cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
יחסי הודו–הונדורס
יחסי הודו–הונדורס הם היחסים הבינלאומיים הקיימים בין הונדורס להודו.
ביקורים רמי דרג
שר ההגנה של הונדורס, אריסטידס מחיה קרנסה (Aristides Mejia Carranza), ביקר בהודו באפריל 2008 וקיים פגישות עם בכירי בנק Exim וחברות הודיות המבצעות פרויקטים בהונדורס. סגן שר החוץ אדוארדו אנריקה גרסיה ריינה ביקר בהודו ביוני 2008 כדי להשתתף בפגישת שרי החוץ השנייה של הודו-SICA בניו דלהי. במהלך הפגישה, הונדורס והודו חתמו על מזכר הבנות, שהסכימו לקיים התייעצויות קבועות של משרד החוץ. הייעוץ הראשון מסוג זה התקיים בהונדורס ב-27 באפריל 2015. המזכיר המיוחד (AMS & CPV) במשרד לענייני חוץ ר' סוואמינאתן הוביל את המשלחת ההודית בהתייעצות.
במרץ 2011 הודיעה ממשלת הונדורס כי תסגור את שגרירויותיה בחמש מדינות דרום אמריקה ותשתמש במשאבים לפתיחת משרדי סחר בהודו, סינגפור, סין וקנדה. שר החקלאות של הונדורס חרובו רגאלדו ביקר בהודו בינואר 2013, וסגן שר ההגנה קרלוס רובטו פונה השתתף בכנס אירואינדיה בבנגלור בפברואר 2013. השר לפיתוח כלכלי, אלטן ריברה מונטס, ביקר בהודו באוקטובר 2014 כדי להשתתף בכנס ההשקעות VI India-LAC.
יחסי סחר
חברת מיזם משותף הודו-קנדית פתחה מפעל לסריגת חוטי משי בסן פדרו סולה ב-2006. נערכו מספר ביקורים של משלחות מסחר, עסקים, תיירות ומשלחות אחרות בין שתי המדינות.
יחסי תרבות
להקת מחול בהרטנאטיאם בראשות אננדה שנקר ג'יאנט הופיעה בהונדורס בספטמבר 2004. זו הייתה ההופעה הראשונה אי פעם של להקה הודית במדינה. יוגה פופולרית בהונדורס, ויש כמה בתי ספר ליוגה במדינה. יום העצמאות של הודו נחגגה רשמית בהונדורס ב-14 באוגוסט 2007. בטקס השתתפו הנשיא זלאיה, שרי הממשלה, כמה בכירים נוספים והנציב העליון ההודי בהונדורס (הממוקם בגואטמלה סיטי).
נכון לדצמבר 2016, כ-12 הודים התגוררו בהונדורס, רובם נזירות במיסיונרים נוצרים.
סיוע חוץ
הודו תרמה 12,000 דולר תרופות ואספקה רפואית ב-1998, ותרופות בשווי 10,000 דולר לאחר בצורת קשה שהתרחשה בהונדורס באוקטובר 2005. בחודש שלאחר מכן תרמה הודו 26 רכבי Bajaj תלת גלגליים.
ממשלת הונדורס חתמה באוגוסט 2006 על הסכם עם בנק Exim ההודי לניצול קו אשראי של 30 מיליון דולר. הונדורס והודו חתמו על הסכם משותף בינואר 2008 להקמת מרכז IT בטגוסיגלפה בסיוע הודי. המרכז הופעל על ידי NIIT בין השנים 2008 ל-2011, ובמהלכן הוכשרו למעלה מ-20,000 תלמידים. בשנת 2011, NIIT העבירה את המרכז לאוניברסיטה האוטונומית הלאומית של הונדורס בטגוסיגלפה. בשנת 2016, הודו סיפקה מענק סיוע בסך 84,000 דולר לאוניברסיטה האוטונומית הלאומית של הונדורס כדי לרכוש ציוד חדש עבור המרכז.
הודו העניקה קו אשראי של 30 מיליון דולר להונדורס ב-2006. ממשלת הונדורס ניצלה את הכספים כדי לרכוש תחבורה, תקשורת וציוד רפואי. הודו הסכימה לספק קו אשראי של 26.5 מיליון דולר ב-2014 עבור פרויקט ההשקיה של עמק נהר ג'מסטראן. ההסכם הפורמלי נחתם באוגוסט 2016. עבודת הפרויקט בוצעה על ידי החברה ההודית, Apollo International.
אזרחי הונדורס זכאים למלגות במסגרת התוכנית ההודית לשיתוף פעולה טכני וכלכלי. נשים הונדורסיות אנאלפביתיות מהאזורים המרוחקים והכפריים של לוס הורנוס, לוס נרנג'וס ולה מוסקיטיה השתתפו בקורס חשמול כפרי סולארי בן שישה חודשים, בחסות ממשלת הודו, במכללת Barefoot בטילוניה, רג'סטאן ב-2014. לאחר סיום הקורס חזרו הנשים להונדורס והתקינו 207 פאנלים סולאריים בכפרים שלהן. הפאנלים מייצרים 85 וואט כל אחד ומספקים אנרגיה סולארית ל-3,778 משקי בית, נהנים מ-22,739 אנשים ב-52 מחוזות.
מריט באטריק
מריט ר' באטריק (באנגלית: Merritt R. Butrick; 3 בספטמבר 1959 – 17 במרץ 1989) היה שחקן קולנוע אמריקאי, הידוע בתפקידיו בגין תפקידיו בסיטקום הנוער "המרובעים" בשנת 1982, בשני סרטי קולנוע עלילתיים של "מסע בין כוכבים", ומגוון רחב של תפקידי משחק בשנות ה-80.
ביוגרפיה
באטריק נולד בגיינסוויל, פלורידה, והיה ילד יחיד. הוא סיים בשנת 1977 את לימודיו בבית ספר התיכון "טמלפייס" שבמיל-ואלי, קליפורניה. הוא החל ללמוד משחק במכון קליפורניה לאמנויות, אך הודח מבית הספר.
תפקידו הראשון על המסך היה דמות של אנס בשני פרקים של דרמת המשטרה "Hill Street Blues", בשנת 1981.
בשנת 1982 הוא לוהק לתפקיד "ג'וני סלאש" אולסביץ', דמות-משנה משמעותית, בסיטקום הנוער "המרובעים", שקיבלה שבחים רבים מצד המבקרים, אך בוטלה לאחר 20 פרקים בלבד (עונה אחת).
עוד בטרם "המרובעים" עלתה לשידור לראשונה, בוטריק לוהק לגלם את דמותו של דייוויד מרקוס, בנו הפיזיקאי של ג'יימס ט' קירק (וויליאם שטנר) עם אהובתה לשעבר קרול מרקוס (ביבי בש), ב-"מסע בין כוכבים 2: זעמו של חאן". הוא המשיך בתפקיד זה בסרט ההמשך "מסע בין כוכבים 3: החיפוש אחר ספוק", אשר במהלכו דמותו נהרגה. מאוחר יותר, הוא הופיע בדמותו של ת'ג'ון, קפטן של ספינת משא, אשר חולצה על ידי הצוות של ספינת החלל אנטרפרייז, בפרק "Symbiosis" משנת 1988 של "מסע בין כוכבים: הדור הבא".
בין לבין, הוא הופיע בסרט הקומדיה משנת 1982 "!Zapped", סרט האימה משנת 1988 "ליל האימה 2", וכבנה של ברברה הרשי בדרמה משנת 1987 בשם "Shy People". היה לו מגוון של תפקידי אורח בפרקי טלוויזיה ובסרטי טלוויזיה.
הוא זכה לשבחי ביקורת מהמגזין טיים על ביצועיו במחזה "kingfish" אשר הועלה על בימת Los Angeles Theatre Center, בו הוא שיחק זונה מטורללת, רגזנית ושרירנית ממין זכר. היה זה תפקידו האחרון.
מותו ומורשתו
באטריק, שהיה חולה איידס, מת ממחלת הטוקסופלזמוזיס - מחלה קטלנית למדוכאי מערכת החיסון על רקע מחלת האיידס, ב-17 במרץ 1989 בגיל 29. הוא הונצח בלפחות שני מלבנים כחלק מפרויקט שמיכת הזיכרון, אשר מתייחסים אל תפקידו כדייוויד מרקוס.
בשנת 2008 הופצה הסדרה "Square Pegs" על גבי DVD, שכללו כתוספת מיוחדת הקדשה ומחווה מצד עמיתיו לסדרה, השחקניות ג'אמי גרץ ושרה ג'סיקה פרקר, וכן יוצרת הסדרה אן ביטס.
עמיתתו של באטריק בסרט "מסע בין כוכבים 3: החיפוש אחר ספוק" רובין קרטיס הקליטה מחווה דומה כתוספת ל-DVD של סרט זה. הבמאי ניקולס מאייר, שביים את בוטריק בסרט "מסע בין כוכבים 2: זעמו של חאן", כלל סצנה בסרט "מסע בין כוכבים 6: הארץ הלא נודעת" (אשר צולם לאחר מותו של באטריק), שבו קפטן קירק מביט בתצלום המונח על שולחנו, בו נראה בנו דייוויד שנרצח.
מנזיני
מנזיני (באנגלית: Manzini; בעבר ברמרסדורף) היא עיר באסוואטיני ובירת מחוז מנזיני. מנזיני מהווה את המרכז האורבני השני בגודלו באסוואטיני, אחרי מבבנה, ואוכלוסייתו נאמדת בכ-110,000 תושבים (נכון לשנת 2008). העיר נמצאת במרכז הגאוגרפי של אסוואטיני.
היסטוריה
המושבה שימשה כמטה מנהלי קולוניאלי בריטי/בורי החל מ-1890, אך נהרסה ב-1902 במהלך מלחמת הבורים וכתוצאה מכך עבר המטה למבבנה. אולם, ברמרסדורף נשארה כמרכז המסחרי, החקלאי והתחבורתי של אסוואטיני. עקב כך, באותה תקופה נודעה העיירה בכינוי "הטבור" (The Hub).
בשנת 1994, מנזיני הוכרזה כעיר.
יעקב משה מסלונים
רבי יעקב משה מסלונים (1779 - 1849) היה בנו של מייסד חקר האגדה והמדרשים אברהם וילנר ושרה בת נח מינדס, ונכדו של הגאון מווילנה. נולד ב-1779 בווילנה ונפטר ב-1849 בעיר סלונים בביילורוסיה.
ביוגרפיה
בצעירותו היה הנכד החביב על הגר"א וקיבל תורה והדרכה מפי הגאון. נשא לאישה את הינדה, בת הרב הגביר רבי חיים יהושעס מסלונים ושם קבע את ביתו כרב העיר.
בגיל 18 חיבר ספר על מסכת שמחות ובכך המשיך מסורת משפחתית, שכן גם אביו אברהם חיבר את ספרו "רב פעלים" על המדרשים בהיותו רק בן 18.
לאחר פטירת אביו, אברהם, הוטלה עליו המשימה המשפחתית של המשך עריכת והוצאה לאור של כתבי היד של הגר"א בדפוס, משימה שבה החל עוד בימי חיי אביו. לכתבי הגאון הוסיף הקדמות והערות כפי שעשה אביו אברהם.
בין השאר, הכין רשימה מפורטת של כל כתבי הגר"א שזכתה לכינוי "רשימת סלאנים". והיא אבן הפינה במחקר הביבליוגרפי של כתבי הגר"א.
נפטר בעיר סלונים בכ"ג בטבת תר"ט. וזה מה שכתוב על מצבתו:
משפחתו
צאצאיו כוללים את המו"ל אליהו לנדא ואת העיתונאי וחוקר התרבות אלי אשד.
אמאדו סוקונה
אמאדו סוקונה (בצרפתית: Amadou Soukouna; נולד ב-21 ביוני 1992) הוא כדורגלן צרפתי המשחק במאריצבורג יונייטד מליגת העל הדרום-אפריקאית בעמדת החלוץ.
קריירה
סוקונה הגיע בגיל 16 למחלקת הנוער של טולוז, ועלה לקבוצה הבוגרת במדיה שיחק חמישה משחקים וכבש שער אחד. את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של טולוז הוא ערך ב-13 בנובמבר 2010 במשחק ליגה נגד מונפלייה. במהלך תקופתו בטולוז הוא הושאל ללוזנאק ולטולוז 2, קבוצת הבת של טולוז. ב-7 באפריל 2016, סוקונה חתם במועדון הבולגרי וריה שם שיחק במשך עונה אחת וסיים עם 7 שערים ב-26 הופעות. בינואר 2017, הוא נמכר ללבסקי סופיה וחתם לשנתיים וחצי אך לאחר פחות משנה שוחרר מהקבוצה ועבר לצ'רנו מורה וארנה, מועדון בולגרי נוסף, ממנו שוחרר בדצמבר 2017.
באוגוסט 2018 חתם סוקונה בהפועל פתח תקווה מהליגה הלאומית על חוזה לשנתיים. ב-27 באוגוסט 2018, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון כאשר עלה כמחליף בדקה ה-60 בניצחון החוץ 2–0 נגד בני לוד. ב-30 באוגוסט סוקונה כבש את שער הבכורה שלו במועדון כאשר כבש בדקה ה-90 בניצחון הבית 1–0 נגד הפועל רמת גן. ב-17 במאי 2019, במחזור האחרון של עונת 2018/19, הוא כבש שלושער בניצחון החוץ 5–2 על הפועל אכסאל. סוקונה סיים את העונה עם 13 שערים ב-36 הופעות בליגה.
ב-28 בינואר 2020 רכשה הפועל כפר סבא את סוקונה מהפועל פתח תקווה תמורת 30 אלף אירו.
ב-19 באוגוסט 2021, סוקונה חתם במאריצבורג יונייטד מליגת העל הדרום-אפריקאית.
גביע הפדרציה 1986
גביע הפדרציה 1986 הייתה התחרות ה-24 לנבחרות טניס נשים. היא אורגנה על ידי פדרציית הטניס הבינלאומית.
התחרות נערכה במגרשי מועדון הטניס בפראג. התחרות נערכה בחסות של NEC.
התחרות החלה ב-20 ביולי בהשתתפות 41 נבחרות והסתיימה ב-27 ביולי 1986.
נבחרת ארצות הברית ניצחה במשחק הגמר את נבחרת צ'כוסלובקיה וזכתה בגביע בפעם ה-12 בתולדות הנבחרת. זו היית ההופעה הראשונה של מרטינה נברטילובה במולדת לאחר שארקה ממנה בשנת 1975.
ישראל בתחרות
בסבב תנחומים נפגשה עם  והפסידו 2:1.
צומת וולקן (סרט)
צומת וולקן הוא סרט קולנוע מוזיקלי ישראלי, בבימויו של ערן ריקליס. הסרט יצא לאקרנים בשנת 1999.
הסרט זכה בפרסי אופיר לשנת 1999 על עיצוב התלבושות, המלחין הטוב ביותר והפסקול הטוב ביותר. הסרט הוצג גם בפסטיבל ברלין בשנת 2000 וזכה להצלחה. במהלך הקרנותיו בבתי הקולנוע בישראל, נמכרו לו 29,000 כרטיסים.
הסרט מתאפיין בפסקול מקורי של רוק בסגנון שנות השבעים שהולחן על ידי אמיר בן-דוד, יחיאל "קיטש" אמסלם, קובי רכט, חיים רומנו וטל יניב, ועתיר בשירים רבים אותם מבצעים חברי הלהקה.
בשנת 2023 עלה מחזה מוזיקלי המבוסס על עלילת הסרט בתיאטרון באר שבע, לפי תסריט שכתבה עינת ברנובסקי ובבימויו של אלדר גוהר גרויסמן.
עלילה
הסרט מגולל את סיפורה של קבוצת צעירים בקריות בתקופה שלפני מלחמת יום הכיפורים. במרכז הקבוצה עומדת להקת הרוק שחלקם חברים בה, "צופן גנטי", והפאב המקומי הקרוי "צומת וולקן" שנקרא כך בשל קרבתו לצומת וולקן, הנמצא בין חיפה והקריות, בו הם נפגשים ועורכים חזרות.
בלהקה חברים הסולן מיכה שלי (אורן שבו), הקלידן דני רפאלי (תומר שרון), הבסיסט יגאל ידגר (דני שטג) והמתופף אלי כהנא (גילי שושן). הם מנסים להקליט אלבום ראשון וחולמים על העיר הגדולה תל אביב. אמרגן תל אביבי חשוב (קובי אשרת) צופה בהופעתם, אך מציע בחשאיות רק למיכה תפקיד במחזמר מלא פאתוס, הצעה שמשמעותה קידום רב עבורו, אך ויתור על חבריו בלהקה שיישארו מאחור בקריות. מיכה אינו מספר לחבריו על ההצעה וגורם להם לחשוב שהם על סף פריצה גדולה.
כל אחד מחברי הלהקה מתלבט בלבטים משלו סביב הגשמתו העצמית: דני מתלבט האם ללמוד מוזיקה באקדמיה כמצוות משפחתו או להוציא את כספו על סינתיסייזר "מוג" חדיש ולהמשיך בלהקה, יגאל טרוד בבעיות פרנסת משפחתו אל מול ההופעות בלילות, ואילו כהנא מחזר אחר נערה צעירה.
דמויות נוספות הסובבות את חברי הלהקה הן דליה (יעל הדר), בחורה נמרצת השואפת להיות עיתונאית ב"העולם הזה", אשר מעורבת במשולש רומנטי בין מיכה וחברו הטוב אלבז (סמי הורי), כדורגלן מבריק המבוקש על ידי קבוצת "אייאקס", אך בינתיים מסתבך עם החוק.
דרך עיני הדמויות, הדינמיקה שבין החברים ודילמות המימוש העצמי נשקפת התקופה שלפני אוקטובר 1973, שהתאפיינה בתמימות שנקרעה עם פרוץ המלחמה.
בני דקלים
בְּנֵי דְּקָלִים (נקרא בתחילה גם גִּבְעַת חַזָּן, בעקבות מערות חזן הנמצאות בשכונה הצפונית) הוא יישוב קהילתי שהוקם לשם מגורי קבע לקהילת יוצאי נוה דקלים, שפונתה מביתה בתוכנית ההתנתקות. היישוב תוכנן ל־150 משפחות בשלב הראשון, ובסך הכול ל־500 משפחות. היישוב נמצא בחבל לכיש, סמוך למושב שקף, על גבעה המכונה "גבעת חזן", ונקרא על שם היישוב הגדול מבין יישובי גוש קטיף – נוה דקלים.
הקמת היישוב
פעילי איכות הסביבה התנגדו להקמת היישוב, בטענה שהיא מנוגדת להחלטת המועצה הארצית לתכנון ובנייה משנות ה-90, ולפיה אזור שפלת יהודה הפך ל"מרחב ביוספרי" - אזור שאין לפתחו מחוץ ליישובים הקיימים, כדי לשמר את המערכת האקולוגית והנוף האופייניים לו. אנשי החברה להגנת הטבע טענו גם שאין צורך ביישוב חדש, כי ביישובים קיימים באזור מצויות אלפי דירות פנויות. ועדת המשנה לנושאים תכנוניים עקרוניים של המועצה הארצית לתכנון ובנייה דנה בהתנגדויות בתחילת 2008, ואישרה סופית את הקמת היישוב.
טקס הנחת אבן הפינה ליישוב נערך בתאריך 5 באוקטובר 2009. במחצית הראשונה של 2011 הושלמו סלילת הרחובות, הקמת התשתיות, וחלוקת המגרשים בשכונה הראשונה.
באמצע שנת 2013 עלו על הקרקע המשפחות הראשונות שהתגוררו בשכונת קרוואנים בכניסה ליישוב - "בקו"ם" (בקו"ם - "בסיס קליטה ומיון") פנימי של היישוב. הבקו"ם מיועד למשפחות בעלות מגרש ביישוב אך נמצאות בתהליכי בנייתו או שבנייתו מתעכבת מסיבות מסוימות ועל כן באות להתגורר באופן זמני בקרבת היישוב עד שיעברו לבית הקבע ובמקומם תכנס משפחה חדשה לקרוואן. בקיץ 2013 עברו המשפחות הראשונות לבתי הקבע ביישוב ומאז היישוב מתפתח.
כיום היישוב מונה כ-190 משפחות בשכונה הראשונה וכ-120 בשכונה השנייה. ביישוב פועלים שני בתי ספר אזוריים (אחד לבנים ואחד לבנות), מרפאה, טיפת חלב, מקווה נשים, גן ילדים, פארק בהקמה מסביב למערות חזן ואולפנה.
מוסדות היישוב
היישוב מנוהל על ידי הנהלת האגודה וכן על ידי וועדות בתחומים שונות, כשאחת לשנתיים מתקיימות בחירות להנהלת היישוב.
אליעזר אוירבך כיהן כיו"ר הנהלת היישוב מיום ייסוד היישוב והחל משנת 2020 משמש בתפקיד יו"ר ההנהלה חן גוטרמן.
הניהול השוטף מתקיים על ידי צוות עובדים ומזכיר, מזכיר היישוב החל משנת 2019 הוא דן צפדייה. ביישוב פועל סניף של תנועת הנוער בני עקיבא.
בתחילת שנת הלימודית ה'תשע"ט הוקמה "אולפנת בני עקיבא לכיש" ביישוב, בשנת ב'תשע"ט האולפנה מנתה כ-80 בנות מתוך שלוש שכבות של כיתות ז-ט, בשנת ה'תש"פ כמות התלמידות היו כ-165 תלמידות של שכבות ז-י. האולפנה כוללת חטיבת ביניים של בנות היישובים האזורים, ותיכון עם תוכנית של חצי פנימיה של בנות האזור ומחוצה לו כגון: קריית גת, בית שמש, יד בנימין ודרום הר חברון. האולפנה שוהה בשכונת הקראוונים בכניסה ליישוב בשם הבקו"ם ומחכה לבניה של מבנה קבע.
רוברט קלארי
רוברט קלארי (נולד רוברט מקס וידרמן ; 1 במרץ 1926 – 16 בנובמבר 2022) היה שחקן צרפתי יהודי, ניצול שואה, שפעל בעיקר בארצות הברית. הוא ידוע בעיקר בזכות תפקידו כרב"ט לואי לבו בסדרת הטלוויזיה "הגיבורים של הוגן" (1965–1971). היו לו גם תפקידים חוזרים באופרות הסבון " ימי חיינו" (1972–1987), וב"היפים והאמיצים" (1990–1992).
תחילת חייו
קלארי נולד ב-1926 בפריז, צרפת. הוא היה הצעיר מבין 14 ילדים לאביו, מתוכם 10 מתו בשואה.
הוריו, ביילה ומוישה וידרמן, היו מהגרים יהודים פולנים. בגיל 12 החל קריירה בשירה מקצועית בתחנת רדיו צרפתית וגם למד אמנות בפריז. ב-1942, על רקע יהדותו, גורש למחנה ריכוז נאצי באוטמט, שלזיה. הוא קועקע במספר הזיהוי "A5714" על אמת ידו השמאלית. שהה במחנה בלכהמר ובמחנה גרוס-רוזן, מאוחר יותר נשלח למחנה הריכוז בוכנוולד.
בבוכנוולד קלארי הופיע כזמר, בליווי אקורדיוניסט, לפני חיילי אס אס מדי יום ראשון. לדבריו, "לשיר, לבדר ולהיות במצב בריאותי טוב בגילי, זו הסיבה ששרדתי. הייתי מאוד לא בוגר וצעיר ולא ממש הבנתי את הנסיבות בהן הייתי... אינני יודע אם הייתי שורד לו אכן ידעתי."
הוא כתב על תקופת השואה:"לא היינו אפילו בני אדם. כשהגענו לבוכנוולד, אנשי ה-SS דחפו אותנו לחדר מקלחת שם שהינו את הלילה. שמעתי את השמועות על ראשי המקלחת מדומים שהזרימו גז. חשבתי, 'זהו'. אבל לא, זה היה רק מקום לישון בו. בשמונת הימים הראשונים שם, הגרמנים שמרו עלינו בלי פירור לאכול. נאחזנו בחיים בכוח הרצון בלבד, ישנו אחד על השני, כל בוקר התעוררנו ומצאנו גופה חדשה לידנו... כל ההתנסות הייתה סיוט מוחלט - הדרך בה התייחסו אלינו, הדברים שהיינו צריכים לעשות כדי לשרוד. היינו פחות מחיות. לעיתים אני חולם על הימים ההם. אני מתעורר שטוף זיעה מבועת מחשש שאני עומד להישלח למחנה ריכוז, אבל אני לא נוטר טינה כי זה בזבוז זמן גדול. כן, יש משהו אפל בנפש האדם. לרוב, בני אדם אינם נחמדים במיוחד. זו הסיבה שכשאתה מוצא את אלה שכן, אתה מוקיר אותם."קלארי שוחרר מבוכנוולד ב-11 באפריל 1945. עוד 12 בני משפחתו הקרובה נשלחו לאושוויץ. מבין בני משפחתו שנשלחו למחנות הריכוז, קלארי היה הניצול היחיד. כשחזר לפריז לאחר מלחמת העולם השנייה, נודע לו שרק שלושה מתוך 13 אחיו שהיו בחיים טרם הכיבוש הנאצי של צרפת שרדו.
קריירה
כישוריו הקומיים של קליירי זכו עד מהירה להכרה בברודוויי, שם הוא הופיע במספר מחזות זמר פופולריים.
תפקיד לבאו בסדרה הגיבורים של הוגאן
בשנת 1965, הוצע לקלארי, נמוך הקומה (גובהו היה 155 ס"מ), את תפקיד רב"ט לואי לבאו בסדרת טלוויזיה בשם "הגיבורים של הוגאן". הוא קיבל את התפקיד כשהפיילוט נמכר לרשת CBS. עלילת הסדרה התרחשה במחנה שבויים גרמני, במהלך מלחמת העולם השנייה, וקלארי גילם את תפקידו של שבוי צרפתי שהיה חבר ביחידת חבלה של בעלות הברית שפעלה מתוך המחנה. כשנשאל על המקבילות שבין הכליאה של לבאו לניסיונו האישי, השיב קלארי, "סטלג 13 אינו מחנה ריכוז. זה מחנה שבויים, וזה הבדל אדיר. מעולם לא שמעת על שבוי מלחמה שהומת בגז או בתלייה. כשהתוכנית עלתה לאוויר, אנשים שאלו אותי אם יש לי התלבטות לשחק בסדרה קומית העוסקת בנאצים ובמחנות ריכוז. הייתי צריך להסביר שזה היה על שבויי מלחמה במחנה שבויים, לא במחנה ריכוז, ואף על פי שלא רציתי להמעיט במה שעברו חיילים במהלך שביים, זה היה הבדל של יום ולילה ממה שאנשים סבלו במחנות ריכוז."
קלארי היה השחקן המקורי האחרון ששרד מצות שחקני הגיבורים של הוגאן. קנת' וושינגטון, שהצטרף לצוות השחקנים בעונה האחרונה של התוכנית בתור סמל ריצ'רד בייקר, היה חבר הצוות היחיד ששרד לאחר מותו של קלארי.
קריירה מאוחרת
הסדרה "הגיבורים של הוגאן" בוטלה ב-1971, אולם קלארי המשיך לשמור על קשרים הדוקים עם השחקנים ורנר קלמפרר, ג'ון באנר וליאון אסקין, שאף חייהם הושפעו מתקופת השואה. לאחר ביטול התוכנית, הוא הופיע בקומץ סרטים עלילתיים שהתרחשו על רקע מלחמת העולם השנייה, כולל הסרט הטלוויזיה זיכרון אהבה, על השואה. קלארי הופיע גם באופרות הסבון "ימי חיינו", "צעירים חסרי מנוח" ו"היפים והאמיצים".
בשנת 1975 קלארי הופיע בסרט "הינדנבורג", אשר תיאר עלילה בדיונית לפוצץ את ספינת האוויר הגרמנית. הוא גילם את ג'וזף ספאה, נוסע אמיתי במסעה האחרון של ספינת האוויר.
בשנת 1980 הצטרף למרכז שמעון ויזנטל ומאז הפך פעיל בהנחלת זיכרון השואה. קלארי הקדיש שנים למסעות הופעות בקנדה ובארצות הברית, וסיפר על תלאותיו בשואה. הוא עסק בציור מתוך תמונות שצילם במסעותיו.
בשנת 2001 קלארי פרסם ספר זיכרונות בשם "מהשואה לגיבורי הוגאן: האוטוביוגרפיה של רוברט קלארי".
חיים אישיים
קלארי נישא לנטלי קנטור, בתו של אדי קנטור, ב-1965. היא מתה ב-1997. לבני הזוג לא היו ילדים.
קליירי מת בביתו בלוס אנג'לס ב-16 בנובמבר 2022, בגיל 96.
סקנדל (סדרת טלוויזיה)
סקנדל (באנגלית: Scandal) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית מסוגת מותחן פוליטי, בכיכובה של קרי וושינגטון. הסדרה נוצרה על ידי שונדה ריימס, ועלתה לשידור ב-5 באפריל 2012 ברשת ABC. דמותה של קרי וושינגטון, אוליביה פופ, מבוססת חלקית על דוברת הבית הלבן לשעבר של ג'ורג' הרברט ווקר בוש, ג'ודי סמית', שמשמשת גם כמפיקה בפועל של הסדרה.
הסדרה מתרחשת בוושינגטון די. סי. ועוקבת אחרי אוליביה פופ, יועצת תקשורת בבית הלבן, שפורשת מהשירות הציבורי לטובת משרד פרטי שמתמחה בניהול משברים עבור הפוליטיקאים, אנשי הציבור ואנשי העסקים של וושינגטון. השאלה הגדולה היא האם היא ועמיתיה יצליחו במשימות הקשות של פתירת משברים גם בחייהם האישיים.
קרי וושינגטון זכתה בפרס NAACP Image בקטגוריית שחקנית מצטיינת בסדרת דרמה והייתה מועמדת לפרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית מצטיינת בסדרת דרמה, לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה, ולפרס סאג על ביצוע מצטיין על ידי שחקנית בסדרת דרמה.
בפברואר 2017 הסדרה חודשה לעונה שביעית ואחרונה. עונה זו עלתה באוקטובר 2017, ופרק הסיום שודר ב-19 באפריל 2018.
עלילה
הסדרה מתארת את קורותיה של אוליביה פופ, עורכת דין - בוגרת אוניברסיטת ג'ורג'טאון היוקרתית, המקדישה את חייה להגנה על תדמיתה הציבורית ולשמירה על סודותיה של האליטה האמריקאית. אוליביה רבת-ההשפעה פרשה מהבית הלבן כדי לפתוח חברה משלה לניהול משברים בוושינגטון. הצוות של פופ מורכב מעורכי דין וחוקרים, הנקראים "גלדיאטורים". הם יעשו כל שניתן כדי לגרום לצרות של לקוחותיהם להיעלם ולשמור על המוניטין שלהם. עם זאת, לקוחותיה של פופ אינם היחידים עם סודות, ואוליביה נאלצת להשתמש ביכולות בקרת הנזקים שלה – על עצמה, בהתחשב באופי יחסיה עם נשיא ארצות הברית, פיטצג'רלד גרנט.
עונה ראשונה
פרקים 1–7 (7 פרקים). החלה את שידוריה ב-5 באפריל 2012 והסתיימה ב-17 במאי 2012.
העונה הראשונה מתמקדת בהצגת צוותה של "אוליביה פופ ושות'" ואנשי הבית הלבן, ביניהם הנשיא פיצג'רלד "פיץ" גרנט ורעייתו מלי, וראש המטה שלו סיירוס בין. במהלך העונה, מוצגת מערכת היחסים המסובכת בין פופ לנשיא, בעבר המעסיק שלה כיועצת שלו.
העונה מסתיימת כאשר מתגלים פרטים מפתיעים על עברה של קווין, והיא נעצרת ועומדת למשפט על רצח.
עונה שנייה
פרקים 8–29 (22 פרקים). החלה את שידוריה ב-27 בספטמבר 2012 והסתיימה ב-16 במאי 2013.
העונה השנייה מתמקדת בלחץ של הבחירות הקרובות של הנשיא הנוכחי פיצג'רלד גרנט, והנשורת של התמודדות עם רגשות האשם שהוא לא באמת הרוויח את הקדנציה הראשונה שלו כנשיא.
בפתח העונה עומדת קווין למשפט, בחשד לרצח של 7 אנשים בהם בן-זוגה לשעבר. אוליביה נעזרת בקשריה הקרובים עם וורנה ת'ורנטון, שופטת בית-המשפט העליון, ומצליחה להוכיח כי קווין הופללה ומצילה אותה מעונש מוות.
במהלך העונה חוקר ג'יימס נובאק, עיתונאי ובן-זוגו של סיירוס, את האפשרות שהנשיא גרנט לא זכה בבחירות בצורה הוגנת, אלא במרמה. בסיוע של התובע הכללי דייוויד רוזן, מוצא נובאק הוכחות לכך שמספר מכונות הצבעה באוהיו הוטו לטובתו של גרנט, וכך הוא ניצח בבחירות בפער קטן. בהמשך מתגלה כי גרנט עצמו לא ידע על זיוף הבחירות, והטיית המכונות בוצעה לפי תוכנית שהגו אוליביה, סיירוס, מלי, הוליס דויל והשופטת ת'ורנטון שנאבקת בסרטן הריאות. כשגרנט מגלה את האמת, הוא מגיע לבית-החולים בו מאושפזת ת'ורנטון ומנתק אותה ממכשירי ההחייאה ומביא למותה, כדי למנוע ממנה לגלות לתקשורת את האמת.
אירוע נוסף המערער את שלטונו של גרנט הוא ניסיון להתנקש בו, שביצעה רוצחת שכירה וחברה של האק. מיד לאחר ההתנקשות, בעוד גרנט נאבק על חייו, מצליחה סגניתו סאלי לנגסטון לתפוס את כיסא הנשיא בהסתמך על חוקת ארצות הברית. מלי אשתו מזייפת את חתימתו של גרנט על מסמך המעיד כי הוא כשיר לתפקידו, מה שמסבך את המצב, אך לבסוף הוא מתאושש ומצליח לחזור לתפקידו. לאחר החזרה לתפקיד גרנט מרחיק את סיירוס ואת מלי אשתו ומפסיק לדבר עם אוליביה אך מבקש מחבר מעברו הצבאי כנראה לעקוב אחריה מה שמתפתח לכך שהוא מתאהב בה. אחרי שלאוליביה מתגלה מידע הנוגע לחפרפרת בבית הלבן היא מעבירה אותו לג'ייק והוא מעביר אותו לגרנט. לבקשתו של גרנט ג'ייק ממשיך לחפש לו מידע מהחפרפרת אך לא מגלה את שמה. לבסוף מתברר כי ג'ייק הרג את מי שהיה חשוד כחפרפרת וגרם לכך להראות כמו התאבדות.
העונה מסתיימת כאשר מערכת היחסים של גרנט ואוליביה נחשפת על ידי התקשורת.
עונה שלישית
פרקים 30–47 (18 פרקים). החלה את שידוריה ב-3 באוקטובר 2013 והסתיימה ב-17 באפריל 2014.
העונה השלישית מתמקדת בבחירות הקרובות לנשיאות ארצות הברית.
במהלך העונה מצטרפים למירוץ לנשיאות מועמדים חדשים, כמו ג'וזי מרקוס הדמוקרטית וסאלי לנגסטון, שרצה במסגרת מפלגה שלישית. כמו כן, היא עוסקת במערכת היחסים המסובכת בין אוליביה פופ, לנשיא גרנט ולג'ייק באלארד.
במהלך העונה ג'יימס מגלה, בשיתוף עם דייוויד, פרטים חסויים בנוגע לסוכנות ממשלתית חשאית בשם B613 - ובראשה עומד אביה של אוליביה. אותו תחקיר הופך את ג'יימס לאיום על הארגון, ולקראת סיום העונה הוא נרצח על ידי ג'ייק בלארד, מבכירי הארגון, וכך נזנח התחקיר.
בסיום העונה, במהלך כנס של גרנט ערב הבחירות, מתמוטט בנו הבכור של פיץ כתוצאה מווירוס שהוחדר לגופו על ידי אביה של אוליביה. בנו של גרנט מת לאחר שעות ספורות, גרנט זוכה לאהדת הציבור ובעקבותיה מצליח לנצח בבחירות.
אוליביה הופכת לבת זוגו של ג'ייק בלארד והשניים נוסעים לאי בודד. העונה מסתיימת כאשר האריסון מגלה פרטים מפתיעים על אביה של אוליביה ולבסוף, נרצח על ידו.
עונה רביעית
פרקים 48–69 (22 פרקים). החלה את שידוריה ב-25 בספטמבר 2014 והסתיימה ב-14 במאי 2015.
העונה הרביעית מתמקדת בכהונתו השנייה של הנשיא פיצג'רלד גרנט.
אוליביה וג'ייק שומעים על מותו של האריסון, וטסים חזרה לוושינגטון להלוויה. לבסוף הם נשארים בעיר, ואוליביה חוזרת לעבוד עם קווין והאק. אבי הופכת ליועצת החדשה של גרנט, בעוד שמלי מנסה לעכל את הבשורה הקשה על מות בנה.
במהלך העונה נעצר ג'ייק על לא עוול בכפו, וזאת בחשד שרצח את בנו של הנשיא (כשלמעשה היה זה טום, המאבטח של הנשיא). לאחר שמוכחת חפותו וטום נכלא, הוא חוזר להיות עם אוליביה. במחצית העונה אוליביה נחטפת על ידי ארגון מסתורי, ובהמשך ניצלת בזכות חבריה והבית הלבן.
מלי מנצחת בבחירות והופכת לסנאטורית, אך גרנט מגלה את דבר הסחיטה ומחליט להיפרד ממלי. כאשר הוא שומע שסיירוס היה מעורב בעניין, הוא מפטר את סיירוס מתפקידו כראש הסגל. ג'ייק עוזב את אוליביה כדי להשאיר אותה בחיים. העונה מסתיימת כאשר אוליביה חוזרת לגרנט ועוברת להתגורר בבית הלבן, במקום מלי, מה שמרמז על עתיד הזוגיות ביניהם.
עונה חמישית
פרקים 70–90 (21 פרקים). החלה את שידוריה ב-24 בספטמבר 2015 והסתיימה ב-12 במאי 2016.
אוליביה עוברת לגור בבית הנשיא, בעוד שבחוץ מתגברות השמועות של נישואיהם של פיץ ומלי. מלי נשבעת לסנאט, בעוד סיירוס נשאר בביתו. סאלי לנגסטון, סגנית-הנשיא לשעבר, חושפת בתוכנית הטלוויזיה שלה תמונות שמוכיחות כי הנשיא מקיים מערכת יחסים עם אוליביה. אוליביה ופיץ' מנסים להתמודד עם המצב החדש ומלי מנסה לסחוט את פיץ ושוכרת את שירותיו של סיירוס. הסנאט פותח בחקירה כדי להדיח את פיץ' מתפקידו ולבסוף אוליביה ומלי משחררים את איליי, אביה של אוליביה, ממאסר ובעזרת מידע שיש לו על חברי הסנאט החקירה מושתקת. מלי בתמורה לשחרורו של אביה מכריחה את אוליביה לסייע לה להפוך לנשיאה הבאה. ג'ייק מגלה כי אשתו לשעבר עדיין בחיים ואף ביקרה את איליי בכלא אך לפני שהוא מספיק לגלות את האמת היא נרצחת.
עונה שישית
פרקים 91–106 (16 פרקים). החלה את שידוריה ב-26 בינואר 2017 והסתיימה ב-18 במאי 2017.
בפרק הראשון נבחר פרנסיסקו ורגס בבחירות לנשיאות וכבר בנאום הניצחון שלו נורה ומת. בחירת הנשיא עוברת לחבר האלקטורים, שצריכים להכריע בין מלי לבין סגנית הנשיא הנבחרת. בהמשך העונה מגלה כי רואן הוא שהרג את הנשיא הנבחר, אך סיירוס בין נאסר עקב עבירה זאת. מלי גרנט מוחזקת כבת ערובה (באופן תאורטי) בידי טרוריסטים שמנסים להשתלט על הנשיאות שלה. לבסוף אוליביה, פיץ ואחרים מצליחים לגבור על הטרוריסטים, ולהוכיח את חפותו של סיירוס. העונה מסתיימת עם הצבעת חבר האלקטורים, והשבעתה של מלי לנשיאות וכאשר מתגלה כי לונה ורגס היא האחראית למותו של בעלה, פרנקי.
עונה שביעית
פרקים 107–124 (18 פרקים). החלה את שידוריה ב-5 באוקטובר 2017.
קישורים חיצוניים
ביקורות
ארדאפפל
ארדאפפל (מגרמנית Erdapfel "תפוח הארץ") הוא גלובוס שיוצר על ידי האסטרונום והגאוגרף הגרמני מרטין בהיים ( Martin Behaim ) בין השנים 1491–1493. הוא הגלובוס העתיק ביותר ששרד עד תקופתנו, ואחת עבודות הקרטוגרפיה האחרונות בהן יבשת אמריקה עדיין לא מופיעה, שכן קולומבוס חזר ממסעו הראשון במרץ 1493.
בארדאפפל מתוארת אירופה באופן מדויק, אם כי לא בפרופורציות נכונות. גם חופיה הצפוניים והמערביים של אפריקה מתוארים היטב, מה שמעלה את הסברה שברשות בהיים הייתה מפה של ספנים פורטוגזים, או שהשתתף בעצמו במסעות לחופיה המערביים של אפריקה. קיימים דיווחים סותרים לגבי השתתפותו באחד ממסעותיו של מגלה הארצות הפורטוגלי דיוגו קאו בין השנים 1482-1486 וסביר להניח שאם הפליג הרי עשה זאת עם ספן פורטוגלי אחר שהכיר את הנתיב של קאו. העובדה שבהיים לא הכיר הייטב חלקים אחרים בעולם מתגלה ככל שמתקדמים מזרחה. המפה מאבדת מדיוקה עד כדי-כך שקשה להבחין בתת-היבשת ההודית ומזרחה ממנה מופיעים איים שאינם תואמים את מזרח אסיה כלל. יפן או בשמה על הגלובוס 'זיפנגו' (Zipangu), גדולה בהרבה מאשר במציאות ונמצאת דרומית למיקומה האמיתי. בדומה למפה אחרת מאותה תקופה, של קרטוגרף גרמני בשמו הלטיני הנריקוס מרטלוס גרמנוס (Henricus Martellus Germanus), ממזרח למלזיה מופיע חצי-אי ענקי. אי הדיוקים לגבי הודו ומזרח אסיה מראים שבהיים לא קרא את יומניו של מרקו פולו למרות שהיו מפורסמים ונגישים בדפוס. כעורכי מפות נוספים, הוא המשיך להסתמך על מקורות ישנים.
אי הדיוקים והפרטים המומצאים מלמדים על האמונות שרווחו באותה תקופה. באותן שנים המלומדים הסתמכו על שיטתו של פטולומאיוס קלאודיוס וחישוביו של פוסידוניוס לפיהם רדיוס כדור הארץ היה קטן בחצי מגודלו האמיתי. בנוסף, אירופה ואסיה צוירו גדולות מדי והים התיכון ארוך מדי. עקב כך, היה צורך לצמצם את האוקיינוס שממערב לאירופה ושהפריד כביכול בינה לבין אסיה. ממילא לא נותר מקום ליבשת נוספת. באוקיינוס זה מאויר האי המיתולוגי סט. ברנדן על שם ברנדן מקלונפרט על פי אמונה שהוא ותלמידיו גילו אי זה במסעותיהם הימיים להפצת הנצרות.
הגלובוס הוא דוגמה לאיכות עבודתם של בעלי המלאכה בנירנברג באותה תקופה. קוטר הגלובוס 51 ס"מ. לייצורו הוכן כדור מחימר עליו דחסו ארבע שכבות פשתן מודבקות. לאחר שייבשו, נחתך הכדור לשניים על קו שעתיד להיות קו המשווה וחובר מחדש בטבעת עץ. על הכדור הודבק קלף ועליו מפת הנייר שצוירה על ידי גאורג גלוקנדון (Georg Glockendon) בצבעים מרהיבים עם 111 מיניאוטורות של חיות ואנשים ויותר מ 1,100 שמות מקומות.
הסיבה לייצורו של הגלובוס אינה ידועה. ייתכן ששימש כאמצעי המחשה למטרות סחר וגילוי ארצות או היה אבטיפוס לייצור סדרתי. סברה אחרת היא ששימש למטרות אקדמיות, להצגת הידע של אותם ימים בהתאם לרוח ההומאניזם של התקופה. כיום ארדאפפל נמצא במוזיאון הגרמני של נירנברג. הוא עבר סריקה דיגיטלית.
ישראל גלילי
ישראל גלילי (10 בפברואר 1911 – 8 בפברואר 1986) היה ראש המפקדה הארצית של "ההגנה", פוליטיקאי ישראלי, חבר הכנסת ושר בממשלות ישראל.
ביוגרפיה
ישראל גלילי נולד בשם ישראל בֶּרְצֶ'נְקוֹ, בבראילוב שבחבל פודוליה, בתחום המושב של האימפריה הרוסית (כיום באוקראינה). בשנת 1914, בהיותו בן שלוש, עלתה משפחתו לארץ ישראל והתיישבה בתל אביב שם למד ישראל בבית הספר העממי. לאחר מכן למד את מקצוע הדפוס.
בשנת 1927 התגייס ל"הגנה" ופתח בקריירה צבאית. ב-1935 מונה לחבר מרכז ההגנה, ומאוחר יותר הפך לממונה על הרכש והחימוש.
ב-1939 נאסרו חברי ההגנה על ידי הבריטים בכלא עכו. במהלך מאסרם, התגנב גלילי לכלא בתחפושת של שרברב, כדי להניא את האסירים ממחשבות בריחה.
בתקופת מלחמת העולם השנייה השתתף בהכנות לפלישה גרמנית לארץ. בתקופת פעולתה של תנועת המרי העברי, שהייתה ארגון גג של המחתרות היהודיות בארץ ישראל, כיהן גלילי יחד עם משה סנה כנציג "ההגנה" בהנהגת התנועה. בשנת 1947 התמנה לראש המפקדה הארצית של הארגון (רמ"א).
בראשית מלחמת העצמאות, לפני הכרזת המדינה, עסק בארגון והקמת שירות האוויר, שהפך לחיל האוויר, וכן בהקמתם של השירותים שהפכו לאחר מכן לחילות השריון, הים והתותחנים. ב-3 במאי 1948 ביטל דוד בן-גוריון את תפקיד הרמ"א. ראשי האגפים במטה הכללי של ההגנה הציגו לדוד בן-גוריון אולטימטום בדרישה להחזיר את גלילי לתפקידו. פרשה זו מכונה "מרד הגנרלים". בן-גוריון הסכים להחזירו לתפקידו עד אשר מנהלת העם (הגוף המבצע העליון של היישוב בתקופה שבין החלטת האו"ם לבין הכרזת המדינה) תקבע נהלים לניהול המלחמה ותקנים למפקדיה.
ערב הכרזת המדינה השתתף גלילי בישיבת מנהלת העם שדנה בשאלה האם להכריז על הקמת המדינה. ביוני 1948 ניהל גלילי את המשא ומתן עם האצ"ל והלח"י על צירופם לצה"ל. גלילי ניהל את המשא ומתן עם מנחם בגין על גורל אוניית הנשק אלטלנה. שנים לאחר-מכן, ציין שמעון פרס, בעניין זה, ש"היה מי שהטעה את בן-גוריון. הוא היה ישר כסרגל ופעל לפי ההנחיות של גלילי". בן-גוריון, בריאיון לאחר מכן, סירב להתייחס לאפשרות שקיבל מידע לא-נכון מגלילי. גלילי גם עסק ברכש נשק מחו"ל. עם הקמתו הרשמית של צה"ל השתתף גלילי, יחד עם בן-גוריון, בהשבעת סגל הפיקוד העליון של צה"ל.
גלילי כיהן כחבר הכנסת מהכנסת הראשונה ועד הכנסת השמינית (עם הפסקה בכנסת השנייה) – בתחילה מטעם מפ"ם (מפלגת פועלים מאוחדת) ומאוחר יותר מטעם אחדות העבודה - פועלי ציון והמערך. במהלך כהונת הכנסת הראשונה הוא ניהל משא ומתן מטעם מפ"ם על כניסה לממשלה, אולם הדבר לא יצא אל הפועל. בממשלה ה-13 שימש כשר האחראי על מרכז ההסברה בימי מלחמת ששת הימים, ומספר פעמים לאורך העשור כשר בלי תיק (בממשלה ה-13 עד לממשלה ה-17). עם זאת, מעמדו והשפעתו היו רבים מהמקובל לשר בלי תיק. הוא היה מהמשפיעים ביותר על לוי אשכול ונחשב גם אחד השרים המקורבים לגולדה מאיר עת כיהנה כראש ממשלה, לחבר קבוע ב"מטבחון" ולכותב הנאומים שלה. כמו כן שימש כחבר ועדת החוץ והביטחון ויושב ראש ועדת שרים לענייני התיישבות. היה ממצדדי תנועת ההתנחלות - מסמך גלילי ומיוזמי הקמת חבל ימית.
בשנת 1963 התאבד בנו, יונתן. בעקבות מותו יצא הספר "יונתן גלילי, אביב קצר" - אוסף ממכתביו. בשנת 1986 נפטר גלילי. הוא הותיר אחריו אישה ובן - שלמה, אביה של אשת התקשורת עינב גלילי. אחותו של גלילי, אסתר ברצ'נקו שאול היא סבתו של הבמאי דרור שאול שכתב וביים את הסרטים מבצע סבתא, על פי סיפור לווייתה, ואדמה משוגעת.
בשנת 1982 יזם גלילי את הקמת המרכז לחקר כוח המגן ברמת-אפעל, שלאחר פטירתו נקרא על שמו.
Rickroll
ריקרולינג (בתרגום חופשי: "גלגול ריק"), לחלופין ריק-רולינג או ריקרול, הוא מתיחה ותופעת רשת הכרוכה בהופעה לא צפויה של הקליפ לשיר Never Gonna Give You Up של הזמר הבריטי ריק אסטלי. המם הוא סוג של פיתיון שנעשה באמצעות קישור מוסווה שמוביל לקליפ. כאשר קורבנות המתיחה לוחצים על קישור, שלכאורה אמור להוביל אותם לדבר שונה לחלוטין, האתר עם הקליפ נטען במקום מה שהיה צפוי. אנשים אלו חוו "ריקרול". המם התרחב גם לשימוש במילות השיר במקומות לא צפויים.
המם צמח מתוך מתיחה דומה של פיתיון והחלפה שנקרא "duckrolling" (בתרגום חופשי: "גלגול ברווז") שהיה פופולרי באתר 4chan בשנת 2006. טריק הפיתיון והחלפת הווידאו הפך פופולרי ב-4chan עד 1 באפריל 2007, והתפשט לאתרי אינטרנט אחרים בהמשך השנה. המם זכה לתשומת לב מרכזית בשנת 2008 באמצעות כמה אירועים מתוקשרים, במיוחד כאשר יוטיוב השתמשו בו בתור המתיחה הראשית של האתר לכבוד 1 באפריל 2008.
בתחילה, אסטלי, שרק זמן קצר לאחר הופעת המם חזר להופיע לאחר הפסקה של עשר שנים, היסס להשתמש בפופולריות החדשה שלו מהמם כדי לקדם את הקריירה שלו. אך בהמשך אסטלי זכה לתהילה כאשר הוא ריקרל את מצעד חג ההודיה של מייסיס 2008 עם הופעה מפתיעה של השיר. מאז, אסטלי ראה את הקריירה שלו מזנקת מחדש בזכות הפופולריות של המם. גם אסטלי עצמו חווה ריקרול ממעריצים מספר פעמים.
מקור
"Never Gonna Give You Up" הופיע באלבום הבכורה של אסטלי Whenever You Need Somebody משנת 1987. השיר, סינגל הבכורה היחיד שלו, היה מדורג במקום ראשון בכמה מצעדים בינלאומיים, כולל בילבורד הוט 100, מצעד השירים העכשוויים למבוגרים, ומצעד הסינגלים הבריטי. הקליפ הנלווה, הראשון של אסטלי, מציג אותו כשהוא מבצע את השיר תוך כדי ריקוד. מאז הוא הפך לשיר פופולרי באינטרנט.
השימוש הראשון בשיר לצורך מתיחה מתוארך לשנת 2006, כשמקורו מאתר הפורומים 4chan במם דומה המכונה "duckrolling". בנקודה כלשהי בשנת 2006, מפקח האתר, כריסטופר "m00t" פול, הטמיע מסנן מילים שהחליף את המילה "ביצה" ב-"ברווז". על שרשור אחד, שבו "eggroll" (הכוונה למתאבן אגרול) הפך ל"duckroll", משתמש אנונימי פרסם תמונה ערוכה של ברווז עם גלגלים, וכינה אותה "duckroll". התמונה התקבלה בהתלהבות ב-4chan; התמונה הפכה עד מהרה למתיחה שבה שלחו קישור עם הבטחה לדבר מעניין, כאשר בעצם הקורבנות נשלחו לקישור ובו אותה תמונה של ברווז על גלגלים ובעצם חוו "duckrolling".
במרץ 2007 חברת המשחקים Rockstar שחררה את הטריילר הראשון של Grand Theft Auto IV שהיה בעל ציפייה מרובה מצד השחקנים. הצפייה הייתה כה גבוהה עד שהאתר של רוקסטאר התרסק מכמות השחקנים שניסו לראות את הטריילר בו-זמנית. מספר משתמשים עזרו לפרסם חלקים מהטריילר באתרים שונים, אך משתמש אחד ב-4chan שלח סרטון שלכאורה היה קטע מהטריילר אך למעשה היה השיר "Never Gonna Give You", וכך גרם למשתמשים רבים ליפול למלכודת. במהרה החלו לצוץ קישורים לשיר תחת עוד כותרות מפתות, וכך החלה להיווצר המתיחה של "ריקרולינג". המם צבר תאוצה רבה עוד יותר ב-4chan ב-1 באפריל 2007, והוביל להתרחבות המם לאתרים אחרים כמו Fark ו-Digg מאוחר יותר באותה השנה, וזכה במהירות לשם "Rickrolling" בהתבסס על "duckrolling".
השימוש הראשוני כנראה התרחש כאשר תושב מישיגן אריק הלוויג התקשר לתוכנית ספורט בתחנת רדיו מקומית בשנת 2006 ובמקום לשוחח עם התקליטנים, פשוט ניגן להם את השיר "Never Gonna Give You", והשאיר את התקליטנים פעורי פה. אמנם זה התרחש לפני התפשטות המם ב-4chan, אך העורך הראשי של Know Your Meme, דון קלדוול, אמר כי לא ידוע אם הוא נתן השראה למשתמש שפרסם את המם לראשונה ב-4chan.
התפרצות התופעה ב-2008
ריקרולינג החל להיות שכיח יותר במהלך שנת 2008, כאשר סקר של SurveyUSA מאפריל 2008 העריך שלפחות 18 מיליון מבוגרים אמריקאים נמתחו.
אחד האירועים הציבוריים הראשונים היה מעורב בכנסיית הסיינטולוגיה, שניסתה באגרסיביות לצנזר סרטונים ביקורתיים על הכנסייה. קבוצת האינטרנט אנונימוס, במסגרת פרויקט שלהם לאתגר את הצנזורה של הכנסייה, מחתה במטות הכנסייה השונים ברחבי העולם על ידי השמעת השיר, בין היתר. במספר משחקי כדורסל של טורניר אליפות המכללות בכדורסל במרץ 2008, צופים התחפשו לאסטלי ועשו סנכרון שפתיים לשיר שהם השמיעו מול המצלמות כמעשה קונדס לפני תחילת המשחק. ב-1 באפריל 2008, יוטיוב גרמה לכך שכל סרטון בדף הבית של המשתמשים הוביל לשיר של אסטלי. באפריל 2008, קבוצת הבייסבול של ניו יורק מטס שאלה את האוהדים באינטרנט באיזה שיר עליהם להשתמש במשחק השמיני שלהם בליגה. "Never Gonna Give You" קיבל מספר עצום של קולות, בין השאר על ידי הקהילה של 4chan. בטקס פרסי המוזיקה של MTV אירופה לשנת 2008, קמפיין מקוון הוביל לכך שאסטלי זכה בתואר "השחקן הטוב ביותר אי פעם" אף על פי שלא היה ברשימת המועמדים המקורית, ובכך ריקרל את הטקס.
עד נובמבר 2008, הסרטון "Never Gonna Give You" ביוטיוב השיג יותר מ-20 מיליון צפיות ונחשב לסרטון ויראלי; עם זאת, אסטלי בתחילה נראה אדיש לתהילה המחודשת. כשנשאל אסטלי על מגמת הריקולינג במהלך ראיון במרץ 2008, הוא אמר, "זה מוזר", מכיוון שהוא לא הופיע הרבה באותו זמן, אך הוא מצא את העניין מצחיק. עם זאת, במצעד חג ההודיה של מייסיס בשנת 2008, הופיע אסטלי בפתאומיות בתוכנית הטלוויזיה בית פוסטר לחברים דמיוניים של Cartoon Network כדי לסנכרן את השיר לקהל שצפה בתוכנית הטלוויזיה, מה שהופך את ההופעה הזו לריקרול הגדול ביותר עד אז. לטענת אסטלי, Cartoon Network דחקה בו להופיע עבור המצעד יחד עם תשלום גדול, ואף על פי שנזהר מלנסות לקדם את עצמו באמצעות הפופולריות של המם, הוא החליט ללכת על זה.
תגובות
בראיון במרץ 2008 אמר אסטלי כי הוא מצא שהריקרול של כנסיית סיינטולוגיה הוא "מצחיק"; הוא גם אמר שהוא לא ינסה לנצל את תופעת הריקרול עם הקלטה או רמיקס חדש משלו, אלא שהוא ישמח שאמנים אחרים יעשו חידוש לשיר. בסך הכל, אסטלי לא היה מוטרד כל כך מהתופעה, ואמר שהוא מוצא את זה "מוזר ומצחיק" וכי הדאגה היחידה שלו היא ש"בתו לא מתביישת מזה". דובר חברת התקליטים של אסטלי פרסם תגובה שהראתה כי ההתעניינות של אסטלי בתופעה דעכה, שכן הדובר אמר, "אני מצטער, אבל הוא סיים לדבר על ריקרולינג".
בנובמבר 2008, אסטלי היה מועמד לפרס "השחקן הטוב ביותר אי פעם" בטקס פרסי המוזיקה של MTV אירופה לאחר שטופס המועמדות המקוון הוצף בקולות בעדו. הרצון להפוך את אסטלי לזוכה הפרס, כמו גם המאמצים לעודד את MTV להזמין אישית את אסטלי לטקס, נמשכו גם לאחר ההכרזה. ב-10 באוקטובר אישר אתר האינטרנט של אסטלי כי הוא קיבל הזמנה לטקס. ב-6 בנובמבר 2008, שעות ספורות לפני שהטקס היה אמור להתחיל, דווח כי MTV אירופה לא רוצה להעניק לאסטלי את הפרס בטקס, אלא רוצה להעניק אותו במועד מאוחר יותר. מעריצים רבים שהצביעו לאסטלי חשו כי הטקס לא הצליח להכיר בו כאמן לגיטימי. אסטלי הצהיר בראיון כי הוא מרגיש שהפרס הוא "מטומטם", אך ציין כי הוא חושב ש-"MTV נרקבו ביסודיות" והמשיך להודות לכל מי שהצביע עבורו. בשנת 2009 כתב אסטלי על m00t מייסד 4chan לגיליון Time 100 השנתי של מגזין Time והודה על התופעה של ריקרול.
על פי The Register, נכון לשנת 2010, אסטלי קיבל ישירות רק $12 כתמלוגים מסרטון היוטיוב. אף על פי שעד אז השיר הושמע 39 מיליון פעמים, אסטלי לא הלחין את השיר וקיבל כמבצע רק חלק מזכויות היוצרים בשל שימוש בקול שלו. עם זאת, אסטלי הכחיש את הדיווחים הללו בשנת 2016.
אסטלי עצמו נמתח כמה פעמים. בראיון עם לארי קינג הצהיר אסטלי כי הפעם הראשונה שהוא נפל בתעלול הייתה באמצעות דוא"ל שחבר שלח לו בתחילת שנות האלפיים. בפוסט ב-Reddit מיוני 2020, המשתמש, u/theMalleableDuck, טען שפגש את ריק אסטלי מאחורי הקלעים כשהיה בן 12, אך המשתמש פרסם קישור לשיר במקום תמונה המאמתת את המפגש. מאוחר יותר אישר אסטלי שהוא נפל שולל במתיחה הזאת. הפוסט הפך לפוסט המדורג ביותר בשנת 2020 ב-Reddit.
משל היין החדש בנאדות ישנים
יין חדש בנאדות ישנים הוא אחד ממשלי ישו. המשל מופיע בבשורות הסינופטיות": בבשורה על פי מתי ט' 14-17, בבשורת מרקוס ב' 18-22 וכן בבשורת לוקס ה' 33-39.
הרקע לסיפור המשל
תיאור המשל מגיע מיד לאחר תיאור מינויו של מתי כאחד מתלמידי ישו, ונראה שהם נועדו להיות חלק מדיון בבית המשתה שנערך על ידי מתי (לוקס ה' 29). ישו סיפר את המשל כמענה לשאלה בנוגע לצומות ותעניות. ישו נשאל על ידי סופרים, פרושים ותלמידי יוחנן המטביל שנכחו בסעודה ומשתה שערך מתי המוכס לכבוד ישו ותלמידיו,
כמתואר בבשורת מרקוס
"18 וְתַלְמִידֵי יוֹחָנָן וְתַלְמִידֵי הַפְּרוּשִׁים הָיוּ מַרְבִּים לָצוּם וַיָּבֹאוּ וַיֹּאמְרוּ אֵלָיו מַדּוּעַ תַּלְמִידֵי יוֹחָנָן וְתַלְמִידֵי הַפְּרוּשִׁים צָמִים וְתַלְמִידֶיךָ אֵינָם צָמִים׃ 19 וַיּאֹמֶר אֲלֵיהֶם יֵשׁוּעַ אֵיךְ יוּכְלוּ בְּנֵי הַחֻפָּה לָצוּם בְּעוֹד הֶחָתָן עִמָּהֶם כָּל־יְמֵי הֱיוֹת הֶחָתָן עִמָּהֶם לֹא יוּכְלוּ לָצוּם׃ 20 הִנֵּה יָמִים בָּאִים וְלֻקַּח מֵאִתָּם הֶחָתָן וְאָז יָצוּמוּ בַּיָּמִים הָהֵם׃ ( - מרקוס ב' 18-20, הברית החדשה, תרגום דליטש)"
כמתואר בבשורת לוקס
"33 וַיֹּאמְרוּ אֵלָיו הֵן תַּלְמִידֵי יוֹחָנָן מַרְבִּים לָצוּם וְאֹמְרִים תְּחִנּוֹת וְגַם תַּלְמִידֵי הַפְּרוּשִׁים עֹשִׂים כֵּן וְתַלְמִידֶיךָ אֹכְלִים וְשֹׁתִים׃ 34 וַיֹּאמֶר אֲלֵיהֶם הֲתוּכְלוּ אֲנֹס בְּנֵי הַחֻפָּה לָצוּם וְהֶחָתָן עוֹדֶנּוּ עִמָּהֶם׃ 35 וְאוּלָם יָמִים בָּאִים וְלֻקַּח מֵאִתָּם הֶחָתָן אָז יָצוּמוּ בַּיָּמִים הָהֵמָּה׃ ( - לוקס ה' 33-35, הברית החדשה, תרגום דליטש)"
סיפור המשל
תגובתו של ישו ניתנת במסגרתם של שני משלים קצרים.
בגרסה של בשורת מרקוס
"21 אֵין־אָדָם תֹּפֵר טְלַאי בַד חָדָשׁ עַל־שִׂמְלָה בָלָה כִּי אִם־כֵּן יִנָּתֵק מִלוּיוֹ הֶחָדָשׁ מִן־הַבָּלָה וְיִתְרַחֵב הַקֶּרַע׃ 22 וְאֵין אָדָם נֹתֵן יַיִן חָדָשׁ בְּנֹאדוֹת בָּלִים כִּי אִם־כֵּן יְבַקַּע הַיַּיִן הֶחָדָשׁ אֶת־הַנּאֹדוֹת וְהַיַּיִן יִשָּׁפֵךְ וְהַנֹּאדוֹת יֹאבֵדוּ אֲבָל יַיִן חָדָשׁ יִנָּתֵן בְּנֹאדוֹת חֲדָשִׁים׃ ( - מרקוס 21-22 הברית החדשה, תרגום דליטש )"
בגרסה של בשורת מתי
16 אֵין אָדָם מֵשִׂים טְלַאי חָדָשׁ עַל־שִׁמְלָה בָלָה כִּי יִנָּתֵק הַטְּלַאי מִן־הַשִּׂמְלָה וְיִתְרַחֵב הַקֶּרַע׃ 17 וְאֵין נוֹתְנִים יַיִן חָדָשׁ בְּנֹאדוֹת בָּלִים פֶּן־יִבָּקְעוּ הַנֹּאדוֹת וְהַיַּיִן יִשָׁפֵךְ וְהַנֹּאדוֹת יֹאבֵדוּ אֲבָל נוֹתְנִים אֶת־הַיַּיִן הֶחָדָשׁ בְּנֹאדוֹת חֲדָשִׁים וּשְׁנֵיהֶם יַחְדָּו יִשָׁמֵרוּ׃ ( - מתי ט' 16-17, הברית החדשה, תרגום דליטש )
בבשורת לוקס הגרסה מפורטת יותר
"36 וַיְדַבֵּר אֲלֵיהֶם גַּם אֶת־הַמָּשָׁל הַזֶּה אֵין אִישׁ מַעֲלֶה מַטְלִית שֶׁל־בֶּגֶד חָדָשׁ עַל־בֶּגֶד בָּלוּי כִּי אִם־כֵּן גַּם הֶחָדָשׁ יִקָּרֵעַ וְגַם לֹא־תִשְׁוֶה מַטְלִית הֶחָדָשׁ לַבָּלוּי׃ 37 וְאֵין אִישׁ נֹתֵן יַיִן חָדָשׁ בְּנֹאדוֹת בָּלִים כִּי אִם־כֵּן הַיַּיִן הֶחָדָשׁ יְבַקַּע אֶת־הַנֹּאדוֹת וְהוּא יִשָּׁפֵךְ וְהַנֹּאדוֹת יֹאבֵדוּ׃ 38 אֲבָל יֻתַּן הַיַּיִן הֶחָדָשׁ בְּנֹאדוֹת חֲדָשִׁים וּשְׁנֵיהֶם יַחְדָּו יִשָּׁמֵרוּ׃ 39 וַאֲשֶׁר שָׁתָה יַיִן יָשָׁן אֵינֶנּוּ חָפֵץ עוֹד בְּיַיִן חָדָשׁ כִּי יֹאמַר הַיָּשָׁן נָעִים מִמֶּנּוּ׃ (-לוקס ה' 36-39, הברית החדשה, תרגום דליטש )"
פרשנות
שני המשלים ("טְלַאי חָדָשׁ עַל־שִׁמְלָה בָלָה" ו"יַיִן חָדָשׁ בְּנֹאדוֹת בָּלִים"), מתייחסים לאותו נמשל, דהיינו למערכת היחסים שבין הלימוד שישו לימד לבין הלימוד שהיה המקובל ביהדות, המכונה בדרך כלל על ידי ישו כ"קבלת הזקנים", לימוד שדגלו בו הפרושים והסופרים בני זמנו."
פרשנים אחרים ראו והדגישו דווקא את השורשים היהודיים שעליה מתבססת הנצרות כפי שלוקס מייצג למרות "שישו הביא משהו חדש, שאינם מצויים בטקסטים והמסורות ביהדות הרשמית". בפירושיו על בשורות מתי, מרקוס ולוקס מתאר ז'אן קלווין את נאדות היין הישנים ואת הבגד הישן. כמייצגים את תלמידי ישו, ואילו היין החדש והבד החדש מייצגים את הנוהג שהיה מקובל בקרב פרושים, סופרים ותלמידי יוחנן המטביל, לצום ולקיים תעניות פעמיים בשבוע. צומות כאלה יהיו מעיקים על תלמידים החדשים, והדבר יהיה מעבר למה שיכלו לשאת.בהתבסס על דברים מקבילים ביהדות הרבנית שנמצאים בפרקי אבות, רואה אחד מהפרשנים את המשל כמתארים את הקושי ללמד תלמידים שלא היו בעלי רקע בלימוד בעברם, שהיו חסרי השכלה מוקדמת, בהשוואה להוראה לתלמידים בעלי ניסיון עם רקע שהתנסו בלימוד בעברם.
המטפורות בשני המשלים קשורות בהוויה היומיומית של אותם זמנים. הבד החדש עדיין לא התכווץ, כך שלהשתמש בבד חדש כטלאי לתיקון בגד ישן יגרום לקריעת הבגד החל מרגע שיחל להתכווץ. באופן דומה, נאדות יין הישנים "נמתחו עד לגבול יכולתם" והפכו לרופפים ברגע שיין הותסס בתוכם; להשתמש באותם נאדות ישנים על ידי הכנסת יין חדש עלול לגרום לקריעתם.
מארי דה קוסי
מארי דה קוסי (בצרפתית: Marie de Coucy; 1218 לערך - 1285) הייתה בתם של אנגראן השלישי, לורד קוסי ושל רעייתו השלישית מארי דה מונמיירה.
ביוגרפיה
מארי ילדה לאלכסנדר את בנם היחיד - אלכסנדר, לימים מלך סקוטלנד.
לאחר מותו של אלכסנדר השני בשנת 1249 שבה מארי לפיקרדי והתגוררה בה, אולם נהגה לשוב לעיתים לביקורים בסקוטלנד. בפיקרדי נישאה מארי לבעלה השני ז'אן דה בריאן.
בבא קמא
בָּבָא קַמָּא הוא החלק הראשון של מסכת נזיקין שבסדר נזיקין, העוסק בעיקר בדיני נזיקין שבין אדם לחברו במשפט העברי. פירוש השם "בבא קמא" בארמית הוא "השער ראשון", ומצטרפות אליה בבא מציעא (השער האמצעי) ובבא בתרא (השער האחרון), כאשר כולן יחד מרכיבות את מסכת נזיקין.
החלוקה לשערים היא בבלית, ואילו בארץ ישראל מסכת נזיקין נחשבה תמיד כמסכת אחת. החלוקה לשלושה חלקים נעשתה באופן טכני - עשרה פרקים בכל מסכת - כאשר מבחינה תוכנית ניתן היה לחלק אחרת את המסכת; כך לדוגמה הפרק האחרון של בבא מציעא עוסק באותו נושא כמו הפרק הראשון של בבא בתרא. בתוספתא של המסכת מחולקת גם היא לפנינו ל"בבות", עם אחד עשר פרקים בכל "בבא", כאשר המקבילה לפרק א' של בבא בתרא נמצאת (יחד עם המקבילה לפרק י' של בבא מציעא) בפרק י"א של "בבא מציעא".
בתלמוד בבלי מכילה בבא קמא 118 דפים (ב'-קיט').
מיקומה של המסכת
לפי הקדמתו של הרמב"ם למשנה, חלק זה נבחר כפותח את הסדר מכיוון שהוא עוסק בנזיקין (נזקים, תאונות המתרחשים בחיי היום-יום) כגון שור (נזקי חיות משק בית) ובור והבער (שריפות) ודין החובל. "ואין השופט רשאי להקדים דבר, קודם שיסיר ההיזק מבני אדם, ומפני זה הקדים אותה בראשונה על שאר הדינין".
פרקי המסכת
ששת הפרקים הראשונים דנים בעיקר בנזקי ממונו של אדם, כמו נזקי שורו ובורו, ואילו ארבעת האחרונים דנים בנזקי האדם עצמו, כגון גנב, חובל וגזלן:
בסך הכל יש במסכת 79 משניות.
פלאו בלאוגרנה
פלאו בלאוגרנה (קטלאנית: Palau Blaugrana) הוא אולם ספורט הנמצא בברצלונה, קטאלוניה, שבספרד. האולם מכיל 7,585 מקומות ישיבה והוא משמש לכדורסל, לכדוריד, להוקי גלגיליות ולכדורגל באולמות. פלאו בלאוגרנה ממוקם בין המיני אסטדי והקאמפ נואו.
היסטוריה
החל מעונה 2017/2018, האולם מיועד להריסה כחלק מתוכנית השדרוג לאצטדיון קאמפ נואו וסביבתו. בשטחו של האולם יוקם חניון תת-קרקעי עם 5000 מקומות ועליו מבני משרדים. גם אצטדיון מיני אסטדי מיועד להריסה ובשטחו ייבנה אולם חדש לכדורסל שיכיל 12,000 מקומות. העבודות צפויות להסתיים עד עונה 2019/2020. בעקבות המצב הכלכלי הרע של ברצלונה בעידן הנשיא ברתומיאו נדחו העבודות והן צפויות להתחיל בעונת 2023/2024
ירדנה עובדיה (רופאה)
ירדנה עובדיה (נולדה ב-22 באוקטובר 1930) היא רופאה ישראלית, הקימה וניהלה את מחלקת נשים ויולדות במרכז רפואי רבין.
רקע
עובדיה נולדה בסופיה בולגריה. אביה היה מפקח תחנות רכבת, ואימה מורה. היא הבת הבכורה ויש לה אחות צעירה ממנה בשלוש שנים, מורה במקצועה. במהלך לימודי הרפואה הכירה את ד"ר לאו עובדיה והשניים נישאו. בשנת 1954 סיימה את לימודי הרפואה בבולגריה ועלתה לישראל עם בעלה, ביתה שהייתה אז בת 11 חודשים, והורי בעלה. כשהגיעה לישראל התגוררה עם משפחתה ברחוב דרך הטייסים בתל אביב בדירת סוכנות, ולאחר מכן עברו להתגורר בבית החולים בילינסון, בצריפי מגורי אחיות ובבנין הפרסונל. בשנת 1965 עברו להתגורר בפתח תקווה. עובדיה מונתה בשנת 1978 לתפקיד מנהלת בית החולים לנשים ויולדות במרכז הרפואי בילינסון.
עובדיה הייתה חלק מקבוצת רופאים שעלו לארץ מבולגריה ובמשך שנים רבים מהם היו מנהלי מחלקות בבילינסון ובסביבה. גם בעלה, ד״ר לאו עובדיה, רופא מרדים, ניהל מחלקה בבית החולים.
עובדיה הייתה לאישה הראשונה בישראל שמונתה לתפקיד ניהול מחלקת נשים ויולדות. היא מילאה תפקיד זה עד שנת 1996. במהלך השנים בהן הייתה מנהלת בית החולים לנשים ויולדות, פוצלה המחלקה למספר יחידות, תוך הענקת מינויים רשמיים של מנהלי יחידות מטעם הנהלת שירותי בריאות כללית, מה שנחשב אז כתקדים בישראל. שיטה זו פרצה את הדרך למינוי נשים רבות אחרות כמנהלות מחלקות נשים ברחבי הארץ. בשנים 1983–1992 הייתה גם חברת ועד האיגוד הישראלי למיילדות וגינקולוגיה מטעם ההסתדרות הרפואית בישראל.
בשנת 2022 זכתה לעיטור מיוחד מטעם האיגוד הרפואי למיילדות וגינקולוגיה על היותה האישה הראשונה שפרצה את מחסום השליטה הגברית בהובלת רפואת הנשים בישראל.
לעובדיה שני ילדים, ד"ר רני עובדיה פסיכולוגית קלינית ופסיכותרפיסטית וד"ר דרור עובדיה, מנהל המחלקה האורתופדית בבית החולים דנה-דואק לילדים בתל אביב.
גיל ויזר
גיל ויזר (נולד ב-1941) מראשוני ענף המחשבים וההיי-טק בישראל, וממקדמי פעילותן של חברות מחשבים רב לאומיות בישראל. מנכ"ל, דירקטור ופעיל ציבור. היה מנכ"ל בחברות דיגיטל ישראל, פיברוניקס, HP -ישראל ואורסוס. כמו כן כיהן כיו"ר הוועד הפועל (המנהל) של אוניברסיטת חיפה וכחבר דירקטוריון הבורסה לניירות ערך בתל אביב. משמש כיום כיו"ר BGN Technologies, יו"ר MDANet ויו"ר עמותת ידידי מד"א.
ביוגרפיה
גיל ויזר נולד בתל אביב-יפו ב-1941 להורים שעלו בשנות ה-30 מגרמניה. אביו, הנס איזידור ויזר, ייסד וניהל את מרכז השיקום של צה"ל וניהל את המרכז לרפואה פיזיקלית וראומטולוגית בבתי החולים הדסה ואיכילוב בתל אביב. אמו ליזל הייתה רקדנית ומורה להתעמלות. עם תום שירותו הצבאי בחיל האויר למד בטכניון והוסמך כמהנדס חשמל ואלקטרוניקה. את התואר השני באלקטרוניקה ומחשבים עשה באוניברסיטת מינסוטה בארצות הברית.
קריירה
בשנים 1968–1970 עבד בארצות הברית כמהנדס פיתוח ומערכות בחברות המחשבים קונטרול דאטה ו-Univac. ב-1970 שב לישראל כמהנדס בחברת התוכנה קונתהל. ב-1973 הצטרף לחברת המחשבים דיגיטל ישראל, הסניף הישראלי של Digital Equipment Corporation (DEC), חברה פורצת דרך שהייתה חברת המחשבים השנייה בגודלה בעולם.
ב-1976–1993 כיהן כמנכ"ל דיגיטל ישראל. יזם את הקמת המפעל של דיגיטל בירושלים לתכנון חצאי מוליכים והקים את חברת Decsys - חטיבת היצוא של דיגיטל ישראל, ואת החברות "נגב תעשיות תוכנה" ו-Wiztech.
ב-1993 התמנה לנשיא ומנכ"ל פיברוניקס, שמוזגה כעבור כשנתיים בחברת אלביט.
ב-1995 התמנה ליו"ר קבוצת CMS, נציגת היולט פקארד (HP) בישראל ולאחר מכן למנכ"ל הקבוצה.
ב-1998 מנכ"ל HP-ישראל אשר יזם את כניסתה של היולט פקארד לישראל
ב-2002 הצטרף כסגן יו"ר לבנק ההשקעות הבינלאומי Orama.