cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פבל יאקובנקו
ליאקובנקו שני בנים: אולכסנדר (יליד 1987) ויורי (יליד 1993). שניהם כדורגלנים מקצועיים. אולכסנדר שיחק בקבוצות אנדרלכט וראסינג גנק מהליגה הבלגית. יורי שיחק בקבוצת אסביירג מהליגה הדנית. שניהם שיחקו בנבחרות הנערים, נוער והצעירה של אוקראינה.
פדרליזם
פֶדֶרָלִיזְם או מַאֲחָדִיּות היא שיטת ממשל לפיה כמה מדינות או "מדינות בדרך" מחליטות להתאגד לישות פוליטית אחת ומוסרות חלק מן הסמכויות לרשויות שלטון מרכזיות משותפות ("השלטון הפדרלי"); קיימים גם תרחישים הפוכים, שבהם מדינה בעלת שלטון מרכזי הופכת לפדרציה, בדרך כלל בעקבות לחץ מצד קהילות אתניות שונות במדינה. החברות בפדרציה שומרות על מידה מסוימת של אוטונומיה אך מוסרות לשלטון העל סמכויות בלעדיות בתחומים מרכזיים כגון ביטחון, יחסי חוץ ומערכת מוניטרית.
הפדרציה מוכרת ביותר בתבניתה האמריקנית, אך היא נהוגה בין השאר גם בגרמניה, אוסטריה, קנדה, אוסטרליה, רוסיה, ארגנטינה, מקסיקו, שווייץ, בלגיה, ונצואלה, ברזיל, סודאן והודו.
מלון ארבע העונות מוסקבה
מלון ארבע העונות מוסקבה (באנגלית: Four Seasons Hotel Moscow) הוא בית מלון בדירוג חמישה כוכבים הנמצא בכיכר מנז' במרכז מוסקבה.
המלון ממוקם בלב מוסקבה ליד הכיכר האדומה, הקרמלין ובניין הדומה הממלכתית.
מלון אורכידאה אילת
מלון אורכידאה אילת הנמצא באילת, נוסד בשנת 1993 על ידי חברת ג'ורדש הנמצאת בבעלות האחים נקש כחלק מרשת מלונות אורכידאה.
המלון שוכן למרגלות הרי אילת ונמצא בסמוך למצפה התת-ימי ולחוף אלמוג. במלון 144 חדרים בהיצע שונה, בין השאר חדרים העשויים מבקתות עץ בסגנון המזרח הרחוק ואגף הנקרא "שנגרילה".
ב-26 ביוני 2008 פרצה בווילה רויאל (הוילה היוקרתית והגדולה ביותר באורכידאה) שרפה גדולה, לא היו נפגעים. ביולי של אותה שנה צולמה במלון עונתה הראשונה של תוכנית המציאות "היפה והחנון".
גליקוליפיד
גליקוליפידים הם פחמימות המחוברות לליפידים. תפקידם הוא לספק אנרגיה. בנוסף, רצף המונומרים שלהם - חד-סוכר, משמש כסמן לזיהוי תאי.
הגליקוליפידים משתרכים משכבת הפוספוליפידים הכפולה לסביבה המימית בה נמצא התא, שם הם מתפקדים כאתר לזיהוי של מולקולות. כמו כן, הם עוזרים בשמירה על יציבות הממברנה. עוד הם משמשים כמחברים בין תאים לשם בניית רקמות.
סוגים של גליקוליפידים
רשימה חלקית של גליקוליפידים:
אלבום ראשון (אלבום של אלינור אהרון)
אלבום ראשון הוא אלבום הבכורה של הזמרת והשחקנית הישראלית אלינור אהרון. את האלבום הוציאה לאור בשנת 2012 חברת התקליטים "הפיל". את רוב שירי האלבום הלחינה וכתבה בעצמה. בין הסינגלים שפורסמו מתוכו נמנים "לא סתם (פה וגם שם)", "עלילה" ו"משייפים אותי". מבקר המוזיקה הישראלי יוסי חרסונסקי העניק לאלבום שלושה וחצי כוכבי זה מתוך חמישה וציין כי יחסית לאלבום ראשון של אמן הוא טוב מאוד.
עציץ פרחים
השיר עוסק בעציץ פרחים הנמצא על החלון ובגעגועיו אל הטבע שנמצא בגן, עליו הוא מסתכל כל היום וממנו נעקר. העציץ עובר האנשה ומאופיין, בדומה לאדם, בבדידות.
ישנם גם פירושים לשיר כתיאור של חווייתו של ביאליק כנער "הכלוא" בישיבה וכמה לצאת אל החופש החילוני.
ביצועים
השיר הולחן על ידי מוני אמריליו ובוצע בידי ליאור ייני וכן בידי גיתית שובל ורון דרויאן במשותף.
קוני ואנדנבוס
ביוגרפיה
ואנדנבוס נולדה בהאג.
היא החלה את דרכה כזמרת בתוכנית ברדיו המציגה כישרונות צעירים שם ביצעה שיר בצרפתית.
ב-1961 הופיעה בפסטיבל מוזיקה בבלגיה ולאחר מכן חתמה על חוזה עם חברת התקליטים "PolyGram".
ב-1964 החלה להופיע בסדרת הטלוויזיה "Zeg Maar Conny" (קרא לי קוני) ששודרה ברשת השידור הציבורית ההולנדית "NCRV".
היא ייצגה את הולנד באירוויזיון 1965 לאחר שזכתה בפסטיבל השירים הלאומי של הולנד, באירוויזיון היא הייתה במקום ה-11.
ב-1966 שירה "Ik Ben Gelukkig Zonder Jou" זכה לדירוג גבוה בטבלאות של הולנד.
ב-1976 זכתה בפרס המוזיקה ההולנדי "Golden Harp" עבור אלבומה "Golden Harp".
בשנות ה-90 הגישה מספר תוכניות ברדיו.
באירוויזיון 1998 נבחרה להגיש את תוצאות הניקוד של הולנד, ברגע ההצבעה ציינה ש"ליבה הולך אל המשתתפים בתחרות מכיוון שהיא יודעת מה הם מרגישים", המנחה אולריקה ג'ונסון השיבה כי היא יודעת שגם היא השתתפה באירוויזיון, לאחר מכן קוני השיבה לה שאכן היא השתתפה בתחרות לפני זמן רב, אך עקב הקולות והרעשים באולם אמירתה של ואנדבוס לא נשמעה היטב, לאחר מכן שהמנחה חזרה על דבריה ואמרה "לפני זמן רב" נוצר הרושם השגוי כאילו המנחה לועגת לגילה.
פרויקט אתנה
פרויקט אתנה הוא המיזם הלאומי לקידום ספורט הנשים בישראל אשר הוקם בסוף שנת 2005. החזון הוא ליצור שינוי חברתי ומגדרי בתרבות הספורט בישראל בדרך אשר תבטיח את השתתפותן המלאה של ילדות, נערות ונשים בכל תחומי הספורט ובכל הרמות.
מטרות
הקמת תשתית כמותית איכותית של ספורטאיות בפריסה ארצית: מאז שנת 2008, מתקצב הפרויקט הלכה למעשה פעילויות לקידום ספורט ילדות, נערות ונשים. מאז ועד היום הונחה תשתית רחבה לפעילות ספורט נשים ביחס לזה שהיה קיים טרום פעילות הפרויקט. בשנים אילו ניכר גידול משמעותי במספר הספורטאיות הן בספורט הקבוצתי והן בספורט האישי. בנוסף, הורחבו סגלים והוקמו סגלים ייחודיים. הפרויקט הביא לעלייה משמעותית בהשתתפותן של ספורטאיות תחרותיות בהמשך לפעילויות הבאות: סיוע לקבוצות חדשות בשנה ראשונה ושנייה, מעגלי איתור שבהם לקחו חלק אלפי ילדות, "ניידות אתֶנה" בענפים השונים אשר פעלו ברשויות המקומיות לחשיפת ענפים לשם הבאת ילדות רבות לפעילות. פרויקטים במועדוני ספורט ורשויות בצורה ממוקדת ובקרב המגזר הערבי ועוד. בהתאם למתווה הפרויקט שגובש על ידי המועצה, עד שנת 2011 שיתף הפרויקט פעולה עם 13 ענפי ספורט וחמישה גופים רוחביים, עם כל אחד מגופים אלה נבנתה תוכנית ייחודית לקידום ספורט נשים. במהלך השנה ניתן סיוע וכן התנהל מעקב ובקרה על ביצוע תוכניות העבודה, על ידי היחידה המקצועית, במטרה להביא ליישומן של התוכניות.
אושרו ארבעה פרויקטים הישגים: אושרו ארבעה פרויקטים בתשתיות:
פעילויות אתנה
באמצעות תקציבי הפרויקט ופעילותו מתקיימות פעילויות רבות:
פרויקט שגרירות אתנה
בתוך תהליך לשינוי עמדות וקידומן של נשים בספורט יש לראות בתוכנית "שגרירות אתנה" חלק בלתי נפרד בפעילות לשינוי עמדות בקהלי היעד השונים וכמו כן, חלק יישומי של יצירת מנהיגות נשים בעולם הספורט התחרותי. עם סיומה של קריירה ראשונה ומעבר לקריירה שנייה חוזרת הספורטאית ל"קהילה" כחלק מקידום ושיווק השיח החברתי ש"אתנה" מקדמת. הספורטאיות – שגרירות הן ספורטאיות עילית פעילות או לקראת סיום פעילותן טרם פרישתן, הן מהוות את "הקו הקדמי" – בדיבור ישיר של צוות ההסברה של אתנה "להיות ספורטאית". "שגרירות אתנה" נן ספורטאיות אשר ישפיעו לאורך זמן במעגל ההשפעה הקרוב והרחוק גם יחד בהתאם להתפתחות התוכנית המקצועית הכוללת. החל מתוכניות האיגודים והפרויקטים לתוכניות ברשויות, בקורסי אימון והדרכה, כמודל לחיקוי במחנות אימונים, באירועי ספורט ואף במגזר הציבורי המהווה קהל חדש ואינו חלק מעולם הספורט.
מטרות פרויקט שגרירות אתנה
מטרות משנה:
המסרים של השגרירה
המסרים שיועברו על ידי שגרירות אתנה מותאמים לגיל ולאופי של קהל היעד. המסרים מתמקדים בשבירת חסמים שונים שהתגלו בסקרים שנעשו המונעים מילדות לעסוק בספורט ומהוריהן לשלוח אותן לפעילות ספורטיבית. בין החסמים, לדוגמה: תובענות עולם הספורט ופציעות בספורט.
יש התייחסות לאספקטים חברתיים, בריאותיים, מנטליים וניתן דגש על ערך המוסף של עיסוק בספורט לילדות תוך דגש על חיים מאוזנים ומלאים – ספורט בשילוב לימודים, חברה וחיי משפחה וכן ניהול זמן הנכון והאפשרי לספורטאית תחרותית.
אנטונין דבוז'אק
אנטונין לאופולד דבוז'אק (בשם מלא בצ'כית: Antonín Leopold Dvořák,, 8 בספטמבר 1841 – 1 במאי 1904) היה מלחין צ'כי, יליד פראג.
יצירותיו המפורסמות ביותר הן הסימפוניה "מן העולם החדש", המחולות סלאביים, הרביעייה האמריקאית, הקונצ'רטו לצ'לו, האופרה רוסלקה (המבוססת על הסיפור "בת הים הקטנה" של אנדרסן) והאופרה יעקובין, חמישיית הפסנתר בלה מז'ור, שלישיית הפסנתר "דומקי", הפתיחה "קרנבל" וכן כמה יצירות ווקאליות (Te Deum, רקוויאם) סטאבט מאטר.
ביוגרפיה
דבוז'אק נולד בנלהוזבס על יד פראג, שם חי רוב ימי חייו. הוא למד מוזיקה בבית הספר לעוגב בפראג בסוף שנות ה־50 של המאה ה־19, ובשנות השישים הוא ניגן בויולה בתזמורת האינטרימסתיאטר ("התיאטרון הזמני", עד בניית האופרה הצ'כית), שמשנת 1866 ניצח עליה בדז'יך סמטנה. היה זה בית האופרה הראשון שבו נוגנו אופרות בצ'כית.
מ־1892 עד 1895 היה דבוז'אק מנהל הקונסרבטוריון הלאומי למוזיקה של אמריקה בניו יורק. הקונסרבטוריון נוסד בידי ז'אנט תרבר, אשת חברה עשירה, שביקשה מלחין ידוע שינהל את המוסד על מנת להעניק לו יוקרה. היא כתבה לדבוז'אק וביקשה ממנו לקבל את התפקיד. הוא הסכים, בתנאי שתמלא אחר דרישותיו: שתלמידים אפרו-אמריקנים ואינדיאנים מוכשרים, שלא יוכלו לשלם את דמי הלימוד, יתקבלו בחינם. היא הסכימה, והוא נסע לאמריקה.
בתקופה זו הוא חבר להארי ברלי (Harry Burleigh), שהיה למלחין אפרו-אמריקאי חשוב. דבוז'ק לימד את ברלי קומפוזיציה; ובתמורה, ברלי שר לדבוז'ק במשך שעות שירי נשמה אמריקאיים מסורתיים. ברלי כתב מאוחר יותר עיבודים לכמה משירי הנשמה האלה.
בזמן נסיעתו לארצות הברית הוא כתב את יצירתו הפופולרית ביותר, הסימפוניה התשיעית, "מן העולם החדש".
בזמן שהותו בארצות הברית שמע הופעה של הקונצ'רטו לצ'לו של המלחין האירי ויקטור הרברט. הוא התרשם מאוד מאפשרויות השילוב של הצ'לו והתזמורת ששמע בקונצ'רטו זה, וכתב קונצ'רטו לצ'לו משלו, "הקונצ'רטו לצ'לו בסי מינור" (1895). קונצ'רטו זה נעשה לפופולרי מאוד מאז נכתב, וכיום הוא מנוגן רבות. הוא אף השאיר אחריו יצירה לא גמורה, "הקונצ'רטו לצ'לו בלה מז'ור" (1865), שהושלמה ונוגנה בידי המלחין הגרמני גינתר רפאל בין השנים 1925 ל־1929.
לדבוז'ק הייתה אישיות צבעונית ומגוונת. בנוסף לנגינה, היו לו שני תחומי עניין נוספים בחייו: רכבות והרביית יונים.
לבסוף חזר לפראג, שם היה מנהל הקונסרבטוריון משנת 1901 ועד מותו ב-1904. הוא נקבר בבית הקברות וישֶהְראד בפראג.
סגנון מוזיקלי והשפעות
יצירותיו של דבוזא'ק הן במבחר סגנונות: תשע הסימפוניות שלו נשארות במודלים הקלסיים שבטהובן היה מזהה, ושניתן להשוותם לאלה של יוהנס ברהמס, אך הוא גם יצר בסגנון הפואמה הסימפונית החדשה שפיתח המלחין פרנץ ליסט, והשפעתו של ריכרד וגנר על כמה מיצירותיו ניכרת. רבות מיצירותיו נושאות השפעה של מוזיקת עם צ'כית, הן מבחינת המקצבים והן מבחינת הצורות והמלודיות; הדוגמאות הטובות ביותר הן שתי הסדרות של המחולות הסלאביים. יחד עם זאת דבוז'אק לא נטל מוזיקה עממית כגון שירים וריקודים כנושאים ליצירותיו השונות. הדוגמה המובהקת לכך היא המחולות הסלאביים. כל המחולות מקוריים. דבוז'אק יצר את המלודיות בעצמו והרכבן על סגנון ריקודים מקובל וידוע בארצו. חוץ מהיצירות שהוזכרו, דבוז'אק כתב גם 11 אופרות (הידועה ביותר היא "רוסלקה") מוזיקה ווקאלית כגון: רקוויאם, סטאבט מאטר ועוד. מוזיקה לפסנתר, שירים לקול ולפסנתר ולקול ותזמורת ויצירות קאמריות רבות כגון: רביעיות כלי קשת, שלישיות פסנתר, חמישית פסנתר, חמישיות כלי קשת ועוד.
הסימפוניות של דבוז'אק
בתחילה, מספור הסימפוניות של דבוז'אק לא היה ברור; סימפוניית "העולם החדש" מוספרה בזמנים שונים כחמישית, השמינית והתשיעית. דבוז'אק עצמו קרא לסימפוניה זו "החמישית", מתוך אמונה תפלה שמלחינים מתים לאחר הסימפוניה התשיעית שלהם. מה גם כי דבוז'אק עצמו התכחש לארבע הסימפוניות הראשונות שלו מתוך מחשבה שאלו סימפוניות שלא ראוי לפרסמן. ב"העולם החדש" בתחילת הפרק השלישי ניתן לשמוע הדים לתחילת הפרק השני בסימפוניה התשיעית של בטהובן.
בניגוד למספר מועט של מלחינים שהשתדלו שלא לכתוב סימפוניות עד לשנותיהם המבוגרות יותר (בעיקר המורה הרוחני שלו, יוהנס ברהמס), דבוז'אק כתב את הסימפוניה מספר 1 בדו מינור כשהיה רק בן 24. היא קרויה "פעמוני זלוניצה", על שם כפר בבוהמיה ארצו, והיא בבירור יצירה של מלחין לא מנוסה, אף שהיא מראה פוטנציאל רב לעתיד. הסקרצו נחשב לפרק החזק ביותר, אך גם האחרים מעניינים. יש דמיון צורני בינה ובין הסימפוניה החמישית של בטהובן, אך מבחינה הרמונית ובתזמור שלו, הוא מלחין רומנטי יותר, אשר בסימפוניה זו מפנה מבטו לפרנץ שוברט.
ללא ייחוד רב, אך עדיין איכותית, היא הסימפוניה מספר 2 בסי במול מז'ור, שעדיין מביטה אל בטהובן. הסימפוניה מספר 3 במי במול מז'ור אופוס 10 מראה את ההשפעה העמוקה שהשרתה על דבוז'אק היכרותו עם המוזיקה של ריכרד וגנר ופרנץ ליסט. סימפוניה זו נכתבה בשלושה פרקים בלבד שלא כמקובל באותם הימים. הפרק העיקרי והחשוב בסימפוניה זו הוא הפרק השני שנכתב כמרש אבל בסולם דו מינור. כפי שניתן לראות, דבוז'אק בפרק זה נשא עיניו אל מרש האבל, הפרק השני מתוך הסימפוניה השלישית "ההרואית" מאת בטהובן. סימפוניה זו מראה אחידות בכתיבת הנושאים בכול פרק ופרק ואף אחידות בין הפרקים עצמם. דבוז'אק בסימפוניה זו בפרק השני הוסיף נבל לכלי התזמורת. בכך יצר מצלול אשר תואם למלחינים מהם הושפע הוא בזמן כתיבת הסימפוניה.
אך ההשפעה של וגנר לא נמשכה לזמן רב; בקושי ניתן לשמוע אותה בסימפוניה מספר 4 ברה מינור אופוס 13. זו האחרונה בסימפוניות המוקדמות של דבוז'אק, נחשבת לטובה ביותר שלו. שלושת הפרקים הראשונים הם בעלי חשיבות ואחידים בכתיבתם. רק הפרק האחרון חלש ביותר בעיקר בנושא הראשי שלו, בפיתוח ובסיום. בסימפוניה זו דבוז'אק מראה את שליטתו בכל הצדדים הצורניים. הפרק השלישי מראה את חיבתו של דבוז'אק למלודיות עממיות ופולקלוריסטיות. פרק זה נשמע כמחול בוהמי. לפרק זה הוסיף דבוז'אק נבל וכלי הקשה.
הסימפוניות האמצעיות של דבוז'אק, מספר 5 ו־6, הן יצירות שמחות ופסטורליות. הן אינן מפורסמות כמו אחיותיהן המאוחרות יותר, אך יש שמחשיבים אותן כלא פחות טובות. הסימפוניה החמישית בפה מז'ור אופוס 76/24 היא הפסטורלית יותר, אף שיש בה פרק איטי מלנכולי, שארבעת התווים הפותחים שלו מזכירים את הנושא העיקרי הפותח את הקונצ'רטו לפסנתר הראשון של צ'ייקובסקי, זו יצירה חדורת אופטימיות. כבר בסימפוניה זו אשר היא במהותה יצירה מוקדמת של דבוז'אק ניתן לראות את התפתחותו המוזיקלית. הנושאים בפרקים השונים אחידים ומהווים בסיס להתפתחויות ווריאציות שונות. הפרק האחרון איננו נפתח על הטוניקה של היצירה, קרי פה מז'ור, אלא על הדרגה השלישית בסולם: לה מינור. מהלך שכזה אמנם איננו חידוש, ויחד עם זאת זהו מעשה נועז. במקור קיבלה סימפוניה זו את מספר האופוס: 24. ברם יצירה זו הושמעה ונוגנה מספר פעמים מועט לפני 1880 ולאחר מכן לא נוגנה כלל. ב-1887 המוציא לאור של יצירות דבוז'אק פריץ זימרוק שמע, כי הוצאה לאור בלונדון מבקשת להוציא לאור יצירות מוקדמות שהמלחין כתב ולכן ביקש מדבוז'אק שישלח לו יצירות מוקדמות שהוא חושב שראויות לפרסום. דבוז'אק שלח לו מספר יצירות ביניהן הסימפוניה החמישית. אך כשזימרוק החליט לפרסם יצירות אלו, הן קיבלו מספר אופוס גבוה כדי שציבור השומעים יחשוב שמדובר ביצירות חדשות. הסימפוניה החמישית בפה מז'ור קיבלה את המספר 3 ואת האופוס 76. בזמן פרסום הסימפוניה דבוז'אק כבר פרסם שתי סימפוניות, השישית והשביעית. הסימפוניה השישית ברה מז'ור אופוס 60 דומה לסימפוניה מס' 2 של ברהמס, במיוחד בפרק הראשון והאחרון. הפרק המרתק ביותר הוא הסקרצו שכתוב על פי סגנון מחול בוהמי ידוע: פוריאנט. זו הפעם הראשונה בסימפוניה שדבוז'אק מציין, כי זהו מחול בוהמי ידוע בכותרת של הפרק. הסימפוניה חדורה באופטימיות אביבית, במלודיות בוהמיות שובות לב והיא כתובה בפורמט גדול ורחב.
סימפוניה מספר 7 ברה מינור אופוס 70, מ־1885, היא הרומנטית ביותר מהסימפוניות שלו. היא שואבת השראה מברהמס וצ'ייקובסקי, ומשקפת את המאבק הפוליטי בפראג בזמן כתיבתה. מבחינה זו, זוהי יצירה פטריוטית ביותר שמאזנת בין שלווה עמוקה למאבק שמתחת לפני השטח. יצירה זו סוחפת בתזמור שלה ובאחידות הנושאים שלה בכול ארבעת הפרקים. בסימפוניה זו ניתן לשמוע את התפתחותו המוזיקלית של דבוז'אק ובכושר ההמצאה של מלודיות בעלות סגנון בוהמי מובהק. ניתן לומר כי זו הסימפוניה האישית ביותר של המלחין ואף האינטימית ביותר. השביעית שונה מאוד מהשמינית בסול מז'ור אופס 88, יצירה שקרל שומן השווה ליצירותיו של גוסטב מאהלר. דבוז'אק בסימפוניה השמינית כתב בתמצות רב. הנושאים מוצגים ולאחר מכן מיד מתפתחים. האחידות והליכוד מייצגים סימפוניה זו. יחד עם הסימפוניה האחרונה שלו, שתי אלו נחשבות כפסגת יצירתו ובין הסימפוניות הטובות ביותר במאה ה־19.
אולם היצירה הפופולרית ביותר היא הסימפוניה התשיעית במי מינור אופוס 95, הידועה יותר בתת-הכותרת שלה, "מן העולם החדש" (From the New World). היא נכתבה זמן קצר לאחר שהגיע לאמריקה. בזמן שהלחין אותה, טען דבוז'אק לשימוש באלמנטים ממוזיקה אמריקאית כגון ספריטואלים אפרו-אמריקאיים ומוזיקה אינדיאנית, אך לאחר מכן הכחיש זאת. דבוז'אק כתב אחר כך כי ביצירה זו הוא השתמש בנושאים שמנצלים אלמנטים ייחודיים של מוזיקה אינדיאנית. הדעה המקובלת היא כי ביצירה יש יותר ממוזיקת העם הבוהמית המייצגת געגוע לארץ המולדת. מאשר מוזיקה אינדיאנית. אמנם יש אלמנטים ביצירה זו המזכירים מוזיקה אינדיאנית בעיקר בשל הפרק השני והכתיבה במודוסים אשר היו מקובלים במוזיקה עממית, אך המכלול הצרוף איננו מעיד על כך. זוהי יצירתו השלמה ביותר של דבוז'אק. בכול פרק מצטט דבוז'אק את הנושא הראשי מהפרק הקודם, ובפרק האחרון דבוז'אק מרכיב את ארבעת הנושאים יחדיו לידי מצלול שלם ואחיד.
ניל ארמסטרונג לקח עמו את הסימפוניה הזו לירח באפולו 11, כלי החלל הראשון שנחת על הירח ב־1969.
הקונצ'רטים לפסנתר, כינור וצ'לו
דבוז'אק כתב בחייו ארבעה קונצרטים לכלי סולו. היצירה הקונצרטנטית הראשונה, קונצרטו לצ'לו ולתזמורת בלה מז'ור, נכתבה עוד בראשית דרכו כמלחין ב-1865. אך דבוז'אק נטש את היצירה ומעולם לא סיים אותה. יצירה זו איננה דומה לקונצרטו לצ'לו בסי מינור שנכתב לקראת סוף חיו של המלחין.
רביעיות כלי קשת
עוד מראשית דרכו כתב דבוז'אק מוזיקה קאמרית, ובעיקר רביעיות כלי קשת. לאורך כל חייו כתב 14 רביעיות כלי קשת. על כך יש להוסיף עוד מספר פרקים עצמאיים, כגון שירי אהבה ללא מספר אופוס. דבוז'אק הרבה לכתוב רביעיות כלי קשת בשנות השישים והשבעים. יצירות אלו מראות על התפתחותו של דבוז'אק כמלחין מראשית דרכו ועד ערוב ימיו, שבהם נכתבו שתי הרביעיות האחרונות. לאורך כל חייו נטה לפתח את כתיבתו למדיום זה, אשר היה מקודש בשל מלחיני העבר, בעיקר של התקופה הקלאסית: היידן, מוצרט, בטהובן ושוברט. דבוז'אק פיתח את שפתו האינדיבידואלית בהלחנת רביעיות כלי הקשת, והיצירות המוקדמות שכתב אינן דומות ליצירות המאוחרות, אשר מעידות על בשלות ובגרות.
רביעייה מס. 1 ברה מג'ור: יצירה זו נכתבה לפני 1870 כאשר דבוז'אק עצמו נאבק על מקומו כמלחין רציני, בזמן שעדיין היה ויולן בתזמורת האופרה של צ'כיה. בזמן שדבוז'אק כתב רביעייה זו הוא הושפע מהמוזיקה של ווגנר והייתה לו כוונה לאמץ את סגנון המוזיקה של ווגנר ליצירותיו ולכתיבת יצירות קאמריות בעיקר המדיום של רביעיות כלי הקשת. יצירה זו מראה את תחילת דרכו של דבוז'אק כמלחין. המלודיות מתפתחות באיטיות רבה מה שמביא יצירה זו לאורך נגינה בלתי מקובל של מעל 72 דקות. יחד עם זאת ניתן לשמוע ביצירה זו דמיון רב, תעוזה הרמונית ומלודית. הפרק המעניין ביותר ביצירה הוא הסקרצו. דבוז'אק השתמש בתיבות מתוך שיר עם אשר היום הוא חלק מההמנון הפולני. שיר זה נאסר לשירה בפומבי והוא הפך להיות ההמנון של המאבק של הצ'כים והסלובקים בקיסרות האוסטרית-הונגרית. עצם מעשה שכזה מראה את מעורבותו של דבוז'אק במצב הפוליטי שהתקיים בתקופתו. על אף שיצירה זו מאפשרת לנו הצצה אל תהליך ההלחנה בראשית חיו של דבוז'אק כמלחין, יצירה זו מנוגנת בעיקר למען הקלטה ואין היא מבוצעת בקונצרטים חיים.
המחולות הסלאביים אופוס 46 ו- 72
במהלך המאה ה-18 ותחילת המאה ה-19 הושפעה המוזיקה הבוהמית בעיקר על ידי המסורת הגרמנית. באמצע המאה ה-19 בשלו התנאים בבוהמיה, מוראביה וסלובקיה להתנתק מהקיסרות האוסטרו-הונגרית. מהלך זה איפשר למוזיקה העממית במדינות אלו לבוא לידי ביטוי. מלחינים חדשים החלו לצמוח בצ'כיה, אשר שמו להם למטרה להשתמש בנעימות ובמקצבים עממיים כדי להגדיר את נבדלותם הלאומית מהאסכולה הגרמנית. המוביל של זרם זה היה בדז'יך סמטנה, בעיקר באופרה "הכלה המכורה" (The Bartered Bride) ומחזור הפואמות הסימפוניות "מולדתי" (Ma Vlast). לאחר שסמטנה התווה את הדרך, היה זה דבוז'אק שאימץ דרך זו בהלחנתו והיה, יחד עם סמטנה, למלחין הצ'כי החשוב ביותר. ב-1874 דבוז'אק היה ידוע בארצו בלבד, מצב שהביאו אל סף משבר כלכלי. לכן פנה דבוז'אק לקבל מלגה מהמכון האוסטרי הלאומי, אשר שם לו למטרה לתמוך באמנויות השונות לבני המיעוטים הזקוקים לכך. דבוז'אק זכה למלגה משנת 1874 ועד שנת 1877. בין השופטים היו מבקר המוזיקה הידוע אדוארד הנסליק והמלחין יוהנס ברהמס. הן הנסליק והן ברהמס התרשמו מיצירותיו של דבוז'אק. בנובמבר 1877 קיבל דבוז'אק מכתב מאדוארד הנסליק, בו נכתב כי "מר ברהמס שם את לבו ועינו ביצירותיך ובעיקר בשירים הבוהמיים. האמפתיה שרוחש מלחין ידוע כמר ברהמס ליצירותיך לא נועדה להנאתך בלבד, אלא יכולה להיות מועילה ביותר. הוא שומר בידיו את הפרטיטורה של השירים כדי להראותם למוציא לאור של יצירותיו על מנת לשכנעו כי ידפיס שירים אלו אותם כתבת." ואכן ברהמס עשה זאת. במכתב אל פריץ זימרוק, המוציא לאור של יצירותיו, הצביע על עושר המלודיות, על העממיות והיופי ביצירות אלו ועל כך שדבוז'אק עצמו מלחין מוכשר ביותר אך עני מרוד. השירים הבוהמיים קיבלו עם פרסומם את השם: "דואטים מורביים". לאחר שזימרוק פרסם יצירות אלו, החל שמו של דבוז'אק להתפרסם מחוץ לארצו.
בין דבוז'אק וברהמס התפתחה ידידות הדוקה ולעיתים ביקש דבוז'אק את עצתו של ברהמס בענייני הלחנה, מלודיה והרמוניה. לאחר ששמו של דבוז'אק החל להתפרסם, ביקש זימרוק כי יכתוב סדרה של מחולות בוהמיים ומורביים על פי המודל של המחולות ההונגריים שכתב ברהמס, אשר פורסמו זמן קצר לפני כן וזכו להצלחה מיידית. לאחר התייעצות עם ברהמס הסכים דבוז'אק וישב לכתוב מחולות לפסנתר בארבע ידיים. שלא כמו ברהמס, אשר חשב שהוא מלקט מחולות הונגריים מקוריים (וכפי שהתברר, חלקם לא היו נעימות הונגריות מקוריות) דבוז'אק כתב יצירות מקוריות. הוא כתב מחולות על פי מקצבי ריקוד ידועים לא רק בארצו (פולונז הוא ריקוד פולני), אך כושר ההמצאה של דבוז'אק הוביל אותו לכתוב מלודיות מקוריות לחלוטין. עוד כשכתב את המחולות לפסנתר בארבע ידיים, הבין דבוז'אק, כי מצלול הפסנתר בארבע ידיים איננו מייצג את כוונותיו במלואן, לכן, בד בבד עם הכתיבה לפסנתר בארבע ידיים, החל דבוז'אק לתזמר את המחולות. שתי הפרטיטורות התפרסמו בשנת 1878. כל העותקים נמכרו מיד והיה הכרח להדפיס מהדורות נוספות במהירות. שמו של דבוז'אק נישא בפי כל בן לילה.. לאחר הפרסום הרב לו זכו המחולות הסלאביים, ביקש זימרוק מדבוז'אק לכתוב עוד מחזור, אך דבוז'אק לא נענה לבקשה, ואף כי זימרוק חזר מדי פעם על בקשתו, נתן לו דבוז'אק להמתין שמונה שנים עד שנעתר לכתוב עוד מחזור של מחולות, זאת לאחר שנכתבה הסימפוניה השביעית (באותה התקופה פורסמה כמספר 2) ברה מינור. בעת הלחנת המחולות כתב דבוז'אק לזימרוק, כי "כתיבת המחולות מסבה לי אושר רב וסדרת מחולות אלו תהיה שונה לחלוטין מהסדרה הראשונה". עברו מספר שנים מאז כתב דבוז'אק את המחזור הראשון של המחולות, ומאז הוא יצא לסיבוב הופעות באירופה, רכש לעצמו חברים חדשים ואף הרוויח את לחמו בכבוד. כמו בכתיבת המחזור הראשון של המחולות, גם הפעם, עם כתיבת המחזור השני, חש דבוז'אק כי מצלול הפסנתר בכתיבה לארבע ידיים איננו מייצג את מלוא כוונותיו ולכן, תוך כדי הלחנה, תיזמר את המחולות. במחזור השני התיזמור הרבה יותר מבריק מאשר במחזור הראשון והמחולות עצמם, אם כי המלודיות מקוריות, הרבה יותר מורכבים ומתוחכמים. דבוז'אק סיים את המחזור השני של המחולות בינואר 1887 והם פורסמו באותה השנה וזכו לאותה מידת הצלחה שלה זכה המחזור הראשון.
ארבע שלישיות לפסנתר, כינור וצ'לו
דבוז'אק כתב 4 שלישיות פסנתר. השתיים הראשונות נכתבו בתחילת דרכו כמלחין. השלישית שהיא המורכבת והקודרת מבין הארבע נכתבה זמן קצר לפני הסימפוניה השביעית ברה מינור, הרביעית והאחרונה היא אוסף של מחולות דומקה.
מייהם
מייהם (באנגלית: Mayhem; תרגום חופשי: מהומה) היא להקת בלאק מטאל נורווגית, מאוסלו בירת נורווגיה, שהחלה את פעילותה בשנות ה-80 של המאה ה-20. הלהקה נחשבת לחלוצה בזרם הבלאק מטאל בנורווגיה, וכזו שהשפיעה על זרם זה בעולם כולו. בשם הלהקה נקשרו שערוריות, שכללו פרשיות רצח והתאבדות של נגני הלהקה במשך השנים, והופעות חיות שכללו התנהגות לא ראויה.
1984–1988: הקמת הלהקה
מייהם הוקמה ב-1984 באוסלו, על ידי הבסיסט ג'ורן סטובברוד המכונה נקרובוצ'ר, והמתופף חטיל מנהיים. בעת הקמתה, נקראה בשם "Musta", ("שחור" בפינית). שם הלהקה שונה ל"מייהם" (מתוך שם השיר Mayhem with Mercy של להקת ונום) לאחר הצטרפותו של הגיטריסט אוייסטיין אארסת' המכונה יורונימוס ללהקה. חברי הלהקה הושפעו מלהקות כגון ונום, מוטורהד, בלאק סבאת', סלייר, באת'ורי ו-Celtic Frost, ובעקבות כך ניגנו גרסאות כיסוי לשירי הלהקות. לאחר יציאת אלבום הדמו הראשון של הלהקה, בשם "Pure Fucking Armageddon". יורונימוס ונקרובוצ'ר ששימשו כסולנים בנוסף לניגון, גייסו שני סולנים חדשים ללהקה. ב-1986 הצטרף כסולן אריק נורהיים המכונה "משיח", וב-1987 הצטרף כסולן סוון אריק כריסטיאסן המכונה "המטורף". נורהיים הספיק להופיע עם הלהקה בהופעה אחת ב-20 באפריל 1985 בסקי, ובסוף אותה שנה עזב את הלהקה. בשנת 1987, יחד עם הסולן כריסטיאנסן, הקליטה הלהקה את המיני אלבום הראשון שלה "Deathcrush", והפיצה אותו על ידי חברת ההקלטות שהקים יורונימוס "Euronymous Posercorpse Music".
1988–1991: עם דד
בשנת 1988, לאחר פרישת שני סולני הלהקה והמתופף, תפסו את מקומם הסולן השוודי פר ינגב אוהלין, המכונה דד, והמתופף יאן אקסל בלומברג המכונה הלהאמר (פטיש הגיהנום). לפי נקרובוצ'ר, דד הצטרף ללהקה לאחר ששלח אליהם קלטת דמו שלו, יחד עם פתק עם רעיונות לעתיד הלהקה ועכבר צלוב.
עם הצטרפותו של דד, השתנה אופי הלקה. לדד הייתה אובססיה קשה למוות, שניתן היה להבחין בה בהופעות הלהקה באותם הזמנים. את ההופעות פתח במילים "Only black is true, Only Death Is Real" ("רק שחור הוא האמת, רק המוות אמיתי"), ונהג לעלות עם סכיני ציד ושברי זכוכית, ולחתוך את עצמו קשות במהלכן. בהופעות היה עוטה מסכות בצבעים של גוויות ומאפר את פניו בצבעים שחור ולבן. לטענת הלהאמר, דד היה המוזיקאי הראשון בזרם הבלאק מטאל, שנהג לעשות כך. בנוסף, קבר דד את בגדי ההופעה באדמה, והוציא אותם מהקבר ערב ההופעה. בהופעות אלו אף הונחו בקדמת הבמה חלקי גוף של חיות, כגון ראשי חזירים וכבשים. גם את כינויו (Dead - בעברית: מת) נתן לעצמו כיוון שראה עצמו כאיש מת.
בשנת 1990, עברו חברי הלהקה לגור בבית ישן בלב היער שליד אוסלו. בבית זה התאמנו והחלו לכתוב את השירים לאלבום הבכורה בשם "De Mysteriis Dom Sathanas". לאחר זמן מה שחיו יחד החלו חיכוכים בין חברי הלהקה דד ויורונימוס. באחת הפעמים דד יצא לישון ביער כשיורונימוס ניגן מוזיקה השנואה עליו. בפעם אחרת יורונימוס יצא החוצה והחל לירות ברובה ציד. דד דקר את יורונימוס מספר פעמים במשך שהותם ביער. ב-8 באפריל 1991, התאבד דד בבית היער של הלהקה, על ידי חיתוך ורידיו וירייה בראשו ברובה ציד. פתק ההתאבדות שהותיר נפתח במשפט "סליחה על כל הדם", וכלל הסבר קצר לסיבות בגינם התאבד. בין היתר כתב "זר לא יבין זאת לעולם, ובכל זאת כסוג של הסבר, אינני בן אנוש, זהו חלום שבקרוב אתעורר ממנו". הטקסט הסתיים בכותבו "לא הגעתי לזה עכשיו, אלא לפני 17 שנה". למכתב צירף דד את מילות השיר "Life Eternal". דד אף ציין ביחס לכסף ומילות השירים שהותיר במותו, כי מי שימצא אותם יזכה בהם.
מכתב ההתאבדות של דד
יורונימוס, שמצא את גופת חבירו בבית היער, הלך לחנות סמוכה ורכש מצלמה חד פעמית כדי לצלם את הגופה. לצורך הצילום, סידר יורונימוס מספר פריטים בזירה. אחת מהתמונות אותן צילם, שימשה לימים כעטיפת אלבום ההופעה של הלהקה "Dawn Of The Black Hearts". בהמשך נטען כי יורונימוס התעניין בנטיותיו האובדניות של חברו ללהקה ואף עודד אותו להתאבד. שמועות נוספות טוענות כי יורונימוס, שמצא את גופתו, אכל חלקים ממוחו והכין תליונים מחלקי הגולגולת, אותם חילק לחברי להקות מהז'אנר. הלהקה הכחישה את השמועה הראשונה, אך אישרה כי השנייה הייתה נכונה.
שו. סטיאן יוהנסן, שהחליף בהמשך את דד בלהקה סיפר עליו: "הוא [דד] לא ראה את עצמו כאנושי, אלא כיצור מעולם אחר. הוא אמר שיש לו חזיונות רבים, שדמו קפא בעורקיו, שהוא מת".
חברת התקליטים Roadrunner Records דירגה את דד במקום ה-48 ברשימת 50 סולני להקות המטאל הגדולים בכל הזמנים.
1991–1994: De Mysteriis Dom Sathanas והפרידה
לאחר 11 שנים של הוצאות דמואים בלבד, הלהקה הוציאה אלבום ב-1994 בשם De Mysteriis Dom Sathanas (בלטינית: "פולחני הסוד של השטן"). האלבום הוקלט ב-1992 לאחר 5 שנות כתיבה במהלכם הסתגרו חברי הלהקה בבקתה מבודדת ביערות שמסביב לאוסלו, ונחשב בעיני המבקרים לאלבום שהגדיר מחדש את הבלאק מטאל והציב את הסטנדרט המודרני של הז'אנר.
הירצחו של יורונימוס
לפני שחרור האלבום משנת 1993, וארג ויקרנס (באסיסט הלהקה באותה התקופה, והאיש שמאחורי הפרויקט בורזום) רצח את יורונימוס, הגיטריסט ומנהיג הלהקה בדקירות סכין 23 פעמים, בביתו. הסיבות לרצח נותרו עלומות עד היום. ויקרנס טען שרצח את יורונימוס מתוך הגנה עצמית לאחר ששמע שהוא מתכנן לחטוף אותו, להביא אותו ליער, להתעלל בו ולצלם את הכל. טענה זו הופרכה בבית המשפט וויקרנס נשפט ל-21 שנות מאסר, העונש המקסימלי בנורווגיה. הוא שוחרר ב-2009 אחרי שריצה 16 שנות מאסר.
ב-1997 חזרה מייהם לפעילות, כשהפעם הנהיגו אותה הבסיסט "נקרובוצ'ר" ו"הלהאמר" המתופף, ובאותה השנה הם הוציאו מיני-אלבום בשם "Wolf's Layr Abyss" שלא התקבל בהתלהבות על ידי מעריצי הלהקה, אך נחשב לתחילתו של עידן חדש בהרכב.
ב-2001 חזרו לאולפן ההקלטות, והוציאו את האלבום השנוי במחלוקת "Grand Declaration of War". האלבום היווה סוג של שינוי באופי הלהקה - האלבום עצמו התאפיין בסאונד נקי למדי לגבי אלבום בלאק מטאל, הרמה הטכנית של הנגינה עלתה, והשירה הפכה לקונבנציונלית יותר. מעריציה של מייהם נרתעו גם מן האלבום הזה אך הוא נחשב בעיני מבקרי מוזיקה רבים כפורץ דרך, בדומה לאלבומיהם של סטיריקון וארקטורוס מאותה התקופה.
ב-2004 נכנסו חברי מייהם בפעם השלישית לאולפן לשם הקלטת אלבום מלא, כשהפעם הם מכריזים על "חזרה לשורשים". ואכן, עם יציאתו של האלבום Chimera ההרכב חזר לתודעת הבלאק מטאל באופן סופי, עם הסגנון המוכר שלהם וזכייה מחדש במעריצים הוותיקים.
מספר חודשים לאחר יציאת האלבום, הודיעה הלהקה כי הסולן מייניאק פורש מן הלהקה, והסולן המקורי אטילה שהופיע באלבומם הראשון מחליף אותו לקראת אלבום רביעי בשם "Ordo Ad Chao" ("כאוס מתוך סדר"). האלבום זכה להצלחה.
קנג'י מיזוגוצ'י
קנג'י מיזוגוצ'י (ביפנית: 溝口 健二; 16 במאי 1898 – 24 באוגוסט 1956), במאי קולנוע, תסריטאי ושחקן יפני. במהלך הקריירה שלו ביים שמונים וחמישה סרטים המעידים על הפופולריות הרבה לה זכתה יצירתו.
ביוגרפיה
מיזוגוצ'י נולד בטוקיו, לאב נגר. מצבה הכלכלי של משפחתו היה כה רעוע, עד שאביו החליט כי בתו הבכורה תימכר כגיישה, מעשה שהיה לו השפעה רבה על תפיסת העולם של מיזוגוצ'י. יחס זה לאחותו וכן התנהגותו האכזרית של אביו לאימו, גרם לטינה עמוקה של הבן לאביו. בגיל 13 עזב את בית הספר והתחיל לעבוד וללמוד עיצוב פרסומות בקובה שביפן. מאוחר יותר, בשנת 1920, הוא החל לעבוד כשחקן בתעשיית הקולנוע היפנית, שלוש שנים אחר כך, והוא רק בן 25, היה לבמאי מיומן באולפני ניקאטסו.
קריירה
עבודותיו הראשונות של מיזוגוצ'י התבססו על יצירות קודמות לדוגמה אדפטציות מיוג'ין או'ניל, טולסטוי והאקספרסיוניזם הגרמני. את סרטיו הראשונים יצר בזריזות, לעיתים תוך שבועות ספורים. וכך משנות ה-20 ועד לשנות ה-30, ביים למעלה משבעים סרטים, אך דא עקא, רובם אבדו. כמה מסרטיו השתייכו לז'אנר ה"קייגו איגה", סרטים מגמתיים בעלי נטייה שמאלית שהופקו ביפן בשנות העשרים והשלושים, בסרטים אלה עיצב מיזוגוצ'י את נטיותיו הסוציאליסטיות, וגיבש את ייחודיותו המהרהרת באלה.
למעמדו כבמאי מוערך הגיע בשנת 1936 בה הופקו סרטיו "Sisters of Gion" ו"Naniwa Elegy". סרטו החשוב ביותר הוא אוגטסו מונוגטרי משנת 1954.
עובדיה עלי
עובדיה עֵלִי (נולד ב-22 במאי 1945) הוא פוליטיקאי שכיהן כראש עיריית עפולה בשנים 1979–1991, כחבר הכנסת בשנים 1984–1996 וכסגן שר הביטחון.
ביוגרפיה
עובדיה עלי נולד בחנקין שבעיראק, ובשנת 1950 עלה לישראל.
שירת בצה"ל כקצין בחיל התותחנים, והגיע לדרגת רב-סרן. בוגר אוניברסיטת חיפה בייעוץ חינוכי ומקרא. למד הוראה בסמינר ליפשיץ בירושלים. עסק בהוראה, ובשנים 1968–1970 היה מנהל בית-ספר דתי וחטיבת ביניים בעפולה. בשנים 1970–1978 עבד כמפקח על בתי ספר יסודיים וחטיבות ביניים במחוז הצפון של משרד החינוך.
בשנים 1978–1991 כיהן כראש עיריית עפולה. נבחר כחבר הכנסת מטעם הליכוד בבחירות לכנסת האחת עשרה. בכנסת ה-12 וה-13 כיהן כסגן יושב ראש הכנסת. בשנים 1991–1992 כיהן כסגן שר הביטחון.
בתפקידו כסגן שר הביטחון כיהן כיו"ר משק לשעת חירום, ופעל להקמתו של פיקוד העורף, כולל ליווי הקמת הפיקוד בקבינט, בממשלה ובכנסת.
בפעילותו כחבר הכנסת כיהן כיו"ר הראשון של הוועדה למלחמה בסמים. בתפקיד זה פעל יחד עם השופט אליקים רובינשטיין. בין היתר, הוקמו ביוזמתו מרכזי השיקום במלכישוע ובאילנות.
לאחר סיום כהונתו בכנסת מכהן כדירקטור בחברות עסקיות ובגופים ציבוריים.
בפריימריז לקביעת רשימת הליכוד לכנסת ה-14 הגיע למקום ה-18 עם כ-43,000 קולות אך שובץ במקום לא ריאלי ברשימת הליכוד לכנסת ה-14. בשנת 1996 מונה על ידי שר התשתיות הלאומיות, אריאל שרון, ליו"ר בתי זיקוק לנפט (בז"ן) בתפקיד זה הוא שימש עד 2003. החל משנת 1999 ועד שנת 2002 כיהן כיו"ר דירקטוריון כרמל אולפינים.
באפריל 2005 מונה על ידי שר הביטחון, שאול מופז ליו"ר התעשייה הצבאית, וביוני 2006 התפטר מתפקיד זה. עלי נכנס לתפקידו בשעה שהתעשייה הצבאית נמצאה במשבר כספי, ובמהלך כהונתו הצליח לקבל מהמדינה- 1.4 מיליארד שקל למימון פעילותה של התעשייה הצבאית.
ב-10 בדצמבר 2006 מונה עלי ליו"ר מועצת המנהלים של רשות שדות התעופה. עם תחילת כהונתו, מועצת המנהלים בראשותו שמה דגש רב על פתרון בעיות הבטיחות שהתגלו בנתב"ג והחליטה להקצות סכום עתק של למעלה מ-4 מיליארד שקל לפתרון בעיות הבטיחות ושדרוג התשתיות. בין היתר: שינוי מערך המסלולים, הקמת מגדל פיקוח חדש והטמעת טכנולוגיות מתקדמות לניהול התעבורה האווירית. ב-4 באוקטובר 2010 מונה לתקופת כהונה שנייה.
ב-4 בפברואר 2015 מונה עלי שוב לתפקיד יו"ר בז"ן. בתפקיד זה כיהן עד 2021.
בסוף הרבעון השני של שנת 2021 הודיע עלי על פרישתו מבז"ן.
Worlds Collide (2022)
חמישה קרבות התנהלו באירוע. בקרב המרכזי, אלוף ה-NXT, ברון ברייקר ניצח את אלוף בריטניה של NXT, טיילר בייט בקרב אשר איחד את חגורות האליפות. רשימת הקרבות כללה שני קרבות איחוד אליפויות אחרים, שבהם אלופת הנשים של NXT, מנדי רוז ניצחה את אלופת הנשים של NXT UK, מייקו סאטומורה ובלייר דבנפורט בקרב משולש אשר איחד את חגורות אליפויות הנשים, ופריטי דדלי (אלטון פרינס וקיט וילסון) ניצחו את אלופי הזוגות של NXT, האחים קריד (ברוטוס קריד וג'וליוס קריד), אלופי הזוגות של NXT UK, ברוקס ג'נסן וג'וש בריגס, וגאלוס (מארק קופי וולפגנג) בקרב הדחות זוגות מרובע אשר איחד חגורות אליפות הזוגות. אליפות גביע המורשת של NXT UK הייתה חגורת האליפות היחידה שלא אוחדה עם אליפות יחידים אחרת מהמותג NXT, האליפות היחידה מבין שני המותגים שלא הוגנה באירוע ולמעשה הוחלטה להשביתה לאלתר.
רקע
WWE Worlds Collide (בעברית: "התנגשות העולמות") הוא סדרה של אירועי שלם וצפה אשר התחילה ב-26 בינואר 2019, ובה ארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-WWE ערכו טורניר בין המותגים 205 לייב, NXT ו-NXT UK. השם "התנגשות העולמות" אומץ לבסוף על ידי הארגון כסדרת תוכניות אשר שודרה בערוץ של ה-WWE Network באפריל 2019.
עלילות
האירוע כלל קרבות שנבעו מעלילות מתוסרטות שהתקיימו במהלך התוכניות של NXT 2.0 ו-NXT UK.
בפרק הספיישל NXT Heatwave, לאחר שאלוף ה-NXT, ברון ברייקר הגן בהצלחה על תוארו מול JD מקדונה, אלוף בריטניה של NXT, טיילר בייט הגיע על מנת להתעמת עם ברייקר. ב-23 באוגוסט בפרק של התוכנית NXT 2.0, השניים חתמו על חוזה לקרב אשר יאחד את אליפויות העולם של המותגים אליהם הם משתייכים.
ב-23 באוגוסט בפרק של התוכנית NXT 2.0, לאחר שבלייר דבנפורט ניצחה את אינדי הארטוול, אלופת הנשים של NXT, מנדי רוז התעמתה עם דבנפורט ודרשה ממנה לכבד אותה. אז, אלופת הנשים של NXT UK, מייקו סאטומורה הצטרפה אליהן, כשהאחרונה ורוז התעמתו ביניהן מי האלופה היותר טובה. השתיים הסכימו לקרב איחוד אליפויות הנשים של המותגים, כאשר דבנפורט צורפה גם היא לקרב זה, שהפך למשולש.
ב-30 באוגוסט בפרק של התוכנית NXT 2.0, לאחר שאלופת זוגות הנשים של NXT, קטאנה צ'אנס וקיידן קרטר הגנו בהצלחה על חגורות האליפות שלהן מול אייבי נייל וטייטום פקסלי, הם אותגרו על ידי נציגות המותג Raw, דודרופ וניקי A.S.H. לקרב על אליפות זוגות הנשים באירוע התנגשות העולמות.
ב-30 באוגוסט בפרק של התוכנית NXT 2.0, במהלך קרב שלושה נגד שלושה בין ברוקס ג'נסן, ג'וש בריגס ופלון הנלי לבין פריטי דדלי (אלטון פרינס וקיט וילסון) ולאש לג'נד, קבוצת גאלוס (מארק קופי וולפגנג) התערבו לטובת לג'נד ופריטי דדלי וסייעו להם לנצח. באותו הערב, לאחר שג'ו קופי וולפגנג ניצחו את האחים קריד (ברוטוס קריד וג'וליוס קריד), תיגרה פרצה ביניהם כולל נציג קבוצת דיאמונד מיין, דיימון קמפ (שאליה משתייכים האחים קריד), כאשר גם פריטי דדלי וג'נסן ובריגס הצטרפו אל התיגרה. דבר זה הוביל להחלטה שלפיה באירוע התנגשות העולמות יתקיים קרב הדחות זוגות מרובע, שבו ישתתפו אלופי הזוגות של NXT, האחים קריד, אלופי הזוגות של NXT UK, ג'נסן ובריגס, גאלוס (מארק קופי וולפגנג), ופריטי דדלי (פרינס ווילסון) והוא יאחד את אליפויות הזוגות של המותגים.
ב-30 באוגוסט בפרק של התוכנית NXT 2.0, אלוף צפון אמריקה של NXT, כרמלו הייס ביחד עם טריק ויליאמס, דנו בסוגיה שלפיה אף אחד לא מתאים לרמה שבה כרמלו נמצא, דבר שהוביל להבאתו של נציג המותג סמאקדאון, ריקושט אל הזירה על מנת לאתגר את הייס לקרב על האליפות באירוע התנגשות העולמות.
קרבות מקדימים
האירוע נפתח בקרב שבו כרמלו הייס הגן על אליפות צפון אמריקה של NXT מול ריקושט. בסיום, הייס ניצל ניסיון מהלך שוטינג סטאר פרס כושל מצד ריקושט והפך זאת למהלך הצמדה שהספיק לו על מנת להשיג את הניצחון בקרב והגנה מוצלחת על תוארו.
לאחר מכן, התקיים קרב הדחות זוגות מרובע בין אלופי הזוגות של NXT, האחים קריד (ברוטוס קריד וג'וליוס קריד) (שלוו לקרב על ידי דיימון קמפ), אלופי הזוגות של NXT UK, ברוקס ג'נסן וג'וש בריגס (שלוו לקרב על ידי פלון הנלי), פריטי דדלי (אלטון פרינס וקיט וילסון) (שלוו לקרב על ידי לאש לג'נד), לגאלוס (מארק קופי וולפגנג) (שלוו לקרב על ידי ג'ו קופי) אשר איחד את חגורות אליפות של מחלקת הזוגות. אלופי הזוגות של NXT UK היו הראשונים להיות מודחים מן הקרב לאחר שוולפגנג ומארק קופי ביצעו מהלך משותף על ג'נסן. אחריהם, גאלוס הודחו לאחר שהאחים קריד הצמידו את וולפגנג. ברגעי הסיום של הקרב, דיימון קמפ בגד בחבריו לקבוצת דיאמונד מיין, כשתקף את ג'וליוס קריד מאחור בעזרת כיסא, מה שאיפשר לאלטון פרינס להצמידו למזרן לספירת שלוש, שהקנתה לו ולקיט וילסון את הזכייה בחגורות אליפות הזוגות המאוחדות.
בקרב השלישי, התקיים קרב משולש לאיחוד חגורות אליפות הנשים בין אלופת הנשים של NXT, מנדי רוז, אלופת הנשים של NXT UK, מייקו סאטומורה לבלייר דבנפורט. רוז הייתה זו שניצחה בקרב ואיחדה את חגורות אליפות הנשים של המותגים לאחר שביצעה על המשתתפות האחרות בקרב את מהלך הסיום שלה, Kiss the Rose ואז הצמידה את דבנפורט.
בקרב הלפני אחרון, קטאנה צ'אנס וקיידן קרטר הגנו על אליפות זוגות הנשים של NXT מול דודרופ וניקי A.S.H. הסחת דעת מצידן של טוקסיק אטרקשן (ג'יג'י דולין וג'ייסי ג'יין) איפשרה לאלופות הזוגות לרשום הגנה מוצלחת על התואר לאחר שהשתיים ביצעו על דודרופ מהלך סיום משותף.
הקרב המרכזי
הקרב המרכזי היה קרב איחוד אליפויות העולם בין אלוף ה-NXT, ברון ברייקר לבין אלוף בריטניה של NXT, טיילר בייט. בסיום, ברייקר הפך מהלך של בייט לטובתו כדי לבצע את מהלך הספיר, שהספיק לו כדי לנצח בקרב ולאחד את חגורות אליפות העולם של המותגים.
יורי פוטיינקו
יורי אנאטולייביץ' פוטיינקו (ברוסית: Юрий Анатольевич Потеенко; נולד ב-5 בדצמבר 1960) הוא מלחין סרטים רוסי, זוכה פרס נשר הזהב הרוסי בתחום המוזיקה. יצירותיו ולחניו נבחרים למגוון שוברי קופות ברוסיה.
פרובו
פרובו (באנגלית: Provo) היא העיר הגדולה ביותר במחוז יוטה, והשלישית בגודלה במדינת יוטה שבארצות הברית. העיר ממוקמת כ-69 קילומטרים דרומית לסולט לייק סיטי (עיר הבירה של יוטה).
בשנת 2009 הופיעה פרובו ברשימת "היכן לגור ולשחק" במגזין National Geographic Adventure של הערוץ Nat Geo People כ'מרכז תרבותי'. ב-2010 מגזין "פורבס" דירג את פרובו כאחד מעשרת המקומות הטובים ביותר לגדל משפחה. לאחר מכן, בשנת 2013, "פורבס" דירג את פרובו במקום השני ברשימת 'המקומות הכי טובים לעסקים וקריירה'.
ב-17 באפריל 2013 הכריזה על כך שתהיה אזור המטרופולין השלישי בארצות הברית שיארח את Google Fiber, ועל ידי כך תהיה עיר בעלת רשת סיבים אופטיים.
היסטוריה
סילבסטר אסקלנטה, חוקר פרנציסקני ספרדי, נחשב לחוקר האירופאי הראשון אשר ביקר באזור זה, בשנת 1776.
פרובו נקראה במקור 'פורט יוטה', כשהחלה להיות מיושבת בשנת 1849 על ידי 33 משפחות מורמוניות מהעיר סולט לייק סיטי, אבל נקראה מחדש "פרובו" בשנת 1850, על שם אטיין פרובו, סוחר פרווה צרפתי-קנדי שהגיע לאזור בשנת 1825.
בשנת 1872 העיר חובה למערכת מסילת רכבת והחל פיתוח תעשייתי של העיר.
בשנת 1984 בעיר הוקמה חברה "נו סקין". מטה שלה עד היום ממוקם בעיר.
אוכלוסייה
על פי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית בשנת 2010, 112,488 אנשים, 31,524 משקי בית, ו-21,166 משפחות התגוררו בעיר. צפיפות האוכלוסייה הייתה 1,042.5 נפש לקמ"ר. בעיר היו 84.8% לבנים, 0.7% שחורים או אפרו אמריקאים, 0.8% הודים אמריקאים, 2.5% אסיאתים 1.1% פאסיפים, 6.6% מגזעים אחרים ו-3.4% משני גזעים או יותר.
גארון עילית
גארון עילית (בצרפתית: Haute-Garonne) הוא מחוז בחבל אוקסיטניה שבדרום-מערב צרפת. שם המחוז בא מנהר הגארון. נכון לשנת 2012, מתגוררים במחוז 1,279,349 תושבים. בירת המחוז היא העיר טולוז.
גאוגרפיה
גארון עילית היא אחת משמונה מחוזות בחבל מידי-פירנה. מחוז זה מוקף במחוזות ז'ר והפירנאים העליונים ממערב, טארן וגארון מצפון, וטארן, אוד וארייז' ממזרח. מחוז זה גובל גם בספרד מדרום. חלקו העליון של נהר הגארון עובר דרך מחוז זה (ומכאן שמו של המחוז). נהר הגארון נכנס מספרד לעיירה פוס שבצרפת ועובר דרך בירת המחוז טולוז. בדרום המחוז נמצאים הרי הפירנאים שממשיכים לתוך ספרד.
דמוגרפיה
נכון לשנת 2012, מתגוררים במחוז 1,279,349 תושבים. היישובים הגדולים ביותר הם:
שוסאקו נישיקאווה
שוסאקו נישיקאווה (ביפנית: 西川 周作; נולד ב-18 ביוני 1986) הוא כדורגלן יפני המשחק באוראווה רד דיימונדס בעמדת השוער.
קריירת מועדונים
נישיקאווה התחיל את הקריירה שלו באויטה טריניטה. ב-2 ביולי 2005 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במשחק הליגה נגד יוקוהמה אף. מרינוס. בעונת הפך לשוער הראשון של הקבוצה, ושימש בתפקיד כארבע עונות.
ב-30 בדצמבר 2009 חתם בסאנפרצ'ה הירושימה. בהירושימה, זכה בשתי אליפויות בעונות,.
בינואר חתם באוראווה רד דיימונדס.
קריירה בינלאומית
בצעירותו נישיקאווה שיחק בנבחרת הנוער של יפן והשתתף עימה בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20.
ב-8 באוקטובר 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת יפן במשחק נגד במסגרת מוקדמות גביע אסיה 2011.
סטורמי דניאלס
סטפני גרגורי קליפורד (נולדה ב-17 במרץ 1979), הידועה בשם הבמה כסטורמי דניאלס, היא שחקנית פורנוגרפיה, חשפנית, תסריטאית ומפיקה אמריקאית. זכתה במספר פרסים בענף הפורנוגרפיה, והיא חברה בהיכלי התהילה של NightMoves, AVN ו-XRCO.
בשנת 2018 הייתה מעורבת בפרשה משפטית עם נשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ, ועורך הדין שלו, מייקל כהן. טראמפ וסביבתו שילמו לכאורה דמי שתיקה לדניאלס כדי להסתיר רומן שלטענתה קיימה עמו משנת 2006. כהן הודה בשנה זו בהסדר טיעון כי שילם את הכסף הזה "כדי להשפיע על הבחירות לנשיאות", ולמנוע מגרסתה של דניאלס להתפרסם לפניהן. כתב אישום הוגש נגד טראמפ בפרשה זו בשנת 2023.
ביוגרפיה
סטפני גרגורי נולדה ב-17 במרץ 1979, לשילה וביל גרגורי, שהתגרשו כ-3 שנים מאוחר יותר. לאחר מכן גודלה גרגורי על ידי אמה. היא סיימה את לימודיה בבית הספר התיכון סקוטלנדויל מגנט בבאטון רוז' ב-1997.
לדבריה, גרגורי "באה ממשפחה ממוצעת, בעלי הכנסה נמוכה שם היו ימים ללא חשמל", והיא תיארה את עצמה בתור כמי שבאה מ"שכונה ממש רעה".
קריירה
במהלך התיכון עסקה גרגורי במענה לטלפונים בבית ספר לרכיבה על סוסים. הופעתה הראשונה כחשפנית התרחשה כשהייתה בת 17. בעת שביקרה את חברתה במועדון חשפנות היא השתכנעה לבצע "הופעת אורח". היא המשיכה לעסוק בחשפנות ב"מועדון גולד" בבאטון רוז' ועבדה כבדרנית כשיוצגה על ידי סוכנות כישרונות קונטיננטל ת'אטריקל אייג'נסי בספטמבר 2000. היא בחרה בשם הבמה סטורמי דניאלס משום שהוא משקף את אהבתה ללהקה מוטלי קרו, אשר בתו של הבסיסט שלה, ניקי סיקס, נקראת סטורם וכן לוויסקי ג'ק דניאל'ס.
סטפאן מקארוב
סטפאן אוסיפוביץ' מקארוב (ברוסית: Степа́н О́сипович Мака́ров; 8 בינואר 1849, 27 בדצמבר - 13 באפריל 1904, 31 במרץ) היה תת אדמירל מפורסם באימפריה הרוסית, מפקדו רב ההישגים והמעוטר של הצי הרוסי הקיסרי, אוקיינוגרף בעל שם שזכה בפרס מטעם האקדמיה הרוסית למדעים וסופר.
בית הספר ליפתא
בית הספר ליפתא הוא תיכון עיוני לשילוב אמנויות, המיועד לבני נוער שהתקשו להשתלב לימודית או חברתית בבתי ספר רגילים, ונמצא בירושלים. בראשית דרכו, שכן בית הספר בכפר הנטוש ליפתא שבכניסה לעיר, ומכאן שמו. כיום שוכן בית הספר בשכונת המושבה הגרמנית בירושלים.
סטורמי דניאלס
קריירה
בזמן עבודתה כבדרנית פגשה בדבון מייקלס, אשר עמה כיכבה בשני סרטים. דניאלס פגשה את בראד ארמסטרונג עמו שיחקה בסצנה אחת, והוא הזמין את דניאלס להישאר עמו אך היא המשיכה לשחק בסצנות חד-מיניות בלבד.
בית הספר ליפתא
היסטוריה
בית הספר הוקם בשנת 1971 על ידי עמותת הורים שעלו לישראל מארצות דוברות אנגלית והתבסס על גישת חינוך הפתוח. בית הספר קיבל מימון חלקי מהקרן לירושלים. בשנות התשעים הפך לבית ספר עירוני ובשנת 2001 עבר למבנהו הנוכחי ברחוב רחל אמנו 27 שבשכונת המושבה הגרמנית.
סטפאן מקארוב
מלחמת רוסיה - טורקיה
מקארוב זכה לעיטורים רבים עבור שירותו כקפטן של ספינת טורפדו בהמלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878). מקארוב היה בין הראשונים שאימצו את רעיון ספינות טורפדו ואף פיקד בעצמו על ספינה כזו. מקרוב היה הראשון ששיגר טורפדו מספינת טורפדו לעבר ספינה טורקית ב-16 בינואר 1877.
סטורמי דניאלס
קריירה
ביולי 2002 דניאלס לוהקה לראשונה לתפקיד הראשי בסרט פורנוגרפי, בו השתתפה בסצנה לסבית. בספטמבר אותה שנה, חתמה על חוזה בלעדי עם Wicked. בשנת 2004 זכתה בפרס "הכוכבת החדשה הטובה ביותר". החל משנת 2004 החלה לביים סרטים.
בית הספר ליפתא
היסטוריה
עם השנים הגיעו אל בית הספר גם תלמידים רבים שחיפשו מסגרת חינוכית אלטרנטיבית מתוך קשיים להשתלב ולתפקד במסגרות הלימוד הקיימות ועלתה הבנה שקיים צורך בסיפוק מענה לצרכים המיוחדים של תלמידים אלו. על רקע זה פיתח צוות בית הספר, שבראשו עמדה שנים רבות הגברת חנה גודוביץ, גישה חינוכית-טיפולית ייחודית שהוכיחה את יעילותה לאורך השנים. בשנת תשס"ב הוענק לחנה גודוביץ ביחד עם בית הספר פרס החינוך מטעם מנהלת החינוך של עיריית ירושלים.
סטפאן מקארוב
משלחות אוקיינוגרפיות סביב לעולם
מקרוב הוביל שתי משלחות אוקיינוגרפיות מסביב לעולם על גבי הקורבטה "ויטיאז" (גיבור, אביר) (בין השנים 1886–1889 ובין השנים 1894–1896) מקארוב הגה את רעיון שוברת הקרח, פיקח על הבנייה ואף פיקד על המסעות הראשונים על שוברת הקרח "ירמאק" בחוג הארקטי בשנים 1899 ו-1901.
סטורמי דניאלס
קריירה
בשנת 2009, דניאלס שקלה להתמודד על מושב של מדינת לואיזיאנה בסנאט. בסופו של דבר, דניאלס לא התמודדה, אך הקמפיין שלה הצליח לתפוס את תשומת הלב של התקשורת.
סטפאן מקארוב
מלחמת רוסיה - יפן
מקארוב קודם למפקד צי האוקיינוס השקט של רוסיה. כחודש לאחר שקיבל את הפיקוד נהרג מקרוב במהלך מלחמת רוסיה–יפן. אנית הפיקוד שלו פטרופבלובסק התפוצצה וטבעה כשעלתה על מוקש ימי במבואות פורט ארתור.
בית הספר ליפתא
המערך הלימודי
בית הספר ליפתא מעניק לתלמידיו סביבה קטנה ואינטימית בה יוכלו להביא את יכולותיהם לידי מימוש. בבית הספר לומדים התלמידים בקבוצות רב גילאיות של כ- 10 תלמידים בכיתה. מורי בית הספר מרכיבים לכל תלמיד מערכת לימודים אישית המותאמת ליכולותיו האישיות, לנטיותיו וכישוריו, לקשייו ולקצב האישי שלו. מתוך היכרות עם צורכי התלמידים הוקם בבית הספר מרכז למידה יומי, הפועל בתוך שעות הלימודים ובו מכינים התלמידים את שיעורי הבית שלהם וכן מעשירים ומתגברים את עצמם במקצועות הלימוד השונים לקראת מבחנים ובגרויות. במרכז שוהים באופן קבוע מורים מבית הספר וסטודנטים, המסייעים לתלמידים להכין את שיעורי הבית. בנוסף, בבית הספר מורה להוראה מתקנת, המלמדת תלמידים הזקוקים לכך באופן פרטני.
סטפאן מקארוב
הנצחתו
מקארוב הונצח באנדרטה בעיר קרונשטאדט ובוולדיווסטוק. בנוסף, מספר ספינות נקראו "האדמירל מקארוב" וגם אי בקבוצת האיים ציבולק בארכיפלג נורדנסקיילד.
בית הספר ליפתא
המערך הלימודי
תוכנית הלימודים בבית הספר מציעה מסלול לימודים המתבסס על מקצועות עיוניים ואומנותיים, דבר המאפשר מוביליות אקדמית בהמשך. תלמידים רבים משפרים את הישגיהם הלימודיים, ובכלל זה אף ניגשים לחלק מבחינות הבגרות.
סטורמי דניאלס
קריירה
דניאלס נכנס להיכל התהילה של AVN ב-18 בינואר 2014, ולהיכל התהילה של XRCO ב-16 באפריל 2014. עבודת הבימוי שלה באותה השנה הביאה לארבע עשר מועמדויות בטקסי ה-AVN, כולל מועמדות לסרט המין הבטוח הטוב ביותר.
בית הספר ליפתא
לימודי אומנויות
מתוך ההבנה שתחומי היצירה והאמנות מאפשרים לתלמידי בית הספר להפגין את יכולותיהם וכישוריהם ועל ידי כך לצבור חוויות של הצלחה, נבנתה בבית הספר תוכנית לימודים ששמה דגש מיוחד על לימודי האמנות. כל תלמיד בבית הספר לומד לפחות מקצוע יצירתי אחד במהלך לימודיו מתוך מגוון מקצועות כמו: ציור, פיסול, תיאטרון, צילום, מוזיקה, כתיבה יוצרת ועוד. התלמידים יכולים גם להירשם לאחת מהמגמות המכינות אותם לקראת בחינות הבגרות באמנות או תיאטרון בהיקף של חמש יחידות לימוד. במהלך כל שנה מועלות במגמות התיאטרון והמוזיקה הפקות מקצועיות ובמגמות האמנות והצילום מתקיימות תערוכות. קבוצות הכתיבה היוצרת מפרסמות בכל שנה כתב עת בשם 'ליפתאן'. חוויית ההצלחה במקצועות האמנותיים מחזקת את הביטחון העצמי של התלמידים ומגבירה את נכונותם וביטחונם להעז וללמוד גם מקצועות עיוניים.
סטורמי דניאלס
קריירה
בשנת 2018, דניאלס עשתה סיבוב הופעות בכמה מועדוני חשפנות בארצות הברית. היא קיבלה את מפתח העיר של מערב הוליווד, ב-23 במאי 2018. באותה שנה הייתה השחקנית המחופשת ביותר באתר Pornhub.
בית הספר ליפתא
המערך החינוכי-תמיכתי
בית ספר ליפתא שם לו למטרה לקדם את תלמידיו הן חינוכית והן רגשית, ואינו מסתפק בשיפור הישגיהם הלימודיים. בנוסף למערך הלימודי, בית הספר שם דגש מיוחד גם על הפן הרגשי של התלמידים. בית הספר מתאפיין בתקשורת פתוחה בין התלמידים למורים. עבודת הצוות החינוכי מתבססת על יצירת קשר קרוב ומתמשך עם כל אחד מהתלמידים. הצוות כולל מחנכים-יועצים, המהווים כתובת זמינה לפניות התלמידים. בעבודתו הישירה, המחנך פועל בשני תחומים עיקריים: הפרטני (שיחות אישיות) והקבוצתי (קבוצת התנסות).
סטורמי דניאלס
קריירה
דניאלס צפויה להיות המארחת של פרסי XBIZ לשנת 2019.
בית הספר ליפתא
המערך החינוכי-תמיכתי
שיחות ייעוץ פרטניות - בית הספר פיתח מודל פסיכו-חינוכי ייחודי המגדיר מחדש את תפקיד המחנך ונותן לו תפקידים של מחנך טיפולי או של מנהל טיפול (case manager). יוצא מכך, שהמחנך מהווה כתובת לפניות התלמידים והוא מרכז עבורם את כל המידע אודות התקדמותם הלימודית והרגשית. יעדיו של המחנך הם להעניק לתלמידים יחס חם ותומך, ללוות אותם באופן צמוד ואישי לימודית ורגשית ולפתח את מודעותו של התלמיד לכישוריו ולקשיו. הקשר עם המחנך מסייע לתלמידים לפתח אמון בדמויות מבוגרים. הקשר של התלמיד עם המחנך מתבסס על תמיכה יומיומית צמודה ועל שיחות ייעוץ קבועות אחת לשבועיים.
קבוצות התנסות - בבית הספר ארבע קבוצות התנסויות רב-גילאיות, כאשר לכל קבוצה מחנך. כל אחת מן הקבוצות מתכנסת אחת לשבוע לעבודה קבוצתית באמצעות העבודה בקבוצה מבקש המחנך לשפר את המיומנויות החברתיות של התלמידים, להקנות להם כישורי חיים, לדון אתם במחשבות ורגשות המאפיינים את תקופת ההתבגרות וכדומה. הקבוצה משתמשת בטכניקות של שיח קבוצתי אינטימי וגם בטכניקות אקטיביות, כמו: הכנת אוכל משותפת ותכנון פעילות קבוצתית.
סטורמי דניאלס
הופעות במיינסטרים
בשנת 2002 הופיעה כמודל בסדרת הצילומים של ניקה נסגודה המתארת את מרים הבתולה.
בית הספר ליפתא
המערך החינוכי-תמיכתי
בנוסף למחנכים פועלות בבית הספר עוד שתי דמויות טיפוליות משמעותיות: יועצת בית הספר ויועץ חיצוני, שהוא פסיכולוג קליני בכיר המתמחה בטיפול בבני נוער. היועצת, כחלק מפעילותה, גם מלווה את תלמידי י"ב במסגרת קבוצת השמיניסטים והיא מהווה כתובת עבור התלמידים בכל הנוגע להתלבטויות או קשיים בתהליך המיון והשיבוץ לצה"ל. הפסיכולוג מקיים הדרכות שבועיות לצוות המחנכים וליועצת, ומלווה את הטיפול בפן הרגשי של התלמידים. ליועץ החיצוני גם תפקיד מערכתי, שבמסגרתו הוא מעניק ייעוץ ארגוני ומערכתי לבית הספר בקבלת החלטות, קביעת מדיניות והיגוי, ומדידה והערכה של ההיבטים השונים של בית הספר.
סטורמי דניאלס
הופעות במיינסטרים
בשנת 2004 הופיעה בסדרה דוקומנטרית נוספת מבית HBO בשם Pornocopia.
בית הספר ליפתא
המערך החינוכי-תמיכתי
קבוצת שמיניסטים – מתוך הבנת החשיבות של הכנת התלמידים לסיום לימודיהם במסגרת התומכת של בית הספר, ומתוך רצון להקל על השתלבותם בצה"ל או בשירות הלאומי, יועצת בית הספר נמצאת בקשר עם תלמידי כיתה י"ב במהלך שנתם האחרונה בבית הספר. היועצת מלווה את המסיימים גם כקבוצה וגם בליווי ובשיחות אישיות. הקבוצה מתקיימת אחת לשבוע במשך שעתיים ומשולבת במערכת הלימודים הרגילה.
סטורמי דניאלס
הופעות במיינסטרים
בשנת 2005 הופיעה בסרט בתול בן 40, כאשר הדמות הראשית (סטיב קארל) צופה בסרט שלה.
בית הספר ליפתא
המערך החברתי
בבית הספר צוות ריכוז חברתי האחראי לקיומן של פעילויות חברתיות רבות ומגוונות, חלקן בזמן הלימודים וההפסקות וחלקן מחוץ לבית הספר. כל הפעילויות החברתיות מיועדות לכלל התלמידים. בית הספר מקיים אירועים סביב מעגל השנה (חגים, טקסים בימי זיכרון וכדומה), מספר סיורים באזור ירושלים וטיול שנתי.