cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מרדכי פוירשטיין
ביוגרפייה
פוירשטיין נולד בחיפה לבנימין ופירחה, בצעירותו שיחק בקבוצות הנוער של הפועל חיפה בכדורגל ובכדורסל ובעונת 1965/66 כאשר היה בן 16 הצטרף לקבוצת הבוגרים של הפועל חיפה בכדורסל ששיחקה אז בליגה הבכירה, בעונה זו שותף פוירשטיין ב-7 משחקים בהם קלע 3.9 נק' בממוצע והקבוצה סיימה בצמרת הליגה במקום ה-3. בעונתו השנייה בקבוצה שותף ב-3 משחקים וקלע 2.5 נק' בממוצע (ושיחק במקביל בקבוצת הנוער), בעונה זו שיתף פעולה עם מולי אבישר, יצחק מזרחי ויואב כץ שנחשבו לקלעים מצטיינים. בעונתו השלישית במועדון עונת 1967/68 החל לקבל יותר דק' משחק ושותף ב-12 משחקים בהם קלע 9 נק' בממוצע, משחק השיא שלו באותה עונה היה בניצחון על הפועל גבעת ברנר כאשר קלע 20 נק', במהלך אותה עונה שיתף פעולה עם משה אנגל ורני כהנא, כאשר גם בעונה זו הגיעה הקבוצה להצלחה וסיימה במקום ה-3 בליגה. בעונתו הרביעית בקבוצה הרבה פוירשטיין לשחק ושותף בכ-20 משחקים בהם העמיד ממוצע של 11.6 נק' למשחק, בעונה זו קבע שיא אישי חדש כאשר קלע 29 נק' במחזור הסיום נגד גבעת ברנר, בעונה זו סיימה הקבוצה במקום הרביעי בצמרת הליגה. בעונתו החמישית בקבוצה, [עונת 1969/70, הרבה פוירשטיין לשחק ושותף ב-21 משחקים בהם העמיד ממוצע של 11.4 נק'. באותה עונה הקבוצה נחלשה עד מאוד וסיימה במקום ה-10 בשייון נקודות עם היורדות הפועל ירושלים והפועל בית אלפא. בעונתו השישית בקבוצה שיפר פוירשטיין באופן משמעותי את יכולת הקליעה, כאשר העמיד ממוצע של 14.8 נק' בממוצע ב-22 משחקים, באותה עונה גם קבע את שיא הקרירה האישי שלו כאשר קלע 30 נק' בניצחון על הפועל אשדות יעקב, בעונה זו הקבוצה סיימה במרכז הטבלה במקום ה-6. בעונתו השביעית בקבוצה עונת 1971/72 שיפר במעט את ממוצעיו כאשר קלע 16.9 נק' ב-19 משחקים, אך עונה זו הייתה לכישלון עבור הקבוצה שסיימה במקום האחרון וירדה לליגת המשנה. בעונתו השמינית במועדון שיחקה הקבוצה בליגת המשנה, בסיום אותה עונה שבה הקבוצה לליגה הבכירה. בעונתו התשיעית במועדון מונה לקפטן הקבוצה הבוגרת וב-17 משחקים העמיד ממוצע של 15.7 נק', בעונה זו שיתף פעולה עם הלל גלבוע, שרי בן צבי, ישראל רוב ועופר צלנר. בעונה זו שבלטה בפערי האיכות בין הקבוצות השונות בליגה סיימה הקבוצה במקום ה-7 במרכז הטבלה. עונתו העשירית הייתה גם האחרונה במדי הפועל חיפה, בעונה זו לא הרבה לשחק ושותף כקפטן הקבוצה ב-5 משחקים בלבד בהם העמיד ממוצע של 5.5 נק'. בעונת 1975/76 עבר לשחק בהפועל קריית חיים שירד עונה קודם לכן לליגת המשנה, במועדון שיחק כשנתיים ושימש בו גם כמאמן עד לפרישתו ממשחק פעיל, בקריית חיים שיתף פעולה עם אחיו הקטן יצחק.
סטטיסטיקה
פוירשטיין שיחק בליגת העל 9 עונת בהן שיחק 126 משחקים וקלע 1553 נק', הוא ממוקם במוקם ה-10 בקלעי כל הזמנים של הפועל חיפה.
לאחר הפרישה
לאחר שבפרש ממשחק פעיל החל לעסוק בתחום נדל"ן, בשנות ה-90 שימש כנותן החסות הראשי של הפועל חיפה בכדורסל.
פוירשטיין הלך לעולמו בשנת 2014 היה נשוי ואב לשני בנים.
שחרור בעורף האויב
שחרור בעורף האויב (באנגלית: The Great Raid) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 2005 המבוסס על ספרו של ויליאם ברוואר בעל שם זהה. הסרט מתאר את הפשיטה על מחנה השבויים בקאבנטואן (Cabanatuan) באי לוזון בפיליפינים בשלהי מלחמת העולם השנייה, אשר נחשבת לאחד ממבצעי החילוץ הגדולים בהיסטוריה האמריקנית. שני מפקדי המבצע עוטרו בצלב השירות המצוין ושאר המפקדים והלוחמים עוטרו בעיטורי כוכב הכסף וכוכב הארד
הסרט צולם בין 4 ביולי ל-6 בנובמבר 2002, אך מועד השקתו המקורי נדחה כמה פעמים והוא יצא לבסוף ב-12 באוגוסט 2005. תקציב הסרט עמד על כ-80 מיליון דולר והכנסותיו הצליחו לכסות רק כ-12% מסכום זה.
אתר Rotten Tomatoes העניק לסרט דירוג של 35% בהתבסס על 112 ביקורות. המבקרים טענו כי למרות שסצנת הפשיטה על המחנה מרגשת, הסרט כולו ארוך ובעל עלילות משנה רבות מדי. עם זאת, מבקר הקולנוע של העיתון "Chicago Sun-Times" העניק לסרט 3 כוכבים.
תקציר העלילה
בעקבות תבוסת היפנים והתקדמות הצבא האמריקאי גדל החשש לשלומם של השבויים במחנה קבנטואן, ולוטננט קולונל מיוסי מקבל פקודה לצאת לשחרר את השבויים במהירות המרבית. חייליו של מיוסי מאומנים למשימות קומנדו אך חסרים ניסיון קרבי. למרות זאת, מטיל מיוסי על קפטן פרינס לתכנן תוכנית לחילוץ השבויים ועוד באותו יום יוצאים כ-100 לוחמים מפלוגתו של פרינס יחד עם מפקד הגדוד מיוסי במבצע נועז לעומק קווי האויב תוך שהם נעזרים בדרכם בלוחמי גרילה מהמחתרת הפיליפינית.
בליל ה-30 בינואר 1945 הם מגיעים למחנה השבויים ומתקדמים אליו בזחילה תוך שהם נהנים מפעולת הסחה של מטוס הפצצה מסוג P-61. בשעה 7:40 הם פורצים למחנה ומשחררים את השבויים כמעט ללא התנגדות של היפנים שהופתעו ממכת האש החזקה. באותו הזמן לוחמי המחתרת הפיליפנית בולמים הגעת תגבורות יפניות.
הסרט מסתיים במסע של 511 השבויים המשוחררים לעבר קווי הצבא האמריקאי בשילוב צילומים אותנטיים מ-1945. לאורך הסרט עוברת המצלמה בין תיאור חיי השבויים במחנה, התקדמות חיילי הקומנדו ותיאור התנגדות המחתרת הפיליפנית ליפנים דרך סיפורה האמיתי של מרגרט יוטינסקי, אחות אמריקאית שפעלה בשיתוף המחתרת להברחת מזון ותרופות לשבויים במחנה.
חידושי הגרנ"ט
חידושי הגרנ"ט הוא ספר עיון נפוץ בעולם הישיבות, שמאגד את שיעוריו של הרב נפתלי טרופ, מגדולי ראשי הישיבות בליטא לפני השואה.
רקע
שיטת לימודו של הרב טרופ הייתה עיונית מאוד. חקירותיו התמקדו בהבנת סוגיות התלמוד מתוכן עצמן, ללא הכרח בהשוואתן לסוגיות אחרות העוסקות בנושאים מקבילים. שיטה זו נחשבת מקבילה לשיטת בריסק, אותה פיתח ושכלל רבי חיים מבריסק.
דוגמה לחקירה בעלת משמעות הלכתית שהמציא ר' נפתלי: לפי ההלכה, אשה שנדרה נדר, ביד בעלה הרשות להפר או לקיים את הנדר. חקר הגרנ"ט, האם כאשר אומר הבעל לאשתו שהוא מקיים את נדרה, יש לו בכך שותפות בעצם הנדר, ונחשב שחלק מהנדר מתייחס גם אליו, או שמא אין לבעל כל חלק בנדר, וכאשר הוא מקיים אותו, אין בכך אלא "מניעת ביטולו" של הנדר, אך כל חלותו היא מכח האשה בלבד. בשני צדדים אלו תלויה הבנת סוגיה במסכת נדרים.
למרות גאונתו, עמל רבי נפתלי על חידושי תורתו, ונהג לבדוק ולבחון אותם שוב ושוב כדי להבטיח שהם נכונים ומדויקים. לעיתים קרובות נתקף בכאב ראש עז עקב התאמצותו, לצורך כך היה נוהג לכרוך מטפחת רטובה סביב ראשו כדי להקל על כאביו, ובכך להמשיך ולהתעמק.
מהדורות הספר
בשנים שלאחר פטירתו של הרב טרופ נפוצו חידושיו ושיעוריו, בעיקר על ידי תלמידיו בישיבת ראדין. שיעורים אלו שמסר במשך עשרים וחמש שנה בפני מאות בחורים, הפכו לנכסי צאן ברזל בלימוד הישיבתי ובביסוסה של שיטת הלימוד הנוכחית בישיבות. במשך השנים המשיכו שמועותיו לעבור מפה לאוזן ומרב לתלמיד, כיוון שבחייו לא הדפיס את חידושיו.
בשנת ה'תשכ"ט יצאו לאור חידושי הגרנ"ט על סדרי נשים ונזיקין בצורת סטנסיל. השיעורים הם על מסכתות נדרים, קידושין, גיטין, יבמות, כתובות, בבא קמא, בבא מציעא, בבא בתרא, סנהדרין.
בשנת ה'תשמ"ה יצאו לאור מספר שיעורים כלליים שלו.
בשנת ה'תשמ"ט יצא לאור הספר "חידושי הגרנ"ט", בהוצאת מכון אורייתא בירושלים.
זנזיבר סיטי
זנזיבר סיטי (בערבית: مدينة زنجبا; בסוואהילי: Jiji la Zanzibar) היא הבירה והעיר הגדולה ביותר באי הטנזני, זנזיבר. היא גם בירת מחוז זנזיבר העירוני המערבי. מספר תושביה במפקד שנערך בשנת 2002 היה 205,870.
העיר נמצאת על החוף המערבי של זנזיבר. אתר חשוב בה הוא העיר העתיקה, אזור המכונה "סטון טאון". זהו אתר היסטורי שהוכרז בשנת 2000 כאתר מורשת עולמית. יש בו בתים רבים הבנויים מאבן גיר אלמוגית ואלה חודשו בראשית שנות האלפיים.
את העיר משרת שדה התעופה הבינלאומי עביד אמאני קארומה המרוחק 5 ק"מ מהעיר ויוצאות ממנו טיסות למזרח אפריקה, אירופה, חצי האי ערב, ישראל ושאר המזרח התיכון.
אתרי תיירות
אתר התיירות החשוב ביותר בעיר הוא מוזיאון פלאס, שנקרא בעבר גם "סולטן פלאס" ו"בית אל-סאהל" (בערבית). המוזיאון, אשר היה בעבר ארמונו של הסולטן, ממוקם על חוף הים, צפונית לבית הפלאות. הוא נבנה בסוף המאה ה-19, וכיום מוצגות בו יצירות מחיי היום יום של משפחת המלוכה בזנזיבר. בין היתר ישנם במוזיאון חפצים שהיו שייכים לסעידה סלאם, שהייתה נסיכה זנזיברית שברחה לאירופה יחד עם בעלה. כמו כן בעיר קיימות מסעדות, שווקים יפים וחופי ים.
נועה זומר
נועה זומר (נולדה ב-1974) היא קצינה בצה"ל בדרגת תת-אלוף המכהנת כמשנה לנשיאת בית הדין הצבאי לערעורים.
ביוגרפיה
תא"ל זומר נולדה בישראל. התגייסה לצה"ל במסגרת העתודה האקדמית וב-1996 סיימה תואר ראשון באוניברסיטת בר-אילן והחלה בשירותה הצבאי.
היא שירתה במגוון תפקידים בפרקליטות הצבאית, בהם: תובעת פיקודית בפרקליטות פיקוד המרכז, קצינת ייעוץ במחלקת הדין הבין-לאומי ועוזרתו המשפטית של הפרקליט הצבאי הראשי.
נועה זומר היא מהחיילות הדתיות הראשונות שהגיעו לדרגת תת-אלוף.
משפטים בהם שפטה
במהלך שירותה שפטה חיילים וקצינים במגוון נושאים, בהם: עריקות, אלימות כלפי עצורים פלסטינים, התעללות והתנהגות שאינה הולמת, הוצאת נשק מרשות הצבא, הוצאת לשון הרע, חריגה מסמכות (ירי בכלב גוסס), שימוש בסם מסוכן וערעור על הרשעה בהטרדה מינית ובשיבוש מהלכי משפט.
ועד ההצלה של יהודי אתיופיה במחנות הפליטים בסודאן
__ללא_תוכן_עניינים__
ועד ההצלה של יהודי אתיופיה במחנות הפליטים בסודאן הידוע יותר בכינוי "קומיטי" (אמהרית: ኮሚቲ - "ועד"; תעתיק: "כּוֹמִיתֵי") הייתה קבוצה של אקטיביסטים שפעלו בין השנים 1991-1979 תחת המוסד והסוכנות היהודית במחנות הפליטים בסודאן במהלך עלייתה של ביתא ישראל דרך סודאן. פעילי הקומיטי כללו יהודים, נוצרים ומוסלמים מקרב הפליטים בסודאן וכן גם יוצאי אתיופיה מישראל.
שורשי הקומיטי נטועות בפעולות שנעשו במהלך 1979, בראשית מבצע אחים ומבצע אליהו, על ידי פרדה אקלום שגויס על ידי המוסד ובצוות האגודה האמריקאית למען יהודי אתיופיה שכלל את ברוך טגניה וביל הלפרן שהסתמכו על מכרים וחברים יהודים, נוצרים ומוסלמים והקימו רשת שאיתרה את היהודים במחנות, מצאה מקומות מסתור ודאגה להם עד להוצאתם מסודאן. לאחר מכאן ולאור מספרם הגדל של היהודים במחנות המוסד והסוכנות גיסו מתנדבים יוצאי אתיופיה בישראל שנשלחו למחנות.
פעולות הקומיטי כללו שליחתם לאתיופיה ועידוד היציאה לסודאן, הדרכה של היוצאים, החבאת מזון ומים בדרכים למחנות, חלוקת מזון, מים וכסף, איתור יהודים שהגיעו למחנות וארגון המועמדים לעלייה. בתחילת מבצע משה התגלו חילוקי דעות קשים בין בכירי הקומיטי לבין הנציג הישראלי שנשלח למבצע, זכריה יונה, שבסופם הבכירים נשלחו אל מחוץ לסודאן ומונתה הנהלה חלופית על ידי יונה.
הקומיטי פורקה עם סיום מבצע אחים במהלך מרץ 1991.
עם סיום העלייה התגלו מקרי שחיתות בקרב חלק מהפעילים שכללו הקדמת עלייה תמורת מין, אונס ואיומים. רבים מהם קבליו איומים על חייהם ונשלחו על ידי המוסד לגור בחו"ל מבלי שישפטו.
קירבי (אוהיו)
קירבי (באנגלית: Kirby) היא עיירה בחבל וינונדוט שבאוהיו בארצות הברית. בשנת 2019 נרשמו בעיירה 110 תושבים.
היסטוריה
היסודות לקירבי הוקמו בשנת 1854, על ידי אם. אייץ'. קירבי (M. H. Kirby), שעל שמו גם נקראת העיירה. סניף דואר נחנך בעיירה זמן מה לאחר מכן באותה השנה. הסניף פתוח עד היום.
מפקד 2000
נכון למפקד האוכלוסין של שנת 2000, התגוררו בעיירה 132 נפשות, 52 משקי בית ו-37 משפחות. הרכב האתני בעיירה היה 100% לבנים.
ההכנסה החציונית למשק בית הייתה כ-33,333 דולרים, ואילו ההכנסה החציונית למשפחה הייתה 51,094 דולר לשנה בקירוב. ההכנסה החציונית לגברים הייתה כ-33,333 דולרים, בעוד לנשים הייתה 25,833 דולרים לשנה.
מפקד 2010
נכון למפקד האוכלוסין של 2010, התגוררו בעיירה 118 נפשות, 50 משקי בית ו-29 משפחות. ההרכב האתני בעיירה היה 99.2% לבנים ו-0.8% משני מוצאים או יותר.
נכון למפקד זה, בעיירה נמנו 50 משקי בית, ב-26% מתוכם היו ילדים מתחת לגיל 18. ב-40% ממשקי הבית היו זוגות נשואים שחיים יחד. 10% נוהלו על ידי אישה יחידה, 8% נוהלו על ידי גבר יחיד ו-42% נוהלו על ידי לא נשואים. 28% משקי נוהלו על ידי יחידים, וב-8% על ידי בני 65 ומעלה. גודל משק הבית הממוצע עמד על 2.3 נפשות וגודל המשפחה הממוצע עמד על כמעט 3 נפשות.
כריש שורי
כריש שורי (שם מדעי: Carcharhinus leucas; מכונה גם כריש זמבזי) הוא כריש ממשפחת הכרישיים הנפוץ בעיקר בימים ובאוקיינוסים חמימים, לרוב באזור קו המשווה. בניגוד לרוב הכרישים כריש זה מסוגל להעביר את חייו מהים למים מתוקים, עמוקים מספיק.
שמו בעברית הוא תרגום של שמו העממי באנגלית: "Bull Shark". השם האנגלי ניתן לו כי הוא תוקפני כמו פר זכר זועם.
תיאור
זהו מין הכריש הגדול ביותר בסוג כריש. נקבות הכריש השורי גדולות במעט מהזכרים. אורכם הממוצע מגיע ל-2.4 מטר ומשקלם ל-130 ק"ג. הזכרים מגיעים לאורך ממוצע של 2.25 מטר ולמשקל ממוצע של 95 ק"ג. הכריש הגדול ביותר שנמדד הגיע לאורך של ולמשקל, אך ייתכן שקיימים פרטים גדולים יותר. כרישים אלה בעלי חוטם רחב, סנפיר גב גבוה וזנב חזק איתו הם נעים במהירות. צבעם אפור ולעיתים כחול והבטן בהירה.
על פי בדיקות שנערכו, לכריש השורי יש את עוצמת הנשיכה החזקה ביותר יחסית למשקלם בקרב הכרישים. באופן יחסי היא חזקה גם יותר מזה של עמלץ לבן ועוצמתה היא.
התנהגות
הכריש נמצא במים בעומק 150 מטר אך לרוב הוא מצוי עד לעומק 30 מטרים, סביב מימי החופים הטרופיים, לרוב במים עכורים. הכריש נמצא גם בנהר האמזונאס והוא מסוגל לחיות תקופות קצרות גם במים מליחים ומים מתוקים, אך חייב לחזור למי-ים אחת לתקופה. הוא גם תועד בדיווחים מהימנים ברמה משתנה בנהר בריזביין שבקווינסלנד, הגנגס והבראהמאפוטרה ובאגם ניקרגואה וכן בחידקל, במיסיסיפי, נהר אוהיו, נהר פוטומק ועוד.
מין זה הוא צייד יחיד אך לעיתים שני כרישים או יותר יחברו כדי לתפוס טרף יחדיו. הכריש משתמש בנשיכתו החזקה כדי לקרוע פיסות מבשר הטרף, מה שגם יכול לגרום לטירוף אכילה, עקב ריח הדם במים. הוא ניזון כמעט מכל בעלי החיים אותם הוא מצליח להשיג כמו חסרי חוליות, דגים ויונקים ימיים ואינו מהסס לטרוף דגי סחוס אחרים או כרישים קטנים ממנו ואף את בני מינו. באופן כללי הוא איננו בוחל באף מקור בשר כולל מפגרים. לכריש אין הרבה טורפים למעט האורקה, עמלץ לבן וכריש טיגרי. במקרים מסוימים כרישים בחופי אוסטרליה נטרפו בידי תנין הים ובדרום אפריקה בידי תנין היאור, אך אלו מקרים נדירים.
תקיפות אנשים
כריש זה נחשב לכריש מסוכן ותוקפני לבני האדם, שלישי בקטלניותו לאדם לאחר העמלץ הלבן והכריש הטיגרי. הימצאותו בקרבת החופים גורמת להיתקלויות רבות עם האדם ומאחר שהוא טריטוריאלי ותוקפני מאוד הוא עלול לגרום לנזק רב. נוסף על כך, טירוף החושים שלו לריח של דם במים, גורם לו לתקוף בפראות. עקב עוצמת הנשיכה המרסקת והמטלטלת שלו, לרוב המתקפות מסתיימות בפציעה קשה או במוות. הכריש גם שוכן במים עכורים, בהם קשה לראות אותו בזמן.
על מתקפות כריש זה (בתקיפות הכרישים בניו ג'רזי) יצא הספר מלתעות של פיטר בנצ'לי, אשר בהמשך התפתח לסרט האימה בעל אותו שם.
יחסי הונגריה–סלובקיה
בין הונגריה לבין סלובקיה מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים, ואף שיתוף פעולה בנושאים שונים. כמו כן השתיים חברות באיחוד האירופי ובנאט"ו.
ימי הביניים
במאה השמינית נוסדה המדינה הסלאבית הראשונה, נסיכות ניטרה, שמרכזה היה בעיר ניטרה שבמערב סלובקיה. נסיכות ניטרה התרחבה עם השנים וכללה בשיאה את רובה של סלובקיה ושטחים של הונגריה. בשנת 833 הובסה נסיכות ניטרה על ידי נסיכות מוראביה, והממלכה המשותפת כונתה מורביה הגדולה. אף על פי שלהלכה היו מאוחדות, זכו שליטי נסיכות ניטרה, שהיו מוראבים לאוטונומיה רבה על גבול העצמאות. החל מהמאה ה-11 סופחה סלובקיה לממלכת הונגריה ועקב פיתוחה היחסי לקחה חלק מוביל בממלכת הונגריה. למשך קרוב למאתיים שנה נוהלה סלובקיה כחבל אוטונומי בשם נסיכות ניטרה בתוך הממלכה ההונגרית. בתקופה זאת האוכלוסייה של ממלכת הונגריה התערבבה, כאשר סלובקים התיישבו בחלק הצפוני של הונגריה וגרמנים, ולאכים והונגרים התיישבו בסלובקיה. בשנת 1241 פלשו המונגולים לסלובקיה והביאו לרעב גדול שהוביל למות חלק ניכר מאוכלוסיית סלובקיה.
בשנת 1461 הקים מתיאש הוניאדי, מלך הונגריה אוניברסיטה בבראטיסלבה, אך האוניברסיטה לא האריכה ימים.
שלטון בית הבסבורג
כאשר האימפריה העות'מאנית כבשה חלקים מהונגריה, עברה בירת ממלכת הונגריה לבראטיסלבה. עזיבת העות'מאנים את הונגריה במאה ה-18 הביאה לירידת קרנה של סלובקיה. בתחילת המאה ה-19 נכנסה סלובקיה ביחד עם ממלכת הונגריה לתוך האימפריה האוסטרית. במהלך אביב העמים בשנים 1848–1849, תמכו הסלובקים בקיסר אוסטריה, בתקווה לפרוש מהחלק ההונגרי (ממלכת הונגריה) של האימפריה האוסטרית, לתוך החלק האוסטרי, אולם הדבר לא עלה בידם. עם הקמת האימפריה האוסטרו-הונגרית בשנת 1867 והכללת סלובקיה בתוכה, סבלו הסלובקים ממדיניות דיכוי שנועדה להטמיע את הסלובקים בתוך העם ההונגרי. בתי הספר התיכוניים בסלובקיה נסגרו בשנים 1874–1875, והשפה ההונגרית נכפתה על הסלובקים.
צ'כוסלובקיה (1920-1938)
בעקבות תוצאות מלחמת העולם הראשונה פורקה האימפריה האוסטרו-הונגרית, וב-1918 צורפו סלובקיה ורותניה הקרפטית למוראביה ובוהמיה ליצירת צ'כוסלובקיה, וכך אף הוסכם בחוזה טריאנון (1920). ההסדר הותיר אוכלוסייה הונגרית נכבדה המתגוררת בשטח סלובקיה, ומיעוט סלובקי קטן בהרבה בהונגריה.
מיד לאחר היווסדה, קם בצ'כוסלובקיה קו אנטי-הונגרי חזק, שהתבטא בסגירת האוניברסיטה המדעית אליזבת, ופירוק מונומנטים היסטוריים רבים שייצגו את האימפריה האוסטרו-הונגרית.
המיעוט ההונגרי (ולמיעוטים האחרים, כגון, גרמנים ורוסינים) לא נוכחו באספה המכוננת, ומשום כך לא הייתה להם השפעה על החוקה הצ'כוסלובקית החדשה. עם זאת, על הנייר לפחות, הובטחו זכויות המיעוט והשימוש בשפות המיעוט במערכת החינוך ובייצוג המקומי. אולם בפועל, שוויון זה מעולם לא מומש, שכן אלפי הונגרים וגרמנים אולצו למכור את אדמותיהם, נכלאו או שרכושם הוחרם.
בשל הקו האנטי-ההונגרי בצ'כוסלובקיה, הייתה ירידה ברמת הייצוג שלהם באספה הלאומית, והשפעתם על הפוליטיקה של צ'כוסלובקיה נותרה מוגבלת.
מלחמת העולם השנייה
במחצית השנייה של שנות ה-30 היו בהונגריה כאלה שראו בגרמניה הנאצית את הכלי באמצעותו יושבו להונגריה השטחים שאבדו לה. ואכן כבר בנובמבר 1937 הבטיח היטלר להונגרים כי יקבלו חלק מצ'כוסלובקיה, זאת במסגרת התוכנית הנאצית להשתלט על צ'כוסלובקיה ולפרק אותה.
בנספח שצורף להסכם מינכן, שנחתם ב-30 בספטמבר 1938, נקבע כי על צ'כוסלובקיה לשאת ולתת עם הונגריה על פתרון המחלוקות הטריטוריאליות שביניהן. באוקטובר אותה שנה הונגריה פתחה בדיונים עם צ'כוסלובקיה. לאחר מספר ימי דיונים הודיעו הצדדים על כישלון השיחות. ב-29 באוקטובר ביקשו הונגריה וצ'כוסלובקיה מאיטליה וגרמניה להיות לבוררים בסכסוך ביניהן, והודיעו מראש כי יכבדו את תוצאות הבוררות.
הבוררות התקיימה בטירת בלוודרה בווינה, ב-2 בנובמבר 1938. הבוררים היו שר החוץ הגרמני ריבנטרופּ ושר החוץ האיטלקי גליאצו צ'אנו. במשלחת הגרמנית השתתף גם הרמן גרינג. בראש המשלחת ההונגרית עמד שר החוץ קלמן קניה והשתתף בה גם פאל טלקי שמונה זמן קצר לאחר מכן לראש הממשלה. בראש המשלחת הצ'כוסלובקית עמד שר החוץ פרנטישק כבאלטובסקי.
עוני בישראל
עוני הוא מצב שבו אין לאדם, למשפחה או לקבוצת בני אדם המהווים יחידה כלכלית אחת די אמצעים לקיים את עצמם, או מצב שבו אדם, משפחה או קבוצה נאלצים להסתפק ברמת חיים נמוכה במידה רבה מזו של יתר האנשים בסביבתם הקרובה. המצב הראשון מכונה "עוני מוחלט" בעוד האחרון מכונה "עוני יחסי". בישראל מוגדר עוני יחסי באמצעות 'קו העוני' שהוא כ-50% מההכנסה החציונית הפנויה בתקנון לגודל משפחה.
יחסי הונגריה–סלובקיה
מלחמת העולם השנייה
בפסק הבוררות נקבע כי סלובקיה תעביר להונגריה שלושה מחוזות בסלובקיה, וכן שטחים נרחבים בזובקרפטיה, בסך הכל 12,000 קמ"ר. בשטחים שהועברו היו יותר ממיליון תושבים, מהם כ-60% הונגרים וכ-35% סלובקים.
עוני בישראל
דוח ממדי העוני והפערים החברתיים
עד סוף שנות ה-60 לא היה חישוב מסודר של היקף העוני במדינת ישראל. בשנת 1968 ערך יצחק קנב מהמוסד למחקר סוציאלי מחקר על היקף העוני בישראל, כחלק ממחקר עולמי. כשנכנס ישראל כץ לתפקיד מנכ"ל המוסד לביטוח לאומי הוא גרס שהמוסד צריך לספק מידע ממלכתי על העוני. בסוף 1970 הצהיר רפי רוטר, הממונה על המחקר במוסד לביטוח לאומי כי המוסד מגבש קריטריונים למחקר העוני. בתחילת 1971 פורסמו ממצאי המוסד לביטוח לאומי על פיהם העוני היה גדול בהרבה משחשבו, כי רוב העניים סירבו לפנות ולבקש עזרה ולהחשב מקרים סוציאליים. בתחילת שנות ה-80 החל הביטוח הלאומי לפרסם סקירה שנתית שכלל נתונים על ממדי העוני בישראל. החל משנת 1984 כללה הסקירה השוואה בינלאומית.
יחסי הונגריה–סלובקיה
מלחמת העולם השנייה
ב-14 במרץ 1939 הכריזה סלובקיה על עצמאותה ועל הקמת הרפובליקה הסלובקית, והונגריה הייתה המדינה הראשונה שהכירה בה דה פקטו ודה יורה. בעקבות כך רותניה הקרפטית הכריזה אף היא על עצמאות, אך נכבשה מיד על ידי הונגריה. עד מהרה פלשו כוחות הונגריים לסלובקיה, והלחימה נמשכה עד ה-4 באפריל אותה שנה, אז ממשלת טיסו הסכימה להיכנע להונגריה, ומסרה לה כ-1000 קמ"ר במזרח סלובקיה.
עוני בישראל
דוח ממדי העוני והפערים החברתיים
דוח ממדי העוני והפערים החברתיים (מכונה לרוב בקיצור "דוח העוני") הוא דוח שנתי המפורסם על ידי המוסד לביטוח לאומי. הדוח מודד פרמטרים רבים המתקשרים לעוני, הן בצד ההכנסות למשק בית (מתוקננות לגודל המשפחה), והן בצד ההוצאות והרכוש המוחזק בידיהם. מטרת הדו"ח להציג תמונה עכשווית של העוני בישראל, לזהות שינויים במצב העניים, במספרם, לזהות מגמות באי השוויון הכלכלי בישראל, לזהות את מקורותיהן ולהמליץ על השינויים הנדרשים למנוע החרפת העוני.
יחסי הונגריה–סלובקיה
מלחמת העולם השנייה
בספטמבר 1939 השתתפה סלובקיה במתקפה הגרמנית נגד פולין, ואף קיבלה שטחים שהועברו לפולין בשנת 1938. הונגריה לעומת זאת תמכה בפולין, ומשום כך סירבה לצבא הסלובקי להשתמש ברכבות הונגריות בדרכו לפולין, ולאחר מכן אף קלטה עשרות אלפי פליטים מפולין.
במהלך השנתיים הראשונות של מלחמת העולם השנייה, סלובקיה והונגריה ניסו לשפר את היחסים עם ברית המועצות, ולהשתמש בהתקרבות הסובייטית-הגרמנית לצורך האינטרסים שלהם. בעוד הסלובקים ניסו לשתף פעולה עם הקרמלין על בסיס הטענות הסובייטיות לזקרפטיה, ההונגרים תכננו פעולה מקבילה עם הצבא האדום נגד רומניה, להחזרת טרנסילבניה להונגריה ובסרביה לברית המועצות. לעומת זאת, מוסקבה היססה עד קיץ 1940, האם לבחור בהתקרבות לסלובקיה (ורומניה), או לתמוך בשאיפות הונגריה. ביוני 1940 תמכו הרוסים בתביעות הונגריה נגד רומניה, ובעקבות כך הצליחה הונגריה ללחוץ על גרמניה הנאצית לאשר בבוררות וינה השנייה באוגוסט 1940 את דרישותיה לסיפוח צפון טרנסילבניה. ב-3 בספטמבר 1940 חתמה ברית המועצות על הסכם סחר עם הונגריה, אך לא מחתה נגד הצטרפותה של הונגריה להסכם התלת-צדדי בנובמבר 1940. בסתיו 1941 שלחו הרוסים את דגלי הונגריה, שנתפסו במהלך דיכוי המרד ההונגרי של 1848 על ידי הצבא הרוסי. עם זאת, הקרמלין לא הצליח להתגבר על השפעת ברלין בהונגריה, אשר מילאה את תפקיד המגן נגד הרוויזיוניזם הסלובקי, ומסרה לה שטחים חדשים ביוגוסלביה בסתיו 1941.
ביוני 1941 הכריזו שתי המדינות מלחמה על ברית המועצות, ובדצמבר אותה שנה הכריזו מלחמה על בריטניה וארצות הברית.
במהלך שנת 1942 השתפרו היחסים בין סלובקיה להונגריה, ולאחר התהפכות הגלגל לטובת בעלות הברית ניסו שתי המדינות לעבור לצד בעלות הברית. בינתיים, הונגריה רמזה באופן לא רשמי לסלובקיה כי ניתן יהיה לבטל את גבולות 1938, אם תתמזג סלובקיה עם הונגריה בקונפדרציה.
בקיץ 1944 פרץ המרד הסלובקי, ובעקבות כך כבשו הגרמנים את המדינה לחלוטין, ובאוקטובר אותה שנה כבשו הגרמנים את הונגריה, והחליפו את מיקלוש הורטי, שניסה לעבור לצד בעלות הברית, בפרנץ סלשי איש צלב החץ, שהיה פרו-גרמני.
השלטון הקומוניסטי
לאחר סיום המלחמה הוקמה צ'כוסלובקיה מחדש, והוחזרו לה כל שטחיה משנת 1938, למעט רותניה הקרפטית שנמסרה לברית המועצות.
בסוף שנות ה-40 הפכו שתי המדינות למדינות קומוניסטיות המקורבות לברית המועצות, ושתיהן אף היו חברות בברית ורשה.
סכרי נאג'מארוש-גאבצ'יקובו
"אמנת בודפשט" משנת 1977, בין הונגריה לצ'כוסלובקיה, הייתה תוכנית להקמת סכרים על הדנובה ולהקמת תחנת כוח הידרואלקטרית. הפרויקט המשותף נועד לכסות שטח של כ-150 ק"מ, לאורך הגבול בין סלובקיה להונגריה, מגאבצ'יקובו, סלובקיה, במערב, לנאג'מארוש, הונגריה, במזרח. הבנייה החלה בתקופת קריסת ברית המועצות בשנת 1991, אבל רק בצד הסלובקי. בשנת 1989 הונגריה השעתה את השתתפותה, ובשנת 1992 נסוגה מן האמנה, תוך התייחסות לסוגיות סביבתיות. הדבר עורר מחלוקת בינלאומית שטרם נפתרה בין סלובקיה להונגריה.
סלובקיה
השלטון הקומוניסטי בצ'כוסלובקיה הופל במהפכת הקטיפה בשנת 1989, ובאותה שנה נפתחו גם הגבולות בהונגריה ובשנת 1990 נערכו במדינה בחירות חופשיות. בשנת 1992 הוביל ראש ממשלת סלובקיה ולדימיר מצ'יאר מהלך של הפרדה מהרפובליקה הצ'כית, ובעקבותיו פוצלה המדינה הפדרלית של צ'כיה וסלובקיה, בדרכי שלום, באופן רשמי ב-1 בינואר 1993.
בשל סירובה של הונגריה לחתום על אמנה בהכרת הגבולות ההדדיים, וגם מפני שהונגריה הכריזה על כוונתה להתערב בעניינים הפנימיים של סלובקיה במטרה להגן על המיעוט ההונגרי, היו היחסים בין שתי המדינות מתוחים.
עוני בישראל
עוני אבסולוטי
מדידת עוני במדדים מוחלטים אינה מקובלת בישראל - כמו ברוב מדינות העולם - כדבר שבשגרה, ולכן לא נאספים נתונים סדירים על שיעורי העוני המוחלט.
יחסי הונגריה–סלובקיה
סלובקיה
בשנת 1995 נכנס לתוקף בסלובקיה חוק הלשון הסלובקית, אשר דרש מעובדי מדינה לדבר רק בסלובקית, והטיל קנסות על השימוש בשפות זרות במסמכים ציבוריים או בשידורים ללא תרגום לשפת המדינה. אמנם, המיעוטים הלאומיים היו פטורים מכמה מהוראות החוק. בשנת 1999 פסק בית המשפט העליון הסלובקי כי הקנסות אינם חוקתיים, ובעקבות כך בוטלו הקנסות.
עוני בישראל
עוני אבסולוטי
במחקר שנערך במוסד לביטוח לאומי בשנת 2005, יושמה מדידת העוני המוחלטת המקובלת בארצות הברית ('גישת אורשנסקי') על ישראל בשנים 1995–2002. התוצאות הראו שיעורים גבוהים מאוד של עוני, גבוהים אף יותר מאשר שיעורי העוני שנמדדו בשיטה היחסית. תחולת העוני בקרב משפחות, לפי מדד זה, הייתה 34%, לעומת תחולת עוני של 20% לפי המדד היחסי באותה שנה.
יחסי הונגריה–סלובקיה
סלובקיה
מאחר שסלובקיה והונגריה שאפו להיכנס לאיחוד האירופי, חתמו בשנת 1995 ראש ממשלת הונגריה גיולה הורן, יחד עם עמיתו הסלובקי ולדימיר מצ'יאר על הסכם דו-צדדי, ובו נכללו אמצעים להבטחת זכויות המיעוט בשתי המדינות, כמו גם התחייבות שלא לשקול את הטיפול במיעוט ההונגרי בסלובקיה כעניין פנימי, ולהפך, אמנם מההתחייבות האחרונה התעלמו בשתי המדינות, ובשנת 1997 אף נשקלה אפשרות לחילופי אוכלוסין בין שתי המדינות.
בשנת 2009 נחקק בסלובקיה חוק השפה הקובע שימוש מועדף בשפה הסלובקית בכל מוסדות המדינה. כמו כן, כל המסמכים בבתי הספר של המיעוטים צריכים להיות משוכפלים בשפה הסלובקית, וכן החוק קובע כי שמות הרחובות והבניינים בכל מקום בסלובקיה חייבים להיות מוצגים גם בשפה הסלובקית. בהונגריה זעמו על ההחלטה האוסרת שימוש בשפות המיעוט במוסדות השלטון, וטענו כי הוא פוגע בזכויות המיעוט במדינה.
עוני בישראל
עוני אבסולוטי
לעומת זאת, במדדים מסוימים של רמת חיים - ביכולת לרכוש סל צרכים חיוניים, בהכנסה הריאלית, בשיעור הבעלות על מוצרים בני קיימא או בתוחלת החיים - מצבם של העניים הוטב באופן משמעותי. בין השנים 2004–2008 חלה ירידה של 18.8% בתחולת העוני הנמדד לפי סף הכנסה ריאלית קבוע וירידה של 29% בתחולת העוני לפי מדד היכולת לרכוש סל צרכים חיוניים. בין השנים 1997–2010 חלה עלייה בשיעור משקי-הבית בעשירון התחתון שבבעלותם מוצרים בני קיימא – מכונית (מ-12.7% ל-23.5%), מכונת כביסה (מ-80.5% ל-90.8%), מייבש כביסה (מ-9.1% ל-20.2%), מדיח כלים (מ-5.1% ל-8.5%), מזגן (מ-13.3% ל-49.2%), תנור מיקרוגל (מ-34.7% ל-68.2%), שואב אבק (מ-28.5% ל-38.2%), מקפיא עמוק (מ-6.7% ל-15.4%), טלפון סלולרי (מ-15.4% ל-86.6%), מחשב ביתי (מ-11.5% ל-49.3%) ושירותים, כגון מנוי לאינטרנט (מ-0.9% ל-37.8%). בין השנים 2001–2008 חלה עלייה בשיעור הבעלות על דירה בעשירון התחתון (מ-36.7% ל-41.3%).
קו העוני בישראל
בישראל קו העוני מוגדר כ-50% מההכנסה הפנויה החציונית, למשפחה, מתוקנת לגודל המשפחה. משמעות ההכנסה הפנויה החציונית היא הכנסה משפחתית (מעבודה, הון ונכסים, אחרי מסים ישירים ותשלומי העברה), שלחצי מהמשפחות יש הכנסה גבוהה ממנה ולחצי נמוכה ממנה. בשל צורת חישוב זו, קו העוני הוא יחסי ומושפע מהתפלגות רמת ההכנסות במשק. בחישוב קו העוני נלקח בחשבון גודל המשפחה על ידי שימוש ב"סולם שקילות" המאפשר השוואה של רמת החיים של משפחות בגודל שונה. קו העוני מחושב על ידי המוסד לביטוח לאומי ומפורסם בפרסום שנתי "ממדי העוני והפערים החברתיים - דוח שנתי".
יחסי הונגריה–סלובקיה
סלובקיה
באותה שנה היה אמור נשיא הונגריה לאסלו שויום לבקר במשך יום אחד בעיר קומרנו בסלובקיה ולחנוך פסל של אישטוון הקדוש בעיר. אולם בעקבות סירובו להיפגש עם צירים סלובקים, ועיתוי הביקור שהיה ביום השנה לפלישה הסובייטית לצ'כוסלובקיה, אסרה ממשלת סלובקיה את כניסתו לתחומיה, ובעקבות כך הגישה ממשלת הונגריה תלונה לבית הדין של הנציבות האירופית.
ב-26 באוגוסט 2009 נזרקו כמחאה על ההתנהלות הסלובקית שני בקבוקי תבערה לעבר השגרירות הסלובקית בבודפשט, אך הם לא התלקחו, ולמחרת הותקף השגריר הסלובקי בהונגריה, אולם כמחווה של רצון טוב לא התלוננה ממשלת סלובקיה על המקרים.
עוני בישראל
קו העוני בישראל
תחולת העוני היא אחוז האוכלוסייה שהכנסתה נמוכה מקו העוני (מתוך האוכלוסייה הכללית).
יחסי הונגריה–סלובקיה
סלובקיה
בשנת 2010 הועבר חוק בפרלמנט ההונגרי, שנותן אזרחות הונגרית גם למדיארים שאינם חיים בהונגריה. בעקבות כך נוצרה תסיסה חזקה בסלובקיה, בשל טענתה שבעקבות כך ייווצר פתח לתביעה הונגרית לספח שטחים מסלובקיה המיושבים בהונגרים רבים, ומשום כך הוחלט בסלובקיה על ביטול האזרחות הסלובקית למי שיקבל אזרחות הונגרית.
יחסים כלכליים
סחר הדדי ממלא תפקיד חשוב בכלכלת שתי המדינות. בשנת 2015 סלובקיה הייתה מדורגת במקום השלישי בסחר היצוא של הונגריה, ואילו הונגריה הייתה בין עשר המדינות החשובות ביותר בסחר של סלובקיה (יצוא: המקום השישי, יבוא: המקום השמיני). חברות הונגריות נחשבות למשקיעים הגדולים ביותר בסלובקיה, ובשנת 2012 סך ההשקעות ההונגריות בסלובקיה הגיע ל-2.096 מיליארד אירו
עוני בישראל
קו העוני בישראל
על פי פרסומי המוסד לביטוח לאומי לשנת 2017 ישראל מובילה לרעה ביחס למדינות המערב במדד העוני. נכון לשנת 2017 קו העוני לזוג עומד על 5,216 ש"ח. למרות ירידה מתונה בשיעורי העוני, בשנת 2016 חיו בישראל יותר מ-1.8 מיליון עניים. בהשוואה ל-2015 שיעורי העוני בקרב משפחות ירדו מ-19.1% ל-18.6%, ו-14,400 משפחות עלו מעל לקו העוני. לצד המגמות החיוביות עלתה ב-2016 תחולת העוני בנפשות ובילדים. שיעור העוני של נפשות עלה ב-0.3%, ושיעור הילדים החיים בעוני עלה ב-1.2%. שיעור הקשישים החיים בעוני ירד מ-60.3% ל-58.7%. בשנה זו תחולת העוני של החרדים עלתה מ-44.6% ל-45.1%. חלקן של המשפחות העניות החרדיות מכלל המשפחות העניות מגיע ל-15%, שיעור גדול בהרבה מחלקם היחסי של החרדים באוכלוסייה, שהוא 6%. 39% מקרב העניים הם ערבים, אף שחלקם היחסי באוכלוסייה הכללית הוא 20.9%. עם זאת שיעור העוני אצל משפחות ערביות ירד מ-53.3% מקרב אוכלוסייה זו בשנת 2015 ל-49.4% בשנת 2016.
חישוב קו העוני מתבסס על סקר ההכנסות של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, שבו נשאלים כ-15 אלף ראשי משק-הבית על הכנסותיהם החודשיות השוטפות הכוללות הכנסות משכר עבודה, מנכסים, מקצבאות או מכל מקור אחר. במדידה המתבססת על סקר כזה יש הטיה מובנית כי חלק מן הנסקרים יעדיפו לא לדווח את המספרים האמיתיים לסוקרים, ולא להסגיר את כל מקורות ההכנסה (למשל, כסף שחור) ובכך להטות את התוצאות מטה לעומת רמת ההכנסות האמיתיות. בתחום הספציפי של הכנסות מפנסיה, נמצא כי יש פערים משמעותיים בין הנתונים המתקבלים מעיבוד נתוני סקר ההכנסות לבין הנתונים הרשמיים הנאספים מדיווחי המעסיקים לביטוח לאומי ולמס הכנסה.
סיוע ממשלתי
הוצאות הרווחה בישראל נמוכות בהשוואה בינלאומית -כ-16 אחוזים מהתמ"ג בישראל בהשוואה לכ-20 אחוזי תמ"ג בממוצע ה-OECD.
הבטחת הכנסה
הגמלה להבטחת הכנסה נקבעה בשלוש רמות: גמלה בשיעור רגיל ל"שוהים במערכת" בשנתיים הראשונות, גמלה מוגדלת לאלו ששוהים בה למעלה משנתיים וגמלה מוגדלת יותר למשפחות חד-הוריות, בהתאם לחוק משפחות חד-הוריות משנת 1992. הזכאות לגמלת הבטחת הכנסה מזכה, נוסף על תשלומים ישירים מהביטוח הלאומי, בהנחות בארנונה, באגרת טלוויזיה, בנסיעה בתחבורה ציבורית, בשירותי בריאות ובשכר דירה. גמלת הבטחת הכנסה חייבת במס הכנסה.
מענק עבודה (מס הכנסה שלילי)
מס הכנסה שלילי (המכונה גם "מענק עבודה") הוא מענק שהמדינה נותנת לעובדים בעלי הכנסה נמוכה, לשם עידוד השתתפות בשוק העבודה. הצורך במתן מענק נובע מכך שברמות ההכנסה הנמוכות, פטור ממס אינו משמעותי מאחר שהן לא מגיעות לסף המס. מס הכנסה שלילי נחשב על ידי תומכיו כרעיון חלופי לקצבאות שאינן מותנות בעבודה.
בישראל משולם המענק באמצעות רשות המיסים על פי נתוני שנת המס הקודמת למועד התשלום. מס הכנסה שלילי שולם לראשונה בישראל בשנת 2008, על פי נתוני שנת 2007. מס הכנסה שלילי משולם מכוח החוק להגדלת שיעור ההשתתפות בכוח העבודה ולצמצום פערים חברתיים (מס הכנסה שלילי), התשס"ח-2008.
פינוי בינוי שכונות עוני
בעיית משכנות העוני בישראל הייתה קיימת כבר עם קום המדינה, אך הניסיון הראשון להתמודד עם מצוקתן החל רק בשנות ה-60 עלתה בעיית שכונות העוני והמצוקה לתודעת החברה הישראלית, והיא נתפסה כבעיה לאומית. על מנת לטפל בבעיה, הוקם משרד השיכון, שהופקד על טיפול בנושא.
בשנת 1961 הוקמו חמש חברות עירוניות-ממשלתיות לפינוי שכונות עוני בערים הגדולות: בירושלים ("פרזות"), בתל אביב ("חלמיש"), בחיפה ("שקמונה"), וכן בפתח תקווה וברמלה-לוד.
כחלק מהגדרת תפקידן, נקבע כי עליהן לאתר אזורי שכונות מצוקה, לפנותם מתושבים ומבניינים ולדאוג למגורים חלופיים עבור המפונים. בשנת 1963 פורסם על ידי שר השיכון, יוסף אלמוגי, מסמך ממשלתי בנושא "תוכנית לבינוי ופינוי משכנות העוני בישראל". התוכנית הציעה פתרון מקיף וכולל בקנה מידה ארצי לטיפול ומיגור בשכונות העוני על בעיותיהן השונות. מטרת התכנית הייתה השבחת ערכי הקרקעות העירוניות המרכזיות, הבנויות בבנייה רעועה וצפיפות דלילה, תוך יצירת חידוש עירוני ושיפור תנאי הדיור לתושבים.
זמן קצר לאחר הקמת המשרד לבינוי ושיכון העבירה הממשלה את חוק בינוי ופינוי של אזורי שיקום, ה'תשכ"ה-1965, שנחקק בעקבות מסקנות ועדת אלמוגי. על פי החוק, הוקמה "הרשות לבינוי ופינוי אזורי שיקום" שתפקידה היה לטפל במצוקת הדיור ברחבי ישראל, וניתנו לה סמכויות לפנות שכונות עוני בכפייה, ללא הסכמת תושביהן. הרשות נכשלה במשימתה ופורקה בשנת 1975.
פרויקט שיקום שכונות
בישראל הפכו שכונות רבות לשכונות מצוקה או שנבנו ככאלה מלכתחילה, בשנות ה-50 וה-60, כאשר המדינה הכפילה את אוכלוסייתה בעקבות עלייה רבה של אוכלוסייה יהודית ענייה שנושלה מרכושה הן במהלך השואה, הן ביציאה ממדינות הגוש המזרחי והן במדינות ערב. חלק מהעולים שוכנו בצפיפות בבתים שננטשו על ידי פליטים פלסטינים ואחרים שוכנו בבניינים חדשים וזולים שנבנו בחיפזון, או שהמתינו במעברות עד שנבנו להם דירות כאלה.
לשיקום שכונות אלה והעלאת רמת החיים של תושביהן הכריזה ממשלת ישראל השמונה עשרה בראשות מנחם בגין ב-1977 על פרויקט שיקום שכונות, שבמסגרתו שוקמו 160 אזורי מצוקה בישראל. במסגרת הפרויקט שופצו בין השנים 1977–1985 כ-45,000 יחידות דיור, כ-35% מיחידות הדיור שהוגדרו כדורשות שיקום. כ-13,000 יחידות דיור הורחבו.
הפרויקט התבסס על שלושה מרכיבים:
על ריכוז הפרויקט הופקד משרד הבינוי והשיכון, ועל ניהולו הופקדו אגפים במשרד. לצד משרד השיכון השתתפו בניהול הפרויקט וביצועו משרדי ממשלה נוספים, שחבריהם התרכזו לצוות הבין-משרדי לשיקום שכונות.
עמותות לסיוע כלכלי
בנוסף לסיוע הממשלתי פועלות בישראל עמותות רבות המעניקות בדרכים שונות סיוע כלכלי לנזקקים. דוגמאות לדרכי הסיוע:
הוועדה למלחמה בעוני בישראל
הוועדה למלחמה בעוני בישראל או ועדת אלאלוף היא ועדה שהקים שר הרווחה מאיר כהן בשנת 2013 לשם המלצה על דרכים להתמודדות עם העוני והגברת שוויון ההזדמנויות בישראל. בראש הוועדה עמד אלי אלאלוף. הוועדה כללה 5 וועדות משנה: כלכלה ותעסוקה בראשות ניצה (קלינר) קסיר; פרט, משפחה וקהילה בראשות ג'וני גל; דיור בראשות חיים פיאלקוף ואמילי סילברמן; חינוך בראשות אודרי אדי-רקח; בריאות בראשות ורדה סוסקולני.
הוועדה הציבה לעצמה את המטרה לגבש תוכנית לצמצום היקף העוני וחומרתו (עומק העוני) עד לרמה המקובלת במדינות ה־OECD בתוך 10 שנים על פי שלושה קריטריונים: שיעור המשפחות החיות בעוני, שיעור הילדים החיים בעוני ועומק העוני.
הוועדה הגישה המלצות במגוון הנושאים. באוקטובר 2014 הודיע השר כהן, כי התקצוב ליישום המלצות הוועדה ב-2015 יעמוד על 1.7 מיליארד ש"ח, כ-42% בלבד מהתקציב השנתי עליו המליצה הוועדה. רוב התקציב הזה מקורו במשאבים קיימים במשרדי הממשלה ולא בתוספת תקציב ממשרד האוצר. בנובמבר 2016 פרסם מרכז טאוב דו"ח על יישום ההמלצות שנתיים וחצי לאחר פרסומן. המחקר העלה כי ההקצבות בפועל למימוש ההמלצות היו 1.9 מיליארד ש"ח בשנה מתוך 7.4 מיליארד ש"ח הנדרשים לכך. הפער נובע מאי יישום ההמלצה בדבר הגדלת קצבת הבטחת הכנסה ומהקצאה נמוכה מהנדרש ליישום המלצות אחרות כדוגמת הגדלת מענק עבודה ושיקום הדיור הציבורי.
עוני בישראל בעקבות מגפת הקורונה
מגפת הקורונה פגעה באנשים החיים בעוני, בנוסף לקשיים איתם הם מתמודדים בשגרה. המצב השפיע על אוכלוסיות עוני מובהקות דוגמת שוהים בלתי חוקיים, משפחות חד הוריות ודרי רחוב.
ארגון האומות המאוחדות הציב את צמצום העוני בראש סדר העדיפויות שלו וההערכות מעידות שמגפת הקורונה תחזיר את המאבק בעוני בעולם כשלושים שנה לאחור. כתוצאה ממשבר הקורונה כ-420–580 מיליון איש יתווספו לאוכלוסיית החיים בעוני.
דרכי התמודדות עם המצב בעקבות מגפת הקורונה
סיוע כלכלי – תוספת שכר לעובדים חיוניים שהכנסותיהם נמוכות, תוספת לקצבאות, סיוע בתשלומים שוטפים, סיוע כלכלי בתחום הדיור, מענקים חד-פעמיים וכו'.
פרקטיקה ומענים שאינם כלכליים בלבד – קיצור הליכים בירוקרטיים והקלה על הליכים בירוקרטיים, הענקת שירותי רווחה, מענים לחסם הדיגיטלי, צמצום הפער הלימודי, ביטחון תזונתי, דיור לדרי רחוב, נגישות למידע וחיבור לשירותים, מענים בתחום התעסוקה לעובדים בשכר נמוך ועוד.
מנתוני מחקר שנערך במוסד לביטוח לאומי, במסגרת אומדן להשפעת משבר הקורונה על המצב החברתי-כלכלי, בשנת 2020. ניתן להסיק כי:
מספר המשפחות שמעמדן הכלכלי-חברתי הורע בשנת 2020 הוא 151,300 ומספר המשפחות שמעמדן הכלכלי-חברתי השתפר בשנת 2020 הוא 56,700.
מספר המשפחות שמעמדן הכלכלי חברתי הורע בשנת 2020 גדול פי 3 ממספר המשפחות שמעמדן הכלכלי חברתי השתפר בשנת 2020. כך ניתן להגיע למסקנה כי משבר הקורונה הוא אחת מהסיבות העיקריות אשר הרעו את מעמדן הכלכלי חברתי של משפחות רבות, ובכך העלו את מספר האנשים החיים בעוני בישראל.
רוברט מיראבל
רוברט מיראבל (באנגלית: Robert Mirabal; נולד ב-6 באוקטובר 1966) הוא מוזיקאי ומחבר שירים אינדיאני שנולד בפואבלו בניו מקסיקו.
ביוגרפיה
רוברט מיראבל נולד בפואבלו. הוא התחיל לייצר חלילי צד בגיל 19. במקביל הוא למד לנגד בקלרינט, סקסופון ופסנתר.
רוברט מיראבל עבר לניו יורק והפך לחבר בלהקה ביחד עם מוזיקאים מסנגל, כף ורדה והאיטי. בשנת 1988 הוא הוציא אלבום הראשון. בשנת 1996 הוא הוציא אלבום משותף עם ביל מילר.
רוברט מיראבל עשה סבב הופעות ביפן, אירופה וארצות הברית ובשנת 1992 הוענק לו "פרס בסי" לאמן שפועל בניו יורק.
בשנת 1997 הוא הקים להקה חדשה. אלבום שלה Mirabal זכה להצלחה.
רוברט מיראבל זכה למספר פרסים למוזיקה אינדיאנית. הוא היה בין משתתפי אלבום Sacred Ground: A Tribute to Mother Earth שזכה בפרס גראמי בשנת 2005.
בשנת 2008 רוברט מיראבל השתתף בפסטיבל מוזיקה בברוקלין לצד רביעיית מיתרים ETHEL, בשנת 2011 הם ערכו סבב הופעות משותף ובשנת 2016 הוציאו אלבום משותף.
זירת קרב מרובת משתתפים
זירת קרב מרובת משתתפים (באנגלית - MOBA - Multiplayer online battle arena), ידועה גם כאסטרטגיית פעולה בזמן אמת (ARTS - action real-time strategy) היא תת-סוג של משחקי אסטרטגיה בזמן אמת, המהווים סוגה של משחקי וידאו, בו כל שחקן שולט בדמות אחת מבין שתי קבוצות ומטרתו היא להרוס את המבנה העיקרי של הקבוצה היריבה. לצורך ביצוע משימה זו השחקן נעזר בדמויות הנשלטות על ידי מחשב הצועדות ישר לאורך שביל קבוע ובתכונות ייחודיות הקיימות בדמות אותה בחר השחקן, תכונות שלרוב ניתן לשפר בזמן משחק. שלא כמו בסוגת משחקי הפעולה ומשחקי אסטרטגיה בזמן אמת, השחקן לרוב לא יוצר מבנים או יחידות.
סוגת משחקים זו החלה עם המשחק Aeon of Strife, מפה ייחודית של המשחק סטארקראפט. בגרסה זו ארבעה שחקנים, כל אחד שולט ביחידה רבת עוצמה אחת ונעזר ביחידות חלשות יותר הנשלטות על ידי מחשב, התמודד כנגד מחשב.
לאחר משחק זה, ולפי המפה אותה יצר המשחק, נוצרה DotA, מפה ייחודית למשחק Warcraft 3 The Frozen Throne, והפכה לאחד המשחקים המצליחים בהיסטוריה ולמשחק המוכר כהשראה הראשית למשחקי זירת קרב מרובת משתתפים אשר נוצרו בהמשך. משחק זה היה הראשון מסוגה זו, ואחד הראשונים בכלל מסוגת משחקי האסטרטגיה בזמן אמת, בו בוצעו טורנירים נושאי פרסים כספיים משמעותיים. בעקבות משחק זה הופיעו כותרים מצליחים באותו הסגנון, כמו League of Legends, ו-Heroes of Newerth ולבסוף גם המשך ישיר, Dota 2, שהפכו כל אחד מהם למשחקים מהמשוחקים ביותר בעולם.
יגואר (מטוס קרב)
SEPECAT יגואר הוא מטוס תקיפה סילוני אנגלו-צרפתי ששימש במקור את חיל האוויר המלכותי הבריטי ואת חיל האוויר הצרפתי בתפקידי תקיפה אווירית צמודה והרתעה גרעינית.
פיתוח
תוכנית ליצירת היגואר החלה בתחילת שנות ה-60, בתגובה לדרישה של חיל האוויר הבריטי למטוס אימון סילוני על-קולי מתקדם שיחליף את ה-Folland Gnat T1 והוק-האנטר, ודרישה של חיל האוויר הצרפתי עבור מטוס אימון על-קולי זול ומטוס תקיפה קל שיחליף את הפוגה ו-דאסו מיסטר IV. בשתי המדינות הגישו מספר חברות עיצובים: Hunting, הוקר סידלי ופוללנד מבריטניה; סוד אוויאסיון, נורד, ודאסו מצרפת. מזכר הבנות שנחתם במאי 1965 עבור שתי המדינות לפיתוח מטוס אימון ותקיפה. שיתוף הפעולה זה הוא האבא של שיתופי פעולה אירופאים בתחום התעופה כדוגמת: קונקורד, יורופייטר טייפון, פאנאוויה טורנדו ואיירבוס.
הראשון מתוך שמונה אבות טיפוס טס ב-1968, עיצוב דו-מושבי מצויד במנוע מהייצור הראשון. מטוס זה עבר על קולי בטיסתו השלישית אך אבד בנחיתה ב-26 במרץ 1970 בעקבות שריפה במנוע. בסך הכל שלושה אבות טיפוס טסו בתערוכה האווירית של פריז באותה שנה. אב הטיפוס הצרפתי הראשון "A" טס ב-1969. באותה שנה טס גם דגם "S" הבריטי את הטיסה הראשונה שלה.
מאפיינים
ליגואר הייתה גרסה חד-מושבי בגרסת התקיפה, וגרסת אימונים דו-מושבית, דו-מנועי עם מנועים הטובים ביותר דאז ה-Adour של רולס-רויס וטורבומקה. בתצורתו המקורית היו לו מתלים שהותאמו לעומס של עד 10,000 פאונד (4,500 ק"ג). כלי נשק טיפוסיים שהותקנו כללו את תרמיל הרקטות, טילי נגד מכ"ם, פצצות מצרר וטילי אוויר-אוויר מסוג AIM-9, משקל המראה מרבי בדרגת 15 טון; עם רדיוס קרב ללא תדלוק של 850 ק"מ, מה שמקנה ליגואר טווח גדול יותר ממטוסי מתחרים כמו MiG-27. למטוס היו נקודות תלייה מיוחדות לסיידוויינדר שהיו תלויים מעל הכנפיים. היגוארים של ה-RAF השיגו מספר כלי נשק חדשים במהלך מלחמת המפרץ, לבסוף היגואר היה מצויד בזוג תותחי DEFA צרפתיים, או תותחי ADEN בריטיים.
המטוסים ההודיים (היחידים שעדיין בשירות) צוידו במכ"ם מתקדם ELM-2052 מתוצרת אלתא. המכ"ם מתוצרת אלתא מוגדר גם כמכ"ם בקרת אש, המיועד למשימות של שמירה על עליונות אווירית ותקיפה, והוא מבוסס על טכנולוגיה מתקדמת של סריקה אלקטרונית, המאפשרת טווחי גילוי ארוכים, אמינות מבצעית גבוהה ויכולת ליירט כמה מטרות בעת ובעונה אחת.
המכ"ם החדש תומך בפעילויות נוספות של מטוס קרב, כגון אוויר-אוויר, אוויר-קרקע ואוויר-ים. במוד אוויר-אוויר מאפשר המכ"ם גילוי כמה מטרות בטווחים ארוכים במיוחד ושיגור כמה סוגי חימוש סימולטנית. ואילו במשימות אוויר-קרקע מאפשר המכ"ם מיפוי באיכות גבוהה (HR) וגילוי מטרות נעות. במשימות אוויר-ים המכ"ם נותן גילוי מטרות בטווחים ארוכים, עיקוב אחר המטרה ויכולת סיווג מטרות.
אנדרו תורן
סר אוגוסטוס פרנסיס אנדרו ניקול תורן (באנגלית: Sir Augustus Francis Andrew Nicol Thorne; 20 בספטמבר 1885 - 25 בספטמבר 1970) היה קצין בכיר בצבא הבריטי, ששירת במלחמת העולם הראשונה ובמלחמת העולם השנייה, אז פיקד על הדיוויזיה ה-48 (דרום מידלנד).
ביוגרפיה
תורן נולד ב-20 בספטמבר 1885, והתחנך באיטון קולג' ובמכללה הצבאית המלכותית, סנדהרסט, שם הוסמך כלוטננט משנה במשמר הגרנדירים בשנת 1904. הוא שירת במלחמת העולם הראשונה, ומילא כמה תפקידי מטה. בשנת 1916 הוא מונה למפקד הגדוד ה-3, משמר הגרנדירים. הוא לחם בקרב איפר הראשון בשנת 1914 ובקרב על הסום בשנת 1916, שם קיבל את אות השירות המצוין. בשנת 1918 התמנה למפקד חטיבה 184, ופיקד עליה עד סוף המלחמה.
לאחר המלחמה הוא מונה לנספח צבאי בוושינגטון הבירה, ובשנת 1922 מונה לקצין אג"ם (GSO) במחוז לונדון. הוא מונה לעוזרו הצבאי של ראש המטה הכללי הקיסרי במשרד המלחמה בשנת 1925, ושוב מונה למפקד הגדוד השלישי, משמר הגרנדירים בשנת 1927. בשנת 1932 מונה כנספח צבאי בברלין במשך שלוש שנים, שם הוא הכיר את היטלר ורבים מקציניו הבכירים באופן אישי. הוא מונה למפקד חטיבת המשמר הראשונה בפיקוד אלדרשוט בשנת 1935, מפקד חטיבה זמנית בפלסטין ובעבר הירדן בשנת 1936, ובשנת 1938 התמנה למפקד יחידות המשמר ולמפקד מחוז לונדון.
בשנת 1939, עם תחילת מלחמת העולם השנייה, הפך ת'ורן למפקד הדיוויזיה ה-48 (דרום מידלנד), שמילאה תפקיד חשוב בהגנה על אזור דנקירק בשנת 1940. לאחר מכן הוא מונה למפקד הקורפוס ה-12, לפני שמונה למפקד הפיקוד הסקוטי ולנגיד טירת אדינבורו בשנים 1941 עד 1945. בעודו בסקוטלנד, הוא היה אחראי לתוכנית ההונאה של פורטיטיוד צפון, כמו גם בהכנות לשחרור נורווגיה.
כוחות גרמניה נכנעו רשמית בנורווגיה ב-8 במאי 1945, ות'ורן הגיע לנורווגיה ב־13 במאי יחד עם יורש העצר אולף. הוא הביא עימו כוח צבאי קטן - עשירית בגודל הנוכחות הצבאית הגרמנית - וכך נאלץ להסתמך על שיתוף פעולה עם כוחות פרמיליטריים מתנועת המחתרת הנורווגית. הוא החזיק רשמית בריבונות נורווגיה עד 7 ביוני, אז חזר הוקון השביעי, מלך נורווגיה מגלותו. ת'ורן נשאר האחראי על פירוק הנוכחות הגרמנית בנורווגיה עד שעזב את המדינה ב-31 באוקטובר 1945.
הוא פרש מהצבא בשנת 1946. הוא היה יו"ר החברה האנגלו-נורדית במשך זמן מה.
משפט לוזין
משפט לוזין מבטא עיקרון יסודי באנליזה פונקציונלית, לפיו כל פונקציה מדידה לבג, במונחי תורת המידה היא כמעט פונקציה רציפה. כלומר כל פונקציה מדידה קרובה להיות פונקציה רציפה במובן של קירוב שיתואר בהמשך.
את המשפט הוכיח המתמטיקאי הרוסי ניקולאי לוזין בשנת 1912.
נוסח פורמלי
תהי פונקציה מדידה-לבג. אזי לכל קיימת קבוצה סגורה  המקיימת  (כאשר \lambda היא מידת לבג), כך שעל K הפונקציה f שווה כמעט תמיד לפונקציה רציפה.
הוכחה
נגדיר. בוודאי מתקיים, ומהיות [0,1] בעל מידת לבג סופית נובע כי.
נקבע N שעבורו, כלומר לכל מתקיים. כל פונקציה מדידה וחסומה על קטע סופי היא אינטגרבילית לבג, ולכן.
מרחב הפונקציות הרציפות צפוף ב-L^1, ולכן h היא גבול של פונקציות רציפות בנורמת L^1. ידוע שלכל סדרה המתכנסת ב-L^1 קיימת תת-סדרה המתכנסת כמעט תמיד, לכן h היא גבול כמעט תמיד של פונקציות רציפות.
ממשפט אגורוף יש קבוצה מדידה המקיימת, כך שעל  ההתכנסות כמעט תמיד ל-h היא התכנסות במידה שווה. מרגולריות מידת לבג יש קבוצה קומפקטית K \subset E המקיימת. גבול במידה שווה של פונקציות רציפות על קבוצה קומפקטית הוא פונקציה רציפה, ולכן  רציפה. זו הקבוצה המבוקשת, כי.
הכללה
קיימת גרסה כללית יותר למשפט: יהי מרחב מידה כאשר \mu היא מידת רדון. יהי גם Y מרחב טופולוגי המקיים את אקסיומת המנייה השנייה, היוצר מרחב מדיד עם סיגמא אלגברת בורל שלו, ותהי f:X \to Y.
בנוסף, אם הקבוצה A קומפקטית מקומית, אז ניתן לבחור את E הנ"ל שתהיה קומפקטית, ובמקרה זה קיימת פונקציה רציפה g בעלת תומך קומפקטי המקיימת.
GPS Block IIF
סדרת הלוויינים GPS Block IIF או GPS IIF (מכונה בעברית: ג'י פי אפ שתיים) היא הדור השני של לווייני מערכת האיכון העולמית - GPS. קבלן התכנון הפיתוח והייצור היא חברת בואינג. הם מתופעלים על ידי כוח החלל של ארצות הברית. הלוויין הראשון שוגר בשנת 2010 והאחרון בסדרה שוגר בשנת 2016. מטרת הסדרה היא להחליף בהדרגה לוויינים מסדרה Block IIA ששוגרו בשנים 1990–1997.
הלוויינים מתוכננם לשרת בחלל 12 שנים בגובה של כ-20,460 ק"מ וזמן הקפה של 12 שעות. לעומת הלוויינים מהבלוק הקודם, הוכפל דיוק המדידות, מעבר הוא בעל יכולת קבלת עדכוני תוכנה ובוצעו שיפורים בעמידה בהתקפת שיבוש.
היסטוריית שיגור
כל השידורים בוצעו מנמל החלל קייפ קנוורל.
יהודית מפלנדריה
יהודית מפלנדריה (או ג'ודית; נולדה ב-843 בערך ומתה ב-879) הייתה ביתם של מלך פרנקיה המערבית קרל הקירח ואשתו ארמנטרוד מאורליאן. לאחר נישואיה בפעם הראשונה והשניה, הפכה למלכה רעיה של שניים ממלכי וסקס. בעקבות נישואיה לבלדווין, נוסדה רוזנות פלנדריה ויהודית הייתה לרוזנת.
באמצע המאה ה-10 תוארה יהודית על ידי מחברי אילן היוחסין של רוזנות פלנדריה כ"החכמה והיפה ביותר". הכתרתה של יהודית למלכת וסקס אפשרו את השבת מעמדן של נשות המלכים ושיפרה את מעמדן בממלכה.
ביוגרפיה
יהודית נולדה בסביבות 843 או בתחילת 844 כביתם הבכורה של קרל הקירח, מלך פרנקיה המערבית ואשתו הראשונה ארמנטרוד מאורליאן. היא נקראה על שם סבתה מצד אביה, הקיסרית יהודית מבוואריה. היא הייתה נינה של קרל הגדול, קיסר האימפריה הפרנקית. ליהודית היו תשעה אחים צעירים יותר וחמישה אחים חורגים מנישואיו השניים של אביה, אך שלושה מאחיה וכל אחיה החורגים נולדו לאחר שנישאה ועזבה את ביתה לממלכת וסקס.
נישואים ראשונים והכרתה
בשנת 855, האלמן אתלוולף, מלך וסקס, עלה לרגל רומא עם בנו הצעיר אלפרד. בדרך לשם, הוא ביקר בחצרו של קרל הקירח וניהל משא ומתן לנישואין עם יהודית בת ה-12, אף על פי שהיה כנראה באמצע שנות החמישים לחייו ויש לו שישה ילדים, שלושה או חמישה מהם מבוגרים מיהודית. הוא חיפש בעל ברית מכיוון שגם הוא וגם קרל סבלו מהתקפות הוויקינגים. קשרי נישואין עם השושלת הקרולינגית היוקרתית היוותה יתרון נוסף עבורו.
בדרך חזרה מרומא, בשנת 856, הוא שהה שוב בחצר המלך קרל, והתחתן עם יהודית ב-1 באוקטובר 856 בארמון המלכותי. זה היה אירוע יוצא דופן משום שנסיכות קרולינגיות נישאו לעיתים רחוקות ונשלחו בדרך כלל למנזרים. זה היה כמעט חסר תקדים עבורם להתחתן עם זרים. יהודית הוכתרה למלכת וסקס. אתלוולף כיבד את כלתו בכך שקרא לה מלכה לאחר הטקס. לפי מנהגי ווסקס, לא ניתן היה לקרוא לאשת מלך מלכה או והיא לא ישבה על כס המלכות עם בעלה. עם זאת, קרל הקירח התעקש על ביצוע הכתרתה של בתו, כנראה כי רצה לבטח את מעמדה בביתה החדש. אתלוולף נתן ליהודית את כל הזכויות המגיעות לה כמלכה ונתן לה מקום של כבוד לידו באירועים מלכותיים.
לאחר החגיגות, אטהלוולף, אשתו החדשה ובנו חזרו לווסקס. בחזרה לממלכתו, אתלוולף התמודד עם קשיים. בזמן היעדרו הצליחו הוויקינגים לפלוש לאנגליה, להתקרב אל לב ליבה של אנגליה ולהוות איום ממשי. בנוסף לכך הוא לא זכה לקבלת פנים מלבבת מבנו אתלבאלד. אתלבאלד היה בנו השני של אתלוולף, מאשתו הראשונה אוסבורגה. הוא הפך ליורש העצר לאחר מות אחיו הבכור, אתלסטאן, שנשא בתואר מלך קנט. הלה תפקד כשליט בזמן היעדרו, חתר תחתיו יחד עם אנוולף – אילדורמן של מחוז סאמרסט ועם הבישוף אלסטאן, במטרה לסרב להחזיר לו את השלטון בעת חזרתו. יש האומרים כי שכנעו את אתלבאלד לבגוד באביו ויש האומרים כי הוא לא נזקק לשכנוע, אך מכל מקום ניסה להדיח את אביו. נראה שאתלבאלד הרגיש מאוים מחתונתו השנייה של אביו. היחס המיוחד שהעניק אתלוולף ליהודית לא היה מקובל בממלכת וסקס. אתלבאלד חשש לעתידו בעקבות הנישואין וחשש מצאצאים חדשים שיתחרו בו על ירושתו.לפי הסברים אחרים, אתלבאלד כבר מרד לפני נישואיו השניים של אביו, וזו הסיבה שאתלוולף נשאר בחצרו של קרל הקירח והתחתן עם בתו, והוכיח לנתיניו שיש לו תומכים חזקים מחוץ לווסקס.
אתלוולף החליט לנהוג באתלבאלד בעדינות ולא להילחם עם בנו. הוא החליט להשאיר לו את השליטה על וסקס והוא עצמו שלט לבד על קנט, סאסקס ואסקס ובכך מנע מלחמת אזרחים, כאשר הוויקינגים מאיימים בפתח. אתלוולף מת ב-13 בינואר 858, כשנתיים לאחר חזרתו מפרנקיה המערבית. ליהודית ולאתלוולף לא היו ילדים משותפים. הוא הוריש את תחום שלטונו לבנו השני, אתלברט, אך לאחר מותו השתלט אתלבאלד על הממלכה כולה.
בול הכנסה
רוכשי בולי ההכנסה הדביקו אותם לחפצים החייבים במס, חוזים, תעודות, חפיסות סיגריות וכדומה ולאחר מכן נפסלו הבולים על ידי מחיקתם בדיו או בטוש או בחותמת או על ידי קריעתם או ניקוב הבול, כדי למנוע תלישתם ועשיית שימוש חוזר.
יהודית מפלנדריה
נישואים שניים
עם מותו של אתלוולף, אתלבאלד ירש אותו על כס המלכות של ווסקס והתחתן עם יהודית, אמו החורגת. בהסכמה לנישואים אלה, ייתכן שיהודית ניסתה להימנע מגורלן הרגיל של אלמנות, אשר היו נשלחות למנזר. בעיני אתלבאלד, נישואים אלה היו מועילים בגלל השתייכותה של יהודית לשושלת הקרולינגית ואפשרו לו לשפר את מעמדו ביחס לאחיו. שמה של יהודית מופיע במספר צ'ארטרים מתקופת שלטונו של אתלבאלד, מה שמאשר את המשך מעמדה יוצא הדופן. בשנת 893, אסר, הביוגרף של אלפרד הגדול והבישוף של שרבורן גינה בביוגרפיה שכתב על אלפרד את הנישואים בשל קשרי המשפחה בין בני הזוג (היא הייתה גם אימו החורגת של אתלבאלד).
בול הכנסה
בולי הכנסה שימשו גם אספנים, אך לאחר הופעת בולי הדואר והתרבותם, בולי ההכנסה הוצאו, אחרי מלחמת העולם הראשונה, מתוך הקטלוגים, לכן אספנים רבים פסלו אותם לצורכי איסוף. בדרך כלל הייתה הבדלה חדה בין בולי דואר ובולי הכנסה, אך במדינות מסוימות היו גם "בולי דואר והכנסה", בולים ששימשו גם לדואר וגם כבולי הכנסה.