cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קומבו (קמרון)
גאוגרפיה
העיר ממוקמת בצפון-מערב קמרון, כ-53 קילומטרים מהגבול של קמרון עם ניגריה. היא נמצאת כ-263 קילומטרים מעיר הבירה יאונדה וכ-53 קילומטרים מבירת האזור במנדה.
גרשון סלומון
שירות בצה"ל
שירת בצה"ל בהנדסה קרבית, סיים קורס קצינים ומונה למפקד מחלקה ואחר כך למפקד פלוגה. השתתף במבצע סיני (1956). בוגר קורס קומנדו שהתקיים במסגרת בית הספר לצניחה וללוחמה זעירה בבסיס תל נוף (1957).
קומבו (קמרון)
אקלים
הטמפרטורה הממוצעת היא 18 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא פברואר (24 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא יוני (14 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 1,680 מילימטרים בשנה. חודש ספטמבר הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (296 מ"מ גשם), וחודש ינואר הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (2 מ"מ גשם).
גרשון סלומון
שירות בצה"ל
בינואר 1958 נפצע קשה בעת שפיקד על כוח שעסק בפינוי מוקשים בסמוך לגבול סוריה. על הכוח נפתחה אש ממוצבים סוריים ואחדים מחייליו של סלומון נפגעו. סלומון עצמו וחייל נוסף נדרסו על ידי נגמ"ש שהתלווה לכוח. סלומון, שנפגע בעמוד השדרה, אושפז במשך כשנה ובסיום הטיפול נותר מוגבל בתנועת רגליו ונאלץ להיעזר במקל לשם הליכה. למרות נכותו, חזר ליחידתו ושימש קצין מבצעים במשך כשנה, עד לשחרורו מצה"ל ב-1960.
לימודים אקדמיים
לאחר שחרורו מן הצבא השלים תואר ראשון בהיסטוריה של ארצות האסלאם ומדע המדינה באוניברסיטה העברית בירושלים. המשיך בלימודים לתואר דוקטור וחקר את תולדות התנועה הלאומית הכורדית במאה ה-20. בשל פעילותו הציבורית הפסיק את כתיבת הדוקטורט טרם השלמתו.
קומבו (קמרון)
תנועה ותחבורה
העיר ממוקמת ליד הכביש הלאומי N11.
שארנשטיין
גאוגרפיה
העיירה שארנשטיין שוכנת בלב עמק אלם. כ-55% מאדמות העיירה מיוערות, ו-36% הן אדמות חקלאיות.
גרשון סלומון
פעילות פוליטית
בזמן לימודיו באוניברסיטה העברית הצטרף לתנועת החרות והיה חבר הנהלת תנועת החרות ועמד בראש מחלקת נוער, צעירים וסטודנטים בתנועה. בתחילת 1973 היה סלומון מזוהה עם מחנהו של עזר ויצמן. בבחירות המוניציפליות ב-1970 נבחר למועצת עיריית ירושלים במסגרת רשימת גח"ל (גוש חרות ליברלים). בשנת 1972 הוא הביא לדיון הצעה לסיפוח בית לחם לירושלים במועצת עיריית ירושלים. סלומון גם הוביל הפגנה נגד רכישת אוטובוסים מגרמניה.
תנועת נאמני הר הבית
פעילותו הפוליטית הבולטת של סלומון הייתה ב"תנועת נאמני הר הבית וארץ ישראל". הוא הקים את התנועה בעקבות מלחמת ששת הימים ועמד מאז בראשה. סלומון והתנועה מזוהים יותר מכול עם מאבקה להשבת הר הבית למרכז החיים הדתיים, הלאומיים והתרבותיים היהודיים ובמאבק להקמת בית המקדש השלישי על ההר. סלומון עמד בראש קבוצות שבקשו להתפלל בהר הבית ולהדגיש את הזיקה היהודית למקום.
סלומון היה מן הבולטים שבמארגני ומשתתפי הפגנות הימין בירושלים. ב-1990 עמדה תנועת נאמני הר הבית בלב ההתרחשויות שהובילו למהומות הר הבית, לאחר שהודיעה על כוונתה להניח אבן פינה לבית המקדש השלישי. מאז לא התירה משטרת ישראל לסלומון להיכנס לשטח ההר. עתירות של התנועה לבג"ץ בבקשה שיורה למשטרה לאפשר את כניסתו להר נדחו. בינואר 2019, אחרי 28 שנה של הרחקה, כשהוא בן 84 ומתנייד בכיסא גלגלים בעקבות שבר ברגלו, התיר מפקד מחוז ירושלים יורם הלוי לסלומון לחזור ולעלות אל הר הבית, אך ללא פרסום וללא מצלמות.
סלומון ותנועתו שימשו, ככל הנראה, כאחד היעדים המודיעיניים של סוכן השב"כ אבישי רביב. הוא צולם בהפגנות נגד ממשלת רבין כשידו האחת על שכמו של רביב והשנייה על שכמו של בן גביר.
תרשיש (מפלגה)
תרשיש הייתה מפלגה שהתמודדה בבחירות לכנסת השתים עשרה בשנת 1988. בראש המפלגה עמד משה דואק, שהשליך רימון יד בכנסת בשנת 1957 וריצה בעקבות כך 15 שנות מאסר. סימנה היה "זעמ", היא זכתה ל-1,654 קולות ולא עברה את אחוז החסימה.
מצע המפלגה כלל דרישה לשילוב הספרדים במחצית ממשרדי הממשלה, חברי הכנסת, ההסתדרויות, העיריות, ההנהלה הציונית והסוכנות היהודית. כמו כן דרש דואק להקים טכניון ואוניברסיטה בנתניה ולנהל את משרד ראש הממשלה, משרד הביטחון, משרד החינוך, משרד האוצר ומשרד המשפטים.
תשדיר הבחירות שהגיש נפתח בקריאה "נוער נוער נוער! כולם משקרים לכם, כל הנאבקים לשלטון, מכל המפלגות, הם כנופיות שקרנים שאפתנים קרייריסטים על חשבון העם" והפך עד מהרה לקאלט.
רות בייפוס
רות בייפוס (נולדה ב-1969) היא סופרת ילדים, מאיירת ואמנית קומיקס ישראלית חרדית.
ביוגרפיה
נולדה בירושלים. בוגרת הסמינר החדש וסמינר אופקים. בוגרת קורס הציור האקדמי של האמן גדי פולק.
רות איירה עשרות ספרים וספרי ילדים ביידיש ובעברית שתורגמו לשפות נוספות. הייתה מאיירת הבית של עיתון הילדים החרדי "זרקור".
בעלת מדור חודשי בעיתון הילדים "נקודות" מבית 'המבשר'.
נשואה לאברהם בייפוס (מקדם למידה ומפתח שיטת התמקדות") והם מתגוררים מתגוררת במודיעין עילית.
ספרי ילדים
בין ספרי הילדים שציירה רות בייפוס כל ספרי סדרת "שְׁלַבִּים", אותם כתבה "אמא של לאה'לה" (רות עצמה). ספרי הסדרה ראו אור בהוצאות "פלדהיים", "חזון" תפארת" ו"קולמוס"
ספרי קומיקס שנכתבו בידי אחרים:
ספרים שאיירה
איוריה של רות בייפוס מלווים ספרים רבים, חלקם מספרי הוצאת זרקור. בין הספרים שאיירה:
ספרים תורניים
החל מ-2012 היא משתפת פעולה עם בתה מיכל ובעלה אברהם, והם כתבו את הספרים הבאים באיורה של רות:
ליביגיט
ליביגיט (גרמנית Liebigit אנגלית Liebigite) הוא מינרל רדיואקטיבי נדיר של אורניום שנוסחתו היא (Ca2(UO2)(CO3)3•11(H2O). בדרך כלל הוא מופיע מעורב עם בצרי אורניום נוספים. צבעו ירוק עד ירוק/צהוב. פלואורסצנטי כשהוא מוקרן בקרינת UV (על-סגול).
נתגלה לראשונה ב-1848 באדירנה שבטורקיה ונקרא על שם הכימאי הגרמני יוסטוס פון ליביג.
דניאל וולף
דניאל "דני" וולף (באנגלית: Daniel "Danny" Wolf, נולד ב-5 במאי 2004) הוא כדורסלן יהודי-אמריקאי המשחק בעמדת הסנטר בקבוצת כדורסל המכללות של אוניברסיטת ייל ובנבחרת ישראל בכדורסל עד גיל 20.
ביוגרפיה
וולף נולד בעיירה גלנקו, אילינוי, בן זקונים למשפחה יהודית אמריקאית, ולמד בבית הספר התיכון נורת'פילד מאונט חרמון שבמסצ'וסטס. הוא זכה עם קבוצת הכדורסל של בית הספר באליפות המכינות הקדם אקדמיות של ניו אינגלנד בדרג AAA ואליפות ארצות הברית למכינות, ואף היה מועמד למשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן.
קריירת מכללות
ב-2022 התחיל לשחק כדורסל מכללות באוניברסיטת ייל למרות הצעות מאוניברסיטת מינסוטה, אוניברסיטת המדינה של פנסילבניה ואוניברסיטת הרווארד, וכ העמיד ממוצעים של 2.6 נקודות ו-2.2 ריבאונדים ב-7.3 דקות למשחק.
קריירה בנבחרת הלאומית
בקיץ 2023 זומן לסגל נבחרת ישראל בכדורסל עד גיל 20 לאליפות אירופה לנבחרות עתודה 2023, וכבר במשחקו הראשון באליפות ובנבחרת, ניצחון 86–70 על, הוא קלע 16 נקודות, 6 ריבאונדים, 5 אסיסטים ו-19 נקודות מדד. במהלך הטורניר הוא רשם חמישה דאבל דאבלים בשבעה משחקים (13 נקודות ו-11 ריבאונדים נגד, 21 נק' ו-13 ריב' נגד בשמינית הגמר, 16 נק' ו-11 ריב' ברבע הגמר מול , 17 נק' ו-18 ריב' בחצי הגמר נגד  ו-17 נק' ו-16 ריב' בהפסד בגמר ל) והוביל את הנבחרת, יחד עם נועם יעקוב, לגמר אליפות אירופה בפעם השישית בתולדותיה ולמדליית כסף רביעית. בסיום הטורניר הוא נבחר לחמישיית הטורניר יחד עם יעקוב, לאחר שהעמיד ממוצעים של 17.7 נקודות (שני באליפות), 12 ריבאונדים (ראשון באליפות) ו-2.4 אסיסטים.
חיים אישיים
שני אחיו הגדולים של וולף, ג'וש וג'ייק, כמו גם אביו ג'ו, שיחקו כדורסל. הוא גדל באילינוי. התנדב במספר בתי תמחוי בסביבת מגוריו.
קרחון פאבלאק
קרחון פאבלאק (באנגלית: Pavlak Glacier) הוא קרחון ברכס המלכה אליזבת, חלק מרכס המלכה אלכסנדרה שבההרים הטראנס-אנטארקטיים, הממוקם באזור חוף שקלטון, של שטח חסות רוס, שבאנטארקטיקה.
הקרחון מנקז את מזרח הרכס.
הקרחון זורם לכיוון מזרח, ונשפך אל קרחון לורי, בסמוך מדרום להר פרדוהל.
גובהו של הקרחון 1,196 מטרים מעל פני הים.
גילוי ומיפוי הקרחון
הקרחון מופה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרי טלורומטר, ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1960 – 1962.
מקור השם
שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
הקרחון נקרא על שמו של תומאס ל. פאבלאק (Thomas L. Pavlak), מהתוכנית האנטארקטית של ארצות הברית, שהיה גאולוג בתחנת הקוטב הדרומי בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1962 – 1963.
אירנה קלפפיש
ביוגרפיה
קלפפיש נולדה בגטו ורשה ב-17 באפריל 1941 למיכאל קלפפיש, פעיל "הבונד" ואיש הארגון היהודי הלוחם בגטו ורשה, ולרוז'ה פרצ'יקוף. ב-1943, זמן קצר לפני המרד, אביה הבריח אותה, את אמה ואת דודתה מן הגטו, ושיכן את שלושתן בביתה של מריה סביצקה, פולניה נוצרייה ופעילת הז'גוטה, בביתה שרדו שלושתן את שארית המלחמה. אביה השתתף כלוחם ב"מרד גטו ורשה", ונהרג ביום השני של הלחימה.
בסיום המלחמה, עברה עם אמה ללודז', ב-1946 היגרו השתיים לשוודיה, וב-1949 לארצות הברית. קלפפיש למדה יידיש בסיטי קולג' של ניו יורק אצל הבלשן היהודי מקס ויינרייך, וסיימה תואר ראשון בהצטיינות ביידיש ואנגלית. ב-1963 סיימה תואר שני בספרות אנגלית באוניברסיטת שיקגו, וב-1970 קיבלה תואר דוקטור באנגלית. כיום היא משמשת כפרופסורית חברה במחלקה ללימודי נשים, מגדר ומיניות בברנרד קולג', מכללה פרטית למדעי הרוח המיועדת לנשים מייסודה של מוד נייתן, שמזוהה עם אוניברסיטת קולומביה.
קלפפיש החלה לפרסם שירים פרי כתיבתה ב-1971. היא הייתה עורכת מייסדת של המגזין "תנאים" (באנגלית: Conditions), מגזין פמיניסטי ששם דגש על כתיבה של לסביות. בנוסף, הייתה עורכת-שותפה של "השבט של דינה: אנתולוגיית נשים יהודיות" (באנגלית: Tribe of Dina: A Jewish Women's Anthology). כמו כן, תרמה מכתיבתה למגזין היהודי-פמיניסטי "גשרים".
היא הקדישה את עצמה לשמירה על שפת היידיש ועל היידישקייט בחיים. אחת מיצירותיה הידועות, שכותרתה "באַשערט" (בעברית: גורל), משלבת שירה ופרוזה, זיכרון ודמיון, חלום ומציאות כדי לתאר אירועים מרכזיים בחייה. היצירה לוקחת את הקוראים מפולין בתקופת מלחמת העולם השנייה לדרום שיקגו ב-1964 ולברוקלין ב-1971. קטעים 1 עד 4 של היצירה כתובים בבלוקים של פרוזה, וקלפפיש רואה בהם "שירי פרוזה". "1 - פולין: אמא שלי הולכת לאורך הכביש", מתאר את פולין שסועת המלחמה כפי שחוו אותה אירנה ואמה. בקטע זה היא כותבת: קלפפיש כותבת בבהירות על רגעי האסון שהתרחשו בחייה בגיל צעיר מאוד, מה שמביא את הקורא לתוך עולמה.
קלפפיש מזדהה כמשוררת יהודיה, לסבית ופמיניסטית, ומתוקף כך היא הייתה ועודנה פעילה פוליטית בשלוש הקהילות. בספרה "חלומות של "Insomniac" (אדם הסובל מנדודי שינה): מסות, נאומים והטפות יהודיים פמיניסטיים" היא מתארת את הפלישה הישראלית ללבנון ב-1982 במסגרת "מלחמת לבנון הראשונה" כאירוע שעורר אותה לאקטיביזם פוליטי בהקשר הישראלי-פלסטיני. באפריל 1988 הקימה יחד עם חברותיה קלייר קינברג וגרייסי פיילי את "ועדת הנשים היהודיות לסיום הכיבוש של הגדה המערבית ורצועת עזה" (באנגלית: "The Jewish Women's Committee to End the Occupation of the West Bank and Gaza", הארגון קיים משמרות מחאה מול משרדי ארגונים יהודיים אמריקאיים גדולים במטרה להראות שאין תמיכת פה אחד של הקהילה היהודית האמריקנית במדיניותה של מדינת ישראל בגדה המערבית ורצועת עזה. הארגון יצר קשרים עם "ברית הנשים נגד הכיבוש" בישראל ועם "נשים בשחור". כמו כן, הייתה חברת "די וילדע חייעס" (בעברית: "חיות הפרא"), ארגון יהודי-לסבי-פמיניסטי, שאדריאן ריץ' הייתה בין חברותיו, ועסק בסוגיות פמיניסטיות וקוויריות "מובהקות", לצד עיסוק בסכסוך הישראלי-פלסטיני מנקודת מבט פמיניסטית-קווירית-יהודית. כמו כן, בכתיבתה ובפעילותה הפוליטית היא שומרת נאמנות לערכי תנועת "הבונד" ולסוציאליזם.
פסטיבל האמנויות בשיראז
במהלך הפסטיבל הופיעו מוזיקאים איראניים מסורתיים, ביניהם חסן כסאאי, ג'ליל שהנאז ואחמד עבאדי. בתחום המוזיקה המסורתית הלא-מערבית, הכולל לעיתים גם ריקוד, הוצגו מופעים ממדינות שונות. בנוסף, הפסטיבל אירח מערך בין-לאומי של תיאטרון אוונגרד ותיאטרון מסורתי ומופעים של אמנויות במה.
מגוון המופעים
תוכנית הפסטיבל כללה מוזיקה, מחול, דרמה, שירה, קולנוע, ולוותה בדיונים וסבבי שיחות. המופעים הוצגו בממספר רב של אולמות בשיראז וסביבתה. המקומות בהם נערכו המופעים כללו את חורבות פרספוליס (הבירה הטקסית של פרס העתיקה), נקש-י רוסתם, חאפזיה, באג-י דלגושה, נראנג'סתאן, בזאר-י וכיל, גינת ג'האן-נאמה, סרא-י מושיר ואת אולם הקונצרטים של  קמפוס האוניברסיטה בשיראז.
בתחום התיאטרון השתתפו למשל: יז'י גרוטובסקי, פיטר ברוק, טדאוש קנטור, ביג'אן מופיד, דאוד רשידי, פיטר שומאן, פרוויז סייד, אנדריי שרבן, רוברט וילסון, שוג'י טראיאמה, אנדרה גרגורי, עלי נסיריאן, ויקטור גרסיה, ג'וזף צ'ייקין ואסמאעיל חלאג'. בתחום זה הוצגו מחזות מסורתיים כגון תעזיה מאיראן, קתאקאלי מהודו, נו מיפן, וכן מופע של התיאטרון הלאומי של אוגנדה, דורו לפידו והתיאטרון הלאומי של ניגריה, ורבים אחרים.
בתחום המוזיקה המערבית השתתפו בפסטיבל אמנים רבים, ביניהם: יהודי מנוחין, כריסטיאן פראס, מרתה ארחריץ', ארתור רובינשטיין ואיבון לוריו. התזמורת הקאמרית של רשות השידור האיראנית הייתה בין המשתתפים הקבועים בפסטיבל. משתתפים אחרים בתחום זה מאיראן היו מורתזא חנאנה והתזמורת הסימפונית של טהראן.
מהמערב, גילברט אמי הוביל את Orchestre du Domaine Musical; ברונו מאדרנה ניצח על תזמורת ORTF, כמו גם על Hague Residence Orchestra; יאניס קסנאקיס יצר את "Persephassa" ו-"פרספוליס"; קרלהיינץ שטוקהאוזן השתתף בשנה אחת; קשישטוף פנדרצקי הוביל את התזמורת הסימפונית של הרדיו הפולני הלאומי; קתי ברבריאן, ג'ון קייג', רביעיית ג'וליארד, חמישיית מקס רואץ' הופיעה יחד עם אבי לינקולן, וודי שואו, ורבים אחרים. הפסטיבל ה-12 בוטל עם פרוץ המהפכה האסלאמית בשנת 1978 מתוך דאגה לשלומם של המשתתפים.
קישורים חיצוניים
מדיה וקבצים בנושא פסטיבל האמנויות בשיראז בוויקישיתוף
מכבי חולון (כדורגל נשים)
מכבי חולון נשים היא מועדון כדורגל מהעיר חולון שבישראל. הקבוצה שיחקה בליגת העל בכדורגל נשים החל מעונת 1999/2000 אך בתום עונת 2020/2021 ירדה לליגה הלאומית. מכבי חולון זכתה עד כה ב-9 גביעים (שיא ישראלי), מהם 8 ברציפות, החל מעונת 2002/2003 וב-6 אליפויות בליגה הבכירה.
היסטוריה
הקבוצה נוסדה בשנת 1999 והצטרפה לליגת הנשים החל מעונתה השנייה. בשנים הראשונות דשדשה הקבוצה בתחתית הטבלה אך לאחר התפרקות קבוצות הפועל ומכבי תל אביב בתום עונת 2001/2002, השחקניות הבכירות מקבוצות אלו ובראשן סילבי ז'אן הצטרפו לקבוצה.
בעונת 2002/2003 זכתה הקבוצה בדאבל ראשון כשהיא מקדימה את מכבי חיפה בשני המפעלים. מכבי חיפה התפרקה בעונה שלאחר מכן ושחקניות רבות ממנה הצטרפו לקבוצה. בעונה זו לא התקיימה ליגה סדירה ומכבי חולון זכתה בגביע המדינה.
הקבוצה הפכה לדומיננטית באופן מוחלט והחל מעונת 2004/2005 זכתה בחמישה דאבלים רצופים כשהיריבה העיקרית שלה על התארים היא קבוצת אס"א תל אביב. בגביע השמיני ברצף זכתה הקבוצה בעונת 2009/2010 אך בעונה זו הפסידה את האליפות לאס"א תל אביב. בעונת 2012/2013 זכתה הקבוצה בגביע התשיעי שהיה גם התואר האחרון בו זכתה הקבוצה עד היום.
בעונת 2020/2021 לא הצליח המועדון להעמיד קבוצה ובסופו של דבר החליטה ההתאחדות להפסיק את פעילותה בעונה זו. בתום העונה ירדה לליגה הלאומית.
הופעות באירופה
בשנת 2006 שיחקה מכבי חולון בשלב הבתים של ליגת האלופות לנשים שהתקיים באוקראינה. מכבי חולון הוגרלה לבית עם אלופת אוקראינה - צ'רינגוב, אלופת קפריסין - א.י.ק קוקינוחוביאון פמגוסטה, ואלופת יוון, פאוק. את הטורניר החלה מכבי חולון עם תיקו 1-1 נגד אלופת יוון פאוק, סילבי ז'אן כבשה את השער למכבי חולון. במחזור השני של שלב הבתים פגשה מכבי חולון את הקבוצה החלשה בבית א.י.ק קוקינוחוביאון פמגוסטה, וניצחה אותה 5-0. סילבי ז'אן כבשה שלושער ופחימה סיון הוסיפה צמד. במחזור האחרון של שלב הבתים הפסידה מכבי חולון לאלופת אוקראינה צ'רינגוב בתוצאה 3-0, סיימה שנייה בבית והודחה מליגת האלופות לנשים.
אוסטאוגלוסומורפיים
אוסטאוגלוסומורפיים (שם מדעי: Osteoglossomorpha) היא על-סדרה של דגים ממחלקת מקריני סנפיר.
מאפיינים
דגי הסדרה גדולים יחסית וחיים בנהרות, אגמים, ביצות ועוד מקווי מים מתוקים באמריקה הצפונית, אמריקה הדרומית, אפריקה, דרום-מזרח אסיה ובאוסטרליה. כמה מינים נכחדים כמו הקסיפקטינוס יכלו לחיות גם בים הפתוח.
הם בעלי גוף גדול ולסתות נוקשות עם עיניים קטנות. חלקם יודעים לנשום אוויר וחלק גם לקפוץ החוצה מהמים (כמו גרום-לשון דו-ביני). לבני הקבוצה הכוללים שתי סדרות קיימות ועוד סדרות נכחדות, גוף גדול ומוארך שיכול להגיע אצל הארפאימה ענק למשקל 200 ק"ג ולאורך 3 מטר. בעבר היו מינים עוד יותר גדולים.
דגים אלה ניזונים מבשר ובעלי לסתות גדולות דמויות שיניים בחלק העליון, מה שעוזר למעוך את טרפם ואחרים שואבים את הטרף במהירות. חלקם גם חשמליים וכך הורגים את הטרף אך ראייתם חלשה.
אדמונד שרייבר
סר אדמונד צ'ארלס אקטון שרייבר (30 באפריל 1890 – 8 באוקטובר 1972) היה גנרל בצבא בריטניה, אשר פיקד על הארמייה הראשונה במהלך מלחמת העולם השנייה, והיה לאחר מכן מושל מלטה.
תחילת דרכו
לאחר המלחמה מילא שרייבר תפקידי פיקוד ומטה, ובשנת 1930 הועלה לדרגת בריגדיר ומונה למפקד יחידות הארטילריה בפיקוד הדרומי.
מלחמת העולם השנייה
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נשלח שרייבר לצרפת, שם לחם כחלק מחיל המשלוח הבריטי. בשנת 1940 מונה שרייבר למפקד הדיוויזיה ה-61, ולאחר מכן למפקד הדיוויזיה ה-45. בהמשך מונה שרייבר למפקד הדיוויזיה ה-4, ובשנת 1941 מונה למפקד הקורפוס ה-5. בשנת 1942 מונה שרייבר למפקד הארמייה הראשונה שהייתה אמורה להשתתף במבצע לפיד, אולם נאלץ לפרוש מתפקידו בעקבות בעיה בכליות. בהמשך השנה מונה שרייבר למפקד הפיקוד המערבי, ולאחר מכן למפקד הפיקוד הדרום-מזרחי. בשנת 1944 מונה שרייבר למושל מלטה, ובשנת 1947 פרש מהצבא.
אחריתו
בשנת 1948 מונה שרייבר ללורד הסגן של מחוז דבון, ובשנת 1960 מונה לנשיא ההתאחדות הישנה של הבזויים.
ב-8 באוקטובר 1972 מת שרייבר, והשאיר אחריו 2 בנות.
קיי-19
קיי-19 (באנגלית: K-19: The Widowmaker) הוא סרט קולנוע אמריקאי מז'אנר סרטי המתח המספר על האסון הגרעיני שפקד את הצוללת הסובייטית K-19. הסרט לא מומן על ידי אולפן גדול (נשיונל ג'יאוגרפיק הייתה המשקיעה המרכזית), מה שהופך אותו לאחד הסרטים העצמאיים היקרים ביותר עד כה עם תקציב של 100 מיליון דולר.
הסרט בוים על ידי קתרין ביגלו ומבוסס על סיפור שנכתב על ידי לואיס נוארה. ליאם ניסן, האריסון פורד ופיטר סארסגארד מככבים בסרט.
עלילה
אלכסיי ווסטריקוב (בגילומו של האריסון פורד) הוא קצין בחיל הים הסובייטי שקיבל את הפיקוד על צוללת גרעינית חדישה, K-19, בעיצומה של המלחמה הקרה בשנת 1961. המפקד הקודם של הספינה, קפטן מיכאיל פוליינין (בגילומו של ליאם ניסן) מורד בדרגה אחרי שטען כי הצוללת אינה ראויה עדיין לצאת להפלגה וכי יש בה עדיין כשלים. בנוסף, הצוות של הצוללת מדוכא, מאמין שהספינה 'מקוללת', ומעניק לה את הכינוי 'המאלמנת' (זה מקור שם הסרט). לא פחות מעשרה מבוניה נהרגו בתאונות הקשורות לפזיזות שבה הצוללת נבנתה, אבל גם תאונות מצערות אחרות. הרופא של הספינה נדרס על ידי משאית בהכנות האחרונות להפלגה, והוא ההרוג ה-11.
חששות פוליינין מבוססים היטב. חלקים אינם מותקנים עדיין, ציוד חסר וקצין הכור הגרעיני מודח על שכרות. הלחץ הפוליטי גורם לשלטון למנות מיד את ווסטריקוב ולהפליג עם הצוות שלו למעמקי האוקיינוס האטלנטי בכל מקרה, כדי לבחון שיגור טיל בליסטי בין-יבשתי שישמש אזהרה לארצות הברית, האויב הגדול של ברית המועצות. הרופא וקצין הכור המחליפים, שהובאו בדחיפות לצורך ההפלגה, הם מומחים הרבה פחות מקודמיהם בתפקידם, עובדה שתשפיע רבות על שיתרחש בהפלגה.
ללא שום ברירה אחרת ובאמצעים דלים, מורה ווסטריקוב על המלחים לתקן את הנזק על אף התנגדותו של פוליינין והסכסוך בין השניים מסלים. חברי הצוות מצליחים לתקן את מערכת הקירור אך לא את הדליפה הרדיו-אקטיבית והצוות סובל מקרינה רדיואקטיבית. ווסטריקוב מחליט להתפנות למשחתת אמריקאית בסביבה, אבל צוללת רוסית מגיעה ברגע האחרון לחלץ אותם.
במהלך החקירה הרשמית של הממשל על אירועי הצוללת מחפים שני הקפטנים זה על זה ויוצאים זכאים.
בשנת 1989, בדיוק 28 שנים לאחר התאונה ואחרי שקיבלו הוראה לא להיפגש או לשוחח על האירועים נפגשים לראשונה ניצולי האירוע בבית הקברות שם קבורים חבריהם שלא שרדו את הקרינה בצוללת. ווסטריקוב מברך את המלחים ומודיע להם כי הוא ביקש לעלות את 28 המלחים שמתו מהקרינה לדרגת גיבורים, אך בקשתו נדחתה בגלל שהתקרית הייתה בתרגיל ולא במלחמה.
הפקה
כינוי הצוללת בסרט היה "הסוף ההוליוודי" אולם הוא היה בשימוש בסרט בלבד ולא במציאות. התאונה הגרעינית המתוארת בסרט העניקה את הכינוי הרשמי "הירושימה" לצוללת. מפיקי הסרט הודו לאחר מכן כי שם הסרט היה "אחת הטעויות הגדולות ביותר שלהם".
המפיקים עשו כמה מאמצים כי לעבוד עם הצוות המקורי של K-19, אך אלה הסתייגו מהגרסה הראשונה של התסריט שקיבלו לרשותם. לאור בקשתם שוּנָה במעט התסריט, כמה סצנות נחתכו ושמות אנשי הצוות הוחלפו לבקשת בני משפחותיהם.
ההבדל המשמעותי ביותר בין העלילה לבין אירועים היסטוריים היא הסצנה שבה זרק הקפטן כמעט כל כלי נשק קל של צוללות למים מתוך דאגה על האפשרות של מרד. בסרט עצמו כן מתואר ניסיון מרד.
פטנבאך
פטנבאך (בבווארית: Pettenbach) היא עיירה במחוז קירכדורף אן דר קרמס שבמדינת אוסטריה עילית באוסטריה.
קיי-19
הפקה
הסרט צולם בקנדה, ברובו בטורונטו ובנובה סקוטיה.
פטנבאך
גאוגרפיה
העיירה פטנבאך שוכנת בטראונוירטל. כ-16% מאדמות העיירה מיוערות, ו-74% הן אדמות חקלאיות.
קיי-19
ביקורות ותגובות
הסרט קיבל ביקורות חיוביות למדי וזכה לציון של 60% מתוך 167 ביקורות באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes.
אלברט גרייסון
אלברט קירק גרייסון (באנגלית: Albert Kirk Grayson; נולד ב-1935) הוא אשורולוג קנדי. עיקר התמחותו הם אשור ובבל.
גרייסון סיים את לימודיו באוניברסיטת טורונטו עם תואר שני בשנת 1958. בשנת 1962 קיבל את הדוקטורט שלו מאוניברסיטת ג'ונס הופקינס. בשנים 1962 - 1963 היה עוזר מחקר ל-Chicago Assyrian Dictionary במכון האוריינטלי של אוניברסיטת שיקגו ואחר כך, עד 1964, היה עוזר פרופסור באוניברסיטת טמפל בפילדלפיה. לאחר מכן הוא חזר לאוניברסיטת טורונטו, שם התמנה לפרופסור מן המניין בשנת 1972. הוא פרש בשנת 2000. הוא עמית בחברה המלכותית הקנדית.
ממחקריו
ממחקריו באשורית, מצא קרבה בין סיפור הגר המקראית לחוקים אשוריים המאשרים לקיחת אמה על מנת להביא צאצאים במקום האישה החוקית. תרגומיו לכתובות המלכים האשוריות הראו כי יהוא בן עמרי העלה המס לשלמנאסר השלישי.
כן תרם לעדכונים של רשימות שושלות מלכי אשור בספריו.
קאלן מאלווי
קאלן מאלווי (באנגלית: Callan Mulvey; נולד ב-23 בפברואר 1975) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה ניו זילנדי.
ביוגרפיה
מאלווי ממוצא סקוטי, אירי ומאורי. הוא נולד באוקלנד, ניו זילנד, ועבר לאוסטרליה כשהיה בן שבע, וגדל באזור החוף הצפוני של סידני.
קריירה
מאלווי עבד כפעלולן כשנתיים לפני שזכה בתפקיד דראזיק בסדרת הטלוויזיה "תיכון הלבבות השבורים". תפקידו הראשון היה של קורבן שוד בסרטון הדרכה משטרתי.
בשנת 2004 שיחק לצד סם וורת'ינגטון בסרט הקולנוע, "Thunderstruck".
מאלווי שיחק בתפקידים חוזרים בכמה סדרות בהן "קרוב רחוק" (בתפקיד ג'וני קופר) משנת 2006 עד 2008 ובסדרה "בנות מקלאוד" בשנת 2007.
הוא שיחק בתפקיד ראשי בסדרת הפשע "Underbelly", העוסקת בעולם התחתון האוסטרלי משנת 2008 בתור מארק מורן, והופיע בסדרת המשטרה "Rush" בתור סמל. ברנדן "ג'וש" ג'ושוע.
נטשה רומנוף (היקום הקולנועי של מארוול)
נטליה אליאנובה רומאנובה (באנגלית: Natalia Alianovna Romanova), המכונה בדרך כלל נטשה רומנוף (Natasha Romanoff) וידועה גם בכינויה האלמנה השחורה (Black Widow), היא דמות בדיונית המגולמת על ידי סקרלט ג'והנסון בזיכיון הסרטים של היקום הקולנועי של מארוול (MCU). הדמות מבוססת על דמות בעלת אותו שם במארוול קומיקס.
קאלן מאלווי
קריירה
בשנת 2012, הוא שיחק במיני סדרת הפשע "Bikie Wars: Brothers in Arms" בתפקיד מארק אנתוני "סנודי" ספנסר.
נטשה רומנוף (היקום הקולנועי של מארוול)
רומנוף מתוארת כמרגלת מומחית וכלוחמת קפא"פ, אשר אומנה בחדר האדום מילדותה להיות מתנקשת ק.ג.ב.. עובדה זו מיקמה אותה מתחת לרדאר של .S.H.I.E.L.D, וקלינט ברטון נשלח להרוג אותה אך במקום זאת חס על חייה וגייס אותה לארגון. כשניק פיורי מפעיל את יוזמת הנוקמים, היא הופכת לחברה מייסדת. בעקבות הסכסוך הקשור להסכמי סוקוביה, רומנוף הפכה למבוקשת ולבסוף מתאחדת עם משפחתה המאמצת, כולל אחותה ילנה בלובה, והם עובדים יחד כדי להרוס את תוכנית האלמנה השחורה של הגנרל דרייקוב. לאחר שתאנוס מוחק מחצית מכל החיים, רומנוף מובילה את הנוקמים במשך חמש שנים עד שהקריבה את עצמה על מנת להשיג את אבן הנשמה, ובכך עוזרת לנוקמים להשיב לחיים בהצלחה טריליוני חיים ברחבי היקום.
קאלן מאלווי
קריירה
בשנת 2012, הוא הופיע בסרט הקולנוע "כוננות עם שחר" של הבמאית קתרין ביגלו. בשנה שלאחר מכן, הוא כיכב בסרט "ההפיכה", בבימויו של רוברט קונלי.
נטשה רומנוף (היקום הקולנועי של מארוול)
נכון לשנת 2023, הדמות הופיעה ב-8 סרטים: "איירון מן 2", "הנוקמים", "קפטן אמריקה: חייל החורף", "הנוקמים: עידן אולטרון", "קפטן אמריקה: מלחמת האזרחים", "הנוקמים: מלחמת האינסוף", "הנוקמים: סוף המשחק" ו"האלמנה השחורה". כמו כן, הדמות הופיעה בסדרה "מה אם...?" בדיבובה של לייק בל. אוור אנדרסון מגלמת את נטשה רומנוף בצעירותה.
קאלן מאלווי
קריירה
בשנת 2014, הוא הופיע בסרט "300: עליית האימפריה" בתפקיד סיילאס. באותה שנה הוא הופיע בסרט הקולנוע "קפטן אמריקה: חייל החורף" בתפקיד ג'ק רולינס. זו הייתה הפעם השנייה שלו שהופיע בסרט כחייל לצד פרנק גרילו.
נטשה רומנוף (היקום הקולנועי של מארוול)
ראשית חייה
נטליה אליאנובה רומאנובה (ברוסית: Наталья Альяновна Романов) נולדה ב-3 בדצמבר 1984, בסטלינגרד, ברית המועצות. רומנוף גדלה באקדמיית החדר האדום, שם סבלה מחינוך ומשטיפת מוח מעולם הריגול. בין השנים 1992 עד 1995, נטשה התגוררה באוהיו כחלק מה"משפחה" שסיפקה כיסוי לאלכסיי שוסטאקוב ומלינה ווסטוקוף, ההורים היחידים שהכירה. בשנת 1995 סיפור הכיסוי שלהם נחשף וה"משפחה" נאלצה לברוח לקובה, שם רומנוף ו"אחותה" ילנה בלובה הוקצו על ידי הגנרל דרייקוב לתוכנית החדר האדום ונשלחו חזרה לרוסיה. כשחזרה לאקדמיית החדר האדום, ההכשרה שלה חודשה, היא עברה התניה פסיכולוגית ואימונים גופניים, תוך שיפור יכולות הקליעה שלה. כטקס אחרון להשלמת הכשרתה, רומנוף עברה שלא מרצונה עיקור.
בסופו של דבר, קלינט ברטון נשלח להרוג את רומנוף, אך במקום זאת בוחר לחוס על חייה ולגייס אותה ל-.S.H.I.E.L.D, מה שמאפשר לרומנוף לערוק מברית המועצות ולברוח מחייה הקודמים. בבודפשט, בעזרתו של ברטון, רומנוף מכינה פצצה בניסיון להרוג את דרייקוב, ולכאורה הורגת את בתו אנטוניה בתהליך. בשנת 2009 רומנוף נשלחה למשימה לאודסה כדי להגן על מדען, אך התעמתה עם חייל החורף. רומנוף ניסתה להגן על המדען, אך חייל החורף הרג אותו כשירה בו דרך בטנה של רומנוף.
קאלן מאלווי
קריירה
בשנת 2014, הוא כיכב בקומדיה השחורה "מיס מדוז" בתפקיד סקיילר. לאחר מכן, הוא שיחק בתפקיד ג'ק טיילור בסרט "הרוג אותי שלוש פעמים" לצד לוק המסוורת', טרסה פאלמר, סיימון פג, ואליס בראגה.
נטשה רומנוף (היקום הקולנועי של מארוול)
סמויה של .S.H.I.E.L.D
בשנת 2011, רומנוף מתחזה לעובדת תעשיות סטארק, נטלי רושמן, מטעם ניק פיורי, מנהל .S.H.I.E.L.D. לאחר שטוני סטארק נחשף בפומבי כאיירון מן וממנה את העוזרת האישית שלו פפר פוטס למנכ"לית תעשיות סטארק במקומו, הוא שוכר את רושמן כעוזרת האישית שלו במקום פוטס.
קאלן מאלווי
קריירה
בשנת 2016 גילם מאלווי את אנטולי קניאזב בסרט "באטמן נגד סופרמן: שחר הצדק".
נטשה רומנוף (היקום הקולנועי של מארוול)
סמויה של .S.H.I.E.L.D
פיורי מגלה מאוחר יותר לסטארק שרושמן היא סוכנת של .S.H.I.E.L.D, ורומנוף עוזרת לסטארק לסכל את תוכניותיהם של ג'סטין האמר ואיבן ואנקו. האחרון השתלט מרחוק על צבא של מל"טים צבאיים ועל השריון של חברו של סטארק, ג'יימס רודס. רומנוף מביסה בהצלחה את כוחות הביטחון של האמר ומחזירה את השליטה על השריון של רודס, מה שמאפשר לסטארק ולרודס להביס את ואנקו ואת המל"טים.
קאלן מאלווי
קריירה
ב-2016, הוא הופיע לזמן קצר בסרט "וורקראפט: ההתחלה", עיבוד הקולנועי של סדרת המשחקים וורקראפט. וכן שיחק בתפקיד ראשי בעונה השלישית של סדרת הטלוויזיה "כוח" בתור דין.
נטשה רומנוף (היקום הקולנועי של מארוול)
הקרב על ניו יורק
בשנת 2012, רומנוף נחקרת על ידי פושעים רוסים כאשר הסוכן פיל קולסון יוצר איתה קשר כדי להודיע לה שברטון נתון בסכנה. רומנוף גוברת על הפושעים, אשר אפשרה להם ללכוד אותה כדי לחלץ מהם מידע.
קאלן מאלווי
קריירה
בשנת 2018 שיחק לצד כריס פיין בסרט הקולנוע "מלחמתו של רוברט דה ברוס". בסרט הוא גילם את ג'ון השלישי קומיין, לורד באדנוך.
נטשה רומנוף (היקום הקולנועי של מארוול)
הקרב על ניו יורק
לאחר שפיורי מפעיל את "יוזמת הנוקמים", היא מגיעה לקוֹלְקׇטׇה ומגייסת את ברוס באנר כדי להשתמש במומחיות שלו על מנת לעקוב אחר חתימת הגמא של הטסרקט. היא מוצגת בפני סטיב רוג'רס על ידי קולסון ומטיסה קווינג'ט לשטוטגרט שם סטארק ורוג'רס מתעמתים עם לוקי אשר נכנע. בעוד לוקי מוחזק כאסיר על נושאת המסוקים של .S.H.I.E.L.D, רומנוף מתמרנת אותו לחשוף את תוכניתו לגרום לבאנר להפוך לענק הירוק. ברטון ושאר הסוכנים אשר נשלטים על ידי לוקי, תוקפים את נושאת המסוקים ובאנר הופך לענק הירוק ורודף אחרי רומנוף עד שהוא נעצר על ידי תור. רומנוף נלחמת בברטון וגורמת לו לאבד את ההכרה, שוברת את השליטה של לוקי עליו.
רוג'רס, סטארק, רומנוף, ברטון, תור והענק הירוק מייסדים את הנוקמים כדי להגן על המטרה הבאה של לוקי, העיר ניו יורק. שם הם נלחמים נגד הגזע החייזרי שנקרא הצ'יטאורי ובסופו של דבר מביסים את לוקי. לאחר מכן, רומנוף וברטון עוזבים יחד.
פירוק הידרה
בשנת 2014, רומנוף ורוג'רס נשלחים יחד עם .S.T.R.I.K.E, הצוות למלחמה בטרור של .S.H.I.E.L.D, לשחרר בני ערובה על סיפון כלי שיט של .S.H.I.E.L.D מידי ג'ורג'ס באטרוק ושכירי החרב שלו. באמצע המשימה, רוג'רס מגלה שלרומנוף יש תוכנית אחרת: להוציא נתונים ממחשבי הספינה עבור פיורי.
לאחר שנעשה ניסיון התנקשות בחייו של פיורי, רוג'רס הופך למבוקש שניצוד על ידי .S.T.R.I.K.E ונפגש עם רומנוף. באמצעות נתונים בדיסק און קי, הם מגלים בונקר סודי של .S.H.I.E.L.D בניו ג'רזי, שם הם מפעילים מחשב על המכיל את התודעה השמורה של ארנים זולא. זולא חושף שמאז שסוכנות .S.H.I.E.L.D הוקמה לאחר מלחמת העולם השנייה, הידרה פעלה בסתר בשורותיה, וזרעה כאוס עולמי במטרה לגרום לאנושות לוותר על חירותה בתמורה לביטחון. הצמד נמלט בקושי ממוות כאשר טיל של .S.H.I.E.L.D משמיד את הבונקר.
זמן קצר אחרי כן, רומנוף מוצאת קובץ של הידרה על חייל החורף (שמתגלה כבאקי בארנס) ונותנת אותו לרוג'רס ולווילסון לפני שהיא עוזבת.
אולטרון והסכמי סוקוביה
בשנת 2015, רומנוף והנוקמים תוקפים מתקן של הידרה בסוקוביה שם הם משיגים בחזרה את השרביט של לוקי ונתקלים בוונדה מקסימוף ואחיה התאום פייטרו. במגדל הנוקמים, רומנוף משתתפת במסיבה החגיגית ועדה להתקפה הראשונה של אולטרון. היא והצוות נוסעים ליוהנסבורג כדי לעצור את אולטרון, אבל וונדה מכניעה את רומנוף, גורמת לה לראות חזיונות על הזמן ששהתה בחדר האדום. לאחר מכן, היא ושאר הנוקמים מוצאים מקלט בביתו של ברטון, שם ילדיו מקבלים את פניה ומכנים אותה "דודה נט". רומנוף ובאנר דנים ברגשותיהם הרומנטיים אחד כלפי השנייה ושוקלים להתחבא יחד. רומנוף, רוג'רס וברטון מגיעים לסיאול כדי למנוע מאולטרון להעביר את עצמו לגוף עשוי ויברניום המופעל על ידי אבן המחשבה. הם מצליחים במשימתם אבל רומנוף נלקחת כבת ערובה על ידי אולטרון ומוחזקת בסוקוביה. ברטון מתקשר עם רומנוף באמצעות קוד מורס והיא ניצלת מאוחר יותר על ידי באנר, שמנסה לגרום לה לעזוב איתו. רומנוף מנשקת אותו, אבל מחליטה שהם צריכים להישאר ודוחפת אותו כדי לגרום לו להפוך לענק הירוק. היא מתאספת עם שאר הנוקמים וויז'ן בקרב נגד אולטרון. לאחר ניצחונם, רומנוף ורוג'רס מקימים צוות חדש, המורכב מווילסון, רודס, מקסימוף וויז'ן, במתחם הנוקמים.
בשנת 2016, רומנוף מצטרפת לרוג'רס, וילסון ומקסימוף במשימה בלאגוס כדי למנוע משכיר החרב ברוק רומלאו להשיג נשק ביולוגי. רומנוף מצליחה לאבטח את המשימה, אבל מקסימוף הורגת בטעות עובדים הומניטריים מוואקאנדה כשהיא מגנה על רוג'רס מפני פצצת ההתאבדות של רומלאו. מקרה זה גורם ליצירת הסכמי סוקוביה. ההסכמים מאפשרים לאומות המאוחדות לפקח על פעילות צוות הנוקמים. רומנוף מנחמת את רוג'רס לאחר הלווייתה של פגי קרטר. רומנוף נמצאת בווינה שם היו אמורים לאשרר את ההסכמים ושורדת את ההפצצה שהורגת את מלך ואקאנדה טצ'אקה, אביו של טצ'אלה. בהתחלה היא צידדה בסטארק שתומך בהסכמים, וליוותה אותו יחד עם רודס, ויז'ן, טצ'אלה ופיטר פארקר כדי ללכוד את הצוות של רוג'רס המורכב מבארנס, ברטון, וילסון, מקסימוף וסקוט לאנג בשדה התעופה בלייפציג, גרמניה. בזמן שרומנוף נלחמת בנוקמים שערקו, היא עוברת צד ומאפשרת לרוג'רס ולבארנס לברוח. טצ'אלה מדווח על בגידתה למזכיר המדינה של ארצות הברית תדאוס רוס, דבר שמעמיד אותה בסכסוך עם סטארק ומאלץ אותה להסתתר.
עימות עם עברה
רומנוף, מבוקשת על ידי האומות המאוחדות, נמלטת מרוס ובורחת למקום מסתור בנורווגיה שם היא מתאחדת עם איש הקשר שלה, ריק מייסון. ילנה בלובה שולחת תרופת נגד לשליטה מוחית למקום המסתור של רומנוף בתקווה שרומנוף תחזור לעזור לה. בעוד רומנוף נוסעת עם התרופה ללא ידיעתה, היא מותקפת על ידי טאסקמאסטר. רומנוף מתחמקת מטאסקמאסטר ולומדת שהתרופה הגיעה מבלובה. השתיים מתאחדות בבודפשט, אך מותקפות על ידי אלמנות שחורות אחרות. רומנוף מגלה שגנרל דרייקוב עדיין בחיים, ושהחדר האדום עדיין פעיל.
רומנוף ובלובה מבריחות את אלכסיי שוסטאקוב מהכלא, ויוצרות קשר עם מלינה ווסטוקוף, לפני שהן נלכדות ומושבות לחדר האדום. בעוד דרייקוב מברך את ווסטוקוף על מציאת השתיים, מתגלה שווסטוקוף ורומנוף השתמשו בטכנולוגיית מיסוך פנים כדי לתכנן את הלכידה שלהן והחליפו מקומות. רומנוף מגלה שטאסקמאסטר היא אנטוניה דרייקוב, שסבלה מנזק כה חמור עד שדרייקוב נאלץ להשתיל שבב בראשה כדי להציל אותה ובמקביל הפך אותה לחיילת שנשלטת על ידיו. רומנוף גם לומדת שהיא לא יכולה לפגוע בדרייקוב בגלל התקן פרומון שהשתיל בכל אלמנה, ושהוא שולט באלמנות שחורות בכל רחבי העולם דרך שולחן הבקרה שלו. רומנוף שוברת את אפה בכוונה, מה שמנתק את העצב בתעלות האף וסותר את הפרומון, ומאפשר לה לתקוף את דרייקוב.
דרייקוב נמלט בזמן שהאלמנות השחורות רודפות אחרי רומנוף, אבל בלובה יוצרת פצצה עם תרופת הנגד שמשחררת את האלמנות השחורות מהשליטה המוחית. רומנוף שולפת מידע משולחן הבקרה ומעתיקה את המיקומים של האלמנות השחורות האחרות ברחבי העולם לכונן נייד, בדיוק כשהמתקן מתחיל להתפוצץ וליפול מהשמיים. לפני שהיא עוזבת את חדר הבקרה, היא מרימה שני בקבוקונים של תרופת הנגד ששרדו את הפצצה של בלובה. רומנוף נותנת לבלובה מצנח כשהיא ואנטוניה מנהלות קרב אחרון בשמיים. רומנוף נוחתת על הקרקע, משתמשת בבקבוקון אחד של תרופת הנגד על אנטוניה, ומשחררת אותה מהשליטה עליה. שאר האלמנות השחורות מגיעות כשבלובה, ווסטוקוף ושוסטאקוב נפרדים מרומנוף והיא נותנת לבלובה את בקבוקון התרופה האחרון ואת הכונן הנייד, ואומרת לה למצוא ולשחרר את האלמנות השחורות האחרות. כשהם עוזבים, רומנוף ממתינה לבואם של רוס ואנשיו. שבועיים לאחר מכן, רומנוף מתאחדת עם מייסון שמספק לה קווינג'ט. היא עוזבת לשחרר את הנוקמים הכלואים ברפסודה, מתקן כליאה צף.
מלחמת האינסוף
בשנת 2018, רומנוף, רוג'רס ווילסון מגיעים לאדינבורו כדי להגן על ונדה וויז'ן מפני להב עורב ופרוקסימה מידנייט, שניים מילדיו המאומצים של תאנוס. רומנוף דוקרת את להב עורב בבטנו, ופוצעת אותו עם הנשק שלו והוא ופרוקסימה מידנייט נסוגים. רומנוף נוזפת במקסימוף על כך שלא הייתה איתם בקשר לאחרונה והקבוצה חוזרת למתחם הנוקמים, שם הם מתאחדים עם רודס ובאנר. הצוות דן על ויז'ן ואבן המחשבה, לפני שהם מחליטים לנסוע לואקאנדה בתקווה שניתן להסיר את האבן בבטחה. לאחר מכן רומנוף מצטרפת לקרב נגד הפולשים. במהלך הקרב היא עדה לבואם של תור, רוקט ראקון וגרוט. היא ואוקויה ניצלות על ידי מקסימוף לפני שהן חוברות יחד כדי להגן על מקסימוף מפני פרוקסימה מידנייט. היא גם עדה להגעתו של תאנוס, שמשלים את כפפת האינסוף ונוקש באצבעותיו. היא שורדת את ההתפוררות, אבל נותרת מובסת.
רומנוף, באנר, רוג'רס, רודס, תור ורוקט חוזרים למתחם הנוקמים, וזמן קצר לאחר מכן הם פוגשים את קרול דנוורס. רומנוף והאחרים עדים לדנוורס שחוזרת עם הבנאטאר, ומביאה את סטארק ונביולה. לאחר מכן רומנוף נותנת תדרוך על ההתפוררות, לפני שהיא לומדת את מיקומו של תאנוס מנביולה. רומנוף, רוקט, דנוורס, נביולה, רוג'רס, תור, באנר ורודס נוסעים לחלל כדי למצוא את תאנוס. בטיטאן II, הם מגלים שתאנוס השמיד את האבנים, למורת רוחם, ותור עורף את ראשו של תאנוס.
מסע בזמן ומותה
בשנת 2023, רומנוף והנוקמים, הכוללים גם את רוקט, נביולה, אוקויה ודנוורס – מגיבים לא רק למשברים ארציים, אלא גם לאירועים ברחבי הגלקסיה. היא ורוג'רס נדהמים כאשר לאנג, שהאמינו שמת, מגיע למתחם הנוקמים ומספר להם שנלכד במימד הקוונטים, שם הזמן עובר אחרת. הוא מציע להשתמש במימד הקוונטים כאמצעי להשגת אבני האינסוף מהעבר ולבטל את ההתפוררות. רומנוף, רוג'רס ולאנג מציגים את הרעיון לסטארק, שמסרב לעזור. הם פוגשים את באנר, שעטה את צורת הענק הירוק לצמיתות, והוא מסכים לעזור להם. לאחר שהם לא מצליחים לשלוח את לאנג בהצלחה אחורה בזמן, סטארק חוזר לצוות ומגלה שהוא סיים לבנות מכונת זמן שעובדת.
במאמץ לאסוף מחדש את כל הנוקמים, רומנוף נוסעת לטוקיו שם היא מתאחדת עם ברטון, שאיבד את משפחתו בהתפוררות ובילה את השנים האחרונות במצוד והריגה של חברי ארגוני פשע מאורגן ברחבי העולם. היא משכנעת אותו לחזור לצוות. הנוקמים מתכננים תוכנית להשיג את כל ששת אבני האינסוף מהעבר. רומנוף וברטון נוסעים בזמן לשנת 2014 חלופית ומגיעים לכוכב הלכת וֶרְמיר כדי להשיג את אבן הנשמה. הם פוגשים את הגולגולת האדומה שחושף שנדרשת הקרבת חיים כדי להשיג את האבן ולכן היא וברטון מתעמתים על מי ימסור את נפשו. רומנוף מתגברת על ברטון ונופלת אל מותה.
קאלן מאלווי
קריירה
בשנת 2021 שיחק בסרט הקולנוע "עד המוות". באותה שנה לוהק לסרט "האיש האפור" שיצא לאקרנים בשנת 2022.
חיים אישיים
מאלווי נפצע בתאונת דרכים קשה בשנת 2003, בהתנגשות חזיתית ב-. הוא היה לכוד ברכב במשך כמעט שעה עד שניתן היה לשחררו מההריסות. החלק האמצעי של פניו ניזוק לחלוטין. גם הברך והקרסול השמאלית שלו נשברו. בתאונה איבד מאלווי את ראייתו בעינו השמאלית.
הוא התחתן עם רייצ'ל תומאס, אקדמאית ומוזיקאית, בביירון ביי ב-2010.
רב סריס
רב סריס, היה תואר באשור ובבבל שמשמעותו היא רב הסריסים. הרב סריס נזכר פעמיים בתנ"ך, פעם ראשונה בספר מלכים כאחד ממצביאיו של סנחריב. ובפעם השנייה בספר ירמיהו כאחד משריו של נבוכדנצר השני. בניגוד לפירוש המודרני, בבבל ובאשור פירוש המילה סריס היה משרת בארמון (ומכאן: רב סריס: המשרת הראשי), ורק יותר מאוחר נוצר הפירוש של מי שעבר פעולת סרוס.
נטשה רומנוף (היקום הקולנועי של מארוול)
ליהוק ואפיון דמות
בינואר 2009, מארוול החלו בשיחות מוקדמות עם אמילי בלאנט בנוגע לגילום האלמנה השחורה ב"איירון מן 2", אבל היא לא יכלה לקחת את התפקיד בשל התחייבות קודמת להשתתף בסרט "מסעות גוליבר". במרץ 2009, סקרלט ג'והנסון חתמה על חוזה לגלם את נטשה רומנוף/ האלמנה השחורה, כשהוא כולל אפשרויות למספר סרטים. ג'והנסון שבה לגלם את הדמות בסרטים "הנוקמים" (2012), "קפטן אמריקה: חייל החורף" (2014), "הנוקמים: עידן אולטרון" (2015), "קפטן אמריקה: מלחמת האזרחים" (2016), "הנוקמים: מלחמת האינסוף" (2018), "הנוקמים: סוף המשחק" (2019),  ו"האלמנה השחורה" (2021). בנוסף היא הופיעה בסצנת אמצע הכתוביות ב"קפטן מארוול" (2019).
רב סריס
מלכים
אם כי בהמשך נזכר רק רבשקה. לפיכך מסיקים המפרשים שקודם כל נשלח רבשקה ורק לאחר מכן נשלחו תרתן ורב סריס.
ירמיהו
בספר ירמיהו, דווקא נזכר רב סריס כתואר. לאחר שנבוכדנצר השני מחריב את ירושלים מגיעים אל העיר שרי בבל השונים. הנביא מפרט את שמותיהם ותואריהם, ובין היתר מזכיר את "נבו שרסכים רב-סריס".
נטשה רומנוף (היקום הקולנועי של מארוול)
ליהוק ואפיון דמות
ב"איירון מן 2", ג'והנסון אמרה שבחרה בתפקיד כי "דמות האלמנה השחורה הדהדה בי... היא גיבורת על, אבל היא גם אנושית. היא קטנה, אבל היא חזקה... היא אפלה והתמודדה עם המוות כל כך הרבה פעמים שיש לה פרספקטיבה עמוקה על ערך החיים... קשה שלא להעריץ אותה".
רב סריס
רב סריס במחקר ההיסטורי
משערים כיום כי נבו-שרוסו-אוכין הוא למעשה נבו-שר-סכים הנזכר בתנ"ך.
נטשה רומנוף (היקום הקולנועי של מארוול)
ליהוק ואפיון דמות
ב"קפטן אמריקה: חייל החורף", התסריטאי כריסטופר מרקוס אמר שהאלמנה השחורה היא "ניגוד גדול" לקפטן אמריקה, ותיאר אותה כ"מודרנית להפליא, לא מאוד יראת כבוד, ומאוד גלויה, בעוד שסטיב הוא, אתה יודע, אדם משנות ה-40. הוא לא נער צופים, אבל הוא מאופק ויש לו קוד מוסרי, ואילו הקוד המוסרי שלה זז".
אנתוני רוסו ציין את הנאמנות של רומנוף שנקרעת ב"קפטן אמריקה: מלחמת האזרחים", ואמר "הראש שלה עם הצד של טוני בנושא, אבל הלב שלה עם קפטן אמריקה בהרבה מובנים". ג'והנסון אמרה שרומנוף נמצאת בנקודה בחייה שבה היא יכולה לעשות בחירות בעצמה, מבלי שלאחרים תהיה יד בתהליך ההחלטה. על המשך מערכת היחסים בין רומנוף לרוג'רס מ"חייל החורף", ג'ו רוסו אמר שהם רוצים "לבדוק את זה" בכך שרומנוף תצביע בפני רוג'רס על הטעויות שהצוות עשה ותשכנע אותו "שאולי זה לא יהיה שחור ולבן כפי שהוא רואה את זה" וכי הנוקמים חייבים "למצוא דרך לעבוד בתוך המערכת כדי ש[הם] לא יתפרקו".
בשנת 2018, ג'והנסון תיארה את הסרט "האלמנה השחורה", שעתיד לצאת לאקרנים כ"הזדמנות לחקור את האלמנה כאישה שהוכיחה את עצמה ועושה בחירות עצמאיות ופעילות עבור עצמה, כנראה פעם אחת בחייה", בזמן שהיא ב"מקום קודר שאין לה למי להתקשר ולאן ללכת". ג'והנסון אמרה שהיא "פורשת בשיא עם סרט [שהיא הייתה] גאה בו להפליא", והרגישה שהעבודה שלה בגילום רומנוף "הושלמה" עם הסרט.
אלול תשע"ט
רקע וכתיבה
האלבום הוא אלבום קונספט לימים נוראים, אשר משלב בין שירים מקוריים לבין פיוטים. על עטיפת האלבום, בנוסף לשם האלבום ושם האומן, כתוב בכתב ברייל עברי "אני לדודי ודודי לי" – ציטוט משיר השירים ו ג וראשי תיבות של "אלול". הכיתוב מופיע מימין לשמאל, ולא משמאל לימין כנהוג בכתב ברייל.
ב-17 באוקטובר 2019 הוכרז שהאלבום קיבל מעמד "אלבום זהב" על מכירת 15,000 עותקים.
האלבום הועלה לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי בסמוך לצאתו.
יוהנס קרט
יוהנס קרט (באסטונית: Johannes Kert; נולד ב-3 בדצמבר 1959) הוא איש צבא ופוליטיקאי אסטוני. שימש כמפקד כוחות ההגנה של אסטוניה (מקביל לרמטכ"ל) בין השנים 1996–2000, ולאחר מכן שימש כחבר הריגיקוגו (הפרלמנט האסטוני) מטעם מפלגת הרפורמה בין השנים 2015–2021.
ביוגרפיה
קרט נולד ב-3 בדצמבר 1959, בטאלין שהייתה אז חלק מהרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האסטונית. ב-1981 הוא התגייס לצבא האדום. הוא הגיע לדרגת קפטיין ומונה למפקד גדוד. לאחר פירוק ברית המועצות הוא התגייס לליגת ההגנה האסטונית, ארגון על בסיס התנדבותי המקביל לצבא אסטוניה. בין 1993–1996 הוא שימש כמפקד ליגת ההגנה. לאחר מכן שימש כמפקד כוחות ההגנה של אסטוניה (מקביל לרמטכ"ל) עד שנת 2000. הוא היה השני בתולדות התפקיד, והיחיד עד כה שבא משורות ליגת ההגנה. לאחר מכן הוא מונה למפקד כוחות היבשה האסטוניים עד שנת 2002. באותה שנה הוא מונה לנציג אסטוניה בוועדות הצבאיות של נאט"ו והאיחוד האירופי. בשנת 2008 הוא פרש מהצבא, ולאחר מכן עבד כיועץ פרטי עבור משרד ההגנה.
ב-2014 הוא הצטרף למפלגת הרפורמה ובשנה שלאחר מכן התמודד בבחירות הכלליות באסטוניה ונבחר לריגיקוגו (הפרלמנט האסטוני). הוא סיים את כהונתו ב-2021.
א-דעאין
אַ-דַּעַאיֶן (בערבית: الظعاين או الضعاين) היא עיר הבירה של מחוז א-דעאין שבקטר.
היסטוריה
תיאור אודות הכפר א-דעאין בשנת 1908 על פי השמון הגאוגרפי הבריטי של המפרץ הפרסי:
אעצם
אעצם (בערבית: الأعسم; תעתיק מדויק: אל-אעסם) הוא כפר בלתי מוכר הקרוי על שם השבט הבדואי שחי בו, במחוז הדרום בנפת באר שבע. על פי מפקד אוכלוסין בשבטים בדואים שהתבצע בשנת 2019, בשבט מתגוררים כ-10,400 תושבים, רובם המוחלט הם צעירים בגילאי 1 עד 18.
בשבט קיימים שני בתי ספר, "אעצם ב'" ו"אלמסתקבל".
שעון מוסקבה
שעון מוסקבה (ברוסית: Московское время) הוא אזור זמן בו שוכנת בירת הפדרציה הרוסית - העיר מוסקבה.
אזור הזמן פועל ברוב אזורי החלק האירופי של רוסיה. מ-26 באוקטובר 2014 זה תואם את אזור זמן UTC + 3, מ־27 במרץ 2011 ל־25 באוקטובר 2014 זה תואם את אזור זמן UTC + 4.
זמן מוסקבה משמש לתזמון רכבות, ספינות וכו' ברחבי רוסיה, אך נסיעות מטוס מתוזמנות לפי זמן מקומי. ברוסיה מכריזים לעיתים קרובות בתחנות הרדיו כזמן מוסקבה. תיאורים של אזורי זמן ברוסיה מבוססים לרוב על זמן מוסקבה ולא על זמן אוניברסלי מתואם. לדוגמה, יקוטסק (UTC + 09: 00) אמור להיות MSK + 6 ברוסיה.
אולוף סקטקונונג, מלך שוודיה
אולוף סקטקונונג (בשוודית: Olof Skötkonung, מבוטא חֶ'תְקוּנוֹן; 980 – 1022) היה מלך שוודיה מ-995 ועד מותו. הוא היה בנו של מלך שוודיה הראשון, אריק המנצח ועל פי המקורות האיסלנדיים, בנה של זיגריד "היהירה".
שמו
אחד מההסברים הרבים לשם "סקטקונונג", הוא שהוא לקוח מהמילה השוודית skatt, שפרושה הוא "מיסים" או "אוצר". הפירוש האחרון מעלה את האפשרות לפירוש "מלך משלם מס" והועלתה השערה על יחסים כאלה שהיו לאולוף עם סוון הראשון, מלך דנמרק, שהיה אביו החורג. בכל אופן, הסבר זה הוא ספקולטיבי במידה רבה, שכן הוא לא נתמך בשום עדות היסטורית או מקור היסטורי. הסבר אפשרי נוסף לשם הוא "מלך האוצר" והוא מתייחס לעובדה שאולוף היה ראשון מלכי שוודיה שהטביע מטבעות. במקורות האיסלנדיים הוא מכונה "אולוף השוודי", כדי להבדילו מהמלכים הנורווגים בשם זה שמלכו באותה תקופה, אולף הראשון ואולף השני.
חייו
הידע על אולוף מבוסס ברובו על דיווחיהם של סנורי סטורלוסון ושל אדם מברמן, שהיו נתונים לביקורת של החוקרים המודרניים. אך על פי דבריו של אדם מברמן, נאלץ סוון הראשון, מלך דנמרק להגן על ממלכתו מהתקפותיו של אולוף שטען לזכותו לכתר הדני. העימות בין השניים הסתיים לאחר נישואיו של סוון לאמו של אולוף, ושני המלכים הפכו להיות בעלי ברית. סנורי סטורלוסון מתאר את סוון ואת אולוף כבעלי ברית שווי מעמד כאשר הביסו את אולף הראשון, מלך נורווגיה בקרב סובלודר בשנת 1000 ולאחר מכן חילקו ביניהם את שטחי נורווגיה.
נישואים
במשלחת ויקינגית לנדלנד (כיום, חלק ממזרח מדינת סקסוניה התחתונה שבגרמניה), שבה אולוף את אדלה, בתו של ראש שבט ונדי, והיא ילדה לו בן, אמונד (לימים מלך שוודיה בעצמו) ובת, אסטריד, לימים רעייתו של אולף השני, מלך נורווגיה. מאוחר יותר נשא אולוף לאישה את אסטריד, נסיכה סאלבית והיא ילדה לו בן, אנונד יקוב (לימים מלך שוודיה בעצמו) ובת, אינגיגרד (לימים רעייתו של יארוסלאב הראשון, נסיך קייב).
הברית עם סוון הראשון
נאמר על אולוף שהוא העדיף לעסוק בספורט מאשר במלחמות וזו הייתה הסיבה שסוון הראשון, מלך דנמרק השתלט מחדש על ארצו, שנכבשה על ידי אביו של אולוף. אולוף גם איבד את הזכות לגביית מיסים שקודמיו קיבלו בשטחים שמהווים כיום את אסטוניה ולטביה.
ב-1000 כרת אולוף ברית עם סוון הראשון, שנשא לאישה את אמו של אולוף, ועם האצילים הנורווגים אריק הוקונסון וסוון הוקונסון, כנגד אולף הראשון, מלך נורווגיה. זה האחרון נהרג בקרב סבולדר ואולוף קיבל את השליטה על חלק מטרונדלג ועל בהוסלן.
המלחמה הנורווגית-שוודית
כאשר הממלכה הנורווגית כוננה מחדש על ידי אולף השני, פרצה מלחמה חדשה בין נורווגיה לבין שוודיה. אנשים רבים בשתי הממלכות ניסו לפשר בין המלכים. ב-1018, הגיעו אחיינו של אולוף, רגנוולד אולפסון, רוזן וסטרייטלנד ושליחיו של מלך נורווגיה, ביורן סטלרה והיילטי סקגייסון, אל אספת האצולה השוודית באופסלה, בניסיון להשפיע על מלך שוודיה לקבל את תנאי השלום וכדי לסכם על נישואי בתו, אינגגרד, למלך נורווגיה. המלך השוודי זעם ואיים לגרש את רגנוולד מממלכתו, אך רגנוולד קיבל תמיכה מאביו המאמץ, תורנגי "שומר החוק".
תורנגי נשא נאום רב רושם בו הוא הזכיר למלך אודות המסעות הגדולים של הוויקינגים למזרח שקודמיו ערכו מבלי להטות אוזן לאנשיהם. תורנגי עצמו לקח חלק במסעות ביזה רבות עם אביו של אולוף, אריק המנצח, שכן היטה אוזן לאנשיו. אולוף שאף להשתלט על נורווגיה, שאיפה שלא הייתה לאף אחד מהמלכים השוודים לפניו. שאיפה זו גרמה לחוסר שביעות רצון לעם השוודי, שהיה להוט ללכת בעקבות מלכו ולקבל בחזרה את השליטה על הממלכות במזרח שהעלו מס לאבותיו של אולוף, אך היה זה רצונו של העם שהמלך יעשה שלום עם מלך נורווגיה ויסכים לתת לו את בתו לאישה.
תורנגי סיים את נאומו באומרו: "אם אינך חפץ לעשות כן, אנו נתקוף אותך ונהרוג אותך ולא נסבול יותר את חרחורי המלחמה ואת העקשנות שלך. אבותינו עשו כן והשליכו אל הבאר חמישה מלכים שהתנהגו ביהירות, בדיוק כפי שאתה מתנהג כלפינו".
בכל אופן, תחת זאת השיא אולוף את בתו ליארוסלאב הראשון, נסיך קייב. איום המלחמה הוסר כאשר אולוף הסכים לחלוק את סמכותו עם בנו, אנונד יקוב. אולוף גם נאלץ לקבל את ההסדר עם אולף השני, מלך נורווגיה, שכבר היה נשוי עם אסטריד, בתו של אולוף, ללא ידיעתו, בתיווכו של רגנוולד אולופסון.
ב-1016, לאחר שקנוט הגדול היה למלך אנגליה, הוא שלח את שני בניו של אדמונד השני, מלך אנגליה לאולוף, שהיה אחיו-למחצה או אחיו החורג של קנוט, לכאורה עם הוראות לאולוף, שירצח את שני הנערים. במקום להרוג אותם, העביר אולוף בחשאי את הנערים לקייב, שם הייתה אינגיגרד, בתו של אולוף, המלכה, או לפולין, שם היה בולסלאב הראשון, דודו של קנוט, דוכס פולין.
מלך נוצרי
כאשר הטביע אולף מטבעות בזיגטונה שבמחוז אופלנד, הוא עשה שימוש בכינוי OLUF REX או OLAF REX. השימוש במינוח הלטיני, עשוי לרמז שהוא כבר הוטבל באותה עת, אך מצד שני המטבעות מהווים חיקוי לפני האנגלי בסוג ובסגנון.
מותו
מאז שנות הארבעים של המאה ה-18 נטען שאולוף נקבר בהוסבי, בחלק הנוצרי של ממלכתו, אך הזיהוי של קברו שנוי במחלוקת.
שטיינרקירכן על הטראון
שטיינרקירכן על הטראון (בבווארית: Steinerkirchen an der Traun) היא עיירה במחוז ולס שבמדינת אוסטריה עילית באוסטריה.
הוחזק כפרן
הוחזק כפרן הוא מושג תלמודי בתחומי משפט עברי, המציין חוסר נאמנות של בעל דין מסוים בבית הדין, בעקבות ההיסטוריה של מעשיו או טענותיו הקודמים. בדרך כלל הביטוי עוסק בממון מסוים, כאשר הציטוט אומר "הוחזק כפרן לאותו ממון", אך ישנם צירופים והקשרים נוספים של הביטוי, כמו "הוחזק כפרן לאותה השבועה", או אפילו שומר פיקדון שהוחזק כפרן, ולכן בעל הפיקדון ירצה להציל ממנו כמה שאפשר.
בממון מסוים
מקור הדין ב:
כלומר אדם שטען שבכלל אינו חייב, ובעקבות עדים שבאו וסתרו את דבריו הוא שינה את גרסתו לטענה שהוא היה חייב אך עכשיו כבר לא, אינו נאמן בטענה זו.
הרמב"ם מסייג את הדין למקרה שבו נתפס בשקרו באופן ודאי, כלומר שטען שלא הייתה הלוואה, ולא שטען שאינו חייב:
סייגים נוספים:
אנונד יקוב, מלך שוודיה
אנונד יקוב (בשוודית: Anund Jakob; 25 ביולי 1008 – 1050) היה מלך שוודיה מ-1022 ועד מותו. כאשר בחרה בו אספת האצילים כשליט-שותף של שוודיה, הביע העם השוודי את התנגדותו לשמו הלא-סקנדינבי, "יקוב", לפיכך הוסף לשמו השם "אנונד". ברשימת המלכים הנספחת לקובץ "החוק הוסטרוגוטי" (Västgötalagen), מצוין ששמו היה "קולברנה" (Kolbränna, בשוודית: "שורף הפחם"), על שם מנהגו להעלות באש את בתי מתנגדיו.
סדר היום הפוליטי שלו כלל שמירה על מאזן הכוחות בסקנדינביה, וזו הסיבה לתמיכתו במלכים הנורווגים, אולף השני ומגנוס הראשון, כנגד קנוט הגדול, מלך דנמרק, בשנות העשרים והשלושים של המאה ה-11. בקרב הלגה הובסו אנונד יקוב ואולף על ידי קנוט.
כאשר היה מגנוס הראשון למלך נורווגיה ודנמרק ב-1042, תמך בו אנונד יקוב עד למותו של מגנוס ב-1047, תקופת מלכותו של אנונד יקוב תוארכה באופן מסורתי החל מ-1022 ועד למותו בשנת 1050 לערך, אך קיימת אי ודאות גדולה בנוגע לשנת מותו. בשנת 1049 הוא היה ככל הנראה עדיין בחיים ואחיו ויורשו, אמונד, מלך בוודאות על שוודיה בקיץ 1060.
חנון מלך עזה
חנון (ידוע לעיתים גם כחנו) היה מלך עזה שהשתתף במרד המס נגד תגלת פלאסר השלישי.
חנון, הצטרף לקואליציה האנטי אשורית שכללה את ממלכת ישראל, מצרים העתיקה, ארם דמשק, ושבטים ערבים. מלך אשור תגלת פלאסר השלישי יצא בראש נגד חנון. הוא עבר בדרך בממלכת יהודה ושעבד אותה אל אשור. לאחר מכן ככל הנראה בגלל תבוסות צבאיות נמלט חנון מעזה אל מצרים. תגלת פלאסר עלה על עזה ובזז אותה. לאחר מכן יצא למערכה על מצרים שתוצאותיה אינן ברורות.
בומילקר (הנומידי)
בומילקר (המאה ה-2 לפנה"ס) היה אציל נומידי, מהבולטים שבין אנשי חצרו של יוגורתה.
ביוגרפיה
כאשר שהה יוגורתה מלך נומידיה ברומא כדי לתת דין וחשבון על רציחת אדהרבעל, אחד מיריביו הפוליטיים מאסיווא החל צובר השפעה ברומא באמצעות אחד הקונסולים. יוגורתה שחשש מפני מאסיווא, ציווה על בומילקר שהתלווה אליו להיפטר ממנו. בומילקר שכר שכירי חרב שרצחו את מאסיווא, אולם בומילקר עצמו נתפס גם כן. הוא הודה ברצח, אולם מכיוון שהיה חלק מפמליה מלכותית לא הוטל עליו עונש והוא הוחזר לנומידיה מעט זמן לפני שיוגורתה עצמו חזר לשם. מעשה הרצח התחיל את המלחמה שכונתה מלחמת יוגורתה. הרומאים נחלו מספר תבוסות, אולם בואו של קווינטוס קאיקיליוס מטלוס נומידיקוס לזירה שינה את המצב.