cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
א-תנף (בסיס צבאי אמריקאי)
אַ־תַנְף (בערבית: التَّنْف; באנגלית: Al-Tanf), הידוע גם בשם כבסיס חיל המצב א-תנף (ATG), הוא בסיס צבאי של ארצות הברית בשטח הנשלט על ידי האופוזיציה הסורית בנפת חומס הממוקם כ־24 קילומטרים מערבית למעבר הגבול אל-ואליד במדבר הסורי, באזור החיץ המפורז המשתרע לאורך הגבול עם עיראק ועם ירדן. חיל המצב הבין־לאומי התמקם לאורך הכביש שנקרא כביש M2 או הכביש המהיר בגדאד–דמשק.
הנוכחות המשמעותית של הכוחות המזוינים של ארצות הברית בבסיס החלה ב־3 במרץ 2016, במהלך ההתערבות הבין־לאומית בהובלת ארצות הברית במלחמת האזרחים בסוריה. בדצמבר 2016 אומנו בבסיס לוחמים, מקבוצת המורדים שהקימה את הצבא הקומנדו הסורי החדש (גַ'יְש מַעַ'אוִּירִ א-תַ'וְּרַה - جيش مغاوير الثورة), על מנת שילחמו נגד המדינה האסלאמית. בשנת 2022, בסיס א־תנף המשיך לשמש כמקום מושבה של המפקדה של צבא הקומנדו המהפכני. במקום משרתים לפחות כ־200 חיילים אמריקאים הפועלים מטעם קואליציית כוח המשימה הבין־לאומית CJTF-OIR.
נוכחותו של חיל המצב האמריקני בשטח סוריה מהווה נושא נפיץ, כי ממשלת סוריה והן ממשלת רוסיה רואות בנוכחות צבא ארצות הברית בא־תנף כבלתי חוקית; ממשלת סוריה קראה לנסיגה של כל הכוחות הזרים מסוריה ורוסיה מבקרת בקביעות את הנוכחות האמריקנית ה"בלתי קרויה" בדרום־מזרח סוריה. ארצות הברית רואה בנוכחותה בבסיס א־תנף כמשקל נגד לכוחות קואליציית איראן־סוריה־עיראק־רוסיה באזור.
מחנה הפליטים רוקבן לפליטי מלחמת האזרחים בסוריה נמצא בתוך אזור החיץ המפורז.
פעילות מבצעית
ב-8 באפריל 2017, לוחמי דאעש פתחו במתקפה משולבת ומתואמת נגד מוצב כוחות המבצעים המיוחדים של ארצות הברית בא-תנף. דאעש החל את ההתקפה תוך פגיעה בבסיס באמצעות מכונית תופת ולאחר מכן בתקיפה של 20–30 חיילי רגלים. המתקפה נהדפה תחילה על ידי חיילי צבא המורדים הסורים, היחידה הנורווגית, היחידה הבריטית, והכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית, בשילוב תקיפות אוויריות מרובות, של הקואליציה נגד דאעש. בתקיפות האוויריות נהרגו רוב החיילים מכוח דאעש והשמידו את כל כלי הרכב שלהם. המורדים הסורים הודיעו שארבעה מלוחמיהם ושמונה לוחמי דאעש נהרגו.
ב-18 במאי 2017, מטוסי קרב אמריקאים תקפו שיירה של כוחות ממשל פרו-סוריים שהתקדמו לעבר הבסיס. זמן קצר לאחר מכן, דווח שכוחות ממשלת סוריה המשיכו בהתקדמותם תוך שהם השתמשו בנשק מתקדם מתוצרת רוסיה ונתמכו על ידי מסוקים רוסיים. הדיווח אושר ב-26 במאי על ידי כלי התקשורת של משרד ההגנה הרוסי.
"אזור 55 הקילומטרים"
עד סוף 2017, החלה התקשורת הערבית לכנות את "אזור החיץ" שסביב בסיס א-תנף "אזור 55 הקילומטרים", שכן הוא מורכב מאזור חצי עגול ברדיוס של 55 קילומטרים כשהבסיס במרכזו. עד 2018, שהו באזור א-תנף חמש קבוצות מורדים.
ב-7 בספטמבר 2018, פיקוד מרכז של ארצות הברית הכריז על תרגיל אש חיה בשם מבצע נחישות טבועה באזור חיל המצב א-תנף.
ב-16 בפברואר 2020, על פי דיווחים, קבוצה הנתמכת על ידי איראן פרצה את אזור החיץ בא-תנף, ולאחר מכן נהדפה על ידי כוחות גַ'יְש מַעַ'אוִּירִ א-תַ'וְּרַה.
ב-30 במאי 2020 פרסם צבא ארצות הברית תמונות של אנשי כוחות מבצעים מיוחדים באימון בבסיס א-תנף המפעילים מערכת ראייה אופטית מתוצרת ישראלית בשם Smart Shooter SMASH 2000 המחוברת לרובי ה-M4A1 שלהם.
בשנת 2021 דווח כי על פי "מקורות ביטחון ישראליים", שבסיס אל-תנף המשיך לארח כ-350 אנשי צבא ואזרחים, "כולל כמה כוחות בריטיים וצרפתים שתוארו כ"מומחי מודיעין".
ב-20 באוקטובר 2021, הבסיס הותקף על ידי מל"טים, שלא גרמו לנזק או לנפגעים. ב-14 בדצמבר 2021, מטוס יורופייטר טייפון של חיל האוויר המלכותי הבריטי הפיל מזל"ט עוין קטן באמצעות טיל ASRAAM ליד הבסיס.
The Getaway
The Getaway הוא אלבום אולפן מאת להקת הרוק האמריקאית רד הוט צ'ילי פפרז, שיצא ביוני 2016. זהו אלבום האולפן ה-11 של הלהקה.
לילך דיין
ביוגרפיה
לילך רחל דיין נולדה לרבקה (בקי), אמנית וציירת, וברוך מימון. בעלת תואר ראשון (בהצטיינות) ושני במשפטים מאוניברסיטת תל אביב. בתחילת דרכה עבדה במשרד עורכי הדין נשיץ ברנדס אמיר ושות', בתחום האזרחי.
פרקליטות המדינה
ב-1999 החלה דיין לעבוד במחלקה הפיסקאלית בפרקליטות המדינה. ב-2001 החלה לשמש כפרקליטה פרקליטת מחוז תל אביב (אזרחי) (לימים מחוז מרכז). במסגרת תפקידה עסקה בתובענות אזרחיות, בהן מאות תיקי קשישים וניצולי השואה שהונו בפרשת הפנסיה הגרמנית. כן עסקה בתיקים רוחביים מטעם היועץ המשפטי לממשלה.
חברת ועדת בוררות במחוז מרכז של לשכת עורכי הדין.
פרקליטת מחוז מרכז (אזרחי)
ביולי 2023 בחרה ועדת המרכזים של נציבות שירות המדינה, פה אחד, בלילך דיין לשמש ככפרקליטת מחוז מרכז (אזרחי), במקומה של עורכת הדין שירלי אנגלרד.
חיים אישיים
נשואה לגורן דיין ואם לארבעה. מתגוררת בראשון לציון. אחותה, ד"ר עינבל בלאו-מימון, מרצה בקריה האקדמית אונו.
הוועדה לביטחון המדינה (בלארוס)
הוועדה לביטחון המדינה של בלארוס (בלארוסית: Камітэт дзяржаўнай бяспекі Рэспублікі Беларусь, בראשי התיבות КДБ, קד"ב) הוקמה ב־1991 והיא סוכנות הריגול ושירות הביטחון הבלארוסי.
מטה הארגון נמצא בשדרות העצמאות 17, במינסק הבירה. הק.ד.ב הבלארוסי הוא הארגון היחיד במדינות חבר המדינות שעדיין מתקרא ק.ג.ב. הארגון שמר בעיקרו על המבנה הסובייטי, ומשתף פעולה באופן הדוק עם שירותי הביטחון הרוסיים.
פעילות
הארגון פועל בתחומים שונים של ביטחון לאומי, ריגול וריגול נגדי.
בשנת 2009 הוא האשים את אליאכסנדר בראנקואו בפשעים כלכליים. בסופו של דבר הוא קיבל מקלט מדיני באקוואדור. בשנת 2011 מועמד לשעבר לנשיא בלארוס קיבל מקלט מדיני בצ'כיה והאשים את הארגון בעינויים של אסירים. בנושא זה היו גם האשמות נוספות.
דרונטן
דרונטן היא רשות מקומית ועיר במחוז פלבולנד שבהולנד. שטחה המוניציפלי כולל את העיר דרונטן עצמה ואת הכפרים בידינגהויזן (Biddinghuizen) וסוויפטרבנט (Swifterbant).
היסטוריה
תוכניות ראשונות להקמתה של דרונטן נעשו כבר במחצית הראשונה של שנות החמישים והתוכניות להקמת מרכז העיר החלו ב-1958.
ב-1995 אירחה בידינגהויזן שבתחומי דרונטן את הג'מבורי ה-18 של תנועת הצופים העולמית, בו השתתפו 28,9602 צופים מ-166 מדינות. בתחומי בידינגהויזן שוכן גם פארק השעשועים ווליבי הולנד.
עין נזם
עין נזם הוא מעיין הנמצא בעמק המעיינות, בסמוך לקיבוץ שדה אליהו.
שמו המקורי היה עין חנזיר (חזיר בערבית) ושמו הוסב לעין נזם על בסיס הפסוק בספר משלי "נזם זהב באף חזיר".
גאוגרפיה
המעיין יוצר בריכה טבעית גדולה בין צמחיית גדות.
הגישה למעיין היא דרך כביש היקפי מסביב לגדר קיבוץ שדה אליהו, והיא חופשית. בכניסה למעיין מנגש וסולמות מתכת, וליד הכניסה מותקנות מצללות המעניקות צל חלקי. עומק המים בבריכה כשני מטר.
סביב הבריכה שולחנות פיקניק.
עוזי סלנט
עוזי סלנט (נולד בשנת 1941) הוא איש מנהל ועורך דין ישראלי. שימש במשך עשרים ושמונה שנים מנכ"ל קופת חולים מאוחדת. חבר מועצת עיריית רחובות לשעבר. התמודד פעמיים על ראשות עיריית רחובות אך לא נבחר.
ביוגרפיה
נולד בישראל לדבורה וחיים סלנט, צאצא לרבה של ירושלים שמואל סלנט. שירת בחיל התותחנים, והשתחרר בדרגת אלוף-משנה. למד משפטים באוניברסיטה העברית.
בסוף שנות ה-70 של המאה ה-20 נבחר למנכ"ל קופת חולים מאוחדת ושימש בתפקידו קרוב לשלושים שנה. בשנת 2008 התמודד על ראשות עיריית רחובות אך הפסיד לראש העירייה שוקי פורר. כעבור שנה, בשנת 2009, לאחר שפורר הואשם בעבירות שיש עמהן קלון, נערכו בחירות נוספות, אך גם הפעם לא נבחר והפסיד לרחמים מלול.
סלנט נשוי לבתיה לבית הויכרך. הוא אב לארבעה וסב לעשרה, ומתגורר ברחובות.
טקס פרסי לורנס אוליבייה 2010
טקס הענקת פרסי לורנס אוליבייה לשנת 2010 נערך בלונדון על ידי האיגוד של תיאטרון לונדון, כהוקרה על הישגים בתיאטראות וסט אנד.
הפקות עם מועמדויות וזכיות מרובות
ההפקות הבאות זכו במספר פרסים:
קורמורן ברנט
קורמורן ברנט (שם מדעי: Phalacrocorax penicillatus) הוא מין של קורמורן המצוי לחופיה המערביים של אמריקה הצפונית לחופי האוקיינוס השקט המצוי בין אלסקה למפרץ קליפורניה כשמספר אוכלוסיות נודדות. הוא שייך לסוג קורמורן וקרוב למינים קורמורן פלאגי וקורמורן אדום-פנים וכן למין הנכחד קורמורן ממושקף.
תיאור
קורמורן זה מגיע לאורך 84 עד 89 ס"מ, בעל מוטת כנפיים של 124 ס"מ במשקל ממוצע של 2,400 גרם. שני הזוויגים דומים במראם אך הצעירים יותר בהירים מהבוגרים.
הקורמורנים מקננים בקבוצות גדולות על צוקים, מפרצים, לגונות ובגדות נהרות לאורך מערב אמריקה הצפונית. זוג הורים מקנן על הקרקע ובונה קן עשוי ענפים על סלעים, בו הנקבה מטילה עד 4 ביצים. שני ההורים מטפלים באפרוחיהם.
פיגוע הדקירה בשער יפו
פיגוע הדקירה בשער יפו היה פיגוע דקירה שאירע ב-23 בדצמבר 2015 בשער יפו שבכניסה לעיר העתיקה בירושלים, ובו שני מחבלים תושבי מחנה הפליטים קלנדיה דקרו למוות את ראובן בירמאכר. במהלך נטרולם על ידי שוטרות מג"ב, נפצע עופר בן ארי, שמת מפצעיו בהמשך. כמו כן אדם נוסף נפצע ופונה במצב קשה להדסה עין כרם. שני המחבלים חוסלו.
רקע
בחודשים שקדמו לפיגוע בוצעו פיגועים רבים ברחבי ישראל כחלק מגל הטרור הפלסטיני, שכונה לעיתים "אינתיפאדת הסכינים".
הפיגוע
ב-23 בדצמבר 2015, י"א בטבת תשע"ו, סמוך לשעה 13:10 הגיעו שני מחבלים כבני 20 תושבי מחנה הפליטים קלנדיה לשער יפו ודקרו עוברי אורח, בהם את ראובן בירמאכר שמת מהדקירות. שוטרות מג״ב ששהו באזור ביצעו ירי לעבר המחבלים וחיסלו את אחד מהם. השני נפצע מהירי, ובהמשך נקבע מותו. כתוצאה מהירי נפצע עופר בן ארי, שבהמשך נפטר מפצעיו בבית החולים שערי צדק. אדם נוסף נפצע באורח קשה בפיגוע ואושפז אף הוא בשערי צדק.
אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית
אנציקלופדית ההיסטוריה העולמית (באנגלית: World History Encyclopedia, בעבר Ancient History Encyclopedia – אנציקלופדיית ההיסטוריה העתיקה) היא חברה חינוכית ללא מטרות רווח שנוסדה בשנת 2009. הארגון מפרסם ומתחזק מאמרים, תמונות, סרטונים, הסכתים וכלים חינוכיים אינטראקטיביים הקשורים להיסטוריה. כל המשתמשים רשאים לתרום תוכן לאתר, אך התרומות נבדקות על־ידי צוות העריכה של האתר לפני פרסומן.
מאמרים מקוריים נכתבים באנגלית ובהמשך מתורגמים לשפות אחרות, בעיקר צרפתית וספרדית.
תולדות הארגון
האנציקלופדיה להיסטוריה העתיקה (Ancient History Encyclopedia) נוסדה בשנת 2009 על ידי יאן ואן דר קרבן במטרה לשפר את החינוך להיסטוריה ברחבי העולם על ידי יצירת מקור היסטורי נגיש ואמין. הארגון רשום בגודלמינג ובמונטריאול, אף שאין לו משרד והצוות מפוזר ברחבי העולם.
האתר זכה לשבחים מצד ארגונים חינוכיים והומלץ על ידי כתב העת לספריות בתי ספר, קבוצת המחקר של צופי האינטרנט באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון, ארגון , ויוזמת "חינוך פתוח אירופה" של הנציבות האירופית. בשנת 2016, הארגון זכה בפרס לחינוך מארגון EURid.
רחוב בלפור (תל אביב)
היסטוריה
ב-1921 חיו ביפו יותר מ-12 אלף יהודים; בשנת 1922 נותרו בה רק כחמשת אלפים יהודים – הרוב ברחו מהעיר בעקבות מאורעות תרפ"א והשתכנו במחנות אוהלים וצריפים בתל אביב. אחד ממחנות האוהלים שלאחר מכן הפך למחנה צריפים, היה צמוד לרחוב בלפור, ובשנת 1925 התגוררו בו כ-1,600 איש.
ב-1925 נודע כי ארתור ג'יימס בלפור, מדינאי בריטי וראש ממשלת הממלכה המאוחדת לשעבר – ואביה של הצהרת בלפור (1917) – יחנוך את הרחוב בכבודו ובעצמו. באותו הזמן פורסמה מודעה מטעם עיריית תל אביב אשר פנתה לתושבי העיר תל אביב וקראה לסייע לקבל בכבוד את פני האורח על ידי קישוט העיר בדגלים.
מבנה
רחוב בלפור חוצה את מערב לב תל אביב – מרחוב יהודה הלוי, דרך שדרות רוטשילד ועד לרחוב אלנבי. יש בו שלל מבנים ישנים וחדשים המשולבים יחדיו, אך לעומת רחוב מזא"ה השוכן לצידו, רחוב בלפור מכיל בעיקר בנייני מגורים ופרויקטים.
בעבר המבנה המרכזי ברחוב היה בית החולים הדסה, שנסגר בשנת 1992.
ב-2003 נסגר בית ספר פיטמן שפעל ברחוב בלפור, וב-2010 מכרה חברת אזורים את המתחם ב-53 מיליון שקל.
רחובות נחתכים
רחוב בלפור פוגש במספר רב של רחובות בשכונת לב תל אביב (ממזרח למערב):
הרחוב משולב במגוון בניינים חדשים וישנים שמשתלבים יחדיו, אך עדיין רוב הבניינים הם בעלי עלות גבוהה.
סיסו K-50SS
סיסו K-50SS (בפינית : Sisu K-50SS) היא משאית כבדה מתוצרת יצרנית הרכב הכבד Oy Suomen Autoteollisuus Ab אשר יוצרה בשנת 1961 ב-פינלנד
דגם ה-"סיסו K-50SS" שימש לצורך הובלה כבדה באתרי בניית תחנות כוח הידרואלקטריות בצפון פינלנד.
"סיסו K-50SS" הוא יחידת הרכב האישית הגדולה ביותר בכל עת לכבישים, שיוצרה במדינות ה-נורדיות.
סוויס פוסט
סוויס פוסט (באנגלית: Swiss Post, בגרמנית: Die Schweizerische Post) היא חברה המספקת שירותי דואר בשווייץ ונחשבת למעסיקה השנייה בגודלה במדינה.
בשנת 2019 שלחה כ-1.8 מיליארד מכתבים, כ-148 מיליון חבילות וביצעה העברות כספים בסך של כ-119 מיליארד פרנק שווייצרי לכ-167 מיליון מטיילים.
היסטוריה
סוויס פוסט הוקמה בתאריך 1 בינואר 1849 כחלק ממערך לשליחת מכתבים, חבילות, כסף ואנשים.
בשנת 1857, החלה החברה להעביר סחורות באמצעות רכבות.
בשנת 1920, אוחדו רשתות הטלפוניה, הטלגרפיה ושירותי הדואר לחברה אחת בשם PTT.
בשנת 1939, הכריזה על מיתוג מחדש באמצעות לוגו צהוב הנושא את שם החברה.
בשנת 1961, הפסיקה החברה לשלוח סחורות באמצעות כרכרות עם סוסים.
בשנת 1978, הקימה את הכספומטים הראשונים (Postomats) והחלו לספק שירותי טלפון לרכב בשם Natels.
בתאריך 31 בדצמבר 1997, חולקה החברה לשתי קבוצות, שירותי טלקומוניקציה הועברו לחברת סוויס קום ושירותי הדואר הועברו לסוויס פוסט.
מבנה החברה
החברה מחזיקה בשלוש חברות שונות שפועלות בארבעה שווקים שונים:
צווייג
צווייג (בגרמנית: Zweig) הוא שם משפחה, שמשמעותו היא "ענף".
הפרדת הקהילות
הפרדת הקהילות הוא כינוי למהלך שאירע בחלק מיהדות אירופה במחצית השנייה של המאה ה-19, ובו התפצלו הקהילות היהודיות לפי זרם דתי. חלקים ביהדות האורתודוקסית סברו שהפיצול הוא חובה הלכתית, בשל איסור להשתייך למוסד קהילתי משותף יחד עם רשעים (במקרים אלו, רפורמים ונאולוגים). בפועל אירע פיצול כזה בגרמניה ובהונגריה (במובנה הרחב).
מזרקת נפטון (ברלין)
מזרקת נפטון (בגרמנית: Neptunbrunnen) בברלין נבנתה בשנת 1891 ועוצבה על ידי ריינהולד בגאס (Begas).
מבנה
האל הרומי נפטון נמצא במרכז. ארבע הנשים סביבו מייצגות את ארבעת הנהרות העיקריים של פרוסיה בזמן בניית המזרקה: האלבה עם הדמות האלגורית מחזיקה פירות ואוזני תירס, הריין עם רשת דייגים וענבים, הוויסלה עם קוביות עץ, שהם סמלי ייעור, והאודר עם עזים ועורות בעלי חיים. הוויסלה נמצאת כעת כולה בפולין, בעוד שהאודר מהווה את הגבול בין גרמניה לפולין.
המזרקה הוסרה ממיקומה המקורי בשלוספלאץ (Schlossplatz) בשנת 1951, כאשר נהרס ארמון הברלינר שטאדטשלוס. המזרקה שוקמה והועברה בשנת 1969 למיקומה הנוכחי בין כנסיית מרי הקדושה לבית העירייה האדום.
תרמוסיפון
תרמוסיפון מסחרר נוזלים במערכות חימום או קירור כגון דוד שמש, משאבת חום, הסקה, צינורות קירור.
מזרקת נפטון (ברלין)
מבנה
מזרקת נפטון ידועה בוורוצלב זכתה לכינוי "Gabeljürge" "גאבליירגה" או "המזלג של יירגה" על ידי המקומיים, אך היא נהרסה במלחמת העולם השנייה והעיר הועברה מאוחר יותר לפולין.
תרמוסיפון
הסבר התופעה
הכוח המניע של תרמוסיפון הוא הציפה של זורם חם על פני זורם קר. ברוב החומרים צפיפות החומר יורדת עם עליית הטמפרטורה, כתוצאה הזורם הקל יותר עולה למעלה בכוח ששיעורו יחסי ישר להפרש בצפיפות החומר. לפי חוק ארכימדס, הכוח המציף של גוף השקוע בנוזל = משקל הנוזל אותו דוחה הגוף פחות משקל הגוף = נפח הגוף כפול הפרש בין המשקל סגולי של החומר המציף לבין המשקל הסגולי של החומר הצף. במקרה של נפח נוזל חם בתוך סביבה קרה
הלחץ שהנוזל מפעיל כלפי מעלה כתוצאה מהציפה:
ביטוי הלחץ ביחידות של עומד הידראולי נותנת
העומד הידראולי
אפשר לבטא את הלחץ לפי הטמפרטורה של הנוזל, על ידי הצבת צפיפות החומר עם התלות שלהם בטמפרטורה
אופייני למערכות תרמוסיפוניות הוא שהטמפרטורה עולה לאורך הצינור באופן הדרגתי, פילוג הטמפרטורה לאורך הצינור הוא אחיד (ניתן לייצוג במשוואה ליניארית) ולכן ההתפשטות התרמית ובהתאם גם הלחץ קטנים פי שניים
הלחץ מניע זרימה שעוצמתה תלויה בחיכוך. מכיוון ומערכות תרמוסיפוניות הן סגורות, אין צורך להתגבר על הכבידה (גרוויטציה). בהנחה של זרימה שכבתית (למינרית), הספיקה היא
כאשר :
ונקבל
הספיקה
דוגמת החישוב מראה שלחץ נמוך (עומד של מ"מ) מזרים כ-10 ליטרים לשעה, מספיק עבור דוד ביתי רגיל (בקולט יש כ-10 צינורות כאלו). מתקבל מספר ריינולדס של כ-500 ולכן הנחת זרימה שכבתית, ובהתאם חיכוך נמוך, נכונה.
דוד שמש
השמש מחממת את הקולט ולכן המים בקולט חמים מאשר בדוד (מיכל), הקולט מחובר לדוד עם שני צינורות האחד בין החלק העליון של הקולט לצד העליון של הדוד, ואחר בין תחתית הדוד לתחתית הקולט. החמים עולים מהקולט לראש הדוד, ועד שהם מתערבבים עם המים שבדוד, מתקיים הפרש טמפרטורות בין ראש הדוד לתחתיתו, האפקט התרמוסיפוני דוחף את המים אל הקולט, המים מתחממים בקולט, וכתוצאה משקלם הסגולי נמוך מזה של המים שנכנסו זה עתה לקולט, ואפקט התרמוסיפוני מניע את המים אל הדוד. התהליך נמשך כל עוד המים בקולט חמים מאשר בדוד. הדוד חייב להיות גבוה מהקולט.
קירור אדמה
תרמוסיפון משמש לקירור האדמה במקומות בהם נחוץ להשאיר את האדמה במצב קפוא, אחרת האדמה תתרכך, והיסודות (בנייה) של מבנים עלולים לשקוע ולהרס. צינור הנפט החוצה את אלסקה מונח על עמודים לאורך אלפי קילומטרים, לכל עמוד מחובר  HEAT PIPE הצינור ממולא בפחמן דו-חמצני או אמוניה, החום שבאדמה גורם לאידוי הנוזל, סנפירי הקירור בחלק הצינור שמעל פני האדמה מסלקים את חום האידוי לאטמוספירה וגורמים לעיבוי הגז, הגז יורד צמוד לדפנות הצינור אל התחתית וחוזר חלילה, התהליך התרמוסיפוני מתקיים סמוך לציר הצינור, לאורכו עולה הגז החם, ולאחר העיבוי יורד הנוזל לאורך הדפנות.
איגור קונשנקוב
לוטננט גנרל איגור יבגנייביץ' קונשנקוב (ברוסית: Игорь Евгеньевич Конашенков; נולד ב-15 במאי 1966) הוא איש צבא רוסי, דובר משרד ההגנה של הפדרציה הרוסית מאז אוגוסט 2011.
ביוגרפיה
איגור קונשנקוב נולד ב-15 במאי 1966 בקישינב, מולדובה.
ב-1988 סיים את לימודיו בהצטיינות באגף ההנדסה של בית הספר הצבאי הגבוה בז'יטומיר בתחום רדיו-אלקטרוניקה של כוחות ההגנה האווירית. ב-1998 סיים את לימודיו באקדמיה הצבאית של כוחות ההגנה האווירית. ב-2006 השלים את השכלתו באקדמיה של המטה הכללי של הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית.
הוא שירת בחיל החלל במינהל הראשי של כוחות ההגנה האווירית הטריטוריאליים.
דובר
מ-1998 היה קונשנקוב קצין בכיר וסגן ראש המחלקה לשיתוף פעולה עם התקשורת הרוסית והזרה במשרד ההגנה של הפדרציה הרוסית. ב-2003 הוא מונה לראש שירות העיתונות ועוזרו של מפקד המחוז הצבאי של צפון הקווקז, והיה אחראי לענייני יחסי ציבור והסברה. ב-2005 מונה לראש שירות העיתונות של צבא היבשה, וכיהן כעוזרו של המפקד העליון של הצבא לענייני יחסי ציבור והסברה.
ב-2009 הוא מונה לתפקיד סגן מנהל מחלקת ההסברה והמידע של משרד ההגנה, ובאוגוסט 2011 התמנה לראש מחלקת ההסברה והמידע של משרד ההגנה של הפדרציה הרוסית בצו של נשיא הפדרציה הרוסית. בכך הפך לדובר הצבאי הראשי של רוסיה.
במרץ 2017 מונה לראש מחלקת המידע והתקשורת של משרד ההגנה, במקביל למילוי תפקידו כדובר משרד ההגנה. עד 2011, תפקיד דובר הצבא הרוסי לא היה משמעותי ומשרד ההגנה מיעט בקיום מסיבות עיתונאים - עד מינויו של קונשנקוב לתפקיד.
EA Digital Illusions CE
EA Digital Illusions CE (או בקיצור DICE) היא חברה שוודית העוסקת בפיתוח משחקי וידאו ובידור ושוכנת בסטוקהולם, שוודיה. החברה היא חברת בת של Electronic Arts.
DICE נוסדה בשנת 1992 על ידי ארבעה אנשים בשם אנדריס אקסלון, אולוף גוסטפסון, פרדריק ליליגרן ואולף מנדורף. החברה מוכרת בעיקר בגלל סדרת המשחקים המוכרת Battlefield והמשחק Mirror's Edge.
היסטוריה
החברה DICE הוקמה על ידי ארבעה אנשים: אנדריס אקסלון, אולוף גוסטפסון, פרדריק ליליגרן ואולף מנדורף, שעבדו לשעבר כמדגימים בסרטים אילמים.
הרחבה
בשנת 2001 החברה התרחבה וקנתה אולפנים מבית Sandbox Studios בלונדון שבאנגליה ובאונטריו שבקנדה.
דפוס הגליל צפת
דפוס הגליל היה בית הדפוס המודרני הראשון בצפת. בית הדפוס נוסד ב-1911 על ידי זאב מתתיהו פרל, יהודה מייברג וברוך ברזל. הדפוס פעל תחת שם זה עד שנת 1926.
הקמת בית הדפוס ושנותיו הראשונות
בשנת 1911 הקימו זאב מתתיהו פרל ברוך ברז"ל, ויהודה מייברג, בית דפוס בצפת בשם "דפוס הגליל". מקומו הראשון של בית הדפוס היה ברחוב חת"ם סופר הסמוך לכיכר המגינים בעיר העתיקה. השלשה נענו לקריאתו של זלמן דוד ליבונטין, שעמד בראש בנק אנגלו-פלשתינה, אל אנשי העיר, ונעזרו בסיוע שהציע הבנק למי שבחר לעסוק בעבודה יצרנית.
בשנת 1911, צפת הייתה כמעט מנותקת ממרכזי התרבות בארץ. כביש עכו-צפת נסלל רק במחצית שנות העשרים. אמצעי תקשורת והעברת חומר כתוב במהירות, עדיין לא היו בנמצא. באותם ימים ובתנאים שבהן צפת הייתה שרויה, פתיחת בית דפוס היה מעשה חלוצי. מקימי בית הדפוס היו צריכים לרכוש מכונות, נייר, צבעי דפוס ולהכשיר פועלים מקצועיים. מכונות הדפוס והציוד הובאו מוינה לביירות ומשם הוסעו לצפת על-גבי גמלים. מכונת הדפוס הראשונה בבית הדפוס הייתה מתוצרת JOSEF ANGER & SONS בווינה. בבית הדפוס הועסקו כ-15 עובדים שהוכשרו לעבודה, ובכך סיפקו את פרנסתן של 15 משפחות. לבית הדפוס יצא מוניטין בשל טיב הדפסות, ב"מודעה לעם הספר" מתהדר בית הדפוס, ב"אותיות חדשות, בסדר יפה הגהה מדויקת, מכונות גדולות ומחירים ממוצעים". בספרים המודפסים ניכרת איכות ההדפסה וההשקעה בגרפיקה בסגנון הארט נובו והאר דקו וכן ובעיטורים לשערי ספרים שהיו מקובלים באותה תקופה, דוגמה הוא שער הספר "שמן רוקח" שהודפס במקום.
ספרים ופרסומים שנדפסו בדפוס הגליל צפת
בקטלוג הספרייה הלאומית נמצאים 20 פריטים שנדפסו בדפוס הגליל חלקם סרוקים באתר Hebrewbooks. חלק מהספרים עוסקים בנושאים תורניים, וחלקם ספרי עלילה כמו ספר בשם "דוד וגולית, הקראה לבני הנעורים בשמונה פרקים". בנוסף לספרים הודפסו בבית הדפוס לוחות שנה, חוברות, מודעות וכרוזים. למרות העובדה שבית הדפוס פעל בצפת, הודפסו בו ספרים שהוזמנו מקנדה וארצות הברית. דוגמה להזמנה מחו"ל הוא הספר "מנחת יעקב" על ידי המחבר יעקב בן יהודה לייב גורדון מקנדה בשנת 1914.
פרסום יוצא דופן שנדפס בדפוס הגליל היה מאמר של אלכסנדר זיסקינד רבינוביץ (אז"ר), בכתב העת הגליל קובץ א' הוצאת התאחדות מושבות הגליל התחתון משנת 1919. בחיבור זה תיאר אז"ר את המצב הקשה ששרר בצפת בתקופת מלחמת העולם הראשונה ויצא בביקורת קשה נגד מנהיגי הקהילה שלדעתו הפקירו את התושבים. רבני העיר, שנפגעו מביקורת הקשה שהוטחה נגדם, נידו את אז"ר וציוו לשרוף את כל העתקים של כתב העת.
בית הדפוס במלחמת השחרור בצפת
בית הדפוס פעל 15 שנה עד שנת 1926, אז ונמכר לאהרון פרידמן, שהיה עובד ותיק ובעל ניסיון בבית הדפוס. מאז נקרא "דפוס פרידמן". אף על פי שעבר בעלות ושינה את שמו מאז, עדיין מופיע השם "דפוס הגליל" בחלק מהפרסומים שיצאו מבית הדפוס עד שנת 1932. בית הדפוס עדיין קיים בצפת (2017) ומופעל על ידי דני פרידמן, נכדו של אהרון פרידמן.
מוזיאון הדפוס בצפת
בשנות השישים הוקם בצפת מוזאון הדפוס שהיו בו אוספים של ספרים שהודפסו בישראל וביניהם ספרים ופרסומים שנדפסו בדפוס הגליל, וכן תערוכה של מכונות דפוס ישנות. המוזיאון נסגר בשנת 2004. חלק מהספרים שניצלו, היו ברמת תחזוקה ירודה והועברו לספרייה הלאומית בירושלים ושם עברו טיפול להצלתם. לא ידוע מה עלה בגורל מכונות הדפוס הנדירות שהוצגו במקום.
פונדק (פירושונים)
{{פירושונים|
אישים:
אלאוטרודקטיים
אלאוטרודקטיים (שם מדעי: Eleutherodactylidae) היא משפחה של דו-חיים מסדרת חסרי זנב.
עד 2008, נחשבה המשפחה לתת-משפחה של משפחת הלפטודקטיליים (Leptodactylidae), אך לאחר מחקר גנטי סווגו כמשפחה עצמאית. בני הסוג Eleutherodactylus, כוללים 197 מינים.
צפרדעים אלה חיות באמריקה הדרומית, אמריקה המרכזית והאיים הקריבים. הם מטילות ביצים ליד המים ומהם בוקעים ראשנים החיים במים ועוברים גלגול רגיל. בני המשפחה מגוונים בגודלם מאורך 10.5 מ"מ אצל ה-Eleutherodactylus iberia, עד ל-88 מ"מ אצל ה-Eleutherodactylus inoptatus.
הר בילינג
הר בילינג (באנגלית: Mount Billing) הוא הר בהרי הנסיך אלברט, באזור חוף סקוט של ארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה.
להר צורת טריז.
גובהו של ההר 1,420 מטרים מעל פני הים; הר בילינג הוא ההר ה-1,779 בגובהו באנטארקטיקה.
ההר ממוקם בין הר מאליס, להר בואן.
מקור השם
שמו של ההר ניתן לו על ידי ועדת השמות האנטארקטית של ניו זילנד.
ההר נקרא על שם גרהם בילינג (Graham Billing), שהיה קצין יחסי הציבור בבסיס סקוט, בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1962 – 1963 ובעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1963 – 1964.
משה מילר מולאור
משה מילר מולאור  (31 באוקטובר 1908 – 1 בנובמבר 1971) היה משפטן, עיתונאי ופעיל ציוני. מצירי הקונגרס הציוני העולמי.
חייו
משה ליב מילר נולד בתאריך ו' בחשון תרס"ט בעיר בלז'ץ, פולין. גדל והתחנך בעיר לבוב שבמזרח גליציה, פולין (כיום באוקראינה). למד בחדר, בישיבה, בגימנסיה העברית ובפדגוגיון העברי. הוסמך במשפטים באוניברסיטה המקומית . עלה לארץ-ישראל המנדטורית בשנת 1934. עבר את בחינת עורכי-הדין הזרים והוסמך לעורך-דין ארץ-ישראלי על ידי השלטון הבריטי.
בשנת 1941 נשא לאשה את רבקה, בתו של אלכסנדר מאכט (שחמטאי, כלכלן ומנהלו הראשון של הבנק לתעשייה).
לזוג נולדו שתי בנות ובן.
בתם הראשונה ובנם סיימו לימודי משפטים והמשיכו במשך שנים רבות את פעילות משרד עורכי הדין שהקים.
בתם השנייה נישאה לבנו של יהודה בר-נתן, הנשיא השני של התאחדות התעשיינים. בנם, נכדם של רבקה ומשה מילר מולאור הוא השחקן והקומיקאי רועי בר-נתן.
פעילותו הציבורית הציונית
במסגרת פעילותו הציבורית הציונית העניפה כיהן בין היתר בתפקידים הבאים: יו"ר "העבריה" האקדמאית. מזכיר כבוד של אגודת דורשי האוניברסיטה העברית. סגן יו"ר ההנהלה של התאחדות עולי פולין (לקליטת עליה). אח ותיק במסדר "בני ברית". יו"ר המועצה האזורית וחבר הוועד הכללי של "בני ברית". נשיא לשכת "שמעון רוקח". נשיא לשכת "יעקב פרנד". אח בלשכת "ברקאי" של "הבונים החפשיים". חבר ההנהלה של המכון ליחסי חוץ. חבר האגודה למען האו"ם. במסגרת תפקידי הנשיאות ב"בני ברית" נטל חלק בימי עיון ומופעים בנושאים שונים.
נבחר לקונגרסים הציוניים :
הכ"א בז'נבה (1939)
הקונגרס נערך שוב במדינה בה נערך הקונגרס הראשון. הוא נערך מספר ימים לפני פרוץ המלחמה והיה האחרון עד לסיומה. מילר נבחר לקונגרס מטעם "מפלגת המדינה העברית". נשיא הקונגרס היה נשיא המדינה הראשון חיים ויצמן. בין היתר נתקבלה בה ההחלטה לדחות את גזרות "הספר הלבן" שהתפרסמו באותה השנה.
והכ"ד בירושלים (1956).
הפעם, לאחר איחוד הפלגים מחדש, מילר היה נציג "הציונים הכלליים" בקונגרס שנשיאו בפועל היה ראש הממשלה ושר הביטחון הראשון דוד בן-גוריון.
במסגרת פעילותו הביטחונית היה חבר ב"הגנה".
פעילותו הפוליטית
במסגרת פעילותו הפוליטית היה חבר מרכז התנועה הרוויזיוניסטית. בעת הפילוג בתנועה הרוויזיוניסטית הצטרף לפלג שנשאר בהסתדרות הציונית בהנהגת מאיר גרוסמן. בפלג שנקרא "מפלגת המדינה העברית" היה חבר מרכז המפלגה.
לאחר מכן הצטרף למפלגת הציוניים הכלליים במסגרתה הנחה בין היתר רבי שיח בנושאים פוליטיים. כיהן כחבר ההנהלה ויו"ר ועדת הארגון בהסתדרות הציונים הכלליים. היה חבר הנהלת קופת החולים של הציונים הכלליים.
לאחר מכן עבר למפלגה הליברלית וכיהן בה בין היתר כיו"ר וועדת הארגון של מחוז תל אביב-יפו.
בעת הפילוג במפלגה הליברלית הצטרף ל"המפלגה הליברלית העצמאית" (ל"ע).
פעילותו העיתונאית
במסגרת פעילותו העיתונאית היה מזכיר המערכת של עיתון-הערב הראשון בארץ, "עיתון מיוחד". העיתון יצא בעריכת מאיר גרוסמן ושימש כמעין בטאון לו ולמפלגתו.
כתב מאמרים רבים בנושאי חוץ בבטאון "עיונים בינלאומיים" כמו גם בעיתונים.
היה עורך מדור "חוק ומשפט" בעיתון "הבוקר".
פעילותו כמשפטן
במסגרת עבודתו כמשפטן כיהן בין היתר בשנות הארבעים כיועץ המשפטי של תיאטרון הלי-לה-לו שפרט למופעים הרבים שהעלה בהצלחה גדולה , נוצרו בין כתליו קלאסיקות רבות בזמר העברי המושמעות עד היום. את התיאטרון הובילו שני האישים שגם להם קראו בשם הפרטי משה : המנהל הכללי משה ואלין והמנהל המוזיקלי משה וילנסקי.
כמו כן ייצג עולים חדשים בתביעות של מיליונים על רקע אנטישמי כנגד שלטונות המדינות מהן הגיעו. מצד שני גם ייצג עולים חדשים יוצאי מעברות בתביעות כנגד הממסד בארץ.
פעילותו העירונית
כיהודי מסורתי היה מראשי קהילת בית הכנסת "תפארת צבי" שברחוב הרמן כהן בצפון הישן של תל אביב.
בתקופת פעילותו זו ניתנה לרב צעיר, לימים הרב הראשי לישראל הרב ישראל מאיר לאו הזדמנות ראשונה לכהן כרב קהילה של בית-כנסת כלשהו.
כמו כן הזמין את הרב הצעיר להשתתף ברבי שיח אותם הנחה ששודרו ב"קול ישראל" בנושאים הקשורים למסורת היהודית.
במסגרת פעילותו העירונית בעיר תל אביב, העיר בה התגורר כל חייו בארץ , היה שופט עירוני וחבר ועדת השמות של עירית תל אביב-יפו.
ישראל שבתי שצ'יפנסקי
הרב ישראל שבתי שצ'יפנסקי (או: שיפנסקי; באנגלית: Israel Schepansky; תרפ"ד, 1924, ורשה – כ"ד בטבת תש"ס, 2 בינואר 2000) היה חוקר תורני, מהדיר ספרות הראשונים, חבר האנציקלופדיה התלמודית ועורך כתב העת "אור המזרח" של תנועת המזרחי בארצות הברית.
ביוגרפיה
בנו הרב ראובן שיפנסקי, מחבר "בכורי ראובן", הוא חתנו של הרב שמואל בירנבוים, ומכהן כר"מ בישיבת מיר בארצות הברית.
פסטיבל הזמר והפזמון 1971
פסטיבל הזמר והפזמון 1971 הייתה תחרות שירים ששודרה בקול ישראל ובערוץ הראשון.
התחרות התקיימה במוצאי יום העצמאות בבנייני האומה בירושלים בהנחיית יצחק שמעוני. המנצח על התזמורת היה לסלו רוט והמפיק היה חנוך חסון.
חלק מהשירים הוקלטו על ידי זמרים אחרים בתקליט שיצא לאור: השיר "חלומות של חושך ואור" בביצוע של טמירה ירדני, השיר "רגע שקט" בביצוע של גבי ברלין והשיר "כשאהיה זקן" בביצוע של רבקה מיכאלי ובני אמדורסקי.
השיר שזכה בתחרות הוא "רק הירח" בביצוע של אילנית. בזמן ההכתרה שכחה אילנית את מילות השיר ופלטה "אוי-ווי".
Stoney End
Stoney End הוא אלבומה ה-12 של הזמרת ברברה סטרייסנד, אשר יצא בפברואר 1971. מבחינה מוזיקלית האלבום היה שינוי כיוון בקריירה של הזמרת מכיוון שהאלבום הכיל מוזיקת פופ רוק ומוזיקה קצבית בניגוד לאלבומיה הקודמים שהכילו שירי ג'אז. האלבום הופק על ידי ריצ'רד פרי אשר יעבוד בהמשך גם על אלבומים נוספים של ברברה. האלבום הגיע למקום ה-10 בארצות הברית והיה לאלבום הראשון שלה מזה 5 שנים להגיע להישג זה, ובשנת 1986, הגיע למעמד פלטינה.
האלבום כולל מספר גרסאות כיסוי של אמנים כמו לאורה נירו, רנדי ניומן וג'וני מיטשל.
שירות הביטחון של נשיא בלארוס
שירות הביטחון של נשיא בלארוס (בבלארוסית: Служба бяспекі президэнта Республіки Беларусь) הוא גוף רשמי בבלארוס האחראי לאבטחת נשיא בלארוס ובכירים נוספים במדינה. הגוף, שהוקם בשנת 2000, נחשב כיורשו של "המינהל הראשי לאבטחת המדינה" - גוף שהוקם בשנת 1991 ועסק באבטחת אישים.
חרף הצהרת בלארוס כי מדובר ברשות שמירת חוק לגיטימית, הגדירה מחלקת המדינה של ארצות הברית בשנת 2000 את שירות הביטחון כשירות משטרה חשאית וגרסה כי באפשרותו של השירות להפעיל כוח "נגד יריביו הפוליטיים של הנשיא, ללא פיקוח חוקי ומשפטי".
תיכון גבעת שמואל
תיכון גבעת שמואל הוא בית ספר תיכון שש-שנתי בגבעת שמואל הכולל חטיבת ביניים וחטיבה עליונה והוא התיכון הממלכתי היחיד בעיר.
אחד מהמאפיינים המרכזיים של בית הספר הוא שקיים בו פיילוט של משרד החינוך, בו התלמידים לומדים בכיתות באמצעות אייפדים במקום ספרי הלימוד הרגילים.
היסטוריה
לפני הקמת התיכון במיקומו הנוכחי, היו מספר תוכניות להקמת תיכון ממלכתי-חילוני ראשון בגבעת שמואל. כמה מהתוכניות כללו הקמת תיכון במזרח העיר, אף לבסוף הוחלט להקים במקום אולפנה של רשת "אמי"ת". תוכנית נוספת הייתה סגירת בית הספר היסודי הממלכתי "בן-גוריון" שבדרום העיר והקמת תיכון חילוני במקומו, אך תוכנית זו ספגה ביקורת רבה מתושבי העיר ובוטלה לבסוף.
במאי 2016 החלה הקמתו של התיכון, בשלב א' של התיכון נבנו כ-12 כיתות לימוד, ספרייה, חדר מורים, מזכירות, מספר חדרי ספח ומעבדות, מגרש ספורט, אמפיתיאטרון וחצר. עלות הקמת שלב א' של התיכון הוערכה בכ-20 מיליון שקלים.
בספטמבר 2017 נפתח התיכון כבית ספר צומח והורכב מחטיבת ביניים בלבד ומ-300 תלמידים. שנתיים לאחר מכן החל שיתוף פעולה בין התיכון לבית החולים תל השומר שבמסגרתו מפעיל התיכון מגמת רפואה.
מגמות לימוד
בנוסף למקצועות החובה הרגילים, קיימות בבית הספר מגמות הלימוד הבאות:
יחסי ספרד–סרי לנקה
יחסי ספרד–סרי לנקה הם היחסים הדו-צדדיים בין ספרד ו סרי לנקה. לסרי לנקה אין שגרירות בספרד, אך יש לה שגריר המוסמך לעניינים עם ספרד בפריז, צרפת, ובנוסף יש לה קונסוליה בברצלונה ובמדריד. מאידך, ספרד מחזיקה בסרי לנקה שגרירות בקולומבו
יחסים דיפלומטיים
ממשלת ספרד, במסגרת האיחוד האירופי, תמכה מההתחלה במאמצים להגיע לפתרון בשלום לבעיה האתנית הסינהלית, ועודדה את הכוחות הפוליטיים של סרי לנקה להגיע להסכמה לאומית על בסיס תוכנית שלום עם LTTE ("טיגריסי השחרור של טאמיל אילם"). היא גם תמכה בתוכנית הסיוע בשיקום המדינה.
שיתוף פעולה
ספרד לא יזמה, נכון לעכשיו, פרויקטים ברמת השלטון המרכזי בתחום שיתוף פעולה בפיתוח בסרי לנקה. אין TBT שהוקמה במדינה לניהול שיתופי פעולה, וגם סוכנויות שיתוף פעולה אזוריות ברמה הקהילה האוטונומית.
שיתוף הפעולה הספרדי במדינה מנוהל באופן רב צדדי באמצעות ארגונים בינלאומיים שונים המעורבים בפרויקטים של שיתופי פעולה קיימים בסרי לנקה, שרובם מוכנסים למערכת האו"ם.
ישנם כמה ארגונים בינלאומיים לשיתופי פעולה בסרי לנקה בהשתתפות ספרדית: UNDP, קרן האוכלוסין של האו"ם, UNIFEM, UNIDO, UNAIDS, UNESCO, UNICEF, UNHCR, FAO, תוכנית מזון עולמית, ILO, הבנק העולמי, IMF, הוועד הבינלאומי של הצלב האדום. בנוסף ישנם 9 ארגונים לא ממשלתיים ספרדים הפועלים בשטח סינהאלי.
משה פאלייר מקוברין
רבי משה פאלייר (ט"ז בכסלו תקמ"ד (11 בדצמבר 1783) - כ"ט בניסן תרי"ח (13 באפריל 1858); נודע בשם רבי משה מקוברין או הקוברינֶר) היה אדמו"ר בולט בליטא ההיסטורית (בלארוס של היום) באמצע המאה ה-19. מן האבות הרוחניים של חסידות סלונים והאדמו"ר הראשון מקוברין. היה נשיא קופת מעות ארץ הקודש מטעם כולל רייסין.
ביוגרפיה
נולד בפיֶיסק שעל יד קוברין (הסמוכה לבריסק) לישראל אליעזר. למד אצל הרב משה משרשוב ובהמשך אצל רבי מרדכי מלעכוויטש. מסופר כי בעקבות דבקותו ברבו זה גירשו חותנו מביתו. כן העיד עליו רבו שבכל יום הוא מגלה דרך חדשה בעניין "בכל דרכיך דעהו". נהג להקפיד על טבילה במקווה, גם כאשר היה קר כקרח.
לאחר פטירת רבו דבק בבנו, רבי נח מלעכוויטש. כשנפטר גם הוא בשנת תקצ"ג (1832), הפך רבי משה לאדמו"ר תחתיו. למרות שהיה אדמו"ר נסע כחסיד אל רבי ישראל מרוז'ין, שקיבלו בכבוד רב.
נודע בענוותו. על אוהל קברו נכתב שמי שיפריז בשבחו "אקום ואטור בו בזה ובבא, אבל מותר לכל אחד להגיד עלי שהייתי אוהב ישראל".
משנתו
כמו רבותיו, המשיך את דרכה של חסידות קרלין המדגישה את חשיבות התפילה בהתלהבות. תמך בעלייה לארץ ישראל וחסידיו הקימו בית מדרש בטבריה.
כן היה מדגיש בקרב חסידיו "שכל חבורה בישראל יש להם שער בשמים והשער שלנו הוא אמונה ושפלות".
דברי תורתו רוכזו בספר אמרות טהורות, ורשה תר"ע, וכן באמרות משה, בני ברק תשמ"ט.
תקווה חדשה
היסטוריה
בדצמבר 2019 התמודד גדעון סער נגד בנימין נתניהו, יו"ר הליכוד וראש הממשלה, בבחירות הפנימיות לראשות המפלגה. במהלך הקמפיין אמר כי על נתניהו להתפטר בעקבות אי יכולתו להרכיב ממשלה בעתיד. נתניהו זכה ל-72.5% מקולות המתפקדים לעומת 27.5% לסער. לאחר הקמת ממשלת ישראל השלושים וחמש סער לא מונה לשר בממשלה או לתפקיד משמעותי אחר על אף שבפריימריז לרשימת הליכוד הגיע סער למקום החמישי.
לקראת הקדמת הבחירות לכנסת העשרים וארבע מ-2023 למרץ 2021, הכריז סער ב-8 בדצמבר 2020 על הקמת המפלגה. בהודעתו מתח ביקורת על ממשלת ישראל השלושים וחמש ועל בנימין נתניהו העומד בראשה, והכריז כי הוא מתמודד על ראשות הממשלה בבחירות לכנסת העשרים וארבע, וכי יתפטר באופן מיידי מהכנסת ויפרוש ממפלגת "הליכוד".
התזמורת הסימפונית החדשה הרצליה
התזמורת הסימפונית החדשה הרצליה היא תזמורת סימפונית שפעלה בין השנים 2013 - 2014, התזמורת נוסדה ביוזמת עיריית הרצליה ובניהולו המוזיקלי של גיל שוחט.
תקווה חדשה
היסטוריה
למחרת, ב-9 בדצמבר, הודיעו חברי הכנסת מסיעת "דרך ארץ", יועז הנדל וצבי האוזר, על הצטרפותם לרשימה. בתגובה להצטרפותם פיטר ראש הממשלה החלופי ושר הביטחון, בני גנץ, את הנדל מתפקידו כשר התקשורת.
ב-15 בדצמבר, חברת הכנסת יפעת שאשא-ביטון, יושבת ראש "כולנו", הודיעה על הצטרפותה למפלגה, כמספר שתיים במפלגה, ומי שעתידה לשמש ממלאת-מקום ראש הממשלה במקרה בו יעלה בידיה של המפלגה להרכיב קואליציה. בתגובה למהלך זה, פיטר יו"ר הקואליציה מיקי זוהר את שאשא-ביטון מסיעת הליכוד ואף ניסה מטעם סיעת הליכוד להכריז עליה כפורשת. אישים נוספים שחברו למפלגתו של סער: השר זאב אלקין, חברות הכנסת מיכל שיר ושרן השכל וד"ר עמנואל נבון שפרשו לשם כך מהליכוד, מאיר יצחק-הלוי, ראש עיריית אילת, ודני דיין, קונסול ישראל לשעבר בניו יורק.
ב-31 בינואר 2021 הצטרפה למפלגה חברת הכנסת הילה שי-וזאן ממפלגת כחול לבן.
התזמורת הסימפונית החדשה הרצליה
התזמורת הוקמה כשנה לאחר סגירת התזמורת הקאמרית הרצליה, שפעלה מאז 1981 (ומאז 2003 - כתזמורת סימפונית) בניצוחו של הרווי בורדוביץ, ולמעשה החליפה אותה.
תקווה חדשה
היסטוריה
בין נותני הערבות של המפלגה בבחירות 2021 היו אלפרד אקירוב (2.5 מיליון שקל), איש העסקים הקנדי יגאל שיינברג (3 מיליון שקל), איש העסקים יונתן קולבר (4 מיליון שקל) ויונתן גרינוולד (1.5 מיליון שקלים) שגם נתן ערבות למפלגת ימינה.
התזמורת הסימפונית החדשה הרצליה
התזמורת הוקמה לכבוד פסטיבל בטהובן בפארק הרצליה, אשר הוקדש כולו לסימפוניות של בטהובן וליצירותיו.
תקווה חדשה
היסטוריה
ביולי 2023 שנתה המפלגה את שמה הרשמי לתקווה חדשה - הימין הממלכתי.
פעילות פוליטית
לאחר הבחירות לכנסת העשרים וארבע בחרה המפלגה להימנע מהמלצה לנשיא המדינה ראובן ריבלין על מי מהמועמדים להטיל את המנדט להרכבת הממשלה, אך לאחר שבנימין נתניהו החזיר את המנדט להקמת הממשלה לנשיא, המליצה המפלגה על העברת המנדט ליאיר לפיד.
התזמורת הסימפונית החדשה הרצליה
בדומה לתזמורת הקאמרית הרצליה, נגני התזמורת החדשה הם נגנים שעובדים בכל ימות השנה בתזמורות אחרות, כגון התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון והתזמורת הסימפונית ירושלים.
תקווה חדשה
פעילות פוליטית
המפלגה הצטרפה לקואליציה שהרכיבה את ממשלת ישראל השלושים ושש, ושלושה מחבריה כיהנו כשרים בממשלה זו: גדעון סער - סגן ראש הממשלה ושר המשפטים, זאב אלקין - שר הבינוי והשיכון ושר ירושלים ומורשת, יפעת שאשא-ביטון - שרת החינוך ומאיר יצחק הלוי כיהן כסגן שרת החינוך. בנוסף, יועז הנדל מדרך ארץ כיהן כשר התקשורת.
ב-10 ביולי 2022, לקראת הבחירות לכנסת העשרים וחמש, הכריזו גדעון סער ובני גנץ (מנהיג מפלגת חוסן לישראל) על ריצה משותפת של שתי המפלגות. בבחירות זכתה הרשימה המשותפת, שהתמודדה תחת השם המחנה הממלכתי, ב-12 מנדטים, בהם ארבעה לתקווה חדשה.
אידאולוגיה ועקרונות
המפלגה רואה במדינת ישראל כמדינת הלאום של העם היהודי ובהתאם לך רואה חשיבות להיבטים צבאיים, כלכליים, טכנולוגיים, מחקריים, התיישבותיים של המדינה ותמיכה בעלייה לישראל. המפלגה רואה בעייתיות בשסעים חברתיים בישראל ומבטיחה לפעול לאיחוים וחיבור בין חלקי העם.
התזמורת הסימפונית החדשה הרצליה
התזמורת מונה יותר מ-35 נגנים. הכנרת הראשונה של התזמורת היא ז'אנה גנדלמן, והצ'לן הראשון הוא עדיאל שמיט.
תקווה חדשה
אידאולוגיה ועקרונות
בנושאים חברתיים המפלגה מגדירה את עצמה כמפלגה ליברלית וכוללת תמיכה בלגליזציה של סמים קלים הכוללת הסדרה של ענף הקנאביס בישראל, רפורמה בקנאביס הרפואי, הכנסת קנאביס לסל התרופות, חקלאות קנאביס והתרת שימוש בזניו. המפלגה הודיעה כי היא מחויבת לשוויון זכויות מלא לקהילת הלהט"ב בישראל בהם חקיקה האוסרת טיפולי המרה שתכליתם לשנות את נטייתו המינית של האדם, הכרה במיסוד הקשר הזוגי בין זוגות חד מיניים, תיקון חוק הפונדקאות כך שיכלול זוגות גברים ויחידנים והשוואת מעמדם בחוק של זוגות כך שיוכלו לאמץ באופן שוויוני לזוגות הטרוסקסואלים.
מבחינה כלכלית, תקווה חדשה מאמינה בכלכלה חופשית, תמיכה בעסקים קטנים ובעצמאים, שוויון הזדמנויות ובצמצום הבירוקרטיה. בנוסף, המפלגה מעוניינת לשפר את מעמד המורים ומערכת החינוך וכמו כן להגדיל את תקצוב מערכת הבריאות ולהגדיל את סל השירותים לאזרח.
תקווה חדשה הכריזה כי היא דוגלת ברפורמות במערכות השלטון, לרבות הגבלת כהונה של ראש ממשלה וראשי רשויות מקומיות. בנוסף המפלגה מעוניינת להגדיל את סמכויות השלטון המקומי על חשבון סמכויות הממשל המרכזי.
אנלה בנדיקט
אנלה בנדיקט (באנגלית: Enella Benedict; 21 בדצמבר 1858 – 6 באפריל 1942) הייתה ציירת ריאליזם ונוף אמריקאי. היא לימדה בבית הספר של מכון האמנות בשיקגו והייתה מייסדת ומנהלת במשך כמעט 50 שנה לבית הספר לאמנות בהול האוז.
ראשית חייה וחינוך
אנלה בנדיקט נולדה בלייק פורסט, באילינוי, בתם של סוחרי הבגדים אמזי וקתרין וולמת בנדיקט. אביה היה חבר מועצת העיר וראש עיריית לייק פורסט. אחיה הצעירים היו קרולין, אלברט, סידני וקייט.
בנדיקט למדה באוניברסיטת לייק פורסט, שם השתלמה בציור בשנת 1876.
קריירה
בנדיקט ציירה ציורי שמן וצבעי מים, דיוקנות, נופים וציורי סצנה עירונית. סגנון הרישום והציור של בנדיקט הושפע מריאליזם ואימפרסיוניזם וציירה אנשים מסביבתה, כמו תושבי הול האוז, איכרים מקומיים, לצד נופי ים ונופים כפריים.
בשנת 1892 הפכה למייסדת ומנהלת בית הספר לאמנות בהול האוז.
במאה ה-19 החלה תנועת נשים לקדם חינוך, בצורה אוטונומית ולפרוץ לעיסוקים שנשלטו על ידי גברים באופן מסורתי. נוסדו ארגונים שהובלו על ידי נשים, שהיו מלוכדות, וקידמו רפורמה חברתית, כולל במעמד העובדים ובשכונות העניות, כמו בהול האוז. כדי לפתח "תפקידים חדשים לנשים, הדור הראשון של הנשים החדשות עזב את דרכיהן המסורתיות של אימהותיהן לעולם חדש ובאומץ רב. הפעילות החברתית, הובלה על ידי נשים חדשות משכילות, לרוב רווקות.
בנדיקט התגוררה בהול האוז, כמו הרפורמיסטית ג'יין אדמס, ותמכה בתוכנית בית הספר לאמנות במשך כמעט 50 שנה. היא לימדה דוגמנות חימר, רישום, ציור וליתוגרפיה. היא ניהלה את תוכנית האמנות. תוכנית האמנות, בהובלת הרפורמטורית החברתית אנלה בנדיקט, נועדה להציע הזדמנויות חינוך ותרבות לתושבי השכונות החלשות, וזאת משום שקידמה כמה תחומי עבודה דרך האמנות, כמו הטקסטיל. בנדיקט יצרה עבור האמנים הזדמנויות להציג את עבודותיהם, כולל במכון האמנותי בשיקגו.
אנלה בנדיקט הייתה מחויבת לעיקרון שאמנות לא צריכה להיות מותרות רק עבור בעלי ההון, והיא יכולה לשמש מכשיר לשינוי חברתי. בנדיקט סברה כי אמנות יכולה לשפר את חייהם של תושבי השכונות העניות, שלהם ימי עבודה ארוכים ותנאים עבודה קשים. שיפור חייהם על ידי חשיפתם להזדמנות לביטוי יצירתי. במחיר של פחות מ־15 סנט ביום, כל אחד היה יכול להשתתף בשיעור אמנות בהול האוז, ותלמידים רבים המשיכו ללמוד בבית הספר ובמכון לאמנות. במקביל בנדיקט לימדה בבית הספר של מכון לאמנות בשיקגו, שם עבדה בבקרים שסיפקו לה הכנסה כדי שתוכל לעבוד אחר הצהריים בהול האוז מבלי לקחת תשלום. לעיתים קרובות היא נסעה לאירופה במהלך הקיץ.
בנדיקט הציגה את עבודותיה בארמון האמנויות היפות, בבניין אילינוי ובניין האישה בתערוכה הקולומביאנית העולמית בשנת 1893 בשיקגו, אילינוי. עבודותיה הוצגו במכון לאמנות בשיקגו ותערוכות אחרות. הגלריה לאמנות בהול האוז, הוקדשה לזכרה ולקידום יצירתה של האמנית.
עבודותיה נמצאות באוספים בהאל האוז, במוזיאון האמנות של רוקפורד באילינוי, המוזיאון הלאומי לנשים באומנויות ובמכון סמיתסוניאן.
מוות
בנדיקט נפטרה ב־6 באפריל 1942 בריצ'מונד וירג'יניה.
קרב עייתא א-שעב
קרב עייתא א־שעב היה קרב שהתנהל בכפר עייתא א־שעב, בשבוע הרביעי של מלחמת לבנון השנייה, בסוף חודש יולי 2006, בין כוחות המילואים של חטיבת כרמלי וכוחות חטיבת הצנחנים בסיוע חיל האוויר ובין חמושים מארגון חזבאללה.
רקע
הכפר השיעי עייתא א-שעב ממוקם בגזרה המערבית של הלחימה בסמוך למושב זרעית באזור שבו התבצעה חטיפת חיילי צה"ל בגבול לבנון. הקרב היה חלק ממבצע קורי פלדה שבמסגרת לבנון השנייה. לקרב שבא לאחר ההיתקלויות בעיירות בינת ג'בייל ומארון א-ראס, נשלחו כוחות מילואים מחטיבת כרמלי ומספר כוחות מחטיבת הצנחנים, במטרה להדוף את משגרי הרקטות ואת חמושי החזבאללה שהתבצרו בתוך בתי הכפר. המטרה העיקרית של כניסת הכוחות לכפר הייתה ליצור רצועת ביטחון של כ-6 ק"מ מקו הגבול עד נהר הליטני.
מהלך הקרב
בשעות הבוקר של 31 ביולי נכנסו כוחות צנחנים לכפר ונתקלו במחבלי חזבאללה, איתם ניהלו חילופי אש שבמהלכם נורו טילי נ"ט ופצצות מרגמה. לאחר חילופי אש במהלך היום הראשון תפסו הכוחות שליטה על מספר בתים בגזרת הלחימה.
חילופי האש הסלימו ביום השני ללחימה, עד לכדי שלושה הרוגים בקרב כוחות הצנחנים, ממטח טילים בצהרי אותו יום. כמו כן, נפצעו מפקד פלוגה וסגנו בגדוד 890. חילוצם מן השטח הפכו מורכבים עד מאוד, ובוצעו תחת אש כבדה ותוך לחימה במחבלים מטווחים קרובים.
ב-2 וב-3 באוגוסט נערכו קרבות של גדוד 101 נגד מחבלי החזבאללה, ונהרגו כמה מהם.
הקרב בעייתא א-שעב התרחב ב-12 באוגוסט לחלק מהמערכה הקרקעית על נהר הליטני, בכפר אבו טוויל שבמרחב עייתא א-שעב, למחרת, נורו שני טילי נ"ט לעבר כוח מחטיבת כרמלי, עליה פיקד במלחמה אל"ם אילן אטיאס, ושמהם נהרגו ארבעה חיילים ונפצעו עשרים. בעקבות כך החליט אטיאס להסיג חזרה לשטח ישראל את אחד מגדודיו, אשר ספג את הנפגעים. הגדוד נסוג תוך שהוא נוטש שטחים שולטים באזור הכפר. החלטה זו יצרה פתח דרכו חדרו מחבלי חזבאללה נוספים למרחב עייתא א-שעב, אשר הפכו את הלחימה על כיבושו מחדש של השטח השולט בידי לוחמי חטיבת כרמלי, ובראשם הסמח"ט, הושע פרידמן בן שלום, למורכבת וסבוכה.
תוצאות הקרב
האבידות בצד הישראלי הסתכמו ב-13 חיילים הרוגים, בעיקר כתוצאה מפגיעות טילי נ"ט.
בכללו הקרב היווה הכנה מקדימה לפתיחת מבצע שינוי כיוון 11, פעולה צבאית של כוחות צה"ל שהובילה למלחמת לבנון השנייה. לאחר המלחמה חקרה ועדה בראשות האלוף במילואים יורם יאיר את מהלכי הקרב של עוצבת הגליל ובכלל זה גם את קרב עייתא א-שעב. הוועדה בראשות יאיר מתחה ביקורת קשה במיוחד על הדרך בה נוהל הקרב ויאיר אף כינה אותו- "החור השחור של המלחמה".
The Last Time
The Last Time (בעברית: הַפַּעַם הָאַחֲרוֹנָה) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט, מתוך אלבומה הרביעי, Red. השיר יצא לאור ב-4 בנובמבר 2013, על ידי חברת התקליטים ביג משין רקורדס, כסינגל השביעי מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום ה-14 במצעד שבפלנדריה, וה-15 במצעד שבאירלנד.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי טיילור סוויפט, גארי לייטבודי וג'קנייף לי והופק על ידי ג'קנייף לי גם כן. כמו כן, הופיעה סוויפט עם השיר בתוכנית הטלוויזיה הבריטית "The X Factor". השיר נחשב לאחד מהשירים היחידים בקריירה של סוויפט, שלא הצליחו להיכנס למצעד הבילבורד הוט 100 אך הוא הגיע למקום השלישי במצעד השירים מתחת להוט 100.
במצעד הסינגלים הבריטי הוא זכה להצלחה נאה, כאשר דורג בשיאו במקום ה-25.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר הועלה לערוץ היוטיוב של טיילור סוויפט ב-15 בנובמבר 2013. בדומה לקליפ של "Red", גם הקליפ הזה מכיל בתוכו קטעים מתוך מופע שהתקיים במסגרת סיבוב ההופעות השלישי של סוויפט, "The Red Tour".
נכון לינואר 2021, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-45 מיליון צפיות. בספוטיפיי צבר השיר למעלה מ-35 מיליון השמעות.
ביקורת
רנדל רוברטס מלוס אנג'לס טיימס סקר את השיר בחיוב רב ואמר כי "השיר עשוי בצורה מדויקת, והוא כולל בתוכו גם רגש". בנוסף לכך, ברולינג סטון הוא דורג במקום ה-220 ברשימת "כל 229 השירים של טיילור סוויפט, לפי דירוג".
(בעברית: הפעם האחרונה (גרסתה של טיילור)) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט. ההקלטה החוזרת של סוויפט לשירה "The Last Time" משנת 2012, היא הרצועה העשירית מאלבום ההקלטה החוזרת השני שלה, ; הקלטה חוזרת של אלבומה Red, משנת 2012. יצא לאור ב-12 בנובמבר 2021, על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס. סוויפט כתבה את השיר לבדה. "" כולל את אותן המילים, ההפקה והמכשור של "The Last Time" המקורי.
הפלורידיאנס
הפלורידיאנס (באנגלית: The Floridians) הייתה קבוצת כדורסל מהעיר מיאמי, פלורידה, אשר שיחקה בליגת ה-ABA בין השנים 1967–1972. הוקמה במיניאפוליס בשם "מינסוטה מאסקיז", ובין השנים 1968–1970 נקראה "מיאמי פלורידיאנס".
היסטוריה
הקבוצה הוקמה בשנת 1967 בעיר מיניאפוליס שבמינסוטה, בשם "מינסוטה האסקיז", כאחת מ-11 הקבוצות המקוריות של ליגת ה-ABA. המאמן הראשון של הקבוצה היה ג'ים פולארד, אשר בעברו שיחק במיניאפוליס לייקרס לצד קומישינר ה-ABA ג'ורג' מייקן. בעונת הבכורה של הליגה השיגו המאסקיז את מאזן הניצחונות השני בטיבו בליגה (50–28), והעפילו לגמר האזור המזרחי בפלייאוף, בו הפסידו מול פיטסבורג פייפרס. כוכב הקבוצה היה הסנטר מל דניאלס, אשר זכה בתואר רוקי העונה, ולצדו בלטו שחקני האולסטאר דוני פרימן ולס האנטר. על אף הצלחתה באותה עונה, איבדה הקבוצה כ-400,000 דולר בגין תפוסת קהל נמוכה.
לקראת עונת 1970/1971 החליטה הקבוצה לשנות את שמה ל"הפלורידיאנס", ולארח את משחקיה הביתיים במספר ערים שונות בפלורידה, בהן מיאמי, טמפה, וסט פאלם ביץ' וג'קסונוויל. באותה פגרת משחקים החליפה הקבוצה את כל שחקני הסגל, ובינואר 1971 אף החליפה את המאמן הראשי, ומינתה לתפקיד את בוב באס. בעונות 1971 ו-1972 רשמו הפלורידיאנס מאזן כולל של 73 ניצחונות ו-95 הפסדים, ובשתיהן הודחה מהפלייאוף כבר בסיבוב הראשון. השחקנים המובילים של הקבוצה באותן שנים היו שלושת הגארדים מאק קלווין, וורן ג'באלי ולארי ג'ונס.
ביוני 1972, לאחר שהנהלת הקבוצה והליגה לא הצליחו להעביר את המועדון לעיר אחרת, התפרקה הקבוצה.
ספרטק מוסקבה (כדורגל חופים)
סגל
סגל למונדיאליטו דה קלאב 2019
מאמן: מיכאיל ליכצ'ב
דניס סמית'
דניס סמית הבן (באנגלית: .Dennis Smith Jr; נולד ב-25 בנובמבר 1997) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדת הרכז בקבוצת שארלוט הורנטס מליגת ה-NBA.
ראשית חייו
סמית' גדל בפאייטוויל שבקרוליינה הצפונית, בילדותו אמו עזבה את הבית והוא גדל עם אביו. למד בתיכון טריניטי קריסטיאן בעיר ושיחק בקבוצת הכדורסל של בית הספר. בשנתו השנייה בתיכון זכתה הקבוצה באליפות המדינה, בשנתו השלישית התיכון נבחר לשחקן השנה בתיכונים במדינת קרוליינה הצפונית וסייע לקבוצה להעפיל עד שלב חצי הגמר באליפות התיכונים. לפני תחילת שנתו האחרונה בתיכון קרע באוגוסט 2015 את רצועת ברכו במהלך משחק בקבוצת AAU והושבת מפעילות. בעקבות הפציעה סיים סמסטר קודם את לימודיו בתיכון על מנת שיוכל להירשם לאוניברסיטה כבר בינואר 2016 ולהתמקד בשיקום לפני תחילת העונה בליגת המכללות.
בליגת המכללות שיחק עבור אוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית. הוא השיג ממוצע של 18.1 נקודות, 6.2 אסיסטים ו-4.9 ריבאונדים למשחק במהלך העונה בה שיחק בקבוצה. בתום העונה נבחר לשחקן השנה הראשונה של העונה בליגת ה-ACC, ולחמישייה השנייה של הליגה. הוא בחר לוותר על המשך הלימודים באוניברסיטה ולהירשם לדראפט ה-NBA.
דאלאס מאבריקס
בדראפט 2017 נבחר במקום התשיעי על ידי דאלאס מאבריקס. במשחק הבכורה במדי דאלאס קלע סמית' 16 נקודות ומסר 10 אסיסטים בהפסד 117-111 לאטלנטה הוקס. הוא רשם במהלך העונה טריפל דאבל של 21 נקודות, 10 ריבאונדים ו-10 אסיסטים בניצחון על ניו אורלינס פליקנס, ובסיום העונה נבחר לחמישיית הרוקיז השנייה.
ניו יורק ניקס
באמצע עונת הועבר סמית' בטרייד יחד עם וסלי מת'יוז, דיאנדרה ג'ורדן ושתי בחירות דראפט בסיבוב הראשון לניו יורק ניקס, תמורת קריסטפס פורזינגיס, קורטני לי, טריי ברק וטים הארדוויי הבן. לטרייד זה קדמה השבתתו של סמית' למספר משחקים בטענות של פציעה ומחלה, ושמועות שבדאלאס ישנו רצון להעביר אותו בטרייד עקב חוסר התאמה מקצועית של סמית' על המגרש עם הרוקי לוקה דונצ'יץ'.
דטרויט פיסטונס
בפברואר 2021 הועבר סמית' בטרייד לדטרויט פיסטונס, תמורת דריק רוז.
פורטלנד טרייל בלייזרס
בספטמבר 2021 חתם על חוזה בפורטלנד טרייל בלייזרס.
שארלוט הורנטס
בספטמבר 2022 חתם על חוזה בשארלוט הורנטס.
ג'ון סלואן
ביוגרפיה
ג'ון סלואן נולד בלוק הייבן, פנסילבניה, ב -2 באוגוסט 1871, לג'יימס דיקסון סלואן, אדם עם נטיות אמנותיות שהכנסתו לא הייתה יציבה, והנרייטה אירלנד סלואן, מורה בבית ספר ממשפחה אמידה. סלואן גדל בפילדלפיה, פנסילבניה, שם התגורר ועבד עד 1904, כשעבר לעיר ניו יורק. שתי אחיותיו (אליזבת ומריאנה) עודדו אותו לצייר מגיל צעיר.