cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הקליקה (אמנות)
הקמה
הם נפגשו יחד בסוף שנות ה-30 והתחלה של שנות ה-40. הקבוצה התפרקה בשנת 1843 כשריצ׳רד דאד קיבל מחלת נפש ונכלא לאחר שרצח את אביו. האחרים, הפכו לחברים מצליחים באקדמיה המלכותית לאמנויות (אם כי אוניל הפך רק לחבר עמית ולא חבר מלא). עבודותיהם נתמכו על ידי כתב העת החדש שנוצר באותה העת - The Art Journal.
לדעת להיכנע
פילוסופיה
העיקרון הבסיסי של "האישה שנכנעה" הוא פשוט: השליטה שנשים מחזיקה בעבודה ועם ילדים חייבת להשאיר את דלת הכניסה לכל נישואין. המודל של לורה דויל לזוגיות מראה לנשים כיצד הן יכולות להביע את צרכיהן ולפגוש אותן תוך כבוד לבחירות של בעלה. כאשר הם עושים זאת הם מחיים את האינטימיות.
הקליקה (אמנות)
רעיונות
הקליקה התאפיינה בהסתייגות חבריה מאמנות גבוהה אקדמית לטובת ציור ז'אנר. זאת בעקבות התקדימים של ויליאם הוגארת ודייוויד וילקי. הרעיון עלה בקנה אחד עם השקפתם כי יש לשפוט את האמנות על ידי הציבור ולא על פי התאמתה לאידיאלים האקדמיים.
בשנות החמישים של המאה ה-19 הפכו רוב חברי "הקליקה" למתנגדים גדולים של התנועה הפרה-רפאלית, והאמינו שאומנותה מייצגת אקסצנטריות ופרימיטיביות. ויליאם פרית' ואוניל כתבו רבות על התנגדותם לעקרונות תנועה הקדם-רפאלית.
לדעת להיכנע
פילוסופיה
תנועת "נשים נכנעות" מתרכזת בשישה עקרונות בסיסיים:
הקליקה (אמנות)
רעיונות
ציור הדיוקנאות של חברי "הקליקה" הוזמן על ידי פטריק אלן-פרייזר לבית האוזפילדפילד בארברואת'.
לדעת להיכנע
פילוסופיה
המחברת מדגישה שהשיטה שלה היא שאין לקבל בשום אופן המשך במערכת יחסים פוגעת, אלכוהוליסטית או בגידה.
הקליקה (אמנות)
רעיונות
בשנות ה-60 של המאה ה-19 התפרסמה קבוצה אחרת של אמנים עם רעיונות דומים בשם St John's Wood Clique.
לדעת להיכנע
פילוסופיה
לורה דויל מציינת את התמיכה הנשית כמרכיב קריטי להצלחה עבור האישה שבוחרת להיכנע. לשם כך ישנם מספר מאמנים מיומנים ברחבי העולם המסייעים לנשים ליישם את העקרונות בחייהם ובנישואיהם. ניתן להשיג סמינרים קבוצתיים פנים אל פנים, אימון טלפוני, מעגלי צ'אט מקוונים וסמינר מקוון.
ביקורת ושבח
מבקריה רואים בדויל דוגלת בכך שנשים צריכות להיות כנועות לבעליהן, אפילו מתייחסות ל"נשים סטפורפורד". הנציב לשעבר לזכויות אדם ולנציבות שוויון הזדמנויות לאפליה על רקע מין, פרו גוארד, השווה את התנועה לעבדות באומרו "אין דבר כזה מבוגר שיכול לחלוטין להכניע את עצמו לאדם אחר. זה נקרא עבדות ואני חושב שביטלנו את זה לפני כמה מאות שנים". היא גם טענה כי "אם גבר רוצה מערכת יחסים כזו, הוא למעשה לא רוצה מערכת יחסים, הוא רוצה בובה. הוא רוצה שליטה מוחלטת וזו לא ההגדרה של מערכת יחסים".
דויל משיבה כי נראה כי מבקרים רבים אינם יודעים מעט על העקרונות המתוארים בספר ופשוט מגיבים למה שהם מדמיינים שהספר אומר.
התומכים טוענים שלקחה באיזון התוכנית עובדת עבורם או אפילו הצילה את מערכות היחסים שלהם.
ספר המשך
The Surrendered Single הוא ספר שעוזר לרווקות למשוך גבר טוב לפי עקרונות הכניעה. דויל תומך בכניעת השליטה באחר. רווקה נכנעה היא אישה שבוחרת ליישם את עקרונות הכניעה על חייה כדי למשוך בשקט גבר טוב ולא לחפש נואשות בן זוג.
דויל אומר כי העקרונות הבסיסיים של סינגל נכנע הם שהיא:
פנחס מנחם אלעזר יוסטמן
ר' פנחס מנחם (אלעזר) יוסטמן (כ' תמוז תר"ח 1848-י' בכסלו תרפ"א 1920) ייסד את החצר החסידית בפילץ ומהאדמו"רים החשובים בפולין שהתפרסם כמחבר ספר "שפתי צדיק". אמו הייתה בתו של מייסד חסידות גור, ר' יצחק מאיר אלתר (החידושי הרי"ם). לאחר פטירת השפת אמת מגור הנהיג חצר חסידית בפילץ.
תולדות חייו
נולד לבנימין אליעזר יוסטמן, ולאמו מרת צינא פעסא אלתר - בתו של החידושי הרי"ם מגור. הוא התייתם מאמו בגיל צעיר וסבו החידושי הרי"ם לקחו תחת חסותו. הוא נסע עם סבו "נסיעות" לאדמו"ר מקאצק.
החידושי הרי"ם השיא את פנחס מנחם עם נכדתו מרת הענדיל לאה אלתר בת ר' אברהם מרדכי אלתר - גם היא יתומה מאביה ומאמה. הענדיל לאה הייתה אחותו של השפת אמת מגור.
לאחר פטירת סבו בתרכ"ו, היה מחסידיו של ר' חנוך הניך הכהן לוין מאלכסנדר. לאחר שנפטר ר' חנוך הניך, היה לחסידו של גיסו ר' יהודה אריה לייב מגור, אצלו היה יושב ראשונה במלכות, והיה מוציא ומכניס שאלות החסידים, וענייני עסקנות שונים.
לאחר הטיש של ה"שפת אמת" בלילות שבת ומועדים, היו החסידים נכנסים אליו, והוא היה חוזר על דברי בן-דודו וגיסו עם תוספות משלו.
היה מתמיד גדול בלימודו, כולל בהליכתו ברחוב ובכל הזדמנות, וברוב היממה למד תורה בשקידה מרובה ביותר, ובשבת אף למד יותר מאשר ביום חול.
כאדמו"ר
לאחר פטירת ה"שפת אמת" בה' בשבט תרס"ה סירב למלאות את מקומו ולקבל את הנהגת חסידי גור, בצוואתו כתב שלא היה לו סימן משמים שיקבל עליו תפקיד זה. ולכן עזב את העיירה גור כדי שלא יבואו אליו החסידים. הוא העביר את דירתו לפילץ שם התמנה לרב העיר. חלק מחסידי וממקורבי השפת אמת בכל אופן נמשכו אחריו ולא הסכימו להרפות ממנו, החסידים נסעו אליו לפילץ, ובדיעבד הוא קיבל אותם. לצד זאת, האדמו"ר ה"אמרי אמת" בנו של ה"שפת אמת" לא הסכים לקבל על עצמו את ההנהגה, כל זמן שהשפתי צדיק גר בעיירה גור, אחרי שהשפתי צדיק עבר לפילץ - כמה ימים לפני פורים חל אצל האמרי אמת שינוי, ובפורים ערך "שולחן" בביתו למקורביו.
כסבו הוא ניהל ישיבה בפילץ ובווירשוב בה למדו בחורים צעירים.
היה הרב הישיש בכל פולין, בתקופתו. עסק בענייני קופת רבי מאיר בעל הנס, ובעניין אתרוגי ארץ ישראל, חברת מחזיקי הדת בפולין, עסק ב"תקנת בנות ישראל" תר"ע, היה מראשי המנהיגים ב"ועידת פטרבורג בתרע"ג" ומינה את הרב ירושלמסקי לטפל בה, ותמך בכל כוחו באגודת ישראל.
בשנת תרע"ב חלה מאוד, והוסיף לעצמו את השם "אלעזר" כסגולה, ומאז נקרא "פנחס מנחם אלעזר".
לאחר עשר שנים שגר בפילץ עבר עם משפחתו לווירשוב, שם גר בתקופת מלחמת העולם הראשונה, לאחר המלחמה עבר לצ'נסטוחובה ובה נפטר.
היה בעל מידות נעלות שאותן ירש מסבו, וכמוהו הצטער מאוד מכינויים שונים שהיו מכנים בהם אנשים כגון "יוסי העיוור", "ראובן השחור" וכדומה, והיה רואה בהם כינויי גנאי שבגללם אפשר לאבד את החלק לעולם הבא. כסבו, שאף כל ימיו לעלות לארץ ישראל, ובשבע הצוואות שכתב בשנותיו האחרונות הזכיר שאיפתו זו.
נפטר ביום שבת בשעת סעודה שלישית והלווייתו נערכה ביום שני בגלל מחלוקת ודין תורה בין קהילת פילץ לצ'נסטוחובה על מקום קבורתו, ובסוף נקבע שיקבר בצ'נסטחוב. על פי המסופר, כל מי שפסק שעליו להיקבר בצ'נסטחוב הסתלק מהעולם בתוך זמן קצר שכן בצוואתו כתב שישתדלו מאוד שיקברוהו בפילץ.
ספריו
קונטרס "הצוואה", תרפ"א.
ספר "שפתי צדיק" חמישה חלקים, עה"ת, תרפ"ה - תרצ"ט. שבו דברי תורה משלו, אך גם מבאר את דברים של סבו "חידושי הרי"ם" ושל ה"שפת אמת", בן דודו וגיסו.
"שפתי צדיק" לחג השבועות, תר"צ.
ספר "מכתבי תורה ויראה", מכתבים, תשע"ד.
כתב גם חיבור גדול על הש"ס ופירוש לתהילים שלא יצאו לאור לפני השואה ואבדו.
משפחתו
רעייתו הולידה לו 6 בנות ושלושה בנים: הבנים הגדולים היו השלישי אחרי שתי בנות והשישי, והבן הצעיר הוא האחרון:
טקס פתיחת אירועי האירוויזיון
טקס פתיחת אירועי האירוויזיון (נקרא גם על פי צבע השטיח: שטיח אדום / ורוד / כחול / כתום / טורקיז) הוא טקס חגיגי שמתקיים בתחילת השבוע של אירועי תחרות הזמר של האירוויזיון. העיר המארחת מקדמת בברכה את המשתתפים באירוע של יחסי ציבור, שמטרתו לשווק את תחרות הזמר ואת העיר המארחת, ולהציג את המשתתפים לאמצעי התקשורת.
טקס פתיחה תקשורתי ונוצץ במתכונת שקיימת בשנים האחרונות, בו המשתתפים צועדים על שטיח חגיגי - התחיל באירוויזיון 2009 במוסקבה. עד אז, בדרך כלל ראש העיר המארחת היה מקבל את פני המשתתפים בבניין העירייה, באירוע צנוע יותר.
הטקס נקרא גם על פי צבע השטיח - שטיח אדום / ורוד / כחול / כתום / טורקיז. מתקיים בדרך כלל ביום ראשון שפותח את שבוע אירועי האירוויזיון. לעיתים מתקיים יום לפני כן, בשבת שלפני אירועי האירוויזיון.
ריצ'רד ביינהאם
ריצ'רד ביינאהם (באנגלית: Richard Baneham, נולד ב-1974, בדבלין, אירלנד) הוא במאי אנימציה ואנימטור אירי. זוכה פרס אוסקר.
משפחת חן
משפחת חן היא משפחה ענפה מיהדות ספרד, שהייתה מובילה בקרב יהודי קטלוניה. חלק מבני המשפחה נטלו את השם המשפחה שאלתיאל או גרסיאן (גם: גרציאן) על שם גרסיה, עיירה קטלונית שהפכה לרובע של ברצלונה. בני המשפחה התיישבו בעיירה ואת שמה עברתו ל"חן".
ריצ'רד ביינהאם
ביוגרפיה
ביינהאם החל את דרכו כאנימטור בתחילת שנות ה-90, לאחר שסיים את לימודיו ב-Ballyfermot Art College.
באותן השנים העתיק את מגוריו מדבלין ללוס אנג'לס שבארצות הברית, וקיבל תפקידים בסרטים מצוירים אשר הופקו בידי חברות בסדר גודל של: Walt Disney ו-Warner Bros.
בתחילת שנות האלפיים לקח חלק כאנימטור מוביל בסרטים - שר הטבעות: שני הצריחים ושר הטבעות: שיבת המלך, בהם היה אחראי ליצירת דמויות מרכזיות כדוגמתו של גולום.
משפחת חן
במערב אירופה
לאחר הגירה של חלק מבני המשפחה ממזרח אירופה לעבר גרמניה וארצות השפלה.
ריצ'רד ביינהאם
ביוגרפיה
בשנת 2006, פנה אליו הבמאי ג'יימס קמרון והציע לו לקחת חלק בסרט אווטאר.
ביינהאם פיקד על מערך בימוי האנימציה, נושא עליו נשען מרבית הסרט. הצלחתו, יחד עם צוות עובדים רחב, זיכתה אותו בשלל פרסים נכבדים, כבר באמצע שנות ה-30 לחייו.
במולדתו כינו אותו 'האירי המעוטר יותר מקולין פארל' בשל הפרסים הרבים בהם זכה.
נפח מת
נפח מת בפיזיולוגיה של מערכת הנשימה הוא נפח אוויר הנשאף לריאות ואינו משתתף בשחלוף הגזים בהן. נפח זה מורכב משני רכיבים: נפח מת אנטומי, הנובע מהמבנה של דרכי האוויר, ונפח מת נאדי, הנובע מאזורים בריאה אשר הם מאווררים אך אינם מקבלים אספקת דם לשחלוף הגזים עם הדם. באדם בוגר בריא הנפח המת עומד על כ-150 מ"ל, כ-30% מהנפח החילופי במנוחה. הנפח המת מסומן ב-VD.
נפח מת אנטומי
בסוף כל נשיפה נשאר בדרכי האוויר נפח אוויר דל בחמצן ועשיר בפחמן דו-חמצני. בשאיפה העוקבת נכנס נפח זה ראשון לריאות, ורק אחריו נכנס אוויר אטמוספירי העשיר בחמצן אשר משתתף בשחלוף הגזים. אותו נפח אוויר עני בחמצן שאינו משתתף בשחלוף הגזים בריאות נקרא נפח מת אנטומי, מאחר שהוא נובע מהמבנה של דרכי האוויר. למעשה, הנפח המת האנטומי הוא הנפח של דרכי האוויר בסוף נשיפה במנוחה.
בריאות מבודדות ניתן ליצוק לתוך הסמפונות חומר מתקשה, שאחרי פירוק כימי של רקמת הריאה יאפשר מדידה של נפח דרכי האוויר. לצורך מדידה פיזיולוגית של הנפח המת נעשה שימוש בשיטת פאולר, שהוצעה על ידי וורד פאולר בשנת 1948, שבה הנבדק שואף שאיפה אחת של חמצן טהור ובעת הנשיפה נמדד ריכוז החנקן באוויר הננשף, אשר מקורו בשאיפה קודמת של אוויר אטמוספירי. בתחילת המדידה ריכוז החנקן בנפח הננשף אפסי משום שמקור האוויר הננשף ראשון הוא בשאיפת החמצן הטהור. לאחר מכן ריכוז החנקן עולה עד להגעה לישורת בעלת שיפוע קל. חישוב הנפח המת מתבצע על ידי העברת אנך בחלק העולה של עקומת ריכוז החנקן כתלות בנפח הננשף, כך ששטחי שני המשולשים, התחומים על ידי העקומה, הצירים וקו הגבול העליון של ריכוז החנקן, שווים. נקודת העברת האנך בציר האופקי – הנפח הננשף – היא הנפח המת האנטומי.
בקביעת ערכי תדירות הנשימה והנפח החילופי בחולה המחובר למכונת הנשמה יש להתחשב בנפח המת שמתווסף לאחר חיבור החולה למכונה כפועל יוצא של נפח צינורות המכונה. כמו כן, שימוש בשנורקל אף הוא מגדיל את הנפח המת האנטומי.
נפח מת נאדי
כאשר ישנם אזורים בריאה אשר הם מאווררים אך אינם מקבלים אספקת דם לשחלוף הגזים עם הדם, כלומר יחס האוורור לזרימה הרי שמדובר באוורור מבוזבז, הנקרא נפח מת נאדי. נפח מת זה הוא זניח באנשים בריאים, אך יכול לגדול לכדי משמעותי באנשים עם מחלות ריאה כגון תסחיף ריאתי או נפחת.
חישוב הנפח המת
חישוב הנפח המת הפיזיולוגי הכולל מתבסס על היחס בין הנפח המת לנפח החילופי, כפי שמתואר על ידי משוואת בוהר על שם כריסטיאן בוהר. לפי המשוואה, היחס בין הנפח המת לנפח החילופי (VT) שווה ליחס בין הפרש לחצי הפחמן הדו-חמצני בדם העורקי והאוויר הננשף ללחץ הפחמן הדו-חמצני בדם העורקי:. מאחר שלחץ הפחמן הדו-חמצני בדם העורקי שווה ללחץ הפחמן הדו-חמצני באוויר הנאדיות, ניתן לחלק את המונה והמכנה של האגף הימני במשוואה בלחץ האטמוספירי בניכוי לחץ אדי המים ולקבל יחס מקביל של אחוז הפחמן הדו-חמצני:. באדם בוגר בריא יחס זה נע בין 0.2 ל-0.35, כאשר הוא עולה עם הגיל וקטן במאמץ גופני.
רומן רומנטי עכשווי
רומן רומנטי עכשווי הוא תת-ז'אנר של רומן רומנטי, שנקבע בדרך כלל בזמן עם כתיבתה. הרומן העכשווי הוא תת-הז'אנר הגדול ביותר ברומן הרומנטי, רומנים רומנטיים עכשוויים נקבעים בתקופה בה נכתבו, ומשקפים בדרך כלל את מוסר זמנם. גיבורות רומנים רומנטיים בן זמננו שנכתבו לפני 1970 בדרך כלל מפסיקות לעבוד כשהן התחתנו או נולדו להן ילדים, בעוד שהרומנים שנכתבו אחרי 1970 בדרך כלל מקיימות קריירה ומשפחה בו זמנית. ככל שרומנים רומנטיים עכשוויים גדלו להכיל דמויות עלילתיות יותר מורכבות וריאליסטיות יותר, הקו בין תת-הז'אנר הזה לז'אנר הסיפורת של הנשים טושטש. באופן כללי, הרומן העכשווי מתמקד במערכת היחסים המתפתחת בין שתי דמויות ראשיות עם סיום רגשי מספק. במילים אחרות, "חיו באושר ועושר".
על פי ארגון "הסופרים הרומנטיים של אמריקה" (RWA), לתחום זה שייכים יצירות שעוסקות בתקופה החל משנות ה-50 של המאה ה-20.
אביבה סרור בייגל, שרית חיים, נעמה טל, שרון חיון־גינת ודולב בן־ארוש הן בין הסופרות הישראליות הכותבות יצירות בסוגה זו.
רעידת האדמה בלונג ביץ' (1933)
רעידת האדמה בלונג ביץ' (1933) התרחשה ב-10 במרץ 1933 בשעה 17:54 (שעון מקומי) מדרום למרכז העיר לוס אנג'לס. מוקד רעידת האדמה (אפיצנטר) היה על חוף האוקיינוס השקט, דרומית מזרחית ללונג ביץ', כ-5 קילומטרים דרומית להנטינגטון ביץ', קליפורניה, על העתק ניופורט-אינגלווד. רעידת האדמה הייתה בגודל 6.4 ב-סולם מגניטודה לפי מומנט. עומק המוקד היה כ-12 קילומטרים. העוצמה הסייסמית המקסימלית הייתה VIII בסולם מרקאלי ונצפתה באזור האפיצנטר. ברעידה זו קיפחו את חייהם 120 בני אדם. היקף הנזקים הוערך בשווי של כ-50 מיליון דולר - שווה ערך לכמיליארד דולר בשנת 2022. עד התרחשותה, לא היה ידוע על רעידת אדמה בגודל כזה באזור לוס אנג'לס.
גאולוגיה
רעידת 1933 התרחשה זמן קצר לאחר שהוקמה רשת ניטור סיסמית מקומית בדרום קליפורניה. נכון לשנת 1933, הרשת הסיסמית המקומית כללה 7 תחנות שנועדו לתעד רעידות אדמה מקומיות, יחד עם מספר סייסמומטרים אחרים, אשר הוצבו שנה קודם לרעידה.
חשיבותה של רעידת האדמה
רוב ההרוגים והפצועים נפגעו בעודם מנסים להימלט אל מחוץ למבנים, ואז נפגעו מתקרות וקירות שנפלו עליהם. בעקבות רעידת האדמה הזו, יזמה מדינת קליפורניה שינויי חקיקה המחייבים בבניית בתי ספר. בדיוק חודש ימים לאחר רעידת האדמה, נחקק לראשונה החוק הראשון בעניין זה. מדובר בחקיקה שהתפתחה עם השנים והתעדכנה בהתאם לידע שהצטבר עם הזמן. ואכן מאז רעידת האדמה הזו, אף בית ספר לא נהרס בעקבות אירוע רעידת אדמה, והתרחשו מאז כמה וכמה רעידות אדמה הרסניות במדינה.
רעידת האדמה הזו היוותה את הזרז לקיום המדיניות שקבעה את הבטיחות של שיטות התכנון ובניית מבנים בקליפורניה. על פי מכון הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, לרעידת האדמה של 1933 הייתה ככל הנראה את השפעה הגדולה ביותר ביחס לכל אירוע בודד אחר, על הפחתת הסיכון לרעידות אדמה במדינה, והציבה את קליפורניה על נתיב לשיפור החוסן הממשיך עד היום הזה.
TEDOM C 12
TEDOM C 12 הוא אוטובוס עירוני מתוצרת חטיבת ייצור האוטובוסים של היצרנית הצ'כית TEDOM אשר יוצר בין השנים 2012–2006 ב-צ'כיה.
תחנת זברה אינה עונה (ספר)
תחנת זברה אינה עונה הוא ספר הרפתקאות שכתב אליסטר מקלין על מסעה של צוללת אמריקאית להצלת אנשי תחנה מטאורולוגית בריטית בקוטב הצפוני. הספר פורסם באנגליה ב-1963, תורגם ב-1965 לעברית והוסרט ב-1968. רבים מתייחסים לספר זה כאחד הספרים הטובים שכתב מקלין.
הרקע לספר
הספר נכתב בשיאה של המלחמה הקרה שבמהלכה התגוששו המעצמות (רוסיה בראש הגוש המזרחי מול ארצות הברית בראש המדינות החופשיות) על השליטה בעולם. מלחמה זו התאפיינה בפעילות חשאית אינטנסיבית של כל גורמי הביון בעולם כשרק חלק קטן מפעילות זו נחשף. חלק מפעילות זו התמקדה בקוטב הצפוני שם ניצלו המעצמות את היותו של אזור זה ללא שייכות טריטוריאלית (עד שנת 1999) כדי להציב תחנות מעקב אחרי יריביהם.
עלילת הספר
העלילה מתמקדת במסעה של הצוללת האמריקאית "דולפין" להצלת ניצולים בתחנה מטאורולוגית בריטית הממוקמת על קרחון צף בקוטב הצפוני ונפגעה משרפה. במהלך הקריאה בספר נחשף הקורא לרבדים נוספים בעלילה דבר שמביא להבנה מחודשת של האירועים והגיבורים הראשיים.
המסע לתחנה
ההפלגה מתנהלת תוך תחרות עם שוברת קרח רוסית שמנסה גם היא להגיע לתחנה לעזרה. המסע צפונה עובר כמעט ללא תקלות למעט מקרה חירום, בזמן הצלילה מתחת לקרח, בו הצוללת כמעט טובעת לאחר שמי ים חודרים מצינור שילוח הטורפדו. במהלך ההפלגה חושף קארפנטר בפני מפקד הצוללת שמפקד התחנה הוא אחיו. בגלל עובי הקרח מצליח סוואנסון להציף את הצוללת 5 מייל מהתחנה ואת שאר הדרך עושים קארפנטר ועוד 3 מאנשי צוות הצוללת ברגל תוך שהם סוחבים על גבם ציוד ועזרה ומתמודדים עם סערה.
ההגעה לתחנה
בהגיעם לתחנה מגלה המשלחת ש-8 מאנשי התחנה מתו ושמבני התחנה נשרפו למעט אחד בו מצאו מחסה 11 ניצולים מורעבים שחלקם סובל מכוויות קור משמעותיות. בזמן ששלושת אנשי הצוות מטפלים בניצולים חוקר קארפנטר את גופות המתים ואת המבנים השרופים. הוא מגלה ששלושה מהמתים נורו מאקדח (אחד מהם הוא אחיו), שמכשיר הרדיו חובל ושהשרפה הייתה מכוונת. כמו כן מוצא קארפנטר מאגר מוסתר של מזון שמישהו הכין לשעת צרה. למרבה המזל מצליחה הצוללת לפלס את דרכה לקרבת התחנה וניתן להעביר את הניצולים לצוללת.
הדרך חזרה
לאחר העברת כל הפצועים לצוללת היא יוצאת לדרכה. בזמן צלילה מתחת לקרח פורצת שרפה בכור של הצוללת דבר שמאלץ את הצוות לסגור את הכור הגרעיני דבר המעמיד את הצוללת בסכנת חיים. לאחר מאמצים כבירים מכובה השרפה, הכור מונע מחדש והצוללת ניצלת.
סצנת הסיום
בסצנת הסיום אוסף קארפנטר, שמתגלה כאיש מבצעים של שירות המודיעין החשאי הבריטי, את הניצולים ואת מפקדי הצוללת על מנת להציג את ממצאיו. הוא מספר שלווין רוסי צילם את כל בסיסי הטילים של ארצות הברית ושיחרר לאטמוספירה את סרט הצילום שנחת בקרבת התחנה כדי שסוכנים רוסים סמויים שהושתלו בתחנה יאספו אותו. מכיוון שהסרט נחת במרחק מה מהתחנה נאלצו הסוכנים הרוסים לצעוד למרחק רב מהתחנה ולכן סבלו מכוויות קור קשות. במקביל שלחו הבריטים 3 סוכנים משלהם לתחנה כדי למנוע את העברת הסרט לרוסיה (אחד מהם הוא אחיו של קארפנטר). במסגרת המאבק בין הסוכנים נרצחו הסוכנים הבריטים והסוכנים הרוסים שרפו את הבסיס כדי להעלים ראיות (ודאגו לשמור לעצמם מלאי מזון במחבוא נסתר). לאחר הגיעם של הסוכנים הרוסים לצוללת הם ניסו לעצור את התקדמות הצוללת על ידי גרימת שרפה בתוכה. כמו כן מספר קארפנטר שגם ניסיון ההטבעה במסע צפונה היה פעולת חבלה שביצעו סוכנים רוסיים במספנה כדי לעכב את הצוללת. בסופה של הסצנה חושף קארפנטר את שלושת הסוכנים ולאחר שאחד המרגלים שולף אקדח יורה בו אחד מאנשי צוות הצוללת. סרט הצילום מתגלה על גופו של אחד הסוכנים.
העיבוד לסרט
ב-1968 עובד הספר לסרט והופק על ידי אולפני מטרו גולדווין מאייר בבימויו של ג'ון סטרג'ס ובכיכובם של רוק הדסון, פטריק מקגוהן, ארנסט בורגניין וג'ים בראון. אף על פי שהעלילה דומה, יוצרי הסרט לא דבקו בנוסח הספר ושינו דברים רבים בפרטי העלילה.
עמוד אלכסנדר
עמוד אלכסנדר (רוסית: Александровская колонна) הוא מונומנט הנמצא במרכז כיכר הארמון בסנקט פטרבורג. עמוד הזיכרון נבנה לזכר הניצחון הרוסי על נפוליאון בונפרטה בשנת 1812, והוצב במקום בשנת 1834.
הרעיון להקמת המונומנט במרכז הכיכר שייך לאדריכל הכיכר, קארלו רוסי. התכנון בתחילה היה להציב במרכז פסל נוסף של פיוטר הגדול, אך האדריכל התנגד לרעיון זה. כתוצאה מכך נפתח מכרז להקמת המונומנט המרכזי בכיכר. הקיסר ניקולאי הראשון החליט שעמוד הזיכרון יוקדש לאחיו, אלכסנדר הראשון, קיסר רוסיה. הפרויקט הועבר לאדריכל הצרפתי אוגוסט דה מונפרן, ובנייתו החלה בשנת 1830. זהו המונומנט הגבוה מסוגו בעולם: גובהן 47.45 מ'. בראש העמוד הוצב פסל של מלאך האוחז צלב, פרי עבודתו של הפַּסָּל הרוסי בוריס אורלובסקי. פני המלאך דומים לפניו של אלכסנדר הראשון, קיסר רוסיה.
מאפייני הפסל
העמוד נבנה מגרניט אדום שנחצב מפינלנד והובא לסנקט פטרבורג בשנת 1832 דרך הים, באונייה שתוכננה לכך במיוחד. עמוד האבן, שמשקלו כ-600 טון, הועמד במקום תוך שעתיים בלבד. העמדתו של המונומנט כה מוצלחת, עד שלא היה צורך בחיבור מיוחד לבסיס ובאמצעי חיזוק, והעמוד יציב בזכות משקלו העצמי.
על בסיס העמוד ישנם תבליטים מן ההיסטוריה הרוסית. הם כוללים דיוקנות של אלכסנדר נבסקי, ירמק, אולג ואלכסנדר הראשון, קיסר רוסיה. הבסיס מעוטר גם בדמויות אלגוריות של ניצחון ותהילה, הכוללים תאריכים של הקרבות החשובים. בפאת הבסיס הפונה לארמון החורף מופיע זוג נשים מכונפות הנושאות לוח עם הכיתוב "לאלכסנדר הראשון מרוסיה בתודה" (Александру Первому благодарная Россия). תבליטים אלגוריים נוספים מציגים את נהרות הויסלה והניימן, אותם חצה הצבא הרוסי בדרך לפריז. סביב העמוד נבנתה גדר דקורטיבית מארד, בגובה מטר וחצי. הגדר מעוטרת ב-136 נשרים ו-12 תותחים צרפתיים. בפינת הגדר נבנה ביתן לשומר.
הפתיחה הרשמית של הפסל נערכה ב-11 בספטמבר 1834 בנוכחות הקיסר, משפחתו, הנציגות הדיפלומטית ויחידות צבאיות. לאחר פתיחת הפסל נערך מצעד צבאי בו השתתפו כ-100 אלף חיילים.
בתקופת קיומו בוצעו בעמוד חמש עבודות שיקום. בתקופה הסובייטית הגדר פורקה ונבנתה מחדש לקראת שנת 2004. באותה שנה הסתיימו עבודות משמעותיות לשיקום הפסל.
עזרא אהרון
קורות חיים
אהרון נולד בשנת 1903 בבגדאד, עיראק, מקום בו רכש מוניטין כמוזיקאי קולי רבגוני כמו גם וירטואוז ומלחין מוביל. חברת His Master's Voice ו-Baidaphon הקליטו רבות מיצירותיו. ב-1932 נבחר על ידי השלטונות העיראקים לעמוד בראש קבוצה של מוזיקאים שתייצג את מדינתו בקונגרס הבינלאומי הראשון למוזיקה ערבית, שהתקיימה בקהיר באותה שנה, שם הופיע בשם "עזורי אפנדי". המשלחת הייתה מורכבת משישה נגנים יהודים ועוד זמר שהיה מוסלמי. המשתתפים בקונגרס, כולל המלחינים בלה בארטוק ופאול הינדמית והמוזיקולוגים רוברט לכמן, קורט זאקס, והנרי ג'ורג' פארמר, בחרו באהרון כמוזיקאי הטוב ביותר אז.
אהרון עלה לארץ ישראל ב-1934 והתיישב בירושלים, שם, שנה מאוחר יותר, הוקמה לכבודו אגודה מיוחדת לצורך קידום הזמר המזרחי העברי על ידי פרופ' דוד ילין, יצחק בן-צבי, לימים נשיאה השני של מדינת ישראל, המחנך דוד אבישר, רוברט לכמן, התומך הגדול שלו, ואחרים. עם הקמת תחנת הרדיו הראשונה בירושלים ב-1936, נבחר אהרון על ידי המלחין קראל שלמון לעמוד בראש מדור מיוחד למוזיקה יהודית אוריינטלית.
לאחר קום המדינה הקים וניהל את תזמורת קול ישראל בערבית. הוא הלחין 270 שירים בעברית, כולל פיוטים לבית הכנסת ומנגינות שיועדו לשירים של משוררים עבריים מפורסמים מימי הביניים ועכשוויים, כגון חיים נחמן ביאליק, שאול טשרניחובסקי, דוד שמעוני וש. שלום, כמו גם 200 יצירות ניגון ושירה ערביות, המייצגים ציון דרך בהיסטוריה של המוזיקה היהודית-מזרחית. בהופעותיו עם יצירותיו העבריות הופיע יחד עם מוזיקאים מזרחיים ומערביים. ערבים ומוזיקאים יהודים מזרחיים ניגנו ושרו את יצירותיו בערבית.
עזרא אהרון חיבר גם לחן מזרחי לשיר-העם הידוע של ביאליק: "לא ביום ולא בלילה".
נפטר בירושלים בשנת 1995. בשנת 2015 נקרא על שמו רחוב בירושלים. ארכיון עזרא אהרון מופקד במחלקת המוזיקה בספרייה הלאומית בירושלים.
בשנת 2012 התוודע ציבור גדול שלא הכיר את יצירתו של אהרון ללחן שכתב לפיוט יעלה יעלה מאת ר׳ ישראל נג׳ארה, לאחר שהפיוט בוצע על-ידי דניאל זמיר, ברי סחרוף ומתיסיהו עבור אלבומו של זמיר ״נחמה ועידוד״ וזכה להשמעות ברדיו ולהאזנה רבה באינטרנט.
שינינג
שִׂינִינְג (בסינית מפושטת: 西宁; בסינית מסורתית: 西寧; בפין-יין: Xīníng; מילולית: "שלום מערבי"; בטיבטית: ཟི་ལིང་།; במונגולית: ᠰᠢᠨᠢᠩ) היא נציבות עירונית, עיר הבירה והעיר המאוכלסת ביותר במחוז צ'ינגהאי שבמערב הרפובליקה העממית של סין. העיר מקושרת ברכבת ללהסה שבטיבט וללאנג'ואו שבגאנסו.
היסטוריה
לשינינג יש היסטוריה בת יותר מ-2,100 שנים. עוד מימי קדם העיר שימשה כנתיב סחר מרכזי לטיבט, שכלל בעיקר עץ, צמר ומלח. זאת בזכות מיקום העיר על דרך המשי, שהשימוש בה התרחב מאוד במאה ה-1 לפנה"ס לאור מאמציהם הפוליטיים של שושלת האן שרצו לשלוט בדרך זו. בגלל מיקומה האסטרטגי ובין ממלכות שונות, סבלה שינינג מקרבות רבים בסביבתה לאורך ההיסטוריה.
את השם "שינינג" קיבלה העיר בשנת 1104.
ב-22 במאי 1927 פגעה בעיר רעידת אדמה בדרגה 7.6 בסולם ריכטר. הרעידה פגעה באופן קשה בעיר והביאה למותם של כ-40,000 נפשות.
בזמן מלחמת העולם השנייה העיר הייתה נתונה להפצצות יפניות. משנת 1945 והלאה העיר עברה תהליך תיעוש ומודרניזציה. בשנת 1959 העיר חוברה לקווי הרכבת של שאר המדינה.
אוגרפיה ואקלים
שינינג משתרעת על פני 7,596 קילומטרים רבועים בצפון-מזרח מחוז צ'ינגהאי וגובלת ב ממזרח ובנציבויות האוטונומיות הטיבטיות האיביי מצפון-מערב והאינאן וחואנגנאן מדרום. העיר שוכנת בקצה המזרחי של ובחלק העליון של נהר חְוָאנְגְשְׁווֵי בגובה 2,275 מטרים מעל פני הים כ-1,330 ק"מ דרום-מערבית לבייג'ינג בירת סין. בשל גובהה הרב, שורר בה אקלים קר ויבש למחצה.
דמוגרפיה
על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020 התגוררו בנציבות העירונית כ-2.468 מיליון תושבים, מתוכם כ-1.95 מיליון בשטח האורבני, על פי הפילוג הבא:
שינינג היא העיר הגדולה ביותר באזור הרמה הטיבטית ומתגוררות בה כ-37 קבוצות אתניות, אך רק קבוצת ההאן, החווי והטיבטים מהווים קבוצות דומיננטיות. בעיר אתרים בעלי חשיבות דתית לאסלאם ולבודהיזם, כגון ו.
כפרה (מחילה)
כפרה הוא מושג של אדם הנוקט בפעולה לתיקון עוולה קודמת מצידו, בין באמצעות פעולה ישירה לביטול ההשלכות של אותו מעשה, פעולה שוות ערך לטובת הזולת, או ביטוי אחר של חרטה. כפרה קשורה באופן הדוק לסליחה, פיוס, צער, חרטה ואשמה. יש הרואים בה צעד הכרחי בדרך לגאולה דתית.
במשפט ובחברה
במערכות משפט שונות, מושג הכפרה ממלא תפקיד חשוב ביחס למשפט הפלילי, כאשר הוא נחשב לאחת המטרות העיקריות של שיקום פלילי.
בדת ובהתנהגות
בדת, כפרה היא "מושג רוחני שנלמד מאז ומעולם בטקסטים תנ"כיים וקבליים", בעוד ש"סיפורי כפרה נמצאים בכל מקום בשיח הדתי ושפת הכפרה חושפת ביסודה תפנית גאולה".
מושגים בדת כוללים: מושגי כפרה קיימים גם בהשקפות דתיות אחרות. לדוגמה, בתרבויות האינדיאנים והמסטיסים של אמריקה, "מאחר שחטא ואשמה הם בין הגורמים העיקריים למחלה ולחוסר הסתגלות... וידוי, כפרה ומחילה הם טקסים תכופים המשמשים בטיפול. במקרים מסוימים, כפרה מתבצעת באמצעות תפילה או תשובה; באחרים היא עשויה להיות כרוכה בניקוי הגוף, על ידי צחצוח הגוף בענפי רוזמרין או על ידי התזת מים קדושים". מושגי כפרה אוניברסלית יכולים להתעלות מעל כל דת, כמתואר בכפרה בלתי מוגבלת בנצרות הפרוטסטנטית – הדוקטרינה שהכפרה היא בלתי מוגבלת בהיקפה, ופיוס אוניברסלי, הדוקטרינה שבסופו של דבר כולם יגיעו לישועה. ישנן מספר תוכניות 12 צעדים אשר כוללות שלב כפרה או "תיקון" (שלבים 8 ו-9).
גיא הלרז
גיא הלרז (בלוקסמבורגית: Guy Hellers; נולד ב-10 באוקטובר 1964) הוא כדורגלן עבר לוקסמבורגי ששיחק בעמדת הקשר. אימן את נבחרת לוקסמבורג בין השנים ל-
קריירה
הלרז התחיל לשחק כדורגל בקבוצות כדורגל מקומיות בלוקסמבורג. בגיל 16 הצטרף למץ וכעבור שנתיים חתם בסטנדרד לייז' מליגת העל הבלגית בה שיחק 17 עונות ואף שימש כקפטן המעדון. בספטמבר שוחרר על ידי מאמן הקבוצה טומיסלאב איביץ' לאחר שהתעמת עם מספר שחקנים. הלרז זכה עם לייז' בגביע הבלגי בעונת.
לזכותו של הלרז 55 הופעות בנבחרת לוקסמבורג ושני שערים. בשנת מונה למאמן נבחרת הנבחרת בה אימן 6 שנים, כאשר משחק השיא שלו היה הניצחון 1-2 נגד  בספטמבר.
מסאקי שיראקאווה
מָסָאָקִי שִׁירָאקָאווה (ביפנית: 白川 方明; נולד ב-27 בספטמבר 1949) הוא כלכלן יפני, שכיהן כנגיד הבנק המרכזי של יפן. הוא משמש דירקטור בבנק להסדרי סליקה בינלאומיים.
ביוגרפיה
שיראקאווה נולד בפוקואוקה. בשנת 1972 הוא קיבל תואר ראשון מאוניברסיטת טוקיו וב-1977 השלים את לימודי התואר השני שלו בכלכלה באוניברסיטת שיקגו.
שיראקאווה הצטרף לבנק יפן ב-1972. במסגרת תפקידיו המגוונים בבנק שימש, בין השאר, מנכ"ל הסניף של הבנק באויטה ומנהל המשרד של הבנק בניו יורק. בשנת 2006 פרש והצטרף למחלקה למדיניות ציבורית באוניברסיטת קיוטו, אך חזר אל בנק יפן ב-2008. מועמדותו לתפקיד נגיד בנק אושרה ב-9 באפריל 2008. ב-19 במרץ 2013 סיים שיראקאווה את כהונתו כנגיד. שיראקאווה דורג במקום השישי ברשימת האנשים החזקים בעולם של המגזין ניוזוויק, יחד עם שני כלכלנים בכירים אחרים: בן ברננקי (מקום רביעי) וז'אן-קלוד טרישה (מקום חמישי).
רומן רומנטי על טבעי
רומן על-טבעי הוא תת-ז'אנר של רומן רומנטי וספרות ספקולטיבית כאחד. רומן על-טבעי מתמקד באהבה רומנטית וכולל אלמנטים שמעבר לטווח ההבנה האנושית. הוא משלב יחד נושאים מהז'אנרים הבדיוניים הספקולטיביים של פנטזיה, מדע בדיוני ואימה. סימני היכר נפוצים של הז'אנר הם מערכות יחסים רומנטיות בין בני אדם לערפדים, רוחות רפאים, אנשי זאב, וישויות אחרות. מצבים נפוצים בז'אנר הם מסעות בזמן (עבר, הווה ועתיד), צייד ישויות על טבעיות, בתים רדופים או גילגול נשמות. מעבר לסימני ההיכר הנפוצים, הז'אנר יכול לכלול גם דמויות עם יכולות מדיום, כמו טלקנזיס או טלפתיה.
בעוד שבסוגת המדע הבדיוני ה"קלאסי" היחס בין מחברים למחברות נוטה בבירור לטובת הגברים, הרי שבסוגת הרומן הרומנטי העל-טבעי, בדומה למצב בסוגת הפנטזיה האורבנית, המאזן נטוה לטובת הנשים. דוגמאות לסופרות שהשפיעו על הז'אנר: סטפני מאייר, מחברת סדרת הדמדומים, מגי סטיווטר, מחברת סדרת הזאבים של גרייס, שרלין האריס, מחברת סדרת תעלומות הערפדים הדרומיים שהפכה לסדרת הטלוויזיה המצליחה, "דם אמיתי".
מאפיינים
הדמויות הראשיות כוללות בני אדם ויצורים על-טבעיים, למשל: אלים, פיות, מלאכים, מכשפות, שדים משני צורה, ערפדים, אנשי זאב, רוחות רפאים, קוסמים, זומבים, דרקונים, ציידי שדים, אלפים, בנות או בני ים. הדמויות הטובות והדמויות הרעות מוגדרות ומובחנות היטב אלה מאלה. בסוגה זו בני האדם יכולים להתקרב במידת מה לעולם העל-טבעי, לדוגמה, דמות אנושית שיכולה לראות רוחות רפאים.
עלילות של רומנים על-טבעיים עוסקות בראש ובראשונה באהבה, אך לעיתים קרובות אחד הצדדים במערכת היחסים מכניס סכנה כלשהי או ממלא תפקיד חשוב בתעלומה מסוכנת. במצב הזה הדמויות הראשיות מנסות להתגבר על הסכנה בעצמן או בעזרת מושא אהבתן. לגיבור או לגיבורה יש תכונות גבורה בולטות שעוזרות להם בקו העלילה (לדוגמה אדוארד קאלן, בסדרת הדמדומים, יכל לקרוא מחשבות של בני אדם). הרומן העל-טבעי אינו מוגבל לזמן מסוים, ויכול אף לכלול מסע בזמן.
אד וין
אד וין (באנגלית:  Ed Wynn ; 9 בנובמבר 1886 - 19 ביוני 1966) היה קומיקאי ושחקן קולנוע יהודי אמריקאי שהיה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר לשנת 1959 על תפקידו בסרט "יומנה של אנה פרנק".
ביוגרפיה
וין נולד בשם אייזאיה אדווין לאופולד בפילדלפיה למשפחה יהודית, אמו הייתה ממוצא טורקי ורומני, ואביו היה יליד צ'כוסלובקיה. בגיל צעיר ברח וין מביתו ועבד כמוכר כובעים. כשהחל להופיע על במות לקח את שמו האמצעי "אדווין" ובחר בו בתור שם הבמה שלו "אד וין".
קריירת משחק
וין החל את הקריירה שלו כשחקן תיאטרון, הוא כתב, ביים והפיק מחזות רבים בברודוויי ונודע בזכות הבעות פנים מצחיקות והופעותיו הקומיות. בתחילת דרכו כשחקן קולנוע דחה וין את התפקיד הראשי בקלאסיקה "הקוסם מארץ עוץ ", תפקיד אותו גילם לבסוף פרנק מורגן. זכה להכרה בפעם הראשונה בשנת 1949 בזכות התוכנית הקומית שהנחה "המופע של אד וין" שזכתה גם בפרס אמי.
לאחר מכן החליט בעצת בנו השחקן קינן ווין לעשות שינוי בקריירה והחל להופיע בתפקידים דרמטיים בטלוויזיה עליהם היה מועמד וין לשלושה פרסי אמי. ב-1951 דיבב וין בסרט האנימציה הקלאסי "עליסה בארץ הפלאות" את דמותו של הכובען המטורף. ב-1956 זכה וין להערכה רבה על הופעתו בדרמה של כוכב הקולנוע חוזה פרר "האיש הדגול" בתור פול ביסלי, בעל תחנת הרדיו הדתית הקטנה. בזכות התפקיד המוצלח הועמד וין לפרס גלובוס הזהב ולפרס באפט"א. ב-1959 הועמד וין לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר כל הופעתו בתפקיד פליט השואה היהודי אלברט דיסל בדרמה "יומנה של אנה פרנק", הופעתו של ווין בדמותו של דיסל בסרט זכתה להערכה מצד המבקרים אך גם לביקורת שלילית מצד משפחתו של דיסל.
בשנות ה-60 התפרסם וין בעיקר לקהל ילדים בפנטזיית הילדים המוזיקלית "תינוקות בטויילנד" בתפקיד יצרן הצעצועים ובסרטים "סינדרפלה" בתור הסנדק של הפיה, "מרי פופינס" בתפקיד הדוד אלברט[ בפרופסור המפוזר ו"בנו של פלאבר". סרטו האחרון היה "ברולס-רויס לקראת האושר" שיצא לאקרנים לאחר מותו.
חיים אישיים
לוויין נולד ילד אחד, השחקן קינן וין משלוש מערכות נישואיו. וין היה סבם של השחקן נד וין ושל התסריטאי זוכה שני פרסי האמי טרייסי קינאן וין.
וין נפטר ב-19 ביוני 1966 בבוורלי הילס ממחלת סרטן הוושט כשהוא בן 79, נקבר ב"פארק הזיכרון פורסט לון" שבגלנדייל.
זאב ורדי
זאב ורדי (פאול וָאגוֹ) (19 במאי 1917 – 28 באוגוסט 1990) היה שחיין ושחקן כדורמים אוסטרי-ישראלי. סגן אלוף המכביה השנייה (1935), אלוף ושיאן ארץ ישראל, שחקן מכבי חיפה בכדורמים בשנות ה-30 וה-40 שופט כדורמים ובמשך שנים רבות כרוז בתחרויות בינלאומיות בשחייה.
ביוגרפיה
ורדי נולד וגדל בווינה שבאוסטריה בשם פאול ואגו (Paul Vago). הוא התאמן בשחייה בקבוצת הכח וינה בהדרכתו של זיגו ורטהיימר (Zsigo Wertheimer; 1897–1965), וכן שיחק בקבוצה בכדורמים.
באליפות אוסטריה שנערכה בשנת 1934 הוא זכה במדליית ארד במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:44.8 דקות.
במכביה השנייה, שנערכה בישראל בשנת 1935, זכה ורדי בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, במשחה ל-1,500 מטר חופשי בתוצאה של 22:11 דקות, אחרי פרנטישק גטרויר מצ'כוסלובקיה, שקבע שיא מכביה חדש של 21:33.0 דקות ולפני ג'ורג' שיינברג מארצות הברית (22:53 דקות). מדליית ארד, במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי, אחרי צ'כוסלובקיה 10:22.0 דקות ומצרים. נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:41.0 דקות.
בתחרות שחייה שנערכה בשנת 1936 קבע ורדי כשחיין מכבי חיפה במשחה ל-400 מטר חופשי שיא ישראלי חדש של 5:34.3 דקות, שיפור לשיא הטרי של שלמה תנשמת חברו לאגודה (5:49.8 דקות). בתחרות שנערכה בשנת 1939 הוא שיפר את שיאו הישראלי והעמידו על תוצאה של 5:28.0 דקות. שיא זה החזיק מעמד כ-13 שנים ונשבר על ידי ישעיהו אלבאום מברית מכבים עתיד (5:27.9 דקות). באותה שנה (1936) עלה לארץ ישראל.
ורדי עבד בחברת הלנה רובינשטיין.
נפטר בחיפה בשנת 1990, בגיל 73, שם גם נקבר.
קוטומיפוריים
קוטומיפוריים (שם מדעי: Cottocomephoridae) היא משפחה של דגי גרם קטנים השוכנים רק בימת באיקל שבסיביר. הם קרוביהם של הקומיפוריים ובני המשפחה Abyssocottidae, כולם מסדרת העקרבנונאים וקרוביהם של הקוטוסיים. כמה חוקרים משייכים אותם עד היום למשפחה בעוד אחרים רואים בהם משפחה עצמאית. המשפחה כוללת ארבעה סוגים ובהם תשעה מינים.
1981 בספורט
ג'ודו
אליפות העולם בג'ודו לגברים נערכה במאסטריכט שבהולנד. יפן זכתה ב-4 מדליות זהב(6 בסה"כ), ברית המועצות במדליית זהב (4 בסה"כ), צרפת במדליית זהב (3 בסה"כ), קוריאה הדרומית במדליית זהב (3 בסה"כ) ובריטניה במדליית זהב.
גביע דייוויס
נבחרת ארצות הברית זכתה בגביע לאחר ניצחון 1-3 על נבחרת ארגנטינה.
כדור הזהב
קרל היינץ רומניגה זכה בתואר בפעם השנייה ברציפות.
אליפות אירופה
נבחרת ברית המועצות זוכה באליפות.
גביע אירופה למחזיקות גביע
קאנטו מנצחת את ברצלונה  82:86.
איתמר מדיקל
איתמר מדיקל בע"מ היא חברה העוסקת בפיתוח ושיווק מכשור רפואי לאבחון הפרעות נשימה בשינה, ולאבחון מוקדם של טרשת עורקים.
היסטוריה
איתמר מדיקל נוסדה בשנת 1997 על ידי ד״ר גיורא ירון, פרופ׳ דניאל גור, פרופ׳ פרץ לביא ומרטין גרסטל, וקרויה על שם אחיו של ד״ר ירון, סגן, שנהרג במלחמת יום הכיפורים, במהלך מבצע קינוח לכיבוש החרמון, בעת ניסיון לחלץ פצוע מהמחלקה עליה פיקד. על מעשהו זה קיבל את עיטור העוז.
בשנת 2000 השקיעה חברת מדטרוניק 20 מיליון דולר באיתמר מדיקל.
ב-2007 הונפקה בבורסה לניירות ערך בתל אביב וגייסה 105 מיליון שקל הנפקה ראשונה של מניות, איגרות חוב להמרה ואופציות.
משרדיה הראשיים ממוקמים בקיסריה. בנוסף, לחברה יש משרדים בארצות הברית.
בשנת 2015 הפכה קבוצת ההשקעות ויולה לבעלת המניות הגדולה בחברה לאחר שהשקיעה בה כ-28 מיליון דולר.
בשנת 2017 חתמה החברה על הסכם הפצה עם חברת המכשור הרפואי הבינלאומית פיליפס.
בספטמבר 2021 נרכשה על ידי חברת "זול מדיקל" (ZOLL Medical) מקבוצת Asahi Kasei מיפן, תמורת 538 מיליון דולר.
מוצרים
מוצריה החברה מבוססים על אות ה-(PAT (Peripheral Arterial Tone ומאפשרים גילוי בשלב מוקדם של מחלת לב, וגילוי הפרעות נשימה בזמן שינה ללא צורך באשפוז. חברת איתמר מדיקל היא זו שאיתרה את אות ה-PAT לראשונה. האות מודד את השינוי בנפח הפעימה של העורקים ההיקפיים, וכן מדדים שונים בפעילות העורקים, שמשקפים את השינוי בתפקוד שכבת האנדותל.
ה-WatchPAT, מכשיר הדגל של החברה המבוסס על המצאה של פרופ' פרץ לביא, ד״ר יעקב (קובי) שפי וד״ר בוב שנאל, מאפשר לבצע בדיקת ללא צורך באשפוז, זאת תוך כדי צמצום כולל של עלות הטיפול. מוצר זה מאבחן הפרעות דום נשימה בשינה שהוכחו, בין היתר, כגורם סיכון משמעותי למחלות קרדיולוגיות וליכולת לטפל בהן, ושהטיפול בהן מקטין את הסיכון ואת התוצאים הקרדיווסקולרים הנלווים. מאז שנת 2014 ,החברה מתמקדת בשיווק מוצריה ושירותיה בתחום הקרדיולוגי, בעיקר בארצות הברית, באמצעות ארגון מכירות ישיר ובתמיכת הסכם שיווק עם חברת מדטרוניק.
המוצר השני של החברה, ה-EndoPAT, מאבחן אי תפקוד אנדותלי, שהוכח כמנבא של מחלות קרדיווסקולריות. המוצר קיבל את אישור מנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA) בשנת 2004. בשנת 2007 החלה בשיתוף פעולה עם חברת התרופות מרק (Merck) בניסוי תרופתי בתחום מחלות הלב, בו איתמר מדיקל סיפקה מידע קליני בניסוי שנערך בכמה אתרים באמצעות מכשיר ה-EndoPAT. אך המכשיר לא זכה להצלחה מסחרית.
טסי דהנראג'
אנסטסיה קטיה בריזי 'טסי' דהנראג' (באנגלית: Anastasia Katya Breezy "Tasie" Dhanraj; נולדה ב-22 בדצמבר 1990) הידועה בשם הבמה שלה טסי לורנס, היא שחקנית אנגלייה הידועה בעיקר מתפקידיה בתוכניות הטלוויזיה של ניקלודיאון ובית אנוביס. היא נולדה לאם אנגליה ולאב גיאני. יש לה אחות אחת בשם טאשה, סטודנטית ובעלת טור בעיתון. היא זמרת וכותבת שירים וחברה לשעבר בלהקה WooWoos. בפברואר 2012, היא הודיעה שהיא עזבה את הלהקה והיא מתמקדת בקריירת המשחק שלה.
רוברט מ. ווקר
רוברט מייקל ווקר (באנגלית: Robert Michael Walker; נולד ב-14 בספטמבר 1948) הוא פקיד ממשל אמריקאי לשעבר, שכיהן כמזכיר הצבא של ארצות הברית בפועל בין השנים 1997–1998.
ביוגרפיה
רוברט ווקר נולד במרטין, טנסי. הוא למד באוניברסיטת טנסי. בין השנים 1969–1976 הוא עבד כעוזר לחבר בית הנבחרים של ארצות הברית, הדמוקרטי ג'ו ל. אווינס.
ב-1977 הוא הצטרף לצוותו של הסנאטור ג'ים סאסר. במהלך שנות ה-70 הוא שירת במסגרת המשמר הלאומי של ארצות הברית, בטנסי ובמחוז קולומביה.
בין השנים 1978–1993 שימש ווקר כחבר צוות מקצועי של ועדת ההקצבות של הסנאט וכראש הצוות של תת-הוועדה לבינוי צבאי.
ב-1993 מינה אותו הנשיא ביל קלינטון כסגן מזכיר הצבא למתקנים, לוגיסטיקה וסביבה ובתפקיד זה הוא שימש עד 1997. באותה שנה הוא מונה כתת-מזכיר הצבא ובתפקיד זה הוא כיהן מנובמבר 1997 ועד אוקטובר 1998. מינואר ועד יולי 1998 הוא כיהן כמזכיר הצבא בפועל.
בשנים 1998–1999 הוא שימש כסגן מנהל הסוכנות הפדרלית לניהול מצבי חירום. לאחר מכן ועד ספטמבר 2000 הוא שימש כתת-המזכיר לענייני חיילים משוחררים בפועל לענייני הנצחה. באותה עת אושר מינויו לתפקיד זה כמינוי קבוע והוא כיהן בו עד ינואר 2001.
מוח (קוגניציה)
מוח מבחינה קוגניטיבית הוא איבר המופקד על הישרדותם והתפתחותם של בעלי חיים. לצורך כך הוא מכיל מידע שימושי רב על בעל החיים ועל סביבתו.
המידע הפנימי על העולם בזיכרון מאפשר למוח לזהות, ולחזות התרחשויות חשובות בזמן אמת (קלט), ובמקביל לתכנן ולהוציא אל הפועל תגובה מתאימה לכל תרחיש (פלט).
היסטוריה ומחקר
שלוש מהנקודות שמעסיקות את החוקרים הם: א. משמעות המבנה הפיזי של המוח, כמו מה הם סוגי הזיכרונות שיש בתאים השונים ומה משמעות הקשר שלהם לתאים אחרים שאליהם הם מחווטים. ב. משמעות התכונות. קרי מה משמעות התעבורה החשמלית והכימית שקיים בין תאי העצב. ג. משמעות הלמידה, קרי מדוע ואיך מתרחשים השינויים הפלסטיים בתאי העצב ובקשרים שביניהם.
מערכת הזיכרון
המוח מכיל רשת עצבית מסועפת שמכילה כמאה מיליארד תאים שמתקשרים ביניהם באמצעות סיבים עצביים ואותות הורמונליים וחשמליים. לכל תא עצב והסתעפויותיו יש תכונה של זיכרון בסיסי עד מורכב. כשבמקביל הרשת העצבית משמשת מצע לתכונות שונות שפועלות על גביה בכל רגע נתון. הפלסטיות של הרשת העצבית גם מאפשר לה לעדכן ולתקן את עצמה שוב ושוב בהתאם למשוב שמתקבל. העדכון כולל חיזוק ויצירה של סיבים חדשים, או החלשה וגיזום של סיבים קיימים.
מערכות הזיכרון המרכזיות שמבוססות על הרשת העצבית, הן הזיכרון ההצהרתי, והזיכרון הנוהלי. הזיכרון ההצהרתי נמצא באזור המוחי האחראי על הקלט, והזיכרונות שלו ניתנים לשליפה אל המודע. הזיכרון הנוהלי לעומת זאת נמצא באזור הפלט והוא מכיל זיכרונות שקשורים למיומנות תנועתית וקוגניטיבית, באמצעותו מתאפשר לגוף להגיב באופן אוטונומי ורצוני בעקבות מידע שמתקבל בזיכרון ההצהרתי. בתווך בין הזיכרון ההצהרתי לזיכרון הנוהלי יש את מערכת קבלת ההחלטות שקובעת אלו מהקלטים שהתקבלו בזיכרון ההצהרתי יועברו לטיפול בזיכרון הנוהלי.
הזיכרון ההצהרתי בעצמו מכיל שני סוגי זיכרונות. את הזיכרון הסמנטי שמייצג אובייקטים, ובכלל זה את הקשר הסיבתי שקיים בין האובייקטים. ואת הזיכרון האירועי שמייצג זיכרונות אוטוביוגרפיים. במילים אחרות תא סמנטי בודד מייצג קלט בודד, כגון חזית של אובייקט מסוים. כשהחיווט בין שני תאים סמנטיים מבטא את הסיכוי שהם עשויים להיקלט בזה אחר זה. לעומת זאת התא האירועי מאחסן אוסף של תאים סמנטיים שתוכנם נקלט בעבר בצימוד זמנים.
חלקי הזיכרון ההצהרתי
כל תא עצב בזיכרון ההצהרתי מכיל מידע אודות מרכיבים, גורמים, נגרמים, ותיוגים. המרכיבים הם כלל החלקים המרכיבים את האובייקט או את החלק באובייקט שאותו התא מייצג. למשל המרכיבים של האות T הם נניח קו מאונך וקו מאוזן. והגורמים הם האובייקטים או האירועים שהתרחשותם עשוי לגרום להופעת האובייקט או האירוע, כשהנגרמים הם האובייקטים או האירועים שעשויים להיגרם בעקבות הופעת האובייקט\האירוע. התיוגים מכילים מידע המאפשר לתא הזיכרון לנבא האם חשיפה לתוכנו מביא לגמול שלילי או לגמול חיובי, ואף את עוצמת הגמול הצפוי.
מרכיבי זיכרון
שיתוף מרכיבים: כל זיכרון שמכיל יותר מאובייקט יחיד, עשוי להיות מורכב מאבי טיפוס. האב טיפוס הוא אובייקט שהוא גם אחד המרכיבים באובייקטים או בסיטואציות מורכבים ממנו. האב טיפוס חוסך במשאבים שהיו נדרשים לו כל זיכרון היה נבנה ממרכיביו הבסיסיים.
מעכבים- מלבד סיבי העצב המעוררים שתוארו שמציינים את מרכיבי האובייקט. קיימים גם סיבי עצב מעכבים שתפקידם הוא הפוך. קרי לציין מרכיבים שהם לא האובייקט. למשל מרכיב של קו נוסף בתחתית האובייקט דוחה את האפשרות שמדובר באות T אלא נניח באות H מהופך שמשמעותו הוא אחר. כל אובייקט שמיוצג בזיכרון מסוים יכול להוות מעכב בזיכרון אחר. תפקידם של המעכבים הוא לחדד את ההבחנה בין הזיכרונות השונים.
זיכרון אירועי
כל תא זיכרון סמנטי עשוי לייצג אובייקט מרכזי או סיטואציה שמרכיביה הם כמה אבות טיפוס שמופיעים לרוב במקביל. משקל מרכיבי האובייקט\סיטואציה גבוהים ביחס למרכיבים של רעשי הרקע שנלוו אליהם בעת הקידוד. רעשי הרקע עצמם נחוצים בעת שבשילוב עם האובייקט\סיטואציה הסמנטי, הם מייצגים זיכרון אוטוביוגרפי, כך שהאובייקט יחד עם רעשי הרקע מייצגים ציון דרך בזיכרון אירועי מסוים, שיכול להיות פרוס על פני מספר תאים סמנטיים באופן דומה.
גורמי זיכרון
גורמי זיכרון הם אובייקטים או אירועים שהופעתם עשויה לגרום להופעת אובייקט או אירוע נוסף. כשבמציאות קיימת היררכיה של זיכרונות שגורמים זה לזה. כך שכל גורם עשוי להיות גם נגרם ולהפך. הגורמים מיוצגים על ידי סיבי עצב הקיימים בין התא שמייצג את הגורם לתא שמייצג את הנגרם. כך לדוגמה תא מיקום הוא תא עצב הצהרתי שמייצג מיקום מוגדר במרחב. מרכיביו החזקים מייצגים את המיקום עצמו. בעוד מרכיבים אחרים מייצגים בין היתר מידע מקיף. כמו מיקום נוסף בסביבה, אובייקט שקשור למקום, או אירוע שהתרחש בו. על ידי שליפת המידע המקיף הפרט יכול לחזות סיטואציה קרבה על בסיס ניסיון עבר, ולתכנן את צעדיו בהתאם. משקלו של כל מרכיב תלוי ברמת ההסתברות שלו להתרחש בעקבות הסיטואציה.
תגמול: תא זיכרון הצהרתי שמייצג אירוע שנתפס כתועלתני, מחווט לאזור באמיגדלה שמעורר רגשות גמול חיובי. ולאזור שמעורר רגשות גמול שלילי במידה שהאירוע נתפס כמזיק. ואם האירוע נתפס כאיום מיידי הוא מחווט גם לאזור שמעורר את המערכת הסימפתטית.
פעולה: התא ההצהרתי מחווט גם לגרעין האקומבנס לצורך עירור פעולה מסוימת במידה שהתועלתנות של האירוע נובעת מהפעולה המסוימת שבאה בעקבותיו. או לצורך עיכוב פעולה מסוימת במידה שהנזק הצפוי מהאירוע נובע מהפעולה המסוימת שבאה בעקבותיו.
מערכות התרעה
מערכות התרעה הן מערכות שתפקידן להתריע על הופעת אובייקט או התרחשות אירוע, ועל מידת חשיבותם. מערכות ההתרעה הקיימות הן 1. מערכת התרעת זיהוי שתפקידה לשלוח התרעה מהחושים לתאי הזיכרון דרך סיבי מרכיבי הזיכרון. 2. מערכת התרעת חיזוי שתפקידה לשלוח התרעת חיזוי מתא זיכרון גורם לתא זיכרון נגרם דרך סיבי גורמי הזיכרון. 3. מערכת התיוג שתפקידו להתריע בתא התיוג דרך סיבי התיוג לגבי מידת חשיבותו של האובייקט או האירוע שקבל התרעה.
מטבע הדברים זיהוי קלט עם זיכרון הוא סכמתי, כלומר, כל עוד הקלט דומה מספיק למקור הגם שלא זהה לו מבחינת מרכיביו ערכו הכולל יספיק כדי לעבור את סף ההתרעה בתא הזיכרון לפחות בתהליך של היזכרות הנעשה באמצעות דגירה מתמשכת בקלט שמביאה לסכימה בזמן של התא, שמאפשר את הפעלתו על ידי העלאת ערכם של מרכיבי הזיכרון שלו מעבר לסכימה במרחב בלבד כנדרש לסף ההתרעה באופן רגיל. ההשלכות הן שתכונות (נגרמים), שאמורות להופיע בעקבות האובייקט שהתא מייצג, לא בהכרח יופיעו בעקבות כל קלט שהביא להתרעה בתא. עם זאת הכללת תכונות בין אובייקטים דומים מאפשרת תגובה מהירה ויעילה כלפי הקלט, גם אם במחיר של כישלון פה ושם. כשהאלטרנטיבה היא לתצפת ולנתח כל קלט בנפרד, דבר שאינו מעשי.
שליפת זיכרון סמנטי ואירועי
המידע שניתן לקלוט מאובייקט בעת החשיפה אליו הוא מוגבל. מידע משלים אובייקטיבי או סובייקטיבי יכול להתקבל רק לאחר שליפת תוכן תא הזיכרון שבו הוא מיוצג. דגירה באובייקט, מביא לשליפתו אל המודע, דגירה נוספת בתא מביא גם לשליפה של רעשי הרקע הקיימים בתא. רעשי הרקע בשילוב האובייקט הסמנטי עשויים לייצג חלק מאירוע שהתרחש בעבר. כל אחד מהמרכיבים ברעשי הרקע, עשוי להיות מיוצג כאובייקט בתא אחר, שמחווט כמרכיב אל התא הנוכחי. שליפה מהתא הנוכחי בהולכה אחורנית, מפעיל תאים שמייצגים את מרכיביו. כשדגירה בהם עשוי להביא לשליפה של רעשי הרקע שלהם, שבחלקם עשויים לייצג חלק נוסף באירוע, או לחלופין לגרום להיזכרות באירוע אחר שהם מייצגים.
למידת זיכרון הצהרתי
כל אירוע חיצוני, או פנימי (דמיון), שנקלט על ידי החושים, מקודד בתא חדש בהיפוקמפוס. מרכיבי האירוע שמיוצגים בזיכרונות קיימים, מחווטים אל התא החדש, לאחר שהם התריעו במקביל. החיווט נוצר לאחר שכל אחד מהם משגר איתות מפושט להיפוקמפוס דרך תאי הגליה, האיתות נקלט בתא החדש, וכתוצאה נוצרים מעין סיבים שמורכבים מתאי גליה אסטרוציטים, בין המרכיבים לתא החדש, שבהימלא התנאים ייהפכו לסיבי עצב יציבים. קידוד זיכרון בעל משמעות, מאפשר להבדיל אותו מזיכרונות קיימים שדומים לו חלקית מבחינת המרכיבים, אך שונים בתכונותיהם. האבחנה מאפשרת להגיב כלפי כל זיכרון, באופן התואם את תכונותיו האינדיבידואליות.
לאחר קידודו הקלט מביא להתרעה בזיכרון החדש באופן ישיר בעת הופעת חלק ממרכיביו, או לאחר התרעה בזיכרון דומה ששליפתו מביאה להפעלת המרכיבים המשותפים לו ולזיכרון החדש, השליפה מביאה לסכימה במרחב של מרכיבי הזיכרון החדש, שמביא להתרעה בו. כשלעיתים יידרש סכימה בזמן על ידי דגירה מתמשכת בזיכרון הדומה, כדי לעבור את סף ההתרעה.
זיכרון חדש יכול לשמש כחלק מזיכרון אירועי בלבד, הכולל רעשי רקע שנקלטו בעת קידודו, או להפוך לזיכרון סמנטי ממוקד של אובייקט שמיוצג בו, באמצעות שליפות מרובות לתודעה, כשבכל שליפה מתבצעת החלשה של רעשי רקע קיימים לטובת רעשי רקע חדשים שהופיעו, בעוד האובייקט הסמנטי שמופיע בתדירות ללא שינוי יחסית, יתחזק ברציפות וייוצג כחלק המרכזי בתא. סינון רעשי הרקע מתבצע בעקבות כל התרעה בתא, כך שמרכיבי הזיכרון המעוררים שפעלו בעת ההתרעה מתחזקים על חשבון המעוררים שלא פעלו. כמו כן המעכבים שלא פעלו מתחזקים, ואלה שפעלו נחלשים. ולעומת זאת אם התא לא הגיע לסף ההתרעה לאחר פעילות חלק ממרכיביו, אז המעוררים שלא פעלו יתחזקו על חשבון אלה שפעלו, והמעכבים שפעלו יתחזקו, לעומת המעכבים שלא פעלו שייחלשו.
זיכרון לטווח קצר וארוך
טווח הזמן שבו הזיכרון מאוחסן בהיפוקמפוס, תלוי במידת חשיבותו הנקבע בהתאם לעוצמת החוויה החיובית\השלילית שהופיע בעקבותיו, וכן למספר הפעמים בהם הוא נשלף לאחר קידודו, כשבהתאם לכך ייקבע גם האם הקלט יעבור לזיכרון לטווח ארוך בקליפת המוח לאחר תקופת גיבוש. התאים שמייצגים את החוויות התחושתיות נמצאים בטגמנטום הגחוני. כאשר אחד מהם מתריע בעקבות הופעת התחושה שהוא מייצג, הטגמנטום מפריש דופמין אל ההיפוקמפוס, בכמות התואמת את עוצמת ההתרעה. כמות הדופמין ותדירותו מייצג את מידת חשיבותו של התא שהתריע בהיפוקמפוס ומשפיע על טווח הישרדותו.
למידת חיזוי
חשיפה למידע מהותי לאחר חשיפה לאובייקט או אירוע כלשהו, מביא לקידוד של המידע בתא שמייצג את האובייקט או האירוע כדי שניתן יהיה בעתיד לחזות את המידע לפני הופעתו בחושים. כך למשל אם לאחר חשיפה למיקום מסוים, הופיע מידע מקיף כמו מיקום נוסף בקרבתו, או אובייקט, או אירוע. התא שמייצג את המידע המקיף יחווט לתא שמייצג את המיקום. משקל החיווט תלוי במרווח הזמן שחלף בין החשיפה למיקום לבין החשיפה למידע. וכן כתלות בתדירות הופעתו בעתיד לאחר חשיפה למיקום. חיזוי שווא ועקבי של מרכיב מביא לדעיכתו. עם זאת, הקשר לטווח ארוך נשמר ברמה הבסיסית לצורכי היזכרות אוטוביוגרפית ולמידה אסוציאטיבית מהעבר על העתיד. בנוסף כל שליפה לצורך היזכרות יוצרת גיבוש מחדש של הזיכרון (re-consolidation), שמעוותת במעט את הזיכרון שנשלף. כתוצאה מעירוב תכנים אקראיים, כמו קלטים או פרשנויות שונות המתקבלות במהלך השליפה, וגורמות לקידוד מחודש ולשינוי מסוים במשקל מרכיבי הזיכרון.
הכללת חיזוי
כל תא שהתריע במקביל לתא A יחווט גם הוא אל תא B גם אם במציאות הוא אינו גורם לתא B. מה שאומר שמרכיבי אב טיפוס של תא A שגרמו לו להתריע. יחווטו כגורמים לתא B. דבר זה יביא לכך שבעתיד כשהמרכיבים יתריעו בעקבות הופעת אובייקט חדש C שגם אותו הם מרכיבים. הם יגרמו להתרעת חיזוי בתא B, ולכן המוח יתפוס את C שנקלט במקביל, כגורם ל-B. ואכן אובייקטים דומים מבחינת המרכיבים עשויים לחלוק תכונות משותפות. ולכן קיים סיכוי סביר ש-C אכן גורם ל-B.
אולם אם בדיעבד B לא יופיע, יתבצע החלשה או גיזום של החיווט לתא B מהמרכיבים שהתריעו. בעוד החיווט מתא A ל-B, ימשיך להתקיים. כמו כן עשוי להיווצר חיווט מעכב לתא B ממרכיבים שייחודיים לתא C מה שיפחית עוד את הסיכוי להתרעת B בעקבות הופעת C. בסופו של דבר אם החיווט בין המרכיבים לתא B ישרוד, משקלו ייקבע באופן מאוזן כתלות ביחס בין הזיכרונות הדומים שגורמים לתא B לבין אלה שלא, וביחס לכמות החשיפה אל כל אחד מהם.
במצב של חשיפה חוזרת ונשנית לתא A, לאורך זמן, ללא חשיפה לשאר חברי הקבוצה הדומים, החיווט מהמרכיבים לתא B ילך ויתחזק, מה שיגרום לכך שבעתיד כשאובייקט הדומה לתא A יופיע, המרכיבים יגרמו שוב ושוב להתרעת חיזוי בתא B גם אם התא הדומה אינו גורם ל-B במציאות. במצב זה שהחיווט בין המרכיבים לתא B כבר חזק במיוחד, תידרש חשיפה ממושכת לתא הדומה על מנת להחליש את החיווט ולאזן את ההכללה.
אירה אדוארדובנה
אירה אדוארדובנה (נולדה ב-1980) היא אמנית וידאו ומיצב ישראלית, החיה ועובדת בניו-יורק. עבודתיה משחזרות נרטיבים בעלי אופי אוטוביוגרפי ובוחנות סוגיות העוסקות בהגירה ועקירה דרך סיפורים לא ליניארים.
מוח (קוגניציה)
למידת חיזוי
הכללת חיזוי עשוי להשפיע גם על הכללת תיוג של תא B על תא C. וכן על הכללת התנהגות המיוצג בזיכרון הנוהלי.
התניית תגמול ופעולה
אירה אדוארדובנה
קורות חיים
משנת 2004 עד לשנת 2006 למדה אדוארדובנה במחלקה לאמנות וחינוך באוניברסיטת תל אביב וכן מספר קורסים במכון הטכנולוגי, חולון. בשנת 2006, לאחר סיום לימודיה, היגרה אדוארדובנה לארצות הברית, ובשנת 2008 עברה לניו יורק, שם היא מתגוררת כיום. בשנת 2011 אדוארדובנה השלימה תואר שני באמנות במכללת האנטר, אשר בניו יורק. תוך כדי לימודיה, הציגה אדוארדובנה בעשרות פסטיבלי סרטים בין-לאומיים, ביניהם ב-Visioneria, ברצלונה, Festival della Creativita, פירנצה ו-Japan Media Arts Festival, טוקיו.
מוח (קוגניציה)
למידת חיזוי
התניה קלאסית (למידת תגמול): אם בעקבות אירוע חדש שקודד הופיע גירוי שמביא באופן מולד לגמול תחושתי או רגשי חיובי (גירוי בלתי מותנה), התא שמייצג את האירוע החדש יחווט לאמיגדלה לתא שמייצג רגש חיובי, וכך יהפוך בעצמו למעורר גמול של רגש חיובי (גירוי מותנה). ואם הופיע גירוי שמביא לגמול שלילי, התא שמייצג את האירוע החדש יחווט לתא שמייצג רגש שלילי. גירויים מסוימים ודרמטיים שמופיעים בעקבות האירוע ומפעילים את המערכת הסימפתטית באופן מולד, יביאו לחיווט ישיר של האירוע אל המערכת הסימפתטית במטרה להקדים את הפעלתו בעתיד.