cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מגפת הקורונה בישראל
אומדן אפקטיביות הצעדים
לפי משרד הבריאות, קצב הסרת ההגבלות בישראל נחשב כמהיר ביותר במדינות שהטילו סגר, נכון לאמצע מאי. הם אמרו שבשל העובדה שמעט מאוד ישראלים גילו תסמיני קורונה וביקשו להיבדק, מספר הבדיקות ירד באופן משמעותי. הובע חשש שהדבר עלול להביא לכך שמוקדי הדבקה משמעותיים יוחמצו ויגרמו להתפשטות נוספות ודרמטית בכל המדינה. לפי מחקר באוניברסיטת תל אביב ממאי, כ-70% משרשראות ההדבקה בישראל הגיעו מארצות הברית. שאר המקרים הגיעו בעיקרן ממדינות אירופה, ובראשן בלגיה וצרפת. הנגיף לא הגיע כמעט ממוקדי ההתפרצות הראשונים, כמו סין דרום קוריאה וסינגפור, מהן נאסרו הטיסות בשלבים המוקדמים של הטיפול בהתפרצות. נוסעי האונייה "דיימונד פרינסס", שהובאו היישר לבידוד כששבו מיפן לא הפיצו את הנגיף. נגיפי הקורונה הראשונים הגיעו לישראל רק בסוף חודש ינואר, לא לפני כן. לחוקרים יש שני הסברים: ראשית, חובת הבידוד על השבים מארצות הברית הוטלה באיחור, 39 ימים אחרי שנאסרו טיסות מסין. כמו כן, מהמחקר עלה שחלקם לא הקפידו באופן מלא על הנחיות הבידוד, מה שתרם להדבקה.
בסוף מאי עלה מספר החולים המאומתים החדשים. בלטו התפרצויות בבתי ספר. זאת כשבועיים אחרי ביטול הקפסולות במוסדות החינוך. ביוני עלה מספר החולים הקשים החדשים במקביל לעלייה בתחלואה וגורמים נוספים. מספר המונשמים נשאר קבוע בממוצע. חל פיחות בשימוש בהנשמה בשל שינוי בטיפול לפיו יש לדחות הנשמה ככל שניתן. גם מספר זה עלה בהמשך. כמות הבדיקות גדלה מאוד למעל 15 אלף בממוצע ובהמשך למעל 40 אלף.
בתחילת אוגוסט, מקדם ההדבקה היה סביב אחד. לפי גמזו, ישראל סבלה מ"תחלואה מהגבוהות ביותר בעולם, אולי אפילו הגבוהה ביותר של חולים פר נפש". הממשלה לא הצליחה להורידה. ב-15 בספטמבר מקדם ההדבקה היה 1.551 ומדדי התחלואה גבהו. זאת שבועיים אחרי פתיחת שנת הלימודים. היה חשש מפגיעה בסטנדרט הטיפולי, משחיקת צוותים, ומעליה בעומס על מערכת הבריאות אם לא יינקטו צעדים לריסון ההדבקה ואם לא יוזרמו אמצעים נוספים לדרגי השטח. אותו עומס היה בבתי החולים וברפואה בקהילה. בהמשך דווח שחלה ירידה באיכות הטיפול הרפואי.
בתחילת אוקטובר 2020, רק בארגנטינה, מונטנגרו, מקסיקו ואקוודור מספר המתים היומי לנפש היה גבוה יותר. במקביל החלה ירידה במדדים האחרים. מקדם ההדבקה ב-13 באוקטובר היה 0.66. בנובמבר חזר לסביבות 1, כאשר החלה הממשלה להתיר חזרה הדרגתית לפעילות, והתקשתה להתמודד עם קבוצות לחץ שקראו להגביר את קצב הסרת המגבלות. הקנסות למפירים לא הוגדלו בלחץ הסיעות החרדיות. בהמשך היה מעל 1. עלו המדדים לשיא נוסף. בתחילת הסגר, מקדם ההדבקה ירד מ-כ-1.2 ל-0.9 אך בהמשך עלה ל-0.99. אחר כך ירד ל-0.79. שבועיים לאחר היציאה מהסגר, החל לעלות לקראת 1, אולם במהלך מרץ 2021 החל לרדת חזרה. למרות הפתיחה הרחבה של המשק, כתוצאה מהחיסון וההדרגתיות התחלואה המשיכה לרדת ומקדם ההדבקה נותר נמוך, לראשונה מאז פרוץ המגפה - חודשיים שלמים לאחר היציאה מהסגר ולא הייתה עלייה בתחלואה. ביוני החלה עליה ומקדם ההדבקה התייצב סביב 1.3. לאחר מתן מנת חיסון נוספת וצעדים אחרים מקדם ההדבקה החל לרדת ונבלמה העלייה בתחלואה הקשה. דווח על עומסים במערכת הבריאות. באותם ימים התריעה פרופ' גליה רהב שקיימת ירידה באיכות הטיפול הרפואי. לקראת סוף ספטמבר החלה ירידה בתחלואה הקשה. בסביבה 20 בנובמבר דווח על עליה בתחלואה לאחר תקופה של ירידה. פעולות לצורך עיכוב התפשטות זן האומיקרון אפשרו למשל ללמוד עליו, לחסן ואף לרכוש תרופות חדשות. באמצע ינואר 2022, נרשמו עומסים ברפואה בקהילה לאור עליה חדה בתחלואה. בהמשך גם בבתי חולים מסוימים. ב-24 בינואר 2022 ניצבה ישראל במקום הראשון בעולם במספר מאומתים ביחס לאוכלוסייה. העלייה החדה בהדבקה גרמה לשיבושים רבים במשק. ב-18 בינואר מקדם ההדבקה היה מתחת ל-1 לאחר שבשיא הוא היה מעל 2. ב-8 במרץ היה מעל 1. ב-23 במרץ היה מתחת ל-1.
בסוף 2020, שבו לישראל נדבקים מאיחוד האמירויות, טורקיה אוקראינה וארצות הברית. חדרו זנים כמו המוטציה הבריטית. חדירת זנים המשיכה להוות איום גם לאחר הירידה בתחלואה.
בתום גל התחלואה הראשון, המליצו צה"ל ומשרד הביטחון לערוך תחקיר ארגוני מדינתי וליישם לקחים לקראת התפרצות ארצית עתידית. לצד התוצאות הטובות שהשיגה ישראל בגל הראשון, הוצגו לקחים לשיפור, כשלים ופתרונות אבל הם נותרו ללא מענה והתחקיר לא התקיים. לאחר גל התחלואה השלישי, הוקמה במשרד הבריאות וועדה להפקת לקחים על החלטות שהתקבלו במשרד במהלך המגפה.
ביקורת
על רקע המשבר הפוליטי בישראל, עד מאי 2020, כיהנה ממשלת מעבר והכנסת פעלה במשורה. הממשלה התקינה עשרות תקנות שעת חירום, שדי בהחלטת ממשלה כדי לאשרה. בהמשך החלה חקיקה. היו ועדות כנסת זמניות שפיקחו על התנהלות הממשלה והייתה תקופה שבה הוועדות לא פעלו. אחרי תקופה זו, הוקמו מחדש ועדות והוקמה ועדת הקורונה במטרה למדוד את התנהלות הממשלה בזמן המגפה. דוגמה לפיקוח על הממשלה הוא חוק העוסק באיכון טלפון סלולרי ומעקב של המשטרה אחרי מבודדי הקורונה. החוק הוקפא עקב ביקורת, שאלות והסתייגויות של חברי ועדת חוץ וביטחון. שומרי סף כמו היועמ"ש ובית המשפט הגבוה לצדק תיפקדו. בהמשך הוקמה ממשלת ישראל ה-35 שהפכה לממשלת מעבר בסוף 2020. ממשלה זו הוחלפה ביוני 2021 בממשלת ישראל ה-36.
חיסון
בפברואר 2020 החל המכון הביולוגי בפיתוח חיסון נגד קורונה, BriLife. לשם כך הובאו על ידי משרד הביטחון, משלוחים מסין של הנגיף. נרכשו חיסונים מכמה חברות.
פעילות גופי הביטחון והמודיעין
ההתמודדות במגפה עוררה את ראשי קהילת המודיעין והביטחון לרתום את המסגרות שתחת פיקודיהם על מנת לסייע ולחזק את הגופים הממלכתיים לטפל במגפה ובהשלכותיה זאת מעבר לתחומי אחריותם המקובלים, מעורבות זו עוררה דיון בנושא.
המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים
חלקו של המוסד היה בתחילת התפשטות המגפה בישראל, התבטא בפעולה להשגת אמצעים לטיפול בנפגעי המגפה ובמערך הבדיקות לזיהוי מהיר של חולים כגון בדיקה באמצעות מטושים, וטיפול בחולים קשים באמצעות מערכות הנשמה, ורכש ציוד מיוחד נוסף כפי שנדרש. הרכש נעשה ממקורות שמעבר למערך האספקה מחוץ לישראל שהיה למערכת הבריאות.
הנצחה
תנועת דרור ישראל הקימה יד זיכרון לנפטרי הקורונה במדינת ישראל - האתר "כולנו רקמה אנושית אחת", אשר מאפשר לכבד ולזכור את הנפטרים ממחלת הקורונה.
בתרבות
זמרים ויוצרים רבים כתבו על מגפת הקורונה והבידודים שבאו בעקבותיה, ופרסמו גרסאות מיוחדות לשיריהם.
הזמר חנן בן ארי הוציא את השיר "געגועים לבני אדם", שכתב ביחד עם הרב ליאור אנגלמן. הזמר ישי ריבו הוציא את השיר "כתר מלוכה".
נינט טייב הוציאה את השיר ״שלא תיפול הרוח״ בעקבות מחלתה בקורונה.
האלבום "מנגינות לשעת חרום" שיזמו המוזיקאיות עדי שחם, נומקה, ומורכב כולו משירים שנכתבו במהלך הסגר הראשון בתקופת הקורונה. בפרויקט שותפות, בין היתר, אביגיל קובארי, פלורה, אלה רונן ואחרות יצא לאור ביוני 2020.
הסופר עמוס שביט פרסם רומן על חולה שהציל את בוריס ג'ונסון מקורונה, ניר ברעם כתב על פחדים שהתעוררו בסגרים; ומיה טבת דיין הוציאה ספר שירה על קשיי האימהות במגפה. הרומן אשת הרב, אשת הבישוף עוסק גם באתגרי מגפת הקורונה.
שחף שבתאי
שחף שבתאי (נולד ב-8 ביוני 1975) הוא שף ישראלי.
ביוגרפיה
שחף שבתאי גדל בקיבוץ עמיעד. עם גיוסו לצה"ל התנדב לשייטת 13. שבתאי השלים את הכשרת מסלול הלוחם בקומנדו הימי ולקח חלק בפעילות המבצעית. בשנת 1998, בתום שירותו הצבאי בן ה-4.5 שנים, נסע לפריז ולמד בבית הספר לבישול "פרונדי". עם סיום הלימודים נסע לשנת התמחות בניו יורק, ובערבים למד אפייה ב"בולה בייקרי". אחר-כך נסע לעבוד באבטחה באחוזתה של לילי ספרא בריביירה הצרפתית, שם התיידד עם השף ולמד ממנו יסודות בישול נוספים.
בשלב הבא נסע לתאילנד ביחד עם זוג נשוי שלמד אתו בפריז ופתחו בבנגקוק בית-ספר לבישול, שבתאי טייל בתאילנד ולמד את המטבח התאילנדי. בעת היותו בתאילנד הכיר את אנדי טאן, שף מסעדת "Vak Zuid" (פירוש השם הוא "היציע הדרומי" שכן המסעדה ממוקמת באצטדיון האולימפי של אמסטרדם)באמסטרדם, מסעדת פיוז'ן צרפתית-אינדונזית, טס להולנד ונהיה הסגן שלו בשנים 2002 עד 2005. כשבעל המסעדה, ג'ורג' דפררי, רצה לפתוח סניף שלה במומביי בהודו בשם Zenzi, נסע לשם שבתאי והקים את הסניף, אותה פתח גם במקסיקו. במומביי פגש את בת-זוגו הבריטית אמה, שעסקה בהקמת רשת האופנה הבריטית "נקסט" באסיה, לה נישא ולהם ילדה. ב-2005 שב לישראל וכיהן כשף מסעדת "איסט". ב-2006 פתח ביחד עם אנשי העסקים שוקי לרר וזהר אריאלי ובהשתתפות רשת "ספגטים" את מסעדת "מינה טומיי" בלונדון מיניסטורס בתל אביב וכעבור שנה פתחו סניף שלה בהרצליה. בשלהי 2008 שתי המסעדות נקלעו לקשיים כלכליים ונסגרו.
אלקטרון ציקלוטרון רזוננס
אלקטרון ציקלוטרון רזוננס הוא שם לתופעה בפיזיקה של חומר מעובה ובפיזיקה של מצב מוצק. כאשר אלקטרון נע בתוך שדה מגנטי אחיד הוא ינוע, בעקבות כוח לורנץ, במעגלים במישור שניצב לשדה המגנטי. אם לחלקיק קיימת מהירות שניצבת לשדה המגנטי, הוא ינוע בצורת בורג. תדירות תנועתו תינתן על ידי:
שחף שבתאי
ביוגרפיה
שחף שבתאי עבד כשף-יועץ עבור חברת Qli, שבבעלותה בתי מלון ובתי קזינו ברחבי העולם, במסגרת זאת הוא מקים מסעדות במקומות שונים עבור הרשת. בכל המסעדות הוא בונה את התפריט, מלמד את הטבחים ונשאר יועץ המסעדה. המסעדות השונות הן עירוב של מטבחים אסיאתיים, עם דגש עם וייטנאם, אינדונזיה וסינגפור וטכניקות צרפתיות. ב-2008 הקים את מסעדת Sa Sa zu בפראג, מסעדה שהופכת לבר בלילה ושוכנת במרכז בידור גדול, "סה סה זו". שבתאי הקים שלוש מסעדות במלון Beograd בבלגרד. ב-2010 הקים סניף של מסעדת "סה סה זו" במלון הבוטיק "שושנים" ברודוס.
אלקטרון ציקלוטרון רזוננס
כאשר B זוהי עוצמת השדה המגנטי, q זהו מטען האלקטרון וm_e זוהי מסת האלקטרון. כאשר תופעל קרינה בתדר הנ"ל על האלקטרון, הוא יבלע את האנרגיה (רזוננס), דבר שניתן לזהות. תופעה זאת משמשת למדידת המסה האפקטיבית של חלקיקים במוצקים.
שחף שבתאי
ביוגרפיה
שחף זכה בשנת 2012- 2013 בשף השנה בצ'כיה. המעדה שלו זכתה כמסעדת השנה שלוש פעמים בצ'כיה. שחף הוציא ספר בישול מצליח בשנת 2012 OSM CHUTI ASIE שהיה מועמד לקטגוריית ספר הבישול האסיאתי באירופה והגיע לשלב חמשת המועמדים הסופיים.
נכתב על שחף פרק בספר HVEZDY KUCHYNE על עשרת השפים הטובים בצ'כיה.
משנת 2009 - 2015 שחף זכה כל שנה ב"ביב גורמאן" BIB GOURMAND של מדריך מישלן האדום
בשנת 2014 השתתף בפרויקט DOOR 19 במוסקבה שבו השתתפו חמישים השפים הטובים בעולם שנבחרו על ידי SAN PELLEGRINO
בשנת 2015 שחף יצא מהשותפות ב SASAZU והצטרף לפרויקט קולינרי בניו יורק.
בשנת 2016 מוביל קולינרית ומיתוגית את פרויקט "ניטן תאי" בתל אביב.
בין השנים 2018 - 2022 היה שף חברת התעופה ״אל על״.
בשנת 2019 שחף מוביל את הפרויקט של קבוצת חג'ג' בפתיחת המתחם הקולינרי בעיצובו של Armani. שם המקום Pop & Pope
בשנת 2022 השתתף בתוכנית הטלוויזיה של רשת 13, שף מתחלף.
צפיפות המצבים
בפיזיקה של מצב מוצק, צפיפות המצבים באנרגיה של מערכת מתארת את צפיפות הפתרונות האפשריים של המשוואה המתארת את המערכת בכל טווח באנרגיה. צפיפות המצבים היא גודל נדרש על מנת לחשב את האינטגרלים התרמודינמיים של המערכת, כמו מספר החלקיקים, האנרגיה, קיבול החום או הזרם.
צפיפות המצבים מתארת בדרך כלל את צפיפות המצבים של האלקטרונים (פתרונות משוואת שרדינגר), או של הפונונים (פתרונות משוואת הכוחות הבין אטומיים) בחומר המוצק.
בניסוח מתמטי, צפיפות המצבים היא הנגזרת של מספר המצבים ליחידת אנרגיה, מחולקת בנפח של המערכת:
כאשר \Omega(E) הוא מספר המצבים בכל אנרגיה ו-V הוא הנפח.
ניתן להראות כי במערכת עם סימטריה בין הכיוונים השונים ישנו קשר ישיר בין יחס הנפיצה של האלקטרונים או הפונונים לצפיפות המצבים, הנתון על ידי:
כאשר d הוא המימד של המערכת, k הוא מספר הגל, g הוא הניוון של כל פתרון באנרגיה (למשל כתוצאה משני מצבי ספין אפשריים) ו-N_d(k) הוא היעקוביאן, הנתון לפי המימד:
צפיפות המצבים שימושית בתיאור ההתנהגות המקרוסקופית של האלקטרונים במתכות ומוליכים למחצה. על פי תורת הפסים, בכל מוצק, מספרם הרב של האטומים שמסודרים בצורה מחזורית, והאינטקרציה בין האלקטרונים לאטומים, גוררים היווצרות של פסי אנרגיה מותרים ופסים אסורים. צפיפות המצבים היא הגודל הפיזיקלי שמתאר את כמות המצבים בכל פס, והיא יכולה להשתנות בצורה ניכרת בין פסים שונים ואף בחלקים שונים של כל פס. בין פסי האנרגיה ישנו פער אנרגיה שבו צפיפות מצבים היא אפס, שמשמעותו היא שאין מצבים מותרים באנרגיה זאת (אין פתרונות אפשריים של משוואת שרדינגר), כלומר שזהו פער אסור באנרגיה.
כאשר הספקטרום אינו רציף, כגון בננו-חלקיקים, צפיפות המצבים שווה לניוון של כל רמה דיסקרטית באנרגיה. במצב כזה צפיפות המצבים של ננו-חלקיקים יכולה להימדד בצורה עקיפה על ידי מדידת ספקטרום הפליטה של הקרינה האלקטרומגנטית.
יוסי פרוסט
יוסי (יוסף) מנחם פרוסט (נולד בתל אביב ב-5 בספטמבר 1937) הוא זמר עבר ישראלי ומהחשובים ביזמי ומנהלי התרבות והאמנות הישראלית. שימש בין היתר כמנכ"ל עמותת "אמנות לעם" ומנכ"ל מינהל התרבות במשרד החינוך. פרוסט היה מעורב בייסוד שורה של פסטיבלי תרבות בערי הפריפריה, בין היתר: "פסטיבל עכו לתיאטרון אחר" (1980), "חגיגות הזמר העברי בערד" (1983), "פסטיבל גוונים במחול" (1984), "פסטיבל ג'אז בים האדום" (1987) ו "פסטיבל המשוררים במטולה" (1998).
ביוגרפיה
בשנת 1950 הצטרף למחזור הראשון של הכפר הירוק אשר הקים גרשון ז"ק.
בשנת 1956, עם סיום לימודיו, התגייס פרוסט והצטרף ללהקת הנח"ל במחזור שכלל, בין היתר, את אריק איינשטיין, חיים טופול, יהורם גאון, גבי עמרני, גברי בנאי, נחמה הנדל, עידוא בן-גוריון ואורי זוהר. פרוסט היה סולן הלהקה בשירים דוגמת "חופשה באדום", "הוא לא ידע את שמה" והשיר המזוהה עמו יותר מכל באותה התקופה, "כרמלית" אשר הגיע למקום השני במצעד השנתי לשנת 1958. מעבר לשירה ולמשחק, שימש פרוסט גם כמפקד הלהקה.
בשנת 1959 סיים פרוסט את שירותו הצבאי והצטרף יחד עם אריק איינשטיין, מרדכי בן-זאב ורחל אטאס לתיאטרון הסמבטיון. פרוסט שימש בתיאטרון עד 1961 כשחקן וזמר (סולן "מצעד האביב"), ואף כמנהל התיאטרון בפועל.
במקביל שר פרוסט בלהקת הצעירים עם נחמה הנדל, שייקה לוי ואריק איינשטיין (שהופיע תחת השם הבדוי ארי גורן כדי למנוע פגיעה בתקליט הסולו הראשון שלו). חבירה זו הולידה את הביצוע המחודש של להקת פיקוד צפון "בשדה תלתן", שהפך לשירו המפורסם ביותר של פרוסט כסולן. להקת הצעירים גם תרמה קולות רקע לתקליט של רחל אטאס ושמעון בר לשירי נעמי שמר.
בשנת 1962 עבר פרוסט אל אחורי הקלעים ושימש כאחראי על ירידים, כנסים, אירועים במסגרת מרכז הירידים והקונגרסים בישראל ובמסגרת זו יזם את "עיר הנוער" הראשונה בתל אביב.
בשנת 1966 היה פרוסט אחראי על הקמת וניהול הביתן הישראלי בתערוכה עולמית Expo'67 שהתקיימה במונטריאול. בשנת 1968 שב פרוסט ארצה ומונה לסמנכ"ל מרכז הירידים והקונגרסים. שנתיים לאחר מכן השלים פרוסט הכשרתו האמרגנית והצטרף ליעקב אגמון ומשרד האמרגנות המוביל באותה התקופה "בימות". ההפקה הידועה ביותר אותה ליווה פרוסט גם במסעותיה ברחבי העולם הייתה "איש חסיד היה").
בשנת 1975 מונה פרוסט למנכ"ל "אמנות לעם", הרשת הממשלתית הארצית להפצת תרבות ואמנות שהייתה אז בחיתוליה. "אומנות לעם" בראשות פרוסט עשתה שימוש במגוון אירועי תרבות ככלי לקידום חברתי של יישובי הפריפריה להטמעת נושאי ספרות, קולנוע, מחול, ספרות ילדים וכדומה באמצעות שבועות תיאטרון, וייזום סל תרבות ארצי לציבור שמחוץ למעגלי התרבות העירוניים.
כמו כן יזם פרוסט והקים מוסדות חינוך לאומנויות כבית הספר לאמנויות במצפה רמון ופרויקט מתא"ן - מפעלי תרבות ואמנות לנוער, אותו גם ניהל. כן היה אחראי לפירוקו והקמתו מחדש של בית הספר למשחק "בית צבי" ויו"ר בית הספר.
"אומנות לעם" לא רק הביאה את המרכז לפריפריה אלא הפכה את יישובי הפריפריה לאבן שואבת בני נוער ולציבור מרחבי כל הארץ בייזום, קידום וניהול פסטיבלים רבים - כפסטיבל עכו - הפסטיבל לתיאטרון ישראלי אחר, חגיגות הזמר העברי בערד, פסטיבל מחול כרמיאל, פסטיבל הג'אז הבינלאומי אילת, ופסטיבל "גוונים במחול" ברמלה. על תרומתו לייסוד פסטיבל עכו קיבל את אות "יקיר פסטיבל עכו".
בשנת 1988, הקים פרוסט את "קש"ת - קשרי ומפעלי תרבות ישראל והתפוצות היהודיות", בתמיכת "קרן קרב" מונטריאול. "רשת" הקימה וניהלה את ביתן משרד החינוך והתרבות "בתערוכת 40 שנות מדינה" במסגרת חגיגות שנת ה-40 למדינת ישראל, וכן ניהלה צוותי היגוי לקראת התערוכה עולמית Expo'92 בסביליה.
בשלוש שנות כהונתו יזם והקים "מינהל התרבות" את הקורס למנהלי תרבות בשיתוף אוניברסיטת תל אביב. עוד יזם המשרד בשיתוף עם השגרירות הבריטית את "BI ART" שיתוף פעולה תרבותי ברוח אחרת, את "פסטיבל המשוררים" הראשון במטולה, וכן תמך וקידם את הקמת הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה.
בשנת 1997 פתח פרוסט משרד פרטי לייעוץ במסגרתו העמיד את ניסיונו לרשות המועצות האזוריות וקרן באר שבע. במסגרת זו שימש פרוסט בהנהלת תערוכת היובל שנערכה במסגרת חגיגות שנת ה-50 למדינת ישראל, במרכז הירידים והקונגרסים בישראל.
בין השנים 2000 ו-2003 השלים פרוסט את הקמת מוזיאון הילדים הראשון בישראל ושימש כמנהלו. במסגרת זו, וכחלק מתכנונה של עירית חולון להעניק לעיר צביון צעיר של "עיר הילדים", מיסד פרוסט ונהל את הפסטיבל הראשון של "עולמות ילדות" לאמנויות הבמה לילדים, והפסטיבל הראשון של "מסך הקסם" לקולנוע ולטלוויזיה לילדים. בד בבד יזם פרוסט וסייע בהקמת המרכז הישראלי לעיצוב בחולון.
אחר כך שמש כיועץ ארגוני תרבותי לגופי תרבות, הרשות לפיתוח התיירות בנגב ורשויות מקומיות, במועצה לתרבות ואמנות של מפעל הפיס ועוד. פרוסט יזם, קידם ונאבק על קבלת את הצעת חוק להקמת הרשות הלאומית לתרבות ואמנות, שנועדה לנתק את תלות מוסדות האומנות מהמימסד הפוליטי.
בשנת 2005 יזם את פרס קיפוד הזהב, עבור מצוינות בתחום תיאטרון השוליים בישראל, ועמד בראש העמותה המנהלת את הפרס עד שנת 2014.
חיים אישיים
פרוסט נשוי לבתיה פרוסט, מתורגמנית רב-לשונית שהקימה את המחלקה למתורגמנות באוניברסיטת בר-אילן. הוא אב לעדי, במאי טלוויזיה, לאיתי, פרקליט בכיר בפרקליטות מחוז תל אביב, ולמיכאל, מוזיקאי.
ספריית הר הצופים למדעי הרוח ולמדעי החברה ע"ש בלומפילד
ספריית הר הצופים למדעי הרוח ולמדעי החברה ע"ש בלומפילד היא ספרייה אקדמית מרכזית למדעי הרוח והחברה בקמפוס הר הצופים של האוניברסיטה העברית בירושלים, והיא הגדולה מבין ספריות מערך הספריות של האוניברסיטה העברית בירושלים.
מבנה הספרייה
הספרייה הוקמה בשנת 1981, לקראת חנוכתו של הקמפוס המחודש של האוניברסיטה בהר הצופים. היא הוקמה על בסיס איחודן של 24 ספריות אקדמיות מחלקתיות, ששכנו לפני כן בקמפוס גבעת רם של האוניברסיטה.
הספרייה שוכנת בבניין בן חמש קומות שנבנה בסוף שנות ה-70, במסגרת פרויקט השיקום וההרחבה של קמפוס הר הצופים. את הבניין תכנן האדריכל יעקב רכטר. הוא שוכן במרכז הקמפוס, בתווך שבין בנייני הפקולטות למדעי הרוח ולמדעי החברה.
קומת הכניסה (קומה 3) מכילה מבואה, דלפק השאלה של ספרים, מתחם מסכי מחשב לעיון בקטלוג הספרייה, מתחם ספריית כתבי עת, אזור נרחב של שולחנות עבודה לסטודנטים ולאורחים, וחלונות תצוגה של פריטי יודאיקה מאוסף יובילר של האוניברסיטה העברית. בקומה שמתחתיה (קומה 2) שוכנים אוספי ספרים במדעי החברה (כלכלה, סטטיסטיקה, גאוגרפיה, פסיכולוגיה וסוציולוגיה) וכן אוסף המפות של הספרייה, ובמתחם אחר ספריית סרטי קולנוע, לצפייה ולהשאלה. הקומות העליונות (קומה 4 וקומה 5) כוללות אוספי ספרים במדעי הרוח (היסטוריה, פילוסופיה, בלשנות, אסלאם, לימודי אסיה ואפריקה ומדעי היהדות). בקומה התחתונה (קומה 1) שוכנים שירותי-עזר שונים כגון צילום מסמכים.
אוספי הספרייה
בשנת 2010 מנה אוסף הספרייה יותר מ-566 אלף כותרים (כ-971 אלף כרכים) וכ-130 מאגרי מידע אלקטרוניים. בשנת 2017 אוסף הספרייה מכיל כמיליון כרכים וחומרים מגוונים בפורמטים שונים: ספרים בנייר ובפורמט דיגיטלי, כתבי עת בנייר ודיגיטליים, קלטות וסרטי DVD, מאגרי מידע דיגיטליים, עבודות מאסטר ודוקטורט. האוסף כולל פריטים ביותר מ-100 שפות מכל רחבי העולם. לרשות הבאים עומדים ספרנים מתמחים בנושאי הקטלוג של הספרייה. הכניסה לספרייה חופשית לכל אדם, אך השאלה והוצאת ספרים אפשרית רק לאנשי הסגל, סטודנטים, מינויים או חוקרים.
אוסף הספרייה מאורגן בשיטת "מדף פתוח", בו ניתנת גישה חופשית לשליפת הספרים על ידי המעיינים היישר ממדפי האחסון (זאת בניגוד לספרייה הלאומית בה יש צורך להזמין את רוב הספרים מהמחסן על מנת לעיין בהם). חלק קטן מהספרים הם ספרים שמורים, שהגישה אליהם מוגבלת וניתנת לזמן קצר בלבד.
הספרים בספרייה ממויינים לפי שיטת המיון של ספריית הקונגרס.
נבחרת גרמניה המזרחית בכדורגל
נבחרת גרמניה המזרחית בכדורגל ייצגה את מדינת גרמניה המזרחית עד איחוד גרמניה בשנת 1990.
היסטוריה
נבחרת הכדורגל לא הייתה נבחרת מצליחה כמו שכנתה מהמערב. לזכותה של הנבחרת הופעה אחת בלבד בגביע העולם בכדורגל, ב־1974 שהתקיים במערב גרמניה, שגם זכתה בתואר. באותו טורניר הדהימה גרמניה המזרחית את שכנתה מהמערב, בתוצאה 1:0 בשלב הבתים, במשחק פוליטי טעון. כמו כן, הנבחרת מעולם לא הצליחה להעפיל לטורניר אליפות אירופה בכדורגל.
לעומת זאת, הנבחרת קצרה הצלחות באולימפיאדות: באולימפיאדת מינכן (1972) זכתה גרמניה המזרחית במדליית ארד, באולימפיאדת מונטריאול (1976) במדליית הזהב, ובאולימפיאדת מוסקבה (1980) במדליית כסף, לאחר ניצחון על נבחרת ברית המועצות בחצי הגמר.
פרפרים (סרט)
פרפרים הוא סרט קולנוע צרפתי משנת 2002, בבימוי פיליפ מואיל. הסרט עוסק בילדה המצטרפת למסע החיפושים של שכנה המבוגר אחר פרפר נדיר. הסרט זכה לביקורות חיוביות מצד המבקרים.
תקציר
אלזה (קלייר בוניש) עוברת יחד עם אמה לבית דירות חדש. אמה עובדת כל היום, ואלזה המשועממת והסקרנית פוגשת את השכן ג'וליאן (מישל סרו), אספן פרפרים נדירים, ומתחילה להתלוות אליו ולהתעניין באוסף שלו. ג'וליאן רואה בה תחילה כמטרד. בהמשך הוא יוצא לחפש פרפר נדיר במיוחד בשם "איזבלה", ואלזה יוצרת בערמומיות מצב בו הוא נאלץ לקחת אותה עמו. במהלך המסע נרקמים ביניהם יחסים מיוחדים, קרבה וחום. ג'וליאן מספר כיצד החל בתחביב לאחר מות בנו הצעיר שאסף פרפרים. בינתיים העניינים מסתבכים כאשר אמה של אלזה לא מוצאת את בתה ומודיעה על כך שנחטפה. בסיום הסרט אלזה וג'וליאן חוזרים הביתה ללא הפרפר.
לאודגר
לֶאוֹדֶגָר (לטינית: Leodegar) הקרוי גם לז'ה (בצרפתית: Léger;615 לערך - 2 באוקטובר 679) היה הבישוף של אוטן (Autun) בצרפת בין 754 ל-674 ונחשב בכנסייה הקתולית לקדוש נוצרי ולמרטיר. פירוש שמו הגרמאני הוא מצרף של "leud" (אנשים) ו-"gari" (רומח).
לאודגר מילא תפקיד חשוב בפוליטיקת החצר בשלהי הממלכה המרובינגית. לאודגר היה מראשי המתנגדים לאברוין, המיורדמוס של ארמון נויסטריה. הוא היה גם מנהיג הפלג של האצולה האוסטרזית במאבקי הכוח על הנהגת השושלת המרובינגית הנחלשת. בגלל מותו בעינויים הוא הוכרז כקדוש נוצרי, וסמל למאיורים האוסטרזים של הארמון, בני שושלת פפין וארנולף, שהפכו בסופו של דבר לשושלת הקרולינגית.
מת בצפון צרפת של ימינו. שרידיו טמונים בפואטייה. ב-681 הוכרז כקדוש ויום חגו מצוין ב-2 באוקטובר. נחשב לקדוש מגן לטוחנים.
וסיליה מיציץ'
וסיליה מיציץ' (בסרבית: Vasilije Micić; בסרבית קירילית: Василије Мицић; נולד ב-13 בינואר 1994) הוא כדורסלן סרבי, המשחק בקבוצת אנאדולו אפס אשר משתתפת בליגת העל הטורקית וביורוליג. גובהו 1.96 מטרים, והוא משחק בעמדות הרכז והקלע.
השנים הראשונות
מיציץ' נולד בעיר קרליובו שבסרביה (אשר הייתה אז חלק מסרביה ומונטנגרו). בין השנים 2002–2006 שיחק בקבוצת הנוער של מועדון אוקק בלגרד, ובעונת 2006/2007 עבר לקבוצת הנוער של הכוכב האדום בלגרד. בין השנים 2007–2010 שיחק בקבוצת הנוער של ז'לזניק בלגרד.
בשנת 2010, בגיל 16, שיחק לראשונה בליגת העל הסרבית, כאשר הצטרף לקבוצת מגה לקס המוכרת כ"חממה" לפיתוח כדורסלנים צעירים. בנובמבר 2011 נפצע בברכו, ונאלץ להחמיץ את כל המשך עונת 2011/2012. בעונת 2012/2013 הוביל את קבוצתו, לצד בובאן מריאנוביץ', לחצי גמר הליגה הסרבית, בו הפסידה מול הכוכב האדום. בעונה העוקבת שחזרה מגה לקס את הישג ההעפלה לפיינל פור, הודות ליכולת טובה של מיציץ' וניקולה יוקיץ'. בשתי העונות העמיד מיציץ' ממוצעים של 11.7 נקודות ו-5.3 אסיסטים למשחק.
במהלך עונת 2015/2016 הועבר בהשאלה לכוכב האדום בלגרד, אותה אימן דיאן ראדוניץ'. באותה עונה זכתה הקבוצה הן באליפות הליגה הסרבית והן באליפות הליגה האדריאטית, והעפילה לרבע גמר היורוליג, בו הודחה על ידי האלופה שבדרך – צסק"א מוסקבה. ממוצעיו הכוללים של מיציץ' בשלוש הליגות עמד על 4.9 נקודות ו-3.5 אסיסטים למשחק.
ביולי 2016 חתם על חוזה בטופאש בורסה, אשר סיימה את עונת 2016/2017 במקום השמיני בליגת העל הטורקית.
ז'לגיריס קובנה
לקראת עונת חתם מיציץ' על חוזה בז'לגיריס קובנה. בעונתו היחידה בקבוצה זכתה ז'לגיריס באליפות ליגת העל הליטאית (בפעם השמינית ברציפות) ובגביע הליטאי, והעפילה לפיינל פור היורוליג בפעם השנייה בתולדותיה ולראשונה מזה 18 שנים. במשחק חצי גמר היורוליג הפסידה הקבוצה מול פנרבחצ'ה בתוצאה 67–76, ובמשחק על המקום השלישי גברה על צסק"א מוסקבה בתוצאה 79–77, הודות למשחק מצוין של מיציץ' אשר קלע 15 נקודות, הוריד 4 ריבאונדים ומסר 4 אסיסטים. לאורך אותה עונה רשם מיציץ' ממוצעים של 7.7 נקודות ו-4.2 אסיסטים ביורוליג, ו-8.3 נקודות ו-3.8 אסיסטים למשחק בליגה הליטאית.
אנאדולו אפס
ביוני 2018 חתם על חוזה לשתי עונות באנאדולו אפס הטורקית. בעונת גברה הקבוצה על פנרבחצ'ה בסדרת גמר הליגה הטורקית (4–3), וזכתה באליפות הליגה. לאורך סדרת הגמר העמיד מיציץ' ממוצעים של 16.9 נקודות ו-5.4 אסיסטים למשחק. כמו כן העפילה אנאדולו למעמד גמר יורוליג, לראשונה בתולדותיה, לאחר שמיציץ' הוביל אותה לניצחון מול פנרבחצ'ה במשחק חצי הגמר, עם שיא קריירה של 25 נקודות. במשחק הגמר מול צסק"א מוסקבה קלע 10 נקודות, אך קבוצתו הפסידה בתוצאה 83–91. בסיום העונה נבחר לחמישייה השנייה של העונה ביורוליג, לאחר שרשם ממוצעים של 12.4 נקודות ו-5.5 אסיסטים למשחק.
נבחרת סרביה
באותו הקיץ שיחק לראשונה עם נבחרת סרביה הבוגרת, בטורניר יורובאסקט 2013, בו סיימה סרביה במקום השביעי. ביורובאסקט 2017 זכה עם נבחרתו במדליית הכסף, לאחר שהפסידה במשחק הגמר מול נבחרת סלובניה.
בטורניר גביע העולם בכדורסל 2019 הודח עם סרביה במפתיע כבר בשלב רבע הגמר, בו הפסידה מול נבחרת ארגנטינה בתוצאה 87–97. לאחר שגברה על נבחרות ארצות הברית וצ'כיה במשחקי הדירוג, סיימה סרביה במקום החמישי. בשמונת משחקיו בטורניר קלע מיציץ' 5.6 נקודות ומסר 3.3 אסיסטים בממוצע למשחק.
סיוופיתקוס
הגולגולות שלו נמצאו לראשונה בהודו בשכבות שגילן כ-10 מיליוני שנים, מתקופת המיוקן ובצורתם הם מזכירות גולגולות אורנגאוטן, כך שייתכן שהוא האב קדמון של האורנגאוטן. הוא היה מעט גדול יותר באורך מטר וחצי וקרוב לגודל של שימפנזה מודרנית.
לאחר שנמצאו מאובנים שלו במזרח אפריקה שגילם כ-18 מיליון שנה, עלתה הסברה שהיה אולי אב קדמון משותף גם של האדם, השימפנזה והגורילה.
מינים ידועים
ייתכן שהסוג רמפיתקוס מכיל מין הנמנה עם סוג זה.
המלכה האם
המלכה האם (באנגלית: Queen mother) הוא תואר הניתן במונרכיות לאימו של מונרך מכהן. תואר זה נובע לרוב משילוב של שני ייחוסים: היא "מלכה" מתוקף היותה רעייתו או אלמנתו של מלך קודם, ובו-זמנית היא אימו של המלך (או המלכה) הנוכחי. אם היא רק אימו של מלך מכהן אך לא הייתה קודם רעיית מלך, אינה זכאית לתואר "המלכה האם", והיא נקראת פשוט "אם המלך". אם הייתה רעייתו של מלך קודם אך אינה אימו של המלך הנוכחי, תוארה ממשיך להיות "מלכה" (כמו המלכה נור, אשתו הרביעית של חוסיין, מלך ירדן, שאינה אימו של המלך עבדאללה השני).
הידועה ביותר לאחרונה שנשאה בתואר זה הייתה המלכה האם אליזבת בווס-ליון, אמהּ של מלכת בריטניה אליזבת השנייה ואלמנתו של המלך ג'ורג' השישי. תוארה המלא "הוד מלכותה המלכה אליזבת, המלכה האם". היא נפטרה בשיבה טובה בשנת 2002 בגיל 101, לאחר שזכתה לפופולריות אדירה בקרב הציבור הבריטי, בעיקר בזכות התמיכה המוראלית שלה בעם במהלך מלחמת העולם השנייה.
בהולנד, לעומת זאת, אין שימוש בתואר 'המלכה האם': המלכה יוליאנה ויתרה על הכתר למען בתה, המלכה ביאטריקס, בשנת 1980, ומאז נודעה בתואר "הנסיכה יוליאנה". בשנת 2013, עשתה המלכה ביאטריקס את אותו הדבר כאשר ויתרה על הכתר למען בנה הבכור, המלך וילם-אלכסנדר, ומאז היא נחשבת בפועל למלכה האם היחידה כיום בעולם אשר הייתה מלכה בפני עצמה ולא מלכה רעיה.
סיטיזנדיום
סיטיזנדיום (באנגלית: Citizendium) הוא מיזם של לארי סנגר, אחד מצמד מייסדי ויקיפדיה, המכוון להקמת אנציקלופדיית תוכן חופשי בשפה האנגלית, מתחרה לוויקיפדיה. המיזם מנוהל ומתופעל בידי ארגון Tides Center, מוסד ללא כוונת רווח שמרכזו בארצות הברית.
היסטוריה
בספטמבר 2006 ציינו מייסדי המיזם כי המיזם יתבסס בשלב ראשוני על ערכי ויקיפדיה, אך לבסוף רעיון זה ננטש לפני שהאתר הושק באופן רשמי. במקום זאת הוחלט כי האתר יתמקד ביצירת מאמרים מקוריים.
ב-25 במרץ 2007 הסתיימו שלבי ההרצה של המיזם (פיילוט) וגרסת בטא המכילה כ-1,100 ערכים עלתה לראשונה לרשת, פרי יצירתם של כחמש מאות כותבים וכמאה וחמישים עורכים.
מיזם קודם של סנגר, נופדיה, אותו הפעיל במקביל לוויקיפדיה, אופיין אף הוא בדגש על איכות הכתיבה ודרישות אקדמיות ממשתתפיו. המיזם נכשל ויצר רק קומץ קטן של ערכים. לטענת סנגר, השוני העיקרי בין נופדיה לסיטיזנדיום יהיה טמון במעורבותו האישית בפרויקט ובהנמכה משמעותית של רף ביקורת העמיתים הנדרש. תיקונים ושינויים בערכים בסיטיזנדיום יהיו זמינים מיד עם ביצוע העריכה בהם.
נכון לנובמבר 2010 המיזם הכיל כ-15 אלף מאמרים. נכון לאוקטובר 2013 הכיל המיזם כ-25 אלף ערכים. הסטטיסטיקה הרשמית של סיטיזנדיום מראה על סטגנציה בכל התחומים - מאז 2011 יש ירידה דרמטית בקצב כתיבת מאמרים חדשים, בכמות העריכות היומית ובמספר העורכים, שמספרם ירד לכמה עשרות אנשים, מתוכם רק בודדים ערכו יותר ממאה עריכות בחודש. ב-2013 היו בממוצע פחות מעשרה אנשים שעורכים בכל יום נתון ובספטמבר 2015 היו רשומים ברשימת העורכים הפעילים ב-30 הימים האחרונים, שבעה כותבים בלבד. אורך המאמרים החציוני ירד בהתמדה מכ-400 מילים ב-2007 לכ-140 מילים ב-2013.
העורך הראשי של המיזם הוא דניאל מיצ'ן (Daniel Mietchen).
פסגת בייטס (אנטארקטיקה)
פסגת בייטס (באנגלית: Bates Peak) היא פסגה ממערב למצוק פורנייר, בהרי דסקו שעל האי רוטשילד, שבאנטארקטיקה.
הפסגה היא הפסגה המערבית ביותר של האי רוטשילד.
גובהה של הפסגה 600 מטרים מעל פני הים.
גילוי ומיפוי הפסגה
הפסגה צולמה מהאוויר על ידי צי ארצות הברית במהלך מבצע קפיצה לגובה, ועל ידי משלחת החקר האנטארקטית רון, בשנת 1947.
הפסגה מופתה בשנת 1959 על ידי דרק סירל (Derek J.H. Searle) מסקר שטחי חסות איי פוקלנד, על בסיס תצלומי אוויר אלה.
הפסגה נסקרה על ידי הסקר האנטארקטי הבריטי בין השנים 1970–1971.
מקור השם
שמה של הפסגה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
הפסגה נקראת על שמו של לורנס או. בייטס (Lawrence O. Bates) מצי ארצות הברית, שהיה מפקד האונייה שוברת הקרח של משמר החופים של ארצות הברית USCGC Edisto (WAGB-284) במהלך מבצע דיפ פריז, בשנת 1969.
נימפאה כחולה
נימפאה כחולה (שם מדעי: Nymphaea caerulea, נקראת גם נימפאה תכולה או לוטוס כחול) היא צמח-מים רב-שנתי, הגדל במים מתוקים. תפוצתה של הנימפאה היא באזורים הטרופיים של כדור הארץ ויש המזהים אותה עם צמח הנלומבו, שהיה מקודש במצרים העתיקה ומופיע רבות באמנות המצרית הקדומה. גבעוליו מושרשים בקרקעית הבריכה, והצמח בעל פקעת ועלים מעוגלים ודמויי לב אשר צפים על המים.
הפרח
הפרח בצבע לבן-תכלכל ומכאן שמו. עלי הכותרת מחודדים וערוכים בדורים (בצורת עיגולים) מרובים. הגביע בצמח זה משתנה לעלי כותרת, ואלה משתנים לאבקנים. ריבוי האיברים, והמעבר בין עלי הכותרת לאבקנים, מעיד על מוצאה הקדום של הנימפאה.
השפעות פסיכולוגיות ופסיכואקטיביות
מחקרים הראו שלנימפאה הכחולה יש תכונות פסיכואקטיביות, ויכול להיות ששימשה לטקסים דתיים במצרים העתיקה ובמספר תרבויות דרום אמריקאיות עתיקות. מינון של בין 5 ל-10 גרם גורם לגירוי עדין, שינוי בתהליכי מחשבה, תפיסה חזותית מוגברת וחזיונות עדינים בעין סגורה.
פרח זה קרוב לפרח הנלומבו (Nelumbo), הידוע גם כפרח הלוטוס הקדוש. פרחי הנלומבו ופרחי הנימפאה מכילים את האלקואידים נוציפרין (Nuciferine) ואפורפין (Aporphine). תכונות אלו הופכות את הנימפאה אפשרות הגיונית (ביחד עם עוד מספר פרחי לוטוס) בנוגע לפרח שאוכלי הלוטוס המיתולוגיים אכלו בסיפור האודיסאה.
בתרבות המודרנית הפרח משמש כדי לרקוח מספר משקאות, כגון משקה חליטה, יין ומרטיני של לוטוס כחול. המתכונים לרוב המשקאות הללו כוללים השריית עלי הכותרת במים עד שלושה שבועות. תה לוטוס נרקח על ידי הרתחת הפרח השלם במים ל-10-20 דקות.
תפוצת הצמח בישראל, בעבר וכיום
בעבר הצמח היה נפוץ בנחל הירקון ובמעיינות אחדים בעמק זבולון ובנחל סעדיה. בגלל זיהום נחלי החוף נפגעה תפוצתו, והיום תפוצתו קטנה. לפיכך, לאחר ניקוי הירקון לקחו זרעים של הצמח מגן המקלט של אוניברסיטת תל אביב, והשיבו אותו לירקון. הנימפאה גדלה גם באזור עמק החולה.
שימושים של הצמח בעבר
בעבר הכינו מפירות הנימפאה קמח לאפיית לחם, ואכלו את שאר חלקיו. כמו כן הפרעונים הקדומים נהגו לאכול את הניצן או את הפרח שגורם לחידוד החושים.
מין נוסף ותפוצה עולמית
מין קרוב לנימפאה הכחולה הוא נימפאה לבנה, הנדירה אף היא בישראל. נימפאה לבנה היא מין שבא מאירואסיה, ואילו נימפאה כחולה היא מין טרופי, שישראל היא גבול תפוצתו הצפוני.
בלדווין הרביעי, מלך ירושלים
בלדווין הרביעי מלך ירושלים (Baldwin IV of Jerusalem, 1161 – 16 במרץ 1185) ידוע בתור "המלך המצורע", היה מלך ממלכת ירושלים בשנים 1185-1174. בלדווין הרביעי מלך בדור האחרון של הממלכה הצלבנית והיה המלך האחרון המשמעותי של ממלכת ירושלים.
שנותיו הראשונות
בולדווין היה בנם של אמלריך הראשון, מלך ירושלים, ואשתו הראשונה אגנס מקורטניי. הוא בילה את מרבית ילדותו בחצר אביו בירושלים וחונך בידי ההיסטוריון ויליאם מצור, שגילה לחרדתו כי הנסיך הצעיר אינו חש כל כאב בשעה שהוא משחק בצביטות עם חבריו. שנים ספורות לאחר מכן, לאחר ניסיונות טיפול שונים, אובחנה אצלו מחלת הצרעת. בגיל ההתבגרות החריפה המחלה והופיעה בצורה החריפה ביותר שלה. אביו של בלדווין נפטר ב-1174 ובלדווין בן השלוש עשרה הוכתר כמלך ירושלים.
שלטונו
כמצורע לא אמור היה בלדווין הרביעי למלוך זמן רב ולהעמיד יורשים, עובדה שתרמה להיווצרות תככים ומחלוקות פוליטיות בחצר המלוכה באשר לזהות היורש. מונו לו שני עוצרים, הראשון שבהם היה מילו מפלנסי, לורד מונראל ושליט נסיכות עבר הירדן והשני היה רמון השלישי מטריפולי.
על אף מחלתו התמודד בלדווין הרביעי בגבורה מול צבאו של צלאח א-דין, ואף ניצח בארבעה קרבות. לקרב האחרון שלו בקרק נישא המלך על גבי אלונקה.
בהגיעו לפרקו, יצא בלדווין הרביעי למסע פלישה לדמשק ולבקעה שבלבנון, ותכנן מתקפה על בסיס הכוח של צלאח א-דין במצרים. בנובמבר 1177 הביסו בלדווין ורנו משטיון את כוחות צלאח א-דין בקרב גזר. בשנת 1179 בשעה שהוביל פשיטה לשם שוד בקר באזור הבניאס, הופתע על ידי כוחות צלאח א-דין במקום ובקושי הצליח לחמוק מן הקרב. באותה שנה הוביל פלישה לעבר מארג' עיון, אך צבאו נלכד בידי הכוח העיקרי של צלאח א-דין. המלך, שבשל מחלתו לא יכול היה לרדת ללא עזרה מסוסו, הופל מעל הסוס והיה צריך להתפנות משדה הקרב על גבו של אביר אחר.
בלדווין וגי דה ליזיניאן
בקיץ 1180 השיא בלדווין את אחותו סיביל לגי דה ליזיניאן. גי נקשר בעבר לרנו משטיון, שניצל עתה את אחיזתו בכָּרָךּ כדי לפשוט על שיירות המסחר הנעות בין מצרים לדמשק. לאחר שצלאח א-דין הגיב בתגמול על פשיטות אלה מינה בלדווין, עתה כבר עיוור וחסר יכולת ללכת בגלל מחלתו הקשה, את גי דה ליזיניאן לעוצר המלוכה. אך ב-1183, כאשר יצא בלדווין להסיר מצור שצלאח א-דין הטיל על כרך, סירב גי ללחום נגד צבאות המוסלמים ואלה נסוגו ללא הפרעה. כתוצאה מכך הדיח בלדווין את גי מתפקידו כעוצר.
מלוכה משותפת עם בלדווין החמישי ומותו
בולדווין מינה כיורשו את אחיינו בן החמש, בנה של סיבילה, בתמיכת רבים מן הברונים בממלכה. הילד הוכתר בשנת 1183 כשליט לצד בלדווין הרביעי, ושמו נקבע כבלדווין החמישי.
בראשית 1184 ניסה בלדווין לבטל את נישואי סיבילה אחותו לגי דה ליזיניאן, אך נכשל. מסעות המלחמה האחרונים ומאבקי חצר המלכות החלישו את בלדווין הרביעי מאוד. הוא נפטר בירושלים באביב 1185 ממחלת הצרעת. כצפוי, ירש בלדווין החמישי את דודו, ורמון השלישי, רוזן טריפולי שימש כעוצר.
דמותו בתרבות
הוא גולם על ידי אדוארד נורטון בסרט ממלכת גן עדן משנת 2005.
הדוגמה המרכזית של הביולוגיה המולקולרית
הדּוֹגְמָה המרכזית של הביולוגיה המולקולרית היא עיקרון לפיו קיים רק כיוון אחד עיקרי של תעתוק של חומר תורשתי והוא מ-DNA ל-RNA ומ-RNA לחלבון.
קיימות שלוש קבוצות של ביופולימרים: DNA, RNA וחלבון. קיימים 9 כיוונים של תיעתוק בין אלה, אותם מחלקת הדוגמה לשלוש קבוצות ובכל אחת שלוש אפשרויות; תעתוק כללי (מתקיים רוב הזמן ובמרבית היצורים), תעתוק מיוחד (מתקיים אך בתנאים מיוחדים ורק בנגיפים או בתנאי מעבדה) ותעתוק שלא ידוע שקיים. התעתיק הכללי מתאר את התהליך הרגיל של העברת המידע: דנ"א משוכפל ואז מתועתק ל-mRNA וה-mRNA משמש כתבנית לתרגום ולסינתוז החלבון.
תעתוק ה-DNA
התעתוק הוא תהליך שבו חלק מולקולת mRNA נוצרת לפי המידע הגנטי שה-DNA מכיל. התהליך מתבצע בעזרת RNA פולימראז וגורם שעתוק. בתאים של איקריוטיים, לעיתים נוצר mRNA ראשוני (pre-mRNA) שרק לאחר מכן עובר שחבור, בתהליך שמכונה שחבור חליפי. כתוצאה מהתהליך הזה, נוצרות מולקולות mRNA שונות מאותו קטע DNA.
רוורס טרנסקריפטאז
רוורס טרנסקריפטאציה (Reverse transcription) הוא תיעתוק של המידע התורשתי מ-RNA ל-DNA. הכינוי ניתן לו משום שזהו תהליך הפוך מהתהליך הרגיל שקורה בו DNA מתועתק ל-RNA. התהליך מתרחש ברטרו וירוסים, כדוגמת HIV, וכן באיקריוטיים במקרה של רטרוטרנספוזון ושל טלומרים סינתזיים.
שכפול RNA
שעתוק RNA (RNA replication) הוא תהליך של שכפול מולקולת RNA למולקולה RNA נוספת. בצורה זו נגיפים רבים מתרבים. האנזים שמשכפל RNA על בסיס RNA, מכונה RNA-dependent RNA polymerase, נמצא גם באיקריוטיים שם הוא משמש להשתקת RNA (RNA silencing), משפחה של גנים משתיקים (gene silencing) שגורמים לירידה או הפסקה של התבטאות גנים.
תעתוק ישיר מ-DNA לחלבון
תעתוק ישיר מ-DNA לחלבון הוצג במערכת ללא תא, כלומר במערכת בתנאי מעבדה, בה השתמשו בקטעים מחיידקי E.coli שהכילו ריבוזומים אך לא תאים שלמים. קטעי התא הללו יצרו חלבונים מתבניות DNA זרות. נמצא ש-neomycin יכול לשמש כזרז של תהליך זה.
יעקב טולידאנו (מהרי"ט)
רבי יעקב טולידאנו (מכונה מהרי"ט; ה'ת"ן, 1690 – י' באייר ה'תקל"א, אפריל 1772) היה ראש חכמי מקנס, אב בית הדין וראש הישיבה במקום במאה ה-18.
ביוגרפיה
נולד בשנת ה'ת"ן (1690) במקנס. אביו, רבי משה טולידאנו, היה בן למשפחת טולידאנו שמקורה בטולדו שבספרד. לאחר גירוש ספרד, התיישבו אבות המשפחה בפאס, ומשם היגרו למקנס והיו לראשוני הרבנים שהתיישבו בעיר וייסדו את הישיבה שם. אמו הייתה אחותו של הרב משה טולידאנו, רב העיר. למד בצעירותו אצל רב העיר משה בירדוגו (המכונה המשבי"ר), אשר מצטטו מספר פעמים בספרו "ראש משביר". תוך זמן קצר התפרסם שמו כגדול בתורה, ותלמידים רבים החלו משחרים לפתחו. בשנת ה'ת"ץ (1730), בעקבות עזיבתו של הדיין הרב יעקב אבן צור את מקנס, מינה אותו הרב בירדוגו לדיין בבית דינו. מספר שנים לאחר מכן, התמנה למספר תפקידים ציבוריים, בהם אחראי החברה קדישא, אחראי על מינוי השוחטים ועוד. לאחר פטירת רבי משה בירדוגו, התמנה אחיו רבי חיים טולידנו (המכונה "מהרח"ט") לתפקיד רב העיר. לאחר פטירתו בשנת ה'תק"י, התמנה רבי יעקב לתפקיד. בהיותו רב העיר, היה לאחד מפוסקי ההלכה החשובים ביותר בכל מרוקו, וזכה לתיאור "נושא דגל ההוראה בכל ערי המערב", ומכל ערי מרוקו, ואף גדולי הרבנים, שלחו אליו שאלות.
נפטר בי' באייר ה'תקל"א, ונקבר במקנס. הלווייתו הגדולה, עוררה את קנאתו של מושל העיר, אשר הטיל בגינה קנס על היהודים. במהלך ההלוויה נערכה מגבית לתשלום הקנס. המשורר רבי דוד חסין חיבר קינה על פטירתו.
צאצאיו
לרבי יעקב ורעייתו נולדו שלושה ילדים:
גלים פראיים
גלים פראיים (באנגלית: Wild Waves) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי של מיקי מאוס משנת 1929. זהו הסרט הקצר ה-15 בסדרת סרטי "מיקי מאוס" וה-12 והאחרון שהופק באותה השנה.
חיי: מהלכה למעשה
חיי: מהלכה למעשה (באנגלית: My Unorthodox Life) היא מיני סדרת טלוויזיה אמריקאית של נטפליקס שעלתה לראשונה ב-14 ביולי 2021. הסדרה מתמקדת בג'וליה הארט, מנכ"לית סוכנות דוגמנות וחברת אופנה ויהודיה חרדית לשעבר, כשהארט ומשפחתה מתרגלים לאורח חיים חילוני במנהטן.
גלים פראיים
עלילה
מיקי מאוס הוא מציל בחוף הים, היושב על כיסא החוף שלו ומנגן בבנג'ו כדי לשעשע קהל מעריץ של ברווזים, שקנאים ואריות ים. מיני מאוס, שרה את השיר העממי הסקוטי "My Bonnie Lies over the Ocean", מחליפה לבגד רחצה, והולכת לקצה החוף. גל ענק מתנפץ על החוף וגורר אותה אל תוך הים.
מיני זועקת לעזרה, ומיקי ממהר להצילה, שוחה דרך הגלים כדי לאתר אותה. הוא מחזיר אותה חזרה לחוף ובעלי החיים/הקהל מריעים לו. כשמיני חוזרת להכרה, היא נשברת ומתחילה לבכות, מבולבלת ומפוחדת מהחוויה. מיקי מנסה לנחם אותה ונותן לה לקנח את אפה במטפחת שלו. כשהיא נרגעה קצת, מיקי אומר למיני להסתכל עליו בעודו שר ורוקד לצלילי "The Sailor’s Hornpipe", ובעלי החיים מצטרפים גם, מה שמוביל לרצף ארוך של פינגווינים ואריות ים רוקדים בזמן שמיקי מנגן בנבל מאולתר את "Rocked in the Cradle of the Deep", ומשתמש במקלות כדי לדפוק על שלל פריטים. ניבתן בעל קול עמוק מצטרף גם כן לביצוע סולו. מיקי מסיים עם שירת סקאט תוך ריקוד סטפס וכולם, כולל מיני, מריעים לו.
חיי: מהלכה למעשה
עלילה
סדרת האינטרנט בת תשעה פרקים מתעדת את הארט והחלטת ילדיה לעזוב את הקהילה היהודית החרדית במונסי, ניו יורק, ולהגשים את מאווייהם בתחום האופנה והעיצוב. הארט טוענת שהיא עזבה את היהדות החרדית בגלל חוסר הנוחות שלה עם מצוות הדת והעקרונות המחמירים של הקהילה, שלדעתה היא סוג של "פונדמנטליזם". הארט מתוארת בתוכנית כמי שמשלימה יצירה אוטוביוגרפית המספרת את מסעה האישי. ספר הזיכרונות היוצא בקרוב של הארט נקרא, "חצוף: המסע הלא אורתודוקסי שלי משרוולים ארוכים להלבשה תחתונה".
גלים פראיים
עלילה
בסוף ההופעה, מיני, עכשיו מרוצה ושמחה, קוראת בחיבה למיקי: "הגיבור שלי!" והוא עונה: "אוי זה שום דבר!" תוך שהוא מזיז את רגלו בביישנות. מיני מנשקת אותו כאות הוקרה פעם אחר פעם על הלחי עד שמיקי עוצר אותה ומנשק אותה על השפתיים פעמיים וזוג העכברים מחבקים אחד את השני.
הפקה
"גלים פראיים" הוא הסרט הקצר הראשון של מיקי מאוס בבימויו של ברט גילט, אשר יביים יותר מ-30 סרטים קצרים של מיקי במהלך השנים הבאות. בנוסף סרט זה היה האחרון שהולחן על ידי קרל סטאלינג עבור אולפני וולט דיסני; לאחר מכן סטאלינג הצטרף לאב אייוורקס בסטודיו החדש שלו.
בראיון בשנת 1971 למגזין Funnyworld, סטאלינג אמר שהוא דיבב את מיקי בסרט הזה, כמו גם את הניבתן המזמר. קול השירה של מיקי שונה, וכנראה מבוצע על ידי וולט דיסני או עובד באולפן שזהותו לא ידועה. את קולה של מיני ביצעה אישה שעבדה במחלקת הדיו וצבע, מרג'ורי נורטון (לימים מרג'ורי רלסטון).
חלק מהבדיחות של המציל בסרט מוחזרו מסרט קצר קודם של אוסוולד הארנב, "הכל רטוב", משנת 1927.
קטעי הניבתן המזמר מוחזרו מאוחר יותר בסרט הקצר של "סימפוניות טיפשיות", "תעלולים ארקטיים", משנת 1930. וקטעי אריות הים המרקדים מוחזרו בסרט הקצר של מיקי מאוס, משנת 1931, "הניצול".
זה היה הסרט הקצר האחרון שהשתמש בכותרת הפתיח המקורי, כאשר מיקי במכנסי פסים קצרים מסתכל על מיני. מהדורות חדשות יותר של סרט זה משתמשות בכותרת הפתיח החדש עם הפנים של מיקי, ומיד אחריו הכותרת של הסרט.
ביקורת
ב-5 בינואר 1930, עיתון חדשות הקולנוע "The Film Daily" פרסם: "מיקי מאוס נמצא במיטבו כמציל בסרט מצויר זה של וולט דיסני, שמצחיק בנוסף על ידי התעלולים של כלבי ים המזמרים, פינגווינים המרקדים, אריות ים בבריטון ועוד יצירות מדהימות של הממלכה המצוירת המרגשת. בפועל מעולה".
ב-11 בינואר 1930, כתב העת "Motion Picture News" פרסם: "מצחיק ומשעשע. מיקי מאוס מגלם את תפקיד המציל בסרט המצויר החכם הזה של וולט דיסני. יש הרבה צחוקים כשהוא יוצא להציל את העלמה היפה, כאשר הוא מיטלטל הרבה על ידי הגלים הפראיים".
גם מגזין וראייטי, ב-22 בינואר 1930, ציין שאמנם שהסרט אינו מגיע לרמת קודמיו, הוא עדיין קומי ומעורר צחוק.
טום ארנולד (שחקן)
תומאס דיואן "טום" ארנולד (באנגלית: Thomas Duane "Tom" Arnold; נולד ב-6 במרץ 1959) הוא קומיקאי ושחקן אמריקאי-יהודי.
ביוגרפיה
ארנולד נולד באיווה שבארצות הברית, למשפחה נוצרית-מתודיסטית. לו שישה אחים. אמו הייתה אלכוהוליסטית. דודתו מצד אביו הייתה השחקנית קיי ארנולד. הוא החל במופעי סטנד-אפ כשהיה בן 23. ב-1983 פגש ברוזאן בר, לימים אשתו, כאשר זו ראתה אותו מופיע.
קריירה
מסטנדאפיסט הפך ארנולד לסופר שהופיע בקביעות כ"ארני תומאס", דמות בסיטקום הטלוויזיוני הפופולרי "רוזאן" (שעלה לאוויר בשנת 1988).
בשנת 1991 שיחק בקומדיה "מגנים בתנועה", לצד אשתו דאז רוזאן בר. בשנת 1994 שיחק בסרט "שקרים אמיתיים" לצד ארנולד שוורצנגר. ב-1996 שיחק לצד ג'ני מקארתי בסרט "הטיפשים". ב-1997 שיחק בסרט "פריצות" לצד סטיבן ריאה ושיחק בסרט "צוות ללא שליטה".
בשנת 2000 שיחק בסרטו של סטיב בושמי "מאחורי החומות", בקומדיה "בר מקפץ" לצד ניקול סאליבן, ובסרט הפרודיה "Shriek If You Know What I Did Last Friday the 13th".
בשנת 2002 דיבב את דמותו של יורם יובל בסרט המונפש "דני שובבני: קרוז קונטרול", שיחק גם בסרט העצמאי "ילדים ביום הולדתם" אשר מבוסס על סיפור קצר מאת טרומן קפוטה.
בשנת 2003 שיחק בסרט "קטינות בלי הפסקה" ובסרט הפעולה "2 צעדים למוות" לצד ג'ט לי.
בשנת 2004 שיחק בסרט הקומי השנוי במחלוקת "הכל כלול" לצד קווין הארט וסנופ דוג, הסרט נקטל על ידי המבקרים ונכשל בקופות.
בשנת 2005 שיחק בדרמה הארוטית "סיפורים קצרים על אהבה" לצד ליסה קודרו, סטיב קוגן ולורה דרן.
בשנת 2007 שיחק בסרט הדרמה "משחק החיים" לצד הת'ר לוקליר.
בשנת 2008 שיחק בסרט "Good Dick", בסרט "זה לא מבחן", בסרט "גני הלילה" לצד גיליאן ג'ייקובס, ובדרמה הקומית "באק האוורד הגדול" בכיכובם של טום הנקס וג'ון מלקוביץ'.
בשנת 2009 שיחק בדרמה העצמאית "מקלחות של אפריל" לצדה של ג'אנל פאריש.
בשנת 2011 השתתף במותחן הפשע "החזרה".
בשנת 2012 שיחק בדרמת הפשע "מדיאה בהגנת עדים" לצד טיילר פרי, בסרט הפעולה "לפגוע ולברוח" לצד קריסטן בל, ובסרט הקומי-עצמאי "למצוא את האחת" בכיכובה של ג'ניפר לאב יואיט ובסרט "Grassroots".
בשנת 2018 שיחק בסרט "גדול יותר", אודות חיו של ג'ו וידר.
בשנת 2023 ביצע הופעת אורח בסדרה "שקרים אמיתיים" ברשת CBS, המבוססת על הסרט באותו שם משנת 1994 בבימויו של ג'יימס קמרון. באותה שנה ביצע הופעת אורח בסדרה הקומית "פובאר" מבית נטפליקס.
חיים אישיים
ב-1990 הוא התגייר ונישא לאשתו הראשונה, השחקנית האמריקאית-יהודייה, רוזאן בר. הזוג הנשוי משך את התקשורת, ובמיוחד את הצהובונים, בגלל ההתנהגות המגוחכת שלהם לעיתים. ארנולד התגרש ממנה ונישא והתגרש בהמשך עוד שלוש פעמים. יש לו שני ילדים מאשתו הרביעית, גרושתו החל מ-2019, האמריקאית-יהודייה אשלי גרוסמן.
סיטקי
סיטקי (באנגלית: Siteki) היא עיירה הנמצאת במזרח אסוואטיני ומשמשת כבירת מחוז לובומבו.
גאוגרפיה
העיירה ממוקמת כ־14 קילומטרים מהגבול עם מוזמביק, כ־36 קילומטרים מהעיר ביג בנד וכ־80 קילונטרים מבירת המדינה, מבבנה.
דמוגרפיה
נכון לשנת 2013, בעיירה מתגוררים 6,381 תושבים. בשנת 1966 מנתה העיירה 1,457 תושבים ובשנת 1956 מנתה 612 תושב.
ליגת הכדורגל החובבנית של רוסיה
הליגה הרוסית השלישית או ליגת הכדורגל החובבנית (ברוסית: Любительская футбольная лига) היא הליגה הרביעית בחשיבותה ברוסיה. זוהי הליגה של מועדוני הכדורגל הלא מקצועניים ברוסיה, אשר הצלחה בה מבטיחה את התקדמות הקבוצה החובבנית הרוסית למעמד של קבוצה מקצוענית.
פורמט
הליגה מחולקת ל-10 אזורים: המזרח הרחוק, סיביר, אוראל ומערב סיביר, צפון מערב, מרכז/מוסקבה, מרכז/מחוז מוסקבה, טבעת הזהב, צ'רנוזמיה, וולגה, דרום. אלופת כל אזור יכולה להעפיל לליגה השנייה שהיא ליגה מקצוענית.
נוסף לטורנירי האליפויות והליגה נערכים גם טורנירי גביע לקבוצות חובבניות וגביעים אזוריים בהן יכולות להשתתף קבוצות אזוריות וקבוצות הליגה החובבנית (בשנת 2017 השלב הסופי של גביע רוסיה לקבוצות חובבניות מוזג עם טורניר הגביע הרוסי בכדורגל). במוסקבה ובפרבריה ובמחוז סיביר הקבוצות הבכירות השתתפו בטורנירי הגביע לקבוצות חובבניות.
בעונת 2019 אליפות הליגה בעיר מוסקבה כונתה אליפות מוסקבה לקבוצות חובבניות, במקום טורנירי אליפות מוסקבה שבמסגרת ליגת הכדורגל האזורית.
מעונת 2021 ישנם דיונים לרפורמה בליגה במהלכה, הליגה תעבור לערוך משחקים במתכונת "אביב סתיו" כפי שנהוג בליגות הגבוהות יותר. בכך, הליגה תחדל להתקיים במתכונת שנה קלנדרית אחת.
אלופות הליגה
בין מנצחי האזורים נערכת תחרות נוספת לקביעת אלופת העונה.
קסיוס דיוניסיוס לונגינוס
קסיוס דיוניסיוס לונגינוס (ביוונית: Κάσσιος Λογγῖνος; 213–273 לספירה) רטוריקן, ומבקר פילוסופי הלניסטי.
מקור שמו, קסיוס, אינו ידוע; ניתן רק לשער שהוא היה מאומץ על ידי פטרונים רומיים. הוא אולי היה יליד חומס שבסוריה, שהיא גם מקום הולדתו של דודו פרונטו, שהיה כמוהו רטוריקן. הוא למד באלכסנדריה.
לונגינוס לא אימץ את התורה החדשה שהתפתחה על ידי פלוטינוס, אלא המשיך להיות אפלטוני. בעבר ייחסו לו את הספר החשוב "מאמר על הנשגב" (De Sublimitate), שעוסק בתאוריה של השירה, אך אין ודאות שאכן הוא מחבר הספר.
לונגינוס שימש מורה, ובהמשך יועץ, לזנוביה מלכת תדמור (פלמירה) שבסוריה, שבעידודו הכריזה על עצמאות משלטון רומא. הקיסר אורליאנוס דיכא את המרד והוציא להורג את קסיוס לונגינוס.
האצטדיון האולימפי ליואיס קומפאניס
האצטדיון האולימפי ליואיס קומפאניס (בקטלאנית: Estadi Olímpic Lluís Companys), המכונה גם אצטדיון מונז'ואיק (בקטלאנית: Estadi de Montjuïc), הוא אצטדיון רב-תכליתי הממוקם בעיר ברצלונה, בקטלוניה שבספרד. האצטדיון מכיל 60,713 מקומות ישיבה, והוא האצטדיון החמישי בגודלו בספרד.
היסטוריה
האצטדיון הוקם בשנת 1927 עבור התערוכה העולמית של ברצלונה (1929). בשנת 1989 עבר האצטדיון שיפוץ נרחב על מנת לשמש כאצטדיון המרכזי של אולימפיאדת ברצלונה שנערכה בשנת 1992.
האצטדיון, הקרוי על שם הפוליטיקאי הקטלאני ליואיס קומפאניס, ממוקם על פסגת גבעת המונז'ואיק הנמצאת בדרום-מרב העיר, וצופה אל נמל ברצלונה. בשנת 1940 הוצא קומפאניס להורג במצודת מונז'ואיק המצויה בקרבת המקום בו נמצא כיום האצטדיון, על ידי "הפרנקיסטים", תומכי פרנסיסקו פרנקו, בשל תמיכתו של קומפאניס בעצמאותה של קטלוניה מספרד.
באצטדיון 60,713 מושבים, והוא שימש את קבוצת אספניול מאז שנת 1998 ועד 2009. עד שנת 2003 האצטדיון שימש גם את קבוצת הפוטבול דרקוני ברצלונה, אולם הקבוצה הפסיקה להשתמש בו מאחר שהאצטדיון קצר בכשלושה מטרים מהנדרש על פי תקנות הפוטבול האמריקאי. החל משנת 2009 משמש אצטדיון קורנליה-לה פראט כמגרשה הביתי של קבוצת אספניול.
בשנת 2010 אירח האצטדיון את אליפות אירופה באתלטיקה.
בעונת 2023/24 צפויה ברצלונה לארח את משחקי הבית שלה באצטדיון זה עקב שיפוצים של אצטדיון הקאמפ נואו.
תנועות הנוער היהודיות הציוניות
תנועות הנוער היהודיות הציוניות הן ברובן תנועות נוער עולמיות, הקשורות לתנועת הציונות. תנועות אלו צמחו בעיקר במזרח אירופה על רקע המשברים שהחלו לפקוד את העם היהודי בתחילת המאה ה-20. מייסדי התנועות האמינו שניתן לשנות ולכוון את דרכו של העם היהודי ולהקים בית לאומי בארץ ישראל. בין שתי מלחמות העולם נמנו על תנועות אלו מאות אלפי צעירים ובני נוער. רבים מחבריהן עלו לארץ ישראל ומילאו תפקיד חשוב במפעלי ההתיישבות הציוניים ובתהליכים שהביאו להקמת מדינת ישראל.
הרקע לצמיחתן של תנועות הנוער הציוניות
תנועות הנוער היהודיות הראשונות הופיעו בתחילת המאה ה-20 על רקע השינויים הרדיקליים בחברה הכללית והיהודית. תהליכי המודרניזציה, החילון והתחזקות התנועות הלאומיות במרכז ובמזרח אירופה, הביאו להתפתחותה של תרבות הנוער כאנטיתזה לתרבות הבוגרים שנתפסה כמנוונת ושמרנית. תנועות הנוער ענו על הצורך של בני הנעורים להתאגד בקבוצות גיל תוך יצירת מערכת נורמטיבית אוטונומית שתיצור בסיס לחברה טובה יותר. הן הדגישו את החינוך לקרבה לטבע, ליחסי אמון וגילוי לב, ולחיי פשטות וצניעות. האווירה ששררה בתנועות אלו הייתה אווירת מרד נעורים וכמיהה להתחדשות. הפעילות בתנועה כוונה ליצירת קבוצות ראשוניות בעלות ליכוד חברתי גבוה שהתרכזו סביב אישיותו של המדריך, שהיה לרוב מבוגר מחברי הקבוצה רק בשנים ספורות והיווה מוקד להשראה ולחיקוי. כזו הייתה תנועת "ואנדרפוגל" הגרמנית, ובמידה מסוימת, אם כי בדגשים שונים, גם תנועת הצופים שהתפשטה באירופה. המסגרות שיצרו תנועות הנוער החדשות קסמו גם לבני הנוער היהודי, אך סירובן לקבל יהודים לשורותיהן מחד, והופעת התנועה הציונית מאידך, הביאו להקמת תנועות הנוער היהודיות הראשונות.