cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
גומלוכיה
טביעת המונח
את הצד הרפובליקאי מייצגים מספר סמלים שלטוניים. הפרלמנט המייצג כביכול את העם למעשה משמש כחותמת גומי לכל החלטה וגחמה של הנשיא. בבחירות השלטון נבחר באופן עממי אחת למספר שנים ולמעשה הציבור נוטל תפקיד בבחירת השלטון. למעשה מדובר בלא יותר יותר ממהתלה מתמשכת בהן זוכה הנשיא לשיעורי תמיכה ענקיים שלעיתים מתקרבים ל-100%, תוך זיוף קיצוני של התוצאות. כמו כן קיימת חוקה, מסמך משפטי מכונן ומחייב אשר לכאורה מגן על זכויות האדם והאזרח של תושבי המדינה. בפועל החוקה מוכפפת לתכתיבים של הנשיא ונאכפת על ידי המנגנונים שלו. במדינות ערביות מסוימות אף נקבעו תקנות חירום למשך עשרות שנים. את הצד "המלכותי" מייצג עליית כוחם של קרובי משפחתו של הנשיא, בפרט בניו ובעיקר בנו הבכור. במצרים על החשש שבנו של חוסני מובארכ, גמאל מובארכ, יעלה לשלטון כפי שעלה בשאר אל אסד בנו של חאפז אל אסד. שני בניו של מובארכ צברו בעשור האחרון לשלטונו הון, השפעה וכוח גדול במיוחד בשלטון המצרי. גמאל בנו אף סומן כמי שעתיד לרשת אותו. סביב בניו הצטברה שכבת מקורבים עברה, בהם אנשי עסקים ופעילים פוליטיים, שניהלו את המנגנונים באופן מסואב ולעיתים מושחת.
במצרים, מכורתו של המחבר, המקרה בלט במיוחד. החל משנת 2002 גמאל מובארכ כיהן כראש הוועדה הפוליטית של המפלגה השלטת במצרים, והוא נחשב לאדם השלישי בכוחו במפלגה. לשם חיזוק נוסף במעמדו, הועברו במרץ 2007 שלושים וארבעה תיקונים בחוקה המצרית אשר יאפשרו את העברת השלטון מהאב לבנו במדינה שבאופן רשמי היא רפובליקה. היו שטענו כי ארצות הברית תמכה בצעדים אלו והייתה מעוניינת לראות את מובראכ הבן מחליף בנשיאות את אביו כיוון שהיווה אלטרנטיבה מתונה יחסית לתנועות האופוזיציה המוסלמיות במצרים.
הממשל במצרים גינה בחריפות את המאמר והכחיש כי מובארכ עומד להוריש את השלטון לגמאל בנו. עותקים של המגזין נעלמו במהירות מהשוק המצרי עוד לפני השעה 12 בצהריים. זמן קצר אחרי פרסום המאמר אבראהים נעצר על ידי שלטונות מצרים. עוד באותו הלילה כוח ביטחון של 200 חמושים הקיפו את וילה מס' 1 בכיכר נאצר שבשכונת אל-מעאדי בקהיר, כדי לעצור את סעד אל-דין אבראהים. כך החלו פרשיות משפטית מתגלגלות בהן אבראהים הועמד כמה פעמים לדין ושוחרר רק לאחר התערבות נשיא ארצות הברית, ג'ורג' ווקר בוש, אשר עיכב את סיוע ארצות הברית למצרים.
ב-2004 תנועת "כפאיה" הקימה מחאות בתביעה שחוסני מובארכ לא יוריש את השלטון לבנו גמאל. זאת מן הטעם הפשוט שמצרים אינה מלוכה, אלא רפובליקה. הייתה זו ההתנגדות המאורגנת הראשונה להפיכת מצרים לגומלוכיה.
המחאות בעולם הערבי
חוץ ממשפחת מובארכ במצרים ומשפחת אסד בסוריה בעולם הערבי היו שליטים נוספים שניסו להעביר את השלטון לבניהם. כך למשל בעיראק, סדאם חוסיין ייעד את בכורו עודאי לרשת אותו, וגם לאחיו קוסאי הייתה השפעה רבה במדינה. בתימן, עלי עבדאללה סאלח ייעד את בנו אחמד עלי עבדאללה לירושה. רודן לוב, מועמר קדאפי, ייעד את בנו סיף אל-אסלאם לרשת אותו. עם זאת, מחאות האביב הערבי טרפו את הקלפים בעבור כל אלה. ההתנגדות לגומלוגיה נישאה בפי המפגינים של המהפכות האביב הערבי ובייחוד במהפכה במצרים של שנת 2011.
לבסוף לאחר כמעט 30 שנות שלטון מובארכ מינה סגן שאינו בנו. ב-29 בינואר 2011, בעקבות ההפגנות במצרים, מונה עומר סולימאן לסגן הנשיא. משההפגנות לא שכחו הודיע בפומבי גמאל מובראכ לא יתמודד על הנשיאות.
על אף שהן גומלוכיות, מדינות ערביות המנוהלות על ידי ממסד צבאי איתן כמו אלג'יריה, מצרים וסודאן, שאינו ב"בעלות" המשפחה כמו בסוריה, לבסוף הפילו את שליטיהם הוותיקים. בשלוש המדינות הממסד הצבאי הסיר את תמיכתו בנשיא שהפך לנטל על הממסד הצבאי. כך קרה לחוסני מובארכ שהגנרל מוחמד חוסיין טנטאווי סירב לדכא באלימות את ההפגנות. באופן דומה גם לעבד אל עזיז בוטפליקה ועומר אל-בשיר, שם הממסד נותר על רגליו והשליטים הודחו. זאת בניגוד לממסד הצבאי הסורי שהפך למשמר משפחתי ומגזרי עוד מימי האב חאפז אל-אסד.
הפיתול המצחי התחתון
הפיתול המצחי התחתון (באנגלית: (inferior frontal gyrus (IFG), הוא פיתול בקליפת המוח, התחתון מבין ארבעת הפיתולים שבאונה המצחית וחלק מן קליפת המוח הקדם-מצחית. הפיתול תחום מלעיל על ידי החריץ המצחי התחתון המפריד אותו מן הפיתול המצחי האמצעי. גבולו התחתון הוא המענית הצידית אשר מפריד אותו מהפיתול הרקתי העליון והגבול האחורי לפיתול המצחי התחתון הוא החריץ הקדם-מרכזי המפריד אותו מהפיתול הקדם-מרכזי.
כמו כן, הפיתול המצחי התחתון מכיל את אזור ברוקה, אזור המעורב בעיבוד לשוני, ובהפקת שפה.
מבנה
נהוג לחלק את הפיתול המצחי התחתון לשלושה אזורים נפרדים: החלק האחורי ביותר נקרא בשם "החלק המכסי" (pars opercularis - Pop), לאחריו נמצא "החלק המשולשי" (pars triangularis - PT) ולבסוף, במיקום הקדמי ביותר, נמצא החלק הארובתי (the pars orbitalis - POr). לעיתים האחרון מביניהם יקרא גם החלק הגחוני של הפיתול המצחי התחתון (vIFG). חלוקה זו נקבעה בעקבות חריצים קטנים היוצאים מן החריץ הצידי הנקראים ענפי (Ramus) החריץ הצידי. החלק המכסי של הפיתול המצחי התחתון הוא חלק מן קליפת המוח המצחית המכסה את האינסולה ומכאן שמו. החלק המשולשי הוא בעל צורת משולש ואילו החלק הארובתי נמצא קרוב לאזור ארובת העין והוא חלק מן קליפת המוח הארובתית-מצחית. שלושת החלקים מקושרים ביניהם רבות. דבר זה נמצא במחקר אשר ביצע גרייה חשמלית בחלקים נפרדים בפיתול אצל בני אדם תחת הליך נוירוכירוגי, וראה כי ההיטל של הגרייה מגיע לכל אורך הפיתול עובדה זו נתמכה גם על ידי מחקרים נוספים.
בחלוקה לאזורי ברודמן החלק המכסי של הפיתול המצחי התחתון ידוע כאזור ברודמן 44, החלק המשולשי של הפיתול המצחי התחתון ידוע כאזור ברודמן 45 ושניהם יחדיו מהווים את אזור ברוקה. כמו כן החלק הארובתי של הפיתול המצחי התחתון ידוע כאזור ברודמן 47.
פעילות
אחת הדרכים לבחון את תפקידו של אזור במערכת העצבים של אורגניזם מסוים היא לבדוק מהי ההשפעה של נזק הנגרם לאותו אזור. כך, התסמינים של חולים הסובלים מנזק מוחי, למשל עקב שבץ או טראומה אחרת, הם אינדיקציה מסוימת לתפקיד שהאזורים שנפגעו ממלאים באדם בריא. ידוע עוד מהמאה ה-19, על ידי ניסויים של החוקר ברוקה על פגיעות מוחיות, כי ה-IFG מעורב ביכולות שפתיות. תיקופים נרחבים המתפרסים על מתודות שונות נצברו עם השנים, והראו כי האזור מעורב במספר רב של פעילויות שפתיות הכוללות אף זיהוי מחוות רגשיות בדיבור. מתוך הפעילויות השפתיות ה-Pop שבהמיספרה השמאלית מקושר לקליפת המוח הקדם-מוטורית ולאינסולה הקדמית ברשת עצבית המפיקה את ההברות הבסיסיות, והאזור POr ידוע כקשור לעיבוד מבנים מוזיקליים. בכללו, מניסויים שהשמשו במכשיר הפוגע זמנית בתפקוד האזור (TMS), התגלה כי הפיתול מפחית למידה של מידע המזוהה כלא נעים. זאת משום שהשימוש ב-TMS החיש את יכולת הלמידה של מידע שכזה. נוסף על כך פעילות מוגברת של ה-IFG נמצאת בהתאמה להימנעות מלקיחת סיכונים. פעולה נוספת שידוע כי האזור מעורב בה, לפחות חלקית, הוא יצירת ה-mismatch negativity או בקיצור MMN. ה-MMN הוא רכיב פוטנציאל קשור-אירוע, דהיינו הופעת דפוס פוטנציאלים חשמליים ייחודי על הקרקפת, המופיע כתגובה למידע הסותר ניבוי של המערכת הקוגניטיבית על הסדר בסביבה החיצונית. לדוגמה משפט עם שגיאות תחביר בין שלל משפטים תקינים יעורר MMN. ל-MMN ידוע אזור אשר גורם לתגובה הנמצא באזור השמיעתי העיקרי - הפיתול הרקתי העליון והפיתול על שם השל, עם זאת מחקרים רבים מצאו מקור נוסף הנמצא באזורים מצחיים. במקרים רבים באמצעות ניתוח מקורות של פריסת הפוטנציאלים על הקרקפת ממוקם האזור המצחי על ה-IFG.
אזור ברוקה
האזורים PT יחד עם אזור Pop מהווים את אזור ברוקה, אזור בסיסי בהפקת שפה. בגיעה באזור זה תגרום באופן ישיר לאפזיית ברוקה, אפזיה המאופיינת לנזק בלתי הפיך ליכולת הדיבור השוטפת והכתיבה, ומכונה אפאזיה אקספרסיבית. פגיעה זו מתאפיינת ב"דיבור טלגרפי", שימוש חוזר במילים בודדות וקושי ביצירת משפטים, זאת למרות הבנה מלאה של השפה המדוברת או הכתובה.
נוירוני מראה
נוירוני מראה הם נוירונים הפעילים לא רק בעת ביצוע פעולה מוטורית אלא גם בעת התבוננות בעת אדם אחר העושה את אותה הפעולה. ההשערה הרווחת במחקר היא שפעילות הנוירונים מאפשרת למידה על ידי חיקוי ויכולת להבין את האחר, כאשר האחרונה עומדת בבסיס תהליכי תיאוריה של תודעה. יחד עם מקור באונה הפריאטלית, אחד המקורות המרכזיים ביותר של נוירונים אלו נמצע על החלק האחורי של ה-IFG הקרוב לקורטקס המוטורי.
ונטוורת'
ונטוורת' (באנגלית: Wentworth) היא סדרת טלוויזיה אוסטרלית מסוגת דרמה.
היסטוריה
שידור הסדרה החל בערוץ Soho האוסטרלי ב-1 במאי 2013. הסדרה היא חידוש של הסדרה "סוהר" (Prisoner) ששודרה בין 1979 ל-1986 בערוץ 10 האוסטרלי ("Network Ten") שזכתה למעמד אייקוני באוסטרליה. הרעיון לחידוש הועלה בידי רג ווטסון ופותח על ידי לארה ראדולוביץ' ודייוויד האנמן. זמן ההתרחשות בסדרה הוא הזמן העכשווי ובתחילתה מתמקדים בימיה הראשונים של האסירה בי סמית' (Bea Smith) בכלא ולאחר מכן להתקדמותה לראש היררכיית השליטה בבית הכלא. החל מהעונה החמישית הסדרה מוסבת לפורמט אנסמבל.
הסדרה צולמה בפרוורי מלבורן שבאוסטרליה, כך שלאחר העונה השלישית הצילומים עברו למיקום שונה באותה העיר. הסדרה קיבלה תגובות חיוביות מהמבקרים, והפרק הראשון הפך לפרימיירה מסוגת דרמה הנצפית ביותר באוסטרליה של חברת שידור זו. הסדרה נמכרה למעל 85 מדינות, וכמו כן נמכרה גם לנטפליקס (לשידור בחלק מהמדינות).
החלק הראשון של העונה השמינית שודר ב-28 ביולי 2020 והחלק השני ב-26 באוקטובר 2021. עונה זו הייתה האחרונה בסדרה.
הסדרה הועלתה לראשונה בישראל ב-16 בספטמבר 2015 ל-VOD של הוט.
שידור הסדרה
ונטוורת' מתרחשת בזמן מודרני באוסטרליה. היא עוקבת אחר חייה של בי סמית' (דניאל קורמאק) שנכנסה לכלא לראשונה אחרי שהואשמה בניסיון לרצח העלה. בי מופרדת מבתה ונשלחת למעצר בוונטוורת', שם עוברת טלטלה בהמתנה למשפט. בי מתחילה בתחתית היררכיית הכלא, ונאלצת ללמוד איך לשרוד בו.
הספרייה והמוזיאון הנשיאותיים על שם ג'ימי קרטר
הספרייה והמוזיאון הנשיאותיים על שם ג'ימי קרטר (באנגלית: The Jimmy Carter Presidential Library and Museum) הם הספרייה והמוזיאון הנשיאותי המנציחים את שמו ואת פעילותו של נשיא ארצות הברית ה-39, ג'ימי קרטר. המרכז הנשיאותי על שמו נמצא באטלנטה, ג'ורג'יה שבארצות הברית. המוזיאון כולל ניירת וחומרים רבים מכהונתו של קרטר בבית הלבן, העתק של החדר הסגלגל בעת כהונתו והצצה לחייו הפרטיים ושל רעייתו, רוזלין קרטר.
ג'ימי קרטר ורעייתו מבקרים במרכז הנשיאותי מדי שנה.
היסטוריה
הבנייה של המרכז הנשיאותי החלה ב-2 באוקטובר 1984, כ-4 שנים לאחר סיום כהונתו של קרטר. המרכז נבנה על אדמות ג'ורג'יה, וזאת לאחר שקרטר נולד שם. באוקטובר 2009 עבר המרכז הנשיאותי שיפוץ בסך 10 מיליון דולרים לרגל יום הולדתו ה-85 של הנשיא לשעבר.
נצבת
לפי התלמוד נִצֶּבֶת הייתה אמו של דוד המלך ואשת ישי. שמה אינו מופיע במקרא ומופיע בתלמוד בבלי. סיפור לידתו של דוד ושם האם לא מופיעים במקרא, ורב הנסתר על הגלוי. הכתוב מזכיר רק את אביו.
במסכת בבא בתרא מציגים חז"ל את שמותיהן של אמהות של דמויות מהמקרא אשר אינם מופיעים בתנ"ך, ביניהם אם דוד- נצבת בת עדאל.
יש הסוברים כי השם עדאל אינו שם אביה אלא מהווה סמל לטהרתם של דוד ואמו כדברי המדרש "וסימניך טמא טמא טהור טהור". בשמות האמהות רמז לאופי הבנים. השם "בת עדאל" רומז לשותפות במעשה ההריון ומכוון לבשורת הגאולה שתבוא. המילה 'עדיאת' בארמית פירושה 'להרות' ורומזת כי מעשה הלידה הוא ניסי ומצוי בידי האל.
ילקוט המכירי לספר תהילים מספר כי לישי היו שתי נשים. האחת אהובה והשנייה שנואה ונראה כי אם דוד הייתה עקרה בדומה לסיפורי מקרא אחרים על יעקב רחל ולאה ואלקנה וחנה. האם אשר שמה נעדר מילקוט המכירי היא דמות מרכזית בסיפור המובא במדרש. מוטיב חוזר בו הבעל מוצא עצמו עם אישה אחרת, מצוי במקרא בסיפורם של יעקב רחל ולאה ובסיפור יהודה ותמר.
ייתכן ודוד הוא בנה של העקרה והסיפור המובא במדרש בא להתמודד עם שאלת ייחוסו של דוד הנעדרת מן התנ"ך:
"חד אמר, דוד בן אהובה היה, וחד אמר דוד בן שנואה היה. והיו לו לישי שישה בנים גדולים, ופירש מאשתו ג' שנים. לאחר ג' שנים הייתה לו שפחה נאה ונתאווה לה. אמר לה: "בתי, תקני עצמך הלילה" ... הלכה השפחה ואמרה לגברתה, הצילי עצמך, ונפשי ואדוני מן הגיהנום. אמרה לה: "מאי טעם?" שחה לה את הכול. אמרה לה: בתי, מה אעשה שהיום ג' שנים שלא נגע בי?" אמרה לה: "אתן לך עצה, לכי תקני עצמך, ואף אני כך, ולערב כשיאמר: סגרי הדלת! תיכנסי את ואני אצא". וכך עשתה. לערב עמדה השפחה וכבתה את הנר, באה לסגור את הדלת, נכנסה גברתה ויצאה היא. עשתה עימו כול הלילה ונתעברה בדוד. ומתוך אהבתו על אותה שפחה יצא דוד אדום מבין אחיו. לט' חודשים ביקשו בניה להורגה ואת בנה דוד, כיוון שראו שהוא אדום, אמר להם ישי – הניחו לו ויהי לנו משועבד ורועה צאן... כשהגיע שמואל להמליך את בנו של ישי וכל הבנים נפסלו למלוכה חוץ מדוד שנמצא ראוי – אמרו ישי ובניו: לא בא שמואל אלא לבזותנו ולהודיע לישראל שיש לנו בן פסול. ואימו של דוד אמרה – "אבן מאסו הבונים" – לא הבונים אלא "הבנים" - "אי בן שמאסו אותך אחיך, והיית לראש פינה", ועלית על כולן".
דונלי
דונלי (באנגלית: Donnelly) הוא שם משפחה.
הקורפוס ה-16 (האימפריה הגרמנית)
הקורפוס ה-16 (בגרמנית: XVI. Armee-Korps) היה קורפוס של צבא הקיסרות הגרמנית. שלחם במלחמת העולם הראשונה, ופורק עם סיומה.
היסטוריה
הקורפוס הוקם ב-1 באפריל 1890 כחלק מהתרחבות כללית של צבא הקיסרות הגרמנית, ולמפקדו מונה גוטליב פון היזלר. מטה הקורפוס היה במץ, וחייליו גויסו מאזור לורן. בתחילה היה הקורפוס תחת פיקוד הארמייה השביעית, אולם עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 הועבר הקורפוס בפיקודו של ברונו פון מודרה תחת פיקוד הארמייה החמישית. הקורפוס לחם בחזית המערבית, ונטל חלק במערכה על הגבולות ובקרב לורן. לאחר מכן לחם הקורפוס כחלק מהארמייה השלישית עד סוף המלחמה, ולאחר סיום המלחמה בתבוסת גרמניה ב-1918 פורק הקורפוס ב-30 בספטמבר 1919.
לתפוס ארנבת
לתפוס ארנבת (באנגלית: Catch That Rabbit) הוא סיפור מדע בדיוני קצר מאת אייזק אסימוב. הסיפור פורסם לראשונה בגיליון פברואר 1944 של Astounding Science Fiction, ותורגם לעברית בשנת 1970 בספר אני, רובוט.
שם הסיפור נובע מהשוואה שמשווה פאואל את תיקון הבעיה של הרובוט להכנת נזיד ארנבת, באומרו "הצעד הראשון בהכנת נזיד ארנבת הוא לתפוס ארנבת. ובכן, אנחנו חייבים לתפוס את הארנבת."
עלילה
ללא ידיעת הרובוט, הם צופים בו בחשאי. הם מגלים כי הרובוט מתחיל לבצע צעידות וריקודים מוזרים יחד עם רובוטי הבת שלו בכל פעם שמשהו לא צפוי קורה - דבר שמראה על בעיה בתוכנה. כדי ללמוד עוד על התקלה הם מחליטים להכניס את הרובוט למצב חרום ולבחון את הזמן המדויק שלוקח לרובוט לבצע את הריקוד המוזר, אך בטעות הם נכנסים למצב חרום בעצמם ונלכדים בתוך מערה. בסופו של דבר הם מבינים כי לרובוט יש יותר מדי רובוטי בת. ה"אצבעות" מתפקדות באופן עצמאי עד שיש צורך בלקיחת החלטה חשובה, שנופלת על המוח הראשי. וכך כאשר יש צורך בלקיחת החלטה המוח הראשי שולט פתאום בששת ה"אצבעות", מה שמחייב אותו לקחת יותר יוזמה ויוצר עומס. כאשר בני האדם צפו בו, נוכחותם מפחיתה את מידת היוזמה שעל הרובוט לקחת, וכך מפחיתה את העומס והרובוט לא קורס. פאואל ודונבון מגיעים למסקנה שעליהם להשמיד את אחד מרובוטי הבת, וכך יישארו למוח הראשי רק חמישה רובוטים לשלוט בהם, והעומס יהיה נמוך מספיק כדי שהרובוט הראשי ישלוט בו.
לוריקוזאורוס
לוריקוזאורוס (שם מדעי: Loricosaurus; מילולית: "לטאה משוריינת") הוא סוג של דינוזאור זאורופוד ממשפחת הסלטזאוריים שהתקיים במשך הקרטיקון העליון שלפני 71 מיליון שנה, בתחילת המאסטריכט של אמריקה הדרומית.
ממצאי הלוריקוזאורוס התגלו בתצורות אלן (Allen Formation) שבנאוקן בארגנטינה ותחילה נסבר שהיה אנקילוזאור עקב מעטה השריון האוסטאודרם שכיסה את אך בהמשך הוא תואר כזאורופוד ממשפחת הסלטאזאוריים. הוא תואר למדע ב-1929 בידי החוקר הגרמני פרידריך פון הואנה כששמו מרמז על מעטה השריון שלו.
בסוג זה תואר מין יחיד - Loricosaurus shieldatus, כשמין נוסף Loricosaurus scutatus נחשב כיום למין של נאוקנזאורוס (Neuquensaurus).
לא כל החוקרים רואים בסוג זה טקסון קיים וחלק מטילים אותו בספק ומשייכים את הממצאים שלו לסוגים הקרובים סלטזאורוס או נאוקנזאורוס.
תנטולוגיה
תָנָטולוגיה (Thanatology) היא מדע במדעי החברה העוסק באובדן, בשכול ובאבל והשפעתם על האדם. או בלשונו של רוברט קסטנבאום " מדע החיים שהמוות הושאר בתוכם". מקור השם תנטולוגיה הוא בתנטוס (Thanatos)' דמות המוות במיתולוגיה היוונית. לפי הארגון העולמי לחינוך וייעוץ בנושאי מוות (Association for Death Education and Counseling ADEC) עוסק בחקר האקדמי והמדעי של מות יצורי אנוש: היא עוסקת בנסיבות למוות, בחוויית האבל ובעמדות החברה כלפי מוות, וטקסי זיכרון והנצחה ועוד מגוון של נושאים הקשורים למוות והעלאת המודעות למוות כשלב טבעי בחיי כל אדם.
במה עוסקת התנטולוגיה
התנטולוגיה היא מדע העוסק באדם כשלם, על כלל היבטי חייו ומותו. יישומי התנטולוגיה קשורים לתחומי העיסוק של מגוון מקצועות טיפול וייעוץ נפשי: עובדים סוציאליים, פסיכולוגים, מלווים רוחניים אחיות, רופאים גרונטולוגים ועוד. חקר התנטולוגיה מתמקד בתחומים הבאים:
מחקר
בעולם הרחב מתקיים מחקר מדעי נרחב ומגוון מאוד בנושאים הקשורים למוות, אובדן, אבל אובדנות, ועוד. ה ADEC תיאר את תחומי גוף הידע בתנטולוגיה הטבלה הבאה: כל אחד מהנושאים המפורטים בשורות קיים כתחום מחקר בתוך ההקשרים של הנושאים בעמודות.
דוגמאות לתחומי ידע קרובים שאינם שייכים ישירות לתנטולוגיה
פסיכו-אונקולוגיה, - תחום ידע זה עוסק בהשפעות הפסיכולוגיות של התחלואה בסרטן על האדם, לרבות קבלת הבשורה על המחלה וכדומה.
חקר אובדנות: תחום ידע זה כולל קשת רחבה של התנהגויות הקשורות להתאבדות החל מחשיבה אובדנית (Suicide Idiation) דרך מחוות התאבדות (Suicide Gestures) ועד להתאבדות וניסיונות התאבדות.
חקר מחלות סופניות כמו אלצהיימר: תחום זה כולל מחקר רפואי רב שאינו נוגע דווקא להתמודדות עם המוות הקרב.
חקר אירועי אסון והשפעתם על החברה: כולל התמודדות של יחידים וקהילות עם מצבי משבר ואסון, תוך התייחסות לחוסן אישי וקהילתי.
פתולוגיה: פתולוג בעבודתו עשוי להידרש למיומנות מתחום התנטולוגיה. עם זאת נתיחת גופות וקביעת הסיבה למוות נמצאת בסמכותם של רופאים (פתולוגים), לא של תנטולוגים.
תארים אקדמיים
נכון להיום עדיין אין תוכנית ללימודי תואר שני בתנטולוגיה בישראל. עם זאת ישנה כוונה לייסד תוכנית כזו בישראל בעתיד. במוסדות אקדמיים שונים בישראל, בהם אוניברסיטת חיפה, המרכז האקדמי רופין, אוניברסיטת אריאל ועוד מתקיימים קורסים אקדמיים העוסקים במוות בנסיבות שונות, באבל ובאובדן. באוניברסיטת תל אביב פועל מרכז מינרבה לחקר בינתחומי של סוף החיים. בבריטניה, באוניברסיטת באת' (University of Bath) פועל מרכז ללימודי מוות וחברה (Centre for Death & Society - CDAS). תואר שני בתנטולוגיה ניתן ללמוד בארצות הברית, ב Hood Collage במרילנד, וב- ברייר סטייט יוניברסיטי (Breyer State University).
לימודי תעודה
נכון להיום ישנם מספר מוסדות אקדמיים בישראל המציעים לימודי תנטולוגיה, דרך היחידה ללימודי חוץ/ לימודי המשך במוסד הלימודים: אוניברסיטת חיפה, אוניברסיטת אריאל, המכללה האקדמית תל חי לימודים אלה מיועדים כלימודי המשך למי שמגיעים ממקצועות טיפוליים או מקצועות ייעוץ נפשי, כלומר עובדים סוציאליים, פסיכולוגים, גרונטולוגים אנשי מקצועות רפואיים וכדומה. לימודי תעודה אלה הם בהיקף של כ-60 שעות. בסוף הלימודים יכולים התלמידים שסיימו את הלימודים בהצלחה לגשת למבחן המקוון של ה ADEC. מבחן זה נערך באנגלית והמצליחים בו יקבלו תעודת Certified Thanatology (מוסמך בתנטולוגיה). מחוץ לישראל ניתן ללמוד לתואר Certified In Thanatology ב Hood Collage במרילנד.
לימודי הסמכה מקצועית
אוניברסיטת ברייר סטייט (Breyer State University) מקיימת לימודי הסמכה מקצועיים ליועצי אבל (Grieg Counseling).
מגמות לעתיד
התפתחות התנטולוגיה מאופיינת במגמות הבאות:
פוליטיקה ימנית
פוליטיקה ימנית מוגדרת בדרך כלל כתמיכה בדעה כי סדרים חברתיים והיררכיות חברתיות מסוימות הן בלתי נמנעות, טבעיות, נורמליות או אף רצויות , והתמיכה בעמדה זו בדרך כלל מתבססת על משפט הטבע, הכלכלה, או על מסורות. ניתן לראות היררכיות ומצב של אי־שוויון כתוצאה טבעית מההבדלים החברתיים המסורתיים, או כתוצאה של תחרות בכלכלות השוק. פוליטיקה ימנית נחשבת כמקבילה לפוליטיקה השמאלנית, והספקטרום הפוליטי של שמאל-ימין הוא אחד מהספקטרומים הפוליטיים הנודעים ביותר.
בדרך כלל כאשר אדם או גורם כלשהו משתייך לצד הימני של המפה הפוליטית הוא נוהג לתמוך במפלגה או במערכת פוליטית הדוגלת ביוזמה חופשית, בעלות פרטית, ואשר לרוב תומכת בעמדות מסורתיות מבחינה חברתית.
הימין כולל הן אנשים אשר שמרנים מבחינה חברתית והן אנשים שתומכים בשמרנות פיסקלית, בעוד שבדרך כלל רק מיעוט מתנועות הימין, כגון פשיסטים, נוטים להיות אנטי-קפיטליסטיים. הימין כולל גם קבוצות מסוימות אשר נוטים לתמוך בליברליזם על אף שהם תומכים בשמרנות פיסקלית, למשל ליברטריאנים ימניים.
יחסי החוץ של סוריה
הבטחת הביטחון הלאומי, הגברת ההשפעה בקרב שכנותיה הערביות והבטחת החזרת רמת הגולן לשטחה, היו המטרות העיקריות במדיניות החוץ של הרפובליקה הערבית הסורית. בנקודות רבות בהיסטוריה שלה, חוותה סוריה מתח ארסי עם שכנותיה הגאוגרפיות, כגון טורקיה, ישראל, עיראק ולבנון. סוריה נהנתה משיפור היחסים עם כמה מדינות באזור שלה במאה ה-21, לפני האביב הערבי ומלחמת האזרחים במדינה
היסטוריה
ב-17 באפריל 1946 הכריז נשיא סוריה שוכרי אל-קוותלי על עצמאותה של סוריה מידי השלטון המנדטורי הצרפתי. הפוליטיקה הסורית, מתקופה זו ועד לשנות השישים המאוחרות, עמדה בסימן חוסר יציבות מובהק. המדינה ידעה כמה הפיכות עד לדיקטטורה של חאפז אל-אסד ממפלגת הבעת'. בתקופה זו התקרבה סוריה לברית המועצות כאשר שיתוף הפעולה הצבאי בין השניים החל בשנת 1956. במקביל היו איחוד כושל עם מצרים בראשות גמאל עבד אל נאצר במסגרת הרפובליקה הערבית המאוחדת ושיחות אחרות לאיחוד עם עיראק ומצרים שכשלו גם הן.
בימי חאפז אל-אסד, גברה מערבות סוריה בלבנון השכנה. נוכחות הכוחות הסורים במדינה החלה במהלך מלחמת האזרחים הלבנונית ונמשכה עד 2005. הנוכחות הצבאית בלבנון הסתיימה ב-26 באפריל על רקע מהפכת הארזים, שבאה בעקבות חיסולו של ראש הממשלה לשעבר רפיק אל-חרירי בשנת 2005. המדינות כוננו יחסים לראשונה בשנת 2007.
במהלך המאה ה-20 סוריה היוותה גורם מרכזי בסכסוך הערבי-ישראלי, ומצויה בעימות עם מדינת ישראל מאז הקמתה. סוריה עד היום תובעת מישראל את החזרת השליטה על שטח של כ-1,200 קמ"ר ברמת הגולן המערבית, שנכבש על ידי ישראל במלחמת ששת הימים בשנת 1967. לסוריה היה סכסוך טריטוריאלי גם עם טורקיה על שטח של 5,403 קמ"ר סביב מפרץ איסכנדרון, שסופח לטורקיה ב-1939, אם כי סוריה נוטה להשלים עם שליטת טורקיה באזור זה.
לסקי
לסקי (Lasky) הוא שמם של מקומות יישוב שונים ושם משפחה.
יחסי החוץ של סוריה
היסטוריה
האמריקאים תיווכו במספר שיחות שלום בין הסורים והישראלים. לאחר שצדדה בגוש המזרחי במהלך המלחמה הקרה, החליטה סוריה בשנים 1990–1991 להדק את קשריה עם וושינגטון, לאחר קריסת ברית המועצות. במהלך העשור הראשון של המאה ה-21, ממשלת ארצות הברית הטילה שורה של סנקציות כלכליות על סוריה על רקע יחסה של סוריה לטרור וסוגיות אחרות.
מאז תחילת המאה ה-21 זיהתה סוריה שוב את רוסיה כשותפה מדינית חשובה, בפרט על רקע בידודה הבינלאומי. רוסיה מצדה הביעה לאורך השנים תמיכה גורפת בסוריה, תוך שהיא דחתה את ההאשמות כלפיה במגוון סוגיות בעייתיות, כגון התוכנית הגרעינית הסורית, פעילותה בלבנון, חימוש חזבאללה, תמיכתה בארגוני טרור ושיתוף הפעולה בינה לאיראן. מאז 2009, במקביל לויתור על חובות כספיים שרוסיה דרשה מסוריה, רוסיה החלה לשפץ את בסיס צי טרטוס כולל העמקת הנמל במטרה לאפשר לאוניות מלחמה גדולות יותר לעגון בו.
מאז פרוץ מלחמת האזרחים המתמשכת מאז 2011, מדיניות החוץ של הסורים הייתה מבודדת יותר ויותר מהמדינות באזור ומהקהילה הבינלאומית. היחסים הדיפלומטיים נותקו עם כמה מדינות, כולל: טורקיה, ערב הסעודית, ירדן, קנדה, צרפת, איטליה, אוסטרליה, ניו זילנד, קוריאה הדרומית, שווייץ, שוודיה, דנמרק, הולנד, גרמניה, ארצות הברית, בריטניה, בלגיה, ספרד, יפן, קטר ובחריין. סוריה הושעתה מהליגה הערבית ב-2011 ומהארגון לשיתוף פעולה האסלאמי בשנת 2012. ב-26 במרץ 2013, הכירה פסגת הליגה הערבית בקואליציה הלאומית הסורית של האופוזיציה והכוחות המהפכניים כנציגים הלגיטימיים של העם הסורי. לקואליציה הלאומית הוענק מושב בפסגה. אלג'יריה, עיראק ולבנון התנגדו למעשה הכרה זה. ב-9 במרץ 2014 אמר המזכ"ל נביל אל-ערבי כי מושבה של סוריה יישאר פנוי עד שהאופוזיציה תסיים את הקמת מוסדותיה. יחסיה עם גאורגיה נותקו בעקבות הכרתה של סוריה בדרום אוסטיה ואבחזיה ב-2018, ויחסיה עם אוקראינה נותקו בעקבות הכרתה של סוריה ברפובליקה העממית של דונצק וברפובליקה העממית של לוהנסק ב-2022.
ממשלת סוריה המשיכה לטפח יחסים טובים עם בעלות הברית המסורתיות שלה, איראן ורוסיה. שניהן אף סייעו צבאית להשרדות ממשלה זו במלחמת האזרחים. מדינות אחרות המקיימות כיום יחסים טובים עם סוריה כוללות את סין, קוריאה הצפונית, אנגולה, וייטנאם, בולגריה, קובה, ונצואלה, בוליביה, אקוודור, ניקרגואה, גיאנה, הודו, דרום אפריקה, טנזניה, פקיסטן, ארמניה, בלארוס, דרום אוסטיה, טג'יקיסטן, אינדונזיה, הפיליפינים, אוגנדה, זימבבואה, מיאנמר, בורונדי, רומניה, סרביה, אוזבקיסטן, לאוס, מונגוליה, קמבודיה ואחרות. מבין מדינות הליגה הערבית, סוריה ממשיכה לקיים יחסים טובים עם עיראק, מצרים, אלג'יריה, לבנון, מאוריטניה, עומאן, סודאן והרשות הפלסטינית. לסוריה מעולם לא היו יחסים דיפלומטיים עם ישראל, קוסובו וטאיוואן.
בדצמבר 2018, לאחר שנשיא ארצות הברית דונלד טראמפ הודיע על נסיגה חלקית של כוחות ארצות הברית מסוריה, כמה מדינות יזמו פתיחה מחודשת של היחסים הדיפלומטיים שלהם עם סוריה. לאחר ביקורו של נשיא סודאן עומר אל-בשיר ב-2018, החלה הליגה הערבית את תהליך הכניסה מחדש של סוריה לארגון, ואילו איחוד האמירויות הערביות פתחה מחדש את שגרירותה בסוריה ב-27 בדצמבר כמו גם בחריין, ערב הסעודית, ועל פי הדיווחים גם כווית ואיטליה הודיעו על כוונתן לפתוח מחדש את שגירותן במדינה. במרץ 2022, לראשונה זה 11 שנים, ביקר אסד במדינה ערבית, איחוד האמירויות הערביות.
סיפור אהבה (סדרת טלוויזיה)
סיפור אהבה (באנגלית: Love Life) היא סדרת טלוויזיה אנתולוגית קומית רומנטית שנוצרה על ידי סם בויד שעלתה לשידור בשירות הסטרימינג HBO Max ב-27 במאי 2020. ביוני 2020 חודשה הסדרה לעונה שנייה שעלתה בבכורה ב-28 באוקטובר 2021. בישראל משודרת הסדרה בערוץ yes DRAMA וזמינה בספריית ה-VOD של חברת yes.
עלילה
סדרת אנתולוגיה העוקבת אחר אדם אחר בכל עונה ממערכת היחסים הראשונה שלו ועד הרומן האחרון שלו.
דמויות ראשיות
את הסדרה מקריינת לזלי מנוויל.
ריק יון
ריק יון (באנגלית: Rick Yune; נולד ב-22 באוגוסט 1971 כ-ריצ'רד יון) הוא שחקן, תסריטאי, מפיק, אמן לחימה ודוגמן אמריקאי.
קורות חייו
יון נולד בוושינגטון די. סי. לאם וונהוי פארק וטאהו יון, ממוצא קוריאני. אחיו הצעיר הוא השחקן קרל יון.
יון התחנך בבית ספר התיכון בסילבר ספרינג מרילנד ובתיכון סנט ג'ון קולג' בעיירה. בשנת 1994 קיבל תואר בכלכלה מבית הספר וורטון מאוניברסיטת פנסילבניה.
יון היה אחד הסוחרים הראשונים של קרנות הגידור של קרן ההון SAC Capital אך עזב לעסוק במיזמים אחרים.
יון עוסק בצורות רבות של אמנויות לחימה. הוא שינה את איות שם המשפחה שלו מ-"Yun" ל- "Yune" כשנרשם כחבר בגילדת שחקני המסך (SAG).
קריירה
יון כיכב בתפקיד ג'וני טראן, המנהיג האכזרי של כנופיה וייטנאמית ויריבו של דמותו של וין דיזל, בסרט "מהיר ועצבני" משנת 2001.
בשנת 2002 יון גילם את הנבל זאו, מול פירס ברוסנן והאלי ברי, בסרט ג'יימס בונד למות ביום אחר. בשנה זו בחר המגזין "פיפל" ביון כאחד מהגברים הסקסיים ביותר.
יון הופיע בווידאו קליפ "Call U Sexy" משנת 2004 של להקת VS, וכן בווידאו קליפ "Someone" של הזמרת SWV, בהשתתפות שון קומבס.
בשנת 2005 הופיע בשני פרקים של סדרת הריגול של ABC "זהות בדויה". הוא הופיע בתפקיד אורח בפרק בסדרת הדרמה המשפטית של ABC "בוסטון ליגל" ובדרמת הפשע "CSI".
בשנת 2006 הוא סיפק את קולו למשחק הווידאו "Scarface: The World Is Yours" אשר התבסס על הסרט הקולנוע "פני צלקת" משנת 1983.
הוא הפיק וכיכב כמתנקש בבנגקוק בסרט הפעולה / הרפתקאות "הדיבר החמישי", בבימויו של ג'סי וי ג'ונסון ובו מככבים גם קית' דייוויד ובוקים וודביין.
יון כיכב לצד ראסל קרואו ולוסי לו בסרט אמנויות הלחימה 2012, "האיש בעל אגרופי הברזל".
בשנת 2013 יון גילם את הנבל קאנג ייאונסק, במותחן הפעולה "המטרה: הבית הלבן", עם ג'רארד באטלר.
גיל אמיתי
גיל אמיתי (נולד ב-1 באוקטובר 1989) הוא כדורסלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הרכז. גובהו 1.97 מ'.
קריירה
אמיתי החל לשחק כדורסל בקבוצת הנוער של הפועל כפר סבא. בעונת הצטרף לקבוצת בני הרצליה מליגת העל, אך מיעט לשחק. בעונה הבאה שב לקבוצת הבוגרים של הפועל כפר סבא, מהליגה הלאומית, וגם בעונה הבאה שיחק בליגה הלאומית, במ.כ. הבקעה. בעונת שב לליגת העל, לקבוצת הפועל חולון, אך לאחר שזכה לדקות משחק מועטות, עבר במהלך העונה לעירוני רמת גן מהליגה הלאומית. בעונת הצטרף לעירוני נס ציונה. הוא העפיל עמה לליגת העל, ושיחק בשורותיה גם בשתי העונות הבאות. בעונת 2015/2016 שיחק בשורות הפועל תל אביב. בעונת 2016/2017 חזר לעירוני נס-ציונה שהייתה בליגה הלאומית ועלה איתה לליגת העל שם. לאחר תקופה קצרה מתחילת עונת 2017/18 במדיה של עירוני נס-ציונה, החליט גיל לעזוב את עירוני נס ציונה לקבוצת מכבי אשדוד/באר טוביה במקומו של גוני יזרעאלי, בסיום אותה עונה לאחר שלא הרבה לשחק עזב אמיתי את הקבוצה וחתם באליצור נתניה מהליגה הלאומית. ב-25 ביוני 2019 חתם בקבוצת מכבי חיפה. ב-2020 חתם בקבוצה א.ס. רמת השרון מהליגה הלאומית. ב-7 בדצמבר 2022 הודיע אמיתי על פרישה בעקבות פציעה בברכו..
ריק יון
עבודה אחרת
יון הוא חבר הנהלה במרכז לדיאלוג ושיתוף פעולה עולמי ושגריר בקרן הנסיכה שרלין ממונקו.
נחום ברוכי
נחום ברוכי (29 באוגוסט 1937, כ"ב באלול תרצ"ז – 27 בנובמבר 2021, כ"ג בכסלו תשפ"ב) היה מחנך, היסטוריון, חקלאי ואיש צבא ישראלי. חבר קיבוץ בארות יצחק, ברוכי כיהן כמזכ"ל של תנועת הקיבוץ הדתי בשנים 1999–2003, ותיעד את תולדותיה במחקר אקדמי ובספרים שכתב. לפני כן שירת בחיל השריון ופיקוד העורף, והשתחרר בדרגת סא"ל.
ילדות
נחום ברוכי נולד בגדרה כבנם השני של שרה ויהושע ברוכי, שהיו לפני כן חברי קבוצת רודגס ששהתה בכפר אברהם ליד פתח תקווה. הוא נקרא מנחם נחום, ע"ש האדמו"ר מבויאן-טשרנוביץ, רבם של אביו וסבו. כשהיה כבן שנתיים, עברה המשפחה לטירת צבי, לשם נקרא אביו לשמש כמוכתר הקיבוץ. כילד, שהיה מהשכבה הבוגרת של ילדי הקיבוץ, הושפע מאוד מהאווירה בבית ובקיבוץ, ומהחיים בצילו של אביו, המוכתר. לעיתים הצטרף לביקורים של אביו במאהלי הבדואים באזור, עימם עמד אביו בקשרי ידידות. בהיותו כבן 11 פרצה מלחמת השחרור, שבמהלכה נהרג דודו, צבי תמרי הי"ד, ואשתו, הלנה, שהייתה אחות אביו של נחום, חלתה ולאחר כמה חודשים נפטרה. ארבעת ילדי המשפחה נלקחו על ידי הדודים, שרה ויהושע ברוכי, לטירת צבי, והמשפחה הפכה לאחת. בעקבות האירוע הזה החליטו ההורים לעזוב את הקיבוץ, ובשנת תש"י (1950) עברה המשפחה לירושלים. בירושלים הצטרף נחום לתנועת בני עקיבא, לשבט "מתנחלים". בסיום לימודיו בבית הספר היסודי "לדוגמה", יצא ללימודים בישיבת כפר הרוא"ה, ומשם המשיך ללימודים בישיבת "כרם ביבנה".
שירות צבאי
נחום התגייס לצה"ל במסגרת גרעין נח"ל "מתנחלים", שיועד לחזק את קיבוץ בארות יצחק, שהוקם מחדש באדמות וילהלמה, לאחר שפונה ממקומו בנגב בעקבות קרב קשה במלחמת השחרור. במבצע סיני היה נחום באמצע קורס מ"כים, והשתתף בקרבות המיתלה. לאחר מכן השתתף בקורס קצינים, והשתחרר בדרגת סגן. מכאן ואילך המשיך לטפס בסולם הדרגות ובמגוון תפקידים. במלחמת ששת הימים היה מ"פ בחטיבת השריון הראל, שלחמה בצפון ירושלים, ושיחררה את האזור מה"קסטל" דרך "נבי סמואל" עד "תל אל פול" וגבעת המבתר. במלחמת יום כיפור צלח את תעלת סואץ כמפקד גדוד 86, והשתתף בקרבות בעיר סואץ ובכיתור הארמייה השלישית. במלחמת לבנון הראשונה שירת כסגן מפקד חטיבת שריון. תפקידו האחרון בצבא היה במסגרת פיקוד העורף, בו פיקד על נפת פתח תקווה במלחמת המפרץ. השתחרר משירות מילואים בגיל 60, בדרגת סגן-אלוף.
נחום היה חבר בהנהלת עמותת חטיבת הראל, ומטעמה היה חבר בהנהלת עמותת גבעת התחמושת, ותקופה מסוימת עמד בראשה.
בני עקיבא
בשנת תשי"ט (1958) לאחר שחרורו מהצבא, יצא נחום ל"טיול הגדול". יחד עם שני חבריו לגרעין הנח"ל, יחזקאל דגן ומשה זר, יצאו למסע רגלי, מתוכנן היטב לפרטי פרטים, ממטולה לאילת. נחום קבע את מושבו בקיבוץ בארות יצחק, ושימש בו במגוון תפקידים, החל מחקלאי פשוט, טרקטוריסט בשדות המשק, מרכז ענף, מרכז משק, מזכיר הקיבוץ ועד לתפקיד מזכ"ל תנועת הקיבוץ הדתי (1999-2003). בשנת תשל"ד 1974 יצא נחום עם משפחתו לארצות הברית כשליח מרכזי של בני עקיבא בצפון אמריקה. במשך 3 השנים שבהן ריכז את פעילות בתנועה, דאג וארגן גרעיני עלייה לארץ, וכן דאג לשליחת סטודנטים יהודים לביקורים בברית המועצות, בתקופה בה מסך הברזל עוד חצץ בין הגוש הקומוניסטי לבין העולם החופשי.
חינוך
בהיותו כבן 45, שינה נחום כיוון, והפך למורה בבית הספר של הקיבוץ הדתי בקבוצת יבנה. לשם כך נרשם ללימודי ארץ ישראל באוניברסיטת בר-אילן, כדי שהידע הרב שהיה לו יקבל אישור אקדמי. את לימודיו באוניברסיטה סיים בתואר ד"ר, בגיל 71. את עבודת הדוקטורט בנושא "הקיבוץ הדתי בשנים תש"ח-תש"ך" הגיש בהנחיית זאב ספראי ועירית עמית כהן. ספרו "נקום ובנינו" מבוסס על עבודת המחקר. בבית הספר ביבנה הקים את מגמת לימודי ארץ ישראל, מהראשונות בארץ. ובהמשך כיהן כמנהל בית הספר. בכל השנים ריכז, ארגן וניהל טיולים ומסעות בכל מרחבי הארץ, ושימש כיועץ לאחרים שרצו לארגן טיולים. בשנת תשס"ו 2006 נענה נחום לפנייתה של משפחת אופנר, והצטרף למיזם "נפגשים בשביל ישראל" כיועץ ומתכנן. במסגרת המיזם, מטיילות קבוצות שונות לאורך שביל ישראל, בליווי הסברים על האתרים השונים לאורך המסלול, בנושאי טבע, מורשת מסורת ונוף.
חיים אישיים
נחום הכיר את חנה (בתם של מלי ומנחם ערמון, ממייסדי בארות יצחק) בהגיעו כנח"לאי לקיבוץ. הם התחתנו ובנו את ביתם בקיבוץ. לזוג 6 ילדים. כל ילדיו שירתו בצה"ל כקצינים, וכך גם רוב נכדיו.
דימום מוחי תוך-חדרי
דימום מוחי תוך-חדרי (אנגלית: Intraventricular hemorrhage, או IVH) הוא דימום לתוך מערכת חדרי המוח, היכן שנוצר נוזל המוח והשדרה העושה דרכו אל האזור התת-עכבישי. דימום זה יכול להתרחש הן מטראומה גופנית חמורה והן משבץ מוחי המורגי.
בפגים
סוג דימום זה נפוץ במיוחד בפגים, בדגש על אלה שנולדו במשקל נמוך. ההשערה היא כי הדימום נגרם כתוצאה משינויים בזילוח לתוך המבנים התאיים העדינים שנמצאים במוח המתפתח, כלי דם עדינים הנעלמים בסביבות השבוע ה-34 להריון. חוסר זרימת הדם גורם למוות תאי וכפועל יוצא לשבירה של דפנות כלי דם ולדימום. דימום זה מהווה סימן לפציעה שכבר התרחשה, ואף עלול לגרום לפציעה נוספת. רוב הדימומים התוך-חדריים מתרחשים במהלך 72 השעות הראשונות שלאחר הלידה. שימוש ב-ECMO מעלה את הסיכון לדימום מוחי בפגים.
ישנם ארבעה סוגים של דימום תוך-חדרי:
דרגה אחת ושתיים הן הנפוצות ביותר, ולעיתים קרובות הן חולפות ללא סיבוכים. דרגה שלישית ורביעית הם מקרים קשים הרבה יותר שעלולים להסתיים בנזק לטווח רחוק למוחו של התינוק. לאחר דימום בדרגות אלו, עלולים להיווצר קרישים שחוסמים את הזרם של הנוזל הצרברוספינלי, מה שמעלה את כמותם במוח ועלול להוביל להידרוצפלוס. במקרים כאלה קיים סיכון רב לפגיעה התפתחותית והפג לכשיגדל יצרך להיות במעקב של מכון התפתחותי.
מוחמד אמאן
מוחמד אמאן (נולד ב-10 בינואר 1994) הוא אתלט אתיופי, אלוף העולם (מוסקבה 2013) ופעמיים אלוף העולם באולם (איסטנבול 2012 וסופוט 2014) בריצת 800 מטר.
ביוגרפיה
ב-2012 היה לאתלט האתיופי הראשון שזוכה במדליית זהב בריצת 800 מטר כשניצח באליפות העולם באולם שהתקיימה באיסטנבול בתוצאה של 1:48.36 דקות. הוא היה בכך גם לאתלט הצעיר ביותר בתולדות האליפות שזוכה במדליית זהב בתחרות כלשהי. באולימפיאדת לונדון סיים שישי בשיא אתיופיה חדש של 1:43.20 דקות. לאחר האולימפיאדה ניצח בתחרויות ליגת היהלום בסטוקהולם, בציריך ובדירוג הכללי ושיפר את שיאו האישי ל-1:42.53 דקות.
ב-2013 זכה במדליית זהב באליפות העולם שהתקיימה במוסקבה בתוצאה של 1:43.31 דקות, לפני ניק סימונדס מארצות הברית (1:43.55 דקות) ואייאנלה סולימאן מג'יבוטי (1:43.76 דקות). ב-2014 הגן על תוארו באליפות העולם באולם שהתקיימה בסופוט בתוצאה של 1:46.40 דקות.
הוא נפסל במהלך מקצה חצי הגמר באליפות העולם באתלטיקה 2015 בשל הפרעה ליריביו ובאליפות העולם באולם ב-2016 סיים רביעי. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) לא העפיל למקצה הגמר. באליפות העולם באתלטיקה 2017 סיים במקום השישי בתוצאה של 1:46.06 דקות.
הרמן ברנשטיין
הרמן ברנשטיין (באנגלית: Herman Bernstein; 21 בספטמבר 1876 – 31 באוגוסט 1935) היה עיתונאי, סופר, משורר ומחזאי, דיפלומט יהודי-אמריקאי, ופעיל ציוני בארצות הברית.
ראשית ימיו
נולד למשפחה יהודית דתית בעיירה ולדיסלבוב שבמחוז שאקי בליטא, ובהיותו בן 6 עבר עם משפחתו למוהילב.
בשנת 1893 היגר עם משפחתו לארצות הברית, ונאלץ לעבוד בנעוריו בסדנאות היזע בניו יורק כדי לפרנס את משפחתו.
בשנת 1901 נישא לסופי פרידמן, ממנה נולדו לו ארבעה ילדים.
הוא ייסד בניו-יורק את כתב העת ביידיש Der Tog.
עבודתו העיתונאית
משנת 1900 החל לפעול כעיתונאי, ופרסם ידיעות בעיתונים שונים בניו יורק, ובהדרגה, נעשה העורך של מספר עיתונים יומיים, כגון "The New London Day", "The Jewish Tribune" ו- "Jewish Daily Bulletin".
נעשה כתב של עיתון הניו יורק טיימס, ולשם כך נסע באופן תדיר לאירופה. בשנת 1915 נסע לסקר את מצב היהודים הנמצאים באזורי הקרבות של מלחמת העולם הראשונה.
כמו כן, דיווח לעיתון ניו יורק הרלד על אודות המפכה הבולשיביקית בשנת 1917, ובמסגרת זו חשף תכתובת טלגרמות סודית שהתנהלה בין הצאר ניקולאי השני והקיסר הגרמני וילהלם השני.
יצירתו הספרותית
עסק בתרגום ספרות מרוסית לאנגלית, ובין היתר, תרגם יצירות של לב טולסטוי, מקסים גורקי ואיוון טורגנייב.
כמו כן, כתב שני מחזות שהופקו והוצגו בתיאטראות ברודוויי, וחיבר שירים וסיפורים קצרים, שחלקם נאספו עוד בספר משנת 1902 בשם "In the Gates of Israel: Stories of the Jews". בשנת 1903 גם פרסם רומן שחיבר ("Contrite Hearts").
פועלו הדיפלומטי והציוני
פעל למען בחירתו של וודרו וילסון לנשיאות ארצות הברית בשנת 1912, וצידד במדיניות הגירה קלה לארצות הברית. מונה על ידי הרברט הובר כאחראי מטעם הממשל ליחסים עם אלבניה, ובמסגרת זו פעל לכריתת אמנות בין המדינות, אשר זיכו אותו בפרס מטעם זוגו הראשון, מלך אלבניה. הוא כיהן כשגריר ארצות הברית באלבניה מפברואר 1930 עד ספטמבר 1933.
ברנשטיין היה פעיל במספר ארגונים יהודיים וציוניים בארצות הברית, כגון אורט עולמי וג'וינט, וכיהן כמזכיר הועד היהודי-אמריקני וכמנהל ארגון ציוני אמריקה.
נפטר במסצ'וסטס בשנת 1935.
אהרן ליב ביסקו
אהרן ליב בּיסְקוֹ (בכתיב היידי, שנהג בזמנו: ביסקאָ; ברוסית: Л. Бысько; בכתב לטיני: A. L. Bisko; 1859 – 1929) היה סופר, עיתונאי ופדגוג עברי.
ביוגרפיה
ביסקו נולד ב-1859 בסנקט פטרבורג, בירת האימפריה הרוסית.
הרבה להשתתף בעיתונות העברית. פרסם בעיקר מאמרים בענייני חינוך ולימוד השפה העברית, וכן ביקורת ספרות. פרסם ביקורת, סיפורים, עיבודים וספרי לימוד, בהם בעיקר ספרים ומקראות להוראת השפה העברית. בסוף שנת 1902 היגר מפולין ללונדון, היה אחד הפעילים הבולטים בחוג הקטן של הסופרים העבריים בלונדון וכיהן כמזכיר אגודת 'דוברי עברית', שנוסדה ברובע וייטצ'פל סמוך לבואו. בהמשך התגורר בסקוטלנד. פרסם מילון עברי–יידי (לונדון תרע"ג) וכן שיחון אנגלי–עברי–יידי–פולני (ורשה תרפ"ג 1926).
ביסקו ישב בבריטניה עד שנת 1927, אז נסע לבקר ביישובי יהדות מזרח אירופה והתפרנס ממתן הרצאות בנושאי יהדות אנגליה וחינוך עברי.
על פי צ' טרלובסקי, בשנים האחרונות לחייו נדד מעיר לעיר "עלוב, בודד ועזוב", עד ששם קץ לחייו בעיירה הקטנה דולחינוב הסמוכה לווילנה.
קישורים חיצוניים
מפרי עטו:
קטי בדטגר
קטי בדטגר (28 בדצמבר 1932 – 1 במאי 2017 ) הייתה זמרת דנית, שייצגה את דנמרק באירוויזיון 1960.
ביוגרפיה
בדטגר נולדה למשפחה מיעוטת יכולת בעיר נרברו. אביה עסק בתחום ייצור כלי רכב. בגיל נעוריה עברה עם משפחתה להוסום, שם החלה לשיר במקהלת הבנות של תחנת הרדיו הדני. היא נשרה בכיתה ז' מבית הספר, ועבדה כזבנית מחנות בשמים במשרה מלאה.
קטלוג גליזה לכוכבים קרובים
קטלוג גליזה לכוכבים קרובים (גרמנית: Katalog der Sterne näher, אנגלית: Catalogue of Nearby Stars) הוא קטלוג של כוכבים שמרחקם ממערכת השמש קטן מ-25 פארסק (81.5 שנות אור) שערך האסטרונום הגרמני וילהלם גליזה, יצא לראשונה בשנת 1957 וזכה מאז למספר תוספות ועדכונים.
קטי בדטגר
ביוגרפיה
היא עברה במשך שנים אחדות לקנדה, וחזרה לדנמרק, לעסוק בתחום הבשמים. בד בבד לעבודתה היא למדה שיעורי פיתוח קול אצל הזמר יוהנס ואהל. בשנת 1957 חתמה אצל חברת התקליטים Nordisk Polyphon. תחת החברה, בדטגר הוציאה לאור את השיר "Fisker-pikens sang", שנמכר בכ-100,000 עותקים ברחבי העולם.
קטלוג גליזה לכוכבים קרובים
המהדורות הראשונות
המהדורה הראשונה של הקטלוג יצאה לאור בשנת 1957 ונערכה על ידי וילהלם גליזה בלבד. הקטלוג במהדורה זו כלל 915 כוכבים ומערכות כוכבים שמרחקם ממערכת השמש לא עלה על 20 פארסק (65 שנות אור). הכוכבים בקטלוג סודרו על פי העליה הישרה שלהם וכוכבים ששייכים למערכת קיבלו תוספת של אות לטינית אחרי המספר הסידורי כדי להבחין ביניהם. כך למשל קיבל סיריוס A את הציון גליזה 244 A ובן זוגו קיבל את הציון גליזה 244 B. בשנת 1969 הוציא גליזה מהדורה מעודכנת של הקטלוג ובה 1,529 כוכבים שמרחקם ממערכת השמש לא עולה על 22 פארסק (72 שנות אור). מהדורה זו פורסמה בשפה האנגלית, לעומת המהדורה הראשונה שפורסמה בגרמנית, ועל מנת לשמור על הסדר המקורי על פי העלייה הישרה של כוכבי הקטלוג, הכוכבים שנוספו למהדורה זו קיבלו ציון עם נקודה עשרונית כדי למקמם בין שני כוכבים מהמדורה הראשונה. כך למשל קיבל הכוכב אלדברן את הציון גליזה 171.1.
קטי בדטגר
ביוגרפיה
בשנת 1960 זכתה בדטגר בדאנסק גרנד פרי, הקדם הדני לאירוויזיון 1960, עם השיר "Det var en yndig tid". השיר סיים במקום העשירי בתחרות, שהתקיימה בלונדון, עם ארבע נקודות.
קטלוג גליזה לכוכבים קרובים
התוספות והמהדורה השלישית
בשנת 1970 פרסם האסטרונום הבריטי ריצ'רד וולי תוספת של 850 כוכבים לקטלוג של גליזה. הוא מספר את הכוכבים בתוספת מ-9001 עד 9850. בעבר היה מקובל לציין כוכבים אלו עם הקידומת WO ואחריה המספר, אבל כיום משתמשים עבורם בקידומת GJ. בשנת 1979 פרסמו גליזה והאסטרונום הגרמני הרטמוט יארייס תוספת של 453 כוכבים לקטלוג. הקטלוג עם התוספות נקרא מאז קטלוג גליזה-יארייס ובסימון מקוצר GJ, במקום הקיצור GL שהיה מקובל עד אז. למרות זאת, הכוכבים בעלי ציון GJ עד 915 עדיין נקראים גם בשם "גליזה XXX", בעיקר כאשר אין להם שם מקובל יותר (למשל גליזה 229). הכוכבים שבתוספת חולקו לשתי קבוצות: הכוכבים שמרחקם היה בוודאות נמוך מ-23 פארסק מוספרו 1001 עד 1294 וכוכבים שמרחקם המדויק לא היה ידוע בזמן פרסום התוספת, אבל נראה שמרחקם לא עולה על 23 פארסק, מוספרו 2001 עד 2159.
קטי בדטגר
ביוגרפיה
במרוצת הקריירה המוזיקלית שלה פרסמה שיר משותף עם גוסטב וינקלר. בנוסף, הייתה סולנית קבועה בתוכנית הרדיו "פלמהייבן". בשנות ה-80 הקליטה כמה שירים עם פזמונאיים דנים. בשנת 2005 פרסמה מארז תקליטורים בשם Blå viol.
קטלוג גליזה לכוכבים קרובים
התוספות והמהדורה השלישית
בשנת 1991 פרסמו גליזה ויארייס את המהדורה השלישית של הקטלוג שכללה 3,803 כוכבים, מהם 1,388 כוכבים שלא הופיעו במהדורות הקודמות ובתוספות שלהן, ומוספרו 3001 עד 4388. כוכבים אלה מופיעים לפעמים עם הקידומת NN (Not numbered) או עם הקידומת הרגילה GJ. בשנת 1998, כחמש שנים לאחר מותו של גליזה פרסם יארייס עדכון לקטלוג, אבל הגרסה הנפוצה היא עדיין המהדורה מ-1991, אם כי נעשו תיקונים של מיקום ומרחק הכוכבים שבקטלוג.
קטי בדטגר
ביוגרפיה
היא נפטרה ב-1 במאי 2017, בגיל 84.
שלושת המוסקטרים (סרט, 2013)
שלושת המוסקטרים (ברוסית: Три мушкетёра) הוא סרט הרפתקאות היסטורי רוסי המבוסס על הרומן "שלושת המוסקטרים" מאת אלכסנדר דיומא האב. הסרט הופק על ידי מרכז ההפקות של סרגיי ז'יגונוב.
הסרט שוחרר בשתי גרסאות: סרט קולנוע באורך מלא שיצא לאקרנים בבתי הקולנוע ב-14 בנובמבר 2013 וכן סדרת טלוויזיה בת 10 פרקים באורך 45 דקות כל אחד. הסדרה שודרה לראשונה בדצמבר 2013 בערוץ האוקראיני 1+1 ולאחר מכן בערוץ הראשון ברוסיה בינואר 2014.
הסרט זכה לביקורות מעורבות, שמחד ביקרו את טון הסרט אך שיבחו את נאמנותו למקור הספרותי.
הפקה
לדברי הבמאי סרגיי ז'יגונוב, "ניסיתי לאסוף אנסמבל של אמנים ברמה הגבוהה (אין לי זמן וכוח ללמד אנשים על הסט) ידועים מספיק לקהל. אנשים התעייפו מאוד משחקנים שתמיד מצטלמים בסדרות טלוויזיה...".
בנקודה מסוימת, תוכנן להוסיף אזכור לסרט המוזיקלי הסובייטי "ד'ארטניאן ושלושת המוסקטרים" כשמיכאיל בויארסקי היה אמור להיות מלוהק לתפקיד אביו של ד'ארטניאן אך לבסוף הוחלט לזנוח את הרעיון ולהתמקד בעיבוד מחודש לסיפורו של אלכסנדר דיומא.
לדברי ז'יגונוב בתהליך הליהוק הם ניסו להימנע מלפעול על פי השמועות ולהתרחק מהן, כך למשל עלתה שמועה לפיה השחקנית אנסטסיה זבורוטניוק ץלוהק לתפקיד קונסטנס הוא חש נפגע והחליט ללהק שחקנים אחרים.
תסריט
סרגיי ז'יגונוב כתב את התסריט ואף שימש כמפיק ובמאי. לדבריו: "אני מאוד מכבד את כתביו של דיומא, ספריו חיים מאות שנים שלא מאפשרות לך חירויות עם העלילה. לא נגעתי בה, אלא נצמדתי לדיאלוג ועיצבתי סיפור פרטני יותר בין השורות, אותן דמויות עם גישות חדשות... שלדעתי, ברורות יותר ומוסברות יותר."
בעבר ז'יגונוב הפיק עיבודים אחרים לספריו של אלכסנדר דיומא האב, כדוגמת המלכה מרגו (1997) ו"הרוזנת דה מונסורו" (1997).
גרסת הבמאי
גרסת הבמאי היא סדרת טלוויזיה בת 10 פרקים באורך 45 דקות כל אחד שהוקרנו בערוצי הטלוויזיה באוקראינה, רוסיה ובלארוס.
מקום בלב (סרט)
מקום בלב (באנגלית: Places in the Heart) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1984 בבימוי של רוברט בנטון שכתב גם את התסריט.
העלילה מתרחשת בעיירה קטנה בטקסס בתקופת השפל הגדול ומתארת אלמנה (סאלי פילד) המנסה לשמור על החווה המשפחתית שלה בעזרת עובד שחור עני (דני גלובר) ואדם עיוור (ג'ון מלקוביץ'). הגזענות הקשה כלפי השחורים מתבטאת כאן במשפט לינץ' ובהתקפה של אנשי הקו קלוקס קלאן.
הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר, לבמאי הטוב ביותר, לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר (ג'ון מלקוביץ'), פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר (לינדזי קראוס) ולפרס אוסקר על התלבושות.
הסרט צולם בעיירה ווקסאהצ'י בטקסס.
רוברט בנטון זה בפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר ובפרס דב הכסף לבמאי הטוב ביותר.
סאלי פילד זכתה בפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר ולפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר.
תקציר העלילה
משפחת ספולדינג חייה בעיירה ווקסהאצ'י בטקסס בתקופת השפל הגדול בשנת 1935. המשפחה כוללת את האם עדנה (סאלי פילד), האב רויס (ריי בייקר) הבן פרנק והבת פוסום. רויס הוא השריף המקומי ויש לו חווה חקלאית.
זלימחאן בקאייב
זלימחאן דג'בראילוביץ בקאייב (ברוסית: Зелимхан Джабраилович Бакаев) הוא כדורגלן רוסי, חלוץ מועדון זניט סנקט פטרבורג מליגת העל הרוסית בכדורגל.
ביוגרפיה
הוא התחיל לשחק כדורגל בגיל 8 בהדרכת אביו, דג'בראיל. במשך שנים אחדות אימן אביו אותו ואת אחיו סלטמוראד בשדה ליד תחנת הרכבת של נזראן. בשנת 2007, בהיותו בן 10, אביו לקח את זלימחאן למבחנים בלוקומוטיב מוסקבה, שם עבדו מכריו, אך הוא לא עבר את המיונים ולאחר האימון השני חזר חזרה לאינגושטיה. בהתעקשות סבתו, הוא נסע שוב למוסקבה והצליח להיכנס לאקדמיה של מועדון הפאר ספרטק מוסקבה. הוא חי שנה וחצי ללא קרובי משפחה בפנימייה של המועדון, שיחק מעט ולא התפתח כשחקן כדורגל. מאוחר יותר, ההורים עברו למוסקבה עם אחיו הצעיר. המאמן הראשון שלו היה אלכסיי לונין. לאחר שנכנס לאקדמיית ספרטק בגיל 11, בהתחלה לא התבלט בכלל, הוא היה קטן ושברירי. אבל אימונים סיזיפיים בהדרכת אביו סייעו לו לשמור על מקומו בקבוצה.
מקום בלב (סרט)
תקציר העלילה
עדנה נשארת לבד לגדל את הילדים ולדאוג לחווה. מנהל הבנק, מר דנבי (ליין סמית') מודיע לה כי בעלה צבר חובות ומציע לה למכור את הבית והחווה ולעבור למקום אחר אך היא מסרבת.
זלימחאן בקאייב
ביוגרפיה
משנת 2013 החל לשחק בקבוצת הנוער של האדומים-לבנים. את הופעת הבכורה שלו בקבוצת הנוער ערך ב-15 ביולי 2013 במשחק החוץ של המחזור הראשון של אליפות הנוער מול קריליה סובייטוב סמרה (0:1), כשנכנס כמחליף בדקה ה-58 במקום פאבל גלובה. 24 באוגוסט 2013 במשחק החוץ של מחזור 6 באליפות הנוער מול אמקר (2:1) עלה בהרכב הפותח ובדקה ה-61 של המשחק כבש את שערו הראשון. בסך הכל שיחק 61 משחקים בקבוצת הנוער, בהם כבש 10 שערים. ב-26 באפריל 2014, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון המילואים ספרטק-2 במחזור 23 של הליגה הרוסית השנייה בכדורגל בעונת 2013/14 מול מטאלורג ויקסה (2:3) והחליף את קונסטנטין סביצ'ב בדקה ה-72 של המשחק. ב-7 באפריל 2016, במשחק החוץ של מחזור 30 בליגת הכדורגל הלאומית של רוסיה בעונת 2015/16 מול בלטיקה (1:1), הוא נכנס להרכב הפותח וכבש את שערו הראשון עבור ספרטק-2 בדקה ה-51. בסך הכל, הוא שיחק 53 משחקים עבור ספרטק-2 וכבש 4 שערים.
מקום בלב (סרט)
תקציר העלילה
נווד שחור בשם מוזס (דני גלובר) מגיע לביתה של עדנה ומציע לה שיעבוד בחווה תמורת אוכל ומקום לינה אך היא מסרבת. מוזס גונב ממנה סכו"ם כסף אך נתפס. השוטר לא מאמין לו שהוא עובד אצלה אבל היא אומרת לשוטר שמוזס אכן עובד אצלה והשוטר משחרר אותו. מוזס מודה לעדנה אך היא מתרה בו שאם יגנוב שוב היא תירה בו.
זלימחאן בקאייב
ספרטק מוסקבה
ב-23 בספטמבר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בספרטק במשחק החוץ במסגרת שלב 16 האחרונות של הגביע הרוסי בכדורגל 2015/2016 מול וולגה ניז'ני נובגורוד (7:0), כשעלה כמחליף בדקה 61 במקום דניס גלושאקוב. ב-28 באוקטובר הוא נכנס כמחליף גם במשחק החוץ של שמינית הגמר מול קובאן קרסנודאר (0:1). לאחר מכן, בעונות 2015/16 ו-2016/17, שיחק רק עבור ספרטק-2 בליגת המשנה, לאחר ששיחק 41 משחקים. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הרוסית ב-23 ביולי 2017 במשחק החוץ של המחזור השני מול אופה (0:0) והוחלף בדקה ה-69. בסך הכל, בעונת 2017/18 שיחק חמישה משחקים עבור ספרטק בליגת העל.
מקום בלב (סרט)
תקציר העלילה
מרגרט לומקס (לינדזי קראוס) היא אחותה של עדנה אך אינה יכולה לעזור לה. היא בעלת מספרה מקומית ומתפרנסת בקושי. בעלה, וויין לומקס (אד האריס) מנהל רומן חשאי עם ויולה קלסי (איימי מאדיגן), מורה מקומית וידידתה הנשואה לבאדי קלסי (טרי אוקווין).
מנהל הבנק מביא לביתה של עדנה את גיסו ויל (ג'ון מלקוביץ'), שהתעוור במלחמת העולם הראשונה ו"מבקש" מעדנה שתאכסן אותו בביתה. עדנה הזקוקה לתמיכתו של הבנקאי מסכימה לכך מחוסר ברירה. ויל העיוור מסתגל לחיות עם המשפחה ומתגלה כבעל כישורים בתחום הבישול. בעת סערת טורנדו קשה הוא מסכן את חייו עולה לעליית הבית ולוקח את פוסום למחסה עם בני המשפחה במקלט.
זלימחאן בקאייב
חזרה לספרטק
לאחר שחזר מהשאלה בארסנל, לקראת עונת 2019/20, הוא שיחק תחת מי שאימן אותו בארסנל, אולג קונונוב. הוא שיחק את משחקו הראשון לאחר שחזר ב-13 ביולי 2019 במשחק המחזור הראשון באליפות רוסיה מול סוצ'י (1:0), במשחק זה הוא יצא בהרכב הפותח ושיחק משחק מלא. בתחילת עונת 2019/20 הוא הפך לקשר ההתקפי הימני העיקרי של ספרטק. ב-20 ביולי, במשחק המחזור השני באליפות רוסיה מול רוסטוב (2:2), הוא הוכר על ידי פרשני ערוץ הטלוויזיה Match Premier כשחקן הטוב ביותר במשחק. ב-8 באוגוסט, הוא הבקיע שתי שערים במשחק החוץ של סיבוב המוקדמות השלישי של הליגה האירופית מול "טון" השווייצרית (3:2). ב-11 באוגוסט, במשחק החוץ של המחזור החמישי באליפות רוסיה מול אחמט (3:1), הוא כבש שני שערים במחצית הראשונה, כשגם במשחק הזה הוא נבחר לשחקן הטוב ביותר במפגש זה. ב-25 בספטמבר, במשחק שלב 16 האחרונות בגביע הרוסי מול קאמאז הטטארית (2:1), הוא בישל שתי שערים לאסקיאל פונסה ובכך עזר לקבוצתו להעפיל לשלב הבא.
מקום בלב (סרט)
תקציר העלילה
עדנה מגלה שיש תחרות על מכירת עגלת הכותנה הראשונה והפרס הוא 100 דולר. כולם מתגייסים למשימה-עדנה והילדים, מוזס, המביא קבוצת שחורים עניים לעזרה, וקרובי משפחתה של עדנה. ויל העיוור דואג לבישול האוכל לכל העובדים.
זלימחאן בקאייב
חזרה לספרטק
לאחר פיטוריו של אולג קונונוב מתפקיד המאמן בסוף ספטמבר 2019 ומינויו של דומניקו טדסקו למחליפו, בקאייב הועבר מעמדת הקשר הקיצוני לעמדת קשר התקפי והוא הפך לשחקן מפתח בספרטק. ב-27 באוקטובר, במשחק של המחזור ה-14 באליפות רוסיה בדרבי של מוסקבה מול לוקומוטיב מוסקבה (3:0), הוא בישל שלושה שערים. ב-9 בנובמבר, במשחק המחזור ה-16 באליפות רוסיה מול קרילייה סובייטוב (2:0), הוא בישל והבקיע פנדל והוכתר למצטיין המשחק. ב-29 בפברואר 2020, במשחק החוץ של המחזור ה-20 מול דינמו מוסקבה (2:0), הוא יצא בהרכב הפותח והבקיע ממסירה של אלכסנדר סובולב בדקה ה-29 של המשחק ובישל שער בדקה ה-62 לרומן זובנין ובכך נבחר שוב לשחקן המצטיין. ב-4 במרץ 2020, במשחק רבע גמר הגביע הרוסי מול צסק"א (3:2), הוא הבקיע בדקה הרביעית, אך באחת ההתנגשויות עם יריב במהלך במחצית הראשונה הוא קיבל זעזוע מוח ולא עלה למחצית השנייה. ב-4 ביולי 2020, במשחק הביתי של המחזור ה-26 באליפות רוסיה מול טמבוב (2:3), הבקיע פנדל בדקה ה-35. בסך הכל, בעונת 2019/2020, הוא שיחק 35 משחקים במדי ספרטק (27 במשחקי ליגת העל, 4 בגביע הרוסי ו-4 בליגה האירופית), כבש 10 שערים (6 בליגה, 1 בגביע הרוסי ו-3 בליגה האירופית) ובכך הפך למבשל השערים הטוב ביותר בספרטק באותה עונה.
מקום בלב (סרט)
תקציר העלילה
עדנה מצליחה להביא את היבול הראשון ולמכרו במחיר טוב וזוכה בפרס. הבית והחווה ניצלים ממכירה.