cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הומניזם חילוני
התייחסויות היסטוריות
שימוש היסטורי במושג "הומניזם" (שמשתקף לפעמים גם במחקר אקדמי בן ימינו), מופיע בכתבים של הפילוסופיה הקדם סוקרטית. כתבים אלו לא נודעו לחברה האירופאית עד שחוקרים מתקופת הרנסאנס גילו אותם מחדש דרך מקורות מוסלמים ותרגמו אותם מערבית לשפות אירופאיות. כך קרה שהמונח "הומניסט" מיוחס גם לאדם שדעותיו הומניסטיות, בנוסף למשכילים מתקופת ההשכלה, ולאלו שדעותיהם תואמות לאלו של הפרה-סוקראטים.
משמעות המושג "הומניזם חילוני" התפתחה במשך הזמן, כאשר השימושים הראשונים מופיעים בשנות ה-50 של המאה ה-20. ב-1958 ליאו פרפר השתמש במונח כדי לתאר את אלו ש"אינם מזדהים עם דת מאורגנת ודואגים לזכויות האדם".
ב-1961 השתמש השופט הוגו בלאק במונח "הומניזם חילוני" כדי לציין סוג של הומניזם שאינו מאמין באלוהות וחסידיו החשיבוהו כדתי. שימוש זה אומץ במהרה בידי פונדמנטליסטים דתיים, תוך שימוש במושג "חילוני" כתואר חלופי ל"מתנגד לדת".
עד שנות ה-70 המונח אומץ בידי הומניסטים, שעל אף ביקורתם על הדת בשלל גווניה, הצהירו במכוון שהם חסרי דת, אך לא נגדה. בכך הם הצהירו שלהומניזם שהם דוגלים בו אין דבר וחצי דבר עם הרוחני, הדתי, והאמוני, אך הם אינם נגדו. כך מזוהה לרוב ההומניזם החילוני בימינו.
בלעג להתייחסותו של בלייק להומניזם החילוני כדת, הקים המוזיקאי פרנק זאפה, הידוע גם בתמיכתו בחופש הדיבור, את "הכנסייה האמריקאית של ההומניזם החילוני". הכותב ארט בוכוואלד כתב טור שכותרתו "הומניסטים חילוניים: איום או סכנה?" שלעג לרעש שנוצר סביב ההומניזם החילוני.
הומניזם חילוני כיום
כיום ישנם ארגונים רבים המשתייכים לזרם, כאשר הגדול שבהם שוכן בנורווגיה, ומונה 69 אלף חברים רשומים, מתוך אוכלוסייה של 4.6 מיליון (נכון ל-2004). במקומות רבים בעולם מוצאים עצמם ארגונים אלו בהתנגשות עם הפונדמנטליזם הדתי בנושאים רבים מספור, וזאת תוך עוינות רבה בין הצדדים. אחד הארגונים הגדולים, המאגד מאות ארגונים הומניסטים ברחבי העולם הוא האיגוד ההומניסטי והאתי הבינלאומי.
המבקרים את ההומניזם החילוני טוענים שההומניזם החילוני לא מציע אף אמיתות ברורות ומונע תחושת סיפוק רוחני, ומציע במקומם עולם פוסטמודרני קר וחסר מוסר ברור. על כך עונים ההומניסטים החילונים שתפיסת עולמם אופטימית ואידיאלית, ומקורה בתקופת ההשכלה, ואפילו לפני זה בפילוסופיה הקדם סוקרטית, ועד הקונפוציאניזם הסיני.
הומניסטים חילוניים בולטים
מספר הומניסטים חילונים בולטים הם:
זיו שילון
זיו שילון (נולד ב-10 במאי 1988) הוא יזם, מרצה ופעיל חברתי ישראלי. שירת כקצין בחטיבת גבעתי, נפצע במהלך הלחימה ברצועת עזה ב-2012 ואיבד את ידו השמאלית.
ביוגרפיה
זיו שילון נולד וגדל בבאר שבע למרגלית, גננת ואשת חינוך, וצבי, עצמאי בענף הטקסטיל, בן זקונים ואח לשני אחים ואחות. את לימודי התיכון סיים במקיף ג' בבאר שבע, ובמקביל שיחק בקבוצת הנוער של הפועל באר שבע בכדורסל בתחילת דרכה. בשנת 2006 התגייס לחטיבת גבעתי. בתפקידו האחרון היה מפקד פלוגת לוחמים בדרגת סרן בגדוד צבר של החטיבה.
ב-23 באוקטובר 2012 נפצע שילון במהלך פעילות מבצעית, שבעקבותיה איבד את ידו השמאלית, ונפגע קשה מאוד בידו הימנית. לאחר מכן עבר שיקום אינטנסיבי במשך 11 חודשים. לאחר שחרורו מבית החולים החל ללמוד משפטים במרכז האקדמי הבינתחומי הרצליה ובשנת 2017 סיים את התואר.
שירותו הצבאי של שילון החל בשנת 2006, בעת שהתגייס לחטיבת גבעתי. במהלך שירותו יצא לקורס מכ"ים וקורס קציני חי"ר בבית הספר לקצינים של צה"ל, מילא מגוון תפקידים, והשתתף במספר רב של מבצעים ופעילויות לרבות מבצע עופרת יצוקה. בעת שירותו קיבל מספר אותות הצטיינות ושבח על תפקודו. בתפקידו האחרון היה מפקד פלוגת לוחמים (בדרגת סרן), בגדוד צבר של החטיבה, במהלך תעסוקה מבצעית בדרום רצועת עזה, בגזרת כיסופים. ב-23 באוקטובר 2012, ביומו האחרון בתפקיד, יצאו כוחות הגדוד לפעילות חודרת על מנת לטהר את מרחב הגדר ממטענים וממנהרות. בחלק האחרון של אותה הפעילות, רגעים לפני סוף הפעילות ניגש שילון לפתוח שער בגדר על מנת לאפשר לכוחות הנדסה ושריון שפעלו בצוותא עם גבעתי לשוב לשטח ישראל. בפתיחת השער הופעל מטען חבלה, שהתפוצץ ישירות על גופו של שילון בעוד שאר הצוות שלו נמצא מאחור, באזור מוגן. שילון התעורר סמוך לגדר המערכת, שתי ידיו מרוסקות לחלוטין וגופו שרוף ומדמם. לאחר מספר דקות על הקרקע, הצליח להתעשת ופינה עצמו אחורה אל הצוות כאשר הוא נושא עמו את שארית ידו הימנית. לאחר טיפול מסור של החובש הפלוגתי והרופא פונה במסוק לבית חולים סורוקה במצב קשה כאשר נשקפת סכנה לחייו.
שילון עבר ניתוח לשחזור ידו הימנית. מאותו רגע עבר אשפוז ושיקום אינטנסיבי של כ-11 חודשים. בחודש דצמבר 2016 השתחרר שילון סופית משירות פעיל בצה"ל לאחר כ-11 שנות שירות.
בשנת 2014 הציע לזוגתו נישואין בעת נאום שערך בפלורידה מטעם ארגון ידידי צה"ל ה-FIDF, ולאחר כמה חודשים נישאו. השניים מתגוררים בהרצליה ולהם שתי בנות ובן.
במקביל לכך עסק בפעילות חברתית והקים ויזם פרויקטים חברתיים רבים. בשנת 2015 נבחר לאיש השנה מטעם קוראי ידיעות אחרונות.
בשנת 2018 הוענק לו "אות המופת השיקומי" מטעם משרד הביטחון.
בשנת 2019 הוענק לו אות כבוד על שירותו והישגיו מהרמטכ"ל רב-אלוף גדי איזנקוט, בפני שדרת הפיקוד הבכיר של צה"ל.
בשנת 2020 השתתף בתוכנית המציאות "אבאלה" של הוט.
באפריל 2021, הסמיך ראש הממשלה החלופי ושר הביטחון, בני גנץ את שילון להיות האחראי על הרפורמה באגף השיקום של משרד הביטחון וזאת לאחר המקרה בו נכה צה"ל, איציק סעידיאן הצית את עצמו כאקט של מחאה על יחס האגף לנכי צה"ל.
משמש מנכ"ל בחברת הפינטק נימבל ומייסד-שותף בחברת המודיעין הטכנולוגי רובדו. במאי 2022 הצטרף לשוקו, סוכנות ביטוח דיגיטלית, כיועץ אסטרטגי.
פעילות חברתית ועסקית
שילון הוא בוגר של בית הספר למשפטים במרכז הבינתחומי הרצליה.
בתחום הספורט
בשנת 2015, כ-3 שנים בלבד לאחר פציעתו צלח שילון את מרתון ברלין שאורכו 42.2 ק"מ . מאז סיים שילון עשרות תחרויות, בהן חמש תחרויות ריצת מרתון. בנובמבר 2018, לאחר שנתיים של אימונים, הפך שילון לאחד מהאתלטים הבודדים שהשלימו בהצלחה את טריאתלון איש הברזל, עם מוגבלות כמעט מוחלטת בשתי הידיים. התחרות נערכה באריזונה שבארצות הברית, שילון התחרה במקצה רגיל מול אתלטים ללא מוגבלות וחצה את קו הסיום לאחר כ-13 שעות . על פי ארגון האתלטים העולמי של מפעל ה-Ironman, הישגיו בשנת 2018, בתחרויות השונות של הארגון, היו ב-10% הטובים בעולם עד גיל 30, וזאת מבין כלל הספורטאים שהתחרו.
הרצאות
בחודשים הראשונים לאחר הפציעה החל שילון בשיחות מול בני נוער וסטודנטים אודות סיפור פציעתו. ברבות השנים, החוויות וההישגים, צבר ניסיון של מאות הרצאות. בהרצאותיו שילון עוסק בהעצמה אישית, התמודדות במצבי קיצון, כלים להתמודדות עם אתגרים אישיים וקולקטיביים, שימוש באתגרים אישיים לפיתוח פתרונות ועוד. שילון הרצה למגוון קהלים, כגון דרגים בכירים של מנגנוני הביטחון, ליחידות הצבא וכוחות הביטחון, חברות פרטיות, בני נוער, סטודנטים ובאירועים יזומים ומעורבים בישראל ובעולם.
חלק גדול מהרצאותיו ונאומיו ברחבי ארצות הברית ובאירופה הוקדשו לגיוס כספים למטרות הקשורות לחיילי צה"ל ורווחתם, תחומים הקשורים לעולם הרפואה כגון מגן דוד אדום, מרכזי שיקום, מרכזי איסוף דם ועוד.
פעילות בתחומי התקשורת והכתיבה
בנוסף, נוהג לפרסם תכנים בשיתוף פעולה עם העיתון "ידיעות אחרונות", במרבית אמצעי המדיה החוסים תחת המערכת כגון טורים אישיים וכתבות וידאו. בנוסף לכך, נבחר לאיש השנה של העיתון בשנת 2015. בשנת 2017 כתב שיר לזכרו של חברו שנהרג בעימות מול חזבאללה בפעילות מבצעית בגזרת הר דב. בעזרת הזמר והיוצר יאיר לוי הולחן השיר ״עוף קדימה״, שלאחר הפצתו צבר תגובות רבות.
איינר הרצשפרונג
איינר הרצשפרונג (בדנית: Ejnar Hertzsprung; 8 באוקטובר 1873, קופנהגן - 21 באוקטובר 1967, רוסקילד) היה כימאי ואסטרונום דני, שפיתח במקביל להנרי נוריס ראסל את דיאגרמת הרצשפרונג-ראסל.
חייו
בתחילת דרכו עבד שנה וחצי כמהנדס בסנקט פטרבורג שברוסיה, ובברלין שבגרמניה. לאחר מכן החל ללמוד כימיה פיזיקלית בלייפציג. בשנת 1902 חזר לדנמרק, לאחר מות אמו, שם עבד במצפה אורניה ובמצפה האוניברסיטאי כאסטרונום חובב. פרסומיו הראשונים, שעסקו בקשר ובהשלכות הצילום (של כוכבים) על האסטרופיזיקה התאורטית, לא זכו בתחילה להתייחסות המתאימה, משום שפורסמו במגזין צילום מדעי.
ב-1909 הוזמן לאוניברסיטת גטינגן לשמש כפרופסור לאסטרונומיה. באותה שנה גם התלווה לקרל שוורצשילד, שהפך למנהל המצפה האסטרופיזיקאי בפוטסדאם. ב-1912 ערך מספר תצפיות במצפה הר וילסון. משנת 1919 ועד 1946 עבד הרצשפרונג במצפה ליידן שבהולנד, כאשר משנת 1935 כיהן כמנהל המקום. בנוסף, התגורר ועבד כשנתיים במצפה יוהנסבורג שבדרום אפריקה. אשתו, הנרייטה, הייתה ביתו של האסטרונום ההולנדי יקובוס קפטיין.
פיתוח דיאגרמת הרצשפרונג-ראסל
ב-1906, בהיותו בפוטסדאם, הבחין הרצשפרונג כי ניתן לסווג את הכוכבים האדומים ביותר לשתי קבוצות נפרדות: כוכבים הבהירים משמעותית מהשמש, וכאלו העמומים ממנה. הוא העניק לשתי הקבוצות האלה את הכינוי "כוכבים ענקים" ו"כוכבים ננסים". בשנה שלאחר מכן החל הרצשפרונג לחקור צבירי כוכבים, שהם מקבצי כוכבים הנמצאים בסמיכות זה לזה. הוא פרסם את התרשימים הראשונים של צבע לבהירות נראית של הכוכבים האלה, בהם נראתה עקומה רציפה של כוכבים, אותה כינה "הסדרה הראשית".
במקביל אליו, ערך הנרי נוריס ראסל מחקר דומה, בחקרו את הקשר בין הטיפוס הספקטרלי של הכוכבים לבין הבהירות המוחלטת שלהם, כלומר - בהירותם תוך התחשבות במרחקם מהצופה. ראסל מצא קשר ברור בין הטיפוס הספקטרלי לבין הבהירות עבור הננסים.
מבין הכוכבים האדומים שחקר הרצשפרונג, הכוכבים הננסים דבקו בקשר שמצא ראסל. עם זאת, הכוכבים הענקים היו בהירים יותר מאלה הננסים, ולא התאימו לקשר זה. ראסל הציע שהכוכבים הענקים חייבים להיות בעלי צפיפות נמוכה יותר או בהירות רבה יותר של פני השטח, באופן הפוך מהכוכבים הננסים. כמו כן, נראה כי קיימים מעט מאוד כוכבים לבנים חיוורים.
בשנת 1933, טבע אליס סטרומגרן את המונח "דיאגרמת הרצשפרונג-ראסל" לתרשים המציג את הבהירות לטיפוס ספקטרלי. שם זה שיקף את הפיתוח המקביל של הטכניקה על ידי הרצשפרונג וראסל גם יחד.
חישוב המרחק אל ענן מגלן הקטן
ב-1913 חישב את מרחקיהם של מספר משתנים קפאידים גלקטיים באמצעות היסטים סטטיסטיים, וכך הצליח לכייל את הקשר בין זמן המחזור של המשתנה הקפאידי לבין בהירותו, קשר שהתגלה על ידי הנרייטה ליוויט. בחישוביו נפלה טעות, שאפשר כי הייתה פליטת קולמוס, שקירבה את הכוכבים זה לזה פי עשרה יתר על המידה. הוא השתמש בקשר הזה כדי להעריך את המרחק אל ענן מגלן הקטן.
אסטרואידים שגילה
הרצשפרונג גילה שני אסטרואידים, אחד מהם הוא האסטרואיד ממשפחת אמור, 1627 איוואר:
דוני ואן דה בייק
דוני ואן דה בייק (בהולנדית: Donny van de Beek; נולד ב-18 באפריל 1997) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדת הקשר במנצ'סטר יונייטד ובנבחרת הולנד.
קריירת מועדונים
דוני ואן דה בייק התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של ונסה בויז, בה שיחק אביו, אנדרה. באוגוסט הצטרף לאקדמיה לכדורגל של אייאקס. בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו בצעירי אייאקס במשחק הליגה נגד ספרטה רוטרדם. בסיום העונה נבחר לכישרון העתידי של המועדון.
באפריל דווח כי ברצלונה ומנצ'סטר יונייטד מעוניינות בשירותיו של השחקן. כחודש לאחר מכן עלה מהספסל לכעשרים דקות מול אותה היונייטד, במסגרת גמר הליגה האירופית 2017, בו נוצחה אייאקס 0–2. ב-18 בנובמבר 2017 כבש ואן דה בייק שלושער בניצחון 8–0 נגד נאק ברדה. עד לסיום העונה הוא שותף בכל משחקי הליגה ואף כבש 11 שערים ובישל נוספים. ביולי 2018 דחה הצעה מרומא. בעונת 2018/2019 היה נחשב לחלק גדול בהצלחה של אייאקס כשגם כבש בגומלין רבע גמר הצ'מפיונס נגד יובנטוס, וגם במשחק חוץ בחצי גמר את שער הניצחון נגד טוטנהאם. בסיום העונה זכה עימה בדאבל והגיעה איתה עד לחצי גמר ליגת האלופות.
ב-2 בספטמבר 2020 חתם ואן דה בייק במנצ'סטר יונייטד לחמש שנים.
ב-31 בינואר 2022 הושאל לאברטון עד לסוף העונה. במחזור סיום העונה כבש את שער הבכורה והיחיד שלו בקבוצה בתבוסה 1–5 לארסנל.
קריירה בינלאומית
בצעירותו שיחק ואן דה בייק בכל הנבחרות הצעירות של הולנד. ב-14 בנובמבר 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת במשחק ידידות נגד. ב-14 באוקטובר 2020 כבש שער בכורה בנבחרת בתיקו 1-1 מול איטליה במסגרת ליגת האומות.
תארים
אייאקס אמסטרדם:
שינטו
שינְטוֹ (ביפנית: 神道) הוא הכינוי לדת האתנית של יפן, עוד מימי קדם. במרכז הדת נמצאת הסגידה לקאמי – אלים פשוטים, רוחות טבע או אפילו סתם "נוכחות רוחנית". חלק מהקאמי מהווים רוח של מקום או חפץ בעוד אחרים יכולים להיות בעלי משמעות אלוהית גדולה יותר, כמו אמטראסו, אלת השמש. השינטו השפיע על דתות אחרות, בעיקר ביפן, ביניהן הטנריקיו.
משמעות ושימוש במושג
המילה שינטו היא למעשה שילוב של שתי מילים בסינית (神道 - שן-דאו) שמשמעותן המילולית הוא "נתיב אלוהי" (וגם "נתיב האלוהים") כך שמשמעותה של המילה ביפנית היא "דרך הקאמי". המילה הופיעה לראשונה, בשלושה אזכורים, בניהון שוקי, אחד מהכתבים המיתולוגיים הקדומים ביותר שנכתבו ביפן (המאה השביעית לספירה). בכל שלושת המקרים, המילה מציינת פולחן דתי יפני שאינו בודהיסטי, אולם במקורות העתיקים אין אזכור למערכת סדורה של אמונות, פנתיאון אלים היררכי וסיפורים מיתולוגיים שניתן לשייכם לדת אחידה בשם "שינטו". ההיררכיה בין האלים אינה ברורה לחלוטין, ונראה כי ניסיונות המדינה היפנית העתיקה לאחד את הפולחן לא הצליחו בפועל. לפיכך, נמנעים רוב החוקרים משימוש בביטוי "שינטו" לתיאור הדת ביפן העתיקה, ומעדיפים את הביטוי "פולחני הקאמי", כדי להבהיר שמדובר במערכת פולחן פזורה ולא בדת אחידה ומאוחדת.
המושג שינטו חזר לשימוש נרחב בתקופת אדו (1600-1868). מלומדים יפניים שדגלו בחזרה למסורת העתיקה והתנגדו לבודהיזם, לקונפוציאניזם וליתר השפעות סיניות, ניסו לזקק מהמקורות העתיקים את הפולחן היפני הקדום והאותנטי ואימצו כרוניקות מיתולוגיות עתיקות כמו הקוג'יקי או הניהון שוקי כמקור בלעדי להיסטוריה הקדומה של יפן וככתבי קודש. בהדרגה, נכנסה המילה "שינטו" לשימוש, שוב כניגוד לבודהיזם.
מעמד השינטו
החל מסוף שנות השבעים של המאה ה-19 ועד סוף שנות העשרים של המאה ה-20, נותר השינטו הממלכתי בסיס חשוב לאידאולוגיה הלאומית ונהנה מתמיכה של מוסדות המדינה. פולחן הקיסר אומץ כחלק בלתי נפרד מהזהות הלאומית, כמו גם פולחן החיילים המתים, שעלו למדרגת אלים, במקדש יסוקוני שבטוקיו. עם זאת, המדינה גילתה סובלנות דתית כלפי בודהיסטים, נוצרים וגם כלפי המוסלמים המעטים שגרו ביפן, להבדיל מדתות חדשות לא מורשות שנרדפו לעיתים עד חורמה. עם זאת, בשנות השלושים, עם עליית המיליטריזם היפני, חלה הקצנה דתית נוספת, והמדינה החלה לדרוש מנוצרים לקיים פולחנים של שינטו ממלכתי, ובפרט סגידה לחללי המלחמה במקדש יסוקוני. אלו שסירבו לעשות זאת סבלו מסנקציות שונות, מרדיפה ומנידוי, אולם בדרך כלל לא ננקטה כנגדם אלימות ממשית. בתקופה זו חלה הקשחה גם בתאולוגיה השינטואיסטית, שהדגישה את אלוהותו המוחלטת של הקיסר ואת חוסר היכולת להבין את מעמדו בדרכים רציונליות. מלומדים שכפרו בכך, כמו פרופ' מינובה טצוקיצ'י, גדול משפטני יפן באותה תקופה, פוטרו מעבודותיהם וסבלו ממסע רדיפה ושיסוי ציבורי חסר תקדים.
לאחר מלחמת העולם השנייה איבדה השינטו ממעמדה כדת הלאומית. הכיבוש האמריקאי אסר כליל את השינטו הממלכתי, וההיררכיה שלו השתקמה בהדרגה רק לאחר תום הכיבוש. עם זאת, החוקה של יפן אוסרת על המדינה לתמוך בדת כלשהי, כולל השינטו, וקובעת הפרדה נוקשה בין דת למדינה.
שינטו ובודהיזם - זה לצד זה במשך 1,500 שנים
השינטו והבודהיזם מתקיימים ביפן זה לצד זה החל משנת 593 לספירה. בשנה זו החליט הנסיך שוטוקו טאישי (Shotoku Taishi) שהבודהיזם תהיה הדת הרשמית של החצר הקיסרית. העובדה ששתי מערכות אמונה שונות זו מזו, חיצונית ופנימית, יתקיימו ביפן בשלום ובמשך זמן כה ממושך, מעידה על הגישה היפנית לדת, השונה מאוד מהגישה הנהוגה במערב. בניגוד להכחדתן של דתות מקומיות באירופה על ידי המיסיון, הבודהיסטים ביפן בחרו בגישה סינקרטיסטית האופיינית לבודהיזם בעולם בכלל: במקום להרוס את ה, הם בנו את מקדשיהם בקרבת מקום ושילבו את המנהגים השיטואיסטים עם הדהרמה של המהאיאנה. צורת פולחן זו נקראת ביפן שינבּוּטסוּ-שוּגוֹ, (קאנג'י: 神仏習合 ,רומאג'י: Shinbutsu-shūgō, מילולית: "סינקרטיזם של בודהה וקאמי"), והייתה צורת הפולחן המרכזית ביפן מהגעת הבודהיזם ועד רסטורציית מייג'י, וכיום נחשבת צורה של דת עממית. אסכולת השינגון, המשתייכת לבודהיזם המיסטי, פיתחה גישה נוספת ליחס לשינטו, הנקראת ריוֹבוּ-שינטו (Ryōbu Shinto), לפיה הקאמי השונים הן גלגולים של בודהיסטוות ובודהות שחזרו כדי לכוון את בני האדם להארה. גם כיום רוב היפניים (כ־65%) רואים בעצמם שינטו-בודהיסטים, לפחות ברמה התרבותית.
חיים שלאחר המוות
שלא כמו דתות רבות אחרות, אין צורך להצהיר על עצם אמונתך בשינטו כדי להיות שינטואיסט. כאשר ילד נולד ביפן, המקדש הקרוב למקום מגוריו מוסיף את שמו של הילד ומכריז עליו כ"אוּגִ'יקוֹ" - מילולית "שם ילד". לאחר המוות ה"אוג'יקו" נהיה "אוּגִ'יגאמי" - מילולית "שם קאמי". כל אחד יכול לבחור להוסיף את שמו לרשימות נוספות ובכך להיות רשום בשני מקומות. הוספת שמות לרשימה יכולה להעשות ללא הסכמת הנרשם, וללא קשר לאמונה הדתית של האדם הרשום. בכל מקרה, אין ההרשמה אלא ברכת "ברוך הבא" של הקאמי המקומי לרך הנולד בנוסף להבטחה לצרפו לפנתאון הקאמי לאחר מותו. ילדים הנפטרים לפני הוספה לרשימה נקראים "מיזוּקוֹ" כלומר "ילד מים" אשר נחשבים למביאי מזל רע. לרוב מתבצעת סגידה למיזוקו, הנעשית במקדשים מיוחדים, כאשר כוונתה להסיר מהמיזוקו את הכעס והעצבות. מקדשים מסוג זה נהיו פופולריים ביפן לאחר שהשתרש שם הרגל ההפלה המלאכותית.
מכיוון שהשינטו חיה בצוותא עם הבודהיזם מעל אלף שנים, קשה מאוד להפריד בין יחסן לחיים. אחדים יאמרו שבעוד הבודהיזם יוצרת ציפייה לגלגול החיים הבא ולסיום שרשרת הגלגולים, השינטו מייחסת חשיבות רבה יותר לחיים העכשוויים ולמיצויים. למרות ההבדל בהשקפת-העולם בין הדתות, רוב היפנים אינם טורחים להבדיל ביניהן ופשוט מקיימים את שתיהן. כך סביר למצוא אנשים החיים כשינטואיסטים אך הלווייתם נערכת באופן בודהיסטי. למעשה, ההשקפות השונות של הדתות על החיים שלאחר המוות נתפסות כמשלימות אחת את השנייה.
ארבע ההצהרות
אף על פי שלשינטו אין ציוויים מיוחדים למעט "לחיות חיים פשוטים ובהרמוניה עם הטבע והאנשים" ישנן "ארבע הצהרות" שמהוות את רוח השינטו:
מרכזים אנרגטיים בגוף
על המתלמד מוטלת המשימה לשלוט בכוחותיו. ההתמחות והשליטה בכוחות הם מהנמוך לגבוה. על פי מדרגת השליטה מוסף צליל של האזור האנרגטי לכינויו של המתלמד. לאחר שישנה שליטה על המרכזים הגבוהים, הורדת אנרגיה מהמרכז הגבוה עד הנמוך ביותר וחזרה.
נקודה טובה
נקודה טובה הוא אלבומו הראשון של שולי רנד שיצא לאור בשנת 2008. יצאו ממנו הסינגלים "אייכה" ו"בן מלך שעשוי מאבנים טובות". באלבום 11 שירים, והוא נמכר בכ-60,000 עותקים וזכה למעמד של אלבום פלטינה. בעקבות האלבום יצא רנד לסבב הופעות תחת השם "נקודה טובה". מההופעה בתיאטרון קיסריה בסוכות יצא דיסק כפול תחת השם "שולי רנד בקיסריה".
שינטו
טיהור
טקסי הטיהור מהוים חלק חיוני בדת השינטו. הם נועדו לפיוסם של הקאמי, למשל כאשר מתעורר צורך להזיז מקדש ממקום למקום. טקסים מסוג זה אומצו ביפן גם לחיים המודרניים. בשנת 1969 לדוגמה, נערך טקס להרגעת הקאמי לפני שיגורה של אפולו 11 לחלל. בניינים חדשים ואפילו מכוניות זוכות לטקסי טיהור שכאלה כחלק מתהליך הייצור שלהן. טיהורים אישיים יתבצעו על ידי מים: עמידה תחת מפל מים או טבילה בשפך נהר. סוג נוסף של היטהרות הוא הימנעות, כלומר טאבו שהוטל על אדם או מקום. לדוגמה, נשים שרצו להישאר טהורות לא יכלו לטפס להר פוג'י עד לשנת 1868. נוהג נוסף שדעך עם השנים היה הימנעות משימוש במילים כמו "חתך" בחתונות ולידות, ואף הימנעות מקיום טקסים כאלה בסמוך לשכול במשפחה.
נקודה טובה
משתתפים
הוקלט בהוק סטודיו
שינטו
מקדשים
הסגידה לקאמי מתבצעת במקדשים פומביים (אף על פי שסגידה במקדש קטן בבית מקובלת גם היא). ניתן גם לסגוד לאנשים או חפצים שעדיין קיימים. רוב מקדשי השינטו הם בניינים קטנים וצנועים בסגנון יפני טיפוסי, כאשר לרוב בפתחם נמצא הטוֹרִיאי - השער היפני המפורסם, שנועד לחצוץ בין העולם בו חיים האנשים לבין העולם בו חיים הקאמי. לרוב מוצבים משני צידי השער פסלי חיות משמר כהגנה על הכניסה. מקדשים גדולים, בהן נוכחים כוהנים ואורקולים (אומיקוג'י), ניתן למצוא גן ובו עצים ומעיינות. כמו כן, ישנה עמדה לאורקל מקומי אליו ניתן לפנות ולקבל עצה או תחזית לעתיד באמצעות קלף בו כתוב משפט חכמה פיוטי. הכניסה למקדשים נעשית בטקס היטהרות של הידיים וחלל הפה, סגידה באמצעות קידה לפני עמודי המקדש ומתן מנחה (לרוב באמצעות תשלום סמלי) לעמדה מיועדת לאל ולכוהניו. כיום ישנם יותר מ-100,000 מקדשי שינטו פעילים ביפן.
אלים
לפי המסורת היפנית קיימים שמונה מיליון אלים הנקראים קאמי ונמצאים במקומות טבעיים שונים. האלה הנסגדת ביותר מכל הקאמי היא אמטראסו, אלת השמש. אולם, לרוב אין פניה ישירה לאלה או בקשה לעזרה ממנה ספציפית. בתוך המקדש האלה תסומן לרוב על ידי מראה ותו לא. המשתקף במראה הוא התגלמותה של האלה בכל. עד למלחמת העולם השנייה, האמינו היפנים שה"טֶנוֹ" (הקיסר) הוא צאצאה של אלת השמש ואביהם של כל היפנים, מה שלמעשה הופך אותו ל"קאמי עלי אדמות" ("איקיגאמי"). מעמד אלוהי זה בוסס בתקופת מייג'י אך לא הפריע לשליטים צבאיים (שוגון) לשלוט בפועל במדינה, בעוד הקיסר הוא השליט הרשמי. למרות הכרזתו של הקיסר הירוהיטו על ביטול מעמדו האלוהי בעקבות לחץ אמריקאי ב-1946, נשארה המשפחה הקיסרית מעורבת ביותר בטקסי השינטו המאחדים את האומה.
שדים ושאלת הרוע
לא כל הקאמי טובים ומיטיבים. השינטו מכיר גם שדים רבים - אוני (Oni), שגורמים צרות לבני האדם. מרבית האוני אינם נראים - יש בהם רוחות של בעלי חיים, המסוגלות להשתלט על אדם ויש לגרשן בעזרת כהן שינטו. רוחות שועלים נחשבות למסוכנות ביותר. שלא כמו בדתות מערביות ובכמה זרמים בודהיסטיים, השינטו אינו מבחין באופן מוחלט בין טוב לרע: כל התופעות בעולם החי והדומם מתאפיינות בתכונות "קשות" ו"עדינות" כאחד. על כן, למרות רשעותם, זוכים האוני ליחס דו-ערכי. לפי השינטו, הצרות שמקורן באוני נחשבות להפרה זמנית של סדר הדברים הטבעי ולא להתגלמות של כוחות רשע מובנים.
אמה
בימי הביניים, אנשים אמידים היו מעניקים סוסים כמחווה למקדשים, בעיקר כאשר הם היו מעוניינים לבקש בקשה מהקאמי של המקדש (ניצחון במלחמה, למשל). למחוות קטנות יותר, השתרש מנהג בו מגישים תמונה של סוס הנקראת אמה. מנהג זה פופולרי מאוד גם בימינו. המבקרים במקדש רוכשים תחריטי עץ המתארים סוסים (כיום גם דברים אחרים כמו נחשים, חצים ואפילו פורטרט של תומאס אדיסון), כותבים על התחריט בקשה ותולים אותו במקדש. במקרים מסוימים, אם המשאלה מתגשמת, תולים אמה נוספת כהכרת תודה.
מפרץ ג'ירולאטה
מפרץ ג'ירולאטה (בצרפתית: Golfe de Girolata) שוכן בחצי האי לה סקנדולה (La Scandola) בחוף המערבי של האי קורסיקה השייך לצרפת, בערך באמצע הדרך בין אז'אקסיו לקלווי. בשנת 1983 נוסף מפרץ ג'ירולאטה לרשימת אתרי המורשת העולמית של אונסק"ו, כחלק מאתר המורשת העולמית: "מפרץ פורטו: הקאלאנקות של פיאנה, מפרץ ג'ירולאטה ושמורת סקנדולה".
מפרץ ג'ירולאטה גובל בקאפו סנינו (Capu Seninu) ובפונטה סקנדולה (Punta Scandola). בחוף המפרץ שוכן כפר הדייגים לשעבר ג'ירולאטה המונה כ-100 תושבים כולל עשרה בתים והריסות מבצר של הרפובליקה של ג'נובה. לא ניתן להגיע אליו ברכב, אלא רק ברגל באמצעות מסלולי הליכה שונים, כולל מארה אי מונטי (Mare e monti, באיטלקית: ים והרים) מסלול הליכה למרחקים ארוכים דרך ג'ירולאטה. בקיץ מגיעות לנמל הטבעי של ג'ירולאטה ספינות טיולים מספר פעמים ביום ממקומות שונים כמו קלווי, ל'איל-רוסה, פורטו, סגונה, קרגזה ואז'אקסיו.
Gangsta Bitch Music, Vol. 1
Gangsta Bitch Music, Vol. 1 הוא המיקסטייפ הראשון של הראפרית האמריקאית, קארדי בי. המיקסטייפ יצא לאור ב-7 במרץ 2016, על ידי חברת התקליטים KSR. המיקסטייפ היה גם האלבום הראשון שהוציאה קארדי, אך לא היווה כאלבום אולפן.
עם יציאתו נכנס המיקסטייפ אל המקום ה-20 במצעד אלבומי הראפ, וה-30 במצעד אלבומי ה-R&B/היפ-הופ.
התביעה
בשנת 2017, נודע לציבור כי קארדי בי נתבעה על ידי הגבר שמופיע בעטיפה, וזאת מכיוון שטען כי לא ידע בכלל שהוא מופיע על העטיפה וכי זה נעשה באמצעות תוכנת עריכות ללא רשותו ושדמותו הודבקה שם לא הסכמתו.
ממאקו נמסר כי קארדי בי נתבעה על סכום של כ-5 מיליון דולר, תוך שציינו כי: "עוד לפני הפריצה הגדולה שלה, קארדי בי עשתה רעש בזכות העטיפה השערורייתית שהופיעה על אוסף השירים הראשון שהוציאה. מתברר שאותו אדם שכיכב יחד איתה בתמונה המינית, לא היה מודע לשימוש בדמותו, ועכשיו הוא תובע את הכוכבת על הנזק שנגרם לו."
רשימת רצועות
רשימת הרצועות לקוחה מתוך חנות המוזיקה, אייטונס.
ז'אן מארי וייני
ז'אן-מארי בטיסט וייני (בצרפתית: Jean-Marie Baptiste Vianney; 8 במאי 1786 – 4 באוגוסט 1859) היה כומר צרפתי שהוכרז על ידי הכנסייה הקתולית כקדוש ומשמש כקדוש מגן של מספר קהילות. הוא מכונה לעיתים "Curé d'Ars", כינוי שפירושו "הכומר של הכפר אר-סור-פורמן (כיום בחבל רון-אלפ), שם שירת ככומר במשך 41 שנים. הוא התפרסם בשל עבודתו עם הקהילה והשינוי הרדיקלי שעברה. המאמינים מייחסים את השינוי לאורח חייו ה"קדוש".
וייני נולד בדרדילי שבמחוז הרון, כבן השלישי למשפחת איכרים אדוקה. לאחר שהביע רצון להפוך לכומר, נשלח לבית ספר לכמורה בליון, אך הישגיו הלימודיים היו מצומצמים והוא היה תלמיד חלש.
הוא ראה את פילומנה כקדושה המגנה שלו ובנה כנסייה לכבודה. בשנת 1843 חלה מאוד ולדעתו הבריא רק לאחר התערבותה.
מחוזות וייטנאם
מבחינה מנהלית וייטנאם כוללת 58 מחוזות (tỉnh) ו-5 ערים בעלי מעמד מיוחד (thành phố trực thuộc trung ương). המחוזות מחולקים לנפות.
תכנות פונקציונלי
במחשבים, תכנות פונקציונלי היא פרדיגמת תכנות השמה דגש על חישוב ביטוי תוך שימוש בפונקציות ההפשטה העיקריות. זאת בניגוד לפקודות (Statements) שהן הכלי העיקרי של שפות התכנות מהפרדיגמה הנפוצה יותר, הפרדיגמה האימפרטיבית.
על השפות הפונקציונליות נמנות שפות כגון LISP הוותיקה, Dax ,Haskell ,ML ו-Scheme.
הפרדיגמה הפונקציונלית לא נכנסה אל הזרם המרכזי בעולם התוכנה, אך שפות מודרניות רבות הנמצאות בשימוש מסיבי בתעשייה, אף שאינן שפות פונקציונליות, מאפשרות מאפיינים פונקציונליים רבים: פייתון, #C, ו-++C הן דוגמאות בולטות לשפות מרובות-פרדיגמות הכוללות תמיכה רבה בתכנות פונקציונלי. שפת התבניות של ++C היא תת-שפה פונקציונלית טהורה, המורצת בזמן הידור.
רקע תאורטי
המבנה התאורטי עליו מתבססת הפרדיגמה הוא תחשיב למבדא, בניגוד למודל מכונת טיורינג עליו מתבססת הפרדיגמה האימפרטיבית, הנפוצה יותר.
מודל מכונת טיורינג הוא מודל שבו יש "מכונה" מופשטת המבצעת אלגוריתם - רצף פקודות שינויי מצב; בהתאם לכך, שפות אימפרטיביות מבצעות אלגוריתם - פעולה לאחר פעולה. לעומת זאת, תחשיב למבדא עוסק בחישוב של פונקציות - בעיקר חישוב רקורסיבי. הפרדיגמה הפונקציונלית רואה את הפעולה של תוכנית כפונקציה מקלט אל פלט - המחשב מקבל קלט מסוים, מבצע עליו חישוב ומוציא פלט. תוכנית פונקציונלית בנויה בהתאם, כרצף של הצהרות על פונקציות ומשתנים, שלאחריהם מתבצעת קריאה לפונקציה, הנעזרת בפונקציות אחרות, וכן הלאה, עד שבסופו של דבר מוחזר ערך כלשהו, והוא ערך הפלט - תוצאת החישוב (בהקשר זה פלט איננו הדפסה אל המסך, המדפסת, או כל רכיב חומרה אחר).
הוכח כי המודלים הללו שקולים, ולכן אין הבדל מבחינת כוח החישוב בין שפות התומכות בפרדיגמה הפונקציונלית לבין שפות אימפרטיביות טהורות (כגון שפת C). עם זאת, עשויים להיות הבדלים ניכרים בהיבט של נוחות ההבעה של חישובים מסוימים מול חישובים אחרים, קריאות, עקביות מתמטית, יעילות המימוש וכן הלאה.
ישנו דמיון מסוים בין תכנות פונקציונלי לתכנות לוגי, אך האחרון עוסק במבנים כלליים יותר - יחסים מול פונקציות שהן מקרה פרטי של יחסים.
פונקציות כערכים לכל דבר
פונקציות בשפות פונקציונליות הן עצמים בעלי קיום בלתי תלוי משל עצמם, כלומר הן ערכים לכל דבר, כמו מספרים או מחרוזות. ניתן לשלוח אותן לפונקציות אחרות כפרמטרים, והן יכולות לשמש כערכי החזרה.
העברת פונקציה כפרמטר
פונקציה המקבלת פונקציה כפרמטר נקראת "פונקציה מסדר גבוה". שלוש דוגמאות לפונקציות חשובות מסדר גבוה: map, filter, reduce.
החל מתקן C++11, שפת התבניות של ++C מאפשרת העברה של תבניות כפרמטר לתבניות אחרות, ובכך יש תמיכה ישירה בתבניות (שהן ה"פונקציות" בשפה) ממעלה גבוהה.
בשפות תכנות לא פונקציונליות
תכונה זאת נכנסה לזרם המרכזי משפות פונקציונליות. שפות אימפרטיביות רבות תומכות גם הן בהעברת פונקציה כפרמטר; שפת C מאפשרת העברה של מצביעים לפונקציה (המתפקדים כפונקציות לכל דבר), ואף יש לה פונקציית ספריה הנעזרת בכך - qsort. האלגוריתמים בספריית התבניות הסטנדרטית של ++C הם דוגמה בולטת נוספת לתמיכה רבה של שפה אימפרטיבית בהעברה של פונקציות כפרמטר לפונקציות אחרות (לצורך מיון, חיפוש, סינון וכדומה).
כל שפה התומכת בתכנות מונחה-עצמים מאפשרת העברה של אובייקטים שיש להם מתודות, וניתן להשתמש באובייקט כ"ידית" המחזיקה פונקציה (למשל בשפת ג'אווה, אף שהיא איננה תומכת בהעברה של מתודה כפרמטר בפני עצמו). תבנית העיצוב Strategy מגדירה תרחישים וטכניקות לשילוב של המנגנון הזה בעיצוב של תוכניות מונחות-עצמים.
תכנות מונחה-אירועים הוא פרדיגמה תכנותית המבוססת על היכולת לרשום קוד לביצוע במועד שאיננו ידוע מראש; העברת פונקציה כפרמטר משתלבת היטב עם הטכניקה הזאת.
ביטויי למבדא
בתכנות פונקציונלי ניתן ליצור פונקציה "על הדרך", כביטוי בתוך ביטוי אחר. כך למשל במקום הדוגמה של filter לעיל ניתן ליצור את הפרדיקט בתוך הקריאה ל-filter:
יצירת פונקציה בצורה כזאת מעלה את הצורך בתמיכה בסגור בשפת התכנות.
List Comprehension
שימוש משולב בפונקציות map ו-filter יחד עם ביטויי למבדא הוא נפוץ כל כך שבשפות מסוימות קיים תחביר מיוחד עבורו. אם בשפת ML כותבים: אזי בשפת Haskell ניתן לכתוב בצורה המזכירה הגדרה מתמטית של קבוצה (האופרטור -> מסמן שייכות): המבנה הופיע לראשונה בשפת NPL והוא קיים, בין היתר, בשפות Haskell, Erlang, #F, ואף בשפות לא פונקציונליות ביסודן כגון פייתון. בשפת #C ניתן לדמות את המבנה בעזרת שימוש ב-LINQ.
בקרת זרימה
בקרת זרימה בתכנות פונקציונלי היא בעיקרון אך ורק קריאות לפונקציות. ישנן שפות פונקציונליות המשלבות גם בקרת זרימה אימפרטיבית, משיקולי נוחות או יעילות, וניתן לדמות בקרת זרימה רגילה בעזרת חישוב עצל.
המקבילה ללולאה בשפות תכנות נפוצות היא הקריאה הרקורסיבית. לדוגמה, מימוש של חישוב 10 עצרת בשפת C עשוי להיראות כך:
זהו מימוש אימפרטיבי: יש בתוכנית שני משתנים המשנים את ערכם תוך כדי ריצת התוכנית.
מימוש פונקציונלי של אותו חישוב ייראה כך:
המימוש הזה תואם ישירות את ההגדרה המתמטית הרקורסיבית של פעולת העצרת: ותנאי ההתחלה \ 0!=1. במימוש זה, אין כל שינוי בערכי המשתנים! למעשה, המשתנים בשפות פונקציונליות אינם ברי שינוי: בכל קריאה לפונקציה נוצרים משתנים חדשים, המקבלים ערכים חדשים, וכן הלאה.
מנגנון בקרת זרימה נוסף הוא "חישוב עצל". הדוגמה הנפוצה למנגנון זה היא ביטויי תנאי, עבורם רק אחד מהענפים מחושב בכל פעם, בהתאם לערך האמת של התנאי.
מנגנון אחר הוא סלקטור, הדומה ל-switch בשפות אימפרטיביות, אך במקרים מסוימים כללי יותר ממנו (כך שניתן לבדוק התאמה לתבנית כללית). ניתן להתייחס אל ביטויי תנאי כאל מקרה פרטי של סלקטור.
בשפות מסוימות (כגון Haskell) כל הביטויים שאין להם תופעת לוואי מחושבים באופן עצל, ובשפות אחרות ניתן להגדיר במפורש דרישה לחישוב עצל (כגון מנגנון ה־quote בשפת LISP).
לכאורה יש צורך ביכולת לתת שם לפונקציה על מנת לאפשר קריאה רקורסיבית. למעשה אין זה כך שכן ניתן לבצע את המשימה בעזרת פונקציה מתאימה הנקראת "אופרטור נקודת שבת" (או Y-point combinator) אך טכניקה זאת איננה נוחה לשימוש יום יומי, והשלכותיה הם תאורטיות בעיקרן; הרוב המוחלט של שפות התכנות הפונקציונליות תומך בקריאה רקורסיבית לפונקציה בעזרת שם מתאים.
ביטויי Let ו-Where
שפות רבות מאפשרות מתן של שמות לערכים בתור פתיח או סיומת לביטוי. כך ניתן לכתוב קוד קריא יותר, וכן למנוע ביצוע פעולות חישוב מיותרות של פונקציה. לדוגמה, אם אנו רוצים לבצע חישוב של הביטוי (3+2)*(3+2), נוכל לחסוך כתיבה כפולה של הביטוי: המילה Let (בעברית "יהי") נלקחה מהביטוי המקביל במתמטיקה.
באופן דומה, ניתן (בשפות מסוימות) להתייחס לשמות בתוך ביטוי, ורק לאחר מכן להגדיר אותם. המילה המקובלת עבור מבנה כזה היא where (יש לשים לב שהמשמעות שונה לחלוטין מהביטוי המקביל בשפת SQL ודומותיה): ניתן להגדיר ביטויים אלה בעזרת פונקציות, ולכן התמיכה הישירה בהם בשפה פונקציונלית היא למעשה קיצור תחבירי.
חלומות שר המשקים ושר האופים
סיפור חלומותיהם של שר המשקים ושר האופים מופיע ב של ספר בראשית. לפי הסיפור, לאחר שאשת פוטיפר גרמה ליוסף להיאסר בבית הסוהר, מצא יוסף חן בעיני שר בית הסוהר שמינה אותו לאחראי על בית הסוהר. יחד איתו היו שני אסירים, שר המשקים ושר האופים של פרעה מלך מצרים, אשר הסיבה למאסרם אינה כתובה במפורש אלא רק נאמר שחטאו לפרעה. באחד הלילות חלמו שניהם חלומות שונים שגרמו להם לזעוף. לאחר ששאלם יוסף לסיבת זעפם סיפרו לו על החלומות שחלמו והוא פתר להם אותם. מעשה זה הוביל בעקיפין לשחרורו של יוסף מבית הסוהר ואף להפיכתו למשנה למלך מצרים.
הסיפור המקראי
כאמור, לאחר שיוסף מונה על בית הסוהר הגיעו אל הכלא באחד הימים שני אסירים חדשים: הראשון היה שר האופים והשני שר המשקים. סיבת מאסרם על פי הכתוב היא מפני שהם חטאו לפרעה מלך מצרים בחטא כלשהו. באחד הלילות חלמו שני האסירים חלומות משונים. וכפי שאומר הכתוב: לאחר סיפור המעשה מתאר הכתוב את שהתרחש למחרת בבוקר:
יוסף, מיד לאחר שאלתם, פתר להם את חלומותיהם ובזה שינה בעצם את עתידו:
הפתרון על פי יוסף היה חנינה צפויה לשר המשקים, על ידי המלך. בהזדמנות זו ביקש יוסף משר המשקים, שכאשר ישוב למשרתו בארמון יזכיר אותו לטובה בפני המלך ויסייע לשחרורו. שר האופים, כשראה את הפתרון הטוב של שר המשקים ביקש גם הוא פתרון לחלום אך נכונה לו אכזבה: הפתרון של חלומו היה הפוך ומשמעותו הייתה הוצאתו להורג בתוך שלושה ימים.
סופו של המעשה היה כאשר ביום ההולדת של פרעה שהתרחש שלושה ימים לאחר מכן, החליט פרעה לשחרר את שר המשקים מהכלא ולהשיבו למשרתו, ואילו את שר האופים החליט להוציא להורג. לאכזבתו של יוסף, שר המשקים שכח את ההבטחה שהבטיח ליוסף ולא הזכירו לפני פרעה.
מק סופר-ליינר
באוסטרליה דגמי "מק סופר-ליינר" היו גרסה חלשה יותר של דגמי מק טיטאן.
בשנת 1985 יוצרו 250 יחידות מגרסה מיוחדת שהייתה קרויה "Magnum", ו-186 יחידות מדגם "מק סופר-ליינר".
לואיג'י כרוביני
לואיג'י כרוביני (באיטלקית: Luigi Cherubini; 14 בספטמבר 1760 – 15 במרץ 1842) היה מלחין איטלקי-צרפתי. המוזיקה של כרוביני הייתה מאוד פופולרית בזמנה, ובטהובן התייחס אליו כאל אחד המלחינים הגדולים בני זמנו.
קורות חייו
נולד בפירנצה כילד העשירי מבין 12 ילדיו של נגן בתזמורת התיאטרון בפירנצה. מילדותו ניכר בו הכישרון המוזיקלי. בראשית דרכו חיבר יצירות דתיות. בגיל 13 כבר חיבר מיסות.
בשנת 1786 התיישב בפריז והחל לחבר אופרות. חיבר כ-30 אופרות, בהן כאלה המפורסמות עד היום (מדיאה ואנאקריאון).
בשנת 1822 נתמנה למנהל הקונסרבטוריון המלכותי למוזיקה בפריז ושימש במשרה זו עד מותו. הייתה לו השפעה רבה על מלחינים רבים כמו ובר, שומאן, מנדלסון-ברתולדי, ואגנר, ברליוז ואפילו על בטהובן.
כרוביני חיבר אף שני רקויאם (רקוויאם מס' 1 בדו מינור ורקוויאם מס' 2 ברה מינור) המושמעים עד היום אך רוב יצירותיו נשכחו ואינן מושמעות.
כרוביני מת בשיבה טובה כמלחין מפורסם ומוערך, ונקבר בבית הקברות פר לשז בפריז.
טקסי (להקה רומנית)
טקסי (ברומנית: Taxi) היא להקת פופ-רוק רומנית.
היסטוריה
הלהקה נוסדה בבוקרשט ב-1999, מקים הלהקה הוא הפזמונאי דן תאודרסקו, שמשמש כסולן שלה, בשלבי הקמתה של הלהקה הוא גייס בתחילה את אדריאן בורטון איתו עבד בפרויקטים נוספים קודם לכן.
שירם הראשון שזכה להצלחה הוא "Criogenia salvează România" שמילות השיר עסקו באירוניה פוליטית, השיר אף צבר מעריצים בקרב חברי הפרלמנט הרומני.
בסוף 1999 יצא האלבום הראשון שלהם "Jumătate de album".
הם נבחרו לייצג את רומניה באירוויזיון 2000 שנערך בסטוקהולם עם השיר "ירח", השיר נכתב בתחילה ברומנית, אך באירוויזיון הושר בתרגום לאנגלית, בתחרות הם היו במקום ה-17.
מספר חודשים אחרי הופעתם הוציאו שיר הנקרא "E.B.U" (איגוד השידור האירופאי) בו הם הביעו את התאכזבותם ממיקומם בתחרות.
ב-2009 הוציאו את הסינגל "Cele două cuvinte" (שתי המילים), השיר הסביר את הקושי של גברים בלהגיד את המילה "אני אוהב אותך", בקליף של השיר הופיעו מספר גדול של ידוענים גברים (שחקנים, זמרים, ספורטאים) מרומניה.
בריט אייר
בריט אייר (צרפתית Brit Air) הייתה חברת תעופה אזורית צרפתית בבעלות חברת התעופה אייר פראנס.
החברה נוסדה בשנת 1973 והחלה לפעול בשנת 1975. בתחילה הפעילה החברה טיסות לאנשי עסקים ממערב צרפת. בשנת 1979 השיקה החברה קו סדיר אל נמל התעופה לונדון גטוויק. בשנת 1995 החלה החברה לבצע טיסות בעבור אייר פראנס. בשנת 2000 אייר פראנס קנתה את החברה.
החברה חדלה להתקיים בשנת 2013, עת אוחדה עם שתי חברות נוספות לחברת תעופה אזורית חדשה של אייר פראנס, בשם הופ!.
קאריסה
הקאריסה גדלה לגבהים של 1-3 מטרים, בעלת ענפים קוצניים ועלים גלדניים בעלי שכבת מגן שעוותית. העלים מוארכים ואורכם 3-8 ס"מ. צמח הקאריסה פורח רוב השנה ופרחיו לבנים או ורודים, ובחלק מהמינים מדיפים ריח המזכיר יסמין או גרדניה. הפרי הוא ענבה דמוית שזיף בצבעים אדום עד סגול כהה במינים השונים ואורכו 1.5-6 ס"מ. הפרי מכיל עד 16 זרעים שטוחים וחומים. בניגוד לרוב משפחת ההרדופיים פריים של חלק מבני הסוג (למשל, קריסה גדולת פרי) אכיל וטעמו מזכיר תות שדה או תפוח, אם כי הוא חמוץ-חריף קמעה. אם הפרי אינו בשל לחלוטין הוא מכיל נוזל לבן מריר דמוי גומי טבעי המופרש ממעטפת הפרי.
פריים של חלק מבני הסוג (למשל, חד מאבק יפה המופיע בתמונה האמצעית) רעיל.
הקאריסה מהווה צמח נוי פופולרי בגינות ובגנים ברחבי הארץ, ובייחוד משמשת כגדר חיה בשל מהירות צמיחתה הרבה ובשל קוצניותה.
הדאר
העיתון נוסד בשנת 1921 כעיתון יומי, ולאחר שנה החל לפעול כשבועון. בשנות התשעים החל לצאת פעם בשבועיים ואחר כך כירחון ולבסוף כרבעון, בשיתוף עם ההיברו קולג' בבוסטון. בשנת 2005 נסגר עקב קשיים כלכליים.
עורכו הראשון היה מרדכי ליפסון, עם מערכת קולקטיבית (שמעון ברנשטיין, יום-טוב הלמן מנחם ריבולוב). משנת 1923 ועד מותו ב-1953 ערך את העיתון מנחם ריבולוב; בין השנים 1953–1958 משה מייזלש-עמישי; בשנת 1958–1959 חיים ליף, כעורך זמני; בין השנים 1959–1969 משה ינון; בין השנים 1970–1985 היה העורך יצחק עברי; אחריו, משנת 1985, העורך היה שלמה שמיר, עם העורכת הספרותית יעל פלדמן.
בשנת 2002 התמנה לעורך פרופ' לב חקק והוא ערך את "הדאר" עד סגירתו. כתב העת הפך לרבעון במתכונת חדשה וביריעה רחבה. הגיליונות היו חדשים בצורתם ובתוכנם והם כללו פרוזה, שירה, מחקרים בספרות עברית, לשון, אומנות יהודית, חינוך, מאמרים על הקהילה היהודית באמריקה, על העולם היהודי ועל ישראל, עולם המקרא, ביקורת ספרים, הזיכרון היהודי, עדות ישראל. בגליונות אלה השתתפו יוצרים חשובים מאמריקה ומישראל. בין המשתתפים מישראל היו א.ב. יהושע, משה שמיר, אהרן מגד, יצחק בן-נר, שמואל ורסס, אביב עקרוני, צבי צמרת, אמנון לורד, נורית גוברין וגרשון שקד.
לאחר סגירת "הדאר" החל לב חקק משנת 2006 והלאה לערוך את "הדור: השנתון העברי של אמריקה", המופיע כל שנה כספר ובו משתתפים יוצרים וחוקרים חשובים מישראל ומאמריקה.
סייברארק
סייברארק תוכנה בע"מ (באנגלית: CyberArk) היא חברה ישראלית לאבטחת מידע.
החברה נוסדה בשנת 1999 בידי אהוד מוקדי ואלון (ניסים) כהן. מוקדי שימש מאז ייסוד החברה ועד 2005 כמנהל תפעול ראשי (COO), מאז 2005 הוא נשיא ומנכ"ל החברה, ומיולי 2016 הוא גם יו"ר החברה. בשנותיה הראשונות שימש כהן מנכ"ל החברה ויו"ר מועצת המנהלים שלה, עד שהחליט בשנת 2004 על סיום תפקידו כמנכ"ל החברה, ומוקדי הפך למנכ"ל במקומו. החברה מפתחת ומשווקת סדרה של מוצרי אבטחת מידע המבוססים על הפטנט של "חדר כספות לרשת תקשורת" (Network Vault), אותו המציא ופיתח כהן במרתף ביתו.
לצורך הפיכתה של החברה לחברה בינלאומית מובילה והגדלת סיכויי חדירתה לשוק האמריקאי, העתיק מוקדי בשנת 2000 את מגוריו ומגורי משפחתו לארצות הברית והתגורר במשך כ-10 שנים בפרוור של העיר בוסטון, שם הוקם מטה החברה. עם השנים גדלה סייברארק והתרחבה לטריטוריות נוספות באסיה ובאירופה, והפכה למובילה עולמית בתחומים של שיתוף מידע מאובטח בין ארגונים, שליטה ובקרה על פעילותם של משתמשים רגישים בארגון והגנה על ארגונים וגופי ממשל מפני התקפות סייבר.
מוקדי שימש יו"ר מועצת המנהלים של סייברארק עד למכירת נתח משמעותי מן החברה בדצמבר 2011 לגולדמן זאקס וקרן הון הסיכון הישראלית JVP, ומינויו של אראל מרגלית כיו"ר החברה תחתיו.
בשנת 2020 סייברארק נבחרה במקום ה-5 מתוך 100 החברות שהכי כדאי לעבוד בהן של מגזין דה מרקר.
הנפקה ורכישות
ב-24 בספטמבר 2014 ביצעה סייברארק את אחת ההנפקות המוצלחות של חברת טכנולוגיה ישראלית בבורסת נאסד"ק בניו-יורק, כשהיא מזנקת ביום המסחר הראשון שלה בכ-87%.
באוגוסט 2015 רכשה החברה את חברת ההזנק הישראלית סייברטינל, תמורת 20 מיליון דולר. באוקטובר 2015 רכשה החברה את חברת ההזנק הישראלית Viewfinity, תמורת 30.5 מיליון דולר.
במאי 2017 רכשה סייברארק את חברת ההזנק קונז'ור (Conjur) מבוסטון תמורת 42 מיליון דולר.
במאי 2020 רכשה סייברארק, תמורת 70 מיליון דולר, את חברת Idaptive מקליפורניה, העוסקת בזהות כשירות (IDaaS – Identity as a Service).
ניקלאוס וירת
נִיקְלָאוּס וִירְת (בגרמנית: Niklaus E. Wirth; נולד ב-15 בפברואר 1934) הוא מדען מחשב שווייצרי, ידוע בעיקר כמי שתכנן מספר שפות מחשב ובכללן פסקל, וכן כחלוץ במספר נושאים בהנדסת תוכנה. על פועלו החדשני בתחום שפות המחשב זכה בפרס טיורינג לשנת 1984.
קורות חיים
וירת נולד בווינטרתור שבשווייץ, ב-1934. ב-1959 קיבל תואר ראשון בהנדסת אלקטרוניקה מהמכון הטכנולוגי של ציריך (ETH). בשנת 1960 קיבל תואר שני (M.Sc) מאוניברסיטת לבל שבקנדה. ב-3 הוענק לו תואר דוקטור בהנדסת חשמל ומדעי המחשב (EECS) מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי. את התואר השלישי השלים בהנחיית הארי האסקי, חלוץ בתחום תכנון המחשבים.
מ-1963 ועד 1967 שימש כמרצה במדעי המחשב באוניברסיטת סטנפורד ולאחר מכן שוב באוניברסיטת ציריך. ב-1968 מונה לפרופסור לאינפורמטיקה ב-ETH שבציריך, ושהה בשבתון של שנתיים בזירוקס פארק בקליפורניה. וירת פרש לגמלאות בשנת 1999.
עבודתו
וירת היה המתכנן הראשי של שפות המחשב Euler, Algol-W, פסקל, Modula, Modula-2 וכן Oberon. הוא לקח חלק משמעותי בתכנון ויישום המחשב Lilith, מערכת ההפעלה Oberon ומערכת התכנון והסימולציה לחומרה ספרתית Lola. על עבודתו זו בתחום שפות המחשב, זכה וירת בפרס טיורינג לשנת 1984 והוכתר כ-Fellow of the ACM.
וירת תכנן את שפת התכנות הפשוטה PL/0 כדי להדגים תכנון מהדרים, ושפה זו הייתה הבסיס לקורסים אוניברסיטאיים רבים בנושא תכנון מהדרים.
Body Count (אלבום)
בודי קאונט (Body Count, "מספר ההרוגים") הוא אלבום הבכורה של להקת ההבי מטאל האמריקנית בודי קאונט, שיצא לשווקים בסוף מרץ 1992 בחברת Sire Records. האלבום עוסק בנושאים חברתיים ופוליטיים רבים, החל מאלימות משטרתית וכלה בהתמכרות לסמים. האלבום מסמל נקודת מפנה בקריירה של אייס-טי, סולן הלהקה, שנודע בעבר כראפר, וכתב את שירי האלבום בשיתוף עם נגן הגיטרה הראשי ארני סי. מהאלבום יצא סינגל אחד, "There Goes the Neighborhood."
האלבום ידוע במיוחד בשל הופעת השיר מעורר המחלוקת "Cop Killer," ("רוצח השוטרים") שקיבל ביקורת שלילית מגורמים רבים (אם כי יש שהגנו עליו בשם חופש הביטוי של הלהקה). המחלוקת שעורר השיר אילצה את אייס-טי להסיר את השיר מהאלבום, אך הוא המשיך לבצע אותו בהופעות עם הלהקה. למרות הביקורות המעורבות שהאלבום קיבל הוא נכנס לרשימת 40 האלבומים הטובים של 1992 בוילג' ווייס, ונחשב לאלבום שעזר בסלילת דרכו של ז'אנר הראפקור אל המיינסטרים, אף על פי שבאלבום לא מופיעים קטעי ראפ.
התהוות האלבום
אף על פי שאייס-טי נודע כאומן היפ הופ וראפ, הוא רחש במשך זמן רב הערצה לז'אנרים שונים ברוק, ואף יצר עיבודים לשירים מאת ג'ימי הנדריקס, בלאק סבאת', לד זפלין ואחרים. מתוך העניין הזה הוא יצר את בודי קאונט, להקה שהרכיב ממוזיקאים שהכיר בתיכון קרנשאו. אייס-טי כתב, "ידעתי שלא נרצה להקים להקת רית'ם אנד בלוז. [..] מאיפה אני אשיג את הזעם והכעס להילחם במשהו עם מוזיקה כזו? [...] ידענו שבודי קאונט צריכה להיות להקת רוק. השם לבדו מבטל את האפשרות של להקת רית'ם אנד בלוז."
את המילים והלחנים לשירי הלהקה כתב אייס-טי בשיתוף עם הגיטריסט הראשי ארני סי, וקיבל את האחריות לתפקיד הסולן. אייס-טי כתב, "ידעתי שאני לא יכול לשיר, אבל אז חשבתי, 'מי בכלל יכול לשיר ברוקנ'רול?'" מלבד אייס-טי וארני, ההרכב המקורי כלל גם את מוסמן (בס), ביטמאסטר וי (תופים) ודי-רוס (גיטרת קצב). לפי אייס-טי, "קראנו ללהקה בודי קאונט מפני שבכל ליל יום ראשון בלוס אנג'לס, הייתי צופה בחדשות, ורואה את השדרן מסכם את מספר הנערים שנהרגו במקרי רצח ואז מדלג לחדשות הספורט. 'זה כל מה שאני,' חשבתי, 'גופה לספירה?'"
אייס-טי הציג את הלהקה לראשונה בפסטיבל המטאל לולהפאלוזה בשנת 1991, כאשר הקדיש מחצית מהסט שלו לשירי היפ הופ משלו ומחצית לשירי בודי קאונט, מה שהעלה את משיכת קהל הנערים ואוהבי ז'אנר האלטרנטיב כלפיו. רבים החשיבו את הופעתם של בודי קאונט כשיא הפסטיבל. את הופעתה הראשונה באלבום אולפן ערכה הלהקה באלבום הסולו "O.G. Original Gangster" שאייס-טי הוציא בשנת 1991. השיר בו הופיעו, "בודי קאונט", זכה להקדמה בה הסולן כינה את הלהקה "להקת הארדקור שחורה" והצהיר, "לטעמי, בכל מקרה מוזיקה היא מוזיקה. אני לא מסתכל על זה כרוק, רית'ם אנד בלוז, או כל הדברים האלה. אני מסתכל על זה כמוזיקה. [...] אני עושה את מה שאני אוהב, ומתברר שאני אוהב רוקנ'רול. אני מצטער בשביל כל מי שמקשיב רק לסוג אחד של מוזיקה."
סגנון מוזיקלי
למרות מאמציו של אייס-טי להפריד בין עבודתו בבודי קאונט ובין עבודתו בתחום הראפ, התקשורת העדיפה להתמקד בדמות הראפ של הלהקה. אייס-טי הרגיש שהפוליטיקאים התייחסו לשיר "Cop Killer" כשיר ראפ בכוונה, על מנת לעודד מחאה ציבורית ובקרב מבקרי המוזיקה. "פשוט אי אפשר לשמוע את 'Cop Killer' ואחר כך לקרוא לו שיר ראפ," הוא אמר, "הוא כל כך רחוק מראפ. אבל, פוליטית, הם יודעים שבאמירת המילה ראפ הם יגיעו להמוני אנשים שחושבים, 'ראפ-שחורים-ראפ-שחורים-גטו,' ולא אוהבים את זה. כשאתה אומר רוק, האנשים אומרים, 'אה, אבל אני אוהב את ג'פרסון איירפליין, אוהב את פליטווד מק — זה רוק.' ולכן הפוליטיקאים לא רוצים להשתמש במילה רוקנ'רול לתיאור השיר הזה." מאוחר יותר זכה האלבום למעמד של כבוד כאחד מחלוצי ז'אנר הראפ מטאל, שהפך פופולרי בזכות להקות כמו רייג' אגיינסט דה מאשין ולימפ ביזקיט, אף על פי שאייס-טי לא שר קטעי ראפ באלבום. "המון ראפרים רוצים להיכנס ללהקת רוק, אבל התהליך חייב להיות כנה. אתה לא יכול לקנות לכולם גיטרות ולצפות שזה יעבוד. [...] אייס ואני, מצד שני, ממש אהבנו את המוזיקה שעשינו, וראו את זה," אמר ארני סי בראיון.
מילות השירים
כמו באלבומי הראפ של אייס-טי, "בודי קאונט" עוסק בנושאים פוליטיים וחברתיים, דוגמת אלימות משטרתית, התמכרות לסמים, מיניות, גזענות ואחרים. לפי ארני סי, "היינו להקה שנגנה רק את השירים שידענו איך לכתוב. כולם כותבים על מה שהם למדו כשגדלו, ואנחנו היינו כמו כולם. כמו שהביץ' בויז שרים על החוף, אנחנו שרים על הדרך בה גדלנו." גם אייס-טי התבטא בצורה דומה: "'בודי קאונט' היה אלבום כועס. זו הייתה המטרה, להיות אלבום מחאה. הכנסתי אליו את הכעס שלי, שזור בהומור שחור." בהקדמה לאלבום, "Smoked Pork", מופיע אייס-טי בתפקידיהם של נהג פשוט ושוטר שמסרב להעניק לנהג עזרה בטענה, "התפקיד שלי הוא לאכול את הסופגניות האלה" ("my job is eatin' these doughnuts"). בהמשך השוטר מזהה את הנהג ("היי, חכה רגע, אתה לא--"), ונשמע קול יריות. בסוף הרצועה נשמע הנהג מודה בזהותו ("יאפ").
במילות השיר "KKK Bitch" ("כלבת ה-KKK"), מתאר אייס-טי מפגש מיני עם אישה, שמתגלה מהר כבתו של המכשף הגדול, מנהיג הקו קלוקס קלאן, וכן סצנה בה מספר חברי בודי קאונט מגיעים למפגש של הקלאן, שומעים את נאומיו הגזעניים של המכשף הגדול, ונוכחים בשנאה העצומה לשונה "הם שנאו שחורים, יהודים, פורטו-ריקנים / מקסיקנים, סינים ואפילו הודים." בהמשך השיר כותב אייס-טי בהומור על התאהבותו ב"שתי אחייניותיה בנות ה-12 של טיפר גור", ומהרהר במצב בו המכשף הגדול ירדוף אותו כאשר "לנכד שלו יקראו אייס-טי הקטן" ("When his grandson's named little Ice-T"). בספרו כתב אייס-טי, "'KKK Bitch' היה אירוני, כי הרגשות בו היו אמיתיים. באמת ניגנו באזורים של הקו קלוקס קלאן במדינות הדרום, ותמיד הבחורות היו באות אל אחורי הקלעים ומספרות איך שהאחים והאבות שלהן לא אוהבים בחורים שחורים. [...] ידענו ש-'KKK Bitch' יעצבן לגמרי את הקו קלוקס קלאן. יש הומור בשיר, אבל ההומור דופק אותם."
מילות השירים באלבום מאופיינות בטון גס ובוטה, ולרוב מכילות רמזים מיניים ותיאורים קשים. כך למשל בשיר "KKK Bitch", בו מתאר אייס-טי אקט מיני עם בחורה לבנה עם "ציצי גדול" ("big tits") ו"תחת יפה" ("fine-assed"), ומספר בפזמון "אני אוהב את כלבת ה-KKK שלי, אוהב שהיא מוצצת לי חזק" ("I Love My KKK Bitch, Love It When She Sucks Me Though"). דוגמה נוספת לתיאורים קשים נמצאת בשיר "Momma's Gotta Die Tonight" ("אמא צריכה למות הלילה"), בו מופיע תיאור של רצח, ביתור גופה ואף שריפתה: "אז השגתי, הא הא, קצת נוזל דליק, מהחנות שבפינה / ושמתי את זה מסביב למיטה שלה, והבערתי אותה!" (So I got some, ha ha, some lighter fluid, from the corner store / and I put it around her bed, and I set her on fire!").
באלבום מופיעים גם השירים "Voodoo" ("וודו") שמתאר מפגש בדיוני של אייס-טי ואישה זקנה עם בובת וודו, ו-"The Winner Loses" שמתאר את נפילתו של משתמש קראק. השיר ה-12 באלבום, "There Goes the Neighborhood", הוא תגובה סרקסטית לביקורות על בודי קאונט, ומושר מנקודת מבטו של רוקר לבן וגזעני שתוהה, "הם לא יודעים שרוק זה רק ללבנים? / הם לא מכירים את החוקים? / הכושים האלה קשוחים מדי / החרא הזה לא מגניב" ("Don't they know rock's just for whites? / Don't they know the rules? / Those niggers are too hardcore / This shit ain't cool"). בקליפ הווידאו שצולם לשיר, הוחלפה המילה "nigger" ("כושי") בביטוי "black boy" ("בחור שחור"). הקליפ מסתיים בתמונה של מוזיקאי שחור שנוטע גיטרה חשמלית באדמה ומבעיר אותה. התמונה הנוצרת דומה לתמונה של שריפת צלבים.
"Evil Dick" ("זין מרושע") מתרכז בהפקרות מינית של גברים. במילים מתואר גבר נשוי שרודף אחרי חוויות מיניות, לפי צו ה"זין המרושע", "אל תישן לבד, אל תישן לבד" ("Don't sleep alone"). ""Momma's Gotta Die Tonight" ("אמא צריכה למות הלילה") מסופר מנקודת מבטו של צעיר שחור שרוצח ומבתר את גופתה של אימו הגזענית, לאחר שזו מתנגדת למערכת היחסים שלו עם בחורה לבנה. בספרו The Ice Opinion: Who Gives a Fuck?, כתב אייס-טי שמילות השיר הן מטפוריות, והסביר, "כל מי שממשיך בהנצחת הגזענות צריך למות, לא בהכרח פיזית, אבל צריך למחוק את החלק הזה מהמוח שלו. מעתה והלאה, החשיבו אותו למת. כל הרעיון מת."
אייס-טי התייחס לשיר האחרון באלבום, "Cop Killer", ("רוצח השוטרים") שעורר מחלוקת עצומה בארצות הברית, כשיר מחאה וציין שהוא "[הושר] בגוף ראשון, של דמות שסבלה מאלימות משטרתית." השיר נכתב ב-1990, והוכנס למספר הופעות חיות (גם בלולהפאלוזה) לפני שהוקלט באולפן. בגרסת האלבום מופיעה התייחסות למפקד משטרת לוס אנג'לס לשעבר, גייטס, ולנהג השחור רודני קינג, שהכאתו על ידי ארבעה שוטרים לבנים תועדה והובילה למהומות בלוס אנג'לס. אייס-טי כתב שהשיר הוא "אזהרה, ולא איום — כלפי הרשויות, שאומרת, 'יואו, משטרה: אנחנו בני אדם. התייחסו אלינו בהתאם.'"
הוצאה לאור ותגובות
ההקלטות לאלבום הבכורה של הלהקה החלו בספטמבר 1991 ונסתיימו בדצמבר אותה שנה. הוא יצא ב-31 במרץ, בגרסת תקליטור, אריך נגן וקלטת שמע. אייס-טי ציין שהאלבום היה שונה, באופן מכוון, מאלבומי ההיפ-הופ שהוציא לבדו, "באלבום של אייס-טי יש אינטליגנציה, ולפעמים גם תמימות. לפעמים יש בו כעס, לפעמים שאלות. אבל באלבום בודי קאונט הכוונה הייתה להעביר כעס מוחלט. הוא אמור היה להשמיע את קולו של האח המרוגז, בלי לתת תשובות. [...] אם תיקח בחור, תשים אותו בכלא עם מיקרופון ותשאל אותו איך הוא מרגיש, תקבל את בודי קאונט: 'לעזאזל עם זה. זין על בית ספר. זין על המשטרה.' לא תקבל ממנו אינטליגנציה או רחמים. תקבל כעס טהור." השיר "There Goes The Neighborhood" יצא כסינגל מהאלבום.
העותקים הראשונים של האלבום הגיעו לחנויות בתוך שקיות שחורות לגופות, צעד לקידום המכירות שמשך ביקורת מעטה. האלבום פתח במקום ה-32 במצעד 50 האלבומים הנמכרים של בילבורד, והגיע עד למקום ה-26 (בילבורד 200). ב-29 בינואר 1993, 480,000 עותקים כבר נמכרו מהאלבום, לפי מגזין Variety. ג'יי די קונסידין מהרולינג סטון כתב שהאלבום "מציע את העצמה הקולית המסוימת שממנה ארגוני ההורים חוששים, אפילו יותר ממילים עם ארבע אותיות," בעוד סטיבן תומאס ארלוויין מ-AllMusic כינה אותו "פושר בצורה מפתיעה." Entertainment Weekly ווילג' ווייס נתנו שניהם ציון "A-" לאלבום, כאשר ב-Entertainment Weekly נכתב שהאלבום הוא "מטומטם, סקסיסטי, בוטה, אלים ללא הצדקה, רועש ומציג ערכים ראויים לגינוי—כן, אלבום הבי מטאל. רק הפעם אחד טוב." האלבום נכנס למקום ה-31 ברשימת 40 האלבומים הטובים של 1992 של הוילג' ווייס.
הרצועה "Bodycount's In The House" הושמעה בכתוביות הסיום של הסרט "חייל אוניברסלי" (Universal Soldier).