cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ילדי האנרכיה
עונה שלישית
עם הגעתם, מורין מספרת לג'קס שהמחתרת האירית מאסה בדרכו הפורענית של ג'ימי או', ומציעה לו להרוג אותו בתמורה לאייבל. סטול עוזרת לג'קס למצוא מידע על האב אשבי ומועדון האופנועים של ילדי האנרכיה בבלפסט, "סאם בל", ומזהירה את ג'קס שלא להרוג את ג'ימי או'. סאם קרואו מחליטים להפתיע את ג'ימי או' במהלך הגנה על משלוח, אך הוא מקבל אזהרה מראש. ליאם או'ניל, העובד עבורו יחד עם נשיא המועדון "סאם בל" קית' מקגי, מתקיף את חברי המועדון בעזרת פצצה שהושתלה ומחסלת כמה מחברי "סאם בל". סאם קרואו מענים את ליאם עד שהוא מגלה להם שהוא ומקגי היו שותפים להחלטותיו של ג'ימי או'. ג'קס הורג את ליאם, ומעט לאחר מכן קליי דוחף את מקגי מהגג. השניים מתגלים בפני "סאם בל" כבוגדים. אשבי מוסר לג'קס את מיקומו של אייבל, אך מציע לו לאפשר את אימוצו כדי לתת לו חיים נורמליים מחוץ למועדון. ג'קס בוחר להשאיר את התינוק עם משפחתו המאמצת, עד אשר ג'ימי או' הורג את ההורים וחוטף את אייבל מתוך כוונה להשתמש בו כקלף מיקוח עבור כניסתו לארצות הברית. אייבל מוחזר לג'קס לאחר שקלן אשבי מחליף את עצמו תמורת התינוק.
מאחר שמרבית חברי סאם קרואו נמצאים בבלפסט, היחידים שנותרו בצ'ארמינג הם טיג, פייני וקוזיק. ג'ייקוב הייל הבן משתמש בטקטיקות הפחדה ואיומים כדי להמשיך בפיתוח עירוני בצ'ארמינג. סלזר חוטף את טארה ואת מרגרט בדרכן למרפאת ההפלות. הוא אומר לפייני שימסור אותן אם סאם קרואו יהרגו את אלברז וימסרו לידיו 250 אלף דולר. תחת השפעתו של ג'ייקוב הייל הבן, השריפים של מחוז חואקין עומדים להשתלט על משטרת צ'ארמינג. טארה תוקפת את חברתו של סלזר ועורכת משא ומתן לשחרורה של מרגרט. מאוחר יותר, חברתו של סלזר מתה.
בעוד השימוע על אחזקת הנשק מתקרב, סאם קרואו חוזרים לצ'ארמינג ומחפשים אחר טארה. ג'מה מאיימת לחשוף את הירצחו של אדמונד בידי סטול אם זו האחרונה לא תסיים את עסקיה עם ג'קס. סלזר לוקח את ג'ייקוב הייל הבן כבן ערובה יחד עם טארה. אנסר מדגיש בפני חברי המועדון את החשיבות שבלכידתו של סלזר כדי להפליל את הייל ולהציל את משטרת צ'ארמינג, אולם במהלך עימות חזיתי, ג'קס הורג את סלזר. בתוך כל התוהו ובוהו, סטול יורה בשותפה שלה טיילר כדי להגן על השקר שלה. אופי מציע נישואים לליילה. עכשיו שג'ימי או' נמצא בארצות הברית, הוא מחפש את עזרתה של המאפיה הרוסית כדי להימלט לאמריקה הדרומית. סטול משקרת לחקירות פנים ואומרת שהסוכנת טיילר היא זו שהרגה את אדמונד והפלילה את ג'מה, ובכך מנקה את ג'מה מכל חשד.
ג'קס וסאם קרואו נפגשים עם הרוסים ומשלמים שני מיליון דולר עבור מסירתו של ג'ימי או', אף על פי שחלק גדול מהכסף מזויף. ג'קס אומר לסטול את מקום עסקת החליפין כדי שהיא תתערב ותעצור את ג'ימי, אך זה האחרון מועבר למיקום אחר בטרם היא תוכל לעשות זאת. ג'קס מבטיח לה שהם יעבירו לה אותו אם היא תפחית את זמנם בכלא, והיא מסכימה. סטול מגיעה למועדון כדי לעצור את ג'ימי, וכאשר קליי שואל אותה כיצד ידעה את מיקומו, היא מציינת שג'קס הוא מלשין. הדבר מכעיס את חברי המועדון, שקוראים לו "איש מת". סאם קרואו נלקחים למעצר במסחרית של ה-ATF, וג'קס יושב מבודד מכל השאר.
בעוד סטול מעבירה את ג'ימי למעצר, אנסר עוצר אותה בצידי הדרך. הוא מזהיר אותה מפני איום של המחתרת האירית בהמשך הדרך. יתר הסוכנים ממשיכים לחקור זאת, והיא נותרת לבד עם ג'ימי ואנסר. מעט לאחר מכן, פייני, צ'יבס, אופי וקוזיק מגיעים. צ'יבס מעניק לג'ימי חיוך גלאזגו והורג אותו. אופי הורג את סטול באותה דרך בה נהרגה דונה, לאחר שהזכיר לה כי היא אחראית למותה. ההוכחות לעסקיו של ג'קס עם סטול מושמדות, מה שמותיר את חברי המועדון עם המסמכים המבטיחים את הפחתת עונשם בכלא. זירת הפשע מבוימת כאילו המחתרת האירית אחראית לכך. במסחרית המובילה אותם, ג'קס לומד על הירצחם של סטול וג'ימי, כאשר חניכי המועדון רוכבים לצד המסחרית וצופרים להם בקוד מורס. הוא ושאר חברי המועדון מחייכים, ומתברר כי הם ידעו כל אותה עת על תוכניתו של ג'קס. בינתיים, טארה מוצאת את המכתבים שמורין השאירה לג'קס בתיק שלו וקוראת אותם. במכתבים אלו, ג'ון טלר מיידע את מורין בדבר התקרבותם של ג'מה וקליי ופחדו כי השניים ירצחו אותו. העונה מסתיימת כאשר ג'קס דוחה מעליו את חזונו של אביו ומאמץ את דרכו של קליי.
עונה רביעית
ילדי האנרכיה משוחררים מהכלא לאחר 14 חודשי מאסר. הם מתקבלים חזרה בידי סגן איליי רוזוולט, השריף החדש של צ'ארמינג, שהגיע ממשרד השריף בסן חואקין. הוא אוסר על חברים שמשוחררים בערבות ללבוש את מדי המועדון בתוך תחום השיפוט שלו, ומצהיר עליהם כמשויכים לכנופיה. למורת רוחו של קליי, הם גם מגלים שג'ייקוב הייל החל להכשיר קרקע לבנייתו של מיזם מגורים בשם "צ'ארמינג הייטס".
ג'קס וקליי נפגשים עם אלברז ועם חבר קרטל גלינדו רומרו "רומיאו" פראדה (דני טרחו) כדי לדון בהברחת נשק. להפתעתו של ג'קס, קליי מוכן להעביר קוקאין עבור הקרטל בתמורה לכסף והגנה מהרוסים. ג'קס מבין שקליי לוקח סיכונים כדי שיהיה לו מספיק כסף כשיעזוב את המועדון ויפרוש. הוא עורך עסקה פרטית עם קליי ומסכים להעברת הסמים, בתנאי שיעזוב את המועדון יחד עם קליי, ואופי יהפוך לנשיא. יתר חברי המועדון חלוקים בדעותיהם לגבי העברת הסמים. לאחר דיון מעמיק, ההצעה עוברת ברוב של 6 ל-5, והדבר יוצר פילוג בין חברי המועדון. בעוד סאם קרואו מבצעים את משלוח הנשק הראשון עבור הקרטל, דלקת הפרקים של קליי מחמירה. ג'מה מזהירה את פייני בנוגע לחקירת העבר יחד עם טארה. פוטר ממשיך לעורר צרות במועדון, ומודיע לאוטו שבובי קיים יחסים עם לואן לפני מותה. החיפוש אחר המכתבים ממשיך, ונודע כי קליי הורה להרוג את ג'ון טלר כדי לעצור אותו מלהפסיק את הסחר בנשק עם האירים. אנסר וג'מה גם הם שותפים לפשע, וזאת מאחר שידעו עליו או שטייחו את עניין ה"תאונה".
כדי להשיג ממנו שיתוף פעולה, רוזוולט חושף בפני ג'וס שאביו הביולוגי הוא אפרו-אמריקאי. ג'וס חושש שאם האמת הזו תצא לאור, הוא עלול להיזרק מהמועדון. הפרנויה שלו בנוגע למקורותיו האפרו-אמריקנים גדלה עד לנקודה בה הוא יוצר קשר עם רוזוולט, שמבהיר לו כי יש צורך בדוגמית מהקוקאין אם ג'וס חושש לחייו ורוצה הגנה. ג'וס משיג בחשאי לבנה אחת של קוקאין, אך נרדם בטרם יצליח לאסוף דוגמית ולהחזיר את הלבנה ולכן הוא חייב להסתיר אותה לפני שיתגלה. המועדון מגלה אודות הקוקאין החסר, מה שגורם לקונפליקט פנימי בין סאם קרואו לבני המאיה, ומאלץ אותם לבחון את חבריהם ולראות אם הם גנבו את הלבנה. פיל וראט-בוי, שניים מחניכי סאם קרואו, נופלים תחת החשד ונאלצים לשחק רולטה רוסית כדי לבחון את נאמנותם. ג'וס מרגיש אשם שהחניכים סובלים בגלל טעותו, מנסה להחזיר את הלבנה שגנב, אך מיילס תופס אותו. כשמיילס מנסה לקחת אותו חזרה למחסן ולחשוף את דבר הגנבה, השניים נאבקים וג'וס יורה במיילס מטווח אפס ומפליל אותו בגנבת הסמים. רומיאו מגיע למחסן ומאמת את העברת הסמים. קליי מבקש מרומיאו לעזור להרוג את טארה כדי לשמור בסוד על רצח ג'ון טלר, באומרו לו שלדוקטור יש מידע שיכול לסכן את עסקיהם.
חברי המועדון מגיעים לאחת ממעבדות הסמים של אלברז כדי להשגיח על הפעילות, אך נתקלים למארב בו נהרגים מספר מבני המאיה ואלברז נפצע. ג'קס רודף אחריהם ומגלה שמדובר בקרטל לובוס סונורה, יריביו של קרטל גלינדו. האלימות הגואה והידיעה שהפכו לחיילים במלחמה בין שני קרטלי סמים גורמים לחברי סאם קרואו לשקול מחדש את העסקה, במיוחד בובי, שקורא להצבעה חדשה לגבי החלפת הנשיא מאחר שקליי מעמיד אותם בסכנה. קליי מסכים בזעם. באותו לילה, ג'וס מנסה להתאבד על ידי תלייה, אך ענף העץ נשבר והוא נכשל. למחרת בהצבעה, קליי וטיג מצביעים נגד בובי, אולם ההצבעה מופרעת על ידי תקיפתם של הלובוס סונורה על המועדון. הם מצליחים לתפוס אחד מהתוקפים, ותחת השפעת סם אמת הוא מגלה להם שיש בוגד בקרב בני המאיה. סאם קרואו מתכננים להשתמש בבוגד כדי לשלוח מידע כוזב ללובוס סונורה ולפתות אותם למארב. כשהתוכנית נכשלת, חברי המועדון מוצאים משאית ובתוכה גופות ערופות ראש של בני המאיה ושל ארמנדו, נשיא סאם טאז, מועדון ילדי האנרכיה בטוסון, אריזונה. גילוי זה רק מוסיף למתחים לגבי עסקת הסמים.
ג'קס מתעמת עם פייני בנוגע ליחסיו עם קליי, ומאשר פעם נוספת שלא ילך בדרכי אביו. קליי מרגיש מאוים בידי פייני, לאחר שזה האחרון מבקש להראות את המכתבים למועדון. הוא מגיע לבקתה של פייני ודורש את המכתבים. כשפייני מסרב, נדמה שקליי פונה לעזוב, אך הוא פורץ את הדלת ויורה בפייני ברובה הציד שלו. בניסיון להפליל את לובוס סונורה ברצח, קליי צובע בדמו של פייני את ראשי התיבות LS על תמונתם של תשעת המייסדים. המועדון מקבל מידע מקרטל גלינדו שמציע שהתשיעיות עובדים יחד עם הלובוס סונורה. קליי מארגן מפגש בין המלכים האירים לבין גלינדו לצורך השגתם של כלי נשק חזקים יותר. המועדון מחליט לארגן פגישה עם לארוי מהתשיעיות. קרטל גלינדו מופיע והם משתמשים בלארוי כדי לפתות את הלובוס סונורה למלכודת. התוכנית נכשלת מכיוון שהלובוס סונורה מצוידים בכלי נשק רבי עוצמה ונמלטים. יד ימינו של רומיאו, לואיס, נותן לקליי טלפון חד פעמי עם איש הקשר שלו כדי להרוג את טארה, אך ג'מה משכנעת את קליי שלא לעשות זאת ואנסר מתכנן להשתמש באשמה שקליי הטפיל על לובוס סונורה לצורך תוכנית חדשה. ג'מה מדברת עם טארה על המכתבים, וטארה אומרת לה שהם יקברו את ג'קס עמוק יותר בתוך המועדון רק מתוך רגשות אשם, ולכן היא לא תראה לו אותם. הסוכן פורטר גורם לאוטו להאמין שבובי הרג את לואן, ואז נפגש עם ג'וס, ואומר שיש לו מספיק ראיות כדי לשים את כל המועדון בכלא, אבל הוא מקווה שג'וס יעזור להם להפיל את המחתרת האירית.
ג'מה מספרת לקליי על שיחתה עם טארה ושג'קס לא יידע על המכתבים, אבל קליי מחליט בכל זאת לחייג בטלפון שהוא קיבל מהקרטל ומסדר התנקשות בטארה. למחרת, הוא לוקח כסף מהחסכונות האישיים שבכספת האישית שלו כדי לשלם למתנקשים, אבל אינו מודע לכך שג'קס מלווה אותה יחד עם הבנים לאורגון, שם טארה קיבלה הצעה להשתתף בכנס רפואה. כשהוא לומד זאת, הוא מנסה נואשות לבטל את ההתנקשות אך נכשל. טארה כמעט ונחטפת על ידי המתנקשים ונפגעת קשות בידה הימנית, אך ג'קס מחלץ אותה מידי החוטפים. קליי פוגש את רומיאו ומנסה לבטל את ההתנקשות, אך רומיאו משוכנע שעדיף לטארה למות, וקליי מסכים עמו. לאחר שג'קס מוודה שטארה בטוחה בבית החולים, הוא מודיע לאופי שהוא עוזב את המועדון.
ג'מה נחרדת לגלות שקליי ניסה להביא למותה של טארה, ומתעמתת איתו. השניים נכנסים לעימות פיזי, וקליי מכה אותה קשות. אנסר מנסה לעזור לה, אך היא מציינת בפניו שלא מגיעה לקליי כפרה והוא "ימות בידי אחד מהילדים". המועדון נפגש עם קרטל גלינדו למלחמה על הלובוס סונורה. הם אורבים לשלושה מחברי הקרטל ומגלים את מיקומם. קרב יריות מתפתח בין שני הצדדים בשדה מוקשים, וקוזיק נהרג מאחד מהם. סאם קרואו הורגים את חברי הלובוס סונורה הנותרים בעזרת משגרי טילים. אשתו לשעבר של ג'קס, ונדי, חוזרת לצ'ארמינג ממכון הגמילה ודורשת לראות את אייבל. אוטו מחליט לעשות עסקה עם הסוכן פוטר ולבגוד במועדון. המועדון מגלה מאוסוולד שג'ייקוב הייל ערך עסקה עם משקיעים מיפן, וכן מגלה שג'ורג'י קארוזו הרג את לואן, ובובי הורג אותו כנקמה. טיג נגעל ממה שקליי עשה לג'מה, ומתפטר מתפקידו כיד ימינו. אופי מגיע לבקתה של אביו ומגלה את גופתו של פייני. אנסר עוקב אחריו לשם וחושף בפני אופי את האמת, מה שמטריף את דעתו של אופי.
פגישה נערכת בין ילדי האנרכיה לבין המלכים האירים. המחתרת האירית מביעה חוסר התלהבות מהחלטתו של ג'קס להשתמש במטולי הרימונים בקרב עם כנופיית לובוס סונורה. בסופו של דבר הם מסכימים לשקול את המשך מכירת כלי הנשק, בתנאי שהמועדון יספק להם שירות מקומי. בינתיים, רומיאו וקליי נפגשים כדי לדון על אמינותם של האירים אם יעשה שימוש בכלי הנשק מצפון לגבול, בקנדה. בובי מתכוון לספר לאוטו כי הם טיפלו ברוצח של לואן, אך במקום זאת הוא מובל למעצר. אנסר דואג לשריפת גופתו של פייני בידי הקברן המקומי. קליי מבקר את טארה בבית החולים ומגלה לה שהוא יודע על המכתבים. הוא מציע לה עסקת חליפין שתאפשר לה, לג'קס ולמשפחתה לעזוב את צ'ארמינג, אך גם מאיים עליה אם היא לא תעשה זאת. בדרכו החוצה, קליי פוגש בג'מה, שמודיעה לו שאופי יודע על מות אביו וכי הוא מתכוון להתנקם בקליי. היא מסיימת את המפגש ביניהם בנשיקה על הלחי, ברומזה כי היא נפרדת ממנו לשלום.
פוטר מתכונן לעצור את המועדון, המחתרת האירית והקרטל ברגע שהפגישה שלהם תתקיים, ולכן מביא עשרות סוכנים נוספים ואת שריף רוזוולט. אבל לפני שהם מספיקים להתכונן למעצר, רומיאו פראדה ולואיס טורז מגיעים למקום וחושפים שהם סוכנים עבור ה-CIA, שמשתמשים בקרטל כדי להבטיח את שלומה של ארצות הברית. הפגישה מתרחשת, אבל המלכים האירים אומרים שהם לא סומכים על ג'קס ויעשו את העסקה רק מול קליי. רומיאו ולואיס אומרים לג'קס שהם צריכים שהמועדון ימשיך לסחור בסמים ובנשק, וגם לעשות את העסקה עם האירים, אחרת הם ייתנו לפוטר לעצור את המועדון. השניים אומרים שכאשר קליי ביקש מהם להרוג את טארה, הם התכוונו לקחת אותה למקום מסתור. לפיהם, על קליי להישאר בחיים כדי שהעסקה עם המחתרת האירית תצא לפועל. הם גם מספרים לג'קס שאוטו בגד במועדון, ומבטיחים שינסו להוציא את בובי מהכלא. ג'קס נפגש עם קליי בבית החולים ומתכוון להרוג אותו, אבל לבסוף אומר לקליי שהעסקה עם המחתרת האירית מונעת ממנו לעשות זאת. הוא מחייב את קליי לפרוש מהמועדון באיומי סכין, וג'קס יהפוך למנהיג החדש. פוטר מרחם על ג'וס ומחליט לשחרר אותו מהמעצר, ושריף רוזוולט מבטיח לג'וס שאיש לא ידע את האמת עליו. לאחר מכן, פוטר מתפרץ לפגישה עם ג'ייקוב הייל ומחזיקי המניות של צ'ארמינג וחושף בפניהם שהייל ערך עסקה עם ארגון יפני שתומך בפדופיליה, מה שמחבל בעסקים של הייל. ג'קס נפגש עם אופי ומבקש ממנו להיות יד ימינו. הוא אומר לו שאסור לו להרוג את קליי, אך לא חושף את האמת לגבי ה-CIA. לאחר מכן, ג'קס מבקש סליחה מטארה על כך שהוא אינו יכול לעזוב, אבל לה הוא מספר את האמת לגבי הקרטל וה-CIA, ואומר שהוא לא יכול לחיות עם העובדה שהמעשים שלו יהרגו את המועדון שאביו בנה. ג'קס מגיע למועדון ותופס את מקומו של קליי. הוא מקדם את צ'יבס להיות אחד החברים הבכירים במועדון. ג'קס, צ'יבס, טיג, ג'וס והאפי מתחילים בפגישה, וג'קס מקווה שאופי יגיע גם הוא, אבל הוא לא מגיע. טארה מגיעה לפגישה ואומרת לג'קס שהיא נשארת בצ'ארמינג והיא לא עוזבת אותו. ג'מה מגיעה גם היא, ורואה שטארה עומדת מאחורי ג'קס, שיושב בכיסא מנהיג המועדון, ונזכרת בתמונה ישנה, בה היא עצמה עמדה בדיוק איפה שטארה עומדת, כשהיא תומכת בג'ון טלר, מנהיג המועדון. ג'מה מבינה שכעת ג'קס וטארה הם המלך והמלכה החדשים של המועדון.
עונה חמישית
בעקבות מותה של ורוניקה פופ, חברתו של לארוי ויין, "התשיעיות" מתקיפים את סאם קרואו ואורבים למשלוח נשק. העימות המתמשך בין שני המועדונים, בנוסף לסדרת פריצות לבתים שקשורים לחברי המועדון, מאלצים את ג'קס להפגש עם דיימון פופ. בובי משוחרר ממאסר בידי רומיאו והופך לסגן נשיא המועדון, בעוד שלושה נוודים מתקבלים לסאם קרואו.
סאם קרואו מקבלים מקלט זמני ב"דיוסה אינטרנשיונל", בית בושת המנוהל בידי נרו פאדילה, החבר החדש של ג'מה. המועדון מרוויח זמן על מנת להבטיח הגנה מידיו של רומיאו. ג'קס מפתח קשרי ידידות עם נרו, ולפני שנשלח למאסר מתחתן עם טארה בטקס פרטי וצנוע. קליי מבקש מאופי להגן על ג'קס בזמן שהותם בכלא, ולכן אופי גורם למאסרו כדי להישאר קרוב אליהם. בכלא מתברר שפופ מחזיק את הסוהרים בכיסו. הוא מודיע לג'קס שטיג צריך להישאר בכלא למשך כל חייו בעקבות מה שעשה לבתו, ובנוסף על אחד מהילדים למות בכלא. בנקודה זו, ג'קס אומר לאופי את האמת על קליי. במפנה עלילתי לא צפוי, אופי מקריב את חייו למען חבריו ונרצח בכלא. ג'קס מוכה יגון על אובדן חבר ילדותו ומארגן פגישה עם פופ כדי לבדוק את נושא הפריצות לבתים וכדי לשחרר את טיג מהכלא. ג'קס משחרר את טיג מהכלא וגורם לו להבטיח לעולם לא להצביע נגדו בהחלטות המועדון.
בין ג'מה לטארה מתפתח קרע עמוק ביחסים. טארה מסרבת לאפשר לה לשלוט במשפחתה, דבר שזוכה לתמיכתו של ג'קס, במיוחד אחרי הירצחו של אופי. ג'קס גם דורש מנרו לסיים את מערכת יחסיו עם ג'מה. נרו מנסה להשלים בין ג'מה לג'קס, שנותן לה את ההזדמנות לשמור על ילדיו, אייבל ותומאס. אולם, ג'מה מעורבת בתאונת דרכים בשל היותה מסוממת, ושני הילדים כמעט ונהרגים. הפריצות לבתים ממשיכות, ואשתו ההרה של שריף רוזוולט נהרגת בטעות. הפולשים מתגלים כחברי המועדון החדשים, הנוודים, שנשכרו בידי קליי כדי ללחוץ על ג'קס לרדת מתפקידו כנשיא המועדון. בידיעה כי הנוודים יכולים לקשר אותו אליהם, קליי בוגד בהם וגורם לשניים מהם להיהרג בקרוואן של אנסר. השורד היחיד, פרנקי דיאמונדס, שוכר שחורים שיתקפו את ג'קס בלילה בו ג'מה עשתה את התאונה. קליי משקר ואומר כי הייתה זו קבוצה שהורידה את ג'מה מהכביש. ג'קס הורג את התוקפים ומגלה שפרנקי לקח את נרו ואת ליילה כבני ערובה והתוודה על מעורבותו של קליי. פרנקי נמלט עם צ'יבס ועם כספו של נרו. לאחר שג'קס לומד את האמת מנרו על התאונה של ג'מה, טארה אוסרת עליה להתקרב לילדים. אולם, ג'קס רואה בכך הזדמנות ועורך עסקה עם ג'מה - אם היא תהיה לצד קליי ותגלה את מעורבותו בפריצות, תהיה לה שוב גישה לילדים. ג'מה מסכימה לעסקה.
ג'קס עורך עסקאות עם ג'ייקוב הייל ועם דיימון פופ כדי להבטיח את המשך פיתוחו של מיזם "צ'ארמינג הייטס", ובצורה זו מבטיח למועדון בלעדיות בעבודת הפיתוח. פופ מסכים, אבל דורש מג'קס שיעביר לו את טיג כדי שיוציאו להורג לאחר שמילא את תפקידו. ג'קס מסכים. חברי סאם קרואו יוצאים בעקבות האסירים אשר רצחו את אופי. ג'וס מגלה לקליי את האמת אודות הבגידה שלו וחוק הפשע המאורגן. גם ג'קס לומד את האמת הזו מפיו של רוזוולט, והשניים מדברים עם ג'וס, שמתוודה על הכל וגם מספר שפרנקי גילה לו כי קליי אחראי לפריצות הבתים. ג'קס עורך עסקה עם ג'וס שאם הוא מוצא מסמכים המוכיחים את מעורבותו של קליי, ג'קס לא יחשוף את בגידתו של ג'וס לחברי המועדון והוא יישאר חבר. ג'וס מסכים בלית ברירה.
טארה מנסה לבקר את אוטו מספר פעמים במטרה לגרום לו לחזור בו מהצהרתו ולבטל את תיק הפשע המאורגן שרומיאו ארגן נגד סאם קרואו. אוטו עושה זאת, אך גם רוצח אחות בעזרת צלב שהיה שייך ללואן וטארה הביאה אותו, מה שהופך את טארה לשותפה לפשע. קליי מגלה על תיק הפשע המאורגן ומנסה לסגור עסקה עם רומיאו. הוא מזהיר את רומיאו שג'קס ינסה להרוס את יכולת המינוף שלהם. רומיאו מציע שקליי יחזור להיות נשיא המועדון בכך שיסיר את ג'קס מתפקידו, אך קליי מסרב ומנסה לשכנע את ג'קס לא לפעול בנושא. ג'קס אינו שועה לניסיון השכנוע ומנסה לארגן יחסי עבודה בין רומיאו לבין הנרי לין, ראש הטריאדה הסינית בסן פרנסיסקו, כדי שהם יספקו להם את כלי הנשק ולא סאם קרואו. כשג'וס מגלה את המסמכים ומתכוון להראות אותם לחברי המועדון בביתו של קליי, ג'קס נחטף בידי הקרטל. הדבר נותן לקליי מספיק זמן כדי להחביא את המסמכים במקום בטוח. ג'קס גורם לרומיאו להסכים לתוכניתו.
בעונה האחרונה ג׳קס נוסע באופנוע שלו שאחריו ניידות משטרה וג׳קס מחליט לסיים את חייו על ידי התנגשות במשאית החלפה מולו בעודו עוזב את ידיו מהאופנוע היקר שלו, פורס אותן לצדדים, ובעצם שלם עם החלטתו.
הסגת גבול (יהדות)
הסגת גבול היא מצוות לא תעשה במקרא, שנמנית כאחת מתרי"ג מצוות.
האיסור במקרא
נכתב במקרא: רש"י בפירושו למקרא מסביר שמדובר באדם המרמה את שכנו על ידי סימון הגבול בין קרקעותיהם באופן לא נכון. איסור זה הוא מקרה פרטי של איסור גזל, ובכל זאת כאשר מדובר בקרקעות בארץ ישראל ייחד לו המקרא איסור מסוים. לא רק זאת, אלא שנכתב במקום אחר במקרא על מסיג גבול:
הרחבת האיסור
בסיפרי קיימת הרחבה של איסור זה לתחומים נוספים:
גם בקרב הפוסקים ניכרת גישה מרחיבה ביחס לאיסור זה. בספר הרוקח נכתב כי בהמשך לכך פסק מהרשד"ם כי דינו של עני המהפך בחררה נובע מאיסור זה של הסגת גבול. בעקבות מקורות אלה נכתב בפוסקים כי קיימת מסורת פרשנית שהפסוק "ארור מסיג גבול רעהו" נסוב על מגוון רחב הרבה יותר של מקרים מאשר הפסוק "לא תסיג גבול רעך", ולעומתו הוא כולל מקרים רבים של פגיעה באדם אחר. בהתאם נפסק כי הסגת גבול בקרקע מחוץ לארץ ישראל אף היא נכללת בפסוק "ארור מסיג גבול רעהו".
איסור הסגת גבול משמש כמקור הלכתי יסודי בהקשר של זכויות יוצרים, כפי שמשתקף באינספור הסכמות שניתנו למדפיסים של חיבורים תורניים, במסגרתן הרבנים המסכימים השתמשו באיסור הסגת גבול כדי לאסור על מתחרים פוטנציאליים להעתיק את החיבור ולהפיצו, ולפגוע בכך בפרנסת המדפיס הראשון.
קריסטין אוטו
קריסטין אוטו (בגרמנית: Kristin Otto; נולדה ב-7 בפברואר 1966) היא שחיינית עבר מזרח גרמנית, אלופה אולימפית (סיאול 1988), אלופת עולם (גואיאקיל 1982 ומדריד 1986) ושיאנית עולם.
אוטו היא הספורטאית הראשונה והיחידה בהיסטוריה של המשחקים האולימפיים שזכתה ב-6 מדליות זהב באולימפיאדה אחת (סיאול 1988), בשלושה סגנונות שונים, בחתירה, גב ופרפר. בשל כך כונתה "מלכת סיאול".
ביוגרפיה
קריסטין אוטו נולדה בלייפציג שבמזרח גרמניה. היא החלה לשחות בגיל 10. והתאמנה באקדמיה לספורט של מזרח גרמניה.
1982
באליפות העולם שנערכה בגואיאקיל, אקוודור בשנת 1982, זכתה אוטו ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:01.30 דקות לפני בת ארצה אינה קלבר (1:01.47 דקות) וסו וולש מארצות הברית (1:02.86 דקות), במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:43.97 דקות לפני ארצות הברית (3:45.76 דקות) והולנד (3:49.59 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בשיא עולם חדש של 4:05.88 דקות, לפני ארצות הברית (4:08.12 דקות) וברית המועצות (4:12.36 דקות).
לאחר אליפות העולם החליפה אוטו מאמן והחלה להתרכז בסגנונות נוספים.
1983
באליפות אירופה בשחייה שנערכה ברומא, איטליה בשנת 1983 זכתה אוטו ב-3 מדליות, 2 מדליות זהב במשחי שליחות ומדליית כסף אחת אישית. מדליות זהב במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:44.72 דקות ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 8:02.27 דקות, תוך כדי שהיא זינקה ראשונה. מדליית כסף במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 55.52 שניות, אחרי בת ארצה בריגיט מיינקה (55.18 שניות) ולפני קוני ון בנטום מהולנד (56.61 שניות).
1984
בשנת 1984 קבעה אוטו לראשונה שיא עולם חדש במשחה אישי, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:57.75 דקות ובכך שיפרה את שיאה של סינתיה וודהד מארצות הברית. עקב החרם של הגוש הקומוניסטי על אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) בתגובה לחרם קודם של האמריקאים על אולימפיאדת מוסקבה (1980), היא לא השתתפה במשחקים האולימפיים שבהם הייתה מועמדת למספר מדליות זהב.
1985
בשנת 1985 שברה אוטו את אחת מחוליות עמוד השדרה שלה. היא לא התאמנה מרבית השנה ולכן לא השתתפה באליפות אירופה בשחייה באותה השנה.
1986
באליפות העולם שנערכה במדריד, ספרד בשנת 1986 היא זכתה ב-6 מדליות, 4 זהב ו-2 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 55.05 שניות לפני ג'נה ג'ונסון מארצות הברית (55.70 שניות) וקוני ון בנטום (55.79 שניות), במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:15.56 דקות לפני ילנה דנדברובה מרוסיה (2:15.84 דקות) ובת ארצה קאתלין נורד (2:16.05 דקות), במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 3:40.57 דקות, לפני ארצות הברית (3:44.04 דקות) והולנד (3:46.89 דקות), כשחיינית ראשונה היא קבעה שיא עולם חדש של 54.73 שניות ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:04.82 דקות, לפני ארצות הברית (4:07.75 דקות) וההולנד (4:10.70 דקות). מדליות כסף, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 25.50 שניות, אחרי שיאנית העולם תמרה קוסטאש מרומניה שקבעה שיא עולם חדש של 25.28 שניות ובמשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 59.66 שניות, אחרי בת ארצה קורנליה גרסלר (59.51 שניות) ולפני שיאנית העולם מרי טי מאהר מארצות הברית (59.98 שניות).
1987
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בשטרסבורג, צרפת בשנת 1987 זכתה אוטו ב-5 מדליות זהב. במשחה ל-100 מטר חופשי (55.38 שניות), במשחה ל-100 מטר גב (1:01.86 דקות), במשחה ל-100 מטר פרפר (59.52 שניות), במשחה שליחות 4X100 מטר חופשי (3:42.58 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב (4:04.05 דקות).
אולימפיאדת השיא
באולימפיאדת סיאול (1988) זכתה אוטו להישג חסר תקדים בספורט הנשי כשזכתה ב-6 מדליות זהב בכל המשחים בהם השתתפה. במשחה ל-50 חופשי (25.49 שניות) לפני יאנג ווניי מסין (25.64 שניות), קטרין מייסנר בת ארצה וג'יל סטרקל מארצות הברית (25.71 שניות), בבמשחה ל-100 מטר חופשי (54.93 שניות) לפני ז'ואנג יונג מסין (55.47 שניות) וקתרין פלווינסקי מצרפת (55.49 שניות), בבמשחה ל-100 מטר גב (1:00.89 דקות) לפני קריסטינה אגרסגי (1:01.56 דקות) ובת ארצה קורנליה סירך (1:01.57 דקות), בבמשחה ל-100 מטר פרפר (59.00 שניות) לפני בת ארצה בריטה וויגאנג (59.45 שניות) והונג קיאן מסין (59.52 שניות), במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי (3:40.63 דקות) לפני הולנד (3:43.39 דקות) וארצות הברית (3:44.25 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב (4:03.74 דקות) לפני ארצות הברית (4:07.90 דקות) וקנדה (4:10.49 דקות).
אוטו, כמו מארק ספיץ שזכה ב-7 מדליות זהב במינכן זכתה ב-4 מדליות אישיות, ובשתי מדליות זהב במשחי שליחות. הנשים שחו משחה אחד פחות מהגברים ולכן לא נתנה לה ההזדמנות לנסות ולהשוות את שיאו של ספיץ.
1989
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בבון, גרמניה בשנת 1989 היא זכתה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 ארד. מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:01.86 דקות ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:03.74 דקות. מדליית ארד, במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:14.29 דקות.
לאחר האליפות היא פרשה משחייה תחרותית.
אימרוץ
לאחר איחוד גרמניה נחשפה תוכנית האימרוץ של גרמניה המזרחית, בה נתנו סטרואידים אנאבוליים באופן שיטתי לספורטאים רבים. בין היתר, חברתה לנבחרת השחייה בריגיט מיינקה ספרה ששחייניות נבחרת מזרח גרמניה השתמשו באימרוץ נרחב.. לדברי אוטו היא לא הייתה מודעת לסמים שניתנו לה.
צמד פסיפי
צמד פסיפי (שם מדעי: Entosphenus tridentatus) הוא צמד טפיל אנדרומי מחוף האוקיינוס השקט בצפון-מערב אמריקה הצפונית ואסיה. הוא שייך למשפחת ה-Petromyzontidae.
תיאור
הצמדים הפסיפיים גדלים לאורך של כ-80 סנטימטרים כבוגרים. הם אנדרומיים, ומתרבים רק פעם אחת בחייהם. יש להם גוף דק ומוארך עם שני סנפירי גב העולים הרחק מאחור על הגוף. סנפירי השת הם בסיסיים והאונה התחתונה של סנפיר הזנב גדולה מהאונה העליונה ושתי האונות הם המשך של סנפיר הגב וסנפיר השת. הבוגרים החיים בים הם בצבע כחלחל-שחור או ירקרק מלמעלה וחיוור מתחת, אך אלו החיים במים מתוקים חומים. מין זה נבדל מצמדים אחרים בכך שיש לו שלוש (או מדי פעם שתיים) שיניים חדות מעל הפה. הצמד הפסיפי נמצא לעיתים קרובות בים או לעיתים רחוקות רחוק מהחוף. בים, הוא נמצא מקרוב לפני השטח ועד לעומק של 1,508 מטרים.
ביולוגיה
אף על פי שהשלבים הבוגרים והצעירים בולטים יותר, הצמדים הפסיפיים מבלים את רוב חייהם כפגיות הקרויות אמוצטס (Ammocoetes). האמוצטס חיים במים מתוקים שנים רבות (בדרך כלל 3–7 שנים, אך לפחות מין אחד תועד במשך +17 שנים). האמוצטס מסננים מזון מתוך המים שהם שואבים מעל למחילות שהם חופרים בתוך מצעי הקרקעית הרכים. לאחר תקופת האמוצטס, הוא עובר מטמורפוזה ומקבל את המורפולוגיה של צמד צעיר/בוגר. לצעירים/בוגרים יש פה חסר לסת, דמוי משפך המשמש ליניקה המאפשר להם להפוך לטפילים על דגים אחרים וראשתן גדול-ראש. הם ניזונים מדם ונוזלי גוף של פונדקאי על ידי הצמדת פיהם לגופו וחיתוך הרקמות החיצוניות באמצעות שיניהם. הבוגרים חיים לפחות שנה עד שנתיים באוקיינוס ואז חוזרים למים מתוקים כדי להשריץ. לא ידוע אם הצמד הפסיפי חוזר לגוף המים שבו נולד או מחפש אזורי השרצה על סמך סימנים אחרים. הם בדרך כלל משריצים בבית גידול דומה לאלתית פסיפית וטרוטה. הצמדים בונים קן באבני חצץ קטנות והנקבות יכולות להטיל למעלה מ-100,000 ביצים, המופרות מבחוץ על ידי הזכר. לאחר ההטלה, הבוגרים מתים בדרך כלל תוך ארבעה ימים. כמו כן, בדומה לאלתית, הצמד הפסיפי אינו ניזון בזמן הנדידה להשרצה.
שימוש תרבותי ומזון
צמדים פסיפיים הן מזון טקסי חשוב לשבטי הילידים באגן הנהר קולומביה ובני היורוק ובני הקארוק של הנהר קלאמת ובני הוויוט של הנהר בצפון קליפורניה. מספר הצמדים הפסיפיים שעלו בנהר קולומביה הצטמצם מאוד עם בניית המערכת ההידרואלקטרית של הנהר קולומביה. כמעט ולא נותרה הזדמנות לדוג אותם לאינדיאנים בנהר קולומביה ויובליו למעט אירוע שנתי קטן ב על הנהר וילאמט (יובל של נהר הקולומביה). היורוק והוויוט חוטפים צמדים בקצף הגלים בשפך הנהר קלאמת, לעיתים קרובות בלילה, תוך שימוש ב"ווים" מעץ מגולף ביד. זו עבודה מסוכנת. מכיוון שהצמדים שומניים ובעלי כמות קלוריות גבוהה מאוד, שבטים כמו הוויוט והיורוק האכילו בהם באופן מסורתי תינוקות וילדים צעירים. כמות הקלוריות הגבוהה הופכת גם את הצמדים לחלק חשוב מהמערכת האקולוגית של הנהר, שכן גם בעלי חיים אחרים מסתמכים עליהם. הסרט הדוקומנטרי, "הדג האבוד" (The Lost Fish), מתאר כיצד קהילות השבטים הנוכחיות לומדים, מרבים דגים ופועלים באופן פעיל כדי להחזיר את הצמדים ובתי הגידול של הצמדים לנתיבי המים של אזור הפסיפיק נורת' וסט.
בעיות אקולוגיות
כמות הצמדים הפסיפיים הצטמצמה מאוד בגלל תשתית אנושית. סכירת נהרות, שינויים של הערוצים וירידה באיכות המים השפיעו על בית הגידול של הצמדים הפסיפיים ועל יכולתם להתקיים. עם זאת, שיקום נהרות ונחלים בדרום קליפורניה השיב את הדגים בחלקים מתחום התפוצה הדרומי ההיסטורי שלהם. הצמד הפסיפי שב מחדש לנהר במחוז סן דייגו באוגוסט 2019, בפעם הראשונה מאז 1940, האתר הדרומי הרחוק ביותר שהמין התיישב מחדש, 420 קילומטרים דרומית מההתיישבות הקודמית נחל  בסן לואיס אוביספו בשנת 2017. ההתיישבות מחדש של הנהר סנטה מרגריטה יוחסה לסכר קטן שנבנה מחדש ולסולם דגים חדש ב שאיפשרו לצמד למצוא מעבר לנהר.
צמד פסיספי הוא מין דג שונה מהמין (Petromyzon marinus) שפלש לימות הגדולות דרך תעלת אירי וגרם נזק גדול לדגה בהן.
רג'יינה (ססקצ'ואן)
רֶגַ'יינה (באנגלית: Regina) היא עיר הבירה של ססקצ'ואן (אחת מפרובינציות קנדה) והשנייה בגודל בפרובינציה (אחרי ססקטון). שמה של העיר ניתן על ידי הנסיכה לואיז, לכבודה של אמהּ, המלכה ויקטוריה ("ויקטוריה רֶגַ'יינה").
היסטוריה
העיר הוקמה ב-1882. בהיותה חלק ממישור, ניצלו מתכנניה את אופייה הטופוגרפי, הרחיבו מעיין שנבע בקרבתה, והפכו אותו לאגם מלאכותי קטן (Wascana) המצוי בדרומה. בשנת 1906 הפכה רֶגַ'יינה לבירת הפרובינציה. ב-30 ביוני 1912 הרס טורנדו את מרבית בתי העיר והרג 28 אנשים, ועד היום הוא נחשב לקטלני ביותר בקנדה. בשנת 1935 פרצו בעיר מהומות של מובטלים.
בשנת 2016 התגוררו בעיר 214,631 תושבים, גידול של 11.7% ממספרם ב-2011.
הגן הבוטני של שיקגו
הגן הבוטני של שיקגו או הגנים הבוטניים של שיקגו (באנגלית: Chicago Botanic Garden) הוא אוסף של עשרים ושלושה גנים ושל חממות ומבני שירות בשטח של 1.56 קילומטרים רבועים בגלנקו (Glencoe), פרוור חוף צפוני בשיקגו.
הגן שייך למנהל היערנות של מחוז קוק שבאילינוי והוא מנוהל על ידי החברה ההורטיקלית של שיקגו (Chicago Horticultural Society). הגן מהווה אטרקציה תיירותית רבת מבקרים, בסיס ללימודי ולחקר מדעי הצמח, עיצוב נוף וגננות ומקום לקבלת טיפול פסיכולוגי בעזרת יצירה וגינון. בית הספר על שם ג'וזף רג'ינגסטיין השני ממוקם בגן ונותן קורסים בנושאים אלה. בין התלמידים יש אחוז גבוה של מורים מבתי ספר ממלכתיים ותלמידי הוראה. הגן מארח גם טיולי הוראה מבתי ספר. הגן מקדם גם יוזמות שונות לשמירת טבע.
הגן נפתח לקהל בשנת 1972. הוא מוכר על ידי עמותת המוזיאונים האמריקנית והוא חבר בעמותת הגנים הציבוריים האמריקנית (American Public Gardens Association - APGA), שממנה ומכתב העת Horticulture הוא קיבל את הפרס השנתי למצוינות בתחום עיסוקו בשנת 2006. הגן נבחר על ידי התוכנית הסביבתית של האו"ם (United Nations Environment Programme - UNEP) להיות אתר האירוח היחידי בארצות הברית של יום הסביבה לשנת 2008.
בחודשי הקיץ מופעל במקום גם מתחם של דגמי רכבות, שנוסעים בין דגמי עץ, של הבניינים והאתרים המפורסמים בארצות הברית.
פארק ג'י-סונג
פארק ג'י-סונג (בקוריאנית: 박지성; ) הוא כדורגלן עבר דרום קוריאני ששיחק בעמדות הקשר ההתקפי והקיצוני.
פארק הוא הכדורגלן האסיאתי המעוטר ביותר בהיסטוריה, עם 19 תארים באמתחתו.
ביוגרפיה
פארק החל את הקריירה שלו בקבוצה היפנית קיוטו פרפאל סאנגה. בשנת 2000 השתתף עם נבחרת קוריאה הדרומית במונדיאל 2002, איתה הגיע עד לחצי הגמר. הוא עבר לפ.ס.וו. איינדהובן ב-21 בדצמבר 2002. שנתיים אחר כך היה שותף לזכיית הקבוצה בדאבל. באותה עונה היה לאיינדהובן הפסד ליגה בודד, והיא זכתה באליפות עם 87 נקודות, 10 נקודות מעל המקום השני.
ב-8 ביולי 2005, הצטרף פארק לשורות מנצ'סטר יונייטד תמורת 4 מיליון פאונד. את הופעת הבכורה שלו ערך נגד דברצן במוקדמות ליגת האלופות באולד טראפורד.
ב-9 ביולי 2012, הודיעה קווינס פארק ריינג'רס כי רכשה את פארק תמורת 5 מיליון ליש"ט.
ב-7 באוגוסט 2013, הושאל פארק לפ.ס.וו. איינדהובן עד לסיום העונה. לאחר מכן, ב-13 במאי 2014, הודיע פארק על פרישה ממשחק פעיל.
בסואוון, עיר מגוריו של פארק, ישנו רחוב על שמו. ב-27 ביוני 2005, נערך טקס הסרת הלוט והרחוב נקרא דרך פארק ג'י סונג. פארק זכה לכבוד זה בשל תרומתו הרבה לנבחרת קוריאה הדרומית במונדיאל 2002.
תארים בהם זכה
עם קיוטו פרפאל סאנגה:
עם מנצ'סטר יונייטד:
יעקב אלבז
יעקב אלבז (נולד ב-1935) היה בין מנהיגי תנועת "הפנתרים השחורים" ויו"ר הארגון שלה.
ביוגרפיה
אלבז נולד בירושלים. בילדותו לחם בשרות האצ"ל בעיר, נתפס על ידי המשטרה הבריטית ונשלח למאסר בשל פעילותו במחתרת. בשהותו בכלא הבריטי, קשר את קשריו הראשונים עם מי שלימים היוו את הגרעין המוביל בהנהגת הליכוד והפך לחברם הקרוב. חיים קורפו, מנחם בגין, יצחק שמיר ואחרים.
בפברואר 1971 נטען כי גויס אלבז כסוכן ומודיע משטרתי בשורות ה"פנתרים השחורים". כפי שנחשף ב-2008 בפתיחת ארכיון המדינה הוא קיבל תשלום על שירותיו. לדברי רפ"ק אברהם תורג'מן, קרוב משפחתו של אלבז, היה חשש שתנועת "הפנתרים השחורים" תפעל באלימות כמו התנועה האמריקאית בעלת השם הזהה, ולכן רצה לגרום לפירוקה. גיוסו נבע מצורך משטרתי לפירור ופגיעה באחדות הנהגת הפנתרים.
אלבז היה אחד מראשי התנועה, ובשלב מסוים אף נבחר ליו"ר הארגון. כאחד מחמשת מנהיגי התנועה הוא אף השתתף בישיבה עם ראש ממשלת ישראל, גולדה מאיר.
אלבז יצר קשרים ענפים עם ראשי הליכוד ומי שהיו לימים ראשי המדינה: מנחם בגין, יצחק שמיר, חיים קורפו ואחרים.
שנים לאחר מכן ריכז בהצלחה את התנועה הפוליטית לבחירת שמואל פלאטו-שרון לכנסת.
כסף
{{פירושונים|
ראו גם
}}
כביש 40 (ארגנטינה)
כביש 40 (בשמו הרשמי: הדרך הלאומית מס' 40 בספרדית: Ruta Nacional Nº 40) הוא הכביש הארוך בארגנטינה. באופן רשמי ראשיתו בכף וירחנס, בסמוך למוצאו של מצר מגלן באוקיינוס האטלנטי, וקצהו 5,194 ק"מ צפונה משם, בלה קיאקה שעל גבול בוליביה. בפועל, הדרך מתחילה בפונטה לוז'ולה, 100 ק"מ צפונית לכף וירחנס. הדרך עוברת ברובה לאורך הרי האנדים, היא חוצה 11 מהפרובינציות של ארגנטינה, ועוברת בסמוך ל-18 פארקים לאומיים ולכמה מאתרי התיירות החשובים בארגנטינה: קרחון פריטו מורנו, מערת הידיים, אגם פואלו, אל בולסון, בארילוצ'ה, צ'וס מלל, דרך היין של מנדוסה, חורבות קילמס, עמקי קלצ'אקי, ועוד. הדרך חוצה 27 מעברי הרים, הגבוה שבהם הוא אברה דל אקאי, בגובה של 4,895 מ' מעל פני הים, שנחשב למקום הגבוה ביותר בעולם שבו עובר כביש ארצי.
כביש 40 נחנך ב-1935, ובתחילה קילומטר האפס שלו היה בעיר מנדוסה, וממנה נמדדו המרחקים צפונה ודרומה. בשנת 2004 שונה המספור, וכיום ראשיתו הפורמלית בכף וירחנס, וממנה עולה צפונה. מעשית, הקילומטר הראשון בדרך הוא הקילומטר ה-100, בפונטה לוז'ולה.
נכון לשנת 2006, רק 48% מהדרך סלולה. בפרובינציות ריו נגרו ונאוקן הדרך סלולה לכל אורכה, ואילו בפרובינציות סלטה וחוחוי רק חלקים קטנים מהדרך סלולים.
מאמן השנה ב-NBA
מאמן השנה ב-NBA (באנגלית: NBA Coach of the Year Award) הוא פרס כדורסל שנתי, שניתן מאז עונת למאמן המצטיין בעונה הסדירה של ליגת ה-NBA. הזוכה בפרס מקבל גביע על שם מאמן הכדורסל הוותיק רד אאורבך שהוביל את בוסטון סלטיקס לתשע אליפויות NBA מ- עד ל-.
הזוכה נבחר בסוף עונת המשחקים הרגילה על ידי פאנל של כתבי ספורט מארצות הברית ומקנדה. לכל משתתף יש קול אחד עבור בחירות למקום הראשון, למקום השני ולמקום השלישי. כל בחירה במקום הראשון שווה חמש נקודות; כל בחירה במקום השני שווה שלוש נקודות; כל בחירה במקום השלישי שווה נקודה אחת. המאמן בעל מספר הנקודות הגבוה ביותר בסך הכול זוכה בפרס.
גרג פופוביץ', דון נלסון ופט ריילי מחזיקים בשיא הזכיות לאחר שזכו 3 פעמים בפרס, כשיובי בראון, ביל פיץ', קוטון פיטסימונס, ג'ין שו, מייק ד'אנטוני ומייק בודנהולצר באים אחריהם עם 2 זכיות כל אחד. פט ריילי הוא המאמן היחיד שזכה בפרס עם שלוש קבוצות שונות. לארי בירד הוא המאמן היחיד שזכה בפרס וגם בתואר ה-MVP של העונה הסדירה. ג'וני קר הוא המאמן היחיד שזכה בפרס עם מאזן שלילי (33–48, עם שיקגו בולס בעונת ), לאחר שהוביל את הבולס למשחקי הפלייאוף בעונתם הראשונה בליגה.
דיולה שטאהל-סאמוולד
דיולה שטאהל-סאמוולד (לימים גם Julius H. Stahel - Számwald Gyula Stahel-Számwald) (בהונגרית: Számwald Gyula; באנגלית: Julius Stahel; סגד, 5 בנובמבר 1827 – ניו יורק, ניו יורק, ארצות הברית של אמריקה, 4 בדצמבר 1912) היה סגן בצבא מהפיכת 1848 בהונגריה שמכונה בהונגריה "מלחמת העצמאות ההונגרית בשנים 1849-1948". במלחמת האזרחים האמריקנית הוענק לו מדליית הכבוד כמייג'ר ג'נרל (גנרל שני כוכבים) של האיחוד. הוא היה גם דיפלומט של ארצות הברית של אמריקה.
ביוגרפיה
לפני מהפכת 1848 בהונגריה הוא היה סוחר ספרים בפשט. הייתה לו ידידות טובה עם המשורר שנדור פטפי. המשורר כתב לו את השיר שכותרתו "לספר הזיכרון של מוכר ספרים". הוא היה סגן במלחמת העצמאות ההונגרית באוגדת הרוזן ריצ'רד גיאון (Richard de Beaufré comte de Guyon). הוא נפצע בקרב בראניסקו.
לאחר שהצבא ההונגרי נכנע והניח את נשקו בוילאגוש (Világos) הוא ברח ועבד כעיתונאי בלייפציג. הוא חזר להונגריה לזמן קצר ואחר כך היגר שוב בשנת 1855. תחילה ללונדון ואחר כך לניו יורק. הוא עבד כעיתונאי באמריקה. הוא שינה את שמו לשטאהל עוד בבריטניה. הסיבה לשינוי השם אינה ידועה, אך אין ספק שזהותו של יוליוס שטאהל שהשתתף במלחמת האזרחים האמריקנית, זהה לזו של דיולה סאמוולד ממלחמת העצמאות ההונגרית.
כאשר הנשיא אברהם לינקולן פרסם את קריאתו להקמת גדודי חיילים מתנדבים במאי 1861, שטאהל החל את ארגון גדוד החי"ר מספר 8 בניו יורק. בקרב בול ראן הראשון ב-21 ביולי 1861, גדוד זה היה בפיקודו והוטל עליו להבטיח נסיגה עבור הצפוניים לאחר ההפסד בקרב. בגדודו שירתו גם הונגרים, כולל סגן אלוף אנטל פוקורני. דיולה שטאהל השתתף בקרבות רבים של מלחמת האזרחים, במיוחד בשנת 1862 ב-8 ביוני בקרב Cross Keys, ואחר כך ב-5 ביוני 1964 בקרב פיידמונט (Battle of Piedmont). עבור האחרון, הוא קיבל את מדליית הכבוד בשנת 1893, העיטור הצבאי האמריקני הגבוה ביותר. גבורתו וכישרונו כמנהיג הצבאי הוכרו כבר במהלך מלחמת האזרחים וב-12 בנובמבר 1861 הוא הועלה לדרגת בריגדיר ג'נרל (גנרל כוכב אחד מקביל לתא"ל) וב-14 במרץ 1863 לתפקיד מייג'ר ג'נרל (גנרל 2 כוכבים - מקביל לאלוף). לפיכך הוא אחד משבעת הגנרלים ממוצא הונגרי במלחמת האזרחים האמריקאית ששלושה מהם היו יהודים.
בקרב פיידמונט, זרועו השמאלית נפגעה מכדור. הזרוע נרפאה, אבל זה שם קץ לקריירה הצבאית שלו. לאחר מכן שימש כנשיא בית דין צבאי עד סוף מלחמת האזרחים, ולאחר מכן הפך לקונסול הכללי של ארצות הברית ביפן ולאחר מכן בשנחאי. מעניין כי יריבו במלחמת האזרחים, ג'ון ס. מוסבי, היה קונסול בהונג קונג באותה תקופה. הוא שירת בשירות הדיפלומטי עד 1885 ולאחר מכן שב לניו יורק. בניו יורק הפך למנהל בכיר מוערך ביותר בחברת ביטוח החיים Equitable Life Insurance Company.
בשנת 1896 ביקר סטאהל בחגיגות האלף, של הונגריה, אך לא התייחסו אליו כלל. כך קרה גם בביקורו של אל העיתונות, היהודי יליד הונגריה, ג'וזף פוליצר בהונגריה בשנת 1875, שטאהל העביר את ימיו בשלווה בניו יורק, שוחח עם חבריו שנהנו להקשיב על הנשיא אברהם לינקולן, יוליסס ס. גרנט ואחרים. הגורל בירך אותו בזקנה שקטה ומאושרת. הוא נפטר בשנת 1912, הובא למנוחות בבית הקברות הלאומי ארלינגטון במחוז ארלינגטון, וירג'יניה, בטקס צבאי עם 21 מטחי כבוד שנורו מהתותחים. זר הנשיא ווילסון וזר הסרט האדום-לבן-ירוק של ההונגרים האמריקאים עם הכיתוב: "הונגריה מבכה את בניה" הונחו על ארונו.
מורפולוגיה של הצמח - מונחים
מורפולוגיה (תורת הצורות) היא ענף בביולוגיה העוסק בחקר הצורה, המבנה והצבע של הגוף החי (צומח ובעלי חיים) ואיבריו. בתחום המורפולוגיה שבצומח יש מונחים שמשותפים לכל הצמחים, או לרובם, ויש כאלה שמתארים תופעות מסוימות. מילון המונחים בנוי לפי חלקי הצמח ולאחר מכן לפי המונחים מסודרים לרוב לפי סדר האלף בית, אך לא תמיד. מומלץ לחפש מונח באמצעות מקש F3. להקלה על החיפוש רצוי לרשום רק חלק מן המילה בעברית או באנגלית.
מונחים נוספים
נוֹמֶנְקְלָטוּרָה, מַתַּן שֵׁמוֹת - כללי מתן השמות המדעיים של צמחים. שמו המדעי של כל צמח בנוי בדרך כלל משם הסוג ומשם המין ולאחריו מצוין שם המדען שפרסם את תיאור המין לראשונה או של מי שינה את מעמדו הטקסונומי או את מיקומו הסיסטמטי.
משרד המיעוטים
משרד המיעוטים היה משרד ממשלתי שמונה על הטיפול במיעוטים בישראל.
המשרד הוקם יחד עם הממשלה הזמנית, ופעל מ-1948 ועד הקמתה של ממשלת ישראל הראשונה ב-1949. בשנים שלאחר מכן, מונו שרים בלי תיק שעליהם הוטלה האחריות לטיפול בענייני המיעוטים.
משרד המיעוטים
עם הכרזת העצמאות והקמתה של מדינת ישראל, ב-1948, קם משרד ממשלתי שמונה על הטיפול במיעוטים באוכלוסייה. בכור-שלום שטרית מונה כשר האחראי על משרד, במקביל לתפקידו כשר האחראי על משרד המשטרה, וגד מכנס שימש כמנכ"ל המשרד. המשרד נועד לטפל בצרכי בני המיעוטים בתוך מדינת ישראל באופן זמני, כאשר על פי התוכנית הייתה כוונה להעביר את פעילויות משרד המיעוטים בהדרגה לידי משרדים אחרים ולהותיר את המשרד רק כגורם מייעץ. המשרד טיפל בנושאים שונים הקשורים בערביי ישראל, ובין השאר דאג לעבודה, חינוך, שירות רפואי, חשמל, מים ומזון לאזרחי ישראל הערבים. המשרד הקים סניפים במקומות בהם היו ריכוזים של ערבים שנשארו תחת שלטון ישראל, בהתאם להתקדמות כוחות צה"ל.
לקראת הקמת ממשלת ישראל הראשונה התקיימו דיונים בשאלה מי יהיה שר המיעוטים, אולם לבסוף הוחלט לפרק את המשרד, להעביר את סמכויותיו למשרדים השונים ואת הטיפול בענייני זכויות המיעוטים למשרד המשפטים. משרד המיעוטים פורק באופן רשמי ביוני 1949.
שר אחראי על ענייני מיעוטים
לאחר ביטול משרד המיעוטים שפעל למעשה רק בממשלה הראשונה, לא כיהן עוד אדם בתואר "שר המיעוטים", אך בחלק ממשלות ישראל כיהן שר בלי תיק, או שר אחר שהיה אחראי על ענייני המיעוטים:
הסכם על הקמה מחדש
כחלק מההסכם הקואליציוני בין "הליכוד" ל"כחול לבן" להקמתה של ממשלת ישראל השלושים וחמש, הוחלט על חידוש פעילות המשרד.
תחילה דובר על שר חיצוני ממוצא ערבי, עם חלוף הזמן פורסם שהמשרד יאויש על ידי חבר כנסת מ"כחול לבן". לבסוף הקמת המשרד מחדש לא יצאה אל הפועל.
שרי המיעוטים לדורותיהם:
רכבות יקוטיה
רכבות יקוטיה (ברוסית: «Акционерная компания „Желе́зные доро́ги Яку́тии“») הוא שמה של חברת רכבות רוסית שהוקמה ב-2 באוקטובר 1995 לצורך ניהול והשלמת הקמת מסילת הברזל אמור-יקוטצק.
עם הקמת החברה בעלי המניות היו הממשל הפדרלי באמצעות הסוכנות הפדרלית לניהול רכוש המדינה וממשלת יקוטיה (50/50). בשנת 2017, 46.85% ממניות החברה היו בבעלות חברת הרכבות הרוסית, 44.3% בבעלות ממשלת רפובליקת סאחה, והשאר על ידי אנשי עסקים מקומיים.
החברה הוקמה כדי לבנות את קו ברקקיט - טומוט - יקוטסק (תחנת טרמינל ניז'ני בסטיאך בגדה הימנית של נהר לנה במרחק 30 ק"מ מבירת יקוטיה). החברה בשנת 2017 הייתה אחת החברות הגדולות ביקוטיה עם צוות של כאלף עובדים. היקף הסחורות והובלת הנוסעים (80 אלף לשנה) עומדים בסטגנציה בשל היעדר קשר ישיר עם חברת הרכבות הרוסיות ורכבות הנוסעים מיאקוטסק. הרווח הנקי השנתי של הרכבות מגיע לכדי 80 מיליון רובל.
אורך הקו כולו כ-800 ק"מ. אורכו של קטע ברקקיט-טומוט שהושק בשנת 1996 (עם תנועת נוסעים מאז 2004) הוא 358 ק"מ. אורכו של קטע טומוט - ניז'ני בסטיאך, שפעל זמנית בשנת 2014, הוא 436 ק"מ (כיום יש רק תנועת רכבות משא המשמשת את המסילה הצפונית ומורכבת ממשלוח מזון ודלק).
מעבר של נפחי מטען משמעותיים מהנהר למסילה החל בשנת 2014 עם הזמנת קו טומוט - ניז'ני בסטיאך לפעולה זמנית. כאשר המסילה הצפונית ששימשה להובלת סחורה מהנהר הייתה בסכנה עקב מים רדודים בנהר לנה העליון, מצב המים הרדודים קרה בגלל שריפות יערות. הובלת המטען החלה לאחר שב-2014 הסתבר שהובלות מטענים בכבישים מנריונגרי ליאקוצק הם ב-30-50% יקרים יותר מאשר הובלה ברכבת.
רקע היסטורי
"רכבות יקוטיה" נוצרו בשנת 1995 על בסיס המשרד למסלול אמור-יקוטסק שהיה משרד ממשלתי ביקוטיה ואורגן מחדש כחברה לניהול הקמת הרכבת ברקקיט - טומוט - יקוטסק.
בשנת 2002 תנועת מטענים נפתחה באתר נריונגרי - טומוט, ובשנת 2004 נחנך שירות לנוסע על אותו מקטע.
בשנת 2006, לאחר ביקורו של נשיא הפדרציה הרוסית ולדימיר פוטין ביקוטיה, נחתם הסכם "על יישום פעילויות לארגון הובלה ישירה של סחורות בעגלות ומכולות", שבזכותן החברה הוכרה רשמית כתשתית רכבת ציבורית.
בשנת 2007 הועברו 50% מהמניות בבעלות הפדרציה הרוסית לבעלות חברת הרכבות הרוסיות. באותה השנה, יחד עם מומחי שירות התעריף הפדרלי פותח תעריף לניהול תשתיות משא במקטע נריונגרי - טומוט.
בשנת 2009 נפתחה תנועת מסילות בגזרת טומוט - אמגה.
בשנת 2010 הונח קישור רכבות מתחנת קרדם. ב-15 בנובמבר 2011 הונח קישור מסילות בקו ברקקיט - טומוט - ניז'ני בסטיאך. אורך הקו המסתיים בגדה הימנית של נהר לנה מול יקוצק הוא 808 ק"מ מאז 2014. ההנחה הייתה שהצעד הבא בפיתוח הכביש יהיה בניית גשר מסילות וכביש משולב בן 3 ק"מ מעבר לנהר לנה, בעוד שהובלת מטען מניז'ני בסטיאך ליאקוטסק דרך נהר לנה מועבר עם נתיב לכלי רכב ומעבורת. ההחלטה הסופית על הקמת גשר ייחודי מעבר לנהר לנה באזור יקותק טרם התקבלה על ידי ממשלת רוסיה.
בשנת 2014 הופעל זמנית הקטע האחרון באורך 436 ק"מ טומוט - ניז'ני בסטיאך (יאקוצק). עם זאת, הוא נחשב רשמית כבלתי גמור ואינו נכלל במדריך התעריפים וזו הסיבה שלא הוקצה לו קוד סימון מאוחד ברשת הרכבות הארצית, והאתר לא נפתח לפעילות מטען ומסחר באופן שנקבע. תעריפי הובלה לא אושרו. נכון לשנת 2017 מצב זה לא מאפשר להוציא מסמך תחבורה מרשת הרכבות של הרכבות הרוסיות לתחנת ניז'ני בסטיאך. למעשה, "המסילה הצפונית" ברכבת לניז'ני בסטיטך מתבצעת על פי חוזה לאספקת גרירת קטרים.
בשנת 2017 העבודות בתחנת המסוף ניז'ני בסטיאך לא הושלמו ונעדרת כל תשתית לשירותי רכבות נוסעים. מסיבה זו, רכבות ישירות פעלו רק מתחנת טומוט - למוסקבה, בלגובשצ'נסק, חברובסק וטינדה. בסך הכל מועברים מדי שנה כ-80,000 נוסעים ברכבות הנוסעים של החברה, נתון זה לא צומח ונמצא במגמת סטגנציה. עלייה משמעותית בתנועת הנוסעים והרחבת הגאוגרפיה שלה התאפשרה רק לאחר שהושקה רכבת ישירה מרשת הרכבות הרוסית לתחנה ניז'ני בסטיאך (יקוצק) שהושקה ב-27 ביולי 2019.
מודרניזציה
בשנת 2007 החברה אירחה ביאקוצק את הוועידה הבינלאומית-מדעית-מעשית "מודרניזציה של קטרי דיזל. דרכי פתרון", בה השתתפו מומחים מובילים מרחבי העולם. על סמך תוצאות הוועידה, הוחלט להתחיל במודרניזציה של צי הקטרים של רכבות יקוטיה בטכנולוגיות ג'נרל אלקטריק. מפעל תיקוני הקטר של דיזל בפולטאבה נבחר כמקום העבודה, ובשנת 2010 בוצעה מודרניזציה של קטרי הסולר העיקריים של החברה מדגמי 2TE10 העיקריים, לאחר מכן נערכה בקירוב הוועידה הבינלאומית המדעית-מעשית השנייה "טכנולוגיות מודרניות של מפעלי תעבורת רכבת ומפעילים פרטיים", במהלכה הושג הסכם על מודרניזציה של צי הקטר הסולרי TEM2 על בסיס מפעל בניין המכונות בקירוב ב-1 במאי.
בעלות והנהלה
רכבות יקוטיה היא מיזם משותף של חברת הרכבות הרוסית (50% מהמניות) וממשלת רפובליקת סאחה (יקוטיה) (50% מהמניות). מניות ממשלת הרפובליקה של סאחה (יקוטיה) מוחזקות על ידי חברת "מרכז הפיקדון של יקוטסק" (שבבעלות ממשלת יקוטיה).
מנכ"לי החברה:
מדוע לא תתעטשי רוז סלאווי?
"מדוע לא תתעטשי רוז סלאווי?" (באנגלית: ) הוא פסל מאת האמן האמריקאי יליד צרפת מרסל דושאן, אשר נוצר בשנת 1921.
העבודה מורכבת מכלוב ציפורים, בתוכו הניח דושאן 152 קוביות שיש המעוצבות בצורת קוביות סוכר, מדחום רפואי ושלד גירני של דיונון (הניתן לעיתים קרובות לציפורים כדי שישחיזו בו את מקורן). הכותרת החידתית של העבודה, המנוסחת כשאלה, מאזכר את דמותה של רוז סלאווי (Rose Sélavy), דמות המופיעה בכמה עבודות של דושאן.
הפסל נוצר עבור דורותיאה דרייר, אחותה של קתרין דרייר, אשר הייתה פעילה בתנועת הדאדא הניו-יורקית לצידו של דושאן. דושאן קיבל בעבור היצירה 300 דולר. דורותיאה שלא הייתה מרוצה מן האובייקט, העבירה אותו לאוסף האמנות של אחותה. בשנת 1937 נמכר הפסל לאוסף של וולטר ארמסטרונג, אשר נתרם למוזיאון פילדלפיה לאמנות.
דושאן יצר מספר העתקים ליצירה. בשנת 1963 נוצר העתק ראשון של העבודה ובשנת 1964 נוצרה סדרה של 8 העתיקים חתומים ו-3 שאינם חתומים לעבודה. אולם רק בעותק המקורי, הנמצא במוזיאון פילדלפיה לאמנות, מוטבע על קוביות השיש הכיתוב "Made in France" ("תוצרת צרפת").
דושאן הגדיר את העבודה כ"רדי מייד". בראיון שהעניק בשנת 1956 הסביר את הקשר בין האובייקט לרעיון הרדי מייד (מוכן מראש):
אברהם בהר"ן
הרב אברהם הכהן בהר"ן (כ' בניסן תרצ"ה, 23 באפריל 1935 - כ"ט באלול תשנ"ה, 24 בספטמבר 1995) היה איש חינוך ואיש הגות דתי, ראש אולפנת כפר פינס ואולפנת הרב בהר"ן.
תולדות חייו
נולד בשכונת שערי חסד בירושלים לרב נחום כהן-לוין, בן הרב אברהם כהן-לוין שהיה חתנו של הרב דוד בהר"ן. אביו שימש ראש המנקרים בירושלים וחיבר את הספרים "תורת הניקור" ו"גבולות הראשונים על עבודת הניקור". לצורך פרנסתו נסע לאמריקה כדי לשווק את ספריו. האם, רחל מלכה, עסקה למחייתם במכירת שמרים. בילדותו למד בתלמוד תורה עץ חיים בירושלים, ולאחר מכן בישיבת חברון. הוסמך לרבנות על ידי הרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג. בתקופת שלטון המנדט הבריטי התגייס לאצ"ל.
בשנת תשט"ו, בהיותו בן עשרים, נסע ללמוד בישיבת לייקווד בניו ג'רזי, ולאחר מכן בישיבת רבנו חיים ברלין, שם התקרב לראש הישיבה הרב יצחק הוטנר. לאחר שבע שנות לימוד בארצות הברית נישא, בשנת תשכ"ב, למרים סמסון, שבאה מבית חרדי ציוני בארצות הברית.
בשנת תשכ"ה פגש בניו יורק את הרב משה צבי נריה, שחיפש ראש אולפנה לאולפנת כפר פינס, והציע לרב בהר"ן את התפקיד. בתחילה סירב הרב בהר"ן, אולם במצוות רבו הרב הוטנר ניאות לקבל את התפקיד. כיהן בתפקיד במשך 15 שנה, עד שנת תש"מ.
לאחר שפרש מתפקידו הקים אולפנה חדשה הנושאת את שמו - "אולפנת הרב בהר"ן". בתחילה שכנה האולפנה בהרצליה, לאחר מכן עברה לכפר סבא ולאחר כעשר שנים עברה למשכנה הנוכחי בכפר אליהו בגדרה.
נפטר לאחר מחלה בכ"ט באלול תשנ"ה, בגיל 60. נקבר בהר המנוחות בירושלים. אשתו, מרים בהר"ן, נפטרה בכ"ד באדר א' ה'תשע"ט, ונקברה אף היא בהר המנוחות.
אישיותו ודעותיו
לרב אברהם בהר"ן הייתה חיבה גדולה לארץ ישראל והוא הטיף להכנה לגאולה. ככהן הוא הכין עצמו לרגע שבו יצטרך לשרת בבית המקדש.
לאחר חתימת הסכמי קמפ דייוויד שבהם התחייבה ישראל למסירת חבל סיני למצרים, העביר חלק מבנות האולפנה ליישוב חצר אדר לאות הזדהות עם תושבי פתחת רפיח. הוא היה נוסע אל התלמידות פעם בשבוע ומעביר להן שיעור בספר קול התור של רבי הלל משקלוב.
סוקוטאי
סוקוטאי (ביפנית: 束帯) היא מערכת פרטי לבוש יפני הנלבשת באירועים חגיגיים על ידי אריסטוקרטים או בני המשפחה הקיסרית בחצר קיסרות יפן. הסוקוטאי כולל מכנסיים רחבים, גלימה מיוחדת, שאקו (שרביט טקסי) וקאנמורי (כובע המהווה חלק מתלבושת הסוקוטאי). מאפייני לבוש זה השתנו במעט מאז המאה ה-12.
השימוש במערכת בגדים מסורתית זו פחת מאז אמצע המאה ה-20, אולם גם כיום נהוג ללבוש בגדים אלה באירועים חגיגיים בחצר הקיסרות, כגון טקס הכתרה וחתונה מלכותית.
ג'ק ניקולסון
ג'ון ג'וזף "ג'ק" ניקולסון (באנגלית: John Joseph "Jack" Nicholson; נולד ב-22 באפריל 1937) הוא שחקן, תסריטאי, במאי ומפיק קולנוע אמריקאי. זוכה שלושה פרסי אוסקר (השחקן שזכה במספר הגדול ביותר של פרסי אוסקר, יחד עם דניאל דיי-לואיס וולטר ברנן), שישה פרסי גלובוס הזהב, שלושה פרסי באפט"א, פרס גראמי ופרס גילדת שחקני המסך. ידוע במיוחד בגילום דמויות ציניות, נוירוטיות, עצבניות ולעיתים גם מטורפות. ניקולסון היה מועמד 12 פעמים לפרס האוסקר וזכה בו שלוש פעמים, בסרטים קן הקוקייה, תנאים של חיבה והכי טוב שיש.
ביוגרפיה
ניקולסון נולד בעיר ניו יורק שבארצות הברית, למשפחה נוצרית-קתולית. גדל בעיר נפטון, ניו ג'רזי. כילד מחוץ לנישואים, גודל על ידי סבתו אך סבר כי היא אמו; אמו התחזתה לאחותו הגדולה. רק בבגרותו נחשף לאמת.
הוא החל את הקריירה שלו כשחקן, כותב ומפיק קולנוע עם הבמאי רוג'ר קורמן שנודע ביצירת סרטים פשוטים וזולים, שהעניקו נקודת זינוק לשחקנים וליוצרים מתחילים.
פריצת הדרך שלו באה בגיל מאוחר יחסית, כאשר גילם תפקיד משנה בסרט "אדם בעקבות גורלו" בשנת 1969, וזכה במועמדות ראשונה לפרס האוסקר לשחקן משנה. בהמשך שיחק בתפקיד משנה בסרט "ביום בהיר אפשר לראות לנצח" מ-1970. באותה שנה קיבל בפעם הראשונה מועמדות לפרס האוסקר לתפקיד הראשי על משחקו בסרט "רסיסי חיים" בבימויו של בוב רפלסון. הוא המשיך ושיחק בתפקידים ראשיים בסרטים נועזים יותר, כמו "ידע הבשרים" מ-1971.
שנות השיא בקריירה
פריצת הדרך החשובה ביותר שלו באה בסרט "צ'יינהטאון" של רומן פולנסקי משנת 1974, בו גילם את תפקיד הבלש ג'ק גיטיס. שני סרטים חשובים נוספים בהם שיחק באותן שנים היו "קן הקוקייה" של מילוש פורמן משנת 1975 ו"הניצוץ" של סטנלי קובריק משנת 1980. הסרט הראשון קיבע את הדמות הצינית, חדת הלשון, שניקולסון חזר אליה פעמים רבות. שני האחרים קיבעו את דמותו האחרת, כאדם על סף הטירוף, שאליה שב פעמים רבות עוד יותר.
ניקולסון חזר מספר פעמים לשחק גם בתפקידים שנראו שונים ממכלול הדמויות הרגיל שלו, של גברים בגיל העמידה, שגילם ניכר בהם, כשהוא מאמץ לצורך תפקידים אלו סגנון משחק מאופק בהרבה, כמו ב"תנאים של חיבה" משנת 1983, "הכבוד של פריצי" (1985) ו"אודות שמידט" (2002). במקביל, המשיך ניקולסון לגלם דמויות נוירוטיות או על סף הטירוף בסרטים כמו "באטמן" (1989), "המכשפות מאיסטוויק" (1987), "הכי טוב שיש" (1997) או "סדנה לעצבים" (2003).
בזכות תפקידו כ"ג'וקר" בסרט "באטמן" הפך ניקולסון לשחקן שהרוויח הכי הרבה על סרט, שכן שכרו של ניקולסון כלל גם תמלוגים על ההכנסות ממכירת מוצרים נלווים לסרט (מרצ'נדייז).
בשנת 1990 ביים את הסרט "ג'ק וג'ק", שהיה סרט המשך שאפתני ל"צ'יינהטאון", שלא זכה להצלחה.
בשנות ה-2000
בשנת 2002 כיכב בקומדיה "אודות שמידט" שפתחה את פסטיבל הקולנוע בקאן באותה שנה. בשנת 2003 כיכב בקומדיה, "באהבה אין חוקים". באותה שנה כיכב בקומדיה נוספת, "סדנה לעצבים", לצד אדם סנדלר, שזכתה להצלחה בקופות.