cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
גאטאן דוגה
גאטאן עבד כדייל אוויר בחברת התעופה הלאומית של קנדה, אייר קנדה. הוא נפטר ב-30 במרץ 1984 מאי-ספיקת כליות שנגרמה על ידי זיהומים שקשורים לאיידס.
לפי מחקר שפורסם בכתב העת המדעי Nature בספטמבר 2016, המקרה שלו היה רק אחד ממקרים רבים דומים שהחלו להתגלות בשנות ה-70 של המאה ה-20.
ב-2019, נכתב עליו הסרט התיעודי הקנדי, להרוג את חולה 0.
טגואיים
טגואיים או לטאות השוט (שם מדעי: Teiidae) היא משפחה של לטאות גדולות החיות מדרום ארצות הברית, דרך אמריקה המרכזית ולאורך מרבית אמריקה הדרומית. הם מותאמות לחיים על עצים וגם על הקרקע וברובם הגדול ניזונים מבשר או לפחות מחרקים, יחד עם כמה מעטים שניזונים בעיקר מצמחייה.
מאיינים
הגדולים בבני משפחה זו, מהסוג טגו תניני מגיעים לאורך 1.2 מטר ולמשקל של 4.5 ק"ג. במראם הטגואים מזכירים את לטאות הכוח שגם הם אוכלות בשר, אך לא נמצאות באמריקה. הם אינם קרובים אליהם ושייכים לקבוצה דמויי-לטאה בה הלטאות האמיתיות והלטאות הממושקפות, והדמיון ביניהם נובע מאבולוציה מתכנסת.
לטגואיים קשקשי גב מלבניים גדולים דמויי שריון, טפרים חדים וארוכים, ראש גדול ובתוכו שיניים חדות ומוצקות. הם גם בעלי לשון מפוצלת כמו נחש.
הטגגואיים חיים ביערות גשם או אזורים חמים אחרים ומסוגלים להתקיים בלי מזון הרבה זמן. חלק מהמינים גם יודעים לשחות ולצלול.
הולכת כלבים
הוֹלָכַת כלבים, נקראת לעיתים בעברית "שמרכלב", "דוגיסיטר" או "דוגסיטר", היא פעולה שבה אדם מוליך כלב, בדרך כלל ממעונו של הכלב וחזרה. פעולה זו מהווה את הבסיס בגידול כלבים – הוצאתם לטיול על מנת שיעשו את צורכיהם מחוץ לבית. פעולה זו מתבצעת לעיתים בתשלום, כאשר בעל הכלב שוכר את שירותו של אדם אחר שיוליך את כלבו.
בבריטניה נעשה סקר בקרב 1,000 בעלי כלבים, שמצא כי אחד מכל חמישה בעלים לא מוריד את הכלב שלו על בסיס יומי. השירות של הולכת כלבים נועד לספק מענה לאותם אנשים שאינם יכולים להוריד את כלביהם, באופן עקבי או חד-פעמי. מוליך הכלבים מגיע למעונו של הכלב, מוריד אותו לסיבוב על מנת שיעשה את צרכיו ואף שיבוא באינטראקציה עם כלבים אחרים, וכן לשם פעילות גופנית.
כוחות ההגנה הטריטוריאלית (יוגוסלביה)
כוחות ההגנה הטריטוריאלית (בסלובנית: Teritorialna obramba) או בקיצור TO היו חלק מהכוחות המזוינים של הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה, לצד הצבא העממי היוגוסלבי. הכוחות צוידו בנשק קל, ואומנו ללחימת גרילה. הכוחות היו כפופים במידה מסוימת למחוזות הצבאיים ביוגוסלביה.
הכוחות הוקמו בעקבות חששותיו של טיטו מהפלישה הסובייטית לצ'כוסלובקיה ב-1968. ב-1974, כחלק מהחוקה החדשה של יוגוסלביה, הוגברה הריבונות של הרפובליקות על כוחותיהן. הן החלו פועלות כמיליציה ברפובליקות. עם פירוק הפדרציה ומלחמות יוגוסלביה, מרבית הכוחות התגלגלו להיות הצבאות של המדינות העצמאיות.
הכוחות כללו שש יחידות לכל אחת משש הרפובליקות החוקתיות: בנוסף כללו הכוחות שתי תת-יחידות בוויבודינה ובקוסובו.
נתן העזתי
אברהם נתן בן אלישע חיים הלוי אשכנזי, המכונה נתן העזתי (ה'ת"ד, 1643, ירושלים – י"א בשבט ה'ת"ם, 12 בינואר 1680, סקופיה), היה מקובל תושב עזה, נביאהּ של התנועה השבתאית ואחת מהדמויות המרכזיות בה.
ביוגרפיה
אברהם נתן אשכנזי נולד בירושלים, אביו היה הרב אלישע חיים אשכנזי ששימש כשד"ר הקהילה הירושלמית למרוקו. למד בישיבת בית יעקב של רבי יעקב חגיז. בהיותו כבן עשרים, נישא לבתו של שמואל ליסבונה, יהודי עשיר יליד דמשק שהתגורר בעזה, ועבר גם הוא להתגורר בעזה. לאחר נישואיו ניהל חיי פרישות, היה נחשב לבעל ידע תורני. עסק רבות במיסטיקה ובקבלה ולדבריו פקדו אותו חזיונות נבואיים רבים. הוא החל מתפרסם כעושה נפלאות וכ"מתקן נשמות", ושמו החל יוצא בארץ ישראל ובמצרים.
בשנת 1665 הגיעו השמועות על אודותיו למצרים, בה שהה שבתי צבי בחצרו של הג'יליבי (ראש יהודי מצרים) רפאל יוסף, שר האוצר המצרי. רפאל יוסף שלח שליחים על מנת לתהות על קנקנו של עושה הנפלאות, ומשקיבל מהם חוות דעת נלהבות, מיהר שבתי צבי עצמו לבקר אצל העזתי על מנת למצוא תיקון לנפשו המעונה. לפגישה זו, שהתקיימה בחודש אייר ה'תכ"ה (1665), הייתה השפעה מכרעת על שניהם, כאשר העזתי שכנע את שבתי צבי באמיתות משיחיותו. העזתי סיפר לשבתי צבי כי בחודש אדר (חודשיים קודם לכן) חווה התגלות נבואית ברורה, שבה נראתה לו דמותו של שבתי צבי עצמו ונאמר לו כי איש זה הוא "משיח ישראל". חוויה נבואית זו תוארה מאוחר יותר בידי נתן באיגרותיו בפרוטרוט, ותומצתה בידו במשפט:.
בעוד ששבתי צבי שב לירושלים, שממנה המשיך במסעו לאיזמיר עיר הולדתו, הכריז העזתי על שבתי צבי כמשיח, ובהשפעת איגרותיו, שנשלחו לכל תפוצות ישראל, נגרפו ההמונים בהתלהבות משיחית. העזתי ריכז סביבו תנועת תשובה המונית, שכללה מעשי סיגוף ותשובה רבים. בהוראותיו הישירות נדפסו סדרי "תיקון" רבים שכללו תפילות ותחינות למאמיני שבתי צבי. רבים ביצעו מעשי תשובה קיצוניים, ואף מכרו את רכושם כהכנה לעלייתם לארץ ישראל, ורק מעטים הרהיבו עוז להטיל ספק בדבריו.
נתן נשאר בעזה כל ימי פריחת השבתאות וכל ימי שבתו של צבי במאסרו הראשון, אך ב-1666 נאסר שבתי צבי בפקודת הסולטאן העות'מאני ונאלץ לבחור בין מוות להמרת דתו. שבתי צבי בחר בהתאסלמות, ועם ההמרה יצא נתן את עזה בדרכו לטורקיה כשהוא דבק באמונתו שלהמרת הדת היו טעמים מיסטיים. במהלך חורף תכ"ז הגיע העזתי לבורסה ולאיזמיר, שאליה נכנס למרות ניסיונותיהם של רבני העיר למנוע אותו מכך, וריכז סביבו את מאמיני שבתי צבי. לאחר תקופה קצרה ניסה העזתי להיכנס לאדריאנופול, על מנת להיפגש עם משיחו, אך מנהיגי העיר מנעו ממנו את הכניסה והוא נדד ברחבי אסיה הקטנה והבלקן וריכז סביבו את מאמיני שבתי צבי סביב הטיעון כי להמרת הדת היו טעמים קבליים נסתרים וכי שבתי צבי יופיע שנית ויגאל את עם ישראל. שבתי צבי סבל מפסיכוזה מאנית-דפרסיבית והתנדנד בין מצבי "הארה" (מאניה) לבין מצבי "הסתר פנים" (דכאון). נתן העזתי עצמו סבל מהפרעת אישיות היפומאנית (לא פסיכוטית). הוא התנגד בתוקף לדרישתו של שבתי צבי להתאסלם, והורה לתלמידיו להתרחק ככל האפשר מ"אמיר"ה" (כינויו של ש"צ בקרב מאמיניו, ראשי תיבות של "אדוננו מלכנו ירום הודו" ופרפרזה על הכינוי "אמיר המאמינים" של הסולטאן) בשעות ה"הארה" (הפירוש המיסטי שניתן להתקפי המאניה) שלו, בנימוק כי בשעות ההארה "כל הנמצאים לפניו הוא רוצה להכניסם בדת ישמעאל".
העזתי אף נדד לאיטליה והגיע לוונציה, לליוורנו, לרומא, לאנקונה ולכל הקהילות החשובות. בכל מקום ריכז סביבו בסתר את מאמיני שבתי צבי, למד עמהם קבלה, וחיזק את רוחם. כלפי חוץ לא ניהל העזתי שום תעמולה, ואף הכחיש את אמונתו.
במהלך שנת ה'תכ"ט (1669) שב העזתי לטורקיה, ונפגש עם שבתי צבי באדריאנופול. לאחר מכן השתקע בעיר קסטוריה (כיום בצפון יוון), והוסיף לנדוד ברחבי תראקיה והבלקן ולחזק את מאמיניו.
לאחר מותו של שבתי צבי ביום הכיפורים ה'תל"ז (1676) שקע העזתי בדיכאון עמוק וסירב להשיב לפניותיהם של מאמיניו התוהים. הוא נטש את קסטוריה והתיישב בסופיה שבבולגריה. כעבור שנתיים של שתיקה החל להפיץ את הרעיון כי שבתי צבי כלל לא מת אלא "התעלם באורות העליונים" וישוב ויתגלה במהרה, רעיון זה פותח בידי תלמידיו שמואל פרימו (סופרו של שבתי צבי), ישראל חזן ושמואל גנדור.
נתן העזתי נפטר ונקבר בסקופיה (כיום בירת מקדוניה) בי"א בשבט ה'ת"ם (12 בינואר 1680), וקברו היה מוקד לעולי רגל שבתאים. אחדים מכתביו הרבים נשמרו בכתבי יד, בהם "ספר הבריאה" ו"דרוש התנינים". בשנת 2019 התפרסמה מהדורה מדעית ל"ספר הבריאה" בידי חוקר השבתאות ליאור הולצר, בהוצאת הספרים "הולצר ספרים". המהדורה מבוססת על עשרות כתבי יד שהשתמרו בארכיונים ברחבי העולם, וכוללת פרק מבוא וניתוח לספר. את המהדורה התחיל פרופ' חיים וירשובסקי, אולם נפטר במהלך העבודה.
חוקרים וחכמים רבים מייחסים לנתן העזתי את הספר המוסרי-קבלי האנונימי "חמדת ימים".
מסופר בספר רוחות מספרות שבשנת 1911 רוחו של נתן העזתי באה אל רבי יהודה פתיה לבקש תיקון, ורבי יהודה פתיה תיקן את נשמתו מן חטאיה הרבים, והביא לה מנוחת עולמים.
יוסף הכהן
{{פירושונים|* רבי יוסף הכהן (תנא) – תנא בדור הראשון, שמעשיו נזכרים בספרות חז"ל.
GDebi
GDebi היא תוכנה למערכות מבוססות לינוקס המתקינה קבצים בפורמט deb. התוכנה נכתבה במקור על ידי מיכאל ווגט בשפת פייתון, ומופצת תחת הרישיון הציבורי הכללי של גנו. התוכנה בפיתוח פעיל וגרסתה היציבה האחרונה היא 0.8.5. זמינה הן בממשק משתמש גרפי, והן בממשק שורת פקודה, ובנוסף קיים ממשק גרפי מיוחד ל-KDE.
התוכנה מתקינה חבילות .deb מקומיות, ומשלימה באופן אוטומטי את התלויות שלהן, על ידי הורדת החבילות המתאימות משרתים ברשת. APT יכול לבצע את אותן פעולות אבל רק בחבילות מרוחקות באמצעות פרוטוקולי http, ו-ftp.
בית הקברות הצבאי בבאייה
בית הקברות הצבאי בבאייה (באנגלית: Bayeux War Cemetery) הוא בית קברות צבאי של צבאות האימפריה הבריטית, השוכן בעיר באייה שבצרפת. נקברו בו חיילי צבאות אלו, שנפלו בחודשים יוני, יולי ואוגוסט 1944, במערכה שהחלה בפלישת בעלות הברית לנורמנדי. כיום קבורים בבית הקברות 4,651 חללים, מהם 4,146 חללי צבאות האימפריה הבריטית ו-505 חללים אחרים, מרביתם חללי אויב.
מול בית הקברות ניצבת אנדרטת באייה, שעל גביה הונצחו שמות 1,801 חיילי האימפריה הבריטית, שנפלו בקרבות בצרפת עד סוף אוגוסט 1944 ומקום קבורתם לא נודע.
רקע
ב-6 ביוני 1944 פלשו בעלות הברית לנורמנדי. בגזרה המזרחית של חזית הפלישה נחתה הארמייה הבריטית השנייה, ובה יחידות בריטיות וקנדיות. ביום הראשון השיגה הארמייה התקדמות רבה, אך למחרת נבלמה התקפתה, ובשבועות הבאים התקדמה באיטיות כנגד התנגדות גרמנית נחושה, שהציבה מולה את מרבית יחידות השריון הגרמניות בנורמנדי. העיר באייה נכבשה בקלות ביום השני לפלישה - העיר הצרפתית הראשונה ששוחררה - אך העיר קאן (Caen), שנועדה להיכבש באותו מועד, נפלה בידי הבריטים רק שישה שבועות לאחר מכן. רק בראשית חודש אוגוסט, בעקבות ההצלחה האמריקנית במבצע קוברה, החלה הארמייה - ועמה הארמייה הקנדית הראשונה, שהוקמה בינתיים - להתקדם במהירות רבה יותר, עד שפרצה לעומק צרפת.
שתי הארמיות - שבהן שירתו גם יחידות מפולין וצרפת - סבלו במהלך המערכה בנורמנדי 83 אלף אבדות, מהן למעלה מ-22 אלף הרוגים. הם נטמנו ב-22 בתי קברות בנורמנדי. בית הקברות בבאייה הוא הגדול שבהם.
בית הקברות
בית הקברות שוכן בחלקה הדרום-מערבי של באייה. זהו מתחם מלבני, ששורות הקברים בחלקו הדרומי נערכו בחצי גורן. במרכזו של חצי הגורן ניצב צלב ההקרבה. אבן הזיכרון מוקמה בקרבת הכניסה לאתר, מצפון, ומשני צידיה נבנו מבנים המשמשים למבקרים למחסה נגד גשם.
בבאייה לא נערכו קרבות כבדים, ולכן נקברו תחילה בבית הקברות חיילים שנפצעו בקרבות ונפטרו בבתי החולים הצבאיים ששכנו בעיר ובסביבתה. לאחר המלחמה הועברו אל בית הקברות גופות של חללים מצבאות האימפריה הבריטית, שנקברו בבתי קברות ארעיים אשר פורקו.
אליזבת השנייה, מלכת בריטניה ונשיא צרפת ז'אק שיראק השתתפו בטקס זיכרון בבית הקברות ב-6 ביוני 2004, לציון יום השנה ה-60 לפלישה לנורמנדי.
החללים בבית הקברות
בבית הקברות נקברו 4,146 חללים מצבאות בעלות הברית, מהם 338 אלמונים:
בנוסף קבורים בבית הקברות 468 חללי אויב - 466 גרמנים ושני איטלקים. הם נקברו בחלקות נפרדות בחלקו המזרחי של בית הקברות.
בבית הקברות נקבר חייל אחד שעוטר בצלב ויקטוריה - העיטור הצבאי הגבוה ביותר של בריטניה.
אנדרטת באייה
על גבי חזיתה של האנדרטה נחרתה בלטינית כתובת, הרומזת למוצאו הנורמני של ויליאם הכובש:
אנו, שנכבשנו בעבר על ידי ויליאם, שיחררנו עתה את מולדתו של הכובש
האנדרטה תוכננה על ידי פיליפ הפוורת' ונחנכה בשנת 1955. היא אחת משלוש אנדרטאות בלבד לנעדרי צבאות האימפריה הבריטית שהוקמו במערב אירופה לאחר מלחמת העולם השנייה.
האנדרטה ובית הקברות במתכונתו הקבועה הוקמו על ידי ועדת חבר העמים לקברי מלחמה ומתוחזקים על ידה.
Dselect
dselect היא תוכנה המשמשת לניהול חבילות תוכנה במערכת ההפעלה דביאן. dselect היא אחד מממשקי הקצה הישנים ביותר של dpkg ובסיס פיתוחה היה על ידי איאן ג'קסון, לצד פיתוח dpkg עצמה. העבודה על dselect החלה כש-dpkg הייתה בגרסה 0.93.12, וגרסת האלפא של dselect הופצה ב-27 במרץ 1995. dselect הופצה יחד עם חבילת dpkg עד ה-21 ביוני 2002, אז פוצלו החבילות. גם לאחר הפיצול נשארה תמיכת התלויות של dpkg בה, כדי להקל על שדרוג אפשרי. מה-3 במרץ 2005 בגרסה 0.93.32 הפכה החבילה לעצמאית לחלוטין.
כימראים
כימראים (שם מדעי: Chimaeriformes) היא סדרה של דגי סחוס עתיקים החיים בעומק הים והם בין הדגים הפרימיטיביים ביותר החיים היום. הם מכונים גם כרישי רפאים, אם כי אינם כרישים אלא שייכים לתת מחלקה אחרת. הכימראים שייכים לתת המחלקה כסויי זימים והם בעלי פתח זימים אחד בכל צד של הראש (אופייני בדרך כלל לדגי גרם), בעוד שכרישים שייכים לתת המחלקה מחורצי זימים (והם לרוב בעלי חמישה חריצי זימים זוגיים).
אלו דגים מוזרים, בעלי ראש מוארך ובו עיניים ענקיות שזוהרות בחושך ומותאמות לתנאי אפלה, חוטם מחודד שמהווה איבר חישה וסנפירים רכים וחיוורים כמעט לגמרי. הזנב תופס את רוב האורך ואורכם יכול להגיע עד 150 ס"מ. בניגוד לכרישים ולתריסניות, שיניהם אינם חדות אלא הם בעלי טוחנות עבות ושטוחות ובמינים רבים הפה הוא דמוי מקור.
מיון
ישנן שלוש משפחות כימרות:
שיפוד (שחמט)
בשחמט, שיפוד, (נקרא גם בסלנג "התקפת קרני X"), היא התקפה שבה מותקף כלי אחד של היריב שמאחוריו נמצא כלי נוסף מאותו הצבע, כך שאם הכלי המותקף יזוז ממקומו, הוא יאפשר למתקיף להכות כלי אחר שלו. על מנת שיהיה ערך לשיפוד, הכלי המותקף של היריב, הנמצא בחזית קו ההתקפה, חייב להיות בעל ערך שחמטאי הגבוה מערך הכלי המתקיף. יתרה מכך, היריב שהופתע בדרך כלל מהשיפוד, חייב להחליט מחוסר ברירה על איזה משני הכלים שלו ברצונו לוותר. היריב לכן, יוותר בדרך כלל על הכלי בעל הערך השחמטאי הנמוך יותר.
על פי ערכי כלי השחמט, נוצר סולם ברור של חוזק הכלים, כשבראש הסולם נמצאת המלכה ואחריה לפי הסדר: הצריח, הרץ, הפרש ולבסוף הרגלי. לכן, במקרה של שיפוד, היריב יזיז מקו השיפוד בדרך כלל את הכלי בעל הערך הגבוה (ימנע מהפסד של כלי יקר), אך לעיתים משיקולי העמדה שתתקבל היריב יבחר בטקטיקה שונה - יקריב כלי יקר על מנת שלא להיקלע להפסד.
סוגים אופייניים
ניתן לאפיין את טקטיקת השיפוד לשני סוגי שיפוד אופייניים: מוחלט ויחסי. בשיפוד המוחלט המלך מאוים, על ידי הכלי המשפד ולכן בהתאם לחוקי השחמט חייבים להסיר איום זה. בשיפוד היחסי, הכלי המאוים אינו המלך ועל כן השחקן שהכלי שלו מאוים, אינו מחויב להזיז את הכלי, אלא לבחור בכל מסע אחר על מנת להשיג את מטרותיו.
שיפוד יחסי
במצב המוצג להלן, תור השחור לשחק, וזאת כאשר המלכה השחורה משופדת על ידי הרץ הלבן. כדי להימנע מכך שהוא יכה את המלכה, השחור יזיז אותה, דבר שיגרום לכך שהלבן יכול להכות את הצריח השחור. זהו מצב של שיפוד יחסי, כלומר השחור יכול להזיז את המלכה ולהפסיד כתוצאה מכך את הצריח (זהו מצב עדיף, ורצוי להזיז אותה למשבצת ד7, ב3 או ב5 על מנת שהיא תוכל להכות את הרץ שמאיים עליה לאחר הכאת הצריח). עם זאת, אין הדבר שיפוד מוחלט היות שאין חובה להזיז את המלכה.
שיפוד מוחלט
במצב המוצג תור הלבן לשחק, זאת בשעה שהמלך הלבן שופד על ידי הרץ השחור. זהו שיפוד מוחלט, היות שלפי כללי השחמט המלך מאולץ לצאת ממצב של איום בשח. אחרי שהלבן יחליט איזה מהלך חוקי של המלך הוא יבצע, השחור יכה את המלכה הלבנה.
יתרונות טקטיקת השיפוד
הואיל ושיפוד היא התקפה ישירה על הכלי בעל הערך השחמטאי הגבוה יותר, זהו בדרך כלל מהלך יותר חזק ובעל טקטיקה אפקטיבית יותר מאשר טקטיקת הריתוק. היריב הנמצא במצב של שיפוד, אינו יכול בדרך כלל להימנע מאובדן כלי (קיימת האפשרות לשאול שח עם כלי אחר ולשנות את המצב על ידי הכרחת היריב לשחרר את השיפוד). השאלה היחידה בדרך כלל היא על איזה כלי עדיף לוותר. טקטיקת השיפוד מתרחשת בשחמט פחות מאשר טקטיקת הריתוק, אבל כשהשיפוד מתבצע הוא לרוב מכריע את המשחק.
דוגמאות ממשחקים תחרותיים
לבן: נייג'ל שורט שחור: אנטולי קרפוב
לבן: נייג'ל שורט שחור: רפאל ואגניאן
לבן: סואט אטאליק שחור: מישל בואונו
לבן: ולחו פונס שחור: יבגני פרלשטיין
לבן: קורנייב שחור: צ'באלו
לבן: פינטור שחור: לייטה
אלימות סמלית
אלימות סמלית (נקראת גם אלימות סימבולית, אלימות רכה או כוח סימבולי) היא מושג שטבע הסוציולוג הצרפתי פייר בורדייה.
לפי בורדייה: "'אלימות סמלית' היא אלימות המופעלת עלינו באמצעות הסכמה שבשתיקה מצד אלה שנופלים לה קורבן וגם, לעיתים תכופות, מצד אלה שמפעילים אותה, במידה ואלה וגם אלה אינם תופסים כלל שהם מפעילים אלימות או סובלים ממנה". אלימות סימבולית אינה אלימות במובנה הפשוט – שימוש בכוח פיזי או איום בהפעלתו, או שימוש מפורש בסמכות - אלא כוח חברתי המופעל על ידי יצירת רושם של עליונות והיבדלות על המושפעים. הרושם הזה גורם לאחרים לחוש חסרי כוח, ולהימנע מפעילות שתאיים על מקומם החברתי של אלה המפעילים את האלימות הסימבולית. השליטה נחשבת ל'אלימות' מאחר שהיא אינה תוצאה של הסכמה ובחירה חופשית מודעת, והיא 'סמלית' מאחר שהיא נוצרת על ידי קטגוריות סמליות. האלימות הסימבולית פועלת באופן סמוי, ולא מתמרדים נגדה. לכאורה, אנשים עושים את מה שהם רצו לעשות, את מה שטבעי להם. החידוש ברעיון של 'אלימות סימבולית' מונח בכך שאין פה אלימות של ממש, או אפילו איום, ובכל זאת היא משיגה את מטרותיה וגורמת לאנשים לפעול מרצונם, בדרך שלא בהכרח טובה להם ומממשת את האינטרסים שלהם.
לקריאה נוספת
בורדייה פייר, על הטלוויזיה, תרגום מצרפתית: נרי גבריאל-סבניה, תל אביב: הוצאת בבל. 1999 (1996).
אישטוואן ברודי
אישטוואן ברודי (בהונגרית: Bródy István; נאג'קארוי, 1 במאי 1882 – בודפשט, 4 בינואר 1941) היה במאי תיאטרון, מנהל תיאטרון. אחיו ד"ר מיקלוש ברודי היה מלחין.
ביוגרפיה
אישטוואן ברודי נולד במשפחה יהודית כבנם של לאיוש ברודי ושל יוסטינה ברמן (1855–1936).
בשנת 1904 החל לביים ב"חוג התיאטרון הקטן" (Kis Színkör). בין 1904 לבין 1905, מונה לבמאי הראשי של תיאטרון גיור בהזמנת בלה מזאי. היה מזכיר התיאטרון ההונגרי בין 1905 לבין 1906 לשם הוזמן על ידי ינה זולטאן.
ב-1918 היה מנהל חוג התיאטרון של האי מרגיט. בין השנים 1919–1920 היה במאי התיאטרון הרביו. ב-1920 של תיאטרון סקאלה בבודפשט (התיאטרון נפתח ב-1919 בבניין Vígszínkör בפארק העירוני של בודפשט; המנהל שלו הוא כאמור אישטוואן ברודי, הלהקה שלו היה זהה לזו של תיאטרון רביו. הוא פעל עד 1921).
בין השנים 1920–1921 במאי ומנהל של תיאטרון Eskü tér.
בין 1924 לבין 1926 ביים גם בתיאטרון האופרטה של בודפשט. בשנת 1926 הקים את "במת האי" (Sziget Szinpad).
ב-1929 הוא היה המנהל האמנותי של התיאטרון ההונגרי. בין 1931 לבין 1934 היה חבר מייסד של תיאטרון פשטי (Pesti Színház). ניהל את "התיאטרון הקאמרי" (Kamaraszínház) בשנים 1935–1936.
בשנת 1936 ניהל של "תיאטרון האמנים" (Művész Színház).
חבורת בורשצ'וב
חבורת בורשצ'וב הייתה יחידת פרטיזנים שהתארגנה באביב 1942 בגטו בורשצ'יב שבגליציה, פולין (בשנות האלפיים, אוקראינה). חבורת בורשצ'וב סיימה את חייה במה שמוגדר כמקרה ההתאבדות הקולקטיבית בקרב, היחיד שתועד מאז אירועי מצדה. סיפור ההתאבדות נחשף במסגרת סרט התעודה תמונה דור 3, המבוסס על מחקר שואה ראשון מסוגו אי פעם, שבוצע בסיוע הרשת החברתית פייסבוק.
פעילות הקבוצה
קבוצת הצעירים, רובם יוצאי ברית טרומפלדור (בית"ר) בבורשצוב וסביבתה, תכננה פעולות התנגדות והברחת יהודים מהגטו הפתוח של בורשצ'וב אל היערות הסמוכים. הקבוצה גדלה במיוחד אחרי האקציה הראשונה בספטמבר 1942 והקיפה עשרות חברים. היא כונתה חבורת בורשצ'וב, או כנופיית בורשצ'וב ובשפה האידית "בארשטשיווער באנדע". בין החברים בחבורה היו וולף אשנדורף, שהיה מפקדה הראשון, יואל ויינטראוב, קלמן שווארץ, נוסיה צימט-צוקר ובעלה - יהושע צוקר - שהפך לימים למפקד הכוח, בייריש צוקר אחיו של יהושוע, יוסף שוורץ ואחרים.
המחתרת שכונתה "קבוצת בורשצ'וב" התארגנה על רקע התחושה שאין מה להפסיד עוד. אנשיה הצליחו לרכוש כמות קטנה של נשק, וימים ספורים קודם חיסול הגטו הוציאה קבוצת חברים ליערות הסביבה.
באפריל 1942 נרצחו כמה מיהודי בורשצ'וב. האקציה הראשונה הגדולה הייתה ב-26 בספטמבר 1942. כ-100 איש נרצחו במקום, במיוחד חולים וקשישים. 800 יהודים שולחו ברכבת להשמדה בבלז'ץ. קבוצת צעירים הופרדה ממשלוח זה והובלה למחנה יאנובסקה בלבוב הידוע לשמצה, שם הם מצאו מותם לאחר מכן. באותה תקופה נערכו אקציות גם ביישובים הסמוכים ובהם סקאלה. שרידי הקהילות הללו (מיילניצה, סקאלה וקורולובקה) הועברו לגטו בורשצ'וב ויחד עם יהודי המקום סבלו עינויים, רעב ורצח.
חברי כנופיית בורשצ'וב פשטו פעמים אחדות, החל מקיץ 1943, על שוטרים אוקראינים ועל קבוצות הלאומנים האוקראינים "באנדרה" ובהמשך פעלו ישירות גם נגד הצבא הגרמני, בתי מעצר ותחנות משטרה.
ב-17 בנובמבר 1943 ביצעו חברי "בארשטשיווער באנדע" פעולה נועזת לשחרור הכלואים בבית הסוהר בבורשצ'וב. באתר האינטרנט "הלוחם היהודי במלחמת העולם השנייה" נכתב, כי "על הפעולה פיקד יהושע צוקר". בין כ-50 אסירים ששוחררו היו גם כ-20 יהודים. על אף הצלחותיהם, נתקלו הלוחמים היהודים בקשיים בהשגת נשק. הם זכו גם ליחס עוין מצד האוכלוסייה המקומית.
ב-6 בדצמבר 1943 ביער לושיאץ בפולין, התחולל קרב של מעטים מאוד מול רבים מאוד, שנלחמו עד הכדור הלפני אחרון והתאבדו בהוראת מפקדם, יהושע צוקר - רגע לפני נפילתם בשבי האס.אס."אין כאן אף גיבור שיעמוד בעינויי הנאצים," אמר צוקר על-פי עדויות פרטיזנים, שנפרדו מהכוח בפקודתו, רגע לפני ה'קרב, משום שלא היו להם נשק או תחמושת. "נילחם עד הכדור הלפני אחרון, נהרוג כמה שיותר מהאויב שמולנו ורגע לפני שניפול בשבי, כל אחד יירה בלוחם שעל ידו ויתאבד."
הקרב נמשך כארבע שעות. 15 לוחמים ולוחמת אחת בהריון, נוסיה צימט צוקר, שהייתה אשת מפקד הכוח, נלחמו עם רובים מעטים, אקדחים ובקבוקי מולוטוב, נגד כוח עצום של חיילים גרמניים. 1,600 לוחמים, מצוידים במכונות ירייה, התקדמו אל פאתי היער בחסות 4 טנקים, שריוניות ובחיפוי של ירי תותחים. פקודיו של צוקר הצליחו לפגוע באחד הטנקים ולהעלות אותו באש. עשרות רבות של לוחמים גרמנים נהרגו מהירי המדויק שהמטירו הפרטיזנים ממקום המסתור שלהם שהוסווה היטב.
16 גופות מדממות שכבו בשלג בתום הקרב. בשתיקתן הן מנעו את גילוי הסוד שצוקר ביקש לשמור: בעומק היער, במקום שהיה ידוע רק לפרטיזנים, הסתתרו כ-2,500 יהודים שנמלטו מגטו בורשצ'וב וחיו בבורות ענק שנחפרו באדמה.
חשיפת הפרשה
הפרשה נחשפה במהלך כתיבת הספר "רומיאו ונוסיה" – אהבם והתאבדותם של זוג הפרטיזנים יהושוע צוקר ונוסיה צימט. ספר בכתובים, מאת שלמה אברמוביץ'. על בסיס תצלום קבוצתי שהיה בידי הסופר, הופק סרט התעודה הייחודי 'תמונה דור 3' (מפיק: עמי גלאם, בימוי: עמליה מרגולין. תסריט ותחקיר: שלמה אברמוביץ').
הסרט בן 52 דקות הוא מחקר שואה ראשון מסוגו, שצלל אל תקופת השואה באמצעות סטטוס שעלה לפייסבוק בעמוד סטטוסים מצייצים וחשף תעלומה היסטורית, על פרטיזנים שהתאבדו קולקטיבית למען הצלת 2,500 מיהודים.
תחקיר הפייסבוק, שהחל בסטטוסים מצייצים בישראל הפך ויראלי והתנהל בתשע שפות ובעשרים ושבע מדינות, על פני חמש יבשות. בזכות המידע שזרם מאירופה, מארצות הברית ומאוסטרליה נחשף סיפור גבורה נדיר בעוצמתו, על 16 פרטיזנים שנלחמו בחטיבת חי"ר משוריינת של הנאצים והתאבדו בהוראת מפקדם, יהושע צוקר, רגע לפני נפילתם בשבי האס.אס, כדי שלא להסגיר את מקומם של 2,500 יהודים שהסתרו ביער. לצדו של יהושוע צוקר התאבדה גם אשתו ואהובתו, נוסיה צימט צוקר, שהייתה סגנית מפקד כוח הפרטיזנים.
אריתמטיקה אוניברסלית
אריתמטיקה אוניברסלית (בלטינית: Arithmetica Universalis) הוא ספרו המתמטי של אייזק ניוטון שפורסם ב-1707. כשהוא נכתב במקור בלטינית, הוא נערך ופורסם על ידי ויליאם ויסטון, מחליפו של ניוטון באוניברסיטת קיימברידג'. הספר היה מבוסס על סיכומי הרצאות באלגברה שניתנו על ידי ניוטון בעשורים הקודמים.
המהדורה המקורית של ויסטון נתפרסמה ב-1707. היא תורגמה לאנגלית על ידי ג'וזף רפסון, אשר פרסם אותה ב-1720 תחת השם Universal Arithmetick. ג'ון משין פרסם מהדורה לטינית שנייה לספר ב-1722.
השם שבחר ניוטון לספר מעיד על התפקיד ההיסטורי שיעד לו ניוטון; במאה ה-17 החלה מגמה של התנתקות מהניסוח הגאומטרי שרווח כניסוח המתמטי המקובל (מגמה שהחלה בהצגת הגאומטריה האנליטית על ידי רנה דקארט) ומעבר לצורת חשיבה אלגברית - סימבולית יותר. ניוטון ביקש להמשיך את הניסוח המתמטי ברוח זו, ולהדגים כיצד ניתן להשתמש באמצעי הביטוי האלגבריים לפתרון בעיות באופן יעיל יותר ואולי אינטואיטיבי יותר. אין פירוש הדבר שניוטון זנח את הניסוח הגאומטרי הסינתטי, גם כי היה הניסוח המקובל ללא עוררין על כל הקהילה האקדמית. מניסיונו מצא ניוטון את המחשבה האלגברית כאמצעי הנוח והכללי (מכאן מגיע התואר "אוניברסלי" בשם הספר) יותר לגשת לבעיות.
הספר עוסק בסימון אלגברי, באריתמטיקה, באינטראקציה בין גאומטריה ואלגברה (כמו הביטויים הגאומטריים למשוואות כישרים, עקומים, אורכים, שטחים ונפחים ולחלופין ניסוח תכונות הנובעות ישירות ממאפייני המצולעים המשוכללים, המעגל וחתכי החרוט), ובפתרון משוואות פולינומיות, המהווה אחד הנושאים המרכזיים הנידונים בספר, ובחקירתו מביא ניוטון תוצאות רבות, בפרט בתחום שלימים יהפוך מרכזי במתמטיקה ובפיזיקה, פולינומים סימטריים, ומוסיף לציין ממצאים רבים הקשורים בסכומי חזקות של שורשי (פתרונות) המשוואה (כולל ההצגה של "זהויות ניוטון", שיוכחו מאוחר יותר, באופן עצמאי, על ידי לאונרד אוילר במאה ה-18). בין היתר רומז לטענה הידועה כ"משפט היסודי של פולינומים סימטריים". כמו כן מיישם בספר את כלל הסימנים של דקארט לשורשים מדומים, ואף הציע, מבלי להוכיח, את הכלל המאפשר לקבוע את מספר השורשים (פתרונות) המדומים של פולינום. רק כעבור 150 שנה נמצאה הוכחה ריגורוזית לנוסחת המנייה של ניוטון, על ידי ג'יימס ג'וזף סילבסטר, ב-1865. פרט לתוצאות המשמעותיות המובאות בספר, קובצו בו גם מספר כללי אצבע פשוטים המסייעים להשיג מידע על ערך הפתרונות של פולינום שלא נמצא לו פתרון בעזרת רדיקלים, למשל התוצאה על החסם העליון של הערך המוחלט הגדול ביותר (המקסימלי) של שורש הפולינום בתלות במקדמיו.
הקישור שעושה הספר בין סימטריוּת, כלומר פולינומים סימטריים, לפתרון פולינומים ממעלה גבוהה, מעיד על ההבנה של ניוטון את אופי הבעיה של מציאת פתרונות (שורשי) משוואות פולינומיות, וניתן לראות בספר תרומה חשובה לאלגברה של משוואות (ובתורה לאלגברה המופשטת). גם בגלל תפוצתו, לספר הייתה השפעה על התפתחות האלגברה במאה ה-18, כולל על עבודתו של ז'וזף לואי לגראנז' על משוואות, שלימים שימשה אותו בניסוח המקובל למכניקה של ניוטון עצמו, ב"מכניקה האנליטית", וביסוד שהניח לגראנגז' לתורת החבורות.
קלאמת פולס
קלאמת פולס (באנגלית: Klamath Falls) היא עיר ומושב מחוז קלאמת בדרום-מרכז מדינת אורגון בארצות הברית. העיר נקראה במקור לינקוויל (Linkville) כאשר ג'ורג' נרס (George Nurse) ייסד את העיירה בשנת 1867. היא נקראה על שם הנהר לינק, שסמוך לאשדים שבנהר הייתה העיר ממוקמת. השם שונה ל"קלאמת פולס" (מפלי קלאמת) בשנת 1893. האוכלוסייה מנתה 20,840 במפקד 2010. העיר נמצאת על החוף הדרום-מזרחי של אגם קלאמת העליון, כ-396 קילומטרים צפונית-מערבית לרינו בנבדה, וכ-27 קילומטרים צפונית לגבול קליפורניה-אורגון.
חטיבת עצים לבניין הייתה התעשייה הגדולה הראשונה של קלאמת פולס.
אטימולוגיה
לאחר הקמתה ב-1867, נקראה קלאמת פולס במקור לינקוויל (Linkville). השם שונה לקלאמת פולס בשנים 1892–93. השם קלאמת עשוי להיות וריאציה של המילה בשפת "אנשים" ששימשה את  כדי להתייחס לאזור. כמה מילים המתייחסים למקומות שמקורם בשפת שבט המודק הם "לוטואמי" (lutuami), מילולית: "דיירי האגם", ומואטקני (móatakni), מילולית "דיירי אגם טולי", בהתאמה, יכולים להוביל גם לווריאציות איות שבסופו של דבר הפכו את המילה למה שהיא היום. שום ראיה לא מרמזת שהשם הוא ממקור של בני הקלאמת עצמם. הקלאמת עצמם כינו את האזור יולאלונה (Yulalona) או איוואונה (Iwauna), שמות שהתייחסו לתופעת הנהר לינק הזורם במעלה הזרם כאשר הרוח הדרומית נשבה בחוזקה.
היסטוריה
בני הקלאמת והמודק היו התושבים הידועים הראשונים של האזור. מולדתם ההיסטורית של בני המודק נמצאת כ-30 קילומטרים דרומית לקלאמת פולס, אך כאשר הם אולצו להצטרף לשמורה עם יריביהם, הקלאמת, הם התמרדו והם הסתתרו באזור שכבות הלבה הסמוך. זה הוביל ל של 1872–1873, שהייתה מערכה יקרה מאוד עבור חיל הפרשים האמריקאי, שעלותה נאמדת ב-500,000 דולר, שווה ערך ליותר מ-8 מיליון דולר בשנת 2000. 17 ילידים ו-83 לבנים נהרגו בלחימה.
, העובר באזור אגם קלאמת התחתון, נקבע ב-1846 ממערב למזרח בניסיון לספק מסלול בטוח יותר למהגרים על שביל אורגון. מקובל שהמתיישב הראשון באזור שאינו ילידי היה וולאס בולדווין (Wallace Baldwin), אזרח בן 19 שהוביל חמישים סוסים בעמק ב-1852. בשנת 1867 קרא ג'ורג' נרס (George Nurse), ליישוב הקטן "לינקוויל" (Linkville), על שם נהר הלינק מצפון לאגם יואנה.
מיזם הטיוב של קלאמת החל בשנת 1906 לניקוז שטחי ביצות ולהטות מים להשקיה כדי לאפשר חקלאות. מי ההשקיה סופקו לראשונה ב-22 במאי 1907 עם השלמת בנייתה של תעלת "A" הראשית. יוצאי צבא של מלחמת העולם הראשונה ומלחמת העולם השנייה קיבלו הזדמנויות להקים בית על האדמה שיובשה.
במהלך מלחמת העולם השנייה הוקם בסמוך מרכז עקורי המלחמה של אגם טולי (Tule Lake War Relocation Center) מחנה כליאה ליפנים בעלי אזרחות אמריקאית, המחנה היה ממוקם ב הסמוכה בקליפורניה, ומחנה משני של מחנה השבויים מחנה וייט (Camp White) באורגון, היה ממוקם ממש על גבול אורגון-קליפורניה ליד העיירה בקליפורניה. במאי 1945 הרגה פצצת כדור פורח יפנית אישה וחמישה ילדים בטיול כ-50 קילומטרים מזרחית לקלאמת פולס (ליד באורגון). אלו היו הקורבנות היחידים שהיפנים הצליחו להרוג בארצות הברית היבשתית במהלך המלחמה.
כריתת עצים ומשלוח בולי עצים באמצעות מסילת הרכבת היו פעילויות נפוצות במחוז קלאמת בעשורים הראשונים של המאה ה-20. עם הגעתה של חברת הרכבות סאות'רן פסיפיק ב-1909, צמחה קלאמת פולס במהירות מכמה מאות תושבים לכמה אלפים. עשרות מפעלי עצים ניסרו עצי אשוח ואורן, והתעשייה שגשגה עד סוף שנות ה-80, כאשר תת-המין הצפוני של לילית מנוקדת ומינים אחרים עמדו בפני סכנת הכחדה, מה שגרם לשינוי בטיפול ביערות של מערב ארצות הברית.
המחלקות על זכויות המים
העיר עוררה עניין לאומי בשנת 2001 כאשר התקבלה החלטת בית המשפט לסגור את מי ההשקיה של מיזם קלאמת ב-6 באפריל בגלל דרישות חוק המינים בסכנת הכחדה. מיני הדגים: ' ו-' ממשפחת הקטוסטומיים נרשמו ברשימת הפדרלית של מינים בסכנת הכחדה בשנת 1988, וכאשר התרחשה בצורת בשנת 2001 קבע פאנל של מדענים שהטיה נוספת של מים לחקלאות תזיק למינים אלה, השוכנים באגם קלאמת העליון, כמו גם לאלתית כסופה המוגנת שמתרבה בנהר קלאמת. מחאות רבות של חקלאים ואזרחים הגיעו לשיאם ב"בריגדת הדליים" ברחוב הראשי, 7 במאי 2001, בקלאמת פולס. באירוע השתתפו 18,000 חקלאים, חוואים, אזרחים ופוליטיקאים. שתי אנדרטאות בצורת דלי ענק נבנו והוקמו בעיר כדי להנציח את האירוע. ביקורת אוניברסלית כזו גרמה ליצירת תוכנית חדשה שיושמה בתחילת 2002 לחידוש ההשקיה לחקלאים.
ספיקת נהרות נמוכה בנהרות קלאמת וטריניטי וטמפרטורות גבוהות הובילו למוות המוני של לפחות 33,000 דגי אלתית ב-2002. מספרם ההולך ופוחת של דגי האלתית השבית את תעשיית הדיג באזור וגרם להענקת יותר מ-60 מיליון דולר כפיצוי שניתן לדייגים כדי לקזז הפסדים. 90% ממי הנהר טריניטי מופנים לחקלאות בקליפורניה, שאם לא כן היו זורמים לתוך הנהר קלאמת ונשפכים לים. במקום זאת הם זורמים דרומה לכיוון המרכז הצמא של קליפורניה.
על פי דו"ח של האקדמיה הלאומית למדעים מ-22 באוקטובר 2003, הגבלת כמות מי ההשקיה סייעה מעט, אם בכלל, לדגים בסכנת הכחדה ואולי פגעה באוכלוסיות הדגים. דו"ח הפוך מתח ביקורת על דו"ח האקדמיה הלאומית למדעים. סכר צ'ילוקווין (Chiloquin Dam) הוסר כדי לעזור לשפר את בית הגידול להשרצה של מיני הדגים בסכנת הכחדה.
יוסף אריה זילברמן
הרב יוסף אריה הכהן זילברמן (ה'תקע"ד, 1814 בערך - ד' בתשרי ה'תרנ"א, 18 בספטמבר 1890) היה רב רומני, רבה הראשון של המושבה ראש פינה.
קלאמת פולס
חימום גאותרמי
קלאמת פולס שוכנת באזור של משאבים גאותרמיים ידועים. אנרגיה גאותרמית שימשה ישירות לחימום גאותרמי באזור מאז תחילת המאה ה-20. מערכת הסקה מחוזית במרכז העיר נבנתה בשנת 1981 והורחבה בשנת 1982. הייתה התנגדות ציבורית לתוכנית. בתים רבים חוממו על ידי בארות גאותרמיות פרטיות, והבעלים חששו שהמערכת העירונית תוריד את מפלס המים או תוריד את טמפרטורות המים. פעולת המערכת נדחתה עד 1984 בעקבות מחקר אקוויפר. בדיקות תפעוליות מלאות לא הראו השפעה שלילית על הבארות הפרטיות. המערכת נסגרה שוב בשנת 1986 לאחר שהתגלו כשלים רבים בצנרת הפצה. עד 1991, צנרת החלוקה שוחזרה, והמערכת שוב פעלה. המערכת הורחבה מאז, ולפי, המיזם הוא "באיזון תפעולי או קרוב אליו". המערכת משמשת לאספקת חום ישיר לבתים, בתי ספר בעיר, חממות, מבני ממשלה ומסחר, מערכות הפשרת שלג מחוממות גאותרמית למדרכות וכבישים, וחום למפעל טיהור שפכים.
גאוגרפיה
על פי לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, לעיר שטח כולל של 53.51 קמ"ר, מתוכם 51.31 קמ"ר הם יבשה ו-2.20 קמ"ר הם מים. העיר שוכנת 1,248 מטרים מעל גובה פני הים.
יוסף אריה זילברמן
ביוגרפיה
לאחר יסוד "ראש פינה", נקרא הרב יוסף אריה הכהן לכהן כרבה של המושבה, ב-1886 התמנה כרב לא-תושב, במינוי רשמי של פקידות הברון רוטשילד, ובמרץ 1890 התמנה כרב קבוע תפקיד בו נשא כחצי שנה נוספת עד פטירתו. לאחר פטירתו החליף אותו בתפקידו, בנו הרב טודרוס הכהן (טברי"א). בן אחר שלו, היה הרב לוי יצחק הכהן, שכיהן כרבה של בקאו שברומניה ורב ראשי של יהודי רומניה בניו יורק.
על מצבתו בחלקת ותיקים בבית העלמין של ראש פינה, נחקק:.
קלאמת פולס
גאוגרפיה
לקלאמת פולס יש נוף אופייני למדבר הגבוה. החלק העתיק של העיר ממוקם מעל מעיינות גאותרמיים טבעיים. אלה משמשים לחימום בתים ורחובות, בעיקר באזור מרכז העיר.
אקלים
קלאמת פולס ידועה כ"עיר השמש של אורגון" (Oregon's City of Sunshine) מכיוון שהאזור נהנה מ-300 ימי שמש בשנה. אזור קלאמת פולס הוא מדבר גבוה וכולל אקלים עם חורפים מושלגים קרים יחד עם קיצים שבהם אחר הצהריים חמים והלילות קרירים. לפי סיווג האקלים של קפן, סוג האקלים של העיר הוא Csb, המתואר לעיתים קרובות כאקלים ים-תיכוני של קיץ חמים. שימוש באיזותרם של 0 מעלות צלזיוס המועדף על ידי כמה קלימטולוגים מגדיר את אקלים קלאמת פולס כ-Dsb, המתואר לעיתים קרובות כאקלים יבשתי חם ולח בקיץ.
כאופיינית לאזור שלה, לקלאמת פולס יש עונה יבשה בקיץ, כאשר המשקעים הגדולים ביותר יורדים בחורף, חלק ניכר יורד כשלג. אף על פי שהאזור אינו צחיח או צחיח למחצה, המשקעים הכוללים עדיין נמוכים, ועומדים על 340.6 מילימטרים בשנה, משום שקלאמת פולס נמצאת בצל הגשם של רכס קסקייד ממערב. "שנת הגשם" הגשומה ביותר הייתה מיולי 1955 עד יוני 1956 עם 553.2 מילימטרים, והיבשה ביותר מיולי 1954 עד יוני 1955 עם 154.7 מילימטרים. כמות השלג השנתית היא בממוצע בסביבות 93 סנטימטרים, כאשר הכמות הגבוהה ביותר שנרשמה הייתה 2.56 מטרים בין יולי 1955 ליוני 1956; לעומת זאת, רק מעט פתיתי שלג ירדו בין יולי 1991 ליוני 1992. עומק השלג המרבי היה 91 סנטימטרים ב-3 בינואר 1901.
שיא החום הוא 40.6 מעלות צלזיוס, שנקבע ב-27 ביולי 1911, ושיא הקור הוא 31.1- מעלות צלזיוס, שנקבע ב-15 בינואר 1888. העונה שבה הטמפרטורה לא יורדת מתחת לנקודת הקיפאון היא בממוצע כ-120 ימים, כאשר היום הראשון שבו הטמפרטורה יורדת מתחת לראשונה לנקודת הקיפאון בשנה טיפוסית הוא ב-21 בספטמבר, והיום האחרון שבו הטמפרטורה יורדת מתחת לנקודת הקיפאון הוא ב-1 ביוני. בממוצע 21 ימים בשנה מגיעים ל-32 מעלות צלזיוס ומעלה, ושני לילות בשנה מגיעים לטמפרטורות של 17.8- מעלות צלזיוס או פחות.
מפקד האוכלוסין של 2010
נכון למפקד האוכלוסין של 2010, התגוררו בעיר 20,840 נפשות ב-8,542 משקי בית ו-4,876 משפחות. צפיפות האוכלוסין הייתה 406.2 תושבים לכל קילומטר רבוע. היו 9,595 יחידות דיור בצפיפות ממוצעת של 187 לכל קילומטר רבוע. ההרכב הגזעי של העיר היה 83.4% לבנים, 1.0% אפרו-אמריקאים, 4.3% ילידים אמריקאים, 1.6% אסייתים, 0.1% תושבי האיים מהאוקיינוס השקט, 4.5% מגזעים אחרים ו-5.0% משני גזעים או יותר. היספנים או לטינים מכל גזע היו 11.8% מהאוכלוסייה.
ב-2010 היו 8,542 משקי בית, מתוכם ל-30.4% היו ילדים מתחת לגיל 18 שגרים איתם, 38.5% היו זוגות נשואים שחיים יחד, ל-13.0% הייתה בעלת הבית אישה ללא נוכחות בעל, ל-5.6% היה בעל בית גבר ללא נוכחות אישה. ו-42.9% היו לא משפחות. 32.9% מכלל משקי הבית היו יחידים, ול-11.3% היה מישהו שחי לבדו בן 65 ומעלה. גודל משק הבית הממוצע היה 2.35 וגודל המשפחה הממוצע היה 2.98.
הגיל החציוני בעיר היה 33.6 שנים. 23.6% מהתושבים היו מתחת לגיל 18; 14.6% היו בין הגילאים 18-24; 25.2% היו מ-25 ל-44; 24.1% היו מ-45 ל-64; ו-12.3% היו בני 65 ומעלה. ההרכב המגדרי של העיר היה 49.3% גברים ו-50.7% נשים.
ממשל ופוליטיקה
קלאמת פולס היא עירייה עצמאית על בסיס חוקת מדינת אורגון, והיא נשלטת על ידי צורת ממשל של מאז שאזרחיה הצביעו לאמץ את האמנה הנוכחית ב-1972. מועצת העיר, הבלתי מפלגתית, מונה חמישה חברים, כל אחד מהם נבחר מאחד מחמשת הרבעים (wards). הם מכהנים קדנציות של ארבע שנים, המדורגות כך ששנים או שלושה מושבים עומדים לבחירה כל שנתיים. ראש העיר, הבלתי מפלגתי, מכהן כהונה של ארבע שנים, ומנהל את כל ישיבות מועצת העיר. הוא ממנה ועדות, הוא יכול להטיל וטו על כל חוק עזר עירוני שלא התקבל בהצבעה של לפחות ארבעה חברי מועצה, וקולו יכול להיות שובר שוויון. מנכ"ל העיר, לעומת זאת, הוא המנהל האדמיניסטרטיבי של העיר. בעל תפקיד זה ממונה על ידי המועצה ומכהן לתקופה בלתי מוגבלת כל עוד המועצה חפצה בכך. שופט העיר ופרקליט העיר ממונים על בסיס זהה. טוד קלסטרום (Todd Kellstrom) היה ראש העיר מ-1992 עד 2016. קרול ווסטפול (Carol Westfall) היא ראש העיר הנוכחית שניצחה את קלסטרום בבחירות של 2016. ג'ונתן טייצ'רט (Jonathan Teichert) הוא מנכ"ל העיר הנוכחי.
לצורך ייצוג בבית המחוקקים של המדינה, קלאמת פולס ממוקמת במחוז הסנאט ה-28, המיוצג על ידי הרפובליקני דאג ויטסט, ובמחוז הקונגרס ה-56, המיוצג על ידי הרפובליקני ביל גארארד. מבחינה פדרלית, קלאמת פולס ממוקמת במחוז הקונגרס השני של אורגון, המיוצג על ידי קליף בנץ הרפובליקני.
כלכלה
המעסיק הגדול ביותר באזור הוא בית החולים Sky Lakes Medical Center ואחריו נפת בתי הספר של קלאמת פולס סיטי. מעסיקים גדולים אחרים הם המפעלים של JELD-WEN, Collins Products, Columbia Forest Products, iQor, נפת בתי הספר של מחוז קלאמת והמכון הטכנולוגי של אורגון.
שדה תעופה צבאי
בסיס האוויר קינגסלי פילד של המשמר הלאומי (Kingsley Field Air National Guard Base), הידוע גם בשם "קרייטר לייק – נמל התעופה האזורי של קלאמת" (Crater Lake - Klamath Regional Airport), הוקם בשנת 1928. הוא משכנה של טייסת בקרת התנועה האווירית ה-270 - כנף הקרב ה-173 של המשמר הלאומי האווירי של אורגון, המוצבת בבסיס שדה התעופה קינגסלי. הטייסת מטיסה כיום גרסאות של F-15 C/D. בבסיס יש את המסלול השני באורכו באורגון (3,140 על 46 מטר) והוא היה רשום כאתר נחיתה לגיבוי עבור מעבורת החלל. טבעי לשמוע את מטוסי קרב בכל קלאמת פולס במהלך שעות היום.
פעילויות נופש
קלאמת פולס היא משכן לפעילויות חורף וקיץ רבות בחוץ. אתר הנופש והמלון Running Y Ranch הסמוך כולל מסלול גולף שעוצב על ידי שחקן הגולף הנודע, וזירת החלקה על הקרח. אתר הנופש משקיף על אגם קלאמת העליון. יש גם שביל קאנו דרך מקלט חיות הבר ברוקי פוינט (Rocky Point).
בעזרתם של חברי קהילה נלהבים רבים, פיתחה קלאמת פולס סדרה של שבילים בפארק מור (Moore Park). רשת השבילים בפארק מור וסביבתה נמצאת בשימוש רב על ידי מטיילים, רוכבי אופניים, רצים ואחרים. המשתמשים השקיעו אינספור שעות בפיתוח ושיפור שבילים המציעים פני שטח וצמחייה מגוונים, נופים של אגם קלאמת העליון ואגן קלאמת, במגוון רמות קושי.
השביל המדינתי "OC&E Woods Line State Trail" הוא שביל רב-שימושי (הולכי רגל, רוכבי סוסים ואופניים) באורך של 170 קילומטרים המנצל תוואי מסילת רכבת לשעבר. השביל מתחיל בקלאמת פולס, עובר בסדרה של עיירות ומסתיים במאגר תומפסון, והוא הפארק המדינתי הארוך ביותר באורגון. פארק ויארד (Wiard Park), לאורך שביל מדינתי זה, פתוח מעלות השחר עד רדת החשכה מ-1 במאי עד 1 באוקטובר. בקלאמת פולס יש פארק הנצחת יוצאי צבא (Klamath Falls Veterans Memorial Park) הממוקם במרכז העיר לאורך חופו של אגם יואנה.
קלאמת פולס שוכנת על נתיב נדידת עופות המכונה "נתיב התעופה הפסיפי" (Pacific Flyway), ומספר רב של עופות מים ועופות דורסים נראים בה לאורך כל השנה. מספר רב של עיטמים לבני-ראש חורפים בעמק הדובים (Bear Valley), כ-15 קילומטרים מערבית לקלאמת פולס, ליד קנו, ובקיץ נצפים מספרים גדולים של השקנאים האמריקניים.
הפארק הלאומי קרייטר לייק שוכן במרחק של 80 קילומטרים צפונית לקלאמת פולס, וכביש שפת האגם (Rim Drive), באורך 53 קילומטרים, המקיף את אגם קרייטר לייק, חביב על רוכבי אופניים. גם סקי למרחקים והליכה עם נעלי שלג בפארק פופולריים מאוד. מרתון קרייטר לייק (Crater Lake Marathon) בגובה יותר ממייל הוא אירוע שנתי. המונומנט הלאומי שכבות הלבה שוכן במרחק של כ-50 קילומטרים מדרום-מזרח לקלאמת פולס ליד העיירה בקליפורניה. שכבות הלבה מספקות הזדמנות לחקור אזור שיש בו אולי את הריכוז הגבוה ביותר של צינורות לבה. במונומנט מיש גם התייחסות ל, כולל הקרב הראשון על המעוז (שבו הובס כוח בן 400 חיילים אמריקנים על ידי כוח בן 53 לוחמים של המודק).
, אחד מאזורי הטבע הבראשיתי הראשונים בארצות הברית, שוכן מערבית לקלאמת פולס, ובו אפשרויות לטרקים ולדיג באגמים ההרריים הזכים.
תחבורה
אמטרק, מערכת רכבות הנוסעים הלאומית, משרתת את תחנת הרכבת קלאמת פולס הממוקמת על תוואי מסילת הברזל שנבנתה במקור על ידי חברת הרכבות סאות'רן פסיפיק. אמטרק מפעילה את הקו מדי יום בשני הכיוונים בין סיאטל במדינת וושינגטון ללוס אנג'לס בקליפורניה.
שירות תחבורה ציבורית במסלול קבוע מופעל על ידי Basin Transit Service. שירות Oregon POINT (שירות של מחלקת התחבורה של מדינת אורגון) מחבר את קלאמת פולס עם מדפורד ו. חברת האוטובוסים Sage Stage מספקת שירות שבועי לעיירה במחוז מודק בקליפורניה.
שדה התעופה של קלאמת פולס הוא בבסיס המשמר הלאומי של קינגסלי פילד, נמל התעופה והבסיס נמצאים כ-10 קילומטרים דרומית למרכז העיר.
תקופת בחירות
תקופת בחירות היא תקופה של חודשים אחדים לפני קיומן של בחירות לרשות שלטונית, כגון פרלמנט, נשיא ורשות מקומית. בתקופה זו מתקיימת מערכת הבחירות, וחלים בה כללים מיוחדים על פעילותם של הגופים העומדים לבחירה.
בתקופת הבחירות מתקיימת מערכת בחירות (הנקראת גם 'מרוץ'). במערכת הבחירות מתקיימת פעילות פוליטית נמרצת שמטרתה (מבחינת כל מועמד) השגת יתרון יחסי בתוצאות הבחירות, ועיקרה מאבק פרסומי (תשדירי בחירות בטלוויזיה ברדיו ובמרשתת, שלטי חוצות, חלוקת עלוני פרסום וכדומה) רחב ואינטנסיבי על עיצוב דעת הקהל.
המונח 'מרוץ' אינו סתמי, ולרוב מקבלת מערכת הבחירות מאפיינים של התמודדות מאסיבית קצרת-טווח, בה מנוצלים רוב משאבי המתמודדים, כלכליים ופוליטיים, מלווה בהתעוררות המודעות הציבורית למתרחש בפוליטיקה של המדינה בתקופת הזמן הסמוכה לה. מקובל להאמין כי התנהגות מוסדות השלטון בתקופת בחירות מגויסת לטובת המערכה על ידי גורמים שונים. אמונה מקובלת אחרת היא שהמועמדים נוהגים לתאר את עצמם באופן שאינו תואם את התנהגותם לאחר הבחירות.
בבריטניה
בבריטניה תקופת הבחירות, שנודעה בשם "Purdah", נמשכת מרגע הכרזת הבחירות (כשישה שבועות לפני מועד הבחירות) ועד שממשלה חדשה קמה לאחר קיום הבחירות. בתקופה זו על הממשלה להימנע מיוזמות חדשות או שנויות במחלוקת, שנראות כמעניקות יתרון בבחירות למועמדים או למפלגה מסוימת. הגבלות של תקופת בחירות חלות גם על בחירות לשלטון המקומי. גם באוסטרליה קובעת המוסכמה שהממשלה בתקופת בחירות לא צריכה לקבל החלטות בנושאי מדינות משמעותיים ולא צריכה למנות מינויים לתפקידים רמים.
בספרד
על ממשלת ספרד בתקופת בחירות (בספרדית Gobierno en funciones, ממשלה ממלאת מקום ) מוטלת המשימה להקל על ההתפתחות התקינה של תהליך ההרכבה של הממשלה החדשה והעברת הסמכויות אליה. כמו כן, עליה להגביל את ניהולו לתפקיד הרגיל של ענייני ציבור, תוך הימנעות מלנקוט כל אמצעי אחר, למעט במקרים דחופים שהוסמכו כדין או מסיבות של אינטרס כללי.
במדינות נוספות
בתקופת הבחירות חלות על הממשלה הקרויה ממשלת מעבר (באנגלית נקראת caretaker government, acting government או interim government) הגבלות שונות.
בהולנד, מקובל בהסכמות כי השלמות חקיקה, הצגת תקציב ומינויים לתפקידים בכירים הנחוצים לתפקוד רציף של השלטון מתקבלים בשיתוף פעולה בין-מפלגתי.
בפורטוגל ההתייחסות לסמכותה של ממשלת מעבר נמצאת ברמת החוקה: סעיף 186.5 קובע שממשלת מעבר "תגביל את עצמה רק לביצוע פעולות הנחוצות להבטחת הניהול של ענייני הציבור".
גם בדנמרק מתייחסת החוקה לממשלת מעבר, אך הניסוח מנוסח באופן פחות מגביל. סעיף 15 קובע שעל ממשלה כזו "לעשות כל מה שנחוץ כדי להבטיח פעילות רציפה של ענייני הציבור עד שהממשלה החדשה תיכנס לתפקיד".
בשוודיה ובנורווגיה אין התייחסות חוקתית לנושא אך ממשלות מעבר תמיד נמנעו מקידום חקיקה והגבילו את עצמן לעניינים מנהליים.
בישראל
ממשלה המכהנת בתקופה זו נקראת לעיתים "הממשלה היוצאת".
משך התקופה
תקופת בחירות מוגדרת בחוקים אחדים, שבכל אחד מהם הגדרה משלו לתקופה זו.
חוק מימון מפלגות, תשל"ג-1973 מגדיר תקופת בחירות כתקופה המסתיימת ביום הבחירות ותחילתה –
חוק הבחירות (דרכי תעמולה), תשי"ט-1959 מגדיר תקופת בחירות –
חוק מיסוי תשלומים בתקופת בחירות, ה׳תשנ״ו-1996 מגדיר תקופת בחירות –
בהקשרים אחרים תקופת הבחירות ארוכה יותר. לקראת הבחירות לכנסת העשרים וחמש קבעה היועצת המשפטית לממשלה, גלי בהרב-מיארה, שתקופת הבחירות החלה ב-20 ביוני 2022, המועד שבו ראש הממשלה וראש הממשלה החלופי הודיעו על החלטתם ללכת לבחירות. תקופה זו תימשך עד ליום הבחירות, 1 בנובמבר, כלומר 134 ימים.
סמכויות הממשלה
על פי לשון חוק יסוד: הממשלה, סמכויותיה של ממשלה פוקעות רק עם כינון ממשלה חדשה:. עם זאת, ברבות השנים הורו שופטי בית המשפט העליון על הגבלות החלות על ממשלה בתקופת בחירות או לאחריהן, כל עוד לא כוננה ממשלה חדשה הנהנית מאמונה של הכנסת. הוראות אלה מיושמות הלכה למעשה באמצעות הנחיות היועץ המשפטי לממשלה.
בהנחיות היועץ המשפטי לממשלה הוגדרה מדיניות זו במילים הבאות:
לעומת זאת, מינוי גדי איזנקוט לרמטכ"ל אושר בממשלת ישראל השלושים ושלוש כשבוע לאחר שהחלה תקופת הבחירות לכנסת העשרים, אם כי רוב הליך המינוי נעשה טרם תקופת הבחירות.
בהנחיות היועץ המשפטי לממשלה נקבע שאין מניעה לקיים בתקופה זו הליכים של מינויים באמצעות מכרז, משום שאלה מבוססים על אמות-מידה שוויוניות ושקופות ועל מנגנוני בחינה והערכה מקצועיים, ואסורה בהם ממילא מעורבות הדרג הפוליטי.
פעילות הכנסת
המשך פעילות הכנסת תלוי בהסכמות פוליטיות ובראשי הוועדות.
חוק יסוד: הממשלה וחוק יסוד: הכנסת אינם מפרטים מהן סמכויות הכנסת בפגרת בחירות. כל שנאמר בו הוא ש"הוראות בדבר מועדי הכנסים של הכנסת ובדבר כינוס הכנסת שלא בתקופת הכנסים ייקבעו בחוק". התוצאה היא שפעילות כנסת שהתפזרה מוכתבת באמצעות תקנון הכנסת, הסכמות, שיקול הדעת של יו"ר הכנסת וראשי הוועדות. לפי החוק, הממשלה יכולה ליזום הצעת חוק, האופוזיציה וחברי כנסת לא יכולים להעלות הצעות חוק פרטיות. אבל, גם היוזמות הממשלתיות הוכפפו בעת הזו ל"ועדת ההסכמות", ששולטת בין היתר על כינוס ועדות הכנסת שמטפלות בהכנת החוק לקריאה שנייה ושלישית. ועדת ההסכמות מורכבת מנציגי קואליציה ואופוזיציה, כאשר המטרה היא לקדם רק חוקים מוסכמים.
חקיקה ביוזמת הממשלה - ללא הסכמת ועדת ההסכמות - אפשרית אם מדובר בנושאים הנוגעים לניהול שוטף של המדינה, לצורך מימוש אינטרס ציבורי מובהק, שאינו סובל דיחוי.
הנוהג בכנסת הוא שאין דיונים בחקיקה חדשה ערב בחירות, במיוחד בדיני הבחירות עצמם.
המפלגות
מבחינת המפלגות המתמודדות בבחירות, תקופת הבחירות היא תקופה של פעילות אינטנסיבית לשם שכנוע הבוחר לבחירה בהן. בתקופה זו נרקמות בין מפלגות בריתות לריצה משותפת ונחתמים הסכמי עודפים. בשלב מוקדם של תקופת הבחירות קובעות המפלגות את רשימת מועמדיהן לכנסת, בדרך של בחירות מקדימות ובדרכים אחרות להרכבת רשימה זו.
חוק מימון מפלגות מעניק למפלגות מימון מיוחד להוצאותיהן בתקופת הבחירות. חשבונות המפלגות בתקופת הבחירות נתונים לביקורת של מבקר המדינה.
חוק הבחירות (דרכי תעמולה) קובע הגבלות שונות החלות על המפלגות בתקופת הבחירות. חלק מההגבלות:
ועדת הבחירות המרכזית לכנסת
ועדת הבחירות המרכזית לכנסת פועלת במשך כל הקדנציה של הכנסת, אך פעילותה נעשית אינטנסיבית יותר בתקופת בחירות. בין פעולות הוועדה בתקופת בחירות:
כללים נוספים
חוק מיסוי תשלומים בתקופת בחירות, תשנ"ו-1996 קובע כללים מיוחדים לחישוב מס הכנסה על תשלום שמקבל מי שמועסק בתקופת הבחירות בלבד מגוף הקשור בבחירות (מועמד, מפלגה, רשות הממונה על ביצוע בחירות). המוסד לביטוח לאומי פרסם הנחיות בדבר תשלום דמי ביטוח לאומי בגין תשלום כנ"ל.
דוכסות סקסוניה-ויימאר
דוכסות סקסוניה-ויימאר (בגרמנית: Sachsen-Weimar, נהגה "זקסן-ויימאר") הוא שמה של דוכסות גרמנית בתורינגיה, שהייתה הענף הבכיר ביותר מבין הענף הארנסטיני של בית וטין.
בית וטין
בית וטין החזיק בנחלות נרחבות בסקסוניה, סקסוניה-אנהלט, ותורינגיה. בשנת 1485 פוצלה הנחלה בין בניו של פרידריך השני, הנסיך הבוחר מסקסוניה; ארנסט, הנסיך הבוחר מסקסוניה קיבל את החלק המערבי (תורינגיה), ואילו אלברכט השלישי, דוכס סקסוניה קיבל את החלק המזרחי (סקסוניה). בשנת 1547 ויתר יוהאן פרידריך מסקסוניה על תואר הנסיך הבוחר לאחיינו מוריץ מסקסוניה, בעקבות המלחמה השמלקלדית, וקיבל את התואר דוכס סקסוניה.
הקמת הדוכסות
לאחר מותו פוצלה הדוכסות בין בניו; יוהאן פרידריך השני, דוכס סקסוניה קיבל את אזור אייזנך וקובורג, יוהאן וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר קיבל את אזור ויימאר, ואילו יוהאן פרידריך השלישי, דוכס סקסוניה-גותה קיבל את אזור גותה. בשנת 1554 ניסה יוהאן פרידריך השני, דוכס סקסוניה להחזיר לידיו את נסיכות הבוחר מסקסוניה, אולם בשנת 1556 הובס, ולאחר מאבק בן 10 שנים נכלא בשנת 1566, ויוהאן וילהלם קיבל את נחלותיו. בשנת 1572 סייע יוהאן וילהלם לשארל התשיעי, מלך צרפת במאבקו נגד ההוגנוטים, ובעקבות כך סייע מקסימיליאן השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה לאחייניו - בניו של יוהאן פרידריך השני לתבוע את חלקם בירושה, ואכן הדוכסות פוצלה שוב בין יוהאן וילהלם לבין אחייניו יוהאן קזימיר, דוכס סקסוניה-קובורג ויוהאן ארנסט, דוכס סקסוניה-אייזנך. לאחר מותו של פרידריך וילהלם הראשון, דוכס סקסוניה-ויימאר בנו של יוהאן וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר בשנת 1602, חולקה הדוכסות בין אחיו יוהאן השני, דוכס סקסוניה-ויימאר ובין בנו יוהאן פיליפ, דוכס סקסוניה-אלטנבורג.
מלחמת שלושים השנים
בשנת 1605 מת יוהאן השני, דוכס סקסוניה-ויימאר, ובנו יוהאן ארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-ויימאר עלה לשלטון במקומו. עם פרוץ מלחמת שלושים השנים הצטרף יוהאן ארנסט לפרוטסטנטים, ואף השתתף בקרב ההר הלבן. בשנת 1620 מונה אחיו וילהלם לעוצר במקומו, ולאחר שנהרג יוהאן ארנסט בהונגריה בשנת 1626 עלה וילהלם לשלטון במקומו. לאחר מותו של גוסטב השני אדולף, מלך שוודיה, נשא ונתן וילהלם עם פרדיננד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ובשנת 1635 חתם עמו על הסכם פראג. בשנת 1638 מת יוהאן ארנסט, דוכס סקסוניה-אייזנך, ונחלותיו עברו בעיקר לדוכסות סקסוניה-ויימאר. בשנת 1640 פוצלה הדוכסות בין שלושת האחים; וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר, אלברכט הרביעי, דוכס סקסוניה-אייזנך, וארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-גותה. לאחר מותו של וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר בשנת 1662 פוצלה נחלתו בין ארבעת בניו; יוהאן ארנסט השני, דוכס סקסוניה-ויימאר, אדולף וילהלם, דוכס סקסוניה-אייזנך, יוהאן גאורג, דוכס סקסוניה-מרקזהל וברנהרד, דוכס סקסוניה-ינה.
לאחר מותו של פרידריך וילהלם השלישי, דוכס סקסוניה-אלטנבורג ללא יורשים בשנת 1672, חולקה דוכסות סקסוניה-אלטנבורג בין דוכסות סקסוניה-ויימאר לדוכסות סקסוניה-גותה, אולם, ארנסט קיבל את החלק הגדול יותר, מכיוון שהיה צאצא של אליזבת סופיה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג בתו של יוהאן פיליפ, דוכס סקסוניה-אלטנבורג שציווה שהיא תירש את הנחלה בהיעדר יורשים זכרים.
האיחוד עם סקסוניה-אייזנך
בשנת 1741 מת וילהלם היינריך, דוכס סקסוניה-אייזנך ללא ילדים, ומשום כך ירש אותו קרובו ארנסט אוגוסט הראשון, דוכס סקסוניה-ויימאר-אייזנך. בשנת 1748 מת ארנסט אוגוסט הראשון, ובנו ארנסט אוגוסט השני, דוכס סקסוניה-ויימאר-אייזנך עלה לשלטון במקומו. אולם מכיוון שהיה קטין, שלט כעוצר פרנץ יוזיאס, דוכס סקסוניה-קובורג-זאלפלד עד לבגרותו. בשנת 1758 מת ארנסט אוגוסט השני, והותיר אחריו את בנו בן השנה קרל אוגוסט, דוכס סקסוניה-ויימאר-אייזנך. אולם מחמת היותו קטין, שלטה אמו אנה אמליה, דוכסית בראונשווייג-וולפנביטל כעוצרת. בשנת 1775 תפס קרל אוגוסט את השלטון. החודשים הראשונים לאחר עלותו לשלטון שפעו חגיגות, מסיבות ופריקת עול מכל סוג. בתחילת 1776 החל גתה להשתתף בישיבות בודדות של מועצת הדוכס. ביוני התמנה רשמית ליועץ-סתרים עם מושב קבוע וזכות הצבעה במועצה זו, בניגוד לדעתם של אנשי החצר, של השרים והפקידים האחרים. אלא שגתה יצר לו במהרה בני-ברית בדמות המשורר וילאנד ובדמות אימו של קרל אוגוסט, אנה אמליה; וחברותו עם קרל אוגוסט הייתה קרובה מתמיד.
קרל אוגוסט היה שתיין כבד וספורטאי טוב, והיה מארגן הרבה מסיבות לחבריו הקרובים וכן מסעי ציד. גזע הכלבים ויימרנר שפותח על ידי חצרו, הוא פופולרי עד היום. בנוסף התעניין קרל אוגוסט אף בספרות, באמנות, ובמדע, ואף טיפח מאוד את החינוך ברחבי הדוכסות. קרל אוגוסט שלט בדוכסות ברוח העריצים הנאורים, והביא את ויימאר לשיא גדולתה.