cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
סויוז TMA-7
מהלך המשימה
לאחר אסון קולומביה הופסקו טיסות של מעבורת חלל. בעקבות כך תוכנית ניצול תחנת החלל הבין-לאומית עובדה מחדש. החל משנת 2003 צוות התחנה צומצם לשני חברי הצוות בהתאם ליכולת של חלליות מדגם "סויוז".
חללית "סויוז TMA-7" שוגרה ב-1 באוקטובר 2005 מקוסמודרום בייקונור הנמצא בשטח קזחסטן ומנוהל על ידי רוסיה. ב-3 באוקטובר בוצע עגינה בתחנת החלל. באותה עת בתחנה שהה צוות משלחת קבועה מס' 11 בפיקוד סרגיי קריקאליוב. החללית הביאה איתה ציוד ומצרכים. אנשי משלחת קבועה מס' 11 ביחד עם צוות החללית החלו בהעברת הציוד לתחנת החלל. במקביל החל תהליך העברת שליטה על תחנת החלל לצוות קבוע מס' 12. על הטיסה היה תייר חלל גרגורי אולסן ששילם כ-20 מיליון $. ב-10 באוקטובר צוות קבוע מס' 11 וגרגורי אולסן עזבו את תחנת החלל בחללית "סויוז TMA-6" ונחתו בכדור הארץ לאחר כ-6 חודשי עבודה בתחנת החלל.
חללית "סויוז TMA-7" נותרה מחוברת לתחנת החלל הבין-לאומית כ"חללית חילוץ" במצב חירום.
צוות קבוע מס' 12 בפיקוד ויליאם מקארתור החל בביצוע תוכנית שכללה מספר ניסויים ותחזוקת תחנת החלל. הם ערכו מספר ניסויים מדעיים וביצעו פעילות חוץ רכבית. במהלך שהותם בתחנת החלל תוכנן ביקור של מעבורת החלל דיסקברי בנסגרת משימה STS-121 אך הוא נדחה ל-2006
בתחנת החלל הבין לאומית נותר צוות משלחת קבועה מס' 13 שהגיע מספר ימים לפני זה בחללית סויוז TMA-8.
קישורים חיצוניים
מידע על הטיסה
תל פרי
תל פרי (Tell Fray) היה תל עתיק ששכן על הגדה המזרחית של הפרת במחוז א-רקה בצפון סוריה. אתר זה שכן במקום בו משתרע היום אגם אסד והוא נבלע מתחת לפני האגם. שמו של התל מקורו בתעלת מים עתיקה שנקראה פרי או "הפרת הקטן".
החפירות
אתר זה נחפר בשנים 1972–1973 במסגרת משלחת משותפת סורית-איטלקית בהנהלתם של הארכאולוג הסורי עדנאן בוני ופאולו מתיאה (Paolo Matthiae), ארכאולוג איטלקי ופרופסור בספיאנצה - אוניברסיטת רומא שחפר גם באבלה. משלחת החפירות הייתה חלק ממאמץ בינלאומי שנוהל על ידי אונסק"ו לחפור אתרים רבים ככל האפשר באזור שהיה צפוי להיות מוצף באגם שייוצר בעקבות בנייתו של סכר טבקה על נהר הפרת. האתר נעלם מתחת למי האגם בשנת 1974.
ממצאים בתל
בחפירות התגלו שכבות ארכאולוגיות שתוארכו למאה ה-14 לפנה"ס לתקופת הברונזה המאוחרת. הממצאים כללו שני מקדשים, אחד המקדשים היה כנראה לאל תשהוב (Teshub), שהיה אל השמיים והסערה במיתולוגיה החורית. בחפירות התגלו גם מספר מבני מגורים. שניים מתוך המבנים שנחפרו היו שייכים לפקידים חשובים. אחד מהם היה כנראה הנציג או המושל של המלך החתי. הפקיד החשוב השני היה אחראי על תחזוקת תעלות המים באזור. באתר נמצאו גם לוחות בכתב יתדות. על פי הלוחות, האתר היה שייך לעיר בפרובינציה חתית שהייתה ידועה בשם "ארץ אסתתה" (Land of Astata), שמרכזה היה בעיר אמר שהייתה בתחום ההשפעה של מלכי כרכמיש.
האתר נהרס בשרפה במאה ה-13 לפנה"ס, כנראה על ידי אחד המלכים האשוריים, שלמנאסר הראשון או בנו תוכולתי-נינורתה הראשון, שכבשו את האזור במסגרת מסעות המלחמה שלהם. על פי הלוחות שנמצאו באתר ובאתרים אחרים, הציעו החוקרים ששמו של היישוב במקום היה יחרישה (Yakharisha) או שפרו (Shaparu). ממצאים מהאתר הועברו לתצוגה במוזיאון הלאומי של חלב.
Into the Light
Into the Light (בעברית: אל האור) הוא אלבום הסולו השני של הזמרת-יוצרת האמריקאית גלוריה אסטפן, ואלבומה ה-14 יחד עם להקתה מיאמי סאונד משין. האלבום יצא לאור ב-25 בינואר 1991 על ידי חברת התקליטים אפיק רקורדס.
עם יציאתו נכנס האלבום אל המקום השני במצעד האלבומים הבריטי, וה-5 במצעד הבילבורד 200.
רקע והפקה
האלבום הופק על ידי אמיליו אסטפן, קליי אוסטוולד ואל פלינו. לאחר שיצא האלבום Cuts Both Ways, שזכה להצלחה עולמית, ולאחר תאונת הדרכים הקשה אותה חוותה ב-1990, יצאה אסטפן להפסקה מעולם המוזיקה, עד שנת 1991. נושא האלבום היה המוות אשר כמעט פקד את אסטפן, ומפה גם שם האלבום "Into the Light".
האלבום זכה להצלחה מסחרית עולמית, ומכר למעלה מ-1.8 מיליון עותקים בארצות הברית על פי נילסן סאונדסקאן.
אל-אוריאנים
אל-אוריאנים (באנגלית: El-Aurians) - לעיתים מכונים "מאזינים" (Listeners) - הוא גזע בדיוני דמוי-אדם של חייזרים, אשר מופיע ביקום הבדיוני של זיכיון "מסע בין כוכבים" והוצג לראשונה בעונה השנייה של "מסע בין כוכבים: הדור הבא", עם דמותה של גאינן (בגילומה של השחקנית וופי גולדברג). שמו של הגזע צוין ב-"מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9", בפרק "Rivals". הנבל בסרט הקולנוע "מסע בין כוכבים: דורות", ד"ר טוליאן סוראן (בגילומו של השחקן האנגלי מלקולם מקדואל), הוא אל-אוריאני. בנוסף, דמותה של גאינן מופיע בעונה השנייה של הסדרה "מסע בן כוכבים - פיקארד", הן בציר הזמן המקורי, והן בגרסה צעירה יותר המתגוררת בכדור הארץ במאה ה-21.
אל-אוריאנים דומים פיזית לבני אדם. תוחלת חייהם מגיעה מעל ל-700 שנה. הם נחשבים לגזע של "מאזינים", ולעיתים קרובות מוצגים כסבלנים וחכמים. בפרקי הטלוויזיה ובסרטים של "מסע בין כוכבים" נראו אל-אוריאנים בעלי עור כהה ובעלי עור בהיר. יש להם יכולת מסוימת לחוש בזרימת הזמן ולמרות שאינם מסוגלים להסביר זאת הם מרגישים כי משהו לא בסדר כאשר הם נמצאים במציאות זמן חלופית.
כוכב הבית של האל-אוריאנים היה ממוקם ברביע דלתא, והוטמע על ידי הבורג באמצע המאה ה-23. מעטים מאוד שרדו, ואלו שעשו זאת התפזרו בכל רחבי הגלקסיה. חלק מהפליטים הגיעו לפדרציית הכוכבים המאוחדת; כבר צוין כי זו עשויה להיות אנלוגיה להתפשטות אפריקנים מסביב לכדור הארץ בשל קולוניאליזם ועבדות. בעונה השנייה של בסדרה מסע בין כוכבים: פיקארד גאינן מופיע כדמות מבוגרת ומסבירה זאת ביכולת של בני מינה להתבגר לפי הצורך למרות תוחלת החיים הארוכה שלהם.
אגוז לוז
אגוז לוז או אִלְסָר ("בונדוק" בערבית) הוא הפרי האכיל של שיחים נשירים בסוג Corylus. את השיחים מגדלים כיום לצרכים מסחריים בארצות שונות (טורקיה, ארצות הברית, ספרד, איטליה, צרפת, סין ואוסטרליה). הם זקוקים למזג אוויר קר וחורפי על מנת לפתח תפרחת.
אגוזי הלוז גדלים באשכולות על השיח. כשהאגוזים מבשילים, הפרי הגדול והשעיר נפתח, והאגוז נושר לאדמה, מוגן בקליפתו הקשה. לשיח הלוז אורך חיים גבוה במיוחד והוא מספק אגוזים במשך מאות שנים. לאגוז עצמו קליפה דקה שעטופה במעטה מגן עבה. את האגוז צורכים טרי או קלוי.
ערכים תזונתיים
האגוז עשיר בשומן, חלבון, סיבים תזונתיים, ויטמין E וברזל. כמו כן הוא מכיל זרחן, אשלגן וסידן. כ-80% מתכולת השומן באגוז הוא שומן חד בלתי רווי.
מקילוגרם אגוזים אחד נשארים 460 גרם לאחר קילוף.
שימושים רפואיים לפי מקורות קדומים ובימינו
בתקופה הקלאסית האמינו שהאגוז מועיל לקיבה, מרפא שיעול ומצמיח שיער. בימי הביניים גידלו את הצמח באזור והשתמשו בו לניקוי ולחיזוק המעיים, לסתירת רעלים, לשיפור הזיכרון, לריפוי שטפי דם בחזה ובריאה, להפחתת גזים, לגרימת עצירות והקאה, לריפוי דלקות בדרכי השתן, לטיפול במחלת הנפילה, בפצעים פתוחים ובעוויתות בפנים. ברפואה העממית בימינו משמש האגוז לטיפול במחלות מעיים ולהורדת רמת הכולסטרול בדם, לטיפול בדימום, במחלות עיניים, וכן לשיפור הזיכרון, לריבוי הזרע ולריבוי חלב אם.
הוועדה לגאוגרפיה עירונית
הוועדה לגאוגרפיה עירונית היא יחידת סמך באיגוד הבינלאומי לגאוגרפיה העוסקת בנושאי גאוגרפיה עירונית, בתחומים עירוניים, ו-פתרון הבעיות בערים ברחבי העולם. הוועדה נוצרה בעקבות ראיון של פרופסור קז'ימיר דזיוונסקי (פולין) בעת שנערך הקונגרס הבינלאומי לגאוגרפיה במוסקבה בשנת 1976 כאשר נשאל לגבי ניגוד האינטרסים של ערים קפיטליסטיות במערב לעומת ערים סוציאליסטיות במזרח והיחסים ביניהם. הוועדה מקיימת מחקר, תיעוד, שימור אדריכלי, אקולוגיה, מנהל מקומי, ויחסי גומלין בנושאי הערים ומקיימת קונגרסים בכמה ערים במקביל ושיתוף פעולה בין בעלי מקצוע העוסקים גאוגרפיה עירונית. בשנת 2010 נערך הקונגרס לראשונה בישראל, בתל אביב ביחד עם הקונגרס השנתי בנושאי אזורים של האיגוד הבינלאומי לגאוגרפיה. מקומה של הוועדה הוא במכון לגאוגרפיה של אוניברסיטת לוזאן בשווייץ.
Hallucination
Hallucination (בעברית: הזיה) הוא סינגל של התקליטן הקוסובואי-אלבני, רגארד, והלהקה הבריטית, יירס אנד יירס. השיר יצא, על ידי חברת התקליטים מיניסטרי אוף סאונד, ב-18 בפברואר 2022. השיר מופיע במהדורת הסטרימינג של אלבום האולפן השלישי של הלהקה, Night Call (Deluxe). השיר נכתב על ידי רגארד, אולי אלכסנדר, ז'אן-ז'אק גולדמן, ג'ואל ליטל, נדיה מלאדג'או וסטפן גולדמן, והופק על ידי רגארד. בשיר מופיעה דגימה מהרמיקס של Filatov & Karas לסינגל "Don't Be So Shy" של אימאני.
נכון לינואר 2023, השיר הושמע למעלה מ-59 מיליון פעמים בספוטיפיי, ולמעלה מ-9 מיליון פעמים ביוטיוב.
תל (פירושונים)
{{פירושונים| אישים:
ראו גם
}}
משה צינוביץ
משה צינוֹביץ (תרס"ה, 1905 - ח' באלול ה'תשמ"ז, 1 בספטמבר 1987) היה סופר, ביוגרף ועיתונאי ישראלי ממוצא פולני-ליטאי. חוקר תולדות אישים וקהילות ישראל באירופה.
ביוגרפיה
נולד בידוובנה הסמוכה ללומז'ה ליוסף צינוביץ ושירקה רייזל בת הרב שמואל קרסנובורסקי. בילדותו המוקדמת הוכר בסביבתו כבעל זיכרון טוב במיוחד ונבחר עבורו מסלול תורני.
בטרם היותו בן 13 סיים ונבחן על סדר נשים. למד תקופה קצרה אצל רבי פסח פרוסקין, ועם מעבר הוריו להתגורר בביאליסטוק עבר ללמוד בישיבת ביאליסטוק, עמו למד אז בחברותא, אריה ליב מאלין; לימים מבחירי ישיבת מיר וראש ישיבת "בית התלמוד" בניו יורק.
בשנים 1927–1932 שהה בגרמניה, תחילה בוויסבאדן ואחר כך בישיבתו של הרב יעקב הופמן בפרנקפורט ובבית המדרש לרבנים בברלין אצל הרב חיים הלר.
בשנת ה'תרצ"ג-1933 עלה לארץ ישראל והתיישב בתל אביב. הוא החל לפרסם בקביעות מאמרים על קהילות ואישים, בעיקר רבניים, בעיתון הדתי-לאומי "הצופה". במקביל המשיך בסדרת סקירותיו שפורסמו ב"דאָס וואָרט" באירופה. ביחד עם כמה מחבריו הקים "ארגון צעירים ללימודי היהדות" והעביר במפגשיו הרצאות על "הישיבות ואישיהן".
לאחר פטירת אשתו הראשונה, בתיה שימשילביץ, נישא לרבקה רוקנשטיין (1909–1997), שכיהנה כיועצת משפטית של משרד הסעד. הוא הצטרף לנסיעותיה ברחבי העולם בשם המשרד וניצל את ההזדמנויות לאיסוף חומר למחקריו במוזיאונים, ספריות ומוסדות אחרים.
נפטר בתל אביב בח' באלול ה'תשמ"ז, 2 בספטמבר 1987, בגיל 82. נקבר בבית העלמין קריית שאול.
ארכיון המחקר שלו, הכולל חומר רב על תחומי העניין בהם עסק, נמצא ברשות אלמנתו עד פטירתה ולאחר מכן נרכש על ידי הספרייה הלאומית.
כתביו
עשרות מאמרים וסקירות שלו על רבני עיירות התפרסמו ברבים מספרי הזיכרון לקהילות שחרבו בשואה שנדפסו בעשרות השנים שלאחר מלחמת העולם השנייה. וספרו האחרון "אישים וקהילות" (תל אביב תש"ן) נדפס רק לאחר מותו בידי אלמנתו.
U2
U2 (בעברית: יו-טו או יו-2) היא להקת רוק אירית מדבלין, אשר נוסדה ב-1976. חברי הלהקה הם בונו, דה אדג', אדם קלייטון ולארי מולן ג'וניור. היא נחשבת לאחת מלהקות הרוק המצליחות בעולם מאז שנות ה-80 של המאה ה-20, ופעילה פוליטית במיוחד בהקשר של זכויות אדם.
1976 – 1980: היווסדות הלהקה והשנים הראשונות
הלהקה נוסדה בדבלין ב-25 בספטמבר 1976. היא החלה את דרכה כאשר לארי מולן ג'וניור, שהיה אז בן 14, פרסם בלוח המודעות של התיכון בו למד מודעה בחיפוש אחר מוזיקאים עבור להקה חדשה. החזרה הראשונה של הלהקה התרחשה במטבח של מולן ג'וניור. מולן ג'וניור ניגן על תופים, פול יוסון (בונו) שר, דייוויד אוונס (דה אדג') ואחיו הגדול, דיק אוונס, נגנו על גיטרות ואדם קלייטון ניגן על גיטרה בס. בחזרה הראשונה היו גם איוון מקורמיק ופיטר מרטין, שני חברים של מולן ג'וניור. מרטין, אשר הביא את הגיטרה והמגבר שלו לחזרה הראשונה אך לא ידע לנגן, לא נשאר בלהקה. מקורמיק עזב גם הוא לאחר כמה שבועות. חברי הלהקה בחרו בשם "Feedback" (פידבאק) מכיוון שזה היה אחד המונחים הטכניים היחידים שהם הכירו. תחילה הלהקה ניגנה בעיקר גרסאות כיסוי. כמה מההשפעות המוקדמות על הלהקה היו להקות פאנק רוק כמו הג'אם, הקלאש, הבאזקוקס והסקס פיסטולס.
באפריל 1977 הלהקה הופיעה לראשונה בתשלום מול קהל בבית ספר תיכון באירלנד. זמן קצר לאחר מכן, שינתה הלהקה את שמה ל-"The Hype" (ההייפ). במרץ 1978 הלהקה שינתה את שמה ל-"U2" מרובה המשמעויות והמעורפל, בכוונה. סטיבן אבריל, מוזיקאי וחבר משפחה של אדם קלייטון, הציע את השם. הלהקה הופיעה בשמה החדש בתוכנית לגילוי כישרונות בלימריק ב-17 במרץ 1978, בה זכתה. הפרסים היו 500 ליש"ט וזמן אולפן על מנת להקליט דמו עבור חברת התקליטים CBS. לאחר כמה ימים, דיק אוונס עזב את הלהקה. הוא המשיך לאחר מכן ללהקה בשם "Virgin Prunes". הלהקה השתמשה בחלק מהכסף שזכתה בו כדי להקליט קלטת דמו ראשונה באפריל 1978 בדבלין, אך התוצאה לא הייתה טובה במיוחד.
באותה שנה, פול מקגינס הפך למנהל הלהקה. באוגוסט U2 הקליטה דמו של שלושה שירים עם המפיק צ'אס דה ויילי באולפני Windmill Lane בדבלין. השירים היו "Stories for Boys" (סיפורים לבנים), "Out of Control" (לא בשליטה) ו-"Boy-Girl" (ילד-ילדה). חודש לאחר מכן, השירים יצאו במיני-אלבום הראשון של הלהקה דרך חברת CBS. המיני אלבום נקרא "Three" ויצא באירלנד בלבד. 1000 העותקים שיצאו למכירה נמכרו כמעט מיד. בדצמבר 1979, הלהקה הופיעה בפעם הראשונה מחוץ לאירלנד, בלונדון, אך לא הצליחה להשיג את תשומת לב הקהל והמבקרים.
1980 – 1981: "Boy" ו-"October"
ב-26 בפברואר 1980, U2 הוציאה את הסינגל הראשון שלה, "Another Day" (יום אחר), דרך חברת CBS. הסינגל יצא באירלנד בלבד. באותו היום הלהקה הופיעה באצטדיון הלאומי בדבלין. ביל סטיוארט, נציג של חברת התקליטים איילנד רקורדס, היה בקהל, מה שתרם לכך שהלהקה הוחתמה על ידי החברה. ב-16 במאי 1980 U2 הוציאה את הסינגל "11 O'Clock Tick Tock" (השעה 11 טיק טוק). מרטין האנט, אשר הפיק את הסינגל, היה אמור להפיק גם את האלבום הראשון של הלהקה אך בסופו של דבר הוחלף על ידי סטיב ליליווייט.
מיולי ועד ספטמבר 1980, U2 הקליטה את האלבום "Boy" (ילד) באולפני Windmill Lane. ב-18 באוגוסט 1980 יצא הסינגל הראשון מהאלבום, "A Day Without Me" (יום בלעדיי). ב-20 באוקטובר 1980 יצא האלבום "Boy", וזכה לביקורות טובות. הוא לווה בסיבוב ההופעות הראשון של הלהקה מחוץ לאיים הבריטים.
ביולי 1981 U2 הוציאה את הסינגל הראשון מאלבומה השני "October" שנקרא "Fire" (אש). הוא היה הסינגל הראשון של U2 שנכנס למצעדים בבריטניה. האלבום "October" יצא ב-12 באוקטובר 1981. השיר "Gloria" (גלוריה) היה הסינגל השני מהאלבום והראשון שהקליפ שלו שודר ב-MTV. במהלך סיבוב ההופעות של "October", חברי U2 פגשו את אנטון קורביין, שנעשה לצלם העיקרי שלהם.
בונו, דה אדג' ולארי מולן ג'וניור היו ועודם נוצרים מאמינים ולא הסתירו את זיקתם לדת. שלושתם הצטרפו לאגודה דתית הנקראת "שלום" (Shalom), אשר הובילה אותם לבחון את היחסים בין האמונה הנוצרית לבין סגנון החיים של הרוקנרול. המאבק בין שני כוחות אלו, הנתפשים כמנוגדים, כמעט הוביל לפירוקה של הלהקה, אך לבסוף הם הסכימו על כך שהם יכולים ליצור מוזיקה מבלי להתפשר על אמונותיהם האישיות. הלהקה הייתה חריגה, על רקע הסכסוך בצפון אירלנד שסער באותן שנים, בכך שהורכבה מפרוטסטנטים וקתולים, מאירים מלידה וממהגרים מבריטניה. אמונתם הנוצרית של חברי הלהקה ממלאת תפקיד חשוב בשיריהם.
1983: "War" ו-"Under a Blood Red Sky"
ב-28 באוקטובר 1983, U2 הוציאה את אלבומה השלישי, "War" (מלחמה). האלבום כלל את אחד משיריה הידועים של הלהקה "Sunday Bloody Sunday" (יום ראשון העקוב מדם). שיר זה עוסק במצב ששרר בצפון אירלנד באותם ימים. הסינגל הראשון מתוך האלבום, "New Year's Day" (יום השנה החדשה), הפך ללהיט הבינלאומי הראשון של U2. הוא הגיע למקום העשירי במצעד הבריטי ולמיקומים טובים במצעדים בארצות הברית, בין היתר בשל כך שרשת הטלוויזיה MTV שידרה רבות את הקליפ של השיר וחשפה את הלהקה לקהל האמריקני. בתקופה זו יצאה הלהקה לסיבוב הופעות בשם "War" והחלה למלא אולמות באירופה ובארצות הברית. אחת ההופעות המפורסמות ביותר בסיבוב זה נערכה באמפי רד רוקס שבדנוור, קולורדו. ההופעה יצאה על גבי תקליט בשם "Under a Blood Red Sky" (תחת שמיים עקובים מדם), יחד עם הקלטות מהופעות אחרות בסיבוב, ב-21 בנובמבר 1983. U2 הוציאה קלטת וידאו בשם "U2 Live at Red Rocks: Under a Blood Red Sky" (U2 בהופעה חיה ברד רוקס: תחת שמיים עקובים מדם) ב-1984.
1984 – 1986: "The Unforgettable Fire" ו"לייב אייד"
ב-1 באוקטובר 1984 U2 הוציאה את אלבומה הרביעי, "The Unforgettable Fire". שמו של האלבום לקוח מסדרת ציורים שנעשתה על ידי ניצולי פצצות האטום על הירושימה ונגסאקי. האלבום כלל את השיר "(Pride (In the Name of Love" (גאווה, בשם האהבה), שהוא שיר מחווה למרטין לותר קינג. השיר הפך לסינגל הראשון מהאלבום, והגיע למקומות גבוהים במצעדים בבריטניה ובארצות הברית. האלבום היווה נקודת מפנה מבחינת הקריירה של הלהקה. הליריקה הפכה מורכבת ושנונה יותר, ולוותה במוזיקה וקצב משוחררים יותר. עם זאת, הנושאים הפוליטיים נשארו כשהיו. לאחר יציאת האלבום, יצאה U2 לסיבוב הופעות נוסף. מגזין המוזיקה האמריקאי, רולינג סטון, הכתיר את הלהקה כ"להקה של שנות השמונים", וטען שייתכן ומדובר בלהקה היחידה החשובה באמת למעריצי הרוקנרול של אותם הימים.
הקונצרט "לייב אייד", אשר הופק במטרה לעזור לנפגעי הרעב באתיופיה, התקיים ב-13 ביולי 1985 ונצפה על ידי יותר ממיליארד אנשים ברחבי העולם. להקת קווין הייתה הלהקה המרכזית במופע, אך בניגוד לציפיות, U2 העניקה מופע מרשים שהפך לאחד ממוקדי האירוע. אירוע נוסף בו השתתפה הלהקה היה "Conspiracy of Hope" ("מזימת תקווה"), סיבוב הופעות של אמנסטי אינטרנשיונל. הסיבוב כלל שש הופעות ברחבי ארצות הברית. הסיבוב הכניס 3 מיליון דולר לארגון ובעקבותיו 45,000 אנשים הצטרפו כחברים בארגון בחודש אחד.
1987 – 1988: “The Joshua Tree" ו-“Rattle and Hum"
ב-9 במרץ 1987, הלהקה הוציאה את האלבום "The Joshua Tree" שהגיע למקום הראשון במצעד הבריטי והאמריקאי וזכה בפרס גראמי לאלבום הטוב ביותר ב-1988. הוא זכה לשבחי המבקרים ונכלל ברשימות שונות של האלבומים הטובים ביותר. הסינגלים "With or Without You" (איתך או בלעדיך) ו-"I Still Haven't Found What I'm Looking For" (עדיין לא מצאתי את מה שאני מחפש) העפילו במהירות למקום הראשון במצעדים בארצות הברית. סינגל מצליח נוסף מהאלבום הוא "Where The Streets Have No Name" (היכן שלרחובות אין שם). לאחר צאת האלבום U2 הפכה ללהקת הרוק הרביעית שכיכבה על שער הטיים מגזין (הלהקות הקודמות היו הביטלס, הבנד, ו-The Who). הטיימס הכריז על השער כי U2 היא "הכרטיס החם ביותר ברוק". סיבוב ההופעות שליווה את האלבום היה סיבוב ההופעות הגדול ביותר שהלהקה ערכה עד אז. יותר מ-3 מיליון אנשים הגיעו להופעות והסיבוב הכניס יותר מ-40 מיליון דולר.
1991 – 1994: "Achtung Baby" ו-"Zooropa"
לאחר שנות עבודה מאומצות, לקחה הלהקה פסק זמן של מספר שנים. חבריה נפגשו שוב בברלין לעבודה משותפת על אלבום חדש בסוף 1990. ב-18 בנובמבר 1991, הוציאה U2 את האלבום "Achtung Baby" (זהירות מותק) שהופק גם הוא על ידי בריאן אינו ודניאל לנואה. האלבום התקבל בהתלהבות על ידי מעריצי הלהקה ומבקרי המוזיקה כאחד.
האלבום היה רצוף להיטים ואחד מהבולטים בהם הוא "One" (אחד).
בתחילת 1992, החלה U2 סיבוב הופעות אשר נקרא "Zoo TV" (טלוויזיית גן חיות). האלבום וסיבוב ההופעות הושפעו מאירועים רבים אשר התרחשו בעיקר בזמן העבודה על האלבום, כמו נפילת חומת ברלין, התפרקות ברית המועצות, ומלחמת המפרץ הראשונה. עד סוף 1992, האלבום מכר 7 מיליון עותקים, מהם בערך 3–4 מיליון בארצות הברית.
במהלך הפסקה מסיבוב ההופעות של "Zoo TV", חזרה הלהקה לאולפן ההקלטות. הכוונה המקורית של הלהקה הייתה ליצור מיני-אלבום, אך במהרה נוצר אלבום חדש ומלא, הנקרא "Zooropa" (שילוב של גן חיות ואירופה) שיצא ב-5 ביולי 1993. בעוד ש-"Achtung Baby" נחשב אקספרימנטלי, "Zooropa" הרחיק את סגנון הלהקה מצלילה הייחודי באלבומיהם הראשונים אף יותר. האלבום כלל סגנון של טכנו, ואפקטים אלקטרוניים נוספים, הכוללים סימפולים ולופים. המבקרים שיבחו מאוד את "Zooropa". הלהקה החלה להופיע שוב במאי 1993 והסיבוב הסתיים בנובמבר 1993.
1996 – 1999: "Pop"
הסיבוב כלל תפאורה בדמות קשת צהובה בגובה של כ-30 רגל, כדור מראות בצורת לימון בגובה של כ-11 רגל ומסך וידאו רחב (לראשונה בטכנולוגיית LED) אשר נמתח לכל אורך הבמה - כ-23 מטרים (שיא גינס לגודל של מסך וידאו). סיבוב ההופעות היה הסיבוב השני מבחינת הכנסותיו בשנת 1997 ורווחיו הגיעו ל-171 מיליון דולר.
הלהקה הופיעה בקונצרט קצר בבלפסט בחודש מאי 1998, שלושה ימים לפני הסכם יום שישי הטוב. באותה שנה, U2 הופיעה בטלוויזיה האירית באירוע התרמה לקורבנות אומה (Omagh), עיר בה גבה פיגוע טרור שהתרחש ב-15 באוגוסט 1998 את חייהם של 29 בני אדם וגרם לפציעת רבים. ב-2 בנובמבר 1998, הוציאה U2 את אוסף הלהיטים הראשון שלה, "The Best of 1980-1990" (המיטב של 1980–1990).
2000 – 2001: "All That You Can't Leave Behind"
ב-30 באוקטובר 2000 הוציאה U2 את האלבום "All That You Can't Leave Behind" (כל מה שאינך יכול להותיר מאחור). האלבום זכה לביקורות טובות ודורג על ידי מגזין רולינג סטון כ"יצירת המופת השלישית" של הלהקה לאחר "Achtung Baby" ו-"The Joshua Tree". האלבום זכה בשבעה פרסי גראמי. כמו בעבר, במהלך אביב 2001 ליוותה U2 את יציאת האלבום בסיבוב הופעות בשם "Elevation" (רום). הסיבוב כלל 113 הופעות וגרף יותר מ-143מיליון דולר. הביקורות הטובות על האלבום, יחד עם סיבוב הופעות רווחי ומצליח, גרמו למעריצים לחוש כי U2 הצליחה לבסס מחדש את מעמדה כ"להקה הגדולה בעולם", ומספר סקרים שנערכו בקרב מגזיני מוזיקה הראו כי רבים ברחבי העולם רואים בלהקה כלהקת ההופעות הטובה ביותר. בשנת 2001 דורגה U2 בידי המגזין טיים בין עשר הלהקות הטובות בעולם.
לאחר סיום סיבוב ההופעות "Elevation" בסוף 2001, הלהקה העניקה מופע מרשים של שלושה שירים בניו אורלינס לואיזיאנה, במהלך הפסקת המחצית של משחק הסופרבול XXXVI. במהלך השיר "Where the Streets Have No Name" (היכן שלרחובות אין שמות) הוקרנו שמותיהם של קורבנות פיגועי 11 בספטמבר על המסך. במהלך 2002 המשיך בונו בקמפיין התומך במחיקת חובותיהן של מדינות מתפתחות ובמאבק נגד האיידס. ב-5 בנובמבר 2002, U2 הוציאה אוסף להיטים נוסף בשם "The Best of 1990 – 2000" (המיטב של 1990 – 2000). ב-2002 זכתה הלהקה בפרס גלובוס הזהב על השיר "The Hands That Built America" (הידיים שבנו את אמריקה) עבור סרטו של מרטין סקורסזה "כנופיות ניו יורק".
2004 – 2005: "How to Dismantle an Atomic Bomb"
"How to Dismantle an Atomic Bomb" קודם בעזרת מסע יחצנות נרחב מאוד. הלהקה אף ערכה הופעות אורח בתוכניות טלוויזיה כמו "CD:UK" ו-"The Jonathan Ross Show" בבריטניה, ובתוכנית הידועה "Saturday Night Live" בארצות הברית. הלהקה אף נתנה לראשונה את הסכמתה לכך שסינגל שלה, "Vertigo", יופיע בפרסומת טלוויזיונית ל-iTunes. אף על פי שהלהקה לא קיבלה תמלוגים עבור השימוש בשיר, בזכות הפרסומת הוא הפך לידוע ומוכר הרבה לפני צאת האלבום. דבר זה גרר שותפות נוספת בין U2 ואפל, לה שייכת חנות המוזיקה המקוונת iTunes. אפל הוציאה גרסה מיוחדת של נגן האייפוד בעיצוב חברי הלהקה, בצבע שחור ואדום (בדומה לעטיפת האלבום), וחתימות חברי הלהקה חרוטות על צידו האחורי.
באפריל 2004 כלל המגזין רולינג סטון את U2 בין 100 האמנים הטובים ביותר בכל הזמנים. הוכחה נוספת למעמדה של הלהקה התקבלה ב-14 במרץ 2005, כאשר U2 נכנסה להיכל התהילה של הרוקנרול.
במרץ 2005, כארבעה חודשים לאחר צאת האלבום, פתחה להקת U2 בסיבוב הופעות בשם "Vertigo". ההופעה הראשונה בסיבוב התקיימה בסן דייגו שבקליפורניה. הסיבוב כלל 110 הופעות, גרף 260 מיליון דולר והיה סיבוב ההופעות שגרף הכי הרבה כסף ב-2005.
2006 – 2011: No Line on the Horizon"
הלהקה החלה את העבודה על האלבום ה-12 שלה ב-2006. האלבום, שנקרא "No Line on the Horizon" (אין קו באופק), הופץ לחנויות באירופה ב-2 במרץ 2009, ולמחרת בארצות הברית. האלבום כלל את הסינגל "Get On Your Boots" (לבש את המגפיים שלך). המגזין רולינג סטון העניק לאלבום חמישה כוכבים. האלבום הגיע למקום הראשון במצעדים בכ-30 מדינות.
2011 – 2015: "Songs of Innocence"
ב-9 בספטמבר 2014, U2 הכריזה על אלבום האולפן ה-13 שלה, "Songs of Innocence" (שירי תמימות) בעת אירוע השקה של אפל, ושחררה את האלבום בצורה דיגיטלית ובחינם באותו היום לכל לקוחות iTunes. האלבום היה זמין ליותר מ-500 מיליון לקוחות iTunes במהלך שמנכ"ל אפל, טים קוק, כינה "השקת האלבום הגדולה בהיסטוריה". האלבום הוסף באופן אוטומטי לכל חשבונות ה-iTunes, דבר אשר הכעיס אנשים רבים. האלבום הופק על ידי דיינג'ר מאוס, פול אפוורת', ראיין טדר, דקלן גפני ופלוד.
U2 יצאה לסיבוב הופעות בשם "Innocence + Experience" (תמימות + ניסיון) ב-16 במאי 2015. הסיבוב כלל 76 הופעות ובמהלכו U2 הופיעו בצפון אמריקה ובאירופה. הסיבוב הסתיים בדצמבר של אותה השנה. הרווח מסיבוב ההופעות היה 152.2 מיליון דולר. ההופעה האחרונה בסיבוב ההופעות הייתה אחת משתי ההופעות שהיו אמורות להתקיים בפריז אבל נדחו בגלל הפיגועים אשר התרחשו בעיר ב-13 בנובמבר 2015. ההופעה הוקלטה והוקרנה ברשת HBO בארצות הברית, ובנוסף שוחררה ב-DVD.
2016 – 2019: "Songs of Experience"
הלהקה עבדה על אלבום בשם "Songs of Experience" (שירי ניסיון), אך על אף שהאלבום כבר כמעט הושלם, הלהקה החליטה לדחות את הוצאתו.
ב-2017, הלהקה יצאה לסיבוב הופעות לכבוד 30 שנה לאלבום "The Joshua Tree" בו הם נגנו את כל שירי האלבום לפי הסדר, בתוספת שירים אחרים. הסיבוב החל ב-12 במאי בוונקובר, קנדה וכלל הופעה בפסטיבל Bonnaroo במנצ'סטר, טנסי ב-9 ביוני.
ב-1 בדצמבר 2017, יצא אלבומה ה-14 של הלהקה, "Songs of Experience". הסינגל הראשון מהאלבום, "You're The Best Thing About Me" (את הדבר הטוב ביותר בי), יצא ב-6 בספטמבר 2017. הסינגל השני, "Get Out of Your Own Way" (זוז מהדרך של עצמך) יצא ב-16 בינואר 2018 והסינגל השלישי, "Love Is Bigger Than Anything in Its Way" (האהבה גדולה יותר מכל דבר בדרכה) יצא ב-23 באפריל.
האלבום הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד 200. הוא הפך את הלהקה ללהקה הראשונה שאלבומים שלה הגיעו למקום הראשון בארצות הברית בכל עשור מאז שנות ה-80. הוא הגיע למקום הראשון גם בקנדה. בבריטניה הוא הגיע למקום הרביעי.
הלהקה הכריזה על סיבוב הופעות בשם "Experience + Innocence" אשר החל בטלסה, אוקלהומה ב-2 במאי 2018.
סיבוב ההופעות לכבוד "The Joshua Tree" הגיע לאוקיאניה ואסיה ב-2019, וזו הייתה הפעם הראשונה מאז סיבוב ההופעות 360° ב-2010 ש-U2 הופיעה באוסטרליה ובניו זילנד. זו הייתה הפעם הראשונה ש-U2 הופיעה בקוריאה הדרומית, סינגפור, הודו והפיליפינים. הלהקה הוציאה סינגל בשם "Ahimsa" (אהימסה) עם המוזיקאי איי-אר רהמן ב-2019 כדי לקדם את ההופעה שלהם בהודו. ההופעות של הלהקה ב-2019 הכניסו 73.8 מיליון ונמכרו להן 567,000 כרטיסים. סיבוב ההופעות כולו הכניס 390.8 מיליון דולר ונמכרו לו 3.3 מיליון כרטיסים.
2020 - היום: "Songs of Surrender"
בינואר 2023, U2 הכריזה על האלבום "Songs of Surrender" אשר יכלול 40 גרסאות חדשות של שירים מהקטלוג של הלהקה.
במהלך הפסקת הפרסומות של סופרבול LVII, הלהקה הכריזה על סיבוב הופעות מוגבל שישיק את הארנה "MSG Sphere at The Venetian" בלאס וגאס ב-2023. סדרת ההופעות, הנקראת "U2:UV Achtung Baby Live at the Sphere", תנציח את האלבום של הלהקה מ-1991 "Achtung Baby". עם זאת, מולן לא ישתתף בסיבוב ההופעות עקב החלמה מניתוח. זו תהיה הפעם הראשונה ש-U2 תופיע בלי מולן. המתופף ההולנדי בראם ואן דן ברג מהלהקה "Krezip" יחליף אותו.
פעילות נוספת
מלבד העבודה במסגרת הלהקה, שתפו חברי הלהקה פעולה עם מוזיקאים אחרים וכן יצרו בנפרד. בונו הקליט את השיר "In A Lifetime" (במשך תקופת חיים) עם הלהקה האירית קלאנאד. דה אדג' ובונו כתבו יחד את השיר "GoldenEye" (עין הזהב) שבוצע על ידי טינה טרנר והיה שיר הנושא של הסרט גולדן איי מסדרת סרטי ג'יימס בונד. הם אף כתבו את השיר "She's A Mystery To Me" (היא תעלומה עבורי) עבור רוי אורביסון. השיר מופיע באלבומו "Mystery Girl" (ילדת תעלומה). אדם קלייטון ולארי מולן ג'וניור יצרו רמיקס לשיר הנושא של הסרט משימה בלתי אפשרית ב-1996.
U2 אף שיתפה פעולה עם אמנים אחרים, כדוגמת הסופר האמריקני ויליאם ס. בורוז, אשר הופיע זמן קצר לפני שנפטר כאורח בווידאו "Last Night on Earth" (לילה אחרון על כדור הארץ). הפואמה שלו "A Thanksgiving Prayer" (תפילת הודייה) הופיעה על גבי מסכי הווידאו בסיבוב ההופעות "Zoo-TV".
השפעתה של U2 על עולם המוזיקה באה לידי ביטוי גם ביצירתם של אמנים אחרים. להקות כמו אר.אי.אם., פרל ג'אם, פט שופ בויז, The Chimes, Mica Paris וג'וני קאש יצרו גרסאות כיסוי לשירי הלהקה. השפעה נוספת של הלהקה נכרת גם אצל אמנים פלסטיים כמו הצייר האוסטרי קאווה אטפי (Kave Atefie) שהקדיש ללהקה שתי סדרות אמנותיות.
פעילות פוליטית וחברתית
מאז תחילת שנות ה-80 חברי הלהקה שיתפו פעולה עם מוזיקאים, אמנים, סלבריטאים ופוליטיקאים כדי לטפל בנושאים הקשורים לעוני, מחלות ואי-צדק חברתי.
במהלך סיבוב ההופעות "Zoo TV" ב-1992 U2 השתתפה במופע "Stop Sellafield" יחד עם גרינפיס כמחאה על המפעל הגרעיני Sellafield. האירועים בסרייבו בזמן מלחמת בוסניה היוו השראה לשיר "Miss Sarajevo". בונו, דה אדג' ובריאן אינו ביצעו את השיר באירוע צדקה של לוצ'אנו פבארוטי ובמופע צדקה של ארגון הצדקה "War Child". ב-1998 הלהקה הופיעה בבלפסט כמה ימים לפני ההצבעה על הסכם יום שישי הטוב. הם העלו לבמה את דייוויד טרימבל וג'ון יום על מנת לקדם את ההסכם. בהמשך אותה שנה, U2 הוציאה את הסינגל "Sweetest Thing" וכל הכנסותיו נתרמו לארגון Chernobyl Children International למען נפגעי אסון צ'רנוביל.
מפעיל כטב"ם
מפעיל כטב"ם בצה"ל
מפעיל כטב"ם בצה"ל משרת באחת מיחידות/טייסות הכטב"ם של צה"ל: טייסות הכטב"מים (טייסת 161, טייסת 166, טייסת 200 וטייסת 210) בחיל האוויר הישראלי או יחידות ה"זיק" בחיל התותחנים. מפעיל כטב"ם בצה"ל הוא קצין שהוכשר לתפקידו במסגרת בית הספר לכטב"ם השוכן בבסיס חיל האוויר פלמחים.
U2
פעילות פוליטית וחברתית
הלהקה הקדישה את השיר "Walk On", שיצא ב-2000, לאונג סן סו צ'י אשר הייתה אז במעצר בית. ב-2003 בונו ודה אדג' השתתפו בהופעה בהנחיית נלסון מנדלה בשם "46664" בקייפ טאון, דרום אפריקה להעלאת המודעות לאיידס בדרום אפריקה. באותה שנה בונו היה מועמד לפרס נובל לשלום על פעילותו ההומניטרית. ב-2005 U2 השתתפה במופע "לייב 8" בלונדון, אנגליה כדי לתמוך בקמפיין "Make Poverty History" (להפוך את העוני להיסטוריה). ב-2006 הלהקה והמנהל שלה באותה תקופה, פול מקגינס, קיבלו את פרס "Ambassador of Conscience" (שגריר המצפון) אמנסטי אינטרנשיונל עבור עבודתם לקידום זכויות אדם.
מורשת
U2 מכרה מעל ל-170 מיליון אלבומים והיא אחת הלהקות שמכרו הכי הרבה אלבומים בהיסטוריה. האלבום החמישי של הלהקה, The Joshua Tree, הוא אחד האלבומים הנמכרים ביותר בעולם עם מכירות של יותר מ-25 מיליון עותקים. U2 נמצאת במקום ה-21 ברשימת הלהקות שמכרו הכי הרבה יחידות בארצות הברית עם 52 מיליון יחידות. U2 נמצאת במקום השלישי יחד עם לד זפלין במספר הפעמים שאלבומים של להקה הגיעו למקום הראשון במצעד האמריקאי עם שבעה שאלבומים. ללהקה היו 10 אלבומים ושבעה סינגלים במקום הראשון בבריטניה. הלהקה נמצאת במקום 11 בהיסטוריה מבחינת זמן במצעדים בבריטניה עם 1,452 שבועות.
על פי מגזין הבילבורד, U2 הרוויחה 1.67 מיליארד דולר ממכירת כרטיסים מ-1990 ועד 2016, מקום שני אחרי הרולינג סטונז. מבין 25 הלהקות המרוויחות ביותר מהופעות, U2 הייתה היחידה שמכרה את כל הכרטיסים לכל ההופעות שלה בין 2000 ל-2009.
המגזין רולינג סטון דירג את U2 במקום ה-22 ברשימת 100 האמנים הטוב ביותר בכל הזמנים. בונו דורג במקום ה-32 ברשימת הזמרים הטובים ביותר בכל הזמנים ודה אדג' דורג במקום ה-38 ברשימת הגיטריסטים הטובים ביותר בכל הזמנים. מגזין Q דירג את U2 במקום הרביעי ברשימת האמנים הטובים ביותר בהסתמך על מכירת אלבומים, זמן שהיו במצעדים הבריטים וגודל הקהל בהופעות. ערוץ VH1 דירג את U2 במקום ה-19 ברשימת 100 האמנים הטובים בכל הזמנים. שמונה משיריה של U2 נמצאים ברשימת 100 השירים הטובים ביותר בכל הזמנים של המגזין רולינג סטון, וחמישה מאלבומיה ברשימת 500 האלבומים הטובים ביותר.
U2 הייתה מועמדת לפרס גראמי 46 פעמים וזכתה ב-22 פרסים, יותר מכל להקה אחרת. היא במקום השמיני יחד עם צ'יק קוריאה וביונסה מבחינת כמות זכיות באופן כללי ולא רק ללהקות. הלהקה זכתה בשבעה פרסי המוזיקה הבריטית. הלהקה זכתה ב-14 פרסי מטאור. פרסים נוספים בהם זכתה הלהקה הם פרס המוזיקה האמריקאית אחד, ארבעה פרסי VMA, אחת עשרה פרסי Q, שני פרסי ג'ונו, שלושה פרסי NME ושני פרסי גלובוס הזהב. הלהקה נכנסה להיכל התהילה של הרוק אנד רול במרץ 2005.
דיסקוגרפיה
{|
9 באוגוסט
9 באוגוסט הוא היום ה-221 בשנה, (222 בשנה מעוברת) בשבוע ה-33 בלוח הגרגוריאני. עד לסיום השנה, נשארו עוד 144 ימים.
לנצ'חותי
לַנצ'חוּתי (בגאורגית: ლანჩხუთი) היא עיירה בחבל גוריה שבמערב גאורגיה; העיירה מהווה מרכז מנהלתי של נפת לנצ'חותי שבצפון-מערב המחוז.
גאוגרפיה
לנצ'חותי ממוקמת במישור קולכתי, בגובה 25 מטר מעל פני הים; בשנת 2014 אוכלוסיית העיירה מנתה 6,395 נפש.
לנצ'חותי מקושרת לבתומי על ידי קו הרכבת סמטרדיה-בתומי; בלנצ'חותי יש תחנת רכבת בקו זה.
בלנצ'חותי עובר הכביש ס-12 (ს-12), שמשתרע מסמטרדיה שבדרום-מערב אימרתי עד הכפר סופסה שלחוף הים השחור בצפון-מערב גוריה; הכפר נכלל בנפת לנצ'חותי.
האקלים בלנצ'חותי סובטרופי לח. הטמפרטורה הממוצעת של החודש הקר ביותר, ינואר היא 4,2 מעלות; הטמפרטורה הממוצעת של החודש החם ביותר, יולי, היא 23 מעלות. הממוצע השנתי של המשקעים בלנצ'חותי הוא 1,980 מילימטרים.
בלנצ'חותי פועלים שלושה בתי-ספר ציבוריים, ספרייה, מוזיאון ותיאטרון; בעיירה יוצאים לאור שני עיתונים: "לַנצ'חוּתי+" ו"הוֹ דַה אַרַה" (מילולית: "כן ולא").
בלנצ'חותי פועל מועדון הכדורגל "גוּריַה 2000", שנוסד בשנת 1924 תחת השם "קימי". בתקופת השלטון הסובייטי, בעונת 1987, קבוצת "גוריה" לנצ'חותי הופיעה בליגת העל של ברית המועצות; לנצ'חותי הוא היישוב הקטן ביותר בכל הזמנים, שנציגו הצליח להעפיל למפעל זה.
מעונת 2014-2013 קבוצת "גוריה 2000" לנצ'חותי משחקת בליגת העל הגאורגית (אחרי הפסקה של 14 שנה). בשנת 2012 החלו עבודות לחידוש האצטדיון של הקבוצה; בינתיים, היא מארחת את משחקיה באצטדיון "צֵ'לֵה אַרֵנַה" שבעיר כובולתי, אשר יכול להכיל 6,000 צופים.
ללנצ'חותי יש ברית ערים תאומות עם העיירה קודי שבמדינת ויומינג (ארצות הברית).
לשובע
עמותת לשובע היא ארגון סיוע הומניטרי ישראלי, שהוקם בשנת 1986 על ידי עורכי-הדין שרונה וגיל-עד חריש. העמותה מפעילה מגוון שירותי סיוע לנזקקים, כגון בתי-תמחוי, גגונים לדרי-רחוב, מעונים לפעוטות, מרכז לחלוקת בגדים יד שנייה, ורשת של בתי-נוער "קדימה" הפרוסה ברחבי ישראל.
בתי תמחוי – מסעדות "לשובע"
העמותה מפעילה שלוש מסעדות בתל אביב, עכו וכרמיאל המספקות לכל נזקק, ללא תשלום וללא צורך באישורים ארוחה חמה מזינה. מדי יום סועדים ברשת מסעדות זו כ-2,300 נזקקים. רוב המזון מתקבל בתרומה של יצרנים, סוחרים, מוסדות, מסעדות ואולמות אירועים.
גגונים לדרי רחוב – "גגונים"
העמותה מפעילה שלושה גגונים לדרי-רחוב בתל אביב ומספר מסגרות נוספות להמשך טיפולם. אחד מתוכם מיועד לנשים. בגגון מקבל כל דר-רחוב, ללא דרישות מקדימות וללא תשלום, מגוון שירותים, ביניהם: מיטה נקיה, בגדים, מקלחת חמה, ארוחות סדירות, טיפול רפואי וכן טיפול שיקומי על ידי עובד סוציאלי מטעם עיריית תל אביב-יפו. עם תום הטיפול מופנה דר הרחוב למסגרות אחרות, כגון: דיור מוגן, בתי חולים פסיכיאטרים, בתי אבות, מוסדות גמילה, ולעיתים אף חוזר לחיק משפחתו. הגגונים השונים פועלים בשיתוף פעולה עם אגף הרווחה בעיריית תל אביב, היחידה לדרי רחוב, ותחת פיקוחו.
עמותת לשובע הייתה החלוצה בתחום הסיוע לדרי רחוב, והגגון שהקימה היה מקלט דרי הרחוב הראשון מסוגו בישראל.
רשת בתי הנוער "קדימה"
העמותה מפעילה 21 בתי-נוער ברחבי ישראל, בתל אביב (5 בתי נוער: שכונת שפירא, יפו, כפר שלם, אזור ובית נוער מיוחד לילדי עובדים זרים), רמלה, רחובות, קרית-גת, בית שאן, כפר סבא, יבנה, קריית שמונה, אור יהודה, פתח תקווה, פרדס כץ, חדרה, בת-ים, ערד ואופקים. בבתי הנוער משתתפים כ- 1,100 ילדים ובני נוער, מדי שנה, אשר הופנו לעמותה על ידי אגפי הרווחה ברשות המקומית. במסגרת בתי הנוער מקבלים כלל הילדים סיוע צמוד בלימודים, חוגי העשרה, חינוך ערכי, ארוחת צהריים וארוחת ערב. צוות המדריכים בבתי הנוער כולל כ-100 בנות שירות לאומי וכן בני-נוער מתנדבים במסגרת שנת שירות לפני הגיוס לצה"ל. רשת בתי הנוער נוסדה בתחילת שנות ה-2000.
מעונות לגיל הרך
מעונות לשובע לגיל הרך, גן 'סלמה' וגן 'נווה שאנן' הוקמו (בשנת 2017 ו- 2019 בהתאמה), עבור תינוקות ופעוטות להורים מבקשי מקלט מאריתריאה המתגוררים  בדרום תל אביב. במעונות מתחנכים יום יום כ-290 תינוקות ופעוטות. המעונות הוקמו בהתאם להחלטת ממשלה משנת 2015 להפעיל מסגרות מפוקחות, תקניות ובטוחות כחלופה למסגרות פיראטיות (הידועות גם כ- 'בייביסיטרים' ו'מחסני ילדים') שפועלות בדרום תל אביב ונמצאו כמסוכנות לילדים.
מעונות לשובע לגיל הרך נתמכים על ידי מדינת ישראל ועיריית תל אביב ומטרתם, לספק לתינוקות ופעוטות של הורים מבקשי המקלט מאפריקה, מעון תיקני  מרווח ומואר ,המבטיח סביבה בטוחה, בריאה ומטפחת באווירה חמה ומכבדת
איסוף מזון – "אסיף העיר"
העמותה מפעילה ניידת איסוף מזון, אשר מטרתה לאסוף את עודפי המזון מיצרנים, בסיסי צה"ל, חברות הסעדה (קייטרינג) ואולמות אירועים, ולהביאם במהירות, ובהקפדה על כל תנאי ההיגיינה והתברואה, לחדר הקירור של העמותה, על מנת שיוגשו למחרת לנזקקים הסועדים במסעדת "לשובע".
כרטיס מזון "לשובע"
העמותה מחלקת כרטיס מגנטי לנזקקים שמצוקתם הקשה נבדקה ואושרה. הכרטיס מאפשר לקבל בסופרמרקט מוצרי מזון בשווי 250 ₪ לחודש.
אותות ופרסים
לאורך שנות פעילותה, זכתה העמותה לאותות ופרסי הוקרה רבים אשר הוענקו לה ולמייסדיה, ביניהן אות הנשיא למתנדב (1995), ואות אומ"ץ (2007). מקימי העמותה, גיל-עד ושרונה חריש, הדליקו משואה ביום העצמאות ה-53 למדינת ישראל.
בספר "100 אנשי מופת וגבורה", אשר פורסם בשנת 2007, מנה מחבר הספר, מיכאל בר-זוהר, את גיל-עד חריש כאחד ממאה אנשי מופת בחברה הישראלית.
שיהאב
שיהאב או שהאב (شهاب; בפרסית נהגה "שֶהוֹבּ" ובערבית – "שִיהַאבּ"; משמעותו: "מטאור"), הוא שמה של סדרת טילים בליסטיים שפיתח משרד ההגנה האיראני בסיוע קוריאה הצפונית. סדרת הטילים החלה עם השיהאב-1 שנכנס לשירות ב-1988, ונמשכה עם השיהאב-2 והשיהאב-3. על הפעלת הטילים אחראי חיל האוויר והחלל של משמרות המהפכה האסלאמית.
היסטוריה
תוכנית הטילים האיראנית, שראשיתה בסדרת טילי השיהאב, התחילה מיד לאחר המהפכה האיסלאמיסטית באיראן ב-1979 במטרה ליצור נשק הרתעה אסטרטגי נגד התערבות אמריקאית בגבולות איראן.
בין 1985-1986, במהלך הלחימה במלחמת איראן עיראק שפרצה ב-1980 חיפשו משמרות המהפכה באיראן נשק שיאפשר תקיפה בלב העורף העיראקי ופנו לטובת כך לסוריה ולוב במטרה לרכוש טילי סקאד (לימים השיהאב-1) והשתמשו בהם לתקוף את הערים הגדולות בעיראק ובעיקר בגדד. בסיוע קוריאה הצפונית, שייצרה באופן עצמאי גרסאות מקומיות של טילי הסקאד שנקראים "הוואסונג", הגיעה לאיראן ליכולת ייצור עצמי של טילים מסוג אלו שקיבלו את השם הפרסי "שיהאב". על אף שטילי השיהאב-1 ושיהאב-2 מיוצרים באיראן, הם מבוססים על פיתוח רוסי וצפון קוריאני.
איראן החלה בפיתוח של טיל השיהאב-3 ב-1993 בהתבסס על הטכנולוגיה של הטיל הצפון קוריאני נודונג-1. ניסויי המנוע נערכו בשנת 1997, וטיסתו הראשונה של הטיל הייתה ב-1998 בניסוי שלא צלח. השיהאב-3 הפך למבצעי ביולי 2003, ועד מאי 2004 הצטיידה איראן ב-20 טילים, ב-2007 טענו באיראן כי יש ביכולתם לשגר כ-600 טילים לעבר ישראל במידה וידרשו.
ב-1998 החלה איראן לפתח את טיל השיהאב-4. ב-2007 נטען באיראן כי הם מפתחים את טיל השיהאב-4 לטובת שיגור לוויינים לחלל. פיתוח הטיל לא יצא לפועל, וחלקים ממנו מומשו במשגר הלוויינים סאפיר.
טילי השיהאב-5 והשיהאב-6 החלו פיתוח ב-1998, מכונים "קוסאר" (בפרסית: חיי נצח), ומטרתם הייתה פיתוח טיל בליסטי לטווחים של בין 3,000-10,000 ק"מ, כלומר לשטח מדינות אירופה. הקיום של הטילים פורסם על ידי המודיעין הישראלי, אך נענה בהכחשות מצד איראן. ע"פ טענות המודיעין הישראלי האמריקאי, הטילים מבוססים על טכנולוגית מנועים רקטיים שהוברחה לאיראן דרך רוסיה.
שיהאב-1
שיהאב-1 הוא טיל בליסטי לטווח בינוני, הראשון מסדרת טילי השיהאב האיראניים והטיל הראשון במסגרת תוכנית הטילים האיראנית. הטיל יודע לשאת ראש קרב גדול של כ-1,000 ק"ג חומר נפץ או ראש קרב בלתי קונבנציונלי. השיהאב-1 הוא גרסה של הסקאד-B שעל פי הערכות מודיעיניות הגיע לאיראן דרך רכש שבוצע מלוב, סוריה וקוריאה הצפונית במהלך שנות ה-80. מאז בוצע בו שימוש מבצעי במסגרת מלחמת איראן עיראק.
השיהאב-1 מופעל על ידי משמרות המהפכה באיראן ועל ידי חזבאללה בלבנון ובסוריה.
שיהאב-3
שיהאב-3 הוא טיל בליסטי לטווח בינוני פרי פיתוח איראני, הראשון מסדרת טילי השיהאב האיראניים שמסוגל לפגוע בכל מטרה בשטח ישראל. הטיל בגרסאותיו השונות יודע לשאת ראש קרב של בין 700-1,000 ק"ג וראש נפץ בלתי קונבנציונלי.
ניסויים של הטיל, המבוסס על הנודונג-1 תוצרת קוריאה הצפונית, נערכו בין השנים 1998-2003. הוא נכנס לארסנל המבצעי ב-7 ביולי 2003, ונחשף רשמית על ידי האייתוללה עלי ח'אמנאי ב-20 ביולי. השיהאב-3 הוצג לראשונה לציבור ב-25 בספטמבר 1998 בכיכר אזאדי בטהראן במהלך מפגן שנערך לרגל "שבוע ההגנה המקודשת", יום השנה להתחלת מלחמת איראן–עיראק שהתחוללה בשנים 1980-1988.
נמל התעופה הבין-לאומי של קרסנודאר
נמל התעופה הבין-לאומי קרסנודאר-פשקובסקי ע"ש יקטרינה השנייה (ברוסית: Международный аэропорт Краснода́р (Па́шковский) имени Екатерины II) הוא נמל תעופה הממוקם כ-15 ק"מ מזרחית למרכז העיר קרסנודאר שבדרום מערב רוסיה.
מאפיינים
בנמל התעופה הבין-לאומי קרסנודאר יש שלושה מסלולי המראה שיכולים להכיל מטוסים מודרניים, כגון בואינג 737 (לא כולל בואינג 737-900), בואינג 757 (עם מגבלות), איירבוס A319, איירבוס A320, אמבראר 195 ומסוקים מכל הסוגים.
קיבולת נמל התעופה היא 500 נוסעים בשעה לטיסות פנים ו-200 נוסעים בשעה לטיסות בינלאומיות.
היסטוריה
ב-1932 לא הרחק מהאחוזה המרכזית של סובחוז פשקובסקי, נחתו שבעה מטוסי פו-2 של האגודה למניעת מזיקים (OBV). בסוף 1932 בוצע ארגון מחדש של האגודה. על בסיסו נוצר בסיס האוויר פשקובסקי, ובסוף 1933 ונמל התעופה של קרסנודאר עבר למיקומו הנוכחי.
ב-1934 בסיס האוויר התארגן מחדש על ידי טייסת המבצעים המיוחדת של פשקובסקי של צי האוויר האזרחי (צי האוויר האזרחי) ובאותה עת הוסב חלק משמעותי ממטוסי הפוליקרפוב Po-2 לנוסעים. טיסות סדירות פעלו מקרסנודאר למייקופ, סוצ'י, אנאפה ועוד. במהלך שנות המלחמה הפטריוטית הגדולה (1941–1945), מטוסי הטייסת המיוחדת של חברת התעופה קרסנודאר העבירו תחמושת, דלקים וחומרי סיכה לחזית, והפצועים פונו. ב-1946 נמל תעופה קרסנודאר החל לקבל מטוסי Li-2, ומשנת 1948 איליושין Il-12.
ב-1960 הסתיימה הקמת מסלול הבטון הראשון ושדה התעופה של קרסנודאר החל לקבל מטוסי איליושין Il-18. הקמת טרמינל בן שתי קומות הושלמה. הובלות סדירות של נוסעים ומטענים קבועים בוצעו בקווי בעלות הברית במטוסי ה-An-10, Il-18, ו-An-12.
ב-1962 מטוסי Tu-124 החלו לנחות בשדה התעופה. ב-1964 הוקמה חולית התעופה המשותפת של קרסנודאר של רשות התעופה האזרחית בצפון הקווקז. בשנת 1964 קיבלה הטייסת מטוס אנטונוב An-24 משלה. ב-1981 החלה הפעלת מטוס יאק-42 בשדה. בשנת 1984 נסלל מסלול בטון שני.
בעשור השני של המאה ה-21 נערכו בנמל התעופה שיפוצים רבים כדי לאפשר לו להגדיל את הקיבולת ורמת השירות שהוא מציע. ב-31 במאי 2019 נקרא נמל התעופה על שם הקיסרית יקטרינה הגדולה.
רבי אלעזר בן פרטא
רבי אלעזר בן פרטא היה תנא בדור הראשון לתנאים. נכדו, תנא הנקרא באותו שם, חי בדור השלישי של התנאים.
זהותו
לפי בעל סדר הדורות, היו שני תנאים בשם רבי אלעזר בן פרטא: הראשון חי בדורו של רבי יוחנן בן זכאי, והשני בדורו של רבי יהודה הנשיא, כמוזכר בירושלמי:. בדומה לכך, מוזכר גם בתלמוד בבלי:.
קורות חייו
רבי אלעזר בן פרטא נאסר יחד עם רבי חנניא בן תרדיון וניצל על ידי אליהו הנביא. על כך מובא בתלמוד הבבלי:
מתורתו
מתורתו של רבי אלעזר מובא בתלמוד הן בתחומי ההלכה והן בתחומי האגדה. במשנה במסכת גיטין,. בהלכות לשון הרע הוא תולה את עונש שנים עשר המרגלים בכך שהוציאו דיבה על עצים ואבנים, ולומד מכאן קל וחומר לעונשו של מי שמדבר לשון הרע על חבירו. ורבה בר נחמני מביא אסמכתא לדבריו מהמקרא: "וימותו האנשים - מוציאי דבת הארץ רעה" - על דיבת הארץ שהוציאו.
גם באגדה מובא כי רבי אלעזר סבר כי בזמן שאכלו ישראל מן הם לא הוצרכו ליפנות, כיוון שלא רק המן עצמו היה מתמוסס כליל במעיהם, אלא "אפלו דברים שתגרי אֻמות העולם מוכרין להן – מן מבטלן".
חלה
חַלָּה היא לחם קלוע שאוכלים יהודים באופן מסורתי בשבת וחג (חוץ מפסח, בו לא אוכלים חמץ). אף על פי שחלה נחשבת למאכל יהודי-אירופי, היא גם לחם מסורתי בכמה מדינות באירופה, למשל בהונגריה, בדרום אפריקה לדוגמה החלה נקראת קיתקה (kitke) גם היום, ואף זכתה לפופולריות בקרב חלק מערביי ישראל ותושביה המוסלמים.
מקור השם
מקור השם חלה היא מהתורה. המילה מופיעה בספר במדבר :.
בלשון התורה "חלה" היא חלק ממאפה מחמשת מיני דגן חלק שיינתן לכהן על מנת שיאכל אותו בטהרה על-פי הלכות הפרשת חלה. הרמ"א מציין מנהג: "נוהגין ללוש כדי שיעור חלה בבית לעשות מהם לחמים לבצוע עליהם בשבת ויום טוב והוא מכבוד שבת ויום טוב ואין לשנות". הלחם הביתי  שנאפה בבית היה שונה מהלחם מהמאפייה במרכיביו שכללו בדכ תוספות כדי להעשיר את הלחם וגם בצורתו החגגית לכבוד השבת.   הלחם המיוחד שנאפה באופן מסורתי לכבוד שבת נקרא "חלה" על הפרשת החלה שנהגו לעשות בערב שבת מאותה העיסה
ארכייב
ארכייב (באנגלית: Archive) היא להקה אשר התחילה את דרכה בלונדון, אנגליה, וכוללת סגנונות אלקטרוניקה, טריפ-הופ, Avant-grade, פוסט-רוק, ורוק מתקדם. במשך עשרים וחמש שנות קיומה הוציאה הלהקה עשרה אלבומים וזכתה להצלחה ברחבי אירופה, אך נותרה פחות מפורסמת בבריטניה.
חלה
מקור השם
מקור השם אינו לגמרי ברור. אליעזר בן-יהודה מציין שיש האומרים שמקורו משורש ח.ל.ל., ויש האומרים שמקורו מהשורש בן שני העיצורים: ח.ל. = מתוק (בערבית המילה חלווה – ממתק).
ארכייב
1994-1997: השנים הראשונות
ארכייב הוקמה בשנת 1994 בידי דריוס קילר ודני גריפית'ס, שהיו במקור חברי הרכב הברייקביט הבריטי || Genaside. יחד עם הזמרת רויה אראב והראפר רוסקו ג'ון, הלהקה הוציאה בשנת 1996 את אלבומה הראשון, Londinium. האלבום שילב טריפ-הופ, מוזיקה אלקטרונית, ברייקביט, עם השפעות קלות של בארוק וקלאסיקה. האלבום השיג הצלחה בינונית, אך בעקבות חילוקי דעות אומנותיים, הלהקה התפרקה מאוחר יותר באותה שנה. במגזין המוזיקה Q, כתב פיטר גבריאל "לונידיניום היה אחד מהאלבומים האהובים עלי ביותר השנה".
חלה
מקור השם
חלת הדבש תומכת בגרסה המתוקה יותר, אם כי יכול שעניינה גם הוא מהחללים בהן הדבורים מאחסנות את הדבש, ומאכסנות את הביצים.
ארכייב
1994-1997: השנים הראשונות
בשנת 1997 צרפו קילר וגריפית'ס אל ההרכב את הזמרת סוזן וודר, ויחד איתה הוציאו את אלבומם השני, Take My Head שהכיל מוזיקת פופ וטריפ-הופ, והיה מלודי בהרבה מקודמו. בעקבות חילוקי דעות מוזיקליים עם מספר לא מבוטל של מפיקים שאיתם ניסו קילר וגריפית'ס לעבוד על האלבום, הלהקה הגדירה את האלבום כפחות מועדף עליה מבין כל אלבומיה.
חלה
מקור השם
ארנסט קליין, לשונאי קנדי מביא גרסה נוספת, שחלה היא לחם מחורר (דוגמת מצות לפסח), ושהחללים המנוקבים נותנים לו את ייחודו.
ארכייב
2000-2004: עם הסולן קרייג ווקר
בשנים 2000-2001 החלו גריפית'ס וקילר להקליט רצועות דמו להפקה הבאה שלהם. הם פרסמו מודעה במגזין המוזיקה Mojo, בחיפוש אחר סולן חדש ללהקה. קרייג ווקר ענה למודעה והחל לעבוד באופן מידי עם הלהקה, על לחן שכתב קילר, שעתיד להיקרא Again. בין השנים 2002 ו-2005, הוציאה הלהקה עם ווקר שלושה אלבומי אולפן, והשיגה הערכה גדלה, והכרה גדולה יותר בצרפת ופולין, בהן כבר הייתה מפורסמת. שלושת האלבומים- You All Look the Same to me, Noiseו-Michel Vaillant היוו מפנה בסגנון המוזיקלי של הלהקה, שעברה מטריפ-הופ ואלקטרוניקה לכיוון של מוזיקה פסיכדלית ורוק מתקדם. Michel Vaillant היה פסקול לסרט צרפתי שיצא לאקרנים בנובמבר 2003.
חלה
במקרא
המילה חלה מופיעה בספר במדבר :. החלה במקורות אינה סוג של לחם, אלא היא כמות ממנת בצק העשוי ממיני דגנים, המורמת כתרומת מנחה לכהנים בבית המקדש, על-פי הלכות הפרשת חלה.
ארכייב
2000-2004: עם הסולן קרייג ווקר
בנובמבר 2004, ארכייב החלה את סיבוב ההופעות Noise באירופה מבלי ווקר, ונכתב באתר הלהקה כי ווקר עזב את ארכייב בעקבות מחלוקות אישיות עם שאר חברי הלהקה. בנוסף, נכתב כי דייב פן יחליף את ווקר בסיבוב ההופעות.
חלה
במקרא
בספר ויקרא מוזכרת החלה על שני סוגיה: חלת לחם וחלת מצה:.
ארכייב
2005 ועד היום: עם הסולן פולארד ברייר
בזמן סיבוב ההופעות Noise, פגשו קילר וגריפית'ס את הזמר פולארד ברייר, באחת מהופעותהם בווינה שבאוסטריה. השלושה החלו להקליט יחדיו בלונדון, בספטמבר 2005.
תקופה חדשה נפתחה בארכייב עם אלבומה השישי Lights, בה השתתפה גם הזמרת מריה קיו, מלהקה עם דמות מרכזית בקדמת הבמה, להרכב בו שלושה אנשים כותבים תורמים יחדיו ליצירת סאונד חדש. האלבום יצא במאי 2006, וזכה לביקורות טובות בצרפת, שווייץ, יוון ופולין. בסיבוב ההופעות Lights, נמכרו כל הכרטיסים לרוב ההופעות, והלהקה זכתה להערכה גבוהה בפסטיבלים ברחבי אירופה.
חלה
אפיית חלה - במסורת היהדות האירופאית
ישנם מגוון מתכונים לאפיית חלה, חלקם מבוססים על בצק שמרים. מתכונים מסורתיים מכילים קמח לבן, ביצים, שומן וסוכר. תוספות אלו הן שגורמות לחלה להיות בעל מרקם רך ועשיר. מתכונים מודרניים מכילים קמח מלא, קמח שיבולת-שועל או קמח כוסמת, ודבש או מולסה במקום סוכר. את העיסה קולעים לצמה טרם האפייה. בישראל משווקת החלה בעיקר לקראת סוף השבוע בימי שישי ונפוצה בגרסה פשוטה, עם תוספות שונות ובגדלים שונים.
ארכייב
2005 ועד היום: עם הסולן פולארד ברייר
במאי 2009, הוציאה הלהקה את מה שנחשב לאלבום הטוב והעוצמתי ביותר שלה, Controlling Crowds I-III. האלבום השיג מקום ראשון במצעדים בצרפת למשך שבוע, וכמו כן מקום ראשון ביוון, מקום שני בשווייץ ומקום חמישי בלוקסמבורג. ההפתעה הגדולה של האלבום הייתה חזרתו של אחד מחברי הלהקה המקוריים- רוסקו ג'ון.
חלה
אפיית חלה - במסורת היהדות האירופאית
בצק החלה קיים גם במסורת האפייה האירופית, בצרפת הוא חלק ממשפחת מאפיי הוינוואזרי. את החלה בצורתה הקלועה הביאו ארצה יהודים מארצות אשכנז, ולא הייתה מוכרת בצפון אפריקה. עדיין החלה נפוצה בארץ בקרב יהודים מל התפוצות, בערבי חג ובליל שבת.
ארכייב
2005 ועד היום: עם הסולן פולארד ברייר
השיר "Bullets" שימש כמוזיקת רקע לטריילר של משחק הווידאו Cyberpunk 2077.
חלה
אפיית חלה - במסורת היהדות האירופאית
את החלה ניתן לקשט בחלמון ביצה (כדי להעניק לה ברק), ובזרעוני פרג או שומשום, המסמלים את המן שנתן ה' לבני ישראל במדבר. בראש השנה יש שמוסיפים צימוקים לעיסה, וקולעים חלה עגולה, שמסמלת את מעגל השנה. יש המוסיפים צורת סולם בראש החלה, המסמל את רצונם שתפילותיהם יעלו השמימה כמו על סולם. בשבת שאחרי חג הפסח, שבה מברכים את חודש אייר, יש הנוהגים להכין חלה בצורת מפתח כסגולה לפרנסה טובה.
מצוות הפרשת חלה
מצוות הפרשת חלה אינה מתייחסת למאפה החלה בלבד אלא לכל עיסת בצק העשויה מאחד מחמשת מיני דגן: חיטה, שעורה, כסמין, שיפון ושיבולת-שועל. התורה מורה להפריש חלק מן העיסה ממנה מיוצרת החלה כתרומה לכהנים. אך מאז שחרב בית המקדש, אין מפרישים חלה כמנחה, אלא באופן סמלי מפרישים חלק קטן כזית, ושורפים אותו. לדעת רבי אברהם חיים נאה ניתן להפריש חלה מעיסה העולה על 1200 גרם, אך יש לברך מעיסה בת 1680 גרם. לדעת החזון איש, לעומת זאת, לא מברכים על קמח בכמות פחותה מ-2,250 גרם.
ארכייב
ארכייב וישראל
ביולי 2010, הייתה אמורה הלהקה להגיע לשתי הופעות בישראל. ההופעות בעזה ובלבנון בוטלו חודש לפני התכנון לדברי הלהקה בשל "נסיבות בלתי צפויות", אך ככל הנראה בוטלו ההופעות בעקבות אירועי המשט הטורקי לעזה.
אנטון מוסימן
אנטון מוסימן (בגרמנית: Anton Mosimann; נולד ב-22 בפברואר 1947) הוא שף ומסעדן שווייצרי שהיה השף הראשי במלון דורצ'סטר, במייפייר, לונדון, במשך שלוש עשרה שנה, במהלך תקופה זו הגיעה המסעדה לניקוד של שני כוכבים במדריך מישלן האדום. אחרי שמוסימן עזב את דורצ'סטר הוא הקים מועדון הסעדה פרטי, בשם "מוסימנס'" (Mosimann's), בית ספר לבישול ומיזמים אחרים בעסקי המסעדנות. הוא גם מנחה תוכניות טלוויזיה בבריטניה ובשווייץ.
שנותיו הראשונות והקריירה
מוסימן נולד בזולותורן, למרגלות הרי היורה,
לאוטו והלגה מוסימן.
מאז היותו בן שש הוא עזר במסעדה שהוריו ניהלו ב-Nidau. הוא היה ילד יחיד.
כשמלאו לו 15, הוא החל בהתלמדות במלון מקומי, וקיבל תעודה של שף ראשי כשהגיע לגיל 25.
במהלך שנות העשרים שלו הוא עבד במלונות ברומא, מונטריאול, יפן ובלגיה. בזמן אקספו 70' ביפן, מוסימן היה השף הראשי של הביתן השווייצרי.
דורצ'סטר
מוסימן התמנה לשף המטבחים של המלון הלונדוני דורצ'סטר ב-1975, כשמלאו לו 28 שנים בלבד.
קודמו בתפקיד, יוג'ין קאופלר, שאל את אולדריך פירר, מומחה שווייצרי לגסטרונומיה, את מי כדאי למנות. מוסימן עורר את תשומת לבו כשהוא כה במדליית זהב על הבישול שלו, בתחרות שנערכה בלוצרן.
כשמסעדת דורצ'סטר זכתה בניקוד של שני כוכבי מישלן הייתה זו מסעדת המלון הראשון שזכתה בניקוד זה מחוץ לגבולות צרפת.
המטבח הטבעי
מוסימן אמר: "אני יוצר מה שאני מכנה 'מטבח טבעי'. מאפיינו העיקרי הוא שהוא אינו משתמש במרכיבים כמו חמאה, שמנת ואלכוהול. הוא מתמקד יותר בטעמם של מרכיבים בודדים. המאכלים מבושלים קלות בלבד. בנובל קוויזין וגם ב'מטבח טבעי', מושם דגש רב על הצגת המנות."
ספרו, Cuisine Naturelle, פורסם ב-1985.
שלהי הקריירה
אחרי שמוסימן עזב את מלון דורצ'סטר הוא פתח מועדון הסעדה פרטי בבלפרי בבלגרביה ב-1988. עסקיו הנוספים היו בית ספר לבישול וחברה לארגון אירועים. מוסימן החזיק בהרשאה מלכותית כאחראי על ארוחותיו של צ'ארלס, נסיך ויילס.
עבודתו הטלוויזיונית כוללת תוכנית מיוחדת של Food and Drink בשם Anton Goes to Sheffield, ששודרה ב-1985
וזכתה בפרס גלנפידיך ב-1986, Cooking with Mosimann ב-1990 ו-Anton Mosimann – Naturally, ששודרה בשנים 1992-1991.