cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
משרד החקלאות של רוסיה
שר החקלאות הנוכחי (מאז מאי 2018) הוא דמיטרי פטרושב, בנו הבכור של ניקולאי פטרושב.
שמות המשרד
ענייני החקלאות ב נוהלו תחילה על ידי המשרד לרכוש מדינה משנת 1837 ועד 1915 עת הוקם המשרד לענייני אדמות. בתקופת רוסיה הסובייטית המשרד הפך ל"קומיסיריון המזון העממי" שלעיתים כונה "קומיסריון היבולים התעשייתיים".
בשנת 1947 הוקם משרד החקלאות שלעיתים כונה משרד החוות השיתופיות והמשרד למוצרי תבואה. בשנת 1961 המשרד הפך לוועדה ממלכתית של ממשלת ברית המועצות או לוועדה הממלכתית לחקלאות ותעשייה (גוסאגרופרום) משנת 1985 עד 1989. עם התפרקות ברית המועצות הוקם משרד החקלאות והמזון. במאי 2000 קיבל את שמו הנוכחי.
היסטוריה
משרד החקלאות של רוסיה אומנם יונק את שורשיו מהמשרד לניהול האדמות של האימפריה הרוסית שהוקם ב-1837, אך משרד החקלאות המודרני הוקם ב-14 ביולי 1990 כמשרד החקלאות והמזון של רוסיה הסובייטית מתוך הוועדה הממלכתית לניהול המשק החקלאי.
מ-30 בספטמבר 1992 ועד 17 במאי 2000 נקרא רשמית בשם משרד החקלאות והמזון ובמאי 2000 שינה שמו למשרד החקלאות.
במסגרת המשרד פועל השירות הפדרלי לפיקוח וטרינרי ופיטוסניטרי.
Expectations (אלבום של ביבי רקסה)
Expectations (בעברית: ציפיות) הוא אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת האמריקאית ביבי רקסה. האלבום יצא לאור ב-22 ביוני 2018, על ידי חברת התקליטים האחים וורנר. זהו אלבום האולפן הראשון של רקסה אחרי צאת שלושת המיני-אלבומים הקודמים שלה, ו-All Your Fault: Pt. 2.
רקע וסיבוב הופעות
כדי לקדם את האלבום, רקסה תצא ב-7 באוגוסט 2019, לסיבוב ההופעות השני שלה, "Expectations Tour", באירופה, צפון אמריקה, אסיה. אשר עתיד להסתיים ב-14 בדצמבר 2019. מתוך האלבום יצא הסינגל היחיד "I'm a Mess".
השיר "Meant to Be", נכלל באלבום, אך לא יצא מתוכו כסינגל.
אלכסנדר מלניק
אלכסנדר ולדימירוביץ' מלניק (ברוסית: Александр Владимирович Мельник; 11 ביוני 1958, מחוז לוהנסק, אוקראינה הסובייטית, ברית המועצות – 8 בספטמבר 2021, שמורת פוטוראנסקי, מחוז קרסנויארסק) היה במאי ותסריטאי רוסי, חבר בגילדת במאי הקולנוע הרוסית. היה חבר באיגוד הקולנוענים הרוסי, חבר האקדמיה לאמנויות הקולנוע "ניקה", שגם זכה בפרס ניקה.
סיפור של איש אמיתי (סרט)
"סיפור של איש אמיתי" (ברוסית: По́весть о настоя́щем челове́ке) הוא סרט עלילתי סובייטי בבימויו של אלכסנדר סטולפר, המבוסס על ספר באותו שם מאת בוריס פולבוי. על ההשתתפות בסרט, מספר שחקני קולנוע, במאי ובמאי צילום זכו בפרס סטלין מדרגה שנייה בשנת 1949.
אלכסנדר מלניק
ביוגרפיה
מלניק נולד ב-11 ביוני 1958 בכפר צ'רבונופרטיזאנסק שבמחוז סברדלובסק, במחוז וורושילובוגרד, שבברית המועצות.
סיפור של איש אמיתי (סרט)
עלילה
בסוף מרץ 1942, במהלך קרב אוויר באזור היער השחור של טבעת דמיאנסק, הופל טייס הקרב אלכסיי מרסייב ומטוסו התרסק ביער. את הטייס השוכב מרחרח דוב שעומד לאכול אותו, אך הטייס, שומר על קור רוח, שולף בשקט אקדח מכיס מעיל הטיסה שלו ויורה בחיה ולאחר מכן הוא מאבד את הכרתו.
אלכסנדר מלניק
ביוגרפיה
בשנת 1980 סיים את לימודיו בהנדסה הידרולוגית במכון ההידרומטורולוגי באודסה. הוא עבד בתחנת הקוטב ים לאפטב (בשירות הידרומטאורולוגי בטיקסינסקי). הוא השתתף במשלחות הידרולוגיות באגני אוקיינוס הקרח הצפוני ובאוקיינוס השקט. לאחר מכן שירת במשך שנתיים ב.
סיפור של איש אמיתי (סרט)
עלילה
כשהוא מתעורר, הוא מבין שרגליו נפגעו קשות. כשהוא מוצא את עצמו לבדו ביער חורפי במרחק של 50 ק"מ מהמיקום של הצבא האדום, מרסייב מחליט לעשות את דרכו. כל צעד ניתן לו במחיר של מאמצים מדהימים. כאשר רגליו מסרבות לבסוף להגיב, הוא זוחל על ארבע. במשך 18 ימים עושה מרסייב את דרכו ביער מכוסה שלג, עד שהוא מגיע בטעות לפרטיזנים, שמעבירים אותו לצבא.
אלכסנדר מלניק
ביוגרפיה
עם שחרורו עבד במערכת העיתון "מולדובה הסובייטית" וב"קישינב הערב" וכתב מספר ספרים ומחזות. ב-1992 ייסד את הוצאת הספרים "דגל אנדרייבסקי" ושימש כמנכ"ל שלה. בשנת 2006 החל לעסוק בקולנוע וביים שני סרטי קולנוע שזכו להערכה ב.
סיפור של איש אמיתי (סרט)
עלילה
בבית החולים כורתים את רגליו של מרסייב . כאדם צעיר מאוד, הוא הופך לנכה. קומיסר הגדוד וורובייב נמצא במחלקה עם מרסייב. הוא פצוע קשה, אבל לא מאבד את רוחו. באופטימיות שלו הוא תומך בכל מי שהיה במחלקה בבית החולים. וורוביוב העריץ את אומץ ליבו של ניקולאי אוסטרובסקי, אשר, בהיותו משותק, כתב את הספר כיצד הפלדה הייתה מחוסמת.
אלכסנדר מלניק
ביוגרפיה
הוא מת ב-8 בספטמבר 2021 במפל קיטאבו אורון, הממוקם בחלק המערבי של שמורת פוטוראנסקי, במרחק של 120 ק"מ מנורילסק, יחד עם השר למצבי חירום והגנה אזרחית של רוסיה יבגני זיניצ'ב במהלך בחירת מיקום לצילומי סרט הדרכה, מלניק החליק ונפל מצוק למים כשהשר קפץ אחריו בניסיון לחלצו מהמים אך נחבט בעצמו בראשו מסלע.
סיפור של איש אמיתי (סרט)
עלילה
בכוח הנפש שלו, וורוביוב עוזר למרסייב להאמין שגם בלי רגליים אדם מסוגל הרבה. כתבה על הטייס הצבאי סגן קרפוביץ', שכף רגלו נקטעה במהלך מלחמת העולם הראשונה, עוזרת לו לשכנע את הצעיר שאיבד את האמון בעצמו. אולם הוא לא פורש מהצבא וממשיך לטוס.
מרסייב מחליט בתקיפות להתיישב שוב במטוס. כל יום, אלכסיי עושה סט תרגילי רגליים שפותח על ידו. למרות הכאב העז, זה מאריך את זמן ההתאקלמות מדי יום. לבסוף, הוא לומד ללכת שוב עם תותבות שנעשו במיוחד עבורו.
תוך כדי טיפול בסנטוריום, לשם נשלח אחרי בית החולים, הוא החל לא רק ללכת ולרוץ, אלא גם לרקוד (תודות לאחות זינוצ'קה, שעובדת בסנטוריום). במהלך בדיקה רפואית, מרסייב משכנע את הרופאים בכוחו ובערב של אותו יום, לעיני כולם, רוקד ומפתיע לא רק חיילים אחרים, אלא גם ועדה רפואית. כתוצאה מכך מבקש מרסייב אישור מהרופאים לחזור לחזית.
מרסייב נכנס לבית ספר להכשרת טייסים ולאחר שסיים טיסה יחד עם מדריך טיסה, מאשר את מיומנותו כטייס קרב. לאחר שנודע כי לטייס יש רגליים תותבות במקום רגליים, המדריך מעריך את הישגו. מרסייב חוזר לצבא.
במהלך אחד הקרבות שלאחר מכן, מרסייב מיירט 2 מטוסי Focke-Wulf Fw 190 Würger, אשר הוטסו על ידי גרמנים מדיוויזיית ריכטהופן המפורסמת, מציל חבר זוטר ובקושי מגיע לשדה התעופה עם שאריות דלק.
פול פרטור
פול פרטור (בצרפתית Pol Fraiture; 17 בדצמבר 1946 – 8 בנובמבר 1981) היה צייר בלגי.
במהלך שנות יצירתו פול פרטור פיתח ושכלל טכניקת ציור ייחודית, בה השתמש בצבעי שמן בגוונים רבים, אותם ערבב על בד הציור (הקנבס), בעיקר באמצעות מריות (שְפַּכְטֶל) בעלות צורות שונות וברוחב שונה.
כשבחר ליצור ציור פיגורטיבי, ולא להשאיר את הציור כמופשט (אבסטרקטי), היה חורט את נושא הציור בשכבת הצבע הטרי העליונה ובכך חושף את הגוון שהוכן לפני כן כשכבת בסיס. באופן זה קבלו ציוריו שני ממדים - מופשט מרחוק וצורני מקרוב.
את רוב עבודותיו של פול פרטור ניתן לחלק לשני סוגים עיקריים: ציורים שנעשו בטכניקה שלו, בשלבי התפתחותה השונים, ומונוטייפים (Monotype - טכניקה בה מועתק ציור השמן, בעוד הצבע טרי, למשטח או לדף המונח על הציור המקורי והסופח אליו חלק מהצבע של הציור המקורי). המונוטייפים חשפו בדרך כלל את הצדדים המיוסרים באישיותו.
למעט מיצירותיו פול פרטור יצר ליטוגרפיות (הדפסי אבן).
ביוגרפיה
נולד בבריסל שבבלגיה למשפחה ואלונית (מוולוניה). בגיל צעיר מאוד פול פרטור עבר עם הוריו מבריסל לארדנים הבלגיים בשל עיסוקו של אביו כיערן. כילד, כשנלווה לאביו, נחשף לטבע ההררי ולמגוון העצים שהופיעו תכופות בציוריו הראשונים.
פרטור היה כבד שמיעה ולכן בתחילה התקשה בלימודיו עד אשר הוריו עלו על הבעיה והחלו לטפל בה. בתקופה זו בנה את עולמו הפנימי המיוחד, שהתבטא כלפי חוץ בציוריו, שהוו אמצעי תקשורת. הוא פיתח יכולת רישום וגיוון מרשימה שזיכתה את ציוריו בפרסים כבר מגיל צעיר ביותר.
כבר בתחילת דרכו נטש את המכחול ויישם את הצבע על הקנבס באמצעות מרית, הוא העריץ את אומנותו של וינסנט ואן גוך, דבר שקיבל ביטוי בכמה מציוריו הראשונים.
במשך שנים רבות הוריו התנגדו לאפשרות שיגדל להיות אמן, וניסו לדחפו לכיוון מקצוע חפשי. רק מאוחר יותר ולמעשה מחוסר ברירה הסכימו שיפנה להשכלה בתחום האומנות.
כילד, פול פרטור השתתף בתחרויות ציור וזכיותיו עודדוהו לפתח את אומנותו. הוא החל להציג את ציוריו בגלריות ובתערוכות כבר בגיל 18, ומגיל 20 החל להציגם גם מחוץ לארצו, בעיקר בהולנד, בשווייץ, בפריז וב-נסאו שבאיי בהאמה.
סיים בהצטיינות לימודים באקדמיה המלכותית לאמנויות היפות של בריסל, בתחומים: Arts décoratifs, Dessin, Arts graphiques. למד גם היסטוריה של האמנות באקדמיה לאמנויות היפות בפריז.
ביקורת
הצלחתו של פול פרטור הוכרה עוד בהיותו צעיר מאוד, הוא השתתף וזכה בתחרויות ציור כבר בגיל 13. במהלך חייו, שהוקדשו לאומנותו, יצר כ-800 עבודות שנמכרו ברובן לאנשים פרטיים ולאספנים במערב אירופה ובארצות הברית. אף על פי שנפטר צעיר, בטרם מלאו לו 35 שנה, זכה להכרה ולהערכה רבה בקרב מבקרי האומנות בעיקר בצרפת, בהולנד, בשווייץ, ובארצו, בלגיה. מבקרי האומנות, שלא מצאו תנועה אומנותית בתחום הציור שאליה ניתן היה לשייך את עבודתו, כינו את אומנותו: "אבסטרקטי מרחוק ופיגורטיבי מקרוב" (בצרפתית Abstrait de loin, figuratif de près), ו"קולוריסט" (בצרפתית: Coloriste), ו"לומיניסט" (בצרפתית: Luministe), והיו מבקרי אומנות שקבעו כי פול פרטור יצר תנועה אמנותית חדשה..
מי שהיה שר התרבות בצרפת, אנדרה מאלרו (André Malraux), שביקר בשנת 1972 באחת מתערוכותיו של פול פרטור בפריז כתב: (תורגם מצרפתית באדיבותה של גב' שולמית הרן):
אחרי פטירתו
בנובמבר 2012 פרסמה אלמנתו את הספר "פול פרטור – חיי עם פול" (בצרפתית Pol Fraiture- Histoire de ma vie avec Pol). בספר תוארו חייו דרך יצירתו, באמצעות צילומים של כ-130 מעבודותיו, קטעי עיתונות וציטוטים מתוך כתביו. בנוסף קוימה תערוכה של ציוריו בגלריה "אלפיקאן" (Alfican) שבכיכר הסבלון (Sablon) במרכז בריסל, והוקם אתר באינטרנט (ראה ב"קישורים חיצוניים" שבהמשך). מאז ציוריו מוצגים מדי שנה בתערוכות שונות, בעיקר בבלגיה, פרטים מפורסמים באתר הרשמי של פול פרטור.
ישראל זגורי
ישראל זגורי (נולד ב-29 בינואר 1990) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי.
קריירה
זגורי החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של מכבי חיפה, וב-11 במאי 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, כשנכנס כמחליף במשחק מול מכבי תל אביב. בעונת 2008/2009 המשיך לשחק בקבוצת הנוער, ובמקביל היה חלק מסגל הקבוצה הבוגרת שזכתה בתום העונה באליפות. בעונה שלאחר מכן שותף בשני משחקים במסגרת שלב הבתים של ליגת האלופות. עד שנת 2010 ערך במדי מכבי חיפה 28 הופעות בכל המסגרות, מתוכן 12 הופעות בליגת העל, וכבש שני שערים בגביע הטוטו.
בעונת 2010/2011 הושאל זגורי לקבוצת הפועל פתח תקווה. ב-5 בפברואר 2011 כבש את שער הבכורה שלו בליגת העל, בניצחון 3–2 בדרבי מול מכבי פתח תקווה. בעונה שלאחר מכן הושאל לבני יהודה תל אביב, ובמדיה כבש שער אחד בעונה זו, שער הניצחון במשחק מול קבוצתו לשעבר, הפועל פתח תקווה. בקיץ 2012 סיים זגורי את חוזהו במכבי חיפה ושוחרר מהמועדון.
לקראת עונת 2012/2013 חתם זגורי על חוזה לעונה אחת בהפועל רמת גן. בעונה זו כבש שבעה שערי ליגה בנוסף לשבעה בישולים, וזכה עם הקבוצה בגביע המדינה, לאחר שבמשחק הגמר כבש את שער הניצחון בבעיטות ההכרעה מול עירוני קריית שמונה, אך בתום העונה ירדה הקבוצה לליגה הלאומית.
ב-30 ביוני 2013 חתם זגורי על חוזה לארבע שנים בקבוצת הפועל תל אביב. ב-18 ביולי 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, כשפתח בהרכב בניצחון 4–1 על ברואה בבולגריה, במסגרת מוקדמות הליגה האירופית. ב-28 בספטמבר 2013 בישל וכבש לראשונה במדי הפועל תל אביב, בניצחון 4–0 על הפועל חיפה באצטדיון קריית אליעזר, במסגרת המחזור הרביעי של עונת 2013/2014. זגורי נכנס כמחליף, בישל לעומר דמארי את השער השלישי במשחק, וכבש את השער האחרון. בסך הכל כבש זגורי בעונתו הראשונה במועדון שמונה שערי ליגה, להם הוסיף שישה בישולים. בעונת 2014/2015 כבש זגורי שער ליגה אחד בלבד, בנוסף לשער אחד בגביע המדינה.
ב-19 באוגוסט 2015 הושאל זגורי למכבי נתניה לעונה אחת, אך כעבור חודש קרע את הרצועה הצולבת ולא חזר לשחק עד תום העונה. בתום העונה חזר זגורי להפועל תל אביב, אך מאמן הקבוצה אלי גוטמן הורה לו לחפש קבוצה חדשה, והוא הוחזר לסגל רק לאחר הגעתו של המאמן גיא לוזון בספטמבר 2016. בהמשך עונת 2015/2016 נקלעה הקבוצה לקשיים כלכליים ונכנסה להליך של פירוק, וזגורי שוחרר מהמועדון.
ב-15 בינואר 2017 חתם זגורי בבית"ר ירושלים עד תום העונה, עם אופציה לעונה נוספת. ב-22 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו וכבש את שערו הראשון בקבוצה, בניצחון 0–2 על הפועל כפר סבא, ובסיום העונה שוחרר מהמועדון.
ב-20 ביוני 2017 חתם זגורי לשנתיים בבני סכנין. זגורי ערך 16 הופעות במדי הקבוצה בתחילת עונת 2017/2018, וב-31 בינואר 2018 הושאל להפועל אשקלון, במדיה ערך 11 הופעות ובתום העונה ירד עמה לליגה הלאומית. לאחר מכן חזר לבני סכנין, ובעונת 2018/2019 ערך 21 הופעות וירד עם הקבוצה לליגה הלאומית.
ב-18 באוגוסט 2019 חתם זגורי במכבי פתח תקווה מהליגה הלאומית.
ב-26 ביולי 2020 חתם זגורי בהפועל רמת גן.
ב-28 ביוני 2021 חתם לעונה אחת בהפועל אום אל-פחם. ב-20 בספטמבר 2021 חתם לעונה אחת בבני יהודה תל אביב
נבחרת ישראל
בשנת 2008 ערך זגורי 15 הופעות במדי נבחרת הנוער של ישראל, בהן כבש שני שערים.
ב-9 בפברואר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הצעירה של ישראל, במשחק מול נבחרת סרביה שנערך באצטדיון בלומפילד. ביוני 2013 היה חלק מסגל הנבחרת לטורניר אליפות אירופה לנבחרות צעירות שנערך בישראל, אז היה שותף לניצחון על אנגליה במסגרת שלב הבתים של הטורניר. בסך הכל ערך זגורי תשע הופעות במדי הנבחרת הצעירה.
ארקוסוליום
אַרְקוֹסוֹליום (ברבים ארקוסוליה, בעברית קבר מִקְמָר, מלטינית Arcosolium) היא גומחה שתקרתה מקומרת, ששימשה לקבורה בתרבות ההלניסטית ותרבות רומא העתיקה.
בארץ ישראל
בארץ ישראל החל מאמצע המאה ה-3 לפנה"ס, השתנו מנהגי הקבורה בהשפעת התרבות ההלניסטית והחלו לקבור בקברי כוכים, בהם כוך לכל נפטר. כל כוך נסגר עם לוח אבן למשך כל התקופה שבמהלכה הבשר והשרירים התכלו, בערך כשנה. קברי כוכים הקדומים ביתר בארץ ישראל התגלו בעיר מרשה. שיטת קבורה זו הגיעה למרשה כנראה מאלכסנדריה, או מפניקיה, וגם יהודים התחילו לקבור בכוכים. עם הנפטר הניחו חפצים, וכלים שנטמאו.
יתרונות הכוכים היו: ניצול החלל הפנימי בצורה טובה יותר על ידי חפירת כוכים בניצב לקירות, והאפשרות לנצל את הכוכים פעם נוספת. את העצמות פינו ל"מאספה" (קבורה משנית), לחדר מסוים או לתא מסוים ובו עצמות כל מתי המשפחה, והשתמשו שוב בכוכים. בהתקופה ההלניסטית בארץ ישראל התפתח המנהג של שימוש בגלוסקמאות לקבורה משנית. במקביל לקברי הכוכים נמצאו מערות עם קברי ארקוסוליה. נישה מעוגלת בתוך המערה עם משטח ישר בו חצובה שוקת עם המת מכוסה בלוחות ולאחר שנה היו מעבירים את העצמות לקבורה משנית. הלוח ששימש לסגירת הכוך נקרא "לוח סגירה". כדי להשתמש בגומחה שוב, פינו את העצמות, ונעשה שימוש חוזר בשוקת.
ממצאי ארקוסוליום
ממצאי קברי ארקוסוליום התגלו ב:
בעולם הנוצרי
בעולם הנוצרי מוצאים ארקוסוליה תחילה בקטקומבות והחל מתקופת הרנסאנס כחלק ממבני כנסיות לאורך הקירות, בהם נקברו אנשים בעלי מעמד או חשיבות.
קישורים חיצוניים
מקמר באתר המרכז לטכנולוגיה חינוכית
הדיוויזיה השלישית (בוואריה)
הדיוויזיה המלכותית הבווארית השלישית (בבווארית: Königlich Bayerische Division) הייתה דיוויזיה בצבא הבווארי ומאוחר יותר בצבא הקיסרות הגרמנית, אשר לחמה במלחמת אוסטריה–פרוסיה, במלחמת צרפת–פרוסיה ובמלחמת העולם הראשונה ופורקה ב-1919.
היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה ב-27 בנובמבר 1815 כדיוויזיית הרגלים של הפיקוד הכללי של וירצבורג, והיא נקראה בשמות שונים במהלך השנים. מטה הדיוויזיה היה בנירנברג בין השנים 1815–1843, באנסבך בין השנים 1843–1848, ולאחר מכן שוב בנירנברג עד 1901, כאשר לאחר מספור הדיוויזיות, היא הפכה לדיוויזיה ה-3 בלנדאו והדיוויזיה בנירנברג הפכה לדיוויזיה ה-5.
מחקר התקדמות באוריינות קריאה בין-לאומית
מחקר התקדמות באוריינות קריאה בין-לאומית (באנגלית: Progress in International Reading Literacy Study או בקיצור PIRLS) הוא מחקר בין-לאומי של הישגי קריאה לתלמידי כיתה ד', אשר מבוצע על ידי האיגוד הבין-לאומי להערכת הישגים חינוכיים. בישראל מבוצע המחקר על ידי הרשות הארצית למדידה והערכה בחינוך (ראמ"ה), יחידת סמך עצמאית במשרד החינוך. על פי הצהרת משרד החינוך הישראלי: "המחקר מתמקד בבחינת מיומנויות הבנת הנקרא, השגת יעדי קריאה, התנהגויות ועמדות כלפי קריאה, וזאת באמצעות שימוש במטלות קריאה המשקפות מגוון תהליכי קריאה ובשאלונים המופנים לתלמיד, להורה, למורה ולמנהל. המחקר בוחן את מגמות השינוי באוריינות שפתית לאורך השנים, בין מחקר אחד למשנהו, ונערך במחזוריות של אחת לחמש שנים."
הדיוויזיה השלישית (בוואריה)
מלחמת צרפת–פרוסיה
במהלך מלחמת צרפת–פרוסיה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס הבווארי השני, אשר נשלח לסייע לפרוסים כחלק מהארמייה השלישית בפיקוד פרידריך, נסיך הכתר של פרוסיה. הבווארים השתתפו בקרב וורת, קרב בומונט, קרב באזיי וקרב סדאן. לאחר המלחמה התבצע איחוד גרמניה ומדינות גרמניה השונות אוחדו ליצירת הקיסרות הגרמנית. כחלק מרפורמה זו, אוחדו צבאותיהן של שאר המדינות עם הצבא הפרוסי ליצירת צבא הקיסרות הגרמנית.
מחקר התקדמות באוריינות קריאה בין-לאומית
היסטוריה
PIRLS הוא אחד המחקרים הגדולים בעולם בנושא אוריינות קריאה. מחקרים באוריינות קריאה נערכו עוד קודם לשנת 2001. PIRLS הוא היורש של מחקר האיגוד הבינלאומי להערכת הישגים חינוכיים שהחל בשנת 1970 ונמשך עד לשנת 1991 בדמות מחקר באוריינות קריאה. בשנת 2001 החלה מגמה של מחקר מחזורי בן חמש שנים. על ידי ביצוע המחקר בכל חמש שנים, מתאפשר למדינות לעקוב אחרי רמת האוריינות של ילדיהן. בשנת 2001 נאסף גם מידע רקע אודות תלמידים ובתי ספר. בשנת 2006 המבחן תוכנן כך שיבדוק מגמות באוריינות הקריאה של ילדים, מדיניות ופרקטיקות חינוך הנוגעים לאוריינות. המבחן העריך גם בגוון של אסטרטגיות בהבנת הנקרא, בשני תחומים עיקריים: קריאת ספרות וקריאה אינפורמטיבית; המבחן בדק תלמידים בכיתה ד'. מבין המשתתפים ב-PIRLS 2006, 26 מדינות ושתי פרובינציות קנדיות השתתפו גם ב-PIRLS 2001. עבור מבחן PIRLS 2011 פותחו כלי הערכת קריאה חדשים ששולבו עם מבחר כלים מהמבחנים הקודמים בשנים 2001 ו-2006; המבחן הציג כלים חדשניים להערכת הבנת הנקרא שאפשרו לבחון את השינויים מאז שנת 2001.
הדיוויזיה השלישית (בוואריה)
מלחמת צרפת–פרוסיה
מכיוון שבוואריה הייתה המדינה הגדולה ביותר בקיסרות אחרי פרוסיה, היא נהנתה מפריבילגיות שונות שהתבטאו בין היתר בתחום הצבאי. בעוד שבעתות מלחמה היו חייבות שאר המדינות לאחד את המטות הכלליים של צבאותיהן עם המטכ"ל הפרוסי, בוואריה הורשתה להחזיק מטכ"ל עצמאי. בעתות מלחמה היו הדיוויזיות של שאר המדינות מתאחדים עם הדיוויזיות הפרוסיות ובהתאם לכך ממוספרים מחדש. הדיוויזיות הבוואריות נותרו עצמאיות ושמרו על המספור המקורי שלהם.
מחקר התקדמות באוריינות קריאה בין-לאומית
PIRLS 2001
מבחן PIRLS 2001 היה המחזור הראשון של הערכת מגמות ההישגים באוריינות קריאה, מדיניות ופרקטיקות הוראת אוריינות קריאה. המחקר בחן שלושה היבטים של אוריינות קריאה: תהליכי הבנה, מטרות קריאה, התנהגות ועמדות כלפי קריאה. 35 מדינות לקחו חלק במחזור הראשון בו נבחנו תלמידי כיתה ד'.
PIRLS 2006
PIRLS 2006 בחן 215,000 תלמידים מ-46 מערכות חינוך ברחבי העולם. PIRLS 2011 (מחזור המחקר האחרון עד כה) נערך והתוצאות פורסמו בדצמבר 2012. מנהלי המחקר הבינלאומי PIRLS, אינה ו.ס. מוליס ומייקל א. מרטין, ממכללת בוסטון מסבירים: "תוצאות הישגי הקריאה מציגות בפני כל מדינה את ההזדמנות לבחון מדיניות ופרקטיקות חינוך למול תבחין בינלאומי מוגדר, כאשר הדו"ח המתקבל מכיל מידע עשיר אודות ניסיונות האוריינות הראשונים של ילדים והוראת הקריאה".
הדיוויזיה השלישית (בוואריה)
מלחמת העולם הראשונה
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914, הייתה הדיוויזיה תחת פיקוד אוטו פון ברייטקופף. הדיוויזיה נערכה בחזית המערבית כחלק מהקורפוס הבווארי השני במסגרת הארמייה השישית אשר חייליה גויסו בעיקר מבוואריה, והייתה תחת פיקוד רופרכט, נסיך הכתר של בוואריה. הדיוויזיה לקחה חלק בקרב לורן, ולאחר מכן השתתפה במרוץ אל הים ואף בקרב איפר הראשון, ובהמשך השתתפה במלחמת החפירות בפלנדריה ובארטואה ונלחמה בקרב ארטואה השני ובקרב לוס. בשנת 1916, הדיוויזיה לחמה ב. בשנת 1917 לחמה הדיוויזיה בקרב אראס ובקרב מסין, ולאחר מכן נשלחה לחפירות בוורדן ולורן כדי לנוח. לאחר מספר חודשים בקו מצפון לנהר Ailette, השתתפה הדיוויזיה במתקפת האביב הגרמנית, ונלחמה בקרב הראשון על הסום (1918), הידוע גם בשם הקרב השני על הסום (להבדילו מהקרב ב-1916). במתקפות הנגד של בעלות הברית שלאחר מכן, הידועה בשם מתקפת מאה הימים, נלחמה הדיוויזיה בקרב אמיין וב (1918), הידוע גם בשם הקרב השלישי על הסום. לאחר מכן, היא נשארה בקו והתנגדה להתקפות שונות של מדינות ההסכמה עד תום המלחמה. המודיעין של בעלות הברית דירג את הדיוויזיה כאחת הדיוויזיות הגרמניות הטובות ביותר. הדיוויזיה פורקה עם סיום המלחמה ופירוקה של ממלכת בוואריה (והקיסרות הגרמנית בכלל).
מחקר התקדמות באוריינות קריאה בין-לאומית
PIRLS 2011
שילוב שאלות מהמבחנים הקודמים עם קטעי הערכה ושאלות חדשות שפותחו במיוחד הפכו את מבחן PIRLS 2011 לכלי חדשני להערכת הבנת הנקרא באופן שאיפשר לבחון את השינויים שהתחוללו משנת 2001. אוכלוסיית הנבחנים הבינלאומית של PIRLS 2011 הורכבה מתלמידי כיתות ד' בגיל ממוצע של 9.5. הפעם הוצע לראשונה גם מבחן prePIRLS, מבחן מקדים להערכת כישורי קריאה בסיסיים כגשר לקראת המבחן המלא במדינות בהן רוב הילדים עדיין מפתחים כישורי קריאה בשנים האחרונות לחינוך היסודי.
דרכי הערכה
מבחן PIRLS בנוי מהשאלון הראשי, המכיל מבחן הבנת הנקרא בכתב ושאלון רקע. קבוצת פיתוח הקריאה של PIRLS (RDG) ומתאמי המחקר הלאומיים (NRCs) מהמדינות המשתתפות משתפים פעולה לפיתוח מטלות הקריאה. המטלות מכוונות לשלושה תחומים עיקריים באוריינות הקריאה: תהליכי ההבנה, מטרות הקריאה והתנהגות וגישות כלפי קריאה. שאלון הרקע משמש על מנת לבדוק את התנהגויות הקריאה והגישה כלפי קריאה. המבחן הכתוב מתוכנן להערכת תהליכי ההבנה ואת מטרות הקריאה. במסגרת המחקר נבדקות שתי מטרות קריאה: קריאת ספרות וקריאה לשם רכישת מידע ושימוש בו. כל תלמיד נדרש להשלים שני קטעים בתוך 80 דקות, ופרק זמן נוסף להשלמת המבחן. המבחן כולל בסך הכל 8 קטעים: ארבעה קטעים לכל מטרת קריאה שנבדקת. "עם שמונה קטעי קריאה בסך הכל, אבל רק שניים המוצגים לכל תלמיד, הקטעים והפריטים המלווים אותם פוזרו בין 10 גרסאות של מחברות בחינה לפי נוסחת דגימה - שני קטעים למחברת, באופן שבו שני קטעים שונים יוצלבו באותה מחברת במספר הצירופים הגבוה ביותר האפשרי".
שאלון רקע
שאלון הרקע של המחקר מחולק לכמה חלקים:
מחקרים עתידיים
PIRLS 2016 הוא המחזור הרביעי בסדרת המחקרים, בהמשך לPIRLS 2001, 2006 ו-2011. כל המדינות, המוסדות והסוכנויות המעורבות במחזורי ההערכות PIRKS עבדו בשיתוף פעולה לבניית האמצעים הכוללים והחדשניים ביותר להערכת הבנת הנקרא, מהמחקר הראשון בשנת 2001 ובשיפורו בכל מחזור שבוצע מאז. PIRLS מנוהל בידי קבוצת המחקר הבינלאומית TIMSS & PIRLS במכללת בוסטון.
יוחנן עמוס קומניוס
יוחנן עמוס קומניוס (בצ'כית: Jan Amos Komensky, בלטינית: Johannes Amos Comenius), 28 במרץ 1592 – 15 בנובמבר 1670. היה פילוסוף צ'כי, פדגוג ותאולוג, שנחשב לאבי החינוך המודרני. הוא כיהן בתור הבישוף האחרון מטעם האחים הצ'כים, לפני שהפך לפליט על רקע דתי. היה מן הראשונים שקראו לזכות אוניברסלית לחינוך, וניסח את התביעה בספרו הידוע Didactica Magna. כמחנך ותאולוג, הוביל שורה של בתי ספר וייעץ לממשלים ברחבי אירופה הפרוטסטנטית במהלך מחצית המאה ה-17.
נדב נוימן
נדב נוימן (נולד ב-5 בינואר 1988) הוא משורר, מסאי ועיתונאי ישראלי.
יוחנן עמוס קומניוס
קומניוס היה יוצר פורה מבחינה פדגוגית והגותית. הוא יצר ספר לימוד מאוייר שנכתב בשפות מקומיות במקום בלטינית. את תוכניות הלימודים שלו בנה בהדרגתיות, מצורות פשוטות של תוכן, לתכנים מקיפים יותר, ודגל בלמידה ארוכת טווח שמתמקדת יותר בחשיבה לוגית ופחות בשינון. בנוסף, האמין קומניוס בשוויון הזדמנויות לילדי עניים, בחינוך לנשים, ובהשכלה כללית ומעשית לכל. מלבד מוראביה, האזור שבו נולד ופעל, הוא חי ועבד באזורים שונים של האימפריה הרומית הקדושה, ובמדינות כמו שוודיה, האיחוד הפולני-ליטאי, טרנסילבניה, אנגליה, ארצות השפלה והונגריה.
נדב נוימן
ביוגרפיה
נוימן נולד ברחובות. הוא עבר לתל אביב בשנת 2011 ובה החלה הקריירה הספרותית והעיתונאית שלו. בעל תואר שני בהיסטוריה ופילוסופיה של המדעים והרעיונות מאוניברסיטת תל אביב. היה מועמד לנסיעה למאדים מטעם חברת Mars-1. נשוי למפתחת ומעצבת ה-XR שי סגל.
יוחנן עמוס קומניוס
קורות חייו, פועלו ויצירותיו
קומניוס נולד במוראביה כבן למשפחה שנמנתה עם "איגוד האחים הצ'כיים". הדתיות לפי נוסח הרפורמציה הייתה אחת היסודות העיקריים בהגותו ובפועלו. קומניוס נתייתם בגיל צעיר, חינוכו הוזנח ורק כשהיה בן 16 התחיל ללמוד בבית ספר לטיני. בשנת 1611 התחיל ללמוד תאולוגיה בהרבורן שבגרמניה, שם התוודע לרעיונותיו של ראטקא, יליד צפון גרמניה שהיה הראשון לנסח דידקטיקה משוכללת והציע דרכים קלות ויעילות להוראת הלשונות העתיקה, וגם לדרכי החינוך של הישועים. הדבר עורר בקומניוס צורך להנהיג תיקונים גם בחינוך הפרוטסטנטי. לאחר שחזר למולדתו התמנה למנהל בית ספר לטיני ולאחר מכן לכומר של האחים הצ'כיים. כשנתיים לאחר פרוץ מלחמת 30 השנים נרדפו הפרוטסטנטים בבוהמיה. קומניוס רצה לחזק את בני עמו וכתב בצ'כית את "מבוך העולם וגן העדן של הלב". באותו זמן האמין להוזים ונביאים שהבטיחו ישועה לעמו. בשנת 1628 הוא שימש כמורה בגימנסיה. עם כניסת שוודיה למלחמה ב-1631 ביקש קומניוס להכשיר את תחייתה באמצעות חינוך מתוקן, לשם כך עיין בספרות הדידקטית של תחילת המאה ה-17 ובכתבי פרנסיס בייקון, את התוצאות סיכם בספריו שנכתבו בצ'כית: "הדידקטיקה הגדולה", בית ספר של הילדות-על החינוך בגיל הרך. יצירה זו משכה את דעת הקהל גם מחוץ לגבולות המדינה. בספר זה הוא הציע שיטה מהפכנית: הסבר של העולם באמצעות איקונוגרפיה - תמונות ממוספרות ולידן הסברים כתוב. עקב מפלות הפרוטסטנטים ב-1632, גנז קומניוס את הנוסח הצ'כי של שני הספרים. בזמן מאוחר יותר בשנת 1657, פרסם בתרגום לטיני ספרים המכוונים אל העולם הרחב, ובנוסף כתב את שער הלשונות הפתוח שתורגם לעותקים רבים ובזכותו התפרסם שמו ברבים. הוא זכה להצלחה מרובה עם ספר הלימוד שלו "השקפה מקיפה...של חוכמת הטבע ברוח נוצרית".
נדב נוימן
שירה
נוימן מפרסם שירה מאז שנת 2011 בכתבי עת ועיתונים שונים, בהם הארץ, ידיעות אחרונות, הו!, הליקון, עירובין ומעין. הוא חבר מערכת הבה להבא ומפרסם בכתב העת באופן קבוע. בנוסף, הוא לוקח חלק באופן קבוע באירועי שירה ותרבות כמשתתף, מרצה ומנחה.
בשנת 2012 הקים, לצד אלון בר, עמרי בר-אדם ושירי בין, את כתב העת מרחב.
בשנת 2015 ראה אור ספרו הראשון, נעמן, בעריכת ערן צלגוב (הוצאת רעב). בביקורת שהתפרסמה על הספר בעיתון 77 הושוו שיריו של נוימן לאלה של רנה שני ויאיר הורביץ.
יוחנן עמוס קומניוס
קורות חייו, פועלו ויצירותיו
בשנת 1650, נענה קומניוס להזמנה לתקן את בית ספר התיכון בצפון מזרח הונגריה ברוח "בית ספר הפאנאסופי" בעל 7 כיתות, אך הוא הצליח להקים רק 3 כיתות ראשונות.
נדב נוימן
שירה
בשנת 2016 השתתף נוימן בפרויקט המצולם ״כאן שיר״ של כאן - תאגיד השידור הישראלי, עם שירו ״אנושיות״.
בשנת 2019 ראה אור ספר שיריו השני, ”אין מקום שלא מלא“, בעריכת עודד כרמלי ובהוצאת הבה לאור. בביקורת שהתפרסמה על הספר בעיתון הארץ כתב יותם ראובני כי מדובר ב״מסע פואטי והגותי מרתק״.
יוחנן עמוס קומניוס
קורות חייו, פועלו ויצירותיו
כשהיה בהונגריה חיבר שניים מספריו המפורסמים ביותר: "העולם המצויר" (1658), ספר לימוד מעוטר, ו"בית ספר כמקום משחק" (1656). זמן קצר לאחר שובו ללאשנו נהרסה העיר במלחמה בין שוודיה ופולין, קומניוס איבד שם את כל רכושו, את ספריו ואת כתב היד שלו. הוא מצא מקלט בהולנד והוציא שם לאור ב-1657 את כל כתביו הדידקטיים ובתוכם לראשונה את "הדידקטיקה הגדולה". בשנות חייו האחרונות חיבר כתבים דתיים לנחמת האחים הצ'כים בתפוצותיהם והמשיך בכתיבת חיבורו הפאנסופי הגדול, שהתחיל בשנות ה-40.
אוטגארד
אוטגארד (בנורדית עתיקה: Útgarðar; מילולית: "האזורים החיצוניים" או "שטחי הספר") היא אזור המתואר במיתולוגיה הנורדית, שהיה חלק מיוטונהיים - עולם ענקי הכפור.
יוחנן עמוס קומניוס
קורות חייו, פועלו ויצירותיו
כתבי יד שלו נתגלו רק ב-1935.
אוטגארד
האתר מוזכר בסיפור המפגש בין ת'ור ולוקי עם אוטגארד-לוקי הענק. הסיפור מתאר את התחרויות שנערכו בין השלושה במתחם אוטגארד. סיפור זה שונה מהמתואר בגסטה דנורום (בה נכתב שאוגטארד-לוקי כלוא במערה טחובה).
יוחנן עמוס קומניוס
קורות חייו, פועלו ויצירותיו
האסטרואיד שהתגלה על ידי האסטרונום הצ'כי לובוש קוהואוטק, נקרא על שמו.
נדב נוימן
שירה
ב-2022 הופיעו לראשונה בעברית תרגומים פרי עטו למשורר האמריקאי קנת׳ רקסרות׳ באסופה ״דור הביט - אנתולוגיה לשירה״ ובמוסף "ספרות ותרבות" בידיעות אחרונות.
אוטגארד
לקריאה נוספת
• Angus A. Somerville, R. Andrew McDonald, The Vikings and Their Age
• Anders Andrén, Old Norse Religion in Long-term Perspectives: Origins, Changes, and Interactions, P. 356
נדב נוימן
עיתונות
מאז שנת 2011, נוימן כותב בכלי תקשורת שונים מאמרים, טורי דעה ומסות בנושאי תרבות, רוחניות, טכנולוגיה, פילוסופיה וטבע. הוא שימש, בין היתר, כעורך בגלובס ובחדשות 2, כמשנה לעורך הראשי של Time Out תל אביב וכעורך הראשי של תחנת הרדיו כאן תרבות בתאגיד השידור הישראלי. ייסד את הסכת הפילוסופיה גבוהה גבוהה, והיה העורך והמגיש שלו בעונתו הראשונה.
נוימן מרבה לעסוק בכתיבתו בפסיכדליה   ובמצבי תודעה אלטרנטיביים, והיה אחד הדוברים בכנס הפסיכדליה הבין־לאומי הראשון בישראל.
Louder Than Love
Louder Than Love הוא האלבום השני של להקת הגראנג' סאונדגארדן שיצא לאור בספטמבר 1989 בחברת התקליטים A&M.
אחרי סיבוב ההופעות לאחר אלבום הבכורה של הלהקה "Ultramega OK" שיצא שנה לפני כן, עזבה הלהקה את הלייבל SST, עברה ל-A&M שנחשבת ללייבל בכיר יותר, והחלה לעבוד על האלבום השני שלה. השירים באלבום זה רובם בז'אנר המטאל ונוטים לכיוון הגראנג', כשבחלקם ישנם מקצבי זמן שהם לא מסורתיים בז'אנר.
האלבום סומן כ"דרוש להשגחת הורים" בגלל המילים הפרובוקטיביות של השירים בו ("Parental Advisory"). אלבום זה היה הראשון של הלהקה עד אז, שהצליח להיכנס למצעד הבילבורד 200 (200 האלבומים הנמכרים ביותר בארצות הברית), למקום ה-108 בשיאו.
לאחר יציאת האלבום, החלה הלהקה בסיבוב הופעות בצפון אמריקה ואירופה. היה זה האלבום האחרון בהשתתפותו של בסיסט הלהקה הירו ימאמוטו, שעזב אותה לאחר מכן.
מירה מוראטי
מירה מוראטי (באנגלית: Mira Murati; נולדה ב-1988) היא מהנדסת ומנהלת עסקים אמריקאית, ילידת אלבניה. מוראטי משמשת כמנהלת הטכנולוגיה הראשית של OpenAI, חברת מחקר הבינה המלאכותית המפתחת את ChatGPT ומוצרי בינה מלאכותית.
ראשית חייה וחינוך
מוראטי נולדה בשנת 1988 בוולורה, אלבניה.
בשנת 2012 סיימה תואר ראשון בבית הספר להנדסה תאיר בדארטמות' קולג' בהנדסת מכונות.
קריירה
בשנת 2011 החלה מוראטי את דרכה כמתמחה בגולדמן זקס, ובשנת 2012 עד 2013 עבדה ב-Zodiac Aerospace.
לאחר מכן עבדה שלוש שנים בטסלה לפני שהצטרפה למג'יק ליפ.
בשנת 2018 הצטרפה ל-OpenAI, ובשלב מסוים הפכה למנהלת הטכנולוגיה הראשית שלה, שם היא מובילה את עבודת החברה על ChatGPT, DALL-E ו-Codex. תחומי האחריות שלה כוללים פיקוח על צוותי המחקר, המוצר והבטיחות של החברה.
היא תומכת ברגולציה של AI.
קונקרה
קונקרה (Konkhra) היא להקת דת' מטאל דנית שנוסדה בשנת 1989. חברי ההרכב כיום הם אנדרס לונדמרק (שירה וגיטרה) מרטין קריסטנסן (גיטרה בס) וג'וני נילסן (תופים).
היסטוריה
בעבר היו חברים בהרכב לאוס ודל (שירה וגיטרה), ג'ון קלאוסן (תופים), קים מת'יסיאן (גיטרה), תומאס קריסטנסן (גיטרה בס), פר מולר ג'נסן (תופים) וג'יימס מרפי (גיטרה).
Sexual Affective Disorder
Sexual Affective Disorder (באנגלית: הפרעה מינית פעילה) הוא אלבום הבכורה של קונקרה שיצא לאור ב-1993.
רשימת שירים
כל השירים נכתבו והולחנו על ידי הלהקה ובוצעו על ידי אנדרס לונדמרק (שירה וגיטרה) קלאוס ודל (שירה וגיטרה) לארס שמידט (גיטרה בס) וג'וני נילסן (תופים).
רפאל אלאשוילי
חכם רפאל אלאשוילי (כ"ז בניסן ה'תרצ"ד, 12 באפריל 1934 - כ"ג בסיון ה'תשס"ה, 30 ביוני 2005) היה מן המנהיגים הרוחניים של יהדות גאורגיה בישראל.
ביוגרפיה
נולד בעיר קולאשי שבאימרתי גאורגיה הסובייטית (צפון מערב גאורגיה) לחכם יוסף ורבקה אלאשווילי. אמו הייתה בתו של הרב אהרון בותרשווילי, המנהיג הרוחני של יהודי קולאשי וכל מערב גאורגיה. למד אצל חכם אהרון אלישעשווילי וחכם יוסף מודזגוורישוולי.
עם סיום מלחמת העולם השנייה, עברו הוריו לעיר זוגדידי. בשנת תש"ח (1948) חזר חכם רפאל לקולאשי וגר אצל סבו הרב אהרון בותרשווילי. באותה תקופה למד אצל סבו ובהמשך נפתחה ישיבה לצעירים של חכם מישאל אג'יאשווילי, וחכם רפאל היה במחזור הראשון שלה. לאחר מכן למד אצל הרב יעקב דבראשוילי בכותאיסי.
בשנת ה'תשי"ג, (1953) התחתן, בשנת ה'תשי"ד הוא עבר לעיר גורי לשמש את הקהילה היהודית. באלול ה'תשי"ח חזר החכם רפאל לקולאשי על מנת להיות קרוב להוריו והתמנה לרב העיר במקום חכם יצחק מיכלאשוילי וחזן בבית הכנסת הגדול.
בי"ג באדר תשל"ב (28 בפברואר 1972) עלה חכם רפאל עם משפחתו והוריו לארץ והשתקע בשכונת חב"ד בלוד, ושירת את הקהילה כחזן. הבניין של בית הכנסת הגדול ליהדות גאורגיה בלוד הוקם בשנת תש"ן והוא שימש כרב בית הכנסת.
נפטר בכ"ג בסיון ה'תשס"ה (30 ביוני 2005). בלווייתו שיצאה מביתו בשיכון חב"ד בלוד השתתפו אלפים מיהודי גאורגיה. ספדו לו חכם משה מיכאלשוילי, הרב אליהו בקשי דורון, הרב יוסף שיינין וראובן ריבלין. נטמן בבית העלמין החדש בלוד.
חכם רפאל השאיר אחריו 3 בנים ו-4 בנות. בנו הרב אברהם אלאשוילי הוא יושב ראש "מכון הספר - תפארת רפאל", ועורכם ומחברם של ספרים תורניים.
פעולות לזכרו
בעיר לוד בה התגורר ופעל נקרא על שמו "רחוב חכם רפאל", והוקם בית מדרש "תפארת רפאל". בנו, הרב אברהם אלאשוילי, הקים את הוצאת הספרים "מכון הספר - תפארת רפאל", העוסקת בהוצאת חיבורים תורניים שוניים מהספרות התורנית. תחת מסגרת זו מפעיל הרב אברהם את "הוועדה להנחלת שולחן ערוך הרב", המקיימת מדי שנה מבחן בהלכות נבחרות בשולחן ערוך הרב.
שמורת פוטוראנסקי
שמורת פוטוראנסקי (ברוסית: Путоранский заповедник), רשמית שמורת הטבע הממלכתית פוטוראנסקי היא שמורת טבע הממוקמת ברמת פוטוראנה, בחלק הצפון-מערבי של הרמה המרכזית של סיביר, מדרום לחצי האי טיימיר במחוז קרסנויארסק.
השמורה נוסדה ב-15 בדצמבר 1988 ומונה 28 עובדים. הנהלת השמורה ממוקמת בנורילסק (שבמחוז קרסנויארסק). מאז 20 במרץ 2013, השמורה חדלה להיות מוסד עצמאי ומהווה חלק מחברת "עתודות טיימיר" יחד עם שמורת טיימיר ושמורת הקוטב הצפוני הגדולה.
מורשת עולמית
שטח השמורה באוגוסט 2010 הוכר על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית. ההחלטה מבוססת על העובדה כי על רכס הרים מבודד קיים שילוב אידיאלי של מערכות אקולוגיות תת-ארקטיות וארקטיות, כגון טייגה הבתולית, יער-טונדרה ומדבר ארקטי. כמו כן מצוין נוכחותם של מערכות נהר ואגם בתוליות ונדידת איילים מעניינת במיוחד.
תקרית
ב-8 בספטמבר 2021, במפל קיטאבו אורון (המפל הגדול אירקינדינסקי), במהלך בחירת מקום לצילום סרט הדרכה של המשרד הפדרלי למצבי חירום והגנה אזרחית, הצלם והבמאי אלכסנדר מלניק ושר החירום הרוסי יבגני זיניצ'ב מצאו את מותם כשהחליקו מהצוק, מלניק טבע בעוד השר נחבט בראשו מסלע.
JCB (ציוד מכני הנדסי)
JCB (ראשי התיבות של שמו של מייסד החברה, Joseph Cyril Bamford, ג'וזף סיריל במפורד) היא חברה בריטית לייצור ושיווק ציוד מכני הנדסי (צמ"ה) לתעשיות הבנייה וההריסה, לשימושים צבאיים ולחקלאות. JCB יצרה גם את כלי הרכב המהיר בעולם, שנקרא JCB Dieselmax. כלי החברה צבועים בדרך כלל בצהוב. מייסד החברה הוא ממציא המחפרון, שהוא אחד מקווי הייצור המרכזיים שלה במגוון גדלים ושימושים מותאמים. כמו כן מייצרת החברה יעים אופנִיים, מחפרים, מלגזות וכלים הנדסיים נוספים בעלי הנעת בנזין ודיזל. היצרנית השלישית בגודלה בעולם של ציוד זה.
תולדות החברה
החברה נוסדה באוקטובר 1945, מיד לאחר מלחמת העולם השנייה במוסכו של במפורד, שייצר כלי הובלה חקלאית ביוטוקסיטייר (Uttoxeter) שבמערב המידלנדס באנגליה, מעודפי פלדה ששימשה לביצורים בעורף הבריטי.
ב-1948 ייצר במפורד את המעמיס ההידראולי הראשון באירופה. ב-1950 העביר את המפעל, שכלל שישה עובדים, לרוצ'סטר, העיר שבה מרוכז מטה החברה עד היום. החל מ-1951 נצבעו כל כלי החברה בצהוב. ב-1953 הומצא ויוצר המחפרון הראשון והופיע לוגו JCB. ב-1957 הושק אחד מכלי החברה המוצלחים והנמכרים ביותר, ה-hydra-digga (הידרה-דיגה), כלי צמ"ה אחוד למספר שימושים של פילוס והעמסה בתחומי הבנייה, ההריסה, היערנות, הכרייה והחקלאות.
בשנות השישים החלה החברה לייצא לצפון אמריקה ובסוף העשור קיבל במפורד תואר קצין במסדר האימפריה הבריטית, כהוקרה על היותו יצואן מצטיין. במפורד פרש ב-1975.
ב-1978 הוצג ה-Loadall, טרקטור להעמסה במגוון שימושים ועם מגוון תצורות לתחומים שונים, באמצעות רכיבי התאמה, גם הוא אחד ממוצרי החברה המובילים והנמכרים ביותר.
החל מ-1979 מפעילה החברה מפעלי ייצור מחוץ לבריטניה, הראשון שבהם היה בהודו ולאחר מכן נפתחו מפעלים בברזיל, ארצות הברית, סין ועוד. נכון ל-2012 יש לחברה 18 מפעלי ייצור ברחבי העולם.
ב-2005 רכשה JCB את חברת הטרקטורים הגרמנית Vibromax.
ב-23 באוגוסט 2006 שבר נהג המרוצים אנדי גרין את שיא המהירות לרכב דיזל ביבשה עם הכלי הייעודי JCB Dieselmax במהירות של 563.418 קמ"ש.
בישראל
ציוד מכני הנדסי של JCB מיובא לישראל מאז שנת 1966 על ידי חברת בלקווד-הודג' ישראל (כיום קומסקו). נכון לשנת 2014 תפסו הכלים של JCB 65% משוק המחפרונים והמעמיסים הטלסקופיים בישראל, ו-90% משוק השופלים.
בתרבות
ה"מילה" JCB משתמשת באנגלית בריטית כשם גנרי למחפרון.
בטרילוגיית הננסים, טרילוגיית ספרים לילדים שנכתבה על ידי טרי פראצ'ט, מיודד אחד הגיבורים עם דחפור JCB בשם ג'קוב.
ב-2005 הוציאה להקת ניזלופי את הסינגל "JCB" שהגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי ב-18 בדצמבר אותה שנה. במרכז השיר ניצב המחפרון של אביו של הזמר.
החברה מספקת את מכונותיה גם לרשת פארקי שעשועים בנושאי בנייה ועבודות עפר בשם (Diggerland) הנמצאים בדבון, דורהם, קנט ויורקשייר.
נשים באביב הערבי במצרים
באירועי האביב הערבי במצרים (בערבית: الربيع العربي, תעתיק: אַ-רַבִּיע אל-עַרַבִּי) מילאו הנשים תפקיד מרכזי ונטלו חלק משמעותי בתכנון ההפגנות, בפרסומן, ואף בהשתתפות הפעילה בהן. אולם כאשר הסתיימו האירועים חזרו רבות מן הנשים לתפקידיהן המסורתיים, בעיקר במסגרת הפרטית-ביתית. בעת הנוכחית דומה שלאירועי התקופה לא הייתה השפעה רבה על מעמדן של הנשים, וגם היום, בשנת 2021, השתתפותן בפוליטיקה הציבורית במצרים מצומצמת.
רקע היסטורי
האביב הערבי הוא שמם של רצף אירועים מרכזיים אשר התקיימו ועדיין מתקיימים ברוב מדינות המזרח התיכון, משנת 2010 ועד היום. אירועים אלו ביטאו את התנגדות האזרחים לסטטוס קוו הקיים ולמערכות הפוליטיות והחברתיות באזור. האביב הערבי הוביל לשינויים מטלטלים במזרח התיכון, בין היתר, להפלת משטרים, התגברות כוחם של ארגונים אסלאמיים, התדרדרות כלכלית וכן, השמעת קולה של האישה ושימתה במרכז השיח הציבורי. על השפעותיו ארוכות הטווח של האביב הערבי, קשה להצביע וזאת כיוון שהאירועים עוד בעיצומם.
האביב הערבי במצרים
המהומות במצרים החלו בינואר 2011 בהשראת האירועים בתוניסיה. ב-25 בינואר 2011, המכונה "יום המרד", יצאו עשרות אלפי מפגינים לרחבי מצרים, ומילאו את הכיכרות, המפורסמת ביניהן "כיכר א-תחריר" (כיכר השחרור) שהפכה לסמל המהפכה. קולות המחאה עלו מקבוצות שונות, ביניהן: חילוניים, דתיים, ליברלים, נשים וגברים. לעומת קבוצות אלו שהיו מפולגות ולא מאורגנות, תנועת האחים המוסלמים והקבוצות הסלפיות הקיצוניות הציגו חזית מגובשת יותר והשיגו תמיכה רבה בקרב ההמונים, דבר אשר הוביל לעלייתם של האחים המוסלמים לשלטון והפיכתו של מוחמד מורסי לנשיא מצריים בשנת 2012.
הנשים במצרים
לצד קיבוע מעמדה של האישה ויחס המדינה המצרית לנשים כאזרחיות סוג ב', ניתן לראות כי ישנם אנשים אשר נקטו צעדים במטרה לשנות את המצב הקיים, לצאת נגד היחס המקבע את מעמדן של נשים כנחותות מהגברים ולקדם את מעמדן במצרים. אחת מהדמויות הבולטות ביותר לקידום מעמדה של האישה בחברה המצרית הייתה נוואל א-סעדאווי פורצת הדרך במאבק למען הנשים במצרים. בין היתר, היא פיתחה מודל פמיניסטי המשלב בתוכו מסורת אסלאמית ומסורת ערבית. א-סעדאווי, סופרת ופסיכיאטרית במקצועה אשר הוציאה כתב עת פמיניסטי בשנות ה-70 וה-80 שגרם לכך שנאסרה בכלא בתקופת שלטונו של אנואר סאדאת. כמו כן, היא התמודדה במהלך עבודתה עם בעיות של נשים במצרים וברחבי העולם. לטענתה, האיום הגדול ביותר על מעמדה של האישה היום היא הדת ולכן היא יוצאת באופן נחרץ נגד העלייה של הדת לשלטון. למרות תשומת הלב והזעם הרב שמשכה בעקבות ביקורותיה על החברות המוסלמיות ועל יחסן לנשים היא המשיכה לטפל בנושאים שנויים במחלוקת כמו: זנות ואלימות במשפחה. אחד המאבקים ביותר שהנהיגה הוא האיסור למילת נשים במצרים. בתור ילדה שחוותה את הטקס בעצמה, יצאה למאבק של כחמישים שנה. לבסוף, בשנת 2008, יצא איסור האוסר על מילת נשים במצרים, אך בפועל עדיין ישנם מנהיגים דתיים היוצאים נגד דבריה ואף מבצעים את הטקס.
לצד א-סעדאווי, ישנם ניסיונות מתמשכים לבטל חוקים אשר פוגעים ומשעתקים את מעמדן של הנשים. אחד מהחוקים הבולטים ביותר הוא חוק הגירושין אשר הוענק בחוקי האסלאם ומקובע בשריעה. אחת מהבולטות לצאת במאבק לשינוי חוק הגירושין היא סוזן מובארכ (Suzanne Mubarak), אשתו של נשיאה לשעבר של מצרים, חוסני מובארכ. החוק משנה את מעמדה של האישה ומקנה לה את האפשרות להגיש בקשת גירושין. כמו כן, ישנו הסופר קאסם אמין שהיה מראשוני ההוגים בעולם הערבי אשר קראו למען שיפור מעמדן של נשים בעולם הערבי ובמצרים בפרט. אמין פרסם ספרים רבים הקוראים לביצוע רפורמות במעמדן של נשים, רעיונות שנשאבו בעיקר מתוך המחשבה האירופאית-המערבית. בין ספריו הבולטים: "שחרור האישה" ו"האישה החדשה". אמין מתאר בספריו כי החוק המוסלמי בבסיסו הגדיר כי אישה שווה לגבר והכריז על חירותה ועצמאותה, בזמן שבשאר העולם היא הייתה במעמד הנמוך ביותר. החוק המוסלמי העניק לה את כל זכויות האדם וקבע כי היא בעלת סמכות לא פחותה מזו של הגבר. לטענתו של אמין, הרגלים מגונים שאימצו במקומות שונים בהם האסלאם נפוץ ובעקבות שליטים עריצים ששלטו באומות הללו, השפיעו על מעמדה של האישה והגברים החלו לזלזל באישה החלשה. בספריו מדבר על זכותה של האישה לצאת ללמוד, על החשיבות בלימודי הקרוא והכתוב ולהכיר את העובדות המדעיות הבסיסיות בזכות הידע שתצבור והם שיובילו את האישה להיות אדם בעל יכולת הבנה ורצון משלו דבר אשר ישפיע על שיפור במעמדה. בעיניו של אמין, הקידמה והידע הם שמביאים לחירותו של האדם. אמין ספג ביקורות קשות מצד אנשי דת שמרניים אך לא הפסיק והמשיך בהוצאת ספרים והבעת דעותיו. אמונותיו השפיעו רבות על אינטלקטואליים מצרים נוספים כמו מוחמד חוסיין היכל ואחמד לוטפי א-סייד.
הנשים באביב הערבי במצרים
במסגרת ההפגנות השונות במצרים במטרה להפיל את משטרו של חוסני מובארכ נטלו נשים חלק משמעותי ותרמו באופן שווה לצד הגברים. אולם על אף ההשתתפות פורצת הדרך של הנשים, ניתן לראות כי כשנה וחצי לאחר הפלתו של מובארכ, האוכלוסייה הנשית נדחקה לשוליים.
השתתפות הנשים בהפגנות
לאורך האירועים, נשים רבות היו דומיננטיות בארגון ההפגנות ובהפצת הידע בקרב האזרחים. על מנת להפיץ את ההפגנות, להביע את דעותיהן ולהעביר מסרים הן השתמשו באינטרנט, רשתות חברתיות, יו-טיוב, טוויטר, בלוגים ואף בערוצי הטלוויזיה. התקשורת הייתה כלי מרכזי לקידום מעמדן של הנשים. באמצעותה הן יכלו לפרסם תמונות, סרטוני וידאו או מאמרים ומצאו את הדרך לתקשר בדרכים חדשות. תרומתן של הנשים פתחה את הדרך לשיחות על תפקידן החשוב בחברה, על לימודי רפואה ומחשבים, ועל החופש להתחתן עם בחירי ליבן. יציאתן של נשים לרחובות לא יצאה רק נגד הסטראוטיפים כלפי הנשים הערביות בשוליים, שרבות מהן מדוכאות וסובלות מאלימות, אלא גם ביטאה את רצונן לשנות את המציאות ואת גורלן. אחת הנשים הבולטות במהפכת 2011, הייתה אסמאא' מחפוז (Asmaa Mahfouz), אקטיביסטית בת 26, שהפיצה ביו-טיוב סרט הקורא לכלל הגברים להצטרף אליה ואל אחיותיה במאבק נגד השלטון של מובארכ. נשים נוספות שהיוו סמל ובלטו באירועים ברחובות היו יסמין אל מהארי (Yasmin El-Mehairy), שהנז אחמד (Shahnaz Ahmed) ודליה זיאדה (Dalia Ziada), שנבחרה לאחת מבין 150 הנשים המשפיעות בעולם. זו אינה הפעם הראשונה בה נשים משתתפות בהפגנות במצרים. בשנת 1919 היה לנשים תפקיד מרכזי בהפגנות נגד המשטר הבריטי. באותה תקופה הקימה הודה שעראווי (Huda Shaarawi), את התנועה הפמיניסטית במצרים והפכה לסמל הנשי במהפכה בשנות העשרים. אבל בסיום ההתקוממות, בשנת 1922, מצאו את עצמן הנשים נדחקות לשוליים עם עליית מפלגת הוופד. הימצאותן של נשים רבות במרכז העניינים בהפגנות, הצלחתן בפרסום והבאתן לידי השיח בציבור, מצביע על כך שנשים הצליחו לתת השראה לאנשים רבים ולגייסם למאבק. למרות זאת, הן לא הבטיחו לעצמן התקדמות פוליטית ומעמדית.
היחס השלילי כלפי הנשים בהפגנות
הנשים שהיו בראש המאבק וחלקו את הבמה עם הגברים נאבקו בהטרדות מיניות, אלימות והוקעה מילולית. במהלך ההפגנות, הובאו עדויות לכך שנשים הותקפו על ידי חיילים, שוטרים, ולעיתים גם על ידי בני משפחותיהן. כשהתלוננו הן נאלצו לעבור בדיקות בתולין משפילות, נאנסו והוטרדו מינית. ההטרדות וההתקפות הללו באו בטענה כי הבנות ישנות באוהלים לצד הבנים במהלך ההפגנות ולא הייתה הפרדה בין הנשים לבין הגברים כנדרש בחברה המצרית.
לאחר ההפגנות
אירועי האביב הערבי הובילו לבחירות ולשינויי משטר במצרים ובכמה מדינות ערביות אחרות. עליית המפלגות האסלאמיות במצרים הדאיגה רבים שחששו לעתיד המדינה והתריעו נגד התייחסותן לנושא המשפחה והמגדר. המפגינים שהיו בחזית המאבק, ביניהם הנשים, נדחקו לשוליים. תחת שלטונו של מורסי, נשים התמודדו עם לחץ מצד המדינה, מהסמכות הדתית ומהאזרחים ברחובות אשר ציפו מהן להתלבש ולהתנהג כראוי, לפי ראות עיניהם. הטענה הרווחת הייתה שמעמדן של הנשים היה טוב יותר לפני המהפכות, תחת שלטונו של מובארכ. בבחירות 2012, עם ניצחונם של מורסי והאחים המוסלמים והחלפת השלטון הדיקטטורי החילוני בשלטון האסלאמי, נקבע גם מקומן של הנשים במערך הפוליטי. מתוך 498 מקומות בפרלמנט, רק 12 אוישו על ידי נשים. כמו כן, כל המועמדים שלקחו חלק במרוץ לנשיאות היו גברים. לאחר תקופת שלטון קצרה של האחים המוסלמים ומורסי, החלו שוב מהומות במדינה, וגם בהן נטלו הנשים בחלק מרכזי. בעקבות המהומות נטל הצבא את רסן השלטון בהפיכה שקטה בשנת 2013, ומפקדו, עבד אל-פתאח א-סיסי, נבחר לנשיא. מקומן של הנשים השתפר במידת מה עם עלייתו לשלטון והשיפור מצא ביטוי גם בחוקה החדשה שנכתבה בשנת 2014. בחוקה, ניתן לראות סעיפים המתייחסים למעמדה של האישה ולקידומה בחברה המצרית בין היתר: סעיף הדן בשוויון שבין גברים לנשים, חוק הבחירות שבכל רשות מקומית רבע מהמושבים מוקצה לנשים ועוד.
ויכוח בין שני נרטיבים
בנושא מקומה של האישה באירועי האביב הערבי קיים ויכוח בין שני נרטיבים. על פי הנרטיב הראשון, כי לנשים מקום חשוב בחברה הערבית בכלל ובאירועי האביב הערבי בפרט. כפי שצוין, הנשים נטלו חלק משמעותי בארגון ההפגנות השונות, יזמו מפגשים שונים והשתתפו בהעברת המסרים. נוכחותן הדומיננטית שיקפה את סירובן להיות מושתקות מעצם היותן נשים ואת רצונן לדאוג למדינה. כמו כן, רואות את עצמן ככוח בלתי נפרד מהחברה הערבית וכסמל למאבק של שחרור החברה מדיקטטורה. ביטוי לנרטיב זה ניתן לראות במספר הרב של הבלוגים שנשים פרסמו במהלך האירועים על מנת לקרוא לנשים אחרות להצטרף במאבק ובהפגנות. לדוגמה, נוהא חוסייני (Noha Husseini), בת 16, המתארת כי בבתי קפה תלויים שלטים של זמרות פופ כמו ריהאנה וביונסה והיא מסבירה כי אף אישה לא שואפת להפוך לזמרת פופ אלא רוצה להצליח כאישה עצמאית. על פי הנרטיב השני, מקומן של נשים הוא בספירה הביתית. נרטיב המציג כי למרות השתתפותן של הנשים בהפגנות ובאירועי האביב הערבי, והשפעתן הרבה על ההתרחשויות השונות, עדיין קיימת הציפייה והצורך שנשים יהיו כפופות לגברים, מתוך טענה כי כבוד המשפחה הוא ערך עליון וכי תפקידן המסורתי הוא לדאוג לבעליהן, ילדיהן ולהישאר בבית. כמו כן, ניתן לראות כי השתתפותן בהפגנות עוררה תשומת לב רבה וביקורת רבה, בטענה כי הן מביישות את האישה. ההתנהגות, הלבוש, שיתוף הפעולה והקשר הצמוד לגברים מוציאים לאישה שם רע, מה שהשפיע על היחס האלים כלפיהן, הזלזול שבא לאחר ההפגנות וחיזוק הטענה כי עליהן לחזור לספירה הביתית. דוגמה לנרטיב זה היא דבריה של דוברת האחים המוסלמים אשר טענה כי אין בעייתיות בייצוג מועט של נשים בפרלמנט, וכן בקמפיין של אישה שהתמודדה לבחירות בפרלמנט, שתמונת בעלה מוצגת בקמפיין ולא תמונתה.
סיכום
אלפי נשים לקחו חלק באירועי האביב הערבי במצרים, למען השינוי והחופש לאחר תקופה ארוכה שבה סבלו מדיכוי חברתי, כלכלי, חופש הביטוי והזכות לבחור. אין ספק כי נשים היו בעלות תפקיד משמעותי בהפגנות ובמלחמה נגד שחיתות השלטון במסגרת אירועי האביב הערבי. אך מיד לאחר התפטרותו של מובארכ וסיום ההפגנות, אותן הנשים שנאבקו ברחובות חזרו לספירה המשפחתית ונשלטו על ידי הדת והחוקה. נשים עדיין ממשיכות להתמודד עם אפליה הן במרחב הפרטי והן במרחב הציבורי.
Raw (צילום דיגיטלי)
פורמט Raw (באנגלית: גולמי, לא מעובד) הוא פורמט לקובצי תמונות המופקים ממצלמה דיגיטלית. המצלמה שומרת לקובץ את המידע מחיישן האור אחרי פעולות עיבוד מינימליות וללא פעולת עיבוד הצבע.
ייחודיות פורמט Raw
חיישן אור במצלמה דיגיטלית מכיל לרוב מערך מסנני צבע. תבנית באייר היא הנפוצה ביותר ובה כל פיקסל מייצג צבע בודד (אדום, ירוק או כחול). כדי לקבל ייצוג צבע מלא, מתבצעת פעולת עיבוד דימוזייק (Demosaic) אשר על פי ערכי צבע שכנים משחזרת את הצבע המלא של כל פיקסל.
כאשר המצלמה שומרת תמונה בפורמט JPEG, TIF או כל פורמט השונה מ-Raw, היא חייבת לבצע את פעולת הדימוזייק ורק אחר כך את שאר פעולות העיבוד הנדרשות לעיבוד התמונה ולפורמט הקובץ (איזון לבן, הפחתת רעשים, ניגודיות, רווית צבע, דחיסה, אינטרפולציה,...). הייחודיות של קובצי Raw היא בכך שהמידע הנשמר לא עבר את פעולת הדימוזייק ולכן רוב פעולות העיבוד יתבצעו מאוחר יותר בשלב עיבוד קובץ ה-Raw. צלם העובד עם קובצי Raw יכול לבחור את כל הפרמטרים לעיבוד התמונה לאחר הצילום בזמן העיבוד במחשב וכך להגיע לתוצאות איכותיות ומדויקות יותר מהעיבוד הפנימי המתבצע במצלמה.
המצלמה שומרת את הנתונים כקובץ מחשב, שבדרך כלל גדול בהרבה מתמונת JPEG באיכות גבוהה.
כדי להפוך את קובץ ה-Raw לתמונה, יש להשתמש בתוכנת גרפיקה (כמו פוטושופ עם פלאג-אין Adobe Camera Raw או GIMP בעזרת התוסף UFRaw) שיודעת לקרוא את קובץ ה-Raw ולהציג אותו כתמונה. בדרך כלל תוכנות כאלה גם מאפשרות עיבוד נוסף של הקובץ כגון חיתוך תמונה (crop), תיקוני חשיפה, איזון ללבן (white balance), תיקוני צבע, משחק עם הניגודיות וחידוד התמונה.
פורמט על פי יצרן
לכל מצלמה דיגיטלית יש פורמט raw משלה, שמתבטא במבנה חיישן שונה, מבנה קובץ שונה וסיומת קובץ שונה, בהתאם לטבלה הבאה: חלק מהפורמטים של ה-Raw מבוססים על פורמט TIFF. בשנים האחרונות מנסה חברת אדובי לקדם את פורמט DNG (ראשי תיבות של Digital Negative) שנועד להיות פורמט Raw אוניברסלי, אחיד ותקני לכל המצלמות.
המידע שמכיל קובץ Raw
קובץ Raw מכיל:
בית הכנסת בידוובנה
בית הכנסת ידוובנה (בפולנית: Stara Synagoga w Jedwabnem), הממוקם בידוובנה, פולין, נבנה בשנת 1770. זו הייתה דוגמה למסורת האדריכלות היהודית - פולנית ייחודית לבניית בתי כנסת גדולים מעץ. הגג המשופע הנראה בתצלומים חיצוניים ששרדו, מסתיר סדרה של מסבכות מסיביות שממנו תלויה הכיפה הגדולה. הגג, הכולל שלושה שלבים מוגדרים היטב, נחשב לאחד המורכבים והמעניינים ביותר מבני גגות בית הכנסת מעץ. במאה התשע עשרה, הוספו מספר הרחבות מכל צד לשימוש נשות הקהילה.
בית הכנסת נהרס בשריפה מקרית בשנת 1913.
מהגרים מידוובנה בנו את בית הכנסת קהילת אנש ידוובנה ברחוב הנרי 242 בשכונת לואר איסט סייד בעיר ניו יורק.
עונת 1983/1984 בליגה הלאומית בכדורסל
עונת 1983/1984 בליגה הלאומית בכדורסל  הייתה העונה ה-30 של הליגה. הליגה כללה 12 קבוצות. מתכונת התחרות עם פורמט פלייאוף לא השתנה מהעונה הקודמת. שמונה הראשונות התמודדו זו מול זו בסדרות של הטוב משלושה משחקים, כשלקבוצה בעלת המיקום הגבוה יותר יתרון ביתיות. מנצחות סדרות רבע הגמר (מנצחת מקום ראשון-שמיני נגד מנצחת מקום רביעי-חמישי וכך הלאה) וחצי הגמר התמודדו בסדרת גמר של טוב משלוש כאשר המנצחת בסדרת הגמר זוכה באליפות.
על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על ההפסד במשחק. לליגה העליונה עלו מכבי קריית מוצקין ומכבי דרום תל אביב.
העונה הסדירה החלה ב-15 בספטמבר 1983 הסתיימה ב-13 בפברואר 1984. לאחר הפלייאוף, העונה הסתיימה בניצחון של מכבי תל אביב בפעם ה-15 ברציפות.
בהתאם לתוצאות העונה מכבי קריית מוצקין ומכבי דרום תל אביב ירדו ליגה.
עמיחי שי
עמיחי שי (נולד ב-1952) הוא ניצב בדימוס במשטרת ישראל, בתפקידו האחרון כיהן כראש אגף משאבי אנוש.
ביוגרפיה
שי שירת בצה"ל בחיל השריון, לאחר שיחרורו ב-1973, גויס לשב"כ וביצע תפקידי אבטחה ומבצעים. בהמשך עבד כמבקר פנים בבנק דיסקונט.
שי בוגר תואר ראשון במדעי המדינה מאוניברסיטת תל אביב ותואר שני במדעי המדינה מאוניברסיטת חיפה, בוגר קורס פיקוד ומטה וקורס בכירים של המשטרה, נשוי, אב לשניים וסבא לשלושה נכדים.
איחטימן
אִיחְטִימָן (בבולגרית: Ихтиман) היא עיר במערב בולגריה, בשטח מחוז סופיה, השוכנת 48 קילומטרים מהבירה סופיה ו-95 קילומטרים מפלובדיב.
כלכלה ותחבורה
בעידן הקומוניסטי של בולגריה הייתה איחטימן עיר תעשייתית והוקמו בה מפעלים ליצור מוצרי צריכה חשמליים. לאחר קריסת השלטון הקומוניסטי פרץ בבולגריה משבר כלכלי חריף שלא פסח על איחטימן וענף התעשייה קרס. בראשית המאה ה-21 הוקמו מפעלי טקסטיל, קוסמטיקה ועיבוד מזון. בסמוך לעיר עובר הכביש המהיר "תארקיה" החוצה את בולגריה לרוחבה והיא ממוקמת בתוואי מסילת הרכבת בין סופיה לפלובדיב.