cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
גרייביס ואסקס
נעורים וקריירת מכללות
בין השנים 2006–2010 למד באוניברסיטת מרילנד, ושיחק בקבוצת הכדורסל שלה תחת המאמן חבר היכל התהילה של הכדורסל גארי ויליאמס. בכל שלוש עונותיו האחרונות בקבוצה הוביל את שחקניה בממוצעי נקודות (18.0), אסיסטים (6.0) וחטיפות (1.5) למשחק, אך באף אחת מהעונות לא עברה מרילנד את הסיבוב השני בטורניר אליפות המכללות. במשחק מול ג'ורג'יה טק ב-20 בפברואר 2010 קלע ואסקס את הנקודה ה-2,000 שלו במרילנד, ובך הפך לשחקן הראשון בתולדות מחוז ה-ACC אשר קולע לפחות 2,000 נקודות, מוסר לפחות 700 אסיסטים ואוסף לפחות 600 ריבאונדים. בסיום עונתו האחרונה, 2009/2010, זכה בתואר שחקן העונה במחוז ה-ACC, ונבחר לחמישייה השנייה של העונה בליגת המכללות ("Second-team All-American").
קריירה מקצועית
בדראפט ה-NBA 2010 נלקח ואסקס על ידי ממפיס גריזליס בבחירה ה-28. בעונת הרוקי שלו שותף ב-12.3 דקות בממוצע למשחק כמחליפו מהספסל של מייק קונלי, ותרם 3.6 נקודות למשחק. בפלייאוף 2011 סייע לגריזליס להעפיל לסיבוב השני, לראשונה בתולדות המועדון, לאחר שגברו על סן אנטוניו ספרס בתוצאה 4–2. בסדרת חצי גמר המערב הפסידה ממפיס מול אוקלהומה סיטי ת'אנדר, אותה הוביל חברו של ואסקס קווין דוראנט, בתוצאה 3–4.
לאחר עונה אחת בלבד בממפיס הועבר בטרייד לניו אורלינס הורנטס בתמורה לקווינסי פונדקסטר, אשר נלקח שתי בחירות לפניו בדראפט 2010. בעונתו השנייה בניו אורלינס,, קבע שיאי קריירה בממוצעי נקודות (13.9), אסיסטים (9.0, שלישי ב-NBA) וריבאונדים (4.3) למשחק, כרכז הפותח של הקבוצה. ב-8 בפברואר 2013 קלע 21 נקודות, מסר 12 אסיסטים ואסף 11 ריבאונדים במשחק מול אטלנטה הוקס, ובכך השיג את הטריפל דאבל היחיד בקריירה. בהצבעות לפרס השחקן המשתפר של העונה סיים במקום השני, אחרי הזוכה פול ג'ורג'.
בקיץ 2013 הועבר לסקרמנטו קינגס, כחלק מטרייד משולש במסגרתו קיבלו הפליקנס את טייריק אוונס, בעוד רובין לופז הועבר לפורטלנד טרייל בלייזרס.
לאחר 18 משחקים בלבד בסקרמנטו הועבר יחד עם פטריק פטרסון, ג'ון סלמונס וצ'אק הייז לטורונטו ראפטורס, בתמורה לרודי גיי, קווינסי אייסי וארון גריי. עד לסיום עונת קלע 9.5 נקודות למשחק כמחליפו מהספסל של קייל לאורי, וביולי 2014 חתם על הארכת חוזה בטורונטו לשנתיים נוספות, עבור כ-13 מיליון דולר. בפלייאוף 2015 הודחה הקבוצה בסיבוב הראשון של הפלייאוף, כפי שקרה גם בעונה הקודמת.
ביוני 2015 נשלח ואסקס בטרייד למילווקי באקס, בתמורה לנורמן פאוול ובחירת דראפט עתידית. לאורך עונתו היחידה במילווקי שיחק ב-23 משחקים בלבד, בשל פציעה קשה בקרסול רגלו הימנית.
נבחרת ונצואלה
בין השנים 2007–2014 שיחק ואסקס עבור נבחרת ונצואלה, והשתתף עמה בטורנירי אליפות האמריקות בכדורסל ב-2007, ב-2009 וב-2011. בטורניר של שנת 2011 רשם ממוצעים של 19.2 נקודות, 5.8 אסיסטים ו-4.2 ריבאונדים למשחק, וסייע לנבחרתו לסיים במקום החמישי.
נטאפ
היסטוריה
נטאפ נוסדה בשנת 1992 על ידי דוד היץ, ג'יימס לאו ומיכאל מלקולם. מלקולם, היץ ולאו התחילו במטרה לפשט את ענף אחסון הנתונים. השלישייה, הנתמכת על ידי מימון פרטי והון סיכון של 12.8 מיליון דולר, הפרידה בין רכיבי האחסון והניהול לבין שרת המחשבים המסורתי ופיתחה שרת נפרד שאינו ניתן לתכנות. ארכיטקטורת התוכנה הקניינית של נטאפ אפשרה לחברה להשתמש בחומרה סטנדרטית בתעשייה ולא בחומרה מיוחדת, וסיפקה ללקוחותיה - קהל לקוחות תאגידי - פתרון אוניברסלי ורב-תכליתי לאחסון ואחזור הנתונים שלהם. באותו זמן, המתחרה העיקרי של החברה הייתה חברת Auspex. בשנת 1994 קיבלה נטאפ מימון הון סיכון מחברת סקויה קפיטל. בשנת 1995 החברה הונפקה לראשונה לציבור. החברה פרחה בשנות בועת האינטרנט של השנים 1990 עד אמצע 2001, במהלכה גדלה ההכנסה השנתית של החברה לכמיליארד דולר. לאחר התפוצצות הבועה, הכנסות החברה ירדו ל-800 מיליון דולר בשנת 2002. מאז, הכנסות החברה עלו בהתמדה. בשנת 2006 מכרה החברה את קו המוצרים NetCache לחברת Blue Coat. ב־19 באוגוסט 2009 פרש דן וורמנהובן מתפקיד המנכ"ל והוחלף על ידי טום ג'ורגנס.
נטאפ בישראל
נטאפ מחזיקה מרכז מחקר ופיתוח בישראל תחת השם NetApp Cloud Innovation Center. המרכז שממוקם בתל אביב ומעסיק כ-190 עובדים, מוביל את פיתוח פעילות הענן של התאגיד האמריקאי בישראל ומעניק שירותי ענן לחברות הגדולות בעולם. במסגרת פעילות הענן שלה נטאפ מספקת פתרון משלים לספקי הענן הגדולים AWS של אמזון, Azure של מיקרוסופט ו-Cloud Platform של גוגל בתחומי האחסון, ניהול ואבטחת המידע.
מרכז נוסף של נטאפ ממוקם בפתח תקווה, והוא אחראי על מכירות, שירות ותמיכה ללקוחות הישראליים.
נטאפ ביצעה מספר רכישות בולטות של סטארט-אפים ישראליים:
דסטיניז צ'יילד
דסטיניז צ'יילד (, פירוש לעברית: ילד הגורל) הייתה להקת בנות שההרכב הסופי שלה כלל את ביונסה, קלי רולנד ומישל ויליאמס. תחילה שם הקבוצה היה גירלז טיים, והיא הוקמה בשנת 1990 ביוסטון שבטקסס. לאחר כמה שנים בהן הצלחתה הייתה מזערית לעומת שאר להקות הבנות של אותה עת, כמו הספייס גירלז, TLC ואן ווג, הוחתמה בשנת 1997 הקבוצה, שהורכבה מביונסה, לטבייה רוברסון, לטויה לאקט וקלי רולנד, בקולומביה רקורדס בתור דסטיניז צ'יילד. בהתאם לציפיות של חברת התקליטים קיבלה הכרה בין־לאומית גבוהה מאוד לאחר הוצאת השיר "No, No, No" מהאלבום Destiny's Child ולאחר פרסום האלבום The Writing's on the Wall, שכלל את שני הלהיטים "Say My Name" ו-"Bills, Bills, Bills". על-אף הפרסום וההצלחה המסחרית אליהם הגיעה הייתה נגועה בסכסוכים פנימיים, בין היתר בשל העדפתו של מנהלה המוזיקלי, מת'יו נואלס, לביונסה ולרולנד על פני לאקט ורוברסון.
על רקע סכסוך זה פרשו לאקט ורוברסון מהלהקה בתחילת שנת 2000. את מקומן תפסו ויליאמס ופרה פרנקלין, שפרשה לאחר מספר חודשים והותירה אותן כשלישייה מוזיקלית. אלבומה השלישי, Survivor, כלל את הלהיטים "Survivor", שהגיע למקום השני בבילבורד הוט 100, "Independent Women Part I" ו-"Bootylicious". בשנת 2001 הוכרז מטעם הלהקה על הפסקה לטובת פיתוח קריירות הסולו של חברותיה. היא שבה לפעילות כשנתיים לאחר מכן לקראת יציאת אלבום האולפן החמישי שלה, Destiny Fulfilled, בו נכללו "Lose My Breath" ו-"Soldier". מאז פירוקה הרשמי ב-2006 הופיעו ביונסה, ויליאמס ורולנד כמה פעמים ביחד כולל בהופעת המחצית של הסופרבול לשנת 2013 ובפסטיבל קואצ'לה ב-2018.
להקת דסטיניז צ'יילד מכרה יותר משישים מיליון תקליטים ברחבי העולם. הבילבורד מדרג אותה כאחת מהשלישיות המוזיקליות הגדולות ביותר בכל הזמנים וכאמן המוזיקלי (כולל להקות) התשיעי המצליח ביותר ב. הוא דירג אותה במקום ה-68 וה-90 ברשימות "100 האמנים הטובים ביותר בשנת 2008" ו"אמני הדאנס המצליחים ביותר בכל הזמנים" בהתאמה. היא הייתה מועמדת ל-14 פרסי גראמי, ואף זכתה בשלושה מהם עבור שיר ה-R&B הטוב ביותר (פעם אחת) והופעת ה-R&B הטובה ביותר (פעמיים).
1990–1997: שנותיה הראשונות של הלהקה וגירלז טיים
בשנת 1990 פגשה ביונסה נואלס את הראפרית לטבייה רוברסון באודישן להקמת להקת בנות חדשה. השתיים הצטרפו ללהקה חדשה שביצעה שירי ראפ ודאנס, ובסיסה היה ביוסטון שבטקסס. קלי רולנד, שעברה לביתה של ביונסה בשל הקרבה בין הוריהן, הצטרפה אליהן בשנת 1992. במקור הן נקראו גירלז טיים, ובמרוצת השנים הצטרפו לשלישייה תמר דייוויס והאחיות ניקי ונינה טיילור. נוכחותן של נואלס ורולנד בקבוצה משכה אליה תשומת לב רחבה. מפיק ה-R&B, ארן פרגר, טס ליוסטון כדי לראות את הלהקה ולבחון האם היא מתאימה לפיתוח. הוא הזמין את חברותיה לאולפן שלו, דה פלנט, בצפון קליפורניה, והחל להקליטן תוך התמקדות בקולה של ביונסה, בנימוק שיש לה יכולות קוליות טובות יותר משאר הבנות. עם מאמצים להחתים את הקבוצה בחברת תקליטים גדולה שלח פרגר אותה לתחרות הכישרונות Star Search. היא הפסידה כיוון שבחירת השיר שלה הייתה שגויה, בהתאם לדבריה של ביונסה. הן ביצעו שיר ראפ במקום שיר פופ המתאים למיינסטרים.
בגלל תבוסתן של חברות הגירלז טיים בתחרות הכישרונות החליט אביה של ביונסה, מת'יו, לנהל אותן. במסגרת כהונתו כמנהלה המוזיקלי של הלהקה סילק את דייוויס ואת האחיות טיילור ממנה, והכניס במקומן את לטויה לאקט ב-1993. היא התאמנה בחצרות האחוריות בבתי חברותיה או בסלון של אמה של ביונסה, טינה. החזרות הגנרליות שלה נערכו גם כן בסלון, ומדי פעם קיבלו הבנות פידבקים וביקורות מהלקוחות. כשהגיע הקיץ לקח מת'יו את הבנות למחנה אימונים על מנת לשפר את יכולות הריקוד והשירה שלהן באמצעות שיעורי פיתוח קול. לאחר ההכשרה הקפדנית שעברו החלו להופיע כמופעי פתיחה ללהקות R&B מפורסמות כמו SWV ואימטור. טינה עיצבה את כל התלבושות שלבשו בעת הופעותיהן.
במרוצת שנותיה הראשונות בקריירת המוזיקה שלה שינתה גירלז טיים את שמה מספר פעמים: "Somethin' Fresh", "Cliché", The Dolls", ו-"Destiny". תחת השם האחרון הוחתמה אצל אלקטרה רקורדס. כמה חודשים לאחר מכן, טרם הוצאת אלבום בכורה, פרשו הבנות מחברת התקליטים עקב סכסוכים על אופיה של הלהקה המתפתחת. המרדף אחר חתימת חוזה הקלטות האפילה רבות על משפחתה של ביונסה: ב-1995 עזב מת'יו את עבודתו כזבן בחנות לציוד רפואי לטובת ניהולה – דבר שהוביל להפחתה משמעותית בהכנסותיה של המשפחה. על רקע המשבר הכלכלי הוריה של ביונסה נפרדו לפרק זמן קצר. בשנת 1996 שינתה להקת דסטיני את שמה לדסטיניז צ'יילד ("Destiny's Child" – "ילד הגורל"). נטען על ידי חברות הקבוצה כי השם הנבחר שאוב מקטע מהתנ"ך:. המילה "גורל" נלקחה מספר ישעיהו על ידי אמה של נואלס, טינה.
מת'יו ניהל משא ומתן בדבר חתימת הלהקה בקולומביה רקורדס. לפני העסקה הקליטו חברותיה מספר רצועות באוקלנד שבקליפורניה בהפקת ד'וויין ויגינס מ-. בשנת 1997, לאחר כמה ניסיונות בה ראו מנהלי חברת התקליטים את הפוטנציאל המסחרי הגבוה שהיה לבנות, נכללה הרצועה "Killing Time" בפסקול של "גברים בשחור".
1997–2000: הצלחה מסחרית ושינויים בהרכב הלהקה
דסטיניז צ'יילד פתחה את קריירת המוזיקה שלה בנובמבר 1997, עם יציאת השיר "No, No, No" – הסינגל המוביל מתוך אלבום הבכורה שלה, Destiny's Child, שיצא ב-17 בפברואר 1998. הוא הגיע לשיאו בבילבורד 200 כשדורג במקום ה-69. בנוסף, הגיע למקום ה-14 במצעד אלבומי ה-R&B/היפ-הופ המובילים באותו שבוע. על נתוני המכירות שלו ברחבי ארצות הברית, שהוערכו בכמיליון עותקים על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA), קיבל השיר מעמד פלטינה. גרסת הרמיקס ל-"No, No, No" הגיע למקום הראשון במצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ ולמקום השלישי בבילבורד הוט 100. הסינגל השני מתוך האלבום, "With Me", כשל בניסיון לשחזר את ההצלחה המסחרית לה הגיע "No, No, No". במקביל השתתפה הלהקה בשיר "Get on the Bus" מתוך הפסקול של הדרמה הרומנטית, "למה טיפשים מתאהבים?". הוא זכה להצלחה באירופה בלבד, ואף הגיע למקום ה-15 במצעד הסינגלים הבריטי. בשנת 1998 זכו חברות הדסטיניז צ'יילד בשלושה מפרסי המוזיקה של רכבת הנשמה, כולל פרס פריצת השנה.
פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקן ראשי בסדרת קומדיה
זוהי רשימת הזוכים והמועמדים בפרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקן ראשי יוצא מן הכלל בסדרת קומדיה. הפרס מוענק להופעה הטובה ביותר של שחקן ראשי בסדרת טלוויזיה קומית. החל מטקס פרסי האמי לבידור בפריים טיים ה-18, שחקנים מובילים בקומדיה התחרו לבדם.
דסטיניז צ'יילד
1997–2000: הצלחה מסחרית ושינויים בהרכב הלהקה
לאחר הצלחת אלבום הבכורה שלהן התכנסו במהירות בנות הלהקה יחד עם מפיקים חדשים, דוגמת קווין בריגס ורודני ג'רקינס, באולפני הקלטות שונים. הן כתבו והקליטו את האלבום השני שלהן, The Writing's on the Wall, שהפך לאלבומן הנמכר ביותר. עם יציאתו נכנס למצעד הבילבורד 200 במקום החמישי ולמצעד ה-R&B במקום השני. "Bills, Bills, Bills" פורסם ב-1999 כסינגל המוביל מתוך האלבום, והגיע למקום הראשון בבילבורד הוט 100 – שירה הראשון של הקבוצה שמגיע להישג זה. The Writing's on the Wall יוחס לימים לאלבום הפריצה של הקבוצה, שכן מאז הפכו למפורסמות גם בקהלי יעד אחרים מאירופה ומארצות הברית כמו יפן.
ב-14 בדצמבר 1999 איימו לאקט ורוברסון בפני מנהל הלהקה על כוונתן לעזוב אותה בטענה שהוא שמר לעצמו נתח גבוה מדי מרווחיה של הדסטיניז צ'יילד והעדיף את נואלס ורולנד על פניהן. על-אף שלא התכוונו מעולם לעזוב את הקבוצה גילו רוברסון ולאקט, שבווידאו קליפ של "Say My Name" (הסינגל השלישי מ-The Writing's on the Wall), הן הוחלפו על ידי שתי בנות אחרות. לפני הקרנת הבכורה של הקליפ הכריזה ביונסה ב-TRL כי לאקט ורוברסון החליטו לעזוב את הקבוצה, ואת מקומן תפסו מישל ויליאמס ופרה פרנקלין.
ב-21 במרץ 2000 הגישו שתי הבנות תביעה משפטית נגד מת'יו ושתי חברותיהן ללהקה לשעבר בגין הפרת הצהרות נאמנות וחוזי שותפות שנחתמו בין הצדדים. בעקבות פרסומה הרשמי של התביעה מבית המשפט ביזו שני הצדדים במשפט זה את זה בכלי התקשורת. חמישה חודשים לאחר הצטרפותה החליטה פרנקלין לעזוב את הקבוצה. שלוש הבנות שנותרו, ויליאמס, ביונסה ורולנד, טענו שעזיבתה נבעה מתחושות ההחמצה של הופעות הקידום והקונצרטים שבוטלו בעקבות הסכסוך המשפטי. ויליאמס הוסיפה וטענה כי פרנקלין לא יכלה להתמודד עם הלחץ שהופעל עליהן. פרנקלין, לעומת זאת, חשפה כי הסיבה לעזיבתה היא התשובות השליליות שקיבלה לאחר שניסתה להוביל כמה מהלכים אסטרטגיים לטובת הצלחת הדסטיניז צ'יילד.
בהרכבה החדש הוציאה הלהקה שיר נושא לפסקול הסרט "המלאכיות של צ'רלי". שמו היה "Independent Women Part I", והוא פורסם כסינגל באוקטובר 2000. לאחר מכן הגיע למקום הראשון בבילבורד הוט 100 למשך 11 שבועות רצופים (מנובמבר 2000 עד לינואר 2001) – הסינגל שנשאר במקום הראשון לפרק הזמן הארוך ביותר באותה השנה במצעד. פרסומו הפך את הפסקול לרב-מכר, כ-1.5 מיליון עותקים ממנו נמכרו ב-2001.
2000–2003: Survivor, הוצאות נוספות, הפסקה ופרויקט סולו
בטקס פרסי המוזיקה של בילבורד לשנת 2000 זכתה דסטיניז צ'יילד בפרס האמן המוביל ובפרס הלהקה המובילה. בשנה שלאחר מכן זכו בפרס השני פעם נוספת. בספטמבר 2000 קיבלה שני פרסים בטקס הסול טריין, כולל אלבום ה-R&B/נשמה הטוב ביותר עבור The Writing's on the Wall. החל ממחצית שנת 2000 עד תחילת 2001 הקליטה את אלבומה השלישי, Survivor, שהופק ונכתב על ידי נואלס בלבד, למעט הרצועה "Emotion", שהייתה גרסת כיסוי לשיר מ-1997. Survivor החל להימכר בחנויות התקליטים באביב 2001. בשבוע הראשון לצאתו נמכר בלמעלה מ-663,000 עותקים ברחבי ארצות הברית. על נתוני מכירות אלה נכנס למקום הראשון בבילבורד 200. שלושת הסינגלים, "Survivor", "Bootylicious" ו-"Independent Women Part I", הגיעו לשלושת השירים הפותחים בבילבורד הוט 100. נכון ל-27 ביולי 2001 נמכר האלבום בכ-6 מיליון עותקים ברחבי העולם. הוא קיבל מעמד פלטינה מרובעת ומעמד פלטינה כפולה על ידי איגודי תעשיית ההקלטות של ארצות הברית ושל אוסטרליה בהתאמה.
בעקבות פיגועי 11 בספטמבר ביטלה הלהקה את סיבוב ההופעות המתוכנן שלה באירופה, ובמקום זאת הופיעה בקונצרטים לזכרם של הנרצחים. באוקטובר 2001 הוציאה לאור את אלבום חג המולד הראשון שלה, , שכלל מספר גרסאות כיסוי לשירי חג מולד מוכרים כמו "O Holy Night", "Silent Night" ו-"White Christmas". הגיע למקום ה-34 במצעד הבילבורד 200. בפברואר 2001 זכתה הקבוצה בשני פרסי גראמי עבור "Say My Name": שיר ה-R&B הטוב ביותר וביצוע ה-R&B הטוב ביותר לצמד או ללהקה מוזיקלית. היא גם זכתה בפרס המוזיקה האמריקאית ללהקת הנשמה/R&B האהובה ביותר. כמו כן, באותה השנה השתתפה בשיר הנושא של סולאנג' נואלס לסדרת האנימציה של דיסני The Proud Family. במרץ 2002 פורסם אלבום רמיקס בשם This Is the Remix, שפרסומו נחשב על ידי מעריציה כרמז להוצאת אלבום אולפן חדש בעת הקרובה. אלבום הרמיקס הגיע למקום ה-29 בבילבורד 200. זמן קצר לאחר מכן החלו להישמע טענות מצד רוברסון ולאקט על כך ש-"Survivor" נכתב עליהן, על מנת להשמיצן בפומבי מול קהל המעריצים של הקבוצה. בעקבות כך הגישו השתיים תביעה נוספת נגד הלהקה ונגד סוני מיוזיק. ביוני 2002 תיקי התביעה נדחו בהתאם להסדר טיעון.
בשלהי 2000 הכריזו מנהלי הלהקה על הפסקה לטובת קידום קריירות הסולו של חברותיה. ב-2002 הוציאה ויליאמס את אלבום הסולו הראשון שלה, Heart to Yours, שהגיע למקום הראשון במצעד אלבומי הגוספל השבועי. באותו היום בו הופץ לחנויות כתקליט וכתקליטור פרסמו חברות הלהקה את האוטוביוגרפיה הרשמית שלהן, Soul Survivors. רולנד השתתפה בסינגל של הראפר נלי בשם "Dilemma". הוא זכה בפרס גראמי לביצוע הראפ המלודי הטוב ביותר, והגיע למקום הראשון בבילבורד הוט 100 – רולנד הפכה לחברת הקבוצה הראשונה שמגיעה למקום הראשון במצעד זה. כדי לנצל את הצלחתו של השיר הוציאה רולנד במהירות את אלבום הבכורה שלה, Simply Deep. הוא הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי, וב-2003 אף השתתפה בסרט האימה "פרדי נגד ג'ייסון". במקביל כיכבה נואלס בסרט "אוסטין פאוורס - גולדממבר", והקליטה את סינגל הבכורה שלה, "Work It Out", שנכלל בפסקול הסרט. לאחר מכן השתתפה ב-The Fighting Temptations, והופיעה כאמנית אורחת בשיר "" של ג'יי-זי, שהפיק את אלבום הבכורה שלה.
כתוצאה מהצלחתו של "Dilemma" של רולנד הוצאת האלבום הראשון של נואלס, Dangerously in Love, נדחתה פעמים רבות ליוני 2003. היא נחשבת לאמנית המוצלחת ביותר מבין שלוש חברות הלהקה שהוציאו אלבום סולו. Dangerously in Love נכנס לראשונה לבילבורד 200 במקום הראשון, לאחר שנמכר בכ-317,000 עותקים טהורים בשבוע הראשון לצאתו בארצות הברית בלבד. הוא הניב שני להיטים שהגיעו למקום הראשון בבילבורד הוט 100, "Crazy in Love" ו-"Baby Boy", ושני שירים נוספים שהגיעו לחמישייה הפותחת במצעד: "Me, Myself and I" ו-"Naughty Girl". על נתוני המכירות שלו בארצות הברית קיבל מאיגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי תואר פלטינה משושת. נכון ליוני 2016 נמכר האלבום בכ-5 מיליון עותקים ברחבי ארצות הברית ובכ-11 מיליון עותקים בעולם כולו – האלבום הנמכר ביותר של ביונסה. Dangerously in Love זכה בחמישה פרסי גראמי בטקס אחד. בינואר 2004 הוציאה ויליאמס את אלבומה השני, Do You Know.
ד'וויין ויגינס, שהפיק את הקלטותיה הראשונות של הלהקה, הגיש תביעה בשנת 2002 נגד עורכי דינו לשעבר, ודרש פיצוי של 15 מיליון דולרים בגין הפחתת הכנסתו מהקרדיט על הפקת חלק משיריה ללא ידיעתו. זה מבטל את החוזה המקורי שלו עם חברות התקליטים קולומביה רקורדס וסוני מיוזיק, במסגרתו הוא מחזיק למשך שבע שנים ב"תמלוגים מסוימים", ולא בתמלוגים רק משלושת אלבומיה הראשונים של הדסטיניז צ'יילד. התיק הוסדר בהסכם שלא פורסם. ביוני 2003 הודיע מת'יו על הצטרפותה של סולאנג' נואלס, אחותה של ביונסה, למצבת חברות הקבוצה. בעברה הקליטה מספר רצועות עם הדסטיניז צ'יילד, ואף החליפה את רולנד לכמה זמן לאחר ששברה את אצבעות רגליה בזמן הופעה. המטרה בהכרזה של מת'יו הייתה לבדוק את תגובת מעריצי הלהקה. לאחר מכן אישרה ביונסה שהצטרפותה של אחותה ירדה מהפרק, כיוון שהיא עסוקה כעת בקידום אלבום הבכורה שלה, Solo Star.
2003–2006: Destiny Fulfilled ו-
שלוש שנים לאחר ההפסקה התאחדו חברות הלהקה כדי להקליט את אלבום האולפן הרביעי והאחרון שלהן, Destiny Fulfilled. הרצועות בו קשורות זו בו רעיונית, ומספרות קו עלילה קשוח יותר המרמז על סיום תקופת פעילותה של הדסטיניז צ'יילד. Destiny Fulfilled נכתב באופן שווה על ידי נואלס, ויליאמס ורולנד והופק גם כן על ידן. הוא פורסם ב-15 בנובמבר 2004, והגיע למקום השני בשיאו עם 497,000 עותקים טהורים בשבוע הראשון לצאתו (לעומת 663,000 עותקים שנמכרו באותו פרק זמן באלבום הקודם). הוא קיבל תואר של פלטינה משולשת על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי, ואף על פי שלא זכה להצלחה בבילבורד עדיין נחשב לאחד מהאלבומים הנמכרים ביותר לשנת 2005 (8 מיליון עותקים ברחבי העולם). נכללו באלבום ארבעה סינגלים: "Lose My Breath", "Soldier", "Cater 2 U" ו-"Girl". השניים הראשונים הגיעו למקום השלישי בבילבורד הוט 100, ואילו "Soldier" ו-"Cater 2 U" קיבלו תואר פלטינה מ-RIAA בשנת 2006.
כדי לקדם את האלבום יצא הקבוצה לסיבוב הופעות עולמי בשם "Destiny Fulfilled... and Lovin' It". ב-11 ביוני 2005, בזמן שהייתה בפלאו סנט ג'ורדי שבברצלונה, הודיע מול קהל של 16,000 איש על כוונתה להתפרק באופן רשמי עם סיום סיבוב ההופעות. נואלס הצהירה שכותרת האלבום "Destiny Fulfilled" לא נבחרה באופן אקראי, והיא משקפת את העובדה שהפרידה הייתה מתוכננת כבר שהאלבום הוקלט. במהלך הכנת האלבום תכננו הבנות להיפרד לאחר ארבע עשרה שנות הקריירה שלהן כקבוצה, כדי להקל על המשך פיתוח קריירות הסולו שלהן. נואלס קבעה שגורלן התגשם. הקבוצה שלחה מטעמה מכתב ל-MTV:
דסטיניז צ'יילד הוציאה את אלבום הלהיטים הגדולים ביותר שלה,  ב-25 באוקטובר 2005. הוא כולל את "Independent Woman Part 1", "Say My Name" ו-"Bootylicious". שלוש רצועות חדשות הוקלטו עבור אוסף זה ביניהן "Stand Up for Love", שיר הנושא ליום הילד הבין-לאומי ו-"Check on It", שיר שנואלס הקליטה לפסקול של "הפנתר הוורוד". המפיק המוזיקלי דייוויד פוסטר, בתו איימי ונואלס כתבו את "Stand Up for Love" כהמנון ליום הילד הבין-לאומי, אירוע שנתי שנחגג ברחבי העולם להעלאת המודעות לזכויות הילד. דסטיניז צ'יילד העניקה את תמיכתה כשגרירה עולמית בחגיגות השנתיות של האירוע ב-2005. פורסם גם כתקליטור אופטי דו-צדדי, הכולל את רשימת הרצועות של האלבום, שבעה קליפים של חלק משיריו וטריילר של הופעת הלהקה באטלנטה. הופעה זו הוקלטה גם על DVD במהלך סיבוב ההופעות "Destiny Fulfilled ... And Lovin' It", ויצאה כאלבום הופעה בשם Destiny's Child: Live in Atlanta ב-28 במרץ 2006. רק חמש מתוך 16 הרצועות באוסף הגיעו למקום הראשון בבילבורד הוט 100 או במצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ.
פירוק ואחרית דבר
להקת דסטיניז צ'יילד התאחדה למופע פרידה שנערך ב-19 בפברואר 2006, במשחק האולסטאר של ה-NBA ביוסטון שבטקסס. עם זאת, נואלס הצהירה כי זהו האלבום האחרון של הקבוצה, אך לא ההופעה האחרונה שלה. הופעתן הטלוויזיונית האחרונה התרחשה כמה ימים לאחר מכן בניו יורק. ב-28 במרץ קיבלה הלהקה כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד. בטקס פרסי ה-BET לשנת 2006 זכתה דסטיניז צ'יילד בקטגוריית "הלהקה הטובה ביותר" – פרס בה זכתה גם ב-2001 וב-2005.
לאחר פירוקה הרשמי חידשו הבנות את קריירת הסולו שלהן, וכל אחת נחלה רמות שונות של הצלחה: מאז נואלס, ויליאמס ורולנד לשתף פעולה גם בשירי הסולו שלהן. גם רולנד וגם ויליאמס, יחד עם סולאנג', הופיעו בקליפ של נואלס לשיר "Get Me Bodied". ב-26 ביוני 2007 ערכה הקבוצה מיני-איחוד בטקס פרסי ה-BET לשנת 2007, שם ביצעה נואלס את השיר יחד עם ויליאמס וסולאנג' בתור רקדניות שלה. לאחר הופעתה הציגה את רולנד שביצעה את הסינגל שלה, "Like This", עם איב. ב-2 בספטמבר 2007, במהלך סיבוב ההופעות "The Beyoncé Experience", ביצעה נואלס קטע מ-"Survivor" יחד עם ויליאמס ורולנד. ההופעה צורפה ל-DVD בשם The Beyoncé Experience Live. בשנת 2008 הקליטה ביונסה גרסת כיסוי ל-"Honesty" של בילי ג'ואל. גרסה זו נכללה באלבום האוסף Mathew Knowles & Music World Present Vol.1: Love Destiny, שפורסם ביפן בלבד לרגל עשור ללהקה.
רולנד הופיעה בקליפ של ביונסה לשיר "Party" מ-2011. אלבום האוסף השלישי של הקבוצה, Playlist: The Very Best of Destiny's Child, יצא ב-2012 לציון 15 שנים להקמתה. אלבום אוסף נוסף, Love Songs, פורסם ב-29 בינואר 2013, וכלל שיר חדש שהוקלט בשם "Nuclear", בהפקת פארל ויליאמס. "Nuclear" רשם את הסינגל הראשון של הדסטיניז צ'יילד מזה שמונה שנים. חודש לאחר מכן הופיעו ויליאמס ורולנד כאורחות מיוחדות במופע המחצית של הסופרבול ה-XLVII של ביונסה. הן ביצעו יחד את Bootylicious", "Independent Women" ו-"". אלבום וידאו בשם Destiny's Child Video Anthology יצא במאי 2013 וכלל שישה עשר קליפים של הלהקה. ויליאמס וביונסה הופיעו בשירה של רולנד, "You Changed", שנכלל באלבומה הרביעי, Talk a Good Game. ויליאמס הוציאה את שירה "Say Yes" ביוני 2014 בהשתתפות נואלס ורולנד. ב-7 בנובמבר 2016 שלושתן הופיעו בסרטון שפורסם באינסטגרם של רולנד כדי לבצע את אתגר בובות הראווה. הן נפגשו פעם נוספת בשנת 2018 למען הופעתה של ביונסה בפסטיבל קאוצ'לה.
סגנון מוזיקלי
דסטיניז צ'יילד הקליטה שירי R&B עם סגנונות נוספים כמו R&B עכשווי ודאנס-פופ. בהרכבה המקורי של הלהקה הייתה נואלס הסולנית הראשית, רולנד הייתה הסולנית השנייה, לאקט עבדה על קולות הסופרן ואילו רוברסון על צלילי האלט – שתיהן כזמרות ליווי. נואלס נשארה הסולנית הראשית גם בהרכבה הסופי של הקבוצה. אולם ויליאמס ורולנד התחלפו מעת לעת בתפקיד הסולנית המשנית. דסטיניז צ'יילד ציינה את ג'נט ג'קסון כהשראה שלה. אן פאוורס מניו יורק טיימס תיארה את מוזיקת הלהקה כאמוציונלית ומלאת השראה. – כתבה בסיקור אודותיה. באותו מקום ציינה כי הצליל שמגדיר את הדסטיניז צ'יילד, מלבד קולה של נואלס, הוא המנגינות המיוחדות שהולחנו במשקל של 2/2. ברוב הבלדות של הקבוצה שלושת חברותיה שרות יחד. אולם בשירים הקצביים כל חברה מבצעת בית אחד כשהפזמון מושר יחד.
Survivor מכיל נושאים המתפרשים על ידי מעריצי הלהקה כהתייחסות לסכסוכים הפנימיים בה. הסינגל המוביל, "Survivor", מכיל את השורה "" – "אני לא הולכת להתפוצץ עליך ברדיו (...) אני לא הולכת לשקר לך או למשפחתך (...) אני לא הולכת לשנוא אותך במגזין". מילים אלו גרמו לרוברסון וללאקט להגיש תביע נגד הקבוצה. הדבר התפרש בעיניהן כהפרה של הפשרה שהושגה בתביעה הקודמת בבית המשפט. בשיר אחר בשם "Fancy" נכתב: "You always tried to compete with me, girl (...) find your own identity" – "את תמיד ניסית להתחרות בי, ילדה (...) מצאי את הזהות שלך". הדברים הללו התפרשו על ידי דייוויד בראון מאנטרטיינמנט ויקלי כתגובה להגשת התביעה. סטיבן תומאס ארלוויין מ-AllMusic טען כי ההשראה לאלבום Survivor נלקחה מסכסוכיה הפנימיים של חברות הלהקה עם רוברסון ולאקט.
תדמית ציבורית
להקת דסטיניז צ'יילד הושוותה במידה ניכרת ל, להקת בנות משנות ה-60. לרבים הזכירה נואלס את סולנית הסופרימס, דיאנה רוס. לימים התייחסה להשוואה הזו וטענה כי היא לא מוצאת שום קו דמיון בינה לבין רוס. במקרה כיכבה ביונסה בעיבוד הקולנועי למחזמר מתיאטראות ברודוויי "נערות החלומות", בו גילמה את דמותה של דינה ג'ונס. קו העלילה כרוך סביב שלוש בנות שמקימות להקת ג'אז בהשראת הסופרימס. עם תפקידה הרחב בהפקת ובשירת האלבום Survivor טען גיל קאופמן כי נואלס מתגלה כמנהיגה המוזיקלית של דסטיניז צ'יילד. הוא הוסיף וכתב כי הדומיננטיות הקולית שלה הפכה את האלבום ליצירה מוזיקלית שתיזכר לדורות. עבור לולה אוגונאיקה מניו יורק טיימס שתעשיית המוזיקה מאמינה כי הקמת הקבוצה עזרה לנואלס רבות בפיתוח אחת מקריירות הסולו המוצלחות ביותר בהיסטוריה האנושית.
בעקבות הוצאת אלבום הבכורה של נואלס, Dangerously in Love, נפוצו שמועות על פירוק אפשרי של הדסטיניז צ'יילד. השמועה התפשטה משתי סיבות: ראשית, רבים האמינו כי מת'יו ראה איך הבנות מצליחות בקריירות הסולו שלהן ורצה לבחון למי מהן יש את הפוטנציאל הגבוה ביותר להצלחה. שנית, מעריצי הלהקה השוו את המקרה לג'סטין טימברלייק, שלא חזר ללהקת אן סינק לאחר הוצאת אלבום הבכורה שלו, Justified. רולנד הגיבה לשמועות הללו והפריכה אותן. בנות הדסטיניז צ'יילד טענו כי המפגש המחודש נועד לקרות, ושזיקתן זו לזו שמרה אותן מלוכדות יחד. מארג'ו ווטסון ממגזין Suede טענה כי נואלס לא רצתה לסרב לאיחוד מחודש של הלהקה כדי לא לנטוש את הקולגות שלה לשעבר. אמה טינה כתבה ספר שיצא לאור ב-2002 בשם Destiny's Style: Bootylicious Fashion, Beauty and Lifestyle Secrets From Destiny's Child – תיאור כיצד השפיעו בגדיהן של חברות הקבוצה על הצלחתן.
מורשת
להקת דסטיניז צ'יילד כונתה מספר פעמים כאייקון בסוגת ה-R&B, ומכרה למעלה מ-60 מיליון תקליטים ברחבי העולם. לאחר פירוקה ציין ג'יימס מונטגומרי מ-MTV כי היא הותירה אחריה מורשת עצומה של תורת פמיניזם חדשה, בהתאם להיותה אחת מלהקות הבנות הנמכרות ביותר בכל הזמנים. בילבורד טען כי בלהקה היו את כל המרכיבים הדרושים להיות אייקון בעולם המוזיקה: יכולות ווקאליות טובות, רדיפה אחר פמיניזם, ריקודים מיוחדים וחוש אופנתי מהוקצע. מגזין Essence הכין רשימה של כל הטרנדים שנוצרו בעקבות התלבושות של חברותיה. בשנת 2015 פרסמה דייזי ג'ונס מ-Dazed Digital מאמר אודותיה, בה סיקרה את השפעתה על ז'אנר ה-R&B. במאמרה ציינה כי דסטיניז צ'יילד השפיעה גם על סוגת הפופ, וניתן להוכיח זאת באמצעות הסימפולים בהם השתמשו מגוון זמרי הז'אנר במרוצת השנים, דוגמת אריאנה גרנדה וטינשיי. יו מקינטייר מפורבס כתב שלפני שהפוסיקט דולז ופיפת' הרמוני זכו להכרה בין-לאומית היו אלה ספייס גירלז ודסטיניז צ'יילד ששלטו בתחום להקות הבנות.
כשכתב לפיצ'פורק הבחין קתרין סת. אסף כיצד הדסטיניז צ'יילד התחילו עידן חדש של להקות בנות בדומה ל בתחילת שנות ה-90:
הרכבה הסופי של דסטיניז צ'יילד כשלישייה זכה להכרה בין-לאומית גבוהה. מגזין הבילבורד טען כי היא אחת מהשלישיות המוזיקליות הגדולות ביותר בכל הזמנים. הן אף דורגו כלהקת הבנות השלישית המצליחה ביותר במצעדי הבילבורד, מאחורי TLC והסופרימס. שירה "Independent Women Part I" דורג במקום השני ברשימת המגזין של "40 השירים הטובים ביותר של להקת בנות בכל הזמנים במצעד הבילבורד הוט 100. "Independent Women Part I" שבר גם שיא גינס כששהה במקום הראשון בהוט 100 כ-11 שבועות רצופים – השיר של להקת בנות שדורג במקום הראשון למשך פרק הזמן הרצוף הארוך ביותר. המונח "Bootylicious" (הלחם של המילים "booty" (עכוז) ו-"delicious" (טעים)) הפך לפופולרי מאוד בקרב בני הנוער לאחר הוצאת סינגל בעל אותו שם. הוא אף הוכנס ל ב-2006.  VH1 כללו את "Bootylicious" ברשימת "100 השירים הטובים ביותר של העשור הראשון של המאה ה-21" מ-2011, ואת הלהקה ברשימת "100 הנשים החזקות ביותר בתעשיית המוזיקה" בשנה לאחר מכן.  Additionally, "Independent Women" was ranked as one of NME's "100 Best Songs of the 00s". בשנת 2005 הוענק לה פרס האגדה מפרסי המוזיקה העולמית עבור היותה אחת מלהקות הבנות הנמכרות ביותר. הטקס כלל הופעת מחווה לשיריה בביצוע פטי לבל, אשר, ריהאנה, בייביפייס, אמאירי וטירה מארי. בשנת 2006 נטבע הכוכב של הדסטיניז צ'יילד בשדרת הכוכבים של הוליווד.
דסטיניז צ'יילד הייתה השראה למספר מוזיקאים הכוללים את ריהאנה, מייגן טריינור, פיפת' הרמוני, ליטל מיקס, Girls Aloud, חיים, קייטי בי וג'ס גלין. סיארה קיבלה השראה להמשיך בקריירת המוזיקה שלה לאחר שראתה את הלהקה בטלוויזיה. אריאנה גרנדה ציינה אותה כאחת מהדוגמות הטובות ביותר ליכולות ווקאליות טובות, ואמרה כי האזנה למוזיקה שלה היא הדרך בה לימדה את עצמה לשיר. טריינור אף הצהירה כי הסינגל "No" נוצר בהשראת המוזיקה של הדסטיניז צ'יילד, בריטני ספירס ואן סינק. פיפת' הרמוני ביצעו מחרוזת של שירי הלהקה בתוכנית Greatest Hits. הן אף השתמשו במספר אלמנטים מהאינטרו של "Bootylicious" לשיר "Brave, Honest, Beautiful".
ליו-פיג'ו VC 2
ליו-פיג'ו VC 2 (בצרפתית: Lion-Peugeot Type VC2) היא מכונית קטנה בסגנון "Phaeton body" מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית Lion-Peugeot  אשר יוצרה בין השנים 1909–1910 בצרפת.
ליו-פיג'ו
ליו-פיג'ו הייתה יצרנית רכב צרפתית עצמאית לשעבר. זהו השם שתחתיו בשנת 1906 רוברט פיג'ו (1873 – 1945), פייר פיג'ו (1871 – 1927) וג'ול פיז'ו (1882 – 1957), ללא תלות בעסקי המכוניות של פיג'ו, החלו לייצר מכוניות.
כדי להבין מדוע היו שני עסקי רכב של "פיג'ו" יש להתייחס למחלוקת המשפחתית שהגיעה לשיאה בשנת 1896 כאשר ארמאן פז'ו עזב את העסק המשפחתי שכונה באותו שלב "Les Fils de Peugeot Frères".
בשנת 1910 התאחדו שתי יצרניות הרכב המשפחתיות מכוניות פיג'ו ו"ליו-פיג'ו" והיוו את העסק "Société des Automobiles et Cycles Peugeot", אך העסק הממוזג המשיך להשתמש בשם "ליו-פיג'ו" עבור דגמים קטנים יותר שירשו מהעסק העצמאי לשעבר עד שנת 1916.
תרגום "Lion" מצרפתית לעברית: אריה.
אלן אלכסנדר מילן
אלן אלכסנדר מילן (באנגלית: Alan Alexander Milne; 18 בינואר 1882 – 31 בינואר 1956), המוכר יותר בשם העט א"א מילן, היה סופר, מחזאי ומשורר בריטי, מחבר ספר הילדים הנודע פו הדב והמשכו הבית בקרן פו, וכן שני ספרי שירה לילדים, "פעוטים היינו" (When We Were Very Young) ו"אנחנו שנינו" (Now We Are Six), שגם באחדים מהשירים שבהם מופיעים פו וחבריו.
בייבלייד (צעצוע)
בייבלייד (Beyblade, ביפנית: ベイブレード) הוא כינוי לקו צעצועים של סביבונים מכניים, שמיוצר על ידי יצרנית הצעצועים היפנית טאקארה טומי (Takara Tomy) ויצא לראשונה בשנת 1999. הסביבון, שנודע גם בקיצור "בלייד", נוצר בהשראת הסביבון היפני המסורתי "בייגומה", והתכונה הבולטת ביותר שלו הוא היותו ניתן להתאמה אישית: כל בלייד שכזה מורכב ממספר חלקים, וניתן לשלב חלקים שונים מבליידים שונים כדי להרכיב בלייד ייחודי. בשנת 2002 יצרנית הצעצועים האמריקנית הסברו קיבלה רישיון לשווק את המוצר, ומאז הסברו היא המפיצה העיקרית של המוצר מחוץ ליפן.
אלן אלכסנדר מילן
קורות חייו
מילן נולד וגדל בלונדון. כבר בגיל שמונה כתב בעיתון בית ספרו על חוויות הטיול ביער אשדאון, שם יתרחשו בהמשך עלילות פו וחבריו.
בייבלייד (צעצוע)
בעקבות הצלחת המוצר ביפן, נוצרה בשנת 2000 סדרת מאנגה בשם "Bakutan Shoot Beyblade", שעסקה בהרפתקאותיהם של שני מפעילי בליידים (בליידרים) והשתתפותם בתחרויות. בשלב מאוחר יותר יצאה גם סדרת אנימה באותו השם, שהתבססה באופן רופף על המאנגה, וזכתה להצלחה עולמית, ובעקבות הצלחת האנימה זכו גם הצעצועים עצמם לפופולריות ברחבי העולם, וגם בישראל. עם יציאתן של שתי סדרות ההמשך, "בייבלייד: עידן המתכת" ב-2008 ו"בייבלייד: התפרצות" ב-2015, הוציאה טאקארה טומי מוצרים תואמים למה שהוצג באנימות, ואלו נבדלים מהבליידים ה"קלאסיים" שנוצרו בעשור הראשון של שנות ה-2000 ונחשבים כשייכים ל"דורות" שונים. עד עצם היום הזה ממשיכה טאקארה טומי להוציא מוצרים בהתאם להתקדמות עלילת האנימה, ומתקיימות תחרויות רשמיות ואליפויות עולם.
אלן אלכסנדר מילן
קורות חייו
אביו, מנהל בית ספר פרטי לבנים, רצה שבנו ימשיך את דרכו. מילן למד בבית הספר שניהל אביו, ובין מוריו שם היה סופר המדע הבדיוני ה. ג'. וולס. מילן למד מתמטיקה באוניברסיטת קיימברידג', לאחר שזכה במלגה לכך, אך לאחר לימודיו בחר בכתיבה.
בייבלייד (צעצוע)
מאפיינים
בדומה לקונספטים דומים של "סביבוני קרב" דוגמת ה"בייגומה" המסורתי, סביבוני ה"בייבלייד" הם סביבונים המיועדים לשימוש תחרותי ("קרבות"), ויש כללי משחק ברורים והבחנה בין סוגי בליידים לשימושים שונים.
אלן אלכסנדר מילן
קורות חייו
בשנת 1905 יצא לאור ספרו הראשון, נאהבים בלונדון, שזכה לביקורות שליליות. מילן המשיך לכתוב, ולאחר זמן מה התפרסמו שיריו בשבועון הסאטירי פאנץ'. בגיל 28 לערך הוא נמנה עם חברי המערכת של השבועון והוזמן לארוחות הערב, שם התיידד עם סופרים חשובים של אותה תקופה. הוא המשיך לכתוב בשבועון, וכמו כן לערוך כתבי יד של אחרים.
בייבלייד (צעצוע)
כללי המשחק
המשחק מיועד לשני משתתפים או יותר. כל משחק שכזה מורכב מכמה סיבובים, ולכל משתתף זמינים עד שלושה בליידים בהם הוא יוכל להשתמש במשך המשחק, והוא יכול לפרק אותם לחלקים כדי להרכיב מהם בלייד חדש כרצונו, אם כי בתחרויות רשמיות יש הגבלה על סוגים מסוימים של חלקים. הקרבות מתקיימים על "זירה" העשויה מפלסטיק (נקראת Beystadium), וכל שחקן יכול לצבור נקודות בכל סיבוב באופן הבא: תיקו יכול להגרם מכמה מצבים: אם כל הבליידים הפסיקו להסתובב באותו הזמן, או במידה ושני הבליידים פגעו זה בזה ויצאו מהזירה באותו הזמן או שהם התנפצו באותו הזמן. במקרה שכזה, לא ניתנות נקודות לאף אחד מהמשתתפים.
אלן אלכסנדר מילן
קורות חייו
בשנת 1912 נשא לאישה את דורותי-דפנה דה סילינקור, שאותה הכיר במסיבה של "פאנץ'" וראה בה את "המלאך השומר שלי". הוא התנדב לצבא הבריטי במלחמת העולם הראשונה, אך לאחר ארבעה חודשים בחזית חלה ועבר לתפקיד עורפי. בשנת 1917 כתב את "מעשה במעשה", מעשייה אנטי-מלחמתית. ב-1918 החל לכתוב מחזות וזכה להצלחה.
בייבלייד (צעצוע)
מכניקה
כפי שצוין לעיל, כל בלייד שכזה מורכב ממספר חלקים מכניים, אותם ניתן להרכיב זה על זה, ולכל חלק שכזה יש תפקוד משלו והוא תורם לביצועי הבלייד. הרכב החלקים ותפקודם משתנה מדור לדור, וכל דור הציע "מערכות" שונות לסידור החלקים ותפקודם. הבלייד לרוב יתחיל את סיבובו בעזרת משגר ייעודי המצויד בחוט, והוא זה שנותן לבלייד את התנע הזוויתי הנדרש כדי להתחיל את תנועתו.
דור הפלסטיק
הדור הראשון של סדרת הצעצועים, שמכונה גם "דור הפלסטיק" על שום הסיבה שכמעט כל חלקיו היו מורכבים מפלסטיק, יצא בהתאמה עם סדרת המאנגה המקורית ושלוש העונות הראשונות של האנימה המקורית, Bakutan Shoot Beyblade (או "בייבלייד" בתרגום העברי). תחילה, הבליידים שווקו בתצורה שנקראת מערכת "4 השכבות" (Four-Layer system): התצורה המקורית של הבייבלייד, שבמסגרתה הבייבלייד היה מורכב מ4 חלקים שסודרו אחד מעל השני בשכבות, ומכאן השם. החלקים היו: על בסיס מערכת "4 השכבות" התפתחו יתר המערכות של דור הפלסטיק.
אלן אלכסנדר מילן
קורות חייו
בשנת 1924 קנה מילן את חוות קוצ'פורד במחוז סאסקס, סמוך ליער אשדאון. עד שנת 1940 בילתה המשפחה בבית הכפר בפגרת חג הפסחא ובקיץ. כריסטופר רובין הרבה לטייל ברחבי היער עם האומנת שלו. הוא היה ילד יצירתי ומתבודד, אשר המציא לעצמו סיפורים, שהתרחשו סביב צעצועיו והיער. בשובו מן היער, היה מספר את הסיפורים שהמציא לאביו. מאוחר יותר היוו סיפורים אלו את הבסיס לעלילות כריסטופר רובין ופו הדב, אליהם מיזג האב את זיכרונות ילדותו ודמיונו.
בייבלייד (צעצוע)
Hard Metal system
מערכת זו יצאה מעט לאחר יציאתה של מערכת הEngine Gear, והבליידים שיצאו במסגרת המערכת הזו תאמו למה שהוצג בחלק השני של עונת Beyblade G-Revolution, העונה השלישית של הסדרה המקורית. למעשה, המערכת הזו היוותה את הבסיס שממנו יוצרו הבליידים של "עידן המתכת", 3 וחצי שנים לאחר סיום האנימה המקורית. השינוי הגדול במערכת הזו הוא הרכב החלקים, שכמעט כולם עשויים ממתכת, והקטנת גודלו הפיזי של הבלייד, מה שהוביל להכפלת מהירות הסיבוב שלו.
אלן אלכסנדר מילן
קורות חייו
בבגרותו חש כריסטופר רובין מרירות רבה על הופעתו בספרים שכתב אביו, וראה בכך סוג של ניצול.
בייבלייד (צעצוע)
Hard Metal system
במערכת זו "אוחדו" התפקידים של הבסיס ומערכת הסיבוב, והם משמשים "ליבה" (Running Core) שסביבה נמצאות טבעת ההתקפה וטבעת ההגנה. בנוסף לכך, ה"קמע" משמש כחלק שמחבר את כל החלקים יחד, בניגוד לתפקודו הדקורטיבי בעבר.
אלן אלכסנדר מילן
קורות חייו
מילן והמאייר ארנסט שפארד נפגשו בשבועון הסאטירי "פאנץ'", ותחילה לא חיבבו איש את רעהו. לאחר זמן מה, החלו השניים לעבוד על שירי ספרו של מילן "פעוטים היינו", והקהל אהב את התוצאה. שפארד אייר את שני ספרי השירה של מילן ושני ספרי פו. איוריו התבססו על מקומות אותנטיים ביער אשדאון ובחווה, כפי שדרש ממנו מילן.
בייבלייד (צעצוע)
דור המתכת
התצורה שבה הורכבו הבליידים של דור המתכת, שיצאו לראשונה בשנת 2008, נקראה Hybrid Wheel system, והם יצאו בהתאם לסדרת האנימה "בייבלייד: עידן המתכת". למרות שמם, רוב החלקים של הבליידים מ"דור המתכת" עשויים מפוליקרבונט, חוץ מטבעת ההתקפה/משקולת של הבלייד (שנקראה Fusion Wheel) שהיא מתכתית.
אלן אלכסנדר מילן
קורות חייו
מילן כתב גם רומנים אחדים, קובצי סיפורים, מחזות, וספרים בעקבות קורותיו במלחמת העולם הראשונה. כמו כן המחיז את "הרוח בערבי הנחל". הוא אמר כי כה התאהב בספר עד כי הצטער שלא כתב אותו בעצמו, וכי לעיתים שגה לחשוב כי כך היה.
בייבלייד (צעצוע)
דור המתכת
בליידים בתצורה הזו מורכבים מ-5 חלקים:
אלן אלכסנדר מילן
קורות חייו
בשנת 1952 הפך מילן לנכה, בעקבות ניתוח מוח שעבר, ופרש לבית הכפר בחוות קוצ'פורד. הוא נפטר ב-31 בינואר 1956.
בייבלייד (צעצוע)
דור ההתנפצות
הבליידים בדור זה יצאו בהתאם לסדרת האנימה "בייבלייד: התנפצות". ייחודם של הבליידים האלו, שיצאו לראשונה ב-2015, הוא יכולתם "להתפרק" לחלקים המרכיבים אותם לאחר שספגו מספיק פגיעות, בזכות קפיץ המורכב על אחד החלקים, והוצאת הקפיץ מאיזון תגרום ל"התפרקות" של הבלייד.
לבליידים של "דור ההתנפצות" יש שלושה חלקים עיקריים:
תיק ספקולטיבי
תיק ספקולטיבי הוא מותחן ריגול מאת חגי טיומקין, המתרחש בישראל בשנות ה-80, ועוסק בסיכול מבצע של שירות הריגול המצרי שנועד להשיג יכולת השפעה ומרגל בעמדת מפתח בחברה ישראלית המפתחת מוצרים עבור חיל המודיעין. הספר יצא לאור בשנת 1997 בהוצאת "ספרית מעריב", ובשנת 2015 יצא לאור מחדש בהוצאת "ידיעות ספרים".
הספר הוא השני בסדרת ספרים, הכוללת גם את "תיק כחול-לבן" ו"תיק IVF", המתארים את עלילות אנשי השב"כ, אורי קרמר ורוני לרנר. עלילת הספר מתרחשת כעשר שנים לאחר עלילת "תיק כחול-לבן", המוזכרת במקומות שונים בספר. בדומה לספר הראשון בסדרה, הספר מציג את מרכיביה של מערכת הביטחון הישראלית (השב"כ, "המוסד" ומשטרת ישראל) כשקועים בתככים ובמאבקי שליטה, בתוך כל אחד מהארגונים וביחסים בין הארגונים.
תמצית העלילה
מעקב של השב"כ אחר מוחמד אסמאעיל, נספח התרבות בשגרירות מצרים בתל אביב, מגלה ניסיון של המודיעין המצרי להשתלט על חברת "פיין אלקטרוניקס" הבורסאית, המפתחת מוצרים עתירי טכנולוגיה עבור חיל המודיעין של צה"ל. בחברת "פיין אלקטרוניקס" שני תחומים - אזרחי וצבאי, ובדירקטוריון מתקיים ויכוח איזה משני התחומים לחזק באמצעות מענק שהתקבל מהמדען הראשי במשרד המסחר והתעשייה. המצרים פועלים בשתי דרכים: רכישת מניות של החברה בבורסה, מתוך כוונה להגיע ל-10%, שיקנו להם זכות למנות דירקטור שישפיע על החלטות הדירקטוריון. במקביל הם הורגים את מנהל הפיתוח הצבאי, במה שנראה כדום לב, כך שאת מקומו ימלא מנהל הפיתוח האזרחי, דייוויד שוורץ, שלפי הערכת השב"כ נסחט על ידי המצרים.
כאשר השב"כ מגלה את התוכנית המצרית, הוא מצטרף למרוץ לרכישת מניות שיקנו לו זכות למנות דירקטור בחברה. גורם שלישי האוסף מניות ואג"ח להמרה בחברה הוא איש הכספים והספקולנט רני פרידמן, שמזהה את הרכישות וסבור שזו תהיה השקעה טובה מבחינתו. הוא דוחה הצעת רכישה למניותיו שמציע לו ג'יימס קמפבל, אחד מבעלי המניות בחברה, אשר גם הוא (קמפבל) רוכש את מניות החברה.
השב"כ מגייס את פרידמן כיועץ למשימת רכישת ניירות הערך של "פיין אלקטרוניקס". פרידמן מנהל עבור השב"כ מאבק כפול בעניין "פיין אלקטרוניקס": חתירה השב"כ להחזקה של 10% במניות החברה, ובמקביל בלימת ניסיונו של קמפבל להגיע להחזקה של 20% במניות החברה, כך שיוכל לנווטה להשקעה בתחום האזרחי. להצלחה במשימות אלה משתמש פרידמן גם בדרכים לא כשרות, תוך ניצול כוחו של השב"כ. לאחר פשיטה של המשטרה על ביתו, לשם בדיקת חשד חסר בסיס שהוא עושה את הונו מסחר בסמים, מוכר פרידמן את מניותיו ב"פיין אלקטרוניקס" לקמפבל, ומאפשר לו להגיע לכאורה ל-20% מהבעלות. הדבר נתפס על ידי קרמר ולרנר כבגידה, אך פרידמן שולף תחבולה מפתיעה שמוכיחה שלא כך הדבר.
השב"כ עוקב אחר קמפבל, ומופתע לגלות שהוא נפגש בסתר עם ראש "המוסד". המעקב אחר קמפבל מוביל לפגישה נוספת שלו עם ראש "המוסד", שאותה שומעים העוקבים לאחר שהתקינו אמצעי ציתות במכוניתו של קמפבל. המעקב נפסק כאשר מאבטחיו של ראש "המוסד" זיהו את קיומו. הדבר גורר עימות בין ראש "המוסד" לראש השב"כ, שלהם אינטרסים מנוגדים בכל הנוגע לקמפבל.
המבצע מסתיים בהצלחה מלאה: דירקטוריון "פיין אלקטרוניקס" מחליט להמשיך בפיתוח האגף הצבאי, אסמאעיל נעצר ומספק לשב"כ מידע מודיעיני רב, נעצרים גם מקינלי, עוזרו האמריקאי של אסמאעיל, ודייוויד שוורץ, שנסחט על ידם עקב התמכרותו לקוקאין. הצלחת המבצע מובילה למינוי של קרמר לראש השב"כ, ורוני לרנר מונה לראש אגף המבצעים.
מקורות השראה לדמויות ולאירועים שבספר
בדומה לספרו הראשון, שבו אחדות מהדמויות הבדיוניות שבספר נבנו על פי דמויות ממשיות, כך גם בספר זה.
בדומה לספר הקודם בסדרה, גם בספר זה ניכר המרכיב האוטוביוגרפי. "תיק כחול-לבן" שיקף ידע שרכש המחבר בשירותו הצבאי כמש"ק ביטחון שדה. "תיק ספקולטיבי" משקף ידע שרכש בהמשך חייו, כעובד באגף ניירות ערך בבנק דיסקונט ובהמשך כמנהל השקעות בקבוצת "כלל", ואת לימודיו בפקולטה למשפטים, שאותם סיים סמוך לפרסום הספר. רקע זה גורם לאחדים מדפי הספר להיראות כמבוא לשוק ההון ולדיני חברות.
מרכיבי עלילת הספר
ב-51 פרקיו של הספר (49 פרקים ממוספרים בצירוף הקדמה ואפילוג) שלובות זו בזו ארבע עלילות משנה:
שם הספר
את ההסבר לשם הספר פוגש הקורא באמצע הספר.
קריספר
קריספר (באנגלית: CRISPR, ראשי תיבות של Clustered Regularly Interspaced Short Palindromic Repeats) הוא אזור ב-DNA של חיידקים וארכאות רבים, והוא חלק ממנגנון הגנה מפני נגיפים. כאשר נגיף כדוגמת בקטריופאג' תוקף חיידק הוא מחדיר לתוכו את סליל ה-DNA הכפול שלו, ה-DNA הנגיפי מנצל את סביבת התא כדי לייצר חלבונים ולהשתכפל, וגורם למותו של התא. התגלה שבדומה לבעלי חיים עיליים, גם חיידקים פיתחו מערכת הגנה נרכשת הלומדת לזהות את הנגיף ולחסל אותו, והחיסוניות מורשת גם לתאי הבת.
הקריספר הוא מעין ספרייה של קטעי DNA נגיפי, שנחתכו מהפולש ושובצו בתוך ה-DNA של החיידק עצמו. קטעי ה-DNA הנגיפי מופרדים על ידי רצפים קבועים מחזוריים. בסמוך לאזור הקריספר ב-DNA של החיידק נמצאים גנים לקידוד הנוקלאז Cas9 ונוקלאזים אחרים, שמסוגלים לחתוך סלילי DNA. נוקלאזים אלה בעזרת מקטע ה-DNA הנגיפי יכולים להיצמד לקטע ה-DNA המדויק בפולש ולחתוך אותו, וכך לשבש את פעולתו. מנגנון זה גויס על ידי מיקרוביולוגים כשיטה זולה ומהירה להנדסה גנטית, והשיטה כה מדויקת שאפשר בעזרתה להוציא זוג בסיסים בודד מתוך DNA.
אזורי ה-CRISPR מזהים את ה-DNA הזר וחותכים אותו. באופן טבעי חיידקים יכולים להכניס DNA זר ולהשתמש בו, אולם מערכת CRISPR היא מערכת הפוכה שבה ה-DNA נכנס, אולם במקום להשתמש בו הוא מפורק ומשמש כחלק ממערכת חיסונית.
היסטוריה
ב-1987 חקרו כמה מדענים מיפן גנים מסוימים בחיידק המעיים Escherichia coli ומצאו שרצף DNA סמוך לגן שחקרו מכיל כמה מקטעים זהים עם רווחים (ספייסרים) ביניהם, אך משמעותם לא פוענחה. ב-1993 מצא החוקר הספרדי פרנסיסקו מוחיקה רצפים חוזרים דומים ונתן להם את השם Short Regularly Spaced Repeats או בקיצור SRSR. בשנת 2000 זוהו רצפים דומים במינים אחרים של בקטריות וארכיאה. השם שונה ב-2002 ל-CRISPR כאשר התגלה כי הרצפים תמיד מופיעים ליד גנים המאפשרים לייצר אנזימים החותכים DNA כגון נוקלאז והליקאז שכונו בשם cas.
ב-2005 גילו כמה קבוצות מחקר שהספייסרים הכילו DNA זר כגון בקטריופאג' ופלסמיד, והתגלה שהספייסרים הם למעשה חלק ממערכת החיסון של בקטריות. כאשר וירוס חודר לבקטריה, חלק ממערכת הקריספר חותכת מקטעים מה-DNA הנגיפי ומחדירה אותו לתוך רצף הספייסרים. יוג'ין קונין הציע שמנגנון זה מאפשר לתאים לזהות ולתקוף DNA נגיפי ופועל כסוג של מערכת חיסונית של בקטריות וארכיאה.
ב-2007 השתמשו בחברת Danisco בספייסרים כדי להקנות לחיידקי Streptococcus thermophilus עמידות נגד וירוסים מסוימים בשביל למנוע זיהומים של וירוסים בייצור יוגורט. הם לקחו את הספייסרים של ה-CRISPR ועשו עימוד רצפים, ומצאו שהרצפים הם לרוב מ-DNA שחיצוני לחיידקים (פאג'ים, פלסמידים, טרנספוזונים וכו'). ב-2010 מצאו שיש כמה סוגים של CRISPR שחלקם תוקפים RNA וחלקם DNA.
ב-2011 גילה צוות חוקרים מאוניברסיטאות שונות שמולקולה בשם tracrRNA משתתפת בתהליכי ההבשלה של תעתיקי ה-RNA במערכת הקריספר. עמנואל שרפנטייה שהייתה שותפה לצוות המחקר פנתה לג'ניפר דאודנה, שהתמחתה בחקר של מולקולות RNA, לצורך שיתוף פעולה בנושא. ב-2012 הראו לראשונה שתי הביוכימאיות את השימוש במערכת ה-CRISPR/cas לחיתוך DNA מחוץ לחיידק. החידוש במחקר זה הוא שימוש ברצף RNA שמורכב ממקטע ה-trcrRNA וה-crRNA, וגרם לפריחה בתחום. מקטע זה נקרא single guide RNA או sgRNA. פיתוח נוסף הוא השימוש בחלבון cas אחד שכולל בתוכו את כל האזורים הנחוצים לקשירה ופתיחה של DNA וחיתוכו ולא בקומפלקס של חלבונים שונים. אנזים cas זה נמצא בחיידק Streptococcus pyogenes ונקרא cas9. השימוש באנזים יחיד ורצף יחיד הפך את השימוש במנגנון להרבה יותר פשוט ובכך הנגיש אותו לשימוש ככלי בהנדסה גנטית. על עבודתן קבלו דאודנה ושרפנטייה פרס נובל לכימיה לשנת 2020.
ב-2013 במעבדתו של פנג ז'נג הראו לראשונה את השימוש ב-CRISPR בהנדסה גנטית בתאי עכבר ואדם. מאז 2013, מערכת ה-CRISPR/Cas משמשת לצורך הנדסה גנטית ועריכת גנים, כולל הוספה, שינוי או הקטנת הביטוי של גנים. באמצעות הכנסה של חלבון Cas9 ו-guide RNAs לתא, אפשר לחתוך את הגנום בכל מקום שהוא.
מנגנון
הגנים שסמוכים לרצפי ה-CRISPR מקודדים לקומפלקס של חלבונים שמכונים: crispr-associated proteins - cas. קומפלקס זה מכיל שני אזורים של נוקלאז, הליקאז ואזור לקישור RNA. יש צורך ברצף RNA נוסף שיתחבר לקומפלקס כדי שהוא יהיה פעיל. רצף זה נקרא (tracer RNA) trcrRNA ובחיידקים נמצא לפני הרצף שמקודד לגני ה-cas. כאשר וירוס מדביק חיידק, רצפי הקריספר נחתכים לרצפים קצרים של ספייסר ומקטע. רצף זה, אשר נקרא crRNA (CRISPR RNA), מתחבר לקומפלקס ה-cas. קומפלקס הקריספר/cas עובר על ה-DNA הנגיפי ומחפש אזורים ב-DNA שמשלימים לרצף ה-crRNA כשנמצא רצף מתאים, הנוקלאזות חותכות את ה-DNA הנגיפי במקומות מקבילים בשני הגדילים. בעזרת מנגנון זה החיידק מפרק את ה-DNA הנגיפי. קומפלקס הקריספר/cas לא מסוגל לחתוך כל רצף קיים וצריך להימצא רצף מסוים של כשלושה נוקלאוטידים על ה-DNA הנגיפי כדי שהקריספר/cas יפעל. רצף קצר זה נקרא PAM - protospacer adjacent motifs. רצף ה-PAM המתאים משתנה בין סוגי ה-cas השונים.
היכולת לחתוך במדויק מקטע DNA, שכפולו והכנסתו למקטע DNA אחר בצורה זולה ויעילה פרצה את הדרך בפני המדעים וב-2014 השקיעה ארצות הברית 160 מיליון דולר בפרויקטים המשתמשים בקריספר.
שימוש בקריספר לעריכת גנים
נעשה שימוש נרחב בקריספר לעריכת גן בודד או גנים מרובים במגוון תאים ואורגניזמים. על מנת שמערכת זו תמשיך את הפעילות שלה היא זקוקה לחלבון - Cas9, ו RNA מדריך המשלים לרצף היעד ב DNA שמכוון את ה Cas9 לאזור הממוקד. אזור זה חייב להכיל מוטיב Protospacer adjacent motif (PAM) שזה קטע קצר של כמה נוקלאוטידים סמוך לרצף שמבוקע על ידי Cas9. הקישור של Cas9 לאזור היעד חותך את ה DNA הדו גדילי.
בשלב זה נכנסת לפעולה מערכת תיקון DNA לא הומולוגי של התא, שתפקידה לחבר מחדש מולקולות שנחתכו. זו מערכת יעילה אך מלווה בטעויות, היא גם יכולה להכניס מוטציות באזור החיתוך. לכן, אם המטרה שלנו היא רק השתקת גן מסוים, החיתוך של Cas9 גורם לזה לקרות.
לעריכות גנים מדויקות כגון החלפת בסיס בודד, משתמשים ב-Cas9-nickase שזה אותו חלבון אך הוא עבר שינוי שגרם לו לחתוך רק גדיל אחד מהסליל הכפול של ה-DNA.
מלבד הפוטנציאל שלו ביצירת מודלים יעילים של מחלות אנושיות, קריספר יכול לשמש גם לטיפול בהפרעות נוירולוגיות תורשתיות והתפתחותיות.
משחקי ריגול
משחקי ריגול (באנגלית: Spy Game) הוא סרט מתח ופעולה משנת 2001 בכיכובם של רוברט רדפורד, בראד פיט, שארלוט רמפלינג, סטיבן דיליין וקתרין מק'קורמק.
עלילה
עלילת הסרט מתרחשת בשנת 1991. ביומו האחרון לפני פרישתו לגמלאות מתברר לאיש ה-CIA נייתן מיואר (רדפורד) כי תלמידו ופקודו לשעבר בסוכנות, טום בישופ (פיט) נכלא בסין באשמת ריגול ועתיד להיות מוצא להורג למחרת בבוקר. מיואר נדרש לתת דין וחשבון על בישופ לפאנל בכירים בסוכנות, למן גיוסו כאיש מבצעים לסוכנות לאחר ששירת כצלף בחיל הנחתים במלחמת וייטנאם, עבור בפעולות חשאיות שביצע במזרח ברלין ובביירות. במהרה מתברר כי בישופ נאסר בשעה שביצע פעולה עצמאית שלא אושרה על ידי מפקדו של בישופ בהונג קונג, הארי דנקן. מיואר מבין כי מטרת הסוכנות, נוכח ביקור צפוי של הנשיא בוש בסין, היא להתכחש לכך שבישופ אי-פעם עבד עבורה. בשל כך, במקביל לדיונים, מתכנן מיואר מבצע חילוץ עצמאי.
הפקה
צילומי הסרט היו צפויים להיערך בישראל באוקטובר 2000 בערים תל אביב וחיפה אך בוטלו מספר ימים לפני כן בעקבות פרוץ האינתיפאדה השנייה. לבסוף הועברו הצילומים למרוקו שם החלו בנובמבר 2000 והסתיימו במרץ 2001.
מכפלת ואליס
במתמטיקה, מכפלת ואליס לחישוב פאי, הנקראת על שם ג'ון ואליס שגילה אותה בשנת 1655, היא הנוסחה הבאה: בשנת 2015 הפיזיקאי קארל ריצ'רד האיגן (Carl Richard Hagen) הוכיח כי יש קשר בין מכפלת ואליס לחישוב מודל בוהר של אטום חמצן.
הוכחה על בסיס מכפלת אוילר לפונקציית סינוס
נציב x =π/2:
הוכחה על בסיס אינטגרציה
נגדיר: נבצע אינטגרציה בחלקים:
נשתמש במשוואה פונקציונלית הזו בדרך הבאה: נחזור על התהליך ונראה כי:
נחזור על התהליך ונראה כי:
ניתן לראות על פי כלל הסנדוויץ' כי:
אמרה דמיר
אמרה דמיר (בטורקית: Emre Demir; נולד ב־15 בינואר 2004) הוא כדורגלן טורקי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת פנרבחצ'ה.
קריירה
דמיר החל לשחק כדורגל עם במועדון הכדורגל של עיר הולדותו מרסין אידמניורדו בגיל 6, ושנתיים מאוחר יותר עבר לקייסריספור.
בגיל 15, ב-18 בינואר 2019 חתם על החוזה המקצועי הראשון שלו. שבוע לאחר יום הולדתו ה-15, הוא ערך את הופעת הבכורה המקצועית שלו בקבוצה הבגורת של קייסריספור בתיקו 0-0 בגביע הטורקי עם אקהיסארספור. בנובמבר 2019 הוא הפך לכובש השערים הצעיר ביותר בתולדות הליגה הטורקית כאשר כבש נגד גנצ'לרבירלי בהפסד 1–2, בגיל 15 שנים ו-299 ימים.
ברצלונה
ב-23 בספטמבר 2021 הודיעה ברצלונה הודיעה על החתמתו של דמיר תמורת תשלום של 2 מיליון יורו, וב-14 ביולי 2022 חתם עם בברצלונה אתלטיק על חוזה לחמש שנים.
פנרבחצ'ה
ב-31 בינואר 2023 חזר דמיר לטורקיה וחתם לארבע וחצי שנים בפנרבחצ'ה.
רימה (פירושונים)
{{פירושונים|
ראו גם
}}
ויל ג'ונסון
ביוגרפיה
ג'ונסון נולד במוסוול היל שבלונדון וגדל בטוטנהאם. כשהיה בבית ספר יסודי לא גילה עניין מיוחד במוזיקה, אבל שינה את דעתו כשהחליף מתופף שלא הגיע. הוא לא למד בבית ספר למשחק, אלא בבית הספר "Mount View" בקרוץ' אנד (צפון לונדון). הוא הצטרף ללהקת דרמה "The Haringey Theatre". ג'ונסון הצטרף גם ללהקת מחול ולמד בלט, ריקוד מודרני וברייקדאנס, והופיע במשך שבע שנים. הוא שיחק עם התיאטרון הלאומי לנוער במשך שלוש שנים.
הופעתו המקצועית הראשונה של ג'ונסון הייתה בשנת 1985 במחזה "Four Seasons" בפסטיבל הפרינג' באדינבורו. במהלך שנות השמונים של המאה העשרים שיחק בתפקידים קטנים בסדרות טלוויזיה כמו "חדר מיון" ו-"London's Burning", אחר כך הופיע בתפקיד הבלש סטיבי ג'ונסון בסדרת הטלוויזיה "אנה לי" של ערוץ "לונדון ויקאנד טלוויז'ן". ב-1994 ו-1995 שיחק בתפקיד משנה בדמות השוטר מייקל סקלטון בסדרה "המפצח". בין התפקידים בטלוויזיה עבד ג'ונסון אצל קברנים מקומיים כנהג וכנושא הארון. באחת הלוויות זיהה אותו אחד המשתתפים מהופעתו ב"המפצח" וביקש ממנו חתימה.
בשנת 2000 הופיע ג'ונסון בפרק פיילוט של הסדרה "להעיר את המתים" בתפקיד סמל בילוש ספנסר ג'ורדן כחבר ביחידה משטרתית העוסקת בתיקים ישנים שלא נפתרו. ב-2001 צולמה עונה ראשונה של "להעיר את המתים", וג'ונסון השתתף בתפקיד ראשי מאז ועד לסיומה ב-2011. בשנים 2000 עד 2002 שיחק ג'ונסון בתפקיד סטיב רובינסון בסדרת הדרמה הפופולרית של פול אבוט "לדפוק שעון". בשנים 2001 ו-2002 הופיע בסדרה "Babyfather" של ה-BBC כאחד השחקנים הראשיים.
עוד שיחק ג'ונסון בתפקיד מרקוס קירבי בסדרת הדרמה "דרך ווטרלו", המגוללת את ההתרחשויות בבית ספר תיכון. הוא עזב את הסדרה בחצי השני של העונה.