cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
גבריאל פואו
ילדות ונעורים, קריירה מוקדמת
פואו נולד בפריז למשפחה פרוטסטנטית. אביו וסבו היו כמרים שהתמחו בהיסטוריה של הדת הפרוטסטנטית. פואו סיים לימודי היסטוריה משפטים ומדע המדינה באוניברסיטת הסורבון. בשנת 1906 נכנס לשירות החוץ הצרפתי, והחל לשמש כנספח בשגרירות צרפת בברן. בשנת 1907 התמנה לראש המטה לנציב הצרפתי בתוניסיה ושימש בתפקיד זה עד ל-1912. לאחר שירות בצבא במהלך מלחמת העולם הראשונה, במסגרתו נפצע קשה, שב לשירות החוץ ושימש כיושב ראש המינהל בתוניסיה בין 1919 ל-1922. לאחר מכן התקדם בדרגות בשירות החוץ הצרפתי ושימש בתפקידים דיפלומטיים בכירים בליטא, רומניה ואוסטריה.
נציב בסוריה ובלבנון
ב-22 באוקטובר 1938 התמנה לנציב האזרחי בסוריה ובלבנון שהיו תחת שלטון מנדט צרפתי מטעם חבר הלאומים.
המצב בסוריה היה מצב רווי מתח. הדרישות לעצמאות סורית הבשילו לכריתת חוזה צרפתי-סורי בשנת 1936 המעניק לסוריה עצמאות. עליית מפלגת הגוש הלאומי בראשות האשם אל-אתאסי לא הצליחה להביא לעצמאות המקווה, והחלה תקופה של אי יציבות שלטונית וחברתית. בעיית מדינת האטיי שבשנים אלו סופחה רשמית לטורקיה התסיסה אף היא את הרוחות. הלכי רוח לאומניים, עדתיים ובדלניים, הובילו לתסיסה ולתמיכה בהיטלר. בראשית 1939 סירבה הממשלה הצרפתית לאשרר את החוזה הפרנקו-סורי, וממשלת הגוש הלאומי נפלה. מצב דומה היה בלבנון, שאף עמה נחתם חוזה עצמאות. חתימת החוזה הביאה לתסיסה עדתית חזקה בקרב הלבנונים ולהקמת ארגונים צבאיים-למחצה, שנועדו להגן על העדות השונות והאינטרסים שלהן. החשובים שבהם הם ה"פלאנגות" (אל-כתאיב) הנוצרית-מרונית ו"אל-נג'אדה" המוסלמית.
ביולי 1939 פיזר פואו את הפרלמנטים בשתי המדינות, הקפיא את חוקותיהם, ומשל בשתי המדינות בעצמו, באמצעות פקידים. במסגרת זו העניק גם אוטונומיה נרחבת למיעוטים העלווים והדרוזים בשתי המדינות
לאחר התבוסה הצרפתית במערכה על צרפת במלחמת העולם השנייה, תמך בתחילה פואו, ולצידו מפקד צבאות צרפת במזרח התיכון, הגנרל אז'ן מיטלהאוזר בהמשך הלחימה משטחי סוריה ולבנון, על מנת להגן על כבודה של צרפת, אך לאחר שממשלתו של אנרי פיליפ פטן הכריזה על כניעה, ווייגאן הורה גם לאנשי מיטלהאוזר להניח את נשקם, הודיע מיטלהאוזר, ב-28 ביוני 1940 כי הוא מקבל את תנאי הפסקת האש, וכי הפסקת האש חלה מבחינתו הן כלפי גרמניה ואיטליה, והן כלפי בריטניה. הבריטים קיבלו את ההצהרה, באומרם כי למיטב הבנתם אין פירושה כי אם ייעשה ניסיון גרמני או איטלקי לכבוש את סוריה ולבנון, לא ייתקל ניסיון זה בהתנגדות.
בתקופה זו שלט פואו כנציב האזרחי בסוריה ובלבנון, וניסה למנוע את ניסיונות השתלטותם של אנשי מדינות הציר על אזור הלבאנט, שלבשו צורה של אכיפת הסכמי שביתת הנשק בין מדינות הציר וצרפת באמצעות "ועדת שביתת נשק" איטלקית. פואו דחה את דרישת האיטלקים להעביר את מטוסי חיל האוויר הצרפתי שנמצאו בלבאנט אל האיים הדודקאנסיים שהוחזקו בידי איטליה, ולהקטין את גודלו של הצבא הצרפתי בלבנאט כן נמנע פואו מלהפעיל את החקיקה האנטישמית של משטר צרפת של וישי בתחומי המנדט בסוריה ובלבנון, וזאת עקב עמדתו העקרונית כנגד החקיקה עצמאות זו הובילה לירידת חינו בעיני משטר וישי, ולהחלפתו, בנובמבר 1940 בנציב בשם קיאפ. במהלך טיסתו מצרפת ללבנון הופל מטוסו של קיאפ בים התיכון בטעות על ידי מפציץ איטלקי. בסוף דצמבר הוחלף פואו על ידי הגנרל אנרי פרנאן דנץ שקיבל לידיו את הסמכויות האזרחיות והצבאיות בשטחי המנדט הצרפתי בסוריה ובלבנון.
קריירה מאוחרת
ביוני 1943 החליף את הגנרל שארל נוגס בתפקיד הנציב במרוקו ושירת בתפקיד זה עד שנת 1946. נוגס נחשב לאחד מאנשי וישי, והיה איש אמונו של אנרי ז'ירו, בעוד שפואו נחשב לעוין למשטר וישי ונאמן לשארל דה גול.
משנת 1947 שימש למשך כשנתיים כשגריר בשוודיה.
עם שובו לצרפת שימש כסנטור מטעם הצרפתים החיים בתוניסיה בין שנת 1952 ל-1959 מטעם המפלגה הגוליסטית "אספת העם הצרפתי". בתפקידו זה פעל כנגד הלך הרוח של דה קולוניזציה, וניסה למנוע את תהליכי העצמאות של תוניסיה ואלג'יריה, ולפעול למען שימור זכויות הצרפתים החיים בארצות אלה. עם זאת, ביוני 1958, כאשר עמדה על הפרק קבלת ההחלטה הממנה את דה גול לראש הממשלה, ומעניקה לו סמכויות נרחבות, היה פואו בין התומכים.
פואו מת באוסטריה בשנת 1970.
SAM (פורמט קובץ)
מפת עימוד רצפים (SAM) היא פורמט מבוסס טקסט במקור לאחסון רצפים ביולוגיים אשר עוברים עימוד לרצף ייחוס שפותח על ידי הנג לי ובוב הנדסאקר. הוא פותח כאשר מפתחי מיזם אלף הגנומים רצו להתרחק מפורמט ממפה MAQ והחליטו לעצב פורמט חדש. העיצוב הכולל המופרד ב-TAB של הפורמט הגיע מפורמט מוקדם יותר בהשראת ה-PSL של התוכנה BLAT. השם של SAM הגיע מ-גאבור מארס מאוניברסיטת יוטה, שבמקור היה לו פורמט תחת אותו שם אבל עם תחביר שונה, יותר דומה לפלט של BLAST. הוא נמצא בשימוש נרחב לאחסון נתונים, כגון רצפי נוקלאוטידים, שנוצרו על ידי הדור הבא של טכנולוגיות הריצוף, והתקן הורחב כך שיכלול רצפים לא ממופים. הפורמט תומך ברידים קצרים וארוכים (עד 128 מגה-בייט) המיוצרים על ידי פלטפורמות ריצוף שונות ומשמש לאחזקת נתונים ממופים בתוך ערכת הכלים לניתוח הגנום (GATK) וברחבי מכון Broad, מכון Wellcome Sanger, ולאורך פרויקט 1000 הגנומים.
פורמט
פורמט SAM מורכב מכותרת ומקטע עימוד. המקבילה הבינארית של קובץ SAM היא קובץ (Binary Alignment Map) BAM, המאחסן את אותם נתונים בייצוג בינארי דחוס. ניתן לנתח ולערוך קובצי SAM באמצעות התוכנה SAMtools. קטע הכותרת חייב להיות לפני קטע העימוד אם הוא קיים. כותרות מתחילות בסמל '@', שמבדיל אותן מקטע העימוד. לקטעי עימוד יש 11 שדות חובה, כמו גם מספר משתנה של שדות אופציונליים.
דגלים של Bitwise
השדה FLAG מוצג כמספר שלם בודד, אך הוא סכום דגלים בשיטת סיביות לציון תכונות מרובות של יישור קריאה. כל תכונה מציינת ביט אחד בייצוג הבינארי של המספר השלם. תכונות FLAG נסכמות כדי לקבל את הערך הסופי, למשל שורת SAM הנובעת מרשומת FASTQ מצמדת של Illumina בעלת ערך FLAG 2145 תציין:
שדות אופציונליים
מהמפרט:
הסוג יכול להיות אחד מ- A (תו), B (מערך כללי), f (מספר אמיתי), H (מערך הקסדצימלי), i (מספר שלם) או Z (מחרוזת).
מחוז אליטא
מחוז אליטא (בליטאית: Alytaus apskritis; בפולנית: Okręg olicki) הוא אחד מעשרת מחוזות ליטא. בירת המחוז היא העיר אליטא.
אליטא הוא המחוז הדרומי של ליטא, הוא משתרע על פני 5,425 קמ"ר (8.3% משטח ליטא) ונמצא בתוך האזור האתנוגרפי דזוקיה.
נכון לשנת 2014 גרו בשטחי המחוז 149,897 בני אדם. ב-1 ביולי 2010 בוטל הממשל המחוזי של מחוז אליטא, והוא נשאר הלכה למעשה כיחידה טריטוריאלית וסטטיסטית בלבד.
בשטחי המחוז נמצאת עיר הקיט דרוסקינינקאי.
גרשון קניספל
גרשון קְניספֶּל (11 בספטמבר 1932 – 7 בספטמבר 2018) היה צייר ופסל ישראלי שפעל בישראל ובברזיל, מבכירי אמני ישראל במחציתה השנייה של המאה ה-20. לאורך שישים שנות פעילותו האמנותית יצר פסלים, רישומים, הדפסים, ציורים ועוד, שהקנו לו פרסים בביאנלות הבינלאומיות בברלין, במוסקבה ובסאו פאולו. השתייך לזרם ״הריאליזם החברתי״ באמנות הישראלית.
ביוגרפיה
גרשון קניספל נולד ב-11 בספטמבר 1932 בקלן שבגרמניה לחיים ולעליזה קניספל. בשנת 1935, בשל עליית הנאצים לשלטון, עלה עם משפחתו לארץ ישראל. למד אמנות בבצלאל החדש בראשית שנות ה-50 ולאחר מכן אייר ליטוגרפיות ותחריטים לספרי שירה. בין היתר, יצר איורים והדפסים עבור אלכסנדר פן, ברטולט ברכט וק. צטניק. היה חבר המפלגה הקומוניסטית בישראל ובברזיל והיה פעיל בחוגים פוליטיים ברוח זו.
כמייצג בולט של זרם "הריאליזם החברתי" באמנות הישראלית, קניספל היה מהאמנים הבודדים שפנו לציור תנאי חייהם וקליטתם הבעייתית של עשרות אלפי ניצולי השואה ובני עדות המזרח, וכן עסק רבות בנושא השואה.
כשתיאר בציורו המפורסם "לשכת העבודה" (1956) את המובטלים הצובאים על דלתותיה של לשכת העבודה הנעולה, ראש עיריית חיפה, אבא חושי, פנה למשרד החוץ בדרישה שלא יאפשרו לעבודה לצאת לביאנלה של הצעירים במוסקבה. הדיון הציבורי סביב הנושא היה סוער, ובסופו של דבר העבודה נעלמה באורח מסתורי בדרך למוסקבה. הגרסה המונומנטלית ל״לשכת העבודה״ נמצאת כיום באוסף מוזיאון חיפה לאמנות (שיטתו הייתה לעבוד במקביל על מספר גרסאות לכל ציור).
בשנת 1959 עבר לגור בברזיל בעקבות זכייה בתחרות לעיצוב חזית למגדל הטלוויזיה בסאו פאולו. הוא נשאר בברזיל מספר שנים תוך שיתוף פעולה אמנותי וחברות קרובה עם האדריכל אוסקר נימאייר. בשנת 1964 פרצה בברזיל הפיכה צבאית וקניספל, שהיה חבר המפלגה הקומוניסטית, הפך למבוקש על ידי המשטר החדש. הוא נמלט מביתו והגיע לשגרירות ישראל בריו דה ז'ניירו בתא מטען של מכונית. מאחוריו הותיר עשרות יצירות אמנות על גבי חזיתות מבני ציבור, פסלי חוצות וציורי קיר בהיכלי ציבור בעריה השונות של ברזיל, אותם יצר במשך שנות שהותו שם. בברזיל פנה גם ליצירה מונומנטלית שביסודה השואה - בעיקר, אבל לא רק, של העם היהודי.
קניספל חזר לישראל והתגורר בחיפה, ובה שימש כיועץ אמנותי לעירייה בשנים 1964–1989. באותן שנים הוצבו יצירות רבות שלו במרחב הציבורי של חיפה והוא ספג ביקורת על כך. בין עבודותיו הציבוריות בחיפה: עבודת האבן על גבי גשר פז, התבליט בחזית היכל הספורט ברוממה, והאנדרטה ללוחם היהודי במלחמת העולם השנייה.
בשנת 1995, לאחר נפילת הדיקטטורה הצבאית, שב קניספל לברזיל וחילק את חייו בין חיפה לסאו פאולו.
רדיו 538
רדיו 538 (בהולנדית: Radio 538) היא תחנת רדיו שפועלת בהולנד החל משנת 1992. זו תחנת רדיו השנייה בפופולריות במדינה.
גרשון קניספל
ביוגרפיה
אחת מעבודותיו הייתה תבליט על קיר בית הספר עירוני ה׳ בחיפה. בשנת 2012, לאחר שמספר אריחים מהתבליט נפלו, הסירה העירייה את העבודה, והשליכה אותה. בעקבות זאת תבע קניספל את העירייה. בית המשפט המחוזי פסק לו פיצוי של 533,920 ש"ח ועוד הוצאות משפט. העירייה ערערה, ובית המשפט העליון פסק פיצוי של 460,000 ש"ח.
בשנת 2016 יצא לאור בהוצאת היד לאמריקה הלטינית, סאו פאולו, והוצאת הקיבוץ המאוחד ספר מקיף על יצירתו בעריכת פרופ' גילה בלס ובו טקסטים מאת בלס, גדעון עפרת, נתן זך, רון ברטוש, בתיה דונר, פאביו מגלנס וז'ואאו בטיסטה דה אנדרדה.
רדיו 538
היסטוריה
"רדיו 538" הוקמה בשנת 1992 על ידי עובדי לשעבר של Radio Veronica וניצלה תדרים של תחנה זו. אולפן התחנה היה ממוקם בעיירה בוסום בצפון הולנד. בסוף שנות ה-90 התחנה עברה להילברסום למתחם ליד העירייה. החל משנת 2012 כל היחידות של הקבוצה הועברו למתחם חדש בשטח של 4400 מ"ר.
גרשון קניספל
ביוגרפיה
בדצמבר 2017 זכה ספרו הרטרוספקטיבי, שנכתב בעברית, אנגלית ופורטוגזית, במקום הראשון בפרס ז׳בוטי הברזילאי. קניספל, שפעל ויצר בברזיל שנים רבות ונחשב לאחד מגדולי אמניה, הוא הישראלי הראשון שזכה בפרס הספרותי הבינלאומי החשוב ביותר של אמריקה הלטינית. הספר מקיף את מכלול יצירתו המגוונת של האמן, כשהוא יצא לאור בהפקת ממשלת ברזיל ויד לאמריקה הלטינית.
בשנת 2018 עבודתו גדולת הממדים ״החתימה על עצומת השלום בעכו״ (1953) נכנסה לאוסף מוזיאון תל אביב לאמנות. עבודה זו הוחרמה על ידי המשטרה החשאית הברזילאית בתקופת הדיקטטורה. כשהושבה אליו, אחרי עשרות שנים, קניספל ערך לה רסטורציה מסיבית ונכון ל-2018 היא מוצבת בתצוגת הקבע לאמנות ישראלית במוזיאון תל אביב לאמנות.
רדיו 538
היסטוריה
בשנים 1992–1995 שירודי רדיו עבוד בכבל בלבד. רק בשנת 2003 תחנה קיבלה הקצאה של תדר ארצי והיא משדרת ב-102 MHz. במאי 2005 התחנה נמכרה ל- Talpa Holding ובשנת 2007 השליטה עברה ל-RTL Nederland. בשנת 2015 השליטה חזרה ל-Talpa Holding.
גרשון קניספל
ביוגרפיה
קניספל היה עד יומו האחרון אמן ששחה נגד הזרם, בביקורתיות חסרת פשרות. כאמן אנטי ממסדי במהותו, בערוב ימיו הוא זכה לחיבוק ממסדי רחב כולל הכרה לאומית ובינלאומית בחשיבותה של יצירתו.
נפטר בחיפה ב-7 בספטמבר 2018. הותיר אחריו 3 ילדים ונכדים.
רדיו 538
היסטוריה
שידורי "רדיו 538" מיועדות בעיקר לאוכלוסייה צעירה עם המוטו "The station of a young generation". שידורי התחנה הם בעיקר מוזיקה והעברת חדשות כל חצי שעה. פופולריות של שירודי התחנה גדלה עם השנים. בשנת 2013 היא הגיע לכ-10-12% מהשוק.
במהלך משחקי מונדיאל ויורו התחנה מארגנת הקרנה משותפת לאוהדי כדורגל. בשנים 2005–2012 תחנת רדיו הייתה מנהלת תחרות של בתי הספר. מאזיני התחנה היו יכולים להצביע עבור בית ספר שלדעתם הטוב במדינה.
שידורי התחנה אפשר לקלוט גם באינטרנט ותוך שימוש במערכת טלפוניה ניידת עולמית.
עד לשנת 2011 "רדיו 538" הייתה מארגנת אירוע שנתי במוזאומפליין באמסטרדם. לאירוע היו מוזמנים אמנים רבים והיו בו כ-300 אלף מבקרים.
בשנת 2011 הוקם ערוץ טלוויזיה TV 538כערוץ אחות של התחנה.
בשנים 2002, 2004 ו-2009 התחנה "רדיו 538" קיבלה פרס "תחנת רדיו הטובה ביותר" ההולנדי.
בשנת 1999 התחנה החלה לשדר תוכנית מיוחדת למוזיקת היפ פופ Juize. בשנת 2012 לאחר 13 שנות שידור התוכנית נמכרה לתחנת רדיו אחרת.
רנו (פירושונים)
{{פירושונים|* רנו – יצרנית רכב צרפתית אישים:
ראו גם
}}
בוגדת
בוגדת (באנגלית: Unfaithful) הוא סרט קולנוע משנת 2002 מסוגת מותחן ארוטי שבויים והופק על ידי אדריאן לין ובו מככבים ריצ'רד גיר, דיאן ליין ואוליבייה מרטינז. זוהי גרסה מחודשת לסרט הצרפתי "האישה הבוגדנית" משנת 1969 שבוים על ידי קלוד שברול. הסרט מספר על זוג עם בעיות בחיי הנישואין המתגוררים בניו יורק, כשהאישה מוצאת נחמה בסטוץ עם גבר זר, שהיא פוגשת במקרה ברחוב.
עלילה
קונסטנס "קוני" ואדוארד "אד" סאמנר הם זוג המתגוררים בפרברי ניו יורק. חיי הנישואין שלהם סבירים אבל נטולי תשוקה. יום אחד, נתקלת קוני בזר, ברחוב בעת סופת גשם חזקה ושניהם נופלים  עם ערימת ספרים שהיא עוזרת לו לאסוף. הגבר מציע לה לעלות אליו הביתה כדי לטפל ברגלה שנפגעה והיא נענית. הזר מציג את עצמו כפול מרטל, צרפתי אשר קונה ומוכר ספרים משומשים. במהלך שהותם בדירתו קוני מרגישה לא בנוח עם גילויי החיבה של מרטל ועוזבת. לפני שהיא יוצאת נותן לה מרטל ספר שירים.
באותו לילה קוני מתקשה להירדם וחושבת על מרטל. למחרת היא מופיעה בדירתו והשניים מדברים, מפלרטטים ומקיימים יחסי מין. הרומן מלא התשוקה והחושניות מתהווה, ואדוארד מתחיל לחשוד באשתו שמרבה לבקר במנהטן. הוא שוכר בלש פרטי ועד מהרה מקבל תמונות מפלילות של אשתו והחבר החדש שלה.
אדוארד מחליט להגיע לדירתו של פול ולהתעמת עמו. במהלך העימות מכה אדוארד את פול בראשו והורג אותו. הוא מנקה את טביעות האצבעות ושאריות הדם, עוטף את פול בשטיח ומתכוון לקחת אותו החוצה. רגע לפני שהוא יוצא מצלצל הטלפון והוא שומע את קוני משאירה הודעה במשיבון של פול בה היא מבקשת להפסיק את המפגשים איתו. אדוארד מוחק את ההודעה ולוקח את השטיח המגולגל כדי לזרוק אותו במזבלה העירונית.
הפקה
בטיוטה הראשונית של התסריט המקורי נכתב כי אדוארד סובל מתפקוד לקוי בחיי המין וזאת כדי לתת הצדקה לבגידה של קוני. גם ריצ'רד גיר וגם דיאן ליין התנגדו לרעיון וביקשו לשנות התסריט וליצור מצב שרומן מזדמן יכול להיווצר גם בלי סיבה מיוחדת וסתם כתוצאה מריגוש ריגעי.
ביקורות
הסרט לא הצליח להרשים את המבקרים וזכה לציון של 49% מתוך 160 ביקורות באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes. המגזין האמריקאי אנטרטיינמנט ויקלי דירג את הסרט במקום ה-27 ברשימת 50 הסרטים הארוטיים שנעשו אי פעם. אוון גלייברמן, המבקר של אנטרטיינמנט ויקלי, זיכה את הסרט בציון A- וכתב על ליין כי זה היה משחקה הטוב ביותר בקריירה. רוג'ר איברט, מבקר הקולנוע של שיקגו סאן טיימס, כתב: "במקום לקבל עלילה עם ריגושים ממוחזרים, קיבלתי סיפור על הירהורם של שני מבוגרים שפויים שמתקשים להתמודד עם הדילמה בה הם נמצאים". במגזין הלוס אנג'לס טיימס, כתב המבקר קנת טוראן: "ליין בתפקיד אופי אמיתי. היא נכנסה לתפקיד בצורה שאף אחד אחר לא יכול היה וגרמה לכולנו להתחבר אליה".
פרסים ומועמדויות
למרות ביקורות שליליות בסך הכל לגבי הסרט, דווקא דיאן ליין זכתה לשבחים על הופעתה. היא זכתה בפרס בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר של האגודה הלאומית של מבקרי הסרטים בניו יורק והייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב וגם בפרס האוסקר לשחקנית הטובה ביותר.
היינריך קווינקה
היינריך אירנאוס קווינקה (Heinrich Irenaeus Quincke; 26 באוגוסט 1842–19 במאי 1922) היה רופא פנימי וכירורג גרמני, אשר נודע בשל המצאתו של הניקור המותני.
קווינקה נולד בפרנקפורט על האודר. אביו, הרמן קווינקה, היה רופא ואחיו הבכור, גאורג קווינקה, היה פיזיקאי. הוא קיבל את התואר דוקטור לרפואה ב-1863 מאוניברסיטת ברלין, לאחר שלמד קודם לכן גם באוניברסיטת היידלברג ובאוניברסיטת וירצבורג תחת שרביטם של רודולף וירכו ואלברט פון קליקר.
בשנת 1865 עבד קווינקה עם הפיזיולוג ארנסט וילהלם פון בריקה באוניברסיטת וינה, ושנה לאחר מכן היה לעוזרו של הכירורג רוברט פרדיננד וילמס. הוא שימש עד שנת 1870 רופא שוליה ברפואה פנימית תחת שרביטו של פרידריך תאודור פון פרריכס בשריטה שבברלין. בשנת 1873 היה לפרופסור לרפואה פנימית באוניברסיטת ברן. חמש שנים מאוחר יותר עבר לאוניברסיטת קיל ושם יצא לגמלאות ב-1908. משנת 1874 עסק עיקר מחקרו בפולמונולוגיה. הוא נפטר בפרנקפורט, שם העביר הרצאות עד למותו.
קווינקה היה ככל הנראה הראשון לזהות ב-1882 תופעה הנקראת בצקת אנגיונוירוטית – התנפחות מהירה של העור, הרקמות התת-עוריות והריריות שמתחתיה, אשר לעיתים נקראת גם בצקת קווינקה. סימן קווינקה, או דופק קווינקה, הוא סימן המופיע באי-ספיקת מסתם אבי העורקים ומתאר הסמקה והחוורה של מיטת הציפורן בתגובה ללחיצה קלה על הציפורן. בשנת 1891 דיווח לראשונה על ניסיונותיו בניקור מותני בכנס בוויסבאדן. הוא התבסס על שיטתו של הרופא האנגלי וולטר אסקס וינטר לצנרור חלל קרומי המוח. בשנת 1893 הוא תיאר בשם "דלקת נסיובית של קרום המוח" את התופעה אשר ידועה כיום כיתר לחץ דם תוך-גולגולתי אידיופתי.
ריקי היקמן
ריצ'רד "ריקי" מרציאנו היקמן (באנגלית: Ricky Hickman; נולד ב-1 בספטמבר 1985 בארצות הברית) הוא כדורסלן אמריקאי בעל אזרחות גאורגית, משחק בעמדת הגארד בקבוצה פלקנסטרו טריאסטה.
נולד בווינסטון סיילם שבקרוליינה הצפונית. גובהו 1.89 מטרים.
קריירה במועדוני כדורסל
למד באוניברסיטת קרוליינה הצפונית-גרינסבורו והיה חלק מסגל נבחרת הכדורסל. בשנתו האחרונה בקולג' העמיד ממוצעים של 14.3 נקודות, 3.4 ריב', ו-2.4 אסיסטים למשחק. לאחר סיום הקולג' התקשה היקמן להשיג חוזה באחת הליגות הבכירות באירופה, וכך מצא עצמו נודד בין 2007 ל-2009 בין הליגה הרומנית לליגה הגרמנית השנייה.
בעונת 2009-10 חתם בליגה הפינית והשיג ממוצעים של 23.7 נקודות 5.4 ריב', ו-3.8 אסיסטים למשחק במדי נמיקה להאטי. עבר לקבוצת קזאלה מהליגה השנייה באיטליה בעונת 2010-11. סיים את העונה כ-MVP של הליגה השנייה עם ממוצעים של 17.5 נקודות וארבעה אסיסטים למשחק וסייע להעלות את קבוצתו לליגה הבכירה, כל זאת תחת מי שהגדיר כ-"מנטור" שלו – המאמן מרקו קרספי.
בעונת 2011-2012 עבר היקמן לסקאבוליני פזארו, הוא הוביל את הקבוצה לחצי גמר הפלייאוף מול מילאנו, לה נכנעה 3-1. היקמן סיים את העונה עם ממוצעים של 16.1 נקודות (חמישי בליגה) ו-2.9 אסיסטים, ואף זכה להשתתף במשחק האולסטאר.
בשנת 2012 חתם היקמן במועדון הכדורסל הישראלי מכבי תל אביב. בקיץ 2013 מימשה מכבי תל אביב את האופציה בחוזה של היקמן להשאירו לשנה נוספת במועדון.
בשנת 2013 החל לשחק במדי נבחרת גאורגיה והשתתף עמה באליפות אירופה כמתאזרח.
בשנת 2014 זכה לראשונה באליפות אירופה עם מכבי תל אביב.
בקיץ 2014 עזב את מכבי תל אביב וחתם לשנתיים במועדון פנרבחצ'ה אולקר. ב-27 במרץ 2015 היקמן קרע את גיד אכילס וגמר את העונה.
רוד איילנד אדום (תרנגול)
רוֹד איילנד אדום (באנגלית: Rhode Island Red) הוא גזע תרנגול מבוית שמקורו באדמסוויל, עיירה קטנה הקרובה לעיר ליטל קמפטון, אשר במדינת רוד איילנד, בארצות הברית. הגזע פותח הן למטרת הפקת ביצים והן למטרת הפקת בשר וכן למטרת תצוגה בתערוכת עופות. גזע זה חביב במיוחד על מגדלי עופות נוי, גם בישראל, בשל יכולת ההטלה הגבוהה שלו ועמידותו הרבה. בארץ נהוג לכנותו בקיצור בשם רוד איילנד, אם כי ישנו גזע נוסף הנקרא רוד איילנד לבן, שאינו מוכר בישראל.
ריקי היקמן
קריירה במועדוני כדורסל
בקיץ 2017 עזב את מילאנו וחתם במועדון הגרמני ברוזה במברג.
רוד איילנד אדום (תרנגול)
מאפיינים פיזיים ומראה
רוד איילנד אדום הוא עוף חזק וחסון, בעל גוף מלבני וארוך יחסית. לגזע זה מופע צבע יחיד, הוא המופע האדום. צבעו הנפוץ הוא אדום-חום כהה אך ישנם פרטים שגווניהם נעים מחלודה, דרך מהגוני עמוק ועד חום-שחור. עיניו אדומות-כתומות ורגליו צהובות. מקורו חום-צהבהב. פניו אדומים ותנוכי אוזניו אדומים אף הם. לזכר ולנקבה כרבולת ישרה ולה 5 זיזים. מזגו נוח וידידותי אם כי ישנם זכרים שיהיו מעט תוקפניים. יצר הדגרנות של הנקבות חלש עד נעדר. גזע זה עמיד במיוחד לתנאי קור וישרוד אף בתנאים ירודים של תזונה ודיור. לגזע זה קיימת גם גרסת בנטם מוקטנת, שממדיה כרבע מממדי הגזע המקורי.
מאפייני הטלה
בתנאי גידול רגילים, מגיעה הנקבה לבגרות מינית בגיל שישה עד שמונה חודשים ומתחילה להטיל. היא מטילה מצטיינת, ביציה גדולות מאוד, משקלן בין 60-70 גרם בממוצע וצבען חום בהיר-ורוד עד חום, הנקבה מטילה היטב גם בחורף, בהזנה מתאימה, תרנגולת אחת תטיל בין 275 ל-300 בשנה ואף יותר.
ריקי היקמן
קריירה במועדוני כדורסל
בינואר 2020 חתם בפלקנסטרו טריאסטה האיטלקית עד לסוף העונה.
יחסי קזחסטן–שווייץ
יחסי קזחסטן–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת קזחסטן לבין הקונפדרציה השווייצרית.
היסטוריה
בין רפובליקת קזחסטן לבין הקונפדרציה השווייצרית מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. על פי משרד החוץ השווייצרי, היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת קזחסטן לבין הקונפדרציה השווייצרית הם יחסים דיפלומטיים חמים מאוד וידידותיים וצפויים להתפתח אף יותר בעתיד, בצמוד להתפתחותה של הכלכלה הקזחית.
שווייץ הכירה לראשונה בעצמאותה של רפובליקת קזחסטן ב-23 בדצמבר 1991. השגרירות השווייצרית במוסקבה הייתה הראשונה לקבל עליה את האחריות על היחסים הדיפלומטיים והפוליטיים עם המדינה החדשה. ב-1994 נפתחה קונסוליה רשמית שווייצרית באלמטי, שהייתה בירת קזחסטן באותו הזמן. זו שודרגה בשנת 1998 למעמד קונסוליה כללית.
יחסים כלכליים
מכל מדינות ה"סטן" שבמרכז אסיה (קזחסטן, קירגיזסטן, אוזבקיסטן, טג'יקיסטן וטורקמניסטן), קזחסטן היא שותפת הסחר החשובה ביותר של שווייץ. היחסים הכלכליים שבין שתי המדינות משתפרים וצומחים מדי שנה, עם פוטנציאל עצום הגלום במדינה הגדולה שיגרום להתפתחות גדולה אף יותר ביחסים. עם סחר דו-צדדי של 2.8 מיליארד דולר אמריקאי, שווייץ היא שותפת הסחר החמישית בגודלה של קזחסטן. לפי הסטטיסטיקה מהבנק הלאומי של קזחסטן, שווייץ היא גם המשקיעה השלישית בגודלה של קזחסטן (אחרי הולנד וארצות הברית). ארבעים חברות שווייצריות מקיימות פעילות שותפת בקזחסטן.
בין שתי המדינות ישנם הסכמים כלכליים וישנה גם ועדה כלכלית הפועלת מאז 1999. ענפי הייצוא המרכזיים של שווייץ לקזחסטן הם כימיקלים, מוצרי פרמצבטיקה וכו'. ענפי הייבוא המרכזיים של שווייץ מקזחסטן הם בעיקר נפט וגז טבעי המצויים במדינה בכמויות גדולות.
שווייצרים בקזחסטן
על פי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, בסוף שנת 2017 התגוררו בקזחסטן שלושים ואחד אזרחים שווייצרים.
רמיל גולייב
רמיל אלדר אוגלו גולייב (באזרית: Ramil Eldar oğlu Quliyev; נולד ב-29 במאי 1990) הוא אצן אזרי שמייצג את טורקיה, אלוף העולם (לונדון 2017) ואלוף אירופה (ברלין 2018) בריצת 200 מטר ובכך זכה להיות אלוף העולם הראשון באתלטיקה מטורקיה.
ביוגרפיה
גולייב נולד וגדל בבאקו. הוא התאמן בהדרכת אביו עד למותו מהתקף לב בשנת 2010.
2008
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיים גולייב במקום 21 בריצת 200 מטר בשיא אזרבייג'ן חדש של 20.66 שניות.
2015
באליפות העולם שנערכה בבייג'ינג באוגוסט 2015 סיים גולייב במקום שישי בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.11 שניות, בשלב המוקדמות הוא קבע שיא טורקי חדש של 20.01 שניות ועלה ראשון לשלב חצי הגמר. שבועיים לאחר מכן, בתחרות שנערכה בזגרב, קרואטיה ב-8 בספטמבר הוא קבע בריצת 200 מטר שיא תחרות ושיא אישי חדש של 19.88 שניות.
סגן אלוף אירופה
באליפות אירופה שנערכה באמסטרדם ביולי 2016 זכה גולייב במדליית כסף בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.51 שניות, אחרי ברונו אורטלנו מספרד (20.45 שניות) ולפני דניאל טלבוט מבריטניה (20.56 שניות). באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) הוא סיים במקום שמיני בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.49 שניות, בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 20.09 שניות.
אלוף אירופה
באליפות אירופה שנערכה בברלין באוגוסט 2018 הוא זכה במדליית זהב בריצת 200 מטר בשיא אישי ובשיא אליפות חדש של 19.76 שניות, לפני נתניאל מיטשל בלייק מבריטניה (20.04 שניות) ואלכס וילסון משווייץ (20.04 שניות).
הסכם פורטסמות' (1948)
הסכם פורטסמות' של 1948, או ההסכם האנגלו-עיראקי (1948), היה הסכם בין עיראק לבריטניה שנחתם בפורטסמות' ב-15 בינואר 1948. היה זה תיקון של ההסכם האנגלו-עיראקי (1930).
ב-1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, כבשו הבריטים מחדש את עיראק כדי לבטל הפיכה פרו-נאצית שהתרחשה ב-1941 בראשות רשיד עאלי אל-כילאני. מעט לפני החתימה על הסכם פורטסמות', ניהל ראש ממשלת עיראק, סאלח ג'בר, שהיה איש אמונו של שליט עיראק בפועל, נורי א-סעיד, משא ומתן על נסיגה בריטית מעיראק. עם זאת, ההסכם כלל מועצת הגנה בריטית ועיראקית משותפת לפיקוח על התכנון הצבאי של עיראק. בנוסף, הבריטים המשיכו לשלוט בענייני החוץ העיראקים.
בנוסף לסאלח ג'בר ולנורי א-סעיד, ייצגו את עיראק בשיחות שקדמו לחתימה גם שר החוץ פאדל אל-ג'מאלי ושר ההגנה שאקר אל-ואדי. בעת החתימה, המטרה האסטרטגית של בריטניה הייתה ליצור גוש ערבי שיהיה אנטי-סובייטי ופרו-בריטי. לאחר ששכנעה את סוריה, ירדן ומצרים להצטרף לגוש, ויתרה בריטניה על ארץ ישראל המנדטורית, שהאו"ם אישר את חלוקתה למדינה ערבית ולמדינה יהודית והועיד אותה לעיראק. הוסכם על תוכנית צבאית שבאמצעותה שתי דיוויזיות עיראקיות, שיחומשו בנשק בריטי מודרני, יעברו דרך סוריה וירדן ויצטרפו ללגיון הערבי של ירדן כדי לכבוש את המדינות היהודיות והערביות המתוכננות.
בהסכם נקבע כי עיראק עדיין תהיה קשורה לבריטים לצורך אספקה ואימונים צבאיים עד 1973, דבר שלא יכול היה להתקבל על ידי הלאומנים הערבים בעיראק. כתגובה נחרצת להסכם, הובילו לאומנים עיראקיים את מרד בגדאד (1948) נגד המשך הנוכחות הבריטית בעיראק. א-סעיד הישעה את מימוש ההסכם כוויתור שהוצע ללאומנים העיראקים והערבים.
ההסכם בוטל באופן רשמי לאחר שמהפכת 14 ביולי 1958 הדיחה את פייסל השני מהשלטון, והמדיניות העיראקית הפרו-מערבית התהפכה לכיוון הגוש הסובייטי.
ואכטבטליון
גדוד המשמר של משרד ההגנה הפדרלי (בגרמנית: Wachbataillon beim Bundesministerium der Verteidigung או בקיצור WachBtl BMVg) הידוע יותר בכינוי ואכטבטליון - גדוד המשמר, הוא גדוד מיוחד בבונדסוור אשר תפקידו לשמש כמשמר כבוד עבור מנהיגי המדינה והצבא.
מבנה
הוואכטבטליון משמש כמשמר כבוד עבור נשיא גרמניה, קנצלר גרמניה, שר ההגנה הפדרלי ומפכ"ל הבונדסוור. פרט לכך משמש הוואכטבטליון כמשמר טקסי במשרד ההגנה. כמו כן הוואכטבטליון מבצע את "הקעקוע הגדול" באירועים מיוחדים, ונוכח לעיתים גם בטקסי שבועת חיילי הבונדסוור. אף על פי שתפקידם העיקרי של חיילי הוואכטבטליון הוא טקסי בעיקרו, הם אמורים גם להגן על חברי ממשלת גרמניה במצבים של משבר אמיתי, ולפיכך עוברים אימוני חי"ר סדירים.
גיוס
חיילי הוואכטבטליון מגויסים מכל שלוש הזרועות של הבונדסוור (הצבא, דויטשה מרינה ולופטוואפה). הם לובשים מדים של כוחות היבשה, אולם מחזיקים ברשותם גם מדים של הצי וחיל האוויר. הם נבדלים משאר החיילים באמצעות תג כומתה שעליו האות W.
מכיוון שהוואכטבטליון הוא בעיקרו משמר כבוד טקסי, חייליו מחויבים להופעה חיצונית מכובדת ומרשימה. בין 1957–2009, לוואכטבטליון יכלו להתגייס רק גברים בגובה שנע בין 1.79 ל-1.93, עם בריאות טובה ומשקל גוף תקין. החל מ-2009 גם נשים יכולות להתגייס לוואכטבטליון, אולם החיילת הראשונה התגייסה רק ב-2011. באותה שנה הוקלו דרישות הגובה, ומאז יכולים להתקבל לוחמים או לוחמות שגובהם נע בין 1.75 ל-2.00. ב-2012 קיבלה לראשונה קצינה את הפיקוד על אחת ממחלקות הגדוד.
גם כיום מחויבים חיילי הוואכטבטליון לשמור על משקל תקין, ונאסר עליהם להרכיב משקפיים ולגדל זקן או שפם. חיילי הוואכטבליון נוהגים להתייחס לשלושת האיסורים הללו בהומור בתור "שלושת הב' אסורים" (verbotene drei Bs – keine Brille, kein Bart, kein Bauch).
Qualtrics
היסטוריה
Qualtrics השיקה את הפלטפורמה שלה במרץ 2017. הפלטפורמה מבוססת ענן והיא מיועדת לניהול חוויות משתמשים על-ידי מנויים. החברה נרכשה על ידי SAP ב-23 בינואר 2019 בסכום של 8 מיליארד דולר. ב-28 בינואר 2021 החלה Qualtrics להיסחר בנאסד"ק.
פרסים ודירוג
בשנת 2020, Qualtrics זכתה בתואר 'מנהיגה' ברביע הקסם של גרטנר לקול הלקוחות, בתואר 'מנהיגה' בחוויית העובדים של פורסטר, ובדירוג המוביל בקטגוריית ניהול החוויה של G2. בשנת 2016 דורגה Qualtrics במקום ה-12 ברשימת הענן 100 ובשנת 2017 הגיעה למקום ה-6. במרץ 2020, פלטפורמת CoreXM של Qualtrics זכתה במדליית הזהב של פרס אדיסון בקטגוריית הטכנולוגיה היישומית.
הכנסות
Qualtrics דיווחה על הכנסות של 190.6 מיליון דולר בשנת 2016 ו-289.9 מיליון דולר בשנת 2017, עם צמיחה של 52%. בשנת 2016, Qualtrics דיווחה על הפסד נקי של 12 מיליון דולר עם תזרים מזומנים חופשי של 3.4 מיליון דולר. בשנת 2017 דיווחה Qualtrics על רווח נקי של 2.6 מיליון דולר עם תזרים מזומנים חופשי של 21.3 מיליון דולר.
שימושים
תוכנת Qualtrics משמשת לטובת ניהול חוויות משתמשים ולעריכת מחקרים. ניהול חוויות משתמשים הוא תהליך בו מעצבים ומשפרים מוצרים, שירותים וחוויות לעסקים וארגונים אחרים. החברה השיקה את פלטפורמת ניהול החוויות שלה במרץ 2017. לקוחות החברה בתחום זה כוללים את BMW, אנדר ארמור ו-JetBlue.
התוכנה משמשת גם כלי נפוץ למחקר כמותי סטטיסטי המוזכר במספר כתבי עת מקצועיים ואקדמיים. מקובל להשתמש ב-Qualtrics ככלי לאיסוף נתונים, ולנתח את הנתונים הנאספים דרך התוכנה בעזרת תוכנת SPSS. תוכנת Qualtrics מתממשקת גם עם תוכנת iPanel. התוכנה נפוצה מאוד בלימודים אקדמיים ונמצאת בשימוש בין השאר באוניברסיטת בן-גוריון, באוניברסיטת תל אביב, ובמכללה האקדמית תל אביב-יפו. בעזרת התוכנה ניתן לבנות סקרים מורכבים הכוללים סידור רנדומלי של שאלות, הפעלת לוגיקה פנימית והקצאה אקראית.
הדרכה
חברת Qualtrics מספקת הדרכה באנגלית דרך האתר שלה. אפשר לראות הסברים בעברית באתר כלים קטנים-גדולים ובשקפים של ענבל סגל. קיימים גם מספר סרטוני הדרכה בעברית לעבודה על התוכנה.
עונת 1996 בליגת העל הרוסית בכדורגל
טורפדו מוסקבה החליפה בעלות ושינתה שמה ל"טורפדו-לוז'ניקי". בסיום העונה הודחו מהליגה אוראלמאש, טקסטילשצ'יק קאמשין ולאדה טוליאטי. במקומן העפילו מליגת המשנה שיניק ירוסלבל, דינמו גזוביק מטיומן וקבוצת פאקל וורונז'.
הליגה נפתחה עם 18 קבוצות והעונה שוחקה ממרץ ועד נובמבר 1996, כשקבוצת ספרטק מוסקבה השיבה לעצמה את האליפות במאבק מתוקשר וצמוד מאוד עם סגניתה אלניה ולדיקווקז.
מבנה
שלוש הקבוצות שסיימו אחרונות הודחו לליגת המשנה והוחלפו בשלוש קבוצות מליגת המשנה הרוסית.
הקבוצות
בעונת 1996 של הדיוויזיה הרוסית העליונה נטלו חלק הקבוצות הבאות:
משחק האליפות
בשל שוויון נקודות בין ספרטק מוסקבה לאלניה ולדיקווקז, נערך משחק אליפות בין 2 הקבוצות לקביעת אלופת המדינה.
חגי טיומקין
חגי טיומקין (נולד ב-19 באפריל 1954) הוא עורך דין וסופר ישראלי.
ביוגרפיה
טרם הסמכתו כעורך דין עבד בבנק דיסקונט כקצין אשראי מחוז תל אביב, ואחר כך כיועץ ומנהל מחלקת חברות במסגרת אגף ניירות ערך בבנק. הוא עבד שנים אחדות כמנהל השקעות בקבוצת "כלל" ובחברת ברוקרים פרטית בתחום של עסקאות מטבע ונגזרים, מסחר באופציות ועסקאות forward ו-futures.
התמחה בעריכת דין במשרד עורכי דין גרוס, חודק, גרינברג ושות', ולאחר מכן עבד כארבע שנים במשרד שיבולת, ישראלי, רוברטס, זיסמן ושות', שני משרדים בולטים בתחום המשפט המסחרי בישראל.
בשנת 2002 פתח משרד עורכי דין, הקרוי "חגי טיומקין - חברת עורכי דין". המשרד עוסק במשפט מסחרי, ובכלל זה ליווי השקעה בחברות היי-טק.
במקביל לעבודתו כמנהל השקעות ואחר כך כעורך דין הוא עוסק בכתיבת ספרי מתח. אחדים מאנשי ממר"ם שימשו השראה לדמויות בספרו "תיק כחול-לבן", ואחיו הבכור, איש הכספים אבי טיומקין, שימש השראה לעיצוב דמותו של רני פרידמן בספר "תיק ספקולטיבי". פרסום הספר "תיק כחול-לבן" בהוצאת "ספרית מעריב" התעכב במשך כארבע שנים עד לאישורו, לאחר מחיקות ותיקונים, בידי הצנזורה הצבאית וועדת השרים למתן היתר לפרסומים. הנימוק של צה"ל לבדיקה קפדנית זו הוא שהספר מתבסס על ידע שרכש המחבר בעת שירותו הצבאי.
בשביל אהבתה
בשביל אהבתה הוא שיר של הזמרת דיקלה, אשר יצא במסגרת מיזם 929 - תנ"ך ביחד. הוא נכתב על ידי מאיר גולדברג והולחן על ידי דיקלה ויפתח שחף. השיר נוצר בהשראת ספר שמואל ועוסק בסיפורה של מיכל שניתנה לפלטיאל בן ליש אחרי שהובטחה לדוד. אחרי מותו של שאול תבע אותה דוד בחזרה לעצמו ולקח אותה מפלטיאל שהלך אחריה כשהוא ממרר בבכי. 929 ושיר הוא פרויקט מבית מיזם 929 שמטרתו להנגיש את הטקסט התנכי לקהל רחב בהקשרים תרבותיים ואקטואליים. המיזם ייסד שיטת קריאה משותפת של פרק ביום ויזם אתר עשיר המחבר את התנ"ך לעולמות תוכן רבים. המיזם תומך בפרויקטים תרבותיים ובראשם 929 ושיר.
שלמה גרסיאן-חן
נודע גם כמי שחתום יחד עם חברי בית דינו של הרשב"א, על החרם הנודע שעשו כנגד לימוד פילוסופיה לבחורים מתחת לגיל 25 למשך 50 שנה. בעת הפולמוס הסוער שקדם לחרם, בין הרשב"א ואבא מרי הירחי לחכמי פרובנס אודות לימוד הפילוסופיה, היה רבי שלמה מי שניסה לפשר בין הצדדים, אך לא הצליח בכך.
בשביל אהבתה
וידאו קליפ
הווידאו קליפ מתחיל כאשר רואים אישה באולם של הצגות, בזמן שהכול מצולם בשחור לבן. לאחר מכן ניתן לראות את דיקלה מתחילה לשיר את מילות השיר כשהיא נמצאת בחדר אפור, ותוך כדי אנשים אשר בונים תפאורה על הבמה שבמרכז המקום. לאחר מכן האישה שהופיעה בהתחלה מטפסת על חבל ועושה פעלולים רבים ברחבי האולם. בין לבין ניתן לראות את השחקנים של ההצגה כשהם נמצאים בחדר שבו הם מתאפרים, מחליפים תלבושות, מסתרקים ומסדרים את עצמם ככל הנראה לקראת ההופעה שלהם. בשיר ניתן לראות רמיזות לאהבה ותשוקה. לאחר מכן ניתן לראות את האישה ביחד עם בן אדם בזמן שהם תלויים בחבל ברחבי האולם ותוך כדי עושים פעלולים באוויר ומתאמנים לקראת ההופעה האמיתית ככל הנראה. מדי פעם ניתן לראות אנשים בתוך חדר כשכל קירותיו משובצים בריבועים. בקליפ דיקלה לא מרבה להופיע. נכון ל-2018, הקליפ צבר קרוב ל-300 אלף צפיות.
שלמה גרסיאן-חן
רבי שלמה היה מאבות משפחת חן שכונו "הנשיאים" בספרד וצאצא לראשי הגולה בבבל. מצאצאי רבי יהודה בן ברזילי הברצלוני וקרוב משפחתם של זרחיה חן ורבי שאלתיאל חן. מצבתו מצויה כיום במוזיאון בברצלונה, לאחר שבית הקברות העתיק חולל.
קורמורן קיסרי
קורמורן קיסרי (שם מדעי: Leucocarbo atriceps) הוא אחד משני המינים במשפחת הקורמורניים החיים ביבשת אנטארקטיקה, יחד עם קורמורן אנטארקטי. הוא צבוע שחור למעלה ולבן למטה ויש לו ציצה שחורה על ראשו, טבעות עיניים כחולות וכתם צהוב על מקורו. הוא חי בטבע באזור דרום אמריקה הדרומית, איים שונים ליד אנטארקטיקה והיבשת הדרומית עצמה. הוא מעדיף חופים סלעיים שונים.
אורכם של הקורמורנים 70–79 ומשקלם 1.8-3.5 ק"ג, כשהזכרים גדולים מהנקבות.
הקורמורנים חיים בזוגות שמקננים באזורי סלעים ונמצאים ליד להקות קרובות. הם מטילים עד 5 ביצים בקן עשוי מאצות ועשב יחד עם רוק וצואה והאפרוחים בוקעים אחרי 5 שבועות ומטופלים על ידי 2 ההורים. ואולם רבים מהם נטרפים על ידי שחפים, חמסניים וכיאוניסיים.
הם ניזונים מדגים, סרטנים וסילוניות שונים. הם ניזונים בעיקר לאורך החוף ויכולים לצלול עד עומק 5 מ', אולם אוכלוסיות רבות יכולות לצוד רחוק מהחוף.
אשלגן ברומי
אשלגן ברומי (Potassium Bromide) הוא מלח מסיס המורכב מקטיון אשלגן ואניון ברום המסודרים בסריג יוני: אריזה קובית צפופה (cubic close packed - ccp) - כל יון מוקף ב-6 יונים במטען מנוגד (קואורדינציה אוקטאדרית) בדומה למבנה הגביש של נתרן כלורי. החומר שימש כתרופה אנטי אפילפטית עד לשנות השבעים של המאה ה-20 ועדיין משמש בווטרינריה כתרופה נגד פרכוסים בכלבים וחתולים. כריכוז נמוך במים טעם התמיסה מתוק, בריכוז גבוה יותר הטעם הופך מר והעלאה נוספת בריכוז תיצור טעם מלוח, שמקורו ביוני האשלגן. כמו כל מלח אשלגן בליעה תגרום לגירוי של ריריות מערכת העיכול, בחילה והקאות.
תגובות
מייצרים אשלגן ברומי בתגובה של המינרל אשלגן פחמתי (K2CO3) עם ברזל ברומי Fe3Br8
כיוון שהמלח עובר דיסוציאציה מלאה במים משתמשים באשלגן ברומי כמקור ליוני ברומיד למשל בתגובה עם כסף חנקתי בייצור כסף ברומי לסרטי צילום יון הברומיד בתמיסה יכול ליצור קומפלקסים התגובה עם הלידים של מתכות שונות כדוגמת נחושת ברומית
כתרופה
השימוש בחומר כתרופה לאפילפסיה החל בשנת 1857. באותה תקופה האמינו כי המחלה נגרמת עקב אוננות ומי שגילה את יעילות החומר כנגד פרכוסים, צ'ארלס לוקוק (Sir Charles Locock) האמין כי יעילות החומר נובעת מהשפעתו המדכאת על הדחף המיני. המחצית השנייה של המאה ה-19 השתמשו באשלגן ברומי בכמויות גדולות לטיפול בהפרעות נוירולוגיות - בית חולים אחד צרך כמה טונות בשנה (חולים קבלו כמה גרמים ביום). שימוש נרחב זה בחומר נמשך עד לשנת 1912, אז נכנס לשימוש הפנוברביטל. מלחי ברומיד המשיכו לשמש כתרופה לכאבי ראש ולהרגעה ללא מרשם בארצות הברית עד שנת 1975, אז נאסרו לשימוש (פרט לתרופות במרשם) עקב רעילות כרונית - הברומיד מסולק מהגוף לאט ולכן עשוי ריכוזו לעלות בדם בשימוש מתמשך. בגרמניה החומר מאושר לשימוש לטיפול באפילפסיה, בעיקר אצל ילדים ומתבגרים. בוטרינריה משמש אשלגן ברומי לטיפול באפילפסיה אצל כלבים. כתרופה יחידה או כתוספת לפנוברביטל כשתרופה זו לא יעילה מספיק להפסקת הפרכוסים. השימוש בחתולים מוגבל בשל סכנה להתפתחות דלקת ריאות.
באופטיקה
אשלגן ברומי שקוף בטווח רחב של אורכי גל - מ-250 ננומטר באולטרה סגול ועד ל-25 מיקרון באינפרה אדום. לכן משתמשים בחומר לייצור חלונות אופטיים לספקטרוסקופיה. בספקטרוסקופיה בתחום האינפרה אדום (IR) טוחנים לעיתים את הדוגמה עם אבקת KBr ואז דוחסים את האבקה המתקבלת לדיסק שקוף. ניתן גם למרוח את הדוגמה הנוזלית על משטח שקוף של אשלגן ברומי. כיוון שהחומר היגרוסקופי יש לשמור חלונות KBr בתנאי יובש.
ג'יליאן רוז
ג'יליאן רוזמרי רוז (לבית סטון ; 20 בספטמבר 1947 - 9 בדצמבר 1995) הייתה פילוסופית וסופרת בריטית. רוז כיהנה בקתדרה למחשבה חברתית ופוליטית באוניברסיטת וורוויק עד 1995. רוז החלה את קריירת ההוראה שלה באוניברסיטת סאסקס. היא עבדה בתחומי הפילוסופיה והסוציולוגיה. כתביה כוללים בין היתר את "המדע המלנכולי, הגל נגד סוציולוגיה, הדיאלקטיקה של ניהיליזם, האבל הופך לחוק" ו"פרדיסו".
היבטים בולטים של עבודתה כוללים ביקורת על נאו-קנטיאניזם, פוסט-מודרניזם ותאולוגיה פוליטית יחד עם מה שתואר כ"הגנה חזקה על מחשבתו הספקולטיבית של הגל ".
ראשית חייה והשכלתה
ג'יליאן רוז נולדה בלונדון למשפחה יהודית שאינה שומרת מצוות. זמן קצר לאחר שהתגרשו הוריה, כשרוז עדיין הייתה צעירה, נישאה אמה לגבר אחר, אביה החורג, אליו התקרבה רוז במקביל שהתרחקה מאביה הביולוגי. היבטים אלה של חיי המשפחה שלה הופיעו בספר זיכרונותיה "עמל האהבה" (1995). גם בספר הזיכרונות שלה, כותבת רוז ש"התשוקה לפילוסופיה" שלה נוצרה בגיל 17 כשקראה את "הגיגים" של פסקל ואת "הרפובליקה" של אפלטון.
רוז למדה בבית הספר Ealing Grammar School ולאחר מכן ב-St Hilda's College, אוקספורד. באוקספורד היא למדה בתוכנית מצטיינים של PPE. לימדה פילוסופיה על ידי ז'אן אוסטין, אלמנתו של הפילוסוף ג'ון אוסטין, רוז אמרה מאוחר יותר שהיא שונאת את האילוצים של הפילוסופיה בסגנון אוקספורד. היא מעולם לא שכחה את אוסטין שהעיר בכיתה, "זכרו, בנות, כל הפילוסופים שתקראו הם הרבה יותר אינטליגנטים מִכֶּן". בראיון מאוחר, העירה רוז לגבי פילוסופים שלמדו באוקספורד, "הם לומדים להיות חכמים, הרסניים, סמויים ובורים. הם לא לומדים מה חשוב. הנשמה שלהם לא השכילה." היא סיימה את לימודיה בהצטיינות מדרגה ב'. לפני שהתחילה את הדוקטור לפילוסופיה בסנט אנטוני'ס קולג', אוקספורד, היא למדה באוניברסיטת קולומביה ובאוניברסיטה החופשית, ברלין.
השפעה ומורשת
כבר ב-1995, העיר רואן ויליאמס, "בעבודתה של ג'יליאן רוז היו הרבה פחות דיונים ממה שהיא ראויה". בעשורים שלאחר הצהרתו של ויליאמס אחרים חזרו על הסנטימנט. ואכן, חוקר הדת וינסנט לויד אומר:
שניים מתלמידיה של רוז, פול גילרוי ודייוויד מריוט, התגלו כהוגים מרכזיים של תורת הגזע הביקורתית והכירו בהשפעתה. כשג'ון מילבנק פרסם את "תאולוגיה ותיאוריה חברתית" ב-1990, הוא ציטט את רוז כאחד ההוגים ש"הספר הנוכחי לא היה מתקבל על הדעת". מרקוס פאונד גילה לאחרונה כי "רוז הייתה הקוראת של בלקוול ל"תאולוגיה ותיאוריה חברתית" של מילבנק. ארכיון רוז בוורוויק כולל את המכתבים מילבנק ורוז החליפו בנושא. במיוחד היא דחפה אותו להבהיר את אופיו של הנושא שעמד בבסיס "תאולוגיה והתיאוריה החברתית". בתגובה כתב מילבנק את 'הנשגב בקירקגור'."
בשנת 2019, המרכז למחקר בפילוסופיה אירופית מודרנית באוניברסיטת קינגסטון, לונדון הקים הרצאת זיכרון שנתית לג'יליאן רוז. דוברת ההשבעה הייתה פרופסור לפילוסופיה וספרות השוואתית רבקה קומאי.
ארכיון
המסמכים של רוז מוחזקים על ידי ספריית אוניברסיטת וורוויק במרכז התקליטים המודרניים.
מותה
רוז אובחנה כחולה בסרטן השחלות ב-1993. היא מתה בקובנטרי בגיל 48. היא עשתה המרת דת על ערש דווי דרך הכנסייה האנגליקנית. היא השאירה לספרייה של אוניברסיטת וורוויק חלקים מהספרייה האישית שלה, כולל אוסף של יצירות חיוניות על תולדות הנצרות והתאולוגיה, המסומנים "מהספרייה של פרופסור ג'יליאן רוז, 1995" על הכריכה הפנימית. רוז הותירה אחריה הוריה, אחותה, האקדמית והסופרת ג'קלין רוז, אחיותיה למחצה, אליסון רוז ודיאנה סטון, ואחיה למחצה, אנתוני סטון.
1400-1409 לפנה"ס
שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 1409 - 1400 לפני הספירה
טרוור פיקוק
טרוור פיקוק (באנגלית: Trevor Peacock; 19 במאי 1931 – 8 במרץ 2021) היה שחקן אופי בתיאטרון ובטלוויזיה, תסריטאי ופזמונאי אנגלי. הוא היה ידוע בעיקר בהופעתו בדמות ג'ים טרוט בסדרה הקומית של ה-BBC "הכומר מדיבלי", בכיכובה של דון פרנץ'.
ביוגרפיה
פיקוק נולד בטוטנהאם, בנם של ויקטור אדוארד ואלכסנדריה פיקוק.
קריירה בטלוויזיה ובקולנוע
בטלוויזיה גילם פיקוק דמויות רבות בהן את ג'ים טרוט בסיטקום "הכומר מדיבלי", רואו בדרמה "מאדאם בובארי", קווילפ בעיבוד הטלוויזיוני לספר "בית ממכר עתיקות", ואולד ביילי בסדרת הפנטסיה "Neverwhere". הוא גם הופיע במגוון תוכניות כגון "איסטאנדרס" (בדמות סיד, חייל ותיק שפגש בצרפת את אלפי מון), בסדרה " Wish Me Luck" של LWT שיחק בדמות מנהיג המחתרת רנרד, "ג'ונתן קריק", "בין השורות" והסיטקום "המשפחה שלי".
פיקוק כיכב בתפקידים אחדים בהפקות של ה-BBC של מחזות שייקספיריים בהם התפקיד הראשי במחזה "טיטוס אנדרוניקוס", פסטה במחזה "הלילה השנים עשר", לורד טלבוט ב"הנרי השישי, חלק ראשון", וגייק קייד ב"הנרי השישי, חלק שני". הוא שיחק בתפקיד הקברן בעיבוד הקולנועי של פרנקו זפירלי למחזה "המלט" משנת 1990. הוא גילם את ג'ו הזקן בסרט "מזמור חג המולד", עיבוד משנת 1999 לספר באותו שם בכיכובו של פטריק סטיוארט, ואת בעל הפונדק בסרט הטלוויזיה "דון קישוט" משנת 2000 בכיכובם של ג'ון לית'גו ובוב הוסקינס.
ב-2007 שיחק פיקוק בדמות אביו של סנטה קלאוס בסרט "פרד קלאוס" לצדם של וינס ווהן ופול ג'יאמטי. ביולי 2009 הופיע בתפקיד קטן בפרק בסדרה "מלון בבילון". עוד השתתף בסדרה הקומית "בערוב ימי היין" בתפקיד "קפטן זירו". ב-2012 גילם את ג'ורג' בסרט "קוורטט", דרמה-קומית בריטית המבוססת על מחזה באותו שם.
ב-1991 כיכב פיקוק במחזה הרדיופוני "Heart of Hark'un" של ה-BBC. ב-2002 השתתף בפרק "Night of the Wartosa" של הסדרה "Dinotopia" שצולם בבודפשט. ב-2010 הופיע בסיטקום "החבר'ה הזקנים" ובעיבוד הרדיופוני של "אני, קלאודיוס".
קריירה בתיאטרון
פיקוק שיחק בתיאטרון במהלך כל הקריירה שלו, ושמו נקשר במיוחד עם תיאטרון רויאל אקסצ'נג במנצ'סטר. בנוסף להופעותיו בהצגות רבות מאז פתיחת התיאטרון ב-1976, הוא כתב מחזות אחדים עבור הלהקה.
חיים אישיים
פיקוק היה נשוי לאיריס ג'ונס ממנה התגרש, והתחתן עם טילי טרמיין. הוא היה אביהם של השחקנים דניאל פיקוק והארי פיקוק. הוא נפטר ב-8 במרץ 2021, התגורר בכפר איסט קוקר בסאמרסט.
Popular (שיר של אריק סעדה)
Popular (בעברית: פופולרי) הוא השיר שייצג את שוודיה באירוויזיון 2011. השיר נכתב והולחן על ידי פרידריק קמפה, בוצע על ידי אריק סעדה. השיר נבחר במלודיפסטיבלן, הקדם-אירוויזיון השוודי המסורתי.
יחסי הולנד–סורינאם
יחסי הולנד–סורינאם הם היחסים הנוכחיים וההיסטוריים בין הולנד לרפובליקת סורינאם. שתי המדינות חולקות קשרים היסטוריים ושפה משותפת (הולנדית) והן חברות בהתאחדות הלשון ההולנדית.
היסטוריה
בפברואר 1667 הפכה סורינאם למושבה הולנדית (שזכתה לכינוי גיאנה ההולנדית) לאחר חתימת חוזה ברדה בין הולנד לבריטניה שהסתיימה במלחמת הולנד-אנגליה השנייה. בתמורה לסורינאם העשירה בסוכר, נכנעה הולנד לבריטים ולהולנד החדשה שבארצות הברית של ימינו. חברת הודו המערבית ההולנדית הפכה לשותפה בבעלות על המושבה והחלה לייבא עבדים ממערב אפריקה לעבודה על מטעי הסוכר, הכותנה, הקפה והאינדיגו שבהולנד החדשה. סורינאם או גיאנה ההולנדית הפכה למושבה החשובה ביותר באמריקה עבור הולנד לאחר אובדן הולנד החדשה בשנת 1654. במאה ה-18, עבדים אפריקאים רבים החלו לברוח לדרום המושבה וליצור שבטים משלהם והחלו התקוממות נגד השלטון ההולנדי. בשנת 1762 זכו המתקוממים בחירותם וחתמו על חוזה עם הכתר ההולנדי להכיר בזכויותיהם הטריטוריאליות ובזכויות המסחר שלהם.
בין השנים 1799–1816 הפכה גיאנה ההולנדית למושבה בריטית לאחר שהולנד הפכה לחלק מהאימפריה הצרפתית הראשונה בהנהגתו של נפוליאון בונפרטה. לאחר תום מלחמות נפוליאון, הולנד חזרה לעצמאותה וגיאנה ההולנדית הוחזרה להולנדים. בשנת 1863, ההולנדים סיימו את סחר העבדים והיו זקוקים לכוח עבודה חדש ולכן החלו לייבא אנשים מאינדונזיה, הודו וסין לעבוד בגיאנה ההולנדית כפועלים. במקביל, כמה אלפי חקלאים הולנדים עניים עזבו את הולנד לעבוד במושבה. בתחילת המאה ה-20, הייצור בגיאנה ההולנדית עבר לייצור גומי, כריית זהב ובוקסיט, האחרון הפך לייצוא הגדול ביותר של המושבה ומשמש לייצור אלומיניום.
זמן קצר לאחר שסורינאם קיבלה את עצמאותה, חזרו רוב האירופאים להולנד. בסביבות 300,000 סורינמים החליטו גם הם לעבור לאירופה ולקבל אזרחות הולנדית. בפברואר 1980 דסי באוטרסה, ראש צבא סורינאם, ביצע הפיכה אלימה נגד ראש הממשלה הנק ארון ובאוטרסה הפך למעשה למנהיג הצבאי של האומה. בדצמבר 1982, 15 צעירים בולטים, רובם עיתונאים ועורכי דין, מתחו ביקורת על הדיקטטורה הצבאית של באוטרסה. 15 הגברים הללו נאספו ונלקחו לפורט זילנדיה (המפקדה דאז של בוטרסה) שם הם עונו ונרצחו. האירוע נודע בשם "רציחות דצמבר". כתוצאה מהרציחות, הולנד הקפיאה את כל הסיוע לסורינאם.
מ-1986 עד 1992, סורינאם נלחמה במלחמת אזרחים הידועה בשם מלחמת הפנים של סורינאם נגד לוחמי הנק ארון בעיקר. בשנת 1986, הולנד תכננה פלישה לסורינאם כדי להוריד את באוטרסה מהשלטון, אולם היא בוטלה ברגע האחרון. בשנת 1999 הורשע באוטרסה שלא בפניו על ידי בית משפט בהולנד ל-11 שנות מאסר בגין סחר בסמים. ב-2007 הואשם בוטרסה בגין רציחות דצמבר. בשנת 2010 הפך באוטרסה לנשיא סורינאם ולכן חסין בפני תביעה. מאז חזרתו לשלטון, להולנד יש קשר מוגבל עם ממשלת סורינאם והצהירה כי באוטרסה אינו רצוי בהולנד. בשנת 2013, הולנד קראה לעצור את בוטרסה בדרום אפריקה, שם השתתף בהלווייתו של נלסון מנדלה.
לאחר הבחירות הכלליות בסורינאם ב-2020 ומינויו של צ'אן סנטוכי לנשיא, הן סורינאם והן הולנד הביעו את הרצון לשקם את היחסים הדיפלומטיים ולמנות מחדש שגרירים. סנטוכי הדגיש כי המשבר הפיננסי הנוכחי יוביל להערכה מחדש של הנציגויות הדיפלומטיות הקיימות. באוגוסט 2020, שר החוץ אלברט רמדין היה החבר הראשון בממשלת סורינאם מזה עשר שנים שערך ביקור רשמי בהולנד.
לילה ואזירי
לילה ואזירי (באנגלית: Leila Vaziri, בפרסית: لیلا وزیری; נולדה ב-6 ביוני 1985) היא שחיינית עבר אמריקאית, אלופת עולם (מלבורן 2007) ושיאנית עולם במשחה ל-50 מטר גב.
ביוגרפיה
באליפות ארצות הברית שנערכה בשנת 2006 זכתה ואזירי במדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב. באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה בוויקטוריה שבקנדה באוגוסט אותה שנה היא סיימה ראשונה בגמר ב' במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:01.53 דקות, תוצאה זהה לזו שקבעה השחיינית שסיימה במקום הרביעי. בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 1:01.82 דקות וסיימה חמישית אך שלישית מבין השחייניות האמריקאיות, אך רק שתיים יכולות היו לשחות בשלב גמר א'.
באליפות המכללות (NCAA) שנערכה במיניאפוליס שבמינסוטה ב-9 במרץ 2007 זכתה ואזירי במדליית ארד במשחה ל-100 יארד גב.
אלופת עולם ושיאנית עולם
באליפות העולם שנערכה במלבורן, שבאוסטרליה בשנת 2007, זכתה ואזירי בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה 50 מטר גב בהשוואת שיא העולם הטרי שלה משלב חצי הגמר, בתוצאה של 28.16 שניות, לפני אלכסנדרה גרסימניה מבלארוס (28.46 שניות) וטיילה זימר מאוסטרליה (28.50 שניות). כבר בשלב המוקדמות היא קבעה שיא אמריקאי חדש של 28.25 שניות, שיפור ב-5 מאיות השנייה לשיאה של נטלי קוגלין (28.30 שניות) ובשלב חצי הגמר קבעה שיא עולם חדש שיפור ב-3 מאיות השנייה לשיאה בן השנתיים של יאנינה פייץ' מגרמניה (28.19 שניות) שסיימה במקום שמיני. מדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב לאחר ששחתה בשלב המוקדמות בתוצאה של 4:01.10 דקות, את סגנון הגב היא שחתה בתוצאה של 1:00.84 דקות. נוסף לכך, היא סיימה במקום עשירי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:01.39 דקות.
לאחר שפרשה משחייה תחרותית החלה ואזירי לאמן בניו יורק, עיר הולדתה, בעיקר טריאתלטים.
מיקור חוץ של בדיקות תוכנה
מיקור חוץ של בדיקות תוכנה (באנגלית: Software testing outsourcing) הוא תהליך בו בדיקות התוכנה מתבצעות על ידי גורמים חיצוניים אשר אינם מעורבים ישירות בתהליך הפיתוח המאפשר לארגונים להתמקד בפעילויותיהם העיקריות.
בדיקות תוכנה הן שלב חיוני בתהליך פיתוח תוכנה. בעבר בדיקות תוכנה התמקדו בבעיות פונקציונליות. כיום גם נושאים לא פונקציונליים כגון תאימות דפדפנים, שימושיות ואבטחת מידע הם שיקולים חשובים בבדיקה ולכן קיים צורך בשינוי גישה בתחום זה. השימוש במיקור חוץ של בדיקות תוכנה גובר באופן ניכר בשנים האחרונות משום שארגונים מעוניינים לבצע בדיקות מקיפות ומהימנות יותר מבלי לבזבז על כך משאבים נוספים. למיקור חוץ של בדיקות תוכנה יש שני מאפיינים עיקריים - המיקום ומסגרת התפקיד של קבוצת מיקור החוץ.
מיקום
מיקור חוץ של בדיקות תוכנה מתאפיין במיקום שבו יושבת קבוצת מיקור החוץ. קיימים שלושה סוגי מיקומים:
תפקיד
מיקור חוץ של בדיקות תוכנה מתאפיין באופי התפקיד של קבוצת מיקור החוץ. קיימים שני סוגי תפקידים:
שלבי מיקור חוץ של בדיקות תוכנה
מיקור החוץ של בדיקות התוכנה מתבצע בחמישה שלבים:
היתרונות במיקור חוץ של בדיקות תוכנה
למיקור חוץ של בדיקות תוכנה ישנם יתרונות במספר תחומים:
עשר המדינות האטרקטיביות ביותר למיקור חוץ
על פי הסקר The A.T. Kearney Global Services Location IndexTM שנערך ב-2011, עשר המדינות האטרקטיביות ביותר למיקור חוץ הן:
הסיבות הנפוצות ביותר למיקור חוץ
בשנת 2012, הסיבות הנפוצות ביותר לכך שארגונים נוקטים במיקור חוץ על פי האתר statistic brain הן:
איפיטמפה
איפיטמפה (עופר ניסים מארח) (באנגלית: ) הוא אלבום האולפן השלישי ומיני-אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת הישראלית דנה אינטרנשיונל. הוא יצא לאור בשנת 1995, על ידי חברת התקליטים IMP דאנס בע"מ. מתוכו יצאו שלושה סינגלים: "אני רוצה לחיות", "" ו"מי שלא רוקד עומד".
איפיטמפה נחשב לאלבום האולפן השלישי של אינטרנשיונל, אך הוכר כמיני-אלבום כיוון שכלל שבע רצועות בלבד.
רקע
בריאיון ל"ראש אחד" ביולי 1995, לפני יציאתו של איפיטמפה, הצהירה אינטרנשיונל: "אני לא מרגישה מוכנה לשחרר אלבום חדש עדיין, אז חברת התקליטים שלי החליטה לשחרר כמה רמיקסים של הלהיטים שלי וכמה שירים שמעולם לא שוחררו". באיפיטמפה נכללו שבע רצועות בסך הכול: שלושה שירים חדשים, וארבעה רמיקסים לשירים שהוציאה.
איפיטמפה נמכר בלמעלה מ-10,000 עותקים בישראל, על אף היותו מיני-אלבום, וזכה להצלחה נאה במדינה.
קייט אלן
קייטרין ג'סי ג'ין "קייט" אלן (נולדה ב-25 באפריל 1970, בג'ילונג, אוסטרליה) היא טריאתלטית אוסטרלית-אוסטרית. היא זכתה במדליית הזהב בטריאתלון נשים באולימפיאדת הקיץ ב-2004 באתונה.
ביוגרפיה
אלן גדלה בחווה בשטח של 10,000 דונם של גידול כבשים יחד עם שלושת אחיה בטיסדייל (Teesdale) בדרום מזרח אוסטרליה.
מגיל צעיר הוריה עודדו אותה לרוץ, ולעיתים קרובות נהגה לרוץ לבית הספר היסודי שהיה במרחק של 3 קילומטרים מביתה. בגיל ארבע החלה להתאמן באתלטיקה במגרש אתלטיקה בג'ילונג. היא התחרתה בריצה לילדים עד גיל 14 וזכתה במספר ניצחונות בריצה מעל 1,500 מטר ובריצות שדה. אלן התאמנה גם בהתעמלות בגיל צעיר, ספורט המפתח קואורדינציה, שהתגלתה כחשובה לאלן בקריירת הטריאתלון שלה.
אלן סיימה את לימודיה באוניברסיטת באלארט (Ballarat University) כאחות בגיל 20 ולאחר טיילה בחוץ לארץ. באחד מטיוליה היא פגשה את מרסל דיכטלר בקיצביל, שהיה מתחרה טריאתלון עבור אוסטרליה. אלן התחתנה איתו בשנת 1999. דיכטלר עודד את אלן להתחיל להתאמן בטריאתלון מ-1996.
קריירת הטריאתלון
רק לאחר שמונה שנים מתחילת דרכה בספורט, אלן ניצחה בתחרות הטריאתלון האולימפי באתונה 2004. בסיום השחיה אלן הייתה במקום 44 מתוך 51. אחרי האופניים היא הייתה במקום 28. במהלך הריצה היא עקפה בהדרגה עשרים ושבע מתחרות. היא עקפה את אלופת אוסטרליה לורטה הרוף (Loretta Harrop) רק במרחק של 150 מטרים מקו הסיום, וזכתה בתחרות.
לצד הקריירה בטריאתלון למרחק אולימפי, לאלן היו כמה הופעות חזקות בתחרויות טריאתלון איש הברזל. ב-2002 השיגה את הזמן המהיר ביותר, בהשלימה את המסלול בזמן של 8:58:24 שעות. היא שיפרה את תוצאתה ב-2003, בזמן של 8:54:01 שעות, שיא אישי שעדיין עומד.
אחרי המשחקים האולימפיים באתונה תוכניתה של אלן הייתה להתחרות רק בתחרויות איש ברזל בשנים 2005–2006, במטרה לנצח באליפות העולם באיש ברזל בהוואי. אחרי שסיימה במקום שביעי בתחרות ב-2002, היא עלתה למקום החמישי בשנים 2005–2006.
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיימה במקום ה-14.
הישגים
2002 2003 2004
פרסים
ב-2004, אלן קיבלה את "עיטור הכבוד על שירותיה לאוסטריה". (Goldenes Ehrenzeichen für Verdienste um die Republik Österreich).