cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ג'ורג' עזרא
לאחר שפרסם שני מיני אלבומים, את Did You Hear the Rain? באוקטובר 2013 ואת Cassy O' במרץ 2014, הוציא לאור כסינגל את השיר Budapest, שהגיע למקומות הראשונים במצעדים ברחבי העולם והקנה לו פרסום רב. ביוני 2014 הוציא לאור את אלבום הבכורה שלו, Wanted on Voyage. סינגלים נוספים ששחרר: Cassy O', Blame It on Me, Shotgun, Listen to the Man, Barcelona, Did You Hear the Rain.
ילדותו
ג'ורג' עזרא בארנט נולד בהרטפורד, הרטפורדשייר שבאנגליה, כבן לשני מורים. למד בבית הספר היסודי בבנגאו, ולאחר מכן בבית הספר 'סימון בלה'. הוא עבר לבריסטול בשנת 2011 כדי ללמוד בתיכון למוזיקה. אחיו, אית'ן ברנט, הוא גם זמר וכותב שירים, וידוע בשם 'Ten Tonnes'.
סגנון מוזיקלי
עזרא אומר שההשפעות המוזיקליות שלו הן בוב דילן ו-וודי גאת'רי. זאיין לואו, תקליטן לשעבר בBBC אמר שהוא "אחד הזמרים החזקים והעוצמתיים שיש בסביבה." האובססיה לבוב דילן הניעה את עזרא למצוא עוד אמנים אמריקאים. "מתוך סקרנות," הוא אומר, "הלכתי לחפש לאיזה אמנים הוא היה פעם מקשיב. וכך מצאתי את לדבלי, וודי גאת'רי והאולין וולף". עזרא שמע תקליט של לדבלי וניסה לשיר כמוהו. "בצד האחורי של התקליט היה כתוב שהקול שלו היה כל כך גדול, שהיית צריך להוריד את העוצמה בפטיפון שלך", הוא אומר. "אהבתי את הרעיון של לשיר בקול גדול, אז ניסיתי את זה."
קריירה מוזיקלית
ביוני 2013 עזרא ניגן על הבמה של BBC בפסטיבל גלסטונבורי. באוקטובר 2013 הוציא את המיני אלבום '?Did You Hear The Rain'. השיר 'בודפשט' שמתוך האלבום הגיע למקום השישי באיטליה. עזרא היה נגן תומך של סאם סמית', באסטיל ועוד. במרץ 2014 הוציא את המיני אלבום השני שלו, Cassy O'. ביוני 2014 הוציא לאור את האלבום הראשון שלו, Wanted on Voyage. האלבום נכנס לטבלת האלבומים של בריטניה והגיע למקום השלישי. האלבום הצליח גם באוסטרליה, אוסטריה, בלגיה, דנמרק, גרמניה, הולנד, אירלנד וניו זילנד. 14 שבועות אחרי ששוחרר, הגיע האלבום למקום הראשון. בדצמבר 2014 האלבום מכר מעל לחצי מיליון עותקים בבריטניה. בינואר 2015 הוא הוכתר לאלבום השלישי הכי נמכר בבריטניה.
ב-28 במרץ 2015, התארח עזרא בסאטרדיי נייט לייב. הוא הופיע שוב בטלוויזיה כמה שבועות לאחר מכן, בתוכנית של ג'יימס קורדן, שם ביצע את 'בודפשט'.
רבי חנינא בן פזי
רבי חנינא בן פזי היה אמורא ארצישראלי בדור השלישי או הרביעי. נקרא גם רבי חנין או רבי חנן.
מוזכר בעיקר במדרשים, ופעם אחת בתלמוד ירושלמי, בשם "רבי חנניה. בתלמוד הבבלי הוא אינו מוזכר כלל. לפי גרסאות מסוימות נזכר פעם נוספת ב.
דרשותיו
במדרש חלקו רבי חנינא בן פזי ורב הונא בר קפרא בשאלה כיצד ידע אברהם באיזה איבר בגוף עליו לבצע את ברית המילה. רב הונא טען שאברהם אבינו למד בגזירה שווה היכן צריכה להתבצע המילה. אך רבי חנינא טען כנגדו, שלא ייתכן שאברהם אבינו ידע, אלא.
דרשה אחרת שלו, לומדת מהפסוק. מימרא זו הובאה בקשר להפיכת סדום ועמורה באמצעות השלכת אש וגפרית מן השמים, בתור הדעה החולקת על דעת רבי חנינא, שאמר ש"אין דבר רע יורד מלמעלה".
במדרש המציין את ההבדל בין בנות לוט שהתעברו מאביהם בלידה הראשונה לבין ארבע האמהות שנשארו עקרות שנים רבות, נתן לכך רבי חנינא בן פזי משל:. בנות לוט שהם כקוצים לעומת ארבע האמהות, התעברו מיד כשבאו על אביהן. לעומת זאת, האמהות שרה, רבקה, ורחל שהם חשובות כחיטים - נפקדו לאחר שנים רבות.
הוא למד שה, מבקשתה של רחל. מכך שלא ביקשה "בנים אחרים", למד רבי חנינא שהיא ידעה שעתיד להיוולד ליעקב בן אחד נוסף בלבד, וביקשה שהוא ייוולד ממנה.
הוא גם הסביר מדוע בחר הקב"ה דווקא את אהליאב בן אחיסמך כשותפו של בצלאל בן אורי לבניית המשכן וכליו, על רקע היות בצלאל משבט יהודה, אשר נחשב לשבט החשוב, נושא דגל המלכוּת:
.
יחסי הרשות הפלסטינית–סין
יחסי הרשות הפלסטינית–סין הם היחסים הבילטרליים בין הרפובליקה העממית של סין לבין הרשות הפלסטינית.
היסטוריה
אחרי ניצחון הקומוניסטים במלחמת האזרחים בסין, הוקמה הרפובליקה העממית של סין, בראשות מאו דזה-דונג. סין הכירה במדינת ישראל, אך ב-1955 הכריזה על הכרתה ב"זכויות של העם הפלסטיני" ועברה לתמוך במדינות ערב.
במהלך שנות השישים סין תמכה, הן במילים והן במעשים, בהרס ישראל והחלפתה במדינה ערבית פלסטינית, כמו גם ביאסר ערפאת ובאש"ף. סין שמרה על יחסים טובים גם עם פת"ח, בתור מפלגה בפני עצמה ולא רק כחלק מאש"ף. המפלגה הקומוניסטית בראשות מאו דזה-דונג תמכה במספר ארגוני טרור פלסטיניים, ביניהם החזית העממית לשחרור פלסטין החזית הדמוקרטית לשחרור פלסטין. סין המשיכה לתמוך בפלסטינים לאחר שהתקבלה לאו"ם ב-1971, ושגרירות פלסטינית אף נפתחה בבייג'ינג ב-1974. סין הצביעה בעד החלטה 3379 של העצרת הכללית של האו"ם, שהשוותה את הציונות לגזענות ב-1975. (ההחלטה בוטלה ב-1991 בהצבעה חוזרת, כשסין נעדרת מההצבעה). לאחר מותו של מאו דזה-דונג ב-1976, התחלפה הנהגת המפלגה. דנג שיאופינג, המנהיג החדש, החליט לצמצם את התמיכה בארגוני טרור פלסטיניים, ובהמשך אף תמך בהסכמי קמפ דייוויד.
עם זאת סין עדיין תומכת בפלסטינים, ותמיכתה בהכרזת העצמאות הפלסטינית, שניתנה על ידי ערפאת באלג'יר ב-1988, בתוקף עד היום.
היחסים כיום
סין ממשיכה לתמוך בטענות הפלסטינים גם היום, אם כי באופן מצומצם יותר. תחת הנהגתם של יורשי דנג, סין מנהלת יחסים דיפלומטיים מלאים הן עם ישראל והן עם ארצות ערב. תחת הנהגתם של ג'יאנג דזה-מין וחו ג'ינטאו, סין תמכה בתהליך השלום במזרח התיכון ובהסכמי אוסלו. גם יאסר ערפאת וגם יורשו, מחמוד עבאס (אבו מאזן), ביקרו בסין מספר פעמים.
לאחר ניצחון חמאס בבחירות לפרלמנט הרשות הפלסטינית ב-2006, סין סירבה להגדירו כארגון טרור והתייחסה אליו בתור 'נציג נבחר של העם הפלסטיני'. שר החוץ של הרשות הפלסטינית מחמוד א-זהאר, ששימש בתפקידו מטעם חמאס, הוזמן על ידי ממשלת סין להשתתף בכנס שיתוף פעולה סיני-ערבי. זאת למרות מחאת ארצות הברית וישראל, ותוך קבלת תשבחות מיושב ראש הרשות הפלסטינית, אבו מאזן.
לאחר מבצע עופרת יצוקה, דובר משרד החוץ הסיני טען שעל שני הצדדים לפתור את הבעיות בדיאלוג, וגינה את השימוש בכוח צבאי דרך לפתרון סכסוכים. לאחר ההשתלטות על המשט לעזה, דובר משרד החוץ הסיני גינה את ישראל, וטען שהיא צריכה ליישם ברצינות את החלטות מועצת הביטחון ולשפר את המצב ברצועת עזה על ידי הקלת המצור עליה.
במהלך מבצע עמוד ענן, בנובמבר 2012, דובר המשרד החוץ הסיני הביעה "דאגה" לגבי העימות וקרא לשני הצדדים, ולישראל במיוחד, להפגין ריסון ולהימנע מפגיעה באזרחים. ב-29 בנובמבר 2012, סין הצביעה בעד החלטת 67/19 של העצרת הכללית של האו"ם, שהעניקה ל"פלסטין" (למעשה הרשות הפלסטינית) מעמד של מדינה משקיפה באו"ם.
במהלך מבצע צוק איתן, דובר משרד החוץ הסיני אמר ש"אנחנו סבורים ששימוש בכוח ואלימות כתגובה לאלימות לא יעזור לפתור בעיות אלא [רק] יגדיל את השנאה. אנו מפצירים בצדדים הקשורים לזכור את התמונה הרחבה יותר של שלום וחיי האנשים, ליישם הפסקת אש מיידית, לדבוק בדרך של שיחות שלום ולשאוף לחידוש מוקדם [ככל האפשר] של שיחות [שלום]".
בתחילת 2016, נשיא סין שי ג'ינפינג אישר מחדש את תמיכת סין ב"הקמת מדינה פלסטינית שבירתה מזרח ירושלים" בפגישה עם הליגה הערבית. שי הכריז גם על סיוע של 50 מיליון יואן (7.6 מיליון דולר) להקמת לוחות סולאריים לייצור חשמל ב"שטחים הפלסטיניים".
שר החוץ הסיני וואנג יי אמר באפריל 2017, במהלך פגישה עם שר החוץ של הרשות הפלסטינית, שהיעדר "מדינה [פלסטינית] עצמאית עם ריבונות מלאה" הוא "אי צדק נוראי". וואנג המשיך וציין שסין תומכת במאמצים הפלסטיניים להקים מדינה פלסטינית בגבולות שלפני מלחמת ששת הימים, שבירתה היא מזרח ירושלים.
ביוני 2023 ביקר בסין יו״ר הרשות הפלסטינית אבו מאזן ונפגש עם נשיא סין שי ג׳יפינג, השניים שוחחו על ההתפתחויות האחרונות בזירה הפלסטינית וכן בנושאים אזוריים ובינלאומיים.
סורת א-שעראא
סורת א-שעראא (בערבית: سورة الشعراء) היא הסורה ה-26 בקוראן. הסורה מונה 227 פסוקים, ושמה נגזר מפסוק 224.
נושאים
סורה זו עוסקת בנושאים שלהלן:
סיפורי הנביאים
סורה זו מגוללת קטעים מסיפורם של חלק מהנביאים בהם מאמינים המוסלמים:
ז'וזפ מריה פלאנס אי מרטי
ז'וזפ מריה פלאנס אי מרטי (בקטלאנית: Josep Maria Planes i Martí, מנרסה, בגס, 31 בינואר 1907 – ברצלונה, 24 באוגוסט 1936) היה עיתונאי קטלאני, מחלוצי העיתונות החוקרת בקטלוניה. הוא גם כתב יצירות לתיאטרון ותרגם מחזות.
הוא החל את הקריירה העיתונאית שלו בפרסומים מקומיים ובשנת 1929 עשה את הקפיצה הגדולה וכתב בין השאר בעיתון La Nau, במגזין Mirador ובעיתון La Publicitat. הוא היה מנהל המגזין הסאטירי ההיסטורי El Be Negre לאורך כל הקריירה הקצרה שלו.
שפת הכתיבה שלו מסמלת את רצונו להיות ברור ונגיש לקוראיו. יצירותיו הבולטות ביותר הן שני אוספי הכרוניקות Nits de Barcelona ו-Gàngsters de Barcelona, סדרת מאמרים שבהם גינה את הקשר של ה-FAI לאלימות חמושה בנשק ופשיעה נפוצה.
בעיצומה של המהפכה (24 באוגוסט 1936), כיתת FAI מצאה אותו בדירה ברחוב מונטנר בברצלונה שם הסתתר, עצרה אותו, לקחה אותו לכביש הבינעירוני Rabassada והוציאה אותו להורג במקום באמצעות שבע יריות בראשו.
מנזר קיילמור
מנזר קיילמור (באנגלית: Kylemore Abbey; באירית: Mainistir na Coille Móire) הוא מנזר של מסדר בנדיקטיני השוכן בחבל קונמארה, במחוז גולוויי שבמערב אירלנד. בסמוך למנזר נמצאים גנים ויקטוריאנים וכנסייה, ומופעלת מסעדה וחנות המוכרות מוצרים שיוצרו על ידי הנזירות, כמו ריבות ושוקולד.
היסטוריה
המבנה הוקם בשנות ה-60 של המאה ה-19 בסגנון התחייה הגותית, על ידי מיטשל הנרי כבית חלומות לכבוד אשתו, עשר שנים לאחר ששהו באזור בירח דבש והתאהבו במקום. בניית הטירה נמשכה מספר שנים. בני הזוג שתלו אלפי עצים ששימשו כשוברי רוח באזור.
בשנת 1903 מכר הנרי, שעבר בינתיים להתגורר באנגליה, את הטירה לדוכס ממנצ'סטר. הדוכס שהיה מהמר כבד נאלץ למכור את הטירה תוך כעשור. ובסופו של דבר היא נרכשה ב-1920 על ידי המנזר הבנדיקטיני. הנזירות פתחו בטירה פנימייה בינלאומית יוקרתית לבנות. הפנימייה נסגרה סופית בשנת 2010 לאחר שנשארה במקום רק ילדה אחת. כיום חלק מהמנזר פתוח לציבור הרחב ונחשב לאטרקציה תיירותית.
הגנים הוויקטוריאנים
הגנים הכילו 21 חממות, בית תה וגן מוקף חומה בסגנון ויקטוריאני. הגנים הוזנחו בתקופתו של הדוכס ממנצ'סטר ועבודות לשחזורם החלו בשנות ה-90 של המאה העשרים. עד עתה שוחזרו 2 חממות מתוך ה-21.
כנסייה
ליד המנזר עומדת כנסייה לא פעילה שנבנתה על ידי הנרי לזכר אשתו שנפטרה בשנת 1874 ולידה מאוזוליאום שבו קבורים השניים.
בת'וול אוגוט
בת'וול אוגוט (באנגלית: Bethwell Allan Ogot; נולד ב-3 באוגוסט 1929 בקניה) הוא היסטוריון קנייתי שמתמחה בהיסטוריה של אפריקה.
ביוגרפיה
לאחר סיום הלימודים אוגוט חזר לקניה והחל ללמד באוניברסיטת ניירובי. הוא הקים בית ספר ללימודי אפריקה באוניברסיטה, היה דקאן של בית הספר לאמנויות למדעי החברה של האוניברסיטה. אוגוט היה נשיא וועדה מדעית בינלאומית שהיכנה General History of Africa בחסות אונסקו. אוגוט אישית היה עורך של הכרך מס' 5 של הספר.
בשנים 1975–1977 אוגוט היה נציג קניה בוועידת חוקה של הקהילייה המזרח-אפריקנית. בשנים 1977–1983 הוא היה נשיא של ארגון ארכאולוגיה האפריקני. תקופה מסוימת אוגוט היה יושב ראש הדואר של קניה.
במקביל לפעילות הציבורית, בת'וול אוגוט המשיך לעבודה באוניברסיטה ומונה לפרופסור.
על פעילותו הרבה לאוגוט הוענקו מספר עיטורים לרבות מדליית זהב של אונסקו.
חיים אישיים
החל משנת 1959 אוגוט היה נשוי לגרייס אוגוט. לזוג נולד ארבעה ילדים.
פודולסק
פודולסק (ברוסית: Подольск) היא עיר תעשייתית במחוז מוסקבה אשר ברוסיה. היא שוכנת על גדות הנהר פכרה, שהוא אחד מיובליו של נהר מוסקבה, ומרוחקת 36 קילומטרים מהבירה מוסקבה.
במקום שכן כפר בשם פודול, שקיבל זכויות עיר ב-5 באוקטובר 1781. במהלך המאה ה-19 הוא התפתח לכלל יישוב עירוני תעשייתי. ב-1971 זכתה העיר בעיטור פועלי הדגל האדום. ב-1989 הגיע מספר תושביה לשיא, ועמד על 207,800 נפשות. לאחר קריסת ברית המועצות חלה ירידה משמעותית במספר התושבים, וב-2007 מנתה העיר 179,400 נפשות, ירידה של 13.66 אחוזים מנתון השיא. מ-2007 החלה עלייה הדרגתית ומתונה בכמות האוכלוסין.
מקסוס D90
מקסוס D90 (באנגלית: Maxus D90) הוא SUV (ראשי תיבות: "Sport utility vehicle") מתוצרת יצרנית הרכב הסינית מקסוס (שם רשמי: SAIC Maxus Automotive Co., Ltd) חברת בת של סאיק מוטור אשר מיוצר משנת 2017 ועד היום.
סטלה סקופאל
סטלה סקופאל (בקרואטית: Stella Skopal; 18 ביולי 1904 – 24 בדצמבר 1992) הייתה פסלת יהודייה קרואטית.
ביוגרפיה
סקופאל נולדה בזאגרב ב-18 ביולי 1904. מ-1924 עד 1928, למדה באקדמיה המלכותית לאמנויות ומלאכה בזאגרב. בשנת 1929 התחנכה סקופאל גם בווינה, ומשנת 1933 עד 1934 בבית ספר פרטי של הרטה בוקר.
בשנת 1938, סקופאל יצרה לראשונה בקרואטיה תכשיטי קרמיקה. בתחילת 1940 עד אמצע 1950 יצרה מספר שולחנות קרמיקה שרק מעטים מהם נשמרו עד היום. בין השנים 1951–1956 עבדה על בקבוקי הקרמיקה, בין היתר עבור חברת "Maraska dd" המייצרת ליקרים ומשקאות חריפים. על כך היא קיבלה מספר שבחים, בארצה ומחוצה לה. החלק הגדול ביותר של היצירה האמנותית שלה הוא פריטי קרמיקה לשימוש יומיומי כגון: קערות, צנצנות, אגרטלים, מנורות, פמוטים ואחרים.
במהלך מלחמת העולם השנייה, כיהודייה, הוצבה סקופאל במפעל הקרמיקה "גביאנלי" בטרוויזו, איטליה. לאחר כניעת איטליה הצטרפה סקופאל לצבא השחרור העממי של יוגוסלביה. עם הפרטיזנים, עבדה בעיר בארי בבית חולים צבאי ובהמשך בייצור קרמיקה. לאחר המלחמה, בין השנים 1945–1965, עבדה סקופאל כפרופסור בבית הספר לאמנות שימושית בזאגרב.
יצירות רבות של סטלה סקופאל נעלמו ללא עקבות במהלך חייה, בעוד שאחרות מוחזקות במוזיאון לאומנויות ומלאכה, בתיאטרון הלאומי של קרואטיה ובמוזיאון להיסטוריה של קרואטיה בזאגרב, בקהילה היהודית בזאגרב, בגלריה לאמנות בספליט ואוספים פרטיים.
כבוד
בשנת 1975 קיבלה סקופאל את פרס ולדימיר נאזור על מפעל החיים.
גריוטגיה
גריוטגיה (באיסלנדית: Grjótagjá) היא מערת לבה קטנה ליד אגם מיוואטן באיסלנד. יש בה מעיין חם.
בתחילת המאה ה-18 התגורר שם העבריין ג'ון מרקוסון והשתמש במערה לרחצה.
עד שנות השבעים, גריוטגיה היה אתר רחצה פופולרי. אבל במהלך ההתפרצויות בין השנים 1975 ל-1984 טמפרטורת המים עלתה ליותר מ־50 מעלות צלזיוס, אם כי מאז הטמפרטורה יורדת אט אט, והגיעה שוב אל מתחת ל-50 מעלות צלזיוס.
מערת הלבה הסמוכה, Stóragjá, משמשת כאתר רחצה חלופי.
גריוטגיה שימשה כמיקום לצילומי הפרק החמישי בעונה השלישית של "משחקי הכס", שנקרא "האש נשקה לו".
צירוף (קומבינטוריקה)
צֵירוּף או קוֹמְבִּינַצְיָה הוא בחירה של פריטים מקבוצת איברים שונים, כך שסדר הבחירה אינו משנה (בניגוד לתמורה). באופן פורמלי, צירוף של k איברים מקבוצה S, הוא תת-קבוצה בת k איברים שונים של S. לכן, שני צירופים זהים אם ורק אם לכל צירוף יש אותם איברים. סדר האיברים חסר משמעות.
צירוף ללא חזרות
אם בקבוצה S יש n איברים, מספר הצירופים בגודל k מסומן כ-C^n_k, כאשר k\leq n הוא שווה למקדם הבינומי: אם k>n אז \binom nk=0.
הנוסחה הזאת נובעת מהעובדה שלכל צירוף עם k איברים מקבוצה בגודל n, יש k! תמורות. אזי או באופן שקול:. קבוצת כל הצירופים בגודל k של קבוצה S מסומנת לעיתים קרובות ב-.
דוגמה
בהינתן 3 פירות: תפוח, תפוז ואגס, ועלינו לבחור שניים, יש שלושה צירופים אפשריים: תפוח ואגס; תפוח ותפוז; או אגס ותפוז. בדוגמה זו, הקבוצה קטנה מספיק בכדי להציג את כל הצירופים. אבל זה לא יהיה פרקטי עבור קבוצות גדולות יותר. למשל, ניתן לתאר יד פוקר כצירוף של 5 קלפים (k=5) מחפיסת בת 52 קלפים (n=52). 5 הקלפים ביד שונים, והסדר שלהם לא משנה. יש צירופים כאלה, והסיכוי לכל יד כזו הוא.
צירוף עם חזרות
צירוף הוא קבוצה של n דברים שנלקחו בכל פעם ללא חזרה. כדי להתייחס לצירופים שבהם החזרה מותרת, נדרש לציין זאת. אם בדוגמה של שלוש הפירות, אפשר היה לקבל שתי פירות מאותו סוג, היו נוספות עוד 3 אפשרויות: שני תפוחים; שני תפוזים; שני אגסים.
צירוף k איברים עם חזרות, מקבוצה S בגודל n, נתון על ידי קבוצה של k איברים לא בהכרח שונים מהקבוצה S. גם כאן הסדר אינו נלקח בחשבון. לכן, שני צירופים הם זהים, אם ניתן לקבל את האחד מהשני על ידי שינוי הסדר. במילים אחרות, זהו מדגם של k איברים מקבוצה בגודל n, המאפשרים כפילויות (כלומר, עם חזרה) אך תוך התעלמות מסדרים שונים (למשל: ).
אם בקבוצה S יש n איברים, מספר הצירופים בגודל k שניתן לבנות מאיבריה עם חזרות מסומן ב-. סימון זה מקביל למקדם הבינומי שסופר k תתי-קבוצות. הוא יכול להיכתב גם במונחים של מקדמים בינומיים :
דוגמה
אם בתפריט יש ארבעה סוגי סופגניות (n=4) ונרצה להזמין שלוש סופגניות (k=3), ניתן לחשב את מספר הדרכים לבחירת הסופגניות עם חזרה באמצעות הנוסחה:.
ניתן לאמת תוצאה זו על ידי רישום כל תתי המולטי-קבוצות בגודל של 3 של הקבוצה. כפי שמוצג בטבלה (להלן ) העמודה השנייה מפרטת את הסופגניות שנבחרו, העמודה השלישית מציגה את הפתרונות המספרים השלמים האי-שליליים של המשוואה, העמודה האחרונה מציגה את הכוכבים והמחיצות של הפתרונות.
קנטרוזאורוס
קנטרוזאורוס (שם מדעי: Kentrosaurus) הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הסטגוזאוריים שחי באפריקה ביורה עליון, כ-155 עד 150 מיליון שנה לפני זמננו. פירוש שמו "לטאה מחודדת".
תיאור
הקנטרוזאורוס היה סטגוזאור בינוני באורך 4.5-5 מטר ומשקל של כ-1,000 עד 1,500 ק"ג (טון עד טון וחצי). ראשו היה קטן ובעל מקור, והוא הילך על כל ארבע רגליו. רגליו האחוריות היו ארוכות מרגליו הקדמיות, וניצבו כשני עמודים מתחת לגופו. רגליו הקדמיות היו קצרות יותר וכנראה היו פרושות קמעה הצידה. כמו כל הסטגוזאוריים ראשו היה קטן וזנבו היה שרירי. הקנטרוזאורוס היה אוכל צמחים ואכל בעיקר צמחייה נמוכה. ייתכן שהיה יכול להזדקף על רגליו האחוריות ולהישען על זנבו, וכך להגיע לעלים בגובה של עד 3.3 מטר (11 רגל).
בדומה לשאר בני המשפחה, גם גבו של קנטרוזאורוס היה מכוסה בשני טורים של מבני עצם, שהשתנו מלוחיות יחסית שטוחות באזור הראש (כמו אצל הסטגוזאורוס) דרך לוחיות צרות ומחודדות באזור הכתפיים ועד לקוצים ודוקרנים בגב ובזנב. ככל הנראה, מבני עצם אלה שימשו אותו להגנה עצמית, אך ייתכן גם שלצורכי חיזור ותצוגה. בנוסף, בלטו מכתפיו שני דוקרני עצם ארוכים ששימשו להגנה. עורו היה מכוסה בחלקו באוסטאודרמים - לוחיות עצם מעל העור ששימשו כשריון אך גם כמאגר מינרלים לשעת חירום. זנבו של הקנטרוזאורוס היה ארוך (40 חוליות זנב) שרירי, גמיש ומכוסה דוקרנים ושימש נשק מעולה להגנה. חוקרים שחקרו את הביומכניקה של הזנב של קנטרוזאורוס שיערו שבשל גמישותו הוא יכול היה לנופף בו לאורך קשת של 180 מעלות ושמהירות הזנב המרבית בקצהו הייתה כ-50 קמ"ש. כאשר התוקף נפגע ממכת זנב של קנטרוזאורוס הדוקרנים היו חודרים לגופו ומשפדים רקמות רכות, בנוסף לחבטה שהייתה יכולה לשבור עצמות של טורפים קטנים ובינוניים. גם כאשר לא חדרו, מכות הזנב עטוי הדוקרנים יצרו חתכים בגוף התוקף כאשר הם נעו במהירות, בדומה למכת שיסוף בחרב. מכות הזנב של הקנטרוזאורוס יכלו להרוג טורפים קטנים, להפוך טורפים בינוניים לנכים ואף לגרום נזק משמעותי לטורפים גדולים. עם זאת, דוקרניו היה פחות חסונים מאלה של הסטגוזאורוס ויכלו להתעקם או להישבר כאשר פגעו בתוקף. דרך להתגבר על הזנב המתנופף של הקנטרוזאורוס הייתה לנשוך אותו בבסיס הזנב לפני שהוא מספיק להניפו או לתקופו אותו בו-זמנית מכמה כיוונים, למשל על ידי להקת טורפים. ישנה סברה שהקנטרוזאורוס נהג להסתער בריצה אחורנית תוך הנפת הזנב בדומה לדורבן, אך לא נמצא לה תימוכין במאובנים.
גילוי ושם
הקנטרוזאורוס נתגלה ב-1909 על ידי משלחת פלאונטולוגים גרמנית כששרידיו התגלו בתצורת טנדגורו, טנזניה. הוא תואר למדע ב-1915 על ידי אדווין הנינג שגם נתן לו את שמו. שם זה עורר מחלוקת בקהילה המדעית בשל דמיונו הרב ל-Centrosaurus - דינוזאור צרטופסי מאמריקה הצפונית. בהגיה יוונית השם של שניהם נשמע כ-Kentrosaurus, דבר שאסור על פי חוקי הטקסונומיה, ולכן הנינג החליט לשנות את שמו ל-Kentrurosaurus שפירושו "לטאת זנב-מחודד" ב-1916. פרנץ נופצ'ה הציע את השם Doryphorosaurus שפירושו "לטאה נושאת רומח". בסופו של דבר, מאחר ש-Centrosaurus מאוית ב-C ומבוטא "צנטרוזאורוס" ואילו Kentrosaurus מאוית ב-K ומבוטא "קנטרוזאורוס" היה הבדל מספיק בין השמות, והשם קנטרוזאורוס נשאר השם המדעי התקף.
אדולף מנז'ו
אדולף מנז'ו (באנגלית: Adolphe Menjou; 18 בפברואר 1890 – 29 באוקטובר 1963) היה שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי, שהקריירה שלו התחילה בתקופת הסרט האילם.
ביוגרפיה
הוא נולד ב-18 בפברואר 1890 בעיר פיטסבורג בפנסילבניה לאב צרפתי, אלברט מנז'ו ולאם אירית, נורה ג'ויס.
הוא קיבל תואר בהנדסה מאוניברסיטת קורנל אך נמשך למשחק, עבר לניו יורק והחל להופיע במופעי וודביל ובסרטים אילמים. במלחמת העולם הראשונה שימש כנהג אמבולנס בחיל המשלוח האמריקאי באירופה.
לאחר המלחמה עבר לקליפורניה החל להופיע בסרטים אילמים רבים ביניהם "השייח" עם רודולף ולנטינו ו"האישה מפריז" בבימויו של צ'רלי צ'פלין.
הוא הסתגל במהירות לתקופת הסרטים המדברים והשתתף בסרטים רבים לרוב בתפקידי משנה של אדם לבוש בקפידה, אדיב ומנומס ובעל שפם מטופח.
ב-1931 השתתף בתפקיד ראשי בעיבוד הקולנועי הראשון למחזה "כותרת ראשית" והיה מועמד על כך לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר אך הפסיד לליונל ברימור ("נפש חפשייה").
ב-1937 שיחק בגרסה הראשונה של "כוכב נולד" לצידם של ג'נט גיינור ופרדריק מארץ'.
מנז'ו היה תומך נלהב של המפלגה הרפובליקנית וב-1947 העיד בפני ועדת בית הנבחרים לפעילות אנטי-אמריקנית על כך ש"הוליווד הוא אחד ממרכזי הפעילות הקומוניסטית באמריקה והשלטון במוסקבה משתמש בזה כדי להפיל את המשטר בה". הוא היה חבר ב"ברית של תעשיית הקולנוע לשימור האידיאלים האמריקאים" בה היו חברים גם ג'ון ויין, וולט דיסני, רוברט טיילור, ברברה סטנוויק, גרי קופר ועוד.
ב-1948 שיחק לצידה של קתרין הפבורן בסרט "מצב האומה". הם היו בעלי דעות פוליטיות מנוגדות ושוחחו ביניהם רק לצורך הצילומים.
ב-1959 שיחק בסרטו של סטנלי קובריק "שבילי התהילה" בתור הגנרל הצרפתי בולרד חסר המצפון שלא מהסס לשלוח חיילים למשימת התאבדות ומאשר הוצאות להורג לאלה שלפי דעתו כשלו בקרב.
סרטו האחרון היה "פוליאנה" (1960) לצידה של היילי מילס.
מנז'ו הופיע גם במספר תוכניות טלוויזיה. ב-1961 הופיע בתוכנית "חייו הסודיים של ג'יימס ת'רבר".
מנז'ו היה נשוי שלוש פעמים. אשתו השלישית הייתה השחקנית וורה טיסדייל איתה הופיע בסרט "שביל החלב" (1936). הם נישאו ב-1933 ונשארו נשואים 30 שנים עד מותו ב-1963 מדלקת הכבד ואמצו בן אחד.
וינדזור (אונטריו)
וינדזור (באנגלית: Windsor) היא העיר הדרומית ביותר בקנדה, ועיר הבירה של מחוז אסקס שבפרובינציית אונטריו.
בשנת 2011 התגוררו בעיר 210,891 תושבים. לפי גודל אוכלוסייתה, מדורגת וינדזור במקום ה-23 ברשימת הערים הגדולות בקנדה.
וינדזור שוכנת לגדותיו של נהר דטרויט, על הגדה שממול, הצפונית (למרות שכללית ארצות הברית נמצאת מדרום לקנדה), שוכנת העיר דטרויט שבמישיגן, ארצות הברית.
וינדזור ידועה בכינויה "עיר הוורדים".
היסטוריה
לפני הגעת האירופים, סביבת וינדזור הייתה מיושבת על ידי האומות הראשונות ואינדיאנים. יישוב חקלאי צרפתי הוקם בווינדזור בשנת 1749. זוהי הייתה ההתיישבות האירופית הראשונה ממערב למונטריאול. אמנם ההיסטוריה הצרפתית של העיר השפיעה רבות עליה, אך כיום דוברי הצרפתית מהווים מיעוט (אבל משמעותי) בקרב תושבי וינדזור. וינדזור הפכה לכפר של ממש בשנת 1854 וארבע שנים לאחר מכן, בשנת 1858 הפכה לעיר (דבר שהוכרז רשמית רק בשנת 1892).
דמוגרפיה
נכון לשנת 2011, התגוררו בעיר כ-210 אלף נפש, ובמטרופולין כולו גרו כ-319 אלף תושבים.
וינדזור מהווה מרכז הגירה ולמעלה מ-20% מתושביה אינם נולדו בקנדה. נכון לשנת 2009 השפה הדומיננטית היא אנגלית, ודוברי הצרפתית היוו כ-3.7% מהאוכלוסייה.
החלוקה הדמוגרפית הגזעית, נכון לשנת 2006 היא:
פוליטיקה וממשל
העיר נחשבת למעוז ליברלי.
מועצת העיר מורכבת מעשרה נציגים הנבחרים בכעשרה מחוזות בחירה.
ראש ממשלת קנדה ה-21, פול מרטין נולד בעיר.
פרס לב
פרס לב הוא פרס למפעל חיים בתחום של תורה עם דרך ארץ, המוענק על ידי המרכז האקדמי לב לזכרו של מייסד המכון זאב לב. הפרס מוענק מדי שלוש שנים.
דריפ קופי
דריפ קופי (pour over) היא שיטה לחליטת קפה בה מערים מים מלמעלה בצורות שונות על קפה שנמצא במסנן והמים מחלחלים בתוכו לתוך קנקן. בשיטה זו הקפה הנטחן גס יותר מאספרסו או מקינטה.
היסטוריה
שתי שיטות החליטה העיקריות – כמיקס ו-v60 – הומצאו במאה העשרים. שיטת הכמיקס היא השיטה הראשונה מביניהן, והיא הומצאה ב-1941. שיטת v60 הומצאה בשנות החמישים. בתחילת המאה העשרים עד לשנות השישים היה נפוץ השימוש בדריפ קופי זול וחשמלי בעל קנקן מובנה.
שיטת החליטה
בצורת החליטה הזו יש להקפיד שיהיה פתח ליציאת אדי הקפה החמים.
יש שתי שיטות חליטה עיקריות:
בשתי השיטות הראשונות מזיגת המים תיעשה בצורה סיבובית ובאיטיות להארכת זמן מיצוי הקפה. עוצמת הקפה וטעמו יקבעו לפי מהירות העירוי, חום המים, רמת הטחינה ואיכות הפילטר.
קומקום בעל צוואר ברבור מקל על עירוי המים ודיוקו.
2020 בנמיביה
אירועים בשנת 2020 בנמיביה.
אירועים
מתמשך – מגפת הקורונה בנמיביה
קורומבה קאנדה
קורומבה קאנדה (באנגלית: Kannada Kurumba) היא שפה דראווידית מרכזית שבטית המדוברת על ידי שבט הקורומבאר. לעיתים השפה נחשבת כניב של קאנדה למרות השוני הרב ביניהן. דוברי קורומבה קאנדה מתגוררים בעיקר באזור טאמיל נאדו. קורומבה קאנדה דומה בכ-50% לשפה קורומבה אטאפדי.
לשפה יש שלושה ניבים עיקריים: קואימבטורה, דהארמפורי ופודוקוטאי.
אנתוני אלבניזי
אנתוני נורמן אלבניזי (באנגלית: Anthony Norman Albanese; נולד ב-2 במרץ 1963) הוא ראש ממשלת אוסטרליה מטעם מפלגת הלייבור האוסטרלית (ALP) אותה הוא מנהיג מאז 2019. חבר בבית הנבחרים של אוסטרליה מאז 1996. אלבניזי היה סגן ראש ממשלת אוסטרליה בממשלתו השנייה של קווין ראד ב-2013 ושר בקבינט בממשלותיהם של ראד ושל ג'וליה גילארד מ-2007 ועד 2013.
ביוגרפיה
לאחר ניצחון הלייבור ב והקמת ממשלתו של קווין ראד, מונה אלבניזי למנהיג בית הנבחרים. הוא גם מונה ל ול. במתיחות בהנהגת המפלגה בין קווין ראד וג'וליה גילארד מ-2010 עד 2013, אלבניזי מתח ביקורת פומבית על ההתנהלות של שניהם, וקרא לאחדות. לאחר הצבעת ההנהגה הסופית בין השניים ביוני 2013 בה חזר ראד להנהגת המפלגה, נבחר אלבניזי ל והושבע לתפקיד סגן ראש ממשלת אוסטרליה למחרת.
לאחר התבוסה של הלייבור ב, אלבניזי התמודד מול ביל שורטן ב. אף על פי שאלבניזי זכה ברוב גדול מהחברים, שורטן ניצח ביתר שאת בקרב חברי הפרלמנט של הלייבור; לאחר מכן, שורטן מינה את אלבניזי לקבינט הצללים שלו. לאחר התבוסה השלישית ברציפות של הלייבור בבחירות 2019, שורטן התפטר. אלבניזי הפך לאדם היחיד שמועמד ב והוא נבחר ללא התנגדות ל, והפך למנהיג האופוזיציה.
בעקבות הבחירות שנערכו באוסטרליה במאי 2022 חזרה מפלגת הלייבור לשלטון לאחר כ-8 וחצי שנים באופוזיציה, ואלבניזי הושבע כראש הממשלה.
מאז שנכנס לתפקיד, מיהר אלבניזי לתקן את היחסים המתוחים עם צרפת, ניו זילנד ועם מדינות האי של האוקיינוס השקט, שהתנגדו לגרירת הרגליים של הממשלה השמרנית הקודמת בהתמודדות עם שינויי האקלים.
דוג בלוג
דוג בלוג (מאנגלית: Dog with a Blog, בתרגום חופשי: כלב עם בלוג) היא סדרת קומדיית מצבים אמריקאית המככבים בה ג'י הנליוס, בלייק מייקל, פרנצ'סקה קפלדי, רייגן ברנס ובת' ליטלפורד. הסדרה שודרה לראשונה ב-12 באוקטובר 2012. בישראל הסדרה שודרה לראשונה ב-18 בפברואר 2013.
אנתוני אלבניזי
ביוגרפיה
הצעת חוק שינויי האקלים של אנתוני אלבניזי, שמחוקקת קיצוץ של 43% בפליטות פחמן דו-חמצני מרמות 2005 עד 2030, הועברה בפרלמנט בספטמבר 2022. אחוז הפליטות צפוי להתאפס עד 2050.
דוג בלוג
ב-4 בפברואר 2013 הסדרה חודשה לעונה שנייה. העונה עלתה בארצות הברית ב-20 בספטמבר 2013 ובישראל ב-19 במרץ 2014. שנה אחר כך, ב-4 בפברואר 2014 חודשה הסדרה לעונה שלישית ואחרונה. העונה עלתה בארצות הברית ב-26 בספטמבר 2014 ובישראל ב-28 במאי 2015. הסדרה הסתיימה בארצות הברית ב-25 בספטמבר 2015 ובישראל ב-5 בנובמבר 2015, כאשר בסדרה 3 עונות ו-69 פרקים.
עלילה
האחים החורגים טיילר ואייברי לא מסתדרים ביניהם לכן אביהם החליט לאמץ כלב בתקווה שיעזור להם להתקרב. אך לכלב החדש, סטן, יש סוד גדול שאסור להם לגלות: הוא יכול לדבר. ויש עוד סוד שאפילו טיילר ואייברי לא יודעים: לסטן יש אפילו בלוג משלו, ובו הוא מספר על חוויותיו במשפחה החדשה מנקודת מבטו הכלבלבית.
התוכנית הנאצית להרי אורל
התוכנית הנאצית להרי אורל הייתה תוכנית מרכזית של הנאצים ושל הקנצלר אדולף היטלר במלחמת העולם השנייה לביסוס הגבול המזרחי של הרייך השלישי. מטרת התוכנית לכבוש את ההרים, הייתה מהיעדים האסטרטגים החשובים ביותר להיטלר ולההנהגה הנאצית. הנאצים סברו כי הדבר יעזור להם להגיע לניצחון מכריע בחזית המזרחית מול ברית המועצות.
הרי אורל כגבול גאוגרפי
ב-1725 טען פיליפ יוהאן פון שטרהלנברג לראשונה כי הרי אורל הם חלק ממזרח אירופה. חרף זאת, כבר מ-1850 רוב הקרטוגרפים ראו בהרי אורל ובנהר אורל שמדרום לרכס ההרים את הגבול המזרחי של אירופה ולא כחלק מאירופה עצמה.
מרבית הנאצים דחו את התפיסה שהרי האורל הם חלק מאירופה, לפחות מבחינה תרבותית, גם אם לא בהכרח במובן הגאוגרפי. התעמולה הנאצית ואנשי המפלגה הנאצית סימנו את ברית המועצות כ"מדינה אסיאתית" והשוו את העם הרוסי לבני העם ההונים ולעיתים אף למונגולים, אותם הנאצים החשיבו כ"תת-אדם" על פי תורת הגזע.
מסמכי פנמה
מסמכי פנמה הם אוסף של 11.5 מיליון מסמכים חסויים של חברת עורכי הדין מוסאק-פונסקה מפנמה. המסמכים, שהודלפו בידי אלמוני, מכילים מידע על יותר מ-200,000 חברות מכל העולם ועל בעלי המניות שלהן, ובהם מספר שליטי מדינות. כמו כן, הם כוללים ראיות לפעילות פיננסית ענפה של פוליטיקאים ממדינות שונות במקלטי מס שונים ברחבי העולם, לרבות הלבנת הון, לקשרים פסולים בין גופים שונים, ועוד.
התוכנית הנאצית להרי אורל
הרי אורל כגבול גאוגרפי
התקשורת הגרמנית הציגה את המערכות הגרמניות במזרח כנדרשות על מנת להבטיח את הישרדות התרבות האירופית נגד אותו "איום אסייתי" על הגזע הארי. בוועידה מרכזית שהתקיימה ב-16 ביולי 1941, שם הוצגו הצעות ורעיונות בענייני השלטון הגרמני בשטחים הכבושים של מזרח אירופה, הדגיש היטלר בפני המשתתפים (מרטין בורמן, הרמן גרינג, אלפרד רוזנברג והנס לאמרס) כי "אירופה של היום אינה אלא מונח גאוגרפי; בפועל אסיה התרחבה עד לגבולותינו".
היטלר גם הביע את אמונתו כי בעת העתיקה המושג "אירופה" היה מוגבל עד לקצהו הדרומי של חצי האי היווני, ולאחר מכן החל בלבול במשמעות המושג על ידי הגבולות המתרחבים והגדלים של האימפריה הרומית. הוא קבע שאם גרמניה תנצח במלחמה, גבול אירופה "יגיע מזרחה עד המושבה הגרמנית הרחוקה ביותר".
מסמכי פנמה
המסמכים הודלפו בידי אלמוני לעיתון הגרמני "זידדויטשה צייטונג", ועובדו במשך כשנה בידי ה-ICIJ (International Consortium of Investigative Journalists), בשיתוף עם כמאה כלי תקשורת ברחבי העולם ויותר מ-370 עיתונאים. הפרשה פורסמה באופן פומבי בכלי התקשורת בעולם ב-3 באפריל 2016, וחשיפה מלאה של רשימת החברות הכלולות בה נעשתה במאי 2016.
התוכנית הנאצית להרי אורל
הרי אורל כגבול גאוגרפי
בניסיון להשפיע על המדיניות הנאצית, שלח הפוליטיקאי הפשיסטי הנורווגי, וידקון קוויזלינג תזכיר לגרמנים בעניין השאלה הרוסית, בתזכיר הציע קוויזלינג הצעות בנוגע לבעיה אותה הגדיר כ"בעיה העיקרית בפוליטיקה העולמית כיום". הוא דגל בכך שנהר הדנייפר שבאוקראינה יהיה קו החלוקה כללי בין מערב אירופה לבין רוסיה. הוא הודה כי הדבר יהיה מלווה בחלוקת אוקראינה לשניים, אך צידק זאת בכך שהיסטורית וגאוגרפית הדבר מוצדק והכרחי.
מסמכי פנמה
תוכן המסמכים
חברת מוסאק-פונסקה היא משרד עורכי דין בינלאומי המתמחה ביצירת חברות ותאגידים שתכליתם העיקרית להסתיר את הבעלים האמיתיים של נכסים שונים ברחבי העולם באמצעות רישום החברות במקלטי מס שונים, שבהם חוקים המאפשרים את הסוואת הבעלים ובעלי המניות של החברות. אחד מעקרונות היסוד של החברה הוא שמירה על סודיות וחשאיות לקוחותיה. המסמכים שהודלפו כוללים תיעוד על תקופה של כ-40 שנה (מסוף שנות ה-70 ועד 2015), ובגודל כולל של 2.6 טרה-בייט. הם כוללים מידע אודות הבעלות על יותר מ-200,000 חברות שהוקמו במקלטי מס שונים ברחבי העולם אך מרכז פעילותן במדינות אחרות, ומידע על העברות כספים חשודות שבוצעו בין חברות שונות, שייתכן שהן תשלומי שוחד. מסמכים אחרים הראו כיצד בנקים גדולים, כדוגמת קרדיט סוויס, UBS ו-HSBC והבנקים הישראליים בנק הפועלים ולאומי, יצרו חברות במקלטי מס עבור לקוחותיהם.
התוכנית הנאצית להרי אורל
תכנון הגבול המדיני בהרי האורל
האדריכל הראשי של גרמניה הנאצית, אלברט שפר באוטוביוגרפיה שלו, בתוככי הרייך השלישי מעיד כי הוא ראה את היטלר מהרהר על עניין כיבוש הרי אורל כבר בתחילת 1940. שר החוץ הסובייטי, ויאצ'סלב מולוטוב נסע לברלין כחלק ממגעים שמטרתם הייתה צירוף ברית המועצות למדינות הציר. בברלין, פגש מולטוב את מנהיג גרמניה הנאצית, אדולף היטלר ושר החוץ הגרמני, יואכים פון ריבנטרופ. עם זאת, עוד לפני קיום הפגישה נפלה החלטה אצל היטלר לתקוף את ברית המועצות באביב שלאחר הפגישה. הוא הורה לוורמאכט להכין תוכנית צבאית להתקפת ברית המועצות, תוכנית שתהפוך מאוחר יותר למבצע ברברוסה.
מסמכי פנמה
תוכן המסמכים
פעילות במקלטי מס היא חוקית כאשר היא מדווחת כראוי לרשויות במדינות שבהן מתבצעת הפעילות העיקרית של החברה. עם זאת, המסמכים העלו שהמעורבים בפעילות לא וידאו שמקורם של הכספים חוקי ושאין מעורבת בהן פעילות פלילית, העלמות מס ושחיתות פוליטית. בנוסף, התגלו במסמכים ראיות לזיוף מסמכים עבור לקוחות באמצעות תיארוך מסמכים לתקופה מוקדמת, ושיתוף פעולה עם כמה עשרות חברות ואישים שהיו ברשימה שחורה של ארצות הברית והאיחוד האירופי ונתונים לסנקציות בינלאומיות, בהם חברות מאיראן ומקוריאה הצפונית, ואישים מסוריה.
התוכנית הנאצית להרי אורל
תכנון הגבול המדיני בהרי האורל
כמה חודשים לאחר מכן הצביע סנגור צבאי בפני שפר על קו עיפרון שצייר היטלר על הגלובוס האישי שלו, שהיה נמצא במעונו "ברגהוף", הקו אותו ציין הסנגור היה קו שעובר מצפון-דרום לאורך הרי אורל, מה שכנראה סימל את הגבול העתידי בין אזור ההשפעה של הנאצים לבין אזור ההשפעה של בעלת בריתם במזרח, האימפריה היפנית וזאת בהתאם לסיכומים בין הצדדים על חלוקת אסיה.
היטלר הזכיר גם את הרי אורל במספר שיחות; באחת הפעמים הוא מספר כיצד אחרים שאלו אותו האם הרי אורל הם גבול מספיק מזרחי עבור גרמניה. היטלר, אמר שהדבר אכן מספיק אך הדגיש כי המטרה העיקרית בתוכנית היא "למגר את הבולשביזם", ובמידת הצורך יבוצעו מבצעים צבאיים על מנת להבטיח זאת. מאוחר יותר הצהיר היטלר שיוסיף סטלין יהיה מוכן להפסיד את שטחה האירופי של רוסיה אם לא יצליח "לפתור את בעיותיו" ובכך הוא עלול "להסתכן בלהפסיד את הכל". היטלר טען כי הפלישה הגרמנית לברית המועצות תביא לנפילת האימפריה הסובייטית. בשיחה בנובמבר 1942 עם שר החוץ הדני סקאביניוס, ריבנטרופ הצהיר כי הגרמנים מעריכים כי לאחר שהם יכבשו את החלק האירופי של המדינה, רוסיה האסיאתית תתפצל בסופו של דבר למספר "רפובליקות איכרים" קטנות שלא יזיקו לגרמניה.
מסמכי פנמה
תוכן המסמכים
הדלפת מסמכים זו היא ההדלפה הגדולה ביותר שהתרחשה עד 2016.
התוכנית הנאצית להרי אורל
תכנון הגבול המדיני בהרי האורל
בוועידה שנערכה ביולי 1941, הוגדרה מדיניות שמטרתה להבטיח את ביטחון הרייך, על פי המדיניות, תיאסר נוכחות של כל כוחות צבאיים שאינם גרמנים ממערב להרי האורל (הדבר גם כלל מיליציות של אנשי האזור שאינם בהכרח רוסים), גם אם הדבר יגרום למלחמה בת מאה שנים. מדיניות זו הייתה אמורה למנוע מכל המעצמות המערביות עוינות לגרמניה לקשור קשר נגדה בשיתוף פעולה שכנותיה המזרחיות בעתיד. כמו כן, נקבע כי אף מדינה רוסית ריבונית לא תוכל להתקיים ממערב להרי האורל.
"קיר חיים"
על אף תמיכתו בתזה זו בעבר, עם הזמן דחה היטלר את הרעיון שהרי האורל יהיו הגבול המזרחי של הרייך, כי לדבריו הרים בינוניים כאלה לא מתאימים לגבול בין אירופה לאסיה. היטלר אף טען שמצב בו "הרים בינוניים מייצגים את הגבול בין העולמות האירופאים והאסייתיים" הוא אבסורדי, וקבע שאפשר גם להעניק את התואר הזה לאחד הנהרות הרוסים הגדולים. הוא טען שהחומה נחוצה כדי "לשמר את חיוניות הגזע במקרה והמלחמה במזרח תהפוך למלחמה ממושכת".
מסמכי פנמה
ידוענים שהוזכרו במסמכים
בין השמות הבולטים שעלו במסמכים נמצאים שמותיהם של מקורבים ובני משפחה של נשיא רוסיה ולדימיר פוטין, נשיא אוקראינה פטרו פורושנקו, מקורבים למנהיג סין שי ג'ינפינג, ראש ממשלת איסלנד סיגמונדור דויד גונלאוגסון, נשיא ארגנטינה מאוריסיו מאקרי, נשיא איחוד האמירויות הערביות ח'ליפה בן זאיד אאל נהיאן, ראש ממשלת פקיסטן, נשיא הסנאט בניגריה, הבמאי פדרו אלמודובר, השחקן ג'קי צ'אן, מיס עולם לשעבר אישווריה ראי, והכדורגלן ליונל מסי.
בבלוג "תיקון עולם" הועלו טענות לפיהן במסמכים מוזכר גם יאיר נתניהו, בנו של ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו, שהשתמש בשם בדוי. יאיר נתניהו תבע בתביעת דיבה את אחד המפיצים של השמועה, וזכה במשפט.
התוכנית הנאצית להרי אורל
"קיר חיים"
הרעיון של "קיר חיים" הלך והתעצם במוחו שהיטלר ככל המלחמה נמשכה. בדצמבר 1942, כאשר החלה התפנית לרעת הגרמנים בקרב סטלינגרד, שוחח היטלר עם אנטון אדריאן מוסרט, פוליטיקאי לאומני הולנדי ששיתף פעולה עם הנאצים. היטלר אמר למוסרט כי "הגלים האסיאתיים מאיימים על אירופה ומתכוונים להשמיד את הגזעים העליונים" וטען כי איום זה ייעצר רק אם הנאצים יבנו חומה גדולה וביצורים בהרי אורל. ב־20 באפריל 1943 (יום הולדתו של היטלר), ניהל היטלר דיון עם אדריכלו האישי ושר החימוש, אלברט שפר ועם קרל-אוטו סאור על עיצוב שצייר בעצמו לבונקר בן שישה אנשים, שישמש את החומה האטלנטית. הבונקר יכלול מקלעים, תותחים נגד טנקים ולהביורים. הוא ציין כי עיצוב שכזה אמור לשמש גם לצורכי הגנה ב"גבול המזרחי האולטימטיבי של גרמניה שיהיה עמוק בתוך רוסיה". עם זאת, גם במידה ומדינות הציר היו מביסות את הסובייטים לחלוטין, ייתכן כי היו נשארים שאריות של כוחות יפנים, שהיו ממקוממים בגבולות הצפוניים-מערביים של סיביר, כחלק מהתכנון היפני לשמור על מרחב השגשוג המשותף של מזרח אסיה רבתי.
מסמכי פנמה
ידוענים שהוזכרו במסמכים
ברשימה הופיעו גם שמות של כ-600 חברות ישראליות ו-850 ישראלים בעלי מניות, כדוגמת עידן עופר, יעקב וינרוט, דב וייסגלס, טדי שגיא, יעקב אנגל, בני שטיינמץ, דן גרטלר ודן ויז'ניצר, בנו של אלכס ויז'ניצר שהיה מנכ"ל החברה הלאומית לדרכים בישראל.
במסמכים שפורסמו עלה גם שמו של טארק עבאס, בנו של יושב ראש הרשות הפלסטינית אבו מאזן, כמחזיק מניות בשווי של כמיליון דולר בחברות הקשורות לרשות הפלסטינית
שי צורים
עבודתו
צורים מציג בעיקר פיסול, רישום וציור על נייר, ומשלב במיצביו גם ציורי קיר מהירים ווידאו. עבודותיו מצרפות חומרים ומוטיבים ממקורות שחלקם מעוגנים בתרבות הגבוהה וחלקם שאריות של תרבות הצריכה; חלקם מקומיים וחלקם קשורים לתרבות הפופולרית האמריקאית או לחיי היומיום. על עבודתו נכתב: "חומרים מצויים וזרוקים הופכים לאמנות מבעד מבטו המובהק, ובני האדם ניבטים מבעד עדשה דו-קוטבית הנעה בין רוב-חשיבות לסתמיות. צורים בורר מתוך היצע למכביר של מוצרי צריכה ודימויים ומשליט "סדר" בתוך האי-סדר. באופן סמלי הוא מחבר מחדש את שברי העולם שסביבנו, ומנסה להשיב תקווה במחוות צנועות, אחוותיות ונדיבות".
האח הגדול (תוכנית טלוויזיה פולנית)
האח הגדול פולין היא סדרת טלוויזיה המופקת על ידי Endemol. בסה"כ שודרו עד כה 5 עונות, כולל עונת VIP אחת. העונה הראשונה שודרה בשנת 2001. התוכנית היא הגרסה הפולנית לתוכנית המציאות הבינלאומית האח הגדול המשודרת ברחבי העולם, ושהחלה ב-1997 בהולנד על ידי המפיק ג'ון דה מול.
הפורמט
כל העונות של התוכנית נמשכו 15 שבועות, למעט העונה השלישית, שנמשכה 12 שבועות.
בתחילת התוכנית, קבוצת משתתפים הכוללת כתריסר אנשים, נכנסת לבית המכונה "בית האח הגדול". מדובר במבנה המכוסה כולו במצלמות, חלקן נסתרות וחלקן גלויות, המנותק מכל אמצעי תקשורת וממבנים אחרים. בשלוש העונות הראשונות בית האח היה ממוקם בכפר סקוצ'ין שעל יד ורשה, ובהמשך, בשתי העונות שלאחר מכן, הבית היה בכפר ביאלני ורוצלבסקי הסמוך לעיר ורוצלב. במהלך התוכנית משודרים חייהם של הנוכחים בבית, הקרויים דיירים, והצופים עוקבים אחר מעשיהם ואחר מערכות היחסים שלהם. החיים בבית מוכתבים על ידי קול עבה, מסתורי ובלתי נראה, שהאדם מאחוריו נקרא "האח הגדול". האח הגדול נותן הוראות לדיירים ומטיל עליהם משימות שחובה לבצע. בנוסף, מדי שבועיים מתקיימות "הדחות". האח הגדול קורא לכל משתתף בתורו לחדר אטום מיוחד, בו הוא נשאל על יחסיו עם המתמודדים השונים וכן נאלץ לבחור שני דיירים שיעזבו את התוכנית. 2 הדיירים (או יותר, במקרה של תיקו) שהכי הרבה מתמודדים הצביעו נגדם מועמדים להדחה, ובמשך השבוע הצופים מצביעים באמצעות מסרונים אילו דיירים יעזבו את התוכנית, כאשר בסוף השבוע מודח סופית אחד הדיירים מהבית. תהליך זה חוזר במשך מספר שבועות עד אשר נותרים שלושה דיירים בבית. בשלב זה מתחיל "הגמר", בו הצופים בוחרים, מבין שלושת הדיירים, מי יהיה הדייר המנצח.
בעונות הרביעית והחמישית, שהופקו על ידי TV 4, הכללים הללו שונו מעט, והחל מתחילת התוכנית בוצעו הדחות על בסיס שבועי, כאשר בנוסף להדחות הרגילות הודח בשבוע נתון לפחות אדם אחד שחרג, אפילו במעט, מכללי התוכנית. לקראת סוף העונה, בכל אופן, פסקו ההדחות על בסיס חריגה מכללי התוכנית, וההדחות חזרו להיות חד-שבועיות ומבוססות על הצבעות בלבד. בנוסף, בעונות אלו הגיעו דיירים חדשים במהלך התוכנית, אפילו בשלבים מתקדמים שלה, וזאת בניגוד לנהוג בעונות הראשונות בהן הוכנס משתתף חדש רק כתחליף למשתתף שעזב מרצונו את התוכנית.
הרייטינג של התוכנית
העונות ה-4 וה-5 לא צברו עניין רב כמו שלוש העונות הראשונות של האח הגדול, כפי שמוצג בתרשים לעיל.
כתוביות פתיחה
סגנון כתוביות הפתיחה של האח הגדול פולין 4.1 היה מחווה לכתוביות האח הגדול אוסטרליה, והתקיים שימוש באותו שיר נושא, ובאותה עין (המייצגת את סמלו של האח הגדול), המזוהה עם התוכנית.
משה אגמון
משה אגמון (מוריס אנקלביץ', 1930, גרמניה – 4 במאי 2016, ישראל) היה רופא ישראלי. הוא התפרסם כמי שהציל את חייו של מאיר הר-ציון בניתוח חירום שביצע במהלך מבצע יהונתן, פעולת תגמול שכוונה נגד משטרת א-רהווה, בירדן, ב-11 בספטמבר 1956. על מעשה זה הוענק לאגמון עיטור העוז.
ילדות ולימודים
משה אגמון נולד בגרמניה בשנת 1930. השם שניתן לו בלידתו היה מוריץ אנקלביץ. המשפחה ברחה מגרמניה לאחר עליית אדולף היטלר לשלטון, לצרפת. כדי להסוות את מוצאו, שונה מעט שמו ל"מוריס". לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה וכיבוש צרפת ב-1940 הסתתרה המשפחה באזור שהיה בשליטת צרפת של וישי, עד שנתפסה ב-1942. למזלם, החוק הצרפתי באותה עת קבע כי לא ניתן לכלוא נשים הרות, ובאותה עת הייתה אמו של מוריס בהריון. המשפחה עברה שוב למחתרת, אך מוריס הצעיר נשלח ללמוד בפנימייה בצרפת תחת שם בדוי. ב-1955 השלים את לימודי הרפואה ועלה לארץ.
שירות צבאי
עם עלייתו לארץ התנדב אנקלביץ' לשירות צבאי, בסיועו של פרופ' חיים שיבא. הוא הופנה לשרת בגדוד 890, אז תחת פיקודו של אריאל שרון, ונקלט כרופא הגדודי. במסגרת תפקידו התלווה ליחידות השונות שהשתתפו אז בפעולות התגמול. הפעולה המשמעותית הראשונה בה השתתף הייתה מבצע יהונתן, פעולת תגמול כנגד משטרת א-רהווה, בדרום הר חברון. הר ציון נפצע קשה מאוד במהלך הפעולה, וד"ר אגמון ביצע בו ניתוח פיום קנה (טרכאוסטומיה) תחת אש, לאורו של פנס כיס. בניגוד למיתוס שנוצר לאחר הקרב, הניתוח לא בוצע באמצעות אולר או באמצעי מאולתר אחר אלא באמצעות ערכת כלי ניתוח שעמדה לרשותו.
המשך חייו
אנקלביץ' עיברת את שמו הפרטי למשה עוד במהלך שירותו הסדיר, ובהמשך גם את שם משפחתו לאגמון. במבצע קדש השתתף בצניחה במעבר המיתלה. אחד החיילים, יוסי שחורי, נפצע בצניחה וד"ר אגמון עמד על הצורך בחילוצו. מטוס פייפר קב, שהוטס על ידי סמל משה בוקעי, הגיע אל הכוח למחרת בבוקר ועימו ספרי צופן ותדרים. בוקעי התבקש לפנות עימו בדרך חזרה את החייל הפצוע. אגמון ובוקעי, יחד עם החובש אהרון משעלי, הכניסו את הפצוע למטוס. כאשר ניסה המטוס הקל להמריא התגלה על ידי מטוסי מיג 15 של חיל האוויר המצרי, ואלה צלפו על המטוס הקל והעלו אותו באש. אגמון נפצע מרסיסים בבית החזה ומשעלי ספג כדור לרגלו. בוקעי נחלץ מן המטוס הבוער ותוך סיכון חייו חזר וחילץ את שחורי הפצוע מן המטוס, בסיועו של ד"ר אגמון הפצוע גם הוא. על מעשהו זה זכה בוקעי בעיטור העוז.
אגמון המשיך לשרת במילואים והשתתף במלחמות השונות. הוא השתתף כרופא במבצע יונתן, חילוץ בני הערובה מאנטבה, אוגנדה, ב-1976. בחייו האזרחיים שימש בתפקידים שונים כרופא, והיה מנהל יחידת כלי הדם במחלקה הכירורגית בבית חולים השרון.
אגמון התגורר ברמת גן. נפטר ב-4 במאי 2016.
בדח'שאן
בַּדַחְ'שאן (בפרסית/דארי/טג'יקית: بدخشان) הוא המחוז הצפוני והמזרחי ביותר מכל 34 מחוזות אפגניסטן. המחוז גובל במחוזות האפגניים תח'אר, פנג'שיר ונורסתאן וכמו כן גובל בגבולות בינלאומיים עם ח'ייבר פח'טונח'ווה וגילגיט-בלטיסטן הנמצאים בשליטת הרפובליקה האסלאמית של פקיסטן, עם מחוז גורנו-בדח'שאן בטג'יקיסטן ועם מחוז שינג'יאנג ברפובליקה העממית של סין. בדח'שאן ממוקם בתוך רכס הרי הינדו-כוש.
היסטוריה
התרבות הפרסית גדלה בהשפעתה על האזור והגיעה לשיא במהלך העת החדשה המוקדמת. מאוחר יותר, במהלך המאה ה-19, האימפריה הבריטית והאימפריה הרוסית היו במאבק השפעה על מרכז אסיה שנודע בתור המשחק הגדול. בשביל למנוע היווצרות של גבול יבשתי בין רוסיה לראג' הבריטי, ניתן לאמירות אפגניסטן מסדרון והקאן בהמשך לשטח בדח'שאן. המסדרון התמשך עד לגבול עם האימפריה הסינית, דאז תחת שלטון שושלת צ'ינג, וחצץ בין האימפריות, לימים בין המדינות פקיסטן וטג'יקיסטן.
במהלך המאבקים הפנים אפגניים של המאה ה-20 המאוחרת, כוחות מוג'אהדין השתמשו בטופוגרפיה ההררית של המחוז נגד הצבא האדום במסגרת הפלישה הסובייטית לאפגניסטן. מאוחר יותר, הברית הצפונית תחת אחמד שאה מסעוד, שנאבקה נגד שלטון הטליבאן על האמירות האסלאמית של אפגניסטן, ריכזה את רוב כוחותיה את ממשלתה בתוך מחוז בדח'שאן.
גאוגרפיה
המחוז ממוקם 470 קילומטרים מהבירה האפגנית קאבול. בדח'שאן הוא מחוז הררי עם פסגות מכוסות שלגים. במחוז ישנן שלוש שרשראות הרים: וואכאן, פמיר והינדו-כוש. לבדח'שאן שטח כולל של 44,059 קילומטר רבוע עם אוכלוסייה כוללת של כמעט מיליון אזרחים. מזג האוויר בו חמים בקיץ ואילו בחורף קר מדי לגידולים חקלאיים.
שלג כבד גורם לרוב הכבישים במחוז להיסגר למשך שישה חודשים ארוכים. גובהו הממוצע של המחוז הוא 1,800 מטרים מעל פני הים. בבדח'שאן ישנו הריכוז הגבוהה ביותר של נמר השלג, החיה הלאומית של אפגניסטן. יערות אשוח בהרי בדח'שאן כוללים עצי מחט, אלון, פיסטוק ופינוס. רוב תושבי המחוז הם חקלאים. הגידולים המרכזיים במחוז הם אורז, חיטה, שעורה, שיפון, תירס ושעועית. במחוז יש יותר מ-600 אלף דונמים של אדמה פורייה הניזונה מגשמים. פירות בבדח'שאן כוללים אגוזים, פירות יער, משמש, דובדבן; תפוח עץ, שקדים ועוד רבים אחרים הגדלים בעיקר באזורים ההרריים.
ביטחון
נוכחות הטליבאן עולה מאז 2016 בכמה נפות במחוז. דווח כי לוחמים זרים נלחמים לצד הטליבאן וקבוצות המורדים הקטנות בכמה נפות דרומיות במחוז. מקורות מתייחסים גם לנוכחות של ארגונים בדלנים במחוז. 18 מתוך 28 הנפות של בדח'שאן מסווגות כמחולקות בין הממשלה האפגנית לפלגים שונים, שמונה נפות נמצאות תחת שליטה ממשלתית ושתי נפות נתונים לשליטת הטליבאן. 89 תקריות הקשורות למורדים דווחו בתקופת ינואר 2018 – פברואר 2019 (ממוצע של 1.5 אירועים בשבוע). הלחימה בין כוחות הממשלה למורדים התרחשה בכמה נפות לאורך שנת 2018.
תקיפות אוויריות מועצמות של כוחות ארצות הברית ואפגניסטן התרחשו נגד תשתיות מורדות. תועדו 63 נפגעים אזרחיים (18 הרוגים ו-45 פצועים) בשנת 2018, המייצגים 6 קורבנות אזרחיים לכל 100,000 תושבים. מדובר בירידה של 3% בהשוואה לשנת 2017. הגורמים העיקריים לנפגעים אזרחיים היו התנגשויות צבאיות במרכזי אוכלוסין ואחריהם חטיפות ואירועי והרג ממוקד. בתקופה שבין 1 בינואר 2018 – 28 בפברואר 2019, 270 איש נעקרו מבתיהם במחוז בדח'שאן, רובם הועברו למקומות אחרים במחוז עצמו, בפנג'שיר ונורסתאן השכנות ובמחוז קאבול.
חלוקה מנהלית
מחוזות אפגניסטן מחולקות ליחידות שלטוניות בשם "נפות", להלן הנפות של מחוז בדח'שאן ואוכלוסייתן.
עפרה לקס
עפרה לקס (נולדה בב' בטבת ה'תשל"ו, 6 בדצמבר 1975) היא עיתונאית ישראלית, כתבת לענייני חינוך, תרבות וחברה ובעלת טור בעיתון בשבע, ומשתתפת בתוכנית מהצד השני עם גיא זהר בערוץ כאן 11.
ביוגרפיה
נולדה בבני ברק, גדלה ברעננה ולמדה בתיכון באולפנית בני עקיבא בתל אביב. שירתה בשירות לאומי במשך שנתיים בבני עקיבא ובמפת"ן. למדה במשך שנה במדרשת הרובע.
לקס היא בעלת תואר ראשון באוניברסיטת בר-אילן במדעי המדינה ותקשורת. במהלך השנה הראשונה למדה בתוכנית 'מתיבתא' ללימודי יהדות מוגברים במדרשה לבנות באוניברסיטה.
עבדה בתחנת הרדיו של ערוץ 7 ככתבת אזור המרכז ובחדשות האינטרנט של הערוץ. כותבת בעיתון בשבע, כתבות מגזין ואקטואליה, ראיונות, טור אישי וביקורות בתחום התרבות. מרבה לכתוב בענייני יהודים יוצאי אתיופיה, נושא הגיור ומעורבות חברתית.
במהלך הקריירה שלה פרסמה לקס סקופים וידיעות, לרבות ראיונות בלעדיים, שלעיתים פורסמו מאוחר יותר בכלי תקשורת אחרים.
בנובמבר 2021 החלה להתארח באופן קבוע בתוכנית מהצד השני עם גיא זהר, במסגרת הפינה ”פערים של אחרים“. מאפריל 2022 היא מגישה לסירוגין את ”הולכות בחצות“ בגלי צה"ל.
נשואה לנועם, מנהל פרויקטים בתעשייה האווירית, אם לשישה. מתגוררת כ-17 שנה בלוד ומעורה בענייני רווחה בעיר. בעבר הייתה חברה בוועד המנהל של הגרעין התורני בעיר.
ירגזי הדסון
ירגזי הדסון (שם מדעי: Poecile hudsonicus) הוא מין של ציפור שיר קטנה ממשפחת הירגזיים החיה בקנדה וצפון ארצות הברית, ותוארה על ידי יוהאן ריינהולד פורסטר בשנת 1772. הירגזי מצוי ביערות צפוניים וירוקי עד, בעיקר יערות אשוחית.
טקסונומיה
המין נכלל בעבר בסוג ירגזי עם רוב הירגזיים האחרים, אך מחקר משנת 2005 מבוסס נתונים גנטיים ומורפולוגיים תמך בהפרדת הסוג פויסילה, כפי שביצעו גופים אחדים, בהם IUCN, ITIS, ו-IOC. תוצאות דומות חזרו במחקר מאוחר יותר (יוהנסון ואחרים, 2013), אם כי פוצלו מהסוג מספר מינים לסוג סיטיפרוס. לפי טריץ' (2017), העץ הפילוגנטי של הסוג (Poecile) הוא:
ברטונוב
{{פירושונים|
ירגזי הדסון
תפוצת תת-מינים
לירגזי הדסון 5 תת-מינים:
מאפיינים פיזיים
ירגזי הדסון הוא עוף גוץ וגדול ראש באורך 12.5–15 ס"מ, במוטת כנפיים 20 ס"מ ובמשקל 7–12 גרם. לירגזי בטן עגלגלה בצבע אפור בהיר, מותניים חומים בגוון חלודה, ותת-שת אפרפר. הראש מורכב ממספר חלקים: הלחיים בהירות, הסנטר והגרון שחורים, הכיפה בצבע חום, הצווארון בצבע אפור והמקור קצר כתוצאה מכלל אלן. הגב חום אפרפר, הזנב אפור ובאורך 6 ס"מ, הכנפיים ארוכות במקצת ואפורות וכף הרגל באורך 1.5 ס"מ אפורה ירקרקה. פרטים צעירים דומים לבוגרים, אבל דהויים יותר בצבעם. בדומה לקרובו ירגזי שחור-כיפה, קריאת ירגזי הדסון נשמעת גם כן כ-"ציקדי די די", מקור שמם באנגלית (Chickadee), אם כי היא איטית ומזמזמת יותר. כמו הירגזי שחור הכיפה, גם לירגזי הדסון קריאת איום. המקור באורך 7–9 מ"מ ובצבע שחור.
ברטונוב
ראו גם
}}
ירגזי הדסון
התנהגות
ירגזי הדסון הוא זריז ואקרובטי. בחורף, הירגזים מתקבצים ללהקות קטנות, שלעיתים מכילה מינים אחרים (כמו מלכילונים). הירגזי המבוגר ביותר שתועד היה בן 5 שנים ו-4 חודשים, ותועד בנובה סקוטיה, קנדה. ירגזי הדסון לרוב יציב, אם כי נדידות קצרו טווח תועדו כתוצאה מחורפים קרים. במונטנה, הירגזים תועדו נודדים דרומה החל מיוני וכלה בנובמבר, רובם באוגוסט–ספטמבר.
הירגזי הוא בעל חיים מונוגמי. עונת הקינון חלה ממאי עד יוני. הקן מוקם בחלל בגוף העץ, בין אם טבעי או קן נקרים נטוש. שני בני הזוג מפנים את חלל הקן, אם כי רק הנקבה בונה את הקן, מקליפת עץ, טחב, חזזית, נוצות, ועלים יבשים. הנקבה מטילה 5–8 ביצים לבנות עם נקודות בצבע חלודה, בעיקר סביב הקצה הקהה. הנקבה דוגרת על הביצים במשך 11–16 ימים, והגוזלים עוזבים את הקן בגיל 16–20 ימים. כשהגוזלים קטנים, הנקבה נשארת בקן בזמן שהזכר ממשיך להביא אוכל, וכשהם גדולים שני ההורים מביאים לגוזלים אוכל.
תפוצה ובית גידול
ירגזי הדסון חי ביערות, בעיקר יערות אשוחית צפוניים הקרובים לקו העצים, אם כי באזורים דרומיים יותר גם ביערות שדר, אלמון וערבה, ובביצות במזרח. התיעוד האמין האחרון ממרילנד מגיע מאפריל של שנת 1978. הערכות גודל האוכלוסייה ושטח התפוצה (11,300,000 קמ"ר) גבוהות מאוד, ולכן הוא אינו עומד בקריטריונים אלו של סכנת הכחדה. למרות העובדה שמגמת האוכלוסייה נמצאת בירידה, הירידה אינה מהירה מספיק כדי להתקרב לסף סכנת הכחדה לפי קריטריון מגמת האוכלוסייה. עקב כך, ירגזי הדסון הוא מין ללא חשש.
דני סבאיוס
דניאל סבאיוס פרננדס (בספרדית: Daniel Ceballos Fernández; נולד ב-7 באוגוסט 1996) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הקשר בריאל מדריד ובנבחרת ספרד.
קריירת מועדונים
סבאיוס התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של סביליה אליה הצטרף בגיל 8. בגיל 13 סבל מדלקת בסמפונות ושוחרר מסביליה והצטרף לאוטרטה, קבוצה של עיר הולדתו וכעבור שנתיים הצטרף למחלקת הנוער של ריאל בטיס. ב-22 בפברואר 2014 חתם על החוזה המקצועי הראשון שלו.
ב-16 באוגוסט 2017 סאביוס ערך את הופעתו הראשונה בריאל מדריד, כאשר עלה מהספסל במשחק של הסופר קאפ הספרדי מול ברצלונה.
ב-25 ביולי 2019 הושאל לעונה אחת לארסנל מהפרמייר ליג.
קריירת נבחרות
ב-5 בנובמבר 2014, זומן סאביוס לנבחרת ספרד על גיל 19, לכבוד אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 19. סאביוס ערך את הופעתו הראשונה בנבחרת ספרד עד גיל 21, ב-26 במרץ 2015 במשחק הידידות מול נבחרת נורווגיה.
סאביוס היה שותף לזכייה של נבחרת ספרד עד גיל 21, באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 ונכלל בקבוצת הטורניר, בנוסף לכך הוא זכה בפרס השחקן המצטיין של הטורניר.
סאביוס זומן לסגל ספרד לקראת אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 לשנת 2019.