cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
רודולף רוקר
לונדון
רוקר בחר להישאר בלונדון, ומצא עבודה כספרן ב"איגוד החינוכי של העובדים הקומוניסטים" (Communist Workers' Educational Union), שם פגש בלואיז מישל ובאריקו מלטסטה, שניים מן הפעילים הבולטים באותה בתקופה בתנועה האנרכיסטית. לאחר שקרא על "לונדון האפלה" בספריו של האנרכיסט ג'ון הנרי מקיי, ביקר רוקר ב"איסט אנד" של לונדון ונחרד למראה מידת העוני והעליבות של הרובע, בו גרו באותו הזמן בעיקר יהודים. הוא הצטרף לקבוצה האנרכיסטית היהודית ארבייטער פריינד (Arbeter Fraynd, "חברו של העובד"), עליה שמע מחבריו בצרפת, והחל להרצות לחברי התנועה באופן קבוע. בחוג זה פגש רוקר את בת זוגו מילי וויטקופ, יהודייה ילידת אוקראינה שברחה ללונדון בשנת 1894. לאחר שאיבד את עבודתו בשנת 1897, ולאור סיכויים נמוכים שיימצא עבודה חלופית, החליטו בני הזוג להגר לניו יורק, אולם כשהגיעו לא התאפשר להם להיכנס לעיר כיוון שלא היו נשואים באופן רשמי. רוקר סירב להפוך את הקשר ביניהם לרשמי, והסביר כי הקשר ביניהם הוא "קשר של הסכמה חופשית ביני לבין אשתי. זה עניין פרטי לחלוטין שנוגע לנו בלבד, ואינו זקוק לאישורו של החוק". וויטקופ הוסיפה: "האהבה היא תמיד חופשית. כשהיא פוסקת להיות חופשית, נעשית האהבה לזנות". העניין זכה בכיסוי רחב בעיתונות. המפקח הכללי על ההגירה הציע לזוג להתחתן כדי לפתור את הבעיה אבל הם סירבו וגורשו חזרה לאנגליה באותה אנייה בה הגיעו. היות שלא הצליחו למצוא עבודה כשחזרו החליט רוקר לעבור לליברפול. מוריס יגר חבר מוייטצ'אפל שכנע אותו להיות עורך השבועון ביידיש שנוסד לא מכבר דאס פרייע ווארט, אף על פי שהוא לא דיבר את השפה באותו זמן. רק 8 גיליונות של העיתון יצאו אבל דבר זה הוביל את קבוצת ארבייטער פריינד להוציא מחדש עיתון בשם של הקבוצה. הם הזמינו את רוקר לחזור ללונדון ולהיות עורך העיתון.
אף על פי שקיבל מימון חלקי מיהודים בניו יורק היה מצבו של העיתון בלתי יציב מן ההתחלה. עם זאת מתנדבים רבים עזרו למכור את העיתון ברחובות ובבתי המלאכה. באותו זמן עסק רוקר, בעיקר במאבק נגד המרקסיזם והמטריאליזם ההיסטורי בתנועת העבודה היהודית בלונדון. בעיתון ארבייטער פריינד פורסמו עשרים וחמישה מאמרים מאת רוקר בנושא זה והייתה זאת הביקורת הראשונה על המרקסיזם ביידיש. בשל המצב הכלכלי הקשה של העיתון קיבל רוקר לעיתים רחוקות שכר והוא הסתמך מבחינה כלכלית על ויטקופ. למרות המאמצים נאלצו להפסיק את הוצאת העיתון. בנובמבר 1899 פגש רוקר באנרכיסטית האמריקאית החשובה אמה גולדמן כשהיא ביקרה בלונדון. היא גייסה כספים עבור העיתון אבל גם זה לא הועיל. משום שלא רצה להישאר בלי כלי תעמולה ייסד רוקר במרץ 1900 את כתב העת זשערמינאל. עיתון זה היה יותר תאורטי מארבייטער פריינד ויישם תאוריות אנרכיסטיות לניתוח ספרות ופילוסופיה. ב-1902 שהה שנה בלידס כשחזר שמח להיווכח שהאנרכיסטים היהודים בלונדון שמרו את ארגון ארבעטער פריינד בחיים. ועידה שהתכנסה ב- 26 בדצמבר באותה שנה החליטה לחדש את הוצאת העיתון ארבעטער פריינד ורוקר התמנה לעורכו. הגיליון הראשון יצא ב- 20 במרץ 1903. אחרי הפוגרום בקישינב הוביל רוקר הפגנה לאות סולידריות עם הקרבנות. היה זה הכינוס הגדול ביותר של יהודים בלונדון עד אז. לאחר מכן נסע לגלאזגו ואדינבורו כדי להרצות על נושא זה.
תור הזהב של האנרכיזם היהודי
מ- 1904 הגיעו תנועות העבודה והאנרכיסטיות היהודיות בלונדון לתור הזהב שלהן, על פי ויליאם פישמן. ב-1905 חודשה הופעתו של זשערמינאל. הוא הגיע לתפוצה של 2500 עותקים שנה לאחר מכן ואילו ארבעטער פריינד הגיע ל-5000 עותקים. ב-1906 הגשימה קבוצת ארבטער פריינד חלום ישן והוא ייסוד מועדון עבור העובדים היהודים וגם הלא יהודים. מועדון החברים של הפועלים הוקם בבניין הישן של הכנסייה המתודיסטית ברחוב ג'ויבילי (Jubilee Street). רוקר שהיה כבר נואם מאוד רהוט נעשה מרצה קבוע. בשל הפופולריות הגדלה שלו גם במועדון ובזשערמינאל, מעבר לזירה האנרכיסטית הוא התיידד עם יהודים לא אנרכיסטים רבים בלונדון, ביניהם הוגה הדעות הציוני דב בר בורוכוב.
מה- 8 ביוני 1906 היה רוקר מעורב בשביתת יצרני הביגוד. השכר ותנאי העבודה באיסט אנד היו הרבה יותר גרועים מאשר בחלקים האחרים של לונדון וחייטות הייתה תעשייה חשובה ביותר. רוקר התבקש על ידי מנהיגי השביתה להיות חלק מוועדת השביתה יחד עם עוד שני חברים בארבעטער פריינד. הוא היה נואם בקביעות באספות השובתים. השביתה נכשלה משום שהכסף נגמר. ב-1 ביולי חזרו כל העובדים לבתי המלאכה שלהם.
רוקר ייצג את הפדרציה בקונגרס האינטרנציונל האנרכיסטי באמסטרדם ב-1907. אריקו מלטסטה, אלכסנדר שפירא והוא התמנו להיות המזכירים של האינטרנציונל האנרכיסטי החדש. ב-1909, בזמן שביקר בצרפת הוא גינה את הוצאותו להורג של הפדגוג הארכיסטי פרנסיסקו פרר בברצלונה, דבר שגרם לגירושו חזרה לאנגליה.
ב- 1912 היה רוקר, שוב, דמות חשובה בשביתה של יצרני ביגוד. בסוף אפריל, 1500 חייטים מוסט אנד שהיו מיומנים יותר וקיבלו שכר טוב יותר מאלה שבאיסט אנד פתחו בשביתה. במאי היה מספרם בין 7000 ל-8000. היות שרוב עבודתם של פועלי הוסט אנד נעשתה, כעת, באיסט אנד, ארגון החייטים שם בהשפעתה של קבוצת ארבעטער פריינד, החליטו לתמוך בשביתה. רודולף רוקר ראה בכך הזדמנות עבור חייטי איסט אנד לתקוף את שיטת סדנאות היזע. אבל מצד שני פחד מתגובת נגד אנטישמית במידה והחייטים היהודים לא ישתתפו. הוא קרא לשביתה כללית. קריאתו לא נענתה משום שכ- 70% מהחייטים באיסט אנד היו מועסקים בעבודה של ביגוד סטנדרטי שלא הייתה קשורה עם שביתתם של החייטים בוסט אנד. אף על פי כן הצטרפו לשביתה 13000 מהגרים יצרני ביגוד בעקבות אספה שהייתה ב-8 במאי שבה נאם רוקר. אף עובד לא הצביע נגד השביתה. רוקר התנה לחבר בוועדת השביתה ויושב ראש של תת-הוועדה לכספים. הוא היה אחראי לאיסוף כספים ודברים נחוצים אחרים עבור הפועלים השובתים. בנוסף, הוא פרסם כל יום בעיתון דער ארבעטער פריינד כדי להפיץ ידיעות על השביתה. הוא נאם בפני אספות עובדים והפגנות. ב-24 במאי נערכה פגישה מרובת משתתפים כדי לדון בשאלה אם לדון בפשרה שהוצעה על ידי המעסיקים שלא כללה התחייבות להעסיק חברי איגוד. רוקר שכנע את הפועלים בנאומו להמשיך בשביתה. למחרת בבוקר נענו כל דרישותיהם של הפועלים.
מלחמת העולם הראשונה
רוקר התנגד לשני הצדדים במלחמת העולם הראשונה. אף על פי שהרוב באנגליה וביבשת ציפו למלחמה קצרה רוקר ניבא ב-7 באוגוסט 1914 "תקופה של רצח המוני כזה שהעולם עוד לא ראה" ותקף את האינטרנציונל השני על כל שלא התנגד לעימות. רוקר פתח עם עוד חברים מארבעטער פריינד מטבח לחלוקת מרק כדי להקל אלה שהתרוששו בשל המלחמה. הוא קרא למלחמה "הסתירה לכל מה שנלחמנו עבורו".
זמן קצר לאחר הצהרה זו נעצר רוקר ב-2 בדצמבר ונכלא כאזרח מדינת אויב. ארבעטער פריינד נסגר ב-1915. התנועה האנרכיסטית היהודית בבריטניה לא התאוששה אף פעם לגמרי ממהלומות אלה.
ההתאחדות החופשית של איגודים מקצועיים גרמניים
במרץ 1918 נלקח רוקר להולנד על פי הסכם חילופי אסירים על ידי הצלב האדום. הוא שהה בביתו של המנהיג הסוציאליסטי פרדיננד דומלה ניוונהויס (Ferdinand Domela Nieuwenhuis) והחלים מבעיות הבריאות מהן סבל כתוצאה מכליאתו. הוא נפגש שם עם בת זוגו מילי ויטקופ, שנאסרה גם היא ב-1916, ובנו פרמין. הוא חזר לגרמניה בנובמבר 1918 על פי הזמנתו של פריץ קאטר (Fritz Kater) כדי להצטרף אליו בברלין ולבנות מחדש את ההתאחדות החופשית של איגודים מקצועיים גרמניים (Freie Vereinigung deutscher Gewerkschaften - FVdG).
רוקר התנגד לברית של ההתאחדות עם הקומוניסטים בזמן ואחרי מהפכת נובמבר כפי שהתנגד למרקסיזם, במיוחד למושג דיקטטורה של הפרולטריון. זמן קצר אחרי שהגיע לגרמניה הוא חלה מאוד. אחרי שהבריא החל לנאום בבמות ציבוריות, כולל אחת בארפורט באספה של פועלים המייצרים תחמושת. הוא הפציר בהם להפסיק לייצר חומרי המשמשים למלחמה. באותה תקופה גדלה ההתאחדות במהירות והקואליציה עם הקומוניסטים החלה להתפורר. בסופו של דבר כל החברים הסינדיקליסטים במפלגה הקומוניסטית גורשו. בדצמבר 1919 התקיים בברלין הקונגרס השנים עשר של ההתאחדות.
הארגון החליט להפוך להיות האיגוד החופשי של הפועלים של גרמניה (Freie Arbeiter Union Deutschlands - FAUD) עם מצע חדש שנכתב על ידי רוקר: Prinzipienerklärung des Syndikalismus (הצהרת עקרונות הסינדיקליזם). הוא פסל מפלגות פוליטיות ואת הדיקטטורה של הפרולטריון כמושגים בורגניים. הפרוגרמה הכירה רק בארגונים מבוזרים, כלכליים טהורים. אף על פי שתמכו בבעלות ציבורית על אדמה ואמצעי ייצור דחו הלאמה ואת הרעיון של מדינה קומוניסטית. רוקר גינה לאומיות כדת של המדינה המודרנית והתנגד לאלימות ובמקום זאת הגן על פעולה ישירה וחינוכם של הפועלים.
שיאו של הסינדיקליזם
עם מותו של גוסטב לנדאואר בזמן המרד של הרפובליקה הסובייטית הבווארית לקח רוקר על עצמו את עריכת הפרסומים הגרמניים של כתבי קרופוטקין. ב-1920 התחיל גוסטב נוסקה שר ההגנה הסוציאל-דמוקרט בדיכוי השמאל המהפכני שהוביל למאסרם של רוקר ופריץ קאטר. במהלך מעצרם המשותף שכנע רוקר את קאטר, שדגל עדיין בכמה אידיאלים סוציאל-דמוקרטיים, לעבור לגמרי לאנרכיזם.
בשנים הבאות נעשה רוקר אחד הכותבים הקבועים בביטאון FAUD Der Syndikalist. ב-1920 ארח FAUD את הוועידה הסינדיקליסטית הבינלאומית שהובילה, בסופו של דבר, לייסוד ארגון הפועלים הבינלאומי (the International Workers Association) בדצמבר 1922. אוגוסטין זוצ'י (Augustin Souchy), אלכסנדר שפירא ורוקר התמנו להיות מזכירי הארגון ורוקר כתב את המצע שלו. ב-1921 הוא כתב חוברת בשם Der Bankrott des russischen Staatskommunismus (פשיטת הרגל של המדינה הקומוניסטית הרוסית) בה הוא תוקף את ברית המועצות. הוא גינה את מה שכינה דיכוי מסיבי של החירויות האינדיבידואליות ודיכוי האנרכיסטים שהתחיל בטיהור של 12 באפריל 1918.
דעיכתו של הסינדיקליזם
באמצע שנות העשרים התחילה דעיכתו של התנועה הסינדיקליסטית הגרמנית. FAUD הגיעה לשיא של כ-150,000 חברים ב-1921 אבל אז התחילה לאבד חברים למפלגה הסוציאל-דמוקרטית ולקומוניסטים. רוקר ייחס זאת למנטליות של הפועלים הגרמנים שהיו רגילים למשמעת צבאית והאשים את הקומוניסטים בשימוש טקטיקות דומות לאלה של הנאצים. ב-1925 התחיל לעבוד על ספרו Nationalism and Culture (לאומיות ותרבות) שפורסם בניו יורק ב-1937 ונעשה לאחד מחיבוריו הידועים ביותר של רוקר. ב-1925 גם יצא למסע הרצאות בארצות הברית ושם התעודד ממצב התנועה האנרכו-סינדיקליסטית שמצא בארצות הברית וקנדה.
כשחזר לגרמניה ב-1926 הוא היה מודאג יותר ויותר בשל עלייתו של הפאשיזם הנציונאל סוציאליסטי. הוא כתב ב-1927 לנטלאו (Nettlau): "כל נציונאליזם מתחיל במציני, אבל בצלו אורב מוסוליני".
בבחירות שהתקיימו בגרמניה ב-1930 קיבלו הנאצים 18.3% מן הקולות, סה"כ 6 מיליון מצביעים. רוקר היה מודאג": ברגע שהנאצים יגיעו לשלטון כולנו נלך בדרכם של לנדאואר ואייזנר.
ב-1933 הגיעו הנאצים לשלטון. אחרי שריפת הרייכסטאג ב-27 בפברואר החליטו אוקר וויטקופ עזוב את גרמניה. רוקר הגיע לבזל בשווייץ ב-8 במאי ברכבת האחרונה שעברה את הגבול בלי שיחפשו בה. שבועיים לאחר מכן הצטרפו ורוקר וויטקופ לאמה גולדמן בסן טרופה, צרפת. שם הוא כתב את חיבורו Der Weg ins Dritte Reich (הדרך לרייך השלישי) על האירועים בגרמניה. הספר התפרסם רק בספרדית.
במאי חזרו רוקר וויטקופ ללונדון. הם התקבלו בברכה על ידי רבים מן האנרכיסטים היהודים שחיו ולחמו לצדם במשך שנים רבות. ביולי הוא השתתף בפגישה לא שגרתית של IWA בפריז בה החליטו להבריח את הביטאון שלהם Die Internationale לגרמניה הנאצית.
ארצות הברית
ב- 27 באוגוסט 1934 היגרו רוקר ורעייתו לניו יורק. שם הם התאחדו עם פרמין שנשאר שם אחרי שליוה את אביו במסע ההרצאות שלו בארצות הברית ב-1929. הוא התיישב עם משפחתו בטוונדה (Towanda) פנסילבניה. רוקר סייר בארצות הברית וקנדה כשהוא מדבר על גזענות, פשיזם, דיקטטורה וסוציאליזם באנגלית, יידיש וגרמנית. הוא מצא רבים מחבריו היהודים מלונדון, שהיגרו, מאז, לאמריקה ונעשה כותב קבוע בפרייע ארבעטער שטימע, עיתון יהודי אנרכיסטי. כשפרצה מלחמת האזרחים בספרד ביולי 1936 עור הדבר אופטימיות רבה אצל רוקר. הואפ פרסם חוברת בשם The Truth about Spain (האמת על ספרד). ב-1937 הוא כתב את The Tragedy of Spain (הטרגדיה של ספרד) ושם ניתח את האירועים בהרחבה. בספטמבר 1937 עברו רוקר וויטקופ לקומונה ליברטריאנית במוהגאן (Mohegan), כשמונים קילומטרים מניו יורק.
לאומיות ותרבות
ב- 1937 התפרסם ספרו לאומיות ותרבות שהתחיל לעבוד עליו ב-1925. הספר יצא לאור הודות לעזרתם של אנרכיסטים משיקגו אותם פגש רוקר ב-1933. יצאה לאור מהדורה ספרדית בשלושה כרכים בברצלונה, מעוזה של האנרכיסטים הספרדים. זהו חיבורו הידוע ביותר. בספר זה מתחקה רוקר אחר מקורותיה של המדינה עד לדת, כשהוא טוען: "כל פוליטיקה היא בסופו של דבר דת". שניהם משעבדים את יוצרם האמיתי – האדם. שניהם טוענים שהם מקור ההתקדמות התרבותית. הוא מנסה להוכיח את הטענה שתרבות ועצמה הם מושגים הסותרים זה את זה בצורה מהותית. הוא מיישם מודל זה להיסטוריה האנושית. הוא מנתח את החברה הקפיטליסטית בימי הביניים, ברנסאנס, בעידן הנאורות ובתקופה המודרנית ולהיסטוריה של התנועה הסוציאליסטית. הוא מסכם בתמיכה ב"סוציאליזם אנושי חדש.
ב- 1938 פרסם רוקר היסטוריה של המחשבה האנרכיסטית בשם "אנרכו-סינדיקאליזם: תאוריה ומעשה".
מלחמת העולם השנייה, שנים אחרונות
ב- 1939 עבר רוקר ניתוח רציני ונאלץ לוותר על מסע הרצאות. באותה שנה החליטה ועדה לפרסום כתבי רוקר, שהוקמה על ידי אנרכיסטים בלוס אנג'לס, לתרגם ולהוציא לאור את כתביו של רוקר.
אף על פי שהוא התנגד למורו קרופוטקין על תמיכתו במדינות ההסכמה במלחמת העולם הראשונה, הרי שעתה הוא טען שהמאמץ המשותף של בעלות הברית הוא מוצדק משום שהוא יוביל לשמירת הערכים החופשיים. אף על פי שראה כל מדינה כמנגנון לכפייה המיועד להבטיח ניצול כלכלי של ההמונים, הוא הגן על החירויות הדמוקרטיות בהן ראה תוצאה של התשוקה לחופש של הציבור הנאור. עמדה זו זכתה לביקורת מצד רבים מן האנרכיסטים האמריקאים שלא תמכו בשום מלחמה.
אחרי מלחמת העולם השנייה פורסמה קריאה בפרייע ארבעטער שטימע המפרטת את מצוקתם של האנרכיסטים הגרמנים וביקשה מהאמריקאים לתמוך בהם. בפברואר 1946 נשלחו חבילות סיוע בהיקף גדול לגרמניה. ב-1947 פרסם רוקר חיבור בשם Zur Betrachtung der Lage in Deutschland (מבט על המצב בגרמניה) על חוסר ההיתכנות של תנועה אנרכיסטית אחרת בגרמניה. היה זה החיבור האנרכיסטי הראשון אחרי המלחמה שהופץ בגרמניה. רוקר סבר שהצעירים בגרמניה הם או ציניים לגמרי, או נוטים לפשיזם. ב-1949 פרסם רוקר עוד חיבור ידוע Pioneers of American Freedom (חלוצים של החרות האמריקאית). היה זה אוסף של מאמרים בהם פרט את ההיסטוריה של המחשבה הליברלית והאנרכיסטית בארצות הברית. הוא ניסה לחשוף ככוזב את הרעיון שמחשבה רדיקלית הייתה זרה בתרבות ובהיסטוריה האמריקאית ויובאה על ידי מהגרים. ביום הולדתו השמונים ב-1953 נערכה, לכבודו, סעודה חגיגית בלונדון. הוקראו הודעות של הכרת תודה מאת תומאס מאן, אלברט איינשטיין וברטראנד ראסל.
ב- 10 בספטמבר 1958 נפטר רוקר במוהגאן.
פיטר טורק
פיטר הלסטן ת'ורלסון (באנגלית: Peter Halsten Thorkelson; 13 בפברואר 1942 – 21 בפברואר 2019), הידוע בעיקר בשם הבמה פיטר טורק, היה זמר, גיטריסט, פסנתרן ושחקן אמריקאי. טורק ידוע בעיקר כקלידן והגיטריסט של להקת המאנקיז בה הוא היה חבר בין השנים 1966 עד 1968.
ביוגרפיה
ת'ורלסון נולד בוושינגטון די. סי. בשנת 1942. ת'ורלסון היה בנם של וירג'יניה הופ (לבית שטראוס) והלסטן ג'ון ת'ורלסון אשר היה פרופסור לכלכלה חברתית. אביו היה ממוצא נורווגי ואימו הייתה חצי יהודייה וחצי אירית.
ת'ורלסון החל ללמוד פסנתר בגיל תשע. בהמשך למד לנגן בכמה כלי נגינה שונים כולל גיטרות בנג'ו, גיטרה אקוסטית, וגיטרת בס.
ת'ורלסון למד בבית הספר התיכון ווינדהאם ביישוב ווילימנטיק שבקונטיקט. לאחר מכן הוא המשיך ללימודים במכללת קרלטון במינסוטה. בהמשך עבר ת'ורלסון לניו יורק והחל להופיע כמוזיקאי בגריניץ' ווילג'.
חברות בלהקת המאנקיז
ב-1965 עבר ת'ורלסון לקליפורניה והצטרף ללהקת המאנקיז בה הוא ניגן בגיטרת בס ובקלידים, ובנוסף לכך גם לקח חלק בשירה. הלהקה נוסדה ביוזמת מפיקי הטלוויזיה ברט שניידר ובוב ראפלסון מרשת NBC.
מ-12 בספטמבר 1966 ועד 19 באוגוסט 1968 שודרו ברשת NBC בסך הכל 58 פרקים שעסקו בלהקה.
לאחר שהסדרה הסתיימה כיכבו חברי הלהקה בסרט "ראש".
אחרי להקת המאנקיז
בהמשך פרש ת'ורלסון מעולם הבידור ובין היתר לימד בבית ספר תיכון בסנטה מוניקה. בשנת 1972 ישב במשך תקופה קצרה בכלא בשל החזקת חשיש.
אקדמיקה דה קוימברה
אקדמיקה דה קוימברה (בפורטוגזית: Associação Académica de Coimbra – Organismo Autónomo de Futebol) הוא מועדון כדורגל פורטוגלי מהעיר קוימברה.
היסטוריה
המועדון אקדמיקה הוקם בשנת 1876 על ידי קבוצת סטודנטים ונחשב לאחד המועדונים הוותיקים בפורטוגל. בעונת 1938/1939 הקבוצה זכתה לראשונה בגביע הפורטוגלי כשגברה בגמר על בנפיקה בתוצאה 4-3. המועדון זכה בגביע פעם נוספת בסוף עונת 2011/2012 כאשר הפעם ניצח בגמר את ספורטינג ליסבון 1-0. באותה עונה גם הגיע לגמר הסופר קאפ הפורטוגלי. בעקבות זכייתה בגביע, אקדמיקה השתתפה בליגה האירופית בעונת 2012/2013 כאשר הוגרלה בבית עם ויקטוריה פלזן, אתלטיקו מדריד והפועל תל אביב. היא סיימה את דרכה בטורניר לאחר שב-6 משחקים רשמה רק ניצחון אחד על אתלטיקו מדריד, וסיימה את הבית במקום השלישי. מיקום השיא של הקבוצה בליגה הפורטוגלית היה בסוף עונת 1966/1967 כאשר סיימה כסגנית של בנפיקה ליסבון האלופה. החל מעונת 1973/1974 המועדון שיחק בליגת העל הפורטוגלית לאחר שבסיום עונת 1972/1973 זכה באליפות הליגה השנייה. בעונת הגיע לרבע גמר הגביע הפורטוגלי והפסיד לקבוצת ריו אבה.
בסיום עונת 2015/16 הקבוצה ירדה לליגת משנה ומאז לא חזרה לליגה העליונה. בסיום עונת 2021/2022 אף נשרה לליגה השלישית.
קרב רוביז'נה
קרב רוביז'נה או הקרב על רוביז'נה (באוקראינית: Бої за Рубіжне) היה עימות צבאי בין כוחות הבדלנים הפרו-רוסיים של מחוז לוהנסק, וכוחות צבא רוסיים, לבין הכוחות המזוינים של אוקראינה, שנערך בין 15 במרץ ל-12 במאי 2022, במסגרת המתקפה הרוסית על מזרח אוקראינה, על השליטה בעיר רוביז'נה, הסמוכה לסוורודונצק, בחלק הצפוני של מחוז לוהנסק. במשך זמן רב השליטה בעיר התחלקה בין הצדדים היריבים. הקרב הסתיים בכיבוש העיר כולה על ידי הכוחות הרוסיים ובעלי בריתם לאחר כחודשיים של לחימה קשה, וכיבוש רוביז'נה פתח את הדרך למתקפה רוסית על העיר סוורודונצק עצמה מכיוון צפון.
רקע כללי
בסביבות השעה 15:00 ב-28 בפברואר החלו כוחות רוסיים להפגיז את סוורודונצק, המרכז המנהלי בפועל של מחוז לוהנסק, הממוקם דרומית מזרחית לרוביז'נה. לפי סראי היידאי, מושל מחוז לוהנסק, אדם אחד נהרג וכמה נפצעו. גם צינורות הגז נפגעו מההפגזות.
ב-2 במרץ דווח על קרבות כמעט בכל הכפרים הסמוכים לסוורודונצק. כוחות רוסיים המשיכו להפגיז את העיר, כולל חדר כושר של בית ספר ששימש כמקלט. לא דווח על מקרי מוות. בשעה 15:20 באותו יום, גורמים רשמיים אוקראיניים אמרו שכוחות רוסים ניסו להיכנס לעיר, אך נהדפו. ארבעה ימים לאחר מכן, היידאי הצהיר כי קרבות מתרחשים בפאתי ליסיצ'נסק, סוורודונצק ורוביז'נה.
הקרב
בתחילת מרץ 2022, העיר הופגזה מבחוץ. ב-13 במרץ הכוחות הרוסיים הסתערו תוך שימוש בארטילריה וכבשו את פאתיה המזרחיים של העיר. ב-17 במרץ, כוחות הרפובליקה העממית של לוגנסק הפרו-רוסים התקדמו וכבשו את הפאות המערביות והצפון-מערביות של רוביז'נה ולאחר מכן המשיכו לתקוף את החלק הדרומי של העיירה בסביבות הצהריים, תוך כיבוש בניין מינהל עירוני. למחרת, הם שלט בחלקים מרוביז'נה, בעוד הקרבות נמשכו בחלק הדרומי של העיירה. בין 19 ל-20 במרץ כבשו כוחות רוסיה והרפובליקה העממית של לוגנסק את הכפר וארוואריבקה, מצפון לרוביז'נה.
עד 6 באפריל, על פי הדיווחים, כוחות רוסיים כבשו 60% מהעיר רוביז'נה. העיר הופגזה בעקביות.
במהלך אפריל, ראש העיר החל לשתף פעולה עם הצבא הרוסי. בסוף אפריל, דובר משרד ההגנה האוקראיני, אולכסנדר מוטוזיאניק, אמר שהכוחות הרוסיים מנסים לפרוץ את קווי ההגנה של צבא אוקראינה ולהסתער על כמה ערים ויישובים, כולל רוביז'נה.
ב-20 באפריל, כוחות הרפובליקה העממית של לוגנסק והפדרציה הרוסית התקדמו ברוביז'נה, וכבשו את מרכז העיר.
ב-4 במאי, כוחות אוקראינים טענו כי כוחות רוסים ניסו להשתלט על רוביז'נה ללא הצלחה.
הכוחות הרוסיים השלימו את כיבושה המלא של רוביז'נה בעקבות נסיגת הלוחמים האוקראינים ב-12 במאי 2022. בסביבות 9 במאי פרצו קרבות בעיירה וויבודיבקה, עיירה קטנה ממזרח לרוביז'נה המקשרת אותה עם סוורודונצק. אובדן היישוב הזה היה מאפשר לרוסים לבודד את מגיני העיר האחרונים בין הקווים שלהם לנהר סברסקי דוניץ. המהלך אילץ את האוקראינים לסגת מהעיר על ידי פיצוץ הגשר היבשתי האחרון שחיבר בין רוביז'נה וסוורודונצק ב-12 במאי. למחרת, הודיעו כוחות הרפובליקה העממית של לוגנסק והכוחות הצ'צ'ניים (הצ'צ'נים שנלחמו כחלק מצבא רוסיה) שהם השתלטו על המפעל הכימי זריה והביסו את המגנים האוקראינים האחרונים בעיר, ובכך סיימו למעשה את הקרב על רוביז'נה.
זרזיריים
זַּרְזִירִיִּים (שם מדעי: Sturnidae) היא משפחת ציפורי שיר בינוניות המזכירות מעט עורבים אך אינן קרובות משפחה שלהם. בני המשפחה צבעוניים ומקושטים והם בעלי מקור ארוך וחד, עיניים גדולות ורגליים חזקות המותאמות לחיי קרקע. הזרזיריים מתאספים בלהקות גדולות וחלקם גורמים נזקים גדולים לסביבה, לחקלאות ולבני אדם. חלקם הפכו למינים פולשים, שהתפשטו ברחבי העולם וגורמים לנזקים בטבע.
הזרזיריים חיים ברחבי אסיה (בעיקר באזור הטרופי של דרום-מזרח אסיה), אפריקה ואירופה, ופלשו לאמריקה ולאוסטרליה בידי אדם. תזונתם מבוססת על פירות וחרקים. לקראת לילה הם נודדים בלהקות לאתרי שינה מסורתיים.
בישראל מצויים המינים המקומיים זרזיר מצוי, זרזיר ארבה וטריסטרמית (המכונה גם "זרזיר ים המלח"), לצד המינים הפולשים מיינה מצויה וזרזיר בורמזי.
חלק מהמינים המקומיים בישראל (כדוגמת הזרזיר המצוי) נפוצו ממנה לעולם כמינים פולשים.
Demo Tape 1
Demo Tape 1 (בעברית: קלטת דמו 1) הוא אלבום הדמו השני של להקת המטאל הארמנית-אמריקאית סיסטם אוף אה דאון, שיצא לאור בשנת 1995.
רקע כללי
רוב שירי האלבום, הופיעו מאוחר יותר באלבום האולפן הראשון של הלהקה, 'System of a Down' יחד עם השירים מאלבומי הדמו הבאים בסדרה של הלהקה (Demo Tape 2, 3, 4). השירים באלבום הולחנו ונכתבו על ידי חברי הלהקה, כולל מתופף הלהקה באותם ימים, אונטרוניק חצ'טוריאן.
עטיפת האלבום
לימים, בריאיון לתוכנית YNH Podcast, ב-10 במרץ 2020, סיפר בסיסט הלהקה, שאבו אודאג'יאן כיצד צולמה עטיפת האלבום:
לה ריברה
לה ריברה (בקטלאנית: La Ribera, "החוף") היא שכונה ברובע סנט פרה, סנטה קטרינה אי לה ריברה שבעיר העתיקה (סיוטט וליה) של ברצלונה. השכונה, ובעיקר חלקה הדרומי, ידועה גם בשם אל בורן (El Born).
היסטוריה
בדרום השכונה ניתן למצוא את שוק מרקאט דל בורן הישן, שעוצב על ידי האדריכל אנטוני רובירה אי טריאס ונחשב לאחד הבניינים שבישרו את תחילת עידן המודרניזם הקטלאני. השוק בקרר דה קומרס ("רחוב המסחר") היה לכוח משמעותי באזור מהקמתו, עד כדי כך שנתן את שמו באופן בלתי רשמי לכלל הרובע. ניתן למצוא בשכונה גם כמות גדולה של גלריות אמנות, בתי קפה, מסעדות וברים.
מרקוס ואנדט
מרקוס ואנדט (בשוודית: Marcus Wandt נולד ב-22 בספטמבר 1980) הוא אסטרונאוט וטייס ניסוי שוודי.
ואנדט סיים קורס טיס בחיל האוויר השוודי, המשיך ללמוד בבית הספר של הצי האמריקאי, ועבד מספר שנים כטייס ניסוי בחברת תעופה שוודית. החל מ-2022 הוא אסטרונאוט בסוכנות החלל האירופאית. הוא עומד לטוס לחלל לראשונה כחבר צוות במשימת Axiom mission 3 של חברת אקסיום ספייס.
קריירה לפני סוכנות החלל האירופאית
מ-2003 עד 2014 היה ואנדט טייס קרב בחיל האוויר השוודי. ב-2004 הצטרף לבית הספר להכשרת טיסות של חיל האוויר השוודי, שם קיבל הכשרה בסיסית לטיסה. הוא סיים תואר שני בהנדסת חשמל מאוניברסיטת צ'למרס בשנת 2007. משנת 2013 עד 2014, הוא התאמן בבית הספר לטייסי מבחן של צי ארצות הברית, שם סיים את לימודיו כראשון בכיתתו והחל להיות טייס מבחן ניסיוני. ב-2014 הוא הצטרף ל- SAAB Aeronautics, חברת תעופה שוודית, כטייס ניסוי. לאחר מכן קודם לטייס ניסוי ראשי וראש מחלקת טיסות ב-2020.
קריירה בסוכנות החלל האירופאית
בנובמבר 2022, ואנדט נבחר כחבר במחלקה הראשונה של אסטרונאוטים במילואים של סוכנות החלל האירופאית.
ביוני 2023, הסוכנות הציעה את ואנדט לטיסה הקרובה של אקסיום ספייס - Axiom Mission 3. כתוצאה מכך הוא הפך מאסטרונאוט במילואים לאסטרונאוט מקצועי והצטרף לסוכנות החלל ב-1 ביוני 2023.
המשימה במסגרתה יטוס ואנדט לחלל מטעם סוכנות החלל האירופאית נקראת "מונין".
פנלופי דלתא
פנלופי דלתא (ביוונית: Πηνελόπη Δέλτα; 1874, אלכסנדריה, מצרים העות'מאנית - 2 במאי 1941, אתונה, יוון) הייתה סופרת ילדים ונוער יוונייה, ככל הנראה הראשונה בתרבות היוונית המודרנית. היא חיברה רומנים היסטוריים שזכו להצלחה והשפיעו על תפיסות עממיות של זהות לאומית בקרב הקוראים היוונים.
בשל הקשר ההדוק שלה למהפכן איון דרגומיס, נקלעה דלתא לסערות הפוליטיקה היוונית של ראשית המאה ה-20, החל מהמאבק המקדוני ועד לקרע הלאומי. דלתא התאבדה ביום כניסת צבא גרמניה הנאצית לאתונה בזמן מלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה
דלתא נולדה באלכסנדריה לעמנואל בנאקיס, סוחר כותנה עשיר, ולוירגיניה בנאקיס לבית כורמי. היא הייתה שלישית בין שישה ילדים. היא הנציחה את תעלולי אחיה המבוגרים אלכסנדרה ואנטוניס בספרה "טרלאנטוניס". צעירים ממנה היו קונסטנטינוס, שמת בינקותו, אלכסנדר, וארגיני.
משפחת בנאקיס עקרה זמנית לאתונה בשנת 1882, שם נישאה פנלופי לסטפנוס דלתא, איש עסקים אמיד מאיסטנבול, שהיה אחיינו של המתמטיקאי קונסטנטין קרתיאודורי. לזוג נולדו שלוש בנות: וירגיניה זאנה, סופיה מאברוגורדאטו, ואלכסנדרה פפדופולו. הזוג שב לאלכסנדריה בשנת 1905, ושם פגשה דלתא את איון דרגומיס, שהיה אז סגן הקונסול של יוון באלכסנדריה. על רקע זיקתם המשותפת לכתיבתם על המאבק המקדוני, נקשר בין דלתא ודרגומיס קשר רומנטי לזמן מה. לטובת ילדיה, החליטו דלתא ודרגומיס להפסיק להתראות, אך קיימו חליפת מכתבים נלהבת עד 1912, עת פיתח דרגומיס קשר רומנטי עם שחקנית התיאטרון מריקה קוטופולי. באותה תקופה ניסתה דלתא להתאבד פעמיים.
דלתא עקרה עם משפחתה לפרנקפורט בגרמניה בשנת 1906, בעקבות עסקיו של בעלה, ושם חיברה את הרומן הראשון שלה, για την πατρίδα ("למען המולדת"), שיצא לאור בשנת 1909. עלילת הרומן מתרחשת בימי האימפריה הביזנטית, ובעקבותיו החלה דלתא בהתכתבות עם ההיסטוריון גוסטב שלומברגר, מומחה לאימפריה הביזנטית. על בסיס הדיונים עמו, חיברה את הרומן השני שלה, Τον καιρό του Βουλγαροκτόνου, "בעידן קוטל-הבולגרים", אשר מתרחש בימי הקיסר בסילאוס השני. בשנת 1911 פרסמה את הרומן השלישי שלה, Παραμύθι χωρίς όνομα, ("מעשה ללא שם").
בשנת 1913 שבה דלתא עם משפחתה לאלכסנדריה, ובשנת 1916 עקרה לאתונה, שם הפך בינתיים אביה ראש העירייה, ונשארה שם כל ימיה. באתונה התיידדה דלתא עם אלפתריוס וניזלוס, שהיה בעל ברית פוליטי של אביה. אביה אף שימש שר אוצר בממשלת וניזלוס הראשונה.
סלהרסט פארק
סלהרסט פארק (באנגלית: Selhurst Park) הוא אצטדיון כדורגל הממוקם ברובע קרוידון שבלונדון. האצטדיון מכיל 26,074 מקומות ישיבה, והוא מגרשה הביתי של קבוצת קריסטל פאלאס. אדריכל האצטדיון הוא ארצ'יבלד לייטץ', והוא נפתח ב-1924. האצטדיון אירח בעבר משחקים בינלאומיים, כמו גם שני משחקי כדורגל באולימפיאדת לונדון בשנת 1948. קבוצת צ'רלטון את'לטיק אירחה באצטדיון את משחקיה בין השנים 1985–1991, כמו כן קבוצת וימבלדון אירחה בו את משחקיה בין השנים 1991–2003.
היסטוריה
בשנת 1922 נרכש שטח האצטדיון על ידי קבוצת קריסטל פאלאס, מידי חברת הרכבות של לונדון והסביבה. האצטדיון תוכנן ועוצב על ידי אדריכל האצטדיונים הסקוטי ארצ'יבלד לייטץ'. הוא נבנה בעלות של כ-30 אלף לירות שטרלינג ונפתח ב-30 באוגוסט 1924 במעמד הלורד ראש העיר של לונדון. משחק החניכה של האצטדיון נערך לעיני 25 אלף צופים, כאשר הפסידה פאלאס 0–1 לשפילד ונסדיי. שנתיים מאוחר יותר, ביום דוד הקדוש בשנת 1926, נערך לראשונה משחק בינלאומי באצטדיון, בין נבחרות ו. בסוף שנות ה-40 נערכו באצטדיון קרבות איגרוף ותחרויות פולו-אופן. בשנות ה-80 נערכו בו משחקי קריקט ומופעי מוזיקה. כמו כן, אירח האצטדיון שני משחקי כדורגל במהלך אולימפיאדת לונדון בשנת 1948.
צ'רלטון את'לטיק עברה לארח את משחקיה הביתיים באצטדיון בשנת 1985, ובכך הפכה, יחד עם פאלאס, לקבוצות הראשונות בליגה האנגלית העליונה אשר מארחות את משחקיהן הביתיים באותו אצטדיון. ב-1990, בעקבות דו"ח טיילור, הותקנו בכל האצטדיון מקומות ישיבה, וחדלו להתקיים מקומות עמידה לצופים. ב-1991 חזרה צ'רלטון לאצטדיונה, הוואלי. באותה השנה החלה קבוצת וימבלדון לארח את משחקיה באצטדיון. בשנת 2003 עברה וימבלדון למילטון קינס, ושינתה את שמה למילטון קינס דונס. בכך הסתיימו 12 שנותיה בסלהרסט פארק.
שיאים
שיא הצופים בסלהרסט פארק נרשם ב-1979, כאשר 51,801 אוהדים צפו בפאלאס מפסידה 0–2 לברנלי, במשחק על תואר אליפות הליגה השנייה באנגליה. האצטדיון מחזיק גם בשיא הצופים במשחק בליגה הרביעית בחשיבות באנגליה (כיום הפוטבול ליג השנייה במבנה ליגות הכדורגל באנגליה), כאשר נדחסו 37,774 צופים ב-1961, במשחק של פאלאס מול יריבתה המקומית מילוול.
סלהרסט פארק רשם גם את שיא הצופים השלילי למשחק פרמייר ליג - 3,039, במהלך המשחק בין וימבלדון לאברטון ב-26 בינואר 1993, בו ניצחה אברטון 1–3.
IIII
IIII הוא אלבום האולפן הרביעי של המפיק מוזיקלי והדי ג'יי הגרמני רובין שולץ. האלבום יצא לאור ב-26 בפברואר 2021, על ידי חברת התקליטים וורנר מיוזיק גרופ.
ג'יימה מייס
ג'יימה מייס (באנגלית Jayma Mays; נולדה ב-16 ביולי 1979) היא שחקנית אמריקאית. היא מוכרת בעיקר בתור אמה פילסברי בסדרת הדרמה המוזיקלית "Glee" ברשת פוקס, ומתפקידה כדבי סטוקר בקומדיית המצבים "המילרים" ברשת CBS. בנוסף היא השתתפה בסרטים "גדול מהסרטים", "פול בלארט: שומר קניון" ו"הדרדסים".
ביוגרפיה
מייס נולדה בבריסטול שבטנסי וגדלה בוירג'יניה, בתם של פולט וג'יימס מייס, מורה בבית ספר תיכון שגם עבד בתעשיית כריית פחמים. ההתעניינות של מייס כילדה נעה בין שירה למתמטיקה. כשהייתה בת 15 מייס קיבלה הצעה לעבוד בקריאת מודעות האבל בתחנת הרדיו המקומית. לאחר שסיימה את לימודיה בבית הספר התיכון גראנדי סניור היא קיבלה תואר עמית ממכללת סאות'סט וירג'יניה. לאחר מכן היא למדה באוניברסיטת וירג'יניה טק במשך שנה ואז עברה לאוניברסיטת רדפורד, שם סיימה את לימודיה בשנת 2001 עם תואר בתיאטרון.
קריירה
בשנת 2004 הגיעה הופעתה הראשונה של מייס בטלוויזיה כשהופיעה בסדרה "ג'ואי", סדרת ספין אוף לסדרה "חברים". בשנה שלאחר מכן, היא השתתפה בסרט המותחן "טיסת לילה" בכיכובה של רייצ'ל מקאדמס. הופעותיה בסדרות טלוויזיה כללו את "עמוק באדמה", "הקאמבק", "הפמליה", "איך פגשתי את אמא", "גיבורים" ו"החיים על פי נד". מייס שיחקה בסרטים אחרים כגון: "גיבורי הדגל", "בליינד דייט", היא שיחקה בסרט הפארודיה "גדול מהסרטים" וכאיימי בסרט "פול בלארט: שומר קניון". היא גם שיחקה כחולה בסדרת הדרמה הרפואית "האוס" בפרק משנת 2006. בשנת 2007 היא שיחקה בתפקיד חוזר בסדרה בטי וגילמה את דמותה של שרלוט, בת זוגו של הנרי גראבסטיק. עוד באותה השנה, היא הופיעה בקליפ של השיר "התעוררות" של להקת סוויצ'פוט לצד בעלה אדם קמפבל. כשהסדרה "Glee" עלתה לאוויר, מייס הייתה חלק ראשי מהסט בשלוש העונות הראשונות של הסדרה ולאחר מכן חזרה לתפקידי אורח בעונות ארבע וחמש. במרץ 2010, שיחקה מייס את התפקיד הנשי הראשי בסרט האנימציה "הדרדסים".
בשנים 2013-2015 היא כיכבה בסדרה "המילרים" כאשר שיחקה בתפקיד דבי סטוקר. בשנים 2015-2018 מייס כיכבה בסדרת האנימציה "הרפתקאות החתול במגפיים" כאשר דיבבה את דמותה של דולסינאה. בשנים 2017-2018, היא כיכבה בסדרה Trial & Error כאשר גילמה את דמותה של התובעת קארול אן קין.
Rhythm Divine
Rhythm Divine (בעברית:קצב שמיימי) הוא שיר של הזמר הספרדי אנריקה איגלסיאס מאלבומו הרביעי "Enrique" משנת 1999. השיר נכתב על ידי פול בארי ומארק טיילור כשמארק טיילור ובריאן ראולינג אמונים על הפקתו. זהו שיר דאנס-פופ משולב עם בלדה רומנטית ומעורב עם מוזיקה לטינית ומוזיקת אגן הים התיכון. מבחינת מילות השיר, אנריקה שואל את המאזינים לשיר האם הם יכולים להקשיב לקצב שלו, ועיתונאי מוזיקה אחד השווה את השיר לWe Are the World של להקת USA for Africa משנת 1985. כמו כן הוקלט תרגום בשפה הספרדית של השיר תחת השם "Ritmo Total" שכלל תרומות ליריות נוספות מאת רפאל פרז בוטיחה. עם יציאת השיר, הוא קיבל תגובות חיוביות ממבקרי המוזיקה, שמצאו אותו כקליט ובין הרצועות הטובות של האלבום. מבחינה מסחרית, הוא הגיע למקום הראשון בצ'כיה, רומניה וספרד והגיע לשיא בטופ 10 בקנדה, פינלנד, הונגריה, איטליה, ניו זילנד ונורווגיה, כמו גם למצעד שירי הדאנס קלאב של בילבורד בארצות הברית. השיר הגיע למעמד של זהב (תעודה על מכירות) בניו זילנד על מכירת 5,000 עותקים. הגרסה הספרדית "Ritmo Total" הגיע לטופ במצעדי הHot Latin Songs של בילבורד והLatin Pop Airplay בארצות הברית. איגלסיאס ביצע את השיר בהופעה חיה במספר קונצרטים שהתארחו על ידי תחנות הרדיו המקומיות שלה בשנים 1999 ו-2000, ולאחר מכן נכלל ברשימות הסט של ה Escape Tour (2002), the 7 Tour (2004), the Insomniac Tour (2007–08), the Greatest Hits Tour (2009), the Euphoria Tour (2011–12), ו the Enrique Iglesias & Jennifer Lopez Tour (2012). הווידאו קליפ של השיר בוים על ידי פרנסיס לורנס וצולם בהוואי, מאליבו ובצ'יינה טאון בלוס אנג'לס. לאורך הקליפ נראה איגלסיאס רודף אחרי אישה שנעלמת באוקיינוס לבסוף. גם הסרטון של "Ritmo Total" צולם ומציג את אותה עלילה כמו המקור. הגרסה הספרדית זכתה בקליפ הטוב ביותר של השנה בתחום הלטיני בטקס פרסי הווידאו של בילבורד לשנת 2000.
רקע
מאז אלבום הבכורה שלו Enrique Iglesias, איגלסיאס ביסס את עצמו כאחד מאמני ההקלטות של מוזיקה לטינית הנמכרות ביותר בכל הזמנים, לאחר שמכר למעלה מ-13 מיליון עותקים עד 1999. בשנת 1998 הוציא אנריקה את אלבום האולפן השלישי שלו, Cosas del Amor, ויצא לסיבוב ההופעות Cosas del Amor (1999) כדי לקדם את התקליט. באחת מההופעות התארח השחקן והראפר האמריקאי וויל סמית' ובה בעת עבד סמית' עבד על הסרט פרוע על המערב ועל הפסקול של הסרט. מאוחר יותר סמית' יצר קשר עם איגלסיאס וביקש ממנו לתרום לפסקול הסרט. "הוא אמר לי שהוא רוצה שאשתתף בפסקול הסרט. אני מעריץ ענק שלו וממש (השתנקתי). הוא התקשר אליי לטלפון הנייד ואמרתי "מי זה?" לא רציתי להאמין לזה בפעם הראשונה" נזכר איגלסיאס. כשסמית' שאל אם לאיגלסיאס יש שיר באנגלית, איגלסיאס אמר לסמית' שהוא הקליט שיר בשם "Bailamos" אבל עדיין לא הוציא אותו. "Bailamos" שוחרר לאחר מכן כסינגל השני של פסקול הסרט, והפך לשיר הראשון של איגלסיאס שהגיע לבילבורד הוט 100. הסינגל, יחד עם שירו של ריקי מרטין Livin' la Vida Loca, ושירו של מארק אנתוני (זמר) I Need to Know תרמו ל"פיצוץ הפופ הלטיני" של 1999. לפני יציאתו של "Bailamos", פנו לאיגלסיאס מחברות תקליטים רבות, ביניהן ברטלסמן מיוזיק גרופ, יוניברסל מיוזיק גרופ ווורנר מיוזיק גרופ כדי שיחתום על חוזה אצל אחת מהן. לדברי המנהל שלו פרנאן מרטינז, איגלסיאס הסתפק בסופו של דבר בחוזה של יוניברסל מיוזיק על סך 44 מיליון דולר (הסכום הגבוה ביותר ששולם אי פעם לאמן לטיני) מאחר שהם הפיצו את אלבומיו הקודמים מחוץ לארצות הברית וחתמו עם אינטרסקופ רקורדס. חלק מהפרסום של יוניברסל כלל את איגלסיאס להוציא גרסה בשפה האנגלית כבר בעונת החגים בחורף. כחלק מהעסקה עם חברת התקליטים, איגלסיאס יוצא 3 אלבומים בספרדית ושלושה באנגלית. ההקלטה הראשונה הייתה באנגלית והופקה על ידי בריאן ראולינג. האלבום יצא בסופו של דבר ב-23 בנובמבר 1999 בשם Enrique. כותבי השיר "Bailamos" פול בארי ומפיקיו, טיילור ורולינג, עבדו שוב עם איגלסיאס כדי להלחין ולהפיק את רצועת הפתיחה של האלבום "Rhythm Divine". השיר הוקלט באולפני Dreamhouse בלונדון, אנגליה. גרסה בשפה הספרדית לשיר, "Ritmo Total", הוקלטה גם היא עם תרומות ליריות נוספות של המוזיקאי הספרדי רפאל פרז-בוטיחה.
מוזיקה ומילים
"Rhythm Divine" היא בלדת דאנס-פופ רומנטית "בטעם פלמנקו" קצבי רומנטי המשלב מוזיקה לטינית ומוזיקת אגן הים התיכון עם נגיעות שלמוזיקת פופ קלאסית כמו מקצב של סינתיסייזרים". הוא מבוצע כטראק מפעם אמצעי. מבחינת המילים, עורכת הוילג' ווייס גרייס בסטידס השוותה את השיר לWe Are the World של להקת USA for Africa, וקראה לשיר "סוג ההמנון שאמור לאחד את האומות של המשחקים האולימפיים מחוף איפנמה ועד לאי קאפרי". במילות השיר, איגלסיאס שואל "האם אתה יכול להרגיש את הקצב" ומכריז "viva la musica" ("תחי המוזיקה").
מגנוס הראשון, מלך שוודיה
מגנוס הראשון (בשוודית ובדנית: Magnus I; 1106 לערך – 4 ביוני 1134) היה דוכס דני שמשל ביטאלנד שבדרום שוודיה בין השנים 1125 – 1130. מעמדו כריבון השוודי היה שנוי במחלוקת בתקופתו, אך כיום הוא מוכר כאחד ממלכי שוודיה. ההיסטוריון סנורי סטורלוסון העניק לו את הכינוי "מגנוס החזק". מגנוס היה בנם של נילס, מלך דנמרק ושל מרגרטה, בתו של אינגה הזקן, מלך שוודיה.
Rhythm Divine
ביקורת וקליטת השיר
בסקירה על הדיסק Enrique, המבקר של AllMusic סטיבן תומאס ארלוויין ציין שבעוד "Bailamos" היה להיט פורץ דרך עבור האמן, הוא הצהיר שהשיר "מחוויר בהשוואה לחלק גדול מהחצי הראשון של האלבום", תוך ציטוט של "Rhythm Divine" כאחת הרצועות. עורך הבילבורד צ'אק טיילור הרגיש ש"Rhythm Divine" "מופק בצורה מופתית" ו"מושר בלהט", והמגזין חזה שהשיר יאפשר לאיגלסיאס להגדיל את הפוטנציאל המסחרי שלו. כתב הDaily Vault מייקל ר. סמית' כינה את השיר "המנון נועז", וראה בו כאחד השירים הבלתי נשכחים של האלבום. ג'ים סאליבן מהבוסטון גלוב תיאר אותו כ"סינגל חדש קל ומשפיע". כתב הThe San Diego Union-Tribune ארנסטו פורטילו ג'וניור מצא ששיר הוא "כמעט העתק" של "Bailamos". בקריאתה לשיר "מדבק", עדנה גונדרסן מהUSA Today התייחסה ל-"Rhythm Divine" כאחת מ"מספר רצועות רומנטיות עמוקות של האלבום שחושפות את הגן של איגלסיאס לזמזום מפתה". בכתיבה לSt. Louis Post-Dispatch, קווין סי.ג'ונסון הגיב ל"האם אתה יכול לשמוע את הקצב?" של איגלסיאס ב"כן מהדהד". מבקר הHouston Chronicle ג'ואי גוארה קרא לשיר "סינגל ראשון חושני". ראמירו בור מהSan Antonio Express-News הרגיש שהזמר "במיטבו בבלדות רומנטיות קצביות, ומדגיש את "Rhythm Divine" כדוגמה. בביקורת מעורבת על הדיסק, כתב הKnoxville News Sentinel צ'אק קמפבל רשם את "Bailamos" ואת "Rhythm Divine" כ"גימיק הטוב ביותר של הזמר" כאחד מ"שירי הדאנס הסוחפים שלו (אם כי סטריליים) שמשלבים רומנטיקה עם פזמונים המנוניים". די ג'יי קונסידין מהThe Baltimore Sun, שלא התרשם מהאלבום, כתב כי השיר "עשוי להתגלגל לגרוב של מוזיקה טרופית לטינית".
מגנוס הראשון, מלך שוודיה
ביוגרפיה
ב-1125, כאשר מת אינגה הצעיר, אחיינה של מרגרטה, טען מגנוס לכתר השוודי בתוקף היותו נכדו הבכור של אינגה הזקן. הוא הוכר על ידי היטים, אך על פי החוק השוודי של אז (Västgötalagen) היה עליו גם לקבל את הכרתם של השוודים, שבט ששכן מצפון ליטים. השוודים מצדם בחרו בראגנוולד. על פי ההיסטוריון סקסו גרמטיקוס, הפגין ראגנוולד חוסר כבוד כלפי היטים וזמן קצר לאחר מכן הוא נרצח על ידי תומכיו של מגנוס.
Rhythm Divine
הופעת השיר במצעד הפזמונים
אירופה בספרד, השיר הופיע לראשונה בראש מצעד איגוד תעשיית ההקלטות הספרדי ב-20 בנובמבר 1999 והעניק לאיגלסיאס את הסינגל השני שלו בארץ הולדתו, אחרי "Bailamos". השיר בילה שמונה שבועות בפסגה, עד ה-15 בינואר 2000, אז ירד למקום השלישי. השיר שהה 14 שבועות בתוך 20 הטופ הספרדיים. בסוף 1999, הAFYVE דירגו את השיר במקום ה-10 במצעד סוף השנה שלהם. השיר גם הגיע למקום הראשון בצ'כיה וברומניה. במדינה המאוחרת, השיר עמד בראש הטופ 100 הרומני למשך שבוע בודד בתחילת שנת 2000 ונשאר בדירוג במשך 18 שבועות. בסוף שנת 2000, השיר הגיע למקום ה-43 בדוח השנתי שלהם. במצעד הVG-lista הנורווגי, השיר הגיע למקום השישי ב-1999 המאוחרת ולמקום השלישי בשבוע שלאחר מכן, כששהה סה"כ תשעה שבועות בטופ 20. הסינגל נכנס בנוסף ל-10 הגדולים בפינלנד, הונגריה ואיטליה, והגיע לשיא במקום השמיני, השישי והתשיעי, בהתאמה. בשווייץ, השיר שהה בהמצעד השווייצרי במשך 30 שבועות, כשבשיא הוא הגיע למקום ה11 למשך שבועיים בינואר 2000. השיר סיים את השנה כלהיט ה-73 המוצלח ביותר במדינה. השיר הפך ללהיט 20 המובילים באזור ולוניה בבלגיה, שם הופיע לראשונה במקום ה-31 ב-25 בדצמבר 1999 וטיפס לשיא של מספר 17 שישה שבועות לאחר מכן, ב-5 בפברואר 2000. בדירוג של חטיבת המוזיקה באולטראטופ, הוא הופיע במקום 95 במהדורת סוף השנה שלהם. השיר התברג לטופ 20 במצעד הסוורייטופליסטן, שם הגיע למקום ה18, כמו גם במצעד 40 הסינגלים ההולנדיים, שם הגיע לשיא במקום ה-20 בדצמבר 1999. הסינגל הגיע גם ל-40 המובילים באוסטריה, צרפת, גרמניה ואזור פלנדריה בבלגיה. בבריטניה, השיר נותר מחוץ לטופ 40, והגיע למקום ה-45 במצעד הסינגלים הבריטי] בדצמבר 1999. באופן כללי, "Rhythm Divine" היה השיר ה-92 בביצועים הטובים ביותר של אירופה לשנת 2000 לפי מגזין ה[[מוזיקה & מדיה, והגיע למקום ה-14 במצעד האירופה הוט 100.
מגנוס הראשון, מלך שוודיה
ביוגרפיה
בשנת 1127 לערך, נשא מגנוס לאישה את ריצ'זה, בתו של בולסלאב השלישי, דוכס פולין. ב-1130 גיבה מגנוס את חותנו בכיבוש ריגן. כוחות הצבא הפולני יחד עם הצי הדני אילצו את תושבי האי להכיר בשלטון הפולני בו.
Rhythm Divine
הופעת השיר במצעד הפזמונים
צפון אמריקה ואוסטרליה במצעד הבילבורד הוט 100 בארצות הברית, השיר הגיע למקום ה-90 מ-4 בדצמבר 1999. השיר עלה בדירוג במהלך שבעת השבועות הבאים, והתייצב בשיא במספר 32 ב-22 בינואר 2000 כדי להעניק לאיגלסיאס את הסינגל השני ב-40 המובילים שלו ב-Hot 100.הוא נשאר במצעד במשך 17 מהדורות. השיר הפך ללהיט במועדוני הריקוד בארצות הברית, והגיעה למקום הרביעי במצעד מצעד שירי הדאנס קלאב של הבילבורד בפברואר 2000. הוא גם הגיע למצעד הפופ איירפליי ומצעד השירים הקצביים והגיע בשיא למקום ה-15 במצעד הקודם ובמקום ה-40 באחרון. הגרסה הספרדית, "Ritmo total", העניקה לאיגלסיאס את המקום ה-12 שלו במצעד הHot Latin Songs, כשדשהה במקום הראשון במשך ארבעה שבועות ב-1999 ו-2000. הוא גם הגיע למקום הראשון במצעד הLatin Pop Airplay שם נשאר למשך 2 מהדורות, והוא נשאר בדירוג במשך 25 שבועות. בנוסף, "Ritmo Total" הגיע למקום הרביעי במצעד הTropical Airplay, ולמקום ה-22 במצעד הRegional Mexican Airplay. בקנדה, השיר הגיע למקום ה-29 ב-6 בדצמבר 1999 במצעד 100 הלהיטים של RPM (מגזין), והפך להופעת הבכורה הגבוהה ביותר באותו שבוע. בחודש שלאחר מכן, ב-31 בינואר, הסינגל הגיע למקום השביעי במהלך השבוע השביעי שלו במצעד. השיר שהה לאורך זמן בין 100 המובילים במשך 37 שבועות, כשערך את הופעתו האחרונה במצעד ב-7 באוגוסט. השיר גם היה מוצלח ברדיו מוזיקה עכשווית למבוגרים כשטיפס למקום ה-20 בדירוג RPM Adult Contemporary Tracks בפברואר 2000. באוסטרליה, השיר בילה 4 שבועות במצעדי ה-ARIA, והגיע למקום ה-36 במהלך השבוע השלישי שלו ב-50 הראשונים. בניו זילנד, השיר היה ללהיט מספר 2 במצעד האיגוד תעשיית ההקלטות הניו זילנדי בינואר 2000, ורשם 14 שבועות לא רצופים ב-50 הראשונים. איגוד תעשיית ההקלטות הניו זילנדי העניק לשיר מעמד של זהב על מכירה יוצאת דופן של יותר מ-5,000 עותקים.
מגנוס הראשון, מלך שוודיה
ביוגרפיה
מגנוס לא מוזכר כמלך בקובץ החוקים של וסטרייטלנד וככל הנראה הוא הודח מהכתר הדני על ידי יורשו, סוורקר הזקן בשנת 1130 לערך.
Rhythm Divine
בהופעות חיות
איגלסיאס ביצע את "Rhythm Divine" במספר קונצרטים של חגים שקודמו על ידי תחנות רדיו מקומיות ביוסטון, בוסטון, וניו יורק. לאחר מכן הוא ביצע את השיר בטקס פרס המוזיקה האמריקאית ה-27 ב-17 בינואר 2000. חודש לאחר ההופעה בטקס הענקת הפרס, הוא שר את "Rhythm Divine" בViña del Mar International Song Festival של שנת 2000 ומאוחר יותר בHouston Livestock Show and Rodeo. במרץ, הוא ביצע את השיר ב2 תוכניות טלוויזיה באירופה: The Dome בגרמניה, ובאביצ'י ארנה בשווייץ. "Rhythm Divine" היה אחד משלושה שירים שאיגלסיאס ביצע יחד עם "Bailamos" ו-"Be with You" אחריי שרואיין בידי דן מטסון בCTV News Channel ב-5 באפריל 2000. חודש לאחר מכן הופיע בקונצרט "Your Smoke Free" בסן דייגו והיה נוכח במסיבת הכוכבים KDWB במיניאפוליס. איש הרדיו הווארד סטרן השיג קלטת "הזנה מחוץ ללוח" של איגלסיאס שר את "Rhythm Divine" בזמן שהאמן עשה סינכרון שפתיים לשיר במהלך הופעה באירופה. במהלך הקלטת, ניתן היה לשמוע את איגלסיאס עושה "יללת קול צורמת" בשיר. האמן הסכים לבצע את השיר בתוכנית של סטרן ועשה זאת בתור טייק אקוסטי עם טוני ריי בגיטרה. לאחר ששמע אותו מופיע, סטרן הכריז, "זה מוכיח את זה. אתה יכול לשיר". לאחר מכן, איגלסיאס שר את השיר ב-B96 Summer Bash Saturday בשיקגו. איגלסיאס היה האמן הפותח בBakkt Theater לאחר השיפוץ של המקום. "Rhythm Divine" נכלל לאחר מכן ברשימת השירים שלו בתור של Escape Tour (2002), the 7 Tour (2004),the Insomniac Tour (2007–08), the Greatest Hits Tour (2009), the Euphoria Tour (2011–12), ו the Enrique Iglesias & Jennifer Lopez Tour (2012). במהלך ההופעה של איגלסיאס בקסייה ארנה ב-2002, כתב הSun Sentinel שון פיקולי הבחין כי השיר "בפרט עורר מקהלת קהל מלהיבה ומלאה, שאיגלסיאס נראה באקסטזה לנצח עליו, אם כי לא בדיוק מוביל עם הקול שלו".
מגנוס הראשון, מלך שוודיה
מותו
ב-1131 רצח מגנוס את בן דודו ויריבו הפוטנציאלי לכתר הדני, קנוט לאברד, כדי להבטיח את מעמדו כיורש בכוח של אביו, נילס. אף על פי שבסופו של דבר הוא זכה לגיבויו של אביו, מגנוס מצא עצמו במלחמת אזרחים כנגד אחיו למחצה של קנוט, אריק. מגנוס הראשון נהרג ב-4 ביוני 1134 בקרב פוטביק בסקונה, שם אביו נחל תבוסה מוחלטת. שלושה שבועות לאחר מכן נרצח אביו.
חזיר (כלי שיט)
חזיר (באיטלקית: Maiale) הוא כינוי לדגם של טורפדו מאויש - כלי שיט קטן, המשמש להובלת לוחמי קומנדו ימי, בשיט מעל המים, בגובה המים או מתחת למים, אשר היה בשירות השייטת העשירית האיטלקית בתקופת מלחמת העולם השנייה.
עם הקמתה של יחידת הקומנדו הימי של חיל הים הישראלי, שייטת 13, עשתה היחידה שימוש בכלים אלו שנרכשו מאיטליה, ובהמשך השתמשה בדגמים משופרים מתוצרת ישראל.
בשירות שייטת 13 הישראלית
מתחילת שנות ה-50 השתמשה שייטת 13 של חיל הים הישראלי ב"חזירים" באחדים ממבצעיה, שהידועים שבהם הם:
בשנת 1979 נכנס לשימוש דגם מתקדם של "חזיר" שנקרא "רם", ושימש להובלת לוחמים. שימוש מבצעי ראשון בדגם זה נעשה לשם טיבוע אוניית מחבלים בשם "טארק" במעגן צור, ב-26 באפריל 1979.
אין כמו אהבה (אלבום)
אין כמו אהבה הוא אלבומו הרביעי של הזמר דודו אהרון, יצא לאור ב-1 בדצמבר 2011. דודו כתב והלחין את רוב שירי האלבום הכולל את הלהיטים: "אין כמו אהבה" "בואי נדבר" "כמה אושר" ו"אמא יקרה", "את אשתי", "ביוטיפול", "רומנטי או סימפתי" ו"לא יפרידו בינינו" שצברו צפיות רבות ביוטיוב, והושמעו ברדיו מספר שבועות.
לוני אנדרסון
לוני קיי אנדרסון (באנגלית: Loni Kaye Anderson; נולדה ב-5 באוגוסט 1945) היא שחקנית אמריקאית מועמדת 3 פרסי גלובוס הזהב ושני פרסי אמי על תפקידה בקומדיית המצבים "רדיו סינסינטי".
ביוגרפיה
אנדרסון נולדה בסיינט פול, מינסוטה לדוגמנית מקסין הייזל ולקליידון קרל אנדרסון. למדה אומנות ב"אוניברסיטת מינסוטה" שם גם בלטה וזכתה בתחרויות מלכות יופי.
קריירת משחק
אנדרסון החלה את קריירת המשחק שלה לקראת סוף שנות ה-70 בקומדיית המצבים "רדיו סינסינטי" בתפקיד ג'ניפר מארלו, פקידת הקבלה היפה והאינטליגנטית של תחנת הרדיו. אנדרסון הייתה לכוכבת הבולטת של התוכנית ביחד עם השחקן האוורד הסמן, היא הועמדה על הופעותייה בסדרה ל-3 פרסי גלובוס הזהב ולשני פרסי אמי לשחקנית הטובה ביותר בסדרה קומית.
חיים אישיים
אנדרסון הייתה נשואה ארבע פעמים: נישואיה הראשונים היו לברוס הסלברג מהם נולדה בתה של אנדרסון דיידרה, השניים היו לשחקן רוס בייקל, לאחר מכן נישאה לכוכב הקולנוע ברט ריינולדס איתו אימצה אנדרסון ילד אחד. בשנת 2008 נישאה למוזיקאי בוב פליק ממקימי וחברי להקת הפולק "ארבעת האחים".
קינג קוברה (סרט, 2016)
קינג קוברה (באנגלית: King Cobra) הוא סרט דרמה-פשע ביוגרפי אמריקאי משנת 2016 אודות חייו וראשית הקריירה של השחקן והבמאי ברנט קוריגן. את הסרט ביים ג'סטין קלי על פי הרומן Cobra Killer: Gay Porn, Murder, and the Manhunt to Bring the Killers to Justice מאת אנדרו א. סטונר ופיטר א. קונוויי. הסרט שוחרר ב-21 באוקטובר 2016, על ידי IFC Films.
תקציר העלילה
עלילת הסרט מתמקדת בסיפורו האמיתי של בריאן קוצ'יס, מפיק סרטים פורנוגרפים הומוסקסואליים (בסרט דמותו מכונה "סטיבן" ומגולמת על יד כריסטיאן סלייטר), שנרצח על ידי ג'ו (ג'יימס פרנקו) והארלו (קיגן אלן), שני מפיקים שאפתניים יריבים, שרצו לרכוש ממנו את חוזה ההעסקה של כוכב הפורנו ברנט קוריגאן (גארט קלייטון).
הפצה
הסרט הוקרן הופיע לראשונה בפסטיבל הסרטים של טרייבקה באפריל 2016. זמן קצר לאחר מכן, חברת ההפצה IFC Films רכשה את זכויות הפצה לסרט. הסרט שוחרר בארצות הברית ב-21 באוקטובר 2016.
ביקורות ותגובות
על פי Rotten Tomatoes, כ-43% מ-35 המבקרים שסקרו את הסרט העניקו לו ביקורת חיובית; הדירוג הממוצע של הסרט באתר זה הוא 5.3 מתוך 10. על פי Metacritic, לסרט דירוג של 48 מתוך 100, בהתבסס על 19 ביקורות. גרהם פולר (Screen Daily) כתב כי הסרט "שנון ונועז, ועשוי להפוך ללהיט לא רק בקרב קהל צופים להט"בי". דייוויד ארליך (IndieWire) העניק לסרט ציון +B ותיאר אותו כ-"קומדיה שחורה" עם צוות שחקנים מעולה. פיטר דיברוז' (וראייטי) טען כי הסרט הוא "כולו גסויות ללא נשמה", והישווה אותו ל-Cinemax After Dark (סדרת שידורי פורנוגרפיה רכה בחברת הכבלים האמריקאית Cinemax). ג'ון דה-פור (הוליווד ריפורטר) טען כי הסרט הוא מותחן משמים ולא קצבי.
יוצרי הסרט פנו לברנט קוריגאן עצמו, והציעו לו לשחק תפקיד משנה בסרט, אך הוא סירב. מאוחר יותר הוא מתח ביקורת על יוצרי הסרט, על אופן הצגת חייו, קריירת הפורנו שלו ומקרה הרצח בסרט בצורה לא מדויקת.
טיילר הירו
טיילר כריסטופר הִירוֹ (באנגלית: Tyler Christopher Herro; נולד ב-20 בינואר 2000) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת מיאמי היט מליגת ה-NBA, בעמדת הקלע.
קריירת תיכונים ומכללות
הירו נולד במילווקי שבוויסקונסין, ולמד ב"תיכון ויטנאל" אשר בגרינפילד הסמוכה. בעונתו האחרונה בקבוצת הכדורסל של התיכון רשם ממוצעים של 32.9 נקודות, 7.4 ריבאונדים, 3.6 אסיסטים ו-3.3 חטיפות למשחק. באפריל 2018 השתתף במשחק נייקי הופ סאמיט כשחקן "נבחרת ארצות הברית", בתור אחד משחקני התיכונים המצטיינים במדינה.
בשנת 2016 סיכם הירו כי ילמד באוניברסיטת ויסקונסין, אך שנה לאחר מכן חזר בו והודיע שבחר ללמוד ולשחק באוניברסיטת קנטקי, תחת המאמן ג'ון קליפארי. בטורניר אליפות המכללות 2019 הודחה קנטקי בשלב רבע הגמר, לאחר שהפסידה מול אוניברסיטת אובורן בתוצאה 71–77. לאורך אותה עונה קלע הירו 14.0 נקודות בממוצע למשחק, ובסיומה נבחר לחמישיית הפרשמנים של העונה במחוז הדרום-מזרחי ("SEC"). באפריל 2019 הודיע על העמדתו לבחירה בדראפט ה-NBA, ובכך עזב את קנטקי לאחר שנת לימודים אחת בלבד.
קריירת משחק ב-NBA
הירו נבחר על ידי מיאמי היט בבחירה ה-13 של דראפט ה-NBA 2019, לצד חבריו לקבוצה בקנטקי פי. ג'יי. וושינגטון (בחירה 12) וקלדון ג'ונסון (בחירה 29). במשחקו הרביעי בלבד ב-NBA קלע הירו 29 נקודות, כשעלה מהספסל במשחק מול אטלנטה הוקס. ב-12 באוגוסט 2020 שבר את שיאו העונתי במשחק מול אוקלהומה סיטי ת'אנדר, בו קלע 30 נקודות. לאורך עונת הרוקי שלו קלע הירו 13.5 נקודות בממוצע למשחק, ובסיומה נבחר לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה. במשחק הרביעי של גמר המזרח בפלייאוף 2020, מול בוסטון סלטיקס, הוביל הירו את קבוצתו לניצחון כשקלע שיא קריירה של 37 נקודות; בכך הפך לשחקן השני הכי צעיר בתולדות ה-NBA שמגיע ל-35 נקודות במשחק פלייאוף, בגיל 20. בהמשך הפלייאוף העפילה מיאמי לגמר ה-NBA, אולם הפסידה מול לוס אנג'לס לייקרס בתוצאה 2–4. לאורך סדרת הגמר פתח הירו בחמישה מתוך ששת המשחקים, במקומו של גוראן דרגיץ' שנפצע, ורשם ממוצעים 14.7 נקודות, 4.2 ריבאונדים ו-3.0 אסיסטים למשחק.
הירו נבחר לשחקן השישי של העונה ב-NBA בשנת 2021/22.
מעין וינשטוק
מעין וינשטוק (נולדה ב-2 ביולי 1981) היא שחקנית ישראלית.
קורות חייה
מעין וינשטוק גדלה בנתניה. בילדותה למדה בבית הספר לאומנויות "הבוסתן", ובמגמת התיאטרון בתיכון טשרניחובסקי.
את שירותה הצבאי מילאה כשחקנית בתיאטרון צה"ל ובמסגרתו עבדה עם נתן דטנר, יונתן צ'רצ'י, נדב אסולין ועוד. במהלך השירות וינשטוק לקחה חלק במגוון הפקות, ביניהן "טירונות בנות" מאת הלל מיטלפונקט, מופע מערכונים מאת חנוך לוין, המשלב אימפרוביזציות בשיתוף הקהל (מופע שעלה בעיקר במוצבים קרביים) ובהצגה "אחד משלנו" (המבוססת על סרט הקולנוע של בני ברבש). שיחקה לצד עומר ברנע, עודד פז, קובי פרג' ואילן רוזנפלד ('הפיג'מות').
ב-2001, עברה וינשטוק לתל אביב והתקבלה ללימודי משחק מלאים בסטודיו למשחק ניסן נתיב אותם סיימה ב-2006. כשהייתה בשנה א' זכתה במלגת קרן שרת אמריקה ישראל. באמצע השנה השלישית ללימודיה לוהקה וינשטוק לאחד התפקידים הראשיים בסדרת הדרמה היומית "ילדות רעות" שעלתה בערוץ 24 אך ויתרה על השתתפותה בסדרה משום שהעדיפה שלא להיעדר מהצגה במסגרת לימודיה. בהמשך הדרך, בעודה בשנה השלישית, זומנה וינשטוק לאודישן לסדרת הטלוויזיה "מתי נתנשק", שכתבה דלית קהן וביים שי קפון. היא התקבלה לסדרה ובמקביל ללימודיה, גילמה בה את דמותה של יסמין ה'ערסית', שמחזרת אחרי יובל (ליאור אשכנזי) ומערערת את הקשר הזוגי שלו עם שירה (עדי עזרוני). בתום לימודיה חברה וינשטוק לשלוש סטודנטיות של הפנטומימאי ז'אק לקוק. הן יצרו יחדיו מופע ליצנות למבוגרים בשם "אפים בקנה" בעברית או ”GUNS&NOSES” באנגלית, אשר עסק בהבלי המלחמה ועלה ב-2007 בישראל בפסטיבל עכו ותיאטרון הסימטה, וב-2008 בפסטיבל CLOWNIN בווינה, אוסטריה.
בהמשך דרכה שיחקה וינשטוק בסדרות נוספות בטלוויזיה: בשלוש העונות של הסדרה "סרוגים" בבימויו של לייזי שפירא, שם מגלמת וינשטוק את אלישבע, האחות הצעירה, המוצלחת והמעצבנת של רעות (שרון פאוסטר). בעונה השנייה של הסדרה "הכל דבש", פרי עטה של יעל פוליאקוב ובבימויו של דני סירקין. וינשטוק שיחקה בתפקיד הילית, בת זוגו של ג'ימי (ציון ברוך), איתו מנהלת פוליאקוב רומן במהלך העונה. כחלק מהתפקיד הבהירה וינשטוק את שיערה לבלונד פלטינה. בסדרת הדרמה המשפחתית "עוד משפחה וחצי", שכתבה גלילה רון-פדר-עמית וביים עופר ויצמן, וינשטוק שיחקה בתפקיד רוזי, סטודנטית לפסיכולוגיה שמשמשת כעוזרת הבית של המשפחה ו'על הדרך' עוזרת לכל הנפשות בבעיותיהן השונות. בסדרה שיחקו גם נתן דטנר, לימור גולדשטיין, תמר שם אור ורותם זיסמן-כהן. בסדרה "הצרות שלי עם נשים", בבימוים של רני סער ואלון בנארי, גילמה וינשטוק את שרון, אשת יחסי ציבור קרייריסטית ואחת האקסיות המיתולוגיות של גיבור הסדרה, ארי (דן שפירא). בסדרה שיחקו גם חנה לסלאו, טלי שרון וורד פלדמן.