cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מגילת העצמאות
מעמדה המשפטי של מגילת העצמאות
קישור מפורש בין חוקי מדינת ישראל ובין מגילת העצמאות נעשה בחוקי היסוד העוסקים בזכויות האדם – חוק יסוד: כבוד האדם וחירותו וחוק יסוד: חופש העיסוק. הסעיף הראשון בכל אחד משני חוקי יסוד אלה, שכותרתו "עקרונות יסוד", קובע:.
הודעות חברי מועצת המדינה הזמנית
בישיבה הראשונה של מועצת המדינה הזמנית, מסרו חברי המועצה "הודעות לנוסח הכרזת המדינה".
השוואה להכרזת העצמאות של ארצות הברית
ישנם הבדלים וגם נקודות דמיון בין שתי ההצהרות שנכתבו בתקופות שונות, בנסיבות היסטוריות שונות ועל רקע אידאולוגי שונה. מגילת העצמאות בדומה להכרזת העצמאות האמריקנית מצהירה על עצמאות מדינית. בשתיהן בדומה המגילה מתחילה באמיתות, נימוק והסבר של המצב ההיסטורי שמוביל למסקנה של הצהרת העצמאות. במרכז ההצהרה האמריקנית עומדים עקרונות הנאורות של חופש וזכות ההגדרה העצמית המוסר והתבונה, במגילת העצמאות הישראלית מודגשים יותר ההיסטוריה ארוכת השנים: ההיסטוריה היהודית בארץ ישראל והגלייתו ממנה בעל כורחו, הצהרת בלפור, השואה ואף החלטת האו"ם. בניגוד להכרזת העצמאות האמריקנית, שפירושה מרד בשלטון הקיים, ולכן מונה רשימה ארוכה של עוולות מוסריות של מלך בריטניה והפרלמנט הבריטי כלפי המושבות, במגילת העצמאות הישראלית אין ביקורת מפורשת על בריטניה וממשלת המנדט הבריטי והיא מנוסחת באופן חיובי מכיוון שהיא מבוססת על החלטת האו"ם לאחר שהבריטים החליטו מרצונם לעזוב את הארץ. בניגוד להכרזת העצמאות האמריקנית שבה אלוהים משובץ פעמים רבות בתארים שונים (אלוהי הטבע, הבורא, השופט העליון, ההשגחה העליונה) כביטוי לאמונתם הדתית של המצהירים בתקופה בה הדת שלטה בכיפה, במגילת העצמאות הישראלית הוא מופיע בסופה פעם אחת בתואר "צור ישראל". בניגוד להכרזת העצמאות האמריקנית שבה מושם הדגש על עצמאות והתנתקות מדינית מ"הכתר הבריטי", במגילת העצמאות הישראלית לצד ההכרזה מושם דגש על אופייה של המדינה הצעירה וצורת פעילותה העתידית.
ישנו דמיון מסוים בגוף ההצהרה של שתי המגילות:
קישורים חיצוניים
מסמכים היסטוריים
פעילות חינוכית
The London Sessions (אלבום של מרי ג'יי בלייג')
The London Sessions הוא אלבומה ה-12 של הזמרת מרי ג'יי בלייג', אשר יצא ב-24 בנובמבר 2014 על ידי קפיטול רקורדס ו-Matriarch רקורדס. כחודש לפניי יציאתו האלבום הודלף לאינטרנט. מגזין בילבורד כינה את האלבום כ"מעולה" וכהאלבום הטוב ביותר שלה מאז אלבומה The Breakthrough משנת 2005.
קידום
ב-23 בספטמבר הופיעה בלייג' עם השירים "Right Now" ו-"Therapy" בתוכנית "Later... with Jools Holland". יומיים לאחר מכן היא הופיעה בפסטיבל מטעם iTunes עם 3 שירים מהאלבום. כחודש לאחר מכן קטע מהשיר "Therapy" הושמע בתוכנית האנטומיה של גריי כחודשיים לאחר מכן הופיעה בלייג' בטקס פרסי המוזיקה האמריקאית עם השיר "Therapy" ומספר פרקים לאחר מכן גם השירים "Not Loving You" ו-"Long Hard Look" נכללו בסדרה. בנוסף לביצועים החיים בטלוויזיה בליגי' הוציאה גם סרט דוקו אודות הקלטות האלבום בו הזמינה מבקרים ואנשי תקשורת לצפות בו בהקרנה פרטית באוקטובר. ב-6 בנובמבר הוזמנה בלייג' להופיע בבית הלבן למען חיילים, שם הופיעה עם השיר "When You're Gone". בלייג' המשיכה עם סדרת ההופעות החיות וכשבוע לאחר מכן הופיעה בתוכנית "Ellen DeGeneres Show" עם Right Now. בחודש שלאחר מכן הופיעה בתוכנית "The Tonight Show starring Jimmy Fallow" עם "Therapy" ויום למחרת חגגה את שחרור האלבום באירוע של iHeart Radio, שם הופיעה עם מספר שירים מהאלבום. בנוסף באותו חודש הופיעה באירוע חג מולד של הגראמי עם "When You're Gone".
אנטואן בורנונביל
אנטואן בורנונביל (בצרפתית: Antoine Bournonville 19 במאי 1760 - 11 בינואר 1843) היה רקדן בלט וכוריאוגרף צרפתי, שעבד בבלט המלכותי השוודי ובבלט המלכותי הדני ועם הזמן התמנה למנהל בלט בזה האחרון. הוא מילא מקום חשוב בפיתוח הבלט בסקנדינביה. אנטואן היה אביו של אוגוסט בורנונביל.
קרחון ניניס
שלוחת הקרחון הפונה הימה היא הלשון הרחבה של קרחון ניניס -68.08333°N, 147.75°W. הלשון נמדדה בשנת 1962 ונמצא, שהיא מזדקרת כ-48 ק"מ אל תוך הים.
אנטואן בורנונביל
ילדות ונעורים
בורנונביל היה בנם של השחקנים לואי-אמאבל בורנונביל וז'אן אברארד, אח תאום לגיום. בשנת 1769, בגיל תשע, החל ללמוד אצל ז'אן-ז'ורז' נובר, ובהמשך יצא למסעות הופעות בווינה, פריז ולונדון, עד 1782, אז הוזמן לעבוד בבלט המלכותי השוודי שליד האופרה המלכותית השוודית בסטוקהולם עם אחותו ז'ולי אליקס דה לה פיי.
שוודיה
בורנונוויל היה רקדן ראשי ומדריך בלט באופרה המלכותית השוודית בסטוקהולם עד 1792. בתקופת שהותו בשוודיה, תואר כיפה-תואר כאפולו: "הופעתו הייתה כשל אפולו לכל דבר. נוסף לכך, היה לו נוהג וירטואוזי בכל סוגי המחול, שבו השתמש בטעם המעודן והמשובח ביותר." גוסטב השלישי, מלך שוודיה התלהב פעם כל כך מאיכות הביצוע שלו ומיופיו, עד שקרא אליו להתיר את הסרט שעל שערו כדי שיוכל לראות את קווצות השיער מתנופפות תוך כדי הפירואט.
בורנונביל היה פעיל גם כשחקן, זמר וכוריאוגרף. במהלך שנותיו בשוודיה כתב את הבלטים Les Meuniers provençaux (1785) ו- Les Pêcheurs  (1789).
דנמרק
בורנונביל עזב את שוודיה בשנת 1792, לאחר ההתנקשות בחיי המלך גוסטב השלישי, והתקבל לעבודה בבלט המלכותי הדני בקופנהגן, לאחר הופעת אורח במקום. בת-הזוג שביהר להופעותיו בדנמרק הייתה מארי כריסטין ביורן. בשנים 1823-1816 כיהן כמנהל הבלט בבלט המלכותי הדני.
חייו האישיים
בורנונביל נישא בראשונה לרקדנית הדנית מריאן ינסן. בפעם השנייה נשא לאישה את סוכנת הבית השוודית שלו, לוויסה זונדברג (אמו של אוגוסט בורנונביל. כמו כן הביא לעולם ילד עם הרקדנית הדנית קארו אולסן.
הילה אלון
הילה אלון (נולדה ב-12 בנובמבר 1976) היא יזמת ומפיקת טלוויזיה ישראלית.
ביוגרפיה
אביה, פרופ' גד אלון, עלה לארץ ישראל עם הוריו מגרמניה ב-1939 כשהיה בן שנה, בעקבות ליל הבדולח. אלון היה נשיא שנקר במשך 11 שנה והוא נפטר כשהילה הייתה בת עשר. אמה, ליאורה אלון, ילידת ארץ ישראל, אשת חינוך ויועצת ארגונית במקצועה. הילה אלון נולדה וגדלה בהרצליה ולמדה בתיכון "הראשונים" הרצליה (1994-1991).
בצה"ל שירתה בתפקידים - מדריכת שריון בבית הספר לשריון, קצינת הדרכה בבית הספר למודיעין וסיור ומדריכה ראשית בבית הספר למודיעין וסיור. היא השתחררה בתום שלוש שנות שירות בדרגת סגן (1997-1995). היא בוגרת תואר ראשון במדעי המדינה, קולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב (2001-1998). במסגרת לימודיה השתתפה בתוכנית לימודים בחו"ל למשך סמסטר באוניברסיטה הבינלאומית בוונציה, איטליה. כמו כן היא בוגרת תואר שני בתוכנית Executive MBA באוניברסיטת תל אביב (2011-2009).
הילה אלון החלה את עבודתה בתחום התקשורת ב-ICP, חברת הפקות הכבלים בתפקיד כתבת במדור תיאטרון ובידור (2001) וכרכזת מערכת במדריך הבידור והפנאי. משם עברה לעבוד במטר הפקות על הסדרה "במדינת היהודים", סיפורו של הבידור וההומור (2004-2001), ששודרה בערוץ הראשון, אותה יצרו ענת זלצר ומודי בראון במסגרת העבודה על הסדרה היא מילאה תפקידים של תחקירנית, תחקירנית ויזואלית, עוזרת במאי, מפיקת פוסט ומפיקה בפועל. כשהסדרה הסתיימה היא שימשה כמפיקה בפועל של סדרה הילדים "המערכת", ששודרה בערוץ לוגי. בשלב הבא עבדה כמנהלת המחלקה הדוקומנטרית במטר הפקות (2005), שבראשה עמדה ענת זלצר. בשנים 2006–2007 עבדה כמפיקה של מטר הפקות. בשנים אלו הפיקה את התוכניות – מערכונים: "מקום לדאגה" (ערוץ 10), תוכנית הבידור: "מה זה השטויות האלה" עם עדי אשכנזי (קשת).
בשנים 2011–2013 כיהנה כמנכ"ל של מטר תוכן, העוסקת בפיתוח והפקת תכנים לטלוויזיה. בין ההפקות: סדרה דוקומנטרית: "אתם שם בבית", בה הייתה שותפה ליצירה (ערוץ 8, הוט), דוקו ראליטי: "להציל את הנישואים" (ערוץ 10), דרמה: "המיוחדת" (רשת), מיני סדרה: "המגפה" (הוט 3).
ב-2004, עם סיום עבודתה על הסדרה "במדינת היהודים" והחשפותה למצבם המידרדר של הארכיונים בארץ, ייסדה יחד עם קבוצת מפיקים, יוצרים, חוקרים ומנהלים את הפורום לשימור אודיו ויזואלי בישראל. מטרתו לקדם את שימור המורשת האור קולית בישראל. משימות הפורום: קידום חקיקה, הקמת גוף ציבורי "רשות השימור", הקמת מבנה ארגוני משפטי ויזמות "הצלה" של חומרים היסטוריים על סף כליה.
משנת 2007 ואילך היא חברה באיגוד המפיקים.
בשנת 2013 עזבה את מטר הפקות והקימה עם שותפה, לביא בן גל, את Outder, סטרט-אפ בתחום הווידאו. הילה אלון חיה עם בן-זוגה, יוסי בן-יאיר, מנהל פיתוח בחברת ורינט מערכות, להם ילדה אחת והם מתגוררים בתל אביב. להילה שני אחים גדולים ממנה: ד"ר יואב אלון, היסטוריון של המזרח התיכון באוניברסיטת תל אביב ואורי אלון, מנכ"ל קבוצת גוליבר אחזקות.
חיים שפיר
חיים שפיר (נולד ב-1950) הוא סופר ומפתח משחקים ישראלי.
חייו
נולד בחיפה. למד תואר ראשון בפקולטה להנדסת חקלאית בטכניון. לאחר שנתיים של עבודה כמהנדס שכיר, עזב את עבודתו ופיתח צעצועי עץ עם ידידו אבי ינאי. לאחר כשנה, החל לפתח ולייצר משחקים תחת שם המותג "משחקי שפיר" שהוחלף בשנת 2013 ל"המשחקים של חיים שפיר". שפיר מתמחה בעיקר במשחקי חברה, למנעד גיל רחב ופיתח למעלה מ-100 משחקים הנמכרים בכ-25 ארצות. בין משחקיו המפורסמים: טאקי, פיקולו, לוגי, קוקוטאקי, שמונה וחצי, אוצרות או צרות, תפוס ת'כוס, קלאק קלאק וגרסת משחק קופסה למשחק "ארץ עיר".
שפיר כתב גם ספרים לילדים, בהם "ארץ האין", "ארץ עכשיו" ו"פנסים".
בשנת 2018 שיחק שפיר בתפקיד עצמו בעונה השנייה של סדרת הילדים והנוער "צפוף".
שפיר נשוי ואב לשני בנים, השותפים עימו בניהול החברה.
מבחן ממוחשב
מבחן ממוחשב הוא מבחן, שבו הנבחן עונה לשאלות שמציג לו מחשב, בעזרת הזנת נתונים במחשב.
מבחן ממוחשב יכול להגיע למחשב הנבחן, למשל, באמצעות רשת האינטרנט (מבחן מתוקשב), רשת פנימית או באמצעות התקן אחסון מקומי, כגון תקליטור או החסן נייד (Disk-on-key). מבחן ממוחשב יכול להתבצע במקום ובזמן הנוחים לנבחן, או תחת השגחה – בכיתת מחשבים ובזמן שנקבע על ידי מפעילי המבחן.
מאפייני המבחן הממוחשב
המבחן מועבר באמצעות מחשב כך שהנבחן קורא את השאלות מצג המחשב שלפניו ומסמן או מקליד את תשובותיו באמצעות המקלדת או העכבר. השאלות במבחן הממוחשב יכולות להיות פתוחות או סגורות ולהכיל, פרט לאובייקטים הקיימים גם במבחן מודפס – כמו טבלאות, תרשימים, תמונות ומפות – גם אובייקטים, פעילויות ואופני תשאול ייחודיים למחשב, כמו:
המבחן הממוחשב יכול לכלול גם אמצעי הנגשה שמאפשרים לנבחנים עם צרכים מיוחדים לתת ביטוי לידע וליכולות שלהם באופן מיטבי, כגון אפשרות להאזין לטקסטים מוקלטים, אפשרות להגדיל טקסטים, אפשרות להשיב לשאלות בהקלטה נוסף על האפשרות המובנית להקליד את התשובות.
יתרונות
למבחן המתוקשב מספר יתרונות על פני המבחן המסורתי:
מבחן בעל סדר שאלות קבוע
הנבחנים עונים על המבחן במחשב, ושולחים אותו בסיומו לבדיקה. המחשב מתוכנת לבדוק את שאלות ה"רב-ברירה" של הנבחנים ולציינן אותן, והשאלות ה"פתוחות" נבדקות על ידי הבוחנים באמצעות מחוון מפורט שניתן להם. הבוחנים מזינים את הציונים שניתנו לשאלות ה"פתוחות" ומתקבל ציון סופי במערכת.
מבחן אדפטיבי
במבחן אדפטיבי ממוחשב (אינטראקטיבי) המחשב "בוחר" ומתאים את השאלה הבאה על פי התשובות לשאלות שכבר נענו. במבחן כזה נחסכים מהנבחן הזמן ואי הנעימות שבניסיונות השבה על שאלות שאינן מתאימות לו. נבחן שהוכיח חוסר בקיאות או בקיאות רבה בתחום מסוים, לא ייאלץ לענות על שאלות רבות בתחום זה.
מבחן ממוחשב אינטראקטיבי באינטרנט יכול לשמש גם כתחליף לסקרים טלפוניים או סקרים בדואר-נייר. יתרונו הגדול על הסקרים הטלפוניים והסקרים בדואר-נייר הוא שהמחשב מזין ומעבד את התוצאות לבד וחוסך את הצורך להקליד או לסרוק את תשובות הסקר אל תוך המחשב. ההקלדה והסריקה של התשובות גוזלת זמן רב ומלווה בשגיאות הקלדה.
מבחנים ממוחשבים בישראל
מעבר למבחנים ללימוד עצמי ולתרגול בדיסקים ובאינטרנט, ישנם בישראל כמה מבחנים ממוחשבים המשמשים מגוון של גופים בארץ:
ספקי מבחנים ממוחשבים
אחד הגופים פורצי הדרך בתחום המבחנים הממוחשבים בישראל הוא "המרכז לטכנולוגיה חינוכית" בשנים 2000–2005 נכתבו בעיקר מבחנים במקצועות הטכנולוגיים: ביוטכנולוגיה, הנדסת בנייה ואדריכלות, עיצוב ושרטוט אדריכלי ופיזיקה. משנת 2005 פותחו גם בחינת בגרות (ישראל)מבחני בגרות בגאוגרפיה ובביולוגיה, ומבחנים לבית-הספר היסודי במקצועות: מתמטיקה, מדעים וחינוך לשוני. בשנת 2011 פותחו מבחנים בתחומי ידע נוספים כמו תנ"ך, אנגלית וערבית. בשנת הלימודים תשע"ג (2014), התקיימו בחינות בגרות מתוקשבות במקצועות: ביולוגיה, ביוטכנולוגיה, גאוגרפיה, היסטוריה, ימאות, צרפתית, תורה שבעל-פה, תנ"ך, כימיה, פיזיקה ותקשורת וחברה. נוסף על כל אלה, בשנת הלימודים תשע"ד (2014) משרד החינוך הנחה את בתי-הספר להגיש לבחינות הבגרות המתוקשבות באנגלית את כל התלמידים לקויי הלמידה הזכאים לבחינה בעל-פה. בשנה זו גם פותחו ארבע בחינות הסמכה של הנדסאים וטכנאים בכיתות י"ג וי"ד במקצועות: מערכות טלוויזיה וקולנוע, הנדסת בניין וארכיטקטורה, הנדסת תוכנה ומינהל רפואי.
החל משנת הלימודים תשע"ז, מתקיימת בחינה מתוקשבת גם ב'אנגלית שפה דבורה' (במקום עם מורה בוחן). בבחינה, אלפי, דמות וירטואלית, "משוחחת" באנגלית עם הנבחנים. בבחינה שלושה חלקים: בחלק הראשון התלמידים עונים על שאלות על עצמם ועל תוכניותיהם לעתיד, בחלק השני הם עונים על שאלות המתייחסות לסרטון שהוצג להם, ובחלק השלישי הם מספרים פרויקט שערכו. התלמידים מקליטים את תשובותיהם ויכולים לערוך אותן לפני ההגשה.
בשנת הלימודים תשע"ח (2018), התקיימו בחינות בגרות מתוקשבות במקצועות: אזרחות, אנגלית (כולל אנגלית שפה דבורה), ביולוגיה, ביוטכנולוגיה, גאוגרפיה, היסטוריה, כימיה, מוזיקה, ספרות, עברית לדוברי ערבית, תנ"ך, תקשורת וחברה ותיירות. כמו כן התקיימו בחינות מתוקשבות לטכנאים והנדסאים במקצועות: חומרי בנייה, מערכות טלוויזיה וקולנוע, מינהל במערכות בריאות ועיצוב מדיה. בסך הכל, יותר מ־42,000 תלמידים מ־712 בתי ספר נבחנו בתשע"ח בבחינות מתוקשבות.
תקיפות הכרישים בניו ג'רזי (1916)
תקיפות הכרישים בניו ג'רזי היו סדרה של תקיפות כרישים לאורך החוף של ניו ג'רזי, ארצות הברית, בין ה-1 ביולי ל-12 ביולי 1916, שבה נהרגו ארבעה אנשים ואחד נפצע ברגלו השמאלית.
מאז 1916, חוקרים דנו אילו מינים של כרישים היו אחראיים לתקיפות. העמלץ הלבן והכריש השורי היו הכרישים הנצפים ביותר. האירועים התרחשו במהלך גל חום קטלני שהיה בקיץ ומגפת הפוליומייליטיס שהתפשטה בארצות הברית, הביאו אלפי אנשים לחופי הים של ניו ג'רזי.
התגובות על ההרוגים גרמה לגל של פאניקה שהוביל לציד כרישים שמטרתו היה לחסל את אוכלוסיית הכרישים התוקפים, ולהגן על כלכלת חופי הים של ניו ג'רזי. עיירות הנופש הוקפו ברשתות פלדה כדי להגן על השחיינים.
תקיפות הכרישים בניו ג'רזי נכנסו מיד לתרבות בארצות הברית, שבה הכרישים הפכו לקריקטורות שמייצגות סכנה. ההתקפות הפכו לנושא של סרטי תעודה בערוץ ההיסטוריה, בערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק ובערוץ דיסקברי. על התקיפות, התבסס הסופר האמריקאי, פיטר בנצ'לי, בכתיבת הספר "מלתעות", אשר בהמשך הפך לסרט אימה מצליח בעל אותו שם.
צ'רי A1
צ'רי A1 (באנגלית: Chery A1) היא מכונית סופרמיני מתוצרת יצרנית הרכב הסינית צ'רי (שם מלא: "Chery Automobile Co., Ltd", בסינית: 奇瑞汽车股份有限公司) אשר יוצרה בין השנים 2013–2017 בסין.
בנוסף יוצרו דגמי "צ'רי A1" באיטליה, מצרים, ונצואלה, אורוגוואי ברישיון.
סמיר באירקטרביץ'
סמיר באירקטרביץ' (בבוסנית: Semir Bajraktarević; נולד ב-14 באוקטובר 1987) הוא כדורגלן בוסני המשחק בקולינה בעמדת הקשר.
קריירה
באירקטרביץ' חתם בקיץ בפה קה סרייבו מליגת העל הבוסנית, אליה הגיע מסאשק נפרדאק. ב-20 באוגוסט 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד ולז' מוסטר. ב-10 בספטמבר 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה בניצחון 0–4 נגד קוזרה גרדישקה.
בקיץ חתם בצ'ליק זניצה בה שיחק שנתיים. בקיץ חתם בסלובודה טוזלה בה שיחק חצי עונה, אז חזר לצ'ליק זניצה.
בקיץ עזב לראשונה את בוסניה וחתם בעירוני נשר, העולה החדשה לליגה הלאומית. ב-22 בינואר 2017 חתם בהפועל פתח תקווה.
ב-2 ביולי 2017 חתם בהפועל חדרה. בחדרה רשם את העונה הטובה בקריירה שלו כאשר הבקיע 8 שערים ב-35 משחקי ליגה, והיה שותף לחזרה של הקבוצה לליגת העל אחרי 39 שנות היעדרות.
ב-16 באוגוסט 2018 באירקטרביץ' חתם במכבי אחי נצרת.
ב-5 באוגוסט 2019 באירקטרביץ' חתם בפלמוראטי ולורה מליגת העל האלבנית. בינואר 2020 חזר לצ'ליק זניצה הבוסנית.
ב-16 ביולי 2020, באירקטרביץ' חתם באולימפיק סרייבו.
לוז'ניקי (זירת הספורט הקטנה)
זירת הספורט הקטנה במתחם האולימפי לוז'ניקי (ברוסית: Малая спортивная арена Олимпийского комплекса «Лужники») או בקיצור זירת הספורט הקטנה בלוז'ניקי, השוכן בעיר מוסקבה, הוא אצטדיון ספורט מקורה ברוסיה, הממוקם במתחם האולימפי לוז'ניקי (הכולל גם את זירת הספורט הגדולה).
שימש כאצטדיון מרכזי במסגרת גביע האגדות ואירח את משחקי הכדורעף באולימפיאדת מוסקבה (1980) ואירח גם את אוניברסיאדת 1973, את משחקי הרצון הטוב של שנת 1986 ואת הספרטקיאדה העממית של ברית המועצות.
בשנים 2000—2015 שימש כהיכל הבית של מועדון ההוקי קרח דינמו מוסקבה עד לחניכת VTB ארנה.
אקווה - עמותה ישראלית לדגי נוי
אקווה - עמותה ישראלית לדגי נוי  הוקמה בשנת 2004 על ידי מספר חובבים, אשר ביקשו לאגד תחת גג אחד את החובבים, היבואנים ואת בעלי החנויות בתחום דגי נוי, ובכך לעודד, לקדם ולטפח את קהילת חובבי גידול דגי הנוי בישראל. העמותה מתקיימת ממכירת שטחי פרסום בפורטל שהיא מפעילה ומדמי החבר.
מיזמי העמותה העיקריים:
מטרות העמותה הן לעודד, לקדם ולטפח את קהילת חובבי גידול דגי הנוי בישראל, ולקדם את האינטרסים של כלל החובבים בישראל אגב סיוע בהכוונה מקצועית. העמותה יוזמת כנסים, ימי עיון, הרצאות, דיונים פתוחים, סדנאות וחוגים, וכן מנהלת אתר אינטרנט ומפרסמת פרסומים אחרים. העמותה מבקשת לקדם את הידע והמחקר בתחום עיסוקה, מקיימת קשר עם ארגונים דומים בעולם ומחליפה עימם מידע. עוד מבקשת העמותה לשמר את ערכי הטבע בישראל, תוך יצירת קשרים עם משרדים ממשלתיים וגופים נוספים.
נימפית משוננת
נימפית משוננת (שם מדעי: Polygonia egea) הוא מין של פרפר ממשפחת הנימפיתיים, הנפוץ בדרום אירופה עד למרכז אסיה. בישראל הוא נפוץ בהרי יהודה ושומרון, בגליל העליון, בגליל התחתון ובחרמון בחודשים אפריל עד נובמבר. הפרפר תואר לראשונה בשנת 1775.
מאפייניים
פרפר זה הוא פרפר טריטוריאלי המגרש זכרים אחרים משטחו. מוטת כנפיו כ50 מילימטרים. כנפיו של הפרפר משוננות וזה מקור השם העברי. הזכר כהה מהנקבה. הוא נפוץ בעיקר באזורי חומות ובתים ישנים שם גדלה הכתלית שהיא הצמח הפונדקאי שלו ועליה מטילה הנקבה את הביצים.
רבייה
צבע הביצה ירקרק. מן הביצה בוקע זחל בצבע חום וראשו שחור. שהזחל גדל צבעו הופך לחום ועליו כתמים שחורים. לאורך גפו של הזחל יש גבשושיות בעלות זיפים. צבעו וצורתו של הזחל מוסווים היטב על צמח הכתלית. גודלו המרבי של הזחל הוא כ35 מילימטרים. בדרך כלל הזחל מתגלם על הקיר שעליו צומחת הכתלית. הגולם בצבע חום ומוסווה על הקיר. תקופת הגולם כשבועיים. המין מקים מספר דורות בשנה.
תת-מינים
למין זה שני תתי־מין:
מרטין עדן
מרטין עדן (באנגלית: Martin Eden, ההיגוי באנגלית הוא בערך "מארטן אידן") הוא רומן, שכתב ג'ק לונדון ופרסם בהמשכים בין ספטמבר 1908 ובין ספטמבר 1909 והתפרסם לראשונה כספר ב-1909, בארצות הברית, באנגלית. הספר נכלל ברשימת 100 הספרים של המאה של לה מונד.
ב-1914 עובד הספר לצורך הפקת סרט קולנוע בכיכובו של Lawrence Peyton, אך הסרט לא הושלם והכוכב נהרג במלחמת העולם הראשונה.
"מרטין עדן" הוא ספר המתאר את דרכו של צעיר, בן דמותו של הסופר, חסר השכלה ותרבות, הפוגש צעירה בת עשירים, שלומדת באוניברסיטה ומתאהב בה ובתרבות הספרים שמסביבה. הספר כולל מוטיבים ופרטים מחיי הסופר, אך אינו אוטוביוגרפי, כפי שמעיד סופו.
תקציר העלילה
מרטין עדן, ימאי צעיר וחזק, מתערב בקטטה ומציל צעיר זר בן טובים. בן הטובים מזמין את עדן לארוחה בבית משפחתו וכך מכיר עדן משפחה בורגנית ואנשים משכילים. עדן מתאהב באחותו של הצעיר, הבוגרת ממנו בכמה שנים ומשכילה ממנו בהרבה. עדן מחליט לשפר את השכלתו ובזמן קצר יחסית קורא ספרים רבים, לומד ומעכל את תוכנם, נמשך לפילוסופיה ונוקט עמדות פוליטיות-כלכליות. הוא מנסה לפלס לו דרך שתהפוך אותו למחזר ראוי בעיני הצעירה ולשם כך מחליט להיות סופר ולהתפרנס מכתיבה יצירתית. למרות גילו הצעיר הוא התנסה רבות והכיר מקומות אקזוטיים, עליהם כתב סיפורים וניסה למכור אותם לבתי הוצאה לאור ולכתבי עת, אך ללא הצלחה.
הספר עוקב במקביל אחר היחסים המתפתחים בין מרטין עדן ואהובתו, התפתחותו האינטלקטואלית ומאבקו הכלכלי והקריירה הספרותית שלו, כשכל אחד מהנתיבים משפיע ומושפע מיתר האפיקים. לונדון מנצל את העלילה, כדי להרצות מפי גיבוריו דעותיו בנושאים פילוסופיים וחברתיים-כלכליים.
People Are People
People Are People (אנשים הם אנשים) הוא אלבום אוסף של הלהקה הבריטית דפש מוד, שיצא ב-1984.
האלבום יצא בארצות הברית בלבד והגיע למקום 74 במצעד האלבומים שם.
הופעות קודמות של השירים
כל שירי האלבום נכללו באחת או יותר מן ההוצאות הקודמות של הלהקה:
People Are People
ב-12 במרץ 1984 יצא הסינגל People Are People בבריטניה. לאחר שהוא הצליח גם ברדיו האמריקאי, החליטה Sire (חברת התקליטים של הלהקה בארצות הברית) להוציא את אלבום האוסף People Are People. הסינגל עצמו, יצא רק ב-12 ביולי 1984, מעט אחרי יציאת האלבום.
הארארה
הארארה (באנגלית: Harare ובעבר סולסברי (Salisbury)) היא בירת זימבבואה, מרכזה הכלכלי והאדמיניסטרטיבי והעיר הגדולה בה. על פי מפקד האוכלוסין האחרון משנת 2022 התגוררו בעיר כ-1.49 מיליון תושבים ובמטרופולין שלה כ-2.427 מיליון תושבים.
כלכלה
העיר משמשת כמרכז למסחר בטבק, דגנים, כותנה, הדרים. תעשיית העיר מתבססת על טקסטיל ומוצריו, פלדה וכימיקלים. בקרבת העיר יש מכרות זהב.
היסטוריה
העיר נוסדה כמוצב צבאי בשנת 1890 על ידי כוח של שכירי חרב בפיקודו של ססיל רודס. במקורה נקראה העיר סולסברי על שם רוברט גסקוין ססיל - המרקיז השלישי של סולסברי, ובאותה עת ראש ממשלת בריטניה. המוצב הפך לעיר בשנת 1935. העיר הייתה בירת הפדרציה של רודזיה וניאזלנד ביו השנים 1953 ו־1963.
שם העיר שונה ב־18 באפריל 1982 - יום העצמאות השני של זימבבואה, והיא נקראת על שמו של ראש שבט השונה נהאראווה. שמותיהם של פרוורי העיר לא שונו, והם נושאים את שמותיהם האנגליים: בורודייל, מאונט פלזנט, טינוולד, רוטן רו וריטפונטיין.
ארגונים בינלאומיים, כגון נציבות זכויות האדם של האו"ם, טוענים כי מאז שנת 2002 מבוצע גירוש המוני של האוכלוסייה שהתקבצה לפרברי הארארה, מאז עצמאות זימבבואה ב-1980. רבבות בני אדם שגרו בפחונים מסביב לבירה נאלצו, על ידי שלטונו של רוברט מוגבה שליט המדינה, לעזוב את הבירה בכפייה. בעקבות צעד זה גונתה זימבבואה על ידי הקהילייה הבינלאומית והוטלו סנקציות שונות על המדינה. מאז שנת 2000, נכרת הזנחה הולכת וגוברת בהארארה. מלונות הפאר והמסעדות בעיר נסגרו, האוכלוסייה הלבנה התמעטה, תנועת כלי הרכב כמעט הופסקה כליל עקב המחסור בדלק והפשיעה ברחובות עלתה. גם הקהילה היהודית, שבימי תפארתה כללה שני בתי כנסת, בית ספר יהודי ותנועות נוער ציוניות, הדלדלה מאוד בשנים האחרונות. רבים מיהודי העיר היגרו לדרום אפריקה, בריטניה, אוסטרליה וישראל, שני בתי הכנסת בעיר מתקשים להשיג מניין ובבית הספר היהודי בעיר שרון כמעט ואין תלמידים יהודים.
השכלה
אוניברסיטת זימבבואה ממוקמת בהארארה.
אקלים
בהארארה שורר מזג אוויר ממוצע של 18 מעלות צלזיוס, פחות מהממוצע של מזג אוויר טרופי, בעקבות הגובה בו נמצאת העיר והרוח הדרומית הנושבת בה. כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא 828 מ"מ.
אנקרנסיון
אנקרנסיון (בספרדית: Encarnación) היא בירת מחוז איטפואה בפרגוואי. העיר נמצאת על גדת נהר פרנה, מול העיר פוסאדאס שבארגנטינה, במרחק של 365 קילומטרים מבירת פרגוואי אסונסיון.
העיר נחשבת לבירת התיירות של פרגוואי. היא נמצאת במרחק של כ-30 קילומטרים מאתר המורשת העולמית בלה סנטיסימה טרינידאד דה פרנה וחסוס דה טוורנגה.
חינוך
בעיר נמצאת האוניברסיטה הלאומית של איטפואה.
תחבורה
העיר מקושרת דרך גשר סן רוקה גונסאלס דה סנטה קרוס לפוסאדאס שבארגנטינה, מעברו השני של נהר פרנה.
עוז אלמוג
ביוגרפיה
אלמוג הוא בנם של ד"ר גאולה אלמוג, כותבת לילדים וחוקרת ספרות הילדים, ושל זאב אלמוג, מפקד חיל הים לשעבר. הוא בוגר בית הספר הריאלי בחיפה. את התארים הראשונים שלו, בפילוסופיה ובסוציולוגיה ואנתרופולוגיה, וכן את התואר השני בסוציולוגיה, השלים באוניברסיטת תל אביב. את הדוקטורט בסוציולוגיה קיבל באוניברסיטת חיפה.
אלמוג הוא פרופסור בחוג ללימודי ארץ ישראל באוניברסיטת חיפה משנת 2004 ועמית מחקר בכיר במוסד נאמן למדיניות ציבורית בטכניון משנת 2007.
ב-2010 מונה ליו"ר "ועדת המקצוע להוראת מדעי החברה – סוציולוגיה" במשרד החינוך.
נשוי לד"ר תמר אלמוג, המלמדת בפקולטה לחינוך באוניברסיטת חיפה.
קישורים חיצוניים
על הספר "פרידה משרוליק":
על הספר "כל שקרי האקדמיה":
על האתר "אנשים - ישראל":
הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו
הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו (ובקיצור: הרשות השנייה) היא תאגיד סטטוטורי האחראי לקיום שידורי טלוויזיה ורדיו מסחריים בישראל, בתחנות טלוויזיה ארציות ובתחנות רדיו אזוריות, ועל הפיקוח עליהם. הרשות החלה לפעול ב-1 בספטמבר 1991. החל משנת 2008 הרשות השנייה אחראית גם על שידור טלוויזיה דיגיטלי קרקעי לערוצים הציבוריים - עידן+.
שמו של הגוף מתייחס אל היותו הגוף השני שהוקם לצורך הסדרה חוקית של שידורי טלוויזיה ורדיו בישראל, לאחר הקמת הגוף הראשון – רשות השידור, אשר אמון על השידור הציבורי. האחרונה גם הייתה אחראית על שידורי הניסיון של ערוץ 2 עד להקמת הרשות השנייה ותחילת השידורים המסחריים באופן רשמי שממומנים מפרסומות ולא מאגרת הטלוויזיה.
חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו
החוק בישראל מסדיר את פעילותם של הערוצים המסחריים בטלוויזיה (קשת 12 ורשת 13). ואת פעילותן של תחנות הרדיו האזוריות. העיכובים בחקיקת החוק נבעו ממחלוקות פוליטיות ובעיקרן המאבק על השליטה ברשות.
תפקידי הרשות
קיום שידורים ופיקוח עליהם. בתחומי: הלימוד, חינוך, בידור. מידע בנושא: מדיניות, חברה, כלכלה, משק, תרבות, מדע, אמנות וספורט.
תפקידיה של הרשות על פי החוק:
מועצת הרשות
מועצת הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו, מתמנית על פי חוק, בידי הממשלה ועל פי המלצתו של שר התקשורת, לתקופה של 4 שנים. במועצה 15 חברים, כאשר אחד מהם ממונה על ידי הממשלה ליו"ר. המועצה מורכבת מאנשי ציבור בעלי "רקע תרבותי הולם, ניסיון וידע...והבנה למצב החברתי בישראל". תפקידה העיקרי הוא להתוות את קווי הפעולה של הרשות ולפקח על בעלי הזיכיונות. בין היתר, המועצה מאשרת את הצעת התקציב של הרשות וקובעת את כללי הרשות השנייה לפיקוח על הזכיינים.
תפקידי המועצה וסמכויותיה:
יושבי ראש מועצת הרשות לאורך השנים:
הנהלת הרשות
המועצה ממנה את המנכ"ל לתקופה של חמש שנים. בתום תקופה זו היא רשאית להאריך את כהונתו. המינוי באישורם של השר והממשלה.
תפקידי המנהל הכללי: המנהל אחראי על הניהול השוטף ולו כל הסמכויות הדרושות לניהול הרשות ולייצוגה.
מנכ"לי הרשות לאורך השנים:
ערוץ 2
בשנת 1986 החל משרד התקשורת בשידורי ניסיון של ערוץ 2 בכל יום למספר שעות, במקביל לחקיקת חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו. שידורי הערוץ החלו בשנת 1993 וערוץ 2 הפך לערוץ הטלוויזיה המסחרי הראשון שהופעל בישראל. הרשות השנייה החליטה להעניק זיכיון לשידורים לשלוש זכייניות: טלעד, קשת ורשת. עם הקמת הערוץ השני קמה גם חברת החדשות של הערוץ השני ומומנה על ידי הזכייניות. בשנת 2005 תמה תקופת הזיכיון בת שש השנים והוחלט על מכרז חדש לשתי זכייניות בלבד. הזוכות במכרז היו: רשת וקשת שהמשיכו לשדר בערוץ עד פיצולו ב־1 בנובמבר 2017.
ערוץ 10
"ערוץ 10" (שמו הקודם "ישראל 10") הוקם כערוץ מסחרי והחל לשדר בשנת 2002, בד בבד עם תחילת פעילותה של חברת החדשות של ערוץ 10. הערוץ היה אמור להיות מופעל באמצעות שתי זכייניות אך בשל קשיים אוחדו "ישראל 10" ושידורי עדן. כיום נמצא הערוץ בבעלות אנשי העסקים יוסי מימן (51%) ורון לאודר (25%). הערוץ אמור לממן את פעילותו באמצעות שידור פרסומות אך לאחר שנתו הראשונה נקלע לקשיים כלכליים, עקב נתנוני צפייה שהיו נמוכים מהתחזיות. כדי למנוע את התמוטטותו הוכנס הערוץ למצב משפטי של הקפאת הליכים ובוצעו תיקוני חקיקה כדי לאפשר את המשך פעילותו, ואף נמחקו חלק מחובותיו למדינה. ערוץ 10 הביא לגיוון בערוצי הטלוויזיה ואף עזר בהורדת מחירי הפרסומות. הערוץ נקלט בבתי הצופים באמצעות חברת הכבלים ("HOT"), חברת הלוויין ("yes") או באמצעות שידור דיגיטלי קרקעי באנטנה. הערוץ מועבר באופן חופשי גם באמצעות הלוויין עמוס. הערוץ ממשיך לשאת בהפסדים שוטפים (מאז הקמתו) ונכון ל-2012, חובותיו עומדים על סך של 60 מיליון שקל למדינת ישראל, בנוסף לחובות אחרים (המובטחים בערבות אישית של מימן) לקרן אוריגו (30 מיליון שקל) ולקרן לקולנוע (20 מיליון שקל).
הסגנון הרגולטורי של הרשות השנייה למול ערוץ עשר אופיין במחקרים אקדמיים כרך, הסכמי וחסר שיניים, העומד בניגוד גמור לרגולציה המשפטית הפורמלית הסדורה שגובשה לשליטה על שוק הטלוויזיה בחקיקה ראשית, בחקיקת משנה ובתנאי הזיכיון. גישה זו באה לידי ביטוי בחוזים רגולטוריים שערכה הרשות השנייה לאחר ניהולו של משא ומתן עם ערוץ עשר בדבר היקף המחויבויות והחובות שחלו עליו בעבר, וחלים עליו בהווה ובעתיד לבוא. הערוץ שידר תחת זיכיון עד ה-1 ביולי 2017 אז עבר לשדר תחת רישיון.
קשת 12
קשת 12 הוא ערוץ מסחרי שהחל לשדר ב-1 בנובמבר 2017 עם פיצול ערוץ 2 ומופעל על ידי קשת שבעבר הייתה אחת מזכייניות הערוץ. את הבקשה לרישיון הגישה קשת ב-31 באוקטובר 2016. ב-26 באפריל 2017 זכתה באפיק 12 לאחר שהציעה את הסכום הגבוה ביותר מבין המתמודדים וב-31 באוקטובר באותה שנה קיבלה את הרישיון. בערוץ משודרות תוכניות שהיו בעבר משודרות בערוץ 2 לצד תוכניות חדשות. בנוסף משודרות בערוץ תוכניות חברת החדשות למשך 3 שנים מיום תחילת השידורים. הערוץ משדר באיכות HD.
רשת 13
רשת 13 הוא ערוץ מסחרי שהחל לשדר ב-1 בנובמבר 2017 עם פיצול ערוץ 2 ומופעל על ידי רשת שבעבר הייתה אחת מזכייניות הערוץ. את הבקשה לרישיון הגישה רשת ב-13 באוקטובר 2016. ב-26 באפריל 2017 זכתה באפיק 13 לאחר שהציעה את הסכום השני הגבוה ביותר מבין המתמודדים (אחרי קשת) וב-31 באוקטובר באותה שנה קיבלה את הרישיון. בערוץ משודרות תוכניות שהיו בעבר משודרות בערוץ 2 לצד תוכניות חדשות. מיום הקמתו ועד מיזוג רשת וערוץ עשר שודרו בערוץ תוכניות חברת החדשות. הערוץ משדר באיכות HD.
עכשיו 14
עכשיו 14 (בעבר "ערוץ המורשת", ולאחר מכן "ערוץ 20") הוא ערוץ טלוויזיה מסחרי ישראלי, המשודר באמצעות חברת הכבלים "HOT", חברת הלוויין "yes" סלקום tv, פרטנר TV או באמצעות ממיר עידן+. הערוץ מועבר גם באופן חופשי, באמצעות לוויין התקשורת "עמוס", באתר האינטרנט ובסלולר.
ערוץ עשר
ערוץ 10 קיבל רישיון ב-28 ביוני 2015 למשך 15 שנים והחל לשדר יומיים לאחר מכן תחת הרישיון אולם טרם הוחלט אם יישאר באפיק 10 או יעבור לאפיק אחר. ב-2017 החליטה הרשות השנייה לחייב את הערוץ במעבר לאפיק אחר עם פיצול ערוץ 2. ב-26 באפריל 2017 זכה הערוץ באפיק 14 ועבר אליו ב-1 בנובמבר של אותה שנה תוך שהוא שינה את המיתוג שלו ל"עשר" והחל לשדר באיכות HD. הערוץ סיים את שידוריו ב-16 בינואר 2019, בעקבות מיזוג רשת וערוץ עשר.
ערוצים מסחריים זעירים
בעקבות החוק שעבר בכנסת בעניין שידור חדשות בערוץ 20, אשר כונה "חוק ערוץ 20", הוצאו הערוצים הייעודיים מאחריותה של המועצה לשידורי כבלים ולוויין והועברו לידיה של הרשות השנייה. זאת, על אף שכמעט כל הערוצים (למעט ערוץ 20) אינם מופצים כלל בפלטפורמת עידן פלוס של הרשות, וגם אין צפי לעלייתם בפלטפורמה בעתיד. כמו כן, בשונה מערוצים קשת ורשת שעושים שימוש בסמל הפרסומות האחיד, ערוץ 20 לא עושה שימוש בסמל הפרסומות, ואף לא מחויבים בשינוי מספר האפיק (12 ומעלה), כפי שהיו מחויבים ערוצי הרשות השנייה במקור - או כפי שהם מכונים עתה, ערוצים מסחריים ברישיון רגיל. בעקבות החלטת הממשלה להפוך את הערוצים הייעודיים ל"ערוצים מסחריים זעירים", בכך מתאפשר לכלל הגופים המשדרים במסגרת הרישיון לשדר שידורי חדשות וברודקאסט, כל עוד הערוץ ממשיך לשדר תכנים ייעודיים לרישיון שניתן לו מלכתחילה בעד 51% מכלל השידורים. כמו כן, המחוקק לא הטיל חובה על שידורי החדשות של הערוצים הייעודיים להתקיים מבירת ישראל, זאת בניגוד לחובה המוטלת על בעלי הרישיון הרגיל לשדר מבירת ישראל או מאזורים הסמוכים לה.
ערוץ 9
ערוץ 9 (ברוסית: 9 Канал Израиль; בעבר נקרא "ישראל פלוס" - Израиль Плюс) הוא ערוץ טלוויזיה ישראלי בשפה הרוסית. הערוץ משודר באפיק 9 בשידורי הלווין והכבלים מ-2002 ובעבר שודר גם בעידן+.
ערוץ 24
ערוץ 24 (נקרא בעבר "ערוץ המוזיקה") הוא ערוץ טלוויזיה ישראלי מבית טלעד שמתמקד במוזיקה ישראלית, בנוסף ערוץ 24 משדר גם סרטים וסדרות ישראליים פופולריים. בעברו היה בבעלות שידורי קשת. הערוץ ירד משידורי עידן פלוס עם החלטת חברת "טלעד" להפסיק את שידוריו בפלטפורמה.
הלא TV
הַלָא TV (בערבית: هلا) הוא ערוץ טלוויזיה ישראלי, המשדר בשפה הערבית. הערוץ החל את שידוריו בשנת 2012.
כללי האתיקה של הרשות
מספר סדרות של כללי אתיקה, כשכל אחת מתמקדת בתחום אחר של העשייה התקשורתית. כללי האתיקה עוסקים בשידורי התוכן בערוצי הטלוויזיה המסחרית (ערוץ 2 וערוץ 10) והרדיו האזורי. כללי האתיקה נקבעו על ידי הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו - על פי חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו משנת 1990.
מספר כללי אתיקה:
אכיפת כללי האתיקה על ידי הרשות
ביולי 2012 קנסה הרשות השנייה את זכייניות ערוץ 2 ("קשת" - 480,000 ש"ח, ו"רשת" - 540,000 ש"ח) ואת ערוץ 10 (540,000 ש"ח) והחליטה על הורדתן משידור של ארבע תוכניות בגין תוכן שיווקי ואייטמים ששודרו בהן תמורת תשלום, ללא ידיעת הצופים ותוך הטעייתם: (1) "יופי של יום" בהנחיית קרין מגריזו (משודרת על ידי "קשת" בשידורים חוזרים). (2) "בריאות 10" בהנחיית פרופ' רפי קרסו (משודרת בערוץ 10). (3) "משפחה 10" בהנחיית רונית יודקביץ' (שידורים חוזרים בערוץ 10 שתכנן להעלותה מחדש בספטמבר 2012). (4) "לחיות טוב" בהנחיית קובי מחט וקרין מגריזו (משודרת על ידי "רשת").
בכך נחשפה לציבור תופעה שהייתה נהוגה באותן שנים, לפיה המרואיינים בתוכניות טלוויזיה קונים את מקומם תמורת תשלום כספי, בעיקר בתוכניות הבוקר. התשלום מועבר למפיקי התוכנית ואלה מזמינים את המשלם להופיע ולדבר בתוכנית, מבלי שהצופה מודע לכך וסבור כי אותו אדם הוא מומחה בנושא שנבחר והוזמן להופיע בגין כישוריו בלבד. לחקירת התופעה מונה צוות מיוחד על ידי הרשות השנייה, בראשות אילת מצגר, המנהלת הכללית בפועל של הרשות. לאחר שהנושא נבדק במשך חודשיים, הוחלט לנקוט בצעדי הענישה של הורדת התוכניות משידור והטלת קנסות בגין הפרות כללי האתיקה.
רגולציה והיבטים משפטיים נוספים
בדיקות של הרשות השנייה ביחס למילוי החובות הרגולטוריות מגלות באופן עקבי פערים משמעותיים בין השידורים "על המסך" לבין דרישות הרגולציה. המצב הנוכחי של זכייני הטלוויזיה, וכך היה מאז שנות התשעים של המאה הקודמת, הוא של ציות-חסר לכללים האמורים. למעשה, מרבית הדיאלוג הרגולטורי בין הרשות השנייה למפוקחים מרוכז לנושא של קיום מחויבויות התוכן, קרי סוגה עילית והפקה מקומית. אחד הכלים המרכזיים של הרשות השנייה הוא רגולציה הסכמית, כלומר קיום משא ומתן לקראת הסכמות רגולטוריות עם מפוקחים ספציפיים, כפי שמתארת במאמרה ד"ר שרון ידין:
מגוון הכלים הרגולטוריים העומדים לרשותה של הרשות השנייה בתחום האכיפה הוא דל ביותר. אמנם החוק העניק לרשות השנייה סמכות להפעיל כלי אכיפה "קשים" של שלילת זיכיון והשעיית זיכיון אך אלו לא הופעלו מעולם נגד זכיין, אף לנוכח הפרות מהותיות אשר הדין חייב שלילת הזיכיון בגינן. בנסיבות אלו נוצר "מעגל קסמים" של הפרות רגולטוריות הנענות במשא ומתן לקראת חוזה רגולטורי מקל וחוזר חלילה. מחקרים אקדמיים בנושא הציעו כי הרשות השנייה היא למעשה "רגולטור שבוי" באינטרסים של הגורמים המפוקחים, קרי ערוצי הטלוויזיה בעצמם.
כלי נוסף בו נעשה שימוש ברגולציה של שוק הטלוויזיה בישראל הוא כללי גילוי. כך למשל המערכת הרגולטורית שהתפתחה להתאמת משדרי טלוויזיה לילדים מורכבת מארבעה רבדים מרכזיים הנגזרים מתהליך סיווג המשדרים: (1) סימון המשדרים; (2) חסימה טכנולוגית; (3) מגבלה על שעות שידור; (4) איסור שידורים. באופן עקרוני, הסימונים יכולים להיקבע כסימונים גיליים, קרי סימונים המבוססים על חתכי גיל, או כסימונים הערכתיים, קרי סימונים המבוססים ומתייחסים למאפייני התוכן, כגון אלימות, מין וכיוצא בזה. בישראל אומץ המודל הגילני.
הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו – איו"ש
בשנת 2007 הוחלט להקים תחנת רדיו אזורי ביהודה ושומרון. תנועת גוש שלום הגישה עתירה לבג"ץ נגד הכוונה להקים את התחנה, בטענה שאין זה מסמכותה של הרשות השנייה, הואיל והחוק הישראלי אינו חל בשטחים אלה. בעקבות העתירה, הכריז אלוף פיקוד המרכז בשנת 2008 על הקמת הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו – איו"ש. גוף זה העניק בפברואר 2009 זיכיון לחברת רדיו"ש שהחלה להפעיל מאז את תחנת הרדיו גלי ישראל.
נציב תלונות הציבור
נציב תלונות הציבור של הרשות השנייה מטפל בתלונות ופניות של הצופים בערוצי הטלוויזיה השונים, ושל המאזינים לרדיו האזורי, בכל הנוגע לשידורי הטלוויזיה או הרדיו האזורי אשר כפופים לרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו. נציב התלונות נחשב לבלתי תלוי. הוא אינו כפוף לאף גורם ברשות השנייה ופועל ללא כל תלות בגורם מוסדי כלשהו. זאת, לצורך שמירה על מעמדו, הערכתו ויוזמותיו האובייקטיביות. הוא רשאי לבצע חקירות כרצונו ועמדותיו נקבעות על פי שיקול דעתו, בסיוע יועצים. הנציב רשאי לשתף בשיקול הדעת את שר התקשורת בעת טיפול בפניות-ציבור המוגדרות כהפרה יוצאת דופן של החוק או של האתיקה.
הציבור מוזמן להפנות תלונות לנציב תלונות הציבור באמצעות הטופס הקיים לשם כך באתר האינטרנט של הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו.
בשנת 2017 פורסם כי הייתה עלייה של 25% במספר התלונות שהוגשו לרשות השנייה, שעמד על 3,983 תלונות. בין הנושאים של התלונות ניתן למנות תלונות 74% שעסקו בתוכן טלוויזיוני, 12% עסקו בתוכן רדיופוני ו-14% עסקו בנושאים כלליים. כשליש מהתלונות נמצאו מוצדקות.
דוח מבקר המדינה
דו"ח מבקר המדינה שפורסם במאי 2011 אודות הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו מצא אי הקפדה על החוק בעניין הארכת הזיכיון של ערוץ 10, אכיפה לא אפקטיבית של הפרות על ידי הזכיינים וניהול בעייתי של כספי התמלוגים. עוד מצא הדו"ח כי נושא הטלת קנסות על ידי הרשות הוא אות מתה.
נושאים נוספים שנבדקו בתקופת הביקורת, ממרץ עד אוגוסט 2010, הם הליכי האיתור והמינוי של חברי המועצה ויושב ראשה ושל דירקטורים מטעם הרשות בחברות החדשות של ערוצי הטלוויזיה, בהם נמצאו ליקויים. בנוסף, המבקר העיר לרשות על ניהול כספי התמלוגים שמשלמים למדינה בעלי הזיכיון.
ביקורת ציבורית
במהלך חקיקתו של חוק הרשות השנייה חלו שינויים בנוף הישראלי. עקב כך ובהתאם לזאת, החוק אינו תוצר בלעדי של פשרות פוליטיות וגם משקף את הצלחתן של קבוצות לחץ, בעלי אינטרסים וכוח מעולם התקשורת. כמו כן גם השפעה על פוליטיקאים. הגדרת תפקידה של הרשות השנייה הועתקה כמעט במדויק מחוק רשות השידור. ומדיניותה התרבותית והחברתית עוצבה לאורו של אידיאל כור ההיתוך. החוק לא לקח בחשבון את השינויים שחלו בתרבות ובתחום התקשורת ב-30 השנים שחלפו. טלוויזיה מסחרית בפיקוח מסחרי החלה כחידוש מבורך. עם זאת קמות שאלות וסוגיות רבות שמתעוררות יחד עם תחילת פעילותה. כגון: היחס בין מימון מסחרי ואיכות השידורים, מתח ויחסי גומלין בין שיקולים כלכליים ומקצועיים, המעמד וההשלכות של הפרסומת, השלכות ההיבטים הכלכליים של השידור המסחרי. במודל הרשות השנייה יש מערכת בקרה ומעקב שקבע החוק. זו מלווה את השידור מתחילתו ועד סופו. החיבור בין המערכת הציבורית מול הפרטית מסחרית מוליד מערכת לא ברורה. הציפייה לפופולריות מול הציפייה לאיכות מבלבלת. מערכת הבקרה והשידורים מתסכלת, שכן אין בידי הרשות אמצעים לאכוף על הזכיינים ולדרוש מהם לבצע את מה שנדרש במלואו. התחרות שומרת שלא יגרם נזק ופועלת גם למען הציבור. עם זאת האם יוכלו בעלי כלי תקשורת פרטי להחליט לסייע למועמד פוליטי מטעמים אישיים? האם קרטל התקשורת יוכל להריץ מועמד לכנסת? נוצר מצב של תלות הדדית של התקשורת בפוליטיקאים ולהפך. מצב אשר דורש מן הפוליטיקאי התעסקות בתקשורת אשר מונעת מהם לבצע את תפקידם בצורה הטובה ביותר. שכן אם לא ישקיעו בתקשורת לא יבחרו שוב לתפקיד. הפתרון המוצע הוא ריסון עצמי הדדי, הפעלת שיקול דעת או יצירת אמנה בין התקשורת לנבחרים
מפרץ קיל
מפרץ קיל (בדנית: Kiel Bugt, בגרמנית: Kieler Bucht ) הוא מפרץ לחופי הים הבלטי, שבערך במרכזו לשון-הים קיל (Kieler Förde) שבסופה העיר קיל. במערב ובדרום נתחם המפרץ בחופי שלזוויג-הולשטיין, בדרום-מזרח באי פמרן ובצפון באיים הדניים אלס, ארה  ולנגלן. בצפון-מערב המפרץ, לאורכה של לשון-הים פלנסבורג, עובר הגבול בין גרמניה לדנמרק. המפרץ מכיל מספר מפרצים קטנים ושפכי נהרות, כמו שליי, מפרץ אקרנפרדה ומפרץ הוואכט.
המפרץ מחובר למפרץ מקלנבורג במזרח, לחגורה הקטנה (בדנית: Lillebælt) בצפון-מערב, ולחגורה הגדולה (בדנית: Storebælt)  בצפון. תנועה ימית שיוצאת או נכנסת לים הבלטי דרך שתי החגורות חייבת לעבור במפרץ קיל. משם, ביכולתה להמשיך דרך מצר חגורת פמרן ולצאת לכיוון מפרץ מקלנבורג, הנפתח אל הים הבלטי. בכיוון השני, הספינות יכולות להמשיך דרך החגורה הגדולה לכיוון קטגט, או להיכנס ללשון-הים קיל ולהגיע לעיר קיל, ממנה ניתן לעבור דרך תעלת קיל עד לים הצפוני.
במפרץ אקרנפרדה ובשליי נערכו תחרויות השיט התחרותי באולימפיאדת 1936 ובאולימפיאדת 1972, בהתאמה.
לוק קליאן מארג 7
לוק קליאן מארג 7 (בהינדי: ७, लोक कल्याण मार्ग) הוא מעונו הרשמי ומקום העבודה של ראש ממשלת הודו. הקומפלקס ממוקם ברחוב לוק קליאן מארג בניו דלהי בירת הודו ושמו הרשמי הוא פנחוואטי (בהינדי: पंचवटी) (Panchavati). הוא מתפרס על פני 12 אקרים וכולל חמישה בונגלות. משרד ראש הממשלה ממוקם לא במתחם זה כי אם בבניין הסקרטריאט על גבעת ראיסינה השכנה. תחנת המטרו הקרובה ביותר נקראת לוק קליאן מארג.
היסטוריה
מוקדם יותר, ראשי ממשלת הודו התגורר בביתם או בבית משלהם שהוקצה להם באמצעות הפרלמנט, שהוקצתה מכוח היותם חברי פרלמנט. ג'ווהארלל נהרו התגורר בטין מורטי בהאבאן (Teen Murti Bhavan), שבעבר היה מקום מגוריו של המפקד הראשי של צבא בריטניה בהודו הבריטית. זה נקרא בעבר בית הפלאגסטאף. לאחר מותו של נהרו בשנת 1964, הוסב המבנה למוזיאון והספרייה לזיכרון של נהרו בשנת 1984.
ראש ממשלת הודו הבא, ללה בחאדור שסטרי, בחר בעשרה ג'אנפטים כמקום מגוריו הרשמי, שם שהה 1964–1966. לאחר מכן הוא הוקצה למפלגת הקונגרס (I), אם כי חלק ממנו הפך למוזיאון הביוגרפי, Lal Bhadur Shastri Memorial and Museum ב־1, Motilal Nehru Place (לשעבר 10, Janpath), סמוך למתחם.
לאחר ההתנקשות בחייו של אינדירה גנדי בגן שלה בעת שצעדה לראיון ב-31 באוקטובר 1984, מעון זה הוסב לאנדרטה והמוזיאון של אינדירה גנדי. ראש בית המשפט העליון לשעבר של הודו, סודהי רנג'אן דאס, התגורר בעבר בכתובת זו לפני אינדירה גנדי.
רג'יב גנדי, בנה וממשיך דרכו כראש ממשלה, יחד עם משפחתו, הפך לדייר הראשון של המעון, דרך המסלול, בשנת 1984.
סרגון נטוורקס
סרגון נטוורקס בע"מ (באנגלית: Ceragon Networks Ltd) היא חברת טכנולוגיה ישראלית המתמחה בפיתוח, ייצור ושיווק מערכות תקשורת אלחוטיות בפס-רחב העובדות בתדרי מיקרוגל וגלים מילימטריים. ציוד החברה משמש בעיקר ספקי שירותים סלולריים כדי לקשר את תחנות הבסיס אחורה אל לב הרשת (Backhaul) . סרגון היא חברה ציבורית ומניותיה נסחרות בנאסד"ק תחת הסמל CRNT.
לוק קליאן מארג 7
היסטוריה
כאשר סינג הפך לראש הממשלה, הוחלט כי מעון זה בו רג'יב גנדי שכן, ישמש כמקום מגוריו הקבוע של ראש ממשלת הודו כדי להבטיח כי כל ראשי הממשלה יתגוררו לאותו בית עם כניסתו לתפקיד. הודעה ממשלתית ב־30 במאי 1990, הגדירה את המתחם הזה רשמית כמעונו הרשמי של ראש ממשלת הודו.
סרגון נטוורקס
היסטוריה
סרגון נוסדה בשנת 1996 בשם Giganet על ידי שרגא כץ וינון ברכה. ההשקעה הראשונית הגיעה מהאחים יהודה וזהר זיסאפל מקבוצת רד-בינת.
בשנים הראשונות פיתחה החברה ציוד אלחוטי שנועד לתת פתרון לחברות המתחרות לחברות הבזק המקומיות (CLEC) בעקבות פתיחת שוק התקשורת לתחרות במדינות רבות במערב. חברות אלו היו זקוקות לפתרון חלופי לקווי התקשורת שנפרסו על ידי חברות הבזק השונות. בין השנים 1998 ל-2000 מכירות החברה צמחו כך שבשנת 2001 החברה הגיעה לראש רשימת החברות הצומחות בישראל של פירמת רואי החשבון דלויט (Fast50). בשנת 2000 הונפקה החברה בבורסת נאסד"ק. כחלק מההנפקה נאלצה החברה לשנות את שמה לסרגון נטוורקס בגלל התנגדות של חברה פרטית במסצ'וסטס שנקראה Giganet Inc.
ארגון טרור
ארגון טרור הוא ארגון צבאי או מעין צבאי, שמבצע פעולות אלימות במטרה לזרוע טרור. למשל, ניסיון מכוון לרצח של אזרחים או חטיפת אזרחים והחזקתם כבני ערובה תוך איום לרוצחם, במטרה להטיל אימה ולזרוע בלבול, פחד ודמורליזציה בקרב אזרחים, ובכך להפעיל לחץ על שליטי המדינה בה הוא פועל, או לגרום למדינות אחרות להיענות לתביעותיו הפוליטיות: לאומיות, דתיות, אידאולוגיות, חברתיות. פעולות טרור בדרך כלל אינן ממוקדות, כלומר אינן מכוונות כלפי אדם מסוים, אלא כלפי אוכלוסייה שלמה, כך שהטרוריסט לרוב אינו מייחס חשיבות לזהות קורבנותיו ופוגע באופן אקראי.
סרגון נטוורקס
היסטוריה
בשנת 2004 נרשמה סרגון למסחר בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
ארגון טרור
מבוא
ארגונים שונים מוגדרים "ארגוני טרור" על ידי מדינות או גופים בינלאומיים כאשר הם נעדרים זכות לגיטימית להפעיל כוח, וכאשר כוחם מופנה בעיקר כנגד אזרחים. הגדרות אלו שנויות לעיתים קרובות במחלוקת, בעיקר בגלל אי הבהירות השוררת לעיתים קרובות סביב השאלה מיהו בעל הזכות הבלעדית והלגיטימית להפעיל אלימות ביחידת שטח, והאם פעולותיו של ארגון מסוים מכוונות בעיקר נגד האזרחים. טענה רווחת נוספת היא כי מידת התקפות של ההגדרה מעורערת כי המניעים להגדרת ארגונים מסוימים "ארגוני טרור" והימנעות מהגדרה כך של ארגונים דומים יסודה במניעים פוליטיים של הגופים המגדירים. לעיתים קרובות, הגדרת ארגון מסוים כ"טרוריסטי" מבוצעת על ידי בתי משפט במדינה או בארגון בינלאומי, שסמכותם יונקת מסמכות השלטון באותה מדינה — סמכות שיש המערערים עליה.
סרגון נטוורקס
היסטוריה
בשנת 2005 פרש שרגא כץ מניהול החברה והוחלף על ידי עירא פלטי, לשעבר מנכ"ל סיברידג'.
ארגון טרור
מבוא
כמעט כל הארגונים המוגדרים "ארגוני טרור" חולקים על קביעה זו ומגדירים את עצמם "לוחמי חופש" או "ארגון גרילה". הגדרה זו מבוססת בעיקר על דחיית הלגיטימיות של הפעלת האלימות על ידי המדינה האויבת — לעיתים קרובות בטענה כי הארגון אינו מכיר במדינה או בלגיטימיות של השלטון הקיים בה; ובדרך כלל גם על הטענה שכל או רוב אזרחי מדינת האויב הם חלק מהכוח הלוחם נגדו.
סרגון נטוורקס
היסטוריה
בסוף שנת 2017 נמחקה החברה מהמסחר בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
ארגון טרור
מבוא
דוגמה מוקדמת בולטת לחילוקי־הדעות ביחס להגדרת ארגונים כ"ארגוני טרור" הן מחתרות האצ"ל והלח"י שפעלו בשנים שלפני הקמת מדינת ישראל. ממשלת בריטניה ושלטונות המנדט הבריטי הגדירו את שני הארגונים כ"ארגוני טרור", אף כי ארגונים אלו פעלו כמעט באופן בלעדי נגד מטרות צבאיות, ולכן אינם עומדים בתנאים המקובלים לארגון טרור על־פי המשפט הבינלאומי או במדינת ישראל שהוקמה אחר־כך בחלק משטח המנדט. בעקבות רצח הרוזן ברנדוט הכריזה ממשלת ישראל על לח"י כארגון טרור.
סרגון נטוורקס
היסטוריה
כיום סרגון עוסקת בייצור ושיווק של ציוד אלחוטי המאפשר קישוריות גבוהה ברשתות סלולר, 5G, רשתות פרטיות, רשתות ארגוניות, ולאסדות קידוח של נפט וגז. מוצרי החברה כוללים אנטנות, ציוד תקשורת, חומרה ותוכנה. מרכז החברה נמצא בראש העין.
ארגון טרור
מבוא
ישנן דוגמאות רבות בהן הגדרת ארגונים מסוימים כ"ארגוני טרור" מצויות במדינות בהן יש מלחמת אזרחים או עימות אזרחי בקנה מידה רחב, וקשה לקבוע באופן ברור כי גורם מסוים מחזיק בזכות בלעדית או לגיטימית להפעיל אלימות בתא שטח מסוים (לדוגמה, במקרה של עימות אזרחי בעקבות בחירות, שתוצאותיהן אינן מקובלות על חלק ניכר מתושבי המדינה). במקרים אחרים, כוחות הצבא ומוסדות השלטון אינם מזוהים באופן ברור ונדמים לאזרחים רגילים, מצב המקשה לקבוע אם הפעולה נגדם כוונה להטיל אימה באוכלוסייה האזרחית, או לפגוע במטרה צבאית.
סרגון נטוורקס
היסטוריה
בשנת 2011 רכשה מחברת Eltek הנורווגית את חברת הבת שלה, Nera, ב-48.5 מיליון דולר. בשנת 2013 תבעה סרגון את אלטק על נזקים של 21.5 מיליון דולר בתהליך הרכישה.
ארגון טרור
מבוא
דוגמאות אחרות בהן קשה מאוד להגדיר ארגון כ"ארגון טרור" הן כאלו בהן נחתם הסכם בין מדינה לארגון מסוים (לדוגמה, בין בריטניה למחתרת האירית), ובעקבותיו משונה הגדרת הארגון; תדירות, מלווה ההסכם בהכרה בארגון או בנציגיו כשליטים ביחידת שטח, קשירת קשרים דיפלומטיים, וכדומה. לעיתים, הגדרתו של ארגון עשויה להשתנות לאורך זמן. כך, לדוגמה, המגעים בין נציגי מדינת ישראל לראש ארגון אש"ף, יאסר ערפאת הובילו ב-1995 לשינוי הגדרתו של אש"ף כ"ארגון טרור" והענקת לגיטימציה לשליטתו בחלק משטחי הגדה המערבית ורצועת עזה. סדרה ארוכה של פעולות נגד אזרחי מדינת ישראל הובילה בתחילת שנות ה-2000 לשינוי נוסף בהגדרתו של יאסר ערפאת, שהוצג פעם נוספת על ידי ממשלת ישראל כ"טרוריסט".
הבעייתיות הכרוכה בהגדרת השליט הלגיטימי ביחידת שטח מסוימת הובילה את חלק מהגורמים המגדירים ארגוני טרור להתעלם משאלה זו, או לבסס את ההכרעה בה על קונצנזוס בינלאומי מסוים (הכרה בינלאומית רחבה), ולהתמקד בעיקר בתנאי השני: הפעולה המכוונת בעיקר נגד אזרחי מדינה מסוימת.
חחח
חְחְחְ היא צורת ביטוי נפוצה בסלנג אינטרנטי עברי, המביעה צחוק, או מנגד זלזול, לעג וגיחוך. גזרון הביטוי נובע מהצליל הנשמע כאשר אדם מגחך וכיום ניתן למצוא את השימוש בו גם בעל פה בתקשורת פרונטלית. המילה "חחח" היא אונומטופיה, אחת מתוך מספר צורות שהתפתחו לתיאור הבעות גוף ממשיות בטקסט, בדומה ל"פףףף" ו"ממממ".
ניתוח
בספרו "מילון הסלנג המקיף" משנת 2005 הגדיר הבלשן והמילונאי הישראלי רוביק רוזנטל את הביטוי כך: "חְחְחְחְ - ביטוי של לעג ובוז [...]; מקובל באינטרנט, מספר הפעמים בהם מופיעה ח' מעיד על מידת הלעג". "חחח" היא צורה או מילה דינמית, ואורכה אינו קבוע אלא משתנה: היא יכול לנוע מ"ח" בודדת המביעה גיחוך קל או עלבון, ועד "חחחחחחחח" משתלשלת ונמשכת המביעה צחוק עז במיוחד.
בוויקימילון ניתן הפירוש "מילת גיחוך או צחוק הנמצאת בשימוש בעיקר בפורומים ובצ'אטים. לרוב האות חי"ת נכתבת יותר מפעמיים." גם במילון המקוון "מילוג" ניתנו שני פירושים: קריאת זלזול והבעת צחוק בכתב.
שימושים
הצורה "חחח" יכולה להופיע ולהשתלב בין כל איברי התחביר במשפט כהפוגה קומית בין התכנים.
בשנת 2017 חקרו ססיל פטיז'אן ואטיאן מורל את השימוש בביטויי צחוק כגון "חחח" בשיחות ווטסאפ, על בסיס ניתוח של שיחות ווטסאפ בחלק הדובר צרפתית של שווייץ. הם בדקו כיצד הדוברים משתמשים בביטויי הצחוק ככלי לניהול שיחה בפלטפורמה אסינכרונית, שבה בשונה משיחה פנים אל פנים, הודעה חדשה של דובר לא בהכרח מגיעה כתגובה להודעה הקודמת של העמית לשיחה. במחקר עלה כי אופן השימוש בביטויי צחוק במהלך שיחה מסייע הן לניהול תור בשיחה בין הדוברים, והן למעבר בין נושאים. ישנה חשיבות לשאלה האם ביטוי הצחוק מגיע כהודעה נפרדת או כחלק מהודעה ארוכה יותר הכוללת התייחסות נוספת לדברים. לרוב, הודעת צחוק בודדת מעידה מצד אחד על כך שצפויה הודעה נוספת של אותו דובר, וכמו כן הודעה בודדת שלאחריה מגיעה הודעה הכוללת התייחסות נוספת מעידה על שינוי נושא או אף על סיום שיחה. הודעה שמתחילה בביטוי צחוק ולאחריו התייחסות נוספת מעידה לרוב על העברת תור הדיבור לבן השיח, וכמו כן הודעות המשלבות ביטוי צחוק והתייחסות נוספת מאפשרות לבן השיח להמשיך בנושא הנוכחי. כמו כן, עלתה במאמר ההבחנה כי השימוש בביטויי צחוק במהלך שיחה, ובפרט שימוש נכון ובזמנים המתאימים, משמש גם ככלי של הדובר להצגת שליטתו ביכולת התכתבות ברשת.
קבלה בחברה
מקור הביטוי אינו ידוע, אך ניתן להניח שהוא הומצא על ידי מקלידים צעירים בימי פריחת הרשת הישראלית. כיום השימוש החברתי נפוץ מאוד ושגור במרחבי השיח השונים ובעיקר ברשתות החברתיות כביטוי המעשיר ומרחיב את אפשרויות ותחומי ההבעה בשפה העברית.
מבדיקה שבוצעה על ידי אתר וואלה לרגל פורים 2016, מנתוני בלוגים, פורומים, תגובות ורשתות חברתיות, 20 מיליון פוסטים בשנה בעברית משתמשים בצירוף "חחח" על צורותיו השונות. בבדיקה נבדק גם איזו וריאציה של הביטוי היא הנפוצה ביותר כאשר "חחח" נדגם כנפוץ ביותר עם 16.5% מהפוסטים, לאחריו "חחחח" עם 15.65% ואחר כך "חחחחח" עם 12.85%.
שימושים מקבילים בשפות אחרות
באנגלית ראשי התיבות LOL ("Laughing Out Loud" - צוחק בקול חזק) היו נפוצות מאוד בראשית ימי האינטרנט בצ'אטים מקוונים. מבדיקה שערכה רשת פייסבוק בשנת 2015 עלה כי הביטוי "haha", שבדומה לביטוי העברי "חחח" ניתן להכפלה מספר רב של פעמים, תופס תאוצה ותופס את מקומו של הביטוי הוותיק "LOL", כאשר ב-51% מהמקרים בהם משתמשים הביעו צחוק באמצעות ביטוי סלנג אינטרנט השימוש היה בביטוי "haha" (עם 13% נוספים לצירוף "hehe"), בעוד ש-LOL נדחק עד לכ-2% (עם כ-34% נוספים של שימוש באימוג'י).
כבר בשנת 2008 בוצע מחקר על השימוש של בני נוער בפלטפורמות מסרים מיידיים ועל מאפייני הדיבור בהן, על בסיס התכתבויות של 72 נערים. אחד הנושאים שנבדקו הוא עד כמה נפוץ השימוש בביטוי LOL לעומת haha ו-hehe. בבדיקה עלה כי השימוש הנפוץ ביותר מבין שלוש הצורות הוא בצורה haha עם כ-70% מהמופעים, בעוד LOL מופיע בכ-20% מהמקרים. כמו כן עלה כי ככל שקבוצת הגיל עולה כך השימוש ב-haha הופך יותר ויותר נפוץ והשימוש ב-LOL הופך יותר נדיר, כאשר בקבוצת הגיל הצעירה ביותר, 15-16, סדר הגודל של השימוש בשתי הצורות דומה. לפי החוקרים, המשתמשים המבוגרים יותר, שלהם החשיפה הארוכה ביותר לפלטפורמות מסרים מיידיים, ככל הנראה "נגמלו" עם הזמן מחלק מצורות הכתיב הנפוצות בפלטפורמות אלו ועברו לצורות כתיב "שמרניות" יותר.