cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
המרקיז דה קונדורסה
המהפכה הצרפתית
עם הרדיקליזציה של המהפכה איבד קונדורסה ממעמדו הפוליטי. קיצו הפוליטי הגיע עם עליית שלטון הטרור של רובספייר, אז הוכרזו דעותיו כלא חוקיות. הוא התנגד להוצאתו להורג של לואי השישה עשר ולשלטון הטרור, והוכרז על ידי השלטון כבוגד. באוקטובר 1793 הוצא צו למעצרו, אך במשך חמישה חודשים הסתתר קונדורסה משלטונות הטרור בדירת מסתור בפריז. במקום מחבואו כתב את אחד הספרים החשובים ביותר שלו, "מתווה לתמונה היסטורית של התקדמות הרוח האנושית" (Esquisse d'un tableau historique des progrés de l'esprit humain). הספר, שיצא לאור ב-1795 (לאחר מותו של קונדורסה), עוסק בביטוי דעותיו באשר לאופי האדם.
Beast and the Harlot (סינגל)
רשימת השמעה
סינגל דיגיטלי;
המרקיז דה קונדורסה
המהפכה הצרפתית
כשניסה קונדורסה לחמוק מפריז במרץ 1794, נתפס בידי השלטונות ונכלא. כעבור יומיים הוא נמצא מת בתאו בנסיבות לא ברורות. על פי אחת ההשערות התאבד בעזרת רעל שסיפק לו ידיד רופא, אם כי קיימת גם ההשערה כי נרצח.
Beast and the Harlot (סינגל)
רשימת השמעה
תקליטור;
המרקיז דה קונדורסה
המהפכה הצרפתית
בשנת 1989, לרגל מאתיים שנה למהפכה הצרפתית, הועברה גופתו של קונדורסה לפנתאון של פריז, היכל התהילה של אנשי המעלה של צרפת.
Beast and the Harlot (סינגל)
רשימת השמעה
A. "Beast and the Harlot" (Edit) - 4:06 B. "Burn It Down" (Live) - 5:45
השראה
הסולן שאדווס ושאר צוות כותבי השיר שאבו השראה גדולה מכתבי הביבליה, ההיסטוריה והברית הישנה, וכפי שצוין קודם לכן פסוקים מתוך חזון יוחנן, כמו גם מהקומדיה האלוהית של דנטה אליגיירי. מבחינה היסטורית, הסוטה מלכת בבל סיפקה את הבסיס לשיר, כמו גם המוטיב החוזר של פיתוי מיני בווידאו קליפ.
החיה בעלת שבעת הראשים ועשר הקרניים, המיוחסת בשיר פעמים רבות, היא האנטיכריסט. מאז שהתמוטטה בבל (המילים "fallen now is Babylon The Great"), ככל הנראה בגלל הליקויים המוסריים שלה, ניתן להניח כי דנטה ושאדווס צדקו. מקורה של הזפת השחורה המייצגת את נשמתם הפגומה של הנפטרים בווידאו, היא מתוך הקומדיה האלוהית של דנטה - ה"Malebolge" הלוא הוא מעגל הגיהנום החמישי. השדים הורסים את החוטאים (במקרה זה, את מי שבגד בכנסייה) עם חניתות קרס.
רויאל ראמבל (2022)
רויאל ראמבל (2022) היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-WWE, ששודר בערוץ של ה-WWE Network. האירוע כלל את שני המותגים (Raw וסמאקדאון) ונערך ב-29 בינואר 2022 באצטדיון דה דום במרכז הכנסים אמריק'ס סנטר שבסנט לואיס, מיזורי. האירוע היה האירוע ה-35 בסדרת אירועי רויאל ראמבל.
רקע
הרויאל ראמבל הוא אירוע שלם וצפה שנתי, המופק על ידי ה-WWE במתכונת של חודש ינואר מאז שנת 1988. הוא אחד מארבעת אירועי השלם וצפה המקוריים של הארגון, לצד רסלמניה, סאמרסלאם וסדרת ההישרדות; אירועים המכונים "ארבעת הגדולים". שם האירוע נקרא על שם קרב הרויאל ראמבל המסורתי, שהוא מעין קרב באטל רויאל משופר, שבו המשתתפים בקרב נכנסים אליו בזמנים שונים בניגוד לקרב באטל רויאל רגיל, שבו כל המשתתפים נמצאים בזירה מהתחלה. בדרך כלל, גם קרב הרויאל ראמבל של הגברים וגם של הנשים כוללים 30 משתתפים. כמיטב המסורת, המנצח/ת בקרב הרויאל ראמבל של הגברים והנשים קיבל/קיבלה הזדמנות להתחרות על תואר אליפות לבחירתם/ן באירוע רסלמניה 38. למנצח ברויאל ראמבל של הגברים תהיה האפשרות לבחור בין האליפות האוניברסלית של Raw לבין אליפות ה-WWE של סמאקדאון. למנצחת ברויאל ראמבל של הנשים הייתה האפשרות לבחור בין אליפות הנשים של Raw לבין אליפות הנשים של סמאקדאון.
עלילות
האירוע כלל קרבות שנבעו מעלילות מתוסרטות גם מ-Raw וגם מסמאקדאון.
באירוע Day 1, ברוק לסנר ניצח את בובי לאשלי, סת' "פריקין" רולינס, קווין אואנס והאלוף שהגן על תוארו, ביג אי בקרב מחומש וכתוצאה מכך זכה באליפות ה-WWE של המותג Raw; לסנר היה אמור להתמודד מול רומן ריינס על האליפות האוניברסלית של המותג סמאקדאון, אך שעות בודדות לפני קיום האירוע, ריינס נמצא חיובי לנגיף הקורונה ולכן הוחלט להוסיף את לסנר לקרב על אליפות ה-WWE. בפרק העוקב של התוכנית Raw, לסנר איחד כוחות מחדש עם פול היימן, שהודיע שהטוען לכתר הראשון עבור התואר יקבע על ידי קיום קרב מרובע בין ביג אי, לאשלי, אואנס ורולינס. לאשלי ניצח בקרב זה וכתוצאה מכך קיבל את הקרב המיוחל מול לסנר על אליפות ה-WWE באירוע הרויאל ראמבל.
באירוע Day 1, חברת היכל התהילה של ה-WWE, בת' פיניקס, הופיעה ונחלצה לעזרת בעלה בחיים האישיים וחבר היכל התהילה, אדג', כשהאחרון הותקף על ידי מאריס בזמן שהוא היה בקרב עם בעלה בחיים האישיים, המיז; בסופו של דבר, אדג' ניצח בקרב זה. בפרק העוקב של התוכנית Raw, המיז ומאריס זעמו על אדג' ופיניקס. האחרונים הגיבו בקריאת תיגר על המיז ומאריס לקרב זוגות מעורב באירוע הרויאל ראמבל. המיז נענה לאתגר זה בחיוב, חרף חוסר שביעות רצונה של אשתו, מאריס.
באירוע Day 1, השחקן והפעלולן התוכנית ג'קאס, ג'וני נוקסוויל, הודיע שהוא ישתתף בקרב הרויאל ראמבל של הגברים. בפרק העוקב של התוכנית סמאקדאון, סמי זיין פגש את נוקסוויל מאחורי הקלעים וטען שנוקסוויל לא הרוויח את מקומו בקרב זה. לאחר שזיין הפסיד בקרב שלו באותו הערב, נוקסוויל רץ לזירה והשליך את זיין מעל החבל העליון. לאחר מכן, הכרוז, מייק רום הודיע שנוקסוויל העפיל באופן רשמי לקרב הרויאל ראמבל למורת רוחו של זיין.
ב-7 בינואר בפרק של התוכנית סמאקדאון, בזמן שלא נמצא לאלוף האוניברסלי, רומן ריינס, טוען לכתר לתוארו באירוע הרויאל ראמבל, בכיר הנהלת ה-WWE, אדם פירס הודיע לריינס שהוא בחר בשבילו את הטוען לכתר. ריינס התעלם מאמירתו של פירס בטענה שהוא ניצח את כל המתאבקים ברוסטר של סמאקדאון. מאוחר יותר באותו הערב, נציג המותג Raw, סת' "פריקין" רולינס התעמת עם ריינס בחדר ההלבשה, כשצחק בצחוק מתגלגל בפני ריינס, מעשה שככל הנראה אישר את בחירתו של פירס. ב-10 בינואר בפרק של התוכנית Raw, רולינס אישר שהוא יאתגר את ריינס על האליפות האוניברסלית של האחרון באירוע רויאל ראמבל בקרב בין מותגים. ב-21 בינואר בפרק של התוכנית סמאקדאון, רולינס ואואנס ניצחו את האוסוס (ג'יי אוסו וג'ימי אוסו) כתוצאה מפסילה הודות להתערבות של ריינס, פסילה שגרמה לכך שהאוסוס יורחקו מהזירה במהלך הקרב על האליפות האוניברסלית לפי התניה שנקבעה מראש; אם רולינס ואואנס היו מפסידים בקרב הזוגות, רולינס היה מוכרח לוותר על הקרב על התואר.
ב-7 בינואר בפרק של התוכנית סמאקדאון, אלופת הנשים של סמאקדאון, שארלוט פלייר חשפה את 18 המתאבקות אשר תשתתפנה בקרב הרויאל ראמבל של הנשים, כולל חברות היכל התהילה של ה-WWE ומתאבקות עבר, כשהבולטת בהן הייתה ההשתפות של מיקי ג'יימס, אלופת הנוקאאוטס של אימפקט בשל השותפות של ה-WWE עם ארגון ההיאבקות Impact Wrestling; זאת הייתה הפעם הראשונה שארגון ה-WWE מכיר בקיום של אחד מאלופי הארגון אימפקט במהלך שידורי התוכנית שלו. בנוסף, פלייר הצהירה שגם היא תשתתף בקרב בטענה שהיא תהפוך לאלופת הנשים המכהנת הראשונה אשר תזכה בקרב הרויאל ראמבל. בעוד שלמנצחת בקרב הרויאל ראמבל הוענקה ההזדמנות להתמודד על אליפות נשים לבחירתה ברסלמניה, פלייר טענה שהיא תבחר את הטוענת לכתר שלה ברסלמניה 38 אם תנצח.
קרבות מקדימים
האירוע עצמו נפתח בקרב שבו רומן ריינס הגן על האליפות האוניברסלית מול סת' "פריקין" רולינס בהתניה שלפיה האוסוס (ג'יי אוסו וג'ימי אוסו) הורחקו מהזירה. ריינס הוצג לקרב ראשון, כאשר רולינס הוצג אחריו והוא בחר להיכנס לצלילי נעימת המוזיקה שהייתה מאופיינת לקבוצת השילד בנוסף להגעתו מהקהל במדים המזוהים עם הקבוצה, כל זאת על מנת לשחק בראשו של ריינס. רולינס ביצע על ריינס את מהלך הפאוורבומב על שולחן השדרנים ואז הכניס אותו לזירה וביצע את מהלך הסטומפ, מהלכים שלא הספיקו לו על מנת לזכות בתואר. רולינס ביצע על האלוף את מהלך הפדיגרי, שאף הוא לא הספיק כדי להשיג את הניצחון בקרב. ברגעי הסיום של הקרב, ריינס ביצע על הטוען לכתר את חניקת הגיליוטינה, כאשר רולינס הצליח להגיע על חבל הזירה התחתון במטרה להפסיק את מהלך ההכנעה; לעומת זאת, ריינס סירב לשחרר את האחיזה ונפסל. רולינס ניצח בקרב, אך ריינס שמר על התואר, מכיוון שחגורת אליפות לא יכולה להחליף ידיים כתוצאה מפסילה. לאחר הקרב, ריינס תקף את רולינס בצורה אכזרית בעזרת כיסא.
אז, קרב הרויאל ראמבל של הנשים אשר קבע את הטוענת לכתר לאחת מאליפויות הנשים ברסלמניה 38. סשה בנקס ומלינה, שהופיעה לראשונה בארגון מאז שנת 2010, פתחו את הקרב כשתי המשתתפות הראשונות. בנקס הדיחה את מלינה לאחר 53 שניות בלבד וחיכתה לכניסה מספר 3 שנחשפה כטמינה. בנקס הדיחה בנוסף את קלי קלי (כניסה מספר 4), אך הודחה לבסוף על ידי המלכה זלינה (כניסה מספר 7). במקום להיכנס אל הקרב, סוניה דוויל (כניסה מספר 11) התיישבה בשולחן השדרנים. קמרון, בהופעתה הראשונה בארגון מאז שנת 2016 נכנסה כמספר ה-13. דוויל נכנסה באופן רשמי לקרב לאחר כניסתה של האחרונה והדיחה את קמרון לאחר כ-50 שניות בשל הקשר שלה לנעמי, עימה דוויל מנהלת פיוד בתוכנית סמאקדאון. נעמי נכנסה כמספר הבא (14) והדיחה את דוויל, אך האחרונה חיכתה להזדמנות שלה והייתה אחראית להדחה של נעמי מבחוץ. אייבורי נכנסה כמספר ה-18 בדמות הגימיק שלה מימי קבוצת Right to Censor והחלה להטיף מוסר למתאבקות הארגון. זמן השהייה שלה לא הוארך ביותר מחצי דקה, כאשר ריאה ריפלי (כניסה מספר 16) הייתה אחראית להדחתה. אלופת הנוקאאוטס של אימפקט מיקי ג'יימס נכנסה כמספר ה-20, אך הודחה על ידי ליטה (כניסה מספר 26), לא לפני שהדיחה את מתאבקת העבר ואשתו של אנדרטייקר במציאות, מישל מק'קול (כניסה מספר 10). אלישה פוקס ושרה לוגאן רשמו חזרות מפתיעות במהלך הקרב, כשנכנסו במספרים 21 ו-25 בהתאמה, לעומת זאת, הן הודחו על ידי חברות היכל התהילה של ה-WWE, התאומות בלה (ברי בלה וניקי בלה). סאמר רה, שהופיעה בפרק האחרון של התוכנית סמאקדאון לפני קיום האירוע, הציתה מחדש את הפיוד שלה עם נטליה, כשהופיעה לראשונה בזירה מזה 6 שנים ונכנסה לקרב כמספר ה-23, אך לבסוף מצאה את עצמה מודחת על ידי אותה נטליה לאחר כדקה אחת בלבד בזירה. מייטי מולי נכנסה כמספר ה-27 ועוד לפני שרגלה דרכה בזירה, היא הותקפה על ידי ניקי A.S.H. (כניסה מספר 22) והודחה על ידי האחרונה כעבור עשרים שניות בלבד. רונדה ראוזי ערכה הופעה מפתיעה כאשר נכנסה לקרב כמספר ה-28, לראשונה מאז רסלמניה 35 באפריל 2019. אלופת הנשים של סמאקדאון, שארלוט פלייר (כניסה מספר 17) הדיחה את ליטה. ארבע האחרונות היו פלייר, ראוזי, ביאנקה בלאייר (כניסה מספר 8) ושיינה בייזלר (כניסה מספר 30). פלייר הדיחה את בלאייר ובייזלר. כשפלייר ניסתה להדיח את ראוזי, האחרונה תפסה את פלייר, הדיחה אותה מעל החבל העליון וניצחה בקרב, מה שהקנה לה את הזכות להתחרות על אליפות נשים לבחירתה ברסלמניה 38.
בקרב שבא לאחר מכן, בקי לינץ' הגנה על אליפות הנשים של Raw נגד דודרופ. בסיום, לינץ' ביצעה על דודרופ את מהלך המנהנדל סלאם מהחבל העליון על מנת להגן על התואר בהצלחה.
בקרב הרביעי, ברוק לסנר (שלווה לקרב על ידי פול היימן) הגן על אליפות ה-WWE נגד בובי לאשלי (שלווה לקרב על ידי MVP). בתחילת הקרב, לסנר ולאשלי ביצעו זה על זה את מהלכי הג'רמן סופלקס. לאשלי נטל את השליטה בקרב, כשביצע על לסנר שני מהלכי ספיר, שגרמו לו לצאת מהיזרה. כשלאשלי ניסה לבצע על לסנר את מהלך הספיר פעם נוספת, הפעם על מעקה הבטיחות, כמו שעשה באירוע Day 1, לסנר הצליח להתחמק וכתוצאה מכך לאשלי הושלך בעוצמה למעקה הבטיחות. בחזרה בזירה, לסנר המשיך וביצע על לאשלי סדרה של מהלכי ג'רמן סופלקס. בזמן שלאשלי ניסה לבצע על לסנר את מהלך ההכנעה שלו, ה-Hurt Lock, לסנר ניסה לשחרר את האחיזה על יד כך שמשך את לאשלי לפינת הזירה. מנגד, השופט שנקלע לסיטואציה זו, מצא את עצמו בצד הנפגע כאשר הוא ספג מהלומה בעקבות ניסיון ההשתחררות. לסנר ביצע על לאשלי את מהלך הסיום שלו, ה-F5 אשר פגע בשופט פעם נוספת והפעם גרם לו לחוסר יכולת להמשיך בשיפוט הקרב, כשיצא מן הזירה. בסיום, רומן ריינס נכנס אל הזירה במפתיע וביצע על לסנר את מהלך הספיר. ריינס סימן להיימן להעביר אליו את אליפות ה-WWE, שאותה לבסוף העביר; מהלך שסימן בגידה מתוכננת בקפידה בלסנר. ריינס הכה את לסנר בראשו עם חגורת אליפות זו ולאחר מכן יצא מן הזירה ביחד עם היימן. לאשלי ניצל מצב זה לטובתו, הצמיד את לסנר לניצחון וזכה באליפות ה-WWE בפעם השנייה בקריירה.
בקרב הלפני אחרון, המיז ומאריס התמודדו מול אדג' ובת' פיניקס בקרב זוגות מעורב. במהלך הקרב, בזמן שדעתה של השופטת הופנתה למיז, מאריס תקפה את פיניקס מאחור בעזרת הארנק שלה, מהלומה שלא הספיקה להצמדה לשלוש שניות ולאחר מכן ביצעה על אדג' את מהלך ההוריקרנה מהחבל העליון. אז, המיז ביצע על אדג' את מהלך הסיום שלו, הסקול קראשינג פינאלי, שאף הוא לא הספיק לזוג על מנת להשיג את הניצחון בקרב. בסיום, אדג' ופיניקס ביצעו על המיז בו זמנית את מהלך הספיר ולאחר מכן את מהלך הגלאם סלאם על המיז ומאריס כדי לנצח בקרב.
הקרב המרכזי
הקרב המרכזי היה קרב הרויאל ראמבל של הגברים אשר קבע את הטוען לכתר לאחת מאליפויות העולם ברסלמניה 38. AJ סטיילס והאלוף הבין יבשתי שינסקה נקאמורה פתחו את הקרב כמספר הראשון והשני, בהתאמה. ג'וני נוקסוויל נכנס לקרב כמספר 9 ושם לעצמו למטרה להדיח את סמי זיין, שנכנס כניסה אחת לפניו. לאחר שנוקסוויל חטף סדרת מהלומות ממגוון מתאבקים, הוא הודח על ידי זיין, כשהאחרון הודח בעצמו על ידי סטיילס. אומוס נכנס כמספר 11 והדיח מספר מתאבקים, כשביניהם אנג'לו דוקינס, מונטז פורד ואלוף ארצות הברית, דמיאן פריסט. המתאבקים שהיו נוכחים בזירה שילבו כוחות על מנת להדיח את אומוס, כשלבסוף סטיילס נתן את המכה האחרונה שעזרה להדחתו. האפי קורבין (כניסה מספר 15) ומאדקאפ מוס (כניסה מספר 19) שילבו כוחות על מנת להדיח את ריקושט (12), דומיניק מיסטריו (14), AJ סטיילס וריק בוגז (18). דרו מקינטייר ערך הופעת חזרה מפציעה מפתיעה כאשר נכנסה כמספר ה-21 והיה אחראי להדחתם של קורבין ומוס כנקמה על כך שפצעו אותו שבועות קודם לכן. קופי קינגסטון נכנס כמספר ה-24, אך הודח כעבור 20 שניות בלבד לאחר שכשל בביצוע פעלול, שבסופו שתי רגליו נגעו ברצפה. בהופעה הראשונה שלו מאז רסלמניה 37 בשנה הקודמת, באד באני נכנס ככניסה מספר 27 והדיח את שיימוס (כניסה מספר 18) ואת דולף זיגלר (כניסה מספר 16). שיין מקמהן, שהופיע גם הוא לראשונה מאז רסלמניה 37, נכנס כמספר 28 והדיח את קווין אואנס (כניסה מספר 22). ברוק לסנר נכנס ככניסה האחרונה (כניסה מספר 30) והיה אחראי להדחתם של רנדי אורטון (כניסה מספר 29) ובאד באני, כאשר ארבעת הנותרים בזירה היו הוא, מקינטייר, מקמהן ורידל (כניסה מספר 20). לסנר הדיח את רידל ומקמהן לפני שהוא נקלע לקרב מבטים עם מקינטייר, אותו מתאבק שהדיח את לסנר בקרב הרויאל ראמבל של שנת 2020. מקינטייר כשל בביצוע מהלך הסיום שלו, ה-Claymore Kick, דבר שעזר ללסנר להשליך אותו מעל לחבל העליון תוך כדי שביצע עליו את מהלך הסיום שלו, ה-F5. הדחה זו הקנתה לו את הזכות להתחרות על אליפות עולם לבחירתו ברסלמניה 38. בכך, לסנר הפך למתאבק הרביעי לזכות בקרב הרויאל ראמבל מכניסה מספר 30 (לאחר אנדרטייקר ב-2007, ג'ון סינה ב-2008 וטריפל H ב-2016). בנוסף, הוא הפך למתאבק התשיעי שזוכה בקרב זה בפעם השנייה, כשהפעם הראשונה הייתה בשנת 2003. לסנר הפך גם לאלוף העולם לשעבר הראשון שזוכה בקרב הרויאל ראמבל באותו הערב שבו הפסיד את התואר. בין מנצחי הקרב בעלי שתי זכיות ומעלה, לסנר קבע שיא נוסף שהתבטא בטווח הארוך היותר בין שתי זכיות בקרב הרויאל ראמבל עם 19 שנים. הוא קבע שיא נוסף של השהייה הקצרה בקרב לפני זכייה עם 2 וחצי דקות, כשמחק את השיא הקודם של אדג' ב-2010 עם 5 דקות ו-7 שניות.
אדוארד קרד
אֶדוֹארְד קֵרְד (באנגלית: Edward Caird; 23 במרץ 1835 – 1 בנובמבר 1908) היה פילוסוף סקוטי.
קורות חייו
אחיו הצעיר של התאולוג, הוא היה בנו של המהנדס ג'ון קרד, הבעלים של Caird & Company, שנולד ב ב, והתחנך ב ובאוניברסיטאות גלאזגו ואוקספורד (בוגר אוניברסיטה ב-1863). הוא היה עמית ומורה ב באוקספורד משנת 1864 עד 1866.
בשנת 1866, הוא מונה לעמוד בראש הקתדרה לפילוסופיה מוסרית בגלאזגו, משרה שבה החזיק עד 1893. באותה שנה הוא הפך מאסטר בבייליול קולג', תפקיד ממנו פרש לגמלאות בשנת 1907. בשנת 1894 מונה לעמית כבוד של מרטון קולג'.
הוא התחתן עם קרוליין פרנסס ווילי (Caroline Frances Wylie) בשנת 1867. לא היו להם ילדים.
הוא נבחר לעמית כבוד של בשנת 1900.
במאי 1902 הוא היה בקרנארבון כדי לקבל את תואר הכבוד. (דוקטור של כתבים) מ במהלך הטקס למינוי הנסיך מוויילס (לימים ג'ורג' החמישי, מלך הממלכה המאוחדת) כנשיא של אותה אוניברסיטה.
הוא היה חבר מייסד ב, לצד אשתו, קרוליין.
הפילוסוף היה בין תלמידיו באוניברסיטת גלאזגו.
הוא מת באוקספורד ב-1 בנובמבר 1908 ונקבר שם בבית הקברות סיינט ספולקרס (St Sepulchres).
קרד היה אידיאליסט הגליאני והיה תורם חשוב ל.
עבודותיו
ביבליוגרפיה נרחבת של יצירות מאת ועל אדוארד קרד הופקה על ידי פרופ' קולין טיילר (המרכז לאידיאליזם והליברליזם החדש באוניברסיטת האל, בריטניה). ניתן להוריד אותו בכתובת: https://idealismandnewliberalism.org/bibliographies/
רפובליקת קומי
רפובליקת קומי (ברוסית: Республика Коми, בקומית: Коми Республика) היא רפובליקה בפדרציה הרוסית. נמצאת בצפון-מזרח רוסיה האירופית. חלק מהרפובליקה נמצא מצפון לחוג הארקטי. בירתה היא סיקטיבקר.
היסטוריה
במהלך ימי הביניים השטח היה חלק מרפובליקת נובגורוד והחל מהמאה ה-15 היה חלק מנסיכות מוסקבה.
בתקופת סטלין היו בשטח הרפובליקה מחנות עבודה לאסירים. חלק מהאסירים הועסקו בבניית מסילת הרכבת מאוחטה לוורקוטה, אחד מהם היה מנחם בגין.
פוליטיקה
בראש הרפובליקה עומד "ראש הרפובליקה" סרגיי גפליקוב, שמונה לתפקיד בספטמבר 2015. לרפובליקה יש פרלמנט הנקרא "המועצה המדינית".
גאוגרפיה
הרפובליקה נמצאת בצפון מזרח החלק האירופי והיא הרפובליקה הגדולה ביותר ברוסיה באירופה. היא גובלת מצפון בגליל האוטונומי של הניינץ, ממערב - בחבל ארכנגלסק, מדרום - בחבל קירוב, וקראי של פרם, הכולל בתוכו את החבל האוטונומי הקומי-פרמיאקי, ממזרח - בחבל סברדלובסק וטיומן, הכולל בתוכו את מחוז יוגרה (חנטי-מנסי) האוטונומי ואת המחוז האוטומי של ימל-ניינץ.
הנהר החשוב של הרפובליקה הוא נהר פצ'ורה, הנשפך לים ברנץ, כמו כן זורם בה נהר ויצ'גדה, יובלו של דבינה הצפונית, וכן מזן הנשפך כמו פצ'ורה לים ברנץ.
דמוגרפיה
בשנת 1939 היוו בני עם הקומי 72.5% מהאוכלוסייה, והרוסים רק 22%. מלחמת העולם השנייה הביאה לרפובליקה נמלטים רבים מאזור הקרבות שהביאו איתם ענפי תעשייה משמעותיים. אחרי המלחמה חלק מהם נשארו. כמו כן ברפובליקה אורגנו מספר מחנות אסירים. רבים מאותם אנשים שהגיעו לרפובליקה בעל כרחם נשארו בה והביאו לידי כך שכבר בשנת 1959 הרוסים נהפכו לרוב ברפובליקה והשתלטו על רוב משאביה. במפקד 1989 נרשמו ברפובליקה מעל ל-1,200 אלף תושבים. מאז יש תופענ יציבה של הקטנת אוכלוסייה שירדה לכ-814 אלף בשנת 2021.
על פי תוצאות מפקד האוכלוסין משנת 2010, הרוסים מהווים 64% מהאוכלוסייה, קומי 24%, האוקראינים 4.2%, טטרים 1.3%, בלארוסים 1.0% ושאר העמים כ-5%.
שירים ליואל
שירים ליואל הוא אלבומה השלישי של הזמרת והיוצרת הישראלית רונה קינן, שיצא בשנת 2009. האלבום הוא אלבום קונספט המספר את סיפורה של דמות בת דור תש"ח בשם יואל, המבוססת באופן רופף על אביה של קינן, הסופר והעיתונאי עמוס קינן.
על האלבום
בתחילת העבודה על האלבום תכננה קינן ליצור דמות פיקטיבית, אולם עם התקדמות העבודה על האלבום הבינה כי היא מתארת למעשה את חייו של אביה, שהיה חולה באלצהיימר באותה תקופה. כשנה לפני כן התפרסם ספרה של נורית גרץ, אימהּ ואשתו של קינן, "על דעת עצמו" שתיאר אף הוא את חייו של קינן בשילוב מציאות ובדיה. קינן עצמו נפטר כחודשיים לאחר צאת האלבום.
שמו של האלבום מרמז לשם עמוס בשל צמידות ספרי הנביאים עמוס ויואל בתנ"ך, וכן מהווה מחווה לסופר יואל הופמן, האהוב על קינן עצמה. האלבום בנוי כביוגרפיה הנפתחת עם לידתו של יואל ועוקבת אחרי אירועים שונים בחייו עד למותם, כשכל שיר מלווה בחוברת האלבום בתיאור קצר של שלב החיים אליו הוא מתייחס. חלק משירי האלבום נכתבים מפי דובר חיצוני או מפי דמות המדברת אל יואל וחלקם מפיו של יואל עצמו. בין שיר לשיר אין הפסקות בנגינה ובהאזנה רצופה הם נמשכים אחד אל תוך השני.
רבים מהשירים מתייחסים לפרטים אמיתיים מחייו של קינן. השיר "כשסנונית בישרה את בוא האביב" מתאר את לידתו של יואל ב-2 במאי, תאריך הולדתו של קינן, במקום את לידתו המתבקשת כביכול ב-1 במאי, חג הפועלים; השיר "משהו נורא קרה ליואל" מרמז להשתתפותו של קינן בקרב דיר יאסין; השירים "איש לא גבוה" ו"כשהקוצים היו קוצים" מתארים את מחלתו של יואל ואת אובדן הזיכרון שלו, באופן מקביל למחלת האלצהיימר ממנה סבל קינן בסוף חייו; יש שפירשו את המילים "אתה כל כך מתגעגע לשריקה המתוקה של הפצצה" (מתוך "כשהקוצים היו קוצים") כאזכור לניסיון ההתנקשות בשר התחבורה דאז דוד צבי פנקס, שקינן הואשם בו. שירים אחרים מתארים התרחשויות אופייניות לבני התקופה ולעיתים אף כוללים מאפיינים של דמיון ופנטזיה.
מבחינה מוזיקלית מושפע האלבום מהתקופה אותה הוא מתאר ומתאפיין בכלים כמו קלרינט, כינור ואקורדיון ובניגוד לאלבומיה האחרים של קינן ניתן בו דגש רב לגיטרה אקוסטית על פני גיטרה חשמלית. קינן הסבירה כי .
אחרי צאת האלבום
האלבום זכה לביקורות משבחות ביותר, בין השאר ביחס לעברית העשירה, לעיבודים המוזיקליים, ולרגישות בתיאור הדמות והסיפור. בעקבות האלבום נבחרה קינן כ"זמרת השנה" במצעד הפזמונים העברי השנתי של תחנת הרדיו גלגלצ לשנת ה'תשס"ט, וכן זכתה בפרס אקו"ם ל"הישג השנה" לפזמונאית. האלבום קידם למעשה את קינן ממקומה כזמרת שוליים יחסית אל לב המיינסטרים והיווה צעד משמעותי בהתפתחות הקריירה שלה כזמרת ויוצרת רוק צעירה.
זיל
זיל (ברוסית: ЗИЛ) היה מפעל רוסי לייצור כלי רכב, שהוקם ב-18 במאי 1916 בשם "חברת כלי הרכב המוסקבאית" (Автомобильное московское общество) והתקיים במשך 100 שנה.
השם הוא ראשי תיבות ברוסית של "זאבוד אימיני ליחאצ'וֹבה" (ברוסית: Завод имени Лихачёва) שפירושו "מפעל על שם ליחאצ'וֹב", המנהל של מפעלי זיל/זיס משנת 1927. בתחילה נקרא המפעל בשם "זיס" על שם סטלין, אך לאחר מות הרודן שמו שונה במגמה לבער את פולחן האישיות שלו. השם "זיל" נקשר עם מכוניות מפוארות וחזקות לבכירי המשטר הסובייטי, שיוצרו בסדרות קטנות מאד.
היסטוריה
החברה החלה את דרכה כמפעלי הרכב של משפחת ריאבושקינסקי העשירה, שהקימה את המפעל ב-1915 ותכננה לייצר סדרת רכבי FIAT-15 Ter, ברישיון פיאט האיטלקית, אבל התוכנית סוכלה על ידי הלאמת המפעלים בידי השלטון הסובייטי בגלל מיקומו על אי שנמצא על גדות נהר המוסקבה שבו עברו ספינות ובגלל העובדה שבתוך שטח המפעל עברו "פסי רכבת" דבר שהוא סייע לשלטונות לייצר כלי רכב עבור ראשי השלטון ועבור הצבא.
ב-1925 חברת כלי הרכב המוסקבאית הולאמה ונקראה בשם "מפעל הרכבים הממלכתי מ' 1". ב-1927 מונה איוואן אלכסייביץ' ליחאצ'וב למנהל המפעל ובתקופתו החלו התפוקה והייצור לשגשג. ב-1933, הוקמו מפעלי זיס, מאיחודן של מפעלי רכב באזור מוסקבה (כמו מפעל הרכבים של ירוסלבל) על ידי השלטון הקומוניסטי והדגם הראשון של מכונית נוסעים היה הזיס 101, בהשראת דגמי פאקרד האמריקניים.
ה-זיס 101 צויד במנוע V8 בנפח 5,800 סמ"ק, שהפיק 90 כוחות סוס, והביא את המכונית למהירות מרבית של 115 קמ"ש. גרסאות ההמשך "101A" ו-"101 ספורט" הדו מושבית הגיעו עד 162 קמ"ש, מהירות גבוהה מאוד בימים ההם.
עקב התקדמות הנאצים ב-1941, פורק המפעל והועבר בשלמותו לאוליאנובסק (שם נקרא "אוא"ז"), על מנת לבנות את רכבי השטח UAZ המפורסמים לשימוש הצבא האדום. ב-1942 חזר המפעל למוסקבה, ועסק בעיקר בייצור משאיות. מכוניות נוסעים יוצרו שוב רק ב-1946, כאשר הוצג דגם ה"110" שהועתק שוב מהפאקרד 180, עם מנוע V8 בנפח 6 ליטרים ו-140 כוחות סוס. דגם זה יוצר עד 1958, עבור בכירי המשטר הסובייטי בלבד.
מפעל זיל ייצר גם משאיות לשימושים אזרחיים וצבאיים, כגון הזיל 131 בעלת ההנעה 6*6 משנות השישים, שרבות כמותה נפלו שלל לידי צה"ל במלחמות ישראל ושרתו כחלק ממערך התובלה בו.
בשנות החמישים התחרות בין ארצות הברית לברית המועצות בכל תחום הגיעה לשיאה עם המלחמה הקרה, השפעה שהביאה לפיתוח "מכוניות קונספט" כמו הזיס 112, שהושפעה בעיצובה ממטוסי הסילון של אותה תקופה. מכונית זו הייתה דגם שיועד למטרות תעמולה בלבד ומעולם לא מצאה את דרכה אל הציבור.
בשנות השמונים, עם ה "פרסטרויקה", נגלו למערב דגמי הזיל 41041 על שלל גרסאותיו, ששימש כרכב השרד של גורבצ'וב.
אב הטיפוס של זיל 4102, לראשונה עם הנעה קדמית, הוצג ב-1988, אך מעולם לא הגיע לכדי יצור, עקב שינויי המשטר בברית המועצות. כך אירע שהזיל 41041 עדיין מיוצרת למעשה (11 מכוניות בשנת 1999), עדיין עם מנוע בעל מאיידים (קרבורטורים).
הזיל כבר אינה משמשת כלימוזינה הרשמית של מנהיגי רוסיה, מאחר שכיום התכנון המיושן מתקשה להתמודד עם מכוניות הפאר מתוצרת מרצדס וב.מ.וו. היו תוכניות לפיתוחים עתידיים כמו הזיל 4112, שיצוידו בגרסה משופרת של מנוע ה-7,700 סמ"ק בעלת הזרקת דלק שאמורה לפתח מעל ל-400 כ"ס להנעת 5 הטונות של משקל הרכב, הכוללות שריון. אך תוכניות אלה נזנחו.
בשנות ה-70 וה-80 של המאה ה-20 המפעל היה מייצר כ-200 אלף מכוניות בכל שנה. בשנת 2008 מפס הייצור יצאו 4,000 מכוניות בלבד.
ב-2010 מפסי הייצור של המפעל יצאו רק קצת מעל 1,000 מכוניות. הנהלת המפעל מחפשת דרכים לכניסה לשותפות עם יצרן מכוניות ידועה מחוץ לרוסיה.
בשנת 2016 הופסק ייצור משאיות ומכוניות הנוסעים והמפעל במוסקבה נסגר ועבר לעיר אחרת.
פרויקט זיל
בשנת 2017 החלה בנייה חדשה בשטחו של המפעל לטובת שכונות מגורים, אזורי תרבות, מסחר, ועסקים שמתוכנן להבנות במבנים שהיו בשימוש המפעל ואזור למרכזי תרבות. באזור מתוכנן להבנות מוזיאון שיהיה הסניף המוסקבאי של מוזיאון ארמיטאז' בסנט פטרסבורג.
נדין אנגרר
נדין אנגרר (בגרמנית: Nadine Angerer; נולדה ב-10 בנובמבר 1978) היא כדורגלנית גרמנייה המשחקת בעמדת השוער. הייתה קפטן נבחרת גרמניה בכדורגל נשים. ב-13 בינואר 2014 זכתה בפרס כדור הזהב של פיפ"א (בעבר נקרא שחקן השנה) לשנת 2013, והיא השוערת היחידה שזכתה בתואר זה עד כה.
קריירה
אנגרר נולדה בעיר לור על נהר המיין, בוואריה, גרמניה. בילדותה החלה לשחק בקבוצת בנים ולאחר מכן עברה לקבוצת הילדות של מועדון א.ס.ו. הופסטטן בתפקיד חלוצה. במשחק סקאוטינג היא החליפה את שוערת הקבוצה שנפצעה וגילתה כישרון בתחום זה. ב-1995 החלה לשחק בקבוצת הנשים של מועדון נירנברג. לאחר שנה עברה לקבוצת ואקר מינכן. באותה שנה קיבלה הצעה לשחק בקבוצת כדורגל של קולג' אמריקני, אך סירבה. ב-1999 עברה לקבוצת הנשים של באיירן מינכן ועלתה יחד עמה מהליגה השנייה לליגה הראשונה ב-2000. ב-2001 עברה לקבוצת טורבינה פוטסדאם איתה זכתה בשתי אליפויות, שלושה גביעים, ובליגת האלופות לנשים בעונת.
ב-2007 עברה לקבוצת יורגורדן מליגת העל השוודית. לאחר שנה חזרה לגרמניה, לפרנקפורט, איתו זכתה בגביע והגיעה למקום השני בליגה. לאחר פרישתה של בירגיט פרינץ מהקבוצה, התמנתה אנגרר לקפטן במקומה. ביולי 2013, מספר שעות לפני משחק בליגת האלופות, הודיעה אנגרר בחשבון הפייסבוק שלה שהיא תעבור בהעברה חופשית לקבוצת בריסבאן רור האוסטרלית.
בינואר 2014 הודיעה קבוצת פורטלנד ת'ורנס מליגת הנשים האמריקנית שהיא החתימה את השוערת. משחק הבכורה שלה בקבוצה היה ב-12 באפריל נגד קבוצת יוסטון דאש. ב-4 בספטמבר 2014 הודיעה הקבוצה שהיא משאילה את אנגרר חזרה לבריסבאן עד לתחילת 2015.
נבחרת גרמניה
אנגרר ערכה את הופעת הבכורה שלה בנבחרת גרמניה במשחק נגד נבחרת הולנד באוגוסט 1996. לאחר ששיחקה חמישה משחקים רצופים, היא עברה למעמד של שוערת מחליפה וזכתה מהספסל בתארים הרבים של הנבחרת עד 2005. לאחר פציעתה של השוערת הראשונה סילקה רוטנברג, אנגרר פתחה בכל משחקי הנבחרת בגביע העולם בכדורגל נשים 2007, לא ספגה אף שער וזכתה באליפות העולם. במשחק הגמר אף עצרה פנדל של מרטה הברזילאית ונבחרה לשוערת המצטיינת בטורניר. בכך גם קבעה שיא של אי ספיגה שעומד על 540 דקות. היא גם הייתה השוערת הראשונה באולימפיאדת בייג'ינג וזכתה במדליית ארד. ב-2009 היא זכתה באליפות אירופה בפעם הרביעית, אך בפעם הראשונה כשהיא על המגרש. במהלך גביע העולם בכדורגל נשים 2011 היא ביצעה את ההופעה ה-100 שלה במדי הנבחרת. לאחר פרישתה של בירגיט פרינץ, קיבלה אנגרר את סרט הקפטן. באליפות אירופה בכדורגל נשים 2013 עצרה שני פנדלים ונבחרה לשחקנית המצטיינת של הטורניר. נכללה בסגל הנבחרת למשחקי גביע העולם בכדורגל נשים 2015.
חיים אישיים
בריאיון לעיתון הספורט של די צייט אמרה אנגרר כי היא פתוחה ליחסים עם בני שני המינים.
סמואיל מרשק
סמואיל יקובלביץ' מַרשַק (נכתב בעברית גם סמויל, שמואל ומהרש"ק; ברוסית: Самуил Яковлевич Маршак; 22 באוקטובר (3 בנובמבר) 1887 – 4 ביוני 1964) היה משורר, מחזאי, סופר ואיש חינוך רוסי יהודי. נודע בעיקר כמשורר ילדים וכמתרגם, אך כתב גם למבוגרים. ספר הילדים הידוע "המפוזר מכפר אז"ר" הוא עיבוד עברי לספר של מרשק "המפוזר" (Вот какой рассеянный). במקור הרוסי האיש הוא תושב לנינגרד המנסה להגיע ברכבת למוסקבה.
ילדות: וורונז', אוסטרוגוז'סק, יאלטה
מרשק נולד במשפחה יהודית בעיר וורונז'. אביו היה פועל במפעל כימי. משפחתו עברה מספר פעמים בין ערי תעשייה קטנות בדרום רוסיה ולבסוף השתקעה בעיר אוסטרוגוז'סק.
כאשר היה בן שש החל בלימודי עברית. בבית ספר תיכון החל לכתוב שירה.
חלק ממשפחת מרשק עברה לסנקט פטרבורג, אך בתחילה סמואיל נותר באוסטרוגוז'סק, מכיוון שהייתה קיימת הגבלה על קבלת תלמידים יהודים לבתי ספר שלא בתחום המושב. כתבי מרשק הגיעו למבקר הספרות ולדימיר סטאסוב, שהתפעל מהכישרון הספרותי של הנער והוא סייע למרשק להתקבל לגימנסיה בפטרבורג. אך האקלים הצפוני לא היטיב עם מרשק, אשר סבל ממחלות נשימה. ידידיו של סטאסוב הזמר פיודור שאליאפין והסופר מקסים גורקי סייעו למשפחת מרשק לעבור ליאלטה בחצי האי קרים. ביאלטה הוא התגורר אצל אשתו של גורקי, יקטריה פֶּשְׁקוֹבָה, ופרסם שירים בעיתונים יהודיים, בין הבולטים שבהם – תרגום מיידיש לשיר של חיים נחמן ביאליק "דאָס לעצטע וואָרט" ("הדבר האחרון"; רוסית: Последнее слово) והשיר האלגי "מעל קבר פתוח" (Над открытой могилой) לזכר בנימין זאב הרצל.
התבגרות: פטרבורג ולונדון
בהמשך שנת 1906 מנהל הגימנסיה ביאלטה הזהיר את מרשק כי צפוי גל קשה של מעצרים והמליץ לו לעזוב את העיר. מרשק חזר לפטרבורג, שם המשיך את לימודיו ופרסם שירים בעיתונים. באותה תקופה הכיר כמה דמויות בולטות שהשפיעו על יצירתו, ביניהן המנהיג הציוני יצחק בן-צבי – לימים נשיא מדינת ישראל, והמשורר הרוסי אלכסנדר בלוק, עליו כתב שהייתה בו "אמת בלתי רגילה, פתוחה וחסרת פחד, ורצינות טראגית." ב־1911 נסע לארץ ישראל וכתב בהשראת הנסיעה מספר שירים ליריים שרובם לא פורסמו מעולם.
בתחילת 1912 מרשק נישא לסופיה מילבידסקאיה ונסע אתה ללימודים גבוהים בלונדון, שם למד אמנות ובלשנות. הוא העמיק במיוחד בלימודי תולדות השפה האנגלית ויצירתו של שייקספיר והכיר משוררים בריטיים רבים נוספים, ביניהם רוברט ברנס, ויליאם בלייק, ג'ון קיטס, רוברט בראונינג ורודיארד קיפלינג, וכן שירי ילדים אנגליים רבים, שהותירו עליו רושם רב והוא תרגם כמה מהם לרוסית.
תקופת מלחמת העולם הראשונה ומלחמת האזרחים
ב־1914, חודש לפני פרוץ מלחמת העולם, חזר לרוסיה והשתקע בעיר וורונז'. שם הוא פרסם מאמרים בעיתון מקומי ועבד בניהול מוסדות חינוך לילדים יהודים שנמלטו מהחזית. במאי 1914 נולדה לו הבת נתנאל (Натанель); היא נפטרה בנובמבר 1915.
ב־1916 עבר לגור בפטרוגרד (שמה החדש של סנקט פטרבורג), שם תרגם יצירות של סופרים יהודיים עבור אוסף של ספרות יהודית. בפברואר 1917 נולד בנו עמנואל. במאי של אותה שנה כל בני משפחתו, כולל אביו, אשתו ובנו, עברו לגור ביקתרינודר (לימים קרסנודר); סמואיל הצטרף אליהם רק באוקטובר.
ביקתרינודר מרשק עבד בעיתון. בשנת 1919, בתקופת שלטון הצבא הלבן בעיר, הוציא שם את ספרו הראשון בשם העט "דוקטור פריקן" (Доктор Фрикен). לאחר השתלטות הצבא האדום באזור עבד כמנהל מוסדות החינוך באזור, ולימד בחוגים חינוכיים לחיילי הצבא האדום ובאוניברסיטת קובן. בשנת 1920 היה בין מקימי תיאטרון הילדים הראשון ברוסיה הסובייטית, שעם הזמן התפתח ל"עיר הילדים" (Детский городок), קריית חינוך עם בית ספר, ספריה ובתי מלאכה לימודיים.
פעילות חינוכית וספרותית לאחר מלחמת האזרחים
במאי 1922 משפחת מרשק עברה שוב לפטרוגרד. בפטרוגרד מרשק היה בין מנהלי תיאטרון הילדים החדש, והיה בין המקימים והמובילים של הוצאות ספרי הילדים "מולודאיה גווארדיה" (Молодая Гвардия) ו"דטגיז" (Детгиз) ושל עיתון הילדים "נובי רובינזון" (Новый Робинзон). ב"נובי רובינזון" יצאו לאור לראשונה יצירות של הסופרים ארקדי גאידר, ויטלי ביאנקי, דניאיל חארמס, לאוניד פנטלייב ובוריס ז'יטקוב, שלימים נמנו עם סופרי הילדים הבולטים בברית המועצות.
בתקופה הזו כתב גם שירי ילדים רבים, שהפכו לנכסי צאן ברזל של ספרות הילדים הרוסית, ביניהם "פעוטות בכלוב" (Детки в клетке), "האגדה על העכברון הטיפש" (Сказка о глупом мышонке; תורגם ועובד לעברית על ידי רבקה דוידית ב"דבר לילדים" בשם "מעשה בעכבר טיפשון"), "המטען" (Багаж; תורגם לעברית על ידי מרים ילן-שטקליס בשם "גברת עם כלבלב") ו"מיסטר טוויסטר" (Мистер-Твистер). ספרו משנת 1930 "המפוזר" (Вот какой рассеянный) תורגם לעברית על ידי לאה גולדברג ויצא בשם "המפוזר מכפר אז"ר".
מלחמת העולם השנייה
בזמן מלחמת העולם השנייה מרשק התגייס לטובת התעמולה הסובייטית נגד גרמניה הנאצית. שיריו, שהיללו את גבורת חיילי הצבא האדום ותקפו את האכזריות של חיילי אדולף היטלר, פורסמו בעיתונים הסובייטיים המובילים. חלקם ליוו קריקטורות של קבוצת הציירים קוקריניקסי. בשנת 1942 קיבל על פעילות זו את פרס סטלין.
יחד עם זאת, גם במסגרת פעילות זו החופש היצירתי שלו הוגבל. למשל, שיר שכתב לזכר קצין יהודי וקצין רוסי, שנפלו יחד בקרב, צונזר – כאשר השיר התפרסם בעיתון פראבדה, הוצאו ממנו שמות הקצינים וציון לאום שלהם.
בשנת 1944 זכה בפרס סטלין נוסף על עבודתו כמחזאי ובשנת 1945 קיבל את עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה.
לאחר המלחמה
במהלך שנות השלושים תרגם מאנגלית את הסונטות של ויליאם שייקספיר, את שירי רוברט ברנס וכן יצירות של קיטס, קיפלינג ווורדסוורת'.
ב־1948 תרגם והכין לדפוס את הספר "שירי הגטו הליטאי", שיצא לאור בארצות הברית. כמו כן תרגם לרוסית את היצירות של לייב קויטקו, אותו הכיר בוועד היהודי האנטי-פשיסטי.
בסוף שנות ה־40 ותחילת ה־50 נרדף בשל פעילותו בוועד היהודי האנטי-פשיסטי, אך לא הוצא להורג יחד עם הרוגי המלכות בברית המועצות. ניסו לעצור את מרשק גם בהקשר למשפט הרופאים, אך לאחר מות סטלין ב-1953 הרדיפות נגדו פסקו.
לאורך שנות ה-50 המשיך לכתוב שירי ילדים ושירה לירית.
הוא קיבל את פרס סטלין 4 פעמים ועיטור לנין פעמיים.
אף על פי שסבל מכמה מחלות קשות, המשיך ליצור ולתרגם כמעט עד יומו האחרון. הוא נפטר בשנת 1964.
רברסי
רברסי או אותלו הוא משחק לוח חשיבתי ותיק ונפוץ, עבור שני שחקנים. כלי המשחק הם דיסקיות שצדה האחד של כל אחת מהן שחור וצדה השני לבן. כל משתתף מניח בתורו דיסקית אחת כך שצבעה הגלוי הוא הצבע המזוהה עמו. כאשר הוא מניח דיסקית זו, עליו להפוך את כל הדיסקיות מהצבע הנגדי המצויות בין דיסקית זו לבין דיסקית נוספת מצבעו שלו. מטרתו של כל שחקן היא למלא את הלוח בכמה שיותר דיסקיות מהצבע המזוהה עמו.
היסטוריה
למשחק שני מקורות. רברסי הומצא בסביבות 1880 על ידי שני אנגלים, לואיס ווטרמן וג'והן וו' מולט. המשחק הפך פופולרי באנגליה בסוף המאה ה-19. בשנת 1898, חברת המשחקים הגרמנית רבנסבורגר החלה להפיץ את המשחק כאחד מכותריה הראשונים.
החוקים המודרניים, המוכרים כיום יותר בכל רחבי העולם, מקורם במשחק "אותלו" ביפן בשנת 1970. חברת "מאטל" מייצרת כיום כלים למשחק הרברסי תחת השם אותלו. חברת "אנג'אר קו" חוכרת את השם הרשום אותלו מחברת "טסוקודה אוריגינל".
גורו האסגאווא, מחבר הספר "איך לנצח באותלו", הפך את המשחק פופולרי ביפן בשנת 1975.
אסטרטגיה
אסטרטגיה מקובלת היא הצבה של דיסקיות במקומות בלוח המקשים מאוד או לא מאפשרים ליריב להפוך אותן. דוגמאות: אסטרטגיה מקובלת גם כן היא להפוך בתחילת המשחק מספר מצומצם ביותר של דיסקיות
רברסי בישראל
בשנת 1997 השתתפו לראשונה שחקנים מישראל באליפות העולם באותלו. מאז הייתה נציגות מישראל כמעט בכל אליפות שמתקיימת כל שנה.
ההישג הכי גדול היה באליפות העולם בקופנהגן בשנת 2000, כאשר בנימין שיפמן מישראל סיים במקום 5 את היומיים הראשונים של התחרות והיה על סף עליה לחצי הגמר.
החל משנת 2016 במסגרת אליפות העולם מתקיימת גם אליפות לילדים עד גיל 15. בשנת 2017 הגיעו מיקי שיפמן ודניאל יוסיפוביץ' מישראל למקומות 2 ו-3 בהתאמה בין ילדים. ב-2018 סיימו שחר לאופר ודניאל יוסיפוביץ' במקומות 3 ו-4 בהתאמה. ב-2019 סיימו שחר לאופר ומיקי שיפמן במקומות 3 ו-4.
נחל מירון
נחל מירון הוא נחל אכזב ברובו, מיובליו העליונים של נחל עמוד. תוואי הנחל עובר סמוך למושב מירון. הוא עובר צפונית מהר מסרבים. לאורכו מספר מעיינות בהם מעין מירון ("מי מגידו") ועין בר-יוחאי, שמימיהם נשאבים מעין תרון ועין תינה. מי הנחל נשפכים לנחל עמוד שהוא חלק מאגן הניקוז של הגליל המזרחי העליון.
רברסי
רברסי בישראל
מדי שנה נערכת אליפות ישראל באותלו, כשהתוצאות שלה קובעות את הרכב הנבחרת לאליפות העולם באותה שנה.
נחל מירון
ראשו של נחל מירון, בו נמצא עין זבד, הוא בגוש הרי מירון. השם זבד משותף למעיין, לחורבה השוכנת בהמשך הדרך ולהר זבד – כל אלה מקורם בשם הערבי זאבוד, שיש המזהים בו את זבוד דגלילא, שבמדרש בראשית רבה.
רברסי
רברסי בישראל
כמו כן, מארגן איגוד שחקני אותלו בישראל טורנירים נוספים במהלך כל השנה.
נחל מירון
מהפסגה יורד הנחל בערוץ הררי צר ומלא צמחייה. באביב ישנה פריחה עשירה במקום, וניתן להבחין בפעמוניות ובסחלבים. מצדו השני של ההר, נמתח שביל ישראל. לאורך השביל נמצא גוש סלע גבוה, המכונה "כיסא אליהו". לפי האגדה כאשר יופיע אליהו הנביא באחרית הימים, יישב בתחילה על מרומי הסלע הזה ומכאן יתקע בשופרו הגדול ויכריז על בוא חרותנו ותשועתנו. בהמשך השביל מגיע עד השרידים של מאוזוליאום, ושרידי בית-הכנסת בחורבת שמע. החוקר ישעיהו פרס סבר בזמנו, שהמקום הוא כפר שמי הנזכר בתלמוד הירושלמי, אלא שדעה זו אינה מקובלת. כיום מקובל לזהות את המקום עם תקוע הגלילית (להבדיל מתקוע שבגבול מדבר יהודה, מולדת הנביא עמוס). עליה נאמר בתלמוד בשל שפע זיתיה: "תקוע אלפא לשמן (מנחות פ"ה, ע"ב), דהיינו, בעסקי שמנים היא הראשונה. או - "אוכלין בזיתים עד שיכלה אחרון שבתקוע", שהרי תקוע היא בצפון וזיתיה מבשילים במאוחר.
רברסי
תוכנת רברסי והפן המחקרי
משחק הרברסי ניתן למימוש פשוט יחסית בתוכנת מחשב, כך שתוכניות פשוטות יחסית מסוגלות לנצח בנקל שחקנים מנוסים ביותר. כבר ב-1980 הצליח מחשב להביס את אלוף העולם המכהן ברברסי. ב-1996 הביס המחשב Logistello (לוגיסטלו) את אלוף העולם טאקשי מוראקאמי 6 פעמים רצופות וסדרת המשחקים הסתיימה בתוצאה 0–6. לצורך השוואה, מחשבים מצליחים להביס גם את שחקני הדמקה הטובים ביותר, לעומת זאת, בארימא גם שחקן מתחיל מסוגל להביס בנקל כל תוכנת מחשב.
נחל מירון
היום מכונה המקום ח'רבת שמע. כבר במאה ה-16 נתגלו שרידי בית-כנסת עתיק במקום. בחפירות ארכאולוגיות נחשפו במקום מערות, גתות ושרידי מבנים. הבניין בנוי לרוחב ושונה מבתי-הכנסת האחרים שבגליל. ראשיתו, במאות השנייה והשלישית-לספירה, אז חרב כנראה ברעידת אדמה, נבנה שוב ותיפקד במאות הרביעית והחמישית, עד להריסתו במאה השישית ברעש נוסף. על משקוף פתחו חקוקה דמות נשר. מדרגות היורדות למרחב בית הכנסת מובילות, ככל הנראה, למקום בו שכנה עזרת הנשים. בפנים מצויים שרידי טורי עמודים המשרטטים את המקום בו הוצב ארון הקודש. באתר שער נוסף עם משקוף מעוטר במנורה בת שבעה קנים, וכן ספסל אבן ששימש את המתפללים ושרידי מקווה ששכן בתוך בית הכנסת עצמו.
InstallSimple
InstallSimple היא תוכנת פיתוח, ליצירת תוכניות התקנה וחבילות תוכנה לפלטפורמות חלונות של מיקרוסופט. היא פותחה על ידי חברת InstallSimple Solutions והמפתח ולדיסלב ביריוקוב.
נחל מירון
בחזית בית הכנסת מבנה בן שתי קומות שאורכו כארבעה מטרים. זהו מבנה קבורה, שבקומתו הראשונה מצויות גומחות למתים וכריות אבן למראשותיהם. שנים רבות הייתה מקובלת הסברה שזה הוא קברו של שמאי הזקן ושל אשתו. ליד המבנה ישנן מערות, מקום קבורת תלמידי שמאי הזקן. במורד אפיקו של נחל מירון, לצד החניון בגדתו הדרומית של הנחל נמצאת טחנת קמח ישנה ששימשה לטחינת קמח בכח מי מעין מירון עד תחילת המאה ה-20. כיום (2009) המקום מוזנח, ולא משולט.
רברסי
תוכנת רברסי והפן המחקרי
הסיבה לתוצאות שמשיג האדם נגד המחשב ברברסי נעוצה בעובדה שהמשחק דורש מחשבה לטווח רחוק שבה המוח האנושי נמצא בנחיתות אל מול המחשב. במשחק קיימים סדר גודל של 1028 מהלכים שונים ומשחק רברסי יכול להתפתח בסדר גודל של 1058 דרכים שונות.
InstallSimple
התוכנה תומכת בגרסאות רבות של חלונות, ובכללן 95/98/7/ME/NT/2000/XP/2003/ויסטה/2008.
נחל מירון
במעלה הגדה המערבית, סמוך למושב מירון, נמצאים בית הכנסת העתיק במירון וקבר רבי שמעון בר יוחאי.
רברסי
תוכנת רברסי והפן המחקרי
מבחינה מתמטית, המשחק אינו משחק פתור. מומחים טרם מצאו תשובה לשאלה מה תהיה תוצאת המשחק אם שני הצדדים משחקים משחק מושלם. עם זאת, ניתוח של אלפי משחקים (רובם נוצרו על ידי תוכנת מחשב) הובילו למסקנה, שבלוח משחק בגודל 8X8, משחק מושלם על ידי שני הצדדים יוביל לתוצאת תיקו. כשמשחקים בלוח בגודל nXn, בעיית ההכרעה האם יש לשחקן הפותח אפשרות לנצח במשחק בו שני הצדדים משחקים משחק מושלם, היא בעיה PSPACE שלמה. במקרים הפרטיים של משחק 4X4 ו- 6X6, הוכח שאם שני הצדדים משחקים משחק מושלם - השחקן השני (כלומר לא זה שפתח) ינצח.
נחל מירון
2.5 ק"מ אחרי שחוצה אותו כביש עכו-צפת (866), נובע בנחל מירון המעיין עין יקים ("עין תינה"). מכאן ואילך הנחל הופך לנחל איתן המלא בבוסתנים, בצמחייה ובמפלי מים זורמים. 800 מטר אחר כך נחל מירון נשפך לנחל עמוד ושופך את מימיו אליו. הקטע האחרון בנחל הוא חלק משמורת נחל עמוד, ואף רבים טועים ומזהים אותו כחלק מנחל עמוד עצמו.
InstallSimple
התוכנה מופצת כקובץ הרצה יחיד כדי להקל על הפצתה, ומודול חילוץ הקבצים שלה קטן, כ-22 ק"ב. התוכנה משתמשת גם בדחיסת הקבצים BZip2. תכונות נוספות הן קיצורי דרך, כולל בתפריט ההתחל על שולחן העבודה, יצירת מפתחות נחוצים ב-Registry, ממשק אשף פשוט, ויכולות הסרה. לתוכנה 4 גרסאות; InstallSimple 2.7, 2.7 portable, 2.7 PRO, ו- 2.7 PRO portable.
שחר פאר
שחר פאר-רם (נולדה ב-1 במאי 1987) היא טניסאית עבר ישראלית; המצליחה ביותר בתולדות טניס הנשים הישראלי בכל הזמנים.
דירוג השיא של פאר, 11 בעולם, מהווה דירוג שיא של כל הזמנים בקרב הטניסאיות והטניסאים הישראלים. היא הטניסאית הישראלית היחידה שהעפילה לשלב רבע הגמר ליחידות בטורניר גראנד סלאם, באליפות אוסטרליה הפתוחה (2007) ובאליפות ארצות הברית הפתוחה (2007) והישראלית היחידה שהעפילה לגמר הזוגות לנשים ביחד עם ויקטוריה אזרנקה מבלארוס בטורניר גראנד סלאם, באליפות אוסטרליה הפתוחה (2008).
פאר זכתה 8 פעמים באליפות ישראל לנשים בשנים: 2001, 2003, 2006–2010 ו-2012. במהלך הקריירה הרוויחה למעלה מ-5 מיליון דולר מפרסים.
פאר שיחקה בנבחרת גביע הפדרציה של ישראל משנת 2002 ועד שנת 2016, והייתה שותפה בכירה להישג השיא של הנבחרת בשנת 2007, העפלה לבית העליון של גביע הפדרציה, שבו משחקות שמונה נבחרות הנשים בעלות ההישגים הטובים ביותר בעולם.
ביוגרפיה
פאר נולדה בירושלים, לעליזה ודב (דוביק) פאר שעלה מדרום אפריקה, לימים מנכ"ל חברת התוכנה בבילון. זמן קצר לאחר לידתה עברה משפחתה ליישוב מכבים.
בין השנים 2005 ל-2007, שילבה פאר את קריירת הטניס שלה עם שירותה בצה"ל. כחיילת על תקן "ספורטאית מצטיינת", שירתה פאר בקריה, כאשר שהתה בישראל, בין הטורנירים השונים בהם שיחקה מחוץ למדינה. פאר שהחלה את שירותה כספורטאית מצטיינת, הייתה לחיילת הראשונה בצה"ל שקודמה למעמד "ספורטאי עילוי".
בשנת 2010 נבחרה פאר להוביל את מצעד החיים באושוויץ שבפולין. סבתה ניצולת השואה, יוליאנה אקשטיין, הצטרפה אליה אז יחד עם אמה עליזה.
בשנת 2014 זכתה פאר להדליק משואה בטקס הדלקת המשואות ביום העצמאות ה-66 למדינת ישראל.
קריירה
בגיל שש הצטרפה לאחיה ואחותה לשעורי טניס. כך עוד כילדה פאר זכתה בטורניר הטניס הבינלאומי ברעננה ובמקום השני באליפות ישראל לנשים.
בשנת 2001 זכתה פאר באליפות ישראל לנשים ובטורניר האורנג' בול, והיא בת 14 בלבד. בשנת 2002 הגיעה לגמר בתחרות הבוגרות השנייה שלה. במהלך השנה דורגה במקום ה-832 בדירוג העולמי. באותה שנה שיחקה לראשונה בגביע הפדרציה במדי נבחרת ישראל.
בשנת 2003 זכתה שוב באליפות ישראל לנשים. לצד השתתפות בסבב הנערות, שיחקה במספר תחרויות בוגרות בדרג נמוך (תחרויות ITF על סך 10,000 דולר), זכתה בשתיים והגיעה לגמר בשלוש תחרויות נוספות. את השנה סיימה במקום ה-709 בעולם ודורגה במקום השלישי בעולם לנערות.
2004
בשנת 2004 זכתה בתואר אליפות אוסטרליה הפתוחה לנערות לאחר שגברה על ניקול ואידיסובה הצ'כית. בנוסף, הגיעה לחצי הגמר באליפות ארצות הברית לנערות ולרבע הגמר באליפויות צרפת ווימבלדון לנערות. במקביל התחרתה גם בסבב הבוגרות וזכתה להישגים נאים. פאר זכתה בשתי תחרויות ITF על סך 25,000 דולר, והשתתפה במוקדמות תחרויות מסבב ה-WTA. בשלוש תחרויות הצליחה להעפיל להגרלה הראשית ובתחרות בקוריאה הגיעה לרבע הגמר. באותה תחרות ניצחה לראשונה שחקנית מהטופ 100 בעולם. לראשונה השתתפה במוקדמות גרנד סלאם, והגיעה לסיבוב המוקדמות השני באליפות ארצות הברית הפתוחה. בסוף אותה שנה, בהגיעה לגיל 17, סיימה במקום ה-183 בדירוג העולמי לנשים.
2005
בשנה זו התחרתה בסבב הבכיר בלבד והמשיכה להתקדם במוקדמות אליפות אוסטרליה הגיעה לסיבוב המוקדמות השלישי. באליפות צרפת הפתוחה נכנסה ישירות להגרלה הראשית והגיעה לסיבוב השלישי. בטורניר וימבלדון הגיעה לסיבוב השני ולשלב רבע הגמר בטורניר הזוגות עם ורה דושבינה. באליפות ארצות הברית הפתוחה הגיעה גם כן לסיבוב השלישי. בנוסף, הגיעה חמש פעמים למעמד רבע הגמר בתחרויות נוספות.
באוקטובר 2005 התגייסה לצה"ל וזכתה למעמד של ספורטאית מצטיינת. בסוף אותה שנה טיפסה למקום ה־45 בדירוג העולמי לנשים.
2006
בינואר 2006 העפילה פאר לראשונה לשלב חצי הגמר בטורניר קנברה מסבב ה-WTA. ב־30 בינואר הפכה לשחקנית הישראלית המובילה, כשהיא ניצבת במקום ה־43 בדירוג העולמי, חמישה שלבים מעל אנה סמשנובה. ב־12 בפברואר זכתה פאר לראשונה בטורניר מסבב ה-WTA בפטאיה, תאילנד, ובעקבות ההישג הגיעה למקום ה-36. כשלושה חודשים לאחר מכן, ב-14 במאי, זכתה בטורניר נוסף מהסבב בפראג, צ'כיה, שבו זכתה גם בתואר הזוגות יחד עם מריון ברטולי. ב-27 במאי, כשבועיים לאחר זכייתה בטורניר פראג, זכתה להישג הגדול ביותר שלה עד אז, כאשר ניצחה את אנסטסיה מיסקינה (12 בעולם) בגמר טורניר גביע איסטנבול, הטורניר הגדול ביותר שבו זכתה (Tier III - דירוג 3). בעקבות הזכייה באיסטנבול, היא עלתה למקום ה-26 בדירוג היחידות ולמקום ה-44 בזוגות.
באליפות צרפת הפתוחה שנערכה ביוני 2006, שבה הייתה מדורגת במקום ה-31, הגיעה פאר לשלב שמינית הגמר, לאחר שגברה על ילנה דמנטייבה (6 בטורניר ו-8 בעולם). בכך השיגה ניצחון ראשון על שחקנית בעשירייה הראשונה, והישוותה את הישגיה של אנה סמשנובה בשנים 1995 ו-1998. היא נעצרה בשלב זה לאחר שהפסידה בשלוש מערכות למרטינה הינגיס שדורגה במקום ה-12 בטורניר. גם בטורניר הזוגות הגיעה לשמינית הגמר. בעקבות הצלחתה בטורניר הגיעה למקום ה-24 בדירוג היחידות ולמקום ה-39 בזוגות.
ב-28 באוגוסט 2006 עלתה פאר למקום ה-21 בעולם, ובאליפות ארצות הברית הפתוחה שנערכה מיד אחר כך, הגיעה לשלב שמינית הגמר, שם הפסידה 1–6, 6-0 לז'וסטין הנין מבלגיה (שנייה בעולם). ב-11 בספטמבר 2006 היא דורגה במקום ה-30 בזוגות. את עונת 2006 היא סיימה במקום ה-20 בעולם. בדירוג שהתפרסם בסוף שנת 2006 מוקמה פאר במקום ה-18.
בתחרות גביע הפדרציה שנערכה בבולגריה באפריל 2016 שיחקה ישראל בבית האזורי 1. פאר ניצחה בכל שבעת משחקיה (ארבע ביחידים ושלוש בזוגות) בשלב הבתים וישראל סיימה במקום הראשון בבית. במפגש הפלייאוף מול סרביה ומונטנגרו ניצחה פאר את אנה איבנוביץ' (17 בעולם) בשלוש מערכות, ויחד עם ציפי אובזילר ניצחו גם במשחק הזוגות המכריע 8–10 במערכה השלישית. במפגש על העלייה לבית העולמי השני נקבע שישראל תארח את נבחרת אינדונזיה, אולם מספר ימים לפני המפגש ביטלו האינדונזיות את הגעתן וישראל זכתה לניצחון טכני.
2007
פאר פתחה את השנה באוסטרליה בהעפלה לשלב חצי הגמר בטורניר גולד קואסט, ולשלב רבע הגמר בטורניר סידני לאחר ניצחון על פטי שניידר (9 בעולם).
ב-21 בינואר ניצחה פאר בשמינית גמר אליפות אוסטרליה הפתוחה את סבטלנה קוזנצובה (שלישית בטורניר ורביעית בעולם), ובכך עלתה לראשונה בקריירה לשלב רבע הגמר בטורניר גרנד סלאם והפכה לישראלית הראשונה מבין הנשים המגיעה לרבע גמר גרנד סלאם, והשלישית מישראל שמגיעה למעמד זה (לאחר עמוס מנסדורף ב-1992 ושלמה גליקשטיין). במשחק רבע הגמר נגד סרינה ויליאמס (81 בעולם) הפסידה 6–8 במערכה השלישית בסופו של משחק צמוד, ולאחר שהייתה רחוקה משחקון אחד מניצחון. בעקבות הטורניר עלתה פאר להישג השיא שלה והגיעה למקום ה-15 בעולם.
ב-18 בפברואר הגיעה פאר לגמר טורניר ממפיס. בגמר הפסידה לוונוס ויליאמס, הפסד שקטע מאזן של 3 ניצחונות מ-3 משחקי גמר מסבב ה-WTA.
במרץ הצליחה להגיע לרבע גמר הטורניר היוקרתי אינדיאן וולס מאסטרס (דרג 1), שבו הפסידה לדניאלה האנטוחובה מסלובקיה לאחר ניצחונות על לוציה שפרובה ואנה צ'קבטדזה. עוד במרץ העפילה לראשונה לחצי גמר של טורניר מיאמי (דרג 1), לאחר שניצחה בשמינית הגמר את סבטלנה קוזנצובה (3 בעולם) 6-4 4-6 6-3, וברבע הגמר את טאטינה גארבין מאיטליה 0–6 6-3. היא הודחה בחצי הגמר, לאחר שהפסידה לסרינה ויליאמס 6–7, 6-1.
באליפות צרפת הפתוחה (הרולאן גארוס) במאי הפסידה פאר בשמינית הגמר לסבטלנה קוזנצובה בתוצאה 4–6 3-6, לאחר ניצחונות בסיבובים הראשונים על קאיה קאנפי (אסטוניה), אדינה גלוביץ' (רומניה) וקטרינה סרבוטניק (סלובניה). ביוני, כהכנה לאליפות וימבלדון, השתתפה בטורניר איסטבורן. למרות יכולותיה החלשות יחסית על הדשא הגיעה לשלב רבע הגמר שבו הפסידה לאמילי מאורסמו מצרפת (2 בטורניר). בטורניר וימבלדון עצמו הודחה בסיבוב השלישי אחרי הפסד למריון ברטולי 6-3, 6-2.
באליפות ארצות הברית הפתוחה באוגוסט, ניצחה פאר בסיבוב הראשון את מיילן טו מארצות הברית 4–6, 6-7 (7) ובסיבוב השני את בת'אני מאטק (123 בעולם) האמריקאית 2–6, 1-6. בסיבוב השלישי ניצחה את ניקול ואידיסובה (15 בעולם) 6-3 4-6 6-7 (5) בפעם השנייה מאז ניצחה אותה בגמר אליפות אוסטרליה הפתוחה לנערות. בשלב שמינית היא גברה על אגניישקה רדוונסקה מפולין (32 בעולם) 4-6 1-6 ועלתה בפעם השנייה בקריירה לשלב רבע גמר בטורניר גראנד-סלאם. ברבע הגמר הפסידה לאנה צ'קבטדזה (6 בעולם) בתוצאה 4–6 6-1.
פאר סיימה את העונה כשהיא מדורגת במקום ה-17 בעולם.
בגביע הפדרציה, העפילה ישראל לבית העולמי הראשון, לאחר ניצחונות חוץ מול קנדה (באפריל) ואוסטריה (ביולי). פאר רשמה מאזן של 5:1 כולל ארבעה ניצחונות חשובים במשחקי היחידות.
2008
בינואר העפילה לשלב חצי הגמר בטורניר גולד קואסט באוסטרליה. באליפות אוסטרליה הודחה על ידי ילנה דמנטייבה בסיבוב השלישי. בתחרות הזוגות, שבה שיתפה פעולה עם ויקטוריה אזרנקה מבלארוס, היא העפילה לראשונה לשלב הגמר בתחרות גראנד סלאם. בגמר הן הפסידו לאחיות קתרינה ואלונה בונדרנקו.
בתחילת פברואר אירחה ישראל את נבחרת רוסיה ברמת השרון במסגרת הבית העליון של גביע הפדרציה. במשחק הראשון ניצחה פאר בשלוש מערכות את דינארה סאפינה (16 בעולם), אולם הפסידה למריה שראפובה (5 בעולם) בשתי מערכות, כחלק מהפסד 4:1.
בהמשך החודש הפכה פאר לישראלית הראשונה שמשתתפת בטורניר בחצי האי ערב, כשהשתתפה בטורניר בדוחה, קטר. בסיבוב הראשון ניצחה פאר את אנדריה קלפץ' 4-6 3-6, ובסיבוב השני גברה על וירז'יני רזאנו 1-6, 6-7 (5). בסיבוב השלישי הפסידה לטניסאית מסין, נה לי, 6-1, 6-3. בהמשך החודש העפילה לשלב חצי-הגמר בטורניר ממפיס. במרץ העפילה לסיבוב השני באינדיאן וולס, ולשמינית הגמר במיאמי. פאר ירדה למקום ה-19 בעולם, אך שמרה על מקומה ברשימת 20 הטניסאיות הטובות בעולם.
באפריל שיחקה בגביע הפדרציה ברמת השרון במפגש של נבחרת ישראל מול צ'כיה. פאר, שהייתה השחקנית הבכירה ביותר במפגש הפסידה בשני משחקי היחידות שלה בשלוש מערכות מול פטרה קביטובה (100 בעולם) ואיווטה בנסובה (95 בעולם). במשחק הזוגות המכריע הפסידה יחד עם ציפי אובזילר לצמד הצ'כיות בשתי מערכות. כתוצאה מההפסד ירדה ישראל לבית העולמי השני.
לאחר תקופה ארוכה של הפסדים, חזרה פאר לנצח בטורניר וימבלדון היוקרתי, שבו שברה את הישג השיא שלה בטורניר והעפילה לשמינית הגמר (בו הפסידה לילנה דמנטייבה, כמו באליפות אוסטרליה בתחילת השנה), תוך שהיא מנצחת בסיבוב השלישי את דינארה סאפינה (9 בעולם) שהייתה מצויה באותה תקופה בתנופה. זה היה ניצחון ראשון של פאר מזה למעלה משנה על שחקנית טופ 10. התקווה שווימבלדון סימן את יציאתה מהמשבר נגוזה בסוף יולי, לאחר שהפסידה 1–6 6-1 בסיבוב הראשון של טורניר לוס אנג'לס, שוב לאוסטרלית סטוסור, שהדיחה אותה חודשיים קודם לכן בסיבוב הראשון ברולאן גארוס. באולימפיאדת בייג'ינג היא הפסידה בסיבוב השני לורה זבונרבה. בתחרות הזוגות, בה התחרתה עם ציפי אובזילר, הפסידו השתיים בסיבוב הראשון לצמד מארגנטינה ג'יסלה דולקו ובטינה חוזאמי. ההתדרדרות ביכולת המשיכה גם לאחר האולימפיאדה, כאשר היא הפסידה בסיבוב הראשון של אליפות ארצות הברית הפתוחה לנה לי, הפסד שבעקבותיו התדרדרה למקום ה-35 בעולם. בהמשך העונה, בטורניר הגדול בטוקיו שנערך באמצע ספטמבר, שוב הפסידה בסיבוב הראשון, הפעם לפלאביה פנטה. שני הטורנירים האחרונים שבהם השתתפה בעונה זו, בסיאול ובטוקיו, לא הביאו עימם בשורות טובות יותר עבורה. על אף שמדובר היה בטורנירים קטנים יותר (דרגה 4 ו-3 בהתאמה) פאר הודחה גם בהם בשלבים מוקדמים. בטורניר בקוריאה הגיעה לרבע הגמר ובטוקיו הפסידה לטניסאית סלובקית שדורגה במקום ה-178 בעולם, לאחר שלוש שנים (ממאי 2005) שבהן לא הפסידה לטניסאית שדירוגה כה נמוך. בתחילת אוקטובר חשפה את העובדה שסבלה מפציעה, דלקת ברגל ימין, שהחלה עוד באוגוסט באולימפיאדה. לפי הוראת רופאיה היא ביטלה את השתתפותה בשני הטורנירים האחרונים שבהם הייתה אמורה להשתתף, בלוקסמבורג ובלינץ, וסיימה את השנה במקום ה-38. לאחר מנוחה וטיפולים של כחודש, היא החלה בהכנות ל-2009 במחנה אימונים בדרום אפריקה עם מאמן חדש.
את השנה סיימה בזכייה נוספת באליפות ישראל ליחידות לאחר ניצחון על ציפי אובזילר במשחק הגמר בשובר שוויון מכריע 4–6, 6-1, 6-7(2).