cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מס הכנסה שלילי
כללי קבלת המענק
הפעלת מס הכנסה שלילי נעשתה בהדרגה: אזור שילוב כולל את היישובים הבאים: ירושלים, אשקלון, שדרות, נצרת, נצרת עילית, עין מאהל, באקה-ג'ת, משמרות, עין עירון, ערערה, כפר פינס, כפר קרע, אור עקיבא, חדרה, פרדס חנה-כרכור, בסמ"ה (מועאוויה, ברטעה ועין א-סהלה) ונתניה. באזור זה מופעלת גם תוכנית מהל"ב שאף היא באה לעודד יציאה לעבודה.
את נתוני ההכנסה לפיהם נקבעת הזכאות מקבלת רשות המיסים מהמעבידים בסוף כל שנת מס (ללא קשר למס הכנסה שלילי), וזו הסיבה שהמענק משולם בפיגור, רק לאחר שנאספים הנתונים. מעבידיהם של עובדים במשק בית אינם מדווחים על כך, בדרך כלל, לרשות המיסים, אך הם מדווחים על כך למוסד לביטוח לאומי, ולכן נקבע שהמוסד לביטוח לאומי יעביר מידע זה לרשות המיסים, לצורך מס הכנסה שלילי בלבד.
ענישה
עובד שהגיש תביעה למס הכנסה שלילי, ומסר בה ידיעה כוזבת המשפיעה על זכאותו למענק, דינו – מאסר שנה. בנוסף, עובד כזה לא יהא זכאי למענק בשנת המס שבשלה נתבע המענק, בשנת המס העוקבת ובשנת המס שלאחריה.
הרקע להפעלת מס הכנסה שלילי בישראל
בתחילת המאה ה-21 עם הגידול בשיעורי העוני, הירידה המתמשכת בשיעורי התעסוקה בישראל (בקרב גברים) והגידול המתמשך בפער בין שיעורים אלו לשיעורים במדינות המפותחות האחרות, גברה ההכרה שיש צורך בנקיטת צעדים לעידוד תעסוקה ולהעלאת התמורה לעבודה בקרב עניים עובדים. אחד הכלים ששימשו במדינות אחדות לסיוע לעניים עובדים ולעידוד תעסוקה היה מס הכנסה שלילי. בעקבות ההצלחה של כלי זה במקומות שונים ובפרט בארצות הברית, הציעו אנשי בנק ישראל (ניצה (קלינר) קסיר, דניאל גוטליב וקרנית פלוג), במסגרת הצוות המשותף של בנק ישראל ומשרד האוצר לטיפול בעוני, להפעיל מס הכנסה שלילי גם בישראל, אך ההצעה לא התקבלה.
הנושא עלה לדיונים בעקבות מחקר אסטרטגיה לצמצום העוני בישראל שהוכן בבנק ישראל על ידי דניאל גוטליב וניצה (קלינר) קסיר, בתקופתו של נגיד בנק ישראל ד"ר דוד קליין. מחקר זה הוביל באמצע העשור הראשון של המאה ה-21 להקמת צוות בין משרדי שכלל בנוסף לנציגי בנק ישראל (פלוג, קסיר, גוטליב וסטרבצינסקי) גם נציגי משרדים אחרים, כמשרד האוצר והמוסד לביטוח לאומי, שעיצב את המתכונת שבה ייושם מס ההכנסה השלילי, תחילה כפיילוט באזורי השילוב ובשלב מאוחר יותר בכלל המדינה.
מס הכנסה שלילי בבריטניה
בבריטניה הונהג בשנת 2003 מענק בשם Working tax credit, שמשלמת המדינה לבעלי שכר נמוך, ועקרונותיו דומים לאלה של מס הכנסה שלילי הנהוג בישראל, למעט חוסר ההבחנה בין נשים לגברים שלא מופיע בקריטריוני המענק הבריטי.
תורשה
תּוֹרָשָׁה היא העברה של חומר תורשתי שמקודד למידע תורשתי, שיחידותיו קרויות גנים, מהורה לצאצאיו בתהליך הרבייה.
ענף המדע העוסק בתורשה ובהשפעתה על תכונותיהם של יצורים קרוי "גנטיקה".
הגנים קובעים את התכונות המשותפות לכל הפרטים בני אותו מין ואת התכונות הייחודיות לכל פרט ופרט באוכלוסיית המין. כל יצור חי נושא מטען גנטי העובר מדור לדור. למטען הגנטי הטמון בכל יצור יש קשר למבנה גופו, ליכולתו הפיזיולוגית ולהתנהגותו, ואלה קשורים קשר הדוק לנוף שהוא חי בו.
השפעת הסביבה
מבחינה נוירולוגית, הגנים האנושיים לא מסוגלים לתת פקודות גנטיות ייחודיות עבור כל אחד מאלף מיליארד תאי העצב שבגוף האדם. על כן ההתפתחות של תאי העצב במוח האדם ותכונותיהם הספציפיות מושפעת לא רק מהתורשה, אלא גם מהסביבה.
היסטוריה ומחקר
הראשון שעסק בתורשה כענף במדע היה גרגור מנדל. מנדל החל בניסויים מבוקרים בצמחים ובהם אפונה. גרגור מנדל גילה שבהכלאת זן אפונה צהוב עם זן ירוק כל הצאצאים ירוקים, ובהכלאה נוספת בין הצאצאים המיעוט יהיה צהוב והשאר ירוק. על פי ממצאים אלו קרא מנדל לתכונה הירוקה באפונים 'תכונה דומיננטית', והיא מסומנת באות G גדולה, ולתכונה הצהובה באפונה קרא 'תכונה רצסיבית', והיא מסומנת באות g קטנה. על-פי מחקריו יצר מנדל רשימת חוקים הנקראת "חוקי התורשה של מנדל". חוקים אלה היו השלב הראשון לביסוס מדע התורשה המהווה כיום חלק נרחב במדע, ודרכם נסללה בין השאר הדרך לשיבוט ולביוטכנולוגיה.
פורט בוטאני
פורט בוטאני (באנגלית: Port Botany, מילולית נמל בוטאני) הוא פרוור בסידני, המנוהל על ידי עיריית רנדוויק (City of Randwick). הפרוור תעשייתי לחלוטין (בדומה לאווליי), וכולל את הנמל של בוטאני ביי והבניינים הקרובים לו. אין בפרוור בנייני מגורים.
גאוגרפיה
פורט בוטאני מצוי כ-12 ק"מ דרום מזרחית למרכז העסקים הראשי של סידני, קרוב לפתחו של מפרץ בוטאני. הפרוור גובל במפרץ משלושה כיוונים: מערב, צפון ודרום. ממזרח גובל הפרוור במטרוויל וצ'יפלי, והוא סמוך לליטל ביי.
היסטוריה
פורט בוטאני סמוך לאתר הנחיתה של המשלחת האירופאית, אם כי המעגן של קפטן ארתור פיליפ היה מעט דרומית יותר, בלה פרוז. שם המפרץ ניתן במרוצת השנים בגלל העבודה הבוטנית שבוצעה בו - מיני צמחים נאספו בו על ידי המשלחת ומוינו בפעם הראשונה. הפרוור קרוי על שם המפרץ ובאופן ספציפי, על שם הנמל.
הנמל
פורט בוטאני הוא אזור תעשייה הכולל את נמל פורט בוטאני ואת הבניינים הסמוכים לו. הנמל כולל שני מסופים לניהול מכולות, מאגר נוזלים (למטעני נפט למשל) ומאגר גז (למטעני גז טבעי).
בולוק
{{פירושונים|
ראו גם
}}
Like That
השיר הגיע למקום ה-23 במצעד השירים של ניו זילנד.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי דוג'ה קאט, ת'רון תומאס, גוצ'י מיין, לידיה אסרט, דוקטור לוק ויטי ביטס והופק על ידי דוקטור לוק גם כן. במקור, יצא השיר כרצועה השישית מתוך האלבום Hot Pink, אך בהמשך הוחלט להוציא אותו כסינגל השישי מתוכו. לבסוף, נשלח השיר לרדיו השירים האורבניים שבארצות הברית.
עם יציאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, בדומה לשאר שירי האלבום. כמו כן, צבר השיר למעלה מ-85 מיליון השמעות בספוטיפיי.
וידאו קליפ
האודיו הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של דוג'ה קאט ב-7 בנובמבר 2019. עטיפת האודיו היא ורודה תוך שניתן לראות את הכיתוב "Like That Ft. Gucci Mane" על גביה. נכון לאפריל 2020, מונה הצפיות של האודיו עומד על כ-40 מיליון צפיות. השיר נחשב לפופולרי ברשת החברתית טיקטוק, יחד עם 3.8 מיליון סרטוני וידאו עם שיר זה.
קליפ המילים של השיר הועלה ליוטיוב ב-13 בנובמבר 2019, תוך שצבר למעלה מ-25 מיליון צפיות. ב-25 ביוני 2020, יצא הקליפ הרשמי של השיר.
תהליך הספרציה-אינדיבידואציה
תהליך ה"ספרציה-אינדיבידואציה" הוא תהליך התפתחותי, המתאר את תהליך התעצבות אישיותו של תינוק בריא כאישיות עצמאית ונפרדת. התהליך נוסח על ידי הפסיכולוגית מרגרט מאהלר והפסיכואנליטיקאי פיטר בלוס, והוא מתאר את שלבי ההתפתחות הרצויה של תינוק עד הגיעו לגיל 3 שנים, בו הוא נפרד מהאם ויוצר אגו וזהות עצמית מובחנים משלו.
בניגוד לרוב הגישות הפסיכואנליטיות, הנשענות רק על ניסיון טיפולי, התבססה מאהלר על תצפיות שיטתיות בילדים, שסבלו מאוטיזם קלאסי או קשר סימביוטי (קשר תלותי מאוד ובלתי ניתן לניתוק מהאם). בתחילה חשבה שהפרעות אלה שונות זו מזו, אך מאוחר יותר הסיקה כי מדובר בשתי דרכי התמודדות שונות עם אותו קושי בסיסי.
שלבי התהליך
לפי מאהלר, ישנם שני שלבים מקדימים וארבעה שלבים נוספים לתהליך ההיפרדות והאינדיבידואציה:
אוטיזם נורמלי
תקופה בת חודש, בה הילד שקוע אך ורק בעצמו ובצרכיו. טרם נוצרה אצלו ההבנה שצרכיו מסופקים על ידי גורם חיצוני, והוא אינו מסוגל להבחין בין "אני" ל"לא אני".
סימביוזה נורמלית
בחודש השני מתחיל התינוק להבחין בסובב אותו. בין התינוק לאם מתחיל קשר סימביוטי לתקופה בת כחצי שנה, בה שניהם "מתואמים" להפליא, והתינוק איננו מסוגל להבחין בין פעולותיו שלו לבין פעולות האם הממוענות אליו.
הבחנה (דיפרנציאציה)
בתום חצי השנה הראשונה לערך ללידתו של התינוק, הסימביוזה מגיעה לידי סיום. התינוק פחות תלוי באמו, מתחיל לזחול, לטפס ולהזדקף, והתיאום בין תנועות רגליו, פיו ועיניו הולך ומשתכלל – דבר המאפשר לו לשאוב הנאה מהעולם הסובב אותו. הוא מקפיד לשמור על קרבה לאם וחוקר את פניה וגופה. על האם להתאים את עצמה לצרכיו החדשים.
אימון
מגיל 10 עד 15 חודשים, הילד מתחיל להתרחק יותר מאמו, לומד ללכת, ומקבל את פניהם של אנשים מוכרים נוספים. לעיתים התינוק הופך שקוע מאוד בענייניו, עד כי נדמה שקיום האם נשכח לחלוטין, אך לפרקים יחזור ויחפש את מגע האם וקרבתה לשם קבלת מענה רגשי.
התקרבות מחדש
שלב ההתקרבות מחדש, שנקרא גם רפרושמאן (מצרפתית, Rapprochement), מתרחש בגיל 14–24 חודשים. הילד מסוגל להתרחק מאמו, אך הוא מעדיף לחפש את קרבתה באופן פעיל, בדומה למחזר המנסה לגרום לאהובתו עניין. הוא מפגין רכושנות כלפיה, ונהנה מקשרים חברתיים. בהיעדר האם הוא נעשה פעלתני מאוד, כנראה על מנת להגן מפני רגשות עצבות שמעוררת הפרידה. בשלב זה מופיע "משבר ההתקרבות מחדש", בו מבין הילד שרצונותיו לא תמיד חופפים לאלה של אמו. העימות מתמקד לעיתים קרובות בחינוך לניקיון הסובב את השליטה בצרכים. הילד, שבשלב הקודם הרגיש חלק ממערכת זוגית כל-יכולה, תופס כעת את ההכרח שבפרידה הרגשית מהאם, וזאת דווקא בתקופה של התמודדות עם אתגרים שעלולים להיות קשים עבורו. עולה קונפליקט חזק בין הצורך באוטונומיה, לבין הפחד מאובדן אהבתה של האם – שעשוי לגרור התקפי זעם ויחס אמביוולנטי כלפיה.
גיבוש העצמיות
תהליך נמשך מגיל שנתיים ועד שלוש. בגיל זה התינוק מצליח להשיג אינדיבדואליות ומידה מסוימת של קביעות אובייקט רגשית – הוא מפנים את האם באופן חיובי ויציב, וכך מצליח לתפקד בנפרד ממנה. נוצרת אינטגרציה בין "האם הטובה" לבין "האם הרעה", בזכות תהליך מורכב ומתמשך, המותנה ברכישת אמון, יכולת לייצוג סמלי וביטוי מילולי. בהדרגה, התינוק מפתח גם ייצוג פנימי של עצמו.
ביקורת
הביקורת על מהאלר נמתחת על היעדר ההתייחסות למרכיבים קוגניטיביים (בניגוד חריף למודל ההתפתחות של ז'אן פיאז'ה, בן אותה התקופה) וכן להתעלמותה מתפקידו הפעיל של הילד בתהליך הספרציה אינדיווידואציה.
Timeo Danaos et dona ferentes
Timeo Danaos et dona ferentes (בעברית, בתרגום יהושע פרידמן: יָרֵאתִי דַנָּאִים, גַּם שַׁי אִם יַגִּישׁוּ) הוא פתגם לטיני, המתייחס להבעת אי-ביטחון וחשדנות במתנות או מחוות מצד אויב, מתוך הנחה שאלו מסווים כוונות זדון.
מקור הפתגם בפואמה האפית "אינאיס" לורגיליוס, בספר השני. כאשר הטרויאנים יוצאים מחומות עירם ומוצאים את הסוס הטרויאני, הם סבורים שניצחו את כוחות היוונים במלחמה, ואלו נסוגו לבתיהם מעבר לים. פסל סוס העץ נראה בעיניהם כמנחה לאלה מינרווה, כדי להבטיח שיבה בטוחה לצי.
בין הטרויאנים מתנהל ויכוח אם יש להכניס את סוס העץ לעירם. הכהן לאוקואון מזהיר אותם מלעשות כן, ומספר על חשדו שהסוס הוא תכסיס יווני. הוא חותם את דבריו באמרה "Timeo Danaos et dona ferentes". מיד לאחר מכן, שני נחשי ענק חונקים את לאוקואון ושני בניו. הטרויאנים מפרשים את הרג לאוקואון כסימן לכך שהאלה מינרווה התכעסה על דבריו, ולכן דחו את עצת הכהן והכניסו את הסוס לעירם. בהמשך התאמתו חששותיו של לאוקואון: הסוס הכיל חיילים שפתחו את שערי העיר בלילה, ואפשרו לצבא היווני, שספינותיו שבו, להחריב את טרויה.
יש המצטטים את פסוקו של המשורר ורגיליוס בנוסחו המלא: "Quidquid id est timeo Danaos et dona ferentes", שפירושו: "יהיה (סוס זה) אשר יהיה, אני חושש מן היוונים גם כאשר הם מביאים מתנות".
לומאזי
לומאזי (בפולנית: Łomazy) הוא כפר במחוז ביאלא פודולסק שבפרובינציית לובלין בפולין, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב
בחלוקת פולין בשנת 1795 נכלל היישוב בתחום אוסטריה, ובשנת 1815 נכלל בתחום פולין הקונגרסאית.
יהודי לומאזי
בין רבני העיר היו רבי שאול מחבר הספר "גבעת שאול", רבי דוד הורוביץ נכדו של החוזה מלובלין וחסידו של רבי מנחם מנדל מקוצק, רבי זאב וולף בן רבי אריה לייב הכהן, רבי אליקים גצל סמברג, מחבר הספר "ימי נח", רבי יעקב רבינוביץ ורבי יצחק בן רבי אברהם גרינברג מחבר הספר "בית יצחק" שכיהן מתרפ"ד עד הירצחו בשואה.
בעיר כיהן באדמו"רות רבי צבי הירש מורגנשטרן נכדו של רבי מנחם מנדל מקוצק.
בין מלחמות העולם נמנו בכפר כ-850 יהודים, כמחצית מתושביו, ופעל בו בית ספר מרשת בית יעקב. בשנת 1934 נערך פוגרום ביהודי הכפר, בו הושחת רכוש יהודי והוכו יהודים רבים.
ב-13 בספטמבר 1939 נכבש הכפר בידי הגרמנים, ואלו החלו במעשי שוד של רכוש היהודים בו, תוך חטיפת יהודים לעבודות כפייה. בתחילת 1940 רוכזו יהודי הכפר בגטו שהוקם בו, אליו הובאו גם יהודים שגורשו מיישובי הסביבה, ואשר מספר יושביו הגיע לכ-1,700 איש. יהודי הגטו נלקחו מדי יום לעבודות כפייה.
מקהילת לומאזי שרד את השואה יהודי אחד.
הפקר
במשפט העברי, הפקר הוא מעמד קנייני של חפץ, או הליך קנייני שתוצאתו מעמד ההפקר. חפץ המוגדר כהפקר הוא חפץ שכל המעוניין רשאי ליטלו לעצמו.
חפצים שמעולם לא היו להם בעלים
חפצים שמעולם לא היו להם בעלים, הם חפצים הנמצאים במקום שאינו רשותו של אדם ויש להניח שאף אדם לא החזיק בהם בקניין המועיל. אבנים, עשבים, פירות יער וחיות בר כולם נכנסים בגדר זה. סייגים לקטגוריה זו: (רמב"ם הלכות זכייה ומתנה פרק א', והשגות הראב"ד שם)
חפצים שהופקרו על ידי בעליהם
אם בעליו של החפץ אמר "חפץ זה הפקר" הרי החפץ מופקר, וכל הרוצה יכול לזכות בו. גם המפקיר רשאי לזכות בחזרה בחפץ שהפקיר. (רמב"ם הלכות נדרים ב'/י"ד) במצבים מסוימים, ישנה משמעות להבנה של פעולת ההפקר. לדוגמה: ישנה מחלוקת תנאים, מה יעשה אדם שהדיר את חבירו הנאה, ואין לחבירו מה לאכול. תנא קמא סובר, שיכול המדיר להפקיר אוכל, והמודר לזכות באוכל. רבי יוסי אוסר על המודר לזכות באוכל שהופקר. (עיין בבלי נדרים מג.) לפי אחת ההבנות במחלוקתם, ניתן לומר שתנא קמא סובר כי ההפקר הוא סילוק הבעלות מן החפץ. כיוון שהמדיר אינו בעלים על החפץ, הרי המודר יכול לזכות בחפץ שאין לו בעלים. ואילו רבי יוסי סובר כי ההפקר הוא רשות לכל אדם ליטול לעצמו, וכאשר המודר נוטל את החפץ זה נחשב שהמדיר נתן לו אותו במתנה, ואסור למדיר לתת מתנה למודר.
מחלוקות בדין הפקר
בשיטת רבי יהושע בן לוי נחלקו ראשונים מספר מחלוקות:
גר שנפטר בלי יורשים
גר שנפטר ולא השאיר אחריו יורש וכן עבד כנעני משוחרר שנפטר בלי יורש, נכסיו הם הפקר, מכיוון שאין לו אף קרוב משפחה שיירשנו. יוצא מכלל זה, אדם שגזל מנכסי גר בחייו, ולאחר מכן נפטר הגר ולא השאיר יורש, הנכסים הגזולים אינם הפקר אלא הם ניתנים לכהן (ע"ע מתנות כהונה).
נכסים שבית דין או המלכות קבעו שהם הפקר
הכלל הפקר בית דין הפקר מעניק לבית דין סמכות להפקיע רכוש של אדם פרטי כתקנת חכמים ולפי צורך השעה, גם ללא הצדקה משפטית על פי שורת הדין הפורמלית. התנאים נחלקו האם מקור הכלל הוא הפסוק או מהפסוק. הראשונים נחלקו האם בי"ד יכולים רק להפקיר או גם להקנות לאדם אחר.
הכלל דינא דמלכותא דינא נותן למלכות סמכות דומה, ולפיו יש למלכות סמכות להפקיע רכוש. גם כאן ישנם ראשונים שסוברים שאין למלכות סמכות להקנות אלא רק להפקיע. לדעת חלק מהראשונים יש למדינה סמכות רק בתחומי ההמשפט הציבורי, ולא בעניינים אזרחיים שאינם נוגעים לתיקון המדינה.
השלכות הלכתיות למעמד ההפקר
א. מתנות עניים - בעלות על המתנות קודם שזכה בהן העני - האם הן הפקר או רכושו של העני. ב. תרומות ומעשרות - חיוב תרומות ומעשרות אינו מתקיים בשנת שמיטה, מכיוון שבשנה זו יבול השדה הפקר. ג. בכורה (בהמה) - יש אומרים שהפקר פטור מן הבכורה. ד. נזקי ממון- שור של הפקר שהזיק - פטור. ה. ביטול חמץ - ישנה מחלוקת האם מדובר בביטול במחשבה, או באקט ממוני של הפקרתו של החמץ.
אופני הקניין של הפקר
כל קניין המועיל במכירה ובמתנה מועיל בהפקר (חוץ מאכילת פירות קרקע שמועיל במכירה ולא בקניין מההפקר). קניין המועיל הוא פעולה שנועדה להעביר בעלות על חפץ. קניין כזה יכול להיות קניין משיכה (הגבהת או משיכת החפץ), קניין חזקה בקרקע (ביצוע פעולות חקלאיות שונות או פעולה שמייצגת בעלות כגון גידור השטח), ועוד סוגים שונים של פעולות קניין אפשריות. יש דעות שהפקר ניתן לקנות גם באמצעות הבטה (הסתכלות) בחפץ המופקר. כמו כן יש דעות שקניין ארבע אמות מועיל דווקא בהפקר ולא במכירה ומתנה. כלומר, אדם יכול לזכות בחפץ מופקר על ידי התקרבות למרחק פחות מארבע אמות.
הפקר ורכוש הציבור
הפקר ורכוש הציבור אינם זהים. בעוד רכוש הציבור הוא רכוש שיש לו בעלים- כל הציבור, הפקר הוא רכוש שאין לו בעלים. אדם לא יכול לנכס לעצמו רכוש של הציבור. לדוגמה, רישיונות קניין רוחני מסוימים המתירים שימוש לכל מי שרוצה אינם הפקר, כיוון שלא כל אחד יכול לטעון לבעלות על זכויות היוצר. אם הם היו הפקר, היה אדם יכול להציג אותם כשלו, ולתבוע מאחרים להפסיק לעשות בהם שימוש.
הפקר בחוקי מדינת ישראל
בנושא ההפקר בחוקי מדינת ישראל דנים שלושה חיקוקים עיקריים. חוק המיטלטלין, התשל"א-1971; חוק השבת אבידה, התשל"ג-1973; וחוק האפוטרופוס הכללי, התשל"ח-1978.
את המסגרת הכללית קובע סעיף 3 לחוק המיטלטלין לפיו:
ולפי סעיף 7 לאותו החוק:
סעיף 8 לחוק השבת אבידה, מתייחס למיטלטלין שיש להם בעלים, אך בעלים אלו נעלמו, או שנפטרו ללא יורשים ידועים. במקרה זה מחיל החוק על מיטלטלין אלו את ההסדר הנוגע לאבידה, דהיינו חיוב למסירתם למשטרה, החייבת למסרם למוצא אם כעבור זמן קצוב לא נמצאו בעליהם ודרשו אותם.
סעיף 1 לחוק האפוטרופוס הכללי מגדיר "נכס עזוב" במילים אלו:
סעיף 6 לחוק האפוטרופוס הכללי מסמיך את האפוטרופוס הכללי לבקש מבית המשפט את הזכות לנהל את הנכס העזוב. הניהול נמשך עד שיתייצב אדם ויוכיח בעלות בנכס. אם הדבר לא אירע במשך חמש עשרה שנים, יעביר האפוטרופוס הכללי את הנכס לקניין המדינה, וזאת בתנאים מסוימים.
ביטויים הקשורים להפקר
המילה הפקר משמשת בהשאלה ביטויים שמשמעותם דבר שאין מי שאחראי עליו, או שאין מי שידאג לו.
אקסל פון דם בוסשה
אקסל פון דם בּוּסְשֶׁה (בגרמנית: Axel von dem Bussche; 24 באפריל 1919 – 26 בינואר 1993), היה קצין צבא גרמני שהשתתף בקשר העשרים ביולי 1944 להתנקש בחייו של אדולף היטלר.
ראשית דרכו
אקסל פון דם בוסשה נולד בעיר בראונשוויג ב-24 באפריל 1919, לאב גרמני ולאם דנית. שמו המלא היה הברון אקסל-ארנסט אוגוסט קלמור פרנץ אלברכט אריך לאו פון דם בוסשה-שטרייטהורסט (בגרמנית: Axel Ernst-August Clamor Franz Albrecht Erich Leo von dem Bussche-Streithorst).
בשנת 1937, בגיל 17 הצטרף דם בוסשה כחייל מקצועי לרגימנט של חיל רגלים של הצבא הגרמני. בפרוץ מלחמת העולם השנייה ב-1939 לחם בפלישה לפולין. בשנת 1940 השתתף במערכה על צרפת. לאחר שהנאצים פלשו לברית המועצות ביוני 1941 לחם דם בוסשה בחזית הרוסית. במרוצת הזמן זכה בארבעה עיטורי גבורה.
עד ראייה לרצח המונים
ב-5 באוקטובר 1942 נכח סרן פון דם בוסשה בשדה התעופה של העיר דובנו בחבל ווהלין במערב אוקראינה בעת שהושמדו בו אלפים מיהודי דובנו בירי לתוך בורות.
עד אחר לטבח זה היה המהנדס הגרמני, לימים חסיד אומות העולם, הרמן גרבה, שמסר במשפטי נירנברג עדות על האירוע. בעדותו סיפר גרבה כיצד הוא נקלע ב-5 באוקטובר 1942 לשדה התעופה של דובנו, שבו בוצע רצח המוני של אלפי יהודים. גרבה נוכח במו עיניו לראות כיצד אנשי האיינזצגרופן מובילים לאתר ההשמדה את יהודי העיר, משפחות משפחות. האנשים נצטוו להתפשט ועירומים ירדו לבור וטיפסו מעל ראשי אלו שנורו לפניהם אל המקום שלשם כיוונו אותם אנשי האס אס ונשכבו על המתים. כמה מהם ליטפו את אלה שהיו עדיין בחיים ואז נורו גם הם.
בקשר נגד היטלר
דם בוסשה הצעיר, שהיה אז בן 23 שנים, לאחר שנכח בטבח, נחרד ממראה עיניו וטראומת הטבח רדפה אותו כל חייו. הוא החליט כי יש למגר את השלטון הנאצי ולהיפטר מאדולף היטלר. הוא חבר לקבוצת קציני צבא קושרים מן קבוצת ארמיות מרכז שהחל מספטמבר 1943 הונהגה על ידי הרוזן שטאופנברג. לימים הצהיר כי עמדו בפניו שלוש דרכים בלבד כדי להגן על כבודו כקצין: למות בשדה הקרב, לערוק, או למרוד נגד השלטון שהורה על הטבח בדובנו וכל מעשי הטבח האחרים. הוא בחר בחלופה השלישית והצדיק את כוונתו להרוג את היטלר בזכותו החוקית להגן על אחרים מפני ביצוע מעשים לא חוקיים ופליליים.
לאחר שורת ניסיונות כושלים של הקושרים להתנקש בחייו של היטלר, נערכו הקושרים בספטמבר 1943 לבצע ניסיון נוסף שהיה כרוך בהתאבדות. האיש שמצאו הקושרים, שהיה מוכן למסור את נפשו למען כבוד מולדתו ולמען ההגינות האנושית היה אקסל דם בוסשה. התוכנית התבססה על כך שנתברר כי מדי הצבא הגרמני אינם מתאימים לאקלים בחזית הרוסית והוחלט לעצב דגמים חדשים של מדים וחגור ולהציגם בפני היטלר. לשם כך נבחר אקסל פון דם בוסשה שהומרץ לפעול, אישית על ידי פון שטאופנברג. הדגמים עוצבו ותוכנן כי דם בוסשה יציגם בפני היטלר, במטהו, "מאורת הזאב", שבמזרח פרוסיה. דם בוסשה נבחר לתפקיד כי קצין חיל הרגלים נאה המראה, כחול העיניים ורם הקומה התאים לאידיאל של מה שכונה "הגזע הארי". הוא החליט לטמון בכיסי דגם המעיל שני מוקשים אשר יתפוצצו עם הפעלת מצת. בכוונתו היה לתפוס את היטלר בשעת בדיקת הדגמים, לאחוז בו ולהתפוצץ ביחד עמו. לימים תיאר דם בוסשה את משימתו כ"התאבדות פטריוטית".
ניסיון ההתנקשות לא יצא אל הפועל כאשר ב-16 בנובמבר 1943, יום לפני מועד ההדגמה המתוכנן, הותקפה מן האוויר על ידי מטוסי בנות הברית הרכבת שבה הובאו המדים וחגור, הדגמים הושמדו ודם בוסשה חזר ריקם לפלוגתו בחזית הרוסית. בדצמבר 1943 חזר דם בוסשה למטהו של היטלר על מנת לערוך ניסיון נוסף עם דגמים חדשים, כאשר היטלר החליט לפתע לצאת לברכטסגאדן לפגרת חג המולד. זמן קצר לאחר מכן, בינואר 1944, נפצע דם בוסשה קשה בחזית הרוסית ואיבד את אחת מרגליו. משימת ביצוע תוכניתו של דם בוסשה, להתפוצץ עם היטלר בעת הדגמת המעיל, הוטלה על קושר אחר – אוולד פון קלייסט. עקב שינויי לוח הזמנים התכופים והלא צפויים של היטלר לא התאפשר לפון קלייסט לבצע את ההתנקשות, עד אשר ההתנקשות בוצעה לבסוף ב-20 ביולי 1944 על ידי קלאוס שנק פון שטאופנברג.
לאחר המלחמה
לאחר המלחמה למד דם בוסשה משפטים באוניברסיטת גטינגן ולאחר מכן נתקבל לשירות הדיפלומטי של גרמניה המערבית. בשנים 1954–1958 שירת בשגרירות הגרמנית בוושינגטון. לאחר מכן היה למנהל פנימייה בדרום גרמניה. בנוסף לכך היה חבר במועצת הכנסייה האוונגליסטית ויועץ לבנק העולמי. דם בוסשה עזב את תפקידו כמנהל הפנימייה לניהול חברה פרטית בשווייץ. בשנות השישים והשבעים הוא היה בעל משרה במועצה העולמית של הכנסיות ובשנת 1985 שב לגרמניה.
אקסל פון דם בוסשה נפטר בשנת 1993. בן 74 שנים היה במותו.
צו 8
צו 8 הוא פקודת גיוס מיידית של חיילי המילואים לצה"ל. ההבדל העיקרי בינו לבין צו מילואים "רגיל" הוא זמן ההתראה לפני הגיוס.
תיאור
צו 8 מופעל במקרים חריגים כמו פרוץ מלחמה או בעת צורך מיידי בכוח אדם לפעולות חיוניות לביטחון המדינה. סעיף 8 לחוק שירות המילואים מקנה לשר הביטחון את הסמכות לגייס מילואים, בנסיבות חירום, וכשביטחון המדינה מחייב זאת בעזרת צו 8, באישור הממשלה או, אם אין אפשרות לקבל את אישורה בשל דחיפות העניין, בהסכמת ראש הממשלה. השר רשאי להאציל את סמכותו לאחרים.
מקורו של הביטוי בגרסתו הראשונה (מ־1949) של חוק שירות ביטחון, שבה הופיעה בסעיף 8 הסמכתו של שר הביטחון "לקרוא בצו, לכל יוצא-צבא הנמנה עם כוחות המילואים של צבא-הגנה לישראל, להתייצב לשירות סדיר או לשירות מלואים, כפי שנקבע בצו, במקום ובזמן שנקבעו בצו, ולשרת כל זמן שהצו יעמוד בתקפו". הביטוי שרד גם לאחר חקיקת חוק שירות ביטחון חדש ב-1959, בו נדדה הוראה זו לסעיף 26, ולאחר חקיקתו של נוסח משולב ב-1986 לחוק ששינה את מספר הסעיף ל-34. בחוק שירות המילואים, שנחקק ב-2008, שבו ההוראות לסעיף 8.
גלריית דגלי בלגיה
דגלי בלגיה:
הפארק הלאומי פיורדלנד
פארק לאומי פיורדלנד (באנגלית: Fiordland National Park) הוא הפארק הלאומי הגדול ביותר בניו זילנד, ומאז שנת 1990 הוא מוכרז כאתר המורשת העולמית טה ואהיפוונמו יחד עם שלושה פארקים לאומיים נוספים. הפארק משתרע על פני 12,500 ק"מ רבוע בדרום מערב האי הדרומי באזור הגאוגרפי המכונה גם הוא פיורדלנד. הפארק מכסה את רוב שטחו של אתר המורשת העולמית טה ואהיפוונמו. האזור הוכרז כפארק לאומי בשנת 1952.
שמו של הפארק, פיורדלנד (מילולית - ארץ הפיורד) נגזר מהמילה הנורווגית "פיורד" המציינת עמק צר ומוצף בים שהועמק על ידי קרחון, ואכן אחד המאפיינים של הפארק הוא פיורדים רבים ועמוקים שנוצרו על ידי קרחונים במהלך עידן הקרח האחרון והוצפו אחריו על ידי ים טסמן. בין הפיורדים המפורסמים בפארק נמנים מילפורד סאונד (Milford Sound), דאסקי (Dusky) ודאוטפול סאונד (Doubtful Sound). באותה צורה נוצרו אגמים רבים ומספר רב של איים קטנים הופרדו מן האי הדרומי, שני האיים הגדולים בפארק הם סקרטרי (Secretary Island) ורזולושין (Resolution Island). בין האגמים הרבים בפארק בולטים אגם טה אנאו, אגם מאנאפורי ואגם האורקו.
מזמור חג המולד (סרט, 1971)
מזמור חג המולד (באנגלית: A Christmas Carol) הוא סרט אנימציה משנת 1971, אשר שמשמש כעיבוד לנובלה באותו שם מאת צ'ארלס דיקנס שיצאה לאור ב-1843. הסרט שודר לראשונה בטלוויזיה ברשת ABC בארצות הברית ואחר כך הוקרן בבתי הקולנוע.
הסרט זכה בפרס אוסקר לסרט המונפש הקצר הטוב ביותר לשנת 1971.
הפקה
את הסרט "מזמור חג המולד" ביים ריצ'רד ויליאמס, האחראי לסגנון היה קן האריס שקיבל קרדיט כ"אנימטור ראשי". אלסטייר סים כיכב בתפקיד אבנעזר סקרוג', דמות שהוא גילם ב-1951 בסרט "סקרוג'". גם השחקן מייקל הורדרן גילם שוב את אותה דמות, הרוח של מארלי, מאותו סרט. מייקל רדגרייב היה המספר. האנימטור הוותיק צ'אק ג'ונס היה מפיק בפועל. בנו של ויליאמס, אלכסנדר ויליאמס, שהיה אז בן ארבע דיבב את דמותו של טים הזעיר.
סגנון חזותי
לגרסה זו של "מזמור חג המולד" יש מראה ייחודי. הסגנון הוא בהשראת האיורים של ג'ון ליץ' שאייר את המהדורה המקורית, ושל הרישומים בעט ודיו של המאייר מילו וינטר שעיטרו את המהדורות משנות השלושים של המאה העשרים. הקהל המיועד אינו של ילדים קטנים. בשל האווירה הקודרת של הסרט והדגש על אפלה וצללים, היו שחשבו שסרט זה הוא המפחיד ביותר מבין העיבודים לסיפור הקלאסי של דיקנס.
פרס האוסקר
הסרט הופק במקור כסרט טלוויזיה לחג המולד, רק מאוחר יותר הוקרן בבתי הקולנוע, ולכן היה זכאי למועמדות לפרס האוסקר. הסרט זכה בפרס סרט ההנפשה הקצר הטוב ביותר לשנת 1972. הוא העיבוד היחיד של "מזמור חג המולד" שזכה בפרס אוסקר.
רון (מחוז)
רון (צרפתית: Rhône) הוא מחוז בצרפת השוכן בחבל הארץ אוברן-רון-אלפ. המחוז קרוי על שם הנהר רון.
היסטוריה
מחוז הרון הוקם ב-12 באוגוסט 1793 כשהמחוז הקדום רון-ולואר פוצל לשני מחוזות - רון ולואר. במקור, גבולו המזרחי של המחוז גבל בעיר ליון כך שהרשות המקומית של מזרח ליון השתייכה למחוז סמוך. עם קצב גידול האוכלוסייה של ליון, ופיצול האזור האורבני על פני קומונות הפרוורים של העיר, נשפטו גבולות המחוז באופן לא מעשי כשהם מוצאים מתחומם של פרוורי ליון אל מחוץ לרון. כך למעשה הוגדל המחוז מספר פעמים על מנת להכלילו בפרוורי ליון משכונות המחוז: עם גידולי שטח אלו, שטחו של מחוז הרון גדל מ-2,791 קמ"ר ל-3,249 קמ"ר במצבו הנוכחי (עלייה של כ-16.4% מהשטח). לפי מפקד האוכלוסין של צרפת, ב-1999 גרו במחוז הרון כ-1,071,288 תושבים ועד מפקד האוכלוסין ב-2007 גרו במחוז 1,677,073 תושבים.
גאוגרפיה
במחוז רון עוברים שני נהרות ראשיים - נהר הרון ונהר הסון. המחוזות הגובלים במחוז הם איזר, אין, לואר וסון ולואר.
מעל ל-75% מאוכלוסיית המחוז מתגוררת באזור המטרופוליני של ליון. חוץ מוילפראנס-סור-סון, הערים הגדולות ביותר במחוז כולן חלק מהקהילה העירונית של ליון. הנתונים הבאים נכונים למפקד האוכלוסין של שנת 1999:
טבע
טבע הוא מושג המייצג את כל מה שקיים, ולא נוצר או שונה על ידי האדם. בהגדרה, כל תוצריו של האדם הם מלאכותיים, כלומר אינם חלק מעולם הטבע.
הטבע כולל למשל את הנופים הקיימים, המראות השונים של חילופי עונות, ההרים והנהרות, היצורים החיים, האטמוספירה ועוד.
השאיפה להבין לעומק את הסביבה הטבעית היא שעומדת בבסיס הסביבתנות – תנועה חברתית, פוליטית ופילוסופית רחבה ומגוונת שמטרתה להגן על מרכיב הטבע שנותר בסביבה הטבעית, ובמקרים רבים אף לשקם או להרחיב את חלקו של הטבע בסביבה זו. הגנת הסביבה, בהקשר זה, היא הניסיון לשמר מצב של השפעה אנושית מינימלית על הסביבה הטבעית.
הסביבה הטבעית
מושג הסביבה הטבעית מנוגד למושג "הסביבה הבנויה", המתייחס למכלול האזורים והמרכיבים המופיעים על-פני כדור-הארץ, המושפעים במידה ניכרת מפעילות האדם. אזור מכונה "סביבה טבעית", אם ההשפעה האנושית עליו נשמרת מתחת לרמה מסוימת ומוגבלת. רמה זו תלויה בהקשר, ומשתנה באזורים ובהקשרים שונים. המושג אזור טבע בראשיתי (wilderness), לעומת זאת, מתייחס לאזורים טבעיים ללא השפעה אנושית בכלל (או כמעט בכלל).
הסביבה הטבעית כוללת בתוכה מספר מרכיבים מרכזיים:
חקר הטבע
חקר הטבע היה נהוג כבר ביוון העתיקה. אולם אז הוא לא התנהל על פי קריטריונים מודרניים. גם אוניברסיטאות או מוסדות דומים להם, הוקמו ברחבי העולם, בתקופות קדומות. אולם, אוניברסיטאות, בצורתן המודרנית ובמספרים הולכים וגדלים, החלו לקום באירופה למן המאה העשירית. באוניברסיטאות המודרניות, בניגוד למרבית אוניברסיטאות הקדומות, הייתה פקולטה למדעי הטבע, שהייתה נפרדת מהפקולטה לרפואה ולתאולוגיה.
מדע הטבע המודרני החל להתגבש בראשית העת החדשה וכלל את ידיעת הטבע (Natural History), שנוסחה לכדי תאוריה אחת במאה ה-16 וריכזה את הסיווג והתיאור של צמחים, בעלי חיים, מינרלים ופרטים טבעיים נוספים, כמו גם שימושים ראשוניים במיקרוסקופים ובטלסקופים. מעל לכול, גיבוש המדע המודרני נעזר בהמצאת הדפוס, שאיפשרה הפצה ענפה של ספרות מקצועית.
במאה ה-20, חל גידול מהיר בידע ושיכלול תחומי ההתמחות במדעי הטבע. עקב כך, ובשל סיבות נוספות, פוצלה באוניברסיטאות הוראת מדעי הטבע בשתי פקולטות נפרדות, מדעים מדויקים ומדעי החיים.
כימיה
הרכב הטבע עומד בבסיס הפילוסופיה והמדע עוד מהפילוסופיה הקדם סוקרטית, דרך הניסיונות לשינויו במסגרת האלכימיה ועד לענף המדעי המודרני של הכימיה.
תאוריית ארבעת היסודות הניחה כי הטבע מורכב מאוויר, מים, אדמה ואש התפתחה ביוון העתיקה ואומצה על ידי אריסטו. תאוריה (לא מדעית) זו נתקבלה כמדעית בימי הביניים והשפיעה על האלכימיה ואף על הרפואה.
המהפכה הכימית ב-1733 הביאה לדחיית תאוריה זו וביססה את תורת היסודות הכימיים, לפיה החומר מורכב מאטומים הנבדלים זה מזה בחלקיקיהם. 94 יסודות כימיים מרכיבים את כלל הטבע ובו חומרים לא אורגניים כדוגמת מינרלים, וחומרים אורגניים רבים מהם עשויים גם החיים. יסודות נוספים נוצרו באופן מלאכותי אך אינם יציבים מספיק כדי להתקיים בטבע.
ביוכימיה היא ענף החוקר את התכונות הכימיות המאפיינות מולקולות המיוצרות בתאים חיים וייחודיות להם, ומאפשרות להם לבצע את תפקידם. הביולוגיה המולקולרית היא מדע החוקר את תפקידן של מולקולות אלה.
גאולוגיה
הרכב כדור הארץ המוצק - הגיאוספירה - כמו גם תכונותיו והיווצרותו נחקרים במסגרת הגאולוגיה, ענף במסגרת מדעי כדור הארץ. סוגי סלעים ואבנים, מינרלים, געשיות ותהליכים דינמיים המתרחשים בכדור הארץ ובהם נדידת היבשות, רעידות אדמה וצורות נוף וכן אוצרות טבע, נחקרים במסגרת מדעית זו.
ביולוגיה
הרכב עולם החי (במובנו הרחב), מקור החיים ורבגוניותם, התנהגות יצורים חיים ויחסי גומלין בינם לבין עצמם ובינם לבין סביבתם נחקרים במסגרת הביולוגיה.
פלאונטולוגיה
פלאונטולוגיה היא ענף המשלב גאולוגיה וביולוגיה העוסק בחקר הטבע הקדום (מהפרהיסטוריה והופעת האדם, עבור למאות מיליוני שנים לפני זמננו ועד לראשית החיים) באמצעות מאובנים של צמחים וייצורים חיים. הפלאונטולוגיה משתמשת בטכניקות מדעיות מתקדמות וביולוגיה השוואתית כדי לשחזר כיצד נראו וחיו אורגניזמים קדומים, ומה הייתה סביבתם. מושא המחקר הידוע והפופולרי ביותר בפלאונטולוגיה הוא ככל הנראה הדינוזאורים.
מטאורולוגיה
מטאורולוגיה היא ענף בגאוגרפיה פיזית העוסק בחקר התופעות האטמוספיריות, תהליכי מזג האוויר וחיזויים.
תופעה מטאורולוגית היא תוצאה של אינטראקציה בין פרמטרים שונים באטמוספירת כדור הארץ, בין השאר טמפרטורה, לחץ ואדי מים.
מיון עולם הטבע
את החיים בעולם הטבע מחלקים לשלוש על-ממלכות של יצורים הנקראים גם אורגניזמים:
שלוש הממלכות הבולטות לעין בטבע שמהוות חלק חשוב במגוון הביולוגי הן:
הטבע בתרבות האדם
בזרמים רבים באמנות נתפס הטבע כיפה וכמקור השראה. הדרו של הטבע מופיע עוד במזמורי תהילים, כמשקף את גדולת האל שבראו, בתקופת הרנסאנס העמידו ציירים רבים את הטבע במרכז יצירתם, שירה מציגה תיאורי טבע רבים ובפרט בתחום השירה התיאורית והטבע נתן את שמו לזרם שירת הטבע של משוררי יהדות ספרד וכן בענפי אמנות נוספים. הסיבות לתפיסת הטבע כיופי נידונות במסגרת ענף האסתטיקה בפילוסופיה.
לטבע מקום מרכזי בתרבות הפנאי האנושית. טיולים בחיק הטבע הם אחד הבילויים הנפוצים ביותר, וכוללים גם סיירות, פיקניקים, מחנאות, טיפוס הרים וספורט אתגרי. ידיעת הטבע היא תחום שזוכה לפופולריות לא רק בקרב אנשי מקצוע הכולל הנגשה של חקר הטבע ומידע על הטבע לקהל הרחב באמצעות סיורים מאורגנים, ביקור במוזיאוני טבע, קריאת ספרי מדע פופולרי בנושאי טבע, צפרות, צילום טבע וסרטי טבע. פעילויות אלו מהנות ומרחיבות את הדעת ובנוסף מעלות את המודעות לחשיבות הטבע ואיכות הסביבה.
חיבור האדם אל הטבע עומד בבסיס תפיסות פילוסופיות רבות. הרומנטיקה הדגישה את חשיבות הקשר לטבע כניגוד לתפיסות המוסר והאסתטיקה של הנאורות. הפרא האציל החי חיים פשוטים וטבעיים, נתפס כזה שלא הושחת על ידי תרבות המערב ולכן נותר טוב.
הטבע מהווה מקור לסיפוק צורכי האדם והטכנולוגיה האנושית עוסקת רבות בשיפור הדרכים לניצול הטבע, ובהן ציד וביות, חציבת והפקת אוצרות טבע וסינתזה של חומרים חדשים. התקדמות הטכנולוגיה הביאה לניצול גובר של הטבע עד לכדי פגיעה בו, ומולה התפתח תחום איכות הסביבה ואף גישות סביבתניות הקוראות לשינוי טכנולוגי.
איתני הטבע מהווים סיכון לאדם והביאו לאסונות רבים בתולדות האנושות ובהם התפרצויות געשיות, רעידות אדמה, שיטפונות והצפות, וסופות טרופיות (הוריקן וטייפון), והאנושות מחפשת דרכים לשלוט בטבע על מנת להפחית סיכונים אלו. עם זאת עולות טענות כי השפעותיו השליליות של האדם על הטבע יגרמו בעצמן לאסונות כבדים, טענות שמצאו ביטוי בסרטי אסונות שונים בעשורים האחרונים.
הטבע בישראל
בישראל קיימים שני ארגונים מרכזיים לחקר ושימור הטבע:
רחה שטרנבוך
רחה שטרנבוך (Recha Sternbuch) לבית רוטנברג (1905–1971) הייתה שווייצרית-יהודייה שהצילה יהודים בתקופת השואה.
ביוגרפיה
שטרנבוך נולדה בקרקוב, פולין. אביה היה הרב מרדכי רוטנברג, רב ומלומד בולט, שבשנת 1912 עבר לאנטוורפן מפולין עם משפחתו, כולל רחה בת השבע, כדי להיות הרב הראשי של הקהילה החרדית בעיר, לבקשת המנהיגים הדתיים של האוכלוסייה היהודית ההולכת וגדלה באנטוורפן.
בקהילה זו לא התאפשר לרחה לקבל חינוך דתי מסורתי ברוח האורתודוקסית, ולכן למדה בבית ספר ציבורי, שם למדה צרפתית. בבית דיברה גרמנית עם משפחתה. ביתה היה מקום מפגש של מלומדי הקהילה והיא המשיכה ללמוד באופן לא רשמי באירועים אלו, בהם היה אביה מלמד יהדות. כנערה השתתפה במספר דיונים.
רחה נישאה ליצחק שטרנבוך, איש עסקים שבמוצאו היה ממונטרה, שווייץ, ועברה עמו לסנט גאלן שבשווייץ בשנת 1928. המעבר לסנט גאלן, עיר הולדתו של בעלה, היה זעזוע תרבותי עבור שטרנבוך, שגדלה בקהילה דתית ולא הייתה מוכנה לקהילה הקטנה והליברלית של יהודי שווייץ. משפחתו של יצחק עברה לארצות הברית לאחר פוגרום קישינב, אך לא התאקלמו ועברו לבזל, שווייץ, כשיצחק היה בן 10. אביו של יצחק הפך למנהיג קהילה אורתודוקסית, בעיר שרוב יהודיה היו מתבוללים. בהיבט זה, ילדותו של יצחק בשווייץ דמתה לילדותה של רחה בבלגיה, שכן בית אביו הפך לנקודת מפגש של מלומדים דתיים. הרב אברהם יצחק הכהן קוק, ממייסדי הציונות הדתית, שהה בבית שטרנבוך בשנת 1914, כאשר החלה מלחמת העולם הראשונה, חוויה שהשפיעה ככל הנראה על השקפותיה של משפחת שטרנבוך על הציונות. יצחק לא הצליח למצוא שידוך בקהילה השווייצרית-יהודית שרובה היה מתבולל, ופגש את רחה לאחר ששמע שבתו של רב גדול מבקשת להינשא.
פעילותה בתקופת השואה
רחה הייתה אשה אורתודוקסית, עם ילדים, בהריון, כאשר בילתה לילות באזור המיוער על ידי הגבול האוסטרי בניסיון להבריח פליטים ולהתחמק משומרי הגבול השווייצרים שקיבלו הוראה להחזיר יהודים מעל גיל שש-עשרה ומתחת לגיל שישים. היא עבדה עם קצין משטרה שווייצרי, פאול גרינינגר, שבשנת 1938 עזר לה להבריח למעלה מ-800 פליטים לשווייץ.
רחה שטרנבוך נעצרה ונכלאה, ואיבדה את עוברה. גרינינגר איבד את מקום עבודתו ואת הפנסיה שלו עקב עזרתו ליהודים, ומאוחר יותר נעזר בבני הזוג שטרנבוך.
לאחר שחרורה מהכלא, המשיכה רחה שטרנבוך בפעילותה, בעיקר לבדה, וסידרה חילוץ של למעלה מ-2,000 יהודים. בסיכון הבריחה אשרות שווייצריות מזויפות ליהודים מעבר לגבולות גרמניה הנאצית ואוסטריה. מאוחר יותר קיבלה אשרות כניסה סיניות שאיפשרו לבעליהם לחצות לשווייץ ואיטליה, משם יכלו להיות מוברחים לארץ ישראל.
הייתה לה גישה לדואר הדיפלומטי הפולני והיא הצליחה לשלוח מכתבים מוצפנים לאנשי הקשר שלה בועד ההצלה בארצות הברית ובטורקיה. בערוץ זה העבירה רחה לסניף ועד הצלה בניו יורק ב-2 בספטמבר 1942 מידע על זוועות השואה, הודעה שחוזקה במברק ריגנר באוגוסט 1942. המידע נשלח כדי להתריע בפני יהדות אמריקה על השואה, והוביל לפגישה של 34 ארגונים יהודיים. הדואר הדיפלומטי הפולני שימש גם להעברת מסרים סודיים, וכסף ליהודים באירופה הכבושה על ידי הנאצים כשוחד להצלה.
רחה שטרנבוך פיתחה גם קשרים טובים עם השליח האפיפיורי לשווייץ, מונסיניור פיליפה ברנדיני (Phillippe Bernadini), דיקן הקהילה הדיפלומטית השווייצרית. הוא נתן לה גישה לשליחויות הוותיקן לשם משלוח כסף ומסרים לארגוני יהודים וארגוני התנגדות באירופה הכבושה בידי הנאצים. רחה שטרנבוך היה בין הראשונים שהשיגו תעודות זהות דרום אמריקאיות והפיצו אותם ליהודים שחייהם היו בסכנה על ידי הנאצים.
חיים אישיים
בנה הוא הרב אברהם שטרנבוך.
הנצחה
במאי 2023 קבוצה של היסטוריונים, נציגי הקהילה היהודית ואנשי ציבור שווייצריים, בהם האמנית פיפילוטי ריסט, קראה לשנות את השם של כיכר רייפאייזן בסנט גאלן, הקרויה על שמו של הבנקאי פרידריך וילהלם רייפאייזן, בשל דעותיו האנטישמיות, ובמקום זאת לשנות את השם לכיכר רחה שטרנבוך. התהליך הרשמי כפוף להחלטת העירייה המקומית וצפוי לקחת לפחות מספר חודשים.
יוסף מוקיר שבת
יוסף מוקיר שבי (יוסף מכבד שבתות), על פי התלמוד הבבלי, היה יהודי שחי בתקופת חז"ל, וזמנו המדויק אינו נודע. הוא מוזכר בתלמוד פעם אחת בלבד, כשהתלמוד מספר עליו את הסיפור המפורסם, הידוע בשם יוסף מוקיר שבת. המסר העיקרי העולה מן הסיפור הוא השכר המגיע מהשמים לאלו המכבדים את השבת בכל מאודם ואף מעבר ליכולתם.
מרק האבן
מרק האבן הוא סיפור עממי המוכר במספר גרסאות.
יוסף מוקיר שבת
סיפור זה עבר במשך השנים עיבודים רבים, שימש כדוגמה וכסמל לכיבוד השבת והשכר המובטח למתענגים בה, וכן שימש השראה למשוררים רבים שהזכירוהו בזמירות ובפיוטים שכתבו, כך למשל בפיוט "יום שבת קודש הוא" מזמירות לליל שבת, נאמר המשפט "יוסף חצה דג ומצא מרגלית בבשרו".
מרק האבן
הסיפור מספר על נווד עני המבקש מחסה אצל מארחים המסרבים לתת לו אוכל. הנווד מציע להכין בעצמו את הארוחה, כשהוא מבטיח שביכולתו להכין מרק טעים ומשביע על בסיס אבן פשוטה בלבד. הוא מכניס את האבן לסיר מלא מים ומתחיל להרתיח אותה, אבל במהלך ההכנה מבקש ממארחיו להוסיף למרק עוד ועוד תבלינים ורכיבים שונים לשיפור הטעם, והם נעתרים לבקשותיו, עד שלבסוף מתקבל מרק מאיכות טובה, להנאת הנווד והמארחים, שמתפלאים לגלות שמאבן פשוטה ניתן להכין מרק כה מוצלח. הנווד מתגאה שלא בלבד שהוא מסוגל להכין מרק כה טוב מאבן, אלא גם שהאבן עצמה עדיין זמינה לשימוש חוזר, ויהיה ניתן להשתמש בה להכנת מרקים נוספים.
יוסף מוקיר שבת
המעשה בתלמוד
בעיירה אחת גר יהודי ושמו יוסף שהיה ידוע בכך שמכבד ומענג את השבת, משום כך כינו אותו הבריות יוסף מוקיר שבת.
מרק האבן
בגרסאות השונות של הסיפור מדובר לעיתים על "מרק מפתח", "מרק פטיש" "מרק כפתור" או "מרק מסמר" במקום מרק אבן.
יוסף מוקיר שבת
המעשה בתלמוד
בשכנותו גר נכרי עשיר. יום אחד אמרו לנוכרי החוזים בכוכבים: כל נכסיך עתידים ליפול, לידי יוסף שכנך היהודי. נבהל הנוכרי, הלך ומכר את כל נכסיו וקנה בהם יהלום, הכין לעצמו כובע לבד מפואר, שבצו במשבצות של זהב ובתוכם קבע את היהלום היקר. כך היה בטוח שיהא בידו לשמור על רכושו תחת ידו. אך יום אחד בעת שעבר בגשר, העיפה הרוח את הכובע והטילה אותו לים, שם בלע את הכובע דג גדול.
מרק האבן
בפולקלור היהודי מסופר הסיפור על הרשלה מאוסטרופולי.
יוסף מוקיר שבת
המעשה בתלמוד
כעבור ימים אחדים נצוד הדג, והובא לשוק ביום שישי. מפאת השעה המאוחרת לא נמצאו קונים בשוק, התעצבו הדייגים אל לבם, דג יפה זה לא יהא אדם לוקחו? עד שאמרו: לכו והביאוהו אצל יוסף מוקיר שבת, כי רגיל לקנות דג לכבוד שבת, וודאי ישמח בדג גדול ויפה. ואכן הביאו את הדג אל יוסף ששמח על שביכולתו לענג את השבת כראוי וקנה את הדג. והנה חותך יוסף את בשרו ומצא בתוכו יהלום. שמח יוסף ביותר על שכעת יוכל לענג את השבת בכפל כפלים. לאחר השבת מכר יוסף את היהלום בסכום גבוה והפך לעשיר מופלג. פגשו זקן אחד ואמר לו: מי שלווה בשביל השבת, השבת תפרע לו חובותיו.
פרשנויות
במקור המופיע בתלמוד בבלי (הגמרא) מופיע שערכו של היהלום היה שווה ל-13 עליות (מחסנים) מלאים דינרי זהב.
בפירוש עובדה זו נחלקו פרשני הגמרא והראשונים:
רש"י סובר, כי ודאי ערכו של היהלום היה רב מאוד, אך הגמרא נוקטת לשון גוזמא כדרכה לפעמים על מנת לסבר את האוזן, כראיה לדבריו הוא מביא את המספר 13 שמופיע מספר פעמים בגמרא כמספר כללי וללא כוונה לערכו הנקוב.
ראשונים אחרים חולקים על דבריו ומביאים אסמכתאות מן הגמרא לדבריהם שעליות הן אכן מידה שמודדים בה דינרים בכמות רבה מאד.
בפירוש התוספות המופיע גם הוא על דף הגמרא מוסבר ש'עליות' הן שם כלי ואין הכוונה לחדר מלא דינרי זהב.
בתרבות
בעיבודים השונים נוספו לסיפור פרטים רבים, ביניהם תיאורו של יוסף כאדם עני, שחוסך במשך כל השבוע כסף ומאכלים משובחים לכבוד שבת, ותיאורו של הנכרי העשיר כשונא יהודים, קמצן ורשע. בחלק מהעיבודים מתואר שמי שמצא את היהלום בתוך הדג לא היה יוסף בעצמו אלא אשתו שהכינה את הדג. מירי ברוך החליפה את החוזים בכוכבים במלאך שהתגלה לגוי בחלומו, והוסיפה שיוסף עבד אצל העשיר וקיבל ממנו משכורת זעומה, וכשהוא מצא את היהלום הוא רצה להחזיר אותו לעשיר, אך העשיר חזר בתשובה ואמר, שכל כספו בא לו בזכות עבודתו של יוסף, ולכן הוא צריך להישאר בידיו.
בשנות ה-2000 יצא סרט קולנוע חרדי של האחים יהודה ואברהם גרובייס בשם 'אין לאן לברוח' העוסק בסיפורו של יוסף.
יום שישי השחור (1978)
יום שישי השחור הוא הכינוי שניתן לתאריך 8 בספטמבר 1978 (על פי לוח השנה הפרסי: 17 בחודש שהריוור, 1357), במהלכו נורו מפגינים על ידי כוחות ביטחון איראניים בכיכר ז'אלה שבטהראן, בירת איראן. יום זה הוגדר ברבות השנים כאירוע מכונן במהפכה האיראנית, והוריד לטמיון כל תקווה לפשרה בין תנועות המחאה לבין משטר השאה.
מאורעות היום
עם החרפת ההתנגדות לשלטון השאה באיראן במהלך 1978, הכריזה ממשלת איראן על משטר צבאי בשטח המדינה. ב-8 בספטמבר באותה השנה נערכה הפגנת ענק בעיר הבירה טהראן. על פי עדויות של גורמים אנטי-ממשלתיים, צבא איראן עשה שימוש בכוח רב, שכלל טנקים ומסוקי קרב, על מנת לפזר את קהל המפגינים. גורמי אופוזיציה ועיתונאים מערביים דיווחו כי צבא איראן ביצע טבח במפגינים, והדיווחים אודות מניין ההרוגים נעו בין 95 ל-3,000 נפש. ההנהגה הדתית, מצדה, דיווחה בעקבות האירוע כי "אלפים נטבחו בידי כוחות ציוניים" (רמז להיותו של השאה נתון להשפעות חיצוניות).
השלכות
התגובה האלימה של הממשל האיראני עוררה התנגדות רבה בקרב העם האיראני, כמו גם בקרב גורמים מחוץ לאיראן - בכללם גורמים שזוהו כתומכי השאה. למשל, הזמר מוחמד רזא שג'ריאן פרסם מכתב בכתב ידו שבו הודיע כי לא יופיע עוד ברדיו ובטלוויזיה הממלכתיים.
ההפגנות באיראן נמשכו כ-4 חודשים לאחר יום שישי השחור, במהלכן הוכרזה שביתה כללית בחודש אוקטובר. השביתה כללה בין היתר השבתה של תעשיית הנפט באיראן, שהייתה חשובה מאוד להישרדות מוסדות השלטון. הפגיעה במעמדו של השאה בעקבות הטבח, הן פנימית והן בינלאומית, הייתה בבחינת הכנת השטח לקראת המהפכה האיראנית, ואכן בתוך פחות משנה התרחשה המהפכה האיראנית והאייתוללה רוחאללה ח'ומייני תפס את השלטון.
מייבאך צפלין
מייבאך צפלין (בגרמנית: Maybach Zeppelin) היא מכונית סלון תוצרת יצרנית כלי הרכב היוקרתיים הגרמנית "מייבאך" אשר יוצרה בין השנים 1928–1938.
בראש פרויקט ה""מייבאך צפלין" עמד מהנדס הרכב ומבעלי החברה "קרל מייבאך".
"מַיְבָּאךְ-מוֹטוֹרֶנְבָּאוּ" (בגרמנית: Maybach-Motorenbau GmbH) היא חברה גרמנית לייצור רכבי יוקרה אשר נוסדה בשנת 1909. הייתה במקורה חברת בת של חברת צפלין ונקראה תחילה "Luftfahrzeug-Motorenbau GmbH" ("חברת מנועי ספינות אוויר") עד שנת 1918. כיום המותג נמצא בבעלות התאגיד דיימלר-קרייזלר שמרכזו בשטוטגרט.
סך הכול יוצרו כ-200 יחידות.
דסמטוסוכוס
דסמטוסוכוס (שם מדעי: Desmatosuchus; מיוונית: "תנין מחובר") הוא סוג של זוחל פרהיסטורי מקבוצת הארכוזאורים שהיה קרובו של האיטוזאורוס וחי בסוף הטריאס לפני כ-210–228 מיליון שנה.
מאפיינים
זוחל זה היה יבשתי ארבע-רגלי באורך 4.5 מטרים שהיה בעל ראש קטן וזיזים גדולים מעל עצמות השכם אשר נראו כמו קרניים ונועדו לגונן על היצור, בדומה לכמה אנקילוזאוריים. היצור כנראה היה צמחוני, אוכל כל או אפילו אוכל נמלים והיו לו שיניים קטנות, 5-6 בלסת מאחורי מקור רחב. לאורך הגב בלטו שורות זיזים קטנים יותר מאלה שעל השכם וגם הם עזרו להגן על היצור. ייתכן גם שהזיזים הגדולים אולי עזרו להרשים נקבות.
בתרבות
זוחל זה הופיע בסדרה כשהדינוזאורים שוטטו באמריקה.
פליקס צ'יסקדי
פליקס אנטואן צ'יסקדי צ'ילומבו (בצרפתית: Félix Antoine Tshisekedi Tshilombo; נולד ב-13 ביוני 1963) הוא פוליטיקאי קונגולזי ונשיא הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו מאז 25 בינואר 2019. הוא כיהן כיושב ראש מפלגת "איגוד למען דמוקרטיה ותהליך סוציאלי" (UDPS), מפלגת האופוזיציה הגדולה והוותיקה ביותר ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו.
ראשית חייו
צ'יסקדי נולד בליאופולדוויל ב-1 ביוני 1963 למרתה ואטיאן – לימים ראש ממשלת זאיר. אביו הוא ממוצא לובה, קבוצה אתנית מעמי הבנטו. בנעוריו חי חיי תענוגות בעיר הבירה. כשאביו הקים את מפלגת האופוזיציה UPDS בראשית שנות השמונים בהתנגדותו למובוטו ססה סקו, נאלץ צ'יסקדי להתלוות לאביו למעצר בית בעיר הולדתו במרכז קאסאי. מהלך זה גם אילץ את פליקס לסיים את לימודיו. בשנת 1985 אישר מובוטי לו, לאימו ולאחיו לעזוב את קאסאי. לאחר מכן הלך פליקס להשתקע בבריסל, בלגיה, שם עבד בעבודות מזדמנות, נהנה מחיי הלילה התוססים והפך לפעיל מטעם UDPS. בצעירותו גר בישראל בקיבוץ להב שבנגב, במסגרת תוכנית של המרכז לשיתוף פעולה בינלאומי במשרד החוץ הישראלי.
דרכו הפוליטית
בשלהי 2008 מונה צ'יסקדי למזכ"ל מפלגת UDPS לענייני חוץ. בנובמבר 2011 קיבל מושב באספה הלאומית של קונגו, כשהוא מייצג את העיר מבוי-מאי במחוז קאסאי מזרח.
במאי 2013 סירב לקבלת תפקיד של יועץ בוועדת הבחירות המרכזית באומרו שאינו רוצה להשהות את מהלך פעילותו הפוליטית, שכן ועדת הבחירות אינה ממנה חברים אשר חברים במרחב הפוליטי.
בנובמבר 2016 מונה צ'יסקדי לסגן מזכ"ל UDPS. ב-31 במרץ 2018 נבחר להנהגת המפלגה לאחר מות אביו ב-1 בפברואר 2017. עוד באותו היום, נבחר על ידי מפלגתו להיות מועמד לנשיאות הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו בבחירות שהתקיימו ב-30 בדצמבר 2018.
ב-10 בינואר 2019 הוכרז כי צ'יסקדי נבחר לנשיא הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו. הוא הביס את מנהיגי האופוזיציה האחרים, מרטין פיולו ועמנואל רמזאני שדארי, אשר נתמכו על ידי הנשיא הקודם ז'וזף קבילה שכיהן כנשיא במשך 18 שנה. אולם יריבו של צ'יסקדי בבחירות - פיולו, וכמו כן הכנסייה הקתולית, דחו את התוצאות בטענם כי חלק מהקולות זויפו, וכי לפי תוצאות ספירת הקולות מטעם הכנסייה הקתולית, יריבו של צ'יסקדי הוא המנצח בבחירות.
חתימה דיגיטלית רבין
אלגוריתם חתימה דיגיטלית רבין הוא מנגנון חתימה דיגיטלית עם שחזור, המבוסס על הצפנת מפתח פומבי של רבין. אלגוריתם רבין מבוסס על הפונקציה החד-כיוונית הנובעת מהקושי שבבעיית שורש ריבועי מודולו שלם פריק. האלגוריתם הומצא על ידי פרופסור מיכאל רבין (האוניברסיטה העברית בירושלים) במהלך ביקורו כפרופסור אורח, במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס בשנת 1979.
אלגוריתם חתימה דיגיטלית של רבין דומה לאלגוריתם חתימה דיגיטלית RSA ובנוי ממודולוס \ n=pq כאשר \ p ו-\ q הם ראשוניים (גדולים), אולם כאן המעריך הפומבי \ e הוא שלם זוגי קטן \ e=2 (בגרסה בסיסית). המפתח הפרטי של החותם הוא צמד הגורמים \ (p,q), המפתח הפומבי הוא \ n. החתימה על המסר היא בעצם השורש הריבועי של המסר (לאחר המרתו למספר שלם בדרך מוסכמת) ואילו אימות החתימה הוא הבדיקה שאכן ערך זה הוא שורש ריבועי. הבדיקה האם שלם כלשהו הוא שורש ריבועי מודולו \ n קלה למדי בעוד שהפעולה ההפוכה קרי, מציאת שורש ריבועי מודולו \ n קשה מאוד, אם הגורמים הראשוניים שלו אינם ידועים.
מרחב החתימה של המסר מוגבל לקבוצה \ Q_n (קבוצת השאריות הריבועיות מודולו \ n). כלומר המסר חייב לייצג מספר שלם כזה שקיים עבורו שורש ריבועי מודולו \ n. הבעיה היא שלא כל מסר עונה על דרישה זו, יכול להיות מסר שעבורו יהיה בלתי אפשרי לחשב שורש ריבועי מודולו \ n. ניתן להתגבר על בעיה זו על ידי שרשור ערך אקראי קטן כלשהו למסר בתקווה שהתוצאה תהיה מספר שקיים עבורו שורש ריבועי מודולו \ n. בממוצע מספר הניסיונות הדרושים עד שיימצא ערך כזה הוא 2. בשל חיסרון מהותי זה אלגוריתם רבין הבסיסי המתואר להלן אינו מעשי כל כך. להלן מתוארת גרסה משופרת של אלגוריתם רבין המבוססת על אלגוריתם ויליאמס (H. C. Williams) המבטלת בעיה זו.
תהליך אימות ושחזור המסר המקורי m
בהינתן המפתח הפומבי \ n והחתימה \ s בודקים כדלהלן: הערה: לצורך אימות החתימה לא נדרש המסר המקורי כיוון שאלגוריתם החתימה מאפשר שיחזור המסר המקורי.
דוגמה במספרים קטנים
יהיו הפרמטרים הבסיסיים: \ p = 199, \ q = 223, שניהם שקולים ל-\ 3 מודולו \ 4, ויהיה. מפתח החתימה אם כן הוא \ (199,223) מפתח האימות הוא \ 44377. כדי לחתום על המסר \ m=9604, החותם מחשב את השורשים הרבועיים של \ 9604 שהם:. החותם בוחר אחד מהם נניח. כדי לאמת את החתימה המאמת מחשב את. כיוון ש-\ m' = m החתימה מתקבלת.
בטיחות
גודל הראשוניים הוא גורם עיקרי בבטיחות האלגוריתם, בשל העובדה שפירוק המודולוס לגורמיו (כלומר מציאת \ p ו-\ q), בעצם פורצת את האלגוריתם לחלוטין. על כן חובה שהם יהיו גדולים מספיק כדי לסכל ניסיון כזה. יכולת פירוק מספרים גדולים מצויה כיום בקצב שיפור תמידי, עקב שיפורים טכנולוגיים והתפתחויות בתורת המספרים, בעיקר באלגוריתמים לפירוק לגורמים (כמו אלגוריתם נפת שדה המספרים). ובשל איחוד משאבים וכוחות מיחשוב כלל עולמיים, היכולת הזו הולכת ומתעצמת. הערכה זהירה מניחה כי נכון להיום מודולוס בגודל 2048 סיביות, נמצא דרגה אחת מעל היכולת הנוכחית ועל כן בטוח לפחות למשך מספר שנים.
פונקציית יתירות
כאמור פונקציית יתירות היא מרכיב קריטי באלגוריתם רבין. על כן ישנה חשיבות רבה בבחירת פונקציית יתירות בטוחה ככל האפשר. תקן איזו ISO/IEC 9796 מפרט פונקציה כזו. הרעיון הוא שימוש בפונקציה Shaddow function אשר מבצעת תמורה על שני חלקי כל בית במסר (ארבע סיביות כנגד ארבע סיביות) לפי טבלה קבועה. תוצאת הפונקציה משולבת בין בתי המסר לסירוגין. קיימות מספר שיטות הוספת יתירות עבור חתימה דיגיטלית.
גרסה משופרת של האלגוריתם
בשל החיסרון האמור לעיל, פותחה גרסה משופרת של אלגוריתם רבין המבוססת על אלגוריתם וויליאמס, שמאפשרת לבנות את המסרים כך שיענו על הדרישה האמורה באופן דטרמיניסטי, כלומר שלכל מסר אפשרי יהיה שורש ריבועי מודולו \ n. גרסה זו הושאלה מגרסת הצפנת מפתח פומבי שהציע לשיפור RSA שלדבריו מספקת בטיחות מוכחת. שיטה זו אומצה בתקן איזו ISO/IEC 9796. הרעיון של וויליאמס הוא שעבור כל שלם \ x \in Q_n הערך הוא שורש ריבועי של \ x מודולו \ n. לכן אם  אזי. אם \ x אינו שארית ריבועית מודולו \ n אזי. עובדה זו מאפשרת שיפור אלגוריתם החתימה של רבין כדלהלן.
תהליך חתימה על המסר m
הערה: מעשית הסיכוי ש-\ J יהיה שווה אפס נמוך ביותר מאחר שמשמעות הדבר היא ש- הוא אחד הגורמים הראשוניים של \ n.
דוגמה במספרים קטנים לאלגוריתם המשופר
יהיו הפרמטרים הבסיסיים: \ p=227 וכן \ q=223 כאשר שניהם מקיימים את התנאים האמורים לעיל. ויהיה. מפתח האימות הוא אם כן \ 50621 ומפתח החתימה הוא. נניח שהמסר המיועד לחתימה הוא \ m=1148 ולאחר הפעלת פונקציית היתירות:. בחישוב סימן יעקובי מתקבל. החתימה על המסר היא אם כן:. כדי לאמת את החתימה הבודק מחשב את, כיוון ש- התוצאה תהיה , הפעלת הפונקציה ההופכית נותנת , כיוון ש-\ m' = m החתימה מתקבלת.
בטיחות
האלגוריתם המשופר מציע יתרון ברור על פני האלגוריתם המקורי בכך שהוא מציע דרך דטרמיניסטית לבניית המסר באופן שתמיד יהיה שורש ריבועי עבורו אולם עם אלגוריתם זה אין לחתום על מסר שלו סימן יעקובי \ -1 מאחר שזה מאפשר פירוק המודולוס לגורמיו. בטיחות אלגוריתם זה זהה לגרסה הבסיסית, בכך שניתן להוכיח כי הוא עמיד כפירוק לגורמים. וכמו בגרסה הבסיסית גם אלגוריתם זה סובל מ-Existential forgery כלומר קל למצוא \ s כלשהו אשר אחד מהערכים מודולו \ n שקול ל-\ 6 מודולו \ 16 ואז \ s יהיה חתימה תקפה עבור.
הגרסה המשופרת של אלגוריתם רבין מצריכה חישוב סימן יעקובי מלבד חישוב שורש ריבועי מודולו \ n ועל כן יעילה מעט פחות מהאלגוריתם הבסיסי. אולם מאפשרת שימוש במעריך שונה מ-2 בתנאי ש- שאז בדומה ל-RSA העלאה בחזקת \ e תהיה תמורה ב-\ Q_n מה שמאפשר שחזור הערך המקורי בהינתן \ d.
פאטי מקורמק
פטרישיה "פאטי" מקורמק (באנגלית:  Patricia "Patty" McCormack ; נולדה ב-21 באוגוסט 1945) היא שחקנית אמריקאית, מועמדת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1956 על הופעתה בתור הילדה השטנית רודה פנמרק בסרט "הזרע הרע".
ביוגרפיה
מקורמק נולדה בשם פטרישיה אלן רוסו בשכונת ברוקלין שבניו יורק. בתם של פרק רוסו, כבאי ואליזבת' מקורמק. החלה לשחק ולדגמן מגיל 4.
קריירה
מקורמק החלה את דרכה בגיל שבע בטלוויזיה ופרצה לתודעה בגיל 11 בסרט האימה של מרווין לרוי "הזרע הרע" בתפקיד הילדה הרוצחת רודה פנמרק. הופעתה הפכה עם השנים לאייקונית ובעבורה היא הועמדה לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר.
מקורמק לא הצליחה לשחזר את הצלחתה הגדולה כילדת פלא בהוליווד, היא מיעטה להופיע בלהיטי קולנוע ושיחקה רק בסרטו של מייקל קורטיז "הרפתקאותיו של האקלברי פין" ובסרטי האימה הזניחים "חרק" ו"שטח רדוד". מקורמק שיחקה כשחקנית אורחת במשך חמישה פרקים בסדרת הפשע המצליחה "הסופרנוס" בתפקיד ליזה אמה של אדריאנה לה סרווה (דראה דה-מתאו).
בשנת 2008 גילמה מקורמק את דמותה של פאט ניקסון אשתו של נשיא ארצות הברית ריצ'רד ניקסון (פרנק לנגלה) בדרמה הפוליטית של רון הווארד "פרוסט/ניקסון". בשנת 2012 השתתפה מקורמק בדרמה של פול תומאס אנדרסון "המאסטר" בתפקיד האלמנה מילדרד דרומונד.