cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ניו ג'רזי דווילס
1994 - 2003: שנים של הצלחה ותחילת עידן מרטן ברודר
בשלוש העונות הבאות הפגינו הדווילס רמה גבוהה בעונה הרגילה, אך הודחו בסיבוב הראשון או השני.
עם רובינסון כמאמן התחילו הדווילס את הפלייאוף כשהביסו את פלורידה פנתרס בארבעה משחקים. בסיבוב השני הדיחו את טורונטו מייפל ליפס, כאשר באחד המשחקים "מלכודת האזור הנייטרלי" הגבילה את המייפל ליפס לשש מכות לשער הדווילס - הכי מעט במשחק כלשהו מאז 1967. בגמר החטיבתי, מול פילדלפיה פליירס, חזרו הדווילס מפיגור 3:1 בסדרה עם שלושה ניצחונות רצופים, כולל שניים בפילדלפיה, ועלו לסדרת גמר גביע סטנלי בפעם השנייה בתולדותיהם. במהלך הסדרה תיקל סטיבנס את כוכב הפליירס, אריק לינדרוס, וגרם לו לפציעה קשה שלמעשה סיימה את הקריירה שלו.
בסדרת הגמר פגשו הדווילס את אלופת העונה הקודמת, דאלאס סטארס. לאחר שהסטארס העבירו אליהם את יתרון הביתיות עם ניצחון ב"מדולנדס", ניצחו הדווילס פעמיים בדאלאס והציבו את עצמם עם יתרון 3:1 בסדרה ובמצב מצוין לזכות בגביע. המשחק החמישי הגיע לשלוש הארכות, ושער של מייק מודנו הביא לסטארס ניצחון במשחק והחזיר את הסדרה לדאלאס. גם שם התארך המשחק, אולם שער ניצחון של ג'ייסון ארנוט בהארכה השנייה הביא לדווילס גביע סטנלי שני.
הקבוצה המשיכה להתבסס על אליאש, סיקורה, ארנוט, סטיבנס, נידרמאייר וברודר, וסיימה את עונת 2000/01 שוב עם מאזן מצוין - 48 ניצחונות לעומת 19 הפסדים, 3 הפסדים בהארכה (המקנים נקודה בטבלה) ו-12 תיקו. בפלייאוף ניצחו הדווילס בקלות את קרוליינה הוריקנס, עברו בשישה משחקים את טורונטו מייפל ליפס, ובגמר החטיבה המזרחית הביסו את פיטסבורג פינגווינס כדי להגיע בפעם השנייה ברציפות לסדרת גמר גביע סטנלי.
בסדרת הגמר, מול קולורדו אוולאנש בגמר פיקנטי שהפגיש את נציגת דנוור עם הדווילס - שהיו בעברם הקבוצה של דנוור - הובילו הדווילס 3:2 בסדרה עם הזדמנות לגביע שני ברציפות המשחק השישי ב"מדולנדס". שני משחקים מצוינים של שוער האוולאנש, פטריק רואה, הגבילו את הדווילס לשער אחד בלבד בשני המשחקים הבאים, והאוולאנש ניצחו בסדרה בשבעה משחקים.
עונת 2001/02 הייתה עונה של זעזועים בסגל השחקנים, כאשר ג'ייסון ארנוט עזב ובמקומו הגיע ג'ו ניוונדייק. גם בגזרת האימון היו זעזועים, כאשר לארי רובינסון פוטר באמצע העונה, אולם הוחזר להיות עוזר מאמן במקומו של ג'ון קוניף שחלה בסרטן. הדווילס סיימו עוד עונה רגילה טובה, אולם נוצחו בסיבוב הראשון של הפלייאוף על ידי קרוליינה הוריקנס.
הדווילס שיפרו את מאזנם בעונת 2002/03 ועלו לפלייאוף כמדורגים 2 בחטיבה המזרחית. בסיבוב הראשון הביסו הדווילס את בוסטון ברואינס בחמישה משחקים, כאשר בשניים מהם שמר ברודר על רשת נקייה. גם בסיבוב השני ניצחו הדווילס בחמישה משחקים, מול טמפה ביי לייטנינג.
2004 - 2013
בעונת 2003/04 המשיך מרטן ברודר להצטיין בשער וזכה בגביע וזינה בפעם השנייה ברציפות. סטיבנס נפגע במהלך העונה מזעזוע מוח כתוצאה מפגיעת דיסקית בראשו ולא שיחק בשארית העונה, והנהגת ההגנה נפלה על כתפיו של סקוט נידרמאייר, שהצליח בתפקידו וזכה בגביע נוריס כמגן העונה ב-NHL. למרות עונה רגילה טובה נוספת, הסתיים הפלייאוף בתבוסה בסיבוב הראשון מול פילדלפיה פליירס. במהלך העונה נרכשה הקבוצה על ידי ג'פרי ונדרביק, מנהל בכיר בליהמן בראדרס, שעזב את תפקידו בבנק ההשקעות כדי להתרכז בקבוצה. המטרה הראשונה של ונדרביק הייתה בניית אולם חדש לקבוצה בניוארק, אולם שתוכנן בתחילת העשור ושהליכי אישורו נתקלו בבעיות שונות.
לקראת עונת 2006/07 הצליח ונדרביק במטרתו, והאולם החדש של הקבוצה החל להיבנות עבורה בניוארק. המאמן קלוד ז'וליאן הוביל אותה לעונה רגילה מצוינת ולאליפות הבית האטלנטי, בניצוחו של מרטן ברודר שזכה בפעם השלישית בגביע וזינה, אולם המנהל לו למוריילו פיטר בכל זאת את ז'וליאן שלושה משחקים לסיום העונה ואימן בעצמו את הקבוצה בשארית העונה. הדווילס עברו בסיבוב הראשון את טמפה ביי לייטנינג, אולם כשלה מול אוטווה סנטורס בסיבוב השני. המשחק האחרון בסדרה היה גם המשחק האחרון של הקבוצה ב"מדולנדס" (או בשמו אז, קונטיננטל איירליינס ארנה).
עונת 2008/09 עמדה בסימן שיא הניצחונות בכל הזמנים לשוער, שיא שמרטן ברודר היה קרוב לשבור אותו, אולם בתחילת העונה קרע ברודר שריר בזרועו ונאלץ לנוח ארבעה חודשים. לדווילס לקח זמן להתרגל למצב החדש והם פתחו את העונה בצורה חלשה, אולם עונת פריצה של זק פריזה עם 45 שערים, והצטיינות של שחקנים שחזרו לקבוצה כברנדן שאנהן ובראיין רולסטון, עזרו לדווילס לצלוח את התקופה הקשה. כשחזר ברודר לשער הוא ייצב מיד את הגנת הקבוצה וסיים שני משחקים רצופים עם רשת נקייה. ב-17 במרץ הדווילס אירחו את שיקגו בלאקהוקס בניוארק וניצחו אותם 6:2, כאשר מרטן ברודר משיג את ניצחונו ה-552 ומגיע לשיא המיוחל, השוער עם הכי הרבה ניצחונות NHL בכל הזמנים, כשהוא עובר את פטריק רואה. באותו משחק מסר פטריק אליאש אסיסט שהביא אותו ל-702 נקודות והפך אותו למבקיע הגדול ביותר בתולדות הקבוצה. הדווילס נוצחו שוב בסיבוב הראשון בפלייאוף, על ידי קרוליינה הוריקנס בשבעה משחקים. אחד מההפסדים שלהם הוכרע בשער של ההוריקנס 2 עשיריות שנייה לסיום.
לקראת עונת 2009/10 קיבלו הדווילס חיזוק משמעותי כאשר איליה קובלצ'וק הגיע מאטלנטה ת'ראשרס. ז'ק למר חזר לעמדת המאמן, והדווילס זכו באליפות הבית האטלנטי - אולם שוב נוצחו בסיבוב הראשון של הפלייאוף, על ידי פילדלפיה פליירס.
ז'ק למר הודיע על פרישתו מאימון, ולקראת עונת 2010/11 מונה שחקן העבר של הקבוצה, ג'ון מקלין, למאמן. איליה קובלצ'וק הוחתם על חוזה עתק ל-17 שנה - החוזה הארוך ביותר אי פעם ב-NHL, אולם החוזה עבר על תקנות תקרת השכר של הליגה ועלה לקבוצה ביוקר. החוזה נפסל והוחלף בחוזה אחר לטווח של 15 שנה, והקבוצה נקנסה ב-3 מיליון דולר ובוויתור על בחירות דראפט עתידיות.
פתיחה רעה מאוד של העונה הביאה לפיטוריו של מקלין והחזרתו של למר מפרישתו לעמדת המאמן. הקבוצה ויתרה במהלך העונה על הקפטן ג'יימי לנגנברונר ועל ג'ייסון ארנוט הוותיק, העלתה בצורה משמעותית את רמתה ורשמה רצף של ניצחונות שקירב אותה למקום בפלייאוף, אולם לבסוף לא הספיקו הביצועים הטובים בחלק השני של העונה, והקבוצה החמיצה את הפלייאוף לראשונה מאז 1996. עם סיום העונה הודיע המאמן ז'ק למר שוב על פרישתו מאימון.
בגמר החטיבתי, אליו הגיעו הדווילס לראשונה מאז 2003, פגשה הקבוצה את יריבתה המושבעת, ניו יורק ריינג'רס, שסיימה את העונה הרגילה כמדורגת ראשונה בחטיבה המזרחית. לאחר שנקלעו לפיגור 2:1 בסדרה, ניצחו הדווילס שלושה משחקים רצופים ועלו לסדרת הגמר על גביע סטנלי. מכיוון שיריבתם מהחטיבה המערבית הייתה לוס אנג'לס קינגס, שסיימה את העונה עם מאזן נמוך משלהם, זכו הדווילס לראשונה בפלייאוף לשחק סדרה ביתרון ביתיות.
יתרון הביתיות לא סייע לדווילס, שנקלעו לפיגור 3:0 בסדרה בטרם נוצחו בה בשישה משחקים. לאחר סיום העונה עזב הקפטן זאק פאריזה למינסוטה ויילד.
2013 - ההווה: כישלונות וסוף עידן ברודר
הדווילס היו בעמדה לחזור לפלייאוף בעונת 2012/13, אולם סיום רע של העונה המקוצרת שכלל רצף הפסדים הוציא אותם אל מחוץ לפלייאוף. בסיום העונה ביצעו הדווילס מסע רכש כשבראשו החתמה של החלוץ הצ'כי הוותיק יארומיר יאגר, אך נחלו אכזבה קשה כאשר איליה קובלצ'וק בחר לעזוב את הקבוצה ואת ה-NHL לטובת ה-KHL, והאכזבה התעצמה כאשר הדווילס החמיצו את הפלייאוף גם בעונת 2013/14. עם סיום אותה עונה תם עידן בקבוצה, כאשר היא בחרה שלא לחדש את חוזהו של השוער הוותיק מרטן ברודר, שאיבד את מעמדו כשוער הראשון של הקבוצה באותה עונה.
רצף הכשלונות בהגעה לפלייאוף נמשך בעונת 2014/15, תחת הנהגת צוות אימון צעיר שכלל את כוכב העבר של הקבוצה, סקוט סטיבנס, וכוכב עבר נוסף, אדם אוטס. החלפתם לא סייעה לקבוצה שהחמיצה את הפלייאוף גם בעונות הבאות. רק ב-2017/18 חזרה הקבוצה בקושי לפלייאוף, והודחה בסיבוב הראשון.
בעונת 2022/23 שבה הקבוצה לפלייאוף לאחר עונה רגילה מצויינת עם 52 נצחונות ו-112 נקודות בטבלה, ואף ניצחה בסיבוב הראשון לראשונה מאז 2012 מול יריבתה המושבעת ניו יורק ריינג'רס בטרם הודחה בסיבוב השני.
יריבויות
היריבות הגדולה ביותר של הדווילס מאז המעבר לניו ג'רזי היא עם ניו יורק ריינג'רס, המכונה "יריבות נהר ההדסון" על שם הנהר המפריד בין ניו ג'רזי למנהטן, ביתם של הריינג'רס. הן האולם הישן של הדווילס במזרח רד'רפורד והן האולם הנוכחי בניוארק קרובים גאוגרפית לנהר.
עם השנים, בעקבות מפגשי פלייאוף רבים בין הקבוצות, התפתחה יריבות גם עם פילדלפיה פליירס.
מסורת אוהדים
האולם הישן של הדווילס, שנודע בשמו הלא רשמי ה"מדולנדס", היה אחד האולמות העוינים ביותר לשחקן שנחשב לטוב בכל הזמנים, וויין גרצקי. מקור העוינות הוא משחק בין הדווילס לאדמונטון אוילרס, קבוצתו של גרצקי, בעונת 1984, העונה השנייה של הקבוצה בניו ג'רזי. האוילרס הביסו את הדווילס 13:4, וגרצקי כינה אחרי המשחק את הדווילס "בושה לליגה" ו"קבוצת מיקי מאוס". אף על פי שגרצקי התנצל על דבריו, הוא התקבל בקריאות בוז בכל פעם שבא למשחק ב"מדולנדס", כאשר חלק מהאוהדים לובשים כובעי מיקי מאוס כמחאה.
סגל שחקנים
נכון ל-17 במרץ 2023
בתרבות
אזכור בולט של ה"דווילז" מופיע בפרק 23 בעונה ה-6, הפרק "הצובע את פניו" של הסדרה סיינפלד. אחת מדמויות המשנה בסדרה, דייוויד פאדי (המגולם על ידי השחקן פטריק וורברטון ), צובע את פניו בצבעי הקבוצה, ומראה השד שלו ("דוויל") גורם לכומר דרום-אמריקני פחד מוות, הוא אומר בבעתה: "ראיתי את השטן!..." ובעקבות כך נופל למשכב. חברתו של פאדי באותו הזמן, איליין בניס (ג'וליה לואי-דרייפוס), באה לבקר את הכומר במיטת חוליו, ובאור השמש החודר אל החדר, היא נראית לכומר כמו ה"מדונה" (מרים, אם ישו) - מראה שגורם לכומר למלמל בספרדית: "אני מוכן למות עכשיו".
יעקב רילסקי
ביוגרפיה
רילסקי נולד באלכסנדרובקה, מחוז מזרח קזחסטן. הוא החל להתאמן בשנת 1950 במהלך שרות בצבא. היה חבר בנבחרת ברית המועצות בשנים 1953 - 1966.
באולימפיאדת מלבורן (1956) זכה רילסקי במדליית ארד בתחרות חרב קבוצתי לאחר ניצחון על צרפת בקרב על מדליית הארד. הנבחרת הפסידה לפולין (9-7) ולהונגריה (9-7). חברו לנבחרת היה גם דוד טישלר אף הוא יהודי. בתחרות האישית הוא לא הצליח לעלות לשלב השני.
אלוף עולם
באליפות העולם שנערכה בפילדלפיה, ארצות הברית בשנת 1958 זכה רילסקי במדליית זהב בתחרות חרב אישי, לפני דוד טישלר ויז'י טוורדוקנס מפולין.
באולימפיאדת רומא (1960) סיים רילסקי במקום חמישי בתחרות חרב קבוצתי וסיים במקום שמיני בתחרות חרב אישי (שביעי סיים דוד טישלר).
באליפות העולם שנערכה בטורינו בשנת 1961 זכה רילסקי במדליית זהב בתחרות חרב אישי לפני אמיל אוחירה ווויצ'ך זבלוקי שניהם מפולין.
באליפות העולם שנערכה בגדנסק בשנת 1963 זכה רילסקי במדליית זהב בתחרות חרב אישי לפני יז'י פבלובסקי מפולין וולדימירו קלרזה מאיטליה.
נאגה (עיר)
נאגה, או העיר של נאגה (בביקול מרכזית: Ciudad nin Naga בטאגאלוג: Lungsod ng Naga) היא עיר במחוז ביקול שבפיליפינים. לפי מפקד אוכלוסין שנערך בשנת 2015, בעיר גרים כ-196,003 אנשים.
התקופה האמריקאית
לאחר הניצחון במלחמת ארצות הברית–ספרד, האמריקאים שינו את שם העיר לנאגה משמה הקודם, סיודד דה קסרס בשנת 1919.
במלחמת העולם השנייה
בשנת 1941, לאחר שהאימפריה היפנית הכריזה מלחמה על ארצות הברית, היפנים כבשו את הפיליפינים. נאגה הפכה להיות בשלטון יפני מאז 18 בדצמבר באותה השנה, כמה ימים ספורים לאחר כבישתה של העיר לגאספי.
לקראת סוף מלחמת העולם השנייה, חילץ צבא ארצות הברית, בשילוב עם צבא חבר העמים הפיליפיני, את נאגה ואת כל איי הפיליפינים מהשלטון היפני.
לאחר עצמאות הפיליפינים
לאחר שחולצה מן היפנים, נאגה הוכרזה כעיר ב-18 ביוני 1948. כיום, נאגה נחשבת לאחת מ"הערים הכי ידידותיות לעסקים באסיה".
גאוגרפיה
נאגה נמצאת בתוך הפרובינציה קמרינס סור שבמחוז ביקול. היא נמצאת כ-435 ק"מ דרומית למנילה, וממוקמת על נהר נאגה.
דת
הדת הרשמית בנאגה היא הנצרות הקתולית. בעיר ישנם כמה מוסדות קתוליים חשובים, כגון:
ערים תאומות
לנאגה יש 10 ערים תאומות:
The Murkoff Account (קומיקס)
The Murkoff Account הוא אוסף של שישה חוברות קומיקס מבית Red Barrels ועלילתם לוקחת חלק בייקום של המשחקים Outlast, אאוטלסט ויסלבלואוור ואאוטלסט 2.
הקומיקס נכתב על ידי הכותב ג'יי.טי פאטי (שגם כתב את עלילות משחקי הסדרה) ואויר על ידי איגור אלבן שבלייר. הקומיקס פורסם בין התאריכים 11 ביולי 2016 עד 17 בנובמבר 2017 והופץ בחינם להורדה מרשת האינטרנט. עלילת הקומיקס מגשרת בין המשחק הראשון למשחק השני ועוקבת אחר שני סוכנים של תאגיד "מארקוף", פול מאריון ופאולינה גליק, שתפקידם הוא למנוע מהאמת על התאגיד להגיע לציבור.
עלילה
עלילת החוברות עוקבת אחר שני סוכני "מארקוף" בשם פול מאריון ופאולינה גליק. לאחר התקרית בהר מאסיב, פול מסגיר את עצמו לבולשת האמריקאית ומספר להם את קורות עבודתו בתאגיד. בזמן הזה, פאולינה עצמה מספרת לאנשי התאגיד כיצד היא הכירה את פול, על מנת שאלו יוכלו לאתרו ולהרגו לפני שיפרסם את האמת על התאגיד בציבור. הסיפור מתחיל בהווה, אך מיד חוזר לעבר ומספר על עבודת הצמד לפני אירועי המשחק הראשון ולאחר אירועי המשחק השני.
חוברת מס' 1
פול מאריון ופאולינה גליק מתאוששים לאחר האירועים בבית החולים הפסיכיאטרי "הר מאסיב". בזמן שפול מאריון מסגיר את עצמו לבולשת האמריקאית ומספר להם את סיפורו, פאולינה מסייעת לתאגיד מארקוף למצוא את פול בטרם יעשה נזק כבד יותר לתאגיד. כדי למצוא את פול, פאולינה מספרת לאנשי התאגיד את סיפור היכרותם: השניים צוותו ביחד בשנת 2008 וזכו לכינוי "הפולים" (The Pauls). בתחילת עבודתם יחד, השניים החלו לחקור סדרת רציחות בקרב מטופלים באחד מבתי החולים של מארקוף שנמצא בטקסס.
חוברת מס' 2
הסיפור של הצמד קופץ שנים אחדות קדימה. השניים נקראים לחקור תלונה שהוגשה בבית החולים "הר מאסיב" ונחשפים לאיום מטעם אחד העובדים במוסד.
חוברת מס' 3
הצמד משחזר, כל אחד מנק' מבטו את הניסיון לאתר את ווילון פארק (הפרוטוגניסט של Outlast Whistleblower) לאחר האירועים בבית החולים ומנסים למצוא את הקשר בין מיילס אפשר (הפרוטוגניסט של Outlast) לבילי הופ, נסיין לשעבר במנוע המורפוגני.
חוברת מס' 4
החקירה של השניים ממשיכה, אך ללא תוצאות. בזמן הזה, אדם מסתורי (סיימון פיקוק) צופה בפול מאריון.
חוברת מס' 5
פול מאריון משקר לפאולינה גליק ובעצמו יוצא לחקור אודות נקודות הציון שקיבל מסיימון פיקוק המובילות אותו לעיירה "Tample Gate" שבאריזונה.
אפילוג
פאולינה גליק מגיעה עם הצוות של מארקוף אל העיירה Tample Gate כדי לבדוק מה קרה שם. הצוות מוצא את בלייק, חי, אך במצב קטטוני ופאולינה מבקשת שהוא יועבר למארקוף להמשך תחקיר. בנוסף, היא מפצירה בצוותה למצוא את פול מאריון ולהרוג אותו כיוון שבהיותו חי, הוא מסוכן לתאגיד. במקביל, פול מאריון נחקר על ידי סיימון פיקוק בניסיון למצוא את הוולריידר.
דמויות
פול מאריון - אחד מהסוכנים של מארקוף והשותף לשעבר של פאולינה. אלמן ואב לנערה. איבד את אשתו לאחר שחלתה במחלה סופנית. בתחילת הסיפור (שמשמש כסופו) הוא מסגיר את עצמו לבולשת האמריקאית לאחר שבתו נחטפה. בעקבות פגישה עם סיימון פיקוק, הוא יוצא לכיוון העיירה Tample Gate אך בגלל קרני האור שבוקעות ממגדלי המחקר של מארקוף, פול הוזה את אשתו ובעקבות זאת הוא רוצח אדם שנקרה בדרכו ותוקף את בת לווייתו, המתבררת להיות ג'יין דו (דמות מפתח ב-Outlast 2).
פאולינה גליק - סוכנת בדרגה גבוהה משל פול המצוותת אליו. תפקידם הוא "למזער נזקים", כלומר, למנוע הדלפות מסווגות על החברה לעיני הציבור. לוקחת ברצינות את עבודתה ולא בוחלת באלימות ורצח במטרה לשמור על הארגון. היא זאת שחנקה את ג'יין דו למוות בעזרת כרית (מה שגרם לבלייק ולין להגיע ל-Tample Gate) והיא גם זאת שמוצאת את בלייק לאחר אירועי המשחק השני. נכון לכרגע היא במצוד אחר הוולריידר ופול עצמו (שללא ידיעתה, הסגיר עצמו לבולשת האמריקאית).
סיימון פיקוק - עובד לשעבר בתאגיד מארקוף. לא ידוע עליו הרבה מלבד העובדה שגם הוא היה נסיין במנוע המורפוגני, מה שגרם לגופו למות, אך בכל זאת תודעתו נשמרה בחיים והוא מסוגל לתקשר עם בני אדם בתור גופה מהלכת. מנסה להיעזר בפול מאריון כדי למצוא את הוולריידר ושולח אותו ל-Tample Gate.
כריס ווקר - יוצא צבא אמריקאי שעבד בתור מאבטח באחד מהמוסדות של מארקוף בטקסס. בגלל פוסט טראומה החל לרצוח יוצאי צבא אחרים. בסופו של דבר נשלח כמטופל לבית החולים "הר מאסיב" וכדי למנוע את פרסום רציחותיו בציבור (מה שיוביל אל התאגיד), הפולים "הלבישו" את הרציחות שכריס ביצע על אדם בשם עומר (Omar). מופיע כאחד האנטגוניסטים במשחק Outlast.
ג'רמי בלייר - המנהל של בית החולים הר מאסיב. נרמז שבעבר היה חבר קרוב של ריצ'רד טרגר והשניים נהגו לשחק גולף ביחד. מניפולטור ומרושע בדיוק כמו פאולינה. כששמע על ההבדל בין הסיווג הביטחוני של פאולינה לזה של פול (שלה גבוה יותר), רמז לה שעדיף לתאגיד להיפטר מעובדים "נחותים". היה המנהל הראשי של ווילון פארק (הפרוטוגניסט של Outlast Whistleblower) ונהרג על ידי הוולריידר בסוף המשחק.
מישל הייס - עובדת בחברת מארקוף שהותקפה מינית על ידי ריצ'רד טרגר ונכנסה להיריון. בעקבות תלונה שהגישה, פול ופאולינה הגיעו לחקור, אך מישל נרצחת על ידי טרגר ומתברר שהיא כלל לא הייתה בהיריון אלא בהיריון מדומה בעקבות עבודתה בסמוך למנוע המורפוגני. בעקבות תקיפתה, הפולים תקפו את ריצ'רד והוא נשלח כנסיין למנוע המורפוגני.
ד"ר ריצ'רד טרגר - ראש המחלקה העסקית במארקוף. אדם מניפולטיבי שמשיג את מה שהוא רוצה, גם אם בדרך לא חוקית. כאשר פגש את פול ופאולינה לראשונה, הפציר בהם "לעבור לצוות ריק" (השם ריק הוא כינוי לריצ'רד) במטרה לשמור עליהם כבעלי ברית פוטנציאליים כנגד התאגיד. פאולינה יצאה איתו לדייט במטרה להבין מה הוא יודע, אך לבסוף הוא הותקף על ידה ונשלח כנסיין למנוע המורפוגני. מופיע כאחד האנטגוניסטים במשחק Outlast.
מיילס אפשר - הפרוטוגניסט של Outlast. הגיע לבית החולים של מרקוף על מנת לתעד את הניסויים שנערכים בו על בני אדם בעקבות מייל שקיבל מוילון פארק. בסוף אירועי המשחק, מיילס נעשה הוולריידר החדש. בעלילת הקומיקס הוולריידר עוזב את גופו של מיילס ומשתלט על מושבת נמלים, לכן לא ידוע האם מיילס חי או מת.
הוולריידר - אחד מהאנטגוניסטים במשחק הראשון. אסופת ננו-חלקיקים שכדי להתקיים, השתלטו על גופו של אדם בשם בילי הופ כחלק מפרויקט לשליטה מוחית שמארקוף ביצעו בעזרת מכונה בשם "המנוע המורפוגני". בסוף המשחק הראשון, בילי מת והוולריידר משתלט על מיילס בתור מארחו החדש. בעלילת הקומיקס, הוולריידר (שעדיין מחזיק בחלק מקווי האישיות של בילי) הורג את אמו של בילי (לאחר שזאת מסרה את בילי למארקוף בתמורה לכסף) ומשתלט על מושבת נמלים בתור מארחיו החדשים. בהמשך, הוולריידר עושה דרכו אל עבר העיירה Tample Gate, שם הוא מרסק את המגדל בבסיס המחקר של מארקוף, מה שגורם לפיצוץ בסוף המשחק.
ג'יין דו - דמות מפתח ב-Outlast 2. שמה האמיתי הוא אנה לי והיא בתו של אית'ן, אחד מתושבי Tample Gate. במקור נאנסה על ידי סאליבן נוט (מנהיג הכת בעיירה) ובעזרת אביה, שהתנגד לכת הצליחה לברוח מהעיירה ביחד עם בן לוויה נוסף. בבריחתם, היא ובן לווייתה נתקלו בפול מאריון ובעקבות מאבק ביניהם הגיעה לבית החולים. בבית החולים, פאולינה גליק חנקה אותה למוות בעזרת כרית, על מנת שלא תוכל לחשוף מה שקורה ב-Tample Gate, מה שידרבן אנשים להגיע לשם ולמארקוף להיחשף. מותה הוביל את בלייק ולין לעיירה וכן הניע את אירועי Outlast 2.
וילון פארק - הפרוטגוניסט של Outlast Whistleblower. יועץ תוכנה עצמאי שעבד במרקוף וסייע בפיתוח המנוע המורפוגני. לאחר שהזדעזע מהניסויים אותם מרקוף עורכים על בני אדם, וילון שלח מייל למיילס אפשר במטרה שיגיע ויחשוף את מעשי התאגיד לציבור. בעקבות שליחת המייל, וילון נעצר על ידי התאגיד, אך הצליח לברוח ולבסוף פרסם את כל החומר שברשותו על התאגיד לציבור. בקומיקס מוסבר שלאחר אירועים אלו, וילון העלה את ביתו בלהבות וכעת במנוסה ממרקוף.
קארינה קאפור
קריירה
בשנת 2001 השתתפה קאפור בסרט "Kabhi Khushi Kabhie Gham..." לצדו של ריטיק רושאן, שזכה להצלחה רבה בהודו ומחוצה לה. והוא אחד מההצלחות המסחריות הגדולות ביותר שלה עד היום. לאחר שקבלה ביקורות שליליות לשורה של תפקידים, קאפור קבלה תפקידים תובעניים כדי להציג גמישות רבה יותר כשחקנית. התיאור של עובדת סקס ב-2004 בסרט "Cameli" התברר כנקודת המפנה בקריירה שלה, והיא המשיכה בהופעותיה בסרט "Dev" שזכה לשבחי הביקורת בשנת 2004, ובסרט "Omkara" בשנת 2006.
בשנת 2008 זכתה בפרס פילמפייר (האוסקר ההודי) לשחקנית הטובה ביותר.
בשנת 2009 גילמה את סים בקומדיה הרומנטית "אהבה מדהימה" לצידו של אקשאיי קומאר, וכן גילמה את פיה בסרט המצליח "שלושה אידיוטים" של אביג'אט ג'ושי.
בשנת 2011 כיכבה לצד סלמאן ח'אן בסרט "שומר ראש" של הבמאי סידיק.
נטיית מסלול
נטיית מסלול או אינקלינציה היא הזווית שבין מישור יחוס, המכיל את מסלולם של שני גופים זה סביב זה, למישור נוסף, המכיל את מסלולם של אחד הגופים עם גוף שלישי, או את מסלולם של שני גופים שונים. דוגמה למצב הראשון בו יש גוף אחד משותף לשני המישורים היא נטיית המסלול של הירח סביב כדור הארץ ביחס למסלולו של כדור הארץ סביב השמש. בדוגמה זו, מסלולו של כדור הארץ מוכל בשני המישורים. דוגמה למצב השני בו אין גוף משותף היא נטיית המסלול של אירופה סביב צדק ביחס למסלול של כדור הארץ סביב השמש, הנקרא גם מישור המילקה. מאחר שמישור המילקה מוגדר כמישור שבו סובב כדור הארץ סביב השמש, נטיית המסלול של כדור הארץ היא למעשה 0 מעלות ביחס למישור המילקה. לדוגמה, נטיית המסלול של מאדים היא 1.85°. אין להתבלבל בין נטיית מסלול של גוף מסוים ביחס למישור יחוס, לבין נטיית ציר הסיבוב של הגוף ביחס לאותו מישור. לראיה, נטיית המסלול של כדור הארץ ביחס למישור המילקה היא כאמור 0°, כלומר לא קיימת נטייה, ונטיית ציר הסיבוב של כדור הארץ ביחס למישור המילקה היא 23.5°.
דוגמאות בכדור הארץ
נטיית המסלול של הירח היא 5.145° ביחס למישור המילקה, בגלל נטייה זו ממישור מסלולו של כדור הארץ, איננו צופים בליקוי חמה וליקוי לבנה מדי ראש חודש ואמצע חודש עבריים. ישנם לוויינים מלאכותיים שאופי מסלולם דורש נטיות מסלול ייחודיות, לווייני תקשורת נדרשים להימצא לאורך זמן מעל אותה נקודה בכדור הארץ, אם נטיית המסלול של אותם לוויינים תהיה גדולה באופן משמעותי מ-0 מעלות הלוויין ינוע על פני השמיים ואיכות האות שלו תדעך לעיתים. לתחנת החלל הבינלאומית ולטלסקופ החלל האבל נטיות מסלול המתארות את הזווית בה לוויינים מלאכותיים אלו חוצים את מישור המשווה השמימי, כאשר נשלחות חלליות אספקה ותיקונים אליהן (כדוגמת חלליות פרוגרס הרוסיות ומעבורת החלל האמריקאית) זמני השיגור נבחרים כך שנטיות המסלול של הגופים יהיו זהות ככל שניתן.
קישורים חיצוניים
Кеплеровы элементы орбиты
יהדות ולאכיה
יהדות ולאכיה הייתה הקהילה היהודית של יהודי נסיכות ולאכיה מראשיתה ועד לאיחוד הנסיכויות הרומניות במסגרת המדינה הרומנית.
יהודים חיו בדאקיה עוד בטרם נכבשה על ידי הרומאים. ברומניה נמצאו מצבות מתקופת הכיבוש הרומי שקושטו בסמלים יהודים ונחרטו עליהן אותיות עבריות. בשנת 397 הוזכר שהרומאים ערבו לביטחון היהודים ובתי הכנסת שלהם בדאקיה. בהיסטוריה של רומניה יש אזכור על כך ששבט יהודי לוחם (כנראה כוזרים) חדר לאזור זה ולמשך מספר שנים הדת היהודית הייתה הדת השלטת באזור. מאוחר יותר, עם היווצרות הנסיכויות הנוצריות, הורע מצב היהודים והם סבלו מרדיפות מצד שכניהם עד כיבוש השטח על ידי האימפריה העות'מאנית במאה ה-15. תחת שלטון הטורקים הגיעו לרומניה יהודים מגירוש ספרד וגם פליטי גזירות ת"ח ות"ט מאוקראינה, שעברו דרך נסיכות מולדובה.
בספר שאלות ותשובות של רבי שמואל דה מדינה (רשד"ם) מסלוניקי מהמאה ה-16 ושל רבי יוסף קארו מתקופת שהותו בעיר ניקופול (1522-1533) יש שתי תשובות שנשלחו לפרנסי קהילת יהדות בוקרשט בנוגע למקרה רצח שהתרחש במקום. בנוסף ליהודים הספרדים, החל משנת 1550 ידוע גם על מיעוט של יהודים אשכנזים שהיו חברים בקהילה. בצו שלטוני מתקופתו של מירצ'אה החמישי (הרועה), משנת 1550, מוזכרים יהודים בעלי חנויות ויהודים בעלי עיסוקים אחרים. מרבית יהודי בוקרשט הגיעו ממחוזות דרומיים יותר, בעיקר מקהילת ניקופול, ובחלקם השאירו שם את משפחותיהם ליתר ביטחון.
יהודי בוקרשט נהנו מחסות השלטון העות'מאני, אך גם ניזוקו ממנה - ביום ה-13 בנובמבר 1594, שליט ולאכיה, מיכאי האמיץ, הרג את כל הטורקים שהיו בבוקרשט ויחד איתם גם את היהודים (במיוחד את אלה שהלוו לו כספים). לאחר מותו של מיכאי, התאוששה הקהילה.
לקראת סוף המאה ה-17 ותחילת המאה ה-18 חצו מהגרים יהודים ספרדים את הדנובה צפונה והתיישבו בנסיכות ולאכיה, בעיקר ביישובים שעל שפת הדנובה או בקרבתה - בטורנו סברין, בקורביה, בקאלאפאט, בסיליסטרה, בקראיובה, בפלוישט, בטורנו מגורלה, בג'יורג'יו, בקלראש, בבוקרשט ובקונסטנצה. ביישובים אלה נוצרו קהילות יהודיות עם בתי תפילה, בתי ספר ובתי עלמין נפרדים.
החכם באשי של נסיכות מולדובה, יצחק בן בצלאל הכהן, שהיה כנראה החכם באשי הראשון שנהנה מכל סמכויות המשרה, זכה לאשרור משרתו על ידי שליט נסיכות מולדובה ב-1758 ופעם נוספת ב-1769. יצחק זכה להכרה בסמכותו גם על יהדות ולאכיה, שם מינה כממלא מקומו את אחיו, ישעיה בן בצלאל הכהן. ישעיה כיהן בבוקרשט בתחילת שנות השישים של המאה ה-18, שם גם נפטר ב-1765 ונקבר במקום.
אלמוני שהגיע מהונגריה לבוקרשט לאחר שנת 1800 היה הרב הראשון שהוכר על ידי שלטונות נסיכות ולאכיה. בנו, הרב דוד הלפרין, נולד בבוקרשט ונבחר לתפקיד רב הקהילה של בוקרשט בשנת 1834, תחת שלטונו של אלכסנדרו גיקה. תוארו של דוד הלפרין היה "הרב של בוקרשט והסביבה". הוא ידע עברית, רומנית ויוונית מודרנית ונחשב למלומד. בתקופת כהונתו של דוד הלפרין הקהילה היהודית של בוקרשט הייתה מפולגת לשתי סיעות שהתקוטטו ללא הפסק ושלחו קובלנות, האחת נגד רעותה, אל השלטונות. ב-1856, כשהלפרין נואש מלהשלים עם הסיעה המתנגדת לו, נסע אל קונסטנטינופול ונשאר שם עד מותו. במקומו של דוד הלפרין בחרה הקהילה היהודית של בוקרשט את עויזר מנדל, מברלד, כדי שישמש כממלא מקום.
יהדות ולאכיה הייתה קטנה יחסית ומושפעת מהקהילות היהודיות הגדולות יותר, שמקרבן יצאו יהודים שהיגרו אל ולאכיה והגדילו את הקהילה. מהמזרח ומהצפון הייתה השפעה של יהדות פולין ויהדות רוסיה, משם הגיעו השפעות אורתודוקסיות מחמירות והיהדות החסידית. מהמערב הגיעה רוח הרפורמה ביהדות ובית הכנסת הגדול של בוקרשט, שנבנה ב-1846, נבנה בסגנון רפורמי עם מקום לעוגב ולמקהלה.
הנסיכויות הרומניות היו וסליות של האימפריה העות'מאנית, אולם האימפריה הרוסית המתרחבת והמתעצמת דחקה בהדרגה את רגלי העות'מאנים והחדירה את צבאה והשפעתה. ב-1837 השלטון הצבאי הרוסי בנסיכות וולאכיה ובנסיכות מולדובה הביא לקבלת התקנון האורגני, קובץ חוקים שנועד להוות גרעין חקיקה משותף של שתי הנסיכויות. התקנון האורגני, שנכתב לפי דוגמת החוק הרוסי, החמיר מאוד את מצב היהודים ופגע קשה בסטטוס שלהם.
ב-1848, כאשר לבלבו תנועות מהפכניות ברוח המהפכה הצרפתית גם בנסיכויות הרומניות, היהודים הצטרפו בהתלהבות ובתקווה לקבלת שוויון זכויות. היהודים נאבקו שכם אחד עם הלא יהודים וסבלו יחד איתם לאחר דיכוי מהפכת 1848 (ולאכיה).
אוגר סיני
אוגר סיני (שם מדעי: Cricetulus griseus) הוא בעל חיים ממין אוגר ומקורו במדברים הצפוניים של סין ומונגוליה.
תיאור
אורכו של האוגר הסיני הבוגר נע בין 82 עד 127 מ״מ (אורך הזנב 20–33 מ"מ). משקלו בלידה כ-1.7 גרם, ובבגרות בין 35—40 גרם. האוגר הסיני חי בממוצע 2–3 שנים. גופו של האוגר הסיני, בהשוואה למיני האוגרים האחרים ארוך ודק וזנבו ארוך יחסית לאוגרים אחרים. אשכיהם של הזכרים גדולים יחסית, ולכן בדרך כלל מגדלים כחיות מחמד רק את הנקבות והזכרים משמשים בעיקר לרבייה ומחקר.
הצבע של אוגרי הבר הוא חום עם פס שחור במורד עמוד השדרה וגוונים שחורים ואפורים עם בטן לבנה. גוונים אלו, בשילוב עם המבנה הגמיש שלהם והזנב ארוך, גורמים להם להיראות "עכבריים" לעיניים מסוימות, ולמעשה, הם חברים בקבוצה שנקראת אוגרי עכברוש. חוץ מאוגרי הבר, זן נוסף הוא האוגר הלבן המנוקד הסיני, אשר לעיתים קרובות הוא אפרפר-לבן כולו, עם פס כהה בודד על הגב שלו.
מזגם יכול להיות די מרושע, אך הטיפול בהם קל מאוד; אחת מהתכונות החביבות עליהם היא היצמדות לאצבע עם ארבע רגליהם כמו עכבר קציר על גבעול תירס. אוגרים סיניים יכולים להיות די עצבניים בצעירותם, וכשמתבגרים ונעשים יותר ממושמעים, הם יכולים להיות עדינים יותר עם אופי חברותי.
בעבר, האוגרים הסיניים היו חיות מעבדה נפוצה, עד שהוחלפו על ידי העכבר והחולדה הנפוצים אשר קלים יותר לשימור.
מוטציות צבע
רק שלוש מוטציות צבע ידועות נמצאות באוגרים סיניים, סוג רגיל / פראי, מכותם הדומיננטי, ולבנים שחורי עין. נורמלי ודומיננטי זמינים בסחר חיות המחמד ברחבי הממלכה המאוחדת (בריטניה), ואילו לבן שחור עיניים הוא נדיר מאוד, ורק מעטים מהם בבעלות מגדלים חובבים בבריטניה.
תורת ההפרעות (מכניקת הקוונטים)
תורת ההפרעות (בתרגומים ישנים מכונה גם טרידה) היא שיטה לפתרון מקורב של בעיות במכניקת הקוונטים, על ידי שימוש בתורת ההפרעות המתמטית. עיקר השיטה הוא הפרדת הבעיה הפיזיקלית לשתי תתי-בעיות:
על פי השיטה ניתן להרכיב את הפתרונות של הבעיה הכללית (כולל ההפרעה) באמצעות סופרפוזיציה של פתרונות של בעיית הבסיס.
מבוא
במסגרת תורת ההפרעות ניתן לנתח מערכות פיזיקלית עם המילטוניאן מהצורה:
כך ש-\lambda\ll1 ול-\hat{H}_0 אוסף מצבים עצמיים בדידים עם אנרגיות עצמיות E_n^{(0)}. על פי השיטה ניתן למצוא אנרגיות עצמיות ומצבים עצמיים של ההמילטוניאן הכללי \hat{H} באמצעות הפתרונות הידועים של \hat{H}_0. פתרונות אלו יהיו מהצורה:
עם אנרגיות עצמיות מתאימות מהצורה:
האיברים E_n^{(k)} ו- נקראים התיקון מסדר k לאנרגיה ולמצב העצמי בהתאמה.
בעיות מתחום תורת ההפרעות ניתן לחלק לשני סוגים:
את תורת ההפרעות שאינה תלויה בזמן פיתח ארווין שרדינגר ב-1926 כהמשך ישיר לעבודתו על משוואת שרדינגר. את תורת ההפרעות התלויה בזמן פיתח פול דיראק.
ללא ניוון
כאשר פתרונות בעיית הבסיס הם ללא ניוון, ניתן לחשב את התיקון מסדר ראשון ושני לאנרגיה באופן הבא:
את התיקון למצב העצמי מסדר ראשון ניתן לחשב באמצעות:
פתרונות אלו נכונים אך ורק במידה ואין ניוון. במקרה ויש ניוון המכנה בתיקון מסדר שני לאנרגיה ומסדר ראשון למצב מתאפס וישנה חלוקה באפס. במקרה זה נדרשת שיטה אחרת.
עם ניוון
במקרה שבו ישנו ניוון, ניתן להניח כי המצבים העצמיים של אותה אנרגיה עצמית מתערבבים זה עם זה בלבד, זאת בהינתן הפרעה קטנה. כלומר, התיקון למצבים העצמיים יהיה סופרפוזיציה של מצבים בעלי אנרגיה עצמית זהה.
עבור אוסף מצבים עצמיים בעלי אותה אנרגיה עצמית E_n בבעיית הבסיס, ניתן לצמצם את ההפרעה \hat{V} למרחב הנפרס על ידי מצבים אלו ולהציג אותה בייצוג מטריצי:
כך ש:
עבור וקטור עצמי וערך עצמי מתאים \Delta E של המטריצה V, מתקבל מצב עצמי ואנרגיה עצמית מתוקנים כך שהאנרגיה המתוקנת היא  והמצב המתוקן הוא:
ובכך ניתן לקבל k מצבים עצמיים מתוקנים עם אנרגיות מתוקנות.
אלקטרונים כמעט חופשיים בגביש חד-ממדי
ניתן לתאר גביש חד ממדי כמערכת עם המילטוניאן מהצורה, כאשר V הוא הפרעה מחזורית עם מחזור מאורך a. כלומר, לכל מתקיים V(x+a)=V(x). במקרה זה ההמילטוניאן הבלתי מופרע הוא והמצבים העצמיים שלו הם האלקטרונים החופשיים |k\rang עם האנרגיות  כאשר  הוא מספר הגל.
ניתן לתאר את הפוטנציאל המחזורי באמצעות טור פורייה:
כאשר ו- (זאת מכיוון ש-V חייב להיות הרמיטי)
מאחר שהוספת קבוע להמילטוניאן שקול להזזת פאזה, מה שאינו משנה את סטטיסטיקת מיקום האלקטרונים, ניתן להניח בלי הגבלת הכלליות כי.
בבעיית הבסיס אין ניוון באנרגיה, לכן בעזרת תורת ההפרעות מתקבל כי התיקון הראשון לאנרגיה מתאפס והתיקון השני לאנרגיה הוא:
פתרון זה נקרא מודל אלקטרונים כמעט חופשיים והוא ניתן להרחבה גם לשלושה ממדים.
אפקט שטארק באטום מימן
בבעיה הבלתי מופרעת של אטום המימן ישנו ניוון מגודל n^2 לכל רמת אנרגיה n ולכן יש להשתמש בתורת ההפרעות במקרה המנוון.
עבור n=2, המצבים היחידים המקיימים אינטראקציה זה עם זה הם |200\rang ו-|210\rang עם כאשר a_0 הוא רדיוס בוהר.
מכל זה, המצבים |211\rang ו- נשארים ללא שינוי, ומתקבלים מצבים מלוכסנים (לפי ההפרעה),, בעלי אנרגיות בהתאמה.
מעבר בין מצבים עצמיים של ההמילטוניאן הבלתי מופרע
לרוב בבעיות של תורת ההפרעות התלויה בזמן יש למצוא את הסיכוי שחלקיק ימצא במצב קוונטי סופי |f\rang בהינתן מצב התחלתי |b\rang, כאשר |b\rang ו-|f\rang שניהם מצבים עצמיים של ההמילטוניאן הבלתי מופרע. ניתן לעשות זאת על-ידי הנוסחה:
כאשר ו-, וכן t_0 הוא הזמן שממנו מתחילה ההפרעה. הסיכוי שחלקיק ימצא במצב קוונטי |f\rang בזמן t כלשהו הוא.
פיתוח זה תקף רק עבור ו-.
פיתוח מתמטי
בתורת ההפרעות התלויה בזמן יש לפתור את משוואת שרדינגר מהצורה:
.
מנחשים פתרון מהצורה:
אפשר לפתור את המשוואה על ידי לכסון מטריצת ההפרעה המוכפלת ב"תדירויות ההפרשים". לרוב, הפתרון הכללי מסובך לחישוב.
תמונת האינטראקציה של דיראק
בתמונת האינטראקציה של דיראק מעבירים את התלות הטריוויאלית בזמן, זו הנובעת מ-H0, ההמילטוניאן הלא מופרע, מפונקציות הגל לאופרטורים. אזי:
ואז הנוסחה הכללית למצב המופרע נהפכת ל
כאשר. משוואת התנועה הופכת להיות
ופתרונה הכללי הוא
נסמן את האופרטור של הקידום בזמן של ההפרעה. זהו אופרטור יוניטרי.
אזי ההסתברות לעבור ממצב עצמי b למצב עצמי f נתונה על ידי
וכדי לפתור זאת, מפתחים את אופרטור הקידום בזמן של ההפרעה לפי \lambda במה שנקרא סדרת דייסון
כדי לחשב במפורש את התיקונים בסדרת דייסון, נשים לב שאופרטור הקידום בזמן של ההפרעה מקיים את המשוואה הבאה
מציבים ופותרים לכל סדר, וכך למשל מקבלים את התיקון הראשון
את התיקון השני
כאשר תמיד מתקיים.
התיקון הראשון מייצג מעבר בין b ל-f בקפיצה אחת, התיקון השני מייצג מעבר בין b ל-f ב-2 קפיצות דרך רמת ביניים אחת, השני מייצג מעבר בין b ל-f ב-3 קפיצות דרך 2 רמות ביניים, וכן הלאה.
תהליך אדיאבטי
בתהליך אדיאבטי ההפרעה משתנה לאט מאוד כתלות בזמן. במקרה זה, המצב העצמי ה-n-י הבלתי מופרע משתנה בצורה רציפה למצב ה-n-י המופרע המקביל לו והאנרגיה משתנה כך גם כן.
ניתן לתאר תהליך אדיאבטי באמצעות הפרעה מהצורה:
כאשר השינוי בהפרעה איטי מאוד, אזי:
כאשר ואותם אפשר למצוא באמצעות תורת ההפרעות שאינה תלויה בזמן.
הפתרון במקרה זה הוא
וזה פתרון רק אם השינוי בפונקציית הגל של המצב העצמי הוא מאוד איטי, כלומר, בגבול.
הפרעה מחזורית
נניח הפרעה מחזורית בתדירות \omega. כמו בנוסחה הכללית ניתן לסמן. במקרה זה, האמפליטודה למעבר ממצב b למצב f היא
האיבר \ A_- מייצג בליעה של פוטון ועלייה ברמת האנרגיה, ואילו האיבר \ A_+ מייצג פליטה של פוטון וירידה ברמת האנרגיה. כל איבר נהייה דומיננטי כאשר התדירות קרובות להפרש האנרגיות המתאים. אם מניחים כי מתקבל ש-\ A_- דומיננטי. במקרה זה, ההסתברות למעבר רמות מ-b ל-f היא:
ניתן לראות שההסתברות מתנהגת כמו פונקציית בריבוע כאשר. רק כאשר תדירות ההפרעה מקיימת יש הסתברות משמעותית למעבר רמות. תופעה זאת נקראת רזוננס, שבה המערכת מגיבה רק לתדירות אחת. רוחב עקומת התהודה הוא \ 4 \pi / t ועבור מקבלים שההסתברות למעבר רמות פרופורציונית למשך ההפרעה:
הניתוח לעיל תקף עבור, כלומר:
הערות שוליים
Störungstheorie 건드림이론
נפת א-נבטיה
נפת א-נבטיה (בערבית: قضاء النبطية) היא נפה מנהלתית במחוז א-נבטיה שבדרום לבנון. בירת המחוז היא העיר א-נבטיה.
שטח "נפת א-נבטיה" הוא 304 קמ"ר, ומתגוררים בנפה 92,000 תושבים (נכון לשנת 2008).
עומר בן-דור
עומר בן דור הוא ספורטאי ספורט נכים.
בן דור משותק בפלג גופו התחתון בעקבות תאונת דרכים בה היה מעורב בשנת 1994. לאחר תקופת אשפוז ושיקום הוא החל לעסוק בשחייה ומשנת 2000 ברכיבה על סוסים, בהנחיית המאמן דרור בן שאול. במקביל החל בן דור להתנדב במועצה הלאומית למניעת תאונות. כמתנדב בשירות מילואים בצה"ל הוא הוכשר להדריך השתלמויות נהיגה מונעת במדור בטיחות בדרכים שבצבא. כמו כן הוא ייסד, במשותף עם משה קונפורטי, את פרויקט "דרך חיים", במסגרתו מתקיימות הדרכות למניעת תאונות דרכים.
בתחום הרכיבה מתחרה בן דור בתחרויות בינלאומיות. בשנת 2003 הוא השתתף באליפות העולם שנערכה בבלגיה וסיים במקום השישי, שאיפשר את השתתפותו באולימפיאדת הנכים באתונה. בתחרויות האולימפיאדה הוא השתתף ברכיבת דרסאג' בסגנון חופשי והגיע למקום השישי, ברכיבת דרסאג' בסגנון מעורב הגיע למקום השביעי וברכיבת דרסאג' בצוות (עם שחר אייל ואיתי צוק) למקום העשירי. בשנת 2007 הגיע בן דור למקום השמיני באליפות העולם שנערכה בבלגיה ובכך הבטיח את השתתפותו במשחקים הפאראלימפיים בבייג'ינג.
דגל בורונדי
דגל בורונדי אומץ ב-28 ביוני 1967. הצבע הירוק מסמל תקווה, הלבן מסמל טוהר, והאדום את המאבק לעצמאות. הדגל מורכב מצלב לבן שמחלק אותו לארבעה אזורים - שניים ירוקים ושניים אדומים. במרכז הדגל ישנו עיגול שמכיל שלושה כוכבים ומסמל את שלוש הקבוצות האתניות המרכזיות של בורונדי: ההוטו, הטווה והטוטסי. שלושת הכוכבים מסמלים גם את שלושת מרכיבי המוטו הלאומי: אחדות, עבודה וקדמה.
מרקוריוס, שליט טרנסילבניה
מרקוריוס (בלטינית: Mercurius, מאה ה-11–12) היה, ככל הנראה, שליט (ווייבוד) (בהונגרית vajda – וויידה) של טרנסילבניה בשנים 1113–1111, אף על פי שבאותה תקופה עדיין אין תיעוד לקיום תואר זה.
שמו מוזכר כ-Mercurius, principes Ultrasilvanus ("מרקוריוס, נסיך הארץ שמעבר ליערות") בתעודה שהונפקה על ידי המלך קלמן של הונגריה בשנת 1111 ובתעודה נוספת משנת 1113. בירתה הייתה אלבה יוליה (או בליגרד או, בהונגרית, גיולאפהרוואר). בתעודה משנת 1097 מצוין שמו של וינקוריוס כ"רוזן של בליגרד" (Vincurius comes Bellegratae), ובספרים מסוימים נכתב שם זה בטעות Mercurius, מה שהביא להשערה השגויה שמדובר באותה דמות היסטורית. . לגבי סמכויותיו, עדיין לא ידוע בתקופתו על השימוש בתואר "ווייבוד", המוזכר לראשונה רק מאוחר יותר, בצ'רטר משנת 1199. לכן עדיין לא ברור אם הוא היה באמת שליט של חבל הארץ או רק אחד מבעלי האחוזות הגדולים בה. בשנת 1111 מצוין גם שם הבישוף הקתולי הראשון של טרנסילבניה, סימון "אולטראסילבאנוס". על חייו ומעשיו של מרקוריוס אין פרטים כלשהם.
אן דה פיסלה
אן דה פיסלה, דוכסית אטאמפ (בצרפתית: Anne de Pisseleu, duchesse d'Étampes; 1508 לערך - 1580 לערך) הייתה המאהבת של פרנסואה הראשון מלך צרפת.
ביוגרפיה
אן דה פיסלה נחשבה ליפה, חכמה ותרבותית, והצליחה לשמור על מעמדה כמאהבתו של פרנסואה הראשון עד מותו למרות נישואיו. פרנסואה הראשון נישא ללאונור מאוסטריה ב-4 ביולי 1530, אחרי שאשתו הראשונה קלוד, בתו של לואי השנים עשר מלך צרפת, נפטרה ב-1524. ב-1533 המלך השיא את אן דה פיסלה לז'אן הרביעי דה ברוס, והעניק לו את התואר "דוכס אטאמפ". באמצעות נישואים אלה הפכה דה פיסלה לדוכסית אטאמפ.
השפעתה של אן כדוכסית אטאמפ הייתה גדולה בעיקר בעשור האחרון למלכותו של פרנסואה הראשון. היא תמכה באדמירל דה שאבו נגד המפקד העליון של הצבא הצרפתי, אן דה מונמורנסי, שנתמך על ידי דיאן דה פואטייה, מאהבתו של יורש העצר אנרי (לימים אנרי השני מלך צרפת). היא עודדה רעיונות חדשים והייתה חברתה של מרגריט מנווארה, אחות המלך, שהייתה פטרוניתם של סופרים ושל משוררים.
ב-1547, אחרי מותו של פרנסואה הראשון, והכתרתו של אנרי השני למלך צרפת, דוכסית אטאמפ גורשה מחצר המלכות בבושת פנים על ידי דיאן דה פואטייה. התכשיטים שהעניק לה המלך פרנסואה הראשון נלקחו ממנה והיא הואשמה בבגידה.
הדוכסית המושפלת פרשה לנחלותיה והפכה לפרוטסטנטית. היא נפטרה ככל הנראה ב-1580, אחרי שהייתה רחוקה מעיני הציבור במשך 33 שנה.
נתי גרוברג
גרוברג סיים את שרותו הצבאי והחל לעבוד כמהנדס בטיחות בחברת אפליי מטיריאלס ישראל. נתי היה מעורב בתאונת דרכים קשה בשנת 1999 שבה רוסקה רגלו השמאלית ונגרמו לו פגיעות פנימיות נוספות. גרוברג עבר 13 ניתוחים והשתקם לאורך כשלוש שנים, במהלכן הוא החל בשנת 2001 בפעילות בעמותת "אתגרים" לספורט הישגי בקרב נכים.
מטעם העמותה החל גרוברג לעסוק ברכיבה על אופני יד. גרוברג, אלוף ישראל ברכיבה על אופני יד ומקום רביעי באליפות אירופה, השתתף בשנת 2007 באליפות העולם שנערכה בצרפת והגיע למקום השביעי, שהקנה לו את זכות ההשתתפות במשחקים הפאראלימפיים בבייג'ינג ב-2008. באחד האימונים לקראת התחרות חסמה ניידת משטרה סינית, באופן מפתיע, את הנתיב המיוחד לאופניים וגרוברג התנגש בה ונפצע. כתוצאה מהתאונה סבל גרוברג משברים בכתף ובצלעות ונבצר ממנו להשתתף בתחרות.
חיים אישיים
לאחר התאונה למד גרוברג תכנות אינטרנט ועבד בתחום במשך כ-15 שנים. בשנת 2018 החל לנהל את מרכז האופניים ומועדון הרכיבה של עמותת אתגרים בבית שניאור בתל אביב.
גרוברג נשוי ואב לשלושה, מתגורר בכפר בן-נון.
מהומות הר הבית (2015)
ב-13 בספטמבר 2015 לפנות בוקר פרצו שוטרי משטרת ישראל להר הבית תוך שימוש באמצעים לפיזור הפגנות כדי למנוע התפרעות מתוכננת של ערבים. ההתפרעויות התפשטו גם למקומות אחרים במזרח ירושלים ולמספר ערים פלסטיניות ביהודה ושומרון. במהלך המהומות הערבים יידו אבנים ובקבוקי תבערה, מהם נהרג יהודי.
רקע
בתשעה באב ה'תשע"ה, 26 ביולי 2015, לאחר כמה חודשים בהם נשמר השקט בהר הבית, פרצו עימותים שבמהלכם נכנסו שוטרים לתוך מסגד אל-אקצא. ארבעה שוטרים נפצעו קל, ושלושה תושבי מזרח ירושלים נעצרו בחשד שיידו אבנים.
המהומות
ב-13 בספטמבר 2015 פרצו כוחות הביטחון להר הבית בשעת בוקר מוקדמת כדי להפתיע את המתבצרים ששהו בלילה במסגד אל-אקצא. הפלסטינים ירו לעבר השוטרים זיקוקים ויידו אבנים. בכניסה למסגד אל אקצה נתפסו מטעני צינור. הם נתפסו והוצאו מהמקום על ידי חבלן משטרתי. עשרות צעירים פלסטינים נעצרו והאחרים נהדפו אל תוך מבנה המסגד. בהמשך היום עלו להר כ-650 יהודים, בהם גם השר אורי אריאל, תחת אבטחה משטרתית כבדה. השר אריאל התפלל בהפגנתיות על ההר והבטיח לחזור גם למחרת.
באותו זמן פשט כוח גדול של משטרת ישראל והשב"כ, לפי מידע מוקדם שהיה בידיהם, על דירה בעיר העתיקה במזרח ירושלים. בחיפוש שנערך במקום נתפסו מספר מטעני צינור ממולאים בחומרי נפץ. על פי הערכת גורמי הביטחון, המטענים יועדו לביצוע פיגועים בהר הבית.
למחרת החלה המשטרה למנוע את כניסתם של מוסלמים מהארגונים "מורביטון" ו"מורביטאת", שהוגדרו כהתאחדות בלתי מותרת, על פי רשימת שמות ותצלומים שהוכנה מראש בידי שירותי הביטחון.
האנשים שכניסתם נמנעה התעמתו עם המשטרה בסמטאות שמסביב למתחם ההר. העימותים התרחבו והתפשטו לכל רחבי מזרח ירושלים. במקרים רבים התעמתו שוטרים עם מפגינים פלסטינים ברחבי מרחב התפר המפריד בין השכונות הערביות לבין השכונות היהודיות. באזורים אלה העימותים כללו השלכת אבנים, זיקוקים ובקבוקי תבערה. תמונות מהמהומות פורסמו בהבלטה בעיתונות העולמית. נהג ישראלי, אלכסנדר לבלוביץ' בן ה-64, נרצח בשכונת ארנונה בפיגוע יידוי אבנים. מפגיעת האבנים לקה לבלוביץ' בלבו, איבד שליטה על הרכב שהתדרדר לתהום, ונעצר לאחר שנתקל בעץ. המשטרה קבעה כי לבלוביץ' איבד את השליטה בגלל אבנים שפגעו ברכבו וכעבור שבועיים עצר השב"כ ארבעה ערבים ממזרח ירושלים שהודו בביצוע הפיגוע. לאחר המהומות פרץ גל טרור, שהמשיך גם בשנת 2016.
תגובות בישראל
ממשלת ישראל ציינה שאין לה כל כוונה לבצע שינוי בסטטוס־קוו בהר הבית וטענה כי גורמים ברשות הפלסטינית מפיצים שקרים בנושא.
ב-16 בספטמבר 2015 כינס ראש הממשלה בנימין נתניהו דיון מדיני-ביטחוני בנושא המצב בהר הבית והמתיחות עם הירדנים. לפני הדיון, במהלך סיור באזור ירושלים אמר נתניהו כי ממשלת ישראל "בעד שמירה קפדנית על הסטטוס־קוו בהר הבית, אך הסטטוס־קוו מופר כל הזמן על ידי מסיתים, פורעים שמתבצרים בהר הבית ומתנכלים למבקרים יהודים".
חבר הכנסת משה גפני התבטא נגד השר אורי אריאל בשל עלייתו להר הבית וטען שהוא גורם לנזק מדיני. לעומתו, בכירי רבני הציונות הדתית יצאו בעצומת תמיכה בשר אריאל ובעלייתו להר, וקראו לו להמשיך ולעלות להר. בין חותמי העצומה נמנו הרבנים חיים דרוקמן, דוד חי הכהן, דוב ליאור, נחום אליעזר רבינוביץ, משה צוריאל, אליקים לבנון, בני קלמנזון, שמואל דוד, יצחק שילת ודוד דודקביץ.
תגובות הפלסטינים ומדינות ערב
הרשות הפלסטינית פרסמה הודעת גינוי על הוצאת הארגונים האסלאמיים בהר הבית מחוץ לחוק. בהודעה נאמר כי התוכנית היא צעד גזעני ומוכיחה את מאמציה של ישראל לפגוע במסגד אל-אקצא.
עבדאללה השני, מלך ירדן, אשר לממלכתו ניתן בהסכם השלום בין ישראל לירדן מעמד רשמי בנושא המקומות הקדושים בירושלים, פרסם אזהרה כי "כל פרובוקציה נוספת בירושלים, שבה יתעמתו שוטרים עם מתפללים מוסלמים באל-אקצא, עלולה לפגוע ביחסים בין המדינות".
סלמאן, מלך ערב הסעודית, ערך סבב שיחות נרחב עם מנהיגים רבים ברחבי העולם. על פי העיתון הסעודי "עוקאז", הוא שוחח בין היתר עם נשיא צרפת, פרנסואה הולנד, עם ראש ממשלת בריטניה, דייוויד קמרון, ועם מזכ"ל האו"ם, באן קי-מון. הוא דחק במנהיגים לפעול ב"צעדים דחופים לאחר העימותים האחרונים במתחם אל אקצא. ישראל מזינה את הקיצוניות בעולם כולו ותורמת לחיזוק הקיצוניות והאלימות בעולם."
כלי התקשורת במדינות ערב סיקרו את העימותים בהר הבית בהרחבה.
תגובות בעולם
התגובות בזירה הבינלאומית התייחסו בעיקר לניסיונות לשנות את הסטטוס קוו בהר הבית. רוסיה, האיחוד האירופי, האו"ם ומחלקת המדינה של ארצות הברית פרסמו קריאות לממשלת ישראל לקיים ולשמר את הסטטוס קוו בהר ולא לשנותו.
מועצת הביטחון קראה לישראל פה אחד לשמור על הסטטוס קוו ב"חראם א-שריף". שגריר ישראל באומות המאוחדות, רון פרושאור, מחה על "ניסוח חד-צדדי שלא הזכיר את יידוי האבנים הפלסטיני".
היוזמה להצבת מצלמות בהר הבית
לאחר שוך המהומות הציע עבדאללה השני, מלך ירדן, להתקין 55 מצלמות אבטחה בכל האתרים בהר הבית. ראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו, הסכים להצעה זו.
לאחר שפלסטינים רבים הביעו ביקורת על היוזמה, הבהיר ראש ממשלת ירדן עבדאללה א-נסור שהמצלמות יוצבו במתחם הר הבית אך לא במסגד אל-אקצא עצמו. אך גם לכך התעוררה התנגדות, ובסופו של דבר ירדן נסוגה והפרויקט בוטל.
פרייבורג
פרייבורג בברייסגאו (בגרמנית: Freiburg im Breisgau) היא עיר עצמאית במדינת באדן-וירטמברג שבדרום-מערב גרמניה. העיר מוקפת בהרי היער השחור הסמוך למשולש הגבולות גרמניה-צרפת-שווייץ. פירוש שמה בתרגום מגרמנית הוא "העיר החופשית", עדות להקמתה כאזור סחר חופשי.
העיר פרייבורג נחשבת לעיר החמה ביותר בגרמניה והאקלים לרוב חמים ובהיר יותר משאר ערי גרמניה. מספר התושבים בה הוא 230,241 (נכון לשנת 2019).
היסטוריה
העיר הוקמה במאה ה-12 על ידי הדוכס קונראד לבית צרינגן, כאזור סחר חופשי. מיקומה של העיר נבחר כצומת דרכים מרכזי שהיה נתיב סחר חשוב בימים ההם, וקישר בין הים הצפוני לים התיכון, ובין נהרות הריין והדנובה. בשנת 1368 רכשה העיר את חירותה מרוזן מקומי, ובית הבסבורג פרש את חסותו עליה - תוך שמירה על רמה גבוהה יחסית של חירות.
ימי הביניים
ב-1120 החלה בניית המינסטר של פרייבורג (כנסייה שבמאה ה-19 הפכה לקתדרלה) אשר עברה מסגנון לסגנון (עקב כך שתקופת הבניה שלה הייתה כ-400 שנה) בסגנון גותי בשל. הבנייה הושלמה ב-1530 עם צריח מחודד בראש המגדל המערבי.
ב-1457 ייסד הדוכס אלברכט השישי את אוניברסיטת אלברט-לודוויג בפרייבורג - אחת האוניברסיטאות העתיקות בגרמניה.
ב-1520 בוצעה רפורמה משפטית מרחיקת לכת בעיר, הידועה כממושכת ועוצמתית במיוחד באותה התקופה. הרפורמה התקבלה יפה, וידעה לשלב בין המשפט הרומי העתיק לבין המסורת העירונית. בסופו של דבר הרפורמה הצליחה, במיוחד בכל הנוגע בענישה, במשפט אזרחי ובחוקת העיר. באותה שנה החליטו תושבי העיר שלא להצטרף לרפורמציה הפרוטסטנטית של מרטין לותר שתפסה תאוצה באותה התקופה בגרמניה. הסירוב להצטרף לרפורמטור גרם להפיכתה של העיר פרייבורג למרכז קתולי חשוב באזור.
ב-1536, בעקבות אמונה הולכת וגוברת בכשפים ומכשפות, התרחש בעיר ציד מכשפות לראשונה בהיסטוריה שלה. מצודים כאלה נערכו בעיר לאורך כל המאה ה-16, בניסיון להסביר אסונות כבדים שפקדו אותה כגון המוות השחור ב-1564. עד היום קיימים סימני שרפה על חומות העיר העתיקה של פרייבורג המסמנים את מקום שריפתן של הנשים שהואשמו בכישוף.
העת החדשה
שלוש מאות השנים הבאות היו מלאות תהפוכות בפרייבורג. לסירוגין, הייתה העיר תחת שליטה אוסטרית, צרפתית, ספרדית, שוודית ותחת שליטה של מספר מדינות חברות בקונפדרציה הגרמנית. מ-1648 עד 1805 הייתה העיר תחת שליטה אוסטרית של בית הבסבורג כאשר לא נשלטה בידי הצרפתים. ב-1805 הפכה העיר, יחד עם כמה מחוזות נוספים בסביבתה, לחלק מדוכסות באדן.
ב-1889 פונתה העיר מחשש להתפשטות של כימיקל רעיל שיוצר באחד המפעלים באזור התעשייה שלה.
המאה ה-20
ב-22 באוקטובר 1940 נשלחו כ-360 יהודים תושבי העיר למחנה העבודה גירס (Gurs) שבדרום צרפת. לאחר כשנתיים של עבודות פרך, נשלחו השורדים אל מותם במחנה ההשמדה אושוויץ ב-18 ביולי 1942. בעיר נמצאות כמה אנדרטאות לזכרם של היהודים שנרצחו. חלק מהם אפילו קבורים במחוז.
כיום יש בפרייבורג קהילה יהודית המונה כ-700 איש ומורכבת ברובה מיהודים שהגיעו ממזרח גרמניה ומברית המועצות לשעבר. התפילות נערכות בשבתות וחגים.
בכניסה לבית הכנסת יש לוחית זיכרון בעברית וגרמנית לזכר יהודי פרייבורג והסביבה שנשלחו למחנה גירס.
פרייבורג הופצצה קשות במהלך מלחמת העולם השנייה. ב-1944 הפצצה כבדה במיוחד הרסה חלק גדול ממרכז העיר ושיטחה אותו לחלוטין, למעט הכנסייה של העיר שנותרה יציבה. ב-1945 כבש הצבא הצרפתי את העיר, והפגין בה נוכחות עד 1991, עת עזיבתה של הדיוויזיה המשוריינת האחרונה. לאחר המלחמה שימשה פרייבורג כמקום מושבה של ממשלת חבל באדן, שהתמזג מאוחר יותר למחוז באדן-וירטמברג. באותה תקופה העיר נבנתה מחדש ושוחזרה בהתאם לתוכניות העיר המקוריות.
פרפור עקוד
פרפור עקוד (שם מדעי: Ceryle Rudis) הוא מין יחיד בסוג פרפור, השייך למשפחת השלדגיים. שמו ניתן לו משום שהוא מרבה לרפרף-לפרפר מעל פני המים. הפרפור העקוד נפוץ בכל אזור אפריקה שמדרום לסהרה, ובדרום אסיה מטורקיה ועד סין. בישראל הוא עוף יציב. הפרפור העקוד הוא העוף המצטיין ביותר ביכולת הצלילה שלו מגובה רב.
תכונות
הזכר והנקבה דומים זה לזה, אלא שלזכר שני פסים שחורים לרוחב החזה, העליון רחב והתחתון צר ואילו לנקבה שני כתמים שחורים בשולי החזה, מעין פס אחד לא סגור.
אין הבדל בניצוי בין עונות השנה. הצעיר דומה לבוגר אך בחזהו ענק אפור ולא שחור, ושולי נוצות סנטרו וקדמת צווארו עטורים בפס אפור דק.
אורך גופו של הפרפור עקוד כ-27 סנטימטרים, ומשקלו כ-80 גרמים.
הוא מצוי ליד מקווי מים אך מזדמן גם בחוף הים. עוף זה חברותי יותר מבני משפחתו ולעיתים אפשר לראות במשך היום פרפורים אחדים השוהים יחד. באזורים מסוימים, כגון, נחל תנינים, נוהגים להיאסף עשרות פרפורים ללינה מקובצת.
הפרפור ניזון בעיקר מדגים. לרוב מאתר הפרפור את הדגים "ממבט על" – רפרוף גבוה מעל פני המים, צונח לעבר טרפו וסועד את ארוחתו.
הפרפור מקנן לעיתים במושבות. הקן הוא מחילה חפורה בקיר עפר. אורכה עשוי להגיע לשני מטרים. בתטולה על פי רוב ארבע ביצים. צבע הביצה לבן. ההורים דוגרים במשך כעשרים יום. הם מאכילים את הגוזלים במשך כ-25 ימים לפני פריחתם מהקן ועוד שבועות אחדים לאחר מכן. פרפור עקוד משלים, ככל הנראה, 2 מחזורי קינון בשנה.
הרעלת מזון
הרעלת מזון היא תחלואה הנגרמת בשל קיומם של מיקרואורגניזמים כגון חיידקים ופטריות או רעלנים במזון שנאכל.