cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הסמויה
עונה 1
באחד הלילות לאחר שהשתכר ביחד עם חברו למשטרה באנק מורלנד, ג'ימי מוצא זימונית על הרצפה באזור שבו מתנהל הסחר בסמים. הוא חוזר עם הרעיון להאזנה ומעקב אחרי זימוניות וטלפונים ליחידה שמצליחה להוציא צו האזנה מהשופט פיילן, ובעזרת פרימון הקוד בו משתמשים הסוחרים להעברת מסרים מפוצח. ערב אחד בזמן בילוי וולאס מזהה את בראנדון חברו של עומאר ומודיע על כך באמצעות טלפון ציבורי לסטרינגר בל. בראנדון נרצח באכזריות ווולאס שמבין שגרם לכך מספר למשטרה את כל הפרטים על המקרה. וולאס עובר לגור אצל סבתו רחוק מבולטימור, אך חוזר בסופו של דבר לבולטימור ולחבריו.
חוק החוזים העתידיים על בצל
המניפולציה על שוק הבצל
עד סוף עונת הבצל במרץ 1956, סיגל וקוסוגה הציפו את השווקים בבצליהם והורידו את המחיר של 23 ק"ג של בצל ל-10 סנט לשקית (פחות מהעלות של לשים את הבצל בשקית). באוגוסט 1955, אותה כמות של בצל תומחרה ב-2.75 דולר לשקית.
הסמויה
עונה 1
עומאר, נואש לנקום בארגון של בארקסדייל על מותו של בראנדון, הורג את אחד הסגנים בארגון בשם סטינקום ובסופו של דבר מחליט להעיד בבית המשפט נגד הרוצח האמיתי של חברו, חייל בארגון המכונה "בירד", במקרה הרצח של וויליאם גאנט (העד מהמשפט של דיאנג'לו שנרצח מאוחר יותר בהוראת סטרינגר). גם דיאנג'לו מתכוון להעיד אחרי שהוא מגלה על מותו של וולאס (זאת לאחר שביקש אישית מסטרינגר לעזוב את וולאס) - אך ביקור מאמו שמבקשת ממנו לשאת את גזר הדין שהוטל עליו בשביל המשפחה משנה את התמונה. אייבון נכנס לכלא ל-7 שנים, דיאנג'לו ל-20, ואילו ווי-ביי, חייל שאחראי על עשרות מקרי רצח נשפט למאסר עולם.
בסיום החקירה מקנולטי מועבר ליחידה הימית של משטרת בולטימור, כאשר גם הרק, קארבר ופריזבלוסקי עוברים ליחידות אחרות.
עונה 2
במהלך פטרול שגרתי בים, מקנולטי מוצא גופה במים. המקרה מתקשר למקרה מוות נוסף בנמל בו נמצאו 13 גופות בתוך מכולה. תחילה המקרה נראה כמו התאבדות, אך אחרי שבדק את הנושא ביחד עם שוטרת מקומית בשם בידי ראסל, מקנולטי גורם למשטרה לסווג את המקרה כרצח. מקנולטי, פרימון ובאנק יוצאים לחגוג בבר על כך שהפילו 13 מקרי רצח על הבלש ריי קול אך יום לאחר מכן פרימון ובאנק מגלים ששניהם יאלצו לחקור את המקרה, במקום ריי קול.
בינתיים בכיר במשטרה בשם סטאן ואלצ'ק (חמיו של פרזבלוסקי) מסתכסך עם ראש ארגון העובדים בנמל, פרנק סובוטקה. ואלצ'ק מחליט להיעזר ביחידה לפשעים חמורים ומאלץ אותה לפתוח בחקירה נגד הארגון ונגד פרנק. במסגרת החקירה, מקנולטי חוזר ליחידה, ואילו באנק ופרימון מצליחים לשכנע את דניאלס לקחת על עצמו את מקרה הרצח במכולה.
בינתיים הארגון מתחיל לעסוק בפשע: בנו של פרנק, זיגי, ודודנו ניקי מתחילים להבריח כימיקלים מהם סמים מיוצרים לארצות הברית בשיתוף פעולה עם ארגון פשע יווני. הוא מסתבך עם סוחר סמים בשם צ'יז, בכיר בארגון הסמים של מזרח בולטימור בניהול "פרופוזישן" ג'ו. בזכות קשריו עם היוונים זיגי סוגר את הסכסוך עם צ'יז.
עניינים קודמים חוזרים לעלילה: ראשית, מקנולטי מחפש את עומאר כדי שיעיד במשפט של בירד. הוא שולח את באבלס למצוא אותו, ובסופו של דבר באבלס מצליח לאתר אותו. במשפט עומאר מפתיע את חבר המושבעים, עונה לשאלות בכנות, מתבדח ותוקף את עורך הדין של בירד, שמייצג את שאר אנשי הארגון של בארקסדייל, מוריס לוי: כשלוי מאשים אותו בכך שהוא שותה את הדם של אלו ששותים את הדם מהעיר, עומאר מטיח בו שהוא עושה את אותו הדבר - "לי יש את השוטגאן, לך יש את המזוודה". בירד מורשע בזכותו של עומאר, שנתן עדות שקר. שנית, משפחת בארקסדייל בכלא מנסה להתאקלם וכאשר סוהר עושה לאייבון ולווי-ביי בעיות אייבון רוקם תוכנית לפיה הוא יבריח לכלא סמים המהולים ברעל עכברים וכימיקלים אחרים, שיגרמו למספר מקרי מוות שיפעילו לחץ תקשורתי ופוליטי על הנהלת הכלא למצוא את מקור הברחת הסמים המקולקלים. בתמורה, אייבון יפליל את אותו סוהר בהפצת הסמים המקולקלים ובכך יגרום לשחרורו המוקדם. דיאנג'לו לא מעוניין לקחת חלק בתוכנית של אייבון, ומבין שהוא אחראי לכל מקרי המוות שאירעו לאחרונה בכלא, ביניהם של חלק מחבריו. התנהגותו זו של דיאנג'לו גורמת לסטרינגר לחשוד בו. אחרי שדיאנג'לו מחליט להתנער סופית מאייבון, סטרינגר שולח מתנקש שהורג אותו וגורם למותו להיראות כמו התאבדות. סטרינגר מנהל גם מערכת יחסים עם אשתו של דיאנג'לו, וכמנהל הארגון החדש, מחליט לאחד כוחות עם הארגון של מזרח בולטימור בהנהגת פרופוזישן ג'ו, דבר שמכעיס את אייבון שמחליט לשלוח רוצח מניו יורק המכונה "האח מוזון" כדי שיבריח את האנשים של ג'ו.
בחזרה לנמל, היחידה מבצעת מעקב אחרי המכולות הנכנסות לנמל. פרנק מגלה שחשבון הטלפון שלו "סומן", הופך לפרנואידי וכדי לבדוק אם הוא תחת מעקב מכניס מכולה ריקה ומוצא שהמשטרה מעכבת גם אותה. זיגי ממשיך להסתבך, הפעם בעסקי הברחת מכוניות, ונשדד על ידי גליקאס - סוחר יווני, שמכנה אותו טיפש ולועג לו. זיגי מתמלא בכעס, נכנס לחנות של גליקאס והורג אותו ואת עוזרו. הוא לא מסוגל לעכל את מעשיו, ומסגיר את עצמו למשטרה. ניקי לומד על מעצרו ומודיע על כך לפרנק. אחרי פגישה עם היוונים ניקי מבין שקיימת דרך בה האישומים יימחקו, ומודיע גם על כך לפרנק, שבינתיים נעצר על הברחת נערות ליווי לארצות הברית - שהוברחו ביחד עם הנשים המתות במכולה.
פרנק מחליט להיכנס לתוכנית להגנת עדים, אך מנסה להגיע להבנות גם עם היוונים. כשהם מקבלים מידע משותף שלהם בFBI שפרנק מתכוון להעיד נגדם, הם קובעים איתו פגישה ובה הורגים אותו. ניקי נעצר גם הוא, ונכנס גם הוא לתוכנית להגנת עדים ביחד עם משפחתו. ניקי בניגוד לפרנק מצליח לשרוד.
סטרינגר רוצה להוציא את האח מוזון מהעסקים ולכן נפגש עם עומאר ומסית אותו נגד מוזון, בטענה שהוא רצח את בראנדון. עומאר יורה במוזון, אך מבין שהוא לא הרג את בראנדון ומתקשר לבית החולים. היוונים מצליחים להימלט בזמן ולהימנע ממעצר, עומאר נשבע לנקום בסטרינגר, ובאבלס נתפס עם סמים ונעצר. כדי להשתחרר באבלס נותן לקימה ומקנולטי מידע על היחסים בין סטרינגר בל לפרופוזישן ג'ו, מה שגורם לפתיחתה של חקירה נוספת. במשטרה מחליטים הרק וקארבר לעבור למחוז המערבי ולשרת תחת פיקודו של "באני" קולבין.
עונה 3
אחרי תקופה ארוכה בה היחידה לפשעים חמורים עקבה אחרי סוחרי הסמים של פרופוזישן ג'ו בעזרת האזנת סתר, היא לא הצליחה להשיג שום מידע מפליל. זה משתנה כשאחד מסוחרי הסמים של ג'ו, צ'יז, מהמר על הכלב שלו בקרבות הכלבים ורואה אותו נפצע בצורה קשה. צ'יז נאלץ להרוג אותו, ולאחר מכן מספר על כך בטלפון לחבריו. הוא נעצר ונחקר על ידי באנק ומקנולטי שלא יודעים שצ'יז דיבר על הכלב שלו, וכשהם מבינים את זה הם נאלצים לבטל את ההאזנה שהתגלתה. בינתיים בעיר המגדלים בהם עבדו אנשיו של בארקסדייל נהרסים בפיצוץ מבוקר, ושחקנים חדשים מנסים להשתלט על פינות בעיר. סטרינגר ששומע על סוחר בשם מרלו שהשתלט על טריטוריה במערב העיר מבקש מבודי למצוא אותו.
במשטרה הניצב אירבין בורל וסגנו ביל רולס דורשים מהמפקדים ירידה משמעותית באחוזי הפשע, ובורל נפגש עם חבר מועצה שאפתני בשם טומי קרקטי ששואף להפוך לראש העיר, וגם הוא לוחץ עליו להוריד את אחוזי הפשיעה. כדי לשרוד בשנה האחרונה שלו בתפקיד מחליט קולבין על פתרון יצירתי: לגליזציה דה פקטו של סמים. סוחרים ומשתמשים יוכלו להמשיך בעיסוקם ללא הפרעה באזור נטוש במערב העיר בתנאי שיעזבו את הטריטוריה הנוכחית שלהם. מקנולטי חושד שדיאנג'לו לא התאבד אלא נרצח, ומצליח להוכיח את זה.
בכלא, אייבון מתכונן לשחרורו המוקדם ורואה את חברו דניס "קאטי" משתחרר אחרי 14 שנים. קאטי מתקשה להתאקלם בחיים שאחרי הכלא: הוא מקבל חבילת סמים במתנה מבארקסדייל כדי שיוכל למכור אותה ולעשות קצת כסף אך סוחר של מרלו בשם פרויט מרמה אותו. קאטי עובד תחילה כגנן אך מאוחר יותר מצטרף חזרה לארגון של בארקסדייל.
לאחר שחרורו של אייבון מהכלא הוא מגלה על הרפורמה שערך סטרינגר בעסקים. סטרינגר מנסה להפוך ללגיטימי באמצעות הלבנת כספים והשקעה בהון, ולומד כלכלה. סטרינגר נהפך ל"בנק": למשטרה אין סיכוי לתפוס אותו משום שהוא הלבין את רוב כספו והתרחק מעסקי הסמים. כתוצאה מכך סטרינגר מנסה לפתור את הסכסוך עם מרלו באמצעות הסכם, ואילו אייבון מחליט לצאת למלחמה. גם עם עומאר המקרה זהה: אחרי שוד נוסף אייבון מחליט לתקוף את עומאר. הוא נורה בבוקר יום ראשון בדרך לכנסייה עם סבתא שלו, באישורו של סטרינגר, במה שהפר את "חוק יום ראשון" - קוד של סוחרי הסמים לפיו אסור לתקוף בבוקר יום ראשון. עומאר הזועם מחליט שאייבון וסטרינגר צריכים להיות מחוסלים.
קולבין מצליח למשוך לאזור הסחר שמכונה "האמסטרדם" סוחרי סמים מדרג בינוני, כאשר גם נרקומנים כמו באבלס וחברו הטוב ג'וני מגיעים לאזור. הלגיטימציה של הסחר מעודדת את סטרינגר לסגור את הסכסוך עם מרלו: הוא מקים קו-אופ לסוחרי הסמים של העיר, נפגש עם מרלו ובכל זאת לא מצליח למשוך אותו ולסכם איתו על הפסקת אש. לאחר סירובו של מרלו אייבון מגביר את הקצב וכאשר קאטי וחייל נוסף של אייבון, סלים צ'ארלס, תוקפים את סוחריו של מרלו קאטי מתכונן להרוג את פרויט. הוא לא מסוגל ללחוץ על ההדק, ולאחר מכן מודיע לאייבון שהוא לא מסוגל להישאר במשחק. אייבון מקבל את דבריו ומאחל לו בהצלחה. כשסלים צ'ארלס אומר לאייבון שקאטי "היה גבר בזמנו", אייבון משיב שקאטי הוא "גבר היום".
בפוליטיקה קרקטי מצליח לשכנע את חברו הטוב טוני גריי להיכנס למרוץ על ראשות העירייה כדי לחלק את הקולות השחורים. הוא לוחץ על ראש העיר הנוכחי רויס בנוגע לעדים שנרצחים שוב ושוב.
בחקירה, מקנולטי וגרגס נאלצים ללכת מאחורי גבו של דניאלס מפקדם כדי לעקוב אחרי סטרינגר. דניאלס מגלה על כך ומודיע למקנולטי שזו החקירה האחרונה שלו ביחד איתו. היחידה מגלה שאנשיו של בארקסדייל משתמשים בטלפונים חד פעמיים ומצליחים לצותת להם. בריאנה בארקסדייל, אמו של דיאנג'לו, נפגשת עם מקנולטי שמספר לה למה הוא לא מאמין שדיאנג'לו התאבד. בקרב יריות, אייבון נפצע ומחליט שוב להגביר את מאמצי המלחמה מול מרלו. קאטי מחליט להקים מכון כושר וחוג לאיגרוף, ומקבל מאייבון עזרה כספית. הוא נעזר בשוטר קארבר לגייס את ילדי מערב בולטימור כדי שיגיעו להתאמן ולמרות קשיים מצליח להפוך את המכון לרווחי.
לאחר שקולבין מכניס תוכניות להפחתת נזקים להאמסטרדם, השוטרים תחת פיקודו הופכים ליותר ויותר מאוכזבים. למרות שחברו הטוב קארבר מסייע לקולבין וגורר גופה מחוץ להאמסטרדם, הרק מגיע לנקודת שבירה ומתקשר לעיתונאי שנדהם מהסיפור. קולבין משכנע את העיתונאי שמדובר בטקטיקה למעצר המוני ומצליח להשיג דחייה של שבוע לפרסום הכתבה. אולם הסיפור יוצא החוצה ובורל מספר עליו לראש העיר רויס. הנטייה של רויס היא להשתיק את הפרשה, והוא מוצא בה צדדים חיוביים, דבר שנותן לקרקטי תחמושת נוספת נגדו במירוץ לראשות העיר.
האח מוזון חוזר לבולטימור כדי לנקום בעומאר, אך עומאר מספר לו שסטרינגר הסית אותו נגדו. מוזון מספר על כך לאייבון שמסרב להפסקת אש עם מרלו, ואייבון - לו סכסוכים רבים עם סטרינגר בנוגע לאופן ניהול הארגון ועל מותו של דיאנג'לו (עליו סטרינגר מתוודה) נאלץ לאפשר למוזון להרוג אותו. מן העבר השני סטרינגר ששילם כסף רב לפוליטיקאים ואנשי עסקים כדי שיקדמו את יוזמות הנדל"ן שלו מבין שהוא הונה על ידי הסנאטור המושחת קליי דייוויס, מחליט שהוא זקוק לעוד מספר שנים של שקט כדי לסדר את הארגון ואת העסקים שלו. הוא נפגש עם קולבין ונותן לו מידע על מקום בו אייבון מחביא נשקים כבדים. סטרינגר ואייבון נפגשים בפעם האחרונה, כששניהם נזכרים בחוויות ילדות ומביעים צער על המלחמה עם מרלו - אך מבינים שהיא בלתי נמנעת, כי "תמיד יהיה מישהו כמו מרלו". אייבון, בדירה היוקרתית שסטרינגר קנה לו, מבקש ממנו לחלום איתו. סטרינגר עונה לו שהם לא צריכים לחלום יותר. אייבון מצליח לברר את מיקומו של סטרינגר ביום למחרת, ו2 החברים נפרדים כשכל אחד יודע שבגד בשני - אך אף אחד לא יודע שהשני בגד בו. כשסטרינגר מגיע לפגישה שקבע עם איש הנדל"ן אנדי קראוצ'ק הוא מוצא את עומאר שיורה בשומר הראש של קראוצ'ק. סטרינגר מבין שהוא עומד למות, בורח לגג אך שם מוצא את מוזון. סטרינגר מציע למוזון ועומאר כסף, אך עומאר מסרב ומספר לסטרינגר שאייבון הסגיר אותו. מוזון ועומאר הורגים את סטרינגר ובורחים. מקנולטי ובאנק מגיעים לזירה ומקנולטי מספר לבאנק שהצליח לתפוס את סטרינגר מדבר על עסקי הסמים בטלפון - הוא תפס אותו, אך סטרינגר לא יודע את זה. מקנולטי ובאנק עורכים חיפוש בדירתו של סטרינגר ומוצאים בה את הספר של אדם סמית', עושר העמים. מקנולטי נדהם מכך שרדף אחרי אדם כל כך הרבה זמן מבלי לדעת מי היה באמת - איש עסקים אינטליגנט ומחושב, ולא גנגסטר מהרחוב.
מקנולטי מקבל את המידע על אייבון מקולבין, ואייבון נעצר ביחד עם חלק גדול מאנשי הארגון שלו. קולבין מתוודה בפני רולס על האמסטרדם, מורד בדרגה ומפוטר. הארגון של סטנפילד חוגג את מותו של סטרינגר, כשמרלו מבין שכעת מערב בולטימור כולו בידיו. מקנולטי עוזב סופית את היחידה לפשעים חמורים ועובר לעבודות שיטור בנפה המערבית. בטעות זיהוי בלילה אחד פריזבלוסקי הורג שוטר אחר. הוא עוזב את המשטרה לטובת הוראה בחטיבת הביניים "טילמן". חברו של באבלס ג'וני נמצא מת ממנת יתר בהאמסטרדם, והאזור נסגר סופית.
עונה 4
העלילה מתחילה עם הסגנים של מרלו, סנופ וכריס שמוצאים דרך חדשה להסתיר מקרי רצח: החבאת הגופות בבתים נטושים ונעילת הבתים בעזרת אקדח מסמרים. הרצח הראשון הוא של לקס, חברו של בודי שהורג את פרויט אחרי שהוא מסתובב עם חברה שלו. לקס מגיע לאזור בו הוא נרצח אחרי שילד בשם ראנדי ווגסטאף אומר לו ללכת לשם - ומקבל על כך כסף מחבר נוסף של בודי בשם ליטל קווין. ראנדי הוא חלק מחבורה של 4 ילדים - הוא, מייקל לי, ניימונד ברייס (בנו של ווי ביי) ודוקי ווימס. ארבעת הילדים מסתובבים ברחובות ומשתעממים מחופשת הקיץ. ביום הראשון ללימודים הם מגלים שהמורה שלהם הוא רולנד פריזבלוסקי.
אמו של ניימונד מכריחה אותו לעבוד עבור בודי שמחזיק פינה משל עצמו במערב בולטימור. בודי נתקל במרלו שמודיע לו שהפינה מהיום שייכת לו. הוא מעסיק את מייקל במקום ניימונד ומרלו מתרשם ממייקל, ושולח את כריס להציע לו לעבוד אצלו. קולבין מתחיל קריירה חדשה כחוקר התנהגויות אלימות ומתחיל את המחקר בבית הספר של הארבעה, שם הוא מקים כיתה מיוחדת לילדים בעייתיים אליה נכנס ניימונד.
בינתיים רולס ממנה מפקד חדש ליחידת הפשעים החמורים, והוא מכריז על מבצע שאפתני נגד אנשיו של מרלו. המבצע מסתיים בכישלון חרוץ והשרידים האחרונים של היחידה - קימה ופרימון עוברים למחלקת הרצח. מקנולטי בנוסף לתפקידו החדש במשטרה מנהל מערכת יחסים עם בידי ראסל שעבדה איתו בחקירת הנמל, ומקנולטי מצליח להיגמל מהרגלי השתייה הישנים שלו.
ראנדי מקבל כסף מחבר לשכבה כדי שישגיח שאף מורה לא מתקרב בזמן שהוא אונס ילדה מהשכבה. המקרה מתגלה וראנדי עומד בפני האשמות קשות. כדי להציל את עצמו הוא מספר למנהלת בית הספר שהוא יודע על מקרה רצח, והרק מתחקר את ראנדי. אולם במקום להעביר את ראנדי לבאנק, השמועה על כך שראנדי מדבר עם המשטרה יוצאת והוא מותקף בבית הספר. הרק מחליט לבצע מעקב אחרי סטנפילד באמצעות מצלמה אותה הוא גונב ממחסן הציוד של המשטרה.
ברחוב באבלס עובד עם נער צעיר בשם שרוד, שמתדרדר במהרה לשימוש בסמים. שרוד ובאבלס נשדדים על ידי נרקומן מהסביבה, שמכה את באבלס בכל פעם שהוא רואה אותו.
פרופוזישן ג'ו מנסה לשכנע את מרלו להצטרף לקו-אופ, אך לא מצליח. כדי לגרום לו להצטרף לארגון ג'ו מספר לעומאר על משחק פוקר בו מרלו ישתתף ביחד עם עוד שחקנים עשירים. לאחר שעומאר שודד את המשחק ג'ו מספר למרלו שידע שיישדד. בנוסף ג'ו נותן למרלו עצה להתמודדות עם המצלמה שהרק שתל - לגנוב אותה. אם לא יקרה שום דבר לאחר מכן מרלו בבעיה רצינית ותחת הכוונת של הFBI, שכן הFBI עשיר מדי מכדי לדאוג למצלמה אחת. אולם אם אנשים ינסו להחזיר את המצלמה מרלו ידע שמדובר במשטרת בולטימור. מרלו מחליט להצטרף לקו-אופ ולנקום בעומאר בדרך יצירתית: הוא מפליל אותו ברצח. עומאר נעזר בבאנק שגורם למתלונן לשנות את העדות שלו. עומאר משתחרר, אך המתלונן נרצח על ידי כריס.
כשאביו החורג של מייקל משתחרר מהכלא הוא מחליט להצטרף לארגון של מרלו כדי שיוכל להשיג הגנה נגדו. הוא מבקש מכריס להרוג אותו וכריס עושה זאת. ככל הנראה אביו החורג של מייקל התעלל בו מינית, דבר שנשמע הגיוני לאור היחס החשדני שלו כלפי מבוגרים (לדוגמה כלפי קאטי, ממנו מייקל מנסה להימנע למרות שהוא מתאמן במכון הכושר שלו).
בכיתה המיוחדת של קולבין מערכת יחסים מיוחדת נרקמת בינו לבין ניימונד. אחרי שהאחרון נעצר קולבין מתנדב לשמור עליו עד שיוחזר לאמו. טומי קרקטי נבחר לראש העיר של בולטימור.
דווקא לאחר הצלחתם של קולבין ופרזבלוסקי בכיתתם הם נאלצים לעצור הכל וללמד את התלמידים שלהם לקראת המבחן הגדול בסוף השנה. קולבין מתמודד עם הניסיונות של הפיקוח לסגור לו את הכיתה בטענה שהיא יוצרת מעמדות ומחלקת את התלמידים.
עומאר שודד את אנשי הקו-אופ של ג'ו, ומתבדח עם חברו בוצ'י על כך שימכור את הסמים בחזרה לג'ו במחיר גבוה יותר. אולם עומאר מבין שזו אפשרות הגיונית ועושה את זה, למרות כעסו של צ'יז.
הרק מפוטר על גנבת המצלמה, ואילו מפקדו לשעבר קולבין מקבל אישור מווי-ביי לאמץ את ניימונד כדי שיוכל להצליח בעתיד ולא להיגרר לפשע ברחוב. גורלם של דוקי ומייקל לעומת זאת שונה לחלוטין: דוקי מצטרף לארגון של מרלו ומייקל מבצע את הרצח הראשון שלו. היחידה לפשעים חמורים מתחילה לעבוד על החקירה כשלסטר מגלה שגופות מוחבאות בבתים הנטושים - ובודי שומע שגם ליטל קווין נרצח, ומשוחח על כך עם מקנולטי. הפגישה ביניהם מתגלית וכריס וסנופ מגיעים להרוג את בודי. בודי נלחם על הפינה שלו ומסרב לעזוב אותה, והוא כמעט מצליח להרוג את סנופ וכריס. מאחוריו מגיע או-דוג, טירון בארגון של מרלו, ויורה בו פעמיים. מקנולטי שומע על מותו של בודי ומחליט לחזור ליחידה לפשעים חמורים. מרלו נפגש עם היוונים שהבריחו סמים בעבר דרך הנמל, ומתכנן להשתלט על עסקי הסמים ולגנוב לג'ו את האספקה למרות השותפות ביניהם.
עונה 5
לאחר יותר משנה של מעקב אחרי מרלו, ליחידה עדיין אין אפשרות לתביעה. קיצוצים בתקציב המשטרה מאלצים את היחידה להיסגר, מקנולטי נשלח למחלקת הרצח וחוזר להרגלי השתייה הישנים שלו. קיצוצים דומים בעיתון הבולטימור סאן גורמים לגל פיטורים ומפריעים לעורך העיתון גאס היינס לעשות את עבודתו. הוא נתקל בכתב צעיר בשם סקוט טמפלטון שמפרסם כתבות מופרכות, אולם הבכירים ממנו בעיתון מכריחים אותו להכניס אותן לעיתון כדי שיוכל לזכות בפרס פוליצר. מרלו נפגש עם היוונים אך לא מודע לכך שלסטר פרימון עדיין עוקב אחריו למרות שנשלח למצוא מידע מפליל על קליי דייוויס, שיעמוד בפני משפט על שחיתות.
כשבאנק ומקנולטי חוקרים מקרה רצח, מקנולטי השיכור מחליט לקחת צעדים קיצוניים והופך את מקרה המוות של המנוח לרצח. הוא מסביר לבאנק את התוכנית: לגרום לעירייה לחשוב שרוצח סדרתי תוקף בבולטימור, וכך להשיג כסף שישומש למימון חקירה נגד מרלו. לסטר פרימון שומע על התוכנית אך במקום להתנגד אליה כמו שציפה באנק, מסביר למקנולטי שהיא יכולה לעבוד אך עליו להפוך את מקרי הרצח לסנסציוניים יותר. על מנת לקשר בין מקרי הרצח מקנולטי קושר סרט אדום לידי ה"קורבנות".
בינתיים מרלו נעזר בצ'יז כדי למצוא את עומאר, שפרש מעסקי הפשע. צ'יז נותן למרלו את מיקומו של בוצ'י חברו של עומאר. כריס וסנופ מענים את בוצ'י והורגים אותו כדי לגרום לעומאר לחזור לבולטימור. ראש העיר קרקטי מפטר את בורל, והכתב סקוט טמפלטון מפברק ציטוט של סדריק דניאלס שמוציא אותו חתרן.
כשעומאר חוזר העירה, הוא מתחיל במסע הרג בו הוא הורג כמעט כל מקורב למרלו ולקו-אופ שהוא רואה. כשעומאר מתכוון להרוג את סלים צ'ארלס הוא מצליח לשכנע אותו שג'ו לא קשור למותו של בוצ'י. אולם ג'ו עדיין חושש מעומאר, ומתכונן לעזוב את העיר. כאן צ'יז בוגד בג'ו, מוסר את מיקומו למרלו שצופה בכריס הורג אותו. מרלו משלים את ההשתלטות על סחר הסמים בבולטימור וסוגר עסקה עם היוונים אחרי שאייבון בארקסדייל נפגש איתו בכלא ומבטיח לערוב עבורו. היוונים נותנים למרלו מספר טלפון דרכו יצור איתם קשר, מרלו מעביר את המספר למוריס לוי עורך הדין והרק שמונה לעוזרו אחרי שפוטר מהמשטרה גונב את המספר ומעביר אותו אליה. כשמקנולטי מפיץ את סיפור הרוצח הסדרתי לתקשורת טמפלטון מפברק שיחת טלפון עם "הרוצח", ומקנולטי משתמש בשיחה כעילה להשגת ציוד האזנה. פרימון מחבר את הציוד לטלפון של מרלו כשבמשטרה מאמינים שהציתות הוא ל"רוצח".
בארגונו של סטנפילד, כריס וסנופ מארגנים מארב לעומאר שמצליח להתחמק ממנו בשנייה האחרונה כשהוא קופץ מהמרפסת של דירה בקומה הרביעית. רגלו של עומאר נפגעת קשות אך הוא שורד. דוקי מוכה על ידי ילד ומחליט למצוא עבודה חדשה. הוא נתקל בפוט בחנות נעליים אך מבין שלא יוכל לעבוד בה כי הוא צעיר מדי. במקום זאת הוא עובד אצל סוחר זקן ומסייע לו להרים את הסחורות לעגלה. עומאר מתאושש וממשיך במסע הטרור שלו - כשהוא הורג ושודד את סוחריו של מרלו ואז נפטר מהכסף וקורא למרלו להתמודד מולו ברחוב. מרלו משתלט סופית על הקו-אופ, מקדם את צ'יז, מעלה את מחירי הסמים, מאשים את עומאר במותו של ג'ו ומודיע שלא יתקיימו מפגשים נוספים.
פרימון מגלה שמרלו מתקשר עם סוחריו בעזרת תמונות בהודעות טקסט, ומפצח את הקוד שלו. כל זאת בזמן שעומאר ממשיך להרוג את אנשיו של מרלו, כולל את סאבינו - לשעבר חייל בכיר בארגון של בארקסדייל. כשעומאר נכנס לחנות לקנות סיגריות, הוא לא שם לב לסביבתו ונרצח על ידי אותו ילד צעיר שמייקל הכה - קנארד. פרימון מצליח לאתר פגישה בין מרלו לסוחריו, ועם צו מעצר נגד מרלו וכריס שניהם נעצרים. מרלו מנסה לפענח מהיכן המשטרה גילתה וחושד במייקל. הוא שולח את סנופ שנשארה חופשייה להרוג את מייקל. אולם מייקל מבין שסנופ רוצה להרוג אותו, והורג אותה לפני כן. הוא אוסף את אחיו הקטן ומוריד אותו בבית דודתו, ואחר כך אוסף את דוקי ומסיע אותו לבית של הסוחר אצלו דוקי עובד. דוקי מהסס להיפרד ממייקל אחרי שהוא רואה את הסוחר משתמש בהרואין, אולם מבין שהוא חייב ללכת.
לאחר שקימה שומעת ממקנולטי על סיפור הרוצח הסדרתי היא מספרת לדניאלס על השקר. דניאלס, בתור ניצב המשטרה החדש, מודיע לקרקטי שמחליט להשתיק את הפרשה כדי שלא תפגע בסיכויו להיבחר למושל. כשעוזרו של קרקטי מבקש מדניאלס לשקר בנתוני הפשיעה כדי שיעזור לקרקטי להיבחר למשרת המושל של מרילנד, דניאלס מתאכזב ומחליט לפרוש מהעשייה הציבורית בתוך זמן קצר. עד אז, רולס ודניאלס מודיעים למקנולטי שימצא שם שיוכל להאשים בחקירת הרוצח הסדרתי ולאחר מכן יעזוב את המשטרה. פרימון מחליט לפרוש כשהוא מבין שיאלץ לעבוד ביחידה פחות אטרקטיבית כעונש.
לוי מגלה שהמידע על מרלו הושג באמצעות האזנה לא חוקית שלא אושרה על ידי בית המשפט. הוא מתכוון להשתמש במידע הזה כדי לבטל את כל האישומים אך התובעת הכללית רונדה פרלמן חושפת בפניו קלטת בה הוא מדבר על שיחוד חבר המושבעים. פרלמן ולוי קובעים שמרלו יוכל להשתחרר אם יפרוש מכל פעילות לא חוקית שבה הוא עוסק, ואם ייתפס מחדש ייעשה בראיות שימוש בבית המשפט למרות הנזק שהן יכולות לגרום למשטרה. מרלו מקבל את העסקה, מסיים את הקשר עם היוונים ומחליט להפוך לאיש עסקים - כשהוא למעשה הופך לסטרינגר בל החדש. מייקל הופך לשודד של סוחרי סמים, ושודד את מי שהחזיק בכסף של מרלו. כך מייקל הופך לעומאר החדש. בקו-אופ, צ'יז מתכנן לשלם את הכסף הנדרש לסגירת עסקה עם היוונים - אך סלים צ'ארלס שיודע שצ'יז בגד בג'ו הורג אותו.
ליאנדר סידנור, אחד הבלשים שעבדו עם היחידה לפשעים חמורים, נאלץ לחקור מקרה רצח ומבין שקיימת קנוניה מאחוריו וקשר שתיקה מסוים. כמו מקנולטי בעונה הראשונה הוא עוקף את הסמכויות שלו ופונה ישירות לשופט בבקשה לצו האזנת סתר. כך סידנור מסתמן כמקנולטי החדש.
מרלו פוגש אנשי עסקים עם מוריס לוי, אך יוצא מהפגישה במהלכה ומשוטט ברחוב. הוא נתקל ב2 נערים שמשוחחים על איך עומאר מת. הם מאיימים על מרלו ולא יודעים מי הוא. מרלו מכה אותם, מגלה שנדקר ומתאכזב מכך ששמו לא זכור בעיר כמו שמו של עומאר.
במונטאז' האחרון של הסדרה, מקנולטי משקיף על העיר בולטימור; לסטר פרימון נהנה מחיי הגמלאות עם שרדין שעבדה במועדון החשפנות; כריס טמפלטון זוכה בפרס פוליצר; סלים צ'ארלס הופך לברון הסמים החדש בעיר וסוגר עסקה עם היוונים; קרקטי נבחר למושל; סטאן ואלצ'ק ממונה למפכ"ל המשטרה החדש במקום דניאלס שנאלץ להתפטר; דוקי הופך למכור להרואין, כשהמעשים שלו מקבילים לאלה של באבלס; ביל רולס ממונה למפקח הכללי של משטרת מרילנד, בתור פרס מקרקטי על כך שסייע לו כשוטר; רונדה פרלמן ממונה לשופטת; כריס מרצה את מאסר העולם שלו ומתחבר לווי-ביי בכלא; באבלס, נקי לחלוטין, סועד עם המשפחה שלו שקיבלה אותו מחדש, וקנארד נעצר.
רקע
כותבי הסדרה העיקריים, דייוויד סיימון, שהיה כתב לענייני משטרה בעיתון בולטימור סאן, ואד ברנס, בלש משטרה לשעבר ומורה במערכת החינוך הציבורית בבולטימור, שאפו ליצור מציאות טלוויזיונית של חיים עירוניים, אמיתית ככל שניתן, ולשם כך השתמשו בניסיון החיים שלהם. סיימון אמר שחלק מהדמויות מבוססות על אנשים אמיתיים מבולטימור. כך למשל שם דמותו של סטרינגר בל (Stringer bell) מבוססת על שמות שני פושעים אמיתיים מבולטימור, סטרינגר ריד ורולנד בל. הסדרה מציגה תיאור מציאותי של עבודת המשטרה ועולמם של הפושעים. קיימים דיווחים על כך שפשעים אמיתיים נעשו בהתבסס על טכניקות פשיעה שנלמדו תוך כדי צפייה בסדרה וכן נעשה שימוש בטכניקות לעמידה בחקירה שנלמדו מהסדרה.
פריקוולים
במהלך העונה החמישית שודרו בHBO שלושה פריקוולים קצרים, כשתי דקות בקירוב כל אחד, המתארים התרחשויות שקדמו לפתיחת הסדרה. האחד מציג את דמות הגאנגסטר "פרופוזישן ג'ו" כילד צעיר בשנת 1962, השני את דמותו של עומאר בשנת 1985 והשלישי את פגישתם הראשונה של באנק ומק'נולטי בשנת 2000. לקטעים אלה רלוונטיות תמאטית בלבד, הנראטיב של הסדרה מוצג בשלמותו בחמש העונות הרשמיות. הפריקוולים נכללים באריזת הDVD השלמה של הסדרה.
דקלה קידר
ביוגרפיה
קידר נולדה בארצות הברית וגדלה במושב רמות השבים. למדה בתיכון תלמה ילין במגמת תיאטרון ובבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה במגמת תסריטאות. מתגוררת בתל אביב, נשואה ואם לשלוש בנות.
תסריטים, כתיבה ועריכה
כותבת, עורכת ויועצת לסדרות רבות למבוגרים ולנוער.
אדי בטלר
אדי בטלר (נולד ב-2 באוקטובר 1971) הוא זמר ישראלי-אמריקאי, שיצג את ישראל פעמיים באירוויזיון. בן קהילת העבריים מדימונה.
ביוגרפיה
הוריו של בטלר היגרו לישראל משיקגו, נדדו לליבריה ולאחר חזרתם ארצה השתקעו בדימונה. בטלר משתייך לקהילת העבריים מדימונה. בגיל 8 החל להופיע עם אחיו גבריאל בתוך הקהילה ומחוצה לה. ב-1990 בגיל 19 עבר לתל אביב והחל להופיע באירועים וגם כזמר ליווי. הזמר עבר תהליך גיור.
אירוויזיון 1999
בטלר הופיע באירוויזיון 1999 שנערך בירושלים כחבר להקת "עדן", שהתמודדה עם השיר "יום הולדת" שהגיע למקום ה-5. הלהקה התפרקה בשנת 2001, אך בטלר המשיך להופיע לאחר מכן בהופעות מזדמנות בארץ ובעולם.
אירוויזיון 2006
הוא ייצג את ישראל באירוויזיון 2006, לאחר שניצח בקדם-אירוויזיון עם שירו, "זה הזמן" (ללחן שלו, את המילים כתב יחד עם אורלי בורג ואסנת צבאג). השיר העפיל אוטומטית לגמר האירוויזיון בזכות הישגה של שירי מימון בשנה שלפני כן, (מקום רביעי באירוויזיון 2005), אך בגמר הוא סיים במקום ה-23 מתוך 24 משתתפים עם 4 נקודות בלבד, שניתנו על ידי צרפת.
במאי 2006 הוציא את הסינגל הראשון שלו, "את החלום".
חיים אישיים
לבטלר יש בת ובן – שחקן הכדורסל איתן בורג-בטלר מאשתו, אורלי בורג, אחותה של גלית בורג, בנוסף יש לו בת עדן, שעל שמה נקראה להקתו, ממערכת יחסים קודמת.
זיגפריד פון ואלדנבורג
זיגפריד פון ואלדנבורג (בגרמנית: Siegfried von Waldenburg; 30 בדצמבר 1898 – 24 במרץ 1973), היה מפקד בכיר בורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
קריירה מוקדמת
פון ואלדנבורג נולד ב-30 בדצמבר 1898 בגרוס ליפה, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. ב-15 ביולי 1916, במהלך מלחמת העולם הראשונה התגייס פון ואלדנבורג לצבא האימפריה הגרמנית, והצטרף לרגימנט הגרנדירים של המשמר ה-1 (אלכסנדר הראשון, קיסר רוסיה), ולחם עמו במהלך המלחמה. כחודש לפני סיום המלחמה הוא נלקח בשבי הבריטי, ממנו שוחרר בשנת 1920.
לאחר שחרורו הצטרף פון ואלדנבורג לפרייקור בשלזיה, ובשנת 1922 הצטרף לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-3 בדצמבר 1924 הוא נשא לאשה את יוטה פון אלטן, וב-1 באפריל 1925 הועלה לדרגת לויטננט. ב-1 במאי 1934 הוא הועלה לדרגת האופטמן, וב-1 באוקטובר 1936 הוא הועלה לדרגת מיור.
מלחמת העולם השנייה
בפרוץ מלחמת העולם השנייה היה פון ואלדנבורג קצין מטה בדיוויזיה ה-6, אשר הייתה חלק מהארמייה הראשונה בחזית המערבית, ובמהלך המערכה על צרפת לחמה עמה כחלק מהקורפוס ה-40 במסגרת הארמייה ה-16. ב-1 במרץ 1940 הוא הועלה לדרגת אוברסט לוטננט, וב-25 באוקטובר 1940 מונה לראש המטה של הקורפוס ה-12. במהלך מבצע ברברוסה הוא לחם עם הקורפוס כחלק מארמיית הפאנצר השנייה, והשתתף בקרב סמולנסק, ולאחר מכן בבלימת מתקפת הנגד הרוסית סביב מוסקבה, כחלק מהארמייה הרביעית. ב-1 בפברואר 1942 הוא הועלה לדרגת אוברסט, ובמרץ 1942 הוא מונה לנספח הצבאי בשגרירות גרמניה ברומא. ב-17 באפריל 1944 הוא מונה למפקד רגימנט הפאנצרגרנדיר ה-26, שהיה חלק מדיוויזיית הפאנצר ה-24, וב-14 בספטמבר 1944 הוא מונה למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-116. ב-1 בדצמבר 1944 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור, וב-9 בדצמבר הוענק לו עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. לאחר מכן הוא לחם עם הדיוויזיה בקרב על הבליטה ובכיס הרוהר, וב-15 באפריל 1945 הוא נלקח בשבי.
יגאל לב
יגאל לֵב (15 בדצמבר 1933 – 9 בנובמבר 2001) היה סופר, עיתונאי ותסריטאי ישראלי.
משפחתו וילדותו
יגאל לב נולד בישראל לטייבלה ואברהם לב, הבכור בין שלושת בניהם יגאל, משה והצעיר נחום. אחיו,, נהרג בעת שרותו הצבאי בצנחנים בשנת 1961 והוא בן 18. עד גיל 21 התגורר בקיבוץ גבעת השלושה, כאשר את תקופת לימודיו העל יסודיים עשה בקיבוץ עין חרוד, שם שהה עד גיוסו לצה"ל. לאחר שהשתחרר עזב את המסגרת הקיבוצית. למרות שעזב את הקיבוץ בגיל צעיר, נותרו בו מנטליות, סגנון דיבור והופעה חיצונית של "קיבוצניק" עד אחרית ימיו.
המשיך לשרת במילואים והגיע עד לתפקיד מג"ד.
אביו, אברהם לב (לעוו) (1910–1970), היה משורר שהשתייך לקבוצת "יונג וילנה", זרם ספרותי יהודי-יידישאי וילנאי. בארץ נמנה אברהם לב על חבורת משוררי היידיש בארץ ישראל. בנו יגאל, כצבר שאינו דובר יידיש, התוודע אל יצירת אביו באמצעות שירה מתורגמת.
חינוכו היה נוקשה, אופייני לתקופת הלינה המשותפת בקיבוצים, ובלתי רגשי. בבגרותו לא העביר ביקורת על דרך חינוכית זו ואפילו ניסה למצוא בה יתרונות כמו: חוסן נפשי ורגשי, יכולת להיות שותף, עמידה על הדעה האישית ויצירת דימוי עצמי חיובי. בספרו האחרון, "קדיש לאברהם", ספר המבוסס על זיכרונותיו ותחקיריו ועל יומנו של אביו, עבר לב תהליך של חיפוש שורשים השזור בסיפורם של בני העלייה החמישית, שעלו בראשית שנות השלושים של המאה העשרים והיו לדעתו "מגש הכסף של החברה הישראלית".
יגאל לב נישא פעמיים. אשתו השנייה, זאבה (חסונה), הייתה בתו של עורך החדשות של "מעריב" אהרן קלאוס. היה אב לשלושה בנים: יונתן, צייר החי בניו יורק, ערן, עורך דין במקצועו וניר, בעל תואר שני בשמאות. משנת 1963 ועד מותו התגורר בבית מגורי העיתונאים, בניין מגורים בשכונת יד אליהו בתל אביב שבו התגוררו כמה עיתונאים מרכזיים, ובהם יוסף לפיד ולוי יצחק הירושלמי.
חייו המקצועיים
כחייל השתתף לב ברבות ממלחמות ישראל וסיים את שירותו הצבאי בתפקיד מג"ד בדרגת סגן-אלוף במילואים. על תקופה זו העיד כי: "המלחמות שבהן השתתפתי הניבו כמה מספרי הטובים". הוא למד פילוסופיה באוניברסיטה העברית.
את פעילותו העיתונאית החל בעיתון "למרחב". שנים רבות עבד כעיתונאי ב"מעריב" ופרסם את המדור "פנטהאוז" במוסף "סופשבוע", משנת 1959.
ב-1973 כתב את התסריט לסרטו של ג'ורג' עובדיה, "קוראים לי שמיל".
לב היה יושב ראש האיגוד הארצי של עיתונאי ישראל וחבר נשיאות מועצת העיתונות. על פעלו זכה בפרס שווימר לעיתונות. כסופר פרסם למעלה מארבעים ספרים, רבים מהם רבי-מכר. לאחר מלחמת יום הכיפורים הגיע לשיא כוחו כיוצר, בהטיפו נגד המלחמה. ספריו תורגמו לשפות רבות. ב-27 בדצמבר 1989, נשלח למערכת העיתון מעריב מכתב ובו איום לפגוע בו. המכתב נחתם על ידי "מרכז הסיקריקים" (ארגון ימין רדיקלי שפעל אז בישראל), בו נאמר: "לכבוד מר יגאל לב, דובר אש״ף המכובד. לידיעתך, אתה על הכוונת, תיזהר".
לאחר המלחמה שימש כתסריטאי של סדרת הטלוויזיה המצליחה, "גם אנו שופטים". הסדרה פנתה אל הנוער, והציבה מולו דילמות ערכיות.
נפטר ב-9 בנובמבר 2001, לאחר שלקה בהתקף לב. ארונו הוצב בבית העיתונאים בתל אביב, קודם ללווייתו. שרים ועורכי עיתונים עברו על פניו וספדו לו. נקבר בטקס חילוני בבית העלמין של קיבוצו, גבעת השלושה.
אלי שמיר
אלי שמיר (נולד ב-1934 בירושלים) הוא פרופסור אמריטוס למתמטיקה ולמדעי המחשב באוניברסיטה העברית בירושלים.
אודות
שמיר נולד בירושלים ולמד בבית הספר תחכמוני ובתיכון בית הכרם. בעת מלחמת העצמאות התנדב בביצורים ובחפירת תעלות נגד שריון בירושלים. בשנת 1951, כשהוא בן 17, זכה במלגת מחיה ולימודים באוניברסיטה העברית, שבה למד מתמטיקה. הוא המשיך את הלימודים בעתודה האקדמית של צה"ל ושימש כקצין חקר הביצועים הראשון בחיל האוויר. בשנת 1963 סיים את עבודת הדוקטורט בהנחיית פרופ' שמואל אגמון.
לאחר שחרורו מצה"ל חזר ללמד באוניברסיטה העברית. בשנת 1968 מונה לפרופסור חבר ובשנת 1973 מונה לפרופסור מן המניין. בשנת 2002 יצא לגמלאות. בנוסף לימד שמיר באוניברסיטאות ברקלי ו-נורת'ווסטרן בארצות הברית.
בשנת 1970 יסד יחד עם פרופ' מיכאל רבין את המחלקה למדעי המחשב במסגרת המכון למתמטיקה באוניברסיטה העברית.
שמיר משמש משנת 2000 כיושב ראש עמותת עוצמה - פורום ארצי של משפחות נפגעי נפש.
ארגנטינה, 1985
ארגנטינה, 1985 (בספרדית: Argentina, 1985) הוא סרט דרמה היסטורית ארגנטינאי, שהופק ובוים על ידי סנטיאגו מיטרה ונכתב על ידי מיטרה ומריאנו ינאס. מככבים בו ריקרדו דרין, חואן פדרו לנסאני, אלחנדרה פלצ'נר ונורמן בריסקי. הסרט הוקרן בפסטיבל ונציה ב-3 בספטמבר 2022, והוא המועמד הארגנטינאי לפרס אוסקר לסרט הבין-לאומי הטוב ביותר ולפרס גויה הספרדי.
עלילה
מבוסס על אירועים אמיתיים. הסיפור עוקב אחר האירועים סביב משפט החונטות ב-1985, שבו עמדו לדין ראשי הדיקטטורה האזרחית-צבאית האחרונה של ארגנטינה (1976–1983). במרכז הסרט מוצגת עבודתם של קבוצת עורכי דין בראשות התובעים חוליו סזאר שטראסרה ולואיס מורנו אוקמפו נגד האחראים לדיקטטורה העקובה מדם בתולדות ארגנטינה.
קדחת דנגי
קדחת דנגי היא מחלה נגיפית הנגרמת על ידי נגיף דנגי ומועברת באמצעות יתושים מהסוג אדס. המחלה נפוצה במיוחד באזורים טרופיים וסובטרופיים, וכן במטיילים המגיעים לאזורים אלה. זוהי מחלה רב-מערכתית המתבטאת בשלב הראשון בחום, מלווה לעיתים בכאבים ובפריחה, שלאחריהם, במיעוט המקרים, ייתכן שלב קריטי שבו עלול החולה לאבד נוזלים ולדמם, ולבסוף, שלב החלמה המגיע מאליו. במהלך השלב הקריטי עלולה המחלה להסתבך וללבוש צורה של תסמונת הלם דנגי או קדחת דנגי דימומית, במיוחד כאשר מדובר בהדבקה שנייה שלא מאותו זן של הנגיף. הטיפול במחלה הוא טיפול תומך בלבד, בעוד המניעה מתמקדת בעיקר בהתמגנות מפני היתוש המעביר את המחלה ובבקרה על שטחי תפוצתו. קיים חיסון חדש למחלה אשר אושר ב-11 מדינות עד לינואר 2018. ב-1 במאי 2019 החיסון אושר על ידי ה-FDA באופן מוגבל, לילדים בלבד שמתגוררים באזורי סיכון. הוא אינו מומלץ עבור אנשים שלא חלו מעולם בנגיף. מספר חיסונים נוספים נמצאים בשלבי ניסוי מתקדמים.
נכון לשנת 2019, קדחת דנגי מוגדרת על ידי ארגון הבריאות העולמי כאחד מעשרת האיומים הגדולים ביותר על בריאות האנושות ומוגדרת אחת מ-17 מחלות טרופית מוזנחות שיש למגר מהעולם.
העברת המחלה לבני אדם
היתוש שמעביר את הדנגי פעיל בשעות היום ונפוץ בעיקר באזורים עירוניים, בבתי מגורים ובסביבתם. המחלה מועברת על ידי יתוש האדס המצרי, ולעיתים נדירות גם על ידי יתוש הטיגריס האסייתי (אאדס אלבופיקטוס).
המחתרת היהודית באלג'יריה
המחתרת היהודית באלג'יריה (בצרפתית: La clandestinité juive en Algérie) הוקמה ב-8 בנובמבר 1942 במהלך מלחמת העולם השנייה והשואה. מטרתה העיקרית הייתה לפעול כנגד הכיבוש הנאצי באלג'יריה.
קדחת דנגי
תפוצה
המחלה נפוצה בעיקר בעונות הגשומות במדינות בעלות אקלים טרופי כמו בנגלדש והודו. בעקבות שינויים באקלים העולמי, התארכה באופן משמעותי עונת הפעילות של המחלה (למשל, בשנת 2018, כמות קורבנות המחלה בבנגלדש הייתה הגבוהה ביותר מזה שני עשורים). בעקבות שינויים אלו, לאורך העשור השני של המאה ה-21, החלה המחלה להתפשט למדינות ממוזגות יותר כמו נפאל, בהן המחלה לא נמצאה עד אז.
המחתרת היהודית באלג'יריה
הרקע להיווצרותה של המחתרת
אלג'יריה נכבשה על ידי צרפת בשנת 1830 והוכרזה בשנת 1848 כשטח צרפתי. בשנת 1940, בעקבות כיבוש צרפת בידי הגרמנים, הפכה אלג'יריה במהלך מלחמת העולם השנייה למדינה תחת חסות ממשלת וישי, שנודעה בשיתוף הפעולה ההדוק שלה עם הנאצים. ממשל וישי שבראשו עמד הגנרל אנרי פיליפ פטן, ביטל את "צו כרמיה" (צו שניתן ב-1870 בצרפת והעניק לכ-35 אלף יהודי אלג'יריה אזרחות צרפתית), ובכך ניתן האות למסע דה-לגיטימציה שהתנהל נגד הקהילה היהודית.
המחתרת היהודית באלג'יריה קמה לשם מטרה פוליטית כללית – שחרור צרפת מן הכיבוש הגרמני – ולא למען אינטרסים יהודיים ספציפיים. הדעה המקובלת בין חברי המחתרת הייתה שאינטרסים אלה יבואו על סיפוקם לאחר השגת המטרה הכלל-צרפתית, ביטול הכיבוש הגרמני. המשטר של וישי האשים את היהודים בגיוס כספים למען בריטניה. היהודים הואשמו בתבוסתה של צרפת ורבים מתושבי אלג'יריה קראו לגרשם מאלג'יריה בכך שבזזו מחנויות היהודים באלג'יר (הביזה הייתה אחד מסימני האלימות ביוזמת המשטר הצרפתי החדש).
קדחת דנגי
תסמינים וסימנים
אחרי העקיצה עובר הנגיף תקופת דגירה של ארבעה ימים עד שבוע, שבסופה מתפרצת המחלה, המתבטאת בתחילה בעלייה פתאומית בחום, כאב ראש, סחרחורות, כאבים עזים בשרירים ובפרקים, וכעבור שלושה או ארבעה ימים מופיעה פריחה. פריחה מיוחדת זו מכונה "פריחת הדנגי" והיא אופיינית בכך שהיא מופיעה עם דימום נקודתי בצבע אדום מבריק המופיעה בבית החזה ובחלקי הגפיים התחתונים; בכמה חולים הפריחה התפשטה על רוב חלקי גופם. עלולה להופיע גם דלקת קיבה המלווה בכאבי בטן, שלשולים בחילות, והקאות, וחוסר תיאבון. כאשר המחלה מתפרצת בגוף היא תוקפת את טסיות הדם, אותו חלק האחראי על קרישת הדם. לכן עורכים מעקב צמוד אחר החולים כדי לוודא שמצב טסיות הדם בגוף לא מגיע לרמות נמוכות מדי. בזמן המחלה עלולים החולים לדמם מחלל הפה, אוזניים, עיניים. לכן גם מופיעה הפריחה הידועה, שהיא למעשה קרישי דם קטנים שנוצרים על פני העור (עדות להתקדמות הווירוס). קדחת הדנגי היא מחלה מסכנת חיים, שאין לה תרופה, ואחוז התמותה בקרב החולים בה עומד על פחות מ-0.1%. החולה בה מקבל תמיכה לגוף על ידי עירוי, נוזלים ומנוחה מוחלטת. חל איסור לטוס בזמן המחלה.
המחתרת היהודית באלג'יריה
הרקע להיווצרותה של המחתרת
הצעדים האנטי-יהודיים החלו להופיע בזה אחר זה: ביטול 'צו כרמיה' 'וצו מרשאנדו', שאסר על כל צורת הסתה על רקע דת או גזע. כמו כן נקבע 'מעמד היהודים' לפיו אדם מוגדר כיהודי אם שניים או שלושה מהורי-הוריו היו יהודים והוא עצמו נשוי ליהודיה. נאסר על היהודים לעבוד במינהל ציבורי, בית משפט, הוראה, רשויות מקומיות, תקשורת, צבא, תעשיית הקולנוע ואומנות הבמה. בין השנים 1941–1942 התקיימה 'אריזציה של הרכוש היהודי', הופקעו הנכסים של היהודים והם פוטרו מענפי הבנקאות, הביטוח והבורסה. הורחקו תלמידים יהודים מבתי הספר היסודיים והתיכוניים מן הלימודים וגם הסטודנטים היהודים מאוניברסיטת אלג'יר התבקשו לעזוב את לימודיהם. בנוסף, בתקופת וישי נאסרה הפעילות הציונית מטעם שלטון וישי בכל צפון אפריקה והגדירה מחדש את יהודי אלג'יריה כ"יהודים" ולא כ-"צרפתים". המחתרת הוקמה למטרה אחת והיא להגן על חיי היהודים.
קדחת דנגי
תסמינים וסימנים
סיכון במחלה זו הוא הידבקות בפעם שנייה. לאחר העקיצה הראשונה הגוף מקבל חיסון טבעי מהזן הספציפי בו נדבק החולה, אך אם החולה נדבק באחד הזנים האחרים, מערכת החיסון עלולה להגיב בעוצמת יתר ולגרום לדימום פנימי וחיצוני העלול לסכן את חיי החולה.
המחתרת היהודית באלג'יריה
פעילותה של המחתרת
עם ריבוי החוקים האנטישמים כנגד הקהילה היהודית, התאגדו כמה צעירים שמפקדם היה ז'וזה אבולקר.
חברי המחתרת לא השלימו עם היחס הגזעני של משטר וישי כלפי היהודים, ואבולקר צירף אליו כמה מאנשי משפחתו וכמה סטודנטים יהודים. הם הקימו את המחתרת היהודית באלג'יריה שסיפור הכיסוי שלה היה קבוצת כושר וספורט שנקראה  ג'יאו גרא , שמו של מאמן הספורט הלא-יהודי שנשכר על ידם ולא היה מודע לסיפור מאחורי פעילותו. המחתרת הגנה על היהודים מאלימות, רכשה כלי נשק והפיצה כרוזים נגד השלטונות.
הסיוע העיקרי של המחתרת היה במבצע לפיד. מבצע זה החל ב-23 באוקטובר 1942. מטרתו של מבצע לפיד היה כיבוש אלג'יריה על ידי הבריטים וסיום שלטון וישי.
חברי המחתרת
בעקבות השנאה כלפי היהודים התאגדו כמה צעירים יהודים בראשות ז'וזה (יוסף) אבולקר.
מקדש אנטונינוס ופאוסטינה
מקדש אנטונינוס ופאוסטינה היה מקדש שעמד בפורום של העיר רומא בשיאה של האימפריה הרומית. המקדש עמד בפורום לצד הויה סאקרה (הדרך הקדושה), אל מול הרֶג'ה.
המקדש הוקם בשנת 141 על ידי הקיסר אנטונינוס פיוס והוקדש לאשתו פאוסטינה, שהוכרזה כאלה לאחר מותה. לאחר מותו של הקיסר, שהוכרז אף הוא כאל בשנת 161 ביוזמת יורשו מרקוס אורליוס הוקדש המקדש גם לו.
בשנת 1602 הפך המבנה לכנסיית סאן לורנזו ממירנדה. נעשה ניסיון בימי הביניים להרוס את חזית המבנה שנותרה בסגנון יווני קלאסי באמצעות הפלת העמודים. מאחר שהעמודים היו שקועים בשפכים שהצטברו בויה סאקרה במשך השנים, ובשל חוזקם העמודים נותרו עומדים. ניתן לראות עליהם גם בימינו את החריצים שנוצרו בעת ניסיונות אלה.
ישראל באולימפיאדת רומא (1960)
נושא דגל ישראל בטקס הפתיחה היה האתלט גדעון אריאל.
אופניים
הרוכבים מישראל סבלו מחוסר ברכב ליווי. הרכב שנועד ללוותם נלקח על ידי נשות העסקנים שליוו את המשלחת לצורך מסע קניות. בן דוד נפסל לאחר שמשקפיו נפלו והוא רכב בניגוד לכיוון המירוץ כדי לחפשם. אוחיון היה מעורב בנפילה של מספר רוכבים ואופניו יצאו מכלל פעולה וגם הוא פרש מהמרוץ.
משפט ההדדיות הריבועית
בתורת המספרים, משפט ההדדיות הריבועית הוא משפט באריתמטיקה מודולרית המספק תנאים לפתירות של משוואות ריבועיות מודולו מספרים ראשוניים. המשפט למעשה מקשר בין היכולת לפתור שתי משוואות מודולריות ריבועיות. הוא נוסח לראשונה בידי אוילר ולז'נדר (שהוכיח אותו למקרים פרטיים), אך היה זה גאוס שהוכיח אותו במלואו לראשונה, בשנת 1796. למשפט יש ניסוחים רבים, אך הקביעה הסטנדרטית ביותר שלו היא כדלהלן:
חוק ההדדיות הריבועית:
חוק זה מאפשר חישוב ישיר של סימן לז'נדר, ומאפשר לקבוע האם ישנו פתרון טבעי למשוואה מודולרית מהצורה בעבור p ראשוני אי-זוגי; כלומר, במילים אחרות, לקבוע את "הריבועים המושלמים" מודולו p. בקריפטוגרפיה, המשפט מאפשר גם להכריע בשאלה האם מספר ראשוני נתון p הוא שארית ריבועית מודולו מספר ראשוני גדול בהרבה q במהירות רבה יותר: בעוד שבדיקה נאיבית של כל הריבועים מודולו q עשויה לצרוך זמן חישוב רב, המשפט מאפשר לקצר משמעותית את הבדיקה באמצעות בדיקה של q מודולו p (כך שיש לבדוק רק p ריבועים). אף על פי כן, המשפט הוא תוצאה לא-קונסטרוקטיבית: הוא לא מצביע על שיטה יעילה למציאה של פתרון כזה.
המשפט נחשב לנקודת ציון בתורת המספרים הקלאסית ולתוצאה מפתיעה מאוד; בעוד שבעבור קונגרואנציות ליניאריות משפט השאריות הסיני אומר לנו שההתנהגות של דברים מודולו מספר ראשוני מסוים p היא בלתי תלויה בהתנהגות שלהם מודולו מספר ראשוני אחר q, חוק ההדדיות הריבועית קובע התנהגות שונה עבור קונגרואנציות ריבועיות, ומראה שישנה תלות הדדית מסוימת בין ההתנהגויות - מגביל את. בכך הוא מרמז על מבנה אריתמטי נסתר ועמוק יותר, ומבחינה היסטורית גילויו, הוכחתו והניסיונות להכלילו היו בין הזרזים העיקריים להתפתחות תורת המספרים המודרנית.
היסטוריה
בראייה היסטורית, המשפט הוא אחד הסימנים המובהקים להפיכתה של תורת המספרים למדע מגובש, שכן בעוד שתרבויות רבות הגיעו למידה מסוימת של ידע ותובנה על תבניות ריבועיות (עוד בימי הביניים), לא ניתן למצוא עדויות לרמה מתמטית שמתקרבת למשפט עד שלהי המאה ה-18. יוצא אחד מן הכלל הזה הוא פייר דה-פרמה, אשר ניתן לראות כמה מטענותיו על הצגה של מספר ראשוני על ידי תבניות ריבועיות מסוימות כמרכיבות יחדיו את הטענה המכונה "משפט ההדדיות הריבועית". עם זאת, פרמה עצמו מעולם לא ניסח את המשפט במפורש. משפט ההדדיות הריבועית נוסח לראשונה במפורש בידי אוילר ולז'נדר (שהוכיח אותו למקרים פרטיים), אך היה זה גאוס שהוכיח אותו במלואו לראשונה, בשנת 1796. גאוס כינה אותו בשם "משפט הזהב", וניתן לראות עדות לחיבה שרחש לו בכך שכתב לו שמונה הוכחות שונות במהלך חייו (שתיים מהן פורסמו לאחר מותו).
ההוכחה הראשונה שלו, ממאמרים 125-146 של ספרו "מחקרים אריתמטיים", הייתה אינדוקטיבית באופיה. ההוכחה השנייה שלו, ממאמר 262 של ספרו זה, עשתה שימוש בתאוריית הגנוס של תבניות ריבועיות. ההוכחות הראשונות של גאוס היו טכניות באופן יחסי ולא שפכו אור על התשובה לשאלה: מדוע בעצם חוק ההדדיות הריבועית נכון? המצב הזה השתנה כאשר גאוס עשה שימוש בסכומי גאוס ריבועיים כדי להראות ששדות ריבועיים הם תת-שדות של שדות ציקלוטומיים, והסיק באופן לא מפורש את ההדדיות הריבועית ממשפט הדדיות עבור שדות ציקלוטומיים. הוכחה זאת שימשה כמעין מנשר (בוסרי ביותר) של תורת שדות המחלקה, תורה שניתן לראות אותה כהכללה מרחיקת לכת של ההדדיות הריבועית.
מאז פורסמו הוכחות רבות נוספות; בשנת 2000 פורסם ספר שהכיל רשימה של לא פחות מ-196 הוכחות שונות. מאז פרסום זה עובד המחבר על חלקים נוספים לספרו ומספר ההוכחות המעודכן עומד בדצמבר 2009 על 233..
מוטיבציה וניסוח בסיסי
חוק ההדדיות הריבועית קובע כי מספר ראשוני q הוא שארית ריבועית מודולו מספר ראשוני p בהתניה בתוצאת הקונגרואנציה ההפוכה; בניסוחו הבסיסי, המשפט מקשר בין היכולת לפתור את שתי המשוואות הבאות: אם \ p,q הם שני מספרים ראשוניים אי זוגיים, אז המשוואות הן:
כלומר, השאלה היא מתי כל אחד מהמספרים הוא ריבוע מודולו המספר השני.
על פי המשפט, התשובה לשאלה זו תלויה בשארית של \ p,q בחלוקה ב-4. אם השארית של שניהם בחלוקה ב-4 היא 3, קיים פתרון לאחת מהמשוואות אם ורק אם לא קיים פתרון לשנייה. לעומת זאת, אם השארית בחלוקה ב-4 של לפחות אחד משני הראשוניים היא 1, הרי שקיים פתרון לאחת מהמשוואת אם ורק אם קיים פתרון לשנייה, ומכאן נובע שם החוק "חוק ההדדיות הריבועית" - כלומר חייבת להיות הדדיות בפתירות הקונגרואנציות הריבועיות (במקרה השני).
דוגמה
אם (עבור שניהם, השארית בחלוקה ב-4 היא 1), קיימים פתרונות לשתי המשוואות:
לעומת זאת, אם \ p=5, q=13 (גם כאן, השארית בחלוקה ב-4 היא 1 עבור שניהם) לא קיים פתרון לאף אחת מהמשוואת (ניתן להיווכח בכך על ידי בדיקה ישירה).
כעת, אם \ p=7, q=19 אז השארית בחלוקה ב-4 של שני המספרים היא במקרה זה 3, וניתן לראות כי קיים פתרון למשוואה הראשונה:
אך בדיקה ישירה מעלה כי לא קיים פתרון למשוואה השנייה.
נשים לב כי לא ניתנת שיטה נוחה למציאת הפתרונות, אלא רק מוצבע על הקשר בין קיומם.
משפטי עזר
קיים פתרון אם ורק אם \ p משאיר שארית 1 בחלוקה ב-4. לדוגמה, עבור \ p=29 קיים הפתרון:
המשפט השני עוסק במשוואה:
ועל פיו יש למשוואה פתרון אם ורק אם \ p משאיר שארית של 1 או 7 בחלוקה ב-8.
ניסוח בעזרת סימן לז'נדר
ניתן לנסח את המשפט בצורה קומפקטית יותר באמצעות סימן לז'נדר, המוגדר בצורה הבאה עבור \ p ראשוני אי זוגי ו-\ a שלם כלשהו:
בסימונים אלו, משפט ההדדיות הריבועית ומשפטי העזר יכולים להיות מנוסחים בצורה הבאה:
הוכחה
ההוכחה המתוארת כאן, היא ההוכחה השלישית של קרל פרידריך גאוס למשפט ההדדיות הריבועית.
למה 1: הלמה של גאוס: יהי p מספר ראשוני אי זוגי, ונניח ש- a זר ל- p. אם n הוא מספר המספרים בקבוצה המשאירים שארית גדולה מ- p/2 כשמחלקים אותם ב-p, אז:, כאשר הוא סימן לז'נדר.
הוכחה. מכיוון ש- a זר ל- p, כל \ (p-1)/2 המספרים בקבוצה S שונים זה מזה מודולו p. נסמן ב- את שאריות החילוק הקטנות מ- p/2, וב- את שאריות החילוק הגדולות מ- p/2. המספרים כולם חיוביים וקטנים מ- p/2. יתרה מזו, אלו מספרים שונים, מפני שאם , כאשר ו-, , והרי המכפלות בקבוצה S הן תמיד בגורמים קטנים מ- p/2.
אם כך, המספרים ברשימה הנ"ל שווים למספרים בסדר כלשהו, ומכפלתם שווה ל- ; לכן . מצד שני, המספרים  מהווים סידור מחדש של הקבוצה S, ומכאן ש- . לכן . אבל לפי מבחן אוילר,.
למה 2: אם p הוא מספר ראשוני אי זוגי ו-a הוא מספר שלם אי זוגי המקיים 1 =(gcd(a,p אז:
הוכחה: בדומה ללמה של גאוס.
הוכחת משפט ההדדיות הריבועית: נתבונן בשתי הקבוצות הבאות: {N = {1,2,...,(p-1)/2 ו- {M = {1,2,...,(q-1)/2. מספר הזוגות (m,n) כאשר m נבחר מתוך הקבוצה M ו-n נבחר מתוך הקבוצה N שווה לפי עקרון כפל האפשרויות ל-. נחלק את קבוצות הזוגות (m,n) לשלוש קבוצות: האחת אשר הזוגות בה מקיימים: \ n/m < p/q, השנייה: \ n/m = p/q, השלישית: \ n/m > p/q. אם \ n/m = p/q אז נקבל: nq = pm, ומאחר ש-p ו-q זרים נקבל ש-q מחלק את m, סתירה, לכן אין זוגות כאלה. לכל m, מספר המספרים הטבעיים n הקיימים את התנאי בקבוצה הראשונה הוא בדיוק [mp/q] ולכל n מספר המספרים הטבעיים m המקיימים את התנאי בקבוצה השלישית הוא בדיוק [nq/p]. מאחר שסה"כ הזוגות הסדורים (m,n) שווה לסכום הזוגות המשתייכים לקבוצה הראשונה ולקבוצה השלישית, נקבל:
=.
אבל לפי למה 2: ו-: , ולכן: ובכך נשלמה הוכחת משפט ההדדיות הריבועית.
הכללה לסימן יעקובי
בהינתן מספר שלם אי זוגי \ b מגדירים את סימן יעקובי באמצעות סימן לז'נדר בצורה הבאה: אם הוא פירוק לגורמים של \ b (הגורמים אינם בהכרח שונים זה מזה) אז סימן יעקובי מוגדר כך לכל \ a שלם:
תחת הכללה זו ניתן לנסח את משפט ההדדיות הריבועית בצורה דומה עבור סימן יעקובי: אם \ a,bשני מספרים שלמים אי זוגיים חיוביים וזרים, אז:
דוגמה לשימוש
נראה כיצד לעשות זאת תוך שימוש במשפט ההדדיות הריבועית ובשתי תכונות בסיסיות של סימן לז'נדר:
בעזרת המשפט ושתי תכונות אלו נקבל:
כאשר המעבר האחרון נובע מכך ש-17 מתחלק ב-8 עם שארית 1 ולכן:
כעת, נמשיך בצורה דומה:
ושוב נעשה את אותו הדבר בדיוק:
וקיבלנו שאין למשוואה פתרון. המעבר האחרון נובע מכך ש- לכל \ p (למעשה, לכל \ p ראשוני ולכל \ a, על פי הגדרה).
קלאודיה שיינבאום
קלאודיה שיינבאום פרדו (בספרדית: Claudia Sheinbaum Pardo; נולדה ב-24 ביוני 1962) היא מדענית, פוליטיקאית וסופרת מקסיקנית ממוצא יהודי, המכהנת מאוגוסט 2018 כראש עיריית מקסיקו סיטי מטעם הקואליציה "Juntos Haremos Historia". בשנת 2007 זכתה, יחד עם שאר חברי הפאנל הבין-ממשלתי לשינוי האקלים, בהם אל גור, בפרס נובל לשלום.
משפחה
קלאודיה שיינבאום נולדה ב-24 ביוני 1962 במקסיקו סיטי. והיא בתו השנייה של הכימאי קרלוס שיינבאום יוסלביץ והביולוגית אנני פרדו סמו. היא הייתה נשואה לקרלוס אימאז גיספרט בין השנים 1987–2016.
אקדמיה
לשיינבאום תואר ראשון בפיזיקה עם התמחות בתרמודינמיקה ותואר שני בהנדסת אנרגיה. את הדוקטורט בהנדסה סביבתית עשתה במעבדה הלאומית לורנס ברקלי, מטעם האוניברסיטה האוטונומית הבינלאומית של מקסיקו (UNAM). בשנת 2007 הצטרפה לפאנל הבין-ממשלתי לשינויי סביבה של האו"ם כמומחית בתחום הסביבה והתעשייה, ובמסגרת פעילות זו כתבה, יחד עם שאר חברי הקבוצה את הדו"ח AR4, עליו זכתה הקבוצה בפרס נובל באותה שנה.
פרסומים מדעיים
לשיינבאום מעל 100 פרסומים מדעיים ושני ספרים בתחום האנרגיה, סביבה ופיתוח, בהם:
סמוסה
סמוסה הוא מאפה הנאכל כחטיף במטבחי דרום אסיה ובייחוד בהודו, בבנגלדש, בנפאל ובפקיסטן. מקורו של מאכל זה במאה ה-10 במרכז אסיה.
מאכל זה לרוב עשוי בצורת משולש או ארבעון, והוא עשוי בצק הממולא תפוחי אדמה, בצל ואפונה המטוגן בשמן עמוק.
יש הממלאים את המאפה במיני בשר או דגים. המילוי מתובל בתבלינים שונים ובהם צ'אטני, מנטה, כוסברה או תמרינדי.
הסאמוסה מוגשים לרוב כחלק מצ'אט (מגש חטיפים) ועמו מוגשים יוגורט, צ'אטני וצ'אט מסאלה.
הארכיבישוף מיורק
הארכיבישוף מיורק (באנגלית: Archbishop of York) הוא בעל התפקיד השני בחשיבותו בכנסייה האנגליקנית לאחר הארכיבישוף מקנטרברי, ונושא בתואר "פרימאט אנגליה". הוא מכהן כבישוף של דיוקסיית יורק שכוללת את צפון אנגליה ואת האי מאן. מתוקף תפקידו הוא חבר בית הלורדים כלורד רוחני.
מקום מושבו הוא בקתדרלת יורק שבעיר יורק.
סמוסה
מקור המאכל במזרח התיכון, משם הוא עבר לתת-היבשת ההודית בתקופת סולטנות דלהי. עם עליית הפופולריות של המטבח ההודי באירופה וארצות הברית הפך גם מאכל זה למאכל פופולרי, הנמכר הן במסעדות והן כמזון מוכן וקפוא במרכולים.
גרסאות אחרות של המאכל, בו הבצק נאפה במקום טיגונו בשמן עמוק, הפכו נפוצות במערב משיקולים בריאותיים.
Science
Science (מילולי: מדע) הוא כתב עת אקדמי של האיגוד האמריקני לקידום המדע הנחשב לאחד מכתבי העת המדעיים היוקרתיים בעולם. כתב העת יצא לראשונה ב-1880 ומאז יוצא לאור אחת לשבוע. המאמרים בו עוברים ביקורת עמיתים. לפורמט המודפס של כתב העת יש כ-130,000 מנויים. מאחר שהמנויים של מוסדות יחד עם גישה מקוונת לכתב העת משרתים קהל גדול, מוערך ציבור קוראיו של כתב העת כחצי מיליון איש לערך.
כתב העת מתמקד בפרסום מחקרים מקוריים חשובים וסקירות מחקרים, אך הוא מפרסם גם חדשות הקשורות למדע, דעות על המדיניות המדעית ונושאים נוספים המעניינים מדענים ואנשים המתעניינים במשמעויות הרחבות של המדע והטכנולוגיה. על אף שרוב כתבי העת המדעיים מתמקדים בנושא מסוים, Science וכתב העת המתחרה Nature מסקרים מגוון רחב של תחומים מדעיים. Science שם דגש מיוחד על ביולוגיה ומדעי החיים, עקב ההתפתחות בביוטכנולוגיה ובגנטיקה בעשורים האחרונים. מדד ההשפעה (האימפקט פקטור) של Science לשנת 2011 הוא 31.201 (על פי Thomson ISI).
אף על פי שכתב העת שייך לאגודה האמריקאית לקידום המדע (AAAS), חברות באגודה אינה דרושה לפרסום מאמר בו.
לופר (מסובב צלילים)
לוּפֵּר (באנגלית: Looper, ובתרגום חופשי "מייצר לולאות") הוא מכשיר אלקטרוני המשמש לצורכי מוזיקה. המכשיר מאפשר הקלטה קולית למשך זמן קצר (למשל, של כמה תיבות), והשמעת הקטע המוקלט בלולאה, כלומר השמעה חוזרת של הקטע הקצר שוב ושוב. מצד המוזיקאי המפעיל, פעולות ההקלטה וההשמעה מבוצעות על ידי תפעול מינימלי ובאופן מיידי, וכך מאפשרות שימוש במכשיר בזמן אמת של ביצוע מוזיקלי, ובאמצעותו להעשיר את הצלילים המופקים תוך כדי הביצוע.
מאפיינים מוזיקליים
יצירה מוזיקלית המתבססת על לופרים או סאמפלרים לסוגיהם בדרך כלל נבנית בשכבות על גבי שכבות של קול, עם עומק וגוון שבהם שולט האמן דרך הכלי. הכלי פופולרי בקרב זמרים, אמני ביטבוקס ותקליטנים. ייחודו של הכלי הוא האפשרות של מוזיקאים יוצרים להפוך ללהקה של איש אחד.