cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אלון לוי
אלון לוי (נולד ב-10 ביוני 1984) הוא מאמן להתפתחות אישית, שחקן, פזמונאי, מלחין, מעבד מוזיקלי, וזמר ישראלי.
ביוגרפיה
לוי נולד וגדל בקיבוץ גן שמואל. בן אמצעי בין חמישה אחים: אחות בכורה, שלושה אחים בנים ואחות צעירה.
לוי למד משחק בסטודיו למשחק של ניסן נתיב. במהלך השנים השתתף במספר סרטים וסדרות טלוויזיה.
כיום, עובד לוי כמאמן להתפתחות אישית, זוגית ועסקית וכן מרצה בתחום.
קריירה
בשנת 2008, הגיש יחד עם אילנית לוי ולביא זיטנר את התוכנית "אזור התעשייה", ששודרה בהוט בידור ישראלי.
בשנת 2009, שיחק בעונה השנייה של הטלנובלה "חשופים", בה גילם את נמרוד. באותה שנה שיחק במיני-סדרה "תמיד אותו חלום", ששודרה ב-HOT3.
בשנת 2010, גילם את אופיר מוסרי בסדרת הטלוויזיה "15 דקות". באותה שנה שיחק בסרט הקולנוע "התגנבות יחידים (סרט קולנוע)", בבימוי דובר קוסאשווילי, וכן שיחק במחזה "האביב מתעורר", שהוצג בתיאטרון בית ליסין.
להקת סודהביט
מאז שנת 2011 חבר לוי בהרכב הפופ "סודהביט", יחד עם גל לב ודותן מושנוב. במסגרת הלהקה כתב, עיבד מוזיקלית, הלחין ושר מספר שירים בהם: "הייתי בדאווין", "אבל חבל", "פעם אחרי פעם" ו"כוכב פורנו".
בשנת 2013 חידש יחד עם הלהקה את שירו של גידי גוב "אם יוולד לי ילד", למען המאבק לשוויון זכויות אצל זוגות חד מיניים. בנוסף, הוא כתב והלחין את פסקול הסדרה "משפחה טובה" עבור הערוץ הראשון.
גאיה (פירושונים)
{{פירושונים|
ראו גם
}}
פאן אם (סדרת טלוויזיה)
פאן אם (באנגלית: Pan Am) היא סדרת דרמה תקופתית טלוויזיונית אמריקאית, שנוצרה על ידי התסריטאי ג'ק אורמן. הסדרה, הקרויה על שמה של חברת התעופה פאן אמריקן וורלד איירווייז, מציגה את הטייסים והדיילות של החברה כפי שהיו בתחילת שנות ה-60, בתחילתו של עידן הסילון המסחרי.
פאן אם שודרה לראשונה ב-ABC ב-25 בספטמבר 2011, והסתיימה ב-19 בפברואר 2012. ב-11 במאי 2012 בוטלה הסדרה על ידי ABC.
במאי 2012, ניהלה חטיבת הטלוויזיה של סוני שיחות עם אמזון בנוגע להפקת עונה שנייה לסדרה, בעקבות הצלחתה הבינלאומית. היא זכתה בתואר "הסדרה הטובה ביותר" בטקס פרסי "ורד הזהב", המקבילה האירופאית של פרס אמי. לאחר שהעסקה עם אמזון לא נשאה פרי, הסדרה הסתיימה רשמית ב-20 ביוני 2012.
בברים אפריקנים
בברים אפריקנים (שם מדעי: Macrosphenidae) היא משפחה של ציפורי שיר הקרובה לטימליים או הסבכיים ובעבר הייתה תת-משפחה שלה אך הופרדה ממנה. הם קשורים לציפורים דמויי הסבכיים (כמו העפרוניים, סנוניתיים וירגזיים) והם חיים רק באפריקה שמדרום לסהרה.
ציפורים אלה בעלי ראש גדול ומקורים נוקשים אפורים. הם מגוונים בגודלם וארכם 8–23 ס"מ. למינים השונים הבדלים שונים. לחלקם זנבות ארוכים ומייצבים ואחרים בעלי זנבות קצרים, חלקם בעלי כנפיים מעוגלות ואחרים בעלי כנפיים רחבות. חלקם יותר צבעוניים, בכיוון האדום-חום, ואחרים עמומי צבע.
הן חיות מיערות גשם לחים לסוואנות ואפילו לאזורים יבשים יותר. חלקם חיים באזורים סלעיים. הם ניזונים מחרקים שונים שהם עטים עליהם מלמעלה או במרדף אווירי ולעיתים הם ניזונים בלהקות.
אלו עופות טריטוריאליים ומונוגמיים.
כריסטיאנה אנדלר
כריסטיאנֶה אנדלר (בספרדית: Christiane Endler; נולדה ב־3 ביולי 1991) היא כדורגלנית צ'ילאנית שוערת נבחרת צ'ילה מאז שנת 2009. משחקת כיום באולימפיק ליון. זוכת פרס The Best לשנת 2021.
Secret Dreams and Forbidden Fire
Secret Dreams and Forbidden Fire (בעברית: חלומות סודיים ואש אסורה) הוא אלבום האולפן השישי של הזמרת-יוצרת הוולשית בוני טיילר. האלבום יצא לאור ב-3 במאי 1986, על ידי חברת התקליטים קולומביה רקורדס. מתוך האלבום יצאו שבעה סינגלים.
עם יציאתו נכנס האלבום אל המקום הראשון במצעד האלבומים שבנורווגיה.
רקע וביקורות
ב- זכה האלבום לביקורת חיובית, תוך שהעניקו לו ציון של ארבעה כוכבי זהב מתוך חמישה בסך הכל. AllMusic לעומת זאת, הפנו כלפי האלבום ביקורת שלילית, תוך שהעניקו לו ציון של שני כוכבי זהב בלבד. ב-Deseret News קיבל האלבום דירוג של שלושה וחצי כוכבי זהב.
הסינגל הראשון מתוך האלבום הוא הלהיט "Holding Out for a Hero", אשר תיפקד גם כשיר הנושא של הסרט "פוטלוס".
דחיסת פולס
דחיסת פולס היא טכניקה בעיבוד אותות שנעשה בה שימוש בעיקר במערכות מכ"ם וסונאר כדי להגביר את רזולוציית הטווח מבלי להקטין את יחס האות לרעש. באמצעות אפנון הפולס המשודר, באופן שלחלקים שונים של הפולס תהיה תדירות זוויתית שונה, ניתן להגביר את כושר ההפרדה בטווח באמצעות שיוך חלקים שונים של הפולס למטרות שונות. כדי שאפשר יהיה לממש את ההפרדה בין חלקי הפולס השונים נדרשים רכיבים מובנים שיכולים לייצר הבחנה בין תדרים שונים. על כן, מבחינת חומרה דחיסת פולס מושגת באמצעות מסנן מותאם בקליטת האות המאופנן שלו תכונות דיספרסיביות, שמורכב מרשת של קווי השהייה חשמליים. כאשר למשל האות המשודר מהווה ציוץ ליניארי, ניתן להשיג דחיסה באמצעות בהיית המערכת באופן שההשהייה היא פונקציה ליניארית של התדירות. במערכת כזו, המסנן בורר בין התדרים המתקבלים ומעביר כל אחד מהם בנתיב משלו עם השהיה שונה, באופן שמאפשר לתדר הנמוך ביותר, אשר נקלט אחרון, להתלכד עם התדר הגבוה ביותר שמגיע ראשון, כך שהפולס "נדחס" בקליטה וניתן להפריד בין שני אותות החזר שקודם התלכדו אחד עם השני. לפי תורת הגלים, הרוחב של חבילת גלים תלוי ברוחב של החבילה בציר התדר. לכן, הרזולוציה המושגת בדרך זו אינה תלויה באורך הפולס אלא רק ברוחב הפס של תדרי השידור. הרזולוציה המושגת באמצעות שידור מאופנן כזה היא:
והרזולוציה המושגת באמצעות שידור רגיל היא:
.
היחס בין השניים הוא \tau*B והוא נקרא יחס דחיסת פולס (PCR - Pulse compression ratio).
דחיסת פולס בטבע
עטלפים נעזרים בסוג של סונאר (בשיטה שנקראת "איכון הד" - "Echolocation") - הם משדרים קול ומאזינים להד החוזר, באופן שמאפשר להם לזהות מרחק וכיוון של עצמים שונים שנמצאים בדרכם. המנגנון האבולוציוני גרם לעטלפים לפתח יכולת איכון באמצעות הד מפותחת מאוד המקנה להם "תמונה מרחבית" בכושר הפרדה גבוה מאוד. כחלק ממנגנון זה, עטלפים משתמשים במעין שיטה של דחיסת פולס כדי להשיג רזולוציה גבוהה במיפוי הסביבה, באופן שמאפשר להם להבחין בטרף קטן וזאת מבלי לאבד מעוצמת הקול שהם פולטים. עטלפים משמיעים מעין קול בתדירות הולכת וגוברת (אות מאופנן או "ציוץ"), והמידע שמביא ההד החוזר מעובד במוחם ובמערכת העצבים האודיטורית ליצירת תמונה מפורטת של הסביבה. מחקרים הראו שעטלפים משתמשים בסוג של chirp מעריכי.
ישראל בקר
ישראל בֶּקֶר (13 ביוני 1917 – 30 במאי 2003) היה שחקן ובמאי תיאטרון, תסריטאי וצייר ישראלי.
ביוגרפיה
בקר עלה לארץ ישראל בדרכון בריטי מזויף באוניית המעפילים "קדמה" (אונית הנוסעים הראשונה של חברת צים), יחד עם 1,500 מאנשי גיוס חוץ לארץ, והגיע לחיפה ב-22 באפריל 1948. מיד עם הגעתם הם הועברו לתל אביב ושם גויסו לצה"ל. לאחר זמן קצר פנה אליו יוסף מילוא, מנהל התיאטרון הקאמרי, וצרף אותו בתור שחקן ל. בקר לא ידע אז אף מלה אחת בעברית, ולכן גויס לשחק ולשעשע ביידיש. הופעתו הראשונה הייתה בחזית חולדה ליד פסנתר שנפגע מרסיס רימון, אחר כך זימר ושיחק בחזית לטרון ובידר את המתנדבים בדרך בורמה. בסוף 1948 השתחרר מצה"ל והצטרף ל"הבימה", אולם לא כחבר הקולקטיב. תפקידו הראשון היה אוברון במחזה "חלום ליל קיץ". שש שנים לאחר שהצטרף ל"הבימה", התקבל בקר גם כחבר בקולקטיב.
בין הופעותיו הבולטות ניתן למנות את השטן ב"פאוסט", אוברון ב"חלום ליל קיץ", משורר החצר ב"בגדי המלך", רופא המושבה ב"דודה ליזה", בתפקיד תרזה\תרזיאס הנביא ב"אדי קינג" (תפקיד הדראג קווין הראשון על הבמה בישראל). בין היתר, שיחק גם במחזות "מעיין הכבשים", "ברווז הפרא", "מעשה בחייל", "הדוד וניה", "עלייתו הנמנעת של ארתורו אוי" ו"מחזה חלום".
בקר ביים יותר מעשר הצגות בישראל ובארצות הברית. ההצגה הראשונה שביים הייתה "אני רב חובל" ב-1952. ב-1954 ביים את "חדווה ואני", שהתבססה על ספרו השני של אהרן מגד, והייתה ההצגה הראשונה שעסקה בנושא עזיבת הקיבוץ.
בשנת 1956, ביים את "יומנה של אנה פרנק", שהייתה הצלחה גדולה וחשפה לראשונה את השחקנית הצעירה, עדה טל, וכן את המחזות "איי לייק מייק" ו"מעינה" שכתב משה פוליטי.
בשנת 1958, ביים את "חנה סנש", בה ליהק את חנה רובינא ומרים זוהר כאם ובתה. באותה שנה ביים גם את "חזיונות סימון משאר" של ברטולט ברכט, ואת ההצגה "רחוב המדרגות" שהתבססה על ספרה של יהודית הנדל.
בשנת 1959 ביים את המחזמר "שני קוני למל". המחזה זכה להצלחה ועל במשך שלוש שנים. אחר כך כתב את התסריט וביים את הסרט שני קוני למל ב-1966. הסרט היה בין הסרטים הישראלים המצליחים ביותר מעולם בקופות, עם 900,000 צופים. זכה על עבודתו זו בפרס כינור דוד בתחום הקולנוע.
בשנת 1966 ביים הצגה על חייו של ראש המחתרת בגטו וילנה יצחק ויטנברג, "ציפור הגטו", שכתבה חוה רוזנפרב, ועם מישא אשרוב בתפקיד הראשי.
בשנת 1982 שיחק בקר בהצגה "הנסיכה האמריקאית" של נסים אלוני לצידו של בנו, השחקן משה בקר. בקר שיחק וביים הצגות גם ביידיש, בישראל ובארצות הברית, במסגרת התיאטרון היידי – "הפאלקס בינה".
משנת 1975 החל לצייר את בני משפחתו שנספו ואת נופי ילדותו בפולין. הציג את עבודותיו במספר תערוכות ציור.
בשנת 1988 ביים הצגה של שלום עליכם ב"תיאטרון היידי בישראל" שהוקם באותה עת. במסגרת חגיגות שנת ה-40 למדינת ישראל.
חיים אישיים
היה נשוי לפנינה פרח (1920–2022), שחקנית גם היא, ואב לשני בנים. אחד מהם, הוא השחקן משה בקר.
פרסים והוקרה
בקר זכה בפרס שלום עליכם למשחק, "פרס מאיר מרגלית לאמנות התיאטרון" על עיצוב תפקיד תרזה ב"אדי קינג" ויקיר העיר תל אביב לשנת 1999.
זכה בפרס לרנר לתרבות יידיש על מפעל חייו.
בעיר לנדסברג אם לך שבבוואריה, בה צולם הסרט "ארוכה היא הדרך", נקרא רחוב על שמו של בקר.
שמעון וינקלברג
שמעון וינקלברג (26 בספטמבר 1924 – 29 בספטמבר 2004) היה סופר, מחזאי ותסריטאי יהודי-אמריקאי. הוא נודע בעיקר בזכות המחזה "קטאקי" שעלה בברודוויי בשנת 1959 בכיכובם של ססואה הייאקאווה ובן פיאצה.
ביוגרפיה
וינקלברג נולד בקיל שבגרמניה. לאחר עליית הנאצים לשלטון הוא נמלט עם משפחתו לארצות הברית בסוף שנות ה-30. הקריירה שלו כסופר החלה עם סיפור קצר שפרסם ב-1953. הוא המשיך לכתוב סיפורים למגזינים כמו הרפרס בזאר, הניו יורקר ופאנץ'.
המחזה קטאקי פרי עטו היה מבוסס על הניסיון האישי שלו במודיעין הצבאי של ארצות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה. בשנת 1962 כתב מחזה נוסף בשם "חלונות גן עדן" שהוצג בתיאטרון המלכותי בסטוקהולם. הוא כתב גם ספרים, חלקם במשותף עם אשתו אניטה, וכן היה שותף לכתיבתם של למעלה מ-100 תסריטים לטלוויזיה בשנות ה-60 וה-70. את מרבית התסריטים כתב תחת שמות עט ביניהם "סיימון וינקלברג", "סיימון וינוולברג", "ש. בר-דוד" ו"שמעון בר דוד".
כיהודי, שימש וינקלברג מודל לדוגמה עבור שחקנים יהודיים דתיים בהוליווד. התסריטים שלו כללו לעיתים קרובות נושאים יהודיים, ותיארו טקסים יהודיים והלכה יהודית דתית בדייקנות.
וינקלברג מת ב-19 בספטמבר 2004 ממחלה לא ידועה בבית אבות בלוס אנג'לס בגיל 80.
Nordeus
Nordeus היא חברה סרבית שממוקמת בבלגרד, המפתחת משחקי מחשב לרשתות חברתיות. החברה מפתחת גם משחקים למכשירים ניידים כגון טאבלטים וכן משחקי דפדפן.
החברה נוסדה במרץ 2010 על ידי יוצאי חברת מיקרוסופט ברנקו מילוטינוביץ', איוון סטוז'יסבלשביץ' ומילאן ג'ובוביץ'. Nordeus פועלת על ידי מימון עצמי ונחשבת לחברה בעלת צמיחה מהגבוהות באירופה בתחום משחקי המחשב. נכון לאוקטובר 2012, מועסקים בה 75 עובדים.
משחקים
המשחק הראשון של החברה, Top Eleven Football Manager - ניהול קבוצת כדורגל המתאפשר גם בזמן אמת, הוכרז רשמית במאי 2010. במשחק זה יש למעלה מ-6 מיליון מנג'רים בפייסבוק, למעלה מ-2 מיליון הורדות למכשירים עם מערכת הפעלה Android ולמעלה מ-800 אלף הורדות למכשירים עם מערכת הפעלה iOS. החל מ-8 במאי 2012 המשחק זמין גם ברשת החברתית הרוסית Odnoklassniki.ru.
Bitterblue
Bitterblue (בעברית: כחול מריר) הוא אלבום האולפן השמיני של הזמרת-יוצרת הוולשית בוני טיילר. האלבום יצא לאור ב-11 בנובמבר 1991, על ידי חברת התקליטים האנסה רקורדס. מתוך האלבום יצאו שלושה סינגלים: "Bitterblue", "Against the Wind" ו-"Where Were You".
עם יציאתו נכנס האלבום אל המקום הראשון במצעד האלבומים שבנורווגיה.
רקע וביקורות
ב-AllMusic זכה האלבום לביקורת חיובית, תוך שהעניקו לו ציון של שלושה וחצי כוכבי זהב מתוך חמישה בסך הכל. איגוד תעשיית ההקלטות הנורווגי העניק לאלבום את תואר הפלטינה המרובעת על מכירות של למעלה מ-200,000 עותקים במדינה.
בגרמניה זכה האלבום להצלחה רבה גם כן, כאשר נמכר שם בלמעלה מ-250,000 עותקים בסך הכל.
MAC-10
MAC-10 הוא תת מקלע שפותח בשנת 1964 על ידי גורדון ב. אינגרם. ה-MAC-10 מוצע בשני קליברים: 9 מ"מ ו-. הוא נכנס לשירות בצבא ארצות הברית בשנת 1970 ויצא משירות בשנת 1975, ושימש את צבא ארצות הברית בזמן מלחמת וייטנאם. למרות שיצא משירות צבא ארצות הברית, ה-MAC-10 עדיין משמש מספר כוחות מיוחדים וכוחות לוחמה בטרור, בין השאר, בזכות היותו קטן וקל להסתרה. מסיבה זו ה-MAC-10 נהייה כלי נשק פופולרי גם בקרב ארגוני פשע, כנופיות וארגוני טרור. ה-MAC-10 הופיע בסרטי פעולה רבים.
Pen Pals
הסדרה עוקבת אחר הרפתקאותיו של צוות של ספינת הדגל של צי הכוכבים, ספינת החלל האנטרפרייז, בפיקודו של קפטן ז'אן-לוק פיקארד. בפרק זה, סג"ם בפועל וסלי קראשר לומד לפקד על צוות מדע, ואילו העלילה הראשית מתמקדת בדילמה המוסרית של הפרת הצו העליון שנובעת מהקשר שיצר דאטה עם נערה צעירה מציוויליזצית פרה-עיוות החיה על כוכב העומד מול השמדה קרובה.
עלילה
האנטרפרייז חוקרת אזור של פלנטות לא ידועות עם משכי זמן חיים קצרים במיוחד, כתוצאה משינויים גאולוגיים חמורים. דרג הקצונה הבכיר של האנטרפרייז בראשות קפטן פיקארד מטיל על סג"ם בפועל וסלי קראשר את האחריות והפיקוד על צוות מחקר, כהתנסות חינוכית בדרכו להפוך לקצין בצי הכוכבים. וסלי בוחר צוות של קציני מדע מוסמכים, אך מכיוון שמדובר בקצינים מבוגרים וותיקים ממנו הוא חושש שמא יקראו תיגר על סמכותו. אחד מחברי הצוות, דייוויס, מערער על בקשתו של ווסלי להריץ סריקה שתיקח זמן רב, מה שגורם לווסלי לפקפק בעצמו.
בינתיים, לוטננט קומנדר דאטה מקבל אות רדיו פרימיטיבי מנערה צעירה באחד מכוכבי הלכת. דאטה יוצר קשר עם הנערה סרז'נקה, וממשיך לשוחח באופן קבוע במהלך חודש, תוך שמירה על פרטי זהותו בסוד, מאחר שהיא אינה מודעת לקיום חיים מחוץ לכוכב שלה. כאשר סרז'נקה מדווחת כי באזור מגוריה מתרחשות רעידות אדמה בתדירות הולכת וגוברת, דאטה מבין שכוכב הלכת שלה מתחיל להתנוון. הוא מוצא את קפטן פיקארד בהולודק באמצע הרצת תוכנית רכיבה על סוסים ומדווח לו בתקווה שהצוות יוכל למצוא דרך להפוך את התהליך. פיקארד מזדהה עם המקרה של דאטה, אבל מורה לו בקשיחות לנתק כל קשר עם סרז'נקה כדי למנוע הפרות נוספות של הצו העליון.
מתברר כי לתוצאות הסריקה יש תפקיד מפתח להבנת חוסר היציבות הגאולוגית של כוכבי הלכת, והצוות של וסלי מציע שיטה לתקן אותה. דאטה מקבל אות נוסף מסרז'נקה, שקוראת לעזרה עקב התפרצויות הרי געש המאיימות להשמיד את ביתה. פיקארד מכיר בכך שהם לא יכולים להתעלם מתחינותיה, ומאפשר לדאטה להשתגר לכוכב. הזמן אוזל ולכן על מנת לפנותה למקום מבטחים, דאטה חוזר עם סרז'נקה לאנטרפרייז, למורת רוחו של פיקארד:.
הצוות מצליח לשחזר את המערכת הגאולוגית של הכוכב, ופיקארד מורה לקצינת הרפואה הראשית, ד"ר פולאסקי, להרדים את סרז'נקה ולמחוק את זכרונותיה. דאטה מחזיר את הילדה הישנה לביתה, הבטוח כעת, ומשאיר אותה עם "אבן מזמרת" שקיבלה מד"ר פולאסקי לפני שהורדמה.
מאוחר יותר דאטה מתנצל בפני פיקארד בחדר המפקד (באנגלית: Captain's ready room) על שהעמיד אותו בסיטואציה קשה, אך הקפטן אסיר תודה לקצין שלו שהזכיר לו שיש דברים מעבר לחובת התפקיד. דאטה מוסיף ואומר שאף על פי שסרז'נקה לא תזכור אותו, ידידותם תימשך מאחר שהוא יזכור אותה. פיקארד מעיר שניסיון זה של דאטה בידידות ובזיכרון הוא צעד נוסף בדרכו להבנת האנושות.
הדילמה המוסרית
אנשי האנטרפרייז נאלצים להתמודד עם הדילמה המוסרית של הפרת הצו העליון או לעמוד מנגד באפס מעשה מול מותה המתקרב של חברתו של דאטה. הצוות הבכיר של האנטרפרייז מקיים דיון פילוסופי בנוגע לצו העליון. דיאנה טרוי וג'ורדי לה פורג' טוענים שאם יש "תוכנית קוסמית", הרי שנוכחות האנטרפרייז והצוות שלה גם נכללת בתוכנית וכי טיעון זה בלבד מעניק להם את הלגטימיות לפעול למען עם במצוקה. קפטן פיקארד טוען כי הוודאות האישית של היחיד איננה רלוונטית, שכן הצו העליון נועד למנוע מ"איתנו" לאפשר לרגשות שלנו להאפיל על שיקול הדעת שלנו. בסופו של הפרק, מצליחים אנשי הצוות להציל את הכוכב מהשמדה תוך שמירה על הצו העליון על ידי מחיקת זכרונותיה של חברתו של דאטה.
ג'רמי קורבין
ג'רמי ברנרד קורבין (באנגלית: Jeremy Bernard Corbyn; נולד ב-26 במאי 1949) הוא פוליטיקאי בריטי, מנהיגה לשעבר של מפלגת הלייבור וראש האופוזיציה בפרלמנט הבריטי. מכהן כנציג מחוז צפון איזלינגטון בפרלמנט מאז 1983. בעמדותיו הוא מייצג את האגף השמאלי ביותר במפלגת הלייבור. אף על פי שקורבין ניצב מול אתגרים רבים להנהגתו והאשמות בקיצוניות-יתר, הוא הצליח להוביל את הלייבור בבחירות 2017 להישג ניכר בניגוד לציפיות המוקדמות, כשמפלגתו הגדילה את כוחה מ-232 מושבים ל-262 מושבים, ובהפרש של פחות מ-800,000 קולות מן המפלגה השמרנית. לאחר שבבחירות 2019 נחלה מפלגתו מפלה וירדה ל-203 מושבים בלבד, הודיע כי לא יוביל את המפלגה בבחירות הבאות. באפריל 2020 נבחר במקומו לתפקיד קיר סטארמר.
ביוגרפיה
קורבין נולד בצ'יפנהאם שבמחוז וילטשייר באנגליה, הצעיר מבין ארבעה ילדים. הוריו, דייוויד ונעמי, נפגשו כשהשתתפו בעצרת תמיכה בצד הרפובליקני במלחמת האזרחים בספרד ולאחר מכן היו פעילים בתנועות שלום. בגיל שבע עבר עם משפחתו לאחוזה בניופורט שבמחוז שרופשייר. בתיכון היה פעיל בתנועת הסוציאליסטים הצעירים ובמפלגת הלייבור והשתתף בהפגנות נגד מלחמת וייטנאם. את לימודיו סיים ב-1967 עם ציונים נמוכים שלא אפשרו לו קבלה לאוניברסיטה. הוא התנדב לתוכנית שירות בחו"ל (VSO) והצטרף למשלחת סיוע הומניטרי בג'מייקה, הוא שימש מורה בפאתי קינגסטון במשך כשלוש שנים. בשובו לבריטניה חזר להתגורר בבית הוריו, עבד בחווה מקומית ובחר באורח חיים צמחוני. הוא ניסה לפתח קריירה כעיתונאי ושימש כתב בעיתון מקומי בניופורט. ב-1973 עבר ללונדון והחל להיות פעיל באיגודים מקצועיים ובמפלגת הלייבור. ב-1974 נבחר למועצת הרובע הארינגיי שבלונדון. הוא חבר לחבר הפרלמנט ולשר טוני בן מהאגף השמאלי של הלייבור, ולאחר מפלת המפלגה בבחירות הכלליות ב-1979 השתתף בפעילויות נגד מדיניותה של מרגרט תאצ'ר. ב-1983 נבחר לפרלמנט הבריטי כנציג מחוז צפון איזלינגטון שבלונדון. הוא כיהן כחבר ועדת הרווחה בשנים 1992 עד 1997 וכחבר ועדת המשפטים בשנים 2011 עד 2015.
בעקבות ההפסד של הלייבור בבחירות הכלליות ב-2015, ופרישתו של אד מיליבנד מראשות המפלגה, התמודד קורבין בבחירות לראשות המפלגה שהתקיימו בחודשים אוגוסט-ספטמבר 2015 מול אנדי בורנהאם, איווט קופר וליז קנדל. קורבין ניצח כשזכה ב-59.5% מקולות המצביעים, ונבחר לראשות מפלגת הלייבור.
בעקבות משאל העם על חברות הממלכה המאוחדת באיחוד האירופי שנערך ביוני 2016, ובו החליטו אזרחי בריטניה לפרוש מהאיחוד האירופי, ספג קורבין ביקורת מצד חברי מפלגתו, בכך שתמיכתו הפושרת להישארות באיחוד האירופי נתפסה כאחראית להצבעתם של מצביעי לייבור רבים בעד עזיבת האיחוד. 20 מחברי קבינט הצללים שמינה פרשו ממנו תוך מספר ימים, ובהצבעת אי-אמון שנערכה בקרב חברי הפרלמנט מהמפלגה נחל קורבין מפלה כש-172 חברים הצביעו בעד הצעת אי האמון ו-40 חברים התנגדו לה. בבחירות לראשות המפלגה, שנערכו עקב הצבעת אי האמון ניצח קורבין את המועמד השני אוון סמית' בפער של 34 אחוזים. ביוני 2017 הוביל את מפלגתו בבחירות הכלליות, שבהן הגדילה את כוחה מ-232 מושבים ל-262 מושבים. בבחירות 2019 נחלה מפלגת הלייבור תבוסה והשיגה 203 מושבים בלבד. בעקבות המפלה הודיע כי לא יוביל את המפלגה בבחירות עתידיות.
עמדותיו
לאורך שנות פעילותו, קורבין הוא הסמן השמאלי במפלגת הלייבור. הוא הציג עמדות עצמאיות בניגוד לקו המפלגה, יותר מכל חבר לייבור אחר בפרלמנט, בעיקר נגד מדיניות הניו-לייבור המתונה שהוביל מנהיג המפלגה וראש הממשלה טוני בלייר. כך, בין 1997 לאמצע 2015 הצביע 553 פעמים נגד עמדת המפלגה בנושאים שונים אותם הובילה ממשלת בלייר. בין השאר הצביע נגד השתתפות במלחמת עיראק, נגד הגדלת דמי החינוך ונגד החוק להנפקת תעודות זהות.
בתחום הכלכלי מציג קורבין עמדות סוציאליסטיות ומזוהה עם האיגודים המקצועיים. הוא קרא להלאמה מחודשת של חברות הרכבות ושל חברות האנרגיה במדינה. לאחר מותו של הוגו צ'אבז שיבח קורבין את צ'אבז ואת פועלו. בתחום החינוך הוא הציע להקים רשת חינוך לאומית, הגדלת התמיכה בחינוך והקניית מיומנויות לבוגרים, וזאת באמצעות העלאת מס החברות ב-2%.
בנושא צפון אירלנד, תומך קורבין בסיום השלטון הבריטי באזור. הוא תמך במאבקם של שישיית ברמינגהאם ורביעיית גילפורד, קבוצות של חברי ה-IRA שהורשעו בפעולות טרור וזוכו לאחר מאבק ממושך. כמו כן הזמין לפרלמנט את מנהיג השין פיין ג'רי אדמס, בשנת 1984, עשור לפני הכרזת הפסקת האש של ה-IRA במאבק המזוין נגד בריטניה.
בסוגיית הביטחון הלאומי תומך קורבין ביציאת בריטניה מארגון נאט"ו ובביטול מערך החימוש הגרעיני, אך עמדות אלו לא הופיעו במצע המפלגה. הוא מכהן כיו"ר קואליציית עצירת המלחמה (Stop the War Coalition) הפועלת למען פירוק בריטניה והעולם מנשק גרעיני והתנגדה למלחמת עיראק ולמלחמת אפגניסטן. הוא חבר פעיל באמנסטי אינטרנשיונל. ב-1984 היה אחד משמונה חברי הפרלמנט שנעצרו במהלך הפגנה נגד משטר האפרטהייד בדרום אפריקה מול שגרירות דרום אפריקה בלונדון. שנה וחצי אחרי פיגועי 11 בספטמבר פרסם קורבין מאמר ובו טען שהפיגועים הם מניפולציה של המערב שנועדה לאפשר לג'ורג' ווקר בוש ולטוני בלייר לפתוח במלחמה נגד הטליבאן באפגניסטן ולפעול להחלפת השלטון במדינה.
אחרי פיגועי נובמבר 2015 בפריז הביע קורבין את התנגדותו להפצצות בסוריה נגד ארגון המדינה האסלאמית וקרא להביא לסיום מלחמת האזרחים בסוריה בהסדר מדיני.
יחסו לישראל וקשרים עם גורמים אנטי-ישראלים ואנטישמיים
קורבין הצטרף לתנועת הסולידריות עם הפלסטינים והביע תמיכה בחרם על ישראל, בחרם על אוניברסיטאות ישראליות הקשורות למחקר צבאי, באמברגו על רכש צבאי ובחרם על חנויות בריטיות המוכרות סחורה בהתנחלויות ישראליות.
באוגוסט 2015, כאשר הסתמן כי קורבין ייזכה בבחירות לראשות מפלגת הלייבור, פרסם העיתון היהודי הבריטי ג'ואיש כרוניקל מאמר מערכת בו הביע, בשם רוב יהודי בריטניה, דאגה בשל קשריו עם "מכחישי שואה, טרוריסטים ואנטישמים גמורים", ודרש מקורבין תשובות בקשר לטענות שהועלו על השתתפותו בפעילות ארגון פרו-פלסטיני רדיקלי בראשות מכחיש השואה פול אייזן, השתתפותו בכנס עם הקריקטוריסט קרלוס לטוף, הגנתו, במכתב למוסדות הכנסייה האנגליקנית, על כומר שהפיץ תיאוריות קונספירציה אנטישמיות ואנטי ישראליות, סירובו לגנות כרזות אנטישמיות בעצרת פרו פלסטינית שנתמכה בידי אירגון בראשו עמד, התרועעות עם נציגי חמאס, חזבאללה אותם אף כינה "חברים שפועלים למען שלום, הבנה ודיאלוג", ותיאורו את ראאד סלאח כ"אזרח מכובד". במהלך כהונתו כמנהיג הלייבור נחשפו עוד מאמירותיו ומעשיו ברוח זו: ב-2006 קרא לחרם על מועדון ארסנל, שהוא מאוהדיו, לאחר שקיבל חסות של משרד התיירות הישראלי. ב-2010 השווה את הסגר על עזה למצור שהטילה גרמניה הנאצית על לנינגרד וסטלינגרד. בנאום-2013 ציין "שתי בעיות" בקשר למי שהגדיר כ"ציונים" שהקליטו את השגריר הפלסטיני בבריטניה באירוע ואחר כך תקפו אותו על דבריו: "האחת היא שהם לא למדו היסטוריה והשנייה היא שהם חיים במדינה הזו זמן רב מאוד, קרוב לוודאי כל חייהם, והם גם לא מבינים את האירוניה הבריטית. הם זקוקים אולי לשני שיעורים שאנחנו יכולים לתת להם." במרץ 2018 נמחק חשבון הפייסבוק שלו לאחר שנחשף כי היה חבר בקבוצות פרו-פלסטיניות בהן הופצה תעמולה אנטישמית. באפריל 2018 הודיע אבי גבאי יו"ר מפלגת העבודה (המקבילה הישראלית ללייבור) על ניתוק היחסים עם קורבין. באוגוסט 2018 נחשף כי בעת ביקור של קורבין בתוניסיה בשנת 2014, הוא נשא תפילה והניח זר במשותף עם מארחיו מעל קבר מתכנני רצח הספורטאים באולימפיאדת מינכן 1972. מאוחר יותר אף נחשפה תמונה בה נראה קורבין באותו האירוע לצד מאהר אל-טאהר, מנהיג החזית העממית לשחרור פלסטין. התמונות סתרו את טענותיו המוקדמות שהוא השתתף בכלל בטקס לזכר ההרוגים במבצע "רגל עץ". לאחר הפרסום טען קורבין שלא השתתף בפועל בהנחת הזרים שנעשתה במסגרת הטקס. בשל כך מנהיגים מהימין ומהשמאל הישראלי גינו אותו וכן חברת מפלגתו לוסיאנה ברגר.
באפריל 2016 מפלגת הלייבור השעתה שלושה מחבריה, נאז שאה, סאלים מולה וקן ליווינגסטון, לאחר שיצאו באמירות אנטי-ישראליות ואנטישמיות. קורבין סירב לגנותם מה שהוביל לביקורת קשה נגדו על כך שהוא מאפשר לאנטישמיות להתפשט במפלגה. ביוני 2016 נאם עם הגשת דו"ח האנטישמיות של הלייבור והתבטא השווה את מדינת ישראל לארגון הטרור המדינה האסלאמית: . בהבהרה לדבריו ציין שרק מפני שמישהו הוא יהודי אין לצפות ממנו לדעה על ישראל ובאותה מידה אין לצפות מכל מוסלמי באשר הוא להביע דעה על פעולות פסולות שנעשו כביכול בשם האסלאם. קורבין גם התנגד להכללת חזבאללה ברשימת ארגוני הטרור בבריטניה.
באוקטובר 2020 מפלגת הלייבור החליטה להשעות את קורבין בעקבות תגובתו לפרסום דו"ח האנטישמיות במפלגה, בה הומלץ לפתוח בחקירה בעניין התבטאויותיו השנויות במחלוקת על הקהילה היהודית בארצו וכן על ישראל. עוד נקבע כי מפלגת האופוזיציה בראשותו הפרה את החוק כשהטרידה והפלתה במהלך טיפולה בטענות לאנטישמיות בקרבה. כתוצאה, קורבין הושעה מהמפלגה עד לסיום החקירה בנושא.
חיים אישיים
קורבין נשוי בשלישית ואב לשלושה בנים. רעייתו הראשונה הייתה פעילה לצדו במפלגת הלייבור. השניים נפרדו ב-1979 לאחר חמש שנות נישואים. ב-1987 נישא לרעייתו השנייה, גולה פוליטית מצ'ילה אותה הכיר במסגרת פעילותו באמנסטי אינטרנשיונל להעמיד למשפט את אוגוסטו פינושה. הזוג נפרד ב-1999 בעקבות התנגדותו של קורבין לשלוח את בנו לבית ספר פרטי סלקטיבי. ב-2015 נישא לרעייתו השלישית, ילידת מקסיקו העוסקת ביבוא קפה.
עיוורון הנהרות
עיוורון הנהרות או אונקוצרקיאזיס (onchocerciasis) היא מחלה הנגרמת על ידי תולעים טפיליות מסוג אונכוסרקה ועשויות להוביל לעיוורון. התולעים חודרות דרך העור ומתיישבות מאחורי העיניים. התולעים מועברות על ידי עקיצה של ישחור. התסמינים כוללים גירוד חמור, בליטות מתחת לעור ועיוורון. זוהי הסיבה השנייה בשכיחותה לעיוורון כתוצאה מזיהום, לאחר טרכומה.
כ- 15.5 מיליון בני אדם נגועים בעיוורון הנהרות. בערך 0.8 מיליון סובלים אובדן ראייה חלקי מהזיהום. מרבית הזיהומים מתרחשים באפריקה שמדרום לסהרה, אם כי דווחו מקרים גם בתימן ובאזורים מבודדים של מרכז ודרום אמריקה.
תסמינים
החולים במחלה סובלים מעקצוץ מתמיד המעורר גירוד, איבוד פיגמנטציה של העור והתדרדרות של הראייה. רוב התסמינים נגרמים על ידי המיקרופילריה, במיוחד אלו שמתו.
תפוצה
המחלה הייתה נפוצה בעיקר בקרבת נהרות במערב אפריקה.
בשנת 1974 הושקה יוזמה בינלאומית למיגור המחלה על ידי ריסוס הנהרות כדי להרוג את הזבובים מפיצי המחלה. אולם המחלה שבה והתרבתה ככל הנראה על ידי זבובים שהגיעו ממרחקים. עיוורון הנהרות הוגדר על ידי ארגון הבריאות העולמי כאחת מתוך 17 מחלות טרופיות מוזנחות שיש למגר מהעולם.
חברת מרק תרמה תרופות וקבוצה של תורמים גדולים השקיעו מאות מיליוני דולרים במיגור הזבובים שהפיצו את המחלה.
תרופות
עד שנת 1988 המחלה הייתה חשוכת מרפא. נעשו ניסיונות לטפל במחלה בסוראמין. בתחילת שנות ה-70 נעשו ניסיונות לפתח תרופה למחלה בישראל. במפעל ד"ר פישר פותחה תרופה בשם אונקוזן לטיפול במחלה. שני רופאי עיניים ישראליים פיתחו תרופה בשם הטראזאן.
ויליאם קמפבל פיתח את התרופה אברמצטין, שתוקפת את התולעים הטפיליות הגורמות למחלה. התרופה אינה מחסלת את התולעים הבוגרות, אך היא מונעת מהן להתרבות.
כן נעשה שימוש בדוקסיציקלין התוקף את חיידקי הוולבכיה הטפילים בתולעים הגורמים למחלה.
אח"י מזנק
אח"י מזנק הייתה ספינת טילים, ששירתה בחיל הים בין השנים 1968–1996. הספינה נבנתה במספנות קונסטרוקסיון מקאניק דה נורמאנדי, בשרבור שבצרפת, כספינת תותחים מדגם סער 1. בשנת 1973, לפני מלחמת יום הכיפורים, הוסבה לסער 2, ונוספו לה יכולות נוספות בהן נשיאת הטיל גבריאל. בסוף שנות השבעים הוסבה למשימה עיקרית של לוחמה נגד צוללות (נצ"ל) על ידי התקנת סונאר נגרר בעל עומק משתנה.
בשירות חיל הים
הספינה אח"י מזנק הייתה ספינת הסער השלישית שנבנתה בשרבור, אחרי אחיותיה אח"י מבטח ואח"י משגב. לספינה ניתן המספר 313. אח"י "מזנק" הפליגה משרבור לישראל בחודש מאי 1968 והצטרפה לשייטת ספינות הטילים שהוקמה זמן קצר קודם. הספינה קיימה אימונים והכשירה צוותים לספינות הסער הבאות, והשתתפה ברבות מן הפעולות נגד המחבלים בלבנון ובהן מבצע ברדס 20, מבצע ברדס 54–55 ומבצע אביב נעורים, אז הובילה את הכוח שפעל בביירות.
במהלך שנת 1973, במשך מספר חודשים לפני מלחמת יום הכיפורים, הפכה לספינה הראשונה מדגם סער 1 שעברה התקנות לירי טילים ובכך הפכה לסער 2. בתקופה זו לא אויישה בצוות מלא, שעות ההפלגה והאימונים צומצמו דרסטית תוך מתן עדיפות מוחלטת לביצוע ההתקנות כל זאת עד ממש לפני פרוץ המלחמה.
מלחמת יום הכיפורים
אח"י "מזנק" הייתה ספינת הפיקוד של מפקד השייטת מיכאל ברקאי בתרגיל הקרב החילי "קשתית" שבוצע יום לפני ערב יום כיפור. ברקאי המשיך לפקד על השייטת מהספינה גם עם תחילת המלחמה, בקרב לטקיה שפתח את המבצעים בזירה הימית במלחמת יום הכיפורים.
אחי" "מזנק" הותקפה בטילי סטיקס בעת שעברה צפונית לנמל פורט סעיד, בדרכה לאזור ימת ברדוויל להגשת סיוע לאח"י חנית שעלתה על חוף סיני ליד בסיס דפנה. הספינה לא נפגעה.
לאחר מלחמת יום הכיפורים, המשיכו ספינות הסער ללוות אוניות שהובילו רכש ביטחוני במרכז הים התיכון. בינואר 1974, באחת מהפלגות אלה נכנסה אח"י "מזנק" יחד עם הספינה אח"י קשת לעגינה במים טריטוריאליים של האי מלטה, כמסתור מהים הסוער. המלטזים הזמינו את הספינות להיכנס לנמל ולטה אך מפקד השייטת מיכאל ברקאי לא נענה להזמנה, היות שלא נתן אמון בראש ממשלת מלטה דום מינטוף שנהג להתבטא נגד ישראל. מלטה ביקשה את עזרת בריטניה וסיירת בריטית עקבה מקרוב מאוד אחרי הספינות. מאוחר יותר הועברה התנצלות דיפלומטית מישראל למלטה.
סיום שרות
בינואר 1996 הוטבעה הספינה במרחק של 3 ק"מ מחופי חיפה בעומק של 33 מטר על מנת שתשמש אתר צלילה.
Total Eclipse Anthology
Total Eclipse Anthology (בעברית: אנתולוגיה מוחלטת) הוא אלבום אוסף של הזמרת הוולשית בוני טיילר. אלבום האוסף יצא לאור ב-1 בפברואר 2002. אלבום האוסף כולל בתוכו שני תקליטורים בהם נכללים מיטב להיטיה של טיילר.
רקע
השירים שנמצאים באלבום האוסף לקוחים מעשרת אלבומיה הראשונים. עם זאת, אף שיר מתוך האלבומים Free Spirit ו-All in One Voice, לא נכללו באלבום האוסף. באלבום האוסף נכלל סינגל הבכורה של טיילר "My! My! Honeycomb", ושני להיטיה הגדולים ביותר "It's a Heartache" ו-"Total Eclipse of the Heart" בגרסאות שונות.
ליז טראס
מארי אליזבת "ליז" טראס (באנגלית: Mary Elizabeth "Liz" Truss; נולדה ב-26 ביולי 1975) היא פוליטיקאית בריטית שכיהנה כראש ממשלת הממלכה המאוחדת ה-56 וכמנהיגת המפלגה השמרנית. היא נבחרה לראשות המפלגה וראשות הממשלה בבחירות פנימיות במפלגתה לאחר התפטרותו של קודמה, בוריס ג'ונסון, מהתפקיד. לפני בחירתה לראשות המפלגה ולראשות הממשלה כיהנה בין השאר כלורד צ'נסלור (שרת המשפטים) בקבינט של תרזה מיי, ולאחר מכן כשרת החוץ בקבינט של בוריס ג'ונסון. טראס מכהנת בפרלמנט הבריטי כנציגת מחוז הבחירה דרום-מערב נורפוק (שבמחוז נורפוק) משנת 2010.
ב-20 באוקטובר 2022, 45 ימים לאחר מינויה לתפקיד, עקב המשבר הפוליטי בממשלתה ובעקבות תוכנית כלכלית שכשלה, הודיעה על התפטרותה מתפקיד ראש הממשלה. כהונתה של טראס היא הכהונה הקצרה ביותר בהיסטוריה של בריטניה. כעבור 5 ימים היא הוחלפה על ידי רישי סונאק.
ביוגרפיה
טראס נולדה באוקספורד שבאנגליה, אביה כיהן כפרופסור למתמטיקה טהורה באוניברסיטת לידס ואמה עבדה כאחות וכמורה. היא למדה בבית ספר יסודי בפייזלי שבסקוטלנד ובתיכון בלידס. ב-1995 סיימה תואר ראשון באוניברסיטת אוקספורד בפילוסופיה, כלכלה ומדע המדינה. בתקופת לימודיה עמדה בראש תא הסטודנטים של המפלגה הליברל-דמוקרטית. לאחר הלימודים עבדה ככלכלנית וחשבת.
ב-1996 הצטרפה למפלגה השמרנית, היא התמודדה ללא הצלחה בבחירות לפרלמנט ב-2001 וב-2005. ב-2006 נבחרה לחברה במועצת הרובע המלכותי של גריניץ' בלונדון. בבחירות 2010 נבחרה לראשונה נציגת מחוז דרום מערב נורפוק בפרלמנט הבריטי.
קריירה פרלמנטרית
טראס כיהנה ברציפות כנציגת מחוז דרום מערב נורפוק מאז 6 במאי 2010. בשנים 2011–2012 הייתה חברה בוועדת המשפטים של הבית.
בשנותיה הראשונות כחברת בית הנבחרים פעלה טראס להשארת בסיס מטוסי הפאנאוויה טורנדו בבסיס חיל האוויר המלכותי מרהאם, שנמצא בגבולות המחוז שהיא מייצגת.
באוקטובר 2011 ייסדה טראס את "קבוצת היוזמה החופשית" (Free Enterprise Group) בבית הנבחרים, שבה תמכו כ-40 נציגים שמרנים. היא כתבה במשותף עם ארבעה מחסרי הקבוצה (פריטי פאטל, דומיניק ראב, כריס סקימור וקוואזי קווארטנג) את הספר After the Coalition, שראה אור באותה שנה. הם טענו שעקרונות שמרניים הם הכרחיים להצלחה הכלכלית של המדינה. בספטמבר 2012 התפרסם הספר של אותם חמישה פוליטיקאים, Britannia Unchained: Global Lessons for Growth and Prosperity. הספר כולל ביקורת על מצבה הכלכלי המתדרדר של בריטניה.
שרה בממשלות בריטניה
בספטמבר 2012 מונתה טראס לסגנית שר במשרד החינוך בממשלתו של דייוויד קמרון. היא הדגישה את החשיבות של לימודי מתמטיקה וניסתה לקדם שינויים בתחום זה. בנוסף, היא הציעה לשנות את הכללים שמסדירים מסגרות חינוך לילדים צעירים ולהגדיל את היחס המקסימלי המותר בין מספר הילדים למספר המבוגרים במסגרות אלה. התוכנית ספגה ביקורת ולא מומשה.
ביולי 2014 מונתה לשרת הסביבה, מזון וענייני הכפר בקבינט של דייוויד קמרון. בעקבות זאת היא הייתה גם לחברה במועצה המלכותית. בניגוד לקודמה בתפקיד, הכריזה טראס שהיא מאמינה כי קיימים שינויי אקלים ושבני האדם אחראים להם.
לאחר התפטרותו של קמרון ובחירתה של תרזה מיי לראש הממשלה, מונתה טראס ללורד צ'נסלור (שרת המשפטים) בקבינט שלה. לאחר הבחירות הכלליות בבריטניה 2017 הועברה מתפקידה ומונתה למזכירה הראשית במשרד האוצר (התפקיד השני במעלה במשרד זה). ביולי 2019 מונתה לשרה למסחר בינלאומי בקבינט של בוריס ג'ונסון.
בספטמבר 2021 מונתה לשרת החוץ ובנוסף לשרה לענייני נשים ושוויון הזדמנויות.
בריטניה לא הייתה מרוצה מהסדרי הברקזיט בצפון אירלנד (הידועים בשם פרוטוקול צפון אירלנד), אף על פי שהייתה חתומה עליהם. הפרוטוקול, במטרה למנוע גבול קשיח בין צפון אירלנד לרפובליקה האירית, יצר גבול פנימי בין האי הבריטי לצפון אירלנד. בריטניה ניסתה להגיע להסדר חדש, וכדי ללחוץ על האיחוד התחילה לפני מספר חודשים, בהובלת טראס, להוביל חקיקה שתשנה את ההסדר באופן חד-צדדי.
ראש ממשלת בריטניה
עם היכנסה לתפקיד, בריטניה התמודדה עם עליה במחירי האנרגיה ואינפלציה, שנגרמו בעיקר עקב השלכות מגפת הקורונה ופלישת רוסיה לאוקראינה. בנק אנגליה הזהיר ממיתון. הוצגה תוכנית לסבסוד מחירי האנרגיה וגם תוכנית להורדת מיסים. בחריגה מהמדיניות הכלכלית של בוריס ג'ונסון, בוטלו התוכניות להעלות מיסים כדי לשלם עבור שירותים ציבוריים, במטרה להגביר את הצמיחה הכלכלית. לאחר הצגת התוכנית, השווקים הפיננסיים סערו. בנק אנגליה הכריז על רכישה של אג"ח ארוכות טווח כדי למנוע התרסקות של המערכת הפיננסית הבריטית – ובתוכה קרנות הפנסיה – ועצר נפילה קשה בשווקים. הורדת מס לעשירים בוטלה בשל ביקורת. מאוחר יותר, טראס פיטרה את שר האוצר ושינתה שוב את התוכנית הכלכלית. השר החדש ביטל כמעט את כל קיצוצי המס בתוכנית.
ב-20 באוקטובר 2022, 45 ימים לאחר מינויה לתפקיד, עקב המשבר הפוליטי בממשלתה, ובעקבות תוכנית כלכלית שלא צלחה, הודיעה על התפטרותה מתפקיד מנהיגת המפלגה השמרנית ומראשות הממשלה, וכעבור 5 ימים היא הוחלפה על ידי רישי סונאק. הייתה לה הכהונה הקצרה ביותר בתפקיד ראש ממשלת הממלכה המאוחדת.
טראס נשואה ליו אולירי, ואם לשתי בנות.
עמדותיה
היא ייסדה את קבוצת הפרלמנטים השמרנית החופשית, אוסף של חברי פרלמנט התומכים בשוק חופשי ושואפים לכלכלה יזמית יותר ולפחות חוקי עבודה.
בנאומה הראשון כראשת ממשלה הדגישה טראס כי בריטניה תעמוד באתגרים הפנימיים והגלובליים הודות למחויבות אנשיה לחירות, יזמות והגינות. טראס הבטיחה שתחת מנהיגותה בריטניה תהפוך למדינה בה נהנים ממשכורות גבוהות, מרחובות בטוחים ומהזדמנויות בכל מקום לכל אחד. במדיניות חוץ טראס הבטיחה לתמוך בחירות ובדמוקרטיה, שכן “איננו יכולים להיות בטוחים בבית ללא ביטחון מחוצה לו”.
ישראל
טראס נחשבת לפרו-ישראלית. היא תומכת בישראל ומתנגדת ל-BDS ולאנטישמיות. בקמפיין הבחירות שלה אמרה שתשקול להעביר את שגרירות בריטניה בישראל לירושלים וגם לאחר שנבחרה לתפקיד זה בעת פגישתה עם ראש ממשלת ישראל, יאיר לפיד.
ספר התניא
ספר התניא, הנקרא גם לקוטי אמרים או ספר של בינונים על שם חלקו הראשון, הוא ספר היסוד של חסידות חב"ד ואחד מספרי היסוד של תנועת החסידות בכלל. הודפס בשנת ה'תקנ"ז (1796) בסלאוויטא, בידי מחברו, מייסד חסידות חב"ד רבי שניאור זלמן מלאדי, ועל שם ספרו הוא מכונה גם "בעל התניא".
התניא משמש כספר היסוד של חסידות חב"ד, וכולל הנחיות לדרך חיים ולעבודת הבורא, המבוססת על עבודה משותפת של רגש והבנה. זה הספר הראשון שניסח את עקרונות החסידות בדרך שיטתית, והייתה לו השפעה רבה גם בחוגים לא-חסידיים.
בראשיתו עורר הספר החדשני מחלוקת גם בתוך החסידות עקב האלמנט האינטלקטואלי שבמשנת חב"ד. בראש המתנגדים עמדו רבי אברהם מקליסק ורבי ברוך ממז'יבוז', נכדו של הבעש"ט.
הספר קרוי על שם המילה הפותחת אותו. בספר זה מנותחים הבדלים בין טיפוסים אפשריים של יהודים - "צדיק", "רשע" ו"בינוני", ומותוות הדרכים לעבודת ה' עבור ה"בינוני", שלשיטת המחבר הוא המודל האידיאלי ליהודי מן השורה (בשונה ממדרגת ה"צדיק", שאיננה בהישג ידו של כל אחד).
חשיבות הספר בחסידות חב"ד
הספר מפורסם בעיקר בשל החלק הראשון שבו, לקוטי אמרים, העוסק בבעיית הטוב והרע בנפש האדם היהודי ("נפש אלוקית" לעומת "נפש בהמית").
חסידי חב"ד מפיצים את הלימוד בספר גם מחוץ לחסידות. הם משתדלים לשנן מילדות את הספר או פרקים ממנו בעל-פה, מפני שהם רואים בכך תועלת סגולית המשפיעה על נפשו ורוחניותו של הלומד.
מבנה הספר
נוסח דף השער נכתב על ידי המחבר. לאחר מכן מופיעות הסכמות הרבנים משולם זוסיל מאניפולי ויהודה לייב הכהן שנתנו למחבר להדפסה הראשונה; הסכמת הרבנים בני המחבר רבי דוב בער הרב חיים אברהם והרב משה. לאחר מכן מופיעה "הקדמת המלקט", הלקוחה מאיגרת שכתב וערך אותה שוב כהקדמה לחלק הראשון לקוטי אמרים.
חלק ראשון: לקוטי אמרים
החלק הראשון והוא החלק המרכזי של הספר, ולעיתים אף מכונה כל הספר בשם זה. בשער הספר מכנה אותו המחבר: "ספר של בינונים". כנראה מתוך רצון להצטנע, הוא מכתיר את הספר כ"ליקוט" - "מלוקט מפי ספרים ומפי סופרים", אף כי יש בו גישה חדשנית ומקורית. המוטו של חלק זה הוא בצוואתו של משה רבנו לעם ישראל בפסוק: "כי קרוב אליך הדבר מאוד בפיך ובלבבך לעשותו", ובמהלך הפרקים מוצגת פרשנות רחבה לכל אחת ממילות הפסוק.
ב-53 פרקיו של הספר מציג המחבר את דמות ה"בינוני" כמדרגה שאליה אמורים רוב בני-האדם לחתור. שלא כצדיק, העובד את ה' מתוך תענוג, הבינוני שרוי כל חייו במאבק. הוא קרוע בין שתי הנפשות הפועלות בתוכו - הנפש האלוקית והנפש הבהמית.
הנפש האלוקית היא "חלק אלוקה ממעל ממש", וכל רצונה הוא לעשות את רצון בוראה. הנפש הבהמית - מייצגת את הרצונות המשותפים לאדם ולשאר היצורים החיים, כגון אכילה, שינה, הישרדות וכו'. במהלך הספר היא נקראת גם בשם - "הנפש הטבעית" או "החיונית", כדי להבהיר שאיננה בהכרח רעה. בנפשות ישראל אף מצויות תכונות טובות כמו רחמנות וגמילות חסדים, שמקורן מהנפש הבהמית. לכן, תפקידה של הנפש האלוקית הוא לא לבטל את הנפש הבהמית, אלא להכשיר גם אותה לעבודת ה'. כל אחת מהנפשות מנסה למשוך את האדם לכיוון שלה ורוצה "שתהא היא לבדה המושלת עליו ומנהיגתו וכל האיברים יהיו סרים למשמעתה" (פרק ט').
המחבר נותן לקורא מספר עצות, כיצד יוכל להגביר את כוחה של הנפש האלוקית וכך יעזור לה לשלוט לבדה על הגוף. העצה המרכזית היא ההתבוננות. ר' שניאור זלמן מסביר, כי עיקר משכנה של הנפש הבהמית הוא בחלל השמאלי של הלב, ואילו הנפש האלוהית נמצאת במוח. ומכיוון ש"המוח שליט על הלב מתולדתו" (כלומר, מטבע האדם הוא שהמוח יכול לשלוט על הלב), צריך הבינוני להשקיע את כל כוחות שכלו כדי להתבונן בגדולת מעשיו של הקב"ה. התבוננות שכלית זו, תשפיע על רגשות הלב, שבו נמצאת הנפש הבהמית ותגרום לה לרצות לקיים את רצון הבורא.
הספר מציג את כוחם של התורה והמצוות, ויכולתן להפוך את הגוף והנפש הבהמית לחלק ולעזר בעבודת אלוקי ישראל.
בדרך אגב מבוארים בחלק זה של הספר סוגיות במחשבת ישראל כמו גאולה, שמחה, אהבת ישראל, לימוד זכות על כל אדם ועוד.
חלק שני: חינוך קטן - שער היחוד והאמונה
החלק השני מחולק לי"ב פרקים ומציג את שיטת הבעל שם טוב כי אחדות ה' פירושה לא רק שלילת אלוה אחר או שלילת ממוצעים כלשהם, אלא שהבריאה כולה אינה אלא חלק מההתגלות האלוהית. המחבר נוגע בסוגיות יסוד ביהדות ובקבלה דוגמת הפולמוס הקבלי הידוע בנושא ה"צמצום".
בתחילה היה סבור המחבר להתחיל את הספר בחלק זה משום שכדי להגיע לאהבת האל ויראתו, תוכן החלק הראשון, יש להקדים את אמונה ביחודו ואחדותו יתברך - תוכן שער היחוד והאמונה.
אך כבר בהדפסה הראשונה שינה המחבר מתוכניתו המקורית, מפני טעמים כמוסים, והדפיס את הספר כך ששער היחוד והאמונה הוא החלק השני.
חלק שלישי: אגרת התשובה (מהדורה בתרא)
מהדורה קמא מאגרת התשובה נדפסה בשנת תקנ"ט. בשנת תקס"ו נדפסה לראשונה "אגרת התשובה" בנוסחא בתראה בקונטרס בפני עצמו ובמצורף לספר התניא.
החיבור אגרת התשובה נחלק לי"ב פרקים שבהם עוסק המחבר במצוות התשובה בהלכה ובתורת הסוד. לדבריו, תשובה אינה על חטאים דווקא. תשובה היא מלשון "והרוח תשוב אל האלוקים אשר נתנה". חזרה בתשובה על עוון פרטי לא תיתכן אלא על ידי חזרה בתשובה כללית על מעמדו ומצבו של האדם. אגב ביאור הדברים נוגע המחבר בסוגיית התעניות והסיגופים על-פי התורה, ועוד.
חלק רביעי: אגרת הקודש
בשנת תקע"ד, לאחר פטירתו של רבי שניאור זלמן, מסרו בניו הרבנים להדפיס יחד עם ספר התניא את "אגרת הקודש" חלק רביעי ונחלק לשלושים ושניים סימנים. עשרים וששה מהם הם מאיגרות המחבר וששה נכתבו כביאורים בחסידות. הסימנים דנים בנושאים שונים. ביניהם ביאורים במאמרי זוהר, סוגיות בקבלת האר"י, בקשת תמיכה ליהודי ארץ ישראל ולמצוות צדקה בכלל, עידוד וחיזוק בעבודת השם ועוד. במהדורת התניא וילנה תר"ס נוספו השלמות לחלק מהאיגרות.
קונטרס אחרון
מורכב מתשעה פרקים (המכונים סימנים), נוסף גם הוא לראשונה במהדורת תקע"ד ואינו נחשב לחלק בפני עצמו. בשערי הספרים נמנה בחלק רביעי כהמשך של אגרת הקודש. הקונטרס אחרון מכיל ביאורים בעיון לסתירות בזוהר ובקבלה שכתב המחבר בשעה שחיבר את ספר התניא, וכן מספר איגרות נוספות של המחבר.
מהדורות ותרגומים
בשנת תר"ס (1900) נדפסה בבית הדפוס של האלמנה והאחים ראם בווילנא המהדורה השלושים ושש. בדפוס זה הוגהו כל חלקי הספר על פי כתבי יד מקוריים ותוקנו משגיאות שנפלו בהוצאות קודמות. בעלי הדפוס מכרו בשנת תרס"ט (1909) את זכות ההדפסה הבלעדית של ההוצאה המתוקנת לאדמו"ר הרש"ב, לטובת ישיבת תומכי תמימים. מכאן ואילך, על פי הוראת אדמו"ר הריי"צ, כל הדפסות הספר הן מהדורות צילום של הוצאה זו.
פורמט ספר התניא הנפוץ, מקורו במהדורת 'ניו יורק תשי"ד' - מהדורה מתוקנת שההדיר הרבי מלובביץ' מנחם מנדל שניאורסון. מהדורה זו היא דפוס צילום ממהדורת 'וילנה ה'תרצ"ז' (שהיא צילום מהדורת וילנה תרס"ט) בתוספת תיקונים, מפתחות, הערות ורשימה ביבליוגרפית. הרבי אף הוסיף מחקר קצר על שמות ספר התניא השונים ותקציר תולדות חייו של המחבר.
בשנות ה-80 גדלה תפוצת התניא בעקבות הוראת הרבי מלובביץ' לחסידיו להדפיס את ספר התניא בכל מקום אפשרי בעולם. לדבריו, זהו שלב נוסף ב"הפצת המעיינות חוצה", כלומר הפצת רעיון החסידות ברחבי העולם. חסידיו הדפיסו עד היום את הספר באלפי מקומות, באמצעות מכונת דפוס ניידת. בין היתר נדפס הספר בפאיד שבמצרים (בזמן מלחמת יום כיפור), בלבנון (בזמן מלחמת שלום הגליל), באיראן ובאנטארקטיקה.
המהדורות המודפסות מטעם הוצאת קה"ת ממוספרות ומכל הדפסה יש לפחות 200 עותקים. בסוף כל הדפסה יש רשימה של הדפוסים השונים. נכון ל-2022 הודפס ספר התניא במעל ל-8,000 מהדורות.
הספר תורגם לחמש עשרה שפות, בהן: אנגלית, צרפתית, רוסית, יידיש, ספרדית, איטלקית, פורטוגזית, גרמנית, ערבית, הונגרית וגיאורגית. כן הופיע גם בכתב ברייל.
פירושי התניא
בקרב חסידי חב"ד מקובל בשם רבי שניאור זלמן, כי הוא דייק בכל מילה ואפילו בכל אות.
אדמו"רי חב"ד כינו את ספר התניא בשם "התורה שבכתב של החסידות" שיש לדייק בה בתכלית. ברוח זו, נוצרו פירושים רבים המנסים לפרש את דבריו של המחבר, רובם על ידי חסידי חב"ד. החיבורים הראשונים נכתבו על ידי בנו של המחבר, רבי דובער שניאורי (אדמו"ר האמצעי), ועל ידי תלמידו המובהק של רבי שניאור זלמן - רבי אהרון מסטרשלה (ביאורים אלו, ברובם, לא נכתבו על סדר ספר התניא - אלא בנויים עליו ועל הרעיונות הכתובים בו).
דוד טברסקי (סקווירא)
רבי דָּוִד טְבֶרְסְקִי (כונה גם: ר' דוד'ל; י"ד בניסן תר"ח, 1848 – ט"ו בכסלו תר"פ, 1920). היה אדמו"ר חסידי, בדור השני בשושלת סקווירא.
ביוגרפיה
נולד לרבי יצחק טברסקי מסקווירא ולחנה סימא בת רבי צבי מסקווירא. היה חתנו של רבי שלמה מסאווראן ובזיווג שני חתנו של רב אליקים געץ מאוסטרהא.
לאחר פטירת אביו, מילא יחד עם אחיו הגדולים רבי אברהם יהושע העשיל ורבי ישראל. לאחר פטירת רבי אברהם יהושע העשיל בג' בכסלו תרמ"ז (1887) מינו החסידים את בנו רבי משה דן לממלא מקומו, ואילו רבי דוד פתח חצר עצמאית בסקווירא. היה נערץ על כל חוגי החסידים ורוב חסידי סקווירא באירופה נסעו אליו.
כאביו המשיך במסורת השתיקה של אביו ומיוחסת לו האמירה: "צריכים לשתוק... ולשתוק... ולשתוק... ואם מתייגעים מרוב שתיקה – עושים אתנחתא מתוך שתיקה וממשיכים להחריש".
בשנת תרע"ט בעקבות המהפכה הבולשביקית עזב רבי דוד את סקווירא לקייב, שם נפטר עקב המגפות שהשתוללו בעיר בט"ו בכסליו ה'תר"פ.
אגרותיו הופיעו בקובץ "אגרות קודש" (ניו יורק תשס"ה, 2006).
צאצאיו
שבעת בניו של רבי דוד שימשו כאדמו"רים, המפורסם שבהם הוא בנו הצעיר רבי יעקב יוסף שניצל ממלחמת העולם השנייה והקים מחדש את החסידות בארצות הברית.
דובקין
דובקין הוא שם משפחה מטרונימי (מהשם דובה, דוב'קה) ופטרונימי (מהשם דוב, דוב'קה).
אצטדיון קלינינגרד
אצטדיון קלינינגרד (רוסית: Стадион Калининград) הוא אצטדיון כדורגל בעיר קלינינגרד, בירת מחוז קלינינגרד המהווה מובלעת של רוסיה באירופה. האצטדיון אירח חלק ממשחקי מונדיאל 2018 שנערכו במדינה. כמו כן האצטדיון מהווה את מגרשה הביתי של מועדון הכדורגל בלטיקה קלינינגרד.
היסטוריה
באוקטובר 2012 שלטונות המחוז הודיעו על תחרות פתוחה לפתח את פרויקט האצטדיון. המנצח היה משרד האדריכלים מוסטוביק. ואולם, ביוני 2014 בית משפט הכריז על החברה כפושטת רגל וצו ממשלתי העניק את חוזה הבנייה לחברת קרוקוס אינטרנשיונל. בתחילה, תוכנן לבנות את האצטדיון במרכז העיר במקום אצטדיון בלטיקה הקיים. לבסוף, בדצמבר 2014 הוכרז כי הוחלט לבנות את האצטדיון על אי אוקטובר על אף העובדה שהאזור חשוף לסכנת שיטפונות והעבודה באזור תגדיל את העלויות הכספיות.
ב-10 באוגוסט של אותה שנה נודע כי שם האצטדיון יהיה "אצטדיון קלינינגרד".
מאז נחנך משמש כמגרש הבית של בלטיקה קלינינגרד והוא מארח לעיתים משחקים של נבחרת רוסיה בכדורגל.
היפראלדוסטרוניזם ראשוני
היפראלדוסטרוניזם ראשוני, הידוע גם בשם תסמונת קון, היא תופעה של ייצור עודף של הורמון אלדוסטרון על ידי בלוטת יותרת הכליה, וכתוצאה מכך ירידה משמעותית ברמות החלבון רנין. היפראלדוסטרוניזם ראשוני מייצר סימפטומים מעטים,ביניהם לחץ דם גבוה אשר עלול לגרום לראייה ירודה או כאבי ראש, לעיתים עשויה להיות חולשת שרירים, התכווצויות שרירים, תחושות עקצוץ, או הטלת שתן מוגברת. סיבוכים העלולים להתרחש עקב המחלה הם מחלות לב וכלי דם, כגון שבץ מוחי, אוטם שריר הלב, אי ספיקת כליות, וקצב לב לא תקין.
להיפראלדוסטרוניזם ראשוני יש מספר סיבות. כ-66% מהמקרים הן בשל ההרחבה של שתי בלוטות יותרת הכליה ו-33% מהמקרים הם כתוצאה בבלוטת יותרת הכליה שמייצרת אלדוסטרון. גורמים אחרים יכולים להיות סרטן הכליה כשלעצמו לא שכיח או העברה של גן פגום בירושה הנקרא הפרעת היפראלדוסטרוניזם משפחתית.
אלדוסטרוניזם ראשוני נמצא בכ-10% מהאנשים עם לחץ דם גבוה. זה מתרחשת לעיתים קרובות יותר אצל נשים מאשר גברים. לעיתים קרובות זה מתחיל בגילאים בין 30 ו-50 שנים.
תסמינים
לאנשים עם היפראלדוסטרוניזם ראשוני לעיתים קרובות יש מספר סימפטומים מועט מאוד או אפילו ייתכנו מצבים שלא יופיעו כלל סימפטומים. הם עלולים לחוות:
מנגנון פתולוגי
לאלדוסטרון יש השפעות על כל התאים של הגוף, אבל מבחינה קלינית, הפעולות החשובות ביותר נמצאות בכליות, על תאים של האבובית המרוחקת ועל הצינורות האחראים על הספיגה החוזרת של המים. בתאי דופן הנפרון האלדוסטרון מגביר את הפעילות של הממברנה התאית ובתוכה את תעלות הנתרן-אשלגן, את התעלות הספציפיות לנתרן או את התעלות הספציפיות לאשלגן, המיוחדות לתאי הכליה. פעולות אלה מגדילות את הספיגה המחודשת של נתרן אל מחזור הדם ואת הפרשת האשלגן ממנו אל המרווח הבין התאי והתוך תאי. מאחר שיותר נתרן מופרש מהתא מאשר האשלגן נספג, זה הופך את הנוזל התוך תאי ליותר טעון במטען שלילי, מה שגורם ליוני כלור לעקוב אחר הנתרן. בעקבות מעבר כל היונים הגוף פועל להשוואת ריכוזי מלחים ומתחיל להעביר מים על ידי אוסמוזה אל כלי הדם, דבר המגדיל משמעותית את נפח הדם. אלדוסטרון פועל גם על התאים כך שהם מפרישים פרוטונים שבתורם גורמים לשתן להיות חומצי ואת הנוזל חוץ תאי להיות בסיסי.
שימור הנתרן בגוף מוביל להרחבת נפח הפלזמה וללחץ דם גבוה. עלייה בלחץ הדם מובילה להגברת קצב סינון הדם בכליות ולירידת רמות הרנין המופרשות מתאי הכליות. אם יש היפראלדוסטרוניזם ראשוני, ירידה באנזים רנין לא תוביל לירידה ברמות האלדוסטרון (ממצא שעוזר ככלי קליני לאבחון של היפראלדוסטרוניזם ראשוני).
גורמים
התסמונת היא תוצאה אפשרית מהגורמים:
גנטיקה
לכ-40% מהאנשים עם אדנומה המפיקה אלדוסטרון בבלוטת יותרת הכליה יש מוטציה בגן יחיד בשם "KCNJ5" שמוסיפה או מחזקת את תפקוד התא בייצור אלדוסטרון. מוטציות אלה נוטות להופיע בנשים צעירות עם אדנומה באזור יותרת הכליה שמפריש קורטיזול (באנגלית: zona fasciculata). אדנומות ללא מוטציה זו נוטים להופיע אצל גברים מבוגרים עם יתר לחץ דם העמיד לתרופות.
אבחון
ניתן לשקול בדיקה למחלה כאשר אצל הנבדק יש לחץ דם גבוה עם הצגת רמות אשלגן נמוכות, לחץ דם גבוה שקשה לטיפול, בני משפחה אחרים עם אותה בעיה, או גוש על פני בלוטת יותרת הכליה.מדידת רמת אלדוסטרון לבד אינה נחשבת כמספיקה כדי לאבחן היפראלדוסטרוניזם ראשוני. לצורך אימות מלא של המלחה יש לבדוק את רמות הרנין ואת רמות האלדוסטרון ביחד. מהשוואה ליחס אלדוסטרון-רנין נורמלי ניתן להגיע להחלטה יותר ברורה לגבי הנושא. יחס אלדוסטרון-רנין גבוה מרמז על הנוכחות של היפראלדוסטרוניזם ראשוני. הבדיקה נעשית דרך ביצוע מבחן הפחתת מלחים (באנלית: saline suppression test), בדיקת העמסת מלח, או הזרקת פלודרוקורטיזון והשפעתו על המלחים בדם (באנגלית:fludrocortisone suppression test).
אם היפראלדוסטרוניזם ראשוני מאושר דרך הבדיקות הביוכימית, סריקת CT או אמצעי הדמיה נוספים יכולים לאשר את קיומה של חריגה בבלוטת יותרת הכליה, ככל הנראה אדנומה בקליפת יותרת הכליה, קרצינומה של יותרת הכליה, היפרפלזיה דו-צדדית של בלוטת יותרת הכליה, או שינויים פיזולוגיים אחרים הפחות נפוצים. הממצאים מההדמיה עשויים להוביל לבדיקות נוספות לצורך בירור האטיולוגיה, כגון בדיקת דם ורידית של בלוטת יותרת הכליה.
סיווג
ישנם אנשים המשתמשים בשם "תסמונת קון" רק כאשר היא מתרחשת עקב אדנומה בבלוטת יותרת הכליה (סוג של גידול שפיר). בפועל, עם זאת, המונחים תסמונת קון או היפראלדוסטרון ראשוני לעיתים קרובות משומשים לסירוגין, ללא קשר לגורם הפיזיולוגי.
אבחנה מבדלת
היפראלדוסטרוניזם ראשוני יכול להיות מחוקה על ידי תסמונת לידל, ועל ידי בליעה של שוש או מזונות אחרים המכילים גליצריזין. במקרה אחד דווח, יתר לחץ דם, שיתוק ארבעת הגפיים שנבעה משיכרון מדומה ממשכה לא אלכוהולי - פסטיס (משקה אפרטיף המכיל חומצה גליצריזית).
טיפול
בהיעדר טיפול, לאנשים עם היפראלדוסטרוניזם ראשוני יש לעיתים קרובות לחץ דם גבוה, אשר עשוי להיות מזוהה עם שיעור מוגבר של שבץ, מחלת לב ואי ספיקת כליות. לעומת זאת, עם טיפול מתאים, סיכויי הריפוי גבוהים מאד.
הקניית השם
תסמונת קון קרויה על שם ג'רום קון (1907–1994), אמריקאי אנדוקרינולוג הראשון שתיאר את תסמונת באוניברסיטת מישיגן בשנת 1955.
מיכל פרנקל
מיכל פרנקל (נולדה ב-26 באוקטובר 1966) היא סוציולוגית וחוקרת של ארגונים. מכהנת כפרופסור חבר במחלקה לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה חברתית בפקולטה למדעי החברה באוניברסיטה העברית בירושלים.
ביוגרפיה
פרנקל נולדה וגדלה בקריית אונו, בת לטובה ודן פרנקל, ילידי ישראל. לפרנקל יש אחות אחת, צעירה ממנה. היא למדה בבית הספר היסודי ניר ובתיכון בן צבי. שירתה בצה"ל כמפיקה בתחנת הרדיו גלי צה"ל.