cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
גבעת תום ותומר
גבעת תום ותומר היא גן בוטני לצמחי ארץ ישראל ואתר הנצחה ל-73 נספי אסון המסוקים. הגבעה ממוקמת במישור החוף הדרומי בשטח המועצה האזורית יואב, צפונית-מערבית לקיבוץ נגבה. הגבעה מהווה חלק מהמוזיאון הפתוח בנגבה.
ההיסטוריה של הגבעה
בתקופת תש"ח גבעה סמוכה למקום נקראה "גבעה 105" על שום גובהה ושימשה כמשלט במהלך מלחמת העצמאות. לאחר קום המדינה שימש כמחצבה לסלעים וכורכר, את שרידיה ניתן לראות עד היום מן התצפית המערבית. במהלך שנות ה-80, הגה חבר קיבוץ נגבה יואב קידר יוזמה להקים באתר השומם גן בוטני לצמחי ארץ ישראל, ואף התחיל בעבודות להקמתו. בשנת 1997, לאחר אסון המסוקים החליט קידר להקים במקום אתר הנצחה לבנו מנגבה וחברו הקרוב  מנוה שלום, שנהרגו באסון. בשל היעדרות אתר הנצחה רשמי באותו הזמן, הצטרפו הורים שכולים נוספים ליוזמה של קידר והוחלט להנציח במקום את כל 73 הנופלים. שם האתר נקבע לגבעת תום ותומר על שם שני החברים.
התחנות באתר
ברחבת הכניסה מוצבים שני סלעים גדולים המייצגים את תום ותומר. מן התצפית המזרחית ניתן לראות את רכסי ירושלים, חברון והרי יהודה, ומן המערבית את הערים אשדוד, אשקלון ואת הים התיכון. במתחם הגן נמצאים מספר אזורי התכנסות והסבה מוצלים בהם מתקיימים מדי פעם אירועי שירה בציבור וכינוסים תרבותיים. לאורך שבילי הגן מוצבים מספר סלעים בהם מונצחים שמות כל הנספים באסון על פי יחידותיהם הצבאיות וכן ציטוטים מהתנ"ך. כמו כן, ניתן למצוא באתר חומר עיון על אסון המסוקים, ומושמעת לאורך השבילים מוזיקה ישראלית שקטה הבוקעת מבין הסלעים. התחנה הבולטת באתר הוא עמוד מתח עליון פעיל בגובה של כ-64 מטרים הצבוע ברקע כחול עם ציורים של 73 יונים לבנות כמספר הנספים. בבסיס העמוד מצוטט קטע משיר של נתן יונתן: "ארץ שנתנו לה אוהביה כל אשר יכלו לתת". העמוד נתרם על ידי חברת החשמל, עוצב על ידי רפי פלד, מנכ"לה דאז ונצבע על ידי עובדי החברה. העמוד נראה בבירור מכבישי האזור והפך לסימן ההיכר של הגבעה.
הגן הבוטני
באתר גן בוטני עשיר לצמחי ארץ ישראל, חלקם נמצאו בגבעה באופן טבעי כגון הרותם, הלוטם והשיטה, וחלקם נשתלו מאוחר יותר כגון האלה והתאנה. ליד הצמחייה מוצבים שלטי מידע בוטני. האתר מתוחזק באופן שוטף ומדי פעם נשתלים בו צמחים חדשים.
תחזוקת האתר
האתר מתוחזק על ידי משפחת קידר, חבר קיבוץ נגבה אמציה שניידר, בסיוע המועצה האזורית יואב ובהתנדבות המכינה הקדם צבאית נחשון הממוקמת בגלאון, קרן קיימת לישראל וחברת החשמל. כמו כן הוקמה עמותה האוספת תרומות למען תחזוקת המקום.
אזכורים בטלוויזיה
בשנות ה-90 צולמה תוכנית ששודרה בערוץ הילדים בימי זיכרון, בה סופר סיפור האסון מפי בת משפחה של תומר, ובן משפחה של תום, ועוד מספר סיפורים של נופלים, שמסופרים כולם בגבעה.
עוזיאל חזן
עוזיאל חזן (נולד ב-1 באפריל 1945) הוא סופר ישראלי.
ביוגרפיה
חזן נולד במרוקו בשם עזיז חזן. הוא עלה לישראל עם משפחתו בשנת 1955. חזן הוא בוגר האוניברסיטה העברית, זוכה פרס ספרותי לשנת היובל לעליית הנוער, חתן פרס היצירה על-שם ראש הממשלה לוי אשכול לשנת תשנ"ח וחתן פרס תור הזהב לשנת 2018.
חזן הוא עורך דין ונוטריון במקצועו.
מיץ פטל (ספר)
מיץ פטל הוא ספר ילדים ישראלי שכתבה חיה שנהב ואיירה תמרה ריקמן. הוא יצא לאור בהוצאת עם עובד בשנת 1970.
הספר מעביר מסרים חינוכיים רבים, כגון שיתוף פעולה, סליחה על טעויות, סקרנות וסיפוקה, יצירתיות וחברות. הסיפור זכה לשלל עיבודים והומחז פעמים רבות, בין עיבודיו נמצא סרט הנפשה אשר הופץ עם עוד שני סרטים נוספים בקלטת "להיטים מצוירים משלנו", לספר גם יצא משחק מחשב אינטראקטיבי באותו השם על ידי חברת Impact Plus.
בשנת 2020 הלחין יונתן קרת אופרה בעקבות הספר מיץ פטל.
חיה שנהב סיפרה שכתבה את הספר לבנה הבכור, שקיבל סיפור על מיץ פטל במקום כוס מיץ פטל לפני השינה.
עלילה
"הבית של מיץ פטל עמד בקצה החורשה: היו לו וילונות צהובים, חלונות ירוקים ותריסים אדומים. החיות בחורשה שאלו: 'מי הוא מיץ פטל?' אבל אף חיה לא ידעה", כך מתחיל הספר מיץ פטל, שמספר את סיפורם של ג'ירפה ואריה שמנסים לברר את זהותו של מיץ פטל המסתורי. ג'ירפה ואריה עוברים מסע נפשי ומנסים (ואף מצליחים) בדרכי תחבולה לגלות מיהו מיץ פטל, מה שמוביל לתחרות ריצה ומסתיים בשתיית מיץ פטל צונן שמוגש בכוסות גבוהות.
עיצוב הספר
הספר "מיץ פטל" אויר בידי האמנית תמרה ריקמן. הוא מתאפיין באיורים פשוטים, בעלי צבעוניות עזה, בדגש על צבעי היסוד (כחול, אדום וצהוב).
במהדורה המקורית בהוצאת "עם עובד", בחלק בסיפור בו מוצג מיץ פטל "ואז - נפתחה הדלת..." לא נראה באיור דבר פרט לביתו. הקורא, יכול לגזור את הדלת המוצגת בצדו השמאלי של הדף בצורת 'ר' הפוכה, באופן המאפשר את פתיחתה. על ידי כך, מציצה דמותו של מיץ פטל המצוירת בדף הבא - דרך הדלת.
Three Coins in the Fountain
הפקה
ז'ול סטיין הלחין את השיר, וסמי קאהן כתב את המילים. השיר נכתב עבור הסרט הרומנטי "שלוש מטבעות במזרקה", ומתייחס להטלת מטבע לתוך מזרקת טרווי שברומא תוך כדי הבעת משאלה. כל אחת מכוכבות הסרט מטילה מטבע לתוך המזרקה.
קאהן וז'ול סטיין התבקשו לכתוב שיר שיתאים לסרט, אבל הם לא ראו את הסרט ולא קראו את התסריט. הם השלימו את כתיבת השיר תוך שעה, ולמחרת יצרו הקלטת דמו עם פרנק סינטרה. השיר שולב בפסקול הסרט, אבל פוקס המאה ה-20 לא חתמו על חוזה עם הכותבים, מה שאיפשר להם לתבוע זכויות יוצרים על השיר. ב-1954 הוקלט השיר על ידי "ארבעת האסים" בליווי תזמורת ג'ק פלייס. ההקלטה של פרנק סינטרה הגיעה לראש מצעד הסינגלים הבריטי ושהתה בו שלושה שבועות בספטמבר ובאוקטובר אותה שנה.
במרץ 1954 הקליטה הזמרת דינה שור את השיר בליווי תזמורת בניצוחו של הארי גלר באולפן ההקלטות Radio Recorders שבהוליווד. התקליט יצא לאור בתקליטי RCA בארצות הברית, ובחברת EMI בלייבל His Master's Voice. הארי ג'יימס הקליט גרסת כיסוי של השיר ב-1955 עבור אלבומו "Jukebox Jamboree" בחברת קולומביה רקורדס. הפסנתרן וינצ'ה גוארלדי הקליט גרסה אינסטרומנטלית לאלבום הבכורה שלו "Vince Guaraldi Trio" בשנת 1956.
רבקה ריצ'רדס-קורטום
רבקה ריצ'רדס-קורטום (באנגלית: Rebecca Richards-Kortum; נולדה ב-14 באפריל 1964) היא פרופסור לביו-הנדסה באוניברסיטת רייס. ומנהלת מכון רייס 360° לבריאות גלובלית. ריצ'רדס-קורטום, ילידת ברסקה, עברה בבגרותה לטקסס כדי לקדם את הקריירה שלה. ריצ'רדס – קורטום יצרה מספר רב של כלים רפואיים זולים ומעשיים ביותר. ריצ'רדס – קורטום היא גם זוכת פרס פייר גאלטי על תרומתה לבריאות העולמית ולטכנולוגיה הביו-הנדסית בשנת 2016.
Three Coins in the Fountain
הפקה
זמר הטנור סרג'ו פרנקי שר את השיר בסרט נוסף של פוקס המאה ה-20, שהיה פיילוט לסדרת טלוויזיה. גרסה זו שודרה ב-1970.
רבקה ריצ'רדס-קורטום
ילדות וחינוך
ריצ'רדס-קורטום נולדה וגדלה בגראנד איילנד, נברסקה. היא למדה באוניברסיטת נברסקה-לינקולן במטרה להפוך למורה למתמטיקה ומדעים. לאחר שסיימה את לימודיה בהצטיינות הגבוהה ביותר בפיזיקה ומתמטיקה הפרופסורים הפנו אותה לכיוון אחר. היא סיימה תואר ראשון בפיזיקה ומתמטיקה מנברסקה ב-1985, ושקלה לימודי רפואה, אך בסופו של דבר למדה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT), שם קיבלה תואר שני בפיזיקה ב-1987 ודוקטורט בפיזיקה רפואית ב-1990.
Three Coins in the Fountain
הפקה
ב-1990 הקליט את השיר הזמר ג'ק ג'ונס. גרסה זו הושמעה בסרט "Coins in the Fountain" מאותה שנה.
רבקה ריצ'רדס-קורטום
קריירה ומחקר
עם סיום לימודיה עברה ריצ'רדס-קורטום לטקסס והחלה את הקריירה האקדמית שלה באוניברסיטת טקסס במחלקה להנדסת חשמל ומחשבים, והפכה לעוזרת פרופסור ב-1990, לעמיתה ב-1995 ולפרופסור מלא ב-1999. בשנת 2005, היא הצטרפה לפקולטה לביו-הנדסה באוניברסיטת רייס שביוסטון, טקסס. שם היא הפכה לאישה הראשונה והאדם הצעיר ביותר ברייס שזכה בדרגת פרופסור באוניברסיטה (2015). בעזרת התואר הזה היא יכלה ללמד במחלקות האקדמיות בהן היא מתמקצעת.
Three Coins in the Fountain
הפקה
גרסה פרודית של השיר בוצעה בתוכנית "The Goon Show", למילים אחרות ובהם "Three Goons in a fountain, which one will the fountain drown?".
רבקה ריצ'רדס-קורטום
קריירה ומחקר
ריצ'רדס-קורטום יצרה מספר רב של כלים רפואיים זולים ומעשיים ביותר. היא והקולגות שלה המציאו שיטות לאבחון של סרטן, שיטות לטיפול בצהבת בילודים ויצרו עבור פגים שאינם מסוגלים לנשום בעצמם.
בנוסף, ייסדה ריצ'רדס – קורטום את תוכנית "מעבר לגבולות מסורתיים" (BTB). תוכנית לימודים לתואר ראשון המתמקדת בישום הנלמד בכיתה לפתרונות לבעיות בריאות גלובליות. תוכנית הלימודים כוללת קורסים בהנדסה, סוציולוגיה, פסיכולוגיה וכלכלה. הפרויקט נוצר בכדי לאתגר את התלמידים לעבוד בצוותים רב-תחומיים כדי לבנות טכנולוגיה שעונה על צורך בריאותי עולמי.
המחקרים של ריצ'רדס-קורטום הובילו לפיתוח של 40 פטנטים. היא מחברת ספר הלימוד "הנדסה ביו-רפואית לבריאות עולמית" (Biomedical Engineering for Global Health) - בהוצאתCambridge University Press (2010), יותר מ-315 מאמרי מחקר שנבדקו ו-13 פרקי ספרים.
Black Sabbath (אלבום)
Black Sabbath הוא אלבום הבכורה של להקת ההבי מטאל הבריטית בלאק סבאת' שיצא לאור בפברואר 1970.
האלבום, שהצליח מבחינה מסחרית, מוכר כבעל השפעה מכרעת על פיתוח ז'אנר ההבי מטאל.
הקלטות
לפי דבריו של גיטריסט הלהקה טוני איומי, האלבום כולו הוקלט ביום אחד ב-16 באוקטובר: "הלכנו באותו היום לאולפן והקלטנו את כולו ביום אחד. השמענו את התוצאה, וזה פשוט היה זה. למעשה חשבנו שיום אחד זה יותר מדי זמן... כבר למחרת יצאנו להופיע בשווייץ עבור 20 אירו".
מוזיקה וליריקה
מבחינת המוזיקה ומילות השירים, האלבום נחשב ל"אפל" יחסית לאותם זמנים. הטקסטים הקודרים שהושפעו מסרטי אימה, ונגעו בנושאים לא פופולריים כגון מאגיה שחורה ומיסטיקה - מה שנחשב היום לקלישאות הבי מטאל - היו באותה תקופה חדשניים ופורצי דרך והשפיעו באופן מכריע על הז'אנר. בלאק סאבת' היטיבו לקחת קטעי בלוז, להאט ולהנמיך את הגיטרות והריפים ויחד עם גישת התיפוף של וורד, יצרו למעשה סגנון חדש ולא מוכר. מבקר המוזיקה מאתר Allmusic סטיב יואי טען שהאלבום מחולק לשני חלקים שונים, ולדבריו המחצית הראשונה של האלבום מתעלה מהשפעות של בלוז שורשי, רוק פסיכדלי ורוק כבד והופכת אותן למשהו אחר ולא מוכר. המחצית השנייה מכילה ג'אם סשנים לבלוז רוק נושאי השירים נחשבו אז ללא מקובלים בהבי מטאל, וכוללים נושאים כמו: רוע, פגניות, ואוקולטיזם. ג'ף ווגנר ממגזין "Metal Maniacs" כתב שהאלבום מיטיב להבחין בין רוק אנד רול להבי מטאל, והופך את הבלוז רוק למשהו "מכוער יותר, עמוק יותר ועם קצב 'מרושע'".
תוכן השירים
Black Sabbath
הרצועה הראשונה באלבום "Black Sabbath", מבוססת כמעט כולה על טריטון בקצב קבוע ואיטי. השיר מדבר אודות "דמות בשחור" מסתורית, דמות הלקוחה מסיוטיו של הבסיסט גיזר באטלר. אוזי אוסבורן שר את השיר באטיות, על מנת להשלים את התפאורה האפלה והמאיימת של השיר. השיר משתנה לקראת הסוף בצעקות אימתניות של אוסבורן.
The Wizard
השיר "The Wizard" נכתב בהשראת גנדלף מההוביט ומשר הטבעות. השיר מפורסם בפתיחה הייחודית שלו, בה אוסבורן מנגן במפוחית פה והוא מהמפורסמים והאהובים מהאלבום.
Behind the Wall of Sleep
השיר "Behind the Wall of Sleep" הוא התייחסות לסיפור הקצר של סופר האימה המפורסם הווארד פיליפס לאבקרפט.
N.I.B
הליריקה בשיר "N.I.B", כתובה מנקודת המבט של לוציפר, המתאהב באישה אנושית וכביכול הופך להיות ליותר טוב. "N.I.B" הוא השיר המפורסם ביותר מהאלבום, וזכור בעיקר בזכות נגינת הבס הוירטואזית בה נפתח השיר, קטע שנקרא "basically".
השיר גרר אחריו מחאות רבות, בעיקר מצד ארגונים דתיים, שהאשימו את הלהקה בשטניזם ואהדה לפולחן השטן. בשל זאת, רבים החרימו את הלהקה.
Evil Woman
"Evil Woman" הוא קאבר של להקת "Crow", ומבחינה מוזיקלית, הוא אחד הקלילים באלבום.
Sleeping Village
"Sleeping Village" נפתח בשירה מינורית ואקוסטית, ומיד עובר לריפים כבדים בסגנון בלוז.
warning
השיר "warning", שאף הוא גרסת כיסוי של להקת "The Aynsley Dunbar Retaliation", הוא הארוך ביותר באלבום, ואורכו כעשר דקות. השיר, שהוא אחד המורכבים באלבום, מכיל סולו גיטרה ממושך באורך של כשש דקות, בסגנון בלוז שהופך בסופו לטכני ומהיר ביותר.
הוצאה לאור
האלבום יצא לאור תחת הלייבל של חברת התקליטים "Vertigo Records", ב-13 בפברואר 1970 בבריטניה וב-1 ביוני בארצות הברית בידי "Warner Bros. Records". מבחינה מסחרית, האלבום הצליח והגיע למקום השמיני במצעד הבריטי, ולמקום ה-23 במצעד בילבורד 200 האמריקאי, שם נשאר במשך למעלה משנה כשהוא נמכר ביותר ממיליון עותקים.
עטיפת האלבום
על רקע עטיפת האלבום מוצגת טחנת המים ההיסטורית "מייפלדורהם", הממוקמת על גדות נהר התמזה במחוז אוקספורדשייר. בחזית העטיפה, נראית דמות בשחור. את התמונה צילם מרקוס קיף, צלם הבית של חברת התקליטים "Vertigo Records". בחלק הפנימי של עטיפת האלבום, מופיע טקסט של שיר שנכתב בתוך צלב הפוך (צלב הנקרא "Cross of St. Peter" - סמל סימבולי המייצג "אנטי נצרות"). הדבר עורר סערה ציבורית רבה מצד ארגונים נוצריים.
דבר המבקרים והשפעת האלבום
בלאק סבאת' קיבלו ביקורות שליליות ביותר ממבקרי מוזיקה בני זמנם. לסטר בנגס ממגזין הרולינג סטון טען שהלהקה היא פשוט חיקוי של להקת קרים "אך גרועה יותר". רוברט כריסטגאו מהוילג' ווייס כינה את האלבום "בולשיט סיאנסי" ונתן לאלבום דירוג E.
עם הזמן, שיפר האלבום את המוניטין שלו והוכר כאלבום חשוב ומשפיע ביותר בהבי מטאל, הן מבחינת התוכן המוזיקלי החלוצי שבו, והן מבחינת הליריקה פורצת הדרך שהיוותה מעין המנון בלתי רשמי לתרבות הנגד של אותה התקופה. מבקר המוזיקה של אתר Allmusic סטיב יואי כתב כי האלבום הוא "לידת ההבי מטאל כפי שאנחנו מכירים אותו כיום". מייק סטנגו מאתר Sputnikmusic כתב על האלבום: "בלאק סבאת' שילבו באלבום אלמנטים של רוק, ג'אז ובלוז עם דיסטורשן כבד על מנת ליצור את האלבום המשפיע ביותר בהיסטוריה של ההבי מטאל". פיט מארש מה-"BBC Online", ציין כי האלבום "שינה את פני מוזיקת הרוק". באתר "השרת העיוור" נכתב: "האלבום הראשון של Black Sabbath הוא בהחלט לא האלבום הכי טוב שלהם, אבל היסטורית, הוא האלבום החשוב ביותר שהוציאה הלהקה... Black Sabbath הוא אלבום חובה וקלאסיקה בת זמננו, אבן דרך ומופת ששיריו עדיין נשמעים עדכניים כיום, 35 שנה אחרי".
בשנת 1989 דירג מגזין "Kerrang!" את האלבום במקום ה-31 ברשימת "100 אלבומי המטאל הטובים של כל הזמנים". ברשימת 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים המפורסמת של מגזין ה"רולינג סטון", דורג האלבום במקום ה-241. מגזין "Q" הכליל את האלבום ברשימת "אלבומי המטאל הגדולים של כל הזמנים", וציין כי לאלבום השפעה ניכרת גם עשורים לאחר יציאתו.
רשימת השירים
כל השירים נכתבו על ידי טוני איומי, גיזר באטלר, ביל וורד ואוזי אוסבורן, למעט היכן שצוין אחרת.
צד ב'
השיר Wicked World נוסף לאלבום כרצועת בונוס בהוצאה המחודשת של האלבום בשנת 1996.
מספר אור
במתמטיקה, מספר מחלק-הרמוני, או מספר אור (Ore), ולעיתים אף מספר אור-הרמוני, על-שם המתמטיקאי הנורווגי אייסטיין אור (Øystein Ore) שהגדיר את המספרים הללו בשנת 1948, הוא מספר טבעי חיובי שהממוצע ההרמוני של המחלקים שלו הוא מספר שלם. הראשונים מבין מספרי אור הם: 1, 6, 28, 140, 270, 496, 672, 1638, 2970, 6200, 8128, 8190.
לדוגמה, 6 הוא מספר אור, משום שיש לו ארבעה מחלקים, 1, 2, 3, ו-6 עצמו, שהממוצע ההרמוני שלהם הוא מספר שלם:
ל-140 יש שנים-עשר מחלקים והם 1, 2, 4, 5, 7, 10, 14, 20, 28, 35, 70, ו-140 עצמו. הממוצע ההרמוני שלהם הוא:
גם כאן התוצאה היא מספר שלם, ולכן גם 140 הוא מספר אור.
מספרי אור ומספרים מושלמים
אור הבחין שלכל מספר שלם כלשהו M, מכפלת הממוצע ההרמוני והממוצע החשבוני של מחלקיו שווה ל-M עצמו. מכאן נובע ש-M הוא מספר אור-הרמוני אם ורק אם הממוצע (החשבוני) של מחלקיו מחלק את M.
אור הראה שכל מספר מושלם הוא גם אור-הרמוני. כדי להיווכח בכך, נשים לב שסכום כל המחלקים של מספר מושלם M הוא בדיוק 2M. לכן, הממוצע (החשבוני) של המחלקים הוא, כאשר d(M)‎ הוא מספר המחלקים של M. לכל M, d(M) הוא מספר אי-זוגי אם ורק אם M הוא מספר ריבועי, מכיוון שאחרת ניתן לזווג לכל מחלק m של M, מחלק שונה ממנו - M \over m. אך מספר מושלם אינו יכול להיות מספר ריבועי. הדבר נובע מהצורה הידועה של מספרים מושלמים זוגיים ומהעובדה שלמספרים מושלמים אי-זוגיים (אם הם קיימים) חייב להיות גורם מהצורה q^\alpha, כאשר. לכן, עבור מספר מושלם כלשהו M, d(M) הוא זוגי והממוצע (החשבוני) של המחלקים הוא. לכן, M הוא מספר אור-הרמוני.
אור שיער ש-1 הוא המספר האי-זוגי היחיד שהוא גם אור-הרמוני. אם ההשערה נכונה, פירוש הדבר הוא שלא קיימים מספרים מושלמים אי-זוגיים.
חסמים וחיפושים באמצעות מחשב
W. H. Mills הראה שלכל מספר אור אי-זוגי הגדול מ-1 חייב להיות גורם ראשוני שחזקתו גדולה מ-107, ו-Graeme L. Cohen הראה שלכל מספר כזה יש לפחות שלושה גורמים ראשוניים שונים.
Cohen, Takeshi Goto ואחרים, כולל אור עצמו, החלו להשתמש במחשבים כדי לחפש מספרי אור קטנים. תוצאות החיפושים הללו הם רשימות של כל מספרי אור עד לבערך 2×109, ושל כל מספרי אור שהממוצע ההרמוני של מחלקיהם הוא 300 לכל-היותר.
יוסטון דינמו
יוסטון דינמו (באנגלית: Houston Dynamo FC) היא קבוצת גביע ה-MLS מקצוענית מיוסטון שבטקסס, ארצות הברית. הקבוצה שהוקמה בשנת 2005 משחק בליגה האמריקאית, ה-MLS.
מגרשה הביתי הראשון של יוסטון היה אצטדיון רוברטסטון שהיה מסוגל להכיל 32,000 צופים והיה ממוקם בקמפוס של אוניברסיטת יוסטון, בו שיחקו משנת היווסדותם. הבעלים של יוסטון דינמו ארגן חוזה שכירות למשך שלוש שנים שנחתם על מנת שהקבוצה תשחק באצטדיון זה, בזמן שהתוכניות לאצטדיון שמיועד לכדורגל בלבד מגיעות לשלבים הסופיים. האצטדיון החדש נפתח ב-2012 והחליטו לקרוא לו אצטדיון BBVA קומפאס המארח גם את יוסטון דאש בליגת הכדורגל לנשים, קבוצת הפוטבול טקסס סאותרן טייגרס, ה-USA איגלס וב-2013, גם את המשחקים של עונת הרוגבי העולמית בשביעיות לנשים.
שמואל קוטק
שמואל קוטק (נולד בי"ז בחשוון ה'תרצ"ב, 1931, שטרסבורג) הוא פרופסור אמריטוס להיסטוריה של הרפואה בפקולטה לרפואה של האוניברסיטה העברית בירושלים. תחום התמחותו העיקרי הוא הרפואה במקורות היהודיים הקדומים.
ביוגרפיה
נולד בשטרסבורג שבצרפת לאלכסנדר ופריידל קוטק. ב-1960 נשא את הוגט לבית דרייפוס, ומספר שנים לאחר נישואיהם עלו לישראל. למד אצל פרופ' יהושע ליבוביץ. בשנים 1975–2000 כיהן כראש המדור לתולדות הרפואה בפקולטה, השני בתפקיד לאחר מורו פרופ' ליבוביץ.
אב לבן ושתי בנות. בנו הרב מיכאל הוא חתנו של הרב ברוך אידלשטיין ומלמד תורה בקהילות של עולי צרפת.
הרצחת וגם ירשת
הביטוי "הֲרָצַחְתָּ וְגַם יָרָשְׁתָּ?" משמעותו שנעשה עוול על גבי עוול, כאשר בנוסף יש בהן הפקת הנאה ותועלת מפירות העוולה שהיא בחינת הגדלת העוולה מבחינת עושה העוולה, ומנגד "הוספת חטא על פשע" בבחינת הגדלת העוולה כלפי הקורבן.
מקור
מקורו של הביטוי הוא במקרא בתיאור סיפור כרם נבות היזרעאלי ודברי התוכחה של אליהו הנביא כלפי אחאב.
הסיפור המקראי על כרם נבות מציג במלוא עוזה את עוולת הנישול ורמיסת הצדק הטבעי, ומהווה אחד מהלקחים המוסריים העזים והנוקבים ביותר בקוד האתיקה היהודי. למן ימי המקרא ועד ימינו - משמש ביטוי זה להצגת הכשל המוסרי של הפקת הנאה וטובה מפירותיה של עוולה חמורה.
הסיפור שזור בשרשרת עוולות, הסתה וכזב שנעשים כלפי נבות על ידי איזבל ואחאב. אחאב חשק בכרם נבות ומנסה לשדלו להעבירו לידיו בתשלום, נבות מסרב לוותר על נחלתו.
איזבל אשת אחאב מסיתה את הציבור כנגד נבות, תוך שימוש כוזב במערכת המשפט, בשם ה' ובשם המלכות, בבידוי ראיות על ידי סוכניה, ומביאה לסילוקו ולסקילתו למוות של נבות. עם מות נבות יורשים אחאב ואיזבל את כרם נבות, כדין מי שפשע כנגד המלך.
פרשנים ותלמוד
על פי הפרשנים, השאלה היא דברי תוכחה שמשמעותם היא אפשרות נוספת מתבססת על הקוד המקראי על פיו נכסיו של אדם שבגד במלך והוצא להורג עוברים למלך, כך שהשאלה היא
ניתן לבצע הקבלה של הדבר לחוק המקראי והתלמודי על פיו לא עונשים את האדם בעונש כפול. כך למשל, אדם שעשה מעשה שיש בו מוות וגם תשלום ממוני, למשל רציחת אדם תוך כדי הריסת רכושו, אם עונשו מוות – יהיה פטור מהעונש הממוני הקל. עם זאת, אין מדובר בפירוש רווח לדעת רוב החוקרים, אשר רואים בביטוי "הרצחת וגם ירשת" כדברי תוכחה, ולא כשאלה משפטית ו/או דברים הבאים לסנגר על הרוצח בניסיונו לרשת את הקורבן.
בחוק
חוק הירושה הישראלי קובע "אלה פסולים לרשת את המוריש: מי שהורשע על שגרם במתכוון למותו של המוריש או שניסה לגרום למותו ...".
בתי משפט השתמשו בביטוי לנמק שלילת זכותו של אדם ליהנות מפירות עוול שעשה. בפסק דין Riggs v. Palmer במדינת ניו יורק נקבע שנכד שרצח את סבו לא יירש אותו, למרות הוראות הצוואה של הסב. בישראל, נימק השופט מישאל חשין את הסירוב לאפשר לאדם לגדל את בנו שנולד לו מקטינה בניגוד לחוק, תוך שימוש בביטוי "הרצחת וגם ירשת?".
נארה (מחוז)
מחוז נארה (ביפנית: Nara-ken ;奈良県) הוא מחוז באי הונשו, יפן. בירת המחוז היא העיר נארה.
היסטוריה
אזור מחוז נארה הוא אחד העתיקים בהיסטוריה היפנית. מחוז נארה הנוכחי נוצר ב-1887, כשנפרד ממחוז אוסקה, ושמו שונה מנחלת יאמטו.
עד תקופת נארה
האזור היה ידוע כמרכז פוליטי עוד במאות השלישית ורביעית, ושליטיו שאפו לאחד את כל יפן. בתקופות מאוחרות יותר הוקמו באזור מחוז נארה מספר בירות קיסריות, שנבנו לפי הדגם של הבירות הסיניות של אותה עת, בתבנית שתי וערב.
חצר הקיסר טיפחה קשרים עם שושלת סווי ועם שושלת טאנג מסין, ושלחה תלמידים כדי ללמוד את התרבות הגבוהה של סין. במאה ה-7 הגיעו לנארה מהגרים רבים, רבים מהם מחצי האי הקוריאני
תקופת נארה ותקופת הייאן
בשנת 784 העביר הקיסר קאמו את הבירה לנגאוקה-קיו בנחלת ימשירו, ועשור לאחר מכן להייאן קיו, ובכך נפתחה תקופת הייאן. על מעבר הבירה, שמרה נארה על השפעתה הפוליטית, ולקראת סוף התקופה הורה המצביא טאירה נו קיומורי לבנו לדכא את יריביו הפוליטיים בנארה, שנתמכו על ידי הקיסר. בתגובה העלה בנו את המקדשים טודאי-ג'י וקופוקו-ג'י באש ב-1180, ובכך חיסל את המרכז הפוליטי בנארה.
עם עליית מינמוטו נו יוריטומו לכס השוגון ותחילת תקופת קמקורה, נהנה המחוז מתמיכת השליט החדש. מקדש קופוקו-ג'י, שהיה מקדש הבית של בית פוג'יווארה, הפך למקדש הראשי של נחלת יאמטו, ומסביב למקדש זה ולטודאי-ג'י החלה להתפתח עיירה.
ימי הביניים
תקופת שתי החצרות הקיסריות, שהחלה ב-1336, הביאה חוסר יציבות לנארה. בעוד הקיסר גו-דאיגו בחר את מקום מושבו ביושינו, התגלעה בקופוקו-ג'י מחלוקת לגבי המועמד לכס הקיסר. לאחר כניעת הענף הדרומי ב-1392 שב השקט לנארה, אך המאבק החליש את המקדש, והכוח החל לעבור לסמוראים, שהחלו לכבוש לעצמם שטחים.
תקופות סנגוקו ואדו עד ימינו
בתקופת סנגוקו נשאבה נחלת יאמטו ללחימה. טודאי-ג'י שוב נשרף ב-1567, כשמצונאגה הישהידה כבש את הנחלה מידי משפחת מיושי, ולאחר מכן קיבל אותה באופן רשמי מאודה נובונאגה. בהמשך החליפה הנחלה מספר ידיים עד שלבסוף הייתה תחת שליטת שוגונות טוקוגאווה, בעוד השוגון שולט ישירות בעיר נארה, ודאימיו אחרים שולטים על האזורים האחרים של הנחלה. במאה ה-18 החלו להתפתח בנחלה תעשייה ומסחר, שנכללה בכלכלת אוסקה, שהייתה הבירה הכלכלית של יפן באותה עת. הקשר הכלכלי בין נראה ואוסקה ממשיך אף כיום, שכן רבים מתושבי נארה עובדים ולומדים באוסקה.
גאוגרפיה
מחוז נארה מהווה חלק ממישור קנסאי, והוא שוכן במרכז חצי האי קיאי. אין למחוז גישה לים והוא גובל במחוז וקאיאמה ובאוסקה במערב, במחוז קיוטו בצפון, ובמחוז מיאה במזרח. מרבית שטח המחוז הוא הררי, ורק 23% מהשטח הכולל מיושב. 17% שטח המחוז מוקדש לפארקים לאומיים.
במרכז המחוז עובר הקו הטקטוני של מרכז יפן, החוצה את המחוז ממזרח למערב, לאורך נהר יושינו. החלק הצפוני של הקו פעיל מאוד, ופעילות טקטונית עדיין מעצבת את טופוגרפיה של האזור. בחלק הדרומי של הקו שוכנים הרי קיאי, החולשים על כ-60% משטח המחוז. במערב מפריד רכס אובקו בין נארה לווקאיאמה, ובמזרח מפריד בין נארה למיאה רכס דאיקו, ובו הר אודאיגהארה, שבו שוכנים חלק מהאתרים הקדושים ודרך העולים לרגל ברכס הרי קיאי, המהווה אתר מורשת עולמית של אונסק"ו.
ערים
במחוז נארה 12 ערים:
כלכלה
כלכלת מחוז נארה מתבססת בעיקר על תעשייה, שירותים ונדל"ן, אך תיירות היא אחת מהתעשיות החשובות של המחוז. במחוז שוכנים שלושה אתרי מורשת עולמית של אונסק"ו: המונומנטים ההיסטוריים של נארה העתיקה, האתרים הקדושים ודרך העולים לרגל ברכס הרי קיאי והמונומנטים בודהיסטיים באזור הוריו-ג'י.
מישל טרוני
מיכאל (מישל) טַרוֹנִי (נולד ב-13 ביולי 1984) הוא שחקן, מפתח גוף, אושיית רשת ופעיל זכויות בעלי חיים ישראלי. זכה שלוש פעמים בתואר "מר ישראל" בשנים 2008, 2009 ו-2010.
ביוגרפיה
טרוני נולד וגדל בפרדס כץ. הוא קרוי על שם דודו, חלל צה"ל שנהרג במלחמת לבנון הראשונה. סבתו התנגדה לקרוא לו על שם בנה שנפל, ועל כן בתעודת הזהות שמו "מיכאל". במשך כל תקופת ילדותו ונעוריו סבל מהתעללות פיזית ונפשית מצד אביו שהתעלל בו ובאמו. בגיל 16 החל לעסוק בפיתוח גוף, והשתמש בשריריו כדי להתמודד עם אביו האלים. בעקבות עימות עם אביו, אביו עזב את הבית ואת אמו.
בגיל 24 זכה מישל לראשונה בתחרות "מר ישראל".
שירת בצה"ל כחייל לוחם בגדוד שמשון.
פעילות ברשת ובציבור
תחילת פרסומו של טרוני ברשת הייתה סרטון קומי בשם "הדרך היחידה לצאת עם חיוך על הפנים ממפגש עם פקח". ב-2017 העלה סרטון הדרכה היתולי איך להתמודד עם מחבל חמוש בסכין, שהועלה ברשתות חברתיות בעולם. ב-2017 השתתף בקמפיין למען חיילים בודדים, וכן בתשדיר של צה"ל.
לטרוני מעל 160,000 עוקבים באינסטגרם, מעל 160,000, עוקבים ביוטיוב, ומעל 150,000 עוקבים בדף הרשמי בפייסבוק, נכון ל-2020. בסרטונים שלו הוא מרבה לשתף פעולה עם היוטיוברים סמיון גרפמן ודניס צ'רקוב, בסרטונים קומיים וסרטונים שבהם הם מותחים זה את זה. טרוני השתתף עם שני חבריו גם במספר קמפיינים חברתיים, ביניהם המאבק לאי הפללה של צרכני קנאביס, וקמפיין נגד אלימות.
בינואר 2017 השניים מתחו את טרוני שידוע בחמלה שלו על בעלי חיים, והזעיקו אותו כביכול כדי לתפוס חתלתול במצוקה. הסרטון נעשה ויראלי והגיע אל אתי אלטמן, המנכ"לית לשעבר של תנו לחיות לחיות. היא פנתה לטרוני בבקשה לסייע לעמותה, ומאז טרוני משתתף בימי אימוץ של העמותה ובקמפיינים לגיוס כסף. בין היתר שהה בתוך כלוב בדיזנגוף סנטר שבתל אביב במשך 56 שעות, כחלק ממסע התרמה למען העמותה.
ב-2019 השיק תוכנית אימונים בשם shapeUP.
טרוני השתתף ב"קמפיין הסלבריטאים" של חזית לשחרור בעלי חיים, שבו אנשים מפורסמים צפו בתחקיר מבית המטבחיים בחיפה. בעקבות הצפייה בתחקיר עבר לצמחונות והשתתף בצעדה לבית מטבחיים זה שהתקיימה במרץ 2018.
באוקטובר 2020 פרסם אדם ברשת סרטון שבו הוא מכה באכזריות את כלבו. פעילי בעלי חיים הפנו את תשומת ליבה של אתי אלטמן מתנו לחיות לחיות לסרטון, והיא הזעיקה לעזרה את טרוני. התברר שהאדם גר בבת ים, ולעת ערב הגיעו לדירתו טרוני עם שניים מחבריו, איימו עליו ולקחו ממנו את הכלב. חילוץ הכלב הועבר בשידור חי ברשתות החברתיות.
קריירת משחק
טרוני השתתף במספר סרטים וסדרות טלוויזיה בישראל, בדרך כלל כשרירן.
החל מ-2013 שיחק בכמה סרטים כמאבטח.
ב-2015 השתתף בסרט הקומדיה "מה כבר יכול לקרות?!", ובסרט הקומי "איביזה", בשני הסרטים בתפקיד של שרירן אימתני. טרוני השתתף גם בסדרות הנוער והילדים "שכונה" ו"החממה" בתור שומר ראש ומאבטח.
בנוסף הופיע בסדרות חסמבה דור 3, רמזור, צומת מילר, ולהיות איתה.
ב-2017 השתתף בעונה השלישית של תוכנית הדוקו-ריאליטי "היחידה" על תקן סמל היחידה החדש.
בשנת 2018 שיחק בסרט עד הקצה - ג'סטה 2.
תחקיר הונאה
ב-29 ביוני 2021 כאן חדשות שידרה סדרת כתבות על מעורבותו של טרוני ושותפו דניס צ'רקוב בהונאת פונזי בה לכאורה הונו השניים אנשים רבים, ביניהם חיילים משוחררים וחיילים בודדים, באמצעות חברה בשם "אמוזה" בשיתוף פעולה עם אריאל אהרוני, במהלך התחקיר ביקרו כתבי התאגיד במשרדו והותקפו פיזית ומילולית על ידו ועל ידי שותפיו במקום. טרוני, בסרטון שצולם לרשתות החברתיות, הכחיש כל קשר לעוקץ או הונאה.
ב-21 בדצמבר 2022, הוצא צו הרחקה ל-3 חודשים נגד מישל טרוני ושותפו, דניס צ'רקוב, בשל התקפות ואיומים מצידם כנגד כתב כאן 11, דניאל אלעזר, שהיה ממפרסמי התחקיר.
חיים אישיים
לטרוני בן בהורות משותפת עם ידידתו רותם ברגמן.
יהודה שפירא (רב)
הרב יהודה שפירא (רבי יודל - בחתימותיו "יהודא") (כ"ד בתשרי תרפ"ד, 4 באוקטובר 1923 - 11 באפריל 2009, י"ז בניסן תשס"ט) היה פוסק הלכה חרדי ליטאי, מרבני חוג חזון איש ומראשי כולל חזון איש.
ביוגרפיה
לאחר פטירת רבו החזון איש, עקר לבני ברק ומונה לאחד מראשי כולל חזון איש ביחד עם עמיתיו הרבנים נסים קרליץ וגדליה נדל. הרב שפירא מונה על ידי "הסטייפלער" לסמכות ההלכתית העליונה בבית הכנסת לדרמן. ה"סטייפלער" בעצמו נהג גם הוא לשאול אותו בהלכה.
התגורר יחד עם משפחתו בבית צנוע בן שלושה חדרים ברחוב רשב"ם בשיכון חזון איש ונחשב אחד מפוסקי ההלכה שם.
הרב שפירא היה מעורב בסוגיות ציבוריות שונות והיה בורר בסכסוך שהתגלה בישיבת חברון בשנות השמונים. המנהיג הליטאי הרב שך כיבד אותו ואף התייעץ עמו בנושאים שונים. בשנת תשנ"ב תיווך בין אגודת ישראל ודגל התורה. עסק גם בענייני שלום בית וחינוך.
המחזיר בתשובה הרב אמנון יצחק רואה עצמו כתלמיד מובהק של הרב שפירא, והרב שפירא עמד בנשיאות ארגון שופר.
הרב שפירא הלך לעולמו בי"ז בניסן תשס"ט בימי חול המועד פסח. בין המספידים בלווייתו היו הרב מיכל יהודה ליפקוביץ, הרב שמואל אוירבך והרב נסים קרליץ. מספר ימים לאחר מכן נערכו הספדים גם בכולל חזון איש ובו ספדו לו הרב אהרן לייב שטיינמן, הרב דב לנדו והרב גרשון אדלשטיין ובבית הכנסת לדרמן שם ספדו לו הרב משה הלל הירש והרב אריה פינקל.
ספריו
לאחר פטירתו יצאו לאור כמה ספרים מכתביו ומשיעוריו:
משפחתו
גיסו הוא הרב יוסף משה סופר, מחבר הספר "מי זהב"
לרב שפירא שלושה בנים ושבע בנות. כמה מילדיו וחתניו מכהנים כרבנים וכפוסקי הלכה:
סיריקיט קיטיאקון
ביוגרפיה
סיריקיט קיטיאקון נולדה באוגוסט 1932. היא השלישית מתוך ארבעת הילדים של קיטיאקון וראלאקסאנה ובואה סנידונגס. לאחר לידתה, הוריה נסעו לעבוד בשגרירות התאילנדית בארצות הברית ולכן גודלה על ידי סבה וסבתה. הוריה של קיטיאקון שבו לתאילנד כעבור שנה והיא התגוררה עמם בארמון דבס, השוכן בסמיכות לנהר צ'או פראיה בבנגקוק.
בהגיעה לגיל 4 החלה ללמוד בבית הספר ראג'יני ומאוחר יותר למדה בית הספר של המנזר פרנסיס חאבייר (Francis Xavier). ב-1946 התמנה אביה לשגריר סיאם בממלכה המאוחדת והיא הצטרפה אליו ונסעה עמו לשם. בממלכה המאוחדת למדה אנגלית וצרפתית והחלה ללמוד נגינה בפסנתר. כעבור שנה או שנתיים, אביה החל לעבוד כשגריר סיאם גם בדנמרק ובצרפת. משפחתה של קיטיאקון התלוותה אליו פעם נוספת והם התגוררו בפריז.
בפריז פגשה קיטיאקון את פומיפון אדוניאדט אשר היה לבעלה בעתיד. אדוניאט הפך למלך תאילנד ב-1946, לאחר שאחיו שמלך, נורה למוות באותה השנה ואדוניאט נהיה ליורש העצר. עם זאת, טקס הכתרתו למלך נדחה ל-1950 כדי לאפשר לו להשלים את לימודיו האקדמאיים בשווייץ. הוא לקח חופשה מהלימודים שלו וטס לפריז. בפריז התארח בשגרירות סיאם וכך הכירו השניים והחלו לנהל מערכת יחסים. קיטיאקון ואדוניאט נישאו ב-28 באפריל 1950, שבוע בלבד לפני שהוכתר אדוניאט למלך. החתונה נערכה בארמון סראפאתום וטקס הנישואין נוהל על ידי סבאנג ודהנה, סבתו של אדוניאט.
לאחר מותה של סבתו באוקטובר 1956, נכנס אדונאיט לתקופה של 15 ימים בה כיהן כנזיר במנזר בודהיסטי (מנהג זה מקובל אצל גברים בודהיסטיים לאחר מות קרוב משפחה). בימים אלו, כיהנה קיטיאקון כעוצרת תאילנד, במקום בעלה.
ב-1964 הוציאה לאור את הספר "לזכר הטיולים שמעבר לים" (ความทรงจำในการตามเสด็จต่างประเทศทางราชกา) אשר מספר את סיפור שהותה באירופה עם המלך.
חיים אישיים
כמו יום הולדת של בעלה, המלך פומיפון אדוניאדט, יום הולדתה של המלכה סיריקיט הוא חג לאומי בתאילנד המקביל ליום האם. למרות שאיבדה את תואר המלכה עם מותו של בעלה בשנת 2016, יום הולדתה של המלכה סיריקיט עדיין נחגג מדי שנה.
ב-21 ביולי 2012 הרגישה המלכה סיריקיט לא יציבה ומעדה בבית החולים סיריראג', שם התגורר בעלה. לאחר ביצוע בדיקת MRI התברר כי לקתה בשבץ מוחי. מאז נמנעה המלכה להופיע בציבור (גם ביום הולדתה וביום הולדתו של המלך) וכיום היא נמצאת בתהליך שיקומי מתמשך. בנובמבר 2016 דווח כי שוחררה מבית החולים וחזרה לארמון המלכותי להמשך התהליך.
NXT TakeOver: Rival
NXT TakeOver: Rival היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-WWE, השייך לארגון הפיתוח שלהם, NXT. כמו כן, האירוע שודר בערוץ של ה-WWE Network. האירוע נערך ב-11 בפברואר 2015, באוניברסיטת פול סייל שבווינטר פארק, פלורידה וכלל קרבות בין המתאבקים של המותג NXT עקב העלילות, שנבעו ביניהן במהלך התקופה עד לקיום האירוע. האירוע היה האירוע הרביעי בסדרת אירועי NXT TakeOver.
עלילות
האירוע כלל קרבות שנבעו מעלילות מתוסרטות שהתקיימו במהלך התוכנית של NXT. סדרת אירועי NXT TakeOver החלה ב-29 במאי 2014, כחלק מאירועי השלם וצפה של NXT, המשמשת כליגת הפיתוח של ה-WWE, כשערכה את האירוע השני שלה שהועבר בערוץ ה-WWE Network תחת השם NXT TakeOver. בחודשים שלאחר מכן, הביטוי "TakeOver" הפך למותג המייצג את כל אירועי השלם וצפה של NXT. האירוע היה אירוע השלם וצפה הראשון של NXT בשנת 2015.
בשבועות לפני האירוע NXT TakeOver: Rival, הארגון ערך טורניר אשר נועד להכתיר את המועמד הבא לאליפות ה-NXT. הטורניר כלל שמונה מתאבקים, ובו לקחו חלק פין באלור, קורטיס אקסל, הידאו איטמי, טיילר בריז, טייסון קיד, אדריאן נוויל, ברון קורבין ובול דמפסי. בסיבוב הראשון ששודר ב-21 וב-28 בינואר, ארבעת המתאבקים שהתקדמו אל עבר שלב חצי הגמר היו באלור, איטמי, נוויל וקורבין. ב-4 בפברואר, באלור ונוויל העפילו לגמר שנקבע שייערך באירוע NXT TakeOver: Rival.
קרבות מקדימים
האירוע נפתח עם הקרב של הידאו איטמי נגד טיילר בריז. איטמי ביצע את מהלך בעיטת השוטגאן כדי להצמיד את בריז לניצחון.
בקרב השני, ברון קורבין התחרה נגד בול דמפסי בקרב ללא פסילות. קורבין ביצע על דמפסי את מהלך הסיום שלו, ה-End of Days, מה שאיפשר לו להצמיד לניצחון את דמפסי.
לאחר מכן, בלייק ומרפי הגנו על אליפות הזוגות של NXT נגד הלוצ'ה דרגונס (סין קארה וקאליסטו). הקרב הסתיים לאחר שמרפי ביצע על סין קארה את מהלך הבריינבאסטר ולאחר מכן בלייק ביצע עליו את מהלך הפרוג ספלאש שישה כוכבים, כדי לנצח בקרב ולשמור בהצלחה על חגורות האליפות.
בקרב הרביעי של הערב, אדריאן נוויל התחרה נגד פין באלור בקרב שקבע את זהות המועמד לתואר אליפות ה-NXT. במהלך הקרב, באלור ביצע מספר מהלכים מהארסנל שלו, כשביניהם ביצע את מהלך הדרופקיק בעוד שנוויל נשען על מעקה הביטחון ואת מהלך הדייבינג פוט סטומפ על גבו של נוויל; מהלכים אלו לא הספיקו לבאלור להצמיד לספירת שלוש מלאה את נוויל. מנגד, נוויל ביצע את מהלך הפיניקס ספלאש מהחבל האמצעי. בסיום, באלור ביצע על נוויל את מהלך הראנינג פרונט דרופקיק ולאחר מכן קינח במהלך הסיום שלו, ה-Coup De Grace, שהספיקו לו כדי להצמיד את נוויל לניצחון ולהפוך למועמד החדש לתואר אליפות ה-NXT.
בקרב הלפני אחרון, שארלוט הגנה על אליפות הנשים של NXT נגד סשה בנקס, ביילי ובקי לינץ'. במהלך הקרב, לינץ' ביצעה על שארלוט את מהלך האקספלודר סופלקס, שלא הספיק לה כדי להצמיד אותה לניצחון. ביילי ביצעה על שארלוט את מהלך הסיום שלה, הביילי-טו-בלי סופלקס, מהחבל העליון, והצמידה אותה, אך בנקס שברה את ניסיון ההצמדה. בסיום, בנקס הצמידה את שארלוט לניצחון וזכתה באליפות.
תוצאה לאורך זמן
אואנס הגן על אליפות ה-NXT נגד סמי זיין באירוע העוקב, NXT TakeOver: Unstoppable, כשגם קרב זה הסתיים ללא הצמדה עקב תקיפת ופציעת זיין על ידי אואנס, עד למצב שבו סמואה ג'ו הופיע וערך הופעת בכורה בארגון, כדי לעצור את תקיפתו של אואנס.
גמר ליגת האלופות 2007
גמר ליגת האלופות 2007 היה משחק כדורגל שהתקיים באצטדיון האולימפי באתונה שביוון ב-23 במאי 2007, שתוצאתו קבעה את זוכת ליגת האלופות לעונת. במשחק שיחק המועדון האנגלי ליברפול כנגד המועדון האיטלקי מילאן. שני המועדונים נפגשו בפעם השנייה בשלוש שנים במשחק הגמר, מה שהוסיף לחשיבות המעמד. בניגוד לפעם הקודמת, מילאן ניצחה במשחק בתוצאה 1–2, לאחר צמד שערים של פיליפו אינזאגי.
לפני 2007, זכייתה האחרונה של מילאן במפעל הייתה בשנת 2003, בעוד זכייתה האחרונה של ליברפול הייתה ב-2005 אחרי ניצחון על מילאן. שתי הקבוצות החלו את הטורניר בסיבוב המקדמות השלישי, התקדמו לשלב הבתים וסיימו אותו במקום הראשון בביתם. בדרך התמודדו שתי הקבוצות כנגד מועדונים בולטים בכדורגל האירופי; מילאן שיחקה כנגד סלטיק, באיירן מינכן, ומנצ'סטר יונייטד, בעוד שליברפול ניצחה בשמינית הגמר את האלופה הקודמת, ברצלונה, ושיחקה כנגד פ.ס.ו איינדהובן וצ'לסי.
הדרך לגמר
את משחקי הבית שיחקה מילאן באצטדיונה סן סירו אשר במילאנו, בעוד שליברפול אירחה את יריבותיה באנפילד, אצטדיונה הוותיק שבעירה.
מילאן
בהגרלת הבתים שובצה מילאן בבית ח', יחד עם א.א.ק. אתונה, אנדרכלט וליל. מילאן פתחה במגמה חיובית וניצחה את אתונה באצטדיונה הביתי סן סירו 0-3 משערים של פיליפו אינזאגי, יואן גורקוף וקאקה. מילאן סיימה בתיקו מאופס עם ליל במחזור השני, אך היא ניצחה בשני המשחקים הבאים, נגד אנדרלכט, בהם הצטיין במיוחד שחקנה קאקה, אשר הבקיע בשניהם 4 שערים.
על אף פתיחה טובה זו מילאן כשלה בשני משחקיה הבאים בסן סירו, ועלתה בין השאר בזכות כישלונן של ליל ואנדרלכט להגיע להכרעה במשחקים ביניהן. לאחר שישה משחקים מילאן עמדה בראש הבית ולה 10 נקודות, כאשר יריבתה העיקרית ליל, אשר ניצחה אותה במשחק האחרון 0–2, התייצבה כסגניתה.
הבית של מילאן
מילאן שובצה לשחק נגד סלטיק בשמינית הגמר. במפגש הראשון בין השתיים, באצטדיונה הביתי של סלטיק בגלאזגו, נפרדו השתיים בתיקו מאופס וזאת הייתה גם התוצאה בסיום 90 הדקות של המפגש במילאנו. מכיוון שבשלב זה הייתה חייבת להתקיים הכרעה בין הקבוצות, המשחק השני נכנס להארכה, כאשר במחציתה השנייה הובקע שער הניצחון מרגלי קאקה, אשר במהלך אישי רץ ממחצית המגרש ולבסוף הבקיע בין רגליו של שוער סלטיק.
ברבע הגמר שובצה מילאן כנגד הקבוצה הגרמנית עטורת התארים באיירן מינכן. המשחק הראשון היה מותח למדי - מילאן עלתה ליתרון פעמיים, אך באיירן הצליחה להשוות התוצאה לאחר כל שער, עד לתוצאת הסיום 2-2, אשר נקבעה בשער של שחקן באיירן דניאל ואן בויטן בסמוך לתום המשחק. במפגש הגומלין באצטדיונה של באיירן, אליאנץ ארנה, ניצחה מילאן 2-0, בין השאר הודות לשערים מהירים בתחילת המשחק.
בחצי הגמר פגשה מילאן שוב קבוצה מרובת הישגים ותארים, מנצ'סטר יונייטד האנגלית. גם כאן המשחק הראשון, באולד טראפורד אשר באנגליה, היה מותח למדי והוכרע רק בדקות הסיום. המשחק התאפיין בטעויות של שחקני ההגנה משני הצדדים, שהובילו לשערים לחובתן. על אף יתרון של מילאן באמצע המשחק, שני שערים של חלוץ יונייטד ויין רוני קבעו את תוצאת הסיום 2–3 למנצ'סטר. בביתה מילאן שלטה במגרש לאורך כל המשחק והביסה את יונייטד 0–3 בגומלין באיטליה, עם שערים של קאקה, סידורף וג'ילארדינו, ומילאן עלתה לגמר בפעם ה-11 בתולדותיה.
ליברפול
ליברפול פתחה את עונתה האירופית בסיבוב השלישי של מוקדמות ליגת האלופות, במשחק כפול כנגד מכבי חיפה הישראלית. ליברפול ניצחה במשחק הראשון באנגליה 1–2. המשחק השני הסתיים בתוצאה 1-1. בסיכום המשחקים היה 2–3 לזכות ליברפול, שעלתה לשלב הבתים.
ליברפול שובצה לבית ג', לצד בורדו הצרפתית, גלאטסראיי הטורקית ופ.ס.ו איינדהובן ההולנדית. משחקה הראשון היה נגד איינדהובן והסתיים בתיקו מאופס. במשחק השני הראו האנגלים יכולת משופרת והובילו כבר מדקות הפתיחה, בדרך לניצחון 2–3 על גלאטסראיי. בשני המשחקים הבאים שיחקה ליברפול כנגד בורדו וניצחה בשני המקרים: 0-1 בצרפת ו-0–3 באנגליה. תוצאות טובות אלו, אשר הושגו בעיקר בזכות כוכבה של ליברפול פיטר קראוץ' וחבריו לקבוצה לואיס גרסיה וסטיבן ג'רארד, הבטיחו לליברפול את המעבר לשלב הבא. במשחק לאחר מכן, בזכות ניצחון 0–2 על איינדהובן הבטיחה ליברפול גם את המקום הראשון בבית המוקדם. המשחק האחרון, אשר תוצאתו הייתה חסרת משמעות עבור ליברפול, הסתיים בהפסד ביתי 2–3 לגלאטסראיי.
הבית של ליברפול
אתגר כבד עמד מול ליברפול בשמינית הגמר עם התברר זהות יריבתה - זוכת ליגת האלופות בעונה הקודמת ברצלונה. המשחק הראשון היה בקאמפ נואו, אצטדיונה של ברצלונה. ברצלונה עלתה ליתרון מוקדם, אולם שחקני ליברפול הצליחו להעלותה ליתרון 1–2 ולשמור עליו עד תום המשחק. בכך הייתה ליברפול לקבוצה השנייה בלבד באותה עונה שהצליחו לנצח את ברצלונה בקאמפ נואו. במשחק הגומלין שיחקה ליברפול במערך הגנתי בניסיון לשמור על יתרונם מהמשחק הראשון. על אף שברצלונה הצליחה להבקיע שער אחד ולנצח במשחק, הרי ששני שערי החוץ שהבקיעה ליברפול שימשו שובר שוויון והעלו את ליברפול לרבע הגמר.
ברבע הגמר פגשה ליברפול בסגניתה מהבית המוקדם - פ.ס.ו איינדהובן. במפגש הראשון שוב ניצחה ליברפול את הקבוצה ההולנדית 0–3 בזכות כוכביה ג'רארד, ריסה וקראוץ'. במשחק הגומלין ניצחה ליברפול 0–1 בביתה ועלתה לחצי הגמר, שם פגשה ביריבתה מהפרמייר ליג - צ'לסי. צ'לסי ניצחה במשחק הראשון סטמפורד ברידג', אצטדיונה הביתי, משער של ג'ו קול. ליברפול אימצה כוחותיה במשחק הגומלין, אך בתום 90 דקות השיגה גם היא שער בודד - 0-1, וכך נוצר מצב תיקו בסיכום שני המשחקים - 1-1 משערים ביתיים, ועל כן משחק הגומלין הגיע להארכה בת 30 דקות. גם הארכה זו לא הובילה לשינוי התוצאה, על אף שער של שחקן ליברפול דירק קויט שנפסל עקב נבדל. הקבוצות התייצבו לדו-קרב בעיטות עונשין. שוערה של ליברפול הצליח להדוף שתיים מבעיטות צ'לסי. בכך נפל הפור בחלקו של קויט, אשר שערו נפסל קודם לכן, להבקיע את שער הניצחון של ליברפול, ולהעלותה למשחק הגמר.
משחק הגמר
לאחר שניצחו את כל יריבותיהן בשלבי ה"נוק אאוט", התייצבו מילאן וליברפול למשחק הגמר. בניגוד לשלבים הקודמים, התקיים המשחק באצטדיון נייטרלי - שאינו שייך לאף אחד מהמועדונים המשתתפים במשחק - האצטדיון האולימפי אשר באתונה - והמנצחת בו תזכה בתואר ללא צורך במשחק גומלין. על ארגון המשחק הופקדה התאחדות הכדורגל היוונית ומעליה ארגון אופ"א עצמו. תאריך המשחק נקבע ל-23 במאי 2007.
בעיות לפני המשחק
לפני המשחק עלו מספר בעיות בארגונו. מתוך 63,800 כרטיסים אשר היו זמינים לאצטדיון, רק 9,000 כרטיסים נמכרו במכירה רגילה. יתר הכרטיסים חולקו בין שתי הקבוצות, 17,000 לכל אחת, ארגון אופ"א ונותני החסות למשחק, אשר קיבלו 28,000 כרטיסים. כתוצאה אוהדים רבים אשר רצו לקנות כרטיסים ביום המשחק לא יכלו להיכנס. משטרת יוון אשר נשלחה להשליט סדר במקום טיפלה בעומס האוהדים הממורמרים על ידי כך שפשוט הודיעה כי איש לא יכנס שכן האצטדיון מלא, זאת על אף שחלק מהאוהדים אשר המתינו מחוץ לאצטדיון כבר רכשו את הכרטיסים. גורמים באופ"א טענו כי החלטה זו נבעה ממקרי ספסרות וזיוף כרטיסים. לטענתם, לפחות 5,000 אוהדים ללא כרטיסים או עם כרטיסים מזויפים הצליחו למצוא דרכם לתוך האצטדיון ובכך מלאו את 74,000 המושבים שבו, ועל כן המשטרה סירבה להכניס אוהדים נוספים מחשש לצפיפות יתר שתגרום לאסון.
האוהדים שרכשו את הכרטיסים לא היו מוכנים לקבל את הגזירה וניסו לפרוץ דרך המחסומים שהקימו כוחות המשטרה. היוונים השתמשו בגז מדמיע ובאלות על מנת לפזר את הקהל. דובר אופ"א ויליאם גאילרד האשים את אוהדי ליברפול בגרימת הבעיות, והצהיר, "אוהדי מילאן לא התמודדו עם אותן הבעיות כיוון שלא התנהגו באותו אופן". דיווח של אופ"א שפורסם לאחר הגמר תייג את אוהדי ליברפול כ"גרועים ביותר באירופה" וגאילרד ציין: "איזה עוד קבוצת אוהדים גונבת כרטיסים מחבריהם האוהדים או מידיים של ילדים?". נשיא אופ"א מישל פלאטיני התנצל מאוחר יותר על ההערה. חלק מהביקורת על הארגון ניטחה גם באופ"א עצמה, בטענות כי הליך ביקורת הכרטיסים היה לוקה בחסר וכי לא ננקטו אמצעים מספיקים לשליטה בכמות האוהדים הגדולה. ראשי ליברפול טענו כנגד אופ"א כי הקצבת הכרטיסים הייתה גבוהה מאוד ביחס לבסיס אוהדיהם וכן כי ניתנו רק 16 כרטיסים לכל קבוצה עבור אוהדים נכים.
הכנות הקבוצות למשחק
לפיכך, הקבוצות העלו למגרש את הרכביהן החזקים ביותר. ברם, עבור כל אחת מהקבוצות שיחק אחד משני השחקנים הטובים ביותר באותה עונה בליגת האלופות - מילאן הגיעה למעמד הודות לשחקנה קאקה, שעשרת שעריו במהלך העונה האירופאית העניקו לו את התואר "מלך השערים", ומנגד פיטר קראוץ', שהוכתר כאחד מסגניו עם שישה שערים, שיחק במדי ליברפול.
נתון נוסף אשר ניכר מההרכבים שהועלו הוא כי מילאן בחרה להעלות הרכב מבוגר יחסית, שגילו הממוצע היה מעט יותר מ-31 שנים - ההרכב המבוגר ביותר בתולדות משחקי הגמר של ליגת האלופות. בין שחקניה היה פאולו מלדיני הוותיק, אשר חודש לאחר המשחק חגג את יום הולדתו ה-39.
מהלך המשחק
לפני תחילת המשחק נערך טקס הפתיחה המסורתי של גמר ליגת האלופות. לאחר מכן הוצגו הרכבי הקבוצות וצוות השופטים. צוות זה היה מורכב מרביעייה גרמנית, ובראשם הרברט פנדל (Herbert Fandel). שריקת הפתיחה אירעה ב-20:45 על פי השעון המקומי, כאשר הכדור ניתן לשחקני ליברפול לבעיטת הפתיחה.
מחצית ראשונה
המשחק החל באופן אגרסיבי למדי ושתי הקבוצות הרבו בעבירות כבר בדקות הראשונות. המהלך המשמעותי הראשון היה בדקה התשיעית, כאשר שחקן ליברפול ג'רמיין פנאנט חטף את הכדור מיריבו מארק יאנקולובסקי והצליח לבעוט לכיוון השער, אך שוער מילאן דידה הדף את הבעיטה. מילאן החלה תוקפת גם היא וניסתה להעביר את הכדור לשחקניה ההתקפיים בקרבת שערה של ליברפול, אך ההגנה של ליברפול סיכלה את המאמצים. במהלך הדקות הבאות נרשמו ניסיונות נוספים משני הצדדים להבקיע שערים, כאשר ג'ון ארנה ריסה וצ'אבי אלונסו החמיצו את המסגרת בבעיטות ממרחק רב, בעוד שמאסימו אודו ויאנקולובסקי יזמו מהלכים התקפים מצידה של מילאן. לבסוף, השער הבודד במחצית נקבע בדקותיה האחרונות, כאשר חלוץ מילאן פיליפו אינזאגי, הבקיע בעקבות בעיטה חופשית של חברו לקבוצה אנדראה פירלו, אשר פגעה בגבו. המגע המפתיע בין גבו של אינזאגי לכדור הטעה את שוער ליברפול חוסה ריינה, ואינזאגי מיהר לנצל את הפרצה והבקיע. העוקבים אחר שידור הטלוויזיה שיכלו לראות את המהלך בהילוך חוזר ואיטי הבחינו כי הכדור פגע בזרועו העליונה של אינזאגי בדרכו לשער, אך השופט לא פסק לעבירה בטענה לנגיעת יד, דבר שהיה פוסל את השער. אינזאגי הודה לאחר המשחק כי תכנן שהכדור יפגע בגופו, אך מגע היד היה בלתי מכוון. המחצית נסתיימה ביתרון 0–1 למילאן והקבוצות ירדו מהמגרש להפסקת המחצית.
מחצית שנייה
ליברפול שיחקה בזהירות לאחר ההפסקה והרבתה להחזיק בכדור, אך מיעטה להתקיף. כמעט 20 דקות עברו בטרם מהלך התקפי של ליברפול הקרבה להשוואת התוצאה - היה זה בדקה ה-62 כאשר הקפטן סטיבן ג'רארד ניצל טעות של ג'נארו גאטוזו ופרץ את ההגנה עד לשוער מילאן דידה, אך זה הצליח להגן על שערו. המשחק המשיך באותו האופן, כאשר עיקר הפעילות התרכזה בחצי המגרש של האיטלקים, כאשר שחקני ליברפול מחזיקים בכדור, אך לא מאיימים על שערה של מילאן. מאמן ליברפול רפא בניטז החליף את חאבייר מסצ'ראנו בחלוץ פיטר קראוץ', בתקווה להפיח חיים במשחק ההתקפי של קבוצתו. ברם, הדבר דווקא סייע למילאן ושחרר את חלוצה - קאקה, אשר עליו הופקד מסצ'רנו. לבסוף, בדקה ה-82 קאקה הצליח למסור לאינזאגי, אשר בתורו עבר את שוער ליברפול וגלגל פנימה.
שחקני ליברפול ניסו לתקוף את שערה של מילאן בניסיון להציל את המשחק, אך על אף שער מנגיחה של דירק קויט בדקה ה-89, מילאן הצליחה לשמור על היתרון עד לשריקת הסיום ובכך לזכות בגביע.
קהילת יהודי בודפשט
הקהילה היהודית בבּוּדַפֶּשְׁט בירת הונגריה הייתה קהילה מפוארת שבראשה עמדו רבנים גדולים, היא גם שגשגה ופרחה תרבותית, הוקמו בה מוסדות, בתי כנסת וחנויות ושמרו על אורח חיים יהודי, היא אף הייתה מרכז של עיתונות יהודית, ויצאו בה לאור עיתונים יהודיים רבים. בשנת 1930 התגוררו בבודפשט 204,371 יהודים.
כיוון שבודפשט היא איחוד בין שלוש ערים: בודה, אובודה ופשט (משנת 1872), הקהילה היהודית עתיקה מימיה של העיר המאוחדת, וקיימת החל מתקופת האימפריה הרומית. טרם האיחוד הייתה קהילה יהודית בכל אחד משלושת החלקים של בודפשט, והקדומה בהם הייתה קהילת בודא.
הקהילה הלכה והתפתחה עד תרצ"ט (1939), שנת פרוץ מלחמת העולם השנייה, למרות מגמת האפליה האנטי-יהודית במרת השלטון ההונגרי. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה חוותה הקהילה אנטישמיות קשה, הפליה, רדיפות, פיטורים מעבודות והשפלות רבות. יהודים רבים גויסו לעבודות כפייה ובזמן קצר התחוללה החרפה באנטישמיות עד לכדי השמדה והרג בדרכים קשות של בני הקהילה. ב-1941 התגוררו בבודפשט 184,000 יהודים; יחד עם 62,000 המומרים, היו נתונים לרדיפות הנאצים בסך-הכל כ-246,000 איש. כ־76,000 יהודים הושמדו ובתום המלחמה נותרו בעיר כ-90,000 יהודים, כלומר למעלה מ-50% מיהדות בודפשט נספו בשואה.
לאחר השואה יהודים רבים היו לציונים ועלו לארץ ישראל, ורבים מן הנותרים בבודפשט הפנו עורף למסורת היהודית. כיום חזרו החיים המשגשגים לקהילה, אמנם לא כפי שהיו קודם השואה, אך היא שיקמה את חייה הקהילתיים ונהייתה לקהילה היהודית הגדולה בהונגריה המונה כ-80,000 יהודים.
ראשית ההתיישבות היהודית עד המאה ה-14
בודפשט בירת הונגריה הוכרזה כעיר בשנת 1872, עם מיזוג שלוש הערים בודה (Buda), אובודה (Obuda), ופשט (Pest) אשר התקיימו בהן קהילות יהודיות עוד קודם לכן.
העתיקה שבחלקים אלה היא בודא, שנקראה בתקופות קדומות יותר בשם אופן (מגרמנית: Ofen), ובמקורות העבריים נותרה ידועה בכינויים במקורות העבריים: אובן, בודן ובודרו. בודא שימשה במשך מאות בשנים כעיר ואם בישראל. עקבות התיישבות יהודית מימי הרומאים נמצאים במקום זה. היהודים הקימו על יד מעיינות המים את המחנה המבוצר "אקוינסום". לפני שנים מספר חפרו ומצאו שם מצבה רומאית מתקופה קרובה לחורבן הבית השני. לאחר בדיקה גילו בכתובת את השם "בנימין" ומעל לשורות שתי מנורות בעלות שבעה נרות החרותות באבן באופן פרימיטיבי, ובצדן ליתר תוקף "ה' אחד" בלשון ובכתיבה יוונית. המצבה השמורה עתה בארמון הרוזנים "סאפארי" באבלבט אירשה, מעידה ברורות שחיילים יהודים מאסיה הקטנה או מארץ ישראל, הגנו כאן על "לימס פנוניקוס" (הגבול ההונגרי).
בעקבות מסע הצלב הראשון, בשנת 1096, הגיע זרם היהודים הראשונים מאשכנז לבודא ולשאר ערי השדה, ואתם רוח האנטישמיות. המלך בלה הרביעי, שהחל להסדיר את שאלות הכלכלה ואת ענייני הכספים, זקוק היה באונס או ברצון לתמיכת היהודים. הוא היה המלך הראשון שציווה להטביע מטבעות נחושת ומעות קטנות, מטבעות טטארים, לצורכי מסחר והגנה. על רובם נטבעו אותיות עבריות (ש' ל' ק' א'). מכאן שבין חוכרי המטבעות רבו היהודים. כמו כן דאג המלך בלה הרביעי גם לכלל היהודים. כדי למשוך אליו את לבם, אפילו של אלה שבחוץ לארץ, העניק להם בשנת 1251 חוק יהודי מיוחד, כעין אגרת חסות, ששימשה מכאן ואילך יסוד ועיקר לכל הזכויות המיוחדות שהובטחו ליהודים במאות השנים הבאות.
באותן השנים, כשגורשו והושמדו קהילות בכל ארצות המערב ואפילו בשנת המוות השחור, גזרת ק"ח (1348), בשעה שה"מצליפים", ה"רועים" עברו ושבו דרך אירופה מספרד ועד פולין והרגו ביהודים, לא חרץ כלב לשונו ליהודים בכל הונגריה.
שעה שעלה על כיסא המלוכה לודוויג הראשון, גזר על היהודים גזירת שמד. ומשסירבו להיענות לו, החליט המלך לשחרר את כל יהודי הונגריה משלטונו ולגרשם מארצו. גזירה זו שנגזרה בקיץ 1360, לא הייתה מבוססת על החוק, והיא יצאה בצורת "פקודת המלך". לודוויג לא פגע בהונם ובתביעותיהם הכספיות של היהודים, ובביזה לא שלח את ידו. אדרבא הוא סייע בידם בגביית שטרות החוב שלהם, רק על נכסי דלא ניידי של היהודים נטה את ידו, החרים את בתיהם ברחוב היהודים בבודא והעניק אותם כמתנה לכמריו וידידיו.
כך נסתיימה התקופה הראשונה לחיי היהודים בבודא - בגירוש.
לא ארכו הימים, ומקץ חמש שנים הוזמנו היהודים לשוב להונגריה, אף נתחדשו זכויותיהם הישנות. קיבלו רשות לשמור על דתם ומנהגיהם, לקנות, למכור ולהחזיק בכל נכסי דניידי ודלא ניידי, שבאו לידם מתוך עסקי ההלוואות והמשכנתאות, אך לא חזרו אל רובעם הנעזב ואל בתיהם, בהם גרו זרים, אלא רובע חדש נועד להם, בקצה הר המבצר בצפון במרחק של קילומטר לערך ממעונותיהם הקודמים. השער הווינאי נקרא מאז גם "שער השבת", בין על שום קרבתו אל מקום שוק השבת, בין בגלל חוטי העירוב שהיו מתוחים עליו.
אולם מצבם היה בשפל המדרגה, וספר החוקים לעיר בודא, משקף את מעמדם. על היהודים היה ללבוש מעיל אדום כתליינים, כובע חד כמכשפים, ועל כולם את אות הקלון - הטלאי הצהוב. , מעיר ד"ר ביכלר. מגמת החוקים הייתה לאסור ולהחמיר על היהודים פעולות מסחר רגילות, ולכפות עליהם את עסקי הממונות: הלוואה בריבית.
תולדות היהודים בבודה
המתיישבים היהודים הראשונים באו למקום מגרמניה ומארצות הסלאבים במחצית השנייה של המאה ה-12 לערך. ב-1279 רוכזו בגטו, חויבו לענוד טלאי אדום ומשרות ציבוריות נסגרו בפניהם. במאה ה-14 גורשו פעמיים, פעם בעקבות "המגפה השחורה" בשנת 1348 ופעם בלחץ הכנסייה. אף משהותרה שיבתם לעיר, הוטלו עליהם הגבלות שונות. במאה ה-15 הייתה בודה לקהילה הראשית במדינה: זכויות היהודים הוכרו, לקהילה ניתנו סמכויות של שלטון פנימי עצמאי, ולראש הקהילה – סמכות של מנהיגות על היהדות ההונגרית כולה. בתקופה זו עסקו יהודי בודה בעיקר במסחר וריכזו בידיהם את כל היצוא לגרמניה ולצ'כיה.