cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אלווין איילי
הקמת להקת מחול
בשנת 1968 הייתה להקתו ללהקה הייצוגית של "מרכז הנקישה" (סטפס) בניו יורק.
חוק ליביג
דרכי התמודדות
כשל שוק וניצול יתר של משאבים יכול לגרום לזיהום אוויר, זיהום מים, זיהום קרקע, התחממות כדור הארץ, והידלדלות שכבת האוזון, כך שהדורות הבאים יסבלו מתוצאות פעולת הדור הנוכחי. פתרון סוגיה זו מחייב התערבות ממשלתית ואמצעי אכיפה כמו מס פיגוביאני, למשל על פליטת מזהמים או מס פחמן.
אלווין איילי
הקמת להקת מחול
בשנים 1972–1976 הקים איילי את 'THE ALVIN AILEY CITTY CENTER DANCE THEATRE", בית הספר ללימוד מחול ותיאטרון מחול.
חוק ליביג
דרכי התמודדות
אחת הדרכים להתמודד עם המשאב שבמחסור היא מיחזור, אם ניתן למחזר אותו (למשל במקרה של זרחן הנמצא בפוספטים).
אלווין איילי
הקמת להקת מחול
ב-1972 הגיע איילי לישראל ועבד עם להקת "בת דור" על שתי יצירות שלו. לפני בואו שלח את מארי קאז'יווארה, אשתו לעתיד של אוהד נהרין, שרקדה בלהקתו, ללמד את היצירות ואחר בא בעצמו להמשיך בעבודה.
חוק ליביג
תחלופה
כלכלנים נאו-קלסיים ניסו להתמודד עם המחסור במשאב הקריטי על ידי פיתוח עקרון התחלופה בו נעשה שימוש בטובין חליפיים כלומר תאוריה האומרת שכאשר משאב נמצא במחסור ומחירו עולה יופיע משאב חליפי, לעיתים יש צורך בחדשנות טכנולוגית על מנת לאפשר את החליפין.
אלווין איילי
אחרית ימיו
ב-1980 בעקבות לחצים עסקיים ואכזבות אישיות, בשילוב עם מחלת מאניה-דפרסיה, עבר התמוטטות עצבים. איילי החלים מהמחלה והמשיך ליצור.
לכל אורך הקריירה שלו זכה איילי בהרבה פרסים יוקרתיים, ביניהם פרס המגזין למחול, פסטיבל הריקוד הבינלאומי בפריז ועוד. נוסף לכך הנחה פרויקטים ב"חופש אפריקאי".
איילי נפטר ב-1989 מאיידס. יצירותיו נכללות עד היום ברפרטואר של בלט מודרני וקלאסי באירופה ובארצות הברית.
ב-2014 הוענקה לו מדליית החירות הנשיאותית על ידי נשיא ארצות הברית, ברק אובמה.
יצירותיו של אלווין איילי
בין יצירותיו היו גם עבודות מופשטות, שבחנו את איכות התנועה. ליצירות אלה היה בדרך כלל סיפור מסגרת פולחני. יצירותיו התאפיינו בעיצוב קומפוזיציה חזק. לעיתים רחוקות פירט איילי והסביר את הרעיון שמאחורי היצירה. הוא העדיף, שהיצירה תעמוד בפני עצמה.
כמו רבים מן היוצרים האפרו-אמריקאיים, ניסה גם איילי להציג ולייצג ביצירותיו את הגזע שאליו השתייך. בילדותו חווה מידה רבה של גזענות, שהשפיעה רבות על יצירותיו ועל יחסו ללהקה שהקים: " ...אני מחבב מאוד את הרקדנים, אני אוהב את האישיות שלהם, את החדשניות שבהם, את כמיהתם לשלמות, אני מחפש רקדנים שיש להם משהו בלתי רגיל בגוף...שיש להם ייחודיות..." איילי דגל בשוויון ובהבלטת הייחודיות של כל אדם, ללא קשר למוצאו. הוא עסק רבות בנושא ריקוד וגזע ויצא נגד התופעה, שהתגלתה בעיקר בארצות הברית ופחות באירופה, שלא לשתף רקדנים שחורים בלהקות, בייחוד לא בלהקות הקלאסיות "...הבעיה האמיתית בלהקות של הלבנים היא, שהם אינם רוצים לראות שחורים בתפקידים הראשיים הקלאסיים....לא תראה רקדנית שחורה רוקדת את "ג'יזל"..." איילי לא חיפש טכניקה גבוהה אצל הרקדנים שלו; הוא חיפש "...פחד, התקדמות, היסטוריה, את תחושת האיום והסכנה, שהילדים של היום אינם מכירים.....הם צריכים לתת משמעות לריקוד, לחשוף את עצמם מבפנים החוצה..." הוא חיפש את הרגש, את ההבעה, את הפנימיות, את המקום לביטוי האישיות. איילי מתאר את זה כך "...אנחנו מאמנים אותם ומכוונים אותם להחצין את אישיותם...זה דורש זמן ואימון, אפילו רקדנים גדולים אינם משיגים זאת בקלות, אך כאשר הם מצליחים, הרגשתם נפלאה, יוצאת מן הכלל...."
ה"אני מאמין" של אלווין איילי
איילי האמין:
באחד מהראיונות איתו אמר:
הלהקה של איילי
כפי שצוין לעיל, איילי הקים להקת מחול בשנת 1958. איילי היה היוצר הראשי של הלהקה. אחת הסיבות המרכזיות להקמתה של הלהקה הייתה הצורך במסגרת מחול לאותם רקדנים ויוצרים שחורים אשר בדרך כלל לא מצאו את מקומם בלהקות השונות בגלל מוצאם וצבע עורם השונה. כמו כן היא נוצרה על מנת להגיע לקהל השחור ולהביע את הצדדים השונים של אוכלוסייה זו דרך המחול לקהל הרחב. עם השנים הרכב הרקדנים נהיה הטרוגני.
הנושאים של היצירות היו מגוונים אך ניתן לומר בבירור שהנושא ששלט ברובם והנחה את איילי בדרכו הוא נושא הגזענות. עניין זה השפיע על אופן העבודה בלהקה, על הבחירה של הרקדנים, על הסגנון התנועתי והמוזיקלי וכמובן על התכנים של הריקודים.
ללהקה יצא שם בכל עולם המחול. היא הופיעה בארצות רבות במהלך השנים וזכתה בפרסים רבים. בלהקות בכל רחבי תבל רוקדים עד היום מהרפרטואר של הלהקה. הלהקה עד היום פועלת יוצרת ורוקדת ואף הוקם באותה הרוח בית הספר שפועל עד היום בניו יורק.
מרקוס קלאודיוס מרקלוס
מרקוס קלאודיוס מרקלוס (לטינית: Marcus Claudius Marcellus; 268 – 208 לפנה"ס לערך) היה מצביא רומאי שהשתתף במלחמה הפונית השנייה והתפרסם ככובש סירקוסאי.
חייו
ב-216 לפנה"ס, בעקבות תבוסת הרומאים בקרב קאנאי, קיבל את הפיקוד על שרידי הצבא החונה בקאסילינום, ואף שלא היה בכוחו למנוע מקפואה לעבור לצדו של חניבעל, הציל את נולה ואת דרום קמפניה.
ב-214 לפנה"ס נבחר שוב לקונסול ונשלח אל הזירה הסיקיליאנית כדי למנוע את השתלטות סירקוסאי על האי כולו, לאחר שעברה לצדם של הקרתגים. הוא כבש בסערה את לאונטיני והטיל מצור על סירקוסאי, אך כל התקפותיו סוכלו על ידי ארכימדס ומכונותיו. לאחר שתי שנות מצור הצליח לחדור לעיר בהדרגה ולהשתלט עליה, חרף תגבורות גדולות שהחישו הקרתגים להצלתה. פלוטרכוס מספר, כי מרקלוס ניצל נקודות תורפה בהגנת חומות העיר וביצוריה, עליהן למד במהלך המשא ומתן להסגרתה, וכך עלה בידו לפרוץ לתוכה. הוא רצה לחוס על חיי הסירקוסאים, אך לא יכול היה למנוע את משיסת העיר בידי חייליו, אשר אחד מהם הרג את ארכימדס. על פי מקור אחר חס מרקלוס על חיי התושבים, אך לקח שלל את כל אוצרותיה והעבירם לרומא.
מרקלוס מונה לקונסול פעם נוספת בשנת 210 לפנה"ס. הוא כבש את סלאפיה באפוליה, שמרדה ועברה לצדו של חניבעל, בעזרת הסיעה האוהדת לרומא בעיר, והרג את חיל המשמר הנומידי שבה. שנה אחר כך, בהיותו פרוקונסול, התנגש בחניבעל בקרב קנוסיום ליד ונוסיה בחבל בזיליקטה. לאחר לחימה נואשת וללא הכרעה נסוג לעיר הסמוכה ונוסיה שבחבל בזיליקטה. הוא הואשם במצביאות כושלת, ונאלץ לעזוב את חייליו ולשוב לרומא כדי לגונן על שמו הטוב.
הוא נהרג במהלך הקונסולאט האחרון שלו, ב-208 לפנה"ס, בהתקפת פתע על צבאו ליד ונוסיה. טיטוס ליוויוס מפריז בהערכת הישגיו, אך השם שהעניק לו – "חרבה של רומא" – נשתמר עד לימינו.
יעקב שכטר
יעקב שכטר (Iacov Schächter; י"ב בכסלו ה'תרמ"ז, 9 בדצמבר 1886 – ג' בכסלו ה'תשל"ב, 21 בנובמבר 1971) היה הרב הראשי של צפון אירלנד ומחבר ספרים תורניים.
קורות חיים
יעקב שכטר נולד כבנם של שרה רחל והרב אברהם שכטר מהיישוב פרומושיקה שברומניה. למד אצל אביו. התחתן בשנת תר"ע ובשנת תרע"א הוסמך לרבנות על ידי הרב משה מרדכי אפשטיין ורבנים אחרים.
בין השנים 1913-1920 שימש כרב בית הכנסת הגדול ע"ש אייזנהולד, בעיר גאלאץ ברומניה. פעל אז רבות למען העמקת הרגש הלאומי-דתי והחייאת השפה העברית. בשנות מלחמת העולם הראשונה היה מהיוזמים של ועד "עזרת נידחים" שפעל להגשת עזרה לפליטי המלחמה שנהרו לגאלאץ. תפקידו בוועד היה מנהל פעולות העזרה.
בשנת 1920 הוזמן הרב למנצ'סטר אשר באנגליה, על ידי קהילת יוצאי רומניה להיות להם למנהיג רוחני. הוא עבר לאנגליה וכעבור זמן, נתמנה גם כחבר בבית הדין הרבני בעיר זו. בנוסף, פעל במנצ'סטר בשטח החינוכי ויזם הקמת בית מדרש עבור פעילות חינוכיות בקרב בני הנוער. כאות תודה, קרא הקהל את בית המדרש על שמו: "אהל יעקב". מאותו זמן הצטרף לתנועת המזרחי והקדיש מזמנו למען התנועה הציונית והציונות הדתית בפרט. שימש כציר לקונגרסים הציוניים וכסגן נשיא הקק"ל בבריטניה ובאירלנד.
בשנת 1926, הוזמן להיות רב ראשי באירלנד הצפונית במקום הרב הרצוג. ובשנת 1936 מונה כרבה הראשי של אירלנד.
חיבתו לארץ ישראל
את אהבתו הנלהבת לארץ ישראל ספג בילדותו. בעיר רבנותו הראשונה, גאלאץ (שהייתה מרכז התנועה הציונית ברומניה משנת תרמ"ב והלאה) שימש כיושב ראש ועדת התרבות העברית של התנועה וכאות הוקרה על כך, הוא נרשם בשנת 1919, בספר הזהב הראשון של הקרן הקיימת. כאשר עבר למנצ'סטר הצטרף לתנועת המזרחי כסגן יושב ראש, והשתתף בכנס הראשון של התנועה בליברפול.
בתום מלחמת העולם השנייה, פתח הרב במסע נרחב מעל דפי העיתונות ומעל במות כלליות למען שיקום הניצולים ושיבתם לארץ אבותם. כאשר היחסים בין היישוב בארץ ישראל לבין ממשלת אנגליה החריפו וכאשר העיתונות הבריטית סירבה לפרסם מאמרים של ההנהגה הציונית, של הסוכנות היהודית ושל אנשים פרטיים, היה כותב הרב בעיתונות אירלנד הצפונית. למאמריו מתקופה זו יש חשיבות רבה מבחינה היסטורית ומדינית.
בזמן המשבר החמור, בשנת 1947, ביקר בארץ ישראל כדי לבדוק מקרוב את הבעיות. הוא נפגש עם השלטונות הבריטים, הצבאיים והאזרחיים ועם ראשי היישוב.
כתביו
פעולותיו הציבוריים המרובים לא פגעו בדבקותו בתורה. את שעותיו הפנויות והמעטות, מוקדם בבקר ומאוחר בלילה הקדיש לתורה. כבר בשנת 1923 ערך והוציא לאור אחד מכתבי היד של אביו בצירוף הערות וחידושים משלו. הספר קרוי: "מחזה אברהם" עם "ליקוטי יעקב". ספר זה זכה להערכה מיוחדת מאת גדולי הדור, וביניהם, הרב אברהם יצחק הכהן קוק, הרב משה מרדכי אפשטיין.
בשנת 1931, הוזמן על ידי עורך תרגום התלמוד לאנגלית, הידוע בשם "תלמוד סונצינו", להשתתף במפעל ובמסגרת זו תרגם את מסכת סנהדרין לשפה האנגלית בצירוף פירושים משלו.
בשנת 1953 יצא לאור פרי עמלו: "מבוא התלמוד" של הגאון הרב צבי הירש חיות בתרגום לאנגלית עם הקדמה וביאור מקיף. לפני מספר שנים יצאה בארצות הברית מהדורה שנייה ומתוקנת.
בשנת 1954 פרש הרב שכטר מכהונתו בבלפסט בה שירת 28 שנים הוא עלה לארץ והתיישב בירושלים. בשנת 1957 ערך והוציא לאור עוד כתב יד של אביו, בשם: "דובבי שפתים ישנים" בצירוף ביאורים משלו. בנוסף, קיבץ הרב את מאמריו התורניים שפורסמו במשך השנים בירחונים שונים לספר: "שארית יעקב". בסוף ימיו ליקט מאמרים והרצאות שפורסמו במשך השנים בעיתונים ובכתבי עת שונים והוציא אותם לאור בספר: "דברים לדור".
הרב יעקב שכטר נפטר ביום ג' בכסלו תשל"ב בירושלים ושם גם הובא למנוחות.
בשנת 2009 הודפס במהדורה מחודשת, ספר משלי עם פירושו: "דברי יעקב" על ידי בנו ישראל שכטר ועל ידי נינו הרב יעקב שפונגין.
גולניאדה
גולניאדה (ברומנית: Golaniada) הוא כינוי עממי להפגנות האופוזיציה שהתקיימו בכיכר האוניברסיטה, בבוקרשט, בירת רומניה, בתקופה שבין 22 באפריל עד 15 ביוני 1990. אלה היו הפגנות של סטודנטים ואינטלקטואלים שהביעו את חוסר שביעות רצונם מהתפתחות החיים הפוליטיים ברומניה לאחר המהפכה הרומנית. האירועים נפסקו לאחר התערבות אלימה של כורים שהובאו לשם כך לבוקרשט.
הרקע
המהפכה הרומנית פרצה לאחר שכמעט כל מדינות הגוש הקומוניסטי באירופה החליפו את השלטון הקומוניסטי בשלטון דמוקרטי יותר. החלפת השלטון ברומניה הייתה כרוכה בשפיכות דמים וראשי השלטון הקודם, הזוג צ'אושסקו, הוצאו להורג לאחר משפט חפוז. השלטון הקומוניסטי לא איפשר קיומה של אופוזיציה, לכן, כשהשלטון הקודם נפל, השלטון החדש שהוקם היה מורכב מאנשי עלית שהיו חלק מהשלטון הישן וחברים במפלגה הקומוניסטית. חברות במפלגה הקומוניסטית, בתקופת השלטון הקומוניסטי, הייתה תנאי מוקדם להתקדמות מקצועית ולקבלת תפקידי ניהול, כך שכל בעל ניסיון ניהולי היה חבר במפלגה הקומוניסטית.
חזית ההצלה הלאומית (ברומנית: Frontul Salvării Naționale, FSN), גוף שהוקם על מנת למשול ברומניה בשבועות הראשונים שלאחר המהפכה, אפשר חזרת המפלגות ההיסטוריות המפלגה הלאומית ליבראלית ומפלגת האיכרים הנוצרית דמוקרטית (ברומנית Partidul Național Țărănesc Creștin, PNȚCD, Democrat ) ואת הקמתן של מפלגות חדשות. מפלגות אלה הרכיבו את האופוזיציה שניהלה את המאבק נגד הממשלה שהגיעה לשלטון לאחר הבחירות שהתקיימו ב־20 במאי 1990 ונגד הנשיא הנבחר יון איליאסקו.
מיכאי הראשון, מלך רומניה, שהודח מכיסאו בסוף 1947 וחי מאז בגולה, הביע רצונו לשוב לרומניה, אך לא ניתן לו היתר לכך. חסידי המונרכיה ברומניה התמרמרו ומחו על כך.
האירועים
החל מ-22 באפריל התחילה סדרה של הפגנות ומחאות שנערכו בכיכר האוניברסיטה ברציפות במהלך 53 ימים. התביעה העיקרית של המפגינים והמוחים הייתה יישום סעיף 8 של הכרזת טימישוארה, סעיף שתבע מניעת השתתפותם בחיים הפוליטיים של הפעילים הקומוניסטים וקציני הסקוריטטה במהלך שלוש מערכות הבחירות הבאות. האזור של כיכר האוניברסיטה הוכרז על ידי המפגינים כ"אזור חופשי מנאו-קומוניזם". המרפסת של הפקולטה לגאולוגיה של אוניברסיטת בוקרשט, הפונה אל הכיכר, הפכה לבימת נואמים עבור אישים שונים וגם אנשים מהשורה, שבאו לדבר אל קהל המוחים והמפגינים. בתמיכה להפגנות פורסמה הצהרה של 27 אנשי תרבות בהם פעילים בחברה האזרחית (גבריאל אנדרסקו, דוינה קורניאה, ראדו פיליפסקו), עיתונאים (קורנל ניסטורסקו, אוקטביאן פאלר), מאמרים (גבריאלה אדמשטיאנו, אנה בלנדיאנה, פטרו קריצה, שטפן אוגוסטין), יון בוגדן לפטר, רומולוס רוסאן), אמנים חזותיים (הוריה ברנע, סורין דומיטרסקו, מיהאי סטשנסקו), שחקנים (אירינה פטרסקו, פלורין זמפירסקו, מריאנה מיחו), מוזיקאים (קורנליו סזאר, תיאודור גריגוריו, ג'וני רדוקאנו), מדענים (קורנליו סזאר, תאודור גריגוריו, ג'וני רדוקאנו), מדענים (אדמונד ניקולאו) ובמאים (לוסיאן פינטילי).
ב-20 במאי 1990 נערכו בחירות כלליות ברומניה וחזית ההצלה הלאומית ומנהיגה יון איליאסקו זכו בניצחון מוחץ. בעקבות הניצחון הזה בבחירות, ליגת הסטודנטים הרומנים הודיעה על פרישתה מההפגנות בכיכר האוניברסיטה. בכיכר נותרו כמאתיים וחמישים מוחים, חלקם שובתי רעב.
אטימולוגיה של גולניאדה
בעקבות ההפגנות שהתקיימו בין 13 ל-15 באפריל 1990 בכיכר האוניברסיטה, התכנסה המועצה הזמנית של האיחוד הלאומי לדון באירועים ובפורום זה, ביום 25 באפריל 1990, נשא נשיא רומניה יון איליאסקו נאום בו כינה את המפגינים בשמות גנאי "חוליגנים" (ברומנית: huligani) ו"ארחי פרחים" (ברומנית: golani). הנאום פורסם ברבים והמפגינים, שתייחסו בהתרסה לדבריו, הפכו את הכינוי הפוגעני "גולני" לתואר כבוד. רבים נשאו כרזות ושלטים בהם הגדירו את עצמו כ"גולן" ביחיד או "גולני" ברבים. בשלטים היו כיתובים דוגמת: "גולן פרופסור", "כולנו גולנים" וההפגנות כונו בהשאלה גולניאדות.
מסבחה (אסלאם)
מִסְבַּחָה (בערבית: مِسْبَحَة) או סוּבְּחָה (בערבית: سُبْحَة) היא מחרוזת תפילה מוסלמית. המסבחה המקורית עשויה 99 חרוזים, והיא מסייעת למוסלמי המאמין לבצע את מצוות תסביח - אמירת כל שמותיו של אללה בזה אחרי זה, תוך שהוא מעביר את חרוזי המסבחה בין אצבעותיו. בניגוד לחשיבה המקובלת החרוזים אינם מסמלים את כל 99 שמותיו של אללה המוזכרים בקוראן ומטרת המסבחה היא ביצוע מצוות התסביח. במסבחה מקוצרת יש 33 חרוזים. בין כל 11 חרוזים מפרידה דסקית המכונה שאהד (עד).
מקור השם מסבחה מהשורש ס.ב.ח בערבית, המקביל לשורש ש.ב.ח בעברית, ומשמעותו דברי שבח הניתנים לאל.
הוהאבים, השייכים לאסכולה החנבלית, מתנגדים ל"תסביח", בטענה שהנביא מוחמד השתמש רק באצבעות ידו הימנית כדי לדקלם את שמותיו של אללה, ולכן על כל המוסלמים לנהוג כך. המסבחה נועדה לכבד את אללה ולהזכירו בכל מקום.
קישורים חיצוניים
מסבחה - פודקאסט מתוך מיזם מוואל - סוגיות חברתיות,תרבותיות, אקטואליות ואיסלמיות מהעולם הערבי.
ארארה
ארארה (בפורטוגזית: Arara) היא עיר במדינת פאראיבה, בברזיל.
העיר מצויה במרחק 142 ק"מ מבירת המדינה, העיר ז'ואאו פסואה ומספר תושביה, נכון לשנת 2017, הוא 13,500.
העיר נמצאת באזור אקלים צחיח למחצה עם טמפרטורה שנתית ממוצעת של כ-22 מעלות.
מנהיג המפלגה השמרנית (הממלכה המאוחדת)
מנהיג המפלגה השמרנית (באנגלית: Leader of the Conservative Party; רשמית "מנהיג המפלגה השמרנית והיוניוניסטית") היא המשרה הבכירה ביותר בשורות המפלגה השמרנית הבריטית. מחזיק התפקיד הנוכחי הוא ראש ממשלת הממלכה המאוחדת, רישי סונאק, המכהן בתפקיד מאז 24 באוקטובר 2022, בעקבות ניצחונו בבחירות המקדימות לראשות המפלגה. קודמתו, ליז טראס התפטרה מראשות המפלגה ב-20 באוקטובר 2022, 45 יום לאחר בחירתה.
מאז הקמת המפלגה ב-1834 עד 1922, מנהיג המפלגה השמרנית לא היה תפקיד רשמי; במקום זאת, היה מנהיג מפלגה בפרלמנט ואם כיהן גם כראש ממשלה, מעמדו היה גבוה יותר. אם זאת מנהיג השמרנים לא היה תפקיד רשמי עד הפיכתו לכזה בשנת 1922. מאז 1922, מנהיג המפלגה השמרנית נבחר רשמית, גם כאשר המפלגה נמצאת באופוזיציה. מלכתחילה, מנהיג המפלגה מונה על ידי חברים בכירים אחרים במפלגה. תהליך זה עבר דמוקרטיזציה בהדרגה בסוף המאה ה-20; בשנת 1965, המינוי נקשר להצבעה של חברי פרלמנט של המפלגה, ובשנת 1998 נפתח התהליך בפני כל חברי המפלגה להכרעה בין שני המועמדים האחרונים שנבחרו על ידי חברי הפרלמנט, כאשר המועמדים נדרשו לאסוף מאה חתימות. תחת חוקי המפלגה, חבריה יכולים להצביע במנהיגות המפלגה גם אם אינם אזרחי הממלכה המאוחדת, אינם חיים בבריטניה ואין להם זכות הצבעה בבחירות הכלליות.
נכון לספטמבר 2022, שלוש ממנהיגות המפלגה היו נשים: מרגרט תאצ'ר, תרזה מיי וליז טראס, כולן כיהנו גם כראש ממשלה. רישי סונאק היה למנהיג המפלגה הראשון ממוצא דרום אסייתי.
ברכת בורא פרי האדמה
ברכת בורא פרי האדמה היא אחת מברכות הנהנין שתיקנו חז"ל לברך על פירות הארץ ועל הירקות. בדיעבד אם בירך ברכה זו אל פירות האילן במקום ברכת בורא פרי העץ יצא ידי חובה.
המקור במשנה
המשנה קובעת כי למרות שגם פירות האילן הם פירות האדמה, יש לכתחילה לברך עליהם ברכת בורא פרי העץ, ואילו ברכת בורא פרי האדמה יש לברך רק על פירות שלא גדלו על העץ, אם כי בדיעבד ברכת בורא פרי האדמה פוטרת גם את פירות העץ.
ברכת בורא פרי האדמה היא ברכה אותה מברכין על כל פירות האדמה, גם חיטין ושעורין, (אלא אם כן נעשה מהן פת או תבשיל בגדרים מסוימים שאז מברכין המוציא לחם מן הארץ או בורא מיני מזונות).
עץ או אדמה
בראשונים נחלקו מהו הדבר הקובע בפרי אם נחשב לפרי העץ או לפרי האדמה.
יש שכתבו שהקריטריון ל"עץ" הוא האם הצמח עליו גדלים הפירות רב שנתי או חד שנתי. כך למשל, מברכים על הבננה בורא פרי האדמה.
אך לדעת אחרים מה שקובע הוא האם הפירות גדלים על ענפי העץ (או על גזעו, אם הוא "חשוב", זאת אומרת: הוא אינו מין שיח נמוך או קנה רך).
לדעת כולם פירות הגדלים מהשורשים (או מהגזע עצמו כשהוא "אינו חשוב") אינם נחשבים כ"פרי עץ" אלא כפרי אדמה.
דרך אכילתו
גם על קמח חיטין או שעורין מברכים לפי דעה אחת (של רב יהודה) בורא פרי האדמה, אך רב נחמן סובר שמברכים על קמח חיטים שהכול נהיה בדברו, מכיוון שמדובר במצב ביניים: לא מדובר בפרי כדרך ברייתו, כי זרעוני החיטין או השעורין נטחנו. לעומת זאת, לא ניתן לומר שמדובר ב"דרך אכילתו" של פרי זה (כמו שמן זית שעליו מברכים בורא פרי העץ למרות שהשתנה מברייתו מכיוון שכך הוא דרך אכילתו), כי דרך אכילתם של חיטין ושעורין הוא בדרך אכילת לחם. יש להדגיש, כי למרות הווה אמינא שקיימת בתלמוד כי על קמח שעורים אין לברך מפני הצער הרב שהיא גורמת בתולעים שעולים בבני המעיים, יש לברך עליה מכיוון שיש הנאה בשעת האכילה. מכיוון שאנו רואים שרב יהודה אינו מודה להלכה של רב נחמן, נראה שלפי שיטתו לא קיים הכלל של "דרך אכילתו".
באופן דומה, נחלקו רב יהודה עם רבו שמואל אודות חלק מהדקל שנקרא "קורא", שהם הענפים הטריים הגדלים בשנה הנוכחית (לפני שהספיקו להתקשות), ויש האוכלים אותם, מה לברך עליהם. לפי שמואל, מכיוון שסופו להקשות והענפים מיועדים למטרה זו, מצב הביניים שבו הענפים רכים אינו מעניק להם חשיבות של פרי שכך היא דרך אכילתו. שמואל עצמו ציין כי לכאורה ישנה ראיה לרב יהודה מהברייתא הקובעת כי על תמרות הגדלים בעץ צלף שבו גדלים "תמרות" "אביונות"  - הפרי עצמו ו"קפריסין" יש לברך על התמרות בורא פרי האדמה למרות שסופן להקשות. אך למרות זאת הפירכה אינה נכונה, כי העץ ההוא ניטע במטרה לאכול את התמרות, אך הדקל לא ניטע במטרה לאכול את ענפיו הרכים כלל
בורא מיני דשאים
לפי רבי יהודה על ירקות מברכים "בורא מיני דשאים". בתלמוד הוסבר:
מרטי אהטיסארי
מרטי אויבה קאלווי אהטיסארי (בפינית: Martti Oiva Kalevi Ahtisaari; נולד ב-23 ביוני 1937) הוא דיפלומט ומדינאי פיני, נשיא פינלנד בשנים 1994–2000, חתן פרס נובל לשלום לשנת 2008 על פעילותו לפתרון סכסוכים בינלאומיים שכללה בין השאר את ליווי המעבר לעצמאות בנמיביה, מעורבות במשא ומתן על מעמדה של קוסובו, והשגת הסכם ליישוב הסכסוך במחוז אצ'ה באינדונזיה.
ביוגרפיה
אהטיסארי נולד ב-1937 בוויפורי (אז במזרח פינלנד, כיום ויבורג שברוסיה), שם שהתה משפחתו כאשר אביו היה בשירות צבאי. הוא גדל בקואופיו ובאואולו. לאחר שירותו הצבאי למד הוראה באואולו. ב-1960 נשלח מטעם ארגון ימק"א לשליחות בפקיסטן, שם עסק בניהול מוסד של הארגון ובהכשרת מורים. כשחזר החל ללמוד בהלסינקי ובמקביל היה פעיל בארגונים לסיוע למדינות מתפתחות. ב-1965 הצטרף למחלקה לסיוע בינלאומי של משרד החוץ הפיני, ואחר כך עמד בראשה.
ב-1973 מונה כשגריר פינלנד בטנזניה (והיה שגריר שאינו תושב גם במוזמביק, בסומליה ובזמביה). ב-1977 מונה לנציב האו"ם לנמיביה - תפקיד שנוצר מספר שנים לפני כן כאשר האו"ם החליט על שלילת המנדט שהיה לדרום אפריקה באזור, אך משום ששלטונה בפועל של דרום אפריקה נמשך, נוהל התפקיד הדיפלומטי ממטה האו"ם בניו יורק. במסגרת תפקידו ניהל משא ומתן לא-פורמלי בין דרום אפריקה לבין ארגון העצמאות של נמיביה ומספר מדינות אפריקניות, שכמעט והצליח להביא להסכם על הפסקת אש ועריכת בחירות בפיקוח האו"ם. אולם ההסכם קרס כאשר החלה מעורבות דרום אפריקה במלחמת האזרחים באנגולה, הגובלת בנמיביה.
ב-1984 חזר לתפקיד בכיר במשרד החוץ הפיני, וב-1987 חזר לאו"ם ומונה לתת-המזכיר לענייני מנהל. ב-1988 נקרא לחזור לעסוק בענייני נמיביה כאשר נציב האו"ם לנמיביה, ברנט קרלסון, נהרג באסון לוקרבי זמן קצר לאחר שהושג הסכם למתן עצמאות לנמיביה. אהטיסארי מונה לנציג מיוחד מטעם האו"ם ועמד בראש צוות האו"ם שסייע במעבר לעצמאות ופיקח על הבחירות.
ב-1993 קיבל את מועמדות המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של פינלנד לתפקיד נשיא פינלנד, ונבחר לתפקיד בבחירות שהתקיימו ב-1994, לאחר שניצח בסיבוב השני את נציגת מפלגת העם השוודי אליסבת רהן. תחילת כהונתו לוותה בחיכוכים עם ראש הממשלה מטעם מפלגת המרכז, אסקו אהו (שכיהן עד 1995), על רקע התנגדותו להתערבות אהטיסארי במדיניות החוץ של פינלנד והתבטאויותיו בנושאי פנים כגון האבטלה. אהטיסארי תמך בהצטרפות פינלנד לאיחוד האירופי ותרם להצלחת משאל העם שהתקיים ב-1994 לאישור ההצטרפות. כנשיא הרבה לסייר ברחבי ארצו ובעולם, דבר שהעניק לו את הכינוי "מארה המטייל" אך גם הגביר את הפופולריות שלו. כנשיא השתתף גם במשא ומתן להפסקת הלחימה בקוסובו ב-1999. בעקבות ביקורת שנמתחה על פעלתנותו בנושאי החוץ החליט שלא לרוץ לכהונה נוספת כנשיא ב-2000.
אחרי פרישתו מהנשיאות, מונה על ידי ממשלת בריטניה להשתתף בצוות שפיקח על פירוק ה-IRA בצפון אירלנד מנשקו. ב-2005 ניהל בהצלחה את המשא ומתן בין ממשלת אינדונזיה לבין ארגונים מורדים במחוז אצ'ה בצפון-מערב המדינה, שהביא לסיום מאבק אלים בן כמעט 30 שנה במחוז. במסגרת ההסכם בין הצדדים, שנחתם בהלסינקי ב-15 באוגוסט, ויתרו המורדים על הדרישה לעצמאות, וממשלת אינדונזיה הסכימה להסיג את כוחות הצבא מהמחוז והעניקה לו מעמד אוטונומי מיוחד.
ב-2005 מונה על ידי מזכ"ל האו"ם קופי אנאן כשליח מיוחד לקביעת מעמדה של קוסובו, שמאז תום המלחמה ב-1999 נוהלה בחסות האו"ם. במסגרת תפקידו ניהל את המשא ומתן בנושא זה והציע תוכנית שכללה מתן עצמאות בפיקוח בינלאומי, וזכתה לתמיכת ארצות הברית. אולם התנגדות סרביה ורוסיה לתוכניתו והאשמותיהן בדבר חד-צדדיותו של אהטיסארי הובילו לפרישתו מהתפקיד ביולי 2007. הצדדים המשיכו בשיחות במסגרת אחרת, ולאחר שלא הגיעו לידי הסכמה, הסתיים העניין בהכרזה חד-צדדית של קוסובו על עצמאותה.
ב-2008 זכה אהטיסארי בפרס נובל לשלום "על פעילותו החשובה, במספר יבשות, ובמשך למעלה משלושה עשורים, לפתרון סכסוכים בינלאומיים".
קיירה וולש
קיירה פאה וולש (באנגלית: Keira Fae Walsh; נולדה ב-8 באפריל 1997) היא כדורגלנית אנגלייה המשחקת בעמדת הקשרית ברצלונה ובנבחרת אנגליה. היא נחשבת גם לפליימייקרית וגם לקשרית הגנתית.
וולש הפכה עוד כנערה לשחקנית קבועה במנצ'סטר סיטי במהלך הקמפיין שלהם ב-2014, ושיחקה תפקיד מפתח בקבוצה שהבטיחה את הגביע הקונטיננטלי. היא הפכה לשחקנית השנייה שהגיעה ל-200 הופעות במועדון, אותן השיגה במרץ 2022.
היא ייצגה את אנגליה בכל קבוצות הגיל שלה לפני שערכה את הופעת הבכורה שלה בבוגרות ב-2017. היא הייתה חלק מהקבוצה שזכתה באליפות אירופה בכדורגל נשים 2022 ונבחרה לשחקנית המצטיינת במשחק בגמר.
ב-7 בספטמבר 2022 שברה ברצלונה את שיא דמי ההעברה בכדורגל נשים כששילמה תמורתה דמי העברה של 350 אלף פאונד למנצסטר סיטי.
שנים מוקדמות
קיירה פאה וולש נולדה ב-8 באפריל 1997 ברוצ'דייל לפיטר וטרייסי וולש, וגדלה בפרבר כפרי של העיר. היא התאמנה בכדורגל עם אביה במגרש מול ביתם בערך מגיל חמש. היא שיחקה בקבוצה המקומית של פירסון ג'וניורס לבנים עד גיל 7, ולאחר מכן בבנים של סמבה סטארס, לפני שהצטרפה לבלקבורן רוברס בקבוצות לקבוצת הגיל מגיל 12 עד גיל 17. ברבע גמר גביע הנוער של ה-FA בנות בפברואר 2014 עם הנבחרת עד גיל 17, וולש כבשה שלושער תוך 13 דקות.
היא הצטרפה למנצ'סטר סיטי, הקבוצה שהיא ומשפחתה תומכים בה ביולי 2014, כשהייתה בת שבע עשרה - נשלחה על ידי סיטי למכללת סט בדס במנצ'סטר כדי לסיים את הבגרויות שלה בזמן שהתאמנה ושיחקה איתם.
וולש קיבלה השראה בילדותה מהכדורגל הספרדי, בין השאר בשל היותה בעלת משפחה בספרד ולעיתים קרובות שחקה בספרד בעת ביקוריה. בתקופת נעורייה של וולש כשסיטי הצליחה פחות, אביה היה מעודד אותה לצפות בקבוצת ברצלונה כהדרכה. היא גם תמכה לזמן קצר בארסנל בשל היותה מעריצה של ססק פברגאס עד שראתה את דויד סילבה, שהפך לשחקן האהוב עליה, בסיטי.
בשנת 2008, וולש נבחרה לאיש הספורט של רוכדייל של השנה. היא דורגה במקום ה-1 במנצ'סטר רבתי בבדמינטון עד גיל 13,
מנצ'סטר סיטי, 2014 - 2022
וולש החלה להתנסות בקבוצות ליגת העל לנשים (WSL) זמן קצר לאחר שמלאו לה שבע עשרה כשהיא עדיין חברה בקבוצה עד גיל 17 של בלקבורן רוברס, ושיחקה כמגנה שמאלית ברגל ימין. אמה של וולש עודדה אותה להשתתף בניסויים של צוות הפיתוח של העיר מנצ׳סטר ביולי 2014; לפני שהסשן הושלם, מאמן הקבוצה הראשונה ניק קושינג, שהגיע כמשקיף, ביקש להחתים אותה לקבוצה הבוגרת. קושינג יאמר מאוחר יותר שלוולש יש "מוח הכדורגל הטוב ביותר" מכל שחקן שהוא אימן, והוסיף כי "יש שחקנים שאלוהים כמעט נגע בהם".
עשרה ימים לאחר הניסויים בסיטי, ביולי 2014, וולש ערכה את הופעת הבכורה שלה בבוגרים במנצ'סטר סיטי כמחליפה בניצחון 0–1 על נוטס קאונטי. צעירה מדי לחוזה מקצועי, היא התאמנה באופן רשמי עם חוליית הפיתוח, אך עד סוף עונת 2014 הייתה לה באופן קבוע עמדת פתיחה בקבוצה הראשונה. היא הייתה בעלת חשיבות רבה לסייטי כשזכתה בגביע הקונטיננטלי 2014.
סיטי זכתה שוב בגביע האנגלי לנשים ב-2019, כשהיא ניצחה את ווסטהאם בגמר 3–0, כשוולש הבקיעה את שער הפתיחה.
לפני עונת 20–2019, וולש הגישה בקשת העברה על רקע התעניינות מצד אולימפיק ליון ואתלטיקו מדריד. ב-29 ביולי היא משכה את בקשת ההעברה שלה. וולש קיבלה כרטיס אדום ישיר על תיקול עם קירסטי הנסון בהפסד 0–2 של מנצ'סטר סיטי למנצ'סטר יונייטד בגביע הליגה ב-20 באוקטובר 2019. וולש חתמה על חוזה חדש לשלוש שנים ב-7 בפברואר 2020.
כשנותרה שנה אחת לחוזה שלה בסיטי, וולש שוב הביעה עניין לעזוב את המועדון לאחר עונת 2021–22, עם התעניינות מ"מספר מועדונים אירופיים מובילים" כולל צ'לסי וברצלונה. במהלך קיץ 2022, כמה חברות מפתח בסגל הנשים של סיטי עזבו בהעברה חופשית או פרישה. אף על פי שבכדורגל נשים ממעטים לשלם דמי העברה, גם צ'לסי וגם ברצלונה הגישו למנצ'סטר סיטי הצעות כספיות גדולות עבור וולש. כאשר וולש כביכול רוצה להצטרף לברצלונה, והמועדון רוצה למצוא מחליף לקשרית הפצועה שלהם אלכסיה פוטיאס.
בסופו של דבר עברה וולש לברצלונה תמורת כ-460 אלף אירו ושברה בכך את סכום ההעברה לשחקנית כדורגל.
ברצלונה, 2022 -
בעונת הבכורה שלה בקבוצה זכתה ביחד עם הקבוצה באליפות ספרד וכן בליגת האלופות לנשים.
בוגרות
בנובמבר 2017, וולש זומנה לסגל הנבחרת הבוגרת של אנגליה.
בשנת 2019, וולש הייתה חלק מנבחרת אנגליה שזכתה בגביע SheBelieves בארצות הברית. מאוחר יותר באותה שנה, נבחרה וולש להיות חלק מסגל אנגליה למונדיאל. לאחר ביקורת קשה במהלך המונדיאל, היא שקלה להפסיק עם הכדורגל, אך נעזרה בפסיכולוגים של ספורט. היא הייתה חלק מנבחרת בריטניה בכדורגל הנשים באולימפיאדת הקיץ 2020 שנערכה בטוקיו ב-2021.
ביוני 2022, וולש נבחרה לנבחרת אנגליה שהתמודדה, וזכתה, באליפות אירופה בכדורגל נשים 2022 ביולי. היא התחילה כל משחק ושיחקה בכל המשחקים למעט חמש דקות במהלך הטורניר. בגמר מול גרמניה היא סיפקה את המסירה לשער הראשון של אנגליה שכבשה אלה טון בדקה השישים ושתיים. היא נבחרה לשחקנית המשחק בגמר, משחק שהניו יורק טיימס סיקר באומרו שזה "היה המשחק של וולש", ונכללה בנבחרת הטורניר לפני שדורגה השחקנית השישית הטובה ביותר לנשים של אופ"א של השנה. תוארה כגיבורה הבלתי מושרת של הטורניר ושל קבוצתה, חבריה לקבוצה של וולש הגיבו בהפתעה כאשר לא קיבלה מועמדות לכדור הזהב לנשים באוגוסט 2022.
וולש נבחרה לשחקנית המשחק במשחק הבא של אנגליה לאחר יורו 2022, ניצחון 0–2 על אוסטריה שראה אותה מעפילה למונדיאל הנשים 2023; יומיים לאחר מכן, לפני משחק קבוצת ההסמכה האחרון שלהם, היא נכללה במסיבת העיתונאים של המנג'ר סרינה ויכמן לפני המשחק, במהלכה אמרה שוויגמן "נתן [לה] את הביטחון לך ותשחק את המשחק שלה." עם הופעתה במשחק קבוצת המוקדמות האחרונה, ניצחון נוסף 10–0 על לוקסמבורג, וולש ערכה את הופעתה ה-50 בנבחרת אנגליה.
תארים והישגים
בלקבורן רוברס
אנגליה
אישי
חיים אישיים
וולש פעילה בתחום התמיכה בבריאות הנפש. יש לה טרייר ווסט היילנד לבן בשם נרלה.
אופל ג'וניור
אופל ג'וניור (בגרמנית: Opel Junior) היא מכונית עירונית המוגדרת מכונית קונספט בתצורת מכונית סופרמיני, מתוצרת יצרן הרכב הגרמני אופל (בגרמנית: Opel Automobile GmbH), חברת בת של קונצרן הרכב ג'נרל מוטורס.
"אופל ג'וניור" הוצגה לראשונה בתערוכת המכוניות הבינלאומית בפרנקפורט (International Motor Show Germany) בספטמבר 1983.
פוקנת בורמייסטר
פוקנת בורמייסטר (שם מדעי: Phocoena spinipinnis) היא מין ממשפחת הפוקניים החיה לאורך חופי אמריקה הדרומית. היא קרויה ע"ש החוקר הרמן בורמייסטר (1807-1892).
תיאור
פוקנה זו כמעט ולא נצפתה בטבע אבל נמצאו הרבה פרטים שמתו על החוף. צבע פוקנה זו שחור או אפור כהה והיא דומה מאוד לפוקנת המפרץ הנפוצה. אורכה עד 150 ס"מ ומשקלה 50-75 ק"ג, אם כי נצפו פרטים במשקל 105 ק"ג - היא בין המינים הקטנים שבסדרת הלווייתנאים. הם בעלי פתח נשימה מעל הראש והחוטם מעוגל כמו רוב מיני הפוקנה וכן שיניהם בצורת אתים קטנים. הסנפיר הגבי ייחודי להם כשהוא מצוי בתחילת הזנב וקצה הגב כמו לווייתני מזיפה אך משולש כמו לווייתני שיניים. דבר זה עוזר להבדיל בינו למינים החיים באותם אזורים כמו דולפין צ'יליאני.
הפוקנה חיה במים עמוקים וגם ברדודים והיא נכנסת גם למים מתוקים כמו לנהר ולדיביה שבצ'ילה עד 50 ק"מ מהחופים. הם נפוצים באוקיינוס השקט מפרו עד ארץ האש ובאוקיינוס האטלנטי צפונה עד חופי ברזיל. האוכלוסיות לא בולטות מאוד בים.
ג'ו אלון
יוסף (ג'ו) אלון (25 ביולי 1929 – 1 ביולי 1973) היה טייס קרב ישראלי בדרגת אלוף-משנה, ממקימי חיל האוויר הישראלי. נרצח בחודש יולי 1973 בעת ששימש כנספח אווירי וימי בארצות הברית. מעשה הרצח לא פוענח מעולם.
פוקנת בורמייסטר
התנהגות
מין זה נמצא בירידה עקב ציד הנפוץ לאורך חופים מעטים (לבשר ולשומן וכן לפתיונות לכרישים). כמו כן הם נתקעים ברשתות והאוכלוסייה של הדגים מצטמצמת בהרבה מקומות. דברים אלו משפיעים על מצב האוכלוסיות שם ככה לא בולטות מדי. עם זאת לא ברור מה מצב שימורם.
ג'ו אלון
ביוגרפיה
אלון נולד בשם יוסף פלצ'ק בי"ז בתמוז תרפ"ט לפרידל וטקלה בקיבוץ חפציבה. כשהיה בן שנתיים, בשנת 1931, חזרה המשפחה לצ'כוסלובקיה. בשנת 1939 נשלח לבריטניה עם אחיו, דוד, במסגרת הקינדר-טרנספורט שאורגן על ידי סר ניקולס וינטון הבריטי, ואומץ שם על ידי ג'ני וג'ורג' דוידסון, זוג נוצרים חשוכי ילדים. כך למעשה ניצלו חייו. הוריו נכלאו בגטו טרזין ונספו באושוויץ. לאחר מלחמת העולם השנייה חזר לצ'כוסלובקיה, למד צורפות, הצטרף לקורס טייס מטעם ארגון ההגנה באולומוץ, צ'כוסלובקיה. במרץ 1949 עלה לישראל, התגייס כטייס בחיל האוויר הישראלי. בשנת 1955 עיברת את שם משפחתו ל"אלון". בחיל האוויר עבר קורסים שונים. שירת ב-1953 כטייס מטאור, ב-1955 - כטייס אוראגן, ב-1956 - כטייס מיסטר. מאוגוסט 1960 עד אוגוסט 1961 שימש מפקד טייסת 101 שהטיסה מטוסי מיסטר, ובנובמבר 1961 חזר לפקד עליה כטייסת המיראז'ים הראשונה של צה"ל. ב-1965, לאחר שנה של קורס פיקוד ומטה באנגליה עבר למטה חיל האוויר והקים את ענף בטיחות טיסה. היה בין מקימי בסיס חיל האוויר בחצרים ומפקדו הראשון בין השנים 1970-1966.
בשנת 1970 מונה לנספח האווירי בשגרירות ישראל בוושינגטון ארצות הברית. במהלך פעילותו יצר קשרים הדוקים עם הקהילה היהודית, סייע בפעולות המגבית היהודית והרצה בפני תלמידים וסטודנטים.
ב-1 ביולי 1973 נרצח אלון ביריות בפתח ביתו שבמרילנד. זהות הרוצחים ומניעיהם לא ידועים עד היום. אלון הותיר אחריו אישה, דבורה, ושלוש בנות.
על שמו הוקם מרכז ג'ו אלון, לידיעת הארץ ולהכרת הנגב, ומוזיאון תרבות הבדואים. בסמוך לקיבוץ להב שבנגב ניטע יער להב לזכרו. הדרך מבאר שבע לבסיס חיל האוויר חצרים נקראת על שמו "דרך ג'ו אלון". בשנת 2019 הוקמה לזכרו "תכנית ג'ו אלון לקירוב לבבות" שמטרתה להעמיק את הערכים ההומניסטיים ולחזק את קשרי התרבות, החברה והחינוך באמצעות מפגשים ומשלחות של תלמידי תיכון ישראלים וצ'כים.
תאוריית קשר על נסיבות מותו
בסרטה הדוקומנטרי של ליאורה עמיר-ברמץ ששודר בערוץ הראשון,, תיארו ד"ר אורי מילשטיין וטייס הקרב אל"ם יעקב אגסי תיאוריה, שעל פיה אלון, בתפקידו כסוכן "המוסד" תחת כיסוי של נספח אווירי בוושינגטון, נחשף לקנוניה ישראלית אמריקאית, שלא היה אמור להיחשף אליה ושהיה חשש שלא ינצור את לשונו אודותיה: "לאפשר למצרים לשקם כבודם באמצעות הישג צבאי מוגבל בסיני", במה ששלושה חודשים לאחר חיסולו נודעה כמלחמת יום הכיפורים, על מנת לאפשר מהלך מדיני שיוביל להסכם שלום בין ישראל למצרים בתיווך אמריקאי וכך יצמצם את המעורבות הסובייטית במזרח התיכון.
לאחר שידור הסרט פרסם החוקר פרופ' אורי בר-יוסף מאמר שבו הסתייג בחריפות מתאוריה זו, וציין שהיא "דומה לזו ששמעתי לאחרונה, ולפיה חייזרים השתלטו על ראש הממשלה ואשתו ולכן הם מתנהגים כפי שהם מתנהגים."
פרד ברטון (ר' לקריאה נוספת להלן), מצא כי רצח ג'ו אלון בוצע על ידי הארגון הפלסטיני "ספטמבר השחור", שלקח אחריות על הרצח מיד לאחר ביצועו, כחלק ממלחמת החיסולים בינו לבין "המוסד" שהגיעה לשיאה במהלך 1973. בדרך דומה התנקשו בחייו של איש "המוסד" ברוך כהן במדריד ונערכה התנקשות כושלת בצדוק אופיר בבריסל. מודיע של ארגון "ספטמבר השחור" בארצות הברית אישר כי ג'ו אלון נפגש עמו לפני הרצח וככל הנראה ניסה לגייסו כסוכן של "המוסד". לפי ברטון את הרצח ביצע פלסטיני בשם חסן עלי שנמלט לאחר הרצח לברזיל. ככל הנראה חסן עלי חוסל על ידי "המוסד" ב-2010.
בינואר 2017, לאחר 44 שנה, החליט ה-FBI לפתוח מחדש את חקירת הרצח.
פשפשים
משמעות השם בלטינית הוא כנף (pteron) שונה (Hetero) מאחר שבניגוד לסדרת החיפושיות שלהן כנף חפיה עשויה ממקשה אחת, לרוב הפשפשים כנפיים העשויות מחלק מוקשה בבסיסם וממברנה בסופם. כנפיי חפיה אילו נקראות hemelytra (בלטינית: חצי כנף חפיה ). בזמן מנוחה קצה כנפי החפיה מונחות זו על זו וחושפות מגנית באזור בסיס הכנפיים. פשפשים נפוצים בכל העולם וניתן למוצאם כמעט בכל בית גידול, על צמחייה, במים מתוקים ומלוחים, מתחת לאדמה ואפילו בשלג, הם החרקים היחידים שניתן למצוא באמצע האוקיינוס. מרביתם צמחוניים, חלקם טורפים חרקים אחרים ומקצתם אף ניזונים מיונקים. לחרקים אלו חדק היוצא מתחתית או קדמת הראש ומשמש אותם כצינור יניקת המזון והעברת רוק או ארס. בזמן מנוחה החדק נח מתחת לגוף. לאחרונה התגלה שפשפשים מסוימים מצפים את גופם ורגליהם בשרף דביק, פעולה שמסייעת להם לצוד טרף.
פשפשים ובני אדם
למעט פשפש המיטה, שנדיר יחסית למוצאו בישראל, הפשפשים אינם טפילים בבני האדם אך בזכות סוג יחיד זה שמם ידוע לשמצה. פשפש זה אינו מעביר מחלות אך גורם לגרד בדומה לעקיצת יתוש. לרוב פשפשים אינן נשאי מחלות הפוגעות באדם בניגוד לחרקים אחרים כגון יתושים, פרעושים, זבובים וקרציות, עם זאת בדרום אמריקה מספר פשפשים בתת-המשפחה Triatominae עלולים להעביר את מחלת צ'אגאס. בעברית נוטים להתבלבל בין פשפשים ופרעושים אך מדובר בסדרות שונות לחלוטין ולמען ההבהרה לא קיימת טפילות של פשפשים עבור כלבים וחתולים או עבור כל חיית מחמד אחרת. נזקים עקיפים לבני האדם מאופיינים בדרך כלל בפגיעה בגידולים חקלאיים כאשר כמות הפשפשים מתרבה באופן לא מבוקר ועלולה לפגוע בפריון הגידולים או אף להמיתם. מצד שני הם יכולים לעזור לחקלאים, נהוג לעיתים להשתמש בפשפשים טורפים כמדבירים ביולוגים. פיזורם בשדה חקלאי יכול לחסל מזיקים שונים ללא צורך בחומרי הדברה.
מאפייני זיהוי
לרוב הפשפשים מחושים רזים בעלי 4–5 פרקים. חדק בעל 3–4 פרקים הנח מתחת לגוף כאשר אינו בשימוש. קצה הכנפיים בעלות מרקם ממברני דק נחות אחת על השנייה ופיסת הרגל (tarsus) מורכבת מ2–3 פרקים.
קל יחסית להבדיל בין פשפשים לחרקים אחרים לפי החדק ובמקרה של כנפיים מפותחות, לפי הממברנה בקצה האחורי של הכנף והתפר בין הכנפיים. ברוב החרקים כנפי החפיה מונחות בזמן מנוחה זו ליד זו כך שהתפר ביניהן חוצה את הגב במרכזו ומחלק אותו לשני חלקים שווים. אצל הפשפשים קצה הכנף נח על קצה הכנף השני כך שהתפר ביניהן אינו מגיע עד הקצה האחורי של הגוף אלא מתווה לרוב צורת X, או שאינו נראה כלל במקרים בהם המגנית גדולה במיוחד - כמו במשפחת ה-Scutelleridae או במינים אחדים ממשפחת התריסיתיים.
משפחות המצויות בישראל
* Ochteridae ומשפחה נוספת שאיננה ידועה מהארץ Gelastocoridae חיים בעיקר על האדמה או על גדת מקורות מים מתוקים בדומה ל-Leptopodomorpha ובניגוד לשאר המשפחות באינפרא-סדרה Nepomorpha. מיקומם הטקסונומי, נכון להיום, איננו ברור לחלוטין.
Bye Bye Baby (שיר של טיילור סוויפט)
Bye Bye Baby (בעברית: בַּי בַּי מֹתֶק) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט, מתוך Fearless (Taylor's Version). השיר יצא לאור ב-9 באפריל 2021, על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס, ביחד עם שלושת השירים "That's When", "We Were Happy" ו-"Don't You". השיר נכתב על ידי סוויפט וליז רוז והופק על ידה ועל ידי ג'ק אנטונוף. השיר זכה להצלחה נאה ברחבי העולם, אף על פי שנכתב במקור כמה שנים טרם הופץ ברחבי העולם.
עם יציאתו, "Bye Bye Baby" זכה לביקורות חיוביות מטעם מבקרי המוזיקה. גם במצעדי הפזמונים זכה להצלחה רבה, כאשר דורג במקום ה-49 במצעד שירי הקאנטרי.
רקע והפקה
"Bye Bye Baby" היה שיר שלא יצא לאור, שנועד לאלבום האולפן השני שלה, Fearless. בנוסף לכך, פרסמה סוויפט רשימת רצועות התחלתית, במסגרתה נחשף כי לשיר קראו במקור "The One Thing". במרוצת השנים, הקליטה סוויפט את השיר מחדש עבור Fearless (Taylor's Version), תוך שמילותיו והפקתו שונו. לורה סיסק שעבדה עם סוויפט בעבר, לקחה חלק בהנדסתו של השיר.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-8 מיליון השמעות.
ביקורת
"Bye Bye Baby" ספג ביקורות חיוביות מטעם מבקרי המוזיקה. ב-For The Win הוא דורג כשיר ה-24 הטוב ביותר מ-Fearless (Taylor's Version).
הרפובליקה העממית הדמוקרטית של אתיופיה
הרפובליקה העממית הדמוקרטית של אתיופיה, שמה הרשמי של אתיופיה בשנים 1987–1991, הוקמה על ידי הממשלה הקומוניסטית של מנגיסטו היילה מריאם ומפלגת הפועלים האתיופית, ממשיכת דרכה של החונטה הצבאית האתיופית. המדינה הזו הוקמה בעקבות חוקת 1987 ב-10 בספטמבר 1987 ופורקה בסיום מלחמת האזרחים האתיופית ב-27 במאי 1991, נכנסו כאשר כוחות האיחדג לבירה והשתלטו על הממשלה.
היסטוריה
לאחר המהפכה האתיופית, קראו ארגונים ופלגים רבים באתיופיה להקמת "רפובליקה עממית". העימות העיקרי על רעיון זה היה בין המאיסון ליחאפה; המאיסון שתמך בחונטה הצבאית האתיופית, החל לצבור כוח, אך הדרג לא היה מעוניין בהקמת רפובליקה עממית, אף על פי שהחל לייצור תוכניות רבות שזכו לשם "הסוציאליזם האתיופי", שהיו אגרסיביות בהשוואה למונחים סיניים וסובייטיים. היחאפה לא ראה בדרג כממשל שמוכן להקמה של מדינה נוסח ברית המועצות אלא ראה בו שלטון דיקטטורי גרוע מהיילה סלאסי. שני המחנות, היחאפה, והדרג בתמיכת המאיסון, נלחמו רבות עד שהיחאפה שיגר את הטרור הלבן וכמעט התנקש בחיי שליט אתיופיה מנגיסטו היילה מריאם. בתגובה נתנו הדרג והצבא שבשליטתו הוראה להפעלת הטרור האדום, שהופנה לא רק ליחאפה השמאלני אלא גם לכלל הארגונים הלאומנים שהוקמו: השעביה, ג'אבחה, וויאנה והחזית לשחרור מערב סומליה, יחד עם המאיסון שצבר כוח שהחל לאיים על החונטה.
לברית המועצות, בעלת בריתה של אתיופיה, היה קושי עצום בשמירה על מערכת יחסים עם משטר זמני ועם מטרה לא ברורה, ולאחר לחץ מהגוש המזרחי ולחץ פנימי הקים הדרג את מפלגת הפועלים האתיופית ב-1984, כהכנה להקמת הרפובליקה העממית. הצעד הנוסף שעשתה אתיופיה הוא יצירת חוקה חדשה, שהובילה להקמת הרפובליקה העממית ב-10 בספטמבר 1987.
מוגבלות שכלית התפתחותית
מוגבלות שכלית התפתחותית (מש"ה; בעבר נקראה פיגור שכלי, אוליגופרניה) היא הפרעה נוירו-התפתחותית שבה התפקוד האינטלקטואלי נמוך בהשוואה לאדם הממוצע. אנשים עם מוגבלות זו סובלים מאיחור משמעותי או קושי משמעותי ברכישת מיומנויות למידה, מיומנויות תקשורת ומיומנויות הדרושות לפעולות היומיום.
מתחילת שנות האלפיים נטו אנשי המקצוע להחליף את המושג המקובל בציבור "פיגור", שאינו תקין פוליטית, במונחים "לקות אינטלקטואלית" או "לקות שכלית", שכולל גם את מי שיכולתו האינטלקטואלית נמוכה כתוצאה מאובדן ולא בהכרח מבעיה התפתחותית, או בהגדרות מעורפלות מתחום התקינות הפוליטית. ב-17 ביוני 2012 קיבל שר הרווחה והשירותים החברתיים, משה כחלון, את המלצת הצוות לבדיקת שם חלופי למונח "פיגור שכלי", להחליף באופן רשמי את המונח "פיגור שכלי" במונח "מוגבלות שכלית התפתחותית" (ראשי תיבות: מש"ה). ב-3 בינואר 2017 אישרה מליאת הכנסת פה אחד בקריאה שנייה ובקריאה שלישית הצעת חוק להחליף את המונח "מפגר" ו"פיגור" על הטיותיהם השונות, במונחים "אדם עם מוגבלות שכלית התפתחותית" ו"מוגבלות שכלית התפתחותית".
הגדרה
מוגבלות שכלית התפתחותית מאופיינת כיכולת אינטלקטואלית (שכלית) ותפקודית נמוכה מהנורמה המקובלת. שלושה תבחינים הוצעו לאבחון אנשים עם מוגבלות שכלית:
בעבר התבססה ההגדרה של מוגבלות שכלית בעיקר על הערכת כושר שכלי (IQ). כיום נהוג להגדיר מוגבלות שכלית בעיקר על פי יכולת תפקודית. נוכח שינוי עקרוני זה צומצמה כמות האנשים המאובחנים כאנשים עם מוגבלות שכלית התפתחותית.
א. גיל שכלי ומנת משכל
אדם יאובחן כאדם עם מוגבלות שכלית התפתחותית אם גילו השכלי נמוך באופן משמעותי מגילו הכרונולוגי במבחן IQ. באופן כללי, אם מנת משכל נמוכה ביותר משתי סטיות תקן מהממוצע, כלומר נמוכה מ-70, האדם ייחשב לסובל ממוגבלות שכלית. כל סטיית תקן נוספת מתחת ל-70 מעידה על מוגבלות קשה יותר:
השימוש במנת משכל כקריטריון בלעדי למוגבלות שכלית ספג ביקורת. נמצא שאנשים שהוגדרו כאנשים עם מוגבלות שכלית התפתחותית קלה בגלל מנת משכל מסוימת, תיפקדו בצורה שונה לחלוטין ונזקקו לתמיכה ולטיפול מסוג אחר מפרטים אחרים שהוגדרו גם הם כאנשים עם מוגבלות שכלית התפתחותית קלה על רקע של מנת משכל דומה (ריקלין, 2004).
יכולתו האינטלקטואלית של האדם מתבטאת בדרך שבה הוא פותר בעיות, רוכש מיומנויות חדשות ויכולות לשפה ותקשורת, יכול לקלוט מידע, לעבדו ולהשתמש בו, ומשתמש ביכולת הפשטה כדי להבחין בין מצבים ולהתמודד עם משימות החיים.
את כושרו האינטלקטואלי של האדם בוחנים על פי מבחן משכל. ייתכן מצב שבו לילד פוטנציאל אינטלקטואלי גבוה, אך במבחנים נמצא כי ביצועיו נמוכים ביותר. לעיתים אין הפוטנציאל האינטלקטואלי של האדם בא לידי ביטוי. הסיבות לכך יכולות להיות רבות ושונות:
מסיבות אלה, מנת משכל נמוכה היא אמנם תנאי הכרחי להגדרת האדם כלוקה במוגבלות שכלית, אך היא איננה תנאי מספיק, ויש צורך בשני התנאים הנוספים.
ב. הסתגלות אישית וחברתית
החל משנות ה-90 של המאה ה-20, הן ב-DSM-IV והן ב-ICD-10, יש התייחסות ליכולות תפקודיות בנוסף למבחן ה-IQ.
מבחן היכולות התפקודיות כולל מיומנויות בין-אישיות, שימוש במשאבים חברתיים, כישורי למידה, יכולת לעבוד, מגורים עצמאיים, דאגה לבטיחות וניהול זמן פנוי.
לצורך אבחון מוגבלות שכלית מגדירים את היכולת או הקושי של האדם להסתגל, מבחינה תפקודית והתנהגותית, לסטנדרטים של התנהגות תפקודית וחברתית הצפויים מבני גילו בקבוצתו התרבותית. מבחנים אלו כוללים את תת-התחומים:
מדדים אלה, כשהם לבדם, אינם נותנים תמונה שלמה, מכיוון שיכולות להתקיים סיבות רבות לקושי בקריטריונים ההסתגלותיים. אולם בצירוף מבחני מנת המשכל יש ביכולתם של הממדים לתת תמונה טובה, באופן יחסי, למצבו של האדם שיש לו מוגבלות שכלית.
ד. זכויות- קצבת נכות קריטריונים
ילדים מגיל 3 חודשים עד 18 שנים ו-3 חודשים שאובחנו על-ידי ועדת האבחון של משרד הרווחה זכאים לקצבת נכות על פי אחוזי הנכות שנקבעו להם. (בנוסף צריכים להתמלא תנאי הזכאות הכלליים לגמלה)
מוגבלות שכלית ומצב נפשי
אנשים שיש להם מוגבלות שכלית, על רקע פגיעה מוחית ראשונית, עשויים להתקשות בתקשורת עם הזולת, לגלות חוסר עניין או לחלופין להתקשות בוויסות דחפים. חלקם עשוי לפתח דפוסי התנהגות אופייניים בהתמודדות עם מצוקה, שמתבטאת בתוקפנות כלפי אנשים ורכוש או בפגיעה עצמית. עשויה להתרחש גם התנהגות שאינה מותאמת חברתית, במעשים חוזרים על עצמם שוב ושוב ללא תכלית ומטרה, כמו קפיצות, חיכוך, מחיאות כפיים, נגיעות בזולת, גרימת רעש עוצמתי, חזרה על אותן המילים, הקפדה מוגזמת על סדר וניקיון, ועוד.
במאמרו של ד"ר נחום כץ הוא מציין את ההפרעות והקשיים הנפוצים באוכלוסיית האנשים עם מוגבלות שכלית: הפרעות נפשיות (כולל סכיזופרניה והפרעות הסתגלות), הפרעות קשב וריכוז והפרעות קוגניטיביות שונות (כולל דמנציה) נפוצות יותר אצל המתמודדים עם מוגבלות שכלית.
עם זאת, מחקר אחר שנעשה מצא כי לאנשים עם תסמונת דאון, שלהם יש בדרך כלל מנת משכל נמוכה עוד יותר מרוב האנשים המתמודדים עם מגבלה שכלית התפתחותית (לאנשים עם תסמונת דאון IQ ממוצע של 50), יש רמות גבוהות יותר של אושר, סיפוק מהחיים וביטחון עצמי. על פי מחקר זה, כ-99% מהאנשים עם תסמונת דאון ציינו כי הם מאושרים בחייהם.
מקובל לראות את הלוקים בתסמונת דאון כבעלי מגבלה שכלית התפתחותית - כלומר התפתחותם הקוגניטיבית איטית מהמקובל ואינה מגיעה לשלמות המקובלת.
גורמים גנטיים
בעיות כרומוזומליות אוטוזומליות מקושרות לרוב למוגבלות שכלית, לעומת בעיות בכרומוזומי המין, אשר מקושרות יותר לתסמונות פיזיות שונות אולם אינן מקושרות למוגבלות שכלית (תסמונת קליינפלטר ותסמונת טרנר). קיימים כמה גורמי סיכון שעלולים להביא לבעיות כרומוזומליות: גיל מתקדם של האם או האב, וקרינת רנטגן.
בחלק מן התסמונות קיים פנוטיפ התנהגותי ספציפי - כך למשל, מטופלים הסובלים מתסמונת ה-X השביר, יש להם שיעור גבוה של ADHD (עד 75% מהם). להלן דוגמאות למוגבלות שכלית התפתחותית כתוצאה מפגם גנטי: גורמים ביולוגיים שאינם גנטיים-התפתחותיים
במהלך התקופה הפרה-נטלית (כלומר, תוך כדי ההריון) ישנם מצבים שונים הקשורים להתפתחות של מוגבלות שכלית התפתחותית. כך למשל, מחלות כרוניות של האם כגון סוכרת לא מאוזנת, אנמיה, יתר לחץ דם, שימוש ארוך טווח באלכוהול ובחומרים שונים - תסמונת אלכוהול עוברית, וכן חשיפה לזיהומים עלולים להביא למוגבלות שכלית התפתחותית אצל העובר. בין הזיהומים העלולים לגרום למוגבלות שכלית בעובר נמנים, בין היתר, אדמת, זיהומי הרפס וביניהם ציטו-מגלו-וירוס, עגבת, טוקסופלסמוזיס, ואיידס. כמו כן, סיבוכי רעלת הריון, שימוש בסמים ונזק מוחי ליילוד הנגרם ממחלת RH הם גורמים נוספים העלולים לגרום למוגבלות שכלית התפתחותית.
שימוש באלכוהול במהלך ההריון עלול להביא למוגבלות שכלית התפתחותית, ולעיתים רעלת הריון עלולה להביא לכך. מצבים הקשורים בטראומה במהלך הלידה- כגון צניחת חבל הטבור, היפרדות שליה או שליית פתח עלולים להביא למצב בו לעובר נגרמת פגיעה באספקת הדם למוח. כמו כן ישנן פגיעות נוספות כגון: הפרעות פסיכאטריות נרכשות כמו טראומות, פגיעות פיזיות במוח, אי-בשלות של המערכות החיוניות לוולד, תזונה וחילוף חומרים לא תקין, הפרעות פסיכיאטריות ועיכוב באחד החושים ועיכוב סביבתי. תינוקות אשר נולדו פגים, בעיקר במשקל הנמוך מ-1 ק"ג, הם בסיכון גבוה יותר למוגבלות שכלית.
גורמים נרכשים-סביבתיים פסיכו-סוציאליים
תנאי עוני עלולים להיות כרוכים בתנאי תברואה והיגיינה ירודים ובתזונה גרועה, המהווים סיכון ללידת תינוקות עם ליקויים שונים. גם הילד עצמו יכול לגרום להשפעת הסביבה על התפתחותו. ציפיות המבוגרים כלפיו נמוכות, והדבר עלול להשפיע לרעה על המשך התפתחותו. בהתבגרו, הוא נוטה לבחור בסביבה מוגבלת ומצומצמת מבחינת דרישותיה מהפרט, היא איננה מקדמת אותו. תפקודם של ההורים בתחומים הקוגניטיביים גם כן גורם חשוב
הדרכים למניעת מוגבלות שכלית התפתחותית
ניתן לזהות שלושה סוגי מניעה: כדי למנוע גורמים ביולוגיים למוגבלות שכלית התפתחותית, לפני ההיריון ההורים יכולים לערוך בדיקות גנטיות וחיסונים בפני מחלות. בתקופת ההיריון, במהלך הסריקות האבחוניות (למשל: בדיקת מי שפיר) מייעצים להורים במטרה להחליט אם להמשיך בהריון או להפסיקו. בנוסף, בתקופת ההיריון ניתן לנקוט באמצעי מניעה וטיפול בזיהומים אצל האם והעובר, תזונה הולמת לאם, מניעת היחשפות לרעלים (סמים, אלכוהול, עישון), וטיפול למניעת פגות ומשקל לידה נמוך.
לאחר הלידה, יש לבצע המשך טיפול בריאותי תקין, הדרכה לאם בנתינת גירויים נכונים לתינוק, בדיקות לצורך איתור מחלות, חיסונים לתינוקות, הדרכת הורים בגידול הולם של הילדים (בריאות, תזונה, חינוך). ככל שהילד יחווה יותר גירויים ויהיה בסביבה תומכת ומתאימה הוא יתקדם מבחינה התפתחותית.
ועדת אבחון של משרד הרווחה
בישראל נקבעת הגדרת מוגבלות שכלית על ידי ועדת מומחים מיוחדת, בשם "ועדת אבחון", מטעם "האגף לטיפול באדם עם מוגבלות שכלית התפתחותית" במשרד הרווחה והשירותים החברתיים. ועדת האבחון היא הסמכות המקצועית לקביעת הגדרת המוגבלות השכלית. אמנם, הגדרות רפואיות של מוגבלות שכלית, הניתנות על ידי רופאים שונים, יכולות לשמש כאבחנות ולצרכים רפואיים, אך הן אינן מזכות את האדם ואת משפחתו בשירותים שהמדינה מעניקה לאדם עם מוגבלות שכלית.
ביצוע אבחון מקיף, מטעם "האגף לטיפול באדם עם מוגבלות שכלית התפתחותית" במשרד הרווחה, הוא זכות הניתנת ללא תשלום לאנשים שיש חשש כי יש להם מוגבלות שכלית, כמו כן ישנן הטבות נוספות אליהם הם זכאים (להטבות נכים, ארנונה, הקלות מס, טיפולי שיניים, קצבאות ועוד).
האבחון עצמו מתקיים במרכזי אבחון בערים השונות, שזכו במכרזים של משרד הרווחה מעת לעת. האבחון מורכב משלושה חלקים, שאמורים להקיף את מכלול המאפיינים המקיפים את הגדרת המוגבלות השכלית:
כל אחד מאנשי המקצוע רושם את התרשמותו המלאה ואת חוות דעתו. בסיום תהליך האבחון מגיש מכון האבחון את חוות הדעת המשוקללת לוועדת האבחון, שחבריה אינם קשורים לוועדת האבחון.
ועדת האבחון איננה חלק ממכון האבחון, וחבריה לא היו שותפים באבחון עצמו. חברי ועדת האבחון הם: היושב ראש שהוא עובד סוציאלי, רופא, פסיכיאטר, פסיכולוג, ומורה מחנך. הוועדה מקבלת לידיה את מסקנות האבחון, נפגשת עם האדם שיש לו מוגבלות שכלית ועם בני משפחתו הקרובים, ויש לה הזכות לקבוע האם יש לאדם מוגבלות שכלית ולהמליץ את המלצותיה. המלצות הוועדה (למשל, בנוגע למתן יום לימודים ארוך לילד שיש לו מוגבלות שכלית) מחייבות את המדינה ואת הרשות המקומית. ערעור על החלטות הוועדה יכול להתקיים על ידי פניה לבית המשפט המחוזי.
המשפחה או האפוטרופוס זכאים לקבל את סיכום האבחון במלואו מידי העובד הסוציאלי המטפל, במחלקה לשירותים חברתיים (לשכת הרווחה) המקומית.
חינוך לאנשים עם מוגבלות שכלית התפתחותית
החקיקה בישראל, בדומה למספר מדינות אחרות, האריכה את תקופת החינוך חינם בעבור תלמידים שיש להם מוגבלות שכלית ואוטיזם, ואלו זכאים לחינוך מיוחד בגילאי 3–21 וליום לימודים ארוך. בנוסף קיים שילוב של תינוקות במעונות יום עם מטפלת אישית. במקרים של מוגבלות שכלית בינונית וקשה, השילוב בכיתה רגילה בבית ספר רגיל נדיר יותר, ומקובל לשלבם בבית ספר לחינוך מיוחד. במקרים של מוגבלות שכלית עמוקה מדובר על ילדים ונערים עם יכולת תפקודית נמוכה, שאינם עצמאיים ברוב תחומי חייהם וזקוקים לעיתים לטיפול סיעודי. במקרים אלה תהיה המסגרת החינוכית עבורם מסגרת בעלת מאפיינים טיפוליים סיעודיים.
לרוב, מערכת החינוך המיוחד מתמקדת לא רק בלימוד חומר הלימודים הרגיל (בקצב ורמה המתאימים להם), אלא גם בהקניית עצמאות ומיומנויות חיים אותן הם יתקשו להשיג בעצמן, כגון שימוש בכסף, שימוש בתחבורה ציבורית ומיומנויות הקשורות לחיי משפחה.