cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מכרז הולנדי
מכרז הולנדי בביצוע רכישות חוזרות
הכניסה של מכרז הולנדי לרכישה חוזרת ב-1981 אפשרה לחברות אלטרנטיבה למחיר הקבוע של הצעת רכש בעת ביצוע מכרז לרכישה חוזרת. החברה הראשונה שהשתמשה במכרז הולנדי למטרה זו הייתה מספנות טוד. מכרז הולנדי מאפשר לציין את טווח המחירים שבמסגרתו המניות יירכשו. בעלי המניות יכולים לבחור במכרז את המניות בכל מחיר על הטווח שצוין. החברה מבצעת קומפילציה על התגובות הללו, לטובת יצירת עקומת ההיצע של המניה. מחיר הרכישה הוא המחיר הנמוך ביותר שמאפשר לחברה לקנות את מספר המניות המבוקש בהצעה, כשהחברה משלמת את המחיר לכל המשקיעים אשר הגישו הצעה זו או מחיר נמוך יותר. אם מספר המניות שהוצעו עולות על המספר המבוקש, החברה רוכשת פחות מאשר כל המניות שהוצעו במחיר או מתחת למחיר הרכישה פרו רטה לכל מי שהגיש במחיר הרכישה או מתחת לו. אם הוצעו מעט מדי מניות, אז החברה יכולה לבטל את ההצעה (בתנאי שזה נעשה על תנאי מלכתחילה של מינימום הצעות), או שהיא קונה בחזרה את כל המניות המוצעות במחיר המרבי. חברת מיקרוסופט ביצעה ב-2006 רכישה חוזרת בהיקף של 3.8 מיליארד דולר באמצעות מכרז הולנדי.
תל אפיס
תל אָפיס הוא אתר ארכאולוגי במחוז אידליב בצפון סוריה. התל נמצא בצמוד לכפר אפיס, המצוי כ-45 קילומטר דרומית מערבית לעיר חלב, כ-14 ק"מ מזרחית לעיר אידליב וכ-11 ק"מ מצפון לשרידי העיר העתיקה אבלה. ההשערה הרווחת מזהה את התל עם העיר העתיקה חזרק, המכונה בתעודות אשוריות "ממלכת לחטי" ואשר יש המזהים אותה עם חדרך המקראית.
האסטלה ובה כתובת זכור, המכילה הקדשה לאל אִלֻוֶר, התגלתה באתר ב-1903 על ידי הארכאולוג הצרפתי אנרי פוניון.
האתר נחפר בשנים 1986–2006 על ידי משלחת משותפת לאוניברסיטאות רומא, פיזה ובולוניה בראשות סרנה מריה צ'קיני וסטפניה מאצוני. מטרתה הראשונית של המשלחת הייתה חקירת תקופת הברזל בתל, לאור ממצאי קרמיקה מתקופה זו שנמצאו על פני השטח. במהלך עונות החפירה נתגלתה חומה מהתקופה הכלקוליתית ועדויות לרצף התיישבותי ממושך בתקופה זו. התקופה הבאה שממנה נמצאו ממצאים היא תקופת הברונזה המאוחרת ב שהבולטים בהם היו בתי מגורים חיתיים. החל מעונת החפירות ב-1988 התגלו שפע של ממצאים מתקופת הברזל I (בין 1150 לבין 1000 לפני הספירה). בשנותיה המאוחרות יותר של המשלחת, התמקדו החפירות באקרופוליס שבו התגלו שרידים של מבנה מקודש מהתקופה הארמית של האתר והשינויים שהתחוללו במבנה זה במהלך תקופת הברזל. כמו כן, חזרה המשלחת לעסוק בתקופה החיתית (תקופת הברונזה המאוחרת ב) לאור גילוי ארמון שכלל ארכיון תעודות מתקופה זו.
בעקבות הקמת מחנה של הצבא הסורי בסמוך לתל, במהלך מלחמת האזרחים בסוריה, עלה חשש לגרימת נזק לאתר ובעיקר חשש מביזה.
אצטדיון פטרובסקי
אצטדיון פטרובסקי (Стадион «Петровский»), השוכן על האי נייבה הקטנה ב"פטרוגרדסקאיה סטראנה" הוא אצטדיון המכיל 21,500 מושבים. עד 1992 האצטדיון נקרא בשם "האצטדיון ע"ש לנין".
היסטוריה
האצטדיון נבנה בשנים 1924–1925 על פי פרויקט של אלויס ווייבודי הצ'כי מקבוצת "ספורט" סנקט פטרבורג. ב-1933 האצטדיון שופץ והורחב מ-10,000 ל-25,000 מושבים. ב-14 ביולי 1933 נבחרת ברית המועצות בכדורגל שיחקה במגרש זה, שהיה האצטדיון היחיד מחוץ למוסקבה שבו שיחקה הנבחרת.
במהלך מלחמת העולם השנייה האצטדיון נהרס כליל ושופץ שוב בשנים 1957–1961. לאחר השיפוץ, האצטדיון כבר הכיל 33,000 מושבים ומסלול הריצה לאתלטיקה קלה הורחב והיה לאחד ממרכזי הספורט במדינה למשחקי אתלטיקה. בשנות ה-60 וה-80, האצטדיון אירח את משחקי אליפות ברית המועצות ברוגבי, משחקי הוקי דשא והיה אצטדיון הבית של דינמו סנקט פטרבורג, ששיחקה באותה עת בליגות הנמוכות. בשנות ה-70 נערכו בו שיפוצים נוספים, על מנת להכינו לקראת אולימפיאדת 1980.
ב-1992 האצטדיון קיבל את שמו הנוכחי והחל מ-1995 נחשב למגרש הבית של קבוצת הכדורגל זניט סנקט פטרבורג. ב-16 בנובמבר 1996 נערך משחק הזהב הראשון של ליגת העל הרוסית, שנערך באצטדיון זה. המשחק נערך על מנת לקבוע מיהי אלופת המדינה, לאחר ששתי הקבוצות המתחרות סיימו באותו מספר נקודות ויחס שערים דומה בטבלת האליפות.
ב-1997 האצטדיון אירח משחק ידידות בין נבחרת רוסיה בכדורגל לנבחרת יוגוסלביה בכדורגל וב-1999 זניט אירחה באצטדיון זה משחק בינלאומי ראשון, במסגרת גביע אופ"א, שבו הפסידה ליריבתה בולוניה 1909, בתוצאה 0:3.
החל מ-2005, נבחרת רוסיה בכדורגל אירחה באצטדיון מספר משחקים רשמיים. באפריל 2017 הנהלת קבוצת זניט סנקט פטרבורג הכריזה כי החל מה-23 באפריל היא תארח את משחקיה באצטדיון קרסטובסקי החדש ותעזוב את אצטדיון פטרובסקי, בכך זניט עזבה את האצטדיון אחרי ששימש כמגרש הבית במשך 22 שנה ואחרי שאירחה בו 461 משחקים רשמיים. בנובמבר 2018 זניט-2 סנקט פטרבורג אירחה בו את משחקה האחרון והאצטדיון נסגר לצורך שיפוצים.
כהכנה לטורניר יורו 2020, נעשתה עבודה רבה באצטדיון: בוצי תיקון לחיפוי מסלולי הריצה והיציעים; בוצעה מודרניזציה מוחלטת של כלל המערכות הטכניות של האצטדיון בעיקר של מערכת האבטחה ומעקב הווידאו. עלות המודרניזציה הכוללת עלתה על 200 מיליון רובל. במהלך יורו 2020 שימש כמגרש אימונים ל,, , ו.
מיולי 2021 משמש לעיתים את מועדון הכדורגל דינמו סנקט פטרבורג, לאירוח משחקיה ב וב.
זירת הספורט הקטנה "פטרובסקי"
זירת הספורט הקטנה "פטרובסקי" (Малая спортивная арена «Петровский») הנמצאת במרחק 100 מטר מאצטדיון פטרובסקי מכילה כ-2,835 מושבים והוא נפתח ב-1994.
האצטדיון מארח משחקים מהליגה הרוסית הראשונה והליגה השנייה ונחשב למגרש הבית של קבוצת הנוער של זניט סנקט פטרבורג וכמגרש הבית של זניט-2 סנקט פטרבורג. עד למעברה לסוצ'י דינמו סנקט פטרבורג קיוותה להשתמש במגרש כמגרשה הבייתי לאחר שזניט עברה לאצטדיון קרסטובסקי החדש, אך הרעיון לא מומש בסוף עד 2021.
בעבר שימש את קבוצות פטרוטרסט סנקט פטרבורג, פ.צ. קרליה, טוסנו וקבוצת סבר מורמנסק.
משה לגיל
קריירת אימון
בנוסף ובמקביל לפעולתו כשחקן, בין השנים 1963–1967 אימן לגיל קבוצות מהליגה השנייה- מכבי הרצליה, הפועל חולון והפועל אזור (2 קדנציות), ואת כולן הצליח להעלות לליגה הראשונה בתקופת האימון שלו (אך לא היה יכול להמשיך איתן מכיוון שעלו לליגה שבה שיחק). בשנים 1969–1970 הוא אימן גם את נבחרת הקדטים של ישראל ובנוסף אימן את נבחרת הסטודנטים של ישראל באליפות העולם בצ'כיה 1970.
תארים
כשחקן
כמאמן
אוסמו ונסקה
אוסמו אנטרו ונסקה (בפינית: Osmo Vänskä; נולד ב-28 בפברואר 1953) הוא מנצח, קלרניתן ומלחין פיני.
ביוגרפיה
אוסמו ונסקה נולד בסאמינקי שבהלסינקי, הוא התחיל את הקריירה המוזיקלית שלו כקלרינתן עם התזמורת הפילהרמונית של טורקו (1971–1967). לאחר מכן הוא הפך לקלרינתן הראשי של הפילהרמונית של הלסינקי מ-1977 עד 1982. במהלך תקופה זו, הוא החל ללמוד ניצוח אצל יורמה פאנולה באקדמיית סיבליוס, שם חבריו לכיתה כללו את אסה-פקה סאלונן ויוקה-פקה סאראסטה. ב-1982 זכה בתחרות בזאנסון הבינלאומית למנצחים צעירים.
ונסקה הפך למנצח אורח ראשי של התזמורת הסימפונית של לאהטי ב-1985, ולמנצח ראשי ב-1988. הוא סיים את כהונתו בתזמורת הסימפונית של להטי ב-2008 וכיום הוא חתן פרס המנצח של התזמורת. הסט השלם של הסימפוניות של סיבליוס עם התזמורת הסימפונית של לאהטי, אף היא בלייבל BIS, זכה להערכה רחבה. הוא הקליט רבות עם תזמורת לאהטי עבור הלייבל BIS, כולל מוזיקה מאת קלבי אהו, איינוג'והאני ראוטווארה, ברנרד קרוסל, אונו קלמי, טאונו מרטינן, רוברט קג'נוס, סופיה גוביידולינה, ג'ונאס קוקונן, יאן סנדסטרום, ז'אן סיבליוס ופרדריק פאסיוס.
ונסקה היה המנצח הראשי של התזמורת הסימפונית של איסלנד מ-1993 עד 1996. בשנת 1996 מונה למנצח ראשי של התזמורת הסימפונית הסקוטית של ה-BBC, וכיהן בתפקיד זה עד 2002. עם התזמורת הסימפונית הסקוטית של ה-BBC, הוא ביצע הקלטות של התזמורת השלמה סימפוניות של קרל נילסן ללייבל BIS. ביוני 2014, התזמורת הסימפונית של איסלנד הודיעה על חזרתו של ונסקה לתזמורת כמנצח האורח הראשי הבא שלה, החל בעונת 2014–2015.
ב-2003 הפך ונסקה למנהל המוזיקלי של תזמורת מינסוטה. הוא והתזמורת זכו לשבחים ביקורתיים, והוא נחשב כמי ששיפר את איכות התזמורת. בשנת 2004 החלו ונסקה ותזמורת מינסוטה בפרויקט בן חמש שנים להקלטת הסימפוניות השלמות של בטהובן בלייבל BIS. ב-2005 חתמה ונסקה על הארכת חוזה עם תזמורת מינסוטה עד 2011 לפחות. בספטמבר 2009 הודיעה התזמורת על הארכת חוזהו של ונסקה עד לעונת 2014–2015. הוא הודיע על התפטרותו ב-1 באוקטובר 2013, שנה לאחר שההנהלה סגרה את המוזיקאים בסכסוך עבודה ממושך. בינואר 2014 זכו ונסקה ותזמורת מינסוטה בפרס הגראמי עבור הביצוע התזמורתי הטוב ביותר עבור האלבום של הסימפוניות מס' 1 ו-4 של סיבליוס. הוא מונה מחדש למנהל המוזיקלי של תזמורת מינסוטה באפריל 2014 עם חוזה לשנתיים, אשר הוארך במאי 2015 עד לאוגוסט 2019. ביולי 2017 הודיעה התזמורת על הארכה נוספת של חוזהו של ונסקה עד עונת 2021–2022. בדצמבר 2018, התזמורת הודיעה כי אוסמו ונסקה יסיים את התפקיד שלו בתזמורת מינסוטה בתום עונת 2021–2022. ונסקה אמור לקחת את התואר זוכה פרס המנצח עם תזמורת מינסוטה.
במאי 2008, יצירה תזמורתית שהולחנה על ידי אוסמו ונסקה בשם "הגשר" הועלתה בבכורה על ידי התזמורת הסימפונית המטרופוליטנית, עם נגן הקונטרבס ויליאם שריקל ובניצוחו של ונסקה.
באפריל 2019, הפילהרמונית של סיאול הודיעה על מינויו של אוסמו ונסקה למנהל המוזיקלי הבא שלה, החל מינואר 2020, עם חוזה ראשוני של 3 שנים. ונסקה אמור להתפטר כמנהל המוזיקלי של הפילהרמונית של סיאול בסוף 2022.
חיים אישיים
ונסקה היה נשואי פעמיים. לו ולאשתו הראשונה פירקו, יש שלושה ילדים בוגרים, אחד מהם, אולי, מנגן בכינור בלהקת הפולק מטאל הפינית Turisas. בני הזוג נפרדו בשנת 2009. באפריל 2015 נישא ונסקה לארין קיף, כנרת ראשית של תזמורת מינסוטה. בני הזוג מתגוררים במיניאפוליס. בחייו הפרטיים, אחד מתחביביו הוא רכיבה על אופנועים.
יורי מאנין
יורי איוונוביץ' מאנין (רוסית: Юрий Иванович Манин; 16 בפברואר 1937 – 7 בינואר 2023) היה מתמטיקאי רוסי, שעסק במגוון תחומים. מאנין תרם רבות לגאומטריה אלגברית וחקר את הקשרים בינה לפיזיקה. בנוסף, היה ממניחי היסודות לטופולוגיה אריתמטית ולמחשוב קוונטי, ועסק גם בפילוסופיה של המתמטיקה.
קורות חייו
מאנין נולד בסימפרופול שבחצי האי קרים. הוריו, איוון גברילוביץ' מאנין (1913–1943) ורבקה זינובייבה מילר, היו סטודנטים במכון הפדגוגי של קרים. האב למד בפקולטה לגאוגרפיה ובהמשך לימד שם. האם סיימה דוקטורט בבלשנות. את שנות הילדות בסימפרופול בילה מאנין בעיקר בבית הוריה של אמו (סבו היה מחזאי ועיתונאי ודודתו, אחות אמו, חוקרת ספרות ומתרגמת). עם תחילת מלחמת העולם השנייה, המשפחה פונתה יחד עם המכון הפדגוגי למחצ'קלה שבקווקז, ומשם לצ'רג'ואו שבטורקמניסטן ולמירזאצ'ול שבאוזבקיסטן. האב נלחם בחזית ונעדר מאז 1942.
עם תום המלחמה חזרה המשפחה לסימפרופול, שם עבדה האם כעורכת הראשית בהוצאה לאור (בהמשך פוטרה במסגרת המאבק בקוסמופוליטיות). בהיותו תלמיד תיכון הושפע מאנין מהספר "יסודות תורת המספרים" של וינוגרדוב, ובגיל 15 שלח לווינוגרדוב מאמר עם נוסחאות שקיבל למספר הנקודות השלמות באליפסואיד (המאמר זכה בתחרות, תוך שהוא מנצח מאמרים של סטודנטים בוגרים).
ב-1953 סיים מאנין את התיכון עם מדליית זהב והחל ללמוד בפקולטה המכנו-מתמטית של אוניברסיטת מוסקבה. ב-1958 סיים את הלימודים שם, והחל לכתוב דוקטורט תחת הנחייתו של איגור שאפארביץ'. הוא סיים אותו וקיבל תואר "קנדידט למדעים" ב-1961 ותואר דוקטור למדעים ב-1963.
בין השנים 1992-1960 עבד במחלקה לאלגברה של המכון המתמטי ע"ש סטקלוב, ובשנים 1992-1965 באוניברסיטת מוסקבה (שם החל מ-1967 שימש כפרופסור בקתדרה לאלגברה). בין 1992–1993 עבד כפרופסור ב-MIT, וב-1993 היגר לגרמניה ועד שנת 2005 היה מנהל שותף של מכון מקס פלאנק בבון. בשנת 2002 מונה לפרופסור באוניברסיטת נורת'ווסטרן באוונסטון.
במהלך הקריירה שלו כתב מאנין ספרים ומאמרים בנושאים רבים והנחה מעל ל-50 תלמידי דוקטורט. רבים מהם הפכו למתמטיקאים נודעים שכלעצמם – אלכסנדר בילינסון, ולדימיר ברקוביץ', ולדימיר דרינפלד (זוכה מדליית פילדס), וסילי איסקובסקי, דמיטרי לייטס, מיכאל קפרנוב, בוריס ציגן ואחרים. בשנת 1969 היה מאנין בין 99 המתמטיקאים שחתמו על העצומה לשחרורו של אלכסנדר יסנין-וולפין (מתנגד משטר שנכלא בבית חולים פסיכיאטרי). כתוצאה מכך, הרשויות הגבילו את יציאתו של מאנין והחותמים האחרים מגבולות ברית המועצות, ובמשך 20 השנים הבאות שיתוף הפעולה שלו עם מתמטיקאים מחוץ לברית המועצות התבצע רק דרך הדואר. חמש פעמים הוזמן מאנין להרצות בפני הקונגרס הבין-לאומי של המתמטיקאים, אבל יכול היה להשתתף רק בקונגרס במוסקבה ב-1966.
תרומתו למדע
עבודתו המוקדמת של מאנין התמקדה בחבורות פורמליות של יריעות אבליות והשערת מורדל מעל שדות פונקציות (אותה הוכיח בעבודת הדוקטורט שלו ב-1963 ועליה הוענק לו עיטור לנין). בהמשך חקר מאנין משוואות דיפרנציאליות אלגבריות וב-1958 הציג את קישור גאוס-מאנין לעקומות, שמאז הפך למרכיב חשוב בחקר הקוהומולוגיה במשפחות של יריעות אלגבריות.
מאנין השתמש בחבורת בראואר של יריעה אלגברית כדי להגדיר את מגבלת מאנין, שמודד את הכישלון של עקרון הסה עבור אותה יריעה באמצעות התורה של אלגבראות אזומאיה גלובליות. בשנת 1967 הוזמן לפריז על ידי אלכסנדר גרותנדיק. מאנין התרשם עמוקות גם מפריז וגם מהמארח שלו, ובין מאנין לגרותנדיק נקשרו קשרי ידידות.
מאנין היה מחלוצי התחום של טופולוגיה אריתמטית (יחד עם ג'ון טייט, דייוויד ממפורד, מייקל ארטין וברי מאזור). הוא ניסח את השערת מאנין, בדבר ההתנהגות האסימפטוטית של מספר הנקודות הרציונליות מגובה חסום על יריעה אלגברית. השפעה גדולה הייתה לספרו של מאנין מ-1972 על משטחים ועקומות קוביות (ממעלה שלישית), בו הוא חוקר אותם בכלים קלאסיים ומודרניים של גיאומטריה אלגברית ושל אלגברה לא-קיבוצית.
פרסים ואותות הוקרה
מאנין היה חבר-מתכתב של האקדמיה הרוסית למדעים (מ-1990), חבר האקדמיה המלכותית למדעים של הולנד, של אקדמיית גטינגן למדעים, של אקדמיה לאופולדינה, של האקדמיה הצרפתית למדעים (מ-2005), של האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים ושל האקדמיה האפיפיורית למדעים בוותיקן (מ-1996). הוא דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטאות הסורבון, אוסלו וווריק.
במהלך השנים זכה מאנין בפרסים רבים, ביניהם פרס החברה המתמטית של מוסקבה (1963), עיטור לנין (1967), מדליית בראואר (1987), פרס ניימרס (1994), פרס שוק (1999), מדליית קנטור (2002), פרס המלך פייסל (2002), ופרס בוייאי (2010). בשנת 2000 הרצה מאנין בקונגרס האירופי למתמטיקה, ובשנת 2016 נשא את הרצאת אוילר באוניברסיטת פוטסדאם.
ספרים
(הוצאה שנייה מ-2010 מכילה פרקים נוספים שכתב בוריס זילבר.) (בגרסה הרוסית לספר מופיעים טקסטים בנושאי הגות ושירה שלא נכנסו לתרגום האנגלי.)
בום בום
בום בום הוא פזמון שכתב יוש גרנות, ללחן עממי, ביצע הישאם מסאלחה ויצא לאור בשנת 1990.
מריה לבובה-בלובה
מריה אלכסייבנה לבובה-בלובה (ברוסית: Мария Алексеевна Львова-Белова; נולדה ב-25 באוקטובר 1984) היא פוליטיקאית רוסייה המכהנת כיום כנציבה הנשיאותית לזכויות ילדים של רוסיה, ומבוקשת על ידי בית הדין הבינלאומי בהאג בשל חשד לגירוש בלתי חוקי של ילדים אוקראיניים לרוסיה.
בום בום
רקע
השיר המבוצע בסגנון המוזיקה המזרחית יצא לאור על ידי הזמר הערבי-ישראלי השאם מסאלחה. יוש גרנות כתב אותו על פוליטיקאים שעסוקים בדיבורים ובהבטחות.
מריה לבובה-בלובה
קריירה
לבובה-בלובה, שנולדה וגדלה בפנזה, סיימה את לימודיה במכללה לתרבות ואמנויות א.א ארכנגלסקי בשנת 2002 והפכה למנצחת. בשנת 2005 עבדה כמורה לגיטרה בבתי ספר למוזיקה לילדים בפנזה, היא הייתה חברה בלשכה הציבורית של מחוז פנזה וב-2019 היא נבחרה ליושבת ראש המטה האזורי של החזית העממית הכל-רוסית. ב-2019 הצטרפה למפלגת רוסיה המאוחדת. ב-24 בנובמבר 2019 נבחרה לנשיאת המועצה הכללית של המפלגה. בספטמבר 2020 מושל מחוז פנזה, איוון בלוזרצב, מינה אותה להיות חברת מועצת הפדרציה של רוסיה מטעם מחוז פנזה.
ב-27 באוקטובר 2021, נשיא רוסיה, ולדימיר פוטין מינה את לבובה-בלובה לתפקיד הנציבה הפדרלית לזכויות הילדים, חודש לאחר שהנציבה הקודמת, אנה קוזנצובה, נבחרה לפרלמנט.
בום בום
רקע
השיר היה ללהיט בתקופת יציאתו.
פריץ קליין (חוקר)
ביוגרפיה
קליין נולד בווינה שבאוסטריה ב-27 בדצמבר 1932 להורים אורתודוקסים. כשהיה ילד, משפחתו היגרה לניו יורק שבארצות הברית כדי לחמוק מאנטישמיות.
מריה לבובה-בלובה
קריירה
לבובה-בלובה הואשמה על ידי פקידים אוקראינים ובריטים בפיקוח על גירוש ואימוץ בכפייה של ילדים מאוקראינה במהלך מלחמת אוקראינה–רוסיה. בעקבות המלחמה, הוטלו עליה סנקציות על ידי האיחוד האירופי ויפן.
חיים אישיים
לבובה-בלובה נשואה מאז 2003 לפאבל קוגלמן, כומר של הכנסייה הרוסית האורתודוקסית, ולהם חמישה ילדים ביולוגיים ועשרים ושניים ילדים מאומצים. בפברואר 2023 היא אימצה ילד בן 15 מהעיר האוקראינית מריופול, מה שגרם למחלוקת עקב סוגיית האשמתה בפיקוח על חטיפות ילדים.
פריץ קליין (חוקר)
ביוגרפיה
קליין בעל תואר ראשון באמנות מישיבה יוניברסיטי (1953), תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת קולומביה (1955), תואר שלישי ברפואה מאוניברסיטת ברן (1961).
ב-1974, יצא מהארון כביסקסואל, ומצא להפתעתו כי אין כמעט דבר על ביסקסואליות בספרות כאשר חיפש בספריית העיר ניו יורק. באותה שנה, הוא ייסד את הפורום הביסקסואלי, קבוצת התמיכה הראשונה בעולם שקהל המטרה שלה היה ביסקסואלים בלבד.
ב-1978, הוא כתב את המהדורה הראשונה של הספר האופציה הביסקסואלית. המהדורה השנייה של הספר יצאה ב-1993.
ב-23 ביולי 1998, הוא ייסד את המכון האמריקאי לביסקסואליות שמטרתו לקדם מחקר וחינוך בנושא ביסקסואליות.
ב-2006, קליין אובחן כחולה בסרטן ועבר ניתוח בעקבות כך. למרות שהוא היה צפוי למות מסרטן תוך חודשים ספורים, פריץ קליין נפטר מדום לב בביתו שבסן דייגו שבקליפורניה בגיל 73. קליין הותיר אחריו שני אחים ובן זוגו לחיים, טום רייס. קליין תרם את גופתו למדע.
בום בום
גרסאות כיסוי
הזמר דודו יסמין ביצע לשיר גרסת כיסוי, וכך גם הזמר הישראלי-טורקי אג'אר. הזמר מוטי טקה הוציא את השיר "בום בום" המבוסס על השיר.
בית האבות המלכותי צ'לסי
בית האבות המלכותי צ'לסי (Royal Hospital Chelsea) הוא מעון לקשישים ותיקי צבא בריטניה. המעון, הנמצא בשכונת צ'לסי שבעיר לונדון, פועל ברציפות מאז שנת 1682. משמעו של הביטוי Hospital בשם המעון איננו בית חולים אלא מקום של הכנסת אורחים (Hospitality).
המעון נוסד על ידי צ'ארלס השני, מלך אנגליה, בהשראת האינווליד שבפריז. השטח לבניין, בגדה הצפונית של התמזה ובקרבת הנהר, נרכש מכספו הפרטי של סר סטפן פוקס (Stephen Fox). הוא הזמין את האדריכל כריסטופר רן לתכנן במקום את המעון. רן תכנן בניין מרכזי דמוי האות ח' כשלצידו שני אגפים נוספים ממזרח וממערב, מסביב לשלוש חצרות. ידועים בו במיוחד הם בית התפילה, האולם הגדול, המשמש כחדר אוכל, והמוזיאון. בחצר המרכזית של המתחם ניצב פסלו של צ'ארלס השני.
מתחם המעון משתרע כיום על פני שטח של 267 דונם. חלקים ממנו פתוחים לביקור הציבור הרחב.
דיירי המעון, כ-300 במספר, נקראים הפנסיונרים של צ'לסי. כללים מיוחדים חלים בנוגע לקבלת מועמד למעון. בין השאר אין מתקבלים מועמדים שיש להם בת או בן זוג או ילדים התלויים בהם כספית. בשנת 2009 התקבלה הדיירת הראשונה למעון.
הדיירים מאורגנים במסגרת צבאית של ארבע פלוגות בפיקודם של קצינים ולובשים מדי ייצוג אחידים. מנהל המעון וסגנו הם גנרלים בדימוס.
"יום המייסד" במעון חל מדי שנה ב-29 במאי או בקרבתו - יום הולדתו של צ'ארלס השני ויום שיבתו לכתר ב-1660. ביום זה מבקר במעון אחד מבני משפחת המלוכה.
לבית האבות חלקת קבורה (שכבר נסגרה) בבית הקברות הצבאי ברוקווד. נקברו בה דיירים של המוסד שנפטרו. מצבותיהם עוצבו במתכונת של מצבות צבאיות בריטיות.
בצמוד לבית האבות נמצא מוזיאון הצבא הלאומי.
ג'פרי קהן
ג'פרי אָלַן קָהַן (באנגלית: Jeffrey Alan Kahane, נולד ב-12 בספטמבר 1956 בלוס אנג'לס, קליפורניה) הוא פסנתרן ומנצח יהודי-אמריקאי.
חייו
קהן גדל במערב לוס אנג'לס. הוא החל ללמוד נגינה בפסנתר בגיל חמש ובגיל עשר החל גם בלימודי גיטרה. במהלך השנים הבאות, חילק את זמנו בין לימודי פסנתר ונגינת מוזיקה עממית ומוזיקת רוק בגיטרה. בגיל 14 התקבל כתלמיד מלגה אצל הפסנתרן יליד פולין יעקב גימפל. "הקשר עמו שינה אותי לחלוטין", אמר קהן. "היה משהו שקיבלתי מברהמס ובטהובן ובאך, שלא יכולתי לחיות בלעדיו. ורציתי לתרום משלי לשמירת המשהו הזה חי ותוסס."
אחרי שנתו השנייה בבית הספר התיכון, נכנס קהן לקונסרבטוריון למוזיקה של סן פרנסיסקו. הוא למד פסנתר וניצוח וסיים את לימודיו בשנת 1977. בתקופת לימודיו בסן פרנסיסקו, ניגן בכלי מקלדת בתזמורת הסימפונית של סן פרנסיסקו, בחן את הג'אז וניגן בדות במחזמר בסיור מברודוויי
קהן ואשתו, מרתה, פסיכולוגית קלינית, המנהלת קליניקה פרטית, וזמרת נלהבת במקהלה, חולקים את זמנם בין בתיהם בדנוור, קולורדו וסנטה רוזה, קליפורניה. יש להם שני ילדים בוגרים: גבריאל קהן, פסנתרן וזמר שחי בברוקלין; ואני, סטודנטית באוניברסיטת נורת'ווסטרן באוונסטון, צפונית לשיקגו.
קריירת פסנתרנות
בגיל 24 נרשם קהן לתחרות הפסנתר הבינלאומית היוקרתית ע"ש ואן קלייברן של שנת 1981 והגיע למקום הרביעי. קהן זכה לחשיפה נוספת, משום שרשת PBS שידרה את שלב הגמר של התחרות. כעבור שנתיים, זכה בפרס הראשון בתחרות הפסנתר הבינלאומית ע"ש רובינשטיין בישראל.
קהן הופיע לראשונה בקרנגי הול בניו יורק בשנת 1983, בקונצרט לכבוד ארתור רובינשטיין. הופעת הבכורה שלו בלונדון הייתה ב-1985. ב-1983 זכה במלגת הקריירה ע"ש אייברי פישר, וב-1987 בפרס אנדרו וולף למוזיקה קאמרית.
קהן מרבה להופיע כסולן ברסיטלים ועם תזמורות חשובות ברחבי העולם, בהן הפילהרמונית של ניו יורק, תזמורת קליבלנד, הפילהרמונית של לוס אנג'לס, תזמורת פילדלפיה, התזמורת הסימפונית של סן פרנסיסקו, הפילהרמונית של רוטרדם, התזמורת הפילהרמונית הישראלית ותזמורת הגוונדהאוס של לייפציג. נוסף לכך, הוא מקובל כמלווה נבחר ברסיטלים של יו יו מא, דון אפשואו, ג'ושוע בל ותומאס קווסטהוף, והוא מופיע לעיתים קרובות עם הרכבים קאמריים מן השורה הראשונה, כגון רביעיית אמרסון.
בקי. 2003 ביצע קהן את כל חמשת הקונצ'רטי לפסנתר של בטהובן עם התזמורת הקאמרית של לוס אנג'לס במהלך שני ערבים רצופים בהוליווד בול. בקיץ 2004 חזר על מחזור הקונצ'רטי בפסטיבל רוויניה עם תזמורת שיקגו.
בעונת הקוצרטים 2006-2005 ניגן את 23 הקונצ'רטי לפסנתר של מוצרט במסגרת חגיגות יובל ה-250 להולדת המלחין של התזמורת הקאמרית של לוס אנג'לס.
קריירת ניצוח
קהן הופיע לראשונה כמנצח בפסטיבל באך באורגון בשנת 1988, שם ניצח על קונצ'רטו של מוצרט מן הפסנתר. הוא חוזר לעיתים קרובות לפסטיבל זה, הן כפסנתרן והן כמנצח.
ב-1991 היה קהן שותף לייסוד התזמורת הקאמרית גרדנר במוזיאון איזבלה סטיוארט גרדנר, הרכב של סטודנטים מצטיינים ובוגרים צעירים של בתי הספר החשובים למוזיקה באזור בוסטון. הוא כיהן כמנהל אמנותי וכמנצח ההרכב בשנים 1991 עד 1995.
תזמורת סנטה רוזה
בשנת 1995 התמנה קהן למנהל מוזיקלי של תזמורת סנטה רוזה. הוא התמיד במשרה זו עד סוף עונת 2006-2005, אז ניתן לו התואר מנצח כבוד.
התזמורת הקאמרית של לוס אנג'לס
בין השנים 1997 - 2017 שימש קהן כמנהל מוזיקלי של התזמורת הקאמרית של לוס אנג'לס, כממשיכה של איונה בראון. בשנת 2008 הוארך החוזה שלו והוא ממשיך בתפקידו בעונת 2014-2013. כיום קהן משמש בתזמורת כמנצח כבוד.
לדברי מבקר המוזיקה דייוויד מרמלשטיין: טעמו של קהן במוזיקה חדישה איננו מוצא חן בעיני כל אדם. יש מבקרים המוצאים שמושג ה"מודרני" שלו שמרני מדי, ומפי מנויים קשישים של תזמורת לוס אנג'לס נשמעו תלונות אפילו על בחירות "בטוחות". מאליו יובן, שהניסיון לרצות את הכל כל הזמן משמעו לסרסר במוזיקה. בסך הכל, קהן עושה עבודה ראויה לשבח כשהוא מעניק לקהל הקונצרטים תמהיל נאות של המוכר ושל הנועז במידת מה. יכולתו לגייס סולנים מן השורה הראשונה, לעומת זאת, היא מעל כל ביקורת. מבצעים מהוללים כמו הילרי האן, תומאס קווסטהוף, לאנג לאנג, לוריין האנט ליברזון ודניאל הופ הופיעו עם תזמורת לוס אנג'לס בשנים האחרונות, ומצטרפים אליהם בהופעות ראשונות צ'ו-ליאנג לין ופיטר סרקין.
התזמורת הסימפונית של קולורדו
קהן התמנה למנהל מוזיקלי של התזמורת הסימפונית של קולורדו בשנת 2005. החוזה ההתחלתי שלו היה לשלוש שנים. ב-2008 האריך קהן את החוזה עם תזמורת קולורדו עד 2012. אף על פי כן, ביולי 2008 הודיע קהן על התפטרותו מן התזמורת בסוף עונת 2010-2009. לדברי קהן, יתר לחץ דם חמור בשנת 2007, שגרם לו לבטל שבועות אחדים של קונצרטים הן בקולורדו והן בלוס אנג'לס, הוביל להחלטתו להתרכז יותר בקריירה שלו כפסנתרן סולן.
"באמת נבהלתי. המצב אילץ אותי לעצור באמת, לבחון את חיי ולהגיד, ,יודע מה? אתה לא יכול לעשות הכל.' אינני חושב שהמעטתי בערך המשרה, אני חושב שהפרזתי בהערכת עצמי, לא ביכולותי אלא פשוט בעובדה שיש לי גוף ואני מגיע לגיל 50."
לדברי ה"דנוור פוסט", כהונתו של קהן "הצטיינה בגידול בקהל המאזינים ובקשר חזק במידה שאינה מצויה עם נגני התזמורת."
הופעות אורח
קהן הופיע כמנצח אורח עם מספר רב של תזמורות בולטות, בהן התזמורת הפילהרמונית של לוס אנג'לס, הפילהרמונית של ניו יורק, תזמורת פילדלפיה, התזמורת הסימפונית של שיקגו, תזמורת מינסוטה, התזמורת הסימפונית של סן פרנסיסקו, התזמורת הסימפונית של קנזס סיטי, תזמורת סנט לואיס, התזמורת הסימפונית של טורונטו, התזמורת הסימפונית של דטרויט, תזמורת סיינט פול והאקדמיה של סנט מרטין בשדות.
פעולות חינוכיות
ג'פרי קהן ייסד את סדרת הקונצרטים למשפחה של התזמורת הקאמרית של לוס אנג'לס, והוא מעורב אישית בתוכנית "מפגש עם המוזיקה" ו"קונצרטים בשכונה" של התזמורת, המארחת קרוב ל-2,700 תלמידי בתי ספר יסודיים בלוס אנ'לס מדי שנה.
"הדבר שאני גאה בו ביותר", אמר קהן בשנת 2004, "הוא שבתשע השנים שאני משמש מנהל מוזיקלי בין שתי התזמורות [לוס אנג'לס וסנטה רוזה], ניצחתי, פרט לשתי חריגות, על כל קונצרט וקונצרט לילדים, לבני נוער, למשפחות ולקהילה של כל אחת משתי התזמורות הללו."
כאבי שרירים
כאבי שרירים (בלועזית: Mialgia) הם כאבים שמקורם נובע ממאמץ מסוים (כמו פעילות גופנית) המשפיע על השרירים. לעיתים תדירות הכאבים מצרפים גם את הרקמות אשר עוטפות את השרירים, ובאים לידי ביטוי ברגישות על פניהם ואף על הרקמות. במקרים אלה מתבצע שימוש במושג Myofascial Pain (מיו=שריר, פסיה=רקמת חיבור העוטפת את השרירים).
כאבי שרירים עלולים להופיע יום או יומיים לאחר סיום אימון ולהימשך מספר ימים אחריו. הכאבים המופיעים לאחר האימון לרוב מעיקים, על אף שאינם מביעים את אותותיהם באופן חמור בעוצמתם. הופעתם בשרירים נמדדת בעוצמת הפעילות הגופנית, כושר גופני ומהפעלת האנרגיה שנבעה מהאימון הקודם על השרירים. ניתן לחוש בכאבים נפוצים יותר בעת מאמץ גופני מוגבר ולא הדרגתי, ובשרירים רפויים. פעילות גופנית מאומצת, ללא חימום יכולה להוביל עמה נזק והרס שיופיעו בתאי השריר.
ניתן לחלק את הסיטואציות העיקריות המאופיינות בכאבים אלו למספר חלקים תחת קטגוריות - גורמים ולסיבות:
פיברומיאלגיה (Fibromyalgia – FM/FMS)
פיברומיאלגיה (דאבת) היא תופעה של כאב כרוני בשרירים ובסיבים של רקמות החיבור (הגידים).
פיברומיאלגיה מופיעה אצל כ-2% מהאוכלוסייה ובשנים האחרונות אף יותר. תסמונת זו לא ניתנת לאבחון בפני עצמה מכיוון שהסימנים שלה יכולים להצביע על מקרים רפואיים אחרים ותהליך האבחון הוא ארוך. פיברומיאלגיה לא נחשבת כסוג של דלקת פרקים והיא לא אמורה לגרום ללחצים על אף שההרגשה דומה לזו של מחלת פרקים. פיברומיאלגיה מתוארת כך שהכאב הוא הסימן הראשון שלה. לרוב היא מופיעה בכל הגוף, אך במקרים מסוימים היא עשויה להתחיל במקום מסוים, כמו הצוואר או הכתפיים, ולהתרחב לאחר זמן מסוים.
כאב הפיברומיאלגיה מתואר במספר דרכים ומתלווים אליו תסמינים רבים כמו הפרעות שינה, עייפות וכאב ראש ביניהן - שורף, מכרסם, רגיש וקשה. הכאב מורגש בעיקר ברקמות השרירים והחיבור. אצל חלק מהחולים הכאב עשוי להיות חמור מהרגיל אך ללא ממצאים בבדיקות אובייקטיביות בדרך כלל. החולים נראים בריאים כלפי חוץ, אבל בבדיקת רופא דקדקנית יופיעו כאבים באזורים רגישים מסוימים. אין בדיקת מעבדה או צילום רנטגן מקובלים לאבחן את התסמונת. תלונות של הלוקים בה מתייחסות באופן כולל וברוב הפעמים מאזכרות בעיות רפואיות שלא מסמלות את המחלה דווקא, ורובם עוברים הערכות מורכבות וארוכות עד לקבלת אבחנה.
כאב שרירים בפנים
כאבים בשרירי הפנים יכולים לנבוע מפגיעה בשרירים עצמם או מהקרנת כאב מאזור אחר בראש או בצוואר. כתוצאה מהגורמים לכאבים חלה האפשרות להיווצרות פצעונים, חבלה, כאבי ראש המוקרנים לפנים, דלקת חניכיים או שיניים, דלקת באחד מעצבי הפנים, דלקת במפרק הלסת, דלקת של כלי הדם ברקות.
כאב שרירים בגב
כאבי שרירם בגב עשויים להיגרם מפגיעה בכל אחת מהרקמות המרכיבות או התומכות בעמוד השדרה בעיקר ובגב באופן כללי. הסיבה העיקרית של כאבי הגב כוללת כאבים הנגרמים מפגיעה בשרירי הגב או ברקמות הרכות הפועלות בקירוב או על עמוד השדרה (רצועות, גידים, מעטפות מפרקים ועוד).
כאב שרירים בידיים
השימוש הממושך והפיזי בידיים (עבודה, אכילה, אחיזה, עיסוק בספורט) מציג את כאבי הידיים כתופעה שכיחה. כאבים אלו עלולים לנבוע מטראומה, מחבלה, מעומס יתר הנגרם משימוש שגוי ביד, או מחבורה באחת או יותר מהרקמות המרכיבות את הידיים: עצמות, מפרקים, שרירים, גידים, רצועות, כלי דם, עצבים והעור שתגרום לדלקת וכתוצאה ממנה גם למיחושים.
כאב שרירים בכתף
הכתף היא מפרק בעל טווח ומגוון רב של תנועות. המאמץ המוגבר שלו באה לידי ביטוי ביכולת היציבות שלו. לכתף יש סכנה אשר יכולה להיות פגיעה וחשופה לפציעות מסוימות מפני שהיד היא כלי רב אשר שימושי מאוד עבור האדם ובעקבות כך מפרק הכתף נתון ללחצים ועומסים כתוצאה מחיי היום יום.
כאב שרירים ברגליים
כאבי רגליים הם תופעה נפוצה מפני שעל הרגליים מוטל מאמץ בסחיבה ולהנעת גוף האדם. הם עלולים לנבוע מהלם פגיעה או מעומס יתר על אחת מהרקמות המרכיבות את הרגליים (עצמות, מפרקים, שרירים, גידים, רצועות, כלי דם, עצבים והעור). הנזק לאחת מרקמות אלו יוצר דלקת המובילה גם למיחושים.
כאב שרירים בכף הרגל
כף הרגל נושאת את משקל הגוף במקרים מקובעים ובמקרים פעילים. כדי שכף הרגל תמשיך לתפקד במצבים אלו דרושה לה יציבות, עמידות, גמישות וכוח. במהלך השנים כתוצאה מעומס והנזקים המצטברים קורים שינויים ניווניים ברקמות כף הרגל השונות ובשרירי כף הרגל אשר גורמים לדלקות ולכאבים בכף הרגל.
כאב שרירים במפשעה
המפשעה המכילה את מפגש האזור העליון של הרגל עם חלק הגוף העליון, חשופה לעומסים ומרבה להיפצע. גורם מרכזי לדלקת, לכאב במפשעה ולגבול מסוים באפשרות התנועה של המפשעה נגרם כתוצאה ממתיחה או קריעה של אחת הרקמות הרכות בחלק המפשעה או של הרצועות, הגידים והשרירים כתוצאה מחבלה, נקיעה או פריקה של הירך או של האגן.
גורמים לכאבים
עומס היתר היומיומי אשר מוטל על השרירים מהווה גורם מהותי להתפתחות כאבים ודלקות.
הדבר יכול לנבוע מפגיעה משמעותית ברקמת השריר. מדי פעם הדווי אותו מרגישים בשריר נגרם כתוצאה מנזק ברקמת שריר אחרת אשר יש לה את האפשרות להקרין כאב. כדוגמה ראשונה פריצת דיסק בגב התחתון עשויה לגרום ללחץ על שורש עצב ולהקרין כאב אל אחד או יותר מבין שרירי הרגל. לחץ על שורש עצב בעמוד השדרה עשוי לגרום לכאב בעל השפעה שיופיע מעל קבוצת שרירים מסוימת כאשר לכאב הזה נלווים גם סימנים נוירולוגים הכוללים נימול, חולשה וירידה בעוצמת הרפלקס. ברוב האירועים כאבי השרירים נגרמים מגידים, עצמות סמוכות או מרקמות חיבור אחרות. מעבר לכך, לשרירים מסוימים אחרים בגוף האדם, יכולים להיגרם כאבי שרירים. דוגמה שנייה, בעת אירוע התקף לב יורגשו כאבים הנובעים משריר הלב, דוגמה שלישית, כאבי מחזור יורגשו כאבים הנובעים משריר הרחם.
בעקבות עומס יתר או תנועה לא רצויה עלולה להיגרם מתיחה או אפילו קריעה של סיבי השריר. הכאב אשר מרגישים בשרירים שנגרם על הרקע הזה יהיה מושתת בהכללה על שרירים מסוימים ויתחיל במידי או בקירוב לפעילות מסוימת. אולם במקרים של שפעת יתבטאו כאבים כלליים בשרירים. כאבי שרירים מעין אלו עשויים לרוב לחלוף תוך ימים אחדים, ובסיטואציות בהן הפציעה מורכבת יותר בשריר תוך מספר שבועות. דלקות זיהומיות, תאונות, מחלות אוטואימוניות, הפרעות נוירולוגיות, מחלות שרירים, סרטן ושימוש בתרופות מסוימות (סטטינים להורדת כולסטרול ותרופות להורדת לחץ דם) מצביעים על סיבה נוספת לכאבי שרירים. ישנם מקרים שהכאב בשרירים עלול להעיד על פתולוגיה קשה ועל מחלות מסכנות חיים.
כאבי שרירים עקב דלקת – מחלות שרירים דלקתיות
מחלות השריר הדלקתיות נחלקות לשתי קבוצות עיקריות:
כאבי שרירים עקב בעיה מטבולית גנטית
מדובר בהרכב מורחב ישנה בעיה מטבולית גנטית של מחלות הנובעות בעקבות מום. כשצריכת האנרגיה של השריר דלה, במחלות אלו לא יושם דגש, אולם בעת מאמץ כשלשריר נחוצה כמות אנרגיה גדולה ומידית, עקב הבעיה המטבולית הגנטית יצוצו כאבי שרירים שיתבטאו במאמץ, שלעיתים קרובות יגבילו את המשך המאמץ הגופני. זה עלול להוביל גם להרס של השרירים מקור אספקת האנרגיה הזמין והמידי של השריר בעיקר מסוכרים ושומנים. בהיעדר מקור אנרגיה מסוכר יופיעו כאבי השרירים וחוסר היכולת לבצע מאמץ יופיע בתחילת המאמץ. לעומת זאת במחלות הנובעות מבעיה מטבולית במסלולי האנרגיה ממקור שומנים. כאבי שרירים יופיעו בהמשכו של המאמץ.
המשך מאמץ זה עשוי להחריף את המצוקה האנרגטית של השרירים ולהוביל להרס שלהם.
הסיבה לכאבי שרירים ולנזק שלהם עשויה להיות תופעת לוואי של נטילת תרופות כדוגמת גלולות להורדת רמת הכולסטרול ממשפחת הסטטינים (Statins).
כאבי שרירים הנובעים כתוצאה משימוש בסטטינים משתלבים לרוב בעליה של האנזים CK או CPK בדם. האנזים CK נוכח בשריר וכתוצאה מהחבורה בשריר הוא דולף לדם ורמתו עולה. באופן נדיר סטטינים עשויים לגרום לנזק מהותי לשרירים, אשר יראה את אותותיו בחולשת שרירים.
דרכים לאבחון הכאבים
מלקיחת אנמנזה רפואית, אישית ומשפחתית של החולה במחלה חל אבחון הכאבים.
ראשית, למידה על ההיסטוריה הרפואית תיתן אפשרות לגלות פרטים כתוצאה מהמקרה, ולפי הסימנים מסביב למקום הכאב והעבר התרופתי של המטופל, הרופא נעזר במציאת תרופה המתאימה לו.
שנית, הבדיקה תהיה בדיקה פיזית לאחר סיום אבחון הכאב שבמהלכה יהיה צורך בשחזורו, לגלות את רקמת השריר שנפגעה ולציין את חומרתה.
תתבצע בדיקה על צורת ההליכה והעמידה, בדיקת אפשרויות התנועה של האזור הכואב ובדיקות נוירולוגיות. שלישית, במקרים מסוימים חל שימוש בבדיקת C/T,MRI רביעית, בדיקות מעבדה במטרה לפסול מחלות זיהומיות או מחלות הקשורות לרקמות החיבור שרירים. החשד כי הגורם לכאבי שרירים אינו מכני ויש צורך לבירור רפואי נוסף גובר כאשר חלה הימצאות של סימנים כגון חום, אובדן משקל וחולשה.
אפשריות טיפול
אחת הדרכים לטיפול היא שיטה הנקראת: כירופרקטיקה. הכירופרקט מנוסה לגלות ולטפל בהרבה מכאבי השרירים שנגרמים כתוצאה משיבושים בתפקוד הביו-מכני או כתוצאה מעומס יתר. טיפולים נוספים הניתנים בשלבים הראשונים הדלקתיים מתבצעים גם באמצעות מכשור רפואי להורדת דלקות הכולל לייזר, אולטרה סאונד וטיפול בגלי הלם. בתהליך השלב הדלקתי יבוצע השלב השיקומי שמטרתו לאפשר לשריר לעמוד בנטל פעילות מלא.
אם תעלה רמת הכאב, ישלח הפציינט לטיפול באמצעות תרופות אנטי דלקתיות הכוללות אפשרות של הזרקת סטרואידים או טיפולים תרופתיים לבעיות המוקד, אשר גורמות לכאבי שרירים, דלקות פרקים, מחלות גנטיות ועוד.
מניעת כאבים ברקמת השריר
מניעת כאבים ברקמת השריר תתבצע על ידי תפקוד נכון בבית, בעבודה ובפעילות הספורט, כך ימנעו חלק משמעותי מהפגיעות והכאבים הנגרמים ממערכות עצב שריר ושלד וכאבי השרירים. יש לשמור על משקל גוף סביר לגובה האדם יש להתחמם לפני פעילות ולהימתח לאחריה.
ג'ולי האייק
ג'ולי לין האייק (באנגלית: Julie Lynne Haye; נולדה ב-4 באוקטובר 1960) היא שחקנית ודוגמנית עבר אמריקאית, מחזיקה בתואר מיס ארצות הברית 1983.
כיום היא עוסקת בתיווך נדל"ן ותומכת מסורה למען בעלי חיים.
ביוגרפיה
האייק נולדה וגדלה בעיר לה קניאדה פלינטרידג', קליפורניה, אביה היה טייס בחברת תעופה ואמה הייתה יועצת בבית ספר תיכון. היא ממוצא צ'כי וגרמני מצד אביה וממוצא נורווגי, סקוטי, אירי ואנגלי מצד אמה.
בשנת 1983, בעודה בשנה השנייה ללימודיה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, היא התגלתה כאשר הייתה מעודדת והופיעה יחד עם צוות המעודדות של האוניברסיטה בפוסטר פרסומי של חברת ההפקות אולפני המאה ה-20. דרכה הייתה סלולה ומיד לאחר מכן זכתה בתואר "מיס קליפורניה" ולאחר מכן זכתה במקום הראשון בתחרות "מיס ארצות הברית" וייצגה את ארצות הברית במיס תבל שם זכתה במקום השני.
כשחקנית היא הופיעה בסדרות טלוויזיה ביניהן "טווין פיקס" ו"דאלאס".
מאנו מנזס
לואיז אנטוניו ונקר דה מנזס (פורטוגזית: Luiz Antonio Venker de Menezes; נולד ב-11 ביוני 1962 בפאסו דו סוברדו שבריו גראנדה דו סול, ברזיל), המוכר כמאנו מנזס, הוא מאמן כדורגל ברזילאי אשר אימן בין היתר את נבחרת ברזיל, וכיום מאמן קבוצת קרוזיירו.
קריירה
הקריירה של מנזס כשחקן הייתה קצרה. הוא שיחק בקבוצות חובבים בלבד ולמד במקביל חינוך גופני באוניברסיטה של סאנטה קרוז דו סול. בשנת 1986 התחיל לעבוד כמאמן כושר גופני בארגון SESI, אשר מעניק שירותים לעובדי תעשייה.
לאחר עבודתו ב-SESI, אימן מנזס במחלקות הנוער של מספר קבוצות בריו גראנדה דו סול: גוארני (קבוצה בה שיחק קודם, ואשר התמקצעה בינתיים), קשיאס ואינטרנסיונל. בשנת 1997 עשה סטאז' בקרוזיירו כעוזר המאמן פאולו אָאוּטוּאוֹרי.
בשנת 1997, פתח מאנו מנזס בקריירה כמאמן מקצועי, כאשר חזר לגוארני, הפעם כמאמן הקבוצה הבוגרת. בהובלתו, זכתה גוארני באליפות ריו גרנדה דו סול בשנת 2002 - הישג מכובד, גם בהתחשב בכך כי הקבוצות הגדולות אינטרנסיונל, גרמיו, קשיאס וז'ובנטודה לא השתתפו בתחרות באותה השנה.
מנזס אימן את הקבוצות ברזיל מפלוטאס ב-2002 ואיטאי ב-2003. הוא גם חזר לעבוד כמה חודשים בגוארני ב-2003.
מנזס רשם הישג נוסף בשנת 2004, אחרי שהוביל קבוצה קטנה וחסרת הישגים בולטים בשם "15 בנובמבר" (אף היא מריו גראנדה דו סול) למקום השלישי של הגביע הברזילאי. בשנים 2004 ו-2005 אימן את קשיאס.
גרמיו
מאנו מנזס חתם עם גרמיו ב-2005 ומטרתו הייתה להחזיר את הקבוצה לליגת העל, לאחר שהיא ירדה לליגה ב' בשנה הקודמת. בתום העונה גרמיו הייתה אלופת ליגה ב' וכך חזרה לליגת העל.
בשנת 2006 זכתה גרמיו באליפות ריו גראנדה דו סול (הפעם הקודמת הייתה ב-2001). גם ב-2006, הגיעה למקום השלישי בליגת העל.
בשנת 2007 שוב זכתה גרמיו באליפות ריו גראנדה דו סול. באותה השנה זכתה במקום השני בגביע ליברטדורס.
קורינתיאנס
מאנו מנזס התחיל לאמן את קורינתיאנס בסוף שנת 2007, ושוב מטרתו הראשונה הייתה להחזיר את הקבוצה בחזרה לליגת העל, לאחר משבר ירידת הליגה.
בשנת 2008 זכתה קורינתיאנס במקום השני בגביע, ולאחר מכן באליפות ליגה ב', בחזרה לליגת העל.
בשנת 2009 זכתה קורינתיאנס באליפות סאו פאולו ללא הפסדים. עוד ב-2009 זכתה הקבוצה בגביע הברזילאית.
נבחרת ברזיל
לאחר הדחת נבחרת ברזיל במונדיאל 2010, פוטר המאמן דונגה. התאחדות הכדורגל הברזילאית פנתה למאנו מנזס לאחר שבחירתה הראשונה מוריסי רמליו, מאמנה של פלומיננסה, סירב באופן רשמי. מנזס התחיל בתפקידו כמאמן הנבחרת ב-23 ביולי 2010.
בשנת 2011, הודחה הנבחרת ברבע גמר הקופה אמריקה לאחר שהפסידה ל.
באולימפיאדת 2012, נכשלה שוב נבחרת ברזיל בעייני קהל אוהדיה, כאשר לא הצליחה לזכות במדליית זהב אולימפית בפעם הראשונה בתולדותיה. ברזיל הפסידה ל בגמר בתוצאה 2-1.
ב-23 בנובמבר 2012 פוטר מנזס מאימון נבחרת ברזיל לאחר שנתיים בתפקיד.
הישגים
גוארני מריו גראנדה דו סול
15 בנובמבר מריו גראנדה דו סול
גרמיו
יוז'ף באלוג
יוז'ף באלוג (במקור בלום, בהונגרית: Balogh József גדלה, 12 ביוני 1893 – בודפשט (?), 2 באפריל 1944) היה היסטוריון ספרות הונגרי-יהודי, עורך עיתון, מתרגם, פילולוג קלאסי. המתרגם להונגרית של היצירה "וידויים" של אורליוס אוגוסטינוס.
ביוגרפיה
באלוג נולד למשפחה יהודית משכילה כבנם של ארמין באלוג (1857–1937) ושל פאולה רייניץ. אביו (נולד בשם: ארמין בלום) היה מורה להיסטוריה וספרות וספרן בבית המדרש לרבנים בבודפשט. סבו וסבתו היו ליפוט בלום וקרולינה בלום. בין השנים 1911–1915 יוז'ף באלוג למד בבודפשט, בברלין, במינכן ובפרייבורג. הוא היה קצין טייס חיל אוויר במלחמת העולם הראשונה וקיבל עיטורים מספר פעמים. בשנת 1918 קיבל דוקטורט למדעי הרוח בבודפשט.
בשנים 1927–1935 עבד כמזכיר הכללי הראשי של "חברת הסקירה ההונגרית", שנוסדה תחת נשיאותו של הרוזן אישטוואן בתלן. באלוג השתתף בעריכת המגזין "מדיאר סמלה" (Magyar Szemle) כלומר ה"סקירה הונגרית" וגם בעריכת סדרת הספרים באותו שם. בעזרת חוג חבריו המשפיע, בחסותו של הרוזן אישטוואן בתלן שהיה ראש ממשלת הונגריה במשך עשר שנים (1920-1930), הוא התחיל וערך את המגזין בשפה הצרפתית Nouvelle Revue de Hongrie בשנת 1932, ובשנת 1936 את המגזין בשפה האנגלית Hungarian Quarterly. שני מגזינים אלה העבירו בעיקר ערכים תרבותיים הונגריים בחו"ל, והם מילאו חלק גם בהפצת הערכים המערב אירופיים בבית. הוא ערך את הרבעון ההונגרי בשפה האנגלית יחד עם ג'רג' אוטליק, ואחר כך משנת 1939 לבד. העיתון השמרני תמך בהשפעה הפרנקו-אנגלית לנוכח ההשפעה הגרמנית שהלכה וגברה בהונגריה ושירת את יעדי מדיניות החוץ של אישטוואן בתלן.
יוז'ף באלוג השתתף גם בעריכת הפרסומים הדו לשוניים של "התאחדות פרתנון". עבודתו העיקרית בסדרה זו הייתה תרגום ה"וידויים" של אוגוסטינוס (1943). כפילולוג קלאסי, הוא היה מומחה לספרות נוצרית קדומה ולהיסטוריה של ימי הביניים המוקדמים. עם זאת, עבודתו המדעית נדחקה בהדרגה לרקע בשל פעילותו העיתונאות ופעילויות התעמולה שלו בחו"ל.
באלוג נפל קורבן עד מהרה לשואה לאחר הכיבוש הגרמני (הוורמכט ב-19 במרץ 1944) של הונגריה. נסיבות מותו מעורפלות. על פי גרסה אחת, הישועים מסגד הסתירו אותו ומישהו בגד בו; לפי גרסה אחרת, הוחבא בספריה של מנזר טיהני ונלכד שם. חבריו שמעו עליו לאחרונה ממחנה הריכוז שארוואר. לפי טענה מסוימת, העוצר מיקלוש הורטי בעצמו ביקש בעזרת עוזריו לחלצו על ידי גיוסו לצבא, אך ללא הועיל. עם זאת, נראה כי לפי נתוני הלקסיקונים השונים הוא נפטר בבודפשט ב־2 באפריל 1944.
מעניין לדעת
מיקלוש הובאי וזולטאן האפנר סיפרו על באלוג, כי בכותרת מכתביו הודפס המשפט !Ama nesciri כלומר, תאהב לא לדעת!
מבחר מיצירותיו
בשפת המקור:
בתרגום לעברית:
גלגל ענק
גלגל ענק הוא מתקן שעשועים הכולל גלגל ניצב ותאי נוסעים התלויים על היקפו. גלגלי ענק הם מתקנים מקובלים ופופולריים בפארקי שעשועים בכל רחבי העולם.
היסטוריה
הגלגל הענק הוא פיתוח של מכשיר המכונה "עולה ויורד" שהיה קיים בירידים באירופה ובטורקיה במאה ה-17, ויש מקומות בעולם שעדיין נעשה שימוש במכשיר זה.
הגלגל הענק המודרני הראשון תוכנן על ידי ג'ורג' וושינגטון גייל פריס הבן מגיילסברוג שבמדינת אילינוי, אשר תכנן גלגל ענק בגובה 75 מטרים עבור התערוכה הקולומביאנית העולמית שנערכה בשיקגו בשנת 1893. הגלגל תוכנן במטרה להתחרות במגדל אייפל שהוקם עבור התערוכה העולמית של פריז (1889). הגלגל, ששקל כ-2,000 טונות, היה המתקן הגדול בתערוכה והונע על ידי שני מנועי קיטור, שהספק כל אחד 1,000 כוחות סוס. בגלגל היו 36 תאי נוסעים שכל אחד מהם היה בגודל אוטובוס שבכל אחד יכלו לנסוע 60 נוסעים (20 יישובים ו-40 עומדים), ובסה"כ 2,160 נוסעים. הגלגל היה מבנה הפלדה הגדול ביותר שניצוק באותה עת, ובשל גובהו - 26 קומות - היה אחד המבנים הגבוהים בעולם (אולם רבע מגובה מגדל אייפל). הגלגל השלים סיבוב ב-20 דקות, ועלות הנסיעה בגלגל הייתה חצי דולר אמריקאי.
לאחר סיום היריד הועבר הגלגל ליריד נוסף, בשנת 1904 הועבר ליריד שנערך בסנט לואיס ולבסוף הושמד על ידי פיצוץ באותה שנה.
גלגל הענק השני שנבנה היה גלגל הענק שנבנה בארלז קורט בלונדון בשנת 1895, על בסיס התוכניות של הגלגל שנבנה בשיקגו. גלגל זה פעל עד שנת 1906 והסיע למעלה מ-2.5 מיליון נוסעים. הגלגל נבנה על ידי האוסטרלים אדם גדלין (Adam Gaddelin) וגארת' ואטסון (Gareth Watson).
גלגל ענק ידוע נוסף הוא גלגל הריזנארד בפראטר של וינה, שגובהו 65 מטרים, ונבנה בשנת 1897.
נכון לשנת 2022, הגלגל הגבוה ביותר בעולם עין דובאי נמצא בדובאי.
גלגל תצפית
גלגל תצפית, דומה בצורתו לגלגל ענק, אולם יש הסבורים כי מדובר במתקן שונה. הדוגמה הידועה והגדולה בעולם של גלגל תצפית היא הלונדון איי שבלונדון, אנגליה. ההבדל העיקרי בין גלגל תצפית לגלגל ענק הוא שתאי הנוסעים אינם תלויים מהיקף הגלגל, אלא מקובעים סביב היקפו - ועל כן הם צריכים להיות יציבים יותר, ומשפעים על הדיוק הנדרש בהקמת מגדל תצפית.
גלגל כפול ומשולש
בשנות ה-70 של המאה ה-20 המציאה חברת אינטמין AG גלגל ענק המאפשר העלאה והורדת נוסעים מהירה.
בשנת 1976 נפתח גלגל הענק סקי וירל בפארק אמריקה הגדולה של מריוט המצוי במדינת אילינוי ובמדינת קליפורניה, ובו היו שלושה מעגלי נוסעים (גלגל משולש). גלגל משולש נוסף נבנה באי המלכים באוהיו. לגלגלים אלה היו מחוברות זרועות שאפשרו הורדת גלגל שלם לקרקע בכל עת לצורך העלאה והורדת נוסעים מהירה.
כיום גלגלים אלה אינם בשימוש.
בישראל
בישראל קיימים מספר גלגלי ענק מכמה סוגים. הגדול מביניהם, הנמצא בלונה פארק תל אביב ומתנשא לגובה של כ-45 מטרים, אך הנוסעים מגיעים בו לגובה של 40 מטרים. נפתח באפריל 2016. השני נמצא בפארק הסופרלנד שבראשון לציון ומשתרע לגובה של 52 מטרים. בלונה פארק תל אביב היה בעבר גלגל ענק בעל 14 קרוניות, והוא פורק ב-2013 עקב בעיות בטיחות. קיימים בישראל גלגלי ענק קטנים (של כ-5 קרוניות) בפארקי שעשועים קטנים כדוגמת הלונה גרנד שבגרנד קניון שבחיפה.
אברהם אברונין
אברהם אברוּנין (ברוסית: Авраам (Авром) Аврунин; ט"ו בתמוז תרכ"ט, 24 ביוני 1869 – 9 במאי 1957) היה בלשן עברי ומדקדק, מתרגם, מורה וסופר עברי.
קורות חיים
אברונין נולד בשנת 1869 בלויב שבפלך מינסק (רוסיה הלבנה), בתחום המושב, ליעקב בן שלום אברונין ולנחמה בת יוסף באביצקי, מצאצאי הרב ליבוש אפשטיין מלויב. בצעירותו למד ב"חדר" ובישיבות, ולמד גם דקדוק עברי.
הלשון העברית הייתה אהבתו הגדולה מגיל צעיר. משנת תרנ"ח ואילך מורה לעברית ודקדוק בעיר מינסק. פרסם מאמרים בנושא הלשון העברית ב"הפסגה" ואחר כך ב"המליץ". בנוסף, היה חבר ל"חיבת ציון", ובשנת תרס"ב השתתף בוועידת ציוני רוסיה במינסק (ועידת מינסק) מטעם "המזרחי". בשנת 1900 השתתף עם מורים צעירים אחרים בייסוד "החדר המתוקן", ועבר ללמד בעיר אודסה שבאוקראינה. נישא לשמחה פריידל מאירסון, פעילה ציונית, עסקנית בענייני חברה וציבור במינסק ובארץ ישראל, פעילה בוויצו, בהתאחדות נשים עבריות לשיווי זכויות בארץ ישראל וממייסדות "התאחדות נשים עבריות עממיות" ב-1926. הזוג היו הורים לארבעה: מנחם, נחמה, צִפורה ובנימין ארנון.
המשפחה החליטה לעלות לארץ ישראל: בשנת 1909 עלו ארצה אשתו וילדיו, ובשנת תר"ע (1910) הצטרף אליהם אברונין, והמשפחה השתקעה בתל אביב. בארץ הוסיף ללמד את הלשון העברית, והיה מורה בבתי ספר בתל אביב, בהם בית הספר אחד העם, עד פרישתו לגמלאות. הוא היה ידען גדול ובקיא מופלא בלשון וברזיה. ועם הוראתו גם כתב ופרסם מאמרים רבים, מחקרים ואף יצירות ספרותיות בענייני הלשון העברית. ב-1917 נדדה המשפחה לגליל במסגרת גירוש תל אביב, ובסוף המלחמה שבה לעיר.
אברהם אברונין היה חבר ועד הלשון העברית משנת תרפ"ו (1926). הוא ערך עם מרדכי אזרחי ויש"י אדלר את המדור השבועי "לשוננו לעם" שהתפרסם בעיתון הארץ בשנות השלושים והארבעים של המאה העשרים. הוא גם השתתף בייסוד ובעריכה של כתב-העת ללשון "לשוננו". אברונין נבחר לחבר כבוד של האקדמיה ללשון העברית עם כינונה.
אברונין כתב ותרגם מיידיש גם שירי ילדים, בכוונת מכוון לשפר את לימוד העברית של תלמידיו. שירים אלה נדפסו בשנת 1918 בצפת בשם "שירים לילדים". בין השירים שתרגם: "ימי החנוכה" של מרדכי (מארק) ריווסמן, שנדפס לראשונה כנראה ב-1930. בשנת 1948 יצאה לאור מהדורה מחודשת עם שיריו, שאחדים מהם גם הולחנו. את השיר "ימי החנוכה" עיבד גיל אלדמע.
אברונין הקדיש את תרגומיו לספריית יסוד במדעים בשביל תלמידיו הצעירים. הוא תרגם בעיקר מרוסית. הוא גם היה נקדן בקיא, ואף עסק בהשלמות למילונו הגדול של יהודה גור, לקונקורדנציה לתנ"ך של שלמה מנדלקרן, ולאוצר הלשון הגדול "משפט האורים", של יהושע שטיינברג. נפטר בח' באייר תשי"ז.
פרסם מאות מכתמים בעיתונים רבים. כתב "דבר" את המדור "מפנקסו של מגיה" ובשם העט אבי"א (אברהם בן יעקב אברונין). כתב גם ב"הארץ", ב"כתובים", ב"דואר היום" וב"החינוך".
בשנת תשט"ו החליטה ועדת פרס ביאליק להוסיף על הפרס שחולק בין יהודה בורלא ונחמן אביגד, פרס כבוד שחולק בין אברונין לא"צ גרינברג. מבין ארבעת ילדיו שלושה מתו עוד בחייו: מנחם נפטר ממחלה בזמן גירוש תל אביב; נחמה, אשתו של אריה אברמזון, התאבדה; וציפורה נפטרה ממחלה ממארת.
שמחה רעייתו נפטרה בשנת 1947, ולבקשתה הובאה לקבורה בקיבוץ משמר העמק, בו התגוררו ציפורה ובנימין.
נפטר בשנת 1957 ונקבר בקיבוץ משמר העמק, על-יד רעייתו.
קישורים חיצוניים
מפרי עטו:
פרימאז
DNA פרימאז (באנגלית: DNA primase) הוא אנזים המעורב בשכפול של DNA והוא סוג של פולימראז רנ"א (באנגלית: RNA polymerase). מזרז את הסינתזה של קטע RNA קצר (או DNA בחלק מהאורגניזמים ) הנקרא פריימר משלים לתבנית ssDNA (DNA חד-גדילי). לאחר התארכות זו, פיסת ה- RNA מוסרת על ידי אקסונוקלאז 5' ל־3' ומוחלפת מחדש עם DNA.
פעילות
בחיידקים (באנגלית:Bacteria), הפרימאז נקשר להליקאז ה- DNA ויוצר קומפלקס הנקרא פרימוזום (באנגלית:Primosome). הפרימאז מופעל על ידי הליקאז, ואז הוא מסנתז פריימר RNA קצר באורך של כ־11 ± 1 נוקליאוטידים, אליו ניתן להוסיף נוקליאוטידים חדשים באמצעות DNA פולימראז. פרימאזות ארכיאליות ואאוקריוטות הן חלבונים הטרודימריים עם יחידת בקרה אחת גדולה ויחידה קטליטית אחת קטנה.
מקטעי ה- RNA מסונתזים תחילה על ידי פרימאז ואז מוארכים על ידי DNA פולימראז. ואז ה- DNA פולימראז יוצר קומפלקס חלבון עם שתי יחידות משנה פרימאזות ליצירת קומפלקס אלפא של פולימרז ופרימראז (באנגלית:alpha DNA Polymerase primase complex) הפרימאז הוא אחד הפולימראזים המועדים לטעויות ואיטיות ביותר. פרימאזות באורגניזמים כגון E.coli מסנתזות סביב 2000 עד 3000 פריימרים בקצב של פריימר אחד לשנייה. פרימאז משמש גם כמנגנון עצירה כדי למנוע מהגדיל המוביל להתקדם יתר על המידה מהגדיל בפיגור על ידי עצירת התקדמות מזלג השכפול. השלב הקובע בקצב בפרימאז הוא כאשר נוצר הקשר הפוספודיאסטר הראשון בין שתי מולקולות של RNA.
מנגנוני השכפול נבדלים בין חיידקים ווירוסים שונים כאשר הפרימאז מתחבר קוולנטית להליקאז בנגיפים כמו חיידק T7. בנגיפים כמו נגיף הרפס סימפלקס (HSV-1), פרימאז יכול ליצור קומפלקסים עם ההליקאז. באותם נגיפים קומפלקס הפרימאזה-הליקאז משמש כדי לפתוח את ה- dsDNA (גדילי כפול) ומסנתז את הכגיל המתעכב באמצעות פריימרים של RNA. רוב הפריימרים המסונתזים על ידי פרימאז הם באורך של שניים עד שלושה נוקלאוטידים.
סוגים של פרימאזות
ישנם שני סוגים עיקריים של פרימאזות: DnaG שנמצא ברוב החיידקים, ו- AEP קיצור של Archaeo-Eukaryote Primase מייצג משפחת על של פרימאזות שנמצאות במחלקות של ארכאיות ואיקריוטות. בעוד שפרימאזות חיידקיות (מסוג DnaG) מורכבות מיחידת חלבון אחת (מונומר) ומסנתזות פריימרים של רנ"א, פרימאזות AEP מורכבות בדרך כלל משתי יחידות פרימאז שונות (הטרודימר) ומסנתזות פריימרים דו-חלקיים עם מרכיבי ה- RNA וה- DNA. אף על פי שהן דומות מבחינה תפקודית, שתי משפחות העל הראשוניות התפתחו עצמאית זו מזו.
DnaG
מבנה הקריסטל של הפרימאז ב- E. coli עם ליבה המכילה חלבון DnaG נקבע בשנת 2000. מתחם ה- DnaG וה- primase הוא בצורת קשיו ומכיל שלושה תת-תחומים. תת-הדומיין המרכזי יוצר קפל טופרים (באנגלית: toprim fold) שעשוי מתערובת חמישה יריעות בטא ושישה סלילי אלפא. קיפול הטופרים משמש לאינזימים רגולטורים ומחייבים מתכות. הפרימאז משתמש בתחום פוספוטרנספר לתאום העברה של מתכות, מה שמבדיל אותו מפולימראזות אחרות. יחידות המשנה הצדדיות מכילות מסוף NH2 ו- COOH העשוי מסלילי אלפא ויריעות בטא. מסוף NH2 מקיים אינטראקציה עם אתר קישור המכיל אבץ ואזור מסוף COOH אשר מתקשר עם DnaB-ID.
הקפל של טופרים נמצא גם בטופואיזומרז ובפרימזה / הליקאז של המיטוכרונדריה. כמה פריזאות דמויי DnaG (דמויות חיידקים) נמצאו בגנום ארכיאלי.
AEP
פרימאזות של אוקריוטה וארכיאות נוטות להיות דומות יותר זו לזו, מבחינת מבנה ומנגנון, מאשר לפניות חיידקיות. משפחת העל AEP קיצור של - Archaeo-Eukaryote Primase, אשר רוב יחידות המשנה הקטליטיות האוקריוטה וארכיאות שייכות אליהן, הוגדרה לאחרונה כמשפחת פרימאז-פולימראז כהכרה בתפקידים רבים אחרים שמילאו האנזימים במשפחה זו. סיווג זה מדגיש גם את המקורות הרבים של האינזימים המשתיכים ל- AEP; משפחת העל מוכרת כעת כחלק החסר במעבר בין פונקציות RNA ו- DNA.
פרימאזות ארכיאליות ואיקריוטות הן חלבונים הטרודימרים עם יחידת בקרה אחת גדולה (PRIM2 אנושי, p58) ותת יחידת קטליטית קטנה אחת (PRIM1 אנושית, p48 / p49). יחידת המשנה הגדולה מכילה מקבץ 4Fe – 4S (ברזל וגופרית) מקצה ה-N, אשר לעיתים מפוצל בארכיות מסוימות כ- PriX / PriCT. יחידת המשנה הגדולה (יחידת הבקרה) מעורבת בשיפור הפעילות והספציפיות של יחידת המשנה הקטנה. לדוגמה, הסרת החלק המתאים ליחידת המשנה הגדולה בחלבון היתוך PolpTN2 גורמת לאנזים איטי יותר עם פעילות תעתיק הפוך.