cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
התנועה הפנומאנית
התנועה הפנומאנית (בפינית Fennomania, חיבור שמה הלטיני של פינלנד, Fennia, והמילה היוונית "מאניה" - "שגעון") הייתה התנועה הפוליטית החשובה ביותר בדוכסות הגדולה של פינלנד במאה ה-19.
חברי התנועה, ה"פנומאנים", הקימו לאחר מלחמת קרים את המפלגה הפינית, שהעלתה על נס את השפה והתרבות הפינית, מתוך רצון להוציאן מהמעמד הכפרי אל קדמת הבמה הפוליטית והתרבותית, ולבסס את מעמדה של הפינית כשפת לאום מרכזית. מול תנועה זו התעוררה בקרב האוכלוסייה השוודית תנועה שנקראה "סבקומאנית", שניסתה להגן על האינטרסים של המיעוט השוודי ועל קשריו עם שאר העולם הגרמאני.
רבים מהפנומאנים דיברו בעצמם שוודית כשפת אם. אלה למדו את השפה הפינית ואימצו אותה, מתוך מטרה להפוך את הפינית לשפת האם של דור ההמשך. חלק מחברי התנועה הפנומאנית באו מבתים דו-לשוניים, בהם דיברו פינית או פינית ושוודית כאחד. לחלקם היו שמות משפחה שוודיים. בשלהי המאה ה-19 רוב הפנומאנים אימצו שמות פרטיים פיניים שהתאימו לשמותיהם הפרטיים המקוריים וכמן כן שמות משפחה פיניים, לפעמים תרגום לפינית של שמות המשפחה השוודיים. בשנים האחרונות של המאה ה-19 והשנים הראשונות של המאה ה-20 התנועה הפנומאנית התפצלה לשתי מפלגות פוליטיות: המפלגה הפינית הצעירה והמפלגה הפינית הישנה.
סיסמה
לאדולף איוואר ארבידסון, אולי בהשראה מיוהאן וילהלם סנלמן, מיוחסת סיסמתם של הפנומאנים (עדיין בשוודית):
כלומר:
בועז עברון
בועז עברון (6 ביוני 1927 – 15 בספטמבר 2018) היה עיתונאי, סופר, פובליציסט ומתרגם ישראלי.
שנותיו המוקדמות ונעוריו
עברון נולד בירושלים בשם בועז המבורגר לדוד ולשרה המבורגר. אחיו הצעיר הוא פרופסור יאיר עברון. בהיותו בן שנתיים, עברה המשפחה לתל אביב, ועברון סיים את לימודיו התיכוניים בגימנסיה הרצליה. בעת היותו בן 16 נחשף לראשונה לאתוס הילידי של יונתן רטוש והתנועה ה"כנענית".
ב-1944 הצטרף לשורות "ההגנה" ולמשטרת היישובים העבריים, והוצב לשמירה בקיבוץ ניר דוד.
ב-1946 החל בלימודי היסטוריה וסוציולוגיה באוניברסיטה העברית, ובמהלכם, על רקע פעולות הדיכוי של השלטונות הבריטים לאחר פיצוץ מלון המלך דוד, נטש את "ההגנה", והצטרף כעבור כשנה ללח"י. באותה שנה נסע ללמוד בארצות הברית, והיה פעיל בסניף לח"י שם, עד לפירוקו.
פעילותו הפוליטית והעיתונאית
ב-1951 שב ארצה, והיה חבר התנועה ה"כנענית" למשך כחודשיים-שלושה, עד שפרש ממנה על רקע חילוקי דעות אידאולוגיים. ב-1954 החל לעבוד בעיתון "הארץ".
ב-1964 עבר מ"הארץ" ל"ידיעות אחרונות", ועבד במערכת העיתון עד 1992. עברון הקים, יחד עם עמוס קינן, חיים חפר ודן בן אמוץ, את המוסף "ציפור הנפש". המוסף, שתקף את ממסד מפא"י והביע דעות שמאליות, לא עמד בקנה אחד עם נטייתו הממסדית של העיתון, ונטיותיו הימניות של העורך הרצל רוזנבלום, ולכן החליטו עורכי העיתון להפסיק את הופעתו. בתגובה, החליטו עברון, קינן, בן אמוץ וחפר להוציא אותו כעיתון עצמאי תחת השם "ציפור הנפש". העיתון יצא לאור מספר שבועות בתחילת 1965, אך לא הצליח לעמוד מבחינה כלכלית, ונסגר. במסגרת עבודתו ב"ידיעות אחרונות" כמבקר תיאטרון ופובליציסט בכיר של העיתון, הוא היה במשך שנים רבות בין העורכים של עמודי האמצע של המוסף הפוליטי ביום שישי, לצדם של עמוס קינן וחיים חפר. עמודים אלו כונו "פתחלנד" וכן "השובך האדום" בשל אופיים השמאלי. עברון כתב מאמרים רבים בנושאים חברתיים ולאומיים.
בין 1971 ל-1972 היה מנהלו בפועל של בית הספר הגבוה לאומנויות הבמה "בית צבי". בין השנים 1972 ל-1974 היה חבר "המועצה הציבורית לתרבות ואמנות", ובמסגרתה ייסד ב-1973 את המפעל לתרגום ספרות מופת, ועמד בראשו עד 2010. יזם את הסדרה "שירת תור הזהב בספרד", היוצאת בהוצאה לאור של אוניברסיטת תל אביב.
בועז עברון לימד במשך שנים רבות בחוג לתיאטרון של אוניברסיטת תל אביב.
ספרו החשוב ביותר הוא "החשבון הלאומי", שהופיע ב-1988 לראשונה. בספר מציע עברון גישות חדשות בתנועה הציונית. לספר הופיעו מהדורות נוספות ובהן תיקונים בהתאם להתפתחויות.
חיים אישיים
עברון נישא ב-1948 למרים רובינשטיין, ממנה התאלמן באפריל 2016. לשניים נולדו שני בנים, ובהם המחזאי גלעד עברון שנפטר באוקטובר 2016.
ב-15 בספטמבר 2018, בגיל 91, נפטר עברון. נקבר בבית העלמין האזרחי מנוחה נכונה כפר סבא.
אומה (עיר)
אומה היא עיר-מדינה שומרית, כיום האתר הארכאולוגי תל-ג'וחה (Tell Jokha). העיר שכנה בדרום מסופוטמיה, על הגדה הצפונית של תעלת שט-אל-חי, מול עיר המדינה השומרית לגש. העיר הייתה מיושבת עוד בתקופה הכלקוליתית.
היסטוריה
בתקופה השומרית הייתה אומה יריבתה העיקרית של לגש שכנתה. בסוף המאה ה-26 לפנה"ס (על פי הכרונולוגיה התיכונה) נכבשה על ידי אֵאַנַתוּם הוא הציב  את מצבתו כאבן גבול בין שתי הערים היריבות.  בתחילת המאה ה-24 כבש שליט אומה  לוגלזגיסי את לגש והחריבה. לוגלזגיסי העביר את בירתו מאומה לארך וכבש ערים שומריות רבות, שלטונו ארך 25 שנים. לבסוף נוצח על ידי סרגון הגדול שליט אכד. מתקופתו נמצאו בחפירות אסטלות עשויות דיאוריט.
ארכאולוגיה
האתר נתגלה ונחקר לראשונה ב-1854 על ידי ויליאם לופטוס (William Loftus) מאוניברסיטת פנסילבניה ולאחר מכן על ידי אנדרה. בשנת 2003 בעקבות מלחמת עיראק, האתר נבזז על ידי בוזזים אשר חפרו בורות כדי לשדוד את הממצאים, האתר הארכאולוגי נהרס.
פרימיטיביות
בשיח האבולוציוני והאנתרופולוגי, פְּרִימִיטִיבִיוּת (מהמילה "פרימוס" שמשמעותה "ראשון") היא אפיון הנקשר למינים אלה ואחרים, או תכונות, השייכים לאוסף פרטים קדמוני, ולדרגה התפתחותית קדומה או ראשונית, ביחס למתבונן או לשלב היסטורי או ביולוגי נתון. סיווגו של אורגניזם - או מעשה אמנות - כפרימיטיבי מציין את היותו פחות מורכב משלבים אפשריים מאוחרים יותר של אותו מין.
השימוש במונח בקרב כמה ביולוגים התפתחותיים דעך, מאחר שהוא לכאורה מציג את האבולוציה כ"סולם" שבו כל תוספת חדשה שמתגלה מציבה את קודמתה כנחותה ממנה, ויצור חדש יכול להיות עליון ביחס לזה שבמדרגה הקדומה יותר. הפרשנות התאורטית המצומצמת הזו נענית בטענה הנגדית, שלפיה הרבה אורגניזמים מורכבים דווקא אינם איכותיים יותר מאורגניזמים פשוטים שקודמים להם כרונולוגית. הדוגמה הבולטת - חיידקים קדומים, נחשבים כפרימיטיביים בשעה שהם מסוגלים לשגשג בסביבות קיצוניות מגוונות בהרבה מאלו שמאפשרות לאדם - לכאורה מין מתקדם - לשרוד. השימוש בדיכוטומיה אלטרנטיביות כ"פשוט" מול "מורכב" מאפשר לפיכך מתן עדיפות להתבוננות ביחס שבין "סדרות", על-פני יחס שבין "דרגות" - של התהליך האבולוציה.
בהתייחסות לתרבות, תרבות פרימיטיבית נדונה כיחידה תרבותית שנעדרים ממנה סממנים מהותיים של מודרניות, או כתב. הסתכלות זו הייתה בשימוש אצל מערביים שביקשו לחקור את החברות החדשות שאותן גילו או כבשו. כיוצא מכך, התואר "פרימיטיבי" משמש ככינוי גנאי לאדם המחזיק בתפיסות ובדעות שאינן נחשבות ל"מודרניות", כמו הומופוביה וסקסיזם. גישה שקוראת לצפייה בעולם השלישי כבעל-ערך עדיף מזה המערבי קרויה פרימיטיביזם.
אליה שפירא
רבי אליה שפירא (ה'ת"ך, 1660 בערך – ח' בניסן ה'תע"ב, 14 באפריל 1712) היה דיין, ראש מתיבתא ודרשן מפראג, פוסק ומחבר הספרים אליה רבה ואליה זוטא על ספרי הלבושים.
חייו
נולד בפראג לרבי בנימין וולף, דרשן ודיין בפראג, ולימים ראב"ד פראג ורב מדינת בוהמיה. בצעירותו נסע לפולין ולמד תורה בקאליש, מפי רבי אברהם אבלי גומבינר, בעל מגן אברהם, וכן למד בפראג אצל רבי שמואל הלמן, מדייני העיר. רבו המובהק היה סבו (אבי אביו) רבי אהרן שמעון מפראג (מופיע בספרות ההלכה בשם מהר"ש מפראג), שהיה מרא דאתרא, אב"ד וראש הישיבה בפראג. בספריו מזכיר הוא רבות את סבו בשם "זקיני הגאון".
בשנת ה'תמ"ח (1688) בערך, התמנה לרב העיר, וכיהן שם לכל הפחות עד ה'תנ"ה (1694). לאחר מכן שב לפראג והתמנה שם לדיין בבית הדין הראשי של הקהילה, שכונה "מורה שוה". בשנת ה'תנ"ט (1699) בערך הוזמן בידי קהילת טיקטין בפולין לכהן כרבם, על מקומו של רבי אריה לייב סירקיש שעבר לקראקא. אולם, חלוקות הדעות אם אמנם נסע לטיקטין וכיהן שם כרב (ולאחר מכן שב לפראג), או שדחה את ההזמנה ונותר בפראג.. בפראג שימש, מלבד כהונתו כדיין, גם כראש ישיבה ודרשן.
נפטר בחיי אביו ב-ח' בניסן ה'תע"ב (14 באפריל 1712), ונקבר בבית הקברות העתיק בפראג.
חיבוריו
חיבורו אליה זוטא שהוא פירוש קצר על ספרי לבוש התכלת ולבוש החור (מקבילים לחלק אורח חיים בשולחן ערוך) לרבי מרדכי יפה, נדפס בחייו בשתי מהדורות (פראג תמ"ט, פראג תס"א), ומאז נדפס במהדורות ה"לבוש".
חיבורו אליה רבה שהוא הפירוש הארוך, נכתב אף הוא על סדר ה"לבוש". הספר לא נדפס בחיי המחבר אלא לאחר מותו בידי תלמידיו. כתב היד המקורי אבד בשריפה גדולה בפראג בשנת תקי"ד (1754) יחד עם ספרים נוספים של המחבר שאבדו, והפירוש השתמר רק בהעתק אשר לפי עדות המוציא לאור היה חסר ומטושטש. התלמידים שינו מכוונתו המקורית של המחבר, ובמקום להדפיסו בצמוד לספר ה"לבוש" הדפיסוהו בצמוד לשולחן ערוך. דבר זה גורם לעיתים לאי-הבנה, באשר דברי "אליה רבה" נסובים על דברי ה"לבוש" ולא על דברי ה"שולחן ערוך". מאוחר יותר נדפס "אליה רבה" כספר בפני עצמו. במהדורות מודרניות הודפס החיבור על דברי ה"לבוש", במתכונתו המקורית.
שני הספרים נחשבים לספרי יסוד בפסיקה האשכנזית, והמשנה ברורה מביא אותו תדיר כמקור הפסיקה ההלכתית שלו.
משפחתו
נשא לאשה את דאבריש, בתו של ר' עזריאל בונדי, מפרנסי יהדות פראג. אחד מבניו, רבי אריה לייב היה אב"ד, ונפטר בחיי אביו בכ"ו בשבט ה'תע"ב. בן נוסף, רבי שמואל, היה ראב"ד פראג, ונפטר בט"ו בשבט ה'ת"ק.
גיסו (בעל אחותו), היה רבי יעקב ריישר, מחבר הספרים "מנחת יעקב", "שבות יעקב", "עיון יעקב", "חק יעקב" ועוד.
אדית גימראי לודוביק
אדית גימראי לודוביק (במקור גֶלְבּ, בהונגרית: Gyömrői Edit; בשמות נישואיה: רני, גליק, אויווארי ולודוביק, בודפשט, 8 בספטמבר 1896 – לונדון, 10 בפברואר 1987) הייתה פסיכואנליטיקאית, משוררת וסופרת הונגרייה-יהודייה.
ביוגרפיה
היא נולדה בבודפשט בשנת 1896 למשפחה יהודית מתבוללת מהמעמד הביניים, כילדתם של יצרן הרהיטים מרק גלב, בעל תואר "יועץ חצר מלכותי" ואילונה פייפר. בשנת 1899 אביה שינה את שם משפחתו לגימראי. הפסיכיאטר אישטוואן הולוש (מקודם איזידור הֶסְלַיין) היה דודה, ובאמצעותו התוודעה אדית לתורתו של זיגמונד פרויד. את הקריירה הספרותית האנטי-מלחמתית שלה החלה בשירים נגד המלחמה בחוג של לאיוש קשאק. ב־5 בדצמבר 1914 התחתנה עם מהנדס הכימיה, לאיוש ארווין רני בבודפשט, אולם הנישואין הסתיימו בגירושין בשנת 1919. בשנת 1917 המירה את דתה לנצרות. בשנת 1918 הצטרפה לחוג יום ראשון. בשנת 1919 ראה אור כרך שיריו הראשון שלה שכותרתו הייתה "שיריה של אדית רני".
בין חבריה היו הרמן ברוך, הנס אייזלר, אגון קיש, אילונה דוצ'ינסקה, אנה לסנאי, בלה באלאז' וארווין שינקו. היא נסעה מווינה תחילה לסלובקיה ואחר כך לקלוז'-נאפוקה. עם זאת, גורשה מרומניה בגלל פעילותה הקומוניסטית. היא הכירה את לאסלו גליק, שעבד במשלחת הסחר הסובייטית בפראג. הם התחתנו במהרה ואז עברו לברלין. גימראי (אז גליק) התגוררה בבירה הגרמנית בין השנים 1923 עד 1933. שם עסקה תחילה בעיצוב שמלות בחברת Neumann Produktion, Hom-Film ו- Tschechowa Film Film, כולל עיצוב בסרטים עבור אליזבת ברגנר. היא פגשה שם את ברטולט ברכט, איליה ארנבורג ואולגה טשצ'ובה. היא הפיקה תרגומים עבור "הפיהרר פרלאג", מוציא לאור של האיגוד המקצועי הקומוניסטי, ועסקה בתרגום ובצילום, וערכה את עיתון המפלגה הקומוניסטית "רוטה הילפה". היא הורחקה מהמפלגה הקומוניסטית הגרמנית בשנת 1934, אך לא נפרדה מרעיונות קומוניסטיים.
במקביל המשיכה בלימודיה הפסיכולוגיים. בשנת 1929 עברה הכשרה אנליטית בניהולו של אוטו פניכל. שהתה חצי שנה בפריז, במהלכה ארגנה את התערוכה הראשונה של הצייר ההונגרי-יהודי לאיוש טיהני בפריז.
מכיוון שהנציגים הרשמיים של ה"איגוד הפסיכואנליטיקאים הגרמני" לא אהדו את השקפותיה הפוליטיות השמאליות של גימראי, נדחתה קבלתה למכון הפסיכואנליטיקאים בברלין, אך היא השתתפה בכל ההרצאות והסמינרים במשך שלוש שנים. גליק אדית העבירה הרצאה במאי 1933 תחת הכותרת "מבוא לניתוח הילדות", וב־20 ביוני 1933 נתנה את הרצאתה הרשמית הראשונה "המקרה של פסאודוגניות עם קיבוע אנאלי".
בשנת 1933 הבריחה חומר ממשפט גאורגי דימיטרוב לשווייץ (לאחר שריפת הרייכסטאג, נעצר דימיטרוב ביחד עם שני קומוניסטים בולגרים נוספים והואשם במעשה. לנאשמים נערך משפט ראווה בלייפציג ודימיטרוב בחר להגן על עצמו, הצליח להעמיד במבוכה את חבר השופטים ולבסוף זוכה מכל אשמה). ואז חזרה אדית גליק לחיות בבודפשט. אחרי ד"ר שמואל רפפורט בשנים 1935–1936, היא טיפלה במשורר אטילה יוז'ף. המשורר התאהב בפסיכואנליטיקאית שלו, וכתב לה, בין היתר, את אחד משיריו היפים ביותר, "הכאב הגדול". בסתיו 1936 הידרדר מערכת היחסים של אטילה יוז'ף עם הפסיכואנליטקאית, והמשורר תקף פעם אחת את אדית גימראי בסכין בגלל אהבתו הנכזבת אליה (שהיא לא נענתה לה). העיתונאי לאסלו אויווארי, ארוסה של אדית, ובהמשך בעלה, לקח את הסכין מהמשורר.
בשל החוקים האנטי-יהודיים, כאנליטיקאית יהודייה וקומוניסטית בשנת 1938, מצבה הפך לחסרת תקנה ומטופליה המשלמים נפסקו, ולכן הפסיקה את הפרקטיקה שלה. היא קיבלה תמיכה כלכלית מארנסט ג'ונס והיגרה עם בעלה בעזרת האנליטיקאי ג'ון ריקמן, אנליסט אנגלי. הם יצאו מטרייסטה באוניה והתיישבו בסרי לנקה ב־8 בפברואר 1939. בעלה מת זמן קצר לאחר מכן מלוקמיה. לאחר מות בעלה היא רצתה לעזוב את קולומבו, אך היא הכירה את אוולין פרדריק צ'ארלס לודוביק, חוקר שייקספיר מאוניברסיטת צ'ארלס לודוביק, וראש האגודה הדרמטית האנגלית (DramSoc) באוניברסיטת קולומבו ואחר כך בפרדניה. לודוביק היה צעיר יותר ממנה בעשר שנים ממוצא: חצי הולנדי וחצי סינהלי. בשנת 1942 התחתנה עם לודוביק.
בספטמבר 1956 עבר ללונדון. שם הקימה עד מהרה את הפרקטיקה האנליטית שלה ועבדה עד גיל שמונים. היא הייתה חברה באיגוד הפסיכואנליטי הבריטי, חברה בחוג של אנה פרויד, והפכה עמיתה במרפאת המפסטד (כיום מכון אנה פרויד). השתתפה בהכשרת אנליסטים ובקונגרסים בינלאומיים. אחד המחקרים הידועים ביותר שלה היה מקרה של נערה צעירה ששרדה מחנה ריכוז, שתורגם למספר שפות. בשנת 1960 כתבה מחקר בן שלושים עמודים בנושא "גברת ג'ויס אדוארדס". בשנת 1985, כאשר בעלה נפטר, היא עברה לבית של עמיתיה וחבריה, אן-מארי וג'וזף סנדלר בלונדון. היא נפטרה שנתיים לאחר מכן בגיל 91.
בידאמאן (סדרת טלוויזיה)
בידאמאן (ביפנית: ビーダマン, באנגלית: B-Daman) היא סדרת אנימציה יפנית שעוסקת בצעצועים מדברים ששמם "בידאמנים" ובילדים שמשחקים בהם, הנקראים "בידאים". בידאמאן נראה לראשונה ביפן ב-1993, ומאז יצאו מגוון סדרות שונות של בידאמאן. בישראל יצאו רק שתי הסדרות האחרונות, "בידאמאן: עולם של מסתורין", וסדרת ההמשך, "בידאמאן: פיצוץ אש". באמריקה וביפן הבידאמאן נעשה משחק אמיתי. "בידאמאן: עולם של מסתורין" יצא בשנת 2011 ביפן, ובשנת 2013 בישראל, ו"בידאמאן: פיצוץ אש" יצא ב-2012 ביפן וב-2015 בישראל. ישנם 3 מצבים שעוזרים לבידאמאן: כוח, שליטה ואש מהירה. בכל הסדרות הופיעו מצבים כאלה.
עלילה
עולם של מסתורין
פיצוץ אש
הסדרה עוסקת בנער ושמו קיימן, שחולם חלום על בידאמאן, ולמחרת הוא נחשף לעולם הבידאמאן, ומתחיל לשחק בבידאמאן, בסוג חדש של קרבות הנקרא קרב רחוב. סאמורו, שמגיע לקרסטלנד כדי לברר על סוג הקרב החדש, פוגש בקיימן וחבריו, ומספר להם על אש צולבת. הם מחליטים לארגן טורניר כזה בקרסטלנד, אבל הגראנד B- מאסטר, רומה, מגלה זאת, ומחרים את אש צולבת. מאוחר יותר מחזיר את הטורניר, ומעניק פרסים למנצחים כמו שולחנות משחק או הפרס להיות ה B מאסטר של האזור המזרחי. קיימן מנצח, ונהיה בשליטה מוחית של רומה, אך רומה מחזיר לקיימן את הזיכרון, וזה מה שגורם לקיימן להיות בשליטת רומה. בסוף הוא חוזר לעצמו וכל זכרונו שב אליו. במהלך הסדרה מגלים על האגדה המיסטית על 4 קצוות קרסטלנד והחיות המיסטיות. בסוף משיגים את פיניקס, ואיתו עושים טורניר שנקרא "גראנד פרי הפיניקס, אש צולבת". קיימן זוכה והכול חוזר להיות נורמלי. רומה נותן לקיימן להיות הגראנד B- מאסטר, וקיימן מחליט על טורניר שבסופו יוכרז B-מאסטר דרומי.
עונת המעשרות
המשניות הראשונות במסכת מעשרות עוסקות בשלבי גידול שונים המחייבים בהפרשת תרומות ומעשרות.
במשנה הראשונה במסכת נאמר כך:
מהמשנה עולים שני כללים. מהכלל הראשון עולה התנאי שכדי להתחייב, הגידול צריך להיות בגדר אוכל למעט צמחים שאינם משמשים לאכילה כגון עלים שמיועדים להכנת צבע. בכלל השני המשנה מבארת שהגידול מתחייב רק ברגע שהוא ראוי לאכילה ולא לפניו.
אם כן, קיימים שני מצבים שונים:
משניות ב'- ד' מפרטות את המועד הזה בפירות שונים שכאמור אינם ראויים בתחילת גידולן ולכן עונת המעשרות שלהן בהתאם למצבם. אם כן, עונת המעשרות הוא הזמן שבו הגידול מגיע לכלל הגדרת אוכל, דבר המשתנה בין גידול לגידול. וכן כתב הרמב"ם :
וכן פסק ה:
יואנס קסיפילינוס
יואנס קסיפילינוס (ביוונית: Ἰωάννης Ξιφιλῖνος, בלטינית: Ioannes Xiphilinus) היה נזיר ביזנטי שכתב תקציר (אפיטומה) לספרו של ההיסטוריון דיו קסיוס "תולדות רומא" (Ῥωμαϊκὴ Ἱστορία, Historia Romana). הוא חי בקונסטנטינופוליס במחצית השנייה של המאה ה-11, והיה אחיינו של הפטריארך יואנס השמיני מקונסטנטינופוליס.
בן-ציון אריה לייבוש הלברשטאם
הרב בן-ציון אריה לייביש הלברשטאם (נולד בג' באייר ה'תשט"ו (1955), ארצות הברית) הוא האדמו"ר הנוכחי של חסידותבאבוב.
ביוגרפיה
נולד לאדמו"ר רבי שלמה הלברשטאם (השני) ולרבנית פריידא, בת רבי אריה לייבוש רובין, האדמו"ר מטומשוב. בשנת ה'תשל"ה (1975) נישא לקרובת משפחתו העסא, בתו של הרב מנחם מנדל רובין, האדמו"ר ממוזשאי. בני הזוג התגרשו כעבור כשנתיים. נישא בשנית לרוזה, בת ר' משה צבי ווקסמן, ולזוג נולדו 12 ילדים.
לאחר פטירת אביו האדמו"ר רבי שלמה בשנת ה'תש"ס (2000), הוכתר על ידי אחיו האדמו"ר רבי נפתלי צבי הלברשטאם כרב הצעיר של קהילת באבוב. לאחר פטירת אחיו בשנת ה'תשס"ה (2005), הוכתר לאדמו"ר על ידי רוב חסידי באבוב. כשליש מהחסידים הכתירו כאדמו"ר את אחיינו רבי מרדכי דוד אונגר, חתן אחיו האדמו"ר רבי נפתלי צבי. בפסק דין שניתן בבוררות בין שני הצדדים נקבע כי חצרו של רבי בן ציון היא היחידה שיכולה להיקרא בשם "באבוב" ללא שם לוואי.
קהילותיו
מרכז חצרו בבורו פארק שבניו יורק. קהילות של חסידיו קיימות גם במונסי, לייקווד, ויליאמסבורג, לינדן, לונדון, אנטווערפן ועוד. בישראל יש לחסידות קרייה בבת ים ("קריית באבוב"), וכן קהילות בערים בני ברק, ירושלים ביתר עילית אשדוד ואלעד וחיפה. בקנדה ישנן קהילות במונטריאל ובטורונטו.
דברי תורתו מופיעים מדי שבוע תחת הכותר אמרי קודש.
מוני כץ
מוני כץ (נולד בשנת 1965) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף. שימש מפקד מפקדת העומק, מפקד המרכז הלאומי לאימונים ביבשה, מפקד עוצבת הגליל, מפקד עוצבת המפץ ובמקביל ראש מטה מפקדת העומק.
ביוגרפיה
כץ נולד בבת ים, גדל בירושלים ובהמשך בנוה מונוסון. התגייס לצה"ל בשנת 1983, ושובץ בחטיבה 500 בחיל השריון. בהיותו חניך בקורס מפקדי טנקים, החליט לפרוש מהקורס ולעבור ליחידת שלדג. השלים בה מסלול לוחם, ויצא לקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס שב ליחידה ומונה למפקד צוות. בהמשך שימש כמפקד פלגת לוחמים ביחידה. במסגרת היחידה השתתף במבצעים רבים, ובהם, מבצע עיניים ירוקות ובמספר מבצעים להעלאת יהודי אתיופיה. בשנת 1989 השתחרר מצה"ל, ועשה תואר ראשון בפיזיקה באוניברסיטה העברית בירושלים. לאחר לימודיו עבד כמתכנת בחברת אמדוקס במשך כשנה. בשנת 1993 חזר לשירות הקבע, כקצין בשלדג, והשתתף בין היתר במבצע דין וחשבון. בשנת 1994 מונה למפקד סיירת גבעתי, ושימש בתפקיד עד שנת 1996. בהמשך שירת כסגן מפקד גדוד שקד בין השנים 1996–1997. לאחר מכן יצא ללימודי תואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת תל אביב.
בשנת 1998 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד רותם, ושימש בתפקיד עד שנת 2000. בהמשך שירת כראש ענף חי"ר במל"י בין השנים 2000–2001. לאחר מכן מונה למפקד יחידת שלדג, ושימש בתפקיד בין השנים 2001–2003. במהלך תפקידו הוביל את היחידה בפעילות מבצעית כנגד הטרור הפלסטיני באינתיפאדה השנייה ביהודה ושומרון, בין היתר במבצע "שירת הברבור" בו היחידה יחד עם הימ"מ והשב"כ הרגו ארבעה מבכירי הזרוע הצבאית של החמאס בשכם.
בשנת 2003 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבה 5, ושימש בתפקיד עד שנת 2005, במקביל היה חניך במכללה לביטחון לאומי במחזור ל"ב (2005-2004). בהמשך מונה למפקד החטיבה הצפונית ברצועת עזה בין השנים 2005–2007. לאחר מכן מונה לקצין אג"ם של פיקוד המרכז בין השנים 2007–2009. ב-28 ביולי 2009 מונה למפקד חטיבת גבעתי, תפקיד בו שירת עד 15 ביוני 2011.
ב-7 ביולי 2011 הועלה לדרגת תא"ל ומונה למפקד עוצבת המפץ, בשנת 2012 מונה במקביל לראש מטה מפקדת העומק, והיה שותף להקמת המפקדה, בתפקידיו שימש עד שנת 2013. ב-28 בנובמבר 2013 מונה למפקד עוצבת הגליל, תפקיד אותו מילא עד 2 באוגוסט 2015. לאחר מכן יצא ללימודים בוושינגטון. ביולי 2016 מונה למפקד המרכז הלאומי לאימונים ביבשה, ושימש בתפקיד עד מאי 2017. ב-11 במאי 2017 הועלה לדרגת אלוף ומונה למפקד מפקדת העומק, ב-18 באוגוסט 2020 סיים את תפקידו ויצא לחופשת פרישה מצה"ל.
יורש העצר של דובאי
נסיך הכתר של דובאי (בערבית: ولي عهد دبي) הוא יורש עצר של דובאי.
מוני כץ
חיים אישיים
כץ אב לארבעה ילדים. בעל תואר ראשון בפיזיקה מהאוניברסיטה העברית בירושלים, ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת תל אביב.
יורש העצר של דובאי
יורש העצר הנוכחי של דובאי הוא שייח' חמדאן בן מוחמד בן ראשיד אל מכתום (בערבית: حمدان بن محمد بن راشد آل مكتوم) (נולד ב-14 בנובמבר 1982).
מילון
מילון הוא כלי לאיסוף, להגדרה ולביאור של אוצר המילים של שפה מסוימת. סוג נוסף של מילון הוא מילון דו-לשוני, המכיל את אוצר המילים של שפה מסוימת, כשלכל מילה ניתנות מקבילותיה בשפה אחרת. מילון עברי-אנגלי למשל, הוא מילון שמכיל את אוצר המילים של השפה העברית, ולכל מילה עברית מוצגות מקבילותיה באנגלית. בשפות שהכתיב שלהן רחוק מלהיות פונטי, כלומר אינו משקף את אופן הגיית המילה, כוללים המילונים לעיתים גם מידע על אופן הגיית המילה.
יונה יקיר
יונה עמנואלוביץ' יקיר (ברוסית: Иона Эммануилович Якир; 3 באוגוסט 1896 - 11 ביוני 1937) היה מצביא רוסי סובייטי ממוצא יהודי, מפקד ארמייה מדרגה ראשונה בצבא האדום (הדרגה השנייה בבכירותה בצבא האדום של אותה תקופה, זוטרה רק למרשל ברית המועצות), שהוצא להורג בימי הטיהורים הגדולים.
מילון
בנוסף למילים והגדרותיהן, כוללים המילונים לעיתים תיאור האטימולוגיה של המילים. להמחשת השימוש במילה כולל המילון לעיתים משפטים לדוגמה, או מובאות מהספרות.
יונה יקיר
ראשית דרכו
יונה יקיר נולד בעיר קישינב שבבסרביה (כיום במולדובה) לרוקח יהודי. עקב שיטת הנומרוס קלאוזוס שהגבילה כניסתם של סטודנטים יהודים לאוניברסיטאות ברוסיה הצארית, נאלץ יקיר ללמוד מחוץ לרוסיה. את השכלתו רכש באוניברסיטת בזל שבשווייץ. בעת מלחמת העולם הראשונה שב יקיר לרוסיה ועבד במפעל של תעשייה צבאית בעיר אודסה. ולאחר מכן למד במכון טכנולוגי בחרקוב. כתוצאה ממוראות המלחמה נמשך יקיר לתנועתו של לנין. בשנת 1917 שב יקיר לקישינב והצטרף למפלגה הבולשביקית. יקיר נטל חלק בניסיון השתלטות בולשביקית על בסרביה. ב-1918 התערבו הרומנים בעימות בבסרביה ולבסוף השתלטו על חבל ארץ זה וגברו על ההתנגדות הבולשביקית.
מילון
מילונים רבים מלווים את הטקסט באיורים, הממחישים את ההגדרה הטקסטואלית של המילה. במילון ויזואלי מרכז הכובד עובד אל האיור, שעל חלקיו נכתבות המילים שאותן מתאר האיור.
יונה יקיר
בימי מלחמת האזרחים
עד למלחמת האזרחים שפרצה ברוסיה בעקבות מהפכת אוקטובר לא היה ליקיר ניסיון צבאי של ממש. במלחמת האזרחים שהתנהלה בין הכוחות הבולשיביקים לבין הצבא הלבן בין השנים 1918 ל-1921, נתמנה יקיר לקומיסר, תפקיד שהיה צירוף של מפקד צבאי ופעיל פוליטי. הוא גילה כישרון צבאי ונתמנה למפקד שדה. הוא נלחם בחזית הדרומית נגד צבא המתנדבים. לימים יאשימו אותו מתנגדי הקומוניזם בהפעלת טרור נגד אוכלוסייה אזרחית.
בקיץ 1919 נשלח יקיר לאוקראינה לפקד על אוגדת חיל רגלים. ולאחר מכן מונה למפקד ארמייה שכללה שתי אוגדות חיל רגלים. שתי אוגדותיו הוקפו על ידי הצבא הלבן ויקיר בצעד נועז פרץ את המצור והוביל את חילותיו למרחק של 400 ק"מ לחבור עם הצבא האדום בז'יטומיר. על פעולותיו בשדה הקרב עוטר יקיר פעמיים בעיטור הדגל האדום, אות ההצטיינות הסובייטי הגבוה ביותר באותה עת. בהמשך לחמו גיסותיו של יקיר בצבא הלבן בחזית פטרוגרד (לימים לנינגרד וכיום סנקט פטרבורג). לאחר מכן לחם נגד פרטיזנים אנרכיסטים בדרום אוקראינה. בתקופה זו תחת פיקודו הייתה גם יחידה של גריגורי קוטובסקי שהיה בין גיבורי מלחמת האזרחים. בסוף הוא השתתף במלחמה הפולנית-סובייטית בשנת 1920, במהלכה הגיע הצבא האדום אל שערי ורשה, אך בסיומה הייתה לפולין השליטה בליטא ובחלקים נרחבים ממערב אוקראינה ורוסיה הלבנה (כיום בלארוס). על השתתפותו בקרבות אלו זכה יקיר בשלישית בעיטור הדגל האדום והיה לאחד המפקדים המעוטרים ביותר בצבא האדום.
יקיר היה הבולט בשורה של גנרלים יהודים שתרמו רבות לניצחון הצבא האדום במלחמת האזרחים, בהם יעקב גמרניק וגרגורי שטרן, שהיה לימים ממפקדי הכוחות הסובייטיים שלחמו נגד יפן במלחמת הגבול הסובייטית-יפנית. במזרח הרחוק ולאחר מכן ממפקדי מלחמת החורף.
מילון
סלנג
מילון מתאר את השפה על כל רבדיה, אך כניסתה של מילת סלנג למילוני השפה התקנית מצריכה התגברות על מחסומים אחדים. בין מילוני השפה התקנית יש המסתייגים מהכללתן של מילות סלנג (או לשון סגי נהור), ומציינים רק את הבולטות שבהן. מילת סלנג הנחשבת ל"מילה גסה" צריכה לעבור מחסום נוסף, מחסום המהוגנות, קודם שהיא נכללת במילון.
יונה יקיר
ארגון ובניית הצבא הסובייטי
הגנרל מיכאיל טוכאצ'בסקי שבנה וארגן את הצבא האדום בשנים שלאחר מלחמת האזרחים סמך על קבוצת הגנרלים היהודים והיה קשור במיוחד לגנרל יקיר, שהיה בין מפקדי השריון בצבא האדום. טוכאצ'בסקי שהנהיג רפורמות בצבא האדום מינה את יקיר בשנת 1924 לראש מינהל האקדמיות הצבאיות של הצבא האדום.
מילון
חידושי לשון
שאלה נוספות היא הכללתם של חידושי לשון (תחדישים) - מילים ומונחים חדשים שנטבעו בעת האחרונה. חידושי לשון הם, למשל, ראשי תיבות צבאיים שנקלטו בשפה, ביטויים שנטבעו על ידי עיתונאים, שאילת מילים משפות זרות וכדומה. במקרה כזה על עורכי המילון להחליט האם התחדיש הוא תופעה חולפת שתיעלם כלעומת שבאה תוך תקופה קצרה, או שהוא עתיד להשתלב בשפה ולהפוך לחלק ממנה. ברוב המילונים מקובל להמתין מספר שנים לפני שמוסיפים תחדיש למילון.
יונה יקיר
ארגון ובניית הצבא הסובייטי
בשנת 1925 נתמנה יקיר לעמוד בראש המחוז הצבאי של אוקראינה, שהיה אחד מהפיקודים הטריטוריאליים החשובים של הצבא האדום. יקיר הפך את הפיקוד לזירת ניסיונות בתחומי האסטרטגיה והטקטיקה של הפעלת מבצעים של עוצבות הצבא.
מילון
ז'רגון מקצועי
בנוסף למילים המשמשות רבים מדוברי השפה, כוללת כל שפה גם ז'רגון מקצועי, המשמש רק את העוסקים בתחום מקצועי מסוים, כגון רפואה או הנדסה. מתוך הז'רגון המקצועי, יש החודרות גם לשימוש נרחב יותר, של הציבור הבא במגע עם בעלי המקצוע, אך רבות אינן חורגות מתחומו של המקצוע. רבות ממילים אלה אינן מגיעות למילונים הכלליים, גם המקיפים שבהם, ומוצאות את מקומן רק במילונים ספציפיים, כגון מילון למונחי הנדסת חשמל.
יונה יקיר
ארגון ובניית הצבא הסובייטי
בשנים 1928–1929 היה יקיר חניך באקדמיה הצבאית העליונה בברלין.
מילון
מילים ארכאיות
השפה דינמית מטבעה, וכשם שנוספות לה מילים חדשות, כך מילים יוצאות מכלל שימוש. כאשר מילה נמצאת רק בטקסטים עתיקים, שקריאתם נדירה, ספק האם יש לכלול אותה במילון, ובכך להעיק, במידה מסוימת, על המשתמש במילון.
יונה יקיר
ארגון ובניית הצבא הסובייטי
לאחר שחזר לפיקוד האוקראיני המשיך יקיר בביצוע רפורמות. הוא היה אחד מהיוצרים של עוצבות גדולות של השריון וחיל האוויר.
מילון
מילים ארכאיות
במילוני השפה העברית, מילון אבן-שושן כולל מילים ארכאיות רבות, כאלה הנמצאות רק בתלמוד, למשל. מילונים מקיפים אחרים של השפה העברית, כגון "רב מילים" מתייחסים בצורה סלקטיבית יותר למילים ארכאיות.
יונה יקיר
ארגון ובניית הצבא הסובייטי
לאחר מכן צורף יקיר למטה הכללי הסובייטי והועלה לדרגה השנייה במעלה של הצבא האדום דרגת קומנדארם (командарм).
מאסר ומשפט
בתחילת הטיהורים הגדולים, כאשר רבים מחבריו ומפיקודיו נעצרו, היה יקיר אחד הקצינים הבודדים שהעזו לפנות לסטלין בתחינה על חפותם של העצורים. ביוני 1937 הוגלה יקיר לפקד על האזור הצבאי של לנינגרד, דבר שרמז כי גורלו נחרץ. לא חלף זמן רב ויקיר הועמד לדין באשמה כי השתייך לארגון טרוצקיסטי אנטי-סובייטי והיה סוכן נאצי. יקיר טען לחפותו וכתב על כך מכתב לסטלין. סטלין הוסיף הערה על גבי המכתב "נוכל וזונה". יקיר נדון למוות והוצא להורג ב-11 ביוני 1937, כאחד הנדונים האחרים מקרב הקצונה הבכירה ובהם המרשל מיכאיל טוכאצ'בסקי. רק לאחר מותו של סטלין טוהר שמו של יקיר ב-31 בינואר 1957 והוא זכה להוקרה על חלקו בבניית הצבא הסובייטי. ברית המועצות הנציחה את זכרו בבול דואר שהוצא בשנת 1966.
מילון
מילונים אלקטרוניים
במשך מאות שנים, היה המילון השימושי מודפס כספר עב כרס המכיל רשימות של מילים ותרגומים המסודרים ע"פ הסדר האותיות באנגלית ABC. בשלהי המאה העשרים, עם התפתחות המחשבים עברו המילונים "אבולוציה" והפכו ממילון מודפס לשתי צורות הצגה חדשות: מילון אלקטרוני ותוכנת מילון.
יונה יקיר
גורל בני משפחתו
עם מאסרו של יונה יקיר נאסרה מיד אשתו שרה יקיר (שם נעוריה - אורטנברג) והוגלתה לעיר אסטרחן בדלתא של נהר הוולגה. ב-8 ביוני 1937 נתפרסם בעיתון פראבדה מכתב שנכתב לכאורה על ידה ובו היא מבקשת שלא להקרא יותר בשם המשפחה יקיר. בהמשך נדונה לעשר שנות מאסר שלאחר מכן נוספו אליהן עשר שנות מאסר נוספות. היא שוחררה מהכלא בשנת 1955, לאחר מותו של סטלין, ובילתה את שארית חייה עד למותה בשנת 1971, בדירה קטנה במוסקבה.
בנו, פיוטר יקיר, שהיה רק בן 14 שנים נעצר בעת מאסרו של אביו והוכנס למחנות עבודת הכפייה של הגולאג, בהם הוחזק במשך כל ימי נערותו ושוחרר רק כעבור 18 שנים בהוראת ניקיטה חרושצ'וב. לימים הפך פיוטר יקיר לאחד מפעילי תנועת החופש בברית המועצות.
מילון
מילונים אלקטרוניים
מילון אלקטרוני, המכונה בישראל גם בשם מילונית (מילון קטן; הלחם של מילון, ושל מוספית ההקטנה ־ית) הוא מילון קטן בעל מקלדת הדומה למחשבון, הפועל באמצעות סוללות. המילון האלקטרוני הראשון יוצר בסוף שנת 1987 על ידי חברת Franklin האמריקאית. גודלו של מילון זה כגודל מילון כיס, ובצורתו הוא דומה למחשבון, שבו הוחלף לוח המקשים הספרתי במקלדת אלפביתית. מאז המילון הראשון עברו המילונים האלקטרונים פיתוחים ושכלולים רבים. השימוש במילון האלקטרוני הוא פשוט וקל יותר מהשימוש במילון מודפס. כל שעל המשתמש לעשות הוא להקליד את המילה הרצויה לתרגום ובלחיצת כפתור המילון האלקטרוני יתרגם עבורו את הערך. חלק מהמילונים האלקטרוניים יודעים גם לתקן למשתמש את טעויות הכתיב (Spelling) בזמן הקלדת הערך המבוקש, דבר המקל מאוד על המשתמש הממוצע, שלא פעם אינו מכיר את הכתיב המדויק של המילה.
יונה יקיר
גורל בני משפחתו
נכדתו, אירינה יקיר, הייתה פעילה בתנועת הדיסידנטים בברית המועצות. נפטרה בשנת 1999 בירושלים ממחלת הסרטן.
מילון
מילונים אלקטרוניים
בנוסף לתרגום המילה, בחלק מהמילונים ישנו מנגנון שנותן למשתמש דוגמות לשימוש בערך המתורגם, כך שהמשתמש יכול ללמוד להשתמש במילה בצורה נכונה.
עם התפתחות האינטרנט הולכים ומתרבים המילונים המקוונים, בהם המילון העברי-אנגלי מורפיקס ומיזם ויקימילון, כלומר אתרי אינטרנט המספקים לגולש שירותי מילון. שירות גוגל תרגום הוא מילון רב-לשוני המציע תרגום בין יותר מ-80 שפות. המילונים המקוונים מכילים מילים וביטויים רבים בכל תחום, כאשר כל הזמן נוספים ערכים נוספים למאגר, דבר הנותן מילון עדכני מאוד. חלק מבסיס הנתונים הרחב והמקיף של המילונים המקוונים הוכנס והועבר למילוני כף יד אלקטרוניים שפועלים ללא תלות בגלישה.
זמר
תנאי עבודה
תנאי העבודה של הזמרים מגוונים מאוד, ובהתאם לכך גם מידת החופש האמנותי שלהם. זמר רחוב או טרובדור - זמר נודד, יכול לשיר מה שהוא רוצה, בכל אופן בו הוא בוחר, בכל מקום ובכל זמן. זמרים ממוסדים יותר נאלצים לתאם הופעות ו/או זמני הקלטות ולקבל רשות מבעלי זכויות היוצרים לבצע שירים שלא נכתבו על ידם. בעל זכויות היוצרים עשוי שלא לאשר להם לבצע גרסת כיסוי מסוימת לשירו. על כן, זמר יוצר זוכה ביותר חופש אמנותי מזמר ששר יצירות שנכתבו על ידי אחרים.
החופש האמנותי הניתן לזמר נובע גם ממעמדו. סולן של להקת פופ, או זמר שיוצר אלבום סולו, נוהג לדרוש מהנגנים לנגן בסולם שהכי מתאים לקולו, ויש לו השפעה רבה על בחירת הרפרטואר. דרישה כזו לא בהכרח אפשרית עבור זמר ששר פרסומות והיא בוודאי אינה אפשרית עבור זמר ששר קולות רקע בעת שסולן הלהקה שר, עבור זמר במקהלה או עבור זמר ששר מוזיקה קלאסית (למשל באופרה). במוזיקה קלאסית המלחין קובע את הסולם וליהוק הזמרים נעשה בהתאם להוראות המלחין עבור תכונות קולותיהם.
מעמדם של הזמרים
על פי רוב, הזמרים בולטים יותר מחבריהם ללהקה, גם במקרים בהם אחד החברים האלה הוא מנהיג הלהקה בפועל. הזמרים בעת החדשה זוכים להערצה רבה ביחס לבעלי מקצוע ואמנים אחרים, ולחלק מהם יש עדת מעריצים. בסגנונות זמר רבים, זו נחשבת פחיתות כבוד לזמר מפורסם להופיע במקומות פשוטים ועממיים כמו בחתונות.
מגוון הקולות
בשל השוני הביולוגי בין אדם לאדם, לכל אדם יש קול ייחודי. לאנשים שונים יש קולות עם תדירותיות (גבהים) ממוצעות שונות, עם יכולת להגיע לתדירויות רבות או מעטות (יש, למשל, זמרות סופרן שיכולות לשיר אלט וכאלה שאינן יכולות), עם גוני קול שונים (צלילות, צרידות, עמימות), עם הגייה ברורה יותר או ברורה פחות של ההברות וכיוצא בזה. ההבדלים בין הקולות האנושיים הם כה רבים עד ששני זמרים מקצועיים לא בהכרח יכולים לבצע זה את שיריו של זה, גם כאשר משנים את הסולמות של שירים כך שיתאימו זה לתדירות קולו של זה.
יתרה מזאת, ייחודיות קולו של הזמר קובעת גם סוגות זמר שלמות הסגורות בפניו. רוקנרול לא נשמע טוב כשלזמר יש קול צלול מאוד ודיקציה ברורה כמו אלה שמקובלים במוזיקה קלאסית - זהו סגנון מרדני שלא נשמע טוב עם קול "ממוסד". רוק כבד דורש קול חזק ביותר. ראפ דורש יכולת שירה מהירה במיוחד עם הגייה ברורה במיוחד. רמבטיקו מאסכולת פיראוס דורש קול גברי עמוק, עמום ומחוספס (סגנון שדומה למה שמכונה בסלנג "טורקי בכייני").
סגנונות שירה תובעניים במיוחד
שירת מוזיקה קלאסית מציגה לפני זמר מקצועי תביעות רבות. נוסף לאיכות קולית גבוהה, המצריכה פיתוח קול ממושך, נדרש מן הזמר גם ידע מוזיקלי מעמיק, היכרות מקיפה עם מוזיקה מתקופות שונות, יכולת לשיר בשפות שונות במבטא המתאים ובדיקציה ברורה. זמרי אופרה נדרשים גם ליכולת משחק גבוהה ולכושר גופני, שיאפשר להם שירה בתנאים ובמצבים שונים, מהם בלתי נוחים עד מאוד לשירה. זמרי מוזיקה קלאסית צריכים לשיר כך, שקולם יישמע מעל לתזמורת או מקהלה, בין אם באופרה, באורטוריה או בכל סוג מוזיקה אחר, דתי או חילוני.
מילון
מילונים אלקטרוניים
בנוסף למילונים האלקטרוניים נמצאים בשוק מכשירים ותוכנות לסריקה של מילים וטקסטים לתרגום כגון מילון אלקטרוני דמוי עט רחב, בעל יכולת קריאה אופטית של טקסט מודפס וזיהויו באמצעות רכיב OCR.
זמר
סגנונות שירה תובעניים במיוחד
זמרי מטאל הם מוזיקאים המבצעים שירים מתחום ההבי מטאל ותת-סגנונותיו השונים. תחום זה מתאפיין בשירה ונגינה אגרסיבית והזמר צריך גוון קול שבעזרת מערכות ההגברה נשמע הגמוני לנגינה האגרסיבית של חברי הלהקה. חלק מהזמרים האלה שרים בצעקות (צלולות או צרודות) או בשאגות (הנקראות גרואלינג) במשך שעות אחדות ברציפות, במשך מספר לילות בכל שבוע. לצד זמרי המטאל, ישנן גם זמרות מטאל, שבעיקר בסוגות המטאל הגוֹתי והמטאל הסימפוני, שרות בסגנון קלאסי-אופראי.
מילון
מילונים אלקטרוניים
תוכנת מילון היא תוכנה המותקנת במחשב האישי, ומספקת למשתמש שירותי מילון מקובלים. התוכנה פועלת באופן עצמאי, או בשילוב עם מעבד תמלילים. מחשב כף יד וטלפון חכם מאפשרים גם הם התקנה של תוכנת מילון.
זמר
סגנונות שירה תובעניים במיוחד
על מנת להפיק צליל בצורה טובה ולשמור על הגייה ברורה, זמרים רבים עוברים פיתוח קול שמעניק להם את הכלים לשירה נכונה והופעה מול קהל.
מילון
מילונים אלקטרוניים
במאי 2017 התקבלה החלטה במשרד החינוך להתיר את השימוש במספר דגמים של מילונים אלקטרוניים, בבחינות בתי הספר העל יסודיים ובבחינות הבגרות, דבר שבוודאי יקל על התלמידים שכעת יוכלו להשתמש במילון אלקטרוני ולא יצטרכו להשתמש במילון מודפס. המילונים האלקטרוניים המאושרים על ידי משרד החינוך מכילים בין 200,000 מילים וביטויים בדגמים הפשוטים יותר ועד כ-600,000 מילים וביטויים במילונים המתקדמים יותר.
יונה יקיר
תוצאות טיהור סגל קציני הצבא הסובייטי
השפעה הרסנית הייתה לטיהורים הגדולים, שיונה יקיר היה אחד מקורבנותיהם, על הצבא האדום. עד שנת 1938 הוצאו להורג רוב אנשי הקצונה הבכירה, ובראשם המרשל מיכאיל טוכאצ'בסקי. היה זה טיהור של אלפים רבים של קצינים, עד לדרגת מפקד פלוגה. הנזק ירד ממש עד לבסיס הצבא, והפך את הצבא האדום לגוף ענקי, אך מסורבל ונטול יכולת לפעולה עצמאית. הדבר בא לידי ביטוי במלחמת החורף בפינלנד ב-1939 שבה סבל הצבא האדום אבדות כבדות ובשלבים הראשונים של הפלישה הגרמנית לברית המועצות במלחמת העולם השנייה בחודשי הקיץ של שנת 1941, שבה הובס הצבא הסובייטי ונאלץ לסגת משטחים נרחבים של ברית המועצות.
הדעה המקובלת בקרב מומחים צבאיים מערביים היא כי אילו המלחמה הגרמנית-סובייטית הייתה נפתחת ב-1937 לפני טיהור סגל קציני הצבא האדום, כי אז היו תוצאותיה שונות מאלו של המערכה שנפתחה ב-1941.
חומצה פורמית
חומצה פורמית (באנגלית: Formic acid) או חומצת נמלים או חומצה מתאנואית (באנגלית: methanoic acid) היא תרכובת אורגנית חומצית בעלת pKa של 3.75 ומסתה המולרית היא 46 גרם/מול. זוהי החומצה הקרבוקסילית הפשוטה ביותר.
הנוסחה הכימית לחומצה פורמית היא HCOOH או CH2O2, כלומר, מימן המחובר לקבוצת קרבוקסיל (COOH) ונמנה ביחד עם חומצות קרבוקסיליות אחרות (כגון חומצה אצטית: CH3COOH, חומצה פרופנואית: CH3CH2COOH ועוד).
החומצה הפורמית היא תוצר שרפה של מנועי מתאנול ואתאנול כאשר מעורבבים עם בנזין.
מקורו של שם החומצה במילה הלטינית לנמלה: Formica.
היסטוריה
במאה ה-15, כמה אלכימאים היו מודעים לכך שקיני נמלים פולטים אדים חומציים. הנטורליסט ג'ון ריי הבחין בשנת 1671 שברזל ועופרת עברו קורוזיה באוויר שמעל קיני נמלים. בזקוק בקיטור של הנמלים התקבל נוזל שקוף שתקף עופרת. זקוק יבש של המלח שהתקבל נתן חומצה חזקה.
החומצה הפורמית סונתזה לראשונה על ידי הכימאי הצרפתי לואי ז'וזף גה-ליסאק מחומצה ציאנידית (HCN). מאוחר יותר, ב-1855 כימאי צרפתי אחר פיתח שיטה חדשה לסינתוז חומצה פורמית מפחמן חד-חמצני, שיטה דומה לזו שמשתמשים כיום.
כימיה
חומצה פורמית היא החזקה מכל החומצות האורגניות הלא-מותמרות. החומר עובר פירוק עצמי על ידי איבוד מים, מימן או ריאקציית חמצון-חזור דו-מולקולרית
חומצה פורמית תתפרק בשעור ניכר גם בטמפרטורת החדר. מים (כולל שאריות מים מריאקציות הפירוק עצמן) יעכבו את הפירוק.
הפקה
כמויות גדולות של חומצה פורמית נוצרות כתוצרי לוואי של יצירת חומרים אחרים (כגון חומצה אצטית). למרות זאת, הכמויות שנוצרות בתגובות אלו אינן מספיקות לביקוש החומצה הפורמית כיום. בגלל זה, ישנו יצור בלעדי של חומצה פורמית:
כאשר מתאנול (CH3OH) ופחמן חד-חמצני (CO) מעורבבים ביחד בסביבה בסיסית, נוצר החומר מתיל-פורמט (HCOOCH3) לפי המשוואה הבאה: .
בתעשייה, הראקציה הזאת מתרחשת במצב נוזלי, ב-80 מעלות צלזיוס ו-40 אטמוספירות.
הידרוליזה של המתיל-פורמט יגרום לתגובה הבאה וליצירת חומצה פורמית:
.
כיוון שהתהליך הזה דורש כמות רבה של מים, חלק מהתעשיינים מעדיפים תהליכים עקיפים: תגובה עם אמוניה ליצירת פורממיד (HCONH2) ואז, ראקציה עם מים וחומצה גופרתית ליצירת החומצה הפורמית:
..
גם לתהליך זה בעיות משל עצמו בגלל תוצר האמוניום סולפט.
שימושים
עד שנות ה-60 החומצה הפורמית הייתה בעלת שימושים מעטים בלבד. כיום משתמשים בה כחומר אנטיבקטריאלי, כחומר משמר במזון לחיות משק וכחומר הדברה כנגד סלמונלה וטפילים של דבורים.
אורי גורן (גרינבלט)
אורי גורן (גרינבלט) (2 בפברואר 1926 – 4 ביולי 2017) היה איש הגדעונים, מפקד אוניית מעפילים "לטרון", אלוף-משנה בצה"ל שפיקד על היחידה הטכנולוגית של אגף המודיעין, ממייסדי חברת ECI.
חומצה פורמית
שימושים
לחומצה הפורמית גם שימוש משני בתעשיית הטקסטיל. בתעשיית הכימיה האורגנית הסינתטית, משמשת החומצה הפורמית כמקור ליון הידרידי (-H). במעבדה, החומצה הפורמית משמשת כמקור לפחמן חד-חמצני שנוצר בערבוב של החומצה עם חומצה גופרתית.
אורי גורן (גרינבלט)
ביוגרפיה
לאחר הקמת צה"ל יצא לקורס קצינים ולקורס קציני קשר, שימש קצין הקשר של חטיבת גולני, ב-1951 מונה לסגן מפקד בה"ד 7 ובהמשך למפקד הבסיס. השתחרר והיה חבר קיבוץ כפר הנשיא. ב-1955 התגייס לשירות הקבע ומונה לקצין ההדרכה של חיל הקשר. עם הקמת חטיבת הצנחנים מונה למפקד פלוגת הקשר שלה. השתתף בפעולות התגמול בהן מבצע יהונתן, מבצע גוליבר, מבצע לולב ומבצע שומרון. במלחמת סיני ליווה את מפקד חטיבת הצנחנים אריק שרון והיה העד היחיד לחילופי הדברים בינו לבין רחבעם זאבי לפני קרב המיתלה. לאחר לימודים במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה מונה לקצין הקשר של פיקוד המרכז.
ב-1962 מונה למפקד היחידה הטכנולוגית של אגף המודיעין. בתקופתו פותחו ביחידה אמצעי קשר והאזנה מתקדמים, שהוחדרו על ידי סיירת מטכ"ל למצרים בסדרת מבצעים נועזים וסיפקו מידע מודיעיני רב ערך. בכלל זה המידע סייע בהכנות לקראת מלחמת ששת הימים. ב-1966 יצא ללימודים במכון תאגיד RCA בארצות הברית ולאחר שנתיים שב לפקד על היחידה הטכנולוגית, עד שחרורו ב-1970. בתקופתו זכתה היחידה שלוש פעמים בפרס ביטחון ישראל.
לאחר שחרורו חבר לחיים הרצוג, יו"ר "אלקטרה" ויחד עם המהנדס דוד רובנר ייסדו את חברת אלקטרה-אלקטרוניקה, החברה רכשה את חברת אלקטרוניקה-ישראל שייצרה את טלוויזיות שניידר ומהמיזוג התפתחה חברת ECI. גורן כיהן כמנכ"ל החברה עד פרישתו ב-1977. בתקופתו פותחו בחברה מערכות תקשורת דיגיטליות והיא הפכה לתאגיד בינלאומי מוביל בתחומו.
נפטר ביולי 2017. הותיר אחריו אישה, מרגה (גוטהלף), אותה הכיר בעת שירותם בגדעונים, ושני בנים.
בית אלישר
בית מנשה ורחל אלישר הוא בית מגורים ברחוב אלחריזי 24 שבשכונת רחביה בירושלים.
היסטוריה
בית אלישר נבנה עבור מנשה אלישר ורעייתו רחל (לבית קוקיה), זמן קצר לאחר נישואיהם בשנת 1930. המבנה בן שתי הקומות נבנה בסגנון הבינלאומי על ידי האדריכל דב כרמי והמהנדסים אליהו פיטלסון ומורנו מיוחס.
רחל אלישר תיארה בספרה את הגעתה לבית לראשונה:
מנשה אלישר, שהיה בן למשפחה ספרדית שהתגוררה בירושלים שנים רבות, והייתה בקשרים טובים עם משפחות מוסלמיות אמידות בירושלים, היה בין מיסדי אגודת "קדמה מזרחה" שדגלה בהידברות עם תושבי הארץ הערבים. אלישר נהג לארח בביתו את חברי האגודה ולהיפגש עם ראשי המנדט הבריטי. ראש עיריית ירושלים באותה עת, ראג'ב ביי נשאשיבי ובני משפחת חוסייני נהגו לבקר בבית לעיתים קרובות.
רחל אלישר תיארה מפגשים אלה:
בשנת 1996 נבנתה לבית קומה שלישית.
הומו הביליס
הומו הביליס (שם מדעי: Homo habilis - "האדם המיומן"), המשתייך למשפחת ההומינידיים, הוא אחד המינים הקדומים של הסוג אדם (הומו). רוב שרידי הומו הביליס התגלו לאורך הבקע הסורי-אפריקני במזרח אפריקה, והם מתוארכים לתקופה שבין 2.33 ל-1.44 מיליון שנה טרם זמננו. מאובנים אלו, שהתגלו במספר אתרים בקניה, בטנזניה ובאתיופיה, משויכים לכמה עשרות פרטים. בנוסף להם נמצאו שתי גולגולות בדרום אפריקה של ימינו. מקובל להתייחס לשתי גולגולות אלו, כמו גם לממצאים הקדומים יותר של הומו הביליס, שמקורם לפני יותר מ-1.9 מיליון שנה, כ"הומו הביליס במובן הרחב" או "דמוי הומו הביליס".
השרידים הראשונים של הומו הביליס התגלו והוגדרו על ידי המשלחת של לואיס ומרי ליקי שפעלה בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20 בטנזניה. בקרבת שרידי הומו הביליס נמצאו כלי אבן. לואיס ליקי סבר כי אוסטרלופיתקוס לא היה מסוגל ליצור כלי אבן, ולכן סיווג ב-1964 את המאובנים החדשים תחת הסוג הומו. הוא הניח שהומו הביליס המציא את טכניקת ייצור הכלים, ובזכות יכולת זו ניתן לו שמו - האדם המיומן. כיום מניחים שהומינינים נוספים, בני התקופה הפלאוליתית התחתונה, שלטו גם הם בטכניקה האולדובאית לייצור כלי אבן.
ערוץ אולדובאי
בני הזוג ליקי עמדו בראש משלחת מחקר למציאת מאובנים של האדם הקדמון בערוץ אולדובאי (Olduvai Gorge) שבטנזניה, שהחלה את עבודתה בראשית שנות ה-50 של המאה ה-20. מלבד האדם הנבון, האדם הניאנדרטלי, וההומו ארקטוס, ששרידים שלו התגלו לפני כן באפריקה ובאסיה, היו מוכרים אז שני הומינינים נוספים - אוסטרלופיתקוס אפריקנוס ופרנתרופוס רובוסטוס, שהתגלו בדרום אפריקה. החוקרים ניסו למצוא את החוליה החסרה שקישרה לדעתם בין האוסטרלפיתקוס להומו ארקטוס. אחד היתרונות בבחירת אתר חפירות ברמות הבזלתיות של מזרח אפריקה היה היכולת להשתמש בתיארוך מדויק למדי של שכבות הסלע שבהם התגלו המאובנים באמצעות פלאומגנטיזם, כלומר באמצעות מעקב אחר כיוון השדה המגנטי של כדור הארץ כפי שהוטבע בשכבות הסלע הקדומות.
בנובמבר 1960 מצא ג'ונתן, בנם בן ה-19 של בני הזוג ליקי, לסת תחתונה עם 13 שיניים, חלקי גולגולת, ועצמות נוספות. היה ברור שהממצאים לא מתאימים לפרנתרופוס בויזאי, בעל השיניים הגדולות, שהתגלה באותו אתר שנה קודם לכן. הסמיכות של הממצא לאתר בו נתגלו כלי אבן, מה שהתאים להשערה של לואיס ליקי בדבר המצאת טכניקת הכנת הכלים על ידי בני הסוג הומו, והיותו בעל מאפיינים הדומים מצד אחד להומו ארקטוס ומצד שני לאוסטרלופיתקוס, שכנעו את לואיס ליקי ואת החוקרים שעסקו יחד איתו בניתוח הממצאים בכך שמדובר במין חדש תחת הסוג הומו. הממצא שזכה לכינוי OH 7 משויך לילד זכר בן 12–13, בעל נפח גולגולת של כ-360 סמ"ק (מתאים לנפח של כ-670 סמ"ק אצל בוגר), שחי לפני כ-1.75 מיליון שנה. על אף חשיבות הממצא בהיסטוריה של חקר ההומו הביליס, אין כיום תמימות דעים בקרב החוקרים בדבר היותו של הממצא שייך למין זה.
לואיס ליקי וצוות החוקרים שהתלווה אליו השתמשו בממצאים נוספים שהתגלו באותה תקופה בערוץ אולדובאי על מנת להגדיר את המין החדש. בין השאר הם השתמשו בשלוש שיניים, מהן שתיים שבורות, שהתגלו עוד ב-1959 (הממצא מכונה OH 4). הגדרת המין החדש - הומו הביליס - עוררה מחלוקת בקרב קהילת הפלאואנתרופולוגים, והיו בהם כאלו שטענו שלא נערכה השוואה מדוקדקת מספיק למינים אחרים. בראש המתנגדים להגדרת הומו הביליס עמד וילפריד לה גרוס קלארק (Wilfrid Le Gros Clark), חוקר בריטי ידוע. עם השנים נוספו ממצאים שחיזקו את מעמדו של הומו הביליס כמין עצמאי, אך עדיין קיימות ספקות לגבי שיוכו של הומו הביליס לסוג הומו.
במהלך שנות ה-60 התגלו בערוץ אולדובאי מאובנים נוספים המשויכים למין הומו הביליס. הבולט שבהם הוא גולגולת מרוסקת המכונה OH 24 או "טוויגי" (על שם טוויגי - הדוגמנית המפורסמת). הממצא התגלה בשנת 1968 על ידי פיטר נצובה. לאחר שחזור הגולגולת ומציאת שיני הבינה שבוקעות בגיל 20, התברר שהיו אלו שרידים של מבוגר בעל נפח גולגולת של כ-600 סמ"ק שחי לפני כ-1.8 מיליון שנה. ממצא מאוחר יותר מאותו אתר, שהתגלה על ידי המשלחת של דונלד ג'והנסון ב-1986, גרם למספר תהיות. הממצא המכונה OH 62 משויך לנקבה בוגרת שחייתה לפני כ-1.7 מיליון שנה. הגולגולת שלה דומה לגולגולות אחרות של הומו הביליס, אולם עצמות הידיים, שהשתמרו היטב, ארוכות יחסית לעצמות הרגליים. בכך שונה הממצא ממיני הומו אחרים, הומו ארקטוס למשל.
שרידי הומו הביליס שהתגלו בטנזניה שמורים במוזיאון הלאומי של טנזניה בדאר א-סלאם.
קובי פורה
בקובי פורה (Koobi Fora) שליד אגם טורקאנה בקניה נערכו מספר חפירות לצורך איתור מאובנים של האדם הקדמון על ידי משלחות בראשות ריצ'רד ליקי (בנם השני של לואיס ומרי). גם אתר זה, כמו ערוץ אולדובאי, מכוסה בבזלת, מה שמאפשר תיארוך מדויק של שכבות הסלע באמצעות פלאומגנטיזם. הגולגולת הידועה ביותר מבין שלל הממצאים באתר התגלתה על ידי קאמויה קימאו (Kamoya Kimeu) ב-1973. לפי הימצאות שיני הבינה ניתן היה לקבוע שגולגולת זו (KNM ER 1813) שייכת לבוגר. היא התגלתה בשכבת סלע בת 1.9 מיליון שנה, וסווגה תחת הומו הביליס בעזרת סימנים מורפולוגיים. הנתון המוזר בה היה נפחה הקטן - 510 סמ"ק בלבד, הרבה פחות מאשר נפח הגולגולת אצל פרטים בוגרים אחרים של הומו הביליס שהתגלו עד היום.
שרידי הומו הביליס שהתגלו בקניה שמורים במוזיאון הלאומי של קניה בניירובי.
אתרים אחרים
המאובן הקדום ביותר שניתן לשייכו למין הומו הביליס התגלה בחדאר שבמשולש עפר באתיופיה. מדובר בלסת עליונה המתוארכת ל-2.33 מיליון שנה טרם זמננו. הממצא המכונה AL 666 התגלה ב-1994 בסמוך לכלים שיוצרו בטכניקת אולדובאי. הממצא הייחודי יכול לרמז על השלבים הראשונים של התפתחות הומו הביליס, ועל הקשר המוקדם שלו לטכניקת ייצור כלי אבן.
שתי גולגולות חלקיות, הדומות אף הן לגולגולת טיפוסית של הומו הביליס התגלו בסוורטקרנס (Swartkrans) שבדרום אפריקה. האחת (StW 53) התגלתה ב-1976, והשנייה (SK 847) התגלתה בנסיבות לא ידועות בערך ב-1949 וסווגה מאוחר יותר תחת המין הומו הביליס. מעמדן הטקסונומי של שתי גולגולות אלו לא התברר סופית, ומקובל להתייחס אליהן כשייכות ל"הומו הביליס במובן הרחב". התיארוך של שתיהן לא מדויק (נמצא בתחום 2.0-1.5 מיליון שנה טרם זמננו). ממצאים נוספים מדרום אפריקה יוכלו לשפוך אור על תחום תפוצתו של הומו הביליס מחוץ לאזור מזרח אפריקה בו ברור כבר היום כי הוא היה נפוץ למדי.
מאפיינים
מבנה כף הרגל של הומו הביליס היה שונה מזה של האדם המודרני - כף הרגל הייתה שטוחה ושתי כפות הרגליים נטו האחת כלפי השנייה ("pigeon toe"). להומו הביליס הייתה יכולת הליכה על שתי רגליים, אך ברור שהמבנה חייב צורת הליכה שונה מזו שמאפיינת בני אדם מודרניים. ייתכן שהייתה לו גם יכולת טיפוס על עצים.
השיניים הטוחנות והמלתעות של הומו הביליס היו קטנות באופן ניכר משיני הפרנתרופוס שחי באותו אזור. הדבר מעיד על אי יכולתו של הומו הביליס לאכול מזון קשה במיוחד, שדורש זמן לעיסה ממושך. נפח הגולגולת (Cranial capacity) של הומו הביליס טיפוסי היה כ-590 עד 687 סמ"ק (641 סמ"ק בממוצע) - כמחצית מנפח הגולגולת של האדם המודרני. גודל זה מצביע על כך שמוחו של הומו הביליס היה קטן ממוחו הממוצע של הומו ארקטוס בן תקופתו - כ-900 סמ"ק, אך גדול מנפח מוחם של מיני האוסטרלופיתקוס.
אורח חיים
קרוב לוודאי שהומו הביליס, בדומה להומינידיים אחרים, השתמש במקלות לצורכי היום יום. הם יכלו לשרת אותו במגוון שימושים, כמו למשל: חפירה, הגנה ומשחק. מקובל להניח שהומו הביליס ידע להכין גם כלי אבן. מאובני הומו הביליס רבים התגלו בסמוך לריכוז כלי אבן שהוכנו בטכניקת אולדובאי. כלי האבן יכלו לשמש לצורך הגנה, ציד, משחק, ריסוק עצמות לשם אכילת מח עצם, חיתוך בשר, פשיטת עורות של בעלי חיים, ועיבוד עצמות ומקלות לצורך הכנת כלים.
שאלות פתוחות
מספר שאלות פתוחות קשורות להומו הביליס. חלקן עוסקות בוויכוח בדבר מעמדו הטקסונומי: המעמד הטקסונומי של הומו הביליס קשור ישירות להבנת הקשר האבולוציוני שלו עם מיני הומו אחרים שחיו באותה תקופה בסמיכות לו - הומו ארקטוס, הומו ארגסטר והומו רודולפנסיס, כמו גם הקשר האבולוציוני שלו למיני הומינינים אחרים, למשל אוסטרלופיתקוס אפריקנוס ופרנתרופוס בויזאי. מעניינת במיוחד השאלה אם הוא מהווה אב ישיר של האדם הנבון המודרני, או שמא הוא שייך לענף צדדי שנכחד.
אורח חייו של הומו הביליס עדיין לוט בערפל, וגם הקשר שלו לכלי האבן שנמצאו בסביבת מגוריו אינו ודאי, אם כי סביר להניח שהוא שלט בטכניקת הכנת הכלים, לכל הפחות כמו שאר ההומינינים בני תקופתו. ממצאים נוספים יוכלו לעזור לנו להבין את הגורמים שאפשרו לו לשרוד במשך למעלה מחצי מיליון שנה בסביבה עוינת, מלאה בחיות טרף, תוך כדי תחרות עם מינים קרובים. גם הסיבות שהביאו להכחדתו לפני כ-1.4 מיליון שנה לא ידועות לאשורן. ייתכן שהבנת האינטראקציה של הומו הביליס עם אותם הומינינים ששרידיהם נמצאו בסמוך לו (באותם אתרים ובאותן שכבות סלע) יוכלו לשפוך אור על שאלות אלה.
מרכוס ריינר
מרכוס רַיינֶר (Reiner; 5 בינואר 1886 – 25 באפריל 1976) הוא ממניחי היסודות לחקר הראולוגיה וחתן פרס ישראל למדעים מדויקים.
ביוגרפיה
ריינר נולד בצ'רנוביץ בירת בוקובינה שבאימפריה האוסטרו-הונגרית בשנת 1886. משנת 1903 ועד 1909 למד הנדסה אזרחית באקדמיה הטכנולוגית של וינה (Technische Universität Wien), וקיבל תואר דוקטור. לאחר מכן עבד כמהנדס רכבות עבור ממשלת אוסטריה, ולאחר מלחמת העולם הראשונה עבור ממשלת רומניה.
בשנת 1923 נישא למרגלית לבית אוברניק, וממנה נולדו לו בן, אפרים ובת חנה. בשנת 1929 נישא בשנית, לרבקה לבית שנפלד, ולזוג נולדו שתי בנות, דורית ושלומית. מרכוס ריינר נפטר בשנת 1976 ונקבר בקיבוץ להב.
מחקר
תחום הראולוגיה עוסק בחקר מבנה החומר והתנהגותו במצב שבו פועלים עליו כוחות הגורמים לעיוותו או לזרימתו (ראו הנדסת אווירונאוטיקה). המונח "ראולוגיה" עצמו נטבע על ידי ריינר ויוג'ין בינגהאם שהיו מראשוני החוקרים בתחום.
תרומות נוספות של ריינר הן משוואות החומר משוואת בקינגהאם-ריינר ומשוואת ריינר-ריבלין, כמו גם אפקט הקומקום (להסברת בריחת נוזלים בעת העברת נוזל מכלי אחד למשנהו) ומספר דבורה (מדד של גודל חסר ממד לתיאור מצב הנזילות של חומר).
LATAM אקספרס
תולדות החברה
החברה נוסדה בשנת 1958 כחברת לאדקו (Ladeco), אך באוגוסט 1995 היא נרכשה על ידי חברת LAN איירליינס. ב-2010 LAN אקספרס נשלטת בידי LAN איירליינס ב-99.4 אחוזים.
צי המטוסים
צי המטוסים של LAN אקספרס, נכון לאוגוסט 2017:
שחף (סוג)
שַׁחַף (שם מדעי: Larus) הוא סוג עוף ימי מתלהק, בעל כנפיים ארוכות וקרומי שחייה. השחפים הם עופות בינוניים עד גדולים, בעלי מקור עבה ומוארך בגוון צהוב. השחף בדרך כלל בעל גוון אפור או לבן, בצירוף סימנים שחורים הממוקמים באזור הראש והכנפיים.
השחף מהווה איום סוג בעל מספר המינים הגדול ביותר במשפחת השחפיים והוא נפוץ בכל העולם, אולם המגוון הרב ביותר של שחפים נמצא בחצי הכדור הצפוני.
רוב מיני השחפים קיימים במספרים גדולים באזורי המחיה שלהם. בעבר היו בעיקר בים, אך כיום ניתן למצאם בפנים היבשות ולאורך חופי הים, ניזונים מפסולת האדם, נבלות ודגים.
קיימים מאובנים של שחפים המתוארכים עד לאמצע תקופת המיוקן לפני בין 15 - 20 מיליוני שנים. מאמינים כי הם התפתחו באוקיינוס האטלנטי והתפשטו במהלך תקופת הפליוקן לפני בין 1.75 - 5.5 מיליוני שנים, בתקופה בה מגוון מיני עופות הים היה הרב ביותר.
אזכור השחף בתרבות
הספר "ג'ונתן ליווינגסטון השחף", שחיבר ריצ'רד באך, היה בראש רשימת הספרים הנמכרים ביותר בארצות הברית במשך כ-38 שבועות רצופים בין השנים 1972–1973. שחף היה גיבור עלילת ספרה של סיגל מגן "לעוף". המחזה השחף הוא אחד ממחזותיו המפורסמים שחיבר אנטון צ'כוב.
מיני הטבעת
כמה ממיני השחף שייכים למיני הטבעת המתרבים בדפוס טבעתי מסביב לקוטב הצפוני ובכך מקיימים קרבה גנטית.
מיני השחף
ישנם סוגים הקרובים יחסית לשחף אך שונים ממנו: הסוגים שחף אמריקני, כרויקוצפלוס, שחף דגים והשחף הגמד (Hydrocoloeus minutus) היחידי בסוגו. עם זאת סוג זה כולל כמעט את כל מיני השחפים. להלן 24 מיני הסוג שחף:
דנה אולמרט
ביוגרפיה
אולמרט היא בתם של עליזה ואהוד אולמרט. למדה במגמת ספרות בתיכון ליד האוניברסיטה בירושלים, ושירתה בצה"ל בחיל המודיעין.