cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קידוד URL
תקן נוכחי
המפרט הנוכחי לא מטפל במה לעשות עם נתוני תווים המקודדים. לדוגמה, במחשבים, נתוני תווים באים לידי ביטוי בצורה מקודדת, ברמה מסוימת, ולכן ניתן להתייחס אליהם כאל נתוני בינארי או תווים בעת מיפוי לתווי URI. ככל הנראה, זה תלוי במפרטי סכימת ה-URI לתת את הדעת על אפשרות זו ולדרוש כזו או אחרת, אבל בפועל, מעטים, אם בכלל, עושים זאת.
יישומים לא סטנדרטיים
קיים קידוד לא סטנדרטי עבור תווי יוניקוד:, כאשר xxxx היא יחידת קוד UTF-16 המיוצגת כארבע ספרות הקסדצימליות. התנהגות זו אינה מוגדרת על ידי אף RFC ונדחתה על ידי W3C, המהדורה השמינית של ECMA-262 עדיין כוללת פונקציית  שמשתמשת בתחביר זה, יחד עם   ו- , אשר מיישמות קידוד UTF-8 למחרוזת, ואז קידוד-באחוזים של הבתים המתקבלים.
בטפסי HTML
כאשר נתונים שהוזנו לטפסי HTML נשלחים, השמות והערכים של שדות הטופס מקודדים ונשלחים לשרת בהודעת בקשת HTTP באמצעות שיטות GET או POST. הקידוד המשמש כברירת מחדל מבוסס על גרסה מוקדמת של כללי הקידוד האחוזים הכלליים של URI, עם מספר שינויים כגון נורמליזציה של שורה חדשה והחלפת רווחים ב- במקום. סוג המדיה של הנתונים המקודדים בדרך זו הוא, והוא מוגדר כעת במפרטי HTML ו- XForms. בנוסף, הדרישות של ה-CGI מכילים כללים לאופן שבו שרתי אינטרנט מפענחים נתונים מסוג זה והופכים אותם לזמינים ליישומים.
כאשר נתוני טופס HTML נשלחים בבקשת HTTP GET, הם נכללים ברכיב השאילתה של URI הבקשה באמצעות אותו תחביר שתואר לעיל. כאשר נשלח בבקשת HTTP POST או בדוא"ל, הנתונים ממוקמים בגוף ההודעה, והתגית  נכתבת ב-Content-Type של ה-header של ההודעה.
דוד מנדיל
דוד מנדיל (נולד ב-23 במרץ 1965) הוא מפיק קולנוע וטלוויזיה ישראלי, בעל חברת ההפקות "מובי פלוס".
קורות חייו
דוד מנדיל נולד וגדל בבני ברק עד גיל שמונה עשרה במשפחה חילונית. בצה"ל שירת כסמל מחלקה בסיירת שקד. לאחר שחרורו מהצבא למד קולנוע בקאמרה אובסקורה, שם התמחה בעריכה (1990-87). בתום לימודיו לימד בקאמרה אובסקורה במשך שנתיים ובמקביל הכין תלמידים לבגרות בקולנוע בבית ספר בדימונה.
בראשית שנות התשעים הקים ביחד עם אייל ודני שיראי את חברת "סינמה פקטורי". שמתעסקת בעריכת פוסט פרודקשן ובהפקה. החברה הציעה אולפנים, חדרי סאונד ועריכה, מקום לחזרות. במסגרתה הקים את חדר המיקס היחידי בישראל.
בשנת 2005 הקים מנדיל את חברת "מוביפלוס הפקות" (MoviePlus Productions). במסגרתה הוא מתמקד בהפקת סרטי קולנוע ומעט סרטי תעודה ודרמות טלוויזיה.
הבמאי הבולט איתו עבד הוא יוסף סידר. מנדיל הפיק את חמשת כל סרטי הקולנוע של סידר: "ההסדר" (2000), "מדורת השבט" (2004), "בופור" (2007), "הערת שוליים" (2011) ו"נורמן: עלייתו המתונה ונפילתו התלולה של מאכער אמריקאי" (2017). הפיק את סרטיהם של עמוס גיתאי ("יום יום"), יונתן סגל ("קשר עיר"), גור בנטביץ' ("משהו טוטאלי" ו"לרדת מהעץ"), איל חלפון ("תאום כוונות"), יגאל בורשטיין ("זמזום"), איל שיראי ("בקרוב יקרה לך משהו טוב") ומרקו כרמל ("אחותי היפה"). בשנים 12–2013 הפיק חמישה סרטי קולנוע: "מפריח היונים" (נסים דיין), "פנסיון פראכט" (תמר ירום), "מקום בגן עדן" (יוסי מדמוני), "לרדת מהעץ" (גור בנטביץ') ו"הדילרים" (עודד דוידוף).
מנדיל הפיק את סדרות הטלוויזיה "מעורב ירושלמי", "דאוס" "פלורנטין". הפיק את תוכנית האקטואליה "דין וחשבון" בהנחיית רינו צרור.
הר חירן
הר חירן הוא הר הממוקם בין צפון הנגב לבין הר חברון, ונמצא בין יער מיתר ליער יתיר. גובה ההר הוא 587 מטר מעל פני הים. האזור מוכרז כשמורת טבע, גודל השמורה 2,641 דונם. שביל ישראל עובר בשמורה.
דוד מנדיל
קורות חייו
הפיק סרטי תעודה, בהם "קטיף אחרון", "מבוזבזים" (על חיילי המוצבים בלבנון) ו"נוראן" (ילדה פלסטינית שנחטפה), ו" שבויה' (סיפורה של קרנית גולדווסר).
הר חירן
משלוחת הר חירן נשקפת תצפית להרי יתיר, ואזור חבל יתיר והיישובים חורה, מיתר, לקיה, טנא עומרים ושמעה. למרגלות הר חירן זורם נחל אשתמוע.
הר חירן נמצא באזור ספר מדברי, ממוצע הגשמים נע בו בין 250–300 מ"מ. בפסגות הרכס פורחים הקדד הנאה ושום אשרסון – שני צמחים נדירים יחסית. המפנים הצפוניים מתאפיינים בבתת-ספר עשירה של סירה קוצנית, בקו הרכס מוצאים את חברת לענת המדבר, חורשף קטן קרקפת ודרדר מצרי. במפנים הדרומיים של ההר פורח האירוס השחום. האזור מתאפיין בפריחה עונתית רבה הכוללת את פרחי נורית אסיה, צבעוני ההרים, עכנאי יהודה ועוד.
דוד מנדיל
קורות חייו
הפיק את סדרת הטלוויזיה "מיגל" בכיכובו של רן דנקר שעלתה לשידור בשנת 2018 ב-HOT.
חיים אישיים
דוד מנדיל נשוי לענת מנדיל, אב לארבעה ילדים.
הר חירן
בעלי החיים בשמורה הם: תן זהוב, שועל מצוי, דורבן מצוי, צבי ארץ-ישראלי, צבוע מפוספס ועוד.
היישוב דרור מוקם על ההר.
הרוע שבפנים: הדלת האדומה
הרוע שבפנים: הדלת האדומה (באנגלית: Insidious: The Red Door) הוא סרט אימה על-טבעי אמריקאי שיצא ב-7 ביולי 2023, בבימויו של פטריק וילסון מאת יוצר הסדרת סרטים לי ונל שביים את (הרוע שבפנים, הרוע שבפנים 2, הרוע שבפנים 3), הסרט הוא המשך ישיר לסרטים (הרוע שבפנים, הרוע שבפנים 2). הסרט הוא החמישי בסדרת סרטי הרוע שבפנים, אסטור ורוז ביירן חוזרים על תפקידיהם מהסרטים. היאם עבאס וגם סינקלייר דניאל מצטרפים לקאסט. לאחר יציאת הסרט "הרוע שפנים: המפתח האחרון" בלאמהאוס הפקות בחרה להפיק סרטים עתידיים, באוקטובר 2020 הודיעה בלאמהאוס שפטריק וילסון יביים את הסרט ויככב בו.
הרוע שבפנים: הדלת האדומה עלה לאקרנים ב-7 ביולי 2023, ובישראל ב-6 ביולי 2023.
עלילת הסרט
9 שנים לאחר שאחז בדיבוק, הורחק מהתודעה של ג'וש למברט את זיכרונותיו במימד הלימבו (The Further). הוא גרוש מאשתו, רנאי, ואמו, לוריין, הלכה בדרכה האחרונה. מערכת יחסיו עם בנו, דלטון, מתוחה, ומנסה לתקן זאת בינהם, אך הסתכסו שוב בזמן שליווה אותו למכללה.
בשיעור האומנות הראשון שלו, דלטון מצייר דלת אדומה הפותחת ללימבו, ובינתיים, ג'וש רדוף על ידי רוחו של אדם, ומגלה שאביו נטש את משפחתו כשהיה צעיר.דלטון משתתף במסיבה עם שותפו לחדר ,כריס, שם הוא רואה רוח רפאים של תלמיד שמקיאה ללא עצירה. לאחר שנכנס שוב בטעות ללימבו, כריס מראה לדלטון סרטון יוטיוב של ספקס וטאקר, שמסבירים כיצד פועלת מסע אסטראלי, מה שמוביל לקליפ של אליז ריינאייר מדברת ומסבירה מהו הלימבו. דלטון מנסה שוב את פעולת אסטראלי בזמן שכריס משגיחה על גופו, לאחר מכן כריס מותקפת על ידי ישות בלתי נראית והצרחות שלה מתריעות את דלטון, שממהר חזרה לגופו ורואה שזהו השד אדום-הפנים שעינה אותו בילדותו. לאחר שהוזהר על ידי כריס להפסיק להשתמש ביכולותיו, דלטון מקבל טלפון מאחיו, פוסטר, שמספר על חלום חוזר שהיה לו על ג'וש שמנסה להרוג אותם. זה מדרבן את זכרו של דלטון והוא מסיים את ציורו, שבו נראה את ג'וש האחוז בדיבוק מול הדלת האדומה. דלטון במצוקה נמשך ללימבו, וחוזר לרגע שבו ג'וש האחוז בדיבוק תקף אותם במרתף. הוא מתמודד עם ג'וש כשהוא מנסה להרוג את עצמו כצעיר, ובסופו של דבר מועבר חזרה למאורת השדים אדומי-הפנים.
ג'וש פוגש את רוח אביו, שמנחה אותו בחזרה לעולם החי. כשחזר, ג'וש מסכים לאכול ארוחת ערב עם רנאי והילדים, ורומז על מפגש אפשרי. כשהוא עוזב, הוא פוגש ללא ידיעתו את רוחה של אליז, שאומרת לו שיש לו עתיד מזהיר לפניו. לאחר מכן, ג'וש נוסע למכללה של דלטון, שם אב ובנו מתפייסים כאשר דלטון מציג ציור של ג'וש נושא את דלטון הצעיר מהמקום בהיותם בורחים מהשדים.
שחקנים
בנוסף, היאם עבאס, סינקלייר דניאל, פיטר דאג'ר וג'רקז מקלנדון מופיעים בסרט בתפקידים לא ידועים.
הפקה
סרט המשך נכנס לפיתוח, ג'ייסון בלום הצהיר כי בעקבות הצלחת סדרת הסרטים של הרוע שבפנים, הוכרז סרט חמישי בסדרה ב-29 באוקטובר 2020 אשר הוא המשך ישיר לסרט השני ("הרוע שבפנים 2"). פטריק וילסון ביים את הסרט מתוך תסריט שכתב סקוט טימס על פי סיפור הסרט של לי ונל. וילסון וטי חזרו לגלם את דמותם משני הסרטים הראשונים.
המקור שם הסרט היה אמור להיות קרוי "Insidious: Fear the Dark" – ("הרוע שבפנים: פחד מהחושך"), אך שינו זאת ל"Insidious: The Red Door" – ("הרוע שבפנים: הדלת האדומה").
צילום
בפברואר 2022, וילסון הצהיר שהצילומים החלו באביב באותה שנה. הצילום הראשי החל באוגוסט 2022, באותו הזמן הצטרפו השחקנים פיטר דאגר, ג'ארקס מקלנדון, סינקלייר דניאל, רוז בירן והיאם עבאס לצוות. ב־22 באוגוסט וילסון חשף זאת שהצילומים הסתיימו.
הפצה
הרוע שבפנים: הדלת האדומה יצא לאקרנים ב-7 ביולי 2023. קדימון הסרט יצא ב-19 באפריל 2023.
יחסי טורקיה–קניה
יחסי טורקיה–קניה הם היחסים הדו-צדדיים בין קניה לבין טורקיה.
רדיוס שמש
רדיוס שמש היא יחידת מרחק באסטרונומיה, המשמשת בעיקר למדידת גודלם של כוכבים ומסומנת כ: R_{\odot}. היחידה שווה לרדיוס (מחוג) ממוצע של השמש וערכה 695,500 ק"מ או בערך 109 רדיוסים של כדור הארץ, או 10 רדיוסים של צדק. פחיסותה של השמש נמוכה ולכן לא מבחינים בהבדל בין רדיוס פולרי (בקטבים) לבין רדיוס אקווטוריאלי (בקו המשווה).
יחסי טורקיה–קניה
היסטוריה
היחסים בין המדינות החלו במאה ה-16 בה החלו לראשונה לסחור בסחורות. בשנת 1968 פתחה טורקיה שגרירות בניירובי. הנשיא דניאל אראפ מוי ביקר בטורקיה בשנת 1996 ונשיא טורקיה עבדוללה גול ערך את ביקורו הראשון באפריקה שמדרום לסהרה בקניה בפברואר 2009. הנשיא אוהורו קניאטה ביקר בטורקיה באפריל 2014. הפגישה השנייה של הוועדה הכלכלית המשותפת של טורקיה–קניה התקיימה גם לפני הביקור. במהלך ביקורו של הנשיא קניאטה נחתמו 10 הסכמים בילטראליים בתחומים שונים.
שתי המדינות הסכימו כי תינתן עדיפות למסחר, תיעוש, תחבורה, חקלאות, תיירות, חינוך, בריאות, הגירה, מדע וטכנולוגיה ופיתוח אדמות צחיחות.
רדיוס שמש
בשנים 2003-2006, מדדה הגשושית SOHO את רדיוס השמש בעזרת תזמון של מעבר כוכב חמה על־פני השמש. הערך הנמדד היה 65 ± 696,342 ק"מ. עם זאת, מקובל להשתמש בערך 695,500 כיחידה סטנדרטית, אף על פי שהיא קטנה מערכו המדוד של רדיוס השמש.
יחסי טורקיה–קניה
שיתוף פעולה לפיתוח
טורקיה מחפשת את קניה כנקודת כניסה לאזור הסחר החופשי הגדול המתוכנן על ידי השוק המשותף של קהילת מזרח אפריקה ומרכז אפריקה (קומסה) והקהילה לפיתוח דרום אפריקה החל מאמצע 2014.
קניה מסתכלת על טורקיה כרוכשת פוטנציאלית גדולה של תה, קפה ופרחים. היא מכוונת גם לטורקיה כשוק של סחורות מגוונות בהתאם לתוכנית הייצוא החדשה שהושקה במאי.
ועדת הסחר המשותפת חשבה שטורקיה תקים נמל חופשי בניירובי כחלק ממאמצי ההסברה שלה לשוק האזורי.
יחסי סחר
היקף הסחר הדו-צדדי הגיע לרמה של 145 מיליון דולר בשנת 2013.
קניה ייצאה סחורות בשווי 17 מיליון דולר בשנת 2012, 14.7 מיליון דולר בשנת 2011, היבוא עלה ב-781% לעומת 2002.
עודף הסחר בסחורות עם טורקיה עמד על 120.1 מיליון דולר בשנת 2012, ירידה של 53.5% ב-184.4 מיליון דולר לעומת 2011. כלומר, הסחר בין שתי המדינות היה מאוזן יותר.
חברות רבות מטורקיה, במיוחד אלה העוסקות בבנייה, פועלות בקניה.
טורקיה כיוונה להגדיל את היקף הסחר הדו-צדדי עם קניה לשווי של 500 מיליון דולר.
עונת 1985/1986 בסרייה א'
עונת 1985/1986 בסרייה א' הייתה העונה ה-84 של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית ונוהלה על ידי "ליגת הכדורגל" (Lega Calcio). המשחקים החלו ב-8 בספטמבר 1985 והסתיימו ב-27 באפריל 1986.
בליגה השתתפו 16 קבוצות. התחרות התקיימה בשיטת ליגה עם משחקי בית ומשחקי חוץ. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו.
פיזה, לצ'ה ובארי היו הקבוצות שעלו מהליגה השנייה.
בסיום העונה לסרייה ב' ירדו פיזה, בארי ולצ'ה (כולם עלו לסרייה א' לקראת עונה זו). במקום הקבוצות שירדו לסרייה א' העפילו אסקולי, ברשה ואמפולי.
כדורגלנים מצטיינים
רוברטו פרוצו שחקנה של רומא, כבש 19 שערים וזכה בתואר מלך השערים. זאת בפעם השלישית בקריירה.
אסתר קאפח
אסתר קאפח (נולדה ב-1 ביולי 1951) היא סופרת, משוררת וחוקרת ישראלית רב-תחומית בתחום החינוך, בתחום טכנולוגיה ותקשורת בחינוך, ספרות יהודית והמורשת התרבותית של יהודי תימן.
ביוגרפיה
קאפח נולדה במושב עמקה שב בשם אסתר אברהם. היא למדה בבית הספר ממ"ד האר"י ובאולפנה "סגולה" קריית מוצקין.
סיימה תואר ראשון בספרות, לשון עברית וערבית באוניברסיטת בר-אילן. את התואר השני עשתה בבית הספר לחינוך של אוניברסיטת בר-אילן. בתקופה זו החלה לפרסם מאמרים ולהציגם בכנסים. בשנת 1993 סיימה את התואר השני שלה, כשנושא התזה שכתבה היה "לוגו כאמצעי לפיתוח מטה-קוגניציה, חשיבה מתמטית ותפיסה מרחבית". בשנת 2000 קיבלה תואר דוקטור על עבודתה "השפעת משוב מטה-קוגניטיבי בתהליכי פתרון בעיות מילוליות מתמטיות בעזרת מחשב", בהנחייתה של פרופ' זמירה מברך.
במשך שלושים שנה עבדה במערכת החינוך בישראל. בתקופת היותה מורה, מפקחת ומרצה במערכת החינוך ניהלה סדרת מחקרים (בנוסף למחקרי התואר השני והשלישי), כגון מחקר מדידה והערכה של פרויקט קליטת עולים חדשים מאתיופיה, מחקר שנערך בחסות פרופ' זמירה מברך ב־1996 מאוניברסיטת בר-אילן ביוזמת הג'וינט ומשרד החינוך. כמו כן, ערכה מחקר במכון מופ"ת על תרבות ארגונית במכללה אקדמית מנקודות מבט שונות ביחד עם ישראל בן ישי. קאפח יצגה את ישראל גם בכנסים בינלאומיים מחוץ לישראל במסגרת החינוך המתמטי-טכנולוגי.
בין השנים 1993 ל-2003 פיתחה תוכניות לימודים, העבירה סדנאות למורים ולמורי מורים במכללות וניהלה אגף מחשבים במכללת תלפיות. הגתה את שיטת "מיפוי הבעיה" לפתרון בעיות מילוליות במתמטיקה.
קאפח פרסמה חמישה ספרים. סיפורה "עולים לתל אביב" נבחר לפרסום במסגרת הפרויקט: "110 זיכרונות ילדות תל אביבים" באתר ספריית בית אריאלה ובשיתוף עיריית תל אביב.
שירה "בְּצֵל נַזֶּרֶת" זכה בתחרות השירה "בין גלי קורונה" בעילום שם של האתר "יקום תרבות". היא ערכה את הספר: "מתימן לישראל – תרבות, לשון, סִפרות וחינוך", תשע"א, 2011. הספר מכיל שבעה עשר מאמרים על יהדות תימן ובו שני מאמרי מחקר פרי עטה.
שירים, סיפורים ומסות שכתבה פורסמו בכתבי עת ספרותיים שונים כגון סלונט, דעת, בכיוון הרוח, קול ההמון ועוד. כמה משיריה הולחנו על ידי המוזיקאים רחלי וולשטיין ועודד ברק ומבוצעים בערבי תרבות בספריות. הספר "צוּר מִשְׁכָּנִי" זכה אף לתעודת הוקרה בתחרות פרס ז'בוטינסקי לספרות ומחקר.
ספרה "ילדת ביכורים" זכה למלגה של האגודה לטיפוח חברה ותרבות, תיעוד ומחקר מיסודו של עובדיה בן שלום - נתניה.
אסתר קאפח מתגוררת בקריית אונו. היא נשואה לאריה, בנם של הרב יוסף קאפח והרבנית ברכה קאפח, והיא אם לחמישה ילדים.
לשחרר את סין: האומץ להאמין
לשחרר את סין: האומץ להאמין (בסינית:自由中国：有勇气相信) הוא סרט תיעודי של הבמאי מייקל פרלמן שעוסק בהפרת זכויות אדם בסין ובייחוד בקצירת איברים חיים. הוא הופק במשותף על ידי מר קין וונג וערוץ טלוויזיה חופשי של סין, NTDTV. הסרט הוקרן בהקרנות פרטיות בפרלמנטים, באוניברסיטאות ובפסטיבלי סרטים כאשר הקרנות פרטיות בולטות נערכו בין היתר בכנסת, בקונגרס האמריקאי ובפרלמנט האירופי. הסרט יצא לאור לקהל הרחב בארצות הברית ב-31 במאי 2013 ובעולם ב-4 ביוני 2013. הוא זכה בפרסים ושבחים רבים ברחבי עולם.
תוכן הסרט
הסרט עוסק בסיפורם של ג'ניפר דזנג וצ'ארלס לי אשר נרדפים בידי המשטר בסין. פאלון גונג היא שיטה המערבת טאואיזם ובודהיזם אשר התפשטה בסין במשך שנות ה-90 (יותר מ-70 מיליון מאמינים). לאחר שהמשטר מעריך שקיימים יותר אנשים האוחזים באמונה הרוחנית מאשר אנשים החברים במפלגה הקומוניסטית, הוא אוסר את האמונה בחוק ומתחיל דיכוי אכזרי של המאמינים.
דזנג היא חברת מפלגה קומוניסטית המאמינה בשיטת פאלון גונג ולי הוא אמריקאי ממוצא סיני המנסה להגדיל את חופש הביטוי בסין. דזנג ולי נכלאים במחנות עבודה בהם הם חווים עינויים ושטיפת מוח במסגרת תוכנית לחינוך מחדש. כמו כן נחשפת בסרט שיטה מסחרית של סחר באיברים, לפיה כאשר נערכת הזמנה להשתלת איברים בסין לוקחים את המאמין בשיטת ה"פאלון גונג" וחותכים ממנו את האיבר בעודו בחיים, כדי לשמור על טריות האיבר (ידוע גם כ"קצירת איברים"). לאחר מכן נפטרים ממנו.
דזנג מצליחה לברוח לאוסטרליה, שם היא מפרסמת ספר רב מכר אודות הרדיפות בסין ומתאחדת עם משפחתה. לי חוזר לסין במאמץ לסתור את התעמולה נגד אמונת הפאלון גונג.
ביקורות ופרסים
הסרט זכה לתשבחות רבות בשל המסר הנוקב וחשיפת ראיות אודות קציר האיברים הסיני. ראש מחלקת ניו-יורק של ה-CNN לשעבר, קרן קרי, אמרה כי הוא "מרתק ואינטנסיבי". חבר הקונגרס האמריקני, כריס סמית, מקווה ש"הסרט הזה ישנה את כללי המשחק".
הסרט זכה לפחות ב-6 פרסים בפסטיבלי פרסים, רובם בארצות הברית.
אנטוניוס קליבלנד
אנטוניוס קליבלנד (באנגלית: Antonius Cleveland; נולד ב-2 בפברואר 1994) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק במכבי תל אביב מליגת העל בכדורסל והיורוליג.
ראשית חייו וקריירה בתיכון
קליבלנד החל את קריירת הכדורסל שלו בבית הספר התיכון אוברטון בממפיס. הוא שיחק בקבוצה במשך שנתיים ואז עבר לתיכון ג'רמנטאון שבג'רמנטאון הסמוכה לעונת ה שלו. קליבלנד בילה את שנתו האחרונה באקדמיה הנוצרית פיית' בפטיסט בלודוויצי, ג'ורג'יה.
קריירת מכללות
קליבלנד שיחק כדורסל מכללות באוניברסיטת המדינה של דרום מזרח מיזורי במשך ארבע עונות (2013–2017), והיה מלך הסלים של הקבוצה בשנות הג'וניור (15.2 נקודות למשחק, מקום 10 באזור) וה (16.6 נקודות, 7 באזור). בשנת הג'וניור שלו הוא דורג חמישי באזור עם 1.6 חטיפות למשחק, תשיעי עם 6.6 ריבאונדים למשחק, ועשירי באחוזים מהשדה (43.7%). בשנתו האחרונה הוא דורג שלישי באזור בחטיפות (1.4), וחמישי באחוזי שדה (54.3%). הוא נבחר לחמישיית העונה של אזור אוהיו ואלי ב-2017.
דאלאס מאבריקס (2017)
אחרי שלא נבחר בדראפט ה-NBA 2017 חתם קליבלנד בפורטלנד טרייל בלייזרס לליגת הקיץ של ה-NBA, בה קלע בממוצע 5.8 נקודות בשישה משחקים מהספסל. ב-27 ביולי 2017 חתם קליבלנד על חוזה מחנה אימונים עם גולדן סטייט ווריורס, אך נופה מסגל הקבוצה ב-30 בספטמבר. ב-24 באוקטובר הוא נשלח לקבוצת ליגת הפיתוח של גולדן סטייט, סנטה קרוז ווריורס.
ב-17 בנובמבר 2017 חתם קליבלנד על חוזה דו כיווני עם דאלאס מאבריקס. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-NBA מאוחר יותר באותו הלילה בהפסד 87–111 למינסוטה טימברוולבס, ורשם 2 נקודות ו-2 ריבאונדים ב-6 דקות משחק. לאורך תקופת החוזה שלו הוא חילק את זמנו בין המאבריקס לבין קבוצת ליגת הפיתוח שלהם, טקסס לג'נדס. ב-18 בדצמבר 2017 הוא נפצע בהפסד 91–97 לפיניקס סאנס, ונחתך מסגל הקבוצה למחרת.
אטלנטה הוקס (2018)
ב-22 בפברואר 2018 חתם קליבלנד על חוזה לעשרה ימים באטלנטה הוקס. הוא חתם על החוזה השני שלו ל-10 ימים באטלנטה ב-4 במרץ. ב-14 במרץ 2018 ההוקס החתימו את קליבלנד על חוזה רב שנתי. עם זאת, ב-21 ביולי 2018 הוא שוחרר מהקבוצה.
ב-23 ביולי 2018 הוא חתם בשיקגו בולס, אך הם ויתרו עליו ב-12 באוקטובר 2018. הוא הצטרף מחדש לסנטה קרוז ווריורס לעונת 2018/19.
חזרה לדאלאס (2019–2020)
ב-25 ביולי 2019 חתם קליבלנד מחדש עם דאלאס מאבריקס על חוזה דו כיווני עם טקסס לג'נדס. בליגת הפיתוח הוא העמיד ממוצעים של 14.4 נקודות ו-7.3 ריבאונדים.
אוקלהומה סיטי בלו (2021)
ב-3 בדצמבר 2020 חתם קליבלנד באוקלהומה סיטי ת'אנדר, אך נופה מהסגל באותו יום. לאחר מכן הוא הצטרף לקבוצת הפיתוח של הת'אנדר, אוקלהומה סיטי בלו.
אילאווארה הוקס (2021–2022)
ב-2 באוגוסט 2021 חתם קליבלנד באילאווארה הוקס מליגת העל האוסטרלית בכדורסל. הוא נבחר לשחקן ההגנה של העונה בעונת 2021/22.
אדלייד 36' והפועל אילת (2022–2023)
ב-9 ביוני 2022 חתם קליבלנד לשנתיים באדלייד 36' מליגת העל האוסטרלית. הוא זכה בפרס שחקן ההגנה בפעם השנייה ברציפות בשנת 2023.
ב-8 בפברואר 2023 חתם קליבלנד בהפועל אילת מליגת העל בכדורסל, בנוסף לחוזהו באוסטרליה, עד לסיום עונת. ב-21 באפריל 2023 הוא זכה בתחרות ההטבעות במסגרת משחק האולסטאר של ליגת העל בכדורסל.
מכבי תל אביב (2023–הווה)
ב-27 ביולי 2023 חתם קליבלנד במכבי תל אביב מליגת העל בכדורסל והיורוליג.
המנהל האזרחי הסובייטי
המנהל האזרחי הסובייטי (SCA) (ברוסית: Советская гражданская администрация, בקוריאנית: 소비에트 민정청) היה הגוף ששלט בחלקו הצפוני של חצי האי הקוריאני מ-24 באוגוסט 1945 עד ל-9 בספטמבר 1948, אם כי נשלט על ידי כמה גופים אחרים במקביל. הוא הוקם למעשה על ידי ברית המועצות לאחר סיום מלחמת העולם השנייה וחלוקת קוריאה ומשל בעיקר באזור שנודע כיום כקוריאה הצפונית. הגנרל טרנטי סטיקוב היה התומך הראשי בהקמת גוף מרכזי בקוריאה. המדינה הוחלפה ברפובליקה הדמוקרטית העממית של קוריאה ב-9 בספטמבר 1948.
היסטוריה
לאחר כניעת האימפריה היפנית באוגוסט 1945, קוריאה חולקה בין שתי מעצמות העל: ארצות הברית וברית המועצות. חצי האי חולק לפי קו רוחב 38 צפון, ויוסד שלטון סובייטי בצפון.
אברהם אפשטיין
אברהם אֶפּשטיין (ביידיש: עפשטיין; בגרמנית: Abraham Epstein; ו' בטבת ה'תר"ב, 19 בדצמבר 1841, קונסטנטין-ישן, האימפריה הרוסית (כיום אוקראינה) – ה'תרע"ח, 1 באפריל 1918, באדן ליד וינה) היה חוקר המדרש ואיש חכמת ישראל.
המנהל האזרחי הסובייטי
היסטוריה
ב-9 בספטמבר 1948, בתוך פחות מחודש לאחר קוריאה הדרומית, הרפובליקה הדמוקרטית העממית של קוריאה, או קוריאה הצפונית, הוקמה והחל לשלוט בה קים איל-סונג (שנחשב לראש משפחת קים). הכוחות הסובייטים האחרונים עזבו עד סוף אותה השנה.
אברהם אפשטיין
ביוגרפיה
אפשטיין נולד בסטרו-קונסטנטינוב (קונסטנטין ישן) שבווהלין, בתחום המושב של האימפריה הרוסית (כיום באוקראינה). אביו, ישראל, היה עשיר ומופלג בתורה. מלבד עברית, תנ"ך ותלמוד למד אפשטיין בצעירותו כמה לשונות, ואף רכש ידיעה יסודית בספרות העברית. תחילה הושפע מחיבוריהם של יצחק בר לווינזון, נחמן קרוכמל ושד"ל, ובנסיעתו הראשונה למערב אירופה בשנת 1861, התוודע אל החוקרים אנשי "חכמת ישראל", שלמה יהודה רפפורט (שי"ר), זכריה פרנקל ומיכאל זקס.
מתוך חיבתו לטבע ולעבודת האדמה חכר אפשטיין בשנת 1865 אחוזה ליד קוזמין, שבה עסק בחקלאות במשך הרבה שנים, ואף השתדל להרגיל את היהודים העניים של המקום לעבודת האדמה. אחרי מות אביו בשנת 1874, לקח אפשטיין לידיו את ניהול עסקיו הנרחבים, ובשלב מאוחר יותר עסק גם בחקלאות. אך בהדרגה חיסל את כל עסקיו, ומאז 1884 הקדיש את רוב זמנו לנסיעות וללימודים. בשנת 1876 התיישב בווינה וקיבל אזרחות אוסטרית.
אברהם אפשטיין נפטר בבאדן ליד וינה בהיותו כבן 77 בי"ט בניסן ה'תרע"ח.
ברשותו של אפשטיין הייתה ספרייה גדולה, ובה כתבי יד יקרי ערך רבים, אותם הוריש לבית המדרש לרבנים בווינה (Judisch-theologische Lehranstalt).
פרסומיו
מחקריו של אפשטיין עוסקים בכל גוני הקשת של חכמת ישראל: היסטוריה, אסטרונומיה (בין השאר עסק ב"סוד העיבור" ובמחלוקת בין רבי סעדיה גאון לבן מאיר), כתבי יד של מדרשים, ספר יצירה, בן סירא, ספרות הגאונים והראשונים בימי הביניים, ועוד. מחקריו כונסו והוצאו לאור על ידי "מוסד הרב קוק" (ירושלים, 1950).
עבודותיו זכו להכרה גם על ידי חוקרים במדעי היהדות וגם על ידי רבנים, כדוגמת הרב נפתלי צבי יהודה ברלין (הנצי"ב).
מחיבוריו:
בנוסף פרסם אפשטיין מאמרי ביקורת רבים, מאמרים ביוגרפיים, היסטוריים, ארכאולוגיים, בכתבי עת עבריים. הראשונים פורסמו ב"המגיד", "השחר" ו"בית התלמוד", המאוחרים יותר פורסמו גם ב"הכרם", "אוצר טוב", "הגרן" ובמיוחד ב-Monatsschrift für Geschichte und Wissenschaft des Judentums, Revue des Études Juives, וב"החוקר".
קישורים חיצוניים
כתביו:
מפרי עטו:
מיקוד (חברה)
קבוצת מיקוד היא חברת אבטחה וניקיון מהגדולות בישראל. החברה מעסיקה כ-8,500 עובדים. החברה נוסדה בשנת 1984 על ידי סולי אלישר. מטה החברה ברחוב השקמה במועצה מקומית אזור. החברה החלה דרכה בירושלים כחברת אבטחה בלבד, ובמהלך השנים נוספו תחומי פעילות נוספים על מנת לספק שירותים נוספים. כיום קבוצת מיקוד מורכבת מ-4 חברות בנות:
מאז שמשרד הביטחון החליט להפריט חלק מפעילות אבטחת המחסומים זכתה חברת מיקוד ביחד עם עוד ארבע חברות אבטחה נוספות במכרז שערך המשרד. בין השאר אחראית החברה לאבטחת המחסומים שער אפרים, אייל, הזיתים, וגלבוע. בנוסף, מספקת מיקוד אבטחה למספר שכונות במזרח ירושלים.
ביקורת על פעולת החברה
בפברואר 2011 הוקם ארגון העובדים הראשון של החברה. באמצע אוגוסט 2011 פתחו מאבטחי החברה העובדים בעירית מודיעין בשביתה במחאה על כך שהחברה מסרבת להכיר ולנהל משא ומתן עם ארגון העובדים של החברה. בחודש ספטמבר של אותה שנה הודיעה הנהלת מיקוד כי היא מכיר בארגון ותנהל איתו משא ומתן על הסכם קיבוצי.
בשנת 2007 זכתה החברה במכרז החשב הכללי במשרד האוצר לאספקת שירותי אבטחת שרים. ב-2011 עלתה החברה לכותרות עקב תובענה ייצוגית שהוגשה כנגדה מצד 81 מאבטחי שרים, על סך 14 מיליון שקל על כך שהפרה תנאים סוציאליים של מאבטחי שרים ולא שילמה שעות נוספות, דמי חופשה, הבראה, מחלה וחגים.
יון מיטיקאן
יון מיטיקאן (ברומנית: Ion Mitican, נולד ב-11 באפריל 1931) הוא מהנדס והיסטוריון רומני שהתמקד בדברי הימים של העיר יאשי.
ביוגרפיה
יון מיטיקאן נולד ביישוב דנשט (Dăneşti), במחוז וסלוי, בחבל מולדובה, ברומניה, במשפחה של איכרים פשוטים. הוא למד בבית הספר היסודי ביישוב בו נולד וב-1942 המשיך לבית ספר תיכון ביאשי, לימודים שנפסקו ב-1944 בגלל המלחמה. המשיך ללמוד בבית הספר התיכון בוסלוי ולאחר מכן בפקולטה להנדסת חשמל במכון הטכנולוגי ביאשי, שאת לימודיו סיים ב-1954.
בסיום לימודיו הצטרף מיטיקאן למאמץ הלאומי הרומני לחשמול הכפרים ובמיוחד לחשמול כפר הולדתו. מאוחר יותר עבר לעבודה במערכת מסילות הברזל הרומניות והוביל פרויקט של יצירת תקשורת רדיו עם נהגי הקטר, כדי להקטין את כמות התאונות.
במקביל לעבודתו המקצועית הקדיש מיטיקאן את עתותיו לחקר עברה של העיר יאשי ושל האישים הקשורים בה. הוא כתב ופרסם ספרים רבים, מרביתם בנושא דברי הימים של יאשי וגם כמה מדריכים בתחום התקשורת האלחוטית.
קופה אמריקה 1959 (ארגנטינה)
אליפות דרום אמריקה 1959 (1959 Campeonato Sudamericano) היא המהדורה ה-26 של אליפות אמריקה הדרומית בכדורגל. הטורניר נערך בארגנטינה בין ה-7 במרץ ל-4 באפריל 1959, ואורגן על ידי התאחדות הכדורגל הדרום אמריקאית (CONMEBOL). בטורניר הגמר השתתפו שבע נבחרות החברות בהתאחדות.
הטורניר שוחק במתכונת של בית גמר, והשתתפו בו שבע נבחרות שהתמודדו ביניהן בסיבוב אחד בן שישה מחזורים. ו בחרו שלא להשתתף בטורניר.
המארחת זכתה בטורניר בפעם ה-12 בתולדותיה. היא סיימה במאזן נקי מהפסדים, וניצחה בחמישה מתוך ששת משחקיה בטורניר.
בית הגמר
עבור כל ניצחון זוכה הנבחרת בשתי נקודות, ועבור כל תוצאת תיקו זוכה הנבחרת בנקודה אחת. במקרה של שוויון בנקודות, תדורג גבוה יותר:
כל משחקי הגמר של הטורניר נערכו באצטדיון המונומנטל שבבואנוס איירס. תכולתו המקסימלית בעת הטורניר עמדה על 67,664 מקומות.
יהודה ליב דוקעס
יהודה ליב (לאופולד) דוקעס (בהונגרית: Dux Lipót; 17 בינואר 1810, י"ב בשבט ה'תק"ע פרשבורג – 3 באוגוסט 1891, כ"ח בתמוז תרנ"א וינה) היה מבקר ומהדיר ספרות עם ישראל, יהודי-הונגרי.
קורות חיים
דוקעס היה מאנשי חכמת ישראל ותנועת ההשכלה היהודית, בצעירותו למד בישיבתו של החת"ם סופר, ואחר כך הקדיש את זמנו לחכמת ישראל, ובמשך שנים רבות שהה בספריות החשובות באירופה לצורך מחקריו. תרם רבות לפילולוגיה העברית, אך גולת הכותרת של מחקרו נחשבת שירת ימי הביניים של יהדות ספרד, בעיקר זו של רבי שלמה אבן גבירול, שאת שיריו ההדיר בספר "שירי שלמה" (הנובר תרי"ח). במסגרת עיסוקו זה, כתב גם על תולדות המשוררים.
הוא חיבר ספרים רבים בתחומי מחקריו, מקצתם בעברית.
וסילייבסקי (אי)
האי וסילייבסקי (ברוסית: Васильевский остров) הוא אי בעיר סנקט פטרבורג שברוסיה שגובל בנהרות בולשייה נייבה ומאלאייה נייבה מדרום ומצפון-מזרח, ובמפרץ פינלנד ממערב. בנוסף לכך נהר סמולנקה מפריד בין האי וסילייבסקי לבין האי דקבריסטוב. יחד הם מהווים את נפת האי וסילי.
גאוגרפיה
האי ממוקם ממש מעבר לנהר מארמון החורף, והוא מהווה חלק גדול מהמרכז ההיסטורי של העיר סנקט פטרבורג. שניים מהגשרים המפורסמים ביותר בסנקט פטרבורג, גשר הארמון וגשר בלגוובשצ'נסקי, מחברים בין האי לבין החלקים האחרים של העיר מדרום. גשר הבורסה וגשר טוצ'קוב מחברים בין האי לבין האיפטרוגרדסקי.
באי וסילייבסקי נמצאות שתי התחנות של רכבות המטרו של סנקט פטרבורג "Vasileostrovskaya" ו-"Primorskaya". בנוסף, ישנן תוכניות לבנייה של תחנות מטרו חדשות באי וסילייבסקי על ידי הארכת קו 4 (הקו הכתום) כך שגם הוא יגיע אל האי. בנוסף, ניתן גם להגיע אל האי באמצעות קווי אוטובוס וקווי חשמלית.
Soul Sacrifice
Soul Sacrifice הוא אלבום הופעה מאת להקת סנטנה. האלבום הוקלט בהופעתה של הלהקה בפסטיבל וודסטוק, ויצא לשווקים ב-14 ביולי 1995. באלבום בלט סולו תופים שבוצע על ידי מייקל שריב.
אימרה באלינט (עיתונאי)
אימרה בלינט, (במקור אוסטררייכר, בהונגרית: Bálint Imre; בודפשט, 21 ביוני 1896 – בודפשט, 19 בדצמבר 1953) היה סופר, עיתונאי יהודי-הונגרי. דודו לאיוש באלינט היה עיתונאי ועורך עיתון ניצול השואה.
ביוגרפיה
אימרה באלינט נולד במשפחה היהודית כבנם של מארטון ליפוט באלינט ושל גיזלה קוהן (הגרסה ההונגרית גרמנית לכהן). משנת 1921 הוא עבד עבור היומון וילאג (Világ) ואחר כך עבור "העיתון ההונגרי" (Magyar Hirlap). בשנת 1923 ייסד את היומון "אשטי קוריר" (פירושו:שליח הערב) (Esti Kurír) והיה כותב המאמרים הפוליטיים שלו ועמד בראש המדור "הגהות". בשנת 1944 גורש הן בשל יהדותו והן כאסיר פוליטי למחנה הריכוז מאוטהאוזן, ממנו שב לביתו רק בתום מלחמת העולם השנייה במאי 1945. משנת 1947 עבד כעורך האחראי של וילאג. הוא לקח חלק בעבודת המילון ההונגרי-אנגלי שפורסם בשנת 1953, ואחר כך מינואר 1953 ועד מותו היה עובד ב"מילון הפרשנות".
התערוכה התעשייתית הכללית של סטוקהולם (1866)
התערוכה התעשייתית הכללית של סטוקהולם (1866) (בשוודית: 1866 års allmänna industriutställning i Stockholm) הייתה תערוכת תעופה בינלאומית אשר התקיימה סטוקהולם, שוודיה. זו הייתה תערוכת האמנות והתעשייה הבינלאומית הראשונה שהתקיימה בדפוס אירופי בשוודיה. בתערוכה השתתפו בסביבות 3,800 איש משוודיה, דנמרק, נורווגיה ופינלנד. התערוכה התקיימה באולם התעשייתי ליד פארק קוּנגסטרדגורדן ובבניין המוזיאון הלאומי, -15 ביוני ועד 14 באוקטובר 1866.
חריטדינה בנדרס-לטבוהר
חריטדינה בנדרס-לטבואר (בהולנדית: Gerritdina Benders-Letteboer; 1 בספטמבר 1909 – 13 במרץ 1980) הייתה חברת ההתנגדות ההולנדית, שהגנה באופן פעיל על אזרחים יהודים הולנדים רבים מפני רדיפות וגירוש נאצים במהלך מלחמת העולם השנייה. היא ובעלה הוכרו על ידי יד ושם כחסידי אומות עולם לאחר מותם   היא ובעלה זכו לכבוד גם על ידי קרן ראול ולנברג, שהציבה את שמותיהם ב"רשימת המושיעים ההולנדים".
ביוגרפיה
בנדרס לטבוהר נולדה ב-1 בספטמבר 1909 אמבת אלמלו, מועצה מקומית לשעבר במחוז אוברייסל.
חריטדינה לטבוהר התחתנה עם יוהאן בנדרס (1907–1943) מתישהו במהלך אמצע עד סוף שנות ה-30. יליד בלומנדייל, חבר פעיל בתנועת ההתנגדות ההולנדית במהלך מלחמת העולם השנייה תוך שהוא ממשיך בעבודתו כמורה. הם התיישבו באמסטלפיין שבצפון הולנד. בתם הראשונה נולדה בשנת 1939.
מלחמת העולם השנייה
חריטדינה בנדרס-לטבוהר ובעלה, יוהאן בנדרס, הפכו לחברים פעילים בתנועת התנגדות ההולנדית בתגובה לפלישה וכיבוש הולנד על ידי גרמניה במאי 1940, וגירושם של סטודנטים יהודים מאמסטרדם ליסאום במסגרת סדרה של חוקי רדיפות שנחקקו נגד אזרחים יהודים הולנדים.
בנדרס לימד את תלמידיו לזייף תעודות זהות ותעודות מזון עבור יהודים. כדי לעזור להם להימנע מגירוש, יוהאן בנדרס עודד את אשתו להפוך את ביתם למסתור עבור גברים, נשים וילדים יהודים. בין אלה שמצאו מקלט בבית בנדרס היו שתיים מתלמידיו לשעבר של בנדרס, רוזאלי וקייטי ווינברג, אחיות יהודיות שעזבו את בית הוריהם באיי הודו המזרחיים ההולנדיים להתגורר אצל דודתם בהולנד, ולפתע מצאו את עצמם בסכנת גירוש. הם נשארו בבית בנדרס עד שחרורה של הולנד מידי הנאצים.
בשנת 1941 נולדה בתם השנייה. עד 1943 הם סיפקו מחסה לור פולק, ששרדה בסופו של דבר את המלחמה והיגרה לארצות הברית.
באותה שנה (1943), שכן הלשין לשלטונות הגרמנים על פעילות ההתנגדות של בנדרס. בתגובה פשט הגסטפו על בית בנדרס ב-4 באפריל 1943, עצר את יוהאן בנדרס, לור פולק וקייטי ווינברג וכלא אותם. בעת מעצרו היה ליוהאן בנדרס רשימה בכיס עם שמות וכתובות מקודדים של 18 אנשים יהודים שעזר להסתיר. חריטדינה בנדרס-לטבואר הייתה בהריון ואם לשתי בנות צעירות.
לאחר מעצרו ומותו של בעלה המשיכה חריטדינה בנדרס-לטבוהר במלאכת ההתנגדות וההצלה שהחלו שניהם. אחרי שחיפשה ומצאה את לור פולק, שנמלטה ממחנה הריכוז אליו גורשה, היא החזירה אותה בשלום לביתה, ואז חיפשה אחר תלמידה לשעבר של בעלה, יאן דוידנס, והביאה אותה לביתה. כדי למנוע את הצבתה לעבודות כפייה, קייטי ווינברג הפכה אז גם לחלק מהמשפחה המחודשת כששוחררה מווסטרבורק.
לאחר המלחמה
בעקבות המלחמה החלה חריטדינה בנדרס-לטבוהר לבנות חיים חדשים לא רק לה ולבנותיה, אלא גם לאחת הנערות שהגנה מפני רדיפות וגירוש נאצים, לור פולק, שגילתה שכל משפחתה נרצחה במהלך השואה. לור התגוררה בביתה במשך ארבע שנים לפני שהיגרה לארצות הברית.
מותה
חריטדינה בנדרס-לטבואר נפטרה באמסטלפיין, צפון הולנד, הולנד ב-13 במרץ 1980.
פרסים
בני הזוג זכו גם לכבוד כאשר רחוב באמסטלפיין נקרא על שמם כהוקרה לפעילותם בזמן מלחמת העולם השנייה.
מלחמת העולמות (סדרת טלוויזיה אמריקאית, 2019)
מלחמת העולמות (באנגלית: War of the Worlds) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית-צרפתית משנת 2019, שהופקה על ידי סרטי פוקס וחברת הבת של אולפני Studio Canal, חברת Urban Myth Films.
את הסדרה כתב האוורד אוברמן, וביימו ג'יל קולייר וריצ'רד קלארק. הסדרה מהווה עיבוד לרומן מאת ה.ג. וולס בעל אותו שם והיא העיבוד הטלוויזיוני השלישי לרומן של וולס. "מלחמת העולמות" מורכבת משלוש עונות בנות שמונה פרקים כ"א, ועלתה לראשונה לשידור בצרפת ב-28 באוקטובר 2019.
תקציר עלילת הסדרה
הסדרה תתרחש באירופה של ימינו, בדומה לסרטו של סטיבן שפילברג משנת 2005, אך היא מגוללת מחדש את קורות הרומן הקלאסי של וולס: כאשר אסטרונומים מזהים יצור מגלקסיה אחרת, הם מבינים שזוהי הוכחה מוחלטת לחיים אינטליגנטיים חוצניים. אוכלוסיית כדור הארץ ממתינה למגע נוסף עמם, אך אינה צריכה לחכות זמן רב. תוך ימים, האנושות מושמדת, אך נותרים כסי התנגדות בודדים שנותרו בעולם הנטוש. כאשר ספינות חייזרים מופיעות בשמיים, הניצולים תוהים מי הם התוקפים הללו ומדוע הם נחושים להשמידם.
פיתוח
ז'יל קולייר וריצ'רד קלארק ביימו כל אחד ארבעה פרקים של הסדרה, כשקולייר ביים את ארבעת הפרקים הראשונים וקלארק את ארבעת הפרקים האחרונים. את הסדרה כתב הווארד אוברמן. הסדרה מופקת על ידי אוברמן, ג'וליאן מרפי וג'וני קאפס.
ליהוק
גבריאל ביירן ואליזבת' מק'גוברן מככבים בסדרה, ומצטרפים אליהם דייזי אדגר-ג'ונס, סטפן קילארד, אדל בנצ'ריף, גיום גואי, ליאה דרוקר ונטשה ליטל. גרג קיניר היה אמור במקור לככב, בינואר 2019, אך הוא ויתר בשל לוח זמנים צפוף.
צילומים
ההפקה התקיימה בבריטניה, צרפת ובלגיה. הסדרה צולמה בבריסטול במרץ 2019 וכן צולמה בקארדיף, ניופורט ובלונדון.
שחרור
"מלחמת העולמות" מורכבת משתי עונות בנות משמונה פרקים כל אחת. הסדרה שודרה לראשונה בבלגיה ב-29 באוקטובר 2019 ולאחר מכן שוחררה ברוב חלקי אירופה ואפריקה בין 30 באוקטובר ל-18 בדצמבר 2019.
רשת Canal + ו-Fox Networks Group מחזיקות בזכויות ההפצה באירופה ובאפריקה. חברת AGCCTelevision אחראית להפצת הסדרה לשוק בצפון אמריקה ומפיצה במשותף עם StudioCanal לאמריקה הלטינית, אסיה, אוסטרליה, ניו זילנד והמזרח התיכון. הסדרה שודרה בערוצי הטלוויזיה של פוקס ביותר מחמישים מדינות.
אימרה באלינט (כלכלן)
אימרה באלינט במקור בלייר עד 1892, (בהונגרית: Bálint Imre; בודפשט, 20 בפברואר 1873 – בודפשט, 24 ביוני 1943) היה כלכלן, סופר, עיתונאי הונגרי יהודי מומר. אחיהם של רז'ה באלינט, נוירולוג, ושל זולטאן באלינט, אדריכל.
ביוגרפיה
אימרה באלינט נולד במשפחה יהודית כבנם של סוחר התבואה יוז'ף בלייר ושל יוליה פוליצר (1844–1921), אך מאוחר יותר התנצר ואימץ את הדת הרומית-קתולית. בסיום לימודיו החל את הקריירה שלו כעיתונאי ועמד בראש מדור הכלכלה ב"עיתון של בודפשט" (Budapesti Hírlap). הוא ביצע עבודות משמעותיות בתחום הספרות הכלכלית. בשנת 1896, מטעם התאחדות החקלאים ההונגרית, ערך את כתב העת הרשמי של ההתאחדות. כאשר משרד המסחר הקים תפקידי נספחים מסחריים בשנת 1900, הוא מונה בקונסטנטינופול. לאחר חזרתו לבודפשט הפך לסגן מנהל המוזיאון המסחרי ההונגרי המלכותי ומשנת 1911 הפך ראש האגף של משרד המסחר.
חייו הפרטיים
אשתו הייתה הברונית פרנצישקה קירשנר, איתה התחתן ב-11 בדצמבר 1904 בברנו. בנו היה יאנוש באלינט.
המפלגה הלאומנית (איסלנד)
המפלגה הלאומנית (באיסלנדית: Flokkur Þjóðernissinna) הייתה מפלגה איסלנדית קטנה שדגלה בנאציזם.
אידיולוגיה
המפלגה האמינה בעליונות הגזע הארי ותמכה באנטישמיות. היא תמכה בביטול האלת'ינגי והקמת פרלמנט חלופי וארגוני במקומו. היא תמכה ברפורמה חקלאית נרחבה במדינה ואהדה מאוד את רעיון הקורפורטיזם. בנוסף לכך, המפלגה עודדה את הממשלה האיסלנדית לבצע תיעוש במדינה ואף דחתה את החלוקה הפופולרית של שמאל וימין בפוליטיקה.
בסופו של דבר, המפלגה הושפעה יותר מהרעיונות של הרופא הבכיר הנאצי, פריץ קליין מאשר של אדולף היטלר. למעשה, מעולם לא נמצאו ראיות המצביעות על קשר ישיר בין המפלגה ואנשיה לגרמניה הנאצית.
היסטוריה
המפלגה הלאומנית הוקמה במרץ 1934 לאחר איחוד בין "התנועה הלאומנית האיסלנדית" שהייתה תנועה אנטי-קומוניסטית ואנטי-דמוקרטית לבין המפלגה הלאומנית האיסלנדית (קבוצה פוליטית מפולגת שהוקמה בשנת 1933).
התנועה הלאומנית הייתה קשורה באופן רופף למפלגת העצמאות האיסלנדית אך כאשר הוקמה סירבו רבים מחסידיה השמרניים של המפלגה להצטרף לזו החדשה, דבר זה "אישר" שהמפלגה הלאומנית התגלתה כקיצונית יותר משתי קודמותיה.
המפלגה הלאומנית מעולם לא הצליחה להשיג ייצוג כלשהו באיסלנד, למעט במועצת הסטודנטים של אוניברסיטת איסלנד, שם החזיקה מושב אחד במשך ארבע שנים רצופות. חרף זאת, הם זכו לתשומת לב ב-1936 כאשר אנשי המפלגה השיגו עותק של יומנו של שר האוצר ופרסמו חלקים ממנו בעיתון המפלגה. בשלב מסוים, פשטו מספר שוטרים וכמה מחבריה הבכירים של המפלגה נעצרו אך מעולם לא הורשעו בעבירה כזאת או אחרת. על אף שהמפלה מעולם לא נהנתה מתמיכה רחבה, רבים מהאיסלנדים העריצו את גרמניה הנאצית. חוסר הפופולריות של המפלגה בא הלידי ביטוי בהשתתפויות שלה במערכות הבחירות הארציות, המפלגה קיבלה רק 0.7% מהקולות בבחירות שנערכו במדינה ב-1934 ורק 0.2% מהקולות בבחירות שנערכו ב-1937. התוצאה הטובה ביותר של המפלגה הייתה לאחר שקיבלה כ-2.8% מהקולות בבחירות המוניציפליות שנערכו בבירת המדינה, רייקיאוויק ב-1934.
המפלגה שמעולם לא מנתה יותר מ-450 חברים החלה להידרדר אחרי גל המעצרים. 1938 הייתה השנה האחרונה בה ארגנה המפלגה את המצעד השנית שלה וב-1939 פורסמו "מטרות המפלגה הלאומנית", מסמך שהייתה הפרסום המרכזי והרשמי האחרון של המפלגה. עם זאת, המפלגה ארגנה "ויכוח" במועדון בחורף 1939–1940 בבירה רייקיאוויק וזאת על אף שלא היה לדבר השפעה. לאחר הפלישה לאיסלנד ב-1940 הקבוצה הפכה לאף יותר קטנה בעקבות הכיבוש של בעלות הברית האנטי-נאציות. המפלגה פורקה באופן רשמי ב-1944 כאשר התבוסה הגרמנית נראתה כבר כבלתי נמנעת.
רץ מדבר
רץ מִדבר או בערבית: ג'ליל (שם מדעי: Cursorius cursor) הוא מין של עוף ממשפחת השדמתיים, ומסדרת החופמאים, החי באזורים צחיחים, מהם קיבל את שמו.
מאפיינים
אורך גופו 24–27 ס"מ ומשקלו 100–120 גרם. מוטת כנפיו היא כ-55 ס"מ.
בעמידה צבעו הכללי בז' חולי ואחיד. ראשו צבעוני: פס-עין שחור ודק, גבה לבנה וכיפה כחלחלה. שלושת אלה - פס העין, הגבה והכיפה - נפגשים בעורף לצורה של משולש חד. המקור שחור, דק וכפוף מעט. הרגליים לבנות-כסופות. הזוויגים דומים. לצעירים חסרה דוגמת הראש הצבעונית. ראשם בצבע הגוף והם מנוקדים מעט בחלקים העליונים.
בתעופה מתגלים צבעים מנוגדים בתבנית נאה, שונה לגמרי מהמראה ה"חולי" על הקרקע: תת-הכנף שחורה מבריקה, הבטן לבנה, ובחלק העליון של הכנף ה"יד" שחורה וה"אמה" בצבע קרם. קריאה בתעופה: "קוואט" עמום.
רץ המדבר זריז מאד על הקרקע ומאופיין בכך שהוא רץ בראש מורם. הוא גם מסוגל לעופף היטב והתעופה נעשית בלהקות קטנות של כמה פרטים עם רווחים ביניהן. היחיד והלהקה קלים למעקב כשהם בתעופה, אך כשהם נוחתים הם מתמזגים בקרקע ונעלמים מהעין.
תזונה
רץ מדבר ניזון מפרוקי רגליים וגם מחולייתנים קטנים כמו לטאות.
רבייה
מקנן על הקרקע. הקן נוצר כגומה על-ידי גריפה ברגליים. האפרוחים אינם רצים אחרי הבוגרים אלא מחכים למזון במסתור-צל.
אזור מחיה ותפוצה
מאכלס בתי גידול יבשים, חשופים ושטוחים. אזורי חולות ואדמת לס.
רץ מדבר מקנן ברצועת רוחב המתחילה במערב באיים הקנאריים, נמשכת דרך צפון אפריקה למזרח התיכון ומגיעה עד אפגניסטן. רוב האוכלוסיות מבצעות בסתיו נדידה קצרת-טווח כדי לחרוף באזור חמים יותר. מצב שימורו של העוף הוא ללא חשש.
בישראל מקייץ ומקנן בנגב, במיוחד במערבו. בסתיו רוב האוכלוסייה נודד קצת דרומה, אך להקות קטנות ופרטים מעטים נשארים לחרוף. במקביל, נצפים בחורף פרטים במרכז הארץ וצפונה אשר שייכים לאוכלוסייה בסוריה, שנודדת דרומה לחרוף בארץ.
הדיוויזיה ה-161 (ורמאכט)
הדיוויזיה ה-161 (בגרמנית: 161. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הורמאכט במלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה נלחמה בקרב על צרפת, ולאחר מכן בחזית המזרחית.
היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה ב-1 בדצמבר 1939 כחלק מהגל ה-7 של הגיוס הגרמני, והשתמשה בגדודי החלפה של המחוז הצבאי ה-1, פרוסיה המזרחית, כדי להקים את היחידות הלוחמות שלה.
בשנת 1940 הדיוויזיה ה-161 השתתפה בהתקפה קצרת מועד על קו מאז'ינו ב-21 ביוני. לאחר תקיפה של יום אחד שהשיגה מעט, ההתקפה בוטלה על ידי גנרל וילהלם פון לב כמיותרת.
לאחר שהשתתפה בכיתור הגדול הראשון במינסק, נאלצה הדיוויזיה ה-161 לצעוד במרץ כדי להדביק את הלחימה מזרחה, ובסופו של דבר סייעה לשחרר את היחידות הניידות של קבוצת הפאנצר השלישית למשימות אחרות. באמצע אוגוסט הדיוויזיה הייתה חלק מהארמייה התשיעית מצפון לסמולנסק. ב-17 באוגוסט נפגעה הדיוויזיה מתקפה מסיבית, מרכיב עיקרי במתקפת הנגד של טימושנקו, שנועדה לשבש את הפעולה ההתקפית הגרמנית ולכבוש מחדש את הקרקע האבודה באזור סמולנסק. כמעט כל גזרת ההתקפה של הארמייה ה-19 הסובייטית נפלה על הדיוויזיה ה-161 וההגנות הקדמיות שלה הוכרעו על ידי 4 דיוויזיות חי"ר רוסיות ודיוויזיית טנקים. בלחימה של שבוע אחד איבדה הדיוויזיה 75% מכוח הלחימה והציוד הרב שלה והיה צריך לשלוף אותה מהחזית ולהחליפה על ידי הדיוויזיה הממונעת ה-14.
עד סוף השנה ספגה הדיוויזיה 7,192 נפגעים מאז תחילת מבצע ברברוסה, כולל 252 קצינים, ומתוכם נהרגו 1,722.
אף על פי כן, למרות הפסדיה, נותרה הדיוויזיה בקו ובינואר 1942 הועברה הדיוויזיה לחזית רז'ב.
באוגוסט 1942 שוב הייתה הדיוויזיה במוקד של מתקפה סובייטית גדולה, הפעם ניסיונו של ז'וקוב לחסל את מבלט רז'ב. "בבוקר ה-4 באוגוסט זינקה הארמייה ה-31 הסובייטית אל תוך דיוויזיית הרגלים ה-161 ותקפה אותה בקטע של שמונה מייל מזרחית לזובסטוב. הפריצה הושלמה כמעט בבת אחת." שרידי הדיוויזיה נאלצו לחזור לזובסטוב. המצב של הארמייה התשיעית היה רעוע ואחיזתה ברז'ב קלושה, כך שלמרות מצבה הקשה, הדיוויזיה ה-161 נאלצה להישאר בקו, שכן תגבורת הובהלה לאזור.
הלחימה נמשכה במחצית השנייה של ספטמבר, ולאחר שדעכה סופית, הוצבה הדיוויזיה המדולדלת בצרפת לבנייה מחדש בנובמבר 1942. עד דצמבר הדיוויזיה ה-161 הייתה ממוקמת באזור פה-דה-קאלה, על חוף התעלה וקיבלה תגבורות.
הדיוויזיה ה-161 השתתפה בקרב קורסק, תחת הקורפוס ה-42 שהדיוויזיות האחרות שלו היו דיוויזיות הרגלים ה-39 וה-282. במהלך הקרב, הדיוויזיה ה-161 הייתה אחראית על ההגנה על האגף של קורפוס הפאנצר ה-3.
בנובמבר 1943 שולבו יתר המרכיבים הקרביים של הדיוויזיה ב-Korps Abteilung A, והיחידה התמוססה למעשה.
הדיוויזיה הוקמה מחדש ביולי 1944 כדיוויזיית חי"ר, על ידי ייעוד מחדש של פלגת הקורפוס A. היא הייתה במגננה בדרום אוקראינה על גבול רומניה תחת הקורפוס ה-52 של הארמייה השישית.
ב-20 באוגוסט החזית האוקראינית השנייה והחזית האוקראינית השלישית פתחו במתקפה גדולה לתוך רומניה. כוחות אלו יצרו חורים ענקיים בחזית הציר ובתוך 3 ימים כיתרו את רוב הארמייה השישית, לרבות הדיוויזיה ה-161, ליד יאשי. היחידות כותרו תוך מספר ימים והושמדו כליל. הדיוויזיה פורקה רשמית באוקטובר 1944 ולא הוקמה מחדש.
ביל סימונס
ביל סימונס (באנגלית: Bill Simmons; נולד ב-25 בספטמבר 1969) הוא עיתונאי, פרשן ספורט, מפיק טלוויזיה ויוצר פודקאסט אמריקאי. סימונס הוא אחד מאנשי התקשורת בעלי ההשפעה הגדולה ביותר בספורט האמריקאי.
תחילת דרכו
סימונס נולד בעיר מרלבורו שבמסצ'וסטס וגדל בברוקליין. בגיל 13 התגרשו הוריו והוא עבר עם אמו לקונטיקט. ב-1992 סיים תואר ראשון במדע המדינה בקולג' הולי קרוס שבמסצ'וסטס. במהלך לימודיו היה בעל טור בנושאי ספורט בשם הוא היה בעל טור בעיתון הסטודנטים בשם "The Ramblings" ושימש כעורך העיתון. ב-1993 סיים תואר שני בתקשורת בבית הספר לעיתונות של אוניברסיטת בוסטון. בתום לימודיו עבד ככתב לענייני ספורט תיכונים בבוסטון הרלד, ככתב עבור השבועון בוסטון פיניקס עד 1996. הוא החליט לעזוב ולשם פרילנס, אך לא זכה להצלחה ונאלץ לעבוד כברמן בבוסטון בה התגורר. ב-1997 החל לכתוב עבור המהדורה הדיגיטלית של AOL טור שבועי תמורת 50 דולר, בשם Boston Sport Guy, את שם הטור בחר בהשראה מטור בשם Movie Guy של מבקר קולנוע באתר. לאחר שנה וחצי עלתה המהדורה גם לאתר האינטרנט. בטור הוא החל לאמץ סגנון ייחודי שימשיך וילווה אותו לאורך כתיבתו, סגנון זה כלל עירוב של תרבות פופולרית וספורט, טור של משפטים בודדים, טור של הימורים על משחקי פוטבול בליגת ה-NFL, טור בנושא פנטזי ספורט וטור שמוקדש לשאלות ותשובות על בסיס מיילים של קוראים (Mail Bag). הטור זכה להצלחה גדולה ולכ-10,000 קוראים קבועים.
קריירה ב-ESPN
ב-2001 הוזמן על ידי עורך באתר ESPN לכתוב טורי אורח עבור חלק באתר המוקדש לספורט ולתרבות פופולרית בשם Page 2. הטור הראשון שכתב היה על כוכב הבייסבול נומאר גארסיהפארה מבוסטון רד סוקס שנפצע וסיים את העונה, ובו תיאר את סבלם ותקוותם של אוהדי הרד סוקס שקבוצתם הפסידה שנה אחר שנה ושילב בו השוואה לסרט חומות של תקווה. ESPN החליטו להוביל עם הטור את Page 2 ואף את עמוד הבית ESPN.com. גם שני טוריו הבאים זכו להצלחה והוא קיבל הצעות הן מ-ESPN והן מבוסטון הרלד. הוא חתם על חוזה ב-ESPN במסגרתו יפורסמו טוריו שלוש פעמים בשבוע ב-Page 2, כמו כן כתב טור שבועי למגזין המודפס של ESPN. ב-2002 הצטרף לצוות הכותבים של תוכנית הבידור של ג'ימי קימל וב-2004 חזר למשרה מלאה ב-ESPN. אותה תקופה הייתה סדרת הפלייאוף בה בוסטון רד סוקס חזרו מפיגור 3-1 מול הניו יורק יאנקיז בגמר האמריקן ליג והמשיכו לזכייה בוורלד סיריס, טוריו של סימונס שליוו את הצלחת הקבוצה מנקודת מבט של אוהד משכו קוראים רבים והוא הפך לכתב הבכיר ביותר באתר ובעל טור הספורט באינטרנט הפופולרי ביותר בארצות הברית.
ב-2007 הגה את הקונספט ליצירת סדרת סרטים תיעודיים בנושאי ספורט, בשם "30 for 30". הסרטים שהחלו להיות מוקרנים ב-2009 זכו לשבחים רבים, הסדרה זכתה בפרס פיבודי, סימונס זכה בפרס אמי ב-2014 כיוצר הסדרה והיה מועמד לפרס ב-2011 וב-2015. ב-2009 יצר את הפודקאסט "The B.S. Report" שהפך לפודקאסט הספורט עם מספר המאזינים הגבוה ביותר. ב-2015 הוסיף פודקאסט נוסף בשם "Bill Don't Lie" שהתמקד בליגת ה-NBA.
ב-2011 יצר במסגרת עבודתו ב-ESPN את אתר Grantland, האתר בו שימש סימונס עורך ראשי, עסק בנושאים של ספורט, ותרבות פופולרית.
לאורך שנותיו ב-ESPN הושעה סימונס שלוש פעמים בשל עבירות משמעת, ב-2009 נאסר עליו לצייץ בטוויטר בעקבות ביקורת שמתח על תוכנית רדיו המשודרת ברשת בבעלות ESPN. ב-2013 הושעה מטוויטר פעם נוספת לאחר ביקורת על התוכנית First Take של ESPN. בספטמבר 2014 הושעה למשך שלושה שבועות מפעילות בעקבות התבטאויות בפודקאסט שלו שכוונו נגד רוג'ר גודל, הקומישינר של ליגת ה-NFL, אותו כינה שקרן.
במאי 2015 הודיעה ESPN כי היא לא תחדש את החוזה בינה לבין סימונס. על אף שנותרו עוד מספר חודשים עד לסיום ההתקשרות, הודיע סימונס לסגל אתר Grantland, כי הוא מפסיק לאלתר לשמש כעורך האחראי, וכן הפסיק לפרסם כתבות או פודקאסטים חדשים.
קריירה ב-HBO ובחברת מדיה עצמאית
ביולי 2015 התפרסם כי סימונס יצטרף לרשת HBO, יתחיל להגיש תוכנית אירוח שבועית ב-2016 בנושאי ספורט ותרבות פופולרית, בנוסף יפיק פודקאסטים מצולמים ותוכניות דוקומנטריות. באוקטובר 2015 עלה הפודקאסט החדש שלו בשם "The Bill Simmons Podcast", בתוכנית הראשונה הוא ביקר באופן חריף את מעסיקיו הקודמים, רשת ESPN. סימונס טען כי הכיסוי התקשורתי שהעניקה ESPN לפרשת "Deflategate" בה התעמתו ליגת ה-NFL והקומישינר גודל מול קבוצתו האהודה ניו אינגלנד פטריוטס והקוורטרבק שלה טום בריידי, היה מביך ומוטה לטובת ה-NFL. תוכנית האירוח ב-HBO עלתה ביוני 2016 ונקראה Any Given Wednesday", לאחר חמישה חודשים בוטלה התוכנית על ידי HBO. סימונס המשיך את שיתוף הפעולה עם HBO עבורה יצר את הסרטים התיעודיים "אנדרה הענק", אודות המתאבק המקצועי המפורסם, "Showbiz Kids" אודות ילדים בתעשיית הבידור והסדרה התיעודית "Music Box" שכל פרק בה מתרכז בחיי מוזיקאי אחר.
סימונס הקים חברת מדיה בשם "Bill Simmons Media Group", בה שותפה HBO, ובפברואר 2016 השיק אתר אינטרנט ורשת פודקאסטים בשם "The Ringer". בפברואר 2020 רכשה ספוטיפיי את פעילות "The Ringer".
חיים פרטיים
סימונס נשוי ואב לבן ובת. רעייתו וילדיו הם נושאים נפוצים ביצירותיו. הוא מתגורר בלוס אנג'לס.
בוא אלי פרפר נחמד
בוא אלי פרפר נחמד הוא ספר שירי ילדים שנכתב על ידי פניה ברגשטיין, ואוייר על ידי אילזה קנטור. הספר קרוי על שם אחד השירים המופיעים בו.
הוא נכתב בשנות מלחמת העולם השנייה, ויצא לאור ב-1945. עשרות מהדורות הודפסו מאז, ודורות של ילדים דוברי עברית גדלו על שיריו.
הספר הונצח על בול ישראלי בשנת 2012 בסדרת "ספרות ילדים".
הספר
שירי הספר בני ארבע שורות, או מרובעים, צורה שמקורה בשירת פרס, ובפרט ביצירתו של עומר ח'יאם, אך עושים שימוש בחריזה פחות נפוצה בצורה הזו - א א ג ג (לפרה האדומה/יש עגלה קטנה חומה [א א]/את ראשה היא ליקקה/ונתנה לה נשיקה [ג ג]).
רבים משירי הספר במשקל זהה, כשבכל שורה שבע הברות. כתוצאה מהחריזה והמשקל הזהים, מנגינה לאחד מהם מתאימה גם לאחרים, יוצא מהכלל הוא השיר האוטו שלנו גדול וירוק, עם 11 הברות. לשיר זה נכתב לחן משלו. שירי הספר עוסקים בסביבתם של ילדי הקיבוץ: העגלה ברפת, הטלה בדיר, התרנגולת ואפרוחיה, ברכת השחייה, הטרקטור בחצר והפרח בגינה, הכלב הנאמן שנובח כל הזמן, והמשאית הירוקה שמובילה תוצרת חקלאית ל"תנובה".
לצד שירי הילדים, כתבה ברגשטיין שירים שביטאו את חרדתה לגורל יהדות אירופה וגורל משפחתה שנותרה שם.
רבים משירי הספר מושרים במספר מנגינות, שנכתבו במיוחד עבורם, או אומצו משיר קיים או מלחן עממי. הלחן של פניה שלונסקי וגמן לשיר "רד אלינו אווירון" של חינגה סמילר, מוצמד לעיתים קרובות לשירים "לפרה האדומה", "יש בדיר טלה קטן", ואחרים.
לחנים אחרים נכתבו או אומצו עבור שירים אחרים, למשל "האוטו שלנו גדול וירוק", שהותאם לו לחן שוודי.
לאה נאור עשתה שימוש בשם השיר ובמילותיו בתוכנית הטלוויזיה החינוכית, "פרפר נחמד". שיר הפתיחה לתוכנית מתחיל במילים "פרפרים בכל מיני צבעים" והפזמון שלו מורכב משלוש השורות הראשונות של השיר (בתוספת המילה "אז"). פורת החליפה בשורה השלישית את המילה "תירא" במילה מוכרת יותר לילדים, "תפחד". את הלחן כתבה נורית הירש. השיר זכה למספר רב של ביצועים.
פטרי קופונן
פטרי יוהאנס קופונן (בפינית: Petteri Johannes Koponen; נולד ב-13 באפריל 1988) הוא כדורסלן פיני, המשחק בקבוצת באיירן מינכן, בעמדות הרכז והקלע.
קריירה מקצועית
קופונן החל את קריירת המשחק שלו בשנת 2004 בקבוצת "אספון הונקה" מליגת העל הפינית, במדיה שיחק במשך 4 שנים. בעונות 2006/2007 ו-2007/2008 רשם ממוצעים של 15.2 נקודות ו-3.9 אסיסטים למשחק, והוביל את קבוצתו לשתי זכיות רצופות באליפות הליגה הפינית.
בקיץ 2007 השתתף קופונן במשחק נייקי הופ סאמיט, כשחקן "נבחרת העולם". בדראפט ה-NBA 2007 נבחר בבחירה ה-30 על ידי פילדלפיה 76', וזכויות הדראפט עליו הועברו מיד בטרייד לפורטלנד טרייל בלייזרס. כבחירת סיבוב ראשון היה זכאי לחוזה מובטח ב-NBA, אך בחר להמשיך לשחק בפינלנד עבור הונקה.
באוגוסט 2008 חתם על חוזה בקבוצת וירטוס בולוניה האיטלקית. בעונתו הראשונה בקבוצה זכתה בולוניה באליפות היורוצ'לנג' – טורניר הכדורסל השלישי בחשיבותו באירופה – והעפילה למשחק גמר הגביע האיטלקי. בשלוש עונותיו הבאות בבולוניה הצטיין עם 12.7 נקודות למשחק, אך קבוצתו לא הגיעה להישגים בולטים.
לקראת עונת הצטרף לחימקי מוסקבה, אשר השתתפה אז בליגת העל הרוסית וביורוליג. בעונת זכה עם חימקי באליפות היורוקאפ, לאחר שגברה על גראן קנריה בסדרת הגמר בתוצאה 2–0. בשני המשחקים בלט קופונן, לצדו של טייריס רייס, עם ממוצעים של 15.5 נקודות ו-3.5 אסיסטים למשחק. בסיום אותה עונה נבחר יחד עם רייס לחמישיית העונה של היורוקאפ.