cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
וילפרד ביון
תאוריה של חשיבה - שנות ה-50 וה-60
כדי להימנע מהמשמעויות הנלוות למילים בהן עשה שימוש, ביון מציין תהליכים אלה באמצעות אותיות יווניות. החוויה הבלתי ניתנת לעיכול על ידי התינוק היא "יסוד β (ביתא)". יסודות ביתא הם רשמים חושיים נטולי משמעות, או תחושות חסרות שם שגורמות לתסכול. הן יכולות להיות רודפניות או דיכאוניות באופיין אולם הן אינן קוהרנטיות. הן אינן מעוכלות ונחוות כגופים זרים בתוך הנפש המתאימות לסילוק בלבד משום שלא ניתן לחשוב עליהן. סילוק זה מתרחש באמצעות הזדהות השלכתית לתוך גוף אחר או לעולם החיצון. הפונקציה המעכלת יסודות אלה היא "פונקציית α (אלפא)" ותוצריה הם יסודות נפשיים - יסודות α. פונקציית α פועלת על הנתונים שעולים מתוך החוויה הרגשית השלמה של האדם, כולל אלה שמקורם מהקלט החושי. היא הופכת חוויה רגשית זו ולמשהו מובן ומשמעותי על ידי הפקת "יסודות α" המורכבים מרשמים חזותיים, שמיעתיים ורשמי טעם וריח הניתנים לאחסון בזיכרון ולשימוש בחלימה ובחשיבה לא מודעת במצב עֵירות. החוויה עברה תהליך של פונקציית אלפא ובכך הפכה למשהו הניתן להטמעה על ידי הנפש, וכך מעשירה את החשיבה המודעת ויכולה להיות מקור הניתן להפיכה לסמל.
ביון מדגיש שכינויים אלה מהווים "השערות עבודה", ניסיון לתאר תהליך שאין לנו גישה ישירה אליו, ולמעשה הם אינם אלא הבניות תאורטיות שאין להן מקבילה פנומנולוגית. את המקבילה הפנומנולוגית, כלומר חוויות שאנחנו יכולים להכיר, ביון מתאר באמצעות מונחים המגדירים את היסודות הנפשיים המפותחים יותר, כגון "מחשבות חלום" או "מצבי ציפייה (קונספציות)".
תאוריה של חשיבה - שנות ה-70
לקראת סוף שנות ה-60 ניתן להצביע על מעבר פרדיגמטי בעבודתו של ביון, אותו ניתן כבר לזהות בפרק "הערות פרשניות" העוסק בהערכה מחדש של חשיבתו המוקדמת, שביון צירף לספרו במחשבה שנייה (1967). בחשיבתו המוקדמת ביון משתמש כאמור במודל הדומה במהותו למערכת העיכול ומתאר תהליך "מטבולי" המבוסס על תפקודה של מערכת זו, אולם בהמשך הוא מדגיש את הסייגים שיש להציב בעת השימוש במודלים פסיכואנליטיים מעין אלה, תוך הפניית הקשב לרמת הפשטה המשתנה במונחים השונים בהם השתמש במודל המטבולי, כגון "עיכול" או "סילוק" לעומת "חשיבה" או "חלימה". המעבר הפרדיגמטי מתבטא במובהק במאמציו של ביון להנחיל "משמעת" אנליטית ולזקק את מחשבותיו למעין "הוראות הפעלה". בשנת 1970 התפרסם ספרו קשב ופרשנות שבו התגבשה כבר חשיבתו החדשה.
שינוי החשיבה מתואר פעמים רבות כמעבר ממודל המבוסס על טרנספורמציות ב-K - מימד הידיעה (Knowledge), אל מודל המבוסס על טרנספורמציות ב-O. מודל הטרנספורמציות ב-K מתאר תהליכי חשיבה הקשורים בהשתלשלות של ייצוגים - יסודות נפשיים שאותם הדעת יכולה לשאת. טרנספורמציות ב-O מבוססות על חומר נפשי שאינו בר-ייצוג, אך כזה הלוחץ על הנפש להיכנס לתוך שרשרת הייצוגים. חומר נפשי זה הוא שהומשג על ידי המונח "יסודות β". ביון מדגיש שניתן לדון רק באותם היבטים של O שהשתלשלו אל תוך הייצוג, כלומר לתוך K. ביחס לאותם היבטים שלא השתלשלו, כדי לחוות אותם על הפסיכואנליטיקאי לוותר על התלות בצורות מוכרות של הרגעה הנובעות מעדות החושים, כגון שימוש בתוכן של אמירות המטופל כעדות מוחשית לנכונות הפירושים שמציע, וכן לוותר על ה"זיכרון והתשוקה" - הזיכרון של מודלים ותאוריות שנלמדו יחד עם הזיכרון של היסטורית ההתנסויות במפגשים עם מטופלים, והתשוקה ל"ריפוי" של המטופל או לתוצאות אחרות של הטיפול הפסיכואנליטי. בלשונו של ביון: "בפסיכואנליזה אין מקום לתשוקה; אין מקום לזיכרון, בהיותו מבוסס על התשוקות הקשורות לפעילויות-עבר השונות מן הפסיכואנליזה ובלתי נפרד מהן. התשוקה להיות פסיכואנליטיקאי טוב מפריעה להיות פסיכואנליטיקאי." במקומם ביון מציע לאמץ גישה של "אמונה" (F - act of faith) כדי שהנפש תוכל להישאר פתוחה 'לקלוט' את ההיבט האמיתי במערכת היחסים עם המטופל.
אפשר לראות בכתיבתו של ביון מעברים בין אינטואיציה להמשגה. הוא התחיל את כתיבתו בשנות ה-50 במאמץ ללכוד את האינטואיציות הקליניות שלו בכל הקשור במצבי נפש קשים, בשנות ה-60 הוא "מתמיר" אינטואיציות אלה לתאוריית חשיבה המבוססת על השתלשלות של ייצוגים - עובר מאינטואיציה להמשגה, ובשנות ה-70 הוא מנסה לשוב אל האינטואיציה, הפעם לא מתוך כורח הנובע מהיעדר המשגה, אלא כתוצאה ממשמעת פסיכואנליטית המאפשרת מגע הדוק יותר עם התרחשות הנפשית הגולמית הממשית, תוך מעברים הלוך ושוב בין ייצוגים לבין היעדרם..
בשנותיו האחרונות של ביון הוא העלה על נס את ערך העמימות ו"אי הידיעה", כפי שעולה מהציטוטים הבאים:
אנה הקדושה
אנה הקדושה (ביוונית: Άννα) היא, על פי המסורת הנוצרית, אמה של מרים הבתולה וסבתו של ישו.
שמה
השם אנה הוא גרסה יוונית לשם "חנה". לשמה של אנה הקדושה גרסאות מקומיות בשפות שונות (Anne, Ann, Anna).
אזכורים בכתובים
אנה הקדושה היא הקדושה המגינה של קוויבק ושל ברטאן, ומגינה על נשים בזמן הלידה, ועל כורים.
כנסיות על שם אנה
על שם אנה נבנו כנסיות רבות בעולם. הכנסייה הידועה ביותר היא כנסיית סנטה אנה בירושלים בדרך הייסורים הניצבת במקום בו לפי אחת המסורות שכן ביתם של יהויקים ואנה ובו נולדה מרים, אם ישו. כנסיות נוספות על שם אנה נבנו בארץ ישראל בציפורי, שם לפי מסורת אחרת גרו יהויקים ואנה וכן כנסיית צנדחנה בתל מרשה שם, על פי מסורת אחרת, התרחשה לידתה של מרים.
בסיס לואיס
בכימיה, בסיס לואיס הוא כל מולקולה או יון המסוגלים ליצור קשר קוולנטי קואורדינטיבי, באמצעות תרומת זוג אלקטרונים. הוא נקרא על שמו של הכימאי האמריקאי גילברט לואיס. המילה "בסיס" משמשת אצל לואיס במובן רחב מהמקובל, ועל כן חלק מבסיסי לואיס אינם נחשבים ממש כ"בסיסים". כל מולקולה בעלת זוג אלקטרונים בודד באורביטל קושר יכולה להיחשב לבסיס לואיס, כיוון שהיא יכולה לקלוט יון בעל מטען חיובי בודד. בנוסף, בסיסי לואיס מסוגלים בדרך כלל ליצור קשרי מימן.
כל נוקלאופיל הוא בסיס לואיס. דוגמאות נפוצות לבסיסי לואיס הם אמוניה ואמידים למיניהם. גם אניונים רבים יכולים להיחשב לבסיסי לואיס, כמו פלואוריד. כאשר בסיס לואיס וחומצת לואיס יוצרים קומפלקס, בסיס הלואיס הוא תמיד הליגנד.
קישורים חיצוניים
Lewis acids and bases Lewis-Base Base de Lewis Bazơ Lewis
ינה ינוביץ'
ינה ינוביץ' (בהונגרית: Janovics Jenő; אונגוואר, 8 בדצמבר 1872 – קלוז', 16 בנובמבר 1945) היה שחקן, במאי, מנהל תיאטרון, תסריטאי יהודי-הונגרי. כמנהל התיאטרון ההונגרי בקלוז', הוא מילא תפקיד חשוב בבניית התיאטרון בכיכר הוניאדי ובהפיכת "במת הקיץ" לתיאטרון בנוי אבן. למחזורי הדרמה המצליחים ביותר שלו, שהתקיימו בין 1911 לבין 1414, יש משמעות יוצאת דופן בהיסטוריה של התיאטרון ההונגרי. לפני ובמהלך מלחמת העולם הראשונה, הוא היה מחלוצי הפקת הקולנוע ההונגרי כמפיק סרטים, בעל קולנוע, יזם, אסתטיקאי קולנוע, במאי קולנוע ותסריטאי. מהכנסות אולפן הקולנוע שלו הוא תמך בתיאטרון עד שהונו דעך. לאחר חוזה טריאנון התמקד בבניית מוסדות חדשים לתיאטרון ההונגרי של קלוז', שנותר ללא תמיכת המדינה והעיר. הוא הותקף רבות בגלל מדיניות התככניות שלו: הלאומנים ההונגרים התנגדו למדיניות התוכניות שלו של הצגת יצירות רומניות, הלאומנים הרומנים התנגדו לתפקיד שמילא בארגון וקיום התרבות ההונגרית והאזרחים השמרנים ראו לצנינים את ההצגות שהעלה לפועלים. בשל מוצאו היהודי הוא נדחק לצד מהמחצית השנייה של שנות ה-30. אז כתב את זכרונותיו מתולדות התיאטרון. אחרי מלחמת העולם השנייה ב-1945 קיבל שוב את ניהול התיאטרון ההונגרי של קלוז'. הוא מת במהלך ההכנות לפתיחת העונה.
משפחתו ולימודיו
ינה ינוביץ' נולד באוז'הורוד כילד חמישי למשפחה יהודית ענייה. (בין אחיו, שאנדור הפך לקצין רפואה ויועץ בריאות בבודפשט, ופאל הפך לעורך של העיתון אשט) עד מהרה המשפחה עברה לבודפשט, שם הוא למד בבית ספר יסודי ולאחר מכן בגימנסיה הריאלית הראשית ברחוב הורניאנסקי. בנוסף לסיום לימודיו בכל הכיתות בהצטיינות, הוא זכה מדי שנה מאז שהיה בכיתה ו' בפרס לתולדות הספרות והבלשנות ההונגרית, וכן בפרס כמדקלם השירה הרציני הטוב ביותר והקומיקאי הטוב ביותר. הוא עזר להוריו ולאחיו בתגמולים כספיים אלה ובהכנסות של השיעורים הפרטיים שנתן.
בשנת 1896 התקבל בחוזה לתיאטרון הלאומי של קלוז'-נאפוקה. הוא מונה למנהל התיאטרון לאחר השנה הראשונה ובשנת 1900 קיבל דוקטורט באסתטיקה ובפילוסופיה. בקיץ של אותה שנה ערך מסעות לימודים לגרמניה, ללונדון ולפריז.
לפני מלחמת העולם הראשונה ובמהלכה
בתקופה שלפני מלחמת העולם הראשונה השיק את אולפן הקולנוע שלו, שיצר שישים וחמישה סרטים אילמים וחמישה משחקי קולנוע בין השנים 1914 ל-1920. הסרטים גם הפכו אותו להצלחה כלכלית: היו לו עשרים ושישה בתי קולנוע בפריסה ארצית ואחד עשר בתי קולנוע בקלוז'. כדי לעזור למשפחות הלוחמים בחזית ארגן הופעות צדקה והמשיך לשלם את משכורות השחקנים שנקראו לצבא. בתקופת המלחמה סיפק גם את שכרם של עובדי התיאטרון וגמלאי התיאטרון מרכושו האישי וכן רכש תפאורות, תלבושות, ספרים וציוד טכני שהיה דרוש להפעלת התיאטרון. עם פרוץ מהפכת החרציות בסתיו 1918, ביקש לשמור על הסדר בעיר ולהימנע ככל האפשר מהשפעות המהפכה. הוא נבחר לחבר נשיאות מועצת השלטון ההונגרית הקבועה על ידי האספה הלאומית ההונגרית בקלוז' ב-22 בדצמבר 1918, אך ב-25 בספטמבר 1919, כניסת הצבא הרומני לעיר, יצר מצב חדש. בין ינואר לאפריל 1919 אסר מפקד החיל של הצבא הרומני על קיום ההצגות בתיאטרון.
בין שתי מלחמות העולם
בשנים אלו, יחד עם אימרה קאדאר ושאנדור אימרה, ינוביץ' חתר למודרניזציה של גישת התיאטרון, ולכן ביים בסגנון אקספרסיוניסטי, השתמש בכלי הקולנוע גם בתיאטרון, וביים את שייקספיר בגישה מקורית. הוא סיכם עם האיגודים המקצועיים שהוא יציג בפני העובדים מחזות מאת שייקספיר, איבסן, סטרינדברג, אנטול פראנס וג'ורג' ברנרד שו. ב-1923, 1924 ו-1930 הכריז על מכרזים לכתיבת דרמות מקוריות, בהן השתתפו כותבים רבים. למען ההתקרבות התרבותית הרומנית-הונגרית, הציג סופרים רומניים קלאסיים ועכשוויים (יון לוקה קאראג'אלה, ויקטור אפטימיו, לוצ'יאן בלאגה, ניקולאיה יורגה וכו') ולקח את הלהקה ההונגרית מקלוז' להופעת אורח בבוקרשט. הוא ספג התקפות רבות בגלל מדיניות התוכנית שלו: לאומנים הונגרים מחו נגדו על העלאת הצגות רומניות, לאומנים רומנים התנגדו לתפקידו בארגון התרבות ההונגרית, ואזרחים שמרנים מתחו עליו ביקורת על מחזות שביים לפועלים.
כמנהל במה וכבמאי תיאטרון
על פי הערכת לקסיקון אמנויות התיאטרון ההונגרי, "כבמאי וכמנהל תיאטרון, הוא שילב מסורות וחידושים, אך תמיד נשאר נאמן לאידיאלים אנושיים. מחזורי הדרמה שלו, אירועי נוער ופועלים שאורגנו בעשור השני של המאה ה-20 ובשנות ה-20, של המאה. מטרתו הייתה לחנך קהל רציני ומבין, הקשוב להתפתחויות הספרותיות והתיאטרוניות האחרונות. הוא ביים בשמחה את מולייר, שייקספיר, קלאסיקות יווניות והונגריות, אבל הוא היה פתוח גם לדרמה הונגרית חדשה. הוא התחיל במופעי נוער ושיתף את תלמידי העיר הצעירים, אותם החל לחנך כבר בגיל צעיר כדי שיוכלו להפוך לקהל מודע, אוהב תיאטרון ומבין. תחת ניהולו, הפך תיאטרון קלוז' לחלוץ בחיי התיאטרון ההונגרי, לעיתים קרובות לפני בודפשט, עם שאיפותיו העזות לתיאטרון אמנותי (חינוך קהל). הרפרטואר שלו כלל נציגים של מאמצי הדרמה האירופית המודרנית (גאורג קייזר, קארל צ'אפק, פרנק ודקינד) ועם הפקותיו הנועזות יצר מערכת יחסים חדשה בין הבמה לקהל, תוך יישום המגמות הסגנוניות של זמנו, בעיקר את תורתו של מקס ריינהרדט, אבל ללא דיכוי אלים של השחקנים; במובן זה הוא היה מקורב לקונסטנטין סטניסלבסקי. כשביים את באנק באן (1911) ואת טרגדיית האדם (1913), הוא שבר את הפרשנות המסורתית ובאמצעות כלים של ריאליזם ביקורתי הציב את טיבורץ במחזה הראשון ואת לוציפר במחזה השני במרכז ההצגה.
הבימויים עיקריים שלו:
באמנות הקולנוע
הוא היה מחלוצי הפקת הקולנוע ההונגרית כמפיק קולנוע ובעל קולנוע כיזם, במאי ותסריטאי. כבר ב-1907 ביצע צילומי רחוב. ב-1912 הקים את חברת הסרטים קורווין שב-1913 יצרה יחד עם חברת פאטה (Pathé) הצרפתית את הסרט המצליח בכל העולם "סייח צהוב". מאוחר יותר התמזג הסטודיו של ינוביץ' עם חברת Projectograph הגרמנית בשם Proja Film Factory. במהלך חמש שנות קיומו, אולפן הסרטים, ששמו שונה שוב לקורווין במהלך מלחמת העולם הראשונה ולאחר מכן לטרנסילבניה, יצר שישים וחמישה סרטים אילמים. הוא מימן את התיאטרון מההכנסות. בניגוד לאופנת התקופה, הוא ביקש להפיק סרטי אמנות.
רשימת סרטיו:
כשחקן
מלבד שנות הקריירה הראשונות שלו, הוא שיחק רק בכמה תפקידים מרכזיים (המלט, טרטיף, ביבראך, ד"ר טוקרמה). הוא פיתח כל אחד מהתפקידים הללו בקפידה במשך תקופה ארוכה: למשל, הוא גילם את טרטיף לראשונה ב-1899, והוא עבד על התפקיד גם כשהמחזה לא היה בתכנייה. הופעתו ב-1915 היא אחת הטרטיפים הגדולים בתיאטרון ההונגרי. באותו אופן, הוא פיתח את התפקיד של ביבראך (באנק באן) במשך עשרות שנים. שיא קריירת המשחק שלו היה המלט. כשחקן אינטלקטואלי, הוא בחר בקפידה את תפקידיו, נמנע מכל הבל, וחישב את ההשפעות של משחקו במדויק, התנועות הפיזיות של הדמות שגילם היו תמיד בהרמוניה מלאה עם חשיבתו ועם חייו הרגשיים.
רשימת ספריו
הלוגנציה
הלוגנציה היא תגובה כימית שבה אטום אחד של מימן בתרכובת פחמימנית מוחלף באטום הלוגן (פלואור, כלור, ברום או יוד), כך למשל ברומינציה היא סוג של הלוגנציה.
על פי כלל מרקובניקוב, אטום ההלוגן שובר את קשר ה-pi במולקולה הפחמימנית ויוצר הלו-אלקן. קצה זה של המולקולה יהיה פעיל יותר יחסית לשאר הקצוות. R-H+X2->R-X+HX כאשר : (R שווה לקבוצה הפונקציונלית וX שווה להלוגן ) חץ התגובה מתרחש באנרגיית אור U.V. או הוספת קלוריות.
אפרים אוירבך
רקע משפחתי וראשית חייו
אפרים אוירבך נולד בשנת 1892 במשפחה יהודית בבלצי (בלץ) שבבסרביה, אז בתחומי האימפריה הרוסית. היה השלישי מבין בני הוריו: אביו, אברהם אלעזר, שוחט ובודק עני, קרוב לחסידי חב"ד, ושמוצאו היה מקישינב, ואשתו, חיה לבית שוחט, בת למשפחה של חסידי חב"ד מבלצי. בית ההורים ברחוב פטרסבורג, היה תמיד מלא אורחים מכל השכבות של החברה היהודית, ביניהם גם מלומדים כמו המשורר יעקב פיכמן, שהתגורר באותו הרחוב, והפך לדמות מופת בקריירה הספרותית העתידית של הצעיר, או הרב פישמן-מימון. אפרים התחנך במוסדות דתיים, אך מגיל 15, בהשפעת אחיו הבכור ומשכילים שפקדו את בית המשפחה התחיל ללמוד רוסית ולרכוש השכלה כללית.
ראשית הקריירה הספרותית
סיפוריו הראשונים, ברוסית, נדפסו כשהיה נער בן 17 .בשנת 1909 פרסם לראשונה גם סיפורי ילדים בעברית בעיתון "בן שחר" של מ. קרינסקי. אחר כך שלח את שיריו הראשונים ביידיש לפרסום בעיתון הווילנאי "זאנגן". באותה תקופה פרסם גם ספורים ביידיש על חיי היהודים בבסרביה, בעיתון "גוט מורגן" באודסה. לימים מיעט לכתוב בעברית, ועיקר כתיבתו הייתה ביידיש.
ארץ ישראל וארצות הברית
אחרי ששהה כשנה בוורשה, בשנת 1913 עלה לראשונה לארץ ישראל, והיה פועל חקלאי במושבות יהודה. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה גורש למצרים, בה התנדב לגדוד נהגי הפרדות, במסגרת הצבא הבריטי, והשתתף בפלישה הכושלת לגליפולי.
עדיין ב-1915 יצא לארצות הברית עקב מחלה, והשתקע בה, בעיקר בניו יורק למשך 50 שנה, כמעט עד סוף ימיו. שנים רבות היה מורה, עורך, עיתונאי, משורר וסופר ילדים ביידיש בארצות הברית. היה נשיא פא"ן היהודי בניו יורק. בארצות הברית פרסם ספרי ילדים, אגדות, עיבודים לסיפורי התנ"ך, וזכרונות מימי גדוד נהגי הפרדות בגליפולי. כתב על חיי היומיום של הילדים בשירים משוכללים ביידיש, שזיכו אותו בפרסים ספרותיים. עבד בעיתונים ביידיש, בעיקר ב"טאָג מאָרגען זשורנאל" (טוג מורגן ג'ורנל). שמר כל הזמן על עניין במתרחש בארץ ישראל ואף כיהן כיושב ראש "הליגה לזכויות היידיש בארץ ישראל".
הוא זכה לכמה מתרגמים מעולים, שתרגמו את יצירותיו מיידיש, ובהם אליהו מייטוס, שמשון מלצר, ישראל זמורה, דב סדן ואוריאל אופק.
כמה משיריו הולחנו, כמו "איך בין נישט קיין כהן, איך בין נישט קיין לוי" שהושר על ידי החזן לייב גלנץ ב-1942. אפרים אוירבך תרגם ליידיש יצירות מן הספרות הרוסית כמו "שולמית" מאת קופרין, את "שנים עשר" מאת אלכסנדר בלוק ואחרות. הוא ערך לקסיקון של הספרות היידיש החדשה" (1969).
בשנת תשכ"ג זכה בפרס פיכמן לספרות, המוענק מטעם האיגוד העולמי של יהודי בסרביה.
בשנת 1970 עלה בשנית לישראל, והשתקע בתל אביב. אפרים אוירבך נפטר בבית החולים בילינסון בפתח תקווה בשנת 1973.
ספריו
קובצי שירים וספרים אחרים:
קישורים חיצוניים
Ephraim Auerbach, Yiddish Poet, Journalist, Dies at Age 80, JTA, May 4, 1973
סיפור חוזר
הרשת נוסדה ב-2005 ומועסקים בה בעיקר בעלי נכות נפשית המוכרים על ידי סל שיקום של משרד הבריאות, כיוזמה לתעסוקה שיקומית מבית קבוצת שכולו טוב. המשתקמים מפעילים את חנויות הספרים של הרשת, מזינים את אתר האינטרנט שלה, מבצעים מכירות טלפוניות, ומתחזקים עמדות מכירה בבתי קפה ועסקים.
פעילות הרשת
כל הספרים ברשת הם ספרים יד שנייה במצב טוב. כיום כל ספר נמכר ב-25 ש"ח.
קרל אמיל לוונהאופט
קרל אמיל לוונהאופט "הזקן" (בשוודית: Charles Emil Lewenhaupt; 28 במרץ 1691 – 4 באוגוסט 1743) היה גנרל שוודי אשר התבלט במהלך המלחמה הרוסית-שוודית (1741–1743).
ביוגרפיה
לוונהאופט נולד ב-28 במרץ 1691 בסטוקהולם בירת שוודיה. אביו היה הרוזן קרל גוסטף לוונהאופט ואמו הייתה הרוזנת אמליה קוניגסמרק. בגיל 16 הוא נכנס התגייס לצבא הרפובליקה ההולנדית שם הגיע לדרגת קפטן בשנת 1709. שנה לאחר מכן הוא עזב את הצבא ההולנדי והתגייס לצבא שוודיה. הוא הועלה לדרגת לוטננט קולונל ולחם במהלך המלחמה הצפונית הגדולה.
בשנת 1720 התחתן לוונהאופט עם ביאטה קרונהאלם. לזוג נולד בן אחד, קרל אמיל לוונהאופט הצעיר. בשנת 1722 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור. במקביל לקריירה הצבאית, הוא פיתח גם קריירה פוליטית. הוא היה חבר בריקסדאג והשתייך למפלגת הכובעים. הוא נמנה בין הגורמים הבולטים בהחלטתה של שוודיה לצאת למלחמה כנגד האימפריה הרוסית בשנת 1741. מלחמה זו ידועה בשם המלחמה הרוסית-שוודית (1741–1743), והיא התרחשה במקביל למלחמת הירושה האוסטרית אשר בה צידדה שוודיה בצרפת ופרוסיה, בעוד רוסיה צידדה בבריטניה ואוסטריה. לוונהאופט מונה למפקד הכוחות השוודיים בפינלנד (במקום קרל קרונשטאדט שהתנגד למלחמה), ופיקד על פלישת הצבא השוודי לרוסיה. המלחמה הסתיימה בכישלון שוודי צורב.
לאחר המלחמה, ב-20 ביוני 1743, נידון לוונהאופט למוות על רקע ביצועים גרועים והתנהלות רשלנית לאורך המלחמה. ההוצאה להורג נקבעה ל-20 ביולי, ובהמשך נדחתה ל-30 ביולי. בנו של לוונהאופט הצליח להבריח אותו מכלאו יחד עם קבוצת תומכים, והוא ניסה לברוח לדנציג בסירה. עם זאת, הוא נתפס וראשו נערף בסטוקהולם ב-4 באוגוסט.
אורי פיינמן
אורי פיינמן (נולד ב-4 בינואר 1959) הוא זמר ומלחין ישראלי.
ביוגרפיה
בנעוריו למד לפרוט על גיטרה קלאסית, ועסק בנגינה ובהלחנת שירים שאז עוד לא פורסמו. בנוסף למוזיקה עסק גם בקרטה, והגיע למקום שני באליפות ישראל בקרטה. ב-1977 התגייס לצבא. באותה שנה החליט הרמטכ"ל, רפאל איתן, להפסיק את פעולתן של הלהקות הצבאיות, ופיינמן שובץ לשרת כפחח רכב בסדנא של חיל החימוש בג'וליס.
בשנת 1987, שנתיים לאחר שהחל לעבוד על אלבומו הראשון, הוציא לרדיו את שירו הראשון, "את אינך", שהפך במהרה ללהיט במצעדי הפזמונים. האלבום הראשון, שנקרא בפשטות "אורי פיינמן", הצליח ורבים משיריו צעדו במקומות הראשונים במצעדים. בשנת 1990 הוציא את אלבומו השני "מלח הארץ", שהופק מוזיקלית על ידי תמיר קליסקי מלהקת אתניX. בין שירי האלבום בלטו: "שלושים בצל" (מילים: אהוד מנור, לחן: תמיר קליסקי), "תני לי את ידך" (מילים: שמוליק צ'יזיק, לחן: נורית הירש), ו"אחכה לך שם בגן" (מילים: זאב נחמה, לחן: גברי מזור). באותה שנה זכה פיינמן בתואר זמר השנה במצעד הפזמונים של רשת ג', ובמקום שלישי בתחרות "תפוח זהב" של הטלוויזיה הישראלית.
בדצמבר 1988 הופיע במופע הפסטיגל עם השיר "טיפה נשמה" (מילים: יואב גינאי, לחן: חנן יובל, עיבוד: אריק רודיך).
בדצמבר 1990 השתתף בפעם השנייה בפסטיגל עם השיר "אלף בית באהבה" (מילים: יורם טהרלב, לחן: נורית הירש, עיבוד: תמיר קליסקי).
במרץ 1992 השתתף בפעם השנייה ברציפות בקדם אירוויזיון עם השיר "האור" שכתבו והלחינו בצלאל אלוני ועופרה חזה, ועיבד ננסי ברנדס. והשיר הגיע למקום השביעי בתחרות.
עוד באותה שנה הוציא את אלבומו השלישי "מקום לאהבה", בו בלטו השירים "הנסיך הלבן" (מילים: דודו ברק, לחן: מיקיאגי), "אחד מתך כולם" (מילים: אסתר שמיר-שיר, לחן: טורקי), וחידוש ל"ילדונת" שביצע במקור עוזי פוקס.
ב-1993 הוציא אלבום רביעי, "אהבה מחודשת", שכלל ביצועים מחודשים בעיבודים של יהודה (יוג'י) גבאי. בין החידושים באלבום בלטו הביצועים ל"עופרה" (מקור: מוטי פליישר), "אהבת איתמר בן אב"י" (מקור: מירי אלוני) ו"צלילי הלילה" (מקור: אריס סאן) האלבום שיצא בחברת התקליטים של האחים "בן-מוש" זכה להצלחה רבה וזיכה את פיינמן בתקליט זהב ופלטינה.
ב-1994 הוציא שני אלבומים נוספים בסדרה "אהבה מחודשת", שזכו גם הם להצלחה וזיכו את פיינמן בתקליטי זהב ופלטינה כל אחד.
בשנת 1996 הוציא אלבום שביעי, "ים של אהבה", אלבום שכולו שירים מקוריים. בין יוצרי השירים באלבום נמנו: מני בגר, דודו ברק, אלי קניאל, יואב גינאי, יוני רועה, אהוד מנור ופיינמן עצמו שהלחין 2 שירים.
בתחילת שנת 1997 הוציא את אלבומו השמיני "אם רק תביני", שהוא אוסף שירים מהאלבומים הקודמים. לאלבום הוקלטו שני שירים חדשים.
בסוף שנת 1997 הוציא פיינמן את אלבומו התשיעי "לך בנשיקה", הכולל שירי שנות השישים בעברית, בהפקת חברת התקליטים אן. אם. סי. האלבום מכר מעל לתקליט זהב.
בשנת 2002 נידון פיינמן לשמונה חודשי מאסר על תנאי עקב הפרת זכויות יוצרים של חברת מיקרוסופט, שנעשתה בחברת מחשבים בשם "פיי דן" שבבעלותו ובניהולו.
באוגוסט 2009, לאחר 12 שנות הפסקה, יצא אלבומו העשירי של פיינמן "אומר הכל". את שירי אלבום יצרו האמנים: פבלו רוזנברג, שלומי שבת, משה דץ, יוסי אזולאי, ירון כהן, איתן גלס, יוסי גיספן, חמוטל בן זאב, רן אביב (המעבד והמפיק המוזיקלי של האלבום). בין שירי האלבום בלטו: שיר הנושא (מילים ולחן: ירון כהן), “לא לקחתי שום דבר” (אותו כתב והלחין פבלו רוזנברג), הדואט "אם רק תגידי" עם מורן אהרוני - יוצאת "כוכב נולד" 4, ודואט נוסף "לילה מכושף" עם ליאור אלמליח.
ניקולא אפר
ניקולא אפר (צרפתית: Nicolas Appert; 17 בנובמבר 1749 - 1 ביוני 1841) היה קונדיטור צרפתי, ידוע כממציא צנצנות אטומות לאוויר לשימור מזון, ומכונה "אבי השימורים".
סרנדה בפרוטה
סרנדה בפרוטה (באנגלית: Penny Serenade) הוא סרט מלודרמה אמריקאי משנת 1941 בבימוי ובהפקתו של ג'ורג' סטיבנס עם קרי גרנט ואיירין דאן בתפקידים הראשיים.
ניקולא אפר
חייו
אפר נולד בעיר שאלון-אן-שמפאן, בירת חבל הארץ שמפאן-ארדן. בנערותו עבד אפר במבשלת שיכר ויין אצל אביו, לאחר מכן התמחה בבישול במלון המלכותי בעיר הולדתו וב-1780 עבר לפריז ועבד כשף וקונדיטור. ב-1785 נישא לאליזבת בנואה, לזוג היו חמישה ילדים.
ב-1795, החל לחקור דרכים לשימור מזון. ב-1800 הוצע מטעם ממשלתו של נפוליאון פרס של 12,000 פרנק צרפתי למי שימציא דרך זולה ויעילה לשמר כמויות גדולות של מזון, לצורכי הצבא בהיותו במסעות. ב-1804 פתח בפרבר של פריז בשם מאסי (Massy) חנות קטנה לשימור מזון וב-1809, לאחר 14 שנות מחקר, בא על שכרו כשהציג את המצאתו; שימור מזון בצנצנות זכוכית אטומות בשעם והרתחתם במים רותחים. אפר שלח לצבאו של נפוליאון צנצנות ובהן עוף, נזיד בשר וירקות משומרים, וזכה בפרס הכספי. באותה שנה פרסם את ספרו "אמנות שימור כל סוגי החיות והירקות למשך שנים" (L'Art De Conserver, pendant plueieurs annes, Toutes les Substances Animales et Vegetales), שהיה לספר הראשון שעסק בשיטות מודרניות לשימור מזון.
סרנדה בפרוטה
התסריט מבוסס על סיפור קצר של מרתה צ'יבנס ומספר על זוג שמתמודד עם משברים הקשורים בעיקר ברצונם לגדל ילד.
ניקולא אפר
חייו
לאחר זכייתו בפרס, רשם אפר פטנט על המצאתו והפך את חנותו למפעל הראשון בעולם לשימור מזון, "לה מזון אפר" (La Maison Appert, בית אפר). ב-1814 נשרף המפעל על ידי כוחות צבא פרוסיה ואוסטריה שפלשו לצרפת, במסגרת מהמלחמות הנאפוליאוניו ת של הקואליציה האנטי צרפתית השישית. בעקבות כך ירד אפר מנכסיו, אך המפעל עצמו שוקם והמשיך לפעול עד שנת 1933.
סרנדה בפרוטה
קרי גרנט היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן בתפקיד ראשי.
ניקולא אפר
חייו
ב-1810 רשם פיטר דורנד פטנט בממלכה המאוחדת שהתבסס על התהליך של אפר, לשימור בפחיות ברזל יצוק אטומות לאוויר ולא בצנצנות הזכוכית מהמצאתו המקורית של אפר. שנתיים לאחר מכן רכשו בריאן דונקין וג'ון הול האנגלים את שני הפטנטים והחלו בייצור שימורים. עשור עבר, ושיטתו של אפר הגיעה גם לאמריקה. אולם ייצור המוני של קופסאות שימורים החל רק בתחילת המאה ה-20, כשאחת הסיבות לכך היא שעד להמצאת פותחן השימורים נעשה שימוש בפטיש ואזמל לפתיחת הקופסאות.
סרנדה בפרוטה
תקציר העלילה
העלילה מסופרת בשיטת פלשבק. ג'ולי אדמס (איירין דאן). היא עומדת לעזוב אתה ביתה ולהיפרד מבעלה רוג'ר אדמס (קרי גרנט). היא משמיעה מוזיקה מתקליטים שלה וכל שיר מחזיר אותה לזכרונות.
ניקולא אפר
חייו
ב-1841 מת אפר בפריז כשהוא חסר כל.
סרנדה בפרוטה
תקציר העלילה
ג'ולי עבדה כמוכרת בחנות תקליטים כאשר רוג'ר, עיתונאי במקצועו התבונן בה ומיד התאהב. הוא נכנס לחנות באמתלה לקנות תקליטים ומתחיל לחזר אחריה.
הרומן ביניהם מתפתח במהירות. רוג'ר מקבל משרה מפתה כעיתונאי ביפן ולפני נסיעתו לשם הם מתחתנים. ג'ולי נכנסת להריון ומצטרפת לרוג'ר ביפן.
רוג'ר מקבל ירושה ומבקש לקחת את ג'ולי למסע בעולם אבל היה רוצה לחזור לארצות הברית. ברעידת אדמה קשה ביפן נפצעת ג'ולי ומאבדת את עוברה. בשובה לארצות הברית מבשרים לה הרופאים כי לא תוכל להביא עוד ילדים לעולם.
רוג'ר קונה עיתון מקומי ובעזרת ידידו, אפלג'ק (אדוארד בוקנן) מתחיל בהפצתו אך העיתון לא צובר תאוצה.
ג'ולי נמצאת בדיכאון ואפלג'ק משכנע את הזוג לאמץ ילד. הם פונים לבית היתומים ג'ולי אומרת למנהלת גב' אוליבר (באולה בונדי) כי היא מבקשת ילד בן שנתיים, מתולתל עם עיניים כחולות. גב' אוליבר מציעה להם תינוקת בת מספר שבועות והם לוקחים אותה מחוסר ברירה לשנת ניסיון.
העיתון נסגר מחוסר קוראים ורוג'ר מאבד את הכנסתו. כעבור שנה הוא נקרא לשופט האימוץ שמודיע לו שעליו להחזיר את התינוקת בגלל שאין לו הכנסה. לאחרנאום קורע לב כשהוא על סף בכי, מרחם עליו השופט ומאשר את האימוץ.
הילדה טרינה מביאה אושר להוריה כשהיא מופיעה בחגיגת חג המולד בבית הספר אולם לאחר מכן היא נתקפת במחלה ומתה.
ג'ון אליסון (פוליטיקאי)
ג'ון אליסון (5 באוגוסט 1812 - 23 במרץ 1878) היה פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כחבר המפלגה הוויגית בבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-20, ולאחר מכן ה-23, של מדינת פנסילבניה.
סרנדה בפרוטה
תקציר העלילה
ג'ולי שוב נכנסת לדיכאון והזוגיות מתפוררת. היא מחליטה לעזוב את הבית לאכזבתו של רוג'ר. בעת שהיא עומדת לעזוב, מצלצל הטלפון ומעברו השני נמצאת גב' אוליבר שמודיעה לג'ולי כי כעת יש בבית היתומים ילד שמתאים לדרישותיה, בן שנתיים עם תלתלים ועיניים כחולות.
ג'ון אליסון (פוליטיקאי)
ביוגרפיה
אליסון נולד בפנסילבניה, בשנת 1812, לחבר בית הנבחרים של ארצות הברית, ג'יימס אליסון. אליסון למד משפטים, ולאחר מכן התקבל למשרד עורכי דין, אך במקום לעבוד כעורך דין, פתח מפעל כובעים.
סרנדה בפרוטה
תקציר העלילה
החיוך חוזר לפניהם של ג'ולי ורוג'ר. הם נכנסים לחדר הילדים, מתחבקים וצופים בתקווה לעתיד החדש שנפתח לפניהם.
ג'ון אליסון (פוליטיקאי)
ביוגרפיה
בין השנים 1846–1847, ובשנת 1849, כיהן אליסון כחבר בית הנבחרים של פנסילבניה.
בשנת 1850, אליסון נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הוויגית, אך ב-1852 לא היה מועמד. בשנת 1854, הוא נבחר מחדש לבית הנבחרים של ארצות הברית, אך בשנת 1856, החליט שלא להתמודד.
לאחר שפרש מבית הנבחרים ומהמפלגה הוויגית, החל לעבוד במפלגה הרפובליקנית.
ב-3 באפריל 1869 מונה אליסון לרשם האוצר במחלקת האוצר של ארצות הברית, תפקיד אותו מילא עד מותו. אליסון נפטר בשנת 1878, ונקבר בעיר הולדתו.
תיאטרון מיקרו
תיאטרון מיקרו הוא תיאטרון ישראלי הפועל בירושלים. נוסד על ידי הבמאית אירינה גורליק, המשמשת כמנהלת האמנותית של התיאטרון. רפרטואר התיאטרון המבוסס בחלקו הארי על מחזאות מקורית ועיבודים מקוריים ליצירות ספרותיות קלאסיות ומודרניות המתייחסות לישראליות ולתרבות היהודית.
היסטוריה
החל משנת 2004 ועד קיץ 2014 הציג התיאטרון דרך קבע באולם הקטן של תיאטרון החאן בירושלים.
באפריל 2018 היה התיאטרון בסכנת סגירה עקב מחסור בתקציב, אך לבסוף גויס תקציב להמשך פעילותו.
פעילות
גורליק, מייסדת התיאטרון, שימשה כמנהלת האמנותית מיום היווסדו ועד שנת 2021, ועיבדה וביימה לאורך התקופה הזאת הצגות רבות. לצידה פועל צוות מקצועי הכולל להקת שחקנים קבועה, במאים קבועים, מעצבי תפאורה, כוריאוגרפית ומתרגם. הצגותיו הבולטות של התיאטרון כוללות עיבודים מקוריים ליצירות מופת מהספרות הישראלית והעולמית: "יוסף ואחיו" מאת תומאס מאן; "שונאים - סיפור אהבה" מאת יצחק בשביס-זינגר; "כימים אחדים" מאת מאיר שלו. לצד אלה, מעלה התיאטרון גם מחזות נודעים, המוכרים פחות לצופה הישראלי. כך הוצגו "יום נפלא ללב שבור" מאת טנסי ויליאמס, והמחזה "שוזס ובז'יז'ינה" מאת חנוך לוין, אשר הועלה לראשונה בתיאטרון מיקרו.
מאז שנת 2017, פנה התיאטרון לכיוון אמנותי עכשווי - במסגרת זאת התחיל לעבוד התיאטרון עם המחזאי הישראלי רועי מליח רשף ועם הכוריאוגרפית מרים אנגל, אשר יצרו ושילבו בחלק יצירות התיאטרון אלמנטים מתחום האבסטרקט והתנועה.
החל מעונת 15–2014 מציג התיאטרון באולם שנבנה במיוחד בשבילו בתיאטרון ירושלים. פרט לאולם החדש, נבנתה בצמוד לתיאטרון גם קומה נוספת של משרדים, לשימוש הנהלת התיאטרון. בכך זכה תיאטרון מיקרו לבית משלו ולהכרה ברורה בחשיבותו התרבותית וערכו האומנותי. כמנכ"ל התיאטרון משנת 2015, משמש יוסי זינגר.
בסוף שנת 2021 פרשה אירנה גורליק מתפקידה כמנהלת האמנותית ואותה החליף יפים ריננברג, במאי תיאטרון, שחקן, מתרגם וכותב שהיה חלק עוד מהסטודיו לתיאטרון שהוקם בשנת 1994.
עם המעבר לאולם בתיאטרון ירושלים, החל תיאטרון מיקרו לקלוט שחקנים חדשים מבוגרי הסטודיו ע"ש ניסן נתיב בירושלים. וכיום חלק נכבד משחקני התיאטרון הם בוגרי הסטודיו.
הלוגו ושם התיאטרון
המילה "מיקרו" המשמשת כשם התיאטרון מאויתת בלוגו "MIKRO", שלא על פי הכתיב המקובל באנגלית - "MICRO". הסיבה היא כי הלוגו עוצב כך שיידמה לכתיב ברוסית, בה מאויתת המילה עם האות "K". התיאטרון נושא את שמו של "תיאטרון מיקרו" מיסודו של לב גורליק, אביה של מייסדת התיאטרון. גורליק ייסד תיאטרון קומי בעיר סראטוב שברוסיה.
מורג'יאה
אל מורג'יאה (בערבית: المرجئة) היא אסכולה אסלאמית מוקדמת. אנשי האסכולה זו נקראים מורג'יאים (ערבית: المرجئون). המורג'יאה התהוותה כאסכולה תאולוגית המתעמתת עם האסכולה של הח'וארג'  בשאלות הנוגעות למחלוקות לגבי החטא וההגדרות הנוגעות לשאלה מיהו מוסלמי אמיתי.
אחת הטענות שמעלה אסכולה זו היא שרק אלוהים יכול לשפוט מיהו מוסלמי אמיתי ומי אינו, ואף אחד אחר לא יכול לקבוע אם מישהו הוא כופר. לפיכך, כל המוסלמים צריכים לראות בכל אחיהם המוסלמים אנשים מאמינים, ולהכיר בכך שאללה ישפוט את כולם בבוא העת.
תאולוגיה זו קידמה את הסובלנות ביחס לבית אומיה וכן כלפי אלו אשר המירו דתם לאסלאם, ונראה היה כי אמונתם אינה חזקה וצייתנותם לחוקי האסלאם לא הייתה מלאה. דעתם של המורג'יאים גברה בסופו של דבר על זו של הח'וארג' ומגמה זו שירתה את היווצרות היסודות הראשונים של הסונה המסורתית באסלאם.
קוריאן אייר
קוריאן אייר (בקוריאנית: 대한항공, תעתיק: דֶּה הָאן הָאנְג גוֹנְג) היא חברת התעופה הגדולה בקוריאה הדרומית. בסיסה הראשי נמצא בנמל התעופה אינצ'און בסיאול.
היסטוריה
קוריאן אייר נוסדה בשנת 1962 על ידי ממשלת קוריאה הדרומית כדי להחליף את חברת "קוריאן נשיונל איירליינס". טיסתה הבינלאומית הראשונה של החברה התקיימה באפריל 1972 בקו ללוס אנג'לס. קוריאן אייר הייתה החברה האסיאתית הראשונה שהשתמשה במטוסי איירבוס.
ב-29 בנובמבר 1987 פוצץ מטוס בטיסה 858 של קוריאן אייר לאחר שסוכנים צפון קוריאנים שהתחזו לאזרחי יפן השאירו על סיפונו תיק יד ובו שתי פצצות.
קוריאן אייר מפעילה טיסות לשבע היבשות המיושבות (אסיה, אפריקה, אירופה, דרום אמריקה, צפון אמריקה ואוקיאניה).
צי המטוסים
צי המטוסים של החברה נכון ליוני 2020:
פעילות החברה בישראל
בשנים 1995 - 1997 הפעילה טיסה שבועית אחת מסיאול לתל אביב במטוס 747-400.
החל מאמצע חודש ספטמבר 2008, חידשה החברה את הטיסות הסדירות בין נמל התעופה בן-גוריון לסיאול, נמל התעופה אינצ'און. החברה מפעילה 3 טיסות שבועיות בקו סיאול-תל אביב. הטיסה בתחילת דרכה הופעלה על ידי מטוס הבואינג 400–747 קומבי בעל שתי מחלקות - עסקים ותיירים, שחלקו האחורי סגור למטען.
עד שנת 2020 הפעילה החברה טיסות ישירות לישראל במטוס הבואינג 777-200ER. בנוסף, החברה הפעילה טיסות מטען בקו סיאול-וינה-תל אביב במטוס בואינג 777F. בשנת 2020 הפסיקה החברה לטוס לישראל, זאת לאור מגפת הקורונה.
החל מדצמבר 2022 מפעילה החברה 3 טיסות שבועיות לנמל התעופה בן-גוריון.
פניארול
מועדון הכדורגל פניארול הוא מועדון כדורגל ממונטווידאו, בירת אורוגוואי.
המועדון נוסד ב-28 בספטמבר 1891, והוא למעשה המועדון המפואר ביותר באורוגוואי, עם מספר האליפויות הגדול ביותר, כאשר אחריו נמצא מועדון הכדורגל נסיונל. המשחק בין פניארול לבין נסיונל נחשב לדרבי החשוב ביותר באורוגוואי כולה.
האצטדיון הביתי של פניארול הוא "אצטדין קמפאון דל סיגלו" (Estadio Campeón del Siglo), אשר נחנך בשנת 2016 ובעל תכולה של 40,000 צופים. לפני כן ערכה הקבוצה את משחקיה הביתיים ב"אצטדיון סנטנאריו" (Estadio Centenario), אצטדיונה של הנבחרת האורוגוואית. האצטדיון נבנה בשנת 1930 עבור מונדיאל 1930, המונדיאל הראשון בהיסטוריה. לפניארול ישנו מגרש נוסף אשר משמש את קבוצת המילואים של המועדון.
קטופה מלאית
קטופה מלאית (שם מדעי: Bubo ketupu) היא מין של דורס לילה ממשפחת הינשופיים החיה בדרום-מזרח אסיה וקרובה לקטופה המצויה.
אורכה של קטופה זו 38–48 ס"מ ומשקלה 1,028-2,100 גרם בממוצע. הקטופה בעלת נוצות חומות-ערמוניות עם פסים שחורים לאורך החזה והבטן, העיניים צהובות עזות עם מקור מעוקל בצבע כחול ואוזניים שמוטות וכהות. הכנפיים והזנב כהים ומשורטטים. הכפות לבנות ובעלות קרסים.
הקטופה חיה בטווח שבין דרום בורמה והודו ועד לאיי אינדונזיה עד האיים באלי ובורנאו. הקטופה חיה בעיקר ביערות גשם ויערות סובטרופיים אך גם במורדות הרים.
הקטופה פעילה בלילות כשבימים היא נחה בין העצים. היא ציידת המחפשת בעיקר טרף מיימי, כמו שאר מיני הקטופות, וניזונה ממיני דגים, סרטנים, סרטני נהרות וצפרדעים וגם מקרפדות, עכברים וזוחלים.
כריסטוף לוקסנברג
כריסטוף לוקסנברג (בגרמנית: Christoph Luxenberg) הוא שם העט של מחברו של הספר Die syro-aramäische Lesart des Koran: Ein Beitrag zur Entschlüsselung der Koransprache (קריאה ערבית-ארמית בקוראן: ניסיון לפיענוח שפת הקוראן), ומספר מאמרים באנתולוגיות על האסלאם הקדום. האדם העומד מאחורי שם זה הוא כנראה מלומד גרמני ופרופסור לשפות שמיות וערבית.
לוקסנברג זכה לחשיפה בשנים שלאחר 2000, לאחר פרסום ספרו הראשון (לכל הפחות הראשון תחת שם העט) "קריאה ערבית-ארמית בקוראן" שטוען שהשפה של החיבורים המוקדמים של הקוראן אינה ערבית באופן בלבדי, כפי שאומר המחקר המקובל, אלא נטועה בניב סורי-ארמי של שבט קורייש ממכה במאה ה-7 שקורותיו קשורים בהיווצרותה של דת האסלאם. לוקסנברג מניח כי השפה הארמית שהייתה שכיחה ברחבי המזרח התיכון בימי ראשית האסלאם הייתה שפת התרבות של פולחן נוצרי שהייתה לו השפעה עמוקה על חיבור ומשמעותם של התכנים המופיעים בקוראן
שם העט הבדוי
כריסטוף לוקסנברג הוא שם עט, ייתכן שהשם נבחר בעקבות "מחריב המיתוסים" גאורג כריסטוף ליכטנברג, מאחר ש-Lux בלטינית מתורגם כ-Licht (בגרמנית) . לוקסנברג עצמו טוען כי בחר בפסבדונים מכיוון "...בהתאם לעצתם של חברים ערבים, לאחר שנודעה להם תזת עבודתי" , כדי להגן על עצמו מפני תגובות אלימות
מאחר שסולימאן בשיר, שהשמיע תאוריות דומות באוניברסיטת א-נג'אח בשכם, הושלך מהחלון בידי הסטודנטים המוסלמים הזועמים שלו.
סוברות כי הוא מלומד גרמני לשפות שמיות. בבלוגים באינטרנט, משערות כי הוא לבנוני, ואחרים חושבים כי הוא חסר כל ידע בערבית, יש הגורסים כי הוא אינו מלומד כלל, וישנם כאלה שאומרים שהוא מיסיונר נוצרי
השקפותיו בדבר הקוראן
לדעתו של לוקסנברג הקוראן מכיל שפה מעורפלת שלעיתים לא ניתן לפרשה, וטוען שאפילו המלומדים המוסלמים מתקשים לנתח משפטים מסוימים ממנו וכי תלי תלים של ספרות פרשנית נכתבה בניסיון לפענח משפטים אלה. אולם ההנחה העומדת מאחורי מאמציהם היא שכל משפט קשה הוא נכון ובעל משמעות וכי ניתן לפענחו בסיוע כלים של הלמדנות המוסלמית המסורתית. לדעתו מלומדים מערביים מחקים את הפרשנות המוסלמית ומסתמכים עליה ומייחסים לה חשיבות רבה מדי.
לוקסנברג מחזיק בדעה כי על מלומדים לגשת לפרוש הקוראן מחדש, להתעלם מפרשנויות הקוראן הישנות ולהשתמש רק בשיטות הבלשניות וההיסטוריות העדכניות ביותר. הוא סבור שמוחמד הטיף רעיונות שהיו חדשים לרבים משומעיו הערבים, מושגים שמוחמד למד משיחותיו עם יהודי ערב, נוצרים, ומנוצרי סוריה (מניחים שהוא נסע לסוריה). מכאן, אם מילה או משפט מסוים מהקוראן נשמעים חסרי משמעות בערבית, או שניתן להקנות להם משמעות רק אם מעוותים את הכתוב, עלינו להיעזר בשפות הארמית ובסורית, לצד הערבית.
הפרשנות האסלאמית המסורתית מגבילה את עצמה לאוצר המילים הערבי, לוקסנברג מציע להשתמש בשפות נוספות. לדעתו הקוראן מבוסס על טקסטים שקדמו לו ועל הרצאות שנישאו בכנסיות נוצריות בסוריה, וכי הייתה זו עבודתם של דורות אחדים לעבד טקסטים אלו, עד שנוצר הקוראן כפי שהוא מוכר לנו כיום.
השקפותיו שנויות במחלוקת בקרב חוקרי הקוראן.
זניט סנקט פטרבורג במפעלים האירופיים
זניט סנקט פטרבורג הוא מועדון כדורגל רוסי, שמרבה להופיע במפעלים האירופיים בעיקר מאז 2005 והוא מתחרה מדי שנה על תארים בכדורגל הרוסי.
היסטוריה
לאחר שבעונת 1980 הקבוצה סיימה במקום השלישי באליפות ליגת העל הסובייטית בכדורגל זניט לנינגרד קיבלה לראשונה את הזכות להתמודד במפעלים האירופיים. הקבוצה התמודדה בגביע אופ"א וליריבתה הראשונה הייתה דינמו דרזדן מגרמניה המזרחית שניצחה במשחק הראשון 2:1 אך הפסידה בגומלין בתוצאה 1:4.
בעונת 1984 זניט זכתה לראשונה בתולדותיה באליפות הלאומית וקיבלה את הזכות להתמודד בגביע אלופות אירופה. יריבתה הראשונה הייתה וולרנגה הנורווגית, אותה ניצחה 2:0 בבית ובחוץ סיימה מולה בשוויון מאופס. זניט העפילה לשלב המוקדמות השני והתמודדה מול קבוצת קואוסיוסי הפינית מהעיר לאחטי ואומנם ניצחה בבית 2:1, אך הפסידה 3:1 והודחה מהטורניר. בעונת 1986 זניט לנינגרד סיימה רביעית והתמודדה בעונת 1987 בגביע אופ"א. ברם, באותה עונה הקבוצה פגשה את ברוז' הבלגית שניצחה 2:0 ו-3:0 והדיחה את זניט כבר בשלב המוקדמות הראשון. בעונת 1988 זניט סיימה ששית והעפילה עד לשלב 16 האחרונות בגביע אופ"א בעונת 1990. הקבוצה התמודדה נגד נסטווד הדנית, אותה הביסה 3:1 בבית וסחטה שוויון בחוץ. ברם, יריבתה הבאה הייתה שטוטגרט שאומנם הפסידה בבית 1:0,אך גברה על זניט בגומלין בתוצאה 0:5. לאחר מכן, זניט חזרה למפעלים האירופיים רק כעבור עשור.
במאי 1999 זניט זכתה בגביע הרוסי בכדורגל וקיבלה את הזכות להתמודד בגביע אופ"א. יריבתם הראשונה הייתה בולוניה שניצחה 3:0 במשחק שנערך בסנקט פטרבורג, אך דווקא במשחק הגומלין בחוץ זניט הצליחה לסיים את המשחק בשוויון 2:2, אך לא מספיק כדי להעפיל לשלב הבא. בעונת 2000 זניט סיימה שמינית וקיבלה מקום בגביע אינטרטוטו. במסגרת הטורניר הקבוצה העפילה לחצי הגמר למשחק נגד ברדפורד סיטי, עליה גברה בתוצאה 3:0 בחוץ, במשחק שבו הופיע לראשונה אנדריי ארשבין. בגמר הטורניר זניט פגשה את סלטה ויגו הספרדית, שגברה עליה בדרך לזכייה בתואר.
בעונת 2003 זניט השיגה את הניצחון הגדול ביותר בתולדותיה באירופה לאחר שגברה על קבוצת אנקמפ מאנדורה בתוצאה 8:0, אף שלא הצליחה להעפיל לשלב הבתים בהמשך הטורניר. בעונת 2005 הקבוצה העפילה לראשונה בתולדותיה לשלב הבתים בגביע אופ"א אך סיימה במקום הרביעי בבית עם הפסד אחד, ניצחון אחד ושני שוויונות ונכשלה להעפיל לשלבי ההכרעה בטורניר.
עונה לאחר מכן הקבוצה העפילה עד לשלב רבע גמר גביע אופ"א וכמו בגמר האינטרטוטו, נבלמה שוב על ידי קבוצה ספרדית, הפעם הייתה זו סביליה. באותה עונה (2006) סיימה רביעית ובעונת 2007 הגיעה עד לגמר גביע אופ"א ואף זכתה בו, במה שהיה לתואר האירופי הראשון בתולדותיה, זאת לאחר ניצחונות מרשימים על באייר לברקוזן, באיירן מינכן, מרסיי וגלאזגו ריינג'רס. זמן קצר לאחר מכן זכתה גם באליפות ליגת העל הרוסית בכדורגל ובגביע הסופרקאפ האירופי לאחר ניצחון מפתיע על מנצ'סטר יונייטד. בעונת 2008/2009 הקבוצה התמודדה לראשונה בליגת האלופות במתכונתה המודרנית. היא התמודדה בשלב הבתים. יריבתה הראשונה באותה עונה הייתה יובנטוס שניצחה 1:0. לאחר מכן פגשה זניט את ריאל מדריד במשחק שהסתיים בניצחון ריאל 2:1, זניט הצליחה לגבור רק על באטה בוריסוב הבלארוסית וסיימה לבסוף במקום השלישי בבית וירדה לגביע אופ"א, בו העפילה הקבוצה עד לשלב שמינית גמר הגביע, לאחר שגברה אומנם על שטוטגרט אך הפסידה לאודינזה.
בעונת 2009/2010 זניט התמודדה בשלב המוקדמות הרביעי בגביע אופ"א ולא הצליחה לחזור לשלב הבתים לאחר הפסד לנסיונל מדיירה הפורטוגזית. בעונת 2010/2011 זניט חזרה לליגת האלופות, לאחר שזכתה באליפות ליגת העל הרוסית בכדורגל בעונת 2010. היא החלה את ההתמודדות בשלב המוקדמות השלישי, אך לא הצליחה להעפיל לשלב הבתים. בעונת 2012/2013 זניט העפילה שוב לשלב הבתים בליגה האירופית והעפילה עד לשלב שמינית גמר הטורניר לאחר שגברה על ליברפול בשלב 16 האחרונות. עונה לאחר מכן, עונת 2013/2014, זניט הציגה כדורגל משכנע ושחזרה את ההישג הגדול ביותר שלה במפעלים האירופיים משהגיעה עד לשמינית גמר ליגת האלופות. בעונת 2014/2015 העפילה עד לרבע גמר גביע אופ"א והודחה מהטורניר על ידי סביליה הספרדית.
בעונת 2015/2016 הודחה משלב 16 האחרונות בגביע אופ"א לאחר שסיימה עם מאזן של חמישה ניצחונות בשלב הבתים לרבות מהפך על מכבי תל אביב הישראלית בתוצאה 4:3, לאחר שהאחרונה הובילה 3:0 עשרים דקות לסיום, שאז שחקני זניט הפכו את התוצאה. בעונת 2017/2018 העפילה בפעם השנייה ברציפות לשלב הבתים של הליגה האירופית והודחה מהטורניר בשלב שמינית הגמר. בעונת 2018/2019 העפילה לשלב הבתים בפעם השלישית ברציפות, הפעם לאחר ניצחון משכנע מאוד על דינמו מינסק בתוצאה 8:1, זאת אחרי הפסד 4:0 בחוץ שעל פניו לא השאיר לה הרבה סיכויים. באותה עונה הקבוצה העפילה בפעם התשיעית ברציפות לפלייאוף המפעלים האירופיים מחד, אך מאידך הגיעה להישג עגום של שמונה משחקי חוץ ללא ניצחון, כאשר ניצחון החוץ האחרון היה ב־2017 נגד ריאל סוסיאדד. ברם, הקבוצה העפילה לשמינית גמר הליגה האירופית בפעם השמינית בתולדותיה, אחרי ניצחון 3:2 על פנרבחצ'ה בסיכום הכולל. הקבוצה הודחה לבסוף בשלב השמינית על ידי ויאריאל הספרדית שניצחה 2–5 בסיכום הכולל.
בעונת 2019/2020 זניט חזרה להתמודד בליגת האלופות אחרי היעדרות של חמש שנים והתמודדה כבר משלב הבתים, ברם לא הצליחה להעפיל לשלב הבא וסיימה במקום האחרון בבית, אף על פי שפתחה את הקמפיין עם שוויון חוץ 1:1 מול ליון וניצחון בייתי על בנפיקה ליסבון בתוצאה 3:1, אך בהמשך הפסידה לר.ב. לייפציג: 2:1 בחוץ ו-2:0 בבית והפסידה 3:0 לבנפיקה בחוץ. בכך סיימה לראשונה בתולדותיה במקום הרביעי בשלב הבתים של ליגת האלופות ולראשונה מזה עשור לא העפילה לפלייאוף המפעלים האירופיים.
בעונת 2020/2021 בליגת האלופות זניט חזרה שוב לשלב הבתים בליגת האלופות, עונה שנייה ברציפות והתמודדה מול קלאב ברוז', בורוסיה דורטמונד ולאציו והייתה אחת משלושה מועדוני כדורגל רוסים שהשתתפו בשלב הבתים של ליגת האלופות. ברם, זו הייתה העונה הגרועה ביותר בתולדותיה כשאיבדה סיכוי להעפיל לפלייאוף כבר במחזור הרביעי והייתה העונה הראשונה בה זניט לא ניצחה אף משחק בשלב הבתים של ליגת האלופות. באותה עונה זניט השיגה נקודה אחת בלבד בשישה משחקים וזהו המאזן הגרוע ביותר לקבוצה רוסית מאז עונת 2007/2008, אז צסק"א מוסקבה הפסידה 5 משחקים משישה וסיימה בתיקו 2:2 מול פנרבחצ'ה. בנוסף, לראשונה מאז 2009 זניט לא ניצחה אף משחק במפעלים האירופיים, כאשר אז זניט הפסידה כבר בסיבוב המוקדמות של הליגה האירופית מול נאסיונל, כשבמשחק הראשון סיימה בשוויון 1:1 ובמשחק הגומלין הפסידה בתוצאה 3:4.
בעונת 2021/2022 התמודדה שוב בשלב הבתים בליגת האלופות כשזניט פתחה את שלב הבתים עם הפסד 1:0 לצ'לסי, אך התאוששה עם ניצחון ביתי 4:0 על מאלמו (שהיה הניצחון הגדול ביותר בתולדות הקבוצה בליגת האלופות, לא כולל ניצחונות בשלבי מוקדמות שכללו ניצחון על נורשלן בתוצאה 5:0 בעונת 2013/2014). בהמשך הבטיחה מקום בשלב 16 האחרונות של הליגה האירופית, אחרי שסחטה שוויון 1:1 מול מאלמו ובמשחק האחרון בשלב הבתים הפתיעה כשסחטה 3:3 מול אלופת אירופה, צ'לסי. ברם, זניט הודחה כבר בשלב 16 האחרונות של הליגה האירופית אחרי שהפסידה בביתה 3:2 (כשבמשחק הגומלין סחטה שוויון מאופס).
סטטיסטיקה
עדכנית ל־3 במרץ 2022:
כובשים מצטיינים
להלן השחקנים הניצבים בראש טבלת כובשי השערים במדי זניט במפעלים האירופיים, נכון ל-3 במרץ 2022.
מלך ההופעות
להלן רשימת השחקנים שהופיעו הכי הרבה במדי זניט במפעלים האירופיים (נכון ל-3 במרץ 2022):
טיפול שורש
טיפול שורש או עקירת רקמת העצב בשן הוא טיפול שגרתי שנעשה בשן שהעששת שבה עברה את הזגוגית ואת שכבת הדנטין של השן והגיעה למוֹך השן – הרקמה הפנימית של השן שיש בה כלי דם ועצבים, או כאשר עקב חבלה נחשף מוך השן לזיהום. לפני המצאת טיפול השורש היה הטיפול היחיד עקירת השן הנגועה, מכיוון שהתרבות חיידקים במוך העצם גורמת לכאבים עזים ולזיהום שעלול להגיע אל העצם שבה קבועה השן.
טיפול שורש הוא ביטוי בעברית המציין פתְרון יסודי ומעמיק לבעיה, טיפול מקיף וממצה. משמעות מושאלת זאת קיימת גם באנגלית ובגרמנית. הביטוי הושפע מ – מילה זו משמשת כפשוטה לתיאור שורש השן, אך מובנה גם '"המקור הראשון" ("ירד לשורש הדבר", "מסע שורשים" וכדומה).
שלבי הטיפול ומהלכו
אלה השלבּים העיקריים בטיפול השורש:
מהלך הטיפול
טיפול השורש נעשה בדרך כלל בהרדמה מקומית, אך לעיתים ניתן לבצעו ללא אלחוש מקומי, כאשר השן איבדה את החיות שלה. לפני טיפול השורש חובה לעשות צילום רנטגן כדי לוודא מה מצבה של השן, ולאבחן את המחלה בשן (כגון דלקת מוך השן, מורסה סב חודית וכדומה). במהלך הטיפול מקובל לערוך צילומים נוספים, כדי לוודא את אורך תעלות השורש. לאחר הוצאת כל הרקמות החיות אשר גרמו לשן להיות לבנה ועם רגש מנקים את תעלות השורש דוחסים לתעלות חומר סתימה מיוחד (גוטה פרקה, למשל) שתפקידו למנוע חדירת חיידקים והתרבותם באזור זה, דבר שעלול לגרום לדלקת בעצם, ולבסוף מבצעים סתימה רגילה בכותרת השן. מכיוון ששן שעברה טיפול שורש היא שן שכבר אין בה רקמות חיות השן נחשבת לשלד ותתחיל להשחיר ועלולה להיות חלשה יותר עקב הנזק העששתי או החבלה שעברה, ולכן מועדת להישבר, פעמים רבות משלימים את הכותרת על ידי מבנה באמצעות הכנסת בורג או יתד יצוקה לאחת מתעלות השורש, ובונים מעליו כתר.
טיפול השורש עשוי להתבצע במספר פגישות. ישנם מקרים בהם אפשר לבצע את טיפול השורש במפגש אחד. במיוחד הדבר אמור במקרים בהם השן לא הייתה נמקית בתחילת הטיפול או כאשר אין סימנים לדלקת ברקמה הסב-חודית. לעיתים יש לפצל את הטיפול למספר פגישות, שבהן בפגישה הראשונה נעשה סילוק רקמת המוך וניקוי תעלות השורש, ולאחר מכן חבישה (מילוי תעלות השורש) בחומר חיטוי כדוגמת מימת הסידן (calcium hydroxide) וסתימה זמנית, ובטיפול שלאחר מכן מבוצע מילוי תעלות השורש בחומר המילוי. בדרך כלל מקובל לשים סתימה זמנית, ולשקם את השן באופן קבוע רק לאחר שיכוך הכאב והנפיחות העלולים להתרחש בעקבות טיפול השורש. כאשר בשן שטופלה היו כאבים קודם לטיפול הסיכוי לכאבים או רגישות באזור השן עולה. ישנה חשיבות מיוחדת לשיקום השן לאחר טיפול השורש. שיקום השן, באמצעות מבנה, עם או בלי כתר, מגן על השן מפני עששת. שיקום השן באמצעות כתר מוסיף הגנה מפני עששת וכן מפני שבירה של קיר שן, שנותר ללא תמיכה בעקבות הטיפול. עששת היא הגורם הראשי לצורך בעקירת שיניים לאחר טיפולי שורש (61% מעקירות של שיניים אלו).
סיבוכים אפשריים
לעיתים, בטיפולי שורש של שיניים בלסת התחתונה, יש סכנה של פגיעה בתעלת העצב הראשית, המתחברת בין השאר ללשון. פגיעה כזו עלולה לגרום לאיבוד חלקי או מלא של חוש הטעם, זמנית או לצמיתות. יש חשיבות לשימוש באנטיביוטיקה מוקדם ככול האפשר לאחר גילוי הבעיה, ולעיתים אין ברירה אלא לנסות לתקן את הפגיעה באמצעות כירורג פה מומחה. בשל המורכבות של חלק מטיפולי השורש, מקובל אצל רופאי שיניים לשלוח מטופלים לרופאי שיניים מומחים לטיפולי שורש (אנדודונטים).
פיטר רוט
פיטר רוֹט (נולד ב-17 בספטמבר 1974) הוא זמר, גיטריסט, מוזיקאי, פזמונאי, מלחין, מפיק ומעבד מוזיקלי ישראלי. התפרסם לראשונה כחבר להקת מוניקה סקס ואחריה פיתח קריירת סולו משלו לצד הפקה מוזיקלית לזמרים רבים אחרים, ביניהם מאור כהן, אריק איינשטיין, הראל סקעת, שלומי שבת, אלישע בנאי, טל שגב, ברי סחרוף ועוד רבים אחרים מהשורה הראשונה במוזיקה הישראלית.
ביוגרפיה
רוט נולד בבת ים לזוג הורים מוזיקלי ובגיל 11 עבר להתגורר בחולון שם גדל והתחנך. אביו, פאול רוט, שהיה חבר בלהקת פיקוד צפון, לימד אותו לנגן על גיטרה מגיל צעיר. סבו, לסלו רוט, היה מנצח תזמורת רשות השידור בשנים הראשונות להקמתה וכן ניצח על מקהלת צדיקוב. בתיכון נרשם רוט למגמת כדורסל, אך מכיוון שצמיחתו לגובה נעצרה מוקדם מדי עבר למגמת המוזיקה של תיכון קריית שרת בחולון. רוט השתתף במספר להקות נעורים, בהן "ועד הבית", "פידבק" ו"הבן של השכן" שבה היה חבר גם אייל אבן צור, שדרכו הכיר רוט את אחיו של אייל, שחר אבן צור.
להקת "פידבק" זכתה בשנת 1989 במקום הראשון בתחרות הכישרונות "קולות וצלילים" של השבועון "מעריב לנוער", ובמסגרת זו הופיע רוט בטלוויזיה לראשונה.
קריירה
בתחילת שנות התשעים הצטרף רוט ללהקה "מוניקה סקס", שבה היו חברים גם שחר אבן צור, יהלי סובול ויוסי חממי. הלהקה הופיעה פעמים רבות באזור תל אביב, טיפחה קהל מעריצים וחתמה על חוזה בהד ארצי. ב-1995 הוציאה הלהקה את האלבום "פצעים ונשיקות" שנמכר בעשרות אלפי עותקים. רוט הלחין עבור האלבום את השיר "הר של בייגלך", והשתתף בלחני השירים "180" ו"רקוויאם לבלונדינית". ב-1996 טס רוט עם שאר חברי הלהקה לניו יורק וכעבור שנה וחצי של חיים בארצות הברית התפרקה הלהקה.
רוט חזר לישראל והתחיל לעבוד כנגן בלהקות של אמנים כמו אביתר בנאי, מאור כהן ויהלי סובול. כמו כן הוא היה חבר בלהקות הזבובים ומלכת הפלקט והתחיל לעבוד כמפיק. בין האלבומים שבהם השתתף באותה תקופה היו "נגיעות" של ברי סחרוף, "טוב לנו יחד" של מאור כהן, "סוס" של יהלי סובול ו"לרע ולטוב" של ירמי קפלן. ב-2000 חזרו חברי מוניקה סקס לעבוד ביחד והקליטו במשך 9 חודשים את האלבום "יחסים פתוחים", שיצא ב-2001. רוט השתתף בהלחנת שירי האלבום "איש קש" ו"יחסים פתוחים" וניגן בו בתור גיטריסט מוביל ובאסיסט. באותה שנה הפיק רוט את אלבומו של טל שגב, שהיה חבר בלהקת "ועד הבית", "אי שקט", וכן השתתף בעיבודי השירים באלבומו של רמי פורטיס "חצי אוטומטי".
ב-2003 השתתפו חברי מוניקה סקס בנגינה באלבומו של שלום חנוך "אור ישראלי". באותה שנה הוציאו את אלבומם השלישי, "חיות מחמד".
רוט התחיל לעבוד על אלבומו הראשון ב-2003, יחד עם דן תורן. ב-2004 הפיק ועיבד רוט את האלבום "שתי גיטרות בס תופים" של אריק איינשטיין, שעבורו גם הלחין את השירים "כוכבים התחבאו בדמי" ו"מילים מילים". באותה תקופה השתתף רוט באלבומיהם של יזהר אשדות ושל מאור כהן.
בשנת 2005 הוציא רוט את הסינגל הראשון מאלבומו, "היא אוהבת", שבו השתתף סבו, לסלו רוט. ביוני של אותה שנה הוציא את האלבום, שנקרא "פיטר רוט", אשר בזכותו קיבל את פרס אקו"ם לתגלית השנה ה'תשס"ה. רוט הלחין את כל שירי האלבום, ואת רובם כתב דן תורן. בין שיריו המוכרים היו גם "צחוק הגורל" ו"שיער קצר".
באותה שנה השתתף רוט בתוכנית הטלוויזיה "מפגשיר" בערוץ 24, שהפגישה בין שני יוצרים שלא שיתפו פעולה בעבר להקלטת שיר משותף. רוט נפגש בתוכנית עם הזמר יגאל בשן, והקליט יחד איתו את השיר "רק רוצה להתחתן".
בשנת 2007 פיטר רוט החל לנגן עם שלמה ארצי בהופעות חיות כנגן גיטרה באס. בנוסף, רוט השתתף כנגן גיטרה באס באלבומיו של שלמה ארצי "שפויים" שיצא בשנת 2007 וב"עונת ההופעות" שיצא בשנת 2010 בו הוא שר גם את "טלפני טלפני". בסוף שנת 2012 פיטר החליט לעזוב את להקתו של שלמה ארצי ולהתמקד בקריירה המוזיקלית שלו.
בשנת 2009 יצא אלבומו השני של הראל סקעת, "דמויות", שגם בו השתתף רוט בעיבודים.
ב-2010 הוציא רוט אלבום סולו שני, "שר צ'יזיק", שהורכב כולו משיריו של הפזמונאי שמוליק צ'יזיק. לצד גרסאות מחודשות לשיריו של צ'יזיק שהולחנו והוקלטו בעבר, כ"רוצי שמוליק" ששר במקור אריאל זילבר ו"מה תאמרי" ששר יזהר אשדות, כלל האלבום גם מספר שירים שהלחין רוט במיוחד עבורו.
בשנת 2010 חידשו חברי מוניקה סקס את פעילות הלהקה, ובפברואר 2011 יצא אלבומם הרביעי, "מנגינה". רוט כתב והלחין שיר אחד עבור האלבום, "ילד מפתח".
ביוני 2012 הוציא רוט את השיר "בדרך אלייך" הכולל סימפול של שירה של להקת "גזוז", "כחול ים תיכון".
ב-2016 התארח רוט בשיר "על גדות הירקון" של הרכב ההיפ הופ "כהן@מושון".
ב-2018 הוציא את הדואט "אל תיקח אותי" עם מזי כהן.
ב-2019 הפיק ועיבד עבור חנן בן ארי את החידוש לשיר האליפות "צהוב עולה זה מכבי", כמו כן השתתף באלבום מחווה לשיריו של יגאל בשן כשביצע את השיר "אם הייתי שר לך".
ב־2020 כתב והלחין לדני בסן את השיר "אחרי כל השנים". עוד באותה שנה הוציא את הסינגל ״דום שתיקה״ והשתתף בפרויקט "צו השעה".
ב־2021 כתב והלחין יחד עם מאור כהן את השיר "שוב להתאהב" לזמר אבנר גדסי. כמו כן כתב והלחין לאושיק לוי את השיר "דמעות שמחה".
עוד באותה שנה הוציא רוט את הסינגל "המחר שייך לצעירים" וליום השואה את השיר "הצליל המציל", לחן למילותיו של אהוד מנור.
עיבד וניהל מוזיקלית מופע משירי יצחק קלפטר בפסטיבל בנימינה.
ב־2022 הוציא עם להקתו מוניקה סקס את הסינגל "הקול שמבפנים". ניהל מוזיקלית את המופע "חוזרים לנואיבה" השייך לפסטיבל היונה.
חיים אישיים
ב-18 במאי 2007 נישא רוט לשחקנית נטע גרטי, ולהם בת ובן.