cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פרוזדור ירושלים
נתיבי תחבורה בפרוזדור
מערך תחבורה נוסף דרך הפרוזדור הם קווי הרכבת. ישנו קו רכבת ישן לירושלים העובר דרך נחל שורק. קו זה היה פעיל מהתקופה העות'מאנית ועד 1998 באופן כמעט רצוף. ב-1998 הוחלט לסגור את קו הרכבת בגלל בעיות טכניות והוא שב לפעולה ב-2005. מכיוון שקו זה הוא בתוואי שטח קשה ונבנה לפני שנים רבות זמן הנסיעה בו הוא ארוך ואין רבים שמשתמשים בו. משנת 2004 נבנה קו רכבת מהיר לירושלים שעובר דרך מודיעין. בחודש דצמבר 2019 נפתח קו הרכבת לכל אורכו מתחנת תל אביב ההגנה עד תחנה מרכזית ירושלים. קו זה עובר בחלקו במנהרות ועל גשרים על מנת לקצר את זמן הנסיעה. משך זמן הנסיעה לכל אורכו הוא במשך 28 דקות בלבד.
יישובים ישראלים בפרוזדור
לאורך השנים נבנו יישובים רבים בפרוזדור ויצרו שליטה ישראלית ברורה באזור.
רשימת יישובי פרוזדור ירושלים לפי סדר גובהם מעל פני הים:
גוביסומבר
גוביסומבר (במונגולית: Говьсүмбэр аймаг) הוא אחד מ-21 האיימאגים (מחוזות) של מונגוליה. האיימאג ממוקם במרכז המדינה ובירתו היא צ'ויר.
קריירה חברתית
קריירה חברתית היא פעילות חברתית שמשלבים אנשי מקצוע לצד התפתחות הקריירה המקצועית שלהם. קריירה חברתית לרוב משיקה לתחום מומחיותם של אנשים הבוחרים לשלב אותה בעיסוקיהם, ובכך היא עשויה ליצור עבורם ערך אישי וכן תרומה משמעותית לחברה.
דוגמאות לקריירות חברתיות הן למשל אנשי עסקים שעומדים בראש עמותות, פעילות בתוכניות לשילוב מנהלים מהמגזר העסקי בוועדים-מנהלים של עמותות, תוכניות לקידום מנהיגות מתנדבת או יוזמות פרטיות. ארגונים רבים בעולם מעודדים פעילות פרו בונו ושילוב של אנשי מקצוע במגזר השלישי, ומשלבים את בוגריהם בפעילות חברתית התנדבותית, במסגרת מומחיותם המקצועית. תוכניות כגון אלו מביאות להתפתחות קריירות חברתיות רבות יותר, ובכך תורמות להעצמת המגזר השלישי והגדלת משאביו.
תריסר הפילוסופים
תריסר הפילוסופים או תריסר החכמים (בסינית מסורתית: 十二哲, בסינית מפושטת: 十二哲, בפין-יין: Shí'èr Zhé.) הם 12 פילוסופים בולטים במסורת הקונפוציאנית הסינית. המסורת מייחסת להם סוג של קדושה, ולוחות הרוח שלהם ממוקמים בהבלטה במקדשי קונפוציוס, שישה במזרח ושישה במערב באולם ההשלמה הגדולה.
תריסר הפילוסופים הם מִין סוּן (דְזְה צְ'ייֵן), זָ'אן יוּנְג (ג'ונְג גונְג), דְווָאנְמוּ צְה (דְזְה גונְג), ג'ונְג יוּאוּ (דְזְה לוּ), בּוּ שָׁאנְג (דְזְה שְׂיָה), יוּאוּ זְ'ווֹ (דְזְה זְ'ווֹ), דְזָאי יוּ' (דְזְה ווֹ), זָ'אן גֶנְג (בָּוֹ נְיוֹ), זָ'אן צְ'יוֹ (דְזְה יוּאוּ), יֵן יֵן (דְזְה יוּאוּ), גְ'ווָאנְסוּן שְׁה (דְזְה-גָ'אנְג), כולם תלמידי קונפוציוס, ובנוסף אליהם גם ג'וּ שִׂי, ניאו קונפוציאני מרכזי מתקופת שושלת סונְג.
למעשה, יוּאוּ זְ'ווֹ צורף רק בשלב מאוחר יחסית לרשימת הפילוסופים, בשנת 1714, בתקופת שלטונו של הקיסר צְ'ייֵנְלונְג משושלת צִ'ינְג. הסיבה הרשמית הייתה בקשה של פקיד בכיר שפעל לפי הוראות שקיבל בחלום, אולם ייתכן שמניעיו האמיתיים היו להעלות שוב על נס את יוּאוּ זְ'ווֹ ומעלותיו, ולהשיב ללוחות הרוח במקדשי קונפוציוס את הסימטריה שאבדה עם הוספתו של ג'וּ שִׂי לפולחן.
שיחת צבים עם קראש
שיחת צבים עם קראש (באנגלית: Turtle Talk with Crush) הוא מתקן בפארק השעשועים אפקוט באתר הנופש דיסניוורלד שבפלורידה וכן בפארק השעשועים ההרפתקה הקליפורנית של דיסני המצוי באתר הנופש דיסנילנד שבקליפורניה.
המתקן נפתח בביתן הימים החיים שבאפקוט בנובמבר 2004.
תיאור המתקן
המתקן תוכנן על ידי חברת וולט דיסני אמג'ינירינג בשיתוף עם חברת ההנפשה פיקסאר. המתקן כולל שיחה של הקהל עם הדמות קראש - הצב האוסטרלי המופיע בסרט של אולפני וולט דיסני וחברת פיקסאר - "מוצאים את נמו".
הטקסט של השיחה אינו קבוע מראש, והשיחה מתבצעת עם דמות ההנפשה המוקרנת על מסך וידאו הנראה כמו חלון של אקווריום. המתקן מופעל באמצעות מפעיל המנפיש את קראש ושולט בהנפשה וכן מדבב את הדמות ומשיב לשאלות הקהל.
עורק הקיבה והתריסריון
עוֹרֵק הַקֵּבָה וְהַתְּרֵיסַרְיוֹן (TA: arteria gastroduodenalis) הוא עורק בבטן המסתעף מעורק הכבד המשותף ומספק דם לשוער הקיבה, לחלקו המקורב של התריסריון ולראש הלבלב.
אנטומיה
עורק הקיבה והתריסריון מסתעף לרוב מעורק הכבד המשותף, שהוא ענף של גזע הבטן, אולם ישנה שונות מסוימת באוכלוסייה באשר למוצאו של העורק. הענף הראשון המסתעף מעורק הקיבה והתריסריון הוא עורק רום התריסריון, אם כי עורק זה אינו קיים בחלק גדול מהאנשים. לאחר מכן מסתעפים מן העורק עורק הלבלב והתריסריון העליון האחורי ועורקי אחורי התריסריון. העורק מסתיים עם פיצולו לעורק הקיבה והפדר הימני ולעורק הלבלב והתריסריון העליון הקדמי. השניים האחרונים משיקים לענפים הקדמי והאחורי של עורק הלבלב והתריסריון התחתון, אשר מוצאו בעורק מתלה המעי העליון.
היבטים קליניים
עורק הקיבה והתריסריון יכול להיות מקור לדימום ניכר מדרכי העיכול, כתוצאה מסיבוך של כיב פפטי. בגלל קרבתו לדופן האחורית התיכונה של חלקו השני התריסריון, כיבים החודרים לעומק או גידולים של התריסריון עלולים להביא לדימום פורץ לתריסריון, במיוחד על רקע הרשת העורקית המספקת דם לאזור הקצב גבוה.
שלושה בסירה אחת (רדיו)
"שלושה בסירה אחת" הייתה תוכנית רדיו פופולרית, ששודרה בקול ישראל בין השנים 1956–1959. השידור התקיים מדי חודש ביום שבת לפני הצהריים, ובשידור חוזר כעבור שבועיים.
יוזם התוכנית והמנחה שלה היה יצחק (צחי) שמעוני, שהיה בין העובדים הבכירים בקול ישראל. יחד עם שמעוני ערכו את התוכנית אלון שמוקלר ויהודה האזרחי. את הרעיון שאב שמעוני מתוכנית בריטית, בה צוות קבוע נשאל שאלות שונות וענה תשובות מתחכמות, לאו דווקא לגופו של לעניין.
לגרסה העברית של התוכנית נוספו מספר מרכיבים ייחודיים, כגון שירים ולחנים (שלכאורה חוברו ללא הכנה מוקדמת ועסקו בעניין אקטואלי), וגרסאות מקוריות לסיפורים ובדיחות. את השירים כתב המשורר אהרן אמיר (שלימים התפרסם גם כסופר ומתרגם), או הפזמונאי דן אלמגור. את המנגינות חיבר המוזיקאי מאיר הרניק. באין מתחרים לתחנה, זכתה התוכנית לפופולריות רבה.
בשנים 1957–1959 יצאו לאור שלוש אסופות של קטעי הומור מן התוכנית בעריכת יהודה האזרחי ויצחק שמעוני. בין המשתתפים בצוות התוכנית:
חתול חבשי
חתול חבשי (נקרא גם חתול אביסיני) הוא גזע של חתול. משקל החבשי נע בין 3.5 קילוגרם ל־5.5 קילוגרם. ואורך חייו נע בין 9 שנים ועד 15 שנים בטווח העליון.
קייל צ'נדלר
קייל מרטין צ'נדלר (באנגלית: Kyle Martin Chandler; נולד ב-17 בספטמבר 1967) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי, זוכה פרס אמי. צ'נדלר הוא כוכב הסדרות "מהדורה מוקדמת" ו"אורות ליל שישי".
חתול חבשי
היסטוריה של הגזע
החתול החבשי נחשב לאחד הגזעים העתיקים ביותר. ישנה סברה כי גזע זה הוא צאצא ישיר של החתול המקודש ממצרים העתיקה. אך הסבירות הגבוהה ביותר (שנבדקה במחקרים גנטיים) היא שמוצאו של גזע זה מחוף האוקיינוס ההודי.
גזע זה זכה להכרה רשמית בשנת 1882.
קייל צ'נדלר
חיים אישיים
צ'נדלר נולד בבאפלו, ניו יורק, בנם הרביעי של סאלי ואדוארד צ'נדלר. הוא גדל בחווה משפחתית בעיר לונגוויל שבג'ורג'יה, למד במכללה הפרטית "אקדמיית ג'ורג' וולטון" וב"אוניברסיטת ג'ורג'יה". צ'נדלר נשוי לתסריטאית קת'רין צ'נדלר ואב לשתי בנות.
חתול חבשי
היסטוריה של הגזע
סביר להניח כי חתולי האביסינים הראשונים יוצאו לצפון אמריקה בראשית המאה ה-20, וייתכן גם כי חתולים דומים אחרים הועברו לבריטניה מדרום-מזרח אסיה ומחוף האוקיינוס ההודי. האביסינים הראשונים עברו הכלאה עם חתולים בריטיים קצרי שיער ומאוחר יותר גם עם גזעים אוריינטליים. גורי חתולים אביסינים זמינים בשגרים במשך שנים רבות, ומאז שנות ה-70 הם פותחו כזן נפרד – הסומלי. מאז 1957, זכה גם הגוון האדמדם או החום-אדמדם להכרה כגזע, בעוד שחתול האביסיני הכחול הוכר ככזה בשנת 1975. מאז התפתחו צבעים נוספים, וגוונים חדשים של גזע חתולים זה ממשיכים לזכות בהכרה.
קייל צ'נדלר
טלוויזיה
הופיע לראשונה בסדרת טלוויזיה ב-1990, בשמונה פרקים בסדרה הצבאית אודות מלחמת וייטנאם "סיור של חובה". שיחק בתחילת שנות ה-90 בתפקיד הראשי בסדרת הדרמה "חזית הבית" בתור שחקן הבייסבול ג'ף מיטקלאף. זכה לפרסום גדול בזכות תפקידו בארבע שנות סדרת הדרמה "מהדורה מוקדמת", בה גילם תושב שיקגו, בשם גארי הובסון, שמקבל את העיתון היומי - יממה לפני שהן קורות. על תפקידו זה זכה בפרס סאטורן לשחקן ראשי בסדרת דרמה.
חתול חבשי
מראה כללי
לחתול החבשי פרווה קצרה וצבעה יכול להיות חום-אדמדם, אדום, כחול או חום-צהבהב. צבע עיניו יכול להיות: ענבר, אגוז או ירוק. גופו שרירי, חזק וגמיש, רגליו רזות ואוזניו גדולות, הזנב ארוך מאוד.
קייל צ'נדלר
טלוויזיה
על תפקידו זה היה מועמד פעם אחת לפרס אמי. הופיע בתפקיד אורח בסדרת הדרמה "האנטומיה של גריי", בתור החבלן דילן יאנג. צ'נדלר התפרסם בשנים האחרונות בעיקר בדרמת הספורט "אורות ליל שישי", בדמות מאמן הפוטבול של קבוצת התיכון "הפנתרים" אריק טיילור. על תפקידו זה היה מועמד שלוש פעמים ברציפות לפרס אמי לשחקן הטוב ביותר בתפקיד דרמטי, וב-2011 אכן זכה בפרס.
קולנוע
צ'נדלר החל דרכו בקולנוע ב-1992 בדרמה "ארץ טהורה", כבאדי ג'קסון, חברה של האמרגנית לולה רוג'רס (לסלי אן וורן). ב-2005 שיחק בפנטזיה שוברת הקופות של פיטר ג'קסון "קינג קונג" בתור שחקן סרטי ההרפתקאות ברוס באקסטר. הוא השתתף לאחר מכן בדרמת הפעולה "הממלכה" בתור הסוכן המיוחד פרנסיס מאנר ובמותחן המדע בדיוני "כשהעולם עמד מלכת" בתור הסוכן הממשלתי ג'ון דריסקול. ב-2011 שיחק צ'נדלר בתפקיד הראשי של השוטר ג'ק לם בהפקתם של ג'יי ג'יי אברהמס וסטיבן ספילברג "סופר 8".
חתול חבשי
בְּרִיאוּת של חתול חבשי
למרות שמגדלים אחראיים עושים כמיטב יכולתם כדי לבדוק ולחסל בעיות בריאות גנטיות, חתולים עדיין עלולים לפתח מחלות או מצבים מסוימים. לחבשים עשוי להיות סיכון גבוה יותר לגורמים הבאים:
השערת ארטין על שורשים פרימיטיביים
בתורת המספרים, השערת ארטין על שורשים פרימיטיביים גורסת כי כל מספר טבעי נתון a שאינו מספר ריבועי או 1- הוא שורש פרימיטיבי מודולו אינסוף מספרים ראשוניים p. ההשערה מייחסת גם צפיפות אסימפטוטית לראשוניים הללו. להשערה קשר ישיר להתנהגות השברים העשרוניים שמייצגים מספרים רציונליים מהצורה ; כיוון שהמספר 10 אינו ריבוע שלם או 1-, ההשערה קובעת למעשה כי קיימים אינסוף מספרים ראשוניים p שעבורם אורך המחזור של השבר העשרוני שמייצג את 1/p הוא בדיוק p - 1.
את ההשערה שיער לראשונה אמיל ארטין בהתכתבות עם הלמוט הסה בספטמבר 27, 1927, לפי יומנו של האחרון.
ההשערה הוכחה בהנחה של השערת רימן. ב-1986 הראה Heath-Brown, בלי להניח את השערת רימן, שההשערה נכשלת עבור לכל היותר שני ראשוניים, ולכל היותר שלושה מספרים חופשיים מריבועים. עם זאת, ההשערה טרם הוכחה עבור אף ערך נתון של a.
טיוב נתונים
טיוב נתונים או טיוב מידע (באנגלית: Data cleansing) הוא תהליך לשיפור איכות הנתונים האגורים בבסיסי נתונים. השיפור נדרש בנתונים שאינם שלמים, אינם מדויקים, אינם נכונים וכדומה. צורך בטיוב נתונים מתגלה במהלך מחזור החיים של מערכת המידע, ובפרט בעת מעבר למערכת מידע מתקדמת יותר.
נתונים בבסיסי נתונים משמשים לתפעול שוטף של הארגון וכבסיס לקבלת החלטות. נתונים באיכות ירודה יביאו לשיבושים בתפעול השוטף ולהחלטות שגויות, ולכן בטיובם תועלת רבה. דוגמאות:
שגיאות ואופן טיובן
בעת הזנת נתונים למערכת מידע, נבדקת תקינותם של הנתונים, כדי להבטיח את אמינותם. חרף זאת, במהלך פעילותה של מערכת מידע, ובפרט במעבר למערכת מידע מתקדמת יותר, עולה צורך בטיוב הנתונים. צורך זה נובע בדרך כלל מטעויות או חוסרים בנתונים המקוריים, או מטעויות הקלדה שלא התגלו בעת הזנת הנתונים לשם אחסונם בבסיס נתונים. דוגמאות:
טיסה 592 של וליוג'ט
טיסה 592 של וליוג'ט הייתה טיסה שהתרסקה ב-11 במאי 1996 בדרכה מנמל התעופה הבינלאומי של מיאמי, פלורידה לנמל התעופה הבינלאומי הרטספילד-ג'קסון באטלנטה, ג'ורג'יה. ההתרסקות מוטטה את האמינות של חברת התעופה הזולה וליוג'ט.
התאונה
מטוס DC-9 בן 27 השנים במסלול זה, בבעלות קודמת של חברת התעופה דלתא, המריא לאחר עיכוב של שעה ו-4 דקות בשעה 14:04 והחל בטיפוס שגרתי. אולם, בשעה 14:10, ביקש מפיקוח הטיסה לשוב למיאמי בשל עשן בתא הטייס ובתא הנוסעים. הקברניטה קנדי קובק והקצין הראשון ריצ'רד האזן קיבלו הוראות לשוב לשדה התעופה. שניות לאחר מכן, הוקלטו קריאות "שרפה" מתוך תא הנוסעים בקופסה השחורה של המטוס. דיילת פתחה את דלת תא הטייס והודיעה לצוות הטיסה שתא הנוסעים עולה באש. פנים המטוס עלה כליל באש.
הטיסה נעלמה ממסכי המכ"ם בשעה 14:14. היא התרסקה לביצות אוורגליידס שבדרום פלורידה, קילומטרים ספורים ממערב למיאמי. כל הנוסעים וצוות הטיסה נספו בהתרסקות.
החקירה
חקירת המועצה הלאומית לבטיחות בתעבורה של ארצות הברית (NTSB) העלתה שמקור הדליקה שהפילה את טיסה 592 היה בתא המטען שנמצא מתחת לתא הנוסעים במטוס. מערכת מניעת השריפות בתא המטען התבססה על היעדר חמצן - דבר הגורם לכל שרפה שעלולה לפרוץ להכבות מאליה.
החקירה העלתה שהשרפה נגרמה על ידי מחוללי חמצן כימיים שהושמו בתא המטען על ידי קבלן התחזוקה של וליוג'ט. חל איסור על הטסת המחוללים באופן שהוטסו, משום שהם נחשבים חומרים מסוכנים. יתר על כן, הנצרות של מחוללי החמצן לא נוטרלו כהלכה, והמכלים הוצהרו כריקים למרות שלא כך היה המצב.
הקרן לחקר ארץ ישראל
הקמת הקרן
החל מראשית המאה ה-19 נשמעו באנגליה קולות הקוראים להקמת ארגון מוסדר שיעסוק בחקר ארץ הקודש.
ניסיון ראשון להיענות לקריאות אלה נעשה בשנת 1805, עם הקמת ארגון בשם "אגודת ארץ ישראל". האגודה הייתה קצרת ימים, והפרסום הבודד שהפיקה היה חיבורו של זטצן מ-1810 "דוח קצר על הארצות הגובלות בכנרת בירדן ובים המלח". ב-1834 פורקה האגודה ושולבה בחברה הגאוגרפית המלכותית הבריטית. עם זאת היא נחשבת למבשרת הקרן לחקר ארץ ישראל.
ב-12 במאי 1865 התכנסה קבוצה של אנשי האקדמיה והכנסייה בחדר "ירושלים" שבמנזר וסטמינסטר, ובו הוחלט להקים את הקרן לחקר ארץ ישראל. מושב היסוד התקיים ב-22 ביוני של אותה שנה, והוכרזו מטרות הקרן: חקירת ארץ־ישראל מבחינה היסטורית, ארכאולוגית, אנתרופולוגית, טופוגרפית, גאולוגית, וכן מבחינת מדעי הטבע - החי, הצומח והמטאורולוגיה של ארץ־ישראל.
מיד עם הקמתה, פרשה המלכה ויקטוריה את חסותה על הקרן (חסות שנמשכה על ידי יורשיה), והארגון זכה לפופולריות רבה, אשר נבעה בין השאר מהחלטת המייסדים, כי על־אף היות רבים מביניהם אישי כנסייה, פעולות הקרן לא ישאו אופי דתי או פוליטי. אחד מהתומכים שגויסו בזכות מדיניות זו, היה משה מונטיפיורי.
אם כי הקרן ושליחיה השתדלו לדבוק במדיניות זו, אין להתכחש לעובדה שמעשי הקרן הושפעו פעמים רבות מרגשות דתיים. כך, בירושלים, ההתעניינות במבני הר הבית המוסלמים נעשתה כבדרך־אגב לחיפוש שרידי בית המקדש, ואין זה מקרה שהתערוכה בלונדון נשאה את השם "עולם התנ"ך" ולא שם כגון "פלשתינה לדורותיה".
המשלחת הראשונה
ב-22 בנובמבר 1865, עגנה בביירות הספינה הנושאת את אנשי משלחת המחקר הראשונה של הקרן בראשותו צ'ארלס וילסון ועסקה בסקר האזור שממזרח להר הלבנון. הסקר כלל התחקות הידרוגרפית אחר מקורותיו של הירדן, חפירות ארכאולוגיות טרומיות בכפר נחום, תיעוד מנהגי המקום בשכם ועוד. המפות ששורטטו במהלך המסע הניחו את היסודות לגולת הכותרת של ה-P.E.F, סקר ארץ־ישראל המערבית, והדגש הרב שניתן לממצא הארכאולוגי ולאתרי הקודש של שלוש הדתות, נתן את הטון למסעות שלאחריו. העלות הכוללת של המשלחת הסתכמה ב-1,150 לירה שטרלינג, ועל בסיס זה החלו גיוסיי התרומות לקראת המשלחות הבאות.
החפירות בירושלים
בנובמבר 1866, יצאה לדרכה המשלחת השנייה. אנשי המשלחת, בראשותו של צ'ארלס וורן, הגיעו לארץ־ישראל ב-1867, ובמשך שלוש שנים חקרו את הארץ, בשימם דגש מיוחד על הארכאולוגיה של ירושלים.
בעיר דוד, גילה וורן פיר המתחבר לנקבת חזקיהו. וורן האמין שדרך פיר זה, יואב בן צרויה התגנב לתוך יבוס המבוצרת ופתח את שעריה בפני צבאות דוד, ואף הדגים זאת בכך שטיפס במעלה הפיר בעצמו. תאוריה זו החזיקה מעמד כ-130 שנה, עד שב-1995, הוחלפה בתאוריה אחרת. וורן, שרצה לחפור בהר הבית נתקל בסירובו של הוואקף, בתוך הר הבית עצמו, נאלץ וורן להסתפק בטיפוס לתוך בורות מים קיימים, אותם מיפה בדייקנות, תרשימים אלו ממשיכים לשרת את החוקרים עד היום.
אחד מאותם הפירים, עדיין ניתן לראות ברצפת אולם התפילה שבקשת וילסון.
כאשר לא אושר לו לחפור בסמוך לפינה הדרום-מערבית, הרחיק וורן את חפירתו מספר מטרים, וכאשר נחפרו לעומק כ-80 רגל (כ-25 מטר), החלו החופרים לחפור אופקית, תחת אפם של השלטונות, עד להגעה למחוז חפצם - כותלי הר הבית. פעולה נועזת זאת הציתה את דמיונם של רבים, ואיור חפירה זו הונצח בגאווה בשער רבעונה של הקרן.
שאלת מיקומו של הר סיני
ב-1868 יצאה המשלחת השלישית של הקרן בראשותו של וילסון, במטרה לחקור את מדבר סיני וכן לקבוע האם ג'בל מוסא הוא הר סיני המקראי או שמא זהו ג'בל סרבל. המשלחת חקרה ומיפתה את חלקו של המדבר שבין תעלת סואץ לג'בל מוסא. כדי להשלים את החסר ולחקור את שאר מדבר סיני, יצאה משלחת נוספת בראשותו של אדוארד הנרי פלמר, שהיה חבר במשלחת הקודמת. חברי המשלחת נרצחו בידי בדואים בסיני למטרת שוד, וגופותיהם נמצאו מוטלות בערוץ ואדי סודר מאוחר יותר בידי כוחות בריטים שנשלחו ממצרים בפיקודו של צ'ארלס וורן.
סקר ארץ־ישראל המערבית
ארץ ישראל חולקה בין הקרן לחקר ארץ ישראל לבין החברה האמריקנית לגאוגרפיה, והוחלט שהקרן לחקר ארץ ישראל תמפה את ארץ־ישראל שממערב לירדן, בעוד החברה האמריקאית תעסוק במיפוי ממזרח לירדן.
הסקר הסתמך על מידע קודם, כגון המפות המדויקות של קו החוף הארץ־ישראלי, שנכללו, בתוך מפות הצי הבריטי, ושורת מדידות הגובה שנעשו על ידי וילסון, במטרה למדוד את גובהם של ים המלח ובריכות שלמה.
פעילות הקרן במאה ה-20
בנוסף הקרן מארגנת אירועים, הרצאות וימי עיון בתחומי העניין של הקרן וממשיכה להפיק את ביטאון הקרן.
ביטאון הקרן
Palenstine Exploration Fund Quartely Statment, או בקיצור, הPEQSt, יצא לאור לראשונה ב-1 באפריל 1870. ב-1938, כאשר הוחלט לאחד בין ביטאון הקרן לבין דיווחי בית הספר הבריטי לארכאולוגיה, הושמטו המילים Fund ו-Statment משם הביטאון, וכך הוא מוכר עד היום - Palestine Exploration Quartely, או הPEQ, למרות שב-1942 הוא חדל להיות רבעון והחל לצאת במתכונת דו-שנתית.
Empire Central
Empire Central הוא האלבום החמישה עשר ואלבום ההופעה השביעי של הלהקה האמריקאית Snarky Puppy. הוא שוחרר ב-30 בספטמבר 2022 תחת הוצאת GroundUP מיוזיק. הוא זכה באלבום האינסטרומנטלי העכשווי הטוב ביותר בטקס פרסי גראמי ה-65.
רקע והקלטה
רצועות באלבום המתייחסות לדאלאס וטקסס כוללים את "RL's", המתייחסת למועדון לילה בדרום דאלאס, "Mean Green", על שם הקמע של צפון טקסס, "Belmont", על שם רחוב בדאלאס בו התגורר ליג, "Fuel City", על שם רשת תחנות דלק בטקסס, ו-"Trinity", על שם נהר הטריניטי בטקסס.
הרכב האלבום
הלהקה שואבת השפעה ממגוון ז'אנרים, כולל ג'אז, פאנק, בלוז, R&B, גוספל והארד רוק. בניגוד לאלבומים הקודמים של הלהקה, בהם ליג כתב את רוב היצירות, הלהקה מציגה יצירות מקוריות של 12 חברי להקה שונים.
ביקורות
אתר הביקורות Metacritic נתן לאלבום ציון 75 מתוך 100 על סמך 6 ביקורות.
אתר המוזיקה AllMusic נתן לאלבום דירוג של 4.5 כוכבים מתוך 5 וכתב:.
העיתון הבריטי "דיילי טלגרף" נתן לאלבום דירוג של 4 כוכבים מתוך 5 וכתב:.
לעומת זאת, כתב העת המקוון PopMatters נתן לאלבום דירוג 6 מתוך 10 וכתב:.
אופוסום ארבע-עיני
תיאור
האופוסום הארבע-עיני הוא בין הסוגים הגדולים במשפחה; אורך ראשו וגופו 33-20 ס״מ, אורך זנבו 25–37 ס״מ ומשקלו 148–910 גרם; בשבי ידועים אופוסומים שהגיעו למשקל של 1.5 ק״ג. מבנה גופו מקושת וגמיש, ראשו חרוטי וצר, וחוטמו מחודד. אוזניו מעוגלות וקצרות, עיניו קטנות יחסית ואפו ריבועי ובגודל בינוני. הוא בעל לוע רחב, שיניים חדות וטפרים קצרים וחדים. הגפיים ארוכות ודקות יחסית, הזנב ארוך, גמיש וקירח ברובו, ובעל יכולת לפיתה טובה. לנקבה יש כיס מפותח היטב.
הפרווה של האופוסום הארבע-עיני קצרה, צפופה וזיפית. צבעה הכללי כהה בדרך כלל ונע בין שחור פחם לאפור מפויח, אפור כהה או אפור כסוף, כשאזור הגב והכתף נוטה להיות כהה יותר. הצד התחתון מנוגד בצבעו ונע בין צהבהב קרם ללבן שמנת, ובכלל זה המפשעה, הגחון, החזה, המותניים והגרון. הצבעים המנוגדים באים לידי ביטוי גם בראש: הפנים שחורות כמעט לגמרי, לעומת הלחיים והסנטר שצבעם צהבהב קרם או לבן. סימן ההיכר של הסוג שהעניק לו את שמו, הוא זוג כתמים גדולים בצבע צהבהב או לבנבן מעל העיניים שבולטים במיוחד על רקע הפנים השחורות ונראים מרחוק כזוג עיניים נוסף. האוזניים ורודות או כתמתמות והקצה שלהן שחור. הזנב שחור בחצי או בשני שלישים מאורכו, והשאר בצבע ורוד. כפות היד והרגל, החוטם והאף ורודים, כשהאף עשוי להיות אדום לפעמים.
מחית
מחיות מירקות אחרים, כגון בטטה, אפונה, תרד ובזיליקום, מוגשות כשלעצמן או כתוספת למאכלים אחרים.
אופוסום ארבע-עיני
תפוצה ואקולוגיה
אופוסום ארבע-עיני חי ביבשת העל אמריקה. טווח התפוצה של הסוג משתרע מצפון מקסיקו לאורך אמריקה המרכזית עד צפון ארגנטינה. בית הגידול של הסוג מגוון למדי, וכולל בעיקר סוגים שונים של יערות: יער גשם טרופי, יער יבש, יער סובטרופי, יער ביצות, יער גדותיים ויער הררי. האופוסומים מגלים העדפה לאזורים עם צמחייה צפופה.
מחית
להכנת מחית מבשלים את הירק במים, לרוב מומלחים, ולאחר מכן מועכים אותו באמצעות ממחה חשמלי, ממעך או באמצעות מזלג. ייתכנו דרגות מעיכה שונות, אולם הטעם משתפר כאשר המחית אינה גושית מדי או נוזלית מדי.
אופוסום ארבע-עיני
תפוצה ואקולוגיה
האופוסום חי בעיקר על האדמה, על אף שהוא טפסן ושחיין מעולה. הוא נע על האדמה או על העצים בזריזות, ומשתמש בזנבו לצורך איזון והיאחזות בענפים; הוא נחשב למהיר מבין האופוסומים. האופוסום הארבע עיני פעיל בעיקר בלילה, אך נראה לעיתים קרובות גם בשעות היום. הוא בונה בין ענפי העצים קינים עגולים בצורת בלון שמשמשים אותו למנוחה, ולעיתים עשוי לחפור באדמה מאורה קטנה. האופוסום הארבע עיני הוא יונק תוקפני מאוד, ובמידת הצורך יתקוף ללא הססנות את אויביו; הוא חי בשטח מחיה קבוע אך אינו טריטוריאלי. הסוג הוא אוכל-כל; תזונתו כוללת בעיקר חולייתנים קטנים (מכרסמים, עופות זוחלים), חרקים, ביצים, סרטנים, דו-חיים ותולעים, וכן פירות, עלים, זרעים ודגניים. הם חודרים לעיתים קרובות למטעים ומחוללים שם הרס ניכר, ועל כן נחשבים במקומות מסוימים כמזיקים.
מחית
לשיפור הטעם יש המוסיפים בעת הבישול או המעיכה תבלינים כגון פלפל שחור, מוצרי חלב כגון חלב, גבינות, חמאה, שמנת או שמן צמחי.
אופוסום ארבע-עיני
תפוצה ואקולוגיה
לנקבות יש כיס מפותח עם 9-5 פטמות, והן יכולות להתרבות כל השנה באזורים חמים יותר. לאחר תקופת הריון קצרה, הנקבה יולדת 4–5 גורים שגדלים בתוך הכיס. הם יונקים במשך כשלושה חודשים ומגיעים לבגרות בגיל 6–8 חודשים. תוחלת החיים בטבע נמוכה למדי: שנה או שנתיים לכל היותר.
מינים
הסוג כולל 12 מינים:
מחית
קיימות גם מחיות פרי, כגון ערמונים, בננות, אגסים או מנגו, המשמשות חומר גלם לקינוחים שונים. מאכל מפירות שרוסקו נקרא רסק, למשל "רסק תפוחי עץ" או "רסק עגבניות".
מחיות ירק, פרי ובשר משמשות כמזון תינוקות החל מגיל חצי שנה לערך, כאשר התינוק עובר בהדרגה ממזון נוזלי בלבד (חלב אם, או תרכובת מזון לתינוקות) למזון מוצק. ניתן להכינן בבית, או לרכשן ארוזות בצנצנות המותאמות בתכולתן ובנפח המזון שבהן לשלבי התפתחות שונים של התינוק.
במטבח הפרסי מרק "גושטה-קובידה" ("בשר דפוק") מוגש כשלצידו מחית בשר וירקות שבושלו בו. סקורדליה היא סוג של מחית במטבח היווני.
ישראל רוזן
ביוגרפיה
נולד לבת-ציון ולדב רוזן בתל אביב. למד בישיבת היישוב החדש ובכרם ביבנה והוסמך לרבנות. בשנים 1973–1976 למד אלקטרוניקה במכון לב ובאוניברסיטת בר-אילן והוכשר כמהנדס. עבד במכון המדעי טכנולוגי להלכה שבירושלים, ובשנת 1976 הקים את מכון צומת (ראו להלן). במקביל עסק בכתיבה פובליציסטית-ציבורית (בין השאר גם ב-ynet). כתב ספרים ופרסומים נוספים בענייני מקרא ועוד. החזיק בעמדות שמרניות-ימניות בתחומים הפוליטיים ובתחומים דתיים.
באפריל 2008 זכה בפרס לב שניתן על ידי מכון לב, בנושא תורה ומדע.
במרץ 2011 זכה בפרס ירושלים שמוענק בכנס ירושלים של ערוץ 7.
נפטר בגיל 76, ב-2 בנובמבר 2017.
התגורר באלון שבות, והיה נשוי לשלומית, בתו של נתן גרדי, ואב לחמישה. אחיו הוא הרב יגאל רוזן, ראש ישיבת אור ישראל. בנו הוא הסופר יקהת רוזן. בן נוסף, הרב אביה, הוא ראש מדרשת השילוב נטור, לשעבר ראש מדרשת עין הנציב. בתו משואה מתכנתת מחשבים, בתו גיתית סמנכלית משאבי אנוש בתאגיד השידור כאן, ובתו לביאה אומנית במקצועה.
פועלו במכון צומ"ת
עיסוקו המרכזי של הרב רוזן היה מכון צומ"ת . בהקדמה לספרו 'בחצוצרות בית ה' כתב: "בשנת תשל"ו (76) ייסדתי את מפעל חיי, מכון 'צומת' – צוותי מדע ותורה – באלון-שבות, גוש עציון". במכון עסקו המכזי היה בפתרונות "הלכתיים-טכניים: יישום עקרונות הלכתיים במכשירים טכנולוגיים (בעיקר אלקטרוניים) כדי שישתמשו בהם במסגרת ההלכה. פרסם מאמרים רבים בנושא זה. ייסד את השנתון "תחומין"; ונכון לעד תשפ"א הודפסו כ-40 כרכים. פתרונותיו של מכון 'צומת' מיושמים במערכות הרפואה והביטחון, במוסדות ובבתים פרטיים.
פועלו במינהל הגיור
הרב רוזן ראה במינהל הגיור, אותו ייסד, את מפעל חייו. הוא ניסה בפועלו בתחום זה להוביל לתהליך גיור אחיד, שיאופיין במתינות הלכתית ובעמידה בסטנדרטים כלליים לכל הגיורים הנעשים על ידי המינהל. הוא התנגד לביקורת על המינהל מגורמים חיצוניים (גופים אקדמיים או לא אורתודוקסים) בטענה שביקורת זו תחליש את המינהל ותוציא את ידם של החרדים על העליונה בכל הקשור לנושא הגיור.
דעותיו
בשנת 2006 התייחס לסכנה שבה היו נתונים אז תושבי עוטף עזה בשל הרקטות שנורו עליהם בתדירות גבוהה מרצועת עזה שבשלטון חמאס. לדבריו, על פי המוסר המערבי המקובל המדינה אינה יכולה להשיב אש מפאת החשש שייפגעו ממנה אזרחים. לכן מוסרי היה לדעתו להקים "מיליציות בלתי נשלטות" של צעירים בני האזור אשר ישיבו מלחמה שערה. ואולם, לדבריו, ההצעה אינה יעילה משום שגורמי שמאל בתקשורת יחשפו את התוכנית.
בינואר 2010 פרסם מאמר בשם "ונוספו ערביי ישראל (ובג"ץ) על שונאינו", בעקבות ריאיון של ח"כ ג'מאל זחאלקה בערוץ הראשון, החלטת בג"ץ להתיר לפלסטינים לנסוע בכביש 443 ועוד. לדברי הרב רוזן, היהודים בישראל נמצאים תחת מתקפה קשה וארסית נגד זכות הקיום של מדינת ישראל. כל הצעדים בוני האמון שביצעו (כמו תוכנית ההתנתקות) הפכו להם לרועץ וכל מה שנעשה לטובת זכויות האדם של ערביי ישראל ויהודה ושומרון ינוצל בסופו של דבר כנגדם. לכן הוא קורא: "הגיעה העת 'להכריז מלחמה' על ערביי ישראל, וכמובן פלשתינאי יו"ש, שאינם נאמנים למדינה לפי מבחנים ברורים שיוגדרו, ולהגדירם כ'אויבים'. ה'מלחמה' תהיה במסגרת של שלילת זכויות, גם קולקטיביות (כמו נסיעה בעורקי תחבורה), כל זמן שאינם עומדים במבחן הנאמנות למדינה. גם זכות ההצבעה לכנסת, ובוודאי זכות ההיבחרות, אינם 'הלכה למשה מסיני' ומותר לכרסם בהם בשל אי-נאמנות, ובוודאי מטעמי ביטחון ו'הבא להורגך'". עוד כתב: "אכן, הסיבה לאי יכלתנו לממש 'מלחמה' זו מצויה ב'אויב הפנימי' שלנו, בקרב אחינו יהודי השמאל, ובראשם חלק משופטי בג"ץ אשר זכויות אדם והומאניזם כלפי אויבים עדיפים בעיניהם על פני ביטחון המדינה ואזרחיה... כלפיהם אין לי פתרון! הם אחים-אויבים וחלילה 'להלחם' בם. רק בשכנוע, ובעיקר בהסברה חדה ואף מגויסת, אולי נצליח להפיג את 'אויבותם' או לפחות לדחוק אותם לשוליים".
בעקבות רצח שלושת הנערים קרא לספח את גוש עציון למדינת ישראל ולקבוע עונש מוות למחבלים משוחררים שחזרו לעסוק בטרור.
על רצח מוחמד אבו ח'דיר כתב: "מעשיהם חמורים שבעתיים מיגאל עמיר, רוצח ראש הממשלה. הוא כיון את אקדחו כלפי מי שתכנן להגותו מן המסילה מתוך שראה בו אויב אישי (כמעשה שמעון ולוי בשכם, וכמובן אין במילים אלו שום שמץ של קורטוב, הצדקה או סינגור). חיות הטרף רוצחי הנער משועפאט צדו למוות חף מפשע, יושב קרנות תמים. רצח לשם רצח לשם ספורט לשם פורקן לשם חייתיות. אני נחנק מדמעות עד לאיזה בור תחתיות ניתן לשקוע".
בנושא היהדות הרפורמית טען הרב רוזן כי צריך לבחון מחדש את היחס כלפיה בצורה חיובית. לדבריו, הוא לא התנגד לשירותי הדת שהם מספקים בישראל וסבר שהרפורמים אינם פחות טובים מחילוניים. עוד אמר כי המלחמה של היהדות האורתודוקסית ביהדות הרפורמית היא "מלחמה השייכת לעבר". יחד עם זאת ציין כי דבריו מכוונים לתנועה הרפורמית בישראל בלבד, כיוון שהיהדות הרפורמית בארצות הברית ובאירופה מאפשרת נישואי תערובת, המובילים להתבוללות בקרב העם היהודי.
הרב רוזן היה חבר נשיאות מפלגת הבית היהודי. באוגוסט 2017 הודיע על פרישתו מהמפלגה, לאחר שיועצת התקשורת של השר נפתלי בנט הציגה עצמה כלסבית, נימוקו של הרב רוזן הוא, שלסבית אינה יכולה להיות דוברת של מפלגה דתית.
קישורים חיצוניים
כתבות:
מאיר מפרמישלאן
רבי מאיר מפרמישליאן (תק"ם, 1780 (יש האומרים תקמ"ג, 1783) - כ"ט באייר תר"י, 11 במאי 1850) היה מגדולי מנהיגי החסידות ומגדולי בעלי המופת בחסידות, ונכד של ר' מאיר הגדול מפרמישלאן שנמנה בין תלמידי הבעש"ט.
ביוגרפיה
נולד לרבי אהרן אריה לייב, מבניו של ר' מאיר הגדול מפרמישלאן, ולינטה. כבר מצעירותו התעסק רבות במצוות הצדקה ובדאגה לעניים. כונה בשם החיבה "ר' מאיר'ל" עד סוף ימיו.
דברי תורתו וסיפורים עליו נכתבו "פנים מאירים" "אור המאיר", "דברי מאיר" ו"מרגניתא דרבי מאיר".
מופתים
עיקר הפרסום של רבי מאיר היה בשל רוח הקודש הגלויה שלו, בה נהג לגלות נסתרות. היו צדיקים, בראשם השרף מסטרליסק, שהתנגדו לכך, אך רבים העריצוהו כמו הרב יוסף שאול נתנזון ורבי חיים הלברשטאם מצאנז שהיה מהבאים להסתופף בצלו בפרמישלאן.
התפרסמו עליו מאות רבות של סיפורי מופתים, רוח הקודש ואהבת ישראל.
משפחתו
נשא לאישה את שלומצה בת ר' צבי מייזלס מפודהייץ שילדה לו בן ו-5 בנות:
אחיו:
המפלגה הקומוניסטית של ליטא
המפלגה הקומוניסטית של ליטא (בליטאית: Lietuvos komunistų partija; ברוסית: Коммунистическая партия Литвы) הייתה מפלגה קומוניסטית, שפעלה בליטא וברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הליטאית בין 1918 ל-1991, אז נאסרה בחוק.
היסטריה
המפלגה נוסדה באוקטובר 1918 והצטרפה לקומינטרן ב-1923. המפלגה לא הייתה חוקית ופעלה באופן מבוזר, עם הנהגה שכללה מזכירות משותפת. החל מ-1921 ניצב בראש המזכירות שלה קרוליס פוז'לה (Karolis Požela), שהיה הבכיר היחיד במזכירות ששהה בשטחי ליטא. בין השנים 1926–1940 פעל בליטא שלטונו הדיקטטורי של אנטאנס סמטונה, שאסר כל פעילות מפלגתית ופעילותה של המפלגה עברה למחתרת. בכירי המפלגה נאסרו ונשפטו כבוגדים. פוז'לה, יחד עם עוד שלושה בכירים, הוצא להורג. במקומו נשלח ממוסקבה אנטנס סנייצ'קוס על מנת להנהיג את המפלגה ולהמשיך את קיומה. בשנת 1940, לאחר כיבוש המדינות הבלטיות על ידי ברית המועצות התאחדה המפלגה הליטאית רשמית עם המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות והפכה למפלגת-לוויין המנוהלת ממוסקבה. בעת שלטון גרמניה הנאצית בליטא, נאסרה פעילות המפלגה והיא פעלה במחתרת בפעולות התנגדות לנאצים. מ-1944 ועד 1989, השנים בהן הייתה ליטא רפובליקה סובייטית, פעלה המפלגה כסניף של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות וכמנגנון הפוליטי היחיד. במהלך אותה עת כיהן מזכ"ל המפלגה, שהיה תמיד ממוצא ליטאי, כמושל המדינה בפועל וסגנו היה תמיד רוסי שקיבל מינוי ממוסקבה.
ב-1989 הודיעה המפלגה, תחת הנהגתו של אלגירדס ברזאוסקאס, על עצמאות ממפלגת האם הרוסית ושנה לאחר מכן הפכה למפלגת העבודה הדמוקרטית של ליטא (Lietuvos demokratinė darbo partija, LDDP), שהתמזגה עם המפלגה הסוציאל-דמוקרטית. חלק קטן מן המפלגה המקורית, בהנהגתו של מיקולס בורוקביצ'יוס ( Mykolas Burokevičius), המשיך להתקיים כמפלגה קומוניסטית וסייע לרוסים במאבקה של ליטא לעצמאות בינואר 1991. לאחר הקמת ליטא העצמאית הוצאה המפלגה מחוץ לחוק ופעילותה נאסרה.
פנלופה פורד
אוליביה האסלר (באנגלית: Olivia Hasler; נולדה ב-14 בספטמבר 1992) הידועה יותר בשם הבמה שלה, פנלופה פורד היא מתאבקת אמריקאית, המופיעה בארגון ההיאבקות All Elite Wrestling (AEW).
Women Superstars Uncensored (2015–היום)
ב-17 בפברואר 2017, פורד ומריה מאניק חברו האחת לשנייה, כשנודעו בשם The Academy. השתיים איתגרו את התאומות פלה לקרב על אליפות הזוגות של WSU באירוע חגיגות העשור לארגון, אך הן כשלו בניסיונן לזכות בחגורות האליפות. באירוע WSU Battle Tested, שנערך ב-13 במאי, מאניק ייצגה את הצמד בקרב האנדיקאפ על חגורות אליפות הזוגות של התאומות פלה; בקרב זה, מאניק ניצחה וזיכתה את הצמד בזכייה באליפות הזוגות של WSU. ניצחון זה סימל את האליפות הראשונה בקריירה של פורד.
All Elite Wrestling (2019–היום)
ב-8 ינואר 2019, פורד חתמה על חוזה בארגון All Elite Wrestling (AEW) ביחד עם ג'ואי ג'נלה, שאותו ליוותה לזירה באותה התקופה. במופע המקדים לאירוע Double or Nothing, שנערך ב-25 במאי, היא ליוותה את ג'נלה לזירה לקרב הקזינו באטל רויאל שלו. באירוע All Out, שנערך ב-31 באוגוסט, פורד השתתפה בקרב הקזינו באטל רויאל נשים, שבו הודחה על ידי המנצחת בקרב, ניילה רוז. בתוכנית הבכורה של AEW Dark, ששודרה ב-8 באוקטובר, פורד ובי פריסטלי הפסידו בקרב זוגות לאלי ובריט בייקר. ב-29 באוקטובר בתוכנית Dark, פורד השתתפה בקרב מרובע נגד אלי, אמי סאקורה, סיידי גיבס, שבסופו סאקורה ניצחה. ב-4 בפברואר בתוכנית Dark, פורד וקיפ סביאן הפסידו בקרב זוגות לריהו וקני אומגה. ב-3 במרץ בתוכנית Dark, פורד ובריט בייקר ניצחו בקרב זוגות את ריהו ויוקה סאקאזאקי. ב-17 במרץ בתוכנית Dark, פורד רשמה ניצחון על ריהו. לילה לאחר מכן בתוכנית Dynamite, פורד השתתפה בקרב מרובע נגד היקארו שידה, קריס סטטלנדר וריהו, שבסופו שידה ניצחה. באירוע Double or Nothing, שנערך ב-23 במאי, פורד נוצחה על ידי קריס סטטלנדר. בלילה הראשון של הספיישל Fyter Fest, שנערך ב-1 ביולי, פורד כשלה בניסיונה לזכות באליפות הנשים של AEW לאחר שהפסידה לאלופה, היקארו שידה. באירוע All Out, שנערך ב-5 בספטמבר, פורד הודיעה שהיא וסביאן יתחתנו ואף אמרה שהם יחשפו את השושבין לחתונה שלהם בפרק העוקב של Dynamite. ב-9 בספטמבר בפרק של Dynamite, מירו נחשף כשושבין לחתונה של פורד וסביאן. ב-20 בינואר 2021, פורד ניצחה את ליילה הירש. ב-28 באפריל, פורד הפסידה לקריס סטטלנדר. בלילה הראשון של הספיישל Fyter Fest, שנערך ב-14 ביולי, פורד הפסידה ליוקה סאקאזאקי. ב-18 באוגוסט בפרק של התוכנית Dynamite, פורד הפסידה לת'אנדר רוזה כתוצאה מהכנעה. ב-1 בספטמבר בפרק של התוכנית Dynamite, פורד נחלה הפסד לטיי קונטי. ב-29 בספטמבר בפרק של התוכנית Dynamite, פורד והבאני הפסידו בקרב זוגות לאנה ג'יי וטיי קונטי. ב-16 באוקטובר בפרק של התוכנית Dynamite, פורד ניצחה את קירה הוגאן. שבוע לאחר מכן, פורד הפסידה לרובי סוהו במסגרת הסיבוב הראשון של הטורניר על אליפות TBS. ב-17 בדצמבר בפרק של התוכנית Rampage, פורד נחלה הפסד לטיי קונטי במסגרת קרב הכנעות. ב-19 באוגוסט 2022 בפרק של התוכנית Rampage, פורד נחלה הפסד לאתנה.
חיים אישיים
פורד מאורסת למתאבק קיפ סביאן.
אליאב ליואי
אליאב ליואי (28 בדצמבר 1905, ל' בכסלו ה'תרס"ו – 26 במרץ 1987, כ"ה באדר ה'תשמ"ז) היה עורך דין ופוליטיקאי ביישוב ובמדינת ישראל, ראש המועצה המקומית בת ים בין השנים 1943–1950.
ביוגרפיה
נולד ביפו ב-28 בדצמבר 1905 (ל' בכסלו ה'תרס"ו) לאביו אברהם ליואי, איש חינוך ועסקן ציבור ממייסדי בית הספר תחכמוני וחבר מועצת עיריית תל אביב ואספת הנבחרים, ולאמו רבקה בת יהודה הורביץ מירושלים. למד במחזור הראשון של בית הספר תחכמוני ובבית המדרש למורים מזרחי. גמר לימודי משפטים והוסמך כעורך דין. בהמשך היה שותף במשרד עורכי הדין "ליואי, מינקוביץ ושות'". היה מראשי גדוד מגיני השפה . משפחתו הייתה מהראשונות שהתיישבו בבת ים. היה חבר מפלגת הציונים הכלליים והתמודד מטעמה בבחירות לקונגרס הציוני העולמי ה-21 קרא להנהגת היישוב שלא לקבל את תוכנית החלוקה.
בשנת 1943 נבחר לראש מועצת בת ים, וב-1947 התמודד מטעם רשימת "למען בת ים" וזכה לכהונה נוספת. בין פעולותיו: הקמת 75 יחידות דיור עבור מעפילים ששוחררו ממחנה המעצר בעתלית, פיתוח רצועת החוף של העיר ועוד. בתחילת מלחמת העצמאות, חתם על הסכם אי התקפה הדדי עם שכונת ג'באלייה ביפו. לקראת הבחירות לרשוית המקומיות שנערכו בשנת 1950 לא התמודד שוב על התפקיד.
בשנת 1957 נבחר לנשיא מועדון רוטרי בתל אביב ב-1963 החל לנהל סניף של הבנק ליצוא בבת ים.
השתתף בתרגום לעברית של הספר "לשם מה צריכים היהודים ארץ משלהם" של שלום עליכם (יחד עם יצחק דב ברקוביץ' ויוסף רובין).
נפטר ברחובות ב-26 במרץ 1987 (כ"ה באדר ה'תשמ"ז). נקבר למחרת בבית הקברות בגדרה, לצד אשתו שנפטרה כארבע שנים לפני כן.
משפחתו
בדצמבר 1927 נשא את רחל בת יהודה פטרבוים. נולדו להם בן, עו"ד עמיזכאי ליואי ושתי בנות, נאוה עינב ונגה דפנר.
נינו, אורי אליאב דפנר, אשר נולד ב 2011, קרוי על שמו.
אחיו הגדול, אליעזר, היה רואה חשבון, נשיא לשכת רואי החשבון בישראל חבר מועצת בת ים מטעם הציונים הכלליים, מחבר הספר "תורת הנהלת חשבונות" ושותף במשרד רואי החשבון "פלמן, ליואי ושות'".
חנטי
חנטי (מונגולית: Хэнтий аймаг) הוא אחד מ-21 האיימאגים (מחוזות) של מונגוליה. האיימאג ממוקם במזרח המדינה ובירתו היא אונדורחן. ג'ינגיס חאן, מייסד האימפריה המונגולית, נולד באזור זה.
שרלוק הולמס
שרלוק הולמס (באנגלית: Sherlock Holmes) הוא דמות ספרותית, הגיבור והדמות הראשית של סדרת הספרים הבלשית פרי יצירתו של סר ארתור קונאן דויל.
ביוגרפיה דמיונית
על פי סיפור העלילה, שרלוק הולמס הוא בלש פרטי וסוכן חשאי המפענח פרשיות סבוכות בעצמו או מסייע למשטרה ולשירות המודיעין הבריטי (הסקוטלנד יארד) לפתור תעלומות ומקרי רצח שונים.
אחיו של שרלוק הולמס מייקרופט הולמס עובד בממשלה ולעיתים מביא לאחיו פרשיות חדשות.
עיקר ייחודו של הולמס הוא חוש התבוננות המאפשר לו להבחין בפרטים החשובים, ו"יכולת היקש", המאפשרת לו להסיק מהם מסקנות מרחיקות לכת. על פי תפיסתו, יש רק כמות מסוימת של ידע שיכול אדם לצבור, לכן הוא מרכז את מאמציו בכיוונים מהם הוא עתיד להפיק את התועלת הרבה ביותר. הולמס מתפאר לעיתים במחקר שביצע, בו סיווג עשרות סוגים של אפר. שיטות מחקר דומות לאלו סייעו לו רבות בחקירותיו. גישתו לחקירות מאופיינת באמירה, כי כאשר אתה שולל את הבלתי אפשרי, מה שנותר - אף אם הוא בלתי סביר - חייב להיות האמת.
דמותו של שרלוק הולמס מבוססת על דמותו של אדם אמיתי, פרופסור שלימד את הסופר ארתור קונאן דויל בשם ג'וזף בל, אדם התואם גם את מראהו החיצוני של שרלוק הולמס כדמות גבוהה וגרומה. בעת קריאת סיפורי שרלוק הולמס אין הקורא אמור בדרך כלל לנחש מי העבריין, מכיוון שלא ניתנים לקורא די רמזים כדי לפתור את התעלומה. משום כך האפשרויות העומדות בפני קונאן דויל לסיום הסיפור רבות יותר מאשר אלו העומדות בפני סופרים דוגמת אגאתה כריסטי, אשר מגבילים את עלילת ספרם בכך שהם יוצרים מסגרת מצומצמת של חשודים אפשריים (למשל, בטירה אליה הוזמנו מספר אנשים לארוחת ערב). אצל שרלוק הולמס מסתיימת החקירה פעמים רבות בכך שהוא מספק לחוקרי הסקוטלנד יארד תיאור מדוקדק של העבריין והם אלה שלוכדים אותו.
חברו הטוב של הולמס, ד"ר ווטסון, המתפקד כרושם תולדותיו, משמש לעיתים קרובות להבהרת העלילה כאשר ווטסון מבקש מהולמס להסביר את ההיקשים הלוגיים בהם נקט. הולמס התגורר בלונדון, ברחוב בייקר 221 ב', כתובת שלא הייתה קיימת בזמן כתיבת הסיפורים. עד שנת 2002 שכן בכתובת זו סניף בנק, אך בסמוך לו (ברחוב בייקר מס' 239) נמצא מוזיאון שרלוק הולמס. כמו כן, בקצה הרחוב ישנה תחנת רכבת תחתית בשם תחנת רחוב בייקר (Baker Street Station) שבה מעטרות צלמיות פרופיל של הולמס את קירות התחנה. הולמס הוא צלף מיומן הבקי בשימוש באקדח ובאמנות הלחימה הידועה בשם בריטסו. בנוסף הולמס הוא אמן התחפושות ולאורך הספרים והסיפורים משנה את מראהו פעמים רבות באמצעות מלבושים שונים וכלי איפור כדי להונות את יריביו ולהתגבר עליהם.
קונאן דויל לא היה מרוצה מהפופולריות אשר לה זכתה הדמות שיצר, ולכן החליט להמית את גיבורו הספרותי. בסיפור "הבעיה הסופית" הופיע לראשונה פרופסור מוריארטי, אשר היה האנטגוניסט בקו העלילה הראשי של סדרת הספרים ואויבו הגדול והמתוחכם ביותר של הולמס. הולמס סיפר עליו שהוא ראש ארגון פשע גדול, הקשור כמעט לכל פשע באנגליה, ובתמורה לכסף או לטובות אחרות, הארגון דואג לטובת הפושע או הפושעים, ומנקה אותם מכל אישום נגדם. בנוסף, הולמס סיפר שבמפגש שלו עם מוריארטי הוא ראה שלפרופסור יש יכולות היקש ומחשבה מעולים, מה שהופך אותו ליריב הראשון של הבלש שבאמת משתווה לו. למרות איומיו של מוריארטי, סירב הולמס לנטוש את החקירה כנגדו. אנשיו של מוריארטי ניסו להרוג את הולמס מספר פעמים מפני שהוא מצא די ראיות לחשיפת ארגונו של מוריארטי. לאחר שהולמס הביא את כל הראיות לידי המשטרה, הוא נסע עם שותפו, דוקטור ווטסון, אל מפלי רייכנבאך, אך מוריארטי עקב אחרי הולמס עד לשם והתעמת איתו. הולמס הלך לעבר המפלים, ושם הוא נאבק עם מוריארטי עד שנפל יחד איתו אל המפלים ושניהם מתו יחדיו.
ציבור הקוראים לא השלים עם מותו של הולמס והפעיל לחץ על קונאן דויל, אשר נכנע לדעת הקהל של קוראיו והשיב את הולמס לחיים בסיפור "הרפתקת הבית הריק". הוא מצא מוצא מן הסבך בהסבירו כי בשיטת ההיאבקות היפנית בריטסו, הצליח שרלוק הולמס להפיל את מוריארטי לתוך אשד רייכנבך שבקרבת העיירה מיירינגן, והלה נהרג ואילו הולמס נותר בחיים. אנשי מיירינגן הקימו פסל לזכרו של שרלוק הולמס, ורבים התיירים שממשיכים לפקוד אותו. העירייה אף קבעה לוח ארד למרגלות האשד, ובו מתוארת דמותו של שרלוק הולמס, וחקוקה כתובת המציינת את המאבק בינו ובין מוריארטי. כמו כן, בעיירה פועל 'מוטל שרלוק הולמס', וכל אחד מ-21 החדרים קרוי על שם אחת הדמויות בספריו של קונאן דויל. בלב אדינבורו מצויה אנדרטה לארתור קונאן דויל, המעוצבת לפי תבניתו של שרלוק הולמס.
הולמס זכה להערכה רבה מצד הנעזרים בשירותיו ובהם הסקוטלנד יארד והמודיעין הבריטי. ב"הרפתקת ששת הנפוליאונים" הוא אחד מהמקרים הבודדים שבהם הולמס מתואר במצב של התרגשות, לאחר שלסטרייד אומר לו: בסיום החקירה שניהל, "פרשת תוכניות ברוס-פרטינגטון", בעבור הביון הבריטי הוענק לו שי מאת המלכה. גם בסיפור האחרון שפרסם קונאן דויל אודות הבלש, "הקידה האחרונה", עסק הלה, ערב מלחמת העולם הראשונה בלכידת מרגל גרמני בעבור הביון הבריטי.
היכרות עם ווטסון
בספר הראשון בסדרה, "חקירה בשני", פוגש ד"ר ג'ון ה. ווטסון את שרלוק הולמס דרך מכר משותף. ווטסון, קצין ורופא בצבא הבריטי בדימוס, אשר שירת בחיל הרגלים ברגימנט קלעי נורת'אמברלנד המלכותי והוא לוחם מיומן, ותיק המלחמה האנגלו- אפגנית השנייה. ווטסון נפצע ב-27 ביולי שנת 1880, בעת שלחם באפגניסטן בקרב מאיוואנד, בעת שסופח לרגימנט חיל רגלים אחר, רגימנט ברקשיר המלכותי, ועדיין יש בגופו קליע שלא הוצא, למרות זאת הדבר אינו משפיע על מהירות הליכתו ("אני עצמי נחשב קל רגליים" - כלבם של בני בסקרוויל, ישראל התשס"ח, עמ' 184). ווטסון מגלה התעניינות בתחומי עבודתו של הולמס ובשל היותו רווק, מחליט לשכור יחד עם הולמס חדרי מגורים ברחוב בייקר 221 ב', ושם הם גרו בשותפות עד לנישואיו של ווטסון.
הולמס והיהודים
בכמה מהסיפורים עולה דמותו של הולמס כאנטישמית. באחד מן הסיפורים, בזמן נסיעה בכרכרה, מבדר הבלש את ווטסון בסיפור על הדרך בה היתל ביהודי ורכש ממנו את כינור הסטרדיוואריוס המפורסם שלו בפרוטות. בסיפור אחר מתלוננת אחת הדמויות על 'היהודים המלוים בריבית', האשמה אנטישמית ידועה, שחוזרת מספר פעמים.
ספרי הפרשיות
ווטסון מעלה על הכתב עשרות פרשיות שחקר שרלוק הולמס, ומוציא אותם לאור בתור קובצי סיפורים קטנים. לא תמיד מרשה הולמס לווטסון לפרסם סיפור. למשל, כשעסק בפרשיית בית המלוכה ההולנדי, הולמס לא הרשה לו לכתוב דבר על המעשה, ויתרה מכך גם לא גילה לו על כך דבר. בסיפור "הבעיה הסופית", הסיפור בו לכאורה "מת" שרלוק הולמס, משאיר הולמס לווטסון מכתב, בו הוא אוסר עליו לפרסם פרטים על אופן "מותו", ומנחה אותו כיצד להרשיע את הפושע שעמו הוא מתעמת, פרופסור מוריארטי. ווטסון מגדיר את הולמס כ"אדם המצוין והחכם ביותר שהכרתי מעודי". לפי הסיפור נראה שבינו לבין הבלש ישנה חברות עמוקה מאוד, ושניהם מעריכים מאוד איש את רעהו.
מספרי שרלוק הולמס שכתב קונאן דויל
שנים אחדות לאחר הפרסום הראשוני של הסיפורים באנגלית, החלו מתפרסמות באירופה ובארצות הברית גרסאות מתורגמות ומעובדות של סיפוריו של קונן דויל, כמו גם סיפורים נוספים שבמרכזם הוצבו דמויותיהם של הבלש ובן לווייתו הנאמן. בראשית המאה העשרים, החלו הסיפורים נפוצים גם במזרח התיכון ובמזרח הרחוק. בארץ ישראל תורגמו הסיפורים הראשונים לעברית בראשית שנות ה-20 - אחדים מהם בידי זאב ז'בוטינסקי ובני חוגו - ולתרגומם נלווה בחלק מן המקרים פולמוס ספרותי ואידאולוגי לאומי.
אזכורים בספרות
ספרים רבים נכתבו כספרי המשך לסדרה המצליחה ובהם: "שרלוק הולמס מול דרקולה", ד"ר ג'קיל ומיסטר הולמס", "זכרונותיו של ווטסון". בסיפור "הבעיה הסופית" שפורסם ב-1893, נהרג הולמס בהיתקלות עם פרופסור מוריארטי. עלילת הסיפור מתרחשת בשנת 1891. קונאן דויל החזיר את הולמס לתחייה לאחר 8 שנים, ובאחד מסיפורי ההמשך מספר הולמס לווטסון בנונשלנטיות כי הוא טייל שנתיים בטיבט ובידר את עצמו בביקור בלהסה. בעקבות משפט זה, החליט ג'מיאנג נורבו להשלים את הפער וכתב את "המנדלה של שרלוק הולמס: השנים החסרות", בו מתואר מסעו של הולמס בהודו ובטיבט. מוריס לאבלאן, יוצר דמותו של ארסאן לופאן, הפורץ הנוצץ, נזקק לדמותו של שרלוק הולמס ליצירת עימות באחד מספריו, אך כדי שלא יואשם בגנבה ספרותית שיבש את השם להרלוק שולמס. בספר של לאבלאן הבלש מושם ללעג על ידי ארסאן לופאן ודבר זה עורר את זעמו של ארתור קונאן דויל. ספרו של מייקל שייבון, "פתרון סופי", הוא תעלומת רצח המתרחשת באנגליה בשנת 1944, ובפתרונה עוסק "הזקן", שמאפייניו רומזים לשרלוק הולמס.
סופרים ויוצרים רבים שאבו השראה מדמותו של הולמס והעזר כנגדו ד"ר ג'ון ווטסון. הסופר ג'ון לה קארה, למשל, העיד כי את ההשראה לדמותם של גיבורו ג'ורג' סמיילי ושותפו פיטר גוילאם שאב מגיבוריו של קונאן דויל. ביומקש בקשי הוא בלש הודי דמיוני שדמותו נכתבה בהשראת שרלוק הולמס.
עיבודים קולנועיים וטלוויזיוניים
סיפוריו של שרלוק הולמס זכו לעיבודים רבים על הבמה, בקולנוע ובטלוויזיה. אלה חלק מהם:
קישורים חיצוניים
על המחבר סיפורי שרלוק הולמס
דגל אלברטה
דגל פרובינציית אלברטה שבקנדה אומץ ב-1 ביוני 1968 לאחר אישור הממשלה הפרובינציאלית.
יחס אורכו של הדגל לגובהו הוא 1:2 והוא כולל את סמל אלברטה במרכז דגל בצבע כחול. גובהו של הסמל הוא 7/11 מגובהו של הדגל.
פרסאוס ואנדרומדה (טיציאן)
פרסאוס ואנדרומדה (באיטלקית: Perseo e Andromeda) הוא ציור שמן של הצייר טיציאן, שצויר בין השנים 1554–1556. היצירה מוצגת באוסף וולאס בלונדון.
הסיפור המיתולוגי
סיפורם של פרסאוס ואנדרומדה מתואר בספר הרביעי של השיר האפי מטמורפוזות מאת המשורר הרומי אובידיוס. הגיבור המיתולוגי פרסאוס, בנם של זאוס ודנאה, שב מהמסע שבו הרג את הגורגונה מדוזה, ומציל את אנדרומדה מלועה מפלצת הים לה הוקרבה. מאוחר יותר הוא נושא אותה לאישה.
היסטוריה
הציור הוא אחד מסדרה בת שישה ציורים שהוזמנו על ידי פליפה השני, מלך ספרד ואשר טיציאן כינה poesie (פיוטים). הציור סופק בין השנים 1554–1556. לא ברור כיצד הציור עזב את האוסף המלכותי הספרדי, אך בהמשך היה שייך לפסל פומפו לאוני (שעבד עבור מלכי ספרד במדריד משנת 1556, בהתחלה כעוזרו של אביו, לאונה לאוני) ואז לאנתוני ואן דייק, שהביא אותו ללונדון. לאחר מכן, הציור שהה בסדרה של אוספים צרפתים מכובדים, כולל אוסף אורליאן בבעלות פיליפ השני, דוכס אורליאן. כמו ציורים איטלקים אחרים, הוא הגיע ללונדון אחרי פיזורו של אוסף אורליאן בעקבות המהפכה הצרפתית. הוא נקנה על ידי המרקיז האנגלי פרנסיס-סיימור קונווי, אביו של מייסד אוסף וולאס, בשנת 1815.
תיאור היצירה
פרסאוס ואנדרומדה הוא אולי הדרמטי מכל ציורי הסדרה poesie. הוא מתאר את הרגע בסיפור בו פרסאוס מציל את אנדרומדה מלועה של מפלצת הים. אנדרומדה מוצגת כבולה לסלע כקורבן כדי לפייס את מפלצת הים. הגיבור פרסאוס זוחל למטה כדי לחלץ אותה, כאשר ירידתו העוצמתית והאקטיבית מנוגדת לפגיעות הפסיבית של אנדרומדה. דמותה העירומה של אנדרומדה מהווה אנטיתזה חזותית לדמותו המשוריינת של פרסאוס.
ישנם הבדלים מסוימים בין ציורו של טיציאן למקור המיתולוגי, שנבעו או מתרגום לקוי של הלטינית או מפרשנות חופשית של טיציאן: במיתולוגיה הוריה של אנדרומדה נמצאים בקרבתה, כאן הם ככל הנראה על החוף ממול, ליד העיר. אנדרומדה מוצגת בציור כמי שניצבת בין צדפים ואלמוגים, שעדיין לא נוצרו בשלב זה בסיפור.
מצד שני, טיציאן מתאר את אנדרומדה כמי שנראית כמו פסל ובוכה, כמו במיתולוגיה. כמו כן נראים בציור האמצעים אשר פרסאוס קיבל מהאלים כדי שיוכל להרוג את המדוזה: החרב המעוקלת שקיבל מן האל מרקוריוס, והמגן שקיבל מן האלה מינרווה. כמו מרקוריוס, הוא נועל מגפיים מכונפים, וחובש כובע מכונף.
הקומפוזיציה של פרסאוס ואנדרומדה התפתחה במספר שלבים, הניתנים לעקיבה בעזרת צילומי רנטגן, צילומי אינפרא-אדום, ורישום ששרד. גם בעין בלתי מזוינת ניתן עדיין להבחין בחלק מהגרסאות הקודמות. תחילה אנדרומדה הייתה מימין, בתנוחה הדומה לתנוחתה בגרסה הסופית. הזרוע משמאל הונפה מעל ראשה בצורה דומה, אך הזרוע השנייה הייתה פחות או יותר אופקית, והראש ככל הנראה הביט לעבר המרכז. קיים רישום של אנתוני ואן דייק המתעד זאת, מתוך רישומיו האיטלקים. הרישום הוא ככל הנראה העתק של רישום אבוד של טיציאן.
קריינדל שטיינהארט
הרבנית קריינדל שטיינהארט (נפטרה בה'תקל"א) הייתה אשת רבי יוסף שטיינהארט, ואחותו של רבי ישעיה פיק. מספר חידושי תורה בשמה הובאו בספרי אחיה ובעלה.
ביוגרפיה
לא ידועים פרטים על תולדותיה בכלל, למעט מספר פרטים וחידושים תורניים. נולדה בתחילת המאה השמונה עשרה, לרב לייב מוכיח ברלין, ונישאה לרבי יוסף שטיינהארט. בשער ספרו "זיכרון יוסף", רבי יוסף משבח את אשתו,.
בתשובה יג (דף טז:) לפני שמביא חידוש בשמה כותב כך,
אלפא רומיאו 350
אלפא רומיאו 350 (באיטלקית: Alfa Romeo 350) היא משאית בינונית, הנעה 4x2, אשר יוצרה על ידי יצרנית הרכב אלפא רומיאו האיטלקית בין השנים 1935–1937.
נחל אורן
נַחַל אורן (בערבית: ואדי פלאח) הוא נחל הזורם בהר הכרמל. תחילתו ברום 420 מטרים מעל פני הים, ליד קו פרשת המים המרכזית של הכרמל באזור "חורבת מעצרה", כשני קילומטר מדרום-דרום-מזרח לעספיא. אורכו כ-14 ק"מ, והוא נשפך לים התיכון צפונית לעתלית. נחל אורן הוא הגדול באגני הניקוז המערבי של הכרמל. שטח אגן הניקוז מגיע לכ-35 קמ"ר. לאורך חלקו המערבי התחתון של אפיק הנחל עובר כביש 721 המוביל מכביש 4 עד כביש 672.
אגן הניקוז של הנחל בנוי בעיקר מסלעים מתקופת קנומן טורון כגון אבן גיר, דולומיט וקירטון וכן מספר מחשופי טוף. מרבית חלקי הנחל מאופיינים בערוץ צר ועמוק. גדות הנחל מכוסים בחורש. ערוץ הנחל עובר באזורים של צמחייה טבעית, אזורים מעובדים, ואזורים המושפעים מהתערבות האדם.
הצמחייה לאורך גדות הנחל מורכבת מעצי אורן ירושלים, אלון מצוי אשחר רחב עלים, שיחים ובני-שיחים כגון הרדוף הנחלים, סירה קוצנית וטיון דביק וכן מגוון עשבוניים. בנחל גדלים מספר מיני צמחים נדירים, ביניהם שושן צחור, דבשה איטלקית ודבשה הדורה.
נקודות ציון לאורך הנחל
לאורך אפיקו של הנחל מספר ריכוזי צנירים. ריכוז גדול של צנירים נמצא באזור פיתול חד של הנחל דרומית-מערבית לקיבוץ בית אורן. אורך קן הצנירים הוא כ-200 מטרים והוא נמצא כ-70 מטר מעל ערוץ הנחל. קו הצנירים כולל צניר ענק באורך 45 מטר המגיע עד גובה 7 מטר ועומק 5 מטר.
במצוק הדולומיט שמעל הנחל פזורות מספר מערות. הגדולה בהן היא "מערת ישח" הנמצאת בגדה הדרומית של הנחל. למערה פתח קשתי בגובה ארבעה מטרים ורוחב שבעה מטרים, ועומקה 13 מטרים. מהחלל המרכזי של המערה יוצאים כוכים נוספים, ובסמוך למערה שרידי מבנה. מערה גדולה נוספת היא "מערת אורן" הנמצאת בגדה הצפונית של הנחל. פתח המערה מקומר בגובה שמונה מטרים ורוחבו בבסיסו הוא עשרה מטרים. עומק המערה כ-15 מטרים. במערה זו נערכו חפירות ארכאולוגיות על ידי הארכאולוג משה שטקליס, ונמצאו בה שרידים מתקופת התרבות הכבארית, שכללו כלי צור ונתזים, וכן שרידים מתקופת התרבות הנטופית והתקופה הנאוליתית שכללו שלדים, שרידי מבנים וחפצי אמנות.
באזור פתח הנחל בסמוך לכביש 4, בגדה הצפונית מתנשא מצוק באורך 400 מטר וגובהו בין 25–30 מטר. לאורך המצוק נמצאות מספר מערות.
בגדה הדרומית באזור "רכס אצבע" במצוק גיר קשה, נמצאת מערה קרסטית הנקראת "מערת אצבע". פתח המערה בגובה 4.5 מטרים וברוחב שלושה מטרים. חלל המערה מחולק לשלושה אולמות הניצבים בטור ומחוברים זה לזה במעברים מעוגלים. באולם הראשון התגלו ממצאים מהתקופה הפלאוליתית העליונה ומהתקופה הנאוליתית. באולם הפנימי, הגדול ביותר יש פתח עגול וצר בתקרת המערה המחדיר מעט אור לחלל המערה. בחדר זה שורות יפות של נטיפים פעילים ובקצותיהם זוהרות טיפות מים לאור הפנסים. המערה קיבלה את שמה 'אצבע', מפני שצורתה האורכית ומבנה שלושת החללים מזכירים את שלושת הפרקים של האצבעות.
חלקו התחתון של נחל אורן משמש דוגמה טובה לניגוד בין בתי גידול שיוצר המפנה. הצלע הצפונית של הנחל, היא המפנה הדרומי, חשופה לשמש יותר מאשר הצלע הדרומית, היא המפנה הצפוני. הבדלי הקרינה יוצרים מיקרו-אקלים שונה בכל אחת מהצלעות, וזה יוצר הבדלים מרחיקי לכת בהרכב ובצפיפות הצמחייה, וכן בפאונה המאכלסת כל צלע. אזור זה של הנחל ידוע בקרב הביולוגים כ"קניון האבולוציה", בשל מחקרים רבים שנעשו במכון לאבולוציה באוניברסיטת חיפה, אודות התאמתם של האורגניזמים בכל צלע של הנחל, לתנאי המיקרו-אקלים הייחודיים של אותה צלע.
לאחר שהנחל חוצה את כביש 4, הוא עובר במישור חוף הכרמל, ובדרכו לים התיכון עובר בתוך פרצה ברכס הכורכר שאורכה כ-200 מטרים ורוחבה 50 מטרים שמקורה אינו ידוע. הסברות הן שהפרצה היא טבעית או שנעשתה בידי אדם בתקופה הרומית או בתקופה הביזנטית. הפרצה עוברת בתוך שטח שמורת טבע חורבת קרתא מצפון למבצר דטרוא. מדרום לשפך הנחל במרחק כ-200 מטרים מהחוף נמצאת "מלחת נחל אורן". המלחה נוצרה מערבוב מי התהום המתוקים ומי הים שיצרו בית גידול לצמחייה כגון טיון בשרני, סמר ימי פרקן עשבוני וצמחים נוספים.
דוד אפל
דוד (דודי) אַפֶּל (נולד ב-7 באוגוסט 1950) הוא איש עסקים, קבלן בניין, ופעיל הליכוד. בשנת 2010 הורשע בעברות של מתן שוחד ונדון למאסר.