cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
המפלגה הרפובליקנית
היסטוריה
בשנות החמישים והשישים זכתה המפלגה בבחירות לנשיאות רק בשתי הקדנציות של דווייט אייזנהאואר, אך הקונגרס, ובייחוד בית הנבחרים, היה בשליטה דמוקרטית.<BR> אולם המפלגה עברה בתקופה זו שינוי פנימי מרחיק לכת, שהוביל לדומיננטיות שלה בפוליטיקה בעשורים הבאים: הבסיס הרפובליקני המסורתי, בצפון מזרח המדינה, שדגל בבדלנות, בשמרנות כלכלית, ובליברליזם חברתי, החל להתערער. מולו עלו גורמים חדשים: ניצים, שתמכו במדיניות תקיפה כלפי ברית המועצות, ותומכי השמרנות החברתית. את מגמה זו סימלה יותר מכל בחירתו למועמדות המפלגה לבחירות ב-1964 של בארי גולדווטר, כנגד נלסון רוקפלר שייצג זרם ליברלי יותר. גולדווטר הובס מול הנשיא המכהן לינדון ג'ונסון, אך ניצח דווקא ברוב מדינות הדרום - פעם ראשונה למועמד רפובליקני. תוצאה זו סימנה את המעבר של הלבנים בדרום למפלגה הרפובליקנית, בשל תמיכת המפלגה הדמוקרטית בתנועת זכויות האזרח ושוויון הזכויות לאפרו-אמריקנים.
ב-1968 נבחר לנשיאות הרפובליקאי ריצ'רד ניקסון, בזכות "האסטרטגיה הדרומית" של התבססות על גורמים לבנים שמרניים במדינות הדרום. ניקסון התפטר באמצע כהונתו השנייה בעקבות פרשת ווטרגייט הוחלף על ידי סגנו ג'רלד פורד. פורד נכשל בבחירות של 1976 בהן זכה הדמוקרט ג'ימי קרטר, לאחר שהצליח לגרוף את קולות מדינות הדרום. אולם ב-1980 חזרה המפלגה לזכות בנשיאות עם רונלד רייגן.
בחירתו של רייגן סימלה את התחזקות האגף שדגל בשמרנות חברתית. רייגן סחף איתו את מה שנקרא "הדמוקרטים של רייגן": לבנים, עובדי צווארון כחול שבעבר תמכו במפלגה הדמוקרטית בשל מדיניותה החברתית, אך עברו אל הרפובליקנים בשל השמרנות החברתית שלהם, אל מול הליברליות החברתית של הדמוקרטים. רייגן נודע במדיניותו הניאו ליברלית. הרפובליקאים שמרו על השלטון גם בבחירות 1988 בהן ניצח ג'ורג' בוש.
את הרצף הרפובליקני בנשיאות קטעה ב-1992 בחירתו של ביל קלינטון, מושל ארקנסו. עם זאת, ב-1994 הצליחה המפלגה הרפובליקנית להשתלט בפעם הראשונה אחרי 40 שנה על בית הנבחרים, בזכות "החוזה עם אמריקה" של ניוט גינגריץ'.
בשנת 2000 חזרה המפלגה לבית הלבן עם ג'ורג' ווקר בוש. תקופת כהונתו בה התרחשו אירועי 11 בספטמבר ובעקבותיהם מלחמת עיראק פוררה את הקו הבדלני של המפלגה, כאשר את השינוי הובילו הנאו שמרנים בממשל, אשר דגלו במדיניות ניצית של התערבות ארצות הברית ברחבי העולם.
בנובמבר 2006, בעקבות בחירות אמצע הכהונה לקונגרס, איבדה המפלגה הרפובליקנית את שליטתה בשני בתי הקונגרס ל. בבחירות לנשיאות בשנת 2008 איבדה גם את הנשיאות עם בחירתו של ברק אובמה שכיהן שתי כהונות רצופות. עם זאת, לאחר הבחירות לקונגרס ב-2010 היה למפלגה שוב רוב בבית הנבחרים ולאחר הבחירות ב-2014 גם רוב בסנאט.
עם הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016, שמרו הרפובליקאים על הרוב בקונגרס של ארצות הברית וכן זכו במוסד הנשיאות עם בחירתו של המועמד הרפובליקני דונלד טראמפ. יריבתו הדמוקרטית הילרי קלינטון קיבלה כמעט 3 מיליון קולות יותר מהנשיא הנבחר, וזו הייתה הפעם החמישית בהיסטוריה שבה הזוכה במניין האלקטורים לא זכה ברוב קולות המצביעים. בבחירות אמצע הכהונה של 2018, איבדו הרפובליקנים את השליטה בבית הנבחרים לדמוקרטים אך הגדילו את הרוב שלהם בסנאט ל-53 מושבים.
דונלד טראמפ, וסגנו מייק פנס ייצגו את המפלגה במערכת הבחירות לנשיאות בשנת 2020. טראמפ ופנס הפסידו ליריביהם מהמפלגה הדמוקרטית, סגן נשיא ארצות הברית לשעבר ג'ו ביידן ועמיתתו למירוץ הסנאטורית קמלה האריס.
בעקבות בחירות 2020, 27 מתוך 50 מושלי המדינות הנבחרים בארצות הברית הם מהמפלגה הרפובליקנית.
נשיאים רפובליקנים
19 מתוך 46 נשיאי ארצות הברית כיהנו מטעם המפלגה הרפובליקנית.
סמואל האנאפורד
סמואל האנאפורד (באנגלית: Samuel Hannaford; 10 באפריל 1835 - 7 בינואר 1911) היה אדריכל אמריקאי ממוצא אנגלי, שפעל בסינסינטי שבאוהיו. הפורה והידוע באדריכלי סינסינטי במאה ה-19, נודע האנאדורף בתכנונם של כמה מבנייניה הראשיים של העיר, כמו בית העירייה ואולם המוזיקה Music Hall. האנאפורד בנה בעיר מעל 300 בניינים, רובם באזור "טרי-סטייט" - סינסינטי והסביבה שבמדינות אוהיו, קנטקי ואינדיאנה. וכן בתי מגורים ברחבי ניו אינגלנד עד למערב התיכון ולדרומה של ארצות הברית. בניו, שנהיו גם כן אדריכלים, צ'ארלס האנאפורד (1936-1859) והארווי אלגריג' האנאפורד, הצטרפו אליו למשרד משותף.
בעבודתו השתמש בסגנונות מגוונים:נאו-רנסאנס, סגנון תקופת המלכה אן, סגנון ויקטוריאני, סגנון אקלקטי, נאו-רומנסקי ובסגנון נאו-קלאסי פריזאי הידוע כ"בוזאר".
ביוגרפיה
סמואל האנאפורד היה נשוי שלוש פעמים: ראשית לפיבי סטאד'ם, בת של אחד ממייסדי צ'ביוט, דייוויד סטאד'ם. אחרי מותה של פיבי בשנת 1871 עקב טיפוס הבטן, התחתן האנאפורד בשנית עם אנה בל הנד, בתו של סילבסטר הנד שערך את התכנון הראשוני של וינטון פלייס. אחרי מותה נשא לאישה את אַדה לואיז לבית מור. נולדו לו 11 ילדים. משרד האדריכלים המשיך לפעול תחת ניהול צאצאיו עד שנת 1964. החל מ-1912 למשך 50 שנה השתתף בו הנכד ה. אלדרידג' האנאפורד. שותף במשרד היה גם נכד אחר, סמואל האנאפורד II (1891-כ-1981).
לקריאה נוספת
Architecture of H.H. Richardson and His Contemporaries in Boston and vicinity Stephen C.Gordon - Samuel Hannaford: A Nineteenth Century Victorian Architect in Cincinnati
קישורים חיצוניים
Walter E.Langsam Biographical Dictionary of the Cincinnati Architects, 1788-1940, Architectural Foundation of Cincinnati, Ohio, 2008 Betty Anne Smiddy -The Legacy of Samuel Hannaford Hannaford & Sons, Main Page 2006,
חברת דגל
אל על, שהייתה חברת התעופה הלאומית של ישראל, הפכה ל"חברת דגל" עם הפרטתה בשנת 2005, והיא ממשיכה לשאת את דגל ישראל על מטוסיה. ישראייר וארקיע הן חברות דגל ישראליות במובן הרחב כי הן רשומות בישראל ובה שוכן מרכז פעולתן. עם זאת ארקיע לא אימצה אל סמלה צבעים או סמלים המקושרים בהכרח למדינת ישראל, בעוד שבסמלי חברת ישראייר יש דמיון למגן דוד.
קרב סן רומאנו
קרב סן רומאנו היא כינויו של טריפטיכון ציורים מאת צייר הרנסאנס האיטלקי פאולו אוצ'לו. הציורים מתארים אירועים הסובבים קרב בשם זה, שהתחולל בשנת 1432 בין כוחות פירנצה לכוחות מן העיר סיינה.
שלושת הפאנלים
שלושת הפאנלים של הציור מחולקים כיום בין שלושה מוזיאונים שונים:
רוב החוקרים קבעו כי סידור הפנאלים הוא (מימין לשמאל): לובר - אופיצי - הגלריה הלאומית, אולם גישה אלטרנטיבית מציעה לסדר את הפנאלים לפי זמנים: שחר (אופיצי) - צהריים (לובר) - דמדומים (הגלריה הלאומית). הציורים מציגים את נסיונותיו של אוצ'לו בתיאור פרספקטיבי. בייחוד בולט הדבר בעיצוב דמויות הסוסים, אשר חלקם מעוצבים בנוקשות גאומטרית מעט.
סובב חומות ירושלים
סובב חומות ירושלים הוא גן לאומי המתבסס על חומת ירושלים העתיקה, שבנה הסולטאן העות'מאני סולימאן המפואר בשנת 1536. הגן נועד להקיף את העיר העתיקה מכל עבריה, להפריד בינה לבין הבנייה החדשה המקיפה אותה ובה בשעה לחבר ביניהן, תוך מניעת בנייה בקרבת החומה.
הגן הלאומי מתחבר אל אתר עיר דוד מדרום ואל הגן הלאומי עמק צורים מצפון-מזרח על מנת ליצור רצועת גנים סביב חומות העיר העתיקה.
בשטח הגן כלולים שערי ירושלים: שער יפו; שער שכם; שער הפרחים (או שער הורדוס); שער האריות; שער האשפות; שער ציון - כולם שערים ממש, שהיו נסגרים בלילות, והשער השביעי, שער הרחמים (שער הזהב), שנסתם במאה ה-16, לאחר בניית החומה מחדש על ידי הסולטאן סולימאן המפואר ממספר סיבות, בין היתר חיסכון בשומרים. השער אל הרובע הנוצרי, שנקרא השער החדש, נפרץ במועד מאוחר יותר.
היסטוריה
הרעיון להקים אזור חיץ ירוק (Green belt) סביב חומות העיר העתיקה העולה כבר בתוכניות המתאר של העיר בתקופת המנדט הבריטי: תוכנית מקלין משנת 1918, תוכנית גדס משנת 1919, ותוכנית גדס-אשבי משנת 1922.
לאחר איחוד העיר פעל ראש העיר דאז, טדי קולק, לממש את התוכנית. כמה ימים לאחר תום המלחמה נהרסו קירות הבטון שחצו את העיר מאז מלחמת העצמאות במתחם ממילא, בכיכר צה"ל ובאזור מוסררה, וכן כל הבתים ההרוסים למחצה מקרבות 1948 שלאורך החומה. ביולי 1967 הוחלט בישיבה, שבה השתתפו ראש הממשלה לוי אשכול, טדי קולק וחברי הנהלת רשות הגנים הלאומיים ביניהם אדריכלה הראשי של הרשות אריה דביר שיזם את התוכנית, להקיף את חומת העיר העתיקה בגן לאומי. במשך 15 שנים הוכשר הגן הלאומי סביב החומות עד השלמתו, במימון תרומות שגייסה הקרן לירושלים.
תוכנית המתאר המקומית שאישרה עיריית ירושלים בשנת 1970 (עמ/6) ייעדה את הקרקע לגן הלאומי, ההכרזה הרשמית על גן לאומי סובב חומות ירושלים נעשתה בשנת 1974. בשל מיקומו המיוחד של הגן האצילה רשות הטבע והגנים לעיריית ירושלים סמכויות לתפעולו ולפיתוחו.
ארכאולוגיה
בשטח הגן יש אתרים ארכאולוגיים חשובים:
גן העופל - הכולל ממצאים ארכאולוגיים מתקופת בית ראשון ועד התקופה העות'מאנית. לאחרונה בחפירות ד"ר אילת מזר נחשפו ממצאים מתקופת מלכות שלמה כולל חומות מרשימות ומבנים מהתקופה. בחודש ספטמבר פורסם גילויו של מטמון זה ובו מדליון זהב עם סמל מנורת שבעת הקנים
בנחל קדרון שבשטח הגן הלאומי נמצאים מספר מבני קבורה, וביניהם יד אבשלום וקבר זכריה.
סמל צרפת
סמל הרפובליקה הצרפתית מוכר כסמלה הרשמי של צרפת מאז שנת 1953. ענפי הזית מסמלים שלום, ענפי האלון מסמלים תמידיות, ראשי התיבות "RF" הם קיצור של République Française (הרפובליקה הצרפתית, בצרפתית), והפסקס המשולב בענפי הבוקיצה מייצג צדק.
סמל צרפת מורכב מהרכיבים הבאים:
סדר יום (תוכנית רדיו)
סדר יום היא תוכנית אקטואליה יומית ברדיו בהגשתה של קרן נויבך, המתמקדת בנושאים חברתיים-כלכליים ומשודרת בתחנת הרדיו "כאן ב'".
היסטוריה
התוכנית שודרה לראשונה ברשת ב' של קול ישראל בספטמבר 2008, במקומה של תוכנית האקטואליה "עניין אחר". מגישת התוכנית מיומה הראשון היא קרן נויבך. התוכנית החלה לעסוק בנושאים חברתיים-כלכליים תוך סיקור עומק של נושאים אלה, בהם מתווה הגז, הרפורמה בבריאות הנפש, תנאי אשפוז של פגועי נפש, זכויות עובדים, פנסיות וביטוחי בריאות. בפינת "הוועדה המסדרת" הועלו לשידור אישים מתחלפים שהציגו נושאים שונים שעל סדר היום. בין משתתפי הפינה: עודד שחר, בן דרור ימיני, יפעת ארליך, קלמן ליבסקינד, שוקי טאוסיג, אלישיב רייכנר, ענת סרגוסטי, הני זובידה ועוד. אחת לשבוע התארח אמן אורח שביצע משירו בהופעה חיה. בעבר הגיש אחת לשבוע את התוכנית עמיקם רוטמן במקומה של נויבך, עד לפרישתו ב-2011. במתכונת דומה, החליפו את נויבך ענת דוידוב (2012–2013) וצ'יקו מנשה (2014–2017).
בשנת 2012 החליטה הנהלת רשת ב' לצרף מגיש נוסף לצידן של נויבך ודוידוב, "על מנת לאזן את התכנים בתוכנית וכדי לאפשר ריבוי דעות". כהמשך להחלטה צורף מנחם בן לשידור עם נויבך. השידור המשותף בין נויבך לבן לווה בעימותים בין השניים. כשבוע לאחר מכן הודיע בן על פרישתו מן התוכנית. זמן קצר לאחר מכן החליטה מליאת רשות השידור כי נויבך תגיש את התוכנית ללא מגיש נוסף.
אות סיום התוכנית היא השיר "סדר יום" בביצוע "להקה רטורית", שנכתב על ידי יוסי אלפנט ואייל גולדשטיין.
פרסים
בשנת 2009 הוענק לתוכנית פרס תוכנית האקטואליה הטובה ביותר במסגרת טקס פרסי הרדיו.
ב-2016 זכתה עורכת התוכנית מירית הושמנד מיטראני בפרס רשות השידור (בעבר נקרא פרס מנכ"ל רשות השידור) על פועלה בתוכנית. בנימוקי הענקת הפרס נאמר כי הפרס מוענקה לה על "תרומה מכרעת להגעתה של התוכנית למקומה המואזן ביותר בין תוכניות הרדיו בישראל" וכי "התוכנית בעריכתה מצליחה להניע שינויים רבים בשלל תחומים, בשל התעקשותה להמשיך וללוות תחלואים ביורוקרטיים ואחרים ובשל כך זוכה להערכה רבה".
צינור
צינור הוא כלי חלול בדרך כלל בצורת גליל, המשמש להעברת נוזלים או גזים ממקום למקום. הצינור יכול להיות מיוצר מפלדה, בטון, נחושת, עץ, זכוכית, חומרי פלסטיק כמו פי וי סי, פוליאתילן, ועוד. הצינור יכול להיות גם מורכב ממספר שכבות וחומרים שונים כמו פלדה ובטון, פלדה וטפלון וכדומה. הצינורות משמשים למערכות הובלת מים, מערכות אינסטלציה, השקיה ועוד.
כבר בתקופות קדומות הרומאים ידעו להשתמש בצנרת עשויה מבטון וגם צנרת מעופרת אך לא היו להם נוסחאות או כללי חישוב של עובי הדופן.
הענף המטפל בצנרת בקוטר קטן למבנים ובצנרת הספקה בתחום העירוני או הכפרי כמו גם קווי הספקת מים וניקוז נקרא שרברבות. צנרת זו נמצאת בתחום ההנדסה האזרחית.
נילי דגן
נילי דגן (נולדה ב-1953) היא משוררת ישראלית ויזמת פרויקטים לשירה, המשתפת פעולה עם יוצרים, משוררים, מוזיקאים, שחקנים, צלמים ואמנים פלסטיים.
דגן היא עורכת ה"אנתולוגיה המקוונת לשירה עברית", מיזם המאגד מאות משוררים וותיקים וצעירים, המייצגים מבחר מגוון של שירה עברית עכשווית.
ביוגרפיה
דגן נולדה וגדלה בכפר סבא. אמהּ רינה רונן, ילידת נהלל, בת דודו של האלוף אסף שמחוני, הייתה מוזיקאית ומורה לפסנתר. אביה, נחום עזגד, שהיה איש צבא, עלה ארצה מליטא לקיבוץ דגניה א', והיה בן משפחתו של א.ד. גורדון (דוד-אימו). לאחר נישואיה הראשונים, בשנות ה-70, עברה לאילת. ב-1986 נישאה בשנית ובמשך כ-25 שנה עבדה לצד בעלה לואיס דגן, בעסקי המשפחה. משפחתם המורחבת מונה שישה ילדים ואחד עשר נכדים.
דגן החלה לכתוב בשנת 2005, לאחר שהושתל בגופה, קוצב לב. שיריה פורסמו במוסף הספרותי של "ידיעות אחרונות", במוסף גלריה של עיתון "הארץ", בעיתון ישראל היום ובכתבי העת "מאזנים", "שבו", "גג", "משיב הרוח", "עתון 77" ו"ביטאון שירה".
למדה ספרות בשלוחת אוניברסיטת בן-גוריון באילת וקורסים לפילוסופיה באוניברסיטת תל אביב. חברה באיגוד כללי של סופרים בישראל באקו"ם, ובאגודת הסופרים. חברה במועצת מערכת כתב העת מאזנים, דו ירחון של אגודת הסופרים העבריים במדינת ישראל.
בשנת 2009, כחברת מערכת בכתב העת המקוון "עיין ערך שירה", הגישה מדור סיקורת על משוררים ושירתם.
שי דורון
שי דורון (נולדה ב-1 באפריל 1985 ברמת השרון) היא כדורסלנית עבר ישראלית. דורון היא הישראלית הראשונה שנבחרה בדראפט של ליגת ה-WNBA, על ידי קבוצת ניו יורק ליברטי ובמדיה גם שיחקה.
קריירת תיכונים
דורון נולדה ברמת השרון ליהודה ולתמרי דורון. בתיכון שיחקה כדורסל עבור בית הספר רוטברג, והובילה את בית הספר לשלוש אליפויות ישראל ולשתי זכיות בגביעים. כמו כן התחרתה באתלטיקה קלה, וזכתה במעל 60 מדליות בתחרויות שונות.
במטרה לשחק בעתיד כדורסל מכללות בקולג' ובהמשך בליגת ה-WNBA בארצות הברית, עברה בתיכון לניו יורק ולמדה שם את שתי שנות התיכון האחרונות שלה. היא שיחקה כדורסל במדי נבחרת הנשים של בית הספר שלה, Christ the King Regional High School, והובילה אותה לגמר אליפות התיכונים של מדינת ניו יורק, בקולעה 17.1 נקודות למשחק. באותה שנה הובילה את התיכון, בפעם ה-19 ברציפות, לאליפות ברוקלין-קווינס. בגלל הישגיה הייתה לנערה הראשונה מניו יורק לשחק במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן, וכן שיחקה בטורניר הכדורסל של נייקי, שבו זכתה בתואר ה-MVP ובתואר שחקן הטורניר. בשתי העונות בניו יורק, האחרונה והעונה שלפניה, זכתה בתואר שחקן השנה של גטורייד מניו יורק.
בשנתה האחרונה בתיכון קלעה 17.2 נקודות, מסרה 4.2 אסיסטים, תפסה 5.5 ריבאונדים וחטפה 6.0 כדורים בממוצע למשחק, והובילה את קבוצתה למקום הראשון במדינת ניו יורק.
קריירת מכללות
בין השנים 2004–2007 שיחקה במדי הטראפינס, נבחרת הכדורסל של אוניברסיטת מרילנד מליגת ה-ACC, אחת מהליגות המרכיבות את ליגת המכללות הבכירה (דיוויז'ן 1). בעונתה הראשונה בקבוצה נבחרה לחמישיית השחקניות החדשות של העונה בליגת ה-ACC, ובעונתה השנייה נבחרה לחמישיית השחקניות הטובות ב-ACC. בעונת 2005/06 הובילה את מרילנד לזכייה בטורניר אליפות המכללות בכדורסל.
קריירת מועדונים
ב-4 באפריל 2007 הייתה דורון לישראלית הראשונה שנבחרת בדראפט לליגת ה-WNBA, כשקבוצת ניו יורק ליברטי בחרה בה במקום ה-16. בסיום עונת ה-WNBA של 2007 שבה דורון לישראל, והיא שיחקה במדי אליצור רמלה בליגת העל בכדורסל נשים. לאחר עונה מוצלחת ברמלה חתמה דורון בבשיקטש הטורקית. מיד בתחילת הפגרה בטורקיה חזרה לארץ והפעם במדי מכבי רמת חן.
בחודש יוני 2009 חתמה דורון על חוזה בקבוצת טרגובישטה, אלופת רומניה. בעונת 2010/2011 שיחקה באליצור רמלה, עמה זכתה בשלושה תארים: אליפות המדינה, גביע המדינה, וזכייתה ההיסטורית של הקבוצה בגביע יורוקאפ, לאחר ניצחון במשחק הגמר על קבוצת אראס הצרפתית.
ב-6 בנובמבר 2012, חתמה בקבוצת טרסוס הטורקית.
באוגוסט 2014 חזרה לישראל וחתמה בקבוצת מכבי בנות אשדוד וזכתה עימה בארבע אליפויות ובשני גביעים. לאחר פרישה זמנית מכדורסל, חזרה דורון לשורות מכבי אשדוד בשנת 2019.
בשנת 2021 חתמה בקבוצת אליצור חולון.
בתחילת מרץ 2021 הודיעה על פרישה ממשחק פעיל.
נבחרת ישראל
דורון הובילה את נבחרת העתודה של ישראל לזכייה באליפות אירופה דרג ב' שנערכה בליטא ב-2005. היא הייתה מלכת הסלים בטורניר (24.7 נקודות למשחק) ואף נבחרה לשחקנית המצטיינת בו. זמן קצר אחר כך הודיעה שלא תצטרף לסגל הנבחרת הבוגרת בטורניר ההזדמנות האחרונה, בשל התחייבויות קודמות לאוניברסיטת מרילנד.
בנוסף למשחקיה במדי נבחרת ישראל, שיחקה דורון בנבחרת ארצות הברית למכביה השבע עשרה.
בשנת 2015 מונתה לקפטנית הנבחרת לקראת משחקי מוקדמות אליפות אירופה 2017.
חיים אישיים
לאחר פרישתה מספורט מקצועני, נכנסה בעקבות אביה לתחום קרנות ההון סיכון. נכון לאפריל 2023, דורון מועסקת בקרן ההשקעות אנד וונצ'רס.
ג'אמבטיסטה נולי
ג'אמבטיסטה נולי (באיטלקית: Giovanni Battista Nolli; וכן ג'ובאני בטיסטה - Giovanni Battista; 9 באפריל 1701 – 1 ביולי 1756) היה אדריכל ומודד איטלקי שיצר את מפת רומא ("מפת נולי" מ-1748) שהציגה מרחבים בנויים ופתוחים, ציבוריים ופרטיים.
קורות חייו ופועלו
נולי נולד בעיר קומו באיטליה ולאחר מכן עבר לרומא הודות לחסותן של משפחות האצולה אלבאני וקורסיני. הוא ידוע בעיקר בזכות תוכנית המיפוי של רומא (Pianta Grande di Roma). הסקר והמדידות החלו בשנת 1736 והמיפוי הושלם ופורסם ב-1748. המפה שנוצרה, שנודעה בשם "מפת נולי", מורכבת מ-12 תחריטים המצטרפים יחד למפה שגודלה הוא 176x208 סנטימטר. עיקר התמיכה במיפוי הגיעה מהאפיפיור בנדיקטוס הארבעה עשר שביקש לקבע ולהבהיר את גבולות 14 הרבעים של העיר. האפיפיור הוא שהתיר את הכניסה למתחמים סגורים, כנסיות, ארמונות ומנזרים, והמפה הוקדשה לו. הדפסת קטעי המפה, כולל האיורים המעטרים אותה, נעשתה בעזרת האדריכל ואמן ההדפסים פיראנזי.
עודד אבישר
עודד אבישר (כ' באייר תרע"ו, 23 במאי 1916 – 24 בנובמבר 1976) היה משורר, פזמונאי, מחזאי ואיש תרבות ישראלי.
קורות חיים
עודד אבישר נולד ב-1916 בטבריה למשפחה חברונית, דור חמישי בארץ ישראל. התחנך בירושלים. סיים את בית המדרש למורים בבית הכרם ולימד בבית הספר למל.
נישא לסופרת והמחנכת אסתר אבישר ומנישואים אלו נולד בנו היחיד יועד אבישר. היה המנכ"ל הראשון של היכל התרבות בתל אביב, ושירת כשליח הסוכנות היהודית בברזיל.
נפטר ממחלת הסרטן בשנת 1976. אבישר קבור בבית העלמין קריית שאול בתל אביב.
שיריו המולחנים
עודד אבישר כתב שירים רבים שחלקם הפכו לקלאסיקות בזמר העברי אשר הולחנו על ידי כמה מחשובי המלחינים ביניהם :
משה וילנסקי ( "אבי אבי", "דומם", "היה הוא אפור", "מאופק אל אופק" )
מרדכי זעירא ("יודקה", "רק את לי נותרת" )
נחום נרדי ( "אל נא תגידי לי שלום" )
דוד זהבי ( "דבקה" )
שרה לוי תנאי ( "ט"ו בשבט" )
אריה לבנון ( "מחול הרועה" )
ניסן כהן הברון ( "מה עוד" )
בשנת 1960 התפרסם אבישר במיוחד ככותב השיר "ערב בא" שהלחין ועיבד אריה לבנון שזכה בפסטיבל הזמר והפזמון הראשון שנערך במוצאי יום העצמאות באותה השנה בהיכל התרבות בתל אביב אותו ניהל.
מחזות, ספרים ותסריטים
בין המחזות שכתב היו : "אהבת ציון" (עיבוד, הועלה בהבימה 1947), "נעמי", "הנער דוד", "תלם שמיר בועז", "יפתח", "מנגד", "Crystal key " ועוד.
כתב את התסריט לסרט "מפתח הזהב" יחד עם סשה אלכסנדר.
היועץ הכלכלי למערכת הביטחון
היועץ הכלכלי למערכת הביטחון היה אגף במשרד הביטחון ותואר המשרה של העומד בראש אגף זה, ששימשו כגוף המטה המרכזי לניתוח וייעוץ כלכלי לגורמי מערכת הביטחון. החל משנת 2012 מבוצעת פונקציה זו על ידי יחידה בשם "הכלכלן הראשי למערכת הביטחון", הפועלת במסגרת גית"ם - אגף המטה של משרד הביטחון.
עודד אבישר
פרסים
פרס אקו"ם עבור כתיבת המחזה - נעמי (1958), פרס ראשון בפסטיבל הזמר, עבור מילות השיר - ערב בא (1960). כמו כן זכה בפרסים על תמלילי השירים: גבע סלע, שיר האדמה (שכתב ליובל מקוה ישראל)
ספרים לילדים
בנוסף, בשנות ה-40 חיבר עם רפאל ספורטה (בהוצאת נחום טברסקי) חוברות לילדי בית הספר היסודי בנושאי חגים ומועדים: חנוכה, ט"ו בשבט, יום תל חי, פורים ול"ג בעומר.
היועץ הכלכלי למערכת הביטחון
פעילות היועץ
ייעודו של היועץ הכלכלי הוא להציג למקבלי ההחלטות את המשמעות והעלות הכלכלית של כל החלטה לקראת קבלתה ולהטמיע את השיקול הכלכלי הרחב והמאוזן בתהליך קבלת ההחלטות במערכת הביטחון, תוך התחשבות בשיקולים תעשייתיים, משקיים ומאקרו כלכליים. היועץ משמש הסמכות הכלכלית העליונה במערכת הביטחון המתווה מדיניות כלכלית ברכש והמנחה את אנשי הרכש והכלכלנים במשרד הביטחון.
עיסוקיו המרכזיים בהתאם לייעודו ומטרותיו במהלך השנים: תיאום התעשיות והתאגידים שבאחריות שר הביטחון, פיתוח מודלים כלכליים לניתוח יחסי הגומלין בין פעילות מערכת הביטחון ותקציב הביטחון למשק הלאומי, קביעת תעריפים ומחירים, קביעת המדיניות הכלכלית של הרכש והפרויקטים, עקרונות התמחור והטמעת שיקולים כלכליים בפעילות מערכת הביטחון.
ליועץ הכלכלי הייתה לאורך השנים השפעה ומעורבות מכרעת בתחומים אחדים:
היועץ הכלכלי הראשון היה פרופ' פנחס זוסמן (1968), שהניח את יסודות הניתוח וההתנהלות הכלכלית במערכת הביטחון ואשר לימים אף מונה למנכ"ל משרד הביטחון.
עד שנת 2011 פעל היועץ הכלכלי למערכת הביטחון כאגף במשרד הביטחון. בעקבות שינויים ארגוניים במשרד הביטחון והקמת אגף מטה, הוטמעו תחומי עיסוקיו של היועץ הכלכלי במסגרת אגף זה תחת אחריות "הכלכלן הראשי למערכת הביטחון". כיום מכהן בתפקיד זאב זילבר. האגף יועד להיות "גורם-על אזרחי, שמנחה מקצועית את גופי מערכת הביטחון בתחום הכלכלי במנותק מהטיפול השוטף של אגף תקציבים בתכנון, בניהול ובבקרה של תקציב הביטחון." מטרתו הייתה "לשמש גורם אזרחי, עצמאי ואובייקטיבי, שיכול להציג בפני שר הביטחון, הרמטכ"ל ומנכ"ל משרד הביטחון עמדה מקצועית נוספת, שאינה נשענת בהכרח על עבודת המטה שמקיים צה"ל, ובכך לאפשר קבלת תמונה כלכלית רחבה ומאוזנת יותר על משמעות ההחלטה הנדונה על מערכת הביטחון והמשק הנדרשת לגיבוש עמדות מנכ"ל משהב"ט ושר הביטחון בנושאים כלכליים."
בדו"ח מבקר המדינה לשנת 2014 נמתחה ביקורת על ההחלטה למזגו ללא בחינה ראויה של חלופות.
מודיעין אנושי
מודיעין אנושי או יומינט (מאנגלית: HUMINT, קיצור של HUMan INTelligence) הוא שיטת איסוף המודיעין הוותיקה והחשובה ביותר. השיטה נולדה מתחום הריגול והתפתחה למגוון שיטות. תחום זה נחשב לרגיש ולבעייתי ביותר מבין כל תחומי המקורות, וההפעלה בו מורכבת ביותר. עם זאת, התמורה שמקבלים מהפעלה נכונה של יומינט היא עצומה ועומק החדירה שאפשר להשיג הוא כמעט בלתי מוגבל. לכן, למרות הבעייתיות והסיכון, ארגוני ביון רבים בעולם משתמשים בטכניקה זו אימתי שאפשר. ארגוני הביון למיניהם כמו המוסד, ה-CIA, ואגפים גדולים בשב"כ וב-FBI למעשה מהווים גופי יומינט בעיקר פעולתם מתוקף תפקידם כחלק משרשרת איסוף המודיעין. ביומינט עיקר איסוף המודיעין נעשה באמצעות קשרים בין-אישיים לעומת שיטות איסוף טכנולוגיות כמו סיגינט (מודיעין אותות), ויזינט (מודיעין חזותי) ואוסינט (מודיעין מקורות גלויים). עם התקדמות הטכנולוגיה והשימוש בה, גובר והולך השילוב בין שיטות איסוף אנושיות וטכנולוגיות, שילוב שמכונה לעיתים Sighumint.
שיטות של איסוף מידע באמצעות מודיעין אנושי:
דוגמה ליומינט הוא המרגל הישראלי אלי כהן שהופעל בדמשק ואסף מידע על ביצורי הסורים ברמת הגולן. מנגד, ישראל בר היה מרגל סובייטי שנהפך לאחד האנשים הקרובים ביותר לדוד בן-גוריון. דוגמה נוספת היא שירות הביטחון הכללי (השב"כ) אשר התמחה בהפעלת סוכנים, מודיעים וסייענים – דבר שהתבטא במודיעין רב ואיכותי שאפשר סיכול של מספר רב של פיגועים במהלך האינתיפאדה השנייה.
Master of Reality
Master of Reality הוא אלבומה השלישי של להקת ההבי מטאל הבריטית בלאק סבאת' שיצא לאור ביולי 1971.
Master of Reality נחשב לאלבום בעל השפעה מכרעת בז'אנר ההבי מטאל ונודע כאלבום שהניח את היסודות לתת-ז'אנר מתקדם שייקרא דום מטאל.
הקלטות
עקב פציעתו של גיטריסט הלהקה טוני איומי במפעל מתכות מספר שנים קודם לכן, נאלץ איומי לשחרר מעט את מיתרי הגיטרה, על מנת להקל על אצבעותיו את הפריטה. בכך, הוא בעצם גם הנמיך את הכיוון של הגיטרה שלו - מה שיצר סאונד מלוכלך, כבד וייחודי מאוד לאותה תקופה - שהפך לסמל האלבום, ועם הזמן, סמלה המסחרי של הלהקה בכלל. על מנת להתאים את עצמו לאופן הנגינה הייחודי של איומי, הנמיך בסיסט הלהקה גיזר באטלר אף הוא את הכיוון בגיטרה שלו. סגנונו הייחודי ופורץ הדרך של האלבום, השפיע ביותר על הז'אנר והציב סטנדרטים חדשים בכל הקשור לנגינת רוק כבד.
במהלך ההקלטות, נתן סולן הלהקה אוזי אוסבורן לטוני איומי כמות גדולה של ג'וינט. עישון הג'וינט גרם לאיומי התקף שיעול בלתי נשלט. בעת העישון, היה עסוק איומי בנגינה אקוסטית, והשיעול נקלט בהקלטה. קטע השיעול נערך והוכנס לאלבום כהקדמה לשיר הפותח "Sweet Leaf" ("עלה מתוק") - שיר המתייחס לצמח הקאנביס. בהקשר לזה, ציין איומי מאוחר יותר: "כולנו ניגנו את "Sweet Leaf" כשהיינו תחת השפעת הסם".
השיר "After Forever" הוא למעשה שיר שהולחן על ידי גיזר באטלר, למרות שאיומי קיבל עליו את קרדיט. השיר עוסק בנושאים נוצריים.
בקטע "Solitude" מציג איומי את כישרונו בנגינה על כלים שונים, כגון גיטרה אקוסטית, חליל ופסנתר.
השיר האחרון באלבום "Into the Void" מפורסם ביותר, ונחשב לקלסיקת הבי מטאל.
הצלחה מסחרית
האלבום זינק למקום ה-5 במצעד הבריטי, ולמקום ה-8 במצעד האמריקאי. האלבום קיבל פלטיניום כפול לאחר שנמכר בשני מיליון עותקים.
ביקורות
בתחילה קיבל האלבום ביקורות שליליות ממבקרים חשובים. לסטר בנגס מ"רולינג סטון" ורוברט כריסטגאו מ"וילג' ווייס" כינו את האלבום "מונוטני", "משעמם", "מנוון" ו"בלתי אינטליגנטי". אך עם הזמן, זכה האלבום להכרה מחודשת וקיבל ביקורות חיוביות רבות ונחשב הן על ידי מבקרים והן על ידי מעריצים כאחד מהאלבומים החשובים ביותר בהבי מטאל, וככזה שהשפיע רבות על הז'אנר. האלבום אף נודע כאלבום שהניח את היסודות הראשונים של סגנון שייקרא מאוחר יותר דום מטאל. מבקר המוזיקה מייק סטנגו (Mike Stagno) מאתר Sputnikmusic כתב על האלבום: "הסאונד הכבד והמחוספס של בלאק סבאת' הוכח כאהוב על המעריצים... "Master of Reality" הוא אלבום מצוין וחיוני עבור כל חובב הבי מטאל". סטנגו הוסיף בנימה אישית כי האלבום הוא כנראה האהוב עליו ביותר מתקופת אוסבורן.
רשימת השירים
כל השירים הולחנו על ידי להקת "בלאק סבאת'", למעט "Embryo", "Orchid", ו"After Forever" שהולחנו על ידי טוני איומי; כל מילות השירים נכתבו על ידי גיזר באטלר.
ליעד שהם
ליעד שהם (נולד ב-31 בדצמבר 1971) הוא סופר ישראלי, שכתב ספרים רבי מכר. ספריו תורגמו לשש שפות ועובדו לטלוויזיה ולתיאטרון. ליעד שהם הוא גם עורך דין פעיל ושותף במשרד עורכי דין.
ביוגרפיה
סבו, יצחק שהם, היה מנהל הוצאת הספרים של "דבר". סבו וסבתו היו ממייסדי שכונת נווה עוז בפתח תקווה, בה נולד אביו. אביו עבד שנים רבות במשרד הביטחון, וכיהן כמנהל הרכש של חברת 'אל-אופ' ואמו, חיה שהם, ניהלה את תיכון חדש בתל אביב.
ליעד שהם נולד בגבעתיים. בילדותו שהה עם משפחתו בפריז, שם אביו עבד במשלחת מטעם משרד הביטחון. מששבו לישראל התגורר בגבעתיים, והוא בוגר בית ספר תיכון ע"ש דוד בן-גוריון בפתח תקווה. בצה"ל שירת בחיל המודיעין (1992-1990).
שהם הוא בעל תואר ראשון במשפטים מהאוניברסיטה העברית בירושלים (1992–1996) ובעל תואר שני במשפט מסחרי בינלאומי מבית הספר לכלכלה של לונדון (1998-1997). הוא עשה התמחות בבית המשפט המחוזי וחבר לשכת עורכי הדין מאז 1997. שותף במשרד עורכי הדין גולן גולדשמידט ושות', בו הוא עובד מאז שנת 1999; מומחה במשפט מנהלי ומסחרי.
מאז שנת 2001 ועד 2020 יצאו לאור שמונה עשר ספרים פרי עטו. שהם הוא גם מיוצרי סדרות הטלוויזיה "תמר הבלשית וקפטן יום שלישי", המבוססת על ספרו "אבא בונה עוגה"; "עיר מקלט", המבוססת על ספרו "עיר מקלט"; ו"בת השוטר", בהשראת ספרו "סוף המשחק".
שהם כתב גם שני מאמרים אקדמיים בנושא משפט.
דרכו הספרותית
שהם לא כתב למגירה כילד ומעולם לא שאף להיות סופר. כששב לישראל מתקופת לימודיו בלונדון התחיל להעלות על הכתב את חוויותיו ושלח את כתב היד להוצאות ספרים שונות. כתב היד שלו נדחה על ידי כל ההוצאות, חוץ מכנרת; תמר פוקס, עורכת ההוצאה, שבדיוק שבה מביקור בעיר, החליטה להוציא את הספר לאור. כך נולד ספרו הראשון "לונדון בפיתה".
ספרו הבא, "החיים באלכסון", עסק בחייו כרווק. אחר-כך כתב את "אקסטרה סמול", על החיים בישראל; ספרו הרביעי, "החברים של אלוהים", סיפר בצורה הומוריסטית סיפורים מהתנ"ך. בשלב זה שהם הגיע למשבר כתיבה. בפגישה עם העורך הראשי של ההוצאה, דב אלפון, העלה אלפון את האפשרות ששהם יתחיל לכתוב ספרי מתח, והכיר לו את הסופר אמנון ז'קונט, ששימש לשהם כמורה דרך.
עד 2018 כתב תשעה ספרי מתח למבוגרים, כל אחד מהם נמכר בלמעלה מ-30,000 עותקים. ספריו בסוגה זו נמכרו עד היום בכ-250 אלף עותקים. כל אחד מספרי המתח שלו זכה בפרס "ספר זהב" מטעם איגוד המוציאים לאור.
זכויות התרגום בספריו "מסדר זיהוי" ו"עיר מקלט" נמכרו באמצעות סוכניו הספרותיים ('קרטיס בראון' שמייצגת את ג'ון לה קארה, טרייסי שבלייה ומרגרט אטווד), להוצאות ספרים בארצות הברית (הוצאת "הארפר קולינס"), אנגליה, גרמניה, צרפת, דנמרק, רוסיה, איטליה ועוד.
שהם מרבה להרצות על נושאי כתיבתו בישראל ובחו"ל.
חיים אישיים
שהם נשוי ואב לשניים. מתגורר בתל אביב.
לילדים ונוער
את ספריו של שהם ערכו אמנון ז'קונט, נועה מנהיים, יעל גובר, מיכל פז קלפ, תמר פוקס ושושי בריינר.
כל ספריו ראו אור בהוצאת כנרת, זמורה-ביתן.
נוף חנה
נוף חנה הוא מבנה היסטורי ברחוב יפה נוף 34 בחיפה, שנבנה בתחילת המאה ה-20 והיה מראשוני הבניינים על הר הכרמל. המבנה הנוכחי הוא על שמה של הציירת חנה אייכינגרין, וניתן לו בשנת 2005 בידי בנה, משה אלון, לאחר ששיפץ את הבית. המבנה הוכר על ידי המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל כאתר מורשת.
ליעד שהם
קישורים חיצוניים
מכתביו
ראיונות וכתבות על שהם
נוף חנה
המבנה שוכן בקרבת טיילת לואי, ונשקף ממנו נוף נרחב של מפרץ חיפה.
הבניין נבנה בשנת 1922 ושימש בתחילה כבית מגורים פרטי. מאז החליף בעלים מספר פעמים, ולאחרונה שופץ מבפנים תוך כדי שימור האדריכלות החיצונית הייחודית.
ליעד שהם
קישורים חיצוניים
על הספר "אקסטרה סמול"
על הספר "משחק הראיות"
נוף חנה
היסטוריה
בין השנים 1922–1928 שימש כבית מגורים פרטי. משנת 1928 שכן בו מלון הרצליה, ששכן לפני כן ברחוב קלר במרכז הכרמל והיה אחד משלושת בתי המלון מרשת "מלונות הרצליה". בית המלון נודע כאחד מבתי המלון האיכותיים ביותר על הכרמל ואירח אישים ידועים, בהם חיים נחמן ביאליק, שלום אש, ארתור בירם, שמריהו לוין, הלורד בלפור, חיים ויצמן ועוד.
ליעד שהם
קישורים חיצוניים
על הספר "מסדר זיהוי"
נוף חנה
היסטוריה
בין השנים 1936-1932 היה ידוע כ"פנסיון בית טלטש". בשנת 1936 עבר המבנה לידי הצבא הבריטי ושכנה בו המפקדה הצפונית של הצי הבריטי.
ליעד שהם
קישורים חיצוניים
על הספר "אבא בונה עוגה"
נוף חנה
היסטוריה
בשנת 1948 השתלט ארגון אצ"ל על המבנה והפך אותו למחנה צבאי לאימון אנשי הארגון. בשנות החמישים של המאה ה-20 הועבר הנכס לאפוטרופוס על נכסי נפקדים. לאחר מכן עבר לשימוש צה"ל, ובתקופה זו נקרא גם "בית המילואים".
ליעד שהם
קישורים חיצוניים
על הספר "עיר מקלט"
נוף חנה
היסטוריה
בשנת 2005 רכשה חברת "אלון גלובל בע"מ" את המתחם, והוא שופץ ושומר ומשמש כבית מגורים. מאחוריו נבנה במסגרת אותו פרויקט מבנה מודרני בן תשע קומות.
ליעד שהם
קישורים חיצוניים
על הספר "יום הדין"
על הספר "קרדיט"
מוזיקת אינדי
מוזיקת אינדי (באנגלית: Indie; קיצור של Independent – עצמאי) היא מוזיקה הנשענת על חברת תקליטים עצמאית. במקור תיאר הביטוי "אינדי" את העצמאות מחברות תקליטים מסחריות, אך במהלך השנים, סגנונות מוזיקליים שפותחו על ידי אמנים מחברות עצמאיות תוארו גם הם כ"אינדי".
מאפיינים תרבותיים ופילוסופיים של אינדי
ישנם מספר מאפיינים תרבותיים ופילוסופיים העוזרים להגדיר את משמעות המונח "אינדי" יותר מאשר סגנונות מוזיקליים או בעלות מסחרית. אמני אינדי מונעים יותר מרצון להבעה עצמית מאשר משיקולים מסחריים (למרות שדבר זה מאפיין אמנים רבים, ובהם גם כאלה שמצליחים מסחרית). סגנון עבודה של עשה-זאת-בעצמך, שהחל עם זרם הפאנק בשנות ה-70 של המאה ה-20, מקושר גם הוא לאינדי, עם אנשים בסצנה המעורבים בלהקות, לייבלים, מסיבות ועיתוני מעריצים ("פנזינים"). אינדי נוטה לדגול בגישה אינטרנציונליסטית, הנובעת מהזדהות עם מעריצים, לייבלים ולהקות במדינות אחרות החולקים את אותו סגנון חיים. לייבלי אינדי קטנים יפיצו לא-אחת אלבומים ללייבלים דומים ממדינות אחרות, ולהקות אינדי נוהגות לצאת לסיבובי הופעות במימון עצמי בערים ומדינות אחרות, בהן חברי סצנת האינדי המקומית יעזרו לארגן הופעות ולעיתים אף יספקו מקומות לינה ועוד.
אינדי וז'אנרים
למרות שהמונח "אינדי" לא בא לתאר ז'אנר מסוים, אלא הימנעות ממסחור, למספר ז'אנרים שקמו צורף הכינוי "אינדי":
הצלחת האינדי הביאה אמנים החתומים בחברות מסחריות לחקות את הסגנון ששויך לאינדי. כתוצאה מכך, מתוארים כאינדי שמות כאבריל לאבין המחויבים לחברה מסחרית, אך מחזיקים באותם מאפיינים סגנוניים שאפיינו את אמני האינדי שהיו לפניהם.
קטגוריות משנה באינדי
ישנן מספר סוגות מוזיקליות שמקובל לקבץ באופן כללי תחת השם אינדי. הנפוצות שבהן הן אינדי רוק ואינדי פופ, שההבדל העיקרי ביניהן הוא באדיקות בה הן בוחרות לציית למבנה התרבותי של הרוק. סוגות נוספות הן אינדי פולק ואינדיטרוניקה, שהיא שילוב של אינדי, מוזיקה אלקטרונית, רוק ופופ.
חנויות אינדי מקוונות
עם הזמן נפתחו באינטרנט חנויות מקוונות רבות המתמחות במוזיקת אינדי. דוגמה לחנות כזאת היא CD Baby.
אמני אינדי
אלטרמיטיב/אינדי
Lemon Demon
Set it off
all time low
NateWantsToBattle
מזרקת הרון
מזרקת הרון היא מכונה הידראולית שהומצאה על ידי הממציא, המתמטיקאי והפיזיקאי הרון מאלכסנדריה, במאה הראשונה לספירה. קיימים מודלים ודגמים רבים למזרקה, שמשמשים לעיתים קרובות להדגמת עקרונות בהידראוליקה ובפנאומטיקה.
תיאור פעולת המזרקה
המחשה מרשימה של זרימת המים מתקבלת כאשר המכלים שקופים ובמכל העליון ובמכל שמתחתיו יוצקים נוזלים בצבעים שונים כך שבמהלך הזרימה משתנה בהדרגה צבע הנוזל שבכלי הקיבול השונים.
מונודיה
למונח מונודיה שתי משמעויות במוזיקה:
אף כי סגנון זה היה קיים במגוון תרבויות לאורך ההיסטוריה, מונח זה מציין בדרך כלל סגנון אשר התפתח בשיר האיטלקי בתחילת המאה ה-17 (1640-1600). המונח מתייחס הן לסגנון בכללותו והן לשיר הבודד.
המונח עצמו הוא המצאה מאוחרת והוא לא היה קיים במאה ה-17. השירים בסגנון המתואר לעיל כונו בתקופתם במגוון שמות כגון: מדריגל, מוטט או קונצ'רטו (במשמעותו הקדומה, כלומר - "בליווי כלי").
בשנות ה-80 של המאה ה-16 התפתחה המונודיה מתוך ניסיונות "הקמראטה הפלורנטינית" לשחזר ערכים יווניים עתיקים של מלודיה ודקלום (קרוב לוודאי ללא דיוק היסטורי). המונודיה פורשה בתקופה זו כשירת סולן אשר כללה לרוב קישוטים רבים. את השירה ליווה קו קונטינואו בעל עצמאות קצבית. בין הכלים ששימשו לליווי: לאוטה, קיטארונה, תיאורבו, צ'מבלו, עוגב ולעיתים אף גיטרה. חלק קטן מהמונודיות היו עיבודים של יצירות להרכב קטן יותר (תופעה אשר הייתה מקובלת בשלהי המאה ה-18, במיוחד באסכולה של פירנצה), אך רובן היו יצירות עצמאיות. התפתחות המונודיה הייתה אחת מסימני ההיכר של תקופת הבארוק המוקדמת בניגוד לתקופת הרנסאנס המאוחרת אשר התאפיינה ברב קוליות.
שני סגנונות מוזיקליים אשר התפתחו במקביל למונודיה ואף שאלו ממנה רעיונות היו המדריגל והמוטט. מעברים מנוגדים במונודיות התאפיינו במלודיה או דקלום ואופני ביצוע אלו התפתחו יותר מאוחר לסוגות האריה והרצ'יטטיב. בשנת 1635 לערך, התמזגה המונודיה עם הקנטטה.
בשנת 1601, ערך המלחין הפירנצי ג'וליו קצ'יני חיבור חשוב ומוקדם על המונודיה, אשר נכלל בקובץ שיריו "המוזיקה החדשה" (Le nuove musiche) שיצא בפירנצה ב-1601.
ארז ויגודמן
ארז פנחס ויגודמן (נולד ב-27 בספטמבר 1959) הוא מנהל ישראלי. לשעבר מנכ"ל חברת עלית תעשיות, נשיא ומנכ"ל שטראוס גרופ, מנכ"ל מכתשים אגן תעשיות ונשיא ומנכ"ל חברת טבע תעשיות פרמצבטיות.
ביוגרפיה
ב-1987 הצטרף לחברת רואי החשבון סומך-חייקין והפך לשותף ב-1991. בינואר 1997 מונה למשנה למנכ"ל וסמנכ"ל כספים בחברת עלית תעשיות. באפריל 1998 מונה למנכ"ל עלית במקומו של עמיקם כהן. הוא כיהן בתפקיד במהלך מיזוג החברה עם חברת שטראוס וכיהן כמנכ"ל ונשיא החברה הממוזגת עד יוני 2009. במהלך כהונתו הוביל את התרחבות החברה לאחת מחברות הקפה הגדולות בעולם, בין השאר במהלכים של רכישת חברות קפה בברזיל והכנסת קרן ההשקעות הבינלאומית TPG כשותפה בפעילות. כמו כן הוביל את גידול פעילות החברה בשוק הסלטים האמריקאי לאחר רכישת 50% מחברת סברה. בשנת 2007 זכה בפרס התעשייה.
בינואר 2010 החל לכהן כמנכ"ל מכתשים אגן תעשיות. תחילת כהונתו התאפיינה בביצוע תוכנית הבראה והתייעלות מקיפה שכללה פיטורי 15% מכוח מהעובדים וסגירת פעילויות. הוא הוביל את כניסת החברה לפעילות בסין, וב-2011 נמכרה השליטה בחברה לחברת כמצ'יינה הסינית.
משנת 2009 ועד 2017 כיהן כדירקטור בחברת טבע תעשיות פרמצבטיות. ב-11 בפברואר 2014 החל לכהן כנשיא ומנכ"ל החברה. בשנת 2015, נבחר על יד "גלובס" ל"איש השנה". באותה עת היה ויגודמן גם שיאן השכר במשק הישראלי, כשעלות העסקתו השנתית עמדה על 22 מיליון ש"ח. בתקופת כהונתו רכשה טבע חברות אחדות:
ב-6 בפברואר 2017 הודיע ויגודמן על עזיבתו את "טבע" על רקע מספר כישלונות שהחברה חוותה בחודשים שקדמו לפרישה. אלה גרמו, בין היתר, לירידה של כ-80% בערכה של מניית החברה. לימים הכשלונות הללו גרמו גם לפיטורים של כ-25% מעובדי החברה ולמשבר ששינה את פני החברה.
ביולי 2017 מונה לחבר בוועדת ההשקעות של קבוצת אלייד ודירקטוריון צ'מפיון מוטורס.
בשנת 2021 הקים את גכימדס גרופ בע"מ (AgChimedes) שמשקיעה בתחום הביוטק והפודטק.
ביות השועלים בסיביר
ביות השועלים בסיביר (ברוסית: Домашние лисы, "שועל מבוית") הוא ניסוי לביות שועלים מצויים בצבע כסוף, שנערך במכון לציטולוגיה וגנטיקה (Институт цитологии и генетики), סמוך לעיר נובוסיבירסק בסיביר. הניסוי שהחל בברית המועצות בשנת 1959, בפיקוחו של המדען דמיטרי בלאייב, נמשך למעלה מחמישים שנה, ונכון לשנת 2012 הוא עדיין מתקיים בניהולה של המדענית לודמילה טרוט, אם כי בהיקף קטן יותר, בשל מגבלות תקציב.
בניסוי נחקר תהליך הביות של הזאב המצוי והפיכתו לכלב, ולשם כך נבחר שועל כסוף שהוא שועל מצוי בעל מאפיינים מלניזטים.
בחירת השועלים כמושא הניסוי נבעה מהתפעלותו של דימיטרי בלאייב מהמגוון הגדול של מיני הכלביים, והשאלה כיצד הם התפתחו מאבותיהם הקדמונים של כלבי הבית המבויתים. בלאייב אמר כי "איננו מצליחים להבין איזה מכניזם יוצר את ההבדלים באנטומיה, הפיזיולוגיה, וההתנהגות" שהיה ברור שקיימים בין מיני הכלבים, אך הוא היה בטוח שהתשובה טמונה "בעיקרון התורשה המנדליאני. הגנטיקה של הביות היוותה מקור השראה חשוב גם עבור דרווין.
החוקרים הסכימו על כך שחיות מבויתות שונות במספר דרכים ממקביליהן הפראיים, אך לא היה ברור לפי איזה עיקרון של ברירה מלאכותית פעלו החקלאים הנאוליתיים הקדמונים שבייתו לראשונה את מינים אלו לפני אלפי שנים. לפי השערתו של באלייב "כל המינים המבויתים נבחרו לפי קריטריון יחיד: קלות האילוף."
בנוסף בלאייב שיער שתכונה זו "גררה יחד איתה את שאר המאפיינים שמבדילים את החיות המבויתות מאבותיהם הפראיים, לדוגמה מאפיינים כמו אוזניים נפולות, כתמים לבנים בפרווה ושינויים בצורת הגולגולת". במילים אחרות, "בלאייב שיער שניתן להסביר את השינויים האנטומיים והפיזיולוגיים שנראו בחיות המבויתות כתוצאה של ברירה מלאכותית על בסיס תכונות התנהגותיות". באופן ספציפי, הוא האמין שקלות האילוף הייתה הגורם העיקרי שלפיו נערכה הבחירה.
במונחים מדעיים יותר, בלאייב חשד ש"אותו ביות קדום נשלט על ידי תהליך של 'בחירה הגורמת לחוסר איזון', המשפיעה על מנגנונים אונטוגנטיים (עובריים) נוירו-אנדוקריניים (המשפיעים על בלוטות המפרישות הורמונים)".
במסגרת הניסוי גודלו שועלים כסופים בשבי והתרבו באופן מבוקר, כך שרק שועלים אשר הפגינו אופי נוח וכנוע הורשו להזדווג. השועלים הפכו למבויתים ורגועים, והתנהגותם ומראם החלו מזכירים את אלה של כלבים: בתוך שלושה דורות החלו החוקרים מבחינים בשינויים באופיים של השועלים, ומקץ שמונה דורות הם הבחינו בשינויים נאוטנים בשועלים, והפריטים הבוגרים החלו לגלות תכונות אופי ומראה כשל פריטי שועלים כסופים צעירים. לגזע שנוצר ניתן השם "שועל סיבירי".
פורנו השראה
פורנו השראה הוא הצגתם של אנשים עם מוגבלות כגורם השראה מתוקף היותם עם מוגבלות. פורנו השראה כולל תמונות, סרטונים, ממים וסיקורים תקשורתיים של אנשים עם מוגבלות המוצגים במטרה לעורר השראה בעבור אנשים ללא מוגבלות. המסר של פורנו השראה הוא שאם אדם עם מוגבלות יכול לעשות דבר מה אז בוודאי שאדם ללא מוגבלות יוכל להשיגו.
הטבעת המונח
המונח פורנו השראה נטבע על ידי סטלה יאנג, פעילה לזכויות אנשים עם לקויות, בשנת 2012 במגזין האינטרנטי של תאגיד השידור האוסטרלי Ramp up  וזוכה לפופולריות נוספת בהרצאת TED שהעבירה יאנג בשנת 2014.
המושג משמש פעילים וחוקרים בתחום לימודי המוגבלות לניתוח ייצוג תקשורתי של אנשים עם מוגבלות ולתביעה להכרה באנשים עם מוגבלות כאנשים שלמים, מורכבים ושווים.
דומנל ברק
דומנל ברק (בגאלית סקוטית: Domnall Brecc - "דומנל (דונלד) המנומש"; נפטר בשנת 642) היה מלך דאל ריאטה החל משנת 629 או 630 ועד מותו.
דומנל, בנו של אאוכייד בוייד, עלה לשלטון לאחר מות אביו.
על פי "דברי ימי טיגרנאך" השתתף דומנל בשנת 622 בקרב קנד דלגת'ן (Cend Delgthen) לצד קונאל דות'בין משבט קולמיין. קרב זה הוא הקרב היחיד, על פי המקורות ההיסטוריים המצויים בידינו כיום, בו היה דומנל בצד המנצח.
לאחר שדומנל הפר את הברית של ממלכת דאל ריאטה עם קנל קונייל (שבט קונייל) מאוי נייל, נחל דומנל ארבע תבוסות. באירלנד הובס דומנל לצבאותיו של המלך העליון של אירלנד דומנאל מק אאדו מקנל קונייל (שבט קונייל) בקרב מג ראת' בשנת 637. כמו כן הובסל דומנל בקרבות מול הפיקטים (ממלכת פורטריו) בשנים 635 ו-638; עוד הובס דומנל על ידי אאוגיין הראשון מאלט קלוט (ממלכת סטרת'קלייד) בשנת 642 - קרב בו מצא דומנל את מותו.
קתדרה (אקדמיה)
לעיתים, קתדרה היא שלב ראשון בעיסוק בתחום חדש באוניברסיטה המתפתח לכדי מחלקה נפרדת, ולעיתים היא תואר בלבד המוענק לפרופסור בכיר (למשל "הקתדרה למתמטיקה על שם לוקאס" באוניברסיטת קיימברידג' בראשה כיהנו אייזק ניוטון, פול דיראק, סטיבן הוקינג ורבים נוספים).
דין (פירושונים)
ראו גם
}}
חיים ישעיה הלברסברג
הרב חיים ישעיה הכהן הלברסברג (תר"ח, 1848 - ה' בשבט תר"ע, 1910) היה רב חסידי-פולני, שהתפרסם על שם ספר ההלכה שלו "מסגרת השולחן".
ביוגרפיה
נישא להדסה אסתר בת הרב אלקנה זאבערמאן. התגורר לאחר נישואיו בכפר קצובה ועבד לפרנסתו. בהמשך עבר לגור בראחוב, וכונה על שמה "ר' ישעיה ראחובער", אב"ד ראחוב ואדמו"ר מראחוב (אין לבלבל עם חסידות ראחוב הפועלת היום ברמת-גן, ששושלת אדמו"ריה ממשפחת רוזנבוים). בזמן שהותו בעיר חיבר את רוב ספריו.
בשנת תרנ"ו (1894) מונה לרבה של וויסקי הסמוכה ללובלין, שם עסק בהדפסת ספריו. בשנת תרס"ו 1906 החל להתכונן לעלייתו לארץ ישראל, וחיבר ספר בשם "קץ הפלאות" על הגאולה. בשנת תרס"ז עלה יחד עם שתי בנותיו הצעירות והתגורר בעיר העתיקה. בהמשך עבר לשכונת בתי נייטין הסמוכה למאה שערים והתפלל בבית הכנסת החסידי בבתי אונגרין. בהתחלה הצניע את שמו, אך לאחר תקופה התגלתה זהותו, והוא הוכר כרב ותלמיד חכם. בלווייתו השתתפו אלפים.
רבי אהרן רוקח, האדמו"ר מבעלז, התבטא על ספריו שהם גדושים ביראת שמים. רבו המגיד מטריסק אמר לתושבי ראחוב שבאו להתברך אצלו, שאינם צריכים לבוא אליו כשבעירם מתגורר רבי חיים ישעיהו, שיכול לפעול שתתקבל תפילתם.
ספריו
בהיותו בגיל 27 חיבר את ספרו מסגרת השולחן. ספר זה הודפס בראשיתו במספר קונטרס כהשגות על קיצור שולחן ערוך של רבי שלמה גנצפריד. הרב גנצפריד תיקן בספרו על פי השגות הרב הלברסברג. לאחר פטירת הרב גנצפריד, הדפיס את ספרו יחד עם הספר קיצור שולחן ערוך, בהסכמת הרב חיים אלעזר וקס ועוד. במהדורה זו הדפיס גם קונטרס "לחם הפנים" ובו פלפולי הלכה שדן עם רבני דורו ועם הרב גנצפריד. בהמשך הדפיס את ספרו ישועות חכמה עם פירוש "חוסן ישועות", ובו הוספות דינים והנהגות.
בספרו הוא מתבסס רבות על רבי שניאור זלמן מלאדי, בעל השולחן ערוך הרב. רבי ישראל מאיר הכהן ציטטו פעמיים ב"ביאור הלכה".
יקינתון MB
יקינתון MB (במקור נקרא MitteilungsBlatt, המילה הגרמנית ל"ידיעון") הוא כתב עת דו-לשוני, עברי-גרמני, היוצא לאור בידי ארגון יוצאי מרכז אירופה בישראל. הירחון, במתכונת ראשונית, נוסד בשנת 1932. העורכים הראשונים היו ד"ר תאודור זלוציסטי וד"ר ארנסט לוי. אחריהם ערכו אותו ד"ר מקס קרויצברגר, וכן ד"ר רוברט ולטש. עוד מעורכי כתב העת: פרופ' פאול אלסברג (1993 – 2004). משנת 2005 ועד 2013 עורך כתב העת היה העיתונאי הוותיק מיכה לימור, שהצליח להפוך במה קטנה וזנוחה ונשכחת כמעט לכתב עת תוסס ומעניין המצטט מכתבי עת אחרים, והמצוטט בידי כתבי עת אחרים. בשנת 2013 החליף אותו העיתונאי מיכאל דק. ליד העורך מכהנת מערכת רחבה. כתב העת עוסק הן בבעיות המיוחדות ליוצאי מרכז אירופה, ובעיקר יוצאי גרמניה ואוסטריה, והן בבעיות כלליות של הציבור היהודי בישראל.
בשנות קיומו הראשונות נקרא כתב העת ידיעון MB. בשנת 2005 הומרה המתכונת ושונה שמו של כתב העת. שמו העברי של כתב העת, "יקינתון", מרמז לכינוי 'יקים' שניתן לעולי גרמניה, בצירוף המילה 'עיתון'.
קראבנוס
קֵרַאבְנוֹס סְטְרוֹבוֹלוּס (ביוונית: Κεραυνός Στροβόλου), היא קבוצת כדורסל קפריסאית משכונת סטרובולוס בעיר ניקוסיה, המשחקת בליגת העל הקפריסאית וביורופקאפ.
היסטוריה
קבוצת הכדורסל של קראבנוס הוקמה בשנת 1964, כאחד מקבוצת המועדונים שייסדו את ליגת הכדורסל הקפריסאית. פעמיים בתולדותיה ירדה הקבוצה לליגה השנייה (1970, 1978), וחזרה לאחר עונה אחת. שמה של הקבוצה הוא כשמו של הספורטאי והשחקן סאבא פאנאידס, אשר כינויו היה "קראבנו" (ברק), בעקבות הזריקה החזקה שלו.
הקבוצה משתתפת במפעלים האירופאים השונים מאז עונת 1981/82. בגביע קוראץ', בגביע ספורטה, ביורוקאפ צ'לנג'. וכיום ביורוצ'לנג'.
בעונת 2000/01 הגיעה הקבוצה עד לרבע גמר גביע ספורטה והפסידה לקבוצת פאמסה ולנסיה. בעונת 2006/07 הגיעה הקבוצה עד לגמר היורוקאפ צ'לנג' והפסידה לקבוצת צסק"א סמרה בסיכום שני מפגשים 166–184.
בעבר אימן בקבוצה המאמן הישראלי עדי אזולאי, ושיחק בקבוצה הישראלי גיא פניני.
רולטה רוסית
רולטה רוסית היא משחק קטלני בו המתמודד נוטל אקדח תופי שטעון בכדור אחד בלבד, מסובב את התוף, מכוון את האקדח לראשו ולוחץ על ההדק, מבלי לדעת מראש אם תיפלט ירייה, או לא.
מקור השם
השם רולטה רוסית נובע מסיבוב תוף האקדח כגלגל של רולטה, ומהסיכויים לפליטת כדור (בדרך כלל יש מקום לשישה כדורים בתוף).
על פי האגדה, מקרים רבים של רולטה רוסית התרחשו ברוסיה החל מהמאה ה-19. לפי סיפור אחד, אולצו אסירים רוסים לשחק את המשחק על ידי סוהרים, שהימרו על תוצאותיו. בגרסה אחרת, קצינים משועממים ואובדניים בצבא הרוסי שיחקו במשחק כדי להרשים אחד את השני. לא ברורה אמיתות אגדות אלו.
בקולנוע
משחק ברולטה רוסית הופיע גם במספר סרטי קולנוע, שהבולט בהם הוא "צייד הצבאים", אשר זכה בפרס האוסקר לסרט הטוב ביותר לשנת 1978. נטען כי בעקבות הסרט גדל מספר מקרי ההתאבדות בשיטה זו.
בסרט באגסי משנת 1991, הגנגסטר באגסי סיגל מבצע רולטה רוסית בכיוון ראשו, כדי להוכיח לאויבו דרגנה שהוא "אלמותי". הוא ניצל בניסיון זה.
הקוסם הבריטי דרן בראון ביצע הדגמה של רולטה רוסית עם אקדח אמיתי שבה הוא קיבל לידיו אקדח טעון בכדור בודד, גילה את מקומו של הכדור וניצל.
בסרטון המצויר של האחים וורנר משנת 1951, באגס באני נלחם ביוסמיטי סאם על מנת לזכות בבחירות לראשות העיר, כאשר מתברר שהסוס האפל זכה בבחירות, באגס וסם מחליטים לשחק ברולטה רוסית שבסופה באגס מכוון לראשו, מפספס ופוגע בסם. הקטע צונזר ברוב רשתות הטלוויזיה האמריקאיות, אולם בישראל הוא שודר ללא צנזורה.
במשחק Call of Duty: Black Ops מייסון משחק עם וודס רולטה רוסית וברגע האחרון יורה את הכדור לעבר שוביו ושניהם ניצלים.
רולטה רוסית משחקת תפקיד מרכזי בסרט הדרמה ההיסטורית "דואליסט" משנת 2016.
בסדרה ״גומורה״ מבצע הגיבור צ׳ירו גרסה מחוזקת של רולטה רוסית (שהוא מכנה ״רולטה ספרדית״) שבה יש 3 כדורים מתוך 6. כלומר, סיכוי 1:2 שתתבצע ירייה. הוא עובר את המשחק בשלום ובכך מוכיח שהוא ״אלמותי״, בדומה לסרט ״באגסי״ המוזכר למעלה. זהו גם כינויו בסדרה - ״האלמותי״.
בדרמה הספרדית "בית הנייר" סיילנה אוליבירה המכונה "טוקיו" מאיימת על אנדרס דה פונויוסה המכונה "ברלין" במשחק מדומה של רולטה רוסית. המשחק נעצר לפני שנורה כדור.
עונת 2018/2019 ב-KHL
הקבוצות שיחקו 64 משחקים בעונה הסדירה אחת מול השנייה, 14 משחקים עם קבוצות החטיבה.
כחלק ממטרות שיווק הליגה באירופה, נערכו משחקים גם באוסטריה ובשווייץ. באוקטובר נערך משחק בווינה ובנובמבר נערך משחק בציריך בין סק"א לדינמו ריגה, לעיני 4,178 צופים.
העונה הסדירה
הליגה נפתחה עם משחק גביע הפתיחה שהפגיש בין מחזיקת גביע גגארין אק בארס קאזאן ומחזיקת גביע היבשת (אלופת העונה הסדירה של עונת 2017/2018) סק"א סנקט פטרבורג.
המשחק, שנערך בטטנפט ארנה בקאזאן הסתיים בניצחון סק"א 6:1 על אק בארס ובכך סק"א שחזרה את הישג הניצחון הגדול ביותר למשחק פתיחה בליגה, כשגם ב-2015, מטאלורג מגניטוגורסק ניצחה בגביע הפתיחה בתוצאה 6:1 את דינמו מוסקבה.
צסק"א מוסקבה זכתה בגביע היבשת לאחר שהחזיקה במאזן הניקוד הגבוה ביותר מבין כל קבוצות הליגה, בעונה הסדירה.
פלייאוף
משחקי פלייאוף הליגה החלו ב-26 בפברואר והסתיימו ב-19 באפריל 2019.
פיליפ ארדיטי
פיליפ ארדיטי (באנגלית: Philip Arditti; נולד ב-1979) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון יהודי-בריטי.
ביוגרפיה
ארדיטי נולד בז'נבה, גדל באיסטנבול ועבר עם משפחתו ללונדון ב-1999. בעל אזרחות איטלקית.
קריירה
בשנת 2008 הופיע בהפקת הטלוויזיה הביוגרפית של ה-BBC ושל ה-HBO, "הבית של סדאם". בסדרה אשר מבוססת על חייו ועל תקופת של שלטונו של העריץ, נשיא עיראק לשעבר סדאם חוסיין, גילם ארדיטי את דמותו של עודאי חוסיין, בנו הראשון של סאדם. הופיע בתפקיד קטן בדרמה הקומית של מייק לי "חופשייה ומאושרת" ב-2008.
בשנת 2018 החל לשחק בסדרת הטלוויזיה "נשקי אותי קודם", הפקה משותפת של ערוץ 4 ונטפליקס, בתפקיד של אזול.
דפנה זילברג
ביוגרפיה
גדלה בשכונת רמת אביב ג' בתל אביב, ששימשה בסיס לסדרה שביים סבה, יואל זילברג, ולטענתה "הרסה לה את הילדות".
כבר מגיל צעיר הפגינה כישורי בימוי, ובכיתה א' הפעילה את הילדים שהוזמנו למסיבת יום ההולדת שלה, ובהמשך הייתה יוצרת לעצמה הצגות בתיאטרון בובות שבנה לה אביה.
בעלת תואר ראשון בקולנוע במסלול תסריטאות ותואר שני בבימוי תיאטרון. את שני התארים סיימה בהצטיינות באוניברסיטת תל אביב. ב-2014 השתתפה במעבדת הבמאים של מרכז לינקולן.
חברה בארגון היוצרים העצמאיים בתיאטרון אי"ב ומלמדת בבית הספר למשחק גודמן
חיים אישיים
סבא רבא של דפנה, בן ציון זילברג, היה שחקן ובמאי בתיאטרון הפועלים "האוהל", וסבה היה הבמאי יואל זילברג.
זילברג הייתה נשואה למחזאי, סופר, עיתונאי ועורך ב"ידיעות אחרונות" נבו זיו, שהלך לעולמו ממחלת הסרטן בשנת 2021 בגיל 43. אם לשני ילדים ומתגוררת בתל אביב.
פרכאר מק קונייד
פרכאר מק קונייד (בגאלית סקוטית: Ferchar mac Connaid - "פרכאר בנו של קונייד"; נפטר בשנת 650 או 694) היה מלך דאל ריאטה החל משנת 642 ועד שנת 650.
פרכאר היה בנו של קונאד קר, וככל הנראה בן לקנל קומגייל (שבט קומגייל) - אף שבעבר היו היסטוריונים שסברו כי היה בן לקנל נגאבריין (שבט גבריין).
על פי "דברי ימי אלסטר" נכתב כי פרכאר נהרג בשנת 694 - אולם הרישומים לתקופה זו נראים כרישומים שנרשמו בשל טעות 50 שנה לאחר מועדם, וייתכן כי נהרג בשנת 650.
המשולש (ירושלים)
המשולש הוא כינויו של האזור במרכז ירושלים שאותו תוחמים הרחובות יפו, המלך ג'ורג' ובן-יהודה, היוצרים צורת משולש.
מאפיינים עירוניים
המשולש הוא אזור מסחרי במהותו, שתכונתו הבולטת מבחינה תכנונית היא שבמהלך השנים כל הרחובות שבין צלעותיו, וגם כמה שמחוץ להן, הפכו למדרחובות. חשיבותו היא בהיבטיו ההיסטוריים, המסחריים והתיירותיים – בין גבולותיו של המשולש ובסביבתו הסמוכה מרוכז החלק הגדול ביותר של הפעילות הקמעונאית בבירה שאינה מאורגנת במרכזי קניות; מרבית תחומי העיסוק נמצאים בו ובדגש על אלו שפונים לתיירים, והוא הומה-אדם ברוב שעות היום, מהם צליינים מחפשי-מזכרות, נגני רחוב וסוחרים, יוממים וסועדים במסעדות ובתי הקפה. בשבתות וחגים סוגרים רוב בעלי העסקים את עסקיהם והאזור שבין גבולות המשולש מתרוקן כמעט לחלוטין מפעילות, שמתחדשת עם צאת השבת.
מאפיינים פיזיים
שטחו של המשולש אינו עולה על 28,900 מ"ר, והוא משולש ישר-זווית ששני ניצביו הם רחוב יפו בצפון ורחוב המלך ג'ורג' במערב, כשמדרחוב בן-יהודה נמתח וסוגר מדרום. שלושת הקודקודים הם: הרחובות והסמטאות בתחומי המשולש הם: רחובות אלו גדושים במבנים היסטוריים, חלקם בולטים מבחינה אדריכלית.
סלילת בן יהודה והמלך ג'ורג'
רחוב יפו, רחובה הראשי של ירושלים הגדוש מאורעות בתולדות העיר, מקשר בין העיר העתיקה לכביש תל אביב–ירושלים, ועובר בצפון המשולש.