cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
בית האופרה של אוסלו
המבנה
משטחים פנימיים מכוסים בעץ אלון כדי להכניס חמימות לחללים בניגוד לקרירות החיצונית הלבנה. האודיטוריום הראשי מואר בנברשת אובלית המכילה 5,800 קריסטלים בעבודת יד. המושבים כוללים מוניטורים למערכת ליברית אלקטרונית.
אמנות
מספר פרויקטים אמנותיים הוזמנו עבור הפנים והחוץ של בית האופרה. הבולט ביותר הוא פסל שנבנה מפלדה וזכוכית מאת מוניקה בונוויצ'יני. הוא מותקן באופן קבוע על פלטפורמת בטון בפיורד הסמוך לבית האופרה וצף על המים כדי ליצור פנים המשתנות ללא הרף לצופים. העבודה נחשפה על ידי המלכה סוניה ב-11 במאי 2010.
לוח קיר מחורר המכסה את תומכי הגג בלובי תוכנן על ידי אולאפור אליאסון. הוא כולל פתח משושה ומואר מלמטה ומאחור כדי ליצור אשליה של קרח נמס. אמנים נוספים עיצבו את צורת המרצפות בחצר הקדמית ובגג.
וילון הבמה המרכז יעוצב כך שייראה כמו נייר אלומיניום מקומט. יוצר הוילון סרק פיסת נייר כסף מקומטת לתוך מחשב שתרגמה את המידע לנול ששזר את הווילון כדי ליצור אפקט תלת ממדי. משקלו של הוילון הוא 500 ק"ג).
ג'יבריל סידיבה (כדורגלן צרפתי)
ג'יבריל סידיבה (בצרפתית: Djibril Sidibé; נולד ב-29 ביולי 1992 בטרואה שבצרפת) הוא כדורגלן צרפתי ממוצא סנגלי המשחק בעמדת המגן בא.א.ק. אתונה.
טרואה
סידיבה נולד בטרואה שבצרפת וגדל במחלקת הנוער של טרואה המקומית. ב-19 במרץ 2010 ערך סידיבה את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-71 במחזור ה-29 בליגת הצרפתית השלישית לעונת. זו הייתה הופעתו היחידה בעונה זו, בה עלתה טרואה לליגה הצרפתית השנייה. בעונת ערך סידיבה 6 הופעות ליגה נוספות. ב-17 בפברואר 2012 הבקיע סידיבה את שער הבכורה שלו במועדון, שער מכריע בתוספת הזמן של המחצית השנייה בניצחון 1–2 על סדאן במסגרת המחזור ה-24 בליגה לעונת. סידיבה ערך 34 הופעות ליגה והבקיע שער אחד בעונה זו, בה עלתה טרואה לליגת העל הצרפתית.
ליל
בחודש יולי 2012 חתם סידיבה בליל מליגת העל הצרפתית כגיבוי למתייה דבושי. ב-25 באוגוסט ערך סידיבה את הופעתה הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות והבקיע שער בתיקו 2-2 נגד ניס במסגרת המחזור השלישי בליגה. ב-19 בספטמבר ערך סידיבה את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, כשהחליף את מתייה דבושי בדקה ה-85 בהפסד 1–3 לבאטה בוריסוב במסגרת המחזור הראשון בשלב הבתים לעונת 2012/2013. ב-20 בנובמבר הבקיע סידיבה את שער הבכורה שלו בליגת האלופות, שער בדקה ה-14 בניצחון 0–2 על באטה בוריסוב במסגרת המחזור השלישי של שלב הבתים. בסך הכל ערך סידיבה 14 הופעות ליגה והבקיע שער אחד בעונת, ו-3 הופעות בליגת האלופות.
בשתי העונות הבאות ערך סידיבה 45 הופעות ליגה והבקיע שני שערים. בעונת החמיץ סידיבה משחק ליגה אחד וערך 37 הופעות ליגה, בהן הבקיע ארבעה שערים. הוא גם לקח חלק בהגעתה של ליל לגמר גביע הליגה הצרפתית נגד פריז סן-ז'רמן, בו הפסידה ליל בתוצאה 1–2, כשסידיבה מבקיע את השער לזכותה.
מונקו
ב-8 ביולי 2016 חתם סידיבה במונקו מליגת העל הצרפתית על חוזה ל-5 שנים. ב-27 ביולי ערך סידיבה את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בהפסד 1–2 לגלאטסראיי במסגרת המשחק הראשון בסיבוב ההעפלה השלישי לליגת האלופות לעונת 2016/2017. ב-12 באוגוסט ערך סידיבה את הופעת הבכורה שלו בליגה במדי המועדון, כששיחק 90 דקות בתיקו 2-2 נגד גנגאן במסגרת המחזור הראשון בליגה. ב-10 בספטמבר הבקיע סידיבה את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה השנייה בניצחון 1–4 על קבוצתו הקודמת, ליל, במסגרת המחזור הרביעי בליגה.
אברטון
ב-7 באוגוסט 2019 הושאל לאברטון לעונה אחת, עם אופציה לרכישה בסוף העונה.
א.א.ק. אתונה
ב-9 בספטמבר 2022 חתם סידיבה לשנתיים בא.א.ק. אתונה.
קריירת נבחרת
ב-1 בספטמבר 2016 ערך סידיבה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת צרפת, כששיחק 90 דקות בניצחון 1–3 על נבחרת איטליה במשחק ידידות.
פרס סחרוב לחופש המחשבה
פרס סחרוב לחופש המחשבה (אנגלית Sakharov Prize for Freedom of Thought) הוא פרס המוענק מדי שנה על ידי הפרלמנט האירופי לאנשים או ארגונים הפועלים למען זכויות האדם וחירותו. הפרס נוסד ב-1988 והוא קרוי על שמו של אנדריי סחרוב, פיזיקאי רוסי, דיסידנט, פעיל זכויות האדם וזוכה פרס נובל לשלום.
הפרס בגובה 50,000 אירו מוענק מדי שנה ב-10 בדצמבר (או בתאריך סמוך לו), המועד בו העצרת הכללית של האומות המאוחדות אימצה את ההכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם.
אופטימיזציית קן הנמלים
אופטימיזציית קן הנמלים (באנגלית: Ant Colony Optimization ובראשי תיבות ACO) היא שיטת אופטימיזציה ששימושה המקורי הוא למציאת פתרון מקורב לבעיות קשות בתורת הגרפים שעיקרן מציאת מסלולים קצרים במשקל או מרחק, לדוגמה, בעיית הסוכן הנוסע. את השיטה ניסח ד"ר מרקו דוריגו בשנת 1992 כחלק מעבודת הדוקטורט שלו. הבעיה הראשונית אותה פתר דוריגו בעזרת שיטה זו הייתה הגרסה הסכמטית של מציאת מקור מזון בסביבת קן נמלים.
אנלוגיה מעולם הנמלים
בעולם הטבע הנמלים בתחילה משוטטות באופן אקראי על פני הקרקע בסביבת הקן. אם נמלה מוצאת מקור מזון היא נושאת ממנו חלק ומותירה שובל של פרומונים לאורך המסלול שבין הקן למקור המזון. נמלים משוטטות אחרות שנתקלות בשובל עשויות לבחור להמשיך לטייל לאורכו בסבירות גבוהה בהתאם לרמת הפרומון לאורך השביל. כל נמלה שמתווספת לאורך השביל מחזקת את כמות הפרומון שבו. כאשר מתכלה המזון, נמלים ימשיכו לשוטט באופן אקראי לכיוונים אחרים ולא לחזור על עקבות הפרומון לאורך השביל ולאחר זמן הוא יתנדף. בצורת הסריקה הזו, נמלים יעדיפו לטייל לאורך מסלולים קצרים יותר במרחק היות שתדירות מעבר הנמלים בהן גבוהה יותר בהשוואה למסלולים ארוכים במרחק ולכן ריכוז הפרומון בהם ישמר ברמות גבוהות יותר בהתאם.
ג'ף סטרסר
ג'ף סטרסר (Jeff Strasser) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל לוקסמבורגי. סטרסר שיחק בקריירה שלו ב-6 מועדונים: מץ (צרפת - 1993-1999, 2007-2009), קייזרסלאוטרן (גרמניה - 1999-2002), בורוסיה מנשנגלדבך (גרמניה - 2002-2006), שטרסבורג (צרפת - 2006-2007), פולה אש (לוקסמבורג - 2009) וגראסהופרס ציריך (שווייץ - 2009-2010). סטרסר נחשב לאחד מגדולי הכדורגלנים בלוקסמבורג אי פעם. את רוב שעריו סטרסר היה מבקיע בנגיחות.
קריירה כשחקן
סטרסר התחיל את הקריירה המקצועית בגיל 19 במץ הצרפתית שם שיחק בין השנים 1993-1999. בשנת 1999 עבר לבונדסליגה שם שיחק במדי קייזרסלאוטרן. בעונת 2002/2003 עבר לבורוסיה מנשנגלדבך. בסה"כ מאזנו של סטרסר בבונדסליגה עמד על 10 שערים ב-195 משחקים ב-7 עונות. באוגוסט 2006 חזר סטרסר לצרפת הפעם לליגת המשנה לאחר שחתם בשטרסבורג שם בילה שנה אחת. בקיץ 2007 חזר למץ לקדנציה שנייה. בקיץ 2009 חזר ללוקסמבורג למועדון פולה אש. בחלוץ העברות של ינואר 2010 עבר לגראסהופרס ציריך השווייצרית.
קריירה כשחקן נבחרת
סטרסר זומן לראשונה לסגל הנבחרת הלאומית של לוקסמבורג באוקטובר 1993 לקראת המשחק נגד נבחרת יוון. את שערו הראשון בנבחרת הבקיע נגד ב-7 באוקטובר 2000. ב-10 בספטמבר 2008, הבקיע את שער הניצחון נגד במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010. ניצחון זה חולל תדהמה בעולם כולו.
קריירת אימון
סטרסר שימש מאמן-שחקן לתקופה קצרה בשנת 2010 בקבוצת פולה אש, ובשנת 2012 מונה כמאמן הקבוע של הקבוצה, אותה אימן חמש שנים ואף הביא אותה להשיג לראשונה בתולדותיה ניצחונות במפעל הליגה האירופית. בקיץ 2017 עזב סטרסר את פולה אש לאחר חמש עונות כמאמן, וחתם בקייזרסלאוטרן מהבונדסליגה השנייה. סטרסר לא הצליח בקייזרסלאוטרן, ובמהלך תקופתו בקבוצה, היא הגיעה למקום האחרון. משחקו האחרון בקבוצה היה בינואר 2018 מול דרמשטאדט 98. במחצית משחק זה עבר סטרסר התקף לב ופונה לבית החולים, דבר שהביא להפסקת המשחק וביטולו. שבוע לאחר מכן, הצהירה הנהלת הקבוצה כי סטרסר לא יוכל להמשיך לאמן את קייזרסלאוטרן עקב בעיותיו הבריאותיות, והוחתם במקומו מיכאל פרונטצק.
שיין קאסאס
שיין קאסאס (באנגלית: Shaine Casas; נולד ב-25 בדצמבר 1999) הוא שחיין אמריקאי, זוכה מדליית ארד באליפות העולם (בודפשט 2022) במשחה ל-200 מטר גב, אלוף עולם בבריכת 25 מטר (אבו דאבי 2021) ואלוף ארצות הברית (2019) במשחה ל-100 מטר גב וסגן אלוף עולם בבריכת 25 מטר (אבו דאבי 2021) במשחה ל-200 מטר גב.
ביוגרפיה
קאסאס נולד וגדל בסן דייגו, קליפורניה בנה של מוניקה אפלינג. הוא החל להתאמן בגיל 7. בשנים 2018–2021 הוא שחה והתאמן באוניברסיטת טקסס A&M ומשנת 2022 באוניברסיטת טקסס באוסטין בהדרכתו של אדי ריס.
אלוף ארצות הברית
באליפות ארצות הברית שנערכה בסטנפורד, קליפורניה בתחילת אוגוסט 2019 הוא זכה ב-3 מדליות, זהב ו-2 כסף. מדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 52.72 שניות, לפני יוהאן נדוי ברואר מצרפת (53.80 שניות) וקלארק ביץ' (53.95 שניות). מדליות כסף, במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 1:55.79 דקות, אחרי אוסטין כץ (1:55.72 דקות) ולפני קלארק ביץ' (1:57.14 דקות) ובמשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 1:58.83 דקות, אחרי ריאן לוכטה (1:57.76 דקות) ולפני ג'ק פוסטר (1:59.15 דקות).
2021
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת טוקיו (2020) שנערכו באומהה, נברסקה ביוני 2021 הוא סיים במקום שלישי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 52.76 שניות, אחרי ראיין מרפי (52.33 שניות) והאנטר ארמסטרונג (52.48 שניות) ובמקום שישי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 1:57.64 דקות ולא נכלל במשלחת האמריקאית למשחקים האולימפיים.
אלוף עולם (בריכת 25 מטר)
באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה באבו דאבי בדצמבר 2021 הוא זכה ב-6 מדליות, 2 זהב, 3 כסף ו-1 ארד. מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 49.23 שניות, לפני קלימנט קולסניקוב מרוסיה (49.46 שניות) ורוברט גלינצה מרומניה (49.60 שניות) ובמשחה שליחים 4x50 מטר מעורב ביחד עם רוסיה בהשוואת שיא אליפות חדש של 1:30.51 דקות. כשחיין ראשון הוא קבע בסגנון הגב תוצאה של 23.11 שניות. מדליות כסף, במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 1:48.81 דקות, אחרי רדוסלב קבנצקי מפולין (1:48.68 דקות) ולפני כריסטיאן דינר מגרמניה (1:48.97 דקות), במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב, כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 50.44 שניות ובמשחה שליחים משולב 4x50 מטר מעורב, כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 23.16 שניות. מדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי, כשחיין שלישי הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 46.50 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום שביעי במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 22.99 שניות ובמקום רביעי במשחה שליחים 4x50 מטר חופשי, כשחיין שני הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 20.73 שניות.
מדליית ארד באליפות העולם
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה בסוף יוני 2022 זכה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר גב בשיא אישי חדש של 1:55.35 דקות, אחרי ראיין מרפי (1:54.52 דקות) ולוק גרינבק מהממלכה המאוחדת (1:55.16 דקות). באליפות ארצות הברית שנערכה באירוויין, קליפורניה בסוף יולי אותה שנה זכה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 ארד. מדליות זהב, במשחה ל-100 מיטר פרפר בשיא אישי חדש של 50.40 שניות ובמשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש של 1:55.24 דקות. מדליית ארד במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 48.46 שניות.
יוזף הן
יוזף הֶן (בפולנית: Józef Hen, נולד ב-8 בנובמבר 1923), ובשמו המקורי יוזף הנריק צוקר (Józef Henryk Cukier), הוא סופר, מסאי, מחזאי, תסריטאי ועיתונאי פולני יהודי.
ביוגרפיה
יוזף הן נולד בוורשה בירת פולין, וגדל בבית המשפחה שברחוב נוֹבוֹליפּיֶיה (Nowolipie). הוא השלים את לימודיו בגימנסיה בגיל 16 בבית הספר של מגנוס קרינסקי. כילד הוא כתב לשבועון לילדים בשפה הפולנית "מאלי פּשֶגלוֹנד" (Mały Przegląd, 'סקירה קטנה') – מוסף יום שישי של יומון למבוגרים, שנכתב כולו על ידי ילדים ונוסד על ידי המחנך יאנוש קורצ'אק.
לאחר פלישת גרמניה לפולין בספטמבר 1939, נותר הן בוורשה, אך נמלט מהבירה בחודש נובמבר של אותה שנה כדי להינצל מהכיבוש הגרמני. את שנות המלחמה עשה בברית המועצות. בתחילה עבד בסלילת הכביש הראשי מלבוב לקייב, ואחר עבר לסמרקנד שבאוזבקיסטן. למרות מצב בריאותו הטוב, הוא לא התקבל לצבא אנדרס (הצבא הפולני הגולה). בשנת 1944 הצטרף לארגון היריב - צבא העם הפולני, וגם פרסם את שירו "לודז' הנאמנה" ("Łódź Wierna"), בכתב העת "קול החייל" (Głos Żołnierza). בתקופת המלחמה שכל את אביו, שנרצח בשנת 1945 בבוכנוואלד; את אחיו משה (יליד 1920), שנעלם בברית המועצות; ואת אחותו מירקה (1917–1942). אמו ואחותו סטלה (ילידת 1915) שרדו את המלחמה. בשנת 1944 אימץ את שם העט "הן", שבאותו זמן גם הפך לשמו החוקי. מיד לאחר המלחמה הוא היה עורך השבועון "החייל הפולני" (Żołnierz Polski). בשנת 1952 השתחרר משירות צבאי בדרגת קפיטן.
בשנת 1947 פרסם הן את ספרו הראשון "קייב, טשקנט, ברלין" (Kijów, Taszkent, Berlin). סיפור זה של נדודיו נחשב כספר בכורה מבטיח. לאחר מכן עבד כעיתונאי וכתב סיפורים קצרים, סיפורים היסטוריים ונובלות למבוגרים ולנוער. הוא כתב גם תסריטים ולפעמים אף ביים את הסרטים על פיהם, בהם הסרט "אוטובוסים כְּצבים" (Autobusy jak żółwie). כמה מיצירותיו הוסרטו בשנות ה-60, בהן "צלב הגבורה" (Krzyż walecznych), "אף אחד לא מטלפן" (Nikt nie woła), "אפריל" (Kwiecień) ו"החוק והאגרוף" (Prawo i pięść). לאחר מכן יצר את סדרת הטלוויזיה "הפשע" (Crimen; גם היא על פי ספרו) וכתב את התסריט לסרט "סיפור עתיק: כאשר השמש הייתה אלוהים" (Stara baśń. Kiedy słońce było bogiem) ואת התסריט לסדרה ההיסטורית "חלומות מלכותיים" (Królewskie sny), שפורסם לאחר מכן כספר. מאמריו הופיעו בשבועון "עולם".
בשנים 1967-69 הוא הותקף קשות בדפוס על ידי קבוצה שנקראה "הפרטיזנים". אז החל לשתף פעולה עם כתב העת הפריזאי בגולה "קולטורה" (Kulturą) שבעריכת יז'י גידרויץ. בכתב עת זה פורסמו שלושה מסיפוריו של הן, תחת שם העט "קוראב" (Korab): "מערבון" ("Western"), "העין של דיין" ("Oko Dajana") ו"התאום" ("Bliźniak").
הן פרסם ספר לנוער בשם "הקרב על אחוזת תיש" (Bitwę o Kozi Dwór; 1955) (שהתבסס בחלקו על הספר "הנערים מרחוב פאל" מאת פרנץ מולנר), ורומן מלחמה בשם "אפריל" (Kwiecień; 1960). כמו כן צמד ספרים אוטוביוגרפיים, "לפני ההפסקה הגדולה", ו"התנגדות", יצרו סדרה, "התיאטרון של הורדוס" (Teatr Heroda) על ימי הילדות והנערות לפני מלחמת העולם השנייה ובעת המצור על ורשה ב-1939. הוא גם כתב מספר רב של קובצי סיפורים קצרים, כולל "צלב הגבורה" (Krzyż walecznych; 1964); "פשע" (Crimen; 1975); קובץ מסות, "איני פוחד מלילות חסרי שינה" (Nie boję się bezsennych nocy; 1987); וספר זיכרונות, "רחוב נובוליפייה" (Nowolipie; 1991). הוא גם כתב ביוגרפיות של אישים, בהן "אני, מישל דה מונטן" (1978) - על הסופר, הוגה הדעות והמסאי הצרפתי, עם פנורמה של אירופה של המאה ה-16; "הליצן - אדם גדול" (Błazen - wielki mąż; 1998) - שרטוט מקיף של דמותו המגוונת של תדאוש בוי-ז'לנסקי, המשולב בזיכרונות מתקופת ילדותו; וכן "ידידי המלך" (Mój przyjaciel król; 2003) על המלך סטניסלאב אוגוסט פוניאטובסקי.
במשך שנים רבות (עד 1982) היה הן פעיל באיגוד הסופרים הפולניים, ארגון בו הוא עדיין חבר. הוא היה פעיל בוועד לבחירת ולודז'ימייז' צ'ימושביץ' בבחירות לנשיאות פולין ב-2005, והוא השמיע תמיכה חוזרת ונשנית בנשיא פולין בשתי תקופות כהונה, אלכסנדר קוושנייבסקי
דמוקרטיה רדיקלית
דמוקרטיה רדיקלית היא סוג של דמוקרטיה הדוגלת בהרחבה משמעותית של שוויון וחירות. לפי תפיסה זו דמוקרטיה היא תהליך כוללני, מתמשך ורפלקסיבי.
תיאוריות
בתוך הדמוקרטיה הרדיקלית ישנן שלוש גישות, כפי שניסח זאת לינקולן דאלברג. הגישות הן: אגוניסטית, דיונית ואוטונומית.
הגישה האגוניסטית
הגישה המוכרת ביותר של דמוקרטיה רדיקלית היא האגוניסטית, המזוהה עם עבודתם של ארנסטו לאקלו ושנטל מופה. בספרם "הגמוניה ואסטרטגיה סוציאליסטית: לקראת פוליטיקה רדיקלית דמוקרטית", שנכתב ב-1985 הם טוענים כי תנועות חברתיות המנסות ליצור שינוי חברתי ופוליטי זקוקות לאסטרטגיה אשר קוראת תיגר על תפיסות נאו-ליברליות וניאו -שמרניות של דמוקרטיה. אסטרטגיה זו היא להרחיב את ההגדרה הליברלית של דמוקרטיה, המבוססת על חופש ושוויון, כך שתכלול את השוני.
לפי לאקלאו ומופה "דמוקרטיה רדיקלית" פירושה "שורש הדמוקרטיה". לקלאו ומופה טוענים כי דמוקרטיה ליברלית ודמוקרטיה דיונית, בניסיונותיהם לבנות קונצנזוס, מדכאות דעות שונות, גזעים, מעמדות, מגדרים ותפיסות עולם שונות. בעולם, במדינה ובחברה יש ריבוי הבדלים אשר אינו מאפשר קונצנזוס.
דמוקרטיה רדיקלית לא רק מקבלת את קיומם של ניגודים, אלא תלויה בהם. לקלאו ומופה מניחים שבבסיס החברה ישנם יחסי כוח ונדרש להפוך את אותם יחסים מדכאים לגלויים, לנהל משא ומתן לגביהם ולשנות אותם. על ידי בניית דמוקרטיה סביב שוני והתנגדות, יחסי כוח מדכאים הקיימים בחברה עולים לפני השטח כך שניתן יהיה לערער עליהם.
הגישה הדיונית
הגישה הדיונית מזוהה בעיקר עם עבודתו של יורגן הברמאס. זרם זה של דמוקרטיה רדיקלית מנוגד לנקודת המבט האגוניסטית של לקלאו ומופה. הברמאס טוען שניתן לפתור בעיות פוליטיות סביב ארגון החיים על ידי דיונים. כלומר, אנשים מתכנסים ומתלבטים על הפתרון הטוב ביותר. סוג זה של דמוקרטיה רדיקלית עומד בניגוד לפרספקטיבה האגוניסטית המבוססת על קונצנזוס ואמצעים תקשורתיים: יש תהליך קריטי רפלקסיבי של הגעה לפתרון הטוב ביותר. התיאוריה הדיונית של הברמאס מתבססת על עקרונות של שוויון וחירות. הדיון מתאפשר באמצעות מוסדות שיכולים להבטיח השתתפות חופשית ושוויונית של כולם. הברמאס מודע לעובדה שהבדלי תרבות שונות, השקפות עולם שונות ופערי אתיקה יכולים להוביל לקשיים בתהליך הדיוני. למרות זאת הוא סבור שתקשורת והגיון יכולים לגשר בין דעות ואינטרסים מנוגדים.
הגישה האוטונומית
הגישה השלישית של הדמוקרטיה הרדיקלית היא האוטונומית, המזוהה עם רעיונות שמאל-קומוניסטיים ופוסט-מרקסיסטים. ההבדל בין סוג זה של דמוקרטיה רדיקלית לבין השתיים שצוינו לעיל הוא ההתמקדות ב"קהילה". הקהילה נתפסת ככוח הטהור, במקום הפרטים הרציונליים המקיימים דיונים או הקבוצות האגוניסטיות בשתי הגישות הקודמות. הקהילה מייצגת "המון רב" (של אנשים), בדומה למעמד הפועלים בתיאוריה המרקסיסטית המסורתית. ריבוי זה של אנשים הוא הכוח הטהור אשר יש לרתום אותו לידי חיפוש ויצירת הבנות הדדיות בתוך הקהילה. גישה זו של דמוקרטיה רדיקלית קוראת תיגר על החשיבה המסורתית לגבי שוויון וחירות בדמוקרטיות ליברליות בכך שהיא קובעת כי ניתן למצוא שוויון אינדיבידואלי בתוך ההמון. השוויון נוצר על ידי המון וחופש נוצר על ידי השבת הכוח של ההמון. לעיתים קרובות משתמשים בהגדרה זו דמוקרטיה רדיקלית כדי להתייחס לנקודות המבט הפוסט-מרקסיסטיות של הרדיקליזם האיטלקי - למשל פאולו וירנו.
הגישה האגוניסטית
לאקלאו ומופה תיארו דמוקרטיה אגוניסטית רדיקלית שבה דעות ותפיסות עולם שונות אינן מדוכאות על ידי החיפוש אחר קונצנזוס. מכיוון שהגישה האגוניסטית הופיעה רבות בספרות האקדמית, היא הייתה חשופה לביקורות. ברוקלמן למשל טוען שתאוריית הדמוקרטיה הרדיקלית היא רעיון אוטופי. תיאוריה פוליטית, הוא טוען, לא צריכה להציג חזון של חברה רצויה. כמו כן נטען כי דמוקרטיה רדיקלית עשויה להיות שימושית ברמה המקומית, אך לא מתאימה לקבלת החלטות ברמה הלאומית. לדוגמה, אנשים עשויים לדעת מה הם רוצים לשנות בעיר שלהם ולהרגיש דחף להשתתף בתהליך קבלת ההחלטות של מדיניות מקומית עתידית. פיתוח דעה על נושאים ברמה המקומית לרוב אינו דורש מיומנויות או השכלה ספציפיים. במסגרת כזו, דיון יכול להועיל בהתמודדות עם בעיית החשיבה הקבוצתית, שבה השקפת הרוב שולטת על השקפת המיעוט. אולם, ייתכן שאנשים לא יהיו מיומנים מספיק או מוכנים להחליט לגבי בעיות לאומיות או בינלאומיות. גישת דמוקרטיה רדיקלית להתגברות על פגמי הדמוקרטיה אינה מתאימה, כך נטען, מעבר לרמה המקומית.
גישה דיונית
הברמאס ורולס תמכו בדמוקרטיה דיונית רדיקלית שבה הפוליטיקה מתבססת על קונצנזוס ואמצעים תקשורתיים. עם זאת, כמה חוקרים מזהים פערים מרובים בין השתתפות והתדיינות. שלושה מהפערים הללו מזוהים על ידי ג'ושוע כהן, תלמידו של הפילוסוף ג'ון רולס :
דמוקרטיה רדיקלית וקולוניאליזם
עם זאת, דמוקרטיה רדיקלית נתפסת לעיתים כקולוניאלית משום שהיא מסתמכת על תפיסה מערבית של דמוקרטיה. נטען כי הדמוקרטיה הליברלית נתפסת על ידי המערב כצורת הממשל הלגיטימית היחידה.
פרשנויות ועיבודים מחדש
מאז שלקלאו ומופה כתבו על דמוקרטיה רדיקלית, רבים אחרים התאימו ושינו את המונח. לדוגמה, פעמון הוקס והנרי ז'ירו כתבו כולם על היישום של דמוקרטיה רדיקלית בחינוך. בספרה של הוק Teaching to Transgress: Education as the practice of freedom היא קוראת לחינוך שבו מחנכים מלמדים את התלמידים לחרוג מגבולות של גזע, מין ומעמד כדי "להשיג את מתנת החופש". את עבודתו של פאולו פריירה, אף על פי שהחלה עשרות שנים לפני לאקלאו ומופה, ניתן לפרש בדרך דומה. תאורטיקנים כמו פול צ'טרטון וריצ'רד JF Day כתבו על חשיבותה של דמוקרטיה רדיקלית בתוך כמה מהתנועות האוטונומיות באמריקה הלטינית (כלומר EZLN - צבא זפאטיסטה לשחרור לאומי במקסיקו, MST - תנועת פועלים ללא קרקע בברזיל, ו תנועת פועלים מובטלים בארגנטינה) למרות שהמונח דמוקרטיה רדיקלית משמש באופן שונה בהקשרים אלה.
דמוקרטיה רדיקלית ואינטרנט
עם עליית האינטרנט בשנים שלאחר התפתחותן של גישות שונות של תאוריית הדמוקרטיה הרדיקלית, גדל העיסוק בקשר בין האינטרנט לדמוקרטיה הרדיקלית. האינטרנט נחשב כהיבט חשוב של דמוקרטיה רדיקלית, שכן הוא מספק אמצעי תקשורת והתקשורת היא גורם מרכזי בכל אחת מהגישות של דמוקרטיה רדיקלית.
נקודה אחרונה זו מתייחסת לרעיון של מרחב ציבורי רדיקלי שבו ניתנת לקבוצות מדוכאות או מודרות הזדמנות להשתתף בדיון הפוליטי. מנקודת המבט של הדמוקרטיה הרדיקלית, ניתן לפרש ביטוי של דעות כאלה באינטרנט כאקטיביזם מקוון. בדמוקרטיות הייצוגיות הליברליות הקיימות כיום, קולות ואינטרסים מסוימים תמיד מועדפים על פני אחרים. באמצעות אקטיביזם מקוון, עדיין ניתן לבטא דעות והשקפות שנמצאות בשוליים.כך תורמים הפעילים לקיום הטרוגניות של עמדות. עם זאת, העידן הדיגיטלי אינו תורם בהכרח לרעיון של דמוקרטיה רדיקלית. לפלטפורמות המדיה החברתית יש אפשרות להשתיק קולות מסוימים, לעיתים רדיקליים. זה נוגד את הדמוקרטיה הרדיקלית
עונת 2022/2023 בבונדסליגה
ניקלאס פילקרוג מורדר ברמן וכריסטופר אנקונקו מר.ב. לייפציג זכו בתואר מלך השערים עם 16 כיבושים. רפאל גריירו מבורוסיה דורטמונד סיים כמלך הבישולים עם 12 בישולים.
קבוצות ואצטדיונים
מתוך 18 הקבוצות שהשתתפו בבונדסליגה, 16 המשיכו מהעונה שעברה. שתי המסיימות הראשונות בבונדסליגה השנייה, שאלקה 04, וורדר ברמן, העפילו לבונדסליגה במקומן של גרויטר פירט, וארמיניה בילפלד, שסיימו בשני המקומות האחרונים בעונת 2021/2022. הרטה ברלין שסיימה במקום ה-16 בעונת 2021/2022 ניצחה 2–1 בסיכום שני המשחקים את המבורג שסיימה במקום השלישי בבונדסליגה השנייה וכך הבטיחה את הישארותה בליגה.
שאלקה וורדר ברמן שבו לבונדסליגה לאחר היעדרות של שנה אחת.
תומאס גיירין
'''תומאס פ. גיירין (באנגלית: Thomas F. Gieryn'''; נולד בשנת 1950) הוא פרופסור אמריקאי לסוציולוגיה באוניברסיטת אינדיאנה. במחקריו, גיירין מתמקד בפילוסופיה של המדע ובסוציולוגיה של המדע, מזוויות תרבותיות, חברתיות, היסטוריות ואנושיות. ידוע בפיתוח הקונספט של עבודת גבול, כלומר יצירתם של גבולות בין תחומי דעת, תמיכה בהם, תקיפה שלהם ואכיפה שלהם. כיהן בעברו כחבר במועצות מדעיות רבות, בין היתר במועצה המייעצת של התערוכה "מדע בחיים האמריקאים" של מכון הסמית'סוניאן.
אירוסין במנזר
אירוסין במנזר (ברוסית: Обручение в монастыре) היא אופרה, השישית שנכתבה על ידי המלחין סרגיי פרוקופייב.
הליברית הרוסית של האופרה נכתב על ידי פרוקופייב עצמו ועל ידי מירה מנדלסון (רעייתו לימים) בהסתמך על האופרה של ריצ'רד שרידן המבוססת על הליברית של תומאס לינלי הבן "הדואנה".
פרוקופייב החל לכתוב את האופרה בשנת 1940 והחזרות החלו בשנה זו. בשל פרוץ מלחמת העולם השנייה נפסקו החזרות, והאופרה הוצגה לראשונה רק ב-3 בנובמבר 1946, בתיאטרון קירוב, בניצוחו של בוריס חייקין.
על אף תאריך כתיבתה - שיאה של מלחמת העולם, האופרה חפה כמעט לחלוטין מתעמולה סובייטית (למעט ביקורת מסוימת על הממסד הדתי בדמותם של הנזירים השיכורים רודפי הבצע). פרוקופייב אף עידן את התמונות האנטישמיות אשר היו באופרה המקורית.
מערכה 2
אומנתה של לואיזה, הדואנה מציעה תחבולה שתאפשר ללואיזה להינשא לאהובה אנטוניו. הדואנה תראה, לכאורה בטעות, מכתב אהבה שנשלח על ידי אנטוניו ללואיזה. דון ז'רום יחשוב שהדואנה היא זו המעבירה את המכתב, יפטר אותה ויגרשה מביתו. לואיזה תלבש את בגדיה של הדואנה ותצא מבית אביה, ואילו הדואנה תישאר בחדרה ותיפגש עם מנדוזה העשיר, עמו היא רוצה להינשא בשל כספו הרב.
התחבורה פועלת, לואיזה בבגדי הדואנה מגורשת מהבית, ויוצאת לחפש את אנטוניו אהובה. היא פוגשת את קלרה, ידידתה, המתחבאת במנזר בשל קנאותו של דון פרדיננד (אחיה של לואיזה). לואיזה מתחפשת לקלרה, פוגשת את מנדוזה ולוקחת אותו אל בית אביה, שם הוא פוגש את הדואנה המחופשת ומשכנע אותה לברוח ולהתחתן עמו (על אף כיעורה הוא מוכן לעשות זאת מאחר שהוא חושק בכספו של אביה של לואיזה).
מערכה 4
המערכה נפתחת בשירם של הנזירים השיכורים, שדבר אינו מעניין אותם מלבד השתייה, וכסף על מנת להשיג אותה. כאשר מגיעים מנדוזה ואנטוניו למנזר עוברים הנזירים לשיר שיר דתי הדן בצניעות ובצום. לאחר מתן שוחד מסכימים הנזירים להשיא את מנדוזה ואנטוניו. דון פרננדו המגיע למנזר נלחם באנטוניו עד שאחותו עוצרת בו, ואז גם הוא משחד את הנזירים על מנת שיאפשרו לו לשאת לאישה את קלרה. לאחר טקס הנישואין, מגיעים הזוגות אל בית דון ז'רום, המגלה שבתו אמנם התחתנה עם אהובה העני, אך בנו התחתן עם קלרה העשירה. מנדוזה זועם על כך שרימו אותו, אולם מאחר שהוא התאהב במשרתת, גם הוא מאושר בסוף המערכה.
ליל קיץ
על בסיס המוזיקה של אירוסין במנזר יצר פרופקופייב את "ליל קיץ" (אופוס 123) - סוויטה תזמורתית המבוססת על האופרה ובה חמישה חלקים. אורכה של הסוויטה כ-20 דקות.
NGC 7008
NGC 7008 (ידועה גם בשמות: PK 93+5.2, וערפילית העובר) היא ערפילית פלנטרית בעל קוטר של שנת אור אחת אשר ממוקמת במרחק של 2,800 שנות אור מכדור הארץ בצפון קבוצת הכוכבים ברבור.
הערפילית התגלתה בשנת 1787 על ידי ויליאם הרשל באנגליה.
שנות ה-20 של המאה ה-2
שנות ה-20 של המאה ה-2 היו העשור השלישי של המאה ה-2, החלו ב-1 בינואר 120 והסתיימו ב-31 בדצמבר 129.
הם (עיר מקראית)
הָם הייתה עיר מקראית בהרי הגלעד בעבר הירדן.
העיר נזכרת פעם יחידה בתנ"ך, כאחת מערי הרפאים בסיפור מסעו של כדרלעומר מלך עילם לארץ כנען:.
אתר ח'רבת האם שבהרי הגלעד הצפוניים, כחמישה וחצי ק"מ דרומית מערבית לעיר אירביד, שבו אותרו שרידי ביצורים מתקופת הברונזה הוא מיקומה המשוער של הם המקראית.
יש חוקרים הסבורים כי העיר נזכרת כבר במקורות מצריים קדומים, כגון כתבי המארות מן המאה ה-19 לפני הספירה, אך אחרים מטילים בכך ספק.
במגילה החיצונית לבראשית (דף כא, שו' 29) המקבילה ל"הזוזים בהם" היא "זומזמיא די בעמן" (הזמזומים אשר בעמון).
הלשכה להערכות לאומיות (ניו זילנד)
הלשכה להערכות לאומיות של ניו זילנד (באנגלית: National Assessments Bureau) היא אחת מסוכנויות הביון של ניו זילנד הכפופה למחלקת ראש הממשלה והקבינט של ניו זילנד.
הארגון אחראי על ניתוח מידע על נושאי חוץ. חלק נכבד מהמידע שהוא מלקט נאסף בסיוע שירות הביון והביטחון של ניו זילנד (NZSIS), הלשכה הממשלתית לביטחון תקשורת של ניו זילנד (GCSB) ומשרד החוץ והסחר הניו זילנדי.
הלשכה עצמה אינה אוספת מודיעין אלא מנתחת ומעריכה מידע שאספו סוכנויות הביון האחרות של ניו זילנד. בשונה משאר ארגוני הביון במדינה, הלשכה אינה כפופה לוועדה הפרלמנטרית לביטחון ומודיעין ואינה מפוקחת על ידי מפכ"ל המודיעין והביטחון.
היסטוריה
הלשכה הוקמה בתור משרד המודיעין המשולב ב-1949 במשרד ההגנה הניו זילנדי. ב-1953 הפכה ללשכת המודיעין המשולבת וב-1975 הפכה לארגון אחר בשם "לשכת ביון חוץ" ותפקידיה פוצלו בין משרד החוץ והסחר ומשרד ההגנה.
הלשכה היא חלק ממחלקת רה"מ והקבינט מאז 1991 והיא מחויבת למסור דו"חות קבועים לראש ממשלת ניו זילנד. הלשכה מונחית על ידי הוועדה להערכות לאומיות, תת-ועדה בוועדה לתיאום ביטחון פנים וחוץ.
במרץ 2010, הלשכה שינתה את שמה ל"לשכה להערכות לאומיות" והתמקדה בביטחון פנים.
בוב קליבן
רוברט דין "בוב" קאליבן (באנגלית: Bob Kaliban; 6 בנובמבר 1933 – 12 בדצמבר 2020) היה שחקן קול, מוזיקאי ושחקן אמריקאי. הוא נודע בעיקר בשל היותו נשיא הסניף בניו יורק של SAG-AFTRA, כשהוא מדובב את קולו של מפקד המשטרה בחתול בצמרת, ותפקידו ככנקן מכירות של מוצרי Ty-D-Bol שמכונה "Ty-D-Bol Man".
חיים אישיים וקריירה
הוא נולד וגדל כילד בליסבון, איווה ב-6 בנובמבר 1933. הוא עבר לניו יורק כשהיה נער בשנות ה-60 כדי להמשיך בקריירה באמנויות הבמה ובתיאטרון. לאחר מכן למד במכללת לוראס בדובוק. הוא עבר ללונדון לזמן קצר וקיבל מלגה באקדמיה המלכותית לאמנות דרמטית. מאוחר יותר היה לו תפקיד בבן פרנקלין בפריז.
לאחר מכן הפך לנשיא גילדת שחקני המסך ב-1968. בוב הצהיר על מטרתו בתפקידו כנשיא, "הורדנו מכבודנו ומאמינותנו כשחקנים על ידי כל לקוח שמשתמש באנשים אמיתיים. המגמה חייבת לחזור מאנשים אמיתיים למקצוען האמיתי".
בוב מת ביום ב-12 בדצמבר 2020 בקליפורניה.
Hands All Over
Hands All Over הוא אלבום האולפן השלישי של להקת הרוק/פופ מארון 5. האלבום הופק על ידי המפיק רוברט ג'ון "מאט" לאנג ויצא לאור ב־21 בספטמבר 2010. האלבום זכה לביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה, חלק מהמבקרים ציינו כי באלבום בולט יותר הסגנון של "מוזיקת נשמה" מאשר סגנונות העבר של הלהקה.
רקע
הלהקה החלה לכתוב את השירים המופיעים באלבום לאחר סיום סיבוב ההופעות של האלבום הקודם שלהם, "It Won't Be Soon Before Long". כמה חודשים לאחר מכן, הלהקה קיבלה שיחת טלפון מהמפיק רוברט ג'ון "מאט" לאנג, ששמע כי הלהקה החלה לעבוד על אלבום חדש, והביע עניין להפיק אותו.
בריאיון למגזין "רולינג סטון", חברי הלהקה סיפרו כי הם בילו חודשיים לכתוב ולהקליט את האלבום עם המפיק רוברט ג'ון "מאט" לאנג באולפן ההקלטות שלו בז'נבה שבשווייץ. סולן הלהקה, אדם לוין, אמר על האלבום: "האלבום הראשון שלנו היה השתקפות של האהבה שלי לסטיבי וונדר. עם האלבום השני הלכתי כל הזמן הלוך ושוב בין פרינס והפוליס. אבל האלבום הזה לא הושפע מאף אחד, זה רק הרבה פופ". עטיפת האלבום נחשפה ב-1 ביולי 2010. העטיפה של האלבום צולמה על ידי צלמת בת 19 בשם רוזי הארדי, שגם מופיעה בתמונה.
הערכה ביקורתית
עטיפת האלבום דורגה במקום ה-22 ברשימת "50 עטיפות האלבומי הפופ הטובים ביותר ב-5 השנים האחרונות" שנערך על ידי מגזין Complex.
קלבדיה בויארסקיך
קלבדיה בויארסקיך (ברוסית: Кла́вдия Боя́рских; 11 בנובמבר 1939 – 12 בדצמבר 2009) הייתה ספורטאית בענף סקי למרחקים סובייטית, בעלת 3 מדליות באולימפיאדת החורף, מהן כולן זהב. בנוסף לכך היא זכתה ב-3 מדליות באליפויות העולם.
ביוגרפיה
קלבדיה בויארסקיך נולדה בעיירה במחוז סברדלובסק. כבר בילדות היא הצטיינה בענפי ספורט שונים. לאחר סיום בית הספר קלבדיה בויאסקיך החלה לימודים בטכניקום לספורט תוך התמחות בטניס שולחן. מאמן בענף סקי ראה את הספורטאית הצעירה והציעה לה לעבור לאימונים אצלו. בתקופה זו היא עברה תאונת דרכים קשה ולדעת הרופאים היא הייתה צריכה לעזוב ספורט תחרותי. המאמן של קלבדיה בויארסקיך התעקש בהמשך האימונים ועיבד בשבילה תוכנית אימונים אישית. בגיל 20 הספורטאית נכללה בנבחרת ברית המועצות.
שיא הקריירה שלה היה בשנים 1964–1966 כאשר היא זכתה במדליות באולימפיאדה ובאליפות העולם. בשנים 1964–1967 היא זכתה 6 פעמים באליפות ברית המועצות במרחקים שונים. היא עזבה את התחרויות לאחר שמאמן הנבחרת דרשה ממנה לכלול אותה כמאמן במסמכים הרשמיים, אף על פי שלא הייתה לה שום נגיעה לנושא. קלבדיה בויארסקיך סירבה ובעקבות כך לא הוזמנה יותר לנבחרת.
לאחר סיום הופעות בתחרויות בויארסקיך סיימה מכון הפדגוגי בסברדלובסק ועסקה באימון ילדים. לכבודה כל שנה התקיימו תחרויות בסקי למרחקים על שמה.
הופעות באולימפיאדה
לאולימפיאדת 1964 בויארסקיך הגיעה כספורטאית עתודה בנבחרת. במהלך האימונים התברר שהיא נמצאת בכושר גבוה והוחלט בכל זאת לכלול אותה בתחרות ל-5 ק"מ במקום אחד הספורטאיות הוותיקות יותר. בעקבות הצלחתה וזכייתה במדליית זהב היא נכללה בתחרות ל-10 ק"מ בו זכתה במדליית זהב שנייה (כל שלוש המדליות הוענקו לספורטאיות מברית המועצות) ובתחרות שליחים בו הנבחרת זכתה במקום הראשון.
סיאבונגה נומווטה
סיאבונגה יוג'ין נומווטה (באנגלית: Siyabonga Eugene Nomvethe; נולד ב-2 בדצמבר 1977 בדרבן) הוא כדורגלן דרום אפריקאי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת אמאזולו מליגת המשנה בדרום אפריקה.
נומווטה שיחק במהלך הקריירה בדרום אפריקה, איטליה, שוודיה ודנמרק, וכן ערך 82 הופעות במדי נבחרת דרום אפריקה בהן כבש 16 שערים. הוא ממוקם שלישי בטבלת מלך ההופעות במדי הנבחרת בכל הזמנים, וייצג אותה בין היתר בשני טורנירי מונדיאל.
קריירת משחק
לקראת עונת עבר נומווטה לאחד המועדונים הבכירים במדינה, קייזר צ'יפס. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-8 באוגוסט 1998 מול בלומפונטיין סלטיק, וכבש את השער היחיד של קבוצתו בהפסד 2-1. במהלך כיבוש השער נפצע נומווטה, ונאלץ להיעדר במשך מספר חודשים, כך שבעונתו הראשונה הוא שיחק רק בכמחצית ממשחקי הליגה, וכבש שבעה שערים. קייזר צ'יפס סיימה את העונה כסגנית האלופה, כשרק פער של חמישה שערים מפריד בינה לבין ממלודי סאנדאונס במקום הראשון. העונה השנייה שלו בקבוצה הייתה מוצלחת הרבה יותר עבורו. הוא כבש 22 שערים ב-34 הופעות במדי הקבוצה, כשתפס את עמדת החלוץ המרכזי והמוציא לפועל העיקרי של המועדון. הוא אף סייע לקבוצתו לזכות באותה עונה בגביע הדרום אפריקאי לאחר ניצחון 1-0 על ממלודי סאנדאונס בגמר. בעונתו השלישית והאחרונה במועדון שוב היה דומיננטי בהתקפת הקבוצה וכבש בסך הכול 18 שערים, אך שוב החמיץ את ההזדמנות לזכות עם הקבוצה באליפות, כשהיא סיימה כסגנית עם נקודה פחות מהאלופה אורלנדו פירטס.
קצב כיבוש השערים המהיר של נומווטה, יחד עם הפריצה במדי נבחרת דרום אפריקה, הובילו את נומווטה לקראת עונת לסרייה א', כשחתם בקבוצת אודינזה של המאמן רוי הודג'סון. נומווטה התקשה להשתלב בקבוצה, ובעונה הראשונה רשם 14 הופעות ליגה בלבד, מתוכן שש בלבד כשחקן הרכב, ולא מצא את הרשת במהלך כל העונה. הקבוצה התקשתה במהלך העונה וסיימה במקום ה-14 בלבד, ועונה אחר כך הגיע לוצ'יאנו ספאלטי לתפקיד המאמן. הסגל של ספאלטי התחזק בעמדת החלוץ והקבוצה הציגה חוד שכלל בין היתר את וינצ'נצו יאקווינטה, קארסטן יאנקר, רוברטו מוצי ודויד פיזארו, ובין אלו לא הצליח נומווטה למצוא את מקומו וסיים את העונה ללא הופעות כלל בליגה.
בעונת, לאחר תקופה ארוכה, חזר נומווטה לשחק במדי אודינזה בליגה, אם כי זכה לחמש הופעות בלבד, כולן מהספסל. בחלון ההעברות בחודש ינואר 2004 עבר נומווטה בהשאלה לסלרניטנה מהסרייה ב', שם חזר לשחק באופן סדיר. הוא סיים את העונה עם 17 הופעות במדי הקבוצה, בהן כבש פעמיים. לקראת עונת עבר בהשאלה מאודינזה לאמפולי. הקבוצה סיימה במקום הראשון בסרייה ב' והעפילה לליגה הבכירה, אך נומווטה לא הצליח להשתלב. הוא רשם עשר הופעות ליגה במדיה של אמפולי, בהן לא הצליח לכבוש.
בפתיחת עונת הושאל נומווטה ליורגודן השוודית. הוא הצטרף במהלכה של עונת 2005 בליגת העל השוודית, וערך חמש הופעות ליגה בהן כבש שער בודד. בכך, היה שותף לזכייתה של יורגודן באליפות שוודיה. כשבוע לאחר תום העונה השלימה הקבוצה זכייה בדאבל, כשגברה בגמר הגביע השוודי 2-0 על אוטבידברג. נומווטה עלה כמחליף במהלך המחצית השנייה של משחק הגמר. בינואר 2006, במסגרת חלון ההעברות, עזב נומווטה סופית את אודינזה וחזר לדרום אפריקה, שם חתם במדי אורלנדו פירטס. הוא שיחק בקבוצה במשך כחצי עונה, בה רשם 14 הופעות וכבש ארבעה שערים בדרך לסגנות, בפער שלוש נקודות מקבוצת ממלודי סאנדאונס שזכתה בתואר.
לקראת עונת עבר נומווטה לאולבורג בולדספילקלאב מליגת העל הדנית. הוא השתלב היטב בהרכב הקבוצה, ושיתף פעולה בהתקפה עם מי שהיה למלך השערים של הליגה באותה עונה, ראדה פריצה. אולבורג סיימה במקום השלישי בטבלה, ונומווטה שותף כמעט בכל משחקי הליגה של הקבוצה וכבש ארבעה שערים. עונה אחר כך הציגה הקבוצה חוליית התקפה מרשימה בראשותם של מלך השערים יפ קורת', פריצה ונומווטה, שסיימה עם שישים שערי ליגה - יותר מכל קבוצה אחרת באותה עונה. אולבורג זכתה באליפות בפער תשע נקודות מהמקום השני.
לקראת עונת, בתום שלוש עונות בדנמרק, עזב נומווטה את אירופה בפעם האחרונה וחזר לדרום אפריקה. הוא חתם בקבוצת מורוקה סוואלווס, והשתלב היטב בקבוצה, שהפכה לקבוצה בה שיחק יותר מכל קבוצה אחרת. עונת הייתה המוצלחת ביותר שלו בקבוצה, אישית וקבוצתית. מורוקה הציגה את ההתקפה החזקה בליגה ורשמה את מספר ההפסדים הנמוך ביותר בליגה באותה עונה, עם ארבעה בלבד. עם זאת, היא לא הצליחה לזכות בתואר האליפות וסיימה כסגנית בלבד, שתי נקודות פחות מאורלנדו פירטס. נומווטה, שנבחר לשחקן העונה בדרום אפריקה, כבש עשרים שערי ליגה באותה עונה וסיים כמלך השערים של הליגה בפער ניכר של שבעה שערים מהמקום השני.
מורוקה ונומווטה לא הצליחו לשמר את ההצלחה לאורך זמן. עונה אחר כך סיימה הקבוצה תשיעית בלבד, ובתום שתי עונות נוספות ירדה לליגת המשנה מהמקום שלפני האחרון. נומווטה עצמו כבש בשלוש העונות האלה 18 שערים במצטבר ב-75 הופעות. נומווטה פתח עם הקבוצה את עונת בליגת המשנה, אך כעבור חצי עונה חתם באמאזולו, גם היא מליגת המשנה הדרום אפריקאית.
נבחרת דרום אפריקה
נומווטה הוא משחקניה הבולטים בכל הזמנים של נבחרת דרום אפריקה. הוא ערך את הבכורה שלו ב-6 במאי 1999, בהפסד 2-0 ל במשחק ידידות. את שערו הראשון במדיה כבש כחצי שנה אחר כך, בהופעתו השלישית במדי הנבחרת. היה זה שער הניצחון שקבע 1-0 לדרום אפריקה מול.
מאמן הנבחרת טרוט מולוטו זימן את נומווטה לטורניר המשמעותי הראשון שלו, גביע אפריקה לאומות 2000. הוא שיתף פעולה בחוד עם שון ברטלט, שסיים כמלך השערים של הטורניר. בשלב רבע הגמר כבש נומווטה בדקה ה-42 את השער היחיד בהתמודדות מול, שהעלה את נבחרתו לחצי הגמר. בשלב זה נוצחה הנבחרת 2-0 על ידי. במשחק על המקום השלישי, כבש נומווטה את שער היתרון הזמני של קבוצתו מול וקבע 2-1, אך התוניסאים השוו והמשחק הוכרע בדו-קרב בעיטות עונשין. נומווטה החמיץ את הבעיטה הראשונה של נבחרתו, אך בסיום היא התגברה וניצחה 4-3 בדרך למקום השלישי.
לאחר הטורניר התמנה קרלוס קיירוש לתפקיד המאמן, ותחתיו זכה נומווטה למקום של קבע בחוד הנבחרת. בגביע אפריקה לאומות 2002 כבש נומווטה שער אחד בשלב הבתים, אך לא הצליח לסייע לנבחרתו ברבע הגמר שם נוצחה 2-0 על ידי והודחה. בעקבות ההדחה הוחלף קיירוש בג'ומו סונו, שזימן כחצי שנה אחר כך את נומווטה לסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2002. לאחר שלא שותף בשוויון 2-2 של נבחרתו במשחק הפתיחה מול, עלה נומווטה בהרכב למשחק השני מול , וגמל על כך תוך ארבע דקות בלבד, כשכבש עם ירכו לאחר הגבהת כדור חופשי של קווינטון פורצ'ן מאגף שמאל. השער של נומווטה היה היחיד במשחק, ודרום אפריקה ניצחה בסיום 1-0. נומווטה פתח בהרכב גם בהפסד 3-2 ל, שחרץ את גורלה של דרום אפריקה בטורניר וגרם להדחתה בשלב הבתים.
נומווטה, שזומן על ידי המאמן הזמני אפריל פומו לטורניר גביע אפריקה לאומות 2004, פתח היטב את הטורניר כשכבש את הצמד הראשון שלו במדי הנבחרת, בניצחון 2-0 על במשחק הפתיחה. תבוסה ל ושוויון בלבד מול גרמו להדחתה המוקדמת של הנבחרת מהטורניר. שנה אחר כך השתתפה הנבחרת כאורחת בטורניר גביע הזהב 2005. היא צלחה את שלב הבתים, אך הודחה על ידי ברבע הגמר בדו-קרב פנדלים. נומווטה כבש שער אחד במהלך הטורניר.
המאמן טד דומיטרו זימן את נומווטה לגביע אפריקה לאומות 2006, המהדורה הרביעית בה השתתף, והכי פחות מוצלחת מבחינת הנבחרת. דרום אפריקה סיימה את שלב הבתים עם שלושה הפסדים וללא שער זכות, והודחה מהמשך המשחקים. נומווטה הוסיף להיות חלק פעיל בנבחרת עד לשלהי שנת 2007, אז איבד את מקומו לחלוטין תחת המאמן ג'ואל סנטנה.
באפריל 2010, שנתיים וחצי לאחר הופעתו האחרונה בנבחרת, זומן נומווטה על ידי קרלוס אלברטו פריירה לסדרת משחקי ידידות לקראת מונדיאל 2010 אותו אירחה דרום אפריקה. הוא היה שותף בשישה משחקים בתוך כחודש, וזומן על ידי פריירה לסגל הסופי של הנבחרת למונדיאל הביתי. דרום אפריקה כשלה להעפיל משלב הבתים, ונומווטה זכה להופעה אחת בטורניר, כשעלה מהספסל במהלך המחצית השנייה בניצחון 2-1 על.
לאחר המשחק האחרון במונדיאל, שוב נותר נומווטה מחוץ לסגל הנבחרת לשנתיים. ביוני 2012 חזר לסגל הנבחרת וערך שלוש הופעות אחרונות, השתיים הראשונות במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014, והאחרונה שלו במדי דרום אפריקה הייתה ב-16 ביוני, בניצחון 3-0 על במשחק ידידות. בסך הכול, ב-13 שנות קריירה בינלאומית רשם נומווטה 82 הופעות במדי הנבחרת, וכבש 16 שערים. הוא ממוקם שלישי בכל הזמנים בטבלת ההופעות בנבחרת.
גאל קאקוטה
גאל קאקוטה (בצרפתית: Gaël Kakuta; נולד ב-21 ביוני 1991) הוא כדורגלן מהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו המשחק באמיין מליגת העל הצרפתית בעמדת הקיצוני השמאלי.
קריירת מועדונים
קאקוטה התחיל את הקריירה שלו בקבוצה מקומית בליל כאשר היה בן 7. שנה לאחר מכן הצטרף לקבוצת הילדים של לאנס. קאקוטה שרשם יכולת טובה בלאנס עורר עניים בקרב קבוצות ברחבי אירופה.
בקיץ חתם בצ'לסי האנגלית אף על פי שהיה תחת חוזה בלאנס. ב-3 בספטמבר 2009 בית הדין לבוררות בספורט גזר על קאקוטה ארבעה חודשי השעיה וקנס של 780 אלף אירו. בנוסף, צ'לסי נקנסה ב-130 אלף אירו ולא הורשתה לרכוש שחקנים עד ינואר. לאחר שצ'לסי ערערה על גזר הדין, בית הדין ביטל את ההשעיה של קאקוטה וקיצר את עונשה של צ'לסי עד לפברואר 2010. ב-21 בנובמבר 2009 קאקוטה ערך את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג במשחק הליגה נגד וולברהמפטון וונדררס. ב-8 בדצמבר 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות במשחק נגד אפואל ניקוסיה ובכך הפך לשחקן הצעיר ביותר בהיסטוריה של המועדון שרושם דקות משחק בליגת האלופות. ב-21 בדצמבר 2010 קאקוטה חתם על חוזה חדש עד קיץ.
ב-25 בינואר 2011 קאקוטה הושאל לפולהאם עד לסיום העונה. ב-5 במרץ 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 2–3 נגד בלקברן רוברס. ב-30 באפריל 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד סנדרלנד.
ב-31 באוגוסט 2011 הושאל לבולטון וונדררס עד לסיום העונה, אך שוחרר מהמועדון אחרי ארבעה חודשים. ב-11 בינואר 2012 הושאל לדיז'ון מהליגה הצרפתית.
ב-31 באוגוסט 2012 הושאל לויטסה ארנהיים מליגת העל ההולנדית עד לסיום העונה. בקיץ הושאל לעונה נוספת.
ב-31 בינואר 2014 הושאל ללאציו מהסרייה א'. ב-20 בפברואר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בהפסד 0–1 ללודוגורץ ראזגרד. ב-9 במרץ שיחק את משחקו היחיד בלאציו במשחק הליגה נגד אטאלנטה.
ב-25 ביולי 2014 הושאל לראיו ואיקאנו מליגת העל הספרדית.
ב-19 ביוני 2015 עבר בהעברה חופשית לסביליה בה חתם על חוזה לארבע שנים.
קתדרלת אלכסנדר נבסקי (סופיה)
קתדרלת אלכסנדר נבסקי (בבולגרית: Храм-паметник: Cвети Александър Невски) היא קתדרלה בסופיה שבבולגריה. הקתדרלה נבנתה בסגנון אדריכלי נאו-ביזנטי ונקראת על שמו של אלכסנדר נבסקי.
בניית הקתדרלה החלה ב-1882 והסתיימה ב-1912. גובהה המרבי הוא 53 מטרים וגובה כיפתה 48 מטרים. הכנסייה הוקמה להנצחת חיילי צבא האימפריה הרוסית שנהרגו במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) אשר בעקבותיה הוקמה נסיכות בולגריה לאחר כ-500 שנות שלטון עות'מאני. הקתדרלה היא המרכז הדתי של הכנסייה האורתודוקסית הבולגרית.
גאל קאקוטה
קריירת מועדונים
ב-10 ביולי 2017 הושאל מחביי צ'יינה לעונה אחת באמיין מליגת העל הצרפתית.
קתדרלת אלכסנדר נבסקי (סופיה)
ב-1943 נערכה בקתדרלה הלווייתו של בוריס השלישי, מלך בולגריה.
גאל קאקוטה
קריירת מועדונים
ב-13 ביולי 2018 חתם על חוזה לארבע שנים בקבוצת ראיו ואיקאנו מליגת העל הספרדית.
ב-5 באוקטובר 2022 חזר לקדנציה שלישית באמיין.
קריירה בינלאומית
בצעירותו שיחק קאקוטה בכל הנבחרות הצעירות של צרפת, זכה עם נבחרת צרפת בכדורגל עד גיל 19 באליפות אירופה בשנת ואף נבחר לשחקן המצטיין של האליפות. שנה לאחר מכן השתתף עם הנבחרת בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20, בו סיימה צרפת במקום הרביעי. על אף זאת קאקוטה מעולם לא זומן לסגל הנבחרת הבוגרת.
בשנת החליט קאקוטה לייצג את. ב-26 במרץ 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 1–2 ל. במשחק, ואף הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת.
יוסוקה מצואוקה
יוסוקה מצואוקה (ביפנית: 松岡 洋右; 3 במרץ 1880 - 27 ביוני 1946) היה דיפלומט יפני ושר החוץ של האימפריה היפנית בשלביה המוקדמים של מלחמת העולם השנייה. הוא נודע בין השאר בשל נאומו בחבר הלאומים ב-1933, בו הכריז על פרישתה של האימפריה היפנית מהארגון. בנוסף, הוא היה אחד מאדריכלי ההסכם התלת-צדדי והסכם הנייטרליות בין יפן לברית המועצות בשנים שלפני המלחמה.
ראשית חייו
מצואוקה נולד במחוז ימאגוצ'י, בנו הרביעי של איל ספנות קתולי. בגיל 11 פשט העסק רגל, וב-1893 נשלחו מצואוקה ובן דודו לארצות הברית ללמוד אנגלית, תחת השגחתם של מיסיונרים מתודיסטים. הוא התגורר בפורטלנד, אורגון, תחילה בבניין המיסיון, ולאחר מכן בביתן של האלמן ויליאם דנבאר, שם התגוררו גם בנו, למברט, ואחותו, איזבל דנבאר בוורידג'. בוורידג' שימש אם חורגת למצואוקה, וסייעה לו להשתלב בחברה האמריקאית.
לאחר שהות בת שנה וחצי באוקלנד, קליפורניה, שב מצואוקה לפורטלנד, וב-1898 החל ללמוד משפטים באוניברסיטת אורגון. מכיוון שהלימודים התקיימו בערבים, הדבר איפשר למצואוקה לעבוד במשרדי חברה לכריתת עצים, שם שימש מתורגמן לעובדים היפנים. הוא סיים את לימודיו ב-1900, במקום השני בכיתתו, ואף על פי שרצה להמשיך ללמוד בארצות הברית, בלחץ משפחתו הוא שב ליפן ב-1902.
במשרד החוץ
עם שובו של מצואוקה ליפן, הוא ניסה להתקבל לאוניברסיטת טוקיו, אך בשל היעדר קשרים חברתיים מתאימים, ובשל אי קבלת לימודיו בארצות הברית, לא הצליח להתקבל. לפיכך, החליט מצואוקה לפתח קריירה בבירוקרטיה, ועבר את בחינות שירות משרד החוץ והתקבל למשרד החוץ. בתוך שנתיים התמנה מצואוקה לתפקיד סגן הקונסול בקונסוליה היפנית בשאנגחאי. לאחר מכן עבר למנצ'וריה, שם עבד עם המושל הכללי היפני. במסגרת עבודתו שם התחבר מצואוקה עם גוטו שינפיי, אז נשיא חברת הרכבות של דרום מנצ'וריה, ועם יאממטו ג'וטארו, אז נציג הזאיבצו מיצואי במנצ'וריה.
במשך 18 שנים התקדם מצואוקה בסולם הדרגות הדיפלומטיות, הוא התמנה למזכיר הכללי של שגרירות יפן בוושינגטון די. סי. ב-1914, והיה חבר המשלחת היפנית לועידת השלום בפריז ב-1919. הוא שימש מזכירו של ראש ממשלת יפן טראוצ'י מסטאקה שול שר החוץ שלו, גוטו שינפיי. מצואוקה היה גם תומך נלהב בהתערבות בסיביר כנגד הכוחות הבולשביקים במלחמת האזרחים ברוסיה.
חברת הרכבות של דרום מנצ'וריה וקריירה פוליטית
מצואוקה התמנה לקונסול יפן בשאנגחאי ב-1921, אך ויתר על המשרה על מנת לשוב למנצ'וריה בתור מנכ"ל חברת הרכבות של דרום מנצ'וריה ב-1922, וב-1927 קודם לתפקיד סגן נשיא החברה. בתחום אחריותו נמצאו מכרות הפחם בפושון, ובניית מפעל לעיבודו. מצואוקה התפטר מתפקידו ב-1930 ושב ליפן, שם התמודד בבחירות הכלליות שנערכו באותה שנה מטעם מפלגת ריקן סייוקאי, וקיבל מושב בבית התחתון של הדיאט של יפן.
תקרית מוקדן ב-1931, ייסוד מדינת מנצ'וקוו וגינוי פעולותיה של יפן בחבר הלאומים, עוררו את מצואוקה לשוב לתחום יחסי החוץ, והוא הוביל את המשלחת היפנית לחבר הלאומים בשנים 1932-1933. במסגרת תפקידו ניהל שיחות עם ברית המועצות ועם הולנד על חוזה מסחר ואי התקפה. הוא זכה לחשיפה בינלאומית בזכות נאומו, בו גינה את חבר הלאומים והכריז על פרישת יפן מהארגון, ולאחריו הוביל את המשלחת מחוץ לאולם האספה.
לאחר שובו ליפן, הכריז מצואוקה על פרישתו ממפלגת ריקן סייוקאי ועל כוונתו להקים מפלגה חדשה, על פי מודל המפלגה הפשיסטית באיטליה. עם זאת, המפלגה לא זכתה להצלחה לה קיווה מצואוקה, והוא שב לחברת הרכבות של דרום מנצ'וריה ב-1935, שם נותר עד 1939.
שר החוץ
ב-1940 הציע ראש ממשלת יפן פומימרו קונואה למצואוקה את תפקיד שר החוץ בממשלתו וביולי 1940 נכלל בממשלה החדשה שהוקמה. מצואוקה היה תומך נלהב בברית עם גרמניה הנאצית ועם איטליה הפשיסטית, אותה ראה כמשקל-נגד כנגד ארצות הברית, וככזה היה לו תפקיד מרכזי בכינון ההסכם התלת-צדדי, שנחתם ב-27 בספטמבר 1940. לאחר חתימת ההסכם הוא השתדל להרגיע את ארצות הברית וברית המועצות שההסכם אינו פוגע ביחסים עמהם כל עוד לא ילחמו נגד גרמניה. מצואוקה המשיך לשחרר הצהרות בנוגע ליחסים עם ארצות הברית לעיתים קרובות, תוך שהוא מלווה את דבריו באזהרות מהידרדרות למלחמה. אזהרותיו נגד ארצות הברית הדורשות ממנו לשמור על נייטרליות פורשו כנובעות מלחץ של גרמניה שבקשה להפסיק את הסיוע של ארצות הברית לבריטניה. עם זאת, הצהרותיו נגד ארצות הברית נועדו גם להאבק נגד האמברגו של ארצות הברית נגד אספקת נשק ודלק ליפן.
מצואוקה חתם על הסכם הנייטרליות הסובייטי-יפני במהלך ביקורו במוסקבה באפריל 1941. לאחר פלישת הגרמנים לברית המועצות ביוני, פורש החוזה כטעות של מצואוקה שהעריך לא נכון את כוונות היטלר ועל כן הוביל לחוזה עם ברית המועצות. לאחר התקיפה הציע היטלר שיפן תיקח חלק במתקפה על רוסיה. מצואוקה היה לתומך של תקיפה יפנית בסיביר, וניסה לשכנע את המנהיגים בטוקיו ואת מנהיגי הצבא והצי להכין את כוחותיהם לצעד שכזה. בסופו של דבר, החליטו ראש הממשלה קונואה וראשי הצבא והצי להפנות את כוחותיהם דווקא לכיוון דרום, אל דרום-מזרח אסיה.
עם פרוץ המערכה באסיה ובאוקיינוס השקט הבין מצואוקה את טעותו, והודה ש"החתימה על ההסכם התלת-צדדי הייתה הטעות האיומה ביותר של חיי." בסופו של דבר פרש מצואוקה מהחיים הפוליטיים, וחי בפרטיות ביפן לאורך שנות המלחמה. לאחר סיום המלחמה הוא נעצר על ידי רשויות הכיבוש האמריקאי ונכלא בכלא סוגמו, שם המתין למשפטו בעוון פשעי מלחמה. הוא נפטר בטרם הספיק לעמוד בפני בית הדין הבינלאומי הצבאי למזרח הרחוק.
ליגת העל הבולגרית בכדורסל
נציונלה בסקטבולסקה ליגה, היא ליגת הכדורסל הבכירה בבולגריה. הליגה נוסדה בשנת 1942.
עד לשנת 2002 התחלקו התארים בין הקבוצות השונות בליגה. ומאז שהשתדרגה קבוצת אקדמיק סופיה, הייתה הקבוצה הזוכה הכמעט בלעדית בכל התארים האפשריים במדינה למעט בשלוש עונות בהן זכו לבסקי סופיה ובלקן בוטבגרד.
מבנה הליגה
הליגה משחקת תחת חוקי הכדורסל של פיב"א. במהלך העונה הסדירה כל קבוצה משחקת פעמיים או שלוש (בהתאם לעונה) נגד כל קבוצה אחרת בשיטה של בית חוץ. 8 הקבוצות המסיימות ראשונות עולות לסדרות פלייאוף של הטוב משלושה משחקים ברבע הגמר והטוב בחמישה משחקים בחצי הגמר ובגמר כאשר הזוכה בסדרת הגמר מוכתרת האלופה. נכון לעונת 2020/21 אין יורדות ומספר המשתתפות משתנה בין 9 ל-10 בהתאם לקבוצות אשר נרשמות לליגה.
האלופה משתתפת בליגת האלופות, הקבוצה שסיימה במקום 2 וזוכת הגביע הבולגרי משתתפות במפעל היורופקאפ, וקבוצות לפי בחירה משתתפות במפעל הליגה הבלקנית.
Crystal Silence
Crystal Silence (בעברית: שתיקת הקריסטל) הוא אלבום האולפן המשותף הראשון של הפסנתרן האמריקאי צ'יק קוריאה והוויברפוניסט גארי ברטון. הוא הוקלט בנובמבר 1972 ופורסם על ידי חברת ECM. שיתוף הפעולה בין השניים, שהתברר כמניב פרי באלבום זה, התחדש גם בשנת 1979, עם אלבומיהם Duet ו-In Concert, Zürich, October 28, 1979. כמעט 30 שנה מאוחר יותר ביצעו קוריאה וברטון חידוש ל-Crystal Silence שיצא כאלבום בשם The New Crystal Silence בשנת 2008. בשנת 2009 זכה האלבום המחודש בפרס גראמי.
השיר הגיע למקום 24 במצעד אלבומי הג'אז של בילבורד.
קרדיגן
הקרדיגן נקרא על שם ג'יימס ברודנל, רוזן קרדיגן השביעי, מייג'ור-גנרל (גנרל ראשי, דרגה המקבילה לאלוף) בצבא בריטניה אשר הנהיג את הסתערות הבריגדה הקלה במהלך הקרב על בלאקווה במלחמת קרים. הדגם של הקרדיגן עוצב בדומה למקטורן מצמר סרוג אשר נראה שהקצינים הבריטים לבשו לאחר המלחמה. פרסום סיפור הקרב בצירוף התהילה לה זכה ברונדל לאחר המלחמה גרמו לפופולריות של פריט הלבוש. נראה שבתחילה המושג התייחס רק לווסט חסר-שרוולים, אבל עם הזמן עבר לתאר גם פרטי לבוש נוספים.
בני, הפיזיקאי
בני, הפיזיקאי (באנגלית: My Son, the Physicist), הוא סיפור מדע בדיוני קצר מאת אייזק אסימוב. הסיפור הופיע לראשונה בגיליון פברואר 1962 של Scientific American. הסיפור תורגם לעברית, ויצא לאור בהוצאת מסדה בשנת 1980 בספר אין איש פה, פרט..., ושוב בהוצאת מובי דיק בשנת 2011 בספר כתבי אייזק אסימוב כרך 3.
למרות שהוא לא משחק תפקיד בעלילה, המחשב הבדיוני מולטיוואק מוזכר בסיפור.
עלילה
ג'רארד קרמונה, מהנדס תקשורת, מנסה לשמור על התקשורת עם משלחת שהגיע לכוכב פלוטו לאחר ארבע שנות מסע. הקושי הטמון בתקשורת הוא הזמן שלוקח לגלי הרדיו לעשות את הדרך הלוך ושוב, מה שמאט את התקשורת בצורה משמעותית והופך אותה לחסרת תועלת- כל תשובה תגיע שתים עשרה שעות לאחר שהשאלה תישאל.
אמו הגאה של ג'רארד, שבמקרה מבקרת אותו במשרדו, בעודו מתחבט בבעיה זו, מייעצת לו להשתמש בטריק שכל הנשים מכירות: "להמשיך לפטפט", כלומר, לדבר ללא הפסקה ולבקש גם מהמשלחת בפלוטו לנהוג כך. בצורה זו, למרות הזמן הרב הנדרש לגלי הרדיו לעבור את המרחק, אפשר יהיה להעביר מידע אחד לשני ביעילות.
סבב הפוקר האירופי
סבב הפוקר האירופי (באנגלית: European Poker Tour; בראשי תיבות: EPT) הוא סבב טורנירי פוקר. במסגרת הסבב מתקיימות מספר סדרות טורנירי פוקר במקומות שונים באירופה, אשר במרכזן הטורניר המכרזי עם עלות הרשמה בשווי 5,300 אירו. המנצחים בטורנירים המרכזיים מוכרים כאלופי הסדרה בה ניצחו.
היסטוריה
סבב הפוקר האירופי הוקם ב-2004 בארצות הברית על ידי ג'ון דותי, אשר כיהן כמנכ"ל הראשון. ב-2011 רכשה פוקרסטארס את הזכויות על הסבב, והחל מ-2012 אחד מעובדיה, אדגר סטוצ'לי, ממלא את תפקיד המנכ"ל.
בעונות הראשונות שוחקו כל סדרות הטורנירים בסבב במדינות שונות באירופה, אך החל מהעונה הרביעית מתקיים שיתוף פעולה בין סבב הפוקר האירופי לסדרת PokerStars Caribbean Adventure אשר מתקיימת באיי בהאמה. ב-2017 מותג מחדש בשם "אליפות פוקרסטארס" למשך עונה אחת במהלכה התקיימו טורנירים גם בפנמה ומקאו, אך לאחר שנה חזרו למותג המקורי ולמבנה הקודם.
אלכסנדר סטביץ' זכה באליפות הראשונה אשר התקיימה בברצלונה ב-2004. ויקטוריה קורן מיטשל הייתה האישה הראשונה אשר זכתה ב-2006 בלונדון, וב-2014 הייתה לראשונה שזכתה ב-2 תארים, כאשר ניצחה באליפות בסן רמו.
ב-2020 בוטלו שלוש סדרות מתוכננות בעקבות התפשטות מגפת הקורונה, אך הסדרה הרביעית בסוצ'י שברוסיה התקיימה כרגיל, ובנוסף התקיימה בפוקרסטארס סדרת אונליין ראשונה מסוגה במסגרת הסבב. ב-2022 בוטלה סדרה מתוכננת בסוצ'י בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה.