cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
גל T
גל T שלילי (המכונה גם "גל T הפוך") נחשב לא תקין אם ההיפוך עמוק יותר מ-1 מ"מ בתרשים האק"ג. גלי T הפוכים בלידים שאינם V1 עד V4 נמצאו כקשורים לסיכון מוגבר למוות ממקור לבבי. גלי T הפוכים הקשורים לסימנים ותסמינים לבביים (כאבים בחזה ואוושה לבבית) מרמזים על איסכמיה בשריר הלב. תסמונת ולנס הנגרמת כתוצאה מפגיעה בעורק היורד האחורי, גורמת להופעה של גלי T הפוכים סימטריים ב-V2-4 בעומק של יותר מ-5 מ"מ ב-75% מהמקרים, בעוד ש ב-25% מהמקרים הנותרים תהיה מורפולוגיה בי-פאזית של גלי T . שינויים אופייניים בקרדיומיופתיה היפרטרופית יכללו היפוך גלי T גדולים בלידים הצדדיים I, aVL, V5 ו-V6. במקרים של עיבוי חדר ימין, גלי T הופכים יהיו בלידים V1-3. שינויים דומים יופיעו בחסם צרור הולכה שמאלי וימני. בתסחיף ריאתי, גל T יכול להיות הפוך סימטרית בלדים V1-4, אך סינוס טכיקרדיה היא בדרך כלל הממצא השכיח יותר. היפוך גלי T קיים רק ב-19% מהמקרים של תסחיף ריאתי קל, וב-85% מהמקרים בתסחיף ריאתי חמור. בנוסף, היפוך גלי T יכול להתקיים גם בלידים III ו-aVF.
שני הגורמים העיקריים לגלי T בי-פאזים הם איסכמיה בשריר הלב והיפוקלמיה כשבאיסכמיה גלי ה-T עולים ואז יורדים ובהיפוקלמיה הם יורדים ואז עולים. גל T נחשב שטוח כאשר הוא בין -1.0 מ"מ ל-+1.0 מ"מ גובה בתרשים האק"ג. היפוקלמיה או טיפול בדיגיטליס עלול לגרום לגל T שטוח עם גל U בולט. ככל שההיפוקלמיה מחמירה בהדרגה, גל T הופך שטוח יותר בעוד שגל U הופך בולט יותר, עם צניחה עמוקה יותר של מקטע ST. בהרעלת דיגיטליס, תהיה צניחת מקטע QT, גל T שטוח וגל U בולט עם מרווח QT קצר.
רכס פרובודה
רכס פרובודה (באנגלית: Probuda Ridge; בבולגרית: хребет Пробуда) הוא רכס הרים בצפון רכס סנטינל, בהרי אלזוורת', שבאנטארקטיקה.
אורכו של הרכס 15 קילומטרים; ורוחבו 4.5 קילומטרים.
הרכס יורד מהר אנדרסון לכיוון צפון - צפון-מזרח לעבר הר טוד.
שיא גובהו של הרכס (פסגת אייר) מתנשאת לגובה של 3,368 מטרים מעל פני הים; כמו כן ברכס נמצא הר פרס (שגובהו 3,372 מטרים מעל פני הים); והר טוד (שגובהו 3,650 מטרים מעל פני הים).
הרכס מתנשא מעל קרחון אמברי שממערב ומצפון לרכס; מעל קרחון פאטליינה שמצפון-מזרח לרכס; ומעל קרחון אלן וקרחון היובל שלו קרחון פונפון שמדרום-מזרח לרכס.
אוכף צ'פינו מקשר בין הרכס לבין רמת באנגיי שמצפון מזרח לרכס.
מיפוי הרכס
הרכס מופה על ידי סוקרים אמריקאיים בשנת 1961, ומופה בשנית בשנת 1988.
מקור השם
הרכס נקרא על שמו של הכפר פרובודה שבצפון-מזרח בולגריה.
הטיפוס על הרכס
הראשונים שטיפסו לפסגת הר פרס (פסגת הרכס) היה הצוות האמריקני והצ'יליאנים בראשותו של דמיאן גילדאה ב- 31 בדצמבר 2006.
אלן ז'סואה
אלן ז'סואה (בצרפתית Alain Jessua; 16 בינואר 1932 – 30 בנובמבר 2017), היה במאי קולנוע ותסריטאי צרפתי-יהודי. התחלת הקריירה שלו הייתה מרשימה, כשזכה ב-1956 בפרס ז'אן ויגו על סרטו הקצר Lion la Lune, וזכה ב-1964 לשבחי הביקורת על סרטו הראשון באורך מלא La vie à l’envers, סרטיו המאוחרים יותר כוללים את Jeu de massacre - זוכה פרס קאן לתסריט הטוב ביותר ב-1967, Traitment du choc, Les chiens ו-Paradise For All. על אף שלא זכה לפרסום בעשורים האחרונים של חייו, עבודתו הקולנועית נחשבת כבולטת בזמנה כבעלת דמיון ומעוררת מחשבה. בחלק ניכר מסרטיו מופיעות פנטזיות העוסקות בשלטון ובאלימות.
ביוגרפיה
נולד ב-1932 בפריז, למשפחה יהודית. בשנות מלחמת העולם השנייה שהה כילד במחבוא. חוויה זו השפיעה עליו בהמשך דרכו להזדהות עם מצוקות הזר והשונה. כבר בנעוריו הוקסם מהקולנוע והחליט לעסוק בתחום. לאחר סיום לימודיו החל לעבוד כעוזר במאי אצל ז'ק בקר, איב אלגרה , מרסל קרנה ומקס אופולס, ממנו למד כיצד לביים שחקנים וטכניקות ששימשו אותו בהמשך דרכו. ב-1956, לאחר שהשתמש בכספי פיצויים שקיבל לאחר תאונת דרכים בה היה מעורב, יצר את הסרט הקצר והאילם, Lion la Lune, המתאר באופן פואטי וריאליסטי יום ולילה בחייו של נווד פריזאי. הסרט הביא לו הכרה מיידית. הוא זכה ב-1957 בפרס ז'אן ויגו היוקרתי וזכה לשבחים מהמשורר והתסריטאי, ז'אק פרוור.
שנות השישים
מזמן פרסום סרטו הקצר ועד יציאת סרטו הארוך הראשון ב-1963, "החיים במהופך" (La vie à l’envers), חלפו שבע שנים. באותן שנים עלתה קרנה של תנועת הגל הצרפתי החדש. ז'סואה לא נמנה עם תנועה זו, אך כבן דורם של במאיה, חלק איתם את התשוקה לקולנוע והנחישות הבלתי מתפשרת לצעוד בדרכו האישית. גיבור סרטו, בגילומו של שארל דנר הוא צעיר מצליח שבעקבות הרהוריו על משמעות החיים בוחר בתהליך של ויתור על הקריירה שלו ועל קשריו החברתיים עד שהוא מגיע לאשפוז בבית חולים לחולי רוח ורואה בהעדפתו לאיבוד חירותו כניצחון. הסרט זכה בפרס הראשון לסרט ביכורים בפסטיבל הסרטים של ונציה ב-1964 וביסס את מעמדו של ז'סואה כיוצר בעל חזון קולנועי מובחן ומקורי.
פוליטיקה של אזרבייג'ן
הפוליטיקה באזרבייג'ן מתרחשת בתוך רפובליקה נשיאותית עם נשיא אזרבייג'ן כראש מדינה וראש ממשלת אזרבייג'ן כראש ממשלה. כוח ביצועי מופעל על ידי הממשלה, כוח חקיקתי מוטבע הן בממשלה והן באספה הכללית. הרשות השופטת עצמאית משתי הרשויות האחרות.
אלן ז'סואה
שנות השישים
סרטו הבא יצא לאור ב-1967 ונקרא "משחקי רצח" (Jeu de massacre). הסרט עסק בפנטזיות של נער שעשועים צעיר (מישל דושוסואה) המשכנע גבר ואישה (ז'אן-פייר קאסל וקלודין אוז'ה); יוצרי הקומיקס האהוב עליו, לשהות בביתו וליצור קומיקס אודותיו. העניינים מסתבכים כאשר הוא מתחיל לדמיין שהוא עצמו גיבור הקומיקס ולפעול בהתאם. הסרט היה מהיר וצבעוני ויוצרו החזותי, ברוח אמנות הפופ ושנות ה-60 היה האמן גי פלאר. הסרט זכה בהצלחה מסחרית בלתי מבוטלת בצרפת ובפרס לתסריט המקורי בפסטיבל קאן.
פוליטיקה של אזרבייג'ן
היסטוריה פוליטית
אזרבייג'ן הכריזה עצמאות מברית המועצות ב-30 באוגוסט 1991, עם איאז מוטאליב כנשיאה הראשון. לאחר טבח של אזרים באזור נגורנו קרבאך במרץ 1992 מוטאליב התפטר ואזרבייג'ן חוותה תקופה קלה של אי יציבות פוליטית. המשטר הישן החזיר את מטאליב לשלטון כבר במאי 1992 אך פחות משבוע מחזרתו של מוטאליב לכיסא הנשיאות ונסיונותיו לדחות את הבחירות הנשיאותיות ולהשהות כל פעילות פוליטית רק גרמו למפלגת האופוזיציה הגדולה לארגן פעולת התנגדות ולבצע הפיכה. כחלק מהרפורמה שהנהיגה מפלגת האופוזיציה היו פירוק הסובייט העליון והעברת כל סמכויותיו לבית הנבחרים של אזרבייג'ן.
אלן ז'סואה
שנות השישים
בעקבות הצלחתו החל ז'סואה לעבוד על הפרויקט הגדול שעליו חלם: סרט מדע בדיוני בשם "כוכב הלכת הכחול" (Le planet bleu). קנה המידה של ההפקה השאפתנית דרש גיבוי של מפיק גדול, כך שכאשר המפיק האיטלקי, קרלו פונטי, שעמד מאחורי סרטים מצליחים רבים, כמו "הבוז" של גודאר (1963) ו"ד"ר ז'יוואגו" של דייוויד לין (1965), הראה עניין בתסריט, נראה היה כאילו יש סיכוי שהסרט יגיע להפקה. קשר זה הוביל למה שז'סואה תיאר מאוחר יותר: "התגוררתי כמו נווד בחיק המותרות והיוקרה במשך שלוש שנים, בלונדון, ברומא ובניו יורק". פונטי אמנם מימן את שלבי ההפקה הראשוניים של תכנון הסרט, אך לא העמיד את התקציב הנדרש כדי להפיק את הסרט כולו. לבסוף, משהבין שפונטי שיקר לו, עבר ז'סואה ללוס אנג'לס וניסה למצוא מימון לסרט שם, אבל להוליווד, שחיפשה להיטים בעלי תקציב נמוך, דוגמת "אדם בעקבות גורלו", היה עניין מועט בהימורים על סרט מדע בדיוני בעל תקציב גדול על ידי במאי אירופאי שטרם הוכיח הצלחה אמיתית. מיואש, חזר ז'סואה לצרפת והכניס את עצמו לאחד מן הטיפולים האופנתיים של אותה עת (טיפול במי-ים) בתקווה לשקם את רוחו. כאן הוא הגה לראשונה את הרעיון לסרט הבא שלו.
שנות השבעים
סרטו הבא של ז'סואה יצא למסכים ב-1973. הסרט "טיפול בהלם" (Traitment du choc) מתרחש במרפאה אקסקלוסיבית, בה קהל הלקוחות העשיר מתאשפז לצורך טיפולי התחדשות שנועדו לגרום להם להרגיש ולהיראות צעירים יותר. שניים מהכוכבים הגדולים של צרפת באותה עת, אלן דלון ואנני ז'יררדו כיכבו בסרט; דלון כמנהלה הכריזמטי של המרפאה, וז'יררדו כמעצבת אופנה המגיעה למרפאה בהרגשה כי היא "זקנה", לאחר שנדחתה על ידי המאהב שלה לטובת אשה צעירה יותר. בהתחלה היא שמחה כאשר נראה שהטיפולים עובדים, והיא מתפתה לקסמו של הרופא, אך עד מהרה מוטרדת הלן לנוכח ההתאבדות המסתורית של ידידתה הקרובה והיעלמותם של כמה מהצעירים הפורטוגלים העובדים בספא. כשהיא מנסה לחקור היא נתקלת באמת הנוראה אודות המעבדה של הרופא. בדומה ליצירותיהם של בונואל ושל שברול, הסרט מנסה לפסוע על הקו הדק בין שבין מותחן ובין סטירה חברתית ומדגיש את האובססיה המודרנית להרגשה ולמראה הצעיר, תוך ביקורת על המעמד הבורגני המוכן להעלים עין מניצול אחרים כל עוד זה משרת את מאווייהם האנוכיים. בסרט צפו בצרפת 1.857 מיליון צופים. הסרט זכו לביקורות פושרות, וחלק מהמבקרים ראו בו כמי שמנסה להדגים את האידאה השחוקה של "עולם של חזקים הזוללים את החלשים ומתחסדים להיות נאורים", אך טענו שהסרט "שטחי עד כדי גיחוך".
פוליטיקה של אזרבייג'ן
היסטוריה פוליטית
בבחירות ב-1992 נבחר מנהיג מפלגת הקידמה המרכזית (PFP) אבופלז אלג'יבאי כנשיאה השני של אזרבייג'ן. הממשלה שנשלטה בעיקר על ידי ה-PFP התגלתה כחסרת יכולת לפתור את בעיות נגורנו קרבאך וכאימפוטנטית בתחום הכלכלה, באופן כללי תפיסת הציבור של הממשלה הזאת הייתה כמושחתת ומסואבת מהיסוד. חוסר שביעות רצון בעם עלה וגבר עד שביוני 1993 אירעו אירועים אלימים של חמושים ברחובות גינג'ה, העיר השנייה בגודלה באזרבייג'ן. כאשר חמושי התנגדות התקדמו כמעט ללא התנגדות לכיוון באקו, הנשיא הנבחר ברח למחוז הולדתו. האספה הכללית נתנה את סמכויות הנשיא להיידר אלייב, אדם אשר לקח תפקידים בק.ג.ב. והיה סגן נשיא ברית המועצות. אלייב נבחר לקדנציה של חמש שנים עם מתנגד סמלי ונבחר שוב ב-1998 בבחירות דומות.
הפרלמנט האזרי הראשון נבחר ב-1995. הפרלמנט הנוכחי המונה 125 חברים נבחר בנובמבר 2000 בבחירות שהראו על התקדמות רבתי בתרבות הדמוקרטית באזרבייג'ן. אף על פי כן הבחירות הללו לא עמדו בסטנדרטים בינלאומיים של בחירות הוגנות וחופשיות.
אלן ז'סואה
שנות השבעים
ב-1977 ביים ז'סואה את "ארמגדון" (Armaguedon) בכיכובם של אלן דלון וז'אן יאן, על פי סיפור של המלחין דייוויד ליפינקוט. הסרט עסק במרדף של המשטרה והאינטרפול אחר אדם פשוט בעל נטיות מהפכניות המכונה ארמגדון (ז'אן יאן) שהתעשר כתוצאה מירושה והחליט להפוך למפורסם בכל מחיר. אלן דלון מגלם את הפסיכולוג המסייע למשטרה בניסיונה לפצח את דמותו של ארמגדון. את המוזיקה לסרט הלחין אסטור פיאצולה וצפו בסרט בצרפת כ-716,000 צופים.
ב-1979 יצא למסכים סרטו "הכלבים" (Les Chiens), על פי סיפור של ג'יימס גראהם באלארד. בסרט מככב ז'ראר דפארדייה כמאמן כלבים דומיננטי בעל שיטות עבודה קיצוניות, המגיע לעיירה קרתנית כדי לפתור בעיה של התקפות נשיכה בלתי פתורות המטילות פחד על העיירה. הסרט מנסה להראות עד כמה בקלות יכולה הקהילה לפנות לפאשיזם מתוך פאניקה.
שנות השמונים
ב-1982 ביים ז'סואה את הקומדיה השחורה "גן עדן לכולם" (Paradis pour tous), שעסקה ברדיפה המודרנית אחר האושר. אלן (פטריק דוור, שהתאבד לאחר צילומי הסרט) הוא סוכן ביטוח בעל נטייה לדיכאון ועבר של ניסיונות התאבדות, המקבל טיפול חדשני מד"ר ולואה (ז'אק דיטרון ) שמביא אותו לאושר תמידי. הבעיה היא שבמקביל, הוא הופך אדיש לסביבתו ומאבד את יכולת האמפתיה כלפי הסובבים אותו, כולל כלפי אשתו (פאני קוטנקון ). הפתרון של הדוקטור הוא להחיל את הטיפול גם על האשה וגם על עצמו.
פוליטיקה של אזרבייג'ן
היסטוריה פוליטית
יו"ר הפרלמנט עמד כשני לנשיא אך החוקה השתנתה ב-2002. כיום ראש הממשלה הוא השני לנשיא. השינוי נעשה כדי לאפשר לבן של הנשיא דאז להחליף אותו כאשר זה אושפז בבית חולים טורקי ביולי 2003. באוקטובר 2003 נערכו בחירות נשיאותיות במדינה בהן בנו של הנשיא היוצא התמודד על התפקיד. משקיפים בינלאומיים דיווחו על הפרות רבות בהתנהלות התקינה של הבחירות הדמוקרטיות באזרבייג'ן.
הרשות המבצעת
ראש המדינה וראש הממשלה עומדים עצמאית מגוף המחוקקים של אזרבייג'ן. נשיא אזרבייג'ן מתפקד כראש המדינה וכראש הרשות המבצעת. העם בוחר את הנשיא לקדנציות של חמש שנים. ראש הממשלה ממונה על ידי הנשיא ומאושרר על ידי האספה הכללית, כמו כן הנשיא ממנה את כל השרים הבכירים וחברי הקבינט.
אלן ז'סואה
שנות השמונים
בשני סרטיו הבאים נסוג ז'סואה מבחינת העקרונות המוסריים וחזר לסרטים שאפיינו סוגות פופולריות; ב"פרנקנשטיין 90" (Frankenstein 90), שיצא למסכים ב-1984 הוא יצר קומדיה שעוסקת בדמותו של ויקטור פרנקנשטיין (בגילומו של ז'אן רושפור ), וב-1988 הוא ביים את "En toute innocence" - מותחן פסיכולוגי בכיכובם של מישל סרו ונטלי ביי.
פוליטיקה של אזרבייג'ן
הרשות המחוקקת
באספה הכללית (מילי מג'לסי) של אזרבייג'ן ישנם 125 חברים הנבחרים לקדנציות של חמש שנים על ידי בחירות כלליות. האספה הכללית היא הגוף היחיד המנחיל חוקים באזרבייג'ן.
אלן ז'סואה
עבודה מאוחרת יותר
ב-1997 ביים את סרטו האחרון, "צבעי השטן" (Les Couleurs du Diable), גרסה מודרנית לסיפור פאוסט, שבו אמן צעיר, מסכים לקבל את עזרתו של אלמוני המבטיח לו לעורר בו השראה שתביא לציוריו הצלחה. ז'סואה נחל אכזבה מכך שלהבנתו לא הועמד לו תקציב מספק כדי ליצור יצירה שלמה, ומכישלון הסרט בביקורת ובקופות. יותר לא עסק בבימוי, ועבר לכתוב רומנים ספרותיים.
פוליטיקה של אזרבייג'ן
הרשות השופטת
בראש הרשות השופטת של אזרבייג'ן ישנו בית משפט חוקתי אשר עצמאי רק באופן חלקי.
אלן ז'סואה
חיים פרטיים
ז'סואה היה נשוי במשך כמה שנים לשחקנית אנה גיילור ששיחקה בשלושה מסרטיו. נולד להם בן אחד. הוא חי ופעל רוב חייו בפריז. ב-30 שנותיו האחרונות חי עם בת זוגו העיתונאית, רז'ין מנייה (Régine Magné), שהוציאה הודעה על מותו שנגרם כתוצאה מדלקת ריאות.
פוליטיקה של אזרבייג'ן
קישורים חיצוניים
আজারবাইজান
דוד אוסישקין
חייו ופועלו
דוד אוסישקין נולד לאלזה ושמואל אוסישקין, והוא נכדו של מנחם אוסישקין, מראשי התנועה הציונית. נולד וגדל בשכונת רחביה בירושלים, למד בגימנסיה העברית ברחביה. בין השנים 1953–1955 שירת בצה"ל, בחטיבת גבעתי.
את לימודיו האקדמיים עשה באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1962 סיים את לימודי התואר השני בארכאולוגיה ובהיסטוריה של עם ישראל. עבודת הדוקטור שלו על "המונומנטים הנאו-חיתיים, זמנם וסגנונם" נעשתה בהדרכתו של פרופסור יגאל ידין, ונסתיימה בשנת 1966.
החל משנת 1966 ועד צאתו לגמלאות בשנת 2004 לימד אוסישקין ארכאולוגיה של ארץ-ישראל ואומנות חיתית באוניברסיטת תל אביב. בין השנים 1976 -1978 כיהן כראש החוג לארכאולוגיה ותרבויות המזרח הקדום, ובין השנים 1980–1984 כיהן כראש המכון לארכאולוגיה של האוניברסיטה. בין השנים 1974–2004 היה עורך "תל אביב", כתב-העת של המכון לארכאולוגיה של אוניברסיטת תל אביב.
חפירות ומחקרים
עוד בתקופת לימודיו השתתף אוסישקין במספר רב של חפירות, ובהן באר שבע הכלקוליתית (האלף הרביעי לפני סה"נ), ומערת הקבורה הכלקוליתית באזור, בהנהלת ז'אן פרו, חצור ומגידו בהנהלת יגאל ידין, וכלטפה שבטורקיה בהנהלת תחסין אוזגוץ'. בשנים 1960–1961 היה עוזרו הראשי של יגאל ידין בחפירות במערת האגרות בנחל חבר שבמדבר יהודה, שם נמצאו תעודות מימי מרד בר כוכבא, ביניהם מכתבים שנשלחו ממפקדתו של בר כוכבא. בשנים 1961–1962 השתתף בחפירות עין-גדי בהנהלת בנימין מזר. אוסישקין פקח על החפירה ב, ולאחר מכן פרסם את דו"ח החפירה. זהו מקדש מיוחד במינו; לא נמצא כאן יישוב בן התקופה, ודומה שהמקדש שימש את שבטי הנודדים במדבר. המקדש נמצא ריק מממצאים, ולדעת אוסישקין שאוסף כלי הפולחן מתקופה זו, שנתגלה במחבוא במערה בנחל משמר הסמוך, כנראה הובא למערה מהמקדש בעין-גדי. בין השנים 1964–1965 השתתף בחפירות מצדה בהנהלת יגאל ידין.
בנוסף לחפירות הרבה אוסישקין לחקור ולכתוב בכמה תחומים, ובראש וראשונה סוגיות של סטרטיגרפיה (השתכבות) באתרים שונים בני תקופת המקרא, הקשר בין הנתונים הארכאולוגיים לנתונים ההיסטוריים, ואומנות חיתית מונומנטלית.
החפירות העיקריות בהן עסק:
כפר השילוח
בין השנים 1968–1971 ניהל דוד אוסישקין סקר ארכאולוגי בכפר השילוח שבמזרח ירושלים, ממול לעיר דוד. בתקופת הבית הראשון נחצבו בסלע המקומי כחמישים קברים של שרים ונכבדים בממלכת יהודה. הקברים שולבו לימים בבתי הכפר הערבי. בית הקברות הזה מוכר זה מאות בשנים, וכל הקברים נפתחו וממצאיהם נשדדו. חלק מהקברים נחקרו כבר בעבר, אלא שרק לאחר 1967 ניתן היה לארכאולוגים ישראלים לערוך במקום סקר מקיף ויסודי, ולמדוד ולתאר את הקברים. בשלושה קברים מפוארים נחקקו כתובות קבורה בעברית מעל לפתח. אחד מאלה הוא הקבר המפורסם המכונה 'קבר בת פרעה'. בקבר שני מספרת כתובת הקבורה שזהו קברו של "...יהו אשר על הבית"; 'אשר על-הבית' היה תוארו של פקיד גבוה בממלכת יהודה. דו"ח הספר יצא לאור בספר מיוחד, שהתפרסם הן בעברית והן באנגלית. פורסם גם בספר "חדשות בעתיקות".
תל לכיש
בין השנים 1973–1994, ניהל דוד אוסישקין את פרויקט החפירות בתל לכיש. מן הממצאים לפי החפירות מסתבר כי תל לכיש הוא אחד האתרים הארכאולוגיים החשובים בארץ ישראל מתקופת המקרא, ובתקופת ממלכת יהודה הייתה לכיש העיר החשובה שבממלכה אחרי ירושלים. החפירות השיטתיות באתר נערכו בהיקף גדול, והתרכזו בשכבות העיר מסוף התקופה הכנענית ומן התקופה הישראלית. במקביל לחפירות החלה משלחת החפירות בשימור ובשחזור שער העיר מן התקופה הישראלית.
ביתר
בעקבות עבודתו עם יגאל ידין ב'מערת האגרות' במדבר יהודה, והתעניינותו במרד השני נגד הרומאים בהנהגתו של בר כוכבא, יזם דוד אוסישקין בשנת 1984 חפירות בדיקה בביתר, מצודתו האחרונה של בר-כוכבא, הנמצאת מדרום-מזרח לירושלים. האתר ידוע זה מכבר, ובסביבתו נתגלו שרידי המצור ששם הצבא הרומי על בר-כוכבא ואנשיו בשנת 135 לספירה, ובכללם המחנות של הצבא הרומי וחומת מצור. חפירות הבדיקה נועדו לבדוק מה ניתן ללמוד מהיישוב בן זמנו של בר-כוכבא, ועל מהלך המרד. לפי חקירתו של אוסישקין בתקופה זו הייתה ביתר יישוב לא גדול, שנבחר על ידי בר-כוכבא כמקום מפקדתו עקב כמה סיבות: ביתר קרובה לירושלים, והיא סמוכה לדרך הראשית מירושלים לעזה, יש בה מעיין מים שופע, ומיקומה בראש גבעה נישאה הוא נוח להגנה. בחפירות נחשפה החומה שאנשי בר-כוכבא בנו במהירות ערב המצור, ושרידי התחמושת בה השתמשו המגינים – ראשי חיצים ובני קלע.
תל יזרעאל
בין השנים 1990–1996 חפר דוד אוסישקין בשיתוף עם ג'ון וודהד מבית הספר הבריטי לארכאולוגיה בירושלים את תל יזרעאל. החפירה נעשתה בעקבות גילוי קירות מן התקופה הישראלית בעת פעולות פיתוח במקום. תל יזרעאל הוא אחד מאתרי המפתח לחקר התקופה הישראלית והכרונולוגיה שלה. יזרעאל הייתה מרכז חשוב, ככל הנראה מרכז צבאי, של מלכי ישראל משושלת בית-עמרי, עמרי ובנו אחאב. כאן, לפי הסיפור המקראי, היה לנבות היזרעאלי כרם אותו חמד אחאב לעצמו. כאשר מרד יהוא ותפס את המלוכה, כבש את יזרעאל, וכאן מצאה איזבל, אשתו של אחאב, את מותה. בחפירות נמצאו שרידי המתחם הגדול והמבוצר שבנו כאן עמרי ואחאב. המתחם נהרס כמדומה בידי הארמים בחלקה המאוחר של המאה התשיעית לפני סה"נ. התל היה מיושב ברציפות בתקופות מאוחרות יותר עד לימינו, ובחפירות נחשפה כנסייה בת התקופה הצלבנית.
מגידו
החל משנת 1992 נערכות בתל מגידו חפירות שיטתיות על ידי משלחת של אוניברסיטת תל אביב בהנהלתם של דוד אוסישקין וישראל פינקלשטיין מאוניברסיטת תל אביב. מגידו הוא אתר מפתח בחקר הארכאולוגיה של ארץ-ישראל. בעבר נערכו במגידו חפירות רבות היקף אלא שהרבה סוגיות ארכאולוגיות והיסטוריות נותרו ללא פתרון. בחפירות החדשות מושם דגש חזק על שכבות בנות התקופה הישראלית, שבה הייתה מגידו אחת הערים החשובות בממלכת ישראל.
קקדו גאנג גאנג
קקדו גאנג גאנג (שם מדעי: Callocephalon fimbriatum) הוא מין יחיד בסוגו של תוכי ממשפחת הקקדואיים המצוי בחורשות הקרירות והרטובות שבהרי דרום מזרח אוסטרליה. מופיע בסמלי טריטוריית הבירה האוסטרלית. השם "גאנג גאנג" נובע מהשפה האבורג'ינית ואולי גם שפת שבטים אוסטרליים נוספים.
מאפיינים
מין זה חי ביערות הקרירים של דרום אוסטרליה ומקנן בעצים. עונת הרבייה היא בין אוקטובר לינואר. הנקבה מקננת בעצים צעירים ומנקבת בעזרת מקורה קן בענפים או בונה בחופת הצמרות. מטילה בקן 2-3 ביצים. קקדו זה ניזון בעיקר מזרעים ופירות של אקליפטוס, עצי שיטה וצמחי Pyracantha ועוזרר.
מין זה נפגע מכריתת היערות ופגיעה בבית הגידול שלו בדרום אוסטרליה ולכן חלה ירידה גדולה במספר פרטיו בניו סאות' ויילס.
מטריאליזם היסטורי
מטריאליזם היסטורי היא גישה מתודולוגית לחקר החברה, הכלכלה וההיסטוריה. מטריאליזם היסטורי מחפש אחר הסיבות להתפתחות ושינויים בחברות אנושיות, באופן בו אנשים, באופן קולקטיבי, יוצרים משמעות לחיים וכך נותנים דגש, דרך ניתוח כלכלי, לכל מה שמתקיים יחד עם הבסיס הכלכלי של החברה (למשל, מעמדות חברתיים, מבנים פוליטיים, אידאולוגיות).
הגישה נוסחה לראשונה על ידי קרל מרקס אף כי לא השתמש במושג זה, כי אם התייחס לזה כ"מטריאליזם פילוסופי". מונח זה מבחין בין הפילוסופיה לבין מה שהוא כינה "מטריאליזם פופולרי". מאז מותו של מרקס הגישה הורחבה ופותחה על ידי אלפי מחקרים אקדמיים כמערכת מסבירה וכן הפכה לאבן דרך בדוקטרינה הקומוניסטית המודרנית.
עקרון היסוד בגישתו של מרקס. על פי רעיון זה, היסטוריה מתפתחת על פי אופן הייצור המרכזי בחברה:
מרקס ראה בכל שלב מעמד מנצל ומעמד מנוצל: בחברה העתיקה: אדון ועבד. בחברה הפיאודלית: אדון וצמית ובחברה התעשייתית: בעל ההון/בורגני והפועל/הפרולטריון.
מבנה העל הוא הפן השני של המטריאליזם ההיסטורי. הוא בא לשימור הבסיס - יחסי הייצור. מבנה העל הוא המבנה של החברה והגורמים המשפיעים שלה. הוא מורכב מחוקים, לאומיות, אידאולוגיה, תקשורת, דת וכל גורם אחר המסית את הנתין – פרולטאר, מהאמת האמיתית שהוא בעצם מנוצל. מבנה העל כיום יוצר צרכים ומספק אותם ובכך מסיח את דעת החברה מהניצול של יחסי הייצור.
RISAT-2
RISAT-2 (ראשי תיבות של Radar Imaging Satellite 2) הוא לוויין חישה מרחוק שפותח על ידי הארגון ההודי לחקר החלל. זהו לוויין מכ"מי, המייצר הדמאות של כדור הארץ ביום, בלילה וכמעט בכל תנאי מזג אוויר. הלוויין שוגר לחלל באמצעות PSLV, משגר לוויינים מפיתוח הודי, והוא לוויין המכ"ם הראשון של הודו.
עקרון הפעולה של לוויין תצפית מכ"מי
הלוויין RISAT-2 עושה שימוש בטכנולוגיית מכ"ם מִפְתָּח סינתטי (SAR). המכ"ם משתמש בתנועת הלוויין (במהירות של קרוב לשמונה קילומטרים בשנייה) על מנת לייצר אנטנה סינתטית מההדים שחוזרים לאורך מסלול הטיסה. המכ"ם משתמש באינטרפרומטריית רדיו על מנת לשרטט תמונה ברזולוציה גבוהה של פני השטח, ללא תלות במזג האוויר.
שיתוף פעולה עם ישראל
מקורות רבים בהודו ומחוץ לה ייחסו את מוצא הלוויין לישראל. ראש הארגון ההודי לחקר החלל מנדהבאן נאיר פרסם הכחשה רשמית וציין כי הלוויין הוא הודי. יום לפני שיגור הלוויין פרסם הארגון ההודי לחקר החלל איורים של הלוויין מהם עולה כי מטעד המכ"ם של הלוויין זהה למקטע המכ"ם של הלוויין הישראלי טכסאר. לאחר השיגור פורסמה הודעה לתקשורת שמקורה בארגון ההודי לחקר החלל ובו מצוין בפירוש כי הלוויין פותח בשיתוף פעולה עם התעשייה האווירית לישראל.
חצי האי גאוור
חצי האי גאוור (באנגלית: Gower Peninsula, בוולשית: Penrhyn Gŵyr, גוויר) הוא חצי אי בגודל של כ-180 קילומטר רבוע השוכן במחוז סוונסי שבדרום ויילס. חצי האי יוצא מחופה הדרומי של ויילס לכיוון דרום-מערב אל תוך תעלת בריסטול, כאשר הוא תחום על ידי שפך נהר הלוגור ממערב ומפרץ סוונסי ממזרח. גאוור הוא גם אזור בחירה ל ול.
חצי האי כולו הוגדר בשנת 1956 כאזור יופי טבעי יוצא דופן והיה לאזור הראשון שהוגדר כך בבריטניה. חצי האי מוכר בנוף הכפרי והטבעי שבו ומושך מטיילים ותיירים רבים במהלך השנה, תושבי האזור עוסקים בעיקר בענפי החקלאות ובשירותי תיירות.
ראסינג סנטנדר
ריאל ראסינג קלוב דה סנטנדר (בספרדית: Real Racing Club de Santander), הידוע כראסינג סנטנדר (בספרדית: Racing de Santander), הוא מועדון כדורגל ספרדי מהעיר סנטנדר בקנטבריה שבספרד, המשחק בליגה הספרדית השנייה. המועדון, שכינויו הוא "אל ראסינג", נוסד בשנת 1913. אצטדיון המועדון הוא מגרש הספורט אל סרדינרו, שנבנה בשנת 1988 ובו 22,222 מקומות ישיבה.
היסטוריה
ראסינג סנטנדר שיחקה את משחק הראשון שלה בתאריך 23 בפברואר 1913 ובו הפסידה 1–2. היא נוסדה באופן רשמי ב-14 ביוני וניתן לה השם "Santander Racing Club"
ראסינג סנטנדר שיחקה בליגה הראשונה שזאת יצאה לדרך בשנת 1929 ואת עונתה הראשונה סיימה במקום האחרון אך לא ירדה לליגה השנייה זאת מכיוון שלפני תחילת העונה הראשונה נקבע שהאחרונה תפגוש בצמד משחקי מבחן את הראשונה בליגה השנייה וראסינג התגברה על הפסד במשחק הראשון לסביליה 0-1 וניצחה בגומלין 0–2 מה שמנע את ירידתה לליגה השנייה.
הישג השיא שלה בשנות ה-30 היה המקום השני בעונת 1930/1931 אשר נחשב להישג הגדול בתולדותיה אז החמיצה את האליפות בגלל הפרש שערים פחות טוב מזה של ריאל מדריד. בסיום עונת 1939/1940 ירדה ראסינג לליגה הספרדית השנייה.
בשנת 1950 חזרה לליגה הבכירה אחרי היעדרות של עשר שנים. מאז עברה הקבוצה בין הליגה הראשונה והליגה השנייה מספר רב של פעמים. בשנת 1991 הוכתרה לאלופת הליגה השנייה. בעונת 1994/1995 גברה על ברצלונה בתוצאה 0–5, מה שנחשב לאחד הניצחונות הגדולים בתולדות הקבוצה. בעונת 2000/2001 הגיעה לרבע גמר הגביע הספרדי והפסידה לקבוצת ריאל סרגוסה, באותה עונה נשרה סנטנדר לליגה השנייה לאחר שמונה עונות רצופות בליגה הראשונה, אולם שבה לליגה הבכירה כעבור עונה תחת המאמן קיקה סטיין.
בעונת 2007/2008 אומנה תחת מרסלינו גרסיה רשמה ראסינג את הישג השיא שלה בגביע המלך שעה שהגיע לחצי הגמר בה הפסידה לחטאפה וסיימה במקום השישי בליגה הבכירה בספרד ובכך השתתפה במוקדמות גביע אופ"א לעונת, בפעם הראשונה אי פעם. בסיבוב הראשון ניצחה את קבוצת הונקה מפינלנד. בשלב הבתים סיימה במקום הלפני אחרון בבית והודחה מהטורניר.
בעונת 2009/2010 הגיעה הקבוצה פעם נוספת לחצי גמר הגביע הספרדי והפסידה לקבוצת אתלטיקו מדריד. ב-22 ינואר 2011 רכש את הקבוצה איש העסקים ההודי אחסאן עלי סעיד, מייסד ויו"ר של "Western Gulf Advisory" (חברת השקעות), ומינה באופן מיידי את המאמן מיגל אנחל פורטוגל. בעונת 2011/2012 נשרה הקבוצה לליגה השנייה לאחר עשור שלם ששיחקה בליגה הראשונה.
בסוף עונת 2012/2013 סיימה הקבוצה במקום ה-20 בליגה השנייה ונשרה לליגה השלישית. למרות הירידה לליגה השלישית הקבוצה הצליחה להגיע לרבע גמר גביע המלך הספרדי בעונת 2013/2014. במשחק זה נרשמה תקרית ביזארית שבה השחקנים סירבו לשחק והציבו אולטימטום לנשיא וההנהלה. דרישת השחקנים הייתה התפטרות לאלתר של כל הנהלת הקבוצה ובראשה הנשיא, אנחל לאבין. הנשיא סירב להתפטר ועם שריקת הפתיחה נעמדו כל השחקנים על המעגל במרכז המגרש ולא שיחקו. השופט, לאחר התייעצות עם קפטן הקבוצה, החליט להפסיק את המשחק. בסיום עונת 2013/2014 חזרה הקבוצה לליגה הספרדית השנייה. בסיום עונת 2014/2015, ירדה הקבוצה שוב לליגה השלישית.
בסוף עונת 2015/2016 סיימה הקבוצה במקום הראשון, אך הודחה במשחקי הפלייאוף על העלייה. בעונת 2018/2019 סיימה שוב במקום הראשון ועלתה לליגה השנייה, אך שבה לאחר עונה אחת בלבד לליגה השלישית לאחר שסיימה במקום האחרון בליגה השנייה.
כיום משחקת בליגה הספרדית השנייה.
טרילוגיית ברטימאוס
טרילוגיית בָּרטימֶאוּס (באנגלית: Bartimaeus) היא טרילוגיית ספרי פנטזיה מאת הסופר הבריטי ג'ונתן סטראוד. שלושת הכרכים ראו אור בעברית בהוצאת כתר – הסדרה הצעירה, בתרגומו של אורי בלסם.
הספרים מגוללים את סיפורם של ברטימאוס נתנאל וקיטי, שד בן 5010, נער בן אנוש ונערה אמיצה אשר לכולם עבר כואב ומשקעים רבים. הפגישה בין השלושה (קיטי מצטרפת רק בספר השלישי) עתידה לשנות את חייהם לנצח ואף להשפיע על הגורל המשותף לבני אדם, לשדים וליחס העדין והמתוח שהיה ביניהם במשך אלפי שנים.
הקמיע מסמרקנד (The Amulet of Samarkand)
רקע
הקמיע מסמרקנד הוא הספר הראשון בטרילוגיית ברטימאוס. מיד עם צאתו בארצות הברית ובאנגליה הפך הספר לרב מכר. הספר נכתב על ידי ג'ונתן סטראוד.
עלילת הסיפור
הסיפור מתרחש בלונדון של ימינו. נתנאל הקטן נמסר לקוסם לשמש לו שוליה. נתנאל מחליט לזמן ג'ין (שד) כדי לנקום בקוסם אחר שהשפיל אותו בעבר. הוא מזמן את ברטימאוס, ג'ין בעל יכולות גדולות ואינטליגנציה גבוהה. הפגישה הזאת תשנה את שניהם לנצח. הוא שולח את ברטימאוס לגנוב מהקוסם את הקמע מסמרקנד, חפץ קסמים עתיק בעל יכולות מדהימות. למרות שהמשימה בלתי אפשרית מצליח ברטימאוס החכם לגנוב את הקמיע ולהביאו לנתנאל. אך מה שהתחיל כנקמה פשוטה של ילד בן 12 מתפתח לעלילה סבוכה המתרחשת בכל רחבי אנגליה ומערבת בתוכה שדים וקוסמים כאחד, עד לסוף המרגש והמפתיע.
כתיבת הסיפור
הסיפור מסופר משתי נקודות מבט שונות, של נתנאל בגוף שלישי ושל ברטימאוס בגוף ראשון. כשברטימאוס הוא המספר, הסיפור מלווה בהערות שוליים ציניות ומשעשעות של ברטימאוס.
עינו של הגולם (The Golem's Eye)
רקע
עינו של הגולם (The Golems eye) הוא הספר השני של טרילוגיית ברטימאוס שנכתבה על ידי הסופר הבריטי ג'ונתן סטראוד.
עלילת הסיפור נתנאל כבר לא קוסם מתחיל, הוא עוזר ראש המחלקה לענייני פנים בממשלה ובן חסותה של גברת ויטוול. גולם מסתורי מבצע סדרת תקיפות בעיר לונדון, ונתנאל ששוב מזעיק לעזרתו את ברטימאוס נאלץ לנסוע עד לפראג ולחשוף את מקור כוחו של הגולם. הספר מרובה באירועים מפחידים וביצורים חדשים שלא הוזכרו בספר הראשון של הטרילוגיה.
הספר כתוב מנקודות המבט שונות של ברטימאוס ונתנאל (שבמהלך הספר הזה עובר שינוי לאחר שהוא מבין שברטימאוס יקר לליבו והופך לנער רך שנבדל משאר הקוסמים) אך אליהם מצטרפת גם נקודת המבט של קיטי, הזכורה מהספר הראשון כמי שגנבה לנתנאל את מראת הקסמים. כך אנו רואים את נקודת המבט של שלושה סוגים של טיפוסים בלונדון: שד, קוסם ופשוטת עם, ואת המתחים הרבים שקיימים ביניהם.
שער תלמי (Ptolemy's Gate)
רקע
הספר השלישי בטרילוגיה.
עלילת הסיפור
האימפריה הבריטית מתחילה להתמוטט עקב מלחמה לא מוצלחת מחוץ והפגנות מתחזקות והולכות מצד פשוטי העם. מתברר שישנו גם ניסיון השתלטות של השדים על העולם, מה שיחרוץ את גורלם של ברטימאוס ונתנאל לנצח. קיטי ג'ונס מתגוררת בזהות בדויה בלונדון, נתנאל מאתר אותה, המחזאי מייקפייס ידידו הקרוב של ראש הממשלה זומם השתלטות כוללת על הממשלה באמצעות זימון שדים לתוך בני אדם. עם זאת, כשהתוכנית יוצאת לפועל מתגלה כי השדים חזקים יותר מהגוף המארח שלהם, קוסמים זוטרים ברובם, מה שגורם לשדים לנסות להשתלט על העולם ולהכפיף אותו לרצונם. נתנאל מזמן את ברטימאוס לתוכו והשניים פועלים לראשונה בתוך גוף אחד, מתוך שיתוף פעולה מלא ולא על ידי השתלטות על הגוף המארח, מה שמוכיח את קשרי האמון החזקים שלהם. הכוח המשותף שלהם מאפשר להפעיל את המטה של גלדסטון בהצלחה באופן כזה שהם מצילים את כולם והורגים את כל השדים. נתנאל מקריב את עצמו במאבק כדי להציל את חייו של ברטימאוס ומת בזרועותיו.
הרקע העלילתי
ההיסטוריה של הסדרה זהה לשלנו, מלבד זאת שבה קיימים קסמים. בכל פעם עולה אימפריה חדשה, כמו מצרים, רומא וצ'כיה, ושולטת בעולם, כיוון שהקוסמים שלה הם החזקים ביותר.
יכולתם של הקסמים אינה הפעלת קסמים, אלא זימון שדים לעולם מהמקום בו הם נמצאים וכבילתם, וכך הקוסמים מכריחים את השדים לבצע את כל מבוקשם. כל האנשים החשובים בהיסטוריה היו קוסמים: ביניהם דמויות אמיתיות כפרעה, שלמה המלך, תלמי וצ'רצ'יל, דמויות מיתולוגיות, בעיקר מהמיתולוגיה היוונית, ודמויות מומצאות. לקוסמים אסור ללדת ילדים, כדי למנוע שושלות מתחרות, שיובילו לשפיכות דמים. לכן כל קוסם מקבל כשוליה ילד קטן שניחן ביכולת קסמים, ומלמד אותו להיות קוסם. הקוסמים מתוארים כצמאי כוח ומניפולטיביים, המחפשים כל הזמן הזדמנויות לזכות בעושר כבוד ומעמד גדולים יותר, בוגדים זה בזה כל הזמן, ולא מחשיבים כלל מושגים כמו כבוד ואצילות. הקוסמים אף לא עובדים בעבודות פיזיות, ומתייחסים אל פשוטי העם, המעריצים אותם, כאל נחותים.
השדים מתחלקים לחמישה סוגים: בעלי זבוב, החזקים ביותר, עפריות חלשות מהן, ג'ינים, שדונים, וסוגים חלשים אף יותר. ישנם אף שבעה מישורי ראייה, כאשר בני אדם יכולים לראות רק במישור הראשון, או עם מכשירים מיוחדים אף בשני ובשלישי. והשדים יכולים לראות ביותר, ואף ללבוש צורות שונות בכל מישור.
בזמן הסדרה האימפריה היא בריטניה, בעקבות ניצחונו של צבא בריטניה בפיקודו של הקוסם ויליאם גלדסטון על צ'כיה, 110 שנים קודם לכן.
צורת הכתיבה
נקודת המבט בספרים משתנה בכל כמה פרקים: בספר הראשון היא מתחלפת בין הג'ין ברטימאוס, הכותב בגוף ראשון, ומוסיף הערות שוליים, לבין נתנאל, שולית הקוסם, המתואר בגוף שלישי. בספרים השני והשלישי מצטרפת הזווית של קיטי ג'ונס - פשוטת עם (כלומר: לא קוסמת) הפועלת במחתרת נגד שלטונם של הקוסמים. בנוסף, ישנו פרק אחד בספר השני המתואר מנקודת מבטו של סימפקין, שד זוטר שמת בסוף הפרק.
ג'נסיס (גשושית)
ג'נסיס הייתה גשושית לאיסוף דוגמאות של רוח השמש. שיגור הגשושית היה הניסיון הראשון לביצוע משימה מעין זו, ואף היה המשימה הראשונה בה הוטלה על גשושית משימה מרוחקת יותר ממסלול הירח כשבסיומה היה עליה לחזור אל כדור הארץ לשם בחינת הנתונים. הגשושית נשלחה כחלק מתוכנית דיסקברי של נאס"א.
הגשושית שוגרה ב-8 באוגוסט 2001, והחלק ששב לכדור הארץ התרסק בעת הנחיתה על כדור הארץ ב-8 בספטמבר 2004 בשל כשל בפריסת מצנח העוגן שלו. ההתרסקות זיהמה מקצת מהדוגמיות, אך חלקן שרדו את ההתרסקות ללא פגע, וככל הנראה יהיה אפשרי להשיג את כל מטרות שיגור הגשושית.
מטרת המשימה
המטרה העיקרית של המשימה הייתה לאסוף דוגמיות של ניאון וארגון, כדי לקבוע את היחס המדויק של היסודות בשמש. ידיעת היחס המדויק תוכל לענות על כמה שאלות בנוגע לתהליכים של יצירת כוכבים, עננים מולקולריים, גלקסיות והיקום. בנוסף לכך, מכיוון שהשמש נוצרה מאותו ענן מולקולרי שממנו נוצר גם כדור הארץ, יוכל המחקר לשפוך אור גם על החומרים המדויקים הנצרכים לשם התפתחות חיים.
השגת החומר השמשי מורכב למדי. בעטרת השמש, הנקודה הקרובה ביותר אליה יכולה להגיע גשושית, הטמפרטורה יכולה להגיע עד שלושה מיליון מעלות, והדבר מונע איסוף ישיר של חומרים מהאזור הזה. האפשרות היחידה להשיג חומרים מהשמש היא לאסוף אותם מרוח השמש. ג'נסיס צוידה בכמה מערכים של לוחיות איסוף, כאשר בכל זמן נתון רק לוחית אחת חשופה לחלקיקי הקרינה שנדבקים אליה. כל אחד משלושת מערכי הלוחיות נועד לאיסוף סוג אחר של רוח שמש, כאשר זמן החשיפה נקבע על פי נתונים מוקדמים שהתקבלו מתצפיות מכדור הארץ.
כל מערך לוחיות הורכב מלוחיות משושות שונות העשויות מסיליקון, זהב, ספיר, יהלום וחומרים נוספים. בהרכב חומרים אחר, המהירות הגבוהה בה נעים חלקיקי רוח השמש יכולה הייתה להשמיד אותם בעת פגיעה בלוחיות, אך הלוחיות הורכבו מחומרים בעלי צפיפות נמוכה, שאיפשרו לחלקיקים להיטמע בהם תוך כדי האטת מהירותם. חלקיקי האטום למעשה "נדבקו" אל הלוחיות וניצלו מהרס, כשם שגולה עשויה להינצל משבירה אם תיפול על חמאה רכה ותחדור אליה.
המשימה וההתרסקות
הגשושית תוכננה ונבנתה על ידי חברת לוקהיד מרטין. לפי נתוני נאס"א, העלות הכוללת של המשימה הייתה 264 מיליוני דולרים. הג'נסיס שוגרה על משגר דלתא 2 מקייפ קנוורל, ב-8 באוגוסט 2001, בשעה 16:13:40 לפי הזמן האוניברסלי המתואם. היא נעה במסלול בין-כוכבי מורכב, עד שהגיעה לנקודת לגראנז' L1 בין כדור הארץ לשמש. בין ה-3 בדצמבר 2001 ל-1 באפריל 2004 נחשפו הלוחיות לאיסוף האטומים שנפלטו מהשמש. בסיום שלב איסוף החומרים, נארזו הדגימות בתוך כמוסת שימור מיוחדת, והגשושית החלה לעשות את דרכה אל כדור הארץ. בהגיעה אל קרבת כדור הארץ, שחררה הגשושית את הכמוסה, שמשקלה 190 ק"ג, לנחיתה על כדור הארץ, בעוד הגשושית עצמה ממשיכה במסלולה בחלל.
נחיתה רגילה על ידי מצנח לא התאימה למשימה זאת, עקב הרגישות הרבה של הדוגמיות. על פי המתוכנן, בגובה של 33 קילומטרים היה אמור להיפתח מצנח עוגן שיאט במקצת את מהירות הנפילה של הכמוסה. לאחר ארבע דקות, כאשר הכמוסה מגיעה לגובה של 6.7 קילומטרים, היה אמור להיפתח מצנח בצורת כנף מטוס שיאט עוד יותר את מהירות הנפילה. אז היה אמור להגיע מסוק עם וו תפיסה מיוחד באורך חמישה מטרים, להיתפס במצנח בעודו באוויר ולהנחית את הכמוסה בעדינות אל הקרקע. התמרון המורכב נועד להבטיח כי הדגימות הרגישות לא ייפגעו משינוי המהירות הגדול בעת נחיתה רגילה במהירות 16 קמ"ש.
הכמוסה נכנסה לאטמוספירה ב-8 בספטמבר 2004, כאשר שאר חלקי הגשושית הופנו לעבר השמש במסלול בלתי ניתן להחזרה. כתוצאה מתקלה במד התאוצה בכמוסה לא הופעל מצנח העוגן, ונפילת הכמוסה הואטה רק עקב התנגדות האוויר העצמית שלה. מטבע הדברים הפרוצדורה של לכידת הכמוסה באוויר לא יכלה לצאת אל הפועל. הכמוסה התרסקה אל הקרקע במהירות של 86 מטרים בשנייה (311 קמ"ש).
הכמוסה נשברה כתוצאה מהפגיעה, וגם כמה מהדוגמיות שהיו בתוכה נפרצו והזדהמו. למרות זאת, הנזק היה מועט יותר משהיה אפשר לצפות ממהירות נפילה כזאת, משום שהקרקע באותו אזור הייתה רכה ובוצית.
הגשושית עצמה שבה לנקודת לגראנז' L1 לאחר שחרור הכמוסה. משם תומרנה הגשושית למסלול סביב השמש בקרבת כדור הארץ, אותו היא יכולה לשנות בקלות במקרה שיוחלט על משימה נוספת אותה היא אמורה לבצע, ועד אז היא הועברה למצב של "שנת חורף", בו היא רק מדווחת על מיקומה ומצבה, ואת האנרגיה שלה היא מקבלת מהלוחות הסולאריים שמכוונים אוטומטית אל השמש.
בחינת התוצאות
הכמוסה ההרוסה הועברה לחדר מטוהר לצורך עריכת אנליזה, וחלקי הפירוטכניקה שלה נוטרלו. כבר בבדיקה ראשונית היה ברור כי כמה מהלוחיות נמחו כליל מעוצמת ההתרסקות, אבל אחרות נותרו במידה רבה ללא פגע. עפר מהמדבר חדר אל הכמוסה, אך נוזלים לא חדרו. מכיוון שחלקיקי השמש נטמעו בתוך התאים, ואילו חלקיקי העפר שזיהמו אותם לא חדרו אל תוך החומר, אלא רק זיהמו את פני השטח של התאים, היה קל יחסית להפריד בין החלקיקים ובין העפר המזהם.
צוות האנליזה קיווה שיהיה אפשר להציל נתונים מהכמוסה. יומיים לאחר התרסקות הודיע דובר מהמעבדה הלאומית לוס אלמוס, כי כמה מכלים פנימיים נותרו ללא פגע, ולמרות הזיהום הרציני יהיה אפשר להשלים את רוב, אם לא את כל המטרות של המשימה. כמה חודשים אחר כך הודיעה נאס"א כי כבר שלחה אחד מן התאים לביצוע אנליזה באוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס.
כחצי שנה לאחר ההתרסקות, הודיעה נאס"א כי מדענים מטעמה הסירו את ארבע לוחיות האיסוף ממכשיר הנקרא "מרכז", לוחיות שנועדו לאסוף יוני חמצן על מנת למדוד את האיזוטופים של החמצן בשמש, מה שהוגדר מלכתחילה כמשימה החשובה ביותר של הגשושית.
שלוש שנים לאחר ההתרסקות פרסמו מדעני אוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס ממצאים על היחס בין האיזוטופים של הניאון לאיזוטופים של הארגון, מה שהוכיח את שלמותם של התאים. האיזוטופים של הניאון והארגון היו בדוגמיות משלושת הסוגים של רוח השמש (המהירה, האיטית ופליטת מסת העטרה), וניתן היה לבודד ולמדוד את כל שלושת הסוגים. נתונים אלו סייעו לפסול כמה תאוריות לגבי היווצרות כוכבים, והם התאימו לנתונים מוקדמים שנמדדו בארגון שהובא מהירח.
בשנת 2008 הוכרז כי נמצא ששיעור חמצן-16 על פני השמש גדול משיעורו על פני כדור הארץ. הדבר רומז כי אירוע כלשהו רוקן את החמצן מהדיסקה הפרוטופלנטרית של השמש לפני שהצטברו החלקיקים מהם נוצר כדור הארץ.
למרבה האירוניה, החומר אותו היה קל ביותר לסלק מהדוגמיות היה העפר שזיהם את התאים. קושי רב יותר היה בסילוק חומרי סיכה וחומרים ממבנה הגשושית עצמה.
ועדת החקירה
נאס"א הקימה ועדה בת 16 חברים לחקירת נסיבות ההתרסקות. הוועדה הורכבה ממומחים לפירוטכניקה, אוויוניקה ומומחים שונים נוספים. יומיים לאחר ההתרסקות החלה הוועדה את עבודתה, וקבעה מיד שלרכיבים מתוצרת מרכז החלל על שם ג'ונסון לא יכול להיות קשר להתרסקות. הקביעה הותירה את חברת לוקהיד מרטין ואת המעבדה להנעה סילונית כאשמות האפשריות היחידות בהתרסקות, ושתי החברות הגישו את כל הנתונים שבידיהם לוועדה. הכמוסה, ללא החומרים המדעיים שחולצו ממנה, נשלחה לחברת לוקהיד מרטין לבחינה.
חודש לאחר ההתרסקות פורסמה אינדיקציה ראשונית לגבי נסיבות ההתרסקות המשוערות. בכמוסה תוכנן מד תאוצה, אשר היה אמור להורות על הפעלתו של מצנח העוגן. בחיישן היה אמור להיווצר מגע כאשר הכמוסה הגיעה לתאוצה של 3 ג'י, ולשמור על המגע כאשר התאוצה גוברת, עד לתאוצה מתוכננת של 30 ג'י. כאשר התאוצה של הכמוסה שוב תפחת מתחת ל-3 ג'י, בעת התקרבותה לאטמוספירה, היה אמור להינתק המגע ולהפעיל בכך את מצנח העוגן. בפועל, מכיוון שהחיישן הותקן בכיוון ההפוך, לא נוצר כלל המגע בשלב הראשוני ולכן לא הופעל מצנח העוגן.
המהנדסים של לוקהיד מרטין סמכו על ניסויים שערכו במסגרת ההכנות לשיגורה של הגשושית סטארדאסט, שכללה מנגנון דומה, ובדקו התאמות בין התכנון של סטארדאסט לתכנון של ג'נסיס, בלא שינסו בפועל את המנגנון שהורכב בג'נסיס.
הכשל בג'נסיס היה דומה מאוד לכשל שהביא את אדוארד מרפי לנסח את חוקי מרפי המפורסמים: מד-תאוצה שהורכב הפוך.
Master of Orion III
Master of Orion III (בקיצור MOO3) הוא משחק המחשב השלישי בסדרת משחקי Master of Orion. המשחק פותח על ידי Quicksilver Software והופץ על ידי Infogrames ב-25 בפברואר 2003.
תהליך יצירת המשחק היה פתוח במידה ניכרת והמעריצים הצביעו עבור תכונות המשחק והציעו הצעות לעיצובו.
משחקיות
Master of Orion III הוא משחק אסטרטגיה בתורים שבו המטרה היא לשלוט בגלקסיה. במהלך כל תור השחקן מבצע את כל ההחלטות שיבוצעו במהלך אותו תור מחקירה ו קולוניזציה, דיפלומטיה, מסחר, הצבעות בסנאט, חקר טכנולוגיות, ריגול, עיצוב הצי החללי, בניה ופריסת כוחות עבור קרבות.
תנאי ניצחון
המטרה במשחק היא לשלוט בגלקסיה בדרך אחת או בכמה דרכים קבועות. תנאי הניצחון, שנקבעים בתחילת המשחק, יכול לשלוט בגלקסיה, להנהיג את הסנאט ו/או לגלות את אנטאראן X (באנגלית:"Antaran X’s"). הדרך הקלה ביותר לנצח היא להנהיג את הסנאט איפה שההצבעות התקופתיות למנהיגות מבוססת על כוחו של כל חבר שמצביע. כשהמשחק מתחיל רמת הכוח של האוריונים החדשים (באנגלית:"New Orions") גבוהה פי מאה מכל הגזעים האחרים והם שולטים בכל ההצבעות בסנאט. דרך התיישבות פשוטה על כמה שיותר עולמות בשלבים המוקדמים של המשחק ואז לפתח אותם ולהגן עליהם קל לשחקן להשיג כוח להצבעות בסנאט העולה על כל הגזעים האחרים יחד. בשלב זה פשוט צריך להצביע לגזע שלכם למנהיגות בסנאט יביא לניצחון. שיטת הניצחון עם קושי היא למצוא את חמשת אנטאראן X דרך חקירה ושליחה של צי חוקים מיוחד. הדרך הקשה ביותר לנצח היא שליטה בגלקסיה בדרך זו צריך להכניע את כל הגזעים האחרים בגלקסיה כולל את האוריונים החדשים. זה דורש כיבוש כל העולמות הנשלטים בידי הגזעים האחרים מה שיכול לקחת אלפי תורים כדי למלא את הגלקסיה הגדולה והצפופה.
אכלוס וחקירה
האכלוס הוא של כוכבים בודדים הממוקמים במספר רב של מערכות שמש שנוצרות באופן אקראי בתחילת כל משחק. לכל מערכת כוכבים יהיו מאחד עד שמונה כוכבים וכל כוכב מדורג לפי איכות המגורים בו המתאימים לדרישות הפיזיות של הגזע שלכם. כוכבי 1 אדום וכוכבי 2 אדום הם כוכבים שהכי פחות ראויים למגורים לגזע שלכם, 1 ו-2 צהוב ו-1 ו-2 ירוק הם יותר ויותר סביבות ידידותיות לגזע שלכם עד "נקודה נעימה", כוכב כזה מתאים מצוין עבור הגזע שלכם. הגורמים שיכולים להשפיע על הדירוג של הכוכב הם הטמפרטורה, רמת הרעילות, לחץ אוויר ורמת כוח הכבידה. לכל אחד מהגזעים השונים במשחק יש סוגי כוכבים מועדפים, מגזעים ארציים המעדיפים עולמות שהם וריאציות של כדור הארץ/מאדים עד גזעים אתריאנים המעדיפים עולמות ענקי גז כמו צדק. ניתן ליישב כל עולם מכל סוג, אבל, כשאמצעים טכנולוגים יאפשרו להתאים עולמות לדרישות הגזע שלכם עם רוב הכוכבים העוינים דורשים שכמות המתיישבים הראשוניים תהיה גדולה כדי להשיג שליטה ולהגדיל את ההפחתה בקצב הגדילה של האוכלוסייה. כוכבים מתגלים על ידי חקירה ומסחר. על ידי שליחת ספינות חלל כשיש לה מידע בסיסי על המערכת והערכה עם הכוכב רואי ליישוב מתגלה. תוספות כמו ציוויליזציות עשירות ללא יכולות טיסה לחלל, מנהיגים רגילים, משאבים נדירים ודברים אחרים יוצאי דופן וייחודיים יכולים להיות כבונוס או כעונש על כל עולם. מידע על מערכות כוכבים יכול להתקבל דרך מסחר עם הגזעים האחרים הנובע כהחלפת מידע.
דיפלומטיה
בחוקי הסנאט של האוריונים, הצבעות על בריתות והחלטות מתבצעות בו ובאופן מחזורי נבחר הנשיא. כל הדיפלומטיה עם הגזעים האחרים מתבצע בעזרת שגריר של כל גזע. הכרזות מלחמה, בריתות, יחסי מסחר, מסחר בטכנולוגיות וסחיטות ישירות מתבצעים בסנאט. הצבעות תקופתיות מוצעות על מגוון רחב של חוקים שיחייבו את כל הגזעים בגלקסיה (למרות שאפשר להתנגד להם תמורת קנס קל ביחסים בין הגזעים). אלה יכולים להיות חוקי מלחמה, חוקי עבודה, תשלומי מס ותקנות אחרות.
התפתחות טכנולוגית
המפתח להצלחה מעל כל הגזעים האחרים הוא דרך התפתחות טכנולוגית ניתן להתקדם בשישה תחומי מחקר. ששת תחומי המחקר הם מדעי הביולוגיה, כלכלה, מתמטיקה, מדעי הפיזיולוגיה ומדעי החברה. פיתוח בתחומים האלו יגרום לשיפורים בטכנולוגיה היכולים להרוויח בכל ההיבטים של המשחק הכול מהיכולת לשנות כוכבים כדי שיתאימו לגזע שלכם, צי ספינות חלל גדול וחזר יותר, חילי קרקע מצוידים טוב יותר, כלי פיתוח כלכלים חזקים יותר ומרגלים מוכשרים יותר.
ריגול
הריגול מחולק לריגול ולריגול נגדי דרך גיוס מרגלים. נתן לגייס מרגלים עם מומחיות חברתיות, פוליטיות, דיפלומטיות, מדעיות, כלכליות או צבאיות. מרגלים שגויסו אך לא נשלחו למשימה יעזרו בפעולות ריגול נגדי לפי המומחיות שלהם. מרגלים המוכנסים לשטח של גזע אחר ינסו לבצע בו פעולות עוינות לפי תחום ההתמחות שלהם. לדוגמה, מרגל חברתי המוחדר לתוך שטח של גזע אחר ינסה לעורר אי-שקט חברתי שישבש את התפוקה על כוכב אחד או יותר, אבל מרגל צבאי המוחזק בבסיס ינסה לזהות ולסכל מרגלי אויב שינסו לפגוע בתשתית הצבאית או לפגוע בצי ספינות החלל שלכם. מרגלים שנשלחו לשטח של גזע אחר יכולים להיות יעילים מאוד בהאטת ההתקדמות שלהם ובשיבוש התוכניות שלהם, כשמרגלי אויב יכולים לזרוע חורבן בציוויליזציה שלך. צריך לשמור על איזון כדי לוודא שכל שטח מוגן וגם להתמקד בהחדרת מרגלים לתוך השטחים החזקים ביותר של היריב.
כיבוש
קרב נוצר כאשר צי ספינות חלל של שני גזעים או יותר יושבים באותה מערכת כוכבים. הקרב מתקדם בשני שלבים: קרב בחלל וקרב על הקרקע. קרב בחלל מתבצע בחלל הפתוח או ליד אחד הכוכבים בכוכבי מערכות הכוכבים, מה שנקבע על ידי התוקף או על ידי המגן בתחילת הקרב. אם מטרת התוקף היא לכבוש כוכב ממערכת כוכבים מסוימת אז הקרב יהיה ליד אותו כוכב כשההגנות של אותו כוכב גם משתתפות בקרב. אם מטרת התוקף היא השמדת צי ספינות חלל בלבד או תפיסת מערכת כוכבים אז הקרב יתרחש בחלל הפתוח בין ציי ספינות החלל בלבד. השחקן יכול לשלוט ידנית על הצי, מה שיכול להיות קשה בגלל מערכת מסורבלת ולא פחות ממערכת שליטה אינטואיטיבית, או שהבינה המלאכותית יכולה לקחת שליטה על הצי, מה שיכול לגרום להפסד עקב אי יעילות שלה – למרות שגם הבינה המלאכותית של היריב גם באותה מידה לא יעילה. השחקן אפילו לא חייב לצפות בקרב, אבל יכול לתת למשחק להחליט את התוצאה ולהציג את המנצח ואת מספר הספינות שנשאר. אם התוקף מנצח בקרב שמטרתו היא להשתלט על כוכב מאוכלס והביא יחד עם הצי חיילי קרקע אז יבוא השלב השני של הקרב. קרב קרקעי כולל עימות של כוחות הקרקע של התוקף נגד כל אחד מכוחות הקרקע של היריב שקודם לכן הוקצבו לכוכב כמו כן גם נגד חלק מאוכלוסיית הכוכב. קרב קרקעי יכול להימשך מספר רב של תורים במשחק והוא מופסק כאשר הכוח התוקף מובס או הגנות הכוכב מובסות. כמו בקרב בחלל השחקן יכול לשלוט בהתקפה על ידי יצירת תוכנית תקיפה או לתת לבינה המלאכותית לקחת פיקוד, ניתן לצפות בקרב או לצפות רק בתוצאות בסוף הקרב. ניצחון אומר השתלטות על הכוכב, על האוכלוסייה ששרדה ועל השיפורים ששרדו.
ביקורת על Master of Orion III
למרות שמאוד ציפו למשחק ושובח בידי כמה מפיצי משחקים, MOO3 היה משחק בינוני ולא רב מכר כמו קודמיו. זה באופן כללי קשור לממשק משתמש המסורבל, לבינה המלאכותית העלובה של קרבות החלל, מספר באגים שגרמו למשחק לקרוס מעולם לא תוקנו (מלבד שני טלאים שטיפלו בכמה מהבאגים הנוראיים ביותר, Infogrames לא סיפקו שום תמיכה לרגל שחרור המשחק), דיכוי של המון תכונות פופולריות מהמשחקים הקודמים (כמו השמדת עצים ושיפוץ ספינות חלל ישנות) יחד עם היעדרות של הרבה תכונות חדשות שהובטחו (כמו מערכות אתוס לגזעים ואפשרות לאכלס ירחים ואסטרואידים, כדי שהשחקנים לא יהיו מוגבלים לכוכבים בלבד) והיעדרות של מיקרו-הנהלה או האופי הכללי והקסם של קודמיו. אחת הבעיות המשמעותיות הייתה הבינה המלאכותית העלובה (למרות ששוחררו טלאי עדכון לא רשמיים על ידי הקהילה ששיפרו מעט את הבינה). הבינה המלאכותית האוטומטית הייתה מאוד יעילה, ויכלה לשלוט כמעט בכל דבר, מה שגורם למשחק להיות קל יותר עם הוא עובד לבד.
אף אחד מצוותי הפיתוח המקוריים לא עבדו על המשחק.
מספר טלאים שנוצרו על ידי קהילת המעריצים עשו ניסו להכניס חלק מהתכונות החסרות ולתקן כמה מהבאגים שהיו במשחק, אפילו אחרי שני טלאים רשמיים ששוחררו על ידי Quicksilver, כדי להוסיף תוכן חדש.
סיפור רקע
ב-Master of Orion III, השחקן מגלה שמה שנחשב להיות הכוכב של אנטראן ב-Master of Orion II היה למעשה רק בסיס שיגור, "קונג'אנן" (אנגלית:"ConJenn"). האנטראן נשארו פסיביים למשך שנה 25 ואז חזרו והביאו 25 שנה קשות, הביסו את כל הגזעים של מגזר אוריון ושיעבדו אותם.
בכל אופן, אלף שנה מאוחר יותר, האנטראן נעלמו במסתוריות. נותרו שתי קבוצות: אלה שיושבים על הכוכב אנטראנס ואלה השולטים במגזר אוריון. האנטראן מפקחים על אוריון רואים כתבים על הקיר ומנתקים קשר עם אנטראנס. מתוך יהירות, הם הכריזו שהם ה-"אוריונים החדשים" (ניגוד ל-"אוריונים הקדומים"). עקב ציפייה למרד, האוריונים החדשים העניקו לשטחים הכבושים סנאט אוריוני חדש, שעמיד פני מנהיגות נאורה. חצי תריסר מהגזעים של המשחק הקודם אתגרו אותם, רק כדי להיות מובסים עד כדי הכחדה (מושבות מבודדות ופליטים של גזעים אלו ניתן למצוא בכל רחבי המגזר). גם שמועות שקריות על היורש הלגיטימי לכס של אוריון שופעות במשחק. בינתיים באנטראן, האנטראנס מנסים לפתח נשק שיביס את האוריונים החדשים הגחמניים; טפילים דמויי וירוס הידועים כ-"הקוצרים" (אנגלית:"Harvesters"). הם בורחים משליטה, אף על פי, שנהיו לגזע מתקדם בעל כוח חישה: האטקול, הקוצר זאטה.
כמו במשחק הקודם, ניתן לנצח במשחק בשלוש דרכים: להביס את כל הגזעים האחרים, להיות ראש הסנאט, או לגלות את חמשת האנטראן X - חלקי מידע אבודים של האנטראן שמכיל את סודות החיים.
אלימות נגד אנשים עם מוגבלות
אנשים עם מוגבלויות (פיזיות, חושיות, קוגניטיביות ונפשיות) נמצאים בסיכון גבוה יותר לחוות ניצול ואלימות לסוגיהם השונים מקרב בני משפחה, מכרים וזרים, בהשוואה לאוכלוסיות אחרות. לאלימות כנגד אנשים עם מוגבלות ממדים רבים הכוללים בתוכם אלימות פיזית, אלימות נפשית, אלימות ופגיעה מינית והזנחה קשה. תופעת האלימות כלפי אנשים עם מוגבלות יכולה להתרחש לאורך כל שלבי החיים של אנשים החיים עם מוגבלות. האלימות יכולה להתרחש במסגרות החינוך, טיפול או הרפואה ועל ידי המשפחה. היקף האלימות המשוער כלפי אנשים עם מוגבלות הוא פי ארבעה עד פי עשרה בהשוואה לאנשים ללא מוגבלות. שיעור העמדתם לדין של עבריינים הפוגעים באנשים עם מוגבלות נמוך בהשוואה לפשעים הנעשים באנשים ללא מוגבלות.
אלימות פיזית
אלימות פיזית מוגדרת כהפעלת כוח או אמצעי פיזי אחר כלפי גופו של נפגע הנעשית במידה העלולה לגרום נזק או סבל פיזי-גופני או נפשי לאדם. על פי דו"ח ארגון הבריאות העולמי אנשים עם מוגבלות נחשפים לאלימות פיזית פי 3.6 יותר מאנשים ללא מוגבלות . מחקרים מצאו כי אלימות פיזית כלפי אנשים עם מוגבלויות מלווה לרוב בהזנחה והתעללות מינית.
אלימות מינית
פגיעה והתעללות מינית באנשים עם מוגבלות היא כרונית וקשה ומלווה לרוב בפגיעות נוספות, פיזיות או נפשיות. על פי דוח ארגון הבריאות העולמי אנשים עם מוגבלות נמצאים בסיכון של פי 2.9 לחוות יותר פגיעה ואלימות מינית. לעומת האוכלוסייה הכללית. תחום נוסף המתקשר לפגיעה והאלימות המינית הוא נושא ההסכמה לקיום יחסי מין. במקרים בהם קיימת מוגבלות קוגניטיבית. הדין הפלילי קובע כי יחסי מין עם אדם, גם אם בהסכמה, תוך ניצול העובדה שיש לו מוגבלות נפשית או מוגבלות שכלית, שבשלהם אין לראות בהסכמתו, אם וככל שניתנה, הסכמה חופשית – מהווים עבירה פלילית. הסכמה כוללת קיום הדדיות בין שני אנשים בגילאים דומים ובעלי הבנה קוגניטיבית דומה והתפתחות רגשית תואמת. כאשר ישנו שוני באחת מקטגוריות אלו לא יכולה להתקיים הדדיות והסכמה. כמו כן החוק אוסר על קיום יחסי מין בין מטפל למטופל מהוות עבירה ללא קשר לשאלת הסכמת המטופל.
המחקר הקשור לאלימות מינית באנשים עם מוגבלות מעלה כי רוב הפגיעות נעשות על ידי אנשים קרובים ומוכרים דוגמת בני משפחה, מטפלים, אנשי חינוך וכדומה. חשופים יותר לפגיעות אלו הם אנשים עם מוגבלות קוגניטיבית (פי 4 יותר) ואנשים עם מוגבלות תקשורתית (אוטיזם). עם זאת אלימות מינית זו מדווחת הרבה פחות על ידי אוכלוסיות אלו בהשוואה לבני אותם הגילאים ללא מוגבלות.
אלימות נפשית והזנחה
אלימות, הזנחה והתעללות נפשית הן הקשות ביותר לזיהוי שכן הן אינן משאירות סימנים חיצוניים. גם החוק איננו ברור בנושא. חוק העונשין מעלה את הסוגיה כחלק משלל פגיעות אפשריות: ”העושה בקטין או בחסר ישע מעשה התעללות גופנית, נפשית או מינית“. הזנחה כוללת מספר ביטויים מרכזיים: הזנחה רגשית הכוללת מניעת יחסי גומלין עם הסביבה, הזנחה חינוכית הכוללת מניעת שירותי חינוך ראויים, הזנחה רפואית הכוללת אי מתן תרופות או מניעת טיפול רפואי והזנחה גופנית הכוללת אי סיפוק צרכים דוגמת מזון, ניקיון, צרכים. ארבעת סוגי ההזנחה עלולים להתבצע יחדיו או בנפרד.
אנשים עם מוגבלות חשופים הרבה יותר למצוקות סביבתיות והזנחה לעומת בני גילם. עובדה זו משפיעה על התפתחותם ועל רמת חייהם.
גם המחקר הנוגע לסוג אלימות זו לוקה בחסר ומתייחס בעיקר לקטינים. מחקר שנערך בארצות הברית העלה כי ילדים עם מוגבלות התפתחותית היו בסיכון להתעללות נפשית-רגשית פי 3.4–4 יותר מילדים מקביליהם בני אותו הגיל ללא מוגבלות.