cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מלקולם אקס
טענות לקונספירציה ומחיקת האשמה של שניים מהמורשעים
ימים ספורים לאחר ההתנקשות, התעוררו שאלות בדבר האחריות לה. ב-23 בפברואר, ג'יימס פרמר, מנהיג "הקונגרס לשוויון גזעי" (Congress of Racial Equality) הצהיר בוועידת עיתונאים שסוחרי סמים ולא אומת האסלאם, היו אשמים בכך. אחרים האשימו את משטרת העיר ניו יורק, את ה-FBI, או את ה-CIA בציינם היעדר הגנה משטרתית, הקלות שבה נכנסו המתנקשים לאולם אודובון, הכישלון של המשטרה לשמר את זירת הפשע.
בשנות ה-70 למד הציבור על ה-COINTELPRO ותוכניות FBI אחרות שנועדו להסתנן ולהפריע לפעולתם של ארגוני זכויות אדם במהלך שנות ה-50 וה-60. ג'ון עלי, המזכיר הלאומי של אומת האסלאם, התגלה כסוכן סמוי של ה-FBI. מלקולם אקס סיפר בסוד לעיתונאי שעלי יצר מתח בינו לבין אלייז'ה מוחמד. הוא החשיב את עלי כ"אויבי הראשי" בתוך מנהיגות אומת האסלאם. ב-20 בפברואר 1965, בלילה לפני הרצח, נפגש עלי עם תלמדג' הייר, אחד מהאנשים שהורשעו ברציחתו של מלקולם אקס.
בשנים 1977 ו-1978 תלמדג' הייר טען מחדש בשתי עדויות שנתן תחת שבועה, שבטלר וג'ונסון לא היו מעורבים ברצח. בעדותו בשבועה נקב הייר בשמותיהם של ארבעה אנשים, כולם חברי היכל מספר 25 בניוארק של אומת האסלאם, כמי שלקחו איתו חלק בפשע. הייר טען שגבר, שזוהה אחר-כך כווילבור מקינלי, צעק והשליך פצצת עשן כפעולת הסחה. הייר אמר שאדם אחר, שזוהה אחר-כך כוויליאם ברדלי, החזיק ברובה-ציד והיה הראשון שפתח באש על מלקולם אקס אחרי פעולת ההסחה. הייר טען שהוא ואדם נוסף, שזוהה אחר-כך כלואן דייוויד, שהיו חמושים באקדחים, ירו במלקולם אקס מיד אחרי היריה מהרובה. הייר גם אמר שאדם חמישי, שזוהה אחר-כך כבנג'מין תומאס, היה מעורב בקשר. הצהרותיו של הייר לא הצליחו לשכנע את הרשויות לפתוח מחדש את חקירת הרצח. מספר אנשים, ובכללם משפחת שאבאז, האשימו את לואיס פרחאן במעורבות בקשר לרציחתו של מלקולם אקס. בנאומו ב-1993, נדמה היה שפרחאן התרברב ברצח:.
בריאיון לתוכנית "60 דקות" ששודרה במאי 2000, אמר פרחאן שייתכן שכמה מהדברים שאמר הובילו לרציחתו של מלקולם אקס. "ייתכן שהייתי שותף לדבר עבירה במילים שאמרתי", הוא אמר, "אני מודע לכך ומתחרט על כל מילה שאמרתי וגרמה לאובדן חיי אדם." מספר ימים אחר-כך הכחיש פרחאן שהוא "הורה על הרצח" של מלקולם אקס, אם כי הוא הודה שוב ש"יצרתי את האווירה שהובילה לבסוף לרציחתו." שום קונצנזוס לא הושג לגבי כך.
בשנת 2020 יצאה הסדרה "מי רצח את מלקולם אקס?" בנטפליקס. הסדרה העלתה מחדש שאלות לגבי חפותם של חלק מהמורשעים. בעקבות הסדרה הודיע פרקליט מחוז ניו יורק שתחל בדיקה ראשונית של הטענות. בנובמבר 2021 פורסם ששניים מהמורשעים, עזיז וג'ונסון, ינוקו מאשמה.
פילוסופיה
פרט לאוטוביוגרפיה שלו, מלקולם אקס לא הותיר אחריו כתבים. הפילוסופיה שלו ידועה ברובה מן הנאומים והראיונות הרבים שנתן החל מ-1952 עד למותו ב-1965. רבים מנאומים אלה, במיוחד מהשנה האחרונה לחייו, הוקלטו ופורסמו.
אמונותיו באומת האסלאם
לפני שעזב את אומת האסלאם ב-1964, הורה מלקולם אקס את אמונותיו בנאומיו. נאומיו מתובלים במשפט "אלייז'ה מוחמד המכובד מלמד אותנו ש..." (The Honorable Elijah Muhammad teaches us that). למעשה קשה לדעת אם אמונותיו היו שונות ממשנתה של "אומת האסלאם". מלקולם אקס השווה עצמו פעם לבובת פִּיתוֹם שיכולה לאמר רק מה שאלייז'ה מוחמד אמר לו. מלקולם אקס הורה שאנשים שחורים היו התושבים המקוריים של כדור-הארץ, ושאנשים לבנים היו גזע של שטנים שנוצרו בידי מדען רשע ששמו "יעקוב". אומת האסלאם האמינה שאנשים שחורים נעלים על אנשים לבנים, ושגוויעתו של הגזע הלבן ממשמשת ובאה. כשנשאל לגבי התבטאויותיו שאנשים לבנים הם שטנים, ענה מלקולם אקס ש"ההיסטוריה מוכיחה שהאדם הלבן הוא שטן." הוא מנה כמה מהסיבות ההיסטוריות שתומכות בהצהרתו לפי תחושתו: "כל אחד שאונס, ובוזז, ומשעבד, וגונב, וזורק המון פצצות על אנשים... כל אחד שעושה את הדברים האלה הוא לא אחר מאשר שטן." מלקולם אקס אמר שהאסלאם היה "הדת האמיתית של האנושות השחורה" ושהנצרות הייתה "דתו של האדם הלבן" שנכפתה על האמריקאים האפריקאים בידי אדוניהם כשהם היו עבדים. הוא אמר שאומת האסלאם יישמה את האסלאם כפי שהוא נהוג ברחבי העולם, אבל משנת ה"אומה" שונה מזו של מוסלמים אחרים כי הם התאימו אותה ל"מצב הביש הייחודי" של האנשים השחורים באמריקה. הוא לימד כי ואלאס פארד מוחמד, מייסד האומה היה התגלמותו של אללה, ושאלייז'ה מוחמד היה שליחו, או נביאו. בעוד שהתנועה לזכויות האזרח נאבקה נגד הפרדה גזעית, תמך מלקולם אקס בהפרדה מוחלטת של האמריקאים אפריקאים מהאנשים הלבנים. אומת האסלאם הציעה לייסד מדינה נפרדת לשחורים בדרום או בדרום-מזרח ארצות-הברית כאמצעי זמני עד שהאמריקאים האפריקאים יכלו לשוב לאפריקה. מלקולם אקס אמר שממשלת ארצות הברית חייבת פיצויים לאנשים שחורים בשל העבודה שאבות אבותיהם העבדים ביצעו ללא שכר. הוא גם דחה את האסטרטגיה של אי-אלימות של תנועת זכויות האזרח ובמקום זאת דגל בכך שהשחורים ישתמשו בכל אמצעי העומד לרשותם על מנת להגן על עצמם.
השקפות עצמאיות
לאחר שעזב את אומת האסלאם, הכריז מלקולם אקס על שאיפתו לעבוד עם מנהיגיה של תנועת זכויות האזרח, אם כי חש שהוא צריך לשנות את מיקוד לזכויות אדם. כל עוד שהתנועה תישאר במאבק על זכויות אזרח, מאבקה יישאר סוגיה פנימית, אבל אם ישנו את המלחמה למאבק לזכויות אדם, זו תהפוך לסוגיה בינלאומית, ותנועתם תוכל לשטוח את תלונותיה באו"ם. מלקולם אקס אמר שאומות העולם החדשות יתנו את תמיכתן למטרתם של האמריקאים אפריקאים. הוא אמר שהוא וחברים אחרים מארגון "האחדות האמריקאית אפריקאית" נחושים להגן על עצמם מפני תוקפנות ולהבטיח חירות, צדק ושוויון "בכל אמצעי שנחוץ", וטען שאם הממשלה אינה מוכנה או אינה יכולה להגן על שחורים, הם צריכים להגן על עצמם. מלקולם אקס הדגיש את ההשקפה הגלובלית שהוא השיג ממסעותיו הבינלאומיים. הוא הדגיש את "הקשר הישיר" בין המאבק המקומי של האמריקאים אפריקאים לשוויון זכויות למאבקי השחרור של מדינות העולם השלישי. הוא אמר שאמריקאים אפריקאים טעו כשהם סברו שהם מיעוט, בהקשר עולמי, השחורים הם רוב, לא מיעוט. בנאומיו בפני ה"פורום לעבודה מלחמתית", שנתמך בידי "מפלגת העובדים הסוציאליסטית" (Socialist Workers Party) של ארצות הברית, מתח מלקולם אקס ביקורת על הקפיטליזם. בתום נאום כזה, הוא נשאל מהי המערכת הפוליטית והכלכלית הרצויה בעיניו, וענה שהוא אינו יודע, אבל אין זה מקרה שהארצות החדשות שקיבלו עצמאות בעולם השלישי הפכו לסוציאליסטיות. מלקולם אקס עדיין היה מודאג בעיקר מהמאבק לחופש של האמריקאים אפריקאים. כשעיתונאי שאל אותו מה הוא חושב על סוציאליזם, שאל מלקולם אקס האם זה טוב עבור האנשים השחורים. כשהכתב השיב שכנראה כן, מלקולם אקס ענה לו, "אז אני בעד זה." אף-על-פי שפסק לקרוא להפרדה של השחורים מהלבנים, מלקולם אקס המשיך לדגול בלאומיות שחורה, אותה הגדיר כהגדרה עצמית לקהילה האמריקאית אפריקאית. בחודשים האחרונים לחייו, בכל אופן, החל לשקול מחדש את תמיכתו בלאומיות שחורה אחרי שנפגש עם מהפכנים צפון אפריקאים שככל הנראה היו לבנים. אחרי החג', ביטא עמדה לגבי אנשים לבנים וגזענות שמייצגת שינוי עמוק מהפילוסופיה בה החזיק ככהן דת באומת האסלאם. במכתבו המפורסם ממכה, כתב שחוויותיו עם אנשים לבנים במהלך עלייתו לרגל שכנעו אותו "לסדר מחדש" את חשיבתו אודות גזע וכי הוא "והשליך הצידה כמה ממסקנותיו הקודמות." בשיחה שקיים ב-1965 עם גורדון פארקס, יומיים לפני הירצחו, אמר מלקולם:
מורשתו
מלקולם אקס תואר כאחד האמריקאים אפריקאים הגדולים ורבי-ההשפעה ביותר בהיסטוריה. לזכותו נזקפת העלאת ההערכה העצמית של האמריקאים השחורים וקישורם מחדש עם מורשתם האפריקאית. הוא אחראי במידה רבה להתפשטות האסלאם בקרב הקהילה השחורה בארצות הברית. אמריקאים אפריקאים רבים, במיוחד אלה שחיים בערים בצפון ומערב ארצות הברית, חשו כי הוא מבטא את תלונותיהם בקשר לחוסר שוויון טוב יותר משעשו זאת תנועות זכויות האדם מהמיינסטרים. ביוגרף אחד כתב שבכך שהוא ביטא את תסכוליהם, מלקולם אקס "הבהיר את המחיר שאמריקה הלבנה צריכה לשלם אם היא לא תסכים לדרישותיהם הלגיטימיות של האמריקאים השחורים." בשלהי שנות ה-60, אקטיביסטים שחורים נהפכו לרדיקליים יותר, מלקולם אקס והשקפתו היו חלק מהבסיס עליהם הם השתיתו את תנועותיהם. תנועת Black Power (הכוח השחור), Black Arts Movement (תנועת האמנויות השחורות) והשימוש הרווח בסיסמה "Black is beautiful" ("שחור הוא יפה") כולם יכולים למצוא את שורשיהם במלקולם אקס. במהלך שלהי שנות ה-80 וראשית שנות ה-90, הייתה התעוררות מחודשת בהתעניינות במלקולם אקס בקרב אנשים צעירים, שנגרמה, באופן חלקי, בכך שהשתמשו בו כסמל קבוצות היפ הופ כגון פאבליק אנמי. ניתן למצוא את דמותו על-גבי חולצות טי וז'קטים. תצלומים שלו הוצגו במאות אלפי בתים, משרדים, ובתי-ספר. הגל הגיע לשיאו ב-1992 עם יציאתו לבתי הקולנוע של הסרט "מלקולם אקס", עיבוד של הספר "האוטוביוגרפיה של מלקולם אקס", לו ציפו רבים.
סרטים ומחזות שנעשו עליו
הסרט "מלקולם אקס" מ-1992 בוים על ידי ספייק לי והיה מבוסס על "האוטוביוגרפיה של מלקולם אקס". מככבים בו דנזל וושינגטון כמלקולם אקס, אנג'לה באסט כבטי שאבאז ואל פרימן הבן כאלייז'ה מוחמד. המבקר רוג'ר אוורט והבמאי מרטין סקורסזה בחרו בסרט זה כאחד מעשרת הסרטים הטובים ביותר של שנות התשעים. וושינגטון גילם לפני כן את מלקולם אקס במחזה אוף ברודוויי משנת 1981 בשם "When the Chickens Came Home to Roost" ("כשהתרנגולות שבו ללול").
שחקנים אחרים שגילמו את מלקולם אקס:
מוסדות לזכרו
בערים מסביב לעולם, יום הולדתו של מלקולם אקס (19 במאי) מונצח כיום מלקולם אקס. החגיגה הראשונה הידועה של יום מלקולם אקס נערכה בוושינגטון די. סי. ב-1971. העיר ברקלי (קליפורניה) ציינה את יום הולדתו כחג עירוני החל משנת 1979.
ערים רבות קראו מחדש רחובות על שמו של מלקולם אקס. ב-1987, ראש עיריית ניו יורק אד קוץ' הכריז על Lenox Avenue (שדרת לנוקס) בהארלם כ-Malcolm X Boulevard (שדרת מלקולם אקס). רחוב Reid Street (רייד) בברוקלין, ניו יורק, שונה ל-Malcolm X Boulevard (שדרת מלקולם אקס) ב-1985. ב-1997, Oakland Avenue (שדרת אוקלנד) בדאלאס, טקסס נקראה מחדש Malcolm X Boulevard (שדרת מלקולם אקס). Main Street (רחוב מיין) בלנסינג, מישיגן, נקרא מחדש Malcolm X Street (רחוב מלקולם אקס) ב-2010.
עשרות בתי-ספר נקראו על שמו של מלקולם אקס, בכללם בית ספר מלקולם אקס שאבאז בניוארק, ניו ג'רזי, בית ספר התיכון העירוני מלקולם אקס במדיסון, ויסקונסין ומלקולם אקס קולג' בשיקגו, אילינוי. בינתיים ספרייה והמרכז לאמנויות הבמה מלקולם אקס נפתחו בספריה הציבורית בסן דייגו ב-1976. זוהי הספרייה הראשונה שקרויה על שמו של מלקולם אקס.
שירות הדואר של ארצות הברית הנפיק בול דואר של מלקולם אקס ב-1999. ב-2005, אוניברסיטת קולומביה הכריזה על פתיחת המרכז החינוכי לזכרם של מלקולם אקס וד"ר בטי שאבאז. המרכז שוכן באולם אודובון, בו מלקולם אקס נרצח.
למידה
לְמִידָה היא תהליך של רכישה, הרחבה או שיפור של ידע, הבנה, יכולת או מיומנות. באופן זה ניתן לתאר את הלמידה כשינוי וצמיחה בכל תחום שהוא. הלמידה מבוססת על התנסות ומובילה לשינוי קבוע יחסית בהתנהגות (או בפוטנציאל להתנהגות) של הפרט.
יכולת הלמידה משותפת לאדם ולבעלי חיים. יש לה חלק חיוני ביכולת ההסתגלות של האורגניזם לסביבה בה הוא חי, ואף ישנם מינים אשר מבצעים תהליך יזום של לימוד גורים על ידי בוגרים. הלמידה מאפשרת להפיק תועלת מהניסיון באמצעות חזרה על תגובות שהניבו תוצאות חיוביות בעבר.
פעמים רבות הלמידה תבוא לידי ביטוי בשינוי התנהגותי הניתן למדידה על ידי תצפית. התנסויות מול הסביבה יכולות להשפיע על ההתנהגות באמצעות יצירת שינוי במערכת העצבים. מבחינה נוירולוגית הלמידה היא תוצאה של שינויים בעוצמת הקשרים הסינפטיים שבין תאי העצב במוח (לרוב השינוי חל על קשרים קיימים ולא מחייב יצירת קשרים חדשים). שינויים אלו מתאפשרים הודות לפלסטיות של מערכת העצבים.
תהליכי למידה
יכולת הלמידה מתבססת על הזיכרון המאפשר צבירה ושימור של ידע, מיומנויות וחוויות. אך בהשוואה לזיכרון, שהוא כושר סביל בעיקרו, הלמידה היא תהליך יותר פעיל. למעשה, למידה משמעותית אינה יכולה להתרחש ללא חשיבה. זאת משום שתהליך הלמידה כולל הפנמה של ידע בצורה המאפשרת הכללה והסקת מסקנות. המונח למידה מתייחס גם לרמה המטא-קוגניטיבית, הכוללת דברים שנלמדו אודות הלמידה עצמה כדי להפוך אותה ליעילה יותר כמו: אסטרטגיית למידה, מיומנויות למידה ומיומנויות חשיבה.
היבט נוסף של הלמידה הוא מידת ההעמקה של הלומד בחומר הנלמד. גישה שטחית ללמידה מסתפקת בשליטה שטחית בנושאי הלימוד, לרוב על ידי לימוד בעל פה. לעומת זאת, גישה מעמיקה ללמידה מובילה לרמות הבנה מעמיקות יותר. בלמידה מעמיקה הלומד מבין את התוכן ואת הרעיונות שנלמדו באופן המאפשר לו לבקר אותם ואף לשלבם ולהשוותם עם תכנים אחרים.
הלמידה יכולה להתרחש בדרכים שונות, כגון: ניסוי וטעייה, חיקוי, הוראה וכו'. למידה יכולה להתרחש באופן מכוון ומודע, או באופן אוטומטי ללא כוונה של הלומד (כתוצאה מפעולה מנטלית אחרת הקשורה לידע או למיומנות הנרכשים). למידה יכולה להתרחש באופן הדרגתי ומצטבר, או באופן פתאומי המכונה "קפיצת מדרגה".
יכולת למידה
המונח פוטנציאל ללמידה מתייחס ליכולות והאפשרות הטמונות בלומד, אשר טרם יצאו מן הכוח אל הפועל. מכיוון שיכולת הלמידה תלויה במצב ובתחום, ישנו מספר רב של פוטנציאלים ללמידה, כך שלאדם מסוים יכול להיות פוטנציאל למידה גבוהה בתחום אחד ונמוך בתחום אחר. משום שקיימים הבדלים בין אישיים בתחום הלמידה, לכל אדם ישנו פרופיל למידה המשקף את תחומי החוזק והחולשה האופייניים לו.
מיומנויות למידה
מיומנויות למידה הן אוסף של יכולות נרכשות או הכישרונות הנדרשים לביצוע פעולות מסוימות אשר מאפשרות למידה.
מיומנויות הלמידה הן רבות ומגוונות. חלק מהמיומנויות הן פשוטות וטכניות יחסית. על מיומנויות אלו נבנות המיומנויות הגבוהות שהן מורכבות ומפותחות יותר. לדוגמה: המיומנות של הבנת הנקרא נשענת בין היתר על יכולת פענוח ואוצר מילים.
ניתן לחלק את מיומנויות הלמידה למספר תחומים:
אסטרטגיות למידה
אסטרטגיות למידה הן אוסף של טכניקות או דרכי פעולה שמטרתן לשפר את איכות הלמידה ואף לקצר את משכה.
אסטרטגיות למידה כוללות: שיטות זכירה, טכניקות לניהול זמן וניהול מתחים.
סגנונות למידה
סגנון למידה הוא הדרך שבה האדם קולט ידע, מעבד אותו ואף מארגן אותו בראש בהתאם ליכולתו ולכישוריו (סטרנברג, 1995, גולדשטיין, טורניאנסקי, בלאו, תשס"א-תשס"ד, בלאו, גולדשטיין, 2004).
מושיק גלאמין
ביוגרפיה
גלאמין היה חבר בלהקת הנוער התל אביבית "השכנים של צ'יץ'" באמצע שנות ה-90, לצד יהודה לוי, נועה תשבי ויעל בר זוהר. ב-1995 גילם את הנביא שמואל במחזמר "דוד" של הלהקה, ובהמשך עבר לתפקיד יהונתן, בעונה הרביעית של המחזמר.
למידה
סוגי סגנונות למידה
סגנון תכליתי סקרני – לומדים תכליתיים מעדיפים ללמוד בעזרת שינון מידע, הבנתם יעילה יותר כאשר התכנים מתקשרים לעולמם האמיתי. לומדים אלו פותרים בעיות אך ורק באמצעות השיטה שאליה הם מורגלים ובכך הם לא מסתכנים בכישלון. לומדים סקרניים קולטים ידע על ידי התנסות.
מושיק גלאמין
ביוגרפיה
גלאמין החל להתמקצע בתחום האופנה כאוטודידקט, כשעשה סטיילינג לצילומי הקטלוגים של חברות גדולות (כגון "פוקס"), פרסומות בטלוויזיה, תצוגות אופנה, והפקות בעיתונים נחשבים בענף זה בישראל. בנוסף, הועסק כיועץ אופנה בכיר של מותגים ישראליים ובינלאומיים. מתמחה גם בהרצאות בנושאי ייעוץ תדמית ומראה.
במקביל החל בקריירת הנחיה בטלוויזיה. בסוף שנת 2003 הצטרף למגזין הנוער "אקזיט", לצד מיכאל הנגבי, עפר שכטר, מלי לוי ויעל גולדמן. בשנת 2004 עזב את "אקזיט" לטובת ערוץ החיים הטובים, שם הגיש את מגזין הדגל של הערוץ. במקביל המשיך לבסס את מעמדו בחיי הלילה של תל אביב כשהיה בעלים שותף באותה שנה במועדון "קרפה דיאם" בעיר. בשנת 2005 השתתף בתפקיד אורח במספר פרקים בסדרה טלנובלה בע"מ.
למידה
סוגי סגנונות למידה
סגנון סדרתי גלובלי –לדרך התקדמות ההבנה. הלומדים באמצעות הסגנון הסדרתי, לומדים בצורה עקבית ורציפה ליניארית והגיונית. לעומת זאת הלומדים בסגנון גלובלי אינם מייחסים חשיבות לסדר ולרצף, הם לומדים בצורה אקראית. גם הלומדים הסדרתיים וגם הלומדים הגלובליים רואים את התוצר הסופי בסוף התהליך אך הדרך להתקדמות להבנה היא שונה.
מושיק גלאמין
ביוגרפיה
החל משנת 2007 מגיש מושיק גלאמין מדי בוקר את מגזין החברה והתרבות של רדיו תל אביב "לב תל אביב", לצד השדרנית ספי ינקו.
למידה
סוגי סגנונות למידה
סגנון חזותי מילולי – סגנון זה מתייחס להעדפת צורת קליטת החומר. הסגנון החזותי מתקשר ללומדים אשר הם קולטים את החומר בצורה יותר טובה תוך כדי ראייה ויזואלית, הלומדים בסגנון המילולי לומדים יותר טוב כאשר הם שומעים הרצאות, מורים והסברים מילוליים.
מושיק גלאמין
ביוגרפיה
בשנת 2010 הצטרף לצוות מנחי ערוץ הילדים ושיחק בתור שולמית פיטרמן, היועצת החינוכית בתוכנית "המקום האמיתי", תוכנית הדגל של הערוץ. כמו כן שיחק בסדרה "אבודים באפריקה" בתפקיד מייקל. ובנוסף שיחק תפקיד אורח בסדרה "מה בכריש".
למידה
סוגי סגנונות למידה
סגנון המחוקק - דבר זה מתקשר ללומדים אשר המבנה שלהם לא מוגדר, וכאשר הלומד מעדיף לבצע דברים בדרכו, ואוהב להחליט בכוחות עצמו.
מושיק גלאמין
ביוגרפיה
בשנת 2012 החל להנחות בזכיינית ערוץ 2 רשת את תוכנית העיצוב "בא לחדש לכם".התכנית הציגה איך ב-12 שעות של שיפוץ קל והום סטיילינג כל דירה יכולה להפוך לדירה מעוצבת ועדכנית. גלאמין הגיע עם צוות מומחים לדירות של ידוענים ומשפחות ישראליות והם ביצעו מהפך בדירה בזמן קצר. עד כה קיימות 7 עונות לתוכנית. בהמשך, התכנית הועברה לערוץ רשת 13.
למידה
סוגי סגנונות למידה
הסגנון המבצע - הלומדים בסגנון זה אוהבים שיגידו להם מה לעשות, אוהבים הנחיות ברורות ומסוימות.
מושיק גלאמין
ביוגרפיה
בפברואר 2015 הופיע ברשת סרטון המציג ביקור של גלאמין בקומה הראשונה של מעון ראש הממשלה שברחוב בלפור בירושלים, שם הציגה בפניו שרה נתניהו ליקויים שונים בקומה.
למידה
סוגי סגנונות למידה
הסגנון השיפוטי - לומדים בסגנון זה חושבים באופן ביקורתי, אוהבים להעריך עבודות של אנשים אחרים.
מושיק גלאמין
ביוגרפיה
בקיץ 2015 החל לשמש פרזנטור של רשת שופרסל. באותה שנה השתתף בעונה השביעית של תוכנית המציאות "הישרדות" והיה המודח ה-12.
למידה
היבטים פסיכולוגיים
כאמור, יכולת הלמידה מושפעת מגורמים מצביים ורגשיים. בלמידתו של היחיד מעורבים כל גורמי אישיותו. לא רק השכל נוטל חלק בלמידה, אלא גם האופי, הרצון, הדמיון והרגשות. השפעתם של גורמים אלו על למידתו של היחיד אינה פחותה מזו של השכל. בהתאם לכך, תהליך למידה יעיל ומשמעותי משלב בין מרכיבים קוגניטיביים לרגשיים. המרכיב הקוגניטיבי מתייחס לפיתוח התלמיד כלומד בעל מכוונות עצמית ללמידה המסוגל להפעיל אסטרטגיות חשיבה מסדר גבוה. המרכיב הרגשי מתייחס להעצמת התלמיד וחיזוק ביטחונו העצמי ביכולותו ללמוד ולהתמודד עם אתגרים וכשלונות כאחד.
מושיק גלאמין
ביוגרפיה
ביוני 2016 הקים גלאמין יחד עם אחותו מיכל ובעלה גיא מיזם עסקי בשם אינסטבלוק. הם פיתחו בעזרת אנשי מקצוע סדרה של מוצרים אמנותיים הניתנים למחזור של בלוקי עץ, עליהם מעוצבים ומודפסים תמונות או מילים לפי עיצוב אישי. חנות הדגל נמצאת בשוק הפשפשים, בנכס שהיה שייך לסבא של מושיק.
למידה
היבטים פסיכולוגיים
כאשר מביאים בחשבון את הגורמים הלא אינטלקטואליים אשר מעורבים בלמידה יש להשלים מראש עם האפשרות שהגורמים האלה יסיטו את תהליך הלמידה ממטרותיו המוצהרות והמיידיות. למשל, דמיונו של הלומד עשוי להוליכו למקום אחר מזה שמוריו רצו להביאו לשם בשעת ההוראה של פרק מסוים. עבור גישות חינוכיות המעדיפות את התוצר על פני התהליך, מקרים מסוג זה עלולים לגרום לכך שהמורים המלמדים יבקשו לנטרל בתהליך ההוראה את הגורמים הלא אינטלקטואליים. זאת משום שהם רואים את הלמידה כשייכת לתחומו של השכל בלבד. לפי דעה זו כל הגורמים האחרים נחשבים כמפריעים להוראה, כיוון שהם עלולים להסיט את הלומד מן הדרך המוליכה אל התוצר המוגדר מראש. גישה זו ממשיכה להנחות את ההוראה בבתי ספר רבים, משום שאין לה ביסוס הן מבחינה תיאורתית והן מבחינה מעשית.
מושיק גלאמין
ביוגרפיה
במאי 2019 גלאמין תיעד את עצמו בתוכנית שידור חי ביוטיוב ״חי בשיפוץ חי״, בה הוא מתעד את תהליך השיפוץ של הדירה אותה קיבל בירושה מסבתו, ללא יציאה ממנה למשך כחודש זמן השיפוץ.
עוד תוכנית מגזין בהנחייתו בשם "מעצבים שיפוץ" יצאה בשנת 2019 בהוט ויס. בתוכנית זו גלאמין משתף פעולה עם פלטפורמה לאדריכלות ועיצוב בשם arcdb, ונעזר בפאנל בעלי המקצוע שלהם וספקים שנותנים טיפים להצלחה בתהליך בנייה או שיפוץ.
למידה
הערכה עצמית
אנשים בעלי מקור שליטה פנימי ובעלי הערכת מסוגלות עצמית גבוהה נוטים לסגל לעצמם גישה מעמיקה ללמידה, תוך שימוש בניהול עצמאי והפעלת באסטרטגיות קוגניטיביות ומטא-קוגניטיביות. בהתחשב בכך, ניתן לעודד את הלמידה על ידי יצירת אווירה חיובית ובטוחה התומכת בלומד ומאפשרת לו לבנות הערכה עצמית גבוהה. יצירת אווירת לימודים גמישה ואוהדת, המאפשרת מקום לטעויות, היא תנאי הכרחי הן ללמידה משמעותית, והן להעצמה האישית של כל תלמיד.
מושיק גלאמין
ביוגרפיה
בסוף שנת 2019 התחיל להגיש מגזין טלוויזיה ברשת 13 בשם "טרנדים". תוכנית זו מגישה את הטרנדים והחידושים של עולם העיצוב, כגון מה זה עיצוב ירוק, טרנדים עכשוויים בעולם עיצוב מלונות הבוטיק, קירות מאירים, ספות מודולריות, בריכות מעוצבות, צמחיית דקור ועיצוב דלתות.
חיים אישים
גלאמין הוא הומוסקסואל מוצהר, מתגורר ברמת גן עם בן זוגו. אביו הוא אחי סבתה של הזמרת נטע ברזילי.
למידה
הערכה עצמית
בתחום החינוך נבואה המגשימה את עצמה היא מצב שבו האופן בו מורה מעריך תלמיד מסוים משפיע על הישגיו דרך יצירת דימוי עצמי נמוך או גבוה בנוגע ליכולותיו האקדמיות. אפקט זה נוצר משום שהתפיסה של התלמיד את יכולותיו משפיעה פעמים רבות באופן עקיף על מידת ההשקעה שהוא מוכן להקדיש בלימודים. דבר זה נכון גם כאשר תפיסה זו אינה תואמת את המציאות. תלמידים שחשים שדמויות הסמכות החינוכיות שלהם מעריכות כי יש להם יכולות גבוהות נוטים להשקיע יותר מאמצים על מנת להצדיק אותן וכך הם מעלים את סיכויי ההצלחה שלהם. לעומת זאת, תלמידים שחשים שהציפיות מהם נמוכות נוטים פעמים רבות לוותר ולהשלים עם מצבם, כך שחוסר הנכונות להשקעה פוגע באופן משמעותי בביצועיהם.
מושיק גלאמין
חיים אישים
בצבא שירת בלהקת הנח"ל שירות חלקי.
למידה
הערכה עצמית
נבואה המזימה את עצמה היא אפקט הפוך בו התלמיד לא מקבל את עמדתן של דמויות הסמכות אודותיו ומשקיע מאמצים מרובים כדי לשנות את דעתם. עם זאת, מקרים אלו נדירים יותר משום שעל פי רוב תלמידים שמקבלים הערכות טובות מדי לא נוטים לפעול כדי לשנותן ולתלמידים שמקבלים הערכות נמוכות מדי לא תמיד יש את הרצון, ההתמדה וכוחות הנפש הדרושים להתמודדות מתמדת מול הממסד החינוכי.
התאמת רמת האתגר
יש להתאים את רמת האתגרים המוצבים בפני התלמיד כך שלא יהיו מעבר ליכולותיו, אך שעדיין יידרש ממנו מאמץ בפתרונן. זאת משום שתסכול הנוצר מאתגר ברמת קושי גבוהה מדי יכול להפוך לאורך הזמן לדאגה ואף להתעצם לחרדה. מצד שני אתגר קל מדי יוצר מצב שבו יכולת הלומד עולה על דרישת הפעילות ולכן הוא עלול לחוש שיעמום אשר הולך ומתגבר עם הזמן.
היבט זה נכון גם עבור ההשכלה הגבוה. ניכר שסטודנטים שמעריכים כי לא קיימת התאמה בין יכולותיהם לבין האתגרים האקדמיים המוצבים בפניהם נוטים יותר לדחיינות.
הנעה ללמידה - רלוונטיות ועניין אישי
הלמידה מאפשרת להפיק תועלת מהניסיון, באמצעות חזרה על תגובות התנהגותיות אשר הניבו תוצאות חיוביות בעבר, על כן ניתן לראות את מטרת הלמידה כמציאת מנבאים מדויקים עבור אירועים בעלי משמעות מוטיבציונית. בהתאם לכך, המוטיבציה של האדם להגיע להשגים מושפעת באופן משמעותי ממידת החשיבות שיש להצלחה בעיניו.
מציאת הקשרים בעלי רלוונטיות לחיי התלמיד בפעילות הלמידה מעוררת עניין ומאפשרת יצירת הקשרים בעלי משמעות המשפרים את יכולת ההפנמה. למידה מתוך משמעות תורמת רבות לגיוס המוטיבציה משום שהיא מאפשרת ללומד לקשר בין מטרותיו למטרות הלמידה, גם במקרים בהם חומר הלימוד הספציפי אינו מעורר בו עניין. היא נוצרת כאשר הלומד והמלמד מנמקים את פעולת הלמידה ונותנים לה משמעות כלשהי על ידי הגדרת המטרות והיעדים הסופיים של הלמידה.
חופש בחירה
הלמידה היא תוצר לוואי של פעילויות שנועדו לתת סיפוק לצרכים המידיים של הלומד. כלומר, באופן טבעי הילד עושה דבר מה מכיוון שיש לו דחף לעשותו ותוך עשיית הדבר הוא עשוי ללמוד משהו. אך אם עשייתו כפויה עליו באורח שיטתי ואינה פרי הדחף שלו אלא פרי לחץ חיצוני, הוא ילמד שלרצונותיו, לצרכיו ולדחפיו אין תפקיד במעשיו. במקרה הטוב הוא ילמד להיות אדיש ובמקרה הרע הוא ילמד להיות עוין כלפי הלמידה. לעומת זאת, כאשר עשייתו של הילד היא פועל יוצא של הכרעותיו שמקורו בדחפיו הוא לומד קודם כל להכריע. כאשר הילד ילמד לקבל החלטות ותינתן לו ההזדמנות להשתמש בהכרעותיו אלה בבית הספר יגבר כושר למידתו.
למידה פעילה
משום שחלק גדול מהידע ומצורת ארגונו תלוי במצב ובאדם, יש לתת הרבה יותר חופש ללומד לעצב לעצמו את עולם הידע באמצעות למידה פעילה ובחירה של נושא אישי. זאת משום שכאשר התלמיד מגיע להבנה באופן פעיל ועצמאי, תהליך ההפנמה של החומר הנלמד יהיה משמעותי יותר.
כמו כן, במקרים רבים קיימים מספר פתרונות אפשריים עבור בעיה מסוימת. רצוי לעודד את התלמיד לחשיבה יצירתית ופתוחה אשר תאפשר לו למצוא פתרונות נוספים ובלתי שגרתיים. אין צורך לחפש רק את התשובות הנכונות או לאשר באופן מיידי את התשובה הנכונה. עם זאת, חשוב לאפשר לתלמיד להסביר את תשובותיו באמצעות נימוקים מבוססים.
קראקספקטיבה
קראקספקטיבה הוא המיקסטייפ השני של הראפר הישראלי אורטגה. הוא יצא לאור בשנת 2013 בהוצאה עצמאית, כשנתיים לאחר הוצאת אלבום הבכורה שלו, "סנדוויץ' פועלים". פורסם בפורמט CD-R בלבד. כל הרצועות מתוכו הופקו על ידי די ג'יי ג'ובי.
למידה
יצירתיות ולגיטימציה לניסיון וטעייה
התלמיד יכול להפיק באמצעות שגיאותיו לא פחות ואולי אף יותר משהוא לומד באמצעות הצלחותיו. תחושת שליטה מעודדת התמדה והפקת לקחים לאחר חוויית כישלון. זאת משום שהיא מאפשרת לאדם לראות בכישלון אתגר ומניע להצלחה בלמידה החוזרת. בתנאים כאלה הופכת השגיאה לשלב פורה בחקירה ומאפשרת ללומד להכיר היבטים של הבעיה שאלמלא שגה לא היו מתגלים בפניו. באופן זה תחושת השליטה מאפשרת מציאת פתרונות יצירתיים לבעיות שונות כחלק מתהליך של ניסוי וטעייה. כך מתן משימות מאתגרות יחד עם לגיטימציה לטעויות יכול להוביל ללמידה, לתחושת הישג ולהגברת האמון של התלמיד ביכולותיו.
מסיבות אלו ניתן ורצוי לעודד את היצירתיות על ידי הפחתת המתחים והלחצים להצלחה מיידית, הכוונה מתאימה ועידוד להעלאת רעיונות תוך הגברת הלגיטימיות עבור הצגת תשובות שטותיות או שגויות.
הימנעות מענישה
אחת ההשפעות העלולות להיות לענישה היא דיכוי הסקרנות הטבעית שבה ניחן הילד מינקותו. בתחילה הסקרנות דוחפת את הפעוט לחקור את סביבתו הפיזית והאנושית ומחזקת את עצמה מכוח ההנעה שהיא מעוררת בו. עם הזמן מחליטים המבוגרים שעליהם להתערב ולקבוע במה על הילד לעסוק. בתחילה מדובר בהורים ואחר כך הגננות והמורים. מצב זה עלול לצמצם את הסקרנות הטבעית של הילד אם מכריחים אותו ללמוד נושאים שאין הוא חפץ בהם באמצעות ענישה מחמירה ותדירה מדי.
השימוש בענישה להוראה אינו מומלץ, משום שהוא גורם לכך שטעויות יעוררו רגשות כישלון וחרדה שאינן מסייעות ללמידה. ההתנהגות החקרנית המחוללת למידה עלולה להיפגע כאשר מופעל עליה פיקוח. משלמד הילד שמעשיו מוערכים הוא מתחיל להיזהר במעשיו, מתוך הנחה שמוטב לא לעשות כלום מאשר להסתכן בגנאי. החרדה מפני גנאי וציון שלילי מצמצמים את הפעילות שבלעדיה אין למידה.
בנוסף, הלמידה על דרך השלילה אינה מאפשרת ללומד לקבל מידע ברור ומאורגן אודות ההתנהגות המצופה ממנו והדרך להשיגה.
ציונים ומתן משוב אינפורמטיבי
תלמידים בבתי הספר נפגשים רבות עם מצבים של מדידה והערכה בחינוך פורמלי. השבח והגנאי, יחד עם הציונים וההערכות, מלווים את רוב מעשיו של הילד.
יתרה מזאת, הערכה מכל סוג מנתקת את הלומד ממושא עיסוקו ומפנה את עניינו לסיפוק הצפוי לו ממקור ההערכה החיצוני. כתוצאה מכך עד מהרה התלמיד מתחיל להיות מעוניין יותר בשבח ובציון טוב מאשר בדבר שבו הוא עוסק בכל רגע נתון. בדרך זו תופסת הציפייה לשבח שבא מן החוץ את מקום הסיפוק הפנימי שקדם לו. ההערכה מסיטה את התלמיד מהעיקר שבדברים שבהם הוא עוסק אל עבר הציון הטפל ובמקביל מצמצמת נטייתו לפעול באופן יזום מתוך חשש מהערכה שלילית.
בנוסף, הציונים הניתנים לתלמידים במערכת החינוך אינם מספקים מידע רב ללומד מעבר לדירוגו בהשוואה לאחרים. כשתלמיד מקבל הערכה מן הסוג "טוב מאוד" או "בלתי מספיק", לרוב אין הוא מבין את טעמי ההערכה שנמסרה לו בגין מעשיו. כדי לכוון את הלמידה בצורה יעילה יותר יש לספק ללומד משוב המכיל מידע ברור ושיטתי אודות מה היה נכון בתהליך הלמידה, מה יש לשנות, כיצד ומדוע. למשל, בעת בדיקה של מבחנים יש להוסיף הערות המסבירות את הטעויות ולהציג לכיתה דוגמה לפתרון רצוי אשר יזכה בניקוד מקסימלי.
השפעת הסביבה
למידה מאופיינת כתהליך רכישת ידע על העולם החיצוני והפנימי. הניסיון של האדם עם הסביבה יכול לשנות את התפיסה, החשיבה וההתנהגות שלו. על כן, סביבה עשירה באתגרים, תיווך יעיל והצלחות רבות מסייעת לשיפור יכולות הלמידה והכשרים השכליים.
יכולת הלמידה מושפעת גם מהתחום החברתי. קבלתו או דחייתו של הלומד על ידי קבוצת השווים משפיעות במידה רבה על הישגיו ועל הערך העצמי שלו. על פי רוב לילדים דחויים יש בעיות בכשרים חברתיים או האינטליגנציה רגשית. ניתן לשפר את התפקוד החברתי על ידי תוכניות לימודים המדגישות את הצורך בשיתוף פעולה, תקשורת בין אישית, האזנה, תמיכה ועוד.
ההיסטוריון פיליפ אריאס הדגיש בספרו "הילד וחיי המשפחה תחת המשטר הישן" משנת 1975 את החשיבות שיש לייחס ללמידה. הלמידה מאלצת את הילדים לחיות בקרב מבוגרים, שמעבירים להם הן ידע בסיסי והן ידע כיצד לחיות את חייהם. השילוב בין הגילאים השונים שנוצר כתוצאה מכך, הוא לדידו אחת מהתכונות הבולטות של החברה המערבית בת זמננו, שהתגבשה מאמצע ימי הביניים ועד המאה ה-18.
קשיי למידה
קושי בלמידה פוגע ביכולת של האדם לרכוש ידע או מיומנויות חדשים ויכול לבוא לידי ביטוי בעקומת הלמידה שלו. במסגרת מערכת החינוך קשיי למידה יכולים להוביל לציונים נמוכים של התלמיד. ישנם מספר גורמים העשויים לפגוע ביכולת הלמידה או ההתפתחות הקוגניטיבית של האדם באופנים שונים וברמות חומרה שונות. לעיתים הפגיעה תהיה כה קלה עד שיהיה קשה לאתר אותה ולקבוע אבחנה בשלב מוקדם, מקרי ביניים יוכלו להשתלב במערכת החינוך הרגילה ולהסתייע בהוראה מתקנת, אך המקרים החמורים ביותר יפנו למסגרת של חינוך מיוחד. כל גורם צריך להיות מאובחן ומטופל על ידי אנשי המקצוע המתאימים, תוך התייחסות לאפשרות של קיומם של שני גורמים או יותר במקביל, מצב הנקרא תחלואה נלווית או תחלואה כפולה.
אחד הגורמים המשפיעים ביותר על יכולת הלמידה הוא האינטליגנציה. מנת משכל נמוכה באופן קיצוני מובילה למצב של פיגור שכלי.
הלמידה יכולה להיות מושפעת גם מבעיות התפתחותיות שונות. בעיות התפתחותיות מאופיינות בכך שהן מופיעות לראשונה בילדות וממשיכות להתקיים גם אצל האדם הבוגר. בין הבעיות ההתפתחותיות אשר עלולות לפגוע ביכולת הלמידה נכללות: לקות למידה, לקות שפה, הפרעת קשב ועוד.
קשיי למידה יכולים להיגרם גם כתוצאה ממצבים רפואיים הקשורים לתפקוד הגוף, הורמונים, לאיכות התזונה והשינה ועוד. רבים מגורמים אלו אפשר לשלול על ידי בדיקות שגרתיות במסגרת קופת החולים על ידי מדידת לחץ דם ודופק, בדיקת דם הכוללת - בלוטת התריס, ברזל, ויטמין D, ויטמין B12, רמת סוכר וכו'. רצוי לשלול גורמים אלו לפני שפונים לאבחון דידקטי, ואפשר להסתייע ברופא המשפחה לצורך כך.
המערכת הסנסו-מוטורית קשורה לדרך בה האדם קולט את סביבתו ומגיב אליה. פגיעה במערכת זו יכולה לפגוע ביכולת התפקוד הכללית של האדם ובמסגרת זו גם ביכולת הלמידה שלו. קשיי למידה מסוג זה יכולים לנבוע עקב המקרים הבאים: לקות שמיעה, לקות ראייה, בעיות באינטגרציה סנסורית, הפרעה התפתחותית בקואורדינציה, הפרעת תנועה, פציעות חמורות ועוד.
בעיות רגשיות, בעיות נפשיות וקשיים בהתפתחות הרגשית יכולים להשפיע על יכולת הלמידה, הן באופן זמני כמצב רוח חולף (כמו חרדת בחינות:, כעס וכו') והן במצבים חמורים יותר של טראומה נפשית או הפרעה נפשית.
לקויות שונות על ההספקטרום האוטיסטי יכולות לפגוע בלמידה.
טכנולוגיה ולמידה
מערכת היחסים בין טכנולוגיה ולמידה מתייחסת למושג טכנולוגיה חינוכית, כלומר השימוש היעיל של כלים טכנולוגיים בלמידה. מערכת היחסים הזו כוללת מערך של כלים, כגון המדיה, מכשירים וחומרה ברשת, תוך התחשבות בגישות תאורטיות בסיסיות לשם יישומם האפקטיבי של אלה.
טכנולוגיה חינוכית אינה מוגבלת לטכנולוגיה גבוהה. יחד עם זאת, טכנולוגיה אלקטרונית חינוכית, המכונה גם E-learning, הפכה לחלק חשוב בחברה כיום, והיא כוללת מגוון רחב של גישות דיגיטציה, רכיבים ושיטות העברה. לדוגמה, M-learning שמה דגש על ניידות, אך מלבד זאת לא ניתן, בעקרון, להבדילה מטכנולוגיה חנוכית.
טכנולוגיה חינוכית כוללת סוגים רבים של מדיה המעבירים טקסט, אודיו, תמונות, אנימציה, ווידאו סטרימינג, וכוללת יישומים טכנולוגיים ותהליכים כגון שמע או הקלטות וידאו, טלוויזיה בלוויין, CD-ROM, ולמידה מבוססת מחשב, כמו גם אינטראנט/ אקסטראנט מקומיים ולמידה מבוססת אינטרנט. מערכות מידע ותקשורת, בין אם עומדות בזכות עצמן או כאלה המבוססות על רשתות מקומיות או אינטרנט בלמידה ברשת, עומדות בבסיס תהליכי E-learning רבים.
טכנולוגיה חינוכית משמשת לומדים ומלמדים בבתים, בבתי ספר (גם ב- K-12 ובהשכלה גבוהה), עסקים, והגדרות אחרות.
הגדרה
Richey מגדיר טכנולוגיה חינוכית כך: "הלימוד והשימוש האתי בקידום למידה ושיפור ביצועים באמצעות יצירת, שימוש וניהול תהליכים ומשאבים טכנולוגיים מתאימים". האגודה לתקשורת חינוכית וטכנולוגיה בארצות הברית (AECT) הגדירה טכנולוגיית הדרכה: "התאוריה והפרקטיקה של עיצוב, פיתוח, שימוש, ניהול, והערכה של תהליכים ומשאבים ללמידה." ככזו, הטכנולוגיה החינוכית מתייחסת לכל מדעי החינוך המהימנים והמיושמים, כגון ציוד, כמו גם תהליכים ונהלים הנגזרים מהמחקר המדעי, ובהקשר מסוים עשויה גם להתייחס לתהליכים תאורטיים, אלגוריתמיים או חקירתיים (היוריסטיים). אין היא, בהכרח, כרוכה בטכנולוגיה פיזית.
טכנולוגיה חינוכית מתייחסת לשימוש בחומרה פיזית כמו גם בתאוריות חינוכיות. היא כוללת מספר תחומים, כולל תאורית למידה, אימון מבוסס מחשב, למידה מקוונת וכן, כאשר נעשה שימוש בטכנולוגיות ניידות, m-learning. בהתאם לכך, קיימים מספר היבטים נפרדים לתיאור ההתפתחויות העיוניות והטכניות של טכנולוגיה חינוכית:
במערכת החינוך
המהפכה הטכנולוגית והופעת המחשבים האישיים אפשרה למידה משולבת מחשב והביאה איתה שלל של עזרי למידה כגון לומדות וחבילות יישומים משרדיים אשר הקלו על הלמידה, במיוחד עבור אנשים לקויי למידה. מהפכת המידע אף היא, הביאה עימה כלים חדשים לשיפור תהליך הלמידה ולקיצורו באמצעות שיפור הנגישות למידע וארגונו. אחד התחומים שהתפתחו בהקשר זה הוא למידת חקר מבוססת מחשב.
תפעול העזרים הטכנולוגיים דורש ידע טכני ולימוד מיומנויות חדשות (אוריינות טכנולוגית).
גם בעידן המחשבים, הפדגוגיה היא עדיין לב התהליך החינוכי, כאשר המורים עומדים במרכז תהליך ההוראה והתלמידים במרכז תהליך הלמידה. בנוסף לכך, הסתמכות יתר על מיחשוב ותוכנה עלולה להסיט את המוקד מהדבר החשוב באמת והוא הלימוד העצמי (למידה פעילה בשפת אנשי המקצוע). ישנן תוכנות ואתרים ללימוד עצמי המאפשרות לתלמיד ללמוד באופן עצמאי ללא המורה ואף מספקות משוב וסימולציות.
מחקרי למידה
תאוריות למידה התפתחו בעקבות מחקרים שעסקו באופן שבו הלמידה מתרחשת ובדרך שבה הפרט מקבל, מעבד ומאחסן ידע.
ענף הפסיכולוגיה בוחן את תופעת הלמידה מזוויות שונות. למשל, גישת עיבוד המידע רואה בלמידה תהליך חשיבה קוגניטיבי, שבו ניתנת משמעות לגירויים שנקלטו במערכת החישה מאוחסנים בזיכרון לשימוש עתידי הבא לידי ביטוי בהתנהגות.
המונח למידה כולל תהליכי רכישת התנהגות שניתן להדגימם הן בבעלי חיים והן בבני אדם, כמו התניה אופרנטית והתניה קלאסית, שהן שתי תאוריות מרכזיות בתחום. חקר הלמידה דרך שינוי בהתנהגות נצפית משויך לזיכרון המרומז ובמיוחד למרכיב של זיכרון נוהלי.
הגישה הביולוגית ללמידה עוסקת בהבנת ההיבט הביולוגי של הזיכרון ומנסה להבין כיצד והיכן מקודד המידע הנרכש בתהליכי הלמידה. יכולת הלמידה תלויה בפעילותם התקינה של הנוירונים באזורים שונים של המוח. השינוי החשמלי הזמני בפעילותם של נוירונים מקושר לזיכרון לטווח קצר. מחקרים הראו שציוות בזמן של קשר טבעי (גירוי ותגובה) הקיים במוח, עם גירוי חדש - "יחזק" באופן ביוכימי את הקשר בתהליך של התגבשות זיכרון, וכך יהפוך גם את הגירוי החדש לכלול בזיכרון לטווח ארוך. על פי הטענה, כל זיכרון (או מבנה שנלמד) הקיים במוחנו, מורכב ככל שיהיה - מורכב בבסיסו מאי-אילו סינפסות מחוזקות הקשורות ביניהם בקשרים ביוכימיים שנוצרו במהלך הלמידה. בהתאם לכך, ניתן למצוא ביטוי ללמידה בשינויים החלים במוח.
תאוריות למידה
ישנן מספר תאוריות בתחום הלמידה. מטרת תיאורית למידה היא לעזור לנו להבין איך אנשים לומדים. קיימת השפעה הדדית בין התאוריה (איך מתבצעת למידה), הפרקטיקה הפדגוגית (שיטות ההוראה והלמידה שלנו) והטכנולוגיה (בה אנחנו משתמשים כדי ללמד). התבוננות על השינויים בתאוריות לאורך זמן מלמדת אותנו על השינויים בתחום החינוך.
תאוריות למידה – מה אנחנו מנסים לבחון שכשאנחנו רוצים להסביר למידה, או איך שאנחנו מחליטים איך ללמד – תלוי באפיסטמולוגיה (תורת ההכרה) השואלת "מהו ידע?" "איך אנחנו יודעים?" קיימות שתי גישות אפיסטמולוגיות במדע: הגישה האובייקטיביסטית (Objectivist) והגישה הקונסטרוקטיביסטית (Constructivist).
בשר מתורבת
בשר מתורבת או בשר סינתטי הוא בשר המיוצר במעבדה בתרבית תאים במקום בגופם של בעלי חיים. בפוטנציה, ניתן לגדל תאי שריר של כל חיה בתהליך הייצור במעבדה. מספר מיזמי מחקר מגדלים בשר במעבדה באופן ניסויי, ומוצרי בשר מתורבת הראשונים יצאו לשוק במסגרת מצומצמת של מסעדת יצרן בסינגפור ובישראל. עם זאת, יכולות השיווק והשימוש של הבשר המתורבת מוגבלת בגלל עלויות הייצור הגבוהות אף שההערכות הן שהמחיר ירד בעתיד בערך לחצי מעלות עוף שיוצר באופן הקונבנציונלי. המדע הנדרש עבור בשר שיוצר במעבדה הוא ענף של המחקר הביוטכנולוגי הידוע כהנדסת רקמות. הטכנולוגיה נמצאת בפיתוח יחד עם שימושים אחרים להנדסת רקמות, כגון סיוע במקרי ניוון שרירים, ובאופן דומה, גידול איברים מושתלים.
היסטוריה
ב-2001, הדרמטולוג וייט וסטרהוף (Wiete Westerhof) מאוניברסיטת אמסטרדם, הרופא וילם ואן אילן (Willem van Eelen), ואיש העסקים וילם ואן קוטן (Willem van Kooten), הכריזו על הגשה רשמית של פטנט כלל-עולמי בתחום ייצור הבשר במעבדה. בתהליך זה, מושתלים לתוך מטריצה חוץ-תאית של קולגן תאי שריר, מושרים בתמיסה עשירה בנוטריינטים המזורזים להתחלק. ג'ון פ. ויין (Jon F. Vein) מארצות הברית רשם גם הוא פטנט (פטנט 6,835,390 של ארצות הברית) על ייצור בשר בהנדסת רקמות לצריכת בני אדם, בו תאי שומן יגודלו באופן אינטגרלי ליצירת מוצרי מזון כמו בשר בקר, בשר עוף ודגים. מדענים באמסטרדם לומדים את מדיום הגידול בתרביות, בעוד שאוניברסיטת אוטרכט מלמדת את פרוליפרציית תאי השריר, ואילו אוניברסיטת איינדהובן לטכנולוגיה חוקרת מגיבים ביולוגיים.
ב-2008 עוד לא הייתה טכנולוגיה לגידול שריר אמיתי במעבדה.
בשנת 2013, דיווחו כלי התקשורת בבריטניה על ההמבורגר הסינתטי הראשון. בדצמבר 2020 סינגפור הפכה למדינה הראשונה בעולם שאישרה מכירת בשר מתורבת למאכל, כאשר בשר העוף המתורבת של חברת Eat Just עבר את הבדיקות הדרושות במדינה. בנובמבר 2022, אישר מנהל המזון והתרופות האמריקאי מכירת בשר מתורבת למאכל, בשר עוף של אפסייד פודס.
בישראל
בישראל פועלות חברות הזנק רבות העוסקות במיזמים של בשר מתורבת. חברה בתחום זה היא פיוצ'ר מיט טכנולוגיות, שלה מרכז פיתוח ומפעל ייצור ברחובות, וגייסה בדצמבר 2021 את הסכום הגבוה ביותר שגויס עד אז בתחום הבשר המתורבת בעולם. בנובמבר 2020 הודיעה חברת SuperMeat כי היא הקימה בישראל מסעדת בשר עוף מתורבת ראשונה בעולם. המסעדה נקראת The Chicken. מדובר במטבח ניסיוני הממוקם סמוך למפעל הייצור של החברה בנס ציונה. המקום מעוצב כמסעדה, בה נוסף על כך שהסועדים יאכלו מנות המבוססות על בשר מתורבת, הם גם יצפו בתהליך הייצור עצמו.
תהליך העיבוד
בשר הוא שריר של בעל חיים. תהליך ייצור בשר במעבדה כולל לקיחת תאי שריר ושימוש בחלבון שעוזר לתאים להתרבות. ברגע שהתקבלו התאים ההתחלתיים, לא נדרשים בעלי חיים נוספים - בדומה לייצור תרביות יוגורט.
כדי לייצר "בשר טחון" מספיק לגדל תאי שריר מנותקים או שכבת תאים דקה. הטכנולוגיה לכך קיימת וכבר יוצרו המבורגרים, אם כי במחיר גבוה. ייצור נתחי בשר או עוף או כל רקמה עבה אחרת שקול לייצור איבר להשתלה והוא מורכב בהרבה מיצירת תאים מנותקים.
באופן תאורטי, קל יחסית לגדל תרבית תאים בתוך מגיב ביולוגי (bioreagent), ואז לגרום להם להתאחות זה עם זה. לעומת זה גדילת רקמת שריר עבה דורשת מערכת הובלה בדומה למערכת הדם על מנת לספק לרקמה מזון וחמצן, וכן לסלק את תוצרי הפסולת. בנוסף, דרושים סוגי תאים אחרים כמו תאי רקמת חיבור, ויש צורך במדיום כימי שיספק אותות לרקמה הגדלה בנוגע למבנה. ולבסוף, רקמת שריר צריכה להימתח ולעבור "אימון" על מנת להתפתח.
בריאות
פס ייצור רחב של בשר שגודל במעבדה עשוי לכלול הורמונים שגודלו בצורה מלאכותית על מנת שיוספו לתרבית הרקמה לייצור בשר, מה שלא הכרחי בייצור בשר בשיטות קונבנציונליות. שום נוהל לא הוצג על מנת ליצור פס ייצור רחב של בשר שגודל במעבדה בלי שימוש באנטיביוטיקה למניעת זיהום בקטריאלי.
מאחר שבשר שיוצר במעבדה עוד לא יוצא לשווקים, סיכוני הבריאות עוד לא נחקרו במלואם. שאלה זו היא אחת מהמוקדים העיקריים עבור מדענים העובדים על בשר במעבדה, כשהמטרה היא לייצר בשר בריא יותר מהבשר הקונבנציונלי, בצורה המובהקת ביותר על ידי הורדת תכולת השומן שבו ובקרה על הרכיבים התזונתיים (נוטריינטים). לדוגמה, רוב סוגי הבשר המיוצרים בשיטות קונבנציונליות מכילים שומן רווי בכמות גדולה, מפני שבעלי החיים מקבלים מזון העשיר בכמויות מאסיביות של הורמונים ושל תבואה העשויה מתירס במטרה לגרום להם להשמין במהירות גבוהה יותר מהרגיל. הדבר עלול לגרום לרמה גבוהה של כולסטרול ולבעיות בריאותיות אחריות, כמו מחלות לב והשמנה (שגבתה יותר חיים לשנה מאשר רעב, מאז שנות ה-2000).
השלכות סביבתיות
השאלה האם בשר שיוצר במעבדה דורש פחות משאבים ויצור פחות גזי חממה ופסולת אחרת בהשוואה לייצור בשר בדרכים קונבנציונליות שנויה במחלוקת. בעל הפטנט לבשר במעבדה, העיתונאי ברנדן י. קורנר (Brendan I. Koerner) והאנה טומיסטו (Hanna Tuomisto), סטודנטית PhD מאוניברסיטת אוקספורד, סוברים שלבשר מתורבת יתרונות סביבתיים. עם זאת, מחקר של אוניברסיטת אוקספורד משנת 2019 חלק על כך וצידד בספקנים לגבי התועלת הסביבתית של הבשר המתורבת. כך גם מרגרט מלון (Margaret Mellon) מ-Union of Concerned Scientists, שדולה מבוססת מדע המוקדשת לנושאים סביבתיים וחברתיים, אמרה שאנרגיה ודרישות דלק מאובנים של פס ייצור גדול של בשר שמיוצר באופן מלאכותי במפעל הם הרסניים יותר לסביבה מאשר ייצור המזון הקונבנציונלי..
תמורות כלכליות
ייצור של בשר במעבדה כרגע יקר מאוד (כמיליון דולר ל-250 גרם בשר בקר) ותידרש השקעה ניכרת על מנת להחליף פס ייצור רחב. למרות זאת "איחוד הבשר המיוצר במעבדה" (In-Vitro Meat Consortium) העריך כי בעזרת שיפורים טכנולוגיים, תוכל להתקבל הפחתה ניכרת בעלות הבשר המיוצר במעבדה. הם מעריכים שניתן יהיה לייצרו עבור 3,500 יורו לטון - פי 2 ממחירו של בשר עוף לא מסובסד המיוצר באירופה בדרכים הקונבנציונליות.
בהלכה היהודית
פיתוח בשר המופק מתאי בעלי חיים עשוי לפתור בעיות כשרות סבוכות הנוצרות מהצורך להעמיד מערך של אלפי משגיחי כשרות המפקחים ברמות שונות של הקפדה על תהליך ייצור הבשר הכשר הכרוך בשחיטה, ניקור החלב וגיד הנשה, מליחת הבשר מן הדם, ועוד. הפקת בשר מתאי תרבית ייתר את הצורך במערך כשרות זה, ויאפשר להשיג בשר כשר בכשרות מהודרת ובמחיר נמוך יחסית.
רבנים החלו לעסוק בכשרות הבשר הסינתטי ובדינו ודעותיהם נחלקות לשניים: בפסק הלכה, קבע הרב הראשי לישראל, דוד לאו, כי מוצר בשר מתורבת אחת החברות הוא כשר ודינו כמאכל פרווה בכפוף לתנאים. זהו אישור כשרות ראשון לבשר מתורבת.
שימוש עתידי אפשרי
מחקר NASA המקורי על בשר שמיוצר במעבדה היה מיועד לשימוש בטיסות חלל ארוכות או לשהיות ממושכות. הבשר המיוצר במעבדה יהיה מקור מזון בר קיימא לצד ירקות הגדלים ללא אדמה (הידרופוניקה). הוא עשוי להיות שימושי גם במהלך התיישבות בתנאי סביבה קיצוניים בהם מזון מצוי בצמצום, כמו באנטארקטיקה.
אתגרים
ישנם מספר מכשולים עליהם יש להתגבר על מנת להצליח; כרגע, הבולטים ביותר הם הגודל והעלות.
מדד תל אביב SME60
מדד תל אביב SME60 הוא מדד המייצג את השינוי המצרפי של מחיריהן של 60 המניות בעלות שווי השוק הגבוה ביותר בבורסה מבין המניות שאינן נכללות במדד תל אביב 125, ואשר עומדות בתנאי הסף של המדד. הוא החליף את "מדד תל אביב יתר 50" ב-2017.
המדד התפרסם לראשונה כמדד יתר-30 על ידי הבורסה לניירות ערך בתל אביב ב-2 בינואר 2005 בשווי של 538.59 נקודות. המדד הורחב למדד יתר-50 ב-1 ביולי 2007 לפי שווי בסיס של 735.55 נקודות (זהה למדד יתר-30 בסוף יום ה-28 ביוני 2007). משקלן היחסי של המניות במדד מתעדכן מדי יום על פי שווי השוק שלהן בטרם פתיחת יום המסחר. ערך המדד מחושב ומפורסם על ידי הבורסה בזמן המסחר מדי 15 שניות. ב-9 בפברואר 2017 הוחלף מדד תל אביב יתר 50 למדד תל אביב SME60, המכיל את 60 המניות של החברות הגדולות ביותר שאינן כלולות במדד תל אביב 125, עם מגבלת משקל של 3% למניה.
הרכב המדד מתעדכן פעמיים בשנה: ב-15 ביוני וב-15 בדצמבר.
דוקטור סטריינג'
דוקטור סטיבן סטריינג' הוא מכשף בעל כוחות מאגיים. בעברו היה נוירוכירורג מוכשר ונודע אך אנוכי, אשר עדיפותו הראשונה הייתה לצבור הון. כתוצאה מתאונת דרכים, ידיו נפגעו ונמנע ממנו לשוב ולהתעסק ברפואה. במסעו חובק העולם אחר תרופה למצבו, סטריינג' פגש בהרי ההימלאיה בנזיר שנודע בכינוי "העתיק", שסירב לעזור לסטריינג' משום אנוכיותו הרבה, אך חש במידה מסוימת של טוב אצלו. הנזיר נכשל במשימתו לעורר את הצד הטוב שבו, עד אשר אחד ממאמיניו - ברון מורדו - מנסה להורגו. לאחר מכן, הטוב שבליבו של סטריינג' ניצת מחדש ובמעשה חסר אנוכיות מסכל את מזימתו. בתמורה, הנזיר מלמד את סטריינג' את אמנות הכישוף. מאז, ברון מורדו הפך לאנטגוניסט ראשי בהרפתקאותיו של דוקטור סטריינג'.
דמותו של דוקטור סטריינג' מדורגת במקום ה-38 ברשימת מאה גיבורי העל הגדולים, לפי אתר IGN, וכן במקום ה-34 ברשימת 50 דמויות הקומיקס הגדולות של כל הזמנים לפי מגזין אמפייר. את דמותו בסרט הטלוויזיה "דוקטור סטריינג'" מ-1978 גילם השחקן פיטר הוטן, ובסרט ההנפשה "דוקטור סטריינג'" דיבב ברייס ג'ונסון. את דמותו של סטריינג' בסרטי היקום הקולנועי של מארוול "דוקטור סטריינג'", "הנוקמים: מלחמת האינסוף", "הנוקמים: סוף המשחק", "ספיידרמן: אין דרך הביתה" ו"דוקטור סטריינג' בממדי הטירוף" מגלם השחקן בנדיקט קמברבאץ', אשר שב לגלם את הדמות בהופעת קמע בסרט "תור: ראגנארוק".
שנות ה-60
דוקטור סטריינג' הופיע לראשונה בחוברת "Strange Tales #110" (יולי 1963) בכותר המשותף עם גיבור מארוול נוסף, הלפיד האנושי, עד לחוברת מספר 134 (יולי 1965), ולאחר מכן לצד המרגל ניק פיורי עד לחוברת מספר 168 (מאי 1968). סיפור מקורו הוצג בחוברת מספר 115 (דצמבר 1963).
סטיב דיטקו אייר את סדרת החוברות עד לחוברת מספר 146 (יולי 1966), ובמהלכה הוא וסטן לי הציגו רבים מבני בריתו של סטריינג', כמו אהובתו הנצחית קליאה (#126, נובמבר 1964), ואויביו נייטמייר (#110) ולורד הכאוס דורמאמו (#126). סיפוריו הציגו סיפור רקע סוריאליסטי ומיסטי, והיו מחומר הקריאה המועדף על סטודנטים באותה תקופה. הכותב רוי תומאס ציין זאת בדבריו: "אנשים שקראו את דוקטור סטריינג' חשבו שאנשים במארוול השתמשו בסמים, משום שהיו להם חוויות דומות כשהיו תחת השפעה. אבל אני איני משתמש בחומרים הגורמים להזיות ואיני חושב שהאמנים משתמשים בהם". בסופו של דבר, ככותב יחידי, דיטקו לקח את דוקטור סטריינג' למחוזות אבסטרקטיים יותר, בקשת סיפור שנמשכה על פני 17 חוברות (Strange Tales #130-146, יולי 1966-יולי 1967) והציגה את הישות הקוסמית אטרניטי, שהאנישה את היקום ותוארה כצללית אשר מילאה את גבולות היקום. היסטוריון הקומיקס ברדפורד רייט תיאר זאת כך:
מסיפורים מוקדמים, דוקטור סטריינג' השתמש בממצאים קסומים כדי להגדיל את כוחו, כגון גלימת הריחוף, העין של אגאמוטו והספר של וישאנטי והבדולח של אגאמוטו. מהסיפור הראשון, מקום מגוריו של סטריינג' - סאנקטום סנקטאורום ("קודש הקודשים") - היה לחלק מהמיתולוגיה של הדמות. החלון העגול המחולק בידי שלושה קווים אשר ניצב בחזית המקום והיה למעשה חותם המגן של הוישאנטי הופיע ברבים מסיפוריו. משרתו האישי של סטריינג', וונג, שמר על האחוזה בזמן היעדרו.
עד מהרה, סטן לי צירף את דמותו של דוקטור סטריינג' כחלק מהמשכיות יקום מארוול והופיע בהופעת אורח בחוברת מספר 27 של ארבעת המופלאים (יוני 1964), נפגש עם לוקי אחיו החורג של תור בחוברת "Strange Tales #123", ואף בחוברת השנתית "The Amazing Spider-Man Annual #2".
עד לחוברת האחרונה של הכותר תחת השם "Strange Tales" (ששינה את שמו ל-"Doctor Strange" החל מחוברת מספר 169), סדרת החוברות ראתה שינויים תכופים של צוות הכותבים והמאיירים, ביניהם הכותבים לי, תומאס, ריימונד מארייז, ג'ים לורנס, דניס אוניל וביל אברט והמאיירים דיטקו, מארי סוורין ודן אדקינס. הסיפורים באותה תקופה כללו ישות קוסמית נוספת בשם הטריביונל האנושי, וכן את אחותו של דורמאמו, אומאר.
סדרת חוברות "Doctor Strange" רצה למשך 15 גיליונות (יוני 1968-נובמבר 1969), בהמשיכה את מיספור החוברות "Strange Tales". אל הכותב רוי תומאס הצטרף המאייר ג'ין קולן, וביחד הם ניסו להעלות את המכירות בכך ששיכתבו את הדמות כגיבור-על. ניתנה לו תלבושת כחולה, מסיכת פנים וזהות סודית בשם ד"ר סטיבן סאנדרס, והוא הצטרף להרפתקאות משותפות עם האביר השחור וספיידרמן וכן נאבק בג'אגרנוט, יריבם של קבוצת אקס-מן. השינויים שנעשו לדמות התבררו כלא מוצלחים, וסדרת הכותרים בוטלה בגיליון מספר 183. אולם, ביטול הסדרה היה קצר מועד, וסיפוריו של דוקטור סטריינג' נמשכו בחוברות Sub-Mariner #22 (פברואר 1970) ו-"The Incredible Hulk Vol.2 #126" (אפריל 1970).
שנות ה-70 עד שנות ה-90
סטריינג' הופיע בהמשך בשלושת הגיליונות הראשונים של סדרת החוברות "Marvel Feature" ("מארוול מציגה"), גם בסיפור המרכזי העוסק בהקמת קבוצת הדפנדרס, וגם בסיפור הרקע הנלווה. הדמות גם הופיעה בחוברות "Marvel Premiere" ("הפרמיירה של מארוול"), כאשר קשת סיפור אחת הציגה נבל-על נוסף בשם שומא-גוראת', בכתיבתו של סטיב אנגלהארט ובאיורו של פרנק ברונר. כדי לעצור את כניסתו של שומא-גוראת' לממד המציאות, דוקטור סטריינג' היה חייב להשבית את מוחה של הישות העתיקה, מה שגרם למותה הגשמי. אולם שומא-גוראת' הבטיח לו שקורבנו נחוץ וכי נשמתו תתאחד עם הישות הקוסמית אטרניטי. בעקבות זאת, סטריינג' קיבל על עצמו את התואר "מכשף העל" ("Sorcerer Supreme").
הרפתקאותיה של הדמות המשיכו בסדרת חוברות שנייה של אנגלהארט-ברונר, בשם "דוקטור סטריינג': אדון האמנויות המיסטיות", שרצה למשך 81 חוברות מיוני 1974 ועד פברואר 1987. בתקופה זו, סטריינג' פגש במיסטיקניות טופאז ורינטרה. הסדרה הסתיימה בקליף האנגר, כאשר הסנקטום סנקטאורום הוחרב כתוצאה מקרב שהתרחש בין כתליו, ובין האבדות נמנו אוסף ספריו המיסטיים של סטריינג' וממצאים חשובים נוספים. עקב כך, דוקטור סטריינג' נחלש במידה ניכרת מבעבר, ופג תוקפם של כשפים אשר הוטלו לצורך הגנת האנושות מפני ערפדים ומפני האל הרע סת.
בעקבות ביטול הכותר, הרפתקאות הדמות המשיכו בכרך שני של סדרת החוברות "Strange Tales", שפורסם בשנית במהדורה חצויה, כאשר גיבורי-העל שנוספו לצד הרפתקאותיו הם מסווה ופגיון. הסדרה רצה למשך 19 חוברות, וסיפרה את מסעו של דוקטור סטריינג' להשיב לעצמו את כוחותיו ואת הממצאים שאיבד, וכן את החייאתה של קבוצת הדפנדרס.
בהמשך, סטריינג' הופיע בסדרת החוברות "Doctor Strange: Sorcerer Supreme" ("דוקטור סטריינג': מכשף העל") בכתיבתו של פיטר ב. גיליס ובאיורם של ריצ'רד קייס ורנדי אמברלין, כאשר הסיפורים הוצגו כקשתות סיפור המשתרעות על פני מספר חוברות. סטריינג' הוצג במתכונת הגנתית, וזאת כאשר נלחם במגוון ישויות על-טבעיות כדורמאמו, מפיסטו ושטניש ונתקל בין היתר בגוסט ריידר, מורביוס הערפד החי וברון בלוד.
סטריינג' איבד באופן זמני את תוארו כמכשף על כאשר סירב להילחם במלחמה בשמן של הוישאנטי, ישויות מיסטיות המתפעלות את כשפיו של סטריינג'. במשך זמן זה, החוברות פורסמו כחלק מחותם "בני חצות", וסטריינג' מצא מקור חדש לכוחותיו הקסומים בצורת קסם הכאוס וכן השתמש ברובוט המתופעל בידי קסם. כמו כן, הוא הקים את הדפנדרס החדשים, שאיחד גם בין חברי הדפנדרס הישנים. הסדרה רצה למשך 90 גיליונות (נובמבר 1988-יוני 1996), ולקראת סופה סטריינג' קיבל חזרה את תואר מכשף-העל.
הדמות הופיעה גם בכמה מיני סדרות כמו "דוקטור סטריינג': גרם העצמות". סטריינג' היה הזרז העיקרי להקמתו של טריו מכשפות במיני סדרה "מכשפות", וגם הופיע במיני סדרה בכיכובו בכתיבתם של ג'יי מייקל סטרזינסקי וסאם ברנס. המיני סדרה שכתבה מחדש את סיפור מקורה של הדמות, של בני בריתה ושל אויביה בזמנים מודרניים יותר. מיני סדרה שלישית, "דוקטור סטריינג': השבועה", התמקדה בתפקידו של סטריינג' כמכשף-על ועל טבע כוחותיו. הדמות הופיעה גם בארבעה רומנים גרפיים במשך השנים.
הדמות נותרה עקבית ביקום מארוול למשך כל שנות קיומה, והופיעה בדרך קבע בשלושת כרכי החוברות של קבוצת הדפנדרס, הדפנדרס הסודיים, ומיני סדרה מוגבלת בשם "המסדר". כמו כן, הוא הופיע בסדרת כותרי "מארוול טים-אפ", שציוות מספר גיבורי-על יחדיו, ובסיפורים בודדים כ"מארוול: שניים באחד", "יריד מארוול" וכותר היקום החלופי "מה אם?".
שנות ה-2000
דוקטור סטריינג' הופיע כדמות משנה בסיפורים משפיעים בשנות ה-2000. בחוברת מספר 7 של האוונג'רס החדשים, הכותב בריאן מייקל בנדיס שיכתב את ההיסטוריה של יקום מארוול וקבע שבמהלך מלחמת קרי-סקרול מספר על-אנושיים אשר ביניהם נמנה דוקטור סטריינג' הקימו אגודת סתרים בשם "האילומינטי", שדן באיומים עתידיים על כדור הארץ.
סטריינג' שיחק תפקיד מרכזי באירועי בית אם, והודות לקסמיו כמה מגיבורי-העל המוטאנטים השיבו לעצמם את כוחותיהם כאשר המציאות שוכתבה מחדש בידיה של מכשפת השני. קשת הסיפור מלחמת האזרחים הציגה את החוק לרישום העל-אנושיים ואת הפילוג בקהילת גיבורי-העל, כאשר סטריינג' ניצב מנגד להעברתו של חוק הרישום. הוא עוזב את האילומינטי ומתבודד באזור הארקטי עד אשר הנושא יסודר.