cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
What's Love Got to Do with It (שיר)
השיר הפך לשירה המצליח ביותר של טרנר ולאחד מהשירים המצליחים ביותר בכל הזמנים והוא דורג במקום ה-309 ברשימת 500 השירים הגדולים בכל הזמנים של מגזין רולינג סטון. כמו כן, דורג במקום ה-38 ברשימת שירי המאה. השיר היה לשיר השני המצליח ביותר בארצות הברית בשנת 1984 ולשיר ה-17 המצליח ביותר בבריטניה באותה השנה. בשנת 1993, נעשה שימוש בשיר בסרט התיעודי על טרנר "What's Love Got to Do with It".
בשנת 2012, נכנס השיר להיכל התהילה של גראמי, ובכך זכתה טרנר בפרס גראמי להיכל התהילה.
סחיפה אנטיגנית
סחיפה אנטיגנית (באנגלית: Antigenic drift) היא הצטברות מוטציות בגנום הנגיפי המביאה לשינוי החלבונים על פני השטח החיצוני של הנגיף, וליצירת זן חדש שאינו מוכר, או אינו מוכר היטב, לנוגדנים ולתאי ה-T שנוצרו כנגד הזן המקורי.
What's Love Got to Do with It (שיר)
כמה עשורים לאחר צאתו, הוציאה התקליטן הנורווגי קייגו רמיקס לשיר, בו משתתפת טרנר עצמה.
סחיפה אנטיגנית
סחיפה אנטיגנית עשויה להביא להתפרצות חדשה באוכלוסייה המחוסנת כנגד הזן המקורי.
What's Love Got to Do with It (שיר)
רקע
את השיר כתבו טרי בריטן וגרהאם לייל, שהציעו אותו במקור לקליף ריצ'רד, בעוד שזה סירב להקליטו. לאחר מכן, הוצע כי הזמרת פיליס היימן תקליט אותו, אך מנכ"ל אריסטה רקורדס, קלייב דייוויס, לא נתן לכך אישור. בהמשך, הוצע השיר לדונה סאמר אך ההצעה נפלה גם כן תוך שהיו ניסיונות לגרום ללהקה באקס פיז להקליט אותו. אחת מחברות הלהקה ג'יי אסטון, סיפרה כי המפיק המוזיקלי של השיר טען שזה לא שיר ש-"קול נשי" יכול לבצע. לבסוף, הוקלט השיר על ידי טינה טרנר שכללה אותו באלבום Private Dancer.
סחיפה אנטיגנית
ספיחה אנטיגנית שכיחה בנגיפי שפעת מסוג A (לפעמים יכולה להופיע בשפעת מסוג B)
What's Love Got to Do with It (שיר)
רקע
שמו של השיר שימש לשמו של סרט תיעודי משנת 1993, שתיאר את הקריירה המוקדמת של טינה טרנר.
ניתוח מוזיקלי
השיר מבוצע בסולם סול דיאז מינור, עם קצב קבוע של כ-98 פעמות דקה. אחרי הפזמון השני משתנה הסולם לסי במול מינור. מנעד קולה של טרנר בשיר נע בין רה דיאז באוקטבה השלישית, לבין דו דיאז הגבוה ממנו בשתי אוקטבות.
הצלחה מסחרית
מתחילת שנות ה-70 ועד ליציאת "What's Love Got to Do with It", לטינה טרנר לא היה שיר שהצליח להיכנס לעשירייה הפותחת במצעד הבילבורד הוט 100. השיר הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100 ונשאר שם במשך שלושה שבועות והיה לשיר הסולו הראשון שלה שהצליח לעשות זאת. השיר הגיע לפסגת המצעד כשהייתה בת 44 ובכך קבעה שיא היסטורי לאמן המבוגר ביותר שהצליח לכבוש את פסגת המצעד. השיא נשבר על ידי גרייס סליק שכבשה את פסגת המצעד בשנת 1985, כשהייתה בערך בת 45. כיום, מחזיקה בשיא הזמרת האמריקאית שר, שכבשה את פסגת המצעד כשהייתה בת 53, עם הלהיט "Believe". בנוסף לכך, השיר שהה במשך חמישה שבועות במקום השני במצעד שירי ה-R&B\היפ הופ. הוא נחסם מלכבוש את פסגת המצעד על ידי השיר "When Doves Cry" של פרינס. בסוף שנת 1984, הוכתר השיר לשיר השני המצליח ביותר בארצות הברית.
ברחבי העולם השיר זכה להצלחה רבה כאשר כבש את פסגת מצעד המוזיקה האוסטרלי ואת מצעד קנדה הוט 100. במצעד הסינגלים הבריטי ומצעד השירים של ניו זילנד, הגיע למקום השלישי, ובכך הפך לשירה המצליח ביותר של טרנר במצעדים הללו ביחד עם "River Deep – Mountain High" ו-"". כמו כן, זכה להצלחה רבה במדינות אירופה השונות,   תוך שהגיע למקום השני במצעד השירים של דרום אפריקה. במצעד של רשת ג' הגיע בשיאו למקום השלישי, תוך ששהה במצעד במשך שמונה שבועות. במצעד סוף השנה של התחנה, דורג במקום ה-28.
גרסאות ורמיקסים
להלן הגרסאות השונות של השיר:
וידאו קליפ
כמו כן, צולם לשיר קליפ חלופי בשחור-לבן בבימויו של באד שייצל, בו ניתן לראות את טרנר שרה את השיר כשהיא מוקרנת על מסך שחור בבר, בו זוגות מתווכחים ורבים.
פרסים
השיר זכה בשלושה פרסי גראמי במהלך טקס פרסי גראמי שהתקיים בשנת 1985, בקטגוריות: "הקלטת השנה", "שיר השנה" ו-"ביצוע הפופ הווקאלי הטוב ביותר ‑ אישה". במהלך הטקס, הופיעה טרנר תוך שההופעה נכללה באלבום Grammy's Greatest Moments Volume I שיצא לאור בשנת 1994 והכיל בתוכו קטעים שונים מטקסי פרסי גראמי.
הווידאו קליפ של השיר זכה להצלחה גם כן, כאשר זכה בפרס הווידאו קליפים של MTV בטקס שהתקיים בשנת 1985, בקטגוריית "הקליפ הנשי הטוב ביותר".
מורשת
השורה הראשונה מ-"What's Love Got to Do with It" נכללה בשיר "" של פאט ג'ו, ג'ה רול ואשנטי, משנת 2002.
גרסתם של טינה טרנר וקייגו
What's Love Got to Do with It (בעברית: מה אהבה קשורה לזה) יצא מחדש בשנת 2020, כרמיקס אותו עשה התקליטן הנורווגי קייגו, ביחד עם טינה טרנר בקליפ הופיע צ'ארלס מייקל דייוויס. השיר יצא לאור ב-17 ביולי 2020, על ידי חברות התקליטים קפיטול רקורדס ותקליטי RCA, כסינגל שלא מתוך אלבום.
השיר הגיע למקום הראשון במצעדי האייטונס, ביניהם מצעד האייטונס שבארצות הברית.
רקע וכתיבה
השיר הוא מעין חידוש לשיר "What's Love Got to Do with It" של טינה טרנר, אך ההפקה שונה באופן מוחלט מן המקור. הקול של טרנר נערך על ידי קייגו בצורה כזו שהתאימה להפקה המחודשת של השיר, תוך שהלחן של השיר שונה במקצת. הדבר נעשה באופן דומה עם השיר "Higher Love" של ויטני יוסטון, שיצא במקור בשנת 1990 כחלק מהאלבום I'm Your Baby Tonight ובשנת 2019, הוציא אותו קייגו מחדש עם קולותיה של יוסטון והפקה שונה מזו המקורית.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של קייגו בשידור חי ב-17 ביולי 2020, ביום צאתו של השיר כסינגל. הקליפ בוים על ידי שרה בהבה. לאורכו של הקליפ, ניתן לראות זוג אוהבים במערכת יחסים, כשהם מאושרים. לאורכו של הקליפ, מערכת היחסים נפגמת והשניים מתרחקים זה מזה.
בפחות מיממה, צבר הקליפ למעלה ממיליון צפיות והפך לאחד מהקליפים הבודדים של טרנר שהצליחו לעשות זאת.
נצנת מקונן
ביוגרפיה
מקונן נולדה באדיס אבבה לאם נוצרייה ואב ממוצא יהודי. כשהייתה בת שנתיים אמה עזבה לארצות הברית ושנתיים לאחר מכן אביה עלה לישראל. בשנת 1994, בגיל שש, עלתה ביחד עם אחותה לישראל והתגיירה. יש לה שישה אחים ואחיות. בגיל 18, לאחר שלא התראו במשך 16 שנים, נפגשה מקונן לראשונה עם אמה.
במסגרת שירותה הצבאי בתיאטרון צה"ל, הופקה הצגת יחיד אוטוביוגרפית בכיכובה בשם "נצנת". ההצגה רצה למעלה מעשור. פירוש שמה באמהרית הוא "חירות". מקונן למדה מחול באקדמיה למחול של נדין בומר ובברודויי דאנס סנטר (באנגלית: Broadway Dance Center) בניו יורק, והיא בעלת הכשרה בריקודים סלוניים ולטיניים. בוגרת לימודי משחק ובעלת תואר ראשון בבימוי והוראה מסמינר הקיבוצים.
עיסוקים נוספים
מקונן מלמדת משחק בסמינר הקיבוצים ומחול בסטודיו E-motion.
סינמה ג'נין
סינמה ג'נין הוא בית קולנוע בג'נין שברשות הפלסטינית.
בית הקולנוע מכיל כ-335 מקומות ישיבה בתוך האולם, ועוד כ-700 מקומות לצפייה במסך גדול שמוצב מחוץ לאולם עצמו. חלק ניכר מהכסף ששימש לבניית בית הקולנוע הושג באמצעות תרומות. בין היתר, תרמו לבית הקולנוע הזמר רוג'ר ווטרס, משרד החוץ הגרמני ועוד.
היסטוריה
בניין הקולנוע כולל כ-300 מקומות ישיבה, בית קפה, מתחם גלריית אומנות וספרייה בחסות מכון גתה הגרמני. הספרייה והקולנוע מציעים תערוכות תרבות ושיעורי השפה גרמנית. בית הקולנוע נפתח ב-1957 אך נסגר ב-1987 עם פרוץ האינתיפאדה הראשונה.
מאז ועד אוגוסט 2010 עמד בית הקולנוע שומם, אך בעקבות יוזמה פלסטינית-גרמנית שבמסגרתה שופץ הקולנוע וחודשו מתקניו (התוקנו מחדש לוחות סולאריים ושופצו תשתיות החשמל של המקום) ולאחר מכן הוחלט לפתוח אותו מחדש. בטקס הפתיחה המחודשת של הקולנוע נכחו מספר בכירים ברשות הפלסטינית ואף ידוענים, בהם ביאנקה ג'אגר, גרושתו של מיק ג'אגר מהרולינג סטונז, ראש הממשלה הפלסטיני, סלאם פיאד וכן זכריא זביידי, ממפקדי התנזים באינתיפאדה השנייה. מלבד הטקס עצמו הקולנוע לקח חלק מ"פסטיבל הקולנוע של ג'נין". עוד פורסם כי בבית הקולנוע יוקרנו הסרטים "ג'נין ג'נין" של מוחמד בכרי ו"הילדים של ארנה" וכן הסרט "הלב של ג'נין".
בדצמבר 2016 פורסם כי האתר בו נמצא בית הקולנוע נמכר ובמקומו ייבנה מרכז קניות.
ביקורת
הקולנוע חטף לעיתים קרובות ביקורת מפלסטינים רבים אשר החרימו את הקולנוע בטענה כי גברים ונשים שלא בהכרח נשואים ישבו יחד בקולנוע ואף שתו שם אלכוהול. בעקבות כך מספר המבקרים במקום הלך והתמעט.
ליזה פונסאגריב
ליזה פונסאגריב (Lisa Fonssagrives; 17 במאי 1911- 4 בפברואר 1992) הייתה דוגמנית שוודית, שנחשבת דוגמנית העל הראשונה.
חייה
נולדה בשם ליזה בריג'יטה ברנסטון (בשוודית: Lisa Birgitta Bernstone) בשוודיה (ישנם דיווחים שונים על מקום היוולדה, חלק טוענים שבגטבורג וחלק מציינים את אודבלה) וגדלה באודבלה. כילדה היא למדה ציור, פיסול וריקוד. היא נסעה לבית ספרה של Mary Wigman בברלין ולמדה אמנות וריקוד. לאחר שובה לשוודיה, היא פתחה בית ספר לריקוד.
היא עברה משוודיה לפריז על מנת ללמוד בלט (אחרי שהשתתפה עם הכוריאוגרפית אסטריד מלמבורג בתחרות בינלאומית) ועבדה כמורה פרטית לריקוד ביחד עם פרנאן פונסאגריב, מה שהוביל אותה לקריירה בדוגמנות, והיא אמרה שהדוגמנות היא "ריקוד דומם". בעת היותה בפריז ב-1936, הצלם וילי מייוולד גילה אותה במעלית וביקש ממנה לדגמן כובע עבורו. צילומיה של פונסאגריב נשלחו לווג, וצלם הווג הורסט פ. הורסט בחן אותה בכמה צילומים. לפני שפונסאגריב הגיעה לארצות הברית ב-1939, היא כבר הייתה דוגמנית-על. תמונתה הופיעה על שערי מגזינים רבים במהלך שנות השלושים, הארבעים והחמישים, בכללם Town & Country, לייף, טיים מגזין, ווג וVanity Fair המקורי. נמסר שהיא "המשתכרת את השכר הגבוה ביותר, זו שזוכה לשבחים הרבים ביותר, דוגמנית אופנה מובילה." היא תיארה פעם את עצמה כ"מתלה טוב לבגדים."
פונסאגריב עבדה עם צלמי אופנה מובילים כמו ג'ורג' הוינינגן-הון (George Hoyningen-Huene), מאן ריי, הורסט, ארווין בלומנפלד, George Platt Lynes, ריצ'רד אבדון ואדגר דה אוויה. היא נישאה לצלם האופנה הצרפתי פרנאן פונסאגריב ב-1935, הם התגרשו ב-1950 והיא נישאה באותה שנה לצלם אחר, אירווינג פן.
פונסאגריב הלכה לעולמה בגיל שמונים, בניו יורק, הותירה מאחוריה את בעלה, אירווינג פן ואת שני ילדיהם: בתה מיה פונסגריבס-סולו (Mia Fonssagrives-Solow) מעצבת תפאורה (costume designer) ובנה, תום פן, מעצב.
במכירה פומבית של אוסף הצילומים של אלטון ג'ון שערכה כריסטי'ס ב-15 באוקטובר 2004, נמכר צילום של פונסאגריב אותו צילם בעלה, אירוינג פן, עבור $57,360.
אורתוסאי (ירח)
אורתוסאי (אנגלית: Orthosie) הוא ירחו של כוכב הלכת צדק. אורתוסאי התגלה בשנת 2001 על ידי קבוצת אסטרונומים מאוניברסיטת הוואי בהדרכת סקוט שפרד וקוטלג בשם S/2001 J 9.
קוטרו 2 קילומטרים ומהירות הקפתו סביב צדק היא 2.37 קילומטר לשנייה.
רדיוס מסלולו של אורתוסאי סביב צדק הוא 21,075,662 ק"מ ומשך זמן הקפת מסלולו סביב צדק הוא 625.02 ימים.
אורתוסאי משתייך לקבוצת הירחים אננקה (לקבוצת ירחים זו שייכים ירחים המקיפים את צדק במרחק של 19.3 עד 22.7 מיליון ק"מ ושמה ניתן לה על שם הירח אננקה שהוא גדול מבין ירחי הקבוצה).
Let Me Be the One
Let Me Be the One (בעברית: תני לי להיות האחד) היה השיר שייצג את הממלכה המאוחדת בתחרות האירוויזיון של שנת 1975. את השיר כתב פול קרטיס והוא בוצע על ידי להקת הצלליות.
בערב התחרות שובץ השיר תשיעי בסדר ההופעה, אחרי "Dan ljubezni" של להקת Pepel in Kri מיוגוסלביה, ולפני השיר "Singing this song" של רנטו ממלטה. לשיר הוענקו 138 נקודות שמיקמו אותו במקום השני מתוך 19, עם 14 נקודות פחות מהשיר הזוכה, Ding-a-dong.
יחסי לוקסמבורג–שווייץ
יחסי לוקסמבורג–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הדוכסות הגדולה של לוקסמבורג לבין הקונפדרציה השווייצרית.
המאה הארבע עשרה עד המאה העשרים (1300-1999)
בשנת 1309 העניק אנרי השביעי, רוזן לוקסמבורג, מעמד מיוחד לשלושת הקנטונים המיוערים: אורי, שווייץ ואובוולדן. ב-1843 נקשרה לוקסמבורג כלכלית לשווייץ כאשר הצטרפה לאיחוד המכסים הגרמני, בו הייתה שווייץ חברה.
בשנת 1929 חתמה שווייץ על אמנה כלכלית עם האיחוד הכלכלי של בלגיה-לוקסמבורג. האיחוד הוקם על ידי בלגיה ולוקסמבורג בשנת 1921. קודם לכן, בנובמבר 1917, כוננו יחסיה הדיפלומטיים הרשמיים של שווייץ עם לוקסמבורג. שווייץ האמינה את שגרירותה בבריסל, בירת בלגיה, על לוקסמבורג עד פתיחת שגרירות במדינה ב-1970.
בשנת 1947 הגיעה שארלוט, הדוכסית הגדולה של לוקסמבורג, לביקור דיפלומטי רם דרג ראשון מסוגו בשווייץ. בשנת 1989 הגיע רנה פלבר, בזמנו שר החוץ של שווייץ לביקור בלוקסמבורג. מאז היחסים בין שתי המדינות הם יחסים חמים ברמת הפוליטיקאים רמי הדרג.
המאה העשרים ואחת (2000–הווה)
בנובמבר 2017 נחגג בנציגות השווייצרית בלוקסמבורג ובנציגות הלוקסמבורגית בשווייץ יום המאה שנים ליחסים הדיפלומטיים הרשמיים. על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה, בסוף אותה השנה חיו בלוקסמבורג 1,226 שווייצרים. ההבדלים התרבותיים בין שתי המדינות הם הבדלים קטנים, שכן, בשתי המדינות מדוברות השפות גרמנית וצרפתית ובשתי המדינות תנאים גאוגרפיים דומים.
במאה העשרים ואחת מתקיימים חילופי סטודנטים רחבים בין שתי המדינות. בין היתר באמצעות התוכנית הממשלתית של הענקת מלגות לתלמידים זרים. הסחר בין שתי המדינות רחב מאוד, ועומד על שווי של מיליארדי פרנקים שווייצרים מדי שנה.
הרי סקנדינביה
הרי סקנדינביה הם רכס הרים שחוצה את חצי האי סקנדינביה מצפון-מזרח לדרום-מערב לאורך 1,700 קילומטרים. הקצה המערבי של רכס ההרים צונח הישר לתוך הים הצפוני והים הנורווגי, ויוצרים את הפיורדים של נורווגיה, ואילו החלק הצפון-מזרחי של הרכס מתפתל בהדרגה לכיוון פינלנד. בצפון הם מהווים את הגבול בין נורווגיה לשוודיה.
ההרים אינם גבוהים במיוחד, אך הם תלולים מאוד במקומות מסוימים, מה שלעיתים נותן להם מראה מרהיב ודרמטי - גלדהפיגן בדרום נורווגיה היא הפסגה הגבוהה ביותר בחלק הצפוני של יבשת אירופה (כ-2,469 מטרים מעל פני הים), קיבניקיז היא הפסגה הגבוהה ביותר בצד השוודי, (כ -2,104 מטרים מעל פני הים), ואילו הלטי היא הפסגה הגבוהה ביותר בפינלנד (כ-1,324 מטרים מעל פני הים).
בית הספר השחר
בית הספר השחר הוא בית ספר יסודי אזורי מקיף שנוסד בשנת 1951 ביישוב טל שחר הנמצא בתחומי המועצה אזורית מטה יהודה. בשנת הלימודים תשע"ה לומדים בו 480 תלמידים ב-19 כיתות לימוד.
הוא מקיים תוכניות לימוד כגון תעשיידע, אומנות, אמירים, תוכנית קרב, תוכנית התקשוב ועוד. בעבר נלמדו בבית הספר מקצועות חקלאיים נוספים כגון: לול, גידול פרחים, רפת, ומטעים.
היסטוריה
בשנת 1951 הוקם בית הספר כשחוק לימוד חובה התש"ט (1949) חייב כל ילד מגיל חמש עד שלוש-עשרה ללמוד במוסד חינוכי מוכר. באפריל 1951, נרשם לבית הספר תלמיד אחד בלבד ושמונה חודשים לאחר מכן כבר נרשמו בטל שחר עשרה תלמידים בגילאי שש עד שלוש-עשרה.
המורות הראשונות של בית-הספר הגיעו מירושלים לאחר שסיימו את הסמינר למורים ונשלחו על ידי משרד החינוך לסייע בקליטת עלייה. שתי המורות לא רק לימדו, אלא אף ניהלו את בית-הספר הקטן. בית-הספר החל את דרכו עם שלושים ואחד תלמידים בשמונה שכבות גיל. בית-הספר גדל בהדרגה הן במספר התלמידים והמורים והן במספר השעות שהוקצבו לו ולכל שתי כיתות מונתה מורה, וכל מורה לימדה שתי קבוצות נפרדות עם ספרי לימוד שונים.
בספטמבר 1959 אוחדו בתי-הספר של כפר אוריה וטל שחר.
בשנים 1990-2000 עבר בית הספר לרשות המועצה.
ארנסט לרצ'ר
ארנסט לרצ'ר (בגרמנית: Ernst Lörtscher; 15 במרץ 1913 – 30 בנובמבר 1993) היה כדורגלן שווייצרי, ששיחק בעמדת הקשר.
לרצ'ר זכה ב-3 תוארי אליפות שווייץ עם סרבט ז'נבה. בפעמיים הראשונות תחת המאמן קרל ראפן ובאחרונה תחת אנדרה אבגלן. במדים הלאומיים שיחק במונדיאל 1938 ובניצחון במשחק החוזר 2–4 על גרמניה הנאצית כבש שער עצמי, ובכך היה לראשון לעשות זאת בטורניר.
סנג'ובאני
ג'ובאני פייטרו דמיאן (באיטלקית: Giovanni Pietro Damian; נולד ב-9 בינואר 2003), ידוע בשם הבמה סנג'ובאני (Sangiovanni), הוא זמר-יוצר איטלקי.
בשנת 2020, סנג'ובאני השתתף בעונה ה-20 של תוכנית הכישרונות האיטלקית "Amici di Maria De Filippi", בה זכה בקטגוריית הזמרים וסיים במקום השני באופן כולל. במאי 2021, הוא הוציא לאור את המיני-אלבום הראשון שלו, Sangiovanni, אשר הגיע לראש מצעד האלבומים האיטלקי.
שירו המצליח ביותר, "Malibu", הגיע לראש מצעד הסינגלים האיטלקי ושהה שם ארבעה שבועות רצופים, והגיע למעמד פלטינה משובעת באיטליה. ב-4 בדצמבר 2021 נחשף כי הוא ישתתף בפסטיבל סן רמו 2022, אשר במסגרתו נבחר הנציג האיטלקי לאירוויזיון. בפסטיבל הוא הופיע עם השיר "Farfalle" והגיע למקום החמישי בגמר התחרות.
אנג'ל (זמרת)
היא הייתה אחת מהתגליות הגדולות ביותר של 2018 בפופ הצרפתי והבלגי, ושברה את שיאו של Stromae כאשר במשך שבועות עמדה בראש מצעד הסינגלים הבלגי עם סינגל "Tout oublier" המציג את אחיה רומיאו אלביס.
ביוגרפיה
אנג'ל ואן לייקן נולדה ב-3 בדצמבר 1995 באוקול, עיירה במחוז בריסל. אנג'ל היא בתם של הזמר מארקה ושל השחקנית לורנס ביבוט. אחיה הוא ראפר רומאו אלביס.
אביה עודד אותה כבר מגיל צעיר ללמוד נגינת פסנתר, מה שהיווה השראה לקריירה המוזיקלית שלה בהמשך.
אנג'ל הופיעה בהופעותיה הראשונות בבתי קפה ברחבי בריסל.
הסינגל הראשון שלה, "La Loi de Murphy", יצא בסוף 2017 וזכה למיליוני צפיות ביוטיוב. הסינגל השני שוחרר בשנת 2018.
באוגוסט 2018 היא הכריזה על רשימת השירים באלבומה הראשון "Brol" והוא שוחרר ב-5 באוקטובר 2018. האלבום זכה להצלחה גדולה והגיע לראש מצעד הפזמונים בצרפת ובלגיה. הוא זכנ למספר פרסים לרבות פרס המוזיקה של MTV אירופה. כמה סינגלים מאלבום זה יצאו בנפרד, התברגו לראש מצעדי הפזמונים וזכו להצלחה מסחרית.
בשנת 2019 הפכה אנג'ל לאחת המבוקשות ביותר בין אמנים בצרפת ובבלגיה ויצאה בשיר הפמיניסטי "Balance ton quoi" שמתייחס לתנועת #metoo הצרפתית, Balance ton porc. פייר ניני מופיע בסרטון לצד כמה מחברותיה של אנג'ל כדי לדבר על התמודדויות אליהן נקלעו חברותיה עם גברים. השיר אינו עוסק בלעג לגברים אלא בחינוך כולם לחיות בחברה מקבלת יותר.
באוקטובר 2020 צולמה אנג'ל לצד הזמרת הלונדונית דואה ליפה על סט הקליפ. מאוחר יותר הוכרז על שיתוף פעולה עם דואה ליפה והם שיתפו פעולה במהדורה המחודשת של אלבומו של ליפה Future Nostalgia. השיר המשותף, "פיבר" שוחרר ב-30 באוקטובר 2020. הקליפ שוחרר כעבור שבוע ב-6 בנובמבר 2020 ביוטיוב. לפני שחרורו של הסרטון, ליפא הודיעה ברשתות החברתיות כי אנג'ל תופיע כאורחת מיוחדת בקונצרט הסטרימינג החי שלה.
ב-3 בדצמבר 2021 הזמרת שחררה את האלבום השני שלה "Nonante-Cinq".
בשנת 2023 שיחקה בסרט הלייב-אקשן הצרפתי "אסטריקס ואובליקס: הממלכה התיכונה", שם גילמה את פאנסאה.
לוקה מיטרוביץ'
לוקה מיטרוביץ' (בסרבית: Luka Mitrović; נולד ב-21 במרץ 1993 בנובי סאד) הוא כדורסלן סרבי המשחק בקבוצת הכוכב האדום בלגרד. מיטרוביץ' החל את הקריירה בקבוצת הנוער של קאדט (Kadet) מהעיר נובי סאד.
בעונת 2009/2010, חתם בקבוצת המופארם ורשאץ מליגת העל הסרבית.
בעונת 2011/2012, חתם בקבוצת הכוכב האדום בלגרד, שיחק במדיה בליגת היורוליג וזכה עמה ב, בגביע רדיבוי קוראץ' ובאליפות סרביה.
בשנת 2015 העמיד את עצמו לדראפט ה-NBA ונבחר במקום ה-60 על ידי קבוצת פילדלפיה 76'.
בעונת 2017/2018, חתם בקבוצת ברוזה במברג מההבונדסליגה בגרמניה.
בתאריך 10 בינואר 2019 חתם במורסיה מליגת העל הספרדית.
בעונת 2019/2020 חתם בקבוצת באסקט מנרסה מליגת העל הספרדית.
בעונת 2020/2021 חתם בקבוצת הפועל ירושלים מליגת העל הישראלית.
לרוויק (נורווגיה)
לרוויק (בנורווגית: Larvik ) היא עיר ורשות מקומית במחוז לשעבר של וסטפול, כיום במחוז וסטפול וטלמרק בנורווגיה. המרכז האדמיניסטרטיבי של הרשות המקומית הוא העיר לרוויק. נכון לרבעון השלישי של 2020 היו ברשות המקומית לרוויק 47,421 תושבים. לרשות המקומית יש קו חוף של 110 קילומטרים, קצר יותר מזה של העיירה השכנה.
העיר קיבלה מעמד של עיירת שוק בשנת 1671. לרוויק הוקמה כרשות מקומית ב-1 בינואר 1838. העיר סטוון (Stavern), והיישובים הכפריים ברונלאנס (Brunlanes), הדרום (Hedrum) וטילינג (Tjølling) מוזגו בצו עם הרשות המקומית של לרוויק ב-1 בינואר 1988. ב-1 בינואר 2018 אוחדה לרדאל (Lardal) הסמוכה עם הרשות המקומית כחלק מרפורמה עירונית ארצית. לאחר המיזוג, הפכה לרוויק לרשות המקומית הגדולה ביותר בווסטפול בשטחה, והשלישית בגודלה במספר התושבים.
לרוויק ידועה כעיר הולדתו של ההרפתקן והאנתרופולוג תור היירדאל, יוזם משלחת קון-טיקי. בשטח הרשות שוכן יער עצי האשור הצפוני ביותר בעולם הקרוי בנורווגית Bøkeskogen (מילולית: "יער עץ האשור"). אתרים נוספים כוללים את מעיין המים המינרליים הטבעיים היחידים של נורווגיה, פריסקילדן (Farriskilden) ואת פריס באד (Farris Bad) שתואר כאחד מאתרי הספא הטובים באירופה, והספא הגדול ביותר בסקנדינביה.
בין לרוויק ל בדנמרק יש קו מעבורת יומי.
גאוגרפיה
הרשות המקומית לרוויק משתרעת על הפינה הדרומית-מערבית של מחוז וסטפול, בין העיירה סנדפיורד במזרח לפיורד במערב. החוף משתרע בין הכניסות לפיורדים סנדפיוד ולנגסונדספיוד. קו החוף כולל חופים שונים, מפרצים, איונים ואיי סלע (skerries). האדמה מישורית יחסית לאורך החוף וכוללת מפרצים רבים, ואילו החלקים הפנימיים הם בעיקר גבעות המיוערות בחורשות גדולות. הרים גדולים יותר נמצאים לאורך הגבול למחוז טלמרק במערב. הנקודה הגבוהה ביותר ברשות היא וינדפייל (Vindfjell) בגובה 622 מטרים על הגבול עם מחוז טלמרק במערב. ברגאָנוודן (Berganvarden) בגובה 456 מטר היא פסגה נוספת פופולרית להליכה. היא שוכנת בצפון-מערב לרוויק, בצד המערבי של נהר לוֹגן (Lågen), בגבול עם לרדאל (Lardal) וסיליאן (Siljan).
לרוויק גובלת בקונגסברג (Kongsberg) בצפון, בסנדפיוד במזרח ובפושגרוּן (Porsgrunn) ובסיליאן (מחוז טלמרק) במערב. הנקודה הדרומית ביותר ברשות המקומית היא מגדלור טוויסטיין (Tvistein fyr) שבים מדרום להומרבקן (Hummerbakken) בברונלאנס (Brunlanes). ביבשת, הנקודה הדרומית ביותר נמצאת באודנה (Oddane), בין מֱלן (Mølen) לנבלונגהָּוּן (Nevlunghavn). הנקודה המערבית ביותר היא האי גייטרִיָיה (Geiterøya) שבפיורד לנגסונדספיורד, והנקודה המזרחית ביותר היא אחד מהאיונים של ראואר (Rauer). הנקודה הגבוהה ביותר היא וינדפייל (Vindfjell) בגובה 622 מטרים על הגבול עם מחוז טלמרק במערב.
מאפיינים גאוגרפיים בולטים כוללים את אגם פריס (Farris) ואת הנהר נומדלסלוגן (Numedalslågen), הקרוי מקומית לוֹגן (Lågen), אשר מסתיים בלרוויק, מזרחית לעיר. גופי מים אחרים כוללים את האגמים גוקחוּ (Goksjø) והָּלֶוָוטן (Hallevatnet).
לרוויק ידועה גם במעיינות הטבעיים של מים מינרליים, פריסקילדן (Farriskilden), אשר נוצלו מסחרית תחת שם המותג פריס (Farris). בקאופנג (Kaupang, שוק בנורדית עתיקה, ראו בפסקת ההיסטוריה) בטילינג (Tjølling) שוכנים שרידי תחנת המסחר מימי הביניים של שירינגסאל (Skiringssal). לרוויק הוא המקום הצפוני ביותר בעולם שבו גדלים אופן טבעי יערות של האשור האירופי (Fagus sylvatica), המכונים מקומית בוקסקוגן (Bøkeskogen, "יער עץ האשור").
היסטוריה
בלרוויק התגלו שרידים שונים מתקופת האבן, למשל ליד טורפוונט (Torpevannet) על ידי הכפר Helgeroa. , מורנת הקצה הגדולה ביותר בסקנדינביה עוברת בכל מחוז וסטפול לפני שהיא מגיעה לשיאה באוקיינוס ב. תושבים קדומים נשאו סלעים מראט ובנו מספר רב של תלוליות קבורה במולן. בתקופת הברזל הרומית, הקימו התושבים הקדומים אנדרטת אבן הדומה לספינה ב, אחד השרידים הגדולים ביותר של נורווגיה ("אולדטיסמין") מהתקופה הפרהיסטורית. מיד מעבר לגבול סנדפיורד ליד איסטרהוגן נמצאת חוות האוגן, שהיא אתר הפטרוגליפים הגדול ביותר במחוז וסטפול.
הקאופנג (Kaupang, שוק בנורדית עתיקה) באתר הוויקינגי של סקירינגסאל (Skiringssal) הוא אתר ארכאולוגי בו גילו ארכאולוגים לראשונה תלוליות קבורה, ומאוחר יותר חשפו את שרידי העיר העתיקה. כיום היא ידועה כעיר המסחר העתיקה ביותר הידועה בנורווגיה. היה סחר בינלאומי ממפרץ בוויקספיורד (Viksfjord), כמה קילומטרים ממזרח ללרוויק, לפני למעלה מ-1,200 שנה. בסקירינגסאל התגלו שרידים מהעיר העתיקה ביותר שהתגלתה במדינות הנורדיות, והיא הייתה אחד האתרים העירוניים הקדומים ביותר בסקנדינביה.
העיר לרוויק הייתה קהילת ספא מהמאה ה-19, משכנן של מרחצאות לרוויק. הספא קידם בברכה כמה חברי ממשלה וגם אוליגרכים רוסים. משפחת המלוכה, הוקון השביעי, מלך נורווגיה והמלכה מוד, נפשו במרחצאות לרוויק בשנת 1906. הספא אירח את ביירנסטרנה ביירנסון ב-1909, שכתב כמה משיריו האחרונים בלרוויק, ואת קנוט האמסון בשנת 1917. האמסון כתב את הרומן שלו ברכת האדמה בלרוויק, שזיכה אותו מאוחר יותר בפרס נובל לספרות ב-1920.
לרוויק קיבלה מעמד של עיירת שוק בשנת 1671. העיר לרוויק (בכתיב דני עכשווי: לורביג (Laurvig)) נוסדה בשנת 1671 על ידי, שהפך לרוזן הראשון של לורביג. עדיין ניתן לבקר היום ב-"Herregården", מעון הרוזן. בלרוויק שוכן "פריצוהאוס" (Fritzøehus), אחוזת משפחת טרשוב (Treschow), שנמצאת כיום בבעלות יורשי מילה-מארי טרשוב, שהייתה "האישה העשירה ביותר בנורווגיה". אחוזת טרשוב נבנתה בשנת 1835 כאשר וילום פרדריק טרשוב (Willum Frederik Treschow) רכש את המחוז מהכתר הדני, אשר בתורו קנה את המחוז מהקונסורציום המקומי "גרבלינגנה" (grevlingene), ארבעה יזמים מקומיים שהוכיחו כי אינם מסוגלים לנהל כלכלית את הבעלות (הקונסורציום קנה את המחוז מהכתר הדני בשנת 1817 במקור, הכתר השתלט מחדש על המחוז כאשר אחרון הרוזנים נאלץ למכור אותו בגלל חוב).
לרוויק, יחד עם סנדפיורד וטונסברג השכנות, היו שלוש הערים הדומיננטיות לציד לווייתנים של נורווגיה בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20.
דמוגרפיה
נכון לרבעון השלישי של 2020 היו ברשות המקומית לרוויק 47,421 תושבים, בעוד שבעיר לרוויק גופא התגוררו ב-2019 24,647 תושבים. המהגרים היוו 11.2 אחוז מהאוכלוסייה בשנת 2017. קבוצות המהגרים הגדולות ביותר (עולים מהדור הראשון והשני) היו: פולנים (1,245), ליטאים (464), עיראקים (410), וייטנאמים (309) וסומלים (301).
הפקולטה להנדסה אזרחית וסביבתית
הפקולטה להנדסה אזרחית וסביבתית של הטכניון בחיפה נוסדה בשנת 2002, מאיחוד של שתי פקולטות ותיקות בטכניון, הנדסה אזרחית והנדסה חקלאית. הפקולטה עוסקת בהכשרה של מהנדסים בתחום הנדסה אזרחית וסביבתית.
לרוויק (נורווגיה)
דמוגרפיה
מנתוני מפקד האוכלוסין שנערך בראשית המאה ה-19 עולה כי אוכלוסיית לרוויק גדלה פי ארבעה במשך כ-200 שנה. אולם אוכלוסייתה מתפשטת ברשות המקומית הגדולה במחוז, ופחות מ-50% מתגוררים בעיר לרוויק. רוב האוכלוסייה נמצאת לאורך פיורד לארוויק וסביבו, מסטוורן במערב ועד גון (Gon) במזרח. לעיתים האוכלוסייה מכפילה את עצמה במהלך שבועות הקיץ עקב בואם של התיירים. בלרוויק היו בשנת 2018 4,775 בתי נופש.
הפקולטה להנדסה אזרחית וסביבתית
דיקאן הפקולטה מאז 2019 הוא פרופ' שלמה בכור.
לרוויק (נורווגיה)
כלכלה
לרוויק היא הרשות המקומית החקלאית החשובה ביותר במחוז וסטפול. מלבד דגנים, גידולים אחרים כוללים תפוחי אדמה וירקות, והייצור הגדול ביותר של המחוז של מלפפונים ועגבניות. ענפים חשובים נוספים הם מסחר, מלונות ומסעדות. ענף הדיג הוא השני בגודלו בווסטפול, רק קטן יותר מאשר בעיריית פארדר. נמלי דיג חשובים הם סטוורן, הלגארואה ונבולונגהאוון (Nevlunghavn). יתר על כן, לרוויק מפעילה את ענף כריתת העצים הגדול ביותר במחוז. אשוחית נורווגיה היא מין העץ החשוב ביותר.
הפקולטה להנדסה אזרחית וסביבתית
מבנה הפקולטה
הפקולטה מורכבת משלוש יחידות: הנדסת מבנים וניהול הבנייה, הנדסת סביבה מים וחקלאות, הנדסת תחבורה וגיאו-אינפורמציה. החל משנת 2019 דיקאן הפקולטה הוא פרופ' שלמה בכור.
לרוויק (נורווגיה)
כלכלה
, סוג של סלע יסוד אותו חוצבים בלרוויק, והמשמש לאחר עיבוד לחיפוי של קירות של מבנים מסחריים, מיוצא למדינות באירופה ולארצות הברית.
תיירות
לרוויק ידועה בראש ובראשונה כקהילת קיץ. בשל האקלים היציב שלה ואחת הטמפרטורות החציוניות הגבוהות ביותר בנורווגיה, נהנית לרוויק מתיירות קיץ משמעותית. האקלים של לרוויק הוא מהמתונים ביותר בנורווגיה, עם כמות ימי השמש בין הגבוהים במדינה. בלרוויק יש למעלה מ-4,000 בתי נופש.
הפקולטה להנדסה אזרחית וסביבתית
היסטוריה
בשנת 1970 הוחלט לפתוח לימודי הנדסה גיאודזית במסגרת הפקולטה להנדסה אזרחית.
לרוויק (נורווגיה)
תיירות
מספר רב של תיירים מגיעים בחודשי הקיץ לעיירת החוף סטוורן ולכפרים הציוריים הלגארואה ונבולונגהאוון. סטוורן ידועה כקהילת קיץ, ואוכלוסייתה יותר ממכפילה את עצמה במהלך הקיץ. אטרקציות תיירותיות בסטוורן כוללות את היכל הזיכרון למלחים שנפלו במלחמות העולם (Minnehallen), בסיס הצי של פרדריקסוורן (Fredriksvern) ושרידי המצודה שהגנה על סטוורן (Citadellet). על האי מצודה (Citadellet) שוכן מבצר סטוורנס (Staverns Fort) המתוארך לשנות ה-80 של המאה ה-19. האי הוא מקלט עכשווי לאומנים.
הפקולטה להנדסה אזרחית וסביבתית
המכון הישראלי לחקר הנדסה ימית
בשנת 1976 הוקם המכון הישראלי לחקר הנדסה ימית, מיסודם של הטכניון וחברת נמלי ישראל. מאז, המכון מחזיק במתקני מחקר ייחודיים הממוקמים סמוך למבני הפקולטה. מאז הקמתו שימשו מתקנים אלה את חברי הסגל של הפקולטה לצורך מחקרים בתחומים שונים הנוגעים לאוקיינוגרפיה פיזיקלית. בשנים האחרונות התרחבו תחומי העניין המשותפים וכיום הם כוללים גם תחומים כגון: ביצוע מודלים נומריים מורכבים, מדידות חופיות וימיות, עיבוד נתוני גיאואינפורמטיקה במרחב הימי והחופי, הנדסת תחבורה ימית ועוד.
הפקולטה להנדסה חקלאית
כבר בשנת 1937 נתנו בטכניון קורסים בהנדסה חקלאית.
לרוויק (נורווגיה)
תיירות
הקאופנג (שוק בנורדית עתיקה) תואר כ"אטרקציה הראשית" עבור המבקרים בלרוויק. הקפואנג ידוע גם כמונומנט החשוב ביותר של נורווגיה מתקופת הוויקינגים. מקור אחר מתאר את הפארק הגאולוגי מולן (Mølen Geopark) כאטרקציה התיירותית המתויירת ביותר של לרוויק. אטרקציות נוספות כוללות את המוזיאון הימי, פריצוהאוס (Fritzøehus), הרגרדן (Herregården), ביתו של תור היירדאל ובוקסקוגן. בלרוויק שוכן גם פריס באד (Farris Bad), הספא הגדול ביותר במדינות הנורדיות, שתואר כאחד ממתקני הספא הטובים באירופה.
הפקולטה להנדסה אזרחית וסביבתית
הפקולטה להנדסה חקלאית
בשנת 1953 הוקמה המחלקה להנדסה חקלאית, על ידי וולטר קליי לאודרמילק. המחלקה קיימה לימודים של ארבע שנים, מהם שנה אחת בפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית. הלימודים במחלקה כללו ארבעה פרקים: כח ומיכון בכפר, קרקע ומים, חשמל בכפר ובנייני הכפר. בשנת 1959 נקראה המחלקה להנדסה חקלאית על שמו של לאודרמילק. בשנת 1972 יזם פרופ' דן זסלבסקי "מגמה קיבוצית" בפקולטה להנדסה חקלאית. לאור הקיטון במספר הסטודנטים בפקולטה להנדסה חקלאית, היא נסגרה בשנת 2002 ומוזגה כיחידה בתוך המחלקה להנדסה אזרחית.
לרוויק (נורווגיה)
תרבות
אגודת מוזיאון לרוויק נוסדה בשנת 1916. המוזיאון קשור כיום למוזיאון וסטפול (Vestfoldmuseene). מוזיאון לרוויק הוקם במטרה לשמר ולשקם את אוסף המבנים ההיסטוריים בעיר.
במוזיאון טרשוב-פריצו (Verkensgården) מוצגות תערוכות ממפעל יציקה הברזל לשעבר של טרשוב-פריצו. המוזיאון מציג כלים, ציוד, רישומים ודגמים הממחישים את עידן ייצור הברזל בלרוויק, המתוארך בשנים 1670–1870. התערוכה מציגה היבטים שונים; מתהליך היצירה הגאולוגי ועד הייצור והשימוש באבן הלרווקיט, מוצר הייצוא העיקרי של האזור. מפעלי הברזל נסגרו בשנת 1868.
בית האחוזה (Herregården) נבנה על ידי אולריק פרדריק גילדנלובה לחתונתו השלישית בשנת 1677. זהו מבנה עץ גדול עם חללי פנים בארוקיים משומרים היטב משנות ה-30 של המאה ה-18. בית האחוזה Herregården הוא בניין עץ בארוק גדול עם אלמנטים קלאסיים. עיצוב הפנים הוא בעיקר בסגנונות הבארוק ותקופת העוצרות. הבית מלא חפצים עתיקים מהמאה ה-17 וה-18. המבנה משנת 1677 נחשב לאחד ממבני הבארוק החילוניים המשובחים ביותר בנורווגיה. זהו אחד מהמונומנטים הארכיטקטוניים הבארוקיים המייצגים אצולה בנורווגיה. יתר על כן, זהו אחד ממבני העץ הגדולים ביותר בנורווגיה מהמאה ה-17.
המוזיאון הימי של לרוויק (Larvik Sjøfartsmuseum) שוכן בבניין הלבנים העתיק ביותר של לרוויק, משנת 1730, בית המכס הישן, שהיה בית מגוריו של מפקח הבניין המקומי. במוזיאון זה מוצגים דגמים של ספינות, ציורים של ספינות מפרש וחפצים ימיים אחרים כדי להחיות את ההיסטוריה הימית של הנמל. קטע אחד במוזיאון מוקדש למסעות של תור היירדאל יליד לרוויק.
פריצוהוס (Fritzøehus) היא אחוזה פרטית הממוקמת בלרוויק. באופן מסורתי נקשרה האחוזה לבני משפחת טרשוב השונים ונמצאת כיום בבעלות היורשים של מילה-מארי טרשוב. זהו בית האחוזה הגדול ביותר בנורווגיה בבעלות פרטית.
טקס פרסי גלובוס הזהב ה-72
טקס פרס גלובוס הזהב ה-72 (באנגלית: 72nd Golden Globe Awards) נערך ב-11 בינואר 2015, ובמסגרתו הוענק פרס גלובוס הזהב למיטב סרטי הקולנוע והטלוויזיה של השנה החולפת. הטקס נערך במלון בוורלי הילטון שבבוורלי הילס, קליפורניה ושודר על ידי ערוץ NBC האמריקאי. מנחות הטקס היו טינה פיי ואיימי פולר.
המועמדים לפרס הוכרזו כבר ב-11 בדצמבר 2014, על ידי קייט בקינסייל, פיטר קראוזה, פולה פטון וג'רמי פיבן. הטקס הופק על ידי חברת ההפקות של דיק קלארק בשיתוף פעולה עם איגוד הכתבים הזרים בהוליווד. בטקס נכחו מיטב שחקני הקולנוע של ארצות הברית.
היריבות בין בית"ר ירושלים לבין בני סכנין
רקע
היריבות בין הקבוצות קיימת בעיקר בגלל השסע היהודי-ערבי על רקע הסכסוך הישראלי-פלסטיני בישראל. למרות ניסיונות הפישור והפיוס שנעשו על ידי ארקדי גאידמק ומאזן גנאים ב-2005. בעוד בני סכנין מייצגת את המגזר הערבי, בית"ר ירושלים היא קבוצת הדגל של הימין הפוליטי בישראל, ולא שיחק בשורותיה מעולם שחקן מוסלמי ממוצא ערבי-ישראלי. יריבות זו החלה ב-2003, אז עלתה בני סכנין לראשונה לליגת העל.
ליגת העל
המשחק הראשון בין הקבוצות בליגה העליונה נערך במהלך עונת 2003/2004 ב-6 בדצמבר 2003 באצטדיון טדי, הייתה זו העונה הראשונה של סכנין בליגה הבכירה והמשחק הסתיים בתוצאה 1–1. בסיבוב השני של אותה עונה ב-28 בפברואר 2004 בית"ר ירושלים ניצחה 2–0, באותו משחק כבש אבי נימני צמד.
המשחק הראשון בין הקבוצות באצטדיון דוחה היה ב-8 בינואר 2006 והסתיים בתיקו 0–0. כעבור חודשיים הגיעה בית"ר לדוחה פעם נוספת וניצחה את בני סכנין 3–0 מצמד של ליאור אסולין ואחד של ג'רום לרואה. בסיום עונה זו ירדה סכנין לליגה הלאומית, אך עלתה מיד בסיום העונה שלאחר מכן.
ההפסד הראשון של בית"ר בעונת 2006/2007 (0–1) היה לסכנין בטדי (שער של מאור בוזגלו) וזכור בעיקר מכיוון שנערך לעיני אוהד אחד בלבד – ארקדי גאידמק, בעקבות עונש משחק ללא קהל שהוטל על בית"ר. במחזור הסיום של עונה זו סכנין ניצחה 2–1 את בית"ר בטדי. לאחר המשחק אמר חבר הכנסת אחמד טיבי: "בית"ר זה פח האשפה של הכדורגל הישראלי" לאחר שאוהד בית"ר שירד מהיציע ניסה לתקוף אותו ונבלם על ידי השוטרים.
המשחקים בין הקבוצות בדוחה הסתיימו בתיקו 0–0 בעונות 2008/2009 וב-2009/2010.
בשנת 2010 ניצחה בית"ר את סכנין 1–0 בטדי (משער עצמי). לאחר מכן נכנסה בית"ר לרצף ארוך ללא ניצחונות על הקבוצה מסכנין.
בפברואר 2012 ניצחה סכנין 3–0, משערים של אחמד קאסום, אוהד קדוסי ועודד אלקיים. ההפסד חרץ למעשה את גורלו של מאמן בית"ר יובל נעים שפוטר לאחר המשחק ובעקבות ההפסד. לאחר המשחק אוהדי סכנין ריססו כתובות גרפיטי ו-13 מהם נעצרו לאחר שהשליכו אבנים על אוהדי בית"ר.
במחזור הסיום של עונת 2012/2013 אירחה סכנין את בית"ר למשחק במצב ששתי הקבוצות היו בסכנת ירידה לליגת המשנה. המשחק הסתיים בתוצאה 0–0 ושתי הקבוצות נשארו בליגה.
ב-5 באוקטובר 2015 התארחה בית"ר בדוחה במסגרת הליגה והצליחה לנצח את סכנין לראשונה לאחר כמעט 6 שנים (2,093 ימים) בתוצאה 3–1 מצמד של עומר אצילי ושער של דובב גבאי. בנוסף היה זה הניצחון הראשון של בית"ר בדוחה מזה 9 שנים (מאז 2006).
המשחק עם הכי הרבה שערים בין הקבוצות התקיים ב-16 באפריל 2023, והסתיים בתוצאה 4–3 לסכנין.
ב-6 במאי 2017 נפגשו הקבוצות והמשחק הסתיים בתוצאה 5–1 לבית"ר. זהו ההפרש הגבוהה ביותר במפגשים בין שתי הקבוצות (הפרש של 4 שערים).
מאז תחילת המפגשים עד ל-16 באפריל 2023, נערכו 49 מפגשים בין הקבוצות בליגת העל בהם ניצחה סכנין ב-19 מפגשים, 17 הסתיימו בתיקו וב-14 ניצחה בית"ר. יחס השערים הוא 58–55 לסכנין.
גביע המדינה
במסגרת גביע המדינה נערכו 2 משחקים בין הקבוצות.
הקבוצות נפגשו בפעם הראשונה במסגרת זו בעונת 2007/2008 בסיבוב ח' אז המשחק הסתיים ב–1–1 ולאחר דו-קרב פנדלים ניצחה בית"ר 4–2 ועלתה. בית"ר אף זכתה בדאבל בעונה זו.
כ-9 שנים לאחר מכן נפגשו הקבוצות בעונת 2016/2017 בשמינית הגמר אז ניצחה בית"ר 2–1 בטדי. בעונה זו העפילה בית"ר עד לחצי הגמר שם הודחה על ידי מכבי תל אביב.
אלימות אוהדים
המשחקים בין הקבוצות נחשבים לטעונים ואלימים במיוחד, ולעיתים המשחק זוכה לכינוי "המשחק הטעון ביותר בכדורגל הישראלי". אלו הם אירועי האלימות הבולטים ביותר בין מחנות האוהדים:
משחקים ללא קהל חוץ
החל מהמפגשים בפלייאוף בעונת 2015/2016 ועד סוף עונת 2017/2018, בהחלטה משותפת של שתי הקבוצות ובתיאום עם מנהלת הליגה לכדורגל הוחלט כי המשחקים בין הקבוצות ישוחקו ביניהם ללא קהל חוץ לקבוצה האורחת. וזאת בגלל האלימות הרבה והנזק שאוהדי הקבוצות היריבות היו משאירים באצטדיון מה שגרם להוצאות פיצויים, אבטחה ושיטור גבוהות של הקבוצות, וכמו כן לעיתים לעימותים פיזיים וסיכון של אוהדי הקבוצות, בעיקר באצטדיון בסכנין, שם הגישה לאצטדיון היא דרך העיר סכנין. מפגש זה הוא היחידי בהיסטוריה של הכדורגל הישראלי שתואם מראש כך שיתקיים ללא קהל חוץ בין שני מועדונים יריבים בגלל המתיחות והעוינות בין הקהלים שלהם.
בתחילת עונת 2018/2019, לאחר רכישתה של בית"ר ירושלים על ידי משה חוגג, הושג הסכם בינו לבין הקהל להפסיק את האלימות והגזענות במגרשים, ובעקבות כך נחתם ב-23 בספטמבר 2018 הסכם חדש בין המועדון לבין בני סכנין שהחזיר מאז את קהלי החוץ למשחקים בין הקבוצות, במעמד בכירי המועדונים ונשיא המדינה ראובן ריבלין.
באר לחי ראי
בְּאֵר לַחַי רֹאִי הוא אתר מקראי ובו באר מים בנגב, אשר עליו מסופר בספר בראשית.
אזכוריה במקרא
על פי המסופר בספר בראשית בפרשת לך לך, שמה של הבאר נקבע כאשר הגר, שפחתה של שרה, ברחה והסתתרה במדבר. לאחר שהרתה הגר לאברהם, היא החלה לזלזל בשרה ולהעליב אותה. שרה התרעמה על כך מאוד ועינתה את הגר וזו בתגובה ברחה מפניה אל המדבר. בהגיעה אל הבאר, נגלה אליה מלאך אלוהים והנחה אותה לחזור אל המאהל וללדת בו את בנה ישמעאל.
על פי החוקרים, יהודה קיל ויהודה אליצור, ככל הנראה במחצית השנייה של חיי אברהם התחלק מחנה אוהלו לשניים, אחד שכן בבאר שבע ולעיתים בחברון, והשני שכן בבאר לחי רואי, בנגב המערבי בדרך שור-מצרים. ראשיתו של המחנה בסמוך לבאר לחי רואי כנראה בתקופה בה שהה אברהם בין קדש ברנע ובין שור. כאשר חזר אברהם מחבל גרר לאזור חברון ובאר שבע, נשאר המחנה בבאר לחי רואי על תלו.
לאחר פטירת אברהם ישב יצחק במקום שנים רבות.
זיהוי
ארכאולוגים וחוקרי המקרא וארץ ישראל במאה ה-20 הציעו כי באר לחי ראי היה יישוב בנגב המרכזי, אשר צמח בהדרגה בשמשו אתר חניה לנודדים במדבר. יישוב זה ניצב על אם הדרך, כדברי המלאך,. על פי השערות ספרות המחקר, דרך שור הייתה דרך מרכזית בנגב, אשר חצתה אותו במרכזו מצפון הנגב אל נווה מדבר בקדש ברנע. בחפירות וסקר ארכאולוגי אשר בוצעו בנגב המרכזי נמצאו פריטים רבים מהתקופה הישראלית, תקופת הברזל והתקופה ההלניסטית בארץ ישראל.
יש המזהים את המקום עם עין עבדת (בשמה הערבי: עין מרייפיג) ויש המזהים אותו עם באר משאבים. מפרש המקרא אברהם אבן עזרא, בפירושו לספר בראשית, מזהה את באר לחי רואי עם ביר זמזם במכה.
מושל קנזס
מושל קנזס (באנגלית: Governor of Kansas) הוא המושל וראש הרשות המבצעת של מדינת קנזס שבארצות הברית, והמפקד העליון של כוחותיה הצבאיים.
תפקידי המושל וסמכויותיו
המושל אחראי על אכיפת חוקי המדינה ובידיו הסמכויות לאשר את הצעות החוק שמתקבלות בבית המחוקקים של המדינה או להטיל עליהן וטו, לכנס את בית המחוקקים ולהעניק חנינות.
אחת לשנה נושא המושל את נאום "מצב המדינה" בפני בית המחוקקים של קנזס. המושל מגיש את הצעת תקציב המדינה, ואחראי לשמירת החוק והסדר.
בחירת המושל
משך כהונת המושל היא ארבע שנים והיא מתחילה ביום שני השני של חודש ינואר שלאחר הבחירות. עד 1974 נמשכה כהונת המושל שנתיים, ואז הוארכה לארבע שנים במסגרת תיקון לחוקת קנזס. סגן המושל נבחר באותה עת כמו המושל. כאשר מתפנה משרת המושל מכל סיבה שהיא, מושבע סגן המושל כמושל לשארית תקופת הכהונה המתוכננת של המושל.
לא קיימת הגבלת כהונה על מושל קנזס והוא יכול לכהן במספר בלתי מוגבל של תקופות כהונה, אך מושל שכיהן שתי תקופות כהונה רצופות, יוכל להתמודד שוב לתפקיד רק בחלוף תקופת צינון של תקופת כהונה אחת. הבחירות למשרת המושל נערכות במועד של בחירות אמצע הכהונה. סגן המושל כפוף לאותן מגבלות החלות על המושל והשניים מתמודדים באותו פתק הצבעה. החל מכינון חוקת קנזס הראשונה ב-1859 ועד 2018 לא חלה כל מגבלת גיל או תושבות על המועמדים למשרת המושל. ב-2017 הציגו מספר נערים את מועמדותם לתפקיד. ב-2018 עבר חוק שיצר מגבלת גיל על פיה המושל וסגנו חייבים להיות בני 25 בעת היבחרם, כלל שייכנס לתוקף בבחירות של 2022.
במקרה בו נבצר מהמושל למלא את תפקידו, מקבל על עצמו סגן המושל למלא את תפקידי המושל. במקרה בו תפקידי המושל וסגנו מתפנים שניהם, ממשיך סדר הירושה לנשיא הסנאט המדינתי וליושב ראש בית הנבחרים.
היסטוריה
ב כיהנו החל מהתאגדותה ב-1854 ועד כינונה של קנזס כמדינה שישה מושלים שמונו לתפקידם על ידי נשיא ארצות הברית וסמכויותיהם היו דומות. משרת מושל קנזס נוצרה ב-1861 עם קבלתה של קנזס כמדינה ה-34 של ארצות הברית.
מאז קבלתה של קנזס כמדינה בארצות הברית ועד היום כיהנו כמושלי המדינה 45 גברים ו-3 נשים. המושלים שמשך כהונתם הייתה הארוכה ביותר היו רוברט דוקינג, ג'ון קרלין וביל גרייבס, שכל אחד מהם כיהן שמונה שנים בתפקיד (דוקינג כיהן ארבע תקופות כהונה של שנתיים וקרלין וגרייבס כיהנו שתי תקופות כהונה של ארבע שנים כל אחד). תקופת הכהונה הקצרה ביותר היא זו של ג'ון מקואיש, שכיהן 11 ימים בלבד בעקבות התפטרותו של פרד הול.
אליזבת מקגאוורן
אליזבת מקגאוורן (באנגלית: Elizabeth McGovern; נולדה ב-18 ביולי 1961) היא שחקנית אמריקאית, שהייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ופרס גלובוס הזהב בשנת 1981 על תפקידה בסרטו של מילוש פורמן "רגטיים".
ביוגרפיה
נולדה באוונסטון, אילינוי, בתם של קת'רין וולקוט, מורה בבית ספר תיכון ושל פרופסור ויליאם מונטגומרי מקגאוורן. אחותה היא הסופרת קאמי מקגאוורן. משפחתה עברה להתגורר בלוס אנג'לס לאחר קבלתו של אביה לעבודה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. החלה לשחק ב"תיכון צפון הוליווד" בו למדה, שם בעת הופעה במחזה "צבע השיניים שלנו" צדה את עינייה של הסוכנת ג'ואן סקוט שהתרשמה ממשחקה והמליצה לה ללמוד משחק באופן מקצועי. מקגאוורן שעתה לעצתה ולמדה משחק בבית הספר ג'וליארד ובתיאטרון הקונסרבטוריון שבסן פרנסיסקו, את לימודיה במוסדות אלה סיימה בהצלחה ב-1982.
בזמן לימודיה בג'וליארד, קיבלה הצעה לשחק בסרטו של רוברט רדפורד "אנשים פשוטים", בו גילמה בתפקיד הבכורה שלה את ג'נין פראט, חברתו של הנער הבעייתי קונראד ג'ארט (טימותי האטון). בשנה שלאחר מכן הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ולפרס גלובוס הזהב לפריצת השנה על הופעתה בתור הדוגמנית האמריקאית אוולין נסביט, בסרטו של מילוש פורמן "רגטיים". גילמה את דמותה של דבורה גלי הנאנסת בידי המאפיונר היהודי דייוויד "נודלס" אהרונסון (רוברט דה נירו) בדרמת הפשע התקופתית של סרג'יו ליאונה "היו זמנים באמריקה". בשנות ה-90 שיחקה לסבית בשם מויירה בדרמה הבדיונית ספרותית "מעשיית עוזרת הבית" ובתור סוזן סטרינגהאם, חברתה למסע של מילי ט'ייל בדרמה הספרותית מאת הנרי ג'יימס "כנפי היונה". בשנת 2001 שיחקה בקומדיה הצבאית "חייל מצטיין" כאשתו של קולונל ברמן (אד האריס). ב-2010 הופיעה בשוברי הקופות "התנגשות הטיטאנים" בתור מרמרה, אמו המאמצת של פרסאוס (סאם וורת'ינגטון) וב"קיק אס" בתור גברת ליזווסקי.
מקגאוורן הייתה מאורסת לשחקן הקולנוע שון פן. ב-1992 התחתנה עם המפיק האנגלי סיימון קרטיס. לזוג נולדו שתי בנות.
מסוק הממונע בכוח האדם
מסוק הממונע בכוח האדם הוא סוג של כלי טיס המונע בכוח שרירי האדם על ידי לפחות אדם אחד. היכולות של המסוק מוגבלות לשימוש בכח שמופעל על ידי שריריו של האדם שמטיס את המסוק, לרוב על ידי דיווש.
פרס סיקורסקי
משנת 1980 ואילך המלכ"ר האמריקני "האגודה האמריקנית למסוקים" (AHS) עורך תחרות בינלאומית לפיתוח מסוק הממונע בכוח האדם. במסגרת התחרות, אשר פתוחה להשתתפות של יחידים וצוותים מכל רחבי העולם, מובטח פרס בסך 250,000 דולרים למשתתף שיצליח לגרום למסוק המונע בכוח שרירי האדם לרחף לגובה של 3 מטרים במהלך טיסה שתימשך לפחות דקה. עד לחודש יוני 2013 לא הצליח אף אחד מכלי הטיס הניסיוניים שהשתתפו בתחרות לאורך השנים לעמוד בדרישות אלו. ב-13 ביוני 2013 הצליחה קבוצת אירוולו (AeroVelo) מקנדה לעמוד בדרישות פרס סיקורסקי והוא הוענק לה בטקס שנערך ב-11 ביולי 2013.
ספוליה אופימה
סְפּוֹלְיָה אוֹפִּימָה (בלטינית: Spolia Opima, מילולית: השלל הנהדר) הוא השם שהעניקו הרומאים לשריון, לכלי הנשק ולחפצים נוספים שהסיר שר-צבא רומי מעל גופת מצביא האויב לאחר שהכריעו והרגו במו ידיו בקרב פנים אל פנים. מבין הסוגים השונים של שלל מלחמה שהכירו הרומאים, כמו נסי הצבא או אילי הניגוח של אניותיו, נחשב הספוליה אופימה לשלל הנעלה ביותר והנחיל למצביא רומאי כבוד שאין למעלה ממנו. בכל תולדותיה של רומא זכו בו שלושה בלבד: הגיבור המיתולוגי רוֹמוּלוּס, אַוּלוּס קורנליוס קוֹסוּס ומרקוס קלאודיוס מַרְקֶלוּס.
קורה אקסנס
קורה אקסנס (בנורווגית: Kaare Aksnes; נולד ב-25 במרץ 1938) הוא פיזיקאי נורווגי-אמריקאי. אחיו הוא הכימאי גונאר אקסנס.
קריירה
קורה אקסנס סיים את לימודי בית הספר בשנת 1956 וקיבל תואר אקדמי לאחר לימודים באוניברסיטת ברגן ואוניברסיטת אוסלו בשנת 1963. בשנים 1964–1965 הוא עבד במצפה כוכבים. לאחר מכך הוא עבר לארצות הברית וסיים דוקטורט באוניברסיטת ייל בשנת 1969. עבודת הדוקטורט שלו עסקה בהתוויית שיטה לחישוב מסלול חללית ותוצאותיה מנוצלות ב-NASA. על עבודה זו הוא זכה במדליית מ-NASA. כמו כן, בסוף שנות ה-70 של המאה ה-20, אסטרואיד נקרא על שמו.
אקסנס עבד מספר שנים במכון לאסטרופיזיקה בקיימברידג' בשנת 1978 חזר לנורווגיה. בשנים 1978–1988 הוא עבד עבור מערכת הביטחון הנורווגית. בשנת 1988 הוא התמנה לפרופסור באוניברסיטת אוסלו.
בשנת 1991 הוא נבחר לאקדמיה למדעים הנורווגית. בשנת 1990 הוא התמנה ליושב ראש של וועדת השמות של האיגוד האסטרונומי הבינלאומי וכיהן בתפקיד זה עד לשנת 2006.
בשנת 2006 הוענקה לו מדליית המלך על פעילות מדעית רבת שנים.
משה גולדבלט
משה גולדבלט (יידיש: משה גאָלדבלאַט; 16 בדצמבר 1896 הרצה בסרביה - 1974 חיפה) היה שחקן ובמאי תיאטראות יהודי-יידי-רוסי-צועני.
ביוגרפיה
החל מ-1929 הוא עמד בראש קבוצת שחקנים צועניים. בסיועו של קומיסר החינוך אנטולי לונצ'רסקי גולדבלט על בסיס קבוצת שחקנים זו ייסד בינואר 1931 תיאטרון צועני "אינדו-רומן". הוא ניהל את התיאטרון עד 1936, ב-1935 הוא ביים יחד עם ייבגני שניידר את הסרט הצועני "הטאבור האחרון". לאחר עזיבתו של גולדבלט בראש אינדו-רומן עמד מיכאיל ינשין והצגותיו של התיאטרון עברו לשפה הרוסית.
ב-1972 הוא עלה לישראל והתגורר בחיפה. נפטר ב-1974.
בארנסלי
בארנסלי (באנגלית: Barnsley) היא עיר בדרום יורקשייר, אנגליה. העיר ממוקמת בין לידס לשפילד בתוך עמק דירני. העיר מוקפת בכמה עיירות קטנות וכפרים, אשר יחד מהווים את בורו, המטרופולין של בארנסלי, מתוכם בארנסלי היא המרכז הגדול מכולן. נכון לשנת 2011, אוכלוסיית בארנסלי הייתה 91,297.
היסטוריה
ההתייחסות הראשונה לבארנסלי מתרחשת בשנת 1086 בספר יום הדין, ובו היא מכונה ברנסלאי ואוכלוסייתה בערך 200. מקור השם בארנסלי נתון לוויכוח, אך מועצת בארנסלי טוענת שמקורו טמון בהלחמה בין המילה הסקסונית "Berne" שמשמעותה אסם, והמילה "lay" שמשמעותה שדה.
החל מהמאה ה-17 התפתחה בארנסלי לנקודת עצירה במסלול שבין לידס, ויקפילד, שפילד ולונדון. התנועה שנוצרה כתוצאה ממיקומה בציר מרכזי במדינה פיתחה את הכלכלה של העיר, כאשר אכסניות ושירותים נלווים שגשגו. במהלך המאה ה-18 וה-19 הפכה בארנסלי למרכז לאריגת פשתן ועיירת ייצור חשובה. תחנת הנוסעים הראשונה ששירת את בארנסלי נפתחה על ידי הרכבת צפון מידלנד בשנת 1840.
לבארנסלי מסורת ארוכה של עשיית זכוכית, אולם בארנסלי מפורסמת בעיקר בזכות הכריית פחם שבעיר.
ספורט
בארנסלי, הוא מועדון הכדורגל של העיר, כיום משחק המועדון בפוטבול ליג הראשונה, הליגה השלישית בחשיבותה באנגליה. המגרש הביתי של המועדון הוא אצטדיון אוקוול. בסוף שנות ה-90 היה המועדון עונה אחת בפרמייר ליג, הליגה הבכירה באנגליה, אך ירדו חזרה ליגה לאחר עונה אחת בלבד, בהמשך, ירדו גם לליגה השלישית, שבו לשנייה וחזרו שוב לשלישית.
לעיר גם קבוצת כדורגל נשים המשחקת בליגת העל האזורית של צפון מזרח המדינה.
תהילים ס"ד
תהילים ס"ד הוא המזמור השישים וארבע בספר תהילים (לפי המספור בוולגטה ובתרגום השבעים, המזמור ממוספר כמזמור ה-63). המזמור הוא תחינה של מי שמוקף באויבים גלויים ונסתרים המשתמשים בכל אמצעי שבידם כדי להזיק לו.
תוכנו של המזמור
פגיעתו של האל תיעשה מידה כנגד מידה כמו שהם "דָּרְכוּ חִצָּם... פִּתְאֹם יֹרֻהוּ"(ד) יחזיר להם האל "וַיֹּרֵם אֱלֹהִים... חֵץ פִּתְאוֹם"(ח). כך גם מילותיהם הרעות של האויבים חוזרות עליהם "וַיַּכְשִׁילוּהוּ עָלֵימוֹ לְשׁוֹנָם"(ט)
ארז אלקבץ
ארז אלקבץ (נולד בשנת 1980) הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה, המשמש מפקד בית הספר להגנת הגבולות. קודם לכן שימש מפקד המרכז לאימונים טקטיים במל"י, מפקד חטיבת כרמלי, קצין אג"ם של אוגדת הבשן, סגן מפקד חטיבת גולני ומפקד גדוד 13.
ביוגרפיה
אלקבץ נולד בחיפה וגדל במעלות. התגייס לצה"ל בשנת 1998. לאחר שנשר מגיבוש צנחנים, שובץ בגדוד 13 בחטיבת גולני. עבר הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס שב לגדוד 13 ומונה למפקד מחלקה, ולקח חלק בלחימה כנגד הטרור הפלסטיני באינתיפאדה השנייה. בהמשך מונה למפקד פלוגה בגדוד 13. לאחר מכן מונה למפקד פלחה"ן גולני בין השנים 2006–2007, והוביל אותה בין היתר במבצע גשמי קיץ ובמלחמת לבנון השנייה. בהמשך מונה לסגן מפקד גדוד 51. לאחר מכן שירת כקצין אג"ם של חטיבת גולני בין השנים 2012–2013.
בשנת 2013 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד 13, והוביל אותו בין היתר במהלך מבצע צוק איתן, בתפקיד זה שירת עד שנת 2015. בהמשך מונה לסגן מפקד חטיבת גולני בין השנים 2015–2016. לאחר מכן מונה לקצין אג"ם של אוגדת הבשן בין השנים 2016–2018. ב-15 בספטמבר 2018 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת כרמלי, במקביל שימש כמפקד המרכז לאימוני מפקדות חטיבה (מאמ"ח) בזרוע היבשה. בתפקידו כמפקד המאמ"ח שירת עד יוני 2020 ובתפקידו כמפקד חטיבת כרמלי שירת עד 21 בספטמבר 2020. ב-25 ביוני 2020 מונה למפקד המרכז לאימונים טקטיים במל"י, תפקיד אותו מילא עד יוני 2022. ב-4 ביולי 2022 מונה למפקד בית הספר להגנת הגבולות.
חיים אישיים
אלקבץ מתגורר בכוכב יאיר, נשוי לעדי ואב לשתי בנות. דודו הוא סא"ל.
רכס באטסון
רכס באטסון (באנגלית: Butson Ridge) הוא רכס הרים סלעי, ובו מספר פסגות המכוסות קרח, בחוף המערבי של ארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
שיא גובהו של הרכס בגובה של 1,305 מטרים מעל פני הים.
הרכס מהווה את הדופן הצפונית של קרחון נורת'איסט.
גילוי הרכס
הרכס מופה לראשונה בשנת 1936 על ידי המשלחת הבריטית אל ארץ גרהאם, תחת הנהגתו של ג'ון ריימיל.
הרכס מופה בשנית על ידי סקר שטחי החסות של איי פוקלנד בין השנים 1948–1946.
מקור השם
הרכס נקרא על שמו של דוקטור ארתור ריצ'רד ססיל באטסון (Dr Arthur Richard Cecil Butson), רופא משלחת סקר החסות של איי פוקלנד, אשר ביולי 1947 הציל אחד מחברי משלחת רון לחקר אנטארקטיקה אשר נפל לבקע קרחוני.
לקריאה נוספת
• Damien Gildea, Antarctic Peninsula - Mountaineering in Antarctica: Travel Guide
אלכסנדר מקנזי (מגלה ארצות)
סר אלכסנדר מקנזי (באנגלית: Alexander Mackenzie; 1764–12 במרץ 1820) היה סוחר פרוות ומגלה ארצות סקוטי, שעקב אחר תנועת נהר מקנזי המשתרע על 1,100 קילומטרים ברחבי קנדה המודרנית והיה האדם הראשון להשלים מסע מחופי האוקיינוס האטלנטי לחופי האוקיינוס השקט בצפון אמריקה שמדרום למקסיקו.
מקנזי היגר לאמריקה הצפונית, והחל לעבוד בחברת סחר במונטריאול ב-1779, שהתמזגה עם חברת צפון מערב, יריבתה של חברת מפרץ הדסון. ביחד עם בן דודו הקים מקנזי עמדת מסחר בפרובינציית אלברטה המודרנית. זו הייתה נקודת המוצא של משלחתו משנת 1789, שהגיעה בסופו של דבר לחופי אוקיינוס הקרח הצפוני. בשנת 1793 חצה מקנזי את הרי הרוקי לחופי האוקיינוס השקט בפרובינציית קולומביה הבריטית המודרנית. ניתן לו תואר אבירות בשנת 1802 והוא שב להתגורר בסקוטלנד לאחר 1812.
ביוגרפיה
אמו של מקנזי נפטרה כשהיה ילד צעיר. מול משבר כלכלי בממלכת בריטניה הגדולה, אביו העביר את המשפחה לעיר ניו יורק בשנת 1774. לנוכח מלחמת העצמאות של ארצות הברית עברה המשפחה צפונה למונטריאול, איפה שהתחנך מקנזי. בשנה שלאחר מכן, הוא הפך לפקיד במשרד קטן לסחר בפרווה. במהלך השנים הבאות, מקנזי גילה כישרון למסחר בפרווה, בעיקר פרוות בונה קנדי. הוא הפך לשותף בשנת 1785 והשתלט על עמדת המסחר בלה א-לא קרוס (Île-à-la-Crosse). בשנת 1787 התמזגה חברתו עם חברת צפון מערב. מקנזי הפך לשותף בקונצרן הגדול ועד מהרה יצא לשורת מסעות לפתיחת נתיבי מסחר חדשים עם האומות הראשונות.