cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אליפות אירופה בכדורגל
הרחבה ל-8 נבחרות
יורו 1992, נערך בשוודיה, בו ניצחה נבחרת דנמרק שנחשבה לנחותה מאוד ביחס למתמודדות. דנמרק הגיעה לטורניר הגמר רק בגלל החלטת אופ"א שלא לאפשר ליוגוסלביה להשתתף עקב מלחמות יוגוסלביה שהתחוללה באותה עת וכללה מספר מדינות המהוות את הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה שהיו במלחמה זו עם זו. הדנים שסיימו במקום השני בבתים אחרי השוודים והפסידו להם בשלב הבתים, ניצחו בחצי הגמר 4–5 את הולנד החזקה בדו-קרב בעיטות עונשין לאחר 2-2 בתום הארכה, וניצחו בגמר 0–2 את אלופת העולם הנוכחית גרמניה משערים של ג'ון ינסן וקים וילפורט. היה זה הטורניר הראשון בו לקחה חלק גרמניה בתור גרמניה המאוחדת (לאחר נפילת חומת ברלין), וגם הטורניר הראשון בו הודפסו שמות השחקנים בצד האחורי על מדי הנבחרות.
הרחבה ל-16 נבחרות
אנגליה אירחה את יורו 1996 (הטורניר הראשון שבו התחרות נקראה "יורו"), ומספר הקבוצות בטורניר הגמר (לאחר המוקדמות) הוגדלה ל-16. המארחים האנגלים, בשחזור טראגי מבחינתם למונדיאל 1990, הודחו בחצי הגמר בדו-קרב בעיטות עונשין על ידי גרמניה, שהמשיכה לגמר שם ניצחה 1–2 את צ'כיה (שנוצרה זה מכבר לאחר פירוק צ'כוסלובקיה ב-1993). במשחק הגמר נכבש בפעם הראשונה שער זהב בהארכה בטורניר גדול, כאשר אוליבר בירהוף כבש את השער המנצח שסיים את המשחק בדקה ה-95. היה זה זכייתה הראשונה של גרמניה בתואר בתור גרמניה המאוחדת.
יורו 2000 היה הטורניר הראשון שהתפרש על פני 2 מדינות מארחות: הולנד ובלגיה. צרפת שזכתה במונדיאל 1998, הייתה הפייבוריטית לזכייה בתואר, ומילאה אחר הציפיות כשניצחה 1–2 את איטליה בגמר דרמטי במיוחד, כאשר את שער השוויון כובש סילבן וילטור בדקה ה-93 בתוספת הזמן של המשחק, ואת גול הזהב המנצח בהארכה כובש דויד טרזגה בדקה ה-103, ומסיים את המשחק בזכייה של הצרפתים ביורו.
יורו 2004, בדומה ליורו 1992, סיפק הפתעה גדולה כאשר נבחרת יוון, שעד אז העפילה פעם אחת לטורניר מונדיאל (ב-1994) ופעם אחת לטורניר היורו (ב-1980), הצליחה לזכות ביורו לאחר שניצחה את המארחת פורטוגל 1-0 בגמר משערו של אנגלוס חריסטיאס בדקה ה-57 של המשחק. היחס הימורים שניתן ליוונים לזכייה בטורניר לפני תחילתו היה 1–150 (השני הכי גרוע אחרי לטביה). בדרכה לגמר הדיחה יוון את מחזיקת הגביע צרפת, וגם את צ'כיה בשער כסף (שהחליף את חוק שער הזהב ב-2003, שיטה שננטשה גם היא, מיד אחרי הטורניר).
הטורניר הבא ב-2008, סימן את הפעם השנייה בו שתי מדינות מאחרות את הטורניר (בדומה ליורו 2000), שהתקיים באוסטריה ושווייץ וגביע בעיצוב חדשני הוענק לזוכה. גמר היורו התקיים ב-29 ביוני 2008 בין גרמניה לספרד באצטדיון ארנסט האפל שבוינה, ונגמר בניצחון 0–1 לספרדים עם שער של פרננדו טורס בדקה ה-33 של המשחק. זו הייתה הזכייה הראשונה של הספרדים ביורו מאז טורניר 1964. ספרד הבקיעה הכי הרבה שערים בטורניר עם 12 שערים, ושחקנה דויד וייה היה מלך השערים של הטורניר. בנוסף שחקן הנבחרת צ'אבי זכה בתואר השחקן המצטיין של היורו, ותשעה משחקניה של ספרד נבחרו בנבחרת הטורניר.
יורו 2012 התקיים בפולין ואוקראינה. ספרד הביסה בגמר 0–4 את איטליה, והפכה לנבחרת הראשונה שמצליחה להגן על התואר (לזכות פעמיים ברצף), והנבחרת הראשונה שמצליחה לזכות ב-3 טורנירים בינלאומיים ברצף (יורו 2008, מונדיאל 2010 ויורו 2012). שחקנה פרננדו טורס, שכבש גם בגמר לפני כן, הפך לשחקן הראשון שכובש ב-2 גמרים אירופאים ברצף. טורניר בלט גם באופן בו נכבשו השערים בו כאשר 26 מתוך 76 שערי הטורניר נכבשו בנגיחת ראש, והיה לטורניר שבו נכבשו הכי הרבה שערים בנגיחה. שער חוקי של נבחרת אנגליה נגד אוקראינה, שלא אושר מפאת חוסר יכולת של השופטים לזהות שהכדור עבר את קו השער (שנצפה בבירור בשידורים חוזרים), האיצה את הכנסת טכנולוגיית קו השער לשימוש, כאשר נשיא פיפא באותה עת ספ בלאטר הכריז כי "טכנולוגיית קו השער הוא איננה אלטרנטיבה אלא צורך", למרות התנגדותו רבת השנים להכנסה של טכנולוגיה זו.
הרחבה ל-24 נבחרות
ב-2007, הציעו התאחדויות הכדורגל של אירלנד וסקוטלנד להרחיב את טורניר הגמר, הצעה שאושרה לאחר מכן בוועדת פיפא בספטמבר 2008. מתוך 54 המדינות החברות באופ"א, רק שלוש חברות שכללו את אנגליה וגרמניה התנגדו להצעת ההרחבה. ב-28 במאי 2010 הצהירה אופ"א כי יורו 2016 יתקיים בצרפת (שניצחה את הצעות האירוח של טורקיה ואיטליה). הטורניר היה הראשון בו השתתפו בטורניר הגמר אחרי המוקדמות - 24 נבחרות (כאשר בפעם הראשונה עלו שתי הראשונות בבתים של טורניר המוקדמות ליורו והשלישית הלכה להצלבה). היה זה הפעם השלישית בה אירחה את הטורניר צרפת. נבחרת פורטוגל בהנהגתו של כריסטיאנו רונאלדו, שסיימה רק במקום השלישי בשלב הבתים אחרי הונגריה ואיסלנד, זכתה בטורניר אחרי ניצחון בגמר 0–1 על המארחת הפייבוריטית, משערו המפתיע של השחקן המחליף אדר בדקה ה-109 בזמן הארכה. בדרך לגמר ניצחה פורטוגל בשמינית את קרואטיה בגול בהארכה, ברבע את פולין בדו-קרב פנדלים לאחר 1-1 בתום הארכה, ובחצי את ויילס 2-0. כך יצא ששלושה מתוך ארבעת משחקיה בשלבי הנוק אאוט נגמרו רק בתום 120 דקות. הייתה זו הפעם הראשונה בה זכתה נבחרת פורטוגל בטורניר גדול (יורו או מונדיאל).
לטורניר הבא, יורו 2020, הוגשו שלוש הצעות לאירוח: הצעה של טורקיה, הצעה משותפת של אירלנד סקוטלנד ו-ויילס, והצעה משותפת של גאורגיה ואזרבייג'ן. בדצמבר 2012, הכריזה אופ"א כי לראשונה, הטורניר ישוחק ב-12 ערים בשלל מדינות באירופה, כאשר משחק הגמר יערך בלונדון שבאנגליה. הערים המארחות הוכרזו על ידי אופ"א ב-19 בספטמבר 2014 וכללו, מלבד לונדון שבאנגליה את: באקו (אזרבייג'ן), קופנהגן (דנמרק), מינכן (גרמניה), בודפשט (הונגריה), רומא (איטליה), אמסטרדם (הולנד), דבלין (אירלנד), בוקרשט (רומניה), סנקט פטרבורג (רוסיה), גלאזגו (סקוטלנד) ובילבאו (ספרד). בריסל שתוכננה לארח ביורו, הוסרה מרשימת המארחות ב-2017 עקב עיכובים בבניית אצטדיון חדש שיועד לטורניר, "היורוסטאדיום". ב-17 במרץ 2020 הודיעה אופ"א רשמית כי טורניר היורו נדחה עקב התפרצות נגיף הקורונה באירופה, ונדחה בשנה לתאריכים ה-11 ביוני ועד ה-11 ביולי 2021. הטורניר נדחה על מנת להוריד את הלחץ מהשירותים הציבוריים שהיו כמעט תחת קריסה בגלל הנגיף, ולתת למדינות באירופה זמן להשלים את הליגות המקומיות שהופסקו גם הן בעקבות המגפה. ביורו 2020, שהתקיים בשנת 2021 בעקבות מגפת הקורונה, קרתה תקרית במשחק של פינלנד מול דנמרק, לקראת סוף המחצית הראשונה של המשחק התמוטט שחקנה של נבחרת דנמרק, כריסטיאן אריקסן, ופונה מהמגרש לבית החולים. לבסוף המשחק התחדש ופינלנד ניצחה במשחקה הראשון באליפות אירופה 0–1.
מבנה הטורניר
באליפויות הראשונות, מיורו 1960 עד ליורו 1976 השתתפו בטורניר הגמר ארבע נבחרות במתכונת פיינל פור. מיורו 1980 עד ליורו 1992 השתתפו בטורניר הגמר שמונה נבחרות. בשלב הראשון חולקו הנבחרות ל-2 בתים בהן כל נבחרת שיחקה פעם אחת עם שאר החברות בבית. 2 הנבחרות הראשונות בכל בית עלו לשלב חצי הגמר. החל מיורו 1996 הונהגה מתכונת בה משתתפות בטורניר הגמר 16 נבחרות. החל מיורו 2016 משתתפות בטורניר הגמר 24 נבחרות.
שלב המוקדמות עבר מספר רב של שינויים. ביורו 1960 ו-1964 מוקדמות הטורניר היו בשיטת נוקאאוט כשכל שלב כלל צמד משחקים בשיטת בית וחוץ. מ-יורו 1968 עד יורו 1976 המוקדמות היו בשלב הראשון בשיטת ליגה של 8 בתים, כשמקום ראשון בכל בית עלה לשלב רבע הגמר של הטורניר, אשר התקיים בשיטת נוקאאוט הכולל משחקי בית וחוץ. מיורו 1980 עד יורו 1992 שלב המוקדמות התקיים בשיטת ליגה של 7 בתים, כשמקום ראשון בכל בית העפיל לטורניר הגמר יחד עם המדינה המארחת אשר העפילה אוטומטית. מיורו 1996 עד יורו 2004 המוקדמות היו ברובן בשיטת הבתים בתוספת משחקי פלייאוף בהם השתתפו הנבחרות שסיימו במקום השני בבתים. ביורו 2008 המוקדמות היו במתכונת ליגה של 7 בתים, כששני המקומות הראשונים בכל בית עלו ישירות לטורניר הגמר בנוסף לשתי המדינות המארחות.
החל מיורו 1980 הנבחרת או הנבחרות המארחות את טורניר הגמר מעפילות אליו אוטומטית. הנבחרת הזוכה אינה מקבלת כרטיס אוטומטי לטורניר הגמר.
שלב המוקדמות
הנבחרות המשתתפות במוקדמות אליפות אירופה מחולקות לקבוצות דירוג בעזרת שיטת הדירוג של אופ"א. בכל בית בשלב המוקדמות מוגרלת נבחרת אחת מכל קבוצת דירוג, כך שאין שתי נבחרות בעלות אותו הדירוג בבית אחד. מכיוון שמספר הנבחרות המשתתפות בטורניר אינו מתחלק במספר הבתים, מספר בתים יכילו נבחרת אחת יותר מבבתים אחרים. כל בית עורך תחרות פנימית במבנה ליגה, כאשר הנבחרות המסיימות בשני המקומות הראשונים עולות לטורניר הגמר.
מיקום הנבחרות בכל בית נקבע לפי מספר הנקודות אשר כל נבחרת צברה במהלך שלב המוקדמות. אם שתי נבחרות או יותר בעלות ניקוד זהה, מקומם נקבע לפי השיטה הבאה:
שלב המוקדמות מתחיל בסתיו שאחרי טורניר גביע העולם, כשנתיים לפני טורניר הגמר של אליפות אירופה.
טורניר הגמר
שלב הנוקאאוט מורכב מארבעה שלבים: שמינית גמר, רבע גמר, חצי גמר וגמר. מבנה המשחקים נקבע מראש בהגרלה לפי הנבחרות שניצחו בשלבים הקודמים. בכל אחד מהשלבים משחקות הנבחרות משחק אחד נגד נבחרת אחרת, והמנצחת עולה לשלב הבא. המפסידות בשלב חצי הגמר ישחקו משחק נוסף על המקום השלישי (המשחק על המקום השלישי בוטל לאחר יורו 1980). שתי המנצחות בשלב חצי הגמר ישחקו זו מול זו במשחק הגמר שיכריע מי היא אלופת אירופה.
הגביע
הנבחרת הזוכה באליפות אירופה מקבלת את "גביע הנרי דלוניי", על שמו של המזכיר הכללי הראשון של אופ"א והוגה אליפות אירופה בכדורגל, אשר כבר ב-1927 הציע לפיפ"א להקים טורניר אליפות למדינות באירופה. הגביע נוצר על ידי ארתור ברטראנד בפריז בשנת 1960. הנבחרת הזוכה מחזיקה בגביע למשך 4 שנים, עד לטורניר אליפות אירופה הבא, אשר בו יועבר הגביע לנבחרת הזוכה. ב-2008 חודש הגביע, וזוכות העבר נחרטו על גבו.
זכיות לפי מדינה
33 נבחרות שונות השתתפו בטורניר הגמר לפחות פעם אחת, מתוכן 13 נבחרות הופיעו במעמד הגמר ו-10 זכו בטורניר. היא שיאנית ההופעות בטורניר הגמר, גמרי הטורניר וזכיות באליפות (בקטגוריה האחרונה בתיקו עם ).
נבחרת הטורניר של כל הזמנים
נבחרת הטורניר של כל הזמנים נבחרה על ידי אופ"א ביוני 2016, כאשר הנבחרת נבחרה על ידי הציבור הרחב באתר אופ"א וטוויטר. 50 שחקנים היו מועמדים להיות בנבחרת, והם היו צריכים לכלול לפחות שניים מארבעת הקריטריונים הבאים בשביל להיבחר.
פאושיי
בריטני פאושיי' (באנגלית: Britanny Fousheé; נולדה ב-1 באוגוסט 1996 בארצות הברית) המוכרת בשם פאושיי, היא זמרת-יוצרת. היא זכתה לתשומת לב רחבה כשהקולות של השיר שלה "Deep End" שימשו ללהיט של הראפר Sleepy Hallow בשנת 2020. היא הוציאה את אלבום הבכורה שלה Time Machine, ביוני 2021. לאחר מכן היא הוציאה את אלבום האולפן השני שלה, Softcore, ב-17 בנובמבר 2022.
ביוגרפיה
פאושיי נולדה וגדלה בניו ג'רזי. אמה הג'מייקנית הייתה מתופפת של PEP, להקת רגאיי ג'מייקנית של כל הנשים משנות ה-80. פושי כתבה את השיר הראשון שלה כשהייתה בת חמש. בשנותיה הצעירות למדה קול, תקשורת, מוזיקה קלאסית, עיבוד רקע, גיטרה ופסנתר והופיעה עם קבוצות שהקימה עם חברי ילדותה. היא למדה בבית הספר התיכון ברידג'ווטר-ריטן והמשיכה בפעילותה המוזיקלית לקולג'. במאי 2018, הוציאה פאושיי את המיני-אלבום הבכורה שלה Speak Up. בשנת 2019, עברה פאושיי להתגורר בלוס אנג'לס.
תחילת דרכה "Deep End Freestyle"
פאושיי הוזמנה לתרום דגימות ווקאליות ל-Splice, מאגר מוזיקה ללא תמלוגים. Sleepy Hallow מצאה את השיר "Deep End" שלה והשתמשה בו בסינגל שלו "Deep End Freestyle" משנת 2020, שנזקף לזכותו במשך מספר חודשים בלבד לפני שקיבלה את הקרדיט שהיה אמור לה. הודות לאתגרים שונים של ריקודים השירה הלא מוכרת של פאושיי הפכה לוויראלית בטיקטוק, למרות שהיא לא ידעה זאת בהתחלה. "Deep End (Freestyle)" השיר "Deep End Freestyle", קיבל מעמד פלטינה על ידי RIAA באוגוסט 2020.
פריצת דרך כאמן סולו ומשתף פעולה
בשנת 2020 פאושיי הוציאה גרסה משלה לשיר "Deep End", השיר הגיע למקום ה-10 במצעד ה-Alternative Airplay של בילבורד, מה שהפך אותה לאישה השחורה הראשונה שהגיעה לטופ 10 שם מאז "Crossroads" של טרייסי צ'פמן בשנת 1989.
ביוני 2020 הוחתמה פאושיי בחברת התקליטים RCA רקורדס. באוקטובר 2020, מגזין "Essence" הקרין בבכורה את הסרטון שלה לרצועה שלה "By One".
במרץ 2021 מגזין בילבורד כינה אותה ככוכבת החדשה של מוזיקת ה-R&B/היפ הופ. ב-4 ביוני 2021, הוציאה את אלבום הבכורה שלה Time Machine. באותו החודש היא זכתה בתואר אפל מיוזיק: הבא לאותו החודש והופיעה על השער של גיליון קיץ 2021 של מגזין Wonderland.
ב-29 במרץ הוציאה את הסינגל שלה "Gold Front" בהשתתפות ליל ויין, לאחר מכן התארחה ברצועה "Take Me Home" של וינס סטייפלס, וביצעה אותו בתוכנית "The Tonight Show Starring Jimmy Fallon". ב-16 ביולי הוציאה את הקליפ לשיר "Clap for Him" בהשתתפות ליל יאכטי. בספטמבר 2021, היא הופיעה עם ג'יימס בלייק בתיאטרון שיקגו אולם המוזיקה רדיו סיטי.
ב-13 ביולי 2022 השתתפה פאושיי בסינגל "Sunshine" של הזמר סטיב לייסי, אשר הייתה שותפה לכתיבה, וכן הייתה שותפה לכתיבת השיר "Bad Habit", ששניהם הופיעו באלבום של לייסי הנקרא Gemini Rights.
ב-2 בספטמבר 2022 חשפה פאושיי שתוציא את אלבום האולפן השני שלה הנקרא Softcore, שיצא לאור ב-17 בנובמבר.
פנחס אילון
פנחס אילון (אפריל 1909 – אוקטובר 1987) היה איש ציבור ישראלי. כיהן כראש העירייה השני של חולון וכיו"ר מרכז השלטון המקומי בישראל.
חייו
פנחס אילון (צוקר) נולד בעיר אופוצ'נו שבפולין ב־1909. סבתו הייתה נינה של הגאון מווילנה. אילון למד בישיבה ואף למד קורסים באוניברסיטה בפולין. ב־1930 נשא לאישה את בת עירו מרים (מניה) לבית לנדסברג. כחודש לאחר נישואיהם עלו יחד לארץ ישראל והתיישבו בהרצליה, שם עבדו כפועלים חקלאיים בפרדסים.
חמש שנים לאחר מכן הצטרף אילון לעובדי המרכז החקלאי כחבר מערכת הירחון החקלאי "השדה". בשנת 1937 היו מרים ופנחס אילון בין הראשונים שהתיישבו בקריית עבודה (לימים חלק מחולון). בד בבד עם עבודתו במרכז החקלאי החל להיות פעיל בקרב תושבי חולון ועמד בראש ועדת החינוך המקומית.
למרים ופנחס נולדו שני ילדים: חגי, נולד ב־1931 ונפטר בשנת 1983 בעת ששירת כציר בשגרירות ישראל בהולנד; ודרורה (לימים הרלינג), אשת חינוך, נולדה בשנת 1937. לזוג אילון היו ארבעה נכדים. נכדם הבכור הוא הכימאי פרופ' גלעד הרן.
עם פטירתו של ראש העירייה הראשון, ד"ר חיים קוגל, התמנה אילון לתפקיד ראש העירייה. פנחס אילון התמסר לשיפור חיי התושבים בעיר והאיץ את הבנייה, את הטיפוח האסתטי של חזות העיר ואת קליטת העולים.
בראשית שנות החמישים, בתחילת כהונתו כראש עיר, קלטה חולון אלפי עולים אלה התגוררו במעברה שהייתה מהגדולות בישראל. אילון החל לקדם בניית שיכוני עולים ברחבי העיר, כדי לחסל את המעברות.
בעת כהונתו של אילון נבנו בעיר מוסדות חינוך ותרבות רבים: גני ילדים, בתי ספר יסודיים, תיכונים עיוניים, מקיפים וטכנולוגיים, מועדוני נוער ותרבות ועוד. חרף מאבקים וקשיים רבים הקים אילון בשיתוף עם אברהם מרגלית את המכון האוניברסיטאי לטכנולוגיה בחולון בשנת 1969.
אילון הקים את אזור התעשייה השני בגודלו בארץ והצליח להביא אליו מפעלים גדולים וחשובים כאמקור ותדיראן. התעשייה הביאה לתנופת פיתוח רבה בעיר.
אילון כונה "האבא של חולון", והוא כיהן כראש העירייה במשך 34 שנים, משנת 1953 ועד 1987.
אילון היה מיוזמי הקמתו של המרכז לשלטון מקומי בישראל ובמשך כ־19 שנה (1985-1966) היה יו"ר המרכז. הוא היה אחד המומחים בקנה מידה בינלאומי לנושא השלטון המקומי ויחסיו עם השלטון המרכזי. הוא ראה בתלותו של השלטון המקומי בשלטון המרכזי בישראל גורם מרכזי במשברים שפקדו את הרשויות המקומיות לעיתים קרובות. בהבינו את חשיבותו ומעמדו של המרכז לשלטון מקומי, הפך אותו אילון לכוח מאורגן המייצג את הרשויות כלפי השלטון המרכזי. הוא לחם למען הפניית משאבים מהשלטון המרכזי לשלטון המקומי לצורך מתן שירותים לאזרח בשטח המוניציפלי. אילון היה חבר מרכז מפלגת העבודה, חבר מזכירות המחלקה המוניציפלית של המערך וחבר ועדת החינוך שליד משרד החינוך והתרבות.
בשנת 1980 קיבל אילון פרס הוקרה מטעם משרד הפנים "על מעשיו ופעליו הרבים שתרמו תרומה משמעותית לשלטון המקומי, למִנהל המקומי ולחיי הדמוקרטיה". אילון קיבל גם את אות הכבוד מטעם נשיא גרמניה המערבית מידי שגרירה בישראל.
רעייתו, מרים אילון, אשת סודו ויד ימינו, ייסדה בשנת 1960 את המשכן לאמנות בחולון, ועמדה בראשו במשך שנים רבות. בשנת 1994 קיבלה את התואר יקירת העיר חולון.
פנחס אילון פרש מתפקידו כראש עיריית חולון ביוני 1987. באוקטובר אותה שנה הלך לעולמו.
הביוגרפיה שכתב עליו אריה קרישק, אזרח העיר (1989), מתארת את מאבקו לביסוסה ושגשוגה של חולון והובלתו את מרכז השלטון המקומי, לצד שורת טרגדיות אישיות. לאחר מותו שונה שמו של תיכון חדש בחולון לתיכון העירוני ע"ש פנחס אילון. על שמו נקראים גם שכונה בעיר, קריית אילון, הידועה גם בכינוי ח'-300, ואחד הרחובות המרכזיים בה.
גילברט ניוטון לואיס
גילברט ניוטון לואיס (באנגלית: Gilbert Newton Lewis; 23 באוקטובר 1875 – 23 במרץ 1946) היה כימאי פיזיקלי אמריקאי ידוע, שהתפרסם בעקבות מבני לואיס שפיתח ב-1902, עבודתו מ-1916 "האטום והמולקולה", שמהווה את היסוד לתאוריית הקשר הקוולנטי המודרנית, אשר פותחה בתיאום עם אירווינג לאנגמיור, וכן בעקבות ספרו מ-1923 בשם "תרמודינמיקה והאנרגיה החופשית של חומרים כימיים", שנכתב בתיאום עם מרל רנדול, שהוא אחד מספרי היסוד בתרמודינמיקה כימית. ב-1926, לואיס טבע את המונח פוטון לציון היחידה הקטנה ביותר של אנרגיית קרינה.
ראשית חייו
לואיס נולד ב-1875 בוויימות', פרבר של בוסטון שבמסצ'וסטס. הוא רכש את חינוכו העיקרי באופן עצמאי בביתו דרך הוריו, פרנק וסלי לואיס ומרי בר וייט. סימנים למחוננתו נתגלעו כבר בצעירותו עת שלמד לקרוא כבר בגיל שלוש. ב-1884 עברה משפחתו להתגורר בלינקולן שבנברסקה, שם רכש לואיס לראשונה השכלה פורמלית במכינה אוניברסיטאית.
ב-1893, לאחר שבילה כשנתיים באוניברסיטת נברסקה שבלינקולן, עבר לואיס לאוניברסיטת הרווארד, שם רכש את תוארו הראשון. עם סיום שנת הוראה באקדמיית פיליפס שבצפון-מזרח מסצ'וסטס, חזר לואיס להרווארד, שם למד עם תיאודור ויליאם ריצ'רדס וסיים דוקטורט ב-1898, כשנושא עבודתו עסק בפוטנציאלים אלקטרוכימיים.
תחילת הקריירה
לאחר שקיבל את תואר הדוקטורט מאוניברסיטת הרווארד, לימד לואיס במשך כשנה באוניברסיטה, עד שקיבל משרת מחקר בגרמניה, שהייתה מרכז הכימיה הפיזיקלית, ונסע ללמוד תחת הדרכתם של וילהלם אוסטוולד, מומחה לכימיה פיזיקלית, בלייפציג, ווולטר נרנסט בגטינגן. לאחר מכן הוא חזר לאוניברסיטת הרווארד כמדריך למשך שלוש שנים נוספות, וב-1904 הוא עזב לאיי הפיליפינים כדי להתמנות למפקח על מחלקת המידות והמשקלות בעיר מנילה. בשנה שלאחר מכן הוא חזר לקיימברידג' כאשר המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT) העסיק אותו בפקולטה, שבה הייתה לו הזדמנות לעבוד ביחד עם קבוצת מומחים לכימיה פיזיקלית מהשורה הראשונה, וכל זאת תחת הדרכתו של ארתור איימוס נויס. מעמדו השתפר במהירות, והוא התמנה לעוזר פרופסור ב-1907, פרופסור חבר ב-1908, ופרופסור במשרה מלאה ב-1911. הוא עזב את MIT על מנת להתמנות לפרופסור לכימיה פיזיקלית ודיקן הקולג' לכימיה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, ב-1912. היכל לואיס בברקלי, שנבנה ב-1948, קרוי על שמו.
המשך הקריירה
ב-1908 פרסם לואיס את הראשון מבין סדרה של מאמרים על תורת היחסות, שבו הוא גזר את יחס המסה-אנרגיה בדרך שונה מהאופן שבו עשה זאת אלברט איינשטיין. כמו כן, הוא הציג במאמר נוסף את הרעיון התרמודינמי של פונקציית המצב החולף (Fugacity).
ב-21 ביוני 1912, הוא התחתן עם מארי הינקלי שלדון, בתו של פרופסור לשפות רומאניות מהרווארד. לזוג נולדו שני בנים, ששניהם התמנו לבסוף לפרופסורים לכימיה, ובת אחת. ב-1913 נבחר לכהונה באקדמיה הלאומית למדעים, וב-1934 התפטר מתפקידו במחאה על הפוליטיקה הפנימית של הארגון.
ב-1916 הוא ניסח מבחינה פורמלית את הרעיון שקשר קוולנטי מורכב מזוג אלקטרונים שנחלק בין שני אטומים, והגדיר את המונח מולקולה אי-זוגית עבור מולקולה שלא חולקת את האלקטרון. רעיונותיו על קשרים כימיים הורחבו על ידי אירווינג לנגמויר והפכו להשראה למחקרים על טבעו של הקשר הכימי שבוצעו על ידי לינוס פאולינג. בשנה זו הוא פרסם את מה שהיה עתיד להיקרא מבנה לואיס ואת מודל האטום הקובייתי. ב-1919, על ידי חקירת התכונות המגנטיות של תמיסות חמצן בחנקן נוזלי, הוא מצא שנוצרות מולקולות O4. הייתה זו העדות הראשונה לקיומו של חמצן טטרא-אטומי.
ב-1923 הוא ניסח את תאוריית זוגות האלקטרונים של תגובות חומצה-בסיס. בתאוריה שכונתה תאוריית לואיס של חומצות ובסיסים, חומצת לואיס קולטת זוג אלקטרונים ובסיס לואיס תורם זוג אלקטרונים. באותה שנה הוא פרסם את ספרו "ולנטיות והמבנה של אטומים ומולקולות".
תוך התבססות על עבודתו של ג'יי. וילארד גיבס, היה ידוע שתגובות כימיות מתקדמות לכיוון שיווי המשקל שנקבע על ידי האנרגיה החופשית של החומרים שמשתתפים בתגובה. לואיס הקדיש 25 שנים לקביעת האנרגיות החופשיות של מגוון חומרים. ב-1923 הוא ומרל רנדול פרסמו את תוצאות המחקר הזה, שעזר לתת ניסוח מתמטי לתרמודינמיקה הכימית המודרנית.
ב-1926 הוא טבע את המונח פוטון לציון היחידה הקטנה ביותר של אנרגיית קרינה. ב-1933, לואיס היה הראשון שהפיק דגימה טהורה של דאוטריום חמצני (מים כבדים). באמצעות האצת דאוטרונים (גרעיני דאוטריום) בציקלוטרון על שם ארנסט לורנס, הוא היה מסוגל לחקור תכונות רבות של גרעיני האטומים. במהלך שנות ה-30, הוא היה יועץ פקולטה ומדריך אישי לגלן תיאודור סיבורג, שעבד אצל לואיס כעוזר מחקר עבור עבודת הפוסט-דוקטורט שלו לפני שזכה בפרס נובל לכימיה ב-1951 וזכה לכך שהיסוד סיבורגיום ייקרא על שמו.
בשלהי חייו
בשלהי חייו, קבע לואיס כי זהירה של מולקולות אורגניות כוללת מצב טריפלט מעורר (מצב שבו האלקטרונים שבדרך כלל יזווגו עם ספינים מנוגדים יקבלו עירור כך שווקטורי הספין שלהם יהיו באותו כיוון) ומדד את התכונות המגנטיות של מצב הטריפלט. במהלך הקריירה שלו הוא פרסם מאמרים על מספר רב של נושאים מלבד אלו שהוזכרו למעלה, בנושאים שנעו בין טבעו של קוואנט האור ועד לכלכלה של יציבות מחירים.
הוא נפטר בגיל 70 כתוצאה מהתקף לב בזמן ששהה במעבדתו בברקלי. הוא עבד על ניסוי עם מימן ציאנידי נוזלי, ואדים רעילים משורת מבחנות שבורה דלפו לחלל המעבדה כאשר תלמיד שסיים את לימודיו מצא את גופתו חסרת החיים של הפרופסור שרועה על שולחן עבודה. הפתולוג קבע שלואיס מת כתוצאה ממחלת עורקים כלילית; אולם, מספר אנשים מאמינים שייתכן ומדובר בהתאבדות. אחד מהפרופסורים בדימוס של ברקלי, ויליאם ג'ולי, שסיפר על הדעות השונות בנוגע למותו של לואיס במאמר שכתב, טען שרוב אנשי המחלקה לכימיה סבורים שלואיס התאבד.
חייו האישיים
ב-21 ביוני 1912, נישא לואיס למרי הינקלי שלדון, בתו של פרופסור לשפות רומאניות מאוניברסיטת הרווארד. נולדו להם שני בנים, אשר שניהם נהיו לפרופסורים בכימיה, וכן בת.
דגל שודדי ים
דגל שודדי ים (באנגלית: Jolly Roger, בצרפתית: pavillon pirate) הוא השם שניתן למגוון דגלים אשר הונפו כדי לסמן את צוותה של ספינה מסוימת כשודדי ים. הדגל המפורסם ביותר כיום הוא סמל הגולגולת והעצמות המוצלבות, הכולל גולגולת מעל לשתי עצמות המסודרות בצורת X, על רקע שחור.
ויקרא
סֵפֶר וַיִּקְרָא הוא הספר השלישי מחמשת חומשי התורה. שמו נגזר מהמילה הראשונה בה פותח הספר:. חומש ויקרא נודע גם בכינויו התלמודי "תורת כהנים", לו זכה כיוון שהוא עוסק בעיקר בהלכות הקרבת הקרבנות ובשאר דיני המשכן. בדומה לכך, בביבליה הנוצרית מכונה הספר Λευιτικός בתרגום השבעים היווני, או Leviticus בתרגום הוולגטה הלטיני, כלומר - "של הלווים". מבחינתם הוא כלול ב"Pentateuch" (חמשת הספרים) של הברית הישנה. לפי תורת התעודות (הרואה את המקרא כשילוב של מקורות), ספר ויקרא מיוחס בעיקרו למקור הכהני (מקור P), אם כי יש החולקים על תורת התעודות בכללה, ויש גם אסכולות שונות בתוכה. רובו המוחלט של הספר עוסק כאמור במצוות, בקרבנות ובחוקים שונים, והוא מכיל רק שני קטעים קצרים בעלי גוון סיפורי (תיאור שבעת ימי המילואים וסיפורו של המקלל). על פי המדרש, פרשת ויקרא הפותחת את חומש זה היא הפרשה הראשונה שלומדים ילדי ישראל, וזאת מהטעם ש"יבואו טהורים (ילדים שעדיין לא חטאו) ויעסקו בטהרות". הספר מכיל עשרים ושבעה פרקים, עשרים ושלושה סדרים, חמישים ושתיים פרשיות פתוחות וארבעים ושש סתומות.
מצוות הקרבנות (פרקים א-ז)
כהמשך לספר שמות, המסיים בהשלמת המשכן ובנייתו, פותח ספר ויקרא בפרטי מצוות הקרבנות, ומפרט את סדר הקרבתם של העולה, המנחה, השלמים, החטאת, אשם המעילות ואשם הגזילות. לאחר מכן מצווה התורה על תרומת הדשן, ומוסיפה פרטים שונים למצוות המנחה, החטאת, האשם, התודה והשלמים. באמצע דיני השלמים בא גם איסור על אכילת חֵלֶב.
דגל שודדי ים
היסטורית, הדגל הונף על מנת לגרום לקורבנות שודדי הים להיכנע במהירות, אף שמרבית שודדי הים הניפו דגלים ידידותיים על מנת להטעות את אויביהם. מרבית הדגלים היו בצבע שחור בלא סמל הגולגולת והעצמות, ורק שני שודדי ים ובהם שודד הים אדוארד אינגלנד עשו שימוש בדגל זה. תומאס דין הניף דגל שחור שעליו זרוע לבנה האוחזת בחרב, ושחור הזקן נשא דגל שעליו ציור של שלד האוחז בידו חנית הדוקרת לב מדמם.
ויקרא
שבעת ימי המילואים (פרקים ח-י)
משה, אהרן ובניו מקיימים את המצווה שנצטוו בספר שמות כט א-לז, להקריב קרבנות ולקדש בהם ובשמן המשחה את המזבח, המשכן, הכהנים ובגדיהם. מצווה זו נמשכת שבעה ימים. ביום השמיני נכנסים אהרן ובניו לתפקידם בקרבנות מיוחדים לאותו יום. אש יוצאת מלפני ה' ואוכלת על המזבח את העולה והחלבים. נדב ואביהוא, שני בניו הגדולים של אהרון, מקריבים קטורת זרה. הם נענשים במוות. אהרן ושני בניו הנותרים, אלעזר ואיתמר, מצווים שלא לנהוג עליהם מנהגי אבילות. אהרן ובניו מצטווים על איסור שתיית יין לפני ובזמן העבודה ומתמנים על הוראת התורה לעם, עם דגש על דיני טהרה וטומאה. משה מצווה לאהרן ובניו לאכול מחלקי הקרבנות. מתקיים דיון באשר לשעיר החטאת שנשרף.
דגל שודדי ים
לאחר ירידת כוחם של שודדי הים, מספר יחידות צבאיות השתמשו בדגל לרוב בעיצוב הגולגולת והעצמות המוצלבות, כדגל לסימון היחידה או כדגל ניצחון המייחס להם את הקשיחות והאכזריות המפורסמת של שודדי הים.
בתרבות
ג'ולי רוג'ר הייתה שמה של ספינת השודדים של קפטן הוק בספר "פיטר פן".
ויקרא
סדר עבודת יום הכיפורים (פרק טז)
הפרק פותח באיסור על אהרן הכהן להיכנס בכל עת אל קודש הקודשים. התורה מפרטת את הקרבנות שעליו להביא בבואו - פר חטאת, איל לעולה ושני שעירים - ואת סדר הקרבתם והקטרת הקטורת לפני-ולפנים. על שני שעירים הוטלו גורלות, "ל-ה' ו"לעזאזל" : זה של ה' הוקרב לחטאת, והשני נשלח לשאת את עוונות ישראל אל ארץ גזרה במדבר. התורה נוקבת בזמן בו יש לערוך את הסדר הזה - אחת בשנה, ביום הכיפורים - ומוסיפה פרטי דינים הנוהגים בו, כגון עינוי נפש ואיסור מלאכה.
איסור עריות (פרק יח)
התורה אוסרת על הליכה בחוקות ארץ מצרים וכן ארץ כנען, ומפרטת את סוגי העריות, היינו - איסורי מגע מיני. נמנים כאן ערוות אב, אם, אשת אב, אחות, בת הבן, בת הבת, בת אשת אב, אחות אב, אחות אם, אחי האב, אשת אחי האב, אשת הבן, אשת האח, אשה ובתה, בת בנה או בת בתה, שתי אחיות, נידה, אשת איש, (באמצע נכנס איסור המולך, שאיננו ערווה כי אם עבודה זרה), משכב זכר ורביעת בהמה, בין לאיש הרובע בין לאשה הנרבעת. התורה מאיימת בעונש - "ולא תקיא הארץ אתכם".
חוקי האזרח והמוסר, ובידול מדרכי האלילים (פרק יט)
לאחר פתיח קצר הדורש את היותנו קדושים, ומפרט על הזמן והמקום המקודשים, רוב הפרק זה עוסק בהתחשבות האזרחית (המקביל למשפט הפלילי בימינו, אך כולל דרישות מוסריות), ובהיבדלות מהנהגות אליליות. במקבצי חוקים אלה מזכיר הספר מקבצי חוקים הנמצאים גם בחומשים אחרים (כמו שמות), וכן למרות הדימוי ה"מקדשי" של הספר, הרי כי הציווי "ואהבת לרעך כמוך" - למשל - לקוח דווקא מקובץ חוקים זה (ויקרא יט יח). הפרק פותח עם מצווה כללית - "קדושים תהיו" ומיד לאחריו עוסק בזמן ובמקום המקודשים: שמירת השבת. איסור פניה לאלילים, והגבלת עת אכילת קרבנות (איסור נותר ופיגול). עיקר הפרק עוסק במצווות ההתחשבות האזרחית. התחשבות בעני ובגר: פאה ולקט, עוללות ופרט. מצוות המשפט האזרחי: איסור גנבה, כחש, שקר, שבועת שווא, עושק, גזל, הלנת שכר. התחשבות בחלש: איסור קללת חרש, הכשלת עיוור, והטיית משפט. אחריות ואחווה אזרחית: איסור הליכת רכיל, איסור הימנעות מהצלה ואיסור שנאה בלב. מצוות תוכחה, ואיסור נקימה ונטירה. מצוות היבדלות: כלאי בהמה, כלאי זרעים, שעטנז ומצוות אשם שפחה חרופה (שילוב של בן חורין ושפחה). ההתנהגות הראויה בארץ (והיבדלות מדרכי עובדי האלילים): איסור ערלה ונטע רבעי, איסור אכילה על הדם, ניחוש, הקפת פאת הראש והשחתת הזקן, שריטה על מת וכתובת קעקע, הזניית הבת, מצוות שמירת שבת (לעומת עובדי האלילים) ומורא מקדש, איסור אוב וידעוני, הידור זקן ושיבה (כנראה בניגוד לעובדי האלילים), איסור הונאת גר (בניגוד להתנהגות המצרים), ומצוות אֶמֶת המידות והמשקלות.
עונשי עריות (פרק כ)
בפרק זה מפורט עונש ספציפי למעביר בנו ובתו למולך ולכל סוגי העריות המוזכרים בפרק יח.
קדושת הכהנים, וקצת דיני קודשים (פרקים כא-כב)
בפרק זה מוזהרים הכהנים מלהיטמא טומאת מת. כהנים רגילים ("הדיוטות") מותרים להיטמא לקרוביהם, כהן גדול - גם לא זה. כמו כן מוזהרים הכהנים מלשאת אשה זונה, או חללה או גרושה, וכהן גדול - אסור גם באלמנה. כמו כן נאסרים כהנים בעלי מום להקריב קרבנות. כהנים טמאים, או אנשים זרים (שאינם כהנים), נאסרים מלאכול תרומה וקודשים. כן מבוארים דיניהם של תושב כהן ושכירו, עבדו, בניו ובנותיו. כן נאסר להביא קרבנות מבהמות בעלות-מום. כן נאסר להקריב מחוסר זמן. נאסר לשחוט בהמה ובנה ביום אחד. התורה חוזרת על איסור נותר. פרקים אלה מסיימים באיסור חילול השם ובציווי על קידוש השם.
מצוות המועדים (פרק כג)
פרק זה עוסק במועדי השנה. מוזכרים שבת, קורבן פסח, חג המצות, מנחת העומר, ספירת העומר, שבועות, ראש השנה, כיפור, סוכות ושמיני עצרת.
נר התמיד, לחם הפנים והמגדף (פרק כד)
בפרק זה חוזרת התורה על פרשת נר התמיד, מפרטת את דיני לחם הפנים ומספרת את סיפורו של המגדף ועונשו. בעקבות מעשה המגדף נוספים עונשים למי שמגדף, למכה אדם, למכה בהמה, ומטיל מום באדם.
שמיטה, יובל ודינים נלווים (כה,א-כו,ב)
בפרשה זו מפורטים דיני השמיטה, היובל, גאולת הקרקע, איסור ריבית, דיני עבד עברי, גאולת עבד הנמכר לגוי, איסור פסל, מצבה וכן אבן משכית.
התוכחה (פרק כו)
בפרק זה באות ברכות באם ישמרו בני ישראל את התורה, וקללות באם לא ישמעוה. בסוף הקללות באה הבטחה - "וזכרתי את בריתי... ואף גם זאת, בהיותם בארץ אויביהם, לא מאסתים...".
מצוות ערכים וחרמים (פרק כז)
בפרק זה באים דיני הנודר ערכי אדם, דיני המקדיש בהמה "טהורה" או "טמאה" (בעלת-מום), המקדיש בית, שדה אחוזה או שדה מקנה, וכן דיני בכור, דיני חרם, מעשר שני ופדיונו, מעשר בהמה ודיני תמורה.
חלוקת הספר
בספר ויקרא 10 פרשות ואלו הן:
פרשנות הספר בעת העתיקה
בשל חשיבותו לחוק המקראי ולמשפט העברי שהמשיך אותו, ספר ויקרא זוכה להתייחסות רבה בספרות חז"ל, אין ודאות ששם הספר: "ויקרא" היה שם הספר בתקופה קדומה, ובלשון התנאים קרוי היה גם "תורת כוהנים" ועדיין בימי שמואל הנגיד, נצרך הוא להסביר: "ותורת-כוהנים הוא ספרא והוא ספר-ויקרא לבד".
בעוד שבמסורת הנוצרית אין מסורת פרשנית נרחבת עליו (בהשוואה לספר בראשית, למשל). שני קובצי מדרשים הנחשבים מהמוקדמים ביותר נערכו על ספר ויקרא, ספרא שהוא מדרש הלכה וויקרא רבה שהוא מדרש אגדה. אחד מקובצי הדרשות הבודדים המוקדשים לויקרא מבין אבות הכנסייה חובר על ידי אוריגנס, שחי בקיסריה וקיים קשרים קרובים עם רבנים יהודים, כך שאפילו בפרשנות הנוצרית ניכרת השפעת העניין היהודי בספר.
חיבורו של ספר ויקרא לפי בקורת המקרא
בעת החדשה שויך בתחילה רובו ככולו של ספר ויקרא למקור קדום אחיד, ששויך למסורת הכהנים וקיבל בביקורת המקרא את הכינוי ס"כ (P). רד"צ הופמן השתמש בדוגמאות רבות מספר ויקרא בחיבורו "ראיות מכריעות כנגד ולהויזן", ובנוסף חיבר פירוש לספר ויקרא, בו פיתח את שיטתו.
בתקופות מאוחרות יותר, הגדירו חוקרים הבחנה בין שתי שכבות עריכה כהניות בספר ויקרא: "תורת הכהנים" (תו"כ, או P) ו"אסכולת הקדושה" (אה"ק, או H). עיקר החומר של אה"ק מופיע בחלק המכונה "תורת הקדושה" (ויקרא י"ז-כ"ו), אך חוקרים סיווגו גם קטעים נוספים בחומש כתוספות ועריכות של אה"ק.
לצד פירושו המונומנטלי של יעקב מילגרום לספר ויקרא, פיתחו שיטה זו גם שני חוקרים מן האוניברסיטה העברית: ישראל קנוהל וברוך שוורץ. אף כי שלושתם מסכימים לגבי אבחנת היסוד בין תו"כ לאה"ק, הם חלוקים באשר לשאלה האם מדובר ברובד עריכה או בהתפתחות פנימית במקור הכהני, בשאלת תיארוך כל אחת מן השכבות וביחס בין טומאה לחטא (או בין טהרה ומוסר) בשתי השכבות.
רימון השנהב
רימון השנהב הוא פריט ארכאולוגי בגודל אצבע שנרכש על ידי מוזיאון ישראל. בניגוד למשתמע משמו, הרימון אינו עשוי משנהב אלא מעצם של היפופוטם. בעת רכישתו נחשב לפריט הארכאולוגי היחיד שנמצא עד אותה עת מבית המקדש הראשון, אולם בשנת 2004 הועלו חשדות שהפריט מזויף והוא הוסר מהתצוגה.
הראשון שחקר את הפריט היה הפרופסור הצרפתי אנדרה למר (André Lemaire), אשר נתקל בו אצל סוחר עתיקות ירושלמי בתחילת שנות השמונים. הוא פרסם את הממצאים במאמר בשנת 1984. לאחר מכן הוצג הפריט במוזיאונים שונים ברחבי העולם. הרימון נרכש בשנת 1988 על ידי מוזיאון ישראל. הוא נרכש מסוחר עתיקות אנונימי בעבור 600 אלף דולר, אשר התקבלו מתורם שווייצרי.
ויאליקאיה בראסטאביצה
תולדות היישוב
העיירה נזכרת לראשונה בשנת 1506, ובמהלך המאות ה-17 וה-18 הייתה בבעלות משפחת פוטוצקי. בשנת 1754 קיבל היישוב זכויות עיר.
בחלוקת פולין השלישית בשנת 1795 נכללה העיירה בפלך גרודנו שבאימפריה הרוסית, ובשנת 1863 נטלו תושבי העיירה חלק פעיל במרד ינואר. לאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה העיירה בשטחי הרפובליקה הפולנית השנייה.
רימון השנהב
בשנת 2008 הגיש פרופסור יצחק רומן חוות דעת מומחה, לפיה הרימון אינו מזויף. לדבריו טעתה ועדת המומחים מ-2004 כשטענה שמדובר ברימון עתיק שהוסיפו לו כיתוב לאחרונה. רומן בדק את הרימון באמצעות מיקרוסקופ אלקטרונים וגילה שהן הרימון והן הכיתוב עתיקים באותה מידה, מכיוון שקווי השבר העתיקים ברימון חוצים את האותיות. כמו כן הוא גילה שהפטינה שנמצאת בתוך האותיות לא הודבקה אליהן, אלא האותיות חרוטות לתוך החומר ולכן הפטינה טבעית.
ויאליקאיה בראסטאביצה
יהודי ויאליקאיה בראסטאביצה
בשנת 1926 הוקם בעיירה סניף של טא"ז, הסניף החזיק מרפאת ילדים ומטבח עבור ילדי עניים. כן התקיימו במסגרתו קייטנות קיץ ונשלחו ילדים מן העיירה למקומות מרפא.
עם כניסת הצבא האדום לעיירה בספטמבר 1939, הולאמו בה העסקים הפרטיים. בסוף יוני 1941 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו גירשו את רוב יהודיה לקרינקי, ואת היתר ריכזו בגטו קטן שהוקם בעיירה, בו הועסקו בעבודות כפייה. בקיץ 1942 גורשו גם הם לקרינקי, ושולחו עם יתר יהודי המקום למחנה ההשמדה טרבלינקה ולמחנה קלבסין.
Mycobacterium tuberculosis
Mycobacterium tuberculosis הוא חיידק שגורם לרוב המקרים של מחלת השחפת בבני אדם. הוא תואר לראשונה ב-24 במרץ 1882, על ידי רוברט קוך, שקיבל ב-1905 את פרס נובל לפיזיולוגיה ורפואה בעקבות הגילוי; החיידק ידוע גם בשם Koch's bacillus (הבצילוס של קוך). מיפוי רצף הבסיסים בגנום של החיידק הושלם ב-1998.
פיזיולוגיה
M.tuberculosis הוא חיידק אווירני אובליגטורי (מיקובקטריום גראם-חיובי). בעוד שחיידקי Mycobacteria לא נראים כמתאימים לקטגוריה של גראם-חיוביים מנקודת מבט ניסויית (כלומר, הם לא שומרים על הצבע הסגול בצביעת גראם), הם מסווגים כחיידקים גראם-חיוביים יציבי-חומצה (תכונה המתייחסת ליכולתם של מספר סוגי חיידקים לא לעבור תהליך של איבוד צבע על ידי חומצה במהלך תהליכי צביעה) בגלל חוסר קרום התא החיצוני. החיידק מתחלק כל 15 עד 20 שעות – קצב איטי מאוד ביחס לחיידקים אחרים, שזמן החלוקה שלהם נמדד בדרך כלל בדקות (לדוגמה, החיידק E.coli מסוגל להתחלק בתנאים מיטביים כל 20 דקות). החיידק הוא בצילוס קטן, דמוי מתג, שיכול לעמוד בפני חיטוי חלש, יכול לשרוד בתנאי יובש במשך מספר שבועות ומסוגל לגדול רק בתוך אורגניזם מארח.
זיהוי
M.tuberculosis מזוהה במיקרוסקופ באמצעות מאפייני הצביעה שלו: הוא שומר על מספר צבעים לאחר שהוא נשטף בתמיסה חומצית, ולפיכך, הוא מסווג בתור "בצילוס יציב-חומצה" (AFB). בשיטת הצביעה הנפוצה ביותר, צביעת ציל-נילסן, AFB צבועים באדום בהיר, שבולט מאוד על פני הרקע הכחול. בצילוסים יציבי-חומצה יכולים להיראות גם במיקרוסקופ פלואורסצנטי, ובצביעת אוראמין-רודאמין. הסיבה לתכונת יציבות החומצה היא דופן התא השעוונית העבה של החיידק. תכונת השעווניות של דופן התא היא בעיקר בגלל נוכחותן של חומצות מיקוליות (שנתנו למשפחת החיידקים הזאת את שמה) על קרום התא.
דופן התא השעוונית אחראית גם ליצירה הטיפוסית של מוקדים במחלת השחפת. המרכיב האחראי, טרהלוז דימיקולאט, נקרא גורם המֵיתר. קשה מאוד לגדל חיידקי M. tuberculosis ולרוב עושים שימוש במצע לוונשטיין-ינסן למטרה זו, אולם תוצאות מהירות יותר מושגות באמצעות מצע מידלברוק.
טיפול: העמידות הגבוהה של החיידק מחייבת מתן של מספר אנטיביוטיקות לפרק זמן ממושך. כדוגמת ריפמפין, סטרפטומיצין, פירזנמיד.
אירינה בוקובה
אירינה גאורגייבנה בוקובה (בבולגרית: Ирина Георгиева Бокова; נולדה ב-12 ביולי 1952) היא דיפלומטית ופוליטיקאית בולגרית שכיהנה כמזכ"לית ארגון אונסק"ו והאישה הראשונה בתפקיד.
ביוגרפיה
בוקובה סיימה בשנת 1976 תואר שני ביחסים בינלאומיים בהמכון הממלכתי ליחסים בינלאומיים של מוסקבה. היא הייתה חברת המפלגה הסוציאליסטית הבולגרית ובשנים 1996–1997 כיהנה כשרת החוץ. החל מחודש יוני 2005 שירתה כשגרירת בולגריה בצרפת ובמונקו וכן כנציגת בולגריה באונסק"ו.
כהונתה באונסק"ו
בשנת 2009 נבחרה למזכ"ל ארגון אונסק"ו. היא נבחרה לתפקיד בסיבוב השישי, לאחר מאבק צמוד מול נציג מצרים פארוק חוסני.
בשנת 2011, קיבלה תואר דוקטור לשם כבוד מטעם אוניברסיטת חיפה.
יחסה לישראל
היבחרה למזכ"ל אונסק"ו נחשב לניצחון "הרע במיעוטו" לתומכי ישראל עקב טענות קשות של אנטישמיות מצד המתחרה, שר התרבות המצרי פארוק חוסני, שקרא לשרוף ספרים בעברית. אך מדיניותה של בוקובה הייתה גם היא לצנינים בנושא זה, בתחילת שנת 2014 ביטלה בוקובה את התערוכה הציונית "אנשים, חיים, אדמה" בפריז, בנושא 3,500 שנים של חיים יהודיים בארץ ישראל בעקבות לחץ ערבי כבד בטענה כי המצגת "תפגע במאמצי השלום". כמו כן בעימות ישראל מול החמאס נקטה בוקובה במדיניות פרו פלסטינית כאשר גינתה את ישראל בלבד על הפרות זכויות אדם.
בתקופת כהונתה כמזכ"לית אונסק"ו 2009–2017, העבירה המועצה 47 גינויים רשמיים כנגד ישראל ואחד כלפי סוריה בנושא מלחמת האזרחים.
מרגרט קורט
חייה האישיים
לאחר פרישתה מטניס מקצועני, פנתה קורט לפוליטיקה. היא נשואה לברימור קורט ואם לילדים.
קורט היא כומרה בכנסייה פנטקוסטליסטית בעיר פרת', כנסייה  הלוחמת ומטיפה נגד הומוסקסואליות, רואה בהומופוביה שליחות, ומעודדת טיפולי המרה להומואים, לסביות וטרנסג'נדרים. בקיץ של שנת 2017 עוררה קורט סערה, כאשר סירבה לטוס בטיסה של חברת התעופה קוואנטס, בטענה שהחברה תומכת בנישואים חד מיניים. בהמשך התבטאה בריאיון ברדיו נגד מתן זכויות ללהט"בים, וכן תמכה בשלילת זכויות אקטיבית מלהט"בים בטור שפרסמה בעיתון The West Australian, הבהירה שהיא רואה בכך איום על סדר היום של החיים במדינה, והשוותה את האיום בקיומם כלפי האנושות לאיום שהיה מצד היטלר.
דבריה של קורט הביאו לגינויים נרחבים של אנשי ציבור מכל קצות המפה הפוליטית, כולל גינוי של ראש ממשלת אוסטרליה. טניסאית העבר מרטינה נברטילובה, פנתה וביקשה להסיר את שמה של קורט מאולם הטניס באליפות אוסטרליה הפתוחה, הקרוי על שמה.. קורט אף לא הוזמנה לאליפות אוסטרליה בטניס לשנת 2018.
ארנק קריפטוגרפי
ארנק קריפטוגרפי מאחסן את המפתח הציבורי ואת המפתח הפרטי שמשמשים לקבלת מטבעות וירטואליים ושליחתם. המטבע עצמו לא מאוחסן בארנק. ארנק יכול להכיל מספר כלשהו של זוגות של מפתחות ציבוריים ופרטיים.
שני כהן
שני כהן (נולדה ב-7 בספטמבר 1980) היא שחקנית, קומיקאית ומדבבת ישראלית.
ארנק קריפטוגרפי
במקרה של ביטקוין ורוב המטבעות הנגזרים ממנו, המטבע מאוחסן באופן מבוזר ונשמר בבלוקצ'יין ציבורי.
שני כהן
ביוגרפיה
כהן נולדה בפתח תקווה כבת בכורה לבני עורך דין במקצועו שעלה ממצרים, ולאתי אשת חינוך ילידת הארץ ממוצא עיראקי. ב-1995 עברה עם משפחתה להוד השרון.
את לימודי התיכון עשתה כהן בתיכון הדרים בהוד השרון במגמת תיאטרון.
בצה"ל שירתה כהן כמש"קית ת"ש וכמפקדת בקורס של מש"קיות ת"ש בגדוד 101 של חטיבת הצנחנים.
ארנק קריפטוגרפי
גישה לארנק
בעת בחירת ארנק, יש לקחת בחשבון למי יכולה להיות גישה למפתחות הפרטיים וכך יהיה בעל פוטנציאל לשליטה במטבעות. בדיוק כמו עם בנק, המשתמש צריך לסמוך על הספק שישמור על מטבעותיו בבטחה. למשל, במקרה של חלפן המטבעות Mt.Gox, נגנבו ממנו כ-850,000 מטבעות ביטקוין שהיו שייכים ללקוחותיו. הורדת הארנק הווירטואלי מאתר ארנקים כלשהו למחשב או לטלפון הנייד לאו דווקא אומרת כי הבעלים הוא היחיד שיש לו העתק של המפתחות הפרטיים. לדוגמה, באתר Coinbase יש אפשרות להתקין את הארנק בטלפון הנייד וגם לגשת לאותו הארנק דרך אתר האינטרנט שלהם. בנוסף, ארנק יכול להכיל נקודות תורפה ידועות או סמויות. לצורך קבלת מטבעות, אין צורך בקבלת גישה לארנק המקבל. הצד השולח רק צריך לדעת את כתובת הארנק. כל אחד יכול לשלוח מטבעות לכתובת זו. רק מי שיש לו את המפתח הפרטי של הכתובת המתאימה יכול להשתמש בו וכך לשלוט במטבעות השייכים לאותה הכתובת.
שני כהן
ביוגרפיה
ב-2004 סיימה שלוש שנות לימוד משחק בסל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין. בין חבריה לכיתה היו רותם זיסמן-כהן, טלי שרון, טלי רובין ורינת מטטוב. במהלך לימודיה השתתפה בהצגה "שנה טובה לחקלאים בצפון" שכתבה וביימה יעל רונן ועלתה בבית ציוני אמריקה.
בתיאטרון
ב-2004 גילמה את ברוריה במחזמר "שלמה המלך ושלמי הסנדלר" מאת סמי גרונמן שביים אילן רונן בתיאטרון הבימה. במחזמר זה שרה את השיר "שיר ערש". ב-2005 שיחקה בהצגה "טקסי" שכתבה וביימה סיגל אבין במסגרת "צעירי הבימה". ב-2006 גילמה את לואיז בהצגה "נודניק" מאת פרנסיס וובר שביים משה נאור. ב-2013 גילמה את אלייזה דוליטל, התפקיד הראשי לצד נתן דטנר במחזמר "גבירתי הנאווה" שכתב אלן ג'יי לרנר וביים משה קפטן.
בטלוויזיה
ב-2005 שיחקה בסרט "מה אתה סח?" שכתב אבנר ברנהיימר (על פי הסיפור הקצר "מה יש לך" מאת גפי אמיר) וביים איתן צור. בדצמבר 2006, הפעילה ודובבה את הבובה אביגיל בעונה הראשונה של "רחוב סומסום" - הסדרה הרביעית בערוץ הופ!. בנובמבר 2007, שיחקה בשמונה תוכניות ספיישל של התוכנית "רק בישראל" בערוץ 2 של קשת, לרגל חגיגות 40 שנה לטלוויזיה הישראלית. כהן השתתפה בתוכניות בדמותה של סול בר, כתבת השטח השנואה על לימור, אשר תעשה הכל כדי להיות מראיינת מוערכת, אולם ללא הצלחה. ב-2007 גילמה את סיוון, השותפה החדשה של אפרת (אורנה בנאי) בהצגות הילדים, בסדרה "אמא'לה" בערוץ 2 של קשת, שכתבה תמר מרום וביים רם נהרי ששודרה בערוץ 2. ב-2008 גילמה מעריצה בסדרה "שולץ" מבית yes, שיצרו גורי אלפי, שחר סגל ורועי בר נתן. בשנים 2008–2009 גילמה את נועה דיין בסדרה "דני הוליווד" מבית yes, לצד רן דנקר, שירה קצנלנבוגן, שי פלד ועוד. באותן שנים גילמה דמויות שונות ב"שבוע סוף" בערוץ 2 של רשת, שהייתה לתוכנית הסאטירה המתחרה.
החל מ-2010 משתתפת ב"ארץ נהדרת", תוכניתה של הזכיינית קשת. בין השאר חיקתה בתוכנית את דמויותיהן של דנה ספקטור, מירי בוהדנה, סיון רהב מאיר, ענבל אור, יעל פוליאקוב, אורטל עמר, עדן בן זקן, צופית גרנט, רינה מצליח, קרין גורן וקרן מרציאנו.
ארנק קריפטוגרפי
גיבוי
ישנן מספר דרכים שבאמצעותן ניתן לגבות את הארנק: במקרה שהמפתחות הפרטיים והגיבוי הולכים לאיבוד אזי המטבעות הקריפטוגרפיים אבודים לנצח.
שני כהן
בטלוויזיה
ב-2017 השתתפה בסדרה "נופלות על הרגליים". ב-2011 דיבבה את ליסה בסרט "דרושות אמהות במאדים". בעבר הופיעה כהן בפרסומת למתחם האופנה בקניון ארנה הרצליה.
משנת 2010 עד 2020 כהן הייתה הפרזנטורית של מסע הפרסום של "9,000,000", המותג של איי.די. איי. חברה לביטוח, כשגילמה את מזכירתו של הסוכן הפיקטיבי "שוקה".
בשנת 2018 כהן דיבבה את דמותו של אולי פיל בסדרה המוזיקלית הנושאת את שמו "אולי פיל" אשר שודרה בטלוויזיה החינוכית. משנת 2020, מגלמת את דמותה של דפנה בסדרה "הנחלה".
ארנק קריפטוגרפי
גיבוי
בעת שימוש בארנק אינטרנטי, המפתחות הפרטיים נשמרים אצל הספק.
שני כהן
בטלוויזיה
בשנת 2021 החלה כהן להשתתף בסדרה "השוטרים", ומגלמת את אשתו של גיבור הסדרה אלון שנהב, אותו מגלם צחי הלוי. באותה שנה, כיכבה לצדו של יניב ביטון בסדרת הדרמה "עלומים", על תפקידה בסדרה קיבלה כהן מועמדות ראשונה לפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר.
בקולנוע
ב-2010 גילמה מזכירה קולית בסרט הקולנוע "זוהי סדום" שביימו אדם סנדרסון ומולי שגב.
בשנת 2023 השתתפה בסרטם של גיתית ויהל כבירי, "גרגירי חול", בתפקיד איריס. באותה שנה שיחקה גם בסרטו של אבי נשר, "גן קופים".
חיים אישיים
אחותה הקטנה גל חלתה בסרטן מסוג נון הודג'קין לימפומה בעת לימודיה בכיתה י' בתיכון הדרים שבהוד השרון, ונפטרה מהמחלה באוגוסט 2002 בגיל 18.
כהן נישאה ב-2007 לגלעד ורובל, ולהם שלוש בנות. מתגוררת בתל אביב.
באוקטובר 2013 סיפרה על מאבקה במחלת האנדומטריוזיס, שבעקבותיה נאלצה לעבור ניתוח בשווייץ.
ארנק קריפטוגרפי
מספר מטבעות
ישנם ארנקים שתומכים במגוון מטבעות שונים.
תוכנת ארנק
ישנן מספר אופציות:
ארנק חומרה
ארנקי חומרה נחשבים לארנקים המאובטחים ביותר, מכיוון שהמפתחות הפרטיים אף פעם לא יוצאים מהארנק. המפתחות הפרטיים נוצרים בתוך הארנק, חותמים על עסקאות בתוכו, ונמחקים בתוכו. אם ארנק החומרה משתמש ברצף של מילים ליצירה ולגיבוי של המפתחות הפרטיים, מסוכן לאחסן את רצף המילים הזה באופן דיגיטלי. עדיף לשמור אותו על דף נייר, ולאחסנו במיקום שונה.
אחסון באופן דיגיטלי של רצף המילים מוריד את רמת האבטחה של הארנק לרמה של ארנק תוכנה. לארנקי חומרה כגון לדג'ר וטרזור יש גרסאות שדורשות מהמשתמש ללחוץ פיזית על כפתור בארנק כדי לחתום על עסקה. המפתחות הפרטיים נשמרים תמיד בבטחה בתוך הארנק. רק החתימה הדיגיטלית וכתובות המשתמש יוצאות החוצה מהארנק לרשת כדי לחתום על עסקאות ולקבלת מטבעות. ללא חתימת המפתח הפרטי, עסקה לא תאושר. ישנם ארנקי חומרה בעלי מסך שבהם המשתמש יכול להכניס קוד המורכב מספרות כדי לקבל שליטה בארנק, ושבו ניתן לראות את פרטי העסקה לפני אישורה. בנוסף, רצף המילים שמהן נוצרו המפתחות הפרטיים מוצג על גבי מסך הארנק, וכך תצלום מסך של מחשב המשתמש על ידי וירוס לא יחשוף את רצף המילים.
ארנק לצפייה בלבד
באמצעות ארנק לצפייה בלבד ניתן לעקוב אחר כל העסקאות. רק הכתובת (המפתח הציבורי) דרוש. כך, המפתח הפרטי יכול להישמר בבטחה במיקום שונה.
ארנק חתימה מרובה
בשימוש בארנק בעל חתימה מרובה יש צורך בחתימה (באמצעות המפתחות הפרטיים שלהם) של מספר משתמשים כדי לבצע עסקה. כך מתאפשרת אבטחה גבוהה יותר וגם אפשרות לאחסון משותף של כסף ללא ניצול לרעה של אחד מהשותפים.
ארנק מוח
בשימוש בארנק מוח יש לשנן את המידע שיאפשר לשחזר את המפתחות הפרטיים והציבוריים, למשל בשימוש במנמוניקה.
ארנק חם וארנק קר
מושגים שמושמעים בהקשר של ארנקים הם: ארנקים חמים וארנקים קרים. ארנקים חמים מחוברים וחשופים לרשת האינטרנט לעומת ארנקים קרים שאינם חשופים לאינטרנט. באמצעות ארנק חם ניתן לשלוח מטבעות בכל זמן נתון. ארנק קר יש לחבר לאינטרנט לפני שליחת מטבעות. כל עוד ארנק מחובר לאינטרנט, הוא חשוף לפריצה. ארנק תוכנה נחשב לארנק חם בעוד שארנק חומרה נחשב לארנק קר.
ארנק דטרמיניסטי
באמצעות ארנק דטרמיניסטי ניתן לייצר את כל המפתחות הפרטיים והכתובות המתאימות להם, ממפתח יחיד. ביטוי מילולי שמשמש כשורש המפתחות הוא בעצם דרך אנושית שנוחה יותר קריאה שבאמצעותה מייצגים את מפתח השורש, ושניתן אלגוריתמית להמירו לאופן שבו הוא מיוצג במחשב. ביטוי מילולי זה, באותו הסדר, תמיד יצור את אותו מפתח השורש. ביטוי מילולי יכול להיות מורכב מ-24 מילים כגון: "להתחיל חברה אדמה שחורה יופי שבח גאווה מסרב אימה מאמין הקלה בשורה סוף השמיד את אלוף לבנות יותר מדהים להודות אוויר לאשר אוטומטי מאחורי". מפתח השורש לא מחליף את כל שאר המפתחות הפרטיים, אלא משמש כדי ליצור אותם. לכל הכתובות יש עדיין מפתחות פרטיים שונים, אבל כולם ניתנים לשחזור באמצעות מפתח השורש.
יצירת מפתחות פרטיים בתהליך זה נחשבת לבטוחה. מספר מפתחות השורש האפשריים הוא 2512. כל רצף מילים מתוך מאגר המילים יוצר מפתח שורש תקין. אם הארנק לא היה בשימוש בעבר (סיכוי ששואף ל-0), הוא יהיה ריק. לשם המחשה: מספר האפשרויות ליצירת מפתח השורש הוא כ1077, (בבסיס עשרוני), בעוד שמספר האטומים ביקום מוערך ב-1080.
ארנק לא דטרמיניסטי
בארנק לא דטרמיניסטי, כל מפתח נוצר בנפרד, בצורה רנדומלית, והם לא נוצרים ממפתח שורש יחיד. על כן, כל גיבוי של הארנק חייב להכיל את כל אחד מהמפתחות הפרטיים ששומשו ככתובות, ובנוסף כ-100 מפתחות פרטיים נוספים שייתכן וישומשו ככתובות לקבלת מטבעות.
קרקס החיות
קרקס החיות (באנגלית: Animal Crackers) הוא סרט קולנוע בהנפשה ממוחשבת משנת 2017, מסוגת קומדיה ופנטזיה בתלת-ממד, בבימויו של סקוט כריסטיאן סאווה וטוני בנקרופט. הסרט נכתב על ידי סאווה ודין לורי, והוא מבוסס על העוגייה בצורת חיה ומבוסס באופן רופף על הרומן הגרפי מאת סאווה. בסרט מככבים הקולות של ג'ון קרסינסקי, אמילי בלאנט, דני דה ויטו, איאן מקלן, סילבסטר סטאלון, פטריק וורברטון, רייבן סימון, הארווי פירסטיין, גילברט גוטפריד, טרה סטרונג, ג'יימס ארנולד טיילור, קווין גרוויו ולידיה רוז טיילור. הסרט מספר את סיפורה של משפחה שנתקלת בקופסה קסומה של עוגיות קרקרים של בעלי חיים שהופכת כל מי שצורך לחיה שהקרקר מייצג, מה שמועיל בהצלת הקרקס שהמשפחה הייתה קשורה אליו.
הסרט הוקרן בבכורה בפסטיבל האנימציה הבינלאומי של אנסי ב-12 ביוני 2017. הוא שוחרר בסין ב-21 ביולי 2018. במקור הוא היה אמור לצאת לאקרנים בארצות הברית אך נתקל בעיכובים מרובים עקב איסוף על ידי מפיצים שונים, שהתמודדו עם קשיים כלכליים.
עלילה
כשהזוג מכריז על תוכניותיהם להתחתן ב-1964, הורציו כועס ומציב אולטימטום לאחיו לבחור בו או בטליה. בוב מתחתן עם טליה ואיזמרלדה מעניקה להם קופסה מסתורית כמתנת חתונה, המאפשרת להם לפתוח קרקס חדש. "קרקס החיות הפרוע של באפלו בוב", ידוע בבעלי חיים המבצעים הישגים מדהימים ובלתי אפשריים לכאורה.
כמה שנים לאחר מכן, הורציו, שמזלו תפס ירידה רצינית מאז הקרב שלו ונפרד עם בוב, מתגנב לחדרי ההלבשה של בוב וטליה, מנסה למצוא את סוד חיות הקסם, ובטעות מצית שריפה שככל הנראה הורגת את בוב וטליה. בהלוויה שלהם משתתפים אוון, זואי ובתם מקנזי. הורציו מגיע לביקור בלתי צפוי ומודיע שהוא ישתלט על הקרקס. הנטינגטון ואנשיו מריו זוקיני, סמסון, סטאבי ואל דיאבלו פותחים בקרב, וגורמים להנטינגטון לעזוב.
לפני שהם עוזבים, חיות המחמד של הקרקס אולד בלו וזנה נותנות לבני הזוג הנטינגטון את הקופסה המסתורית, מאוחר יותר הם מגלים שהיא מכילה קרקרים של חיות. אוון אוכל אחד והופך לאוגר. בני הזוג הנטינגטון חוזרים לקרקס כדי להבין איך זה קרה. הם לומדים מהליצן צ'סטרפילד שעוגיות החיות יהפכו את המשתמש לחיה שהם אוכלים, אבל היא מכילה רק עוגייה אנושית אחת שתשנה אותם בחזרה. מאוחר יותר, הוא מספר להם שהם ירשו את הקרקס. זואי מתרגשת, אבל אוון, נחוש לרצות את מר וודלי, מחליט להמשיך בעבודתו. זואי משחזרת את הקרקס בעוד אוון נשאר בבית החרושת לעוגיות לכלבים. מתוסכל מכך שזואי עזבה את עבודתה, מר וודלי מתחיל לשקול את ברוק כמחליפה.
"קרקס החיות הפרוע של באפלו בוב" נפתח מחדש, אך הוא אסון עם גילוי ללא חיות. אוון מחליט באי רצון לאכול את הקרקרים של החיה ומבצע פעלולים כחיה. בסופו של יום, אוון מתאהב בזה ומחליט לעזוב את עבודתו. כשהוא מסיים את האריזה, ברוק אוכל בלי משים את אחת העוגיות והופך לדריל. כדי להדביק אותו, אוון הופך לאריה, אבל ברוק נתפס על ידי מריו זוקיני, שגם גונב חתיכות עוגיות. עם החזרה הביתה, אוון מגלה במהרה שהוא איבד את העוגייה האנושית ויישאר חיה לנצח. הוא מנסה להסתגל לחיים כחיה אחרת, אך זוכה להצלחה מועטה. בינקלי מגלה את העוגיות של החיות ומשכנעת את מר וודלי להשתתף בקרקס.
בהופעה אחת, הורציו מופיע ומציע לגורילה של אוון מהעוגייה האנושית שלו (שגם מריו גנב מבלי לדעת) בתמורה לקרקס. אוון מסרב, חושב שהשארת חיה לפחות תחזיק את משפחתו ביחד, אבל הוא נאלץ להיכנס לעסקה על ידי עושיו הכלאיים של הורציו כשהם עוזרים להורציו להאכיל אותו בכוח בעוגייה האנושית. אמני הקרקס נתקלים בסצנה ופורץ קרב, כשחלקם לובשים צורות של חיות כדי להילחם.
כשהעוזרים שלו מובסים, הורציו אוכל כמה קרקרים והופך לכימרה. לאחר מכן הוא מתעמת עם אולד בלו וזנה שמתגלים כבוב וטליה, חיים אך לכודים לנצח בצורת חיות עקב הרס העוגיות האנושיות שלהם באש. הם מבקשים מהורציו לגאול את עצמו, אך הוא מסרב. הורציו עף למעלה, תופס אותם. אוון משתמש באיש הקליע בצורת הקרנף שלו כדי להפיל את הורציו כשהוא, הורציו ובוב נוחתים ברשת בעוד מקנזי הופך לקוף כדי להציל את טליה. לאחר מכן, אוון, זואי ומקנזי, ואמני הקרקס עובדים יחד כדי להכניע את הורציו. בעוד הורציו נשבע לנקום, אוון הופך אותו לאוגר כאשר איש הקליע מצטט את " לזכר א.ה.ח." מאת אלפרד לורד טניסון.
כשאמני הקרקס, זואי ומקנזי מחזירים לעצמם את צורותיהם האנושיות, צ'סטרפילד אומר בשמחה לעוזרים הכלואים שהעוגיות האנושיות שלהם נשברות כתופעת לוואי של אכילת החתיכות השבורות וייקח לו זמן להבין למי החלקים שלו הולכים למי. . לאחר מכן מריו אומר לצ'סטרפילד לקחת את הזמן שלו, עם האחרים בהסכמה. הורציו דורש להשתחרר מכלוב האוגר שלו ללא הועיל.
לאחר שראה את ההופעה וברוק עדיין במצב תרגיל, מר וודלי מעריך מחדש את דעותיו על אוון ועל הקרקס. עם בינקלי, הוא מחליט ליצור מזכרת קרקס חדשה באמצעות הניסויים הכושלים שלה. עד המופע הבא הם הכינו קרקרים של בעלי חיים שגורמים לעורו של האוכל לקבל זמנית את הצבע והדוגמאות של החיה שאת הקרקר שלה הם אוכלים. אוון צורך קרקר חיות חדש בצורת דרקון שזה עתה הופיע בקופסה ועולה לבמה בצורת החיה החדשה שלו.
הפצה
הסרט הוצג בבכורה עולמית בתחרות בפסטיבל האנימציה הבינלאומי של אנסי ב-12 ביוני 2017. הסרט היה אמור לצאת במקור ב-28 באפריל 2017 על ידי Relativity Media, אולם משבר פיננסי בחברה מנע מהם להוציא את הסרט. לאחר מכן הוא היה אמור לצאת לאקרנים ב-1 בספטמבר 2017 על ידי אולפן הסרטים המצליח Serafini Releasing לפני שהם גם נסגרו. כמה חודשים לאחר מכן, בנובמבר 2017, הוכרז כי אולפני הבידור יפיצו את הסרט ברחבי העולם. באפריל, סאווה פרסם בפייסבוק כי הסרט נקבע לתאריך יציאה של 10 באוגוסט 2018. העסקה עם אולפני הבידור בוטלה ביוני 2018.