cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
צונאמי
מקרא: 1. העתק; 2. גאות; 3. התרוממות לוח; 4. מוקד רעידת אדמה; 5. שפל; 6. שקיעת לוח; 7. משרעת; 8. אורך גל; 9. חפיפת גלים ראשוניים; 10. הפחתת מהירות]] צוּנַאמי (מיפנית 津波 - גל בנמל, "צו"=נמל ו"נאמי"=גל, בעברית: נחשול רעש) הוא תופעה של גלי ים גדולים המתפרצים בעוצמה רבה אל תוך חופי ים. צונאמים בדרך כלל מתרחשים בשל התפרצויות געשיות ורעידות אדמה, ובמקרים נדירים יותר אף בשל פיצוצים תת-מימיים, המלטות קרח ואירועי התנגשות. לעומת גלי מים, שנוצרים כתוצאה מכוח המשיכה של הירח והשמש, צונאמים נוצרים בשל אובייקט גדול המחליף או המרעיד את המים.
ארץ המלכה מרי
הערות שוליים
-66.75°N, 96°W
צונאמי
סיבות אפשריות להיווצרות גלי צונאמי
גלי צונאמי נוצרים בעיקר אחרי רעידת אדמה במעמקי האוקיינוס. קצהו של הלוח הטקטוני העליון "נדחס" במשך זמן רב כלפי מטה, עקב לחץ שנגרם כתוצאה מחדירת הלוח שכנגדו. כאשר קצהו של הלוח העליון, הדרוך בדומה לקפיץ, משתחרר בבת אחת ונע בעוצמה מלמטה למעלה, הוא חובט במי הים במהירות עצומה; פעולה זו גורמת לשחרור אנרגיה רבה, המזעזעת את המים ויוצרת גלים סייסמיים חזקים מאוד מהמרכז החוצה, הנעים במהירות שבין 400 ל-1,000 קמ"ש. לעיתים, הרעידות הסייסמיות שיוצרים נחשולים אלה מגיעות בצרורות, כך שגלי צונאמי עוצמתיים יכולים לבוא זה אחר זה, בהפרש של דקות זה מזה.
אפיון הגלים
בשני המקרים שתוארו לעיל הגלים מסוגלים לעבור אלפי קילומטרים ממקום ההתרחשות מבלי לאבד כמעט מעוצמתם. ככל שהגלים מתקרבים לחוף, עומק האוקיינוס פוחת במהירות, וכתוצאה מזה גובה הגל - שאינו נראה בלב האוקיינוס מהיותו תחת פני המים - גדל לממדים נצפים. בהגיע גל ההדף למדף היבשתי הרדוד, מתפתח נחשול ענק המתנפץ לעבר החוף; גל המים "עבה", מאחוריו ועל גביו פני הים עולים, ולכן הצונאמי חודר ליבשה, ככל שגובה פני הים עולה. גל ענק זה מכה בחוף בעוצמה רבה, ואף שמהירותו יכולה להיות קטנה יחסית (כמה עשרות קמ"ש בלבד) הוא מחריב את כל העומד בדרכו בטווח שבין מאות מטרים לאלפי מטרים מקו החוף, בהתאם לתלילות החוף.
אורך גל צונאמי אופייני, ממקום ההתרחשות הסייסמית, הוא מאות קילומטרים, ותלוי באופי ההפרעה היוצרת אותו. בשל עומק האוקיינוס במקום בו הוא נוצר, יכול גובהו להגיע לסדר גודל של מטר אחד, כך שבלב ים הוא כמעט לא יורגש; היו מקרים שבהם צונאמי עז עבר מתחת לסירות של דייגים יפניים שדגו בלב ים, שנדהמו לגלות - כששבו לביתם בתום הדיג - שכפרם נמחה כליל מעל פני האדמה. עוצמת גלי הצונאמי ומהירותם יכולות להיות שונות ממקום למקום, לפי פרמטרים שונים, כמו צורת ומידת תלילות החוף. לעיתים, בחוף אחורי של אי נוצר אפקט צליפה שמגביר את גובהם וחוזקם של הגלים. באופן כללי ניתן לומר, שאם היחס בין עומק קרקעית הים במקום בו נוצר הגל לבין נקודה כלשהי בחוף הוא x^4, אזי מהירותו באותה נקודה תהיה פי x^2 קטנה יותר ממהירותו ההתחלתית וגובהו פי x מגובהו ההתחלתי (חוק גרין).
התרעה ומחקר
מאפיין מקדים לבואו של צונאמי - היכול לתת שהות של עשרות שניות - הוא נסיגה מהירה של המים מהחוף וחשיפת קרקעית הים, שכן הגל המתקרב נבנה כלפי מעלה מן המים שהוא שואב. לעיתים, אפקט זה חזק כל כך, עד שמעגני סירות שלמים מתרוקנים בבת אחת מכל מימיהם עד כדי כך שהסירות נופלות על הקרקעית הבוצית. כך קרה בעת הצונאמי הגדול ששטף את חופי האגן ההודי ב-2004, שבמהלכו טילי סמית', ילדה אנגליה בת 10 שלמדה על גלי צונאמי בבית הספר, ראתה את הים נסוג במהירות והתריעה בבהלה על הגל המגיע; בעשותה כן הצילה עשרות נופשים שהיו בקרבתה. יש המתפתים להיכנס לים ש"התייבש" לפתע כדי לאסוף את שלל המציאות שהותירו המים הנסוגים, אך מעשה זה מהווה מלכודת מוות לאוספים, שכן הנחשול מכה בשיא העוצמה בכל הנמצא בדרכו לחוף.
חופי ים החשופים לצונאמי נמצאים בעיקר בדרום מזרח אסיה וכן בים הקריבי. במקומות מועדים לפורענות, כדוגמת חופי יפן, הוקמו חומות הגנה בגובה של כעשרים מטר, להגנה מפני גלי צונאמי. ישנו מרכז התרעה אמריקני לגלי צונאמי באוקיינוס השקט, שמאתר רעידות אדמה באוקיינוס, ומתריע על צפי לצונאמי מבעוד מועד לאזורים העלולים להיפגע, לפי מיקום האירוע הסייסמי. בעקבות הצונאמי הגדול בדרום מזרח אסיה ב-2004, הוחלט על הקמת מרכז התרעה דומה גם באוקיינוס ההודי.
אחרי הצונאמי של 2004 נערכו מחקרים על עמידות בתים בפני גלי צונאמי. התברר שהבתים העמידים ביותר לצונאמי הם מבני בטון מזוין על עמודים, כי העמודים מאפשרים לאנרגיית המים לעבור ביניהם כמעט מבלי לספוג אותה.
'''הסבר על המכניקה של יצירת הצונאמי. באזור סגירת לוחות, שני לוחות טקטונים נלחצים אחד כלפי השני.'''
מגה-צונאמי
גלי מגה-צונאמי הם גלי ים עצומים בסדרי גודל של מאות מטרים, שנובעים מאחת משתי הסיבות הבאות:
המגה-צונאמי החזק ביותר שתועד עד כה הגיע לגובה של 524 מטרים, והוא אירע ב-9 ביולי 1958 במפרץ ליטויה (Lituya Bay) באלסקה, לאחר רעידת אדמה שם בעוצמה של 8.3 בסולם מגניטודה לפי מומנט.
צונאמי בישראל
מחקר שנערך על ידי גאולוגים מאוניברסיטת חיפה בחופי קיסריה חשף באמצעות קידוחים תת-ימיים עדויות לארבעה אירועי צונאמי שפקדו את החוף בעבר: בסביבות שנת 1500 לפני הספירה, 100-200 לספירה, 500-600 לספירה ו-1100–1200 לספירה.
המחקר העלה שקיים סיכוי סביר לפגיעת גלי צונאמי בחופי ישראל ב-50 השנים הקרובות. על פי הערכות, במקרה כזה תינתן התרעה של בין רבע שעה לשעתיים, תלוי במיקום רעידת האדמה.
ועדת ההיגוי לעניין רעידות אדמה שאחראית על הנושא בישראל, הגישה לממשלה ב-2014 דו"ח המפרט את הנזקים הצפויים במקרה של צונאמי: פגיעה בתחנות הכוח של חברת החשמל, נזק למבנים לאורך החוף, הצפת נחלים וכן השבתת מתקני התפלה.
יחסי אינדונזיה–אקוודור
יחסי אינדונזיה–אקוודור הם היחסים הדיפלומטיים שבין רפובליקת אינדונזיה לבין רפובליקת אקוודור. שתי המדינות הן חברות בארגון המדינות הבלתי מזדהות.
היסטוריה
היחסים בין המדינות כוננו ב-29 באפריל 1980, מאז שתי המדינות מקיימות שיתופי פעולה דו צדדיים בנושאים רבים. עד 2004, אינדונזיה הייתה מיוצגת על ידי שגרירות בקראקס ואקוודור הייתה מיוצגת על ידי שגרירות בטוקיו. בשנת 2004, אקוודור פתחה את שגרירותה בג'קרטה. מאז, היחסים בין המדינות השתפרו אף יותר. צנטריפוגה
ביוני 2011, נפתחה רשמית השגרירות האינדונזית באקוודור. מאז, היחסים בין המדינות נשארו טובים. שתי המדינות קיימו גם וועדות משותפות בשנים 2010–2011 בג'קרטה, במפגשים אלו שתי הממשלות הצהירו כי בכוונתם להגביר את שיתוף הפעולה המסחרי, התקשורתי, התרבותי, חברתי, החינוכי ועוד.
הנבחר (ספר, שלמה קאלו)
הנבחר הוא רומן היסטורי מאת שלמה קאלו שבו הדמות הראשית מבוססת על פרשנותו של קאלו לדמות הנביא דניאל. ברומן מתאר קאלו את גלות בבל בדרך של שזירת דמויות ועלילה. הספר יצא לאור בעברית בהוצאת דע"ת, יפו, בארבע מהדורות והדפסות, הראשונה ב-1994 והחדשה ביותר ב-2011 ותורגם לאנגלית ולקוריאנית.
הספר אינו מתיימר להיות מסמך היסטורי. בהקדמה מגדיר המחבר: "ספר זה מבוסס על 'דניאל' המקראי, אינו מחקר מדעי", וממשיך: "היסוד המוצק, עליו נבנית העלילה וזורמות ההתרחשויות, היא הרוח. והיא מקור נאמן לסיפוק אמנותי נמשך ועמוק." הספר כתוב כמסמך תנכ"י במובן של הכלים האמנותיים בהם הוא עושה שימוש, אולם נוטל לעצמו חופש בתיאור הדמויות והעלילה.
עלילה
הספר פותח בסיפור אהבה שיש לדניאל עם בת עמו, נז'ין היפהפייה והחכמה. זהו סיפור התאהבות טהור ללא מגע גופני, שכולו אורות וצבעים. תשוקה שכולה מפגש של נשמה עם נשמה. בהמשך מתואר מסע ארוך של שמונה נערים, השבויים בידי הכשדים, בדרכם בבלה. בדרך זו לומדים הנערים על התנהגותם של הכשדים כלפי ארץ יהודה והיהודים בזמן המלחמה. גרשון מתאר את רגעיו האחרונים של השר נעימאל, אביו של דניאל: כיצד נאבק מול רבים ועמד בגבורה בהגנה על ארמון יהויקים, מלך יהודה עד רגעיו האחרונים. דמותו של האב אצילה ומשרה אווירה של רוגע ויושר, של חמלה ועומק, כשם שדמותו של דניאל הולכת ונחשפת כאדם ייחודי משכמו ומעלה. דניאל מטפל בגרשון ובפצעיו, למרות טעותו של גרשון: גרשון רימה את הכשדים על מנת להציל קרוב משפחה שהחביא בביתו. אך בדרך זו פגע בעצמו, נשבה בידי הכשדים והוגלה לבבל, במקום האיש שהציל. הנערים מעלים את גרשון לעגלתם, ובכך מקלים על מחלתו ועל קשיי הליכתו.
החבורה עוברת סדרה של ניסיונות קשים. בכולם מתגלה דניאל בצניעותו, ביושרו, בדבר האמת בפיו, באצילות נפשו, בכושר המנהיגות שלו, בשקט הנפשי שלו, ובאווירה של אור שהוא משרה סביבו תמיד. בין חבריו נמצא אדוניה, המתנגד לו ולדרכו ותמיד קורא תגר נגדו, ובתחילה מנמק זאת מן הכתובים, אך לאחר מכן גם לא יזדקק לכתובים אלא לקנאה האוכלת אותו מבפנים. למרות זאת, ממשיך דניאל לכבדו ואיננו נוטר לו טינה כלל.
הנערים עוברים מבחנים קשים ביותר עם בואם לעיר בבל. הם לומדים היטב את תרבות הכשדים בזכות המורה דנור-שג, החכם והמעמיק. הם לומדים לרכב על סוסים ומתחרים בתחרות סוסים קשה, המעמידה אותם בסכנת מוות. דניאל חושף ניסיון להתנקש בחייו זמן קצר לפני התחרות. את זהות האיש המנסה להורגו יחשוף הקורא רק לקראת רגעיו האחרונים של הרוצח, במעמד המלך נבוכדנצר השני, שבפניו עוברים מבחן קשה כל שמונת היהודים הצעירים.
תיאוריו הפלסטיים של קאלו משווים למלך חזות נוקשה, עוצמה רבה, אך גם שכל רב ומחשבה מנתחת ומדויקת. במקביל לאותו סיפור אהבה שהחל ביהודה, מתחיל סיפור אהבה בין בתו של שר הצבא, אדלאין היפהפייה, החכמה והמעמיקה חשוב, שמבינה למעמקים את חוכמתו של דניאל והמציעה לו את עצמה ואת חייה, בדרך טהורה מבלי לומר דבר.
ארבעה מחברי הקבוצה של דניאל עומדים להתחתן יחדיו בקרב הקהילה היהודית אשר בבבל. בכל הזדמנות מאשים אדוניה את דניאל בהתנשאות, וגם בני העם מאשימים את דניאל שאינו עומד לצידם במאבקם נגד הצורר נבוכדנצר. צדקיהו המלך מתכנן מרד נגד מלך בבל, ויוצר קשרים עם המצרים. נבוכדנצר מתכנן לצאת לקרב נגד המורד ולחייב אותו לשלם את מיסיו, שאותם פסק מלשלם.
דניאל מועמד להינשא לאחת מבנותיו של מלך בבל. הדבר מגיע לידיעתו באמצעות שני אנשי סודו, מורהו דנור-שג והממונה על כל השרים נשדרנאך. הדבר מזרז את דניאל להזמין, בהסכמה, את אהובתו מיהודה, לנישואיו בבבל.
דניאל מאמין באלוהיו. רק אמונה שלמה ומלאה, גדולה ותמידית תציל את העם היהודי מפני מלך בבל, המאיים להרוס ולהשמיד הכל בגלל מרידתו של צדקיהו. גם ירמיהו הנביא מתגלה כנביא אמת לאורכו ולרוחבו של הספר, ודניאל סומך ובוטח בנאמנות רבה בנבואותיו ומאשרן, באותה מידה שירמיהו סומך ובוטח בדניאל ובדרכו האמיתית הישרה והמוסרית. אלא שדניאל כמו הנביא ירמיהו שניהם יודעים שחורבן יהודה קרב, ולכן פונה דניאל לאלוהים ומבקש את עזרתו.
דניאל לומד להכיר את הקהילה היהודית לקראת נישואיו. הוא לומד להכיר את כעסם נגדו ואת הדמויות המוליכות מהלך שגוי של מרד, ואולי אף ניסיון להתנקש בחיי מלך בבל. דניאל מקבל מידע על ניסיון זה. מזהיר את הקהילה ואת יוזמי הניסיון לרצוח את מלך בבל, אך גם הוא בעצמו מותקף שם. ההתנקשות נכשלת, אם כי הרוצח מצליח להיכנס לחצר המלך.
דניאל מתחתן, אך הוא ורעייתו גרים בחדרים נפרדים. אין בכל הספר כולו ולו פעם אחת תיאור של יחסי אישות. כל מגע שמתקיים בין דניאל ואשתו הוא מגע רוחני לחלוטין, הכולל אהבה רבה, אורות, צבעים של הבעות, חיבה עמוקה, הקשבה מרבית, דיאלוגים, אך לעולם לא מגע פיזי. יחד עם זאת, נולדו להם שני בנים, גמליאל ונעימאל.
נבוכדנצר מלך בבל וצבאו יוצאים למלחמה ביהודה. הוא צר על ירושלים במשך שלוש שנים ומכניע אותה. ברגע של אתנחתא הוא מגלה כי שר צבאו אור-נגו עומד להציל את משפחתו של דניאל, מבלי להיוועץ בו. אך אור-נגו מצליח להרגיע את המלך, ומספר לו מה הייתה תשובתו של דניאל, כאשר הציע לו להציל את משפחתו.
הקבלה לעלילות תנכ"יות
ישנם כמה קווים מקבילים בין יוסף בספר בראשית ודניאל כפותרי חלומות העולים לגדולה בגלות. יוסף זוכה לכבוד מלכים במצרים ודניאל בבבל, ויחד עם זאת אין העלילה דומה כלל ועיקר. דניאל מעולם לא התעלל באחיו, הגם שחלקים מסוימים בעם היהודי יטענו זאת נגדו, משום שאיננו לוקח חלק במרד נגד נבוכדנצר. דניאל בהחלט פותר חלום של מלך, אך בדרך שונה מזו של יוסף. דניאל עורך צום מלא בן שלושה ימים, מתענה ומתפלל בכל כוחו ומאודו לאלוהים, על מנת לזכות ולראות לבסוף בתוכו את חלום המלך. וכך דניאל מביא למלך, בנוסף לתיאור חלומו, גם את פתרונו המלא.
יחד עם זאת, ספר זה דומה לאחד מספרי התנ"ך בשפתו ובתאוריו, ומעל לכול במסרים הרוחניים שהוא נושא בחובו. דניאל ממשיך לפתור חלומות ומשלים למלך, עד לאותו רגע שהוא בעצמו יחזה בחזונו שלו, כפי שמתואר בספר דניאל.
הכותב מתבסס בציטוטים מלאים מתוך התנ"ך, וגם נבואותיו של ירמיהו מובאות בציטוטים מלאים. רובו ככולו של הספר כתוב בשפה התנכ"ית.
מזמורים נוספים
מזמורים נוספים הוא אלבום האולפן הרביעי של הזמר הישראלי קובי אוז. את האלבום הוציאה לאור בשנת 2011 חברת התקליטים התו השמיני, כאלבום המשך ל"מזמורי נבוכים", שיצא ב-2010. הוא פורסם בפורמט תקליטור בלבד ללא קטלוג של חברת התקליטים.
ראטלנד
ראטלנד (באנגלית: Rutland) הוא המחוז השני בקוטנו באנגליה. עיר הבירה של המחוז היא אוקהאם. המחוז הוא חלק מאזור מזרח המידלנדס. ראטלנד גובל במחוזות לסטרשייר, לינקולנשייר ונורת'האמפטונשייר.
עד שנת 1890 היה ראטלנד המחוז הקטן ביותר באנגליה, אולם בשנה זו קיבל האי וייט, ששטחו קטן בשני קמ"ר, מעמד של מחוז. ראטלנד הוא המחוז הרביעי בקטנותו בבריטניה כולה לאחר האי וייט, הסיטי של לונדון ובריסטול. זהו גם אחד מן המחוזות הקטנים ביותר מבחינת כמות התושבים.
מועצת המחוז מונה כ-26 נציגים. מתוכם 17 משויכים למפלגה השמרנית, 8 עצמאיים וכאחד משויך למפלגה הליברל-דמוקרטית. מועצה זו הוקמה בשנת 1918, אם כי המועצה במתכונתה הנוכחית הוקמה רק בשנת 1997. הבחירות למועצה מתקיימות אחת ל-4 שנים. במשאל העם על חברות בריטניה באיחוד האירופי, מרבית מהתושבים (50.57%) תמכו בעזיבה, בעוד ש-49.43% התנגדו.
הצפיפות היא 98 נפש לקמ"ר. 2.7% מהאוכלוסייה הם בני מיעוטים, נמוך באופן משמעותי לממוצע הארצי (9.1%). בשנת 2006 דווח כי בראטלנד יש את שיעור הפריון הגבוה ביותר בכלל אנגליה- 2.81 ילדים לאישה, לעומת 1.67 ילדים לאישה במחוז טיין אנד ויר. באותה השנה המחוז דורג במקום השישי בפעילות הספורטיבית של תושביו- 27.4% מהאוכלוסייה משתתפים לפחות 3 פעמים בשבוע במשך 30 דקות. בשנת 2012 ראטלנד דורג כמחוז המאושר ביותר בבריטניה.
מבחינה כלכלית, מקור התעסוקה המרכזי הוא המנהל הציבורי, החינוך והבריאות. בעבודות אלו עובדים כ-30.8% מן העובדים במחוז. 29.7% עובדים במלונאות ומסעדנות ו-16.7% בתעשייה.
היסטוריה
לפני איחוד אנגליה (בשלהי המאה ה-10) היה מחוז ראטלנד חלק מממלכת מרסיה. בשנים 1974–1997 המחוז היה חלק מלסטרשייר.
אברהם שלמה זלמן צורף
הרב אברהם שלמה זלמן צורף (הראש"ז) (תקמ"ו 1786 – י"ט באלול ה'תרי"א 16 בספטמבר 1851), נמנה עם מחדשי היישוב האשכנזי בירושלים בראשית המאה ה-19 ושימש כשד"ר של יהודי ירושלים.
בשנת 1836 הוא השיג פירמאן ממוחמד עלי, ששלט אז בארץ ישראל, לשפץ את "חצר האשכנזים" המכונה גם "חצר חורבת רבי יהודה החסיד" והיה פעיל בשיפוץ החצר ובנית בית במדרש "מנחם ציון".
הותקף על רקע התנגדות הערבים לשיפוץ חצר החורבה ומת ב-1851, כמה חודשים מאוחר יותר. צורף נחשב לנפגע פעולת איבה הראשון ברשימת הקורבנות שלפני קום המדינה.
תור (מבנה נתונים)
במדעי המחשב, תור (queue) הוא מבנה נתונים מופשט המוגדר על ידי הפעולות הבאות: כל הפעולות מתבצעות בסיבוכיות \ O(1), כלומר במספר פעולות שאיננו תלוי בגודל הקלט.
אברהם שלמה זלמן צורף
תולדות חייו
אברהם שלמה זלמן צורף נולד בעיר קיידאן שבליטא לאביו יעקב. בילדותו למד תורה עם אחד מתלמידי הגר"א וממנו ספג את השאיפה לקיים את מצוות יישוב ארץ ישראל.
תור (מבנה נתונים)
פעולות ההכנסה וההוצאה בתור מבוססות על העיקרון נכנס ראשון - יוצא ראשון FIFO, זאת בניגוד למחסנית שמממשת את אותן הפעולות, אבל לפי עקרון הנכנס אחרון - יוצא ראשון - LIFO (או: נכנס ראשון-יוצא אחרון - FILO).
אברהם שלמה זלמן צורף
תולדות חייו
במאי 1811 יצא עם אשתו ושלושת ילדיו בעליית תלמידי הגר"א לעלות לארץ ישראל. בהושענא רבה תקע"ב (אוקטובר 1811) הגיעה המשפחה לחופי ארץ ישראל, והשתקעה בעיר עכו במשך כמה חודשים. בהמשך עקרה משפחת הרב לצפת, שם ביקש צורף להשתלב בהווי המקומי: הוא פתח חנות לצורפות, החליף את לבושו לבגדים המקובלים על יהודי ספרד, ולמד את השפה הערבית.
בשנת 1816 עלה לירושלים, בעלייה שבראשה עמד רבי מנחם מנדל משקלוב. באותה תקופה הייתה ירושלים סגורה בפני עליית יהודים אשכנזים, בגלל חוב ישן של רבי יהודה החסיד. צורף ומשפחתו נכנסו לעיר בהתחפשות לחזות של יוצאי ספרד.
תור (מבנה נתונים)
מימוש תורים
ישנם שני מימושים נפוצים לתור:
אברהם שלמה זלמן צורף
תולדות חייו
בבואו לירושלים פתח חנות לצורפות, ממנה קיבל את הכינוי "צורף". עם זאת, יש משערים ששם המשפחה צורף הגיע אליו מאבותיו, וכי הוא נכדו של רבי העשיל צורף, מקובל.
באותן השנים נהג לצאת לחו"ל בתור שד"ר על מנת לאסוף תרומות לטובת היישוב הספרדי בירושלים. היו שהתנכלו לו וכאשר הגיע לאחד הקהילות באיטליה חשדו בו ראשי הקהילה כי הוא מתחזה. כאשר עמדו על הטעות התנצלו לפניו ושמו התפרסם בקהילות איטליה. באותן שנים היה בקשר קרוב עם הרב יהודה ביבאס ואף פעל למען מינויו לרבה הספרדי של אמסטרדם, דבר שלא צלח לבסוף.
הצלחתו בגיוס התרומות הביאה לכך שייזום תוכנית לשיקום שטח בית הכנסת "חורבת רבי יהודה החסיד" והפיכתו למרכז יישוב יהודי. בשנת 1836 יצא למצרים ובעזרת הקונסולים של רוסיה ואוסטריה קיבל פירמאן (צו מלכותי) ממוחמד עלי באשא, שליט מצרים, ששלט באותה עת גם בארץ ישראל, אשר ציווה "כי הרשות בידי העדה האשכנזית להקים את 'דיר שיכנז' (דהיינו 'חצר האשכנזים'; לימים 'החורבה' וסביבותיה) ולבנות בתוכה מעונות, ואסור לתבוע מהם את חובות אבותיהם". מהלך זה קנה לו אויבים רבים בירושלים. בטענתו התבסס צורף על החוק העות'מאני, המבוסס על השריעה, שעל פיו חוב שעברו עליו 40 שנה הרי הוא בטל - והחוב של רבי יהודה החסיד היה בן למעלה מ-130 שנה.
מותו
פעמיים ניסו להתנקש בחייו: בפעם הראשונה ירה בו ערבי, אך החטיא את המטרה. היורה נמצא למחרת טבוע בבור. בפעם השנייה, בדרכו אל בית הכנסת "מנחם ציון" להתפלל תפילת ותיקין, התנפלו עליו מספר ערבים, והיכוהו בחרב בראשו. החרב פגעה במוחו וגרמה לו לאובדן זיכרון ושיתוק. צורף שרד את הפגיעה במשך עשרה חודשים, אך לבסוף גסס.
ביומו האחרון קרא לכל בני משפחתו, וביקש להדליק נרות ולהכין כיסאות לאורחים הרבים והחשובים שיבואו לבקרו. אז שאל לשלום כל אחד מבני משפחתו וכך "יצאה נשמתו היפה, האמיצה, המסורה לעיר קדשו, בחברת בני ביתו הנאהבים והנעימים". הוא נפטר בי"ט באלול ה'תרי"א (1851).
פרנסי העדה הספרדית, הממונים על בית הקברות, סירבו להביאו למנוחת עולמים עד שישולם חובו מימי היותו שד"ר. רק לאחר פנייתו של רבי שמואל סלנט, רבה של העדה האשכנזית, אל החכם באשי, הושגה לו אחוזת קבר ליד קבר זכריה בהר הזיתים. חלקה זו נחפרה בידי ארכאולוגים בשנת 1960, וכל הקברים שבה הוסרו. שמו של צורף ושל הרב משה בידרמן נכתבו על הקיר בסמוך למקום שבו היו קבריהם, ובשנת 2010 הוצבו במקום מצבות חדשות הנושאות את שמם של בני הזוג צורף.
צאצאיו
נכדו, יואל משה סלומון, היה ממייסדי פתח תקווה, ונינו, חיים סלומון, היה ממייסדי חברת התרופות "סלומון לוין ואלשטיין" שממנה התפתחה חברת התרופות "טבע".
באוקטובר 2011, כאשר מלאו 200 שנים לעלייתו לארץ, ארגנו צאצאיו כינוס משפחתי גדול בירושלים. לפי הערכות של חוקרים ושל בני המשפחה, מספר צאצאיו הוא כ-20 אלף, והם נושאים 800 שמות משפחה שונים. 95% מהמשפחה חיה בישראל.
דובר הייטס
דובר הייטס (באנגלית: Dover Heights) הוא פרוור בסידני, המנוהל על ידי מועצת וייברלי (Waverley Council).
גאוגרפיה
דובר הייטס ממוקם כ-9 ק"מ מזרחית למרכז העסקים הראשי של סידני. הוא גובל ממזרח באוקיינוס השקט, מצפון בווקלוז, ממערב ברוז ביי ומדרום בנורת' בונדיי. הרחובות העיקריים בפרוור הם דרך מוריברה ודרך דובר ממזרח למערב, ודרך מיליטרי מצפון לדרום. דובר הייטס מחזיק בשיא ערך הנדל"ן מבין פרוורי מועצת וייברלי, עם ערך חציוני לבתים מעל 2 מיליון דולר אוסטרלי.
היסטוריה
דובר הייטס נקרא על שם דמיון קו המצוקים שממזרחו לזה של צוקי דובר בקנט, אנגליה. הפרוור היה חלק משטח נחלת קופר (שכללה גם את רוז ביי ופוינט פייפר ממערב) בתחילת המאה ה-19, ונרשם תחת השם דובר הייטס לראשונה ב-1886.
במהלך מלחמת העולם השנייה, מחנה חיל האוויר האוסטרלי הפעיל בדובר הייטס תחנת מכ"ם ימי ואווירי, כחלק מקו הגילוי של החוף המזרחי.
תרבות
דובר הייטס הוא פרוור מגורים, ואינו כולל בתי תרבות בולטים. מועצת וייברלי הכשירה מספר שבילי טבע העוקבים אחר קו המצוקים, מדובר הייטס ועד וקלוז בצפון.
לקהילות הדתיות במקום מספר בתי תפילה, בין השאר בית הכנסת דובר הייטס, המשרת את צורכי הקהילה היהודית במקום.
קואנזים A
קואנזים A (באנגלית: Coenzyme A. בכתיבה מקוצרת: CoA) הוא קואנזים הידוע בהשתתפותו בתהליכים מטבוליטים ברוב היצורים. המסלולים הביוכימים המפורסמים שבו הוא נרתם הם של סינתוז ופירוק חומצת שומן ובחמצון של פירובט במעגל קרבס. כקואנזים, אין המולקולה נצרכת ונעלמת, אלא מתחברת עם מולקולה אחרת. כך משמש הקואנזים מעין נשא או מחזיק של המולקולה שתעבור שינוי. רק החיבור בין הקואנזים למולקולה הנוספת תגיב.
טיומן (מחוז)
מחוז טיומן (ברוסית: Тюменская область, בתעתיק: טיומנסקאיה אובלסט) הוא סובייקט בפדרציה הרוסית. המחוז נמצא בשטח של המחוז הפדרלי של אורל.
המחוז הוקם ב-14 באוגוסט 1944. בשטח המחוז כלולים 2 אזורים אוטונומיים: המחוז האוטונומי של ימלו-ננץ והמחוז האוטונומי חנטי ומנסי (אוגרה).
המחוז משתרע על שטחי המישור המערב סיבירי ולמעשה מחלק את שטח רוסיה ל-2 חלקים: מערבה נמצא אורל וחלק האירופי, מזרחה נמצא סיביר והמזרח הרחוק.
בכ-90% מהשטח משתרע אקלים צפוני קיצוני במיוחד. רוב השטח מכוסה ביערות. הנהרות הגדולים אוב ואירטיש חשובים מאוד לצורכי תחבורה.
דמוגרפיה
כ-80% מאוכלוסיית המחוז מתגוררת בערים. בעיר הגדולה - טיומן מתגוררים מעל 500 אלף תושבים.
המחוז מתאפיין באוכלוסייה מגוונת - הרוסים מהווים רק 73% מאוכלוסיית האזור, הטטרים (7.3%), אוקראינים (4.9%), בשקירים (1.4%), עמי צפון שונים כ-1%.
כלכלה
בשטח המחוז נמצאים שדות נפט וגז טבעי העיקריים של רוסיה. בהתאם לכך קיימת תעשייה מפותחת הקשורה עם הפקה ועיבוד נפט וגז.
לאור תנאי האקלים הקשים, חקלאות נמצאת בקשיים רבים.
קואנזים A
תהליכי סנתוז קואנזים A
כימית, קואנזים A מורכב משלוש תת-יחידות: cysteamine, pantothenate and adenosine triphosphat. בביו-סינתזה קואנזים A מסונתז מפנטוטנאט (pantothenat) בתהליך המורכב מחמישה שלבים:
רוזמרי סמית'
קריירה
סמית' נולדה בדבלין, אירלנד ובצעירותה עסקה בעיצוב אופנה ואף פתחה חנות שמלות בעיר הולדתה. דלפין ביגר, חברתה של סמית', התחרתה במרוצי ראלי. באחד מהמרוצים בשנת 1959 נותרה ללא נווט וביקשה מסמית' להצטרף אליה. סמית' התקשתה בניווט והצמד איבד את דרכו. לאחר שהתברר שהחזיקה את המפה הפוך החליפו השתיים תפקידים וסמית' המשיכה את המרוץ כנהגת. הצמד המשיך להתחרות ביחד במספר אירועים, כאשר ביגר מזנקת כנהגת ובמהלך המרוץ מתבצע חילוף תפקידים. שיתוף הפעולה נפסק בעקבות פציעתה של ביגר בתאונה דרכים.
בשנת 1964 זכתה בגביע הנשים בראלי אירלנד. שנה לאחר מכן ניצחה את ראלי טופיל, שהתקיים בהולנד. בשנת 1966 סיימה את ראלי מונטה קרלו במקום השישי בדירוג הכולל ובמקום הראשון בקרב הנשים. מאוחר יותר נפסלה תוצאתה יחד עם תשעה נהגים נוספים. בעקבות כך הכריזה כי לא תשוב להתחרות עד שההחלטה לא תשונה.
בשנת 1969 ניצחה את ראלי קורק 20 (אירלנד). במהלך הקריירה זכתה מספר פעמים בגביע הנשים בראלי סקוטלנד ובראלי אירלנד, פעמיים בראלי האלפיני (מרסיי, צרפת) ובראלי קנדה ופעם אחת בראלי קפריסין.
במאי 2017 ערכה נהיגת מבחן ברכב הפורמולה 1 של קבוצת רנו במסלול פול ריקאר בצרפת. בכך הייתה לאדם המבוגר ביותר הנוהג במכונית פורמולה 1.
דבי ונולי
דבי ונולי היה צמד קומי ישראלי המורכב מהסטנדאפיסטיות דבי קליידר ונולי עומר. הצמד פעל בין השנים 1987 עד 1997.
בתחילת שנות התשעים הגישו את פינת הסטנד-אפ "מקום בעמידה", במסגרת התוכנית "זהו זה!" בטלוויזיה החינוכית.
הצמד התפרק באופן רשמי ב-1997, לאחר שדבי עזבה את ישראל לתקופה של חמש שנים.
המודול הרוסי בתחנת החלל הבין-לאומית
המודול הרוסי בתחנת החלל הבין-לאומית (ברוסית: Российский сегмент МКС) הם מודולים ומתחמים המרכיבים את תחנת החלל הבין-לאומית ושייכים לתאגיד החלל הרוסי רוסקוסמוס. מודולים אלה היו החלקים הראשונים שהרכיבו את תחנת החלל הבין-לאומית ובייחוד מודול זאריה הוותיק.
האניו
ההאניו (בקוריאנית: 해녀; מילולית: "נשות הים") הן נשים מהאי צ'ג'ו שבקוריאה הדרומית העוסקות בדיג באמצעות צלילה חופשית. נשות האניו מיומנות מסוגלות לעצור את נשימתן למשך כשתי דקות ולצלול לעומק של כ-20 מטרים.
היסטוריה
צ'ג'ו הוא אי במצר קוריאה, כ-100 ק"מ מחצי האי הקוריאני. משכך, לאורך ההיסטוריה היוו מאכלי ים חלק מרכזי בתפריט המקומי, ולענף הדיג הייתה חשיבות רבה. במהלך המאה ה-18 הונהגה מדיניות מיסוי שהכבידה על הדייגים והפכה את עסקיהם לבלתי רווחיים. מאחר שהמיסוי חל על גברים בלבד, פנו הנשים לעיסוק בדיג, וכך נמנעו מתשלום המס. כתוצאה ממגמה זו, הפכו הנשים משמעותיות יותר בחברה, ובכפרי הדייגים באי התפתחה חברה מטריארכלית. במיוחד בלטה התופעה במאראדו, אי קטן 8 ק"מ מחופי צ'ג'ו. כחלק משינוי חברתי זה, בעוד הנשים פרנסו את המשפחה, עסקו הגברים בגידול הילדים.
שנות ה-70 של המאה ה-20 היו שנות שגשוג עבור נשות ההאניו, בעקבות גידול ביצוא מיפן, במיוחד של צדפות, שתרם להכנסותיהן. עם זאת, שגשוג זה הוא גם שבישר את הדעיכה: הנשים יכלו עתה לממן את לימודי בנותיהן במוסדות להשכלה גבוהה, ואלו, עם שובן, העדיפו שלא ללכת בעקבות אמותיהן, ולבחור במקצועות שאינם כרוכים במאמץ פיזי כה רב, בין היתר בענף התיירות שהחל להתפתח באי. כך, בעוד שב-1950 פעלו בצ'ג'ו כ-30 אלף נשות האניו, ב-2003 צנח מספרן ל-5,650, ו-85% מהן היו בנות למעלה מ-50. בשנת 2010 היה ידוע רק על שתי נשות האניו בנות פחות מ-30. חוקרים סבורים כי במהלך העשורים הבאים יפסיקו לפעול באי נשות ההאניו, וככל הנראה יהיה לדבר השלכות גם על מעמדן הייחודי של הנשים במשפחות המקומיות.
מוזיאון המוקדש להאניו פועל בעיירה גוג'ווה-אופ שבמזרח צ'ג'ו, וכמה מהן מדגימות את שיטות פעולתן לתיירים בסמוך לסונגסאן אילצ'ולבונג.
ב-2008 יצרה הבמאית הישראלית, דליה גרסטנהיבר, סרט תיעודי בשם "היי-ניו נשים של הים" שתיעד את שלושת מפגשיה עם הנשים הצוללות.
חלום עקבותיך
חלום עקבותיך הוא אלבום האולפן החמישי והאחרון של הזמר הישראלי קובי אוז. את האלבום הוציאה לאור בשנת 2015, ארבע שנים לאחר הוצאתו של "מזמורים נוספים", חברת התקליטים עננה. הוא פורסם בפורמט תקליטור בלבד בקטלוג.
באיה בלנקה
באיה בלנקה (בספרדית: Bahía Blanca) היא עיר נמל בדרום-מערב פרובינציית בואנוס איירס שבארגנטינה. היא שוכנת בסמוך לשפך הנהר נפוסטה לאוקיינוס האטלנטי. בשנת 2010 התגוררו בה כ-300 אלף נפש.
פירוש השם באיה בלנקה בספרדית הוא "מפרץ לבן", והוא נובע מהמלח המכסה את הקרקע שמסביב לחופי המפרץ, הנושא שם זהה – באיה בלנקה – שבסמוך לו שוכנת העיר. שמו של המפרץ ניתן לו בידי פרדיננד מגלן, שעבר באזור במהלך מסע בשליחותו של מלך ספרד, קרל החמישי בשנת 1520, בחיפוש אחר מעבר לאוקיינוס השקט.
היסטוריה
ראשיתה של העיר במצודה שהוקמה ב-11 באפריל 1828 בידי רמון אסטומבה, בהוראת מושל בואנוס איירס, חואן מנואל דה רוסאס. המצודה נועדה להגן על מגדלי הבקר בסביבה, וכן להגן על החוף מפני חיל הים הברזילאי, שנחת באזור באותה שנה. צ'ארלס דרווין ביקר באזור במהלך מסעותיו בדרום אמריקה בספטמבר 1833. המצודה הותקפה מספר פעמים בידי אינדיאנים, בעיקר בשנת 1859.
לאחר הקמת מסילת ברזל לבואנוס איירס ב-1885, מהלך שהקל על הובלת תבואה מן העיר החוצה, החלה העיר לשגשג מבחינה כלכלית. היא צמחה במהירות גם הודות למדיניות של עידוד ההגירה מאירופה, בעיקר מספרד ומאיטליה, אך גם מצרפת ומהולנד.
קהילות של מהגרים יהודים מגרמניה וממזרח אירופה הגיעו לעיר בתחילת המאה ה-20, וגם במהלך ולאחר מלחמת העולם השנייה.
ספורט
הספורט הפופולרי בעיר, הוא הכדורגל ובעיר מספר קבוצות (הבולטת אולימפו) מקצועניות וחובבניות. עם זאת, לאורך ההיסטוריה הספורטיבית שלה, דבק בה הכינוי "בירת הכדורסל של ארגנטינה", לאור הכדורסלנים הרבים שיצאו ממנה לקבוצות כדורסל באירופה ובליגת ה-NBA. קבוצות הכדורסל הבולטות בעיר הן: אולימפו, אל נסיונל ואסטודיאנטס.
דייוויד האנטר מילר
דייוויד האנטר מילר (באנגלית: David Hunter Miller; 2 בינואר 1875 – 21 ביולי 1961) היה עורך דין אמריקאי מומחה לאמנות, היסטוריון ופקיד בכיר במחלקת המדינה, שהשתתף בניסוח אמנת חבר הלאומים.
חייו
מילר נולד בניו יורק, כבנם של כריסטיאנה (לבית ויילי) וולתר תומאס מילר (Walter Thomas Miller) שהיה חבר בבורסת הכותנה של ניו יורק, מילר עבד במשרדו של אביו כסוכן מניות. ב-1898 התנדב לצבא ארצות הברית ונלחם במלחמת ארצות הברית–ספרד. לאחר שחרורו ב-1900, נישא לשרה (לבית סימונס), לזוג לא היו ילדים.
ב-1904 מילר החל ללמוד משפטים בבית הספר למשפטים של ניו יורק שם קיבל תואר שני במשפטים (LL.M). עסק בעריכת דין בין השנים 1911–1929. גויס לצוות איסוף הנתונים של נשיא ארצות הברית וודרו וילסון, גוף מומחים שאסף נתונים עבור ועידת השלום בפריז וכיהן כיועץ המשפטי של הוועדה האמריקאית לוועידה.
בשנים 1929–1944 נשא בתפקיד בכיר במחלקת המדינה של ארצות הברית ועמד בראש המשלחת האמריקאית לוועידת האג של 1930 לקביעת המשפט הבינלאומי.
כהיסטוריון ומתעד פרסם עשרות ספרים בהם:
נפטר ונקבר בווושינגטון.
מגדל רוסיה
מגדל רוסיה (ברוסית: Башня Россия) הוא גורד שחקים שתוכנן להיבנות במוסקבה בירת רוסיה, ובנייתו הופסקה כשנה לאחר שהחלה, והתבטלה בגלל קשיים כלכליים.
המגדל תוכנן על ידי נורמן פוסטר עבור פרויקט מוסקבה סיטי. עבור החברה לפיתוח מוסקבה (MDC), שהייתה שותפות של עיריית מוסקבה והאוליגרך שלווה צ'יגירינסקי. הבנייה הייתה אומרה להתחיל בשנת 2004 ולהסתיים ב-2010, והמגדל היה אומר לקבל את התואר "הבניין הגבוה בעולם", עם גובה של 648 מטר. אך הפרויקט הופסק עקב חשש שלאחר שבנייתו של המגדל תושלם, הוא יהפוך למטרה לטרוריסטים.
בנייתו החלה שוב בתכנון חדש, בשנת 2007 ונעצרה ב-2008 עקב המשבר הכלכלי העולמי. על פי התכנון, המגדל היה אמור להיות המבנה השלישי בגבוהו בעולם, והגבוה באירופה. גובהו של המגדל תוכנן ל-612 מטר, ומספר קומותיו 118. המגדל היה צפוי להכיל כ-3,680 מקומות חניה לכלי רכב פרטיים ו-101 מעליות ולאפשר את האכלוס של 25,000 אנשים.
בשנת 2010 בוטל הפרויקט. בינואר 2012 סוכם על חידושו מתוך כוונה לסיימו ב-2016 אך מעשית אין שום פעילות בנושא.
הוגו בטאואר
הוגו בטאואר, בשמו המלא הוגו מקסימיליאן בטאואר (בגרמנית: Hugo Maximilian Bettauer; 18 באוגוסט 1872 באדן, על יד וינה – 26 במרץ 1925 וינה) היה סופר, תסריטאי ועיתונאי יהודי-אוסטרי. רבים מספריו היו רבי מכר בזמנו וחלקם עובדו לסרטים - כמו "הרחוב ללא שמחה" (Die freudlose Gasse) בבימוי גאורג וילהלם פאבסט (1925) על עולם הזנות, ו"העיר בלי יהודים" (Die Stadt ohne Juden)(1924) בבימוי הנס קרל ברסלאואר, סאטירה נגד האנטישמיות. בטאואר נרצח על ידי קיצוני ימני, בגלל התנגדותו לאנטישמיות.
ראשית חייו
בטאואר נולד בשנת 1872 בבאדן על יד וינה כבנם הצעיר של הברוקר ארנולד (סמואל אהרן) בטאואר מלבוב (למברג) ושל אנה לבית וקר. היו לו שתי אחיות גדולות ממנו - הרמינה (מיכי) ומתילדה. בשנים 1888-1887 יחד עם קרל קראוס, לימים סופר בעצמו ומבקר ספרות, למד בכיתה ד של בגימנסיה ע"ש פרנץ יוזף בשטובנבאסטיי בווינה. קרואס הפך למבקרו החריף ביותר לכל אורך חייו. בגיל 16 ברח בטאואר מהבית והפליג לאלכסנדריה במצרים, משם הוחזר הביתה על ידי הקונסול האוסטרי. בשנת 1890 הוא המיר דתו היהודית בנצרות האוונגלית (לותרנית) ובאותה שנה הצטרף ליחידה קיסרית לציידי ההרים לשנת התנדבות. שאיפה זו הייתה אחת הסיבות לרצון להתנצר והבחירה בלותרניזם מוסברת על ידי הנגישות הגדולה יותר של דת זו כלפי המועמדים היהודים להתנצרות.
פעילותו בארצות הברית ובגרמניה
אחרי ששירת חמישה חדשים במחוז טירול עזב בטאואר את הצבא בגלל קשיים ביחסיו עם המפקדים. יחד עם אמו עבר לגור בציריך ובשנת 1896 בגיל 24 ירש נכסים משמעותיים מאביו. בציריך התחתן עם אהבת נעוריו, אולגה שטיינר, ואחרי מות אמו, היגר עימה לארצות הברית. בעת חציית האוקיינוס, תוך כדי ספקולציה אומללה איבד בטאואר את כל כספיו. יחד עם אולגה נשאר בניו יורק עד שנת 1899. היא הופיעה שם כשחקנית. אף על פי שקיבל את האזרחות האמריקאית לא הצליח למצוא עבודה. הזוג נסע לברלין, בה נולד בנם הלמוט (היינריך גוסטב הלמוט). בברלין עבד בטאואר כעיתונאי והתפרסם בחשיפתן של מספר שערוריות. אחת מהן, שימשה לו השראה לספר שכתב ,"בובי", משנת 1921, שבו סיפר על חוטף ילדים עשיר וכוחני. בשנת 1901 אחרי התאבדות מנהל העיתון "ברלינר הופתיאטר" שנאשם בשחיתות, גורש בטאואר מפרוסיה, ועבר למינכן בה עבד בתיאטרון הקברט "Die Elf Scharfrichter" ("אחד עשר התליינים"). בסתיו 1901 הוא נסע להמבורג, שם התמנה למנהל המגזין המקצועי "Küche und Keller" ("מטבח ומרתף").
אחרי המלחמה
מיד בתום המלחמה עבד בטאואר ככתב עבור כמה עיתונים מניו יורק ויזם בניו יורק תוכנית סיוע לתושבי וינה. אחרי שנת 1920 התחיל לחבר מספר רב של רומנים, בקצב של ארבעה-חמישה בשנה. התמחה בבלשים עם מסר חברתי שהפכו לפופולריים מאוד. הוצאתם לאור בחו"ל, בברלין וניו יורק הוסיפה ליוקרתם.
חזרתו לארצות הברית ופעילותו בימי מלחמת העולם
אחרי גירושיו מאשתו הראשונה, הכיר בטאואר בהמבורג את הלנה מילר, שהייתה אז בת 16. בשנת 1904 הם נסעו לאמריקה והתחתנו על סיפון האונייה. באותה שנה נולד בנם רג'ינלד פארקר בטאואר. בניו יורק חזר בטאואר לעבוד כעיתונאי והתחיל לחבר רומנים בסדרות פרקים שפורסמו בעיתונים. ב-1910 חזר לווינה והועסק על ידי העיתון נויה פרייה פרסה. כשבתחילת מלחמת העולם הראשונה ביקש להתגייס לצבא האוסטרו-הונגרי בקשתו נדחתה בגלל אזרחותו האמריקאית. ב-1918 אחרי שהיה מעורב בקטטה עם עובד דפוס בעל הפרעה שכלית פוטר בטאואר מהעיתון.
"העיר ללא יהודים"
הרומן המפורסם ביותר של בטאואר היה Die Stadt ohne Juden (העיר ללא יהודים) משנת 1922, סאטירה נגד האנטישמיות שגאתה אז במרכז אירופה. בספר, פוליטיקאי דמיוני הורה על גירושם של כל יהודי וינה. בתמונות מעוררות אימה שהתבררו ככמעט נבואיות, החליטה אוסטריה לשאול מהארצות השכנות שלושים רכבות להובלת בקר על מנת לבצע את הגירוש למזרח של היהודים ומטלטליהם. בספר מוצגים אזרחי וינה כחוגגים את הגירוש, אולם הרגשות השתנו אחרי שהתיאטראות, חנויות הכל בו, בתי המלון ועירות הקיט התמוטטו. הכלכלה נפגעה במידה כזאת שקמה תנועה עממית שדרשה את החזרת היהודים. בינתיים בהיעדרם של היהודים המפלגה האנטישמית פשטה את הרגל. הגירוש בסופו של דבר בוטל והיהודים התקבלו חגיגית בחזרה לווינה. הסוף האופטימי והנאיבי של הספר לא תאם כלל למציאות בבוא הימים. עם זאת באותה תקופה נמכר הספר "העיר ללא יהודים" ב-250,000 עותקים בשנה הראשונה. הוא היה לספר המדובר ביותר של בטאואר, ורכש לו מעריצים ואויבים כאחד. אוהדי התנועות הנאציות תקפו אותו ואת יצירותיו והוקיעו אותו כ"משורר האדום" ו"משחית הנוער".
מותו
פרט לכינויים שהודבקו לו, בשנת 1925 היה בטאואר יעד לסדרת מאמרים מאת חבר במפלגה הנאצית שקראו ל"עשיית מעשה רדיקלי של עזרה עצמית" ול"עשיית דין על ידי לינץ' נגד מזהמי עמנו". ב-10 במרץ 1925 טכנאי שיניים בשם אוטו רותשטוק ירה בבטאואר מספר פעמים. בטאואר נלקח לבית החולים עם פצעים חמורים ונפטר שם ב-26 במרץ 1925. עוד לפני שהוא מת, פרצו ויכוחים סוערים עד כדי אלימות במועצת העיר וינה בנוגע למניעי המתנקש. רותשטוק עצמו המשיך לטעון כי מחה נגד חוסר המוסריות של סופר שהתפרסם בעיקר בזכות התיאורים המיניים המפורשים שבספריו. הסתבר בהמשך שרותשטוק היה בעבר חבר במפלגה הנציונל-סוציאליסטית אותה עזב במרץ אותה שנה. הוא נתמך על ידי סנגורים ואוהדים בעלי קשרים הדוקים עם הנאצים. מקובל לחשוב שגם להגחכת האנטישמיות כפי שבאה לידי ביטוי בספר ובסרט "העיר ללא יהודים" היה מקום במניעים לרציחתו של בטאואר. בית המשפט הורה על אשפוזו של רותשטוק בבית חולים פסיכיאטרי ממנו השתחרר אחרי 18 חדשים.
גופתו של הוגו בטאואר נשרפה והובאה לקבורה במשרפת זימרינג בווינה.
רומנים
(כולל Kampf um Wien/Das entfesselte Wien/Die freudlose Gasse/Die Stadt ohne Juden/Faustrecht/Hemmungslos
אקסל רוז
ב-2008 דירג אותו המגזין רולינג סטון במקום ה-64 ברשימת 100 הזמרים הגדולים בכל הזמנים.
ביוגרפיה
רוז נולד בעיר לפאייט שבאינדיאנה. אמו של רוז, שרון אליזבת, ילדה אותו כשהייתה בת 16. אביו הביולוגי נטש אותו כשהיה תינוק והוא נהרג ב-1984. רוז גדל עם אמו ובעלה תחת השם ויליאם ביילי. הוא החליט לשנות את שם משפחתו לרוז, כשהגיע ללוס אנג'לס וגילה שזהו שמו של אביו הביולוגי. רוז גדל בבית נוצרי אדוק ובילדותו היה חבר בלהקת המקהלה של הכנסייה. בגיל 15, לאחר שסבל התעללויות קשות מצד אביו החורג, החליט לברוח מהבית ולעבור לקליפורניה, ביחד עם חברו מילדות איזי סטראדלין הגיטריסט.
מסופר כי כשהגיע ללוס אנג'לס, עצר אותו אדם זר ואמר לו: "You know where you are? you're in the jungle baby" ("אתה יודע היכן אתה? אתה בג'ונגל מותק"). על בסיס המשפט הזה כתב את אחד משירי הלהקה - "Welcome to the jungle" ("ברוך הבא לג'ונגל").
להקתו
לאחר שהיו חברים במספר להקות כושלות, הקימו השניים את ההרכב "הוליווד רוז", שלאחר זמן קצר הפכה ללהקת "Guns N' Roses". בשנת 1987 יצא לאור אלבום הבכורה, ששמו - Appetite for Destruction ("תיאבון לחורבן"). אלבום זה ואלבומם הבא, G N' R Lies, שיצא שנה מאוחר יותר, זכו להצלחה והקנו לרוז הכרה בעולם המוזיקה. בן לילה הפך הסולן - שבעבר התפרנס אפילו כמשתתף בניסויים רפואיים בתמורה למעט כסף - לכוכב עולה.
בעקבות עימותים תכופים עם חברי להקתו ועם חברי להקות אחרות שהידועים בהם הם העימותים הפומביים עם קורט קוביין, סולן נירוונה ועם וינס נייל, סולן מוטלי קרו. עזבו חברי להקה רבים ואחרים הצטרפו, לאחר סיום סבב ההופעות Use Your Illusion, שבמהלכו ביקרו גם בישראל, התפרקה הלהקה עקב חילוקי דעות מקצועיים. רוז וחבר הלהקה סלאש לא הצליחו להגיע להסכמה בנוגע להמשך תפקודה של הלהקה ולהסכמה על סגנון המוזיקה שינגנו.אקסל רוז, שבחר לרשום את זכויות היוצרים של שירי הלהקה על שמו, גרם לתסכול רב אצל סלאש אשר יצא בהכרזה פתאומית בהופעה ב-30 באוקטובר 1996 ואמר כי "אין מקום כזה, עיר גן-עדן" ("There is no such place paradise city"), ועזב.
בשנים האחרונות חזר רוז להופיע עם הרכב חדש הנקרא גם הוא בשם "Guns N' Roses". ההרכב מנגן את השירים הישנים של הלהקה, לצד שירים חדשים שנכתבו ברובם על ידי רוז.
באפריל 2016 ההרכב המקורי של הלהקה התאחד (חלקית משום שאיזי סטראדלין הגיטריסט וסטיבן אדלר המתופף לא חזרו ללהקה) וסלאש ודאף מק'אגן חזרו ללהקה. ב-15 ביולי 2017 רוז והלהקה הגיעו למופע בישראל כחלק ממסע ההופעות Not in this Lifetime.
AC/DC
בשנת 2016 רוז הצטרף לסיבוב הופעות של להקת הרוק AC/DC בעקבות פרישתו של סולן הלהקה בריאן ג'ונסון.
חייו האישיים
בשנת 1994 פורסם כי אשתו לשעבר, ארין אברלי, סבלה ממסכת התעללות נפשית ופיזית שאף הביאה לאשפוזה.
מפרץ קוורנר
מפרץ קוורנר (קרואטית Kvarnerski zaljev; איטלקית Golfo del Quarnero/Quarnaro/Carnaro), הוא מפרץ בקרואטיה בצפונו של הים האדריאטי, והממוקם בין חצי האי איסטריה והחוף הקרואטי. האיים העיקריים במפרץ קוורנר הם צרס, קרק, פג, ראב ולושין. עיקרו של שטח המפרץ הוא ממערב לאיים קרק וצרס, ואילו חלקו שמדרום וממזרח להם מכונה קוורנר הקטן (Kvarnerić).
העיר החשובה ביותר השוכנת לחופיו של המפרץ היא רייקה, ועומק מימיו של המפרץ מאפשר לכל סוגי הספינות להגיע לנמלה של העיר. מפרץ קוורנר נהנה מאקלים ים תיכוני נוח וחופיו מפורצים והרריים. כל אלה תרמו להתפתחות התיירות לאורך חופי המפרץ ובאיים העיקריים שבתחומו.
נילי דרוקר
נילי דרוקר (15 במאי 1968 – 13 באפריל 2017) הייתה מלכת היופי של ישראל לשנת 1986.
ביוגרפיה
דרוקר נולדה בבאר שבע לוולרי, נהג תובלה, ולעדנה, מורה לאמנות, במשפחה בת שני ילדים. גדלה בשכונה ה' בעיר. למדה בתיכון מקיף ג' במגמת ביולוגיה.
מלכת יופי ודוגמנית
בגיל 16 זכתה בתחרות "מיס אלגנס" של מחוז הנגב. במאי 1986 ניגשה לתחרות מלכת היופי, זכתה במקום הראשון, ובכך הייתה למלכת היופי הראשונה של ישראל שהיא מבאר שבע. ביולי 1986 נשלחה להשתתף בתחרות מיס תבל, שנערכה בפנמה, אך לא זכתה במקומות הראשונים.
גיוסה נדחה כי חלתה בדלקת קרום המוח, ועל כן החלה לעבוד כדוגמנית. במהלך תצוגת אופנה בה השתתפה בסינרמה, בעל המקום הכיר לגיסו, יצרן האופנה מוריס ששון (זכה בארצות הברית לכינוי "מלך הג'ינס"), את דרוקר, והשניים נפגשו חזרו יחד לניו-יורק והתחתנו אחרי חודש.
חיים אישיים
המשפחה נהגה לבלות בחופשות בהוואי. בנה, מור, אהב לגלוש והחליט ללמוד שם ולהתגורר אצל משפחת אחד מחבריו. הוא הגיע לישראל, כשהוא חולה, בשנת 2007, לחגיגת יום ההולדת ה-18 שלו. בזמן שהותו בארץ הוא נפל מהקומה השישית ונהרג. עקב כך נכנסה נילי לדיכאון. בשנת 2013 התגרשו בני הזוג.
דרוקר התאבדה ב-13 באפריל 2017, ונטמנה בבית העלמין קריית שאול. משפחתה תרמה את איבריה, והם הושתלו בחמישה חולים.
זסלאוויה
תולדות היישוב
היישוב נוסד בשנת 985 לספירה, בידי ולדימיר הראשון, נסיך קייב. במהלך הרפורמציה הפרוטסטנטית הייתה העיירה למרכז קלוויניזם.
יהודי זסלאוויה
טרם פרוץ מלחמת העולם השנייה חיו בעיירה כ-250 יהודים, ופעל בה בית ספר יידי.
ב-28 ביוני 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו הטילו על יהודיה גזירות שונות, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב וחובת ביצוע עבודות כפייה.
בספטמבר 1941 רוכזו יהודי העיירה, לצד יהודי כפרי הסביבה, בגטו שהוקם במבנה אחד בה, אשר הוקף בגדר תיל. ב-26 בספטמבר 1941 נשרפו חיים בגטו 12 יהודים, ולמחרת נרצחו בו 8 יהודים נוספים.
ב-29 בספטמבר 1941 נערכה בגטו אקציה, בה הובלו כ-100 יהודים ליער סמוך, שם נרצחו. 35 נשים יהודיות שנותרו בגטו נרצחו ב-29 באוקטובר 1941 בסמוך לתחנת הרכבת האזורית.
Amala
עם יציאתו הצליח האלבום להגיע אל המקום ה-138 במצעד הבילבורד 200.
רקע והוצאה
האלבום הופק על ידי דוג'ה קאט, יטי ביטס, טיז-הים-סלף, רוג'ט שחיד, דה ארקייד, טרוי נוקה, קאמבו, באדו, אדריאן איקס, אליזזז, ריצ'י ביטס, קרטיס מקנזי וטייסון טראקס. השיר "Candy", שיצא כסינגל השלישי מתוך האלבום, הפך ללהיט בעקבות כך שזכה למיליוני פרסומים בטיקטוק.
מהדורת הדלוקס של האלבום כוללת בתוכה את הלהיטים: "Juicy", "Tia Tamera" ו-"".
אביר על גלגלים
אביר על גלגלים (באנגלית Knight Rider) היא סדרת פעולה פופולרית משנות ה-80 של המאה ה-20 שהומצאה והופקה על ידי גלן א. לארסון, שודרה במשך כארבע עונות בטלוויזיה והפכה לסדרת קאלט. הסדרה מתמקדת במייקל נייט (Knight, אביר באנגלית), לוחם למען הצדק הנלחם נגד הפשע בעזרת מכונית משוכללת ובעלת בינה מלאכותית. הסדרה הפכה ללהיט ובעקבותיה הופקו מספר רב של סדרות על לוחם-פשע הנעזר בטכנולוגיה מתקדמת ו"פטנטים" כדי לתפוס פושעים.
כוכב הסדרה היה דייוויד הסלהוף (שמאוחר יותר כיכב ב"משמר המפרץ") שגילם את מייקל נייט, שוטר שנשבע להקדיש את חייו למען הלחימה בפשע ולהגנת הנדכאים והחפים מפשע. אבל, מי שגנבה את ההצגה בסדרה הייתה דווקא מכוניתו המשוכללת KITT, אותה דיבב ויליאם דניאלס. המכונית ניחנה בבינה מלאכותית ומלבד השכלולים הבדיוניים בורכה גם בחוש הומור סרקסטי.
את פתיח הסדרה קריין ריצ'רד בייסהארט (שגילם את וילטון נייט) כדלקמן:
KITT
KITT (ראשי תיבות של Knight Industries Two Thousand) היה בעיני רבים הכוכב האמיתי של הסדרה. המכונית לא הייתה סתם רכב משוכלל, כי אם רובוט בצורת מכונית בעל בינה מלאכותית ברמה כה גבוהה שאפשרה לו לחשוב בהיגיון, לדבר, לאלתר פתרונות למצבים קשים. למעשה, KITT היה כל כך מתקדם עד שהוא אפילו פיתח אישיות, חוש הומור סרקסטי וקשר מיוחד עם מייקל. KITT היה יכול לנהג את עצמו (מעין טייס אוטומטי) כאשר מייקל היה עסוק (מחוץ למכונית או מעליה). כאשר מייקל הופרד ממכוניתו, הוא היה יכול לתקשר עם KITT באמצעות שעון יד שכלל מכשיר וידאו-קשר ומערך חיישנים.
המכונית עצמה היא פונטיאק שחורה מדגם טראנס-אם (בעקבותיה יצא דגם פונטיאק פיירבירד בשנת 1991 (באנגלית Pontiac Firebird 1991), הדומה ל-KITT, עם שינויים בחלק הקדמי). בסדרה, השלדה, השמשות וכל המכלולים צופו בשריון מולקולרי פרי פיתוחו של וילטון נייט. מיגון זה הקנה ל KITT חסינות לרוב כלי הנשק (עד מתחת לרמה של ארטילריה כבדה, אך כולל אקדחים, מקלעים ורקטות נ"ט). הביצועים של KITT בתור מכונית היו מרשימים: מהירות מרבית של 320 קמ"ש (מעל 200 מייל לשעה) ויכולת תמרון מצוינת. במציאות הפונטיאק פיירבירד משנת 1991 הגיעה למהירות של 250 קמ"ש.
בנוסף להגנה, השרידות והביצועים על הכביש, KITT היה מצויד במגוון של פטנטים ויכולות מיוחדות (חלקן נוספו ל-KITT במהלך פרקי הסדרה, כאשר הם הותקנו על ידי המכונאית ושומשו אחר כך להציל את מייקל באותו הפרק). בין הנפוצות שבהן אפשר למנות:
הסורק האדום שנמצא בחזית מכסה המנוע של KITT היה למעשה שארית מההפקה הקודמת של גלן א. לארסון, באטלסטאר גלקטיקה.
בעונה הרביעית (והאחרונה) KITT זכה לשיפורים ניכרים. באחת המשימות בשיקגו, השריון המולקולרי של KITT נוטרל באמצעות ממיס חזק והשלדה שלו רוסקה על ידי רכב משוריין עם אייל ניגוח. למזלו, המכונאית בוני בארסטו, בסיוע מכונאי רחוב בהנהגת RC3, הצליחו לשקם את KITT ולתקן אותו תוך 24 שעות. אף שהם לא היו יכולים לשקם את השריון המולקולרי שלו, הם הוסיפו לו מצב של "מרדף מהיר" (Super Pursuit Mode) המאפשר ל KITT לנסוע במהירות של כ-480 קמ"ש (300 מייל לשעה) באמצעות פרישת סנפירים אווירו-דינמיים ומאיצי סילון. למעשה, הדגם מתוכנן להגיע ולעמוד במהירויות של 480 קמ"ש, כך שהסנפירים במוד "מרדף מהיר" שהותקנו על KITT מיותרים מבחינת היכולת של KITT להגביר את מהירותו המרבית מ-320 קמ"ש ל-480 קמ"ש. בנוסף הותקנה מערכת בלמי חירום, המשתמשת במדפים נפתחים כדי לבלום במהירויות גבוהות מאוד (התקן כזה קיים היום במכונית ה Mercedes SLR). עוד שיפור חביב היה כפתור עם הכיתוב "C", שהופך את KITT למכונית עם גג מתקפל שנפתח (convertible). אחרי שהשלים את המשימה, השריון המולקולרי הותקן בחזרה על KITT באחד ממפעליה של הקח"ם.
המעריצים לא אהבו את רוב השינויים האלו והם נתפסו בעיניהם כהגזמה. בהדרגה העניין בתוכנית ירד, ולבסוף התוכנית בוטלה כאשר NBC לא הייתה מוכנה לכסות את עלויות ההפקה.
אויבים
מייקל ו-KITT ניצבו בפני אויבים שונים בכל פרק, ביניהם בריונים, כנופיות רחוב, מתנקשים, טרוריסטים, מחבלים, פסיכופתים, רוצחים שכירים ואפילו מיליציות שגנבו נשק להשמדה המונית. למרות זאת, ברוב המפגשים מייקל התמודד עם בעלי הון חסרי מצפון שהתנכלו לעסקים קטנים באמצעות רוצחים שכירים ובריונים כדי ליהפך למונופול או לרכוש את השטח שעליו נמצא העסק.
בדרך כלל, רוב הפושעים נלכדו תוך פרק אחד ולעולם לא נראו שוב. רק מעטים הופיעו לסיבוב חוזר בפרקים אחרים. יוצאי דופן היו גארת' נייט ו-KARR, שני אויבים שהיו קשורים לסיפור המקור של הסדרה ולקח"ם.
גארת' נייט (הופעה כפולה של דייוויד הסלהוף) הוא בנו הפושע של וילטון נייט המנוח, עליו התבססו פניו החדשות של מייקל. גארת' מצליח להשתחרר מבית כלא שמור היטב באפריקה וחוזר כדי לנקום במייקל ובקח"ם כאשר הוא מצויד במשאית ענקית ומשוריינת בשם "גוליית". המשאית הייתה ממוגנת אף היא בשריון מולקולרי אך לא הייתה בעלת בינה מלאכותית כמו KITT. החימוש שלה כלל משגר רקטות שהותקן מעל הקבינה. גוליית הופיע בשלושה פרקים במהלך העונה השנייה של הסדרה.
אויב אחר שהופיע מספר פעמים הוא KARR (ראשי תיבות של Knight Automated Roving Robot), אב הטיפוס הרשע של KITT. KARR נבנה בטעות ללא ההנחיה התכנותית לשמור על חיי אדם (ראו חוקי הרובוטיקה) ולכן ננטש. KITT לעומת זו כן כולל את ההנחיה הזאת ולא מסוגל להרוג בני אדם. בהמשך, KARR נופל לידיים הלא נכונות ומשמש כאויב-המראה של KITT במספר פרקים. ל-KARR יכולות דומות לאלה של KITT, למעט התכנות של KITT להגן על חיי אדם ולהימנע מלקיחתן. בעיני המעריצים, KARR נחשב לאויב הגדול ביותר של KITT והפרק בעונה השלישית של "KITT vs. KARR" נחשב לטוב יותר בסדרה.
אויבת נוספת שראויה לציון היא אדריאן מרגו, פושעת עשירה ומחונכת היטב, שהופיעה בשלושה פרקים. בהופעתה השנייה היא התאחדה עם גארת' נייט וגוליית כדי להביס את מייקל נייט.
המשכים
לסדרה יצאו מספר המשכים בשנות ה-90 של המאה ה-20 אך אף אחד מהם לא זכה להצלחה כמו הסדרה המקורית ורובם ירדו תוך עונה אחת או שתיים, תוך ביקורת קשה ממעריצי הסדרה המקורית.
Team Knight Rider
ב-1997 יצאה סדרה שבה במקום נהג בודד ומכונית חכמה מופיעים חמישה נהגים, לכל אחד מכונית חכמה משלו. צי הרכב כלל ואן ספורטיבי Ford Expedition בשם "דנטה", רכב נפתח Ford Mustang בשם "דומינו", רכב שטח Ford F-150 בשם "חיה" וצמד אופנועים תאומים בשם "קט" ו"פלאטו". חלק מהרכבים היו בעלי אישיות של נקבה. הסדרה נקטלה קשות על ידי המעריצים ונתפסה כמנוגדת לחלוטין לרוח הסדרה המקורית. היא ירדה מהמסכים מהר מאוד ונחשבה לכישלון.
סרטי טלוויזיה
שני סרטים המבוססים באופן רופף על הסדרה המקורית יצאו: Knight Rider 2000 ו-Knight Rider 2010 כאשר הראשון הציג מכונית חדשה (בצבע אדום) בשם KIFT (ראשי תיבות של Knight Industries Four Thousands) שהחליפה את KITT. עובדה זו מנוגדת לאופיו של KITT שהעיר לא פעם שהוא מוכן להיות בכל צבע, בתנאי שזה צבע שחור (פרפרזה על דברי הנרי פורד). באחד הפרקים הוא צופה בפלסטיק אדום בצורה של מכונית מרוץ מפורסמת, כשנשאל אם הוא רוצה להיצבע באדום הוא ענה: "אני תעשיות אביר 2000. לא עגבנייה על גלגלים".
הסדרה המחודשת
עקב הפופולריות הרבה לה זוכה הסדרה המקורית בשידורים חוזרים, היו תכנונים מאז שנת 2003 להוציא סדרה נוספת. בדצמבר 2007 הודיעה רשת NBC כי פיילוט לסדרה אפשרית חדשה ישודר ב-17 בפברואר 2008, ובו יוצג KITT מהדור החדש, מכונית פורד מוסטנג מדגם Shelby GT500KR שחורה, בדיבובו של ויל ארנט (משפחה בהפרעה). דייוויד הסלהוף יחזור לתפקיד אורח לפיילוט בן השעתיים (אורך של סרט), שיתרכז בדמותו של מייק טרייסר (ג'סטין ברונינג), בנו האובד של מייקל נייט. יו"ר רשת NBC בן סילברמן העיד כי הסיבה העיקרית להחייאתה המחודשת של הסדרה הייתה בזכות הסרט רובוטריקים, שהוכיח כי ניתן להגיע בעזרת האפקטים הממוחשבים של היום לתוצאות מתוחכמות ביותר, בהן שינוי הצורה של מכונית הוא אפשרי בהחלט.
הסדרה החדשה שודרה מה-24 בספטמבר 2008 ל-4 במרץ 2009 למשך 17 פרקים בלבד. ואל קילמר החליף את ויל ארנט בדיבוב קיט. מחציתה הראשונה של הסדרה עסקה בפעולתם של מייק וקיט במסגרת ארגון ממשלתי לתפיסת טרוריסטים. מחציתה השנייה של הסדרה חזרה לקו העלילה שאפיין את הסדרה המקורית, היינו מלחמתו של אדם אחד בפשע במסגרת הקרן לחוק וממשל. בסופו של דבר הסדרה בוטלה בעקבות נתוני רייטינג נמוכים.
שכלולי המכונית בגרסה זו של הסדרה כללו:
פרס בחירת הנוער לבחירת מוזיקה – שיר אהבה
להלן הזוכים והמועמדים לפרס בחירת הנוער לבחירת מוזיקה – שיר אהבה (באנגלית: Teen Choice Award for Choice Music – Love Song), שמוענק במסגרת פרסי בחירת הנוער החל משנת 1999. הלהקה הבריטית ואן דיירקשן זכתה חמש פעמים בפרס בסך הכול; שיא הזכיות בו.
אביר על גלגלים
השפעה תרבותית
הסדרה המקורית, שעלתה על המסכים ב-1982 נהפכה ללהיט מיידי וגררה גל של סדרות המתבססות על המוטיב של לוחם בפשע המצויד בכלי רכב משוכלל ומתקדם. בין גל ה"חיקויים" האלה אפשר למנות את "זאב מעופף" (Airwolf), "נחש צפע" (Viper) ו"נץ רחוב" (Street Hawk). יצרני הצעצועים ניצלו את הצלחת הסדרה ושחררו מספר רב של צעצועים ודגמי מכוניות בדמותו של KITT (כולל דגם הנשלט בשלט רחוק ובעל רמקול המצטט משפטים של KITT מהסדרה).
התפקיד של מייקל נייט בסדרה "אביר על גלגלים" היה התפקיד המשמעותי הראשון של דייוויד הסלהוף, ועל אף שהרבה אנשים צפו בסדרה רק בגלל KITT, תפקיד זה היווה עבורו פריצת דרך והפך אותו לכוכב פופולרי. בהמשך זכה הסלהוף לתהילה נוספת כאשר כיכב ב"משמר המפרץ" (יחד עם פמלה אנדרסון).
הסדרה "אביר על הגלגלים" גררה בעקבותיה גם משחקי מחשב שנהיו פופולריים למדי. המשחק המקורי יצא ב-1986 בפורמט של 8-ביט אך גרסאות מאוחרות יותר בהוצאת Davilex International הותאמו למחשבים יותר מתקדמים. המשך למשחק המקורי יצא ב-2004 בידי Davilex International.
ב-2005 החלו למכור את עונות הסדרה על גבי מארזי DVD. בישראל הסדרה זכתה לעשרות שידורים חוזרים ונכון לשנת 2005 היא משודרת כרצועה יומית בערוץ AXN בכבלים.
יחסי בולגריה–בלגיה
יחסי בולגריה–בלגיה הם היחסים הדיפלומטיים בין בולגריה לבלגיה.
סקירה כללית
יחסים דיפלומטיים בין שתי המדינות נוצרו ב-1879, זמן קצר לאחר הקמת נסיכות בולגריה. באוגוסט 1914, בלגיה נכבשה על ידי הקיסרות הגרמנית. בין 1914 ל-1915, לעומת זאת, ממלכת בולגריה נותרה נייטרלית. עם זאת, בולגריה התקרבה בסופו של דבר לקיסרות הגרמנית ול, ובשנת 1915 התיישרה ממשלתו של ראש הממשלה הליברלי וסיל רדוסלאבוב עם מעצמות המרכז ולחמה לצידן עד תום מלחמת העולם הראשונה. במלחמת העולם השנייה שוב נכבשה בלגיה על ידי גרמניה הנאצית, בעוד בולגריה הצטרפה למדינות הציר ולחמה לצידן עד ספטמבר 1944 אז עברה לצד בעלות הברית.
לאחר מלחמת העולם השנייה הייתה בלגיה חלק ממדינות נאט"ו והגוש המערבי, בעוד בולגריה הייתה חלק מברית ורשה. באוקטובר 2016 בלגיה ובולגריה סיכמו, הסכם שמטרתו להילחם בהשלכה חברתית, ניצול והונאה. בשנת 2019 חגגו שתי המדינות 140 שנים לכינון היחסים הדיפלומטיים ביניהן. נכון לשנת 2021, מספר האזרחים הבולגרים שהיו רשומים בבלגיה עמד על 43,104. כיום, שתי המדינות חברות מלאות בלה פרנקופוני, נאט"ו והאיחוד האירופי.
טבח סברה ושתילה
טבח סברה ושתילה היה טבח שערכו אנשי הפלנגות הנוצריות במהלך מלחמת האזרחים בלבנון, בין 16 בספטמבר ל-18 בספטמבר 1982, במאות מתושבי מחנות הפליטים הפלסטינים סברה, שתילה, בורג' אל-בראג'נה ושכונת אל-פאכהאני שבמערב ביירות. כוחות הפלנגות נכנסו למחנה כחלק מהשתלטות צה"ל על מערב ביירות.