cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הוועדה המיוחדת לפרשת היעלמותם של ילדי תימן, מזרח והבלקן
פעילות הוועדה
בנוסף לכך בוועדה התארחו אישים שונים בנסיבות שונות, לדוגמה בעת ישיבה הדנה בשילוב הפרשה בעזרת פעילויות הסברה בתוכנית הלימודים בשיעורי היסטוריה בבתי הספר ובאוניברסיטאות, בישיבה זו התארחו אילה מוזס, מנהלת אגף מורשת במשרד התרבות והספורט וכן נציגת הצבא ליאת כרמי מחיל החינוך. בישיבה אחרת אשר דנה בהמלצות הוועדה של משרד הבריאות בנושא גזענות, אפליה ואף מה שהגדירו גורמים במשרד הבריאות כ"הדרה במערכת הבריאות", בישיבה זו התארחו יו"ר פורום הפסיכולוגים והעובדים בבריאות הנפש, חנה שטרום כהן והמשנה למנכ"ל משרד הבריאות, איתמר גרוטו, היה בוועדה גם דיון שמטרתו הייתה לעודד הכרת אקדמית בפרשה ולקדם תגמול מחקרים שיעסקו בפרשה, בין המשתתפים שהיו בדיון היו ההיסטוריונים צבי צמרת ואבי פיקאר ומשה אהרוני, ממונה בכיר תחום מלגות הצטיינות בהמועצה להשכלה גבוהה.
קורנליוס לבאו
קוֹרנליוּס לבֵּאוֹ (Cornelius Labeo) היה תאולוג רומי ואנטיקוואר, שכתב על נושאים כמו לוח השנה הרומי ותורתה של הדת האטרוסקית. חיבוריו שרדו רק בקטעים ועדויות אצל סופרים אחרים. זמנו תוארך למאה ה-3 לספירה, אולם תארוך זה אינו ודאי. התארוך שלו שנוי במחלוקת ונע בין תחילת המאה ה-2 למאה ה-3. לבאו כונה "התאולוג הרומי החשוב ביותר" לאחר מרקוס טרנטיוס וארו, שנראה שעבודתו השפיעה עליו באופן ניכר. הוא בדרך כלל נחשב נאופלאטוניסט.
לבאו וקנסורינוס הם הסופרים היחידים בעלי עניין ברור בכתיבה על הדת הרומית העתיקה בתקופה של "אנרכיה צבאית" בין מותו של קרקלה ועלייתו של דיוקלטיאנוס, אז נראה שהלמדנות לרוב פסקה. מאחר שלעיתים הייתה חפיפה בין הדת והחוק האזרחי ברומא העתיקה, הקטעים מאת קורנליוס לבאו לעיתים מבולבלים עם אלה של המשפטנים קוינטוס אנטיסטיוס לבאו ומרקוס אנטיסטיוס לבאו.
השפעה
לבאו היה בין המקורות בהם השתמשו מקרוביוס, לידוס וסרוויוס. לפעמים הניחו שהבתים על אורפאוס, שניתנו על ידי מקרוביוס בספר הראשון של ה"סאטורנליה" שלו, נלקחו מלבאו. חיבוריו היו משפיעים דיו, עד שהוא שימש כמושא לביקורת על ידי אבות הכנסייה, כמו ארנוביוס  ואוגוסטינוס. ייתכן והוא היה מקור הביניים של ארנוביוס לציטוטים של פורפיריוס, ואולי גם של מרטיאנוס קפלה לציטוטים של יאמבליכוס.
לבאו התעניין בבעיות כמו קיומה של נומינה טובה או רעה, והאם יצורים בשלב ביניים צריכים להיקרא "שדים" או "מלאכים". לבאו הוא בין הסופרים היוונים והרומים שאיתם אוגוסטינוס מתווכח על טבעם של "שדים" בספר 8 בחיבורו "עיר האלוהים". במיוחד הוא דוחה את אבחנתו של לבאו בין שדים טובים לרמאים, ואומר שכולם נשמות לא טהורות ומשום כך רעות. בהגדרתו דמויות שמימיות כאלים, חצאי-אלים וגיבורים, לבאו מיקם את אפלטון בין חצאי-אלים כמו הרקולס ורומולוס.
בחיבורו "על החודשים" (De mensibus), לידוס מצטט את לבאו כמקור שלו לרשימה ובה 30 שמות לאפרודיטה (ונוס) ולהסברים על מנהגים הקשורים ללוח השנה כמו למשל האטימולוגיה של שמות החודשים. לבאו תמך בהשקפה שהאלה הרומית מאיה הייתה הארץ (טרה), ונקראה כך בשל גודלה (magnitudine) והאלה הטובה (בונא דאה ), לה הוקדש מקדש בראש חודש מאי הרומי.
אפולו ויאו
לבאו כתב ספר בשם "De oraculo Apollinis Clarii", שסיפק פסקת מפתח להבנת נטיות מונוטואיסטיות במחשבה הדתית היוונית והרומית העתיקה. פסקה זו כוללת את מילותיו של האורקל מקלארוס, שהשתמרו בציטוט של מקרוביוס מתוך לבאו:
כאשר נשאל "מיהו האל העליון?", השיב אפולו: "ברצונך לדעת מיהו מלך השמיים, שאת זהותו אפילו אני לא יודע, אולם אני ירא אותו בהתאם למסורת". אפולו אומר שהאל העליון נעלה עליו, אין לתארו ואין להכירו. לבאו גם מדווח שנעשה חיפוש לפירוש הפסוק האורפי המפורסם: "אחד הוא זאוס, אחד הוא האדס אחד הוא הליוס, אחד הוא דיוניסוס". על פי מקרוביוס: "הסמכות של השורה האחרונה הזאת נתמכת על ידי אורקל של אפולו מקלארוס (Clarian Apollo), שבו ניתן עוד שם לשמש, הנקראת באותם פסוקים מקודשים, בין שאר הכינויים, בשם 'יאו' (Iao, Ἰαώ). שכן כאשר נשאל אפולו מקלארוס מי מבין מהאלים צריך שיהא מזוהה עם האל הקרוי יאו, הוא הכריז כך:...'שוו לעצמכם שיאו הוא ראש וראשון לכל האלים, בחורף הוא האדס, בתחילת האביב הוא זאוס, בקיץ הוא הליוס, ואילו בסתיו הוא דיוניסוס רב־החן'. את פירוש האורקל הזה, ואת ההסבר לישות האלוהית ולשם, לפיו מזוהה יאו עם האב ליבר והשמש, מביא קורנליוס לבאו בהרחבה בספר הקרוי 'על האורקל של אפולו מקלארוס'".
"יאו" אינו מזוהה כאן במפורש כאל של היהודים, אולם השם כבר היה מושרש בשימוש הלטיני ככזה (למשל אצל דיודורוס סיקולוס ומרקוס טרנטיוס וארו) ואין כמעט ספק שמקרוביוס או קורנליוס לבאו ידעו כי זהו שמו של אלוהי היהודים. לבאו ניסה למצוא דרך למקם את האל היהודי במערכת האלים האולימפיים.
סטפן טרלצקי
חייו מוקדמים
טרלצקי נולד באולישיב שליד אנטוניבקה. מורתו בבית הספר בכפר הייתה משוררת שירי הילדים האוקראינית מריאקה פידהיריאנקה (Марійка Підгірянка). אביו היה אולסקה טרלצקי, שעסק בחקלאות והועסק גם במפעל לבנים. אביו ארגן הפגנה בדרישה לקיצור שעות העבודה, ובעקבות כך נעצר לתקופה בידי הרשויות בפולין.
תחת שלטון הנאצים ועד ההגירה לוויילס
ב-1939 נכבשה מערב אוקראינה על ידי כוחות רוסים, והיא סופחה לברית המועצות. אחד מדודיו של טרלצקי סווג כקולאק לאחר ששילם לשכנים שעזרו בקצירה. בעקבות זאת נשלח לסיביר. גם בני דודיו שהיו סטודנטים שנחשדו בפעילות לאומית אוקראינית נרדפו על ידי הרשויות. אולסקה טרלצקי בירך תחילה את הקומוניזם והיה ליושב ראש אנטוניבקה, אולם המשך פרש מכך.
לאחר הפלישה הגרמנית ב-1941, נשלח סטפן טרלצקי לעבודות כפייה, שבמסגרתן עסק בין בתיקון גשר רכבת מעל הדניסטר שהרס הצבא האדום בנסיגתו. טרלצקי היה גם עד לרציחתם של יהודים שהושלכו על ידי נאצים מגשר. סטפן נשלח על ידי אביו למטלות שונות לסיוע ליהודים באמצעות השגת אישורים מזויפים עבורם.
ב-1942 הגיעו הגרמנים לבית ספרו של טרלצקי, ולקחו בני נוער לעבודות כפייה עבור הרייך השלישי. טרלצקי שהיה אז בן 14, נשלח לעבוד עבור חקלאי אוסטרי בפויצברג ליד גראץ. ב-1943 נפטרה אולנה, אמו של טרלצקי.
במאי 1945 הגיעו כוחות הצבא האדום לפויצברג שהבטיחו להשיב את עובדי הכפייה למולדת. טרלצקי היה חלק מקבוצה שנשלחה ברכבת והגיעה למחנה בבורגנלנד שבמזרח אוסטריה, שם התבקש להתגייס לצבא האדום לטובת מלחמה ביפנים. טרלצקי ברח מהמחנה ושם לפויצברג, שהייתה לחלק מאזור הכיבוש הבריטי. הוא נשלח למחנה פליטים בפילאך שבקרינתיה שם עבד עבור הצבא הבריטי. ב-1948 הותר לו להגר לבריטניה, והוא הגיע להארוויץ', ומשם נשלח לוויילס. בווילס החל לעבוד בתחום המלונאות.
חייו בוויילס וכחבר פרלמנט
ב-1955 נישא למארי בומפורד.
את הקריירה הפוליטית החל טרלצקי ב-1968 אז היה נציג המפלגה השמרנית במועצת העיר קרדיף. הוא התמודד בבחירות הכלליות לפרלמנט, אך הפסיד לג'יימס קלהאן במחוז קרדיף דרום מזרח.
טרלצקי נהנה מפרסום ציבורי כיושב ראש קבוצת הכדורגל המקומית קארדיף סיטי בין 1975 ל-1977. הוא סירב לנסוע לברית המועצות כאשר הקבוצה שיחקה נגד דינמו טביליסי, בנימוק שהוא לא מעוניין להסתכן להישלח לסיביר כעריק של הצבא האדום. אביו ואחותו היו נשלחו לסיביר בתקופתו של יוסיף סטלין.
בבחירות ב-1983 זכה טרלצקי להיות חבר פרלמנט מטעם מחוז הבחירה של מערב קרדיף. טלרצקי ביקש ממזכיר החוץ ג'פרי האו להעלות בפני מקבילו הסובייטי אנדריי גרומיקו, את המקרה של אביו. בעקבות זאת באוקטובר 1984 נפגש עם אביו בלונדון, ובהמשך הותר לאביו לחזור לאנטוניבקה, שבה נפטר ב-1986.
ב-1989 מונה טרלצקי לנציג של ממשלת בריטניה במועצת זכויות האדם של מועצת אירופה.
עם התפרקותה של ברית המועצות ב-1991 תמך טלרצקי באוקראינה העצמאית, והתנגד לקשרים החזקים עם רוסיה ולקיומם של בסיסי צבא רוסיים בחצי האי קרים. הוא תמך בעידוד השפה האוקראינית והימנעות מרוסית.
ב-2005 הוציא אוטוביוגרפיה "From War to Westminster". הוא נפטר ב-21 בפברואר 2006.
הספרות
עורכו של כתב העת היה פרופ' בנימין הרושובסקי. בפתח הגיליון הראשון הוצג ייחודו של כתב העת: כדי להבהיר היטב את תחומו של כתב העת, המאמר הראשון שבו, מאת פרופ' הרושובסקי, קרוי "על תחומי מדע הספרות", ומשרטט את הנושאים שבהם עוסק מדע הספרות. עם הכותבים בכתב העת נמנו חברי הסגל האקדמי של החוג לספרות באוניברסיטת תל אביב (מנחם פרי, יוסף האפרתי, מאיר שטרנברג, ישראל לוין ועוד) ובאוניברסיטאות אחרות (שמעון זנדבנק, גרשון שקד, דב סדן, חנא שמרוק ועוד).
הקורפוס ה-87 (ורמאכט)
הקורפוס ה-87 (בגרמנית: LXXXVII. Armeekorps) היה קורפוס של הוורמאכט שלחם במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה
הקורפוס הוקם ב-5 בנובמבר 1942, כחלק מהארמייה השביעית, וכמפקדו מונה אריך מרקס.
ב-1 באוגוסט 1943 מונה גוסטב-אדולף פון צנגן למפקד הקורפוס, ובדצמבר 1943 הועבר הקורפוס לאיטליה, שם לחם כחלק מהארמייה ה-14. ב-8 ביולי 1944 מונה קורט יאהן למפקד הקורפוס, וב-17 במרץ 1944 הפך הקורפוס לפלגת הארמייה פון צנגן.
While We're Young
While We're Young (בעברית: בזמן שהיינו צעירים) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית ג'נה אייקו, ביחד עם כריס בראון, מתוך אלבום האולפן השני שלה, Trip. השיר יצא לאור ב-9 ביוני 2017, על ידי חברת התקליטים דאף ג'אם, כסינגל הראשון מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום התשיעי במצעד שירי ה-R&B.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי ג'נה אייקו, מאק רובינסון, קלאמס קזינו ובריאן וורפילד והופק על ידי הפיסטאפים, שעבדו עם אייקו על שירים כמו "", "Hello Ego", "Sativa" ו-"".
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-115 מיליון השמעות.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ביוטיוב ב-9 ביוני 2017, ביום צאתו של השיר כסינגל. הקליפ צבר למעלה מ-47 מיליון צפיות.
איחוי (מחשוב)
איחוי (באנגלית: "Defragmentation" ; בתרגום חופשי לעברית: "דה-פרגמנטציה" או "הפחתת קיטוע"), בהקשר של תחזוקת מערכות קבצים, הוא תהליך שמפחית את כמות הקיטוע. הפחתת הקיטוע נגרמת כתוצאה מסידור פיזי של תוכן אמצעי האחסון, כך שיאחסן את קובצי המחשב במספר מינימלי של אזורים מופרדים. כמו כן, האיחוי מנסה ליצור אזורים רחבים יותר של מקום פנוי על ידי דחיסה על מנת לעכב את חזרת הקיטוע.
איחוי מועיל וקשור למבנה האלקטרומגנטי של הכוננים הקשיחים. תזוזת ראש הקריאה והכתיבה של הדיסק הקשיח באזורים שונים בדיסק איטית יותר כאשר הוא מנסה לגשת לקבצים מקוטעים, לעומת גישה לתוכן שאינו מקוטע ברצף, מבלי להזיז את הראש לחיפוש מקטעים אחרים.
גורמים לפיצול הקבצים
הפיצול מתרחש כאשר מערכת הקבצים לא יכולה או אינה מכילה מספיק שטח רציף לאחסון קובץ מלא כיחידה, ובמקום זאת היא מכניסה חלקים ממנו לפערים בין קבצים קיימים (הקיימים בדרך כלל עקב קובץ מערכת שנמחק או בגלל מערכת הקבצים שהקצתה שטח עודף עבור הקובץ מלכתחילה). קבצים שנוספים לעיתים קרובות (לדוגמה - קובצי תיעוד), כמו גם הוספה תכופה ומחיקה של קבצים (לדוגמה - הודעות דוא"ל ומטמון דפדפן האינטרנט). מספר גדול יותר של קבצים עשוי לתרום להתהליך הפיצול ולגרום לביצועי הֶפסֵד. האיחוי מנסה להקל על בעיות אלה על ידי סידור מחדש של הקבצים על המדיה המאחסנת.
דרכים לאיחוי כונן
מלבד איחוי קובצי התוכנית, כלי האיחוי יכול גם להקטין את הזמן שנדרש כדי לטעון תוכניות ולפתוח קבצים. לדוגמה, מאחה Windows 9x כלל את Intel Launch Launch Accelerator אשר ביצע אופטימיזציה של תוכניות בדיסק על ידי הצבת קובצי התוכנית המאוחדים והתלות שלהם זה לצד זה, בסדר שבו התוכנית טוענת אותם, כדי לטעון תוכניות אלה מהר יותר.
במסלולים החיצוניים של הדיסק הקשיח קיימת יכולת העברת נתונים גבוהה יותר מאשר את במסלולים הפנימיים. הצבת הקבצים המוגשים לעיתים קרובות על המסלולים החיצוניים מגדילה את הביצועים. איחוי של צד שלישי, כגון MyDefrag, יעביר קבצים נגישים לעיתים קרובות אל המסלולים החיצוניים.
שיפורים בכוננים קשיחים מודרניים כגון זיכרון מטמון RAM, מהירות סיבוב מהירה יותר, סוגי בקר (SCSI / ATA TCQ או SATA NCQ), וצפיפות נתונים גדולה יותר מפחיתים את ההשפעה השלילית של פיצול על ביצועי המערכת במידה מסוימת. עם זאת, המערכות המודרניות מרוויחות מאוד מכמויות הדיסק הענקיות הקיימות כיום, מאחר שחלק קטן ממספר הדיסקים המלאים מלא, פחות או יותר, ובדיסק קשיח בעל קיבולת גבוהה, אותה מחיצה תופסת טווח קטן יותר של צילינדרים, וכתוצאה מכך הוא יכול לעבוד מהר יותר. עם זאת, זמן הגישה הממוצע לעולם אינו יכול להיות נמוך ממחצית סיבוב המגשים, וסיבוב המגש (הנמדד בסל"ד) הוא המאפיין המהיר של HDDs שחווה את הצמיחה האיטית ביותר במשך עשרות שנים.
קישורים חיצוניים
Fragmentierung (Dateisystem)
כנף בעלת גאומטריה משתנה
כנף בעלת גאומטריה משתנה (באנגלית: Variable Geometry Wing) היא סוג של כנף מטוס המתוכננת לשנות את התכונות הגאומטריות דוגמת מוטת כנף, זווית המשיכה, זווית הטיה וכדומה בשביל לשפר את תכונות הכנף בתנאי טיסה שונים ללא התפשרות בעיצובה האווירודינמי. סוגי כנף גאומטריה משתנה הם כנף בעלת משיכה משתנה, כנף מתלכסנת, כנף הכוונה משתנה, כנף טלסקופית, כנף נפרשת, כנף מתקפלת וכנף התמרת צורה.
כנף גאומטריה משתנה הנפוץ ביותר והיחיד הנמצא בשימוש סדרתי נכון להיום היא כנף משיכה משתנה המתאפיינת בסיבוב הכנף ועל ידי כך שינוי זווית המשיכה של הכנף. פתרון זה הוא כה נפוץ עד כי לעיתים משתמשים במושג כנף גאומטריה משתנה כמושג נרדף לכנף משיכה משתנה.
המקור
הרעיון של כנף גאומטריה משתנה עלה לימים המוקדמים ביותר של התעופה בהם התבטאה הגישה של תכנון כלי טיס המדמים ציפורים כגון האורניטופטר – כלי טיס בעל כנפיים מנפנפות וקונספטים נוספים של כנפיים גמישות וכדומה. כנפיים בעלי משיכה משתנה תוכננו במקור כאמצעי קיזוז אורכי. כמו כן משיכת כנף אסימטרית נראתה כאמצעי ניהוג בגלגול.
פתרונות מוקדמים
בעשורים הראשונים לאחר הטיסה הראשונה של האחים רייט כנפיים של כלי טיס עוצבו לתנאי טיסה מצומצמים מאוד. המטוס תוכנן להמריא, לטפס, לשייט, להנמיך ולנחות בטווח מהירויות כמעט זהה ובטווח גבהים מצומצם, זאת תודות ליכולות המוגבלות של המנועים באותה תקופה. בשל כך הכנפיים שעוצבו למטוסים אלה עוצבו להתאים למהירות ההמראה בלבד ולכן כללו רק את המאזנות כאמצעי ניהוג. עם התקדמות הטכנולוגיה שבמהלכה השתפרו ביצועי המנועים ואפשרו לכלי הטיס לטוס גבוה ומהר יותר, הכנפיים התחילו להיות הגורם המגביל בביצועי כלי הטיס.
בשנות ה-20 המאוחרות התחילו לעצב כנפיים שיכלו להקנות סייג רום ומהירות גבוהים יותר, אך אלה התקשו לספק ביצועים מספקים במהירויות נמוכות ובטיפוס. על כן החלו להתנסות באמצעים שונים בשביל לשפר את ביצועי הכנף בתנאים אלה, פתרונות אלה ברובם שינו באמצעים שונים את הגאומטריה של הכנף בצורה כל שהיא. הפתרון שנוסה והפך לסטנדרטי מאז היה הוספת משטחי עזר בשפת הזרימה של הכנף שיורדים לתוך זרימת האוויר, משנים את קמרון הכנף ומקנים לה ביצועי עילוי טובים יותר במהירות נמוכה. סוג מדפים נוסף שנוסה היה מדפי שפת התקפה שמקלים על זרימת האוויר להיצמד לכנף בזויות התקפה גבוהה ועל ידי כך מקנים לכנף מעטפת ביצועים רחבה יותר. למרות שפתרונות אלו הפכו לסטנדרטיים בהמשך היו עוד מספר קונספטים לעיצובי כנף ששינו את ביצועי הכנף בצורה משמעותית.
עידן הסילון
בתקופת מלחמת העולם השנייה הגרמנים התנסו בכלי טיס סילוניים בעלי כנף משוכה, שכן סוג כנף זאת אפשרה מהירויות טיסה גבוהות יותר. עם זאת, משיכת הכנף נטתה לבוא יד ביד עם מנת ממדים קטנה יותר וביצועי מהירות נמוכה ירודים ודרשו מסלולי המראה ונחיתה ארוכים. על כן עלה כי בשביל לייצר כנף שתקנה ביצועים מספקים בכל הטווחים הללו, היה נדרש לעצב כנפיים מורכבות שאיזנו והתפשרו על ביצועים מסוימים בשביל לאפשר המראה ונחיתה במתקנים קיימים. בשביל להתגבר על בעיה זאת הוצע פתרון של כנף בעלת משיכה משתנה, שעל ידי סיבוב הכנף על גבי ציר בשורשה יאפשר לשנות את זווית המשיכה של הכנף בזמן הטיסה כנף כזאת תוכל להקנות ביצועים מיטביים בטווח מהירויות רחב מאוד. המסרשמיט P.1101 שלא הספיק לטוס טרם סיום מלחמת העולם השנייה ונפילתו בידי האמריקאים כלל מנגנון שינוי זווית משיכה לפני טיסה. פתרון זה נוסה מאוחר יותר במטוס הניסוי ה-X-5 שטס לראשונה בשנת 1950.
מטוסי הפצצה סילוניים מוקדמים סבלו ממרחקי המראה ארוכים ולכן בתכנונם לרוב השתמשו באמצעים לא שגרתיים, כגון רקטות האצה. המרטין XB-51 שטס לראשונה בשנת 1949 השתמש בכנפי הכוונה משתנה בשביל לשפר ביצועי כנף במהירות נמוכה, כאשר הכנף הסתובבה בשורשה מעט מעלה ומטה. אך מטוס זה הפסיד במכרז למטוס תקיפה סילוני ולכן לא נכנס ליצור סדרתי.
צי ארצות הברית היה מעוניין מאוד הכנף משיכה משתנה, שכן בתקופה זאת מטוסי הקרב גדלו במשקלם וממדיהם וביצועיהם על גבי הסיפון היו הופכים ליותר ויותר בעייתיים מבחינת מהירות המראה, גישה וקצב הנמכה. כנף משיכה משתנה הבטיחה ביצועים טובים גם במהירויות ההמראה והנחיתה הנמוכות הנדרשות לטובת פעילות על גבי נושאת המטוסים, וגם ביצועי מהירות ותאוצה טובים בשאר משטרי הטיסה, ולשם כך יוצר מטוס הגראמן XF10F יגואר וטס לראשונה בשנת 1952. תוכנית הניסוי של מטוס זה הייתה רוויית בעיות, וחידושים נוספים בעיצוב של נושאות מטוסים כגון הטיית סיפון הטיסה בזווית של תשע מעלות ושילוב מערכת מעוט אפשרו להמשיך בשימוש במטוסים בעלי כנפיים סטנדרטיות ולכן המטוס לא נכנס לשירות.
בשנת 1955 המריא לראשונה ה-ווט F-8 קרוסיידר שכלל כנף הכוונה משתנה. הכנף שלו הותקנה גבוה בגוף וכל תיבת הכנף יכלה לנטות מעלה. זה היה משפר משמעותית ביצועי כנף במהירות נמוכה, וגם שיפר את הראות קדימה במהלך נחיתה על גבי נושאות מטוסים. מטוס זה הוא היחיד בעל כנף הכוונה משתנה שנכנס לייצור סדרתי ולשירות פעיל.
בבריטניה עיצוב כנף משיכה משתנה נלקח לכיוון חדש לגמרי כאשר המהנדס בארנס וואליס שעבד בחברת ויקרס התנסה בכנפיים בעלי משיכה משתנה כאמצעי ניהוג עיקרי בציר האורכי. השינוי הזה בהיגוי כלי טיס היה כה משמעותי עד שהוצע לשנות את הקטגוריה של כלי הטיס החדש ל-אארודיין – מנוהג כנפיים. העיצוב נוסה בתוכנית הכטמ"מ ויקרס ווילד גוס אבל הדגם לא נכנס לשירות. תוכנית נוספת שנקראה ויקרס סוואלו שהוצעה כתחלופה על קולית למפציץ ויקרס וליאנט אבל לא משכה עניין מספיק בבריטניה ולכן בוטלה בשנת 1957.
עידן הזהב של כנף משיכה משתנה
בשנת 1962 ג'נרל דינמיקס וגראמן זכו בהצעתם המשותפת במכרז TFX של משרד ההגנה האמריקאי לייצור מטוס תקיפה וקרב בעל כנף משיכה משתנה. המטוס שסומן כ-F-111 המריא לראשונה בדצמבר 1964 והיה למטוס כנף משיכה משתנה הסדרתי הראשון.
בספטמבר 1964 המריא לראשונה ה-XB-70 ולקרי שהיה מיועד להיות מפציץ אסטרטגי ויכל לטוס במהירות של מאך 3 ומעלה. המטוס כלל כנפיים שחציין החיצוני יכל לנטות מטה עד 65 מעלות במהירות גבוהה. כנף מתקפלת זאת אפשרה לכידת גלי ההלם שנוצרו במפגש האוויר עם חרטום המטוס במהירות גבוהה, וכך היה מגדיל את העילוי. פתרון זה לא שימש באף מטוס מאז.
ברית המועצות גם מצאה את עצמה מחפשת פתרונות לביצועי ההמראה והנחיתה של מטוסי הקרב התקיפה וההפצצה המתקדמים שלה. בעת מלחמה, הצפי היה ששדות הטיסה ובסיסי חיל האוויר הסובייטי יופצצו ולכן המטוסים היו תוכננו לעבור למתקנים ארעיים ללא מסלולים סלולים, בשדות פתוחים או כאלה שמשתמשים באורכי כביש סלול מוגבלים באורך, אבל המטוסי הקרב שהפכו לכבדים יותר ויותר וכנפיהם המוטות בזווית חדה יותר ויותר ודרשו מהירויות נחיתה והמראה גבוהים יותר, התקשו לפעול משדות אלו. לכן ברית המועצות התנסתה בהרבה טכנולוגיות כמו יכולת המראה ונחיתה אנכית. אבל לאחר שה-F-111 עלה לאוויר, הסובייטים החלו להתנסות בכנפי משיכה משתנה גם כן.
באותה התקופה צרפת פיתחה את המיראז' G, ומעט מאוחר יותר בריטניה בשותפות עם גרמניה המערבית, איטליה, בלגיה, הולנד וקנדה פיתחו את הפנאוויה טורנדו.
הדעיכה של כנף משיכה משתנה
בתקופה זאת החל שינוי מגמה בהקשר של כנפי משיכה משתנה. מבחינת מטוסי נוסעים אזרחיים, ההגבלות הרעש של הבום העל-קולי, הגבילו את נתיבי הטיסה והפכו את המטוסים הללו ללא כדאיים. הבואינג 2707 שהשתתף בתוכנית מטוס הנוסעים העל קולי של ארצות הברית, והיה מיועד להיות המקביל של הקונקורד, שינה את עיצובו ממטוס נוסעים עם כנף משיכה משתנה למטוס בעל כנף דלתא ודמה בצורתו למקבילו, לפני שהתוכנית בוטלה סופית בשנת 1971.
על אף שנבחנו עיצובים נוספים כגון כנף מתלכסנת, אלה לא משכו תשומת לב אצל יצרני המטוסים וקהל הלקוחות.
לקראת שנות ה-80 הדרישות ממטוסי הקרב עברו מביצועי מהירות, לביצועי פנייה בקרבות אוויר, עיצובים אל-יציבים ובמיוחד לאחר הופעת טכנולוגית החמקנות, ירד קרנם של טכנולוגיות כנף גאומטריה משתנה.
כנף בעלת משיכה משתנה
כנף משיכה בעלת משתנה היא כנף המשנה את זווית המשיכה שלה על ידי סיבוב הכנף אחורנית לרוב, יחסית לציר הרוחבי של כלי הטיס. עם סיבובה של הכנף היא מסוגלת להקנות ביצועים מיטביים בכל מהירות אוויר על ידי שינוי זווית הכנף. במהירויות נמוכות הכנף בדרך כלל תהיה בעלת זווית משיכה מינימלית, מה שיקנה למטוס עילוי גבוה (למהירות זאת) ומהירות הזדקרות נמוכה יותר. במהירות גבוהה הכנף תיטה אחורה בהדרגה ותקנה למטוס גרר נמוך, יכולת תאוצה גבוהה וביצועים מיטביים במהירויות גבוהות.
עם זאת מנגנון שינוי זווית משיכה לרוב מורכב ודורש אחזקה מתמדת. התמונה מעלה מציגה שלושה מטוסי F-111 המציגים את כנפי המטוס במצבי משיכה משתנה. בכל מצב משיכה ביצועי הכנף משנים.
כנף מתלכסנת
כנף מתלכסנת (באנגלית: Oblique Wing) מתאפיינת בכנף הסובבת כמקשה אחת לאורך המוטה שלה על גבי ציר על גב המטוס ועל ידי כך משנה את זווית המשיכה, כאשר צד אחד יטה קדימה והשני אחורה. מבחינה אווירודינמית הכנף כוללת ביצועים דומים לכנף משיכה משתנה סטנדרטית אבל כוללת כנף בעלת מנת-ממדים גדולה. הכנף פותחה לטובת מטוסי נוסעים הטסים במהירויות עבר-קוליות ועל-קוליות, אבל פרט למטוס ניסוי אחד להוכחת והדגמת העיצוב, הכנף לא משכה עניין. התמונה מעלה מציגה את מטוס ה-AD-1 של נאס"א עם כנפיים מסובבות בזווית של 45 מעלות. מטוס ניסיוני זה הוא היחיד עם כנף מתלכסנת. המטוס הוכיח את ישימות העיצוב במהירות נמוכה, אבל הכנף סבלה מבעיות פיטול וקשיחות בכנפיים ומכוחות גזירה עודפים על הציר עליו סובבת הכנף. כמו כן המטוס סבל מיכולת ניהוג בגלגול ירודה כאשר הכנף משוכה בזווית מרבית.
חומרים מרוכבים ומתקדמים בשילוב מערכת בקרת טיסה מתקדמת היו צפויים להתגבר על תופעות אלו, אבל בגלל חוסר העניין בעיצוב זה, לא הוקצבו משאבים למחקר מתקדם.
כנף בעלת הכוונה משתנה
זווית הכוונה בכנפיים היא הזווית בין מיתר הכנף לציר האורכי של הכלי הטיס. לרוב מתקינים את הכנפיים בזווית הכוונה מסוימת בשביל להקנות לכנף ולכלי הטיס תכונות הטסה מסוימות כגון זווית אף מסוימת במהלך שיוט.
כנף הכוונה משתנה מעלה או מורידה את זווית ההכוונה של הכנף על ידי סיבוב הכנף בשורשה על גבי ציר או הטיית תיבת הכנף כולה. העלאת זווית הכוונה מעלה את זווית ההתקפה של הכנף ללא שינוי המצב האורכי של כלי הטיס (העלאת אף מעלה). בכלי טיס מסוימים שאין להם מספיק מרווח בין גחון המטוס לקרקע בשביל לאפשר העלאת אף לטובת המראה, או הצפה במהלך נחיתה, הכוונה משתנה מאפשרת הגדלת זווית ההתקפה של הכנף ואיתה העילוי, והמראה עם מעט או ללא רוטציה כלל. מטוסים מסוימים שיש להם בעיה של ראות בלתי מספקת בגישה לנחיתה בגלל זווית העלרוד ההתקפה הגבוהה, זווית הכוונה המשתנה מאפשרת הורדת האף וראות משופרת ללא הורדת זווית ההתקפה. התמונה מעלה מציגה את ה-ווט F-8 קרוסיידר במהלך נחיתה. תיבת הכנף יחד עם שתי הכנפיים שלו נוטות 7 מעלות מעלה ומאפשרות ראות משופרת במהלך נחיתה על גבי נושאות מטוסים, כמו כן זה אפשר התקנת כני נסע קטנים יחסית עם מרווח קטן בין גחון המטוס לקרקע. זהו המטוס הסדרתי היחיד עם מנגנון זה.
כנף טלסקופית
כנף טלסקופית היא כנף הכוללת מנגנון פתיחה וסגירה טלסקופית - נפתחת ונסגרת לתוך עצמה או לתוך גוף כלי הטיס בשביל לשנות נתונים כגון מוטת כנף, אורך מיתר כנף, שטח כנף, וכדומה, בשביל לשנות את תכונות הכנף בתנאי טיסה שונים. כנף זאת מתאפיינת בקשיחות נמוכה, מורכבות מכנית גבוהה יחסית, ויכולת מוגבלת מאוד לשימוש בכנפיים לנשיאת דלק.
כנף נפרסת
כנף נפרסת משתמשת בחומרים ורכיבים גמישים שניתן למתוח אותם באזור שפת ההתקפה או הזרימה כהארכה באזורים אלו ולשנות נתונים כגון שטח כנף, אורך מיתר, מנת-ממדים וכדומה. בגלל ההסתמכות על רכיבים גמישים ומורכבות המכלולים המותחים אותם, המנגנון נחשב ללא בטיחותי יחסית לאמצעים אחרים כגון מדפי שפת התקפה או מדפי שפת זרימה, ולכן כנף נפרשת מעולם לא הותקנה במטוס סדרתי.
כנף מתקפלת
קיפול של כנף במהלך חניה על הקרקע הוא פתרון נפוץ בכלי טיס המיועדים לשימוש על גבי נושאות מטוסים, שכן קיפול הכנף חוסכת במקום אחסנה לכלי הטיס. ה-XB-70 ולקירי הוא כלי הטיס היחיד שהשתמש ביכולת הטיה של חלקה החיצוני של הכנף כלפי מטה במהלך טיסה. במהירויות על קוליות גבוהות קיפול הכנף מטה הייתה לוכדת את גלי ההלם הנוצרים באף המטוס, ואלה היו מגדילים את העילוי של הכנפיים. בנוסף הורדת הכנפיים הקטינה את שטח הכנף, מה שהקטין את תזוזת מרכז העילוי אחורנית בשיוט על-קולי, מה ששיפר ביצועי שיוט. כמו כן, החלק החיצוני של הכנף שנטה 65 מעלות מטה שימש כמייצב כיוון וכך הגדיל את יציבות כלי הטיס בסבסוב.
כנף התמרת צורה
למרות שאין נכון לעכשיו כלי טיס סדרתיים העושים שימוש בהתמרת צורה מספר טכנולוגיות נמצאות בתהליכי פיתוח וניסוי.
טים פול
טימות'י דניאל פול (באנגלית: Timothy Daniel Pool, נולד ב-9 במרץ 1986) הוא עיתונאי, יוטיובר פופולרי, ופרשן פוליטי אמריקאי. הוא פרץ לתודעה הציבורית לראשונה בעת שידור סטרימינג חי של מחאת כיבוש וול סטריט ב-2011.
ביוגרפיה
פול גדל עם שלושה אחים בדרום שיקגו במשפחה ממעמד נמוך. הוא נשר מבית הספר בגיל 14.
נכון ליולי 2020, לפול לפחות שלושה ערוצי יוטיוב עם מעל חצי מיליון מנויים בכל אחד מהם, וכמיליארד צפיות בסך הכל.
מיכאי טודוסה
מיכאי טודוסה (ברומנית: Mihai Tudose, נולד ב-6 במרץ 1967 בבראילה) הוא פוליטיקאי רומני, כיהן כראש ממשלת רומניה החל מ-29 ביוני 2017 ועד ינואר 2018. טודוסה הוא נציג של מחוז בראילה מטעם המפלגה הסוציאל-דמוקרטית בפרלמנט של רומניה. יש לו הכשרה בתחום המשפטים, המנהל, הביטחון והמודיעין.
החליף את סורין גרינדיאנו שהודח על ידי חברי סיעתו בפרלמנט עקב משבר אמון עם מנהיג המפלגה, ליביו דראגניה. כמו גרינדיאנו, טודוסה הודח על ידי מפלגתו, אחרי כהונה בת 7 חדשים.
ביוגרפיה
טודוסה נולד ב-1967 כבן לאב מהנדס שעבד במנהלה כלכלית מקומית ולאם מורה. הוא למד בשנים 1985-1981 בתיכון ע"ש "פנאיט צ'רנה" בעיר הולדתו. בנעוריו שיחק כדורעף. בשנים 1995-1991 למד בפקולטה למשפטים ולמנהל של האוניברסיטה הפרטית הנוצרית ע"ש דימיטריה קנטמיר בבוקרשט. בשנים הבאות למד בקורסים למנהל עסקים באוניברסיטת דנובה התחתונה בגאלאץ, לסוגיות הביטחון הלאומי - במכללה הגבוהה לביטחון הלאומי, שירות המודיעין של רומניה, במרכז האירופי מארשל בגארמיש-פארטנקירכן בגרמניה, במכללה הלאומית לביטחון בבוקרשט.
ב-2008 סיים תואר שני ב"מדיניות כללית אירופאית" ועוד תואר שני בהתכתבות באוניברסיטה ללימודים אגרונומיים ווטרינריים בבוקרשט עם עבודה על פיתוח התיירות. טודוסה עשה השתלמות נוספת בבית הספר הלאומי ללימודי מדינה ומנהל בבוקרשט (2007-2006) ולימודי המשך בתחום "ניהול התקשורת ויחסי הציבור" בפקולטה לכלכלה של אוניברסיטת דנובה התחתונה.
בשנת 2007 נשלח מטעם המכללה הלאומית לביטחון להשתלמות ב"ניתוח ופתרון סכסוכים צבאיים" באוניברסיטת ג'ורג'טאון. השתלם גם כן ביחסים בינלאומיים ואינטגרציה אירופית" במכון הדיפלומטי הרומני.
בשנת 2015, לפי ידיעות בתקשורת, הועלו נגדו חשדות לפלגיאט בעבודת הדוקטורט. תואר הדוקטור בוטל. טודוסה הודיע בזמנו שביקש לוותר על התואר.
משנת 1992 טודוסה הוא חבר במפלגה הסוציאל-דמוקרטית. החל משנת 2000 נבחר לבית הנבחרים הרומני מטעמה. בין 17 בדצמבר 2014 ל-4 בנובמבר 2015 כיהן טודוסה כשר הכלכלה, המסחר והתיירות בממשלת ויקטור פונטה הרביעית ושוב באותו תפקיד בין פברואר ליוני 2017 בממשלת סורין גרינדיאנו. בין 2004-2014 ובין דצמבר 2015 ליוני 2017 היה יושב ראש הוועדה לכלכלה, רפורמה והפרטה של הפרלמנט הרומני. בשנים 2012-2008 כיהן כיושב ראש הקבוצה הפרלמנטרית לידידות בין רומניה ליוון ובשנים 2017-2012 יושב ראש הקבוצה הפרלמנטרית לידידות בין רומניה לגרמניה. ביוני נבחר ליורשו של סורין גרינדיאנו. בממשלה החדשה שר החוץ הוא תאודור מלשקאנו, שר הביטחון - אדריאן צוצויאנו. מכהנים בה גם שר ממוצא ישראלי, אילן לאופר, שר לעסקים קטנים ובינוניים ולסביבת העסקים, ושרה מוסלמית, ממוצא טורקי-טטרי, סוויל שהיידה, שרה לפיתוח אזורי וסגן ראש הממשלה.
ראש הממשלה לשעבר ויקטור פונטה, חבר לאותה מפלגה, הודיע שלא יצביע בעד ממשלתו של טודוסה.
טודוסה כיהן כראש ממשלה שבעה חדשים עד ינואר 2018, כשהודח על ידי הנהגת מפלגתו אחרי שהחליט לפטר את שר הפנים בגלל "שקרים בפומבי".
מיכאי טודוסה נשוי לקורינה ויש להם בת.
עוגה עוגה
עוּגָה, עוּגָה (בַּמַּעְגָּל נָחוּגָה) הוא שיר ילדים שנכתב על ידי אהרן אשמן, ומושר בלחן עממי. כשיר משחק, הפעוטות אוחזים ידיים, מסתובבים במעגל, ויושבים וקמים בשורות האחרונות.
המשחק, ובמידה מסוימת גם מנגינת השיר, דומים לאלו של שיר-משחק אנגלי  אשר כולל בסופו נפילה אחורה.
ימימה טשרנוביץ (ילידת 1909) מעידה כי היא לא למדה את השיר בגן, אבל אחותה הצעירה ממנה בעשור כן למדה אותו. ב-2019 נחשף במכון גנזים כתב היד המקורי של מחבר השיר ובו שני בתים נוספים.
השיר הושר בעיבודים שונים, ביניהם של גיל אלדמע, ועל ידי מבצעים שונים, ביניהם: נתן דטנר, חנה לסלאו ועוזי חיטמן.
נבחרת בריטניה בכדורגל נשים
רקע
כשהוקמה ההתאחדות לכדורגל ב-1863, תחומי השפעתה לא היו ברורים. לא נקבע האם תפקח על הכדורגל באנגליה בלבד, בממלכה המאוחדת כולה, ואולי אף בעולם כולו. תחום אחריותה הוגדר במידת מה באופן שיורי, עם הקמת התאחדות הכדורגל הסקוטית (1873), התאחדות הכדורגל של ויילס (1876) והתאחדות הכדורגל האירית (1880). ארבע התאחדויות כדורגל אלה היו התאחדויות הכדורגל הראשונות שהוקמו בעולם. כל התאחדות קמה בנפרד, ומעולם לא קמה התאחדות כדורגל אחת לבריטניה כולה.
עתיד הנבחרת
העתיד של נבחרת בריטניה לוט באפלה כרגע, משום שהנבחרות של ארבע המדינות המרכיבות את הממלכה המאוחדת ימשיכו להשתתף בגביעי העולם ובאליפויות אירופה בנפרד. אחרי ההופעה באולימפיאדת לונדון, מאמנת הנבחרת - הופ פאוול, הביעה את תקוותה שהנבחרת תמשיך להשתתף באולימפיאדות הבאות. ביוני 2013, הגישה התאחדות הכדורגל האנגלית הצעה לוועדת המשחקים האולימפיים בבית הלורדים, המוכנה להקים נבחרת נשים בריטית למשחקים האולימפיים הבאים, אם אחת מארבע הנבחרות הבריטיות תעמוד בקריטריון ההעפלה (לסיים כאחת משלוש הנבחרות האירופאיות הראשונות בגביע העולם).
סגל השחקנים
סגל הנבחרת ששיחק במשחקים האולימפיים בלונדון 2012. הסגל מכיל 16 שחקניות מאנגליה, שתי שחקניות מסקוטלנד ואף לא שחקנית אחת מווילס ומצפון אירלנד.
Small Town Gay Bar
Small Town Gay Bar (באנגלית: גיי בר בעיר קטנה) הוא סרט תיעודי להט"בי-אמריקאי שיצא ב-2006. הסרט בוים על ידי במאי הקולנוע הקנדי מלקום אינגרם . הסרט מתמקד בשני גיי ברים שנמצאים בדרום-מזרח ארצות הברית. האחד בשנון, והשני במרידיאן . בנוסף, הסרט מתמקד מדי פעם על רצח סקוטי ג'ו ויבר.
כוח המים (סדרת טלוויזיה)
כוח המים היא סדרת טלוויזיה מונפשת ישראלית לילדים, אשר שודרה בערוץ הופ! בשנת 2004.
עלילה
הסדרה עוקבת אחר שתי טיפות בשם טוף וטופי, היוצאות בכל פרק לשטח של בני האדם, ומלמדות אותם איך לחסוך במים בסיטואציות שונות, ביניהן צחצוח שיניים ואמבטיה.
הקורפוס ה-89 (ורמאכט)
הקורפוס ה-89 (בגרמנית: LXXXIX. Armeekorps) היה קורפוס של הורמאכט שלחם במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה
הקורפוס הוקם ב-2 באוגוסט 1942, כחלק מהארמייה ה-15, וכמפקדו מונה אלפרד פון הוביקי. ב-9 באוגוסט ניתן לקורפוס השם קבוצת הקרב סכלדה, והוא הוצב באנטוורפן.
בנובמבר 1944 הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה הראשונה, עמה לחם במבצע נורדווינד ובקרבות בגרמניה, ובאפריל 1945 הושמד הקורפוס.
מבצע נורדווינד
במבצע נורדווינד כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
יוקאן
יוקאן (ביפנית: 羊羹) הוא קינוח יפני פופולרי מסוג מקפא המיוצר ממחית שעועית, אגר (כחומר מסמיך) וסוכר (להמתקה). הוא עשוי ממחית שעועית אדומה, סוכר ואגר-אגר. הג'לי נוצר בבלוקים מלבניים ארוכים ומוגש פרוס לחתיכות קטנות יותר. שני הזנים העיקריים כוללים נרני יוקן, הזן המוצק יותר, ומיזו יוקן, גרסת קיץ קלה יותר ומוגשת בדרך כלל צוננת.
היוקאן מיוצר בבלוקים ונחתך לחתיכות לפני האכילה. בדרך כלל מיוצר ממחית של שעועית אדומה, אך ניתן להכינו גם ממחית של שעועית מצויה או אזוקי. כאשר משתמשים בשעועית מצויה ניתן להוסיף אבקת תה ירוק (מאצ'ה) המעניקה טעם וצבע ייחודיים. לעיתים מוסיפים ליוקאן חתיכות ערמונים, אפרסמון, פולי אזוקי מסוכרים, תאנים או בטטה, ולעיתים משתמשים בממתיק חלופי כמו דבש.
גביע דייוויס 1987
גביע דייוויס 1987 הייתה התחרות ה-76 במניין מאז ייסוד התחרות.
לתחרות נרשמו 71 נבחרות. התחרות נערכה בחסות חברת אלקטרוניקה יפנית NEC.
המשחק על התואר התקיים בין נבחרת שוודיה לבין נבחרת הודו בגטבורג. הוא הסתיים עם התוצאה 0:5 לטובת שוודיה שניצחה בתחרות בפעם ה-4 בסך הכול.
העברות לקראת שנת 1988
בעקבות המשחקים בין 8 נבחרות שהפסידו בשלב המוקדמות של הבית העליון צ'כוסלובקיה, איטליה, גרמניה המערבית ויוגוסלביה נותרו בבית העליון. ארגנטינה, בריטניה, קוריאה הדרומית וארצות הברית ירדו לבתים אזוריים.
בעקבות משחקי הבתים האזוריים ברזיל, ניו זילנד, שווייץ ודנמרק עלו לבית העליון.
ישראל בגביע דייוויס
בתחרות שנת 1987, נבחרת ישראל לראשונה בתולדותיה שיחקה בבית העליון. במשחקה הראשון היא נפגשה עם נבחרת צ'כוסלובקיה.
לאחר ניצחון זה הנבחרת התייצבה מול הודו והפסידה.
נונאטאקי טריו
נונאטאקי טריו (באנגלית: Trio Nunataks; מילולית: "נונאטאקי השלישייה" או "שלושת הנונאטאקים") הם קבוצה של שלושה נונאטאקים גדולים, בהרי הנסיך אלברט, באזור חוף סקוט של ארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה.
הנונאטאקים ממוקמים על רמת הקוטב, והם סמוכים מאוד זה לזה.
הנונאטאקים ממוקמים בצידו הדרומי של קרחון דייוויד, בסמוך ממערבית לקצהו של קרחון הולינגסוורת'.
מקור השם
שמם של הנונאטאקים ניתן להם על ידי המחלקה הדרומית (the Southern Party), של משלחת הסקר הגאולוגי האנטארקטי של ניו זילנד, אשר חקרה את אנטארקטיקה בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1962–1963.
השם הוא תיאורי.
קו האורך 180
קו האורך 180 או אנטימרידיאן הוא המרידיאן שנמצא 180 מעלות ממזרח וממערב למרידיאן הראשי, איתו הוא יוצר מעגל גדול המחלק את כדור הארץ לחצי הכדור המערבי והמזרחי. הוא נפוץ הן בקו האורך המזרחי והן בקו אורך המערבי. הוא עובר בעיקר במים הפתוחים של האוקיינוס השקט, אך עובר על פני יבשה ברוסיה, פיג'י ואנטארקטיקה. מרידיאן זה משמש בסיס לקו התאריך הבינלאומי, אך לעיתים חורגים ממנו כדי לשמור על עקביות תאריכים בתוך שטחי רוסיה, ארצות הברית, קיריבטי, פיג'י וניו זילנד.
קו האורך 180 מתחיל בקוטב הצפוני והולך דרומה לקוטב הדרומי, ועובר דרך: קו האורך עובר גם בין (אך לא קרוב במיוחד אל):
המקום היחיד שבו כבישים חוצים את קו האורך הזה, ושבו יש מבנים קרובים מאוד אליו, הוא בפיג'י.
בעיות ייצוג תוכנה
ספריות תוכנה גאוגרפיות רבות או פורמטים של נתונים מקרינים את העולם כמלבן; לעיתים קרובות מאוד מלבן זה מפוצל בדיוק באורך ה-180. לכן, לרוב זה לא-טריוויאלי כדי לבצע משימות פשוטות (כמו ייצוג אזור או קו) על פני קו האורך ה-180. כמה דוגמאות:
First Fuck
First Fuck (בעברית: סקס ראשון) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית ג'נה אייקו, ביחד עם הראפר 6lack. השיר יצא לאור ב-23 בפברואר 2017, על ידי חברת התקליטים דאף ג'אם, כסינגל שלא מתוך אלבום.
רקע וכתיבה
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-60 מיליון השמעות.
ג'אנלוקה פסוטו
ג'אנלוקה פסוטו (באיטלקית: Gianluca Pessotto; נולד ב-11 באוגוסט 1970) הוא כדורגלן עבר איטלקי ששיחק בעמדת המגן, וכיום הוא המנהל הספורטיבי של מחלקת הנוער של יובנטוס.
כשחקן, העביר פסוטו את מירב הקריירה ביובנטוס, בתפקידים שונים בחוליית ההגנה והקישור. פסוטו זכה לכינוי הפרופסור (באיטלקית: Il Professorino) שהתייחסו להיותו מרכיב משקפיים וחובב ספרות שאף השלים תואר במשפטים במהלך קריירת המשחק שלו, ולכינוי הדרור הקטן (באיטלקית: Passerotto) שהתייחס למהירותו וזריזותו הרבה.
מספר שבועות לאחר פרישתו שרד פסוטו נפילה מהקומה הרביעית של משרדי יובנטוס, במה שהיה ככל הנראה ניסיון התאבדות, אותו ניסה לבצע עקב הלחץ שהופעל עליו בפרשת הטיית המשחקים בסרייה א' 2006, על אף שלא הואשם בה, ובעקבות משבר בחייו האישיים.
קריירה
פסוטו החל את קריירת המשחק בקבוצת הנוער של מילאן. בעונת עלה לראשונה לקבוצת בוגרים, כשחתם בקבוצת וארזה. הוא שיחק במדי המועדון במשך שתי עונות, בהן רשם 64 הופעות והעפיל מהליגה הרביעית לשלישית. משם עבר למאססה, אף היא בליגה השלישית. כעבור עונה, לקראת עונת עבר פסוטו לבולוניה 1909 ששיחקה אז בסרייה ב'. על אף שהחתימה שלו עוררה ציפיות רבות, פסוטו לא השתלב ורשם 21 הופעות ליגה, ובסיום העונה נמכר להלאס ורונה, גם היא מליגת המשנה. במדי ורונה היה פסוטו שחקן הרכב קבוע, ורשם בעונתו הראשונה 34 הופעות ליגה בהן כבש שלושה שערים, שיא קריירה עבורו.
לאחר שהרשים במדי ורונה, עבר פסוטו לראשונה בקריירה לסרייה א', כשחתם בטורינו לקראת עונת. הוא השתלב במהרה בהרכב הפותח, ובסיום העונה עבר ליריבתה העירונית של טורינו, יובנטוס.
עם מעברו ליובנטוס היה פסוטו לשחקן הרכב פותח, ועימו הרכיבה יובנטוס את אחת מחוליות ההגנה הטובות בעולם בשנים אלו. פסוטו שיחק במדי יובנטוס במשך 12 עונות, וזכה עימה בארבע אליפויות באיטליה, ובליגת האלופות בעונת. במשחק הגמר פתח פסוטו בהרכב קבוצתו ושיחק לכל אורך המשחק וההארכה, שהסתיימה בשוויון 1-1. בדו-קרב הפנדלים בעט פסוטו את הבעיטה השנייה של קבוצתו וכבש בדרך לניצחון והזכייה בתואר. במהלך תקופתו ביובנטוס העפיל המועדון שלוש פעמים נוספות לגמר ליגת האלופות אך לא הצליח לנצח שוב. פסוטו פתח באחד מהגמרים (1998) וישב על הספסל בשניים נוספים (1997 ו-2003).
בשלבי הסיום של הקריירה, עקב פציעות חוזרות ונשנות, היה פסוטו בעיקר מחליף בסגל של יובנטוס, ושימש כממלא מקום לליליאן תוראם וז'ונתן זבינה. הוא פרש ממשחק בסיום עונת, בגיל 36, אחרי שרשם מעל ל-250 הופעות במדי יובנטוס.
פסוטו נותר בצוות המקצועי של המועדון גם לאחר הפרישה. מספר שבועות בלבד לאחר סיום עונת הפרישה שלו, ב-27 ביוני 2006, שרד פסוטו נפילה מגובה של 15 מטר, לאחר שנפל מהחלון בקומה הרביעית של משרדי המועדון. פסוטו נמצא כשהוא מחזיק בידו מחרוזת תפילה, מה שהגביר את החשד כי מדובר היה בניסיון התאבדות, שלא הוכח. ב-17 ביולי יצא פסוטו מכלל סכנת חיים, וב-4 בספטמבר פורסם כי פסוטו ישוחרר מבית החולים בו אושפז. ב-3 בינואר 2007 הודיע פסוטו כי הוא מעוניין לחזור למקום עבודתו ביובנטוס. בדצמבר 2008 הסביר פסוטו את הקשר בין המקרה לבין פרשת הטיית המשחקים בסרייה א' 2006. כיום הוא משמש כמנהל הספורטיבי במחלקת הנוער של יובנטוס.
נבחרת איטליה
פסוטו החל את הקריירה הבינלאומית שלו במדי נבחרת איטליה ב-9 באוקטובר 1996, בניצחון הביתי 1-0 על במסגרת מוקדמות מונדיאל 1998. הוא זומן על ידי צ'זרה מלדיני לסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 1998 בצרפת, וערך את הופעתו הראשונה בטורניר במשחק האחרון של שלב הבתים, כשפתח בהרכב בניצחונה של איטליה 2-1 על. בשמינית הגמר בו גברה איטליה על בתוצאה 1-0, עלה פסוטו מהספסל בדקה ה-72. הוא שב להרכב הפותח ברבע הגמר מול המארחת. הוא הוחלף בדקה ה-90 ולא נשאר על המגרש בדו-קרב הפנדלים בו הודחה נבחרתו.
פסוטו ייצג את איטליה בטורניר יורו 2000, תחת המאמן דינו זוף. הוא פתח בשניים מהמשחקים בשלב הבתים, אותו צלחה איטליה במאזן מושלם. הוא עלה מהספסל במשחקי רבע הגמר מול וחצי הגמר מול. בשלב חצי הגמר אף כבש את הפנדל השני לזכות נבחרתו בדו-קרב הפנדלים, שהסתיים בהעפלה לגמר. במשחק הגמר פגשה איטליה את צרפת, ובדקה ה-55 בישל פסוטו למרקו דל וקיו את שער היתרון של איטליה. למרות היתרון, ניצחה צרפת בהארכה בתוצאה 2-1, ואיטליה סיימה במקום השני.
פסוטו נכלל בסגל הרחב של ג'ובאני טרפטוני לקראת מונדיאל 2002, אך במשחק ידידות אחרון שקיימה הנבחרת לקראת הטורניר, ב-17 באפריל 2002 במילאנו, נפצע פסוטו כבר בדקה השביעית והחמיץ את הטורניר כולו. היה זה משחקו האחרון בנבחרת איטליה, בה צבר 22 הופעות.
פיוצ'ר בס
פיוצ'ר בס (באנגלית: Future bass; תרגום חופשי: בס עתידני) הוא סגנון מוזיקה אלקטרונית שהתפתח בבריטניה, בארצות הברית, בסין וביפן בתחילת שנות האלפיים.
מקורות
הפיוצ'ר באס מכיל אלמנטים של סגנונות מוזיקה אלקטרונית אחרים, כגון טראפ, פוטוורק וגראז' בריטי. הפיוצ'ר באס מהווה אחד מהשלבים בהתפתחותו של סגנון פוסט-דאבסטפ.
פופולריות
הפיוצ'ר באס אינו סגנון המאופיין עם מוזיקת הפופ והמיינסטרים. הוא מהווה מוזיקת שוליים ולרוב מושמע בידי דיג'יאים ויוצרי מוזיקה אלקטרונית. עם זאת, ישנן חברות הוצאת מוזיקה אלקטרונית, כגון Monstercat, המוציאות טרקים של פיוצ'ר בס.
ג'ון פלמינג (צייר)
ג'ון פלמינג (באנגלית: John Fleming; 1792–1845) היה צייר נוף סקוטי שחי ופעל בגרינוק, סקוטלנד. הוא ידוע בעיקר בזכות סדרת התמונות שצייר באגמי הברבורים של סקוטלנד, שפורסמה בגלאזגו ב-1834.
ביוגרפיה
פלמינג נולד בערך בשנת 1792 ולמד לצייר בתים בגיל ארבע עשרה. סביר להניח שהיה לו קשר מסוים עם צייר הדיוקנאות ג'יימס סאקסון לפני שהייה זמן מה בלונדון, שם עבד כצייר בית וניצל את ההזדמנות ללימוד ציור בגלריות שם. בתור חוקר נוף, פלמינג התמחה בציורים קטנים של נוף סקוטי, שזכו לפרסום נרחב באמצעות סדרה של שיתופי פעולה עם החרט והמוציא לאור של גלאזגו ג'וזף סוואן. הוא עבד לראשונה עם סוואן ב-1828 על הוצאה בשם Select Views of Glasgow וסביבותיה, לו תרם גם האמן של גלאזגו ג'ון נוקס. פלמינג וסוואן המשיכו אחר כך עם ספרים נוספים: Select Views on the Clyde (1830) ו- Select Views of the Lakes of Scotland (1834). האחרון שבהם, מורכב בסך הכל מ-48 תמונות, שהונפקו ב-16 חלקים, התגלה כפופולרי מספיק כדי להצדיק פרסום של מהדורות נוספות ב-1836 וב-1839.
פלמינג עבד גם כצייר דיוקנאות והוא רשום ככזה בהופעתו הראשונה במדריך המקומי של גרינוק בשנים 1831/2. משנת 1834 ואילך הוא היה רשום כצייר דיוקנאות ונוף כאחד. נראה שעבודת הפורטרט שלו הוזמנה כמעט כולה על ידי לקוחות מתוך העיר.
פלמינג היה תורם קבוע לסדרת תערוכות גלאזגו לאמנויות יפות של יצירותיהם של אמנים בריטים חיים, שהתקיימה בחסות האגודה המקומית בין 1828 ל-1838. הוא הפך לחבר יוצא דופן באגודה של גלאזגו ונבחר חבר באקדמיית מערב סקוטלנד כשהציג בתערוכתה הראשונה ב-1841. הוא גם הציג בתערוכות של האקדמיה המלכותית הסקוטית של 1828, 1830 ו-1837, והציג שני נופים בכל אחת.
הוא מת ב-16 בפברואר 1845.
קרוזה C 935
קרוזה B 741 (בצ'כית : Karosa C 935) הוא אוטובוס עירוני מתוצרת יצרנית כלי הרכב הצ'כית Karosa אשר יוצר בין השנים 2001–1996 בצ'כיה
אביעד שטיר
אביעד שטיר (נולד ב-11 באוגוסט 1972) הוא מתרגם, עורך, ומוזיקאי ישראלי. מנגן בצ'מבלו ובעוגב, ומתמחה במוזיקה עתיקה.
ביוגרפיה
אביעד שטיר נולד בחיפה ולמד בבית הספר ליאו באק. לאחר שירותו הצבאי למד באקדמיה למוסיקה על שם רובין בתל אביב, ומשם עבר ללמוד בקונסרבטוריון המלכותי בבריסל. לאחר שסיים את לימודי המאסטר בבריסל, התגורר בלונדון, ושם, במקביל לעבודתו כנגן, החל לראשונה לתרגם ספרים. ב-2006 חזר להתגורר בישראל.
הוא מרבה להופיע כצ'מבליסט וכנגן קונטינואו עם מקהלות, תזמורות והרכבים בישראל ובחו"ל. בארץ ניגן עם כל התזמורות הגדולות ועם האופרה הישראלית החדשה. כמו כן ניגן בישראל ובחוץ לארץ תחת שרביטם של סיגיסוולד קאוקן, ברתולד קאוקן, אנדרו פארוט, ג'ושוע ריפקין, רינלדו אלסנדריני וכריסטוף שפרינג. מאז 2022 הוא עורך תוכניות בכאן קול המוזיקה.
הספרים שתרגם וערך יצאו לאור, בין השאר, בהוצאת שלם, ידיעות ספרים, ספרי עליית הגג, מחברות לספרות, ומודן. מאמרים בתרגומו מופיעים דרך קבע בכתבי העת "המדרשה" ו"דחק". ביקורות ספרים פרי עטו ראו אור בעיתונים "הארץ" ו"ישראל היום". חוקרת הספרות לנה שילוני כתבה: "ספר כזה [האבודים] על מאות עמודיו מעמיד אתגר קשה למתרגם. אביעד שטיר עמד במשימה בהצלחה רבה ... עלה בידו להעביר לא רק את בליל השפות שבמקור, אלא גם את קולו הייחודי של מנדלסון – קול אנושי, פיוטי ומהורהר".
יחסי טורקיה–סלובקיה
יחסי טורקיה–סלובקיה הם יחסי החוץ בין טורקיה לסלובקיה.
סקירה כללית
טורקיה הייתה אחת המדינות הראשונות שהכירו ברפובליקה הסלובקית העצמאית, בעקבות התפרקותה של צ'כוסלובקיה בשנת 1993. היחסים הבילטראליים בין טורקיה לרפובליקה הסלובקית נקיים ממחלוקות פוליטיות ומקיימים מסלול ידידותי. נאט"ו והאיחוד האירופי, שסלובקיה חברה בו מאז 2004, הם שני הארגונים העיקריים שבהם טורקיה והרפובליקה הסלובקית משתפות פעולה הדוק. ביקורים הדדיים רמי דרג גם נותנים תנופה ליחסים הדו-צדדיים. כ-560 אזרחים טורקים מתגוררים בסלובקיה.
שר החוץ של סלובקיה, מירוסלב לייצ'אק, ביקר פעמיים בטורקיה בשנת 2018, באוגוסט ובנובמבר, ואילו שר החוץ הטורקי מבלוט צ'בושולו ביקר בסלובקיה כדי להשתתף בוועידה הרביעית של שרי החוץ של קבוצת וישגראד בברטיסלבה ב-30 באפריל 2019.
תיירות
בשנת 2018, יותר מ-157 אלף תיירים סלובקים ביקרו בטורקיה, עם עלייה של 62% לעומת השנה הקודמת.
שקע יפן
שקע יפן הוא שקע אוקייני ממזרח לחלקו הצפוני של האי הונשו ביפן, בשוליים הצפון-מערביים של האוקיינוס השקט. השקע הוא חלק ממערכת שקעים בשולי טבעת האש. מצפון הוא מתחבר לשקע קוריל-קמצ'טקה, ומדרום – באמצעות שקע איזו-בונין (נקרא גם "שקע איזו-אוגסאוורה"), לשקע מריאנה. אורכו של השקע כ-800 ק"מ ועומקו המרבי כ-9,000 מטרים.
גאולוגיה
שקע יפן הוא חלק מאזור הפחתה בו נוחת הלוח הפסיפי אל מתחת ללוח אוחוצק, והוא נוצר כתוצאה מכיפוף בלוח הנוחת. שקעים מסוג זה מצויים בקדמת קשת איים, דוגמת זו המרכיבה את איי יפן.
סייסמולוגיה
בנקודת החיבור של שקע יפן לשקע איזו-בונין מצוי צומת משולש בו נפגשים שלושה לוחות טקטוניים: לוח אוחוצק, הלוח הפיליפיני והלוח הפסיפי.
הפעילות הטקטונית בצומת משולש זה אחראית להתרחשות רעידות אדמה רבות ותכופות בצפון יפן, בהן רעידת האדמה בסנדאי בשנת 2011 שדורגה כ-9.0 בסולם מגניטודה לפי מומנט וגלי הצונאמי שנוצרו בעקבותיה.
געשיות
האיים הגעשיים של הקשת נוצרו כתוצאה מהתכה של סלעי הליתוספירה, הפיכתם למאגמה ופליטתם מבעד להרי געש. התכה זו מזינה את הגעשיות של צפון האי הונשו, למשל את ההתפרצות הר הגעש בנדאי במהלך 50,000 השנים מאז היווצרו ועד התפרצותו האחרונה בשנת 1888.
צלילה
ב-15 ביולי 1962 צלל צוות מחקר צרפתי לעומק שקע יפן. צלילה זו הייתה שנייה בעומקה לזו של דון וולש וז'ק פיקרד ב-23 בינואר 1960 לתהום צ'לנג'ר בשקע מריאנה.
באוקטובר 2008 צלל צוות יפני ואנגלי לעומק של 7.7 ק"מ וגילה דגים ממין Pseudoliparis amblystomopsis, הנחשבים לדגים החיים בעומק הרב ביותר באוקיינוס.
הטבח ביהודי יורק
הטבח ביהודי יורק היה אירוע מוות על קידוש השם שהתרחש בז' בניסן ד'תתק"ן (16 במרץ 1190) בעיר יורק שבאנגליה, כשהמון צר על חלק מיהודי העיר ודרש שימירו את דתם. בתגובה, העדיפו היהודים למות על קידוש השם מלהתנצר.
בפוגרום נספתה קהילת היהודים בעיר, בהם כ-150 יהודים שהתבצרו במצודת קליפורד וביניהם רבי יום טוב בן יצחק מיואני ורבי אליהו מיורק מבעלי התוספות.
רקע
בימי הביניים פעלה בעיר יורק קהילה יהודית מבוססת. ההגבלות על היהודים ועיסוקיהם היו רבות, ובין העיסוקים הבודדים שהיו מותרים ליהודים הייתה חלפנות כספים והלוואה בריבית, שהייתה אסורה לנוצרים. באמצעות מערכת הכספים שלוו יהודי יורק מבעלי הון ואצולה, והלוו לתושבים הנוצרים ולאצולה, והריבית על הלוואות אלה, נוצר הון זמין לצורכי בית המלוכה והממלכה; כמו כן, הוזרם כסף רב לקופת המלוכה באמצעות מיסים על הריבית שהיו היהודים גובים. בית המלוכה ניצל את התלות של האצילים בו - דרך היהודים - לשם שליטה בכלכלה הפיאודלית באזור. המצב ליבה שנאה כלפי היהודים מצד האצולה שהייתה תלויה בחסדיהם; אולם כל עוד המלך נוכח באי, הייתה האצולה מנועה מלפעול כנגד היהודים. למעשה, האצולה איימה להתמרד בכל רגע, כלפי בית המלוכה במכלול נושאי חלוקת השליטה בממלכה; עד שלבסוף המתיחות הובילה לחתימת המגנה כרטה.
רסק עגבניות
רסק עגבניות או רכז עגבניות הוא מאכל המיוצר מעגבניות מבושלות, שמשמש כמרכיב במתכונים שונים. הרסק הוא מעין משחה סמיכה בצבע אדום כהה, המיוצר בשתי רמות של ריכוזים, 22°BX ו- 28°BX.
BX הוא קיצור המילה בריקס, שמשמעה אחוז החומר היבש (מוצקי העגבנייה) בנוזל.
שימושים
השימוש הנפוץ ביותר ברסק עגבניות הוא כבסיס לרטבי עגבניות בכלל, ובפרט לרטבים העוברים בישול (ברטבים שאינם עוברים בישול השימוש הנפוץ הוא בעגבניות טריות). שימוש נפוץ נוסף הוא כתיבול עיקרי במרקים.
הטבח ביהודי יורק
אירועי הטבח
בערב שבת הגדול, יום ז' בניסן, ה-16 במרץ 1190, החל המון, בהנהגת כמרים ואצילים, לפרוע בבתי היהודים וברכושם, ולפגוע בגופם. רבים מיהודי העיר ובראשם אחד מתלמידיו של רבינו תם - רבנו יום טוב בר יצחק מיואני - נמלטו והתבצרו במצודת קליפורד שבעיר. היהודים ביקשו את עזרתו של מפקד המחוז, והפקיד האחראי מטעמו הסכים ליטול אחריות על היהודים - אך לזמן מועט בלבד; מפקד המחוז נכנע ללחץ הנוצרי, ולאחר שהסתיימה ביזת הרכוש התכנס ההמון סביב המצודה, וצר עליה. ליהודים ניתנה הברירה להתנצר או למות. ובינתיים רבי יום טוב בר יצחק, שמונה זמן מה לפני כן לרב הקהילה, פנה ליהודים והזכיר להם מעשי אבותיהם שקידשו את השם בנסיבות דומות בשו"ם. שמעון דובנוב שם בפיו את הנאום הבא:
רסק עגבניות
הייצור המסורתי
בעבר יוצר רסק העגבניות בשיטה המסורתית כפי שהייתה נהוגה בסיציליה בדרום איטליה ובמלטה. בשיטה זאת, שהתבצעה בחודש אוגוסט החם, שוטח מיץ עגבניות מרוכז על גבי לוחות עץ שהיו פרוסים תחת קרני השמש. הלוחות נשארו בחוץ עד להשגת הסמיכות הרצויה (סמיכה יותר מהרסק התעשייתי המצוי בשוק כיום). את המוצר הסופי, שהיה כמעין בצק, גירדו מעל הלוחות ואחסנו בצורת כדורים.
הטבח ביהודי יורק
אירועי הטבח
לאחר שסיים רבי יום טוב בר יצחק את נאומו, אלו מבין היהודים המתבצרים שלא הסכימו הורשו לעזוב. השוהים הציתו את המגדל עליהם שהיה עשוי באותה תקופה מעץ, ונפנו להרוג את נשיהם וילדיהם; על פי המסופר, נותר רבי יום טוב אחרון, והוא היה היחיד שנאלץ לטרוף את נפשו בכפו. מעטים מהיהודים הצליחו להימלט, ונרצחו בידי ההמון המתפרע. בפוגרום נספו לפי אחת העדויות כ-150 יהודים.
רסק עגבניות
הייצור המודרני
כיום מתבצע הליך ייצורו של רסק העגבניות במפעלים גדולים, המשתמשים בשיטות ובציוד מודרני. הליך הייצור מתחיל בבחירת שטח גידול מתאים, בעל תנאים המביאים לחניטה טובה ואחידה: תנאי אקלים לא קיצוניים, שאין בו לא ימי קרה או ימי שרב. על הקרקע להיות מחוטאת, ברמת חומציות מתאימה, ומרוחקת משטחי גידול אשר אין עליהם פיקוח הדברתי רציף.
מרכיב חשוב באיכותו של הרכז הוא בחירת זן עגבנייה מתאים, הניכר באיכות גידולו כבר בשטח. על שיח העגבנייה להיות מזן בעל צימוח רב כך שהעלווה תכסה את הפרי ותגן עליו, וללא רגישות למחלות צמחים. על הפירות להבשיל בצורה אחידה ובתוך פרק זמן קצר, על צורתם להיות מוארכת, צבעם אדום כהה ועליהם להיות מוצקים.
הטבח ביהודי יורק
השפעות
רבי יוסף מקרטרש חיבר קינה בשם "אלוהים בעלונו זולתך אדונים", וסופד בה לרבנו יום טוב בר יצחק:
רסק עגבניות
הייצור המודרני
אופן הגידול, ההשקיה הדישון והשיטות האגרוטכניות הננקטות כגון השימוש בחיפויים וכיסויים של יריעות פוליאתילן, שימוש בחומרים משפרי חניטה ובחומרים משפרי הבשלה, משפיעים על טיב היבול ועל איכות הרכז.
הטבח ביהודי יורק
השפעות
הקהילה היהודית התחדשה מספר שנים לאחר הטבח אך היא באה לקיצה מאה שנה מאוחר יותר, ב-1290 עם גירוש יהודי אנגליה, שנותר בתוקף עד למאה ה-17.
רסק עגבניות
הייצור המודרני
השלב הבא הוא הקטיף ושינוע היבול למפעל. כאשר אחוז העגבניות הבשלות מתקרב ל-90% מתבצע הקטיף במהירות בעזרת קומביין. העגבניות מוכנסות למכלים המועמסים על משאיות. קצב העבודה מתחילת הקטיף ועד כניסת העגבניות לתנאי קירור במפעל, חשוב למניעת תסיסת היבול ולאיכות המוצר הסופי.
הטבח ביהודי יורק
השפעות
מאז אותו פוגרום קיבלו על עצמם יהודי אנגליה שלא ללון בעיר יורק, ומנהג זה מוזכר אף בספרי הלכה שונים, למשל בשאלה שנשאל הרב יצחק זילברשטיין: המנהג נהוג עד עצם היום הזה, כשיהודים רבים העוסקים במסחר בעיר יורק, נוסעים לפרבר מרוחק מן העיר ללון, ושבים בבוקר לעבודתם.
בשנת 1978 הוצב במצודת קליפורד שלט המנציח את האירוע.
דורון אייל
דורון אייל (מוכר גם בכינוי "שולץ האיום"; 30 בספטמבר 1955, י"ד בתשרי ה'תשט"ז) הוא יוצר וזמר רוק ישראלי, אמן רב-תחומי ואושיית תרבות וחיי הלילה של תל אביב בשנות ה-80 וה-90. אייל נודע בהופעות והערות פרובוקטיביות, יצירותיו מאופיינות בסאטירות נוקבות ועתירות הומור שחור המשקפות את הצביעות, ההגמוניה והפטריארכליות החברתית. ביצירותיו ניתן לזהות את תמיכתו בחופש הביטוי.
אייל יצר ויוצר אלבומים סנטימנטליים, אלבומי רוק ופאנק, תוך שימוש בסגנונות מוזיקליים מגוונים הכוללים רוק, פאנק, אמביינט ואקספרימנטלי (מוזיקת עולם). אייל הוא אחד מחלוצי הגל החדש והפאנק של המוזיקה האלטרנטיבית בישראל, וחותמו ניכר לאורך השנים בתעשייה.
לצד המוזיקה, הפיק וביים אייל שני סרטים, והשתתף בכמה אחרים. בנוסף, עסק אייל באמנות פלסטית, הקים מיצגים, והציג מספר תערוכות בישראל, לוס אנג'לס וניו יורק.
ביוגרפיה
דורון אייל נולד בתל אביב. התחנך בבית ספר "אהבת ציון" שבעיר ובשנת 1966, בגיל 11, עבר להתגורר עם משפחתו בניו יורק. בשנת 1974 עבר להתגורר באמסטרדם ולאחר מכן בלונדון, שם נחשף לאומנות תיאטרון הרחוב, אותה הפעיל לאחר מכן לראשונה בישראל. בלונדון הכיר את שאול גרוסברג, מייסד מועדון הרוק הישראלי, ועו"ד שמחה זיו, יחד עימם נחשף לסצנת הרוק הלונדוני המקומי Roundhouse, וחבר לאמני רוק שונים, בהם דייוויד אלן מלהקת “Gong“, ופיטר האמיל, אשר היו לו להשראה בעבודתו בהמשך.