cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הארי פוטר ואוצרות המוות
עם הוויזלים
במהלך חתונתם של ביל ויזלי ופלר דלאקור, נודע כי אוכלי המוות השתלטו על משרד הקסמים סופית ורצחו את שר הקסמים סקרימג'ר. השליטה במשרד הקסמים מאפשרת לוולדמורט להסיר את הכישוף המגונן על בית משפחת ויזלי ומשתתפי החתונה נמלטים. עם רצח סקרימג'ר, אוכלי המוות משתלטים על משרד הקסמים. בראש המשרד עומד כעת פאיוס ת'יקנס, מי שהיה ראש מחלקת אכיפת חוקי הקסם, ונתון לקללת אימפריוס. הנהגתו של וולדמורט במשרד הקסמים מחוללת שינויים רבים. ראשית, בני מוגלגים (הקרויים "בוצדמים" בפי אוכלי המוות) לא נחשבים לקוסמים, והתפישה היא שאת שרביטם הם גנבו במזיד מקוסם או מכשפה אחרים ואת כוחות הקסם הם השיגו בדרכים לא כשרות. בתחילה הם נדרשו להירשם, וכעת הם עוברים משפטים לבירור מצב דמם. הארי נחשב ל"גורם שלילי מספר 1" ויש פרס של עשרת אלפים אוניות זהב על ראשו. התירוץ הוא שהוא נדרש לחקירה אודות נסיבות מותו של דמבלדור, אך הסיבה האמיתית היא שוולדמורט מעוניין לחסלו. סיסמת משרד הקסמים כעת היא "קסם הוא כוח", והיא מתנוססת על המזרקה החדשה באולם הכניסה במשרד הקסמים. הפסל ליד המזרקה מציג קוסם ומכשפה יושבים על כס מלכות, העשוי מגופות מוגלגים.
הפריצה למשרד הקסמים
הארי, רון והרמיוני נמלטים מהחתונה לדרך טוטנהם קורט בלונדון, כשהרמיוני, שחזתה אפשרות כזו מראש, מחזיקה את כל הציוד הנדרש לדרך בארנק המכושף שלה. להפתעתם, הם מגלים כי אוכלי המוות דולקים בעקבותיהם, אף על פי שלא הייתה להם כל אפשרות גלויה לקיים מעקב כזה. הם נאבקים באוכלי המוות ונמלטים שוב ומוצאים מקלט בבית בכיכר גרימולד, אותו ירש הארי מסיריוס בלק. כאן הם למדים מפיו של גמדון הבית קריצ'ר כי האדם שגנב את התליון המכיל את ההורקרוס השלישי מהמערה בה וולדמורט החביא אותו, ר.א.ב., הוא למעשה רגולוס ארקטורוס בלק, אחיו הצעיר של סיריוס. קריצ'ר מגלה להם כי התליון נגנב על ידי מנדנגוס פלצ'ר. כאשר הם חוקרים את האחרון, הם למדים מפיו שהוא נלקח ממנו בסחיטה על ידי דולורס אמברידג'. לאחר תכנון מדוקדק, השלושה מתגנבים בחסות שיקוי פולימיצי אל תוך משרד הקסמים, בו שולטים כעת אוכלי המוות, גונבים את ההורקרוקס מצווארה של אמברידג', משחררים כמה קוסמים בעיצומו של משפט שנערך להם בעוון שלא היו טהורי דם, וגונבים מדלת משרדה של אמברידג' את עינו של עין הזעם מודי. הם נמלטים ממשרד הקסמים ומתחבאים במשך מספר חודשים באזורים הכפריים והיערות של בריטניה, כשהם מנסים לחשוב על דרך להשמיד את ההורקרוקס שכבר יש להם או לגלות את ההורקרוקסים האחרים. הארי, שיכולתו לצפות אל תוך מוחו של וולדמורט הולכת ומתעצמת, למד כבר קודם לכן כי וולדמורט תר אחר פתרון שיאפשר לו להתגבר על שרביטו של הארי ומגיע לביתו של יצרן השרביטים גרגורוביץ', שממנו נגנב חפץ מסוים לפני שנים רבות, אך וולדמורט אינו יודע מיהו הגנב. יום אחד, באקראי, הם שומעים בסתר שיחה של מספר אנשים וגובלינים: טד טונקס (אביה של נימפדורה טונקס), דין תומאס (חברו של הארי לספסל הלימודים), הגובלין גריפהוק, עובד משרד הקסמים לשעבר בשם דרק קרסוול וגובלין נוסף בשם גורנוק שנמלטו מאוכלי המוות, הרודפים את המתנגדים לוולדמורט ואת ילדי המוגלגים. מן השיחה הם למדים כי חרב גריפינדור של הוגוורטס, השמורה בכספות גרינגוטס, היא למעשה זיוף וכי מקומה של החרב האמיתית אינו ידוע. מפיו של דיוקנו של מנהל הוגוורטס לשעבר פיניאס ניגלוס (שאת דיוקנו לקחה הרמיוני על-מנת למנוע ממנו לרגל בתוך הבית בכיכר גרימולד עבור סוורוס סנייפ), הם לומדים כי דמבלדור השתמש בחרב גריפינדור כדי להשמיד את טבעתו של וואנדרולו גונט, סבו הקוסם של הלורד וולדמורט, עובדה המסבירה להם כיצד ניתן יהיה להשמיד את ההורקרוקס שבידם. זמן קצר אחרי השיחה מתגלע ריב בין רון להארי ורון נוטש את הצמד ונעלם.
מכתש גודריק
בעקבות אזכורה של ההיסטוריונית הקשישה בתחולדה באגשוט כאחד המקורות העיקריים לספר שערורייתי על דמבלדור ("חייו ושקריו של אלבוס דמבלדור" מאת ריטה סקיטר), וכן בגלל רצונו של הארי פוטר לבקר במקום בו נקברו הוריו, דוחף הארי את הרמיוני לערוך ביקור בכפר הולדתו, מכתש גודריק, שהוא מקום קבורתם של הוריו, מקום מגוריה של באגשוט וכן מקום מגוריו בעבר של דמבלדור. השניים מקווים כי באגשוט תוכל לספק להם מידע נוסף על חרבו של גודריק גריפינדור או אף לתת להם אותה, אם זו הופקדה בידיה על ידי דמבלדור. בכפר מבקרים השניים בבית הקברות של הכפר, בו מצוי קבר הוריו של הארי, והרמיוני מגלה בסמוך קבר עתיק הנושא סמל משונה, אותו ראתה גם באחד מסיפורי האגדה שבספר המעשיות שנתן לה דמבלדור. זמן קצר אחרי כן הם פוגשים את בתחולדה ופוסעים בעקבותיה לביתה, אך באגשוט מתגלה כתחפושת שבתוכה שוכנת נגיני. הנחשה מזמנת את וולדמורט וכורכת עצמה סביב הארי, אך בסיועה של הרמיוני מצליחים השניים להימלט מהקוסם האפל, כשבמהלך המאבק שוברת הרמיוני באחד מקסמיה בשגגה את שרביטו של הארי. לאחר שנמלטו ממכתש גודריק, הארי מזהה את הגנב שגנב את החפץ המסתורי מגרגורוביץ' (בתמונה בביתה של באגשוט) כגרינדלוולד, קוסם אפל עמו התעמת דמבלדור בשנת 1945, ולמעשה מסייע לוולדמורט לאתר את הגנב, בלי שהתכוון לכך. זמן מה לאחר מכן לעת לילה, מוביל פטרונוס בדמות איילה את הארי אל מקום בו נמצאת החרב של גריפינדור בתוך בריכת מים קפואים. הארי מנסה למשות את החרב, אך כמעט ונחנק על ידי תליון ההורקרוקס שסביב צווארו. רון מופיע לפתע באותו רגע, מציל את הארי ואחר־כך משמיד את ההורקרוקס בסיוע החרב. רון מספר להארי ולהרמיוני כי הצליח לאתרם, על אף ששינו את מקומם לעיתים תכופות, בזכות מכשיר המעמעם שהוריש לו דמבלדור. המכשיר, כך גילה, הנחה אותו אל המקום בו נמצאו הארי והרמיוני.
אוצרות המוות
הארי נזכר כי בחתונתם של ביל ופלר ראה את אביה של לונה לאבגוד, קסנופיליוּס, עונד תכשיט שעליו הופיע סמל זהה לזה שראתה הרמיוני בבית הקברות ובספר המעשיות. סמל זה זוהה גם, כך למד הארי בחתונה מוויקטור קרום, כסמלו של גרינדלוולד, והרמיוני דוחקת בשניים לפנות אל קסנופיליוס ולשאול אותו לטיב העניין. הארי, רון והרמיוני מגיעים אל בית לאבגוד, ולומדים כי הסמל העתיק היה סמלם של אוצרות המוות. לפי האגדה, היו האוצרות שלושה חפצים שקיבלו שלושה אחים מידיו של המוות: שרביט בלתי מנוצח, המרכיב את הקו האנכי בסמל, אבן המחיה מתים, שהיא העיגול בו, וגלימת היעלמות מופלאה, שאינה מתיישנת וקסמיה אינם מתפוגגים אחרי שנים ספורות, אותה מייצג המשולש בסמל. הארי רון והרמיוני מבינים שהגלימה שבידיהם היא הגלימה מהסיפור. בנוסף לכך, הארי מסיק שהשרביט מהסיפור, הוא למעשה החפץ שאותו וולדמורט חיפש אצל גרגורוביץ'. בינתיים מתברר כי קסנופיליוס, שהתנגד לשלטונם של אוכלי המוות, שינה את טעמו והסגיר את השלושה לידי אוכלי המוות, כדי להציל את חייה של לונה לאבגוד (בתו), שנחטפה על ידי אוכלי המוות. השלושה מצליחים להימלט בעור שיניהם לאחר שהם מאפשרים לאוכלי המוות לראות אותם, כדי להגן על קסנופיליוס לאבגוד.
בית משפחת מאלפוי
כעבור זמן מה, אומר הארי את המילה "וולדמורט". מתברר שהוטל על המילה כישוף (טאבו), ולכן מקומו של מי שהוגה מילה זו נודע לאוכלי המוות ולמשרד הקסמים, וכן מפר קסמי הגנה. משום כך מגלה אותם חבורת חטפנים העוסקים בלכידת קוסמים "בוגדים בדם", בוצדמים ואנשים שלא הגיעו לבית־הספר. הרמיוני מצליחה ברגע האחרון להטיל בהארי כישוף עקיצה והשלושה מתחזים לתלמידים מסלית'רין, אך איש הזאב פנריר גרייבק, העומד בראש חבורת הלוכדים, חושד כי מדובר בהארי. השלושה מובאים למפקדה של וולדמורט ואוכלי המוות - אחוזת מאלפוי. דראקו מאלפוי, המכיר היטב את השלושה, מובא כדי לזהות את הארי וחבריו, אך הוא נמנע במתכוון מזיהוי ודאי שלהם. רון והארי מושלכים למרתף, שם הם מגלים גם את יצרן השרביטים הזקן אוליבנדר, שיצר את השרביט של הארי, את לונה לאבגוד, את הגובלין גריפהוק ודין תומאס, שנלכדו אף הם על ידי חטפנים. בלטריקס לסטריינג', אשת אמונו של וולדמורט (לפחות לדעתה), חוששת כי חרב גריפינדור שברשות השלושה נגנבה מהכספת שלה בגרינגוטס ומענה את הרמיוני כדי לסחוט ממנה מידע. הגובלין גריפהוק נקרא לבדוק את החרב ולבקשת הארי הוא מכריז על החרב, האמיתית, כמזויפת. הארי מציץ בפיסת מראה קסומה ובה משתקפת, כך נדמה לו, עינו של דמבלדור, והוא מבקש עזרה. מיד מופיע גמדון-הבית דובי ומסייע לכלואים להימלט. פיטר פטיגרו מגלה אותם ומנסה להרוג את הארי. הארי מזכיר לו כי הציל את חייו, פטיגרו מהסס והיד הכסופה שהעניק לו וולדמורט פונה לצווארו וחונקת אותו למוות על בגידתו בוולדמורט (ובכך נסגר עוד מעגל שנפתח בספר השלישי כאשר הארי הרהר האם נהג כשורה בכך שלא הרג את פטיגרו ענה לו דמבלדור "עוד יבוא היום שבו אולי תשמח מאוד על שהצלת את חייו של פטיגרו").
הארי ורון מצליחים לחלץ את הרמיוני מידיה של בלטריקס לסטריינג' ולהימלט מן המקום, כשהארי חוטף בדרכו את שרביטיהם של פטיגרו, בלטריקס ודראקו. החבורה נמלטת לביתם של ביל ופלר, אך כאשר הם מגיעים מתגלה כי סכין שהטילה לעברם בלטריקס הרגה את דובי. הארי קובר את גמדון הבית ובלבו מתגבשת החלטה נחושה לנטוש את החיפוש אחר אוצרות המוות אף על פי שהוא יודע היכן נמצא שרביט הבכור, ובמקומו להתמקד תחילה בהשמדת ההורקרוקסים.
הפריצה לגרינגוטס
בבית של ביל ופלר חוקר הארי את אוליבנדר, ולומד ממנו כי סיפור שרביט עץ הסמבוק, "שרביט הבכור", השרביט שלא ניתן לנצחו, איננו סיפור אגדה בלבד וכי וולדמורט יצא למצוד בעקבות השרביט, במחשבה שכך יוכל להביס את הארי. לאחר מכן הוא מתכנן, ביחד עם רון, הרמיוני והגובלין גריפהוק, לפרוץ לכספת של משפחת לסטריינג' בגרינגוטס, כדי ליטול משם את הספל של הלגה הפלפאף. גריפהוק תובע כתמורה את חרב גריפינדור, והארי מתלבט אם לתת לו ולבסוף נענה לו מתוך כוונה לתת לו אותה לאחר שיסיים להשמיד את ההורקרוקסים. הארבעה נכנסים מחופשים לגרינגוטס, אך גריפהוק מסגיר אותם. הם מאתרים את הגביע בכספת של משפחת לסטריינג', גריפהוק חוטף את החרב ונמלט, והשלושה נמלטים מן הבנק על גבו של הדרקון ששמר על הכספת.
הפריצה לגרינגוטס מגלה לוולדמורט, שלא היה מודע לכך עד כה, שהארי מנסה להשמיד את ההורקרוקסים. תוך כדי כך, הוא חושף מבלי דעת את מחשבותיו בפני הארי, שלו קשר מחשבתי עמו, ומגלה לו כי שני ההורקרוקסים שנותרו טמונים האחד בתוך הנחשה נגיני והשני במקום כלשהו בהוגוורטס, שוולדמורט משוכנע כי הוא היחיד היודע אודותיו. וולדמורט מחליט לשמור את הנחשה נגיני לצדו ולצאת לברר את מצבם של ההורקרוקסים שלו, ובתחילה הטבעת בצריף של משפחת גונט, שהושמדה כבר קודם לכן.
התארגנות לקרב
הארי, רון והרמיוני יוצאים להוגוורטס, בלי לדעת היכן נמצא שם ההורקרוקס, מתוך הנחה שוולדמורט משוכנע שההורקרוקס הבטוח ביותר הוא זה שבהוגוורטס, ועל כן יגיע לשם רק כשלב אחרון בבירוריו. כאשר הם מגיעים לכפר הוגסמיד, נוכחותם מפרה את העוצר שהוטל על המקום, אך לסיועם נחלץ בעל פונדק ראש החזיר. בשיחה עם בעל הפונדק מתברר כי הוא אברפורת' דמבלדור, אחיו של אלבוס דמבלדור, והוא זה ששלח את דובי כאשר היו השלושה כלואים באחוזת מאלפוי. אברפורת' שומר לאלבוס טינה, משום שהוא רואה באנוכיותו של אלבוס את הסיבה העיקרית למותה של אריאנה, אחותם הקטנה. למרות היסוסיו, הוא מסכים לסייע להם להתגנב להוגוורטס דרך מנהרה סודית, שם השלושה פוגשים את נוויל לונגבוטום ומגיעים לחדר הנחיצות. בהגיעם להוגוורטס, הארי, רון והרמיוני משערים שההורקרוקס הנסתר בהוגוורטס הוא כנראה העטרת של רייבנקלו. הארי ולונה לאבגוד, מתגנבים לחדר המועדון של בית רייבנקלו בעזרת גלימת ההיעלמות, על-מנת שהארי יוכל לדעת כיצד נראית העטרת. לאחר שכמעט נתפסו על ידי האחים קארו (מורים שוולדמורט הציב בבית הספר), הם מזהירים את פרופסור מקגונגל כי וולדמורט עומד להגיע להוגוורטס. מקגונגל נאבקת בסנייפ, הנמלט מן המקום, ובסיוע מורים אחרים היא פונה לארגן את הגנת הוגוורטס, בידיעה כי ההגנה תוכל רק לעכב את וולדמורט אך לא לעצרו, כל זאת כדי שהארי יוכל להשמיד את ההורקרוקס במקום. התלמידים הצעירים מפונים מבית הספר דרך המנהרה הסודית, ואילו חלק מהבוגרים, ותגבורת של קוסמים ממסדר עוף החול, מגיעה להשתתף בהגנת בית־הספר.
העטרת
הארי למד מפיה של רוח הרפאים הידועה בשם הגברת האפורה — שאינה אלא הֶלֶנָה, בתה של רוונה רייבנקלו, שנרצחה על ידי רוח הרפאים הברון המגואל — כי בעבר פיתה אותה וולדמורט לגלות את מקומו של הנזר אותו גנבה מאמה. בתמיהה מסוימת הוא נזכר שראה את הנזר כבר קודם בחדר הנחיצות. וולדמורט היה משוכנע כי החדר הוא מקום הידוע לו בלבד, אף כי המקום מוכר גם לו ולדראקו מאלפוי.
בפתח חדר הנחיצות הוא פוגש ברון והרמיוני, שהתגנבו לחדר הסודות ובאמצעות ניבי בסיליסק השמידה הרמיוני את גביע הפלפאף. בתוך חדר הנחיצות, ממש ברגע בו מאתר הארי את הנזר, הוא מותקף על ידי דראקו מאלפוי, קראב וגויל. קראב משתמש בכישוף האופל החזק "שלהבת שדים", אך מאבד שליטה על הכישוף ונהרג. רון והרמיוני מצליחים להציל את גויל ואילו הארי מחלץ מהחדר את דראקו מאלפוי ואת הנזר. מחוץ לחדר מתברר כי "שלהבת שדים" הייתה דרך נוספת להשמיד הורקרוקסים, מה שהביא לחיסול ההורקרוקס החמישי.
סופו וזכרונותיו של סנייפ
הארי נעזר בחיזיון נוסף אל תוך ראשו של וולדמורט ועם שני חבריו הם מתגנבים אל הצריף המצווח, שם נמצא וולדמורט עם נגיני המוגנת באמצעות כישוף. וולדמורט גילה קודם לכן כי שרביט הבכור היה בבעלותו של דמבלדור וגנב אותו מקברו, אך השרביט לא העניק לו, כך הוא מרגיש, כוח בלתי מנוצח. הסיבה לכך, הוא סבור, היא שכדי לרשת את כוחו של השרביט, יש לקחת אותו מבעליו או לרצוח אותו. וולדמורט אמנם גנב אותו מדמבלדור, אך באותה עת כבר לא היה השרביט של דמבלדור כי אם של רוצחו, סנייפ. הוא מזמן את סנייפ ומורה לנחשה נגיני להרוג אותו, כדי שיוכל להפוך לבעליו האמיתי של השרביט, ומסתלק מן המקום.
הארי, רון והרמיוני נכנסים לצריף המצווח וסנייפ הגוסס מעניק להארי מספר זכרונות. לאחר מכן מבקש סנייפ מהארי, שעיניו תוארו כזהות לעיני אמו, להסתכל בעיניו, ומת. הארי משתמש בהגיגית של דמבלדור כדי לצפות בזכרונות ומגלה, לתדהמתו, כי סנייפ היה מאוהב באמו, לילי, עוד מילדותו והמשיך לאהוב אותה כל ימי חייו, גם אחרי מותה. הוא מגלה שסנייפ חש חרטה גדולה לאחר שבלי כוונה מסר לוולדמורט את המידע שגרם לו לחפש את הפוטרים, ושלאחר מכן סנייפ התחנן בפני דמבלדור שיגן על לילי ומשפחתה. הארי לומד שהסיבה שדמבלדור בטח בסנייפ הייתה שסנייפ הסכים לשמור על חייו של הארי לאחר מות לילי, משום שזו הייתה משאלתה האחרונה. הארי מגלה שלאחר שדמבלדור גילה את טבעת משפחת גונט (המכילה את האבן שבאוצרות המוות ושימשה כאחד מן ההורקרוקסים של וולדמורט), הוא נפגע מקללה שהוטלה עליה וזמנו היה קצוב (בתחילת הספר השישי). הוא ידע כי לא יחיה יותר משנה, ועל כן תכנן מראש את מה שיתרחש אחרי מותו. דמבלדור מספר לסנייפ על תוכניתו של וולדמורט שבמסגרתה הוטל על דראקו מאלפוי להרוג את דמבלדור. בשל כך הוא הורה לסנייפ להרוג אותו, כשיגיע הזמן לכך ("בוודאות בתוך שנה", לדבריו), ובכך להפוך את שרביט הבכור לשרביט בלי בעלים, ולסייע להארי (ולמעשה גם לדראקו). הארי גילה כי סנייפ היה זה ששלח את פטרונוס האיילה שהוביל אותו אל חרב גריפינדור. לבסוף הארי מגלה את הדבר הקשה מכל - הארי בעצמו צריך למות וכי הכרחי שוולדמורט יהרוג אותו. הדבר נובע מכך שבעת שוולדמורט ניסה להרוג את הארי, חלק מנשמתו של וולדמורט התנתק ועבר ללא כוונת תחילה לתוך גופו של הארי. למעשה, וולדמורט יצר ללא כוונה הורקרוקס נוסף בתוך גופו של הארי וזוהי הסיבה לכך שהארי יכול לדבר לחשננית ולהביט אל תוך מחשבותיו של וולדמורט. דמבלדור מסביר לסנייפ כי כל עוד הארי וההורקרוקס של וולדמורט הנמצא בתוכו חיים, וולדמורט לא יוכל למות. בעוד הארי צופה בזכרונותיו של סנייפ בהגיגית מתחילים נאמניו של וולדמורט במתקפה מחודשת על הוגוורטס, כשבמערכה שלפניה, נהרגים פרד ויזלי, רמוס לופין, נימפדורה טונקס וקולין קריווי. וולדמורט, המשוכנע כי הארי עתיד לבוא אליו, מכריז על הפסקת אש של שעה, שבמהלכה על הארי להגיע אליו אל היער האסור.
הקרב בין הארי וולדמורט
לאחר הצפייה בזכרונותיו של סנייפ, הארי הולך אל היער האסור ומבין כי הגיע רגע הסוף שעליו דיברה הכתובת על הסניץ' שקיבל מדמבלדור. הוא מצמיד את הסניץ' לשפתיו ואומר "אני הולך למות". הסניץ' נפתח והארי מגלה בתוכו את אבן האוב. הארי קורא באמצעות האבן להוריו, ג'יימס ולילי, לסיריוס בלק וללופין והם מנחמים אותו. הארי מקבל את עובדת מותו וכאשר הוא מגיע לקרחת היער בה נמצא וולדמורט הוא מניח לו לפגוע בו בקללת המוות אבדה קדברה ואינו מנסה להתגונן מפניה. כעבור זמן, הארי נעור במקום לא ידוע, הנראה לו תחילה כחיים שלאחר המוות. דמבלדור נמצא שם והוא מסביר לו כי וולדמורט נכשל בקללתו ובמקום להרוג את הארי, הרג את ההורקרוקס שהיה בתוך הארי. הסיבה לכך, מסביר דמבלדור, טמונה בכך שוולדמורט השתמש בדמו של הארי כדי להחיות את עצמו, ולכן לקח אל עצמו חלק מההגנה שהעניקה לילי לבנה, וכל עוד הכישוף הזה נשמר בדמו של וולדמורט הוא נשמר גם בדמו של הארי וקושר אותו לחיים, ומונע מהארי למות גם אם פוגעת בו הקללה הממיתה. נכונותו של הארי למות כדי להושיע אחרים, חתמה את הכישוף סופית, ואיפשרה רק לחלק של וולדמורט עצמו למות. אחרי החלום שבין חיים למוות, שהארי אינו יודע אם התרחש במחשבתו בלבד או לא, הוא ניעור שוב ביער האסור. וולדמורט, שולח את נרקיסה מאלפוי, אמו של דראקו, לבדוק אם הארי אכן מת. נרקיסה מבחינה מיד כי הארי חי, אך עניינה אינו בוולדמורט אלא בהצלת בנה דראקו. היא שואלת בחשאי את הארי אם בנה חי וכשהארי משיב בחיוב היא משקרת לוולדמורט ואומרת לו כי הארי מת, כל זאת כדי שתוכל לשוב לטירה ולהציל את חייו של בנה. האגריד השבוי נושא את הארי המעמיד פני מת בחזרה להוגוורטס. וולדמורט קורא למגיני הוגוורטס לצאת החוצה כדי לראות כי הארי אכן מת ומכריז כי מעתה לא יהיו בתים בהוגוורטס, וכולם ישתייכו לבית סלית'רין. הוא קורא למצנפת המיון ומנסה להשמידה, אך באותו רגע מגיעה תגבורת לעזרת אנשי הוגוורטס, והקרב מתחדש. הארי מצליח להתחבא מתחת לגלימת ההיעלמות שלו ונוויל לונגבוטום מנצל את הרגע, ושולף את חרב גריפינדור מתוך מצנפת המיון כדי לכרות את ראשה של הנחשה נגיני – ובכך הוא משמיד את ההורקרוקס האחרון ששרד. בקרב מתחולל מפנה, וכוחם של מגיני הוגוורטס גובר. גברת ויזלי מצליחה לחסל את בלטריקס והארי מתייצב לקרב מכריע מול וולדמורט. הארי, המאמץ את לשון הזלזול של דמבלדור בספר החמישי, קורא לוולדמורט בשמו - טום רידל, ומסביר לו שהוא לא יוכל לפגוע יותר באיש ממסדר עוף החול וממגיני הוגוורטס, משום שהוא, הארי, הקריב את עצמו ביער האסור ובכך העניק להם את אותה ההגנה שהעניקה לו אמו בצעירותו. הארי גם מסביר לוולדמורט כי סברתו ששרביט הבכור משרת אותו שגויה: סנייפ אכן היה זה שהרג את דמבלדור, אך השרביט לא היה שלו אלא של דראקו מאלפוי, שלקח את השרביט מידיו של דמבלדור. מאחר שהארי גנב את שרביטו של מאלפוי לפני זמן מה, הרי שהוא בעליו האמיתי של שרביט הבכור. וולדמורט מסרב להאמין ומטיל על הארי את קללת אבדה קדברה, אך השרביט המגן על בעליו האמיתי מסרב לתקוף את הארי ומטיל את הקללה בחזרה בוולדמורט, המוצא את מותו בקללתו הוא.
אפילוג
באחרית הדבר של הסיפור, המתרחש 19 שנים מאוחר יותר, להארי וג'יני יש שלושה ילדים שנקראים ג'יימס סיריוס (הלומד בהוגוורטס), אלבוס סוורוס (שזו שנתו הראשונה בהוגוורטס) ולילי לונה. לרון והרמיוני יש שני ילדים שנקראים רוז (גם כן לומדת בהוגוורטס) והוגו. האפילוג מתרחש בתחנת קינגס קרוס אליה מביאים ההורים את ילדיהם אל רכבת ההוגוורטס אקספרס לתחילת שנת הלימודים בהוגוורטס. האפילוג מספר שלביל ופלר יש בת, ויקטואר, שמנהלת יחסים רומנטיים עם טדי לופין, בנם של לופין וטונקס ובן הסנדקות של הארי. הארי מספר לאלבוס סוורוס, החושש מכך שיגיע לסלית'רין במקום לגריפינדור, שאין רע להיות בבית סלית'רין מאחר שסוורוס סנייפ, אחד מהאנשים שעל שמם הוא נקרא, "היה ככל הנראה האדם האמיץ ביותר שפגשתי אי פעם". בתחנת הרכבת, פוגשות שתי המשפחות את דראקו מאלפוי ואשתו אסטוריה, שבנם סקורפיוס מתחיל אף הוא את לימודיו בשנה זו. עוד מתגלה שנוויל הוא המורה לתורת הצמחים, ושיש קשרי ידידות הדוקים בינו לבין הארי וג'יני.
ההורקרוקסים של הלורד וולדמורט
במהלך אירועי הספר הקודם, למד הארי מפי דמבלדור כי הלורד וולדמורט שמר חלקים מהנשמה שלו בשישה הורקרוקסים שונים באמצעות קסם אפל עתיק על מנת לשמר את חייו. הארי מבין כי רק לאחר השמדת כל ההורקרוקסים, ניתן להרוג את הלורד וולדמורט, ואכן המסע להשמדת ההורקרוקסים תופס חלק נכבד מעלילת הספר השביעי.
עם זאת, במהלך ספר זה מתגלה שהלורד וולדמורט יצר בטעות הורקרוקס שביעי, אליו דמבלדור לא היה מודע.
בעוד שחלק מההורקרוקסים כבר הושמדו בעבר (היומן של טום רידל בספר השני והטבעת בספר השישי), יתר ההורקרוקסים מושמדים בספר האחרון. בספר השישי, משתף דמבלדור את הארי בהשערותיו לגבי נסיבות יצירת ההורקרוקסים, אם כי את הנסיבות האמיתיות פירטה רולינג בשיחות עם קוראי הסדרה.
בטבלה שלהלן מפורטים ההורקרוקסים, הממוינים לפי מועד השמדתם מהמוקדם ביותר למאוחר ביותר.
הסרט
בעקבות אורכו של הספר והרצון להציג בסרט מידע רב הוחלט לפצלו לשני חלקים. החלק הראשון יצא ב-19 בנובמבר 2010, והחלק השני יצא ב-13 ביולי 2011. סרטים אלה הם האחרונים בסדרת הסרטים המבוססת על ספרי הארי פוטר. החזרות לקראת הסרטים החלו ב-26 בינואר 2009, כאשר הצילומים עצמם נערכו בין פברואר 2009 ל-12 ביוני 2010.
תרגומים
הארי פוטר ואוצרות המוות, כמו קודמיו, תורגם ל-79 שפות שונות.
חלליות קרב מסדרת TIE
חלליות קרב מסדרת TIE הן סדרה של דגמי חלליות קרב בדיונית בעולם של הזיכיון מלחמת הכוכבים. החללית מונעת על ידי זוג מנועי יונים (מכאן ראשי התיבות TIE – Twin Ion Engines), החלליות מסדרת TIE הן חלליות מהירות אשר משמשות את האימפריה הגלקטית והמסדר הראשון.
החלליות מסדרת TIE הופיעו בתחילה בטרילוגיית סרטי מלחמת הכוכבים המקורית – מלחמת הכוכבים - פרק 4: תקווה חדשה (1977), מלחמת הכוכבים - פרק 5: האימפריה מכה שנית (1980), ומלחמת הכוכבים - פרק 6: שובו של הג'דיי (1983), ומאז ועד היום הופיעו בשלל סדרות וסרטים שונים של הזיכיון מלחמת הכוכבים.
לאורך השנים נמכרו גם דגמים וצעצועים רבים של חלליות TIE fighter, בנוסף למשחקי וידאו המתמקדים בסימולציה של מלחמות בין חלליות TIE לחלליות X-Wing.
סקירה כללית
קרבית TIE היא חללית הקרב הסטנדרטית של האימפריה הגלקטית, והגרסה הבסיסית ביותר של משפחה רחבה של חלליות קרב שפותחו בהמשך. היא מונעת על ידי זוג מנועי יונים, המקבלים את האנרגיה הדרושה להפעלתם מקרניים קוסמיות הנאספות על ידי לוחות סולריים גדולים המהווים את כנפי החללית.
לחללית זו שרידות נמוכה, אך היא זולה לייצור, מהירה ובעלת יכולת תמרון מעולה. החללית חמושה בצמד תותחי לייזר מהירי ירי, ללא טילים כלשהם. תכונותיה הטובות בקרב הושגו בין השאר תוך ויתור על מגיני אנרגיה, מנוע על-חלל ומערכת קיום חיים בתא הטייס, מה שהפחית את מסת החללית למינימום האפשרי.
עקב חוסרים אלו עמידותה של החללית בפני פגיעה ישירה נמוכה ביותר, היא תלויה לחלוטין בבסיס פעולה קרוב וכן טייסיה חייבים ללבוש חליפת חלל. טקטיקת הקרב של חלליות אלה היא מחיצת האויב על ידי עליונות מספרית. קרבית ה-TIE מהווה את עמוד השדרה של צי הקרביות האימפריאלי, היא החללית הנפוצה ביותר בגלקסיה והסמל המוכר ביותר לכוחה של האימפריה. קרבית ה-TIE גם בנויה בהתאם לפילוסופיה האימפריאלית של ערך נמוך לחיי אדם והעדפת הכמות על פני האיכות.
בהמשך פיתחה האימפריה הגלקטית דגמים מתקדמים, כגון מפציץ TIE, מיירט TIE ומגן TIE שבהן הוגדלה שרידות החללית ושופרו ביצועיה. דגמים אלה היו טובים משמעותית מקרבית ה-TIE הרגילה אך יקרים בהרבה ולכן מעולם לא יוצרו בכמויות גדולות כמו קרבית ה-TIE הרגילה.
מקור השראה ועיצוב
סצנות קרבות החלל בסרט "מלחמת הכוכבים - פרק 4: תקווה חדשה" שהתקיימו בין לוחמי האימפריה הגלקטית בחלליות ה-TIE לבין המורדים בחלליות ה-X Wing והגיבורים הראשיים בחללית המילניום פלקון נוצרו בהשראת קרבות האוויר שאירעו בעת מלחמת העולם השנייה. העורכים של הסרט הראשון בסדרה שלבו בעריכה הראשונית של הסרט סרטוני וידאו שונים של קרבות אוויר אמיתיים ממלחמת העולם השנייה אשר על בסיסם בהמשך חברת Industrial Light & Magic הפיקה את סצנות קרבות החלל של הסרט.
קרבית TIE
זוהי חללית הקרב הסטנדרטית של האימפריה הגלקטית, והגרסה הבסיסית ביותר של משפחה רחבה של חלליות קרב שפותחו בהמשך. מונעת על ידי זוג מנועי יונים, המקבלים את האנרגיה הדרושה להפעלתם מקרניים קוסמיות הנאספות על ידי לוחות סולאריים גדולים המהווים את כנפי החללית. לחללית זו שרידות נמוכה, אך היא זולה לייצור, מהירה ובעלת יכולת תמרון מעולה. החללית חמושה בצמד תותחי לייזר מהירי ירי, ללא טילים כלשהם. תכונותיה הטובות בקרב הושגו בין השאר תוך ויתור על מגני אנרגיה, מנוע על-חלל ומערכת קיום חיים בתא הטייס, מה שהפחית את מסת החללית למינימום האפשרי. עקב חוסרים אלו עמידותה של החללית בפני פגיעה ישירה נמוכה ביותר, היא תלויה לחלוטין בבסיס פעולה קרוב וכן טייסיה חייבים ללבוש חליפת חלל. טקטיקת הקרב של חלליות אלה היא מחיצת האויב על ידי עליונות מספרית. קרבית ה-TIE מהווה את עמוד השדרה של צי הקרביות האימפריאלי, היא החללית הנפוצה ביותר בגלקסיה והסמל המוכר ביותר לכוחה של האימפריה. קרבית ה-TIE גם בנויה בהתאם לפילוסופיה האימפריאלית של ערך נמוך לחיי אדם והעדפת הכמות על פני האיכות. למסדר הראשון יש שתי קרביות TIE. קרבית TIE המסדר הראשון (First Order TIE Fighter) בצבע שחור וקרבית TIE כוח מיוחד (Speical Force TIE Fighter) בצבעים שחור ואדום ואפשרי להטיס שני טייסים (אחד שמטיס והשני שיורה). ההשראה ליצירת חללית זו בסדרת הסרטים הגיעה מהקאמיקאזה היפניים במלחמת העולם השנייה.
קרבית TIE נסיונית מתקדמת X1
קרבית TIE מתקדמת שנבנתה במיוחד עבור דארת' ויידר. הופיעה בסרט "מלחמת הכוכבים - פרק 4: תקווה חדשה". קרבית זו שאבה השראה חלליות הקרב של האינקוויזטורס שווידר פיקד עליהן. קרבית זו היוותה שיפור על פני קרבית ה-TIE הסטנדרטית באשר למהירות וכושר תמרון, וכן כללה מגיני אנרגיה ומנוע על-חלל בניגוד לדגם הרגיל. הקרבית הניסיונית הייתה חמושה בצמד תותחי לייזר זהים לאלו של הקרבית הסטנדרטית. החללית מעולם לא יוצרה בייצור סדרתי בשל עלותה הגבוהה, אולם היוותה את הבסיס למיירט ה-TIE. מבחינת מראה, חללית זו שונה מקרבית ה-TIE הרגילה. שוני זה נבע גם משיקולים אמנותיים של לוקאס על מנת לאפשר לצופי סרטי מלחמת הכוכבים לזהות בקלות את החללית של ויידר בין כל חלליות ה-TIE הרגילות.
מיירט TIE
גרסה מתקדמת של קרבית TIE. הופיע לראשונה בסרט "מלחמת הכוכבים - פרק 6: שובו של הג'דיי". בגרסה זו של חללית TIE, העדיפה בכל מובן על קודמתה, הוגברו המהירות (בכ-25%), כושר התמרון, כוח האש ובקרת המחשב. חללית זו מצוידת בארבעה תותחי לייזר מהירי ירי בקצוות הכנפיים. היות שהחללית מורכבת בדיוק מאותו פוד מרכזי המשמש את קרבית ה-TIE, העברת תותחי הלייזר לקצוות הכנפיים (ששניים מהם היו מותקנים בגרסה הקודמת ב"סנטר" של הפוד) הותיר בפוד מקום פנוי שכעת יכול לשמש לנשיאת מספר קטן של טילי יירוט או טילי טורפדו במשימות מיוחדות. מעבר לכך המיירט לוקה באותם החסרונות של קודמו - פגיעות גבוהה עקב היעדרם של מגינים, וכן היעדרם של מנוע על-חלל ושל תא טייס מדוחס. עם זאת, המיירט הוא חללית קרב עצמאית בהרבה מקודמו המהווה יריב אימתני גם ללא הסתמכות על עליונות מספרית, בנושאו כוח אש שאינו נופל מזה של חללית ה-X-WING וביצועי טיס העולים על רובן ככולן של חלליות המורדים. חללית זו פותחה לאור התוצאות הבלתי מספקות של היתקלויות בין קרביות ה-TIE לחלליות המורדים. על אף ייעודם של המיירטים לרשת את מקום קרבית ה-TIE, קצב קבלתם לצי היה איטי למדי עקב עלותם הגבוהה יחסית וייצור קרבית ה-TIE שהמשיך במקביל, כך שעד לנפילת האימפריה הם היוו פחות מרבע מכוח חלליות הקרב הכללי. בתקופה שלאחר נפילת האימפריה הוסיף האדמירל ת'רון ששלט ברוב הצי האימפריאלי שנותר מגיני אנרגיה לחלליות אלו.
מפציץ TIE
חללית קרב מסדרת חלליות ה-TIE שנועדה לתקיפת מטרות גדולות כגון פריגדות, משחתות ובסיסי חלל ואף הפצצת שטח כוכבי או אסטרואידי. הופיעה לראשונה בסרט "מלחמת הכוכבים - פרק 5: האימפריה מכה שנית". המפציץ איטי וכבד ביחס לשאר משפחת קרביות ה-TIE, אם כי מהיר וקל תנועה ביחס למקביליו מכוחות המורדים (ה-B-WING וה-Y-WING). לרוב פועלים המפציצים בליווי של קרביות או מיירטי TIE המגנים עליהם בדרכם אל המטרה, אולם אינם חסרי אונים גם בקרב מול קרביות המורדים במידת הצורך. מפציץ ה-TIE בנוי משני גופים מוארכים זה לצד זה, כאשר האחד מכיל את הטייס והמנועים והשני מכיל מספר רב של טילי טורפדו, פצצות חלל, טילי יירוט, נפצים תרמיים ועוד. כמו כן מצויד המפציץ בצמד תותחי לייזר הזהים לאלו של קרבית ה-TIE. יחד עם קרבית ה-TIE, היווה המפציץ את עמוד השדרה של צי הקרביות האימפריאלי ושימש באופן כמעט בלעדי ככלי לתקיפת מטרות גדולות. בדומה לקרבית ולמיירט, גם למפציץ ה-TIE אין מגיני אנרגיה, מנוע על-חלל ותא טייס מדוחס, אם כי חוזקו המבני גבוה בהרבה משל הקרבית והמיירט כך שביכולתו לספוג במבנהו כמה וכמה פגיעות בטרם ינוטרל או יושמד.
השפעה תרבותית
דגם חללית ה-TIE fighter המקורי שהופיע בסרט "מלחמת הכוכבים - פרק 4: תקווה חדשה" נמכר לבסוף במכירה פומבית בעבור 350,000 דולרים.
במקביל ליציאתם לאקרנים של טרילוגיית הסרטים המקורית של מלחמת הכוכבים יצרנית הצעצועים האמריקנית Kenner Products הוציאה לשווקים שני דגמי צעצוע של חלליות בסדרת חלליות ה-TIE – את חללית ה-TIE fighter ואת החללית TIE interceptor. כמו כן באותה העת יצרנית הצעצועים האמריקנית הסברו גם כן הוציאה לשווקים שלושה דגמי צעצוע של חלליות ה-TIE – את חללית ה- TIE fighter, את החללית TIE bomber, ואת החללית TIE interceptor. גם Kenner Products וגם הסברו ייצרו באותה העת את דמויות טייסי הקרוב של חלליות ה-TIE. בנוסף לכך, לאורך השנים חברת לגו הוציאה גם כן לשווקים דגמי צעצוע של חללית ה-TIE fighter, חללית ה-TIE bomber, חללית ה-TIE interceptor, בנוספים לדגמי חלליות נוספים בסדרת חלליות ה-TIE.
אל-חג'אג' בן יוסף
אל-חג'אג' בן יוסף א-ת'קפי (בערבית: الحجاج بن يوسف الثقفي). נולד בעיר טאאף שליד מכה בשנת 661 ומת בשנת 714 בעיר ואסט אשר בעיראק. היה מושל עיראק בתקופה האומיית, תחת שלטונו של הח'ליף עבד אל-מלכ ונחשב בזכות נחישותו ואכזריותו לאחד המושלים המוסלמים הידועים ביותר בהיסטוריה.
מפקד הצבא האומיי בעת המרד של מכה
אל-חג'אג' הנהיג את הצבא האומיי שהתעמת עם המורדים של מכה שהיו מלוכדים סביב אבן אל-זביר שטען שהוא הח'ליף החוקי. התבצרות אבן אל-זביר בעיר מכה גרמה למבוכה רבה בקרב השלטון האומיי בגלל קדושתה הדתית של העיר ובגלל האיסור לפגוע במבנים דתיים בהם התבצרו המורדים ובמיוחד סביב הכעבה. למרות זאת, הצורך לדכא את המרד באופן מהיר גרם לאל-חג'אג' לפגוע גם במקומות הקדושים אשר התבצרו בהן המורדים ובכלל זה הכעבה. למרות שאל-חג'אג' הצליח לדכא את המרד ולהחזיר את האזור לשלטון האומיי, פגיעתו בכעבה גרמה למחאות רבות בקרב המוסלמים שראו אותו כדמות בלתי דתית. הצלחתו בדיכוי המרד שכנעה את הח'ליף עבד אל-מלכ למנותו למושל עיראק שהייתה ידועה כמוקד למרידות שונות בשל בעיות כלכליות ופוליטיות שהיו באזור. אל-חג'אג' מונה למושל עיראק במקום אחי הח'ליף, בִשר אבן-מרואן, בכך נפתחה מגמה חדשה בשושלת האומיית של מינוי מושלים מקצועיים במקום בני משפחה.
מדיניותו הצבאית והשלטונית בעיראק
על מנת לדכא את המרידות שזוהו עם זרמים דתיים הוא אימץ מדיניות התנקשות בחיי המנהיגים הדתיים אשר הנהיגו את המרידות ובמיוחד התנקש בחייהם של עשרות מנהיגים דתיים שהפכו על ידי השיעים בתקופה יותר מאוחרת לקדושים דתיים. מדיניות ההתנקשות ודיכוי המרידות הפכה אותו לדמות שלילית במיוחד בקרב השיעים. אלו אימצו את דמותו של אל חג'אג' על מנת לתקוף את הסונים כאנשים שהזדהו עם השלטון האומיי שנתפס בעיניהם כשלטון חילוני ומושחת שפעל נגד "האסלאם האמיתי" - אסלאם בו ההנהגה הדתית נמצאת בידייה של משפחת הנביא מוחמד, מצאצאי הח'ליף עלי בן אבי טאלב.
לעומת הדעה השיעית, ההיסטוריוגרפיה הסונית רואה בחיוב מסוים את דמותו של אל-חג'אג', זאת על רקע ההתפתחות הכלכלית שהביא לאזור- הרפורמות החקלאיות אשר ביצע בעיראק כאשר עיבד אדמות חקלאיות שונות ובנה גשרים אשר חיברו בין האזורים החקלאיים והעניק לאיכרים הלוואות שונות. אל-חג'אג' נודע בבניית עיר ואסט שהפכה להיות הבירה של עיראק בתקופתו. בתקופתו הפכה השפה הערבית לשפה רשמית כאשר תרגם את הצווים המנהליים והשלטוניים מן הפרסית לערבית. כמו כן הנהיג רפורמה במטבע של המדינה. כמו כן הקפיד להוציא מחוץ לחוק את הנוסחים הרבים שהיו לקוראן על מנת לקבוע נוסח חוקי אחד לכלל הקהילה המוסלמית על מנת לצמצם את המתח בין הקהילות המוסלמיות סביב פרשנות הקוראן.
אבן ח'לדון (אלמקדמה פי עלם אל-תאריח', פרק 26) מזכיר מסורת אודות אל-חג'אג': כאשר הח'ליף עבד אל-מלכ שאל בדואי אודות שלטונו של אל-חג'אג' בעיראק. הבדואי שיבח את אל-חג'אג' ובאומרו כי 'הוא עשק את עם לבדו'. מסורת זו רומזת לכך שאל-חג'אג' שם קץ לאנרכיה בה העם נעשק על ידי בעלי כוח שונים.
דמותו של אלחג'אג' בעת החדשה
בעת המלחמה בין איראן ובין עיראק, זרמים פוליטיים שיעים וסורים שהזדהו עם איראן כינו את נשיא עיראק סדאם חוסיין בשם אל-חג'אג' כדי לתאר אותו כאדם אכזרי שמדכא את השיעים כמו שנהג אל-חג'אג' בתקופתו.
הכנסת התשע עשרה
מאפייני חברי הכנסת
הכנסת התשע עשרה המשיכה את המגמה שהחלה בכנסת השמונה עשרה, כאשר 15 עיתונאים פרשו מעבודתם והצטרפו אל המפלגות השונות במטרה להיבחר לכנסת. בכנסת התשע עשרה היו שני תושבי קיבוץ: זבולון כלפה מהבית היהודי ואורלי לוי-אבקסיס מהליכוד ביתנו.
חברי כנסת חדשים
בכנסת זו כיהנו 49 חברי כנסת שלא כיהנו בכנסת הקודמת. נוספו עליהם עוד 3 חברי כנסת שלא כיהנו בכנסת ה-18, אך כיהנו בעבר כחברים בכנסת ישראל (ניסן סלומינסקי, אריה דרעי ועמרם מצנע). 4 ח"כים נוספים כיהנו בתחילת הכנסת ה-18 אך התפטרו במהלך כהונתה ונבחרו לכנסת ה-19 מחדש (צחי הנגבי, מאיר פרוש, ציפי לבני ועמיר פרץ).
יהודים דתיים וחרדים
בכנסת זו כיהנו 42 יהודים דתיים וחרדים, בהם נשים:
נשים
בכנסת זו כיהנו 27 נשים:
לא יהודים
בכנסת זו כיהנו 13 לא יהודים, מתוכם 1 דרוזי ו-1 בדואי.
דוקטורים ופרופסורים
בכנסת זו כיהנו 14 בעלי תואר דוקטור:
בכנסת זו כיהן פרופסור אחד – אבישי ברוורמן (העבודה).
ישיבת הפתיחה
חבר הכנסת בנימין (פואד) בן אליעזר, ותיק חברי הכנסת (כיהן כח"כ מאז שנת 1984 ברציפות), מונה בישיבה זו ליושב ראש זמני של הכנסת התשע-עשרה. זאת לפי הוראת החוק האומרת, כי ותיק חברי הכנסת ימונה ליושב-ראש הזמני של הכנסת עד מינוי קבע של יושב הראש ושל סגניו. צעירת חברי הכנסת הייתה סתיו שפיר ממפלגת העבודה, וזקן חברי הכנסת היה פואד בן אליעזר. כאשר נבחר בן אליעזר לכנסת לראשונה, סתיו שפיר טרם נולדה.
ב-18 במרץ 2013 נבחר חבר הכנסת יולי אדלשטיין לכהן בתפקיד יושב ראש הכנסת, ולאחר שהושבע החליף את בנימין (פואד) בן אליעזר בתפקיד יושב ראש הכנסת התשע עשרה.
פעולות עיקריות בכנסת ה-19
ב-18 במרץ 2013 (ז' בניסן ה'תשע"ג) הכנסת התשע עשרה הביעה אמון בממשלת ישראל השלושים ושלוש, בראשות בנימין נתניהו.
באותו יום נבחר יולי אדלשטיין ליו"ר הכנסת החדש במקום ראובן ריבלין, בתמיכת 96 חברי כנסת.
ב-10 ביוני 2014 נבחר ראובן ריבלין מהליכוד על ידי הכנסת התשע עשרה לתפקיד נשיא מדינת ישראל בתמיכת 63 חברי כנסת לעומת 53 חברי כנסת שתמכו במאיר שטרית מהתנועה.
סטרלינג הייטס
סטרלינג הייטס (באנגלית: Sterling Heights) היא העיר הרביעית בגודלה במישיגן שבארצות הברית המהווה למעשה פרבר של העיר דטרויט. נכון לשנת 2019, אוכלוסיית העיר משוערת בכ-132,000 תושבים.
מבחינה פוליטית סטרלינג הייטס מנוהלת על ידי מועצה בת שבעה חברים הנבחרים ישירות על ידי תושבי העיר.
היסטוריה
ההתיישבות באזור החלה עוד במאה ה-19 והייתה בתחילה בעיקר חקלאית. ההתיישבות הוכרזה כעיר בשנת 1968. בשנות ה-90 החלה הגירה משמעותית של יוצאי מזרח אירופה, בעיקר מהמדינות אלבניה, יוגוסלביה המתפרקת ופולין. מהגרים אלו השתלבו בתעשיית הרכב ועבדו בעיקר במפעלי קרייזלר ופורד. לאחר מלחמת עיראק הגיעו לסטרלינג הייטס מהגרים רבים מעיראק, ולשכוניהם ניתן הכינוי "בגדאד הקטנה".
מיקרוגנאטוזואה
מיקרוגנאטוזואה (שם מדעי: Micrognathozoa) היא מערכה ובה מין אחד בלבד לימנוגנתייה מארסקי (Limnognathia maerski) אשר התגלה במעיינות חמים באי דיסקו שבגרינלנד וגם באיי קרוזה ב-1994 ותואר ב-2000.
מאפיינים
אורכו הממוצע עומד על עשירית מילימטר, מה שהופך את לימנוגנתייה מארסקי לאחד מבעלי החיים הקטנים ביותר בעולם. כשהחיה אוכלת בית החזה מתרחב בדומה לאקורדיון. לימנוגנתייה מארסקי ניזונה בעיקר מחיידקים, כחוליות וצורניות. לימנוגנתייה מארסקי נעה על ידי זיפים שדומים למינים מהמערכה גנתוסטומולידה (Gnathostomulida). כל הדגימות של מין זה שנאספו הן נקבות.
מה מי מו (סדרת טלוויזיה)
מה מי מו היא סדרת טלוויזיה ישראלית המשודרת ב-yes וערוץ הכוכבים החל מ-2013 בכיכובו של הדוד חיים.
רדיפת להט"ב במדינה האסלאמית
אלימות כלפי אנשי להט"ב היא חלק מהאידאולוגיה של המדינה האסלאמית של עיראק והלבנט, המחייבת עונש מוות על הומוסקסואליות בתחומה, בעיראק, סוריה ולוב.
חוקים הנוגעים ליחסים חד-מיניים
באזורים מסוימים נעשה שימוש בעריפת ראש בגלל היעדר בניינים גבוהים שהנאשם ייזרק מהם.
המדינה האסלאמית פרסמה רשימה של עבירות, שבה הנאשם יוצא להורג מיידית, כולל הומוסקסואליות.
לדברי סובחי נחאס, סורי הומוסקסואל שברח מסוריה מחשש לחייו, הצהיר כי המדינה האסלאמית חסה על חייהם של הומוסקסואלים "נשיים" שמקיימים יחסי מין חד-מיניים עבור "הנאתם של גברים מבוגרים". הנאשמים "הגבריים" יותר, הנחשדים בהומוסקסואליות, נהרגים על ידי המדינה האסלאמית. נחאס הצהיר בנוסף כי ישנם גברים הומוסקסואלים שהצטרפו למדינה האסלאמית כדי להגן על עצמם ועל משפחותיהם, ולעיתים גם דיווחו על הומוסקסואלים אחרים כדי להסתיר את עצמם בצורה יעילה יותר.
לדברי קמנדאר בקטיאר, חבר לשעבר במדינה האסלאמית, לוחמי המדינה האסלאמית באפגניסטן אונסים גברים הומוסקסואלים באופן קבוע כעונש. לעומת זאת, לוחמי המדינה האסלאמית בעיראק ובסוריה זורקים הומוסקסואלים מגגות של בניינים גבוהים.
חוקים הנוגעים להתעללות בילדים הומוסקסואלים
אבו זייד אל-ג'זראווי, מפקד בכיר במדינה האסלאמית, אנס ילד בן 15 שהושלך מבניין שבדיר א-זור שבסוריה בגין היותו הומוסקסואל. על פי הדיווחים, אל-ג'זראווי קיבל מלקות, נאלץ לעזוב את סוריה ולהצטרף לחזיתות הלחימה בצפון-מערב עיראק. בית הדין השרעי בדיר א-זור אמר, על פי הדיווחים, כי אבו זייד היה צריך, כמו הנער, למות בגין היותו הומוסקסואל, אך מפקדי המדינה האסלאמית דרשו שיישלח לקרב בעיראק במקום לבצע זאת.
הוצאות להורג מתועדות בשטח שבשליטת המדינה האסלאמית
ב-23 בנובמבר 2014, לוחמי המדינה האסלאמית סקלו למוות גבר לא מזוהה בן 20 במאיידין וגבר לא מזוהה בן 18 בדיר א-זור בסוריה. הגברים היו מתנגדים ידועים של המדינה האסלאמית, ותומכיהם של שני הגברים טוענים כי המדינה האסלאמית השתמשה בטענה שהם הומוסקסואלים כהצדקה להוצאתם להורג. זו הייתה ההוצאה להורג הראשונה של אנשי להט"ב על ידי המדינה האסלאמית.
ב-30 באפריל 2015 דווח כי שלושה גברים, המואשמים בהיותם הומוסקסואלים, הוצאו להורג על ידי ירייה בראשם על ידי המדינה האסלאמית בדרנה שבלוב. פעילי זכויות אדם דיווחו שזהו עונש המוות הראשון נגד הומוסקסואלים בהיסטוריה של לוב המודרנית.
על פי הערכה של הארגון החוץ-ממשלתי OutRight Action International, בין ה-9 בדצמבר 2014 ועד ל-7 במאי 2016 הוצאו להורג 41 גברים הומוסקסואלים בשטחים שבשליטת המדינה האסלאמית בעיראק ובסוריה.
ב-22 ביולי 2016, דווח על ידי פעילים כי המדינה האסלאמית הוציאה להורג צעיר עיראקי בכירכוכ שבעיראק על ידי השלכתו מראש הבניין לאחר שהואשם על היותו הומוסקסואל. לאחר שנזרק מראש הבניין, גופתו נסקלה על ידי ההמון.
ב-10 באוגוסט 2016, פורסם סרטון על ידי המדינה האסלאמית ובו נראה כי המשטרה הדתית של המדינה האסלאמית בעיראק השליכה הומוסקסואל מגג בניין.
ב-11 באוגוסט 2016, פורסם סרטון על ידי המדינה האסלאמית בו נראים ג'יהאדיסטים של המדינה האסלאמית במוסול שבעיראק משליכים הומוסקסואל למותו על ידי דחיקתו מראש בניין גבוה.
ב-20 באוגוסט 2016, גורם מקומי במחוז נינוה שבעיראק חשף כי המדינה האסלאמית הוציאה להורג ארבעה גברים באשמת הומוסקסואליות ו-"מעשי סדום", כולל שניים מחבריהם על ידי השלכתם מבניין.
ב-5 בדצמבר 2016, המדינה האסלאמית זרקה הומוסקסואל מגג בניין בחלב שבסוריה, לאחר שהואשם בקיום "יחסים הומוסקסואליים".
ב-9 בינואר 2017, נעצר נער בן 17 והושלך מגג בניין על ידי הדיוואן אל-היסבה במוסול בטענה שהוא הומוסקסואל.
ב-27 במרץ 2017, פרסם הדיוואן אל-היסבה תמונות בהן נראה הומוסקסואל מושלך מגג בניין ונסקל למוות במוסול שבעיראק.
ב-15 באוגוסט 2017, פרסמה סוכנות אמק תמונות בהן נראה הומוסקסואל מושלך מגג בניין במחוז דיר א-זור, סוריה.
תגובות
ב-14 ביוני 2016, הצביע בית הנבחרים של קנדה נגד הצעה ברוב של 166 מול 139 שהוצעה על ידי המפלגה השמרנית של קנדה. ההצעה הייתה לגנות את מעשי המדינה האסלאמית ולהגדיר את המעשים האלו כרצח עם.
דו"חות לשנת 2016 של מחלקת המדינה של ארצות הברית עבור המדינות עיראק וסוריה קובעות כי:
ורדה
{{פירושונים| אישים: אחר:
ראו גם
}}
קרב טיקינוס
קרב טיקינוס היה התנגשות צבאית מוגבלת, שנערכה במסגרת המלחמה הפונית השנייה בין הכוחות הקרתגניים תחת פיקודו של חניבעל לבין כוח רומאי תחת פיקודו של פובליוס קורנליוס סקיפיו, בנובמבר שנת 218 לפנה"ס. היה זה הקרב הראשון במלחמה שנערך על אדמת איטליה. הקרב הסתיים בניצחונו של חניבעל, ובנסיגת הצבא הרומאי מהשטח שמצפון לנהר הפו.
רקע
לאחר שעזב חניבעל את היספניה (ספרד של היום), נשלח צבא רומי תחת פיקוד הקונסול פובליוס סקיפיו למאסיליה (כיום מרסיי, בדרום צרפת) במטרה למנוע את חציית הפירנאים על ידי צבאו של חניבעל. סמוך לשפך נהר הרון לים התיכון התנגשו כוחות סיור של הצדדים היריבים, אולם צבאו של חניבעל הספיק לחצות את הנהר, ולהמשיך במסעו מערבה. סקיפיו, שהופתע ממהירות ההתקדמות של הצבא הקרתגני, עזב את צבאו והפליג לגאליה הקיס־אלפינית (השטח שבין נהר הפו להרי האלפים) במטרה לפגוש שם את צבאו את חניבעל, במקרה שהאחרון יצליח לחצות את האלפים לתוך איטליה, ולהגן על המושבות הרומיות שהוקמו לא מכבר באזור זה, פלקנטייה וקרמוניה. הוא העביר את הפיקוד על צבאו לידי אחיו, גניאוס קורנליוס סקיפיו, עם הוראה להתקדם לחצי האי האיברי, ולכבוש אותו מידי הכוחות הקרתגניים, ואילו הוא עצמו קיבל פיקוד על 3 לגיונות רומיים, שנמצאו באזור נהר הפו, ועסקו בדיכוי התקוממות של השבטים הגאליים המקומיים, הבויים והאינסובריים.
לאחר שהצליח לחצות את הרי האלפים ולהגיע לעמק הפו, עסק חניבעל בגיוס מתנדבים לצבאו מקרב השבטים הגאלים המקומיים (שהתנגדו לניסיונות רומא לכבוש את אדמותיהם ולהקים בשטחן מושבות רומיות), כדי לתגבר את כוחותיו, שנחלשו מאוד עקב האבדות הרבות שספגו במהלך החצייה הקשה של האלפים. נותרו ברשותו רק כ- 20,000 רגלים וכ־6000 פרשים, והוא העניק להם זמן למנוחה והתאוששות לפני פתיחת המערכה באיטליה. כאמור, חניבעל ניסה לגייס חיילים מקרב שבטי הטאוריני, האינסוברים והליגורים בצפון איטליה, אך זכה להצלחה מוגבלת עקב החשש של השבטים הגאליים המקומיים מנקמת הצבא הרומאי. האינסוברים ושבט הבויים חידשו את התקוממותם נגד הרומאים, וזכו למספר הצלחות בלחימה נגד צבא רומי בראשות הפראיטור לוקיוס מנליוס, שנשלח לדכא את המרד. הרומאים שלחו לאזור את שני הלגיונות, שגויסו במקור כדי לשרת תחת פיקודו של פובליוס סקיפיו בהיספניה, לסייע לצבאו של מאנליוס, תחת פיקוד הפראיטור לוקיוס אטיליוס. לאחר שצבאו התאושש מתלאות המסע באלפים, חניבעל הצעיד אותם דרומה לכיוון נהר הפו במטרה לעודד את השבטים הגאליים באזור להצטרף לצידו.
סקיפיו אשר נחת בפיזה, קיבל את הפיקוד על כוחותיהם של אטיליוס ומאנליוס. לפי ליוויוס, סקיפיו היה בטוח בניצחונו על הצבא הקרתגני התשוש, ועודד את חייליו באומרו להם : " ... עליכם להאבק, חיילים, באנשים אשר הבסתם באדמה ובים ... הם איבדו שני שלישים מחיל הרגלים והפרשים בחציית האלפים ... הם לא כלום מלבד לרוחות אנשים, תשושים מרעב, קור וזוהמה ... יִרְאתי היחידה היא שכאשר תלחמו יתגלה כי האלפים הם אלו כבשו את חניבעל"
חניבעל, מנגד, רומם את רוח חייליו במופע. מאוחר יותר, הציע לכל צבאו מתנות רבות ויקרות כאזרחות, אדמה, כסף, בתים נאים, חופש מעבדות לעבדים, וצמד עבדים עבור כל עבד משוחרר. כמו כן, שילח המצביא הפוני כ־500 פרשים תחת מהרבעל להטריד את בעלות בריתה של רומא, אך לא לפגוע בשבטים הגאליים, כדי לזכות בתמיכתם.
ההכנות לקרב
חניבעל צעד עם צבאו במטרה לחבור לשבט הבויים, ואילו סקיפיו צעד לפגוש את הצבא הקרתגני, וחצה בדרכו את נהר הפו, ולאחר מכן את נהר טיקינוס סמוך לפאביה. שני הצדדים שלחו קדימה כוחות חלוץ/סיור חזקים, כדי לגשש את מיקומו ועוצמתו של הצד השני. כוחות החלוץ, שכללו בעיקר פרשים, נפגשו סמוך לנהר טיקינוס. כוחו של חניבעל כלל כנראה כ-6000 פרשים נומידיים, איבריים וקרתגניים, ואילו הכוח הרומאי כלל 3000–4000 פרשים (כולל כ-2000 פרשים גאליים) ומספר לא ידוע של רגלים קלים (וליטים). סקיפיו פרס את הרגלים הקלים ואת הפרשים הגאליים שלו בחזית, ואת הפרשים הרומיים והאיטלקיים הציב בעתודה מאחוריהם. חניבעל, מצידו, מיקם את הפרשים הנומידיים באגפים ואת הפרשים הכבדים יותר הציב במרכז צבאו.
מהלך הקרב
הקרב נפתח בהסתערות של הפרשים הקרתגנים על הרגלים הקלים הרומיים. האחרונים, שהופתעו ממהירות ומעוצמת ההסתערות, לא הספיקו אפילו להטיל את כידוניהם בפרשים התוקפים, ונמלטו אל העורף דרך שורות הפרשים הגאליים, שניצבו מאחריהם. הרגלים הקלים ניסו למצוא מחסה מאחרי כוח הפרשים והתערבו בשורותיהם. הם הבהילו את סוסי הפרשים, ואילצו את חלקם לרדת מסוסיהם ולהילחם כרגלים. כאשר נתקלו הפרשים הקרתגניים בפרשים הרומיים והאיטלקיים של סקיפיו, נבלמה הסתערותם והקרב הפך להיות שקול. אולם במקביל לקרב שהתחולל במרכז המערך הרומאי, איגפו הפרשים הנומידיים את הכוח הרומאי משני עבריו, ותקפו אותו מעורפו. הם רמסו את הווליטים הרומיים, שנמלטו בתחילת הקרב אל העורף, ופיזרו את הפרשים הרומיים לקבוצות קטנות ומבודדות. הווליטים הנותרים ברחו משדה הקרב, והקונסול סקיפיו, נפצע קשה, והוקף על ידי פרשים קרתגניים. לפי ליוויוס ופליניוס, סקיפיו חולץ משדה הקרב על ידי בנו (סקיפיו אפריקאנוס), שפיקד על פלגת פרשים, אך ליוויוס מזכיר גם מקור אחר, לפיו סקיפיו ניצל בידי משרת ליגורי. שרידי הפרשים הרומאים התלכדו מחדש והצליחו להחלץ מהכיתור הקרתגני ולסגת בצורה מאורגנת משדה הקרב חזרה למחנה הרומאי העיקרי, לאחר שספגו אבדות ניכרות. חניבעל, שחשש מפני התקלות עם הכוח העיקרי של הלגיונות הרומיים, לא ניסה לבצע מרדף, וחזר למחנהו.
סיום הקרב
בלילה הבא, סקיפיו, שזועזע מתבוסתו בקרב, וחשש שחניבעל עלול לנצל את עדיפותו בפרשים כדי לכתר את הצבא הרומאי במישור הפתוח מצפון לנהר הפו, הורה לצבאו לפנות את מחנהו, ולסגת חזרה אל מעבר לנהר הפו, אולם חניבעל הצליח להדביק ולשבות משמר מאסף, שכלל כ־600 חיילים, סמוך לגשר על נהר טיקינוס. חניבעל הפסיק את המרדף, והצעיד את צבאו במעלה הנהר, עד שמצא נקודה נוחה לחצות אותו. לאחר מכן הוא צעד שוב במורד הזרם, עד שצבאו הגיע למרחק קצר מהצבא הרומאי, שהקים מחנה ליד המושבה הרומית פלקנטייה. כתוצאה מניצחונו של חניבעל בטיקינוס, ערקו כ-2000 רגלים ו־200 פרשים גאליים מצבאו של סקיפיו, והצטרפו לצבא הקרתגני. סקיפיו, שחשש שבעקבות העריקה ההמונית יעברו כל השבטים הגאליים באזור לצד הקרתגניים, החליט לנטוש שוב את מחנהו, לחצות את נהר טרביה, לתפוס עמדה מבוצרת על הגבעות מעברו השני של הנהר, ולהמתין שם לצבאו של הקונסול השני טיבריוס סמפרוניוס לונגוס, שנשלח מסיציליה לעזרתו.
תוצאות הקרב
קרב טיקינוס לא היה קרב גדול, אלא התנגשות מוגבלת בין שני כוחות סיור. הוא היה קצר ואבדות הצדדים היריבים במהלכו לא היו גדולות. עם זאת, לניצחונו של חניבעל בקרב הייתה השפעה רבה על המשך המערכה שניהל באיטליה. היה זה ניצחונו הראשון על אדמת איטליה, והוא הקנה לו את אמונם של השבטים הגאליים תושבי עמק הפו, וגרם להם להתגייס בהמוניהם לצבאו, ולתגבר את כוחו במידה משמעותית. לפני קרב טיקינוס היה צבאו של חניבעל קטן ותשוש, לאחר התלאות שעבר בחציית הרי האלפים, לאחר הקרב כמעט הוכפל כוחו, והוא חזר להוות צבא חזק, המסוגל להתמודד כנגד הצבאות הרומיים. קרב טיקינוס היווה גם מכה מוראלית לרומאים, שחששו מליזום קרב נוסף כנגד הצבא הקרתגני, ונותרו מבוצרים בעמדתם סמוך לנהר טרביה.
שעיפורה
מרכיבים
הסלט לרוב מורכב מגבינת שנקליש, עגבניות קצוצות, בצל ושמן זית. המנה ידועה גם בשם bāzarkān (بازركان), ולפעמים נקראת פשוט סלט שנקליש (سلطة شنكليش).
גבינת השנקליש (נקראת גם: סורקה) היא גבינה בצורת כדור המתובלת בטימין. היא מכונה "הרוקפור הסורי" (الروكفور الشامي - אלרוכפור אלשאמי).
לסלט יש כמה וריאציות. הוא עשוי לכלול מלפפון, פלפל ירוק, גזר, פטרוזיליה או נענע, קצוצים דק. מוגש כמתאבן לארוחת בוקר או ערב, במסעדות בבניאס, טרטוס או לטקיה, ובכפרים אחרים באזור החוף של סוריה.
במהלך המאה ה-20 אוכלס מחדש אזור החוף ומרכז סוריה (חומס, חמה וסלמיה), והתושבים החדשים הביאו עמם את הסלט והגבינה.
ערב ב' כסלו
ערב ב' כסלו הוא שיר שנכתב על ידי ערן צור בשנת 1993, הולחן על ידי יובל מסנר ומופיע באלבום "עיוור בלב ים" של כרמלה גרוס ואגנר.
כסף בבנק (2021)
כסף בבנק (2021) היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-WWE, ששודר בערוץ של ה-WWE Network. האירוע כלל את שני המותגים (Raw וסמאקדאון) ונערך ב-18 ביולי 2021, באולם הדיקיס ארנה שבפורט וורת', טקסס. האירוע היה האירוע ה-12 בסדרת אירועי כסף בבנק.
ערב ב' כסלו
השיר כתוב בגוף ראשון ומתאר את התאבדותו של המְסַפֵּר, כפי שנאמר בפתח השיר: "בערב ב' כסלו / טרפתי את נפשי". המשך הבית הראשון מתאר את דרך ההתאבדות, הדומה לזו ששימשה את הסופרת וירג'יניה וולף בעת שהתאבדה בשנת 1941.
כסף בבנק (2021)
עקב מגפת הקורונה, ארגון ה-WWE העביר את התוכניות השבועיות Raw וסמאקדאון מ"בועה" אשר נקראה בשם WWE ThunderDome מאז אוגוסט 2020, כשאירוע הרסלמניה 37 באפריל 2021 הוחרג מנהלים אלו. אירוע הרסלמניה היה האירוע המרכזי הראשון שנכחו בו קהל ששילם כרטיס מאז פרוץ המגפה באמצע מרץ 2020. עם ירידת מקרי ההדבקה ופיתוח החיסונים, הודיע הארגון כי הם יעזבו את ה-ThunderDome ויחזרו למסע הופעות בשידורים חיים באמצע יולי 2021, כאשר האירוע כסף בבנק שימש כאירוע השלם וצפה הראשון במסע הופעות זה בן 25 הערים. בנוסף, זהו היה אירוע השלם וצפה הראשון של ה-WWE, שהתקיים מחוץ למדינת פלורידה, מאז אירוע תא ההדחות, שהתקיים במרץ 2020.
ערב ב' כסלו
השיר מורכב מארבעה בתים. בבית הראשון המספר יוצא מביתו בערב ב' כסלו, מכניס אבנים לכיסיו ונכנס לים.
בבית השני, הדמות נמצאת במערבולת, הן של הים והן בתוך חלום שבו נגלים לה, כביכול, החיים שאחרי, רגועים ושקטים.
בבית השלישי מתואר החיבור בין ששון לאסון, כאשר יום השמחה, בו הדמות עוזבת את עולמה הקשה, הוא גם יום אסון, בו מתגלה שאין קיום טוב יותר בעולם שאחרי.
בבית הרביעי והאחרון, הנפש מתוארת במין גיהנום, בו נמצאים אלה שהתאבדו - כל "טורפי נפשם בכפם".
הקליפ לשיר צולם בוואדי סאליב בחיפה.
השפעות על השיר
שתי השורות הראשונות של הבית השלישי, שבהן נאמר "יום אסוני הוא יום ששוני / ויום ששוני הוא יום אסוני" הן פרפרזה למילותיו של שלמה אבן גבירול בשירו "נִחַר בְּקָרְאִי גְּרוֹנִי":.
הבית האחרון בשיר מתייחס אל "הקומדיה האלוהית" של דאנטה, העוסקת במסעו אל ממלכת הגיהנום. בפרט מתוארת הטבעת השנייה במעגל השביעי של הגיהנום.
כסף בבנק (2021)
שבעה קרבות התנהלו באירוע, כולל אחד שהתקיים במופע המקדים לאירוע. בקרב המרכזי, רומן ריינס ניצח את אדג' ושמר על האליפות האוניברסלית. בנוסף, ביג אי וניקי A.S.H. ניצחו בקרבות הכסף בבנק של הגברים והנשים, בהתאמה. עוד ברשימת הקרבות, בובי לאשלי ניצח את קופי קינגסטון בהכנעה ושמר על אליפות ה-WWE, ושארלוט פלייר ניצחה את ריאה ריפלי בהכנעה וזכתה באליפות הנשים של Raw בפעם החמישית בקריירה שלה (אליפות יחידים נשים מספר 13 בקריירה שלה). רגע בולט באירוע היה החזרה המפתיעה של ג'ון סינה, שהופיע לראשונה מאז רסלמניה 36 באפריל 2020.
נשק קל של צה"ל
נשק קל הוא כלי ירייה בעלי קליבר קטן מ-20 מ"מ. בצה"ל משתמשים במגוון סוגים של כלי נשק קל, חלקם תוצרת ישראל וחלקם נקנים ממדינות אחרות, בעיקר ארצות הברית ומדינות אירופה (בהן בולטות בלגיה וגרמניה). הטבלה מסכמת את הדגמים העיקריים. תיאור של רוב תתי דגמים ופיתוחים נמצא בערכים על כלי הנשק עצמם.
כסף בבנק (2021)
רקע
כמסורת של האירוע, התקיים קרב סולם בן שמונה משתתפים (ארבעה מ-Raw וארבעה מסמאקדאון), שהזוכה בו זכה במזוודה הירוקה שהכילה חוזה לקרב על אחת מאליפויות העולם. הזוכה בקרב יכול לממש את החוזה על אליפות ה-WWE או על האליפות האוניברסלית בכל זמן ובכל מקום שירצה במהלך השנה הקרובה. קרבות ההעפלה לקרב הסולם נקבעו במהלך התוכניות Raw וסמאקדאון. בנוסף לכך, התקיים קרב סולם נוסף בן שמונה משתתפות (ארבע מ-Raw וארבע מסמאקדאון), שהזוכה בו זכתה במזוודה הלבנה שהכילה חוזה לקרב על אחת מאליפויות הנשים. הזוכה בקרב יכולה לממש את החוזה על אליפות הנשים של Raw או על אליפות הנשים של סמאקדאון בכל זמן ובכל מקום שתרצה במהלך השנה הקרובה.
נשק קל של צה"ל
כלי נשק שנמצאים בשירות בעשור השני של המאה ה-21 מודגשים ברקע תכול.
כסף בבנק (2021)
עלילות
האירוע כלל קרבות שנבעו מעלילות מתוסרטות גם מ-Raw וגם מסמאקדאון.