cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מנגנון אנטיקיתרה
רייט
הנתונים החדשים שנאגרו עולים באיכותם על אלו של פרייס. בהתבסס עליהם הצליח רייט בין השנים 2002 ו-2005 לפתח שיחזור שונה בתכלית. הסידור של גלגלי השיניים וכן תפקידן של החוגות האחוריות שונים מהסידור שהציע פרייס. קיימות עדויות שחלק מהמנגנון שמתחת לחוגה הקדמית אבד ושתצוגת החוגה הייתה מורכבת בהרבה משסברו קודם לכן. המודל של רייט מדגים את האפשרות שההתקן היה פלנטריום, הדומה לאלו שמוזכרים בספרות העתיקה.
פרויקט המחקר בנושא מנגנון אנטיקיתרה
בסוף העשור הראשון של המאה ה-21 נחקר המנגנון על ידי קבוצת מחקר פרי שיתוף בין אוניברסיטת קארדיף, האוניברסיטה הטכנית הלאומית של אתונה, אוניברסיטת אריסטו בסלוניקי, המוזיאון הארכאולוגי הלאומי באתונה, חברת X-Tek Systems הבריטית וכן חברת היולט פקארד האמריקנית בסיוע קרן התרבות של הבנק הלאומי של יוון ובמימון פיקדון לברהולמה.
עדינותו של המנגנון מונעת את שינועו מהמוזיאון וזו הסיבה שקבוצות המחקר של היולט פקארד ושל X-Tek systems היו צריכות להביא את התקניהן ליוון. היולט פקארד בנתה התקן דימות תלת-ממדי המכונה "כיפת PTM" אשר עוטף את האובייקט הנבחן.X-Tek systems פיתחה במיוחד עבור המנגנון מכונת טומוגרפיה ממוחשבת במשקל 12 טון. ב-21 באוקטובר 2005 הוכרז באתונה כי אותרו חלקים חדשים השייכים למנגנון. כיום קיימים 82 חלקים.
ב-30 במאי 2006, הוכרז שמכונת הדימות מאפשרת להתבונן בחלקים גדולים יותר מהכתב היווני. כך גדל הטקסט הקריא מ-1,000 תווים לכ-2,000 תווים. הממצאים החדשים הטילו אור חדש בנוגע למהות המנגנון. התוצאות הראשונות הוכרזו במסגרת כנס בינלאומי באתונה בין 30 בנובמבר ו-1 בדצמבר 2006.
ב-30 בנובמבר 2006, פרסם עיתון המדע Nature קטע אודות שחזור של המנגנון בהתבסס על טומוגרפיה ברזולוציה גבוהה. הגילויים החדשים מאשרים שהמנגנון הוא סוג של מחשב אסטרונומי למטרת חיזוי מיקומם של גרמי השמיים. הסברה שמועלית היא שהמנגנון הכיל במקור כ-37 גלגלי שיניים שמהם נותרו כ-30 בלבד. התגליות החדשות איפשרו לחשב את מידת הדיוק של תחזיות המכשיר ונמצא שהן סוטות בכשתי שניות ליום בלבד. כמו כן ניתן חיזוק במאמר להשערה שהמנגנון יוצר בידי פוסידוניוס על פי ידע אסטרונומי שהתקבל מהיפרכוס.
במרץ 2021 פרסמה קבוצת מדענים מיוניברסיטי קולג' לונדון בראשות פרופסור טוני פרית' מאמר בסיינטיפיק ריפורטס ובו דווח שעלה בידם לתאר את חלקו הקדמי של המנגנון. לטענתם, הישג זה מאפשר את שחזור המנגנון במלואו.
לנצ'יה ת'זיס
לנצ'יה ת'זיס (באיטלקית: Lancia Thesis) היא מכונית סלון מתוצרת יצרנית הרכב האיטלקית לנצ'יה אשר יוצרה בין השנים 2001–2009 באיטליה.
יעקב לוריא
יעקב לוריא (28 בינואר 1913 - 22 בפברואר 1966) היה צייר ישראלי, מראשוני גבעת ברנר.
עד עלייתו ארצה
לוריא נולד בפאֶנזה שברוסיה. בגיל שלוש עקר עם משפחתו לעיר שַבְלי שבליטא, שם סיים את לימודיו בגימנסיה "תרבות" שכל הלימודים בה התנהלו בעברית.
כבר בגיל צעיר התגלה כישרונו לציור, אך הימים היו ימי ההתעוררות הציונית בליטא ויעקב הצטרף לתנועת הנוער הציונית סוציאליסטית; תחילה לתנועת השומר הצעיר ואחר כך לתנועת החלוץ הצעיר. עם סיום לימודיו בגימנסיה הצטרף יעקב לתנועת החלוץ וכעבור זמן עבר לעבוד במרכז התנועה בעיר קובנה, שם נשאר עד עלייתו ארצה בשנת 1934.
שנים ראשונות בארץ
לאחר הגעתו ארצה היה תחילה חבר פלוגת הקיבוץ המאוחד בהרצליה וכעבור שנה עבר לקיבוץ גבעת ברנר שבו היו כמה מיוצאי תנועת החלוץ בליטא. כחלוץ חסון וצעיר היה להוט לצאת לעבודות קשות ובין היתר עבד במפעלי ים המלח בסדום, בנמל תל אביב ובקידוח בארות. בימי מלחמת העולם השנייה נעשה נוטר.
פעילות אמנותית
החל בשנות ה-40 הרבה לעסוק בזמנו הפנוי בציור יחד עם עוד שניים-שלושה מבני הקיבוץ, שאליהם הצטרף יצחק פרנקל, שכבר היה צייר ידוע בארץ, והגיע לגבעת ברנר כמורה לציור.
משנת 1949 ריכז את מדור האמנות בוועדת התרבות של הקיבוץ המאוחד שם ריכז את הפעילות בקרב ציירי הקיבוצים, שהתלבטו כיצד לשלב בין עבודה גופנית לחיי אמנות.
בשנת 1951 החל ללמד ציור בבית הספר של גבעת ברנר וב-1953 יצא ללמוד ציור בפריז.
מאז שובו ארצה עסק לוריא לסירוגין בהוראת הציור בגבעת ברנר ובפעילות במזכירות הקיבוץ המאוחד. לוריא גילה עניין גובר בתיאטרון ובבימוי, והרבה לביים ולצייר תפאורות בהצגות שהועלו בקיבוצו. כמו כן שמע הרצאות בחוג לאמנות של אוניברסיטת תל אביב כתלמיד שלא מן המניין.
ספר
חלק מיצירותיו רוכזו בספר יעקב לוריא שיצא בהוצאת הקיבוץ המאוחד בשנת 1968.
קשר לא מחייב
קשר לא מחייב (באנגלית: No Strings Attached) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת הקומדיה הרומנטית. הסרט שיצא בשנת 2011 בוים על ידי איוון רייטמן ובו כיכבו אשטון קוצ'ר ונטלי פורטמן. הסרט מתאר את התפתחות יחסיהם של שני ידידים, אמה ואדם, שמחליטים לקיים קשרי יזיזות ביניהם, כלומר קיום יחסי מין ללא התאהבות זה בזה.
עלילה
אדם (אשטון קוצ'ר) ואמה (נטלי פורטמן) נפגשים לראשונה כבני נוער, במחנה קיץ. בשנים הבאות הם נפגשים באופן מקרי מספר פעמים, באחת מהן אדם מבקש ורושם לעצמו את מספר הטלפון של אמה. בתקופה זו הוא עובד כעוזר הפקה בתוכנית טלוויזיה, ואמה היא מתמחה ברפואה בבית החולים המקומי.
שנה מאוחר יותר, כאשר לאדם נודע כי אביו (קווין קליין) מנהל רומן עם חברתו לשעבר, ונסה - הוא נסער מאוד, משתכר ומתחיל לחייג אל כל הנשים הרשומות בסלולרי שלו. למחרת בבוקר הוא מתעורר בחדרה של אמה, בדירה אותה היא שוכרת עם שותפיה ללימודים, לאחר שצלצל אליה בערב הקודם; כשהם מתעוררים הם מקיימים יחסי מין.
אמה חולקת עם אדם את עמדתה כי שני אנשים לא יכולים לקיים קשר זוגי קבוע לנצח, ולכן היא מציעה כי ימשיכו להיפגש ולקיים יחסי מין מזדמנים מבלי להפוך את מערכת היחסים לקבועה ומחייבת. תחילה שניהם נהנים מאוד ממסגרת היחסים הזו, אך בהדרגה אדם מתחיל לקנא לאמה וחושש שהיא יוצאת עם אחרים; הוא מנסה לחזר אחריה ולתת לה מתנות, אך היא דוחה אותו.
ונסה ואביו של אדם מזמינים אותו לפגישה משותפת, בה הם מודיעים על תוכניתם להביא ילד לעולם יחדיו. אמה, שמתלווה לאדם בפגישה זו, תוקפת את אביו ואת ונסה, ומגינה על אדם. אדם משכנע אותה לצאת לדייט ראשון בוולנטיינס דיי, ואומר לה שהוא אוהב אותה, אך אמה חשה אי נוחות וכעס רב, ואומרת לאדם שעליו לצאת עם נשים אחרות, שלא יפגעו בו, כפי שהיא יכולה לפגוע בו.
לאחר כשישה שבועות בהם לא נפגשו, אדם מקבל עבודה כתסריטאי בתוכנית הטלוויזיה בה הוא עובד, בסיועה של עוזרת ההפקה לוסי (לייק בל). אמה מוטרדת מכך שלא פגשה את אדם זמן רב, ובמקביל מבולבלת לקראת חתונת אחותה והגעת אִמה לצד בן זוג חדש. היא מתקשרת לאדם, שדוחה אותה, ואז נוסעת אליו לאחר שהיא מבינה שהיא רוצה בקשר זוגי איתו. בביתו היא פוגשת אותו לצד לוסי, מניחה שהיא חברתו החדשה, ועוזבת משם בבכי. בהמשך הערב ונסה מצלצלת אל אדם ומודיעה לו בבהלה שאביו מאושפז בבית החולים; כשהוא מגיע לשם, ונסה מתוודה בפניו שאינה רוצה להביא לעולם ילד עם איש מבוגר ממנה, והיא עוזבת את המקום והולכת למסיבה. לאחר ביקורו של אדם אצל אביו, הוא יוצא מבית החולים ומצלצל לאמה, ומבקש שייפגשו לשוחח על הקשר ביניהם; אמה כבר הגיעה למקום, לאחר שחברתה המתמחה הודיעה לה שאביו של אדם מאושפז שם. אדם ואמה מתפייסים, ובבוקר הולכים יחדיו אל חתונת אחותה של אמה.
בתמונות הסיום נראים לוסי ואביו של אדם בתחילתה של מערכת יחסים זוגית ביניהם; אמה מוצגת כרופאה-מיילדת שמסייעת בלידה הראשונה של אחותה; ובערב היא ואדם נראים מתרפקים זה על זה במיטתם.
אברם זמיחובסקי
אברם זמיחובסקי (ברוסית: Абрам Давидович Замиховский; 5 בינואר 1908 – 1978) היה שחמטאי יהודי-אוקראיני-סובייטי, אלוף אוקראינה לשנת 1931.
לאוניד שוורצמן
תחילת חייו
לאוניד שוורצמן נולד למשפחה יהודית דתית בעיר מינסק. אביו עבד כמנהל חשבונות בבית חרושת ללבנים, אך מת מתאונת דרכים כאשר לאוניד היה בן 13 בלבד. סבו וסבתו מצד אמו היגרו לארצות הברית בשנת 1924, מה שהותיר את משפחתו במצב כלכלי קשה והוא נאלץ לדאוג לצורכי אחיו ואחותו. אמו של שוורצמן גוועה ברעב במצור על לנינגרד, הוא שינה את שמו לישראל, לאחר ניצחונה של מדינת ישראל במלחמת ששת הימים.
קריירה
בשנת 1945 כאשר היה חסר בית, נרשם למכון לקולנוע על שם גרסימוב, ובשנת 1951 כשסיים את לימודיו במכון הקולנוע, החל לעבוד בסויוזמולטפילם, שם עבד במשך כל הקריירה שלו. שוורצמן השתתף ביצירת 70 סרטים באולפן זה. שוורצמן ידוע כיוצר הוויזואלי של הדמות צ'בורשקה. שוורצמן אהוב ברחבי אמריקה ואירופה, ואהוד אפילו ביפן בעקבות השפעתו על במאי האנימה הידוע ביותר, ומייסד סטודיו ג'יבלי, הייאו מיאזאקי, מיאזאקי סיפר שהוא התחיל לצייר שוב בעקבות עבודתו של לאוניד שוורצמן על מלכת השלג. ביום הולדתו ה-100 תיאר אותו ולדימיר פוטין, כאיש עם כישרון יוצא דופן. נערך טקס במוסקבה לרגל יום הולדתו ה-100.
בשנת 2002 הוענק לו תואר אמן העם של הפדרציה הרוסית בגיל 82.
לאוניד שוורצמן נפטר ב-2 ביולי 2022 בבית חולים במוסקבה מדום לב, בגיל 102.
UY במגן
UY במגן הוא כוכב מסוג על-ענק אדום משתנה סדיר למחצה בקבוצת מגן הנמצא במרחק של 9,500 שנות אור מכדור הארץ. UY במגן התגלה בשנת 1860 על ידי אסטרונום גרמני מהעיר בון שבגרמניה וקוטלג בשם BD-12 5055.
עד לשנת 2016, UY במגן היה הכוכב בעל הרדיוס הגדול ביותר שהתגלה אי פעם ונכון ל-2021 הוא שני רק לסטיבנסון 2-18. יש לו רדיוס של למעלה מ-1,700 רדיוסי שמש (1.188 מיליארד קילומטר 7.92 יחידות אסטרונומיות) ונפח הגדול פי 5 מיליארד מנפח השמש. אילו היה UY במגן ממוקם במרכז מערכת השמש הוא היה מגיע כמעט עד מסלולו של שבתאי. בשל גודלו העצום, באופן תאורטי ייקח לאור 7 שעות להקיף את UY במגן בעוד שאת השמש ייקח לאור להקיף 14.5 שניות בלבד.
נמניה גודל
נמניה גודל (בסרבית: Nemanja Gudelj; נולד ב-16 בנובמבר 1991) הוא כדורגלן סרבי המשחק בעמדת הקשר בסביליה ובנבחרת סרביה. גודל מחזיק גם באזרחות סרבית וגם באזרחות הולנדית.
קריירת מועדונים
גודל שיחק באקדמיית הנוער של נאק ברדה במשך תשע שנים עד שעלה לקבוצה הבוגרת ושיחק בה עד שנת 2013. בקיץ של אותה שנה הוחתם בשורות אלקמאר בעבור סכום המשוער בכשלושה מיליון יורו.
ב-6 במאי 2015 חתם בקבוצת אייאקס ואת הופעת הבכורה שלו ערך חודשיים לאחר מכן במשחק מהסיבוב השלישי במסגרת ליגת האלופות נגד ראפיד וינה. שנה וחצי לאחר מכן הודיע בראיון שהוא לא יכול להיות בעל מוטיבציה בזמן שהוא בכלל לא נמצא בהרכב הפותח ולכן בתחילת שנת 2017 אייאקס הוציאה הודעה שתמכור את גודל לטיינג'ין טדה הסינית בעבור סכום המשוער בכחמישה וחצי מיליון יורו. ב-28 בינואר 2018 חתם לשנתיים בגואנגג'ואו אוורגראנד. ב-23 באוגוסט 2018 הושאל לספורטינג ליסבון. ב-23 ביולי 2019 חתם בסביליה לארבע שנים.
נבחרת סרביה
גודל ערך את הופעת הבכורה שלו במדים הלאומים של הנבחרת הבוגרת ב-5 במרץ 2014 בניצחון החוץ במשחק הידידות נגד נבחרת אירלנד כאשר נכנס כמחליף בדקה ה-90. את שערו הראשון בנבחרת כבש באותה שנה ב-18 בנובמבר בניצחון החוץ 0–2 על נבחרת יוון.
נכלל בסגל נבחרת סרביה לטורניר מונדיאל 2022.
שמאעה
שמאעה (גם "שמאע", שם רשמי: "שערי ציון") הייתה שכונה יהודית בגיא בן הינום, אשר בחלק מבתיה שוכן היום הסינמטק של ירושלים. היא נוסדה למרגלות בית החולים למחלות עיניים סנט ג'ון, והשתרעה בעיקר על קרקעית העמק עד מרגלות הר ציון.
שם השכונה
שמה הרשמי של השכונה היה אמנם "שערי ציון", ואולם בציבור נודעה השכונה בעיקר בשם שמאעה (או "שמעא"). מקור השם אינו ברור כל צרכו, אולם רבים מייחסים אותו, בעקבות החוקר גוסטב דלמן, לשיבוש של שמו הצרפתי של חקל דמא, האתר ההיסטורי הנוצרי המצוי במורד העמק, כמה מאות מטרים מדרום למקומה של השכונה בעבר.
היסטוריה
שכונת שמאעה (שערי ציון) הוקמה בשנת 1900 בידי כ-25 משפחות מיוצאי כורדיסטן ומונסטיר ומשפחות ספרדיות נוספות, בעיקר מזרחיות, שהתגוררו לפני-כן בעיר העתיקה. עד 1925 גדלה השכונה והתגוררו בה, בבתים דלים, כ-70 משפחות, שבהם למעלה מ-200 אנשים. התושבים בנו בית כנסת בצמוד לאחד מהבתים, משום שהשלטונות לא הרשו להם לבנות בית כנסת נפרד.
החל מראשית שנות ה-20, ובייחוד במהלך פרעות תרפ"ט, סבלו תושבי השכונה מפגיעות חוזרות ונשנות מצד ערבים, אף על פי שעם שכניהם הקרובים במורדות הגיא היו יחסי שכנות ידידותיים. תושבי השכונה התקשו להתארגן להגנה, ולמרות שנכללו במרחב ההגנה הירושלמית של המוסדות הלאומיים, וקיבלו סיוע ציבורי מאנשי בית"ר, ננטשה השכונה ממרבית מתושביה היהודים במהלך שנות ה-30. תחתיהם נכנסו לגור בבתים הקטנים משפחות ערביות, שקנו או שכרו את בתיהן מהתושבים היהודים, או נכנסו אליהן ללא היתר. השכונה הייתה לשכונה מעורבת של יהודים וערבים, ונודעה כשכונת עוני. בינואר 1939, במהלך המרד הערבי הגדול, נותרו בשכונה רק שש משפחות יהודיות, שביקשו סיוע בשמירה כדי שהשכונה לא תינטש. אולם לאחר שאחד התושבים, מרדכי מזרחי, ששימש כמוח'תאר השכונה באותה תקופה, נרצח בפברואר 1939, נטשו התושבים היהודים האחרונים את השכונה. בשנים הבאות הייתה השכונה לשכונה ערבית לחלוטין.
במהלך מלחמת העצמאות נכבשה השכונה שהייתה בדרך המקשרת את הר ציון לימין משה על ידי ההגנה ותושביה הערבים נמלטו. השכונה לא אוכלסה בגלל התנגדות צה"ל שרצה להשאיר את האזור פנוי לגישה להר ציון. בשנת 1951, אף כי הייתה חשופה לירי צלפי הלגיון הירדני התיישבו בבתיה ההרוסים כמה עשרות משפחות עולים מארצות המזרח. בית הכנסת של השכונה בשנות ה-50 היה המבנה הגדול במורדות הר ציון, שבהווה שוכן בו המרכז העירוני למוזיקה ע"ש אלפרט. מבנה זה שימש גם את תנועת הנוער עזרא. בשנת 1955 תוארה השכונה במילים: "שכונת עולים הנתונים במצוקה קשה, למרגלות הר ציון" ונכלל בתוכנית המתאר של ירושלים כאזור הריסה שלא ניתן לדללו ולשקמו אלא יש להרסו כליל.
התושבים התבצרו בשכונה המסוכנת למגורים למרות ניסיונות העירייה לפנותם, ודרשו דיור חלופי. התושבים פונו לבסוף רק אחרי 1967 והאזור הפך לאחר מספר שנים ביוזמת העירייה לגן פתוח כחלק מסובב חומות ירושלים.
השכונה נחשבת במחקר כ"אחות" לשכונות ג'ורת אל-ענב ובית יוסף והן קרויות "השכונות הנעלמות" בשל העדרן מהנוף כיום ומיעוט התיעוד והמחקר אודותיהן.
ריימונד מאסי
רימונד מרסי (באנגלית: Raymond Massey; 30 באוגוסט 1896 – 29 ביולי 1983) היה שחקן קולנוע וטלוויזיה קנדי-אמריקאי.
ביוגרפיה
מאסי נולד בטורונטו, קנדה. במלחמת העולם הראשונה הצטרף לצבא הקנדי, נלחם ונפצע בחזית המערבית בבלגיה. הוא שירת גם כמייג'ור בצבא בתפקיד שליש במלחמת העולם השנייה. ב-1944 קיבל אזרחות אמריקאית.
הוא החל להופיע בתיאטרון ובסרטים אילמים. פריצת הדרך שלו הייתה בשנת 1939 בסרט "אייב לינקולן מאילינוי" בו שיחק בתפקיד ראשי כאברהם לינקולן, תפקיד עליו היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר.
הוא שיחק בסרטים רבים בתפקידי משנה. תפקיד בולט היה לו בסרט קדמת עדן כאדם טראסק, אבא מסוגר שאינו יכול להראות חיבה לבנו כיילב "כאל" טראסק (ג'יימס דין).
מאסי שיחק גם בסדרות טלוויזיה.
משפחה
ריימונד מאסי היה אביהם של השחקנים דניאל מאסי ואנה מאסי. אחיו היה וינסנט מאסי שהיה המושל הכללי של קנדה.
שאדו-באן
שאדו-באן (בתרגום חופשי: חסימת צל, באנגלית: Shadow ban, ידוע גם בשם Stealth ban) היא חסימה מלאה או חלקית של משתמש פוגעני ברשת חברתית או בפורום בלי ידיעתו.
שאדו-באן היא חסימה המתבטאת במספר צורות, כאשר הנפוצה בהן היא הסתרת התוכן של משתמש מסוים בסודיות מעיני הציבור. צורה נוספת היא הורדת חשיבות תוכן המשתמש ב"פיד" האתר. בניגוד לחסימה "רגילה", בה משתמשים בעייתיים מיודעים באופן רשמי ומפורש על ידי מנהלי הקהילה כי הם מורחקים ממנה, משתמשים שקיבלו שאדו-באן עדיין יכולים לפרסם תוכן ולצפות בתכני האתר כרגיל לכאורה, אך מאבדים דה פקטו את הגישה לקורבנותיהם. תקוותם של מנהלי הקהילה היא שאותם משתמשים יאבדו עניין בהטרלה או בפרסום ספאם מרצונם החופשי.
דוגמאות
מערכת השאדו-באן המתועדת הראשונה נכללה בפלטפורמת פורומי BBS בשם Citadel, שם נקראה המערכת "twit bit" או "twit room" ("חדר הטיפשים"). משתמשים שתויגו כ"טיפשים" (twits) יכלו להמשיך לעיין ולפרסם בפורום, אך הודעותיהם הוסתרו מעיניהם של כלל המשתמשים חוץ מ"טיפשים" אחרים.
בשנת 2012, השיק פורום Hacker News מערכת בשם "hellbanning" ("חסימת גיהנום") למניעת ספאם והתנהגות פוגענית. משתמש שקיבל חסימה זו לא התבשר על כך, וכל תוכן שפרסם הוסתר מיד מכלל ציבור הגולשים חוץ מלמשתמש עצמו.
לוח המודעות המקוון קרייגסליסט עלול להחיל שאדו-באן על מודעות מסוימות. מפרסם המודעה יקבל מייל אישור פרסום והמודעה תתווסף לחשבונו האישי, אך המודעה עצמה מוסתרת ממשתמשי ומבקרי האתר.
במשך זמן רב נמנעה רשת הפורומים Reddit ממערכות השעייה או חסימה מפורשות. במקומן, יישם האתר מערכת שאדו-באן שנועדה להלחם בעיקר במפרסמי ספאם. בשנת 2015, לאור תלונות רבות על המערכת המבלבלת בדגש על חוסר השקיפות שלה, הוסיפה הנהלת האתר מערכת חסימה ברורה ומפורשת.
בשנת 2016, פלטפורמת המסרים המידיים הסינית WeChat הסתירה פוסטים והודעות הכללות מילות מפתח מסוימות מכלל המשתמשים ללא הודעה מוקדמת.
בשנת 2017 התעוררו חשדות דומים נגד אינסטגרם, שהואשמה בהעלמת פוסטים מסוימים כאשר מנסים המשתמשים לחפשם במנוע החיפוש הפנימי של היישומון.
כנגד טיקטוק נטען שאלגוריתם התוכן שלה "מגן" על משתמשים מפני דעות המנוגדות להם. בנוסף, הרשת הואשמה בהסתרת תכנים הנוגעים לאוכלוסיות מוחלשות, בדגש על קהילת הלהט"ב, ומחאות חברתיות ללא אזהרה.  בתגובה, פרסמה הנהלת החברה הצהרה בשנת 2020, בה הסבירה באריכות כיצד אלגוריתם התוכן של הרשת מקדם תוכן למשתמשים. היא הודתה כי היא יוצרת "בועות" סביב משתמשיה, אבל הבטיחה למשתמשים שהיא מתייחסת לביקורות אלו ברצינות ובשיקול דעת.
השבט
השבט (באנגלית: The Tribe) היא סדרת נעורים מניו זילנד שנוצרה על ידי ריימונד תומפסון. לסדרה צולמו חמש עונות והיא שודרה החל מ-24 באפריל 1999 ועד ה-6 בספטמבר 2003. חברת ההפקה של הסדרה היא "ענן 9". הסדרה מתרחשת בזמן עתידי כאשר כל המבוגרים בכדור הארץ מתים באופן פתאומי בעקבות מחלה מסתורית, והילדים צריכים לשרוד בכוחות עצמם בעולם החדש שהפסיק את תפקודו הסדיר כתוצאה ממות המבוגרים. הסדרה מתרחשת בעיר חסרת שם שמורכבת משבטים של ילדים ונערים הנאבקים אחד בשני על השליטה בעיר.
בישראל הסדרה שודרה בערוץ הראשון. מלבד ישראל, שודרה הסדרה בעוד 40 ערוצים במדינות אירופה, אוסטרליה, ניו זילנד וארצות הברית.
עלילה
בעונה השנייה חולדות הקניון מצליחים למצוא את החיסון לנגיף ומשתמשים בו כדי להשתלט על העיר על ידי כך שהם מצליחים לסחוט וויתורים ממנהיגי יתר השבטים בתמורה לאספקת החיסון. חולדות הקניון מנסים להשתמש בהשפעתם בעיר כדי להחזיר מידה מסוימת של יציבות ונורמליות להתנהלותה. בד בבד אנו עדים לתהליך התחזקות של שבט המתגורר מחוץ לעיר ונקרא "הנבחרים", שבט זה מורכב מחברים לשעבר של הארבה שסוגדים למנהיגם המת זוט כאל, הקונפליקט בינם לבין שבטי העיר בהנהגת חולדות הקניון מגיע לשיא בסוף העונה כאשר הנבחרים פולשים ומצליחים לכבוש את העיר.
העונה השלישית נפתחת בתיאור משטר העריצות שהנבחרים מקימים בעיר, בו בזמן הפליטים מחולדות הקניון שהצליחו להימלט מידם של הנבחרים מוצאים מחסה אצל "האקו", שבט המתגורר ביער, וביחד אתם הם חוזרים לעיר ומתחילים בהתקפות על כוחות הנבחרים עד שהם מצליחים להביסם לחלוטין ולכבוש את העיר מחדש. שאר העונה מוקדשת לניסיונות לשקם את העיר ולמאבקי הכוח בין השבטים השונים ובתוך חולדות הקניון. העונה מסתיימת כאשר שבט "הטכנוס", שבט העושה שימוש בטכנולוגיה גבוהה, מתחיל בפלישתו לעיר.
בתחילת העונה הרביעית הטכנוס כובש את העיר בקלות, השבטים השונים מנסים להתנגד להם אבל מכיוון שהם נחותים להם מבחינה טכנולוגית הם מובסים בקלות. הטכנוס משקמים את רשת החשמל של העיר, מחדשים את הספקת המים אליה ומכניסים לשימוש רחב בעיר סוג של משחק מציאות מדומה, כך הם מצליחים לשעבד את תושבי העיר מלבד מספר מחולדות הקניון שעדיין מתנגדים להם. בסופו של דבר הם מצליחים להדיח את ראם, מנהיג הטכנוס, כתוצאה מסיוע שכמה מקציניו הבכירים נותנים להם.
בעונה החמישית חולדות הקניון מנסות להחזיר לעצמם את שליטתם בעיר בעזרתו של מנהיג הטכנוס החדש מגה, אולם מתברר שהוא בעל תוכניות משלו והוא יוצר מצב של כאוס בעיר ומחזק את כוחם של הטכנוס עד אשר הוא מכריז של משטר צבאי ומקים דספוטיזם צבאי. הפליטים ממשטרו של מגה נמלטים אל העיירה ליברטי שם הם בונים את כוחם עד שהם פולשים לעיר ומדיחים את מגה. בפרקים האחרונים של הסדרה, כתוצאה מטעות בתכנות מחשבי הטכנוס שעשה ראם, משתחרר לאוויר סוג משופר של הנגיף שהורג בני אדם בני כל הגילים. הסדרה מסתיימת כאשר אנו רואים את חולדות הקניון נמלטים מן העיר בעזרת ספינה.
קרופטלי
קרופטלי (בפארואזית: Gráfelli) הוא ההר השני בגובהו באיי פארו הממוקם באי אסטרוי. גובהו כ-856 מטרים. בסמוך לקרופטלי לכיוון דרום-מזרח נמצא ההר סלטארטינטור, אשר גבוה ממנו ב-24 מטרים ומתנשא לרום של 880 מטרים, מה שהופך אותו להר הגבוה באיי פארו. הכפר פונינקור שוכן למרגלות שני ההרים.
רינת שחם
חייה
רינת שחם נולדה בקריית ביאליק. השלימה לימודיה בפיתוח קול במכון קרטיס למוזיקה. התפקיד הראשון שלה על במת "פילדלפיה אופרה קומפני" היה צרלינה בדון ג'ובאני מאת מוצרט. מאז רינת שחם שרה תפקידים ראשיים עם האופרה של ניו יורק, בית האופרה המלכותי בלונדון, פסטיבל אקס-אן-פרובנס, פסטיבל גליינדבורן, האופרה של ברלין, וינה, רומא, סידני, טוקיו, ועוד.
שחם הופיעה עם תזמורות סימפוניות, ביניהן הפילהרמונית של ברלין, התזמורת הסימפונית של שיקגו, הפילהרמונית של ניו יורק, הפילהרמונית של לונדון, התזמורת הסימפונית של סן פרנסיסקו, הפילהרמונית של לוס אנג'לס, התזמורת של ולנסיה, התזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הסימפונית של בוסטון, התזמורת של סיאטל, ותזמורת מינסוטה. היא שרה תחת שרביטיהם של כמה מגדולי המנצחים בימינו, ביניהם סייג'י אוזאווה, סיימון ראטל, אנדרה פרווין, כריסטוף אשנבאך, ליאונרד סלטקין, דניאל בארנבוים, סימון יאנג, אנטוניו פאפאנו, ויליאם כריסטי, דייוויד רוברטסון, סר מארק אלדר, דן אטינגר, וכריסטיאן תילמן.
בין תפקידיה הרבים של רינת שחם תפקידה המפורסם ביותר– כרמן של ביזה, אותו שרה ברחבי העולם בעשרות הפקות שונות. כמו כן שרה שרלוט ב"וורתר" של מאסנה, דורבלה ב"כך עושות כולן" של מוצרט, מליסנד ב"פליאס ומליסנד" של דביסי, כרובינו בנישואי פיגארו וצרלינה ודונה אלוירה ב"דון ג'ובאני" של מוצרט, רוזינה ב"ספר מסביליה" של רוסיני,בלאנש ב"דיאלוגים של הכרמליטיות" מאת פולנק, סונדריון (סינדרלה) מאת מאסנה, אוטביה (הכתרתה של פופאה מאת מונטורדי), ויודית (טירתו של כחול הזקן– ברטוק).
רינת שחם, שהגיעה למקום הראשון בתחרויות ווקאליות רבות, והייתה ממקבלי מלגת קרן אמריקה ישראל, החלה את לימודיה לפיתוח הקול עם דוקי עצמון כשהייתה תלמידה בבית הספר לאומנויות ויצו חיפה. מאוחר יותר עבדה עם מרילין הורן באקדמיה למוזיקה של המערב בסנטה ברברה ועם הסופראנו רנאטה סקוטו. מוריה בשנות לימודיה בארצות הברית היו, בין השאר, אדוארד זמברה וקטרין גרין.
רינת שחם הקליטה קטעים מאופרות של ז'אן-בטיסט לולי לאראטו ודויטשה גראמופון עם כריסטי, ואת "הילד והקסמים" של ראוול עם פרווין. תקליטור הסולו של רינת שחם, שירים של ג'ורג' גרשווין והנרי פרסל, "פנטזיה בנוסח בלו עם אש ואפר", יצא בחברת ATMA קלאסיק וכמו כן באותה חברה גם תקליטור סולו עם מוזיקה מאת בנדטו מרצ׳לו עם להקת פואוקו א צ׳נרה. שחם הופיעה לראשונה בסרט עלילתי כ"זמרת הג'אז" בסרטו של אישטוואן סאבו משנת 2001, Taking Sides עם הארווי קייטל. היא מופיעה גם ככרובינו על הווידאו של בית האופרה המלכותי לונדון (נישואי פיגארו) ועל וידאו בכיכובה ככרמן, בהוצאת אופרה אוסטרליה.
שחם סיימה לימודי תואר ראשון ושני במוזיקה במכון קרטיס למוזיקה בפילדלפיה, פנסילבניה. היא נשואה לויולן ומפיק הסרטים פיטר באקנל והיא אחותו הצעירה של הכנר חגי שחם.
קישורים חיצוניים
.
פיצוצייה
פיצוצייה היא חנות "מיני כלבו" המשלבת בין קיוסק ישראלי קלאסי לבין חנות נוחות בסגנון אמריקאי. פיצוציות כאלו מצויות בכל רחבי ישראל, וממוקמות בדרך כלל על צירי תנועה ורחובות ראשיים בערים. בפיצוצייה נמכרים על פי רוב מוצרים עמידים כגון פיצוחים, ממתקים, חטיפים, משקאות, עיתונים, סיגריות וצורכי עישון, משקאות חריפים (אלכוהול), וכן מוצרי מזון כגון חלב עמיד, עוגות, קפה וכדומה. פיצוציות רבות כוללת גם תחנות לוטו או טוטו. ייחודה של הפיצוציה הוא בפעילות מסביב לשעון, אם כי יש פיצוציות שעובדות רק בחלק מהיממה.
המונח "פיצוצייה" לסוג זה של חנות נטבע על ידי דני קוגלביץ', שבסוף שנות השמונים פתח חנות בשם "הפיצוצייה" בתל אביב. קודם לכן נקראו חנויות דומות "קיוסק" או "פיצוחייה", בשל המתקן לממכר פיצוחים שתפס מקום מרכזי בקיוסקים אלה. בהמשך נפתחו 7 סניפים נוספים של "הפיצוצייה" המקורית על ידי דני ושי קוגלוביץ בין שנת 1990 ל1999 ו פיצוציה היתה רשת ה24 7 הראשונה בישראל. , וכן חנויות דומות תחת שמות ובעלות אחרים, אך השם "פיצוצייה" אומץ בסלנג הישראלי כמעין שם גנרי לחנויות מסוג זה.
"הפיצוחיה" היא סדרת דוקו-דרמה בערוץ 8, שצולמה בסניף הפיצוצייה בתל אביב ועוקבת אחר שגרת הלילה בחנות והלקוחות הקבועים הפוקדים אותה.
בעשור הראשון והעשור השני של המאה ה-21 החלה תופעה של הפצת סמים סינתטיים, שלא הופיעו בפקודת הסמים המסוכנים באמצעות הפיצוציות. סמים אלה זכו לכינוי "סמי פיצוציות", על שם דרך הפצתם, וזכו לפופולריות. בעקבות עליית התופעה הוצאו סמים אלה אל מחוץ לחוק.
הקמת פיצוצייה, על פי החוק בישראל, דורשת קבלת רישיון עסק מהרשות המקומית, ורישיון ממשרד הבריאות. בנוסף ישנה הגבלה על שעות מכירת מוצרים מסוימים ובהם סיגריות ואלכוהול, בפרט לקטינים.
סרגיי פון פריימן
סרגיי פון פריימן (באנגלית: Sergey von Freymann, ברוסית: Сергей фон Фрайман, 7 במאי 1882 – דצמבר 1946), היה שחמטאי רוסי-אוזבקי.
השגים מקצועיים
פון פריימן הגיע למקום השני בתחרות סנקט פטרבורג בשנת 1906 (הפסיד לשמעון אלאפין). בשנת 1907 חלק מקום 6-7 בתחרות סנקט פטרסבורג (שבה זכה אז'ן זנוסקו-בורובסקי). באותה שנה הגיע למקום החמישי בתחרות לודז' (אליפות רוסיה החמישית, שבה זכה עקיבא רובינשטיין). בשנת 1907/08 ניצח פון פריימן בתחרות סנקט פטרסבורג. בשנת 1908 חלק את המקום הראשון עם קארל וילהלם רוזנקרנץ בתחרות סנקט פטרסבורג. בשנת 1909 הגיע למקום ה-18 בתחרות לזכרו של מיכאל צ'יגורין שהתקיימה בסנקט פטרסבורג (ניצחו: אלוף העולם עמנואל לסקר ועקיבא רובינשטיין).
בשנת 1909 חלק פון פריימן מקום שני-שלישי עם אברהם רבינוביץ באליפות רוסיה השישית שהתקיימה בווילנה. (ניצח: עקיבא רובינשטיין). בשנת 1910 חלק מקום 1-3 עם לבדייב וגריגורי לבנפיש בתחרות סנקט פטרסבורג. בשנת 1911 חלק מקום 2-5 בתחרות קלן (ניצח: משה לובצקי). באותה שנה חלק מקום 3-4 עם גריגורי לבנפיש בתחרות סנקט פטרסבורג, הקדימו אותו פיודור דוס-חוטימירסקי ואז'ן זנוסקו-בורובסקי. בשנת 1911 פון פריימן ניצח בדו-קרב שקיים עם אז'ן זנוסקו-בורובסקי+5 -3 =10 (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו).
בשנת 1912 חלק פון פריימן מקום 6-7 בתחרות אופטיה (ניצח: רודולף שפילמן), הגיע למקום השמיני באליפות רוסיה השביעית שהתקיימה בווילנה (ניצח: עקיבא רובינשטיין). בשנת 1913/14 חלק מקום ראשון-שני עם פטר רומנובסקי בתחרות סנקט פטרסבורג. בשנת 1914 הגיע למקום ה-12 באליפות רוסיה השמינית שהתקיימה בסנקט פטרסבורג (ניצחו: אלכסנדר אלכין ואהרון נימצוביץ').
לאחר מלחמת העולם הראשונה השתתף פון פריימן באליפויות ברית המועצות ואליפויות של הרפובליקות הסובייטית במרכז אסיה. בסוף שנות ה-20 עבר פון פריימן מרוסיה לאוזבקיסטן. בשנת 1924 חלק מקום 16-17 באליפות השלישית של ברית המועצות שהתקיימה במוסקבה (ניצח: יפים בוגוליובוב). בשנת 1925 הגיע למקום ה-19 באליפות הרביעית של ברית המועצות שהתקיימה בלנינגרד (ניצח: יפים בוגוליובוב). באותה שנה סיים פון פריימן בתיקו דו-קרב מול פיודור דוס-חוטימירסקי +5 -5 =0. בשנת 1927 חלק מקום 10-12 באליפות החמישית של ברית המועצות שהתקיימה במוסקבה (ניצחו: פדור בוגאטירצ'וק ופטר רומנובסקי), בתחרות זו ניצח פון פריימן את מיכאל בוטביניק וסיים בתיקו את משחקו מול פדור בוגאטירצ'וק). באותה שנה חלק מקום ראשון עם רודנב באליפות מרכז אסיה. בשנת 1928 ניצח פון פריימן באליפות השנייה של טורקמניסטן. בשנת 1929 סיים שני באליפות השישית של ברית המועצות שהתקיימה באודסה. בשנת 1930 הגיע למקום השישי בתחרות טיפליס (ניצח: וסיולוד ראוזר).
בשנת 1931 הגיע פון פריימן למקום השישי באליפות אוזבקיסטן השנייה (ניצח: פיודור דוס-חוטימירסקי). פון פריימן זכה ארבע פעמים באליפות אוזבקיסטן, בשנים (1932, 1934, 1935, 1937). בשנת 1933 חלק מקום 16-17 באליפות השמינית של ברית המועצות שהתקיימה בלנינגרד (ניצח: מיכאל בוטביניק). בשנת 1934 ניצח באליפות מרכז אסיה שהתקיימה בטשקנט. בשנת 1934/35 הגיע למקום ה-20 באליפות התשיעית של ברית המועצות שהתקיימה בלנינגרד (ניצחו: גריגורי לבנפיש ואברהם רבינוביץ). בשנת 1935 ניצח פון פריימן בתחרות אלמה-אטה (האליפות השנייה של קזחסטן). בשנת 1937 חלק מקום 1-2 עם סקריפקין באליפות קירגיזיה. בשנת 1938 חלק מקום 13-17 בשלב חצי גמר אליפות ברית המועצות.
לאחר מלחמת העולם השנייה הגיע פון פריימן למקום הרביעי באליפות אוזבקיסטן העשירית בשנת 1945/46. המנצח בתחרות זו היה עבדולהיב.
תוכנית השלבים של אש"ף
תוכנית השלבּים של אש"ף (בערבית: خطّة المراحل) היא הכינוי לתוכנית שהתקבלה בכינוס ה-12 של המועצה הלאומית הפלסטינית שהיה ביוני 1974. התוכנית התקבלה לאחר החתימה על הסכמי הפרדת הכוחות בין ישראל ומצרים ובין ישראל וסוריה ובצל ועידת השלום שניסה לכנס האו"ם בז'נבה עם תום מלחמת יום הכיפורים, אשר בה סירבו הנציגים הפלסטינים להשתתף. בעולם מקובל לכנות את התוכנית גם "תוכנית עשר הנקודות" (Ten point program).
סקירה
התוכנית אינה קובעת צעדים אופרטיביים ברורים וחוזרת על עקרונות המדיניות שקיבלה "המועצה הלאומית הפלסטינית" בעבר: שלילת החלטה 242 של מועצת הביטחון של האו"ם (שהתקבלה בעקבות מלחמת ששת הימים), שלילת קיומה של מדינת ישראל, דרישה להחזרת כל הפליטים הפלסטינים לבתיהם המקוריים, והקמת מדינה פלסטינית בכל שטחי פלסטין (ארץ ישראל). החידוש בתוכנית הוא הקביעה שכל צעד שיוביל להגשמת המטרות האלה הוא צעד ראוי. כמו כן, יש תביעה להעביר לשלטון פלסטיני כל שטח מ"פלסטין" שיעבור לשלטון ערבי, גם אם ההשתלטות על שטחים אחרים תתעכב. יש המפרשים את סדרת ההחלטות הזו כאילו המועצה הכירה באפשרות שמטרותיה לא יוגשמו בבת-אחת, אלא בצעדים קטנים הדרגתיים, וכן כי יש בכך הכרה באפשרות להפעיל צעדים מדיניים ודיפלומטיים ולא רק "מאבק מזוין" (אם כי לפי סעיף 2 המאבק המזוין הוא הדרך המועדפת), ובלבד שהמטרה - "שחרור" כל פלסטין (ארץ ישראל) וחיסול הציונות - תושג.
להלן שלושה סעיפים מהתוכנית שעליהם מבוססת הפרשנות דלעיל (תורגם מהנוסח האנגלי):
ישראל ראתה בתוכנית השלבים תוכנית מסוכנת, כיוון שהיא מאפשרת לכאורה להנהגה הפלסטינית להיכנס למשא ומתן עם ישראל על עניינים שבהם ישראל יכולה להתפשר, מתוך כוונה לנצל את הפשרות לשם "שיפור עמדות" לצורך תקיפת ישראל. במשך השנים התקיים משא ומתן בין ישראל לבין אש"ף או הנהגה פלסטינית אחרת, בצל החשש כי המשא ומתן אינו כן, וכי נכונות הפלסטינים לפשרות היא רק מסווה למימוש תוכנית השלבים. כשנחתמו הסכמי אוסלו, החל משנת 1993, טענו מנהיגים פוליטיים ישראלים ממפלגות הימין, כי מדובר במזימה למימוש תוכנית השלבים. ערפאת עצמו, 12 יום לפני חתימת הסכמי אוסלו (13 בספטמבר 1993), בנאום מוקלט מראש ששודר ברדיו הירדני הודיע לעם הפלסטיני כי הסכם אוסלו משרד החוץ הישראלי ראה זו כהכרזה מפי ערפאת שמשמעותה היא שאוסלו הוא חלק מ"תוכנית השלבים" לחיסול ישראל.
תוכנית השלבים מעולם לא בוטלה באופן רשמי, אולם באופן כללי ההנהגה הפלסטינית חדלה להתייחס אליה מסוף שנות ה-80 ואילך (מדיניות זו ננקטה גם לגבי החלטות אחרות של "המועצה הלאומית הפלסטינית"). עם זאת, בשנת 2009 התייחס שגריר אש"ף בלבנון לתוכנית השלבים. כיום ישנו ויכוח האם הרשות הפלסטינית, שהוקמה בעקבות ההסכמים, עדיין דבקה בתוכנית השלבים, או שהתביעות הטריטוריאליות הפלסטיניות חלות רק על שטחי הגדה המערבית (כולל מזרח ירושלים) ורצועת עזה.
התוכנית הופיעה באתר המשלחת הפלסטינית לאו"ם עד שנת 2010.
תוכנית השלבּים כביטוי
אמנם השימוש במונח מתייחס בדרך כלל לתוכנית עשרת השלבים של אש"ף, אך ניתן למצוא דוגמאות נוספות, כגון "תורת השלבים של נאצר" או "תורת השלבים של החמאס".
הישראלים (הרכב)
הישראלים, מוכרים גם כביגי ושורטי ובהמשך ביגי ושורט, היה צמד מוזיקלי ישראלי.
היסטוריה
ב-2004 הקימו גילי "ביגי" מסמי ואמיתי "שורטי" צברי את ההרכב. באותה שנה, הוציאו את שיר הפריצה שלהם, "תזיזי ת'ישבן". מאוחר יותר הכריזו חברי ההרכב כי השקיעו את כל הונם בו. השיר, ששילב את ז'אנרי ההיפ הופ והפופ, הפך ללהיט, זכה ברינגטון פלטינה כפולה ואף גרר שיר תגובה מהזמרת רוני דואני בשם "תזיז את הישבן", אשר מחה על היחס של השיר לנשים. השיר "ריקוד השורטי ביגי" מתוך האלבום זכה להצלחה גם הוא, כאשר זכה בתואר רינגטון פלטינה. להיט נוסף המזוהה עם ההרכב הוא "המורה", שאף הופק עבורו וידאו קליפ.
בהמשך שנת 2004, הוציא ההרכב את אלבומו היחיד, "תזיזי ת'ישבן", תחת חסותו של הלייבל "בן-צור הפקות". האלבום זכה להצלחה רבה, אך ההרכב התפרק תוך שנה.
ב-2005 שודרה בערוץ 2 התוכנית "פעם בחיים", בה השתתף ההרכב.
קרולינה אמליה, נסיכת שלזוויג הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג
קרולינה אמליה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג (בדנית Caroline Amalie af Slesvig-Holsten-Sønderborg-Augustenborg; 28 ביוני 1796 – 9 במרץ 1881) הייתה אשתו של כריסטיאן השמיני, מלך דנמרק.
ביוגרפיה
קרולינה אמליה נולדה ב-28 ביוני 1796 בקופנהגן, בירת דנמרק. אביה היה פרידריך כריסטיאן השני, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג ואמה הייתה לואיזה אוגוסטה, נסיכת דנמרק. אמה הייתה בתם של כריסטיאן השביעי, מלך דנמרק ושל קרוליין מתילדה, נסיכת בריטניה אשר על שמה נקראה קרולינה אמליה. ב-1807 עברה המשפחה לאוגוסטנבורג. אמה קירבה אותה לחצר המלוכה הדנית שבה שלט אחיה, פרדריק השישי, מלך דנמרק. היא הכירה אותה ליורש העצר דאז כריסטיאן פרדריק. חרף העובדה שכריסטיאן כבר היה נשוי באותה תקופה לשרלוטה פרדריקה, דוכסית מקלנבורג-שוורין, הרי שהוא וקרולינה אמליה התאהבו.
ב-1810 גירש כריסטיאן את שרלוטה פרדריקה, וב-1814 חזר לדנמרק לאחר תקופה קצרה בה שלט בנורווגיה. ב-1815 נישאו הוא וקרולינה. בין 1816-1817 התגורר הזוג בעיר אודנסה מכיוון שכריסטיאן שימש כמושל האי פין שאודנסה היא בירתו. הם לא הצליחו ללדת ילדים, ובין 1818-1822 הם נסעו ברחבי אירופה יחד, ואף ביקרו באתרי מרפא שונים בניסיון לרפא חוסר יכולת זה. קרולינה שימשה כאם חורגת עבור בנו של כריסטיאן מנישואים קודמים, פרדריק קרל. היא חיה עם בעלה בהרמוניה מוחלטת, והתייחסה בסלחנות לבגידותיו הרבות. אופייה החביב הביא לה כבוד ונאמנות גם מצד שאר אנשי החצר. בעוד שכריסטיאן נודע כחובב מדעים מושבע, קרולינה התפרסמה כמלחינה מוכשרת וכתבה מספר יצירות לפסנתר.
ב-1839 הוכתרו כריסטיאן וקרולינה כמלך ומלכת דנמרק. כמלכה, קרולינה השקיעה רבות במעשי צדקה ופילנתרופיה. היא תמכה באופן פעיל בתנועתו של ניקולאי גרונטוויג. במהלך השאלה על השליטה במחוזות שלזוויג והולשטיין, תמכה קרולינה אמליה יחד עם אחיה כריסטיאן אוגוסט ופרדריק במפלגה הפרו-גרמנית שתבעה להעניק עצמאות לחבלים אלו. צעד זה הוביל לירידה ניכרת בפופולריות של המלכה. ב-20 בינואר 1848 נפטר בעלה. היא התגוררה בשנים שלאחר מכן בחודשי הקיץ בטירה מצפון לקופנהגן, ובחורף בדרום אירופה. היא המשיכה לתמוך בפרויקטים שונים למטרות צדקה. היא נפטרה ב-9 במרץ 1881 בגיל 84 ונקברה בקתדרלת רוסקילדה לצד בעלה.
פיקאיו טומורי
אוֹלוּאַפִיקַאיוֹמִי אוֹלוּאדמילולה טומורי (Oluwafikayomi Oluwadamilola, באנגלית:Fikayo Tomori; נולד ב-19 בדצמבר 1997), הידוע בשם פיקאיו טומורי, הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת הבלם במילאן ובנבחרת אנגליה.
תחילת הקריירה
טומורי נולד בקלגרי שבקנדה להורים שהיגרו מניגריה, בהיותו תינוק משפחתו היגרה ללונדון שבאנגליה, שם גדל. בגיל 8 טומורי הצטרף לאקדמיה של צ'לסי, והתקדם בקבוצות הגילאים השונות. טומורי היה חלק מהקבוצה שזכתה פעמיים ברציפות בליגת האלופות לנוער.
ב-15 במאי 2016 טומורי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של צ'לסי, כשנכנס כמחליף במשחק האחרון של העונה בפרמייר ליג מול לסטר סיטי. באוגוסט 2016 טומורי חתם על חוזה חדש במועדון עד קיץ 2020.
השאלות בברייטון ובהאל סיטי
ב-23 בינואר 2017 טומורי הושאל לברייטון שמליגת המשנה באנגליה. טומורי ערך תשע הופעות בצ'מפיונשיפ, בחצי העונה שלו במועדון.
ב-31 באוגוסט 2017 טומורי הושאל להאל סיטי, גם היא מליגת המשנה באנגליה, טומורי ערך 25 הופעות במדי הקבוצה בצ'מפיונשיפ.
דרבי קאונטי
ב-6 באוגוסט 2018 טומורי הושאל לדרבי קאונטי, עונתו השלישית ברציפות כמושאל בצ'מפיונשיפ. טומורי נהנה מעונה מצוינת עם דרבי קאונטי, שיחק 44 משחקים מתוך 46 אפשריים, וכבש שער אחד. טומורי עזר לדרבי לסיים במקום השישי בליגה ולעלות לגמר פלייאוף הצ'מפיונשיפ בו הפסידה לאסטון וילה ופספסה הזדמנות לעלות לפרמייר ליג. טומורי זכה כשחקן העונה של דרבי קאונטי בסיום אותה עונה.
חזרה לצ'לסי
לאחר מינויו של פרנק למפארד, מאמנו של טומורי בדרבי קאונטי, למאמן צ'לסי טומורי חזר לקבוצה. ב-31 באוגוסט 2019 ערך טומורי את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג במשחק שנגמר בתוצאה 2-2 מול שפילד יונייטד. טומורי כבש את שערו הראשון במדי צ'לסי ב-14 בספטמבר, בניצחון 2–5 על וולברהמפטון וונדררס. טומורי ערך 22 הופעות במדי צ'לסי בכל המסגרות ועזר לקבוצה לסיים במקום הרביעי בליגה.
מעבר למילאן
ב-17 ביוני 2021 טומורי חתם במילאן על חוזה לארבע שנים תמורת 25 מיליון ליש"ט.
קריירת נבחרות
טומורי זכאי לייצג את נבחרות ניגריה, קנדה ואנגליה. טומורי ייצג את נבחרת קנדה עד גיל 20, לפני שהצטרף לנבחרות הצעירות של אנגליה. ב-17 בנובמבר 2019 טומורי ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת אנגליה, במשחק מוקדמות יורו 2020 מול נבחרת קוסובו.
תארים
מילאן
אג'נדה 21
אג'נדה 21 היא תוכנית מקיפה של ארגון האומות המאוחדות לקידום פיתוח בר קיימא. התוכנית כוללת מתווה פעולות הנדרשות ברמה הגלובלית, הלאומית והמקומית על ידי ארגוני האו"ם השונים, ממשלות וארגונים אחרים בכל תחומי פעילות האדם המשפיעים על איכות הסביבה. המספר 21 מתייחס למאה ה-21.
התכנית המלאה של "אג'נדה 21" נחשפה בפסגת כדור הארץ בריו דה ז'ניירו ביוני 1992. התוכנית מכילה סדרה מקיפה של עקרונות שנועדו לסייע לממשלות ולמוסדות אחרים לפתח וליישם מדיניות ותוכניות לשיפור איכות הסביבה, אוכלוסייה בת-שימור ופיתוח בר-קיימא.
קישורים חיצוניים
המסמך הרשמי של אג'נדה 21
טרויוקי אוקאזקי
טֶרוּיוּקִי אוֹקָאזַקִי (ביפנית: 岡崎 照幸; 22 ביוני 1931 – 21 באפריל 2020) היה מאמן קראטה יפני בשיטת שוטוקאן בעל דרגה דאן 10, מייסד, יושב ראש ומאמן ראשי בפדרציית שוטוקאן קראטה הבינלאומית (ISKF).
ביוגרפיה
אוקאזקי נולד באזור פוקואוקה שביפן. כאיש צעיר התאמן בג'ודו, קנדו ואייקידו. בגיל 16, בשנת 1948, נרשם לאוניברסיטת טאקושוקו ושם החל באימוני הקראטה שלו. אוקאזקי התאמן בעיקר תחת ג'יצין פונאקושי (מייסד השוטוקאן) כמו גם תחת מאסאטוקי נקאיאמה. הוא סיים את לימודיו בשנת 1953 והתמנה מיד למאמן נבחרת האוניברסיטה. ב-1955 מונה למנהל תוכנית האימונים למאמנים. בין הראשונים לסיים את הקורס ניתן למנות את טקיוקי מיקמי, הירוקזו קנאזאווה ואיג'י טאקורה. ב-1961 נסע לארצות הברית כדי להפיץ את אמנות השוטוקאן בעולם. בתחילה התכוון להישאר שם כחצי שנה, אך מאחר שפתח דוג'ו בפילדלפיה שבפנסילבניה, החליט להישאר שם לצמיתות. אוקאזקי ייסד את ה-ISKF בשנת 1977.
יחד עם גיצ'ין פונאקושי ומאסאטוקי נקאיאמה ייסד אוקאזקי את תוכנית האימונים למאמנים של JKA. כמו כן פרסם ספר בשם "שלמות האופי" על חוויותיו.
נפטר ב-21 באפריל 2020 כתוצאה מסיבוכים של מחלת נגיף קורונה 2019.
רוני בן צבי
אהרון (רוני) בן צבי (11 ביוני 1951 – 19 בדצמבר 2015) היה צייר ופסל ישראלי, הוגה ומייסד הביאנלה לפיסול בעין הוד.
ביוגרפיה
בן צבי נולד ביפו לגדליה ורחל בן צבי, ניצולי שואה מצ'כוסלובקיה. אביו היה פסל וצייר ואימו הייתה אורגת שטיחי קיר. בשנת 1953, כשהיה בן שנתיים, עברה המשפחה להתגורר בכפר האמנים עין הוד והייתה אחת מחמש המשפחות הראשונות בכפר. כשהיה בן שש נולד אחיו הוד. כילד הראשון בכפר, גדל בן צבי בין סדנאות היצירה והאמנות של אביו ואמני הכפר האחרים. כשוליית אמנים וכשותף בבניין הכפר, הוא התנסה במלאכות שונות כגון צורפות, קדרות וויטראז' ונחשף למגוון חומרים וטכניקות עבודה. בגיל 18 הציג לראשונה את ציוריו בתערוכת יחיד בגלריה דניה בחיפה.
בצבא שירת בחטיבת הצנחנים.
בן צבי היה אוטודידקט. גוף העבודות שלו כולל מאות יצירות דו-ממד ותלת-ממד, ציורים ופסלים, ומתאפיין במגוון רחב של סגנונות, חומרים וטכניקות.
בן צבי נפטר ב-19 בדצמבר 2015, בגיל 64, ונטמן בבית הקברות בכפר האמנים עין הוד.
הביאנלה לפיסול בעין הוד
בן צבי פעל לקידום האמנות הפלסטית בישראל ולחשיפתה לקהל הרחב. הוא עודד אמנים פלסטיים בתחילת דרכם ודחף אותם ליצור ולהציג. בן צבי יזם את הביאנלה לפיסול בעין הוד – תערוכת פיסול חוץ שנערכה תחת כיפת השמים במטע הזיתים שלמרגלות כפר האמנים עין הוד. בביאנלה הציגו זה לצד זה אמנים בתחילת דרכם ואמנים ידועי שם. הביאנלה התקיימה ארבע פעמים בשנים 1990, 1992, 1994, 1997. הביאנלה משכה מאות אלפי מבקרים.
יצירותיו של בן צבי
בן צבי יצר במגוון רחב של חומרים וטכניקות. פסליו עשויים ברובם מברזל וחלקם מעץ. בציוריו משולבים צבעי שמן, אקריליק, הדפסים, הטבעות, קולאז'ים, חריטה ועוד.
אמנות במרחב הציבורי
לבן צבי פסלי חוץ רבים המוצבים ברחבי הארץ: מוזיאון תפן, מוזיאון רמת גן לאמנות ישראלית, אוניברסיטת תל אביב, אוניברסיטת חיפה, עיריית נתניה, מרכז תעשיות מדע חיפה, עיריית יבנה, עיריית כפר סבא, "כרמלית" חיפה, עיריית אשדוד, עיריית מעלות, גן אברמוביץ' – שיכון בבלי תל אביב, בית ספר כרמל וים עין כרמל, כפר האמנים עין הוד.
פעילות ציבורית
החל משנת 2014 היה בן צבי חבר במועצה הישראלית לתרבות ואמנות, באגף לאמנות חזותית.
כיושב ראש ועד אגודת כפר האמנים עין הוד וכחבר בו בשנים 2012–2015 הוביל בן צבי שיפוץ ופיתוח נרחב של הכפר לאחר שניזוק בשרפה הגדולה בכרמל בשנת 2010.
הנצחה
כהוקרה על פועלו האמנותי והציבורי בעין הוד, נחנך ונקרא על שמו "מצפור רוני" בעין הוד.
זיגים
הזיגים (ביוונית: Ζυγοί; ברוסית: Зихи) היו עם צ'רקסי עתיק אשר התגורר בעת העתיקה לאורך חופו הצפון-מזרחי של הים השחור. ארצם של הזיגים נקראה זיקס והשתרעה במורדות הצפוניים של הקווקז, מזרחית להר אלברוס. סטראבון תיארם בחיבורו גאוגרפיקה, כשבטים אשר חיו מצפון לקולכיס:
ויליאם סמית (William Smith) בן המאה ה-19 ציין כי הזיגים היו בחלקם רועים נוודים ובחלקם פורעי חוק ושודדי ים, ואלה האחרונים שטו בספינות אשר התאימו למטרה זו.
מיסה קריאוז'ה
מיסה קריאוז'ה (Misa Criolla), המכונה בעברית גם מיסה קריאולה, היא יצירה מוזיקלית שנכתבה בשנות ה-60 על ידי המלחין הארגנטינאי אריאל רמירס. היא בנויה כמיסה מסורתית, אך בשפה הספרדית ובשילוב מוטיבים וסגנונות מחול מהמוזיקה הדרום-אמריקאית העממית. זכתה לביצועים רבים בכל רחבי העולם.
על היצירה
מיסה קריאוז'ה נכתבה למקהלה ומבוצעת על ידי מקהלה וסולן (בדרך כלל טנור), כלי הקשה וכלים אותנטיים דרום-אמריקאיים. יש בה שילוב של מקצבים עממיים ואלמנטים של ליטורגיקה עתיקה. זהו גם ייחודה – היא שואבת את עוצמתה מההיצמדות אל המקורות המוזיקליים, השפה המקומית, והפולחנים שהשתמרו ברחבי המדינה.
תולדות היצירה
היצירה נכתבה בין השנים 1963–1964 על ידי רמירס. ב-1964 הוקלטה בגרסה המקורית בביצוע מקהלת ה-Basílica del Socorro בהדרכת חסוס גבריאל סגאדה ורביעיית הגברים "לוס פרונטריסוס" ויצאה לאור על גבי תקליט. בצדו השני של התקליט הוקלטה יצירה נוספת של רמירס ופליקס לונה, "Navidad nuestra" שבטעות נחשבת על ידי רבים כחלק מ"מיסה קריאוז'ה". ב-1965 הושמעה מיסה קריאוז'ה בהופעה פומבית ראשונה בתיאטרון קולון (Teatro Colón) בבואנוס איירס. ב-1967 הופיעו רמירס ולהקתו עם היצירה בסדרת הופעות ראשונות באירופה שארגנה חברת פיליפס.
משנות ה-70 ואילך צברה היצירה פופולריות עצומה, שהביאה להקלטות וביצועים רבים על ידי אמנים בכל העולם. בין המפורסמים שהשתתפו בביצוע קטעי הסולו: זמר הטנור חוסה קאררס, הזמר היווני יורגוס דאלארס והזמרת מרסדס סוסה.
בריאיון למעריב סיפר רמירס כי לצורך כתיבתה עבר בכל רחבי ארגנטינה, ביקר בכפרים הנידחים ביותר וליקט מקצבים וסגנונות שונים. את החומר שריכז בידיו ערך בצורת מיסה. כאשר הביא אותה לראשונה למנהל אולפן הקלטות, נדחה בטענה כי היצירה חסרת ערך, ורק לאחר שכנועים רבים הסכים להקליטה. מהגרסה הראשונה של המיסה נמכרו במשך 5 שנים רק 5,000 עותקים. לאחר שהפכה למבוקשת שב רמירס לאותו אולפן הקלטות והקליט אותה מחדש בגרסה שהפכה אותה לפופולרית בכל רחבי העולם. לדבריו, נמכרו למעלה מ-30 מיליון עותקים של היצירה בביצועיה השונים.
בישראל בוצעה היצירה לראשונה ב-1965 על ידי מקהלת צדיקוב. ב-1969 בוצע הפרק "La peregrinación" מתוך היצירה "Navidad nuestra" על ידי להקת גייסות השריון במסגרת תוכניתה "פשוט שריונר", בתרגום חופשי של רימונה דינור, "שיר תפילה". לפי אותה מנגינה חיבר אהוד מנור את השיר "הנה שנה עוברת" שבוצע על ידי הפרברים.
בשנת 1982 הופיעו אריאל רמירס יחד עם חיימה טורס, נגן הצ'רנגו המקורי, ודומינגו קורה (נגן כלי ההקשה), הסולן סמבה קיפילדור ורביעית "האנדים" בכל רחבי ישראל כעשר פעמים. ההופעה האחרונה באותו סיור, בבנייני האומה בירושלים, שודרה ברשת א' של קול ישראל. איתם הופיעה המקהלה הקאמרית של תל אביב.
ב-2001 ביקר רמירס בישראל למופע מיוחד בו השתתף בעצמו בביצוע היצירה יחד עם נגנים וכלי נגינה אותנטיים, בהשתתפות הטנור חוויאר רודריגס ובליווי המקהלה הקאמרית תל אביב.
המיסה נחשבת, החל מוועידת הוותיקן השנייה, כאחת המיסות הראשונות שהתפרסמו בשפה מודרנית.
צ'אווין דה ואנטאר
צ'אווין דה ואנטאר (Chavín de Huántar) הוא אתר ארכאולוגי השוכן בפרו, כ-250 ק"מ צפונית לבירה לימה, ונמצא בגובה של 3,177 מטר מעל פני הים. האתר הוקם בידי תרבות הצ'אווין, תרבות דרום אמריקנית עתיקה, שהתקיימה לחופי האוקיינוס השקט ומורדותיו המערביים של רכס הרי האנדים. בני הצ'אווין, שהתקיימו בין השנים 1000 ל-300 לפני הספירה לערך, הניחו את היסודות התרבותיים למרבית התרבויות המאוחרות בהרי האנדים, בהן אימפריית האינקה. בשנת 1985 הכריז ארגון אונסק"ו על המקום כעל אתר מורשת עולמית.
היסטוריה
האוכלוסייה בעיר התחלקה לשלושה מעמדות: העיר החלה לשקוע לקראת שנת 500 לפנה"ס, וכמו תרבות הצ'אווין כולה, החלה סובלת מחוסר יציבות חברתית ומהתקוממויות. אתרי פולחן גדולים ננטשו, בנייתם של אחרים לא נשלמה ואחרים הפכו לכפרים ופינו את מקומם לקרקע חקלאית. גם בצ'אווין דה ואנטאר קם כפר, ואבנים ממבנים מונומנטליים, כולל כאלה שנשאו תחריטים, שימשו בבניית קירות הבתים.
החפירות במקום החלו בשנת 1919, וב-1945 חלק גדול מהממצאים כוסו במפולת בוץ. עוד נפגע האתר בשנת 1970 כתוצאה מרעידת אדמה, אך החל משנות ה-80 הוא נחקר ונחפר בצורה מסודרת ומעמיקה.
האתר
שטחה של העיר הוא 12 דונם והוא מורכב מהמקדש העתיק (העליון בתרשים) והמקדש החדש (התחתון בתרשים). כל אחד משני המקדשים ערוך סביב רחבה שקועה, וביניהם שוכנת רחבה שלישית.
המקדש העתיק
המקדש העתיק בנוי משלושה מבנים הערוכים בצורת האות "ח", סביב רחבה שקועה, שבמרכזה כיכר עגולה בקוטר של כ-20 מטרים. שלושת המבנים צמודים זה לזה ומסומנים כ"מקדש A" משמאל לרחבה (בצידה הדרומי), "מקדש B" בתווך (בצידה המערבי) ו"מקדש C" מימין לרחבה (בצידה הצפוני). במקדשים מבוך של מעברים וחדרים תת-קרקעיים, והסברה היא כי הם שימשו, בחלקם לפחות, להזרמת מים אשר יצרו שאון בעת הטקסים. חלקים אחרים בהם שימשו לאחסון וייתכן שאף למגורים. במקדש ניצבו אובליסקים, אסטלות ומונומנטים מאבן, שעליהם תבליטים של דמויות אדם ושל יגוארים, אליגטוריים ובעלי חיים אחרים.
החלק המוקדם של המקדש הוא אגפו השמאלי המכונה גם "אל קסטיו" (El Castillo - "הטירה" או "מקדש A"), והוא מתוארך לשנת 900 לפנה"ס לערך. אל אגף זה הוביל שער עשוי מאבן גרניט שחורה בשילוב עם אבן גיר לבנה, והוא ניצב בקצהו של גרם מדרגות עשוי מאותם חומרים. השער מעוטר בתגליפים, אף על פי שזו לא הייתה הכניסה הראשית אל הבניין, שכן היא פונה מזרחה לכיוון המקדש החדש (ראו להלן), ולא אל הרחבה העגולה שמצפון למבנה.
גרם מדרגות רחב ושמור מוביל מהרחבה העגולה אל הכניסה ל"מקדש B". מול גרם מדרגות זה, בצידה המזרחי של הרחבה (הצד הפתוח), שוכן גרם מדרגות נוסף המוביל לעבר יתר חלקיו של האתר. ליד גרם זה שוכנת תלולית עפר קטנה, ואדם הניצב בכיכר העגולה, יראה את השמש זורחת מעליה ביום ההיפוך הקייצי בחצי הכדור הדרומי (21 בדצמבר). במרכזו של מקדש B, בחדר קטן וחשוך בצורת צלב, ניצב ה"לנסון" (Lanzón), שמו המקובל של פסל האל המרכזי במקדש. מקור השם במילה הספרדית לחנית, והוא ניתן לו בשל צורתו. הלנסון הוא אסטלה מגרניט בגובה של 4.5 מטרים, ועליה תבליט של דמות האל. צורתה של הישות האלוהית הייתה בתחילה כשל יגואר, אך בשלבים מאוחרים יותר קבלה מראה אנושי.
המקדש החדש
המקדש החדש נמצא מזרחית לבניין A שבמקדש העתיק, ובין שני המקדשים שוכנת "הרחבה הקטנה" (Plaza Menor). המקדש החדש נוסף בין השנים 500 ל-200 לפנה"ס, והוא מהווה בעצם את המשכו של המקדש העתיק לכיוון מזרח ודרום.
המקדש מורכב משני מבנים (E ו-F) הניצבים זה מול זה, משני צדדיה של "הרחבה הגדולה" (Plaza Mayor). הרחבה הגדולה היא שטח רבוע שקוע, ושני גרמי מדרגות הובילו ממנה אל מקדש E שמדרום לה, ושלושה אל מקדש F שמצפון לה. מקימיו של המקדש החדש שימרו את רעיון המתאר בצורת האות "ח", כאשר מבנה A של המקדש העתיק, ניצב בצלע השלישית שלה. לכן יש לראות את המקדש החדש והמקדש העתיק כמבנה משולב, ושני המקדשים, העתיק והחדש, שימשו במקביל. גם במקדש החדש ניצב לנסון.
יחסי ניו זילנד–רומניה
יחסי ניו זילנד–רומניה הם היחסים הדיפלומטיים בין ניו זילנד לרומניה. שתי המדינות חברות באו"ם.
היסטוריה
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1974, אולם היחסים התפתחו במידה ניכרת מאז הצטרפותה של רומניה ל בשנת 2007. ניו זילנד העניקה מעמד ללא ויזה למבקרים ברומניה עבור ביקורים של עד שלושה חודשים בשנת 2007, ובעקבות כך חלה עלייה בזרימת המבקרים מרומניה לניו זילנד.
מספר גדול של משפחות ניו זילנדיות אימצו יתומים רומניים במהלך שנות התשעים. בשנת 1946 התגוררו בניו זילנד פחות מ-50 רומנים. עד שנת 2014 התגוררו בה למעלה מ-2,300 תושבים ילידי רומניה (בעיקר באוקלנד).
יחסי סחר
בשנת 2014 הסתכם הסחר בין המדינות ב-24.5 מיליון דולר, כאשר היצוא לרומניה הסתכם ב-10.6 מיליון דולר וכלל בעיקר מוצרי עור ועור גולמי; אלומיניום; מכונות חשמל, ואילו היבוא מרומניה הסתכם ב-13.9 מיליון דולר וכלל בעיקר מכונות ומכשירים מכניים; מכשירים רפואיים או כירורגיים.
סו יונג קים
סו יונג קים (באנגלית: So Yong Kim; נולדה בשנת 1968) היא במאית קולנוע אמריקאית-קוריאנית זוכת פרסים. בין סרטיה: "שיר אהבה", "בין הימים", Treeless Mountain ו-For Ellen.
תחילת דרכה
קים נולדה בפוסן, בקוריאה הדרומית, ובגיל 12 עברה עם אימה ללוס אנג'לס, קליפורניה.
קריירה
בשנת 2006, קים זכתה בפרס חבר השופטים בפסטיבל סאנדנס עבור סרט הבכורה שלה "בין הימים". הסרט, שצולם בטורונטו, היה מבוסס באופן רופף על תקופת נעוריה, וכלל בעיקר קטעים מאולתרים של חברי הקאסט, כולם בגילאי העשרה, אשר הביעו את הבלבול, גילויי הרומנטיקה והניכור מהסביבה שלהם דרך הצילום הדיגיטלי האינטימי של קים.
סרטה השני של קים, משנת 2008, הוא Treeless Mountain. סרטה השלישי, For Ellen, הוצג בבכורה בפסטיבל סאנדנס של 2012.
חיים אישיים
קים נשואה לברדלי ראסט גריי. לזוג שני ילדים.
פרסים
קים זכתה בפרס חבר השופטים המיוחד לרוח עצמאית בפסטיבל סאנדנס עבור סרטה הראשון, "בין הימים". סרטיה For Ellen ושיר אהבה היו מועמדים לפרס חבר השופטים המרכזי בפסטיבל. "בין הימים" זכה בפרסים רבים בפסטיבלים בינלאומיים, ביניהם פסטיבל דובאי, פסטיבל גות'אם, פסטיבל בואנוס איירס, פסטיבל לוס אנג'לס, פסטיבל פוסן ופסטיבל טוקיו.
הוברטוס
הוברטוס הקדוש (נולד בין השנים 656 ל-658 – מת ב-30 במאי 727 או 728) הוא קדוש נוצרי. הוא קרוי "השליח לארדנים" והיה הבישוף הראשון של העיר לייז' בבלגיה של ימינו והבישוף של העיר מאסטריכט בהולנד. על-פי האמונה הנוצרית הקאתולית, הוברטוס הוא הקדוש המגן של הציידים, המתמטיקאים, האופטיקאים ועובדי המתכת ונחשב למסייע לסובלים מכלבת. בתקופת ימי הביניים היה פולחן הוברטוס הקדוש נפוץ מאוד. עם זאת, בימינו הוא מפורסם בעיקר מכיוון שמותג הליקר "יגרמייסטר" קרוי על שמו ועל שם האגדה שנקשרה בשמו (אשר לעיתים גם מסופרת על אוסטתיוס הקדוש).
הוברטוס הקדוש נולד ככל הנראה בטולוז שבצרפת. על פי האגדה, הוא השתתף בדו-קרב, שלאחריו זכה בליבה של בת אצולה מקומית. לאחר שנפטרה הפך לנזיר. במהלך תקופת פרישותו, הלך לצוד ביער וראה מולו אייל. הוא התכוון לצוד את האיל, אך לפתע ראה בין קרניו את סימן הצלב ותחת זאת, החל להתפלל ולספר על ההתגלות האלוהית שחווה. לשמו הודבק הכינוי "אדון הציידים" (ובגרמנית: Jägermeister). הליקר הנודע "ייגרמייסטר" נושא את דיוקן האייל עם הצלב בין קרניו, ואת כינויו של הוברטוס הקדוש. הוברטוס מת בטרבורן, ליד בריסל של ימינו.
האסטרואיד 260 Huberta שהתגלה על ידי יוהאן פאליזה, נקרא על שמו.
גרוסטו (נפה)
נפת גרוסטו (באיטלקית: Provincia di Grosseto) היא נפה במחוז טוסקנה שבאיטליה. היא משתרעת על שטח של 4,504 קמ"ר, ובשנת 2013 התגוררו בה 225,098 נפש. בירתה של הנפה בעיר גרוסטו.
הנפה גובלת בנפת ליבורנו ובנפת פיזה במחוז טוסקנה בצפון-מערב, בנפת סיינה במחוז טוסקנה בצפון ובמזרח, בנפת ויטרבו במחוז לאציו בדרום-מזרח ובים הטירני במערב.
קאיפורה
קאיפורה (שם מדעי: Caipora) הוא סוג של קוף קדום ממשפחת קופי העכביש, אשר התקיים באמריקה הדרומית של סוף הפליסטוקן באזורי יער עבות שהשתרע באזור בתקופתו.