cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ארנבת הודית
ארנבת זו מגיעה לאורך 33–53 סנטימטרים ולמשקל 1.8-3.5 קילוגרם, כשהממוצע 2.5 קילוגרם. ארנבת זו בעלת פרווה אפורה לאורך הגב והראש כשהעורף שחור והרגליים וצידי החזה כתומים-חומים. הבטן והסנטר לבנים והזנב גם לבן ועגלגל. הארנבות החיות באזורי מדבר בהירות יותר כהסוואה. הארנבות של צפון הודו קטנות מאחיהם של הדרום והנקבות כבדות יותר מהזכרים במעט.
ארנבת זו בעלת תפוצה רחבה בתת-היבשת ההודית מפקיסטן לבורמה, נפאל ובנגלדש. היא נפוצה לאורך כמעט כל הודו וסרי לנקה, אך לא בהרי ההימלאיה הגבוהים ביותר ובביצות מנגרובים של הסונדרבאנס. תפוצה היא ממדבריות יבשים, דרך סוואנות, יערות יבשים פתוחים ובמורדות הרי נילגירי שבקצה הרי גהט המערביים ובמורדות ההימלאיה. היא מצויה בגובה 50-4,500 מטר.
הארנבת פעילה בשעות הדמדומים ובלילות ואז יוצאת לחפש צמחייה כמו עשב, דגניים שונים, צמחים רב-שנתיים שונים וגם ירקות כמו בטטה וחסה. באזורים מסוימים הם מזיקים לחקלאות. הארנבות מתרבות בקצב מהיר כשהשיא הוא בעת המונסון, אז הן ממליטות בין 1 ל-5 גורים המתבגרים מהר. צפיפות הארנבות גבוהה מאוד ובאזורים מדבריים הצפיפות מעטה יותר.
לארנבת טורפים רבים ביניהם: חתוליים, כלביים שונים, סמוריים, נחשים גדולים ועופות דורסים. הארנבת לא מצויה בסכנה ברוב אזורי תפוצתה.
Blue Banisters
Blue Banisters הוא אלבום האולפן השמיני של הזמרת-יוצרת האמריקאית לנה דל ריי. האלבום יצא לאור ב-22 באוקטובר 2021, על ידי חברות התקליטים אינטרסקופ רקורדס ופולידור רקורדס. מתוך האלבום יצאו שלושה סינגלים.
רקע והפקה
ב-20 במרץ 2021, יממה לאחר צאת אלבום האולפן השביעי Chemtrails over the Country Club, הכריזה דל ריי על צאת אלבום האולפן השמיני שלה בעמוד האינסטגרם שיקרא Rock Candy Sweet, ויצא ב-1 ביוני.
ב-11 באפריל, העלתה דל ריי הצצה עם הכיתוב Blue Banisters בעמוד האינסטגרם שלה. הצצה מציגה תמונה של דל ריי מביטה אל השמים. ב-28 באפריל, העלתה דל ריי את עטיפת האלבום בו ניתן לראות שהוחלף שמו ל-Blue Banisters, וייצא ב-4 ביולי. מאוחר יותר באותו יום פרסמה דל ריי הצצה לשיר הנושא של האלבום "Blue Banisters", והקליפ הנלווה שלו בעמוד האינסטגרם עם הכיתוב: "לפעמים החיים גורמים לך להשתנות בדיוק בזמן לפרק הבא", ובטוויטר פרסמה את הכיתוב: "אני כותבת את הסיפור שלי. ואף אחד לא יכול לספר את זה חוץ ממני".
ב-20 במאי, הוציאה דל ריי שלושה סינגלים ביחד הנקראים "Blue Banisters" ,"Book Text" ו-"Wildflower Wildfire".
ב-3 ביולי, חשפה דל ריי את עטיפת האלבום באינסטגרם שלה יחד עם טיזר לסינגל הקרוב, עם הכיתוב "אלבום שיצא מאוחר יותר... סינגל יוצא בקרוב. שיהיה לך X טוב רביעי". עטיפת האלבום מצייגה את דל ריי יושבת על סיפון עץ עם כלביה טקס ומקס. ב-3 בספטמבר, פרסמה דל ריי את עטיפת לסינגל "Arcadia" בחשבון האינסטגרם שלה וחשפה כי השיר ייצא ביום רביעי שלאחר מכן, ב-8 בספטמבר. יום לפני יציאת השיר, שיתפה דל ריי קטע נוסף, כותרתו עם טיזר קטן כתוב של הנושאים הכלליים של האלבום, והזכיר שמעולם לא הרגישה צורך להסביר את סיפורה "אבל אם אתה מעוניין האלבום הזה אכן מספר אותו - ולא עושה הרבה יותר מזה." ב-8 בספטמבר, יצאה ההזמנה המוקדמת של האלבום יחד עם הסינגל "Arcadia", ותאריך יציאתו הרשמי של שהאלבום ב-22 באוקטובר 2021.
מערכת הנעה אי פרפורמנס
מערכת הנעה אי פרפורמנס היא מערכת הנעה היברידית פלאג-אין שפותחה על ידי חטיבת AMG של מרצדס-בנץ לרכבי הביצועים הגבוהים שלה. מרצדס חשפה את מערכת ההנעה ב-31 במרץ 2021.
== סקירה כללית == דגמי ה-V8 מבוססים על מנוע ה-4.0 ליטר טווין-טורבו, בתצורה זו למערכת הספק מרבי משולב של 805 כ"ס ומומנט מרבי של מעל ל-102 קג"מ. לפי מרצדס זה יספיק לדגמים שיצוידו במערכת הזו לייצר נתון תאוצה 0-100 קמ"ש של פחות מ-3.0 שניות. אלו נתונים לא סופיים ומרצדס תשנה במעט את המערכת בהתאם ליישום בדגמים השונים.
דגמים עם מנוע ארבעה צילינדרים עושים שימוש במנוע ה-2.0 ליטר טורבו, בתצורה זו למערכת הספק מרבי משולב של כ-510 כ"ס ומומנט מרבי של כ-71.4 קג"מ. שני המנועים מצוידים בצמד מגדשי טורבו, האחד רגיל על בסיס גזי הפליטה והשני מדחס חשמלי האחראי על גדישת המנוע בסל"ד נמוך עד בינוני. בנוסף, שני המנועים מצוידים גם במערכת מערכת מיקרו-היברידית שיכולה להוסיף עוד 14 כ"ס ומנוע ה-V8 כולל מערכת ניתוק צילינדרים לחיסכון נוסף בצריכת הדלק.
מערכת ההנעה ההיברידית פלאג-אין אי פרפורמנס מבוססת על מנוע חשמלי המותקן על הציר האחורי, סוללה קטנה יחסית עם מערכת קירור מתקדמת במיוחד המאפשרת גם נסיעה חשמלית מלאה לטווחים קצרים, תיבת 2 הילוכים דרכה עובר הכוח מהמנוע החשמלי אל הגלגלים האחוריים, יש גם ציר הנעה מהמנוע החשמלי לגלגלים הקדמיים, מערכת הנעה כפולה 4MATIC+. המנוע החשמלי מאחור מייצר הספק קבוע של 94 כ"ס והספק מרבי של 201 כ"ס למשך זמן של עד 10 שניות, המומנט המרבי קבוע ועומד על 32.6 קג"מ. את המנוע החשמלי מזינה סוללה מתקדמת המיועדת לדגמי ביצועים עם יכולת פריקה/טעינה גבוהה הרבה יותר (HPB80) בקיבולת של 6.1 קוט"ש ובמתח של 400 וואט המותקנת בין הגלגלים האחוריים לטובת פיזור משקל אידיאלי. הסוללה הזו פותחה באמצעות טכנולוגיה המשרתת את רכבי פורמולה 1 של מרצדס AMG.
מקהלה עליזה
מקהלה עליזה הוא שיר ילדים עברי שכתבה לאה נאור והלחינה נורית הירש. השיר יצא לאור בשנת 1967, וביצעה אותו לראשונה חוה אלברשטיין.
רקע
לאה נאור גדלה בהרצליה. בקצה חצר הבית בו גרה ניצב עץ ברוש וסביבו היו מתקבצות ציפורים רבות. על התרחשות זו כתבה נאור את השיר. הבית בו גדלה נהרס בהמשך, ונבנו עליו בנייני דירות, אך הברוש עליו נכתב השיר לא נפגע.
ב-2019 נכנס עץ הברוש לתוכנית שימור אתרים היסטוריים של עיריית הרצליה. ב-2022 הוצב לידו שלט הסבר ברחוב העצמאות 51 בהרצליה.
תוכן השיר
בשיר ארבעה בתים, שלאחר כל שניים מהם בא פזמון חוזר.
ביצוע השיר
השיר היה הראשון בו לאה נאור שיתפה פעולה עם נורית הירש ועם חוה אלברשטיין. הוא נכלל בתקליטה של אלברשטיין "בשירים עבריים" משנת 1967.
השיר היה נעימת הפתיחה של תוכנית הרדיו לילדים בשם זה ששודרה בגלי צה"ל בבוקר יום שבת בשנים 1980–1996.
ביצועים נוספים לשיר הם של טוביה צפיר, שרית חדד ודורי בן זאב.
בש
שנת 1969 חיים טופול הקליט גרסה באנגלית לשיר ברדיו בי.בי.סי בלונדון.
כיכר הרפובליקה
כיכר הרפובליקה (בצרפתית: Place de la République) היא כיכר עירונית בפריז שבצרפת, בגבול הרובע השלישי, העשירי והאחד עשר של פריז. הכיכר נקראת על שם הרפובליקה הצרפתית, ובמרכזה עומד פסל גדול המוקדש למריאן.
היסטוריה
האדריכל של פריז, גבריאל דוויו, הוסיף לכיכר מזרקה שנייה המקושטת באריות.
בשנת 1879, בתחרות לעיצוב פסל גדול שיוקדש לרפובליקה הצרפתית השלישית שרק הוכרזה, זכו "האחים מוריס" ועיצבו פסל מתאים לכיכר. שני טקסים לחנוכת הפסל התקיימו במקום, הראשון ב-14 ביולי 1880 עם גרסה של הפסל מגבס, והשני ב-14 ביולי 1883 עם גרסה סופית מברונזה שניצבת בכיכר עד היום. הפסל הוא של הדמות האלגורית המסמלת את הרפובליקה הצרפתית, מריאן.
קלמן טבצ'ניק
הרב קלמן טבצ'ניק (1872–1951) היה רבה של קמיאנקה שבאוקראינה, ולאחר עלייתו לארץ ישראל עמד בראשות ישיבת אור זורח ביפו, וניהל את מלון אשל החדש בתל אביב.
ביוגרפיה
נולד בטולנה שבאוקראינה, בנם של דוד טבצ'ניק ורחל לבית פקר. קיבל חינוך תורני. בשנות ה-90 של המאה ה-19 נשא את חוה ברדיצ'בסקי בתו של רב העיירה דובובה הרב משה אהרן ברדיצ'בסקי ואחותו של הסופר מיכה יוסף ברדיצ'בסקי.
בשנת 1899, לאחר עזיבת הרב משה נחום ירושלמסקי את הרבנות בעיר קמיאנקה, התמנה הרב טבצ'ניק תחתיו כרב העיר. לאחר כמה שנים, עבר להתגורר באודסה.
בשנת 1920 עלה לארץ ישראל והתיישב תחילה בירושלים. לאחר מכן, עבר להתגורר בתל אביב. במשך שנתיים כיהן כראש ישיבת אור זורח ביפו ובהמשך ניהל את מלון "אשל החדש" ששכן ברחוב אלנבי פינת רחוב הירקון בתל אביב.
נפטר בשנת 1951, בגיל 79, ונקבר בבית הקברות נחלת יצחק.
משפחתו
בנו הוא האדריכל יהושע צבי (גרישה) טבצ'ניק, שבשנת 1921 תכנן את שכונת נורדיה בתל אביב. בשנת 1924, לאחר שהפסיד ליהודה מגידוביץ במכרז על משרת אדריכל עיריית תל אביב, ירד לארצות הברית.
הלילה שלך
הלילה שלך הוא שיר של הזמר הישראלי שמעון בוסקילה. השיר יצא לאור תחת הוצאת חברת הליקון ב-10 בנובמבר 2021. ב-5 בדצמבר 2021 השיר הגיע למקום הראשון במצעד הישראלי של מדיה פורסט.
רקע והרכב
בשונה מהרוב המכריע של שיריו של בוסקילה, מילות השיר לא נכתבו על ידו, אלא על ידי הפזמונאי אבי אוחיון והזמר-יוצר חנן בן ארי. בוסקילה הלחין את השיר.
בוסקילה סיפר כי בן ארי כתב את השיר בהשראת בת זוגו של בוסקילה, יפעת.
השיר הוא שיר קצבי עם השפעות מוזיקה לטינית וטרופית.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ לשיר יצא בסמוך לצאת השיר ובוים על ידי ירין אהרונוף. בקליפ משתתפים השחקנים עומר גול ושני שמול. הקליפ מציג את שמעון בוסקילה מבצע את השיר עם להקתו בעוד זוד צעיר ומאוהב רוקד לצליליו ברגעים זוגיים שונים.
אוויירו
אוויירו (בפורטוגזית: ) היא עיר בצפונה של פורטוגל, ידועה בזכות חוף הים שלה והתעלות הציוריות החוצות אותה שבזכותן היא מכונה "ונציה של פורטוגל".
אוויירו הוא גם שמה של רשות מקומית הכוללת את איירו עצמה וגם יישובים נוספים. שטחה 197.58 קמ"ר, מספר תושביה כ-78,500 והצפיפות 400 נפשות לקמ"ר (נתוני 2011).
בשנת 1973 בעיר הוקמה אוניברסיטה.
העיר ידוע בקינוח מסוג אובוש מולש.
גאוגרפיה
אוויירו שוכנת על לגונה לשפת האוקיינוס האטלנטי, בגדה השמאלית של נהר אוויירו (Ria de Aveiro). היא נמצאת בצפונה של פורטוגל 216 קילומטרים צפונית לבירה ליסבון ו-50 קילומטרים דרומית לפורטו.
רפידין עבדאללה
רפידין עבדאללה (בצרפתית: Rafidine Abdullah, בערבית: رافيدين عبدالله ; נולד ב-15 בינואר 1994) הוא כדורגלן צרפתי-קומורואי המשחק בעמדת הקשר.
קריירה
ב-2 בספטמבר 2013 חתם לארבע עונות בלוריאן, וב-15 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה. ב-27 בספטמבר כבש את שערו הראשון בקריירה, בהפסד 1–2 למונפלייה.
ב-3 באוגוסט 2016 עזב לראשונה את צרפת, וחתם לשלוש עונות בקדיס מהליגה הספרדית השנייה.
קריירת נבחרות
עבדאללה שיחק 4 משחקים בנבחרת צרפת עד גיל 18, 3 משחקים בנבחרת צרפת עד גיל 19, ו-7 משחקים בנבחרת צרפת עד גיל 20 בהם אף כבש שער. כיוון שהוריו הם ממוצא קומורואני, הוא החליט לייצג את קומורו, וערך את הופעת הבכורה שלו בתיקו 2–2 עם נבחרת טוגו.
קטלין רייטר
קטלין רייטר (באנגלית: Kathleen Reiter; נולדה ב-7 בספטמבר 1988) היא זמרת קנדית-ישראלית, זוכת העונה הראשונה של "The Voice ישראל".
רקע
רייטר נולדה וגדלה בקנדה, להורים ישראלים, כשאמה ממוצא מרוקאי. היא גילתה את אהבתה למוזיקה בגיל 8, כאשר הופיעה בחתונה של בת דודתה. למדה עברית עוד לפני שלמדה אנגלית, ומגיל צעיר, הגיעה עם משפחתה בכל קיץ לחופשות בישראל. האיש שדחף אותה לעסוק במוזיקה היה סבה המנוח, אשר זמרתו בבית הכנסת השפיעה על כל חייה ושירתה. הייתה סולנית בלהקת "Soul of Sam", שהקימה ונקראה על שם סבה, סם.
בגיל 15 השתתפה בתחרות השירה "ג'ואיש איידול" שארגנה הקהילה היהודית במונטריאול וזכתה במקום הראשון. בשנת 2006, כאשר הייתה בת 17, נרשמה לתוכנית המציאות המוזיקלית "אמריקן איידול" הקנדית (דומה ל"כוכב נולד" הישראלי), אבל לא עברה את שלב האודישנים. במאי 2012, אמרה רייטר לעיתון "ישראל היום" כי תהליך המיונים של תוכניות מהסוגים האלו הוא חסר כבוד, ומלגלג על משתתפיו.
קריירה
לאחר ביקור בישראל בקיץ 2011, היא החליטה לעלות לישראל, ולנסות לפתח בה קריירה כזמרת. רייטר ניגשה לאודישנים של התוכנית The Voice ישראל של "רשת", התקבלה לנבחרת של שרית חדד, בלטה בין מתמודדי התוכנית וניצחה בגמר התוכנית.
לאחר זכייתה, רייטר השתתפה בפסטיגל 2012, וביצעה בו את השיר "אל תתעסקו איתי!".
בסוף 2012 הוציאה רייטר סינגל ראשון מתוך אלבומה הראשון, "כלום לא עוזר לי". השיר היה ללהיט והגיע למקום הראשון במדיה פורסט. באותה שנה זכתה בתואר "זמרת השנה" בטקס נבחרי הילדים.
ביוני 2013, הוציאה את הסינגל "No Place To Be" מתוך אלבום הבכורה. ביולי, שרה את השיר הפותח של טקס פתיחת המכביה התשע-עשרה "אנחנו מאמינים" לצד הכנרת מירי בן-ארי.
באוגוסט 2013 הוציאה סינגל נוסף, "Colourful". ב-2013 ביצעה רייטר את "אז מה", שיר הנושא של הסדרה הקומית "עממיות" בערוץ 2 של רשת.
בסוף 2013, לאחר שיצאו לאור מספר סינגלים, החליטה רייטר לגנוז את אלבום הבכורה, והחלה בעבודה על אלבום חדש.
ב-23 בפברואר 2015, פורסם הסינגל הראשון מאלבום הבכורה המחודש של רייטר, "Mind Of A Gambler". את השיר כתבה והלחינה רייטר בשיתוף עם אריאל לבינסון שגם הפיק ועיבד מוזיקלית.
בשנת 2020, התארחה בגרסה מיוחדת לשיר "באת לי פתאום", של הזמרת קרן פלס.
אחרי כל השנים (אלבום)
אחרי כל השנים הוא אלבום האולפן החמישי של הזמר עומר אדם. האלבום יצא לאור ב-1 בפברואר 2017, על ידי חברת התקליטים פליי רקורדס.
בנובמבר 2017 הוכרז כי זכה האלבום במעמד פלטינה משולשת על מעל ל-110 מיליון שימושים בניו מדיה. בסמוך לצאתו, עלה לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
פיג'ו RCZ
פיג'ו RCZ (בצרפתית: Peugeot RCZ) היא מכונית ספורט בתצורת קופה מתוצרת Magna Steyr (שם רשמי: MAGNA STEYR Fahrzeugtechnik AG & Co KG) ששווקה באמצעות פיג'ו הצרפתית. הדגם יוצר בין השנים 2010 – 2015 עם מנועי 1.6 ליטר או 2.0 ליטר. לפיג'ו RCZ מנוע הנעה קדמית, 2 מושבים קדמיים + 2 מושבים צרים מאחור וסך הכול יוצרו ממנו 67,602 יחידות.
לגרסת הבסיס 156 כוחות סוס, האצה למאה קמ"ש ב-8.4 שניות ומהירות מקסימלית של 214 קמ"ש. לגרסה החזקה יותר 200 כוחות סוס, האצה למאה קמ"ש ב-7.5 שניות ומהירות מקסימלית של 231 קמ"ש.
לגרסה המתקדמת והחזקה יותר 270 כ"ס, האצה למאה קמ"ש ב-5.9 שניות ומהירות מקסימלית של 250 קמ"ש
יחסי הממלכה המאוחדת–ניגריה
יחסי הממלכה המאוחדת–ניגריה הם היחסים הדו-צדדיים שבין הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה לבין ניגריה.
היסטוריה
במאות ה-17 וה-18 הגיעו לאזור ניגריה גם האנגלים. בשנת 1807, ביטלה בריטניה את סחר העבדים בניגריה.
בשנת 1866 השתייכה ניגריה למושבת סיירה לאון הבריטית. בשנת 1874, עברה לשליטתה של מושבת חוף הזהב הבריטית. בשנת 1886 הייתה ניגריה למושבת חסות בריטית נפרדת.
בזמן מלחמת העולם הראשונה ובזמן מלחמת העולם השנייה לא הייתה התעוררות פוליטית משמעותית בניגריה. לאחר סיום מלחמת העולם השנייה החלה דרישה בקרב תושבי ניגריה לעצמאות. בשנת 1957 העניקו הבריטים עצמאות למזרח ולמערב ניגריה וכראש ממשלה נבחר אבובכר טפאווה בלווה, וזמן קצר לאחר מכן הוענקה עצמאות גם לצפון ניגריה. ב-7 באוקטובר 1960 הצטרפה ניגריה לאו"ם כחברה ה-99.
מאז העצמאות שמרה ניגריה על יחסים נוחים עם בריטניה. ישנם כ-250,000 אזרחים ניגרים או בעלי אזרחות כפולה החיים בבריטניה. יש הטוענים כי הפזורה הניגרית הכוללת בבריטניה היא הרבה יותר ממיליון. מאידך, 20,000 אזרחים בריטים חיים בניגריה.
ביג ת'יף
ביג ת'יף (באנגלית: Big Thief; בתרגום חופשי לעברית: גנב גדול) היא להקת אינדי ופולק רוק אמריקאית. חבריה הם אדריאן לנקר (גיטרה, שירה), באק מיק (גיטרה, קולות רקע), מקס אולארצ'יק (גיטרה בס), וג'יימס קריבצ'ניה (תופים).
היסטוריה
הלהקה הוקמה בשנת 2015. כל חברי ההרכב למדו בברקלי קולג'.
אלבום הבכורה של הלהקה, Masterpiece, יצא ב-סאדל קריק ב-2016.
אלבום האולפן השני שלהם, Capacity, יצא ב-2017.
בשנת 2019, הלהקה חתמה ב-4AD והוציאה שני אלבומי אולפן: UFOF במאי 2019 ו-Two Hands באוקטובר 2019. שני האלבומים זכו לשבחי המבקרים; UFOF היה מועמד לאלבום המוזיקה האלטרנטיבית הטוב ביותר בטקס פרסי הגראמי ה-62, והשיר "Not", היה מועמד לשיר הרוק הטוב ביותר ולביצוע הרוק הטוב ביותר בטקס פרסי הגראמי השנתי ה-63.
אלבום האולפן החמישי של הלהקה, Dragon New Warm Mountain I Believe in You יצא בפברואר 2022.
ביוני 2022 ביטלה הלהקה הופעה בישראל בעקבות לחץ מתנועת ה-BDS.
חברי להקה
חברים נוכחיים
חבר לשעבר
יחסי גרנדה–סין
יחסי גרנדה-סין הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין גרנדה לבין הרפובליקה העממית של סין.
היסטוריה
לפני כינון היחסים הדיפלומטיים בשנת 1983, מתחה סין ביקורת על הפלישה האמריקאית לגרנדה. היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בין הרפובליקה העממית של סין לבין גרנדה כוננו ב-1 באוקטובר 1985. ראש ממשלת גרנדה הרברט בלאייז כונן בשנת 1989 יחסים דיפלומטיים רשמיים עם טאיוואן (הרפובליקה הסינית), הרפובליקה העממית של סין מצידה נהגה במדיניות הקבועה שלה בנושא - החרמה כלכלית, פוליטית ומדינית, היחסים בין סנט ג'ורג'ס לבייג'ינג נותקו כליל. גרנדה החליטה להחזיר את הגלגל לאחור בתאריך ה-20 בינואר 2005 כאשר ניתקה את יחסיה עם הרפובליקה הסינית וכוננה מחדש יחסים עם הרפובליקה העממית של סין.
בשנת 2007 במהלך חניכת אצטדיון במימון סיני שהתרחשה בגרנדה קרתה תקרית דיפלומטית מצערת בין שתי המדינות, השמעת המנון גרנדה עברה בשלום, אך כשהגיע תורו של המנון הרפובליקה העממית של סין, הושמע בטעות המנון טאיוואן, "שלושת העקרונות של העם" במקום מארש המתנדבים, הדבר קרה במעמד השגריר. חברי המשלחת הסינית היו המומים, מובכים ונכנסו להלם, גרנדה התנצלה.
בחודש ינואר 2013 קיבלה גרנדה מהרפובליקה העממית של סין מתנה בשווי 1.5 מיליון דולר אמריקאי שכללה ציוד חקלאי. סין הצהירה כי מטרת המתנה היא עזרה, ולו קטנה ביותר בהעלאת התמ"ג של גרנדה.
אלכס פז-גולדמן
אלכס פז-גולדמן (נולד ב-10 באוקטובר 1955) הוא סופר מבוגרים, ילדים ונוער ישראלי.
ספריו
"שלושה בסירה אחת עם פאני היל" יצא בשנת 2018 בהוצאת פרדס. קובץ סיפורים אודות נשים המסרבות להיכנע לתכתיבים גבריים וקורעות באומץ את מארג החיים המשותף והאומלל שלהן לא עוד חיים כנועים של הליכה בתלם אחרי גברים מבולבלים ושתלטנים אלא חיים עצמאיים של נשים מודרניות, וגם על ספרים אסורים על ילדים ועל יכולתם לחבר בין אב לבן שתהום פעורה ביניהם.
"עמית, דלית ושביט בתעלומת המודעות התלושות" יצא בשנת 2016 בהוצאת אלוש - הוצאה לאור עצמית. עלילת הספר מתרחשת בישראל של היום ועוסקת בתהליך שעובר על ילדים להורים גרושים זאת תחת סיפור של חיפוש אחרי חתולה שנעלמה באופן מסתורי. הספר נבחר למצעד הספרים של משרד החינוך לשנת תשע"ז (2016/17).
"תעלומת העיניים השחורות-כחולות" יצא בשנת 2014 בהוצאת כנרת, זמורה-ביתן. עלילת הספר מתרחשת בישראל של שנת 1967 על רקע פרשת היעלמותם של ילדי תימן בראשית שנות המדינה. ההשראה לספר הייתה כותרת בשבועון "העולם הזה" שהכריזה: "ילדי תימן נמכרו לאמריקה!" ובגוף הידיעה סיפור על רב שעסק במכירת ילדים תימנים ליהודים אמריקאים עשירים תמורת 5,000 $ לילד. הספר זכה בפרס שרת התרבות והספורט לספר נוער מצטיין לשנת 2017.
"המרגל האבוד והשמלה הירוקה" יצא בשנת 2011 בהוצאת כנרת, זמורה-ביתן. עלילת הספר מתרחשת בשכונת רמת עמידר בשנת 1964 על רקע פרשיות ריגול שהסעירו את מדינת ישראל הצעירה, כמו פרשת האיש במזוודה והמרגל על הסוס וולפגנג לוץ. הספר בהשראת ספרה של ימימה אבידר-טשרנוביץ שמונה בעקבות אחד, מספר על מוטי וראובן בני ה-12, בלשים מקריאת ספרים, החושפים מרגל אכזר ומסוכן שחדר לשכונה ומאיים על קיומה של המדינה כולה. בשנת תשע"ב הספר נבחר למצעד הספרים של משרד החינוך והומלץ לתלמידי כיתות ד'-ו'.
"הרפתקה בחולות", בשיתוף עם איריס ארגמן יצא בשנת 2009 בהוצאת מטר. הספר נכתב בהשראת ספריו של הסופר נחום גוטמן ומספר על ילדה תל אביבית שחוזרת בזמן לתל אביב של מאורעות 1936. הספר עובד למחזה על ידי שלומית ארנון (שגם ביימה) וליאת פישמן-לני מתיאטרון לילדים ונוער של אורנה פורת. בשנת תשע"ד (2013/14) הספר נבחר למצעד הספרים של משרד החינוך והומלץ לתלמידי כיתות ד'-ו'.
טומה
טומה (יפנית: 登米市; בתעתיק לטיני: Tome-Shi) היא עיר במחוז מיאגי ביפן. בעבר הייתה טומה מחוז שמורכב משמונה ערים. באפריל 2005 ערים אלו - יחד עם עיר נוספת בשם טסוימה מנפת מוטויושיי - התאחדו ויצרו את העיר החדשה טומה.
נכון ל-2010 העיר בת אוכלוסייה כוללת של 84,070 תושבים וצפיפות אוכלוסין של 157 נפש לקמ"ר.
ערים ועיירות לשעבר
ממחוז מיאגי:
מנפת מוטויושיי:
ערפד חנאן כותב יומן: כל הזמן
ערפד חנאן כותב יומן: כל הזמן (באנגלית: Diary of a wimpy vampire: Prince of Dorkness) הוא רומן לנוער שנכתב על ידי טים קולינס. זהו הרומן השני בסדרת ערפד חנאן. עלילת הספר כתובה דרך נקודת המבט של הדמות הראשית, נייג'ל מאלט, ערפד מתבגר בן 100 שנה שהצליח סוף סוף לרכוש את הכוחות הבסיסיים של כל ערפד, אבל במקביל, עליו להתמודד עם צרות חדשות בחיי היומיום שלו שהחיים מזמנים לו.
עלילת הספר
הספר מתחיל יום לפני תחילת הלימודים. נייג'ל מספר על כך שקלואי נסעה לשבועיים של חופש, ושהוא מתגעגע אליה; אך כשקלואי חוזרת מהחופשה, נייג'ל לא מאושר לגלות שהיא השתזפה. במקביל, מגיע לתיכון נער חדש בשם ג'ייסון בראון, ונייג'ל משער שהוא יהיה הבריון החדש. נייג'ל מודע לכך שהשנה, הוא יצטרך להחליט אם הוא רוצה לשנות את קלואי ולחיות איתה לנצח, או להשאיר אותה מאחוריו, מה שהופך לנושא של מריבות בינו לבין קלואי.
במקביל, נייג'ל צריך להתמודד עם משבר משפחתי, כשאבא שלו מחליט להכניס לקובן ערפד זקן שהוא שינה בשם ססיל, ומודיע לשאר המשפחה שמעתה הם יצטרכו לקרוא לססיל "סבא". אבל נייג'ל, מצליח להבין ש"סבא" שלו, הוא לא יותר מנוכל מתוחכם שמרמה את ההורים שלו; שכן, ססיל מתחמק מעבודות הבית וממסעות הציד ואף שותה את הבקבוקים של שאר המשפחה בטענה שהוא עייף וחלש. לאחר מכן, נייג'ל רואה את המשפחה של ג'ייסון קונה בשר משומר, ונגעל מכך. למחרת, נייג'ל מספר על כך שאחותו הקטנה, מייביס, הביכה את המשפחה בכך ששאלה איך ערפדים באים לעולם, ושסבא ענה לה בתשובה מגוחכת.
בשיעור ספרות, נייג'ל מחליט להגיש את העבודה שלו על הספר דרקולה. בנוסף, הוא מחליט להירשם לתחרות כישרונות. לאחר מכן, נייג'ל נרשם לתחרויות ריצה על מנת לנצח את ג'ייסון, אבל הפתעתו גוברת כשג'ייסון מצליח להדביק את הקצב שלו. כמה ימים לאחר מכן, נייג'ל מבקש מאבא שלו שיתן לו כסף לקנות לקלואי מתנת יום הולדת, אבל אביו מתקמצן ונותן לו עשרה פאונד. לבסוף, נייג'ל מבזבז את הכסף על שטויות, אך לאחר מכן, סבא מבקש ממנו שיעזור לו בקניית קרשים על מנת לבנות ארון קבורה, ונייג'ל מסכים בתמורה למאה פאונד.
מאוחר יותר, נייג'ל נותן לקלואי את מתנת יום ההולדת שלה, אבל הוא נגרר לעוד מריבה איתה בעקבות רצונה להשתנות. רק אז, הוא מחליט לספר למשפחה על רצונה של קלואי להשתנות. אביו נהיה שבע רצון מכך שהוא צדק בקשר לקלואי, מה שגורם לנייג'ל להטיח בו שהוא לא התנפל על קלואי ושתה את דמה עד הסוף בבית קברות כמו שד ברברי, כמו שאביו עשה לאימו. בינתיים, מייביס טוענת שיש לה יכולת לנבא את העתיד, אבל נייג'ל מוכיח לשאר המשפחה שהיא משקרת. קלואי מנסה לכפות את נייג'ל שישנה אותה, אך שכשתוכניתה נכשלת, היא מחליטה שהיא צריכה להיפרד ממנו. לאחר מכן, נייג'ל מתאר על כך שהוא שבור לב.
אחרי שקלואי נפרדה ממנו, נייג'ל מגלה שהכוח הערפדי שלו עזב אותו בתחרות הכישרונות. לאט לאט, נייג'ל חוזר להיות דחוי כפי שהיה בשנה שעברה, בנוסף, הוא מגלה שקלואי התחילה לצאת עם ג'ייסון. לאחר אירועים אלו, נייג'ל מתיידד עם ויין, שמסית אותו נגד קלואי. יותר מאוחר, נייג'ל מגלה שחבריו מקבוצת הגותים הקימו להקה שנקראת "שמחת השטן", ומנסה להצטרף, אך נכשל באודישן. לאט, נייג'ל שומע שמועות שקלואי מתדרדרת. כמה ימים לאחר מכן, נייג'ל תופס את סבא רץ במהירות בשדה של סטוקפילד, אך לא מלשין עליו להורים. לאחר מכן, נייג'ל מחליט לכתוב סיפור על עולם הערפדים. יום אחד, נייג'ל מחליט שהוא רוצה לעקוב אחר משפחת בראון; במעקב, נייג'ל מגלה לחרדתו הגבוהה שג'ייסון ושאר בני משפחתו הם למעשה אנשי זאב, ובכך נפתרות כל התעלומות שהעסיקו את נייג'ל בקשר לג'ייסון.
לאחר שהתאושש מכך, נייג'ל מגלה שאבא שלו החליט להוסיף למשפחה את "דודה" איוונה, ידידה ותיקה של סבא; רק אז, נייג'ל מחליט שהוא מספיק עצמאי בשביל לגור לבד ברחובות, אך לאחר מספר שבועות של עצמאיות, הוא חוזר הביתה ומגלה שאמא שלו זרקה את איוונה מפני שהיא התחילה לפלרטט עם אבא שלו. לאחר מכן, נייג'ל קובע פגישה עם קלואי, רק כדי לגלות שגם היא נהפכה לאשת זאב. לאחר אירוע זה, הוא וקלואי חוזרים להיות ידידים. במשך מספר שבועות, נייג'ל מצליח להסתיר את עובדת היותה של קלואי אשת זאב ממשפחתו, אך כשהוריו וסבו מגלים את זה, הם מחליטים שהגיע הזמן לעבור לקובן חדש בסקוטלנד, על מנת למנוע מלחמה בין הקובן שלהם לבין להקת בראון. מייביס משנה את שמה לדייזי איזבלה, נייג'ל מגלה שסבא שלו שיקר למשפחה ולמעשה הוא היה ערפד כבר כשאבא שלו נשך אותו ובכך נייג'ל מתחיל לסחוט את סבא. הספר נגמר כשנייג'ל נפרד מקלואי במחוות ידידות.
629-620 לפנה"ס
שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 629 – 620 לפנה"ס
אמפיתיאטרון הזיכרון
אמפיתיאטרון הזיכרון בבית הקברות הלאומי ארלינגטון (אנגלית: Arlington Memorial Amphitheater) במחוז ארלינגטון, וירג'יניה על יד וושינגטון הבירה משמש בתור מרכז הטקסים הרשמי של צבא ארצות הברית ועל ידו נמצאים קבר החיילים האלמונים שמשמשים בתור חלק מאמפיתיאטרון הזיכרון בארלינגטון
האמפיתיאטרון אירח לוויות ממלכתיות, טקסי יום הזיכרון ויום ותיקי המלחמה. בנוסף מתקיימים טקסים בחג הפסחא. כ-5,000 איש משתתפים בטקסים אלו כל שנה. האמפיתיאטרון בנוי ברובו משיש דנבי מורמונט. חדר התצוגה, הנמצא בין האמפיתיאטרון לבין קבר האלמונים, נבנה מאבני בוטיצ'ינו שיובאו מאיטליה. האמפיתיאטרון נבנה עקב קמפיין שהוביל איבורי ג'יי. קימבל לבניית אתר לזכר חיילי ארצות הברית. הקונגרס אישר את בניית המבנה ב-4 במרץ 1913, והנשיא וודרו וילסון הניח את אבן הפינה ב-15 באוקטובר 1915. אבן הפינה הכילה 15 פריטים, ביניהם ספר התנ"ך ועותק של החוקה.
עד להשלמתו של האמפיתיאטרון ב-1920 נערכו טקסים חשובים במה שידוע כיום כ"האמפיתיאטרון הישן". מבנה זה נמצא היכן שהיו הגנים של רוברט לי. אמפיתיאטרון זה נבנה ב-1868 תחת ניהולו של גנרל ג'ון איי. לוגן. בטקס ההשקה, שנערך ביום הזיכרון (30 במאי) 1868, גנרל ג'יימס גרפילד היה הנואם הראשי. האמפיתיאטרון מוקף אכסדרה עם שבכה בראשה, שפעם תמכה ברשת של גפנים. באמפיתיאטרון גם נמצאת קתדרה הידועה בשם "הבימה" ("The Rostrum"), שעליה הכיתוב הלטיני E pluribus unum, שפירושו "מתוך רבים אחד". באמפיתיאטרון יש 1,500 מושבים, ועל בימתו נאמו רבים, ביניהם ויליאם ג'נינגס ברייאן.
גיל אמיליו
גילברט פרנק אמיליו (באנגלית: Gilbert Frank Amelio; נולד ב-1 במרץ 1943) הוא מנכ"ל בחברות טכנולוגיה אמריקאיות, בין השאר היה מנכ"ל החברות "אפל" ו-"National Semiconductor".
ביוגרפיה
אמיליו נולד בניו יורק וגדל במיאמי, פלורידה. הוא בוגר תואר ראשון, תואר שני ודוקטורט בפיזיקה מהמכון הטכנולוגי של ג'ורג'יה.
עבד במעבדות בל, ב-"Fairchild Semiconductor" ובמחלקת המוליכים למחצה של "רוקוול אינטרנשיונל". החל ממאי 1991 ועד ה-2 בפברואר 1996 שימש כמנהלה הכללי של "National Semiconductor". במהלך תקופתו בחברה הוא הביא להוזלה בעלויות והחזיר לחברה את רווחיותה.
אפל
ב-1994, הצטרף אמיליו לדירקטוריון של אפל. ב-2 בפברואר 1996, לאחר פרישתו מ-National Semiconductor, מונה אמיליו למנכ"ל אפל, בהחליפו את מייקל ספינדלר. לפי הדיווחים, משכורתו השנתית באפל עמדה על 990,000 דולר, פלוס בונוסים והלוואה של 5 מיליון דולר.
אמיליו עמד על כמה בעיות באפל: מחסור במזומנים, מוצרים באיכות נמוכה, אסטרטגיה שגויה, תרבות תאגיד ללא משמעת, חוסר מיקוד - ריבוי עשייה בתחומים שונים. כדי לטפל בבעיות אלו, קיצץ אמיליו בעלויות, צמצם כשליש מכוח האדם בחברה, עצר את פיתוח מערכת ההפעלה Copland (פרויקט לפיתוח מערכת הפעלה חדשה שיועדה להחליף את ה-Mac OS), ומיקד את החברה בפיתוח Mac OS 8.
כדי להחליף את Copland ולהשלים את הצורך במערכת הפעלה מדור חדש יותר, החל אמיליו במשא ומתן לקניית BeOS מחברת .Be Inc, אך זה לא צלח, היות שמנכ"ל Be ז'אן-לואי גאסה דרש 275 מיליון דולר עבור החברה, בעוד אפל לא הייתה מוכנה להציע יותר מ-200 מיליון דולר בלבד. בנובמבר 1996 החל אמיליו בשיחות עם סטיב ג'ובס, ממייסדי אפל ומנכ"ל החברה בעבר, מנכ"ל חברת NeXT באותה עת, שבסיומן רכשה אפל את NeXT ב-4 בפברואר 1997 תמורת סכום של 429 מיליון דולר, בכוונה להסב את המוצר העיקרי שלה, מערכת ההפעלה NeXTStep כמערכת ההפעלה הבאה למחשבי מקינטוש.
בתקופת כהונתו של אמיליו מניית אפל המשיכה לרדת ואף הגיעה לשפל של 12 שנים ברבעון השני של 1997. חלק מהירידה נגרמה כתוצאה ממכירה אנונימית של 1.5 מיליון מניות על ידי משקיע יחיד ב-26 ביוני. מאוחר יותר אומת שמשקיע זה היה סטיב ג'ובס. אפל הפסידה עוד 708 מיליון דולר.
ב-1997, בראיון לכתבת הטכנולוגיה ג'ינה סמית', כשנשאל אמיליו לגבי מצבה של אפל, הוא ענה:.
לאחר אפל
משנת 1998 אמיליו הוא משקיע הון סיכון אשר מתמקד בעיקר בחברות סטארט אפ בתחילת דרכם. כיום אמיליו הוא שותף בכיר בסיינה ונצ'רס בסוסליטו, קליפורניה, ומנכ"ל חברת Acquicor, חברה שהקים יחד עם סטיב ווזניאק ממקימי חברת אפל ויחד עם אלן הנקוק לשעבר CTO באפל. בתחילת שנת 2007 סיימה Acquicor את הרכש של Jazz Semiconductor.
בפברואר 2001 אמיליו מונה למנכ"ל "(Advanced Communications Technologies (ADC".
אמיליו הוא עמית IEEE. הוא מחזיק ב-16 פטנטים רשומים.
הוא כתב שלושה ספרים:
גוסטבו סקארפה
גוסטבו הנריקה פורטדו סקארפה (פורטוגזית: Gustavo Henrique Furtado Scarpa; נולד ב-5 בינואר 1994 בקמפינאס, ברזיל) - כדורגלן ברזילאי, משחק כקשר במועדון נוטינגהאם פורסט מהפרמייר ליג.
ברזיל
בתום ההשאלה חזר גוסטבו לפלומיננסה. ב-10 ביולי, במשחק מול קרוזיירו כבש את שערו הראשון עבור המועדון.
ב-1 ביולי 2018 עבר בהעברה חופשית לפלמיירס ושיחק בקבוצה כ-5 עונות. הופיע ב-131 משחקי ליגה, בהם כבש 18 שערים.
פרמייר ליג
ב-1 בינואר 2023 שוחרר מפלמיירס ועבר לקבוצת נוטינגהאם פורסט מהפרמייר ליג. את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ערך ב-4 בינואר 2023 שם עלה כמחליף במשחק מול סאות'המפטון.
קריירה בינלאומית
ב-26 בינואר 2017, במשחק ידידות מול נבחרת קולומביה, ערך גוסטבו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ברזיל.
תארים
קבוצתיים אישיים
אונה צ'פלין
אונה קסטייה צ'פלין (בספרדית: Oona Castilla Chaplin; נולדה ב-4 ביוני 1986) היא שחקנית ספרדייה. היא מוכרת בעיקר בזכות הופעתה בתור טליסה סטארק בסדרת הטלוויזיה של HBO "משחקי הכס" ובתור זילפה גרי בסדרה הבריטית "טאבו" של ה-BBC.
ביוגרפיה
צ'פלין נולדה במדריד שבספרד לשחקנית האנגלייה-אמריקאית ג'רלדין צ'פלין ולצלם הקולנוע הצ'יליאני פטריסיו קסטייה. יש לה אח למחצה בשם שיין ממערכת היחסים הקודמת של אמה עם במאי הקולנוע הספרדי קרלוס סאורה.
כאשר הייתה בת חמש עשרה, קיבלה מענק ללימודי דרמה בבית הספר גורדונסטון בסקוטלנד. בזמן לימודיה שם, הופיעה בכמה מחזות, והופיעה ברחבי אנגליה בעיבוד של "רומיאו ויוליה" וכן ביצעה חיקוי של סבה בעיבוד של "חלום ליל קיץ" בפסטיבל סרטי פרינג' באדינבורו. לאחר מכן, התקבלה לאקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה, שם סיימה לימודיה בשנת 2007.
קריירה
בתום למודיה, שיחקה בסרטים קצרים ועלילתיים בריטים וספרדים. היא שיחקה לצד אמה בשלושה סרטים, "בלתי נתפס" ("Inconceivable"), "למה נועד הדוב?" ("¿Para qué sirve un oso?") ו"דמות של מוות" ("Imago Mortis"). הופיעה במספר תפקידי משנה בטלוויזיה האמריקאית והבריטית.
בנוסף שיחקה בפרק ספיישל לכבוד חג המולד של הסדרה "מראה שחורה" ובסדרות "שרלוק", "השעה" ו"ספוקס".
בשנת 2017 שיחקה את אחת הדמויות הראשיות בסדרת הטלוויזיה "טאבו" של רשת BBC בכיכובו של טום הארדי.
בדצמבר 2021 לוהקה צ'פלין לשחק במיני-סדרת ריגול של ספק שירותי המדיה נטפליקס "הפרת אמונים" לצידם של צ'ארלי קוקס ואולגה קורילנקו.
בשנת 2022 שיחקה צ'פלין בסרטו של ג'יימס קמרון "אווטאר: דרכם של המים" את דמותה של וראנג; סרט ההמשך ל"אווטאר" משנת 2009.
בת'רסט (ניו ברנזוויק)
בת'רסט (באנגלית: Bathurst) היא עיר הבירה של מחוז גלוסטר בפרובינציית ניו ברנזוויק שבקנדה.
היסטוריה
עוד קודם להתיישבות האירופאית בפרובינציית ניו ברנזוויק, היה המקום של בת'רסט של היום מיושב על ידי השבט הילידי המקומי מיקמאק. ז'אק קרטייה היה האירופאי הראשון להגיע לאזור, בשנת 1534, וההתיישבות האירופאית באזור החלה לראשונה בתחילת המאה ה-17. האזור היה חלק מאקדיה ההיסטורית, והמתיישבים האקדים יישבו את החלק המערבי של העיר בת'רסט של היום. במשך המאה ה-18 הגיעו מתיישבים חדשים, צרפתים ובריטים, ובמשך המאה ה-19 בת'רסט התפתחה כמרכז הסחר האזורי.
רצח עלי אל-חטיב ומרים סלמן ראשיד
רצח עלי אל-חטיב ומרים סלמן ראשיד התרחש ב-7 בנובמבר 1990, ובו נרצחו ביריות שניים מתושבי הכפר לובאן א-שרקיה שבמחוז שכם.
ב-7 בנובמבר 1990, בשעה שש בבוקר, נכנס לכפר לובאן א-שרקיה רכב מסוג פיג'ו 404 עם לוחיות רישוי ישראלית, ומתוכו נורו יריות מרובה M-16. תחילה נורה למוות עלי אל-חטיב, בן 65, שרכב על חמורו בדרכו למסיק זיתים. מיד אחריו נורתה למוות מרים סלמן ראשיד, בת 60, שעמדה בפתח ביתה. הרכב עזב את הכפר בנסיעה מהירה לכיוון ההתנחלות עלי.
המשטרה חשדה שהרצח בוצע כמעשה נקם על רציחתו של מאיר כהנא יום לפני כן, ועצרה את פעיל "כך", תושב ההתנחלות כפר תפוח, בן-ציון גופשטיין, כחשוד ברצח. נחקרו במשטרה גם אמו ורעייתו וכן תלמיד בישיבת הרעיון היהודי, ונלקחו לבדיקה כל כלי הנשק שבכפר תפוח. ב-12 בנובמבר 1990 נעצר פעיל "כך" נוסף, דוד אקסלרוד, בחשד שסייע לרצח והעלים ראיות. גופשטיין ואקסלרוד נחקרו על ידי השב"כ והיחידה הארצית לחקירת פשיעה חמורה של משטרת ישראל וניצלו את זכות השתיקה, וב-18 בנובמבר 1990 שוחררו בשל חוסר ראיות מספיקות. בנימין זאב כהנא, בנו של מאיר כהנא, נחקר פעמים אחדות בעניין זה.
הרצח מעולם לא פוענח.
סכר דייוויס
סכר דייוויס (באנגלית: Davis Dam) הוא סכר עפר על נהר הקולורדו, בגבול בין מחוז מוהאבי באריזונה, למחוז קלארק בנבדה בארצות הברית, כ-110 קילומטרים במורד הזרם מסכר הובר. הסכר נבנה ומופעל על ידי לשכת הטיוב של ארצות הברית והושלם ב-1951. הסכר נועד לווסת את מי הקולורדו ולייצר חשמל. המים נאגרים באגם מוהאבי, מאגר מים מאחורי הסכר. שמו המקורי של הסכר היה "סכר בולסהד" (Bullshead Dam) על שם "סלע ראש השור" ("Bull's Head Rock"), אי סלעי בנהר הקולורדו. השם שונה לסכר דייוויס לכבודו של ארתור פאוול דייוויס (Arthur Powell Davis; 1933-1861) שהיה המנהל של לשכת הטיוב בשנים 1923-1914.
תיאור
סכר דייוויס הוא סכר עפר מחולק על ידי ליבה מוטית של חומרים אטומים יחסית (zoned earth-fill dam) ומברצי גלישה מבטון. אורכו 490 מטרים וגובהו 60 מטרים. סכר העפר מתחיל בצד של נבדה, אבל לא מתמשך לצד אריזונה במזרח. במקום זאת יש מפרץ שנוצר על ידי עפר ובטון, הכולל את המברצים. תחנת כוח הידרואלקטרית שוכנת בצמוד למפרץ. מטרת הסכר לווסת מחדש את המים הזורמים מסכר הובר במעלה הזרם, ולאפשר בכך את חלוקת מי הקולורדו למקסיקו על פי הסכם נהר הקולורדו כפי שהושלם ב-1944.
כביש עובר על קודקוד סכר העפר וגשר עובר מעל למפרץ הקטן של המברץ. בעבר היה זה כביש מדינתי 68 של אריזונה לנבדה. באפריל 2004 נסגר הכביש לתעבורת כלי רכב, אך עדיין מותר לעבור את הסכר רגלית או באופניים. הכביש הישן הוא מאז הרחבה של מערכת שבילי המורשת. מחסומים הוצבו בשני הצדדים של סכר העפר. כוחות הביטחון מסיירים בתדירות גבוהה במתקן ומקפידים לאכוף את תקנות החניה.
מטה כמורה
מקור
מקורו של השימוש במקל רועים כסמל דת החל במצרים העתיקה. פרעוני מצרים נהגו לשאת אותו וכן נמצאו פסלוני אלים המחזיקים את המטה. הסמל התפשט בקרב תרבויות נוספות, וכך מתוארים גם האוגורים ברומא העתיקה.
שימוש
בכנסייה הקתולית ראש המטה הוא מעוגל והוא נישא בעת הסקרמנט בידו השמאלית של איש הכמורה הבכיר בכנסייה. על פי התקנות, עליו לכוון את העיקול כלפי הציבור וכן עליו לשאת את המטה בעת תהלוכות ובעת שהוא מברך אנשים. לעיתים נותן הבישוף לנער שרת לשאת את המטה, אך עליו לשאתו בעזרת מטפחת, על מנת שלא לגעת בו בידיו החשופות. הבישוף מקבל את המטה בטקס ההסמכה שלו וכך גם אב מנזר או אם מנזר, כשהמטה מסמל את היותם מנהיגים את צאן מרעיתם. בכנסיות המזרח (דהיינו הכנסייה האורתודוקסית, המזרחית הקתולית והאוריינטלית) מעוצב ראש המטה לעיתים בצורת צלב טאו או כארבעה ראשי נחשים המתעקלים ונפגשים במרכז. לעיתים תלוי במרכז העיקול שבראש המטה תליון או דיסקית עם תמונת קדוש עליו. במקרים אחרים מפוסלים שם סיפורים או דמויות מספרי הקודש, דמויות בעלי חיים או יצורים אגדיים. מטה של בישוף או בעל דרגה גבוהה יותר יהיה עשוי בדרך כלל מכסף או מתכת יקרה אחרת, ואילו זה של אב מנזר יהיה עשוי לרוב מעץ. בעבר הייתה תלויה פיסת בד במקום שבו החזיקו את המטה, כדי שלחות היד לא תפגע במטה ולא תספוג ממנו את הצבע. בהמשך, נעשה בד זה לחלק פחות מעשי ויותר אמנותי.
מטה האפיפיור
בשונה ממטה הכמורה הרגיל, האפיפיור נושא מטה מיוחד שבראשו צלב שנקרא "Ferula" (מלטינית: מטה). המסורת של נשיאת מטה זה אינה עקבית. היו תקופות בהן לא נשאו אותו כלל והיו תקופות שהשתמשו בו רק באירועים מיוחדים. כמו כן, הוא מעוצב בצורות שונות, כגון צלב אפיפיורי בעל שלושה קווים מאוזנים בראשו, צלב שזרועותיו האופקיות מעוגלות מעט כלפי מטה, או תוספות של דמות ישו. כיום המטה הוא בעל צלב רגיל מזהב בראשו, אם כי האפיפיור משתמש לעיתים גם בעיצובים אחרים.
בהרלדיקה
בהרלדיקה משמש מטה הכמורה כמטען בשלט אצולה ומסמל בדרך כלל מקום שהיה בשלטון בישוף (כמו בסמל בזל). בהרלדיקה כנסייתית הוא נוכח בסמלם של בישופים ואבות מנזר, כאשר בסמל בישוף פתח העיקול שבראש המטה פונה כלפי חוץ (או ימינה), ובסמלי אבות מנזר, העיקול הוא כלפי פנים (או שמאלה) והמטה מעוטר בפיסת בד. הסיבה שבגללה דווקא אבות מנזר הוסיפו את הבד היא כיוון שבעוד שבישוף יכול להשתמש בכפפות על מנת להימנע מלגעת במטה בעור חשוף, על אב מנזר חל איסור להשתמש בכפפות בשאתם את המטה והם נאלצו להשתמש בבד. מכיוון שהצלב תופס בשלט האצולה את אותו תפקיד, נאסר ב-1969 השימוש במטה בסמליהם של בישופים קתולים וכיום הוא מופיע רק בסמלי אבות מנזר. בכנסייה האנגליקנית מופיעים לעיתים קרובות שני מטות מוצלבים (בסאלטייר) מאחורי המגן, אם כי גם בסמלים שאינם אנגליים.
מטה הכמורה מופיע בסמל המסדר הטבטוני, סמל אנדורה, סמל בזל וסמלי ערים נוספות.
תחנת הכוח ירושלים
תחנת הכוח ירושלים היא תחנת כוח היסטורית הסמוכה לתחנת הרכבת ולמושבה הגרמנית בעיר.
בשנת 2022 החליטה חברת החשמל לקרוא לתחנה על שם מאיר טוביאנסקי, שעבד שם.
היסטוריה
הרישיון ליצור חשמל באזור ירושלים הוענק על ידי נשיא עיריית ירושלים והמותצרף של סנג'ק ירושלים עוד בינואר 1914 ליווני בשם אויריפידס מברומטיס. החוזה כלל גם את הזכות להקים ולהפעיל רכבת קלה המופעלת בחשמל, במרחב העיר ירושלים.
לאחר 1948, עם הקמת מדינת ישראל וחלוקת ירושלים, נותר מבנה תחנת הכוח בחלקה המערבי של ירושלים, שבשליטת מדינת ישראלת ואילו ירושלים המזרחית נותרה מנותקת מחשמל. בשנת 1949 החל משא ומתן על איחוד בין חברת החשמל לישראל לבין JEPSC. התחנה המשיכה לספק חשמל באופן בלעדי לירושלים, אך לא יכלה לעמוד בביקוש והעיר סבלה מהפסקות חשמל, עד שחוברה לרשת הארצית.
המבנה עבר לבעלות "חברת החשמל לישראל" באופן רשמי בשנת 1954. חברת החשמל המשיכה להפעיל את התחנה עד ראשית שנות ה-60 אז עברה התחנה למתכונת חירום. המבנה נעזב על ידי החברה בסוף שנות ה-80. בשנות ה-90 שומר המבנה על ידי חברת החשמל והוא משמש כתחנת משנה של החברה.
המבנה
מבנה תחנת הכוח עצמו תוכנן, ככל הנראה, על ידי האדריכל בנימין צ'ייקין שתכנן מבנים רבים בעיר באותה תקופה.
המבנה בנוי אבן מעובדת בסיתות גס עם אולם מרכזי גבוה. משני צדדי הכניסה לאולם נבנו ביתנים קטנים בצורה סימטרית. בחלקו העליון של האולם נבנו חלונות קטנים להחדרת אור, בחזית חלונות עגולים ובאגפים חלונות מקושתים. במרווחים קבועים לאורך הקירות נמצאים פילאסטרים. עמודי הפלדה שמחזיקים את המבנה תוכננו ונוצקו במפעל בסקוטלנד.
ב-1994 הועלתה בחלל התחנה הפקה יהודית-ערבית של המחזה רומיאו ויוליה בשיתוף פעולה של תיאטרון החאן עם תיאטרון אל-קאסבה מרמאלה בבימוי משותף של ערן בניאל ופואד עווד. התחנה נכללת בסיורי "בתים מבפנים" באזור ירושלים
קווין קריימר
קווין ג'ון קריימר (באנגלית: Kevin John Cramer; נולד ב-21 בינואר 1961) הוא פוליטיקאי אמריקאי המכהן בסנאט של ארצות הברית מטעם דקוטה הצפונית מאז 2019. מאז 2013, כיהן קריימר כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הכללי של דקוטה הצפונית. בעבר, היה קריימר יושב ראש המפלגה הרפובליקנית בדקוטה הצפונית בשנים 1991–1993, ונציב שירות המדינה של דקוטה הצפונית בשנים 2003–2012. משהביס בבחירות לסנאט את הסנאטורית המכהנת היידי הייטקאמפ, נשבע קריימר לסנאט ב-3 בינואר 2019, עם התכנסות הקונגרס ה-116 של ארצות הברית.
ביוגרפיה
קריימר נולד בעיר רוליט שבדקוטה הצפונית, הראשון מבין חמשת ילדיהם של קלריס וריצ'רד קריימר. הוא גדל בקינדרד. לאחר שסיים את לימודיו התיכוניים בתיכון קינדרד, היה ב-1983 לבוגר אוניברסיטה ממכללת קונקורדיה שבמורהד, מינסוטה. הוא מוסמך בניהול מאוניברסיטת מרי שבביסמרק, בירת דקוטה הצפונית. לאחר תום לימודיו האקדמיים, התמודד קריימר, ללא הועיל, למשרד נציב המיסים של דקוטה הצפונית ב-1984. ב-1986, ניהל את מסע הבחירות מחדש של חבר הסנאט של ארצות הברית מדקוטה הצפונית, מארק אנדרוז. בבחירות הכלליות, אנדרו נחל תבוסה לקנט קונארד, חבר הליגה הדמוקרטית-לא מפלגתית של דקוטה הצפונית. אחרי תבוסתו של אנדרוז, המשיך קריימר לעבוד עבור המפלגה הרפובליקנית של דקוטה הצפונית.
ב-1991 החל לכהן כיושב ראש המפלגה הרפובליקנית של דקוטה הצפונית. הוא סיים את כהונתו בתפקיד זה ב-1993, ובגיל 30 היה לאדם הצעיר ביותר לכהן כיושב ראש מפלגה ברמה הארצית. ב-1993 מינה אד שייפר, מושל דקוטה הצפונית את קריימר למנהל התיירות הארצי. הוא שירת בתפקיד זה עד שהתמנה למנהל הפיתוח הכלכלי ב-1997. ב-1996, מנהיג הרוב בבית הנבחרים של ארצות הברית, דיק ארמי מטקסס (יליד דקוטה הצפונית), שכנע את קריימר להתמודד מול חבר הקונגרס הדמוקרטי הארל פומרוי בבחירות לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם דקוטה הצפונית. פומרוי הביסו ברוב של 55% -43%. וב-1998 התמודדו השניים זה מול זה וגם הפעם פומרוי ניצח בבחירות הכלליות.
ב-2012, חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מדקוטה הצפונית, ריק ברק, החליט שלא להתמודד מחדש לתפקידו. קריימר החליט להתמודד לתפקיד זה בפעם הרביעית וניצח את מועמדת המפלגה הדמוקרטית פאם גולסון. בבית הנבחרים היה חבר בוועדת האנרגיה והמסחר ובוועדות המשנה שלה לענייני תקשורת וטכנולוגיה; סביבה וכלכלה; ובוועדת המשנה לפיקוח וחקירות. קריימר בעל מדיניות שמרנית. הוא תמך בצו נשיאותי 13769 של הנשיא דונלד טראמפ, מתנגד להפלות מלאכותיות וטען שפיקוח ובקרה על כלי נשק לא מנעו את פיגוע הירי במועדון הלהט"ב באורלנדו.
ב-11 בינואר 2018 הודיע כי בכוונתו להתמודד מטעם המפלגה הרפובליקנית על מושבה בסנאט של הסנאטורית הדמוקרטית היידי הייטקאמפ. הייטקאמפ זכתה לפופולריות בדקוטה הצפונית, אם כי מפלגתה לא. זו מדינה בה הנשיא דונלד טראמפ ניצח בה בקלות בבחירות לנשיאות ב-2016, והחלטתה של הייטקאמפ להתנגד למינויו של ברט קוואנו לבית המשפט העליון של ארצות הברית חרצה את גורלה, אם כי גם לפני כן היא פיגרה בסקרים אחר קריימר בהפרש דו-ספרתי. גורמים אלו תרמו כולם לניצחונו של קריימר על הייטקאמפ ולבחירתו לסנאט.
ביפקו
ביפקו (באנגלית: Biffco) הוא צוות הפקה מוזיקלית וכתיבת שירים מברייטון, אנגליה, הממלכה המאוחדת. הצוות הוקם על ידי ריצ'רד סטנרד, ג'וליאן גלאגר ואש האוויס. במרוץ השנים, הצוות כתב, הלחין והפיק מאות שירים לאמנים רבים, דוגמת קיילי מינוג, ואן דיירקשן, אטומיק קיטן, אלי גולדינג, ליאונה לואיס, ליטל מיקס, סופי אליס בקסטור ויל יאנג והספייס גירלז. סטנרד והאוויס עבדו בעברם כמנהלי מוזיקה של תוכניות טלוויזיה כמו "The X Factor".
בית הקברות היהודי באילוק
בית הקברות היהודי באילוק (בקרואטית: Jevrejsko groblje u Ilok) הוא בית קברות יהודי השוכן בפאתי העיירה אילוק אשר במזרח קרואטיה. בית העלמין הוקם לכל המאוחר ב-1855 ופעל עד 1941.
רקע
קהילה יהודית אורתודוקסית נוסדה באילוק במחצית המאה ה-19. בהמשך תועדו בה שני קהלים נבדלים. בעיירה התגוררה משפחתו של מנחם אהרנפלד, נכדו של החת"ם סופר, וכן משפחת שטרן אשר בנה הרב יוסף נפתלי שטרן שעלה בהמשך לישראל, כיהן כחבר מועצת גדולי התורה וראש ישיבת פרשבורג בירושלים.
בית העלמין נוסד לכל המאוחר ב-1855. המצבה הקדומה ביותר היא של מינדל ברסלאוור משנה זו. בין הקבורים בבית העלמין רב העיר פנחס שטיינר, שנפטר בשנת 1912.
קיים תיעוד ל-223 קבורות שבוצעו בבית העלמין, אך נכון ל-2018 אותרו 144 מצבות שהכיתוב עליהן הוא ביידיש ובעברית. לפי קווי המתאר של השטח קיימים ככל הנראה קברים רבים נוספים שטרם נחשפו, ואשר מצבותיהם נלקחו לשימוש משני.
הקהילה היהודית באילוק אשר מנתה ערב מלחמת העולם השנייה 310 נפשות, חרבה בשואה ולא חודשה. ב-1947 הוקם בשטח בית העלמין גלעד לזכר בני הקהילה.
קיליקס (מיתולוגיה)
קיליקס (ביוונית: Κίλιξ) היה נסיך פיניקי במיתולוגיה היוונית והאפונים של קיליקיה.
דמותו
היגינוס הזכיר את קיליקס בן אגנור כמי שיצא לחפש אחר אחותו החטופה אירופה כמו אחיו קדמוס ופויניקס, הגיע לקיליקיה ונשאר שם, ונתן לארץ את שמה. גם יואנס צצס הזכיר את קיליקס בן אגנור, אחי קדמוס ופויניקס, כנותן השם לקיליקיה. לפי הרודוטוס, הקילקיים נקראו בעבר היפכֿאים (Ὑπαχαιοὶ), וקיבלו שמם מקיליקס בן אגנור, איש פיניקי.
דיודורוס סיקולוס סיפר שקוריבס בן יאסיון וקיבלי התחתן עם תבה  בת קיליקס (שהיא אולי האפונים לתבאי הקיליקית ). הוא גם הביא את דברי אוהמרוס, שסיפר שכשזאוס עלה למלכות, הוא הגיע בנדודיו לקיליקיה והכניע את קיליקס שליט האזור.
דייוויד טווה
קריירת מועדונים
טווה החל את הקריירה המקצוענית שלו במספר מועדונים מליגת העל הליברית.
ב-25 במרץ 2019 חתם טווה באנרגטיק מינסק מליגת העל הבלארוסית, במדיה ערך 43 הופעות ליגה והבקיע שבעה שערים.
ב-10 ביולי 2020 חתם בדינמו ברסט, גם היא מליגת העל הבלארוסית, במדיה שיחק במשך חצי עונה והבקיע שער אחד ב-12 הופעות ליגה.
ב-1 בינואר 2021 חתם טווה ברוך ברסט מליגת העל הבלארוסית.
ב-9 בינואר 2022 חתם בהפועל נוף הגליל.
קריירה בינלאומית
ב-15 בנובמבר 2016 ערך טווה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ליבריה, בהפסד 0–1 לנבחרת קניה במשחק ידידות.
ממלכת צ'ימור
ממלכת צ'ימור (בספרדית: Reino Chimúr) או גם אימפריית צ'ימו (Chimú) הייתה הישות הפוליטית של תרבות צ'ימו, תרבות שהתפתחה בשלהי האלף הראשון לספירה בצפון אזור החוף של פרו של ימינו. תרבות זו הושפעה באופן משמעותי מתרבויות אחרות: "תרבות קחאמרקה" ו"תרבות וארי". הממלכה נוסדה בסביבות שנת 900 לספירה, לאחר דעיכתה של תרבות מוצ'ה שפעלה באותו אזור, והלכה והתרחבה עד שנכבשה על ידי אימפריית האינקה בראשות הקיסר טופאק אינקה יופאנקי בסביבות 1470, חמישים שנה לפני הגעתם של הספרדים לאזור. צ'ימור הייתה הממלכה הגדולה ביותר בתקופת הביניים המאוחרת (1000–1400) של אזור פרו של ימינו, והשתרעה לאורך כ-1,000 קילומטרים של קו החוף של האוקיינוס השקט.
בני תרבות הצ'ימו חיו ברצועה מדברית צחיחה בחוף הצפוני של פרו. הנהרות באזור שמקורם בהרי האנדים חרתו שורה של עמקים ובהם מישורים פוריים, שטוחים מאוד שהתאימו היטב להשקיה. חקלאות ודיג היו שניהם חשובים מאוד לכלכלת צ'ימו.
בניגוד לאינקה, הצ'ימו סגדו לירח והחשיבו אותו חזק יותר מהשמש. מנחות מילאו תפקיד חשוב בטקסים דתיים. חפץ נפוץ למנחות, כמו גם כזה ששימש בעלי מלאכה, היה הקונכייה של צדפת השדרנית, החיה רק במימי החוף החמימים ליד אקוודור של ימינו. לקונכיות השדרנית יוחסו תכונות מגיות של סיוע לדייגים, המטרת גשמים ופוריות. הן זכו להערכה רבה ונסחרו על ידי אנשי צ'ימו, כשסחר בקונכיות מילא תפקיד כלכלי ופוליטי משמעותי באימפריה.
אנשי צ'ימו ידועים בעיקר בזכות כלי החרס המונוכרומטיים הייחודיים שלהם ועיבוד מתכת מעודן של נחושת, זהב, כסף, ארד ו (נחושת וזהב). כלי החרס שיצרו היו לרוב בצורת יצורים או שיש להם דמות אדם היושבת או עומדת על בקבוק בצורת תיבה. הגימור השחור המבריק של רוב כלי החרס של הצ'ימו הושג על ידי שריפה של כלי החרס בטמפרטורות גבוהות בכבשן סגור, מה שמנע מחמצן להגיב עם החימר.
תחילת תרבות צ'ימו (תרבות מוצ'ה)
הציוויליזציה העתיקה ביותר שהייתה קיימת בחוף הצפוני של פרו הייתה תרבות מוצ'ה (או בשמה האחר תרבות מוצ'יקה), הנחשבת כבסיס לתרבות צ'ימו. תחילתה של תקופה זו אינה ידועה בוודאות, אך היא הסתיימה בסביבות שנת 700 לספירה. היא הייתה מרוכזת בעמקי, ו. "פירמידות גדולות רבות מיוחסות לתקופת צ'ימו הקדומה". הפירמידות הללו בנויות מלבני בוץ בצורת תיבה שהוכנו בתבניות. "בתי הקברות המוקדמים של צ'ימו נמצאים גם ללא קשר לפירמידה כלשהי. הקבורה מתבצעת בדרך כלל בפישוט איברים, בקברים מוכנים. לקברים המלבניים, המצופים באדובי והמכוסים יש גומחות בקירות בהן הונחו קערות".
כלי החרס המוקדמים מאופיינים גם בדוגמאות מהמציאות ובסצנות מצוירות.
התרחבות
תרבות הצ'ימו התפתחה במקביל לתקופת שלטונה של אימפריית וארי על פרו, בערך באותו שטח שבו התקיימה תרבות מוצ'ה מאות שנים קודם, לכן גם תרבות הצ'ימו הייתה תרבות שהתפתחה לאורך רצועת החוף המדברית. מתארכים את תחילת התרבות לשנת 900. הבירה צ'אן צ'אן נוסדה בשנים 900–1000 לספירה במישור שטוח ליד האוקיינוס השקט, כשבעה קילומטרים צפונית לנהר המוצ'ה. על פי האגדה היה מייסד העיר אציל זר מצפון פרו בשם טאייקנמו שהפליג על גבי רפסודת בלזה, הגיע לעמק מוצ'ה (מצפון ללימה של ימינו, צפונית-מזרחית ל), וטען שנשלח על ידי מלך גדול מעבר לים. במשך שנה הסתגר בביתו, ערך טקסים ולמד את השפה המקומית. לאחר שזכה בכבוד וביוקרה הוענקו לו נשים מקומיות והוא קיבל את התואר צ'ימור קאפאק. מתארכים את הקמת הממלכה שהקים למחצית הראשונה של המאה ה-14. בנו, "גוארי-קאור" (Guacri-caur), כבש את החלק התחתון של עמק מוצ'ה ואותו ירש אותו בן בשם "נאנסן-פינקו" (Nancen-pinco) שהניח את היסודות של הממלכה על ידי כיבוש החלק העליון של עמק מוצ'ה, והעמקים השכנים סאניה (Zaña), פאקאסמאיו (Pacasmayo), צ'יקמה, וירו, צ'או וסנטה. משערים שנאנסן-פינקו שלט בסביבות שנת 1370 ואחריו הגיעו שבעה שליטים ששמותיהם אינם ידועים. השליט העשירי היה מינצ'אנקמן (Minchancaman) והוא שלט בממלכה בשנים בין 1462 ל-1470, עד שהיא נכבשה על ידי אימפריית האינקה. הוא הוביל את הממלכה לשיא כוחה וכבש רצועת חוף באורך 200 ליגות (כ-1,000 קילומטרים) עד טומבס.
דרומה התרחבה האימפריה עד לקראבאייו (Carabayllo). התפשטותם דרומה נעצרה על ידי הכוח הצבאי של העמק הגדול של לימה. היסטוריונים וארכאולוגים חלוקים בשאלה עד כמה הם הצליחו להתרחב דרומה.
ההערכה היא שההתרחבות הגדולה הזו התרחשה במהלך התקופה המאוחרת של תרבות צ'ימו, הנקראת: "צ'ימו מאוחר", אך התפתחות הטריטוריה של צ'ימו השתרעה על פני מספר שלבים ויותר מדור בודד. נאנסן-פינקו, "אולי דחף את גבולות הקיסרות לחקטפקה ולסנטה, אבל כיבוש האזור כולו היה תהליך מצטבר שיזמו שליטים קודמים".
שלטון
חברת צ'ימו הייתה מערכת היררכית בת ארבעה מעמדות, עם שלטון רב עוצמה של אליטה על מרכזים אדמיניסטרטיביים. ההיררכיה התרכזה בערים המוקפות חומה, המכונות "סיודאדלס" (ciudadelas, "מצודות"), בצ'אן צ'אן. הכוח הפוליטי בצ'אן צ'אן הופגן על ידי ארגון העבודה לבניית התעלות והשדות המושקים של הצ'ימו.
צ'אן צ'אן עמדה בראש ההיררכיה של צ'ימו, עם העיר פרפאן (Farfán) בעמק חקטפקה ככפופה. משערים שהצ'ימו הקימו את ההיררכיה בשלבים הראשונים של התפשטותם על בסיס ארגון זה, שהוקם במהירות במהלך כיבוש עמק חקטפקה. האליטה הקיימת במקומות פריפריאליים, כמו עמק חקטפקה ומרכזי כוח אחרים, שולבו בממשל צ'ימו ברמות נמוכות יותר של ההיררכיה. מרכזים מסדר נמוך אלה ניהלו קרקע, מים ועבודה, בעוד שמרכזי המעמד הגבוה יותר העבירו את המשאבים לצ'אן צ'אן או ביצעו החלטות מנהליות אחרות. אתרים כפריים שימשו כמטה הנדסי בזמן בניית התעלות. מאוחר יותר הם פעלו כאתרי תחזוקה. הקערות השבורות הרבות שנמצאו בקברדה דל אוסו (Quebrada del Oso) תומכות בתאוריה זו, שכן הקערות שימשו כנראה להאכלת כוח העבודה הגדול שבנה ותחזק קטע התעלה זה. העובדים כנראה הוזנו ושוכנו על חשבון המדינה.
הנפילה
צ'ימור הייתה ממלכת האנדים האחרונה שהצליחה לעצור את אימפריית האינקה, אך כיבוש האינקה החל בשנות ה-70 של המאה ה-15 על ידי טופאק אינקה יופאנקי, כשהביס את הקיסר מינצ'אנקמן, וכמעט הושלם כאשר ואיינה קאפאק עלה לשלטון בשנת 1493. הם הגלו את מינצ'אנקמן, הקיסר האחרון של צ'ימור, לקוסקו, והעבירו לשם את הזהב והכסף כדי לעטר את מקדש האינקה הראשי, הקוריקנצ'ה.
כלכלה
נטען שצ'אן צ'אן פיתחה בירוקרטיה בשל הגישה המבוקרת של האליטה למידע. המערכת הכלכלית והחברתית פעלה באמצעות ייבוא של חומרי גלם, שם הם עובדו לסחורות יוקרה על ידי אומנים בצ'אן צ'אן. האליטה בצ'אן צ'אן קיבלה את ההחלטות ברוב העניינים האחרים הנוגעים לארגון, מונופול על ייצור, אחסון מזון ומוצרים והפצה או צריכה של סחורות.
רוב האזרחים בכל ה"סיודאדלס" (ciudadelas, "מצודות"), היו בעלי מלאכה. בשלהי תקופת תרבות צ'ימו, כ-12,000 אומנים חיו ועבדו בצ'אן צ'אן בלבד. נאסר על בעלי מלאכה לשנות את מקצועם, והם קובצו בסיודאדלה לפי תחום התמחותם. ארכאולוגים ציינו עלייה דרמטית בייצור חפצי האומנות של צ'ימו, והם משערים שייתכן כי בעלי מלאכה הובאו לצ'אן צ'אן מאזור אחר שנכבש על ידי ממלכת צ'ימור. מכיוון שישנן עדויות הן לעבודות מתכת והן לאריגה באותה יחידה ביתית, סביר להניח שגם גברים וגם נשים היו אומנים. הם עסקו בדיג, חקלאות ומטלורגיה, ויצרו כלי חרס וטקסטיל מכותנה ומצמר של למה מצויה, אלפקה וויקוניה מצויה. לדיג האנשים השתמשו בסירות מקנים (המוצגים בתמונה משמאל), צדו וסחרו באמצעות מטבעות ברונזה.
חקלאות
חקלאות הצ'ימו התפתחה בעיקר באמצעות טכניקות לשימוש במים וחקלאות אינטנסיביות, שחיברו עמקים ליצירת מתחמים, כמו מתחם צ'יקמה-מוצ'ה, שהיה שילוב של שני עמקים בלה ליברטאד (La Libertad). הלמבייקה קישר בין העמקים של לה לצ'ה (La Leche), למבייקה (Lambayeque), רקה (Reque) וסניה חקטקה (Saña Jequeteque). הם פיתחו טכניקות חקלאיות מעולות שהרחיבו את השטחים המעובדים שלהם. ואצ'אקס (Huachaques) היו חוות שקועות שבהן גרפו את הקרקע מלמעלה כדי לעבד את האדמה הלחה והחולית שמתחתיה, דוגמה לכך היא צצ'ודי (Tschudi).