cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
היאבקות מקצועית
היאבקות מקומית
ביוני 2012 קמה ליגה נוספת, ה-AWO (שפרוש שמה הוא All Wrestling Organization) המנוהלת על ידי בוגר בית הספר להיאבקות של ה-IPWA מהארן עבדול-חי (המופיע בארגון בשם "הסוס הערבי"). הליגה קיימה את מופע הבכורה שלה מול קהל שיא עבור הסצנה המקומית כאשר מעל ל-600 איש הגיעו לאולם הספורט העירוני של טירה. המופע שודר לאחר מכן במלואו באתר החדשות המוביל במגזר הערבי PANET. ב-13 באוגוסט שודרה כתבה אודות הארגון בערוץ MBC. החל מאוקטובר 2013 מקיים הארגון דרך קבע מופעים בת"א, באותו חודש הגיע אלוף רוסיה איוון מארקוב ונטל חלק בקרב צמדים. בנובמבר 2013 הגיע לארגון ג'ו אי לג'נד (לשעבר מתאבק WWE ו-TNA שזכה בעברו באליפות הזוגות של TNA) למופע שזכה לפרסום ב-ynet, ערוץ הספורט וחדשות הבוקר. ב-29 במאי 2014 ה-AWO העלו את מופע ההיאבקות המקומי הראשון בחיפה, חודש לאחר מכן המופע שודר בערוץ "אגו טוטאל". ב-26 ביוני נערך הרסלפסט השלישי כאשר מתאבקי הWWE לשעבר - כריס מאסטרס (אשר זכה באליפות ה-AWO) וקרליטו הגיעו להופיע עבור הקהל המקומי ובנוסף, איוון מרקוב עשה את חזרתו לארגון במופע זה. מופע זה עלה לשידור בערוץ "אגו טוטאל" בחודש אוגוסט וחודש לאחר מכן שודר גם בערוץ "אגו". בדצמבר 2014 ה-AWO העלו סיבוב הופעות בן יומיים שנקרא "אינטרנשיונל מייהם" אליו הגיעו כוכבי היאבקות עצמאיים מאירופה (ביניהם; איוון מארקוב שחזר בפעם השלישית להופיע בישראל, אלוף המשקל הקל של WWA (מקסיקו) הידי קארוואי, הלוצ'אדור הבינלאומי אל אקסנטריקו ועוד), במאי 2015, פתחו את "הארנה", המקום פעל במשך ארבעה חודשים, תפקד כבית ספר ובנוסף התקיימו בו מופעים מדי חודש.
בקיץ 2012 הוקמה ליגה שלישית בארץ - IWL (שפרושה Israeli Wrestling League) המנוהלת על ידי בוגר בית הספר להיאבקות של ה-IPWA לידור בושרי (המכונה "הנמר השחור") ואיתן לוי. המופע הראשון של הליגה התקיים במאי 2013 במהלך צילומי פרק ההיאבקות בעונה הרביעית של "היפה והחנון". האקדמיה להיאבקות בהדרכת לידור בושרי של "ליגת ההיאבקות הישראלית" נפתחה במאי 2014 ברחובות באולם לספורט אלטרנטיבי "מבוזה", שם נתקיימו הופעות מדי חודשיים. לאחר מעבר האולם לפתח תקווה, שם הליגה העלתה מופעים מדי חודש. באוגוסט 2018 העלתה הליגה את המופע האחרון שלה.
ביולי 2015 המתאבק הישראלי-אמריקאי ליאור אלזעם (המכונה "ג'מפינג לי") הרים את המופע LAW Holy War. המופע נערך בנתניה והקרב המרכזי היה על אליפות LAW בין מתאבק ה-WWE לשעבר בריאן קנדריק לאלזעם (קנדריק ניצח וזכה באליפות). שנה לאחר מכן ביולי 2016, אלזעם שב לארץ והרים צמד מופעים נוספים בנתניה עם בריאן קנדריק.
בנובמבר 2015 הוקמה ליגה רביעית בארץ - UWI (שפרושה Ultimate Wrestling Israel). מופע הבכורה של הליגה התקיים חודש לאחר מכן בנתניה. במרץ 2016 הוכתר האלוף הראשון של הליגה, כאשר ריי נוסרוס הביס את "הבוס" שחר חייט בגמר שנערך באשדוד. בנוסף לכך, באותו מופע התארח המתאבק הגרמני/איראני ואלוף שווייץ לשעבר, דיאבלו.
היאבקות מחו"ל
מאמצע שנות ה-2000 ועד לשנת 2009, שודרו תוכניות WWE בערוצי הספורט הנמצאים גם בכבלים של "Hot" וגם בשידורי הלוויין של "yes". מנויי HOT יכלו לקלוט בישראל את תוכניות ליגת TNA בערוץ סטאר וורלד, ובעבר גם בערוץ הישראלי "אגו טוטאל" המטפח את כל הרבדים של אמנויות הלחימה. בשידורי WWE ניתן לצפות כיום רק ב-Raw ובאירועי PPV בערוץ הפרמיום ספורט1, ולצפות בסמאקדאון בערוץ 5 פלוס LIVE וב-HD, לצפות ב"האירוע המרכזי" (Main Event) ב-Trace Sport או לצפות בשידורי לקט בערוץ Eurosport בתוכנית שבועית המסכמת על שתי התוכניות (Raw ו-Smackdown) ולאחר התוכנית מוקרנת תוכנית העוסקת בהיאבקות משנות ה-80 עד שנות האלפיים.
עמנואל טוב
עמנואל טוב (נולד ב-15 בספטמבר 1941) הוא פרופסור אמריטוס בחוג למקרא שבאוניברסיטה העברית, חבר חוץ של האקדמיה הבריטית משנת 2006, חבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים משנת 2012, חבר חוץ של האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים משנת 2017, חתן פרס א.מ.ת. לשנת 2004 וחתן פרס ישראל לשנת 2009.
ביוגרפיה
עמנואל טוב נולד באמסטרדם שבהולנד בזמן הכיבוש הנאצי. בהיותו בן שנה מסרו אותו הוריו לטיפולה של משפחה נוצרית. הוריו נספו בשואה, וטוב גדל אצל דודיו באמסטרדם. הוא למד עברית ב"תלמוד תורה" ובד בבד למד בגימנסיה קלאסית, שם למד שפות קלאסיות ושפות אירופיות מודרניות. מגיל 14 היה פעיל בתנועת "איחוד הבונים" בהולנד וכעבור זמן היה מדריך בתנועה, בהיותו בן 18 נשלח להשתלמות במדינת ישראל; ב-1960 שב להולנד והיה שם מזכיר התנועה. ב-1961 עלה לישראל. למד לתואר ראשון במקרא וספרות יוונית ולתואר שני במקרא, שניהם באוניברסיטה העברית. במקביל ללימודיו עבד במפעל המקרא של האוניברסיטה העברית ושימש כמתרגל באוניברסיטה בחוג למקרא. בשנים 1967–1969 השתלם במחלקה ללימודי המזרח הקדום באוניברסיטת הרווארד. עשה את הדוקטורט בהדרכתם של הפרופסורים שמריהו טלמון מהאוניברסיטה העברית ופרנק מור קרוס מאוניברסיטת הרווארד, והגיש את עבודת הדוקטור ב-1973: נושא העבודה היה: "תרגום השבעים לספרי ירמיה וברוך". עם שובו לישראל עבד כאסיסטנט באוניברסיטה העברית ובמכון האוניברסיטאי של חיפה, שהיווה את הגרעין לאוניברסיטת חיפה. ב-1986 מונה לפרופסור מן המניין בשנת 1990 הופקד על הקתדרה על שם יהודה לייב מאגנס. שהה בשבתונים וכפרופסור אורח באוניברסיטאות אוקספורד, אופסלה בשוודיה, דושישה (קיוטו) שביפן, מק-קווארי וסידני שבאוסטרליה, סטלנבוש שבדרום אפריקה, האוניברסיטה החופשית באמסטרדם, אוניברסיטת פנסילבניה שבפילדלפיה, ואוניברסיטת האלה שבגרמניה. כמו כן שהה במכונים ללימודים מתקדמים באוניברסיטה העברית שבירושלים, בוואסנאר (הולנד), באוקספורד, גוטינגן ובפילדלפיה.
טוב היה מהעורכים הראשיים של מפעל המקרא של האוניברסיטה העברית, שהכין מהדורה ביקורתית של נוסח המקרא. הוא חבר מערכת בשני כתב עת, Dead Sea Discoveries ו-Journal of Jewish Studies, וישב בוועדה המדעית של הוצאת הספרים מאגנס. טוב הוא ממייסדי קרן המגילות (Dead Sea Scrolls Foundation) ובשנים 1991–2000 יושב-ראש הקרן; חבר המועצה האקדמית של מרכז אוריון לחקר מגילות מדבר יהודה של האוניברסיטה העברית; יועץ לסדרת המחקרים בהולנד Compendia Rerum Judaicarum ad Novum Testamentum; עמית בכיר של מרכז אוקספורד ללימודים עבריים מתקדמים וחבר כבוד בו.
בשנים 1990–2009 היה העורך הראשי של מפעל פרסום מגילות מדבר יהודה. במסגרת זאת הוא הוציא לאור 33 כרכי מהדורות מדעיות בסדרה שראתה אור באוקספורד בשם "תגליות במדבר יהודה", וכן שתי קונקורדנציות.
במסגרת נפרדת הוציא מהדורה אלקטרונית של כל המגילות הלא-מקראיות ומהדורה בת שישה כרכים לציבור הרחב.
כמו כן הוא יצר מהדורות אלקטרוניות של המקרא העברי והיווני.
עמנואל טוב נשוי לליקה לבית אה, ולהם שלושה ילדים וארבע נכדות.
תרגום השבעים
מחקריו של עמנואל טוב בתרגום השבעים התמקדו תחילה בהתפתחויות פנים-תרגומיות, ואט-אט עברו לעמוד על חשיבות תרגום זה לחקר המקרא: העיבודים הקדומים של תרגום השבעים, טכניקת התרגום, שחזור המקור העברי ("המצע העברי") של התרגום היווני, ערכו של תרגום השבעים לחקירה הטקסטואלית של המקרא, חשיבותם של ספרים מסוימים בתרגום השבעים לפירוש הספרים העבריים ולהבנת גלגוליהם הספרותיים, ולבסוף מקומו של המקור העברי של תרגום השבעים בהתפתחות נוסח המקרא.
מחקריו הראשונים של טוב בתרגום השבעים עסקו בעיבודים (רוויזיות) הקדומים של תרגום זה, שמטרתם הייתה לקרב את הנוסח היווני לטקסט העברי שהיה רווח בארץ ישראל במאה הראשונה לפנה"ס עד למאה השנייה לספירה. טוב השתית חקירה זו על עקרונות יציבים, בקבעו את אמות המידה להגדרת העיבודים ואפיונם. עיסוקו בטכניקת התרגום ובשחזור המצע העברי של תרגום השבעים הושפע מעבודתו המעשית במפעל המקרא של האוניברסיטה העברית. בחקירה זו שילב את עבודת השדה בניסוח כללים מופשטים להערכת הפרטים בתרגום השבעים בהפריה מתמדת. כללים אלה נוסחו בספרו על תרגום השבעים שצמח מתוך שיעוריו באוניברסיטה העברית – כל שנה על ספר אחר בתרגום השבעים.
מכאן עבר מרכז הכובד של התעניינותו של טוב בתרגום השבעים למהות של חקירת תרגום זה לחוקר המקראי, דהיינו חשיבות התרגום לחקירה הטקסטואלית ואף לחקירה הספרותית. אף כי לא היה החוקר הראשון ששיקע מאמצים בתחום זה, הוא הצעיד אותו קדימה באופן משמעותי. בספרי מקרא אחדים תרגום השבעים משקף מצע עברי שיש לקחתו בחשבון במלאכת הפרשנות מעבר לפרטים הקטנים, הן כאשר מצע עברי זה קדם לתוכנו של נוסח המסורה (יהושע, שמואל א טז-יח, ירמיהו, יחזקאל, ועוד), והן כאשר הוא בבחינת פירוש על נוסח המסורה (מלכים א, אסתר, ודניאל). לדידו, בכל הספרים הללו, לאחר שניתוח טכניקת התרגום כמתואר לעיל העלה שתרגום השבעים הוא עד מהימן לנוסח העברי שעמד לפניו, על פרשן הספר העברי להתייחס לתרגום השבעים. מבין כל העדים הקדומים של נוסח המקרא, המידע החשוב ביותר על שלבי ההתפתחות הספרותית גלום בנוסח המסורה ותרגום השבעים, מעט מגילות קומראן והנוסח השומרוני של התורה. טוב סבור אפוא שהעיסוק במקורות הקדומים של נוסח המקרא, כמו תרגום השבעים, מפרה את מלאכת פרשנות המקרא ואף מסייע בידינו להבין את השלבים האחרונים של התפתחות ספרות המקרא, בספרי מקרא מסוימים. טוב השפיע על התפתחות החקירה העכשווית של המקרא בארץ ובעולם המיטיבה להכיר עתה בחשיבות העיון במקורות הקדומים. במחקריו החדשים טוב מאפיין את המקור של תרגום השבים לתורה כמייצג תכונות הרמוניסטיות המשותפות עם התורה השומרונית.
התפתחות נוסח המקרא
טוב אינו מתאר את התפתחות נוסח המקרא מתוך תאוריות מופשטות, כמו חוקרים אחרים, אלא הוא יוצא מתוך הממצא בכתבי היד העבריים והתרגומים הקדומים. מעל לכל ברור שבימי בית שני התהלכו בעם נוסחים רבים של המקרא כפי שניכר מתוך הרב-גוניות הטקסטואלית של מגילות קומראן. כל מגילה הייתה שונה מרעותה, אבל בתוך רב-גוניות זאת אפשר להכיר קבוצות (משפחות) של מגילות. טוב הכניס גורם של יציבות בתוך החקירה על ידי חלוקה סטטיסטית של סוגי המגילות שנמצאו בקומראן. הוא גם חידש בהציגו את המגילות שנמצאו במקומות שונים כמשקפות מציאות חברתית-דתית שונה, מגילות מדבר יהודה (מלבד מגילות קומראן) משקפות את המציאות של חוגי החכמים (אחר כך: חוגי חז"ל) המתמקדים בנוסח המסורה, בעוד מגילות קומראן מסוימות משקפות מציאות אחרת, של חופש וחוסר-קביעות. קבוצת הטקסטים המכונות - "התורה המשוכתבת" משמשת חוליה חשובה בטיעון זה. עשר שנים אחרי שפרסם חיבור זה, הכיר טוב בכך שהוא אינו כולל חיבור לא-מקראי שיש בו תורה משוכתבת, כי אם קבוצת טקסטים בעלי נוסח מקראי הכוללים רכיבים פרשניים רבים. גם טקסט זה משקף אפוא שלב משלבי התפתחות המקרא. עיסוקו של טוב בתרגום השבעים ובחיבור "המקרא המשוכתב" הוביל אותו לחשיבה מחודשת על השלבים האחרונים של התפתחות ספרי המקרא ושאלת הנוסח הקדמון של ספרים אלה. לדעתו, השלבים הקדומים של ספרי המקרא המשתקפים בתרגום השבעים של שמואל א, ירמיהו ויחזקאל מראים שהניסוחים של ספרי המקרא התפתחו שלב אחר שלב. מציאות משוערת זאת מקשה עלינו לקבוע מה היה הנוסח המקורי של ספרי המקרא במובן המקובל של המילה. לדעת טוב, לא היה נוסח מקורי אחד, כי אם שורה של "נוסחים קדמונים". ראייה זאת פותחה במחקריו אחרי הופעת המהדורה השנייה של ספר המבוא לביקורת הנוסח בגרסתו האנגלית (2001) ויותר מזה במהדורה האנגלית השלישית (2012) ובמהדורה העברית השנייה (2013).
התפתחות נוסח התורה
במחקרים שבוצעו בעיקר החל ב-2010 עמנואל טוב התמקד בהתפתחות נוסח התורה. לדעתו נוסח התורה התפתח באופן שונה מזה של יתר ספרי המקרא, כנראה בשל הפופולריות שלו. נוסח המסורה משמר את הנוסח המקורי המשוער יותר טוב מאשר יתר הנוסחים, המכילים כולם רכיבים משניים שונים, במיוחד המסורת שהייתה פעם משותפת לתורה השומרונית ולתרגום השבעים. כמו כן, מספרם של ענפי הנוסח בתורה גדול יותר מאשר ביתר ספרי המקרא.
מגילות קומראן וסופרי קומראן
טוב עסק בהיבטים שונים של מגילות קומראן, אך מחקריו המרכזיים עוסקים בסופרי קומראן. בשנת 2004 פרסם מחקר מפורט על מנהגי הסופרים המשתקפים במגילות קומראן, אשר מסייע להבין טוב יותר את מגילות קומראן. מחקר זה מתאר את ההיבטים הטכניים של כל מגילות מדבר יהודה, כגון מידות הטורים והיריעות, התחלות המגילות וסופיהן, שיטות של תיקוני השגיאות, שיטות הכתיב, ומיון המגילות לפי פרמטרים אלה.
מרכיב חשוב בתיאור זה נמצא בתאוריה של טוב על סופרי קומראן. מאז שנת 1986 סובר טוב כי יש לחלק את מגילות קומראן לשתי קבוצות המובחנות על ידי בחנים חיצוניים. קבוצה א' מתאפיינת בכתיב מיוחד (צורות כגון ״כיא״ במקום ״כי״), בצורות לשון מיוחדות (כגון ״אביכמה״ במג׳ יש-א במקום ״אביכם״ בנה״מ ביש׳ נא, 2, וכן ״מואדה״ באותה מגילה במקום ״מאד״ ביש׳ מז, 6) ובמנהגי סופרים מיוחדים (כתיבת שם יהוה בכתב העברי העתיק, מחיקת מילים על ידי קווים ונקודות מבטלות מעל האותיות ותחתיהן, נקודות בשוליים כהנחיות לשרטוט השורות). הרוב המכריע של המגילות הכיתתיות הקומראניות שייכות לקבוצה זאת, ומכאן סבר טוב שמגילות אלה הועתקו על ידי סופרים כיתתיים, אולי בקומראן. סופרים אלה העתיקו מגילות מקראיות ולא-מקראיות, והן מהוות שליש של מגילות קומראן, בעוד המגילות האחרות (קבוצה 2) הובאו לקומראן מבחוץ, ממקום אחד או ממקומות שונים. תפילין שונות שנמצאו בקומראן נכתבו אף הן לפי מנהגי כתיבה אלה, מה שמוסיף מימד חברתי להבחנת מנהגי הכתיבה שכן תוכנן של תפילין אלה נבדל מן התפילין ה״רבניות״ שנמצאו באתרים האחרים במדבר יהודה. בדיקת פחמן-14 בלתי תלויה של העורות שעליהם נכתבו מגילות הכתיבה הקומראנית (2020) גילתה שעורות אלה נבדלים מיתר העורות מקומראן.
ספרי יובל לכבודו
רשימה מעודכנת של פרסומיו עד לשנת 2002 פורסמה בתוך
ספרים שכתב
1. The Book of Baruch Also Called I Baruch (Greek and Hebrew) (Texts and Translations 8, Pseudepigrapha Series 6; Missoula, Mont.: Scholars Press, 1975).
2. The Septuagint Translation of Jeremiah and Baruch: A Discussion of an Early Revision of Jeremiah 29–52 and Baruch 1:1–3:8 (HSM 8; Missoula, Mont.: Scholars Press, 1976).
3. The Text-Critical Use of the Septuagint in Biblical Research (Jerusalem Biblical Studies 3; Jerusalem: Simor, 1981).
3*. The Text-Critical Use of the Septuagint in Biblical Research (Second Edition, Revised and Enlarged; Jerusalem Biblical Studies 8; Jerusalem: Simor, 1997).
3**. The Text-Critical Use of the Septuagint in Biblical Research (Third Edition, Completely Revised and Enlarged; Winona Lake, IN: Eisenbrauns, 2015).
4. With J. R. Abercrombie, W. Adler, and R. A. Kraft: Computer Assisted Tools for Septuagint Studies (CATSS), Volume 1, Ruth (SCS 20; Atlanta, Georgia: Scholars Press,1986).
5. A Computerized Data Base for Septuagint Studies: The Parallel Aligned Text of the Greek and Hebrew Bible (CATSS Volume 2; JNSLSup 1; 1986).
6. With D. Barthélemy, D. W. Gooding, and J. Lust: The Story of David and Goliath,Textual and Literary Criticism, Papers of a Joint Venture (OBO 73; Fribourg/Göttingen: Éditions universitaires/Vandenhoeck & Ruprecht, 1986
7. ביקורת נוסח המקרא – פרקי מבוא (ירושלים: מוסד ביאליק: תש"ן)
7*. ביקורת נוסח המקרא – פרקי מבוא (מהדורה שנייה מורחבת ומתוקנת ; ירושלים תשע"ד);
7a. Textual Criticism of the Hebrew Bible (Minneapolis and Assen/Maastricht: Fortress Press and Van Gorcum, 1992
7a*. Textual Criticism of the Hebrew Bible (2d rev. ed.; Minneapolis and Assen: Fortress Press/Royal Van Gorcum, 2001).
7a**. Textual Criticism of the Hebrew Bible (3rd ed., revised and expanded; Minneapolis: Fortress Press, 2012).
7b. Der Text der Hebräischen Bibel: Handbuch der Textkritik (trans. H.-J. Fabry; Stuttgart/Berlin/Cologne: Kohlhammer, 1997).
7c. Tekstologiya Vetchoga Zaveta (trans. K. Burmistrov and G. Jastrebov; Moscow: Biblisko-Bagaslovski Institut Sv. Apostola Andrjeya [St. Andrews Theological Seminary], 2001).
8. With the collaboration of R. A. Kraft: The Greek Minor Prophets Scroll from Nahal Hever (8HevXIIgr) (The Seiyal Collection I) (DJD VIII; Oxford: Clarendon, 1990).
8*.The Greek Minor Prophets Scroll from Nahal Hever (8HevXIIgr) (The Seiyal Collection I) (DJD VIII; Oxford: Clarendon, “Reprinted with corrections 1995“).
9. With the collaboration of S. J. Pfann: The Dead Sea Scrolls on Microfiche: A Comprehensive Facsimile Edition of the Texts from the Judean Desert, with a Companion Volume (Leiden: E. J. Brill/IDC, 1993).
9*. Companion Volume to The Dead Sea Scrolls Microfiche Edition (2d rev. ed.; Leiden: E. J. Brill/IDC, 1995).
10 . עם שמריהו טלמון וחיים רבין, תורה נביאים כתובים מהדורת האוניברסיטה העברית בירושלים, ספר ירמיהו (ירושלים: הוצאת מאגנס, תשנ"ז)
11. The Greek and Hebrew Bible—Collected Essays on the Septuagint (VTSup 72; Leiden/Boston/Cologne: E. J. Brill, 1999).
12a. With D. W. Parry: The Dead Sea Scrolls Reader, Part 1, Texts Concerned with Religious Law) (Leiden/Boston: E. J. Brill, 2004)
12b. With D. W. Parry: The Dead Sea Scrolls Reader, Part 2, Exegetical Texts (Leiden/Boston: E. J. Brill, 2004).
12c. With D. W. Parry: The Dead Sea Scrolls Reader, Part 3, Parabiblical Texts (Leiden/Boston: E. J. Brill, 2005).
12d. With D. W. Parry: The Dead Sea Scrolls Reader, Part 4, Calendrical and Sapiential Texts (Leiden/Boston: E. J. Brill, 2005).
12e. With D. W. Parry: The Dead Sea Scrolls Reader, Part 5, Poetic and Liturgical Texts (Leiden/Boston: E. J. Brill, 2005).
12f. With D. W. Parry: The Dead Sea Scrolls Reader, Part 6, Additional Genres and Unclassified Texts (Leiden/Boston: E. J. Brill, 2005)
12*. With D.W. Parry, and in association with G.I. Clements: The Dead Sea Scrolls Reader, Volumes 1–2 (2nd edition, revised and expanded; Leiden: Brill, 2014).
13. Scribal Habits and Approaches Reflected in the Texts Found in the Judean Desert (STDJ 54; Leiden/Boston: E. J. Brill, 2004)
14. Hebrew Bible, Greek Bible, and Qumran—Collected Essays (TSAJ 121; Tübingen: Mohr Siebeck, 2008).
15. Revised Lists of the Texts from the Judaean Desert (Leiden/Boston: Brill, 2010).
16. Textual Criticism of the Hebrew Bible, Qumran, Septuagint: Collected Writings, Volume 3 (VTSup 167; Leiden: Brill, 2015).
17. Textual Developments, Collected Essays, Volume 4, VTSup 181 (Leiden: Brill, 2019).
אגם אייסי
אגם אֶיָיסי (Eyasi) הוא אגם מלוח בצפון טנזניה. האגם הוא חלק מהבקע הסורי-אפריקני והוא שוכן דרומית למכתש נגורונגורו ולפארק הלאומי סרנגטי, ומערבית לארושה. לאגם, ששטחו כ-1,050 קמ"ר, צורה מלבנית - אורכו 72 ק"מ ורוחבו 16 ק"מ. גובהו 1,030 מטר מעל פני הים.
מקור המים העיקרי של האגם הוא נהר סיבּיטי, הנשפך אליו בדרום מערב, אך מפלס המים בו תלוי מאוד בכמות הגשמים שיורדים באזור, והוא משתנה תדיר. גם בעונות גשומות במיוחד, המים באגם רדודים.
האגם מהווה בית גידול לשקנאים, פלמינגואים וחסידות. בסמוך לאגם חיים בני ההדזה, שבט קטן של ציידים-לקטים.
המפלגה הלאומית (מלטה)
המפלגה הלאומית (במלטית: Partit Nazzjonalista) היא אחת משתי המפלגות הפוליטיות הגדולות במלטה, במקביל למפלגת העבודה. המפלגה הוקמה ב-1926, ונכון לספטמבר 2022 המפלגה פועלת באופוזיציה לממשלת העבודה.
המפלגה הלאומית מתוייגת כמרכז-ימין, עם רעיונות נוצריים-דמוקרטיים ושמרניים. המפלגה תומכת בחברותה של מלטה באיחוד האירופי. מאז העצמאות ב-1964, ניצחה המפלגה הלאומית בשש מתוך שלוש עשרה הבחירות הכלליות, בשנים: 1966, 1987, 1992, 1998 ו-2003. בשנת 2008 היא ניצחה ברוב דק של כ-1,500 קולות.
אידאולוגיה
המפלגה הלאומית של מלטה היא היורשת של המפלגה האנטי-רפורמית שנוסדה בשנת 1883.
עם הקמתה ב-1926, המפלגה תמכה במפלגה הפשיסטית הלאומנית של בניטו מוסוליני. בזמן מלחמת האזרחים בספרד המפלגה תמכה בצבאו הפשיסטי של הגנרל פרנסיסקו פרנקו. ברבות השנים נשארו בשירי ובסמלי המפלגה מספר אלמנטים פשיסטיים.
המפלגה תמכה בזכויות אדם בהלימה עם הקתוליות. המפלגה הלאומית התנגדה להתרת הגירושין במלטה בשנת 2011. אולם מאז מפלגה הפכה את עמדותיה והפכה לליברלית יותר. הגם שמספר גורמים במפלגה אינם תומכים בזכויות להט"ב, מרבית חברי המפלגה תמכו בנישואים חד מיניים ב-2017. בשנים האחרונות אף יש חברי מפלגה להט"בים.
סעיף בתקנון המפלגה משנת 1991 אוסר על חברי "הבונים חופשיים" לקחת חלק בפעילות המפלגה.
הקוסם! (מחזמר ישראלי)
"הקוסם!" הוא מחזמר ישראלי מצליח. המחזמר, מאת אורי פסטר ובבימויו, עם השירים של ירון כפכפי הועלה לראשונה על הבמות בחג החנוכה בשנת 1994 ומבוסס על ספרו המקורי של ליימן פרנק באום, "הקוסם מארץ עוץ".
אודות המחזמר
במהלך המחזמר, עושה החמישייה את דרכה אל עבר הקוסם, שאותו גילם אריק לביא, תוך כדי שהם נמלטים ומנצחים שלישיית מכשפות מרושעות המכונות "מכשמשות".
המחזמר נכנס לספר השיאים של גינס בעקבות המספר הרב של הופעות ביום (חמש) והופעות במשך תשעה ימים (37). המחזמר הועלה באולם הסינרמה בתל אביב, באודיטוריום חיפה, ובתיאטרון ירושלים בחנוכה 1994.
ההפקה זכתה לארבעה חידושים:
הגרסה הראשונה - 1994
הלהקה: ניר שעיבי, יגאל מרלי, גל עטרי, ליאור ציוני, אילן ממן, נועם ענבר, ולדימיר מרגולין.
הגרסה השנייה - 1999
הלהקה: נבון עמוס, רועי אזולאי, שי אלקיים, אבי אלקובי, אלי איבגי, ליאור פנסו, אסף סבג, ויקטור אנטונוב, אילן ליבוביץ, מומי לוי, דורון אורן, חזי שקד.
יחסי בורונדי–גרמניה
יחסי בורונדי–גרמניה הם היחסים הדיפלומטיים שבין הרפובליקה של בורונדי לבין הרפובליקה הפדרלית של גרמניה.
סקירה כללית
גרמניה הייתה אחת מהמדינות הראשונות שהסכימו לעזור בפיתוח התשתיות בבורונדי. בלאחר שבורונדי זכתה בעצמאותה, היחסים בין המדינות נהיו לבביים בשל תרומתה המשמעותית של גרמניה בפיתוח המדינה. בשנות התשעים של המאה ה-20, לאחר שנים רבות של אי-יציבות פוליטית בבורונדי, היחסים בין המדינות התקררו. בשנת 2005, היחסים בין המדינות כוננו שנית לאחר מערכת הבחירות ושיפור המצב הביטחוני במדינה.
היחסים התרבותיים בין המדינות סבלו מהתקררות מאז 1993 כתוצאה ממלחמת האזרחים בבורונדי. מאז שנת 2012, נעשו ניסיונות רבים להחיות את שיתוף הפעולה התרבותי כגון תרומות של כדורים וגופיות לצוותי כדורגל במדינה ושיתוף פעולה עם המוזיאון הלאומי בגיטגה בשנת 2014. כמו כן, מספר בתי ספר בבורונדי מקדמים את השפה הגרמנית ומנהגיה במסגרת ההוראה הגרמנית שהתחדשה בשנת 2012.
מצור ימי (סרט)
עלילה
עלילת הסרט מתרחשת בשנת 1992. אוניית המערכה מיזורי מפליגה במסעה האחרון מפרל הארבור לכיוון סן פרנסיסקו, שם היא עתידה להיות מפורקת מנשקה ולצאת משירות פעיל. טבח האוניה רב המלחים קייסי רייבאק (סטיבן סיגל) מפר את פקודתו של סגן מפקד האניה סא"ל קריל (גארי ביוסי) ומכין אוכל לרגל יום הולדתו של מפקד האוניה והפלגתה האחרונה של האוניה. כשקריל מגיע למטבח כדי לנזוף ברייבאק ולהקניט אותו מתפתחת בין השניים קטטה אלימה, בסיומה נכבל רייבאק ונכלא במקרר הבשר בהוראתו של קריל, שמציב חייל לשמור עליו. במקום זאת, קריל מזמין למסיבה קייטרינג ומלצרים מהוואי ולהקת מוזיקה בהנהגתו של "בילי הרע". הלהקה והמלצרים מתגלים כקבוצה של שכירי חרב, ובילי הרע מתגלה כמנהיגם ויליאם סטרניקס (טומי לי ג'ונס), לשעבר איש אגף לפעולות מיוחדות של ה-CIA שנחשב למת לאחר שמעסיקיו ניסו להתנקש בחייו מכיוון שחשבו שהוא יצא משליטתם. בסיוע קריל, שהתגלה כבוגד, משתלטים שכירי החרב על האוניה וכולאים את המלחים בסיפון הקדמי. תוכניתם היא לגנוב את מלאי טילי הטומהוק שבספינה, להעבירם לצוללת אותה גנב סטרניקס מצפון קוריאה באחד ממבצעיו הקודמים ולהימלט.
במהלך ההשתלטות נזכר קריל ברייבאק הכלוא ובחייל ששומר עליו ומורה לשני שכירי חרב לחסלם. הם הורגים את החייל, אך רייבאק מצליח להתגבר על שניהם ולקחת את נשקם. הוא מתחיל להסתובב באוניה ולנהל קרב יחיד נגד שכירי החרב, ומצליח ליצור קשר עם הפנטגון ולתאם את פעולותיו עם אדמירל בייטס (אנדי רומנו) ומפקדו לשעבר קפטן ניק גארזה (דייל דיי ). במהרה מתברר לסטרניקס ולקריל כי רייבאק היה בעברו לוחם ומפקד מעוטר בקומנדו הימי האמריקני, "אריות הים" (Navy SEALs), המתמחה בלוחמה בטרור. רייבאק הורד לדרגת רב מלחים והודח משורות הקומנדו לאחר שהכה את מפקדו לאחר שזה מסר לו מידע מוטעה במהלך מבצע מטרה צודקת שהביא למות אנשיו. רייבאק מצליח לשחרר חלק מחבריו לצוות, כמו גם את הדוגמנית ג'ורדן טייט (אריקה אלניאק), שהובאה ביחד עם שכירי החרב כחלק מצוות הבידור אך נרדמה תודות לכדורים שקריל נתן לה לפני ההשתלטות. כדי ללכוד את רייבאק, סא"ל קריל מפעיל את ברזי הכיבוי בסיפון הקדמי ומאיים להטביע את המלחים, אך רייבאק וקבוצת המלחים ששחרר מצליחים לסגור את הברזים ולכבות באופן זמני את מערכות ההגנה האווירית של האוניה ולאפשר לצוות אריות הים לנחות על הספינה. אך מסוקם של אריות הים מופל על ידי שכירי החרב, שמשתמשים בטילים ידניים- דבר המוביל את הפנטגון לקבל החלטה להפציץ את האוניה ולהטביעה. כאשר שכירי החרב מכינים את הצוללת לקראת העמסת הטילים ובריחתה משם, מצליח רייבאק לחבל בצוללת באמצעות פצצה מאולתרת ולתקוע אותה כך שלא תוכל לשקוע במים. ביחד עם המלחים ששחרר הוא מצליח להחזיר לפעולה את תותחי האוניה ולהטביע את הצוללת, ביחד עם סא"ל קריל.
סטרניקס, ששוהה ליד התותחים בעת הירי שלהם, סופג זעזוע מוח ומורה לאנשיו לעזוב את חדר הבקרה ומשגר שני טילים בעלי ראש נפץ גרעיני לכיוון הונולולו במטרה להשמידה. כשרייבאק מגיע לחדר הבקרה במטרה לעצור את השיגור, סטרניקס שובה אותו באיומי אקדח והשניים מזהים אחד את השני ממבצעי העבר שלהם. רייבאק מצליח לפרק את סטרניקס מנשקו ובין השניים מתפתח קרב סכינים שבסופו מצליח רייבאק להרוג את סטרניקס ולהשמיד את הטילים באמצעות מערכות ההשמדה העצמית שלהם רגע לפני שהם נוחתים בהונולולו. לאחר שרייבאק מודיע לפנטגון על הסרת האיום על הונולולו והדיפת שכירי החרב מהספינה, מבטל הפנטגון את המפציצים והאוניה חוזרת לסן פרנסיסקו.
אבנובה
אבנובה (בלטינית: Abnoba) היא אלת היער והנהר מהמיתולוגיה הקלטית, שפולחנה היה נפוץ באזור היער השחור (בגרמניה של ימינו).
עם המפגש בין התרבות הקלטית ותרבות האימפריה הרומית, זוהתה אבנובה עם האלה דיאנה מהמיתולוגיה הרומית.
באזור היער השחור התגלו תשע כתובות המוקדשות לאלה, וכן מזבחות שהוקדשו לה - האחד בבאדן ויילר והאחר במולנבאך. בתבליט שעל מזבח זה מתוארת אבנובה בתיאור האופייני לדיאנה - דמות אישה לבושת טוגה, עומדת בסמוך לעץ שמאחוריו ארנבת.
כתובות מהתקופה הרומית מתייחסות לכל אזור היער השחור בשם "מונס אבנובה" על שם האלה.
אסטרואיד שהתגלה על ידי מקס וולף ופרידריך שוואסמן, נקרא על שמה.
קרלוס ולה
קרלוס אלברטו ולה גארידו (בספרדית: Carlos Alberto Vela Garrido; נולד ב-1 במרץ 1989 בקנקון שבמקסיקו) הוא כדורגלן מקסיקני המשחק בעמדת החלוץ בנבחרת מקסיקו ובמועדון הכדורגל לוס אנג'לס מה-MLS.
קריירה
הוא החל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של גוודלחרה ("צ'יבאס"), שם שיחק לצידו של אחיו אלחנדרו. הוא זכה לפרסום ראשוני כאשר השתתף במונדיאל עד גיל 17 בשנת 2005, וסייע לנבחרתו לזכות בטורניר. הוא שיחק בהרכב גם בניצחון 0-3 על ברזיל במשחק הגמר. בתום המשחק הוא נשא את הגביע אל אביו, והקדיש לו את נעל הזהב כיוון שהבקיע חמישה שערים שהקנו לו את תואר מלך השערים של הטורניר.
לאחר המונדיאל החליט חורחה ורגארה, נשיא צ'יבאס, להחתים את ולה על חוזה חדש. באותה תקופה התגוררה משפחתו של ולה בקנקון, ואחד מהתנאים שלו היה שהמועדון יממן למשפחתו מגורים בגוודלחרה.
ולה היה נתון למעקב של מספר מועדונים מאירופה, ובנובמבר 2005 חתם בארסנל תמורת 125,000 לירות שטרלינג. לפי החוזה, הסכום יוכפל ל-550,000 לירות שטרלינג אם הוא ישתתף ביותר מחמישים משחקים רשמיים של הסגל הבכיר. ולה חתם עם ארסנל על חוזה לחמש שנים; אולם, בפברואר 2006 הוא הושאל לסלטה ויגו, כיוון שלא היה אזרח של האיחוד האירופי ובאותו שלב לא היה זכאי לקבל אישור עבודה באנגליה. הוא לא השתתף באף משחק בסלטה.
אל מייקלס
אלן ריצ'רד "אל" מייקלס (אנגלית: Alan Richard "Al" Michaels; נולד ב-12 בנובמבר 1944) הוא שדרן ספורט יהודי-אמריקני.
קרלוס ולה
קריירה
בעונת 2006/2007 הוא הושאל לסלמנקה מליגת המשנה. בזמן ששיחק שם הוא הבקיע שמונה שערים והיה מעורב בשערים רבים מתוך ה-53 שהבקיעו שחקני המועדון לאורך העונה. מועדונים מליגת העל הספרדית היו מעוניינים לקבלו מארסנל בהשאלה כיוון שהוא עדיין לא היה זכאי לאישור עבודה. בסופו של דבר הוא הושאל לאוסאסונה למשך שנה אחת, עם אופציה להארכה בשנה נוספת שלא מומשה.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מקסיקו במשחק הידידות מול נבחרת ברזיל בספטמבר 2007. ב-18 באוקטובר 2007 הוא הבקיע את שערו הראשון בנבחרת במשחק הידידות מול נבחרת גואטמלה בלוס אנג'לס.
אל מייקלס
קריירה
מייקלס נולד בברוקלין, ניו יורק ועבר בצעירותו ללוס אנג'לס. הוא החל את קריירת השדרן במשחקי קולג' ולאחר מכן שידר את משחקי הסינסינטי רדס וסן פרנסיסקו ג'איינטס.
מייקלס עבד במשך שלושה עשורים (1977 - 2006) עבור רשת ABC ומאז 2006 עבור רשת NBC. זכה בפרסים רבים, ביניהם פרס אמי. זכה גם להטביע כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד. מייקלס הוא אחד מן השדרים האמריקאים הבודדים ששידר משחקי אליפות בארבעה ענפי ספורט שונים: וורלד סיריס (בייסבול), סופרבול (פוטבול), גביע סטנלי (הוקי קרח) וגמר אליפות ה-NBA (כדורסל). מייקלס שידר גם קרבות איגרוף.
התפרסם במיוחד כאשר שידר את נס על הקרח - ניצחונה המדהים של נבחרת ארצות הברית בהוקי קרח על נבחרת ברית המועצות 3-4 בדרך לזכייה במדליית הזהב באולימפיאדת החורף של 1980, שבו טבע את המשפט האלמותי "האם אתם מאמינים בניסים? כן!" ואת רעידת האדמה שהתרחשה דקות אחדות לפני פתיחת המשחק השלישי של הוורלד סיריס של שנת 1989 בסן פרנסיסקו (מייקלס אף היה מועמד לזכייה נוספת בפרס אמי על דיווחי החדשות שהעביר על תוצאות רעידת האדמה).
כאשר החלה רעידת האדמה, שותפו לשידור השתתק, אך מייקלס הספיק לומר "אני אומר לך, יש לנו רעידת---" לפני שהשידור נקטע. כאשר השידור התחדש לאחר כ-15 דקות, פתח מייקלס את השידור בהומור ואמר "זו הייתה פתיחת המשחק הדרמטית ביותר בתולדות הטלוויזיה".
קרלוס ולה
קריירה
במקביל למשחקיו בארסנל הוא המשיך להופיע במדי נבחרת מקסיקו. ב-8 ביוני 2008 הוא הבקיע את שערו השני במשחק הידידות מול נבחרת פרו, וסייע לנבחרתו לנצח 0-4. כמו כן, הוא הבקיע שני שערים במשחקים מול נבחרת בליז במוקדמות מונדיאל 2010.
בנובמבר 2014 חזר לנבחרת לאחר שלוש שנים, וכבש צמד במשחק הבכורה המחודשת בניצחון 3-2 נגד.
ב-28 בינואר 2011 הושאל ולה לוסט ברומיץ' אלביון עד לתום העונה. את עונת 2011/2012 בילה כמושאל בריאל סוסיאדד, עד אשר בקיץ 2012 נרכש ולה על ידי הבסקים והוא חתם לארבע עונות במדיה.
ב-1 בינואר 2018 הצטרף לקבוצת לוס אנג'לס מליגת ה-MLS.
אל מייקלס
קריירה
מייקלס נשוי ואב לשתי בנות. מתגורר בלוס אנג'לס. הופיע במספר סרטים וסדרות טלוויזיה, בחלקם בתפקיד עצמו.
נוודים
נוודים הם קבוצות של אנשים, נשים וטף אשר אורח חייהם נמשך בנדידה ממקום למקום והם אינם חיים באופן קבוע במקום מסוים. הנוודים נודדים בהתאם לזמינות של מים, מזון, מרעה, ביטחון וכדומה. לרוב נעשית הנדידה בשטח מוגדר, או במסלול מחזורי.
אורח חיים של נוודות רווח מאוד בעבר, בעיקר אצל אנשים שחיו במדבר, אך כיום תופעה זו הולכת ומצטמצמת.
נוודות למחצה: כאשר שבטים נודדים עם עדרי הצאן למרחקים קצרים, ובעונות מסוימות, ובשאר ימות השנה הם חוזרים לנקודת יישוב שממנה יצאו ומעבדים את האדמה.
לאורך ההיסטוריה דוגמאות שונות לעמים נודדים אשר בתקופות בצורת ומחסור במזון הפכו לאלימים כחלק מהניסיון להשיג לעצמם מזון, והתקיפו את עמי הקבע, לעיתים לאחר דורות של שיתופי פעולה שלווים יחסית בין עמי הקבע לעמים הנודדים.
תמונת מתקפת הפרשים בקרב באר שבע
תמונת מתקפת הפרשים הקלים האוסטרליים בקרב באר שבע היא תצלום שהתפרסם לאחר תום מלחמת העולם הראשונה, ומתאר את מתקפת כוח הפרשים האוסטרלים הקלים במהלך הקרב על באר שבע. תמונה זאת עוררה התרגשות גדולה שכן המתקפה, שהביאה להכרעת הקרב ובכך לפריצת החזית הטורקית ולכיבוש ירושלים בידי הבריטים, נחשבת לפריצה הגדולה והיחידה של פרשים קלים בהיסטוריה, והפכה למורשת קרב מרכזית באוסטרליה. ואולם אמיתות התמונה שנויה במחלוקת, וישנם מאמרים הטוענים שהיא מתארת שחזור של המתקפה ולא את המתקפה המקורית.
מתקפת הפרשים האוסטרלים הקלים
באוקטובר 1917, במהלך מלחמת העולם הראשונה, לאחר שהצבא הבריטי הצליח לחצות את מדבר סיני, התבסס הצבא הטורקי על קו הגנה בין העיר עזה לבאר שבע. שתי התקפות בריטיות במהלך 1917 על העיר עזה (קרב עזה הראשון, קרב עזה השני) נכשלו והביאו להדחת מפקד הכוחות הבריטיים, הגנרל ארצ'יבלד מארי ולמינויו של הגנרל אדמונד אלנבי. אלנבי החליט שהמתקפה הבריטית הבאה תערך על העיר באר שבע, במטרה לפרוץ שם את החזית הטורקית. לפני המתקפה נערך מבצע הטעיה גדול שנועד לגרום לכוחות הטורקיים ולמפקדיהם הגרמניים להאמין שהמתקפה תתבצע על העיר עזה, ובבוקר 31 באוקטובר נעו כוחות בריטיים גדולים אל העיר באר שבע.
לקראת שעות הדמדומים כשהכוחות הבריטיים הגדולים שתקפו את העיר לא הצליחו עדיין להביא להכרעה בקרב, נוצר החשש שללא הבקעת העמדות הטורקיות לפני החשכה, וללא הגעה לבארות של העיר, תסתיים המתקפה בכישלון ובתבוסה גדולה. על מה שהתרחש בשלב זה כותב אנתוני בלווט בספרו 'עם כוחותינו בפלשתינה':
כיבוש באר שבע אפשר את פריצת קו החזית הטורקית, וכחודש מאוחר יותר, ב-9 בדצמבר נכבשה ירושלים, אירוע שנחשב לאחד המאורעות המכוננים של המלחמה.
ההסתערות בבאר שבע נקראת במקומות רבים 'הסתערות הפרשים הגדולה האחרונה בהיסטוריה' (רמז לכך שבמלחמות הבאות הטנקים עתידים לתפוס את מקומם של הפרשים) ואולם בריגדת הפרשים האוסטרלים הקלים (שהייתה חלק מחטיבת האנזא"ק) לא נחשבה לחיל פרשים, על פי היסטוריונים צבאיים, אלא לחיל רגלים רכוב. חיילי הבריגדה לא היו מצוידים ברומחים אלא רק ברובים שאותם הם נשאו על כתפיהם, ובמהלך רוב הקרבות הסוסים שימשו אותם בשביל להגיע אל החזית, שם הם היו יורדים מהסוסים ומתקדמים רגלית. לכן היסטוריונים צבאיים מעדיפים לכנות את המתקפה 'הסתערות הפרשים הקלים הגדולה היחידה בהיסטוריה הצבאית'.
להסתערות זאת חלק חשוב במורשת הקרב האוסטרלית. ההסתערות מהווה את רגע השיא של שני סרטים העוסקים בפרשים האוסטרליים בחזית ארץ ישראל: הסרט האפי "40,000 פרשים" שהופק ב-1940, והסרט "הפרשים הקלים" שהופק ב-1987 (ובו ישנה התייחסות רבה גם לקולונל הבריטי ריצ'רד מיינרצהגן, ולמבצע ההטעיה שקדם לקרב). בשנת 2007 נערך שחזור של התקפת הפרשים על ידי "העמותה למורשת מלחמת העולם הראשונה בארץ ישראל" ועמותת פרשים אוסטרלים המשמרים את מורשת פרשי האנזא"ק.
המחלוקת לגבי אמיתות התמונה
בשנת 1920, במסגרת תערוכת תצלומים ממלחמת העולם הראשונה, הוצג בהבלטה התצלום המופיע בראש הערך. אוצר התערוכה, דונובן ג'וינט, העיד שהתצלום עורר דיונים רבים. אחת הסיבות לכך היא שבתמונה נראים הפרשים הקלים מסתערים קדימה, ומכאן שהיא צולמה מכיוון העמדות הטורקיות. בעוד שנשמעו טענות שהתמונה צולמה על ידי חייל שהתקדם מעבר לקו החזית, הועלתה גם הסברה שהתצלום לקוח משחזור המתקפה ההיסטורית שנערך מאוחר יותר בדיר אל-בלח. אפשרות שלישית שהועלתה הייתה שהתמונה צולמה על ידי אחד מהמגינים הטורקיים, ושמאוחר יותר מצלמתו נלקחה בשבי על ידי האוסטרליים.
ג'וינט העיד שבמהלך התערוכה, מפקד בריגדת הפרשים הקלים וצוותו בדקו את התמונה והעידו שתוואי השטח שבתצלום מתאים לזה של באר שבע ולא של דיר אל-בלח, וכן שהפרשים מתקדמים במבנה שבו התקיימה ההתקפה ולכן אין סיבה לחלוק על אמיתות התמונה.
כ-50 שנה מאוחר יותר, בשנת 1967 שבה והתעוררה המחלוקת סביב התמונה, ערב פרסומו של הספר "בריגדת הפרשים הקלים" של ר. ג'י הל. יושב ראש העמותה האוסטרלית להנצחת מורשת מלחמת העולם הראשונה, ו.ר. לנקסטר כתב מכתב לג'וינט ובו סיכום הסיבות שבגינן העמותה סבורה שהתמונה איננה אמיתית. כתוצאה מכך ג'וינט פנה לארגון ותיקי המלחמה בבקשת עזרה למציאת פרטים באשר לנסיבות שבהם צולמה התמונה. בעקבות פנייתו של ג'וינט נוצר קשר עם החייל לשעבר, אריק ג'י אליוט, אשר מסר תצהיר לגבי הנסיבות שהובילו לצילום התמונה ולפרסומה.
עדותו של הצלם – אריק ג'י אליוט
על פי התצהיר שמסר אליוט, במהלך המתקפה על באר שבע הוא שימש בתפקיד של מודד טווחים. בשעה 14:30 בצהרי אותו היום הוא קיבל הוראה מהמפקדה לצאת אל מעבר לקווים של הבריגדה בליווי של מספר קצינים על מנת לייצר מפת טווחים עבור הארטילריה ומכונות הירייה. הקצינים ואליוט אכן התקדמו מעבר לעמדות של הבריגדה והתמקמו בעמדה הנמצאת כ-3 ק"מ בלבד מהעיר באר שבע. על פי ההנחיות של הקצינים אליוט איתר מטרות, מדד את המרחקים אליהם והקריא אותם לקצינים. לאחר מכן הקצינים שבו לכיוון הבריגדה, בעוד הוא נשאר על מנת לשרטט מפת טווחים. בעודו משרטט את המפה הוא הבחין בענן אבק מכיוונה של הבריגדה ולהפתעתו הבחין בשלוש שורות של פרשים שמתחילים לדהור לכיוון באר שבע. בתיקו האישי הייתה מצלמה קטנה והוא הספיק לצלם את הפרשים המתקרבים, ואחרי כן לארוז את חפציו ולחזור למפקדה.
התצהיר של אליוט מספר שבשנת 1918 הוא מסר את סרטי הצילום לחברו שהיה בדרך חזרה מהחזית לאוסטרליה וביקש ממנו לפתח את התמונות ולשלוח אותם להוריו. הוא גם סיפר לחבר שבין התמונות נמצאת תמונה של המתקפה על באר שבע ושהחבר מוזמן לשמור ממנה עותקים. עם שובו של אליוט לאוסטרליה, הוריו מסרו לידיו את התמונות שהם קיבלו בדואר, ובין התמונות אכן הייתה התמונה שהוא צילם במהלך הקרב על באר שבע. אליוט הכין מספר עותקים של התמונה ונתן אותה לחבריו מהבריגדה. הוא גם הצהיר שהתמונה שהופיעה בתערוכה (ושמופיעה בראש הערך) אכן הייתה אותה התמונה שהוא צילם ביום הקרב על באר שבע.
המשך המחלוקת לגבי התמונה
בשנת 1983 התפרסם מאמר מעת איאן ג'ונס תחת הכותרת "האם זאת המתקפה על באר שבע?". ג'ונס מונה את הסיבות העיקריות שהביאו את העמותה האוסטרלית להנצחת מלחמת העולם הראשונה לפקפק באמיתות התמונה, שכללו:
את הטענות הללו שולל ג'ונס במאמרו. ג'ונס מציין שעל פי העדות של מפקד הבריגדה, וכן של חיילים רבים אותם הוא ראיין, מבנה ההתקפה ותואי השטח הנראים בתצלום תואמים את אלו ששררו במהלך הקרב. הוא מציין שענן האבק שמצוין בתיאורים רבים של הקרב מתואר על ידי חיילים שהביטו על המתקפה לכיוון מערב – כשהשמש בעיניהם – ועבורם האבק נראה בולט במיוחד. לעומת זאת עבור החיילים שהביטו על המתקפה מכיוון מזרח, כשהשמש בגבם, האבק לא היה בולט במיוחד ואכן לא מצוין בזכרונותיהם של חיילים אלו. ג'ונס טען שההתקפה לא הייתה לכיוון מערב אלא לכיוון צפון מערב, וכיוון זה מתאים עם כיוון הצל שנראה בתמונות. כמו כן הוא טען שעדותו של אליוט מורידה את הספקות לגבי הנסיבות שהובילו לצילום התמונה. מסיבות אלו ג'ונס טען שאין סיבה לפקפק במהימנות התצלום.
חרף מאמר זה הספקות לגבי התמונה לא נשכחו ובשנת 1997 התפרסמה כתבה מאת מתיו וודהד וג'קוי לובך בירחון "עיתות מלחמה" (Wartime) תחת הכותרת "המתקפה על באר שבע, 1917: האם התמונה מקורית או מבוימת?", ושם נטען שהתצלום בכל זאת מתאר את שחזור הקרב בדיר-אל בלח ולא את המתקפה המקורית על באר שבע. בנוסף בשנת 2008 התפרסמו שני מאמרים באתר עמותת הפרשים הקלים התומכים במאמר זה. בין הסיבות לפקפוק במהימנות התצלום מוזכר שמעבר לשני קווי הפרשים התוקפים הנראים בתמונה, לא נראה בתמונה זכר ל-12,000 החיילים הבריטיים שנמצאו בקווים מרוחקים יותר, שתל-אל סבא לא נראה בתצלום, ושהגדלה של קו הפרשים השני, הנראה בתמונה, מראה שפרשים אלו לא נמצאים במהלך הסתערות.
פיליפוס השני פילורומאיוס
פיליפוס השני פילורומאיוס (ביוונית: Φίλιππος ὁ Φιλορωμαῖος, "ידיד הרומאים") או בריפוס (Βαρύπους, "רגל כבדה"; 95 לפנה"ס בערך – 56 לפנה"ס בערך) היה שליט האימפריה הסלאוקית ההלניסטית, בנו של המלך הסלאוקי פיליפוס הראשון פילדלפוס, והמלך הסלאוקי האחרון.
ביוגרפיה
פיליפוס השני עצמו שלט לזמן קצר בחלקים של סוריה בשנות ה-60 של המאה ה-1 לפני הספירה, כמלך קליינט של האימפריה הרומית תחת המצביא פומפיוס. הוא התחרה עם בן דודו מדרגה שנייה אנטיוכוס השלושה עשר אסיאטיקוס על חסדיו של המצביא הרומי, אך פומפיוס לא רצה באף אחד מהם, ודאג להירצחו של אנטיוכוס.
לא ידוע על מטבעות של פיליפוס השני, דבר חריג עבור שליטים סלאוקים (סלאוקוס החמישי פילומטור, ששלט לזמן קצר, הוא המלך הנוסף היחיד שלא ידוע על מטבעות שהטביע). עובדה זו עשויה להצביע על כך שפיליפוס השני לא שלט באף אחת מהערים בהן הוטבעו מטבעות.
ייתכן שפיליפוס שרד את הדחתו: נסיך סלאוקי בשם פיליפוס נזכר כחתן מועמד למלכת מצרים ברניקי הרביעית, אחותה של קלאופטרה השביעית, בשנת 56 לפנה"ס. עם זאת, ברית הנישואים נבלמה על ידי הנציב הרומי בסוריה אולוס גביניוס, שככל הנראה דאג להריגתו של פיליפוס השני.
עם מותו של פיליפוס השני, תמו 11 דורות של מלכים סלאוקים, שהיו מהשליטים המשפיעים ביותר בעולם ההלניסטי.
הרי הייזלטון
הרי הייזלטון (באנגלית: Hazelton Mountains) הם קבוצת רכסי הרים המהווים את החלק היבשתי של רכסי קיטימט בצפון מערב פרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה.
שטח הרכסים 25,118 קמ"ר, גובהם 961 מטרים מעל פני הים, והם ממוקמים צפונית למאגר נצ'אקו, בין נהר נאס לרמת נצ'אקו, ובין הרי החוף לנהר באלקליי.
הרי הייזלטון מהווים חלק מההרים הפנימיים. ממערב להם מצויים רכסי קיטימט, וממזרח להם הרי סקינה. מצפון להרי הייזלטון, מעבר לנהר נאס, מצויים הרי הגבול.
תת רכסים
הרי הייזלטון כוללים כמה תת-רכסים:
צפונית לנהר סקינה: דרומית לנהר סקינה:
לקריאה נוספת
Stuart S. Holland, Landforms of British Columbia, PP 57-58 Jane G. Ferrigno, U.S. Geological Survey Professional Paper, PP 16-17
בית זית
בית זית הוא מושב בהרי יהודה, כ-7 ק"מ מערבית לירושלים, וכ-1 ק"מ דרומית למוצא. שייך למועצה אזורית מטה יהודה.
היסטוריה
המושב נוסד בשנת 1949 ואוכלס בעולים מיוגוסלביה וממצרים. הוא נועד לשמש כחלק מפרוזדור ירושלים - סדרת יישובים שהוקמו בתפיסה שגרסה כי יישובים לאורך הציר לירושלים יאבטחו אותו. היישוב נועד להתבסס על חקלאות ולתושבים הוקצו שטחי מטעים וכרם וכן מטילות.
ב-1956 הורחב היישוב עם יחידות של תושבים ותיקים, רובם עובדי סוכנות ומוסדות. כך, הוא הפך למושב הגדול ביותר בהרי יהודה.
בבחירות 2009 בלט שיתוף הפעולה בניהול היישוב בין ועד האגודה החקלאית לוועד המקומי. שיתוף הפעולה והירתמות התושבים הביא לכך שלא התקיימו בחירות לוועד המקומי והוסכם בין הגורמים על רשימה אחת שתנהל את היישוב תוך שיתוף פעולה של כל חברי הוועד.
כלכלה
במהלך השנים נכשלו ענפי החקלאות במושב, עד שרוב האוכלוסייה הפסיקו לעסוק בחקלאות, והיישוב אינו נחשב ישוב חקלאי. תקופת מה פרח במושב ענף הקיט (צימרים), אך עם ירידת כדאיותו פסק גם זה.
אתר עקבות דינוזאורים
בשנת 1962 נתגלתה, בחצר המשק של משפחה במושב, שכבת סלע קדומה ובה כ-200 עקבות שזוהו כעקבות דינוזאורים בני כ-120 מיליוני שנים. האתר נחקר על ידי הפלאונטולוג משה אבנימלך. לא ניתן לדעת מה הייתה הצורה המדויקת של הדינוזאור שעבר במקום, אולם ניתן להקיש כמה מאפיינים על מבנה גופו. ייתכן שהעקבות הן של דינוזאורים מסוג סתרותיומימוס ומסוג אלפרוזאורוס. חיות אלו מזכירות בצורתן יען, והן היו בעלת כושר ריצה על שתי רגליים. משקלן היה בין 150 ל-300 ק"ג, גובהן כ-2.4 מטרים, ואורכן כ-4 מטרים. זהו האתר היחידי בישראל ואחד הבודדים בעולם שבו נתגלו עקבות דינוזאורים וחשיבותו מבחינה מדעית גבוהה.
מאגר בית זית
ממערב ליישוב נמצא מאגר בית זית. זהו מאגר שנוצר על ידי סכר בערוץ נחל שורק. אורכו כקילומטר, רחבו עד 70 מטר וצורתו כבננה. עומקו בשיאו כמעט 20 מטר. מצידו המזרחי של המאגר ישנו שביל אופניים ופינות חמד למטיילים.
אחרית הימים (להקה)
אחרית הימים הייתה להקת רוק ישראלית שפעלה בין השנים 1971–1972. הלהקה הייתה חלוצית בתחום הרוק המתקדם הישראלי ובלטה בחיבור בין טקסטים גבוהים בעברית לבין המוזיקה שלה, והייתה אינטגרלית בקירוב הרוק הישראלי לסטנדרטים של הפקה וביצוע שהיו נפוצים במוזיקה הבינלאומית באותן שנים. חבריה היו זהר לוי, גבי שושן, אלי מגן, יצחק קלפטר ומירי אלוני.
ביוגרפיה
המתופף והמלחין זהר לוי הקים באוגוסט 1971 את להקת "אחרית הימים" עם שילוב של יוצאי להקות צבאיות ולהקות קצב. לוי עצמו היה כבר אז אחד המוזיקאים הבולטים בפופ הישראלי לאחר שהנהיג בסוף שנות ה-60 את הרכב "זהר השביעי", ניגן בהקלטות של "החלונות הגבוהים", ו"השלושרים" והיה חבר בלהקת "כיף התקווה הטובה" לצד ג'וזי כץ, חנן יובל והגיטריסט שלמה מזרחי. באותן שנים הרבה לוי לשתף פעולה עם התמלילן והמחזאי חנוך לוין ("מצילתיים", "אני בדרכי למוסד הסגור"), וב-1970 הלחין את כל שירי המחזה השערורייתי של לוין "מלכת אמבטיה". לאחר שפרש מ"כיף התקווה הטובה" בעקבות חילוקי דעות בינו לבין כותב החומר של הלהקה שמוליק קראוס, פנה לוי להקמת להקה משלו. הוא צירף אליו פליט נוסף מ"כיף התקווה הטובה" - נגן הבס והזמר אלי מגן ואת החייל יצחק קלפטר, מי שהקים את "הצ'רצ'ילים" וניגן ב"הסגנונות" של עוזי פוקס. באותו הזמן עדיין שירת יצחק קלפטר בצוות הווי סיני, ולוי ומגן המתינו חודשיים לשיחרורו מתוך מחשבה לעבוד יחד בהרכב של שלישייה.
רביעית להצטרף הייתה הזמרת מירי אלוני, שהתפרסמה ככוכבת להקת הנח"ל. אלוני פנתה אל לוי בבקשה שיכתוב לה שירים, ולאחר ששמעה על רעיון הלהקה הציעה את עצמה כזמרת מובילה והתקבלה. לאחר זמן קצר של חזרות צורף גם הזמר והגיטריסט יוצא להקות הקצב גבי שושן, לשעבר חבר שלישיית "השוקולדה" שזכה שנה קודם לכן לתהילה כשמילא את תפקיד ברגר במחזמר "שיער".
אלוני, שהסתייגה מהצליל הכבד של "אחרית הימים", פרשה עוד לפני שנשלמו הקלטות האלבום והשתתפה רק במעט מהופעותיה של הלהקה. את מקום הזמר המוביל בשירים בהם היא נעדרת ממלאים מגן ושושן ("התעמלות בוקר").
בשנת 1972 צברה הלהקה תארים רבים, כגון להקת השנה האזרחית במצעד הפזמונים העברי השנתי של קול ישראל, להקת השנה בגלי צה"ל, להקת השנה של שבועון "להיטון" ו"פרס כינור דוד". למרות איכויותיה הגבוהות של הלהקה, היא לא הצליחה למשוך קהל ולכן החליטו חבריה לפרקה.
באותה תקופה ניסה אריק איינשטיין להציל את הלהקה בכך שהזמין אותה להופיע במשותף עמו, במופע בו הופיעה הלהקה לבד וכלהקת הליווי שלו. לאחר חצי שנה ירד המופע מהבמה, לאחר שנחל הפסדים כספיים. איינשטיין הקליט עם הלהקה את השיר "מיידלע" אותו כתב יחד עם קלפטר ללחן של השיר "היא תבוא" מאת מיקי גבריאלוב.
למרות פעילותה הקצרה של הלהקה וכישלונה המסחרי, היא הותירה להיטים רבים כמו "פתחי לי את הדלת", "העץ הוא גבוה" ו"יש לי יום הולדת", שבו השתתפו אריק איינשטיין וצבי שיסל בקולות.
במאי 2007 הועלה מופע איחוד "חד-פעמי" של ארבעה מחברי הלהקה במועדון צוותא בת"א במסגרת ערב מחווה למירי אלוני. במופע לא השתתף זוהר לוי, לאחר שסירב לפנייתה של אלוני, לטענתה.
באוקטובר 2010 הודיעו מגן ושושן על חזרתם לבמה בשימוש שמה המקורי של הלהקה. בהופעות הם ביצעו שירים מתקופת הלהקה ומקריירות הסולו שלהם. זוהר לוי טען שלא עודכן לגבי תוכנית האיחוד, אלוני לא קיבלה הצעה להשתתף, וקלפטר שקיבל פנייה משושן ומגן סירב להשתתף.
בשנת 2015 הוציאה חברת NMC את האלבום של אחרית הימים במהדורה מחודשת על גבי תקליט ויניל.
אסוציאציה
אַסוֹצִיאַצְיָה (בעברית: תַּסְמִיךְ, סִמּוּךְ, לפי מילון אבן שושן: זִכְרָה) היא כל קשר הנלמד בין שני עצמים כלשהם.
האסוציאציה מקשרת בין עצמים שיכולים להיות מסוגים שונים - עובדות, רעיונות, פעולות, דימויים, גירויים ותגובות, זיכרונות וכדומה. בתאוריות הלמידה אסוציאציה מוגדרת כקשר בין גירויים לתגובות, ולא בהכרח בין שני זיכרונות שניתנים לשליפה לתודעה. רוב תאוריות אלה הושפעו מהאסכולה הביהביוריסטית בפסיכולוגיה, אסכולה אשר עוסקת בחקר ההתנהגות הגלויה של בעלי חיים ובני-אדם.
אטיולוגיה
ישנם הסברים אפשריים רבים לגבי אופן היווצרותו של קשר אסוציאטיבי, כגון היווצרות סינפסות חדשות במוח, דפוסים של פעילות עצבית או רשתות של רעיונות מופשטים הקיימות במוחנו.
זיכרון פעיל יכול להביא לשליפת זיכרונות שיש לו אתם קשר של סמיכות, על ידי הפעלתם באמצעות חיווט סינפטי. החיווט נוצר בתהליך של למידה שמקשרת אותו אל זיכרונות שנשלפו בסמיכות אליו בטווח של עד שעות. החיווט מתחזק ככל שהתבנית חוזרת על עצמה מכיוון שהדבר עשוי להעיד על קשר אפשרי של סיבה ותולדה או קשר ביוגרפי.
שליפת רצף אסוציאציות של אירוע או תרחיש הכוללים פרטים רבים, מתבצע על ידי חיווט סינפטי טורי הקיים בין זיכרונות שונים שמייצגים את פרטי האירוע ומאפשרים את שליפתם בזה אחר זה ובהתאם לסדר ההתרחשות ואף בסדר ההפוך. השליפה הטורית משמשת גם להתמצאות במרחב החיוני לצורך ניווט, כאשר זיכרון אחד שמייצג קטע דרך נשלף ושולף את הזיכרון הבא שמנבא את קטע הדרך הבא על ידי רצף טורי של נוירוני מיקום.
אסוציאציה של דמיון מופיעה כאשר שני תאי עצב ויותר חולקים ביניהם את אותם חיבורים סינפטיים, כך שעירור באחד מהם עשוי לעורר את השני ולהציג את תוכנו לצד התוכן של קודמו. החיבורים הסינפטיים הם אבני הבניין של התוכן המאוחסן בתאי עצב, כך שחיבורים המשותפים לשני תאים מייצג את המשותף להם, לצד חיבורים שייחודיים להם שמייצג את השוני ביניהם.
פסיכותרפיה ולמידה
הפסיכואנליזה וגישות טיפוליות אחרות מתמקדות בחוויה הפסיכולוגית המתעוררת באמצעות גירוי או אירוע, כך שאסוציאציות הופכות לכלי בעל חשיבות רבה במהלך הטיפול. לדוגמה המילה "זבוב" עשויה להעלות אצל המטופל באסוציאציה את המילה "כנפיים", מילה זו עשויה להעלות באסוציאציה את המילה "מטוס" וכן הלאה. שרשרת אסוציאציות זו יכולה לשמש בידי המטפל כדי לאבחן ולאתר קונפליקטים והגנות פסיכולוגיות אצל המטופל.
טכניקה זו משמשת גם במחקרי למידה מילוליים ובמחקרים פסיכובלשניים הבודקים כיצד נוצרת משמעות למילה כלשהי. כאן קיימת הבחנה בין אסוציאציות סינטגמטיות (מילה עוקבת מבחינה תחבירית, כגון כיסא-גדול) לאסוציאציות פרדיגמטיות, (מילה קשורה מבחינת המשמעות, כגון כיסא-שולחן). ילדים נוטים להעלות אסוציאציות סינטגמטיות, ומבוגרים נוטים להעלות אסוציאציות פרדיגמטיות. על פי ההנחה יש במוח "אזורי אסוציאציה", כגון האונה המצחית והקודקודית, שבהם מתרכזת הפעילות השכלית של למידה, חשיבה והסקה.
משום שהמידע בזיכרון לטווח ארוך מקודד על בסיס משמעות תוך קישוריות לידע קודם, האסוציאציה היא אחת הדרכים לשפר את יכולת השליפה מהזיכרון. שימוש באסוציאציות נעשה גם בחיבור הגדרות לתשבצים ובמיוחד לתשבצי היגיון.
אנקאמנה
אנקאמנה (בלטינית: Ancamna - ייתכן שמדובר בעיוות של השם הגאלי "אנקאמבונה - "נהר מתפתל") היא אלת נהר ומים מהמיתולוגיה הקלטית שפולחנה היה נפוץ באזור נהר המוזל (בגרמניה של ימינו).
בטריר היה ממוקם מרכז פולחני לאלה, בו היא נחשבה לזוגתו של האל מרס לנוס (אל רפואה), ובולכביליג היה ממוקם מרכז פולחני לאלה בו היא נחשבה לזוגתו של מרס סמרטריוס. ייתכן שבשל זיהויה כזוגתו של מרס לנוס, גם אנקאמנה הייתה אלת רפואה.
כתובות שהתגלו בלוקסמבורג מצוינת האלה אינקיאונה כזוגתו של מרס לנוס - לא ברור אם אינקיאונה ואנקאמנה הן בעצם אותה אלה.
בית הסוהר גבעון
בית הסוהר גבעון הוא בית סוהר במחוז מרכז של שירות בתי הסוהר. הוא שוכן ברמלה סמוך למתחם איילון. בית הסוהר הוקם במאי 2004, כלואים בו בעיקר אסירים פליליים השפוטים לעד 5 שנים, אסירים פליליים שנותרו להם 5 שנות מאסר או פחות ושוהים בלתי חוקיים. דירוגו הביטחוני הוא הנמוך ביותר. פועלות בו מסגרות חינוכיות, הכשרות מקצועיות וחוגים שונים. האסירים מועסקים בעבודות משק ובינוי בתוך בית הסוהר ומחוצה לו (ביחידות מחוז מרכז). בית הסוהר גבעון מכיל כ-350 אסירים ומשרתים בו כ-140 אנשי סגל בהם אנשי מנהלה, ביטחון וטיפול.
באוקטובר 2015 נפתח בבית הסוהר אגף לקטינים לאסירים ביטחוניים, והוא מאכלס כ-60 בני נוער פלסטינים. בסוף שנת 2018 נפתחה התוכנית השיקומית "בית מעבר" על מנת להכין את האסירים לחיים שאחרי המאסר.
שם בית הסוהר לקוח מפרק י' של ספר יהושע: "שֶׁמֶשׁ בְּגִבְעוֹן דּוֹם וְיָרֵחַ בְּעֵמֶק אַיָּלוֹן", וזאת בשל קרבתו לבית סוהר איילון.
ריקארדו זנלה
ריקארדו זנלה (איטלקית Riccardo Zanella; 1875 - 30 במרץ 1959) היה נשיא מדינת פיומה החופשית שהתקיימה בעיר רייקה, כיום בקרואטיה, מ-1920 ועד שאיטליה השתלטה עליה ב-3 במרץ 1922.
הוא נבחר לפרלמנט ההונגרי ב-1905 והחל לקדם את רעיון עצמאותה של העיר. ב-12 בנובמבר 1920, נחתם הסכם רפאלו (1920) שייעד את רייקה להיות מדינה חופשית כפי שהציע נשיא ארצות הברית וודרו וילסון. בבחירות שנערכו ב-1921 נבחר זנלה לנשיא המדינה והחל לכהן בתפקידו ב-5 באוקטובר 1921. הוא נשא בתפקיד משך חמישה חודשים בלבד, ולאחר שהודח יצא לגלות. שנתיים לאחר מכן סופחה העיר לאיטליה באופן רשמי.
דוד חזוני
דוד חזוני (נולד ב-1969) הוא סופר, עורך עיתונות ופובליציסט ישראלי אמריקאי. היה העורך הראשי של "תכלת", בהוצאת מרכז שלם וחבר בכיר בארגון ההסברה הפרויקט הישראלי. עורך כיום את המגזין The Tower ומכהן גם כעורך משנה ב-Forward.
קורות חיים
חזוני נולד בעיירה פרינסטון בארצות הברית להורים ישראלים. אחיו הוא יורם חזוני, מייסדו של מרכז שלם ונשיאו הראשון. במהלך לימודיו באוניברסיטת קולומביה חזר חזוני בתשובה ועבר ללמוד בישיבה יוניברסיטי, שם סיים תואר ראשון ושני במחשבת ישראל. לאחר מכן סיים תואר שלישי בחוג למחשבת ישראל באוניברסיטה העברית.
בשנת 1994 עלה לארץ ושירת בצה"ל. ב-1996 היה אחד מארבעת מייסדי כתב העת תכלת ובשנים 2004-2007 אף כיהן כעורכו הראשי. אחריו, ועד סגירת "תכלת" ב-2012, כיהן בתפקיד זה אסף שגיב. בשנים הללו גם ערך חזוני וסייע בהוצאת כתביו של הרב פרופסור אליעזר ברקוביץ, אשר עליהם התבססה עבודת הדוקטורט שלו.