cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קלוד דדיה
ביוגרפיה
בשנת 1993, הופיע וביים את הופעות הריקוד בהופעותיהם של יזהר כהן ודנה אינטרנשיונל. באותה השנה הפיק מופע מחול מודרני בשם "משיכות צבע" לירין שחף במרכז סוזן דלל. בין השנים 1987 עד 1995, הפיק לעיריית לוד מספר להקות מחול אשר ייצגו את העיר בפסטיבלים שונים בישראל ומחוץ לה. בשנת 1995, השתתף כרקדן הראשי במחזמר גריז שביים אורי פסטר. בעקבות מופע זה, המשיך פסטר להדריך את דדיה והובילו לפרסומו הראשוני.
בשנת 1997, השתתף דדיה בבימוי המופע של להקת הבנים היי פייב ובאותה השנה ביים לסולן הלהקה אמיר פרישר גוטמן את הכוריאוגרפיה לאלבום הסולו הראשון שלו ולקליפ "כמו נוצה". בשנה לאחר מכן, הוביל להקה שבה היו בעיקר גברים שהופיעה במופעים של להקת אוף שימחעס, בנות פסיה ודנה אינטרנשיונל. בשנת 2000, ביים את הכוריאוגרפיה למופע של שרית חדד.
בשנים 2000–2003, ביים והופיע במחזות הזמר "הברווזון המכוער" בכיכוב רמה מסינגר שביים, מרי לו, שלגיה עם דפנה דקל, הגרסה הראשונה של מסביב לעולם בשמונים יום עם עודד מנשה וישראל קטורזה ו"הכל אגדה" עם יאיר לוטן ומיכל ינאי. בשנת 2003, הופיע דדיה במופע של ריטה בבימויו של עידו תדמור.
דדיה הופיע בקלטות הילדים של רינת גבאי ובהן "פיציקט של רינת" ו"רינת בארץ המילים".
החל משנת 2016 דדיה ביים את הכוריאוגרפיה של המופע החרדי "עולים לירושלים".
בשנת 2016, יצא לאור הדיוידי "לרקוד עם קלוד" בה הוא שר שירים שכתב ומלמד ילדים לרקוד. את השירים חיבר עם עידן עמית ואת הלחנים הלחינה נורית הירש. באותה השנה יצר את מופע המחול "לרקוד ולא לשכוח" בו נוצרת כוריאוגרפיה בהשראת ניצולי השואה.
בשנת 2020, ביים את הכוריאוגרפיה לעונה השנייה של סדרות הטלוויזיה משיח ומלכת היופי של ירושלים.
את עיקר פרסומו קיבל דדיה כששפט במשך 5 עונות לא רצופות בתוכנית הריקודים רוקדים עם כוכבים עד עונתה השישית.
במקביל להופעותיו, דדיה מלמד ריקוד במוסדות חינוך ובהם מכללת קיי בבאר שבע ותיכון בליך ברמת גן.
פעילות נוספת
דדיה הוא אף סופר ילדים. בשנת 2017, הוציא את ספרו הראשון "לילי החיפושית וגמד הצבעים" שמומן בחלקו באמצעות מימון המונים. בשנת 2019, יצא ספרו השני "יולי הידד" בהוצאת מדיה 10.
חיים אישיים
דדיה מתגורר בתל אביב. הוא אב לתאומות מהורות משותפת.
ערן סגל
ערן סגל (נולד ב-15 בנובמבר 1973) הוא פרופסור לביולוגיה חישובית במחלקה למדעי המחשב במכון ויצמן למדע.
ביוגרפיה
סגל סיים לימודי תואר ראשון במדעי המחשב באוניברסיטת תל אביב בהצטיינות בשנת 1998 והמשיך ללימודי דוקטורט במדעי המחשב וגנטיקה באוניברסיטת סטנפורד בהנחיית דפנה קולר, אותו השלים בשנת 2004. לאחר מכן, המשיך ללימודי פוסט-דוקטורט באוניברסיטת רוקפלר בניו יורק, שם שימש כעמית מחקר במרכז לפיזיקה וביולוגיה במשך שנה, עד הצטרפותו למכון ויצמן למדע בשנת 2005.
בשנת 2007 זכה בפרס אוברטון, המוענק מטעם האגודה הבינלאומית לביואינפורמטיקה (ISCB). הפרס מוענק מדי שנה לחוקר יחיד בתחום הביולוגיה החישובית, וסגל היה לישראלי השני שזכה בפרס זה.
בין השנים 2012–2016 כיהן כחבר האקדמיה הצעירה הישראלית. בשנת 2015 זכה בפרס מיכאל ברונו בתחום ביולוגיה חישובית ומערכתית.
עם התפרצות נגיף הקורונה בישראל, פיתח, יחד עם עמיתים במכון ויצמן, מודל המנבא את מספר החולים הקשים על בסיס קצב התחלואה בנגיף. מודל זה חזה בקירוב את העלייה במספר החולים הקשים בגל השני לאורך חודש ספטמבר.
ב-1 בפברואר 2021 כתב בטוויטר: "אנו אומרים זאת בזהירות, הקסם התחיל", וצירף גרף המתאר כיצד החלה ירידה משמעותית בתחלואת הקורונה בקרב הגילאים המבוגרים. המידע המחיש שהחיסון לקורונה, שניתן קודם כל לקבוצת הגילאים המבוגרים בישראל במסגרת מבצע "לתת כתף", החל להשפיע על רמות התחלואה. ציוץ זה זכה לתהודה רחבה ברחבי העולם וצוטט בניו יורק טיימס, ב ובכלי תקשורת נוספים  , וענה לציפייה הכלל-עולמית לסימן ראשון לכך שניתן למגר את הקורונה באמצעות חיסון.
לאורך השנים פרסם סגל למעלה מ-140 מאמרים בכתבי עת מדעיים ורפואיים בעולם, מהם כ-20 בכתב העת "Nature Cell Biology".
חיים אישיים
נכון לשנת 2021 היה סגל נשוי ואב לשלושה ילדים.
אריסטיד ברואן
אריסטיד ברואן (בצרפתית: Aristide Bruant; 6 במאי 1851 – 11 בפברואר 1925) היה זמר, משורר, קומיקאי ובעל מועדון קברט בפריז במפנה המאה העשרים. מוזכר כאחד מאבות הסוגה Chanson réaliste (השאנסון (שיר) הריאליסטי)
תולדות חייו
לואי ארמאן אריסטיד ברואן (Louis Armand Aristide Bruand) נולד למשפחה בורגנית בכפר סמוך לאורליאן. ב-1866, בגיל 15, עזב את בית אביו ועבר למונמארטר וב-1870 התגייס ללחום כחייל במלחמת צרפת–פרוסיה. אחד מכשרונותיו היה להקשיב לשיחות חולין שהתנהלו סביבו ולהלחינם לכדי סיפור-בשיר, לרוב שנון ובעל עוקץ פוליטי. הוא החל להופיע עם יצירותיו אלה בקפה-קונצרט (cafe-concerts, בית קפה עם הופעה מוזיקלית) שונים, עד שקיבל מעמד של מופע קבוע במועדון "החתול השחור" (Le Chat Noir) למרגלות גבעת מונמרטר. לבושו הקבוע כלל מגפיים גבוהים שחורים, מכנסיים שחורים וכובע שחור, עם חולצה אדומה וצעיף אדום, כפי שתיעד אותו הצייר אנרי טולוז לוטרק, שהיה אחד מבאי לז אמבסאדר, אחד המועדונים שבהם הופיע.
מבחינה פוליטית נטה ברואן לימין השמרני, היה מתומכיו של ז'ורז' בולנז'ה ותקף את הרפובליקה הצרפתית השלישית מימין. כמו כן היה אנטישמי ארסי למדי.
שירים שכתב וביצע זכו לביצוע מחודש, בעיקר על ידי אדית פיאף.
אלישה סודרברג
אלישה מרגריטה סודרברג (באנגלית: Alicia Margarita Soderberg; נולדה ב-1977) היא אסטרונומית ואסטרופיזיקאית העוסקת בחקר סופרנובות – מוות קטסטרופי של כוכבים. בעזרת תצלומי לוויין וטלסקופים סודרברג חוקרת את טבעם ההרסני של סופרנובות ותפקידן ביקום. היא האדם הראשון בהיסטוריה המתועדת שגילה וחזה בסופרנובה בעת פיצוצה. כלת פרס אנני ג'אמפ קאנון לאסטרונומיה (Annie Jump Cannon Prize) של (American Astronomical Society) לשנת 2009 על "הגילוי שלה של פיזיקת התפרצות קרינת גמא, סופרנובות והקשר בניהם".
קורות חיים
אלישה מרגריתה סודרברג נולדה בשנת 1977 במסצ'וסטס שבארצות הברית. היא גדלה בקייפ קוד במסצ'וסטס והתעניינה במדע עוד בשנותיה בבית הספר. כשעוד הייתה בתיכון, סודרברג רצתה לעסוק במדעים סביבתיים ואף בילתה קיצים מימיה בתיכון בחקר השפעת זיהום מים על בריכות מים מלוחים במכון האוקייונוגרפי בוודס הול.
ההתעניינות של סודרברג באסטרונומיה החלה רק כשהייתה סטודנטית לתואר ראשון ב. לאחר שהייתה בקורס אסטרונומיה במהלך לימודיה היא הבינה שזה בדיוק מה שהיא רוצה לעשות. לאחר שגמרה תואר ראשון בפיזיקה ומתמטיקה בשנת 2000, עברה סודרברג לאוניברסיטת קיימברידג', שם עשתה תואר שני (מוסמכת אוניברסיטה) במתמטיקה יישומית דרך קרן אחווה לאומית לחקר מדעי לתואר שני ( National Science Foundation Graduate Research Fellowship). את התואר השלימה ב שבאוניברסיטה, שם עשתה קורס מאסטר במתמטיקה (Part III of the Math Tripos). בשנת 2007 קיבלה סודרברג תואר שלישי – דוקטורט – באסטרופיזיקה מהמכון הטכנולוגי של קליפורניה. את התואר קיבלה על הספר שכתבה כעבודת התזה שלה: "The Many Facets of Cosmic Explosions". הספר עצמו עוסק בקרינת גמא, הבזקי גלי רדיו מסוימים, סופרנובות והקשר בין כל השלושה. היועץ המחקרי שלה היה.
פעילות מחקרית
אלישה סודרברג עוסקת באסטרונומיה בחקר סופרנובות. במחקרה, סודרברג נעזרת במידע אסטרונומי מטלסקופים ומלוויינים במטרה לחקור את טבען של הסופרנובות ותפקידן ביקום. במחקרה באסטרונומיה היא משתמשת גם בפיזיקה ומנסה להבין מה מגיע לפני סופרנובות ואיך הן בעצם מתרחשות. היא חוקרת ומשלבת רמזים באורכי גלים אלקטרומגנטיים שונים, מרדיו ועד גמא, בעקבות מידע על מות כוכבים ועל עושר האלמנטים שהם נותנים ליקום בהתפוצצותם.
תגליתה הידועה ביותר של סודרברג עד היום היא תיעוד של סופרנובה בעת התרחשותה. סודרברג הייתה האדם הראשון שהצליח לתעד את המאורע, וזאת מהסיבה הבאה: בהתרחשות סופרנובה, לוקח זמן עד שניתן לראות את הסופרנובה עצמה באור הנראה. בהתפוצצות עצמה, קודם כל משתחררת התפרצות קרני רנטגן, דבר שתצפיתה של סודרברג ברנטגן הוכיחה, ורק לאחר זמן מה מגיעות קרניים בטווח הנראה. מסיבה זו, לרוב מאתרים סופרנובות שבועות לאחר התרחשות הפיצוץ.
בשנת 2008, סודרברג צפתה בסופרנובה בתמונות שצילם הלוויין סוויפט (Swif) של נאס"א בשביל לחקור את דעיכת שעריות הסופרנובה. בתמונה, שצולמה ברנטגן, סודרברג זיהתה שמדובר בשתי סופרנובות, לא אחת, ויידעה את שאר הקהילה האסטרונומית בעולם. בזכות גילוי זה, עכשיו ידוע איך נראית תמונת רנטגן של סופרנובה, דבר שיעזור באיתור סופרנובות נוספות ובפיתוח אמצעים טכנולוגיים מתקדמים יותר למטרה זו. בנוסף, הגילוי הוכיח את התיאוריה כי בתחילת סופרנובה יש התפרצות גלי רנטגן. התיאוריה הייתה ידועה, אך לא הוכחה לפני כן.
Cardigan
Cardigan (בעברית: קַרְדִּיגַן) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט, מתוך אלבום האולפן השמיני שלה, Folklore. השיר יצא לאור ב-24 ביולי 2020, על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס, כסינגל הראשון והפותח מתוך האלבום. הוא הופץ על גבי תקליט 7 אינץ', תקליט 12 אינץ' ותקליטור כבר באותו היום. השיר נכתב על ידי סוויפט וארון דסנר והופק על ידי דסנר. "Cardigan" הוא בלדה עוצמתית ואיטית, בה סוויפט שרה על רומנטיקה שאבדה בזיכרונותיה וזאת, כשברקע ישנם צלילי פסנתר ותופים.
עם יציאתו, "Cardigan" זכה לביקורות חיוביות מטעם מבקרי המוזיקה, ששיבחו את הכתיבה שלו והשימוש בכלי הנגינה השונים בו. השיר הופיע במקום הראשון במצעד שירי הספוטיפיי העולמי וצבר למעלה מ-7.742 מיליון השמעות ביממה אחת, תוך שהפך לשיר עם הפתיחה הגדולה ביותר בשנת 2020. הווידאו קליפ הרשמי שלו (שנהגה, בוים ועוצב על ידי סוויפט), הופץ בסמוך להשקת האלבום עצמו. הקליפ מציג אסתטיקה גבוהה ובו ניתן לראות את סוויפט בשלוש סצנות שונות: בקתה ישנה ביער, יער קסום מכוסה טחב ואגם חשוך. גרסה אלטרנטיבית בשם "Cabin In Candlelight", יצאה לאור בבוקר ב-30 ביולי והיה זמין לרכישה בפורמטים של סטרימינג והורדה דיגיטלית.
הרכב ומילים
השיר "Cardigan" מציג את נקודת מבטה של אישה הנזכרת באהבת נעוריה, והוא אחד משלוש הרצועות באלבום המגוללות סיפור על משולש אהבה משלוש נקודות מבט שונות בתקופות שונות בחייהם של המעורבים (שתי הרצועות הנוספות הן: "August" ו-"Betty"). על פי סוויפט, השיר מדבר על "רומנטיקה אבודה ועל הסיבה שהאהבה הראשונה בחיים שלנו תמיד תהיה חקוקה לנו בזיכרון".
בזמן שהופץ הסינגל למכירה באתר הרשמי שלה, סוויפט סיפרה בעמוד האינסטגרם שלה שאת השיחה המקורית במהלכה נוצר השיר, ניתן לרכוש גם כן. לדברי דסנר, "Cardigan" היה השיר הראשון שכתב ביחד עם סוויפט; הוא שלח לה את הבסיס שלו והיא חזרה אליו עם הטקסט המלא שעות ספורות לאחר מכן.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר (שנהגה, בוים ועוצב על ידי סוויפט), הופץ בסמוך להשקת האלבום עצמו, ב-24 ביולי 2020. הקליפ מתחיל כשסוויפט יושבת בבקתה ישנה ביער, תוך שהיא לובשת כתונת לילה ומנגנת בפסנתר וינטג' גדול. לאחר מכן, היא מובלת ליער קסום מכוסה טחב, שם היא ממשיכה לנגן בפסנתר ומתוכו יוצאים מפלי מים. היא עולה על הפסנתר ומובלת לאגם חשוך ואפל, שם היא אוחזת בחוזקה בפסנתר על מנת לצוף. בהמשך, ניתן לראות קרדיגן, אותו היא מחזיקה. האסתטיקה של הקליפ סובבת סביב פרריה וטבע.
בזמן צילומי הקליפ מפקח רפואי שהה במקום על מנת לוודא שכולם על סט הצילומים שומרים מרחק זה מזה, עוטים מסכות רפואיות ושומרים על ההנחיות שנקבעו עקב מגפת הקורונה. בשל המגבלות הללו, סוויפט הכינה את עצמה לצילומים ועיצבה לעצמה את השיער והמייק-אפ.
היו שהצביעו על הדמיון הרב של הקליפ עם סצנות הקליפ "Falling" של הזמר הבריטי הארי סטיילס שיצא כמה חודשים לפני כן, בפברואר 2020. הדבר הוביל לספקולציות במדיה החברתית כי השיר נכתב בהקשר של מערכת היחסים שהייתה לשניים בין 2012 ל-2013.
ביקורת
השיר זכה לשבחים ביקורתיים רבים מטעם מבקרי המוזיקה. קלי קלי אהלגרים מ-Insider כינתה את מילותיו של "Cardigan" כ"דרך יעילה לעורר אהבה צעירה ותמימות אבודה" ותיארה אותו כ"פשוט, חד ונוקב ביותר". ג'יליאן מאפס מפיצ'פורק כתבה כי "השיר מציג את סוויפט במלוא הטוהר שלה ויש בו מסגור מרכזי ואחיד". קורטני לרוצ'ה מ-Insider הרגישה שהשיר מושפע בצורה ברורה מלנה דל ריי. לורה סנאפס מגרדיאן תיארה את השיר כ"קברני ומנצנץ כמו בריכה במערה". ג'יל גוטוביץ מ-Vulture תיארה את השיר כשיר "נחמד ופוגע". קרגה מ-Wales Arts Review תיארה את השיר כ"כזה שמחדש את הערך העצמי ומתקשר באופן ישיר לאהבה".
פיליפ קוסורס מ-Uproxx הצהיר כי השיר "מורכב מפרטים עזים וחום מלודי, המאפיין חלק ניכר משאר המוזיקה של סוויפט". מאורה ג'ונסטון מאנטרטיינמנט ויקלי כינתה את מילות השיר כ"בטוחות, אך מעט ממורמרות". רויסין אוקונור מאינדפנדנט השוותה אותו ל-"Call It What You Want", שנכלל באלבום האולפן השישי של סוויפט, Reputation, ואילו בובי אוליביה ממגזין Spin השווה אותו ל-"Wildest Dreams", שנכלל באלבום האולפן החמישי שלה, 1989.
השיר הועמד בטקס פרסי גראמי ה-63 בקטגוריות "שיר השנה" ו"ביצוע סולו הפופ הטוב ביותר", אך הפסיד את שתיהן ל-"I Can't Breathe" של ו-"Watermelon Sugar" של הארי סטיילס, ובפרסי המוזיקה האמריקאית לשנת 2020, הועמד השיר בפרס הקליפ האהוב ביותר וזכה בפרס זה.
הצלחה מסחרית
השיר הופיע במקום הראשון במצעד שירי הספוטיפיי העולמי וצבר למעלה מ-7.742 מיליון השמעות ביממה אחת, תוך שהפך לשיר עם הפתיחה הגדולה ביותר בשנת 2020. כמו כן, כבש השיר את פסגת מצעד האייטונס שבארצות הברית והיה לשירה ה-39 של סוויפט שהצליח לעשות זאת ובכך הרחיבה את השיא שלה ל-"הכי הרבה שירים שכבשו את פסגת מצעד האייטונס". בפחות מארבעה ימים, נמכר השיר בלמעלה ממיליון עותקים בסין.
באוסטרליה, התברג השיר במקום הראשון במצעד הסינגלים האוסטרלי ובכך הפך לשירה השישי שעשה זאת ולשירה הראשון שעשה זאת מאז "Look What You Made Me Do", בשנת 2017. בזכות השיר, הפך האלבום עצמו לאלבום היחיד בשנת 2020, מתוכו הצליחו חמישה שירים להיכנס לעשירייה הפותחת במצעד. בממלכה המאוחדת, התברג השיר במקום השישי, תוך ששני שירים נוספים נכנסו לעשירייה הפותחת. בין היתר, הפכה לאישה הראשונה בהיסטוריית המצעד שהצליחה להחזיק שלושה שירים במקביל בעשירייה הפותחת של המצעד. "Cardigan", "Exile" ו-"The 1" הופיעו במקום השלישי, הרביעי והשביעי במצעד השירים של אירלנד בהתאמה ובכך צברה סוויפט סך של ארבעה עשר שירים שנכנסו לעשירייה הפותחת במצעד. בניו זילנד, "Cardigan", "Exile" ו-"The 1" נכנסו לעשירייה הפותחת במצעד של המדינה, בעוד "The Last Great American Dynasty" התברג במקום ה-13.
רשימת השמעה
הורדה דיגיטלית וסטרימינג
תקליטור, הורדה דיגיטלית, סטרימינג, תקליט 7 אינץ', תקליט 12 אינץ' (גרסה "Cabin In Candlelight")
קרדיטים וצוות
הקרדיטים לקוחים מהאתר טיידל.
קרב סקיגהארה
קרב סקיגהארה (ביפנית: 関ヶ原の戦い), היה הקרב המכריע שסלל את דרכו של טוקוגאווה איאיאסו להפוך לשוגון יפן, והתרחש ב-21 באוקטובר 1600. אף על פי שלאחר הקרב הזדקק טוקוגאווה לשלוש שנים נוספות על מנת לבסס את שליטתו במדינה, נחשב קרב סקיגהארה לראשית שוגונות טוקוגאווה, השוגונות האחרונה בהיסטוריה של יפן.
רקע
אף על פי שטויוטומי הידיושי, ראש שבט אודה, איחד את יפן וביסס את שליטתו במדינה ב-1590, כישלון פלישותיו לקוריאה החלישו מאוד את שבטו, ובמיוחד את המערכת הבירוקרטית שתמכה בשבט אודה לאחר מותו של הידיושי ב-1598. לאחר מות הידיושי ואחיו, הידֶנאגה, החלו הגורמים השונים בתוך השבט להתעמת, עד שהעימות הפך למאבק גלוי.
בין המבקרים הגדולים של הביורוקרטים של שבט אודה היו קָטוֹ קיומאסה ופוקושימה מסנורי, וטוקוגאווה גייס אותם לצד שלו בהתקפתו על שבט אודה.
שפל וגאות (אלבום)
שפל וגאות הוא אלבום ראפ והיפ הופ של הראפר וזמר הישראלי נצ'י נצ'. האלבום כולל רצועה המורכבת מ-12 שירים, ואורכו עומד על 51 דקות. זהו אלבום האולפן הרביעי של הזמר, והוא הוקלט תחת חברת התקליטים "התו השמיני" בהפקתו של איציק פצצתי. האלבום הוקלט בין מרץ 2016 למרץ 2017, ויצא לאור ב-19 ביוני 2017.
קרב סקיגהארה
הקדמה לקרב
באותה עת היו כוחו והשפעתו של טוקוגאווה איאיאסו שווים לאלה של שבטו של טויוטומי, והחלו לצוץ שמועות לפיהן הוא מתכוון לנכס לעצמו את מורשת איחוד יפן, כפי שעשה טויוטומי לאודה נובונאגה. נאמני טויוטומי ראו בגיוסם של קטו ופוקושימה את ההוכחה לכך. לאחר מכן עלתה תאוריית קשר בנוגע להתנקשות בחייו של טוקוגאווה, והאחרון אילץ את נאמני טויוטומי לציית לו. אולם, אחד מנאמנים אלה, אוּאֶסוּגי קָגֶקאצוּ, המרה את פיו של טוקוגאווה והקים צבא. בתגובה דרש ממנו טוקוגאווה להגיע לבירה קיוטו, ולהסביר את מעשיו בפני הקיסר, אך אואסוגי גינה את טוקוגאווה וטען שהוא מפר את החוקים שקבע הדיושי.
שפל וגאות (אלבום)
האלבום נוגע בחייו האישיים של נצ'י נצ', ושיריו מתעסקים בדיכאונות והתקפי חרדה שחווה ובאהבות הנכזבות שלו. כמו כן, הוא מעביר גם ביקורת על החברה הישראלית, בנושאים כמו מודרניזציה ועבדות. האופי הקודר והמלנכולי של אלבום זה היווה תפנית בקריירה של נצ'י נצ', לאחר שאלבומיו הקודמים היו בעלי גוון מבודח בעיקרם. האלבום זכה בפרס הישג השנה לאלבום בפרסי אקו"ם לשנת 2018, והסינגל "כל הזמן הזה" מתוכו הגיע למקום הראשון במצעד השנתי של גלגלצ לשנת תשע"ז ולמקום ה-13 במצעד השנתי של רשת גימל.
קרב סקיגהארה
הקדמה לקרב
טוקוגאווה ביקש את עזרתם של מספר נאמנים לו, ויחד עמם יצא צפונה על מנת לתקוף את צבאו של אואסוגי. באותה עת ניצל אישידה מיצונארי, מנאמני טויוטומי, את ההזדמנות, כרת ברית עם אואסוגי ואף כלא מספר דאימיו נאמנים לטוקוגאווה באוסקה. כששמע על כך טוקוגאווה הוא השאיר חלק מצבאו על מנת להעסיק את אואסוגי, ופנה מערבה על מנת להתעמת עם אישידה.
שפל וגאות (אלבום)
תיאור כללי
את האלבום הפיק איציק פצצתי (כינויו של עומר מור, חבר להקת ויקטור ג'קסון), ולצידו כמה מפיקים שהפיקו חלקים מן האלבום: שקל, שליווה את פלוטניק עוד מימיו בפרודוקס, דודו טסה ומיכאל כהן מהצמד כהן@מושון. הוא כולל סוגות מוזיקליות רבות ושונות, ויש הרואים בו מעבר של נצ'י נצ' מעשיית ראפ והיפ-הופ בלבד לסגנונות נוספים (בוסה נובה, טראפ וכו'). האלבום כולל רפרנסים ואזכורים לזמרים שונים. קולו של הזמר אהוד בנאי, שפלוטניק ציין כי השפיע עליו מאוד ואוזכר גם באלבומיו הקודמים, פותח וסוגר את האלבום; אביתר בנאי, משינה, רון שובל, מאיר אריאל, שב"ק ס', נייג'ל האדמו"ר ושלומי שבן גם הם מוזכרים בדרכים שונות. אחד השירים הוא אף גרסת כיסוי לשיר זמר עברי של נתן יונתן וסשה ארגוב, "שיר ארץ". השיר "פאנצ'ים" מכיל סימפול מתוך השיר "משקל עודף" של פרודוקס.
קרב סקיגהארה
הקרב
אישידה מיהר לכרות ברית עם מספר דאימיו והכריז מלחמה על טוקגאווה בעודו מטיל מצור על טירת פושימי, שהייתה בשליטת אויבו. לאחר מכן כבש צבאו מספר מאחזים של צבא טוקוגאווה באזור קנסאי, והמשיך להתקדם לכיוון אזור סקיגהארה. טוקוגאווה החליט לפרוס את כוחותיו בהתאם, ושלח את אחד מפקודיו לפגוש בכוחות האויב הבאים ממערב. אז פנה לכיוון טירת אוסקה.
בנו של טוקוגאווה, הידטאדה, הוביל קבוצה נוספת בדרך נקסנדו, בדרכו להטיל מצור על טירתו של בעל בריתו של אישידה, סנדה מסיוקי. על אף היתרון המספרי ממנו נהנה טוקוגאווה לא הצליחו חיילו לפרוץ את הטירה המבוצרת היטב. באותה עת צרו כוחות גדולים ממחנה טויוטומי על טירתו של הוסוקאווה פוג'יקטה בקיאי. בשל שתי תקריות אלה נעדרו חיילים רבים משני הצדדים מקרב סקיגהארה.
לאחר שנודע לו שטוקוגאווה עושה דרכו לאוסקה, החליט אישידה להפנות את כוחותיו לסקיגהארה, ושני המחנות החלו להתפרס בשדה הקרב ב-15 בספטמבר. צבאו של טוקוגאווה מנה 88,888 חיילים וצבאו של אישידה מנה 81,890 חיילים. כעשרה אחוזים מכלל החילים בשדה הקרב נשאו רובים ונשק חם מסוגים אחרים.
שפל וגאות (אלבום)
הפצה
הסינגל הראשון מתוך האלבום, "כל הזמן הזה", יצא במאי 2017 וכולל פזמון שכתב והלחין עבור נצ'י נצ' הזמר דודו טסה. את בתי השיר התאים פלוטניק לפזמון של טסה והם נכתבו מנקודת מבט נשית, מגרונה של אישה לאחר פרידה מבן זוגה. השיר נכנס לפלייליסט של תחנת גלגלצ והגיע זמן לא רב לאחר צאתו לראשי מצעדי המוזיקה של התחנה; דירוג השיא שלו היה המקום השני במצעד המוזיקה הישראלית. השיר הצליח מאוד ויצאו לו מספר גרסאות כיסוי, בהן גרסה של עדן בן זקן והראפר איזי.
נצ'י נצ' הוציא את האלבום לאור ב-19 ביוני 2017. הוא השיק את האלבום בשתי הופעות, יום אחרי יום, באמפי שוני, בתאריכים 19 ביולי ו-20 ביולי 2017. בהופעה אירח את טונה חברו ואת שי צברי. ערן איצקוביץ' מאתר nrg כתב כי בהופעה "הפגין נצ'י נצ' תצוגת כוח מרשימה במיוחד שכללה פלואו כובש, קצב מדבק, טקסטים מוצלחים ובעיקר כריזמה ענקית".
קרב סקיגהארה
נפילת הצבא המערבי
קוביקאווה, אף על פי שנענה לקריאתו של טוקוגאווה, נותר נייטרלי בשדה הקרב. בשלב מתקדם בלחימה הורה טוקוגאווה לרובאים שלו לירות לכיוון הגבעה עליה עמדו קוביקאווה וחייליו, וזאת על מנת לעודד אותו לצאת לפעולה. הפעולה צלחה וקוביקאווה הצטרף מיד לצדו של טוקוגאווה, בעוד צבאו מטה את הכף בקרב. אולם, מספר דאימיו מצבאו של טוקוגאווה ראו בפעולה זו של קוביקאווה בגידה, ועל כן החליפו צדדים במהלך הקרב, והטו את הכף פעם נוספת.
שפל וגאות (אלבום)
ביקורות
האלבום זכה לביקורות טובות. ב"ישראל היום" כתב סער גמזו בביקורתו שהאלבום מתאר תהליך התבגרות מוזיקלי של נצ'י נצ' מאלבומיו הקודמים, וכתב כי האלבום הוא סימן מבורך "ליכולת שלו לחדש בעזרת מבט מקביל לאחור ולפנים". באתר "Time Out" נכתב כי "נצ'י מתגלה כאן כראפר הכי מרגש בישראל". כן נכתב באותה ביקורת כי מדובר באלבום "הטוב והשלם ביותר בקריירה של נצ'י נצ'". מה שמספר ביקורות ראו כתהליך התבגרות והפנמה ראו אחרים כ"אלבום קשה, מדכדך, שבו הוא זורק חרא על כולם, כולל על עצמו"; למרות זאת, רוב הביקורות ראו בכך סימן לאומץ של פלוטניק ולהגעתו ל"ליגה של הגדולים".
קרב סקיגהארה
נפילת הצבא המערבי
אף על פי כן, לאחר עריקתו של קוביקאווה החל הצבא המערבי להתמוטט, והמפקדים התפזרו ונסו משדה הקרב. חלקם נהרגו במנוסתם, חלק הצליחו להימלט חזרה לנחלותיהם, חלקם ביצעו ספוקו וחלקם, כמו אישידה מיצונארי, נשבו והוצאו להורג.
יחסי יפן–מולדובה
יחסי יפן–מולדובה (ביפנית: 日本とモルドバの関係, ברומנית: Relațiile Japonia-Moldova) הם היחסים הדיפלומטיים בין יפן לבין רפובליקת מולדובה. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים רשמיים ב-16 במרץ 1992. יפן מיוצגת במולדובה על ידי שגרירותה בקישינב הבירה. מולדובה מיוצגת ביפן על ידי שגרירותה בטוקיו, בירת יפן.
שפל וגאות (אלבום)
ביקורות
בן שלו כתב בביקורתו בעיתון "הארץ" כי האלבום אינו חסר בעיות, אך "העובדה שאפשר לזהות ב"שפל וגאות" הרבה בעיות לא מנעה ממנו להיות האלבום הישראלי של הזמן האחרון שהפעיל אותי בצורה הכי ברורה, אלבום שסחף אותי לתוך התנועה שלו, חרף כל ההסתייגויות". כן כתב שלו בביקורתו "האלבום החדש שלו מחזק בעיני את דמותו כאחד האמנים שמייצגים בצורה הנבונה, החריפה והרלוונטית ביותר את ההווה הפועם של המוזיקה הישראלית".
יחסי יפן–מולדובה
סחר
הייצוא המולדובי ליפן לשנת 2018 עמד על 0.71 מיליארד ין. הייצוא היפני למולדובה באותה השנה עמד על 2.46 מיליארד ין.
קרב סקיגהארה
עליית שוגונות טוקוגאווה
בתום הקרב חילק טוקוגאווה את האדמות מחדש, תוך שהוא מתחשב בבעלי בריתו על חשבון אויביו, מגלה שבטים רבים מנחלותיהם ההיסטוריות ונוטל לעצמו את מרבית נחלות טויוטומי לשעבר. לאחר הוצאתם להורג של אישידה ובעלי בריתו, הצטמטמה מאוד השפעתו של שבט אודה ונאמניו.
בזמנו נחשב הקרב לעימות פנימי בין יורשיו של טויוטומי, אך לאחר שהכתיר טוקוגאווה עצמו לשוגון, תואר שהתפנה מאז נפילת שוגונות אשיקאגה עשרים ושבע שנים לפני כן, והקים את שוגונות טוקוגאווה, שהחזיקה מעמד כמאתיים חמישים שנים, קיבל הקרב חשיבות רבה יותר. ההיסטוריון של שוגונות טוקוגאווה, היאשי גָהו, כתב ב-1664 שטוקוגאווה הביס את כל חורשי הרעות שממלכה, והשכין שלום שימשך עוד עשרות אלפי שנים.
זרעי פורענות
בעוד שרבים מהשבטים היו מרוצים ממעמדם החדש לאחר הקרב, השבטים שהיו בצד המפסיד הפכו ממורמרים בעקבות הגלייתם מנחלות אבותיהם. שלושה שבטים הפכו להיות מרכז ההתנגדות לשוגונות טוקוגאווה:
צאצאי שלושת השבטים האלה עתידים לשתף פעולה בהדחת שוגונות טוקוגאווה שתיים וחצי מאות מאוחר יותר, במהלך שהוביל לרסטורציית מייג'י.
כותה
כּוּתָה או כות (בערבית كوثى או كُوثَا; בשומרית: גודואה Gudua-Ki, שמשמעותו מקום (פתח) השאול, באכדית בימי שושלת אכד: כותים, בתקופה האשורית כות (ו)) הוא אתר ארכאולוגי במחוז באבל בעיראק. שמו של האתר היום הוא תל אבראהים. העיר הייתה עיר שומרית-אכדית עתיקה, שהייתה מרכז פולחן לאל השאול נרגל.
המחקר הארכאולוגי
הארכאולוג הראשון שסקר את האתר היה ההיסטוריון האנגלי ג'ורג' רולינסון, הוא הציע לזהות את האתר עם כותה, לאחר ששם לב באתר לאבן של המלך נבוכדנצר השני מתקופת האימפריה הנאו-בבלית, המזכירה את העיר כותה. באתר ביקרו גם האשורולוג האנגלי ג'ורג' סמית והדיפלומט האמריקאי חובב העתיקות אדגר ג'יימס באנקס. התל נחפר ב-1881 במשך ארבעה שבועות, על ידי הארכאולוג האנגלי הורמוזד רסאם. הממצאים המעטים כללו: שרידי חומה, שרידי יישוב וכן ממצא קטן שכלל מספר קערות מעוטרות בכתובות, חותמות ומעט לוחות בכתב יתדות מימי האימפריה הנאו-בבלית. חפירה קטנה זאת אישרה את הזיהוי של רולינסון, שהתל הוא של העיר כותה. האתר נבדק לאחר מכן על ידי האשורולוג הגרמני פרידריך דליטש שגם אישר את זיהויו של האתר.
סביבת התל
תל אבראהים שוכן על הגדה הימנית של הזרוע המזרחית של נהר הפרת, מצפון לניפור, 40 ק"מ מצפון-מזרח לעיר בבל ו-20 ק"מ ממערב לג'מדט נאסר. האתר מורכב משני תלים או תלוליות מיושבות. אורכה של התלולית המרכזית הגדולה יותר הוא 1.21 ק"מ והיא מעוצבת כחצי סהר. התלולית הקטנה יותר שוכנת ממערבה. שתי התלוליות מופרדות ביניהן על ידי תעלת מים עתיקה, שאט א-ניל, הידועה גם מהתנ"ך בשם נהר כבר. השם הערבי תל אבראהים מקורו במסורת יהודית שמקורה בתלמוד (בבא בתרא, צא, א) המספרת שאברהם היה אסור בכותה במשך שלוש שנים על ידי נמרוד.
היסטוריה
קרבתו של התל לאתר ג'מדט נאסר ופולחן העיר הקשור במתים, העלה את ההשערה שהעיר נוסדה יחד עם ערי שומר הראשיות. שמה של כותה מופיע פעמים רבות בתעודות שנחפרו מהעת העתיקה. בתקופת סרגון מאכד (המאה 24–23 לפנה"ס), העיר הייתה עיר ואסלית של האימפריה האכדית. היא לא הגיעה לעצמאות. העיר נשלטה על ידי נסיך-כהן. שולגי (המאה ה-21 לפנה"ס), המלך שומרי מהשושלת השלישית של אור בנה בה היכל - בניין תאומים בזיגורט לאל המלחמה נינורתה, שהיה אחיו של האל נרגל, האל הפטרון של העיר. שומו-ל-אל (המאה ה-19 לפנה"ס), שהיה מלך בבל בשושלת הראשונה שלה, בנה את חומות כותה. במאה ה-18 לפנה"ס, העיר נכבשה על ידי חמורבי, בשנה ה-39 למלכותו. היא הייתה העיר הקדושה השלישית בחשיבותה אחרי העיר בבל שהייתה עירו של האל מרדוך והעיר בורסיפה, שהייתה העיר של האל נבו.
קדושתה של העיר נשמרה גם בתקופת האימפריה האשורית (סוף המאה ה-10 עד סוף המאה ה-7 לפנה"ס). מלכי אשור שמרו על יחסיהם הטובים עם הכוהנים לאל נרגל שהיו בעלי השפעה רבה. שלמנאסר השלישי (858 -824 לפנה"ס), אדד-ניררי השלישי (783-811 לפנה"ס) ותגלת-פלאסר השלישי ( 745–727 לפנה"ס) נהגו להקריב קורבן בכותה לאל נרגל לאחר ששבו ממסע מלחמה. בזמנו של תגלת-פלאסר השלישי, האזור סביב כותה וסיפר היה מיושב כבר על ידי הכשדים. בתקופתו של המלך האשורי סרגון השני (722–705 לפנה"ס) התקיים כנגדו מרד בהובלתו של מרדוך-אפלה-אידינה השני, נסיך כשדי שעלה לשלטון בבבל, בימי המהומות של תחילת מלכותו של סרגון השני. הקרבת הקורבנות על ידי מלכי אשור, פסקה באותה עת בכותה. בעקבות המרד נכבשה העיר ותושביה הוגלו. המקורות האשוריים לא מציינים לאן הם גורשו. ייתכן כפי שהתנ"ך מציין, שהם גורשו לשומרון. לאחר מותו של סרגון השני עלה לשלטון בנו סנחריב. כל ערי בבל היו מאוחדות במרד כנגדו. בכותה ישב מטה כוחות המרד כנגד סנחריב שכלל את הכשדים, הכותיים והעילמיים. סנחריב כבש את בבל ואת כותה והרס את שתי הערים. יחס האשורים אל כותה נשאר עוין גם בימי אסרחדון בנו. לאחר שהמלך האשורי אשורבניפל (669–631 לפנה"ס) עלה לשלטון הוא שיקם את הערים הקדושות, כולל העיר כותה. לאחר ששמש-שום-אוכין מלך בבבל, ואחיו של אשורבניפל, מרד בו, כבש שמש-שום-אוכין את כותה. אשורבניפל הצליח לדכא את המרד וכתב דין וחשבון לנרגל בו הוא מסביר את הסיבות למלחמה בבבל, ומתאר את שיקום המקדש לנרגל שבנה שולגי בכותה. מקדש זה נהרס לאחר מכן, ונבוכדנצר השני בנה אותו מחדש.
העיר מופיעה גם בתעודות מהתקופה הנאו-בבלית, התקופה האחמנית וכן בתקופתו של אנטיוכוס הראשון (323–261 לפנה"ס) מייסד הממלכה הסלאוקית.
כותה במקורות הכתובים
כותה מופיעה בתנ"ך. היא הייתה אחת מחמש הערים שסרגון השני מלך אשור הביא לארץ ישראל מתושביהן כדי ליישב את המקומות שהתרוקנו לאחר גלות אשור. בספר מלכים ב נכתב:
הם ירשו את ממלכת שומרון וישבו בערים בממלכה. על פי המקרא, המתיישבים שהגיעו מכותה עבדו את האל נרגל. הם הותקפו על ידי אריות שהרגו אותם, והם תלו את הדבר בכך שלא ידעו את משפט אלוהי הארץ. מלך אשור החליט לעזור להם, ושלח להם את אחד הכהנים מממלכת ישראל שהגלה לאשור על מנת ש. הכהן לימדם את חוקי עם ישראל, והם קיבלו את תורת עם ישראל. על שם הסיפור הזה קיבלו הכותים את הכינוי "גרי אריות" – שהתגיירו מפחד האריות שהרגו בהם. בעקבות כך נקראו אותם מתיישבים בעברית "כותים" ואילו ביוונית נקראו שומרונים.
כותה היה גם שמה של עיר הבירה של אירקלה, הוא עולם השאול השומרי. שמה של העיר מופיע בשירי פולחן לאל נרגל, וכן ביצירות פולחניות המספרות על ירידת האלה עשתר לשאול.
במקורות האשוריים השם כותה מופיע על גבי האובליסק השחור של המלך שלמנאסר השלישי. השם מופיע בשורה 82 בה הוא מספר שבשנתו השמינית הוא הלך להקריב קורבנות בבבל, בורסיפה וכותה. הממצא הארכאולוגי תואם את שנכתב בספר מלכים ב, שהמתיישבים שהגיעו מכותה עבדו לאל נרגל. אצל יוסף בן מתתיהו, כותה הוא שמו של נהר ומחוז בפרס.
על פי המסורת המוסלמית, בכותה נזרק אברהם על ידי נמרוד לתוך האש. ושם העיר כותה ניתן לה על שם סבו של אברהם. במאה ה-10 לספירה, הגאוגרף המוסלמי אבן-הוקאל תיאר את כותה כעיר כפולה כותה-א-טאריק (שמשמעותו ליד הדרך) וכותה-רבה, ששכנה בסביבת בבל, והייתה גדולה ממנה. בעיר הייתה תלולית גדולה של אפר שסימנה את מקומן של משרפות נמרוד.
מורמילו
המורמילו (ברבים: מורמיליונס) היה היורש של הגלדיאטור הגאלי, שהספיק להשתלב בחברה הרומאית בתקופת הקיסרות הרומית, ועד ימי שלטונו של אוגוסטוס כבר לא היה רצוי לכנות אותו בשם שמתאר אותו כזר (מגאליה), ולכן מעמד הגלדיאטור "הגאלי" נעלם.
ציוד
סימן ההיכר של המורמילו היה הקצה הגבוה של הקסדה שלו אשר ביחד עם השוליים הרחבים שלה, עוצבה במידה מסוימת כמו דג, ולכן נקרא מורמילו, מהשם היווני Murma - סוג של דג מים מלוחים. מציודו:
בנוסף הוא לבש כיסוי חלציים (Subligaculum), חגורה (Cintus), עטיפות עבות מאוד בחלק התחתון של רגל שמאל שלו (שנועדו להגן על רגלו השמאלית מפני התקפה ומפני המגן שלו עצמו), וגייטר (gaiter) על רגלו הימנית.
סגנון הלחימה
סגנון הלחימה של המורמיליונס היה מתאים לגברים כבדים עם כתפיים חזקות, שיעזרו להם לסחוב את המשקל של המגן שלהם. המורמילו היה תלוי בכוחו ובסיבולת שלו כדי לשרוד נגד יריבים שהיו מותאמים יותר להתקפה. המגן המלבני נתן לו יתרון בהגנה והגלאדיוס איפשר לו לתקוף את אויביו כשהיו בטווח קרוב, המורמיליונס אומנו לבעוט ביריביהם עם רגליהם שהיו מוגנות יחסית.
יריביו
המורמילו בדרך כלל נלחם נגד התראקי או ההופלומכוס, עמו היה לו במשותף בכל הקשור לציוד (גלאדיוס, מאניקה, וקסדה בסגנון דומה).מספר מחברים עתיקים, כולל ולריוס מקסימוס וקווינטיליאנוס טוענים כי הוא גם נלחם באופן קבוע נגד הרטיאריוס. שילוב שבהחלט נחשב יוצא דופן, איטי אך משוריין בכבדות כנגד מהיר אך מאובזר באורח קל. עם זאת, שילוב זה שנוי במחלוקת, ותיאורים של מורמיליונס מראים אותם נלחמים כנגד התראקי או ההופלומכוס ולא כנגד הרטיאריוס.
דוגמאות של זיווג בין המורמיליונס לסוגי גלדיאטורים אחרים אפשר לראות בפרסקאות וגרפיטי בפומפיי. בדוגמה שהשתמרה היטב מורמילו בשם מרקוס אטילוס, אשר לזכותו קרב אחד וניצחון אחד, מתואר עומד מעל דמותו המובסת של לוציוס ראסיוס פליקס (Lucius Raecius Felix), שלזכותו 12 קרבות ו-12 ניצחונות. יריבו מוצג כורע, ללא נשקו וללא קסדתו. בגרפיטי נרשם כי פליקס שרד את הקרב וקיבל את חירותו (Manumission).
סם טוטמן
סם טוטמן (נולד ב-26 באפריל 1980) הוא גיטריסט להקת הפאואר מטאל הבריטית דראגונפורס. הוא הקים את דראגונפורס ביחד עם הרמן לי ב-1999 תחת השם דראגונהארט, אך שינו את שם הלהקה לדראגונפורס כשגילו שיש כבר להקה בשם הזה.
אלברכט השלישי, דוכס אוסטריה
אלברכט השלישי, דוכס אוסטריה (בגרמנית: Albrecht III von Österreich; 9 בספטמבר 1349 – 29 באוגוסט 1395) היה דוכס אוסטריה בין השנים 1365–1395.
חייו
אלברכט השלישי נולד ב-9 בספטמבר 1349, לאלברכט השני, דוכס אוסטריה ויוהנה מפירט, בתם של אולריך השלישי, רוזן פירט ויוהנה מבורגונדיה. בשנת 1358 מת אביו אלברכט השני, דוכס אוסטריה, ואחיו רודולף הרביעי, דוכס אוסטריה ירש את נחלותיו.
בשנת 1365 מת רודולף הרביעי, דוכס אוסטריה, ואלברכט ואחיו לאופולד השלישי, דוכס אוסטריה ירשו במשותף את הנחלות. בשנת 1368 סיפחו האחים את פרייבורג שבשוואביה, ובשנת 1369 סיפחו את טירול. בשנת 1370 נכשל ניסיונם להשתלט על העיר טרייסט, שהייתה בשליטת הרפובליקה של ונציה, ורק בשנת 1382 הם הצליחו לספחה. בשנת 1377 השתתף אלברכט במסע צלב, נגד הפגאנים הליטאים בפרוסיה.
לאחר מותו של קרל הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה בשנת 1378, תמך אלברכט בהכתרת בנו ונצל למלך גרמניה. בשנת 1379 חתמו אלברכט ואחיו לאופולד השלישי, דוכס אוסטריה על אמנת נויברג, ולפיו פוצלה אוסטריה ביניהם; אלברכט החזיק באוסטריה עצמה, בעוד שלאופולד החזיק בטריטוריות הירושה, שכללו את שטיריה, קרניולה, קרינתיה וטירול. בשנת 1386 נהרג אחיו לאופולד השלישי, דוכס אוסטריה בקרב זמפאך נגד הקונפדרציה השווייצרית הישנה, ואלברכט מונה לעוצר בשם אחייניו הצעירים. בשנת 1388 יצא אלברכט שוב למלחמה נגד הקונפדרציה השווייצרית הישנה, אך הובס גם הוא בקרב נאפלס.
אלברכט מת בטירת לאקסנבורג בשנת 1395, ובנו אלברכט הרביעי, דוכס אוסטריה ירש את נחלותיו.
משפחתו
בשנת 1366 התחתן אלברכט עם אליזבת מבוהמיה, בתם של קרל הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ואנה משוויידניץ, אך לא נולדו לו ממנה ילדים.
בשנת 1375 התחתן אלברכט עם ביאטריקס מנירנברג, בתם של פרידריך החמישי, רוזן העיר נירנברג ואליזבת ממייסן, ממנה נולד לו בן אחד:
נישואים מאורגנים
נישואים מאורגנים הם נישואים שבהם הכלה והחתן נבחרים על ידי אנשים אחרים מאשר בני הזוג עצמם - לרוב על ידי בני משפחה כגון ההורים. בתרבויות מסוימות נעשה שימוש בשדכן מקצועי על מנת למצוא את החתן/כלה עבור האדם שנכנס/ת לנישואים מאורגנים.
הנוהג של נישואים מאורגנים היה נפוץ לאורך ההיסטוריה בקרב משפחות אצילות, ובמיוחד בבתי מלוכה, כדרך לשלב את ההון של שתי המשפחות (או הממלכות) השונות אליהם השתייכו בני הזוג.
בתרבויות המסורתיות בהן הגירושים נדירים נישואים מאורגנים לעיתים רבות עובדים יפה, משום שבדרך כלל גם הבעל וגם האישה עושים מאמץ שהנישואים יהיו הצלחה במקום להיפרד בעקבות סכסוכים קלים.
אלעזר מאיר פרייל
הרב אלעזר מאיר פרייל (באנגלית: Elazar Meir Preil; ה'תרל"ח, 1878 - י"ד בתשרי ה'תרצ"ד, 4 באוקטובר 1933) היה רב אמריקאי ממוצא ליטאי. כיהן כרבה של מנצ'סטר, כרב בטרנטון וכרבה של אליזבת שבניו ג'רזי. במשך עשר שנים היה ראש ישיבה בישיבת רבנו יצחק אלחנן.
ביוגרפיה
נולד בבירז' שבפלך קובנה לרב אלחנן פרייל, בגיל שנתיים מתו הוריו וגדל אצל אנשים זרים. אחיו היה הרב יהושע יוסף פרייל רב העיירה קרוקי, ואחותו גולדה מרים שווארץ. למד בשדובה ובהמשך בישיבת טלז ובישיבת סלובודקה.
בשנת 1907, ה'תרס"ז, נסע עבור ישיבת טלז ללונדון. הוא נשאר באנגליה לאחר שקיבל הצעת רבנות מהקהילה היהודית במנצ'סטר ועבר לגור בעיר למשך כמה שנים. ב-1911, ה'תרע"א, היגר לארצות הברית והתמנה כרב בטרנטון. שנה לאחר מכן התקבל כראש ישיבה בישיבת רבנו יצחק אלחנן והחזיק במשרה זו במשך כעשור עד 1922, ה'תרפ"ב.
במקביל לכהונתו בישיבה, נבחר בשנת ה'תרע"ט, 1919, כרבה של אליזבת, ניו ג'רזי. הוא היה חבר פעיל באגודת הרבנים דארצות הברית וקנדה ושותף לייסוד ארגון עזרת תורה. את חידושיו הדפיס בכתבי עת תורניים בני תקופתו, וחלקם נדפסו בספר השו"ת שלו, "שו"ת המאור".
שנתיים לאחר פטירתו, בינואר 1935, נישאה בתו בתיה (בסי) לרב מרדכי פינחס טייץ שזכה לפי צוואתו בכיסא רבנותו באליזבת.
עזרא דניאל
קורות חיים
נולד בבגדאד בשנת 1874 והיה לחבר המועצה המנהלית של הוילאייט של בגדאד מ-1901. ב-1932 ירש את מקומו של אביו כסנאטור וכיהן שם עד פטירתו. היה גם חבר פעיל של ארגון הסהר האדום, אגודת התעופה העיראקית, והאגודה למלחמה בשחפת. בנוסף להקמת מועדון ספורט לסטודנטים יהודים, המודרני ביותר באותה העת בבגדאד (שנתפס בידי הממשלה אחרי מלחמת ששת הימים ומאז משמש מועדון צבאי), הפעיליות הפילנתרופיות של דניאל כללו פתיחת בית חולים בבית משפחתו, ופרויקט להצגת שיטות חקלאות חדשות. כסנטור, הוא התנגד להרחבת סמכויות המלוכה, וגינה את דרישת הממשל כלפי היהודים שעזבו את המדינה לוותר על אזרחותם.
נצרב בזיכרון של יהודי עיראק, על שהיה בין היחידים שיצא בנאום פומבי בסנאט כנגד הממשל בנושא היהודים. דניאל נאם נאום חריף ואף העז לגדף את ממשלת נורי א-סעיד וסאלח ג'בר, על אשר בגדו באזרחים העיראקים היהודיים ומכרו אותם. הנאום בן 4 עמודים הופיע בעיתון "אלאהלי".
נפטר ב-1952.
נאדר בשותי
נאדר בשותי (בערבית: نادر بشوتي) הוא פרופסור מן המניין המופקד על הקתדרה למדעים ע"ש מאורברגר בפקולטה למדעי המחשב בטכניון, תחום התמחותו הוא למידה חישובית.
ביוגרפיה
נאדר בשותי נולד לחנא, שרברב, ונאהי, עקרת בית. הוא למד בבית הספר האורתודוקסי למרות היותו קתולי. הוא הצטיין במדעים בתיכון והתקבל ללימודים בפקולטה לכימיה בטכניון ואחר כך עבר ללימודי מדעי המחשב. הוא סיים תואר ראשון במתמטיקה, ובשנת 1989 קיבל תואר דוקטור על עבודה שכותרתה Bounds on Multiplicative Complexity of Sets of Bilinear Form. בשנים 1989–1999 נמנה עם הסגל האקדמי של אוניברסיטת קלגרי בקנדה, שם קודם לדרגת פרופסור מן המנין, טרם חזרתו לטכניון בשנת 1999.
מחקריו הראשונים של בשותי היו בתחום תורת הסיבוכיות וסיבוכיות אלגברית. כשהגיע לקלגרי פרסם תוצאות חדשות לגבי סיבוכיות של מודלים חישוביים. בהמשך הקריירה החל להתעניין בתאוריית למידה חישובית בשם COLT (Computational Learning Theory). בין הישגיו בתחום היה פתרון שמצא, במאמר שפרסם בשנת 1995, לבעיה שהייתה פתוחה בתחום במשך עשור. בשנת שבתון שעשה בגוגל עסק בפיתוח אלגוריתם לסינון דואר זבל.
בד בבד עם חזרתו לטכניון, החל בלימודי כמורה והוסמך כדיקון (עוזר כמורה) וכעבור שנתיים הוסמך ככומר. אחיו הוא הפרופסור למתמטיקה דאוד בשותי.
הייבתוללה אח'ונדזאדה
הייבתוללה אח'ונדזאדה (בפשטו: ھِبت الله اخوندزاده, תעתיק מדויק: היבת אללה אח'ונד זאדה, נולד ב-1961) הוא פוליטיקאי אפגני ומנהיג הטליבאן. ב-25 במאי 2016 מונה אח'ונדזאדה למנהיג הארגון לאחר מותו של המנהיג הקודם, אח'תר מוחמד מנסור, ארבעה ימים לפני כן. כיהן בעבר כנשיא בתי המשפט של הטליבאן, השופטים לפי חוקי השריעה.
הדרבי של קנטקי
הדרבי של קנטקי (Kentucky Derby) הוא מרוץ סוסים מסוג דרבי לסוסי ת'ורוברד בני שלוש, הנערך מדי שנה בלואיוויל, קנטקי, בארצות הברית, ביום שבת הראשון בחודש במאי, והוא שיאו של פסטיבל הדרבי של קנטקי, הנמשך שבועיים. המרוץ הוא באורך 2 קילומטרים, ונערך במגרש המרוצים צ'רצ'יל דאונס. הסייחים נושאים במרוץ משקל של 57.2 ק"ג ואילו הסייחות 54.9 ק"ג. מרוץ זה ידוע בארצות הברית בכינוי "שתי הדקות המרגשות ביותר בספורט" או "שתי הדקות המהירות ביותר בספורט", שהוא בקירוב, משך הזמן שלוקח המרוץ. המרוץ אף מכונה בשם "המרוץ אחר הוורדים" כיוון שהסוס הזוכה מעוטר בגלימה של ורדים. הדרבי של קנטקי הוא הראשון מתוך סדרה של שלושה מרוצי סוסים הנקראים "הגביע המשולש של ארצות הברית" (US Triple Crown), אחריו בא מרוץ "תחרות הפרסים פריקנס" (Preakness Stakes) ולבסוף "תחרות הפרסים בלמונט" (Belmont Stakes). כדי לזכות בגביע המשולש חייב סוס לנצח בכל שלושת המרוצים. קהל הצופים בדרבי של קנטקי הוא הקהל הגדול ביותר המתאסף בצפון אמריקה לצפות במרוץ סוסים.
הייבתוללה אח'ונדזאדה
אח'ונדזאדה נולד בשנת 1961 בנפת פנג'אווי שבמחוז קנדהאר שבאפגניסטן. אח'ונדזאדה הוא פתאני. פירוש שמו הוא "מתנת האל".
הדרבי של קנטקי
היסטוריה
בשנת 1872 נסע לאנגליה הקולונל מריוות'ר לואיס קלארק, נכדו של ויליאם קלארק, כדי לבקר בדרבי של אפסום, מרוץ סוסים אנגלי מפורסם המתקיים מדי שנה מאז 1780. משם נסע קלארק לפריס שם נוסד בשנת 1863 מועדון הסייסים הצרפתי, אשר מארגן מדי שנה את מרוץ הפרס הגדול של פריז (Grand Prix de Paris), אשר היה באותה עת מרוץ הסוסים הגדול בצרפת.
כאשר שב לקנטקי, הקים קלארק את מועדון הסייסים של לואיוויל במטרה לגייס כספים לצורך הקמת מתקן מרוצי סוסים איכותי בסמוך לעיר. מסלול מרוצים זה נודע עד מהרה בשם צ'רצ'יל דאונס (Churchill Downs) על שם קרובי משפחה של קלארק, ג'ון והנרי צ'רצ'יל, אשר תרמו את חלקת הקרקע עליה קם המתקן. מתקן המרוצים התאגד כחברה בשנת 1937.
הדרבי של קנטקי התקיים לראשונה כמרוץ לאורך 2.4 ק"מ, בדומה לדרבי של אפסום. בשנת 1896 קוצר המרחק ל-2 ק"מ. ב-17 במאי 1875 התאסף קהל של 10,000 צופים כדי לראות 15 סייחים בני שלוש שמתחרים בדרבי הראשון של קנטקי. סוס בשם אריסטידס, שעליו רכב אוליבר לואיס, זכה במרוץ הראשון. מאוחר יותר באותה שנה הגיע אריסטידס למקום השני בתחרות הפרסים של בלמונט.
הדרבי מוגבל לסייחים בני שלוש בלבד, ומאז 1882, עת זכה הסייח אפולו במרוץ, לא זכה בו אף סייח שלא החל להתחרות במרוצים כבר בגיל שנתיים. בעלי סייחי תורוברד החלו שולחים את הסייחים המוצלחים להתחרות בתחרות הפרסים של פריקנס, במרילנד, ולאחריה בתחרות הפרסים של בלמונט, בניו יורק. שלושת המרוצים האלה מעניקים לזוכים את סכומי הפרסים הגבוהים ביותר. בשנת 1919 הפך הסייח סר ברטון, לראשון שזכה בכל שלושת המרוצים, אולם המונח "הגביע המשולש" נטבע על ידי עיתונאי רק בשנת 1930, עם זכייתו של הסייח גלאנט פוקס, הסייח השני שהגיע להישג זה.
בשנים הראשונות לדרבי הוא התקיים באמצע חודש מאי, ובשנת 1932 הועבר מועד המרוץ לשבת הראשונה בחודש מאי, כדי לאפשר לוח זמנים קבוע לשלושת המרוצים. סדר המרוצים נותר קבוע מאז שנת 1931, ולפיו הדרבי של קנטקי הוא הראשון בשלושה, אחריו מרוץ הפריקנס ולבסוף מרוץ בלמונט.
ב-3 במאי 1952 שודר הדרבי של קנטקי לראשונה בשידור טלוויזיה ארצי על ידי רשת CBS. בשנת 1954 עבר לראשונה הפרס למקום הראשון את סך 100,000 דולר. בשנת 1968 זכה במרוץ הסוס דנסר'ס אימאג' (Dancer's Image) ולאחר מכן נפסל לאחר שנמצאו בגופו שרידים לסם משכך כאבים (Phenylbutazone) וכן תרופה נגד דלקות. שנים ספורות אחר כך שונו הכללים בדרבי של קנטקי והשימוש בסם הותר.
בשנת 2004 הותר לראשונה, בצו בית משפט, לרוכבי הסוסים לשאת פרסומות של חברות מסחריות על חולצותיהם. בשנת 2005 שונה אופן חלוקת סך הפרסים בדרבי, כך שגם סוסים שסיימו החל מן המקום החמישי קיבלו חלק מן הפרס. לפני כן, רק ארבעת הסוסים הראשונים התחלקו בסך הפרסים. בשנת 2007, בעת ביקור בארצות הברית, הגיעה אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת לצפות במרוץ. בשנת 2010 קבע הרוכב קלווין בורל שיא חדש כאשר זכה בשלושה מתוך ארבעת המרוצים השנתיים העוקבים בהם השתתף.
מסורות
לצד מרוץ הסוסים התפתחו לאורך השנים מספר מסורות שלהן חלק ניכר באווירה המיוחדת בדרבי של קנטקי. משקה המינט ג'וליפ (Mint julep), קוקטייל המורכב מבורבון, נענע וסירופ סוכר, הוא המשקה המסורתי של הדרבי. את המשקה ההיסטורי ניתן להגיש בכוס קפואה מסורתית, מצופה כסף, אולם רוב הצופים שותים את המשקה בכוסות מזכרת הנמכרות רק במרוץ מאז שנת 1939. במרוץ נמכר אף נזיד סמיך בשם בורגו (Burgoo), המכיל בשר בקר, עוף, חזיר וירקות, שהוא מאכל מקומי בקנטקי.
במרכז שדה המרוצים קיים שטח לצופים. אף שלכניסה לשטח זה יש לשלם כרטיס כניסה, כמעט ולא ניתן לצפות מתוכו על המרוץ, ורוב הנוכחים במקום מגיעים כדי לחגוג עד אובדן חושים. לעומת זאת, ביציעים בולט יציע "שורת המיליונרים", שהם המושבים היקרים ביותר, בהם יושבים עשירי ומפורסמי ארצות הברית. נשים מופיעות למרוץ במיטב מחלצותיהן, מצוידות בכובעים מפוארים. בעת שהסייחים צועדים בסך לפני ההמון ביציעים, מנגנת התזמורת הצועדת של אוניברסיטת לואיוויל את יצירתו של סטיבן פוסטר, My Old Kentucky Home, מסורת שהחלה בשנת 1924.
הדרבי מכונה לעיתים קרובות, "המרוץ אחר הוורדים", כיוון שהסוס הזוכה מעוטר בגלימה של 554 ורדים. מסורת זו החלה בשנת 1883. מושל קנטקי הוא שמעניק את הגביע לזוכה במרוץ.
בלקא
מחוז בלקא (בערבית: محافظة البلقاء) הוא אחד משנים עשר מחוזות ירדן. הוא ממוקם בצפון-מערב המדינה ובירתו היא העיר סלט. בחלקו המערבי המחוז גובל בישראל, כאשר נהר הירדן מהווה גבול בינלאומי.
המחוז מחולק לחמש נפות. שטחו 1,120.4 קמ"ר ואוכלוסייתו מונה 409,500 נפש, דבר שהופך אותו למחוז הרביעי המאוכלס ביותר, וכן למחוז השלישי בצפיפות האוכלוסין שלו.
היסטוריה
השם "בלקא" נוכח עוד מהמאה ה-7. לא ידוע אם שם זה נגזר משם הדמות המקראית בלק.
במהלך מלחמת העולם הראשונה, הצבא הבריטי בראשות הגנרל אלנבי נכנס למחוז ב -24 במרץ 1918 ובכך סיים שלטון עות'מאני 500 שנה.
ב־21 במרץ 1968, נערכה בעיירה כרמה שבמחוז פעולת כראמה בין ישראל לבין כוחות פלסטיניים(פת"ח, אש"ף) וצבא ירדן. זה היה אחד העימותים הצבאיים הגדולים באזור בשנים שבין מלחמת ששת הימים ל מלחמת יום הכיפורים.
נפות
המחוז מחולק לחמש נפות:
Moment 4 Life
Moment 4 Life (בעברית: רגע לחיים) הוא שיר של הזמרת הטרינידדית ניקי מינאז' בהשתתפות הראפר הקנדי דרייק. השיר יצא לאור ב-7 בדצמבר 2010 כסינגל השלישי מאלבום האולפן הראשון של מינאז', Pink Friday.
בארצות הברית הגיע השיר למעמד פלטינה ודורג במקום ה-13 במצעד הסינגלים בילבורד הוט 100, ובמקום הראשון במצעד שירי הראפ של בילבורד. בטקס פרסי גראמי ה-54 היה מועמד השיר לפרס הופעת הראפ הטובה ביותר, אך לבסוף זכה בפרס השיר Otis של הראפרים ג'יי זי וקניה וסט.
הופעות
ב-28 באוגוסט 2022, מינאז' כובדה לקבל את פרס החלוציות על שם מייקל ג'קסון בטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2022, לאחר נאומה הזמרת ביצעה את מיטב להיטיה הגדולים ביניהם; "Roman's Revenge", "Monster", "Beez in the Trap", "Chun-Li", "Moment 4 Life", "Super Bass", "Anaconda", ו-"Super Freaky Girl". מגזין "בילבורד" סקר את מופעי טקס המוזיקה ודירג את הופעתה של מינאז' במקום הראשון.
ת'ורסטיין פאלסון
ת'ורסטיין פאלסון (באיסלנדית: Þorsteinn Pálsson; נולד ב-29 באוקטובר 1947) היה ראש ממשלת איסלנד בין יולי 1987 לספטמבר 1988. בשנים 1991-1983 הוא כיהן גם כיו"ר מפלגת העצמאות (מפלגת ימין). פאלסון נשוי למשפטנית ואב לשלושה.
ביוגרפיה
פאלסון למד במכללה המסחרית של איסלנד (גימנסיה פרטית) ובהמשך קיבל השכלה משפטית באוניברסיטת איסלנד. עוד לפני סיום לימודיו האקדמאיים ב-1974, הוא עבד ככתב בעיתון השמרני "מורגונבלאדיד", ואילו אחר כך היה העורך הראשי של העיתון "ויסיר". בשנים 1987-1979 פאלסון עמד בראש התאחדות אנשי העסקים של איסלנד.
בשנים 1987-1985 פאלסון היה שר האוצר ושר רשות הסטטיסטיקה בממשלתו של הרמאנסון. בחודשים האחרונים לכהונתה של ממשלה זו ב-1987, פאלסון כיהן במקביל גם כשר התעשייה.
בספטמבר 1988 שותפותיה הקואליציוניות של מפלגת העצמאות הפילו את ממשלתו של פאלסון ומנהיג הפרוגרסיבים, הרמאנסון, הקים ממשלת שמאל-מרכז בלי השותפה הימנית הבכירה. מפלגתו של פאלסון נותרה גם מחוץ לממשלתו השלישית של הרמאנסון, שהוקמה עם צירופה של מפלגת האזרחים הימנית-פופוליסטית לקואליציית השמאל-מרכז ב-1989.
במרץ 1991 פאלסון הפסיד את תפקיד יו"ר מפלגת העצמאות למי שכיהן כסגנו והיה גם ראש עיריית רייקיאוויק — דוד אודסון. בבחירות הכלליות שנערכו באפריל של אותה שנה, מפלגת העצמאות הגדילה את כוחה באלת'ינגי. בשנים 1999-1991 פאלסון כיהן כשר הדיג ושר המשפטים והכנסייה בשתי ממשלותיו הראשונות (מתוך ארבע) של אודסון.
במאי 1999 פאלסון סיים את הקריירה הפוליטית שלו. בהמשך הוא מונה לשגרירהּ של איסלנד בבריטניה, ואילו מאוחר יותר בדנמרק. בשנים 2009-2006 פאלסון היה העורך הראשי של העיתון הנפוץ ביותר באיסלנד — החינמון "פרטאבלאדיד".
נחמיה מוטא
הרב נחמיה בן אברהם מוטא (1555–כ"ה בכסלו ה'שפ"א, 20 בדצמבר 1620) שימש כמנהיג רוחני, כפייטן וכמשורר בקהילה היהודית בקוצ'ין. הוא נחשב לסמכות הדתית הגבוהה ביותר בקרב יהודי קוצ'ין ולמקובל היהודי הגדול ביותר בהודו בתקופתו.
שמו
שמו של הרב נחמיה בן אברהם, נהגה באופן מסורתי על ידי בני העדה (בעיקר המבוגרים שביניהם) כ"נמיה" שכן צורת ההיגוי של הח' הייתה קשה ליהודי קוצ'ין. משמעו של הכינוי שדבק לשמו-"מוטא", הוא "זקן" בשפת המליאלאם שבה השתמשו יהודי קוצ'ין כשפת חול.
מסורות לגבי הגעתו לקוצ'ין
לפי מסורת יהודי קוצ'ין הגיע רבי נחמיה מתימן כדי ללמד תורה בנגלה ובנסתר, והתקבל בחום על ידי אנשי הקהילה היהודית בקוצ'ין. על פי מספר מסורות נמלט רבי נחמיה להודו לאחר שנגזר על היהודים בתימן לצמצם את לימוד התורה ולהצניע את יהדותם. בעקבות גזרות אלו, החליט רבי נחמיה לברוח לקוצ'ין, אשר בה התקיימה במשך מאות שנים קהילה יהודית משגשגת שעמדה בקשרים עם יהדות תימן. על פי האגדה השתמש רבי נחמיה בקפיצת הדרך על מנת להגיע לקוצ'ין, אך ככל הנראה עשה הוא את הדרך בים, באחת מספינות הסוחר שהפליגו דרך קבע מתימן להודו. לאחר הגעתו לקוצ'ין נוכחו מנהיגי הקהילה היהודית לדעת כי מדובר באדם בעל שיעור קומה הבקי בתורה ובהלכה, ובעקבות כך ביקשו לקבל אותו כרבם. הרב נחמיה הסכים לשמש כרב הקהילה לאחר שהבחין בבקיאותם הרבה של יהודי קוצ'ין בתורה, במשנה, בתלמוד, בפוסקים ובקבלה. לעומת זאת הרמב"ם כתב על יהדות הודו: "אבל היהודים שבהודו אינן יודעין התורה שבכתב, ואין להם מן הדת, אלא שהן שובתים (בשבת) ונימולי לשמונה". כך העיד גם השואל בעניין המחלוקת בין הפרדסים לשאר הקוצ'ינים. מצב זה נשאר עד עלייתם ארצה, ובתקופות אלה שימשו להם כרבנים יהודים יוצאי תימן.
מותו ומצבת קבורתו
לפי הכתובת, ניתן לראות כי עוד בזמן הקמת המצבה, נחשב נחמיה מוטא, לדמות ייחודית ולאדם משכמו ומעלה. בהשוואה לכתובות הלאקוניות המצויות על שרידי שאר המצבות מבית הקברות הישן, הכוללות בעיקר פרטים ביוגרפיים בסיסיים, נמצא שמצבתו של מוטא ססגונית ועשירה, הן מבחינת העיטורים המקיפים אותה, והן מבחינה טקסטואלית. הוא נקרא "מקובל מפורסם", "חכם שלם חסיד", ויכולתו בהפצת התורה זוכה לתשבחות. שנת פטירתו, 1621, הומרה בגימטריה לשנת "הושל"ם", המרמזת על היאספו של הרב נחמיה אל אבותיו באופן "שלם" והרמוני. למראה שאר שרידי מצבות בית הקברות הישן הלוקות בתפארתן, נראה כי הרב נחמיה נערץ על ידי הקהילה המקומית עוד בחייו, ועל כן זכה במותו לציון קבר התואם את הדרו. מעבר לפרטים אלו, הנוספים לשמו ולשם אביו (אברהם מוטא), אין הכתובת מספקת לנו רמזים נוספים אודות מפעל חייו. מסיבה כלשהי, עם הריסת בית הקברות הישן נותר קברו של הרב נחמיה מוטא על כנו. יש הטוענים כי בעל הקרקע שעל גביה נמצא הקבר, יהודי מקומי, ערך חוזה טרם הגירתו לישראל עם רוכש הקרקע, שאחד מתנאיו היה כי הרוכש ימשיך ויתחזק את הקבר. סברה אחרת, אגדתית יותר, טוענת כי בשעת הריסת בית הקברות הישן, לא הצליחו פועלי ההריסה לפגום בקברו של נחמיה מוטא (מפאת קדושתו), ועל כן הוא נותר במקומו.
סביר להניח כי אתר קבורתו של נחמיה מוטא, ששימש במשך כמה מאות שנים כמוקד פולחן יהודי (הכתובת על המצבה מבהירה כי מוטא נחשב ל"מקובל" עוד במאה ה-17), הפך במרוצת השנים, למקום המקודש אף על הקהילה הנוכרית המקומית. הטעם בדבר יכול להתמצות בכך שבהודו כולה, קדושי דת אחת הופכים על נקל לקדושים רב-דתיים, המשותפים לכל תושבי האזור. כיום, הקבר נותר על כנו במלוא תפארתו, וישנן ראיות ברורות להיותו אתר פולחן רב-תרבותי.
הנצחתו
ביום פטירתו בנר ראשון של חנוכה מקיימים בני העדה הקוצ'ינית עד היום סעודת מצווה לזכרו. במהלך הסעודה שרים פיוטים אשר חיבר ולומדים טקסטים מתורת הסוד והקבלה. על שמו הוקם בית הכנסת "היכל נחמיה" במושב גבעת כח, וכן נקרא רחוב בעיר ראשון לציון שבה מתגוררים רבים מבני העדה. בקרב בני העדה הקוצ'ינית בישראל רווח מאוד השם נחמיה (כשם פרטי או אמצעי) לזכרו של הרב.
בראדלי טרבור גריב
בראדלי טרבור גריב (באנגלית: Bradley Trevor Greive; נולד ב-22 בפברואר 1970) הוא סופר אוסטרלי. ספריו תורגמו ל-27 שפות ובחלקם נכנסו לרשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס.
ביוגרפיה
בראדלי טרבור גריב נולד בהובארט, טסמניה. ביחד עם הוריו ואחותה הוא העביר את ילדתו במספר מדינות אירופה ואסיה. בשנת 1979 הוא חזר לאוסטרליה לסיום לימודיו. לאחר סיום בית הספר הוא התגייס לצבא וסיים בית ספר לקצינים. בשנת 1993 בראדלי טרבור גריב עזב את הצבא.
בשנת 1996 הוא התחיל לעבוד בטלוויזיה אוסטרלית. הוא כתב מספר תשריטים. בראדלי טרבור גריב ממשיך לעבוד ברדיו וטלוויזיה במקביל לכתיבת ספרים.
בראדלי טרבור גריב זכה לפופולריות כסופר לאחר פרסום ספר "יש גם ימים כאלה..." בשנת 2000 (תורגם לעברית בשנת 2002). מאז הוא פרסם ספרים רבים שזכו להצלחה גדולה וקיבל פרסים בתחום הספרותי עבור יצירותיו.
בראדלי טרבור גריב פעיל בתחום הגנה על הסביבה ומקדיש לנושא זה גם את היצירות שלו.
בשנת 2014 הוא התקבל למסדר אוסטרליה.
פלויד
{{פירושונים|
ראו גם
}}
אנה ליאה מריט
אנה מאסי לאה מריט (באנגלית: Anna Lea Merritt ; 13 בספטמבר 1844 - 7 באפריל 1930) הייתה ציירת אמריקאית, היא ציירה דיוקנאות, נופים וסצנות דתיות. היא נולדה בפילדלפיה אך חיה ועבדה באירופה רוב חייה בבריטניה.
חייה
אנה מאסי ליאה נולדה בשנת 1844 בפילדלפיה, פנסילבניה, בת לזוג קווייקרים אמידים, ג'וזף לאה וסוזנה מאסי, והבכורה מבין שש אחיות. היא למדה אנטומיה במכללה לרפואה בפנסילבניה. בשנת 1865 עברה המשפחה לאירופה, שם לקחה שיעורי אומנות של סטפנו אוסי, היינריך הופמן, ליון קוגנייט ואלפונס לגרוס.
הם עברו ללונדון בשנת 1870 כדי לברוח ממלחמת צרפת–פרוסיה.
בשנת 1871 היא פגשה את הנרי מריט (1822–1877), מבקר אמנות ומשמר תמונות, שיהפוך למנחה שלה ובהמשך לבעלה. הם התחתנו ב־17 באפריל 1877 אך הוא נפטר ב-10 ביולי באותה שנה. לא היו לה ילדים והיא לא התחתנה שוב.
מריט בילתה את שארית חייה באנגליה, אם כי נסעה תכופות לארצות הברית, והציגה תערוכות וקיבלה פרסים בשתי המדינות, והפכה לאמנית מפורסמת. היא הציגה את עבודותיה בארמון האמנויות ובניין האישה בתערוכה הקולומביאנית העולמית בשנת 1893 בשיקגו, אילינוי.
היא נפטרה ב־5 באפריל 1930, בהורסטבורן טרנט, המפשייר. בשנים 1894–1895 היא ציירה את קירות כנסיית סנט מרטין, בלקהיט וילג', בטכניקה חדשה של ציור על טיח יבש באמצעות צבעים על בסיס סיליקון כדי להתמודד עם השפעות הלחות. הציורים היו סצינות מחייו של ישו.