cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
צליאק
גורמי המחלה
גורמי המחלה טרם הובהרו לגמרי אך ידוע כי היא קשורה לנטייה גנטית מסוימת (ראו בהמשך). מחקר מ-2005 העלה כי המחלה מתפתחת במקרים רבים כאשר רקמות הלימפה Peyer’s patches שבתחתית המעי הדק אינן מתפקדות כראוי, ובעקבות כך secretory immune-globulin A המנטרל בדרך כלל את השפעת הגלוטן, אינו מופרש או שמופרש בכמות שאינה מספקת. המחקר מנסה לקשור לבעיות בהפרשת sigA גם מחלות כרוניות אחרות כמו מחלת קרוהן (Crohn), אסתמה ועוד. מסקנת המחקר היא שהגלוטן מזיק, אך רוב בני האדם מוגנים מפניו. מצד שני, הרוב המוחלט של הרופאים סבור כי תאוריה זו אינה מבוססת עדיין.
ישנם מחקרים הטוענים שגם הגלוטנין, המעניק לעיסת הבצק את היציבות בזכות מבנה מולקולרי של רשת תלת-ממדית, ולא רק הגליאדין, מכיל רכיבים המזיקים לחולי הצליאק.
ישנן השערות כי הגורם המעודד את התפרצות המחלה הוא פתוגן מסוים, ככל הנראה נגיף, ויש המוסיפים גם לחצים נפשיים.
היסטוריה
שמה הלועזי של המחלה צליאק, מקורו במילה היוונית קוליאקוס (koiliakos (κοιλιακός, שפירושה "של הבטן", ובהשאלה – כאבי בטן. בעברית נקראה במקור המחלה "כרסת" בהתבסס על אחד מתסמיניה הקלאסיים של המחלה הבטן הנפוחה, בעיקר אצל ילדים. בשלהי 2010 שונה שמה של המחלה לדגנת, בעקבות פנייה של עמותת צליאק בישראל.
הראשון שתיאר את המחלה וטבע את שמה היה הרופא היווני הקדום גלנוס. ב-1888 הרופא הבריטי סמואל גי (Samuel Jones Gee, 1839-1911) תיאר את המחלה ביתר פירוט. ד"ר גי המליץ על תפריט נטול עמילן כתרופה יחידה למחלה. ב-1908 הרופא האמריקני כריסטיאן ארצ'יבלד הרטר (Christian Archibald Herter) המליץ לחולים במחלה לאכול רק חלבונים ושומנים ולהימנע מפחמימות. בספרות הרפואית נוסף אז למחלה השם Gee-Herter´s disease על שם הרופאים גי והרטר.
ב-1918 המליץ רופא הילדים פרדריק סטיל לחולים להימנע מאכילת לחם. החל משנת 1936 התנהל מחקר בבית החולים לילדים ג'וליאנה, במסגרת עבודת התיזה של ווילם דיקה (Willem Dicke), אז סטודנט הולנדי לרפואת ילדים נחקרה ההשפעות הדיאטטיות על ילדים חולי צליאק וההשפעה על עקומות הגדילה שלהם. במחקרו שפורסם ב-1941 סיפר דיקה כי נחל הצלחה בטיפול בילדים על ידי דיאטה ללא לחם וקמח. המניע למחקרו היה המחסור במרכיבים שהומלצו במחקרים קודמים, דבר אשר דרש מהחוקרים לבודד באופן טוב יותר את המזונות שפוגעים בבריאות החולים. הצוות הרפואי ודיקה שמו לב לכך שילדים חולי צליאק שלא אכלו לחם או מוצרי חיטה אחרים הראו שיפור בתסמיני המחלה, תובנה זו התחזקה במהלך הרעב בהולנד בחורף 1944-1945 במהלכו היה מחסור רב במקורות מזון שונים. מחקרו נתמך במחקר מקביל בראשות שרלוט אנדרסון הבריטית, שהעלה כי עמילן וחומרים אחרים בקמח אינם מזיקים, אלא רק הגלוטן.
בשנות ה-60 גילה החוקר האמריקני רובין (Rubin) וחוקרים נוספים בארצות הברית, את הביופסיה של המעי הדק כאמצעי אבחון ראשי למחלה, המשמש עד היום. החל משנת 2007 בארצות הברית הוכרז 13 בספטמבר כיום המודעות למחלת הצליאק.
אבחון
למחלת הצליאק פנים רבות (המחלה אף מכונה בשל כך "מחלת אלף הפנים"), ולעיתים היא אף חסרת ביטוי קליני כלשהו. כאשר המחלה מופיעה בצורתה הקלאסית (ראו בהמשך), קל לזהותה, אך ברוב המקרים המחלה מופיעה בצורות שונות, וקשה לאבחן אותה. חלק מהמאמרים נוקבים ביחס של 1:10 בין החולים המאובחנים לחולים שאינם מאובחנים, מכאן שהמקרים המאובחנים הם רק קצהו של הקרחון, ולכן חולים רבים הלוקים במחלה אינם יודעים זאת. כיום, עקב עליית המודעות למחלה, מתגלים יותר ויותר חולים בגיל מבוגר וסביר להניח כי הם חולים במחלה זו תקופה ארוכה.
לחולים במחלה זו אובחנה רמה נמוכה של כוליציסטוקינין.
תסמינים קלאסיים
יש סימפטומים רבים המופעים, מביניהם נפיחות בטן המלווה בכאבים, בחילות, הקאות ויציאות שלשוליות מרובות, חיוורות ומצחינות במיוחד. במקרים קשים יותר אם המחלה מופיעה בגיל צעיר, הפרעות הגדילה והתפתחות. בבדיקות המעבדה שכיח לזהות אנמיה מחסר ברזל, המתבטאת בחיוורון ועייפות כרונית.
נשים חולות צליאק שאינן נמנעות מגלוטן סובלות מאי פריון, הפלות חוזרות ולידות מוקדמות של ילודים בעלי משקל לידה נמוך. כמו כן צליאק שלא טופל במשך שנים רבות, מעלה את הסיכון לפתח סרטן לימפומה של תאי T וסרטן המעי הדק.
בדיקות גנטיות
בתוך קבוצת הגנים הידועה בשם אנטיגנים לויקוציטיים אנושיים, שהיא עצמה חלק ממשפחת הגנים MHC (משפחה המונה למעלה מ-200 גנים בכרומוזום מס' 6), קיימים שני גנים הקשורים לצליאק, בשמות HLA DQ2 ו- HLA DQ8. במידה ששני הגנים הללו אינם נמצאים בבדיקה, כמעט וודאי שהחולה אינו סובל מצליאק. אך הימצאות אחת מהן או שתיהן, היא רק תנאי חלקי שלא מספיק לאבחון המחלה, מאחר שהן מופיעות גם אצל כ־30% מהאוכלוסייה שאינה סובלת מצליאק. במילים אחרות, בדיקת HLA לאבחון צליאק יעילה כדי לשלול את המחלה, אך אינה מספיקה לאבחון חיובי. הבדיקה מבוצעת כיום גם בישראל.
בדיקות נוגדנים בדם
נוגדני גליאדין מסוג IgA:
בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20 התפתחה השיטה למדידת רמת נוגדני (Immunoglobulin) הגליאדין (מסוגים IgA, IgG) כמדד אבחוני לצליאק. לאחר מספר מחקרים התברר כי שיטה זו אינה מהימנה מאחר שהתגלה כי לאנשים רבים יש נוגדן לגליאדין אף שאינם סובלים מצליאק. השיטה שוכללה לבדיקת נוגדני גליאדין מסוג IgA בלבד (לעומת IgG) מאחר שהם נפוצים יותר אצל חולי צליאק. מצד שני, גם בדיקה זו אינה מהימנה לגמרי מאחר שלאנשים רבים (כ-1 מתוך 700) חסרים מלידה נוגדנים מסוג IgA. לסיכום - באוכלוסייה ללא חסך IgA הבדיקה נחשבת אמינה יחסית, ובמקרה שאין תופעות מחשידות נוספות היא מחייבת ביופסיה רק בממצא חיובי.
נוגדני אנדומיזיום ונוגדני טרנסגלוטאמינאזה:
החל משנת 1984 נמצא שיש קשר מובהק בין נוגדני אנטיגן בשם אנדומיזיום (endomysium) לבין מחלת הצליאק, ולאחר שנים נמצא שגם האנטיגן טרנסגלוטאמינאזה (transglutaminase) גורם להיווצרות נוגדן זהה. לא ברור מה טיב הקשר בין הגלוטן או הגליאדין לבין שני האנטיגנים הללו. כמו בבדיקה הקודמת, הבדיקה נחשבת אמינה יחסית בנוגדנים מסוג IgA בלבד.
טיפול
הטיפול היחיד המבטל את כל התסמינים (אך אינו מרפא את המחלה), הוא הימנעות קפדנית מאכילת מזונות המכילים גלוטן. די בכמויות זעירות של גלוטן (מעל 20 חלקים למיליון) ליצירת הנזק הבריאותי. כסיוע לחולי צליאק, תוויות של מוצרי מזון בישראל המכילים גלוטן מציינות זאת במפורש, על אף שיש בעייתיות רבה בנושא זה. חברות מזון מסוימות בארץ נוטות לסמן את כל מוצריהן בתווית "עשוי להכיל גלוטן". בדרך זו הן פוטרות את עצמן מאחריות אם המוצר הכיל גלוטן בטעות.
למרות זאת, לעיתים קשה להקפיד על הימנעות מוחלטת מגלוטן; לעיתים מזונות שאמורים להיות נטולי גלוטן מכילים בטעות כמויות קטנות של החלבון. בנוסף, שמירה על דיאטה קפדנית לאורך כל החיים אינה קלה עבור אנשים רבים. מצד שני, מגבלה זו אינה מפריעה להתפתחות ולגדילה מאחר שלכל מוצרי החיטה יש תחליפים תזונתיים (כרבע מאוכלוסיית העולם, בעיקר במזרח הרחוק, אינו צורך כלל דגנים המכילים גלוטן).
המזונות מהם יש להימנע כוללים חיטה, שעורה ושיפון. לגבי שיבולת-שועל קיימת סוגיה בעייתית: שיבולת השועל עצמה נטולת גלוטן ואולם כל יבולי שיבולת השועל המשווקים לצרכן מעורבים בדגנים המכילים גלוטן. לכן, ההמלצה הרשמית כיום לחולי הצליאק היא להימנע מצריכת שיבולת-שועל עד להשגת יבולים טהורים.
מחקר
במעבדות שונות מתקיימים ניסיונות לנטרול הגלוטן והפיכתו לפחות מזיק. גישות מחקר אחרות תרות אחר חיסון כנגד הגלוטן. חוקרים אחרים מחפשים אחר גידול דגני אשר יהיה דל בגלוטן.
נכון ל-2017, נחקר שימוש בחוסמי HLA-DQ2 או HLA-DQ8: נמצא כי חולי צליאק בעלי הפלוטיפ HLA-DQ8/DQ2 מציגים תגובה חיסונית נרכשת חזקה. מספר דרכם נוסו לצורך החלשת התגובה החיסונית והקלה בתסמיני המחלה בחולים אלו. בין השאר נוסתה אסטרטגיה בה מציגם פפטידים החוסמים את הקולטנים המצויים ע"ג תאי מע' החיסון בחולים אלו ובכך להפחית את התגובה האוטואימונית. החסימה מתאפשרת עקב זיקה גבוהה יותר בין החסם לנוגדן לעומת קשירת גלוטן טבעי. קושי עיקרי הוא היכולת של מולקולות חסם אלו להגיע לרירית המעי ולפעול שם, ומכאן שהשימוש באסטרטגיה זו מוגבל.
פיתוח ישראלי חדשני של חברת Ukko עושה ניסיון בשיטה ביוטכנולוגית, על מנת לפתח חיטה המבטאת את הגן היוצר את חלבון הגלוטן, אך בצורה שלא יזוהה על ידי מערכת החיסון.
סלבטורה גאראו
סלבטורה גאראו (באיטלקית: Salvatore Garau; נולד ב-1953) הוא אמן פלסטי איטלקי, הפועל באיטליה ובארצות הברית.
ביוגרפיה
גאראו נולד בשנת 1953 באי סרדיניה שבאיטליה, בשנת 1974 סיים את לימודיו באקדמיה לאומניות יפות בפירנצה. ב-1977 הוא נהפך למתופף של להקת רוק בשם Stormy Six, לאחר פירוק הלהקה הפך לאמן חזותי. את תערוכת היחיד הראשונה שלו ערך בשנת 1984.
עבודותיו עוסקות לעיתים קרובות בנושאים כמו הגנת הסביבה, תרבות ואתיקה חברתית.
פסל ה"אני" שלו, נמכר לאספן פרטי תמורת €14,820, הפסל הוא בעצם יצירת אומנות בלתי נראית, חלל. לדבריו החלל הוא בעצם מלא אנרגיה, על פי עקרון האי-ודאות של הייזנברג גם לאין יש משקל.
גלן תיאודור סיבורג
גלן תיאודור סיבורג (באנגלית: Glenn Theodore Seaborg, בשוודית: Glenn Teodor Sjöberg; 19 באפריל 1912 - 25 בפברואר 1999) היה כימאי אמריקאי ממוצא שוודי, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1951 (במשותף עם אדווין מקמילן), "על התגליות בתחום הכימיה של היסודות הטרנס-אורניים". הוא מוכר בעיקר בזכות עבודתו בגילוי ותיאור תכונות של רדיואיזוטופים רבים ובשל חלקו בגילוי יסודות רבים, בהם פלוטוניום (והאיזוטופ שלו Pu-239), אמריציום, קיריום, ברקליום, קליפורניום, איינשטייניום, פרמיום, מנדלביום ונובליום.
פעילותו
סיבורג נולד באישפמינג, מישיגן בשנת 1912. בשנת 1934 סיים תואר ראשון באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA) ושלוש שנים מאוחר יותר, ב-1937, קיבל את הדוקטורט באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. הוא המשיך את מחקריו בברקלי בתחילה במשרת פוסט-דוקטורט ולאחר מכן כחבר סגל במחלקה לכימיה, בשנת 1945 התמנה לפרופסור. בין השנים 1942 ו–1946, עבד סיבורג באוניברסיטת שיקגו, שם עסק במחקר גרעיני, כימי ופיזיקלי, הקשור לפרויקט האנרגיה האטומית של ארצות הברית. בשנת 1958 התמנה לנשיא אוניברסיטת ברקלי.
סיבורג מונה על ידי הנשיא קנדי לתפקיד יושב ראש הוועדה לאנרגיה אטומית בשנת 1961 והחזיק בו עד 1971. לאחר מכן חזר לברקלי כדי לנהל שם את מעבדת לורנס.
בסוף שנת 1998, בעודו בבוסטון במסגרת פגישה של האגודה האמריקנית לכימיה, סבל סיבורג משבץ, דבר שגרם למותו שישה חודשים מאוחר יותר, ב-25 בפברואר 1999, בביתו בלפאייט.
פרסים והוקרה
סיבורג זכה בפרס נובל לכימיה בשנת 1951, יחד עם הפיזיקאי האמריקאי אדווין מקמילן, על "מנהיגותם בפיתוח הכימיה הגרעינית והאנרגיה האטומית", ובשנת 1959 קיבל את פרס אנריקו פרמי.
סיבורג זכה במדליית פרקין לשנת 1957.
בשנת 1997 הודיעו ב"איחוד הבינלאומי לכימיה טהורה ושימושית" כי היסוד בעל מספר אטומי 106 יכונה על שמו – סיבורגיום (Sg). הייתה זו הפעם הראשונה בה נקרא יסוד כימי על שמו של אדם בעודו בחיים.
כוכב הלכת המינורי 4856 Seaborg נקרא על שמו.
סנסנוסמילוס
סנסנוסמילוס (שם מדעי: Sansanosmilus) הוא סוג נכחד של טורף דמויי חתול גדול ממשפחת הברבורופליים. הוא חי בסוף תקופת המיוקן שלפני 13.6—11.1 מיליון שנה מזמננו, למשך 2.5 מיליון שנה בקירוב באזור של אירופה ואסיה.
היונק הטורף היה קרובו של הברבורופליס בעל ניבי הענק. הוא דמה לו במראהו, אך היה קטן יותר ולא על על 80 קילוגרם ועל אורך 1.5 מטר. למרות זאת היה טורף-על מפחיד באזור חיותו והיה בעל לסתות גדולות שהזכירו לסתות של נמרים או של חתולים מוקדמים שונים. היונק היה בעל רגליים חזקות עם כפות דומות לכפות דובים, אך קצרות יחסית ובעל זנב ארוך וגמיש.
מינים
מינים נוספים הועברו ב-2013 לסוג קרוב - האלבנוסמילוס.
נבחרת שווייץ בכדורגל
נבחרת שווייץ בכדורגל היא נבחרת הכדורגל הלאומית של שווייץ. הישגה הטוב ביותר של שווייץ בטורניר גביע העולם בכדורגל הוא העפלה לשלב לרבע הגמר ב-1934, ב-1938 ובטורניר שאירחה ב-1954.
שווייץ העפילה ארבע פעמים לאליפות אירופה בכדורגל, ב-1996, ב-2004, ב-2008 בטורניר שאירחה יחד עם אוסטריה וב-2016. בשלוש הפעמים הראשונות לא עברה הנבחרת את השלב הראשון וב-2016 העפילה לשמינית הגמר.
אליפויות העולם הראשונות
שווייץ העפילה למונדיאל 1934, הראשון שאליו ניסתה להעפיל, לאחר שסיימה בתיקו מול וזכתה לניצחון טכני על. בטורניר הגמר העפילה שווייץ לרבע הגמר לאחר שניצחה בשמינית הגמר את 3–2. ברבע הגמר הפסידה שווייץ ל 2–3 והודחה מהטורניר. לאופולד קילהולץ הבקיע את שני השערים הראשונים של שווייץ בטורניר, והיה המבקיע הבולט שלה עם שלושה שערים בסך הכל.
כעבור ארבע שנים העפילה שווייץ למונדיאל 1938, לאחר שניצחה את 2–1 במוקדמות. בשלב שמינית הגמר התמודדה שווייץ מול הנאצית. המשחק הסתיים בתיקו 1-1 לאחר הארכה ובהתאם לחוקי הטורניר נערך משחק חוזר בין שתי הנבחרות לקביעת העולה לרבע הגמר. גרמניה הנאצית הובילה 2–0, אולם השווייצרים הפכו את התוצאה וניצחו 4–2. ברבע הגמר הפסידה שווייץ ל 0–2 והודחה מהטורניר. אנדרה אבגלן היה המבקיע הבולט של שווייץ עם שלושה שערים שהבקיע בטורניר, כולם לרשתה של גרמניה הנאצית.
לאחר מלחמת העולם השנייה העפילה שווייץ למונדיאל 1950, אך הפעם לא עברה את הסיבוב הראשון שנערך בשיטת בתים. שווייץ הובסה על ידי, סחטה תוצאת תיקו מפתיעה למדי מול המארחת וניצחה את  במשחק חסר חשיבות שסיים את משחקי הבית.
שווייץ נבחרה לארח את מונדיאל 1954 ושובצה בבית המוקדם עם, ו, אך משום שיטת המשחקים באותו טורניר היא לא התמודדה מול בלגיה ישירות. שווייץ העפילה לרבע הגמר מהמקום השני לאחר שניצחה את איטליה, הפסידה לאנגליה וניצחה שוב את איטליה 4–1 במשחק הכרעה על העלייה לרבע הגמר. ברבע הגמר התמודדה שווייץ מול במשחק שנכנס להיסטוריה כבעל כמות השערים הגבוהה ביותר שנכבשה במסגרת משחק בתולדות גביע העולם. במשחק הובקעו 12 שערים תוך 61 דקות, בין הדקה ה-16 ועד לדקה ה-76. שווייץ הבקיעה שלושה שערים תוך ארבע דקות והוליכה 3–0, האוסטרים הפכו במהירות את התוצאה ל-5–3, כשהם מבקיעים חמישה שערים בתוך 8 דקות. עד לסיום המחצית צימצמה שווייץ את התוצאה ל-4–5. במחצית השנייה פחתה כמות השערים. האוסטרים עלו ל-6–4, השווייצרים צמצמו ל-5–6 והאוסטרים קבעו את התוצאה הסופית, 7–5. שווייץ הודחה מגביע העולם, לאחר שהגיעה לרבע הגמר בפעם השלישית בתולדותיה.
כעבור ארבע שנים לא הצליחה שווייץ להעפיל למונדיאל 1958, ובכך נקטע רצף של 4 הופעות רצופות בגביע העולם, הישג שלא הצליחה לשחזר מאז.
כעבור ארבע שנים חזרה שווייץ לגביע העולם, כאשר העפילה למונדיאל 1962, אולם הפסידה בכל שלושת משחקיה. שווייץ שיחזרה הופעה זו כעבור ארבע שנים כאשר הפסידה בכל משחקיה במונדיאל 1966. לאחר טורניר זה לא הצליחה שווייץ להעפיל לגביע העולם במשך שש פעמים רצופות, וחזרה להתמודד במסגרת זו רק כעבור 28 שנים.
שנות התשעים
שווייץ העפילה למונדיאל 1994 לאחר שסיימה במקום השני בבית המוקדם אחרי ולפני, ,  ו. היא פתחה את משחקיה בטורניר הגמר בתיקו 1–1 מול המארחת, הביסה 4–1 את  והפסידה במשחקה האחרון בשלב הבתים ל. שווייץ העפילה לשמינית הגמר מהמקום השני בבית. בשלב זה הובסה 0–3 על ידי והודחה.
שווייץ לא הצליחה להעפיל למונדיאל 1998, ליורו 2000 ולמונדיאל 2002. הטורניר הגדול הבא שאליו הצליחה להעפיל היה יורו 2004, אולם גם אותו סיימה ללא ניצחון ובמקום האחרון בבית, לאחר שסיימה בתיקו עם והפסידה ל ול.
מונדיאל 2006
נבחרת שווייץ הייתה יריבתה של נבחרת ישראל במסגרת מוקדמות מונדיאל 2006. שני המשחקים ביניהן הסתיימו בתיקו 2–2 באצטדיון רמת גן ו-1–1 בבזל. בסיום שלב המוקדמות סיימו שווייץ וישראל עם אותו מספר נקודות, אך שווייץ דורגה לפני ישראל במקום השני ועלתה לפלייאוף בזכות הפרש שערים טוב יותר.
בשלב הפלייאוף התמודדה שווייץ נגד נבחרת טורקיה במשחק כפול. במשחק הראשון בשווייץ ניצחה הנבחרת את טורקיה בתוצאה 2–0, ובמשחק הגומלין בטורקיה הפסידה בתוצאה 2–4, אך ניצחה בסיכום שני המשחקים בזכות כיבוש שערי חוץ, והעפילה לטורניר.
בשלב הבתים סיימה שווייץ בתיקו 0–0 עם נבחרת, וניצחה את נבחרות ו בתוצאה 2–0. שווייץ דורגה במקום הראשון בבית, כאשר היא היחידה מכל הנבחרות שלא ספגה אף שער. בשמינית הגמר הפסידה שווייץ ל בדו-קרב בעיטות עונשין 0–3, לאחר שהמשחק הסתיים בתיקו 0–0. בכך הפכה שווייץ לנבחרת הראשונה בתולדות גביע העולם שסיימה את הטורניר מבלי לספוג שער תוך כדי משחק.
יורו 2008
שווייץ אירחה את יורו 2008 בצוותא עם אוסטריה, והעפילה באופן אוטומטי לטורניר הגמר כמארחת.
שווייץ פתחה את הטורניר בשני הפסדים, ל ול. במשחקה האחרון בטורניר, שהיה חסר חשיבות מעשית לשתי הקבוצות, השיגה שווייץ את ניצחונה הראשון באליפויות אירופה, לאחר 8 משחקים רצופים ללא ניצחון, כשניצחה את. הניצחון לא מנע משווייץ לסיים שוב במקום האחרון בבית, בדומה להופעותיה הקודמות בטורניר.
מונדיאל 2010
שווייץ פתחה את הטורניר בניצחון 1–0 על נבחרת ספרד, אך בהמשך הפסידה 1–0 ל וסיימה בתיקו 0–0 את משחקה מול. כתוצאה מכך סיימה הנבחרת במקום השלישי בשלב הבתים, ולא העפילה לסיבוב השני.
מונדיאל 2014
שווייץ לא העפילה ליורו 2012, אך העפילה למונדיאל 2014 לאחר שבמשחקי המוקדמות זכתה להגרלה נוחה יחסית וסיימה ראשונה בבית המוקדם. בעקבות דירוג פיפ"א, שווייץ אף זכתה להיות משובצת כראש בית בטורניר הגמר. שווייץ פתחה את טורניר הגמר בניצחון 2–1 על אקוודור, אך הובסה במשחקה השני 2–5 על ידי צרפת. השווייצרים הצליחו להתאושש מההפסד וניצחו את הונדורס 3–0, תוצאה שהעלתה אותם לשמינית הגמר מהמקום השני בבית. בשלב שמינית הגמר קיוותה שווייץ להפתיע את ארגנטינה, אך נכנעה לשער ניצחון דרמטי של אנחל די מריה, שתי דקות לפני סוף ההארכה.
יורו 2016
שווייץ העפילה ליורו 2016. היא פתחה את משחקיה בניצחון 1–0 על אלבניה ובהמשך סיימה בתיקו 1–1 עם רומניה ובתיקו 0–0 עם צרפת. בעקבות זאת, העפילה שווייץ לשמינית הגמר מהמקום השני בבית. הייתה זו הפעם הראשונה בה שווייץ מצליחה להעפיל משלב הבתים באליפות אירופה. בשמינית הגמר סיימה שווייץ בתיקו 1–1 עם פולין והודחה בבעיטות הכרעה מ-11 מטר.
מונדיאל 2018 ויורו 2020
שווייץ העפילה למונדיאל 2018. במשחקה הראשון סיימה בתיקו 1–1 עם ברזיל ובמשחקה השני גברה על סרביה 2–1. במשחקה האחרון בשלב הבתים סיימה שווייץ בתיקו 2–2 עם קוסטה ריקה, בעקבותיו העפילה לשמינית הגמר מהמקום השני בבית. בשלב שמינית הגמר הפסידה שווייץ 0–1 לשוודיה והודחה.
את יורו 2020 פתחה שווייץ עם תיקו 1-1 נגד ויילס. במשחקה השני הפסידה 3-0 לאיטליה, ובמשחקה השלישי ניצחה את טורקיה 1-3. היא עלתה לשמינית הגמר מהמקום השלישי בבית, כאחת מארבע הקבוצות בעלות המאזן הטוב ביותר שסיימו במקום השלישי, שם פגשה את אלופת העולם צרפת. שווייץ פיגרה במשחק 3-1, אך הצליחה להשוות ל3-3 בדקה ה-90. שווייץ ניצחה את צרפת בבעיטות הכרעה מ-11 מטרים 4-5 והעפילה לרבע הגמר היורו, לראשונה בתולדותיה. ברבע הגמר שוב סיימה שווייץ בתיקו, הפעם 1-1 עם ספרד, אך הפסידה 3-1 בבעיטות הכרעה מ-11 מטר והודחה.
מונדיאל 2022
שווייץ העפילה למונדיאל 2022 לאחר שסיימה במקום הראשון בבית המוקדמות לפני איטליה. בשלב הבתים בטורניר הגמר גברה שווייץ על קמרון 0-1 ולאחר מכן הפסידה לברזיל 1-0. במשחקה השלישי גברה שווייץ על סרביה 2-3 והעפילה לשמינית הגמר מהמקום השני בבית. הייתה זו הפעם השלישית ברציפות בה מעפילה שווייץ לשמינית גמר המונדיאל. בשמינית הגמר הובסה שווייץ 6-1 על ידי פורטוגל והודחה.
תלבושת
תלבושת הבית המסורתית של נבחרת שווייץ היא חולצות אדומות, מכנסיים קצרים לבנים וגרביים אדומות, כאשר ערכת החוץ היא הפוכה עם חולצות לבנות, מכנסיים קצרים אדומים וגרביים לבנים, אם כי צבעי המכנסיים והגרביים ניתנים להחלפה אם יש התנגשות קלה. מאז שהוקמה ב-1895, היה תמיד אותו קוד צבע, כמסורת והומאז' לצבעים הלאומיים שמקורם בדגל שווייץ. יצרנית הערכה הנוכחית היא פומה, שייצרה את הערכה עבורה מאז 1998.
סגל הנבחרת
סגל הנבחרת לקראת משחקי מונדיאל 2022
הנתונים מעודכנים ל-17 בנובמבר 2022
דבוצ'קה
דבוצ'קה (DeVotchKa) הוא הרכב אנסמבל ייחודי המושפע מתרבויות אתניות שונות ברחבי העולם. ההשפעה ניכרת במוזיקה הצוענית, מוזיקה יוונית, מוזיקה סלאבית, סגנון הבולרו הספרדי והמריאצ'י המקסיקני. ההרכב משלב סימולטנית מוזיקת עולם עם מוזיקת פאנק רוק ופולק אמריקאי. מקור השם דבוצ'קה ברוסית (девочка) ומשמעו "נערה".
ההרכב הוקם על ידי ניק אורטה בעיר דנוור ב-1997. ניק אורטה ידוע גם בקריירת הסולו שלו ביצירת פסקולים לסרטים (ביניהם פסקול הסרט "אני אוהב אותך פיליפ מוריס" בכיכובו של ג'ים קארי). אורטה שר ומנגן במספר כלים בנוסף לגיטרה (חצוצרה, בוזוקי, טרמין ופסנתר). חברי הרכב נוספים הם טום הגרמן (כינור, אקורדיון, ופסנתר), הזמרת ג'יני שרודר (קונטרבס, סוזאפון וחליל) ושון קינג (כלי הקשה וחצוצרה).
בית האופרי
בית האופרי (באנגלית: The Opry House) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי של מיקי מאוס שיצא לראשונה בשנת 1929, כחלק מסדרת הסרטים מיקי מאוס. זהו הסרט החמישי בסדרת הסרטים מיקי מאוס והשני שיצא באותה השנה. הסרט מציג את מיקי כבעלים של תיאטרון קטן (או בית אופרה לפי שלט הכניסה). מיקי מבצע מופע וודוויל לבדו, הכולל התחזות למהפנט נחשים, התלבשותו כדראג תוך ריקוד בטן, ביצוע קריקטוריסטי של יהודי חסידי ולסיום, ביצוע פסנתר לרפסודיה הונגרית מס' 2 מאת פרנץ ליסט.
עלילה
להקת התזמורת מתחילה, עם מגוון גדול של בדיחות קצרות המתרחשות לאורך כל ההופעה. לאחר מכן, מיקי הופך לכוכב התוכנית, ולוקח על עצמו את התפקידים המרובים של כוכב וודוויל. הסרט מסתיים במאבק הומוריסטי בינו לבין פסנתר ושרפרף. האינטראקציות של מיקי מסוגננות באופן כזה כדי לתפוס את המהות של איך נראה הופעת וודוויל.
הפקה
הסרט הוא דוגמה מוקדמת לאופן שבו סרטי ההנפשה הקצרים של אולפני דיסני הפכו למתוחכמים יותר. הוא מציג הנפשה מציאותית יותר. הסרטים המוקדמים של דיסני, כמו "ספינת הקיטור וילי", מציגים קווי דמיון רבים לסרטים של אוסוולד הארנב שקדמו להם. עם זאת, ככל שמיקי מאוס התפתח מתקופת הסרט האילם, הסרטים נעשו מפורטים יותר. מיקי מאוס החל לקיים אינטראקציה בתוך החלל שלו בעולם המצויר שלו כדי ליצור תחושה מציאותית יותר.
וולט דיסני עצמו מחזק את הרעיון הזה:
מיקי מאוס לוקח על עצמו מספר תפקידים לאורך מופע הוודוויל שלו. הסרט תואם את המבנה המוקדם של סרטי מיקי מאוס. הם קצרים, עם פחות דגש על סיפור סיפורים ויותר מתמקדים בהרפתקאות ובקומדיה. מגוון בעלי חיים נוספים מרכיבים את הקהל וחברי הלהקה. בנוסף, הכלים, בעיקר הפסנתר והשרפרף, מקבלים תכונות אנושיות, מה שהופך אותם לדמויות אינטגרליות.
למאבק בין מיקי לפסנתר היה שימוש חוזר וגם מורחב יותר בסרט "שוטה הג'אז" שיצא שבעה חודשים מאוחר יותר.
מוזיקה
זוהי גם ההופעה הראשונה בסרט מצויר ל"רפסודיה הונגרית מס' 2" מאת פרנץ ליסט, והשימוש בה השפיע רבות על סרטים מצוירים בשנים מאוחרות יותר, ההופעות כוללות סרט בסדרת "מרי מלודיס" ב-1941, סרט של באגס באני ב-1946, סרט של טום וג'רי ב-1947 וסרט של וודי הנקר ב-1954.
השמע לסרט הקצר הוקלט בפברואר 1929 בניו יורק על ידי וולט דיסני וקרל סטאלינג. בגלל שאין דיאלוג; המוזיקה עוזרת לספר את הסיפור. המוזיקה לא רק תואמת את הפעולות המונפשות, אלא שהן קשורות בצורה ממש עמוקה. ברצף אחד בסרט מתופף אחד מושך את זנבותיהם של שלושה חתולים שונים; יללות ה"מיאו" של החתולים הללו נהיות לתווים ברצף המוזיקה. דיאלוג בולט לא התרחש עד שנת 1934, כאשר וולט דיסני דיבב את מיקי מאוס באמצעות פלסטו. לכן, הקומדיה של הסרט באה בחלקים גדולים בשימוש המוזיקה.
הכפפות של מיקי
סרט זה הציג גם את הכפפות של מיקי; ניתן לראות את מיקי לובש אותם ברוב הופעותיו הבאות. על פי הדיווחים, אחת הסיבות להוספת הכפפות הלבנות הייתה לאפשר לקהל להבחין בין הידיים של הדמויות כשהן הופיעו נגד גופן, שכן שתיהן היו שחורות. (מיקי לא הופיע בצבע עד קונצרט הלהקה בשנת 1935).
טריוויה
על המסך כתוב "אזבסט" (ASBESTOS), וההסבר הוא: כשאור חשמלי עדיין לא היה זמין, שריפות בתיאטרון היו נפוצות מאוד והרבה פעמים היו מספר הרוגים. לעיתים קרובות היה נראה, בזמן ההפסקה, שהם היו מורידים ומרימים את "מסך האזבסט" ובכך, הבטיחו לקהל שהם בטוחים ומוגנים במקרה של שריפה. אם ותתרחש שריפה על הבמה, הם היו מורידים את המסך ומגנים על הקהל. האזבסט היה עמיד מאוד בפני חום ואש, בנוסף הוא טוב מאוד להחליש קול.
הסרט היה אהוב במיוחד על המלחין סרגיי רחמנינוב, שגם שיבח את מיקי על שניגן את הפרלוד שלו בצורה מושלמת. הוא פגש באופן אישי את דיסני בשנת 1942 יחד עם הפסנתרן ולדימיר הורוביץ כדי לדבר גם על הסרט ולוקח בחשבון את דיסני עצמו: "שמעתי את היצירה שלי נעשית בצורה יפהפייה על ידי כמה מהפסנתרנים הטובים ביותר ונרצחת באכזריות על ידי חובבנים, אבל מעולם לא התרגשתי יותר מאשר מהביצוע של המאסטרו הדגול מיקי מאוס".
ביקורת
עיתון חדשות הקולנוע "The Film Daily" ומגזין וראייטי שיבחו את הסרט ובית היוצר של וולט דיסני על הרעיון היצירתי, השמע שמלווה את הסרט, המצבים המצחיקים שבו ובמיוחד סצנת הפסנתר שמתעורר לחיים.
ה'ר"ן
לפי ספר הקנה וספר הפליאה, בשנה זו הייתה אמורה להיות הגאולה.
סופרפוזיציה
בפיזיקה, עיקרון הסיכום או סופרפוזיציה היא תיאור של מצב פיזיקלי כסכום של מצבים אחרים. עקרון הסופרפוזיציה ניתן להפעלה במערכת שמתוארת באמצעות משוואות ליניאריות, כי אז הפתרונות מקיימים ביניהם יחסים של צירוף ליניארי. דוגמאות נפוצות למערכות ליניאריות הן שדות חשמליים, מגנטיים, כבידה ועוד.
בסטטיקה, משתמשים בסופרפוזיציה לפירוק של מבנה או של חלק מורכב, למספר חלקים פשוטים, חישוב מרכז המסה של כל אחד מהם בנפרד, וע"פ נוסחה פשוטה נדע בדיוק היכן ממוקם מרכז המסה של הגוף המורכב. כמו כן, שיטה זו מנוצלת בהנדסת מכונות לחישוב כוחות על המרכיבים השונים של המכונות
כרעם ביום בהיר
כרעם ביום בהיר הוא ביטוי עברי המתאר אירוע בלתי-צפוי, שהתחולל במפתיע, בדומה להפתעה שיעורר רעם אם יישמע ביום בהיר, נטול עננים.
דוגמאות:
קיטום מקור
קיטום מקור היא הסרת קצה המקור של עופות (לרוב תרנגולות בתעשיית הביצים, אך לעיתים גם תרנגולים בתעשיית הבשר, תרנגולי הודו, ברווזים, שלווים או עופות אחרים) במטרה לצמצם את הנזקים העשויים להופיע כתוצאה מקניבליזם וניקור נוצות בין העופות.
כרעם ביום בהיר
ביטוי סלנג בעל משמעות קרובה הוא "נפל מהשמים".
קיטום מקור
השיטה יושמה לראשונה בראשית שנות הארבעים של המאה העשרים, בקליפורניה. בתחילה התבצע הקיטום באמצעות מבער גז, וזמן קצר לאחר מכן החל השימוש בשיטה המקובלת כיום, של קיטום באמצעות להב ברזל מלובן. שיטות נוספות כמו קיטום קר, כימי או בלייזר, קיימות אך אינן בשימוש נרחב.
כרעם ביום בהיר
באנגלית משמש למטרה זו ביטוי בעל אופי דומה, "Out of the Blue", שניתן לתרגמו מילולית כ"מן הכחול", כאשר המילה blue (כחול) בביטוי מרמזת לשמים הכחולים מהם לא מצפים לדבר מה בלתי שגרתי. צורה מאורכת יותר של האמרה, שבה משמעות המילה blue בהירה ומפורשת יותר, היא out of the clear blue sky (מתוך שמי התכלת הבהירים; או הווריאציה הקלה out of a clear blue sky, מתוך שמי תכלת בהירים).
ספריית וידאו
ספריית וידאו הוא עסק המאפשר לצרכן לשאול סרטי קולנוע או סדרות טלוויזיה מגוונות מתוך ארכיון גדול. תחילה השאילו הספריות קלטות וידאו כדוגמת VCR ו-VHS, ובהמשך בתקליטורי DVD או Blu-ray. ההשאלה התבצעה למשך זמן קצוב המוגדר מראש, ובתמורה לתשלום כדי שהלקוח יוכל לצפות בסרטים על גבי מסך הטלוויזיה, צג המחשב או המקרן הביתי שברשותו. תהליך זה כונה "השכרה", ופעל בדומה לתהליך של השאלת ספרים מספרייה. בדרך כלל, עסק להשכרת סרטים פעל ישירות מול לקוחות תחת תנאים שעל הלקוח להסכים להם בטרם ההשכרה. ההסכם בין העסק לבין הלקוח יכול להיות בכתב או בעל פה.
קיטום מקור
קיטום מקורי תרנגולות מתבצע לרוב בשלב מוקדם, בעשרת הימים הראשונים לחייהן. קיטום חוזר מתבצע לעיתים קרובות בגיל עשרה עד ארבעה־עשר שבועות.
סכין חם
על ידי מקטמת חשמלית, בשיטה זו נחתך המקור בלהב שחומם ל 650°C-750°C במכשיר דמוי גיליוטינה בין גיל 5 שבועות ל-8 שבועות. לעיתים נדרש קיטום נוסף אם המקור גדל מחדש. טיפול בקפסאיצין לאחר החיתוך מקטין את הגדילה החוזרת של המקור ואת הצורך בקיטום חוזר.
ספריית וידאו
בדרך כלל ספריות הווידאו היו בנויות כחנות. הסרטים בספריות הווידאו היו מוצגים על מדפים, והסרטים היו מסודרים לפי סוגות, כאשר כל סוגה נמצאת במסדרון או במדף שונה. כמו כן, על מנת למנוע גנבות של סרטים, לרוב התקליטורים עצמם אינם מאוחסנים בתוך העטיפה, והלקוחות מקבלים אותם רק כאשר הם ניגשים לדלפק לשכור את הסרטים. מבנה נוסף של ספריות וידאו היה במכשירים אוטומטיים שנקראו וידאו-מט, אשר פעלו בצורה דומה למכונת ממכר.
משך ההשכרה יהיה בדרך כלל בין מספר שעות למספר ימים, הזמן הדרוש לרוב הלקוחות בשביל לצפות בסרט. לעיתים קרובות יש תיבה מיוחדת מחוץ לחנות שבה אפשר להחזיר את הסרטים כשספריית הווידאו סגורה. אם הלקוח מחזיר את הסרט באיחור, לרוב יחויב בקנס.
בתחום ספריות הווידאו פעלו מספר מותגים שהפעילו רשתות של ספריות בפריסה נרחבת. בישראל החלו לפעול ספריות וידאו בתחילת שנות ה-80 והוקמו רשתות כמו "אימפריה של קולנוע" ו"ענק הווידאו" וברחבי העולם רשת בלוקבסטר.
החל מאמצע העשור הראשון של המאה ה-21, ירד בחדות הביקוש להשכרת סרטי וידאו, בשל האפשרויות לראות סרטים באינטרנט וב-VOD, ומספר ספריות הווידאו ורשתות המסחר בהן ירד בהתאם. נכון לשנת 2023 נותרו רק 2 רשתות מסחר, אחת בשם "CCC" (Culture Convenience Club) הפועלת ברחבי יפן וטאיוואן והשנייה בשם "Network Bideo" הפועלת ברחבי אוסטרליה וניו זילנד. ישנן גם 3 רשתות שלמרות שכבר נסגרו עדיין מפעילות סניפים בודדים אחרונים שעוד מתפקדים; הראשונה היא בלוקבסטר (בעלת סניף אחד אחרון הממוקם בבנד, אורגון, ארצות הברית), השנייה היא רשת קנדית בשם "Jumbo Video" (בעלת 2 סניפים אחרונים; אחד ממוקם בבלוויל, אונטריו, קנדה; והשני ממוקם בלונדון, אנגליה, הממלכה המאוחדת), והשלישית היא רשת קנדית נוספת שנקראת "Videoflicks" (בעלת 2 סניפים אחרונים, שניהם ממוקמים ברחבי אונטריו, קנדה; האחת ממוקמת בטורונטו והשנייה ממוקמת באוטווה).
קיטום מקור
קרינת אינפרה אדום
בשיטה אוטומטית זו מטופל האפרוח ביומו הראשון. העופות מקובעים וקרינת IR בעצמה של 50-60 וואט ממוקדת בנקודת הקיטום. הקרינה עוברת את השכבה הקרנית ופוגעת בתאים המתחלקים מהם צומח המקור. לאחר 7-10 ימים קצה המקור מתרכך ונשחק בהדרגה.
השפעה על התרנגולת
מחקרים מסוימים טוענים כי קיטום המקור עלול לגרום לכאבי פנטום וכאבים מתמשכים לאורך זמן אצל העופות. מנגד, מחקרים שונים טוענים כי הכאבים הנגרמים הם קצרי טווח. קיטום בלתי־זהיר עלול להביא לכאבים באכילה ובשתייה לטווח ארוך, ובשל כך לאיבוד משקל.
בעיות קניבליזם וניקור עלולות להיות חמורות יותר בשיטות גידול אלטרנטיביות, בהן התרנגולות אינן נתונות בכלובים (דוגמת "ביצי חופש"), מכיוון שבשיטות אלו מחזיקים את התרנגולות בקבוצה גדולה יותר, והתפרצויות של ניקור מסוגלות להתפשט באופן נרחב יותר (שכן הופעת בעיית ניקור אצל תרנגולת אחת בקבוצה מובילה לפיתוח הבעיה גם אצל אחרות). כמו כן, החשיפה לאור טבעי, בלולים בהן מתאפשרת לתרנגולות יציאה לחצר, עלולה אף היא להחריף את הבעיה. עם זאת, ניתן להפחית את בעיות הניקור בשיטות אלו עד לרמות שאינן מחייבות קיטום מקורים, על ידי הקפדה על תנאי רווחה נאותים לתרנגולות, אספקה של מקורות צל וכמות גבוהה של רפד וגירוי סביבתי.
בבריטניה נאסר על קיטום מקורים החל משנת 2011, וההתמודדות עם בעיות קניבליזם וניקור תוחלף בהעשרה סביבתית ושיפור תנאי המחיה של העופות. עד כניסת החוק לתוקף, קטימת מקורים תותר רק ללהקות המונות מעל 350 פרטים, בהמלצת וטרינר, ובתנאי שלא יחתך יותר משליש המקור. חוק זה השתנה בשנת 2010 עוד לפני יישומו, כיוון שהובהר שהתוצאות לעופות מאי-ביצוע הקיטום יהיו קשות מאשר מביצועו. במקום זאת נאסר על כל טכניקות הקיטום פרט לאינפרה-אדום. חקיקה נגד קיטום מקורים התקבלה גם בשווייץ, נורווגיה, שוודיה ופינלנד.
רדיו דרום
רדיו דרום היא תחנת רדיו אזורית, אשר הוקמה ב-1997 ומשדרת לאזור באר שבע, הדרום ועד אזור המרכז.
התחנה מנוהלת על ידי חברת "גלי הדרום" המפעילה בנוסף את תחנות הרדיו "רדיו 101.5FM", ו"רדיו גלי ישראל". ואף בשותפות עם תחנות "רדיו תל אביב", "רדיו חיפה" ורדיו חם אש". מנהלת התחנה היא לילך נגיד.
לוח השידורים של "רדיו דרום" מאופיין בתוכניות אירוח בנושאי אקטואליה מקומית, חדשות, וספורט, דיווחי תנועה, שעשועוני רדיו ומוזיקה.
התחנה משודרת בתדר FM, באתר האינטרנט של התחנה, ביישומון התחנה ובטלוויזיה הרב-ערוציות HOT וYES.
לוח השידורים ברדיו דרום: (ימים א'-ה')
תוכנית האקטואליה של התחנה זכתה בכנס העיתונות הארצית בשנת 2010 בתואר "תוכנית האקטואליה של השנה".
שדרנים בתחנה
שדרני ועובדי הרדיו דרום בעבר: רוני סופר, דני קושמרו, מירן שפילברג, אלמוג בוקר, תומר טל, דביר אסולין, שרון ניסים, דליה נח, שלומי דניאלי, דני קיפר, שמעון אלקבץ, מתן צורי, לי נעים, ליאור אברבוך, חיים זלקאי, פז שורץ, עדי נגר, רז חסון, רונן טל, אמיר בוחבוט, מיטל יסעור, גל גבאי, איתן גור, נעה כץ, מיטל שוייגר, אבי סופר, עידו חכם, יעלה חברוני, רמי טל, שלום בר-אבי, עידו מרידור, הדר מרקס.
מחלקת הספורט בעבר: מירן שפילברג, משה ניר, שלומי דניאלי, שי מלול, ליאן וילדאו ירון קדוש ושרון ניסים.
שדרנים בהווה: אמנון סופר ודוד יוסוב - מגישים ראשיים של התוכנית "בוקר טוב דרום", יורם סוויסה מגיש את התוכנית "בחצי היורם", כפיר ולדמן מגיש את התכנית "באים בטוב", חיה גולן מגישה בימי שישי את תוכנית הד"שים וההפתעות "חיה בסבבה" ומנכ"ל התחנה בעבר, איציק כלפי ודוד יוסוב מגישים את תוכנית הספורט היומית דוד יוסוב מגיש תוכנית שבועית בכל שישי בבוקר.
עוד משדרני רדיו דרום 95.8/97FM: יניב כהן, נועם פתחי ויותם זמרי ("פתחי וזמרי בעם", בשיתוף עם גלי ישראל), אמירה בוזגלו ("באה בטוב"),עורך ראשי אסף ועקנין, מינו בר, פאני עייני, נוגה זייבל, אסי רובין, ראם כהן, חיים טרבלסי, שגיא בשן, אורי בינדר, ירמי רייך, אורן כהן, אביעד חודאדי, אפרת אלחדד.
רדיו 101.5 FM
באפריל 2005 קיבלה רדיו דרום מהרשות השנייה תדר נוסף, 101.5 FM, לשידור ממוקד של חדשות ותכנים מקומיים בשילוב מוזיקה ישראלית באזור אשדוד, אשקלון והסביבה. בנוסף, מתבצע שידור בסינדיקציה (שידור משותף) עם רדיו דרום מספר שעות ביום.
שדרנים בתחנת רדיו 101.5 FM לאורך השנים: אברי סבהט, מינו בר, נוגה זייבל, ראם כהן, חיים סוזנה, חיים טרבלסי, ארז בן שמעון, דניאל מקדאואל, רפי דיבונו, הרב יעקב אביטן, אורי קריספין, בן אקריש, אביעד חודאדי, אפרת אלחדד, אסי רובין, אמנון סופר, מנדי ריזל.
ארגייל (דוגמה)
ארגייל (Argyle או Argyll, נקרא גם Hose) היא דוגמת סריגה פופולרית של סוודרים, אפודות וגרביים הכוללת תשליב מעוינים, לרוב במספר רמות החופפות זו את זו. מקור הדוגמה בטארטן (דוגמת האריגה או הסריגה) האופיינית של שבט קמפבל מארגייל שבמערב סקוטלנד.
חברת האפנה פרינגל (Pringle of Scotland) ייצרה סוודרים וגרביים בדוגמה זו בשנות ה-20 של המאה ה-20, בעיקר עבור לבוש למגרש הגולף. מי שתרם לפופולריות הדגם היה הנסיך אדוארד שתועד לובש סוודר בדוגמת ארגייל, ששימשה עד אז, מחוץ להקשר הסקוטי, רק עבור גרביים. בעקבותיו החלו גם כוכבי קולנוע גברים לובשים סוודרים ואפודות בדוגמת המעוינים. בשלב מאוחר יותר החלו גם נשים ללבוש סריגים בדוגמה זו.
לואנה
לואנה (בפורטוגזית: Luena; עד שנת 1975 נקראה לוּסוֹ (Luso)) היא עיירה במזרח אנגולה ובירת מחוז מוזיקו. לפי תחזית רשמית לשנת 2022 אוכלוסיית העיר מנתה 454,409 תושבים.
העיירה ידועה כמקום קבורתו של מנהיג UNITA, ז'ונאס סאווימבי שנורה ונהרג על ידי כוחות צבא אנגולה ב-22 בפברואר 2002. ב-3 בינואר 2008 חולל קברו וארבעה חברי תנועת הנוער של התנועה העממית לשחרור אנגולה (MPLA), נעצרו ונשפטו.
העשירון העליון
העשׂירון העליון או העשירון העשירי הוא מונח במדעי החברה המתייחס לעשרת האחוזים מבתי האב במדינה שהם בעלי ההכנסה השוטפת הגבוהה ביותר. הגדרה חלופית מחלקת את האוכלוסייה לעשירונים לפי שווי הנכסים נטו של בתי האב.
במדינת ישראל
באופן דומה, המאיון העליון הוא האחוז הבודד מהאוכלוסייה של בתי אב במדינה מסוימת שהם בעלי ההכנסה הגבוהה ביותר. נכון לשנת 2011, בישראל נכללים בקטגוריה זו אלה שהכנסתם החודשית היא 134,824 ש"ח ברוטו בממוצע.
בשל הסמיכות הלשונית של המלים "עשר" (שממנה נגזר העשירון) ו"עושר" בעברית, מתייחסים לעשירון העליון גם בכינוי המבודח "העשׁירון העליון".
העשירון העליון וחלקו היחסי בעוגת ההכנסות
הפערים הכלכליים-חברתיים הגבוהים בישראל באים לידי ביטוי בין היתר בחלוקת עוגת ההכנסות בין העשירונים. ב-2013 היה העשירון העליון אחראי על כ-40% מעוגת ההכנסה הלאומית. המנבא הגבוה ביותר להשתייכות לעשירון העליון הוא ההשכלה. אחריו הוותק ולכן עיקר העשירון העליון הוא בני 40-60. בניגוד לטענה נפוצה, אין השפעה למוצא מזרחי או אשכנזי אך יש יתרון לילידי הארץ.
קישורים חיצוניים
https://m.maariv.co.il/business/economic/israel/Article-968619
אווה זלר
אווה זלר (בגרמנית: Uwe Seeler; 5 בנובמבר 1936 – 21 ביולי 2022) היה כדורגלן גרמני ששיחק בעמדת החלוץ. זלר שיחק בקבוצת המבורג ושימש קפטן נבחרת מערב גרמניה במשך שמונה שנים. נחשב לאחד מטובי הכדורגלנים הגרמנים בהיסטוריה. נכלל ברשימת 125 שחקני הכדורגל החיים הטובים בעולם של פלה.
מועדונים
ב-1954, לאחר מספר שנים במחלקת הנוער של המבורג, ערך זלר את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת. היה זה במסגרת משחק של הגביע הגרמני, בו ניצחה המבורג 8:2, וזלר התכבד לכבוש ארבעה שערים לזכותה. מאותו משחק, נשאר זלר נאמן להמבורג במשך כל הקריירה שלו, אף על פי שקיבל הצעות רבות ממועדונים איטלקיים וספרדיים. במקביל, הוא המשיך לעבוד לאורך כל חייו כאיש מכירות בעיר.
בשנותיו הראשונות של זלר בהמבורג, לא הייתה קיימת ליגה גרמנית אחת, אלא מספר ליגות במחוזות המדינה השונים. המבורג, ששיחקה בליגה של מחוז צפון, שלטה בה ללא עוררין וקטפה את רוב האליפויות האזוריות. זלר ידע לנצל זאת היטב, והוביל את המבורג ל-100 שערי ליגה כמעט בכל עונה. הוא עצמו כבש 267 שערים ב-237 משחקי ליגה בלבד, וב-1960 זכה עם הקבוצה באליפות המדינה לאחר ניצחון 3:2 על פ.צ. קלן. באותה שנה ובעקבות הישגיו, זכה זלר בפעם הראשונה בפרס כדורגלן השנה בגרמניה. בנוסף, הוא סיים במקום השלישי בהצבעה על פרס כדור הזהב.
בשנת 1968 הגיע זלר עם המבורג עד לגמר גביע אירופה למחזיקות גביע, שם הפסידה למילאן. הוא סיים כמלך השערים של המפעל באותה שנה, עם 8 כיבושים. לאחר עונה זו, לא הגיע זלר לעוד הישגים משמעותיים עם המבורג, ובסוף עונת 1971/1972 הודיע על פרישתו. 406 השערים שכבש בליגה הגרמנית, מציבים אותו במקום השני בדירוג הכובשים בכל הזמנים, אחרי גרד מילר.
נבחרת מערב גרמניה
את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מערב גרמניה, ערך זלר ב-16 באוקטובר 1954, בהפסד 3:1 לצרפת. שער הבכורה שלו הגיע כמעט ארבע שנים לאחר מכן, בניצחון 3:1 על ארגנטינה במסגרת שלב הבתים של מונדיאל 1958. בטורניר זה, כבש זלר עוד שער אחד נגד צפון אירלנד, ומערב גרמניה סיימה במקום הרביעי. למונדיאל 1962 הגיע זלר כאחד מכוכבי הנבחרת הגרמנית, אך הנבחרת הודחה כבר ברבע הגמר על ידי יוגוסלביה. זלר כבש שני שערים במהלך הטורניר - נגד שווייץ ונגד צ'ילה.
הטורניר הבינלאומי האחרון של זלר היה מונדיאל 1970 שנערך במקסיקו. גם בטורניר זה הוא שימש כקפטן הנבחרת, והוביל את הגרמנים עד לחצי הגמר, שם הם נעצרו על ידי איטליה, במשחק שידוע היום כ"משחק המאה". גם בטורניר זה כבש זלר שני שערים, והיה לשחקן הראשון שכובש צמד בארבעה מונדיאלים שונים. בנוסף, הוא היה לכדורגלן הראשון ששיחק 20 משחקים במסגרת גביע העולם, וכיום הוא מדורג במקום הרביעי במספר דקות המשחק בטורניר זה (אחרי ליונל מסי, פאולו מלדיני ולותר מתאוס). זמן קצר לאחר המונדיאל, הודיע זלר על פרישה מהנבחרת הלאומית, כשלזכותו 43 שערים ב-72 הופעות.
לאחר הפרישה
עם פרישתו ב-1972, העניקה לו התאחדות הכדורגל הגרמנית את תואר "קפטן הכבוד" של הנבחרת הגרמנית. בזמן קבלת התואר, היה זלר לכדורגלן השני בלבד שזוכה לכבוד זה, אחרי פריץ ואלטר ב-1954. בשנת 2003, קיבל זלר את תואר "אזרח של כבוד" של העיר המבורג, והיה לספורטאי הראשון שזוכה בתואר זה. שנה לאחר מכן, נכלל זלר ברשימת 125 שחקני הכדורגל החיים הטובים בעולם של פלה, ובשנת 2005 הוצב פסל ענק של כף רגלו הימנית מחוץ לאצטדיונה של המבורג.
ב-1995, מונה זלר לנשיא קבוצת נעוריו - המבורג, וכיהן בתפקיד כשנתיים וחצי. הוא התפטר עקב שערורייה פיננסית, עליה לקח אחריות. למרות התפטרותו, נמצא כי זלר לא היה מעורב באי-סדרים כלשהם.
נפטר ב-21 ביולי 2022.
טרפאני
טרפאני (באיטלקית: Trapani) היא בירת נפת טרפאני במחוז סיציליה, שבאיטליה. בטרפאני 70,735 תושבים. היא משמשת גם כעיר נמל.
כנופיית ליפתא
כנופיית ליפתא (בלשונם: "כת בני יהודה") הייתה התארגנות של ארבעה יהודים שביקשו לפוצץ את מסגדי הר הבית. הארבעה (שמעון ברדה, מחסיה עוזי העליון, יהודה לימאי ואליהו סרור) התגוררו בבית נטוש בכפר ליפתא. ההתארגנות נחשפה ב-1984 לאחר שחברי הכנופיה הצליחו לחדור לתחום הר הבית עם תרמילים ובהם מטעני חבלה בני עשרות קילוגרמים של חומר נפץ, אך התגלו על ידי שומר וקף. נדב שרגאי כתב בספרו "הר המריבה": "כנופיית ליפתא הייתה קרובה לפיצוץ מסגדי הר הבית יותר מכל קנאי יהודי אחר לפניה, ואך כפסע היה בינה לבין מימוש התוכנית".
התארגנות הכנופיה וניסיון הפיצוץ
שמעון ברדה היה עבריין שחזר בתשובה והחל להעמיק בקבלה. דרך חברו מילדות, אליהו סרור, הוא התחבר ללימאי והעליון שהתגוררו בחורבה ליד מעיין ליפתא בלב הכפר הנטוש, במנותק ממשפחותיהם, ועסקו בלימוד כתבים משיחיים. עד מהרה הפך ברדה למנהיג החבורה. ימאי והעליון היו מעורבים כבר קודם בארגון "ט.נ.ט" (טרור נגד טרור).
בליל ה-26 בינואר 1984, לילה סוער במיוחד, נסעו חברי הכנופיה, מצוידים באמצעי לחימה בהם תת-מקלע עוזי ופצצות ררנ"ט אל מרגלות שער הרחמים. הם טיפסו אל חומת הר הבית באמצעות סולם עץ שהביאו והעלו את התרמילים ובהם מטעני החבלה אל רחבת ההר באמצעות חבל. אולם, לאחר שטיפסו הארבעה אל הרחבה והחלו בתנועה עם התרמילים לכיוון המסגדים גילה אותם שומר וקף ושרק במשרוקית. הארבעה נסו וירדו, תוך שהם מותירים מאחוריהם את התרמילים ושבו לליפתא.
המעצר וההרשעה
בלשי משטרת ישראל זיהו את השם "נ. סרור" רקום על אחד התרמילים הצבאיים שהכילו את חומרי החבלה שהושארו על ההר. כך עלו על עקבותיו של נסים סרור, אחיו של אליהו. אולם הקשר בין אליהו לבין משפחתו נותק עם חבירתו לכנופיה והוא הצליח להימלט מישראל זמן קצר לאחר הפעולה. עקבותיו לא נודעו. אולם קצה החוט הוביל לליפתא שם נתפסו לימאי והעליון. ברדה הצליח להימלט במשך מספר חודשים, אך נתפס אף הוא לבסוף ביולי 1984 בנתניה.
ימאי והעליון נשלחו להסתכלות ממנה עלה כי הם אינם כשירים לעמוד לדין, והם אושפזו בבית חולים פסיכיאטרי, ושוחררו לאחר שנה. ברדה הועמד לדין, נשפט והורשע ביולי 1985, ונידון ל-8 שנות מאסר. הוא ערער על ההרשעה לבית המשפט העליון, בטענה שההרשעה הייתה מבוססת על עדותם של חולי נפש, אך ערעורו נדחה.
ביולי 1988 נמלט מבית הסוהר השרון, לאחר שפרץ דלת וקפץ מעל הגדר. במשך שנה התחמק מהמשטרה, לאחר שאותר בירושלים ביולי 1989 הצליח לברוח בעת ניסיון המעצר, לאחר שירה לעבר השוטרים. בספטמבר הוא נלכד לבסוף בדירת חברו בשכונת שמואל הנביא בירושלים, על ידי צוות ימ"מ. ברשותו נתפסו אקדח, תחמושת ורימון הלם
ערן זרחוביץ'
ערן זרחוביץ' (נולד ב-15 בנובמבר 1974) הוא קומיקאי, תסריטאי, שחקן טלוויזיה ושדרן רדיו ישראלי, זוכה פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה.
ביוגרפיה
זרחוביץ נולד וגדל בפתח תקווה. אביו היה מנהל חברת בת למשאיות של קוקה-קולה. את שירותו הצבאי עשה כשקמיסט בבסיס סיירת מטכ"ל. לאחר השחרור מהצבא, למד תקשורת במכללה למינהל אך לא השלים את לימודי התואר.
את דרכו התקשורתית החל כשהגיש לצד שרון טייכר את תוכנית הרדיו הלילית "ציפורי לילה מנקרות" בגלי צה"ל, במקום חיים אתגר. ב-2007 עבר עם טייכר לרדיו תל אביב והשניים שידרו את "תוכנית הערב" בתחנה במקום שי ודרור שעזבו לרדיו ללא הפסקה. באמצע יוני 2010 הם חזרו לשדר בגלי צה"ל את "חותרים למגע", תוכנית בידור שבועית בצהרי ימי חמישי, עד סוף 2014. ביולי 2015 החלו לשדר ברדיו תל אביב את התוכנית "טייכר זרחוביץ'", שמשודרת בימים ראשון עד חמישי בשעות 16:00 עד 18:00.
בשנת 2003 ו-2004 כתב ביחד עם אריק שגב את התוכן של טקס מסך הזהב.
כשחקן, זרחוביץ' פרץ לראשונה בתפקידו כארז קליינר בסדרה הקומית "מסודרים", ששודרה בערוץ 2. זרחוביץ' היה שותף גם לכתיבת התסריט לסדרה וזכה עם שותפיו בפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה לשנת 2007 בקטגוריית "התסריט הטוב ביותר בסדרה קומית".
בשנת 2009 שודרה בערוץ 10 תוכנית הלייט נייט הסאטירית של זרחוביץ' וטייכר, "שינויים בלוח השידורים", שהתבססה על קודמותיה ברדיו. התוכנית שודרה בימים בהם התנהל מבצע עופרת יצוקה.
ב-2010 הנחה לצד שרון טייכר את השעשועון "היכל התהילה" בערוץ ביפ, לרגל ציון 10 שנים לקיום הערוץ, וכן השתתף בתוכנית "מעצר בית" של איל קיציס וטל פרידמן.
באותה שנה הצטרף לקאסט השחקנים של "ארץ נהדרת". בעונה השמינית כשחקן אורח ובעונה התשיעית כבר הפך לחבר מן המניין, וחיקה דמויות רבות כמו נפתלי בנט, איתן כבל, סמיון גרפמן, ברהנו טגניה, גילה אלמגור, מוריס קאהן, ולדימיר פוטין ועוד.
לאורך העונות בארץ נהדרת, כתב זרחוביץ' עם שרון טייכר ואסי כהן את סדרות המערכונים: עיריית רמת הוד, שאולי חולה סרטן והטורטלים.
בשנת 2012 עלתה בערוץ 2 הסדרה הקומית "הפרלמנט", סדרת בת של "ארץ נהדרת", בה שימש זרחוביץ' הן כתסריטאי ראשי והן כשחקן. לצורך כתיבת העונה השנייה של התוכנית פרש מהעונה העשירית של "ארץ נהדרת", אך חזר אליה בעונה ה-11.
בין השנים 2013 ל-2019 השתתף זרחוביץ' במופע בידור עם שי שטרן ומאור כהן בשם "כמעט מושלמים".
בפברואר 2015 זכתה "הפרלמנט" בחמישה פרסים בטקס פרסי האקדמיה לטלוויזיה: פרס הסדרה, התסריט, הבמאי, השחקן והשחקנית.
בשנת 2015 שיחק זרחוביץ' בסדרה "התסריטאי" של סייד קשוע ששודרה בערוץ 1 ובערוץ 33.
בשנת 2019 שיחק זרחוביץ' את דמותו של אריק, מנכ"ל חברת הייטק, בסדרה "נחמה" שיצרו רשף לוי ותומר שני ושודרה ב-HOT.
באוקטובר 2019 תוכנית הרדיו "טייכר וזרחוביץ'" המשודרת ברדיו ת"א 102 FM זכתה בפרס הרדיו בקטגוריית תוכנית המלל הטובה ביותר שאינה אקטואליה. כמו כן, הצמד נבחר על ידי תאגיד השידור הישראלי לפרשן את אירוע האירוויזיון 2019 שהתקיים בישראל, במטרה להוסיף לשידור זווית קומית ומעניינת. השניים ליוו את שלושת השידורים של התחרות - שני חצאי הגמר והגמר.
החל מינואר 2019 זרחוביץ' מציג מופע סטנדאפ שכתב ביחד עם אסף שלמון (כותב ראשי, ארץ נהדרת). במהלך הופעה בפברואר 2020 אירח זרחוביץ' את ליאת הר-לב ובדמותם של ראובן ואסתי חיתנו השניים זוג נשים על הבמה.
במהלך השנים הוביל זרחוביץ' קמפיינים כפרזנטור של חברות שונות, בשנת 2014 של חברת הביטוח AIG, בשנת 2016 של בנק לאומי ובשנת 2019 של מפעל הפיס.
בשנת 2021 שיחק את עמליה שאשא בסדרה בלוגה בלוז של כאן חינוכית.
בשנת 2022 שיחק את המנהל האומנותי, ירמי דרזנר, בסרט עולה לראש.
בשנת 2023 שיחק בסרטו של אבי נשר, "גן קופים" את דמותו של אוריה חרמון, מבקר ספרות ביקורתי ונוקב.
חיים אישיים
זרחוביץ' מתגורר ברמת השרון, נשוי ללירון ואב לשלושה.
אלבנוסמילוס
אלבנוסמילוס (שם מדעי: Albanosmilus) הוא סוג נכחד של טורף דמויי חתול ממשפחת הברבורופליים, שבמקור השתייך למשפחת הנימרוידיים. הוא חי בסוף המיוקן שלפני 12 עד 9.5 מיליון שנה. המאובנים שלו התגלו באירופה, באסיה ובאמריקה הצפונית. הסוג הוגדר ב-1929 בידי החוקר ההונגרי מיקלוש קרצוי, אשר בתחילה סיווג אותו כחלק מהסוג הקרוב סנסנוסמילוס. ידוע רק מין אחד מהסוג - Albanosmilus jordani. משמעות שמו היא: "החתול של אלבן ", חבל במחוז טארן שבצרפת בו התגלה.
האלבנוסמילוס היה טורף גדול באורך 1.6 מטר ומשקל של 120 עד 200 קילוגרם בממוצע. מבנה הלסתות שלו היה מעט מוארך יותר משל החתוליים, אך הוא הכיל ניבים גדולים כמו של הברבורופליס ושל השנחרבים. הוא היה דומה לאריה או לדוב בצורתו, והוא היה כבד מכדי לרדוף במהירות אחרי טרף, כך שהוא ניזון ממארב לטרף במחבוא או שניזון ממינים גדולים כמו פרסתנים גדולים, אותם דקר באמצעות ניביו החדים.
לימונענע
לימונענע היא סוג של לימונדה עשויה ממיץ לימון טרי ועלי נענע. המשקה פופולרי בישראל, וגם בירדן, לבנון, מצרים וסוריה.
מקור השם
השם לימונענע הוא הלחם של המילים לימון ונענע.
השם נולד במסע פרסום של חברת פוגל-לוין על ידי הרעיונאי (קופירייטר) רוני שניידר. מסע הפרסום נועד לקדם את מכירות שלטי האוטובוסים של חברת גלגלי זהב ומטרת הפרסום הייתה ליצור מהומה סביב משקה שאז היה פיקטיבי על מנת להוכיח את יעילותו של פרסום המבוסס על שלטי אוטובוסים בלבד. הפרסום כלל מודעות בנוסח "גם רבינוביץ' וגם אוחנה שותים לימונענע", ורק לאחר שבועיים התבררה מטרתו האמיתית של הקמפיין. בעקבות העניין שנוצר במשקה הוא החל להיות מוגש במסעדות ונכנס ליצור מסחרי.
ייתכן שהמשקה עצמו היה קיים קודם לכן, ומקורו מהמזרח התיכון, מסוריה או מטורקיה.
הכרה בעולם
מחוץ למזרח התיכון היא מוגשת בסניפי ארומה אספרסו בר בארצות הברית, קנדה, ובבתי קפה ישראלים בפולין.
מתכונים
המתכון הבסיסי כולל מים, הרבה מיץ לימון ונענע הנותנים למשקה טעם וצבע חזקים, וסוכר. אופן ההכנה המסורתי מעדיף מיץ לימון טרי על רכז, וכולל ריסוק הנענע בממחה והגשה עם קרח. אפשר להכין לימונענע גם כברד, וכשייק. כמו כן יש משקה יוגורט בטעם לימונענע.
נוטריון
נוטריון הוא עורך דין שהוסמך על ידי משרד המשפטים לאמת, לאשר ולערוך מסמכים משפטיים מסוימים הדורשים פעולות אלה מצד נוטריון בלבד, על פי החוק.
חתימתו של הנוטריון, במקרים המוסדרים בחוק, נחשבת בעיני בית המשפט כתעודה ציבורית לאישור זהותו של החותם עליו או לעובדה כי המסמך נחתם מרצונו הטוב והחופשי של החותם. מסמכי הנוטריון מיועדים לשמש כראיה בבתי משפט או בפני רשויות אחרות, וזאת הן בישראל והן מחוץ לה.
במשפט הישראלי מוסדר עיסוקו של הנוטריון ב. במדינות שונות ניתן להבחין בין משרות נוטריוניות שונות, ובמיוחד בין משרתו של "הנוטריון הציבורי" ובין נוטריונים פרטיים. הבחנה זו הייתה תקפה בישראל עד לקבלת חוק הנוטריונים, והיא איננה תקפה כיום. המובא להלן עוסקת בסמכותו ובמשרתו של הנוטריון על פי המשפט הישראלי.
התפתחות מוסד הנוטריון
בשנת 1976 התקבל חוק הנוטריונים אשר ביטל כפילות זו, ואיחד את המשרות למשרה אחת שבה יכול לשמש כל עורך דין בעל כשירות שיאושר לכך על ידי ועדה של משרד המשפטים.
על מנת לאמת את המסמך הנוטריוני שנחתם בארץ, בעת השימוש בו בחוץ לארץ, התפתח מוסד ה"אפוסטיל". על פי אמנה בינלאומית שנחתמה בהאג בשנת 1961 ואשר מדינת ישראל היא צד לה, ולפי תקנות לביצוע האמנה שנחקקו בישראל בשנת 1993, יכול עובד ציבור ישראלי לאשר כי מסמך נוטריוני מסוים נחתם על ידי נוטריון ישראלי מוסמך. אישור זה דרוש לשם אימות העובדה כי החתום על המסמך כנוטריון הוא אכן נוטריון המוסמך לחתום על המסמך המוצג בחוץ לארץ. אפוסטיל מסוג זה תקף בכל מדינה החתומה על האמנה. על האמנה חתומות רוב מדינות אירופה וארצות הברית וכן מדינות רבות באסיה, באפריקה ובאוקיאניה.
תפקידיו של הנוטריון
על פי מוסמך הנוטריון לבצע את הפעולות הבאות:
לפי חוק הירושה, יכול נוטריון לאשר עשיית צוואה, ולכן מוסמך נוטריון לרשום "צוואה בפני רשות" כשם שמוסמך לכך שופט. חוקים רבים נוספים קובעים סמכויות ותפקידים לנוטריון, שעיקרם אישור ותרגום מסמכים המצוינים בחוקים אלו. כך, למשל,, קובע כי בקשה לאישור עמותה לאימוץ בין ארצי תהיה מלווה בחוות דעת על הדין הזר, הכוללת תרגום של החוק הזר הנוגע לעניין, ומאושר על ידי נוטריון.
צורתו של המסמך הנוטריוני
על פי חוק הנוטריונים ייחתם אישור נוטריוני בחותמו של הנוטריון. המדובר בחותמת לחץ עשויה ממתכת, שעליה שם הנוטריון, והכיתוב "נוטריון" בעברית, באנגלית ובערבית, או בצרפתית. אם כלל האישור הנוטריוני מסמכים אחדים, נקשרים הגליונות יחדיו בסרט אדום, המחובר אל תו אדום המוטבע בחותמו של הנוטריון. במדינות שונות צורות שונות למסמכים נוטריוניים.
כשירות לכהן כנוטריון
בעבר הבחין החוק בין "נוטריון ציבורי" שהיה עובד מדינה, וישב לרוב בבית המשפט, ובין "נוטריון לצורך מסמכי חוץ", שהיה עורך דין בעל ותק. לאחר ביטול הבחנה זו נוצר מוסד ה"נוטריון" בצורתו הנוכחית. החוק קובע מספר תנאים לכשירותו של נוטריון:
עליו להיות אזרח ישראל, חבר לשכת עורכי הדין, שעסק בעריכת דין 10 שנים לפחות, לא הורשע בעבירה שיש עמה קלון, לא הושעה מלשכת עורכי הדין, ועבר השתלמות מיוחדת. אדם כזה יכול לבקש מוועדה מיוחדת היושבת במשרד המשפטים רישיון להיות נוטריון. הוועדה, המתכנסת כפעמיים בשנה, בוחנת את מסמכיו של המועמד, ואם נמצא כי הוא ראוי, כי אז לאחר שחתם בספר הנוטריונים והשאיר שם את דוגמת חתימתו יוכל להתחיל לכהן כנוטריון.
מילוי מקום נוטריון
על פי החוק במקומות בהם יש בית משפט השלום ואין משרד נוטריון, רשאי שר המשפטים למנות עובד מדינה הממלא תפקיד נוטריון, כשם שמילא אותו הנוטריון הציבורי בעבר. בפועל, כיום, השימוש בסמכות זו אפסי.
כן מוסמכים נציגים דיפלומטיים וקונסולריים של המדינה בחוץ לארץ להשתמש בחוץ לארץ בסמכויות נוטריון. בסמכויות אלו נעשה שימוש שגרתי רב ויום יומי. במסגרת סדרת הרצאות בנושאי אתיקה מקצועית של עורכי דין שנשא השופט (בדימוס) גבריאל קלינג באוניברסיטת תל אביב בחורף תשס"ו (2005–2006), הוא העיד מניסיונו השיפוטי שככלל פקידי משרד החוץ בבואם לחתום על מסמכים באישור נוטריוני לא נוהגים בזהירות המתחייבת. ייתכן כי ניתן לראות ביטוי לביקורת זאת אף בחוק הנוטריונים (הערה לסע' 50א) שמתנה אישור חתימה על מסמך נוטריוני בהשתתפות בהשתלמות מקצועית בתחום.