cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
יצאתי לחפש מחסה
עלילה
רוב הגיבורים חיים מחוץ לזרם המרכזי, ושקועים בעולמם הפנימי המיוסר. ביניהם, טרנסג'נדר שרצח את מאהבו ונמלט מהחוק בסיפור הפותח "יצאתי לחפש מחסה", צעירה הסובלת מהפרעות אכילה ב"מכורה", זקנה החיה בעולם דמיוני והזוי ומשווה את מאהבה הזקן לכוכב קלינט איסטווד בסיפור "עניבות מאמריקה", צעירה שעוברת לילה סהרורי בטרמפ שלקחה בלוס אנג'לס בסיפור "חטופה", ועוד גיבורים שחייהם הסהרוריים נסחפים למציאות אלימה.
הפרשנות
ישראל עוסקת בגופניות כמראה לחיי הנפש של הגיבורים. הם בודקים את עצמם במראה, מתעסקים בכפייתיות בפולחני גוף, מקיאים, מריירים, אפילו בודקים את צואתם – והכול כאלגוריה לתהליכים הנפשיים הקשים שבהם הם נתונים.
גליאנוס
עד לעלייתו לשלטון
מעט מאוד ידוע על ילדותו של גליאנוס וקורות חייו עד לעלייתו לכס הקיסרות. על פי ההיסטוריון היווני-רומי יואנס מלאלס הוא מת בגיל 50 שנה, אי לכך, על פי חישוב גס הוא נולד בשנת 218 או בסמוך לכך, אביו היה מי שעתיד להיות הקיסר ולריאנוס ואמו אגנטה מריניאנה, בת למשפחת אצילים וסנטורים רומאיים. ממחקר נוּמִיסְמָטִי עולה כי מטבעות שהוטבעו בתקופת שלטונו קושרים אותו עם העיר פאלארי (לטינית: Falerii) הידועה בשם המודרני סיביטה קסטלנה שבאיטליה, וייתכן שעיר זו היא מקום הולדתו, חיזוק נוסף להשערה זו הן כתובות שנמצאו בעיר ומתייחסות למשפחת אימו של גליאנוס.
כעשור לפני עלייתו לשלטון נשא גליאנוס לאישה את קורנליה סלוניניה ונולדו להם 3 בנים ולריאנוס השני שמת, ככל הנראה נרצח בשנת 258, סלונינוס שמונה לקיסר אך נרצח זמן קצר לאחר מכן בשנת 260 על ידי חיילים מצבאו של המורד פוסטומוס ומריניאנוס שנרצח במהלך שנת 268 עם נפילת השושלת ומות אביו.
עם מינויו של ולריאנוס כקיסר-אוגוסטוס ביום 22 באוקטובר 253 הוא ביקש מהסנאט למנות גם את בנו גליאנוס לאותו תפקיד והא והבן חילקו את השליטה באימפריה - ולריאנוס קיבל את החלק המזרחי ואת ההתמודדות עם האיום של האימפריה הסאסאנית וגליאנוס נשאר באיטליה על מנת להתמודד עם האיום מצד שבטים גרמאניים על גבולות הריין והדנובה, בניו של גליאנוס זכו להתמנות לתפקיד "קיסר" שמשמעותו מעמד של יורש עצר. מהלך זה נועד ככל הנראה לבנות יש מאין ולהבטיח המשכיות של שושלת מלוכה בעידן של אי יציבות פוליטית שאפיין את האימפריה הרומית במאה השלישית לספירה. מהלך מסוג זה הושלם בהצלחה שלושים שנה מאוחר יותר על ידי הקיסר דיוקלטיאנוס שהצליח לייצב את הקיסרות וזכה לשם טטררכיה, על פי הסדר הזה נוהלה האימפריה על ידי ארבעה אנשים: שני שליטים ראשיים (אוגוסטי) ולכל אחד סגן (קיסר). הארבעה מחלקים ביניהם את השלטון גם מבחינה טריטוריאלית. עם פרישתו של אחד האוגוסטי אמור סגנו לתפוס את מקומו באופן אוטומטי ולמנות לעצמו סגן קיסר.
מאבקים על השלטון
בין השנים 253 לשנת 260 פעל גליאנוס בראשות הלגיונות שתחת פיקודו באזור הריין ובעיקר בפרובינציות גרמניה עילית, גרמניה תחתית ונוריקום כשהו מנהל מערכות כנגד שבטים פולשים ופועל לנגנת גאליה והפרובינציות הגרמניות אבל נאלץ גם לנהל קרבות קשים מול מצביאים רומאיים שניצלו את הלחץ על האימפריה וקשיי השלטון המרכזי לנסות ולקרוע לעצמם נחלות או אפילו לקרוא תגר על הקיסרים המשותפים, לחצים פנימיים אלו התגברו לאחר שהקיסר הבכיר - ולריאנוס נכשל במערכתו מול הססאסנים ובקרב אדסה שהתרחש בשנת 260, נשבה על ידי המלך הסאסאני שאפור הראשון, והוצא להורג בשבי.
המכשול והיריב העיקרי בו מולו התמודדו גליאנוס ואביו היה מרקוס איימליוס איימליאנוס Marcus Aemilius Aemilianus שהוכרז על ידי לגיונות הריין לקיסר של רומא לתקופה של שלושה חודשים לערך בשנת 253, בכאוס שאפיין את שנת 253 תפס איימליאנוס את השלטון מהקיסר הקודם גאלוס שנרצח על ידי צבאו ונכשל בהגנה על כסאו כאשר בספטמבר של שנת 253, נרצח איימליאנוס על ידי חייליו שלו שמיהרו להכריז על ולרניוס (וגליאנוס) כקיסרם החדש.
מות ולריאנוס השני
בין השנים 258 ל 260 בעוד גליאנוס מנסה לייצב את גבולה הצפוני של האימפריה וולריאנוס נאבק עם הססאנים התגברו הלחצים מתוך הצבא הרומאי, מינויים של בניו של גליאנוס למייצגי השלטון - סלונינוס בגאליה וולריאנוס השני בפאנוניה לא הצליח להכניס את המפקדים הצבאים של פרובינציות אלו אל מעגל הנאמנות לקיסרות. איגננוס המושל של פרובינציות פאנוניה ומי שמונה לעמוד לצד ולריאנוס השני החליט לנצל את התוהו השלטוני ולהכריז על עצמו לקיסר. גליאנוס פעל במהירות, חצה את הבלקן עם יחידות פרשים מהירות והביס את איגנסוס בקרב מכריע ליד העיר מורסה (אוסייק שבקואטיה), הקצין המורד התאבד או הוצא להורג על ידי חייליו. בן חסותו של איגננוס הקיסר ולריאנוס השני מת במהלך המערכה ככל הנראה נרצח בשלב כלשהו על ידי המורדים.
מלחמה עם האלמאנים
הזעזועים הפנימיים, תהליך ההתפוררות המתמשך של הסמכות השלטונית ותנועת הכוחות הרומאיים מחזית לחזית הביאה לגל התקפות של שבטים ברבריים על פרובינציות הגבול. בין השנים 258 ל 260 חצו שבטים אלמאנים את גבולות הדנובה שנשארו ללא הגנה ובעקבותיהם השבט הגרמאני היותונגי (לטינית: Iuthungi). הם השתוללו ובזזו את הפרובינציה גרמאניה עילית וחדרו עד לשטחים בתוך גבולות שווייץ המודרנית וחדרו לתוך שטח איטליה. מול חומות העיר רומא נהדפו הפולשים על ידי צבא שנאסף במהירות מיחידות צבאיות זמינות ומיליציות אזרחיות, האלמאנים נסוגו בחזרה אל כוון צפון איטליה ופגשו את הצבא הרומאי תחת פיקוד גליאנוס בסמוך לעיר מילאנו בקרב חד-צדדי הידוע כקרב מדיולאנום (בלטינית: Mediolanum), האלמאנים הופתעו ככל הנראה תוך תנועה כשהם עמוסים בשלל ביזה ושבויים הפרשים והקרב הסתיים בתבוסתם המוחלטת, גליאנוס זכה להוסיף לשמו את התואר גרמניקוס מקסימוס והאלמאנים נמענו מפלישה לשטחי האימפריה הרומית למשך עשור. היותונגי הצליחו לעבור את האלפים עם שללם שכלל שבויים וביזה.
במקביל לאירועים אלו, בעקבות התרופפות הסמכות השלטונית בבלקנים ופשיטות של שבטים סרמטים הכריז רגליאנוס, מפקד הלגיונות הרומאיים בפאנוניה, על עצמו כקיסר האימפריה הרומית. במשך חצי שנה הוא החזיק במושכות השלטון בפרובינציה תוך לחימה והצלחות טקטיות כנגד הפולשים עד שנהרג בקרב מול צבא של שבט ה רוקסולני, אחד מהשבטים שהרכיבו את פדרציית שבטי הסמרטים, הם שברו את קווי ההגנה הרומאיים וכבשו את הערים המרכזיות בפרובינציה. מקורות רומאיים טוענים כי התקדמות הרוקסולני נבלמה על ידי צבאות רומאיים שנשלחו לקדם את פני הפולשים אולי אפילו בפיקודו הישיר של הקיסר גליאנוס, העימות המכריע נערך בסמוך ל ורונה ולאחר קרבות הוחזרה הפרובינציה לשלטון רומאי.
מותו של הקיסר ולריאנוס
הקיסר האב -ולריאנוס שהיה השליט באזור המזרחי של האימפריה נאלץ במקביל להילחם מול אויבים אגרסיביים במיוחד ואיומים מתוך האימפריה. פשיטות של שבטים ברבריים שנקראו באופן קולקטיבי סקיתים פרצו את גבולות האימפריה בחלקים הצפוניים של טורקיה וחדרו עד לקפדוקיה, צבא רומי שיצא מאנטיוכיה תחת פיקודו של ולריאנוס על מנת להדוף את הפושטים סבל ככל הנראה ממחלות שהחלישו את החיילים והפחיתו את היעילות המבצעית של הלגיונות וכתוצאה מכך נכשל בהדיפת הפולשים. במצבו המוחלש נאלץ הצבא הרומאי להתמודד מול פלישה בקנה מידה מלא של צבא האימפריה הסאסאנית תחת פיקודו של המלך שאפור הראשון שבמהלך האביב של 260 נכנס אל תוך מסופוטמיה. הצבאות נפגשו בקרב אדסה ובתום הקרב הובס הצבא הרומאי והקיסר נפל בשבי. הסאססאנים מיהרו לנצל את הצלחתם וחדרו אל תוך אנטליה וקפדוקיה כשהם מותירים אחריהם נתיב של הרס.
מרד מקריאנוס
משהוברר כי האיום הפרסי מתפוגג הסיטו המורדים הרומאיים את תשומת לבם ומאמציהם אל מרכז השלטון ברומא, מקריאנוס האב ומקריאנוס הבן אספו את כל החיילים תחת פיקודם כ 30000 חיילים בסך הכל וצעדו לכוון החלק המערבי של האימפריה בעוד קציניהם קווינטוס ובאליסטה נותרו מאחור לשמור על האינטרסים ובסיס הכוח במזרח.
במסעם אספו המורדים כוחות נוספים, הלגיונות המוצבים בפאנוניה, שננטשה למעשה על ידי הקיסר גליאנוס ניצלו את ההזדמנות וערקו לשורות המורדים. הקרב המכריע התחולל בקיץ של שנת 261 ככל הנראה על אדמת פאנוניה או איליריקום הלגיונות המזרחיים נכנעו או נמנעו מלחימה אפקטיבית משהוברר להם כי הם מכותרים, הלגיונות הפאנוניים נלחמו עד ששני מנהיגי המרד הבינו כי הקרב הוכרע לטובת צבא הקיסר והתאבדו.
במזרח ניצל ספטימיוס אודינטוס את העלמות יריביו הפרסים מהזירה ופנה לנקות את מוקד ההתנגדות מצד הרומאים, הוא פעל לכאורה תחת הסכמת הקיסר והדף את הכוחות המורדים במזרח אל בין חומות העיר אמסה, במהלך המצור הרגו תושבי העיר את קוינטוס ומסרו את בליסטה לידי אודינטוס שהוציא את השבוי להורג.
מרד פוסטמוס
מותו של ולריאנוס והתפוררות השלטון במזרח שלח גלי הלם ברחבי האימפריה הרומית ומעבר לגבולות. גליאנוס איבד הלכה למעשה את השליטה על בריטניה, ספרד חלקים גדולים מגרמניה. גאליה שהייתה אחד ממוקדי הכוח של הקיסר הוחזקה על ידי בנו סלונינוס וקצין צבא בשם סילבנוס ממקום מושבם בקלן. אחד ממפקדי הלגיונות על גבול הריין פוסטומוס ניצל את הכאוס באימפריה ופרק את עול השלטון המרכזי תוך שהוא מכריז על עצמו כקיסר בעימות בינו לבין סלונינוס נדחק הקיסר הצעיר אל העיר קלן ומצא את מותו במהלך המצור, ככל הנראה נמסר על ידי תושבי העיר לידי הלגיונות שרצחו אותו.
תיארוך מדויק של אירועים אלו איננו אפשרי, כתובת שנתגלתה בשנת 1992 בעיר הגרמנית אאוגסבורג מראה שפוסטומוס הוכרז כקיסר בספטמבר 260. בניגוד לשאר המורדים נראה שפוסטומוס הסתפק בהכרזה על האימפריה הגאלית כשטח תחת שליטתו ולא ניסה לעלות על רומא או להדיח את גליאנוס.
גליאנוס שנלחם במקביל במספר חזיתות נאלץ להתמודד עם האיום המיידי על שלטונו מצד מקריאנוס והמורדים ממזרח, לא יכול היה לבוא לעזרת בנו סלונינוס והכוחות הנאמנים לו בקלן. עם הניצחון על המורדים במזרח הפנה גליאנוס את תשומת לבו לפוסטומוס ובשנת 265 נשלחו לגיונות ויחידות פרשים בפיקודו של אאורלוס (לטינית: Aureolus), בסדרת עימותים הצליח פוסטמוס למרות מעמדו הצבאי הנחות לשמור על מעמדו ועמדותיו. מקורות רומאיים מאוחרים מצביעים על אירועים אלו כנקודת התחלה בתהליך שבסופו נדחק אאורלוס ממעמדו והפך למורד בקיסרות בשלב מאוחר יותר. מאמץ שני של גליאנוס כנגד הישות הגאלית העצמאית ופוסטמוס הסיימה אף היא ללא תוצאות, לגיונות הקיסר הצליחו ללכוד את פוסטמוס במצור על אחד מהערים הבצורות בגאליה אך במהלך המצור נפצע גליאנוס ונאלץ לסגת. פוסטמוס נותר לטפח את ממלכתו ונותר שליט ללא עוררין בגאליה עד למותו בשנת 268, האימפריה הגאלית נותרה כיישות עצמאית עד לשנת 274.
מרד אאורלוס ומותו של גליאנוס
חלקים גדולים ממהיסטוריה של האימפריה הרומית בתקופת משבר המאה השלישית נותרו לוטים תחת ערפל, מקורות מאוחרים וכיסוי חלקי מונעים אפשרות של תיעוד היסטורי רציף ומוסכם תקופת שלטונו של גליאנוס לא יוצאת דופן מבחינה זו אך השלב האחרון לשלטונו לוטה בערפל כבד. אי הוודאות גדולה במיוחד לגבי הלחימה מול השבטים הגותיים ולגבי קרב נאיסוס ( Naissus) שאירע בסמוך למותו של גליאנוס והניצחון בו מיוחס במקורות היסטוריים אחדים גם לו אך במקורות היסטוריים אחרים גם ליורשו קלאודיוס השני.
ידוע כי שבטים גותיים ערכו סדרת פשיטות שתיארוכן לא ידוע במדויק ככל הנראה בין 267 עד 269, המקורות הרומאיים מוסרים מידע סותר על היקף הפלישות האזורים שנפגעו והשבטים הפולשים וייתכן ומדובר בפלישה אחת של מספר גדול של ברברים ששטפו את האימפריה או שתי פלישות בתאריכים נפרדים. הפעימה הראשונה של הפלישה הגותית החלה בשנת 267, לוחמים משבט ההרולי (לטינית: Heruli) יצאו מנמלים בצפון הים השחור על סיפון של צי גדול יחסית - המקורות הרומאיים נוקבים במספר של 500 ספינות, הם פשטו על החופים הדרומיים של הים השחור ומשם ביצעו פשיטות כושלות על העיר ביזנטיון, הפושטים המשיכו אל הים האגאי ופשטו על איים וערים לאורך החוף בהם אתונה וספרטה. הפושטים הגותים נמנעו מלהיכנס לעימותים עם חילות המצב והמילציות המקומיות ומשנתקלו בהתנגדות פנו צפונה. צבא רומאי ככל הנראה בהנהגת גליאנוס הצליח להגיע למגע עם הפושטים ייתכן והקרב אירע על גדות נהר נסטוס על גבול מקדוניה ותרקיה, בקרבות נהרגו אלפים מספר מקרב הברברים, מנהיג הפושטים משבט ההרולי הגיע להסכם עם הרומאים והפשיטה נעצרה. המחקר ההיסטורי עדיין חלוק בנוגע לשאלה האם הקרב בנסטוס וקרב נאיסוס הם שתי קרבות נפרדים או שני שמות לקרב אחד, המחלוקת ממשכה גם לגבי המשקל ההיסטורי של קרבות אלו שבסופם הוכרעו הגותים ופרובינציות הבלקן זכו בשקט לדורות.
משהוכרע הקרב יצא גליאנוס אל צפון איטליה, שם הכריז הקצין הנאמן לשעבר אאורלוס על מרד כנגד הקיסר תוך שהוא מביע את תמיכתו בפוסטמוס. הכוחות נפגשו בקרב בסמוך למילאנו ואאורלוס נדחק אל בין חומות העיר, משהוברר לו כי מצבו נואש וכי פוסטמוס לא יבוא לעזרתו הוא הכריז על עצמו כקיסר.
מורשתו
גליאנוס מוצג בספרי ההיסטוריה הרומאית באור לא מחמיא ובביקורתיות רבה הסיבה העיקרית לכך היא ככל הנראה בגלל אובדן הפרובינציות במזרח לאימפריה של תדמור ובמערב לאימפריה הגאלית. עם זאת עומדות לזכותו רפורמות חשובות שהשפעתן על המשטר והצבא הרומאי היו מרחיקות לכת.
גליאנוס ערך רפורמות מרחיקות לכת בצבא הרומאי. עיקרו של השינוי נגע לשימוש הטקטי בפרשים. הצבא עצמו חולק לשני חלקים, לגיונות, בעיקר חיילים רגלים, שהוצבו בפרובינציות ובדרך כלל היה מוצב באזורי הספר כמגן כנגד פלישה וכנגד התקוממות של האוכלוסייה המקומית, כוח זה היה תחת פיקודו של הנציב המקומי. החידוש של גליאנוס היה הקמת יחידות צבא השדה הקומיטאטנסס (לטינית:comitatenses) שעיקרן יחידות פרשי עילית ניידים שלא היו מרותקים לפרובינקיה מסוימת אלא היווה כוח צבאי תחת פיקודו של האוגוסטוס או הקיסר יחידות אלו נועדו לשמש כדי להגיב במהירות למקרי חירום ביטחוניים שהתעוררו ברחבי האימפריה.
רפורמה מהותית ומרחיקת לכת נוסף היה העברת שדרת הפיקוד על הלגיונות, שבעבר היה נתון בידי בנים למשפחות סנאטוריות שראו בו חלק מן הקריירה הפוליטית שלהם במסלול המשרות, לידיהם של פרשים שתפקדו כמפקדים מקצועיים במשרה מלאה. שינוי זה חתר וערער תחת בסיס הכוח העיקרי של משפחות האצולה הסנטוריות, עובדה שתרמה לעוינות כלפי גליאנוס בעמדות הכוח המסורתיות ברומא, מהלך שעם הבשלתו סייע לקיסר אאורליאנוס להציל את האימפריה מהמשבר בו הייתה.
רפורמות אלו, ביחד עם הרפורמה השלטונית שגליאנוס היה שותף לה עם אביו ולריאנוס ולפיה האימפריה נשלטת על ידי שני קיסרים במזרח ובמערב שאפיינה את תקופת הדומינט שוכללה על יד קונסטנטינוס ועיצבה את עתיד מערכת השלטון הרומאי.
גליאנוס והדת הנוצרית
גליאנוס היה הקיסר הראשון שגילה סובלנות כלפי הדת הנוצרית והוציא צו קיסרי לפיו הנוצרים יכולים לקיים טקסים דתיים בגלוי, הצו הבטיח לא רק חופש דתי אלא אף הבטיח את זכותם של הנוצרים להקים בתי תפילה ובתי קברות.
מהלך זה החל תקופה הידועה בשם "החופש הקטן של הכנסייה" נחשב בדברי ימי הכנסייה הנוצרית כהקדמה לתקופת קבלת הנצרות כדת מדינה על ידי קונסטנטינוס שזכתה לשם "שלום הכנסייה" וסימנה את הכרזת הנצרות כדת המדינה. תקופת החופש הקטן נמשכה 40 שנה בערך, עם הכרזת גליאנוס ובמהלכה פרחה הנצרות ללא דיכוי ותוך שיתוף עם מוסדות האימפריה הרומית.
קווינטוס קייקיליוס מטלוס פיוס סקיפיו נסיקה
קווינטוס קייקיליוס מטלוס פיוס סקיפיו נסיקה (בלטינית Quintus Caecilius Metellus Pius Scipio Nasica; סביב 100 או 98 לפנה"ס - 46 לפנה"ס) הידוע יותר בשם מטלוס סקיפיוס היה פוליטיקאי בולט בשלהי הרפובליקה הרומית. היה אופטימאט עיקש וצידד בגנאיוס פומפיוס בעת מלחמת האזרחים של יוליוס קיסר. השתתף בקרב פרסלוס ובקרב ת'פסוס.
נעורים וקריירה מוקדמת
מטלוס סקיפיו אומץ על ידי קווינטוס קייקילויוס פיוס שהיה קונסול בשנת 80 לפנה"ס ופונטיפקס מקסימוס. מטלוס סקיפיו נשא לאשה את איימיליה לפידה, בתו של ממרקוס איימיליוס לפידוס ליוויאנוס (Mamercus Aemilius Lepidus Livianus) שהיה קונסול בשנת 77.
ייתכן שמטלוס סקיפיו נבחר לטריבון הפלבס בשנת 59 לפנה"ס וככל הנראה איידיל קורולי בשנת 55 לפנה"ס. בשנת 53 היה אינטררקס, מה שמטיל ספק לגבי בחירתו לכהונת טריבון הבפלבס כי רק פטריקי יכול היה לכהן בתפקיד זה.
ברית עם פומפיוס
בסוף שנות ה-50 היה בין האופטימאטים החשובים שהביאו לקירובו של פומפיוס למחנה האופטימאטים. פומפיוס היה בעל בריתו של יוליוס קיסר במסגרת ברית פוליטית בלתי רשמית המוכרת בשם הטריומווירט הראשון. מותו של מרקוס קראסוס, החבר השלישי בטריאומווירט בקרב חרן בשנת 53 לפנה"ס הביאה לפירוקו, אך הברית בין פומפיוס לקיסר נותרה בעינה. מותה של יוליה, בתו של יוליוס קיסר, שהייתה אשתו האהובה של פומפיוס בעת לידה בתה ערערה את הברית בין פומפיוס לקיסר.
האופטימאטים ניצלו את הקרע המתהווה והחלו בנסיונותיהם לקרב את פומפיוס, איש שהתנגדו לדרכו אך לפני פרק זמן קצר. מטלוס סקיפיו חיתן את אחת מבנותיו עם פומפיוס ותרם רבות להעמקת הקרע בין פומפיוס לקיסר. פומפיוס שהיה ביחסים טובים עם מטלוס סקיפיו ורצה לשקם את קשריו עם האופטימאטים, שהיו צאצאי משפחות עתיקות קיבל את חיזורי האופטימאטים בנפש חפצה.
בשנת 52 נבחר פומפיוס באופן חריג ביותר כקונסול יחיד. ברפובליקה הרומית היה נהוג לבחור שני קונסולים כדי שאלה יאזנו אחד את השני ויבלמו ניסיונות לצבירת כח רב מדי. האופטימאטים תמכו באופן חסר תקדים במועמדותו של פומפיוס וקאטו הצעיר, מראשי הסיעה אופטימאטית הוא זה שדחף את העניין בכבודו ובעצמו. כאות הוקרה וכדי לחזק את בריתו עם האופטימאטים מינה פומפיוס את מטלוס סקיפיו לקונסול שני בהמשך השנה במקום לקדם את אחד המועמדים של יוליוס קיסר.
מלחמת האזרחים
בשנת 49 היה מעורב מאוד בניסיונות בלימה של יוליוס קיסר והיה בין מתנגדיו הבולטים. במסגרת ההכנות לעימות שעמד בפתח, קיבל את המינוי לנציב הפרובינקיה סוריה ולמעשה קיבל את הפיקוד על צבא המזרח של הרפובליקה. במסגרת תפקידו זה הוציא להורג את אלכסנדר השני החשמונאי.
בשנת 48 הצטרף לצבאו של פומפיוס ונלחם בגנאיוס דומיטיוס קלווינוס ולוקיוס קסיוס לונגינוס. בקרב פרסלוס פיקד על מרכז המערך של פומפיוס. לאחר התבוסה ביוון פיקד על הצבא האופטימאטי באפריקה והפסיד לקיסר בקרב תפסוס. לאחר הקרב ניסה לברוח לאפריקה, אך ספינתו נתפסה והוא התאבד.
חמזה בארי
חמזה בארי (באנגלית: Hamza Barry; נולד ב-15 באוקטובר 1994) הוא כדורגלן גמביאני המשחק בעמדת הקשר בויילה בולקלוב ובנבחרת גמביה.
קריירה
בארי החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצה בליגה הבכירה בגמביה, והפך במהרה לאחד מהכישרונות הבולטים במדינתו. ב-10 ביוני 2012, עוד בטרם חגג את יום הולדתו ה-18, ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גמביה, בהפסד 1–2 ל במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010.
בקיץ הגיע בארי למלטה וחתם בוולטה מליגת העל המלטזית. ב-18 באוגוסט 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2–1 נגד מוסטה. שבוע לאחר מכן הבקיע את שער הבכורה שלו, בהפסד 2–3 נגד פאולה היברניאנס. בתום עונת זכה עם המועדון בדאבל ובתואר "ספורטאי השנה בגמביה". בקיץ 2014 ביקשה חטאפה מהליגה הבכירה בספרד להשאילו, אולם לבסוף נפלה העסקה עקב סירובה של ולטה למעבר. בעונת סיימה קבוצתו במקום השני בליגה המלטזית, וחמזה הבקיע 12 שערים בכל המסגרות וזכה בתואר "השחקן הצעיר של השנה במלטה".
בקיץ 2015 הגיע בארי לישראל ונבחן בקבוצת מכבי חיפה, אך לבסוף חתם במכבי נתניה. ב-16 באוגוסט 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כאשר פתח בהרכב בניצחון 2–0 נגד הפועל באר שבע במסגרת גביע הטוטו וכבש את שערו הראשון בישראל. ב-22 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, כשפתח בהרכב הקבוצה בהפסד 0–1 למכבי פתח תקווה. ב-12 בספטמבר 2015 כבש את שערו הראשון בליגת העל, במשחק מול הפועל תל אביב באצטדיון בלומפילד שהסתיים בתיקו 1–1.
ב-3 בפברואר 2016 חתם בארי עד תום העונה בהפועל תל אביב. ארבעה ימים לאחר מכן כבר פתח בהרכב הקבוצה, במשחק הדרבי מול מכבי תל אביב שהסתיים בתיקו 1–1, ובסך הכל עד תום עונת 2015/2016 ערך 12 הופעות במדי הפועל תל אביב.
ב-31 באוגוסט 2016 חתם בארי בהיידוק ספליט מליגת העל הקרואטית, ובעונתו הראשונה במועדון כבש שלושה שערים ב-27 הופעות ליגה. בסיום העונה האריך את חוזהו בשלוש שנים נוספות, ובעונת כבש שני שערים ב-31 הופעות.
באפריל בארי הצטרף לקבוצת המילואים של לוס אנג'לס גלאקסי.
משרד החינוך של סוריה
משרד החינוך של סוריה (בערבית: وزارة التربية) הוא משרד ממשלתי של הרפובליקה הערבית הסורית, האחראי על החינוך בסוריה. בשונה ממדינות אחרות, המשרד אחראי רק לרמות ההשכלה הנמוכות, בתי הספר היסודיים והתיכונים, ואילו למוסדות החינוך הגבוה משרד בפני עצמו בשם המשרד להשכלה גבוהה.
חינוך יסודי
חינוך בסיסי שהוא חינוך חובה וחינם לכל ילד שהגיע לגיל שבע ומחולק ל:
כאב גב
כאבי גב אלו כאבים המופיעים באזור הגב. הכאב מחולק לשלושה אזורים, כאב בגב האמצעי (האזור החזי), כאב גב תחתון (האזור המותני) או כאב בעצם העצה (קוקסידיניה). כאב צוואר נחשב לפתולוגיה נפרדת, למרות שהוא יכול לכלול תהליכים דומים לתהליכים המופיעים כאב גב. האזור המותני הוא האזור הנפוץ ביותר בו מופיע הכאב, כיוון שהרקמות באזור זה תומכת ברוב המשקל של פלג הגוף העליון.
רובם של כאבי הגב המאובחנים ומטופלים במסגרת הרפואה הקהילתית, הם כאבים לא ספציפיים בלי אבחון של גורם לכאב. סיבות נפוצות שניתן לאבחן הגורמות לכאבי גב כוללות שינויים ניווניים או טראומטיים לדיסקים הבין-חולייתיים או למפרקים בין זיזי החוליות, שיכולים לגרום לכאב שניוני בשרירים ובעצבים, וכן לגרום לכאב מושלך בעצמות, במפרקים ובגפיים. מחלות ודלקות של כיס המרה, הלבלב, אבי העורקים והכליות יכולים גם לגרום לכאב מושלך בגב. גידול סרטני בחוליות, ברקמות העצביות ומבנים סמוכים יכולים גם להתבטא ככאב גב. כאב הגב יכול להיות מוקרן לאזורים אחרים כמו הזרועות, הידיים, הרגליים וכפות הרגליים ויכול לכלול תסמינים פרט לכאב. תסמינים אלו כוללים בין היתר דגדוג, עקצוצים, חולשה וגם חוסר תחושה.
כאבי גב הם אחת התלונות הרפואיות הנפוצות ביותר בקרב בני אדם. בארצות הברית, כאבי גב תחתון חמורים הם הגורם לכ-20% מהביקורים אצל רופאים. כ-9 מכל 10 מבוגרים חווים כאבי גב בנקודה מסוימת בחייהם וחמישה מכל עשרה גברים עובדים חווים כאבי גב כל שנה. עמוד השדרה הוא מבנה סבוך של עצבים, מפרקים, שרירים, גידים ורצועות שכולם יכולים לגרום כאב. עצבי עמוד השדרה (העצבים הספינליים) הממשיכים לאיברים השונים, מהווים גורם מרכזי בהקרנת הכאב לאזורים אחרים.
סיווג
ניתן לסווג את כאבי הגב על פי הגורמים הבאים: כאב שנובע מסיבה שאיננה פרטנית מרמז במקרים רבים על מעורבותם של רקמות רכות כמו שרירים, פאציות ורצועות בגרימת הכאב. חלק גדול מהחולים מאובחנים עם כאב גב חמור ללא מחלה אחרת הגורמת לכך ופעמים רבות הסיבה הפרטנית המעוררת את הכאבים אינה מתגלה. כאב גב משני, שהוא תוצר של מחלה או מצב רפואי אחר, הוא הסיבה לחלק מצומצם אחר של המקרים.
מצבים רפואיים הקשורים לכאבי גב
כאבי הגב בדרך כלל אינם מצריכים התערבות מידית. מרבית כאבי הגב הם אפיזודות חולפות מעצמן המוגבלות בזמן ולא בהכרח מחמירות. עם זאת, בחלק אחר של המקרים כאבי הגב עלולים להעיד על בעיות רפואיות אחרות ובמקרים אלו נדרש בירור מעמיק. סימני אזהרה טיפוסיים לבעיות רפואיות נלוות הם:
גורמים לכאבי גב
בין הגורמים האפשריים לכאבי גב ניתן למנות: בעיות במפרקים אלו אותרו כגורם כאב עיקרי בשליש מהמקרים של כאבי גב תחתון כרוניים, וברוב המקרים של כאבי צוואר שקרו בעקבות פגיעת הצלפה צווארית (whiplash).הנזק למפרק עלול להיות בשלל מרכיביו השונים. ייתכן נזק לקפסולה המפרקית (מבנה העוטף את המפרק), נזק לרצועות במפרק, ותזוזות של רקמות שונות במפרק העלולות להנזק. דוגמה לכך הוא סינדרום פצטלי (facet syndrom) שבו נוצרת פגיעה ברקמה בתוך מפרק בעמוד השדרה. מצב זה עלול לגרום להיצרות התעלה השדרתית וללחץ על העצבים. כך למשל כאב גב סכיאטי הוא כאב הנובע מגירוי או דחיסה של העצב הסכיאטי.
להשאר יהודי
להישאר יהודי (ברוסית: Чтобы ты остался евреем) הוא ספר אוטוביוגרפי של הרב יצחק זילבר שנכתב ברוסית. כרמלה רייז, סרובניקית יוצאת ליטא, מחברת הספר 'מירושלים דליטא לירושלים של למעלה', ערכה את הספר מראיונות עם הרב זילבר. הספר יצא לראשונה ברוסית ב-2004 על ידי ארגון תולדות ישורון.
כאב גב
גורמים לכאבי גב
תיתכן גם פגיעה בעמוד השדרה באזור בית החזה, אך אזור זה מוגן יותר בשל הצלעות המעניקות תמיכה נוספת וכן בשל חוסר התנועתיות היחסית באזור זה. ריצה, למשל, גורמת ללחצי דחיסה חוזרים ונשנים על הדיסקים הבין חולייתיים בעת הנחיתה על הקרקע עם כל צעד. כמו כן, שרירים רבים השומרים על יציבה נכונה מעורבים תוך כדי ריצה. כאבי גב במהלך רכיבה על אופניים יכולים להיגרם כתוצאה מתנוחת רכיבה לא נכונה והקשתת הגב או זעזועים בעמוד השדרה כתוצאה מרכיבה בשטח לא סלול. קיימת אפשרות של פגיעה גם כתוצאה מענפי ספורט כמו פיתוח גוף, הרמת משקולות, גולף, סקי, שחייה וטניס. בהתאם לכך קיימות המלצות מקצועיות לעיסוק בכל ענף ספורט שמטרתן למנוע פציעות וכאבי גב. המלצות אלו כוללות בין השאר זמני מנוחה מתאימים, אביזרי אימון מותאמים, ביצוע חימום, הנחיות פרטניות לאימון גופני ולענף הספורט הרלוונטי. ישנן סיבות שונות כפי שאוזכר לכאבי גב לפיכך הזיהוי של הסיבה הפרטנית ממנה נובע הכאב מהווה בעיה. מכיוון שרקמות שונות בעמוד השדרה יכולות לעורר את הכאב, קשה לאתר את הרקמה הפרטנית האחראית לו.
להשאר יהודי
הספר
הספר הוא אוטוביוגרפי ומסופר בגוף ראשון. הבסיס לספר היה שיחות מוקלטות שערכה כרמלה רייז עם הרב זילבר במשך שנה שלמה בכל מוצאי שבת. בספר משולבות עדויות של אישים אחרים שחיו בתקופה כמו ד"ר יעקב צ'צ'קס, מוהל שפעל בברית המועצות ועזר במילת יהודים רוסים רבים לאחר שעלה ארצה, צבי פטלס, ר"מ בישיבת תורת חיים וחוזר בתשובה ומתלמידיו, בנו הרב בן ציון זילבר, בתו חוה ואחרים.
הספר מתאר את חייו של הרב זילבר שנולד בקאזאן, 1917 ומגולל את מסכת חייו שהייתה כרוכה במאבק על קיום תורה ומצוות. הרב זילבר ומשפחתו היו מבין היהודים היחידים באותה תקופה בברית המועצות שהצליחו לקיים את מצוות התורה באופן מלא.
כאב גב
טיפול בכאב
הטיפולים לכאב גב מגוונים וכוללים: טיפול תרופתי, פיזיותרפיה, שימוש באביזרים אורתופדיים וניתוחים. באופן כללי, רצוי כי אדם הסובל מכאב גב ימשיך ככל האפשר באורח חייו הקודם כולל עבודה. טיפולים מסוימים כוללים שימוש בחום, לדוגמה שהיה באמבט עיסוי או שימוש באביזרים מחממים שונים. טיפולים אחרים עושים דווקא שימוש בקומפרסיות קרות על מנת להפיג כאבים. הטיפול התרופתי בכאבי גב כולל תרופות מסוגים שונים כגון תרופות המרפות את השרירים ותרופות נוגדות דלקות. ניתן להשתמש גם במשככי כאבים. במקרים קשים יותר יעשה שימוש בתרופות הניתנות בהזרקה, למשל תרופות נוגדות דלקת ואף זריקות קורטיזול או תרופות אחרות לחלל האפידורלי או לרקמות באזור הכואב. טיפולים אלו יאפשרו הקלה מסוימת בכאב. בכל מקרה העדפה לביצוע ניתוח תהיה רק כמוצא אחרון ולאחר ששאר הטיפולים נוסו.
להשאר יהודי
הספר
בספר מתאר הרב זילבר כיצד שמר על קיום המצוות גם בכלא הרוסי בו נכלא באשמת מסחר באיגרות חוב ממשלתיות ושוחרר לאחר חג הפסח שחל לאחר מותו של סטלין.
כאב גב
טיפול בכאב
טיפול מומלץ נוסף הוא שחייה, אנשים רבים יעידו ששיעורי שחייה עקביים ותדירים הפחיתו משמעותית את כאבי הגב, כמו כן קיימים מחקרים רבים שתומכים בכך. כך לדוגמה, מחקר שערך השוואה בין שיעורי שחייה לבין פעילות גופנית הנערכת ביבשה, מצא כי פעילות בתוך המים יעילה יותר ממקבילתה.
להשאר יהודי
הספר
על פי דבריו של הרב זילבר בפתח הדבר של הספר, הוא לא תכנן להעלות את מסכת חייו על הכתב אף על פי שרבים ניסו לשכנעו לעשות כן. מה שהוביל אותו לכך היה פגישה שקיים עם הרב יצחק הוטנר בה התעניין הרב על מאורעותיו ברוסיה. לאחר שסיפר לו את קורותיו דחק בו הרב הוטנר לכתוב ספר. לדברי הרב זילבר, זה מה שהוביל אותו לספר את סיפורו.
כאב גב
ניתוחים
ניתוח עשוי להיות מתאים בין היתר לחולים מסוימים עם: הניתוח מומלץ רק אם כל האפשרויות האחרות נוסו או כשמדובר במצב חירום. סקירת מחקרים מדוקדקת מ-2009 מצאה שעבור מצבים מסוימים ניתוח גב איננו טוב בהרבה מטיפולים אחרים. ההליכים השכיחים המבוצעים בניתוחי גב הם: נועד לטפל בכאבים עקב דחיסה של עצבים על ידי הדיסק. מבוצע בעיקר במבוגרים הסובלים מגירוי העצבים או לנזק בעצבים. הוצאת חלק הדיסק שלוחץ על העצב נעשית דרך חתך קטן שנעשה במיקום החוליה הפרטני. זהו אחד מההליכים הנפוצים עם שיעורי הצלחה גבוהים יחסית. תקופת ההחלמה לאחר ניתוח זה היא כ-6 שבועות כאשר יש לשלב טיפול פיזיותרפיה במידת הצורך. קיים הליך בו פיסת הרקמה מוצאת באמצעות שימוש באנדוסקופ (endoscope). בהליך זה החיתוכים קטנים יחסית ומאפשרים זמן התאוששות קצר יותר. בניתוח זה מוסר הדיסק הפגוע ובמקומו מניחים דיסק מלאכותי בין החוליות. הניתוח צובר פופולריות כתחליף לניתוח לאיחוי חוליות. זמן החלמה עשוי להיות מהיר יותר מאשר באיחוי חוליות. זהו הליך המבוצע על מנת לחבר יחד מקטעי עצם בעזרת מתכות. חיבורם של מקטעי העצם ימנע תזוזות או לחצים בכיוונים שונים שעלולים לעורר כאבים. איחוי חוליות עמוד השדרה מבוצעות במקרים בהם הוסר הדיסק הבין חולייתי במלואו או במצב אחר הגורם לעמוד השדרה להיות בלתי יציב. ההליך כולל קשירת 2 או יותר עצמות יחד באמצעות שתלי עצם או מתכות. התאוששות לאחר ניתוח זה עלולה לקחת עד כשנה, תלוי בגיל המטופל. בדומה לכך קיים הליך פורמינוטומיה (foraminotomy) שגם בו מוסר חלק מהחוליה על מנת ליצור מרווח לעצבים. חומרת המצב הרפואי ובריאותו הכללית של המטופל הם גורמים עיקריים המשפיעים על משך ההחלמה שעשוי להמשך בין 6 ל-8 שבועות.
להשאר יהודי
הספר
הספר יצא במקור ברוסית, בחייו של הרב זילבר. לאחר מותו תורגם הספר לעברית, אנגלית, צרפתית ויידיש.
ההוצאה הראשונה בעברית הייתה בשנת תשס"ז-2006, בתרגומה של ר. סמינסקי, ותורגם לאנגלית על ידי הוצאת ספרים פלדהיים (באנגלית: To Remain a Jew: The Life of Rav Yitzchak Zilber), לצרפתית (בצרפתית: Rester Juif - La Vie et le Combat de Rav Itshak Zilber) וליידיש.
כאב גב
כאבי גב במהלך הריון
כ-50% מהנשים חוות כאבי גב במהלך הריון. כמו כן, נשים שסבלו מכאבי גב לפני ההריון או מבעיות גב אחרות נמצאות בסיכון להחמרה.
גורמים
גדילת הבטן גורמת למעבר מרכז הכובד קדימה מה שמגביר את העומס על קשת הגב התחתונה, על הגב והאגן. יוצרת מתח על השרירים כאשר הגוף מנסה לאזן את מרכז הכובד החדש. במהלך ההריון נוצר הורמון שנקרא רלקסין (relaxin). הורמון זה מאפשר לרצועות ולמפרקים באזור האגן להתרפות כהכנה לתהליך ההריון. בין היתר נרפים גם רצועות תומכות בעמוד השדרה דבר שגורם לחוסר יציבות וכאב. יוצר תגובת שרשרת שמשפיעה על כל שרירי הגב ומעבירה את הכאב בכל שרירי הגב כולל הצוואר והשכמות. לחץ נפשי עלול לגרום למתיחות בשרירי הגב, דבר העלול ליצור תחושה של כאב או עוויתות. כאב הגב עשוי להיות קל וחולף, אך לעיתים עשוי להיות ממושך ואינטנסיבי ולגרום לפגיעה משמעותית באיכות החיים גם לאחר הלידה. אבחון כאבי גב באמצעות צילומים איננו מותר במהלך הריון דבר שמקשה על האבחון. ניתן להפחית את כאב הגב על ידי חיזוק שרירים עוד לפני ההריון, ובזמן ההריון עצמו ביצוע מתיחות והקפדה על גב זקוף בעת הרמת משאות כבדים. וכן, מעבר הדרגתי ממצב של שכיבה לישיבה ומישיבה לעמידה.
טיפולים
בין הטיפולים הניתנים למצב של כאבי גב במהלך הריון ניתן למנות:
כלכלה
כאבי גב נפוצים מאוד בעולם המערבי ובעלי השפעה נרחבת ושלילית על המשק. ממשלות מסוימות ביניהן אוסטרליה ובריטניה השיקו קמפיינים להגברת המודעות ולמאבק בבעיה. בארצות הברית לדוגמה, נמצא כי חולים שסבלו מכאבי גב צרכו 90 מיליארד דולר, כאשר 26 מיליארד מתוכם שימשו לטיפול בכאבים עצמם. במחקר בריטי שנערך בעניין נמצא כי הוצאות הכספים כללו בין היתר: סך כל ההוצאות מוערך בכ-6650 מיליון ליש"ט.
אבו מהדי אל-מוהנדס
ג'מאל ג'עפר מוחמד עלי אבראהימי (בערבית: جمال جعفر محمد علي إبراهيمي; 1 ביולי 1954 – 3 בינואר 2020), שנודע בכוניה אבו מהדי אל-מוהנדס, (בערבית: أبو مهدي المهندس) היה פוליטיקאי ואיש מיליציה ממוצא עיראקי-איראני שפיקד על מיליציית גדודי חזבאללה העיראקית ובהמשך שימש כסגן מפקד אל-חשד א-שעבי (כוחות הגיוס העממי), שפעלו נגד המדינה האיסלאמית בעיראק. על פי הדיווחים, הארגונים שעליהם פיקד עמדו בקשרים הדוקים עם כוח קודס של משמרות המהפכה האסלאמית, שעימם שיתף פעולה בעבר בפעולות נגד משטר סדאם חוסיין ואחרי הפלת המשטר שמר עימם על קשרים הדוקים ועל שיתוף פעולה מתמשך.
נגד אל-מוהנדס הועלו טענות רבות של עיסוק בטרור ושל פעילות חבלנית שבה עסק בכווית בשנות השמונים. הוא נידון למוות בבית משפט בכווית שלא בנוכחותו בגלל מעורבותו בהפצצות בכווית בשנת 1983. אל-מוהנדס היה ברשימת הטרוריסטים המיועדים לחיסול של ארצות הברית. הוא נהרג בהתקפה אווירית של ארצות הברית בנמל התעופה הבינלאומי של בגדאד ב-3 בינואר 2020.
ביוגרפיה
ג'מאל ג'עפר אל-איבראהימי נולד בשנת 1954 בבצרה שבעיראק, לאב ערבי ולאם פרסית. בשנת 1977 הוא סיים את לימודי ההנדסה ובאותה שנה הצטרף למפלגת הדעווה השיעית שהתנגדה לממשלת הבעת'. לאחר שסדאם חוסיין אסר על פעילות מפלגת הדעווה, נמלט ג'מאל בשנת 1979 אל מעבר לגבול, לאהוואז שבאיראן, שם הקימו האיראנים מחנה להכשרת מתנגדי-משטר עיראקיים במטרה לערער את משטרו של סדאם. בשנת 1983 הצטרף למשמרות המהפכה האסלאמית בכווית, בארגון התקפות על שגרירויות של מדינות שתמכו בסדאם במלחמת איראן–עיראק. שעות לאחר ההפצצות על שגרירויות ארצות הברית וצרפת בכווית בדצמבר 1983, הוא נמלט לאיראן. בהמשך הוא הורשע ונידון למוות בהיעדר בית משפט בכווית בגין תכנון הפיגועים. הוא התיישב באיראן, התחתן עם אישה איראנית והפך לאזרח איראני. בהמשך מונה ליועץ צבאי של כוח קודס, וייעץ בתקיפות נגד בסיסים של צבא עיראק בעיר הולדתו בצרה.
הוא חזר לעיראק לאחר הפלישה שהובילה ארצות הברית לעיראק בשנת 2003 ושימש כיועץ ביטחוני לראש הממשלה העיראקי הראשון לאחר הפלישה, אבראהים אל-ג'עפרי. בשנת 2005 הוא נבחר לפרלמנט העיראקי כנציג מפלגת הדעווה במחוז באבל. כאשר הבינו גורמים אמריקניים את זהותו ואת קשריו לפיגועים בשנת 1983, הם העלו את הנושא בפני ראש ממשלת עיראק, נורי אל-מאלכי, בשנת 2006 או 2007. לאחר מכן נמלט אל-מוהנדס לאיראן וחזר לעיראק לאחר נסיגת הכוחות האמריקנים, אז הפך למפקד מיליציית גדודי חזבאללה ובהמשך לסגן מפקד אל-חשד א-שעבי.
ינה סיגטי (שחקן)
ביוגרפיה
ינה שוורץ נולד במשפחה יהודית כבנם של קארוי שוורץ ושל קטלין האס. הוא למד שש כיתות בתיכון (מתוך 8) כלומר בסך הכל עשר שנות לימוד ולאחר מכן היה תלמיד בבית הספר של "אגודת השחקנים הלאומית" (כבר ב-1910 הוחתם לשחק באזור הספר) בשנים 1910–1912 הופיע על הבמה בעיר שופרון בצפון מערב הונגריה, ובשנת 1912 הצטרף לתיאטרון העם של אויפשט. הוא היה חייל במלחמת העולם הראשונה וזכה בעיטור "מדליית כבוד מכסף עם עיטור מלחמה" (Silberne Ehrenmedalie mit der Kriegsdekoration) של הצלב האדום. הוא שוחרר בשל פציעה.
בשל החוק היהודי השני, בין השנים 1940–1944 לא הורשה להופיע, אלא רק בפני קהל יהודי בתיאטרון גולדמארק במסגרת הפעילות האמנותית של אומיקה - ההתאחדות הלאומית היהודית-הונגרית לחינוך. הוא הצליח לשרוד את השואה ואחרי מלחמת העולם השנייה בין השנים 1945–1947 הופיע שוב בשלושה תיאטראות בבודפשט.
יצירתו הספרותית: בשנת 1922 יצא לאור ספרו על ידי בית הדפוס העירוני מליוס בעיר דברצן בשם: "זיכרונות של קומיקאי", אשר פורסם גם בצורת מאמרים בהמשכים בעיתון בשפה ההונגרית "שיקגו טריבון".
סיגטי עיצב בעיקר תפקידי אופי, "אנשים קטנים" ודמויות גרוטסקיות-קומיות. סיגטי הצליח גם באופרטה וגם בקברט. מותו נגרם מדלקת ריאות. אשתו הייתה טרז ליכטמן.
נינה גבריליוק
נינה גבריליוק (ברוסית: Нина Гаврылюк; נולדה ב-13 באפריל 1965) היא ספורטאית סובייטית ורוסיה, בענף סקי למרחקים (קרוס קאנטרי). היא אלופה אולימפית ואלופת העולם. גבריליוק בעלת 4 מדליות אולימפיות, מהן 3 זהב וזכתה במספר מדליות באליפויות העולם. היא השתתפה ב-4 אולימפיאדות.
נינה גבריליוק נולדה בלנינגרד והחלה להתאמן בגיל צעיר. בשנת 1984 היא נכללה בנבחרת ברית המועצות החזקה והייתה נכללת בנבחרת רוסיה עד לשנת 2003. בתחרויות בינלאומיות היא השתתפה לצד ליובור יגורובה, ילנה ויאלבה ולריסה לזוטינה והחזקות וכתוצאה מכך כול מדליות זהב שלה הם בתחרויות שליחות. בנוסף למדליות רבות בתחרויות בינלאומיות גבריליוק הייתה גם אלופת ברית המועצות במקצועות סקי שונות.
היא השתתפה ב-4 אולימפיאדות, בשנת 1994 לצד בעלה שגם היה ספורטאי מצטיין בתחום סקי למרחקים.
השתתפות באולימפיאדות
באולימפיאדת לילהאמר 1994 גבריליוק זכתה במדליית זהב השנייה, גם במסגרת ריצת שליחות. בריצה ל-15 ק"מ היא זכתה במדליית ארד. היא השתתפה בעוד 2 מקצועות של ריצת סקי אך לא זכתה במדליה נוספת.
גם באולימפיאדת נאגנו 1998 זכתה במדליית זהב קבוצתית, אך ב-2 ריצות אישיות בהם השתתפה היא זכתה רק במקום ה-4 וה-7.
באולימפיאדת סולט לייק סיטי 2002 השתתפה כאשר היא כבר בת 36. היא השתתפה בריצות אישיות אך לא הצליחה לעלות מעל המקום החמישי.
תמים (פירושונים)
{{פירושונים| אישים:
פרידריך וילהלם הראשון, דוכס סקסוניה-ויימאר
פרידריך וילהלם הראשון, דוכס סקסוניה-ויימאר (בגרמנית: Friedrich Wilhelm I Herzog von Sachsen-Weimar; 25 באפריל 1562 – 7 ביולי 1602) היה דוכס סקסוניה-ויימאר בין השנים 1573–1602.
ביוגרפיה
פרידריך וילהלם נולד ב-25 באפריל 1562 בוויימאר שהשתייכה לנסיכות הבוחר מסקסוניה, ליוהאן וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר, ולדורותיאה סוזנה מפפאלץ-זימרן, בתו של פרידריך השלישי, הנסיך הבוחר מפפאלץ.
בשנת 1573 מת אביו יוהאן וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר, ופרידריך וילהלם עלה במקומו לשלטון. מכיוון שהיה קטין, שימש אוגוסט הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה כעוצר הדוכסות עד לשנת 1586. בשנת 1591 מת כריסטיאן הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה, ובנו כריסטיאן השני, הנסיך הבוחר מסקסוניה עלה לשלטון במקומו, אולם מכיוון שהיה קטין מונה פרידריך וילהלם לעוצר בשמו. מכיוון שפרידריך וילהלם הקדיש את זמנו לענייני נסיכות הבוחר מסקסוניה והזניח את הטיפול בדוכסות, מילא אחיו יוהאן השני, דוכס סקסוניה-ויימאר את מקומו בדוכסות עד לשובו של פרידריך וילהלם בשנת 1601.
ב-7 ביולי 1602 מת פרידריך וילהלם בויימאר, ואחיו יוהאן השני, דוכס סקסוניה-ויימאר עלה לשלטון במקומו. בשנת 1603 דרש בנו יוהאן פיליפ, דוכס סקסוניה-אלטנבורג את ירושתו, ומשום כך חולקה הדוכסות בין שניהם, ובנו הקים את דוכסות סקסוניה-אלטנבורג.
משפחתו
ב-5 במאי 1583 התחתן פרידריך וילהלם עם סופיה מווירטמברג, דוכסית סקסוניה-ויימאר, בתם של כריסטוף, דוכס וירטמברג ואנה מריה מברנדנבורג-אנסבך. ממנה היו לו 6 ילדים:
ב-9 בספטמבר 1591 התחתן פרידריך וילהלם עם אנה מריה, רוזנת פפאלץ-נויבורג, בתם של פיליפ לודוויג, רוזן פפאלץ-נויבורג ואנה מקלווה. ממנה היו לו 6 ילדים:
גישה דיאלוגית בגני הילדים
עיקרה של הגישה הוא החיבור האנושי הלבבי והאינטלקטואלי בין בני אדם, חיבור שכולל הכלה והכרה בייחודיותו של כל אדם. הביטוי המרכזי למימוש אותם הערכים זה הוא הדיאלוג, רב שיח מקרב שוויוני ואמפתי.
מאפייני הדיאלוג
לדיאלוג שבהגדרתו המילונית הוא "רב שיח" ישנם ביטויים נוספים החורגים ממשמעות השיח המילולי, אל עבר מחוות תקשורתיות שאת כולן ניתן לאפיין כמפגשים מקרבים בין שונים. בצורתו האותנטית דיאלוג מאופיין כשיח שוויוני שבו לכל אחד יש מקום שווה להתבטא ולומר את דברו, שיח שיוצר תקשורת מקרבת, שמאפשר קשר לבבי, שיח שמקדם הזדהות עם האחר, הכלה, רגישות וכבוד הדדי מעבר לשיח המילולי הוגים שונים מדברים על הדיאלוג כפגישה יזומה ומאומצת של הפרט עם תודעתו ושונותו של הזולת, פגישה לא שיפוטית שעתידה להוליד מציאות שלישית שלא קיימת באף אחד מהפרטים בעצמם. ניתן גם להגדיר את הדיאלוג על דרך השלילה, כפי שתיאר נמרוד אלוני, דיאלוג אינו יכול להתקיים בכוחניות ובכפייה, הוא אינו התנצחות קולנית בה כל אחד מנסה להבליט את עצמו על חשבון זולתו. דיאלוג הוא גם לא דיבור סמכותני בין מפקד לפקוד או בין אדון ונתין וגם לא הרצאה של מורה לתלמיד בו מעביר המורה לתלמיד כמות ידע ובודק אם הוא נקלט בו. דיאלוג אינו שיחה פונקציונלית שכל מטרתה לקדם עניינים יומיים טכניים וגם אינו שיחה אליה ניגשים כדי לשנות ו"לכופף" את דעתו של האחר אלא דווקא עם מוכנות לשינוי עצמי. דן לסרי תיאר עיקרון מרכזי זה כתנאי לרוצים להיכנס לדיאלוג של אמת: "צריך בראש ובראשונה לברר לעצמו בכנות עד כמה הוא עצמו מוכן להשתנות. הוא נכנס לדיאלוג לא כדי שלאחר יקרה משהו, אלא כדי שלו עצמו יקרה משהו".
דיאלוג בחינוך
הדיאלוג מתקשר לזרם החינוך ההומני וזוכה להכרה במוסדות להכשרת אנשי חינוך בישראל, כשיח מקרב בין מגזרים וזהויות שונות וכן כעיקרון ומתודה חינוכית בהכשרת אנשי הוראה. למשל, בסמינר הקיבוצים קיימות כמה תוכניות דיאלוג מיוחדות המכשירות מורים לחינוך משותף דתיים-חילוניים ויהודים-ערבים וכך גם המכון לחינוך מתקדם בראשות פרופ' נמרוד אלוני העוסק בהוראה וחינוך דיאלוגי, כחלק השזור בחינוך הפרוגרסיבי וההומניסטי.
החינוך הדיאלוגי מביא איתו גישה מהפכנית ביחס לחינוך המסורתי. זוהי גישה המגיעה ממקום שוויוני בה המורה/מחנך הוא יותר המכוון, מורה דרך שמראה לחניכיו את הדרך ופחות השולט ובעל הסמכות הבלעדי בכיתה, תפקיד המחנך הפועל בגישה הדיאלוגית הוא ליזום ולקדם דיאלוגים בינו לבין הילדים, בין הילדים, ובינו לבין הצוות החינוכי. תדמור כתב על חינוך דיאלוגי כ"התרחשות משפיעה ומעצבת השוררת בין מורה לתלמיד המטפחים יחד קהילה שוויונית בה מתבוננים, לומדים, חושבים ומחפשים משמעות יחד תוך שיח ומגע אנושי אינטלקטואלי ורגשי כאחד". החינוך הדיאלוגי מצריך מהמחנך להכיר ולהבין את עולמו הפנימי של הילד, את ערכיו, לשונו, חוויותיו שכן הכרה זאת היא נקודת המוצא לחינוך.
דיאלוג בחינוך לגיל הרך
החינוך הדיאלוגי קיבל חשיבות ותוקף בגני הילדים ובגיל הרך בכלל, הרבה בהשראת גישות פסיכולוגיות התפתחותיות שהסבירו והמשיגו את התפתחות תפיסת הזולת והמנטליזציה בגיל הרך. מחקרים הראו שגיל הגן בו מתפתחות היכולות החברתיות, הוא הזמן המתאים ביותר להנחיל כישורים חברתיים שיהוו יסודות לתפיסה העתידית של הילדים את הזולת, ויבנו את יחסם וגישתם למערכות יחסים. וינוקור תיאר את הגיל הרך כתקופה שהיא חלון הזדמנויות ליצוק בילד יסודות נכונים של קשרי גומלין חברתיים.
גישה דיאלוגית במערכות היחסים השונות בגן הילדים
הגישה הדיאלוגית נשענת על תפיסה אקולוגית, שרואה את התפתחות הילד בהקשר של הסביבה שבה הוא נמצא ומערכות היחסים שמתקיימות בה. לפי המודל של ברונפנברנר קיימות 5 מערכות סביבתיות שמשפיעות על התפתחות הילד. המערכת הקרובה ביותר מכילה את ההורים, הגננת והילדים בגן, ולמעשה את מי שהילד בא עמו במגע ישיר. המערכת הרחוקה יותר היא מערכת הקשרים בין הגורמים שהילד בא עימם במגע. מכאן שהילד לא מושפע רק מיחסם של ההורים אליו או מיחסה של הגננת, אלא גם ממערכת היחסים שנוצרת בין הוריו לגננת. הסתכלות אקולוגית מדגישה את הקשרים בין הגורמים השונים בסביבתו של הילד, נותנת משקל לאיכות מערכות היחסים ביניהם ולוקחת בחשבון מכלול רחב של גורמים העשויים להשפיע על התפתחות הילד. מתוך הזדהות עם תפיסה כזו, משתדלת הגישה הדיאלוגית לקיים את רוח הדיאלוג בין כל הגורמים הבאים במגע עם הילד: הורים, ילדים, צוות חינוכי, הנהלה ופיקוח. וכן מתייחסת לגורמים שעשויים להשפיע על התפתחותו של הילד בסביבות הללו. ככל שסביבתו של הילד תהיה אחידה ביחס שהיא תספק לילד, יוטמעו בו ערכים חינוכיים בקלות יתר. על כן, הגן הדיאלוגי לא מסתפק ביצירת סביבה דיאלוגית בתוך כותלי הגן, אלא שואף לרתום גם את הדמויות המשמעותיות שאיתן הילד בא במגע מחוץ לגן, לרוח ולערכי החינוך הדיאלוגי, על מנת ליצור שפה משותפת, שקיפות ואחדות. על כן, הגן הדיאלוגי מעודד מעורבות ושותפות של הורים בנעשה בגן.
גישה דיאלוגית בין אנשי הצוות החינוכי
לדיאלוג מקום מרכזי בצוות החינוכי בגן. ראשית, הדיאלוג בין אנשי הצוות משמש ככלי מרכזי לביצוע הסתכלות רפלקטיבית על תהליכי הוראה, להסקת מסקנות משותפת, להגדרת מטרות ויעדים ולתכנון פעילויות עתידיות. נמצא כי בתי ספר שמיסדו את הדיאלוג בין מורים ופעלו כ"קהילה מקצועית לומדת", הביאו לשיפור בתפקוד ובהתפתחות המקצועית של מורים, בשיפור האקלים בחדר המורים ותחושת המסוגלות של המורה, בפתיחות לרעיונות חינוכיים חדשים, בהעצמת היכולת להתמודד עם קשיים בעבודה עם הילדים, ובשיפור הישגיהם הלימודיים של הילדים. נוסף לכך, הדיאלוג בצוותי החינוכי הוא הבסיס שממנו מתפתחים דיאלוגים נוספים בגן, הוא מהווה מודל ליצירת דיאלוגים, בין כל אחת מצלעות המשולש צוות חינוכי-הורים-ילדים. לרוב בגישה הדיאלוגית גם בעלי הסמכות הרשמיים (בעלים, הנהלה) הם חלק אקטיבי בדיאלוג הכולל, שטובת הילד היא מרכזו. בתפיסה הדיאלוגית ריבוי הדעות והסגנונות של אנשי הצוות השונים כלפי המטרה האחת (טובת הילד) הם חיוניים וחשוב שישמעו, כל דעה מעשירה את המארג של התמונה הרחבה ומאפשרת להביט על דבר מסוים מנקודות מבטם הייחודיות של כל אחד מאנשי הצוות. ניתן לומר שהקשבה, הכלה והזדהות הן מדדי ההצלחה של ישיבות הצוות בגישה הדיאלוגית. אין זה מבטל את האפשרות לקדם החלטות מעשיות באמצעות דיאלוג, נהפוך הוא, ההנחה היא שדווקא מהקשבה אמיתית לזולת ייוולדו החלטות פרקטיות ומעשיות, הטובות והיעילות ביותר לכולם.
גישה דיאלוגית בין הצוות החינוכי להורים
הדיאלוג בין הצוות החינוכי להורים בגן יתקיים בשלושה מישורים עיקריים, ברמה הבין אישית במפגשים לא מתוכננים (כדוגמת הבאה ולקיחת ילד מהגן), במפגשים אישיים של שיתוף והיוועצות לגבי נושאים הקשורים לילד ספציפי והתפתחותו האינדיבידואלית, ובמפגשי הדרכה ושיח עם כלל ההורים סביב הגישה החינוכית של הגן במטרה ליצור קו אחיד עם הגישה החינוכית של ההורים בבית. מפגשים מסוג זה יעשו לרוב במתודת מעגלי שיח המהווה פלטפורמה לקיום דיאלוג. בגישה הדיאלוגית בגנים, הצוות החינוכי יעודד את ההורים להיות חלק פעיל יוזם ומשפר של הגן. הגישה הדיאלוגית שואפת לשקיפות רבה ומוגדרת (יוגדר לכולם המידע שעובר להורים, מתי הוא יועבר ובאיזה אופן, וגם יוגדר מה הוא המידע החסוי שלא יועבר ומדוע). דיאלוג פורה בין ההורים לצוות חינוכי אמור להוות מרכיב חינוכי מרכזי שיכול ליצור עולם אחיד ומובן לילד, עולם בו הוא זוכה לגישה דומה בבית ובגן, עולם בו יש לו דוגמה ראויה למערכות יחסים בין מבוגרים משמעותיים בחייו.
גישה דיאלוגית בין הגננת לילד
מחקרים מצביעים על כך שהגננת ויחסיה עם הילדים, היא הגורם משפיע ביותר על ההסתגלות החברתית וההתקדמות הלימודית של ילדים. גישה דיאלוגית ביחסי גננת וילד משמעה, בראש ובראשונה שהגננת מתייחסת לילד כאל אדם בפני עצמו, שיש לו דעה שראוי לשמוע ולהתייחס אליה. בניגוד לתפיסות מסורתיות שבהן הגננת מחזיקה בידע ומעבירה אותו לילדים, הרי שבחינוך הדיאלוגי, הידע נוצר ונלמד מתוך האינטראקציות והקשרים שבין הגננת לילד, מתוך ההתייחסות לייחודיותו ולרצונו של הילד ולייחודיותה ועולמה של הגננת. הידע אם כך, הוא תוצר של תהליך הלמידה והמחקר של הילדים, ואף של הגננת ביחד איתם. בהתאם לכך, הגננת בחינוך הדיאלוגי משתדלת להוביל את הילדים לחקירה ועם זאת "לקחת צעד אחורה", כדי להיות פנויה רגשית להקשיב לצורכי ולדברי הילד ואף לתחומי העניין שלו, כדי לכוון את תהליך הלמידה על פיהם. סביר להניח שבחינוך הדיאלוגי יתאפשר לילדים להביע את דעתם זמן רב יחסית, במגוון רחב של נושאים. למשל, ייתכן שבמפגש הגננת תאפשר לילדים לומר את דעתם ותהיה פתוחה לכיווני חשיבה חדשים ושונים מאלו שתכננה מראש, היא תשאל שאלות פתוחות, תתייחס אל דברי הילדים ואף תאפשר לילדים להוביל את הדיון. בחינוך הדיאלוגי הגננת מכוונת ומעודדת את הילדים ליצור דיאלוג ביניהם, בהזדמנויות שונות, יזומות, וכן בהתמודדות עם אירועים שוטפים במהלך היום. הגננת תשתדל ליצור הזדמנויות לפעילויות משותפות הדורשות דיאלוג בין ילדים, פעילויות כגון חקר קבוצתי, משימות המצריכות שיתוף פעולה וכדומה. היא תאיר ותעורר בילדים חשיבה ושיח רפלקטיבי על התהליכים הפנים-קבוצתיים במהלך ביצוע המשימה ואת המרכיבים הדרושים להצלחת הצוות, כמו למשל התקשורת והדיאלוג בין הילדים.
בפדגוגיה
הגישה הדיאלוגית בפדגוגיה, מתבטאת בנתינת דגש על בניית תוכנית לימודים שתהיה גם דינמית וגם מובנית. החלק המובנה בתוכנית הוא כל אותן ידיעות ומיומנויות הנחוצות לילדים לפי התפיסה התרבותית של הגן ובהתאם לשלב ההתפתחותי של הילדים. החלק הדינמי הוא האופן בו יועברו התכנים לילד ולקבוצת הילדים, כשהתפיסה המרכזית היא "חנוך לנער על פי דרכו". הדיאלוג מתפקד כמגשר בין עולמו הייחודי של כל ילד לבין עולמה של הגננת ועולמות הידע המוצעים לו בגן. את המסקנות לצרכים הייחודים של כל ילד מסיקים מתוך התבוננות והקשבה מעמיקה לילדים. ישנם גני ילדים (כגון גנים הפועלים בגישת רג'ו אמיליה המתצפתים, מראיינים ואף מתעדים את הילדים באופן מובנה ועל בסיס אותה ראייה והסתכלות עמוקה על הילד ועל ייחודיותו, מתאימים לילדים תכנים וסביבות עבודה פיזיות ואנושיות.
עיקרון חשוב בגישה הדיאלוגית בתחום הפדגוגי הוא יצירת מקום נוח ובטוח לביטוי של הילד, ישנם גנים המקדמים יוזמות דרכן הילד מביא את עולמו ותחומי העניין שלו לכלל הגן, הילדים חוקרים לומדים ומציגים לקבוצתם את יצירתם ומקיימים שיח דיאלוגי סביב הפרויקט. מודל חינוכי דומה המאפשר נוחות ליישום הגישה הדיאלוגית הוא חינוך מבוסס פרויקטים, הייחודיות של המודל היא שלרוב מדובר בפרויקטים ארוכי טווח שדורשים עבודה קבוצתית, העבודה השיטתית והקבוצתית הנדרשת בפרויקטים מסוג זה מהווה תשתית טובה ליצירת דיאלוגים.
נוסף לכך, מתוך ההנחה כי הילד לומד מסביבתו תדיר, ממערכות יחסים ישירות וממערכות יחסים שמוצגות לו באמצעים שונים, ניתן דגש רב לבחירת הסביבה שאליה נחשפים הילדים ויש הקפדה על סביבה זו. התוכן שמוגש לילדים, בפורמטים שונים, הוא חלק מאותה סביבה חינוכית המשפיעה על הילד. סיפורים ואיורים, כרזות ושלטים, שירים, משחקים, וכן סרטוני וידאו למיניהם, כל אלו ישפיעו במידה מסוימת על התפתחות הילד ועל כן הגישה הדיאלוגית תשאף לכונן ערכים דומים ברבדים השונים בסביבתו של הילד. לשם המחשה, נאמר שבגן דיאלוגי הילדים לומדים לנהל קונפליקט באמצעות דיאלוג וגישור בין הילדים, אך לעומת זאת, ממקור אחר בסביבתם הם נחשפים להתנהלות שונה בעת קונפליקט, שאינה מכבדת את דעת השני ומאפשרת לו להביע את דעתו, הרי שהילדים נחשפים למודל התנהגות שונה, וסביר להניח שיהיו מצויים בדיסוננס קוגניטיבי (סתירה או קונפליקט בין דעה להתנהגות היוצרים חוסר איזון פנימי). יתרה מזאת, ילדים עשויים להיחשף לאלימות ברמות שונות בסדרות טלוויזיה שונות. ייתכן שבעקבות חשיפה למדיה בגיל הרך בצורה לא מבוקרת, חלק מהילדים, בנסיבות כאלה או אחרות, יטו להזדהות עם דמויות אלימות, לחקות אותן ולאמץ דפוסי התנהגות אלימה, בניגוד לדפוסים הנהוגים בגן. נמצא במחקר כי חשיפה לאלימות בטלוויזיה מגבירה התנהגות אלימה בקרב ילדים ונוער בטווח זמן מיידי, משפיעה בכך לרעה על התפתחותם של ילדים ואף מגבירה אלימות בטווח זמן רחוק. הגן הדיאלוגי יפעל להתמודד עם קושי הנובע מחשיפה למדיה אלימה, באמצעות חתירה לדיאלוג עם ההורים בנושא הצורך בבקרה על תוכני מדיה.
בניהול קונפליקטים
לגישה הדיאלוגית ישנה משמעות רבה בניהול קונפליקטים כשנקודת המוצא של הגישה היא שקונפליקטים הם חלק טבעי ומועיל בחיינו ושאין צורך להימנע מהם. הגישה הדיאלוגית מכוונת לייחס עם מינימום שיפוטיות במצבי קונפליקט, ההתייחסות לקונפליקט היא מלכתחילה כאל אתגר או בעיה משותפת שנוצרה באופן טבעי מעצם היותנו בני אדם שונים ומיוחדים ולא שכל אחד מבאי הקונפליקט הוא בעצמו הבעיה של השני. לרוב תיווך המחנך בגישה הדיאלוגית במצבי קונפליקט יתחיל בצירופי מילים כמו "מה קרה?" "מה רצית?" ולא "למה עשית?" (העשוי להישמע לילד כאמירה שיפוטית). תחילה המחנך יקשיב לכל הדעות וההסברים, תוך שמירה על סדר הדיבור ולעיתים ישתמש בחפץ הקשבה. לאחר מכן המחנך ישקף ויסביר את כל המקרה ואת תפיסת המקרה בעיני הילדים השונים. בכך הוא יגביר את יכולת הילדים לתפוס את ה"אחר", את השונות שלו, הרגשות, הצרכים וההעדפות שלו. לבסוף המחנך יזמין את כל הילדים להציע פתרונות שיועילו ויטיבו עם השותפים בסיטואציה.
בהערכה
הערכה בגישה הדיאלוגית תצא מנקודת הסתכלות המעריכה, ביחד עם הילד, את מעשיו, תוצאות מעשיו ואת הדרכים לשפר אותם, ותימנע משיפוט והשוואת הישגים. ההערכה תכלול את התהליך והעשייה שהילד בחר לעשות ואת התוצר כפועל יוצא מהם, ולא את התוצר כעיקר שאותו שופטים. בהערכה הדיאלוגית לא יינתן דגש מיוחד על הישגיו ותוצריו של הילד אלא יושם דגש על מידת ההשקעה, המאמץ, הנחישות, ההַתמדה, יכולת ההתמודדוּת, ההתאוששוּת והפקת לקחים מכישלוֹנוֹת. תיבדק מידת ההתקדמוּת יחסית לעצמוֹ, כלומר מידת ההתפתחות האִישִית שלו, בלא תלוּת במדדים אבסולוטיים ובלי קשר להישגיהם של אחרים. נוסף לכך, מעצם ההסתכלות ההוליסטית, יינתן דגש להערכה עניינית של תהליכים מנקודת ראות תהליכית ורחבה. למשל, בהתנהגות האנושית, יושם דגש על יחסי התחשבות, הדדיות ושיתוף פעולה הנדרשים כדי לבצע דבר מה ולהגיע לתוצר מסוים. בהסתכלות על הטבע, ידגישו המחנכים את הקשרים בין המרכיבים השונים והתופעות השונות ותינתן לילדים אפשרות לחקור, לשער ולבדוק את השערותיהם. בהתאם לכך, גם בהתנהגות הילדים בגן, יערכו שיחות של הסתכלות רפלקטיבית על ההתנהלות החברתית עם הילדים ויישאלו שאלות כגון: כיצד בפעולה מסוימת כל אחד חשוב ומשפיע, כיצד כל אחד יכול לתרום להצלחה המשותפת, כיצד אנחנו קשורים זה לזה ומה נדרש מאיתנו כדי להצליח? בהתאם לכך, המחנכים לא יזמו פעילויות שבהן יש רק מנצח אחד כדי לא להוביל את הילדים לתחרות בין-אישית, אחד "נגד" השני, ולחוויית תחושות של תסכול וכעס. את יצר התחרות של הילדים המחנכים ירתמו עבור טובת הקבוצה, כאשר הם יזמו מצבים של אתגרים קבוצתיים שבהם הקבוצה חותרת להשגת מטרה מסוימת ופועלת "כנגד" הזמן או כנגד הישגה הקודם של הקבוצה, אך לא כנגד אדם או קבוצה אחרת. פעולות הילדים מוערכות באופן ענייני על ידי המחנכים ויש התייחסות לתרומה של כל ילד להצלחה הקבוצתית וכן נערך עם הילדים דיון רפלקטיבי על ביצוע המשימה ועל התחושות שנלוות לה. מזעור התחרות הבין-אישית, מאפשר לילדים להיות פנויים מרגשות של תסכול, המובילות לוויתור על מאמץ ומסייעות לבניית היחסים והגיבוש הקבוצתי.
סביבות דיאלוגיות בגן הילדים
על מנת לייצר דיאלוגים משמעותיים בגן נדרשת יצירת סביבה כוללת המקדמת דיאלוג, הילד קולט תדיר מהסביבה מודלים שונים של התנהגויות, בין אם מהתנהלות הסביבה האנושית שמקיפה אותו (ילדי הגן והצוות החינוכי) ובין אם מעולמות התוכן אליהם הוא חשוף (ספרים, סרטים, משחקים, מוזיקה וכדומה). הצוות החינוכי השואפים ליצור סביבה דיאלוגית, ליצור לילד עולם של דוגמאות הראויות לחיקוי, שכן החיקוי היא אחת הצורות המרכזיות בהתפתחותם של ילדים כפי שמובא בתאוריית הלמידה החברתית. החיקוי מקנה לילדים ידיעות ומושגים חדשים.
בתהליך החיקוי הילד מעצב דפוסי התנהגות וערכים על פי הנורמות בסביבה בה הוא חי. הסביבה האנושית של ילדי הגן שכוללת את הצוות, ילדי הגן וההורים מהווה את הדוגמאות המשמעותיות ביותר לחיקוי עבור הילד.
גם לסביבות הפיזיות השונות בגן ישנה השפעה רבה על היווצרותם של דיאלוגים. החל מהמרחבים השונים ומקומות הישיבה המאפשרים הימצאות פיזית המקדמת אינטראקציה חברתית (אזורי ישיבה המותאמים לזוג ילדים, פינות עבודה לקבוצות וכדומה), והמשך במשחקים השונים המצריכים יותר שיתוף פעולה ופחות תחרותיות, משחקי חצר כגון נדנדה מאוזנת או משחקי קופסה וספורט למיניהם בהם התחרות היא אל מול הזמן או השגת אתגר משותף ולא של האחד כנגד השני.