cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ברווז כרבולי
ברווז כרבולי (שם מדעי: Sarkidiornis) הוא סוג של ברווז ממשפחת הברווזיים החי באזורים הטרופיים של אפריקה שמדרום לסהרה, מדגסקר, הודו, דרום-מזרח אסיה ואמריקה הדרומית בביצות, נהרות ואגמים.
ברווזים אלה מזוהים בעיקר בזכות צווארם הגדול המנומר בשחור ועקב הבליטה הגדולה שעל מקורם.
בעבר היה בסוג מין יחיד - ברווז הבליטה אך תת-המין ברווז בליטה אמריקאי הופרד למין עצמאי.
Little Big Planet
Little Big Planet (מילולית: כוכב קטן גדול) הוא משחק פלטפורמה אשר נוצר על ידי סוני ו-Media Molecule. בהתחלה, המשחק פותח בלעדית לפלייסטיישן 3 אך בהמשך הוא פותח גם בגרסאות PSP ו-PS VITA, אחד המאפיינים העיקרים של המשחק הוא תוכנת יצירת השלבים, בתוכנה זו, ניתן ליצור שלבים נוספים של המשחק ואז לעלות את השלבים לאינטרנט, המשחק יצא ב-2008 וזכה להצלחה רבה ופותחו לו משחק המשך בשם Little Big Planet 2, משחק מרוצים שמבוסס על המשחק (little big planet karting) ומשחק המשך שני (little big planet 3).
דמויות הנשלטות במשחק
במשחק השחקן שולט על יצורים בכיכר הטיים סקוואר (בתרגום חופשי: שעה מרובעת) הנקראים סאק בוי (בתרגום לעברית: אנשי השק) וניתן לשנות את תלבושותיהם.
תוכנת יצירת השלבים
בתוכנת יצירת השלבים ניתן ליצור שלבים נוספים למשחק.
אינטר רא"ו
חברת המניות המשותפת אינטר רא"ו, Inter RAO (ברוסית: Публичное акционерное общество «ИНТЕР РАО ЕЭС»), הנסחרת כחברת החזקות אנרגיה מגוונת, שבסיסה במוסקבה, רוסיה, היא אחת מחברות החשמל הגדולות במדינה. עסקיה כוללים ייצור חשמל וחום, אספקת חשמל, סחר בינלאומי באנרגיה, הנדסה, תכנון ופיתוח תשתיות חשמל. בנוסף לרוסיה היא שולטת במספר חברות אנרגיה מחוץ לרוסיה, כולל תחנות כוח תרמיות ותחנות הידרו, היא מפעילה רשת אנרגיה וסוחרת בה עם מדינות זרות. בנוסף, היא מחזיקה במונופול על ייצוא ויבוא של חשמל רוסי ובעוד ישנן מספר חברות שונות לייצור חשמל, היא היבואנית והיצואנית הבלעדית של אנרגיה רוסית.
אינטר רא"ו היא אחת מחברות האנרגיה הציבוריות הרוסיות הגדולות ביותר על פי שווי שוק אשר עלה על 10.5 מיליארד דולר בסוף 2011. בשנת 2011 דיווחה החברה על הכנסות של 18.24 מיליארד דולר (לעומת 15.28 מיליארד דולר בשנת 2010) ורווח נקי של 1.41 מיליארד דולר (לעומת 614 מיליון בשנת 2010). בסוף 2011 היו לקבוצת אינטר רא"ו יותר מ-47,000 עובדים.
היסטוריה
החברה הוקמה בשנת 1997 כחברה בת של חברת הכוח המאוחדת הרוסית RAO UES ומתחילה התמקדה בסחר בינלאומי באנרגיה והייתה לזרוע הייצוא של חברת החשמל הממשלתית.
בשנת 2002 החלה אינטר רא"ו לייצא חשמל מרוסיה ולייצר חשמל משלה באמצעות יחידת ייצור שכורה בתחנת הכוח התרמית אייריקה. בשנת 2003 רכשה רוסאנרגאטום 40% ממניות חברת אינטר רא"ו והחברה הפכה ליצואנית היחידה של חשמל רוסי.
בשנת 2005 ביצעה מספר רכישות:
באותה שנה הקימה אינטר רא"ו שיתוף פעולה עם תחנת הכוח ההידרואלקטרית Sangtuda 1 בטג'יקיסטן. בשנת 2006 רכשה 100% מהחזקות רשת החשמל של ארמניה.
בשנים הבאות, ממשלת רוסיה העבירה את מניות חברות האנרגיה שברשותה לידיים פרטיות, כך כל חברות החשמל בבעלות המדינה באמצעות הסוכנות הפדרלית לניהול רכוש המדינה, כדוגמת RusHydro, FGC UES ו-Rosneftegaz הועברו לידי קבוצת אינטר רא"ו. המהלך כלל העברת 41% החזקות באירקוטשאנרגו, 65.8% מ-OGK-1, 3.24% מ-OGK-4, 26.43% מ-OGK-5, 24.9% ממניות TGC-6, 34.21% ממניות TGC-7, 30.54% ממניות TGC - 11, 20.24% ממניות קוזבאסאנרגו, 21.27% ממניות בשקיראנרגו, 14.48% מתחנת הכוח ההידרואלקטרית סנטודה 1 (בטג'יקיסטן), ואת כל החזקותיה מתחנת הכוח התרמית רזדן (בארמניה).
בשנת 2009 אינטר רא"ו החלה להיסחר בבורסה המוסקבאית במדד ה-MSCI EM. בסוף 2009 דורגה החברה במקום החמישי בדירוג שקיפות המידע של Standard & Poor בקרב חברות האנרגיה הרוסיות. במקביל המשיכה אינטר רא"ו לפתח כיווני עסקים אחרים, בעיקר של ציוד הנדסי לייצור חשמל. בשנת 2010 הקימה החברה מיזמים משותפים עם ג'נרל אלקטריק וחברת WorleyParsons.
ביוני 2018 נעצרה חברת ההנהלה קרינה צורקאן על ידי שירות הביטחון הפדרלי, בטענות לריגול מטעם רומניה.
בעלי מניות
בעלי המניות העיקריים של החברה הם גופים בבעלות המדינה. החל מאוגוסט 2018, בעלי המניות היו:
ייצור חשמל
קיבולת מותקנת משולבת של תחנות הכוח המופעלות על ידי קבוצת Inter RAO היא כ-28 ג'יגה-וואט. החברה שולטת בנכסי תחנות הכוח הבאים. נכסי ייצור חשמל נכסי ייצור חשמל במדינות אחרות
מסחר
ייצוא וייבוא חשמל כמו גם מסחר באנרגיה הוא הפעילות העיקרית של החברה. כך, ב-2011 החברה ייצאה 22.7 מיליארד קילוואט של חשמל וייבאה לרוסיה 3.4 מיליארד קילוואט.
שוקי הייצוא העיקריים של INTER RAO הם פינלנד, ליטא ובלארוס.
אספקת חשמל
קבוצת Inter RAO מפעילה שבע חברות אספקת חשמל רוסיות. חברת אספקת החשמל המאוחדת (UPSC) מנהלת את מרבית נכסי המכירה של הקבוצה למעט ר.נ. אנרגו. חברות הרשת של INTER RAO בדרום קווקז פועלות גם הן כספקיות חשמל.
קבוצת INTER RAO שולטת בחברת חלוקת חשמל של גאורגיה תלאסי עם כ-500 אלף לקוחות.
הנדסה
Inter RAO מפתחת את עסקיה ההנדסיים כמרכיב מרכזי במודל העסקי המשולב שלה. החברה מתכננת להתמקד בתכנון תשתיות אנרגיה, תיאום הקמתם, מסירה והתקנת ציוד; שירותי התקנה, תצורה ותחזוקה; וייצור ציוד לדודים וטורבינות. החברה טוענת כי יוזמות אלה של עסקי ההנדסה שלה יעזרו לה להבטיח שליטה על לפחות 20% משוק ההנדסה, הבנייה והציוד של תחנות כוח תרמיות.
רשימת עסקים הנדסיים ראשיים בקבוצת Inter RAO:
קטיה לוהר
קטיה לוהר (בגרמנית: Katja Loher; נולדה בציריך ב-1979) היא אמנית חזותית שווייצרית הידועה בפסלי הווידאו ובמיצבים שלה. לעיתים קרובות היא משלבת אלמנטים של כוריאוגרפיה אורגנית פלנטרית נעה עם פרספקטיבות פנורמיות אוויריות. מבקרי אמנות מחשיבים את יצירותיה כ"מעוררות", "ממדים חלופיים שבהם מתכנסים עבר, הווה ועתיד".
עבודותיה הוצגו במוזיאונים לאמנות במדינות רבות ביניהן איטליה, רוסיה , סין , וארצות הברית. האמנות שלה מיוצגת גם באוספים של מוסדות כמו Swissgrid AG, מוזיאון אולם הקונצרטים של פרת , ומוזיאון ניו-בריטניה לאמנות אמריקאית.
השכלה
לוהר למדה באקול סופרייר דה בוז-אר בז'נבה בשנים 2000–2001, וב-Hochschule für Gestaltung und Kunst בבזל בין השנים 2004-2001 , לתואר ראשון באמנות ולדיפלומה באמנות, בהתאמה.
קריירה
שנה לאחר סיום לימודיה השתתפה כמציגה קולקטיבית בביאנלה הראשונה לאמנות עכשווית במוסקבה (2005). כעבור חמש שנים הציגה את יצירותיה בגלריות ברומא, ציריך , נאפולי , תל אביב וסאו פאולו. בשנת 2013 לוהר השיקה לראשונה תערוכת בניו יורק בגלריית C24, שם הציגה תערוכות יחיד נוספות בשנים 2014 , 2016 ו-2018. תערוכות יחיד עוקבות של אמנותה  של לוהר נערכו בין השנים 2013–2020 בגלריה אניה טיש (יוסטון, טקסס)  , כמו גם בגלריית אנדרס תלמן (ציריך, שווייץ) בין השנים 2013-2018.
יצירותיה של לוהר הוצגו בין השאר במוזיאונים הבאים:
Kunsthalle Palazzo (בזל, 2007),  מוזיאון MAXXI  (רומא 2010) , (Haus für Kunst Uri (2013 , מוזיאון Figge לאמנות (איווה, ארצות הברית, 2014) , מוזיאון טלפייר (סוואנה, GA, ארצות הברית, 2015) , מוזיאון הרמיטאז'  (סנט פטרסבורג, רוסיה 2005) , מוזיאון האמנות של ימינו (בייג'ינג, סין 2016) , מוזיאון ברוס (גריניץ', ארצות הברית, 2017) , מוזיאון לונג (שנחאי, סין 2014) , מוזיאון סן חוזה לאמנות (סן חוזה, קליפורניה, ארצות הברית, 2014) , ומוזיאון ניו בריטניה לאמנות אמריקאית (ניו בריטניה, CT, ארצות הברית, 2015).
לוהר זכתה בין השאר בפרס ״CreaTVty למדיה חדשה״ אותו קיבלה בשנת 2004 ממרכז ההפקה בטלוויזיה ציריך, בשנת 2008 קיבלה מעון-אמן למשך חצי שנה בברלין מטעם מחלקת התרבות בעיר הולדתה שפהאוזן , ובשנת 2010 קיבלה את Award Art Credit מהעיר בזל.
מקורות מידע לאמנות ועיתונים   סקרו את עבודותיה של לוהר, ואף נכתב עליהן בסדרת ספרים מרובת כרכים שפרסמה גלריית אנדרס תלמן.
יצירותיה
במיצביה משתמשת לוהר לעיתים קרובות במגוון חפצים צפים בצורת בועות זכוכית, כמסכים עליהם מוקרנים רצפים אורקוליים עוקבים. רצפים אלו מציגים כוריאוגרפיות שונות שצולמו מלמעלה, קישוטים נעים וטקסטים פואטים המעלים שאלות קיומיות.
בין מיצביה בשנים האחרונות נמנים: "Vuela Vuela" ,"Videoplanet-Orchestra" ,"Bang Bang" ,"Bubbles", ו-"What happens to the swallows who are late for spring".
עבודתה בשם "?Where Does The Rainbow End" מוצגת באופן קבע במטה הראשי של חברת החשמל של שווייץ בעיר אראו. זהו וידאו בן שבעה חלקים בו נראות דמויות נמלים נעות בין יסודות הטבע (מים, אדמה, אוויר ואש) ולאחר מכן אל תוך ״חלומות״, ובכך מעלות בצופה הרהורים פילוסופיים כנגד סביבת עבודה מורכבת מבחינה טכנית.
ב-2021, לוהר הציגה לראשונה את "פלנקטון מניפסטו" בעיר העתיקה של ציריך. זהו מיצב וידאו ופיסול העשוי צורות זורמות ומאירות, רמז לפלנקטון הים וחשיבותו האקולוגית. המיצג מלווה מוזיקה, ריקודים, תלבושות ושירה.
Either/Or
בשנת 2020 מגזין הרולינג סטון דירג את האלבום במקום ה-216 ברשימת 500 האלבומים הטובים ביותר בכל הזמנים.
רשימת שירים
כל השירים באלבום נכתבו על ידי אליוט סמית'.<BR> 1. Speed Trials" - 3:01" <BR> 2. Alameda" - 3:43"<BR> 3. Ballad Of Big Nothing" - 2:48"<BR> 4. Between The Bars" - 2:21"<BR> 5. Pictures Of Me" - 3:46"<BR> 6. No Name No. 5" - 3:43"<BR> 7. Rose Parade" - 3:28"<BR> 8. Punch And Judy" - 2:25"<BR> 9. Angeles" - 2:56"<BR> 10. Cupid's Trick" - 3:04"<BR> 11. 3:18 - ""2:45 AM <BR> 12. Say Yes" - 2:19"
אוטו אולסן
אוטו מרטין אולסן (בנורווגית: Otto Martin Olsen; 13 בדצמבר 1884 – 12 ביולי 1953) היה קלע נורווגי שהתחרה בראשית המאה ה-20 בקליעה. הוא זכה ב-8 מדליות אולימפיות, בהן ארבע מדליות זהב. הוא היה לקלע השלישי שזכה בשתי מדליות זהב אולימפיות אישיות, והוא אחד מחמישה אתלטים שהגיעו להישג זה באולימפיאדה אחת.
ביוגרפיה
אולסן נולד באוסטרה אקר, נורווגיה, ב-1884, ומת שם ב-1953 (ב-1948 אוחדה אוסטרה אקר לתוך אוסלו).
בגיל 35, הוא השתתף באולימפיאדת אנטוורפן (1920) ב-9 תחרויות, וזכה שם בחמש מדליות: מדליית זהב בתחרויות הקבוצתיות ברובה חופשי וב-100 מ' מטרות נעות, ירייה יחידה, ובתחרויות האישיות ב-100 מ' מטרות נעות, ירייה יחידה ו-300 מ' רובה צבאי, שכיבה. כמו כן, הוא זכה במדליית כסף בתחרויות הקבוצתיות ברובה חופשי וברובה צבאי 300+600 מ'. באולימפיאדת פריז (1924) הוא השתתף ב-5 תחרויות, וזכה ב-3 מדליות: מדליית זהב בתחרות הקבוצתית ב-100 מ' מטרות נעות, ירייה יחידה, מדליית כסף בתחרות הקבוצתית ב-100 מ' מטרות נעות, ירייה כפולה, ומדליית ארד בתחרות האישית ב-100 מ' מטרות נעות, ירייה יחידה.
אורי טולדנו
אורי טולדנו (נולד ב-21 במרץ 1985) הוא אמן ומפיק מוזיקלי ישראלי הידוע בשם הבמה שלו "Kayma". המוזיקה שיצר הוצגה בתוכניות טלוויזיה ובפרסומות שונות. אורי הוא בנם הצעיר של ליאורה גל ושל הזמר והיוצר הישראלי אבי טולדנו, שייצג את ישראל באירוויזיון 1982.
רקע
אורי טולדנו נולד בתל אביב לליאורה (לבית גל) ואבי טולדנו. לטולדנו יש שני אחים גדולים, ערן וטל. כשהיה בן שמונה הוריו התגרשו והוא המשיך לגור עם אמו. בשנת 2001, בגיל שש עשרה עבר טולדנו לגור עם חברתו ברחוב בוגרשוב בתל אביב והחל לעבוד בבר מקומי. אמו, ליאורה, עברה לשיקגו ונישאה בשנית. גם אביו נישא בשנית ונולדו לו שלושה ילדים נוספים.
קריירה
לאחר שירותו הצבאי, עבר טולדנו לניו יורק, שם עבד בנדל"ן. מאוחר יותר, הוא עבר לטנסי ולמיאמי, ולאחר מכן ללוס אנג'לס שם התגורר כארבע שנים. בתקופה זו הוא התחתן, וכעבור כשנתיים התגרש. לפני החזרה לישראל, טולדנו למד במכון SAE למוזיקה. מאוחר יותר, פתח טולדנו אולפן הקלטות משלו והפיק ג'ינגלים מסחריים, בהן עבור חברות גדולות: בירה גולדסטאר, סודה סטרים, פייבר, ואינטל. ועוד, וכן כתב מוזיקה והקליט קריינות עבור תחנת טלוויזיה ישראלית.
בהמשך, חזר טולדנו לישראל וניהל את המחלקה לסאונד במכללה האקדמית אונו.
בשנת 2021, השיק טולדנו את קריירת הסולו שלו תחת שם הבמה "Kayma". סינגל הסולו הראשון של Kayma, שנקרא "Onsitelover", יצא בחודש מאי של אותה שנה. בהמשך, הוא הוציא את הסינגל "Learn to Say No".
חיים אישיים
טולדנו חי במשותף עם דלית נמירובסקי ולשניים יש בת בשם אליה.
אר. קלי
רוברט סילבסטר קלי (באנגלית: Robert Sylvester Kelly; נולד ב-8 בינואר 1967) הידוע בכינויו '''אר. קלי (R. Kelly''') הוא זמר-יוצר ומפיק אמריקאי, זוכה שלושה פרסי גראמי. קלי כתב, הפיק ומיקסס שירים לאמנים רבים ביניהם ג'נט ג'קסון, ויטני יוסטון, טוני ברקסטון, סלין דיון, מייקל ג'קסון, בריטני ספירס ומרי ג'יי בלייג'. הוא הוציא 12 אלבומים ומכר מעל 50 מיליון עותקים ברחבי העולם, מתוכם כ-35 מיליון אלבומים בארצות הברית, ההופכים אותו לזמר ה-R&B המצליח ביותר בשנות התשעים. במרץ 2011, הוא דורג במקום הראשון ברשימת "25 אמני ה-R&B הטובים ב-25 השנים האחרונות" של מגזין בילבורד.
ב-22 בפברואר 2019 הואשם קלי ב-10 סעיפים שונים של תקיפה מינית אשר 9 מתוכם שייכים לקורבנות שגילם נע בין 13 ל-16. ב-27 בספטמבר 2021 הורשע קלי במשפטו הראשון ב-9 סעיפים של סחיטה באיומים, ניצול ילדים, סחר בבני אדם ושידול למין, וב-29 ביוני 2022 נגזרו עליו 30 שנות מאסר.
ביוגרפיה
קלי נולד בשיקגו. הוא השלישי מבין ארבעה ילדים, וגדל עם הורה יחיד. בילדותו קלי נהג לשיר במקהלה של הכנסייה המקומית. אמו, ג'ואן, נפטרה בשנת 1993. החל להופיע בשנות השמונים המאוחרות והופיע בהרכב Public Announcement משנת 1992.
בשנת 1993, יצא קלי לקריירת סולו עם האלבום, 12 Play.
בשנת 1994 נישא לבת טיפוחיו הזמרת אלייה, בת ה-15 בלבד, עמה עבד מאז היותה בת 12. קלי זייף מסמכים שהראו כי גילה הוא 18. הנישואים הללו שנמשכו כחודשיים בלבד התקיימו בשל החשש של קלי כי הזמרת נכנסה ממנו להריון, ובוטלו לאחר לחצים כבדים מצד הוריה.
בשנת 1996, קלי נישא בשנית לאנדריאה, אשר עבדה בעבר בתור אחת מהרקדניות במופעים שלו. לזוג ישנם שלושה ילדים: שתי בנות - ג'ואן (נולדה בשנת 1998) וג'יה (נולדה בשנת 2000), ובנו רוברט ג'וניור (נולד בשנת 2002). בינואר 2009, לאחר 12 שנות נישואים, קלי ואנדריאה התגרשו.
במהלך 2002 נחקר אר. קלי בחשד שקיים יחסי מין עם קטינה בת 14 לאחר שנשלחה בעילום שם קלטת וידאו באורך 27 דקות לעיתון שיקגו סאן-טיימס בה הוא נראה לכאורה מקיים יחסי מין ומשתין על הנערה. עותקים של הסרט הפכו נפוצים בהמשך ברשתות שיתוף הקבצים. ביוני 2002 הוגש כתב אישום נגד קלי בדבר צילום "פורנוגרפיית ילדים". באותו חודש נערך חיפוש בביתו שבפלורידה, ובמהלכו מצאו השוטרים כמות יוצאת דופן של פורנו למבוגרים, ובמצלמה דיגיטלית שברשותו של קלי נמצאו 12 תמונות שצילם של קטינה עירומה, כאשר ב-3 מהתמונות הוא מקיים עימה יחסי מין. קלי נעצר בשל כך בינואר 2003, אך לבסוף במהלך מרץ 2004, נאלצו הרשויות לבטל האשמות אלו בשל היעדר עילה סבירה לצווי חיפוש בביתו. לבסוף, בשנת 2008 חבר המושבעים זיכה את קלי באופן מוחלט מכל הסעיפים של פורנוגרפיית ילדים בגינם עמד למשפט.
באוקטובר האשימה אותו אשתו-לשעבר אנדריאה באלימות קשה במשפחה. בינואר 2019 נחשפו בסדרה בערוץ לייפליין עדויות של מספר נשים שטענו כי קלי התעלל בהן מינית ואנס אותן כשהיו קטינות. בעקבות הדיווחים נפתחה חקירת משטרה.
עיראק בורין
עיראק בורין (בערבית عراق بورن) הוא כפר ערבי בשומרון על רכס בהר גריזים. הכפר הוקם במאה ה-17 על מצוק ממנו נגזר שמו (עיראק בורין - הוא המצוק של בורין) בידי תושבים שפרשו מהכפר בורין. כלל התושבים בכפר ערבים מוסלמים.
היסטוריה
במאה ה-17 הוקמה שלוחה של הכפר בשם "עיראק בורין", כ-500 מטר מצפון לכפר על ראש מצוק במעלה רכס הר גריזים, פירוש השם הוא הצוק של בורין. בצמוד לעיראק בורין ממערב נמצאת "ח'רבת ס'ור", בה נתגלו ממצאים ארכאולוגיים המעידים כי במקום התקיים יישוב מתקופת הברזל ועד התקופה הרומית בארץ ישראל. מעין "עין ס'ור" הסמוך היה מקור מימיו. הכפר הקדום בנוי כ"כפר מבצר", כשהצוק התלול משמש לו להגנה, כיום הכפר גדול יותר ואינו רק באזור הצוק.
קאוסטיקה (אופטיקה)
באופטיקה, קאוסטיקה (באנגלית: Caustic) היא המעטפת הגאומטרית של אוסף קרני אור המוחזרות או נשברות על ידי משטח או עצם עקום. הקאוסטיקה היא העקומה או המשטח אשר כל אחת מקרני האור משיקה לו, ובכך מגדירה את השפה של מעטפת קרניים כעקומה של אור מרוכז; היות שכל נקודה על הקאוסטיקה מהווה קיצון מקומי של זוויות הפיזור של קרני האור, הקאוסטיקה מגדירה באופן טבעי אזור צר אליו מתרכזות קרני אור מתחום רחב של זוויות פגיעה במשטח המפזר. קאוסטיקות נוצרות בתרחישים נפוצים רבים, טבעיים ומלאכותיים כאחד: תופעת הקשת בענן היא הדוגמה הטבעית המוכרת ביותר לקאוסטיקה, כמו גם ריצודי האור על קרקעיתו של מקווה מים רדוד.
לואיג'י ויטוריו, נסיך קריניאנו
לואיג'י ויטוריו, נסיך קריניאנו (באיטלקית: Luigi Vittorio di Savoia-Carignano; 25 בספטמבר 1721 - 16 בדצמבר 1778), היה נסיך קריניאנו בין השנים 1741–1778 וסבא רבא של קרלו אלברטו, מלך סרדיניה.
קאוסטיקה (אופטיקה)
מבחינה היסטורית, אחד היישומים הראשונים של החשבון הדיפרנציאלי והאינטגרלי שפותח במאה ה-17 היה לחישוב מפורש של צורתן של קאוסטיקות. טשירנהאוס, כריסטיאן הויגנס, גוטפריד וילהלם לייבניץ ואייזק ניוטון היו בין המדענים הראשונים שתרמו לחקר קאוסטיקות. כריסטיאן הויגנס מצא שהקאוסטיקה הנוצרת על ידי החזרה של קרני אור מקבילות מחצי מעגל (הציר האופטי של חצי המעגל מקביל לקרניים) היא עקום אפיציקלואידי הנקרא נפרואיד, ופרסם את חישובו בחלק האחרון של חיבורו מ-1690 "התאוריה הגלית של האור" (Traite de la lumiere). הוא הראה גם כיצד הקאוסטיקה של משפחת קרני אור (ישרות) - מושג שהוא תולדה של אופטיקה גאומטרית - ניתנת להבנה באמצעות ההמשגה שפיתח לאופטיקה פיזיקלית, ובכך גילה את העיקרון הפיזיקלי המונח ביסוד התפתחויות מודרניות יותר בתחום. ביותר פירוט, הויגנס הראה שבכל נקודת זמן, הקאוסטיקה היא האוולוט של חזית הגל המוחזרת. כיוון שהאוולוט של עקומה סגורה וחלקה מכיל תמיד לפחות נקודת חוד (cusp singularity) אחת, הטענה של הויגנס מסבירה מדוע קאוסטיקות נוטות להופיע עם נקודות חוד. ממצאיו של הויגנס ואחרים היוו מקור השראה ללייבניץ לפתח תהליך מתמטי כללי למציאת מעטפות של משפחות עקומים (התקף לעקומים כלליים ולא רק לקווים ישרים), אותו פרסם במספר מאמרים בשנים 1692–1694.
לואיג'י ויטוריו, נסיך קריניאנו
ביוגרפיה
לואיג'י ויטוריו נולד ב-25 בספטמבר 1721 בפריז, לויטוריו אמדאו הראשון, נסיך קריניאנו ולמריה ויטוריה מסבויה, בתם של ויטוריו אמדאו השני, מלך סרדיניה וז'אן בטיסט דה אלבר דה לינה.
קאוסטיקה (אופטיקה)
המחקר המודרני על קאוסטיקות מתמקד בסיווגן וקטלוגן של קאוסטיקות מרחביות, ומשתייך לענף מתמטי המכונה תורת הקטסטרופות. באופן כללי, קשה מאוד להבין את האופן שבו תצורת קאוסטיקה ספציפית נוצרת ולזהות אלו תכונות גאומטריות של המראה המחזירה מגדירות את הגאומטריה של הקאוסטיקה שלה, כך שההבנה האיכותית של קאוסטיקות עדיין לוקה בחסר.
לואיג'י ויטוריו, נסיך קריניאנו
ביוגרפיה
ב-4 במאי 1740 התחתן לואיג'י ויטוריו עם כריסטינה הנרייטה, רוזנת הסן-רוטנבורג, בתם של ארנסט לאופולד, רוזן הסן-רוטנבורג ואלאונורה מלוונשטיין-ורטהיים, ממנה נולדו לו 8 ילדים. אחת מבנותיו הייתה מריה תרזה לואיזה מסבויה, נסיכת למבל, שהייתה ידידה קרובה של מארי אנטואנט, ונערפה במהלך המהפכה הצרפתית בטבח ספטמבר בשנת 1792.
בשנת 1741 מת אביו ויטוריו אמדאו הראשון, נסיך קריניאנו, ולואיג'י ויטוריו ירש את תאריו.
בספטמבר 1778 מתה אשתו כריסטינה הנרייטה, רוזנת הסן-רוטנבורג, וב-16 בדצמבר אותה שנה מת לואיג'י ויטוריו בטורינו, ובנו ויטוריו אמדאו השני, נסיך קריניאנו ירש את תאריו.
משפחתו
ב-4 במאי 1740 התחתן לואיג'י ויטוריו עם כריסטינה הנרייטה, רוזנת הסן-רוטנבורג, בתם של ארנסט לאופולד, רוזן הסן-רוטנבורג ואלאונורה מלוונשטיין-ורטהיים, ממנה נולדו לו 9 ילדים:
תיאטרון בולשוי
תיאטרון בולשוי (ברוסית: Большой театр - "בולשוי תאטר" - התיאטרון הגדול) הוא תיאטרון היסטורי הממוקם במרכז מוסקבה בירת רוסיה. מבנה התיאטרון תוכנן על ידי האדריכל אוסיפ בובה ומוצגים בו אופרות ומופעי בלט.
בלט בולשוי ואופרת בולשוי נמנים עם קבוצות הבלט והאופרה הידועות והוותיקות ביותר בעולם. להקת התיאטרון כוללת 300 רקדנים, 90 זמרים, 200 חברי מקהלה, 230 נגנים, ו-500 טכנאים. בבית הספר של התיאטרון לומדים כ-600 תלמידים תחת כ-60 מורים.
הבניין המרכזי של התיאטרון, שנבנה מחדש ושופץ מספר פעמים לאורך השנים, הוא מסמלי מוסקבה ורוסיה. חזית הבניין הנאו-קלאסית מופיעה על שטר 100 רובל.
היסטוריה
בשנת 1824 נבנה המבנה הנוכחי, הממוקם בכיכר התיאטרון על מנת להחליפו. המבנה תוכנן על ידי האדריכל אוסיפ בובה בפאר רב.
בתקופה זו היה התיאטרון רכוש הצאר, והציג אופרות ובלט. הותרה פעולתם של שני תיאטראות בלבד בכל אחת מהערים מוסקבה וסנקט פטרבורג - האחד להצגת אופרות ובלט (תיאטרון שכונה "בולשוי" - "הגדול") והשני להצגת מחזות (תיאטרון שכונה "מאלי" - הקטן). תיאטרון בולשוי שפעל במוסקבה כונה "התיאטרון הקיסרי הגדול של מוסקבה" ואילו התיאטרון שפעל בסנקט פטרבורג כונה "תיאטרון קאמני הגדול הקיסרי".
מבנה התיאטרון נחנך ב-18 בינואר 1825 בהצגת הבלט סנדרילון. בראשיתו הציג התיאטרון בעיקר יצירות מקוריות רוסיות אולם החל משנת 1840 הוצגו בתיאטרון גם יצירות זרות.
מבנה התיאטרון ניזוק בשריפה בשנת 1853. המבנה שופץ על פי תוכניותיו של אלברטו קאבוס ונפתח מחדש בשנת 1856. באופרה הוצגו בכורות של יצירות ידועות: ב-16 בדצמבר 1888 הוצגה הבכורה של האופרה "בוריס גודונוב" מאת מודסט מוסורגסקי; ב-10 באוקטובר 1901 הוצגה הבכורה של "העלמה מפסקוב" מאת ניקולאי רימסקי-קורסקוב. ב-4 במרץ 1877 הוצגה בתיאטרון הבכורה של הבלט "אגם הברבורים" מאת צ'ייקובסקי. בסוף המאה ה-19-תחילת המאה ה-20 על במת התיאטרון כיכבו זמרים כמו פיודור שאליאפין, לאוניד סובינוב ואנטונינה נז'דנובה.
לאחר מהפכת אוקטובר בשנת 1917 שונה שם התיאטרון ל"תיאטרון הממלכתי הגדול", ובשנת 1919 נסגר התיאטרון ואף הוצע להרסו, אולם התוכניות לא יצאו אל הפועל והתיאטרון שב לפעול כאשר ההצגות המועלות בו פוקחו על ידי הממשל. באולם עצמו, שחובר לרשת החשמל בהוראת לנין, נערכו כנסים של המפלגה הקומוניסטית.
בין השנים 1921–1923 שופץ המבנה על פי תוכניותיו של איוואן ררברג.
המבנה ניזוק מפצצה במשקל 500 קילוגרם באוקטובר 1941 במהלך מלחמת העולם השנייה. הפצצה הרסה את מבואת המבנה וגרמה נזק רב לתיאטרון, אולם הנזק שוקם בתוך 240 ימים.
לאחר מותו של סטלין נשלח התיאטרון להופיע בכל רחבי העולם. התיאטרון זכה להצלחה רבה והפך לאחד מסמליה של ברית המועצות. בשנים 1966–1995 מנהל אמנותי של בלט התיאטרון היה יורי גריגורוביץ' והוא ביים את רוב ההצגות שהועלו על הבמה. בשנות ה-50 רקדנית בלט הראשית הייתה גלינה אולנובה, ולאחר עזיבתה מאיה פליסצקאיה. נכון לשנת 2015 הבלרינה הראשית היא סבטלנה זאחרובה.
בשנת 1967 בזמן הופעתה של מאיה קזביאנקה, הזמרת הציגה את זהותה הישראלית בהמנון "התקווה". בקהל היו אלכסיי קוסיגין, אלכסיי קוסיגין ויורי גגארין.
האופרה של ה"בולשוי", על אף שעמדה בצילם של מופעי הבלט, כללה מספר כוכבים מן השורה הראשונה, כמו: אירינה ארכיפובה, ילנה אוברזצובה, גלינה וישנבסקאיה
לאחר נפילת ברית המועצות המשיכה הממשלה הרוסית לממן את פעילות התיאטרון אולם בשל עלויותיו הגדולות ניסה התיאטרון להשיג חסויות להמשך פעולתו.
בשנת 2005 החל שיפוץ נרחב של מבנה התיאטרון בשל אי יציבות המבנה. השיפוץ אשר היה מתוכנן להסתיים בשנת 2009, אך נמשך עד לאוקטובר 2011. במהלך השיפוץ פעל התיאטרון במבנה סמוך שהוקם בשנת 2004 ובאוקטובר 2011 החלו הופעות בבניין המחודש לאחר שהשיפוץ בן 6 השנים הושלם לבסוף.
ביוני 2016 נערך בתיאטרון קונצרט חגיגי בהשתתפות ראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו ונשיא רוסיה, ולדימיר פוטין, לרגל חגיגות 25 שנים לחידוש יחסי ישראל–רוסיה.
מופעים
תיאטרון בולשוי הוא תיאטרון רפרטוארי המציג מידי ערב שני מופעים כאשר בכל שנה מתווספות כארבע אופרות ומופעי בלט לרפרטואר, ומוצאים ממנו ארבעה מופעים.
תפאורות ותלבושות מיוצרים בבית המלאכה של התיאטרון.
בתרן כחול
בתרן כחול ( שם מדעי: Acanthurus leucosternon) הוא דג שונית ממשפחת הבתרניים המצוי בימים טרופיים בשוניות אלמוגים באוקיינוס ההודי.
אורכו של הבתרן 23 ס"מ והוא בעל גוף כחול עם ראש שחור-כחול ושפתיים משורבבים קדימה ועם סנפיר גב צהוב וסנפיר שת וזנב בצבע תכלת.
זהו דג צמחוני הרועה אצות הגדלות על האלמוגים והוא מגונן עליהם בקפדנות מכל מסיג גבול ובייחוד מדגי בתרן אחרים, אך כמה מינים מצליחים להגיח בכמויות הגדולות מדי לבתרן הכחול.
אלו דגים נפוצים באקווריום ולעיתים משלבים אותם עם דגים אחרים ממשפחת הבתרניים.
בנק האשראי המוסקבאי
בנק האשראי המוסקבאי (ברוסית: Московский кредитный банк) הוא בנק רוסי פרטי שנוסד בשנת 1992 ופועל במוסקבה ופרבריה. בשנים 2008–2015 בנק האשראי קפץ ממקום 66 למקום 12 בדירוג הבנקים ברוסיה. קרנותיה גדלו פי 20 והבנק הרוויח 115 מיליארד רובל. בשנת 2016 הוא נכנס לרשימת עשרת הבנקים המובילים ברוסיה.
נכון לספטמבר 2017 בנק האשראי המוסקבאי מדורג במקום 9 בקרב הבנקים הרוסים לפי שווי נכסים והוא הבנק האזורי הפרטי הגדול ביותר ברוסיה.
הבנק נמצא בבעלות רומן אוודייב, ראש חברת פיתוח הנדל"ן אינגראד וקונצרן רוסיום. לפני 2012 היה רומן אוודייב בעל המניות היחיד לאחר שקנה את הבנק בשנת 1994. כעת הוא שולט על 55,73% מהמניות.
עד שנת 2008 רומן אוודייב היה ראש מחלקת משיכות פיננסיות בינלאומיות ונשיא בנק האשראי המוסקבאי. בסוף שנת 2008 פרש רומן אוודייב מהנהלת הבנק, אך נשאר חבר במועצת הפיקוח של הבנק. מאז 2017 הבנק הוא אחד הספונסרים של מועדון הכדורגל טורפדו מוסקבה.
Princess Diana
Princess Diana הוא שיר של הראפרית האמריקאית אייס ספייס. זו הרצועה השנייה במיני-אלבום הבכורה שלה, Like..?, שיצא לאור ב-20 בינואר 2023, באמצעות 10K Projects וקפיטול רקורדס. רמיקס בהשתתפות ניקי מינאז' יצא לאור כסינגל ב-14 באפריל 2023, ונכלל מאוחר יותר בהוצאה מחודשת של המיני-אלבום.
רקע
אייס ספייס הוציאה את הסינגל "Munch (Feelin' U)" באוגוסט 2022. הוא הפך לוויראלי ברשתות החברתיות והיה לשיר הפריצה שלה. הצלחתו הובילה לחתימתה בחברות התקליטים 10K Projects וקפיטול רקורדס. בנובמבר 2022 החלו השוואות של אייס ספייס לדיאנה, נסיכת ויילס החלו להפוך לוויראליים ברשת החברתית טוויטר. מאוחר יותר באותו החודש, הודיעה אייס ספייס בראיון לפודקאסט Rap Caviar על מיני-אלבום הבכורה שלה, שכלל את "Munch (Feelin' U)", לצד שני סינגלים אחרים ושלושה שירים שטרם פורסמו, כשאחד מהם הוא "Princess Diana", כקריצה לממים על אייס ספייס.
הוצאה
"Princess Diana" יצא כחלק מהמיני-אלבום Like..?, ב-20 בינואר 2023. המיני-אלבום הוא הפרויקט הראשון של אייס ספייס תחת חברות התקליטים 10K Projects וקפיטול רקורדס. במרץ 2023 ביצעה את שירי האלבום בפסטיבל Rolling Loud שבקליפורניה, עם "Princess Diana" כשיר הפתיחה. במהלך הופעתה, הביעה את הערצתה לראפרים ליל ויין וניקי מינאז', ששניהם היו על הבמה לפניה. היא אמרה לקהל: "אני עומדת על אותה הבמה עשליל ויין והאלילה שלי ניקי מינאז' היו עליה לפני פחות מ-24 שעות, החיים שלי מטורפים".
מינאז' הגיבה להתייחסותה של אייס ספייס באינסטגרם, והגיבה על תמונה ששיתפה אייס ספייס של עצמה ב-Rolling Loud. היא החמיאה לה על ידי שימוש במילים של "Princess Diana" כדי לקרוא לה "נסיכת ראפ". האינטראקציות ביניהן עוררו ספקולציות כי השתיים שיתפו פעולה ברמיקס ל-"Princess Diana". ב-14 באפריל, הרמיקס פורסם להורדה דיגיטלית וסטרימינג באמצעות 10K Projects, קפיטול רקורדס ו-Heavy on It. Heavy on It היא חברת תקליטים של מינאז', מה שמצביע על כך שאייס ספייס חתמה על עסקת הקלטות עם מינאז'; הסינגל הוא ההוצאה הראשונה בחברת התקליטים. הווידאו קליפ לשיר הוקרן בבכורה ביוטיוב ב-14:00 UTC ב-14 באפריל 2023, והציג הופעות של שתי הראפריות.
הנחיות פרקליט המדינה
הנחיות פרקליט המדינה הן הנחיות שמפרסם פרקליט המדינה ומנחות את עובדי פרקליטות המדינה ביישומן של הוראות חוקי מדינת ישראל. ההנחיות באות להוסיף על הנחיות היועץ המשפטי לממשלה ויש לקראן בכפוף להנחיות אלה. פרסומן של ההנחיות החל בתחילת המאה ה-21, והן מתעדכנות בהתמדה, בהתאם לשינויי החוק והפסיקה.
כיוון שפרקליטות המדינה משמשת גורם מלווה ומייעץ למשטרת ישראל בפלילים, משפיעות ההנחיות גם על מדיניות המשטרה. דוגמה לקביעת מדיניות שכזו על ידי פרקליט המדינה היא הנחיה 2.5 של הפרקליטות, הקובעת את "מדיניות התביעה, בהעמדה לדין של עד תביעה או מתלונן שחזר בו במשפט מעדותו במשטרה", ומיושמת על ידי המשטרה לפי ההוראה המעשית שמספרה 30.300.226.
דוגמה נוספת היא הנחיה מס' 14.13 – הקלטת חקירה על ידי נחקר, שניתנה ב-2013 ובוטלה ב-2016. ההנחיה הפכה את ההיתר החוקי של אדם להקליט שיחה בה הוא משתתף, לאיסור כשמדובר בהקלטת חקירתו במשטרה, עקב הגדרת המעשה כמנוגד, לכאורה, לסעיף 3 לחוק האזנת סתר, לפיו.
על פי אתר האינטרנט של פרקליטות המדינה:
דוגמה: ההנחיות בעניין מדיניות העמדה לדין וענישה בעבירה של חדירה לחומר מחשב, מוצגים הנושאים הבאים:
Call of Duty (משחק)
Call Of Duty 1 הוא משחק וידאו מסוגת פעולה מגוף ראשון שפותח על ידי חברת Infinity Ward והופץ על ידי חברת המשחקים Activision לפלייסטיישן, ל-Xbox, לטלפון נייד ולמחשב. המשחק הוא הראשון בסדרת משחקי Call of Duty. עלילת המשחק מתרחשת בעת מלחמת העולם השנייה כאשר אלמנטים קולנועיים מסרטי וסדרות מלחמה כדוגמת להציל את טוראי ראיין, אחים לנשק ואויב בשער שולבו בהפקתו. חבילת הרחבה למשחק בשם Call of Duty: United Offensive יצאה בספטמבר 2004. היא הופצה על ידי חברת Activision ופותחה על ידי Gray Matter Interactive.
משחקיות
המשחק מתבסס על המנוע הגרפי של Quake 3: Arena מבית id Software. השחקן מגלם, לפי סדר העלילה, שלושה חיילים משלושה צבאות שונים; הצבא האמריקאי אשר מצויד בכלי נשק מתקדמים ומיישם טקטיקות לחימה מתוחכמות, הצבא הבריטי לו יחידת איסוף מודיעין יעילה, והצבא האדום הסובייטי המחזיק ביתרון המספרי. האויבים במשחק הם חיילי צבא גרמניה הנאצית.
המשימות במשחק הן ליניאריות, וסדר ביצוען הוא קבוע. השלמת המערכות, בניגוד למרבית המשחקים בסוגה בהם נלחם הגיבור לבדו, נעשית תכופות בסיוע דמויות בשליטת מחשב העומדות לצד השחקן, עובדה שנועדה לתרום ליצירת אווירה מציאותית. עם זאת, על מנת לנצח בקרב על השחקן עצמו לבצע את המשימות, אף על פי שניתן דגש רב על שמירת חיילי הקבוצה של השחקן - באמצעות הסחות דעת, שימוש ברימונים, וחיפוי.
על אף שעלילת המשחק בדיונית לחלוטין, הוא מכיל מספר התייחסויות לאירועים היסטוריים, כמו הצניחה לחופי צרפת במהלך הפלישה לנורמנדי ושייט בסירה לקראת תחילת הלחימה בקרב סטלינגרד.
במשחק ישנם מגוון כלי נשק, ביניהם רובי קרבין חצי אוטומטיים, תתי מקלעים ורובים אוטומטיים, רובי צלפים, אקדחים, רימונים, נשק נגד טנקים ופצצות אותם ניתן לשתול במקומות המתאימים. ניתן גם לקחת שלל - כלי נשק ותחמושת מחיילים מתים. כמו כן לשחקן ישנה אפשרות לשלוט על עמדות ובהן כלי נשק סטטיים כמו תותחי נ"ט ונ"מ, רובי נ"ט, מכונות ירייה ועוד. כאשר השחקן מאבד נקודות חיים, ניתן להתרפא על ידי צריכת ערכות עזרה ראשונה (שמרפאות 25 חיים) אותם ניתן להשיג גם מאויבים מתים, או אוכל (שמרפא 50 חיים) - שפזורים במקומות שונים.
המשחק כולל אפשרות לשחק במשחק רב משתתפים באינטרנט כאשר על השחקן לבחור להיות חייל בריטי, רוסי, גרמני או אמריקאי. במשחק הרב משתתפים השחקן מרוויח נקודות המשמשות לקניית כלי-נשק באמצעות הריגת חיילי האויב.
סיפור המשחק
המערכה האמריקאית מתחילה עם טוראי ג'ואי מרטין (Pvt. Joey Martin), מהדיוויזיה המוטסת ה-101 של צבא ארצות הברית. אחרי טירונות קצרה שכוללת לימוד תנועות ואימוני נשק שונים, מרטין צונח אל תוך צרפת כצנחן-סייר, לפני המבצע הגדול לפלישת חופי נורמנדי. המשחק ממשיך בתקיפת לילה לתוך העיירה סנט מר אגליז לאחר שהתאחד עם חבריו ליחידה, הגנה על העיירה מפני מתקפת פתע של יחידות פנצר למחרת בבוקר, מרדף של מכונית בקווי האויב, מתקפת טקטיקות קטנה ושתי משימות מיוחדות להצלת שבויי מלחמה בריטים, לאחר שהם מחלצים את קפטן פרייס, השבוי הראשון, מאחוזה גרמנית, הם מגלים כי השבוי השני נמצא במחנה ריכוז.
המערכה הבריטית מתחילה עם סמל ג'ק אוונס (Sgt. Jack Evens), מהדיוויזיה המוטסת השישית המשתתף במבצע "דדסטיק" להשתלטות על גשר פגסוס. בהמשך עובר אוונס ליחידת ה-S.A.S. ומשתתף במבצעי חבלה בתותחי נ"מ "לבד" בסביבה של רכס "אידר", כהכנה להפצצה אווירית, ובחדירה לאוניית המלחמה "טירפיץ" שם נופל בקרב מפקדו של אוונס.
המערכה הסובייטית מתחילה בקרב על סטלינגרד, שכוללת פלישה לסטלינגרד דרך נהר הוולגה ולחימה בכיכר האדומה, בקרב במערכת ביוב של סטלינגרד והכנה מחדש של "הקרב על ביתו של פאבאלוב", דרך עיניו של טוראי (מאוחר יותר קודם לסמל) אלכסיי איבנוביץ' וורנין (Pvt-Sgt. Alexei Ivanovich Vornin) בגדוד רובאי-שמירה ה-13 וגדוד הרובאים ה-150. המערכה ממשיכה עם שיחרורה של פולין כאשר השחקן משחק מפקד טנק.
המשחק מסתיים בשלושה קרבות סופיים, אחד לכל מערכה: המערכה האמריקאית מסתיימת עם גניבת מסמכים חשובים מבונקרים גרמניים במהלך הקרב על הבליטה, המערכה הבריטית מסתיימת בחדירה וחבלה בבסיס טילי V-2, והמערכה הרוסית (כמו כן המשחק) מסתיימת כחייל חי"ר בכיבוש ברלין, עם הנפת הדגל הסובייטי מעל בניין הרייכסטאג. אחרי הנפת הדגל הסובייטי מופיע סרט קצר על סיום מלחמת העולם השנייה.
קרשטרצ'ה
קרשטרצ'ה (בהונגרית: Köröstarcsa) הוא כפר בנפת בקש שבמחוז בקש בדרום מזרח הונגריה. עד ל הייתה בו קהילה יהודית קטנה.
כמו יישובים רבים באירופה גם מספר התושבים בקרשטרצ'ה נמצא בירידה. בשנת 1990 חיו בכפר 2,917 תושבים, ובשנת 2021 רק 2,241 תושבים.
יהודי קרשטרצ'ה
יהודים ישבו בקרשטרצ'ה במאה ה-19 וב-1944 נרצחו בשואת יהודי הונגריה.
וינסנט ברוקס
וינסנט קית' ברוקס (באנגלית: Vincent Keith Brooks; נולד ב-24 באוקטובר 1958) הוא קצין בדימוס בדרגת גנרל בצבא ארצות הברית. בתפקידו האחרון שירת כמפקד פיקוד כוחות ארצות הברית בקוריאה.
ביוגרפיה
ברוקס נולד באנקורג' שבאלסקה. אביו היה מייג'ור גנרל בצבא ארצות הברית ואחיו הגדול היה בריגדיר גנרל שפיקד בין השאר על האקדמיה הצבאית של ארצות הברית.
בילדותו נדד בין מדינות שונות בארצות הברית בשל עבודתו של אביו, את לימודיו בתיכון עשה בווירג'יניה ובקליפורניה וסיים אותם ב-1976.
לאחר התיכון המשיך בדרכם של אביו ואחיו והחל ללמוד בווסט פוינט. בשנתו הראשונה שיחק כדורסל בנבחרת המוסד, אז תחת הדרכתו של מייק ששבסקי ולאחר מכן פרש ממנה על מנת להתרכז בלימודיו ובאימוניו הצבאיים. במהלך תקופתו בווסט פוינט נבחר לקפטן מדרגה ראשונה, הדרגה הבכירה ביותר מקרב הצוערים והיה בכך האפרו-אמריקאי הראשון בתפקיד זה.
ב-1980 סיים את לימודיו והוצב כמפקד מחלקה בגדוד הראשון של רגימנט חי"ר 504 בדיוויזיה המוטסת ה-82. בהמשך שימש בגדוד מפקד מחלקת מרגמות כבדות ומפקד מחלקת סיור. בתחילת 1984 יצא ללימודים בבית הספר לחי"ר בפורט בנינג. ביולי 1984 מונה לסגן מפקד פלוגה ולאחר מכן למפקד פלוגה, בגדוד הרביעי ברגימנט החי"ר ה-16 של דיוויזיית החי"ר הראשונה שהוצבה במערב גרמניה.
ב-1992 מונה לקצין תכנון ואימונים בדיוויזיית הפרשים הראשונה, ב-1993 מונה לקצין אג"ם בגדוד השני של רגימנט הפרשים החמישי בדיוויזיה. ב-1995 מונה לעוזרו האישי של סגן יושב ראש המטות המשולבים. בין אפריל 1996 למאי 1998 שירת כמפקד הגדוד הראשון ברגימנט התשיעי של דיוויזיית החי"ר השנייה שהוצבה בקוריאה הדרומית. ביוני 1999 מונה לקצין התכנון של הארמייה השלישית שהוצבה בכווית. ביוני 2000 מונה למפקד הגדוד הראשון בדיוויזיית החי"ר השלישית שנטלה חלק בכוח קוסובו לשמירת השלום לאחר מלחמת קוסובו.
ב-2009 מונה למפקד דיוויזיית החי"ר הראשונה וב-2011 למפקד הארמייה השלישית. ב-2013 מונה למפקד פיקוד צבא ארצות הברית באזור האוקיינוס השקט המשתייך לפיקוד האוקיינוס השקט במקום פרנק וירקינסקי.
באפריל 2016 מונה למפקד פיקוד כוחות ארצות הברית בקוריאה, מפקד הכוח המשולב ארצות הברית-קוריאה הדרומית ומפקד כוחות האו"ם בקוריאה. הוא שירת בתפקיד עד נובמבר 2018.
לאורך שירותו עוטר בעיטורי הצטיינות רבים בהם ארבע פעמים במדליית השירות המצוין, מדליית השירות העילאי של מחלקת ההגנה, ארבע פעמים בלגיון ההצטיינות, פעמיים בכוכב הארד וכן בעיטור מסדר השמש העולה דרגה ראשונה.
לאחר שחרורו מונה לדירקטור בחברת ההנדסה ג'ייקוב גרופ. הוא מכהן כעמית בכיר במרכז בלפר שבאוניברסיטת הרווארד
לברוקס תואר שני בלימודי צבא מהמכללה לפיקוד ומטה של צבא ארצות הברית. הוא נשוי לקרול, ד"ר לפיזיותרפיה.
זולטאן ולנשטיין
זולטאן ולנשטיין (בהונגרית: Wallenstein Zoltán; טארקאן, 19 בפברואר 1898 – בודפשט, 24 בספטמבר 1944) היה רב, הרב של קומארום, ואחר כך של פץ', דוקטור למדעי הרוח, סופר תאולוגי.
ביוגרפיה
עקב מחלתו הקשה טופל במשך חודשים בבית החולים סנט רוקוש בבודפשט. הוא נפטר שם בשנת 1944 בגיל 46.
משפחתו
אשתו הראשונה: מריה (מיצי) ולנשטיין (פץ' 1908 כנראה נפטרה בגיל צעיר)
ילדיו: ואיבאן ולנשטיין (מאשתו הראשונה), אווה ולנשטיין (מאשתו השנייה)
אחיו: ד"ר ארפאד ולנשטיין, לאסלו ולנשטיין, אנדרה ולנשטיין.
כתביו
כתביו הנוספים ראו אור ב:
סלט טורקי
סלט טורקי (בטורקית: Ezme) הוא סלט של ירקות קצוצים דק במיץ עגבניות, הנפוץ במטבח הישראלי.
ראש ממשלת נורווגיה
ראש ממשלת נורווגיה (בנורווגית: statsminister; "שר המדינה") הוא המנהיג הפוליטי של נורווגיה והתפקיד הבכיר ביותר בפוליטיקה הנורווגית. מלך נורווגיה ממנה את ראש הממשלה וחברי המועצה. עם זאת, מאז 1884, השיטה הפרלמנטרית מבטיחה שלקבינט (הרשות המבצעת של נורווגיה) חייבת להיות תמיכת הסטורטינג (הפרלמנט הנורווגי), מה שהופך את המינוי מהמלך להליך פורמלי בלבד.
סלט טורקי
הסלט לרוב עשוי מפלפל אדום, בצל, שום, עלי פטרוזיליה וכוסברה קצוצים דק ומושרים ברסק עגבניות. הסלט מתובל בלימון, שמן זית, כמון, מלח ופלפל.
ראש ממשלת נורווגיה
מלך נורווגיה מוגדר כראש המדינה של נורווגיה, אך בפועל סמכויותיו טקסיות וייצוגיות וראש הממשלה מחזיק בכוח הביצועי.
סלט טורקי
יש המוסיפים למתכון הבסיסי עגבניות טריות וקצוצות, אריסה או פלפל אדום קלוי במקום טרי.
ראש ממשלת נורווגיה
חוקת נורווגיה, אשר אומצה ב-17 במאי 1814 קובעת כי ראש הממשלה הוא ראש הרשות המבצעת ואחראי לניהול השוטף של נורווגיה. לראש הממשלה מוקנות סמכויות חוקיות מעטות, אך כראש המפלגה הגדולה יש לו שליטה מסוימת גם בפרלמנט, והוא יכול להפעיל סמכויות נרחבות דה פקטו. בניגוד לשאר המונרכיות באירופה, ראש ממשלת נורווגיה לא חייב להתייעץ עם המלך לפני שהוא מפזר את הפרלמנט. ראש ממשלת נורווגיה נבחר אחת לארבע שנים, ואם ממשלתו נופלת בהצעת אי-אמון ראש הממשלה חייב להתפטר ולצאת לבחירות.
ראש ממשלת נורווגיה הנוכחי הוא יונס גר סטיורה ממפלגת העבודה הנורווגית.
Laffy Taffy
Laffy Taffy הוא שיר משנת 2005 של להקת ההיפ הופ D4L מאטלנטה, שהגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100 בינואר 2006. הצלחת השיר במצעדים נבעה במידה רבה מהצלחתו המסחרית. השיר הופק על ידי בורן אימקיולייט, ברודריק ת'ומפסון סמית' ו-K-Rab, ואת הוידאו קליפ ביים תומאס פורבס.
ביקורות
באתר HipHop365.com, דורג Laffy Taffy כשיר ההיפ הופ הגרוע ביותר בכל הזמנים.
ג'ואל קורטני
ג'ואל קורטני (באנגלית: Joel Courtney; נולד ב-31 בינואר 1996) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי. התפרסם בדמות הראשית, ג'ו לאמב, בסרטו של ג'יי ג'יי אברהמס, "סופר 8", ונודע גם בזכות דמותו, לי פלין, בסרט "דוכן הנשיקות" ובהמשכו "דוכן הנשיקות 2" ודוכן הנשיקות 3.
ביוגרפיה
קורטני נולד במונטריי, קליפורניה ב-31 בינואר 1996, כאח הצעיר מבין ארבעה. כשהיה בן 4, עברה משפחתו לעיר מוסקו שבמדינת איידהו, בה גדל.
בפברואר 2020 הודיע קורטני שהתארס לבת זוגו בשנים האחרונות, מיה שולינק. ב-27 בספטמבר 2020 השניים התחתנו.
קריירת משחק
בחופשת הקיץ של 2010, קורטני נסע לבקר את אחיו שהתגורר בעיר לוס אנג'לס. במהלך הביקור, קורטני נבחן במספר אודישנים, לפי עדותו, בשאיפה להשתתף לפרסומת עליה ירוויח בסביבות 100 דולר. מנהל הליהוק, פטי קלס, סידר לקורטני אודישן לסרט סופר 8. קורטני נבחר לתפקיד הראשי. על הופעתו בסרט זכה בפרס סאטורן להופעה הטובה ביותר של שחקן צעיר לשנת 2012.
Miles Away (שיר של Years Around the Sun)
Miles Away (בעברית: רחוק מאוד) הוא סינגל של הלהקה האמריקאית Years Around the Sun אשר יצא לאור ב-4 באפריל 2010 כחלק מהאלבום Castles In The Sky.
רקע
השיר בוצע על ידי הלהקה האמריקאית Years Around the Sun, ויצא לאור ב-4 באפריל 2010 כחלק מהאלבום Castles In The Sky. בשנת 2019 הוא נכלל באלבום "25 שנה של מוזיקה" של גלגלצ.
הגרסה האקוסטית
ב-24 באוגוסט 2010, הוציא הלהקה את הגרסה האקוסטית לשיר, אשר צברה מעל ל-8 מיליון השמעות בספוטיפיי.
קמפיין From Where You'd Rather Be
וידאו קליפ לשיר נוצר בידי טיילור סטיל, ויצא לאור ב-20 בספטמבר 2010, כחלק מקמפיין בשם "From Where You'd Rather Be" של מותג הבירה, קורונה. בקליפ מוצגים קטעים מצולמים מטיול שערכו סטיל וחבריו במקסיקו.
ב-17 בינואר 2012 יצא קליפ נוסף של השיר בהפקת טיילור סטיל וקורונה.
טל צדקוני די-נור
טל צדקוני די-נור היא שחקנית ישראלית.
אין כאלוהינו
אין כאלוהינו הוא פיוט הנאמר בסוף תפילת שחרית לפני אמירת פיטום הקטורת. ביהדות אשכנז שמחוץ לישראל הפיוט נאמר רק בתפילות שבת ומועד, לקראת סיום תפילת מוסף.
טל צדקוני די-נור
קורות חייה
טל צדקוני גדלה בקיבוץ עין גב, היא השנייה במשפחה בת ארבע בנות. הוריה, שניהם ילידי הארץ, מתגוררים בעין גב. עשתה שנת שירות בנוער העובד והלומד. בצבא שירתה בנח"ל, בבנות משקים, סיימה קורס קצינות. שירתה כמפקדת מחלקה של גברים בחורון ובדותן. עם שחרורה טיילה במשך שנה במזרח. כששבה לישראל למדה בבית הספר למשחק של סמינר הקיבוצים. לקראת סוף לימודיה עברה בהצלחה אודישנים להצגה "מראה מעל הגשר" בתיאטרון הבימה, בבימויו של מיכה לבינסון, בה שיחקה לצידם של ג'וליאנו מר, נאוה זיו, וגיא זוארץ. ההצגה רצה מאות פעמים. צדקוני שיחקה בהבימה במשך עשר שנים, עד לשנת 2009. שיחקה בתפקיד הראשי של אנה פרנק בהצגה "יומנה של אנה פרנק" מאת אלברט הקט ופרנסס גודריץ', בבימויו של רוני פינקוביץ'. היא נסעה ביחד עם ההצגה להופעות במוסקבה שתועדו בסרטו של ברוך מפציר "מוסקבה – סיפורי הבימה". במקביל לעבודתה בהבימה, צדקוני די-נור שיחקה בהצגות ילדים שונות בהן בתיאטרון אורנה פורת.
אין כאלוהינו
תוכן
בפיוט "אין כאלוהינו" משבח המשורר את אלוהים באמירות: "אֵין כֵּאלֹהינוּ, אֵין כַּאדוֹנֵנוּ, אֵין כְּמַלְכֵּנוּ, אֵין כְּמוֹשִׁיעֵנוּ" ושואל שאלה מעין רטורית: "מִי כֵאלֹקֵינוּ? מִי כַאדוֹנֵנוּ? מִי כְמַלְכֵּנוּ? מִי כְמוֹשִׁיעֵנוּ?".
טל צדקוני די-נור
קורות חייה
ב-2009 טל צדקוני די-נור הקימה יחד עם לילך כספי-צור, אותה הכירה בעת ששיחקו יחד בהצגה "מניין נשים" של הבימה, את "תיאטרון עפיפון". במסגרתו הן עיבדו, ביימו ושיחקו בשלוש הצגות מוזיקליות.
אין כאלוהינו
תוכן
המשורר קורא לישראל להודות לאלוהים: "נוֹדֶה לֵאלהינוּ" ומברך אותו: "בָּרוּךְ אֱלֹהינוּ".
טל צדקוני די-נור
קורות חייה
טל צדקוני די-נור נשואה למאור די-נור ולהם שלושה ילדים.
אין כאלוהינו
תוכן
המשורר מדגיש כי אלוהי היהודים הוא האלוהים, האדון, המלך והוא המושיע.
שעיר ערבי
השעיר לא נצפה הרבה בטבע ולא ידוע עליו הרבה. אורכו 18 סנטימטירם ומשקלו 62 עד 71 גרם בממוצע. הוא בעל נוצות בצבע חום עד קרם-אפור בחלקו העליון ומנוקד בכתמים לאורך החזה והבטן. הראש רחב עם עיניים צהובות והמקור אפרפר עם קצה שחור. לשעיר "ציצות אוזניים" קטנות מצידי הראש והם מעט כהות יותר משאר הראש.
אין כאלוהינו
תוכן
הפיוט מסתיים באמירת המשורר שאלוהים ימשיך להושיע אותנו וירחם על ארץ ישראל (ציון) ויחון אותה (גאולה): "אַתָּה תוֹשִׁיעֵנוּ, אַתָּה תָקוּם תְּרַחֵם צִיּוֹן כִּי עֵת לְחֶנְנָהּ כִּי בָא מוֹעֵד".
טל צדקוני די-נור
תפקידים
תיאטרון "הבימה" 1999 - 2009
אין כאלוהינו
זמן וטעם אמירת הפיוט
בחלק מהראשונים כתבו שתיקנו לומר פיטום הקטורת בשבת, על מנת להשלים בכך מאה ברכות.
המהרי"ל ביאר, שביום חול ישנם שמונה עשרה ברכות בתפילה, ואילו בשבת רק שבע, ואת מה שנחסר משלימים בשנים עשרה 'אין כאלוהינו'. ואכן ברמ"א כתב שנהגו לומר את הפיוט רק בשבת. ובמשנה ברורה ביאר דבריו על פי דברי המהרי"ל.
רבי יהודה בר יקר כתב שהסיבה שהפיוט נאמר לפני פיטום הקטורת היא שהקטורת מעשרת, לכן מודים כי "אין כאלוהינו" ושכל העושר הוא מאת אלוהים ולא "כוחי ועוצם ידי".
טל צדקוני די-נור
תפקידים
הצגות ילדים
קולנוע וטלוויזיה
תיאטרון עפיפון בשותפות עם לילך כספי-צור: עיבוד, בימוי, משחק, כולן במסגרת "חני העמותה לקידום תיאטרון מובחר":
שעיר ערבי
השעיר חי בטבע באזורים צחיחים עד מדבריות, לרוב סביב עצי דקל או עצים דומים וכן בין סלעים, בהם הוא נח. הוא נפוץ גם בכמה הרים כמו הרי עסיר.
השעיר הוא פעיל לילה הניזון בעיקר חרקים גדולים כמו חיפושיות, חגבים ועוד אך גם מחולייתנים שהוא תופס.
דוזנברג מודל J
דוזנברג מודל J (באנגלית: Duesenberg Model J, קרויה גם: Duesenberg J) היא מכונית סלון מפוארת בסגנון "Touring", שיוצרה במספר תצורות מתוצרת יצרנית מכוניות המרוץ ומכוניות הפאר Duesenberg Automobile & Motors Company, Inc אשר יוצרה בין השנים 1928–1937 בארצות הברית.
קז'ימייז' סטברובסקי
קז'ימייז' סטברובסקי (בפולנית: Kazimierz Stabrowski; 21 בנובמבר 1869 – 10 ביוני 1929) היה צייר פולני, ומנהל האקדמיה לאמנויות יפות בוורשה. הוא ייסד גם את הלשכות הראשונות של החברה התאוסופית בפולין.
ביוגרפיה
קז'ימייז' סטברובסקי הגיע ממשפחת בעלי אדמות פולנית. אביו אנטוני היה איש צבא בצבא הרוסי ואמו סופיה פילצקיס באה ממשפחה פולנית עשירה.
בשנים 1880 עד 1887 סיים את לימודיו בביאליסטוק, ולאחר מכן למד באקדמיה הקיסרית לאמנויות בסנט פטרסבורג, שם לימד אותו פאבל צ'יסטיאקוב, לימים (משנת 1895) בסדנא של איליה רפין. באקדמיה הוא צבר מגעים עם ציירים פולנים רבים, בין היתר עם פרדיננד רוסצ'יץ', קז'ימייז' וסילקובסקי, הנריק וייסנהוף וסטניסלב בוהוש-סיסטרנצ'ביץ', כמו גם עם ציירים רוסים.
בשנת 1893 הוא נסע למזרח, ביירות וארץ ישראל, ביקר באודסה, באיסטנבול, ביוון ובמצרים. במהלך מסעו הוא יצר תיק עבודות, והכין גם את ציור הדיפלומה שלו מחמד במדבר (הבריחה ממכה) שעשה במהלך מסעותיו. בשנים 1897 עד 1898 הוא המשיך את לימודיו באקדמיה ז'וליאן בצרפת שם הוא פגש ציירים ונחשף לתנועות האמנותיות של האימפרסיוניזם והפוביזם. בפריז התעניין גם בפילוסופיה של אנרי ברגסון. לאחר שחזר לסנט פטרסבורג, הוא השתלב בחיי האמנים במקום, ויצר יצירות רבות שהציג בין היתר בפריז (ביריד העולמי בשנת 1900), מינכן (1901), ונציה (1903).
בשנת 1902 התחתן עם ג'וליה יאניסשבסקה, הפסלת, אותה הכיר באקדמיה הקיסרית לאמנויות בסנט פטרסבורג. משנת 1902 הוא היה חבר ב"אגודת שטוקה" של אמנים פולנים. בשנת 1903 עבר להתגורר בוורשה, שם עסק בארגון והוראה. יחד עם קונרד קריז'נובסקי הפעיל בית ספר פרטי לאומנויות.
הוא הוביל לפתיחתו מחדש של בית הספר לאומנויות יפות בוורשה לאחר מרד ינואר. בית הספר נפתח ב -19 במרץ 1904. קז'ימייז' סטברובסקי הפך למנהל הראשון של בית הספר, ומילא תפקיד זה בשנת 1909. עקב סכסוך עם המועצה הפדגוגית הוא התפטר מהתפקיד. באותה תקופה הוא היה למעשה הדמות המובילה בחברה התיאוסופית בפולין, והקים שם את הלשכות התיאוסופיות הראשונות.
השנים 1909 עד 1913 סימנו את תקופת מסעותיו החדשים, בין היתר לצרפת, גרמניה, שוודיה, ספרד, איטליה והאיים הקנריים. את חודשי הקיץ בילה עם משפחתו באחוזת לוזנבה, לטביה. הוא ביקר לעיתים קרובות בליטא והיה פעיל בארגון תערוכות האמנות הראשונות שם.
לאחר מלחמת העולם הראשונה עבר לסנט פטרסבורג, אך בשנת 1918 חזר לוורשה.
בשנות ה-20 של המאה ה-20 הוא נסע שוב למצוא נושאים אמנותיים חדשים ליוון, טורקיה, מרוקו, בוסניה, שוודיה ונורווגיה.
בשנת 1922 הוא הקים את קבוצת האמנים Sursum Corda.
הוא נפטר בשנת 1929, נקבר בבית העלמין בפובאצקי.
מקהלת הנערים של קופנהגן
מקהלת הנערים של קופנהגן (The Copenhagen Royal Chapel Choir בדנית: Københavns Drengekor') היא אחת המקהלות הוותיקות ביותר בסקנדינביה, החדורה במסורת עשירה.
אמות המידה האמנותיות הגבוהות המאפיינות את המקהלה זה 90 שנה מושגות באמצעות ההכשרה הווקאלית היחידה במינה, שהזמרים מקבלים בבית הספר על שם אנה הקדושה (Sankt Annæ Gymnasium), בית הספר העירוני לשירה של קופנהגן, וחובותיה של המקהלה בקתדרלה של קופנהגן.
המקהלה השיגה מוניטין בינלאומיים הודות לפרשנות שנתנה ליצירותיהם של גדולי המלחינים מתקופת הרנסאנס והבארוק, בעיקר, ולמוזיקה מקהלתית לקולות נערים וגברים במאה ה-20. מקהלת הנערים של קופנהגן, או בשמה המלא "מקהלת הקאפלה המלכותית של קופנהגן", מופיעה בקונצרטים רבים בדנמרק וברחבי העולם.
היסטוריה
מקהלת הנערים של קופנהגן נוסדה בשנת 1924 על ידי מוגנס ולדייק, בעקבות ביקור של מקהלת הנערים סנט תומאס המפורסמת מכנסיית תומאס (לייפציג), המקהלה של יוהאן סבסטיאן באך עצמו. כבר מתחילה הייתה מטרת המקהלה לבצע מוזיקה מקהלתית שנכתבה לקולות נערים וגברים, מימי הביניים עד המאה ה-20. בהמלצתו הנלהבת של קרל נילסן, ייסדה מועצת העיר קופנהגן בשנת 1929 בית ספר לשירת מקהלה לנערים, הוא "בית ספר סנקט אנה" של ימינו אלה. בדרך זו הובטחה לחברי המקהלה הכשרה מקיפה ויסודית בפיתוח קול ובלימודי מוזיקה, כחלק בלתי נפרד מתוכנית הלימודים הכללית שלהם.
בכל שנה מקבל בית הספר סנקט אנה תלמידים חדשים, בעלי כישרון קולי ומוזיקלי, מבין בני השמונה בקופנהגן ובסביבתה.
כיום מאכלס בית הספר למקהלה גם את מקהלת הבנות של סנקט אנה (Sankt Annæ Pigekor) ואת מקהלת בית הספר סנקט אנה (Sankt Annæ Gymnasiekor).
עד 1959 הייתה מקהלת הנערים של קופנהגן מסופחת בקביעות לקאפלה של טירת כריסטיאנבורג ( Christiansborg Slotskirke), אבל מאז היא מופיעה מדי יום שישי בערב בקתדרלה של קופנהגן במשך כל העונה העיקרית, והנערים שרים גם במיסה ובתפילות הערבית (Vespers) בקתדרלה. הודות לקשריה הן עם בית הספר סנקט אנה והן עם הקתדרלה של קופנהגן, המקהלה היא הנציגה הוותיקה ביותר בסקנדינביה של מסורת בית הספר הכנסייתי, הבסיסית כל כך למוזיקה המקהלתית באירופה.
נערי כנסיית סנקט אנה שגשגו בייחוד במאות ה-16 וה-17, כשהיוו גם חלק ממקהלת הקאפלה המלכותית של קופנהגן. עושר חיי המוזיקה בתקופה ההיא משתקף גם ברפרטואר של מקהלת הנערים בימינו.
בהווה
מאז 1998 נושאת המקהלה, באישור המלכה, בתואר "מקהלת הקאפלה המלכותית של קופנהגן" שסיפחה לשמה, ובהתאם למסורות המקהלה, תואר זה הוא כיום שמה באנגלית (Copenhagen Royal Chapel Choir).
במרוצת השנים יצא למקהלה שם של אחת המעולות בסוגה. היא מופיעה בקונצרטים בכל רחבי תבל ובפסטיבלי מוזיקה בינלאומיים רבים מספור. הרפרטואר שלה מקיף, מיצירות מוזמנות פרי עטם של מלחינים חשובים בימינו (פול רודרס, ברנרד לבקוביץ', פר נרגאר, ואגן הולמבו ופאלה מיקלבורג) וחזור אל ראשית הפוליפוניה.
המקהלה משתתפת גם בהפקות רדיו וטלוויזיה, הן בדנמרק והן בארצות אחרות, והתקליטורים הרבים שהקליטה בחברות כמו EMI, דקה, ונגארד, צ'אנדוס, קונטרפונקט ודניקה רקורדס (OH) תורמים כולם למוניטין הבינלאומי הנכבד שלה.
USS פלליו
USS פלליו הייתה אוניית סער אמפיבית של צי ארצות הברית, אשר נקראה על שם "הקרב על פלליו" במלחמת העולם השנייה. פלליו הוכנסה לשירות פעיל בשנת 1980, והשתתפה במספר מבצעים ביניהם פינוי חיילים מבסיס חיל הים האמריקאי בסוביק בעקבות התפרצות הר הגעש פינטובו כמו כן השתתפה בפעולות במסגרת כוח ההתערבות הבינלאומי במזרח טימור והשותפות הפסיפית, והעניקה סיוע במהלך השיטפונות בפקיסטן ב-2010. היא הוצאה משימוש ב-31 במרץ 2015, בסן דייגו, קליפורניה. היא נגררה אל נמל פרל הארבור שבהוואי, ונמצאת בצי העתודה לצד USS טאראווה, למקרה שיתעורר בה צורך.
תכנון ובנייה
פלליו הוזמנה ב-6 בנובמבר 1970, אולם הבנייה החלה רק ב-12 בנובמבר 1976. השם המקורי שלה היה אמור להיות "USS Khe Sanh", ומאוחר יותר "USS Da Nang" רק בסוף הוחלט על השם "פלליו", על שם הקרב על פלליו במלחמת העולם השנייה. פלליו נבנתה בידי חברת ייצור הספינות "ליטון תעשיות", במספנת אינגלס בעיר פסקגולה שבמיסיסיפי. האונייה הושקה ב-25 בנובמבר 1978, בחסותה של פגי הייוורד, אשתו של ראש המבצעים הימיים דאז, תומאס הייוורד. פלליו הוכנסה לשירות פעיל ב-3 במאי 1980.
היסטוריה מבצעית
לאחר רעידת האדמה בסן פרנסיסקו ב-17 באוקטובר 1989, פלליו הייתה אחת מ-24 מאוניות חיל הים האמריקני שהעניקו סיוע. פלליו העניקה מחסה ל-300 ניצולים, וסיפקה סיוע אווירי ממסוק. בשנה שלאחר מכן הספינה השתתפה במספר תמרונים בינלאומיים עם מדינות מזרח-אסייתיות. היא נותרה בעתודה בזמן מלחמת המפרץ, ולם ב-15 ביוני 1991 היא הוזעקה לפיליפינים עקב התפרצותו של הר הגעש פינטובו. פלליו סייעה לפנות את החיילים ואנשי הצוות האמריקים מבסיס חיל הים האמריקאי בסוביק, וכן פינתה את רוב היולדות מבית החולים המקומי. מספר לידות אירעו על סיפונה של פלליו.
פלליו לקחה חלק במספר מבצעים, ביניהם "מבצע החזרת התקווה" בסומליה בשנת 1994. באותה שנה היא עגנה גם באי פלליו שבו התרחש הקרב על פלליו של שמו נקראה האונייה. באוקטובר 1999 לקחה המשימה חלק במבצעים במזרח טימור כחלק מכוח ההתערבות הבינלאומי במזרח טימור, בהנהגת אוסטרליה. בזמן פיגועי 11 בספטמבר בשנת 2001, שהתה האונייה בנמל דרווין שבאוסטרליה. לאחר ההתקפות פלליו נשלחה אל הים הערבי, ובהמשך הובילה כוחות מרינס לאפגניסטן במסגרת מבצע חירות מתמשכת. הטרוריסט האמריקאי-מוסלמי ג'ון ווקר-לינד, הובא אל ארצות הברית על הפלליו, והוא נחקר עליה והודה בפשעיו.
ב-31 במרץ 2015, לאחר 34 שנות שירות, 17 פריסות, ושיט של למעלה מ-1.6 מיליון ק"מ, הושבתה פלליו בנמל סן דייגו שבקליפורניה. האונייה נגררה אל פרל הארבור שבהוואי, ונמצאת כיום בצי העתודה הפעילה לצד USS טאראווה למקרה שיתעורר בה צורך.