cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אבי רובינשטיין (1959)
ביוגרפיה
פיתח חוברות תשבצים לעיוורים בכתב ברייל וחוברות לימוד בעזרת תשבצים התואמים את ספריי הלימוד שבאישור משרד החינוך, חידוניו ותשבציו פורסמו באופן קבוע בשבועון הנוער של "ידיעות אחרונות" "ראש 1" וב"עולמו של דיסני", בעיתון "ישראלי" (מדור יומי) ובעיתון "מטרו ישראל" ובמגזינים של קבוצת SBC ("קוסמופוליטן", "גליליאו", "גליליאו צעיר" (כ-10 שנים ברציפות), "להיות משפחה", "חיים חדשים"), תשבץ היגיון גסטרונומי שנקרא "פוד פרופסור" ב"על השולחן", ב"המכון", מגזין של "מכון ויצמן למדע" ובאנגלית במגזינים של ה-"Jerusalem Post" וב-"Israel Magazine" אשר מופיע באירופה ובארצות הברית ובמגזינים נוספים כולל בשפות הצרפתית והערבית. הקים ומנהל את חברת "טריוויאר" המפיקה תכנים בנושאי שעשועוני טריוויה.
חיבר עשרות חוברות הפעלה הן למבוגרים והן לילדים המכילות תשבצים וחידוני טריוויה בנושאי סדרות טלוויזיה פופולריות וחוברות תשבצים לימודיים עם תמונות המיועדות לילדים המתקשים בקריאה, הוא גם מפיק תכנים אינטראקטיביים לשעשועוני טלוויזיה ורדיו, לשעשועון הטריוויה "המכנה המשותף" בהנחיית קובי מחט ששודר "בערוץ 2", חידת היגיון שבועית לתוכנית "בראש צעיר" ששודרה בקול ישראל" וכן פינה קבועה הכוללת חידת הגיון שבועית הנקראת אביר הטריוויה המשודרת ברשת ב' בתוכנית שישי אישי בהגשתו של משה טימור.
בטלוויזיה
זכה להיות בין חמשת הפיינליסטים בתחרות "הפרסומאי הנולד של ישראל", מתוך כ-500 סרטונים אשר הוגשו לתחרות שמטרתה הייתה לבחור את הפרסומת שתשודר בברייק הזהב, (הדקה היקרה בזמן צפיית השיא שלפני הכרזת הזוכה בגמר כוכב נולד 5). הקמפיין נוהל על ידי משרד הפרסום "שלמור אבנון עמיחי/Y&R" בשיתוף עם חברת "Y&R אינטראקטיב", "עלית מזון" היא זו שהשקיע במהלך. שיא נוסף היה שלמעלה מחצי מיליון גולשים צפו בסרטונים באתר קשת.
חוברות, ספרים ושירים
ביולי 2003, על פי רעיון שהגה, החל להוציא לאור חוברות תשבצים וחידוני טריוויה בכתב ברייל בשם "חשבץ", (שילוב של המילים "חש" ו"שבץ"), פרויקט אשר פתח צוהר חדש בתחום הפנאי בעולמם של העיוורים, כמו כן מחבר בהתנדבות תשבצים ייעודיים שפיתח עבור עמותת ית"ד המתפרסמים בעיתון "כמוך" (כתב עת לילדים בעלי צרכים מיוחדים) ותשבצים למדור "תאים אפורים" שבעיתון "נוה תקוה" (עיתון המיועד לכלא הנשים "נוה תרצה"). ביולי 2005 פיתח ופרסם את שעשועוני ה"סודוקוד" למבוגרים וה"סודוקיד" לילדים שהם מין "סודוקו" משודרג הכולל משבצות מודגשות שבתוכן מוצפן מושג שיש לגלותו בעזרת טבלת קודים.
ערך ותרגם את סדרת ספרי "לוגי-קל" הכוללת את ארבעת הספרים: "חטיפי מוח", "כוח למוח", "אתגר למוח" ו"אימון מוח" המשלבים בתוכם חידות, מבוכים ואתגרי חשיבה. חוברות נוספות בנושא טריוויה שחיבר והוציא לאור הן "אות משמים", "ריבועים משעשעים" וחוברות רבות נוספות. במהלך שנת 2008 חיבר את סדרת החוברות "חושבים מדע" המלווה את ספרי הלימוד "מדע בעידן טכנולוגי" המאושרים על ידי משרד החינוך, סדרת חוברות המהווה מעין מיני מהפכה בשיטת הלימוד בכך שהיא מאתגרת את החשיבה של התלמידים ומאפשרת להם לתרגל ולהטמיע את חומר הלמידה בדרך קלילה ומשעשעת. חיבר את סדרת החוברות "חכמים בקיץ", תשבצים וחידונים לחזרה על פרקי לימוד נבחרים בשפה, בחשבון, במדעים ובמקרא, בהוצאת "רכס פרויקטים חינוכיים בע"מ".
באפריל 2008 יצא לאור ספרו "טריוויה ישראלית" העוסק בשאלות טריוויה. השאלות הן במגוון קטגוריות כגון: אישים, נופים ואתרים, מסורת וחגים, מוזיקה, טלוויזיה, קולנוע, ספרות, אמנות, תיאטרון וספורט ומתפרשות על פני תקופה רחבה. הוזמן להשתתף בפינה ה"מיתולוגית" "רגע של עברית" אשר שודרה לכבוד יום העצמאות ה-60 למדינה (הפינה משודרת ברשת ב' של "קול ישראל") שם רואיין כחידונאי ותשבצן ישראלי ונשאל לגבי מקצועו ובנושא התפתחותם ותרומתם של תשבצים, חידונים ושעשועונים למיניהם לשפה העברית החל מקום המדינה ועד ימינו.
מסוף שנת 2009 החל לחבר תשבצים למגזין "פנאי פלוס" ומתחילת 2010 לעיתון היומי "ישראל פוסט".
הוציא לאור חוברות תשבצים ייעודיות לחברות וארגונים גדולים כגון "ישראייר", "אגד", "קלאב הוטל" ו"בית חולים השרון", החוברות מחולקות חינם לרווחת הנוסעים, הנופשים והמאושפזים.
הדריך והעביר חוגי מדע והעשרה לתלמידים בבתי ספר בעזרת תשבצים וחידונים שחיבר לשם כך, באוגוסט 2022 בחסות חברת המים של הוד השרון חיבר אבי תשבץ ענק בנושא תכני העיר, התשבץ מעטר את החומה שמקיפה את מגדל המים שבמגדיאל הוד השרון. באוגוסט 2012 יצא לאור ספרו "טריוויה לביטחון ישראל", בספטמבר 2016 יצאה לאור חוברת פעילויות לילדים בשם מד"א פנדה" המכילה תשבצים וחידוני טריוויה שאותה חיבר עבור מגן דוד אדום. במרץ 2017 יצא סינגל חדש בשם "נוגעים באופק" בביצוען של הזמרות מיכל טל ובתה אליה טל, מילים: אבי רובינשטיין, לחן: גידי קורן, שיר זה הוא חלק מפרויקט שנקרא "תווים השניים" שאותו יזם אבי, מדובר בפרויקט שבו זמרים ותיקים ישראלים מבצעים ומקליטים דואטים יחד עם אחד מילדיהם או נכדיהם, השירים יוצרים חיבור בין עבר להווה, בין נוסטלגיה להתחדשות, השיר "נוגעים באופק" הוא השיר הראשון בפרויקט שנמצא בעיצומו. בספטמבר 2017 במסגרת הפרויקט "תווים השניים" יצא סינגל שני בשם "רגעים מאושרים" בביצועם של אופירה גלוסקא ונועם, מילים: אבי רובינשטיין, לחן: אריה ברקוביץ', השיר זכה בתחרות אשר נערכה ע"י עיריית הוד-השרון ומילותיו נבחרו לעטר ספסל בפארק ארבע עונות שבעיר, ניתן להאזין לשיר בסריקת קוד QR שנמצא על לוחית שהותקנה על הספסל, זוגות אוהבים מוזמנים להינות מהאווירה המיוחדת. במרץ 2018 יצא הדואט השלישי בשם "ואני לצידך" בביצועם של שולה חן ובנה איתמר קורן, מילים: אבי רובינשטיין, לחן: אריה ברקוביץ'. באפריל 2018 יצא הדואט הרביעי בשם "תפרגן" בביצועם של דקלון ונכדו אלחי, מילים: אבי רובינשטיין, לחן אריה ברקוביץ', לימים השיר "תפרגן" הפך לריקוד עם רשמי שאותו רוקדים בארץ ובקהילות רבות בעולם. באוקטובר 2018 יצא הדואט החמישי בשם "תמיד מחוברים" בביצועם של ניסים סרוסי ובתו אודרי, מילים: אבי רובינשטיין, לחן אריה ברקוביץ'.
באוקטובר 2020 בעיצומו של סגר הקורונה השני חיבר את השאלות לחידון הסגר המשפחתי הגדול "קפסולת המוחות" של ynet בשיתוף תאגיד המיחזור אל"ה.
בתאריך 2.2.22 במסגרת הפרויקט "כשיר לעליה" (שירים שתורגמו ועשו עלייה) שיזם אבי, יצא לאור הסינגל "גשם על ראשי" בביצועה של הזמרת המופלאה רוחמה רז, מדובר בתרגום לעברית על ידי אבי רובינשטיין לשיר Raindrops keep falling on my head של המלחין האגדי Burt Bacharach ו-Hal David.
בסוף פברואר 2020 במסגרת הפרויקט של אבי "צלילים שבים" (שירים חדשים עם קונוטציה לשירים ישנים של אותו זמר) יצא לאור הסינגל "כבר לא ילדונת" בביצועו של עוזי פוקס, מילים: אבי רובינשטיין, לחן: אריה ברקוביץ'.
בינואר 2023 יצא לאור סינגל נוסף בשם "רוקדת בחלום" בביצועה של הזמרת הוותיקה מיכל טל, מילים ולחן: אבי רובינשטיין.
ביוני 2023 יצא לאור שיר חדש נוסף בשם "הדברים הקטנים" בביצועה של הזמרת רוחמה רז, מילים ולחן: אבי רובינשטיין
צומת מגידו
צומת מגידו הוא צומת מרכזי בעמק יזרעאל, המחבר את כביש 65 וכביש 66. קטע הכביש היוצא מצומת מגידו לכיוון עפולה מכונה "כביש הסרגל" בשל היותו קטע כביש ישר לגמרי ללא עיקולים ופניות.
הצומת נקרא על שם הקיבוץ מגידו ותל מגידו הנמצאים בקרבת מקום, ולא רחוק ממנו נמצא גם כלא מגידו.
ב-5 ביוני 2002 נרצחו 17 ישראלים כאשר מחבל מתאבד פוצץ מכונית תופת ליד אוטובוס אגד בקו 830 בצומת מגידו לכיוון עפולה.
ב-13 במרץ 2023 נפצע קשה שרף אל-דין, אזרח ישראלי, כאשר מחבל שחדר מלבנון פוצץ מטען בצומת מגידו.
פיליפו יוברה
פיליפו יוברה (באיטלקית:  Filippo Juvarra; 7 במרץ 1678 – 31 בינואר 1736) היה אדריכל ומעצב תפאורות איטלקי, נציג של הזרם רוקוקו.
ביוגרפיה
פיליפו יוברה נולד ב-7 במרץ 1678 במסינה שבסיציליה, איטליה. בין השנים 1703-1705 למד אצל קרלו פונטאנה ברומא. בשנת 1715 עבר להתגורר בטורינו ועבד עבור ויטוריו אמדאו ה-2 מלך מבית סבויה. בתקופה זו החל יוברה לתכנן מחדש את טורינו כבירת ממלכה אירופאית.
עבודתו עבור משפחת רופיו
ב-1705 שב יוברה למסינה ועבד עבור משפחת האצילים רופיו (Ruffio). יוברה עבד על תכנון המגדל בצורת ספירלה של כנסיית סן גרגוריו. המגדל נבנה לפי תוכניותיו שלו בשנת 1717. כמו כן עבד על תכנון ארמון מסינה בשם ה"פאלאצאטה" (Palazzata). ארמון מסינה היה הארמון הארוך ביותר בסיציליה שאורכו 1,5 ק"מ.
בשירות בית סבויה
בעיר טורינו ובסביבתה הקרובה הוא תכנן אחדים מהמעונות המלכותיים של בית סבויה. בין השאר הוא תכנן את הארמונות הבאים:
בחצר של מלך ספרד
בין השנים 1736-1735 עבד עבור פליפה החמישי מלך ספרד ותכנן ארמון גרנחה דה סן אילדפונסו שבקסטיליה ולאון וארמון מדריד הוא ארמון בית המלוכה. אינו משמש כיום כמקום מגורים רשמי של בית המלוכה, אלא כאתר לטקסים ממלכתיים.
סגנון האדריכלות של פיליפו יוברה
סגנון האדריכלות של פיליפו יוברה הושפע מאדריכלות הבארוק, שתחילתה בשנותיה הראשונות של המאה ה-17 באיטליה. אדריכלים איטלקים מן התקופה הם ג'ובאני לורנצו ברניני ופרנצ'סקו בורומיני.
סרגיי נארישקין
סרגיי יבגנייביץ' נארישקין (ברוסית: Сергей Евгеньевич Нарышкин; 27 באוקטובר 1954, לנינגרד) הוא פוליטיקאי רוסי, המכהן כראש סוכנות הביון הרוסית מאז 2016.
בעבר כיהן כיו"ר הדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית, הבית התחתון של הפרלמנט הרוסי, מאז נבחר ב-21 בדצמבר 2011 לעמוד בראש המושב הששי של הדומה, שנבחר ב-4 בדצמבר 2011 בבחירות לדומה.
ביוגרפיה
בשנת 2016 נחשף על ידי ארגון Dissernet, שנלחם בגנבה ספרותית במדע ברוסיה, שהעבודה שנארישקין קיבל עליה תואר שמקביל לתואר דוקטור היא למעשה הונאה - יותר מחצי ממנה הועתק ממקורות אחרים.
קריירה
בסוף שנות ה-80 עבד כיועץ בכיר לשגריר ברית המועצות בבלגיה. בשנות ה-90, עבד בוועדת הכלכלה של עיריית סנקט פטרבורג ובמוסדות כלכליים שונים של ממשלת מחוז לנינגרד. עם עליית ולדימיר פוטין לשלטון בשנת 2000 הגיע למוסקבה.
ב-2004 היה לסגן ראש המינהל הכלכלי בסגל הקרמלין והיה לסגן יו"ר משרד ראש הממשלה. מיד לאחר מכן מונה לראש משרד ראש ממשלת רוסיה, תפקיד המקביל למעמד שר בממשלה.
ב-2007 היה לסגן ראש ממשלת רוסיה ובאותה שנה היה גם ליו"ר הדירקטוריון של תאגיד המספנות המאוחד (Объединённая судостроительная корпорация).
ב-12 במאי 2008 מונה לעמוד בראש האדמיניסטרציה הנשיאותית של רוסיה, בתפקיד המקביל לראש סגל הבית הלבן בארצות הברית. מדצמבר 2008 עמד במקביל גם בראש הוועדה הנשיאותית לפרסים ממלכתיים וב-2009 היה לראש הוועדה הנשיאותית למאבק בסילוף ההיסטוריה - ועדה שהוקמה על מנת להילחם בניסיונות למזער את תפקידה של ברית המועצות במלחמת העולם השנייה. ב-29 ביולי 2011 מונה לעמוד בראש הוועדה המיוחדת לענייני כוח אדם בארגוני אכיפת החוק הפדרלי, כחלק מצעדיו של דמיטרי מדבדב לצמצום השפעתו הפוליטית של מחנה הסילוביקי.
בדצמבר 2011 עזב את תפקידו באדמיניסטרציה הנשיאותית והיה לחבר הדומא, מטעם רוסיה המאוחדת, ומונה עד מהרה לעמוד בראשות הדומה. ב-13 בינואר 2014 ייצג את ארצו בהלוויית ראש הממשלה לשעבר אריאל שרון בישראל ובפברואר אותה שנה ערך ביקור רשמי נוסף.
ב-22 בספטמבר 2016 הוחלט למנותו לראש סוכנות הביון הרוסית מאוקטובר 2016.
חיים אישיים
הוא דובר רוסית, אנגלית וצרפתית. הוא נשוי לטטיאנה נארישקינה, מומחית לטכנולוגיות מידע ולשניים בן ובת.
אפקס טווין
אפקס טווין (באנגלית: Aphex Twin; נולד ב-18 באוגוסט 1971 בשם ריצ'רד דייוויד ג'יימס) הוא אמן מוזיקה אלקטרונית המפורסם בזכות עבודתו בתחומים המוזיקליים אסיד טכנו, אמביינט, IDM ודראם נ' בייס. הוא תואר כיוצר בן-זמננו המשפיע ביותר בעולם המוזיקה האלקטרונית
ביוגרפיה
ריצ'רד דייוויד ג'יימס נולד בעיר המחוז הקטנה לימריק שבאירלנד, לזוג הורים וולשים. רוב ילדותו עברה עליו במחוז קורנוול שבדרום-מערב אנגליה. כנער החל לתקלט ולכתוב מוזיקה בסצנת הרייב המקומית תחת הכינוי שבחר לעצמו – Aphex Twin. ב-1991 הוא הקים יחד עם חברו, גרנט וילסון קלרידג', את חברת התקליטים Rephlex Records, שבאמצעותה הוציא חלק מאלבומיו הראשונים (אלבומים נוספים הופצו תחת החברות הבלגיות Mighty Force ו-R&S Records. לאחר שזכו אלבומים אלו להצלחה עקר ללונדון, שם הוציא לאור כמות מסחררת של אלבומים ו-EP תחת מגוון כינויים (ראה דיסקוגרפיה בהמשך).
ב-1996 החל ריצ'רד להוציא לאור יותר מוזיקה שהולחנה באמצעות מחשבים וכמו כן אימץ קו מוזיקלי דמוי דראם נ' בייס מעורב בנגינות ילדות נוסטלגיות וצלילי אסיד מעובדים ומוזרים. בסוף שנות התשעים ניכרה עלייה בפופולריות שלו, בין היתר בעקבות הוצאת הסינגלים "Come to Daddy" ו-"Windowlicker" והצגת הקליפים שלהם ב-MTV ובעמודי הכותרת של עיתוני מוזיקה שונים, ביניהם NME.
ב-2001 הוציא לאור אפקס טווין אלבום כפול מעורר-מחלוקת ואישי במיוחד - Drukqs - שהכיל בנוסף לרצועות ממוחשבות ומוקפדות במקצב מהיר גם שירים בהשפעת אריק סאטי וג'ון קייג' שנוגנו בפסנתר שאולתר עם תוספות. רמת הדיוק והפרטים שבאלבום גרמו למעריציו ומבקריו של האמן לטעון כי המוזיקה באלבום עשויה על-פי העדפות מוזיקליות אישיות ושהן פחות פופולריות ומוכרות. בעקבות זאת נטו המבקרים להאמין שהאלבום הוקלט בצורה זו על מנת לגרום להפסקת החוזה עם הלייבל Warp - ואכן, אלבומו הבא הופק תחת Rephlex, חברת ההפקות שלו. כמו כן, קיימת שמועה הטוענת כי ג'יימס שכח במטוס נגן מדיה שהכיל כמעט את כל השירים הכלולים באלבום ולכן הוא הוציא לאור אותו בצורתו זו - כדי למנוע את הפצתם של השירים באינטרנט.
בסוף 2004 הוצאתה של סדרת אלבומי Analord הוכיחה כנכונה את השמועה שרווחה בדבר חזרתו של ג'יימס לצלילי האסיד טכנו. בהקלטתם של אלבומים אלו עשה שימוש נרחב באוסף שלו של מכונות תופים וסינתיסייזרים מתוצרת רולנד וב-Synton Fenix - סינתיסייזר מהמבוקשים והנדירים בדורו.
בנוסף לכתיבת מוזיקה, ריצ'רד ד. ג'יימס הוא גם צלם מוכשר והוא אחראי לרוב ההכוונה האמנותית של האלבומים. הוא החביא (כנראה בעזרת התוכנה Metasynth ) תמונה שלו מחייך את החיוך הזדוני הטיפוסי שלו בתוך קובץ הWAV בטראק "Windowlicker", אותה ניתן לראות בניתוחי הספקטרום של הרצועה השנייה.
קנדירו
קנדירו (Vandellia cirrhosa) הוא דג מים מתוקים המצוי בנהר האמזונאס. בקרב המקומיים הוא נחשב לדג מאיים אפילו יותר מהפיראנה. הדג גדל לאורך של סנטימטרים בודדים, כשהגדולים ביותר מגיעים לאורך 40 ס"מ אך הרוב קטנים הרבה יותר, וצורתו דומה מעט לצלופח, כך שבמים העכורים של האמזונאס כמעט בלתי אפשרי לראותו. הקנדירו הוא טפיל; הוא שוחה אל חלל הזימים של דגים אחרים, מעמיד דורבן הנמצא מתחת לראשו וניזון מהדם שבזימים. מסיבה זו הוא גם קרוי "הדג הערפדי של ברזיל".
האגדה האורבנית
הקנדירו צד באמצעות חוש הראיה, פחדם של המקומיים ממנו נובע מכך שהוא נמשך לשתן ולדם, ואם אדם מתרחץ במים עירום, או אפילו עם בגדים לא צמודים מספיק, אז כביכול ישחה הדג לתוך פתח גוף כלשהו (פי הטבעת או הנרתיק, וייתכן שבמקרה שהדג קטן מספיק גם פתח הפין), שם הוא יעמיד את דורבנו וייזון מהדם ורקמות הגוף כפי שיעשה בזימי דג אחר.
במציאות, קיימת עדות אחת בלבד משנת 1997 לתקיפת האדם על ידי קנדירו, לפיה הדג קפץ כביכול מהמים לתוך פינו של גבר שהשתין לתוך הנהר. לפי העדות, הדג נבלם בסוגרים של השופכה. משם הוא כירסם את דרכו לכיס האשכים של הקרבן. עדות זו נחשבת לבלתי אמינה. סכנתו של הקנדירו לאדם נחשבת לאגדה אורבנית.
הערות שוליים
ปลากังจีรู
נקודת גארוואן
נקודת גארוואן או נקודת גארבאן (באנגלית: Garvan Point; בבולגרית: нос Гарван) היא לשון יבשה סלעית בחוף הדרומי של חצי האי טריניטי שבצפון חצי האי האנטארקטי, בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
לשון היבשה מהווה את הקצה המזרחי של הכניסה למפרצון רטיז'ה.
הנקודה ממוקמת 7.18 קילומטרים צפונית-מזרחית מנקודת וייו; 5.82 קילומטרים מזרחית - צפון-מזרחית מנקודת בויל; 8.68 קילומטרים דרומית - מזרחית מנונאטאקי קאמל; 8.23 קילומטרים מערבית - דרומית-מערבית מהר קרדינל.
מיפוי הנקודה
הנקודה מופתה לראשונה על ידי סוקרים גרמנים-בריטיים בשנת 1996.
מקור השם
הנקודה נקראת על שם שני כפרים בשם גארוואן, האחד בצפון, והשני בצפון-מזרח בולגריה.
השם אומץ רשמית ב-6 בדצמבר 2010.
כנס יפו
כנס יפו הוא כנס ישראלי העוסק ביחסי יהודים ערבים בישראל ובקידום השוויון. הכנס הראשון נערך בשנת 2005 על ידי הפורום להסכמה אזרחית ומאז מתכנס מדי שנה.
אודות הכנס
הכנס נערך מדי שנה מאז שנת 2005. בכנס נפגשים אישים מארגונים שונים מתחומי הפוליטיקה, כלכלה, אקדמיה וחינוך ודנים בנושאים הקשורים ליחסי יהודים-ערבים במדינת ישראל על היבטיהם השונים.
הכנס הראשון
הכנס הראשון התקיים בחודש יוני 2005. הוא נפתח בישיבה מיוחדת של ועדת חוקה חוק ומשפט בכנסת ואירוע מיוחד לחשיפת המדד ליחסי יהודים ערבים באוניברסיטת חיפה, ולמחרת נערכו הדיונים ביפו. בין המשתתפים היו הרב מיכאל מלכיאור, עיסאם מח'ול, מיכאל איתן, שרת המשפטים ציפי לבני, פרופסור רות גביזון, אריק כרמון, מוחמד ברכה ומרדכי שקלאר.
הכנס השלישי
הכנס השלישי התקיים בחודש דצמבר 2007. בין הנושאים שדנו בו היו שירותי הרווחה במגזר הערבי, שיפור התהליכים לאוכלוסייה הערבית במעברי הגבול ובשדות התעופה, ערים מעורבות, מקומות נטושים קדושים למוסלמים. בין המשתתפים היו הרב מיכאל מלכיאור, קולט אביטל, ראובן ריבלין, דליה רבין, שרת החינוך יולי תמיר, אבראהים צרצור, נאדיה חילו, אורי אריאל ועמי אילון.
הכנס הרביעי
הכנס הרביעי התקיים בחודש דצמבר 2008 במרכז הערבי-יהודי ביפו. בין הנושאים שעסקו בו היו מעמדה של התרבות הערבית בישראל, האקדמיה ללשון ערבית, חינוך לחיים משותפים, החוקה והערבים בישראל, מוכנות היישובים הערבים בעורף למקרי חירום ועוד.
בין המשתתפים היו הרב מיכאל מלכיאור, ראובן ריבלין, שרת החינוך יולי תמיר, אבראהים צרצור, נאדיה חילו, עמי אילון, פרופ` גבריאל סלומון, האלה אספניולי, בנימין בן-אליעזר, שר התשתיות, מנחם בן-ששון, פרופ` מחמוד גנאים, יו"ר האקדמיה ללשון הערבית, חיים יבין, יצחק הרצוג, שר הרווחה, עמירה דותן, זהבה גלאון, ג'יימס ב. קנינגהם, שגריר ארצות הברית בישראל, אסתרינה טרטמן, שלי יחימוביץ', דב חנין, חיים אורון, יואל חסון, עיסאם מח'ול, פרופ` חיים מאור ונעים עריידי.
הכנס החמישי
נערך ב-21 בינואר 2010 במרכז הערבי-יהודי ביפו.
בין המשתתפים בו היו השר בני בגין, זאב אלקין, פרופ יוסי יונה, יוסי שריד, רון פונדק, השר לענייני מיעוטים אבישי ברוורמן, השגריר ג'יימס ב. קנינגהם, סילבן שלום, השר פואד בן אליעזר, השר יוסי פלד, מיכאל איתן, שרה אוסצקי לזר, מאיר שטרית, מירי רגב, דב חנין, אילן גילאון, ראש עריית תל אביב רון חולדאי, עפו אגבאריה, פרופ יצחק רייטר, אבראהים צרצור, פרופ ראסם חמייסי, אורית זוארץ, ראש עריית נצרת, ראמז ג'ראייסי ושר החינוך גדעון סער.
הכנס השישי
נערך ב-27 בינואר 2011 במרכז היהודי ערבי ביפו.
מנדולינה
תולדות המנדולינה
איטליה נחשבת כארץ הולדתה של המנדולינה, שם היא הופיעה בתקופת הרנסאנס כהתפתחות של כלי פריטה מזרחי ושימושה היה בעיקר ככלי נגינה עממי. קיימים סוגים שונים של מנדולינות לפי מקור המוצא: מנדולינה נפוליטנית, מנדולינה רומית, מנדולינה מילאנזית (לומברדו). הנפוצה ביותר היא המנדולינה הנפוליטנית. היא מכוונת כמו הכינור, בעלת מיתרי מתכת, סריגי מתכת, גשר ניתן להזזה ובטן בצורת שקד.
באמצע המאה ה-18 קבלה המנדולינה באיטליה את צורתה הסופית בידי משפחות בוני כלים Vinaccia ו-Ferrari. גם בוני הכינורות הידועים יצרו מנדולינות. בסוף התקופה הקלאסית ובראשית התקופה הרומנטית נודע בונה המנדולינות Calace בנאפולי, מאוחר יותר, בתחילת המאה ה-20 (De Santi (1834–1916 ברומא ו- Luigi Embergher וכן Silvestri, שפעל בקטניה, סיציליה. קרובת משפחה של המנדולינה היא המנדולה. המנדולה בנויה כמו מנדולינה גדולה ומפיקה צלילים יותר נמוכים.
אסכולות מנדולינה ברחבי העולם
נגני מנדולינה וירטואוזים ובוני כלים היגרו מאיטליה לארצות שונות באירופה, במזרח ובארצות הברית ובכך תרמו להתפשטות העולמית של המנדולינה. כיום הכלי נפוץ בכל העולם ומיוצר בייצור המוני. בישראל נודעו בוני הכלים סגל (גבעתיים), ג. רון (קריית חיים) וכיום אריק קרמן (תל אביב).
בעקבות הפצת המנדולינה בעולם נוצרו גם אסכולות נגינה נוספות על זו האיטלקית ובכך חלו שנויים במבנה הכלי. הבולט ביותר הוא שינוי מבנה גב המנדולינה הנפוליטנית המסורתית. המנדולינה החדשה היא בעלת גב שטוח ולא בעלת גב עגול (כלי זה הפך למקובל מאוד באמריקה).
כיום קיימות בעולם מספר שיטות - אסכולות מרכזיות של נגינה במנדולינה. ראשית, האסכולה האיטלקית האותנטית שמנגנים בה במנדולינות נפוליטניות ומנדולינות איטלקיות אחרות. האסכולה הגרמנית דומה מאוד לאסכולה האיטלקית ומעודדת כתיבה של מוזיקה חדשה. האסכולה היפנית מתמחה בנגינה וירטואוזית ובמוזיקה מודרנית. בארצות הברית מנגנים לרוב במנדולינות שטוחות בעלות פתחי תהודה דומים (אך יותר פתוחים) לאות f (בדומה לפתחי הכינור) מפתוח בוני הכלי Gibson מוזיקת בלוגראס, קאנטרי וג'אז. האסכולה "הרוסית" הגיעה ארצה עם העלייה והתבססה בבאר שבע (ראו בהמשך).
מלחינים רבים כתבו יצירות מיוחדות למנדולינה או השתמשו בכלי ביצירותיהם. מן החשובים בהם: ויואלדי, דומניקו סקרלטי, מוצרט, בטהובן, ורדי, הומל, מהלר, איגור סטרווינסקי, הינדמית, ארנולד שנברג, וברן ובולז.
גם מלחינים בישראל כתבו יצירות לכלי זה. ביניהם: פאול בן-חיים, צבי אבני, חיים אלכסנדר, אייל אדלר, עודד זהבי, אבנר דורמן, משה יעקובסון בנימין בילסקי ומיכאל וולפה.
המנדולינה בישראל
בארץ המנדולינה נחשבת לכלי עממי או לכלי נגינה קל לחובבי מוזיקה. תזמורות של חובבי נגינה בכלי נוסדו החל משנות ה-20 של המאה ה-20 בהתיישבות החלוצית בעמק יזרעאל ובעמק הירדן במועצה אזורית מגידו. התזמורת בעמק הירדן ובמועצה אזורית מגידו, משיכות פעולתן גם כיום.
הוותיקה בין התזמורות, שממשיכה פעולתה ברצף משנות ה-40 ועד היום היא תזמורת שפיה, הידועה גם כאנסמבל הישראלי לכלי פריטה מיסודו של משה יעקובסון, שכתב ספרי לימוד לכלי ועיבד מאות יצירות לכלי פריטה.
ליד בית החרושת למלט ביישוב נשר התקיימה תזמורת כלי פריטה בשנות ה-20 במאה הקודמת. חברים מן התזמורת המשיכו בנגינה בתזמורת "מצלול" בחיפה, אשר קיימת עד היום.
תזמורת נוספת קמה לפני כ־35 שנים בראש העין ומייסדה הוא בנימין בילסקי.
תזמורת כלי הפריטה הישראלית - ראש העין אשר החלה את דרכה לפני ארבעה עשורים, היא תופעה ייחודית בעולם המוזיקה הישראלי והבינלאומי. היא מייצגת את התחדשות המנדולינה ככלי קלאסי מוביל ושונה בעולם המוזיקה. רפרטואר התזמורת חדשני ומשלב מוזיקה קלאסית ומודרנית. התזמורת הופיעה בישראל ומחוצה לה, וקיימה קונצרטים רבים עם תזמורות סימפוניות ובהן התזמורת הפילהרמונית הישראלית, הסימפונית של אלבמה של בריסטול באנגליה והתזמורת הסימפונית של רויטלינגן בגרמניה. התזמורת הופיעה לאורך השנים בפסטיבלים נחשבים מהגדולים בעולם, ביניהם הפסטיבל החשוב ביותר בעולם לכלי פריטה - "היורו פסטיבל" הנערך על ידי EGMA כל ארבע שנים בברוכזאל שבגרמניה. כן הופיעה התזמורת בפסטיבלים רבים נוספים ובהם הפסטיבל הבינלאומי ברמירמונט- צרפת, בביאליסטוק שבפולין ובפסטיבל הבינלאומי בוונציה לזכר נפגעי הצונאמי ביפן. בשנת 2016 יזמה התזמורת פרויקט מוזיקלי היסטורי ומיוחד במינו ארבעה מלחינים ישראלים מובילים: נועם שריף, בועז בן משה, חיים פרמונט ויוסף ברדנשווילי, הלחינו יצירות משותפות לתזמורת כלי פריטה ותזמורת סימפונית. קונצרט הבכורה ההיסטורי שנערך בשיתוף עם התזמורת הפילהרמונית של רוטלינגן בגרמניה זכה להצלחה רבה ושודר ברדיו פעמים רבות. קונצרט שני התקיים בישראל בשנת 2018 ובו הופיעה התזמורת עם אותן היצירות בשיתוף התזמורת הקאמרית הישראלית בתל אביב. בשנת 2017 התזמורת יזמה וארחה את פסטיבל כלי הפריטה הבינלאומי הראשון בראש העין. תזמורת כלי הפריטה קיימה קונצרטים רבים ברחבי הארץ ולקחה חלק בפסטיבלים כמו- "צלילים במדבר, פסטיבל "כלי הפריטה" בנתניה, " הכליזמרים" בצפת, פסטיבל "פליציה בלומנטל" ופסטיבל ירושלים לאמנויות. בשנת 2020 הוזמנה התזמורת להשתתף בפסטיבל הבינלאומי לכלי פריטה –"דיברטימנטו" הנערך בלוקסמבורג בהשתתפות 350 מוזיקאים מכל אירופה. בשנת 2020 יזמה הנהלת התזמורת את המופע ״שירת הים התיכון״ המשלב שירים מארצות הים התיכון: יוון, איטליה, ספרד וישראל בז’אנר הים תיכוני. מופע זה זכה להצלחה רבה ובוצע במספר אולמות בישראל וביניהם: בית גבריאל כנרת, היכל התרבות ראש העין והיכל התרבות עפולה. מנהלה המוזיקלי והמנצח הוא הצ'לן עדיאל שמיט. מנהלה הכללי של התזמורת הוא רזיאל מהצרי אשר משמש כמנהל תזמורת כלי הפריטה הצעירה, שהוקמה ב-2012.
כיום ממשיכות פעולתן מספר תזמורות נוספות: במועצה האזורית מגידו, קמה תזמורת הר ועמק בשנת 1987, על ידי ראשוני הבנים והבאים אחריהם, בתנועה הקיבוצית וכן תזמורת חובבים קטנה באזור נתניה ומודיעין. הרכב נוסף הוא רביעיית קרמן.
אסכולת באר שבע
בעיר באר שבע קמה "אסכולה", אשר מתייחסת לכלי ככלי אמנותי לכול דבר כאחיו של הכינור והצ'לו, כלומר כלי נגינה אמנותי ווירטואוזי. אסכולת נגני באר שבע במנדולינה, נוסדה והתפתחה החל משנת 1970 על ידי המורה לכינור ולמנדולינה שמחה נתנזון בקונסרבטוריון העירוני בעיר. בשל היותו כנר לימד נתנזון את תלמידיו את מיטב הרפרטואר לכינור וספרי המתודות של גדולי הכנרים, לצד הרפרטואר המקורי למנדולינה. נגינה זו מתאפשרת בשל הכוונון השווה של שני הכלים. במרוצת השנים נרקמה טכניקת נגינה חדשה במנדולינה, המבוססת על נגינה וירטואוזית ואמנותית של הרפרטואר הכנרי בנוסף על רפרטואר המנדולינה. נגני המנדולינה מנגנים את מרבית יצירות הסולו של תזמורת המנדולינות העירונית בבאר שבע שנפתחה ונוהלה תחת ניצוחו של שמחה נתנזון ורשמה הצלחות בינלאומיות גם תחת ידי המנצח ומורה המנדולינה שהחליף אותו לב חיימוביץ', אשר ניצח על תזמורת המנדולינות למעלה מ30 שנים. מחליפו והמנצח הנוכחי הוא נגן הדוברה והמנצח טדי שושניקוב.
בין הנגנים של האסכולה שזכו לפרסום ניתן למנות את שאול בוסתן, שמואל אלבז, לב חיימוביץ ותלמידיו - יעקב (יקי) ראובן, אלון שריאל, תום כהן ואבי אביטל.
אריק שור
אריק שור (נולד ב-1956) הוא מנהל ישראלי.
ביוגרפיה
שור נולד וגדל בתל מונד, בן לגבריאלה ומיכאל שור. באוגוסט 1974 התגייס לצה"ל והתנדב לסיירת שקד. עבר מסלול הכשרה כלוחם וכן עבר קורס מ"כים חי"ר וקורס סיור. עם תום המסלול השתתף באימונים ובפעילות מבצעית במסגרת הסיירת. לאחר מכן יצא לקורס קציני חי"ר ועם סיומו שב לסיירת כמפקד צוות. עם הקמת יחידת שלדג בשנת 1977 נענה שור לבקשת מפקד היחידה, מוקי בצר, ושימש בה מפקד הפלוגה הסדירה הראשונה של היחידה, בין היתר במהלך מבצע ליטני. לקראת סיום המבצע ביצע כוח מן היחידה סיור לאיסוף מודיעין בקרבת העיירה חאצביא, מעבר לקווים בהם שלט צה"ל. הכוח נקלע למארב מחבלים ומטען חומר נפץ הופעל כלפי המשאית בה נסע הכוח. אחד ממפקדי הצוותים, שלמה נמרודי, נפצע קשה ואיבד את רגלו. שור פעל בקור רוח והצליח לחלץ את הכוח מהשטח בבטחה.
שור נשוי ואב לשלושה בנים. מתגורר בתל מונד.
פוסטרדוואן
פוסטרדוואן (בהונגרית: Pusztaradvány) הוא כפר זעיר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
בפוסטרדוואן חיו לתקופת זמן מוגבלת מעט יהודים
הבריאה (אורטוריה)
הבריאה (בגרמנית: Die Schöpfung) היא אורטוריה, שכתב יוזף היידן בין השנים 1797 ל-1798 (הובוקן 21/2). רבים רואים בה את יצירת המופת שלו. האורטוריה מתארת וחוגגת את בריאת העולם כפי שהיא מתוארת בספר בראשית ובגן העדן האבוד של ג'ון מילטון, משורר בין המאה ה-17. הטקסט של היצירה "בריאת העולם" נמסר להיידן כאשר ביקר בלונדון, ותורגם מאנגלית לגרמנית על ידי הברון גוטפריד ואן סוויטן, שמימן את הפקת הבכורה של היצירה בווינה ב-29 באפריל 1798. זהותו של מחבר הטקסט המקורי לא ידועה. הטקסט מבוסס על קטעים מספר בראשית, קטעים מתהילים והשיר "גן העדן האבוד" מאת ג'ון מילטון. היצירה כתובה לזמרי סופרן, טנור ובס, (סולנים המייצגים את המלאכים גבריאל, רפאל ואוריאל בחלק השלישי, אדם וחוה), מקהלה ותזמורת סימפונית, ובנויה בשלושה חלקים.
התזמורת מנגנת לעיתים קרובות לבדה, בעיקר בקטעים של ציור מילים: הופעת השמש, בריאת החיות השונות, ומעל לכל בפתיחה, התיאור המפורסם של התוהו ובוהו לפני בריאת העולם.
השראה
ההשראה לכתיבת האורטוריה רחבת ההיקף נחה על היידן בביקוריו באנגליה ב-1792-1791 וב-1795-1794, כאשר שמע אורטוריות מאת הנדל בביצועים מרשימים בגודלם. יש מקום להניח, שהאורטוריה ישראל במצרים הייתה ביניהן. סביר שהיידן רצה להשיג תוצאות דומות בהיקף ובחשיבות, תוך שימוש בשפה המוזיקלית של הסגנון הקלאסי הבשל.
הטקסט
לטקסט של "הבריאה" יש היסטוריה ארוכה. שלושת המקורות הם ספר בראשית, ספר תהילים וגן העדן האבוד של ג'ון מילטון, פואמה אפית בעשרה כרכים, שיצאה לאור בשנת 1667. בשנת 1795, כשהיידן התכונן לעזוב את אנגליה, נתן לו יוהאן פטר סלומון, האמרגן שארגן את הקונצרטים שלו שם, פואמה חדשה בשם "בריאת העולם". כתב היד המקורי הוצע תחילה להנדל, אך המלחין הקשיש לא עבד עליו, בגלל היקף היצירה שיתחייב בהכרח מאריכות הטקסט, 4 שעות כמשוער. הלברית הועברה כפי הנראה לסלומון בידי תומאס לינלי (1795-1733), מנצח אורטוריות בתיאטרון דרורי ליין. קיימת האפשרות, שלינלי עצמו (הידוע לעיתים בשם לידלי או לידל) כתב את הלברית בעצמו, אבל עבודת מחקר של אדוארד אולסון, פיטר בראון (שהכין פרטיטורה "אותנטית" משובחת במיוחד) וה. ק. רובינס לנדון מלמדת, שהכותב המקורי נשאר אלמוני.
בשובו לווינה, מסר היידן את הלברית לברון גוטפריד ואן סוויטן. הברון ניהל קריירה רבת-פנים, כדיפלומט, הספרן הראשי של הספרייה הקיסרית, מוזיקאי חובב, ופטרון נדיב של מוזיקה ואמנויות אחרות. הוא אחראי במידה רבה לתרגום הלברית האנגלית של "הבריאה" לגרמנית (Die Schöpfung), שהיידן יכול היה להשתמש בו להלחנת היצירה. ואן סוויטן גם סייע להיידן בהצעות להלחנת קטעים שונים ביצירה.
היצירה פורסמה בשנת 1800 בשתי השפות ועודנה מבוצעת בשתיהן גם בימינו. היידן עצמו העדיף להשתמש בנוסח האנגלי בביצועים לפני קהל דובר אנגלית.
לציטטות מן התנ"ך, העדיף ואן סוויטן לדבוק במידה רבה בתנ"ך המלך ג'יימס. לדברי טמפרלי, "הטקסט הגרמני איננו תואם לשום תרגום מוכר של התנ"ך לגרמנית. תחת זאת, הוא בנוי כך, שסדר המילים, חיבור ההברות ותבניות ההטעמה קרובים ככל האפשר לאנגלית. נראה שהיידן וואן סוויטן הכירו בכך, שקהל דובר אנגלית לא יקבל בנכונות שינויים בטקסט המקודש של התנ"ך שלהם; הם נאלצו להתחשב גם בתקדימים מפילי המורא של משיח וישראל במצרים של הנדל.
באורטוריה בצורתה הסופית, בנוי הטקסט כפסקאות רצ'יטאטיב של פסוקים מספר בראשית, במקרים רבים בליווי מינימלי, משולבים בקטעי מקהלה וסולו המזמרים את פסוקי השירה המקוריים של שוויטן. שוויטן שילב מובאות מספר תהילים בפרקי המקהלה.
קולג' דה פרר
קולג' דה פרר (בצרפתית: Collège des Frères - "קולג' האחים") הוא בית ספר ביפו, בו לומדים כ-700 תלמידים מכיתה א’ ועד י"ב, בנים ובנות, יהודים, מוסלמים ונוצרים.
הבריאה (אורטוריה)
הטקסט
ניכר הדבר, שואן סוויטן לא היה רהוט בשפה האנגלית, והגרסה האנגלית מתואמת המשקל של הלברית סובלת מפיסוק מסורבל, שאיננו מצליח להתאים את הטקסט האנגלי האידיומטי למוזיקה של היידן. פסקה המתארת את מצחו שזה עתה נטבע של האדם הראשון מסתיימת במילים “The large and arched front sublime/of wisdom deep declares the seat” מאז פרסום היצירה, נעשו ניסיונות רבים לשפר את הטקסט, אבל ביצועים רבים בארצות דוברות-אנגלית עוקפים את הבעיה בשירה בגרמנית המקורית. הדיון שלהלן מציין את הטקסט הגרמני כמייצג את מיטב מאמציו של ואן סוויטן, בהעברה נאמנה למדי למקור של הגרמנית לאנגלית; את הגרסאות המלאות של שני הטקסטים אפשר לראות בקישורים בתחתית הערך.
קולג' דה פרר
היסטוריה
בית הספר הוקם ב-1882, על ידי מסדר ההוראה הקתולי (הידועה גם בשם - Lasalliens), ממול בית החולים סנט לואי וצמוד לבית הספר הסקוטי טביתא, כחלק מתהליך היציאה אל מעבר לחומות יפו בסוף המאה ה-19, במסגרתו פורקה חומת העיר ובמקומה נסלל רחוב יפת. בית הספר שייך לרשת עולמית של המסדר הפועלת ב-82 מדינות, כולל במצרים ובלבנון, שהוקמה על ידי ז'אן-בטיסט דה לה סאל בשנת 1725.
בתקופה העות'מאנית ובתקופת המנדט הבריטי מרבית תלמידיו של בית הספר היו נוצרים ומוסלמים, אך יהודים בני משפחות הישוב הישן שלוש ומויאל, גם שלחו את ילדיהם ללמוד בבית הספר.
הבריאה (אורטוריה)
ביצוע הבכורה
את הביצועים הראשונים בשנת 1798 מימנה קבוצת אזרחים אצילים, ששילמו למלחין ביד רחבה על הזכות להעלות לבמה את היצירה בביצוע בכורה (סלומון איים לזמן קצר בתביעה משפטית, בטענה שהלברית האנגלית תורגמה באופן בלתי חוקי). הבכורה נדחתה עד סוף אפריל - התפקידים השונים לא הושלמו עד יום שישי הטוב - אבל העבודה בשלמותה בוצעה בחזרה כללית לפני קהל ב-29 באפריל.
קולג' דה פרר
היסטוריה
בית הספר הוזכר בדו"ח ועדת פיל, כמופת של דו-קיום וסולידריות, וכדוגמה לאפשרות לחיים משותפים של כל בני הקהילות בארץ ישראל.
הבריאה (אורטוריה)
ביצוע הבכורה
ביצוע הבכורה למחרת היום היה אירוע פרטי, אבל מאות אנשים הצטופפו ברחוב סביב ארמון שוורצנברג הישן בשוק החדש לשמוע את היצירה, שציפו לה בכליון עיניים. הכניסה הייתה בהזמנות בלבד. המוזמנים כללו פטרוני אמנות עשירים, פקידי ממשלה בכירים, מלחינים ונגנים ידועי-שם, וקומץ בני-אצולה מארצות אחדות; פשוטי העם, שנאלצו לחכות להזדמנויות שיבואו כדי לשמוע את היצירה החדשה, התקהלו בצפיפות כזאת ברחובות הסמוכים לארמון, שכ-30 שוטרים נדרשו לשמירת הסדר. רבים מאלה ששיחק להם המזל וזכו להיכנס כתבו ביקורות נלהבות על היצירה. במכתב ל"נויה טויטשה מרקור" כתב אחד מקהל המאזינים: "עברו כבר שלושה ימים מאז אותו ערב מאושר, והוא עדיין מהדהד באוזני ובלבי, וחזי נלחץ בהמון רגשות לעצם המחשבה עליו."
קולג' דה פרר
היסטוריה
לאחר הקמת המדינה, עם הידלדלות האוכלוסייה הערבית ביפו שירת בית הספר בעיקר תלמידים יהודים מהסביבה, יפו ודרום תל אביב, שביקשו לקבל חינוך צרפתי. מאז שנות ה-70 מרבית התלמידים הם מוסלמים ונוצרים, ומיעוטם יהודים.
הבריאה (אורטוריה)
ביצוע הבכורה
הכרטיסים לביצוע הפומבי הראשון בבורגתיאטר הישן במיכאלפלאץ בווינה, ב-19 במרץ 1799, אזלו זמן רב לפני המועד ו"הבריאה" בנוסח הגרמני בוצעה עוד קרוב לארבעים פעם בווינה בתקופת חייו של היידן. הבכורה שלה בלונדון התקיימה בשנה שלאחריה, בתרגום לאנגלית, בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן. הביצוע האחרון שהיידן היה נוכח בו התקיים ב-27 במרץ 1808, לכבוד יום הולדתו ה-76 של המלחין; היידן הישיש והחולה נישא אל האולם בכבוד ויקר על גבי כורסה. לפי דיווח אחד, הקהל פרץ בתשואות ספונטניות "ויהי אור" עם כניסתו ו"אבא" היידן, במחווה טיפוסית, הצביע חלושות מעלה ואמר: "לא ממני - הכל בא משם, ממרומים!". עקב מצבו הגופני המעורער נאלץ היידן לעזוב את המקום לפני תום היצירה ולשוב לביתו. כעבור שנה הלך היידן לעולמו.
קולג' דה פרר
היסטוריה
ב-1970 התאחדו בית הספר לבנים ובית הספר לבנות הסמוך "סנט ג'וזף" לבית ספר אחד, ומאז בית הספר מעורב וללא הפרדה מגדרית.
הבריאה (אורטוריה)
ביצוע הבכורה
ראוי לציין, ש"הבריאה" בוצעה יותר מארבעים פעמים גם מחוץ לווינה בתקופת חייו של היידן: בערים אחרות באוסטריה, בגרמניה, ברחבי אנגליה, וכן בשווייץ, איטליה, ספרד, רוסיה וארצות הברית.
קולג' דה פרר
היסטוריה
תקציב בית הספר ממומן מתשלומי ההורים, מתמיכה של ממשלת צרפת ובחלקו הקטן על ידי משרד החינוך. בספטמבר 2015 החליט שר החינוך נפתלי בנט לקצץ בכ-50% את התקציב שנותן משרד החינוך לבתי הספר הכנסייתיים בישראל, כולל ל"קולג' דה פרר". בנוסף הטיל הגבלות על אחוז מימון ההורים, והגבלות על תקצוב השתלמויות המורים.
הבריאה (אורטוריה)
ביצוע הבכורה
ביצוע טיפוסי נמשך כשעה וארבעים וחמש דקות.
קולג' דה פרר
תוכנית הלימודים
שפת ההוראה המרכזית בבית הספר היא צרפתית ורוב התלמידים לומדים לצורך קבלת תעודת בגרות צרפתית - Baccalauréat, אך הוא מקיים גם מסלול מקביל לתעודת בגרות ישראלית. כחלק מתמיכת ממשלת צרפת בבית הספר, היא מאפשרת לבוגריו ללמוד בחינם במוסדות להשכלה גבוהה בצרפת.
בתי ספר נוספים
המסדר הקים בתי ספר במקומות נוספים בארץ ישראל:
בוגרים ידועים
בין בוגריו של בית הספר נמנים:
בית הספר לבנות "סנט ג'וזף"
צמוד ל"קולג' דה פרר" פעל עד שנת 1970 בית הספר הקתולי לבנות "סנט ג'וזף" שהוקם על ידי מסדר האחיות סנט ג'וזף של ההתגלות בסוף המאה ה-19.
בשנת 1970, התאחד "קולג' דה פרר" שהיה בית ספר לבנים עם "סנט ג'וזף" שהיה בית ספר לבנות לבית ספר מעורב אחד. המבנה שימש אחר כך כאכסניה לצליינים. "קולג' דה פרר" ביקש לקנות את הבניין, אך המסדר מכר אותו ב-1997, יחד עם בית החולים הצרפתי על שם סנט לואי ביפו מצדו השני של רחוב יפת, למשקיעים שביקשו לפתוח בו מלון. הקמת המלון אושרה ב-2003, ועל פי התכנון בניין "סנט ג'וזף" היה אמור להתחבר במנהרה לבניין סנט לואי מתחת לרחוב יפת. תכנון זה לא אושר ובניין "סנט ג'וזף" נמכר שוב.
תסמונת לרון
תסמונת לרון ("הננסות על שם לרון") היא סוג נדיר של גמדות עקב חוסר ב-IGF-1, שאיננו מגיב לטיפול בהורמון הגדילה, עקב פגם בקולטנים להורמון הגדילה. התסמונת נקראת על שם הרופא והחוקר הישראלי פרופ' צבי לרון. הטיפול היחידי לתסמונת זו הוא IGF-1. תסמונת זו היא ההתבטאות הקלינית של שלושה סוגים שונים של מוטציות, אשר ביחד מכונות Severe primary IGF deficiency. לכולן רמה גבוהה של הורמון הגדילה, ורמה נמוכה מאוד של IGF-1.
התסמונת
המחלה היא תוצאה של מוטציות שונות בגן המקודד ליצירת הקולטן של הורמון הגדילה, הגורם לכך שהורמון הגדילה אינו נצמד אל הקולטן. בעקבות זאת, למרות שלבעלי תסמונת לרון יש כמות מספקת של הורמון הגדילה, ההורמון אינו מביא לייצור IGF-1, הגורם בפועל לגדילה, ובעלי התסמונת סובלים מחוסר IGF-1.
הביטוי החיצוני של תסמונת לרון הוא גמדות - גובה החולים הבוגרים מגיע לכ-1 מטר בלבד - ותופעות נוספות, אבל גם מראה צעיר לכאורה של אותם גמדים.
הטיפול בבעלי התסמונת הוא מתן IGF-1 לפני הגעה לגיל בגרות.
התסמונת מופיעה בעיקר כתוצאה מנישואי קרובים במזרח התיכון ומזרח אסיה, ופוגעת בבלוטת יותרת המוח וגורמת למוח ולסת בלתי-מפותחים.
מחקר
התסמונת התגלתה על ידי פרופסור צבי לרון, ב-1958, אצל שלושה ילדים יהודים צאצאי יוצאי תימן, והוא פרסם את מחקריו עליה לראשונה ב-1966. הילדים היו בעלי קולות מאוד גבוהים ותסמינים דומים לאלו של אנשים בעלי חסר בהורמון גדילה, כמו היפרגליקמיה ורמות גבוהות של חומצות שומן חופשיות בפלזמה. בתחילה הונח שהילדים סובלים ממחסור בהורמון גדילה, אולם לאחר שהתגלו דרכים לבדוק את רמות הורמון הגדילה, הופתע לרון לגלות שלילדים היו רמות גבוהות יותר מאשר באנשים בריאים. בשלב זה הניח לרון שמדובר בתסמונת גנטית הגורמת לעיוות בהורמון הגדילה. לרון, ביחד עם שני עמיתים זיהו עוד אנשים בעלי התסמונת, כולם יהודים מארצות המזרח, ומיפו את התכונות המשותפות שלהם, שכללו עודף משקל, עצמות פנים קטנות, וגונדות ואיברי מין קטנים. בעלי התסמונת עברו התבגרות מינית מאוחרת אך מלאה וחלקם התחתנו והולידו ילדים. נמצא שלבעלי התסמונת היה היפוגליקמיה בילדות שהגוף התגבר עליו עם השנים, ולחלקם היה בבגרות רגישות לגלוקוז. מחקרים נוספים גילו רמות מאוד נמוכות של IGF-1 אצל בעלי התסמונת, ושמתן הורמון גדילה אינו משפיע על רמות ה-IGF-1. בשנת 1971 העלו לרון ועמיתיו את ההשערה שבעלי התסמונת סובלים ממחסור בסומטומדין.
בשנת 1974 טרם נודע מדוע הילדים מראים תסמונות של מחסור בהורמון גדילה למרות שיש להם ממנו בשפע. התסמונת תוארה אז:
מחקרים נוספים הראו שהורמון הגדילה בבעלי התסמונת הוא תקין ועל כן עלתה ההשערה שיש בעיה בקולטן של ההורמון. בשנת 1983 הסכימו שניים מהנבדקים לנטילת דגימות בביופסיה מהכבד שלהם ואלו אישרו באופן חד משמעי שהבעיה היא בקולטנים. בשיתוף פעולה בין חוקרים ברחבי העולם נתגלה ופורסם בשנת 1989 שלבעלי התסמונת חסרים אקסונים מסוימים בחלק של קולטן הורמון הגדילה שמחוץ לציטופלזמה. כן נמצא שהחלק של קולטן הורמון הגדילה שמחוץ לציטופלזמה זהה לחלבוני הקישור של הורמון הגדילה החופשי ובהתאם לכך פותח דרך, שפורסם על ידי צבי לרון וצוותו בשנת 1989, לזיהוי נשאים לא חולים של תסמונת לרון. בסוף שנות ה-80, בעקבות מציאת דרך לביו סינתזה של IGF-1 הוחל בטיפולים ניסיוניים של הזרקת IGF-1 לבעלי תסמונת לרון. בניסויים אלו נמצא שאורך החיים של IGF-1 שהוכנס לגוף בבעלי תסמונת לרון הוא כמחצית אורך החיים באנשים בריאים. למרות זאת, נמצא שהזרקה יומית של IGF-1 במשך שבוע הביא להשראה של היפוגליקמיה לא סימפטומטית, ולהורדה ברמות האינסולין, הורמון גדילה, הורמון משחרר הורמון גדילה ותירוטרופין. בשנת 1992 דיווח צבי לרון על תוצאות ניסוי ארוך יותר בהזרקה יומית של IGF-1 לילדים בעלי התסמונת שהראו הגברה משמעותית של הגדילה, מרמה של בין 2.8-5.8 ס"מ לשנה לרמה של בין 8.8-13.6 ס"מ לשנה. הגדילה התרחשה בגפיים ובמרכז הגוף והיה גידול משמעותי בהיקף הראש. בעקבות זאת, קבע לרון שתסמונת לרון ניתנת לריפוי.
קרייזלר PT Cruiser
קרייזלר PT Cruiser (באנגלית: Chrysler PT Cruiser) היא מכונית משפחתית קומפקטית, בסגנון רטרו, בתצורות 5 דלתות הצ'בק ו-2 דלתות קבריולה אשר יוצרה על ידי קונצרן הרכב קרייזלר האמריקאי בין השנים 2000–2010.
תסמונת לרון
היחס בין גדילה להזדקנות
במחקר נמצא שבעלי תסמונת לרון חסינים כמעט באופן מוחלט מפני סרטן וסוכרת. במחקר באקוודור שנערך על 99 בעלי תסמונת לרון, במשך 24 שנים, נמצאה אשה אחת בלבד שחלתה בסוג כלשהו של סרטן ואף לא אחד מהם שחלה בסוכרת.
קרייזלר PT Cruiser
במקור, הדגם נוצר כמודל של חטיבת "פלימות'", אך לאחר ביטול חטיבת פלימות' שווק כמודל קרייזלר.
תסמונת לרון
היחס בין גדילה להזדקנות
כמו כן, ידוע כי שמרים, תולעים ומכרסמים בעלי מוטציה דומה, חיים באופן משמעותי יותר זמן מאשר קרוביהם חסרי המוטציה. צוות חוקרים מאוניברסיטת אוהיו, בראשות ג'ון קופצ'יק, גילה שעכברי מעבדה בעלי גן לקוי לקידוד הקולטן של הורמון הגדילה, ממש כמו חולי תסמונת לרון, חיים 40% יותר מאשר עכברי המעבדה המקבילים להם, ה"בריאים".
קרייזלר PT Cruiser
יוצרו כ-1,350,000 יחידות, מתוכן 1,050,281 יחידות שווקו בארצות הברית.
תסמונת לרון
היחס בין גדילה להזדקנות
מחקרים עדכניים השתמשו בחולי תסמונת לרון כדי לעמוד על הקשר בין הורמון גדילה והזדקנות. המחקרים הללו הצביעו על כך, שככל שתאי המטרה קולטים יותר הורמון גדילה, הם מייצרים יותר IGF-1 ומזדקנים יותר, ובהתאמה גם הגוף כולו חולה יותר במחלות הקשורות להזדקנות, לרבות ובמיוחד סרטן וסוכרת. עוד נמצא, שגם ההפך נכון, דהיינו, מניעת קליטת הורמון גדילה בתאי המטרה יכולה להקטין את כמויות IGF-1 ולמנוע סרטן, סוכרת ואולי גם הזדקנות באופן כללי.
קרייזלר PT Cruiser
הסימון PT (מתוך PT Cruiser) - פירושו באנגלית: "Personal Transport", ובעברית: "תחבורה אישית".
תסמונת לרון
הומו פלורסיינסיס
בשנת 2006 הציע האנטומאי האמריקני גארי ריצ'רדס ששלדי ההומו פלורסיינסיס שנמצאו בליאנג בואה סבלו מתסמונת לרון. בשנת 2007 חזרו על טענה זו חוקרים מאוניברסיטת תל אביב: ישראל הרשקוביץ, ליאורה קורנרייך וצבי לרון. החוקרים השוו תצלומי רנטגן של ישראלים חולים בתסמונת לרון עם נתונים מגולגולת מליאנג בואה ומצאו קווי דמיון רבים. הם גם הציעו דרך לבחון את השערתם: חולי תסמונת לרון מראים בין השאר התעבות של אזור החלק הפטמתי (mastoidea) בעצם הרקה של הגולגולת. החוקרים הישראלים לא יכלו לבדוק השערה זו משום שלא היו בידם תצלומי רנטגן מתאימים של הגולגולת מליאנג בואה. דין פאלק בדקה את ההשערה בעזרת סריקות טומוגרפיה ממוחשבת של החלק הפטמתי בגולגולת מליאנג בואה ומצאה כי היא אינה מפגינה סימנים כאלו.
קונרד וולף
קונרד וולף (20 באוקטובר 1925 – 7 במרץ 1982) היה במאי קולנוע מזרח גרמני, בנו של פרידריך וולף ואחיו של מרקוס וולף.
קורות חיים
משפחת וולף התגוררה בעיר הכטינגן, בפרובינציית הוהנצולרן (כיום בבאדן-וירטמברג). עם עליית אדולף היטלר לשלטון, ותחילת הרדיפות נגד היהודים, עזבה המשפחה לשווייץ ומשם לצרפת ולבסוף למוסקבה. האב, פרידריך, היה חבר במפלגה הקומוניסטית עוד קודם לכן.
בברית המועצות, קונרד גילה התעניינות מרובה בקולנוע, וכבר בן 10 שיחק תפקיד זוטר בסרט Kämpfer ("לוחם", בגרמנית), סרט שהופק בקרב הגולים הגרמניים הקומוניסטיים בברית המועצות.
בגיל 17 הוא התנדב אל צבא האדום. בהתחלה שירת כמתורגמן ומתשאל שבויים. בהמשך שירת ביחידת תעמולה, עמה יצא אל החזית, שם קרא במגפון לחיילים גרמנים להיכנע. בסוף המלחמה שימש תקופה קצרה כמושל צבאי של העיר ברנאו. על תפקידו במלחמה עוטר בעיטור הכוכב האדום. הוא השתחרר מן הצבא בשנת 1948. מאוחר יותר, בשנת 1968, הוא תיאר מאורעות אלו בסרטו "Ich war neunzehn" ("הייתי בן תשע-עשרה").
לאחר שחרורו מן הצבא הוא עבר למוסקבה, שם למד קולנוע ב-VGIK. בשנת 1961 סרטו "פרופסור מאמלוק" השתתף בפסטיבל הסרטים הבינלאומי השני במוסקבה, שם זכה בפרס הזהב. סרטו משנת 1971 "גויה או הדרך הקשה אל ההשכלה" זכה בפסטיבל לפרס מיוחד.
בשנת 1978 היה חבר בוועדת השופטים של פסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין, ושנתיים מאוחר יותר, סרטו "סולו סאני" השתתף בפסטיבל.
היה נשוי בין השנים 1960–1978 לשחקנית הגרמנייה קריסטל בודנשטיין.
לאחר מותו ייסדה האקדמיה לאמנויות בברלין פרס על שמו, המחולק מדי שנה עבור "הישגים יוצאי דופן בתחום אמנויות הבמה, הקולנוע והתקשורת".
ואינאפוטינה
להר זה אין צורה אופיינית של הר געש, במקום זאת לועו מורכב משלוש קלדרות המחוברות יחד ויוצרות לוע הר געש בקוטר של כ-2.5 ק"מ
ב-19 בפברואר 1600 התפרץ הר הגעש בסדרת התפרצויות הנחשבת כהתפרצות הגעשית הגדולה ביותר בהיסטוריה של דרום אמריקה ונמשכה אל תוך חודש מרץ של אותה שנה. במהלך ההתפרצות נהרגו למעלה מ-1,500 איש.
הטפרה התפזרה על פני 30 קילומטרים מעוקבים, זרם פירוקלסטי הגיע למרחק 13 ק"מ ממוקד ההתפרצות לכוון מזרח ודרום-מזרח. בוץ להאר כיסה מספר יישובים והגיע עד חופי האוקיינוס השקט המרוחקים כ-120 ק"מ. האפר הגעשי יחד עם רעידות האדמה שנוצרו כתוצאה מההתפרצות גרמו להחרבתן של הערים ארקיפה ומוקואגוה נפילת אפר מההתפרצות דווחה במרחק של 500 ק"מ ממוקד ההתפרצות.
נזקים סביבתיים
לחקלאות המקומית לקח כ-150 שנה עד להתאוששות. האפר גרם לכך ששנת 1601 הייתה שנה קרה מאוד בחצי הכדור הצפוני, מה שגרם לרעב ההמוני ברוסיה בשנים 1601-1603.
גם באסטוניה, לטביה ואף בשווייץ היה קר בצורה חריגה בחורפים של 1600-1602.
יבול היין של צרפת ב-1601 התאחר וניזוק וכך גם זה של גרמניה.
אגם סווה ביפן קפא מוקדם יותר מאשר בכל 500 השנים שקדמו להתפרצות.
גמבלה
גמבלה (באמהרית ጋምቤላ) היא מדינה במערב אתיופיה. גובלת מצפונה במדינת אורומיה בדרומה במדינת האומות, הלאומים ועמי הדרום ובמערבה בדרום סודאן.
דמוגרפיה
על פי הנתונים של הסוכנות המרכזית לסטטיסטיקה אוכלוסיית המדינה מונה 306,916 שמתוכם 25.37% חיים בערים. עם שטח של 25,802.01, הצפיפות הממוצעת היא 9.57 אנשים לקמ"ר.
אתניות
חלוקת התושבים לפי קבוצות אתניות:
דת
חלוקת התושבים לפי דת:
מחוזות
גמבלה מחולקת לארבעה מחוזות:
Tony Bennett: The Playground
Tony Bennett: The Playground (בעברית: טוני בנט: מגרש המשחקים) הוא אלבום האולפן ה-47 של זמר הג'אז האמריקאי טוני בנט. את האלבום הוציאה לאור ב-29 בספטמבר 1998 חברת התקליטים קולומביה רקורדס.
איברים (חצי האי האיברי)
ההתייחסות הראשונה לעם האיברי מופיעה בכתבים יווניים. היוונים השתמשו באותו שם גם בהתייחסם לעם שישב באזור הנמצא בגאורגיה של היום.
חוזה ורדן
ממוזער|350x350 פיקסלים|חלוקת אירופה לאחר חוזה ורדן: חוזה ורדן (ב[[צרפתית: Traité de Verdun, בגרמנית: Vertrag von Verdun) של שנת 843 הוא הסכם במסגרתו שלושת בניו של לואי החסיד, נכדיו של קרל הגדול, חילקו ביניהם את האימפריה הקרולינגית.
ההסכם, שנחתם בוורדן אשר בצפון-מזרח צרפת, הביא לסיומה של מלחמת האזרחים הקרולינגית בת שלוש השנים.
ההסכם
שלושת האחים כבר היו מבוססים בממלכות שונות, לותאר באיטליה, לודוויג בבוואריה, וקרל באקוויטניה.
באוגוסט 843 התכנסו שלושת האחים בעיר ורדן וחתמו על הסכם לפיו חולקה האימפריה לשלוש ממלכות שונות, בהתאם לנוהג הפרנקי לחלק את נחלות האב בין כל היורשים בחלקים דומים ולא להוריש את כולה לבן הבכור: לודוויג, לימים "לודוויג הגרמני", זכה בחלקה המזרחי של האימפריה, פרנקיה המזרחית, שהפכה בהמשך לממלכת גרמניה. לותאר זכה בחלק המרכזי של האימפריה, פרנקיה התיכונה, שכלל את ארצות השפלה, אלזס, בורגונדי, פרובאנס ואיטליה. כמו כן, בהיותו הבן הבכור, הוא זכה בתואר "הקיסר הרומי" והיה, בשם בלבד, השליט העליון. קרל זכה בחלק המערבי, פרנקיה המערבית, שהפך מאוחר יותר לצרפת. פפין השני קיבל את ממלכת אקוויטניה אבל היה תחת סמכותו של קרל.
הממלכה המזרחית והמערבית התפתחו לישויות יציבות יחסית. לעומתן ממלכתו של לותאר, שגבולותיה הארוכים היו קשים להגנה ושהרי האלפים חצצו בין חלקה הדרומי לצפוני, התפצלה בין יורשיו, וחלקים ממנה היוו זירה למאבק בין צרפת לגרמניה במשך מאות שנים.
אראגורן
רקע
אראגורן בן ארתורן (ארגורן השני) הוא יורשו של איסילדור מלך גונדור ונצר לשושלת נומנור. שנתיים לאחר לידתו לאימו גילרין, מת אביו ארתורן בקרב. בעקבות כך הוא גדל בין עלפי ריוונדל אצל אלרונד, אדון ריוונדל. שם, אימו כינתה אותו "אסטל" ("תקווה"). כשחי בין העלפים למד ארגורן את שפתם ואת אורחות חייהם. ניסיון זה הקנה לו מיומנויות שימושיות (כגון רפואה, קשר עם בעלי חיים ועוד) שנראו לשאר בני האדם כקסם. בריוונדל פגש גם את גנדלף, והתיידד עימו.
עם התבגרותו, סיפר לו אלרונד אודות מוצאו ועל כך שהוא בעצם המלך החוקי של גונדור, נצר לשושלת המלכים שנקטעה. אז הוא פגש בארוון חצי-בת לילית, בתו של אלרונד והתאהב בה, והשניים התארסו כעבור זמן ביער לות'לוריין. אחרי שאמו מתה, יצא אראגורן לגלות, ונדד עם שומרי היער של הדונאדין. למרות מוצאו המלכותי, סירב אראגורן לתבוע את כתר גונדור, מחשש שבתור יורשו של איסילדור, גם הוא יפול כמוהו.
באחוות הטבעת
במועצה הגדולה של אלרונד, מגלים גנדלף ואלרונד את מוצאו האמיתי של אראגורן לבורומיר בן דנתור, הנציג של גונדור במועצה ובנו של העוצר השולט בה. אראגורן התנדב לסייע לפרודו לקחת את הטבעת למורדור ולהשמידה בהר האבדון (האש). יחד איתו מתנדבים גם העלף הנסיך לגולס, הגמד גימלי, בורומיר וההוביטים סם גמג'י, מריאדוק ברנדיבאק (מרי) ופרגרין טוק (פיפין). ביחד עם פרודו וגנדלף יוצרים התשעה את "אחוות הטבעת".
ארגורן חוגר את החרב אנדוריל, שחושלה מחדש משברי נרסיל על ידי חרשי העלפים בבית אלרונד, החרב איתה כרת איסילדור את הטבעת האחת מאצבעו של סאורון.
במהלך ההרפתקה הפגין אראגורן את איכויותיו ואף נשא בנטל את המנהיגות לאחר שגנדלף אבד במכרות מוריה.
בשני הצריחים
לאחר התפרקות החבורה מוביל אראגורן מרדף בן שלושה ימים אחרי מרי ופיפין, שנשבו בידי אורקים. אראגורן סייע גם לתאודן מלך רוהן להחזיק מעמד (פיזית ומנטלית) במתקפה הגדולה של האורוק-האי של סארומן על נקרת הלם. אחייניתו של תאודן, איאוון, התאהבה בו ובהילת הלוחם האמיץ והכריזמטי שהוציא לעצמו במעללי הגבורה שלו.
בשיבת המלך
לבסוף הבין אראגורן שאל לו להימלט מייעודו. כדי לגייס תמיכה הוא נכנס בדרך המתים אל הר דימהולט וגייס את צבא אנשי ההר שהוחזקו במצב של אלמוות כעונש על הפרת שבועת אמונים לגונדור. המתים סרו למרותו מאחר שהכירו בהיותו יורש איסילדור, ובעזרתם שחרר את מינס טירית, בירת גונדור מאיום שנשקף לה: שודדי ים שהתעתדו לתקוף את העיר מנהר האנדויין.
אחרי הקרב הגדול בשדות פלנור, יצא אראגורן בראש צבאות המערב לעבר מורדור כדי להסיח את דעתו של סאורון מפרודו, שחדר בינתיים למורדור. פעולה זו עזרה לפרודו במשימת השמדת הטבעת.
לאחר שהושמדה הטבעת האחת, הגשים את חלומו והתחתן עם ארוון, שנהפכה לבת תמותה למענו. איאוון, שהייתה מאוהבת בו, מצאה ניחומים בזרועותיו של פרמיר, אחיו הצעיר של בורומיר. במעמד מכובד, הוכתר אראגורן כ"אלסר", צור בני-לילית (כינוי שניתן לו מפי מלכת בני הלילית מלוריין, גלדריאל), ומלך גונדור וארנור. הוא שיקם את הממלכה מהריסותיה ונודע כאחד מגדולי מלכי האדם.
בסרטים של פיטר ג'קסון
בעיבוד הקולנועי של פיטר ג'קסון לספר שר הטבעות, גילם ויגו מורטנסן את דמותו של אראגורן. אראגורן מתואר בסרט כדמות משמעותית ביותר, ולמעשה היא זוכה לתשומת לב רבה מאוד, פחותה רק מפרודו, סאם וגולום. אראגורן מתגלה כמנהיג הטבעי של "אחוות הטבעת" ושני בחוכמתו ומנהיגותו רק לגנדלף.
בסרט אראגורן חמוש בחרב ארוכה, קשת ופגיון עלפי מעוקל. הוא לבוש בשריון עור ורק לפני הקרבות הגדולים עטה עליו שריון שרשראות כבד יותר. בסרט השלישי הוא קיבל לידיו את "אנדוריל" שחושלה משבריה של החרב "נארסיל". אראגורן מתגלה כלוחם מצוין וידיד נאמן.
ג'קסון בחר לתאר את יחסיו של אראגורן עם עלמת העלפים, ארוון (בגילומה של ליב טיילר), אף על פי שבספרים יש רק התייחסויות מועטות אליהם.
שריר הסוליה
שריר הסוליה (TA: Musculus soleus) הוא שריר רחב ושטוח הנמצא בחלקה האחורי של השוק. שמו ניתן לו בזכות הדמיון בצורתו לדג הסולית השטוח. יש המסווגים את שריר הסוליה ביחד עם שריר הסובך כשריר יחיד בשם שריר הסובך השלש ראשי.
שריר הסוליה הוא כופף כפי עיקרי של הקרסול הפועל בעת פעולות כגון הליכה ועמידה. הרכב השריר העשיר בסיבי שריר איטיים מאפשר לשריר לתפקד כמייצב של הקרסול, המונע נפילה קדימה. לשריר תפקיד נוסף ומשמעותי במערכת ההחזר הוורידי, שכן כיווציו פועלים כמשאבת שריר ומניעים דם ורידי מחלקם התחתון של הרגליים לכיוון הלב.
תיאור
שריר הסוליה ממוקם במדור האחורי השטחי של השוק.
חלקו התחתון של השריר נאחז בעצם העקב דרך גיד אכילס.
Micro-Star International
Micro-Star International Co., Ltd (ידועה בראשי התיבות MSI) היא חברה טאיוואנית רב-לאומית, המייצרת רכיבי חומרה. החברה נוסדה באוגוסט 1986. החברה מיצרת מגוון מוצרים ורכיבי חומרה, בהם כרטיסי הרחבה, שרתים, נטבוקים, לפטופים. בתחום לוחות האם וכרטיסי המסך נחשבת החברה לאחת משלוש היצרניות הגדולות בעולם.
החברה מקיימת תחרות בתחום האוברקלוקינג מדי שנה, ומעניקה פרס כספי בן 3,000 דולר למנצח.
באבא גנוש
באבא גנוש (בערבית: بابا غنوج, תעתיק מדויק: באבא ע'נוג') הוא מאכל המורכב מסלט חצילים בטחינה, אשר נפוץ ברחבי המזרח התיכון, בעיקר במצרים, בסוריה, בלבנון, בטורקיה וביוון.
במדינות שונות יש גרסאות שונות לאופן ההכנה, בחלקן מוסיפים לחצילים עגבניות קצוצות ושום.
משמעות השם היא כנראה אבא גנוש (שם פרטי), אבא מפונק או אבא-ענוֹג. לעיתים הוא נקרא גם מטאבאל (mutabbal). במצרים הסלט מכונה "באבא ראנוש" ובאתיופיה מכונה המאכל "בלאגאדוש".
יולי כהן
יולי כהן (לשעבר כהן-גרשטל) (נולדה ב-5 ביולי 1956) היא מפיקה ובמאית תיעודית ישראלית.
קורות חייה
יולי כהן נולדה וגדלה בצהלה. אביה, מיקי כהן, הוא מהנדס מכונות חקלאיות ועבד במשרד החקלאות באמצע שנות החמישים; לימים כיהן כמנכ"ל מספנות ישראל והקים את בית הפלמ"ח. אמה, תמי כהן, פעילה בחברת מחסום Watch.