cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הפארק הלאומי סגווארו
בעלי חיים
המגוון הנרחב של בתי גידול בפארק תומכים באוכלוסייה מגוונת של עופות, כולל כמה, כדוגמת Pyrocephalus obscurus (באנגלית Vermilion flycatcher) ומין הינשוף הצווחן, שאינם נפוצים במקומות אחרים בארצות הברית. בין 107 מיני העופות בפארק אוח וירג'יניה, גדרון הקקטוס, עורב שחור, בז אמריקני, קתרטס תרנגולי, קוקייה רצנית גדולה, נקר חילה, עקב אדום-זנב, שלווים, קוליברי רחב-מקור (Cynanthus latirostris), ומין אחד בסכנת הכחדה, לילית מנוקדת.
ספירת מלאי של בעלי חיים בינוניים וגדולים בפארק וידאו את הנוכחות של 30 מינים בפארק הלאומי סגווארו בין 1988 ו-2008. מתוכם 21 אותרו בנפת הרי טוסון ו-29 בנפת הרי רינקון. רשימה חלקית של יונקים בפארק כוללת פומה צפון-אמריקאית, זאב ערבות, שונר מצוי, אייל פרדי לבן-זנב, אייל פרדי שחור-זנב, פקארי מגוון, שועל אפור מצוי, ארנבת שחורת-זנב, ארנבון אודובון (Sylvilagus audubonii), דביבון זנב-טבעת, חוטמן חום, מרמיטות ו-Neotoma albigula (באנגלית white-throated woodrat). אחד מהמינים בסכנת הכחדה הוא עטלף ארך-חוטם קטן, שחי חלק מהשנה בפארק וחלק מהשנה במקסיקו.
היסטוריה מוקדמת
התושבים הראשונים של אזור הפארק הלאומי סגווארו של ימינו שיש עדויות לגביהם הם בני הוהקם, שחיו בכפרים בין 200 ל-1450 לספירה. פטרוגליפים ושברים של כלי חרס הם בין השרידים שהותירו ההוהוקם בפארק. ההוהוקם צדו איילים ובעלי חיים אחרים, ליקטו ניצנים של הקקטוס צ'ויה (Cylindropuntia), פירות של צבר (Opuntia), תרמילים של פרקינסוניה (Parkinsonia) ופירות סגווארו, וגידלו תירס, שעועית ודלעת. תרבויות שבטי הילידים שהתפתחו אחר כך, הסובאיפורי (Sobaipuri) של אגן טוסון, וטוהונו אודהאם (Tohono O'odham) ממערב לאזור הפארק עשויות להיות של צאצאים של ההוהוקם, אף שהעדויות אינן חד-משמעותיות.
חוקרי ארצות ספרדים נכנסו לאריזונה לראשונה בשנים 1539–40 (משלחת קורונדו). התיישבות ראשונה של אירופאים באזור בסמוך לפארק החלה ב-1692 עם ייסוד מיסיון סן חאווייר דל בק (San Xavier del Bac) לאורך הנהר סנטה קרוז, שזרם דרך טוסון. ב-1775 בנו הספרדים את פרסידיו סן אוגוסטין דל טוסון (Presidio San Agustín del Tucsón), מבצר צבאי במה שהיה אז חלק ממלכות המשנה של ספרד החדשה, בחלקו כדי להתמודד על פשיטות האפאצ'י.
האדמות שעתידות להפוך בסופו של דבר לפארק הלאומי סגווארו התחמקו יחסית מפיתוח אנושי עד אמצע המאה ה-19, לאחר שאריזונה הפכה לחלק מארצות הברית. לאחר שהקונגרס של ארצות הברית העביר את חוק הנחלה של 1862 (Homestead Act), הרכבת הגיעה לאזור ב-1880 וסיום מלחמות האפאצ'י ב-1886, התיישבו חוואים ובוקרים בהרי טוסון ובהרי רינקון, וכורים חיפשו כסף, נחושת ועפרות ומינרלים יקרי ערך אחרים. כריית מחצבים בשטח הפארק נמשכה לסירוגין עד 1942, בעוד שגידול בקר בשטחים פרטיים בתוך הפארק נמשך עד אמצע שנות ה-70 של המאה ה-20.
במכרה הבלתי פעיל כיום של לומה ורדה (Loma Verde Mine), שעדיין ניתן לראותו בנפת הרי רינקון, הפיקו כמות קטנה של נחושת וזהב בין 1897 ל-1907. כרייה בסלעי היסוד ב-149 אתרים בנפת הרי טוסון הפיקה לעיתים עפרות בעלות ערך קטן בשלהי המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20. המכרה המצליח ביותר, מכרה מלך הנחושת (Copper King Mine, שמו שונה אחר-כך למכרה ברוחב מייל), הפיק 34,000 טון של עפרות נחושת, זהב, עופרת, אבץ ומוליבדן, רובם בשנות המלחמה של 1917, 1918 ו-1941. הוא נסגר סופית ב-1942 כאשר הפך בלתי רווחי.
בוקרים הובילו עדרים של אלפי ראשי בקר לרעות על אדמות ציבוריות שמאוחר יותר יהיו חלק מהפארק וחוואים עיבדו שדות וגידלו חיות משק בבסיס הרי רינקון, כשהם יוזמים רישום נכסים על שמם בין שנות ה-90 של המאה ה-19 ועד שנות ה-30 של המאה ה-20. השרידים של בית החווה לשעבר של משפחת פרימן (Freeman Homestead), שהוקם ב-1929, שוכנים לאורך שביל טבע בנפת הרי רינקון. בית החווה רשום במרשם של מקומות היסטוריים באריזונה. בקתת מנינג (Manning Cabin), שנבנתה ב-1905 כבית למפלט מחום הקיץ עבור לוי מנינג (Levi Manning), איש עסקים עשיר שהיה ראש העיר של טוסון במשך קדנציה אחת, היא חלק מהתשתית במחנה מנינג סמוך להר מיקה. הבקתה שהייתה מוזנחת שופצה ושוחזרה. היא נוספה למרשם הלאומי של מקומות היסטוריים ב-1975. משאבי תרבות בפארק כוללים יותר מ-450 אתרים ארכאולוגיים ויותר מ-60 מבנים היסטוריים.
אחרי 1920
ב-1920 הביעו חברי "החברה לתולדות הטבע" של אוניברסיטת אריזונה עניין בהקמת אזור מוגן לסגווארו, מין הקקטוס המוכר היטב לצופים בסרטים האילמים של סוגת המערבונים. ב-1928 הצטרף הומר שנץ (Homer L. Shantz), בוטנאי ונשיא האוניברסיטה למאמצים להקים מקלט לסגווארו, אבל נושאים הקשורים למימון וניהול עכבו את יצירת הפארק. ב-1933 שכנע פרנק האריס היצ'קוק (Frank Harris Hitchcock; 1867–1935), המו"ל של העיתון המקומי "טוסון סיטיזן" (Tucson Citizen) ולשעבר המנהל הכללי של הדואר של ארצות הברית, שהיה בעל השפעה במפלגה הרפובליקנית, את נשיא ארצות הברית הרברט הובר להקים את המונומנט הלאומי סגווארו. הובר השתמש בסמכותו על בסיס חוק העתיקות מ-1906 להקים מונומנט לאומי והכריז על הקמתו ב-1 במרץ 1933. מאוחר יותר באותה שנה העביר הנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט את ניהול המונומנט, מזרחית לטוסון בהרי רינקון לשירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית. בין 1936 ו-1939 במהלך נשיאותו של רוזוולט בנה חיל השימור האזרחי את כביש הטבעת יער הקקטוסים והתשתית הנלווית אליו. מרכז המבקרים של המונומנט נפתח בשנות ה-50 של המאה ה-20.
תיירות
בפארק מבקרים בממוצע קרוב למיליון תיירים מדי שנה. הפארק פתוח למטיילים בדרך כלל כל יום מלבד חג המולד; נפת הרי טוסון פתוחה לתנועת כלי רכב מהזריחה עד השקיעה ונפת הרי רינקון מ-7 בבוקר עד השקיעה. בשתי הנפות יש מרכזי מבקרים. יש יותר מ-266 קילומטרים של שבילי הליכה ברחבי הפארק, שבהם הסכנות עשויות לכלול חום קיצוני, התייבשות, שיטפונות בזק, קוצים של הקקטוסים, נחשים, פומות, דובים ודבורים קטלניות. בנפת הרי רינקון אפשר ללון בשטח, אם כי נדרש לכך רישיון, אבל היא אינה מותרת בנפת הרי טוסון.
נפת הרי טוסון
בנפת הרי טוסון יש כ-20 קילומטרים של כבישים סלולים וכ-14 דרכי עפר עבירות למכוניות, כולל דרך הלולאה באחדה (Bajada Loop Drive). רכיבה על אופניים מותרת רק על הכבישים הסלולים כמו גם בדרך הלולאה באחדה, דרך גולדן גייט (Golden Gate Road) ושביל בלמונט הרב-שימושי (Belmont multi-use trail). מותר לרכב על סוסים בחלק מהשבילים.
הפטרוגליפים של ההוהוקם שנחרתו על סלעים גדולים נגישים בקלות בנפת הרי טוסון. שביל סיגנל היל (Signal Hill Trail), המתחיל באזור הפיקניק סיגנל היל לאורך דרך הלולאה באחאדה, מוביל לאזור ובו עשרות דוגמאות של אמנות הסלע בת ה-800 שנים.
בין המבנים המלאכותיים הראויים לציון בנפת הרי טוסון, מחסות לאתרים ארכאולוגיים, שולחנות פיקניק וחדרי שירותים שנבנו על ידי חיל השימור האזרחי בין 1931 ל-1941. המבנים הכפריים תוכננו להשתלב בסביבתם הטבעית והם בנויים מאבנים שנחצבו במקום וחומרים אחרים טבעיים לאזור.
מוזיאון המדבר אריזונה-סונורה (Arizona-Sonora Desert Museum) שוכן בקרבה לגבול הדרומי של נפת הרי טוסון לאורך כביש נורת' קיני (North Kinney Road) בפארק המחוזי הרי טוסון. המוזיאון, המופעל על ידי ארגון ללא כוונת רווח על שטח בן 400 דונם שהוחכר ממחוז פימה, משלב היבטים של גן בוטני, גן-חיות ומוזיאון לתולדות הטבע שבהם מוצגים צמחים ובעלי חיים מקומיים לאזורים.
נפת הרי רינקון
כביש הלולאה יער הקקטוס בנפת הרי רינקון באורך 14.3 קילומטרים מאפשר גישה לחלק מהשבילים. קטע משביל אריזונה מתפתל לאורך נפת הרי רינקון מדרום-מערב לצפון-מזרח. השביל בן 1,300 קילומטרים חוצה את אריזונה מהגבול עם מקסיקו בדרום עד לגבול עם יוטה בצפון. ב-2009 הגדיר הקונגרס את השביל כשביל נופי לאומי (National Scenic Trail).
רכיבה על סוסים מותרת על חלק מהשבילים. בהמות משא, המוגדרים על ידי שירות הפארקים כסוסים, פרדות או חמורים, חייבים לשאת בעצמם את מזונם ואסור להם לרעות בשטח הפארק. רכיבה על אופניים מותרת על כביש הלולאה יער הקקטוס ושני שבילים בפארק.
אתר המחנאות "מחנה מנינג" (Manning Camp Campground) הוא הבסיס העיקרי ללוחמי האש, צוותי התחזוקה של השבילים, ומדענים העובדים בנפת הרי רינקון. האספקה שלהם נישאת על גבי פרדות שמוחזקים במכלאה באתר. נגר ממעיין סמוך, הגדול ביותר בהרי רינקון, מספק מים לבהמות המשא.
במרכז ההדרכה על מחקר המדבר (Desert Research Learning Center) המשתרע על שטח בן 160 דונם הסמוך לנפת הרי רינקון מתבצעים מיזמים מדעיים וחינוכיים הקשורים לרשת הפארקים של מדבר סונורה, כולל הפארק הלאומי סגווארו. המרכז, שבשטחו יש צמחי מדבר, גב מים מלאכותי, ומערכת לאיסוף מי גשמים, פתוח לקהל. רשת הניטור והמלאי של מדבר סונורה, שהמרכז הוא חלק ממנו, מכסה עשרה מונומנטים או פארקים לאומיים באריזונה ואחד בניו מקסיקו.
דמיטרי בלנדין
אלוף אסיה
במשחקי אסיה שנערכו באינצ'ון, קוריאה הדרומית בשנת 2014 זכה בלנדין ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר חזה בשיא משחקים חדש של 27.78 שניות, במשחה ל-100 מטר חזה בשיא משחקים חדש של 59.92 שניות ובמשחה ל-200 מטר חזה בשיא משחקים חדש נוסף של 2:07.67 דקות.
אלוף האוניברסיאדה
באוניברסיאדה שנערכה בקוואנגג'ו, קוריאה הדרומית בתחילת יולי 2015 זכה בלנדין בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 59.96 שניות ומדליית ארד, במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 27.47 שניות. חודש לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה בקאזאן, רוסיה בתחילת אוגוסט סיים בלנדין במקום רביעי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 59.42 שניות. בשלב המוקדמות הוא קבע שיא לאומי חדש של 59.38 שניות ועלה מהמקום השלישי. במקום שישי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:09.58 דקות. בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 2:09.22 דקות ובמקום תשיעי במשחה ל-50 מטר חזה בשיא אסיה חדש של 27.24 שניות.
אלוף אולימפי
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכה בלנדין במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בשיא לאומי חדש של 2:07.46 דקות, לפני ג'וש פרנוט מארצות הברית (2:07.53 דקות) ואנטון צ'ופקוב מרוסיה (2:07.70 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום שמיני במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 59.85 שניות. בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 59.45 שניות.
אנג'לה ארנטס
ביוגרפיה
ארנטס נולדה בעיירה באינדיאנה. ב-1982 סיימה תואר ראשון בשיווק מאוניברסיטת המדינה בול באינדיאנה. עבדה בחברת ההלבשה התחתונה "וורנאקו" (Warnaco), בשנים 1989–1996 עבדה בחברת האופנה של דונה קארן והתקדמה עד לתפקיד נשיאת החברה. בשנים 1996–1998 עבדה ברשת חנויות האופנה "הנרי בנדל" (Henri Bendel) בניו יורק. ב-1998 הצטרפה לחברת האופנה של ליז קלייבורן, ב-2001 מונתה לסגנית נשיא החברה האחראית לפיתוח זכינויות מותגי החברה וב-2002 קיבלה אחריות לפיתוח כל מוצרי ושירותי החברה.
ב-2006 מונתה למנכ"לית חברת האופנה הבריטית ברברי ועברה לאנגליה. היא פעלה לניעור מותגי החברה, מיצובה כבית אופנה יוקרתי וביטלה את שיטת הזכיינויות למותגיה בה פעלה החברה עד לבואה. בעקבות המיתון העולמי שהחל ב-2008 וירידה של 14% בהכנסות ברבעון אחד, נאלצה ארנטס להקפיא את תוכניתניותיה להתפתחות החברה וליישם תוכנית הבראה שכללה הקפאת משכורות, פיטורי 10% מכוח האדם, שינוי בשיטת השילוח וקיצוץ בהוצאות ההנהלה וכלליות. לאחר ייצוב החברה קידמה שינויים טכנולוגיים ואסטרטגיה דיגיטלית שעשתה שימוש ברשתות חברתיות לקידומה. ניהולה הביא לצמיחה חדה בפעילות החברה, ובעקבותיה לפתיחת עשרות חנויות חדשות בעיקר בסין ובארצות הברית. שווי השוק של החברה צמח בתקופת כהונתה מ-2 מיליארד פאונד ל-7 מיליארד פאונד.
במאי 2014 מונתה לסמנכ"לית בכירה לקמעונאות ומכירות אונליין בחברת אפל. היא אחראית למערך חנויות אפל וכן למכירות דרך אינטרנט ולמרכזי השירות של החברה. שכרה השנתי הסתכם בכ-83 מיליון דולר באותה שנה. היא סיימה את כהונתה באפריל 2019.
ארנטס הייתה חברה במועצה המייעצת לראש ממשלת בריטניה. היא זכתה לתואר הכבוד גבירה מפקדת במסדר האימפריה הבריטית על תרומתה לכלכלה הבריטית. זכתה בתואר דוקטור לשם כבוד אוניברסיטת המדינה בול, זכתה בתואר עמיתת כבוד של מכללת שנקר ומאז 2006 נכללת ברשימת הנשים החזקות ביותר של מגזין פורבס.
חיים אישיים
ארנטס נשואה לגרג ואם לשלושה.
דלקת הקיבה והמעיים
דלקת הקיבה והמעיים, ידועה גם בשם גסטרואינטריטיס (באנגלית: Gastroenteritis), היא דלקת של מערכת העיכול המערבת את הקיבה והמעי הדק. הסימנים והתסמינים שהמחלה כוללת הם שילוב של שלשול, הקאות, וכאבי בטן. תסמינים נוספים כמו חום, חוסר אנרגיה והתייבשות עלולים להתרחש גם כן. משך המחלה יהיה בדרך כלל פחות משבועיים.
הגורמים העיקריים לדלקת הקיבה והמעיים הם זיהומים שנגרמים על ידי וירוסים, חיידקים, טפילים ופטריות. אולם, הגורם הנפוץ ביותר להתפתחות המחלה הוא וירוסים. אצל ילדים נגיף הרוטה הוא הגורם הנפוץ ביותר להדבקות במחלה. אצל מבוגרים norovirus ו-campylobacter יהיו סוגי הווירוס הנפוצים ביותר. העברה של המחלה עלולה להתרחש עקב אכילת מזון שלא הוכן כראוי, שתיית מים מזוהמים או דרך מגע קרוב עם אדם אשר נגוע במחלה. מכיוון שלא משנה מה גורם המחלה מטפלים בסימפטומים של המחלה אותו הדבר, בדרך כלל לא נדרש אבחון של הגורם.
הדרכים למניעת המחלה כוללים: שטיפת ידיים עם סבון, שתיית מים נקיים ושמירה על תנאי תברואה תקינים. מי שסובל מדלקת הקיבה והמעיים במצבה הקל יטופל בדרך כלל בשתיית נוזלים מרובה ומנוחה. יש מקרים שבהם החולים יזדקקו לעירוי נוזלים, אולם אנטיביוטיקה בדרך כלל לא נחוצה.
ההערכה היא כי שלושה עד חמישה מיליארד מקרים של דלקת הקיבה והמעיים מתרחשים בעולם מדי שנה וכתוצאה מכך נפטרים כ-1.4 מיליון בני אדם. ילדים ואנשים אשר חיים במדינות מתפתחות הם האוכלוסיות שבהן המחלה תהיה נפוצה יותר. בעולם המתפתח, ילדים בגילאים של עד שנתיים עלולים להידבק בזיהום כ-6 פעמים בשנה. הזיהום פחות נפוץ אצל מבוגרים, בין היתר בשל היכולת שלהם לפתח חסינות.
סימנים וסימפטומים
דלקת הקיבה והמעיים בדרך כלל כוללת גם שלשולים וגם הקאות. במקרה הפחות נפוץ של המחלה היא תכלול רק אחד מהם. הסימנים והסימפטומים מתחילים בדרך כלל 12-72 שעות לאחר תחילת הזיהום בגוף. אם הגורם הוא נגיפי המחלה תתפתח בדרך כלל בתוך שבוע אחד. נגיפים מסוימים עשויים גם לגרום בנוסף גם לחום, עייפות, כאב ראש ולכאב שרירים. אם הצואה היא דמית פחות סביר שהגורם ויראלי והוא ככל הנראה חיידקי. התייבשות היא תוצאה שכיחה של שלשול מתמשך.
ילדים שנדבקו בנגיף בדרך כלל יחלימו החלמה מלאה תוך שלושה עד שמונה ימים. עם זאת, במדינות עניות הטיפול בזיהומים לעיתים קרובות מחוץ להישג יד ולכן שלשול מתמשך נפוץ באותן מדינות.
סיבות
וירוסים וביניהם במיוחד נגיף הרוטה (rotavirus), חיידקים שהנפוצים בהם הוא חיידק הקולי (Escherichia coli) ומינים שונים של campylobacter הם הגורמים העיקריים של דלקת הקיבה והמעיים. עם זאת, ישנם גורמים אחרים אשר יכולים לגרום לתסמונת זו. סיבות שאינן זיהומיות יכולות גם להיות הגורם, אך הן הרבה פחות סבירות מאשר גורם נגיפי או חיידקי. הסיכון לזיהום גבוה יותר אצל ילדים, בשל חוסר חסינותם היחסית והרגלי היגיינה ירודה.
וירוסים (ויראלי)
הווירוסים: rotavirus, norovirus, adenovirus וastrovirus ידועים כנגיפים הנפוצים ביותר לדלקת הקיבה והמעיים. נגיף הרוטה הוא הגורם הנפוץ ביותר של דלקת הקיבה והמעיים אצל ילדים ומייצר שיעורים דומים הן במדינות המפותחות והן במדינות המתפתחות. וירוסים מהווים כ-70% של מקרי המחלות הזיהומיות הכוללות שלשול אצל ילדים בכל קבוצת גיל. אצל מבוגרים וירוס כגורם למחלה פחות נפוץ כי לרוב אוכלוסיית המבוגרים מחוסנת לכך. נמצא כי Norovirus הוא הווירוס הגורם לכ-18% של מקרי התחלואה בקרב מבוגרים.
חיידקים (בקטריאלי)
בעולם המפותח Campylobacter jejuni הוא החיידק העיקרי שגורם לדלקת הקיבה והמעיים. נמצא שחצי ממקרי התחלואה קשורים לחשיפה לעופות. אצל ילדים, חיידקים הם הגורם לכ-15% ממקרי התחלואה והסוגים הנפוצים ביותר הם: Escherichia coli, סלמונלה, שיגלה וcampylobacter. אם האוכל מזדהם בחיידקים ונשאר בטמפרטורת החדר במשך מספר שעות החיידקים שמצויים בו מתרבים ועלולים להגביר את הסיכון של זיהום למי שיצרוך ויאכל את המזון. כמה מזונות המזוהים עם דלקת הקיבה והמעיים כוללים בשר נא או מבושל, עוף, פירות ים, ביצים, נבטים, חלב לא מפוסטר, גבינות רכות וכן מיצי פירות וירקות. בעולם המתפתח, במיוחד באזור שמתחת למדבר סהרה באפריקה ובאסיה, כולרה היא גורם שכיח של דלקת הקיבה והמעיים. זיהום זה בדרך כלל מועבר על ידי מים מזוהמים או מזון.
טפילים
מספר טפילים חד-תאיים יכולים לגרום לדלקת הקיבה והמעיים – לרוב הטפיל Giardia lamblia הוא הנפוץ ביותר אולם גם מינים של: Entamoeba histolytica, Cryptosporidium ושלל מינים אחרים גם כן יכולים להוות גורמי תחלואה. הטפילים מהווים כ-10% מהמקרים אצל ילדים. הטפיל Giardia lamblia הוא גורם יותר נפוץ בעולם המתפתח והוא שגורם לדלקת הקיבה והמעיים במידה מסוימת כמעט בכל מקום בעולם. הסיכוי להדבקות בטפיל תעלה אצל אנשים שנסעו לאזורים שם השכיחות למחלה גבוהה, ילדים שלומדים במעון יום ובעקבות אסונות.
סיבות שאינן זיהומיות
ישנן מספר סיבות שהן לא זיהומיות אשר גורמות לדלקת של דרכי העיכול, ביניהן גם מחלת הקיבה והמעיים. הנפוצות ביותר כוללות שימוש בתרופות (כמו NSAIDs), מזונות מסוימים כגון לקטוז (לאנשים אשר רגישים ללקטוז), גלוטן (לאנשים אשר סובלים ממחלת הצליאק). מחלת קרוהן היא גם מקור לא זיהומי לדלקת הקיבה והמעיים.
פתופיזיולוגיה
דלקת הקיבה והמעיים מוגדרת כבעלת תסמינים של הקאות ושלשול עקב זיהום של המעי הגס או המעי הדק. השינויים במעי הדק הם בדרך כלל לא דלקתיים, בעוד שאלה של המעי הגס הם כן. המספר הנדרש של פתוגנים כדי לגרום זיהום משתנה מפתוגן אחד (בשביל Cryptosporidium) עד אפילו 108 (בשביל Vibrio cholerae).
אבחון
דלקת הקיבה והמעיים תאובחן בדרך כלל בצורה קלינית, בהתבסס על בדיקת החולה והבנה של הסימנים והתסמינים ממנו הוא סובל. קביעת הגורם המדויק למחלה בדרך כלל לא תהיה נחוצה, משום שהטיפול דומה (ללא קשר לגורם). עם זאת, יש לקחת תרבית צואה במרבית המקרים הבאים: צואה דמית, חולה שאולי נחשף להרעלת מזון ומי שאשר לאחרונה נסע בעולם (בייחוד למדינות מתפתחות). יש לבדוק רמות סוכר אצל תינוקות וילדים צעירים משום שבאוכלוסייה זו מצבים כמו היפוגליקמיה מתרחשים אצל כ-10% מהם בעת שהם סובלים מדלקת הקיבה והמעיים. כמו כן יש לבדוק רמות אלקטרוליטים בדם ואת תפקוד הכליות כאשר קיים חשש של התייבשות חמורה.
התייבשות
קביעה אם חולה בדלקת הקיבה והמעיים סובל מהתייבשות היא חלק חשוב של ההערכה. התייבשות בדרך כלל מחולקת במקרים כך :קלה (3-5%), בינוני (6-9%), חמור (≥10%) מהמקרים. אצל ילדים הסימנים הכי מדויקים להתייבשות יהיו: מילוי קפילרי, בדיקת טורגור לעור ואבחנה של דפוס נשימה חריג. ממצאים שימושיים אחרים (במצבי התייבשות חמורים יותר) כוללים עיניים שקועות, ירידה בפעילות, חוסר דמעות ויובש בפה. תפוקת שתן נורמלית וכמות רוק מספקת בפה הן סימנים מרגיעים וככה"נ לא מדובר בהתייבשות. בדיקות דם במעבדה יהיו בדרך כלל בעלות תועלת קלינית בקביעת מידת התייבשות.
אבחנה מבדלת
סיבות פוטנציאליות אחרות של סימנים, סימפטומים המחקים את אלה של דלקת הקיבה והמעיים שיש לשלול כוללים דלקת התוספתן, מחלות מעי דלקתיות, זיהומים בדרכי השתן וסוכרת. אי-ספיקת הלבלב, תסמונת המעי הקצר, מחלת וויפל, מחלת הצליאק הן מעט פחות סבירות אולם צריכות להילקח בחשבון. האבחנה המבדלת יכולה להיות מסובכת במקצת, אם האדם מציג רק הקאות או שלשולים (ולא את שניהם).
דלקת התוספתן עשויה להתאפיין בהקאות, כאב בטן, וכמות קטנה של שלשול ב-33% מהמקרים. זאת בניגוד לכמות גדולה של שלשול שאופיינית מאוד לדלקת הקיבה והמעיים. דלקות ריאות או דלקת בדרכי השתן אצל ילדים עלול לגרום גם הקאות או שלשול. חמצת קטוטית סוכרתית (DKA) תאופיין בכאב בטן, בחילות, הקאות, אבל ברוב המקרים לא תכלול שלשול. מחקר אחד מצא כי 17% של ילדים שסובלים מDKA אובחנו תחילה כסובלים מדלקת הקיבה והמעיים.
אורח חיים
אספקה של מאגרי מים לא מזוהמים ונגישים, כמו כן שמירה על תנאי תברואה תקינים חשובים להפחתת שיעורי הידבקות של דלקת הקיבה והמעיים. מבחינת הפרט- נקיטת אמצעים אישים כגון שטיפת ידיים עם סבון, מצאו שיעזרו ויגרמו לירידה בשיעורי דלקת הקיבה והמעיים, הן במדינות מתפתחות והן במדינות מפותחות בעולם עד כדי 30%. שימוש בג'ל על בסיס אלכוהול (אלכוהול-ג'ל) תהיה יעילה בהגנה מפני זיהומים והעברתם. נמצא גם שהנקת התינוק בחלב תעזור להפחית את תדירות הזיהומים ואת משך הזמן שלהם. הימנעות ממזון מזוהם או שתייה מזוהמת גם כן נמצא יעיל.
חיסון
בשל יעילותו ובטיחותו של החיסון ב-2009 ארגון הבריאות העולמי המליץ על חיסון לרוטה-וירוס (rotavirus) שיוצע לכלל הילדים ברחבי העולם. בנוסף, שני סוגי חיסון מסחריים לנגיף קיימים וכמה נוספים נמצאים בפיתוח. באפריקה ואסיה החיסונים הפחיתו את אחוזי הסובלים מדלקת הקיבה והמעיים בקרב תינוקות. מדינות שיישמו תוכניות חיסון לאומיות ראו ירידה בשיעורי וחומרת המחלה. חיסון זה עשוי גם למנוע מחלות לילדים שאינם מחוסנים על ידי הפחתת מספר מחזורי הזיהומים. מאז שנת 2000, יישום של תוכנית החיסונים בארצות הברית הצליחה להפחית באופן משמעותי את מספר המקרים של שלשול עד ל-80%. את המנה הראשונה של החיסון יש לתת לתינוקות בגילאים של בין 6 ל-15 שבועות. חיסון אוראלי נגד כולרה נמצא יעיל להפחתת הסיכוי למחלה עד ל-50–60 אחוזים.
תזונה
תזונה ללא לקטוז או תזונה שמקפידה על הפחתת לקטוז לא נמצאה יעילה תמיד למניעת שלשולים. נמצא שעדיף שילדים ימשיכו את הרגלי התזונה הרגילה שלהם במהלך פרקי הזמן שבהם הם סובלים משלשול, חוץ מהיוצא מן הכלל שהוא להימנע ממזון עתיר סוכרים.
מספר מוצרי פרוביוטיקה הוכחו כמועילים בהפחתת משך זמן המחלה ותדירותה. הם גם יכולים להיות שימושיים במניעת ובטיפול בשלשול שקשור לנטילת אנטיביוטיקה. מוצרי חלב מותססים (כמו יוגורט) באופן דומה נמצא מועיל. תוספי אבץ נמצאו אפקטיביים גם לטיפול וגם למניעת שלשולים בקרב ילדים בעולם המתפתח.
תרופה נגד בחילה
תרופות נגד בחילות עשויות להיות מועילות לטיפול נגד הקאות אצל ילדים. אף על פי שהן עוזרות להפחית את כמות ההקאות, הן לא הוכחו קלינית כמועילות לשיפור מצב דלקת הקיבה והמעיים.
אנטיביוטיקה
אנטיביוטיקה לא נחוצה בדרך כלל במהלך טיפול בדלקת הקיבה והמעיים, אף על פי שלפעמים מומלץ לנטול אנטיביוטיקה אם התסמינים חמורים במיוחד. ארגון הבריאות העולמי (WHO) המליץ לילדים צעירים שיש להם שלשולים דמיים בשילוב עם חום ליטול אנטיביוטיקה.
אפידמיולוגיה
ההערכה היא כי יש שלושה עד חמישה מיליארד מקרים של דלקת הקיבה והמעיים מדי שנה. כתוצאה מכך יש כ-1.4 מיליון מקרי מוות שמתרחשים ברחבי העולם על בסיס שנתי. ילדים שחיים במדינות מתפתחות נמצאו המשופעים ביותר מהמחלה. יותר מ-450,000 של אלה שנפטרים בשל הנגיף מדי שנה הם ילדים מתחת לגיל חמש. הכולרה גורמת לתחלואה של בין שלושה עד חמישה מיליון מקרים ולמוות של כ-100,000 אנשים בשנה. בעולם המתפתח, ילדים בגילאים של עד שנתיים, לעיתים קרובות מקבלים שש פעמים או יותר זיהומים בשנה שמובילים לדלקת הקיבה והמעיים. כולרה פחות נפוצה אצל מבוגרים, בין היתר בשל יכולתם לפתח חסינות.
ב-1980 דלקת הקיבה והמעיים הובילה לכ-4.6 מיליון מקרי מוות אצל ילדים, עם רוב המתרחשים בעולם המתפתח. מאז, שיעורי התמותה צומצמו באופן משמעותי (כ-1.5 מיליון מקרי מוות מדי שנה) בעיקר בשל כניסתה ושימושה הנרחב של הטיפול הפומי נגד התייבשות.
יחידה 29155
יחידה 29155 (ברוסית: в/ч 29155), או מרכז 161 להכשרת מומחים של המינהל הראשי של המטה הכללי הרוסי (ברוסית: 161-й центр подготовки специалистов ГРУ РФ) הוא יחידת סמך של המודיעין הצבאי הרוסי, האחראית על התנקשויות במדינות זרות ופעילויות אחרות שמטרתן לערער את יציבותן של מדינות אירופה. על פי הערכות שונות, היחידה פעלה בסתר לפחות מאז 2008, אם כי קיומה התפרסם רק בשנת 2019.
פעילויות
יחידה 29155 נקשרה לניסיונות ההתנקשות בסוחר הנשק הבולגרי אמיליאן גרבב באפריל 2015 וקצין המודיעין הצבאי בדימוס, סרגיי סקריפאל במרץ 2018, שניהם היו תחת פיקוחו של אותו סוכן. בנוסף, יש שמייחסים ליחידה מעורבות גם בתנועה הבדלנית בקטלוניה. על פי נתוני בן מקנטייר מעיתון "הטיימס" בדצמבר 2019, היחידה ככל הנראה הייתה אחראית לקמפיין ערעור היציבות במולדובה ולניסיון ההפיכה הכושל במונטנגרו בשנת 2016, כולל ניסיון להתנקש בחייו של ראש הממשלה וכיבוש בניין הפרלמנט בכוח.
יעילות היחידה תוארה כ"מבולבלת", או שאינה משלימה את משימותיה כנדרש, או משאירה אחריה ראיות רבות.
ארגון
על היחידה מפקד האלוף אנדריי ולדימירוביץ' אווריאנוב ובסיסה הוא במרכז להכשרה מיוחדת 161 במזרח מוסקבה. החברים ביחידה כללו כמה לוחמים שלחמו באפגניסטן, צ'צ'ניה ואוקראינה.
בשנים 2009—2013 פיקד עליה דמיטרי פרוניאגין.
"לה מונד" דיווח בדצמבר 2019, תוך ציטוט של אנשי קשר מהמודיעין הצרפתי, כי 15 סוכנים הקשורים ליחידה 29155 ביקרו באזור הוט-סאבוי בהרי האלפים הצרפתיים בין 2014–2018 כולל אלכסנדר פטרוב ורוסלן בושירוב, שלפי החשד אחראים להרעלתו של סקריפאל. קצין בכיר במודיעין הצבאי הרוסי דניס ויאצ'סלבוביץ' סרגייב (כינוי סרגיי פדוטוב) זוהה על ידי הרשויות הבריטיות כמפקד הצוות שהרעיל את סקריפל.
יודאופולוניה
יודאופולוניה היא תאוריית קשר אנטישמית הטוענת לתוכנית יהודית עתידית לשליטה יהודית על פולין.
שורשי הרעיון נעוצים בספרו של יוליאן אורסין ניימצ'ביץ משנת 1858, שלא זכה לעלות בשיח האנטישמי עד תחילת המאה ה-20. טאודור יסקה-חוינסקי ציין בספרו משנת 1912 כי היהודים מבקשים: "אם לא תניחו לנו להקים "מדינה יהודית-פולנית" ואומה של "אנשים יהודים-פולנים", נחנוק אתכם."
המיתוס הוחיה מדי פעם לפעם בהקשר לתוכנית בודנהיימר (הליגה של מזרח אירופה הברית).
אחותנו הקטנה
אחותנו הקטנה (יפנית: 海街diary) הוא סרט דרמה יפני משנת 2015 שבוים על ידי הירוקאזו קורה־אדה. הסרט מספר את סיפורן של שלוש אחיות בשנות העשרים לחייהן המתגוררות ביחד בעיירה קמקורה אשר אליהן מצטרפת אחותן למחצה, בת ה-14, לאחר מות אביהן. הסרט מבוסס על סדרת מאנגה בשם "יומני אומימאצ'י" מאת אקימי יושידה. הסרט הועמד לפרס דקל הזהב בפסטיבל קאן 2015.
עלילה
שלוש אחיות: סאצ'י קודה בת ה-29 (הרוקה אייסה), יושינו קודה בת ה-22 (מאסמי נגאסווה) וצ'יקה קודה בת ה-19 (קאהו). הן גרות בבית בעיירה קמקורה שאותו השאירה להן סבתן. יום אחד הן מקבלות ידיעה על מות אביהן. כשהיו צעירות התגרשו הוריהן ואביהן עזב אותן. הן לא ראו את אביהן במשך 15 שנים. לאחר שקיבלו את ההודעה על מות אביהן, הן הולכות ללוויה ושם הן פוגשות את אחותן למחצה סוזו אסנו בת ה-14(סוזו הירוסה) שלה אין אף אחד שידאג לה. האחות הגדולה סאצ'י מזמינה אותה לגור איתן.
הפקה
הסרט הופק על ידי אולפני הטלוויזיה פוג'י, שוגקוקאן, טוהו ותאגיד גאגא. הפקת הסרט החלה ביולי 2014.
תפוח הפילים
תפוח הפילים (שם מדעי: Limonia acidissima), הוא מין של עץ פרי נשיר במשפחת הפיגמיים מוצאו מהודו.
תפוצה
מקורו של פרי הפילים מהודו אך הוא נפוץ גם בסרי לנקה, פקיסטן, בנגלדש, תאילנד, אינדונזיה, ואזורים שונים בהודו סין.
שימושים
פרי הפילים נאכל טרי משמש להכנת משקאות וגלידות. הזרעים מכילים חומצות שומן בלתי רוויות. גזע העץ משמש בבניה ופיסול.
אבו אל-קאסם א-זהראווי
א-זהראווי נודע בזכות כתיבת אנציקלופדיה רפואית בת 33 כרכים הנקראת במקור בערבית: "כתאב א-תסריף למן עג'ז ען א-תאליף", ובקיצור: "כתאב א-תסריף", הכוללת בתוכה חידושים רבים בתחום הרפואה בכלל, ובתחום הכירורגיה ובשימוש בכלים כירורגיים בפרט. האנציקלופדיה נחשבה לאחת מהכתבים המפורטים המקיפים והמאוירים ביותר עד לאותה התקופה, והשפיעה רבות על התפתחות הרפואה במזרח ובאירופה.
חלק מפריצות הדרך שלו היו: ביצוע ויויסקציה ודיסקציה, צריבת פצעים ושימוש בכותנה לחבישה, תיאור מחלת ההמופיליה, ניתוח הוצאת אבנים בדרכי השתן, תיאור ניתוח היריון חוץ-רחמי ותיאור שיטות טיפול אורתודנטיות ליישור שיניים.
ביוגרפיה
א-זהראווי נולד בשנת 936 בעיר הארמונות א-זהרא, כ-10 קילומטר צפון מערבית לקורדובה באל-אנדלוס (ספרד של היום). משפחתו מיוחסת לשושלת ה"אנצאר", תושבי אל-מדינה, מתקופת הנביא מוחמד. א-זהראווי חי את מרבית חייו בקורדובה, שהייתה ידועה באותה התקופה כמרכז אינטלקטואלי שופע בתחום המדעים, הדת והפילוסופיה, בה הוא גם רכש את השכלתו במדעי הרפואה.
מלבד עבודותיו, ישנן עדויות מועטות על חייו של א-זהראווי. מחקרים מצביעים שהסיבה לכך תלויה בחורבנה של עיר מולדתו א-זהרא בשנת 1010, כשלוש שנים לפני מותו של א-זהראווי בשנת 1013.
א-זהראווי שימש רופא בחצר המלכות של הח'ליפה עבד א-רחמן השלישי, ולאחר מכן של בנו הח'ליף אל-חאכם השני. הוא מוזכר לראשונה בכתביו של אבן חזם אל-אנדלוסי כ"אחד מהרופאים הדגולים ביותר בספרד המוסלמית". על פי מחקרים, העדות הביוגרפית הראשונה הידועה על חייו של א-זהראווי מופיעה כשישה עשורים לאחר מותו בכתבו של אל-חומיידי (1029–1095) "ג'ד'וות אל-מוקתבס".
בספרות הלטינית
א-זהראווי ידוע בספרות המערבית גם כאלבוקסיס, אבולקסיס, בוקסיס, אבול-קאסים וזהאריווס, כולן גרסאות לטיניות של כינויו בערבית, כשהאחרון ברשימה הוא העיוות של השם, א-זהראווי, המשייך את האדם בטרמינולוגיה הערבית לעיר בה הוא נולד.
כתאב א-תסריף
"כתאב א-תסריף", ובשמו המלא "כתאב א-תסריף למן עג'ז ען א-תאליף" (كتاب التصريف لمن عجز عن التأليف – ספר שיטות [ברפואה] למי שאין ביכולתו לחבר [ספר]), הוא אנציקלופדיה רפואית המורכבת מ-33 כרכים שנכתבו על ידי א-זהראווי והושלמו בשנת 1000.
האנציקלופדיה הרפואית נתפסת כתוצר מסכם של כמעט חמישים שנה בהם עסק א-זהראווי ברפואה. היא כיסתה מגוון רחב של תחומים ונושאים בעולם הרפואה, ביניהם: כירורגיה, נוירוכירורגיה, רפואה כללית, אורתופדיה, מיילדות וגינקולוגיה, אופתלמולוגיה, רוקחות, תזונה ועוד. הספרים תורגמו מערבית ללטינית, והכרכים העוסקים בכירורגיה, פורסמו בנפרד ותורגמו על ידי ג'רארדו דה קרמונה מטולדו בשנת 1150. עם ההתעוררות המחודשת במדעי הרפואה באירופה, הפך "כתאב א-תסריף" במהירות לאחד המקורות המצוטטים ביותר במהלך 500 השנים הבאות. הספרים תורגמו בהמשך לעברית, קטלאנית וכן, תורגמו ללטינית חמש פעמים נוספות. בספריו הדגיש א-זהראווי באופן מפורט את החשיבות ביחסי רופא-מטופל תקינים, כחלק מהאחריות המקצועית המוטלת על הרופא. על מנת לאבחן את החולה בצורה המדויקת ביותר ולתת לו את הטיפול הנכון, יש לדאוג לרווחתו של המטופל, לדעת על מצבו הכללי, עברו הרפואי, לתת חשיבות גם לאורח חייו של המטופל ולבסוף לבצע מעקב בזמן תהליך ההחלמה.
א-זהראווי היה הרופא הראשון שסיפק בכרכיו העוסקים בכירורגיה מעל 200 איורים מפורטים של מכשירים כירורגיים מגוונים שבהם השתמש, כשרובם הם פרי המצאתו. בצמוד לאיורים אלו היו מפורטים תהליכים כירורגיים ושיטות ניתוח שונות. מהמוזכרים ביותר במחקרים הם ניתוחי אף אוזן וגרון, הכוללים הוצאת שקדים וביצוע ניתוח "פיום קנה" שבמהלכו מבצעים חתך בקנה הנשימה על מנת לאפשר המשך נשימה סדירה. הוא המציא מכשיר לבדיקה פנימית של האוזן, הוצאת עצמים מהגרון ותיאר איך להשתמש בקרס על מנת להוציא פוליפים מהאף. אזכורים רווחים נוספים כללו: שיטה להוצאת אבנים בכליות ודרכי השתן, תיאור מפורט של ביצוע ניתוח קיסרי, שימוש במלקחיים לניתוח הריון חוץ-רחמי וכן המציא מספריים מיוחדים לביצוע מילה לגברים.
ישנם תיאורים ושיטות אותם א-זהראווי הביא לראשונה בספריו, שלא זכו להכרה עם התפתחות הרפואה במרוצת השנים. הכירורג הצבאי הצרפתי אמברואז פרה, מוכר כראשון באירופה שהשתמש בחוט לביצוע תפרים. אך היה זה א-זהראווי כ-500 שנים קודם לכן, שתיאר את השימוש בחוט לתפירת כלי דם ותפירת איברים פנימיים על ידי חוטים עשויים ממעיים של חיות. בנוסף, שיטה ידועה ומוכרת כיום כשיטת קוצ'ר לקיבוע עצמות ושברים נהגתה על ידי א-זהראווי הרבה לפני הולדתו של קוצ'ר. על טיפול בשבר באמצעות החזרת העצמות למקום (רדוקציה מניפולטיבית) ושימוש בקיבוע חיצוני כתב א-זהראווי: "רדוקציה מתבצעת על ידי תמיכה ותמיכה נגדית תוך שימוש בהפעלת כוח תמידית על מנת להבטיח חזרה מדויקת של העצם למקומה וכך למנוע לחץ עצים של האזור".
סגנון הכתיבה של האנציקלופדיה בבהירות, בשיטתיות ובסדר תרם רבות להצלחתה ולהיותה מקור רפואי מהימן ומכונן. בספרו המקיף של המנתח הצרפתי הידוע גי דה שוליאק בן המאה ה-14, ציטט שוליאק את א-זהראווי בין 175 ל-200 פעם וכתב על ספריו של א-זהראווי: "זה לא פחות מההישג הגדול ביותר של הכירורגיה בתקופתו".
תפיסתו את מקצוע הרפואה
בתקופתו של א-זהראווי מדעי הרפואה נקשרו עם דיסציפלינות שונות. תחומים כגון: תאולוגיה, אלכימיה ופילוסופיה היו מסווגים ומשולבים עם תפיסת העיסוק ברפואה. תפיסתו של א-זהראווי הייתה להפריד בין אותן דיסציפלינות לבין העיסוק ברפואה, מתוך ההבנה שמקצוע זה ייחודי ודורש התמקצעות רבה. לדוגמה, באותה התקופה הכירורגיה נתפסה כמקצוע נחות בתחום הרפואה, והעיסוק בו התאפשר גם לבעלי מקצוע שאינם מהתחום כלל. בצרפת הכריזה המועצה של טור: "על בתי הספר לרפואה, וכן על רופאים הוגנים, לנטוש את מקצוע הכירורגיה". המקצועיות הדקדקנית של א-זהראווי מובאת לראייה ב"כתאב א-תסריף": "התפרשות נרחבת מדי והרצון להתמקצע בתחומים רבים לפני שכלול אחד מתחומים אלו גורמת לתסכול ותשישות נפש".
כתאב א-תסריף משקף כיצד תפס א-זהראווי את הרפואה והמקצועיות הנדרשת על מנת לעסוק בה. הטון שאותו הביא א-זהראווי היה ייחודי לאותה התקופה ועל כן כתביו זכו לחשיבות מקצועית רבה.
מאיר ציפסר
הרב מאיר ציפסר (בכתיב יידי: ציפסער; ח' באב ה'תקע"ה, 14 באוגוסט 1815 - ו' בטבת ה'תר"ל, 10 בדצמבר 1869) היה רב והיסטוריון הונגרי. בראשית דרכו היה מזוהה עם האורתודוקסים, אך במהלך הקריירה הרבנית שלו נטה לנאולוגים.
ביוגרפיה
נולד בבלשג'רמט. למד בישיבות שונות, בין רבותיו: רבי בנימין זאב וולף בוסקוביץ ורבי מאיר איזנשטטר. הוא רכש השכלה כללית באופן עצמאי ובסיוע הרב הנאולוגי ליב שוואב.
משנת 1843 כיהן כרב בסקשפהרוואר (בשמה הגרמני: שטול-ווייסנבורג). ב-1849 פרץ סכסוך בעיר, כאשר הנפיק גט לאישה במקום בניגוד לנוהג שלא לעשות כן, בגלל שמה הסבוך של העיר. הרב ציפסר ניסה להסביר את עמדתו בפמפלט "מי השילוח" (פשט תרי"ג) בהסכמת הרב ליב שוואב, אך ללא הועיל, הרב ידידיה גוטליב פישר מתלמידי החת"ם סופר וסוחר מצליח (לימים רבה האורתודוקסי של העיר), פרסם את החיבור "דלתים ובריח" נגד הסבריו של הרב ציפסר, והוא אולץ להתפטר. במקומו התמנה הרב יוסף גוגנהיים, חתנו של רש"ר הירש.
בעקבות הפרשה, סומן הרב ציפסר כנאולוג. הכתב סופר כינה אותו במליצה במכתבים לרבני הערים הסמוכות: "סורר ומורה לעדתו" (מכתב לרבה של שרבוגראד, אברהם צבי אבלס); "רב החובל פרוץ ומקולקל" (מכתב לרבה של קמרן, פנחס ליב פרידן). בחוברת "דלתים ובריח" שזכתה להסכמתם של רבנים ידועי שם כמו הרב חיים יוסף פולק, האריך המחבר בהקדמתו למצוא רמזים בכתביו הלועזיים של ציפסר לכך שהוא "מכת החדשים אשר מקרוב באו".
הרב ציפסר עבר לכהן כרבה של רכניץ, שבה כיהן למעלה מעשור עד לפטירתו בשנת 1869.
אנולה הולמס (סרט)
אנולה הולמס (באנגלית: Enola Holmes) הוא סרט מסתורין אמריקאי, המבוסס על הספר הראשון בסדרת ספרים בשם זהה מאת ננסי שפרינגר. בסרט מככבת מילי בובי בראון שמגלמת את הדמות הראשית וגם משמשת כמפיקה. לצדה מככב הנרי קאביל כשרלוק הולמס, סם קלאפלין כמייקרופט הולמס ולואי פרטרידג' כוויקונט טיוקסברי.
הסרט שהיה אמור לצאת לאקרנים בבתי הקולנוע בארצות הברית נרכש להפצה על ידי נטפליקס על רקע התפרצות נגיף הקורונה בארצות הברית וסגירת בתי הקולנוע ועלה לצפייה בשרתיה ב-23 בספטמבר 2020. במאי 2021 נטפליקס הכריזה על סרט המשך.
סרט זה אף קיבל משרות הסטרימיינג נטפליקס את הסימן וההגדרה "אהוב במיוחד", שפירושו הוא שהרבה ממשתמשי נטפליקס סימנו שאהבו את כותר זה.
תוך חיפוש אחר אמה הנעדרת, אנולה הולמס, בת העשרה הסוערת ברוחה, משתמשת בכישוריה כדי לפתור תעלומה ולעזור לחבר חדש בן אצולה באנגליה של המאה ה-19.
עלילה
השנה היא 1884. אנולה הולמס היא האחות הצעירה ביותר במשפחת הולמס המפורסמת. היא ילדה חופשית, בעלת רצון חזק ופורצת גבולות. היא אינטליגנטית ונבונה והיא מתנגדת לנורמות החברתיות של נשים בתקופתה. אמה, יודוריה, לימדה אותה הכל משחמט ועד ג'וג'יטסו. אמה גם עודדה אותה לקרוא כל ספר בהיכל פרנדל, ביתם והייתה מעריצה גדולה של משחקי מילים.
ביום הולדתה השישה עשר, אנולה מתעוררת ומגלה שאמה נעלמה ומשאירה רק כמה מתנות ליום הולדתה. בעקבות היעלמותה של אמם, אחיה של אנולה, מייקרופט ושרלוק מגיעים להשגיח עליה. בעוד שרלוק מוצא אותה כילדה אינטליגנטית, מייקרופט מוצא אותה בעייתית; כאפוטרופוס החוקי שלה, מייקרופט מתכוון לשלוח אותה לבית ספר לנערות המנוהל על ידי מיס הריסון חמורת־הסבר.
אנולה מוצאת רמזים וכסף שהשאירה אמה ונמלטת, מחופשת לנער. ברכבת היא מוצאת את המרקיז טיוקסברי הצעיר ומזהירה אותו כי אדם בכובע חום (בשם לינת'ורן) נמצא ברכבת ומחפש אותו. על מנת להימלט, אנולה וטוקסברי קופצים מהרכבת ונמלטים ללונדון, שם דרכיהם נפרדות.
אנולה ממשיכה להתחקות אחר אמה ומשאירה הודעות מוצפנות בעיתון כפרסומות קטנות שיודוריה תוכל למצוא. במהלך חיפושיה של אנולה, לינתורן מנסה להרוג אותה. היא מחליטה שבמקום להמשיך ולחפש את אמה, עליה למצוא את טיוקסברי שוב כדי להציל אותו מכיוון שהוא לא יכול להגן על עצמו. מייקרופט מעסיק את המפקח לסטרייד מהסקוטלנד יארד במטרה לאתר את אנולה. היא מזהירה את טיוקסברי ועוזרת לו להימלט, אך נתפסת על ידי לסטרייד ומייקרופט כולא אותה בבית הספר של מיס הריסון. שרלוק מבקר אותה ומודה שהוא מתרשם מעבודות הבילוש שלה.
טיוקסברי מתגנב פנימה דרך סל נצרים והם בורחים יחד וגונבים את מכוניתה של מיס הריסון. אנולה מחליטה שהם חייבים ללכת לביתו של טוקסברי ולהתמודד עם דודו, שהסיקה שהוא ניסה להרוג אותו. הבית נטוש לכאורה ולינת'ורן מתכוון לירות בהם, אך הם מצליחים להתגבר עליו. סבתו של טיוקסברי מתגלה בתור הנבלית האמיתית; היא הרגה את אביו וניסתה להרוג את טיוקסברי כי היא לא רצתה שהוא יתפוס את מקומו של אביו בבית הלורדים ויצביע להצעת חוק הרפורמה. ליידי טיוקסברי יורה על נכדה, אך הוא שורד בזכות פיסת שריון שהסתיר מתחת לבגדיו. בסקוטלנד יארד, שם לסטרייד תמה בפני שרלוק המשועשע על העובדה שאנולה הצליחה לפתור את המקרה לפניו. בבית הלורדים, חוק הרפורמה השלישי מאושרר בזכות קולו של טיוקסברי. מחוץ לבית הלורדים, אנולה נפרדת מטיוקסברי.
עם פרידתה מטיוקסברי, אנולה מפענחת הודעה שהיא מוצאת בעיתון אך מסיקה שהיא לא נשלחה על ידי אמה, אלא על ידי שרלוק. בנקודת המפגש, שרלוק ומיקרופט דנים בעניין האפוטרופסות על אנולה, ושרלוק מציע למייקרופט להעביר את חינוכה של אנולה לחזקתו. השניים מחליטים לעזוב, ושרלוק מבחין ברמז לנוכחותה של אנולה, אך בוחר שלא לחפש אחריה. כל אותה העת, אנולה צופה במתרחש בעודה מוסוות כנער המחלק עיתונים. כשהיא חוזרת לפונדק בו היא משתכנת, אנולה מוצאת את אמה מחכה לה. יודוריה מסבירה לה מדוע היא נאלצה לעזוב ומדוע עליה לעזוב שוב, אך מביעה גם את התרשמותה ממה שאנולה הפכה להיות. אנולה מבינה שהיא מצאה את החופש שלה ואת מטרתה – להיות בלשית שמאתרת נפשות אבודות.
הפקה
עד פברואר 2019, עיבוד קולנועי לסדרת הספרים של ננסי שפרינגר היה בשלבי פיתוח, כאשר מילי בובי בראון הפיקה ולוהקה גם לגלם את הדמות הראשית עם הארי בראדביר כבמאי. ביוני הצטרפו הנרי קאוויל, הלנה בונהם קרטר, אדיל אקטר ופיונה שו, אליהם הצטרפו גם סם קלפלין, לואי פרטרידג', סוזן ווקומה וברן גורמן כשביולי אותה שנה החלו הצילומים בלונדון. הצילומים נערכו גם בלוטון הו בבדפורדשייר.
מוזיקה
ביולי 2019, דניאל פמברטון נשכר להלחין את פסקול הסרט.
סרט המשך
בספטמבר 2020, בראון ובראדביר הביע עניין בפיתוח סרט המשך. בראון אמרה כי היא חשבה לעשות את הסרט הראשון רק כשהייתה על הסט וכאשר גילמה את הדמות אמרה כי תשמח לגלם אותה שוב.
ב-13 במאי 2021, אנולה הולמס 2 הוכרז רשמית, עם ג'ק ת'ורן כתסריטאי והארי בראדביר שחוזר לביים, כאשר מילי בוב בראון והנרי קאוויל חוזרים לגלם את דמויתיהם. בספטמבר 2021, הוכרז שפרטרידג' והלנה בונהם קרטר חזרו גם הם לגלם את דמויותיהם בסרט ההמשך. ההפקה החלה בסוף 2021. הסרט הופץ ב-4 בנובמבר 2022.
IMEI
מזהה בינלאומי של מכשיר נייד או מספר IMEI (באנגלית: International Mobile Station Equipment Identity) הוא מספר, בדרך כלל ייחודי, אשר המשמש לזיהוי של מכשירים מסוג 3GPP (GSM, UMTS, LTE) ומכשירי טלפון ניידים מסוג iDEN ומכשירים נוספים לתקשורת סלולרית גם כן. ברוב מכשירי הטלפון הניידים ניתן להציג את מספר ה-IMEI באמצעות הזנת הקוד #06#* מהחייגן (חיוג). ניתן למצוא את מספר ה-IMEI מודפס על מדבקה בגב המכשיר הסלולרי (אשר נגישה לאחר הסרת הסוללה) וגם, במכשירי סמארטפון מסוימים ניתן להציג את המספר ממסך ההגדרות של המכשיר.
מספר ה-IMEI נפוץ בקרב מכשירים סלולריים מסוג GSM בעיקר לזיהוי ומניעה של גנבות באמצעות חסימה מרשתות סלולריות. רשת ה-GSM מנהלת מאגר שמשמש כמסד נתונים עבור חברות סלולר בשוק הבינלאומי לצורך של זיהוי המכשיר וחברות סלולר אשר מקבלות דיווח על מכשיר גנוב יכולות לצרף בקשה להוספת מספר ה-IMEI לרשימה השחורה במסד הנתונים של ה-GSM.
תאוריית הקשר על הבונים החופשיים והיהודים
תאוריית הקשר על הבונים החופשיים והיהודים היא תאוריית קשר אנטישמית הטוענת למעורבות קואליציה חשאית לכאורה בין היהודים לבונים החופשיים. תאוריות אלו היו פופולריות בימין הריאקציוני, במיוחד בצרפת, רוסיה ומזרח אירופה. טענות דומות עודן מתפרסמות ונפוצות כיום בעולם.
במשך למעלה ממאתיים שנה, נמנעה הצטרפותם של יהודים ללשכות בונים חופשיים רבות ביבשת אירופה. גם היום, בסקנדינביה כולה, בה פועלים שני "נוסחים" נוצריים "טהורים", של הבנייה החופשית, "הנוסח השוודי" ו"הנוסח הנורווגי", נאסרת הצטרפותם של יהודים ומוסלמים.
זקני ציון
תאוריית הקשר על הבונים החופשיים והיהודים בעצם ביקשה לאחד יחדיו שתי תאוריות קונספירציה: טענות כנגד אנשי הבונים החופשיים לקנונית השתלטות עולמית וטענות אנטישמיות לקנוניה יהודית. תאוריה זו הושפעה רבות מהפרוטוקולים של זקני ציון, מסמך שזויף על ידי האימפריה הרוסית. הפרוטוקולים טוענים להסתננות יהודית לארגון הבונים החופשיים, שהשתמשו בארגון לקידום מטרותיהם. חסידי המזימה לקחו את טענת הפרוטוקולים לקיצוניות וטענו כי מנהיגי היהודים ומנהיגי הבונים החופשים, זהים.
שיהוי (משפט)
במשפט ציבורי בישראל
על מרכיבי השיהוי כתבה נשיאת בית המשפט, מרים נאור:
השופט עוזי פוגלמן כתב על הליך בחינת השיהוי:
השופטת דורית ביניש הבחינה בין שיהוי של הפרט ובין שיהוי של הרשות:
תאוריית הקשר על הבונים החופשיים והיהודים
בארי דומוויל והקשר
בארי דומוויל, מייסד הארגון הפרו-נאצי, "הקשר" הנחיל את המונח "Judmas" לתאוריית הקשר על הבונים החופשיים והיהודים לכאורה, וטען כי לרובם המכריע של הפועלים במסגרת מטרות הבונים החופשיים והיהודים אין מושג על הכוונה או העבודה המתבצעת בסתר החזית המשותפת. כשהמטרה של היהודים הבינלאומיים היא העמדת מדינה אחידה עולמית שתהיה משועבדת לכח הכסף ותעבוד את אדוניה, היהודים. כשהבונים החופשיים הם שותפים בכירים לניהול וקידום המדיניות היהודית. דומוויל טען כי החל לחשוב על תאוריה זו בעקבות הגיותיו של היטלר והתייחס גם לפרוטוקולים של זקני ציון ולכח הסודי שעמד מאחורי מהפכת לאון דה-פונסן.
הבנייה החופשית בגרמניה הנאצית
בספרו "מיין קמפף" (פרק 11), האשים היטלר את היהודים בקשירת קשר עם הבונים החופשיים למטרת השתלטות מוחלטת על גרמניה וטען כי הם האחראים למצבה העגום של גרמניה בתקופה שאחרי מלחמת העולם הראשונה. לטענתו, הבונים החופשיים חברו עם היהודים כדי שידם תגיע בקלות אל "נשק" נוסף שישמש אותם נגדו: עולם הדפוס, שהיה אז בעיקרו מקצוע של יהודים. כפתרון לבעיה זו קרא היטלר בשנת 1931 להשמדת שני גופים אלה: יהודים ובונים חופשיים. מפקדים בכירים במשטר הנאצי קיבלו "מדריך" בו נכתב: "האיבה הטבעית של האזרח כנגד היהודים, והאיבה שלו כנגד הבונה החופשי כמשרתו של היהודי, חייבת להגיע לשיאה".
למרות שבאותם ימים אכן היו יהודים אשר השתייכו לארגון הבנייה החופשית, מספרם היה מועט. אף על פי כן, בעקבות הדברים שכתב היטלר ב"מיין קאמפף", ראו הנאצים בבונים החופשיים וביהודים גוף אחד והתייחסו אל כל בונה חופשי בדיוק כפי שהתייחסו אל כל יהודי.
רוסיה הפוסט-סובייטית
תאוריית הקשר על הבונים החופשיים והיהודים מצאה קרקע פורייה ברוסיה הפוסט-הסובייטית, בשילוב עם עלילות דם והכחשת שואה. מסקר דעת קהל שבוצע במוסקבה בשנת 1990 עלה כי כ-18% מתושבי מוסקבה מאמינים כי קיימת קנוניה ציונית נגד רוסיה וכ-25% נוספים לא שללו אפשרות זו.
קשר לקבוצת בילדרברג
תאורטיקנים קונספירטיבים עכשוויים טוענים כי למעורבות קבוצת בילדרברג ליצירת סדר עולמי חדש, כשלעיתים קרובות מושפעים מתאוריית הקשר על הבונים החופשיים והיהודים, תוך האשמה למעורבות משפחת רוטשילד או את הבנקאים הבינלאומיים.
הארי ג'ורג' סמארט
הארי ג'ורג' סמארט (באנגלית: Harry George Smart; 28 ביוני 1891 - 28 ביוני 1963) היה מפקד ב-RAF, הידוע בשל פיקודו על בסיס חבניה בעת המלחמה האנגלו-עיראקית ב-1941.
קריירה מוקדמת
סמארט נולד בניומרקט שבחבל סאפוק באנגליה, והתגייס לצבא הבריטי כפלס בחיל ההנדסה המלכותי לאחר סיום לימודיו בשנת 1907. ב-1915 קיבל רישיון טיס. הוא עלה בסולם הדרגות, ולאחר שירות במלחמת העולם הראשונה בחזית המערב, נשאר בשירות קבע ב-RAF. כטייס הצטיין סמארט במשימות הפצצה, ועל השתתפותו ב-25 הפצצות יום ו-2 הפצצות לילה, זכה בשנת 1921 בצלב התעופה המצוינת.
בין 1927 ל-1930 שירת במסגרת חיל האוויר האוסטרלי, ולאחר מכן שב ל-RAF. הוא שירת במגוון תפקידים, ובשנת 1939, כשהוא בדרגת סגן מרשל אוויר (המקבילה לדרגת גנרל בעל שני כוכבים בחילות היבשה), מונה למפקד הכוחות הבריטים בעיראק.
המלחמה האנגלו-עיראקית
על פי ההסכם האנגלו-עיראקי הותר לבריטים להחזיק בכוחות צבא בשני בסיסים על אדמת עיראק. האחד היה חבניה, הסמוך לבגדאד, והשני שועייבה הסמוך לבצרה. באפריל 1941 התחוללה הפיכה צבאית במסגרתה עלתה לשלטון כת קציני צבא, שמינתה את הפוליטיקאי הפרו-נאצי, רשיד עאלי אל-כילאני לראש ממשלת עיראק. אל-כילאני דרש את יציאת הכוחות הבריטים מאדמת עיראק, אך נענה בתגבור הכוחות דרך נמל בצרה. ב-30 באפריל הטילו כוחות עיראקים מצור על בסיס חבניה, בו שהו כ-2,200 לוחמים ולמעלה מ-9,000 אזרחים בריטים, שחלקם כללו נשים וילדים שפונו מבגדאד לאחר ההפיכה על מנת לדאוג לביטחונם. הבסיס שימש כבית ספר לתעופה.
סמארט היה מפקד ה-RAF על אדמת עיראק. האחראי עליו ישירות היה מרשל אוויר ראשי ארתור לונגמור, האחראי על כוחות ה-RAF במזרח התיכון, שישב בקהיר. עם הידיעה על ההפיכה ביקש סמארט מלונגמור תגבורות, אך לונגמור האמין שעיראק היא בעדיפות נמוכה לעומת צרכים אחרים של המערכה במזרח התיכון וסירב. לרשותו של סמארט עמדו רק 78 מטוסי אימון מיושנים. עם זאת ככל שהתפתח המשבר, הוחלט לתגבר את הכוחות בעיראק, ולקראת סוף אפריל הספיק ה-RAF להעביר ממצרים 6 מטוסי גלוסטר גלדיאטור חדישים, שהוצבו בחבניה, ועשרה מפציצי וולינגטון שהוצבו בשועייבה. אל מול האיום הארטילרי שהתגבש על רמה גבוהה הצופה על חבניה, יכול היה סמארט להעמיד כ-1,500 לוחמי חיל רגלים, ולהם כ-18 משוריינים מיושנים.
אל מול הדרישה העיראקית כי ייסוג מן הבסיס וכי הטיסות בו יחדלו מייד, ניסה סמארט להרוויח זמן, עד שיקבל פקודות ברורות. הוא עמד בקשר עם השגריר הבריטי בבגדאד, קינאהאן קורנווליס, אך זה לא הצליח להעביר אליו מדיניות ברורה. סמארט ידע כי עליו להכות בעיראקים מכת מנע, אם ברצונו להסיר את המצור, אך מאידך, חשש להתחיל בעצמו במלחמה בטרם קיבל הוראה ברורה מהדרג הפוליטי.
לאחר כיומיים של מצור הגיעה מצ'רצ'יל הפקודה - "אם עליך להכות, הכה בכל הכוח". סמארט פירש פקודה זו כמאפשרת לו לפתוח במתקפת נגד כנגד הכוחות העיראקים הצרים עליו. הפעולה החלה בבוקר ה-2 במאי והסתיימה בלילה שבין 5 במאי ל-6 במאי בנסיגת העיראקים מהרמה השולטת על חבניה והסרת המצור. בפעולה נלקחו ארבע מאות שבויים, וחיל האוויר העיראקי הושמד, למעשה. היו אלו יריות הפתיחה של המלחמה האנגלו-עיראקית.
פציעתו, ולאחריה
ב-5 במאי נפצע סמארט קשה בתאונת דרכים, ופונה לבצרה ולאחר מכן להודו. הוא הוחלף על ידי סגן מרשל אוויר ג'ון ד'אלביאק כמפקד כוחות האוויר, ועל ידי קולונל אוברי רוברטס כמפקד כוחות הקרקע בעיראק.
ב-7 במאי שלח צ'רצ'יל לסמארט מברק ובו כתב:
"פעולתך הנמרצה והמזהירה השיבה במידה רבה את המצב לקדמותו. כולנו עוקבים אחר עמידתך הנהדרה במערכה. כל העזרה האפשרית תישלח. המשך."
בנובמבר 1941 הוצב סמארט בתפקיד הדרכה, ובספטמבר 1945 פרש מן ה-RAF.
ב-1963 מת.
עיטורים ואותות
בין היתר, עוטר סמארט בעיטורים הבאים:
מיתולוגיה יפנית
המיתולוגיה היפנית מתייחסת לאסופות של רשומות היסטוריות, מיתוסים ואגדות מאזור יפן, אשר הועלו על הכתב במאה השמינית, אך מקורם קדום הרבה יותר. הגדרה נרחבת של מיתוסים יפנים עשויה לכלול גם טקסטים, אגדות, וסיפורי פולקלור מאוחרים למאה השמינית, כגון דמויות שהתקדשו בפולחנים מקומיים שונים על סמך מסורות בעל פה.
במשך שנים רבות המיתוסים ביפן הועברו בעל פה. בשנת 712 לוקטה גרסה כתובה של המיתולוגיה אשר נקראה קוג'יקי ("רשומות הדברים העתיקים"), עבור חצר הקיסרות היפנית. בקוג'יקי מסופר על בריאת העולם, מקור האלים והשושלת של הקיסרים היפנים מאלת השמש אמטראסו.
מקור מוקדם נוסף של המיתולוגיה היפנית הוא הניהון שוקי (דברי ימי יפן) אשר הושלם בשנת 720. הוא כולל מיתוסים שונים ואגדות, ומבסס את אילן היוחסין של משפחת הקיסרות. הניהון שוקי הושפע רבות מההיסטוריה והמיתולוגיה הסינית והוא מכיל אלמנטים של טאואיזם.
סיפורי המיתולוגיה מתארים ומסבירים מנהגים הקשורים ל: טהרה, חקלאות, ולאומיות, המאפיינים את הדת הקדומה של יפן שזכתה בתקופות מאוחרות יותר לשם הכולל שינטו (מילולית: דרך האלים). אמונה זו מתבססת על ההנחה שלכל דבר בטבע יש קאמי, שהם אלוהויות טבע. בנוסף לאלוהויות המופיעות במיתולוגיה, ישנן גם אלוהויות טבע מקומיות, דמויות היסטוריות שהתקדשו ורוחות המופיעות בסיפורי פולקלור. כתוצאה מכך, מספר האלוהויות במיתולוגיה היפנית הוא כמעט אינסופי.
החל מהמאה השמונה עשרה החל ביפן עניין מחודש בפרשנות וניתוח הרשומות הקדומות של הקוג'יקי והניהון שוקי, ומאז המאה התשע-עשרה הם קיבלו את מקומם כמיתוסים מכוננים של האומה היפנית. במסגרת זו נתפסו שני האלים איזאנגי ואחותו איזאנמי כחשובים ביותר. על-פי המיתוסים הם יצרו את האיים היפנים ורבים מן האלים והאלות.
האלה היפנית המוכרת ביותר היא אלת השמש אמטראסו, מהיותה האם הקדמונית של משפחת הקיסרות. היא מביאה אור לעולם ואחראית לפריון. מקדש איסה במחוז מיאה הוא מקום הפולחן הראשי שלה, וככזה הוא החשוב ביותר ביפן.
סיפור "ירידת האלים מהשמים" מעניק לגיטימציה למעמדו של הקיסר כאל בדמות אדם, וכצאצא ישיר של אלת השמש.
אלוהויות בולטות
אלוהויות שקיבלו מקום של כבוד במיתולוגיה היפנית, אינם בהכרח אלו שזכו במהלך ההיסטוריה לפולחן מיוחד.
אלוהויות המוזכרות ברשומות ההיסטוריות מהמאה השמינית: אלוהויות עממיות נוספות: דמויות היסטוריות (או מעין היסטוריות) שהיו לאלים:
יומי - ארץ המוות
איזאנגי הרגיש טמא לאחר מגעו עם המתים והלך לנהר על מנת להיטהר. כאשר הוא התפשט כל פרט אשר נזרק לאדמה הפך להיות אל. האלים החשובים ביותר נוצרו כאשר הוא רחץ את פניו - אמטראסו אלת השמש והשמיים נוצרה מעינו השמאלית, טסוקיומי אל הירח נולד מעינו הימנית וסוסאנו אל הסערה ושליט הים נוצר מאפו.
אמטראסו וסוסאנו
כאשר עייף איזאנגי מההתנהגות הבלתי מרוסנת של בנו, ססאנו, הוא גירש אותו ליומי. סוסאנו קיבל את הגזירה באי רצון, ולפני שהלך ליומי ניגש לאחותו, אמטראסו, על מנת להיפרד ממנה. אמטראסו, אשר הכירה את אחיה וידעה כי כוונותיו אינן טהורות, התכוננה למאבק. כאשר הגיע סוסאנו להיפרד ממנה היא לא האמינה לו שזאת כל כוונתו וביקשה ליצור תחרות על מנת שיוכיח לה כי רצונו טוב. האתגר שנקבע היה לראות מי ייצר יותר צאצאים אציליים ונשגבים. אמטראסו יצרה שלוש נשים מחרבו של סוסאנו בזמן שסוסאנו יצר חמישה גברים מהשרשרת של אמטראסו. אמטראסו טענה לניצחון מכיוון שחמשת הגברים נוצרו מפריט השייך לה ולכן הנשים שייכות לסוסאנו. סוסאנו לא קיבל זאת וטען לניצחונו. התעקשותה של אמאטראסו גרמה לסוסאנו לנהוג באלימות שהגיעה לשיאה כאשר השליך את הפוני בעל הכנפיים, חיה אשר הייתה קדושה לאמטראסו, וגרם למותו של אחד ממשרתיה. אמטראסו ברחה והתחבאה במערה, ובזמן שהותה שם חשכה כיסתה את העולם. כל האלים והאלות שאפו בתורם לשדל את אמטראסו לצאת מן המערה אבל היא התעלמה מכולם. בסופו של דבר רקחה הקאמי של השמחה תוכנית: היא הניחה מראת ברונזה שפנתה לכיוון אמטראסו על העץ, כיסתה עצמה בפרחים ועלים והחלה לרקוד על גיגית הפוכה כאשר היא מתופפת על הגיגית בעזרת רגליה. לאחר מכן הקאמי פשטה את הפרחים והעלים מעליה והחלה לרקוד בעירום. כל האלים הזכרים החלו לצחוק, דבר שעורר את סקרנותה של אמטראסו. כאשר הציצה החוצה קרן אור שנקראה זריחה ברחה מן המערה ואמטראסו הוקסמה מהשתקפותה במראה. לאחר מכן, אחד האלים משך את אמטראסו מהמערה והמערה נאטמה. כאשר היא מוקפת בשמחה, שכך דיכאונה של אמטראסו והיא הסכימה להחזיר את אורה לעולם.
מורשת המיתולוגיה היפנית
המיתולוגיה היפנית ממלאת תפקיד חלקי בלבד בחיי היפנים כיום. המיתוסים והאגדות המקומיים מלאו תפקיד משני בלבד בציור ובפיסול עד המאה ה-19, אם כי השפעת השינטו על אדריכלות מקדשים ועל ריקודים פולחניים הייתה משמעותית. אנשים עדיין לומדים ומספרים סיפורים על האלים והאלות.
ריקודי הקאגורה (kagura) המסורתיים מבוצעים על מנת לכבד את האלים במקדשי השינטו (האגדה מקשרת את מקור ריקודי הקאגורה בריקוד אשר משך את אלת השמש אמטראסו מהמערה).
Datacom/DB
Datacom/DB היא תוכנה לניהול מסדי נתונים במודל טבלאי (RDBMS). התוכנה פותחה על ידי חברת Insyte Datacom, שבחרה את שם תוכנת ניהול מסד הנתונים. התוכנה נרכשה על ידי חברת Applied Data Research, שהמשיכה לפתח אותה ולתמוך בה. כאשר נרכשה חברת Applied Data Research על ידי CA (חברת תוכנה), שונה שם התוכנה ל CA Datacom/DB. CA Datacom/DB פועל בעיקר על מחשבי מיינפריים של חברת IBM.