cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ארנסט גינתר, דוכס שלזוויג-הולשטיין
ביוגרפיה
לאחר מותו ב-22 בפברואר 1921, בן דודו אלברט, נסיך שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג ירש את התואר דוכס שלזוויג-הולשטיין. מאחר שהדוכס אלברט מת ללא ילדים, קו שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג נכחד יחד איתו. יורשו כראש בית שלזוויג-הולשטיין היה פרידריך פרדיננד, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג.
דממת בחירות
דממת בחירות, שתיקת בחירות (באנגלית: Election silence) או דממת קמפיין (campaign silence) הם מונחים שמציינים איסור על קיום תעמולת בחירות לפני בחירות (ובמדינות מסוימות גם במהלך הבחירות). על פי כלל זה, בחלק מהמדינות, כמו סלובניה ופולין, אסור לנסות לשכנע אנשים להצביע למועמד ספציפי או למפלגה פוליטית ביום הבחירות. ישנן מדינות שהכריזו כי מבחינה חוקית, דממת בחירות מהווה הפרה של החוק בנוגע לחופש הביטוי. עם זאת, משתמשים בה בחלק מהדמוקרטיות בעולם "על מנת לאזן את התעמולה ולשמור על סביבת הצבעה חופשית".
רקע כללי
בחלק מהמדינות קיימת דממת בחירות על מנת לתת לבוחרים תקופה לחשוב על ההתרחשויות במדינה לפני שיצביעו. במהלך תקופה זו אסור למועמדים לקיים תעמולת בחירות. לעיתים קרובות אסור גם לערוך סקרי בחירות. הדממה נאכפת בדרך כלל כחוק, אם כי במדינות מסוימות היא רק "הסכם ג'נטלמני" בין מפלגות מובילות.
בית המשפט העליון של ארצות הברית קבע בתיק "בורסון נגד פרימן" משנת 1992 כי ניתן להגביל תעמולת בחירות רק ביום הבחירות, באזור קטן סביב הקלפי, וכל איסור דיבור בטווח רחב יותר נוגד את החוקה. בבולגריה, קבע בית המשפט החוקתי בשנת 2009 כי דממת בחירות וכן איסור על סקרי דעת קהל לפני יום הבחירות מייצגים פגיעה בחופש הביטוי. בית המשפט החוקתי של הונגריה קבע בשנת 2007 כי איסור על סקרי דעת קהל נוגד את החוקה, אך אישר את דממת הבחירות. גם בית המשפט החוקתי של סלובניה קבע בשנת 2011 כי איסור על סקרי דעת קהל נוגד את החוקה. בהתאם לסעיף 329 לחוק הבחירות בקנדה, קנדה אסרה בעבר על הפצת תוצאות הבחירות באזורים במדינה בהם הקלפיות טרם נסגרו, כך שתוצאות מאזורי הבחירות במחוזות המזרחיים והאטלנטיים לא ישפיעו על התוצאות במערב. אף על פי שאושר על ידי בית המשפט העליון, איסור זה בוטל בשנת 2012.
דממת בחירות נקראת גם "תקופת האפלה" (blackout period).
בסלובניה, עד לשנת 2016 היה אסור להזכיר שם של מועמד ביום הבחירות בפומבי. מי שפרסם הצהרות חיוביות או ביקורתיות אודות מפלגות או מועמדים ברשתות החברתיות, בפורומים מקוונים, או השמיע הצהרות במקום ציבורי, למשל במסעדה, הועמד לדין ונקנס. במשך למעלה משני עשורים, התקשורת והמצביעים נמנעו מלדבר על פוליטיקה ביום שלפני הבחירות וביום הבחירות. בשנת 2016 קבע בית המשפט העליון כי "לא כל דעה היא תעמולה", פרסם הגדרה חדשה למונח 'תעמולה', וביטל פסק דין של בית משפט נמוך יותר, שהרשיע אדם שכתב בפייסבוק "ריאיון נהדר! שווה קריאה!".
דממת בחירות ברחבי העולם
דממת בחירות מונהגות במדינות הבאות. משך הזמן שלהן בתקופה שלפני הבחירות מצוין בסוגריים:
דוד ביטן
ביוגרפיה
ביטן נולד באל-קניטרה שבמרוקו לאלברט ומרגלית, ועלה לישראל בגיל חמש. שירת בצה"ל כחובש קרבי. בשנת 1987 סיים תואר ראשון בלימודי משפטים באוניברסיטת תל אביב ועסק בעריכת דין במשרד עצמאי.
כיהן כחבר מועצת עיריית ראשון לציון מטעם הליכוד משנת 1988, אז נבחר לראשונה ליושב ראש סניף הליכוד בעיר, והתמודד למועצת העיר בראש רשימת הליכוד.
מ-2011 חבר ביטן בחבר הנאמנים של הסוכנות היהודית.
באוקטובר 2021 קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת רובקידזה בגאורגיה.
קבוצת הכדורגל הפועל ראשון לציון
בשנים 2001–2008 עמד בראש קבוצת הכדורגל הפועל ראשון לציון. בתקופה זו התדרדר מצבה הכספי של הקבוצה. לפי תחקיר של TheMarker, ביטן והקבוצה הסתבכו עם השוק האפור בעקבות הלוואה שלקחו מהם. עקב כך ירד ביטן למחתרת לתקופה ארוכה מחשש מהמלווים, משכורתו עוקלה והחוב שולם לבסוף בסיוע בני משפחה וחברים. ביטן הגיב שהתחקיר הוא "מחזור של שקרים".
בכנסת
ביטן התמודד בבחירות המקדימות לרשימת הליכוד לקראת הבחירות לכנסת החמש עשרה, הוצב במקום ה-39 לאחר שזכה ב-173 קולות, ולא נבחר לכנסת לאחר שהרשימה זכתה ב-19 מנדטים.
בבחירות המקדימות שנערכו לקראת הבחירות לכנסת העשרים נבחר פעם נוספת כנציג מחוז השפלה, והוצב במקום ה-16 ברשימת המפלגה לכנסת.
לאחר שהליכוד זכה ב-30 מנדטים, הושבע ביטן ב-31 במרץ 2015 כחבר הכנסת ה-20. הוא מונה ליושב ראש ועדת הכנסת. במאי 2016, מונה ליושב ראש הקואליציה.
לקראת הבחירות לכנסת ה-21 התמודד ברשימה הארצית בפריימריז של הליכוד והוצב במקום ה-23 ברשימה לכנסת. הוא הוצב באותו מקום בבחירות לכנסת ה-22 ונבחר. לאחר מכן מונה לסגן יושב ראש הכנסת.
ב-5 בינואר 2020 הציע ראש הממשלה, בנימין נתניהו, למנותו לשר החקלאות בממשלת המעבר, אך בעקבות השהיית המינוי הודיע ביטן שהוא מוותר עליו.
במאי 2020 מונה ליו"ר ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.
בכנסת ה-24 נמנה, ככל חברי מפלגתו, עם האופוזיציה. באוגוסט 2021 נמנה עם העותרים לבג"ץ נגד החלטת הכנסת על הרכב ועדותיה.
לקראת הבחירות לכנסת ה-25 התמודד ברשימה הארצית בפריימריז של הליכוד והוצב במקום ה-17 ברשימה לכנסת. לאחר הבחירות מונה ליו"ר ועדת הכלכלה. בכנסת ה-25 התבטא נגד ראש הממשלה ויו"ר מפלגתו נתניהו, והסתייג מחלקים ברפורמת לוין וממהלכים נוספים שהממשלה קידמה.
חשדות בפלילים
החל מדצמבר 2017 נחקר ביטן במשטרה בתיק 1803, בחשד לקבלת שוחד בעת כהונתו כסגן ראש עיריית ראשון לציון, וכן כחבר הכנסת. כמו כן נחקרה אשתו, חגית, בחשד להלבנת הון. בדצמבר 2017 פרש ביטן מתפקידו כיושב ראש הקואליציה בעקבות החקירות. במרץ 2019 פרסמה המשטרה את עמדתה כי התגבשה תשתית ראייתית מספקת לביסוס חשדות שלפיהם ביצע עבירות שוחד, הלבנת הון, קבלת דבר במרמה, מרמה והפרת אמונים ועבירות מס, ב-12 פרשות. במהלך חקירותיו ניצל ביטן את זכות השתיקה.
ב-26 בינואר 2020 הודיע היועץ המשפטי לממשלה, אביחי מנדלבליט, על הגשת כתב אישום, בכפוף לשימוע, נגד ביטן, בעבירות של שוחד, מרמה והפרת אמונים ב-9 פרשות, שבמסגרתן נחשד בלקיחת שוחד בסכום מצטבר של 992 אלף ש"ח. בית-המשפט אסר לפרסם את שמות עדי המדינה בפרשה. ב-9 באוגוסט 2021 הוגש נגד ביטן כתב אישום על שוחד, מרמה והפרת אמונים . ב-27 בדצמבר 2022 החל שלב ההוכחות במשפטו של ביטן בבית המשפט המחוזי בלוד.
בספטמבר 2022, במסגרת הסדר טיעון, הורשעה רשת חצי חינם ומנהלת הנדל"ן שלה, ליהי סונק-קופרלי, במתן שוחד לביטן.
שבת העסקים הקטנים
שבת העסקים הקטנים הוא חג קניות אמריקאי שנערך במהלך השבת לאחר חג ההודיה האמריקאי, אירוע זה הוא חלק מחודש הקניות העמוסות בשנה.
היסטוריה
הפעם הראשונה שנערך האירוע היה ב-27 בנובמבר 2010 והיה מעין חלופה ששימשה עסקים קטנים מול ענקיות הקמעונאות שעורכות את הבלאק פריידי והסייבר מאנדיי, יום שבת העסקים הקטנים מעודד את הקונים לקנות בעסקים קטנים ומקומיים, יום העסקים "Small business הוא סימן מסחרי רשום של אמריקן אקספרס.
האירוע הראשון נערך ידי אמריקן אקספרס, בשיתוף פעולה עם הקרן הלאומית למען שימור היסטור וראש עיריית בוסטון, תומאס מנינו. ב-2010 אמריקן אקספרס קידמה את יום הקניות באמצעות קמפיין פרסום ברדיו ובטלוויזיה.
עם חלוף השנים החלה החברה לפרסם את יום הקניות באמצעות מספר דרכים חדשניות או יעילות יותר, בין היתר שימשה בפלטפורמת המדיה חברתית, פוליטיקאים מקומיים שקידמו את יום הקניות ואף קבוצות עסקים ששיתפו פעולה עם אמריקן אקספרס. פורסמו כמעט 30,000 ציוצים שכללו את האשטאג "smallbusinesssaturday#".
ג'ים הוויק
ג'יימס "ג'ים" הוויק (באנגלית: James "Jim" Howick; נולד ב-14 במאי 1979) הוא שחקן ותסריטאי אנגלי, הידוע מהופעותיו בסדרות טלוויזיה כגון "Horrible Histories", "יונדרלנד", "חינוך מיני", "פיפ שואו" ו"רוחות".
ביוגרפיה
הוויק נולד בצ'יצ'סטר שבמערב סאסקס. הוא התחנך ב-The Regis School. בשנת 2000 סיים בהצטיינות את לימודיו באקדמיה לאמנות התיאטרון מאונטוויו.
יחד עם חמישה חברים נוספים מצוות שחקני "Horrible Histories", היה הוויק היוצר, תסריטאי והכוכב של סדרת הפנטזיה הקומית "יונדרלנד", ששודרה בערוץ SkyOne החל מ-10 בנובמבר 2013. הוויק השתתף עם אותה קבוצה בסרט "ביל שייקספיר", קומדיה בהפקת ה-BBC המבוססת באופן רופף על חייו של ויליאם שייקספיר. תפקידים נוספים של הוויק בטלוויזיה היו ג'ררד בסדרה "פיפ שואו", ג'רי בסדרה "בבילון" של דני בויל, ואנתוני בהפקה המחודשת של "Reggie Perrin". הוויק שיחק בתפקידים קבועים בתוכניות מערכונים שונות כגון "המופע של ארמסטרונג ומילר" ו"המופע של קווין בישופ". ב-2017 שיחק בתפקיד ארון מייפורד בסדרת הדרמה "ברודצ'רץ'" של ITV. ב-2019 החל לשחק בתפקיד מר הנדריקס, המורה למדעים, בסדרה "חינוך מיני" של נטפליקס. הוויק הוא שותף ליצירה והכתיבה של הסיטקום "רוחות" של ערוץ BBC One, ששודר לראשונה ב-2019.
בקולנוע שיחק הוויק בתפקיד מטלין בסרטו של גיירמו דל טורו "הלבוי".
ב-2010 זכה הוויק בפרס באפט"א לילדים על הופעתו בעונה השנייה של הסדרה "Horrible Histories" של ערוץ CBBC.
אורי אייזנצוויג
אורי אייזנצוויג (נולד ב-28 בספטמבר 1946) הוא פרופסור לספרות צרפתית והשוואתית באוניברסיטת ראטגרס בארצות הברית.
נולד בהוואנה שבקובה. בוגר תואר ראשון בפילוסופיה ובצרפתית מאוניברסיטת תל אביב (1969), תואר שני ודוקטורט מאוניברסיטת פריז VIII ואחר כך המשיך לכתוב עבודת הביליטציה באוניברסיטה. בהמשך הוא עבר לארצות הברית ומכהן עתה כפרופסור באוניברסיטת ראטגרס.
בשנת 1996 הוא זכה במלגת גוגנהיים.
קונסטנטינוס (פירושונים)
{{פירושונים|
ראו גם
}}
עונת 2018 בגביע ליברטדורס
עונת 2018 בגביע הליברטדורס הייתה העונה ה-59 של התחרות הדרום-אמריקאית לקבוצות כדורגל, והיא אורגנה על ידי CONMEBOL. המשחק הראשון התקיים ב-22 בינואר 2018 והתחרות הסתיימה ב-9 בדצמבר 2018. בתחרות השתתפו 47 קבוצות מכל מדינות חברי הארגון.
התחרות הסתיימה בניצחון של ריבר פלייט, וזאת בפעם הרביעית בתולדות המועדון.
שלב המוקדמות הראשון
שלשות המנצחות בשלב זה יעפילו אל שלב המוקדמות השני.
שלב המוקדמות השני
שמונת המנצחות בשלב זה יעפילו אל שלב המוקדמות השלישי.
שלב המוקדמות השלישי
ארבע המנצחות בשלב זה יעפילו אל שלב הבתים, שתי הראשונות מתוך ארבע המפסידות יעברו לגביע הסודאמריקנה.
שלב הבתים
שתי הראשונות בכל בית העפילו לשלבי ההכרעה של הטורניר והמסיימות במקום השלישי בכל אחד מהבתים עברה לגביע הסודאמריקנה.
עין מורכבת
עין מורכבת (מכונה גם "עין פסיפס" או "עין תשבץ") היא מערך של עיניים זעירות וצמודות רבות, כפי שיש לרוב החרקים בראשם, וגם לחלק קטן מפרוקי הרגליים האחרים. כל עין זעירה כזו מכונה "אומטידיום". כל אומטידיום במערך הוא בעל טווח ראייה של ארבע מעלות ונותן תמונה גסה של מה שמולו. כל אומטידיום מכיל עדשה קטנה, רשתית קטנה ותא או תאי עצב. מתוך האומטידיום יוצא אקסון אל אונת הראייה במוח. באונת הראייה משתקללות התמונות מכלל האומטידיה שבעין המורכבת, ומחושבים מיקומו וצורתו של העצם הנראה.
אצל חלק מהחרקים, מערך העיניים המורכבות הוא גדול מאוד ומכסה את רוב שטח הפנים. אצל חלקם אפילו את רוב שטח הראש. כאשר מערך העיניים המורכבות הוא כה גדול, כל אונת ראייה של כל אחת משתי העיניים המורכבות גדולה יותר משאר המוח. לחלקם יש גם עיניים זעירות נוספות ומבודדות, שאינן חלק ממערך העיניים המורכבות.
אחת השיטות להרחיק זבובי בית, היא להשתמש בשקית תלויה (לעיתים עם מטבעות בפנים), הסיבה לכך קשורה לעצם העובדה שהזבובים בעלי עין מורכבת. אמנם הדעה על נכונות השיטה במחלוקת, ואין מחקרים שמראים וודאות של הצלחת השיטה
עלמא א-שעב
ב-1875 מצא ויקטור גרן במקום כפר שבו כ-350 תושבים, נוצרים מרונים ויוונים אורתודוקסים. ב-1881 דיווחו קלוד קונדר והורשיו קיצ'נר מהקרן לחקר ארץ ישראל על כפר ובו כ-500 תושבים, שבתיו בנויים היטב וסביבת הכפר נקיה. בכפר שני מבני כנסייה, מטעים, מעין ובורות מים רבים.
במשך מספר שנים לאחר עליית קיבוץ חניתה על הקרקע ב-1938, היו קשרים טובים בין הכפר הלבנוני והקיבוץ העברי, בין היתר, הודות למאמציו של "מוכתר" חניתה, יוסף פיין. היחסים פסקו לאחר הקמת מדינת ישראל.
ב-1977, בעת שלישראל היה קשר עם הנוצרים בדרום לבנון, שימשה עלמא א-שעב בסיס יציאה לפעולה של צבא לבנון החופשית כנגד הכפר השיעי הסמוך, נקורה. הפעולה הייתה ביוזמתו של אלוף פיקוד הצפון, יאנוש בן גל. הכוח הנוצרי שכלל גם תושבים מהכפר והיה בפיקודו של סאמי שידיאק, נכשל בפעולתו ושידיאק אף נפצע בה.
הגידול החקלאי השולט בכפר הוא מטעי זית. ב-2008 תרם גדוד איטלקי של יוניפי"ל, שאייש את מוצב יוניפי"ל הסמוך לכפר, ציוד תעשייתי לכבישה קרה של זיתים ויצירת שמן זית.
בכפר מצויות שלוש כנסיות: כנסיית מר-אליאס העתיקה, כנסיית אל-סיידה וכנסיית אל-בשארה האוונגליקנית.
טחינת אל ארז
היסטוריה
בשנות ה-80 הקים אסעד זהר מפעל לייצור מנועים וגנרטורים בנצרת. בשנת 1990, לאחר שרכש ציוד ממפעל שנסגר, הוסב המפעל לייצור טחינה, והמותג קיבל את שמו מעץ הארז שבחצר המשפחה. בשנת 1992 הוקמה חברת אגס ירוק מסחר ושירותים בע"מ.
ב-2003, לאחר פטירתו של אסעד, מונתה אשתו ג'וליה זהר למנהלת המפעל. תחת ניהולה התפתח המפעל ונתח השוק שלו בתחום הטחינה גדל. תוצרת המפעל משווקת בישראל, ומשנת 2005 גם בעולם ובעיקר בארצות הברית, כאשר שיעור הייצוא מכלל הפעילות מגיע ל-30%.
גרעיני השומשום מיובאים מאתיופיה ושיטת הייצור היא מסורתית בת 14 שלבים כאשר בתהליך נעשה שימוש באידוי (מה שמונע את שינוי צבע הטחינה) וטחינה באבני ריחיים. המותג זכה במקום הראשון באיכות המוצר בתוכנית "כלבוטק" בשנת 2013.
בשנת 2015 עבר המפעל, שמעסיק כ-40 עובדים, מנצרת לאזור תעשייה שגיא 2000.
בשנת 2019 מונה יוסף, בנה של ג'וליה, למנהל חברת הבת "אל ארז US" שהוקמה בארצות הברית. חברת הבת האמריקאית משווקת את המותג בשם "Julia's Tahini".
מכירת המפעל בישראל
בפברואר 2022 מכרה ג'וליה זהר את המפעל לקרן ההשקעות הישראלית "פורטיסימו קפיטל" - אך ג'וליה זהר תמשיך עוד שנתיים בניהול המפעל שלה שעלה לכותרות בשל תמיכה בקהילת הלהט"ב - ולאחר מכן תפרוש.
פעילות חברתית
ביוני 2020, הודיעה החברה שתממן קו סיוע לקהילת הלהט"בים בחברה הערבית. הקו יופעל על ידי האגודה למען הלהט"ב בישראל. חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן והקרן החדשה לישראל תמכו בצעד ובתרומתו לקידום זכויות להט"ב. החברה ספגה על כך ביקורת וקריאות לחרם צרכנים מצד גורמים שמרניים בחברה הערבית בישראל. בפועל, הקריאות להחרים את המותג הביאו לתוצאה ההפוכה, עם זינוק במכירות ובנתח השוק בשיעור של כ-28%.
רן מלובני
רן מלובני (נולד ב-7 במרץ 1967) הוא עיתונאי, שדרן ופרשן ספורט ישראלי.
ביוגרפיה
מלובני סיים את לימודיו בבית הספר רנה קסין. בוגר תואר ראשון בתקשורת באוניברסיטת אריאל בשומרון ותואר שני בתקשורת פוליטית באוניברסיטת בר-אילן.
מלובני משמש כשדרן וכמגיש תוכניות בערוץ הספורט. בין היתר משמש כשדרן משחקי כדורגל, כדורסל, כדוריד, כדורעף ועוד. מרצה באוניברסיטת אריאל בשומרון.
האגודה הבין-לאומית לסוכרת
האגודה הבין-לאומית לסוכרת (באנגלית: International Diabetes Federation) היא ארגון-גג המאגד כ-200 ארגונים בכ-160 מדינות ברחבי העולם, הפועלים לשיפור איכול חייהם של חולי סוכרת. האגודה פועלת להגברת המודעות למחלת הסוכרת, לקידום טיפול מתאים במחלה ומניעתה, ולעידוד מחקר למציאת תרופות לסוגים השונים של המחלה.
הארגון נוסד ב-1950. הוא משויך כיום למחלקה למידע לציבור של האומות המאוחדות, ומצוי בקשר רשמי עם ארגון הבריאות העולמי וארגון הבריאות הפאן-אמריקני.
בנוסף מקיים הארגון קונגרס בין-לאומי לסוכרת, מפעיל מגזין בנושא הסוכרת ("Diabetes Voice"), מוציא לאור ומעדכן את "אטלס הסוכרת", מפעיל תוכנית לסיוע לילדים הלוקים בסוכרת במדינות מתפתחות, ועוד.
הארגון קבע גם את לוגו הסוכרת ב-2006, כסמל של מעגל כחול. הסמל נקבע לאחר החלטת האו"ם לקבוע את יום הסוכרת הבין-לאומי כאחד מהמועדים הבין-לאומיים שלו, ב-20 בדצמבר 2006. מעגל הוא סמל לחיים ובריאות בתרבויות רבות בעולם; כחול הוא צבע דגל האומות המאוחדות וכן צבע השמיים המאחד את כל אומות העולם. הלוגו נועד לסמל את התאחדות כלל קהילות הסוכרת ברחבי העולם לפעולה משותפת לשליטה במחלה ולמניעתה, ולתת לסוכרת מעין זהות משותפת משלה.
"האגודה הישראלית לסוכרת", ארגון הפועל בנושא הסוכרת בישראל, חבר באגודה בין-לאומית זו.
דוד וייסמן (שחיין)
דוד וייסמן (נכתב גם כ"ויסמן"; נולד ב-17 בנובמבר 1942) הוא שחיין עבר ישראלי, אלוף ישראל ושיאן ישראל בשחייה.
ביוגרפיה
וייסמן נולד בתל אביב. כשהיה בן 9, עברה משפחתו לרמת גן. התאמן בקבוצת "ברית מכבים עתיד" בהדרכתם של נחום בוך וד"ר אבוני מהונגריה. בשנת 1960 התגייס ויסמן לצה"ל. את שירותו הצבאי עשה בחטיבת גולני. לאחר השחרור, טס לווינה כדי לעבוד במפעל המשפחתי למברשות. הוא הצטרף למחלקת השחיה של הכח וינה בשחייה.
קריירת שחייה
באליפות ישראל שנערכה בבריכת בת גלים שבחיפה באוקטובר 1960, זכה וייסמן בכל 3 מדליות הזהב במשחי החופשי, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:01.2 דקות, לפני יצחק לוריא מהפועל גבעת ברנר (1:01.5 דקות) ועוזי בק ממכבי חיפה (1:01.6 דקות), במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש לנוער של 4:52.6 דקות, לפני דניאל פרוכטר מהפועל גוש זבולון (4:56.5 דקות) ולפני אברהם מלמד מהפועל גוש זבולון ודני קרפן חברו לקבוצה (4:58.1 דקות) ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 20:06.3 דקות, לפני דניאל פרוכטר (20:24.4 דקות) ודני קרפן (20:24.7 דקות). שבוע לאחר מכן, הוא זכה במשחה המסורתי ל-3 ק"מ משבי ציון לנהריה בתוצאה המהירה ביותר למשחה זה של 42:35.0 דקות.
באוקטובר 1961 בשל מחלוקת על השתתפותו באליפות של דייוויד קרצקי, שחיין יהודי אמריקאי, פרשו שחייני הפועל מאליפות ישראל בשחייה. באליפות עצמה זכה וייסמן בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה ל-400 מטר חופשי בשחייה איטית מכוונת של 5:21.2 דקות, לפני דני קרפן (5:21.4 דקות) ודוד קרצקי (5:23.6 דקות) ובמדליית כסף, במשחה ל-100 מטר חופשי, אחרי עוזי בק ממכבי חיפה (1:03.0 דקות).
בעשור השני של המאה ה-21 מתגורר וייסמן ברמת גן ומוסיף לשחות מדי יום.
ג'ו בורו
ג'וזף (ג'ו) לי בורו (באנגלית: Joseph Lee Burrow ; נולד ב-10 בדצמבר 1996) הוא שחקן פוטבול אמריקאי בעמדת הקוורטרבק, המשחק בסינסינטי בנגלס מליגת ה-NFL. בורו זכה ב-2019 בגביע הייזמן לאור הישגיו בליגת המכללות. הוא נבחר ראשון בדראפט ה-NFL בשנת 2020 מאוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה.
ביוגרפיה
בורו נולד באיימס שבאיווה. אביו ג'ים היה שחקן פוטבול מקצועי ששיחק ב-NFL ובליגה הקנדית.
בורו קיבל מלגת ספורט לאוניברסיטת המדינה של אוהיו, הוא לא נכלל בסגל קבוצת הפוטבול בעונה הראשונה ובשתי העונות הבאות שימש קוורטרבק מחליף. לאחר שסיים את לימודיו עבר ב-2018 לאוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה. את העונה הראשונה סיים במאזן 10–3 וזכייה של הקבוצה בפיאסטה בול. עונתו האחרונה בליגת המכללות הייתה מוצלחת במיוחד הוא הוביל את הקבוצה למאזן מושלם של 15–0 וזכייה באליפות המכללות לאחר ניצחון 42–25 בגמר על אוניברסיטת קלמסון. בורו השיג בעונה זו 5,671 יארד ו-60 טאצ'דאונים במסירה בנוסך לעוד חמישה טאצ'דאונים בריצה. במשחק הגמר השיג 463 יארד ושישה טאצ'דאונים. על הישגיו עוטר בגביע הייזמן לשחקן המכללות המצטיין.
בדראפט 2020 נבחר ראשון, על ידי סינסינטי בנגלס. עונתו הראשונה בקבוצה נקטעה במשחק העשירי כשקרע שתיים מרצועות ברכו והושבת לשארית העונה. עד אז השיג 2,688 יארד ו-13 טאצ'דאונים במסירה.
בעונת 2021 הוביל את הבנגלס לזכייה בראשות הבית והעפלה לפלייאוף, לראשונה מאז 2015. משחק השיא שלו היה במחזור ה-16 בניצחון 41–21 על בולטימור רייבנס, בו רשם 525 יארד וארבעה טאצ'דאונים במסירה. את העונה סיים עם שיאי מועדון של 4,611 יארד ו-34 טאצ'דאונים במסירה. בפלייאוף ניצחה הקבוצה בסיבוב הראשון את לאס וגאס ריידרס 26–19 בעזרת 244 יארד ושני טאצ'דאונים של בורו. בסיבוב השני גברה בחוץ על המדורגת מספר אחת טנסי טייטאנס 19–16 במשחק בו מסר בורו ל-348 יארד ונחטף פעם אחת. בגמר חטיבת ה-AFC גברה סינסינטי בחוץ על קנזס סיטי צ'יפס 27–24. בורו הוליך את הבנגלס לניצחון בהארכה לאחר פיגור של 3–21 במהלך המשחק. בסופרבול LVI מסר ל-263 יארד וטאצ'דאון אחד בהפסד 20–23 ללוס אנג'לס ראמס.
אתה לבד
אתה לבד הוא שיר שכתב, הלחין וביצע הזמר והמוזיקאי הישראלי דני סנדרסון. הוא יצא כסינגל מאלבומו התשיעי של סנדרסון, "לא יפריד דבר".
ג'ו בורו
סטטיסטיקה בולטת
מעודכן לסוף העונה הסדירה של 2022:
אתה לבד
רקע
השיר יצא כסינגל מהאלבום "לא יפריד דבר", אלבום בעל אופי רציני, שעסק בין היתר בהתמודדותו של סנדרסון עם מותה של רעייתו נעמי כארבע שנים לפני יציאת האלבום. סנדרסון הקליט את השיר, כמו את כל האלבום, בשיתוף להקת הליווי שלו באותה התקופה.
הוא סיפר על השיר:.
ביקורת
עמוס אורן כתב שהשיר הוא "רוק מסע על גבול הקאנטרי", שהיה "עשוי לרמז על הסטטוס הנוכחי שלו" (לאחר מות אשתו נעמי). אמיר שוורץ מ־"ידיעות אחרונות" תיאר את השיר כ"יפה". יוסי חרסונסקי כתב שהשיר מסוגת קאנטרי, "סטייל מוזיקת מערבונים [...] קצב נסיעה", "פולק רוק לא מלנכולי", שכולל גם "טקסט דרמטי". חרסונסקי המשיך:.
הצלחה
השיר הוצג ב"פינה לשיפוטכם" של מצעד רשת ג' ב־3 בספטמבר 2009, זכה להצלחה וצעד 10 שבועות, עד 26 בנובמבר 2009. בשיאו הגיע למקום השביעי, ב־29 באוקטובר 2009. במצעד הפזמונים העברי השנתי (תש"ע) של התחנה (בשיתוף ערוץ 24) הוא דורג במקום התשיעי. במצעד גלגלצ ואתר ynet הוא דורג במקום ה־30.
ריק פלייר
ריצ'רד מורגן פליר (באנגלית: Richard Morgan Fliehr, נולד ב-25 בפברואר 1949) הידוע בשם הבמה שלו ריק פלייר (Ric Flair) הוא מתאבק עבר מקצועני אמריקאי.
פלייר נולד בממפיס שבטנסי. התפרסם בדמות "נער הטבע" אותה גילם. דמות זו נקראה בהשראת המתאבק "נער הטבע" באדי רוג'רס ופלייר אף אימץ את הגינונים שלו ואת מהלך הסיום המפורסם, הפיגר פור לג לוק, של רוג'רס. פלייר זכה 16 פעמים באליפויות עולם.
3 מילדיו השתתפו גם הם בהיאבקות מקצועית. ביתו, שארלוט פלייר, הייתה 10 פעמים אלופת ה-WWE לנשים, נכון לאפריל 2020.
National Wrestling Alliance
בשנת 1975 הוחתם פלייר בחברת ההיאבקות NWA. כבר בתחילת הקריירה שלו נפצע קשה בגבו בהתרסקות מטוס ב-4 באוקטובר 1975 בצפון קרולינה. פלייר פרש מהזירה למשך יותר משנה, וגם לאחר שחזר לזירה נאלץ לשנות את סגנון היאבקותו לאקרובטי פחות. בעקבות השינוי נולדה הדמות "נער הטבע" ותרגיל ההכנעה המפורסם שלו.
ב-20 בספטמבר 1975, דמותו של פלייר זכתה בתואר המשמעותי הראשון, אליפות Mid-Atlantic במשקל כבד של NWA. ב-1 בספטמבר 1977, פלייר זכה בתואר אלוף ארצות הברית במשקל כבד של ליגת ה-NWA. ב-17 בספטמבר 1981, ניצח "נער הטבע" את "החלום האמריקאי", דאסטי רודס, וזכה באליפות העולם במשקל כבד של ה-NWA, התואר המשמעותי ביותר בעלילות שהוקרנו באותם ימים. הוא החזיק בחגורה עד 1983, כשהפסיד אותה להארלי רייס.
בתקופתו ב-NWA נחשב פלייר למתאבק הדגל של הארגון מול מתאבק הדגל של ארגון ה-WWF, האלק הוגאן.
בשנת 1991 פלייר היה אלוף ה-NWA וגם אלוף ה-WCW של טר טרנר שעדיין הייתה שייכת ל-NWA. באותה שנה ה-WCW החלה בתהליכי היפרדות מה-NWA ולהפוך לליגה עצמאית, מה שדרש ממנה גם לקבוע תואר עצמאי ואלוף משלה. ב-WCW לא ראו בפלייר את האלוף העתידי שלהם, אלא בלקס לוגר. פלייר קיבל הצעה לחוזה חדש תוך הרעת שכר ושינוי מאפייני דמותו. הוא סירב להצעה וחתם בארגון המתחרה והגדול של אותם ימים, ה-WWF.
World Wrestling Federation
בשנת 1991 הופיע פלייר לראשונה ב-WWF. שנה לאחר מכן, הוא זכה באליפות העולם במשקל כבד של ה-WWF, כשגבר על 29 מתאבקים אחרים במסגרת קרב הרויאל ראמבל המסורתי של אירוע הרויאל ראמבל. לאחר מספר חודשים הוא הפסיד את התואר לרנדי סאבאג'. ב-1 בספטמבר, הוא הצליח להשיב לידיו את חגורת האליפות, כשניצח את סאבאג' המוזכר לעיל, אך הפסיד את התואר לברט הארט כחודש וחצי לאחר מכן.
World Championship Wrestling
בשנת 1993 חזר פלייר ל-WCW. ב-1994 חתם האלק הוגאן ב-WCW ובכך התגשם חלומם של מרבית אוהדי ההיאבקות של שנות השמונים להתמודדות בין שני המתאבקים הנערצים. לאחר מכן, פלייר המשיך לקרבות הענק עם רנדי סאבאג', וויידר על התואר העולמי. בשנת 1994 הוא ניצח בSuperBrawl IV ובסלאמבורי.
בשנת 1996 ה-nWo "פלשו" ל-WCW, כך שארבעת הפרשים בהנהגתו של פלייר התמודדו נגד ה-nWo, כשקורט הניג (מר פרפקט) הצטרף לפרשים, אך זה היה לזמן קצר, כשהוא בגד בפלייר ובפרשים והצטרף לקבוצת ה-nWo. פלייר התמודד נגד הניג על תואר אליפות ארצות הברית והפסיד; לאחר מכן, ארבעת הפרשים התפרקו שוב.
פלייר חזר באמצע שנת 1998 ל-WCW, כשהתחיל האיחוד מחדש של קבוצת ארבעת הפרשים בפרק מיוחד. אריק בישוף, שלא ראה זאת בעין יפה ניסה לעשות הכל כדי שפלייר לא יופיע ב-WCW ופלייר נשבע לנצח אותו ולנהל את הארגון. באירוע סטארקייד פלייר הפסיד לאחר התערבות של אותו הניג, אבל אז פלייר איתגר את בישוף לקרב "הכל או כלום" בתוכנית השבועית האחרונה של Nitro לשנת 1998 וניצח לאחר עזרה מרנדי סאבאג'. פלייר הפך ל"נשיא" WCW והשלים את הפיוד עם הניג, כשניצח אותו בקרב צמדים באירוע Souled Out. פלייר התחיל בפיוד מחודש עם הוגאן, שזכה בתואר העולמי שוב ואיחד את ה-nWo מחדש. פלייר והוגאן התמודדו באירוע SuperBrawl IX על התואר והוגאן ניצח בעזרת בנו של ריק, דייוויד פלייר. באירוע Uncensored 1999 פלייר והוגאן התמודדו שוב על התואר ופלייר ניצח וזכה בתואר העולמי מספר 13 שלו. פלייר התמודד באירוע Spring Stampede נגד הוגאן, DDP וסטינג על התואר והפסיד את התואר ל-DDP לאחר התערבות של השופט המיוחד, רנדי סאבאג', שעזר לו לפני כן להיות נשיא ה-WCW.
פלייר החל בפיוד נגד סאבאג', שרצה לחזור להתאבק ופלייר ניסה לסכל זאת. סאבאג' קבע שחברה שלו, ג'ורג'ס ג'ורג', תתמודד נגד החבר של ריק פלייר, השופט צ'ארלס רובינסון, על העתיד של רנדי סאבאג', כשההתניה היא שאם צ'ארלס רובינסון ינצח - סאבאג' יפוטר. לעומת זאת, אם ג'ורג'ס ג'ורג' תנצח, סאבאג' יחזור. באירוע סלאמבורי, ג'ורג'ס ג'ורג' ניצחה וכתוצאה מכך סאבאג' חזר להתאבק. באותו הזמן פלייר היה גם מעורב בפיוד נגד רודי פייפר על השליטה ב-WCW, כשפלייר יצא עם ידו על העליונה במקרה זה; מנגד, ההחלטה שונתה לאחר שבישוף חזר וקבע שרודי פייפר ניצח בפסילה, כי פלייר ניצח באופן לא חוקי. פלייר המשיך את הפיוד נגד פייפר לקרב מכריע על השליטה ב-WCW, כשהשניים התאבקו באירוע גרייט אמריקן באש ובו פלייר ניצח לאחר טעות של באף באגוול, שתקף את פייפר, האחרון לא ראה זאת בעין יפה, תקף את באגוול והצטרף לריק פלייר כסגן נשיא.
פלייר שב לארגון בשנת 2000 והתחיל בפיודים קצרים נגד הוגאן, סטינג וטרי פאנק. לעומת זאת, בחודש אפריל וינס רוסו ואריק בישוף חזרו ושלטו ב-WCW, כשהם הקימו את קבוצת הדם החדש, קבוצה של צעירים שרצו להתקדם והרגישו שהכוכבים לקחו להם את אור הזרקורים. וינס רוסו ניסה להשפיל את ריק פלייר ולרדת לחייו, מה שהפך את חייו של פלייר לגיהנום. מה שהגדיש את הסאה הייתה הצלחתו של וינס רוסו לגרום לבנו של ריק, דייוויד, לפנות נגדו ולהפוך את וינס רוסו לאביו. ריק פלייר החליט להתמודד נגד בנו, דייוויד, כדי להגיע לרוסו וריק עשה זאת על ידי ניצחון באירוע גרייט אמריקן באש 2000, אבל אז פלייר התמודד נגד וינס רוסו ודייוויד פלייר על הקריירה שלו, בקרב זה וינס רוסו ודייוויד פלייר ניצחו והשפילו אותו וכתוצאה מכך גרמו לפלייר לפרוש.
World Wrestling Entertainment
ב-2001 סיים את תפקידו כמנהל ה-WCW ועבר ל-WWE. שנה לאחר מכן דמותו של פלייר צוותה לקבוצת מתאבקים צעירים ופופולרים שהיוו את ציר העלילה המרכזי בתסריט. הקבוצה, שנקראה "אבולוציה", כללה את טריפל H, דייב בטיסטה ורנדי אורטון. אחר כך אבולוציה התפרקה וריק פלייר התמודד נגד טריפל H בקרב הראשון באירוע סייבר סאנדיי. באירוע זה ריק פלייר ניצח בקרב כלוב ובקרב השני באירוע סדרת ההישרדות 2005, הפסיד בקרב מי שעומד אחרון. דמותו של פלייר הפכה עם קבוצתו החדשה למוקד העלילות השונות. בשנת 2007 פלייר ספג פציעה קשה מהמתאבק קאלי הגדול. פלייר חזר להתאבק שנה לאחר מכן, אבל אז הוצב לו אתגר על ידי יושב הראש של ה-WWE, וינס מקמהן, שבפעם הבאה שיפסיד בקרב הוא יצטרך לפרוש מהיאבקות. כמה וכמה ניסו לגרום לפרישתו של "נער הטבע", אבל אף אחד מהם לא הצליח. לקראת רסלמניה 24 פלייר התעקש על קרב נגד "שובר הלבבות" שון מייקלס. עברו כמה שבועות עד שהקרב ביניהם הפך באופן רשמי לאירוע רסלמניה 24. לילה לפני האירוע, פלייר נכנס להיכל התהילה של ה-WWE. ברסלמניה 24, התאבק פלייר נגד מייקלס, כשהוא הפסיד בקרב ולמעשה סיים את הקריירה שלו. הרגע הזכור במיוחד מהקרב היה הרגע שבו אמר מייקלס לפלייר את המילים "I'm Sorry" לפני שביצע עליו את מהלך הסיום שלו. לאחר פרישתו, הוא שוחרר מהחוזה שלו ב-WWE ומשם עבר ל-TNA.
TNA
פלייר הצטרף במפתיע ל-TNA בשנת 2010, כשהתחילו את עידן האלק הוגאן בארגון, פלייר מונה למנג'ר של AJ סטיילס כדי לקדם אותו והם היו בפיוד נגד הוגאן והחניך שלו, אביס. השניים התמודדו במספר קרבות ביניהם בהתערבויות של סטינג וג'ף הארדי. אחר כך ריק פלייר והוגאן התחילו לשתף פעולה עם אריק בישוף, כשהקימו את קבוצת "אימורטל" וקידמו את ג'ף הארדי בתור הדמות הרעה. בנוסף לכך, פלייר הקים קבוצה משלו בשם Fortune ביחד עם AJ סטיילס, בובי רוד, ג'יימס סטורם ודזמונד וולף. קבוצה זו יותר מאוחר בגדה בפלייר ובקבוצת אימורטל. לאחר זמן מה, פלייר שוחרר מ-TNA.
ב-17 בדצמבר 2012 במסגרת טקס הסלאמי, פלייר חזר ל-WWE לראשונה מאז פרישתו.
ב-31 ביולי 2022 בגיל 73, כשהוא עם קוצב לב, נכנס פלייר לזירה בקרב זוגות באירוע שנקרא "הקרב האחרון של ריק פלייר". השותף של ריק פלייר בקרב היה אנדראדה אל אידולו מול ג'ף ג'ארט וג'יי ליטל. בקרב ניצח ריק פלייר ואנדראדה. לאחר הקרב ריק פלייר הודה לקהל שהגיע.
מאיר שפיגלר
מאיר שפיגלר (נולד בתשרי ה'תשי"ט, 17 בספטמבר 1958) הוא איש ניהול ישראלי, המכהן כמנכ"ל חברת החשמל. קודם לכן שימש כמנכ"ל הביטוח הלאומי, מנכ"ל קק"ל ומנכ"ל משרד הדתות.
ביוגרפיה
שפיגלר נולד וגדל בצפת לדב (בעל עיטור המופת של משטרת ישראל) וצופיה שפיגלר, והוא נצר למשפחת עבו מצפת ונכדו של הצייר פסח בן אורי מצפת. בגיל 13 עבר לחיפה. למד בתיכון בסמ"ת והוסמך כהנדסאי אלקטרוניקה בבית הספר להנדסאים שם. והיה נציג התלמידים בתיכון ויו"ר אגודת הסטודנטים בטכניון שבו למד הנדסת חשמל.
שירת בצה"ל כטכנאי ומדריך לוחמה אלקטרונית ומערכות סימולציה בחיל הים. לאחר שחרורו מצה"ל עבד כ-15 שנה כהנדסאי ומהנדס. במקביל, לימד הנדסת אלקטרוניקה בתיכון בסמ"ת ובהכשרות טכנאים והנדסאים בחברות שונות. באותן שנים השלים תואר ראשון כמהנדס חשמל (אלקטרוניקה) בטכניון שם היה יושב ראש אגודת הסטודנטים אס"ט. לאחר סיום הלימודים בטכניון למד שנת השלמה לתואר שני במדעי המדינה באוניברסיטת תל אביב ושימש כיועץ פרלמנטרי של דן מרידור. בשנת 1995 החל הסבה מקצועית, סיים תואר ראשון במשפטים במכללת שערי משפט והוסמך כעורך דין. בשנת 2007 סיים תואר שני במינהל עסקים בקרייה האקדמית אונו בהתמחות במימון ושוק ההון. בשנים 2004–2011 שימש כמרצה למתמטיקה בקריה האקדמית אונו.
בשנים 2000–2003 שימש כיועץ מקצועי בכיר למנהל מינהל מקרקעי ישראל ויועץ בכיר למנכ"ל משרד הדתות. בשנת 2003 מונה למנכ"ל משרד הדתות. ב-2005 עבר לתפקיד הממונה על מועצת בתי העלמין היהודיים בירושלים ומנכ"ל הרשות הארצית לשירותי דת במשרד ראש הממשלה. בשנים 2008–2010 היה ממונה יחידת הסמך לעובדים זרים במשרדי התמ"ת והפנים. לאחר מכן שימש סמנכ"ל משאבי אנוש בחברת דואר ישראל ובשנים 2013–2017 שימש כמנכ"ל הקרן הקיימת לישראל (אמנון בן עמי מונה כמחליפו), אך פרש בעקבות סכסוך עם ועד העובדים שסירב לקיצוץ בהטבות לעובדים שהציע.
בשנת 2016 החליט שר הרווחה חיים כץ למנותו למנכ"ל הביטוח הלאומי ובנובמבר 2017 מינויו אושר בידי הוועדה לבדיקת מינויים בחברות ממשלתיות.
ב-7 במרץ 2022 מונה על ידי ראש הממשלה נפתלי בנט ושרת העלייה והקליטה פנינה תמנו שטה לראש צוות המשימה הלאומי לקליטת עלייה מאוקראינה, רוסיה ומדינות חבר המדינות, בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה ומשבר הפליטים באוקראינה.
באפריל 2022 הוחלט על מינויו למנכ"ל חברת החשמל. הוא נכנס לתפקידו ב-1 בנובמבר 2022.
קריאמיים
קריאמיים (שם מדעי: Cariamidae) היא משפחה של עופות מאמריקה הדרומית, בעלי רגליים ארוכות ומקור מחודד. הם חיים בעיקר על הקרקע, וניזונים מבשר. הם קרוביהם הרחוקים של עופות האימה הנכחדים.
מרינט דופן צ'אנג
מרינט דופן צ'אנג (בצרפתית: Marinette Dupain Cheng) היא דמות בדיונית, שיצר תומאס אסטרוק מהסדרה "המופלאה: הרפתקאות ליידי באג". מרינט היא הדמות הראשית בסדרה המופלאה: הרפתקאות ליידי באג.
כוחותיה של החיפושית הם-
כשהיא אומרת "קמע המזל" יוצא לה חפץ העוזר לה לנצח.
כשהיא מוציאה את האקומה מהחפץ הרע היא אומרת "זמן לעקור את הרשע" ועוקרת את הרשע.
בסוף, היא זורקת את החפץ שיצא בקמע המזל לשמים ותוך כדי אומרת "החיפושית המופלאה!" (באנגלית: miraculous ladybug!)
זהות בדיונית
מרינט היא דמות של נערה צעירה בכיתה ט' (בת 13 ובהמשך בת 14) המתגוררת מעל מאפייה בבעלות הוריה בפריז. מגושמת מאוד, אך אופטימית ובעלת הרבה רצון טוב לעזור. מאוהבת באדריאן. מחזיקה במופלא החיפושית, בעל כוח היצירה. בסוף העונה השלישית הופכת לשומרת המופלאים.
היא מגנה על פריז מהאקומות של הנבל הנורא עש לילה, שהוא אביו של אדריאן. הוא עושה את זה מסיבה אחת: כאשר מאחדים את עגילי החיפושית ואת טבעת החתול השחור, מקבלים את הכוח המוחלט המאפשר לבקש משאלה אחת. גבריאל מתכנן לבקש את חזרתה לחיים של אמילי.
החפץ המופלא שלה הוא עגילים ולקוואמי שלה קוראים טיקי, הניזונה מעוגיות מקרון. לאחר שמרינט משנה צורה (ורק לאחר שהשתמשה בכוחה) היא צריכה להאכיל את טיקי על מנת שתצבור אנרגיות להמשיך לתת לה את כוחה.
כוח העל של החיפושית הוא כוח היצירה, שפועל באמצעות האמירה: ״קמע המזל״. כאשר היא אומרת זאת נופל מהשמיים חפץ מסוים שבעזרתו היא מנצחת את הנבל ולוכדת את האקומה, אך היא תוכל לנצל את כוחה רק פעם אחת, ולאחר מכן יש לה רק 5 דקות עד שתשתנה חזרה לזהותה האזרחית אך בעונה 5 קיבלה את הכח להשתמש בקמע המזל שוב ושוב בלי לשנות צורה. מעונה 4 כשהיא משתמשת בכוח החליפה שלה משתנה.
מי שיודעים את זהותה כחיפושית הם רק אליה חברתה הטובה, לוקה, אליקס, קגאמי , פליקס.
בין זהויותיה השונות: מרינט דופן צ'אנג, חיפושית, מולטי עכברה, מולטי שועלה , מולטי חתולה מולטי חיפושית , חיפושית דרקון , ליידי-דבורה , ליידי-סוס , חתולה שחורה , פני-באג וחיפושית שחורה.
יחסי מקסיקו–קובה
יחסי מקסיקו–קובה הם יחסי החוץ בין מקסיקו וקובה. שתי המדינות חברות באיגוד מדינות הקריביים, איגוד האינטגרציה של אמריקה הלטינית, הקהילה של אמריקה הלטינית והמדינות הקריביות, האו"ם וארגון מדינות אמריקה.
המאות ה-16 עד ה-19
ספרד ההבסבורגית כבשה את קובה בשנת 1511 ורוב המשלחות של חקר וכיבושי מקסיקו החלו מהאי הזה משנת 1517 ואילך. במהלך מלכות המשנה של ספרד החדשה, קובה הייתה נקודת עצירת חובה עבור כל קשרי הספנות בין ספרד לבין מושבותיה במקסיקו. באופן דומה, פרנסיסקו חאווייר מינה יצא למקסיקו מקובה כדי להשתתף במלחמת העצמאות של מקסיקו לצד המורדים, בעוד איזידרו באראדה יצא מקובה למקסיקו בניסיון לספח מחדש את מקסיקו ל. בעוד מקסיקו קיבלה פליטים קובנים שנמלטו מהכוח הספרדי בקובה, מקסיקו לא סיפקה שום תמיכה מעשית כדי לסייע לשחרור האי במהלך המאה ה-19. קובה מצידה קיבלה פליטים ממקסיקו שנמלטו משינויי השלטון הרבים שסבלה אותה מדינה במהלך המאה ה-19. עם זאת, מלכתחילה הכירה מקסיקו בעצמאותה של קובה לאחר מלחמת ארצות הברית–ספרד, והעצמאות התממשה בשנת 1902.
המאה ה-20
בשנת 1955, באמצעות חנינה כללית שנקבעה על ידי הקונגרס הקובני, שוחרר האסיר הפוליטי פידל קסטרו מהכלא, שיחד עם כמה בני ארצו יצאו לגלות במקסיקו זמן קצר לאחר מכן. בשנה שלאחר מכן, היאכטה גרנמה יצאה מנמל טוקספן יחד עם קסטרו וחסידיו, שבשנת 1959 הצליחו להפיל את המשטר של פולחנסיו בטיסטה. מקסיקו הייתה המדינה היחידה באמריקה שלא ניתקה את היחסים עם קובה לאחר ניצחון ההפיכה של קסטרו, עם זאת שתי המדינות ניצבו משני צידי המתרס במהלך המלחמה הקרה. לאחר תום המלחמה הקרה ונפילת הגוש הסובייטי הגדילה מקסיקו את השקעותיה בקובה, וחתמה על כמה הסכמים כלכליים ומסחריים בין שתי המדינות.
המאה ה-21
במאי 2004 גירשה ממשלת מקסיקו את הנציג הדיפלומטי של קובה והחזירה את שגרירה מהוואנה.
בשנת 2006, עם עלייתו של פליפה קלדרון לנשיאות במקסיקו וראול קסטרו לנשיאות קובה, החלו היחסים להתקדם לאט לאט, שלב שהואץ עם עלייתו של אנריקה פניה נייטו לנשיאות במקסיקו.
בדצמבר 2018 הגיע נשיא קובה, מיגל דיאס-קאנל, למקסיקו כדי להשתתף בהשבעתו של נשיא מקסיקו אנדרס מנואל לופס אוברדור.
תחבורה
קיימות טיסות ישירות בין שתי המדינות עם אארומקסיקו, אארומקסיקו קונקט, קובאנה דה אוויאסיון, אינטרג'ט וויוה אארובוס.
יחסים כלכליים
בשנת 2018 הסתכם הסחר בין קובה למקסיקו ב-442 מיליון דולר. היצוא מקובה למקסיקו כולל: רום; סיגרים; צלחות, סדינים; כלי בית; בירה מאלט; ציפורי שיר; יצירות של ספרות אוניברסלית; ומנועי מטוסים. הייצוא ממקסיקו לקובה כולל: אבקת חלב או כדורים; שומנים ושמנים; כובעי אלומיניום; מים; דשן ממוצא מן החי או מן הצומח; שמפו; בירה מאלט. החברות המקסיקניות הפועלות בקובה הן: CEMEX, Grupo Altex, Aeroméxico ו-Interjet. ישנם ייצוגים של חברות מקסיקניות בקובה שיש להן עסקים קבועים ומייצאות סוגים שונים של מוצרים לאותה מדינה.
שתי המדינות חתמו על הסכמי סחר וכלכלה שונים, כולל הסכם סחר חופשי. בשנת 2013 ביטלה מקסיקו 70% מהחוב של 340 מיליון דולר שהיה לקובה. מאזן הסחר בין שתי המדינות מראה, עד כה, עודף לטובת מקסיקו. קובה היא שותפת הסחר השלישית של מקסיקו ב ו-36 בעולם לפי נפח סחר, המהווה 0.36% מכלל היצוא של קובה. מקסיקו היא שותפת הסחר השנייה של קובה בצפון אמריקה והחמישית בעולם, המהווה 6.1% מהיבוא של קובה.
האיילים של סנטה קלאוס
באגדות רבות מוזכרים האיילים של סנטה קלאוס, האילים מושכים במרבית הסיפורים מזחלת בשמיים החשוכים כדי לעזור לסנטה קלאוס למסור מתנות לילדים בערב חג המולד.
היסטוריה
בפולקלור המסורתית, המזחלת של סנטה קלאוס מובלת על ידי שמונה איילים ששמם בחלק ניכר מהסיפורים הם דשר, דנכן, פרנסר, שועלה, קומט, קופידון, דונדר ובליצן. הפופולריות המתמשכת של שירי חג מולד הביאה לכך שגם אייל נוסף, שנקרא רודולף אדום האף הצטרף לרשימה ובכך מגדיל את מספר האיילים של סנטה קלאוס לכ-9 איילים.
ההתייחסות הראשונה למזחלת של סנטה שנמשכת על ידי איילים מופיעה בשיר ילדים שאויר משנת 1821, השיר שפורסם בניו יורק נכתב ואויר על ידי אלמונים.
רודולוף
על פי הסיפור רודולף היה בנו של דונר (donner),רודולף נולד עם אף אדום זוהר, שהפך אותו למנודה חברתית בקרב איילי הצפון האחרים. אולם ערב חג מולד אחד השמיים היו מעוננים מדי וסנטה קלאוס לא יכול היה לעוף עם מזחלתו רתומת האיילים. לפתע הבחין סנטה קלאוס באפו הזוהר של רודולף והחליט שאפו ישמש כפנס, ושהוא יעמוד בראש האיילים הגוררים. מאז כלל צוות גרירת מזחלתו של סנטה קלאוס 9 איילים.
ניב משגב
ניב משגב (נולד ב-25 ביולי 1995) הוא כדורסלן ישראלי, המשחק בעמדת הרכז בקבוצת הפועל חולון מליגת העל בכדורסל.
ביוגרפיה
משגב נולד בכרמיאל, וגדל ביישוב כפר ורדים. אביו שיחק בנעוריו בקבוצת הכדורגל של הפועל עכו.
קריירה
משגב החל את פעילותו במחלקת הנוער של מועדון הכדורסל המקומי בכפר ורדים, בכיתות ה'-ז' זכה שלוש שנים ברציפות באליפות הילדים. בגיל הנערים עבר לשחק בעירוני נהריה ולאחר מכן עבר לפנימיית הכדורסל בכפר בלום. עונתו הראשונה בקבוצת בוגרים הייתה בעונת 2013/14 בהפועל עכו מליגה א' צפון. בתום העונה הקבוצה זכתה באליפות ועלתה לליגה הארצית. בעונת 2014/15 עבר לשחק בליגה הארצית בהפועל חיפה. בעונת 2015/16 זכה עם הקבוצה באליפות הליגה הארצית והקבוצה עלתה לליגה הלאומית בכדורסל. משגב שנבחר לשחקן המצטיין של משחקי הגמר המשיך עם הקבוצה שנתיים נוספות בלאומית. בשנה הראשונה בלאומית נבחר על ידי אתר ספסל לתגלית העונה ובשנה השנייה נבחר לשחקן המבטיח של העונה. בעונת 2018/2019 עבר לשחק בעירוני נהריה מליגת העל בכדורסל. באוגוסט 2020 חתם משגב בנהריה לעונה נוספת. באמצע עונת 20/21 חתם משגב בקבוצת הפועל חולון.
בעונת 2020/21 זכה עם הקבוצה באליפות הליגה הבלקנית לאחר ניצחון 75:91 על קבוצת אקדמיק פלובדיב. בתום העונה מימשה חולון את האופציה שלה בחוזה, ומשגב המשיך בקבוצה בעונת 2021/2022.
אוליבר פורד דייוויס
אוליבר רוברט פורד דייוויס (באנגלית: Oliver Robert Ford Davies; נולד ב-12 באוגוסט 1939) הוא שחקן וסופר אנגלי. הוא מוכר בעיקר מתפקידו כסיו ביבל (Sio Bibble) בסדרת סרטי "מלחמת הכוכבים".
ביוגרפיה
דייוויס נולד באילינג שבמידלסקס, אנגליה. הוא למד בבית הספר "King's School" בקנטרברי, וקיבל מלגת לימודים ב"מרטון קולג'" באוניברסיטת אוקספורד שם למד היסטוריה. הוא היה נשיא אגודת הדרמה של אוניברסיטת אוקספורד. אחרי סיום לימודי תואר דוקטור (D Phil) עבד כמרצה להיסטוריה באוניברסיטת אדינבורו, עד שהתחיל בקריירת משחק בשנת 1967.
דייוויס שיחק בתפקיד הפרקליט פיטר פוקסקוט בסדרת הדרמה המשפטית "קאוואנה QC". הוא גם הופיע בדרמה הטלוויזיונית "The Uninvited" של ITV. ב-2002 שיחק בפרק בסדרה הפופולרית "המלחמה של פויל". תפקידו הבולט ביותר הוא כנראה סיו ביבל בסרטי הפריקוול של "מלחמת הכוכבים" שיצאו לאקרנים ב-1999, ב-2002 וב-2005.
פרסים ומועמדויות
ב-1990 זכה דייוויס בפרס לורנס אוליבייה לשחקן הטוב ביותר במחזה חדש על תפקידו במחזה "Racing Demon". פעמיים נוספות היה מועמד לפרס לורנס אוליבייה להופעה הטובה ביותר בתפקיד משנה, ב-2003 עבור תפקידו במחזה "" בתיאטרון וינדהאם, וב-2009 על תפקידו כפולוניוס בהפקה של הלהקה השייקספירית המלכותית למחזה "המלט" בתיאטרון נובלו.
חיים אישיים
דייוויס נשוי לג'ניפר ארמיטאג' מאז 1977.
ספרים
ספרו של דייוויס "Playing Lear" מתאר את חוויותיו בגילום דמותו של המלך ליר בתיאטרון אלמיידה. ספר נוסף שכתב הוא "Performing Shakespeare". שני הספרים יצאו לאור בהוצאת "ניק הרן בוקס".
ירוחם מאיר ליינר
[[קובץ:פרסום בית הדפוס .png|ממוזער|פרסום של בית הדפוס שלו בעיתון היינט 28 במאי 1919. רבי ירחם מאיר ליינר (בכתיב [[יידיש|יידי]] - ליינער; י"ד בתשרי תרל"ה - ה'תרצ"ג בערך) היה חוקר תורני ומחבר ספרים מבית חסידות איזביצה ראדזין.
קורות חיים
נולד בראדזין לרבי יעקב ליינר (בן רבי מרדכי יוסף ליינר) וליוטא (בת רבי הירש קאצינלינפוגין אב״ד סלאוויטיטש), ונתייתם מאביו כשהיה בן שלוש. אחיו רבי גרשון חנוך הניך ליינר גידל אותו. בצעירותו כתב חידושי תורה, אשר התפרסמו בספר "שדי חמד", ב"המאסף", "הפלס", ועוד.
נשא לאשה את חוה בת רבי אברהם יעקב הכהן גילרנטר, בן רבי יוסף אלעזר אבד"ק הרוביישוב. ובשנת תרס"א התגורר בהרוביישוב ובשנת תרע"א התגורר בראדזין.
לפרנסתו הקים דפוס בשם "הוצאת מקיצי נרדמים" בראדזין. בית הדפוס עבר אחר כך לוורשה ואחר כך לאוטבוצק.
בנו דוד נפטר בצעירותו ובפרק זמן קצר נפטר גם הוא ולאחריו אשתו חוה, מאורעות אלו התרחשו בסביבות ניסן ה'תרצ"ג.
בנים נוספים הם יחזקאל, אליעזר ואיטה.
היה מחותן של הרב יוסף לוינשטיין.
אחיינו רבי ירוחם ליינר הספידו במילים אלו:
חיבוריו
כמו כן ההדיר את הספרים:
בנוסף הדפיס וכתב הקדמה נרחבת לספרו של אביו , לובלין, תרס"ו.
כמו כן כתב שעומד להדפיס את הספרים מדרש תנחומא, ילקוט שמעוני, "צמח דוד", "שלשלת הקבלה" עם הערותיו, ואף תכנן להוציא לאור שני ספרים, "שמות שבתנ"ך", ו"מפתח אגדות". הספרים לא יצאו לאור.
13 במרץ
13 במרץ הוא היום ה-72 בשנה (73 בשנה מעוברת), בשבוע ה-11 בלוח הגרגוריאני. עד לסיום השנה, נשארו עוד 293 ימים.
קישורים חיצוניים
onthisday.com
קספר אסגרן
קספר אסגרן (בדנית: Kasper Asgreen; נולד ב-8 בפברואר 1995) הוא רוכב אופני כביש דני בקבוצת קוויק-סטפ אלפא ויניל. אסגרן הוא מנצח רונדה ון פלנדרן ב-2021. הוא היה חלק מסגל קבוצת דקוניניק קוויק-סטפ גם בעת זכייתה במדליית הזהב באליפות העולם בנגד השעון לקבוצות ב-2018. בנוסף לכך, הוא סגן אלוף אירופה בנגד השעון לשנת 2019.
ביוגרפיה
אסגרן נולד בקולדינג.
חג המולד הכחול
במסורת הנוצרית המערבית, חג המולד הכחול (נקרא גם: הלילה הארוך ביותר) הוא יום בעונת הציפייה, המציין את הלילה הארוך ביותר בשנה. ביום הזה, כמה כנסיות בזרמים נוצריים מערביים מקיימות אירועים בהם מתפללים ומנחמים את האנשים שאיבדו את יקיריהם או חווים צער. את היום חוגגים קתולים, לותרניזם, מתודיזם, מורביאנים, וקלוויניזם. היום הוא אוכריסטיה שנחשבת לחלק רשמי משירות הכנסייה. שירות פולחן זה מתקיים באופן מסורתי בלילה הארוך ביותר בשנה, בסביבות 21 בדצמבר בכל שנה.
דייוויד גרייבר
בתפקידו האחרון שימש כפרופסור לאנתרופולוגיה בבית הספר לכלכלה של לונדון, שבאוניברסיטת לונדון.
ביוגרפיה
הוריו של גרייבר, שהיו בשנות הארבעים לחייהם כשנולד, היו אינטלקטואלים יהודים אוטודידקטים ממעמד הפועלים. אמו של גרייבר, רות רובינשטיין, הייתה תופרת בגדים במפעל. אביו של גרייבר קנת`, שהיה קשור לליגה הקומוניסטית לנוער בקולג`, השתתף במהפכה הספרדית בברצלונה ולחם במלחמת האזרחים בספרד. בהמשך עבד כפועל דפוס. גרייבר גדל בפן סאות', קואופרטיב דיור שהוקם בחסות האיגוד המקצועי של פועלות תעשיית הבגדים, הממקום בצ'לסי, מנהטן, ושתואר על ידי המגזין "ביזנסוויק" כ"מלא בפוליטיקה רדיקלית".
קספר אסגרן
ביוגרפיה
בתור חובבן, הוא סיים במקום ה-5 באליפות העולם עד גיל 23 בנגד השעון בשנת 2016, 50 שניות מזוכה מדליית הזהב מרקו מאתיס הגרמני. ב-2017, ניצח אסגרן את הקטע הראשון בטור דה ל'אווניר.
דייוויד גרייבר
ביוגרפיה
גרייבר השתתף לראשונה בפעילות של אקטיביזם פוליטי בגיל שבע, כאשר השתתף בצעדות שלום בסנטרל פארק בניו יורק. הוא היה אנרכיסט מגיל 16, על פי ראיון שהעניק לשבועון "וילג' ווייס" בשנת 2005.
קספר אסגרן
קוויק-סטפ פלורס (2018–היום)
אסגרן הפך למקצוען בשנת 2018, עם הצטרפותו לקבוצת קוויק-סטפ פלורס. באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בגרנד טור, כשנבחר לוואלטה אספנייה. התוצאה הטובה ביותר שלו במרוץ הגיעה בקטע ה-16 שהיה נגד השעון, כשסיים עשירי. אסגרן סייע לאנריק מאס לסיים שני את הוואלטה, אחרי סיימון ייטס. לאחר הוואלטה, היה אסגרן חלק מסגל קוויק-סטפ פלורס לאליפות העולם בנגד השעון לקבוצות וזכה איתם במדליית הזהב.
דייוויד גרייבר
ביוגרפיה
גרייבר סיים את לימודיו התיכוניים באקדמית פיליפס, פנימייה הממוקמת באנדובר, מסצ'וסטס, בשנת 1978. קיבל תואר ראשון מאוניברסיטת המדינה של ניו יורק בפרצ'ס בשנת 1984. הוא קיבל תואר שני ותואר שלישי (דוקטורט) מאוניברסיטת שיקגו, שם זכה במלגת תוכנית פולברייט לביצוע 20 חודשי מחקר שדה אתנוגרפי בבטאפו, מדגסקר, החל משנת 1989. כתוצאה מהמחקר כתב עבודת דוקטורט בהדרכת מרשל סהלינס שכותרתה "הרפתקה הרת אסון משנת 1987: זיכרון ואלימות במדגסקר הכפרית".
קספר אסגרן
קוויק-סטפ פלורס (2018–היום)
ב-17 באפריל 2019 השתתף אסגרן במונומנט רונדה ון פלנדרן, לאחר שאלברטו בטיול הוביל מקדימה והיה בדרכו לניצחון, תקף אסגרן בקילומטרים האחרונים מהדבוקה שאחרי בטיול והספיק לסיים שני אחריו, 14 שניות מבטיול המנצח ו-3 לפני הדבוקה המרכזית. חודש וכמה ימים אחר כך, התחרה אסגרן ב וניצח את הקטע השני, לאחר שגבר על טיג'יי ואן גארדרן בספרינט הסיום. לבסוף סיים את המרוץ במקום השלישי, 17 שניות מטאדיי פוגאצ'אר המנצח ושנייה אחת מסרחיו היגיטה שסיים שני. באליפות דנמרק, ניצח אסגרן את נגד השעון וסיים שני במרוץ הכביש. הוא השתתף לראשונה בטור דה פראנס והיה חלק מ"רכבת" הספרינט של אליה ויוויאני, וסייע לו לנצח את הקטע ה-4 במרוץ. בקטע ה-17 היה אסגרן חלק מקבוצת בריחה גדולה ששרדה עד הסיום, והוא סיים שני את הקטע, 37 שניות אחרי מטאו טרנטין המנצח. לאחר הטור, זכה אסגרן במדליית כסף באליפות אירופה בנגד השעון, לאחר שהגיע 19 שניות אחרי רמקו אוונפול. אסגרן ניצח את הקטע השלישי בטור של גרמניה, לאחר שגבר על יספר סטויבן בספרינט הסיום.
ב-2020, חבר אסגרן לקבוצת הבריחה במרוץ קורנה–בריסל–קורנה כשנשארו 30 קילומטרים לסיום, אסגרן עזר לה להגדיל את הפער שלה מהפלוטון ובהמשך ניער מעליו את שאר הרוכבים בבריחה כשהוא נשאר בקדמת המרוץ לבד, אסגרן הצליח לשרוד עד הסוף וניצח את המרוץ, כשהוא הופך לדני הראשון מזה 26 שנים (רולף סורנסן ב-1996) שמנצח במרוץ.
דייוויד גרייבר
אוניברסיטת ייל (1998–2005)
בשנת 1998, שנתיים לאחר סיום הדוקטורט, מונה גרייבר לעוזר פרופסור באוניברסיטת ייל, ואחר כך פרופסור חבר. במאי 2005 החליטה המחלקה לאנתרופולוגיה של ייל שלא לחדש את חוזהו של גרייבר, ובכך למנוע ממנו קביעות שהייתה צפויה בשנת 2008. תומכיו (כולל עמיתים אנתרופולוגים, סטודנטים לשעבר ופעילים) אמרו כי ההחלטה הייתה ממניעה פוליטית. יותר מ-4,500 איש חתמו על עצומות שתמכו בו, ואנתרופולוגים כמו מרשל סאהלינס, לורה נאדר, מייקל טאוסיג ומוריס בלוך קראו לייל לבטל את החלטתה. בלוך, שהיה פרופסור לאנתרופולוגיה בבית הספר לכלכלה של לונדון ובקולז' דה פראנס, וחוקר מדגסקר, שיבח את גרייבר במכתב לאוניברסיטה. הנהלת ייל טענה כי פיטוריו של גרייבר תואמים את מדיניותו של המוסד להעניק קביעות לסגל זוטר מועט (וייצרה את הרושם המוטעה שמדובר בעניין של תקציב וקביעות) ולא נתנה שום הסבר רשמי להחלטתה. גרייבר הציע כי החלטתה של ייל עשויה הייתה להיות מושפעת מתמיכתו בתלמיד שלו המיועד לגירוש בגלל חברותה ב-GESO, התאחדות הסטודנטים הבוגרת של ייל. בדצמבר 2005 הסכים גרייבר לעזוב את ייל לאחר שנת שבתון בתשלום. באותו אביב העביר שני קורסים אחרונים: "מבוא לאנתרופולוגיה תרבותית" (בהשתתפות למעלה מ-200 סטודנטים) וסמינר, "פעולה ישירה ותיאוריה חברתית רדיקלית".
ב-25 במאי 2006 הוזמן גרייבר להרצות בבית הספר לכלכלה של לונדון. בכל שנה, המחלקה לאנתרופולוגיה בבית הספר מבקשת מאנתרופולוג בשלב מוקדם יחסית של הקריירה שלו להעביר את הרצאת מלינובסקי, ומזמינה רק את מי שנחשב לחוקר בעל תרומות משמעותיות לתיאוריה האנתרופולוגית. הרצאתו של גרייבר נקראה "מעבר לכוח / ידע: חקר יחסי הכוח, הבורות והטיפשות". שבהמשך עיבד למאמר אקדמי - "אזורי דמיון מתים: על אלימות, ביורוקרטיה ועבודה פרשנית". באותה שנה התבקש גרייבר להגיש את הנאום המרכזי בפגישת יובל ה-100 של התאחדות האנתרופולוגים החברתיים. באפריל 2011 העביר את ההרצאה השנתית של המחלקה לאנתרופולוגיה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, ובמאי 2012 העביר את ההרצאה השנתית השנייה על שם מרילין סטרתרן באוניברסיטת קיימברידג' (הראשונה הועברה על ידי סטרתרן).
גלות אקדמית בלונדון
לאחר פיטוריו מייל, גרייבר לא הצליח להשיג תפקיד נוסף באוניברסיטה אמריקאית. הוא הגיש בקשה ליותר מעשרים אוניברסיטאות, אך למרות רקורד חזק ומכתבי המלצה של כמה אנתרופולוגים בולטים, מעולם לא עבר את הסיבוב הראשון של ראיונות העבודה. במקביל, מספר אוניברסיטאות זרות פנו אליו בהצעות. במאמר על "גלותו האקדמית" מארצות הברית, The Chronicle of Higher Education ראיין כמה פרופסורים לאנתרופולוגיה שהסכימו כי האקטיביזם הפוליטי של גרייבר יכול היה למלא תפקיד בחיפושו הלא מוצלח, ותיאר את התחום כ"רדיקלי במופשט" (כלשונה של לורה נאדר) אך לא סובלני לפעולה פוליטית ישירה. גרייבר עצמו פירש את הדרתו מהאקדמיה האמריקאית כתוצאה ישירה מפיטוריו מייל, והשווה זאת ל"כבשה שחורה במועדון חברתי", וטען כי האישום בגין אי-קולגיליות היה תירוץ להתנגדות לאקטיביזם הפוליטי ורקע של מעמד הפועלים, שסימן אותו כגורם צרות בתוך ההיררכיה האקדמית. לורה נאדר, שהרהרה על המקרה של גרייבר בין דוגמאות אחרות ל"השתקה אקדמית" באנתרופולוגיה, שיערה שהסיבות האמתיות יכולות לכלול את המוניטין ההולך וגדל של גרייבר כאינטלקטואל ציבורי, ואת נטייתו לכתוב באנגלית בהירה ולא לז'רגון. בשנים 2008–2013 היה גרייבר מרצה במכללת גולדסמית באוניברסיטת לונדון. בשנת 2013 קיבל משרת פרופסור בבית הספר לכלכלה של לונדון. גרייבר היה חבר מייסד של המכון לאמנויות ניסיוניות ביוון. הוא העביר הרצאה עם הכותרת "כיצד המבנה החברתי והכלכלי משפיע על עולם האמנות" בפסטיבל הבינלאומי לשירה מולטימדיה שארגן המכון לאמנויות ניסיוניות הנתמך על ידי המחלקה לאנתרופולוגיה של בית הספר לכלכלה של לונדון.
מחקריו וספריו
בדצמבר 2017 פרסם גרייבר ומורו לשעבר מרשל סהלינס אוסף מאמרים שכותרתו "מלכים", המתארים תאוריה בהשראת האנתרופולוג ארתור מוריס הוקארט, על מקורות הריבונות האנושית בטקס הקוסמולוגי. גרייבר תרם מאמרים על ממלכות שילוק ומרינה, ומסה אחרונה שבדקה את מה שכינה "המלחמה המכוננת בין המלך לעם". הוא עבד על עבודה היסטורית על מקורות האי-שוויון החברתי עם דייוויד וונגרו.
מינואר 2013 ועד יוני 2016 היה גרייבר עורך במגזין "באפלר" בקיימברידג', מסצ'וסטס. משנת 2011 ועד 2017 הוא היה העורך של כתב העת - HAU: The Journal of Ethnographic Theory, שעבורו הוא וג'ובאני דה קול כתבו יחד את ההצהרה התאורטית והמניפסט המכונן של בית הספר ל"תאוריה אתנוגרפית".
חוב: 5000 השנים הראשונות
המונוגרפיה ההיסטורית הגדולה הראשונה של גרייבר הייתה "חוב: 5000 השנים הראשונות" שיצאה לאור בשנת 2011.
הטענה העיקרית בספר היא כי חוב, לאורך ההיסטוריה, היה חלק מהמחויבות הבלתי פורמלית הבונה קהילה, של "כלכלות אנושיות" והוחלף בחובות מדויקים ומתמטיים שנכפו בתקיפות באמצעות הנהגת אלימות. בדרך כלל אלימות בחסות המדינה בצורת צבא או משטרה כלשהי.
החוב, טוען הספר, שמר בדרך כלל על ראשוניותו, כאשר מזומנים וסחר חליפין מוגבלים בדרך כלל למצבים של אמון נמוך בהם מעורבים זרים או כאלה שאינם נחשבים ראויים לאשראי. גרייבר מציע שהטיעון השני נובע מהראשון; שלדבריו, "שווקים מבוססים ומתוחזקים בדרך כלל על ידי אלימות מדינתית שיטתית", אף שהוא ממשיך להראות כיצד "בהיעדר אלימות כזו, הם ... יכולים אפילו להיראות כבסיס החופש והאוטונומיה של האדם".
גרייבר מציע כי החיים הכלכליים קשורים במקור ל"מטבעות חברתיים“. אלה היו קשורים קשר הדוק לאינטראקציות שגרתיות בתוך קהילה. זה יצר "קומוניזם יומיומי" המבוסס על ציפיות ואחריות הדדית בקרב אנשים. סוג זה של כלכלה מנוגד לסחר המבוסס על שוויון והדדיות רשמיים (אך לא בהכרח מובילה ליחסי שוק) והיררכיה. ההיררכיות בתורן נטו למסד את אי-השוויון במנהגים ובקאסטות.