cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
זכויות להט"ב במלזיה
פוליטיקה
ראש ממשלת מלזיה לשעבר, נג'יב רזאק, הבהיר בנאום באוגוסט 2015 בסמינר בינלאומי של "מתינות אסלאמית" בסלנגור, כי הוא "מאמין שמלזיה לא צריכה לתמוך בזכויות להט"ב". רזאק הצהיר כי ממשלתו "תעשה כמיטב יכולתה לשמור על זכויות אדם אך רק בגבולות האסלאם" בעוד כי מלזיה "אינה יכולה להגן על ההיבט הקיצוני יותר של זכויות האדם, כגון זכויות הומוסקסואלים, לסביות וטרנסג'נדרים". הצהרתו הובילה לקריאה של ארגון זכויות האדם "Human Rights Watch" להציע למלזיה "לפרוש מארגון האו"ם" אם ממשלת המדינה "אינה עומדת עבור שמירה על זכויות אדם לכולם".
במרץ 2019, שר התיירות, האמנות והתרבות, מוחמדין קטאפי, הכחיש את קיומם של אזרחי להט"ב במלזיה, והצהיר לכתבים גרמנים ביריד התיירות "ITB" בברלין באותה שנה באומרו כי "אני לא חושב שיש לנו דבר כזה במדינה שלנו". עם זאת, מאוחר יותר פרסם הצהרה בחשבונו בטוויטר בה אמר כי הצהרתו "התייחסה לאי-קיומם של קמפיינים תיירותיים ספציפיים ממוקדי להט"ב במדינה". כאשר נערכה צעדת יום האישה הבינלאומי בקואלה לומפור באותו החודש, היא גונתה על ידי פקידי ממשל והמפלגות הפוליטיות של הארגון הלאומי של מלזיה (UMNO) ושל המפלגה האסלאמית של מלזיה (PAS), שכן כללה זכויות להט"ב בין דרישותיה המוצהרות.
פסאודו-אנגליזציזם
פסאודו-אנגליזציזם (באנגלית: Pseudo-anglicism) הוא מונח המתייחס למילה בשפה אחת שנוצרת מאלמנטים באנגלית ועשויה לכאורה להיראות כמילה תקינה וקיימת בשפה האנגלית, על אף שבפועל המילה אינה קיימת בשפה האנגלית.
זכויות להט"ב במלזיה
פוליטיקה
במאי 2019, השחקן האמריקאי ג'ורג' קלוני הזהיר את מלזיה ואינדונזיה מפני חקיקה של חוק המאפשר להן להטיל עונש מוות על פעילות הומוסקסואלית בהסכמה, כפי שחוקקה ברוניי אשר הטילה עונש מוות בסקילה נגד הומוסקסואלים, אם כי החוק הוקפא לאחר מכן. בתגובתו של סגן שר החוץ, מרזוקי יחיא להצהרת קלוני, הוא ציין כי "מלזיה לא הורגת הומוסקסואלים, ולא תפנה להרוג מיעוטים מיניים" בעודו הוסיף כי "אף על פי שאורחות חיים כאלה חורגים מהאסלאם, הממשלה לא תטיל עונש כזה על קבוצה זו".
ארגוני זכויות להט"ב
נכון לשנת 2022, במלזיה לא קיים ארגון המחויב לקידום זכויות להט"ב. במקום זאת, קואליציה רופפת של ארגונים לא ממשלתיים, אמנים ויחידים מארגנת את הפסטיבל השנתי עבור "זכויות מיניות", סקסואליטי מרדקה, (במלאית: "מיניות עצמאית"). הפסטיבל מתקיים באופן שנתי ומורכב משיחות, הופעות, הקרנות, סדנאות ופורומים לקידום זכויות מיניות כזכויות אדם, להעצמת יחידים וקהילות מודרות, וליצירת פלטפורמות למסע הסברה. מלבד ארגון התוכניות של הפסטיבל השנתי, חברי קואליציה זו מעורבים גם בקמפיינים של כתיבת מכתבים, ארגון הקרנות ודיונים קבועים של סרטים, הסברה אקדמית והכשרת פעילים.
הקבוצות המעורבות בארגון סקסואליטי מרדקה ידועות כדוגלות בקידום זכויות להט"ב במסגרת פעילותן לקידום זכויות אדם במלזיה, כוללות בין היתר את: ועדת זכויות האדם של הלשכה המלזית, "SUARAM", "PT Foundation" ,"KRYSS", "Persatuan Kesedaran Komuniti Selangor", "Purple Lab", Matahari Books" ,"The Annex Gallery" ו-"Women's Candidacy Initiative".
אגודת "PT Foundation", אשר נקראה במקור "Pink Triangle", מתמקדת ב-"מתן חינוך להתמודדות עם HIV/איידס, תוכניות מניעה, טיפול ותמיכה בחולים ותוכניות מודעות והעצמה לקהילות פגיעות במלזיה". קהילות אלה כוללות גברים המקיימים יחסי מין עם גברים, טרנסג'נדרים, עובדי מין, משתמשי סמים ואנשים החיים עם HIV. אל האגודה מצטרפים לעיתים ארגונים נוספים כגון "LPG" (עבור גברים) ו-"OutDo" (עבור לסביות), המארגנים פעילויות קבועות לקהילות היעד שלהם.
פסאודו-אנגליזציזם
פסאודו-אנגליזציזם נפוץ בעיקר בשפות שונות ברחבי העולם להן קשר ניכר עם השפה האנגלית.
מגנום (גלידה)
מגנום (אנגלית: Magnum) הוא מותג שלגונים בבעלות תאגיד יוניליוור, אשר יוצר במקור בארהוס, דנמרק. המגנום המקורי יוצר לראשונה בשנת 1989, ומותג מאוחר יותר כמגנום קלאסיק. הוא כלל שכבה עבה של גלידת וניל על מקל, מצופה בשוקולד לבן או שוקולד מריר, ושקל 86 גרם. בשנת 1994 החברה החלה למכור תחת המותג גם גלידה בגביע ("טילון"), וב-2002 גם קסטה.
בישראל מיוצר ומשווק המותג על ידי גלידות שטראוס, שנשלטת על ידי תאגיד יוניליוור.
סוגים
באוסטרליה ובניו זילנד נמכר המותג תחת השם "Streets Ice Cream" ("גלידת רחוב"). בשנת 2003 יוצרה תחת מותג זה סדרת גלידות במהדורה מוגבלת המוקדשת לגדולי המוזיקאים של שנות השישים.
ביוון שייך המותג "מגנום" לחברת נסטלה, ולכן יוניליוור בחרה להפיץ את המוצר תחת השם Magic ("מג'יק", קסם).
בשנת 2011 הושקה גלידת המגנום בארצות הברית ובקנדה בשישה טעמים: קרמל כפול, שוקולד כפול, קלאסי, שקדים, שוקולד לבן ושוקולד מריר.
בישראל הושקה הסדרה "Desire" ("תשוקה") נוסף על הטעמים הקלאסיים, וכן הושק מגנום גולד ("זהב"), אשר משווק גם בצרפת, איטליה, הולנד ועוד.
מאזדה CX-3
מאזדה CX-3 (באנגלית: Mazda CX-3) היא קרוסאובר בעלת חמישה מקומות, שמיוצרת על ידי מאזדה משנת 2015. היא הוצגה בשנת 2015 והגיעה לישראל בשנת 2017.
מפרט טכני
ה-CX-3 כוללת מנוע בנזין I4 צילנדרים בנפח 2.0 ליטרים המספק כ-156 כוחות סוס ב-6,000 סיבובים לדקה. תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שישה הילוכים. המכונית מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 9.1 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 197 קילומטרים לשעה.
מתיחת פנים שנת 2018
בשנת 2018 עברה ה-CX-3 מתיחת פנים הכוללת עיצוב חיצוני ופנימי חדש, אך המנוע נשאר אותו מנוע מלפני מתיחת הפנים. מתיחת הפנים הגיע לישראל בשנת 2019.
מכירות בישראל
נתוני מכירות בישראל על פי נתוני קארזון :
כריסטין בייקר
כריסטין מארי בייקר (באנגלית: Christin Marie Baker) היא מפיקה, במאית ותסריטאית אמריקנית. היא המייסדת והמנכ"לית של "Tello Films".
ביוגרפיה
כריסטין בייקר נולדה בדאנוויל במדינת אינדיאנה וגדלה בנאשוויל שבטנסי.
בשנת 2011 התחתנה בייקר עם דב מל, פוליטיקאית אמריקנית משיקגו. השתיים התגרשו בשנת 2014. בתקופת נישואיהן זו לזו, רשמה בייקר את עצמה בקרדיטים על הפקותיה לפעמים בשם כריסטין בייקר ולפעמים בשם כריסטין מל.
קריירה
בייקר עבדה ב-"Regency Enterprises", גילדת הכותבים האמריקאית וב-"YWCA USA".
Tello Films
בשנת 2007 ייסדה בייקר את "Tello Films", חברה להפקת והפצת סדרות רשת וסרטים המתמקדים בנשים לסביות. "Tello Films" מעלה את תכניה לאתרה שהוא רשת סטרימינג עצמאית עם מינוי.
פרסים
בייקר זכתה על סרטה "Maybelle" בתואר "הבמאית הטובה ביותר" של פסטיבל הקולנוע ריינדנס בלונדון.
על סדרת הרשת "Riley Parra" הייתה מועמדת לתואר "הבמאית הטובה ביותר" של Indie Series Awards בלוס אנג'לס.
ברונו סוריאנו
ברונו סוריאנו יידו (, נולד ב-12 ביוני 1984) הוא כדורגלן עבר ספרדי ששיחק הקשר וידוע בשמו הפרטי ברונו. ברונו, שיחק בכל הקריירה שלו בוויאריאל.
קריירה
ברונו הוא בוגר מחלקת הנוער של ויאריאל ולאחר שעבר את גיל הנוער הצטרף לקבוצת המילואים. ב-1 באוקטובר 2006 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו עבור הקבוצה הראשונה בניצחון 1-2 נגד מיורקה. בעונת הפך לשחקן סגל קבוע בקבוצה הראשונה. את עונה זו סיים עם 31 הופעות בכל המסגרות והבקיע שער אחד וסיים עם קבוצתו במקום השני בליגה אחרי ריאל מדריד ולפני ברצלונה. במהלך עונת עזב סבסטיאן אגוארן את המועדון וסוריאנו תפס את מקומו בהרכב. בתום עונת ירדה ויאריאל לליגה השנייה, אך סוריאנו החליט להאריך את חוזהו במועדון ב-4 שנים לאחר שדחה הצעה מולנסיה שהציע תמורת 9 מיליון אירו ובתום העונה חזרה ויאריאל לליגה הראשונה. בשנת קפטן הקבוצה מרקוס סנה עזב את המועדון וברונו מונה לקפטן הקבוצה במקומו.
ב-5 באוגוסט 2010 זומן לראשונה לסגל נבחרת ספרד לקראת משחק ידידות נגד. כעבור שישה ימים ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת בתיקו 1-1 נגד מקסיקו. ברונו נכלל בסגל המורכב של הנבחרת לקראת יורו 2016.
הארי אנדרסון
הארי אנדרסון (בשוודית: Harry Andersson; 7 במרץ 1913 – 6 ביוני 1996) היה כדורגלן שוודי, ששיחק בעמדת החלוץ.
קריירה
אנדרסון שיחק בסלייפנר עימה זכה בליגה השוודית בעונת 1937/38. ברמה האישית היה הכובש המצטיין בליגה בעונת 1934/35 עם 23 שערים.
במדי נבחרת שוודיה שותף במשחקי מונדיאל 1938 וגם כבש שלושער בניצחון רבע הגמר 0–8 על קובה. בסופו של דבר הופיע אנדרסון גם בחצי הגמר ובמשחק על המקום השלישי, וסיים איתה במקום הרביעי.
שורה וסאיט
עלילה
הסדרה מתרחשת בשנות העשרה של המאה ה-20, בזמן מלחמת העולם הראשונה, ולקראת ובמהלך מהפכת אוקטובר, ומגוללת את סיפור אהבתם של סגן סאיט אמינוב, קצין ומפקד בצבא הצאר ניקולאי השני, ואלכסנדרה ורז'נסקיה, בת-אצילים רוסייה, המכונה בחיבה "שורה". סאיט הוא בנו של קולונל בצבא הצאר בדימוס ממוצא טורקי, ומכונה לעיתים "קורט", שפירושו "זאב", מפני שהוריו רצו להעניק לו חוזק ועוז שילוו אותו בבגרותו. סאיט ידוע בקרב חבריו כ"דון-ז'ואן" ופתיין שאין אישה העומדת בפניו, ולכן יש המכנים אותו "זאב" בהקשר הזה. לסאיט חבר ילדות קרוב ששמו פטרו בורינסקי. שניהם למדו יחדיו בפנימייה צבאית ומכירים היטב זה את משפחתו של זה. יום אחד בדצמבר 1915, פטרו יורה למוות בטעות בחייל עמית בשם יבגני באמצע מארב, לאחר שסירב לפקודה מסאיט, מפקדו. לאחר המעשה פטרו אינו יודע את נפשו, ומתחנן בפני סאיט שלא יכתוב דו"ח לממונים עליו ויגלה שהוא הרג את יבגני. סאיט מסכים לשמור על כבודו של פטרו ולא לכתוב את הדו"ח, אולם מכריח אותו להתפטר מהצבא לצמיתות. בנוסף לכך, סאיט מפקיד את הטיפול באלמנתו של יבגני בידי פטרו, וכשהם באים לבקרה ולנחמה, היא משתחווה כאות תודה בפני פטרו, אך סאיט מרים את ראשה מיד ואומר לה לא להשתחוות בפני איש לעולם.
שורה שוהה בבית מלון בפטרוגראד עם אחותה הגדולה ולנטינה (טינה) כדי לתמוך באביהן ז'וליאן ורז'נסקי המחכה לניתוח שיעבור בבית החולים. היא אמורה להשתתף בנשף בפעם הראשונה בחייה בינואר 1916.
סאיט וחבריו לנשק מוזמנים בינואר 1916 לנשף אצולה בפטרוגראד. במסגרת הלצה, החברים מתערבים עם סאיט שינשק את הרווקה הראשונה שתיכנס עד שעת חצות, אך בדיוק נכנסת לאולם שורה, וסאיט מתאהב בה ממבט ראשון, ולכן מסרב להתערבות בתואנה שהיא צעירה ותמימה מדי להשתתפות בהתערבות שכזו. גם שורה הביטה בעיניו כשנכנסה לאולם ואף היא התאהבה בו ממבט ראשון. סאיט אינו רוקד עם שורה כל הערב, מפני שלא רוצה להמשיך בהתערבות, אבל דואג שתדע את שמו כשמזמין עלמה שעמדה מאחוריה לריקוד ומציג את עצמו בפניה. כשחוזרת שורה לבית המלון עם אחותה, המחשבות על סאיט אינן משות מראשה, והיא מדמיינת אותם רוקדים בנשף.
בהמשך, אביו של פטרו, שותפו לעסקים וחברו הטוב של ז'וליאן ורז'ינסקי, מציע שוולנטינה ואלכסנדרה תתגוררנה בביתו במהלך שהותן בפטרוגראד, כדי להסיר דאגות מליבו של ז'וליאן. אמן ואחותן של הבנות נותרו בקיסלובודסק, עיר מגורי משפחת ורז'ינסקי. במהלך הערב הראשון בבית משפחת בורינסקי, לשורה נודע מפי אמו של פטרו מידע נוסף על סאיט, ושהוא חבר של פטרו השוהה באחוזת אמינוב, עם כל החברים מהצבא. בעת שהותו בבית משפחת אמינוב, פטרו מקבל ביקורות רעות מחבריו ומאביו של סאיט על פרישתו מן הצבא, ורק סאיט יוצא להגנתו, ומסייע לו לשמור את סודו. באחד הימים, לאחר ששוב לא הצליח לישון עקב הסיוטים הרבים שחולם בלילות מאז הריגתו את יבגני, שומע פטרו את סאיט ואביו מדברים על כך שסאיט יצטרך להתמסד בקרוב ולמצוא רעיה טורקייה.
לאחר שהבחורים חוזרים לפטרוגראד, הם מתארחים באחוזת משפחת בורינסקי, ושם שורה וסאיט נפגשים בשנית. כל הסובבים שמים לב לאהבה המלבלבת בין סאיט ושורה, אך כמה צדדים אינם שמחים לאור העובדה הזו: פטרו מאוהב בסתר בשורה מזה שנים, והברונית לולה פולנסקיה שמה את עיניה על סאיט. ערב אחד לאחר מופע בולשוי בכיכובה של טטיאנה המפורסמת, מתקיים נשף. באמצע הסעודה החגיגית שורה וסאיט יוצאים לגינה ומודים באהבתם, ובסופו של דבר מתנשקים. פטרו רואה את השניים ומקנא, אך בוחר שלא להתערב. לעומתו, לולה הברונית מחכה שסאיט ייכנס להרמת כוסית עם חבריו, ובאה אל שורה כדי לנסות לרפות את ידיה מההתאהבות שלה בסאיט. הברונית מספרת לשורה על ההתערבות ההיא בנשף בינואר, ומסלפת את האמת כשאומרת שסאיט התערב במהלך הסעודה עם חבריו. שורה אינה יודעת האם להאמין לה, ובמשך תקופה מסוימת נמנעת מקשר עם סאיט. סאיט אינו מבין מדוע שורה אינה חפצה בשום קשר עמו ונותר מבולבל.
יום אחד שורה שומעת את ולנטינה מדברת עם ארוסה הברון קונסטנטין, שגם הוא אחד מחייליו של סאיט, על כך שלאביהן ז'וליאן אין הרבה סיכוי להבריא ממחלתו, על אף שעבר ניתוח מוצלח. שורה המיוסרת בורחת ורצה אל העיר. בדיוק כשמגיעה לשוק, פורצים בסערה מורדים בולשביקים ומטילים חיתתם בקרב האנשים. סאיט, שהיה בקרבת מקום כי הריח את ריח היסמין שאפיין את שורה, מציל אותה ומחזיר אותה אל בית בורינסקי. סאיט מבהיר לשורה שאינו רוצה להרע לה, ושמה שאמר לה לפני שהתנשקו בארוחה ההיא היה רציני ואמיתי. באותו הזמן לסאיט נודע שיצא לחזית המלחמה באזור גליציה כנגד האימפריה העות'מאנית, וזה כואב לו, מכיוון שנאמנותו לצאר תעמוד במבחן. סאיט מפחד מאוד ממה שהולך להתרחש בקרב, עד שמנסה להעלות כל עניין ולפתור אותו אל מול פטרו, שחוץ מדיבורים אודות מכתב ההתפטרות מהצבא שהגיש, דואג להזכיר לסאיט שסיכוייו לאהבה עם שורה קלושים, היות שהבטיח לאביו שיתחתן עם אישה טורקייה. פטרו ממליץ לסאיט, שכתב מכתב לשורה ובו הוא מתוודה על אהבתו, שלא לשלוח לשורה את המכתב כדי שלא יעורר מהומה אצל שתי המשפחות, וכך למעשה מונע מסאיט להתקרב אל שורה.
לאחר זמן מה, טטיאנה (טטיה), רקדנית בלט מפורסמת של תיאטרון הבולשוי וארוסתו של גֵ'ליל קמילוב, חברו לנשק של סאיט, משיגה את מכתבו של סאיט, ומוסרת אותו לשורה, על אף שגֵ'ליל המליץ לה שלא יתערבו, כדי לתמוך בסאיט. לאחר ששורה מקבלת את המכתב מטטיאנה, היא נפגשת בעזרתה עם סאיט באמצע קונצרט. שורה וסאיט עוברים לחדר בתוך המבנה שבו יוכלו לדבר ביחידות, ומתוודים זה בפני זו על דבר אהבתם. לאחר מכן סאיט ושורה מתנים את אהבתם ומבלים עד הלילה. דרכיהם של שורה וסאיט נפרדות לזמן ארוך כשהוא יוצא לחזית המלחמה באזור גליציה יומיים אחרי-כן. כל אותה העת שסאיט נמצא בשדה הקרב, פטרו משמש כחברה הטוב ואיש סודה של שורה, ומנצל את ההזדמנות להתקרב אליה, אפילו שכל נושא שהיא מדברת איתו עליו נוגע לסאיט ולחדשות ממנו, אותן היא בקושי מקבלת. בתקופה הזו הוריו של פטרו חשים שבנם מעוניין בשורה, ורוצים להשיא את השניים, מפני שהנישואים ישפיעו לטובה על עסקיהם עם אביה של שורה. לאחר שאמו של פטרו מספרת על רעיון הנישואים לאמה ולדודתה של שורה, גם הן תומכות ברעיון, אבל בדיוק באותו הרגע אחותה הקטנה של שורה, נינה, הסובלת מלקות שכלית, פולטת בחטף ששורה אוהבת את סאיט. מאז בני משפחתה של שורה מתביישים בה ודואגים לעתידה, מפני שבת אצילים ששמה נכתם על ידי רודף שמלות כסאיט לא תמצא בעל.
יום אחד שומע פטרו את שורה מספרת לטינה עד כמה היא אוהבת את סאיט, ושבכוונתם להינשא ברגע שישוב מהחזית. פטרו זועם ושולח מכתב לברונית פולנסקיה, ומזמין אותה לנשף האירוסים של ולנטינה וקונסטנטין, אשר שורה תכננה שלא תוזמן אליו. פטרו משקר לשורה ואומר שהיא הוזמנה על ידי משפחתו של קונסטנטין כדי לא ליצור אי-נוחות. שורה ממשיכה לסבול מנוכחותה של הברונית, ובמהלך עימות בין השתיים היא שופכת עליה יין. כתוצאה מכך ולנטינה מובכת מאוד. ביום למחרת קונסטנטין חוזר להילחם. באותו הזמן בחזית בגליציה, סאיט מפקד על חייליו בתנאים הקשים בקור. הוא מדבר עם גֵ'ליל על כך שברגע שתסתיים המלחמה הוא יבקר את אביו ויבקש את רשותו להינשא לשורה. לאחר מכן חברו ולדימיר נהרג בקרב והוא עצוב. הוא מבטיח שישחה במי קאראגול למענו עם כל חבריו, ומבטיח לגֵ'ליל שישובו ליקיריהם. בקיסלובודסק, שורה מתוודה בפני ולנטינה שהתנתה אהבים עם סאיט. זו מספרת להורים, ואלה, בעקבות כך, מאשרים את אירוסי שורה לסאיט.
אולם בחלוף הזמן, בחורף 1917, סאיט אובד ביער במהלך קרב ומוגדר כנעדר. כל האחראים מהצבא אוסרים על הגדרתו כמת עד שתימצא גופתו, אך פטרו מנצל את אי הוודאות כדי להשפיע על הורי שורה שהיא תינשא לו, בהודיעו שסאיט נהרג, ושמעתה הוא ייקח עליה ועל כל משפחתה אחריות. שורה מתעלפת ונכנסת לדיכאון, ומתחילה לסבול מהתקפי פאניקה, שבעקבותיהם רופא המשפחה מזריק לה תרופות הרגעה פעם אחר פעם. כמה ימים לאחר מכן, ז'וליאן, שמחלתו החמירה, נופח את נשמתו. הוריו של פטרו שמים לב שהוא נעלם בלילות, ומודאגים מפני שלא רוצים שיבלה עם נשים אחרות כשהם מתכננים להשיאו לשורה. אולם, מה שמתגלה הוא שפטרו משתף פעולה עם המורדים הבולשביקים כדי לוודא שמצבו יהיה טוב לאחר המהפכה המתקרבת. באותו הזמן, גֵ'ליל מחפש את סאיט ללא הרף, ומוצא אותו שוכב פצוע בבית חולים צבאי מחוסר הכרה. כמה ימים אחרי כן סאיט שב להכרתו. דיכאונה של שורה מחריף לאחר מות אביה, והיא מנסה להתאבד בשתיית רעל. פטרו מונע ממנה להתאבד וכך מגדיל את חובותיהן המוסריות של בנות ורז'נסקי כלפיו, ומקווה שזה ימריץ את אירוסיו לשורה. אולם הדודה נדיה אינה נחפזת לאשר את העניין. פטרו, שיודע כי מצבו יהיה טוב אחרי המהפכה שקרבה ובאה, מנסה לשכנע את בנות ורז'נסקי להתלוות אליו לפטרוגאד, מבלי לגלות להן את הסיבה להתעקשותו הנחרצת. הדודה מתנגדת ומעדיפה לעזור להן בעצמן.
המהפכה פורצת והצאר מודח. עתה לכל החיילים מסוכן להיחשף ברחובות, וסאיט וג'ליל מתכננים לשוב לאלושטה ולקחת עמם את טטיאנה ואת שורה. באפריל 1917 הם עוצרים לביקור בביתו של פטרו, ההמום לגלות שסאיט חי, לאחר שהיה בטוח שהוא מת, ואף ציין זאת בפגישה עם בכירים בולשביקים שמטרתה הייתה חשיפת שמות חיילי הצאר שצריך להרוג. כך למעשה הוא הציל את סאיט. לעומת זאת הוא לא אמר דבר בפגישה ההיא בדבר ג'ליל או מישה, ולכן כשהוא רואה את ג'ליל וסאיט בביתו, פניו מחווירות והוא מתקשה להסתיר את חרדתו מפניהם. סאיט וג'ליל מגלים לו שמישה עומד לפגוש אותם בבקתה, והוא חומק החוצה כדי להודיע למורדים על כך. באותו הערב המורדים תופסים את מישה, וסאיט וג'ליל, אשר באו דקות אחר-כך, חושבים שמישה רצה במותם. בינתיים בקיסלובודסק המורדים משחיתים את הכניסה לביתן של בנות ורז'נסקי, מה שגורם להן לארוז מהר ולברוח עם הדודה כל עוד נפשן בן. במאי 1917 סאיט, ג'ליל וטטיה מגיעים לבית ורז'נסקי בקיסלובודסק ומגלים שהבית הושחת ושהבנות אינן. בעודם שוהים בבית מלון, ג'ליל פוגש בשורה וכך סאיט ושורה מתאחדים בשנית. בתחנת הרכבת, לפני שבנות ורז'נסקי עוזבות, סאיט מבקש את ידה של שורה מאמה קטרינה, אולם היא והדודה נדיה אינן מסכימות שהיא תתלווה אליו לאלושטה, מפני שהמורדים רוצים במותו של סאיט וזה עלול לסכן את שורה. ג'ליל מגלה שישנם מורדים נושאי נשק מחוץ לתחנה וקורא לסאיט להבריח אותם כדי להגן על הנוסעים בתחנה. לאחר שהיריות נפסקות כל האנשים בתחנה בורחים החוצה. סאיט מחלץ את שורה מבין ההמונים, אך מסכים עם אמה ודודתה שעליה לנסוע איתן, ושעניין הנישואים יתקדם כהלכה בקיץ. אולם, לאחר ששורה עולה לרכבת אחותה נינה שואלת אותה מדוע החליטה להיפרד שוב מסאיט, והאם זה מפני שהיא מפחדת להיות לצידו כשהוא מבוקש. בעקבות כך שורה מבינה שליד סאיט היא לא תירא מדבר לעולם, ולכן היא קופצת מהרכבת ונוסעת עם סאיט, ג'ליל וטטיאנה לאלושטה.
לאחר אירועים אלה, הסדרה מעמידה את שורה וסאיט מול מכשולים רבים שמאיימים על אהבתם.
תמר הלפרין
תמר הלפרין (נולדה ב-1976) היא נגנית צ'מבלו ופסנתרנית ישראלית-גרמנייה. היא מנגנת בעיקר מוזיקת בארוק בביצועים אותנטים לצד מוזיקה קלאסית וג'אז עם ביג בנד.
קורות חיים
תמר הלפרין נולדה בתל אביב בשנת 1976. היא למדה מוזיקה באוניברסיטת תל אביב והמשיכה את לימודיה בבית הספר למוזיקה עתיקה סקולה קנטורום בזיליינסיס עם דגש על מוזיקה בכלים אותנטיים. היא השלימה דוקטורט בבית הספר ג'וליארד בניו יורק על יוהאן סבסטיאן באך.
היא מומחית במוזיקת בארוק, אבל גם עסקה במוזיקה מודרנית. היא הקליטה עם פסנתרן הג'אז מיכאל וולני את האלבום וונדרקמר שזכה בפרס אקו גאז בקטגוריית אלבום הפסנתר בשנת 2010. היא הקליטה עם וולני והביג בנד של רדיו הסן אלבום המשך בשם "וונדרקמר XXL" שזכה גם כן בפרס אקו ג'אז, אך הפעם בקטגוריית הביג בנד. היא ניגנה בצ'מבלו ובצ'לסטה עם וולני בפסטיבל הג'אז בבון בשנת 2014.
בשנת 2011, ניגנה יצירות מאת באך בצ'מבלו בכנסיית הבארוק כריסטופורוס ברובע שירשטיין שבעיר וויסבאדן, במסגרת פסטיבל המוזיקה של ריינגאו. בשנת 2012 הלפרין הקליטה לידים של היידן, מוצרט, שוברט ובראהמס עם בעלה הזמר אנדריאס שול תחת הכותרת וונדרר (''Wanderer). בביקורת של טים אשלי בגרדיאן על הופעה של הלפרין ובן זוגה בויגמור הול בנושא לידיים (בדומה לנושא האלבום המשותף) נכתב:''
ב-2016 היא פרסמה אלבום שבו נגנה יצירות של אריק סאטי לרגל 150 שנים להולדתו בפסנתר, צ'מבלו, גלוקנשפיל, אורגן האמונד והפסנתר אלקטרוני של וורליצר.
פרס תרבות הסן לשנת 2016 הוענק הן להלפרין והן לשול על ידי פולקר בופיה, ראש ממשלת מדינת הסן. מיכאל הרמן מחבר הנאמנים של הפרס, תיאר באירוע את שני האמנים כחוצי גבולות.
אלסי דריגס
אלסי דריגס (באנגלית: Elsie Driggs; 1898 - 12 ביולי 1992) הייתה ציירת אמריקאית, שהשתייכה לזרם הפרסיסיוניזם, זרם האמנות המודרנית הראשון של אמריקה לפני אקספסריוניזם מופשט.
אלסי דריגס ידועה בעיקר בזכות עבודותיה כפרסיסיוניסטית וכמודרניסטית אמריקנית מוקדמת. כמו אמנים רבים שהשתייכו לזרמים אלו, דריגס השתמשה בצורות גאומטריות פשוטות כדי לתאר את אמריקה המתפתחת, ומאוחר יותר נודעה גם בזכות ציורי המים, השמן והפסטל הפרחוניים והפיגורטיביים שלה.
ילדות ונעורים
אלסי דריגס נולדה בהרטפורד, קונטיקט בשנת 1898, ועברה יחד עם משפחתה לניו רושל, ניו יורק בשנת 1906. שני הוריה התעניינו בתחום האמנות; אמה, רוברטה, שמעה הרצאות רבות במוזיאון המטרופוליטן, ואביה, לואיס, הפך לאספן אמנות בשלב מאוחר יותר בחייו. התעסקותם של הוריה באמנות היוותה את אחת הסיבות לקשר החזק בין אלסי דריגס לאמנות.
כשהגיעה לתיכון, בחרה דריגס ללמוד אמנות ואף הייתה מציירת בחופשת הקיץ בדובר פליינס, ניו יורק. בזמן מלחמת העולם הראשונה, למדה דריגס רפואה אך החליטה שציור מתאים לה יותר. היא השתתפה בליגת הסטודנטים לאמנות בניו יורק בין השנים 1918–1922 בהדרכת ג'ון סלואן, רוברט אנרי וג'ורג' לוקס. סלואן עזר להצית את התעניינותה של דריגס בסזאן וב'מומחים' הישנים, אשר היו משמעותיים מאוד בקריירה שלה לאחר מכן. באותה התקופה, ביקרה דריגס בגלריית דניאל, שם נחשפה למספר לא מועט של ציורים אמריקאים מתחום האמנות המודרנית.
קריירה אמנותית
בשנת 1922, נסעה אלסי דריגס לרומא שבאיטליה, שם למדה יחד עם המודרניסט מוריס סטרן. ברומא הכירה דריגס גם את ליאו שטיין, שהציג בפניה את עבודותיהם של פיירו דלה פרנצ'סקה והתנועה הפוטוריסטית האיטלקית. עם שובה לארצות הברית, שימשה דריגס כעוזרת במחלקת ההרצאות במוזיאון המטרופוליטן בניו יורק, שם המשיכה ללמוד ולשאוב השראה מגדולי האמנים. בשנות העשרים, הפכה אלסי דריגס לאחת הנשים הבודדות בתנועת הפרסיסיוניזם, שיצרו בעידן המכונה וביקשו למצוא יופי בהתקדמותו.
אלסי דריגס ידועה בעיקר בזכות ציורים כגון "פיטסבורג" (1928) ו"גשר קווינסבורו" (1927) המתארים צורות תעשייתיות רומנטיות משולבות בעשן ובאובך. היא מצאה השראה ל"פיטסבורג" בזכרונותיה ממפעל הפלדה שבו עבד אביה, שהיה מהנדס, כשהייתה ילדה. בשנת 1930 היא נכללה בתערוכת הפתיחה "35 תחת 35" במוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק, וזכתה להכרה כציירת מובילה.
"פיטסבורג", אשר מוצב באופן קבוע במוזיאון ויטני, היא העבודה המפורסמת ביותר של דריגס. היא ניצבת, לצד "הסיפון העליון" של שילר, כייצוג שאין לו עוררין על הנוף הפיזי, כמו גם על הנוף הפוליטי של ארצות הברית בשנות העשרים. "פיטסבורג" לוכדת הן את היופי הבלתי צפוי והן את החושך המאיים של המפעל ושל התעשייה בכלל.
בשנות השלושים, החלה אלסי דריגס להתרחק מהסגנון הפרסיסיוניסטי. היא קיבלה מלגה לציור דרך קרן "Yadoo" בסאראטוגה ספרינגס. את עבודותיה הציגה דריגס בגלריה של הסוחר שלה, פרנק רן.
משפחה
בשנת 1935, נישאה דריגס לצייר לי גץ', ויחד הם עברו ללמברטוויל, ניו ג'רזי. את בתם, מרימן, ילדה דריגס בשנת 1938. את רוב חיי הנישואים שלה בילתה דריגס בתמיכה בקריירה של בעלה, והקדישה מעט זמן לעצמה. בשנת 1945 הפכה למורה, ובשנות השישים חזרה לציור תוך שימוש במדיה מעורבת ובנושאים פיגורטיביים. היא הוכיחה את עצמה כאחת הפרסיסיוניסטים הוותיקים והפוריים ביותר, ועבדה עד למותה בניו יורק בשנים-עשר ביולי, שנת 1992.
תצוגות
עבודותיה הרבות של דריגס הוצגו במרוצת השנים בגלריות שונות;
ארגמן (אלבום)
"ארגמן" הוא האלבום השני של הזמר היוצר, המלחין והמוזיקאי ארז לב ארי שיצא ב-17 במאי 2010.
ג'ון קבט-זין
ג'ון קָבָּט-זִין (נולד קָבָּט ב-5 ביוני 1944) הוא פרופסור אמריטוס לרפואה ומקימה של הקליניקה להפחתת מתח והמרכז לקְשיבוּת (mindfulness) ברפואה, מקצועות הבריאות, והחברה בבית הספר לרפואה באוניברסיטת מסצ'וסטס.. קבט-זין למד אצל מורים בודהיסטים כמו טיך נהאט האן ומאסטר הזן סאונג-סאן; והוא חבר מייסד במרכז הזן של קיימברידג'. הממשק שלו עם יוגה ועם מוריו הבודהיסטים הביא אותו לשלב בין אלה ובין המדע. הוא מלמד קשיבות, שלדידו עשויה לסייע לאנשים להתמודד עם לחץ, חרדה, כאב וחולי. התוכנית להפחתת המתח של קבט-זין קרויה הפחתת מתח מבוססת קשיבות (MBSR), והיא מוצעת במרכזים רפואיים, בתי חולים ובארגוני שמירה על בריאות.
חייו ועבודתו
קבט-זין נולד בעיר ניו יורק ב-1944 לאלווין קבט, מדען ביו-רפואי, ולסאלי קבט, ציירת. הוא סיים את לימודיו במכללת האברפורד והחל לעבוד על דוקטורט בביולוגיה מולקולרית ב-MIT ב-1971 תחת סלבדור לוריה, חתן פרס נובל לרפואה. קבט-זין נולד למשפחה יהודית, ואולם תיאר את אמונותיו כשילוב של מדע ואמנות. על אף קרבתו לבודהיזם ואימוניו בתחום, הוא אינו מגדיר עצמו כבודהיסט, אלא מעדיף את זהותו כמדען.
קריירה
קבט-זין נחשף למדיטציה לראשונה על ידי פיליפ קפלאו, מיסיונר זן שבא לשאת דברים ב-MIT בעת שהיה סטודנט במוסד. הוא המשיך ללמוד מדיטציה עם מורים בודהיסטים אחרים כגון טיך נהאט האן וסאונג-סאן.
יחסי בולגריה–סוריה
יחסי בולגריה–סוריה הם יחסי החוץ בין בולגריה לסוריה.
סקירה כללית
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-24 באוגוסט 1954. במאי 1955 בולגריה פתחה שגרירות בדמשק. שתי המדינות חברות מלאות באיחוד מדינות הים התיכון.
בולגריה הייתה משתתפת קבועה ביריד הבינלאומי השנתי של דמשק וחזרה להשתתף בשנת 2017 לאחר שהיריד נערך שוב לאחר הפסקה של 5 שנים ובשנת 2018.
תסמונת קרינה חריפה
גורמי המוות העיקריים הם דימום וזיהום. נזקי הקרינה לטסיות הדם מובילים לדימום בלתי פוסק, ונזקיה לתאי הדם הלבנים משבשים את מערכת החיסון. סיכונים נוספים כוללים נזק מוחי (מחמת חוסר חמצן בשל הפגיעה בתאי הדם האדומים) ופגיעות ישירות במערכת העצבים, שעלולות להוביל גם הן למוות.
קיים יחס ישיר בין כמות הקרינה הנספגת לבין סוגי הסימפטומים ומהירות הופעתם. חשיפה נמוכה לקרינה עלולה להביא לבחילות, הקאות, ירידה בספירת הדם, שלשולים, כאבי ראש, זיהומים, חולשה כללית, נשירת שיער וצואה דמית. קרינה גבוהה יותר עלולה לגרום לבעיות נוירולוגיות קשות ולמוות מהיר. הטיפול בתסמונת כולל מינונים גבוהים של אנטיביוטיקה (למעלה מ-3 גרם מספר פעמים ביום), שימוש ביודיד האשלגן, טיפול בדימומים, ומנוחה מוחלטת. טיפולים נוספים שזמינים בבתי החולים הם עירויי דם, השתלת מח עצם, איזון המלחים בגוף וטיהור המעי.
תסמונת קרינה חריפה אובחנה ברבים מניצולי הטלת פצצות האטום על הירושימה ועל נגסאקי ב-1945, ובעובדי ההצלה שטיפלו בתאונה בכור הגרעיני באסון צ'רנוביל ב-1986.
הטיפול במחלת קרינה
טיפול בנפגעים, גם במסגרת שאינה בית חולים או מרפאה, יציל את מרבית הנפגעים שספגו מנת קרינה בינונית. טיפול בבתי חולים מעלה את סיכויי ההחלמה ומציל רבים מהנפגעים ברמה קשה.
הטיפול האפשרי במקרי פגיעה המונית
במקרים של פגיעה המונית אין אפשרות לטיפול אינטנסיבי בבתי חולים. עם זאת ניתן לשפר את סיכויי ההחלמה פי שניים ויותר על ידי טיפול שאפשר לתת בכל מסגרת, גם במקלטים, ובלבד שהמקלט מצויד בחומרי חבישה, כמויות גדולות מאוד של אנטיביוטיקה, כדורי יודיד אשלגן, ואפשרות לתת לנפגע מנוחה שלמה במיטות או ערסלים. הטיפול במחלה כולל ארבעה אמצעים עיקריים: חבישה של דימומים, כדורי יודיד האשלגן, הצפת אנטיביוטיקה ומנוחה מוחלטת.
מטרת יודיד האשלגן היא להציף את בלוטת התריס, כך שלא תאגור יוד רדיואקטיבי בתוכה. יש להתחיל את הטיפול מוקדם ככל האפשר. הצפת הבלוטה במנה יומית של 130 מיליגרם לתינוקות בגיל שנה ומעלה, ילדים ומבוגרים, מורידה ב-99% את הסיכון לפגיעה בבלוטת התריס. מנות גדולות יותר לא משפרות תוצאה זו ויש להימנע מהן. יש להתמיד בטיפול לאורך עשרה ימים.
הצפת האנטיביוטיקה - מתן אנטיביוטיקה במינון גבוה מאוד - מאפשרת לגוף שהמערכת החיסונית שלו פגועה להתמודד עם זיהומים, ולכן גם נדרשת מנוחה מוחלטת. יש להמתין עם הטיפול האנטיביוטי כיממה לאחר החשיפה, משום שנפגעים שהשלב השני (נשירת שיער ושטפי דם רבים תחת העור) מופיע אצלם תוך פחות מיממה אינם שורדים בין כה וכה. המינונים המצוינים בספרות רפואית הם כ-12 גרם של אנטיביוטיקה, מחולקים לשלוש או ארבע מנות, בכל יום.
טיפול מתקדם
כל האמור לעיל מתייחס לטיפול המוגבל האפשרי במקרי פגיעה המוניים, כשלא ניתן לספק טיפול באמצעים מתקדמים יותר. במקרים שניתנים לטיפול אינטנסיבי בבתי חולים סיכויי השרידה גבוהים יותר באופן משמעותי, בייחוד בנפגעים שספגו מנת קרינה גבוהה. באסון צ'רנוביל שרדו כ-30 אחוזים מהנפגעים שסבלו מפגיעה קשה, וייתכן שהיו שורדים אף יותר אלמלא הפגיעה כללה גם כוויות נרחבות בדרגה 2 ו-3.
הטיפול מוסיף:
דב מאיר אייזנשטיין
הרב דב מאיר אייזנשטיין (ה' בטבת ה'תרפ"ג, 24 בדצמבר 1922 - ו' בתשרי ה'תשס"ט, 5 באוקטובר 2008) היה למדן ירושלמי, חבר מערכות אוצר הפוסקים, אנציקלופדיה תלמודית ועוד.
יחסי בולגריה–הודו
יחסי בולגריה–הודו הם היחסים הבינלאומיים הקיימים בין הרפובליקה של בולגריה לרפובליקה של הודו.
דב מאיר אייזנשטיין
ביוגרפיה
נולד בירושלים, למרים וליהושע ליב אייזנשטיין, שהיה מלמד בישיבה הגדולה ותלמוד תורה מאה שערים, שוחט ובודק, שליח ציבור ובעל קורא. למד בתלמוד תורה מאה שערים, בישיבת חברון ובישיבת לומז'ה.
יחסי בולגריה–הודו
סקירה כללית
באמצע 1954 נערך משא ומתן ראשוני בין בולגריה להודו במוסקבה, ויחסים דיפלומטיים כוננו בדצמבר 1954.
דב מאיר אייזנשטיין
ביוגרפיה
הרב אייזנשטיין היה חבר מערכת של אוצר הפוסקים, השתתף בכתיבת קובצי "כרם ציון" בענייני מצוות התלויות בארץ, וכחבר וראש המערכת של מכון הרב פרנק, ערך את חידושי רבו הרב איסר זלמן מלצר, ראש ישיבת עץ חיים, על סדר זרעים. הרב אייזנשטיין השתתף בכתיבתם של כרכים י"ג–כ"ז באנציקלופדיה התלמודית. במהלך שנותיו כתב אף מאמרים רבים שהתפרסמו בכתבי עת שונים, חלקם בעילום שמו. לאחר פטירתו, בשנת תשע"ב (2012), הוציאה משפחתו תחת מכון הרב פרנק את הספר "נטעי אדם", בו מקובצים מאמריו בענייני זרעים, שבת ויום־טוב, ענייני המועדים, סוגיות הש"ס, מערכת תלמודית מקיפה (שנכתבה במקורה עבור אנציקלופדיה תלמודית) ועוד, המאמרים נערכו חלקית על ידי המו"לים.
יחסי בולגריה–הודו
סקירה כללית
בולגריה פתחה משלחת דיפלומטית בניו דלהי באפריל 1955. המשלחת אורגנה מחדש כשגרירות במרץ 1961. הנציגים הדיפלומטיים של הודו לבולגריה התגוררו בבלגרד ובבוקרשט מיולי 1955 עד אפריל 1970. הודו פתחה את שגרירותה בסופיה במאי 1970.
הפרוטוקול הדו-צדדי הראשון להחלפת סחר נחתם בין שתי המדינות בניו דלהי ב־16 בספטמבר 1956, וההסכם הראשון לשיתוף פעולה כלכלי, מדעי וטכני נחתם בסופיה ב־2 במאי 1967. ועדה משותפת לשיתוף פעולה כלכלי, מדעי וטכני (עם סניפי משנה לבניית מכונות, אלקטרוניקה, חקלאות, כימיה, תעשייה ביטחונית, תעשיית מזון וכו') הוקמה בנובמבר 1973. בשנת 1975, נחתם הסכם התרבות הראשון בין בולגריה להודו.
ביקורים רמיים
אינדירה גנדי הייתה לראש ממשלת הודו שביקרה בבולגריה באוקטובר 1967. טודור ז'יבקוב היה ראש ממשלת בולגריה הראשון שביקר בהודו בינואר 1969. גנדי ביקרה שוב בבולגריה בשנת 1981. הנשיא ורהגירי ונקטה גירי ביקר בבולגריה בשנת 1976, בסנג'יבה רדי בשנת 1980, שאנקר דאייל שארמה בשנת 1994 ועבדול קאלאם בשנת 2003. נשיא בולגריה טודור ז'יבקוב ביקר בהודו ב־1976 וב־1983, והנשיא פטר סטויאנוב ביקר ב-1998. ראש הממשלה סטאנקו טודורוב ביקר בהודו בשנת 1974 ובשנת 1980, וראש הממשלה סרגיי סטאנישב ביקר בשנת 2007.
נציגויות דיפלומטיות
בולגריה מחזיקה בהודו שגרירות בניו דלהי וקונסוליות כבוד בהיידראבאד, קולקטה ומומבאי. השגרירות מוסמכת גם לבנגלדש, נפאל, סרי לנקה, האיים המלדיביים ובהוטן, והיא גם משקיפה באגודה לשיתוף פעולה אזורי בדרום אסיה (SAARC). הודו מחזיקה בבולגריה שגרירות בסופיה, שהיא גם מוסמכת במשותף למקדוניה הצפונית.
שודדי הקאריביים - דמויות
זהו ערך על הדמויות של סרטי ההרפתקאות והאקשן שודדי הקאריביים, בהם יצאו חמישה סרטים וסרט שישי עתיד לצאת.
טבלת שחקנים ודמויות
הערות:
קפטן ג'ק ספארו
קפטן ג'ק ספארו, המגולם על ידי ג'וני דפ (בילדותו מגולם בידי אנתוני דה לה טור), הוא שודד ים וקפטן הספינה 'הפנינה השחורה' בעברו. בסרט הראשון, יוצא לנקום בסגנו, הקטור ברבוסה שהדיח אותו והשאירו על אי בודד. לאחר שבתו של מושל העיר פורט־רויאל, אליזבת' סוואן, נלקחת בשבי בידי קפטן ברבוסה, ג'ק יוצא עם ויל טרנר למסע שבסופו ימצאו את אליזבת'. הם מצליחים למצוא את ברבוסה ולהרוג אותו, תוך נתינת מטבע של קורטז המבטל את הקללה המעניקה לברבוסה חיי אלמוות.
בסרט השני, נאלץ ג'ק ספארו להתעמת עם שודד הים המפלצתי דייווי ג'ונס, קפטן הספינה 'ההולנדי המעופף', לו הוא חייב את נשמתו. את חובו יוכל לבטל רק אם ידקור את דייווי ג'ונס בליבו. בסוף הסרט הוא נאזק בידי אליזבת' סוואן והוא וספינתו נבלעו על ידי הקראקן, המעביר אותו ל"סוף העולם".
בסרט השלישי, יוצאים צוות "הפנינה השחורה" בראשות קפטן ברבוסה להחזיר את ג'ק ספארו ממעמקי הים. משם הם יוצאים לאספה של שודדי הים במטרה לשחרר את האלה קליפסו שנלכדה בגוף של אשה באספת השודדים הראשונה. מסתבר כי ג'ק מחזיק באחד מתוך תשעת החפצים המאחדים את כל הפיראטים מכל קצוות העולם ומשמשים לשחרור האלה. ג'ק עוזר להמליך את אליזבת' על שודדי הים והוא גם נפגש עם אביו, אדוארד טיץ'. בסוף הסרט הוא עוזר לוויל לדקור את לבו של ג'ונס ומשיב לעצמו את הפנינה השחורה.
בסרט הרביעי, ג'ק ספארו פוגש בחברתו לשעבר, אנג'ליקה טיץ' ובתו של שחור הזקן המחפשים לצד הצי הבריטי והצי הספרדי את מעיין הנעורים, אותו ג'ק מכיר במפותיו. הוא נלכד בידי צוות ספינת "נקמתה של המלכה אן" במטרה להיות הגשש שלהם לאי. כאשר ג'ק מוביל אותם למעיין פורצת מלחמה משולשת בין הצי הבריטי, הספרדי והפיראטים של שחור הזקן וברבוסה מצליח להרעיל בעזרת חרבו את שחור הזקן ואת אנג'ליקה. לפני מותם ג'ק נותן להם משני הגביעים, אשר גורמים לשחור הזקן למות ולאנג'ליקה לקבל חיי נצח. עם זאת היא מנסה לנקום בג'ק על מות אביה והוא שולח אותה לאי מבודד.
בסרט החמישי הוא מותקף בידי קפטן ארמנדו סלזאר, המחפש נקמה לאחר שהתקלל במימי המשולש. הוא מוצא את קלשונו של פוסידון וכמעט הורג את ג'ק אך הקלשון מתנפץ בידי הנרי טרנר וקארינה סמית' והם ניצלים בידי צוות הפנינה השחורה מטביעה.
התכונה המפורסמת ביותר אצל ג'ק היא יכולת האלתור. ג'ק מצליח לברוח ממצבים מסוכנים בעזרת אלתור פשוט שמוביל לפעולת בריחה יצירתית. כך למשל, הוא מוצג לראשונה כאשר הוא עומד בראש תורן ספינתו השוקעת בדיוק כשהיא מגיעה אל המזח וכן הוא גונב לאנשים דברים מתחת לאפם או יוצר קומבינות בין הצי המלכותי לצוותי הפיראטים. ג'ק הוא בוגדני ולפעמים פחדן, אך עדיין לוחם נאמן המסור לצוות ספינתו ולאנשיו.
הפקת הדמות
בזמן צילומי הסרט ג'וני דפ חבש על ראשו פאה עם ראסטות, בנוסף למטפחת אדומה על ראשו, חרוזים בשערו, איפור שחור מתחת לעיניים ועשרות קעקועים על גופו. בנוסף, דפ שיתף פעולה עם מעצבת הבגדים, פני רוז, כדי לעצב את בגדיו של ג'ק ספארו.
כלי הנשק בהם משתמש ג'ק מקורם במאה ה־18: חרבו נוצרה עוד בשנת 1740, בעוד הרובה שלו נוצר בשנות ה־60 של אותה המאה. שני כלי הנשק נוצרו בלונדון. דפ השתמש בשני רובים על סט הצילומים, כאשר אחד מהם עשוי מגומי.
במהלך חמשת הסרטים, דמותו של ג'ק ספארו עוברת מהפכים קיצוניים במראה. בסרט הראשון הוא הופך לשלד־חי: כמו שחקנים נוספים ששיחקו בסרט הראשון אשר גילמו שלדים, דפ היה צריך להופיע בסצנה בחליפה מיוחדת לצורך לכידת תנועה (כדוגמת השחקן אנדי סירקיס, שגילם בטרילוגיית סרטי שר הטבעות את גולום). בסרט השלישי, ג'ק מופיע כאחד מאנשי הצוות של 'ההולנדי המעופף', כשהוא דבוק לקיר בעודו קשור ואפילו מכוסה בזיפרגליים. צוות המעצבים של הסרט עיצבו את ג'ק כדי שייראה מבוגר ב־100 שנים בשביל הסצנה הזו, אך השכילו לשמור על המראה הסמלי של ג'ק, במיוחד על בגדיו.
קפטן הקטור ברבוסה
קפטן הקטור ברבוסה, המגולם על ידי ג'פרי ראש, הוא סגנו לשעבר של ג'ק ספארו על סיפון 'הפנינה השחורה' שהדיחו מתפקידו, לקח את הפיקוד על הספינה והשאיר את ספארו על אי בודד. לאחר מכן צוות הספינה שלו לקח ממטבעות קורטז והפך מקולל בחיי אלמוות. עם זאת, הוא נהרג בידי ג'ק ספארו וטרנר בסרט הראשון, כשהמטבעות חוזרים למקומם.
הוא חוזר בסוף הסרט השני בידי קליפסו, המשיבה אותו כדי לעזור למצוא את ג'ק, וממשיך לאורך שלושת הסרטים הבאים, בהם דמותו משתנה לטובה ומשתפת פעולה עם ג'ק, אף שהוא עדיין רואה את עצמו כקפטן הפנינה השחורה, מה שמוביל לסכסוך ביניהם.
ברבוסה שולט באחד ממטבעות הכסף שמאחדים את הפיראטים מכל קצוות העולם, מה שמאפשר לו להתמקח באספת הפיראטים של סינגפור בסרט השלישי. בסרט הרביעי הוא מאבד את השליטה בפנינה השחורה, מאבד רגל והופך לגנרל של מלך אנגליה ומחפש את מעיין הנעורים כדי להרוג את שחור הזקן. אז הוא עוזר לג'ק למצוא את הכלים הדרושים לטקס במעיין הנעורים ומרעיל (כפי שהנבואה אמרה) את שחור הזקן. בסרט החמישי הוא מוביל את קפטן ארמנדו סלזאר למקומו של ג'ק ובהמשך כולא את ג'ק כדי להביאו לסלזאר, אך בסוף הסרט הוא קולט שבתו בסכנה מידי סלזאר הוא מפיל את עצמו עליו ודוקר אותו, מה שהורג את שניהם בנפילה לאוקיינוס.
ויליאם (ויל) טרנר
בסרט הראשון טרנר חובר לג'ק ספארו על מנת לשחרר את אהובתו אליזבת' שנחטפה על ידי קפטן ברבוסה ועוזר לו להרוג אותו, הוא מתארס עם אליזבת' אך לפני חתונתם נאסר ונכלא על בגידה.
בסרט השני הוא מתוכנן להוצאה להורג אך אליזבת' מצילה אותו. הגנרל בקט מחליט לשלוח אותו לגנוב את המצפן של ספארו בתמורה לחנינה. לאחר שג'ק גרם לו להגיע ל'הולנדי המעופף' ויל מוצא את אביו, שעל מנת לשחררו מעולו של דייווי ג'ונס, יצטרך להרוג את דייווי ג'ונס על ידי דקירת ליבו.
בסוף הסרט השלישי, בעיצומו של קרב שיקבע את גורלם של הפיראטים מתחתן ויל עם אליזבת' אך בקרב מול דיווי ג'ונס הוא נדקר בליבו. לפני מותו ג'ק עוזר לו לדקור את הלב של ג'ונס בליבו בעזרת חרבו השבורה של ג'ק וכך ניצל ויל ממוות ונהיה הקפטן של 'ההולנדי המעופף', לצידו של אביו (שמחליט לא להשתחרר). בתור הקפטן הוא משמיד את ספינתו של גנרל בקט ומביס אותו.
בתור קפטן "ההולנדי המעופף" הוא נאלץ להיפרד מאליזבת', משום שתפקידו להפליג בים 10 שנים, ורק אז יוכל לנחות על החוף ליום אחד, בו הוא מתאחד עם אליזבת'. בסוף הסרט ויל מגיע לאליזבת' לאחר 10 שנים ופוגש אותה ואת בנם.
ויל לא הופיע בסרט הרביעי אך נראה בהופעת קמע בסרט החמישי שבו בנו הנרי פוגש אותו מתחת למים ובסוף הסרט שובר את הקללה והוא עולה ליבשה ומתאחד עם אליזבת.
אליזבת' סוואן
אליזבת' סוואן, המגולמת על ידי קירה נייטלי (בצעירותה בידי לוסינדה דריזק), היא בתו של מושל העיר פורט־רויאל, וות'רבי. אביה רוצה שתתחתן עם קומודור נורינגטון, מפקד בכיר בצבא האנגלי, אך היא מאוהבת בוויל טרנר שאותו מכירה מילדות.
בסרט הראשון היא נחטפת בידי ברבוסה וצוותו וניצלת בידי ויל וג'ק ספארו. ואולם בחזרתם ליבשה ויל נאסר בעוון בגידה, מה שגורם לאליזבת' להציל אותו בסרט השני והיא נאסרת כמותו. לאחר משא ומתן עם גנרל בקט היא נשלחת להביא את מצפנו של ג'ק בתמורה לחנינתם. היא מצליחה להרשים את ג'ק ולכלוא אותו לסיפון, תוך שהקראקן בולע אותו ומעביר אותו ל"סוף העולם".
בסוף הסרט השלישי במהלך המלחמה היא נישאת לוויל בידי קפטן ברבוסה. לאחר שוויל הופך להיות הקפטן של ההולנדי המעופף, היא פוגשת אותו בחוף. הם לא יכולים לחיות יחד כיוון שוויל יכול להיות על האדמה רק פעם אחת בעשר שנים ובפגישה זו הוא נותן לה את ליבו.
וויל ואליזבת' לא מופיעים בסרט הרביעי, אך בסוף הסרט החמישי הם נראים בהופעת קמע, כאשר הקללה מוסרת ואליזבת' יכולה לפגוש את בעלה ואת בנה על החוף.
ג'ושאמי גיבס
ג'ושאמי גיבס, המגולם בידי קווין מקנלי, הוא החובל הראשון של ספארו והאיש הנאמן לו ביותר בסיפון. הוא היה איתו על סיפון הפנינה השחורה, עד המרד של ברבוסה ואז כמחאה הוא עוזב את הספינה, לפני שהצוות מתקלל. הוא חובר לצי המלכותי כחובל אך מסיבות לא ברורות מתפטר מתפקידו.
גיבס נראה בתחילת הסרט הראשון ישן בטרטוגה עד שג'ק מוצא אותו והוא עוזר לג'ק לגייס שודדי ים לנקמה בברבוסה. גיבס ושאר הצוות מחלצים את ג'ק ממאסר בידי ג'יימס נורינגטון.
בסרט השני הוא וצוות הפנינה מגיעים לאי שורץ קניבלים אך נמלטים. הם גם מצליחים לברוח מהקראקן הרודף אחריהם אך ג'ק נתפס בידיו וגיבס מבקש מטיה דאלמה להחזיר אותו. בסרט השלישי הצוות בפיקוד ברבוסה נוסע להחזיר אותו מ"סוף העולם" ולאחר מכן מנהלים מלחמה נגד דיווי ג'ונס וגנרל בקט.
בסרט הרביעי הוא מועמד למשפט בחשד שהוא ג'ק ספארו, אך ג'ק האמיתי מתחזה לשופט ומצליח למנוע ממנו מוות בתלייה. כאשר מתגלה ג'ק האמיתי, גיבס וספארו מובלים למלך אנגליה. ספארו מראה לגיבס את המפה למעיין הנעורים. גיבס גונב ממנו את המפה ולומד אותה בעל־פה. אחר כך מפרידים ביניהם וגיבס מובל לקפטן ברבוסה, שהפך לאחד הגנרלים של המלך. ברבוסה מאיים שיהרגו אם לא ייתן לא את המפה, אז גיבס שורף אותה ואומר לו שלמד אותה בעל־פה, אז ברבוסה משתמש בו כדי להגיע למעיין. בסוף הסרט ג'ק וגיבס מתאחדים וג'ק נותן לו את המצפן המיוחד שלו כדי שימצא את מה שהוא רוצה. הוא משתמש במצפן כדי למצוא את הבקבוק הקסום של שחור הזקן שמחזיק את "הפנינה השחורה" ומאז הוא וג'ק מחפשים דרך להשיב אותה לגודלה הרגיל, עם מותו של שחור הזקן.
בסרט החמישי הוא נאלץ לחבור לפיראטים הזועמים על ג'ק ונוטשים אותו, אך הנרי טרנר משחד אותם להציל אותו מהוצאה להורג בתמורה להבאת "קלשונו של פוסידון". הם עולים על ספינה של הצי המלכותי אך מותקפים בידי ארמנדו סלזאר וג'ק לצד הנרי וקארינה בורחים אל החוף, אליו סלזאר לא יכול לעלות. צוות הספינה נתפס, אך גיבס מעביר את השליטה בספינה לסקארם הנענש בידי קצינים בריטים. בהמשך גיבס חובר לג'ק וברבוסה ויחד מצליחים להוציא את "הפנינה השחורה" מהבקבוק.
סלזאר מצליח לעקוב אחרי ג'ק ואנשיו לתוך הים, בו קלשונו של פוסידון וגיבס מניע את צוות הפנינה השחורה להציל את החבורה, המצויה בעומק הים. עם זאת ברבוסה מתאבד כדי להציל את בתו מסלזאר.
קפטן דייווי ג'ונס
ג'ונס הוא הנבל הראשי של הסרט השני, כאשר הוא רוצה להרוג את ספארו על "שנים שהוא חייב לו", אך ג'ק מתנה עימו שישיג לו 100 נשמות בתמורה לפדיון. הוא לא מצליח להשיג את הנשמות וג'ונס קורא לקראקן להשמיד אותו ואת הפנינה השחורה. בסוף הסרט מתברר לו שגנרל בקט השיג את לבו והוא נאלץ לציית לפקודותיו.
עם זאת ג'ק שב בסרט השלישי מהעולם הבא, בידי צוותו. כדי לנקום בו מועצת הפיראטים מחלצת את האלה קליפסו מגופה, מה שיוצר מערבולת גדולה בים. ג'ונס לצד הצי המלכותי נלחם בצוות הפנינה אך ויליאם טרנר, השבוי תחתיו לצד אביו, דוקר את ליבו של דייווי ג'ונס, הורג אותו ולוקח את הפיקוד על 'ההולנדי המעופף'.
עם זאת בסוף הסרט החמישי נראית צללית של ג'ונס בחלומו של טרנר. הוא מתעורר ומגלה שלולית על הרצפה, רמז לכך שיחזור בסרט הבא.
לורד קאטלר בקט
לורד קאטלר בקט, המגולם על ידי טום הולנדר, הוא ראש חברת הודו המזרחית הבריטית והמפקד הכללי של הצי המלכותי. הוא מוצג כתאבתן לשליטה כללית על מימי הים הקריבי ומחיקת כלל הפיראטים בעולם, לאחר תקרית אלימה מצד פיראטים שתקפו אותו בילדותו ואף הציעו כופר לאביו תמורתו, אשר לא שולם. בקט הוא אדם רגוע, אכזר, תחמן, ובטוח שאף אחד לא יכול לעמוד בדרכו, מאחר שהוא מקבל גיבוי מלא של המלך ג'ורג השני.
לבקט היה מפגש עם ג'ק ספארו, כאשר ג'ק התנדב לעבוד בחברת הודו המזרחית הבריטית על גבי הספינה, אך למעשה מרד בה, שחרר את העבדים הכלואים בה ולאחר מאבק הצליח לגנוב את הספינה. כאשר בקט חזר למשפט כללי בבריטניה ג'ק ספארו הוכר רשמית כפיראט על המעשה ובקט ביקש לתפוס אותו.
הוא נראה בסרט השני כאשר הוא מחליף את ג'יימס נורינגטון ומודיע על הוצאתם להורג של ג'ק (שאינו נכח באי) ושל וויל טרנר ועל מעצר אליזבת' סוואן, אף על פי שאביה, וות'רבי היה מושל פורטו-ריקו. עם זאת הוא נושא עם טרנר ומציע לו חנינה תמורת השגת מצפנו של ג'ק, אשר יוביל אותו ללכידת ליבו של דיווי ג'ונס, מה שיעזור לו לשלוט בקריביים. בהמשך אליזבת' נמלטת בעזרת אביה, שנעצר במקומה, ובקט נושא עמה בדיוק על אותו מצפן תמורת חנינה לה ולאהובה. עם זאת בסוף הסרט הוא מקבל את ליבו של ג'ונס מאת ג'יימס נורינגטון, החוזר לתפקידו ממנו הודח.
בסרט השלישי בקט מוציא צווי הוצאה להורג מיידית על כל פיראט או חשוד בעזרה לפיראט כלשהו. כמו כן הם הורגים את אביה של אליזבת', וות'רבי ש"שאל יותר מדי שאלות". בקט לצד עוזרו הנאמן מרסר, מציגים לדיווי ג'ונס את ליבו ברשותם ומולו כיתת יורים מוכנה, מה שמאלץ את ג'ונס לעשות כרצונם. הם גורמים לו להרוג את הקראקן (כנראה כדי שלא יופנה נגד ספינותיהם) ומכינים אותו למתקפה כוללת על מועצת הפיראטים בסינגפור, לאחר שבקט מגלה עליה מקפטן סאו פנג שהובטח לו את "הפנינה השחורה" אך לשקר. מועצת הפיראטים מנסה להילחם ומשחררת את האלה קליפסו מגופה, והיא בתמורה מייצרת סערה שמבילה לנפילת "ההולנדי המעופף", כשבדו-קרב סופי ויל טרנר וג'ק ספארו לוקחים את ליבו של ג'ונס ודוקרים אותו למוות. בשל כך וויל מנהל את "ההולנדי המעופף" והוא וג'ק מסתערים על ספינתו של בקט ומפוצצים אותה. הדבר גורם לבקט להלם כבד והוא לא מנסה להילחם ואף לברוח ומת עם פיצוץ ספינתו.
קפטן אדוארד טיץ'/שחור הזקן
קפטן אדוארד טיץ'/ שחור הזקן מגולם על ידי איאן מקשיין. הוא אדם אכזר וקר רוח, ה"פיראט שכל הפיראטים מפחדים ממנו", קפטן "נקמת המלכה אן", אביה של אנג'ליקה, ובעל חרב בעלת יכולת לשלוט בספינות וכל מה שעליהן (מפרשים, חבלים, תותחים וכו'). שחור הזקן הפך את כל הקצינים שלו לזומבים כדי שהיו ממושמעים יותר, ושאר הצוות שלו הם בני אדם, ביניהם אנג'ליקה ביתו, המשמשת כחובלת ראשונה.
כששחור הזקן מוצא את המעיין מוצא גם את האדם בעל רגל העץ שהוא הקטור ברבוסה הרוצה לנקום בו לאחר שלקח ממנו את רגלו ואת "הפנינה השחורה" (הכלואה בתוך בקבוק בספינתו), ושניהם נלחמים. ברבוסה דוקר את שחור הזקן, עם חרב שצופתה מראש ברעל צפרדעים רעילות. אנג'ליקה מנסה לעזור לאביה אך נדקרת גם ושניהם גוססים מהרעל. ג'ק, שנחוש להציל את אנג'ליקה, נותן לשחור הזקן את גביע המוות ולאנג'ליקה את גביע החיים, כך שאנג'ליקה לקחה את שנות חייו של אביה ושחור הזקן מת. לבסוף, משתלט ברבוסה על הספינה "נקמת המלכה אן" וחרבו של שחור הזקן ואנג'ליקה נשבעת לנקום את נקמת אביה בג'ק, ללא הצלחה.
אנג'ליקה טיץ'
אנג'ליקה, המגולמת על ידי פנלופה קרוז, היא ידידתו/יריבתו מהעבר של ג'ק המתבררת כבתו של קפטן אדוארד טיץ'. עם זאת ג'ק לא בטוח על אהבתו אליו או על רצונה לנקום בו או לנצל אותו לצרכיה.
היא מופיעה בסרט הרביעי כאשר היא מתחפשת לג'ק ספארו ומפיצה שמועה שג'ק מחפש צוות, וכך גורמת לג'ק למצוא אותה ולהילחם בה, עד שהוא מזהה אותה. היא מנסה לשכנע אותו למצוא את מעיין הנעורים ובהמשך צוות ספינת "נקמת המלכה אן" לוכד אותו. מתברר שהיא חוששת לגורל אביה ורוצה שיזכה בחיי נצח ויודעת שג'ק מכיל את המפות למעיין, כך שהיא משכנעת את אביה, שחור הזקן להשאיר את ג'ק בחיים, אף על פי שארגן מרד נגדו. שחור הזקן מייצר בובת וודו כדי לגרום לג'ק לציית לפקודותיו ואף מאיים על חיי בתו, כדי שיעבור את הנהר ויביא את הגביעים למעיין.
בסוף הסרט, כאשר שחור הזקן ואג'ליקה מורעלים בחרבו של ברבוסה, ג'ק נותן להם שני גביעים עם טיפות ממעיין הנעורים, מה שגורם לשחור הזקן לשתות את גביע המוות ואילו אנג'ליקה שותה את גביעה החיים, בו שנות חיי אביה. היא נשבעת לנקום בג'ק אך הוא אוזק אותה, מפליג איתה לאי המוות עם אקדח המכיל ירייה אחת (כפי שקפטן ברבוסה עשה לו) ובטרם הוא עוזב היא משתחררת, מבזבזת את הירייה על ג'ק אך מפספסת. היא גם משקרת לו שהיא בהריון ממנו אך ג'ק ידע שזה שקר ומשאיר אותה. בסיום הסרט היא מגלה את בובת הוודו של ג'ק ולוקחת אותה.
הנרי טרנר
הנרי טרנר, המגולם על ידי ברנטון ת'ווייטס (נראה קודם לכן בצעירותו בידי דומיניק סקוט קיי בסרט השלישי ובידי לואיס מקגוואן בסרט החמישי), הוא בנם של ויליאם (ויל) טרנר ואליזבת' סוואן. בתור נער הוא למד להכיר את אביו, שליטה של "ההולנדי המעופף" החייב לשוט בימים ונאסר עליו לעלות ליבשה יותר מפעם ב-10 שנים. לשם כך הנרי צולל את אביו שמתרה בו שלא לחזור לפגוש אותו, אך הוא מסרב להתייחס לאביו שמשיט אותו לחוף והנרי נשבע לחפש דרך להתיר את הקללה.
הנרי מתגייס לצוות הצי המלכותי בחיפושים אחרי "קלשונו של פוסידון", המסוגל לשבור את קללות האוקיינוס והוא אוסף כל כרזה הקשורה לשודדי ים, לרבות כרזת מבוקשים על ג'ק ספארו.
בתחילת הסרט החמישי, באחת ההפלגות של ספינת הצי הוא מגלה שהיא מתרבת למשולש מסוכן "אגדי" וקורא לקפטן הספינה לשייט לכיוון הנגדי. המומים הקצינים עוצרים וכולאים אותו ותולשים את דרגותיו. עם זאת אזהרתו מתגשמת כשצוותו של הקפטן האל-מת ארמנדו סלזאר מתנגש עם הספינה והורג את כולם, מלבדו כדי שיספר את מה שקרה. הוא גם משאיר לטרנר מסר לספארו - שהוא מחפש אחריו. טרנר ניצל ומובא לאיים פצוע, אך נעצר כעריק בשל מדיו הקרועים.
הוא מחולץ בידי בחורה מסתורית בשם קארינה, הרומזת לו על דרך למצוא את קלשונו של פוסידון, אך דרכיהם נפרדות כשחיילים רודפים אחריהם. בינתיים הנרי נפש עם ג'ק ספארו הכלוא בניסיון לגייס אותו למשימה אחרי הקלשון וכן מעביר לו את המסר מסלזאר. בעוד ג'ק וקארינה עומדים לפני הוצאה להורג, הנרי משלם לצוותו הנוטש של ספארו כדי שיצילו אותו ומצליח. עם זאת ג'ק לוקח את שניהם לספינתו כשבויים ובעודם כלואים הם מגלים רגשות רומנטיים אחד לשני.
ג'ק וספינתו נתקלים בספינת "מרי השקטה" ולצד טרנר וקארינה סמית' שטים בסירה לעבר חוף, עליו סלזאר המקולל לא יכול לדרוך. עם זאת על החוף הם נלכדים בידי פיראט בשם קלי הכולא אותם בתמורה לנישואי ג'ק לאחותו השמנה, דבר שג'ק נרתע ממנו מאוד. עם זאת ברבוסה עולה לחוף, יורה בקלי ושובה את שלושתם. הוא מחליט לחפש אחרי הקלשון לצידם ובעזרת קארינה הם מגלים את הדרך לקלשון ולאי הסלע השחור, רגע לפני ש"מרי השקטה" משיגה אותם. הם מגלים את הקלשון קבור מתחת למים, אך סלזאר משיג אותם, תופס את הקלשון וכמעט הורג את ג'ק. הנרי לוקח את חרבו ומנפץ את הקלשון, מה שמתיר מיד את כל הקללות, כולל של סלזאר. עם זאת הים עומד להיסגר עליהם וצוות הפנינה השחורה מעלה אותם באמצעות חבל העוגן. ואולם ברבוסה מחליט להציל את חיי בתו מסלזאר, שעלה יחד איתם ושניהם נופלים למותם.
לאחר מכן הנרי מנחם את קארינה, בה הוא התאהב והיא מגלה לו שכיום היא נושאת את השם "ברבוסה". הם מתנקשים ובהמשך עולים לחוף היבשה, שם הם פוגשים את אביו של הנרי ויל, שהוסר מקללתו וגם את אמו, אליזבת'.
קארינה סמית'
קארינה סמית', שהיא בת של קפטן הקטור ברבוסה ושל מרגרט סמית', אך גדלה בבית יתומים, בה אביה הותיר אותה. אולם הוא השאיר לה יומן מסתורי, בו רמזים לקלשונו של פוסידון.
קארינה התעיינה באסטרונומיה ובשענות, אך בשל כך נכלאה בכלא סן-מרטין במחשבה שהיא מכשפה. היא נמלטה מכלאה ופגשה בג'ק ספארו, אשר מבריח אותה מהחיילים. היא מתחפשת לנזירה ומוצאת את הנרי טרנר הפצוע בבית מרפא, המדבר על הקלשון ועל צוותו של קפטן ארמנדו סלזאר. היא לא האמינה בקללות על-טבעיות אך סיפרה לו על הקלשון ונתנה לו את יומנה שיוכל לעקוב אחריו ועוזרת לו להימלט מהחלון.
בהמשך היא מוצאת להורג לצד ג'ק אך טרנר וצוות "הפנינה השחורה" מסיחים את החיילים ולוקחים אותה ואת טרנר לצידם. עם זאת ג'ק כולא את שניהם לתורן ומציג לקארינה שהיא מאוהבת בטרנר, על ידי "הוצאתו להורג" בטביעה. הוא נותן לה להציל אותו, כשמתברר שנפל לסירה מתחת לספינה. לאחר מכן היא וטרנר מתאהבים ומתקרבים אחד לשני. ג'ק מנצל את כרונה במציאת הקלשון ושט בסירה איתה ועם טרנר מהספינה כדי לברוח מסלזאר. הם מגיעים לאי אך נתפסים בידי צוותו של ברבוסה, המתכונן לתת אותם לסלזאר. ואולם ברבוסה מתוודע לכך שקארינה היא ביתו ומשנה כיוון לעבר אי הסלע השחור, בו מצוי קלשונו של פוסידון. בעזרתה של קארינה הקבוצה מגיעה לקלשון, אך סלזאר מאחוריהם משיג אותו וכמעט הורג את ג'ק. טרנר וקארינה עוזרים לשבור את הקלשון ומסירים את כל הקללות. עם זאת הם נאלצים לברוח מגלי הים ובעזרת צוות "הפנינה השחורה" ניצלים. ואולם סלזאר תופס את חבל העוגן וכמעט הורג את קארינה, עד שברבוסה נופל אליו ושניהם נופלים למותם.
כשקארינה רואה מה אביה עושה למענה, היא מבינה שהוא אביה ומשנה את שמה ל"קארינה ברבוסה". כשהם חוזרים ליבשה היא וטרנר מתנקשים והופכים לזוג, תוך שהנרי מגיע לראות את הוריו נפגשים על היבשה, אחרי שהקללה של אביו הוסרה.
קפטן ארמנדו סלזאר
קפטן ארמנדו סלזאר, המגולם בידי חאווייר ברדם, הוא הקפטן של הספינה "מרי השקטה" והוא אל-מת מקולל הנחוש לפגוע בפיראטים בכל העולם ובייחוד בג'ק ספארו (אותו הוא הוגה כ"פארו").
בעברו הוא רדף פיראטים במשלחת הצי הימי הספרדי, לאחר מוות של כמה מבני משפחתו במתקפת פיראטים, והוא הודף אותם בהצלחה וללא רחמים. עם זאת פיראט צעיר בשם ג'ק ספארו התגרה בו סמוך למשולש ברמודה, מה שגרר את סלזאר להיכנס לתוכה. בעוד ספינתו של ג'ק תמרנה ביעילות החוצה מהמשולש, ספינת "מרי השקטה" התנגשה בשוניות, התרסקה וכל נוסעיה טבעו והתקללו בחיי אלמוות. דבר זה גרר את קפטן סלזאר לרדוף אחרי ג'ק, אף שהוא כבול למשולש ולים.