cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
A Girl like Me
A Girl like Me (בעברית: ילדה כמוני) הוא אלבומה השני של זמרת הפופ ורית'ם אנד בלוז, ריהאנה. האלבום יצא על ידי חברת התקליטים דאף ג'אם, במהלך אפריל 2006. תחילה האלבום יצא ביפן ב-19 באפריל, ב-24 באותו חודש בבריטניה ולבסוף ב-25 בשאר העולם. להפקת האלבום, ריהאנה עבדה עם אוון רוג'רס, קרל סטרקן, ג'יי אר סטארגייטו רותם וזמר ה-R&B ני-יו, שגם כתב את הסינגל השני של האלבום. בדומה לאלבום הקודם גם "A Girl like Me" הושפע מהשורשים הקריביים של ריהאנה, וכולל שירי דאנסהול ו-R&B, וגם משלב אלמנטים של בלדות רגאיי, דבר אשר מבקרי המוזיקה היו אמביוולנטיים כלפיו.
חלק מהמבקרים נתנו לאלבום ביקורות חיוביות, ואילו האחרים השוו את האלבום לאלבומה הקודם עליו נתנו ביקורת שלילית. האלבום יצא לאור 8 חודשים אחרי צאת אלבומה הראשון והגיע למקום ה-5 במצעד הבילבורד 200 בארצות הברית ובממלכה המאוחדת. האלבום זכה להצלחה גם במדינות אחרות כאשר נכנס לעשירייה הפותחת גם באירלנד, ניו זילנד, אוסטרליה, יפן וקנדה.
רקע
אחרי יציאת אלבומה הראשון, החליטו חברת התקליטים של ריהאנה שהיא תשלב מוזיקת רוק באלבום ולכן הקליטה את השיר "Kisses Don't Lie", השיר השלישי באלבום. בחודש פברואר 2006 הודיעה ריהאנה כי היא עומדת להוציא אלבום אולפן שני, בשם A Girl like Me, באפריל 2006. כשנשאלה על האלבום, בריאיון לחדשות MTV, ריהאנה הצהירה, "קולי כבר התבגר כל כך הרבה, ואני רוצה לשיר דברים שלא שרתי [לפני]. עכשיו אני ישיר על חוויות שעברתי ועל כאלה שבנות ובנים מגיל 18 יכולים לעבור, ולכן זה הכול העניין של ההתקדמות". בכל הקשור לשם של האלבום, ריהאנה הסבירה: האלבום נקרא A Girl like Me, כי זה אלבום מאוד אישי, זה התינוק שלי. זה הכול עניין של מה שאני רוצה להיות. האלבום, מדברת על חוויות אישיות, כמו גם דברים שבחורות כמוני עברו."
מיקומים במצעדים ומכירות
במצעד הבילבורד האמריקאי, מוקם האלבום במקום החמישי עם מכירות של יותר מ-115,000 עותקים בשבוע הראשון ליציאת האלבום, כמות כמעט כפולה מהמכירות של Music of the Sun שמכר 69 אלף עותקים בשבוע הראשון ליציאתו. נכון לנובמבר 2013, האלבום מכר 1,349,000 בארצות הברית. באירלנד האלבום הופיע לראשונה במקום ה-6, ולבסוף קיבל מעמד פלטינה כפולה. בנוסף לכך האלבום מוקם לראשונה גם בבריטניה במקום ה-6 עם מכירות של 24 אלף עותקים בשבוע הראשון. ביולי האלבום הגיע למקום ה-5 בזכות הסינגל "Unfaithful". האלבום מכר כמעט 600 אלף עותקים בבריטניה. גם בקנדה האלבום הצליח להשיג מעמד פלטינה.
הקלטות
האלבום הוקלט במספר אולפנים כמו אולפני אווטר ואולפני באטרי בניו יורק ואולפני בלו וייב בסנט פיליפ. לכתיבה והפקה של A Girl like Me ריהאנה חברה שוב עם קרל סטרקן ואוון רוג'רס שהפיקו את רוב השירים באלבומה הקודם, JR רותם וצמד המפיקים הנורווגי סטארגייט. בעת הקלטת אלבום הבכורה שלה, ריהאנה זכתה לביקור מהזמר האמריקני ני-יו, והם נפגשו בפעם הראשונה, אף על פי שהם אף פעם לא קיבלו את ההזדמנות לשתף פעולה באלבומה קודם. כאשר ההקלטות לאלבום השני החלו, ריהאנה הציעה לשתף פעולה עם ני-יו, בנוסף לעבודה עם זמר הרגאיי והדאנסהול הג'מייקני שון פול. כשנשאלה על שיתוף פעולה עם ני-יו ריהאנה אמרה:
"הוא אחד האנשים הכי מתוקים, הכי מתוקים שאי פעם נפגשתי איתם, ושאי פעם עבדתי איתם. הוא כותב שירים מדהימים. אחרי ששמעתי את השיר 'Let Me Love You' (שהוא כתב למריו) אמרתי לעצמי מי לעזאזל כתב את השיר הזה, ושעבדתי יום אחד על השיר 'If It's Lovin' That You Want', אנחנו סוף סוף זכינו להיפגש ושנינו הסכמנו שאנחנו צריכים לעבוד ביחד, אבל זה לא יצא לפועל באלבום הראשון. באלבום השני אמרתי: 'אתה יודע מה? אני צריכה לעבוד עם ני-יו, ואז הלכנו לאולפן והתחלנו לעבוד"
בזמן הקלטות האלבום, ריהאנה לא רק הקליטה שירים אלה גם קידמה את אלבומה הקודם ואמרה: "הייתי כל כך עסוקה בקידום האלבום הראשון שלי, ככה שעבדתי שעות מטורפות כדי להקליט את האלבום הזה. בגלל זה האלבום הזה הוא כל כך קרוב אליי, כי אני באמת שמתי את הלב והנשמה שלי לזה." השיר הראשון של האלבום, "SOS" נכתב על ידי אוון בוגארט אם כי השיר היה מיועד במקור לאולפן השלישי של כריסטינה מיליאן So Amazin', אבל היא דחתה את הצעת קבלת השיר. ריהאנה הייתה הבאה בתור מועמדת להקליט את השיר ולכן היא קיבלה את השיר מיד לאחר סירובה של כריסטינה. השיר הוקלט תוך 3 ימים והיה לשיר הראשון שנכנס לאלבום ולבסוף יצא לאור כסינגל הבכורה של האלבום. "Kisses Don't Lie" הוא שיר שנכתב על ידי אוון רוג'רס וקרל סטרקן והוא אחד מתוך שלושת השירים שבהם ריהאנה קיבלה קרדיט על כתיבתו. השיר הוקלט ונכתב בברבדוס ותואר כשילוב של רגאיי ורוק.
השיר "Unfaithful", נכתב על ידי ני-יו. ריהאנה אמרה שהיא רצתה לדבר על דברים אישיים שבנות בגיל שלה חוו, ולפיה זה אחד השירים האהובים עליה באלבום. "We Ride", נכתב והופק על ידי סטארגייט, שגם הפיק והיה שותף לכתיבת השיר "Unfaithful". לשיר "Break It Off", בשיתוף האמן ג'מייקני שון פול, ריהאנה טסה עד ג'מייקה כדי להקליט את השיר עם שון. השיר נכתב על ידי דונובן בנט וזה היה גם שיר שנכתב במשותף על ידי ריהאנה ושון פול עצמם. שיר הנושא של האלבום נכתב על ידי רוג'רס וסטרקן וריהאנה, "A Girl like Me". רוג'רס וסטרקן הפיקו וכתבו 7 מתוך 12 רצועות באלבום.
מוזיקה ומילים
אלבום זה היה שונה מבחינה מוזיקלית בניגוד לאלבומה הקודם. המטרה של ריהאנה באלבום הייתה למצוא שירים המבטאים את הדברים שהרבה נשים צעירות רוצות לומר, אבל אולי לא יודעות איך. בראיון ריהאנה אמרה: "עכשיו אני שרה על חוויות שעברתי וכאלה שבנים ובנות אחרים בני 18 ומעלה עשויים לעבור, ולכן זה הכול העניין של ההתקדמות." ז'אנר הרגאיי שהיה באלבומה הקודם מופיע גם באלבום הזה. באלבום בנוסף לכך יש גם מוזיקת דאנסהול והשפעות של מוזיקת רוק. באלבום זה יש גם השפעה של מוזיקת האיים הקרביים בדומה לאלבום הקודם, לצד בלדות ואף אלמנטים של מוזיקת דיסקו. השיר "Kisses Don't Lie", הוא השיר היחידי באלבום המושפע ממוזיקת רוק, כאשר יש בשיר אלמנטים של רוק ישן רוק לייב אפ ורגאיי, אם כי ריהאנה הצהירה שהאלבום לא משלב מוזיקת רוק. ריהאנה אמרה: "כמי שגדלה בברבדוס, אני לא נחשפתי להרבה מוזיקת רוק, אני באמת אוהבים רגאיי ומוזיקת סוקה והיפ הופ, אבל כשעברתי לארצות הברית בשנה שעברה, נחשפתי להרבה סוגים שונים של מוזיקה, רוק היה אחד מהם, ועכשיו אני אוהבת מוזיקת רוק."
שירים
שיר הפתיחה של האלבום "SOS", הוא שיר דאנס-אפטמפו שמשלב ברובו בס, וסימפול של תופים מהשיר "Tainted Love", שבוצע בין היתר על ידי Soft Cell ב-1981. למרות זאת השיר מכיל יותר מוזיקת דאנס על מנת ליצור רגש בשיר שמדמה אהבה צעירה. השיר זכה לביקורות חיוביות על ידי מבקרים, שכינו אותו כ"שיר אהבה סקסי של מועדון". השיר כולל גם שלושה קליפים שונים אשר שניים מהם הם חלק מהקמפיין של ריהאנה עם חברת "נייקי", והקליפ הרשמי בוים על ידי כריס אפלבאום. "Kisses Don't Lie", בשיר השני באלבום, ריהאנה השתמשה באלמנטים של מוזיקת האיים הקריביים וגיטרה חשמלית. הבלדה "Unfaithful", היא בלדת פסנתר בה יש גם שימוש בפסנתר וגם במיתרים. השיר הוא השיר השלישי באלבום והסינגל השני, שנכתב על ידי זמר האר אנד בי ני-יו. למרות הצלחתו של השיר הוא ספג ביקורות שליליות בו נטען כי קולה של ריהאנה "הוא לא חזק במיוחד". השיר הרביעי באלבום "We Ride", כולל גיטרה אקוסטית עדינה והפקה של סטארגייט. השיר קיבל ביקורות מעורבות מצד המבקרים ולא זכה להצלחה בניגוד לסינגלים הקודמים. הקליפ, בבימויו של אנתוני מנדלר, מציג את ריהאנה בסצנות עם חבריה ובחוף הים. הקליפ לשיר היה לקליפ האחרון שיצא מתוך האלבום.
"Dem Haters", כולל את אירוחו של הזמר הברבדיאני דוויין הסבנדס. השיר הופק על ידי קרל סטרקן ואוון רוג'רס. השיר השישי באלבום "Final Goodbye", הוא בלדה קצבית המכילה אלמנטים של גיטרה אקוסטית. השיר הבא "Break It Off", נעשה בשיתוף הזמר הג'מייקני שון פול, ומכיל השפעות של דאנסהול. סינגל זה היה לסינגל האחרון מהאלבום ולא יצא לו קליפ רשמי, אך בכל זאת הצליח להגיע למקום ה-9 בבילבורד. "Crazy Little Thing called Love", השיר השביעי באלבום, נעשה בשיתוף הראפר הג'מייקני ג'יי סטטוס. השיר השמיני באלבום "Selfish Girl", הופקה על ידי קרל סטרקן ואוון רוג'רס ומכיל השפעות של רגאיי. השיר התשיעי של האלבום "P.S. (I'm Still Not Over You)", הוא שיר R&B. הבלדה השלישית של האלבום "A Million Miles Away", הוא השיר ה-12 והאחרון באלבום. הוא קיבל ביקורות מעורבות מהמבקרים שציינו שהשיר "הורג את המומנטום של האלבום". שיר זה הוא למעשה שיר המשך לאחד משיריו של הראפר האמריקאי קורי גונז מאלבום הבכורה שלו.
קידום מכירות וקמפיינים
במהלך הקלטות האלבום שימשה ריהאנה כזמרת חימום בסיבוב ההופעות של הזמרת גוון סטפני, כדי לקדם את אלבום הבכורה שלה. בזמן המופע היא ביצעה מספר שירים מהאלבום. אך קצת לפני שחרור האלבום, קידמה את האלבום בצורה אינטנסיבית יותר, כאשר בריאיון עם MTV, דיברה על הסינגל "SOS", וחשפה את תאריך יציאת הבכורה של הסינגל שהיה 23 במרץ 2006. היא ביצעה את "SOS" בתוכנית של אלן דג'נרס ב-20 בפברואר 2006 ובטקס פרסי הווידאו MuchMusic ב-18 ביוני 2006. לאחר מכן היא לקחה חלק בפרסום קמפיין של חברת נייקי, כאשר הוציאה קליפ מיוחד לשיר SOS.
האלבום יצא 8 חודשים בלבד לאחר הוצאתו של אלבומה הקודם. לדבריה של ריהאנה: "פשוט הרגשנו שזה לא הגיוני לחכות... לא צריך לחכות כל כך הרבה זמן בשביל להקליט מוזיקה. בסדר, האלבום הקודם היה צריך להיות בחוץ כמה חודשים לפני שמתחילים עם ההקלטות. זה מה שיפה בתעשיית המוזיקה כשאתה מרגיש שזה הזמן, אתה פשוט הולך על זה ואנחנו הרגשנו שזה הזמן לבוא עם אלבום חדש" הסינגל המוביל של האלבום נכלל בפסקול של הסרט Bring It On: All or Nothing בו ריהאנה עשתה הופעת אורח בסרט בתפקיד עצמה. "Pon de Replay", נכלל גם בפסקול הסרט.
לאחר מכן היא עברה לקדם את השיר "Unfaithful" הסינגל השני של האלבום, אותו ביצעה בפסטיבל "Sunrise" לקידומו. בנוסף ריהאנה שימשה כזמרת חימום של הלהקה הפוסיקט דולז בסיבוב ההופעות העולמי שלהם, מנובמבר 2006 עד פברואר 2007 בממלכה המאוחדת, שם גם קידמה את האלבום. באותה תקופה גם לקחה חלק בקמפיין של חברת "Secret". לאלבום יצאה גם מהדורת דלוקס לקידומו אשר נקראה A Girl Like Me: Edition Deluxe ויצאה בגרמניה בלבד ב-17 בנובמבר 2006. מלבד רשימת השירים המקורית, המהדורה החדשה כוללת דיסק בונוס המכיל שני שירים חדשים ועוד שני שירים שיצאו כרצועות בונוס באלבום הקודם. לגרסה זו יש גם דיסק נוסף הכולל שלושה קליפים מתוך האלבום.
ביקורות
האלבום קיבל ביקורות מעורבות ממבקרי המוזיקה. דן צ'רנס מ"וושינגטון פוסט" כתב: "אלבום לא רחב וחסר צבע מבחינה מוזיקלית, האלבום הזה הוא למעשה מעשה שפל של נערה בכיתה י'. באלבום ריהאנה בעיקר משעממת עם בלדות פופ שאפתניות". דייוויד ג'פריס מ-Allmusic אמר: "זמרת הדאנס-פופ ריהאנה נמנעת בחינניות מהשפל השני לאחר השפל של אלבום הבכורה שלה עם אלבום אורבני יותר מאלבום הבכורה שלה." ג'פריס קומפרד השווה בביקורת שלו את השיר "Kisses Don't Lie", לשיר "Welcome to Jamrock" של דמיאן מארלי וציין כי: האלבום נועז יותר, וקופץ בצורה חלקה מז'אנר לז'אנר. בשיר 'Unfaithful' ריהאנה משתמשת באלגנטיות ברצח כמטאפורה לרמאות. השיר 'We Ride' הוא שיר קליל וזורם שכיף לשמוע אותו בסופי שבוע". רות ג'יימיסון מ-Observer ציינה: " האלבום הוא סוג של הרמוניה בנוסח של שוגאבייבז, עם אלקטרו בסגנון ומנה של רגאיי. אם אתה אוהב את השיר המגוחך 'Pon De Replay' של השנה שעברה, יש עוד מאותו הדבר גם כאן."
עריכה מחודשת
לאחר ההצלחה הגדולה של האלבום, יצאה עריכה מחודשת לאלבום, אך רק בגרמניה, אשר נקראה "A Girl like Me: Deluxe Edition". העריכה המחודשת הכילה דיסק בונוס המכיל שירים אשר לא נכנסו לאלבומיה של ריהאנה, ובנוסף, דיסק DVD המכיל שלושה וידאו קליפים.
Unfaithful
Unfaithful יצא לאור כסינגל השני מהאלבום ב-20 ביוני 2006 ונכתב על ידי ני-יו, מיקל אס. אריקסן, וטור אריק הרמנסן. השיר נכתב תחת הכותרת "Murderer", ובהשראת להקת הרוק האמריקאית אוונסנס. השיר זכה לתגובות מעורבות מצד המבקרים, ששיבחו את הקול החזק שלה, אבל לא את המילים. השיר הגיע למקום ה-6 במצעד הבילבורד. הקליפ לשיר בוים על ידי אנתוני מנדלר, וכלל את ריהאנה במשולש אהבה בו היא נאבקת לבחור בין בעלה לבין המאהב שלה. ריהאנה ביצעה את השיר בטקס 2006 mobo, ונכלל ברשימת השירים של כל ארבעת סיבובי ההופעות הראשונים שלה.
We Ride
We Ride יצא לאור כסינגל השלישי ב-21 באוגוסט 2006. הוא כנתב על ידי מקבה רידיקי, מייקל אס. אריקסן וטור אריק הרמנסן. השיר זכה לביקורות חיוביות מהמבקרים אך לא הצליח להיכנס למצעד הבילבורד, אבל הצליח להיכנס למקום ה-34 במצעד US Hot Dance Club Play, ובמצעד שירי הפופ האמריקאי. השיר לא זכה להצלחה כמו קודמיו אם כי הצליח להגיע לעשרים העליונים בבריטניה, סלובקיה ואירלנד. הקליפ בוים על ידי אנתוני מנדלר שביים, גם את הקליפ ל-"SOS" ו-"Unfaithful". בעת שחרור הקליפ ריהאנה טענה כי רצתה לעשות משהו פרובוקטיבי יותר כדי להתחבר מחדש עם אנשים בני גילה.
Break It Off
Break It Off יצא לאור כסינגל ב-13 בנובמבר 2006 בארצות הברית בלבד, ולאחר מכן ב-27 בפברואר בכל העולם. השיר נכתב על ידי דונובן בנט, שון פול, קיי. פורד וריהאנה. השיר זכה לביקורות חיוביות מהמבקרים שכינו אותו הרגע הטוב יותר באלבום וחזרה לשורשי הדאנסהול. השיר זכה להצלחה גדולה יותר בארצות הברית בניגוד לסינגל הקודם, כאשר הגיע למקום ה-9 אף על פי שלא יצא לו קליפ בכלל. גם בבלגיה השיר זכה להצלחה כאשר הגיע למקום ה-10. ריהנה ביצעה את השיר ב-Radio One Big Weekend לראשונה ב-2007, וביצעה אותו בסיבוב ההופעות Good Girl Gone Bad Tour.
שירים אחרים
"A Girl like Me" ו-"A Million Miles Away", נכנסו למצעד הספרדי ב-2009, 3 שנים לאחר שחרורו של האלבום. שיר הנושא של האלבום נכתב על ידי קרל סטרקן, אוון רוג'רס וריהאנה, והגיע בשיאו למקום ה-25 במצעד הספרדי. שיר הנושא של האלבום זכה לביקורות מעורבות ממבקרי המוזיקה: Quentin B. Huff מ-Popmatters, שיבח את השיר וכתב שהוא מרענן ויומרני לעומת "Unfaithful". סיליה סאן מיגל מ-"וויב", כינתה את השיר כ"מכידה" ואת האלבום עצמו "כפקק איטי של שיעמום ופיהוקים".
בזוס (נהר)
יובלים
לנהר בזוס חמישה יובלים עיקריים:
היסטוריה
אף על פי היותו נהר בלתי ניתן לשייט, הבזוס היה בכל זאת חוליה מקשרת בין החוף הקטלוני לפנים היבשת. במאה ה-10 נבנתה תעלת ה-Rec Comtal כדי להשתמש בנהר להשקיה חקלאית.
בגלל העובדה שלנהר קטע העובר באזור המתועש ביותר (אזור מטרופולין ברצלונה), היה לו הכבוד המפוקפק להיות הנהר המזוהם ביותר באירופה במהלך שנות ה-70 וה-80. אולם מאז אמצע שנות ה-90, הנהר נמצא בתהליך של התאוששות.
יחסי איסלנד–אירלנד
יחסי איסלנד–אירלנד הם עתיקי ימים והחלו בשחר ההתיישבות האנושית באיסלנד. בין הרפובליקה של איסלנד לבין הרפובליקה של אירלנד מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים.
היסטוריה
על פי הסאגות האיסלנדיות, כשהגיעו הנורדים לראשונה לאיסלנד במאה התשיעית הם מצאו שם נזירים אירים ("פאפר") ששאפו להתבודד. כתבי הנזיר האירי דיקוויל (Dicuil) מהמאה שמינית או התשיעית מתארים מסעות של נזירים באיים בצפון האוקיינוס האטלנטי שיכולים להיות איסלנד. על פי מחקרים גנטיים מודרניים האוכלוסייה המייסדת של איסלנד הייתה ממוצא סקנדינבי, סקוטי ואירי.
ביוני 1944 הכריזה איסלנד על עצמאותה מדנמרק שניהלה את יחסי החוץ שלה עד אז. ב-11 במרץ 1948 כוננו שתי המדינות יחסים דיפלומטיים רשמיים. אמנה למניעת כפל מס נחתמה בין המדינות ב-2003. שתי המדינות הן חברות מלאות באזור הכלכלי האירופי, ב-OECD ובאומות המאוחדות. איסלנד ניסתה להתקבל לאיחוד האירופי בו אירלנד חברה אך משכה את הצעתה. איסלנד חברה בנאט"ו ואירלנד איננה חברה בו.
סחר
שתי המדינות הן חברות בשוק האירופי, באזור הכלכלי האירופי וב-OECD. אירלנד היא חברה מלאה באיחוד האירופי. ב-2015 הסחר הכולל בין שתי המדינות עמד על 5.7 מיליארד אירו.
תחבורה
שלוש חברות תעופה מפעילות טיסות בין איסלנד לאירלנד, אייר לינגוס אייסלנדאייר ו-וואו אייר.
אלויסיוס גונזגה
אלויסיוס גונזגה (בלטינית: Aloysius Gonzaga; באיטלקית: Aluigi de Gonzaga; 9 במרץ 1568 - 21 ביוני 1591) היה בן אצולה איטלקי ישועי שהוכרז כקדוש של הכנסייה הקתולית.
תולדות חייו
נולד בקסטליאונה (בין מנטובה לברשה) לאביו פרנטה מבית גונזגה, מרקיז קסטליאונה ולאמו מרתה, בתו של ברון פיימונטה מבית דלה רוברה. עקב הולדתו בסערת המלחמות האיטלקיות זכה לחינוך צבאי מגיל צעיר. בגיל שמונה נשלח לפירנצה על מנת להתחנך בביתו של פרנצ'סקו הראשון דה מדיצ'י, הדוכס הגדול של טוסקנה. בהיותו בן תשע חלה במחלות כליות. בהיותו חולה הרבה לקרוא עלילות קדושים ולהתפלל. עם החלמתו נדר נדר פרישות. ב-1579 שב אלויסיוס (לואיג'י) לקסטליאונה, שם פגש את הקרדינל קרלו בורומאו ולאחר ששמע על מעשי המיסיונרים בהודו החליט להיות מיסיונר. הוא פעל בשורות המסדר הקפוצ'יני והמסדר הבנדיקטי בקזאלה מונפראטו כמורה לקטכיזם ואימץ מנהגי סיגוף, אך לא הצטרף כאח פעיל לשום מסדר בשל התנגדות הוריו.
בנובמבר 1585 ויתר אלויסיוס על כל זכויותו כיורש ממעמד אצולה ויצא לרומא, שם נפגש עם האפיפיור סיקסטוס החמישי בתיווך בן-דודו הקרדינל שיפיונה גונזגה. בגיל 17 היה אלויסיוס לחניך-מתלמד במוסד הישועי ברומא והחל בלימודים לקראת הסמכה לכהונה. בריאותו הייתה רופפת, הוא סבל ממחלת הכליות ממנה לא החלים לגמרי וכן סבל ממחלת עור ומכאבי ראש כרוניים. במאי 1590 דיווח שהיה עד לחיזיון בשובו ממנטובה לרומא בו הופיע מולו המלאך גבריאל וגילה לו שימות כעבור שנה.
ב-1591 פרצה ברומא מגפה. הישועים הקימו בית חולים לנפגעי המגפה ואלויסיוס התנדב מיד לעבוד בבית החולים, להעביר חולים מביתם אל בית החולים, להאכילם ולרחוץ אותם, להכינם לסקרמנט "המשיחה האחרונה" ולהתפלל לצד הגוססים. הוא נדבק במחלה מספר ימים לאחר יום הולדתו ה-23. בעת שגסס חווה חזיונות, עליהם דיווח לכומר המוודה שלו, רוברטו בלרמינו. בין היתר חזה במדויק את יום מותו (היום השמיני לאחר חג קורפוס כריסטי).
התקדשותו
כבר סמוך לאחר מותו ראו בו כקדוש. זמן מה לאחר שנקבר ברומא הוצאו שרידיו ואוחסנו בצנצנת גלילית עשויה לפיס לזולי. ראשו הועבר לקבורה בעיר הולדתו, בכנסייה שנקראה על שמו. 14 שנים לאחר מותו, ב-1605 הוכרז כ"מבורך" על ידי האפיפיור פאולוס החמישי. ב-1726 הוכרז כקדוש על ידי האפיפיור בנדיקטוס השלושה עשר שהכריז עליו גם כעל פטרונם של סטודנטים צעירים. פיוס האחד עשר קבע שהוא פטרונם של כל בני הנוער הנוצרים. בשל האומץ והחמלה שהפגין ובשל נסיבות מותו הוא נחשב לפטרון החולים והמתים במגפות והמטפלים בהם, ובפרט חולי איידס ומטפליהם.
יום מותו, 21 ביוני, נקבע ליום הקדוש שלו.
מוסדות על שמו
אוניברסיטת גונזגה בספוקיין, וושינגטון, ארצות הברית, נקראה על שמו וכן מערך חינוכי מגן ילדים ועד בית ספר תיכון בעיר.
התאחדות גונזגה באירלנד, מוסד מיסיונרי (שולח שליחים לזמביה) ומפעילו של קולג' גונזגה בדבלין.
כנסייה, קולג' ומרכז מיסיונרי במנגלור שבמדינת קרנאטקה בדרום-מערב הודו.
שינאנו
נהר שינאנוֹ (ביפנית: 信濃川) הוא הנהר הארוך והגדול ביותר ביפן. הנהר זורם באי הונשו לאורך 367 ק"מ ונשפך לים יפן. בחלקו העליון נקרא הנהר נהר צ'יקוּמה (千曲川).
מקורו של הנהר הוא בהר קובושי, בגבול בין חבל קאנטו לחבל צ'ובו. הוא זורם לכיוון צפון-מזרח ונפגש סמוך לנאגנו עם נהר סאי שמגיע מכיוון מאצומוטו. מפגש זה בין נהר סאי לנהר צ'יקומה היה אתר פריצת קרבות קוואנקג'ימה. לאחר המפגש פונה הנהר צפון-מזרחה עד למפגשו עם נהר אוּאוֹנוּ שנשפך אליו. ממפגש זה זורם הנהר צפונה, דרך העיר נגאוקה, אל עבר שפכו בים יפן.
בשנת 1922 נחפרה תעלת אוֹקוֹזוּ על מנת להגן על ניאיגטה והמחוז מהצפות של הנהר. הדבר אפשר את גידולו של האורז במישורי ניאיגטה.
נארין דובלאטיאן
נארין דובלאטיאן (בארמנית: Նարինե Դովլաթյան; נולדה ב-7 בינואר 1991 במאלישקה, ברית המועצות) היא זמרת ג'אז ושחקנית ארמנית. היא למדה בקונסרבטוריון קומיטאס בירוואן, בחוג לג'אז ווקאלי.
ביוגרפיה
דובלאטיאן נולדה במאלישקה, שבארמניה הסובייטית ועברה לירוואן בגיל תשע על מנת לרכוש חינוך מוזיקלי. היא למדה בקונסרבטוריון קומיטאס של ירוואן, והשתתפה בסדרה של הופעות, בשירה ובריקוד, לאחר שסיימה את לימודיה.
היא הופיעה בעונה 3 של תחרות השירה "Hay Superstar", והגיעה למקום 9–10 אותו חלקה עם דיאנה גריגוריאן.
אושוויץ מונוביץ
אושוויץ מונוביץ (בגרמנית: KZ Auschwitz III Monowitz), אשר נקרא גם בכינויים מונוביץ-בונה ואושוויץ III, היה תת-מחנה של מחנה אושוויץ שהוקם על ידי גרמניה הנאצית בפולין. היה אחד משלושת המחנות הראשיים שהרכיבו את מתחם אושוויץ, וכלל 45 תתי-מחנות סביבו. המחנה נקרא על שם העיירה הפולנית מונוביץ (שמה בפולנית: Monowice) בה נבנה, בשטחה הדרום-מערבי של פולין הכבושה.
היסטוריה
המחנה הוקם באוקטובר 1942, לבקשת בכירי תאגיד אי גה פארבן שרצו עובדי כפייה שיעבדו במפעל בונה-ורקה הסמוך. השם "בונה" נגזר מגומי סינתטי המורכב מיחידות חוזרות של בוטאדיאן וכן מהסימול הכימי של נתרן (Na), תהליך זה של יצירת גומי פותח בגרמניה. מגוון של תאגידים גרמניים אחרים הקימו אף הם מפעלים בקרבת מונוביץ על מנת לנצל את עובדי הכפייה לתועלתם, דוגמת תאגיד סימנס. יצרנית הנשק הגרמנית קרופ בנתה אף היא מפעלי ייצור בקרבת מונוביץ.
מחנה ריכוז ועבודה בכפייה
הקמת המחנה הייתה תוצאה של יוזמת תאגיד חברת הכימיקלים הגרמנית אי גה פארבן, שביקש כוח אדם לייצור גומי סינתטי ודלק נוזלי. המחנה היה אמור להיות ממוקם בשלזיה, מחוץ לטווח ההפצצה של בעלות הברית. בין האתרים השונים שהוצעו בין דצמבר 1940 לינואר 1942, האתר הנבחר היה אזור של קרקע שטוחה בין חלקה המזרחי של אושוויינצ'ים והעיירות דוורי ומונוביץ, הודות לתנאים גאולוגיים טובים, גישה לנתיבי תחבורה, אספקת מים והישג ידם של חומרים גולמיים כגון פחם מהמכרות סביבו ומלח. עם זאת, הסיבה העיקרית להקמת המתחם התעשייתי במונוביץ הייתה קרבתו למחנה אושוויץ כדי שיוכל לספק עובדי כפייה רבים במהירות.
מונוביץ נבנה כמחנה עבודה (בגרמנית "ארבייטסלאגר") ונכלאו בו גם אסירים לא-יהודים שהנאצים ביקשו לדכא בעבודת כפייה. המחנה הכיל כ-12,000 אסירים, רובם הגדול יהודים והיתר פושעים ואסירים פוליטיים. אסירי מונוביץ הושכרו על ידי האס אס לעבודת כפייה עבור תאגיד אי גה פארבן לעבודה בבונה-ורקה, מתחם של מפעלים כימיים בו יוצר המותג בונה (גומי סינתטי) או שמן סינתטי. האס אס גבו מאי גה פארבן שלושה רייכסמארק לשעה עבור פועל לא-מיומן, ארבעה רייכסמארק עבור פועל מיומן, ובין אחד לאחד וחצי רייכסמארק עבור ילד שנשלח למפעלים. אלי ויזל, מחבר הספר זוכה פרס הפוליצר "הלילה" היה אסיר בגיל ההתבגרות במונוביץ יחד עם אביו. תוחלת החיים של פועל יהודי בבונה ורקה נעה בין שלושה לארבעה חודשים, ועבור מי שנשלח לעבור במכרות הסמוכים חודש אחד בלבד. האסירים שלא נחשבו כשירים לעבודה "נשלחו" לבירקנאו על פי רישומי התאגיד, שם נרצחו בחנק בתאי הגזים.
אי גה פארבן ערך את ההכנות והגיע להסכם עם הנאצים בין פברואר לאפריל 1941. החברה קנתה את האדמה ממשרד האוצר במחיר נמוך, לאחר שהיא נלקחה מבעליה הפולנים ללא פיצוי ולאחר שבתיהם פונו ונהרסו. בינתיים רשויות גרמניה סילקו את היהודים מבתיהם באושוויינצ'ים והעבירו אותם לגטו סוסנוביץ ולעיר כשאנוב, דירות היהודים המפונים נמכרו למנהלי אי גה פארבן כיחידות דיור לעובדי החברה שבאו מגרמניה. הדבר נעשה גם למספר תושבים פולנים. בכירי התאגיד הגיעו להסכם עם מפקד המחנה להעסקת אסירי המחנה במחיר של שלושה עד ארבעה רייכסמארקים לשעה בהתאם למיומנותם בעבודת כפייה במפעלים.
משאיות החלו להגיע לאתר המחנה עם אסירים לצורך בנייתו מאמצע חודש אפריל 1941. החל מחודש מאי האסירים היו צריכים לצעוד מרחק של שישה עד שבעה קילומטרים מאושוויץ לעבודת הכפייה במונוביץ. בסוף חודש יולי, כאשר כמות עובדי הכפייה עלתה מעל לאלף אסירים, החלו לשלוח אותם ברכבת לדוורי. עבודתם כללה את יישור הקרקע, חפירת תעלות ניקוז, הנחת כבלים וסלילת כבישים.
האסירים הוחזרו לאתר הבנייה במאי 1942 ועבדו שם עד 21 ביולי, כאשר מגפת טיפוס פרצה במחנה הראשי של אושוויץ-בירקנאו ופגעה ביכולתם להגיע למחנה העבודה. מחשש שתאבד את עובדיה, החליטה הנהלת המפעל להעביר את צריפי המחנה, שנבנו במונוביץ לשיכון אזרחים, לידי אנשי האס אס, על מנת שיכלאו בהם את העובדים-האסירים. עיכובים באספקה של גדרות תיל, דחו את פתיחת המחנה. המשלוח החדש של האסירים למחנה החל ב-26 באוקטובר וכבר בתחילת נובמבר המחנה אכלס כ-2,000 אסירים.
בנובמבר 1943, האס אס הצהיר שאושוויץ II (בירקנאו) ואושוויץ III יהפכו למחנות ריכוז נפרדים. קצין האס אס האופט-שטורמפיהרר היינריך שוורץ היה מפקד מחנה מונוביץ מנובמבר 1943 ועד לינואר 1945.
כוחות האס אס במחנה
בספטמבר 1944, שירתו 1,315 אנשי אס אס בתתי-המחנות שהרכיבו את מחנה מונוביץ. חיל המצב במחנה מונוביץ הורכב מאנשי אס אס היה אחראי במידה רבה לתנאי המחיה במחנה. קצין האס האס אובר-שטורמפיהרר וינצנץ שטל החזיק בתפקיד "לאגרפיהרר" (בגרמנית: מנהל המחנה) במהלך התקופה שמונוביץ תיפקד כאחד מתתי-המחנות הרבים של אושוויץ. בנובמבר 1943, לאחר הארגון מחדש של המערכת המנהלתית באושוויץ והחלוקה לשלושה מחנות עצמאיים כביכול, מחנה מונוביץ קיבל מפקד משלו. היה זה האופט-שטורמפיהרר היינריך שוורץ, שהיה עד אז אחראי האסירים במחנה הראשי אושוויץ I. במונוביץ, ניתנה לו הסמכות לפקד על מגוון תתי-המחנות השונים, בהם: יאווישוביץ (Jawischowitz), נאו-דצ'ס, פירסטנגרובה, ג'נינהגרוב, גולצ'או, איינטראכטוט, סוסנוביץ, לגישה וברון.
בהמשך נפתחו מפעלי כפייה נוספים בשלזיה ובבוהמיה ולעזרתו של שוורץ הצטרפו קצינים נאצים נוספים, שבאו לסייע בפיקוח על המחנות והמפעלים השונים. רודולף וילהלם בוכהולץ וריכרד סטוטלן פיקחו על המחנות החדשים. קצינים נוספים שהצטרפו למונוביץ: ד"ר ברונו קיט; מדצמבר 1942 לינואר 1943 האופט-שטורמפיהרר ד"ר הלמוט ווטר; ממרץ 1943 עד 20 באוקטובר 1943, אובר-שטורמפיהרר ד"ר פרידריך אנטרס. מאוקטובר 1943 עד נובמבר 1943, אובר-שטורמפיהרר ד"ר וורנר רוד; מנובמבר 1943 עד ספטמבר 1944, האופט-שטורמפיהרר ד"ר הורסט פישר; ולבסוף מספטמבר 1944 עד ינואר 1945 אובר-שטורמפיהרר ד"ר האנס וילהלם קניג.
היחס לאסירי המחנה
אוכלוסיית המחנה גדלה מ-3,500 אסירים בדצמבר 1942 ליותר מ-6,000 עד החצי הראשון של שנת 1943. עד ליולי 1944 אוכלוסיית האסירים מנתה יותר מ-11,000 נפשות, רוב האסירים היו יהודים. רובם הם מצאו את מותם זמן קצר לאחר הגיעם למחנה. רובם לא הוכשרו ולא התאימו לעבודות הכפייה והם הותשו בה עד לשחיקה גופנית וקריסה, בנוסף לתנאי המחיה שכללו: רעב, הוצאות להורג ושיטות רצח אחרות, הנהלת המפעל פינתה אסירים חולים או מותשים ממונוביץ, אסירים שלא יכלו עוד לשאת את עבודת הפרך נרצחו במחנה. הם נלקחו לבית החולים הראשי של המחנה, ורובם נרצחו שם על ידי הזרקה קטלנית של פנול ללבם. חלקם נשלחו למחנה בירקנאו ושם חוסלו לאחר סלקציה מחודשת או במרבית המקרים נשלחו למות בתאי הגזים. יותר מ-1,600 אסירים מתו בבית החולים במונוביץ, ורבים נורו למוות באתר הבנייה או שהומתו בתלייה במחנה.
במקביל, הדרישה לכוח עבודה הלכה וגברה, ועוד אסירים הובאו למחנה. כך למשל, ב-10 בפברואר 1943, אובר-שטורמבאנפיהרר גרהרד מאורר שהיה אחראי על העסקתם של אסירי מחנה הריכוז, נסע למחנה אושוויץ והבטיח לאנשי "אי גה פארבן" שיביא ממנו אלף אסירים חלופיים, בתמורה לאסירים החלשים שאינם יכולים עוד לעבוד. על פי אומדן גס, יותר מ-10,000 אסירי מחנה אושוויץ מצאו את מותם עקב עבודת הכפייה במחנה לטובת תאגיד "אי גה פארבן".
לטענת הנהלת המחנה, האסירים עבדו לאט יותר מפועלי הבניין הגרמנים, על אף הלקאתם. הדבר הכעיס את הנהלת המפעל, והוביל לבקשות חזרות שרשויות המחנה יגבירו את נוכחותם של אנשי האס אס והקאפואים הנמרצים על מנת לפקח על האסירים. קבוצה של קאפואים גרמנים שנבחרה במיוחד נשלחה למונוביץ. לצריפים במונוביץ היו חלונות והסקה בחורף שהופעלה בעת הצורך. לאסירים הוגש להם "בונה-סופ" – מרק נוזלי שהיה תוסף מזון לצד חלוקת מזון דל ומועט. הסיבה העיקרית לתמותה הגבוהה במחנה מונוביץ היה העבדתם בפרך של האסירים. בכירי "אי גה פארבן" הציעו לתגמל את האסירים ולהשתמש במזימות שונות כדי להעלות את המוטיבציה שלהם לעבוד, כגון נתינת זכות לענוד שעונים, לגדל שיער ארוך (הרעיון נדחה בפועל), תשלום לאסירים בתו קניה שבו יוכלו להשתמש במרכול המחנה (שהציע סיגריות וחפצים אחרים קטני ערך) וכן ביקורים במתחם לעינוגים מיניים על ידי נשים אסירות, אשר נפתח במחנה מונוביץ בשנת 1943.
ההנהלה שרצתה קצב תפוקה גבוה, ניסתה לעשות זאת על ידי מתן הוראות למנהלי העבודה. מנהלי העבודה היו אחראים על האסירים ובאופן קבוע דרשו שהקאפואים ואנשי האס אס ידאגו לתפוקה גדולה של האסירים, על ידי הלקאתם. הנהלת המפעל אישרה שיטות אלה. בדו"חות שנשלחו למטה החברה בפרנקפורט, מקסימיליאן פאוסט, מהנדס שהיה אחראי על הבנייה העיד בדו"חות אלה שהדרך היחידה לשמור על רמת תפוקה מספקת של האסירים הייתה על ידי שימוש באלימות ובענישה קולקטיבית. בעוד שהצהיר על התנגדותו "להלקאה ולהתעללות באסירים למוות", פאוסט רשם בדו"ח "השגת התפוקה הנאותה אינה באה בחשבון ללא שימוש במקל".
אסירים במחנה
פריץ לוכנר-בדה (אסיר מספר 68561 במונוביץ) היה משורר אהוד בקרב האסירים שנרצח במונוביץ בונה בפקודת בכירי "אי גה פארבן", כפי שהעיד חברו ריימונד ון-דן סטראטן במשפט אי גה פארבן בו נשפטו 24 בכירי התאגיד:
הפצצת מחנה מונוביץ
בעלות הברית הפציצו מפעלים שונים של חברת אי גה פארבן במונוביץ ארבע פעמים במהלך המלחמה:
פינוי המחנה ושיחרור המחנה
ב-18 בינואר 1945, רוב האסירים שיכלו ללכת פונו מן המחנה. הם הוצעדו בצעדת מוות לעיר גליוויץ, שבה שכן תת-מחנה של מונוביץ ליד הגבול עם צ'כיה. משם נלקחו ברכבות למחנות בוכנוואלד ומאוטהאוזן. יתר האסירים שוחררו ב-27 בינואר 1945 על ידי חיילי וקציני הצבא האדום שהגיעו לשערי אושוויץ ביום זה.
לאחר המלחמה
ברנרד רקרס, שהיה "קומנדופיהרר" בשנת 1943, אחראי על המסדרים במונוביץ בונה, נשפט למאסר עולם בשנת 1953 בגין רצח אסירים, קיבל חנינה בשנת 1971 ומת בשנת 1980.
מה שנותר מהמתחם התעשייתי של בונה ורקה הועבר לידם של שתי חברות פולניות: "Chemoservis-Dwory S.A" שמייצרת מבנים ממתכת, יסודות לבניינים בעל שלד מתכתי וטנקים, וחברת "Synthos Dwory Sp" שמייצרת גומי סינתטי, לטקס ופוליסטירן יחד עם חומרים כימיים אחרים. שלא כמו במתחם בונה ורקה, לא ניתן לראות שרידים ממחנה מונוביץ עצמו.
תמר קינן
תמר קינן (נולדה ב-13 בינואר 1976 בתל אביב) היא שחקנית ובמאית ישראלית.
ביוגרפיה
נולדה בתל אביב למשפחה העוסקת בתרבות ובמוזיקה. אביה רפי קינן, הוא איש תרבות ומוזיקאי, ואחותה דפנה קינן היא סולנית להקת "דפנה והעוגיות". תמר גם עוסקת במוזיקה: היא התארחה מספר פעמים בהופעות של "דפנה והעוגיות", שרה ב"טלנובלה בע"מ" ובהצגות שונות ואף השתתפה באלבומו של יוסי בנאי.
למדה בבית הספר לאמנויות תל אביב. בין ספטמבר 1993 לבין יוני 1994 למדה משחק בסטודיו למשחק של ורוניק נורדה בפריז. בין השנים 1994–1995 הייתה חלק מקבוצת התיאטרון "תיאטרון אנגלי" ושיחקה בהצגה "mistress quicklys tavern" - קברט שייקספירי שהועלה בתיאטרון דה נל בפריז. בין השנים 1995–1998 למדה משחק בסטודיו למשחק ניסן נתיב.
בתיאטרון
בתיאטרון גשר: ב-1999 שיחקה בהצגה "שלוש אחיות" מאת צ'כוב שביים יבגני אריה, והופיעה כזמרת בהצגה "אוכלים" מאת יעקב שבתאי שביים יבגני אריה; גילמה את לוצ'טה (לצד מיכל ויינברג) בהצגה "ים" מאת קרלו גולדוני שביים יבגני אריה וגילמה את לואיזה מילר בהצגה "מזימה ואהבה" מאת פרידריך שילר שביים ליאנדר האוסמן. ב-2000 גילמה את נטשה במחזמר "השטן במוסקבה" שכתב וביים יבגני אריה, וגילמה את מריה בהצגה "מר ברינק" מאת פול אוסבורן שביים יבגני אריה.
בתיאטרון תמונע: ב-2000 גילמה את קרול בהצגה "סאלינג'ר" מאת ברנאר-מארי קולטס שביימה סיוון שיפר.
בפסטיבל פותחים מסך בתיאטרון בית ליסין: ב-2005 שיחקה בהצגה "בשידור חי" מאת דפנה אנגל-מחרז שביים אלון אופיר.
בתיאטרון הקאמרי
משנת 2001 ועד 2019 שחקנית בתיאטרון הקאמרי.
ב-2001 השתתפה ב"קברט לוין" - מבחר מערכוניו של חנוך לוין שביים ישראל גוריון. באותה שנה גילמה את ליזיסטרטה בהצגה "ליזיסטרטה 2000" שכתבה ענת גוב (ע"פ אריסטופאנס) וביימה עדנה מזי"א. ב-2002 גילמה את ג'ניפר בהצגה "טובים השניים" מאת ריי קוני שביים לסלי לוטון. ב-2003 גילמה את מרגרט בהצגה "עד ראייה" מאת יהושע סובול שביים פאולוס מנקר. ב-2004 גילמה את ברוק אשטון בהצגה "אחורי הקלעים" מאת מייקל פריין שביים לסלי לוטון, ושיחקה בהצגה "עיר הנפט" שכתב וביים הלל מיטלפונקט.
ב-2010 גילמה את קאיה בהצגה "אלוף הבונים" מאת הנריק איבסן שביים חנן שניר בשיתוף תיאטרון הבימה. ב-2011 גילמה את נינה שוסטר בהצגה "אורזי מזוודות" מאת חנוך לוין שביים אודי בן-משה. באותה שנה גילמה את יפית בהצגה "בעל למופת" שכתב יהושע סובול (ע"פ "בעל אידיאלי" מאת אוסקר ויילד) שביימה איה קפלן. ב-2012 גילמה את נעמי בהצגה "עדלאידע" מאת שלמה משיח שביים רוני ניניו. ב-2013 גילמה את דיאנה בהצגה "שיגעון באופרה" מאת קן לודוויג שביים משה נאור בשיתוף תיאטרון חיפה. ב-2014 שיחקה בהצגה "כולם רוצים לחיות" מאת חנוך לוין שביים אודי בן-משה. ב-2015 שיחקה בהצגה "גם הוא באצילים" מאת מולייר שביים אודי בן-משה. ב-2016 החלה לשחק את יאירה ב"הזאבים" מאת הלל מיטלפונקט ובבימויו. מ-2018 ועד 2019 שיחקה בהצגה מהומה רבה על לא דבר מאת ויליאם שייקספיר.
טלוויזיה וקולנוע
השתתפה בתוכנית הטלוויזיה "תופסים ראש" ששודרה בערוץ 1. ב-1998 הנחתה לצד ליאון רוזנברג את התוכנית "LOVE דווקא" ששודרה בערוץ 1. ב-1999 שיחקה בסרט "פרנק סינטרה מת" שכתב וביים נדב לויתן. ב-2001 גילמה את דניאלה בסדרה "שמש". ב-2004 גילמה את מיטל בסרט "משהו מתוק" שכתב אופיר בביוף וביים דן תורג'מן ושיחקה בסרט "העיקר הבריאות" שביימה סיגל שעשוע. ב-2005 גילמה את אפרת שושן ואופק שושן ב"טלנובלה בע"מ" שביים שי קפון. ב-2006 גילמה את מיקה בסרט "הדברים שמאחורי השמש" שכתב וביים יובל שפרמן. בין השנים 2006 - 2009 גילמה את מיקה בסדרה "החברים של נאור" שכתב וביים נאור ציון. ב-2011 גילמה את רות מיטראני בסדרה "החולמים". ב-2012 גילמה את אפרת קלדרון בסדרה "נשואים פלוס" שביים עופר ויצמן. באותה שנה החלה לגלם את רות מיטראני בסדרה "גאליס" - ספין אוף של "החולמים" שביים עודד רז. ב-2014 השתתפה בסרט "אילוף הגוררת" שביים ריקי שלח והיא הופיעה בתוכנית ספיישל בערוץ 2 שעסקה באשכנזים ובזהות אשכנזית.
בשנת 2016 הקליטה את קולה של אמה של נעמי שריד (שגילמה אניה בוקשטיין) בסרט "לב שקט מאוד".
ב-2018 החלה לשחק בסדרה "כפולה" כאמא של נועה קירל. שנה אחר כך, שיחקה בסרט "נלסון".
פרסומות
הופיעה גם בפרסומות: ב-1998 הופיעה בפרסומת ל"פמפרס". ב-2001 בפרסומת לבזק. ב-2002 בפרסומת ל"מת"ב דיגיטל". ב-2003 בפרסומת לשוקולד פרה. ב-2004 בפרסומות לבנק לאומי, "תערוכת הפרחים" "פז" וקופת חולים כללית. ב-2008 הופיעה בפרסומת לעידוד תיירות חורף בישראל של משרד התיירות.
דיבוב
ב-1999 דיבבה את אן שרלי המתבגרת בסדרה "האסופית". ב-2000 דיבבה את גאטומון בסדרה "דיג'ימון" (בעונה הראשונה עד פרק 52). ב-2004 השתתפה בדיבוב הסדרה "מ.ק 22" שביים אסף הראל.
בימוי
החל מ-2021 היא במאית בפסטיבל תיאטרון קצר בצוותא. באפריל 2021 ביימה את ההצגה "גידול ושמו בועז". בשנת 2022 ביימה את ההצגה "לילה לבן" בתיאטרון הקאמרי.
חיים אישיים
ב-2001 התחתנה עם במאי הקולנוע והטלוויזיה איתן ענר. הם הורים לשניים ומתגוררים בתל אביב.
ג'ון גו רי
רי ג'ון גו (באנגלית: Rhee Jhoon Goo; בקוריאנית: 이준구; 7 בינואר 1932 – 30 באפריל 2018), נודע בדרך כלל כג'ון רי (Jhoon Rhee) היה מאסטר דרום קוריאני של טאקוונדו שהוכר כ"אבי הטאקוונדו האמריקני" משום שהביא את אמנות הלחימה הזו לארצות הברית. רי היה בדרגת דאן 10.
ביוגרפיה
רי נולד בקוריאה, בתקופת הכיבוש היפני בקוריאה. הוא החל להתאמן באמנויות לחימה מאז היותו בן 13, בלי ידיעתו של אביו. רי התאמן באמנויות לחימה בהדרכתו של Nam Tae Hi והוסמך ב-Chung Do Kwan, בית הספר הראשון שלימד טאקוונדו. במהלך שנות השישים התיידד לי עם ברוס לי - מערכת יחסים שתרמה לשניהם כאמני לחימה. ב-1973 השתתף רי בסרט אמנויות הלחימה היחידי שלו When Taekwondo Strikes.
רי הוכנס להיכל התהילה של הטאקוונדו ב-2007. הוא רשום שם כ-"חלוץ הטאקוונדו האמריקני" והן כ-"חלוץ הטאקוונדו ברוסיה". רי נכלל כחלוץ בארצות הברית (בשנות החמישים, שנות השישים ושנות השבעים) ברשימת מאסטר Choi Chang Keun של חלוצי הטאקוונדו.
הוא יצר את "בלט הלחימה" (Martial Ballet), שהוא פורם (קאטה, סדרת תנועות המדמות קרב) של אמנות לחימה שמבצעים עם מוזיקה. בלט הלחימה מבוצע בידי אנשים שונים בדרכים שונות והוא נכלל במערך הלימודים של בית ספרו של רי.
נפטר ב-30 באפריל 2018 בארלינגטון שבווירג'יניה לאחר מחלה.
טכנולוגיה במלחמת הכוכבים
ערך זו כולל פירוט של אמצעי הטכנולוגיה וההמצאות הבדיוניות ביקום של סרטי מלחמת הכוכבים.
דרואידים (Droids)
דרואידים הם רובוטים בעלי בינה מלאכותית ברמה גבוהה, היכולים לתפקד באופן כמעט עצמאי לחלוטין, אם כי חייבים לציית לפקודות בעליהם. ישנם סוגים רבים של דרואידים ביקום מלחמת הכוכבים, בעלי צורות ומטרות שונות.
יוליה סוארה
יוליה סוארה (ברומנית: Iulia Soare; (5 ביולי 1920 – 24 ביולי 1971), סופרת ומתרגמת יהודיה רומניה.
יוליה סוארה נולדה בשם לילי זוננפלד (Lilly Sonnenfeld) בגאלאץ, רומניה ונפטרה בבוקרשט.
בשנת 1946 היא סיימה את לימודי ספרות באוניברסיטת בוקרשט. בין היצירות המרכזיות שלה טרילוגיה על חיי משפחה יהודית שפורסמה במהלך סוף שנות ה-50 - תחילת שנות ה-60 של המאה ה-20. בנוסף לכתיבה היא עסקה בתרגום מגרמנית.
ספריית הרמב"ם
הספרייה התורנית-מדעית על שם הרמב"ם (בקיצור: ספריית הרמב"ם) היא ספרייה תורנית ציבורית המכילה ספרים וכתבי עת בכל תחומי הספרות התורנית.
הספרייה, שנוסדה ב-1935, שייכת לרשת הספריות של עיריית תל אביב-יפו וממוקמת כיום בבניין ספריית בית אריאלה שבשדרות שאול המלך.
היסטוריה
שנת ה'תרצ"ה (1935) הוכרזה ברחבי העולם היהודי כשנת הרמב"ם, לכבוד שנת ה-800 להולדת הרמב"ם (לפי אחת השיטות הרמב"ם נולד בי"ד בניסן ד'תתצ"ה). ועד הקהילה של תל אביב החליט, בהסכמת הרבנות הראשית של תל אביב ויפו, להקים ספרייה תורנית-מדעית על שם הרמב"ם. "ועד יובל הרמב"ם ז"ל" הוציא כרוז בו הוחלט, בין השאר, להכריז על שבת חול המועד פסח כ"שבת הרמב"ם" והרבנות הראשית של תל אביב קבעה באותו כרוז שכל עולה לתורה באותה שבת ינדב ספרים למען ספרייה שנוסדה לכבוד הרמב"ם.
הגרעין הראשוני של הספרייה, שמקורו בתרומות אלו, נאסף בידי הספרן הראשון, רבי שבתאי סגל, ומנה כמה מאות ספרים. תרומת ספרים היוותה במשך שנים רבות מקור חשוב להעשרת הספרייה, שתקציבה היה מצומצם, שכן בניגוד לספריות רבות, ספרייה זו לא הוקמה מתחילתה על בסיס אוספים פרטיים של אספני ספרים. כיום השתנה המצב, ורוב הספרים החדשים באים מרכישות שמבצעת הספרייה.
מנהל הספרייה הראשון היה הרב ראובן מרגליות, מחברם של עשרות ספרים תורניים, עליהם זכה בהמשך בפרס ישראל לספרות תורנית. הספרייה שכנה עד 1938 ברחוב קלישר 50, אז היא עברה לדירת שלושה חדרים ברחוב יבנה 16. ב-1939 הצטרף כסגנו הרב ד"ר עזריאל הילדסהיימר. הרב הילדסהיימר, נכדו של הרב עזריאל הילדסהיימר מייסד בית המדרש לרבנים בברלין, שימש קודם לכן כספרן בבית המדרש שהקים סבו. לאחר סגירת בית המדרש למחרת ליל הבדולח (10 בנובמבר 1938) נהג להתגנב לספרייה, להוציא ממנה ספרים ישנים וכתבי יד נדירים ולהחליפם בספרים חדשים על מנת שלא יורגש בחסרונם. את הספרים הביא ארצה עם עלייתו בקיץ 1939, והעביר אותם לספריית הרמב"ם. הוא מונה כסגנו של הרב מרגליות, ולאחר פרישתו לגמלאות של הרב מרגליות מונה למנהל הספרייה. ב-1944 העביר ועד הקהילה את הספרייה לרשות עיריית תל אביב. ב-1961 עברה הספרייה לרחוב מזא"ה 22 וב-1977 עברה למשכנה הנוכחי בספריית בית אריאלה. מנהלה של הספרייה בעת המעבר לבית אריאלה, הרב ראובן אליצור, יצר שיטת מיון ספרים המותאמת לקורא התורני ומשלבת אותיות עבריות וספרות.
אוסף הספרייה ושרותיה
האוסף כולל ספרים וכתבי עת תורניים ומדעיים רבים. בין הספרים הנדירים באוסף ניתן למנות חלקים מהמהדורה המלאה הראשונה של התלמוד הבבלי (ונציה, דפוס דניאל בומברג, ר"פ-רפ"ג), ספר מצוות גדול (שונצינו, רמ"ט) ועוד. בספרייה גם אוסף דיוקנאות של רבנים ואישים יהודים, מאגרי מידע תורניים ועוד. אחד מכתבי היד בספרייה, ספר "עבודות הלוי", נגנב ב-1998 והתגלגל לבסוף לספריית המדינה בברלין שקנתה אותו מסוחר יודאיקה. לאחר משא ומתן הוחזר הספר לספרייה ב-2008. גנבה נוספת ורחבת היקף התבצעה בתחילת 2010.
הספרייה משמשת כספריית עיון בלבד, ללא אפשרות השאלה. חלק גדול מהספרים נגיש לציבור באופן חופשי באולם הקריאה, וחלקם נגישים לעיון רק בתנאים מגבילים. הספרייה משרתת מגוון רחב של קוראים, בהם רבנים, תלמידי חכמים, אברכים, חוקרים ואנשי מדע. סמיכות היכל המשפט, מתחם הכולל את בית המשפט המחוזי ובית משפט השלום של תל אביב, מאפשרת גישה נוחה לספרייה למשפטנים המעוניינים להתייעץ במקורות המשפט העברי. הספרייה מציעה גם שרות יעץ מרחוק והיא סורקת ושולחת מקורות נדרשים לכל העולם באמצעות דואר אלקטרוני ללא תשלום.
הספרייה מציגה באולם הקריאה תערוכות מתחלפות מבין אוספיה. בין התערוכות: "הקדשות ספרים", "תמונות גדולי ישראל" ו"נס שחרור ירושלים בעין יהודית". תערוכות אלו מוצגות בהמשך באתר האינטרנט של הספרייה.
בשנת 2009 מנה אוסף הספרייה כתשעים אלף פריטים.
בשנת 2018, במסגרת שיפוץ כללי שבוצע בספריית בית אריאלה, שודרג גם מבנה ספריית הרמב"ם. צוות אדריכלים שקד על תוכנית השיפוץ ועיצוב הספרייה החדשה. הוספו חללי פעילות ולמידה על חשבון מדפי ספרים פיזיים (שירדו למחסנים), הוחלפו תשתיות מחשוב ומיזוג אוויר, הותקן ריהוט חדש, הוקמה מערכת תאורה מודרנית, והאולם חובר לרשת האינטרנט באמצעות wi-fi.
לאחר השיפוץ מנה אוסף הספרייה 100,000 פריטים.
קטלוג הספרייה
שיטת הקיטלוג של הספרייה נקבעה על ידי הרב מרגליות, אשר העמיד לרשות הקוראים כרטסת לפי מחברים, כרטסת לפי שמות ספרים וכרטסת לפי נושאים, בה קוטלגו גם מאמרים תורניים מכתבי עת, קבצים, ספרי זיכרון וספרי יובל. כיום קטלוג הספרייה ממוחשב ומקוון ומשולב בקטלוג בית אריאלה, הנגיש גם באמצעות הקטלוג המאוחד של הספריות בישראל.
מנהלי הספרייה
בעת העברת הספרייה מוועד הקהילה לעיריית תל אביב נקבע בפרוטוקול בין היתר כי:
ארצ'יבלד מקמרדו
הוא הצטרף לצי בגיל 12. ב-1836 הגיע לדרגת סגן וב-1843 לדרגת קומנדר. מ-1851 היה לרב חובל. הוא לקח חלק בשתי משלחות חקר על סיפונה של אוניית הוד מלכותה, טרור, האחת בצפון מפרץ הדסון ושנייה באנטארקטיקה. במהלך מסע החקר השני התגלה מצר מקמרדו, שנקרא על שמו.
ב-1846 הוא פיקד על אוניית הוד מלכותה קונטסט, שעסקה במיפוי מפורט של חוף מערב אפריקה. הוא פרש מהצי בדרגת אדמירל משנה.
מבחן סונדי
מבחן סונדי הוא מבחן השלכה המיועד להערכה פסיכולוגית של מאפייני אישיות ותפקודים חשיבתיים ורגשיים של האדם, בדומה למבחן כתמי הדיו של רורשאך. המבחן פותח על ידי הפסיכיאטר היהודי ליפוט סונדי בשנות ה-30 של המאה ה-20.
ארצ'יבלד מקמרדו
על שמו נקראו אתרים שונים באנטארקטיקה.
מבחן סונדי
התאוריה
מבחן סונדי מבוסס על ה"גנוטרופיזם", תאוריה פסיכולוגית של קשר גנטי שסונדי פיתח, לפיה הסינדרומים הקליניים הם תורשתיים ועוברים באמצעות הגנים הרצסיביים. הם גם משפיעים על תווי הפנים ולכן ניתן לראות אותם בתמונות. ההנחה היא שנבדק יבחר בדיוקנים של בעלי הפרעה הקיימת גם במשפחתו שלו. למשל, אדם בעל נטייה לאפילפסיה יימשך או יידחה (זאת בהתאם לשלב האפילפסיה הרגעי שלו) מצילומים של אפילפטיים.
המבחן
מבחן סונדי הוא כלי אבחון חזותי המבוסס על תגובת הנבחן לסדרה של 48 תצלומי דיוקנאות של אנשים שאובחנו והוגדרו כבעלי הפרעות נפשיות. הצילומים מסודרים בשש קבוצות של 8 תמונות. הסדרה התחלקה לארבעה צירים: הומוסקסואלי/סדיסטי, אפילפטי/היסטרי, קטטוני/פרנואידי, דיכאוני/מאני. הנבדק מתבקש לבחור, בכל קבוצה, את השניים שהכי מושכים אותו והשניים שהכי דוחים אותו. לטענת המפתחים, הבחירה הזו משקפת את ההפרעה של הנבדק.
היסטוריה
סונדי פיתח את המבחן בשנות ה-30 של המאה העשרים, ומאמר עליו הופיע בהונגרית ב-1942. אולם המבחן התפרסם בעולם רק ב-1947, עם פרסום ספרו של סונדי על המבחן בגרמנית (Experimentelle Triebdiagnostik).
המבחן היה נפוץ יחסית בשנות החמישים והששים של המאה ה-20. כיום הוא משמש בעיקר בייעוץ לבחירת מקצוע, וגם כך השימוש בו נדיר.
מבחן סונדי שנעשה לאדולף אייכמן
הפסיכיאטר שלמה קולצ'אר, שבדק את בכיר המשטר הנאצי אדולף אייכמן במהלך חקירתו, בחן אותו גם במבחן סונדי. את תוצאות המבחן העביר בעילום שם לסונדי עצמו, וזה כתב: "אני מתרשם שהאיש בעל תאוות רצח... הטרגדיה במקרה זה נוצרה מכך שלנבדק היו נטיות שנושאות בחובן אסון, בראש ובראשונה מחשבה קטלנית, בעוד שמנגנוני ההגנה שלו היו כל כך חלשים שהאדם היה נתון לגמרי בידי יצריו".
מבחן סונדי באמנות
48 הדיוקנאות של מבחן סונדי שימשו כהשראה לאמנים שונים.
פין באלור
פרגל דוויט (באנגלית: Fergal Devitt; נולד ב-25 ביולי 1981), הידוע יותר בשם הבמה שלו, פין באלור הוא מתאבק אירי, המופיע בארגון ההיאבקות WWE, בתוכנית הדגל Raw. באלור כיהן כאלוף האוניברסלי הראשון לאחר שגבר על סת' רולינס באירוע סאמרסלאם 2016, אך נאלץ לוותר על החגורה יום לאחר מכן, משום שנפצע בכתפו במהלך קרב זה. בנוסף לכך, באלור התחרה בין השנים 2014 ל-2016 בליגת הפיתוח של ה-WWE, ב-NXT, שם כיהן כאלוף NXT, כזוכה בטורניר הזוגות לזכר דאסטי רודס לצד סמואה ג'ו וכמתאבק השנה וכמתחרה הכללי של השנה (2015).
אלוף NXT (2014–2016)
ב-15 במאי 2014, נודע שדוויט יחתום על חוזה ב-WWE ושהוא יצטרף ל-NXT, המשמשת כמחלקת הפיתוח של הארגון, ברגע שתהיה לו ויזה. ב-28 ביולי, ה-WWE הכריזו רשמי באופן רשמי שדוויט חתם בארגון. ב-24 בספטמבר, שם הבמה החדש שלו נחשף - פין באלור. שם זה נגזר מדמויות מיתולוגיות איריות. יום לאחר מכן הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-NXT כשנחלץ לעזרתו של המתאבק הידאו איטמי נגד האסנשיין (קונור וויקטור). בקרב הבכורה שלו ב-23 באוקטובר, הוא ואיטמי ניצחו בקרב זוגות את ג'סטין גבריאל וטייסון קיד. במהלך הפיוד שלהם עם האסנשיין, באלור ואיטמי ניצחו אותם באירוע NXT TakeOver: R Evolution, שנערך ב-11 בדצמבר. בנוסף לכך, באלור הציג את ציור הגוף המסורתי שלו. לאחר מכן, באלור נכנס אל תמונת האליפות של NXT כאשר הוא לקח חלק בטורניר הטוען לכתר, כשבסיבוב הראשון הוא גבר על קורטיס אקסל, בחצי הגמר על הידאו איטמי ובגמר שנערך באירוע NXT TakeOver: Rival על אדריאן נוויל. באלור קיבל את קרב האליפות המיוחל נגד קווין אואנס ב-25 במרץ, אך לא הצליח לזכות בתואר.
לאחר שניצח את טיילר בריז באירוע NXT TakeOver: Unstoppable, שנערך ב-20 במאי, באלור קיבל הזדמנות נוספת לקרב על האליפות נגד אואנס באירוע The Beast in the East אשר נערך בטוקיו, יפן, ובו באלור גבר על אואנס וזכה באליפות ה-NXT. בקרב החוזר ביניהם באירוע NXT TakeOver: Brooklyn, שנערך ב-22 באוגוסט, באלור ניצח את אואנס שוב, הפעם בקרב סולם. באלור התחרה בטורניר הזוגות לזכר דאסטי רודס באוגוסט ביחד עם סמואה ג'ו, כשבסיבוב הראשון השניים ניצחו את הלוצ'ה דרגונס (סין קארה וקאליסטו), ברבע הגמר את אנזו אמורה וקולין קאסידי, בחצי הגמר את סקוט דוסון ודאש ויילדר ובגמר שנערך באירוע NXT TakeOver: Respect את ברון קורבין וריינו ובכך השניים זכו בטורניר. לאחר קרב האליפות שלו נגד אפולו קרוז, ג'ו תקף את באלור והפך לדמות הרעה, מה שהצית את תחילתו של הפיוד בין השניים. באירוע NXT TakeOver: London, באלור שמר על התואר בהצלחה נגד ג'ו. באירוע NXT TakeOver: Dallas, שנערך ב-1 באפריל, באלור שמר שוב על האליפות נגד ג'ו. ב-17 באפריל, באלור הפך לאלוף ה-NXT בעל תקופת הכהונה הארוכה ביותר בהיסטוריה בכך שעקף את שיאו הקודם של נוויל, שעמד על 287 ימים. ארבעה ימים לאחר מכן, באלור איבד את חגורת האליפות בקרב נגד סמואה ג'ו, שנערך במהלך מופע שאינו שודר לטלוויזיה בלוול, מסצ'וסטס, מה שלמעשה סיים תקופת כהונה של 292 ימים כאלוף. באירוע NXT TakeOver: The End, באלור הפסיד לג'ו בקרב החוזר אשר היה קרב הכלוב הראשון מסוגו ב-NXT. הפסד זה סימן את ההפסד הראשון של באלור בסדרת אירועי TakeOver. באלור רשם את קרב ההיאבקות האחרון שלו ב-NXT ב-30 ביולי, כשהתחרה לצד שינסקה נקאמורה בניצחון על בובי רוד וסמואה ג'ו.
האלוף האוניברסלי (2016–2017)
ב-19 ביולי, באלור הועבר לתוכנית Raw כבחירה החמישית הכללית במסגרת דראפט 2016. את הופעת הבכורה שלו בתוכנית ערך ב-25 ביולי (יום הולדתו ה-35), ובה זכה בהזדמנות להיאבק על האליפות האוניברסלית החדשה באירוע סאמרסלאם, כשבקרב הראשון הוא ניצח בקרב מרובע את רוסב, סזארו וקווין אואנס ובקרב השני הוא ניצח את רומן ריינס (שניצח גם הוא קרב מרובע). באירוע סאמרסלאם, באלור ניצח את סת' רולינס והפך לאלוף האוניברסלי הראשון. לאחר הניצחון, האתר הרשמי של ה-WWE דיווח שבאלור ספג פציעה בכתף במהלך הקרב ובדיקת MRI הראתה שאכן יש לו קרע בשריר הכתף ולמעשה קבעה שהוא יזדקק לניתוח והיעדרות מהזירה לזמן ממושך של ארבעה עד כשישה חודשים. בתוכנית Raw שנערכה יממה לאחר סאמרסלאם, הג'נרל מנג'ר של התוכנית, מיק פולי הודיע שעקב הפציעה הוא יאלץ לקחת מבאלור את האליפות. בזמן השיקום של באלור מהפציעה, הוא הופיע בטורניר אליפות בריטניה 2017.
ב-22 בפברואר 2017, באלור חזר ל-NXT כדי לעזור לשינסקה נקאמורה נגד אנדרדה "סיין" אלמאס ובובי רוד. ב-10 במרץ, באלור ערך את חזרתו לזירה במופע שאינו שודר לטלוויזיה לצד כריס ג'ריקו וסמי זיין בניצחונם על קווין אואנס, סמואה ג'ו וטריפל H. את הופעת החזרה שלו אשר שודרה בטלוויזיה ערך בתוכנית Raw שנערכה יממה לאחר האירוע רסלמניה 33 כשהתחרה לצד היריב שלו לשעבר, סת' רולינס בקרב זוגות נגד קווין אואנס וסמואה ג'ו. השניים ניצחו את האחרונים בקרב זה. במהלך השבועות, באלור רשם ניצחונות בקרבות יחידים על ג'ינדר מהאל וקורט הוקינס. באירוע חוקי אקסטרים, שנערך ב-4 ביוני, באלור התחרה בקרב חוקי אקסטרים מחומש אשר קבע את זהות המועמד לאליפות האוניברסלית נגד ברוק לסנר. קרב זה כלל את סת' רולינס, רומן ריינס, סמואה ג'ו ובריי וויאט, ובו באלור הוא זה שהתעלף ממהלך ההכנעה של סמואה ג'ו, שלמעשה זיכתה אותו בניצחון.
מרדף אחר אליפויות שונות (2017–2019)
בשבועות שקרבו לסאמרסלאם, באלור נקלע לפיוד נגד אליאס סמסון לאחר שבאלור הפריע למופע הנגינה שלו ב-19 ביוני. מאוחר יותר באותו הערב, באלור הותקף על ידי סמסון. ב-14 באוגוסט, באלור ספג הפסד מבריי וויאט בקרב יחידים. שישה ימים לאחר מכן באירוע סאמרסלאם, באלור הגיע כדמות ה"שטנית" שלו עם צבעי הגוף, ובקרב שנקבע לו ניצח את וויאט. ב-28 באוגוסט, באלור השתתף בקרב באטל רויאל אשר קבע את המועמד לאליפות הבין-יבשתית, אך הודח מהקרב על ידי וויאט, שלא היה בקרב. וויאט איתגר את באלור לקבע באירוע ללא רחמים, אך ביקש שהקרב יהיה נגד באלור ולא נגד דמותו השטנית. בקרב זה, באלור הותקף על ידי וויאט לפני שהקרב החל, אך באלור הצליח לנצח. לילה לאחר מכן בתוכנית Raw, באלור הצהיר על רצונו להיכנס שוב אל תמונת האליפות האוניברסלית, אך שוב וויאט הוא זה שהפריע לתכנוניו, במה שלמעשה יצר קרב נוסף בין הדמות השטנית של באלור לוויאט שיגיע בדמות "האחות אביגיל" באירוע TLC. לעומת זאת, וויאט לא היה כשיר לקרב זה שהיה אמור להיערך ב-20 באוקטובר עקב שהיה חולה, והוא הוחלף בקרב על ידי AJ סטיילס. למרות שבאירוע זה, באלור ניצח את סטיילס, השניים הביעו מחווה על ידי ביצוע תנועת ה"Too Sweet" לאחר הקרב. ב-6 בנובמבר, באלור התחרה נגד סמואה ג'ו בקרב שנגמר בספירת חוץ כפולה, מה שהוביל לבחירתו של הג'נרל מנג'ר של התוכנית, קורט אנגל, ששניהם יהיו חלק מקבוצת Raw נגד קבוצת סמאקדאון במסגרת קרב ההדחות המסורתי של האירוע סדרת ההישרדות. בקרב זה, שנערך ב-19 בנובמבר, באלור היה המודח החמישי מהקרב לאחר שספג RKO מרנדי אורטון, למרות שבקרב קבוצתו של באלור ניצחה.
האלוף הבין יבשתי והמעבר לסמאקדאון (2019)
ב-4 בפברואר, באלור ניצח את ליאו ראש בקרב שהבטיח לו הזדמנות להתחרות עבור האליפות הבין יבשתית. שבוע לאחר מכן, באלור ניצח את דרו מקינטייר כתוצאה מפסילה, שהפכה את הקרב לקרב שלושה נגד שלושה, כשלצידו היו את ברון סטרומן וקורט אנגל וביחד הם ניצחו את דרו מקינטייר, ברון קורבין ובובי לאשלי. באירוע תא ההדחות, שנערך ב-17 בפברואר 2019, באלור ניצח את בובי לאשלי וליאו ראש בקרב האנדיקאפ 2 נגד 1 וזכה באליפות הבין יבשתית לאחר שהצמיד את ראש לניצחון. לילה לאחר מכן בתוכנית Raw, ריקושט חבר לשורות באלור בקרב זוגות, כשביחד הם גברו על לאשלי וראש. ב-25 בפברואר, באלור הגן בהצלחה על התואר נגד ליאו ראש. ב-11 במרץ, באלור הפסיד את התואר בחזרה לבובי לאשלי. שבוע לאחר מכן, באלור וסטרומן ניצחו בקרב זוגות את בובי לאשלי וליאו ראש. ב-25 במרץ, באלור גבר על לאשלי וג'ינדר מהאל בקרב האנדיקאפ 2 נגד 1. באירוע רסלמניה 35, שנערך ב-7 באפריל, באלור הגיע לקרב נגד בובי לאשלי על האליפות הבין יבשתית בתור דמות הדמון שלו (שד), ניצח אותו וזכה באליפות זו בפעם השנייה בקריירה שלו. לילה לאחר מכן בתוכנית Raw, באלור הגן על התואר בהצלחה נגד סמי זיין, שביצע את חזרתו לארגון לאחר שהתאושש מפציעה אשר גרמה לו להיעדר לתקופה ממושכת. ב-15 באפריל, באלור הפסיד לאנדרדה בקרב שאינו היה על התואר. לילה לאחר מכן בתוכנית סמאקדאון, באלור הועבר לתוכנית ביחד עם האליפות כחלק מהסופרסטאר שייק-אפ. באותה התוכנית, באלור ניצח את עלי בקרב שאינו היה על התואר. באירוע The Shield's Final Chapter, שנערך ב-21 באפריל, באלור הגן בהצלחה על האליפות נגד אליאס. יומיים לאחר מכן בתוכנית סמאקדאון, באלור גבר על אנדרדה (שהועבר בחזרה לסמאקדאון) בקרב שאינו היה על התואר. ב-30 באפריל, באלור ועלי ניצחו בקרב זוגות את אנדרדה ורנדי אורטון. ב-14 במאי, באלור התחרה בקרב מרובע נגד עלי, אנדרדה ורנדי אורטון, שבסופו אנדרדה ניצח. באירוע כסף בבנק, שנערך ב-19 במאי, באלור התחרה בקרב הכסף בבנק של הגברים, שבסופו ברוק לסנר ניצח. באירוע סופר שואודאון, שנערך ב-7 ביוני, באלור הצליח להגן על האליפות נגד אנדרדה. ב-9 ביולי, באלור הפסיד לשינסקה נקאמורה בקרב שאינו היה על התואר. במופע המקדים לאירוע חוקי אקסטרים, שנערך ב-14 ביולי, באלור הפסיד פעם נוספת לשינסקה נקאמורה, כשהפעם חגורת האליפות הונחה על הכף, וכתוצאה מכך הוא איבד את התואר. לילה לאחר מכן, באלור הפסיד בקרב יחידים לסמואה ג'ו; לאחר הקרב, באלור הותקף על ידי בריי וויאט, שערך את חזרתו לארגון. ב-30 ביולי בתוכנית סמאקדאון, באלור הפסיד לדולף זיגלר, לאחר שבריי וויאט הסיח את דעתו של באלור. באירוע סאמרסלאם, שנערך ב-11 באוגוסט, באלור הפסיד לבריי וויאט.
חיים אישיים
ב-4 ביוני 2019, באלור חשף את מערכת היחסים שלו עם ורוניקה רודריגז, שדרית פוקס. ב-24 באוגוסט, באלור נישא לרודריגז.