cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
רב המנונא (השלישי)
הערכה
כאשר רב המנונא נפטר, מסופר בתלמוד כי נשרו חתיכות ברד מהרקיע. רב המנונא חי בבבל, אך כאשר נפטר הוחלט להעלות את גופתו לקבורה בארץ ישראל. יחד עם גופתו נלקחה גם גופת רבה בר רב הונא לקבורה בארץ ישראל, ובדרך הגיעו לגשר צר בו לא יכלו הגמלים נושאי הארונות לעבור יחד - והגמלים נעמדו. חז"ל פירשו זאת כי החכמים, גם לאחר מותם, נתנו כבוד האחד לאחר, ולא הקדימו לעבור.
ארמון מלך תאילנד
ארמון מלך תאילנד (מכונה גם הארמון הגדול) הוא קומפלקס של מבנים מלכותיים בלב בנגקוק, בירת תאילנד, על גדת הנהר צ'או פראיה באי רטאנקוסין. הארמון היה הארמון הרשמי של מלך סיאם (מאוחר יותר תאילנד) מאז 1782, והמלכים וממשלתם השתכנו בארמון זה עד ל-1925, אז עבר הממשל לארמון צ'יטרלדה, אך כיום הארמון עדיין משמש לטקסים רשמיים. בארמון נמצא המקדש המהולל ביותר בתאילנד: ואט פרה קאו: מקדשו של בודהה האזמרגד.
רב המנונא (השלישי)
הערכה
על חבריו נמנו רבה ורב יוסף, ורבי זירא היה צעיר יותר ממנו.
ארמון מלך תאילנד
היסטוריה
בשנת 1767 נחרבה הבירה איוטהאיה ומלך תאילנד, טקסין, ייסד על גדת הנהר צ'או פראיה בירה חדשה בשם טונבורי, וכמו כל בירה, גם בעיר החדשה הזו היו ממוקמים כוחות השלטון. לאחר שלטונו של טקסין עלה לשלטון המלך ראמה הראשון, וייסד את עיר הבירה החדשה בנגקוק, סמוך לטונבורי, לגדת הנהר האחרת.
בניית המבנה החלה ב-6 במאי 1782, בהזמנת המלך ראמה הראשון. הארמון נבנה בין ואט ארון מדרום, ואט מהטאט מצפון ונהר צ'או פראיה ממערב. תחילה הארמון נבנה מעץ בלבד. ב-13 ביוני המלך אכן הזיז את השלטון מטונבורי לארמון החדש, והכריז על עצמו כמונרך הראשון של ממלכת ראטאנקוסין. המלך ראמה הראשון החליט להחליף את ארמון העץ בארמון החדש-הוא בנה מחדש את החומות, המבצרים והשערים. הוא גם בנה מחדש את הקפלה המלכותית, שעם הזמן נהייתה לביתו של בודהה האזמרגד המפורסם. המלך ראמה שלח שליחים לעיר הבירה הקדומה של תאילנד, איוטהאיה, כדי לקחת איתם כמה לבנים שהם יכולים לבניית הארמון, כל עוד הם לא מורידים אף לא לבנה אחת ממקדשי העיר. התוכנית של ארמון המלך הושתתה בחלקה על התוכנית של ארמון המלך באיוטאהיה. שני הארמונות היו סמוכים לנהר, וליד שני הארמונות היו שטחים פתוחים בהם אפשר לערוך טקסים מלכותיים כגון מצעדים. הארמון מפוצל לארבע חצרות, המופרדות בידי חומות ושערים רבים: החצר הפנימית, החצר החיצונית, החצר המרכזית ומקדש בודהה האזמרגד. החצר החיצונית נמצאת בפינה הצפון-מערבית של הארמון. צפון-מזרחית לחצר החיצונית, נמצאים מקדש הבודהה, הקפלה המלכותית וביתו של בודהה האזמרגד. החצר המרכזית מאכלסת את החלקים הטקסיים של הארמון. החצר הפנימית, בדרום הארמון, הוסבה רק לנשים. במהלך שלטונו של ראמה השני, הארמון הורחב בצדו הדרומי והגיע עד לחומותיו של מקדש פהו, וכעת הארמון היה בגודל של 218 אלף מטרים רבועים. חמות חדשות, מבצרים ושערים נבנו כדי להתאים את המתחם המורחב. לפי המסורת, הארמון נקרא בתחילה פרה ראצ'קה ואנג לואנג, או הארמון המלכותי, כמו הארמון באיוטהאיה. איכשהו, במהלך שלטון ראמה השישי, הוחלף שם הארמון לפרה בורומה מהה ראצ'ה וואנג, או הארמון הגדול.
במשך שלטון המונרכיה האבסולוטית (1932-1782) היה המרכז האדמיניסטרטיבי של המדינה. כמקום מושבו של המונרך, המקום היה גם מושבה של הממשלה, שכלל אלפי אנשים וביניהם אנשי משמר, משרתים, פילגשים, נסיכות, שרים ואנשי חצר. הקירות הגבוהים והמבוצרים של הארמון היו מסוידים בלבן, מלאי ביצורים ועמדות שמירה, הנראים כאילו הם קירות של בנגקוק עצמה, והארמון נחשב כעיר בתוך עיר.
בשנות ה-20 סדרה של ארמונות חדשים החלו להיבנות ברחבי בנגקוק: ארמון דוסיט המודרני שתוכנן ב-1903, וארמון פאיה תאי מ-1909. הארמונות הללו החלו להחליף את הארמון כמקום מושבו של המלך ושל אנשיו, וב-1925 הושלמה העזיבה ההדרגתית של הארמון. למרות זאת, הארמון נותר כמקום טקסי ורשמי לטקסים המשוכללים של המלוכה.
כיום הארמון הוא עדיין מרכז טקסי ומלכותי, ובנוסף אטרקציה תיירותית חשובה ביותר בבנגקוק.
מקדש האזמרגד
מקדש האזמרגד (ידוע בשם ואט פרה קאו) הוא מקדש בודהיסטי רחב ידיים הנמצא בתוך קירות הארמון ומשמש כחלק מרכזי בארמון. המקדש נבנה שנה לאחר בניית הארמון, ב-1783, ושמור בו פסל בודהה מאזמרגד, ומכאן שמו.
המקדש מוקף בארבעת צדדיו באמצעות סדרה של אכסדרות עם שבעה שערים. המקדש מורכב ממבנים רבים הבנויים בסגנונות שונים ומשמשים למטרות מגוונות, המשקפים את הארכיטקטורה המשתנה במהלך תקופת שלטונם של המלכים. למרות זאת, רוב המבנים דבקים אך ורק באדריכלות תאילנדית קלאסית.
החצר המרכזית
החצר המרכזית (קאט פרה ראצ'ה טאן צ'אן קלאנג) היא החצר הגדולה והחשובה בארמון, ובה ממוקמים המבנים החשובים ביותר בארמון.
צ'אקרי מהאפראסאט
פרה טיאנג צ'אקרי מהאפראסאט ממוקם בצפון קבוצת המבנים הקרויה באותו שם. המבנה בנוי בסגנון אקלקטי, בעוד שגג המבנה וצריחי הזהב בנויים בסגנון תאילנדי, שאר המבנה בנוי בסגנון אירופאי טיפוסי.
החצר הפנימית
החצר הפנימית (קאט פרה ראצ'ה טאן צ'אן נאי) היא החלק הדרומי ביותר בארמון, והיא משמשת את ההרמון של הארמון: המקום בו גרות נשותיו ופילגשיו של המלך וגם ילדיו, המוני בנות לווייתו ומשרתיו. אך רוב תושבות המקום עזבו מכיוון שהפוליגיניה המלכותית תמה בפועל בתקופה שלטונו של ראמה השישי, ותמה רשמית בשלטונו של ראמה השביעי. לאחר שעזבו את המקום כל הנשים, מספר תושבי המקום הידלדל לכמה בודדים, ולאחר עשור האוכלוסייה במקום ירדה לאפס. מבחינה היסטורית, החצר הפנימית נחשבה לעיר נוספת בתוך הארמון, היו לה חוקים משלה, חנויות משלה, מוסדות משלה ומחסנים משלה, והכול תוכנן במיוחד לנשים שגרו במקום. בני המלך הורשו לחיות בארמון עד גיל ההתבגרות, ולאחר טקס גילוח ראשם, נשלחו אל מחוץ לארמון כדי לקבל חינוך נוסף. נכון להיום, בחצר אין שום תושבים, המבנים שבה לא משמשים לשום מטרה ציבורית, והיא סגורה לציבור.
בסוף המאה ה-19 נוספו לחצר מבנים נשיאותיים חדשים, מה שגרם לצפיפות יתר. המבנים הללו נבנו במהלך שלטונו של ראמה החמישי בסגנון מערבי, בעיקר איטלקי. המבנים הנשיאותיים שימשו גם כמרכז חיי הארמון. החצר מוקפת ומופרדת משאר הארמון באמצעות מערכת קירות המקבילה למערכת הקירות המקיפה את הארמון כולו.
חומות הארמון
החומות המבוצרות של הארמון נבנו ב-1782, ובמהלך שלטונו של ראמה השני הארמון הורחב בצדו הדרומי, מה שצרך התאמה מחדש בין החומות לארמון. אורכה של החומה הצפונית 410 מטרים, החומה המזרחית 510 מטרים, החומה הדרומית 360 מטרים, והחומה המערבית 630 מטרים, ואורך כל חומות הארמון הוא קילומטר ו-910 מטרים (6,270 רגל). בחומה החיצונית 12 שערים, ובחומה הפנימית 22 שערים ולבירינת, ואיכשהו חלק מהשערים נהרסו. מסביב לחומות נמצאים 17 מבצרים קטנים.
שערים
בחומה החיצונית 12 שערים, שלושה לאורך כל אחד מארבעת החלקים. השערים בנויים מלבנים ומטיח ומעל כל אחד מהם נמצא פראנג, וכל אחד מהשערים צבוע בלבן, ונמצאות בהן דלתות אדומות ענקיות.
המוזיאון של מקדש האזמרגד
המוזיאון של מקדש האזמרגד, למרות שמו, היה מאגר חפצים מרכזי של הארמון ושל המקדש יחד. המוזיאון ממוקם בין החצר החיצונית לחצר הפנימית. המבנה נבנה במקומו הנוכחי ב-1857, בתקופתו של ראמה השישי, וב-1982, ביום השנה המאתיים לייסוד בנגקוק ולבניית ארמון המלך, הוחלט להפוך את המקום למוזיאון.
קומת הקרקע של המוזיאון מציגה חפצי ערך רבים. דמויות האבן מתוארכות לתקופתו של ראמה השלישי, והועברו למוזיאון מאוחר יותר כדי למנוע מהן נזק. באולם המרכזי נמצאות עצמות של פילים לבנים, שהיו זן נדיר של פילים ושימשו סמל חשוב למלוכה התאילנדית.
שקע קטארה
שקע קטארה (בערבית: منخفض القطارة, תעתיק: מונחפץ' אל-קטארה) הוא אגן מבני הממוקם במדבר לוב בצפון מערב מצרים, במחוז מטרוח (שבירתו מרסא מטרוח). עומקו של השקע 133 מטר מתחת לפני הים והוא הנקודה הנמוכה ביותר ביבשת אפריקה אחרי אגם עסל שבג'יבוטי (155 מטר מתחת לפני הים). אורכו המקסימלי של השקע (ממזרח למערב) כ-300 ק"מ, רוחבו (מצפון לדרום) כ-135 ק"מ, ושטחו כ-19,605 קמ"ר.
פני השטח
קרקעיתו של השקע מורכבת בעיקר ממלחות. ביצות מלוחות קיימות תחת הצוקים הצפוניים והצפון מערביים של השקע וביניהן שטחים יבשים ונרחבים של מישורי מלח, המוצפים לעיתים קרובות. נווה המדבר הגדול ביותר בשקע הוא מוגהרה אשר אינו מיושב ומורכב מאגם בעל רמת מליחות נמוכה בשטח של 4 קמ"ר וכולל ביצה בה גדל קנה מצוי. המלחות באזור זה משתרעות על פני שטח של כ-300 קמ"ר וקיימת גם פלישה של חוליות בכמה אזורים. בערך רבע מכלל השטח (26 אחוזים) תפוס על ידי מישורי מלח המורכבים מקרום קשה ובוץ דביק ולעיתים קרובות מוצפים במים.
האזור הדרום מערבי של השקע הוא שטח של כ-900 קמ"ר ומכיל בתוכו את נאות המדבר של Hatiyat Tabaghbagh ו-Hatiyat Umm Kitabain המורכבים מביצות מלח, אגמים, בתה, חורשות דקלים וערבות עשב של חילף החולות.
החי והצומח
שיטה סלילנית היא הצומח הקבוע העיקרי והיא גדלה בשקעים חוליים מוצלים ומסתמכת על שיטפונות ומי תהום על מנת לשרוד.
שקע קטארה הוא בית גידול חשוב עבור הברדלס והוא נצפה (נכון לשנת 2001) באזורים הצפוניים, המערביים והצפון מערביים של השקע, בנאות המדבר המבודדות של עין אל-קטארה (Ein EI Qattara) ועין אל-גזאלאט (Ein EI Ghazzalat) ובמספר חורשות של שיטה סלילנית בתוך השקע ומחוצה לו.
צבאים (מהמינים צבי הנגב וצבי רים) מאכלסים את שקע קטארה ומהווים מקור מזון חשוב לברדלס. האוכלוסייה הגדולה ביותר מצויה בחלקים הדרום-מערביים של השקע. בעלי חיים נפוצים נוספים כוללים את הארנבת המצויה, תן זהוב, שועל החולות ושועל הפנק הנדיר יותר.
עבדקן הרעמה היה נפוץ בעבר אך בימינו נותרו ממנו פרטים מעטים. מיני יונקים גדולים שחיו באזור בעבר ונכחדו כוללים את הראם הערבי, הדישון ובובאל צפוני - מין אנטילופה שנכחדה מהעולם.
יישוב הקבע היחיד הוא נווה המדבר הקטן של קארה (Qara), השוכן בקצה המערבי של השקע ומאוכלס בידי כ-300 ברברים. בנוסף, קיימת אוכלוסייה נודדת של בדואים המחפשים מרעה לצאנם, כאשר נווה המדבר של מוגהרה מהווה מקור חשוב בזמני בצורת ומחסור במים.
מלחמת העולם השנייה
בזמן מלחמת העולם השנייה נחשב שקע קטארה כבלתי עביר לתנועת טנקים ומרבית כלי הרכב הצבאיים האחרים, אף שסיורים של כוחות הציר וצוותי קרב בריטיים של קבוצת המדבר ארוכת הטווח פעלו בו. לשקע קטארה, ובמיוחד למצוקים התלולים בצפונו, הייתה חשיבות רבה בקרב אל-עלמיין הראשון מכיוון שבשל הקושי בתנועה בו הוא תחם למעשה את שדה הקרב ומנע את איגוף הקו הבריטי.
הפרויקט ההידרואלקטרי
תוכניות לניצול שקע קטארה להפקת אנרגיה חשמלית בשיטה ההידרואלקטרית נוסחו עוד בשנת 1912 על ידי הגאוגרף הגרמני אלברכט פנק. הנושא נבחן בפירוט רב יותר ב-1927 על ידי הגאולוג הבריטי ג'ון בול. בימינו עדיין חוקרים מדענים אם התוכנית ניתנת לביצוע מתוך הבנה שהפרויקט יכול להוות מרכיב לפתרון בעיות הכלכלה, האוכלוסייה והאקולוגיה של האזור.
שטחו הגדול של השקע והעובדה שגובהו יורד בצורה חדה עד לגובה של 133 מטרים מתחת לפני הים, הובילה למספר תוכניות להקמת פרויקט הידרואלקטרי ענק בדומה לסכר אסואן. התוכניות לפרויקט מדברות על כריית תעלה או מנהרה משקע קטרה צפונה, באורך של כ-80 ק"מ עד לים התיכון או עד לנילוס. המים יזרמו בתעלה דרך סדרה של סכרים הידרואלקטריים שיווסתו את זרימת המים וישחררו אותם מגובה של 90 מטר. קצב האידוי של המים בשקע גבוה מאוד, בין השאר משום שהאזור חם מאוד ויבש וכתוצאה מכך, יש חוסר בכיסוי עננים והמים שישוחררו יתפזרו ברחבי השקע עד שיתאדו בשל הפעילות הסולארית. יש צורך ליצור אגם מלאכותי בדומה לאגם נאצר כדי שיאגור מספיק מים שישתחררו מגובה 90 מטר דרך הסכרים ההידרואלקטריים כדי להניע את הטורבינות ליצור חשמל. בגלל גודל, עומק השקע וקצב האידוי הגבוה יהיה צורך בכמות גדולה של מים כדי למלא אגם כזה.
יוסף הכט (רב)
הרב יוסף הכט (נולד בי"ד בשבט ה'תשי"א, 21 בינואר 1951) הוא רבה הראשי האשכנזי של אילת והמחוז, רב קהילת חב"ד וחבר בבית דין רבני חב"ד.
ביוגרפיה
נולד בניו הייבן, לשליח חב"ד הרב משה יצחק ורבקה הכט. למד במוסדות חב"ד במקום, ובישיבת אהלי תורה בשכונת קראון הייטס וישיבת תומכי תמימים המרכזית 770 בברוקלין, שם היה אחד מבחירי התלמידים (אחד משבעה "קנים" - תלמידים מצוינים בלימודם שהיו מעבירים שיעורים בנושאים שונים בחסידות ובנגלה), ונמנה עם קבוצת ה"חוזרים" על מאמרי הרבי מלובביץ'. המזכיר הראשי הרב חיים מרדכי אייזיק חדקוב שלח אותו מדי חג עם קבוצת תלמידים להשתתף בדרשתו של הרב שמחה עלברג ולהעביר אליו את תוכנה, ולמשימות נוספות.
נישא בשנת ה'תשל"ו לטילא בת שלום דובער פופאק, ולמד בכולל אברכים בשכונת קראון הייטס. בחודש שבט תשל"ז, 1977 נשלח על ידי הרבי מחב"ד לארץ ישראל, כחלק מקבוצה של שלוחים, שם למד בכולל "צמח צדק" בצפת.
בהתאם להוראת הרבי מלובביץ' לשלוחים לנסות ולהשיג משרות רבנות, הגיש הרב הכט מעמדות לרבנות בעיר אילת. בחודש אלול ה'תשל"ט, 1979, נבחר לכהן כרב הראשי האשכנזי של העיר, (בגיל 29) מעמד הכתרה נערך בט"ו בתמוז תשמ"ב.
בשנת ה'תשמ"ו, 1986, התמנה לחבר בבית דין רבני חב"ד.
הרב הכט הקים בעיר שלשה בתי חב"ד ובית תבשיל המחלק ארוחות חמות מדי יום. כן דאג להקמת מקוואות מהודרים. על עבודתו זו זכה בשנת 2011 לתואר "יקיר העיר" אילת.
פעילויות מיוחדות
בשנת תשל"ו היה חבר בצוות חסידים שהכינו את בשעה שהקדימו-תער"ב לדפוס ובנוסף היה אחראי להכין מפתח עניינים לסדרת המאמרים.
משנת תשנ"ב עורך הרב הכט תהלוכה בליל שביעי של פסח לעבר שפת הים ליד מלון מרידיאן, לציון קריעת ים סוף שהתחוללה לפי המסורת ביום זה.
במשך כמה שנים מאז תשמ"ה יזם. משלחת של רבני חב"ד שנסעה למצרים לחגוג את סיום לימוד משנה תורה לרמב"ם במסגרת הרמב"ם היומי בבית הכנסת הרמב"ם.
בשנת תשע"ה פעל לשינוי הלוגו הרשמי של הרבנות הראשית לישראל הכולל בתוכו לוחות הברית כך שהלוחות המוצגות בו יהיו מרובעות, לאחר שקודם לכן היו מעוגלות.
משפחתו
לרב הכט שבעה בנים וחמש בנות. בנו הקטן אברהם יהושע נפטר בשבט תשפ"ב לאחר מחלה ממושכת.
בריחה מכליאה
בריחה מכליאה היא יציאה של אסיר מכליאה (בבית סוהר, בית מעצר, מחנה שבויים), בלי אישור ממנהלי מתקן הכליאה, ובלי כוונה לחזור למתקן הכליאה. מתקני כליאה מתוכננים, נבנים ומופעלים כך, שיהיה קשה מאוד לברוח מהם - בדרך כלל הם מוקפים בגדרות גבוהות שבהן משולבים מגדלי שמירה, וכוללים אמצעי אבטחה נוספים. עם זאת, בריחות ממתקני כליאה מתבצעות בדרכים שונות.
בעקבות כל בריחה כזו נעשה מאמץ, על ידי השלטונות, ללכוד את הבורחים ולהחזירם לכלא. כיוון שכך, לאחר הבריחה נדרש הבורח למאמץ של הסתתרות מהמחפשים אחריו, ולפעמים הוא עושה זאת באמצעות בריחה למדינה אחרת.
הימנעות מחזרה לכלא לאחר יציאה מאושרת ממנו
לאסירים שאינם מסוכנים ניתנת מפעם לפעם חופשה קצרה מחוץ לכלא, ויש אסירים שבמהלך מאסרם עובדים מחוץ לכלא, כחלק מהליך שיקומם, וחוזרים לכלא מדי ערב. במצב זה, בריחה היא צעד קל של הימנעות מחזרה לכלא.
בריחה בעת שהייה זמנית מחוץ לכלא
מפעם לפעם שלטונות הכלא מוציאים את האסיר אל מחוץ לכלא, למשל לשם הבאתו לדיון בבית המשפט או הבאתו לטיפול רפואי בבית חולים. גם במקרים אלה האסיר נשמר, על ידי סוהרים המלווים אותו ובאמצעות כבילתו, אך שמירה זו הדוקה פחות מאשר בתוך הכלא, ומהווה הזדמנות לבריחה.
חפירת מנהרת בריחה
חפירת מנהרת בריחה מתא הכלא אל מחוץ לכלא מאפשרת לאסירים לצאת דרכה ולהימלט. חפירה כזו נמשכת זמן רב, ובעיה עיקרית בה היא הסתרת הפעולה משומרי הכלא.
פריצת אחד משערי הכלא
שערי הכלא הם נקודת תורפה בגדר או בחומה המקיפים אותו. הבריחה מכלא רמלה נעשתה באמצעות פריצת השער האחורי של הכלא ויציאה דרכו.
ניצול ליקויי אבטחה
עם כל מאמצי שלטונות הכלא לאבטח אותו באופן שלא יאפשר בריחה, לעיתים מאתרים אסירים ליקוי אבטחה המאפשר בריחה. דוגמה: מתקן כליאה מקיים קשרים עם העולם שמחוצה לו, למשל קבלת אספקה של מזון וציוד. הסתתרות של אסיר ברכב שהגיע לכלא מאפשרת לו לצאת באמצעות רכב זה.
מרד אסירים
מרד אסירים הוא אירוע שבו אסירים רבים פותחים במהומות בכלא. לעיתים מטרת המהומות היא השתלטות על סוהרים באופן שיאפשר בריחה המונית מהכלא (דוגמה לכך היא מרד האסירים בכלא שטה), ולעיתים המהומות נועדו להביע מחאה, אך ניתן לנצל את המהומה, הלוכדת את תשומת הלב של הסוהרים, לשם בריחה מהכלא.
השגת שיתוף פעולה של סוהר
שחיתות עלולה להתקיים גם בקרב סגל בתי הסוהר, ואסיר בעל יכול כלכלית יכול לנצל יכולת זו על מנת לשחד סוהר שיסייע לו לברוח.
סיוע חיצוני
בריחות נועזות אחדות נעשו תוך סיוע חיצוני לאסיר. דוגמה לכך היא פריצת כלא עכו, שבה כוח חיצוני של אנשי מחתרת פוצץ פתח בחומת הכלא ואפשר לאסירים להימלט דרכו. דוגמה אחרת היא בריחה באמצעות מסוק שמרחף מעל לכלא.
אמצעים למניעת בריחה
מתקני כליאה מתוכננים, נבנים ומופעלים כך שיהיה קשה מאוד לברוח מהם. להלן דרכים אחדות הננקטות לשם כך:
בריחה מכליאה בתרבות
במספר סרטי קולנוע, שעלילתם מתרחשת בין היתר במוסד כליאה, נכללה במהלך העלילה בריחה של דמות אחת או יותר מהכליאה, וזאת בדרכים שונות.
דוגמאות:
ובאופן דומה גם סדרות טלוויזיה שעוסקות בבריחה:
דיוויזיית הגרנדיר אס אס ה-32
דיוויזיית גרנדיר אס אס ה-32 "30 בינואר" (בגרמנית: 32. SS-Freiwilligen-Grenadier-Division „30. Januar“) הייתה דיוויזיה של הוואפן אס אס אשר לחמה במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה ב-30 בינואר 1945, על בסיס חיילים מיחידות אחרות, וצוערים צעירים של האס אס. היא כונתה "30 בינואר" על שם התאריך שבו הוקמה, שהוא גם התאריך שבו הושבע היטלר לראשונה כקנצלר גרמניה. הדיוויזיה נכללה במסגרת קורפוס אס אס הררי החמישי, אשר היה חלק מהארמייה התשיעית. באפריל השתתפה הדיוויזיה עם הקורפוס בקרב רמת זלו, ולאחר הקרב על ברלין והתאבדותו של היטלר, החליט מפקד הארמייה התשיעית תאודור בוסה לנסות ולחבור אל הארמייה ה-12 של ולטר ונק. הארמייה נסוגה מערבה בתוך יערות שפרוולד, והסתבכה בקרב האלבה כנגד הצבא האדום. רוב הקורפוס ההררי החמישי הושמד בקרב זה, אולם חלקים מדיוויזיית אס אס ה-32 הצליחו להימלט מהכיתור ולהיכנע בטנגרמינדה לצבא ארצות הברית ב-3 במאי.
ליגת ה-BAA
הקמת ה-BAA
כשנוסדה ליגת ה-BAA פעלו בארצות הברית שתי ליגות כדורסל: ליגת ה-ABL (American Basketball League) במזרח, וליגת ה-NBL (National Basketball League) במערב. בשנת 1946 הציע וולטר בראון, הבעלים של אולם הבוסטון גארדן, להקים ליגת כדורסל חדשה שתקיים את משחקיה באולמות הוקי פנויים, בניגוד לליגות הכדורסל האחרות ששיחקו באולמות קטנים בפני קהל צופים מצומצם. ליגת ה-BAA הוקמה ב-6 ביוני 1946 בניו יורק, ומוריס פודולוף, ששימש כנשיא "ליגת ההוקי האמריקנית" (AHL), מונה לנשיא הליגה. למרות שהיו ניסיונות קודמים להקים ליגת כדורסל ארצית, ליגת ה-BAA הייתה הראשונה שקיימה את רוב משחקיה באולמות גדולים בערים גדולות, כגון המדיסון סקוור גארדן והבוסטון גארדן.
שנות הפעילות
הליגה נפתחה בשנת 1946 עם 11 קבוצות ששיחקו 60 משחקים בעונה הסדירה, כאשר האלופה מוכתרת אחרי משחקי הפלייאוף. לאחר עונת הבכורה נשרו ארבע קבוצות וצורפה קבוצה אחת, מה שהעמיד את הליגה עם שמונה קבוצות בעונת. בעונה השלישית והאחרונה של הליגה צורפו ארבע קבוצות נוספות, ושיחקו בה 12 קבוצות בסך הכול. בעונת הבכורה של הליגה ב- זכתה קבוצת פילדלפיה ווריורס בתואר האליפות, כשבעונות העוקבות זוכות בולטימור בולטס ומיניאפוליס לייקרס.
מיזוג והקמת ה-NBA
ב-3 באוגוסט 1949 ליגת ה-BAA החליטה על מיזוג עם ליגת ה-NBL והקמת ליגת ה-NBA. הליגה החדשה קיבצה שש קבוצות מליגת ה-NBL, עשר מקבוצות ה-BAA (שתי קבוצות התפרקו בסיום עונת 1949) והוסיפה את קבוצת אינדיאנפוליס אולימפיאנס, כדי ליצור ליגה של 17 קבוצות בסך הכול. נכון ל-2015, פועלות בליגת ה-NBA שש קבוצות שלקחו חלק בליגת ה-BAA. לרוב, ליגת ה-NBA מחשיבה את ליגת ה-BAA כחלק מההיסטוריה שלה עצמה. כך למשל היא חגגה בעונת חמישים שנה להיווסדות ה-NBA, כשהספירה בעצם מתחילה משנת 1946, אז הוקמה ליגת ה-BAA.
מסוף המעפילים
מסוף המעפילים הוא מסוף תחבורה ציבורית בעיר שדרות, המשמש את תושבי העיר לתחבורה ציבורית פנימית ובין עירונית. מן המסוף באים ויוצאים קווי אוטובוס רבים בשיטת שתי חלופות לקו בודד, הקווים משרתים את תושבי העיר שדרות לטובת קוים עירוניים בהפעלת חברת דן ולטובת קוים בין עירוניים בהפעלת חברת מטרופולין, המסוף ממוקם סמוך לבית העלמין העירוני.
היסטוריה
המסוף מוכר ויצא לפועל בשנת 2015 עם זכייתה של חברת דן בדרום במכרז להפעלת קוי התחבורה הציבורית בעיר שדרות, גם היום שמו של המסוף איננו שמה הרשמי של תחנת האוטובוס במסוף ששמה לפי הרשות הארצית לתחבורה ציבורית הוא המעפילים/דניאל, במסגרת המכרז דן בדרום הפעילה את רוב הקווים שיצאו מהמסוף לתחנת רכבת שדרות, הבריכה העירונית בשדרות, מכללת ספיר ואזור תעשייה שדרות, עם הגדרת המסוף וכניסתה של חברת דן בדרום במקום אגד תעבורה החלו לראשונה הקווים העירוניים בשדרות לפעול בשיטת הפינג פונג (שתי חלופות לקו בודד), קודם לכן הקווים העירוניים היחידים שפעלו בעיר היו קוים סיבוביים שיצאו מתחנת רכבת שדרות וחזרו אליה בחלופה אחת בלבד.
Inuyasha
Inuyasha (בעברית: אינויאשה) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר האיטלקי מחמוד. הוא יצא לאור ב-2 בפברואר 2021, על ידי חברת התקליטים איילנד רקורדס, כסינגל השלישי מתוך אלבום האולפן השני של מחמוד, Ghettolimpo. השיר נכתב על ידי מחמוד ודאריו פאיני, שגם הפיק את השיר. בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-20.8 מיליון השמעות.
מסוף המעפילים
היסטוריה
בינואר 2021 החלו קוים נוספים לפעול במסוף וביניהם גם לראשונה קוים בין עירוניים של חברת מטרופולין לבאר שבע ואשדוד, מספר חודשים לאחר מכן נוספו קוים עירוניים חדשים בהפעלת דן בדרום אשר מטרתם לקשר בין השכונות החדשות והקיימות לתחנת רכבת שדרות, אזור תעשייה שדרות, מכללת ספיר ותחנות שבאזור מרכז העיר והשוק.
Inuyasha
השיר הגיע למקום ה-21 במצעד הסינגלים האיטלקי של FIMI.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-5 בפברואר 2021 בערוץ היוטיוב הרשמי של מחמוד. הוא בוים על ידי סימונה רובליני. נכון למאי 2022 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-14 מיליון צפיות.
מסוף המעפילים
חשיבות המסוף
מסוף המעפילים הוא מסוף גדול באזור שדרות ושער הנגב מבחינת תחלופת האוטובוסים ומספר קווי האוטובוס הפועלים בו, והוא משמש מקור חניה חיוני לנהגי האוטובוס אשר מסיימים את מסלולם, עבור נהגי דן בדרום פועל חדר נהגים המאפשר מנוחה ומרחב ייחודי בהפסקות שבין הפעלת הנסיעות, סמוך למסוף ניתן להבחין בבתי ספר, בית כנסת ובתי מגורים וכן בבית העלמין של העיר.
החל משנת 2021 חשיבותו גדלה עקב הפעלת קווי מטרופולין לאשדוד ובאר שבע, מסלולו החדש של קו 343 והקווים החדשים 342 ו 347 אפשר למטרופולין להשתמש במסוף לצורך חניה מובטחת לנהגי החברה בעת סיום המסלול.
רמיש (קנטון)
רמיש הוא קנטון במזרח לוקסמבורג. בירת הקנטון היא רמיך.
יחידות מנהליות
קנטון רמיש מורכב משמונה קומונות:
אדי אהרונוף
אדי אהרונוף (נולד ב-3 במאי 1973) הוא עיתונאי, צייר, יוצר תוכן ואיש תקשורת ישראלי. לשעבר עורך "מבט לחדשות" ומנהל חטיבת החדשות בערוץ הראשון.
ביוגרפיה
את דרכו העיתונאית החל אהרונוף בשנת 2001 כתחקירן בתוכנית "בוקר טוב ישראל" בערוץ הראשון. עם ירידת התכנית מהאוויר עבר לערוץ 33 (רשות השידור) שם שימש ככתב. עם פרוץ מלחמת לבנון השנייה בשנת 2006, שב אהרונוף לחטיבת החדשות בערוץ הראשון הפעם ככתב וכעורך התכנית "היום בחדשות" עם קרן נויבך וגאולה אבן-סער.
בשנת 2011 התמנה לתפקיד רכז הכתבים וסגן מנהל חטיבת החדשות בערוץ. במסגרת תפקידו כתב פורמטים רבים לתוכניות אקטואליה, ערך את מהדורת החדשות המרכזית "מבט לחדשות", את מגזין החדשות "יומן", את התכנית "הערב עם גאולה אבן" ובנוסף גם משדרים מיוחדים.
בשנת 2014 התמנה למנהל חטיבת החדשות של הערוץ הראשון. ובמקביל המשיך בעריכת תוכניות רבות ומגוונות בערוץ.
לאחר חקיקת החוק לפירוק רשות השידור, סיים את תפקידו כמנהל וחזר לשמש כעורך של "פוליטיקה" ו"הערב עם גאולה אבן" עד לסגירתה הסופית של רשות השידור בשנת 2017. מאותה שנה החל לשמש אהרונוף כיועץ תקשורת ואסטרטגיה לארגונים ומוסדות ציבורים, מרצה אורח לעיתונאות ותקשורת במוסדות אקדמיים ועורך ראשי בחברת ההפקות Beat.ON Productions.
שימש דובר לשכת המסחר בירושלים ועד לאחרונה עמד בראש מערך דוברות ותקשורת במכון היצוא הישראלי.
חיים אישיים
בשנת 2003 התחתן עם רינת בן-אבי ולהם ילד אחד. השניים התגרשו בשנת 2009. במקביל לסגירת רשות השידור בשנת 2017 שב אהרונוף לעסוק באופן מקצועי באומנות וחזר לצייר. זאת במקביל לכתיבת שירה, ספרות וסדרת טלוויזיה. בשנת 2018 יצא ספרו "תגידי להם" בהוצאה עצמאית ומצומצמת. הספר משלב יצירות אומנות ושירים פרי עטו.
מלבד עברית, אהרונוף דובר גם אנגלית, איטלקית ויפנית.
אלברטו חואנטורנה
אלברטו חואנטורנה דנחר (בספרדית: Alberto Juantorena Danger; נולד ב-3 בדצמבר 1950) הוא אתלט קובני, אלוף אולימפי בריצת 400 מטר ובריצת 800 מטר (מונטריאול 1976) ושיאן עולם בריצת 800 מטר. הוא האתלט היחידי בעולם שזכה עד כה בשתי ריצות אלו באולימפיאדה אחת (פול פילגרים מארצות הברית קבע הישג זה באולימפיאדת אתונה (1906) שאינה נחשבת במניין האולימפיאדות).
ביוגרפיה
חואנטורנה נולד בסנטיאגו דה קובה. בנעוריו עסק בפעילות ספורטיבית במספר תחומים: כדורגל, כדורעף, כדורסל ושחייה. הוא אמנם ניצח בתחרויות ריצה במסגרת בית ספרית, אך העדיף להתמקד בכדורסל וב-1969 החל לשחק כדורסל במסגרת קבוצתית. בעונת 1970 - 1971 צורף לנבחרת הנוער הלאומית של קובה בכדורסל. הצטיינותו במרוצים שנערכו כחלק ממסגרת האימונים בכדורסל משכה את תשומת לב מאמני האתלטיקה שהיו במקום וקצת אחרי גיל 20, החל חואנטורנה להתאמן באתלטיקה בהדרכתו של המאמן הפולני זיגמונד זביירזובסקי (Zygmunt Zabierzowski), מאמן אצני ה-400 מטר של נבחרת קובה באותה עת.
באולימפיאדת מינכן (1972) סיים חואנטורנה במקום ה-10 בריצת 400 מטר בתוצאה של 46.07 שניות, 5 מאיות השנייה איטי מעליה לשלב הגמר. בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 45.94 שניות ובשלב רבע הגמר תוצאה של 45.96 שניות.
באוניברסיאדה שנערכה במוסקבה בשנת 1973 זכה חואנטורנה במדליית זהב בריצת 400 מטר בתוצאה של 45.36 שניות.
במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו במקסיקו סיטי בשנת 1975 זכה חואנטורנה במדליית כסף בריצת 400 מטר (44.80 שניות).
אלוף אולימפי ושיאן עולם
באולימפיאדת מונטריאול (1976) זכה חואנטורנה בשתי מדליות זהב, בריצת 400 מטר בתוצאה של 44.26 שניות, הזמן המהיר בעולם שנמדד ולא הושג בגובה (השיא העולמי ניקבע באולימפיאדת מקסיקו סיטי), לפני פרד ניוהאוז (44.40 שניות) והרמן פרייזר (44.95 שניות) שניהם מארצות הברית ובריצת 800 מטר בשיא עולם חדש של 1:43.50 דקות, לפני איוו ואן דאם מבלגיה (1:43.86 דקות) וריק וולהאטר מארצות הברית (1:44.12 דקות). בנוסף, הוא סיים במקום השביעי בריצת שליחים 4x400 מטר בתוצאה של 3:03.81 דקות, הרביעייה המנצחת הייתה של ארצות הברית (2:58.65 דקות).
באוניברסיאדה שנערכה בסופיה, בולגריה בשנת 1977 זכה חואנטורנה במדליית זהב בריצת 800 מטר בשיא עולם חדש של 1:43.44 דקות, שיפור ב-6 מאיות השנייה לשיאו העולמי.
בתחרות גביע העולם באתלטיקה שנערכה בדיסלדורף, גרמניה אותה שנה זכה חואנטורנה בשתי מדליות זהב, בריצת 400 מטר בתוצאה של 45.36 שניות ובריצת 800 מטר בתוצאה של 1:44.01 דקות.
במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בסן חואן, פוארטו ריקו בשנת 1979 זכה חואנטורנה בשתי מדליות כסף, בריצת 400 מטר (45.24 שניות) ובריצת 800 מטר (1:46.4 דקות).
באולימפיאדת מוסקבה (1980) סיים חואנטורנה במקום הרביעי בריצת 400 מטר בתוצאה של 45.09 שניות ולא הצליח להגן על תוארו. המנצח היה ויקטור מרקין מברית המועצות (44.60 שניות).
לאחר שפרש מספורט תחרותי כיהן חואנטורנה בשנת 1984 כסגן שר הספורט של קובה.
חואנטורנה נשוי ואב ל-5 ילדים.
רג'י בולוק
רג'ינלד ריידל "רג'י" בולוק (באנגלית: Reginald Ryedell "Reggie" Bullock; נולד ב-16 במרץ 1991) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת דאלאס מאבריקס מליגת ה-NBA, בעמדות הקלע והסמול פורוורד.
קריירת תיכונים ומכללות
בולוק נולד בעיר בולטימור שבמרילנד, וגדל בקינסטון שבקרוליינה הצפונית. בכל שלוש עונותיו האחרונות ב"תיכון קינסטון" נבחר לחמישיית העונה של ליגת התיכונים בקרוליינה הצפונית, ובשתיים מהן הוביל את קבוצתו לזכייה באליפות התיכונים של המדינה. בעונתו האחרונה קלע 25 נקודות למשחק והשתתף ב"משחק מקדונלד'ס אול-אמריקן".
בין השנים 2010–2013 למד באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל, ושיחק בקבוצת הכדורסל שלה (ה"טאר הילס") תחת המאמן רוי ויליאמס. בעונות 2011 ו-2012 העפיל עם קבוצתו לשלב רבע הגמר ("Elite Eight") בטורניר אליפות המכללות, כשקלע כ-7.7 נקודות למשחק לצד כוכבי הקבוצה הריסון בארנס, ג'ון הנסון וטיילר זלר. בעונת 2013 עזבו בארנס, הנסון וזלר ל-NBA, וה"טאר הילס" הודחו כבר בסיבוב השלישי של אליפות המכללות על אף השיפור שהציג בולוק (13.9 נקודות למשחק). בסיום עונתו השלישית בקרוליינה הצפונית העמיד את עצמו בולוק לבחירה בדראפט ה-NBA.
לוס אנג'לס קליפרס
בולוק נלקח בבחירה ה-25 של דראפט 2013 על ידי לוס אנג'לס קליפרס. בעונת הרוקי שלו העפילו הקליפרס לשלב חצי גמר המערב, אך בולוק עצמו מיעט לקבל דקות משחק והשתתף ב-43 משחקים בלבד.
פיניקס סאנס
במהלך עונתו השנייה, ב-15 בינואר 2015, נשלח לפיניקס סאנס כחלק מטרייד משולש עם בוסטון סלטיקס. עד סיום אותה עונה השתתף ב-11 משחקים במדי הסאנס, וב-4 משחקים במדי קבוצת הבת שלה מליגת הפיתוח, בייקרספילד ג'אם.
דטרויט פיסטונס
לקראת עונת נשלח בטרייד לדטרויט פיסטונס, יחד עם דני גריינג'ר ומרכוס מוריס, בתמורה לבחירת דראפט עתידית. בעונת  השתתף ב-31 משחקים בלבד לאחר שסבל מפציעות שונות בגב ובירך, ועבר ניתוח בברכו השמאלית לטיפול בקרע במניסקוס.
לקראת עונת חתם על הארכת חוזה בדטרויט לשתי עונות נוספות עבור כ-5 מיליון דולר. באותה עונה שימש לראשונה כשחקן חמישייה קבוע, והציג שיפור משמעותי כשקלע 11.3 נקודות בממוצע למשחק. כמו כן סיים את העונה במקום השני ב-NBA באחוזי קליעה מהשלוש, עם 44.5%.
לוס אנג'לס לייקרס
ב-6 בפברואר 2019 נשלח בולוק בטרייד ללוס אנג'לס לייקרס, בתמורה לסביאטוסלב מיכאיליוק.
ניו יורק ניקס
ביולי 2019 חתם בולוק על חוזה בניו יורק ניקס.
דאלאס מאבריקס
באוגוסט 2021 חתם בולוק על חוזה ל-3 עונות בדאלאס מאבריקס.
חיים אישיים
אחותו הטרנסג'נדרית של בולוק, מיה הנדרסון, נרצחה בבולטימור ב-16 ביולי 2014 על רקע טרנספובי. לאחר הרצח סיפר עליה בראיון כי "היא שמחה להיות מי שהיא, ולא דאגה לגבי מה שאחרים חושבים עליה. אדם שיכול להתנתק מכל העולם ולא לדאוג לגבי מה שאחרים חושבים עליו הוא אדם חזק. זה אחד הדברים המשמעותיים שלמדתי ממנה".
ב-29 באוקטובר 2019 נהרגה אחות נוספת של בולוק, קיושה מור, בתקרית ירי בבולטימור.
אדרנלין (ספר)
אדרנלין: סיפורי שלא סוּפר (באיטלקית: Adrenalina: My Untold Stories) הוא האוטוביוגרפיה השנייה של הכדורגלן השוודי זלאטן איברהימוביץ', שנכתבה יחד עם העיתונאי האיטלקי לואיג'י גרלנדו מהלה גזטה דלו ספורט, ופורסמה לראשונה באיטלקית בדצמבר 2021.
תקציר
איברהימוביץ' פותח את הספר באמירה "בסדר אני מוותר. אני בן ארבעים. אני אֵל, אבל אֵל שמתבגר". הוא מתאר את שם הספר, אדרנלין, כ"מילת המפתח של חיי". הוא מספר על התקופה שלו במנצ'סטר יונייטד ומתאר אותם כבעלי "מנטליות קטנה וסגורה" למרות עושרם ויוקרתם; הוא טוען שהם הורידו פאונד אחד מהמשכורת שלו מפני ששתה בקבוק מיץ ממיני בר בבית מלון. הוא מספר כי בתקופתו בפריז סן-ז'רמן השחקנים היו חסרי משמעת, ואומר כי הציע להחליף את לאונרדו כמנהל המקצועי של הקבוצה. הוא טוען שחברו למילאן, הקאן צ'להאנולו, ניצל את דום הלב של כריסטיאן אריקסן כדי לתפוס את מקומו ביריבה העירונית, אינטר מילאנו, ומוסיף כי צ'להאנולו ואנטה רביץ' יכולים לשחק טוב רק כשהוא בקבוצה שלהם.
אניטה סרקיזיאן
בשנת 2012, הפכה סרקיזיאן מטרה למסע הטרדה והשמצה ברשת, בעקבות פתיחת מיזם מימון המונים עבור סדרת הסרטונים הזו. במקביל, תומכים בסדרה תרמו כמעט 160,000 דולר אמריקאי למיזם, הרבה מעבר למטרת מיזם הגיוס, שהייתה 6,000 דולר. שני ההיבטים הללו עוררו עניין בתקשורת, בעיקר בארצות הברית, והציבו את סרקיזיאן במרכז דיונים רבים בנושא שנאת נשים בתרבות משחקי המחשב, ועל הטרדה מקוונת. למרות ההטרדה, המשיכה סרקיזיאן להופיע בתקשורת ולפרסם מאמרים וביקורת על ייצוגי נשים במשחקי מחשב ועל הטרדה מינית בתעשיית המשחקים ובתרבות ההמונים.
ראשית דרכה
סרקיזיאן נולדה בקנדה וגדלה ליד טורונטו, להורים מהגרים ארמנים-נוצרים מעיראק שהגיעו לשם עוד קודם לכן כפליטים מרצח עם בטורקיה בתחילת המאה ה-20. אביה, מהנדס מחשבים, לימד אותה כיצד לבנות מחשב והיא לימדה את עצמה לבנות אתרים ולתכנת. לימים היגרה לארצות הברית, והיא מגדירה עצמה כ"קנדית-אמריקאית". סרקיזיאן השלימה תואר ראשון בתקשורת באוניברסיטת מדינת קליפורניה בנורת'רידג' (CSUN), ולאחריו תואר שני בהגות מדינית וחברתית באוניברסיטת יורק שבקנדה, בשנת 2010. התזה שלה הייתה "I'll Make a Man Out of You: Strong Women in Science Fiction and Fantasy Television" ("אעשה ממך גבר: נשים חזקות במדע בדיוני ופנטזיה בטלוויזיה").
ביקורת פמיניסטית
בשנת 2009 החלה סרקיזיאן לפרסם את הבלוג שלה, Feminist Frequency, במטרה להציע ביקורת תקשורת פמיניסטית קריאה ונגישה. הבלוג הציע סרטוני וידאו שבחנו מבנים חברתיים ותרבות המונים מעמדה פמיניסטית, כגון עיון ברשימת הסרטים המועמדים לפרס אוסקר בשנת 2011 ובדיקתם לפי מבחן בקדל, או הצגת האופן שבו חברת לגו מחזקת נורמות תרבותיות. Feminist Frequency נרשם כארגון ללא מטרת רווח שסרקיזיאן היא המנכ"לית שלו.
בשנת 2011 חברה סרקיזיאן לכתב העת Bitch ויצרה את סדרת סרטוני הווידאו Tropes vs. Women ("מוטיבים נגד נשים"), שבחנה מוטיבים נפוצים לגבי ייצוג נשים בתקשורת, בדגש על הסוגה מדע בדיוני. הסדרה מנתה שישה סרטונים שהציגו מוטיבים כגון ה-Manic Pixie Dream Girl, "נשים במקררים", ו"עקרון דרדסית". הסרטונים עוררו עניין רב, הובילו לתשומת לב תקשורתית ולראיונות רבים, ואף אפשרו מסע גיוס כספים במימון המונים שהצליח הרבה מעל למצופה, ואיפשר הפקת סרטונים נוספים.
מסע הטרדה
המיזם "מוטיבים נגד נשים" עורר מסע הטרדה מינני נגד סרקיזיאן. מטרידים שלחו לה איחולי אונס, איומים על חייה, פרצו לאתר שלה ולערוצי מדיה חברתית שהפעילה, וחשפו והפיצו פרטים אישיים על סרקיזיאן. אחרים השמיצו אותה באתרי רשת שונים, השחיתו את הערך על סרקיזיאן בוויקיפדיה האנגלית בביטויי שנאה גזענית או מיננית, ובהעלאת תמונות פורנוגרפיות במקום תמונתה בוויקיפדיה. אחרים שלחו לה ציורים שבהם דמותה נאנסת על ידי דמויות ממשחקי מחשב. אחד ממטרידיה אף יצר תוכנת מחשב שהתחזתה למשחק מחשב בשם "הכה את אניטה סרקיזיאן", ובו המשתמש הוזמן להקליק על תמונה של סרקיזיאן, כשכל הקלקה הוסיפה גרפיקה של דם לתמונה. ההטרדה התרחבה לעיתים אף למי שהביעו תמיכה בסרקיזיאן, כגון סטפני גאת'רי, שביקרה את התוכנה האמורה וסבלה מאיומים באונס וברצח. בעקבות תלונתה של גאת'רי למשטרה, אחד הגברים האחראים להטרדה אותר, נעצר, והואשם בהטרדה פלילית ובהפרת צו התנהגות טובה
החשיפה התקשורתית הרבה הוביל להזמנת סרקיזיאן להרצאות וכנסים בנושא הטרדה מינית וקהילות מקוונות, בין היתר בכנס TEDxWomen.
במרץ 2014 קיבלה סרקיזיאן פרס ונשאה דברים בטקס Game Developers Choice Awards. לאחר מעשה, דיווחו מארגני הכנס כי קיבלו איום אלמוני בדבר פצצה, ושמשטרת סן פרנסיסקו סרקה את מרכז הכנסים מוסקון לפני קיום האירוע.
באוגוסט 2014, התדר הפמיניסטי שחרר פרק נוסף של Tropes vs. Women in Video Games. העלייה הגוברת בהטרדות מהן סבלו מפתחות משחקי וידאו וסרקיזיאן (כולל איומים ברצח) גרמו לאחרונה לעזוב את ביתה. משטרת סן פרנסיסקו אישרה שהיא העבירה מידע על המקרה ל-FBI להמשך חקירה.
פרסים והוקרה
ב-2012 האתר Gamasutra עוסק בתחום פיתוח משחקי וידאו הגדיר את ההטרדה שעברה סרקיזיאן ואת תדר פמיניסטי כזרזים שהובילו לחשיבה מחודשת על חשיבות בגיוון והכלה בתרבות תעשיית המשחקים. האתר הגדיר את נושא הגיוון וההכלה אחד מהטרנדים לשנת 2012. ב-2013 ניוזוויק והאתר The Daily Beast כלל את סרקזיאן ברשימת 125 הנשים המשפיעות. באותה השנה, היא קיבלה את פרס יקיר National Academy of Video Game Trade Reviewers עבור סרטוני הווידאו שלה. ב-2014, היא קבלה את פרס השגריר של Game Developers Choice Awards על פעילותה לייצוג נשים במשחקי וידאו. סרקיזיאן הייתה האישה הראשונה שקבלה את הפרס. אחרי התקרית באוניברסיטת המדינה של יוטה, המגזין רולניג סטון כינה אותה מבקרת תרבות הפופ החשובה ביותר וכתב שהמקרה מחזק את עמדתה: יש בעיה במשחקי המחשב. במרץ 2015 הטיים מגזין כלל את סרקיזיאן ברשימת "50 האנשים המשמפיעים ביותר על האינטרנט" ובאפריל באותה השנה היא נכללה ברשימת מאה האנשים המשפיעים ביותר בעולם של טיים 100.
נבחרת ספרד בבייסבול
נבחרת ספרד בבייסבול (בספרדית: Selección de béisbol de España) היא נבחרת הבייסבול לגברים המייצגת את ספרד בתחרויות בינלאומיות.
דיוויזיית הגרנדיר אס אס ה-31
דיוויזיית גרנדיר אס אס ה-31 (בגרמנית: 31. SS-Freiwilligen-Grenadier-Division) הייתה דיוויזיה של הוואפן אס אס אשר לחמה במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה בהונגריה ב-4 באוקטובר 1944 סביב מטה דיוויזיית אס אס הררית ה-23 "קאמא". גויסו אליה בעיקר פולקסדויטשה מהונגריה, וכמפקדה הראשון מונה גוסטב לומברד. בנובמבר של אותה שנה היא נכללה במסגרת הקורפוס ההונגרי ה-4 אשר היה חלק מהארמייה ההונגרית ה-2, והשתתפה בקרבות כנגד הצבא האדום בהונגריה ובכלל זה במתקפת אגם בלטון. בדצמבר הועברה הדיוויזיה תחת הקורפוס ה-68 אשר היה חלק מארמיית הפאנצר השנייה, ובינואר 1945 הועברה לאוסטריה ושמה שונה ל"דיוויזיית אס אס ה-45". בתחילת מאי היא קיבלה פקודה לנוע אל צ'כוסלובקיה, ועם סיום המלחמה נפלה בשבי הסובייטי ליד הראדץ קראלובה.
דעת מיעוט
דעת מיעוט בפסק דין, היא דעתו של שופט יחיד או של כמה שופטים, שחולקים על דעת רוב השופטים בהרכב, שהיא זו הקובעת את תוצאות הדיון המשפטי.
חשיבות דעת המיעוט
דעת המיעוט אמנם אינה קובעת את תוצאות הדיון המשפטי, אך היא בעלת משמעות לא מבוטלת. היא מעוררת ספקות, מציגה הסתייגויות, ובעלת מעמד חשוב, בכך שמאירה היבטים שלא זכו לתשומת לבם של שופטי הרוב, ומאלצת אותם להתמודד עם הביקורת.
דעת המיעוט והנימוקים הנלווים אליה יכולים לשקף תפיסות עולם שונות, התלבטויות ודחיות מלאות או חלקיות של דעת הרוב, וכן אזורי הסכמה. דעת המיעוט יכולה להסכים עם הנימוקים שהוצגו בפסק הדין, אך להגיע למסקנה ותוצאה שונות מאלה שהגיעו אליהם שופטי הרוב, או שלא להסכים לא עם הנימוקים ולא עם המסקנה. יש פעמים שבהמשך, כתוצאה מערעור על פסק הדין או בדיון נוסף, דעת המיעוט מתקבלת והופכת את ההחלטה הקודמת של בית המשפט. במקרים אחרים, דעת המיעוט היא זו שלפיה נכתבת הלכה חדשה, או שבעקבותיה מתחדדת הלכה קיימת. לעיתים דעת המיעוט מעידה על הצורך בתיקון עתידי של החוק.
קיומה של דעת המיעוט והחשיבות המיוחסת לה משקפים את אופיו הדמוקרטי של המשפט, את חופש הביטוי ואת עצמאות השופטים.
בישראל
ניתן לראות את החשיבות המיוחסת לקיומה של דעת המיעוט בדבריה של נשיאת בית המשפט העליון השופטת מרים נאור בטקס הענקת מלגות לזכרו של השופט א' לוי בלשכת עורכי הדין ב-9 ביוני 2017: "השופט לוי היה משפטן חריף וחד מחשבה, ובד בבד היה אוהב אדם ומלא חמלה. הוא עמד על עקרונותיו באופן בלתי מתפשר, ונותר לא אחת בדעת מיעוט. לא רק פסיקותיו בדעת הרוב קנו להן שבת בהלכה הפסוקה, גם חוות-דעת המיעוט שכתב תרמו בצורה ניכרת לעיצוב המשפט הישראלי"; וכן בדבריו של עורך הדין רון גזית עם פרישתו של המשנה לנשיא בית המשפט העליון, השופט מישאל חשין: "אין לבטל או להקל ראש בדעת מיעוט, כאשר זו מנומקת היטב. להפך: דעות מיעוט הן רצויות באשר יש בהן כדי להשביח את החלטות הרוב ולהביא ליתר דיוק בתחימת גבולותיה של ההלכה. דעת מיעוט מנומקת היטב גם משאירה אחריה חומר למחשבה לדורות הבאים של שופטי בית המשפט העליון וחומר למחשבה למחוקק".
שופט בית המשפט העליון יורם דנציגר הציע שהרשעה ברצח תתקבל רק כאשר היא פה אחד, כלומר גם כאשר ההצעה לזכות היא בדעת מיעוט, תגבר דעת המיעוט על דעת הרוב, משום שדעת המיעוט כשלעצמה יוצרת את הספק הסביר המצדיק זיכוי.
לקריאה נוספת
.The Role of Dissenting Opinions. Hon. Ruth Bader Ginsburg, Presentation to the Harvard Club of Washington, D.C., on December 17, 2009
צוללן אדום-גרון
צוללן אדום־גרון (שם מדעי: Gavia stellata) הוא מין של עוף ימי ממשפחת הצוללניים והוא גם הקטן שבמיני הצוללנים.
מאפיינים
אורכו של הצוללן 55-67 ס"מ, מוטת הכנפיים 91-120 ס"מ ומשקלו 1-2.7 ק"ג. הצוללן בעל ראש וצוואר אפורים עם כתם אדמדם בתחתית הצוואר, ממנו קיבל את שמו. העיניים אדומות והמקור ישר ושחור ומותאם לציד דגים. בקצה גופו רגליים קטנות עם קרומי שחייה, העורף לבן מפוספס, הבטן לבנה והכנפיים והזנב אפורים מנומרים. הזכרים יותר גדולים מהנקבות.
הצוללן מצוי בימים, נהרות ואגמים באזורים הארקטיים של אמריקה הצפונית, צפון אירופה וסיביר. בחורפים הצוללנים נודדים דרומה יותר לאורך החופים השונים. הצוללן ניזון כמעט לגמרי מדגים אותם הוא חוטף מתחת למים בצלילתו המהירה. האיומים העיקריים של הצוללן הוא משחפים ומשועלי שלג ושועלים אדומים החוטפים ביצים ואפרוחים.
כריסטיאן טולסן דאהל
כריסטיאן טולסן דאהל (בדנית: Kristian Thulesen Dahl; נולד ב-30 ביולי 1969) הוא פוליטיקאי דני, כיהן כמנהיג מפלגת העם הדנית וחבר הפרלמנט הדני.
ביוגרפיה
טולסן דאהל נולד בדנמרק, בנם של אנדרס ואינגה. ב-1988 סיים את לימודי התיכון ולאחר מכן שירת עד 1989 בחיל התותחנים של הצבא הדני. ב-1992 סיים תואר ראשון באוניברסיטת אולבורג וב-1995 סיים תואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת אולבורג.
הוא היה חבר המפלגה הפרוגרסיבית הדנית וב-1989 התמודד לראשונה לפרלמנט הדני, אך לא נחל הצלחה. ב-1991 נבחר ליו"ר צעירי המפלגה וב-1993 מונה לחבר פרלמנט זמני מטעם מחוז וייל. באוקטובר 1995 היה ממייסדי מפלגת העם הדנית ונבחר מטעמה ב-1995 לפרלמנט. בשנים 2001 עד 2011 כיהן כיו"ר ועדת הכספים. בספטמבר 2012 מונה ליו"ר מפלגת העם. הוא הוביל את המפלגה להצלחה בבחירות לפרלמנט האירופי בו הייתה למפלגה הדנית הגדולה ביותר ובבחירות הכלליות של דנמרק ב-2015 בו הייתה למפלגה השנייה בגודלה. המפלגה לא נכנסה לקואליציה שהרכיב ראש הממשלה לארס לקה ראסמוסן. במאי 2019 נחלה המפלגה תבוסה בבחירות לפרלמנט האירופאי ובבחירות לפרלמנט הדני שנערכו ביוני 2019 איבדה 21 מושבים מכוחה וזכתה ל-16 נציגים.
לאחר פרישתו מהפרלמנט באוגוסט 2022, מונה למנהל נמל אולבורג.
בשנים 1997 עד 2006 כיהן כחבר מועצת העיירה גיב, הסמוכה לוייל. מ-2008 הוא מכהן כחבר במועצת המנהלים של הבנק המרכזי של דנמרק ומ-2011 חבר בוועדה המייעצת של אוניברסיטת אולבורג. ב-2013 זכה לעיטור אביר מדרגה ראשונה במסדר דנמרק.
JSFuck
JSFuck היא טכניקת כתיבה ב-JavaScript בעזרתה ניתן לכתוב קוד בעזרת שישה תווים בלבד. טכניקה זו פופולרית עבור בודקי חדירה ליישומי אינטרנט, לעקיפת מנגנוני אבטחה כנגד התקפות XSS ולהטמעת קוד. שמה של הטכניקה נגזר משמה של שפת התכנות Brainfuck המשתמשת אך ורק בסימני פיסוק כתחליף לאותיות, אלא שבשונה מ-Brainfuck, עבורה קיים מהדר משלה, הרי ש-JSFuck הוא קוד JavaScript לכל דבר ועניין וניתן להפעילו בעזרת כל יישום אינטרנט או מנוע JavaScript.
סקירה כללית
הספרייה נוצרה לראשונה ביולי 2009, כאשר יוסקה הסוואגה יצר יישום אינטרנט בשם jjencode שיכל לקודד קוד JavaScript בעזרת 18 תווים בלבד. מאוחר יותר, בינואר 2010, התקיימה תחרות בלתי פורמלית בפורום "Obfuscation" של אתר אבטחת יישומי האינטרנט sla.ckers.org, כדי למצוא דרך להשיג את המספר המינימלי של התווים הנדרשים עד לפחות משמונת התווים -  תורמים לשרשור הצליחו למצוא דרך לוותר על שימוש בתווים / ו , ובכך להעמיד את מספר התווים הנדרשים על שישה. בסוף שנת 2010, העמידה Hasegawa קידוד חדש זמין בשם JSF * ck, אשר השתמש רק בששת התווים המינימליים. בשנת 2012, מרטין קלפה יצר פרויקט בשם "jsfuck" בGitHub וכן יצר את אתר JSFuck.com עם יישום אינטרנט המאפשר קידוד אונליין בטכניקה זו.
ניתן להשתמש ב-JSFuck כדי לעקוף איתור של קוד זדוני על ידי מנגנוני אבטחת אתרים, למשל בהתקפות XSS. לדוגמה, פרצת האבטחה שנמצאה על ידי חוקר האבטחה הישראלי רומן זאיקין מצ'ק פוינט בחנות המסחר המקוון eBay, התבססה על טכניקה זו. זאיקין ניסה להכניס לממשק המוכרים ב-eBay קוד JavaScript סטנדרטי ונתקל בחסימה של הקוד (blacklist), לאחר שניסה להכניס את קוד ה-JavaScript במסגרת ה-oneror בקוד html המציג תמונה (onerror - תג html המאפשר לבצע פעולה כולשהי אם הייתה שגיאה בהעלאת התמונה) וראה שקוד ה-enerror עצמו לא נחסם, אלא רק קוד ה-JS, ניסה זאיקין להכניס את קוד ה-JavaScript עם טכניקת JSfuck ואכן הצליח. שימוש פוטנציאלי נוסף ב-JSFuck הוא עבור הטמעת קוד.
מבנה השפה
קוד JSFuck הוא ארוך באופן קיצוני ביחס לקוד JavaScript סטנדרטי, לדוגמה: בקוד JavaScript המקורי, אורכה של הפקודה ;("!alert("Hello World הגורמת לקפיצת חלון עם צמד המילים שלום עולם, היא 21 תווים. ב-JSFuck לעומת-זאת, לאותו קוד יש אורך של 22,948 תווים. בשורות הבאות נסביר את הטכניקה מאחורי JSFuck וממילא, מה גורם לריבוי שורות הקוד בה, ביחס לקוד JavaScript סטנדרטי.
כתיבת מספרים בעזרת JSFuck
המספר 0 נוצר ב-JSFuck על ידי כתיבת, כאשר   הוא המערך הריק ו   הוא הפלוס האריתמטי, המשמש להמרת הצד הימני לערך מספרי. המספר 1 נוצר כ  או , כאשר הערך הבוליאני   (מבוטא כ   או   ב-JSFuck) מומר לערך המספרי 1 על ידי סימן הפלוס המוגמר. הספרות 2 עד 9 נוצרות על ידי סיכום  למספר הפעמים המתאים. למשל ב-  = 2 ו-   ב-JSFuck נכתב כ  או , ולכן אפשר לכתוב 2 כ-   או  , 3 כ-  או כ   וכן הלאה. המרות אחרות מתבצעות בעזרת דפוס דומה: מספרים שלמים המורכבים משתי ספרות או יותר נכתבים, כמחרוזת, על ידי שרשור מערכים חד ספרתיים עם מפעיל הפלוס. לדוגמה, המחרוזת  יכולה לבוא לידי ביטוי ב-JavaScript כ , לצד המרת הספרות ב-JSFuck לטקסט. לדוגמה:  או   יניבו את המספר 10 כמחרוזת (על מנת לגרום ל-JSfuck להבין שמדובר בפעולה של הוספת ערך ולא לפעולת אריתמטית סטנדרטית, יש לתחום כל מספר בסוגריים מרובעות). כדי לקבל ערך מספרי במקום מחרוזת, עלינו לסגור את הביטוי הקודם בסוגריים עגולות או בסוגריים מרובעות לצד הוספת פלוס, מה שיניב  מטיפוס מספר שלם =
כתיבת אותיות בעזרת JSFuck
את חלק מהאותיות ב-JSfuck ניתן לכתוב על ידי כתיבת האינדקס (ציון מיקום האות בסוגריים מרובעים) של ביטויים בוליאניים שונים כגון true, false, NaN, undefined. לדוגמה, בשביל לכתוב את התו r, נוכל לפנות לאינדקס של r במילה true, כלומר, הספרה 1 (בשפות תכנות מתחילים לספור מ-0), וכך זה ייראה:  (שים לב שעל-מנת שנוכל לגרום ל-JSfuck להבין שאנו מדברים על פעולת אינדוקס, יש להוסיף []+. ניתן גם להכניס את המחרוזת 1e1000 לתוך מספר, מה שיצור לנו משתנה עם ערך Infinity (ערך המבטא מספר שחרג מהגבול של המספרים הניתנים לאחסון ב-JavaScript, גם בעזרת נקודה צפה ועומד על 1.79e + 308 או 2¹⁰²⁴), שגם אליו נוכל לגשת בעזרת האינדקס הרלוונטי.
אורנה קופרמן
אורנה קופרמן היא פרופסור למדעי המחשב באוניברסיטה העברית בירושלים.
ביוגרפיה
קופרמן נולדה בחולון ליוסף ברנהולץ המנהל הראשון של תיכון אילון ולאם מנהלת חשבונות. שירתה בצה"ל בין השנים 1986–1988. בשנת 1995 קיבלה דוקטורט מהטכניון.
בשנת 1996 הייתה חברת הסגל הטכני במעבדות בל ובין השנים 1997–1998 עשתה פוסט-דוקטורט באוניברסיטת ברקלי. לאחר מכן מונתה למרצה בבית הספר למדעי המחשב ולהנדסה באוניברסיטה העברית בירושלים. כהנה כראש בית הספר. תחומי מחקרה הם שיטות פורמליות לתכנון וייצור מערכות ממוחשבות ובפרט אוטומטים אינסופיים, אימות פורמלי ולוגיקה טמפורלית.
הייתה סגנית רקטור האוניברסיטה העברית.
אחותה התאומה, תמי תמיר, היא פרופ' למדעי המחשב ודיקנית בית הספר למדעי המחשב במרכז הבינתחומי הרצליה. בעלה, רז קופרמן, הוא פרופ' למתמטיקה באוניברסיטה העברית. לזוג ארבעה ילדים.
נבחרת קנדה בבייסבול
נבחרת קנדה בבייסבול (באנגלית: Australia national baseball team) היא נבחרת הבייסבול לגברים המייצגת את קנדה בתחרויות בינלאומיות.
איאן אברקרומבי
איאן אברקרומבי (באנגלית: Ian Abercrombie; 11 בספטמבר 1934 – 26 בינואר 2012) היה שחקן ומדבב אנגלי-אמריקאי. מוכר בעיקר בזכות תפקידו כג'סטין פיט, מעסיקה של איליין בסדרה סיינפלד.
ביוגרפיה
אברקרומבי נולד ב-11 בספטמבר 1934 בעיירה גרייס שבאסקס, בריטניה. את לימודי המשחק החל במהלך הבליץ של מלחמת העולם השנייה. הוא החל לעבוד בריקודי במה בהופעות בלונדון, סקוטלנד, אירלנד והולנד וזכה במדליות ארד, כסף וזהב. בגיל 17 עבר לארצות הברית.
הוא החל להופיע ב-1955 בסרט המלחמה סטלאג 17 וכן הופיע במגוון מחזות בתיאטראות ברודוויי. כמו כן הופיע כשוליית קוסם במחיר נמוך מאוד.
לאחר מכן נסע לקליפורניה להופיע במספר סרטים ושם הופיע וחי. במרבית סרטיו הוא משמש כשחקן אופי.
הוא נפטר מאי-ספיקת כליות בגיל 77 בביתו שבלוס אנג'לס, 20 יום לאחר ירידת הסדרה המכשפים מוויברלי פלייס, בה כיכב.
אברקרומבי היה נשוי לשתי נשים: אליזבת רומנו בשנים 1956–1978 וגלאדיס אברקרומבי מ-1984 עד למותו.
Armored Saint
השנים הראשונות
להקת ארמורד סיינט נוסדה בשנת 1982 על ידי האחים פיל וגונזו סנדובל והגיטריסט דייוויד פריצ'רד, שלמדו כולם באותו בית ספר תיכון בפסדינה. הבאים שהצטרפו היו הסולן ג'ון בוש והבסיסט ג'ואי ורה - שלמדו אף הם באותו בית הספר. שם הלהקה נבחר לאחר שחמשת החברים צפו בסרט אקסקליבר תחת השפעת סמים בבית קולנוע, וגונזו הציע את השם "Armored Saint" - קדוש משוריין.
הלהקה הקליטה דמו של חמישה שירים, שלושה מביניהם נכללו בהקלטה הראשונה שלה - המיני אלבום Armored Saint, שיצא בשנת 1983 דרך חברת התקליטים Metal Blade Records. שנה לאחר מכן עזבה הלהקה את Metal Blade וחתמה על חוזה עם חברה אחרת בשם Chrysalis.
ארמורד סיינט הוציאה לאור את אלבום הבכורה שלה, March of the Saint, בשנת 1984, ושנה אחריו את האלבום Delirious Nomad, שאחריו עזב פיל את הלהקה. את האלבום השלישי, Raising Fear, הקליטו ארבעת החברים הנותרים. עקב חוסר שביעות רצון של חברי הלהקה מחברת Chrysalis שאיתה עבדו, הלהקה חזרה לפעול דרך Metal Blade בשנת 1988, והוציאה את אלבום ההופעה הראשון שלה, Saints Will Conquer, זמן קצר לאחר מכן. באותה השנה הגיטריסט ג'ף דאנקן הצטרף ללהקה כנגן גיטרה נוסף, והוא חבר בה עד היום.
בזמן ההקלטות לאלבום הבא, פריצ'רד אובחן כחולה לוקמיה, ונכנע למחלה עוד לפני השלמת ההקלטות. לאחר הפסקה קצרה, הגיטריסט פיל סנדובל (אחד מהגיטריסטים המקוריים של ההרכב) חזר ללהקה כדי להחליף את פריצ'רד וההקלטות נמשכו. התוצר הסופי של ההקלטות, האלבום Symbol of Salvation, זכה להצלחה משמעותית. כמה חודשים לאחר מכן, הזמר ג'ון בוש קיבל הצעה לתפקיד הסולן בלהקת המטאל המצליחה אנתרקס. בוש הסכים לתפקיד וארמורד סיינט התפרקה רשמית.
האיחוד והמשך הקריירה
בשנת 1999 בוש החליט לנסות ולהקים מחדש את ארמורד סיינט. ההרכב כולו גויס מחדש ובשנת 2000 האלבום Revelation יצא לאור. זהו האלבום הראשון של הלהקה שמכיל שיר שמילותיו בספרדית - השיר "No Me Digas". שנה לאחר מכן הלהקה הוציאה אלבום אוסף חדש - "Nod to the Old School", אוסף של כמה שירים חדשים ומספר דמואים ופריטים נוספים. אחרי האלבום חזר בוש ללהקת אנתרקס וארמורד סיינט חזרה לאי פעילות.
בשנת 2004 גם ג'ואי ורה הצטרף לאנתרקס - צירוף שאמור היה להיות קבוע, אך בתחילת 2005 סקוט איאן מאנתרקס הכריז שהלהקה חוזרת להרכבה הקלאסי, דבר שהטיל את המשך החברות של ורה ובוש בלהקה בספק. בוש הצהיר שמעורבותו באנתרקס הסתיימה ועזב את הלהקה, ובשנת 2008 ארמורד סיינט התאחדה רשמית והחלה לעבוד על אלבום חדש בשם "La Raza" שיצא במרץ 2010. מאז הקליטה הלהקה אלבום נוסף שנקרא "Win Hands Down", שעתיד לצאת לאור ב-2 ביוני 2015.
חברי הלהקה
הרכב נוכחי
חברים לשעבר
העלייה השנייה (ספר)
העלייה השנייה הוא ספר שראה אור בהוצאת יד יצחק בן-צבי בירושלים בשנת תשנ"ח 1997. הספר כולל שלושה חלקים-כרכים: מחקרים, מקורות, ו-אישים. בשלושת הכרכים הובאו מבחר תמונות של אישים, אירועים ונופים.
ב"מבוא כללי" לספר סקר פרופ' ישראל ברטל את מאפייני ההיסטוריוגרפיה הישראלית של תקופת העלייה השנייה: "הדיון בייחודה של העלייה השנייה מתמקד בקבוצה של מטביעי החותם שבה, אשר זכתה לכינוי 'העלייה השנייה העובדת'. לקבוצה זו שלושה מאפיינים בולטים: האחד הוא מוצאם החברתי - רובם היו צעירים, שהגיעו לארץ מעיירות קטנות במזרח-אירופה, ללא משפחה, ללא מקצוע וללא אמצעים משלהם. המאפיין השני הוא הרקע הרעיוני - רובם היו יוצאי בתי שומרי מסורת, שעברו תהליכי חילון קודם לעלייתם. הם הביאו עמם ציונות לוהטת וכמיהה לבנות חברה אחרת, ... המאפיין השלישי הוא בתחום הארגון" של העולים בארגונים חדשים.
כרך מחקרים
הוא קובץ 23 מאמרים על תקופת העלייה השנייה בעריכת ישראל ברטל. החלק הראשון "התקופה ורקעה", כולל מאמרים על האידאולוגיה של אנשי העלייה השנייה, על השלטון העו'מאני בארץ, על מדיניות ההסתדרות הציונית ופועלה במשך שנות התקופה ועל התפתחות ההתיישבות היהודית לסוגיה, בעיר, במושבה ובקבוצות הראשונות. החלק השני, "העלייה השנייה העובדת" כולל מאמרים על הזרמים הפוליטיים ביישוב ומפלגות הפועלים, כגון "הפועל הצעיר" ו"פועלי ציון"; על טיפוסים שונים בקרב העולים החלוצים והוותיקים ודיוקנם החברתי וההגותי; על הפועלות והחלוצות וארגוניהן; על היחסים בין העולים והחלוצים לבין אנשי היישוב הישן, שחלק ניכר מהם היו "ספרדים", וביניהם לבין עולי ארצות האסלאם. החלק השלישי, "תרבות וחברה", עוסק במחקר התרבות החומרית וביצירה הספרותית, בתודעה העצמית של אנשי העלייה השנייה, בתהליכי היזום וההקמה של המוסדות החינוכיים, בתי הספר והטכניון, וטיפוחה של הלשון העברית כשפה יומיומית, ובהקמת ארגוני המגן והריגול: בר-גיורא, השומר וניל"י.