המבנה של ענן האלקטרונים היה נילס בוהר. ב-1912 שלח נילס בוהר לארנסט רתרפורד מכתב המפרט את רעיונותיו לגבי מבנה האטום. מכתב זה זכה לשם "מזכר מנצ'סטר". במכתב כותב בוהר כי האטום יהיה יציב מבחינה מכנית אם מתירים לאנרגיה הקינטית של האלקטרונים להיות פרופורציונית לתדירות הסיבוב שלהם. הוא בחר את קבוע הפרופורציה כך שיהיה קרוב לקבוע פלנק. בוהר התמודד עם בעיית קונפיגורציית האלקטרונים אך עדיין לא עם ספקטרום הפליטה. במאמר מאוחר יותר, משנת 1913, התייחס בוהר גם לבעיה זו.
כדי לפתור את הבעיה, הוסיף בוהר שני פוסטולטים לתאוריה. הראשון: מצבים יציבים (סטציונריים) קיימים עבור אלקטרונים המקיפים את הגרעין ועבורם מכניקה רגילה תקפה אך אלקטרודינמיקה אינה תקפה, השני: במעבר בין מצבים סטציונריים נפלטת קרינה, בתדירות שקשורה רק להפרש האנרגיות בין המצבים. בעזרת הנחות אלה הצליח בוהר לפתח את אורכי הגל של סדרות פליטה שהיו ידועות באותו זמן: סדרת בלמר וסדרת פשן (Paschen Series). סדרות אלה התאימו למצבים הקוונטיים n=2, n=3. בנוסף לכך, הוא חזה סדרות נוספות המתאימות ל n גדול מ-4, וכן ל-n=1. את הסדרה n=1 מדד לימן (Lyman) ב-1914, והיא נקראת על שמו. הסדרה תואמת את התחזיות של בוהר.
מודל האטום של בוהר היה שאפתני למדי, הוא התיימר לטפל לא רק באטומים פשוטים דוגמת אטום המימן, אלא ניסה לבנות תאוריה כימית שלמה גם ליסודות הכבדים, וכן למולקולות פשוטות. התאוריה כשלה לראשונה בניסיונות של בוהר לתאר קשרים כימיים קוולנטיים, והתברר לבסוף שרק התפתחות מכניקת הקוונטים המלאה תסביר בצורה מספקת קשרים מסוג זה. כבר ב-1887 מדדו מייקלסון ומורלי את הפיצול בקו הפליטה האדום בספקטרום המימן. חוסר היכולת להסביר את המבנה הדק הזה בעזרת התאוריה של בוהר היה גורם משמעותי להבנה שגם מודל זה אינו מהווה הסבר מלא למבנה האטומי.
זומרפלד (Sommerfeld) עידן את המודל של בוהר ב-1916 על ידי שילוב של תורת היחסות הפרטית במודל, ובכך הצליח לחשב את הפיצול העדין בספקטרום המימן. החישובים אומתו בניסוי על ידי פשן (Paschen) בגרמניה ב-1916.
מאפיינים מתמטיים של הפתרון
ניתן לכתוב כל מצב של אטום המימן (התיאור הפונקציונלי של ענן ההסתברות של האלקטרון) כסופרפוזיציה של מצבים עצמיים. מצבים עצמיים הם היחידות הבסיסיות שאיתן ניתן להרכיב כל פתרון אפשרי. מצב עצמי מאופיין על ידי ארבעה מספרים קוונטיים:.
מספר האנרגיה n
הערך של n מציין את רמת האנרגיה של האלקטרון. הוא מקבל את הערכים. כתוצאה מכך לא כל רמה אנרגטית אפשרית, אלא רמות מסוימות בלבד. הקשר בין האנרגיה לבין n נתון בנוסחה:
מספר התנע הזוויתי ℓ
התנע הזוויתי האורביטלי של אטום המימן מקבל את הערכים ומקושר לתנע הזוויתי לפי
\hbar קבוע פלאנק המצומצם ונתון על ידי
המספר המגנטי m
המספר המגנטי אמנם מובחן רק כאשר מופעל שדה מגנטי חיצוני, אך המשמעות הפיזיקלית שלו קשורה לגודלו של רכיב וקטור התנע הזוויתי בכיוון ציר z. ערכיו הם והקשר בינו לבין רכיב z של התנע הזוויתי הוא:
בהיעדר שדה מגנטי חיצוני, בחירת הציר היא שרירותית, ואפשר לתאר את m כהיטל על כיוון כלשהו, אלא שהקונבנציה היא לבחור את ציר z. תכונה חשובה של אופרטורי תנע זוויתי היא שהם אינם קומוטטיביים (כלומר ). כיוצא בזאת, לא ניתן לדעת בו זמנית היטלים שונים של התנע הזוויתי - לא ניתן לדעת בו זמנית את (תכונה זו נובעת מעיקרון אי-הוודאות של הייזנברג). לכן היטל על ציר אחד, מספר אחד, מתאר את רכיבי התנע הזוויתי בצורה המלאה ביותר האפשרית.
המספר המגנטי של הספין ms
האלקטרון הוא בעל ספין, לכן. גם כאן הכוונה לרכיב z של הספין, וציר זה נבחר באופן שרירותי. הקשר לרכיב z של הספין הוא:
ניוון
המשמעות של ניוון בהקשר זה היא שפתרונות עם שונים, לדוגמה, הם בעלי אותה אנרגיה. אפשר להבין מדוע זה מתאפשר כאשר מתבוננים בביטוי לאנרגיה, הוא אינו תלוי במספרים הקוונטיים האחרים. באופן כללי, ניוון נובע מסימטריה של המערכת. זאת מפני שאופרטורי סימטריה הם חילופיים עם ההמילטוניאן. הניוון בm, m_s הוא הגורם לאפקט זימן הנורמלי והאנומלי. כאשר מפעילים שדה מגנטי חיצוני, מוסר הניוון, ומופיעות רמות אנרגיה חדשות (קווים חדשים בספקטרום האנרגיה). בנוסף, הניוון תורם לאנטרופיה של המערכת.
מקור הניוון ב-m (א')
הניוון ב-m נובע מהסימטריה תחת סיבוב של ההמילטוניאן. באופן עקרוני, תכונה זו אינה ייחודית לפוטנציאל קולומבי, אלא תנבע מכל פוטנציאל איזוטרופי (פוטנציאל שזהה בכל הכיוונים). מפני שיש סימטריה, ניתן להגדיר אופרטורים אשר חילופיים עם ההמילטוניאן. משמעות הדבר היא שמצבים שונים הם בעלי אותה אנרגיה.
מקור הניוון ב-ℓ (ב')
הניוון ב-\ell ייחודי לפוטנציאלים מהצורה. פוטנציאלים מוכרים מצורה זו הם: פוטנציאל קולון והפוטנציאל הגרביטציוני. בעבור פוטנציאלים מסוג זה, יש סימטריה רב ממדית, שעבורה וקטור לפלס-רונגה-לנץ נשמר. סימטריה זו היא הסימטריה שיוצרת את הניוון ב-\ell. אופרטור הסימטריה במקרה זה הוא מרוכב, ומוגדר כ- כאשר.
<!-- == פתרון המשוואה == נתחיל בפתרון משוואת שרדינגר תחת ההנחה, כלומר תחת ההנחה שהפוטנציאל תלוי ברדיוס בלבד. נשים לב שמפוטנציאל כזה נצפה לפי משפט נתר שיקיים שימור תנע זוויתי (כפי שניתן לראות מהניוון ב\ell). נכתוב את המשוואה באמצעות נוסחת לפלסיאן בקואורדינטות כדוריות:. כעת יש להפריד משתנים, ואם נפתח את המשוואה נקבל. אם נגדיר נקבל שמה שסימנו בI שווה בעצם ל. אם נסמן כפי שמקובל, נקבל את המשוואה (הכללית, לכל פוטנציאל רדיאלי) הבאה:. עכשיו, אם ניזכר בהגדרת אופרטור התנע הזוויתי בקואורדינטות כדוריות נקבל שהמשוואה שלנו עבור Y היא בדיוק. מתקיים וניתן לקחת סט וקטורים שהוא ו"ע של כל אחד מהווקטורים האלו. נסמן אם כך  (נשים לב שבחרנו את m, \ell להיות חסרי יחידות). נתחיל מהמשוואה הפשוטה יותר, שעוסקת בתנע הזוויתי בכיוון z - . אם נפריד  נקבל שהחלק התלוי ב-θ מצטמצם, וקיבלנו . מהנרמול נקבל את הקבוע A, ומהדרישה  נקבל שm חייב להיות שלם. סה"כ -  ותנאי קוונטיזציה. כעת, אם נגדיר אופרטורים (מבחינה פיזיקלית ניווכח בהמשך שאלו אופרטורי סולם) נקבל, וכן. כעת, אם נתבונן במצב הקוונטי (שהוא, אם ניזכר, סימן שלנו למצב קוונטי בו מתקיים(הפונקציות שלנו הן פונקציות עצמיות של התנע הזוויתי הכולל וגם של התנע הזוויתי בכיוון z) נקבל שמתקיים  . מהחישוב שלנו ל-L_\pm L_\mp, מתקבל כי  ואם מחלקים ב-\hbar^2 ונשתמש בכך שf(x)=x(x+1) עולה, נקבל ש|m|\leq l. גם לתוצאה זו תימצא משמעות פיזיקלית בהמשך. אם נשתמש בעובדה  נקבל . כלומר קיבלנו שאותם אופרטורים הם באמת אופרטורי סולם - מגדילים באחת או במינוס אחת את הערך העצמי של הפונקציה. למעשה, מצאנו קודם את קבוע הנרמול (שהרי קיבלנו פונקציה עצמית אבל לא בטוח שהיא מנורמלת) - שהרי חישבנו למעלה את . אם כך, נשתמש בכתיב של וקטורים מנורמלים ונקבל (בעזרת ידיעת הנורמה של התוצאה) שמתקיים  . אם נפתור את המשוואה עבור נקבל בסופו של דבר .(עבור תטא תתקבל משוואת לז'נדר המוכללת ופתרונותיה פולינומי לז'נדר הנלווים). לחלופין, ניתן להשתמש בעובדה ש ולקבל משוואה על  ולקבל . אם נפעיל עכשיו l-n פעמים את L_- ונדאג לנרמל, נקבל שוב הפתרון
אם כך, נשארה לנו הפונקציה הרדיאלית - המשוואה היא. הפתרון הוא לקחת פעם את r לאינסוף, ופעם להשאיף אותו לאפס, וכך לקבל שהפונקציות מתנהגות בצורות מסוימות בערכים קטנים ובצורות מסוימות בערכים גדולים - ומה שנותר הוא פונקציה שיש לחשב.
ראשית, בערכים נמוכים, ניתן לקרב כל פונקציה כ. אם נציב פתרון כזה במשוואה, נקבל. עכשיו, עבור ערכים נמוכים של r, החלק שהולך כמו \frac{1}{r}(כלומר החלק של הפוטנציאל) הוא קטן יחסית, וכך גם החלק שלא כולל גזירה/חלוקה בחזקה של r - הכפל Eu. בהינתן ההזנחות האלו, מתקבלת המשוואה. אנחנו מקבלים שמתקיים ובסך הכל מתקיים. עם זאת, הפתרון השלילי מתבדר ולכן אינו אפשרי - מתקיים a=l+1. כלומר, קיבלנו פונקציה מהצורה. ניחוש בערכים גדולים ייתן לנו בסופו של דבר את הפונקציה. כעת נותר לנו להציב את הניחוש במשוואה, ולראות איזו פונקציה נקבל עבור L -->
פונקציית הגל
לפונקציית הגל של אטום המימן בקואורדינטות כדוריות יש את המבנה, כאשר נקראת הפונקציה הרדיאלית ותלויה רק בקואורדינטה הרדיאלית r \,\! ו נקראת הרמוניה ספרית ותלויה רק בזוויות.
הפונקציה הרדיאלית
הפונקציה הרדיאלית של אטום המימן היא מהצורה הבאה:
הם פולינומי לגר המוכללים.
a_0 \,\! הוא רדיוס בוהר ונתון על ידי
הערות שוליים
Wasserstoff Protium Wodór atomowy Протий
צ'יזקייק פקטורי
צ'יזקייק פקטורי (באנגלית: The Cheesecake Factory) היא רשת מסעדות אמריקאית.
הרשת מפעילה כ-220 סניפים בארצות הברית, כאשר 206 מהם תחת המותג "The Cheesecake Factory", ו-13 תחת השם "Grand Lux Cafe" ומסעדה אחת תחת השם "RockSugar Pan Asian Kitchen" נכון ל-2018. הרשת נסחרת בבורסת הנאסד"ק.
הרשת הוקמה בשנת 1978 על ידי דייוויד אוברטון בבוורלי הילס שבקליפורניה.
צ'יזקייק פקטורי מגישה אוכל מגוון כמו בשרים, דגים, פסטות, כריכים, פיצות, המבורגרים, והיא ידועה בזכות עוגות הגבינה שלה.
בתחילת חודש דצמבר 2017, נפתח סניף ראשון בישראל, בהוד השרון. בהמשך נפתחו סניפים נוספים בדיזנגוף סנטר, שרונה מרקט תל אביב, קניון עזריאלי בתל אביב, קניון שרונים בהוד השרון, ובסינמה סיטי בראשון לציון.
בתרבות
בסדרת הטלוויזיה "המפץ הגדול" אחת מהדמויות הראשיות, פני, עובדת בתור מלצרית בצ'יזקייק פקטורי.
הצ'יזקייק פקטורי מוזכר כקטע פארודי בסדרת הטלוויזיה של ניקלודיאון "ICarly" בפרק "iWin a Date", כמחסן לעוגות גבינה.
הצ'יזקייק פקטורי מוזכר בסרט האמריקאי "אחים חורגים" משנת 2008.
בסרט "המרגל שזרק אותי" משנת 2018, אודרי אומרת למורגן שהיא ודרו הלכו לצ'יזקייק פקטורי, עליו משיבה מורגן: "אלוהים, התפריט הזה. יותר מדי אפשרויות."
בשיר "Child's Play" של דרייק משנת 2016, מילות השיר "למה אתה צריך להילחם איתי בעוגת גבינה? אתה יודע שאני אוהב ללכת לשם", מתייחסת לאהבתו של דרייק לצ'יזקייק פקטורי.
בפרק מתוך משפחת סימפסון "Bart Sells His Soul", אחת מאפשרויות האוכל בספרינגפילד הייתה "המחסן לעוגת גבינה בטקסס".
בעיות משפטיות
ב-4 בדצמבר 2020, הוועדה לניירות ערך ולבורסות של ארצות הברית החליטה להגיש כתב אישום נגד החברה בגין "הונאת משקיעים" במהלך מגפת הקורונה, החברה שילמה קנס בסך 125,000 דולר מ-"בלי להודות במעשה".
בואינג C-17 גלובמאסטר III
C-17 גלובמאסטר (אנגלית: Boeing C-17 Globemaster III) הוא מטוס תובלה אסטרטגי צבאי כבד מתוצרת חברת בואינג. המטוס פותח על פי דרישות חיל האוויר האמריקאי כמטוס תובלה אסטרטגי שיחליף את ה-C-130 הרקולס. ה-C-17 נועד למשימות תובלה אווירית לכוחות נצורים, לבסיסי פריסה, ולבסיסי חזית קדמיים, והוא מתאים גם למשימות הצנחה.
טה דאום
הטה דאום (בלטינית: Te Deum; ידוע גם כ"מזמור האמברוזי", או "שיר הכנסייה") הוא מזמור הודיה ותפילה נוצרית קדומה, הדומה לשילוב התפילות היהודיות מודים וקדושה. המזמור קרוי על שם מילות הפתיחה שלו בלטינית: טה דאום לאודמוס, "אֱלֹהֵינוּ, מוֹדִים אֲנַחְנוּ לָךְ".
נחל סבך
נחל סבך הוא אחד מיובליו של נחל יגור.
טה דאום
המזמור נותר בשימוש יומיומי בכנסייה הקתולית, ורשומה בספר 'תפילות השעה' שלה. המזמור נאמר גם באירועי הודיה לאל כמו בחירת אפיפיור, מינוי הגמון, הכרזה על קדוש נוצרי, הודעה על המרה לנצרות, חתימת הסכם שלום, הכתרה מלכותית וכדומה.
נחל סבך
תוואי הנחל
ראשיתו של נחל סבך בקו פרשת המים ושלושת ערוציו, סמוך לכביש 672 מחיפה ליישוב עוספיא. המים שופעים מעל סלעי קירטון ואדמת רנדזינה. לאחר מכן עוברים על סלעי דולומיט. הערוצים נפגשים לכדי ערוץ אחד בדרך נוף כרמל. תוואי הנחל ואפיקו צר ותלול ולאורכו מפלונים בגובה של כשלושה מטרים. במפגש עם נחל יגור ערוציו צרים ובהם מדרון תלול וניתן לחזות במפלי מים הנופלים מעל סלע דולומיט. מפליו של הנחל מגיעים עד גובה של כ-7 מטרים בחלקו התחתון.
טה דאום
את המזמור שרים לאחר המיסה, או כתפילה העומדת בפני עצמה. המזמור משמש גם בכנסייה האנגליקנית והלותרנית באופן דומה.
מקור
המסורת הנוצרית מייחסת את כתיבת המזמור לאמברוזיוס ואוגוסטינוס כשאוגוסטינוס הוטבל לנצרות  בידי אמברוזיוס בשנת 387. המזמור מיוחס גם להילריוס מפואטייה או לניקטס, הגמון רמשיאנה במאה הרביעית.
הפסקה בסוף המזמור המתחילה במילים סאלוום פאק פופולום טואום היא אוסף פסוקים מתהלים מתורגמים ללטינית, שנוספו מאוחר יותר לפיוט המקורי.
המזמור מתאים לנוסח השליחים - הכרזה פולחנית על האמונה, ומשלב בין תפילה וליטורגיה, לבין הכרזת אמונים. תחילה היא קוראת בשם האל, ומיד לאחר מכן מהללת את כל המברכים והמכבדים את האל, תחילה במערכת ערוכה של יצורי השמים, עבור בנוצרים הנאמנים שכבר הגיעו לשמים, ועד להפצתה של הכנסייה ברחבי העולם. המזמור חוזר בסופו לנוסח ההתחלתי של המזמור באמירת שמו של ישו ומאזכרת את לידתו, סבלו ומותו, קומו לתחיה, והאדרתו. בשלב זה המזמור פונה לכנסייה ולמתפללים עצמם, מבקש רחמים וכפרה על חטאיהם, הגנה מפני חטאים עתידיים ואיחוד עתידי עם הנבחר.
לחנים
לחנים רבים הולחנו למזמור זה ביניהם היידן, מוצרט, ברליוז, ג'וזפה ורדי, ברוקנר, פורטוונגלר, דבורק (אנטונין דבוז'ק), בריטן, קודלי, ופורט בין הידועים יותר. בעת שניצח על לחנו עבור לואי הארבעה עשר, מלך צרפת, ז'אן-בטיסט לולי נפצע ומת מפצעיו.
לחנו של מארק-אנטואן שרפנטייה למזמור טה דאום, משמש כלחן הפתיחה לרבים משידורי איגוד השידור האירופי, וביניהם המוכר ביותר שידורי האירוויזיון. לחנו של ויליאם וולטון נכתב עבור הכתרת מלכת אנגליה אליזבת השנייה בשנת 1953.
ישנם גם ביצועים מודרניים, חלקם עם קטעים מתורגמים מלטינית לאנגלית ולשפות אחרות.
שיר הכנסייה הגרמני גרוסר גוט, ויר לובן דיך ("האל הגדול, אנו משבחים אותך"; ) הוא למעשה תרגום חופשי של טה דאום.
פנחס עשת
פנחס עשת (10 ביוני 1935 – 19 בנובמבר 2006) היה אמן, דפס פסל ומורה לפיסול ישראלי.
ביוגרפיה
עשת נולד ביאשי שברומניה ועלה לישראל אחרי מלחמת העולם השנייה. בשנותיו הראשונות בארץ התגורר בקיבוץ שדות ים שליד קיסריה.
בשנות ה-50 למד פיסול תחילה בישראל ואחר כך באיטליה, אצל מרינו מריני. בשנת 1965 נמנה עם מייסדי קבוצת+10, יחד עם רפי לביא והציג מיצירותיו בתערוכות עם הקבוצה. בשנת 1966 זכה בפרס דיזנגוף על יצירתו "במפורש 16". בשנת 1968 זכה בפרס איקה לאמנות צעירה מטעם מוזיאון ישראל.
רבות מיצירותיו הן פסלי מתכת גאומטריים בסגנון מופשט, אולם הוא פיסל גם בקרמיקה ( קיר אמנותי בבית אסיה, תל אביב ), שיש וחומרים אחרים. עבודותיו מוצגות, בין היתר, במוזיאון ישראל ובמוזיאון תל אביב.
עשת היה פרופסור בבית הספר לאמנות בצלאל בירושלים וכן במכון אבני לאמנות. כמו כן לימד במגמת פיסול בהמדרשה לאמנות ברמת השרון.
פנחס עשת נפטר ב-2006, בגיל 71. הותיר שלוש בנות.
עיריית תל אביב קבעה לוחית זיכרון על ביתו של פנחס עשת ברחוב צבי פרץ חיות 5 בתל אביב.
בשנת 2021 פורסם הספר "פנחס עשת - דיוקן" על ידי מוזיאון ינקו דאדא בעין הוד בעריכתה של אירית מלר.
ירדן במלחמת האזרחים בסוריה
הלחימה במלחמת האזרחים בסוריה זלגה לא מעט פעמים לירדן, השכנה מדרום. הזליגה כוללת עימותים ותקריות ירי לאורך גבול ירדן–סוריה. כמו כן, מאות אלפי סורים חצו את הגבול לירדן כדי לברוח מהלחימה, ואילו אלפי ירדנים חצו את הגבול לסוריה כדי להצטרף ללחימה. בעקבות התעצמות המדינה האסלאמית בעיראק ובסוריה, הצטרפה ירדן לקואליציה הבינלאומית נגד הארגון.
אריה דבורצקי
אריה דְבוֹרֶצְקי (Dvoretzky; 3 במאי 1916 – 8 במאי 2008) היה פרופסור ישראלי למתמטיקה, המדען הראשי של משרד הביטחון, ממייסדי האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, בה כיהן גם כנשיא, סגן נשיא האוניברסיטה העברית בירושלים, נשיאו השביעי של מכון ויצמן למדע וחתן פרס ישראל למדעים מדויקים.
תולדות חייו ופועלו
אריה דבורצקי נולד בשנת 1916 בעיירה חוֹרוֹל (Хорол) שבדרום-מערב האימפריה הרוסית (כיום באוקראינה), ובגיל 6 עלה לארץ ישראל עם הוריו. הוא למד בבית הספר הריאלי בחיפה, ובהמשך למד מתמטיקה באוניברסיטה העברית. את עבודת הדוקטור, בנושא "מחקרים בתורת טורי דיריכלה כלליים", בהנחייתו של פרופ' מיכאל פקטה, הגיש בשנת 1941.
דבורצקי היה הבוגר הראשון של האוניברסיטה העברית שמונה לפרופסור מן המניין בה. בשנת 1956 נמנה עם מוכיחי אי-שוויון דבורצקי-קיפר-וולפוביץ, בתורת ההסתברות. בתחילת שנות השישים הוכיח את משפט דבורצקי, בתורה של מרחבי בנך, הקרוי על שמו. דבורצקי הנחה תלמידים רבים, וביניהם ברנקו גרונבאום, יורם לינדנשטראוס ומרדכי ציפין. דבורצקי היה הראשון שעסק בתורת המשחקים בישראל ועמד מאחורי היוזמה להזמין את ישראל אומן לאוניברסיטה העברית.
בין השנים 1955–1957 היה דיקן הפקולטה למתמטיקה ומדעי הטבע באוניברסיטה העברית. בשנים 1959–1961 היה סגן נשיא האוניברסיטה העברית. עם התפטרותו של מזר מנשיאות האוניברסיטה, עלה שמו של דבורצקי כמועמד לרשת אותו כרקטור ונשיא, אולם הסגל הצעיר בסנאט האוניברסיטה ביקש להפריד בין תפקידי הרקטור והנשיא, ולמנות לתפקיד הרקטור את פרופ' יואל רקח. לאחר שהצעת ההפרדה נתקבלה בסנאט, הסיר דבורצקי את מועמדותו לתפקיד. לאחר מלחמת ששת הימים ועד 1972 כיהן כמדען הראשי של מערכת הביטחון. ב-1972 מונה לחבר בוועדה לאנרגיה אטומית. בשנת 1975, ייסד את המכון ללימודים מתקדמים באוניברסיטה העברית והיה מנהלו הראשון, ובשנת 1985 נבחר לנשיא מכון ויצמן למדע. בשנים 2006–2008 היה חבר תת-הוועדה לבחירת מדענים עולים מצטיינים של הות"ת.
דבורצקי היה ממניחי היסוד של האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים וחבר בולט בה מאז היווסדה. בסוף שנת 1958 נקרא להיות חבר בוועדה המכינה של האקדמיה. הוא היה יושב ראש החטיבה למדעי הטבע בשנים 1963–1968, סגן נשיא בשנים 1968–1974 ונשיא בשנים 1974-1980.
דבורצקי הוא חתן פרס ויצמן למחקרים במדעים מדויקים לשנת 1952, פרס קפלון לשנת 1969 ופרס ישראל במדעים מדויקים לשנת ה'תשל"ג (1973), הוא נבחר כחבר זר של האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים בשנת 1985. בשנת 1998 זכה בפרס בובליק מטעם האוניברסיטה העברית. זכה בתואר דוקטור לשם כבוד לפילוסופיה מטעם אוניברסיטת תל אביב בשנת 1996.
נישא לשרה לבית שניאורסון, שהייתה מתרגמת ספרות קלאסית מלטינית לעברית (בשם שרה דבורצקי), ולזוג נולדו שני ילדים. בנם, גדעון דבורצקי, לחם במלחמת יום הכיפורים וקיבל את עיטור העוז עבור פינוי תחת אש של נפגעי החווה הסינית. מספר ימים לאחר קרב זה נהרג בפאיד.
אריה דבורצקי נפטר ב-8 במאי 2008 והובא לקבורה בהר המנוחות.
עמדותיו
כסגן נשיא האוניברסיטה העברית השתייך לקבוצה המובילה באוניברסיטה העברית שבקשה לשמר את המונופול שלה על ההשכלה הגבוהה בישראל ובין השאר לדאוג להכפפת אוניברסיטת תל אביב לאוניברסיטה העברית. משה ליסק ואורי כהן מונים את דבורצקי בין קבוצת המכונה על ידם "אסטרטגים מדעיים" שהייתה בעלת קשרים הדוקים עם ראשי המדינה וייעצה להם בתחומים רבים.
דיזל (חברה)
דיזל (Diesel S.p.A.) היא חברת עיצוב אופנה איטלקית שהוקמה בשנת 1978. היא ידועה ביותר בבגדיה המותאמים לפלח השוק הצעיר, במיוחד ג'ינסים, אך היא מוכרת כיום מוצרים רבים משעוני יד ועד בשמים. החברה בבעלות פרטית של מייסד החברה רנזו רוסו ובסיסה נמצא בעיר מולבנה בצפון איטליה. שווי החברה מוערך ב-1.2 מיליארד אירו והיא מעסיקה כ-3,300 עובדים. מוצרי קו הבישום שלה שייכים לחברת לוריאל.
החברה פועלת ביותר מ-80 מדינות.
החברה התפרסמה בפרסומות פרובוקטיביות, כדוגמת פרסומת המציגה תאונת דרכים שהנפגעים לבושים בבגדי המותג דיזל.
הדרבי של ירושלים
שתי הקבוצות נפגשו 61 פעמים במסגרת הליגה, כאשר בית"ר היא הקבוצה הדומיננטית ביניהן, והיא ניצחה 26 משחקים, לעומת הפועל שניצחה ב-13 משחקים. בנוסף, 22 משחקים הסתיימו ללא הכרעה. גם בגביע בית"ר הדומיננטית יותר מבין שתי הקבוצות, כאשר מתוך 5 משחקים בית"ר ניצחה בארבעה במסגרת הגביע, ובמשחק הנותר הפועל ניצחה בהטלת מטבע לאחר משחק חוזר שהסתיים בתיקו.
רקע
חלוקה פוליטית זו תקפה במידת מה גם היום בקרב קהל האוהדים, כשבית"ר נתפסת כקבוצת הדגל של הימין ומדגישה את הלאום היהודי שבה, ואילו רבים מאוהדי הפועל מזוהים עם הצד השמאלי של המפה הפוליטית. חלוקה זו בולטת במיוחד ביחס לערביי ישראל: בעוד שבבית"ר מעולם לא שיחק שחקן ערבי, ובקרב אוהדיה רווחים ביטויים נגד ערבים, בהפועל משולבים שחקנים ערבים ולקבוצה אוהדים ערבים שמגיעים למשחקים, והיא מתנגדת לגזענות ואפליה.
צבעיה של הפועל הם אדום ושחור, כשאדום הוא היסטורית צבע שמייצג סוציאליזם. סמלה של בית"ר הוא מנורת שבעת הקנים, סמל יהודי-ציוני שהיה סמלה של התנועה הרוויזיוניסטית ושל תנועת בית"ר מייסודו של זאב ז'בוטינסקי.
היסטוריה
בעקבות ירידת כוחה של הפועל ירושלים, לא התקיימו משחקי הדרבי הירושלמי במסגרת הליגה במשך כעשרים שנה, בין העונות 1999/2000 ל-2021/2022. במחזור ה-33 של עונת 1999/2000 התקיים בפעם האחרונה משחק הדרבי של ירושלים והסתיים בתוצאה 1–1. בסוף עונה זו ירדה הפועל מהליגה הבכירה ולא חזרה אליה עד עונת 2021/2022, 21 שנים לאחר מכן, אז עלתה הפועל ירושלים חזרה לליגה הבכירה כקבוצת אוהדים. במהלך תקופה זו התפצלו חלק מאוהדיה לקבוצת "הפועל קטמון ירושלים" בשנים 2020-2007, עד לאיחוד מחדש של הקבוצה ב-2020.
ב-31 ביולי 2021 התקיים הדרבי הירושלמי לראשונה מאז שנת 2000, ולראשונה כשהפועל במתכונתה כקבוצת אוהדים. המשחק נערך במסגרת מפעל גביע הטוטו באצטדיון טדי, וניצחה בו הפועל ירושלים בתוצאה 1–0.
ב-13 בספטמבר 2021, נפגשו השתיים לדרבי הראשון בליגה מזה 21 שנה, שגם הניב את מספר הצופים הגבוה ביותר שנרשם בדרבי הירושלמי עד אז (18,100 אוהדים), כאשר הפועל מארחת את בית"ר באצטדיון טדי במשחק שהסתיים בניצחון 0–3 של בית"ר על הפועל. באותה העונה ניצחה בית"ר גם בשני משחקי הליגה האחרים, ובכך השלימה סוויפ עונתי על הפועל.
ב-12 בספטמבר 2022 הפועל ניצחה את בית"ר בדרבי ליגה בפעם הראשונה מזה 31 שנים, בתוצאה 0-1. זה היה גם הניצחון הראשון של הפועל ירושלים בדרבי באצטדיון טדי, שכן הניצחון האחרון שלה על בית"ר במסגרת הליגה היה ב-25 במאי 1991, עוד כשהמשחקים נערכו באצטדיון ימק"א. בנוסף זה גם היה משחק הדרבי עם כמות הקהל הגדולה ביותר שנרשמה עם כ-19,000 צופים (שבר את השיא שנרשם בעונה לפני כן).