cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
תא אלקטרוכימי
אלקטרודות
(1) Mn+ + ne- ↔ Ms M מסמן מתכת, n את מטען היון המתכתי, האות e מסמנת אלקטרון ו-s מציין מצב צבירה מוצק.
בהיעדר חיבור מוליך בין האלקטרודות, תתרחש בכל חצי תא תגובת שיווי המשקל (1), בשיעור זעיר שלא ישפיע על ריכוז יוני המתכת בתמיסה ושקשה למדוד אותו.
גשר מלח
תוספת הקטיונים לתמיסה באנודה, וגריעת הקטיונים מהתמיסה בקתודה, יביאו – תוך שניות מספר מחיבור האלקטרודות זו לזו – לעצירת הזרם. זאת משום שבכל אחת מהתמיסות ייווצרו מטען חשמלי ושדה חשמלי שכוחם על הקטיונים גדול מהפוטנציאל החשמלי בתא. כדי לפתור בעיה זו, ולאפשר את איזון המטענים בשתי התמיסות, מחברים אותן בגשר מלח – מתקן המחזיק מלח מסיס K2SO4 הוא בחירה שגרתית) ומשחרר אניונים לאנודה וקטיונים לקתודה (לא ייתכן מצב שבתמיסה המטען הכולל של היונים החיוביים יהיה גדול יותר מהשליליים או להפך). לרוב, משמשת צינורית זכוכית שצורתה U וקצותיה נקבוביים כגשר מלח: היונים עוברים דרך הנקבים, ללא זליגה חופשית של התמיסה. נייר סינון ספוג בתמיסת המלח, או תמיסה ג'לית (מבוססת אגר) של המלח יבצעו את אותה פעולה. אפשרות מסובכת יותר היא הפרדת שני חצאי התא במחיצה נקבובית.
תא תקני
מדידת פוטנציאלים מוחלטים, להבדיל ממדידת ההפרש ביניהם (המתח) היא משימה קשה. כדי לאפשר השוואה בין פוטנציאלי חצאי תא שונים, נעשה תיקנון (סטנדרטיזציה) של חצאי התא השונים: תא תקני הוא תא שאקטיביות המומסים בו היא 1 (בקירוב 1M), לחץ הגזים בו 1bar (בקירוב אטמוספירה אחת), והטמפרטורה שלו היא 25 מעלות צלזיוס (טמפרטורת החדר).
תא מימן
כבתחומי ידע אחרים, נקבעה גם כאן נקודת ייחוס – חצי תא שהפוטנציאל שלו יחשב 0, ופוטנציאלי חצאי התא האחרים ימדדו ביחס אליו. זוהי אלקטרודת המימן התקנית (באנגלית SHE, Standard Hydrogen Electrode): מוט פלטינה שרוי בתמיסת יוני מימן, +H, בריכוז 1M בקירוב, וגז מימן מבעבע סביבו בלחץ של 1bar (התגובה המתרחשת בתא זה היא: קטיונים של מימן מקבלים אלקטרון ונהפכים לגז מימן). פוטנציאל תקני של חצי תא הוא לפיכך מתח התא המתקבל בחיבור חצי התא התקני לחצי תא מימן תקני, כפי שמוסבר להלן.
פוטנציאלים תקניים
הפוטנציאלים התקניים של חצאי התא הוגדרו כפוטנציאל של חצאי התא לעבור חיזור (לקבל אלקטרונים ואי לכך להיות חצי תא מחמצן). לדוגמה, פוטנציאל חצי התא המכיל את המתכת M עבורה נוסחה תגובה (1), הוא הפוטנציאל של תא זה לעבור את התגובה (1) משמאל לימין. הפוטנציאל התקני של התא, המסומן ב- Eo, מוגדר לפיכך: E0(תא)=E0(קתודה)-E0(אנודה)
כיוון זרימת האלקטרונים
אם מתח התא המתקבל חיובי (E0>0), יזרמו האלקטרונים כמצופה מהאנודה לקתודה. אם מתח התא המתקבל שלילי (E0<0), הרי שהאלקטרודות הוגדרו במהופך: בזו שהוגדרה אנודה יתרחש חיזור, ובחברתה חמצון. כלומר, חצי התא שהפוטנציאל שלו לעבור חיזור גדול יותר, יהיה הקתודה בה מתרחש החיזור, והאלקטרונים יזרמו אליו מהאנודה, בעלת פוטנציאל החיזור הנמוך יותר, בה יתרחש החמצון.
הסבר התופעה
פוטנציאל החיזור, היכולת לקבל אלקטרונים, של הברזל גדול מזה של המגנזיום, ולכן תתחיל תנועת אלקטרונים מחצי תא המגנזיום לחצי תא הברזל. כתוצאה מכך המגנזיום המוצק יתפרק לקטיונים טעונים חיובית ואלקטרונים, ואילו יוני הברזל יקבלו את האלקטרונים ויהפכו לברזל מוצק. לפיכך, בחצי תא הברזל יקטן ריכוז יוני הברזל (ירידה בריכוז הקטיונים) ואילו בחצי תא המגנזיום יגדל מספר יוני המגנזיום (ויקטן ריכוז האניונים). לכן, קטיונים מגשר המלח יזרמו לעבר תא הברזל ואניונים מגשר המלח יזרמו לעבר תא המגנזיום (קטיונים לקתודה ואניונים לאנודה).
מהלך הזרם הוא כדלקמן: האלקטרונים שנוצרו כתוצאה מפירוק אלקטרודת המגנזיום נעים על המוליך המתכתי שמחבר בין שני חצאי התאים לעבר הנורה ומשם לאלקטרודת הברזל. הברזל המוצק נטען באלקטרונים העוברים ליונים בעלי המטען החיובי של הברזל. כך הם נהפכים לברזל מוצק שמצפה את אלקטרודת הברזל ומוסיף למסתה. קטיונים עוברים מגשר המלח לחצי תא הברזל ואניונים לחצי תא המגנזיום. הולכת הזרם מתאפשרת, אם כן, הודות לקיומו של גשר המלח, המספק יונים ניידים.
הסיבה שלחומרים מסוימים יש פוטנציאל חיזור חיובי ולאחרים שלילי היא יחסית. הקהילה המדעית הגדירה את חצי תא המימן (שבו יוני הידרוניום הופכים לגז מימן ולמים כנקודת ייחוס לשאר המדידות), וקבעה את הפוטנציאל שלו ל-0. לכן:
אם נחבר חצי תא ברזל ((Fe3+(aq)|Fe2+(aq) (ישנם שני סוגים של חצאי תא ברזל. בחצי תא ברזל זה, קטיון שחסרים לו שלושה אלקטרונים מקבל אלקטרון אחד וכך קטן מטענו החיובי. בחצי תא זה לא משתתפת בתגובה מתכת ברזל במצב מוצק (ראו טבלת פוטנציאלי חיזור בהמשך)) לחצי תא מימן מתח התא יהיה 0.77 וולט כאשר האלקטרונים נעים לכיוון חצי תא הברזל, כלומר חצי תא הברזל הוא חצי התא הקתודי.
אם נחבר חצי תא מימן לחצי תא מגנזיום מתח התא יהיה 2.37 וולט כאשר האלקטרונים נעים לכיוון חצי תא המימן, כלומר הוא יהווה את חצי התא האנודי, ומכאן הסימן השלילי.
באופן כללי, לחצאי תאים של אל-מתכות פוטנציאל חיזור גבוה יותר מאלה של המתכות (האל מתכות הם מחמצנים טובים יותר, לעומת המתכות שנוטות לוותר על האלקטרונים שלהם ולעבור תהליך חמצון).
מידע נוסף
כמו בכל תגובה המתבססת על שיווי משקל כימי, גם לתא האלקטרוכימי ניתן להפריע ולחזות את התוצאות. לפי עקרון לה שטליה, כל פעולה שנבצע תגרום לתגובה הפוכה של המערכת. את פוטנציאל החיזור של כל חצי תא יש לראות כתוצר. אם נוסיף למשל לחצי תא הברזל מלח המכיל ברזל, אז הגדלנו את ריכוז המגיב (יוני הברזל) ולכן המערכת תפעל להורדתו. כך יעלה הפוטנציאל של חצי תא הברזל ונוכל לקבל מתח גדול יותר. באותו אופן, אם נמהול את התמיסה של חצי תא המגנזיום, אז המערכת תפעל כדי להעלות את הריכוז וכך פוטנציאל החיזור של חצי תא המגנזיום יקטן. שוב, נוכל לקבל זרם התחלתי גבוה יותר כעת שאחד מחצאי התאים אינו תקני.
הוספה או החלפה של אלקטרודה כלשהי באלקטרודה אחרת קטנה או גדולה יותר, לא יצור שינוי במערכת. כמות האטומים המוצקים גדולה בהרבה מכמות היונים בתמיסה בכל חצי תא, ולכן שינוי במסת האלקטרודה, גדול ככל שיהיה לא יגרור תגובה. (הדבר דומה ללקיחת או לנתינת שקל למיליונר).
המתח המקסימלי בין חצאי תא תקניים יתקבל בין חצי תא תקני של פלואור (פלואור הוא המחמצן החזק ביותר) לחצי תא תקני של ליתיום (ליתיום הוא המחמצן החלש ביותר, הוא החזק ביותר מבחינת חיזור). חצי תא הפלואור יהיה קתודה וחצי תא הליתיום יהיה אנודה. המתח ההתחלתי בתא זה יהיה 5.9 וולט.
עדי עציון-זק
עדי עציון-זק (נולדה ב-16 באוגוסט 1936) היא שחקנית וזמרת ישראלית.
ביוגרפיה
עציון-זק נולדה בקיבוץ יגור להורים יוצאי גרמניה. היא למדה מוזיקה במדרשה למוזיקה בתל אביב, בקונסרבטוריון של פריז ובבית ספר למוזיקה בפרייבורג. היא הופיעה והקליטה מוזיקה במספר מדינות.
היא הופיעה במסגרת האנסמבל בקאמרי. היא העלתה את המונודרמות "קברט קורט וייל", "המלאך הכחול" ו"קפקא נגד קפקא".
ב-1982 העלתה, יחד עם השחקנית־כוריאוגרפית גבי אלדור, את המופע "מלים ללא צל", בסיוע מכון גתה. גבי אלדור קראה בעברית ובגרמנית שירים של אלזה לסקר-שילר ועדי עציון העלתה שלושה מיצגים.
ב-1984 השתתפה במופע "טרמולו בצול וחצי", שיצרה אשרה אלקיים רונן. המופע גם עלה אחר כך בפסטיבל הבין לאומי סרבנטינו שבמקסיקו.
ב-1985 שיחקה במסגרת בפסטיבל עכו במחזה "שמפרחת", שכתב עמוס קינן, בבימוי של יגאל עזרתי. ההצגה זכתה לציון לשבח ולביקורות נלהבות.
ב-1991 שיחקה בפרק של הסדרה "סיפורים לשעת לילה מאוחרת". ב-1995 שיחקה בסרט "הכוכב הכחול". ב-1998 הופיעה בסדרת הטלוויזיה "ארץ קטנה איש גדול".
ב-2000 העלתה את המופע "קברט קורט וייל", מופע יחיד הבנוי ממחרוזת שירים של ברטולד ברכט וקורט וייל, שהועלה במלאת מאה שנה להולדתו של ברכט וחמישים להולדתו של וייל.
ב-2007 כתבה ושיחקה, במסגרת פסטיבל אשה בחולון, את ההצגה "שופיניאנה", דרמה קונצרטנטית המגלמת את דמותן של ארבע נשים משמעותיות בחייו של המלחין פרדריק שופן. באותה שנה גם כתבה, ערכה, עיצבה ושיחקה בהצגת היחיד "קולו של גורל - מאריה קאלאס, טרגדיה יוונית"
ב-2009, ערכה, עיצבה ושיחקה בהצגת היחיד "סודה של ג'ולי הרצל", על פי הרומן "אשתו המנודה" של אידה צורית-מגד
היא עובדת כשחקנית וכמדריכה קולית בתיאטרון גשר.
עציון-זק זכתה במספר פרסים על עבודתה, ובהם פרס המועצה לתרבות ואמנות.
חיים אישיים
היא נשואה ליונתן זק ולהם שלושה ילדים, ביניהם השחקנית עלמה זק והבמאי יורם זק.
יחסי מלטה–תוניסיה
יחסי מלטה–תוניסיה הם היחסים הבילטרליים בין מלטה לתוניסיה. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-1967, לאחר עצמאותה של מלטה ב-1964. למלטה יש שגרירות בתוניס ולתוניסיה יש שגרירות בולטה. שתי המדינות חברות באיחוד מדינות הים התיכון. מלטית ו הן שפות דומות מאוד. שתי המדינות חולקות קשרים היסטוריים ארוכים.
היחסים כיום
ב-2012 הודיעה ממשלת מלטה על מאמצים להגביר את יחסי הסחר בין שתי המדינות, ולשתי הממשלות יש כיום 3 הסכמים המכסים העסקה זמנית של תוניסאים במלטה.
פרנק שירן
זמן קצר לפני מותו, הוא סיפר את סיפור חייו לעיתונאי צ'ארלס ברנדט שערך את הראיונות עמו לספר מצליח בשם "שמעתי שאתה צובע בתים" (I Heard You Paint Houses). בספר זה, חשף שירן מספר עובדות לא ידועות אודות המאפיה האמריקנית, איגודי העובדים, והקשר ההדוק ביניהם בשנות ה-60 וה-70. בין היתר, טען שירן שהוא היה זה שעמד מאחורי רציחתם של ג'ימי הופה וג'ו גאלו. טענה שנחשבת לשנויה במחלוקת בין המומחים.
בשנת 2019, עובד הספר לסרט בשם "האירי", אשר בו גילם רוברט דה נירו את דמותו של שירן.
ביוגרפיה
שירן נולד בדרבי, פנסילבניה למשפחה ממעמד הפועלים. אביו, תומאס פרנסיס שירן, היה ממוצא אירי. אמו, אגנס הנסון, הייתה ממוצא שוודי. שירן התגייס לצבא ארצות הברית באוגוסט 1941, השלים הכשרה בסיסית ליד בילוקסי, מיסיסיפי, והוצב במשטרה הצבאית. בעקבות המתקפה על פרל הארבור, הוא התנדב לאימונים בבסיס חיל האוויר בפורט בנינג, ג'ורג'יה, אך הוא פרק את כתפו ולפיכך הועבר לדיוויזיה ה-45. ביולי 1943 הוא נשלח עם הדייויזיה למערכה בצפון אפריקה. לאחר מכן הוא השתתף בפלישה לסיציליה, במערכה האיטלקית, מבצע דרגון והפלישה לגרמניה. לימים טען שירן שתקופת המלחמה גרמה לו לפתח אדישות מוחלטת לחיי אדם. הוא תיאר איך לעיתים קרובות, בהוראת מפקדיו, הוציא להורג שבויי מלחמה גרמנים וביצע פשעי מלחמה אחרים.
לאחר המלחמה החל שירן לעבוד כנהג משאית. במקביל, התקרב לפשע המאורגן בארצות הברית, ובייחוד למשפחת בופלינו. מרבית המידע על פעילותו של שירן בשירות המאפיה אינו ודאי ונשען על עדותו שלו בלבד. לטענתו, פעילותו במאפיה החלה בעקבות מפגש אקראי עם ראסל בופלינו שסייע לו לתקן תקלה ברכבו. שירן החל לעבוד כמוביל משלוחים עבור בופלינו, אך גם עבור אנג'לו ברונו. לטעתו, את הרצח הראשון שלו בשירות המאפיה הוא ביצע לאחר שגנגסטר זוטר בשם וייספר דיטוליו שכנע אותו לפוצץ מכבסה בדלאוור שהתחרתה בעסקיו שלו. רק לאחר ששירן פוצץ את המכבסה, התגלה שהיא הייתה שייכת למעשה לאנג'לו ברונו. בעקבות הפצרותיו של בופלינו, ברונו הסכים לסלוח לשירן בתנאי שיהרוג את דיטוליו, וכך הוא אכן עשה.
בופלינו גם קישר בין שירן למנהיג איגוד נהגי המשאיות ג'ימי הופה. שירן הפך ליד ימינו של הופה, וסייע לו כאשר נדרש להפעיל לחץ, באמצעים חוקיים ולא חוקיים כאחד, על חברי ארגון סוררים ועל חברי ארגונים יריבים. הופה אף דאג לכך ששירן יבחר כנשיא הסניף ה-326 של האיגוד בווילמינגטון.
במהלך הקריירה הארוכה שלו בשירות המאפיה, נקשרו בשמו של שירן מספר גדול של רציחות, אולם אף אחת מהן לא הוכחה בוודאות. ב-1972 הוא נחשד ברצח של גבר בשם רוברט דג'ורג', אולם שוחרר מחוסר ראיות. ב-1976 הוא חשד ברציחתם של פרנסיס ג'יי מרינו ופרדריק ג'ון גאוורונסקי, שניהם אנשי איגוד נהגי המשאיות. כמו כן, הוא טען שרצח בעצמו את המאפיונר הנודע ג'ו גאלו, לאחר שזה האחרון הסתכסך עם בופלינו.
עם זאת, האירוע המוכר ביותר שנקשר בשמו של שירן, הוא היעלמותו שמסתורית של ג'ימי הופה ב-1975. מעט לפני מותו, טען שירן כי הוא רצח את הופה לאחר שזה האחרון הפסיק לספק את הבוסים של משפחות הפשע. לטענת שירן, הוא וסלבטורה בריגוליו ("סאלי ג'וקים") שכנעו את הופה לנסוע יחד אתם לבית מסתור בדטרויט שם שירן ירה בו למוות. חוקרים רבים פקפקו בטענתו של שירן, והיעלמותו של הופה נחשבת לחידה לא מפוענחת עד ימינו. אנשי FBI סרקו את הבית בדטרויט שבו בוצע הרצח לטענת שירן בחיפוש אחר ראיות פורנזיות. הממצא היחיד שלהם היה כתמי דם, אולם בדיקות DNA אישרו שאין מדובר בדמו של הופה.
ביולי 1980 הועמד שירן לדין בעוון סחטנות. הוא נמצא אשם ב-11 אישומים ונגזרו עליו 32 שנות מאסר. הוא נידון ל-32 שנות מאסר אשר מתוכן ריצה 13. הוא נפטר מסרטן ב-14 בדצמבר 2003.
משפחתו
זמן קצר לאחר שחרורו מהצבא, התחתן שירן עם מרי לדי, מהגרת אירית. לזוג נולדו שלוש בנות, מריאן, דולורס ופגי, אך הם התגרשו ב-1968. לאחר מכן התחתן שירן עם איירין גריי, אשר ילדה לו בת אחת, קוני. איירין מתה בדצמבר 1995.
האירי
זמן קצר לפני מותו, ראיין את שירן העיתונאי צ'ארלס ברנדט. ברנדט ערך את הראיונות עם שירן לספר בשם "שמעתי שאתה צובע בתים" (I Heard You Paint Houses) אשר יצא לאור זמן קצר לאחר מותו של שירן. הספר זכה להצלחה רבה, ועורר מחדש את הדיון סביב היעלמותו של הופה. בשנת 2019 יצא לאקרנים הסרט "האירי" בבימויו של מרטין סקורסזה המבוסס על הספר. בסרט מגולם שירן בידי רוברט דה נירו בעוד בופלינו והופה מגולמים בידי ג'ו פשי ואל פצ'ינו בהתאמה.
איסטיס
אִיסָטִיס (שם מדעי: Isatis) הוא סוג במשפחת המצליבים, עליו נמנים כ-50 מינים, המאופיינים בפרחים צהובים. ובפרי שמשתלשל כלפי מטה. בארץ ישראל גדלים בר שני מינים מסוג זה, הנקראים גם בפי העם דלדולי עיזים. בימי קדם הפך המין איסטיס הצבעים לבעל חשיבות גדולה בהיותו אחד מהמקורות להפקת צבע כחול, בפפירוס מצרי (ליידן) מופיעים דרכי הצביעה של הצמר באיסטיס כולל דרכי עיבודו. פליניוס ודיוסקורידס מאזכרים אותו כצבען ,ובמשנה צץ שמו בעניין נשיאת הכפיים של כוהני ביהמ"ק:
תיאור הסוג
הסוג כולל כ-50 מינים, אולם מעל כולם נודע בחשיבותו המין איסטיס הצבעים (Isatis tinctoria), שממנו ניתן להפיק את הצבע הכחול באופן טבעי. השימוש במין זה ידוע החל מתקופת האבן החדשה ('התקופה הנאוליתית'). למין זה נודעה חשיבות כלכלית רבה עד המאה ה-19, אז ירדה קרנו כתוצאה מהתרחבות השימוש בצבעים מלאכותיים.
בארץ ישראל מיוצג הסוג על ידי שני מינים. המין איסטיס מצוי נפוץ בחבל הים-תיכוני, בעיקר בנופי צומח עשבוני. פריו המשתלשל כלפי מטה, האופייני לסוג, הביא לצמח את כינויו דלדולי עיזים, שמתייחס לאיבר שמשתלשל מצוואר העז. המין איסטיס קטן-פרי גדל באופן נדיר בנגב ובערבה.
תיאור מורפולוגי
על סוג זה נמנים עשבים חד-שנתיים או רב-שנתיים, רובם קירחים וחלקם הקטן שעירים. העלה פשוט- כלומר, אינו מחולק ותמים- דהיינו, שפת העלה רציפה ואינה משוננת. העלים התחתונים מחולקים לטרף ופטוטרת, ואילו העלים העליונים, המאפיינים את שלב החיים הבוגר יותר של הצמח, הם חסרי טרף - 'יושבים' על הגבעול. הגבעול זקוף.
פרחי האיסטיס צהובים וקטנים יחסית למשפחה. מספר האבקנים 6. הפרחים ערוכים בתפרחת מטיפוס אשכול. פרי האיסטיס מכיל זרע בודד, או שני זרעים לעיתים רחוקות. הפרי מאופיין בצורה פחוסה, ומוקף בכנף שעוזרת בהפצת הזרעים למרחק מה. הפרי משתלשל כלפי מטה בהבשילו.
מיני הסוג
לפירוט ראה ב'תיאור הסוג'
IPhone OS 1
iPhone OS 1 היא הגרסה הבסיסית הראשונה של מערכת ההפעלה הסלולרית iOS מבית אפל. iPhone OS 1.1.5 היא הגרסה העדכנית והאחרונה של מערכת ההפעלה iPhone OS 1. גרסה זו של מערכת ההפעלה עבור מכשירים ניידים היוותה את ההתחלה של מערכת הפעלה ניידת תומכת במגע. להפצה ראשונית זו לא ניתן שם רשמי; אפל הצהירה בפשטות כי ה-אייפון הראשון מופעל על ידי מערכת ההפעלה הזהה עבור סדרת המחשבים האישיים והניידים שלה - macOS, בעוד שהייתה ידועה באותה תקופה בשם Mac OS X. ב-6 במרץ 2008, עם הפצת חבילת הפיתוח עבור המערכת ב-iPhone (בשמה המקוצר: iPhone SDK), אפל קראה למערכת ההפעלה עבור מכשירי ה-iPhone בשם iPhone OS (אשר שונה מאוחר יותר ב-7 ביוני 2010 ל-"iOS" הידועה כיום). ב-11 ביולי 2008, הופצה הגרסה החדשה יותר בשם iPhone OS 2.
עדכון ה-iPhone OS 1.1.3 עבור מכשירי אייפוד טאץ' מחייב תשלום של 19.95 דולרים.
iPhone OS 1 לא כללה את חנות האפליקציות של אפל ולכן בגרסה זו לא הייתה תמיכה ביישומי צד-שלישי. כמו כן, המערכת לא כללה אף את חנות ה-iTunes להורדת תכַני מדיה דיגיטליים היישר מתוך מכשיר ה-iPhone.
טום גרנן
תומאס גרנן (באנגלית: Thomas Grennan; נולד ב-8 ביוני 1995), המוכר בשם הבמה טום גרנן (Tom Grennan), הוא זמר-יוצר וגיטריסט אנגלי.
ב-2022, הוא היה מועמד ב-2 קטגוריות בפרסי המוזיקה הבריטית (שיר בריטי ואמן רוק/אלטרנטיבי בריטי).
ביוגרפיה
גרנן נולד למשפחה אירית ב-8 ביוני 1995 בבדפורד, הממלכה המאוחדת. הוא למד בבית הספק הקתולי סנט תומאס מור. בגיל 18, הוא הותקף ברחוב. הוא התאמן ככדורגלן בקבוצות הכדורגל לוטון טאון, נורת'האמפטון טאון ואסטון וילה. הוא אוהד מנצ'סטר יונייטד. הוא עבד תקופה מסוימת בקפה קוסטה.
בעקבות ביצוע השיר "Seaside" של הקוקס במסיבה, הוא התחיל להופיע בתור מוזיקאי. הוא למד משחק באוניברסיטת סנט מרי. בגיל 18, הוא התחיל להופיע עם הגיטרה אקוסטית שלו בהופעות פאב קטנות למשך כ-3 שנים. לאחר שהופיע בפאב פינסברי, הוצע לו חוזה הקלטות בחברת התקליטים אינסניטי רקורדס. המיני-אלבום הראשון שלו, Something in the Water, יצא ב-28 באוקטובר 2016. הפריצה הגדולה שלה התרחשה לאחר שהתארח בסינגל "All Goes Wrong" של צ'ייז & סטטוס.
ב-2017, הוא היה מועמד לאמן פורץ הדרך של MTV לאחר שהופיע ב-Electric Ballroom, לונדון ב-2 בפברואר באותה שנה.
ב-10 במרץ 2017, הוא הוציא את המיני-אלבום השני שלו, Release the Brakes.
ב-21 ביוני 2017, הוא הקליט, לצד אמנים אחרים, בתקליט הצדקה, "Bridge over Troubled Water".
ב-26 ביולי 2017, הוא התארח, לצד אמנים אחרים, בווידאו קליפ של הסינגל "Boys" של צ'ארלי XCX.
ב-28 ביולי 2017, הוא הוציא את המיני-אלבום השלישי שלו, Found What I've Been Looking For.
בהמשך השנה, גרנן הופיע בכיכר טרפלגר במהלך תערוכת F1 Live בלונדון לתמיכה בנהגי פורמולה 1.
במרץ 2018, הוא יצא לסיבוב הופעות ברחבי הממלכה המאוחדת.
אלבום האולפן הראשון שלו, Lighting Matches, יצא ב-6 ביולי 2018.
ב-8 בינואר 2021, הוא הוציא את הסינגל "Little Bit of Love". השיר הגיע, בשיאו, למקום השביעי במצעד הסינגלים הבריטי.
ב-19 בפברואר 2021, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם אלה הנדרסון, את הסינגל "Let's Go Home Together". השיר הגיע, בשיאו, למקום העשירי במצעד הסינגלים הבריטי.
ב-12 במרץ 2021, הוא הוציא את אלבום האולפן השני שלו, Evering Road.
ב-4 ביוני 2021, הוא התארח בסינגל "By Your Side" של קלווין האריס. השיר הגיע, בשיאו, למקום התשיעי במצעד הסינגלים הבריטי, ולמקום השני במצעד הדאנס הבריטי.
ב-3 בספטמבר 2021, הוא הוציא את הסינגל "Don't Break the Heart". השיר הגיע, בשיאו, למקום ה-49 במצעד הסינגלים הבריטי.
ב-21 באוקטובר 2022, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם ג'ואל קורי, את הסינגל "Lionheart (Fearless)".
Sonic Mania
Sonic Mania (ביפנית: ソニックマニア; בתרגום חופשי: סוניק מאניה) הוא משחק פלטפורמה דו-ממדי המהווה חלק מזיכיון משחקי הווידאו "סוניק הקיפוד" של חברת סגה. המשחק יצא לאור ב-15 באוגוסט 2017 לפלייסטיישן 4, Xbox One ו-נינטנדו סוויץ' וב-29 באוגוסט 2017 ל-Microsoft Windows. עלילת המשחק מתמקדת בדמותם של סוניק הקיפוד, טיילס, נאקלס הקיפודן, מייטי הארמדיל וריי הסנאי בניסיונותיהם לסכל את התוכניות של דוקטור אגמן.
עלילה
סוניק וחבריו גילו שרובוטניק השתמש באבן האודם על מנת לשלוט בכוכב הקטן מהמשחק Sonic CD. שם הם ראו את מבצר הרובוטים של רובוטניק, הביסו אותו ואת הענקים, וברחו הרגע שהמבצר התפוצץ. אם כל 7 יהלומי הכאוס נאספו בזמן המשחק של סוניק, רובי הפנטום משגר אותו ואת רובוטניק אל מימד אחר. שם, מלך הענקים בוגד ברובוטניק ולוקח את אבן האודם לעצמו, רובוטניק תוקף את הענק ומנסה להחזירו למוטב. סוניק משתמש ביהלומי הכאוס ונהפך לסופר סוניק ונלחם ברובוטניק ובמלך הענקים בהתאמה כדי לקחת את אבן האודם מהם. לאחר הקרב, רובי הפנטום מגיב עם היהלומים, ושולל את גרסת הסופר של סוניק ויוצר חור שחור שם בלע את עצמו וסוניק והכוכב הקטן נעלמו.
משחקיות
המשחק הוא משחק פלטפורמה אשר המשחקיות בה דומה למשחקים הראשונים בסדרה אשר הוצאו לסגה מגה דרייב. השחקן בוחר אחד משלוש דמויות המשחק אשר לכל אחד מהם יש יכולת שונה. סוניק משתמש ב"צניחת זינוק" אשר יכול לזנק במהירות אחרי הקפיצה, טיילס יכול לעוף וגם לשחות, ונאקלס יכול לטפס על הקירות.
במשחק ישנם 12 שלבים, 8 מהם "ערוכים מחדש" כגון: Green Hill Zone מהמשחק הראשון, יחד עם 4 שלבים רגילים. האזורים הערוכים מחדש משלובים עם חלקים ממוחזרים ממשחקי סוניק הקודמים וגם חדשים.
הפצה
המשחק הוכרז לראשונה בשנת 2016, כאשר נחגגו 25 שנים לסדרת המשחקים, המשחק עצמו יצא לאור ב-15 באוגוסט 2017 לפלייסטיישן 4, Xbox One ו-נינטנדו סוויץ' וב-29 באוגוסט 2017 לMicrosoft Windows.
Sonic Mania Plus
ב-2018 יצאה הרחבה למשחק בשם "Sonic Mania Plus". ההרחבה מוסיפה את דמויותיהם של מייטי הארמדיל וריי הסנאי המעופף, שהופיעו לראשונה במשחק הארקייד "SegaSonic the Hedgehog" משנת 1993. מייטי יכול להפוך את עצמו לכדור משוריין והוא בעל הגנה מפני קוצים, וריי יכול לעוף מעבר בלי לאבד שיווי משקל. בנוסף, ישנם מצב משחק חדש בשם "Encore Mode", ואפשרות לעד ארבעה שחקנים במסך מפוצל.
ביקורות
לפי האתר Metacritic, המשחק הביא ביקורות טובות. מבחינת מעריצי הסדרה, המשחק נחשב למשחק הקלאסי האהוב ביותר.
ניקודימוס פאפאווסיליו
ניקודימוס פאפאווסיליו (ביוונית: Νικόδημος Παπαβασιλείου; נולד ב-31 באוגוסט 1970) הוא כדורגלן עבר קפריסאי ששיחק בעמדת הקשר.
קריירה
בשנת חתם באפולון לימסול מליגת העל הקפריסאית במדיה שיחק 4 שנים. בהמשך הקריירה שיחק גם באנורתוסיס פמגוסטה, אנוסיס נאון פאראלימני, אולימפיאקוס ניקוסיה ואפואל ניקוסיה.
לזכותו של פאפאוויסיליו 38 הופעות ו-9 שערים במדי נבחרת קפריסין.
קריירת אימון
בשנת פאפאוויסיליו מונה למאמן של אפאפ פיטסיליה מהליגה הקפריסאית השנייה וכעבור שנה מונה למאמנה של אולימפיאקוס ניקוסיה, עמה החמיץ את העלייה לליגה הראשונה במחזור האחרון, בו הפסידה 2-1 לנאה סלמיס פמגוסטה.
בקיץ מונה למאמנה של OFI כרתים אותה אימן 4 חודשים, אז עזב על מנת לחזור לקדנציה שנייה באולימפיאקוס ניקוסיה. בקיץ מונה למאמנה של דוקסה קאטוקופיה אותה אימן עד ינואר. 5 ימים לאחר שעזב את דוקסה מונה למאמנה של אנוסיס נאון פאראלימני אותה הוביל להישג השיא שלה כאשר היא סיימה את העונה במקום השישי. אחת ב-Enosis Neon Paralimni, אותה הוביל למקום השישי הטוב ביותר בכל הזמנים בליגה הראשונה. ב-28 בפברואר 2012 חזר לקדנציה שנייה באולימפיאקוס.
בספטמבר פאפאוויסיליו מונה למאמנה של אפולון לימסול. במרץ פוטר מתפקידו. בספטמבר חתם בארמיס ארדיפו אותה אימן כחצי שנה.
ב-21 באוגוסט 2015 מונה למאמנה של סלובן ברטיסלבה מליגת העל הסלובקית, איתה הגיע למקום השני ולגמר הגביע בעונתו הראשונה. 3 משחקים לאחר תחיל העונה שאחריה, סיים את תפקידו המועדון.
בהמשך הקריירה אימן גם בארגוטליס, פאניוניוס, ואדי דגלה, נאה סלמיס פמגוסטה וגאזי אל-מחאלה. כיום מאמן את קבוצת הכדורגל של הבנק המרכזי של מצרים.
ג'נה
ג'נה (צרפתית: Djenné) היא עיר מסחר היסטורית קטנה אך חשובה בדלתה העליונה של נהר הניז'ר, במרכז מאלי. העיר מפורסמת בשל הסגנון האדריכלות המבוסס על לבני בוץ, ובייחוד המסגד הגדול של ג'נה, שנבנה ב-1220 ושופץ ב-1907. ג'נה הייתה בעבר מרכז של מסחר והשכלה, ומאז הקמתה היא נכבשה מספר פעמים. העיר נחשבת לעתיקה ביותר באפריקה שמדרום למדבר הסהרה, ומרכזה ההיסטורי הוכרז כאתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו ב-1988. מבחינה מנהלית העיר שייכת לאזור מופטי.
היסטוריה
בני הסונינקה הקימו את ג'נה בשנת 800 על חורבות היישוב שהוקם על ידי דייגים בני הבוזו. העיר התרחבה במהירות במאה ה-13 לאחר שפליטים סונינקים מהאימפריה של גאנה היגרו לאזור ניז'ר והתיישבו בג'נה.
ג'נה הייתה מרכז אנימיזמי למרות עליית כוחו של האסלאם באזורים שמסביבה. במאה ה-13 והמאה ה-14 החל תהליך אסלאמיזציה מתון על ידי הסוחרים ממאלי וצפון אפריקה. בערך באותה תקופה נחרבה העיר ז'נה-ז'נו, הנמצאת במרחק שלושה ק"מ דרומית-מזרחית לג'נה.
קאנבורו, המלך של ג'נה, המיר את דתו לאסלאם בשנת 1300 בקירוב, והחל בבנייתו של המסגד הגדול הראשון. קאנבורו עשה זאת, בין היתר, בגלל התושבים החדשים ורצונו לעורר את הכלכלה. כיוון שהאימפריה של מאלי נהנתה מתקופה של יציבות פוליטית במאה ה-14, עמדה ג'נה בקשרי מסחר חופשיים עם הערים והכפרים שבאזור דלתת הניז'ר. לאחר שטימבוקטו נכבשה על ידי מאלי נוסד קשר כלכלי בין שתי הערים למשך מאתיים השנים הבאות. ג'נה סיפקה לטימבוקטו מוצרים מהיערות הגשם ואזור הסוואנה, ובין אלה מזון, זהב ועבדים, ובתמורה רכשה מטימבוקטו הליטים מנווה המדבר של הסהרה, כמו גם סחורות יקרות אחרות מצפון אפריקה.
למרות קרבתה לאמיפריית מאלי, ג'נה מעולם לא הייתה חלק ממנה. היא התקיימה כעיר-מדינה עצמאית, והייתה מוגנת על ידי התנאים הגאוגרפיים ועל ידי חומות. לפי האגדה ניסתה האימפריה של מאלי לכבוש את העיר 99 פעמים לפני שוויתרה על שאיפה זו. ג'נה נכבשה ב-1473 על ידי סוני עלי מאימפריית סונגהאי. לפי האגדה נמשך המצור על ג'נה 7 חודשים ו-7 ימים, ובסופו נהרג מלכה של העיר, והיא נכנעה ללא תנאי. אלמנת המלך התחתנה עם סוני עלי, והשלום הושב על כנו. מרוקו כבשה את העיר ב-1591 לאחר שהחריבה את עמדות השליטה של סונגהאי באזור. במאה ה-17 הייתה ג'נה למרכז מסחר ולימוד פורח. שיירות מג'נה נסעו מהעיר לעיתים תכופות על מנת לסחור עם הערים הסמוכות בגהו, בונו מאנסו, בונדוקו ואחרות.
השליטה בעיר התחלפה מספר פעמים בתקופה שלאחר המאה ה-17. ג'נה הייתה חלק מממלכת סגו בין 1670 ל-1818, האימפריה של מאסינה בין 1818 ל-1861, והאימפריה של טואוקולר בין 1861 ל-1893. הצרפתים כבשו את העיר ב-1894, ובתקופה זו שקעה העיר, ועימה דעך גם היקף הפעילות המסחרית בה.
העיר
בין נימוקי הוועדה הבינלאומית למונומנטים ולאתרים להכללת ג'נה ברשימת אתרי המורשת העולמית נזכר הסגנון האדריכלי בו בנויה העיר. הבניינים בנויים מבוץ ומחתיכות עצים החוצות את הקירות, וקומת קרקע שלהם פתוחה, בהתאם לסגנון טואוקולר או לסגנון המרוקני. עם זאת חזותה של העיר העתיקה נפגעה עקב בנייתם של מבנים מודרניים, ולמרות היותה של העיר העתיקה אתר מורשת עולמית.
המבנה הבולט בעיר הוא המסגד הגדול שיכול להכיל עד 1,000 מתפללים, וגובהו עשרים מטרים. הגג נתמך על ידי 100 עמודים, וסגנונו האדריכלי דומה לזה בו נקטו הבנאים הסודנים משבט הבוזו. תושבי העיר הם אלה המתחזקים את המסגד, ומאז תקרית שהתרחשה לפני כמה שנים ועירבה צלמי אופנה איטלקיים, מותרת הכניסה למסגד לתיירים מוסלמים בלבד.
מבנים נוספים הם קבר טופאמה דג'נפו, שלפי האגדה הקריב את עצמו לצורך הקמת העיר, והשרידים של ז'נה-ז'נו, שהייתה עיר חשובה בין המאה ה-3 לפנה"ס עד המאה ה-13.
ג'נה מפורסמת גם בשל כך שהיא הופכת לאי כאשר הנהרות עולים על גדותיהם בשלהי עונת הגשמים. אולם, בשנת 2008 התעוררה בעיה אחרת כאשר דווח כי העיר מתייבשת בגלל סכר שהוקם על הנהרות באני וטאלו, הנמצאים במרחק 150 ק"מ במעלה הזרם. גם יום השוק הנערך בעיר פעם בשבוע מושך אליה מבקרים.
דמוגרפיה
אוכלוסיית העיר מונה כ-14,196 תושבים נכון לשנת 2005, לעומת 10,275 תושבים ב-1976. רוב תושבי ג'נה מדברים בשפות הסונגהאי, והשפות משקפות את המגוון האתני של האזור. בכפרים שמסביב לג'נה מדברים בבוזו, פופולדה ובאמבארה.
לקריאה נוספת
Jackson, John Glover, (2001) Introduction to African Civilizations, Secaucus, New Jersey: Citadel Press, ISBN 0806521899
אמבאלה אמבוטה ביסקוט
לאקויה אמבאלה אמבוטה ביסקוט (בצרפתית: Lakuya Mbala Mbuta Biscotte; נולד ב-7 באפריל 1985) הוא כדורגלן עבר מהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, ששיחק בעמדת החלוץ.
קריירת מועדונים
בקיץ, ביסקוט חתם באיוורדן ספורט מליגת העל השווייצרית ושנה לאחר מכן חתם בגראסהופרס ציריך.
בקיץ, ביסקוט חזר לאיוורדן ספורט ובינואר הושאל לאל-איתיחאד ג'דה מליגת העל הסעודית.
בהמשך הקריירה שיחק גם בלוקרנו, שפהאוזן, וינטרתור, קבוסקרופ, שולה ופורבאך.
קריירה בינלאומית
ב-8 בספטמבר 2002, ביסקוט ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו בהפסד 2–3 נגד. ב-14 בינואר 2004, ביסקוט הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 2-2 נגד.
ביסקוט, השתתף עם הנבחרת בגביע אפריקה לאומות 2004 וגביע אפריקה לאומות 2006.
אדם (דמות מקראית)
אָדָם (מכונה: אדם הראשון; א' בתשרי ב', 26 בספטמבר 3760 לפנה"ס – 2830 לפנה"ס) הוא דמות מקראית והאדם הראשון עלי אדמות, אבי האנושות כולה לפי סיפור בריאת העולם בספר בראשית. אדם נברא על ידי אלוהים והושם על ידו בגן עדן, הוא היה בן זוגה של חוה, האישה הראשונה, ואחר חטא עץ הדעת גורש עימה מגן עדן. אדם נפטר בן תשע מאות ושלושים שנה (נגזר עליו לחיות אלף שנים אך ראה שדוד המלך יהיה נפל ולכן נתן לו 70 שנה מחייו) בשנת תתק"ל לפי הכרונולוגיה המקראית והמסורתית.
מדרש שמו
במדרש שמו של אדם אפשר לראות את צורת לשון נופל על לשון: אדם-אדמה. לדעת חוקרי מקרא זוהי אטימולוגיה עממית.
אדם בסיפורי הבריאה
לסיפור בריאת אדם וחוה שתי גרסאות. לפי המסופר בבראשית א', אדם וחוה נבראו ביום השישי בצלם אלוהים. על-פי סיפור הבריאה השני, אלוהים ברא את האדם, הניחו בגן עדן. תחילה אלוהים ברא את בעלי החיים והביאם אל האדם, אך הוא לא מצא בהן "עֵזֶר כְּנֶגְדּוֹ". לכן יצר אלוהים את האישה מצלעו כדי להפיג את בדידותו: "לֹא-טוֹב הֱיוֹת הָאָדָם לְבַדּוֹ; אֶעֱשֶׂה-לּוֹ עֵזֶר כְּנֶגְדּוֹ" הכתוב במקרא אינו מציין מי מהברואים נברא ראשון, אדם או חוה. בניגוד לסיפור בריאת האדם בבראשית א', בריאת האדם בבראשית ב' נמסרת באריכות, האדם נוצר מן העפר ואילו האישה נוצרת מצלעו.
כמה ממדרשי האגדה מפרשים את הכתוב "זָכָר וּנְקֵבָה, בָּרָא אֹתָם" כי האדם נברא דו-פרצופין. במקור אחר נכתב: "אמר רבי ירמיה בן אלעזר, בשעה שברא הקב"ה את אדם הראשון אנדרוגינוס בראו, הדא הוא דכתיב 'זכר ונקבה בראם' ". הגאון מווילנה רואה במצב הפיזי בסיפור הבריאה הראשון, של אדם וחוה בבראשית א', יחסים של ניכור. החסידות קוראת למצב הבריאה השני בו נוצרה חוה מצלעו של אדם: 'פנים אל פנים'. רבי מנחם נחום מצ'רנוביל, כתב כי: "בחינת זיווג פנים בפנים נקרא התכללות" ובכך רומז לאירוע הכלולות.
חטא בגן עדן
לפי המסופר ב מצווה אלוהים על אדם לא לאכול מפרי עץ הדעת וזאת לפני בריאת האישה. הסיפור ב מספר כי הנחש פנה אל האישה. האישה עונה לנחש בלשון רבים. לאחר שחוה טועמת מהפרי היא נותנת לאדם לטעום. המקרא אינו מספר על דו-שיח שהתקיים ביניהם. אדם וחוה מגורשים מגן עדן כי אכלו מפרי עץ הדעת וכך קונים לעצמם דעת, כלומר את היכולת להבחין בין טוב לרע. אדם וחוה מתנערים מאחריות כאשר ה' פונה אליהם בשל מעשה החטא.
עונשו של אדם
לאחר החטא נענש אדם בידי אלוהים: "אֲרוּרָה הָאֲדָמָה בַּעֲבוּרֶךָ" דברים אלו מבוארים על ידי הכתוב בהמשך "בְּעִצָּבוֹן תֹּאכְלֶנָּה כֹּל יְמֵי חַיֶּיךָ. וְקוֹץ וְדַרְדַּר תַּצְמִיחַ לָךְ וְאָכַלְתָּ אֶת-עֵשֶׂב הַשָּׂדֶה. ". מאמץ קשה זה של עבודת האדמה לא תמיד יניב פרי למאכל. מאחר שאדם נענש בגירוש מגן עדן יוצא האדם אל העולם שמחוץ לגן. למקום זה אלוהים לא רצה להביאו. מקום בו יאלץ לעבד את האדמה בזיעת אפו.
משפחתו
לאדם וחוה נולדו בתחילה שני בנים, קין והבל. כשהיה אדם בן מאה ושלושים (בשנת ק"ל) נולד לו שת, וכן נולדו לו עוד בנים ובנות שלא הוזכרו בשמם. שמות כאלו קיימים במקורות חיצוניים.
בתלמוד מובא שקין והבל נולדו כל אחד עם אחות תאומה, ודרשו כן מיותר המילים 'את' בפסוק: ', הבל ואחותו, קין ואחותו". לפי בראשית רבה נולדה עם קין תאומה אחת ועם הבל שתי תאומות.
רבי יצחק אברבנאל מביא בשם "ספרי האומות" ששמה של תאומת קין היא קלמנה ושם תאומת הבל היא בלבירה:
בספר היובלים נזכרו שמותיהם של שתי בנות שנולדו לאדם ואשתו:
כמו נאמר שם כי קין התחתן עם אחותו 'און':.
שם נוסף המופיע בספרים חיצוניים הוא 'הויה', חומקמה,או דבורה.
גובהו
במסכת חגיגה כתוב "אמר רבי אליעזר אדם הראשון מן הארץ ועד לרקיע שנאמר 'למן אשר ברא אלוהים אדם על הארץ' וכיוון שסרח (כוונתו חטא), הניח הקדוש ברוך הוא ידו עליו ומיעטו, שנאמר אחור וקדם צרתני ותשת עלי כפכה. אמר רב יהודה אמר רב אדם הראשון מסוף העולם ועד סופו היה, שנאמר ' למן אשר ברא אלוהים אדם על הארץ ולמקצה השמים ועד קצה השמים', כיוון שסרח הניח הקדוש ברוך הוא ידו עליו ומיעטו שנאמר 'ותשת עלי כפכה'" כלומר אדם היה גבוה עד השמים והקדוש ברוך הוא הניח ידו עליו והנמיכו.
מקבילה במיתולוגיה הבבלית
כאשר נברא אנכידו אחד מגיבורי המיתולוגיה המסופוטמית הוא חי בחברת החיות. שמחת הקדשה מפתה את אנכידו שיאכל לחם וישתה שיכר. בסיפור זה משתנה הווייתו של אנכידו אשר חי בעבר בחברת החיות לבן אדם החי בחברת בני אדם.
בחז"ל
חלק ממזמורי ספר תהילים מיוחסים לאדם:
לויקופניה
לוֹיְקוֹפֶּנְיָה (לפי מונחי האקדמיה ללשון העברית: מִעוּט כַּדּוּרִיּוֹת לְבָנוֹת או מִעוּט תָּאֵי דָּם לְבָנִים; בלועזית: Leukopenia) היא מדד מעבדתי המשקף ירידה בספירת תאי הדם הלבנים בדם אל מתחת לטווח התקין. מצב זה מעלה את הסיכון לזיהום בשל הירידה בתפקודה של מערכת החיסון.
נויטרופניה, תת-סוג של לויקופניה היא מצב הנגרם מירידה בייצור או מעלייה בהרס של נויטרופילים, תאי הדם הלבנים הנפוצים ביותר. יכולים להשתמש הן במונח לויקופניה והן במונח נויטרופניה לירידה בספירת נויטרופילים, המדד החשוב ביותר לזיהוי סיכון לזיהום.
מצבים רפואיים
ספירת תאי דם לבנים נמוכה יכולה להיגרם כתוצאה מזיהומים נגיפיים חריפים, כמו הצטננות או שפעת. בנוסף, היא יכולה להיגרם כתוצאה מכימותרפיה, הקרנות, מיילופיברוזיס ראשונית ואנמיה אפלסטית. גם איידס יכול להיות סיבה למיעוט תאים לבנים.
פסאודולויקופניה (Pseudoleukopenia) יכולה להתפתח בתחילתו של הזיהום. כדוריות הדם הלבנות (בעיקר נויטרופלים, כתגובה לפציעה ראשונית) מתחילות לנדוד לכיוון אתר הזיהום וניתן לראותן שם. הגירתן גורמת למח העצם לייצר עוד מהן כדי להילחם בזיהום וכדי להשלים את המחסור שנוצר בכדוריות הדם הלבנות. אולם כשנלקחת דגימת דם בתחילת הזיהום היא מכילה כמות נמוכה של תאי דם לבנים, ולכן מצב זה נקרא "פסאודלויקופניה".
תרופות
תרופות מסוימות יכולות להשפיע על המספר והתפקוד של תאי הדם הלבנים. תרופות אלו כוללות את קלוזאפין, תרופה אנטי-פסיכוטית עם תופעת לוואי נדירה שגורמת לחוסר מוחלט של כל הגרנלוציטים (נויטרופילים, בזופילים ואאוזינופילים), וכן דיפירון (אופטלגין) שלה תופעת לוואי דומה. בופרופיון, תרופה נוגדת דיכאון שגם משמשת לגמילה מעישון והתמכרות לסמים, יכולה לגרום ללויקופניה בשימוש לטווח ארוך. מינוציקלין היא אנטיביוטיקה שידועה כגורם ללויקפוניה. ישנם גם דיווחים על לויקופניה שנגרמת על ידי חומצה ולפרואית, תרופה המשמשת לאפילפסיה, הפרעה דו-קוטבית ומיגרנה. התרופה האנטי-אפילפטית למוטריג'ין נקשרה אף היא עם ספירת דם לבנה נמוכה.
תרופות אחרות נוספות שיכולות לגרום לתופעה זו הן תרופות שמדכאות את מערכת החיסון, כמו רפמיצין, טקרולימוס, ואחרות.
כימותרפיה שמטרתה הם תאים הגדלים במהירות, כמו גידולים, יכולה גם להשפיע על תאי דם לבנים משום שהם מתאפיינים בגידול מהיר במח העצם. תופעת לוואי שכיחה של טיפול בסרטן היא נויטרופניה, ירידה של כמות הנויטרופילים (סוג ספציפי של תאי דם לבנים).
נבחרת סינגפור בכדורסל
נבחרת סינגפור העפילה פעם אחת למשחקים האולימפיים בשנת 1956. בשלב הבתים היא הובסה על ידי נבחרות צרפת, ברית המועצות וקנדה. במשחקי הדירוג הפסידה סינגפור לאוסטרליה וסין, אך ניצחה את נבחרות תאילנד וקוריאה הדרומית וסיימה במקום ה-13.
נבחרת סינגפור השתתפה 17 פעמים באליפות אסיה בכדורסל. הישג השיא שלה הוא המקום השביעי בו סיימה בשנת 1975 מתוך 13 נבחרות שהשתתפו. הנבחרת סיימה במקום השביעי גם באליפות הראשונה שהשתתפה בה בשנת 1963, אולם באליפות זו השתתפו שמונה נבחרות בלבד.
נבחרת סינגפור מעולם לא העפילה לאליפות העולם בכדורסל.
סעוד, מלך ערב הסעודית
סעוד בן עבד אל-עזיז בן עבד א-רחמאן (בערבית: سعود بن عبد العزيز بن عبد الرحمن; 12 בינואר 1902 – 23 בפברואר 1969) היה מלכה השני של ערב הסעודית (בשנים 1953–1964), ומנהיגו השבעה-עשר של בית סעוד.
חייו
סעוד היה בנו השני של מייסד הממלכה, עבד אל-עזיז "אבן סעוד". לאחר שאחיו הבכור, נסיך הכתר טורקי, מת בגיל צעיר והותיר אחריו בן אחד, הנסיך פייסל בן טורקי , שלא נתפש כיורש ראוי משום שהיה עדיין ילד, שינה אבן סעוד את חוקי הירושה כך שלא תעבור מאב לבן, אלא בין האחים על פי מספר קריטריונים, כגון סדר הילודה, וכך מצא עצמו סעוד כיורש העצר הסעודי למרות שלא היה בן בכור.
כשנה וחצי לאחר כינון הממלכה, ב-11 במאי 1933, התמנה סעוד על ידי אביו ליורש העצר ולמשנה למלך באזור נג'ד, כאשר אחיו למחצה פייסל נבחר לבוא אחריו (זאת אף שסעוד ניסה למנות את בכורו פהד כיורש עצר). עם מותו של אבן סעוד ב-9 בנובמבר 1953, עלה סעוד לכס המלוכה ללא מאבקים, כאשר שלושה חודשים קודם לכן התמנה לראש ממשלת ערב הסעודית.
סעוד הקים מוסדות ציבוריים, ממשלתיים ואקדמיים (ביניהם מועצת השרים הסעודית, משרדים לענייני מסחר, חינוך ובריאות, וכן אוניברסיטת המלך סעוד בריאד). יחד עם זאת, שלטונו היה רצוף קשיים. יריבותו העזה עם אחיו למחצה פייצל, אשר התנגד נחרצות לסמכות שמעניק סעוד לבניו, רק הוחרפה לנוכח המשבר הכלכלי שפקד את ערב הסעודית בשנות החמישים. אף על פי שהכנסות הנפט בתקופה זו עלו על 300 מיליון דולר, שחיתות ובזבוזי עתק של בית המלוכה (ביניהם ארמון השיש שבנה סעוד בריאד בסכום של 140 מיליון דולר), שבלעו כ-17% מהכנסות המדינה, המחישו את הפערים האדירים בין שכבות האוכלוסייה והכניסו את המדינה לסחרור כלכלי: ב-1957 גירעון התקציב הסתכם ב-500 מיליון דולר. בתקופתו של סעוד ירד כוחו של הווהביזם האסקטי, ואורח חיי מותרות פשט בקרב שכבות עשירי הממלכה.
סעוד נתקל גם בקשיים דיפלומטיים. חיכוכים עם בריטניה, מעצמת החסות של עומאן, בעניין בוריימי הסלימו לכדי ניתוק יחסים בשנת 1956 בעקבות מבצע קדש (סעוד אף הטיל חרם נפט על בריטניה ועל צרפת). סעוד נקט בעמדה אנטי-האשמית, התנגד לברית בגדאד ופעל במשותף עם מצרים כדי למנוע הרחבת השפעתם של שליטי ירדן ומצרים. כמו אביו, התנגד בחריפות לציונות ולמדינת ישראל.
יחד עם זאת, מתיחות ביחסים עם מצרים הנאצריסטית, בהיותה מדינה חילונית-מהפכנית והשואפת להגמוניה אזורית, ואף התאחדה בפברואר 1958 עם סוריה ויצרה את קע"ם. הייתה בלתי נמנעת, עד כי תחילת חודש מרץ 1958 האשים נשיא מצרים נאצר את סעוד בניסיון לרוצחו.
בריאותו הרופפת של סעוד, שבגינה נאלץ להיעדר מהמדינה תכופות, אף היא פגעה בסדרי השלטון בממלכה. הוא נודע כצרכן משקאות חריפים, דבר האסור לפי האסלאם.
ב-24 במרץ 1958, התכנסה משפחת המלוכה בבירה ריאד ואילצה את המלך סעוד להעביר את רוב סמכויותיו לאחיו למחצה פייצל אחיו ששכנע את המשפחה לא להכריח את סעוד לוותר על הכתר אלא "רק" על השליטה בממלכה. כלומר סעוד יישאר מלך אבל פייצל ישלוט.
פייצל פייס את נאצר ושיקם את הכלכלה הסעודית. ואולם סעוד, אשר ניצל את התמרמרות הנסיכים לנוכח הקיצוץ בהוצאות בית המלוכה, שב והתמנה לראש הממשלה בדצמבר 1960. מצבו הרפואי אילצו להיכנע לאחיו למחצה בשנית ב-1962, ופייצל שב ונטל את ראשות הממשלה. ב-1964 ציווה על פייצל לוותר על סמכויותיו, אולם הלה לא נענה, ובתום משבר חריף גבר פייצל. ב-2 בנובמבר הדיחה מועצת העולמא (חכמי דת) הסעודית את סעוד מכס המלוכה, והמליכה את פייצל תחתיו.
לאחר הדחתו יצא סעוד לגלות, תחילה בשווייץ ולאחר מכן במצרים, תוך שהוא מסייע לנאצר במאבקו מול פייצל. לאחר מלחמת ששת הימים שככה המתיחות המצרית-סעודית, סעוד נדחק לשוליים וחדל מפעילות מדינית. ב-1969 מת באתונה שביוון.
בית הספר הדמוקרטי קשת
בית הספר הדמוקרטי "קשת" בזכרון יעקב הוא בית ספר משלב השם דגש על הצמיחה האישית ותהליכי הלמידה השונים של כל תלמיד.
בית הספר מתנהל על פי עקרונות החינוך הדמוקרטי, ועקרונות החינוך היהודי פלורליסטי גם יחד, וחבר בקהילת מרק"ם.
במשך השנים ומאילוצים שונים, בית הספר עבר ממבנה למבנה ביישובים מעגן מיכאל, אור עקיבא, גבעת עדה וזכרון יעקב.
בית בספר קם בשנת 2002 על ידי קבוצה של הורים ופעילים, בין השאר תמכו בהקמת בית הספר משה איבגי והרב מיכאל מלכיאור.
על הלמידה והבחירה
בית הספר מציע לתלמידים מגוון רחב של קורסים ברמות שונות, בתחומי ידע רבים ובשיטות הוראה מגוונות. התלמידים מוזמנים לבחור מתוך ההיצע את נושאי הלימוד שלהם בהתאם לרמתם וטעמם האישי. אין חובה לבחור בקורסים, אולם מרגע שהתלמיד נרשם לקורס, הוא מתחייב ללמוד בו עד לסוף המחצית.
לפי החלטת הפרלמנט, עד לסוף כיתה ו' ישנה חובת למידה של שלוש מיומנויות יסוד: חשבון, עברית ואנגלית, כשבית הספר מאפשר לכל אחד לבחור את הקורס המתאים לרמתו ללא קשר לגילו.
במקצועות החובה בית הספר מחויב לתוכנית הלימודים של משרד החינוך, אך בשאר תחומי הדעת כל מורה בונה את תוכנית הלימודים בעצמו. אין חובה לגשת לבחינות הבגרות, עם זאת, בבית הספר קיימות מספר מגמות לימוד (תיאטרון, מוזיקה, ביולוגיה וכו'). בבית הספר נהוגה שיטה של הערכות מילוליות (ולא ציונים מספריים).
המבנה הפיזי של בית הספר
בתחילתו, בית הספר הוקם במעגן מיכאל. לאחר ארבע שנים בית הספר נאלץ לעבור למקום אחר, עקב בעיות מנהליות של שכירת המבנה. הפתרון היה לעבור למבנה בית ספר לא מאוכלס באור עקיבא. אחרי שנה המועצה המקומית אור עקיבא סירבה להמשיך להשכיר את המבנה. משם שוב נאלץ בית הספר לעבור למבנה בית ספר לא מאוכלס הפעם בגבעת עדה, שבמהלכו התגלה מבנה חצי בנוי בזכרון יעקב (מבנה בתוך השטח של בית התותחן). לכן, עמותת בית הספר נערכה לקראת שיפוץ הבניין והתאמתו לצורכי בית הספר. הפרויקט נוהל על ידי עמותת בית הספר תוך גיוס הלוואות מכלל הורי בית הספר.
לאחר העברתו של בית הספר למבנה זמני בתוך "בית התותחן" בזכרון יעקב, ראש המועצה באותה תקופה, אלי אבוטבול, הבטיח פעמים רבות לבנות מבנה קבע לבית הספר, בתוך זיכרון.
בשנת 2017, נבחר לראשות המועצה זיו דשא, ואף הוא הבטיח לקדם בניית מבנה קבע לבית הספר.
עקב גדילת בית הספר, בשלב זה, המבנה כבר לא התאים ללימוד נאות לתלמידים. לכן, הורי בית הספר, יחד עם התלמידים, פתחו במחאה, כולל השבתה, למען הצבת קראוונים בשטח בית הספר לצורך הגדלת מספר כיתות הלימוד. המחאה צלחה וקראוונים מטעם המועצה הוצבו בשטח בית הספר.
המבנה הרעיוני של בית הספר
מנהלת בית הספר היא בלהה בן דוד, ומנכ"לית העמותה היא ליאת חן.
ניהול בית הספר
מנהל/ת בית הספר נבחר/ת על ידי וועדה מיוחדת, המורכבת מתלמידים, הורים ומורים, שקמה כדי לבצע את תהליך המיון והסינון על מנת למצוא מנהל/ת חדש/ה לבית הספר.
רשויות וועדות
בית הספר הדמוקרטי "קשת" מתנהל באופן דמוקרטי, כלומר, על פי עיקרון הפרדת רשויות. בבית הספר קיימות שלוש רשויות: מחוקקת, שופטת ומבצעת. התלמידים, המורים וההורים מתפקדים כחברים שווי זכויות ברשויות הללו, הם נבחרים בתחילת שנת הלימודים בבחירות כלליות חשאיות.
הרשות המחוקקת
הרשות המחוקקת בבית הספר נקראת "כנסת". בפרלמנט משתתפים כל חברי קהילת בית הספר: תלמידים, מורים והורי התלמידים. הפרלמנט מתכנס אחת לשבוע ומנוהל על ידי צוות שנבחר אחת לשנה באופן דמוקרטי. בפגישות הפרלמנט נקבעים כל חוקי בית הספר, החל מחוקי המשחק בחצר, דרך אופן קבלת מורים ותלמידים לבית הספר, ועד לחוק נגד העישון. החוקים נקבעים על פי הצבעת רוב של כל חברי הפרלמנט הנוכחים בדיון. כל חוקי הפרלמנט כפופים לחוקי המדינה ואין לאף אדם או גוף בבית הספר הזכות להטיל וטו על החלטת הפרלמנט.
הרשות השופטת
הרשות השופטת בבית הספר נקראת "מעגל". "מעגל" הוא פורום שתפקידו לטפל בתלונות חברי הקהילה על פגיעות אישיות ובהפרות חוקי בית הספר. כל אדם בבית הספר, ללא הבדל גיל או תפקיד, יכול לתבוע ולהישפט.
הרשות המבקרת
הרשות המבקרת היא הבודקת את תפקוד כל הגורמים בבית הספר, כדי לוודא כי הגופים פועלים על פי החוק, באופן תקין ויעיל. ועדת ביקורת מבצעת את הביקורת בבית הספר. לצורך כך עליה לקחת בחשבון תלונות של ציבור קהילת בית הספר.
הרשות המבצעת
הרשות המבצעת בבית הספר פועלת מכוח סמכויות שהוענקו לה על ידי הפרלמנט. היא מורכבת מוועדות שונות האחראיות ליישם ולבצע את החלטות הפרלמנט. בתחילת כל שנה נערכות בחירות לוועדות, וכל תלמיד, מורה, או הורה רשאי לבחור ולהיבחר אליהן. כל ועדה קובעת את סדרי עבודתה ומועדי התכנסותה. הוועדות תדווחנה על פעילותן לפרלמנט.
רעיון החונך
החונך והחונכת הם האנשים המרכזיים שאמורים ללוות את הנחנכים שלהם במסע האישי שאותם הם עוברים בבית הספר. למרות מורכבות התפקיד והשונות בין כל נחנך או נחנכת, עצם קיום הקשר נמצא באחריות החונכים ואינו מותנה ברצון או באי הרצון של הנחנך/ת.
לחונכות יש מקום מרכזי בחיי בית הספר; החונך הוא כתובת אנושית לילד בבית הספר. הוא אדם קרוב מאחרים, מבוגר שאכפת לו, שמתעניין, ששם לב, שמקשיב, שמדבר, מלווה, מייעץ, משחק, מסייע, שנמצא עבור הילד. כל תלמיד נפגש עם החונך שלו למשך חצי שעה קבועה כל שבוע, וכן יכול לפנות אליו בכל רגע ובכל עניין.
כל ילד אמור לבחור חונך או חונכת מקרב קבוצה של חונכים (שהם מורים), השייכים לבית החטיבה שאליה משתייך הילד (בית הצעירים, החממה, שכב"ג ותיכון).
הישגי בית הספר
תיכון קשת זכה בפרס מצוינות ערכית מטעם משרד החינוך פעמיים ברציפות בשנים 2015 ו-2016. ושוב בשנת 2021.
בשנת 2017 זכו נציגי בית הספר במקום הראשון של אליפות הסייבר הישראלית.
אפרת פינקל
אפרת פינקל (נולדה ב-11 באוגוסט 1993) היא עיתונאית ואשת תקשורת חרדית ישראלית.
ביוגרפיה
פינקל נולדה בירושלים למשפחת פינקל, משפחת רבנים מפורסמת בציבור החרדי. אמהּ של אפרת, ציפה פינקל, היא בתם של הרב יוסף גליקסברג, ששימש כרב העיר גבעתיים, ואילה גליקסברג, דוקטור לפילוסופיה ופעילת ציבור, ואחותו של יוצר ובמאי הקולנוע נפתלי גליקסברג. אפרת פינקל היא נינתו של הרב חיים זאב פינקל ראש ישיבת היכל התלמוד בתל אביב, ומשגיח בישיבת מיר בירושלים.
את לימודיה עשתה בסמינר החדש והיא סטודנטית להיסטוריה באוניברסיטה הפתוחה.
קריירה עיתונאית
את הקריירה העיתונאית שלה החלה ככתבת באתר האינטרנט "פאשקעוויל", שם עסקה בסיקור וניתוח מגמות פרסום, דיגיטל ומדיה. משם המשיכה לעיתון "חדשות בקהילה" שם שימשה ככתבת פוליטיקה ואקטואליה.
בדצמבר 2019 מונתה לעורכת "ערוץ יהדות" באתר וואלה, ובחודש יולי 2020, בעקבות משבר הקורונה, פוטרה מהאתר לאחר שערוץ היהדות בו, נסגר. במהלך 2020 הגישה תוכנית שבועית בשם "קול כבודן" עם הסטנדאפיסטית הניה שוחט, ברדיו כאן מורשת.
באותה שנה השתתפה פינקל בסדרה הדוקומנטרית "נייעס" מבית כאן 11 העוסקת בעולם התקשורת החרדית.
פינקל השתתפה מעת לעת כפאנליסטית בתוכנית "הפטריוטים" המשודרת בערוץ 14.
בפברואר 2021 החלה לשמש ככתבת פוליטית של "ערוץ 14", ובהמשך עברה לסקר את תחום החינוך בערוץ.
בפברואר 2022 הודיעה על עזיבת ערוץ 14 ומעבר לחדשות 13 בתפקיד כתבת הצפון בערוץ.
במרץ 2023, זמן קצר לאחר נישואיה, הודיעה על עזיבת חדשות 13 ויציאה לדרך חדשה.
חיים אישיים
פינקל נישאה ב-2023 לקובי לב והם מתגוררים בירושלים.
יוז'ף ואגו (כלכלן)
יוז'ף ואגו (במקור וייס, בהונגרית: Vágó József; אובודה, 21 בינואר 1877 – בודפשט, 9 בספטמבר 1948) היה כלכלן בולט בעל חשיבה רדיקלית, סופר בתחום הכלכלי, עיתונאי מנהל דסק ובעל טור יהודי-הונגרי, מנכ"ל המכון ההונגרי למחקר כלכלי, אביה של מרתה ואגו.
ביוגרפיה
יוז'ף ואגו נולד במשפחה יהודית כבנם של מור וייס, סוחר יליד מישקולץ ושל ינקה הולנדר (1852–1901). ואגו היה פקיד לשכת המסחר והתעשייה של בודפשט בין השנים 1897 עד 1920, לימים המזכיר הכללי של הלשכה. בשנת 1912 הוקם ביוזמתו "מרכז מדיניות המכס ההונגרי". הוא פרש בשנת 1920 וערך במשך שנים את הטור הכלכלי עבור היומון בשפה הגרמנית פסטר לויד שהופיע בבודפשט. בין 1940 לבין 1946 (למעט בעת הכיבוש הגרמני) היה מנכ"ל המכון ההונגרי למחקר כלכלי (Magyar Gazdaságkutató Intézet).
הוא היה עיתונאי וכלכלן מצוין. המייסד של "מרכז מדיניות המכס", ממייסדי "המכון למחקר כלכלי" ובמשך שנים ארוכות המזכיר הכללי "לשכת המסחר והתעשייה של בודפשט", שבמהלך פעילותה חינך ושילב בחיים הציבוריים דור שלם של כלכלנים צעירים ומוכשרים. הוא תמך וטיפח גם כישרונות ספרותיים בתקופה בין שתי מלחמות העולם. דוחותיו המקיפים על התנאים הכלכליים של הונגריה, שהתפרסמו מדי שנה, שימשו כיצירת מקור מוערכת ברחבי העולם. מאז תום מלחמת העולם השנייה פעל באגף הכלכלי של הבנק הלאומי ההונגרי.
הוא פרסם את השנתון הכלכלי בשפה הגרמנית: Die Volkswirtschaft Ungarns במשך כמה שנים.
יוז'ף ואגו הובא למנוחת עולמים בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט.
חייו הפרטיים
אשתו הייתה וילמה שרמן (1875–1944) בתם של דר' אדולף שרמן, קצין הרפואה הראשי של בודפשט, ושל לאונטין שמאלבך, איתה התחתן ב-16 בספטמבר 1902 בבודפשט. רעייתו נרצחה בשואה. גיסו קארוי גרה היה מחזאי.
ועידת קהיר (1921)
ועידת קהיר הייתה ועידה בהשתתפות אנשי ממשל בריטיים ובראשם וינסטון צ'רצ'יל, לורנס איש ערב וגרטרוד בל, שהתקיימה בין ה-12 ל-30 במרץ 1921 בקהיר. שמאל|ממוזער|150px|משמאל: [[לורנס איש ערב, עבדאללה, ג'פרי סלמונד ווינדהאם דידס בוועידת קהיר]] צ'רצ'יל, שהיה אז שר המושבות, קיבל דיווחים שליליים על המצב במזרח התיכון:
כל הבעיות שהובאו הראו על חוסר יציבות במזרח התיכון ועל הצורך לגיבוש מדיניות יציבה שתפתור את המצב. לכן, הוקמה ועידת קהיר שהורכבה ממספר מומחים שאסף צ'רצ'יל. מטרותיה היו: לגבי עיראק כבר הוחלטו מרבית הנקודות בלונדון לפני הוועידה. צ'רצ'יל דחף לפתרון האשמי בעיראק בראש ובראשונה והתלבט בין פייסל לעבדאללה. פייסל הוכיח נאמנותו לבריטים ולכן בחרו הבריטים בו. את עבדאללה עצרו בעמאן בדרכו לדמשק ונתנו לו את המלוכה על עבר הירדן המזרחי.
בעקבות המשכיותן של הבעיות הנ"ל, פורסם כשנה מאוחר יותר הספר הלבן הראשון שנשען על החלטות אלו.
גולפיגאנית יהודית
גולפיגאנית יהודית הייתה ניב של שפה פרסית יהודית שדוברה על ידי הקהילה היהודית שחיה בגולפיגאן שבמערב מחוז אספהאן, באיראן. הסימנים הראשונים לנוכחותן של קהילות יהודיות באזור זה מתוארכים לשנת 750 לפני הספירה לערך.
דורין אטיאס
דורין אטיאס (נולדה ב-25 בנובמבר 1974) היא מבקרת אופנה, סטייליסטית ומנחת טלוויזיה ישראלית.
גולפיגאנית יהודית
בעקבות עזיבתה של הקהילה היהודית האיראנית את איראן באמצע המאה ה-20, השימוש בשפה זו פחת בהדרגה, ודובריה באיראן החלו לדבר פרסית-יהודית, המדאנית־יהודית ופרסית. שפתן של קבוצות מהגרים לארצות הברית ולישראל עברה בהדרגה לאנגלית ולעברית.
דורין אטיאס
ביוגרפיה
דורין אטיאס נולדה בקריית ים. לאחר שסיימה את שירותה בצה"ל כקצינת הדרכה בחי"ר, החלה אטיאס את הקריירה שלה בעולם האופנה, כשהחלה לעסוק כמלבישה בפרסומות. בשנת 2001 החלה להלביש בסדרות טלוויזיה, כששימשה כמלבישה בטלנובלה "לגעת באושר" ובסדרת הטלוויזיה "פרנקו וספקטור" בערוץ 2. בשנת 2003 הייתה המלבישה הראשית בטלנובלה של הוט 3 "משחק החיים".
גולפיגאנית יהודית
לשפה הגולפיגאנית־יהודית, כמו לשפות יהודיות אחרות, היו הרבה מילות מושאלות מעברית, והיא נכתבה באלפבית העברי.
דורין אטיאס
ביוגרפיה
בעקבות פרק "מאחורי הקלעים" שצילמה ההפקה של "ערב טוב עם גיא פינס" סביב "משחק החיים", החלה אטיאס באותה שנה להגיש פינת ביקורת אופנה בתוכנית, אותה היא הגישה עד פיטוריה בשנת 2021. בדצמבר 2022, תבעה את מערכת גיא פינס בגין פיטורים שלא כדין.
במקביל להגשת הפינה, הלבישה דורין בסדרות "טלנובלה בע"מ" ו"מיכאלה" בהוט 3, ו"אלביס, רוזנטל והאישה המסתורית" בערוץ השני. כמו כן, החלה אטיאס ללמד עיצוב דמויות לטלוויזיה ב"שנקר" וב"עבודי קריאייטיב". בשנת 2006 נטלה חלק (גם ככותבת) בתוכנית הפאנל של ערוץ הוט 3, "בנות", לצד רבקה מיכאלי, דנה ברגר ודנה ספקטור. באותה שנה שפטה בתוכנית "פרסי האופנה" (שהגישה יעל בר זוהר) בערוץ 2. מלבישה, בין-השאר, את מירי מסיקה ושי גבסו.
ב־2012 הנחתה וביקרה אופנה בתוכנית "שעת הדרקון" ששודרה בערוץ 10.
אטיאס היא רכזת מגמת הסטיילינג בבית הספר לפרסום "עבודי קריאייטיב" בתל אביב.
ב־2015 החלה לעצב אופנה יחד עם ששון קדם, והמותג שלהם, פטיט דוריס, הומלץ במגזין ווג הבריטי.
ב־2022 החלה להגיש תוכנית לילה ברשת 13.
חיים אישיים
אטיאס גרושה ולה שני בנים.
עליות חיסול גלויות
עליות חיסול גלויות הוא שם כולל למספר עליות לארץ ישראל שהתבצעו בשנות ה-50 בסיוע מדינת ישראל והסוכנות היהודית.
המבצעים התבצעו בשנות ה-50 ומטרתם הייתה העלאת קבוצות גלות של יהודים ממדינות שבהן נשקפה סכנה מיידית, לדעתה של מדינת ישראל והסוכנות היהודית, לחיים של היהודים בה.
העליות היו משני מקורות, מצד אחד פליטי שואה וקהילות שניצלו חלקית מהשואה (כמו קהילת יהדות רומניה ויהדות בולגריה) ומצד שני יהודים ממדינות איסלאמיות מובהקות שלא הכירו במדינת ישראל ולא הרשו בכל תוקף פעילות ציונית ולעיתים אף מנעו פולחן דתי יהודי.
מדינת ישראל האמינה כי מצבם של היהודים במדינות אלה יחמיר אם לא יוצאו משם היהודים וכי אף אם לא מאמין היהודי במדינת ישראל והתנועה הציונית, יפגעו בו תושבי המדינה האיסלאמים שהתנגדו לרעיון של מדינת ישראל. אמונה זו התבססה על פרעות שנערכו ביהודים במדינות אלו - למשל בעיראק, תימן ולוב.
מצבן של קהילות יהודיות נוספות כמו יהדות לבנון, יהדות מרוקו, יהדות תוניסיה, יהדות אלג'יריה, יהדות אפגניסטן, יהדות איראן ויהדות טורקיה היה סביר ולא היה חשש לחיי היהודים בהן, לכן לא נעשו מבצעים מיוחדים להעלתם.