cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Only Girl (In the World)
קונספט ופיתוח
השיר נכתב על ידי קריסטל ג'ונסון שכתב את השיר בשיתוף עם המפיקים סטארגייט וסנדי וי. סטארגייט עבד עם ריהאנה גם על שיריה הקודמים ביניהם "Hate That I Love You" ו-Rude Boy". בחודש פברואר 2011 ניגשה הזמרת אל צד המפיקים הנורווגים סטארגייט ואמרה שהיא מעוניינת להתחיל להקליט את האלבום ושהיא רוצה לעשות שירי אפ-טמפו שמחים. השיר היה לשיר הראשון בסופו של דבר אשר נכלל באלבום. בריאיון עם מעריצים ריהאנה אמרה כי היא "רוצה להגדיר את עצמה מחדש כאומנית", "אני לא רוצה לחזור אחורה ולעשות מחדש את Good Girl Gone Bad, רציתי לעשות את הצעד הבא באבולוציה של ריהאנה וזה מושלם בשבילינו. אתם תמיד שומרים עליי אז עכשיו יש כמה שירים גדולים שיצדיקו את זה". בנוסף היא תיארה את השיר "כבעל צליל גדול יותר" מ-"Rude Boy".
השיר הקולט במהלך סיבוב ההופעות השלישי של ריהאנה וגרסת ההאינסטרומנטל שלו הוקלט על ידי מייקל סטורלר אריקסון מסטארגייט, סנדוי וי ומיילס ווקר באולפני "רוק" בניו יורק ובאולפני "ווסטלייק רקורדינג" בלוס אנג'לס ובבונקר בפריז. קוק הארל היה המפיק הווקאלי של השיר כאשר הוא הוקלט ביחד עם ג'וש גודווין ומרקוס טובאר בעוד אינם האק, דיין ליסקה ובראד שאי הקליטו קולות נוספים. בנוסף השיר הונדס על ידי דמיאן לואיס בעוד מיקל סטורלר אריקסון וסנדי וי, וטור אריק הרמנסן היו אחראים על סיפוק המכשור המתאים להקלטת וליצירת השיר. פיל טאן היה אחראי על עריכת השיר.
הרכב מוזיקלי
השיר הוא שיר יורו-דאנס באורך של 3 דקות ו-55 שניות. הוא משלב בתוכו אלמנטים של hi-nrg ו-R&B-רייב. הוא נכתב במפתח של F-sharp בקצב של 126 ביטים לדקה. בנוסף השיר כולל גם סינתיסייזרים, בס כבד וביטים אלקטרוניים. קולה של ריהאנה בשיר משתרע על פני אחד וחצי אוקטבות בין הסולמות F#3 ל-C#5 כאשר היא שרה בקול רך ומפתה. מבחינה לירית השיר מדבר על הרצון של ריהאנה לקבל תשומת לב מבן זוגה ועל הרצון שלה שהוא יתייחס אליה כאל "הבחורה היחידה בעולם".
ביקורות
השיר קיבל ביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה. ג'ריק ד קנדי כינה את השיר מ-"Los Angles Times" כינה את השיר כ"להיט בטוח" ו"קאמבק אמיתי". ג'יימס דיין מ-MTV שיבח את השיר גם והשווה אותו לסינגל הפתיחה הקודם שלה "Russian Roullete". מוניקה הררה מבילבורד כי השיר "גורם לך לרצות לשאוף לשליטה על רחבת הריקודים". ניק לוין מ-"Digital Spy" נתן לשיר ציון של 4 מתוך 5 כוכבים כאשר כינה אותו כשיר "שמח וכיפי" אך "לא מקורי מדי". בנוסף הוא גם ציין את העובדה כי השיר הוא השיר הכי "פופי" שלה מאז Don't Stop the Music.
גם ג'ים פרבר מ"ניו יורק דיילי ניוז" ציין את ההידבקות של השיר בז'אנר הפופ יותר מאשר שירים קודמים שלה. פרייזר מקאפליין מה-BBC אמר כי "השיר משאיר רושם חיובי על המאזין אף על פי הטון השתלטני והיהיר שלה". אך בסופו של דבר אמר כי "ריהאנה שרה את השיר בלהט" ונתן לשיר ציון של 4 כוכבים מתוך 5. ג'יימס דולן מ"רולינג סטון" נתן לשיר 2.5 כוכבים מתוך 5 כאשר כתב: "טראנס לנצח לא ישמור אותך במועדון אלא אם כן מישהו אחר משלם עבור המשקאות."
מבקרי מוזיקה רבים מארגונים וגופי תקשורת שונים הכלילו את השיר לסיכום השירים הטובים ביותר לשנת 2010. בפרט, מבקרי מוזיקה רבים מכתב העת היומי הגרדיאן דירגו את השיר ברשימתם 5 הרצועות המובילים ביותר לשנת 2010, כאשר אלכס נדאם הכליל את השיר במקום החמישי, ובטי קלארק במקום החמישי.
צפון אמריקה
במצעד הדיגיטלי השיר הופיע לראשונה במקום הראשון עם מכירות של 249 אלף עותקים ובכך הפך לשיר השמיני שלה שמגיע למקום הראשון במצעד ולשיר השני שלה שעושה את זה בשבוע הראשון. בנוסף השיר הגיע למקום הראשון במצעד "Mainstream Top 40 (Pop Songs)" והיה לשיר השביעי שלה לעשות זאת ובכך שברה שיא שהפכה לזמרת שהכניסה למצעד זה הכי הרבה שירים למקום הראשון. ב-2011 השיר נכנס למקום ה-46 במצעד השנתי של השירים הדיגיטליים ולמקום ה-33 במצעד שירי הפופ. בנוסף השיר גם הגיע למקום הראשון במצעד שירי הדאנס מה שהפך אותו לשיר ה-12 שלה לעשות זאת. נכון ליוני 2015 השיר מכר 3.6 מיליון עותקים במדינה ובכך הגיע למעמד פלטינה משולשת ולמעמד פלטינה משושת בשילוב של סטרימינג. בקנדה השיר הגיע לראשונה למקום ה-65 ובשבוע שלאחר מכן קפץ למקום הראשון. הוא שהה במקום הראשון 4 שבועות ובמצעד עצמו 35 שבועות.
בריטניה
בבריטניה השיר הופיע לראשונה במקום השני עם מכירות של 126 אלף עותקים ובכך הייתה לאמן השני עם הפתיחה החזקה ביותר במדינה באותה שנה וגם הפך לשיר השישי שלה שמגיע למקום השני. בשבוע שלאחר מכן הוא עלה למקום הראשון למשך שבועיים והיה לשיר הרביעי שלה לעשות זאת. השיר מכר 1,160,000 עותקים בבריטניה ובכך השיר הפך לשיר הנשי ה-15 בהיסטוריה שמוכר מעל למיליון עותקים במדינה. בנוסף ריהאנה גם הייתה לאמנית הנשית הלא בריטית השנייה לעשות זאת בהיסטוריה ולאמנית הראשונה שהיא לא ממוצא אמריקאי לעשות זאת. נכון להיום הוא מדורג במקום ה-19 ברשימת השירים הנשיים הנמכרים ביותר במדינה ובמקום ה-99 באופן כללי. בנוסף הוא היה לשיר הרביעי הנמכר ביותר לשנת 2010 במדינה ולשיר ה-68 לשנת 2011. בנוסף לכך השיר הגיע גם למקום הראשון במצעד הסקוטי הדיגיטלי.
נכון להיום מכירות השיר עומדות על 9.3 מיליון עותקים מה שהופך אותו לאחד מהשירים הנמכרים ביותר בהיסטוריה.
קליפ
אנתוני מנדלר אשר עבד עם ריהאנה על כמעט כל הקליפים שלה ביים וצילם את הקליפ באתר במרחק של שעתיים מלוס אנג'לס. ריהאנה סיפרה לאתר JustJared.com כי המטרה הייתה לצלם אותה במקום עם נוף גדול על מנת להבליט את בדידותה כמתואר בשיר. במהלך הקליפ נראות סצינות שלה משוטטת בתוך שדה של פרחים, מתנדנדת על נדנה, קופצת באוויר על רקע זיקוקים וכו'...
ביקורות
טאנר סטראנסקי מ-"Entertainment Weekly" שיבח את הפשטות של הקליפ וציין כי "זה נראה כאילו ריהאנה מדברת אליך ישירות, הצופה והיא כאילו רק שלך כאשר היא נבלעת בתוך הנופים היפיפיים וגורמת לך להתמקד בה". לדברי ג'ויס לי מ-CBS זה נראה כי "ריהאנה התקדמה מהקליפים העצבניים של Rated R לקליפים בעלי טון נשי יותר. סת' סמריפלד מ-"The Mail Online" כינה את הקליפ כ"שוט יפיפה וגחמני". סוקר אחר מ-"The Mail Online" כינה את הקליפ "כהעזיבה של הקליפים הקשים והכבדים מ-Rated R".
הופעות חיות
על מנת לקדם את השיר ריהאנה ביצעה אותו ביחד עם שיר נוסף בתוכנית SNL. למחרת היא טסה ללונדון בשביל לקדם את השיר באקס פקטור הבריטי. בנובמבר אותה שנה היא ביצעה את השיר שוב בטקס ה-EMA ויומיים לאחר מכן היא שוב ביצעה את השיר באקס פקטור רק באיטליה. לאחר מכן היא חזרה בחזרה ללונדון בשביל להתראיין ולבצע את השיר בתוכנית Graham Norton Show. לאחר זמן קצר היא חזרה לבצע את השיר גם בטקס ה-AMA ביחד עם שני שירים נוספים. בפברואר 2011 היא ביצעה את השיר שוב רק הפעם בטקס הפרסים הבריטי ביחד עם שני שירים נוספים. במאי כחלק מסדרת הופעות קיץ של רשת NBC היא ביצעה את השיר שוב לצד שני שירים נוספים. במשך השנים היא גם ביצעה את השיר בסיבובי ההופעות שלה ובפסטיבלים ואף בטקס ה-VMA של שנת 2016 כחלק מסדרה של ביצועים שלה ללהיטים ישנים שלה.
גרסאות כיסוי
קייטי פרי ביצעה גרסת כיסוי לשיר במהלך סיבוב ההופעות שלה California Dreams Tour. בנוסף גם הזמרת אלי גולדינג ביצעה גרסת כיסוי לשיר במהלך פסטיבל Radio 1's Live Lounge.
מואזין
המואזין (בערבית: مؤذّن ; תעתיק מדויק: מֻאַדִ'ן) הוא נושא תפקיד במסגד, שקורא לתפילה (אד'אן) חמש פעמים ביום מאחד המינרטים של המסגד.
קריאת המואזין
כאשר המואזין קורא לתפילה, הוא פונה לארבע כנפות הארץ ומול כל אחת מהן קורא: "אללה הוא הגדול מכולם. אני מעיד שאין אלוהים מלבד אללה. אני מעיד שמוחמד הוא שליחו של אללה (בערבית: "אשהדֻ אן לַא אִלַהַ אִלַֹא אללַּה ואן מוחמד רַסוּל אללה"). בואו לתפילה. בואו לגאולה. אללה הוא הגדול מכולם. אין אלוהים מלבד אללה" (ובבוקר מוסיפים: "התפילה עדיפה מהשינה").
בזמן התפילה עומד המואזין במסגדים מסוימים על דוכן (המכונה "מואזין מחפילי" בטורקית), ממול למינבר ועונה לדרשת האימאם.
המואזין היה נוהג לעלות לראש מגדל המסגד כדי שקולו ישמע למרחוק. עם חדירת הטכנולוגיה להגברת קול, חלק מהמואזינים החלו לקרוא את הקריאה לתפילה מלמטה, דבר שעורר את כעסם של חלק מהמוסלמים. כיום, ברבים מהמסגדים המודרניים נעשה שימוש ברמקולים לשידור קריאת המואזין, המשדרים הקלטה של הקריאה לתפילה, או קריאה בשידור חי שמבצע המואזין באמצעות המיקרופון.
המואזין
המואזין נבחר לתפקידו בזכות אופיו הטוב וקולו.
בילאל אבן רבאח היה המואזין הראשון באסלאם.
תלונות על מפגע רעש
במהלך המאה ה-20 נכנסו רמקולים רבי עצמה לשימוש רווח במסגדים רבים ברחבי העולם להעצמת קול המואזין. בעקבות זאת עלו תלונות על מפגע רעש מהמסגדים. הבעיה עולה במיוחד במקומות בהם יש מספר מסגדים סמוכים אלו לאלו ואין תיאום ביניהם ומכאן זמן קריאתם ארוך יותר.
במדינות שונות ברחבי העולם נקבעו תקנות וחוקים המגבילים (ובמקרים מסוימים אף אוסרים) את השימוש ברמקולים לקריאת המואזין.
בקהיר שבמצרים נאסר השימוש בכריזה עצמאית ברמקולים מהמואזינים השונים הפזורים בעיר, ובמקומם (עד לספטמבר 2016) הייתה משודרת קריאה אחת ואחידה מאולפן ממשלתי למקלטים המפוזרים ברחבי העיר במימון ממשלתי. בספטמבר 2016 הודיעו שלטונות מצרים על איסור שימוש ברמקולים להגברת קול המואזין במסגדים במדינה, עקב "פגיעה באיכות החיים". במאי 2017 חוקק שר ההקדשים המצרי חוק האוסר על שימוש ברמקולים עבור תפילת תראוויח (בערבית: صلاة التراويح) הנאמרת בחודש הרמדאן לאחר התפילה החמישית. חוק זה עורר זעם בקרב חוגים אסלאמיים אדוקים.
בטהראן שבאיראן נחקקו תקנות המגבילות את עוצמת המואזין, ובסעודיה נחקקו חוקים אשר נועדו הן להגביל את עוצמת המואזין והן להפחית את מספר המואזינים במקומות מסוימים. גם בירדן נחקקו חוקים להסדרה ואחידות של המואזינים בערים השונות. תקנות וחוקים דומים בווריאציות שונות נחקקו גם בערים מסוימות בסוריה, במרוקו, ברמאללה ועוד.
המצב בישראל
בישראל, התקנות למניעת מפגעים אוסרות על הקמת רעש באמצעות רמקול בין השעות 14:00-16:00 בצהריים ובין 23:00 בלילה ועד 07:00 בבוקר של יום המחרת. לשון תקנות אלו חלה גם על רמקולים בשימוש המואזין. עם זאת, נכון להיום, התקנות אינן נאכפות בכל הקשור לקריאת המואזין.
לאורך השנים 2011–2016 נעשו ניסיונות פרלמנטריים לקדם חקיקה בנושא רעש המואזין, והוגשו אף מספר הצעות חוק במספר מושבי כנסת שונים. האחרונה שבהן היא הצעת חוק שהוגשה במושב חורף תשע"ז של הכנסת.
בשנת 2016 הועלתה הצעת חוק בכנסת שמטרתה להגביל את עוצמת הקול של האד'אן בין השעות 23:00–06:00. הצעת החוק עברה בקריאה טרומית ב-8 במרץ 2017, אולם החקיקה נעצרה בהמשך בשל התנגדות המפלגות החרדיות בצל חששן שהאיסור יוחל גם על צופרי שבת. האגודה לזכויות האזרח בישראל הביעה את התנגדותה לחוק בציינה כי זהו חוק "פוגעני ומפלה המדיר ציבור שלם... מהמרחב הציבור במדינה, ומעמיק את תחושת ההפליה ואי השוויון אצל בנות ובני החברה הערבית בישראל".
רקומבינציה
{{פירושונים|
ראו גם
}}
אזור התעשייה מעלות
אזור התעשייה מעלות (הנקרא גם פארק קורן) הוקם בשנת 1976, על שטח "מעברת מעלות" משנות ה-50, לסייע בתעסוקה לתושבי האזור, ישנם כיום כ-70 מפעלים, המעסיקים יחד כ-3,500 עובדים מיישובי הסביבה, בין העובדים ישנם יהודים, נוצרים, דרוזים ומוסלמים. בשטח שותפות שתי מועצות, מועצה אזורית מעלה יוסף ועיריית מעלות-תרשיחא.
במקום קיימות תעשיות מסורתיות ותעשיות היי-טק יצרני המיועדות בחלקן לייצוא. בין השאר ישנם מפעלי חשמל ואלקטרוניקה, מיזוג אוויר, נירוסטה, מתכות, פלסטיקה, מכשור רפואי, מזון, וכלים מדויקים.
אזור התעשייה משתרע על שטח של כ-600 דונם, בתוכו 150,000 מ"ר בנוי בתפוסה של כ-96%, ונחשב כאזור עדיפות א' הנותן הטבות מס נרחבות.
מחזור המכירות של המפעלים הסתכם בשנת 2005 מעל למיליארד שקל מתוכם כ-350 מיליון ₪ ליצוא.
ערך ניבוי שלילי
ערך ניבוי שלילי (באנגלית: negative predictive value או בקיצור NPV) משמש כמדד סטטיסטי ליכולת הזיהוי של מבחן או בדיקה רפואית. ערך ניבוי שלילי הוא היחס בין אלו שאובחנו נכונה כבריאים לאלו שתוצאת בדיקתם שלילית, כלומר שלפי הבדיקה אינם חולים. הערך מתאר את ההסתברות שהאדם הנבדק הוא אכן בריא, אם הבדיקה שלילית.
קביעת ערך הניבוי השלילי של המבחן נעשית על ידי השוואת תוצאות המבחן לתוצאות מבחן שמהווה את מדד הזהב (המדד הקובע והמוחלט לגבי קיומו של המצב הנבדק). כך למשל, תוצאת בדיקת סקר למחלה יכולה להיות חיובית (מחלה קיימת) או שלילית (מחלה לא קיימת). התוצאות החיוביות נבדקות מול מדד הזהב ונקבעות כ"חיוביות אמיתיות", אם אכן המחלה קיימת על פי מדד הזהב או כ"חיוביות שגויות", אם המחלה לא קיימת על פיו. התוצאות השליליות נבדקות באותה צורה ונקבעות כ"שליליות אמיתיות", אם המחלה אכן לא קיימת על פי מדד הזהב או כ"שליליות שגויות" במקרה שבדיקת הסקר שללה את המחלה אך המחלה קיימת לפי מדד הזהב.
שליליים אמיתיים ערך ניבוי שלילי = שליליים אמיתיים + שליליים שגויים
לחלופין, ניתן לחשב את ערך הניבוי השלילי בצורה הבאה:
סגוליות X (שיעור הימצאות - 1) ערך ניבוי שלילי = (רגישות - 1) X שיעור הימצאות + סגוליות X (שיעור הימצאות - 1) (כאשר ערכי הרגישות, הסגוליות ושיעור ההימצאות יינתנו כשיעור מ־1 ולא באחוזים)
כך למשל, אם בדיקה בעלת ערך ניבוי שלילי של 70% קבעה שאדם הוא בריא, ישנה הסתברות של שבעים אחוזים שהאדם אכן בריא. אם לבדיקה יש ערך ניבוי שלילי של 100%, אזי כל אדם שתוצאת בדיקתו שלילית הוא אכן בריא.
ערך ניבוי שלילי יעיל מעצם היותו מדד מעשי לבדיקה רפואית, אלא שהוא גם רגיש לשיעור הימצאות המחלה באוכלוסייה.
You Can't Hurry Love
You Can't Hurry Love (בעברית: לא ניתן לזרז את האהבה) הוא שיר משנת 1966 שבוצע במקור על ידי להקת הסופרימס.
השיר נכתב והופק על ידי צוות הפזמונאים והמפיקים המוזיקליים של חברת התקליטים מוטאון הולנד-דוזייר-הולנד. השיר הגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים של בילבורד ולמקום ה-5 במצעד הסינגלים הבריטי. בשנת 1982 השיר כיכב שוב בפסגת מצעדי הפזמונים כאשר הזמר פיל קולינס הקליט גרסת כיסוי משלו לשיר – גרסה זו שהתה במשך שבועיים במיקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי החל מינואר 1983.
גרסת הסופרימס
"You Can't Hurry Love" הוא הסינגל השני מהאלבום של הסופרימס The Supremes A' Go-Go.
השיר נכלל ברשימת 500 השירים שעצבו את הרוק אנד רול.
הסופרימס הקליטו בהמשך גם גרסה של השיר באיטלקית בשם "L'amore verrà" (האהבה תבוא).
גרסת פיל קולינס
גרסת הכיסוי הבולטת ביותר של השיר בוצעה על ידי הזמר פיל קולינס ופורסמה כסינגל בסוף שנת 1982 מתוך אלבום הסולו השני של קולינס. גרסת הכיסוי של קולינס הגיעה למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי (להיט הסולו הראשון של קולינס שהגיע למקום הראשון במצעד הבריטי), והגיע למקום העשירי במצעד הבילבורד האמריקני. על אף שקולינס ביצע בעבר מספר גרסאות כיסוי באלבומי האולפן שלו, זו הייתה גרסת הכיסוי הראשונה שפורסמה כסינגל.
גרסאות כיסוי נוספות
לאורך השנים הוקלטו גרסאות כיסוי נוספות לשיר, כאשר בין המבצעים הבולטים ביותר היו חמישיית הג'קסונים והדיקסי צ'יקס.
החלטה 679 של מועצת הביטחון של האו"ם
המועצה ציינה את מאמציה לכונן שלום עמיד וצודק במזרח התיכון.
קולפיק
קוֹלְפִּיק הוא סוג של כובע פרווה חסידי, הנחבש על ידי אדמו"רים שמוצאם מפולין רוסיה גליציה ומהונגריה.
החלטה 679 של מועצת הביטחון של האו"ם
ההחלטה
המועצה החליטה לקרוא לצדדים הנוגעים בדבר ליישם מיידית את החלטה 338 של מועצת הביטחון של האו"ם (1973). היא חידשה את המנדט של כוח התצפית למשך שישה חודשים נוספים, עד ל-30 במאי 1990, וביקשה כי המזכ"ל יגיש דו"ח על המצב בסוף אותה תקופה.
קולפיק
הקולפיק צר יותר מהשטריימל ובהיר יותר מהספודיק. צבעו חום עם פסים בהירים.
בין החסידויות בהן נהוג כיום ללבוש קולפיק הן: סקווירא, ויז'ניץ, באבוב, אלכסנדר, ורוז'ין. האדמו"ר מבעלז נהג בעבר לחבוש קולפיק, וכיום רק צאצאיו חובשים קולפיק.
דריוס גרלנד
דריוס גרלנד (באנגלית: Darius Garland; נולד ב-26 בינואר 2000) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת קליבלנד קאבלירס מליגת ה-NBA, בעמדת הרכז. אביו, וינסטון גרלנד, שיחק ב-NBA בין השנים 1987–1995.
קריירת תיכונים ומכללות
גרלנד נולד בעיר גארי שבאינדיאנה, ובגיל 12 עבר עם משפחתו לנאשוויל שבטנסי. בכל 4 עונותיו בקבוצת הכדורסל של "אקדמיית ברנטווד" זכה עמה באליפות ליגת התיכונים השנייה של טנסי, וב-3 מתוכן זכה בתואר שחקן התיכונים המצטיין של הליגה. בעונת 2017/2018 קלע 27.6 נקודות בממוצע למשחק, נבחר להשתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן ובנייקי הופ סאמיט, וזכה בתואר השחקן המצטיין של כל ליגות התיכונים בטנסי.
בשנת 2018 החל גרלנד ללמוד באוניברסיטת ואנדרבילט אשר בנאשוויל, ובארבעת משחקיו הראשונים בקבוצת הכדורסל שלה הצטיין עם ממוצע של 19.8 נקודות למשחק. במהלך המשחק החמישי של העונה, ב-23 בנובמבר 2018, נפצע בברכו השמאלית ונאלץ להתפנות לקבלת טיפול. מאוחר יותר התברר כי מדובר בקרע במניסקוס, אשר השבית את גרלנד ממשחק עד לסיום העונה. בינואר 2019 הודיע על כוונתו לעזוב את ואנדרבילט כבר לאחר עונה אחת, ולהעמיד את עצמו לבחירה בדראפט ה-NBA.
קריירת משחק ב-NBA
בדראפט ה-NBA 2019 נבחר גרלנד בבחירה החמישית, על ידי קליבלנד קאבלירס. לאורך עונת הרוקי שלו שימש כשחקן חמישייה קבוע בקליבלנד, ותרם 12.3 נקודות ו-3.9 אסיסטים בממוצע למשחק. בשנת 2022 נבחר למשחק האולסטאר של ה- NBA.
סכמה (מתמטיקה)
במתמטיקה, סְכֶמָה היא מבנה מתמטי שמכליל בכמה דרכים את הרעיון של יריעה אלגברית מהגאומטריה האלגברית הקלאסית. לדוגמה, המשוואות x=0 ו-x^2=0 מגדירות את אותן היריעות אך סכמות שונות. הסכמה מאפשרת להגדיר את הרעיון של יריעה מעל כל חוג קומוטטיבי (לדוגמה, עקום פרמה מוגדר מעל חוג השלמים \mathbb{Z}).
סכמות הוצגו לראשונה על ידי אלכסנדר גרותנדיק בשנת 1960 בספרו "יסודות הגאומטריה האלגברית"; מטרתו של גרותנדיק הייתה לבנות פרמול חדש של התחום כדי לפתור שאלות עמוקות וחשובות בתחום ובתחומים הקשורים, כגון השערות וויל (שהאחרונה מביניהן נפתרה על ידי פייר דליין . הגישה מתבססת רבות על אלגברה קומוטטיבית, ותורת הסכמות מביאה את האפשרות להשתמש בכלים של טופולוגיה ואלגברה הומולוגית. בנוסף, סכמות מקשרות בקשר הדוק בין גאומטריה אלגברית לבין תורת המספרים (מה ששימש רבות את ווילס בהוכחת "המשפט האחרון של פרמה").
הגדרה
סכמה אפינית היא מרחב מחויג מקומית שאיזומורפי (כמרחב מחויג מקומית) לספקטרום של חוג קומוטטיבי. סכמה היא מרחב מחויג מקומית כך שלכל נקודה x\in X יש סביבה פתוחה, כך שהמרחב המחויג   הוא סכמה אפינית.
מטעמי נוחות, הסכמה נקראת לעיתים X, ואת המרחב הטופולוגי של X נסמן. נקראת אלומת המבנה של X.
בעבר, סכמה נקראה "קדם-סכמה" והמונח סכמה התייחס לקדם-סכמה מופרדת. הטרמינולוגיה הזו כבר אינה בשימוש אך עדיין קיימת בספרים, כמו "יסודות הגאומטריה האלגברית" של גרותנדיק ו-"הספר האדום" של מאמפורד.
מורפיזמים של סכמות
מורפיזם של סכמות הוא מורפיזם של מרחבים מחויגים מקומית. כלומר, אם X,Y סכמות, מורפיזם f:X \to Y הוא הזוג, כאשר:
היא הדחיפה של האלומה על Y, כלומר האלומה שמתאימה לכל קבוצה פתוחה   את החוג.
הוא הנבט של האלומה בנקודה p.
הוא האידיאל המקסימלי היחיד בחוג המקומי.
הקטגוריה של סכמות אפיניות
לכל סכמה X יש מורפיזם טבעי שהוא איזומורפיזם אם ורק אם X סכמה אפינית. באופן שקול, אם R חוג קומוטטיבי ו-X סכמה, אז יש התאמה חח"ע ועל:
יתרה מזאת, הטענה דלעיל יכולה לתת אפיון של סכמות אפיניות כך: סכמה X היא אפינית אם ורק אם לכל סכמה S ההעתקה היא חח"ע ועל.
(הוכחה: אם ההעתקה חח"ע ועל אז ולכן X איזומורפי ל- מהלמה של יונדה. הכיוון השני ברור.)
אם נסמן את קטגוריית הסכמות האפיניות ב-\text{ASch} נקבל תוצאה חשובה:, כלומר קטגוריית הסכמות האפיניות שקולה לקטגוריה ההפוכה לקטגוריית החוגים.
אובייקט סופי ואובייקט תחילי
\mathbb{Z} הוא האובייקט ההתחלתי בקטגוריה של החוגים (הקומוטטיביים עם יחידה, \text{Ring}) ולכן מכך ש- נקבל כי הוא האובייקט הסופי בקטגוריית הסכמות (\text{Sch}).
כלומר, מכל סכמה X יש מורפיזם יחיד.
האובייקט התחילי בקטגוריית הסכמות הוא הסכמה הריקה (השווה ל-)
מכפלה מסוייבת של סכמות
תהי S סכמה, ויהיו X, Y סכמות מעל S, כלומר סכמות עם מורפיזם ל-S.
נגדיר את המכפלה המסוייבת של X ו-Y מעל S, מסומנת, להיות סכמה, יחד עם מורפיזמים , , שיוצרים דיאגרמה קומוטטיבית יחד עם המורפיזמים הנתונים X\to S, Y\to S, כך שלכל סכמה Z מעל S ומורפיזמים f:Z\to X, g:Z\to Y שיוצרים דיאגרמה קומוטטיבית עם המורפיזמים X\to S, Y\to S, קיים מורפיזם יחיד עבורו  ו-.
המורפיזמים p_1 ו-p_2 נקראים הטלות (projection morphisms) של המכפלה המסוייבת על גורמי המכפלה.
אם X, Y נתונות ללא סכמת בסיס S, לוקחים.
משפט: לכל זוג סכמות X, Y מעל סכמה S, המכפלה המסוייבת קיימת.
בקטגוריית הסכמות האפיניות \text{ASch} שאיזומורפית לקטגוריה ההפוכה לקטגוריית החוגים, המכפלה המסוייבת מקבילה למכפלה הטנזורית בקטגוריית החוגים. כלומר, אם סכמות אפיניות,  A,B,C חוגים, ויש מורפיזמים, אזי.
דחיפה (pushout)
דחיפה היא מושג דואלי למכפלה מסוייבת. כלומר דחיפה בקטגוריה \mathcal C היא מכפלה מסוייבת בקטגוריה ההפוכה.
יהיו X,Y,Z סכמות עם מורפיזמים f:Z\to X ו g:Z\to Y.
נגדיר את הדחיפה  להיות סכמה, יחד עם מורפיזמים i_1:X \to P, i_2:Y \to P, שיוצרים דיאגרמה קומוטטיבית יחד עם המורפיזמים הנתונים f ו-g, כך שלכל סכמה Q ומורפיזמים j_1:X \to Q, j_2:Y\to Q שיוצרים דיאגרמה קומוטטיבית עם המורפיזמים f ו-g קיים מורפיזם יחיד u :P \to Q עבורו ו-.
אם f ו-g הם שיכונים סגורים הדחיפה קיימת, והיא שווה להדבקה של  X ו-Y לאורךZ.
בקטגוריית הסכמות הדחיפה לא תמיד קיימת. לעומת זאת, בקטגוריית הסכמות האפיניות הדחיפה קיימת תמיד: אם סכמות אפיניות עם מורפיזמים שנובעים מההומומורפיזמים  ו-, אז הדחיפה  קיימת, והיא תהיה  כאשר.
סיב של מורפיזם
יהי f : X\to Y מורפיזם של סכמות (אומרים ש-X היא סכמה מעל Y), ותהי y\in Y נקודה. יהי k(y) שדה השאריות של y, ויהי המורפיזם הטבעי. אז נגדיר את הסיב של המורפיזם f מעל הנקודה y להיות הסכמה.
הרעיון של סיב של מורפיזם מאפשר לנו להתייחס למורפיזם כמשפחה של סכמות (שנקראות הסיבים שלו), שמתוארות לפי פרמטרים של נקודות בסכמת התמונה. מהצד השני, המובן הזה של משפחה של סכמות הוא דרך טובה להבין משפחות של סכמות שמשתנות אלגברית. למשל, לכל סכמה X יש העתקה ל-, כלומר כל סכמה היא סכמה מעל. במקרה הזה, הסיב מעל הנקודה הגנרית נותן סכמה X_{\Q} מעל \Q, והסיב מעל נקודה סגורה, שמתאימה למספר ראשוני p, יהיה סכמה X_p מעל השדה הסופי. נאמר כי X_p נוצרת על ידי צמצום מודולו p של הסכמה X.
הרחבת בסיס
תוצאה חשובה של הגדרת המכפלה המסוייבת היא הרעיון של הרחבת בסיס.
תהי S סכמת בסיס. אם S' סכמת בסיס נוספת, ו-S'\to S מורפיזם, אז לכל סכמה X מעל S נגדיר, שהיא סכמה מעל S'. נאמר כי X' מתקבלת מ-X על ידי הרחבת בסיס S'\to S.
== תכונות של מורפיזמים של סכמות ==
למורפיזמים יש חשיבות רבה בתאוריה הזאת וגרות'נדיק אף אמר כי "לא צריך ללמוד סכמות, צריך ללמוד מורפיזמים".
הלוויית אדוארד השביעי
הלווייתו הממלכתית של אדוארד השביעי, מלך הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד וקיסר הודו, התרחשה ביום שישי, 20 במאי 1910.
ההלוויה הממלכתית הייתה ההתכנסות הגדולה ביותר של בני המלוכה האירופים אי פעם, עם נציגים של 70 מדינות, והאחרונה לפני שמשפחות מלכותיות רבות הודחו במלחמת העולם הראשונה ובעקבותיה.
מהלך ההלוויה
המלך אדוארד השביעי מת ב-6 במאי, ולאחר מכן הוצב ארונו בחדר הכס בארמון בקינגהאם, ב-17 במאי נלקח הארון בתהלוכה אל וסטמינסטר הול, שם הוצב ארונו. זה היה המקרה הראשון שנערך בארמון עבור בן משפחת המלוכה ונערך בהשראת הצבת ארונו של ויליאם גלדסטון שהוצב שם ב-1898. ביום הראשון עמדו אלפי אנשים בסבלנות בגשם כדי לחלוק כבוד; כ-25,000 אנשים נדחו כאשר השערים נסגרו בשעה 22:00. ב-19 במאי רצה הקיסר וילהלם השני מגרמניה לסגור את האולם בזמן שהוא מניח זר; עם זאת, המשטרה הודיעה שייתכן שיהיה אי סדר אם זה יקרה, אז הקיסר נלקח דרך כניסה אחרת בזמן שהציבור המשיך להסתובב. על פי ההערכות, כחצי מיליון איש ביקרו באולם במהלך שלושת הימים שבהם הוא היה פתוח. ההלוויה נערכה שבועיים לאחר מות המלך ב-20 במאי. המונים עצומים, המוערכים בין שלושה לחמישה מיליון, התאספו לצפות בתהלוכה, שבמסלולה היו 35,000 חיילים. התהלוכה עברה מארמון בקינגהאם לארמון וסטמינסטר, שם נערך טקס קטן על ידי הארכיבישוף מקנטרברי, רנדל דיווידסון, בפני קבוצה קטנה של אבלים רשמית - אלמנתו של המלך המנוח המלכה אלכסנדרה, בנו המלך ג'ורג' החמישי, בתו הנסיכה ויקטוריה, אחיו הדוכס מקונוט, ואחיינו הקיסר הגרמני. שאר משתתפי ההלוויה המתינו מחוץ לאולם. ביג בן, הפעמון במגדל השעון הסמוך, הושמע 68 פעמים, אחת לכל שנת חייו של אדוארד השביעי. זו הייתה הפעם הראשונה שבה נעשה בו שימוש בדרך זו בהלוויה של מונרך.
התהלוכה כולה המשיכה אז מווסטמינסטר הול, דרך וייטהול והמאל, מהייד פארק קורנר עד למארבל ארץ', ומשם לתחנת פדינגטון; משם, רכבת הלוויה העבירה את האבלים לווינדזור. האבלים השתמשו ברכבת המלכותית, אשר יחד עם קרון הלוויה שנבנה עבור המלכה ויקטוריה, נגררה על ידי הקטר GWR 4000 Class King Edward. מהתחנה, התהלוכה המשיכה לטירת וינדזור, וטקס הלוויה מלא נערך בקפלת סנט ג'ורג'. טקס ההלוויה נערך לפי הפורמט שבו השתמשו בהלוויית המלכה ויקטוריה, אלא שהוא כלל את הקבורה בתוך הקפלה, בעוד שוויקטוריה נקברה במאוזוליאום המלכותי, פרוגמור. הליטורגיה התבססה באופן הדוק על "מסדר קבורת המתים" מתוך "ספר התפילה המשותפת". המלכה אלכסנדרה ביקשה במפורש המנון מאת סר ארתור סאליבן, "אח, אינך לפנינו", אולם הארכיבישוף דוידסון ואנשי דת בכירים אחרים חשבו שהיצירה חסרה מספיק משיכה ואלכסנדרה שוכנעה לקבל במקום זאת "את גופתו קבורה בשלום", המקהלה מתוך "המנון הלוויה" של ג'ורג' פרידריק הנדל למלכה קרוליין.
מנהלי הלוויות של בית המלוכה שמונו לסייע באירוע זה היו העסק המשפחתי של ויליאם באנטינג מרחוב סנט ג'יימס, לונדון. משפחת באנטינג ערכה גם את הלוויות המלך ג'ורג' השלישי ב-1820, המלך ג'ורג' הרביעי ב-1830, הדוכס מגלוסטר ב-1834, הדוכס מוולינגטון ב-1852, הנסיך אלברט ב-1861, הנסיך לאופולד ב-1884 והמלכה ויקטוריה ב-1901. צו ההתחייבות המלכותי למשפחת באנטינג הסתיים ב-1928 עם פרישתו של ויליאם ווסטפורט באנטינג.
גופתו של אדוארד נקברה זמנית בכספת המלכותית בווינדזור מתחת לקפלת אלברט. בהוראת המלכה אלכסנדרה, אנדרטה תוכננה והוקמה על ידי ברטרם מקנאל בשנת 1919, הכוללת דמות קבר של המלך והמלכה בשיש לבן המותקן על סרקופג שיש שחור וירוק, שם נקברו שתי הגופות לאחר מות המלכה האם ב-1925 במעבר הדרומי. האנדרטה כוללת תיאור של הכלב האהוב על אדוארד, קיסר, שוכב לרגליו.
אישים בתהלוכה
דמויות רכובות על סוסים כללו את האישים הבאים (ניתנים בערך לפי סדר הרכיבה):
אלה שהלכו מאחור בקרונות כללו:
קרובי משפחה נוספים של המלך המנוח השתתפו גם הם בהלוויה:
שחלוף (ביולוגיה)
שחלוף (באנגלית: Recombination או Crossing-over) הוא החלפת חומר גנטי בין מולקולות DNA שונות. לרוב השחלוף יוביל ליצירת מולקולת DNA, המורכבת משני מקורות גנטיים שונים. במידה ומדובר בשחלוף מיוטי, כלומר שחלוף המתרחש בגמטות, יתקבלו הרכבים גנטיים חדשים בתאי הזרע ובתאי הביצית, והדבר יובל למגוון גנטי בצאצאים, מה שיוביל גם לשוני פנוטיפי בין הצאצאים המתקבלים.
באאוקריוטים השחלופים לרוב יתרחשו בשלב המיטוזה כחלק ממנגנון תיקון תאי בתהליך של רקומבינציה לא הומולוגית, ובשלב המיוזה בתהליך של רקומבינציה הומולוגית, והם מהווים את אחד התהליכים החשובים ביותר בגנטיקה. (בחיידקים מתרחשת רקומבינציה הומולוגית בזמן תיקון נזקים בדנ"א).
בשחלופים המתרחשים כחלק מתהליך המיוזה, יצירתם של תאי המין (הגמטות) ביצורים זוויגיים (המתרבים ברבייה מינית). במהלך המיוזה, לאחר שהכרומוזומים הוכפלו, הכרומוזומים ההומולוגים (כל אחד במצבו המוכפל) נצמדים זה לזה בנקודות מסוימות הקרויות כיאזמות. הדבר מאפשר מעבר של קטעים מקבילים ב-DNA בין כרומוזום הומולוג אחד למשנהו. הדבר נעשה בעזרת אנזים המכונה רקומבינאז. לתהליך השחלוף במיוזה חשיבות אבולוציונית והישרדותית עליונה. הוא מאפשר להורה "לערבב" תכונות שהוא עצמו ירש מהוריו שלו, לפני ההורשה הלאה לצאצאיו. חלק גדול ממגוון הפנוטיפים אותו ניתן לראות כיום במיליוני היצורים החיים נגרם הודות להחלפה אקראית זו של מקטעי DNA, הנושאים גנים שונים.
בתאים מייצרי נוגדנים "תאי B" מתרחש תהליך של רקומבינציה מכוונת של גנים הגורם לשינוי האיזוטיפ של הנוגדן למשל מנוגדן מסוג IgG לנוגדן מסוג IgM. בנוסף, שחלופים מלאכותיים מבוצעים בביוטכנולוגיה ובהנדסה הגנטית כאמצעי ליצירה ושכפול של גנים חדשים.
צ'רי QQ6
צ'רי QQ6 (באנגלית: Chery QQ6) היא מכונית סופרמיני המוגדרת כמכונית עירונית, וקומפקטית מתוצרת יצרנית הרכב הסינית צ'רי (שם מלא: "Chery Automobile Co., Ltd", בסינית: 奇瑞汽车股份有限公司) אשר יוצרה בין השנים 2006–2010.
בין השנים 2010 — 2013 יוצרה גרסה של דגם "צ'רי QQ6" שהייתה קרויה "Chery Cowin 1".
מלבד לייצור דגמי "שרי QQ6" בסין, דגמי "צ'רי QQ6" יוצרו במצרים ובאיראן.
מכת כינים
על פי המסופר בספר שמות, מַכַּת כִּנִּים היא המכה השלישית מבין עשר המכות שאלוהים הנחית על ארץ מצרים, עקב סירובו של פרעה מלך מצרים, לשלח את בני ישראל מארצו, בניגוד לציוויו של האל, שנמסר לו על ידי משה.
במהלך מכה זו, מלאה הארץ בכינים והן רחשו על עפר הארץ, ועל האדם והבהמה.
פגיעת המכה בעברים
לדעת רבי אברהם אבן עזרא, פשוטם של המקראות מורה כי המכות הראשונות: דם, צפרדע וכינים, וכן מכת שחין ומכת ארבה פגעו במידה דומה בין במצרים ובין בעברים. אך הרמב"ם חולק על דעתו וסבור כי פשוטם של המקראות מורה שגם במכות דם וצפרדע, שחין וארבה, לקו המצרים בלבד ולא העברים. לגבי מכת כינים, נוקט הרמב"ם שגם במושבות העברים הופיעו הכינים אך לא ציערו אותם.
במדרשי חז"ל
במדרש מופיעה דעת רבי אלעזר שהטעם שלא יכלו חרטומי מצרים להפוך גם הם עפר לכינים, הוא שאין השד יכול לברוא פחות מכשעורה.
רש"י מביא מהמדרש שיעקב אבינו ביקש שלא להיקבר במצרים, כיוון שצפה שהארץ עתידה ללקות במכת כינים.
מכללת האנטר
מכללת האנטר (באנגלית: Hunter College) היא מכללה אמריקנית ציבורית ברובע מנהטן של העיר ניו יורק, באזור האפר איסט סייד. המכללה היא חלק ממערכת אוניברסיטת העיר ניו יורק (באנגלית: The City University of New York - CUNY). המכללה נוסדה ב-1870 בשם "נורמל קולג'" כסמינר למורות. השם שונה ל"הנטר קולג'" בשנת 1910, לזכר מייסד המכללה תומאס הנטר, שהאמין ברפורמות חברתיות.
היסטוריה
בראשית דרכה הייתה המכללה פתוחה לנשים בלבד, אולם מאז המצב שונה. המכללה מציעה תארים ראשונים ותארים מתקדמים.
עקב מספר הסטודנטים המבקשים לרכוש השכלה גבוהה במוסד אקדמאי בו שכר הלימוד נמוך ביחס למוסדות פרטיים אחרים בעיר הפך הנטר קולג' למוסד אטרקטיבי ואף התחרה באוניברסיטאות מובילות. המכללה ידעה התפתחות עצומה ופעלה גם באזורים אחרים בניו יורק כגון ברוקלין, קווינס וסטטן איילנד. שנים לאחר מכן הפך הקמפוס בברוקלין לברוקלין קולג'.
למכללה ארבעה בתי ספר שונים: בית הספר למדעים, בית הספר לחינוך, בית הספר למקצועות הרפואה, בית הספר לעבודה סוציאלית. לומדים בה כ-15,718 סטודנטים לתואר ראשון, וכ-5,126 סטודנטים לתארים מתקדמים. סגל ההוראה מונה כ-673 פרופסורים. אחוז המתקבלים ללימודים בקולג', מתוך מגישי המועמדות, הוא כעשרים ושמונה אחוז.
בדו"ח של מגזין U.S. News & World Report בשנת 2008 דורגה המכללה במקום ה-12 לאוניברסיטאות עירוניות (שאינן פרטיות) בצפון מזרח ארצות הברית, ובמקום ה-51 מתוך 574 מוסדות להשכלה גבוה (ציבוריים ופרטיים) שמעניקים תואר שני אך לא דוקטורט.
הקמפוסים
הקמפוס המרכזי של המכללה נמצא ברחוב 68 ושדרת לקסינגטון. בקמפוס המרכזי שוכנים בית הספר למדעים, בית הספר לחינוך ולימודי דוקטורט של אוניברסיטת העיר ניו יורק.
למכללה עוד שני קמפוסים:
תוכנית עמיתי מרטין בובר במדעי הרוח והחברה
התכנית לעמיתי מרטין בובר, The Martin Buber Society of Fellows (MBSF) היא תוכנית משותפת גרמנית-ישראלית ללימודי פוסט-דוקטורט במדעי הרוח והחברה באוניברסיטה העברית בירושלים. מטרת התכנית היא יצירת סביבה חיה ומעשירה עבור חוקרים מצטיינים בכל תחומי מדעי הרוח והחברה ולאפשר להם לקדם ובסס את מחקריהם בשנים הקריטיות שלאחר סיום לימודי הדוקטורט ולפני כניסתם לעולם ההוראה האקדמית. לעמיתים ניתנת מלגה נדיבה לתקופה של עד ארבע שנים.
התכנית היא בעלת דגש רב-תחומי ונועדה לאפשר שיח ושיג בין שדות מחקר שונים מארכאולוגיה ואשורולוגיה ועד לסוציולוגיה של עולם ההייטק ומחקרים בכלכלה בת זמננו.
התוכנית נוסדה ביוזמתו של פרופסור דוד שולמן מהאוניברסיטה העברית והוא גם עמד בראשה בשנותיה הראשונות. אחריו ניהלו את התוכנית פרופסור רות הכהן-פינצ'ובר מהמחלקה למוזיקולוגיה באוניברסיטה העברית ופרופסור יגאל ברונר מהחוג ללימודי אסיה באוניברסיטה העברית. כיום עומד בראשה פרופסור רז חן-מוריס מהמחלקה להיסטוריה באוניברסיטה העברית.
כל שנה נבחרים בתהליך ארוך ומדוקדק עשרה עמיתים, חמישה ישראלים או בוגרי אוניברסיטאות בישראל וחמישה גרמנים או בוגרי אוניברסיטאות בגרמניה. רוב מכריע של העמיתים משתלבים בהצלחה בעולם האקדמי בישראל ומחוצה לה כמורים וכחוקרים בכירים. בנוסף לפעילות המחקרית השוטפת נותנת תוכנית עמיתי בובר חסות לשלל כנסים אקדמאים הפתוחים לקהל הרחב ומפיקה ערוץ פודקאסט.
תולדות התוכנית
התוכנית נקראת על שמו של מרטין בובר ונוסדה בשנת 2010. בשנים הראשונות של התוכנית היו משרדי התוכנית ממוקמים בבניין רבין לחקר מדעי היהדות עד להשלמת בנייתו של בית הספר ג'ק, ג'וזף ומורטון מנדל ללימודים מתקדמים במדעי הרוח בשנת 2015 בקמפוס הר הצופים של האוניברסיטה העברית.התוכנית מבוססת על מודלים של תוכניות מקבילות במספר של אוניברסיטאות מובילות ברחבי העולם ביניהן הרווארד, פרינסטון והאוניברסיטה של משיגן בארצות הברית וממומנת על ידי המשרד בפדרלי לחינוך ומחקר של ממשלת גרמניה. בכל שנה נבחרים לתוכנית כעשרה עמיתים חדשים מחציתם מגרמניה ומחציתם מישראל. העמיתים יכולים להישאר בתוכנית עד ארבע שנים.
וועדה אקדמית
תפקיד הוועדה האקדמית של תוכנית עמיתי בובר הוא לבחור בכל שנה את המצטרפים החדשים לתוכנית. הוועדה מורכבת מפרופסורים בכירים באוניברסיטאות בישראל, גרמניה וארצות הברית.
חברים בוועדה
פרופ' יגאל ברונר - האוניברסיטה העברית.
פרופ' מריה מברודי - אוניברסיטת קליפורניה.
פרופ' וולפגנג זייבל - אוניברסיטת קונסטנץ.
רביעיית בורודין
רביעיית בורודין היא רביעיית מיתרים שנוסדה בשנת 1945 בברית המועצות. היא אחת הרביעיות הוותיקות הפעילות עד ימינו; בשנת 2005 ציינה הרביעייה 60 שנות פעילות מוזיקלית. חברי הרביעייה הנוכחיים הם רובן אהרוניאן (כינור ראשון), אנדריי אברמנקוב (כינור שני), איגור ניידין (ויולה) וולדימיר בלשין (צ'לו). בין חבריה הקודמים ניתן לציין את רודולף ברשאי, שהיה ויולן הרביעייה בין השנים 1945 ו-1953.
תוכנית עמיתי מרטין בובר במדעי הרוח והחברה
חברים בוועדה
פרופ' דפנה ארדינסט-וולקן - אוניברסיטת חיפה.
רביעיית בורודין
במקור נקראה "הרביעייה הפילהרמונית של מוסקבה" ומאוחר יותר, ב-1955 הסבה שמה ל"רביעיית בורודין", על שם אלכסנדר בורודין, מאבות המוזיקה הקאמרית הרוסית.
תוכנית עמיתי מרטין בובר במדעי הרוח והחברה
חברים בוועדה
פרופ' עמית פינצ'בסקי - האוניברסיטה העברית.
רביעיית בורודין
בנוסף להופעותיה של הרביעייה, הרבו חבריה גם להקליט יצירות בחברות הקלטות נודעות כגון מלודיה, טלדק, וירג'ין וצ'אנדוס. לפרסום רב זכו הקלטות הרביעייה למכלול רביעיות המיתרים של דמיטרי שוסטקוביץ', אשר נועץ בחברי הרביעייה בהלחנתן, וכן לחמישיית הפסנתר בלה מז'ור אופוס 81 מאת אנטונין דבוז'אק, בשיתוף פעולה עם הפסנתרן סביאטוסלב ריכטר.
תוכנית עמיתי מרטין בובר במדעי הרוח והחברה
חברים בוועדה
פרופ' רחל יגגי - אוניברסיטת הומבולדט.
רביעיית בורודין
ברפרטואר היצירות של הרביעייה כלולות בין היתר גם רביעיות המיתרים של בטהובן, וכן של מלחינים ידועים פחות כגון מייצ'יסלאב ויינברג וניקולאי מיאסקובסקי.
תוכנית עמיתי מרטין בובר במדעי הרוח והחברה
חברי וועדה בעבר
פרופ' יוסף זעירא - האוניברסיטה העברית.
פרופ' צור שלו - האוניברסיטה העברית.
פרופ' רות הכהן-פינצ'ובר - האוניברסיטה העברית.
פרופ' תידה סקוקפול - אוניברסיטת הרווארד.
פעילות אקדמית
עמיתי התוכנית מגיעים מכלל התחומים של מדעי הרוח והחברה; פילוסופיה, ספרות השוואתית, חקר התיאטרון, מוזיקלוגיה, פסיכולוגיה, היסטוריה, בלשנות, אנתרופולוגיה, סוציולוגיה ועוד.
הם יושבים בבנין מנדל בקמפוס הר הצופים של האוניברסיטה העברית ומקבלים לרשותם משרדים הכוללים את כל הציוד הדרוש להם לצד חופש מחקרי נרחב לבצע את מחקריהם באופן עצמאי ובתנאים אופטימליים לצד היכולת להשתמש בתשתיות האקדמיות של האוניברסיטה העברית כמו הספרייה הלאומית חוקרים מובילים מגרמניה וישראל מקבלים אפשרות להיות מזוהים עם התוכנית בתור עמיתים בכירים ומטורים ומעניקים ייעוץ אקדמי קרוב. מאחר שאופי התוכנית הוא רב-תחומי, מושם דגש רב על מצוינות אקדמית ואוריינטציה מולטידסיפלנרית והעמיתים יוצרים שיתופי פעולה נרחבים סביב תחומים משיקים ומשתלבים גם בפרויקטים מחוץ לתוכנית ויוצרים שיתוף פעולה עם חוקרים אחרים. התוכנית מעודדת את עמיתיה לעסוק ברעיונות חדשים ופורצי גבולות תוך גילוי של שיטות מחקר חדשות במהלך 4 שנותיהם בתוכנית המאפשרות להם לבסס רשת מחקרית נרחבת.
ספרים שפרסמו עמיתי התוכנית במהלך שהותם בתוכנית
2017: 2016: 2015: 2014: 2013: 2012''':
תצורת מאליח
בגבעה בה מצויים סלעי התצורה ניכרת השפעת הסחיפה. כך נוצרת צורה מינאטורית של קרחונים, תופעה המוסברת במבנה המיוחד של אבן הגיר מתקופת היורה. צילום מקרוב של הסלע יוצר את הרושם כאילו הצילום נעשה באזורים לא מוכרים בארץ. מנחם מרקוס כותב כי מבנה דומה של סלעים, המכונה טרשונים (Lapie's), מצוי באזור רמתא - שובא - הר דב, במורדות החרמון, אף הוא מתקופת היורה.
תומאס וייאט
סר תומאס וייאט (Thomas Wyatt; 1503 - 11 באוקטובר 1542) היה משורר אנגלי. תרגומיו לסונטות של פטררקה מלטינית לאנגלית ויצירותיו המקוריות הקנו לו את הכינוי "אבי הסונטה האנגלית". בנוסף להיותו משורר היה גם שגריר ושליח של הנרי השמיני ושמו נקשר בשמה של אן בולין כאחד ממאהביה. שיריו לא פורסמו במהלך חייו. בנו, תומאס וייאט הצעיר, הנהיג מרד כנגד מרי הראשונה, מלכת אנגליה ב-1554.
תולדות חייו
וייאט נולד בטירת אלינגטון במחוז קנט. אביו היה איש חצרו של הנרי השביעי, מלך אנגליה. וייאט למד בקולג' סנט ג'ון באוניברסיטת קיימברידג'. ב-1520 נשא לאשה את אליזבת ברוק, בנישואין ללא אהבה.
במאי 1536 הואשם על ידי צ'ארלס ברנדון, הדוכס הראשון מסאפוק, יחד עם אן בולין וחמישה גברים נוספים בניאוף ונכלא במצודת לונדון. אולם, בשל קרבתו לתומאס קרומוול, אחד האישים בעלי ההשפעה בחצר המלך, זכה לחנינה. הוא ראה את הוצאתה של בולין ושל הנאשמים האחרים מחלון תאו וכתב על כך את הסונטה הידועה בשם הלטיני, הלקוח מתוך מחזה של פטררקה, Circa Regna Tonat (ברעם מתוך הממלכות). וייאט חזר לחצר וזכה לרהביליטציה אולם ב-1541 הואשם שוב בבגידה במלכות, במקרה זה ניצל בזכות התערבותה של קתרין הווארד, אשתו החמישית של הנרי השמיני ובת דודתה של אשתו השנייה אן בוליין.
וייאט נפטר בן כ-39 ונקבר בשרבורן שבמחוז דורסט.
כתביו
מתוך כתביו של וייאט נשמרו 156 סונטות שהן בוודאות פרי עטו, מתוכן 123 בקונטרס אגרטון, חלקן בכתב ידו ממש ו-96 באוסף טוטל מ-1557 שבספרייה הבודליאנית באוקספורד (33 מתוכן אינן נמצאות בקונטרס אגרטון), בזכות אוסף זה קנה וייאט את תהילתו כמשורר.
בנוסף לכך מצויות עוד 129 סונטות שהדעות עליהן חלוקות, מתוכן כ-30 ככל הנראה משל וייאט עצמו.
אברהם מלניקוב
אברהם מֶלְנִיקוֹב (16 ביוני 1892 – 27 באוגוסט 1960) היה פסל בתקופת היישוב. יצירתו הנודעת ביותר היא אנדרטת "האריה השואג" בבית הקברות כפר גלעדי - תל חי.
ביוגרפיה
נולד בבסרביה בשנת 1892. עלה לארץ ישראל בשנת 1918, כחייל בגדודים העבריים. עסק בפיסול מצעירותו, ולאחר כיבוש באר שבע על ידי הבריטים, יצר פסל של הגנרל אדמונד אלנבי, שהוצב בגן עירוני בבאר שבע; הפסל נהרס במאורעות תרצ"ו - תרצ"ט.
מלניקוב השתתף בתערוכות מגדל דוד, שנערכו מדי שנה בשנות העשרים וביטאו את הרוח של האמנות העברית הנוצרת בארץ ישראל. הוא יצר סגנון מיוחד של זיקה לשורשיו של העם היהודי יחד עם ראשוניות פרימיטיבית הרחוקה מהמורשת האירופית, ושהושפעה מאמנות הפיסול של אשור הקדומה.
מלניקוב נבחר לוועד הראשון של אגודת הציירים והפסלים בארץ ישראל, יחד עם יוסף זריצקי וראובן רובין.
בשנת 1925 הגיע מלניקוב לגליל ונפגש עם אנשי גדוד העבודה בראשותו של יצחק שדה. כשראה את קבר האחים של חללי תל חי, כשהוא חשוף וללא מצבה, הציע להקים עליו פסל גדול ממדים שישמש כאנדרטה. חוצבי גדוד העבודה חצבו אבן ענקית וגררו אותה לאתר הקבורה. בוריס שץ, מייסד "בצלאל", ארגן סתתים שעזרו למלניקוב בסיתות האנדרטה. שנים עמל מלניקוב בעבודת הפיסול ויצר את אנדרטת הארי השואג, שהפכה לסמל לאומי. האנדרטה נחנכה בטקס רשמי מלא ביום ז' באדר תרצ"ד 22 בפברואר 1934.
בשנות השלושים ירד מלניקוב לאנגליה, אך לא זכה להצלחה ולהכרה באמנותו. בלונדון פיסל אישים מפורסמים, בהם: ארתורו טוסקניני, ליידי מלצ'ט ובנה, המדינאים ארנסט בווין ווינסטון צ'רצ'יל, הלורד קונוויי מאלינגטון, שרה צ'רצ'יל, הסופר גילברט מארי, ואחרים. מרבית מפסליו "האנגליים" של מלניקוב (כמאתיים) הושמדו בהפצצה אווירית של חיל האוויר של גרמניה הנאצית, כחלק מהקרב על בריטניה במהלך מלחמת העולם השנייה בשנים 1941-1940. למעשה, גם מהפסל "ישו הכושי" (מתווה גבס, 1949-1948) נותר תצלום בלבד, וכך גם מפסל החרס "הקבצן" (תאריכו אינו ידוע), או מדיוקן המשוררת היידית מלכה לוקר (גבס, 1936).
בשנת 1959 חזר ארצה, ונפטר בחיפה שנה לאחר שובו, בגיל 68. הוא נטמן לצד רעייתו שרלוטה לבית ניסנהולץ (נפטרה בשנת 1949) בכפר גלעדי, למרגלות יצירתו הנודעת האריה השואג. מלניקוב הותיר אחריו בת אחת.
ארכיונו האישי שמור בספרייה הלאומית.
ויוו (סרט)
ויוו (באנגלית: Vivo) הוא סרט מוזיקלי אמריקאי בהנפשה ממוחשבת, אשר הופק על ידי סרטי קולומביה וסרטי סוני הנפשה. הסרט בוים על ידי קירק דמיקו שכתב גם את התסריט עם קיארה אלגריה הודס, והופק על ידי ליסה סטיוארט, ריץ' מור ומישל ל.מ. וונג. סיפור הסרט מבוסס על רעיון מקורי מאת פיטר ברסוצ'יני. לין-מנואל מירנדה, שדיבב את הדמות הראשית, כתב את שירי הסרט, כמו כן מדבבים בו אינראלי סימו, זואי סלדנה, חואן דה מרקוס גונזלס, מייקל רוקר, ברוס טירי הנרי, ניקול ביאר וגלוריה אסטפן.
הסרט שווק לראשונה באולפני דרימוורקס הנפשה בידי מירנדה בשנת 2010, אולם הסרט נדחה לאחר ארגון מחדש של האולפן בשנת 2015. מאוחר יותר הסרט שווק מחדש על ידי אולפני ההנפשה של סוני.
במקור הסרט היה אמור לצאת לאקרנים בידי סרטי סוני, אולם הסרט בסוף עלה לכל הפלטפורמות של נטפליקס ב-6 באוגוסט 2021.
תקציר העלילה
ויוו הוא קינקז'ו יחיד במינו (לין-מנואל מירנדה) אשר בילה את ימיו בניגון מוזיקה לקהל בהוואנה יחד עם בעליו האוהב אנדרס הרננדז (חואן דה לה מרקוס). אף על פי שהם לא מדברים באותה שפה, ויוו ואנדרס הם צמד מושלם בנוגע לאהבה שלהם למוזיקה. אולם טרגדיה מתרחשת כאשר אנדרס מקבל מכתב ממרתה סנדובאל המפורסמת (גלוריה אסטפן), שבו הזמינה את בן זוגה הוותיק לסיבוב הופעות אחרון במיאמי, פלורידה, עם תקוות לחידוש הקשר. אנדרס מת לילה לפני הנסיעה וזה תלוי בויוו להעביר המכתב והשיר שאנדרס לא היה יכול לשלוח: מכתב אהבה למרתה, שנכתב לפני שנים רבות, בצורת שיר. כדי להגיע לחופים של מיאמי, ויוו נאלץ לקבל עזרה מגבי (אינראלי סימו) ילדה מתופפת ונון-קונפורמיסטית.
הפקה
במקור, בשנת 2010, הסרט שווק באולפני דרימוורקס הנפשה שם מירנדה הגה על רעיון הסרט לאחר הצלחת המחזמר "ניו יורק על הגובה" בבמות. לאחר הארגון מחדש של האולפן בשנת 2015 דרימווקס דחו את הפרויקט. ב-14 בדצמבר 2016, אולפני ההנפשה של סוני רכשו את הפרויקט מדרימוורקס וקראו לסרט "ויוו", אשר מבוסס על רעיון של ברסוצ'יני, עם דמיקו בתור הבמאי, סטיוארט בתור המפיקה, לורנס מארק בתור עוזר ההפקה והודס ככותב בתסריט על פי סיפורו של ברסוצ'יני. ב-12 ביוני 2019, קריסטין בלסון הכריזה שריץ' מור יצטרף לסרט בתור מפיק נוסף ורוג'ר דיקינס בתור היועץ הוויזואלי. ב-26 באפריל 2021, הוכרזו המדבבים של הסרט.
מוזיקה
ב-14 בדצמבר 2016, הוכרז כי מירנדה יכתוב 11 שירים לסרט.
הפצה
במקור הסרט היה אמור לצאת לאקרנים בידי סרטי סוני ב-18 בדצמבר 2020. אולם ב-2018 הסרט נדחה ל-6 בנובמבר 2020. ב-1 נובמבר 2019, יציאת הסרט לאקרנים נדחתה ל-16 באפריל 2021. ב-24 באפריל 2020, עקב מגפת הקורונה, יציאת הסרט נדחתה ל-4 ביוני 2021. ב-4 באפריל 2021, הכריזה סוני כי הסרט יעלה לכל הפלטפורמות של נטפליקס. בהמשך נודע כי הסרט יעלה בנטפליקס ב-6 באוגוסט 2021.
גלרון
גלרון הוא שם משפחה עברי.
תג יחידה
תג יחידה הוא סמל צבאי, צבעוני בדרך כלל, המייצג את שיוכו החיילי של חייל בצה"ל ליחידה מסוימת.
תג היחידה נכלל במדים (מדי א' בלבד) והוא נענד על כותפת שמאל של החייל. תג יחידה ניתן לרוב ליחידה מרמת חטיבה, אולם כיום קיימת מגמה להענקת תגים ליחידות קטנות יותר. תג היחידה הונהג בצה"ל בראשית שנות ה-50 של המאה ה-20, תחילה לחטיבות, לפיקודים המרחביים, למטכ"ל ולחיל האוויר בלבד, ובמרוצת הזמן לכל סוגי היחידות והעוצבות. במדי שרד ומדי גאלה במקום תג יחידה נתפר על שרוול השמאלי של המקטורן דגל ישראל רקום עם כיתוב "ישראל" בעברית ובאנגלית.
עיצוב
לתג גזרת מלבן אנכי המסתיים בצורה קבועה, לרוב של מגן משולש-עגלגל. יוצאי הדופן הם תגי האגפים, הפיקודים, הזרועות ותגי רוב יחידות חיל האוויר וחיל הים, שבהם קצה התג עגול; לתגים אחדים צורת משולש חד. חטיבת גולני וחטיבת קרייתי הם הגופים היחידים בצה"ל, למעט תגיות שוחרים, שלהם תג מרובע. אורך התג הוא 13 ס"מ בדיוק, ומתחתיו נתפרות דרגות החוגרים.
לתג עיצוב סמלי, המשקף מאפיין מובהק של היחידה. תג היחידה היחיד שמציג את מספר היחידה הוא זה של חטיבה 7. על פי פקודות מטכ"ל בעבר היה נהוג כי תג היחידה לא יכלול יותר מחמישה צבעים ולא יכיל מידע המסגיר את פעילות היחידה, אולם כיום ישנם תגים עם שבעה ואף שמונה צבעים.
נוהג
עקב צורת הייצור של התגים, הם מגיעים עם פסי גזירה לשימוש החיילים, וכך נוצרה מסורת שלפיה חיילים שאינם מעוניינים להישאר ביחידתם החדשה נעים עם תג מלבני ולא גזור.
על פי פקודות מטכ"ל, אסור להצמיד לתג היחידה דבר. חרף כך, ישנם חיילים המוסיפים על התגים סיכות, רקמות, חרוזים ועוד.
שוטרי משטרת ישראל ולוחמי משמר הגבול עונדים אף הם תג כתף, אך מסיבה לא ברורה ובניגוד למקובל בצה"ל ובצבאות ומשטרות אחרים בעולם, במשטרת ישראל התג על כתף ימין.
תגי היחידות
בצה"ל מאות תגי יחידה. להלן תגי המטה הכללי, הפיקודים, מפקדות הזרועות, האגפים ומפקדות החילות.
המטה הכללי
מרכיבי התג:
רקע שחור: רקע כללי
חרב וענף זית: סמלו הכללי של צה"ל וציון לזרוע היבשה
עוגן: סמלה של זרוע הים
זוג כנפיים: סמלה של זרוע האוויר
היסטוריה
בשנות החמישים והשישים התגים היו עשויים מבד ומשנות השבעים נעשו מחומר סינתטי. במדי חורף התגים נתפרו לשרוול.
משנת-48 ועד תחילת שנות החמישים התגים היו בצורות שונות ומגוונות עד שהתקבל תקן אחיד בצה"ל.
בחיל הים עד שנות השמונים לא היו תגי יחידה ועל השרוול נתפרו רק שלב מקצועי ודרגות.
תגי היחידות הכפופות למפקדת גייסות השריון
עד הקמת מפח"ש בשנת 1983 חלק מהיחידות שהיו כפופות למפקדת גייסות השריון כללו בתג שלהם פס עליון בצבעי שחור-ירוק.
תגי יחידות צה"ל היסטוריות בסיני
בתקופה משנת 1967 ועד פינוי סיני בשנת 1982 היו לצה"ל יחידות רבות בחצי האי. חלק פורקו אחרי פינוי סיני. התגים של היחידות האלה מוצגים כאן.
גדנ"ע ונח"ל
פיקוד נח"ל ופיקוד גדנ"ע ביחד עם חטיבת ירושלים וחטיבת אלכסנדרוני היו בעלים של תגים בצורת מעוין.
הערות שוליים
Israel Defense Forces insignia
התפתחות רגשית בגיל הגן
ההתפתחות הרגשית בגיל הגן מתארת את השינויים בבשלות הרגשית ואת ההתפתחות הרגשית המלווים את תהליך ההתבגרות בגיל הגן, ונחקרת על ידי הפסיכולוגיה ההתפתחותית. בתקופה זו, במקביל לשינויים קוגניטיביים וחברתיים, קיימים שינויים רגשיים משמעותיים. שינויים אלה כוללים חשיפה גדלה והולכת לרגשות ולסיבותיהם, יכולת ויסות של התנסויות רגשיות, ומודעות עצמית. בגיל הגן, ילדים לומדים על רגשות ועל הבעת רגשות, אם כי בגיל זה הם עדיין אינם מיטיבים לפרש את טווח הרגשות השליליים שאחרים עשויים להביע. כך, ילדים בגיל הגן מתקשים להבחין בין רגשות מופנמים להתנהגות מוחצנת. לדוגמה, יהיה להם קושי להבין שאדם עצוב עשוי להראות שמח או שאדם שמח באמת עשוי שלא להביע שמחה.
הגורמים המשפיעים על ההתפתחות הרגשית בגיל הגן
השנים הראשונות הן המשמעותיות ביותר לגבי המשך התפתחות הילד. ההתקשרות הראשונה של הילד היא לרוב עם האם המניקה ובתוכה מבנה הילד את החוויות הרגשיות הראשוניות שלו. כבר משלב זה כל התנסות – חיובית ושלילית – מעצבת את עולמו הרגשי ואת יכולות ההיקשרות ואמפתיה העתידיים שלו.
עם הופעת הדיבור משתנה התנהגותו של הילד מבחינה התנהגותית ואינטלקוטאלית. הודות לרכישת הלשון הילד מסוגל לשחזר את חוויותיו בעבר בצורת סיפור. בשלב זה הוא מסוגל גם לנבא או להתייחס לפעולות עתידיות על ידי תיאור מילולי. יכולת זו תורמת לפיתוח יחסי גומלין בין יחידים ומערבת בתהליך החיברות. היא מאפשרת גם הפנמה של הדיבור ושימוש בדיבור פנימי לצורך חשיבה ועיבוד קוגניטיבי.
מגע עם ילדים נוספים
הופעת הדיבור מאפשרת יצירה של יחסי גומלין ותקשורת מתמידים בין יחידים. המעבר אל עולם הגן מרחיב את מעגל ההתנסות של הילד. הוא יוצר, לרוב בפעם הראשונה, אינטראקציה עם קבוצת ילדים. המשחק, שהוא אופן הלמידה וההבעה הטבעי עבור הילד, מהווה אמצעי להתנסות במגוון אינטראקציות המעצבות את יכולותיו של הילד. על פי פרויד, המשחק הדרמטי הוא אמצעי לפורקן של כעס, רוגז, שנאה ותוקפנות בגלל היכולת לבטא דחפים אסורים בסביבה מוכרת. כלומר, באמצעות המשחק לומד הילד לתעל רגשות שליליים באופנים חברתיים וחיוביים.
סביבה פיזית
תהליך הלמידה מושפע גם מהסביבה הפיזית של הגן. פינות משחק עשירות בגירויים משמעותיות להתפתחות הרגשית כאשר הילד משתמש בהם על מנת לחקות התנהגויות של מבוגרים (משפחה, בעלי תפקידים וכולי), ולשחזר חוויות שהוא עבר.
השינויים הרגשיים אותם עובר הילד לאורך ההתפתחות
ההתפתחות הרגשית בגיל הגן מתייחסת לשיפור יכולות של מספר היבטים:
ילד בגיל הגן שאינו מסוגל לשחק בחברה, להבין את סביבתו הרגשית וחברתית, ואינו מסוגל לשלוט בדחפיו, התפתחותו הרגשית היא איטית או שאינה תקינה והיא דורשת אבחון וטיפול.
מעורבות ההורים בהתפתחות רגשית תקינה
התפתחותם של הילדים בגיל הגן והתנהגותם מושפעת מהקשר המוקדם שלהם עם הוריהם ומהטיפול אותו קיבלו בגיל הינקות. תכונות בסיסיות של ההורים כגון חום, היענות רגשית, שיתוף, עידוד לעצמאות וגישה חיובית משפיעים לחיוב על ההתפתחות הרגשית. כך, ילדים בגיל הגן שהוריהם נענים לצרכיהם הרגשיים, נוטים להראות אמפתיה לאחרים ולהתנהג התנהגות פרו חברתית ולשתף פעולה עם קבוצת השווים ועם ההורים. עונשים ולעג על כישלונות עלולים להוביל את הילד לרגשות אשם, לכן ההורה נדרש לא להאיץ בילד יתר על המידה, ובמקביל לא לסכל את מאמציהם. ההורים צריכים להציג תפקידים וערכים ברורים בפעולותיהם שלהם ולהדגים את השליטה העצמית שהם מקווים לטפח בילדם.
פילוסופיה של המוסר
הפילוסופיה של המוסר, שנקראת גם אֵתִיקָה, היא ענף של הפילוסופיה העוסק בשאלות "מהו המעשה הראוי שחובה לעשותו?" ו"מהי 'המידה הטובה'?" ומסייע בהבחנה בין טוב ורע.
הגדרת התחום והדיון סביב השם
בהקשרים המערביים ראשית הדיון באתיקה כתחום מוגדר העוסק בהנחיית חיי האדם נעשתה על ידי אריסטו. עבור אריסטו הגדרת התחום כללה במיוחד שאלות כלליות אודות איזה אורח חיים רצוי לנהל, אילו מידות נדרשות מאופי טוב וכיצד נראות חברויות התורמת לשגשוגו של האדם. אריסטו קרא לחקירה זו בשם "אתיקה" (ἠθικός), כלומר, התחום הנוגע לאופי האדם. כאשר הרומים ירשו את הפילוסופיה היוונית הם תרגמו ἠθικός ל-moralis, דבר ששינה במעט את אופן השימוש במונח.
לפי הפילוסוף ברנארד ויליאמס אתיקה הוא שם רחב ואמורפי יותר הכולל יותר נושאי דיון הסובבים את האופי האנושי, בעוד שמוסריות בא לציין שאלות הקשורות יותר לציפיות חברתיות. לטענת ויליאמס, בעת המודרנית שאלות סביב "מוסר" מציינות יותר דיונים סביב מושגים הקשורים למחויבויות, בעוד שתחום הדיון של האתיקה הוא רחב יותר.