cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מערכת היחסים בין מחנכים וילדים במסגרות החינוך והטיפול בגיל הרך
מערכת יחסי מחנכת – ילד בפרספקטיבות תאורטיות שונות
הספרות והמחקר בתחום התפתחותה של מערכת היחסים בין המחנכת והילד מתבססים על מספר תאוריות מרכזיות. שילובן של התאוריות יחד יוצר מסגרת להבנת מורכבותם של היחסים במושגים של קרבה, מוטיבציה והקשר.
תיאורית ההתקשרות (Attachment Theory)
תאוריה מרכזית בתחום ההתפתחות הרגשית-חברתית, אשר עוסקת בהתהוותן של מערכות יחסים בין ילדים ובין מבוגרים משמעותיים, 'דמויות התקשרות', להן יש חשיבות מכרעת על המשך התפתחותו של הילד, לאורך חייו. על פי תאוריה זו, תפקידם העיקרי של יחסים אלה לשמש מקור ביטחון לילד בייחוד כאשר הוא חווה מצוקה. איכות ההתקשרות של הילד עם דמות ההתקשרות תלויה בזמינותה, בתמיכתה הרגשית ובהיענותה באופן עקבי לאיתותיו. דמות זמינה ותומכת מהווה עבורו 'בסיס בטוח' שממנו הוא יכול לצאת ולחקור את סביבתו באופן עצמאי ואז ליצור שוב אינטראקציה עמה כאשר הוא זקוק לנחמה ולהגנה. הפנמתם של היחסים ל'מודל עבודה פנימי' – ייצוגים קוגניטיביים ביחס לעצמו, לדמויות ההתקשרות וליחסים איתן, הם אשר מכוונים ומדריכים אותו בגיבוש רגשות, אמונות וציפיות בהקשר למערכות יחסים נוספות בהווה ובעתיד. תאוריה זו מספקת הסתכלות רחבה לתפיסת המחנכת כדמות חשובה ומשמעותית בחיי הילד. התקשרות רגשית של תלמיד עם מחנכת עשויה להתפתח כתוצאה מיחסי גומלין המציעים לילד תחושת ביטחון ביחסיו איתה. כאשר מתקיים קשר ישיר וקבוע לאורך זמן בין ילד ומחנכת, במערכת יחסים חמה ותומכת, אשר מתנהלת בין גבולות ברורים, מחנכת זמינה רגשית שמזהה את קשייו הלימודיים, הרגשיים או החברתיים של הילד ואשר מגיבה ברגישות ובאופן מותאם לצרכיו מהווה עבורו 'בסיס בטוח'. 'בסיס בטוח' זה מאפשר לו להפנות משאבים מנטליים לחקירה וללמידה וכן לחזור אליה בעת שהוא זקוק לתמיכה ולסיוע.
תיאורית הלמידה של ויגוצקי
לפי ויגוצקי (Vygotsky), תהליכי למידה אצל ילדים מתפתחים תוך אינטראקציות חברתיות ושותפות עם אחרים משמעותיים, במסגרת המושג 'Zone of proximal development' ויגוצקי הדגיש את תפקידם של אחרים בעלי ידע רב יותר בסיוע בהתקדמותם של ילדים, על ידי התבססות על מיומנויות שכבר קיימות אצלם. על פי גישה זו, תיווך יעיל באינטראקציה בין מבוגר לילד הוא תהליך המחייב את האדם הנמצא באינטראקציה עם הילד להתאים את הסביבה והפעילות להתנהגות העכשווית של הילד ולרמת יכולותיו ולהתעניינויותיו ברגע נתון. התאמה זו משתקפת בקשב הדדי, ברגישות ובהיענות של המבוגר המתווך, מתוך היכרותו עם הילד. בהתאם לכך, מערכת יחסים תומכת ומעודדת שיתוף פעולה בין מחנכת וילדים מאפשרת למחנכת לתווך ולהנחות את הילדים באופן המותאם ליכולותיהם, ואלה יוצרים את התנאים בהם הם יכולים להתקדם בלמידה ולבקש את עזרתה במידת הצורך.
תיאורית ההכוונה העצמית (Self Determination)
מתמקדת בתהליכי מוטיבציה ומניחה כי בבסיס התנהגות האדם קיימים שלושה צרכים פסיכולוגיים מולדים : הצורך בקשר ובשייכות, הצורך בתחושת יכולת והצורך באוטונומיה. בהלימה עם תאוריה זו, כאשר מערכת היחסים בין המחנכת לבין התלמידים היא בטוחה ותומכת ומושתתת על חוקים ברורים, התלמידים חווים עצמם כשייכים, משמעותיים ורצויים, כבעלי יכולת להתמודד עם אתגרים, חופשיים לביטוי עצמי אוטונומי ולמימוש אפשרויות בחירה במרחב המותאם לתכונות ולנטיות האישיות – תחושות המאפשרות להם לפנות משאבים פנימיים ללמידה ולחקירה.
התאוריה המערכתית-אקולוגית
על פי גישה זו התפתחותו של הילד תלויה בנוסף למאפיינים הביולוגיים הייחודיים שאיתם נולד גם בקשרי הגומלין שבינו לבין מערכות הנמצאות בסביבתו, להן רמות קרובות או רחוקות של השפעה, וכן גם בקשרים שבין מערכות אלה. מגוון של רכיבים, מנגנונים ותהליכים הקשורים בילד, בסביבתו (דוגמת משפחה, כיתה, קהילה ומדיניות חינוכית) וביחסי הגומלין שביניהם, משפיעים השפעה דו כיוונית ודינמית על יחסי הגומלין של הילד עם המחנכת, בהקשרים שונים ולאורך זמן. אלה יוצרים גם את ההקשר שהילד מתפתח ולומד בתוכו. לכן, הידברות ותקשורת בין המערכות השונות עשויות לתרום ליצירת סביבה חינוכית בטוחה ותומכת.
מערכת היחסים בין המחנכת והילד והשפעתם על התוצרים התפתחותיים של הילד
בשנים האחרונות המחקר בוחן את הקשר בין מאפייני היחסים מחנכת-ילד ובין התוצרים ההתפתחותיים של הילד. בפרספקטיבה אקולוגית, מאפייני הילד והסביבה יוצרים את ההקשרים השונים אשר משפיעים יחדיו על התפתחותו של הילד. קיימת הסכמה כי יחסים חיוביים עם מחנכת והאקלים הרגשי המאפיין אותם יכולים להיות בעלי ערך רב לתפקודם ולהתפתחותם של ילדים בתחום הרגשי-חברתי, ההתנהגותי והאקדמי. נמצא כי קיימת המשכיות בדפוסי היחסים של הילד עם המחנכת גם עם מחנכים נוספים בעתיד, בעיקר אלה השליליים המאופיינים בקונפליקט ובתלות. המחקר מראה כי ליחסים שליליים אלה ישנה השפעה שלילית ומתמשכת על הסתגלותו של הילד למסגרת החינוכית, הישגיו והתנהגותו. על כן, עבור ילדים בעלי מאפייני סיכון ליחסים שליליים עם המחנכת, לעצם קיומה של מערכת יחסים חיובית יש השפעה מכרעת לשינוי נתיבי התפתחותו של הילד, והם אלה שייתרמו באופן הרב ביותר מקיומם של יחסים מיטביים עם מחנכיהם. המחקר מתמקד כיום גם בבחינת השפעתה של רגישות מובחנת כלפי התנסויותיהם של ילדים עם מחנכיהם על התוצרים ההתפתחותיים.
השפעה על ההתפתחות הרגשית חברתית – איכות היחסים בין מחנכת וילד נמצאת כמנבאת את הסתגלותו החברתית והרגשית של הילד במסגרת החינוכית. מערכת יחסים חיובית ואיכותית עם המחנכת תורמת לתחושת ביטחון והערכה עצמית אצל הילד. יחסים חיוביים של הילד עם המחנכת נקשרים גם עם התפתחותן של מיומנויות רגשיות-חברתיות, כמו מיומנות של וויסות רגשי: יחסים המלווים בקונפליקט נקשרים עם רמות של מתח אצל הילד, וכאשר קיים קשר רגשי חיובי עם המחנכת ילדים מתמודדים טוב יותר עם מתח וחרדה, ויכולים לווסת טוב יותר את האפקט שלהם. היכולת לוויסות רגשי היא חשובה גם מכיוון שהיא נקשרת עם המוכנות לבית הספר. נמצא גם כי יחסים חיוביים עם המחנכת מגנים מפני התפתחותם של סימפטומים רגשיים קיימים לבעיות רגשיות ארוכות טווח.
השפעה על יחסי הילד עם קבוצת השווים – ילדים משתמשים ביחסיהם עם המחנכת כבסיס לחקרנות ולאינטראקציות עם עמיתיהם. למחנכות ישנה השפעה רבה על יחסי החברות של הילד, לעיתים משמעותית מזו של האם, ונראה שהן מסתייעות בקשרים שהן יוצרות עם הילדים כדי להשפיע על יחסיהם עם עמיתיהם, דרך הנחיה ישירה של תהליכי החברות, פיקוח עליהם וטיפוחם במסגרת החינוכית. איכות האינטראקציה בין המחנכת והילד נמצאה כמשפיעה על רמת כשירותם החברתית של הילדים ועל אופי יחסיהם עם בני גילם: ילדים אשר יש להם יחסים בטוחים רגשית עם המחנכת שלהם נמצאו כבעלי כשירות חברתית גבוהה יותר עם בני קבוצת השווים והם חווים עימם יחסים חיוביים יותר. כך נמצא כי כאשר המחנכת מגלה רוך וחיבה כלפי ילדים בני שנתיים ומתייחסות למצוקתם הרגשית, הם מגלים יותר התחשבות זה בזה, וכאשר המחנכות נוזפות בילדים, או מתעלמות מהם בזמן מצוקה, הילדים מבלים זמן רב יותר באינטראקציות שכוללות תוקפנות וקונפליקטים. המחקר מראה כי כבר מגיל ארבע, ילדים מתבססים על האינטראקציה של המחנכת עם ילד מסוים, לגיבוש דעה אודות אהדתו, ועל אודות יכולתו החברתית והלימודית. כך נמצא כי רמת התמיכה של מחנכת ביחסיה עם הילד יכולה לתרום לקבלתו של ילד דחוי או תוקפני על ידי קבוצת השווים. נמצא גם כי השפעה זו היא דו-כיוונית – הן מחנכים והן ילדים משפיעים על השקפת האחר ביחס לילדים האחרים. בנוסף, יחסים בין מחנכת וילד אינדיבידואלי מניחים את התשתית לאקלים כיתה אשר משפיע גם הוא באופן לא ישיר על הדינמיקה החברתית בכיתה.
השפעה על התנהגות הילד – ילדים המתאפיינים בנסיגה בהתנהגות החברתית ובאגרסיביות כלפי בני קבוצת השווים נקשרים עם יחסים המאופיינים בקונפליקט או בתלותיות רבה במחנכת, דבר העשוי להסלים גם את בעיות ההתנהגות, ומכאן גם את האינטראקציה השלילית עם המורה. יחסים חיוביים בין מחנכת וילד נקשרים עם פחות בעיות התנהגות ועם פחות תוקפנות אצל הילד. מחקרים מראים שקשר חיובי עם המחנכת עשוי להוביל להפחתה בבעיות ההתנהגות, והם בעלי השפעה של מניעה לגבי התפתחותה של ההתנהגות התוקפנית בעתיד.
השפעה על עמדות הילד כלפי המסגרת החינוכית – היחסים בין המחנכת והילד משפיעים על עמדותיו של הילד כלפי המסגרת החינוכית ונקשרים איתן באופן חיובי. חשיבותן של עמדות אלה נובעת מהקשר ביניהן להסתגלותו הרגשית ולהשתלבותו האקדמית של הילד. כך נמצא למשל כי ילדים להם יחסים חיוביים עם מחנכיהם, מדווחים על תחושה של שייכות, עניין וחיבה לבית הספר, בעוד שילדים להם יחסים שליליים נקשרים באופן שלילי עם חיבה לבית הספר ובאופן חיובי עם הימנעות מבית הספר. ממצאים אלה משמעותיים עבור ילדים שנמצאים בסיכון ליחסים שליליים עם המחנכת עקב קשיים בלימודים, מצב סוציו אקונומי נמוך וטמפרמנט בלתי נינוח, שנוטים להחזיק בעמדות שליליות כלפי בית הספר.
השפעה על הסתגלות התלמיד – היחסי בין המחנכת והילד משמעותיים להסתגלות התלמיד במסגרת החינוכית מבחינה רגשית חברתית, התנהגותית ואקדמית. מנקודת המבט של ייצוגי היחסים בעיני הילד, אחד המשתנים החשובים ביותר עבור הסתגלות הילד במסגרת החינוכית היא תמיכת המחנכת כפי שהיא נתפסת על ידו. לתמיכת המחנכת כפי שהיא נתפסת על ידי הילד יש חשיבות בעיקר בעת מעבר של ילד בתוך מערכת החינוך. מנקודת המבט של ייצוגי היחסים בעיני המחנכת, נמצא במחקרים שונים כי התפיסה של מידת הקרבה, החום והתקשורת הפתוחה, התלות והקונפליקט במערכות היחסים עם הילדים קשורה להסתגלותם של הילדים למסגרת החינוכית. כך למשל השינויים במידת ההסתגלות של ילדים, שהתרחשו בעת המעבר מהגן לבית הספר, נמצאו קשורים לממדים של תפיסות המחנך: היחלשות של יכולת ההסתגלות קשורה לתפיסה של יחסים מתוחים, בעוד שהתחזקותה נמצאה קשורה לתפיסה של יחסים קרובים. עוד נמצא שתפיסה של מחנכת כי היא מקיימת מערכת יחסים קרובה ותומכת עם תלמיד עשויה לשמש גורם מגן מפני סיכון פוטנציאלי להישארות בכיתה שנה נוספת או להפניה למסגרת של חינוך מיוחד.
השפעה על נוכחות במסגרת החינוכית – המחקר בתחום זה מועט אולם ההערכה היא שתלמיד שלא חש שייכות לבית הספר או נמצא ביחסי קונפליקט עם המחנכת נוטה להיות נוכח פחות במסגרת החינוכית. כך נמצא כי קונפליקט בין מחנכת וילד בגן ובכיתה א' נמצא קשור עם רצון להימנע מהמסגרת החינוכית, בעיקר עבור בנים. נמצא כי יחסי קונפליקט בין מחנכת וילד נקשרים באופן חיובי עם הימנעות מבית הספר ובאופן שלילי עם חיבה לבית הספר. תלמידים בעלי יחסים חיוביים עם מחנכיהם מדווחים כמרגישים שייכים יותר לבית הספר ומעורבים יותר בפעילויות של בית הספר – דבר המגן מפני היעדרותם.
השפעה על השתלבות אקדמית והישגים לימודיים – המחקר מראה כי קיים קשר בין יחסי מחנכת וילד להשתלבותו ולתפקודו הלימודי של הילד. קשר זה חזק יותר במקרה של יחסים שליליים עם המחנכת. נמצא כי תחושה של בסיס בטוח מקדמת אצל הילד הן רכיב של מוטיבציה להשקיע בלימודים והן את ההישגים הלימודיים בפועל. כאשר היחסים בין המחנכת והילד שליליים, קיימת פחות מוטיבציה אצל הילד להשתתף בלמידה וכתוצאה מכך הוא מציג פחות הצלחה בהשתלבות בלימודים ובמשימות אקדמיות. נמצא כי מצבם הלימודי של ילדים עם קשיים בלימודים יוכל להיטיב עם קיומה של מערכת יחסים חיובית בינו ובין המחנכת.
התפקיד הממתן של יחסי מחנכת וילד להתפתחותם של ילדים בסיכון – קשר רגשי משמעותי עם המחנכת מהווה גורם מגן, ועשוי לקדם עמידות טובה (resilience), (אשר מוגדרת כיכולת לשגשג, ולהגביר את יכולת ההתמודדות מול נסיבות שליליות), ולשנות נתיבי התפתחות, בקרב ילדים בכלל, ובפרט בקרב ילדים הנמצאים בסיכון פוטנציאלי, למשל: ילדים בעלי סיכון על רקע דמוגרפי – כאלה הבאים מרקע חברתי כלכלי נמוך, בני מיעוטים, או כאלה עם השכלת אם דלה, או ילדים בעלי קשיי הסתגלות על רקע רגשי, התנהגותי או קוגניטיבי, וכן כאלה הנכנסים למערכת החינוכית עם מוכנות נמוכה יחסית לנורמה. עוד נמצא כי יחסים בטוחים עם המחנכת עשויים לשמש כגורם מגן ומפצה להשפעות של יחסי התקשרות לא בטוחים עם דמויות ההתקשרות הראשוניות (בדרך כלל ההורים) על הסתגלותו של הילד מבחינה רגשית-חברתית והתנהגותית, ומהווים הזדמנות ליצירת ייצוגי התקשרות חיוביים יותר. כך למשל במחקר שהתקיים נמצא כי ילדים בגן שהיו בעלי יחסים פחות בטוחים עם אמם ושחוו יחסים בקרבה גבוהה עם מחנכיהם, הראו בשנה שלאחר מכן התנהגות פחות אגרסיבית מילדים אשר חוו יחסים פחות קרובים עם מחנכיהם. לעומת זאת, ילדים שחוו יחסים שליליים עם מחנכיהם נטו יותר להתנהגות אגרסיבית, למרות האיכות ביחסי הילד עם אימו.
יחסי מחנכת וילד כמנבאים תוצרים התפתחותיים – איכות היחסים בין מחנכים וילדים נמצאה כמנבאת תוצרים חברתיים, התנהגותיים ואקדמיים בשנות בית הספר, וישנם אף ממצאים המעידים על כך שאיכות היחסים בין מחנכת וילד עשויה לנבא תוצרים התנהגותיים ואקדמיים אף מעבר לשנות בית הספר – בשנות הבגרות. כך למשל, ההנחה הרווחת היא שאלה שחווים יחסים שליליים עם מחנכיהם יהיו פחות מועסקים בבגרותם, בעוד אלה שחווים מערכת יחסים חיובית יהיו בעלי דימוי עצמי חיובי, יחוו יותר הצלחה בבגרותם ויזכו למעמד סוציו אקונומי גבוה יותר.
מדידה והערכה של מערכת היחסים בין המחנכת והילד
המחקר בתחום יחסי מחנכת וילד מתרחב ומתפתח. בשני העשורים האחרונים חלה התקדמות בהמשגתה ובמדידתה של איכות יחסי המחנכת והילד. כלי ההערכה מגוונים, ומתייחסים בחלקם ליחסי מחנכת וילד אינדיבידואלים, ובחלקם לאינטראקציות כלל כיתתיות, והם המקובלים יותר במחקר בגיל הרך. בחינתם של דפוסי היחסים בין המחנכת והילד נעשית בדרכים שונות: באמצעות התייחסות לנקודת הראות של המחנכת, באמצעות התייחסות לנקודת הראות של הילד, וכן באמצעות התייחסות לנקודת הראות של שני השותפים בקשר. כלי ההערכה כוללים מתודות של ראיונות, שאלונים ותצפיות. חלק מכלי מחקר אלה מובאים להלן:
1. TRI – Teacher Relationship Interview – ריאיון יחסים של מחנכים הנשען על מחקרי התקשרות. שיטה להערכת ייצוגי יחסים של מחנכת ותלמיד אינדיבידואלי. ראיון זה מעריך שבעה היבטים של ייצוגי יחסים על פני שלושה ממדים: בממד התוכן – תפיסות המחנכת לגבי היענות הילד לכללי הכיתה, הישגיו הלימודיים והחברתיים של הילד ויכולת המחנכת לשמש בסיס בטוח התומך בילד; בממד התהליך – מתייחס בעיקר לנטרול היבטים שליליים הקשורים בילד בזמן הריאיון או הימנעות משיחה עליהם; ובממד של הבעת רגשות כלפי הילד הכולל את תחושת המחנכת כי היא מסוגלת להשפיע על התנהגות הילד, כי היא משדרת לילד רגשות שליליים, או כי היא משדרת לילד רגשות חיוביים.
2. The Student Teacher Rellationship Scale – STRSמיישם עקרונות מתאוריית ההתקשרות ומעריך את תפיסת המחנכת לגבי מערכת היחסים עם התלמיד הספציפי ברמות של קרבה, קונפליקט ותלות. השאלון מתייחס לרגשותיה של המחנכת כלפי הילד, ולאמונותיה לגבי רגשותיו והתנהגותו של הילד כלפיה.
3. The Attachment Q-Set – בכלי זה נעשה שימוש במחקר להערכת היחסים של הילד עם אמהות ועם מחנכים ולסיווגם כיחסי התקשרות בטוחה או לא בטוחה. בהערכת איכות יחסי מחנכת וילד מתייחס למעורבות המחנכת כפי שנחווית על ידי הילד ולשיעורי הרגישות של המחנכת.
4. (Children’s feelings about their teachers (CFATT – סולם בעל שמונה עשרה פריטים המתייחסים לרגשות הילדים כלפי המחנכת בממדים של קרבה וקונפליקט. פיתוח הכלי מבוסס על תאוריית ההתקשרות ועל ה-attachment Q-set.
5. (The Caregiver Interaction Scale (CIS-מודד את רגישות המורה באינטראקציות עם ילדים בממדים של חום, קשב, מעורבות, נוקשות (המתייחס לאיומים ולהענשה), וניתוק (המתייחס לרמות נמוכות של אינטראקציה, עניין ופיקוח).
6. Sensitive Responsiveness – כלי תצפיתי המודד היענות רגשית של מחנכת ובוחן את יכולתה לזהות את איתותיו של הילד, לפרש אותם ולהגיב אליהם באופן המותאם לצרכיו.
7. (The Observational Record of the Caregiving Environment (ORCE – כלי שפותח כדי לצפות בתינוקות ופעוטות בכל מערכי הטיפול שאינם אימהיים, להערכת איכות האינטראקציה בין המטפל והילד האינדיבידואלי. מכיל את מאפייני המטפל: רגישות, תגובתיות, גירוי קוגניטיבי, התייחסות חיובית, ניתוק, אפקט שטוח, טיפוח של חקירה וחודרנות.
8. CLASS, Classroom Assessment Scoring System –שיטת תצפית המתמקדת באיכות האינטראקציה בין מחנכת לתלמידים בכיתה ומאפשרת את הערכת איכותו של אקלים כיתה החל מכיתות הגן. משמשת כבסיס לעבודה אישית עם מורים וגננות בתוכניות התערבות שמטרתן שיפור דרכי הוראה ואינטראקציה בין-אישית בכיתות. מתמקדת בשלושה תחומים המתארים בהרחבה אינטראקציות בין מחנכים ובין תלמידים: תמיכה רגשית, ארגון הכיתה ותמיכה בתהליכי למידה.
מדיניות הגיל הרך בישראל בהקשר למערכת היחסים בין המחנכת והילד
הצורך ההולך וגדל במסגרות חינוכיות לגיל הרך בעולם המערבי מפנה את תשומת הלב הציבורית למדיניות ממשלתית הנוגעת לגיל הרך. בעקבות כך מתקיימים תהליכי חשיבה, פיתוח סטנדרטים ובנייה של מערכי רישוי ופיקוח, שיענו על צורכי אוכלוסיית הילדים וישמרו על רמת איכות גבוהה במסגרות לגיל הרך. קיומו של תהליך זה בישראל אינו רציף ונמצא בראשיתו.
בישראל קיימת מערכת מפוצלת לגיל הרך: האחריות הממשלתית מפוצלת בין משרד הכלכלה ומשרד הרווחה והשירותים החברתיים, אשר מופקדים על מסגרות לגיל הרך עד גיל שלוש, ובין משרד החינוך המופקד על מסגרות החינוך מגיל שלוש ומעלה. מצב זה אינו מאפשר עקביות במתן השירותים והבטחת איכותו של הטיפול. בשנים האחרונות עלתה מעת לעת על סדר-היום הציבורי הצעה להעביר את המסגרות לגיל הרך לאחריות משרד החינוך, ואולם, בשל התנגדות משרד הכלכלה ומשרד האוצר לצעד זה הוא לא יצא אל הפועל.
תהליכי רישוי ופיקוח על מסגרות לגיל הרך נועדו לוודא כי שירותים אלו עומדים בדרישות איכות ומהימנות מינימליות, ולקדם שיפור מתמיד באיכות המסגרות. מחקרים מראים כי במדינות בהן קיימים הליכי רישוי ופיקוח מאורגנים יותר, יש מסגרות חינוכיות בעלות איכות טיפול גבוהה יותר. החוק הקיים בישראל מחייב במתן רישוי לכל מסגרת העומדת בתנאים, אך מסגרות רבות לגיל הרך פועלות ללא רישוי וללא פיקוח, ובאלה המפוקחות אין רכיב של פיקוח פדגוגי. הספרות המקצועית אשר עוסקת באיכות המסגרות החינוכיות בישראל, ובפרט באיכותו של הטיפול הרגשי בילדים המתחנכים בהן, מעלה את האפשרות שאין בהן די התייחסות לצרכים הרגשיים של הילדים ולמערכות היחסים שביניהם ובין המחנכים.
לאורך השנים היו מספר ניסיונות לשפר את איכות המסגרות לגיל הרך בישראל. הבולט שבהם היה כינונה של ועדת סטנדרטים בראשותה של פרופסור רוזנטל ב-2009, אשר הצביעה על צורך בשיפורם של מאפיינים תהליכיים, כמו איכותן של האינטראקציות החינוכיות-טיפוליות בין המחנכת והילד, וכן של מאפיינים מבניים במסגרות החינוכיות-טיפוליות, כמו מאפייני השכלה, הכשרה והדרכה של הצוותים, יחס מספרי בין מחנכות לילדים וגודל הקבוצות, להם יש השלכה ברורה על איכותו של הטיפול הרגשי ומערכת היחסים בין המחנכת והילד, ועל התפתחותו המיטבית. למרות זאת, חלק ניכר מהמסגרות החינוכיות עדיין פועלות לפי תקנים של הכשרה, כוח אדם וגודל קבוצות הנמוכים מהסטנדרטים המומלצים. לפי סקירתה של מושל (2015), בחינוך הקדם יסודי קודמו מספר רפורמות בעשור האחרון, אך מסתמן כי אינן נותנות עדיפות לאיכותם של השירותים. רפורמת הסייעת השנייה בגנים שיפרה את תקינת כוח האדם ואת היחס בין מחנכים לילדים, אולם גודל הקבוצה נותר ללא שינוי וכמו כן, עדיין אין הערכה ודאית לגבי השינויים האיכותיים שבעקבותיה. לאיכות מבנית ותהליכית נמוכה קיים משנה חשיבות לאור ממצאים מחקריים המדגישים את חשיבות איכות השירותים, ובפרט לשיפור התפתחותם והישגיהם של ילדים ממשפחות מוחלשות. לציין כי גם מבחינת מצב המחקר בגיל הרך קיים מחסור בליווי רפורמות רחבות היקף בתהליכי הערכה שבוחנים השפעה (ולא רק יישום או עמדות), וישנו מחסור במאגר של נתונים. המצב המתואר מעורר חשש בקרב אנשי המקצוע והמחקר באשר להשלכות השליליות האפשריות על התפתחותם של הילדים המתחנכים במסגרות החינוכיות בישראל.
המלצות יישומיות
הספרות המקצועית והמחקרית מראה כי המיקוד בנושא היחסים בכיתה הוא חיוני לשיפור תפקודם והסתגלותם של הילדים במסגרות החינוכיות השונות. מערכת יחסים תומכת של המחנכת עם התלמידים חשובה הן להיבטים לימודיים והן להיבטים הקשורים ברווחתם הרגשית. על כן, מובאות להלן המלצות יישומיות המבוססות על ספרות זו :
1. מעבר למערכת מאוחדת באחריות ממשלתית לגיל הרך עשויה לשפר את רמת המקצועיות של הצוות המטפל, להתאים את הפדגוגיה ותוכנית הלימודים, כך שתתמקד בדרכי העבודה וההתקשרות של הצוות לילדים.
2. מסגרות תקניות נמצאו קשורות באיכות טיפול גבוהה יותר. יש להסדיר את הרישוי, הפיקוח וההדרכה בכלל המסגרות החינוכיות בגיל הרך. הפיקוח צריך להתייחס גם לאספקטים הרגשיים בטיפול בילד, כמו איכות האינטראקציה והתקשרות.
4. מאפייניה האישיים של המחנכת ומיומנויותיה הבינאישיות משחקות תפקיד מרכזי בהשפעה על איכות מערכת היחסים עם הילד, ומכאן גם על תוצריו ההתפתחותיים של הילד. בעניין זה ראוי שמסגרות להכשרתם של מחנכים ידגישו במיוחד את חשיבותה של איכות האינטראקציות בין מורה לילד, וזאת תוך מתן דגש לחשיבותם של האספקטים הרגשיים חברתיים בתפקיד המחנכת ובעיקר בנוגע למיומנויות הקשורות בסיפוק מקלט בטוח ובסיפוק בסיס בטוח לחקירה, כן יטמיעו ידע התפתחותי וכן ידע המתייחס להבדלים כמו טמפרמנט ומגדר. ראוי להעריך גם באופן שיטתי תכונות רגשיות-חברתיות של מועמדים לתפקידי חינוך וטיפול – לדחות מועמדים לא מתאימים ולהכשיר רק בעלי פרופיל תכונות מתאים. לדוגמה כלי הערכה Sensitive Responsivenessהוצע ככלי לסינון ולקבלה של מועמדים לתפקיד חינוך עם פעוטות. כמו כן, היותה של המחנכת סוכנת שינוי ליחסים בכיתה מהוות הזדמנות למתן התערבות, הדרכה והתפתחות מקצועית הממוקדת ביחסים והכוללת תהליכים רפלקטיביים. אלה מחזקים את יכולת התמיכה, הרגישות והתגובתיות של המחנכת ביחסה אל הילד. מחקרים מראים שתוכניות התערבות שנעשות עם מחנכים נמצאו כיעילות בשיפור האינטראקציות והקשר הרגשי בין הילד והמחנכת.
5. יש להתמקד בבנייה של אקלים רגשי חיובי במסגרת החינוכית, אשר תומך ומקדם את התפתחותם של יחסים דיאדיים חיוביים בין מחנכת וילד, וכן לפעול למניעה של אקלים שלילי.
6. יש לפעול ליצירת שיח ושיתוף פעולה בין הבית והמסגרת החינוכית על מנת לתמוך בהתפתחותם של יחסים חיוביים בין המחנכת והילד ולהביא להתפתחות חיובית של הילד.
7. המחקר מראה כי אוכלוסיות מוחלשות נתרמות רבות מאיכות הטיפול והחינוך בגיל הרך בשיפור התפתחותם והישגיהם ויש לתת לכך חשיבות במדיניות ובפרקטיקה החינוכית.
8. מאחר שקשר רגשי משמעותי עם המחנכת מהווה גורם מגן ועשוי לקדם עמידות טובה (resilience ) נדרשת תשומת לב מיוחדת של המחנכת והמסגרת החינוכית, לילדים הנמצאים במצבי סיכון להתפתחותם של יחסים שאינם מיטביים עם המחנכת.
9. דרוש מחקר נוסף להבנת הדרך להמשגה ולמדידה של יחסי מחנכת וילד לאורך ההתפתחות. המחקר מראה כי במסגרות קבוצתיות גדולות יחסי התקשרות בטוחה של מחנכת עם ילד מעוצבים על סמך התייחסותה אל הקבוצה יותר מאשר אל הפרט, ולכן לצורך הערכת האינטראקציה בין המחנכת והילד מומלץ להמשיך ולפתח מדדים קבוצתיים, המתאימים להקשר הקבוצתי בו מתנהלת מערכת היחסים. בתוך כך, נמצא כי הערכת אקלים הכיתה והתהליכים האינטראקטיביים המתרחשים בתוכה, לרבות מרכיביה הרגשיים, ההתנהגותיים והלימודיים מסייעת בהבנה ובשיפור האינטראקציה הבינאישית בכיתה. עם זאת, מאחר שאינטראקציות דיאדיות שונות במהותן מאינטראקציות קבוצתיות יש לפתח גם כלי הערכה ברמת הילד האינדיבידואל.
טיראניה
טיראניה (ביוונית: Τυραννίς) היא צורת משטר אוטוקרטי שהתקיים במספר רב של ערי פוליס ביוון העתיקה במשך תקופות מסוימות. בטיראניה שלט שליט יחיד על כל העיר, אשר נקרא "טיראן" - שליט יחיד ביוונית (ומכאן גם tyrannus - שליט יחיד בלטינית). כך, למשל, בשפת המקור הטרגדיה "אדיפוס המלך" מאת סופוקלס נקראת Oι̉δίπoυς τύραννoς (אוֹידִיפּוּס טִירַאנּוֹס), למרות שאדיפוס אינו טיראן במובן הקלאסי בכך שקיבל את השלטון כפרס ולא לקח אותו בהפיכה (וכן אין זה ידוע, אך הוא בנו של המלך לאיוס ). מקור המילה ככל הנראה לודי, והשליט הראשון המכונה "טירן" הוא גיגס מלך לידיה.
השלטון הטיראני לבש צורה אחרת בכל פוליס, ומאפייניו נבעו מן ההיסטוריה המקומית של המקום והיחסים החברתיים-כלכליים בו. המאפיין את כל הטיראניות הוא שכל טיראן עלה לשלטון בכוח הזרוע בהפיכה בתמיכת ההמונים, כיוון את שלטונו נגד האריסטוקרטיה ששלטה בעיר לפני כן, ויצר שלטון ריכוזי. מרבית הטיראניות לא נמשכו מעבר לשני דורות, משום שהטיראן המייסד היה פופולרי בקרב ההמונים בשל הרפורמות שהנהיג ומשום שנלחם באריסטוקרטיה, שהעם לא אהב, אך יורשו כבר לא יכול היה להתגאות בהישגים אלה ולכן העם התמרמר על כל פעולה מחמירה שעשה על-מנת לשמור על שלטונו. לכן רוב הטיראנים בני הדור השני (והיו גם כאלה של הדור הראשון) הודחו בהפיכות דמוקרטיות - כך היפארכוס והיפיאס באתונה, וכך גם הטיראניה בקורינתוס, שנפסקה מיד עם מותו של הטיראן השני בשושלת - פריאנדרוס.
חשיבותם של הטיראנים להיסטוריה של הערים היווניות רבה. הם תרמו לפיתוח הייצור והמסחר ושימשו חוליית-מעבר בין אריסטוקרטיה לדמוקרטיה.
ברתולומאו גראדניגו
ברתולומאו גראדניגו (באיטלקית: Bartolomeo Gradenigo; 1259 או 1260 - 28 בדצמבר 1342) היה הדוכס ה-53 של ונציה. גראדינגו כיהן כדוג'ה מה-7 בנובמבר 1339 ועד פטירתו.
ברתולומאו גראדניגו היה בן למשפחת אצולה ונציאנית עשירה, ובעצמו סוחר מוצלח. גראדניגו הקדיש חייו לפוליטיקה מאז גיל צעיר, וכיהן כפודסטה בראגוזה וקאפודיסטריה.
גראדינגו היה ידוע ברדיפת התענוגות והעושר שלו, היה נשוי שלוש פעמים ונולדו לו שישה ילדים.
תקופת כהונתו הקצרה כדוג'ה הייתה שלווה, למעט מרידה כל כרתים בשלטון ונציה, ומספר הטרדות ימיות מצד האימפריה העות'מאנית. בתקופת כהונתו נעשו מאמצים דיפלומטיים על מנת ליישב את הסכסוך בין ונציה לבין ג'נובה.
וילהלם טראוגוט קרוג
וילהלם טראוגוט קרוג (בגרמנית: Wilhelm Traugott Krug; 22 ביוני 1770, רדיס ליד ויטנברג, פרוסיה – 12 בינואר 1842, לייפציג) היה פילוסוף גרמני נוצרי, מחבר פורה ותומך באמנציפציה ליהודים.
אמונה באלוהים (יהדות)
ביהדות, אמונה באלוהים או אמונה במציאות השם היא מצוות עשה מתוך תרי"ג מצוות התורה, לפיה יש להאמין באלוהים. מצווה זו היא מאבני היסוד של היהדות, והיא אחד משלושה עשר עיקרי האמונה שמנה הרמב"ם.
וילהלם טראוגוט קרוג
פרופסור לפילוסופיה באוניברסיטת פרנקפורט שעל האודר (1801–1804) ויורשו של עמנואל קאנט באוניברסיטת קניגסברג.
אמונה באלוהים (יהדות)
רקע
כשהמקרא וחז"ל משתמשים במילה אמונה לציון הקשר בין האדם לאל, אין הכוונה לאמונה אלא לביטחון שבאדם לאלוהיו – ואין כלל מדובר באמונה בעצם קיומו של האל, אשר לכאורה היא ברורה מאליה. חשוב לזכור כי שורשו של המושג 'אמונה' הוא א-מ-נ; והוא משמש במשמעות של מתן אמון או של אמינות ויציבות. גם הביטוי אָמֵן משמש להבעת אמון באמינותה של האמירה אליה מתייחס הדובר.
גם אצל חז"ל המילה מקבלת משמעות דומה. למשל: : "בשעה שמכניסין אדם לדין (של מעלה), אומרים לו: נשאת ונתת באמונה?". הווה אומר, מצופה שהאדם יתנהג כהלכה, ויקיים כיאות חיובים דתיים ומוסריים. לפיכך לכאורה קיים גבול התנהגות האדם כלפי האל וכלפי הבריות, שכן אותה המילה משמשת לשני האובייקטים האלו.
רק בימי הביניים, אני עדים לקיום דיון על קיומו של האל. ההוגים היהודים הרציונליסטים מימי הביניים ואילך הגדירו אמונה לאור המסורת הפילוסופית ממקורותיה היווניים, כקבלת דבר מה כנכון.
האמונה כאחת מתרי"ג המצוות
הרמב"ם, הרמב"ן, ספר החינוך ועוד, רואים באמונה אחת מתרי"ג המצוות. מאידך, בעל "הלכות גדולות" לא מנה אותה בספר המצוות שלו. על כך כתב הרמב"ן: "והנראה מדעתו שלבעל ההלכות שאין מנין תרי"ג מצות אלא גזירותיו יתעלה שגזר עלינו לעשות או מנענו שלא נעשה, אבל האמונה במציאותו [...] הוא העיקר והשורש שממנו נולדו המצוות לא ימנה בחשבונן".
רבי חסדאי קרשקש רואה סתירה מובנית בכך שהאמונה תהיה אחת המצוות. לדבריו כל מצווה תלויה בגורם המצווה, ואם כן מוכרח שתהיה אמונה באלוקים כמי שצווה את המצווה. אם נגדיר את מצוות האמונה כאחת המצוות, הרי האמונה קדמה לה, ואם מקור האמונה הזו הוא במצווה להאמין, הרי גם לה קדמה אמונה, ומהלך זה יחזור על עצמו בדומה ללולאה אינסופית.
גם אופי האמונה הנדרשת שנוי במחלוקת. לדעת הרמב"ם, המצווה היא בידיעה.
פרשנות המצווה
על פי הפרשנות צריך לקבוע את האמונה בתודעה, ולדעת שאין אפשרות אחרת מעקרונותיה. המצווה מחייבת פעולות המחזקות את האמונה והימנעות מעיסוקים הפוגעים בה.
על פי הפרשנות פירושה של המילה "אמונה" היא משורש אמון, שפירושה לסמוך על הבורא, ולהאמין שכל מעשיו הם אך ורק על מנת להיטיב לברואיו. לפיכך האמונה בו כוללת כמה חלקים.
כלל הידיעות הללו הם הנקראים "אמונה" ואם יחסר אחד מהם הרי זה חיסרון באמונה כולה.
לפי ההבנה הזאת זהו פירושו של הפסוק "אנכי ה' אלוהיך אשר הוצאתיך וכו'" שנאמר בתחילת מתן התורה, דע שאני אחד, שאני בעל הכוחות כולם, ושאני הוצאתיך כדי להיטיב לך.
ישנה מחלוקת בין ההוגים היהודיים, האם האמונה צריכה להיות מבוססת על מחקר ובירור שכלי, או להיות "אמונה תמימה" - נתינת אמון במסורת הדורות, ובלי להעמיק יתר על המידה בחקירת העניין, הבולט שבין המחזיקים בגישה האחרונה הוא רבי נחמן מברסלב.
חשיבות האמונה למוסר והאתיקה האנושית
על פי היהדות, האמונה היא היסוד הבסיסי ביותר לעשיית הטוב ולהימנעות מרע שכן אמונה באלוהים משמעותה אמונה בחוקותיו כפי שנמסרו בתורה כגון האיסור לשקר, האיסור לרכל (להלן רכילות), האיסור לדבר לשון הרע, האיסור לגזול, האיסור לגרום צער לזולת באמצעות הדיבור.
ג'סי אייזנברג
ג'סי אדם אייזנברג (באנגלית: Jesse Adam Eisenberg; נולד ב-5 באוקטובר 1983) הוא שחקן, מחזאי, תסריטאי ובמאי קולנוע יהודי-אמריקאי. מועמד פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר לשנת 2010 על הופעתו כמארק צוקרברג בסרט "הרשת החברתית". הופיע גם בסרטים "חיים בין השורות", "הקללה", "קיץ מסחרר", "האשליה", "ברוכים הבאים לזומבילנד" ו"באטמן נגד סופרמן: שחר הצדק".
ביוגרפיה
אייזנברג נולד ברובע קווינס, ניו יורק שבארצות הברית, למשפחה יהודית ממוצא פולני ואוקראיני. הוריו הם איימי (לבית פישמן) ובארי אייזנברג. לו אחות צעירה בשם האלי אייזנברג, שגם היא שחקנית. אייזבנרג חגג בר מצווה באיחור של מספר שנים, הוא אף צם בימי כיפור, ולו גם קרובי משפחה רחוקים בישראל.
למד בתיכון צ'רצ'יל, התקבל ללימודים באוניברסיטת ניו יורק אך וויתר על מלגת הלימודים במטרה לסיים את תפקידו הראשון בסרט מקצועני, לאחר מכן נרשם אייזנברג לניו סקול שבגריניץ' וילג'.
קריירה
אייזנברג החל לשחק בברודוויי ב-1996 במחזה "קיץ ועשן", לאחר מכן הופיע בסדרת הטלוויזיה של רשת FOX, "תתאפס על עצמך", בתור קני גרין.
את תפקידו הראשון בסרט קיבל אייזנברג ב-2002 בדרמה "מועדון הקיסר". ב-2005 שיחק אייזנברג במותחן האימה של וס קרייבן "הקללה", בו מגלם את ג'ימי אשר נרדף ומותקף ביחד עם אחותו אלי (כריסטינה ריצ'י) בידי איש זאב. כשג'ימי ואחותו ננשכים על ידיו הם יוצאים למירוץ נגד הזמן כדי למנוע את הקללה ולהפוך לאנשי זאב. כמו כן שיחק אייזנברג בדרמה "חיים בין השורות", שם שיחק את וולט ברקמן, נער בן 16 שהוריו נפרדים.
ב-2007 הופיע אייזנברג במותחן הריגול "מבוקש" בו גילם כתב צעיר חסר ניסיון בשם בנג'מין שיוצא ביחד עם הכתב הצבאי סיימון האנט (ריצ'רד גיר) ועם הצלם דאק (טראנס הווארד) למסע סיקור ברפובליקה של בוסניה אחר פושע המלחמה מס' 1 באזור ראדוסלאב בוגדנוביץ'. אך כאשר השלושה נחשבים בטעות לסוכני CIA, הם הופכים בעצמם למטרת חיסול.
בשנת 2009 הופיע אייזנברג בתפקיד ראשי בקומדיית האימה "ברוכים הבאים לזומבילנד", בסרט מגלם אייזנברג את הגיבור קולומבוס, תלמיד מכללה פחדן בטקסס, העושה את דרכו לביתו שבקולומבוס אוהיו בעולם בו פרצה מגפה שהפכה את רוב האנושות לזומבים, ובשנת 2019 שב לככב בסרט ההמשך "זומבילנד: ירייה כפולה".
ב-2010 גילם אייזנברג את דמותו של היזם היהודי-אמריקאי מארק צוקרברג, מייסד הרשת החברתית המקוונת המפורסמת בעולם, פייסבוק, בסרטו של הבמאי דייוויד פינצ'ר "הרשת החברתית"; תפקידו בסרט הקנה לאייזנברג מועמדויות לפרס גלובוס הזהב ולפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר.
ב-2015 כיכב בסרט הדרמה הביוגרפית "סוף הסיור" לצד ג'ייסון סיגל.
גילם את דמותו של אלכסנדר לות'ר הבן בסרט "באטמן נגד סופרמן: שחר הצדק" שיצא לאקרנים ב-2016, ובסרט ההמשך "ליגת הצדק" שיצא לאקרנים ב-2017.
בשנת 2020 כיכב בסרט "Resistance" המבוסס על סיפורו של הפנטומימאי הצרפתי-יהודי מרסל מרסו, שאת דמותו אייזנברג גילם. הסרט מתאר כיצד מרסו לקח חלק במחתרת היהודית-צרפתית ועזר בקליטת 123 יתומים יהודים מגרמניה הנאצית שהוריהם נרצחו בליל הבדולח ודאג להם גם בהמשך בצרפת הכבושה ולבסוף ארגן את הברחתם לשווייץ. בשנת 2021 החל לצלם את סרטו הראשון כבמאי ותסריטאי "When You Finish Saving the World", דרמה-קומית בכיכובם של בילי בריק וג'וליאן מור ופין וולפהארד בתור אם ובן, והסרט עצמו מבוסס על ספר מוקלט של אייזנברג משנת 2020.
חיים אישיים
בשנים 2002-2012 היה בזוגיות עם עוזרת ההפקה, אנה סטראוט. בשנים 2013-2015 היה בזוגיות עם השחקנית האוסטרלית, מיה וסיקובסקה. אולם לאחר מכן חזר לאנה סטראוט, בדצמבר 2016 נולד להם בן, וב-2017 הם נישאו.
אייזנברג הצהיר שהוא סובל מהפרעה טורדנית-כפייתית. בנוסף הוא סבל גם מחרדת נטישה, חרדה חברתית, ודיכאון. מהאחרונים סבל בעיקר בילדותו, והצליח להתמודד עמם בזכות המשחק.
סיפר בריאיון ל-ynet על כך שב-2014 הגיע לביקור בישראל במהלך מבצע צוק איתן, וטען שהרגיש בטוח מאוד בארץ, כל זאת לכבוד הבכורה של הפקה המבוססת על מחזה שכתב "סיפור ישן חדש" שהועלה בתיאטרון בית ליסין באותה עת.
לויקוציטוזיס
לוֹיְקוֹצִיטוֹזִיס (לפי מונחי האקדמיה ללשון העברית: רִבּוּי כַּדּוּרִיּוֹת לְבָנוֹת או רִבּוּי תָּאֵי דָּם לְבָנִים, בלועזית: leukocytosis) הוא מדד מעבדתי המשקף עלייה בספירת תאי הדם הלבנים בדם מעבר לטווח התקין. העלייה במספר תאי הדם הלבנים נגרמת ברוב המקרים כתוצאה ממצבי דלקת, למשל כתוצאה מזיהום, אך לעיתים היא גם קשורה בסיבות נוספות, בין אם פיזיולוגיות כגון פעילות גופנית, היריון ומצבי דחק אחרים, ובין אם אחרות כגון ממאירויות, במיוחד של תאי הדם הלבנים, ותופעת לוואי של תרופות. נהוג לסווג לויקוציטוזיס לפי סוג תאי הדם הלבנים הנמצאים בעודף: נויטרופיליה (ריבוי נויטרופילים), לימפוציטוזיס (ריבוי לימפוציטים), מונוציטוזיס (ריבוי מונוציטים), אאוזינופיליה (ריבוי אאוזינופילים) ובאזופיליה (ריבוי באזופילים).
טווח ערכי הייחוס המקובל לספירת תאי דם לבנים בדם הוא 4,300–10,800 תאים למיקרוליטר (4.3–10.8 מיליארד תאים לליטר) באדם בוגר, אולם טווח זה יכול להשתנות ממעבדה אחת לאחרת, ובילדים הוא גם תלוי גיל. חריגה מהטווח בכיוון מעלה מוגדרת כלויקוציטוזיס. כאשר מספר תאי הדם הלבנים עולה על 30,000–50,000 תאים למיקרוליטר, מצב זה נקרא תגובה לוקמואידית. למרות השם, אין הכרח כי ספירה חריגה זו של תאי הדם הלבנים נובעת מלוקמיה. בספירת תאי דם לבנים של למעלה מ-100,000 תאים למיקרוליטר מדובר בהיפרלויקוציטוזיס, אשר עלול להוביל להגברת צמיגות הדם וללויקוסטזיס. לעיתים, ריבוי תאי הדם הלבנים מלווה ביציאה של תאי דם לבנים לא בשלים ממח העצם למחזור הדם, בשל הדרישה הגוברת לתאי דם לבנים או בשל עודף של תאים צעירים במח העצם על רקע ממאירות. מצב זה מכונה "סטייה שמאלה".
Gone (שיר של נועה קירל)
Gone הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית נועה קירל. השיר יצא כסינגל ב-13 בינואר 2023 תחת הוצאת חברת אטלנטיק רקורדס.
רקע
בחודש יוני 2022, העלתה קירל סרטון לעמוד הטיקטוק שלה כשהיא מזמזמת את מילות השיר בעודה במקלחת. הסרטון עלה כתשובה לשאלה של אחד העוקבים של קירל: "מתי השיר הבא שלך יוצא?". הרשת החברתית הסירה את הסרטון של קירל מהעמוד שלה כשלטענתה הסרטון עבר על חוקי הקהילה של הפלטפורמה.
ב-12 בינואר, יום לפני צאת השיר, קירל השתתפה באירוע השקה של הפרויקט שהתקיים באולם התצוגה של פיג'ו בראשון לציון.
הרכב
את השיר כתבו פזמונאים אמריקאים שונים הכוללים את מייקל פולק, והוא הופק על ידי צמד המפיקים Monsters & Strangerz לצד גרמן, MarcLo וטיילור בירד. השיר הוא שיר פופ עם מרכיבים ים תיכוניים.
מבחינה לירית, השיר מתאר את הרצון והכוחות לצאת ממערכת יחסים רעילה.
ביקורות
דודי פטימר מ"מעריב", סקר את השיר וכתב:.
עופר בן-אמוץ
עופר בן-אמוץ (נולד ב-1955), מלחין יהודי ישראלי-אמריקאי ופרופסור למוזיקה בקולורדו קולג'.
קורות חיים
עופר בן-אמוץ נולד בחיפה בשנת 1955. הופיע לראשונה כפסנתרן בגיל 9. בגיל 16 זכה בפרס הראשון בתחרות "חת" לפסנתר. החל ללמוד קומפוזיציה ותאוריה של המוזיקה אצל יוסף דורפמן באקדמיה למוזיקה ע"ש רובין בתל אביב, והמשיך לימודיו בקונסרבטוריון של ז'נבה בשווייץ ובאקדמיה למוזיקה בדטמולד, גרמניה. ב-1987 עבר לארצות הברית, שם למד אצל ג'ורג' קראמב באוניברסיטת פנסילבניה, וסיים את לימודי הדוקטורט בקומפוזיציה. ד"ר בן-אמוץ משמש כיום כפרופסור לקומפוזיציה ולתאוריה בקולורדו קולג'.
יצירותיו של בן-אמוץ מבוצעות בקביעות באולמות קונצרטים ובפסטיבלים ברחבי העולם. הוא זכה בתחרות בינלאומית בווינה (1994), בפרס קאוואנה (1988), בפרס הזהב בתחרות רודפורט בדרום אפריקה (1993), בתחרות הבינלאומית לקומפוזיציה לחליל בקובה, יפן (1991) ועוד. חבר המרכז ליצירה ולתרבות יהודית ומשנת 1997 משמש כמנהלו האמנותי של מרכז זה בתחומי צפון-אמריקה. כמו כן, משמש כיועץ ארכיון מילקן למוזיקה יהודית-אמריקנית.
ביצירותיו של עופר בן-אמוץ בולט ביטוי רגשי ואישי עמוק. היסודות העממיים והטקסטורות העכשוויות, בשילוב תיזמור ייחודי ורב-דמיון, יוצרים מתח דינאמי ודרמטי ומגדירים את שפתו המוזיקלית של בן-אמוץ. יצירותיו הוצאו לאור על ידי מו"לים בינלאומיים חשובים כמו ברנרייטר וקליסטי, והוקלטו על ידי חברות נודעות כמו נאקסוס, סטיילטון ופלנה.
מיכאל גילן
מיכאל גילן (בגרמנית: Michael Gielen; 20 ביולי 1927 – 8 במרץ 2019) היה מנצח ומלחין יהודי-אוסטרי.
ביוגרפיה
גילן נולד בדרזדן לבמאי יוסף גילן ולרוז (מבית שטויירמן). רוז, אמו הייתה שחקנית ובאה ממשפחה יהודית מסמביר. גילן ואחיו הוטבלו לנצרות וחיו כקתולים עד עליית הנאצים לשלטון.
קריסטין סקוט-תומאס
קריסטין סקוט תומאס (באנגלית: Kristin Scott Thomas; נולדה ב-24 במאי 1960) היא שחקנית קולנוע אנגלייה.
מיכאל גילן
ביוגרפיה
גילן החל בקריירה שלו כפסנתרן בבואנוס איירס ארגנטינה, שם למד אצל ארווין לויכטר, בנגינת מכלול יצירות הפסנתר של שנברג.
קריסטין סקוט-תומאס
ביוגרפיה
קריסטין סקוט-תומאס נולדה ברדרות' שבמחוז קורנוול באנגליה. אביה היה טייס בחיל האוויר המלכותי ונהרג בתאונת אימונים בשנת 1964, אמה הצרפתייה נישאה בשנית, וגם אביה החורג נהרג בתאונה דומה. היא הבת הבכורה במשפחתה ויש לה שני אחים ושתי אחיות, מהן, השחקנית סרנה סקוט תומאס.
מיכאל גילן
ביוגרפיה
בתקופת עבודתו כמנצח חזרות על האופרה של וינה (1951–1960), ניצח גילן על יצירות מודרניות רבות מחוץ לבית האופרה.
קריסטין סקוט-תומאס
ביוגרפיה
ב־1984 הופיעה לראשונה בטלוויזיה בסדרה "בתו של מיסטרל", וב־1986 שיחקה בתפקיד המשמעותי הראשון שלה בקולנוע בסרט Under the Cherry Moon של הזמר פרינס. בהיותה דו-לשונית השולטת בצרפתית ובאנגלית לוהקה לסרטי קולנוע וטלוויזיה רבים בצרפת ובבריטניה.
מיכאל גילן
ביוגרפיה
הוא היה מנצח ראשי של התזמורת הלאומית של בלגיה (1969–1973), של התזמורת הסימפונית של סינסינטי (1980–1986), וכן של תזמורת הרדיו של דרום-מערב גרמניה (1986 - 1999).
קריסטין סקוט-תומאס
ביוגרפיה
בשני סרטים ברציפות שיחקה לצדו של יו גרנט. ראשון היה "ירח מר" סרטו של רומן פולנסקי משנת 1992 והשני (שהיווה פריצת דרך משמעותית בשבילה) היה "ארבע חתונות ולוויה אחת" שזיכה אותה בפרס BAFTA.
מיכאל גילן
ביוגרפיה
גילן הפגין בקיאות ושליטה בפרטיטורות מודרניות מורכבות, וניצח על ביצועי בכורה של יצירות רבות, ביניהן הרקויאם של ליגטי, "קארה" של שטוקהאוזן ו"רקויאם למשורר צעיר" של ברנד אלואיס צימרמן. כמלחין שכלל את מסורת האסכולה הווינאית השנייה.
מיכאל גילן נפטר ב-8 במרץ 2019.
קריסטין סקוט-תומאס
ביוגרפיה
ב־1996 השתתפה בסדרת הטלוויזיה מסעות גוליבר ובסרט "משימה בלתי אפשרית". היא הייתה מועמדת לפרס האוסקר ולפרס גלובוס הזהב עבור תפקידה בסרט "הפצוע האנגלי", לצדו של רייף פיינס. עוד שיחקה בסרטים "הלוחש לסוסים" בכיכובו של רוברט רדפורד ו"אהבה מקרית" עם האריסון פורד.
ב־2001 הייתה חלק מצוות שחקנים גדול בסרט עטור הפרסים של רוברט אלטמן "פארק גוספורד".
בשנת 2010 כיכבה במותחן הפסיכולוגי "פשע אהבה" של הבמאי אלן קורנו.
בשנת 2011 הייתה מועמדת לפרס השחקנית הראשית בפרס סזאר על תפקידה בסרט "המפתח של שרה" וזכתה בפרס לומייר.
חיים אישיים
לקריסטין סקוט-תומאס שלושה ילדים מרופא גינקולוג צרפתי (ממנו התגרשה) והיא חיה עם שני ילדיה בפריז.
ניות
נָיוֹת היא שכונה בדרום-מרכז ירושלים, שהוקמה בשנת 1960. השכונה ממוקמת בסמוך לגבעת רם ולעמק המצלבה, בין השכונות רחביה, רסקו, גבעת מרדכי ונווה שאנן. היא בנויה ממבנים מוארכים דו-קומתיים, "בלוקים".
אטימולוגיה
שם השכונה, "נָיוֹת", נגזר מהמילה "נווה" ומוזכר שש פעמים בתנ"ך. בספר שמואל א' הוא מוזכר כחלק מהסמיכות "ניות ברמה", כפר שהיה ממוקם ככל הנראה מצפון לירושלים. השם הוצע על ידי פרופ' שלמה מורג אשר התגורר בשכונה שנים רבות.
היסטוריה
ניות הייתה הפרויקט הראשון שהוקם בירושלים עבור עולים אנגלו-סקסים מארצות הברית וקנדה, באמצעות "התאחדות עולי ארצות הברית וקנדה" (AACI). עד שקיבלה השכונה את שמה הרשמי בשנת 1963, היה שמה ידוע כ"שיכון האנגלו-סקסי". קבוצת עולים דוברי אנגלית אשר חיפשו דיור בירושלים בשנות ה-50, הקימו ועדה בשנת 1957, וחכרו 16 דונם של אדמה מקרן קיימת לישראל, למרגלות האזור ההררי בו ממוקמים כיום מוזיאון ישראל, קריית הממשלה והכנסת- מחוץ לגבולות ירושלים דאז. הארכיטקט שנבחר להקים את הפרויקט היה דוד רזניק, כשהמדינה סייעה כספית לרוכשי הדירות.
כמה שנים לאחר סיום בנייתה של שכונת ניות, נבנתה מעליה שכונה נוספת הקרויה נווה גרנות. בתודעה הציבורית, ההבדל בין שתי השכונות הסמוכות הוא מטושטש, ותושבי ירושלים נוטים לבלבל בין שתי השכונות.
שמות הרחובות בשכונה נקראו על שם סופרים ומשוררים: בורלא, שמי, אלזה, דוידזון, ועוד.
אתרים
צמוד לרחוב יהודה בורלא בשכונה ממוקם הגן הבוטני האוניברסיטאי של האוניברסיטה העברית. בשכונה שני מרכזי מסחר, הכוללים תחנת דלק, בתי קפה ומסעדות.
בשולי השכונה, בצמוד לעמק המצלבה, מצויים מבנים של תנועות הנוער בני עקיבא, הצופים (השבטים מצדה ומודיעין) ובית"ר, וכן מרכז עפרון למחול. כמו כן בשכונה גן שעשועים רחב ידיים, הקרוי "גן ניות".
האנדרטה למייסדי העיר תל אביב
האנדרטה למייסדי העיר תל אביב היא אנדרטה הנמצאת במרכזה של שדרות רוטשילד בלב העיר תל אביב, מול בית דיזנגוף. הוקמה בשנת 1949, במלאת 40 שנה להקמת שכונת אחוזת בית.
האנדרטה למייסדי העיר תל אביב הוקמה בנקודה הסמלית שבה נערכה הגרלת המגרשים על ידי עקיבא אריה וייס ביום ייסודה של אחוזת בית. בנקודה זו עמד גם מגדל מים קטן ובו "בית הוועד" ששימש כבית העירייה הראשון, עד שעבר בשנת 1925 למשכן חדש בכיכר ביאליק (ומאוחר יותר לבית עיריית תל אביב ברחוב אבן גבירול). בקִדמת האנדרטה בריכת נוי אשר נועדה לסמל, בין השאר, את אותו מגדל מים ואת טבורה של העיר העברית.
תיאור האנדרטה
על האנדרטה חקוקים שמות מייסדי העיר תל אביב ובצדה האחורי (בתמונה) תבליט, שנעשה על ידי הפסל אהרן פריבר, ובו שלוש שכבות המציגות שלושה שלבים בהתפתחות העיר, מלמטה למעלה:
מתחת לתבליט מופיע הפסוק "עוד אבנך ונבנית בתולת ישראל" המופיע גם בסמל העיר תל אביב.
חנוכת האנדרטה
לאחר התלבטויות רבות לגבי תאריך חנוכת האנדרטה היא נחנכה על ידי ראש העיר ישראל רוקח בשושן פורים, 23 במרץ 1951, יום הולדתו ה-90 של מאיר דיזנגוף, ולא ביום הגרלת המגרשים. הקטע במרכז השדרה שבו נמצאת האנדרטה נקרא "כיכר המייסדים", אולם רק בשנת 2005 הוצב שלט המעיד על כך.
תנועת הבתים הקטנים
תנועת הבתים הקטנים (אנגלית: Small House Movement), או תנועת הבתים הזעירים, היא תנועה או מגמה אדריכלית וחברתית, אשר מאמצת חיים פשוטים בבתים קטנים. שטחו של בית זעיר טיפוסי הוא בין 10 מ"ר ל-40 מ"ר.
פעילים בתנועה הציגו כמטרה חזרה לבתים ששטחם עד 1,000 רגל רבוע (כ-93 מ"ר), בדומה לשטח הבית הממוצע בארצות הברית בשנת 1950. שטח זה גדול במידה רבה משטח הדירה הממוצע במדינות רבות בעולם, ביניהן בריטניה (85 מ"ר בשנת 2013).
רקע
גודל הבית הממוצע בארצות הברית גדל מ-983 רגל רבועים (91.3 מטרים רבועים) ב-1950, ל-1,780 רגל רבועים (165 מ"ר) ב-1978, ול-2,479 רגל רבועים (230.3 מ"ר) ב-2007, אף על פי שמספר הנפשות הממוצע במשפחה קטן. ההסברים שהוצעו לתופעה זו הם שפע חומרי הולך וגדל, ויוקרתם של הבתים הגדולים יותר.
היסטוריה
שרה סוסנקה נחשבת למייסדת התנועה, בעקבות ספרה The Not So Big House שפורסם ב-1997.
ג'יי שייפר וגרגורי ג'ונסון יסדו ב-2002 את "התאחדות הבתים הקטנים". שייפר הקים את חברת טמבלוויד (Tumbleweed), אשר מציעה יותר מ-20 דגמים של בתים זעירים על גלגלים, בשטח של 12 מ"ר ומעלה. במקומות רבים בארצות הברית, הצבת הבית על גלגלים מאפשרת לעקוף תקנות בניה אשר קובעות גודל מינימלי לבית. דבי ריצ'מן הצטרפה בשנת 2011 לחברת טמבלוויד כמנהלת שיווק והחברה גם מציעה סדנאות להקמת בתים זעירים בשיטת “עשה זאת בעצמך”.
ב-2005, בעקבות הוריקן קתרינה שפגע בדרום ארצות הברית, פיתחה מריאן קוסטו את "קוטג' קתרינה" בשטח של 28.6 מ"ר, כחלופה נעימה ומכובדת יותר לקרוואנים באותו גודל ש-FEMA (הסוכנות הפדרלית לניהול מצבי חירום) סיפקה לאנשים שבתיהם נהרסו. הבתים עוררו עניין מעבר לייעודם המקורי באזורי אסון, ובארצות הברית נמכרות תוכניות וערכות להרכבה של דגמים מאוחרים יותר, בשטח גדול יותר.
כמענה לאנשים שאיבדו את בתיהם בעקבות המשבר הכלכלי העולמי ב-2008, הציעה תנועת הבתים הקטנים צורת דיור זולה לבנייה ולתחזוקה, וידידותית לסביבה. הבתים הזעירים לא קרצו רק לנפגעי המשבר הכלכלי, אלא גם, ואולי בעיקר, לבעלי אג’נדות סביבתיות המצויים בחיפוש מתמיד אחר צורות חיים המבוססות על עקרונות הקיימוּת. וכשהטרנד הירוק פוגש אופציה פרקטית ובעיקר חסכונית - זה בדרך כלל תופס. עקרונות תנועת הבתים הזעירים מבוססים על מוּדעות סביבתית וחברתית, מעבר לאורח חיים פשוט יותר, הסתפקות במועט ותכנון פיננסי ארוך טווח.
פרויקטים של בתים זעירים קיימים גם במדינות נוספות, בהן:
ניוטאון (קונטיקט)
ניוטאון (באנגלית: Newtown) היא עיירה קטנה במדינת קונטיקט שבארצות הברית. העיר ממוקמת במחוז פיירפילד בדרום-מערב המדינה, פחות ממאה קילומטרים מניו יורק. העיר נוסדה בשנת 1705 ונרשמה כמועצה ב-1711.
היסטוריה
בשנת 1705 נקנתה חלקת האדמה עליה נמצאת ניוטאון מידי ילידים אמריקאים, בני שבט פוטטק. שם העיירה המקורי היה קוונפג (Quanneapague). בשנת 1711 התיישבו התושבים הראשונים בעיירה וייסדו את המועצה המקומית. המתיישבים הראשונים בעיירה היו נאמני בית המלוכה הבריטי (חברי מפלגה שנקראו גם לויאליסטים, או טוׁרים), ונקטו בעמדה זו במהלך מלחמת העצמאות של ארצות הברית כנגד הממלכה המאוחדת.
בשנת 2012 אירע הטבח בבית הספר היסודי סנדי הוק בניוטאון. תושב העיירה, כבן 20, נכנס חמוש לבית הספר וירה למוות ב-20 תלמידים ושישה אנשי סגל.
גאוגרפיה
ניוטאון מצויה בדרום מערב קונטיקט, כ-57 ק"מ דרום מערבית להרטפורד ו-97 ק"מ צפון מזרחית לניו יורק.
היא העיירה החמישית בגודלה מבין העיירות בקונטיקט (לא כולל הערים), עם שטח שיפוט בגודל 156 קמ"ר. כ-2.2% משטח העיירה הוא אגמים.
אתרים מפורסמים
בין האתרים המפורסמים בניוטאון נמנים בית המועצה אדמונד, שבנייתו הושלמה ב-1930. בית המועצה מושכר למטרות שונות, בין השאר הרצאות וחתונות.
בית הספרייה על שם סירניוס בות' הושלם בשנת 1932, ומהווה את הספרייה העירונית של ניוטאון. הספרייה מכילה מקום ל-25,000 כותרים.
בתי ספר
בניוטאון 4 בתי ספר יסודיים מגיל טרום-חובה עד כיתה ד': מידלגייט, סנדי הוק, הד או'מדו, והאולי; בית ספר יסודי ריד לכיתות ה'-ו'; חטיבת הביניים ניוטאון לכיתות ז'-ח'; ותיכון ניוטאון לכיתות ט'-י"ב'.
אדולף גוטליב
אדולף גוטליב (אנגלית: Adolph Gottlieb; 14 במרץ 1903 – 4 במרץ 1974) היה צייר אקספרסיוניזם מופשט יהודי-אמריקאי.
ביוגרפיה
גוטליב נולד בניו יורק להורים שהיגרו מאוסטרו-הונגריה. ב-1921 נרשם לסדרת הרצאות של רוברט הרלינג ב-Art Student Leage והחל ללמוד עיצוב ואמנות. הרלינג ייעץ לתלמידיו לצייר במהירות ולא להתעכב על הפרטים והתוצאה הייתה חופש במשיכת המכחול שהדגישו את המסה ולא את הקו. גוטליב הפנים את שיטתו של מורהו, בעיקר את אלמנט הציור הישיר על הבד (ללא סקיצות והכנה על הבד) שהפך למאפיין עקרוני אצל גוטליב. בשנת 1923 הפך מורה לאמנות.
בשנות ה-40 של המאה ה-20 הושפע גוטליב מהתנועה הסוריאליסטית (בהשפעת ג'ורג'יו דה קיריקו). לשיטתם, באמצעות השימוש בחפצים מנותקי זהות המנותקים מהקשרם הטבעי ומונחים בחלל ריק ודמיוני היוצר מקום מסתורי המאפשר ניסוי וחקירה עצמית, נעשית חשיפה של דרכו של האדם לעצמו. לדידם, חשיפה זו יוצרת אווירה של חלום, וכהגדרתו של סלבדור דאלי: "פרנויה מבוקרת". בשנת 1950 הוא היה יוזם ומנסח של מכתב "הרגזנים".
תקופה זו הולידה אצל גוטליב את הפיקטוגרפים, מודול ציורי המתבסס על סמיכויות מוזרות ומבדיל בין דימויים לבין מציאות. באמצעות מודול זה ניסה גוטליב לעורר אצל הצופה תחושה קיומית ו"לספר" על עולם פנימי שעומד בפני עצמו.
גוטליב הושפע מן הסוריאליזם אך נרתע מ"אחיזת העיניים" ומן הדיוק הסוריאליסטי שאפיין את ציוריהם של דאלי ואחרים. הפיקטוגרפים מאופיינים בגריד (רשת) המזכיר קופסאות. בפיקטוגרף מתקבל קונספט חדש ובו כל דימוי הוא סימן משתנה בעל אפשרויות קריאה שונות. השימוש בגריד מושפע מכמה מקורות ביניהם מן הציור הרנסאנסי (פאנלים של מזבחות דוגמת זה שבקפלת סקרובני שבפדובה, איטליה שם ישנו רצף סיפורי הנוצר מציורים ממסוגרים של חיי ישו), אולם בשונה מהכוונה הרנסאנסית ליצור רצף סיפורי, מבקש גוטליב להביע באמצעות הרשת סוג של דילמה, חידה. אין אפשרות לקרוא מיידית את היצירה כי לא ברור מה קטן ומה גדול, מה מקדימה ומה מאחור. במקביל, משמר הגריד את תפקיד הסדר והיציבות שמקנה פריסתו על גבי המשטח. הרשת יוצרת חללים שיכילו תכנים ממיתוסים ותרבויות פרימיטיביות או גילויים מדעיים, או ביומורפיים. גוטליב ניסה ליצור קשר עם המתבונן דרך הסמליות אולם לא היה סימבוליסט.
הפיקטוגרפים היו חובקי כל ולמרות מגוון הנושאים בהם עסקו מקובל לראותן כסדרת עבודות המתכתבות בינן לבין עצמן. הפיקטוגרפים היוו גשר ושילוב בין הסוריאליזם לאקספרסיוניזם המופשט. גוטליב עסוק בקוטביות ובהנגדה (מה שיגיע לנקודת שיא בסדרת "ההתפוצצויות" שלו המתייחסת לפיצול הפנימי) ושואף מצד שני לאיחוד ושלמות. במשך 12 שנות עבודתו ניכר מעבר הדרגתי מן הראיה הפסימית של ניכור בתחילת שנות הארבעים לראיה אופטימית של שאיפה לאחדות בשנות החמישים.
התנקשות
התנקשות היא ניסיון מתוכנן לרצח אדם, לרוב אישיות ידועה או בעל תפקיד ציבורי, למען אינטרס מסוים.
במישור הפלילי, התנקשות שהצליחה היא פשע של רצח בכוונה תחילה, ועונשה ברוב המדינות הוא מאסר עולם או עונש מוות. התנקשות שנכשלה מוגדרת בדרך כלל כ"ניסיון לרצח".
המילה האנגלית להתנקשות היא Assassination, נגזרת מחשישיון (בערבית: حشّاشين), מסדר של ניזארים, שנתפס באירופה של ימי הביניים כקבוצה רדיקלית של מתנקשים המאומנים לחיסול ממוקד של יריביהם.
מניע
ישנם מניעים אפשריים רבים להתנקשות, ביניהם: