cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ג'יימס צ'ארלס
מאז שפתח את ערוץ היוטיוב שלו, צ'ארלס צבר מעל 24.5 מיליון מנויים, נכון לדצמבר 2021. ב-2020, הוא היה המנחה, הבמאי והמפיק השותף של תוכנית הריאליטי "Instant Influencer" של YouTube Originals. הוא זכה בפרסים רבים על פעילותו ברשתות החברתית, ביניהם שני פרסי בחירת הקהל, שני פרסי סטרימי, פרס שורטי אחד ופרס בחירת הנוער אחד.
בנוסף לערוץ היוטיוב שלו, צ'ארלס צבר תאוצה גם בפלטפורמת שיתוף הווידאו טיקטוק.
ראשית חייו
צ'ארלס נולד ב-23 במאי 1999 בבת'להם, ניו יורק להורים כריסטין וסקיפ דיקינסון, קבלן , ולו אח צעיר אחד, איאן ג'פרי. הוא למד בתיכון המרכזי של בת'להם, שם סיים את לימודיו ביוני 2017. בתיאורו את חוויותיו בתיכון, הוא אמר "הציקו לי הרבה בתיכון ובאופן אישי, פשוט התעלמתי מזה". צ'ארלס נכנס אל תחום היופי לראשונה כמעצב שיער חובבני, והתחיל לאפר לאחר שחברה ביקשה ממנו לאפר אותה לנשף בית הספר. לאחר שלימד את עצמו איפור, הוא החל לעסוק בכך באופן מקצועי עם בנות מהאזור שלו.
קריירה
בינואר 2019 הוא הוזמן לברמינגהאם שבאנגליה לפתוח את החנות השנייה בבריטניה של מורף קוסמטיקס.
במרץ 2019 צ'ארלס היה אחראי לאיפור בצילומי הקליפ של איגי אזליה לשיר "Sally Walker". הוא גם השתתף בהופעת קמאו בסרטון.
באפריל 2020, צ'ארלס אישר כי סדרת היוטיוב שלו "Instant Influencer" תעלה בבכורה ב-24 באפריל 2020. הסדרה שואפת למצוא את "משפיע היופי" הבא, ואותה מנחה צ'ארלס.
מאז שפתח את ערוץ היוטיוב שלו, צ'ארלס יצר מספר רב של סרטוני שיתוף פעולה, ואיפר יחד עם סלבריטאים שונים כדוגמת קים קרדשיאן, קיילי ג'נר, ליל נאז X , קשה , מדיסון ביר , דוג'ה קאט , ג'וג'ו סיווה , צ'ארלי ד'אמליו, אדיסון ריי , טריקסי מאטל , אוואני גרג , ברטמן רוק ופלסטיק טיארה.
תדמית ציבורית
צ'ארלס מכנה את מעריציו "אחיות" (Sisters). הוא ציין שג'קלין היל וניקי דה יאחר הן השפעותיו הגדולות ביותר. לדבריו, איפור מבחינתו הוא "מוצא יצירתי וצורה של אמנות".
בפברואר 2017, ספג צ'ארלס ביקורת ברחבי הרשת לאחר שצייץ "אני לא מאמין שאנחנו הולכים היום לאפריקה! אלוהים אדירים, מה אם נידבק באבולה?". מאוחר יותר הוא פרסם התנצלות, בה הוא בטעות התייחס לאפריקה כמדינה. באפריל 2010 הופנתה אליו ביקורת נוספת ממעריציו לאחר שאמר בסרטון שפרסם שהוא לא "הומו לגמרי", ושהוא 5.5 בסולם קינסי (הנע בין 1 ל-6), והוסיף כי "היו בעבר בנות שחשבתי שהן מאוד מאוד יפות. היו בעבר גם בחורים טרנסים שהייתי ממש ממש בקטע שלהם לרגע קט". הערות אלה יצרו מחלוקת, וחלק טענו שהן טרנספוביות. צ'ארלס התנצל זמן קצר לאחר מכן והוציא הודעה לפיה הערותיו טרנספוביות שלא בכוונה וכי עליו היה לבחור במילים שונות כדי להעביר את כוונתו. הוא ספג תגובות חריפות ברשת לאחר שהשתתף במסיבה המונית בהייפ האוס במהלך מגפת הקורונה, והתנצל על כך בסרטון.
בפברואר 2021, משתמש טיקטוק בן 16 פרסם שני סרטונים שבהם האשים את צ'ארלס בהטרדה, וציין כי הוא שלח אליו תמונות עירום מבלי שביקש ולחץ עליו לעשות סקסטינג בסנאפצ'ט, גם לאחר שצ'ארלס גילה שהמשתמש בן 16. בהצהרה שפורסמה לטוויטר הכחיש צ'ארלס את ההאשמות, ואמר כי לאחר שהוסיף את המשתמש לסנפצ'אט, הוא קיבל ממנו "תמונות זימה" והוסיף: "שאלתי בן כמה הוא היה באופן מיידי והוא אמר לי שהוא בן 18 אז התחלתי לפלרטט בחזרה". הוא המשיך ואמר כי לאחר שהמשתמש חשף שהוא בן 16, צ'ארלס הסיר אותו כחבר.
ביקורת מצד טאטי ווסטברוק
ב-10 במאי 2019, הקולגה הוותיקה של צ'ארלס, טאטי ווסטברוק, העלתה לערוץ היוטיוב שלה סרטון ארוך בן 43 דקות שכותרתו "Bye Sister ..." (במקור "BYE SISTER ...", באותיות גדולות), בו היא מתחה ביקורת קשה על צ'ארלס. בסרטון שלה האשימה ווסטברוק את צ'ארלס בחוסר נאמנות, "תמרן את המיניות של האנשים" וב"שימוש ב ... תהילה, כוח וכסף כדי לשחק ברגשות של אנשים". לאחר מכן צ'ארלס איבד למעלה ממיליון רשומים לערוץ היוטיוב שלו בפחות מ-24 שעות, ובכך קבע שיא ביוטיוב באיבוד רשומים. מספר הרשומים המשיך לרדת, ובעוד בסביבות 6 במאי 2019 מספר הרשומים עמד על 16.6 מיליון מנויים, ב-15 במאי 2019 הוא הגיע לנקודת שפל של 13.4 מיליון, והתאושש מעט בימים שלאחר מכן. מספר המנויים של ווסטברוק גדל ביותר מארבעה מיליון באותה תקופה.
שבוע לאחר הצניחה במספר הרשומים של צ'ארלס, ב-21 במאי 2019, יוטיוב הודיעה כי הם יקצרו את מספרי ספירת המנויים ברחבי הפלטפורמה. בעוד שההודעה הרשמית לא הזכירה את הסכסוך, פרשנים רבים שיערו כי מדובר בתגובה ישירה לאובססיה האחרונה של הקהילה סביב ספירת רשומים, כפי שניתן לראות בסכסוך זה ובסכסוכים אחרים, כמו זה של פיודיפאי מול טי סיריז. הסאגה הובילה לניתוחים שונים המתייחסים לתרבות הביטול (cancel culture), לרעילות לכאורה של קהילת היופי של יוטיוב, לסטריאוטיפים של גברים הומוסקסואליים המתנהגים כטורפים ולרווחים המופקים מ"דרמה" באינטרנט.
חיים אישיים
צ'ארלס הוא הומוסקסואל מוצהר. נכון לשנת 2019, השווי הנקי שלו מוערך בכ-12 מיליון דולר. בשנת 2020 הוא רכש אחוזה בשווי 7 מיליון דולר בלוס אנג'לס.
במאי 2020, צ'ארלס חשף בפני דוגמנית העל נעמי קמפבל שהוא עבר הזרקות בוטוקס במצח שלו והזרקות פילר בשפה שלו.
ג'ון שווב
ג'ון וויליאם שווב השלישי (באנגלית: John William Schwab III; נולד ב-15 בספטמבר 1972) הוא שחקן קולנוע, מדבב, מפיק ומוזיקאי אמריקאי שמתגורר כיום בלונדון.
ביוגרפיה
שווב נולד בספטמבר 1972 בפנסקולה שבפלורידה לג'ון וויליאם שווב השני, חייל בחיל הנחתים כבן השלישי מתוך ארבעה. הוא למד באוקינאווה שביפן ובסיאול בקוריאה הדרומית. לאחר מכן היגר ללונדון.
שווב בוגר לימודי תואר ראשון בספרות אנגלית מאוניברסיטת דרהאם (1996-93); שם הכיר את אשתו לעתיד - טמסין. יש להם שני ילדים יחדיו: סמי וג'ק.
קריירה
בשנת 2005 הופיע בסדרה "דוקטור הו" ובאותה שנה דיבב דמויות בסדרה "רובוטריקים סייברטרון". לאחר שנתיים שיחק בסדרה הבריטית "מלון בבילון" בתור קליף בארנס. בשנה שאחריה דיבב בסדרת האנימציה "זורו".
בשנת 2013 ניסה שווב להתקבל לתפקיד הקריין בדיבוב האמריקאי של הסדרה "תומס הקטר וחברים", אבל מארק מורגן קיבל את תפקידו בגרסאות הבריטית והאמריקאית. כעבור שלוש שנים הצטרף לצוות המדבבים של הסדרה, ודיבב את סטנלי ואת ויני. בנוסף דיבב בסרט "חסידודס".
בשנת 2017 דיבב בסדרה "השריף קאלי במערב הפרוע" את דמותו של קיילב. בשנת 2018 שיחק טכנאי צוללת בסרט "עולם היורה: נפילת הממלכה" של הבמאי חואן אנטוניו ביונה.
בנוסף על משחק ודיבוב הוא גם מוזיקאי וגם היה שותף בהפקה של הסרט המוצלח "The Hide" משנת 2008.
קאבולי פלאו
קאבולי פלאו (ידוע גם ככאבילי פלאו) הוא מאכל שמוצאו מאפגניסטן, מאזור העיר קאבול ממנה נגזר שמו. הקאבולי פלאו ידוע באופן מסורתי כמאכל הלאומי של אפגניסטן, ואוכלים אותו בצורות שונות בכל דרום אסיה ומרכז אסיה. מאכל זה, כמו מאכלים אפגניים אחרים, קיבל עם הזמן השפעה הודית וזאת בעיקר באופן תיבולו (הוספת גאראם מסאלה וציפורן).
המאכל דומה מבחינת מרכיביו ותהליך ההכנה שלו למאכל אחר שמוצאו בעמים טורקיים במרכז אסיה, הפילאף, הידוע בשפה העברית בשם "אושפלאו" (או "פלוב") ונפוץ במדינת ישראל בעיקר בקרב היהודים בני העדה הבוכרית. מרכיביו העיקריים של המאכל הם אורז בסמטי, צימוקים, בשר טלה וגזרים. קיימות גם גרסאות של המאכל עם בשר עוף ובשר בקר במקום בשר הטלה. נהוג להוסיף למאכל בצל, כמון, קינמון, פלפל שחור, שמן, חמאה ומלח בישול אך ישנן גם גרסאות אחרות של תיבול התבשיל.
לקאבולי פלאו קיימת גם גרסה צמחונית/טבעונית שלא כוללת בשר טלה, עוף או בקר.
בוא הביתה
בוא הביתה הוא סינגל של הזמר הישראלי שלומי שבת, מתוך אלבום שיתופי הפעולה העתידי שלו, "חברים 3", בשיתוף עם אחותו לאה שבת ובניו מנור ואביהו שבת. השיר יצא לאור ב-18 באוקטובר 2020, כסינגל השלישי מתוך האלבום, על ידי חברת התקליטים ארומה מיוזיק.
רקע וכתיבה
השיר, שנכתב והולחן על ידי מבצעי השיר יחד עם אבי אוחיון והופק על ידי מתן דרור, הוא בלדה העוסקת באישיות אליה מתגעגע הדובר, הקורא לה "לבוא הביתה".
על השיר, שיצא במהלך אשפוזו של שבת בבית חולים לאחר שחלה במחלת הקורונה, אמר שבת: "בימים מורכבים אלה שכולנו עוברים עכשיו, אין משהו שיותר מחמם את ליבי ומחזק אותי כמו המוזיקה והתמיכה של המשפחה, החברים, הקהל שלי ובכלל כל האנשים מהארץ ומהעולם שמציפים אותי באהבה אין סופית שלא מובנת מאליה. לכן בחרתי לשחרר שיר שהקלטתי עם האנשים הכי קרובים אלי. ילדיי האהובים, מנור ואביהו ואחותי היקרה לאה. השיר הזה מרגש אותי ומחזק אותי כל פעם מחדש". על תוכן השיר והתכתבותו עם שהותו של שבת בבית החולים אמרה אחותו לאה כי כשהם הקליטו את השיר, הם לא ידעו "כמה הוא יהיה רלוונטי", וכי "השיר הזה יוצא וקורא אליך [שלומי]".
וידאו קליפ
הווידאו קליפ של השיר פורסם בערוץ היוטיוב של שבת בסמוך לצאת הסינגל עצמו ובוים על ידי עוזי ג'ורג'. בקליפ נראים משפחת שבת מקליטים את השיר באולפן הקלטות, יחד עם שותפם לכתיבת השיר אבי אוחיון ומפיק השיר מתן דרור.
הצלחה
השיר הגיע היישר אל המקום הראשון במצעד השבועי של חברת מדיה פורסט, המאגד את השירים המושמעים ביותר בתחנות הרדיו בישראל באותו השבוע.
ביקורת
דודי פטימר ממעריב אונליין אמר על השיר כי הוא "בלדה מצוינת המעלה ניחוחות תפילת שישי, זיכרונות מלאי ערגת ילדות, אופטימיות ותקווה שהם מצרך נדיר אך הכרחי בתקופה זו" וכי "הביצוע המשפחתי מרגש עד דמעות, כולל הרמוניות נהדרות ומעביר את החום המשפחתי גם למאזין, כשאי אפשר להתעלם שהשיר מקבל משמעות יותר עוצמתית ומרגשת לאור העובדה ששבת נמצא בעיצומו של תהליך ההחלמה מנגיף הקורונה". גם יוסי חרסונסקי העניק לשיר ביקורת חיובית, ואמר כי "המוזיקה – עונג שבת. המנון המשפחה הרוגש. המנגינה – לא להתווכח. לוקחת את המילים למקום הנכון – עצב מתוך חסד, הזדהות מתוך כוונה. הן (המילים) הופכות בשירתם של השבתים למהות של קרבה, חום, אינטימיות, כל מה שקשור למשפחתיות חמה. שיר כזה – יהיה מיינסטרים ככל שיהיה – אינו משקר".
שנית גדולה
שָׁנִית גדולה (שם מדעי: Lythrum salicaria) שמו בערבית חנאא'יה, וארדה אל-חינֶה. הוא מין ממשפחת הכופריים. זהו שיח רב שנתי, הנפוץ ליד גדות נחלים, מעיינות וביצות. הוא גדל בסמוך למים, בחגורת הצמחייה הראשונה. הצמח פורח בין החודשים יוני עד נובמבר בפריחה בצבעי סגול-ארגמן.
גבעול הצמח מעוצה וזקוף. בסוף הקיץ העלים נושרים ומתייבשים. התפרחת מסודרת באשכולות הנראים כמו שיבולים. הפרחים נפתחים בהדרגה מלמטה כלפי מעלה. לפרח חמישה עלי כותרת.
צ'ארלס דרווין ערך ניסויים בהאבקה של הצמח. ממצאיו הראו שפוריות הצמח הגדולה ביותר מתקיימת כשנעשית האבקה בין עמוד העלי לבין אבקנים שגובהם שווה.
מכבי מוסינזון הוד השרון
מכבי עירוני מוסינזון הוד השרון היא קבוצת כדורעף ישראלית מהעיר הוד השרון, המשתתפת בליגת העל בכדורעף. קבוצת הבוגרים מארחת באולם הספורט של תיכון מוסינזון, המכיל 500 מקומות ישיבה.
היסטוריה
המועדון הוקם בשנת 1980 על ידי קבוצת שחקנים ותיקים ששיחקו כדורעף בחצרו של יורם בראון, שהיה הבעלים של "מדגרות בראון" בהוד השרון. לאחר מכן הוא נרשם לליגה ב' בכדורעף - בשם "מכבי אפרוחי בראון הוד השרון". ב-1985, ישראל חילו, שהיה מורה לחינוך גופני בתיכון מוסינזון בעיר הוד השרון, הקים קבוצת כדורעף של תלמידים צעירים אותם לימד לשחק כדורעף. קבוצה זו נרשמה גם היא לליגה ב' במסגרת אגודת מכבי הוד השרון. במהלך השנים שתי הקבוצות הבוגרות טיפסו במעלה הליגות, כך שקבוצת אפרוחי בראון עלתה לליגה הארצית (ליגת המשנה), וקבוצת הצעירים של מוסינזון הגיעה לליגה א'. ב-1991 החליטו יוני אלמוג וישראל חילו להקים בית ספר לכדורעף בשיתוף חטיבת הביניים "הראשונים", והוקמה כיתת ספורט ראשונה לכדורעף בנים ובנות, תלמידי כיתה ז' של החטיבה.
בסיום עונת 1998/1999 העפילה הקבוצה לליגת העל בכדורעף לראשונה בהיסטוריה שלה. בעונת 2002/2003 הגיעה הקבוצה לגמר גביע המדינה, אך הפסידה להפועל מטה אשר 3-0. בעונת 2006/2007 הצליחה הקבוצה לשבור את תקרת הזכוכית וזכתה בדאבל היסטורי כשניצחה את קבוצת מכבי תל אביב החזקה - גם בסדרת גמר האליפות וגם בגמר גביע המדינה (הקבוצה זכתה בדאבל גם עם קבוצת הנוער בעונה זו). בעונת 2007/2008 הפסידה למכבי תל אביב גם בסדרת גמר האליפות וגם בגמר גביע המדינה וסיימה סגנית בשני המפעלים.
גאוגרפיה של סאו טומה ופרינסיפה
סאו טומה ופרינסיפה היא מדינת איים המשתרעת בחלקו המזרחי של מפרץ גינאה שבאוקיינוס האטלנטי.
איי המדינה
המדינה מורכבת משני איים עיקריים, האחד הוא "סאו טומה" (דרומי יותר) והשני "פרינסיפה" (צפוני יותר). אלה ממוקמים כ-300 קילומטר וכ-250 קילומטר בהתאמה, מהחוף הצפון מערבי של גבון שבמערב אפריקה. המרחק בין האיים מצפון לדרום, הוא כ-140 קילומטר.
לאיים 209 קילומטר של קו החוף. סאו טומה הוא האי הגדול מבין השניים - אורכו 50 קילומטר ורוחבו עומד על 30 קילומטר. פרינסיפה הוא קטן יותר מעמיתו סאו טומה - אורכו 20 קילומטר ורוחבו עומד על 6 קילומטר.
גאולוגיה
שני האיים הם חלק מהרכס הגעשי של קמרון (Cameroon volcanic mountain line). זהו רכס הרים געשי, אשר כולל גם את האי ביוקו שבגינאה המשוונית השוכן ממערב לחופי קמרון, במרחק של כ-210 קילומטר מן האי פרינסיפה ומתמשך לתוך שטח מדינת קמרון, שם הוא יוצר רכס הרי געש.
שני האיים הם הרי געש שהתרוממו מתוך האוקיינוס. באי פרינסיפה פסקה הפעילות הגעשית לפני כ-15.7 מיליון שנים ומאז נשחקו פני השטח. האי מתנשא לגובה של 946 מטרים מעל פני הים, אולם קרקעית האוקיינוס נמצאת בעומק של כ-3,000 מטרים. האי סאו טומה צעיר יותר ונמצאו בו סלעים שגילם כ-100,000 שנה. האי הוא חרוט מגן המתנשא לגובה של כ-2,000 מטרים מעל פני הים (גם במקרה זה בסיסו נמצא בעומק של כ-3,000 מטרים).
פני השטח
הנקודה הגבוה ביותר באי סאו טומה היא ההר פיקו דה סאו טומה (Pico de São Tomé), המגיע לגובה של 2,024 מטר. האי פרינסיפה הוא נמוך יותר מסאו טומה, ופסגתו הגבוהה ביותר מגיעה לגובה של 948 מטר (פסגתו של ההר פיקו דה פרינסיפה - Pico de Principe).
אקלים
בגובה פני הים ישנו אקלים טרופי, חם ולח עם טמפרטורות שנתיות ממוצעות של כ-27 מעלות צלזיוס. ככל שעולים מגובה פני הים לגבעות ולהרים, הטמפרטורות השנתיות הממוצעות יורדות, ומגיעות לכ-20 מעלות צלזיוס. הלילות קרירים באופן כללי. כמות המשקעים השנתית נעה בין 5,000 מ"מ. עונת הגשמים נמשכת מחודש אוקטובר ועד חודש מאי.
J-2X
J-2X הוא מנוע דלק נוזלי רקטי שמתוכנן לשמש ב-SLS של נאס"א. ה־J-2X הפועל על מימן נוזלי כדלק וחמצן נוזלי כמחמצן נבנה בארצות הברית על ידי חברת "רוקטדיין". המנוע יהיה בעל מסה של כ-2,470 קילוגרם - כבד בצורה משמעותית מקודמיו. ה־J-2X הוא הממשיך של ה־J-2 ששימש ב־S-II וב־S-IVB בטילי הסטורן שימשו בתוכנית אפולו. פיתוחו החל בשנת 2007 במסגרת תוכנית קונסטליישן שבוטלה. ה־J-2X היה אמור לשמש בשלבים העליונים בטילים ארס 1 וארס 5 ובעתיד ב־SLS בלוק II - היורש של תוכנית קונסטליישן. המנוע אמור להיות יעיל יותר ופשוט יותר לבנייה מאשר ה־J-2 ועלותו אמורה להיות יותר נמוכה מאשר ה־RS-25 - המנוע הראשי של מעבורת החלל. שינויי התצורה כוללים את הסרת הבריליום ושינוי רכיבים אלקטרוניים.
קרב רפיח (2014)
מהלך הקרב
ב-1 באוגוסט 2014 החלה בשעה 08:00 הפסקת אש למשך 72 שעות ביוזמת מזכ"ל האו"ם, באן קי-מון, ומזכיר המדינה האמריקאי, ג'ון קרי. הפסקת האש אושרה על ידי חמאס וישראל. הפסקת אש זו הופרה תוך זמן קצר על ידי החמאס בשיגור מספר רקטות לעבר יישובי עוטף עזה ולאחר מכן בירי שתי פצצות מרגמה.
כוח של סיירת גבעתי המשיך בפעילות מבצעית לאיתור מנהרות באזור רפיח. ב-9:05 תקפו את הכוח מחבלים שיצאו ממנהרה, הרגו שלושה מחיילי הכוח: מפקד הסיירת, רס"ן, סגן וסמ"ר , ולקחו אתם את גופתו של סגן גולדין.
סגן מפקד הסיירת, סגן איתן פונד, ומפקד חפ"ק המג"ד, סג"ם מתן חורש, הובילו מרדף אחר חוליית המחבלים בתוך המנהרה אשר במהלכו נתגלו פריטים שאפשרו, יחד עם פריטים שנתגלו בשעות הצהריים על ידי צוות של סיירת מטכ"ל ויחידת אית"ן, לקבוע מאוחר יותר את מותו של סגן גולדין.
בשעות הראשונות שלאחר הקרב נחשב סגן גולדין לנעדר שנפל בשבי, אך כעבור כ-38 שעות, במוצאי שבת, נמסרה להוריו קביעתו של הרב הצבאי הראשי, רפי פרץ, שהדר גולדין נהרג.
בדצמבר 2014, כחמישה חודשים לאחר הקרב, דלפו לאמצעי התקשורת הקלטות של רשת הקשר הצה"לית במהלך הקרב, ובהן נשמע חששו של מפקד גדס"ר גבעתי (יחידת שועלי שמשון), סא"ל אלי ג'ינו, מירי דו-צדדי:
מהליה (זמרת)
ביוגרפיה
מהליה נולדה בסיסטון שבמחוז לסטרשייר שב ב-1 במאי 1998.
קרב רפיח (2014)
מהלך הקרב
בתחקיר נסיבות תחילתו של הקרב, שפורסם כשמונה חודשים לאחר הקרב, אמר מח"ט גבעתי, אל"ם עופר וינטר: "השיטה החטיבתית לקחה בחשבון את כניסת הפסקת האש והתבססה על כך שעד השעה 8 בבוקר יסיימו הכוחות את ההתקפה ורק לאחר בידוד המרחב יבוצעו סריקות המנהור. מאחר שזה לא היה המצב, עם כניסת הפסקת האש לתוקף נכנסו כוחות פלוגת הסיור לסריקות במרחב שלא נכבש ובגזרה לא מאובטחת".
מהליה (זמרת)
ביוגרפיה
ב-10 ביולי 2012, הוציאה את המיני-אלבום הראשון שלה, Head Space.
קרב רפיח (2014)
מהלך הקרב
על פעילותם לאיתור סגן גולדין הוענק עיטור המופת לסגן איתן פונד וצל"ש אלוף פיקוד הדרום (האלוף סמי תורג'מן) הוענק לסגן יאיר אלקלעי, סגן שקד קידר, סג"ם מתן חורש וסמ"ר צ'אלאצ'או מקונן.
מהליה (זמרת)
ביוגרפיה
ב-11 בדצמבר 2015, הוציאה את המיני-אלבום השני שלה, Never Change.
קרב רפיח (2014)
מהלך הקרב
בהרצאה שנשא וינטר בשנת 2021 אמר שהתנגד לפעולה שהחלה את הקרב, משום שסבר שהסיכון בפעולה עולה על תועלתה, אך מפקד פיקוד הדרום, האלוף סמי תורג'מן, קיים הערכת מצב והחליט לבצע את הפעולה.
מהליה (זמרת)
ביוגרפיה
ב-2016, שיחקה בסרט הקולנוע הבריטי Brotherhood בתפקיד תיאה.
קרב רפיח (2014)
דו"חות ביקורתיים
בדו"ח ועדת החקירה של האו"ם בנושא עימות ישראל-עזה 2014 נמתחה ביקורת חריפה על התנהלות צה"ל בקרב ועל כך שפלסטינים רבים נהרגו בקרב, בהם אזרחים רבים. בדו"ח נכתב כי "כאשר שלומו של חייל ישראלי היה בסכנה, (צה"ל) התעלם מכל החוקים".
מהליה (זמרת)
ביוגרפיה
ב-16 בדצמבר 2016, הוציאה את אלבום המוזיקה הראשון שלה, Diary Of Me.
קרב רפיח (2014)
דו"חות ביקורתיים
דו"ח של ארגון "אמנסטי אינטרנשיונל" טען שבקרב ברפיח ביצעה ישראל פשעי מלחמה. משרד החוץ דחה בתוקף טענה זו.
מהליה (זמרת)
ביוגרפיה
ב-2019, הייתה מועמדת לקטגוריית פרס המבקרים של פרסי המוזיקה הבריטית.
קרב רפיח (2014)
דו"חות ביקורתיים
ב-15 באוגוסט 2018 הודיע הפרקליט הצבאי הראשי אלוף שרון אפק על סגירת התיק ועל החלטה שלא לפתוח בחקירה פלילית על הקרב, מאחר שמצא שהכוחות פעלו לפי הדין ושיקולים מבצעיים לגיטימיים. עוד צוין בדו"ח הפצ"ר שבמהלך הקרב הרגו כוחות צה"ל כ-42 מחבלים וייתכן שנהרגו באופן בלתי מכוון עד 70 אזרחים מתקיפת מטרות צבאיות של ארגוני הטרור.
מהליה (זמרת)
ביוגרפיה
ב-6 בספטמבר 2019, הוציאה את אלבום המוזיקה השני שלה, Love and Compromise. בין השירים באלבום, נמצאים הסינגלים "Do Not Disturb", "Simmer" (בשיתוף פעולה עם בורנה בוי) ו-"What You Did"  (בשיתוף פעולה עם אלה מאי).
ב-2020, הייתה מעומדת לקטוגריית זמרת בריטית של פרסי המוזיקה הבריטית.
ב-1 במאי 2020, הוציאה את המיני-אלבום הרביעי שלה, Isolation Tapes.
דיוקן האמן כפילוקטטס צעיר
"דיוקן האמן כפילוקטטס צעיר" הוא פסל מאת יגאל תומרקין, שנוצר בין השנים 1965–1966. אחד מעותקי הפסל נמצא באוסף מוזיאון ישראל, ירושלים.
תיאור
שמו של הפסל "דיוקן האמן כפילוקטטס צעיר" מתייחס לספרו של ג'יימס ג'ויס "דיוקן האמן כאיש צעיר", המתאר את התגבשות תודעתו העצמית של הסופר. הפסל דומה באיקונוגרפיה וקומפוזיציה שלו לפסל אחר של תומרקין מעותה עת - "דיוקן האמן כלוחם צעיר". תומרקין בחר להציג את עצמו בדמותו של פילוקטטס, קשת מן המיתולוגיה היוונית שננטש על אי ומנהל מאבק ממושך בכוחות פנימיים וחיצוניים.
הפסל עשוי כאסמבלאז' שנוצק בברונזה. עיניו עצומות ופיו פתוח. דמותו של האמן מוצגת כדמות כחושה או כמעין בובה, המגיחה מתוך מבנה דמוי אבן או מצבה. ייתכן כי מבנה זה מרמז על מבנה המערה שבה הסתתר פילוקטטס. פני הדמות הן דיוקן עצמי של תומרקין. פנים אלו ממורקות, תהליך המעניק להן צבע בהיר ומבריק. במקום שבו היה אמור להימצא הגוף מגיחים כנים של כלי נשק שונים. בעוד רגל ימין של הדמות קטועה, רגלו השמאלית מתוחה לפנים.
ג'יימס קין
ג'יימס קין (באנגלית: James Keene; נולד ב-26 בדצמבר 1985) הוא כדורגלן אנגלי המשחק באסטה מליגת המשנה השוודית בעמדת החלוץ.
קריירה
קין התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של פורטסמות'. לאחר שצבר 2 הופעות בפורטסמות' הוא הושאל לניוברי, קידרמינסטר הריירס ובורנמות'. ב-15 באוקטובר 2005, הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה נגד קולצ'סטר יונייטד שהעניק לקבוצתו נקודה בדקות הסיום.
במרץ הושאל לגאיס השוודית. קין הבקיע את שער הבכורה שלו עבור המועדון בדרבי של גטבורג נגד אורגריטה. הוא סיים את העונה כמלך השערים של המועדון עם 10 שערים ב-22 הופעות ליגה. בקיץ נשאר בשוודיה כאשר חתם באלפסבורג. בקיץ הושאל לפרדריקסטאד. את עונת העביר כשחקן מושאל ביורגודן ונבחר לשחקן העונה במועדון. ב-10 בינואר 2013, הושאל לחודש אחד לפורטסמות'. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-26 בינואר, נגד הארטלפול יונייטד.
בדצמבר חתם בבני יהודה תל אביב, בסיום העונה המועדון ירד לליגה הלאומית וקין עזב את המועדון וחתם בנורת'איסט יונייטד מהסופר ליג ההודית.
חוות קרן אור
חוות קרן אור היא חווה שיקומית לבעלי חיים. בחווה מתגוררים ומטופלים כ-450 בעלי חיים שניצלו מהתעללות או ממצוקה אחרת, ובהם עופות, כלבים, חתולים, חזירים, סוסים, עיזים, צבים, חמורים, פרות, כבשים ועוד. שמה המלא של החווה הוא "חוות קרן אור- חוויה הדדית בחווה שיקומית", היא נוסדה מתוך חזון שהקשר המיוחד עם בעלי חיים והטיפול בהם מטפל גם במטפלים עצמם. בחווה כ-65 מתנדבים שביניהם נערים בסיכון, קשישים, בוגרים על הרצף האוטיסטי, הלומי קרב ואחרים, חלקם מגיעים דרך סל שיקום של משרד הבריאות.
ייסוד
החווה הוקמה בשנת 2016 על ידי קרן אור סולומון, לאחר מיזמים שלה להפעלת ילדים עם בעלי חיים, ושיקום בעזרת בעלי חיים. מתוך חשש לצער בעלי חיים שנגרם במסגרות כאלה הם הופסקו, ונפתחה חוות המקלט. החווה שוכנה תחילה בכפר יונה, ולאחר כשנה הועתקה ליישוב עדנים שבשרון למשק בשטח 4 דונם. סולומון מנהלת את החווה ומתגוררת בה. ב-30 ביולי 2017 נרשמה החווה כעמותה. בשל בקשת בעלי המקום לפנות את השטח ביישוב עדנים, במהלך אוקטובר 2021 החווה הועתקה שוב לשטח בבית ברל.
פעילות
התפעול היומיומי של החווה מתבצע באמצעות כ-65 מתנדבים שאחראים על האכלה, מתן טיפול וטרינרי, פיזיותרפיה, שיקום, ניקיון, הזנה מבקבוקים, התקנה על כיסאות גלגלים, ליווי טיפולים אישיים ועוד. חלק מהעובדים מגיעים במסגרת שירות לאומי. רבים מבעלי החיים הם נכים בצורה זו או אחרת. כל זכר שמגיע לחווה עובר סירוס ובמקרה של חתולים וכלבים הנקבות עוברות עיקור.
מלבד מתחמי המחייה של בעלי החיים, החווה כוללת גם: משרדים, שיקומיה, מרפאה, חדר טיפול באנשים, מתחם כלבים נכים וצימר לחתולים עיוורים.
הציבור פונה למתנדבי העמותה באמצעי המדיה השונים על מנת לדווח על בעלי חיים במצוקה.
בכל שנה החווה אחראית על חילוץ והצלה של מאות בעלי חיים ומציאת בתים מאמצים לעשרות בעלי חיים. החילוצים מתבצעים באמצעות כלי רכב מיוחדים לשינוע בעלי חיים: רכב חילוץ והצלה, קרון סוסים וקרון לעגלים וצאן.
אימרה פאן
אימרה פאן (במקור רוזנפלד אחר כך מזאי, בהונגרית: Pán Imre; בודפשט, 13 באפריל 1904 – פריז, 4 במרץ 1972) היה סופר בתחום האמנות, מארגן תערוכות, עורך עיתון, מוציא לאור, משורר, ואספן אמנות יהודי-הונגרי. אחיו של ארפאד מזאי, אביו של גאבור מזאי. אשתו הראשונה הייתה מגדה האוזווירט, והשנייה מירל קסטלר.
ביוגרפיה
אימרה פאן נולד במשפחה יהודית בבודפשט כבנם של הסוכן איז'אק (יצחק) הירש רוזנפלד ושל הרמינה גיבס. במשפחה היו שמונה אחים. כבר בגיל שתים-עשרה או שלוש עשרה הוא קנה כתבי עת וגרפיקה מהכסף שהרוויח כניצב בהצגות בית האופרה של בודפשט. בשנת 1924, עם אחיו ארפאד מזאי ועם ג'רג' גרה הקים מגזין דאדאיסטי בשם IS, הם הצליחו לפרסם רק שני גליונות, אך עם זאת כותבי תולדות האמנות ההונגרית ראו בעיתון יוזמה אוונגרדית חשובה. משנת 1926 הועסק על ידי כתב העת "חיי התיאטרון" (Színházi Élet), תחילה כחבר צוות מערכת ולאחר כמנהל מדור הקולנוע.
בשנת 1931 החל להקים עיתון בשם INDEX ("עיתון מאמצי תרבות חדשים"). מאמריו הופיעו בכתב העת של לאיוש קשאק, Dokumentum ו-Munka והוא גם היה המפיץ ההונגרי הבלתי חוקי של עיתון קשאק שפורסם גם בווינה. הוא ניהל חנות ספרים בשדרת אנדראשי בשם Sztárbolt (חנות כוכבים). בשלב האחרון של המלחמה, עקב סכנת הגירוש, סגירת היהודים בגטו ובכלל רדיפת היהודים, הוא הסתתר שם בחנות, במקום מסתור מאחורי המדפים. בתום מלחמת העולם השנייה בשנת 1945 המשיך את החנות בשם Művészbolt (חנות אמנים), והעניק מקום לתערוכות גרפיות מודרניות. הוא היה אחד המייסדים, העורכים והמארגנים של בית הספר האירופי. בשלוש שנים, בין 1945 לבין 1948, 38 תערוכות אורגנו על ידו, ניתנו הרצאות, והוציאו לאור חוברת בשם Index.
בשנת 1957 הוא עזב את הונגריה עם חברו אנדרה באלינט והיגר לצרפת. בפריז הצליח סוף סוף להמשיך בפעילותו האמנותית ללא הפרעה, לארגן תערוכות וכתיבת מונוגרפיות. בשנת 1970 הוא כתב מחקר ששמו "פרשנות המאה" שניתח את הקשר בין אמנות לבין המדע על פי בקשת אוניברסיטת אקס-מרסיי. הסוגיה הראשונה והאחרונה של כתב העת הספרותי-פילוסופי שלו Préverbes (פעלים) פורסמה רק לאחר מותו.
יער בוסאקו
רבים מעצי בוסאקו היוו מטרות מחקר ואזכורים בספרות האקדמית והפופולרית. ב-1768 עורר בוטנאי אנגלי פולמוס בן 200 שנה לגבי מקורם של הברושים ביער בגואה. בסוף שנות ה-90 ביקר הסופר המומחה ביינות יו ג'ונסון בבוסאקו ותיאר עוזרד טסמני שראה בו כ"לבטח העוזרד המפואר שבאירופה כולה". מאוחר יותר ההיסטוריון והמומחה לעצים תומאס פקנהם הכניס אחד מאורני בוניה שביער בספרו - "העצים המפורסמים בעולם".
היער היה בעבר בית לנזירים הכרמליטים היחפים. הם בנו בו מנזר, קפלות קטנות ואת החומות מסביב וטיפלו בעצים עד לפירוק המנזרים בשנת 1834. בשלהי המאה ה-19 חלק גדול מן המנזר לשעבר נהרס כדי לפנות את השטח לבניית ארמון אקסטרווגנטי נאו-מנואלי.
עמדה גאוגרפית
יער בוסאקו נמצא בקצה הצפון-מערבי של הרי בוסאקו במחוז המרכז של פורטוגל ומכסה שטח של 1050 דונם כשהוא מוקף בחומה שהיקפה הוא מעל 5 ק"מ. ממדי הפארק הוא 1450 מטר x 950 מטר, והוא נמצא בגובה של 190 עד 547 מטר. נמצא במרחק של 32 ק"מ מן העיר קוימברה, עיר אוניברסיטאית עתיקה ובירת פורטוגל לשעבר. היישוב הקרוב ביותר הוא לוזו, עיירת נופש ידועה במעינותיה המינרליים.
האקלים
המיקרואקלים מתאפיין בטמפרטורות נוחות, ערפילי בוקר תדירים ומשקעים כמעט כפולים לעומת הממוצע האזורי.
היסטוריה
אזור היער בוסאקו יושב לראשונה במאה השישית על ידי נזירים ממנזר בנדיקטיני קרוב (במרחק 5 ק"מ) ואקאריסה. בערך בשנת 1094 השתלטו על המנזר הבישופים של קוימברה ובשנת 1628 העניקו אותו כמתנה למסדר הכרמליטים היחפים. נזירים אלה בנו בתוך זמן קצר את מנזרם - Convento de Santa Cruz do Buçaco ("מנזר הצלב הקדוש מבוסאקו"), גידרו את יער בחומה ובנו את הראשון משערי החומה - שער קוימברה - Portas de Coimbra. באותה תקופה הוציא האפיפיור שני בולות: אחת משנת 1622 שאסרה על נשים להיכנס ליער והשנייה, משנת 1643 שאיימה בנידוי את כל מי שהעז להזיק לעצים. את מילות שתי הבולות חרטו על לוחיות אבן שהוצמדו לקיר החיצוני של "שער קוימברה". בסוף המאה ה-17 לאורך Via Sacra ("ויה סאקרה", הדרך הקדושה), נסלל שביל תלול ומתפתל שהוביל מן המנזר אל הנקודה הגבוהה ביותר של היער Cruz Alta (הצלב הגבוה), נבנו קאפלות קטנות המסמלות את תחנות הוויה דולורוזה, של הפסיון של ישו ("תחנות הצלב"). אורך השביל והמרחקים בין הקאפלות נמדדו בקפידה על מנת לתאר את מסע הייסורים של ישו מהר הזיתים לגולגולתא.
בספטמבר 1810 שלוות המקום הופרעה על ידי קרב בוסאקו. ארתור ולסלי, לימים הדוכס מוולינגטון, עמד בראש צבא אנגלי-פורטוגזי של למעלה מ-56,000 לוחמים קבע עמדה הגנתית בהרי בוסאקו והצליח לעצור את התקדמותם של הצרפתים בפיקודו של המרשל אנדרה מסנה לתוך פורטוגל. ולינגטון לן במנזר בוסאקו בימים שקדמו לקרב. עץ זית שבו קשר את סוסו עומד עדיין על תלו ונקרא "עץ הזית של ולינגטון".
זמן קצר אחרי סגירת המנזרים בפורטוגל בשנת 1834 עברו הבעלות על יער וניהולו למנהל הכללי של יערי הממלכה. המקום ידע מספר תמורות: שטח היער הורחב מ-900 דונם ל-1050, בתים מוזנחים שופצו ושוקמו, נשתלו מינים חדשים של עצים אקזוטיים, נבנה מעלה מדרגות משתפלות המובילות אל המנזר ועוצבו מחדש למה שנקרא "פונטה פריה" - Fronte Fria - "הבאר הקר". מדרגות אלה מהוות אחת האטרקציות האדריכליות הבולטות של היער. בשנת 1888 הוחרב חלק גדול מבניין המנזר כדי לאפשר את בנייתו של ארמון נאו-מנואליני מפואר. הארמון נועד תחילה להוות מקום מנוחה למשפחה המלכותית הפורטוגזית, אבל אחרי הרצח בליסבון של המלך קרלוש וההפיכה ב-5 באוקטובר 1910 הוא נהפך למלון יוקרתי, ארמון בוסאקו.
סופת גונג
ב-19 בינואר 2013 הוכתה פורטוגל על ידי ציקלון בשם גונג. נפלו אלפי עצים ומיליון בתים נשארו ללא חשמל. גם יער בוסאקו ניזוק. מעל 40% מהיער סבל מנזקים. נפגעו גם הכנסיות והמנזרים שבו. מתוך 86 עצים מפורסמים של היער נפלו עשרה, ביניהם הברוש שנודע כ"ארז סאו ז'וזה" שנשתל בשנת 1643, ו-6 נפגעו בצורה משמעותית.
צמחייה
העץ הנפוץ ביותר ביער בוסאקו הוא הברוש המקסיקני, מין הידוע גם כארז בוסאקו או הארז מגואה. הוא צוין לראשונה על ידי המלומדת הפורטוגזית ברנרדה דה לסרדה באוסף שיריה "Soledades de Buçaco" שפורסם בשנת 1634. בשנת 1768 הבוטנאי האנגלי פיליפ מילר עורר פולמוס ארוך בן מאתיים שנה סביב טענתו כי עץ זה הובא מגואה. בשנת 1993 טענה זו הופרכה על ידי מאמר שפורסם על ידי האיגוד הבינלאומי לסיווג הצמחים שבו הוכח שהעץ הגיע לפורטוגל ממקסיקו. אחרי עשור נוסף פורסם מחקר מבוסס על מבחני DNA. ממצאיו הראו שהמקסיקו הוא מקור סביר יותר מהודו של העץ הזה אולם הנתונים התומכים בכך "אינם חזקים מאוד".
מפת היער שהוצאה על ידי קרן Mata de Buçaco מציינת ביער 86 "עצמן מיוחדים", אחד מהם האלון מהרי טסמניה הגדל קרוב לבית המלון. הסופר המומחה ביינות יו ג'ונסון העריך בספרו "יו ג'ונסון בגן" שבאופן ודאי מדובר בעץ המפואר ביותר באירופה". חוקר אוסטרלי שמדד את העץ הסיק כי קוטרו הוא גדול יותר מזה של כל עץ אקליפטוס הגדל בפורטוגל. עם העצים הראויים לציון נמנים עץ הזית שבו קישר ולינגטון את סוסו, אורן הבוניה - המתואר בספרו של תומאס פייקנהם "עצי העולם הידועים ביותר" (2002) וכמה מדגמים מיוחדים של ארזים, גינקגו ושל סקוויה
על הקמליות של יער בוסאקו נכתב במאמר שהוצג בכנס הבינלאומי לקמליות בפונטוודרה. המאמר "בוסאקו ווויליאר ד'אליין: תולדות הקמליומניה בפורטוגל" תיאר 30 זנים שהובאו בשנת 1894 ליער בוסאקו מן העיר פורטו.
החי
עבודת דוקטור משנת 2011 - "מגוון בעלי החוליות בהרי בוסאקו ובאזורים הסובבים" תיעד את המחקרים שנערכו בהרי בוסאקו וזיהתה ביער בוסאקו 56 מיני יונקים, ציפורים, עטלפים ודו-חיים.
אטרקציות ויעדי תיירות ביער בוסאקו
המלך מנואל השני ביקר בו פעם אחת לזמן קצר לפני שיצא לגלות בשנת 1910. נטען שהיה לו כאן את רומן קצר עם שחקנית התיאטרון הצרפתייה גבי דליס. המלון המפורסם בייניו הפך למוקד משיכה לאנשי חברה ויש אומרים, פקדו בו מרגלים בימי מלחמת העולם השנייה. כיום הוא אחד מבתי המלון הגדולים בפורטוגל.
אצטדיון קירקליס
אצטדיון קירקליס (באנגלית: Kirklees Stadium), כיום ידוע בשם אצטדיון ג'ון סמית' (באנגלית: John Smith's Stadium, למטרות פרסומיות) הוא אצטדיון ספורט רב-תכליתי, הממוקם בהאדרספילד, מערב יורקשייר, הממלכה המאוחדת. האצטדיון מכיל 24,121 מקומות ישיבה, והוא מגרשה הביתי של קבוצת הכדורגל האדרספילד טאון, ושל קבוצת הרוגבי האדרספילד ג'יינטס.
האצטדיון אירח את משחקי גביע העולם בליגת הרוגבי בשנים 1995, 2000 ו-2013, כמו גם את גביע העולם ברוגבי בשנת 1999. הוא בבעלות שתי הקבוצות המשתמשות בו כמגרשן הביתי, וכן בבעלות מועצת מחוז קירקלס.
היסטוריה
במהלך תכנון ובניית האצטדיון, הוא נודע בשם קירקלס, על שם המחוז אשר הוא שוכן בו. הוא נבנה על ידי חברת הבניין 'אלפרד מק'אלפין', ואף זכה בפרס מבנה השנה מטעם המכון המלכותי לאדריכלים בריטים לשנת 1995.
ההחלטה על בניית אצטדיון חדש להאדרספילד טאון התקבלה באוגוסט 1992. בשנה העוקבת החלה בנייתו, והוא נפתח בזמן לעונת 1994/1995. בעת פתיחתו, שני יציעים בלבד היו כשירים לאכלוס אוהדים. היציע הדרומי נפתח בדצמבר 1994. העבודות על היציע הצפוני החלו ב-1996 והושלמו ב-1998. בכך נקבעה קיבולת האצטדיון על 24,121 מושבים, ועלויות הבנייה הכוללות נעו סביב 40 מיליון לירות שטרלינג.
בחוזה בניית האצטדיון נקבע כי יקרא 'אלפרד מק'אלפין', על שם החברה שבנתה אותו, למשך 10 שנים. עם תום החוזה, בשנת 2004, נחתמה חסות חדשה על שם האצטדיון, עם חברת התרופות 'גלפארם אינטרנשיונל'. ביולי 2012 הוכרז כי מבשלת הבירה העולמית היינקן חתמה על חוזה חסות עם האצטדיון, לפיו יקרא האצטדיון על שם המותג המקומי של החברה, 'ג'ון סמית''.
אירועים
המשחק הראשון אותו אירח האצטדיון אירע ב-20 באוגוסט 1994, אז הפסידה האדרספילד טאון 1-0 לוויקומב וונדררס במסגרת הליגה השלישית באנגליה. ב-4 ביוני 1999 אירח האצטדיון את משחק מוקדמות אליפות אירופה עד גיל 21, אז ניצחה אנגליה 0-3 את שוודיה.
שיא הצופים למשחק כדורגל באצטדיון נרשם ב-18 בפברואר 2017, כאשר 24,129 אוהדים צפו בתיקו המאופס בין האדרספילד למנצ'סטר סיטי, בסיבוב החמישי של גביע ה-FA. ב-20 באוגוסט אירח לראשונה משחק פרמייר ליג, אשר בו ניצחה הקבוצה המקומית 0-1 את ניוקאסל יונייטד, משער של ארון מוי. במשחק זה צפה אוהד אחד פחות מאשר במשחק בו נרשם שיא הצופים.
האצטדיון אירח את משחקי גביע העולם בליגת הרוגבי בשנים 1995, 2000 ו-2013, כמו גם את גביע העולם ברוגבי בשנת 1999. בין השנים 1998-2007 אירח האצטדיון 7 משחקים בינלאומיים של נבחרת בריטניה. כמו כן, אירח שלושה משחקי נבחרת אנגליה, כולל את ניצחון הנבחרת האנגלית 0-42 על אירלנד בגביע העולם ב-2013. במשחק זה צפו 24,375 אוהדי רוגבי, וזהו שיא הצופים באצטדיון.
מופעי המוזיקה הראשונים באצטדיון נערכו ב-25 וב-26 ביולי 1995, כאשר הופיעה להקת הרוק האמריקאית R.E.M.. כמו כן, בשנות ה-90 הופיעו באצטדיון גם האיגלס, בריאן אדמס וThe Beautiful South. ביוני 2001 הופיעה באצטדיון להקת הרוק הכבד בון ג'ובי. ב-31 ביולי 2004 הופיעה באצטדיון להקת בלו, יחד עם Girls Aloud ודאריוס קמפבל, באירוע חשיפת שם החסות החדש של האצטדיון, 'גלפארם'. בקיץ 2005 הופיעו אלטון ג'ון ולולו, ובקיץ 2006 הופיע בריאן אדמס בשנית. ביולי 2018 הופיעה באצטדיון להקת ליטל מיקס.
קקטה
קקטה (בספרדית: Caquetá) הוא אחד מ-32 המחוזות של קולומביה. המחוז נמצא בדרום קולומביה והוא גובל במחוזות מטה וגואביארה בצפון, בוואופס במזרח, באמסונאס ובפוטומאיו בדרום, בקאוקה במערב ובווילה בצפון-מערב.
המחוז משתרע על שטח של 88,965 קמ"ר. במחוז מתגוררים כ-490,000 תושבים (הערכה ל-2017). בירת המחוז היא פלורנסיה.
היסטוריה
בתקופה הפרה-קולומביאנית האזור היה מיושב על ידי שבטי ילידים שונים, בהם שבטי האנדקי, הקריחונה והוויטוטו.
בתקופת השלטון של האימפריה הספרדית החל מהמאה ה-16 לא היו ניסיונות רבים ליצור מושבת באזור בעקבות תנאי המחיה הקשים של יערות הגשם. חלק גדול הניסיונות המעטים שכן נעשו נכשלו בדרך כלל.
לאחר קבלת העצמאות של רפובליקת קולומביה הגדולה בתחילת המאה ה-19 האזור נכלל תחילה בפרובינציית פופאיאן אך כעבור שנים ספורות נכלל במחוז בויאקה. לאחר פיצול הרפובליקה ב-1830 האזור נכלל ברפובליקת גרנדה החדשה והשתייך לטריטוריית קקטה, שבירתה הייתה מוקואה (במחוז פוטומאיו המודרני) ושכללה את כל דרום-מזרח קולומביה המודרנית. ב-1857 הרפובליקה הפכה לפדרלית והטריטוריה נכללה במדינת קאוקה. ב-1863 הרפובליקה הפכה לארצות הברית של קולומביה והמדינות המקוריות המשיכו להתקיים. ב-1886 ארצות הברית של קולומביה הפכה לרפובליקת קולומביה הלא-פדרלית והאזור נכלל במחוז קאוקה.
בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20 החלה להתפתח באזור תעשייה של הפקת גומי, דבר שתרם להיווסדן של התיישבויות קבע כמו פוארטו ריקו, סן ויסנטה דל קגואן ופלורנסיה. ב-1905 נוסדה האינטנדנסיה (יחידה דומה למחוז אך במעמד פחות יותר ותחת שליטה הדוקה יותר של השלטון המרכזי) של קקטה בשטחי המחוז העתידי עם פלורנסיה כבירתה. כעבור שנה האינטנדסיה בוטלה והוחזרה למחוז קאוקה, אך ב-1909 היא הוקמה מחדש. כעבור שנים ספורות שונה מעמדה למעמד דומה יחסית של קומיסריה.
בעשורים שלאחר מכן האזור המשיך להתפתח ביחד עם תעשיית הפקת הגומי ונוסדו בו מספר יישובים חדשים. ב-1950 שונה מעמד הקומיסריה בחזרה לאינטנדנסיה. ב-15 בדצמבר 1981 שודרג מעמד הקומיסריה למחוז.
בסוף המאה ה-20 המחוז הפך לאחד המוקדים של מלחמת האזרחים בקולומביה בין ארגוני גרילה כמו FARC לבין הממשלה הקולומביאנית, וכמו כן צמח בו הסחר בסמים. במסגרת שיחות שלום בשנות ה-90 של המאה ה-20 בהנהגת נשיא קולומביה אנדרס פאסטראנה אראנגו הוחלט ב-1999 להקים אזור מפורז שכלל את הרשות המקומית של סן ויסנטה דל קגואן ביחד עם עוד מספר רשויות מקומיות במחוז מטה. לאחר כישלון השיחות ב-2002 האזור המפורז בוטל. ב-2009 מושל המחוז לואיס פרנסיסקו קואיאר נחטף ונרצח על ידי FARC.
בשנת 2023 התרחשה התרסקות מטוס הססנה 206 בג'ונגל, לאחר חיפושים שנמשכו 40 ימים נמצאו ילדים ששרדו את ההתרסקות.
כלכלה
כלכלת המחוז מסתמכת בעיקר על גידול מקנה ועל חקלאות, הכוללת בין היתר גידול אורז, בננה, מניהוט, קקאו וקנה סוכר. בנוסף ישנם מצבורי זהב בגדות נהר ז'פורה העובר במחוז שנחצבים באופן לא חוקי על ידי FARC כדי לממן את הארגון. כמו כן המחוז הוא אחד המוקדים העיקריים בקולומביה לגידול צמח הקוקה שממנו מופק הסם קוקאין.
אריך ס. גרואן
אריך סטיבן גרואן (בגרמנית: Erich Stephen Gruen; נולד במאי 1935) הוא היסטוריון אמריקאי יליד אוסטריה. גרואן הוא פרופסור להיסטוריה של יוון ורומא, ולימד במשרה מלאה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי בין השנים 1966–2008.
ביוגרפיה
גרואן נולד בווינה בירת אוסטריה במאי 1935. הוא קיבל תואר ראשון מאוניברסיטת קולומביה ואוניברסיטת אוקספורד ותואר דוקטורט מאוניברסיטת הרווארד ב-1964. הוא גם קיבל את מלגת רודז היוקרתית. ב-1966 החל ללמד באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. ב-1968 יצא לאור ספרו הראשון העוסק בפוליטיקה ובתי המשפט ברומא העתיקה. מחקריו הבאים התמקדו בעיקר ברפובליקה הרומית המאוחרת. ב-1974 יצא לאור ספרו המפורסם ביותר: "הדור האחרון של הרפובליקה הרומית". ספר זה נחשב לעיתים בתור תשובה לספרו של רונלד סיים "המהפכה הרומית". מסקנתו של סיים הייתה שהמבנה של הרפובליקה והסנאט לא היו מתאימים לצורכי השלטון הרומי, וכי אוגוסטוס שהפך את רומא מרפובליקה לקיסרות, פשוט ניסה לנקוט בצעדים הנחוצים על מנת להשיב את חיי הציבור לתקנם. גרואן לעומת זאת סבור שהרפובליקה לא הייתה בהכרח במצב של ריקבון והתפוררות הדרגתית כפי שסיים טען, והיא יכלה בהחלט להמשיך לשרוד עם מוסדותיה המסורתיים ולא נזקקה ל"הצלה" מידי אוגוסטוס.
מחקריו הבאים עסקו בעיקר בעולם ההלניסטי. הוא אף כתב שני ספרים על מעמד היהודים והיהדות בעולם העתיק. במחקריו בנושא זה הוא מצייר דיוקן חיובי של הפזורה היהודית ברומא ובעולם ההלניסטי, וסבור שהיהודים הצליחו לחיות חיים נוחים למדי בגולה מבלי להתפשר על דתם ולהיטמע באוכלוסייה המקומית. ב-1998 קיבל גרואן את "העיטור האוסטרי למדע ואומנות". גרואן פרש מההוראה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי ב-2008, אולם הוא עדיין מפקח על עבודות דוקטורט והוא מבוקש מאוד כמרצה אורח. בעבר הוא גם הורה באוניברסיטת הרווארד, אוניברסיטת קולורדו ואוניברסיטת קורנל. לטענתו, הניסיון המרשים ביותר בהוראתו, היה תקופה קצרה בה הרצה לפני האסירים בכלא סן קוונטין בסוף שנת ה-2000.
צ'ארלס טיילור (חוקר יהדות)
צ'ארלס טיילור (באנגלית: Charles Taylor; 24 במאי 1840 – 12 באוגוסט 1908) היה הבראיסט (נוצרי מלומד בעברית וספרות תורנית) אנגלי.
ביוגרפיה
נולד בלונדון ולמד בבית הספר של קינגס קולג' ובסנט ג'ונס קולג' באוניברסיטת קיימברידג'.
ב-1874 פרסם תרגום מבואר לקהלת וב-1877 פרסם את הספר Sayings of the Jewish Fathers, תרגום מבואר של פרקי אבות. במהדורת 1899 צורפה גם רשימת מקורות וכתבי יד של פרקי אבות.
ב-1886 פרסם את מה שהאמין שהוא המקור העברי הקדום של הדידכה (תורת שנים-עשר השליחים), אחד מכתבי הנצרות הקדומה. ב-1889 פרסם מסה על התאולוגיה של הדידכה (Essay on the Theology of the Didache).
טיילור שיתף פעולה עם שניאור זלמן שכטר בגילוי הגניזה הקהירית ומימן חלק ממסעו של שכטר ועבודת המחקר שלו על קטעי הגניזה. יחד פרסמו את החיבור על מקורו העברי של ספר בן סירא (The Wisdom of Ben Sira, 1899) ופרסם מחקר משלו על קטעי גניזה (Cairo Genizah Palimpsests, 1900). המרכז לחקר הגניזה באוניברסיטת קיימברידג', בה מרוכזים רוב קטעי הגניזה, נקרא על שמם, מרכז שכטר-טיילור.
בנוסף לעניינו בכתבים עבריים, עסק טיילור גם במתמטיקה ונמנה עם מייסדי ועורכי כתב העת Messenger of Mathematics.{{הערה|הגיליון הראשון של Messenger of Mathematics}}
פריץ זקסל
פריץ זקסל (בגרמנית:  Friedrich Fritz Saxl; 8 בינואר 1890, וינה – 22 במרץ 1948, דאליץ') היה היסטוריון של האמנות ממוצא אוסטרי. הוא היה הכוח המניע בהעברת ספרייתו של אבי ורבורג העוסקת במחקר התרבות מהמבורג לאנגליה. בנוסף הוא נחשב כעובד של ורבורג שהמשיך ופיתח את התאוריות שלו במלואן.
ביוגרפיה
הוא בנו של התובע איגנץ זקסל. הוא גדל במשפחה אמידה ממשפחה יהודית בת המעמד הגבוה הוינאי. סבו היה יהודי אדוק אבל אביו התנצר אבל לא התכחש למקורותיו. הילדים גדלו בבית חילוני ותרבות יהודית
ב- 1913 התחתן זקסל עם אליזה ביננפלד Elise Bienenfeld ועבר להמבורג שם החל לעבוד בספרייה למחקרי התרבות של אבי ורבורג. בהמשך הוא קיבל על עצמו לטפל בתזות של ורבורג שעסק בהיסטוריה של האמנות, בנושאים של מיתולוגיות עתיקות הממשיכות להתקיים ובנוסחאות חזותיות ועזב את נושאי ההתעניינות המקוריים שלו על אמנות הבארוק.
משחוק
מִשְׂחוּק (באנגלית: Gamification) הוא פעולה בה נעשה שימוש בטכניקות של משחק או עיצוב משחקים, על מנת לשפר ביצועים בתחומים שאינם בהכרח קשורים למשחק עצמו. המשחוק מעודד אנשים לאמץ התנהגויות רצויות או להרחיב את השימוש בהן.
פריץ זקסל
ביוגרפיה
במלחמת העולם הראשונה הוא שירת כקצין בצבא האוסטרו-הונגרי. הוא התמקם באיטליה ובשנתיים האחרונות של המלחמה שימש כמדריך ומורה בצבא.
משחוק
טכניקות
דוגמאות מוקדמות של משחוק מבוססות על מתן "נקודות" לאנשים שחולקים חוויות דרך פלטפורמות מבוססות מיקום דוגמת פיצ'ר "Place" של פייסבוק, foursquare ו-Gowalla. כמה מהטכניקות כוללות:
פריץ זקסל
ביוגרפיה
זקסל צפה את השתלטותם של הנאצים ואת האיום מצדם לחיים האקדמיים בגרמניה. לכן הוא יצר קשר עם המצנט סמואל קורטו (Samuel Courtauld) כדי שספריית ורבורג תישמר. גם הוא הצליח להגר לאנגליה. מ- 1940 הייתה לו אזרחות בריטית. ב- 1944 נעשתה הספרייה, באופן רשמי, לחלק מספריית אוניברסיטת לונדון (מכון ורבורג). היא שולבה למכון קורטו לאמנויות Courtauld Institute of Arts ושם היא מצויה עד היום.
משחוק
יישומים
השימוש במשחוק נעשה, בין היתר, על ידי משווקים ומנהלי מוצר ככלי להגברת מעורבות הלקוחות ולעידוד התנהגות צריכה רצויה באתר אינטרנט. משחוק ישים בקלות להגברת המעורבות באתרים המבוססים על שירותי רשת חברתית מקוונת. אחד האתרים, DevHub, הגדיל את שיעור המשתמשים שסיימו את המשימות המקוונות שלהם מ-10% לכדי 80% לאחר הוספת אלמנטים של משחוק.
יישומים עסקיים למשחוק מופיעים במינון גובר, בסופו של העשור הראשון של המאה ה-21. RedCritter Tracker משלב אלמנטים של משחוק כמו תגים, תגמולים וסרטים, אל תוך ניהול הפרויקט. קבוצת גרטנר צופה שמשחוק יהפוך לטרנד מפתח שכל מנהל מערכות מידע ומתכנן טכנולוגיית מידע חייב יהיה להיות מודע לקיומו בכל הקשור לעסק.
השימוש במישחוק אומץ גם בפרויקט ניהול הידע בארגונים, ככלי לעידוד השיתוף בידע. השימוש במשחוק מגביר את רמות המחויבות של עובדים ובכך תורם לחיזוק הפתיחות והשיתוף בידע בארגון. למישחוק יש ערך נוסף בחשיפת הידע הסמוי או בלתי פורמלי בארגונים, כמו גם מהווה כלי עזר בתהליכי הטמעה וניהול השינוי של פורטלים ארגוניים – למשל -תחרויות ידע דיגיטליות שנערכות כחלק ממהלכי היכרות של משתמשים עם הפורטל הארגוני או על פלטפורמות דיגיטליות של קהילות שיתוף ידע מקצועיות אחרות.
משחוק נמצא בשימוש ב-Stack Overflow, אתר שאלות ותשובות המיועד למתכנתים, ובכל האתרים האחרים החברים בקבוצה, בנושאים אחרים (כולל אתר בתחום הקריירה). משתמשים מקבלים נקודות או תגים עבור ביצוע מגוון פעולות, כולל הפצת קישורים לשאלות ותשובות דרך פייסבוק וטוויטר. מספר רב של תגים שונים זמינים וכאשר המוניטין של משתמש מסוים מעפיל מעבר לרף מסוים, הוא או היא מקבלים הרשאות נוספות כולל, בקצה הגבוה ביותר, הזכות למתן את האתר. בדרך כלל נקודות ותגים אינם ניתנים להעברה בין אתרים אחים בשל העובדה שהמומחיות של משתמש בנושא אחד (לדוגמה תכנות) עשויה להיות לא קשורה למידת המומחיות שלו, או היעדרה, בנושא אחר. כך או אחרת, יוצא מן הכלל אחד הוא שמשתמשים מקבלים 100 נקודות מוניטין לקישור החשבונות שלהם לאתרים אחים, אם צברו לפחות 200 נקודות באחד האתרים בקבוצה.
בשוודיה השתמשו הרשויות במשחוק לצורך הגברת השימוש של בני נוער בקונדומים. התוכנית השוודית למניעת איידס חילקה 50 אלף קונדומים חינם לבני נוער. על הקונדומים האלה הודפס קוד QR, שמאפשר להוריד אפליקציה לסמארטפון. בני הנוער שהורידו את התוכנה הונחו להדליק את האפליקציה בתחילת האקט, לשים את הסמארטפון על המיטה ולהשאיר אותו דלוק. התוכנה מדדה קצב, מהירות, משך ורמת רעש, ותירגמה את התוצאות לגרף סקס. את הגרף אפשר היה להעלות לאתר הקמפיין, מלווה בתשובות לכמה שאלות שהרכיבו פרופיל אישיותי. המידע שנצבר באתר תורגם לסדרת מודעות שנתלו ברחבי סטוקהולם, ביניהן "בעלי כלבים עושים יותר רעש מבעלי חתולים", ו"ג'סי ג'מיני החזיק מעמד שלוש דקות הבוקר". כתוצאה מהקמפיין הורידו כ-5,900 בני נוער את התוכנה ו-39% מהצעירים שנשאלו אמרו שישתמשו בקונדום יותר מבעבר, 98% מעבר ליעד המקורי. שימוש נוסף במשחוק נעשה על מנת לצמצם את מספר הנתזים במשתנות ציבוריות בהולנד. לצורך כך צויר זבוב קטן על פתח המשתנה, מה שגרם לגברים שהשתמשו במשתנה להטיב לכוון, כך שכמות הנתזים במשתנות המצוירות שהוצבו בנמל התעופה סכיפהול שבאמסטרדם ירדה בכ-80%, דבר שהוביל לחיסכון משמעותי בהוצאות התחזוקה. יוזמה נוספת ניסתה לגרום לנהגים להקפיד שלא לעבור את המהירות המרבית המותרת; מצלמות מהירות מדדו מכוניות נוסעות והממהרים קיבלו קנס, אך כבונוס, נהגים שנהגו במהירות המותרת היו זכאים להשתתף בהגרלה שבה חולקו חלק מכספי הקנסות.
אליקס לוין, יועץ ביטחון אמריקאי, תיאר כשימוש במשחוק מספר טכניקות בהן נקטו מספר אתרים שעניינם שנאה לקבוצות חברתיות שונות. אתרים אלו, בהם המקושרים לטרור, השתמשו בדירוגי מוניטין לבניית השתתפות ונאמנות.
חברות וארגונים
בעשור האחרון התפתחו בעולם "משחקי ערכים" המבוססים על מחקרים רב תרבותיים והמשמשים לעיצוב תרבות הארגון באמצעות בחירה משותפת של ערכי ליבה משותפים. עוצמת תהליכי המשחוק היא בספונטניות שהם מייצרים ובכך שהם מנטרלים את הרצייה הטבעית שלנו "לרצות את האחר". התוצאה היא תהליך אשר תורם לאפקטיביות של הארגון, כמו גם לשביעות הרצון ולתהליכי ההנעה של עובדיו, לצד השימוש בכלים כמו: תוכנת ערכים ושאלוני ערכים. תהליכי המשחוק בעזרת "משחקי הערכים", כמו גם תהליכי המשחוק העוסקים: בעולם הצרכים, התקשורת, הרגשות - נמצאים כיום בשימוש נרחב בעבודתם של מטפלים, יועצים, מנהלי ידע, מנחי קבוצות ומאמנים. מה שחשוב הוא שיותר ויותר ארגונים ואנשי מקצוע מבינים את החשיבות העצומה שיש לעבודה מתוך ההמיספרה הימנית של המוח (האחראית על הרגש, השמחה, היצירתיות, החדשנות, התשוקה), במקביל ולא במקום העבודה מתוך ההמיספרה השמאלית של המוח (האחראית על השכל, ההיגיון, הלוגיקה הסדר).
משחוק בשימוש ארגונים
בחברת Accenture, כחלק מתוכנית ניהול הידע בארגון, השתמשו בטכניקות משחוק כדי, "לשנות את כללי המשחק" (פשוטו כמשמעו). המטרה של המישחוק הייתה עידוד והעצמה של אנשיה לשתף פעולה ולשתף במידע וידע על פני הרשת הגלובלית שלה המונה למעלה מ-250,000 עובדים. כחלק מהמשחוק, פעילויות מסוימות הכרוכות בשיתוף פעולה ושיתוף ידע קיבלו ניקוד מסוים אשר ניתן לעובדים. בהמשך, זוהו יותר מ -30 פעילויות שזוקקו לשלוש התנהגויות מפתח:
ספקי תוכנות עסקיות, דוגמת SAP עוסקות באופן פעיל ביותר במשחוק של תהליכים בארגון. כך למשל, משחק וירטואלי המייצג מפעל שלם, ממש כמו במשחק המחשב סים סיטי, רק בהבדל שכל הפעולות התרחשו במציאות.
לוקהיד מרטין X-56
לוקהיד מרטין X-56A הוא כלי טיס בלתי מאויש (כטב"ם) מודולרי, שתוכנן לחקור טכנולוגיות לטיסה בגובה רב ומשך שהיה ממושך (HALE), לשימוש עתידי במטוסי סיור בלתי מאוישים צבאיים, וכן לתרום למחקר הגאלפסטרים X-54.
משחוק
משחוק בשימוש ארגונים
מלבד SAP, גם EMC, IBM, דלויט טוש טומטצו ומיקרוסופט החלו להשתמש במשחוק בתהליכים ויישומים הפונים לצרכנים ולגורמים שאינם צרכנים.
גם משרד העבודה הגמלאים הבריטי יצא ביוזמה בשם "רחוב הרעיונות" במטרה לעודד חדשנות בקרב עובדים. במהלך השנה וחצי הראשונות להפעלת היוזמה נאספו 1,400 רעיונות, ש-63 מהם הגיעו לשלב היישום.
מישחוק בחינוך
הכנסת מישחוק לתחום החינוך נראית כיום הגיונית בעקבות השימוש ההולך וגובר בטכנולוגיה כאמצעי נוסף לרכישת ידע. למידת תוכן באמצעות קורסים מקוונים היא למידה קיימת ומוכרת. המעבר מטקסט כתוב ללמידה דרך משחק ממוחשב הוא מעבר מתבקש בעידן העכשווי וצפוי להיעשות בטבעיות ובקלות. על פי דו"ח של פרויקט הורייזן,שפורסם ב 2013 מוסדות להשכלה גבוה, בספרד כבר משתמשים במישחוק כדי לשפר את יכולות החשיבה הביקורתית של הסטודנטים. במדריד סטודנטים למנהל עסקים לומדים את המורכבות של מדיניות כלכלית בעולם הגלובלי באמצעות משחק סימולציה בשם “10 Downing Street”. הסטודנטים לוקחים על עצמם תפקידים של דמויות מפתח בממשל הבריטי העוסקים בתחום וחוקרים את הנושא דרך העיניים שלהם. העבודה מתנהלת בקבוצות קטנות אשר דנות בשאלה-מהי המדיניות הטובה ביותר הניתנת ליישום אחרי הבחירות. שיטת משחוק אחרת המופעלת באוניברסיטאות היא באמצעות שימוש בתגים מקוונים. השיטה מתאפשרת באמצעות פרויקט שהוקם בשנת 2011 ונקרא:Mozilla Open Badges project.מדובר במערכת המאפשרת לתלמידים לצבור תיעוד של הכישורים שלהם, הישגים ואיכויות, בתצוגה חזותית הפונה לציבור. סטודנט אשר מסיים את חובותיו מקבל תג אותו הוא יכול להציג בפני עמיתיו ללימודים, מרצים, מעסיקים פוטנציאלים ובכל מקום אחר ברחבי הרשת. למעשה זהו שכלול של שיטת המדבקות המוכרת לנו מהגנים ובתי הספר היסודיים. שיטת התגים מאפשרת לסטודנטים לקבל הכרה גם בלימודים שאינם פורמליים ואינם מיועדים לקרדיטציה. שימוש במישחוק ככלי למינוף הלמידה ושיפור הבנת התכנים, יכול להיות נגיש לכיתות שמשלבות למידה מקוונת כחלק ממערך השיעור אך מתאים גם בכיתות שאינן משתמשות בטכנולוגיה. על-אף התפיסה הרווחת, הפיכת הלמידה למשחק אינה בהכרח דיגיטלית וניתנת ליישום בקלות גם ללא מחשבים. יישום המשחוק חייב להיעשות בהתאמה נכונה בין עקרונות המשחק לתוכן הנלמד כדי להשיג את המטרה ולהעלות את מוטיבציית הלמידה.
לוקהיד מרטין X-56
עיצוב ופיתוח
הכטב"ם שנחשף לראשונה ב-Aviation Week & Space Technology, עוצב על ידי חברת לוקהיד מרטין. הבסיס לעבודה על ה-X56A שאב השראה מהכטב"מים RQ-3 דארקסטאר ו-RQ-170 סנטינל. התוכנית ביקשה לבנות שני גופי מטוס באורך 2.3 מטר, עם ארבעה סטים מתחלפים של כנפיים שנבנו לטובת טיסות המבחן.
משחוק
תרומה לקהילה
רשויות מוניציפליות משכנעות אזרחים בעזרת משחוק למחזר בקבוקים ויש עמותות משתמשות בו כדי להעלות את המודעות למצב בדארפור. בתחום המדע נרשמה פריצת דרך מדעית באמצעות שימוש במשחוק, כאשר קבוצת משתתפים במשחק חברתי הצליחה לפצח אתגר שמדענים מתחבטים בו כבר 15 שנה. קבוצת חוקרים מאוניברסיטת וושינגטון השתמשה במשחק בשם Foldit לצורך פיענוח הקונפיגורציה המדויקת של קיפול חלבונים - כיצד המבנה הבסיסי של חומצות אמינו נהפך לתלת־ממדי. הבנת התצורה המדויקת היא המפתח להבנת מחלות רבות, בהן איידס, סרטן ואלצהיימר. ב-2011 סייעו שחקני Foldit לפענח את המבנה של וירוס שגורם לאיידס בקופים.
יישומים אחרים של משחוק כוללים:
הגבלות משפטיות
מטבעו של המשחוק כמאגר של נתונים, ועקב האימוץ הגובר והולך שלו, ישנן הגבלות משפטיות מרובות שעשויות לחול על התחום. יש המתייחסים לשימוש במטבעות וירטואליים ונכסים וירטואליים כנתונים לחוקי הפרטיות, חוקי הגנה על נתונים ודיני עבודה.
לוקהיד מרטין X-56
היסטוריה תעופה
ה-X56A עשה את טיסה הבכורה שלו ב-26 ביולי 2013, הטיסות מבוצעות מבסיס חיל האוויר אדוארדס ועליו לבצע 20 טיסות מטעם מעבדת המחקר של חיל האוויר, לפני שיועבר לנאס"א לבדיקות נוספות.
משחוק
ביקורת
בספר שעוסק בנושא, הציעה אליזבת קורקורן, פרופסור באוניברסיטת סטנפורד, את האפשרות שמשחוק של עסקים ועולמות וירטואליים יוצר בקרב אנשים ציפייה שאינטראקציות בחיים האמיתיים תתקיימנה במכניקות פשוטות, ותהליכים מסוימים של התפכחות מאשליות מתרחשים כאשר לא כך קורה.
מבקרים מסוימים של משחוק פוטרים אותו כבאזוורד ומציינים כי רבות מהטכניקות שלו היו בשימוש מזה זמן רב.
ביקורות אחרות כוללות:
תכונת הופף
בתורת החבורות, חבורה בעלת תכונת הופף היא חבורה שאינה איזומורפית לאף חבורת מנה שלה. את התכונה הגדיר היינץ הופף ב-1932, כשהוכיח שהחבורה היסודית של כל משטח רימן סגור ובעל כיוון היא בעלת תכונה זו.
תכונת הופף שקולה לכך שכל אנדומורפיזם של החבורה שהוא על, הוא אוטומורפיזם. כל חבורה המקיימת את תנאי השרשרת העולה על תת-חבורות נורמליות מקיימת את תכונת הופף.
כל חבורה נוצרת סופית שהיא residually finite מקיימת את תכונת הופף (מלצב, 1940). בפרט, החבורות החופשיות הנוצרות סופית מקיימות את תכונת הופף. כל חבורה היפרבולית מקיימת את תכונת הופף. כל חבורה מוצגת סופית אפשר לשכן בחבורה מוצגת סופית בעלת תכונת הופף.
הדוגמה הקלה ביותר לחבורה שאינה מקיימת את תכונת הופף היא מכפלה ישרה של מספר בן-מניה של עותקים של חבורה כלשהי. את הדוגמה הראשונה לחבורה נוצרת סופית שאינה מקיימת את תכונת הופף מצא B.H. Neumann ב-1950; החבורה הוצגה על ידי אינסוף יחסים. את הדוגמה הראשונה שהיא מוצגת סופית מצא גרהם היגמן ב-1951. ב-1962 הראו Baumslag ו-Solitar שחבורת באומסלג-סוליטר אינה מקיימת את תכונת הופף. באופן כללי יותר, BS(p,q) מקיימת את תנאי הופף אם ורק אם p=1 או של-p,q יש אותם גורמים ראשוניים.