cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
וליד ח'אלדי
ביוגרפיה
עמדתו של ח'אלדי בעניין הסכסוך הישראלי-פלסטיני היא כי הפתרון היחיד לסכסוך הוא שתי מדינות לשני עמים – הקמת מדינה פלסטינית בגבולות 67 שתחיה בשלום לצד מדינת ישראל. הוא היה נציג המשלחת המשותפת הירדנית-פלסטינית לוועידת מדריד בתחילת שנות ה-90, אך לא החזיק בתפקידים רשמיים באש"ף.
ח'אלדי נבחר כחבר באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים ב-1994. בשנת 2002 קיבל את פרס הצטיינות בהישגים תרבותיים של העולם הערבי, על ידי הארגון לחינוך תרבות ומדע של הליגה הערבית.
חיים אישיים
ח'אלדי נשוי לראשה ואב לכראמה ולאחמד סמיח, חוקר ובעל טור בגרדיאן.
תערוכה
תערוכה היא הצגה מסודרת של חפצים. בניגוד ליריד, שמטרתו המרכזית היא מסחר, התערוכה מיועדת להצגת אמנות (הנאה והערכה אסתטית), למטרות חינוכיות, תעמולתיות או לצורכי הקניית ידע. תערוכות נערכות לרוב במוזיאונים, בגלריות לאמנות ובמוסדות ציבור מרכזיים. בנוסף, תערוכה היא גם תצוגות של חברות העוסקות בתחום מקצועי מסוים למשל: תערוכת התיירות שבה מציגות מדינות, חברות תעופה, אתרי נופש מתוך מטרה לקדם את התיירות. בארגון תערוכות במוזיאונים ובגלריות, לפי רעיון מרכזי, עוסק האוצֵר. פעמים רבות מחבר האוצר את קטלוג התערוכה.
היסטוריה
התערוכות פרחו במלואן במאה ה-19, אולם תערוכות זמניות שונות התקיימו כבר קודם, במיוחד אלו שנועדו להציג באופן סדיר בכמה ערים גדולות את הישגיהם החדשים של האמנים. המפורסמת שביניהן הייתה הסלון הפריזאי של האקדמיה לאמנויות היפות שתולדותיו התחילו בשנת 1667 ונפתח לקהל הרחב בשנת 1737. באמצע המאה ה-18 הסלון של פריז ומקביליו בארצות אחרות הפכו חיוניים לפיתוח ושימור המוניטין של אמנים עכשוויים. החל משנת 1769 התקיימה כל שנה בלונדון תערוכת הקיץ של האקדמיה המלכותית לאמנויות ובשנים 1805–1867, פעמיים בשנה ניהל "ה"בריטיש, אינסטיטושן" ("המוסד הבריטי לקידום האמנויות היפות בבריטניה") תערוכות זמניות, פעם אחת - תערוכת הציור הבריטי החדש ובפעם השנייה - תערוכת יצירות של הציירים הגדולים שנשאלו מהאוסף המלכותי ומהאוספים שבבתי הכפר של האריסטוקרטים. באמצע המאה ה-19 רבים מהמוזיאונים הלאומים החדשים של אירופה היו כבר על כנם והציגו תערוכות מאוספיהם הם או אוספים מושאלים, או תערובת של חפצים משני המקורות, כפי שנהוג עד לימינו.
תערוכה עולמית
התערוכה העולמית הראשונה נערכה בשנת 1851 ב"ארמון הבדולח" בלונדון והשתתפו בה למעלה מ-13,000 מציגים. ב-1889 נערכה בפריז תערוכה עולמית לציון מאה שנה למהפכה הצרפתית, לכבוד תערוכה זו נבנה מגדל אייפל. תדירות עריכת התערוכות בעולם גדלה עם השנים ובשנת 1928 התכנסו נציגי 35 מדינות בפריז כדי לקבוע נהלים לארגון תערוכות וירידים. בעקבות התכנסות זו הוקמה הלשכה לתערוכות בינלאומיות, שמשרדיה שוכנים בפריז, ותפקידה לקבוע נהלים בנוגע לתערוכות.
היקף המשתתפים בתערוכות עלה בצורה ניכרת עם השנים. בתערוכה הראשונה שנערכה ב"ארמון הבדולח" ביקרו כ-6 מיליון איש. בשנת 1970, נערכה ביפן תערוכת "אקספו 70'", ולקחו בה חלק 64 מיליון אנשים מ-77 מדינות שונות. כיום מספר המבקרים בתערוכות מרכזיות בעולם גדול אף יותר.
יחסי לוקסמבורג–צ'ילה
יחסי לוקסמבורג–צ'ילה הם יחסי החוץ בין הדוכסות הגדולה של לוקסמבורג לבין הרפובליקה של צ'ילה.
היסטוריה
בשנות השלושים והארבעים של המאה ה-20 נחתמו הסכמי סחר שונים בין צ'ילה ובין האיחוד הכלכלי הבלגי-לוקסמבורגי. ב-15 ביולי 1992 נחתם הסכם לקידום והגנה על השקעות בין האיחוד הכלכלי הבלגי-לוקסמבורגי לצ'ילה, שנכנס לתוקף ב-5 באוגוסט 1999. כמו כן, בשנת 1997 שתי המדינות חתמו הסכם בנושא ביטוח לאומי. ב-3 בינואר 2011, הרשויות הצ'יליאניות ולוקסמבורג החליפו מידע ביחס למשא ומתן העתידי להסכם כדי למנוע מיסוי כפול.
ביקורים רשמיים
בנובמבר 2007, הדוכסים של לוקסמבורג מריה טרזה ואנרי ערכו ביקור ממלכתי בצ'ילה, והתקבלו על ידי הנשיאה מישל בצ'לט.
לאחר מכן, שר החוץ של לוקסמבורג, ז'אן אסלבורן, הגיע לביקור בצ'ילה בתאריכים 24–25 במרץ 2016, כאשר נפגש עם מקבילו, שר החוץ ארלדו מוניוס. באוקטובר 2010 ביקר שר האוצר של לוקסמבורג לוק פרידן בסנטיאגו דה צ'ילה, כאשר נפגש עם שר האוצר פליפה לראין.
יחסים מסחריים
בתחום הכלכלי-מסחרי, היחסים בין שתי המדינות מעוגנים בהסכם ההתאגדות בין צ'ילה ל, שנכנס לתוקף מאז 2003. בשנת 2018, סך הסחר בין שתי המדינות הסתכם ב-13 מיליון דולר. המוצרים העיקריים שיוצאו על ידי צ'ילה היו עפרות סיליקון ומכונות גילוח חשמליות, ואילו המוצרים המיוצאים בעיקר על ידי לוקסמבורג כללו מאווררים וצמיגים.
Screen Violence
במקביל לצאת האלבום הלהקה תצא לסיבוב הופעות בצפון אמריקה על מנת לקדם את האלבום; הסיבוב עתיד להתקיים מנובמבר עד דצמבר 2021.
רקע והקלטה
הדיבורים על הקלטת האלבום החלו בשנת 2020 במהלך מגפת הקורונה. הוא הופק על ידי חברי הלהקה והוקלט בין גלאזגו ללוס אנג'לס. לורן מייברי אמרה כי היא מרגישה "משחררת בהתחלה" בשל הכיוון של האלבום וציינה ששיריו "אישיים". שם האלבום הגיע מהרעיון לשמה של הלהקה, אך לאחר מכן שונה בהתאמה. מרטין דוהרטי כינה את שם האלבום "קצת יותר מילולית [מאשר רק מושג]. כשעשינו את האלבום, זה היה כאילו מחצית מחיינו חיינו דרך מסכים".
הסינגל "How Not to Drown" נוצר מדגימת פסנתר ותוף שהוקלטה על ידי דוהרטי ונכתבה בתקופה שבה עסק ב"דיכאון וחרדה משתקים".
אגירת אנרגיה
אגירת אנרגיה מתאר מכלול תהליכים שנועדו להמיר אנרגיה ולאגור אותה, בצורות שונות, באופן שיאפשר להשתמש בה (כמות שהיא או לאחר המרה) במועד מאוחר יותר על פי צורכי השוק. חלק משיטות אגירת האנרגיה נפוצות מאוד ומהוות חלק משמעותי בשוק האנרגיה (כמו תחנות כוח הידרואלקטריות) ולחלקן טרם נמצא יישום שיאפשר להן להיות משמעותיות בשוק האנרגיה (למשל מוליכי העל וגלגל התנופה).
אגירת אנרגיה בטבע
אגירת האנרגיה הראשונה שהתקיימה (ומתקיימת) היא היכולת של הגוף החי להמיר מזון לשומן בתקופות בה המזון נמצא בשפע ולהמיר את השומן בחזרה לאנרגיה בשעות מחסור.
אגירת אנרגיה בהיסטוריה
אגירת אנרגיה מתוכננת התקיימה על ידי האנושות עוד משחר ההיסטוריה כשהאדם אגר אנרגיה בצורות שונות, כחומר בערה כמו עץ ופחם (על מנת להשתמש בהם לשרפה בתקופת החורף), במהפיכה החקלאית כשהאדם זרע בתקופה אחת על מנת לצרוך בתקופה אחרת, מאוחר יותר כמזון מיובש/מומלח/משומר או כאגירת מים להפעלת טחנות קמח (ראו למשל את בריכת האגירה באתר שבע טחנות).
האתגרים באגירת אנרגיה
האתגרים באגירת אנרגיה בעולם המודרני כוללים:
שיטות להמרת ואגירת אנרגיה
קיים מגוון טכנולוגיות תעשייתיות להמרה ואגירה של אנרגיה ולרובן מטרה משותפת והיא להוזיל את עלות הפקת החשמל על ידי ויסות היצור בין שעות עומס ושפל:
אנרגיה חשמלית פוטנציאלית
המתקן העיקרי שמסוגל לאגור אנרגיה חשמלית ישירה הוא הקבל שמאפשר לטעון מטען חשמלי ולפרוק אותו. היקף החשמל הפוטנציאלי האגור בקבל אינו גדול לכן טכנולוגיה זו משמשת ליישומים ספציפיים ואינה מהווה, עדיין, חלופה לאספקת חשמל לרשת. עם זאת, נעשים מחקרים לייצור קבל על לאגירת כמות גדולה של אנרגיה
אנרגיית דלקים
בקטגוריה זו כלולים כל הדלקים המשמשים מערכות לייצור חשמל מבוססות שרפה: סולר, מזוט, פחם, פצלי שמן, גזים דליקים (כולל גז טבעי, חמצן, מימן ועוד), כבול ושבבי עץ. את כל המשאבים האלו ניתן לאגור במיכלים רגילים (סולר, מזוט), מיכלי לחץ (גז) ומערומים (פחם, פצלים). ייצור חשמל מאנרגיה זו נעשית על יד שריפתם בתחנות כוח, טורבינות גז ותאי שרפה. יכולת האגירה שלהם מאפשרת ויסות הייצור בהתאם להיקף הצריכה.
אנרגיה גרביטציונית
בתחילת המאה ה-20 הוקמה בישראל תחנת כוח הידרואלקטרית בנהריים ולשם כך הוקם בקרבתה מאגר לקליטת מי נהר הירמוך ונהר הירדן (דרך תעלת הטיה) להזנת הטורבינות. במסגרת התוכניות להקמת תעלת הימים מתוכננות תחנות כוח הידרואלקטריות לאורך מסלול התעלה וכן הקמת מאגרי מים לשירות התחנות.
בחלק מהמדינות, בהם קיימים מתקני אחסון מים, מתקיים תהליך של שאיבת אנרגיה בה מנוצל חשמל רשת בשעות של שפל בצריכה כדי לשאוב מים מתחתית המאגר לראשו ואז להשתמש במים אלו כדי לייצר חשמל בשעות עומס.
אנרגיה תרמית
קטגוריה זו, של אנרגיה תרמית, מתייחסת לאגירת אנרגיה בחומרים בעלי קיבולת חום/קור גבוהה ושימוש באנרגיה האגורה בשלב מאוחר יותר.
אנרגיה כימית
קטגוריה זו, של אנרגיה כימית, מתייחסת למתקנים בהם ניתן לאגור אנרגיה על ידי המרה כימית דו כיוונית.
אנרגיה קינטית
קטגוריה זו, של אנרגיה קינטית, מתייחסת לאנרגיה אותה ניתן לאגור במתקנים מכניים (דוגמת קפיץ וגלגל תנופה) ולשחרר אותה באופן מבוקר בהתאם לצורך:
אנרגיה גרעינית
הקטגוריה של אנרגיה גרעינית מתייחסת לפוטנציאל האנרגטי האגור בחומרים רדיואקטיביים מסוימים וליכולת לשלוט בהפקת אנרגיה זו בתהליך של ביקוע גרעיני בכורים גרעיניים המשמשים להפקת אנרגיה. מערכת הבקרה של תהליך הפקת האנרגיה מאפשרת לשלוט בכמות האנרגיה המופקת מהכור בהתאם להיקף הצריכה. יש לזכור שהמרת האנרגיה כאן היא חד כוונית.
אנרגיית לחץ
קטגוריה זו מתייחסת למתקנים המסוגלים לאגור אנרגיה בצורה של אוויר דחוס או נוזל דחוס.
סינכרון לרשת החשמל
אחד מהאתגרים העומדים בפיתוח תהליכי אגירה של אנרגיה והמרתה חזרה לחשמל הוא הסנכרון מול זרם החילופין בו נעשה שימוש ברשת של חברת חשמל. קיימות מספר יחידות ציוד שמסנכרנות את התדר של החשמל המיוצר עם תדר הרשת (50 הרץ/לשנייה בישראל) עד לנקודה בה מתאפשר החיבור לרשת. חיבור כזה דורש בדיקה ואישור של חברת החשמל לישראל.
אביס (מתאבק)
כריסטופר ג'וסף פארק (באנגלית: Christopher Joseph Park; נולד ב-4 באוקטובר 1973) הוא מתאבק עבר אמריקאי, המופיע בארגון ההיאבקות WWE, שבו הוא מתפקד כמפיק. הוא מוכר בעיקר בשל תקופתו בארגון ההיאבקות Impact Wrestling, שבו הופיע תחת שם הבמה, אביס. הוא היה פעם אחת אלוף העולם במשקל כבד של NWA. בנוסף, הוא היה המתאבק הכבד ביותר אשר החזיק באליפות ה-X דיוויז'ן ובעל תקופת הכהונה הארוכה ביותר כאלוף הטלוויזיה. במחלקת הזוגות, הוא זכה באליפות הזוגות של NWA פעם אחת ביחד עם AJ סטיילס, ופעמיים באליפות הזוגות של TNA, האחת עם ג'יימס סטורם כחלק מקבוצת Revolution והאחרת עם קרייזי סטיב כחלק מקבוצת Decay.
פולה אוונס-אקינגבולה
פולה אוונס-אקינגבולה (באנגלית: Fola Evans-Akingbola, נולדה ב-26 בספטמבר 1994) היא שחקנית בריטית בת לאם בריטית ואב ניגרי. היא גילמה במשך שלוש עונות את מאדי בישופ בסדרת סירנה של ערוץ Freeform. החל מ-2023 משחקת בתפקיד צ'לסי ארינגטון בסדרה סוכן הלילה.
אביס (מתאבק)
לאחר שהשלים זכייה בכל חגורות האליפות הדרושות, אביס היה המתאבק הרביעי בארגון שהחזיק בתואר הטריפל קראון והשני שהחזיק בתואר הגראנד סלאם. בשנת 2018, הוא הוכנס להיכל התהילה של Impact על ידי המנג'ר הוותיק שלו, ג'יימס מיטשל.
פולה אוונס-אקינגבולה
תחילת חיים
אוונס-אקינגבולה נולדה בלונדון, לאם אנתרופולוגית אנגלית, ד"ר ג'יליאן אוונס, ואב מוזיקאי ניגרי סולה אקינגבולה (מהלהקה ג'מירוקוואי), דודה הוא השחקן ג'ימי אקינגבולה (החץ). היא גדלה בברמונדסי, בריטניה עם אחותה ולמדה בבית ספר בדולוויץ'. היא קיבלה הכשרה למשחק בתיאטרון הלאומי לנוער ובבית ספר למשחק.
אביס (מתאבק)
ביוגרפיה
כריסטופר ג'וסף פארק נולד ב-4 באוקטובר 1973 בוושינגטון די. סי. הוא למד בתיכון בקליבלנד, אוהיו, שבו שיחק פוטבול. לאחר מכן, הוא למד באוניברסיטת אוהיו, שבה שיחק עבור קבוצת הפוטבול של אוהיו בובקאטס ואף סיים בה שני תארים, כשהתואר השני היה בניהול ספורט.
פולה אוונס-אקינגבולה
קריירה
בתחילת הקריירה שלה אוונס-אקינגבולה עבדה כדוגמנית.
את צעדיה הראשונים במשחק עשתה בסדרות של ה-BBC: יאנגרז והולבי סיטי. והופיעה בסדרה מוות בגן עדן.
אביס (מתאבק)
קריירה מוקדמת (1995–2002)
פארק התאמן תחת הדרכתו של רוג'ר ראפן מארגון ההיאבקות Northern Wrestling Federation (NWF). את קרב הבכורה שלו הוא ניצח כתוצאה מפסילה. במשך שנותיו הראשונות בקריירה, פארק הופיע עבור ארגון זה תחת שמות הבמה אוריגינל טרמינטור (בעברית: "המחסל המקורי"), כריס ג'סטיס ופרינס ג'סטיס. בשנת 2001, פארק הופיע עבור ארגון ההיאבקות NWA Wildside, שבו זכה באליפות הזוגות ביחד עם AJ סטיילס.
IWA Puerto Rico, WWC (2002–2004)
פארק נגלה על ידי דאץ' מאנטל, שהיה באותה התקופה האחראי על הכתיבה בארגון ההיאבקות IWA Puerto Rico, בזמן שמאנטל נכח באירוע השלם וצפה הראשון בתולדות ארגון ההיאבקות Total Nonstop Action Wrestling (TNA) ב-19 ביוני 2002. פארק הופיע באירוע זה במסגרת קרב הגונטלט עבור הזהב תחת שם הבמה ג'סטיס. דמותו של אביס ניתנה לו על ידי אותו מאנטל, שהיה אחראי על הופעותיו עבור IWA. אביס הופיע ב-IWA ביולי 2002 לעיני 13 אלף צופים, כשתקף את שיין דה גלמור בוי, שהיה אמור להופיע בקרב המרכזי של הערב מול סאביו ווגה. בזמן שהופיע עבור ארגון זה, פארק החזיק באליפות ההארדקור של IWA, באליפות הבין יבשתית במשקל כבד של IWA ובאליפות הזוגות של IWA.
פולה אוונס-אקינגבולה
קריירה
ב-2016 היא לוהקה לסדרה הפופולרית של HBO "משחקי הכס" כאשתו השנייה (ללא שם) של חאל מורו במהלך העונה השישית.
היא הופיעה בהמשך בסדרה מראה שחורה של נטפליקס בפרק מ-2019 בשם " Striking Vipers " בתור מריאלה, אישה מדור המילניאלז שיוצאת עם קארל (יאיא עבדול-מאטין השני).
בין השנים 2018 ל-2020 היא שיחקה כדמות ראשית בסדרה סירנה, שם היא גילמה את הביולוגית הימית מדלן בישופ, במשך 3 עונות הסדרה עד שזו ירדה משידור.
היא ביימה, כתבה והפיקה סרט קצר בשם Grandma's 80th Surprise ועשתה עבודת קריינות בסדרת משחקי הווידאו Assassin's Creed.
ב-2023 החלה לשחק בתפקיד צ'לסי ארינגטון בסדרה סוכן הלילה המשודרת בנטפליקס.
מוזיאון הילדות V&A
מוזיאון הילדות V&A או מוזיאון V&A לילדות (באנגלית: The V&A Museum of Childhood) הוא מוזיאון בבת'נל גרין שבאזור האיסט אנד של לונדון. המוזיאון הוא אגף של מוזיאון ויקטוריה ואלברט (המכונה ה-V&A) - המוזיאון הלאומי של הממלכה המאוחדת לאומנויות שימושיות.
המוזיאון נוסד בשנת 1872 בשם "מוזיאון בת'נל גרין" (Bethnal Green Museum) תוך שימוש במבנה שהועבר מאלברטפוליס. המוזיאון הציג אוספים שונים ובהם אוסף ואלאס. החל משנות ה-20 של המאה ה-20 החל המוזיאון להתמקד בנושאים הקשורים לילדות ולילדים. בשנת 1974 הגדיר מנהל מוזיאון ויקטוריה ואלברט סר רוי סטרונג את המוזיאון כמוזיאון המתמחה בילדות שמטרתו "ללמוד ולחקור מוצרים שנעשו עבור ילדים ועל ידי ילדים".
למוזיאון אוסף רחב של צעצועים, בגדי ילדים ומוצרים עבור ילדים.
אמה אסון
אמה אסון (באסטונית: Emma Asson; 13 ביולי 1889 – 1 בינואר 1965) הייתה פוליטיקאית אסטונית סוציאל-דמוקרטית. היא הייתה האישה הראשונה שנבחרה לפרלמנט האסטוני. אסון השתתפה ביצירת החוקה הראשונה של אסטוניה העצמאית, ועסקה במיוחד בתחומי החינוך והשוויון בין המינים.
נולדה במחוז וורו באימפריה הרוסית כבת למורה. בבגרותה, למדה היסטוריה בסנקט פטרבורג ועבדה כמורה בטרטו. בשנת 1919 נבחרה למועצת העיר טאלין וכן לפרלמנט הלאומי הראשון של אסטוניה העצמאית מטעם המפלגה הסוציאל-דמוקרטית. בפרלמנט פעלה רבות למען שוויון זכויות לנשים. בשנת 1921 נישאה לתעשיין והפוליטיקאי פרדיננד פטרסון. לבני הזוג נולדו שלושה בנים. הבכור נפטר בצעירותו. בני הזוג התגרשו בשנת 1941. עד לשנת 1950 היא עבדה כמורה בטאלין.
האראלד הרביעי, מלך נורווגיה
האראלד גילה (בנורדית עתיקה: Haraldr gilli, או Haraldr gillikristr, בנורווגית: Harald Gille; 1102 - 14 בדצמבר 1136) היה מלך נורווגיה מ-1130 ועד מותו תחת השם האראלד הרביעי. מקור כינויו גילה הוא ככל הנראה מהכינוי Gilla Críst (משרת המשיח).
ראשית חייו
האראלד גילה נולד בשנת 1102 לערך באירלנד, או בסבירות נמוכה יותר, באיים ההברידיים. על פי הסאגות, נוצר הקשר שלו עם נורווגיה באמצעות היכרות עם סוחרים נורווגים, בין השאר רוגנוולד קלי קולסון, שמאוחר יותר היה לרוזן אורקני. בערך בשנת 1127 יצא האראלד לנורווגיה והכריז על עצמו כבנו הבלתי חוקי של מלך נורווגיה המנוח, מגנוס השלישי, ששהה באירלנד זמן קצר לפני מותו ב-1103. למעשה אפשרות זו מתקבלת על הדעת, שכן קיימים דיווחים על צאצאים אחרים של מגנוס במקורות האיריים וידוע על קשר שלו לפחות עם אישה אירית אחת. כתוצאה מכך טען האראלד להיותו אחיו למחצה של מי שהיה אז מלך נורווגיה, זיגורד הראשון. הוא עבר ככל הנראה בהצלחה את משפט האל. זיגורד הסכים להכיר בקרבת המשפחה לכאורה בינו לבין האראלד בתנאי שזה האחרון ישבע שהוא לא יטען לכס המלוכה כל עוד הוא או בנו, מגנוס, בחיים. האראלד שמר על שבועתו עד למותו של זיגורד ב-1130.
מלך
האראלד היה בטנסברג כאשר הגיעה לאוזניו הידיעה על מותו של זיגורד. הוא כינס אספה ובה הוא נבחר להיות למלכה של מחצית נורווגיה. מגנוס חויב לחלוק את הממלכה עם האראלד. לזמן מה מלכו השניים כששלום שרר ביניהם. לאחר ארבע שנים של שלום מתוח, החל מגנוס להתכונן בגלוי למלחמה כנגד האראלד. ב-9 באוגוסט 1134 הוא הביס את האראלד בקרב פרלב וזה נמלט לדנמרק. בעקבות ניצחון זה פיזר מגנוס את צבאו ויצא לברגן כדי להעביר שם את החורף. אז שב האראלד לנורווגיה בראש צבא חדש, וכשהוא נתקל בהתנגדות מעטה, הוא הגיע לברגן לפני חג המולד. מאחר שלרשותו של מגנוס עמד מספר מועט של אנשים, נפלה העיר בקלות לידי צבאו של האראלד ב-7 בינואר 1135. מגנוס נשבה והודח מכס מלכותו. עיניו נעקרו, הוא סורס ורגלו נכרתה ולאחר מכן הוא נכלא. כעת מלך האראלד על נורווגיה עד 1136, כאשר הוא נרצח על ידי זיגורד סלמבה, שגם הוא טען להיותו בן בלתי חוקי של מגנוס השלישי.
חיים אישיים
האראלד נשא לאישה את אינגריד, בתו של רגנוולד אינגסון, בנו ויורשו של אינגה הזקן, מלך שוודיה. יחד הם הולידו את בנם אינגה. על פי הסאגות היה האראלד נשוי קודם לכן לביאוק, אם בנו אייסטיין. בין פילגשיו של האראלד הייתה תורה, בתו של גורטורם גרברדה, שהייתה אמו של זיגורד. כמו כן היה לו בן בשם מגנוס שמת ב-1145 בגיל 10. כל ארבעת בניו של האראלד הרביעי היו מלכי נורווגיה.
הקשר ההיסטורי
פחות או יותר החל ממועד עלייתו של האראלד הרביעי לכס המלוכה, החלה תקופת מלחמת האזרחים הנורווגית שנמשכה עד 1240. במהלך תקופה זו התחוללו מספר עימותים משולבים ברמות שונות של עצימות. הרקע לעימותים אלו היה סדר הירושה הנורווגיה שהיה לא ברור, המצב החברתי והמאבק בין הכנסייה לבין המלך. במלחמה זו היו שני צדדים עיקריים, בתחילה הם לא הוגדרו בשמותיהם, אך בסופו של דבר הם כונו ה"בגלר" וה"בירקביינר". בדרך כלל התקבצו פלגים אלו סביב בן משפחת המלוכה ששימש להם מנהיג בובה והם נאבקו כנגד חברי הפלג השני.
מעבר לכל ספק (סרט)
מעבר לכל ספק הוא סרט אפל משנת 1956 בבימויו של פריץ לאנג, אשר נכתב על ידי דאגלס מורו. בסרט מככבים דנה אנדרוז, ג'ואן פונטיין, סידני בלקמר וארתור פרנץ. זהו סרטו השני של לאנג שבוים עבור פרידלוב, והסרט האמריקני האחרון שביים.
עלילה
טום מסכים לתוכנית, אך אירועים בלתי צפויים מטרפדים את המזימה: ספנסר נהרג בתאונת דרכים לפני שניתנת לו הזדמנות להעיד, וראיות מצולמות שנועדו לזכות את טום במשפטו נשרפות עד לבלי היכר. טום נמצא אשם ונשלח לאגף הנידונים למוות בכלא. מתגלה בזמן עדות בכתב של ההרוג החושפת את תוכניתם של השניים. בזכותה, זוכה טום לחנינה.
עם זאת, בשיחה עם ארוסתו סוזן (ג'ואן פונטיין), טום פולט שלא במכוון כי הוא יודע את שמה האמיתי של האישה המנוחה; הדבר מוביל אותו להתוודות ברצח. פטי גריי, קורבן הרצח, היא למעשה אמה בלוצ'ר, אשתו של טום גארט איה הוא התנכר ואשר שחזרה בה מהבטחתה להתגרש ממנו במקסיקו. מכיוון שהדבר מנע מגארט להתחתן עם סוזן, הוא רצח את אמה. חנינתו של גארט מתבטלת לפני כניסתו של כלל הסיכון הכפול לתוקף, והסרט מסתיים בסצנת הסיום בה הוא מובל בחזרה לתאו. לנו נותר רק להניח כי הוצאתו להורג מתבצעת כמתוכנן.
מעברת אשקלון (מג'דל)
מעברות אַשקלון (מעברה א', ב' ו־ג') היו שלוש מעברות שהוקמו בתוך אשקלון (אז מג'דל) ובצמוד לה בשנות 1952-1950. בשנת 1959 פורקה המעברה האחרונה ותושביה הועברו לעיר מג'דל ולשיכונים בתוכה, או התפזרו ברחבי ישראל.
היסטוריה
לאחר קום המדינה ומלחמת העצמאות נטשו התושבים הערבים של אשקלון (שאז נקראה מג'דל) את בתיהם. בבתים הנטושים התיישבו עולים חדשים והעיר החלה להתבסס ולהתפתח. ככל ששוכנו בה יותר תושבים כלכלתה והתנאים בה השתפרו והיא נעשתה עיר יציבה, גדולה וחזקה באופן יחסי. ליד שכונות העולים הוקמו שלוש מעברות בהן שוכנו בעיקר יוצאי קהילות צפון אפריקה. בשנת 1950 הוקמו שתי המעברות הראשונות - מעברה א' ומעברה ב' - ובשנת 1951 או 1952, הוקמה השלישית - מעברה ג'. יושבי המעברות שילמו דמי שכירות של 3–4 ל"י לחודש (ערכה של לירה ישראלית אז הוא כ-12 שקלים חדשים ב-2017) בצריפונים ועוד פחות מזה לפחונים.
מעבר לכל ספק (סרט)
תגובות המבקרים
קית' מ. בוקר ציין כי מעבר לכל ספק הוא "אולי העגום ביותר מבין כותרי הסרט האפל האמריקניים שלו [של לאנג]. דניס ל. ווייט מתאר את הסרט כבעל "השפעה ניכרת, שאינה נובעת מסגנון חזותי, אלא מתוך מבנה הסיפור, האווירה והעלילה הנרקמת במומחיות, בה המהפך מפתיע ומשכנע כאחד." סטלה ברוזי, מחברת קולנוע הגברים: גבריות ו-Mise-en-Scene בהוליווד, הרגישה כי עלילת הסרט "סכמטית מדי" ו-"מונעת על ידי פרדוקס", מה שמוביל ל-"סגנון בלתי נראה ושקוף, ובו זמנית, מתמקד בביצועים ובדברים שעל פני השטח". היא מוסיפה כי לאנג "מפגין סגנון 'קלאסי' כביכול בלתי פולשני, אותו הוא "מצמצם במכוון עד לצרכיו המינמליסטיים ביותר". הסופר ג'יימס מקיי מציין כי פונטיין בתפקיד סוזן ספנסר "נותנת קצת יותר ממה שאנחנו מצפים בדרך כלל, בתפקיד שמחייב אותה להשקיע מאמצים רבים בדאגה לגבר שלה".
מעברת אשקלון (מג'דל)
מעברה א'
מעברה א' הייתה בין המעברות הראשונות בישראל ונוסדה באוגוסט 1950. עד ליום פינוייה (31 בדצמבר 1952) עברו בה כ-1,300 משפחות ששוכנו בצריפים ובאוהלים.
במעברה א' היו התנאים הטובים ביותר והיא מנתה 80 צריפי מגורים טובים שהיו בתוך העיר. חורף 1952 היה מלא בגשמים וגרר שיטפונות כבדים ברחבי ישראל וגם במעברה א'. באחד המקרים, השיטפון אף הוביל לכך שכעשירית מתושבי המעברה היו צריכים להתפנות למוסדות ציבוריים.
מעבר לכל ספק (סרט)
הערות שוליים
קטגוריה:סרטי RKO קטגוריה:סרטים אפלים קטגוריה:סרטים באנגלית קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים קטגוריה:סרטים אמריקאיים קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים קטגוריה:סרטי 1956
מעברת אשקלון (מג'דל)
מעברה ב'
התנאים במעברה ב' היו פחות טובים מאשר במעברה א'. הייתה בה אוכלוסייה גדולה הרבה יותר שהתגוררה ב-450 צריפים דלים, גם הם בתוך העיר. המצב הכלכלי של תושבי המעברה היה כל כך רע שגם לאחר שתים עשרה שנות מגורים במעברה בתנאים גרועים ביותר הם סירבו לעבור לשיכון בעיר אשקלון, מחשש שלא יוכלו לעמוד בתשלומי שכר דירה ומיסים.
מעברה ג'
במעברה זו היו התנאים הגרועים ביותר. היו בה 420 פחונים, והיא שכנה מחוץ לעיר. כאשר רצו לחסל את המעברות, מעברה ג' הייתה הראשונה בסדר העדיפויות. ב-4 בנובמבר 1958 התרחשה הפגנה של תושבי מעברה ג' על מנת לנסות ולשפר את מצבם הקשה. המצב הסניטרי במעברה היה רע מאוד; לא היה חשמל, קשר טלפוני, שירותים ולפעמים אפילו לא מים; היו נחשים ובחורף היו דליפות רבות בפחונים וצפיפות רבה. אף על פי שהובטח לתושבי המעברה בעקבות ההפגנה שהדירות החדשות שנבנות על ידי חברת "עמידר" באשקלון מיועדות להם, הן נמסרו לבסוף לעולים חדשים. נציגי ההסתדרות, אשר היו ממונים על טיפול בעולים ובמעברות, הסכימו עם תלונות יושבי המעברה בנוגע לתנאי מחייתם הירודים, הכירו במצב המעברה הרעוע וטענו שיש לפעול למען חיסול המעברה במהירות.
נוסף על כך, במעברה ג' היו בעיות קשות של אבטלה. המדינה המשיכה להביא עולים חדשים למעברה גם כאשר לא היו להם מקומות תעסוקה באותו האזור. לקראת סוף דצמבר 1956, כאשר עולים שהו במעברה כחודשיים בלי שתוצע להם תעסוקה, הם פתחו בשביתה, פרצו למשרדי לשכת העבודה במעברה והשמידו כרטיסי עבודה ותיקי מסמכים לאות מחאה. לאחר מכן יצאה משלחת של עולים מן המעברה מגדל-אשקלון אל מחלקת התעסוקה של משרד העבודה בתל אביב והציגה את תביעותיה לשיפור מצב העבודה של תושבי המעברה ולבניית שיכון.
חיסול המעברות
כאשר חוסלו המעברות תושביהן התפצלו לשלושה כיוונים. חלקם התיישבו בבתי מג'דל הנטושים, שיושביהם הראשונים כבר עזבו אותם. החלק העיקרי של תושבי המעברות עבר לשיכונים חדשים שנבנו בעיר אשקלון, נקראו "שיכון העתיקות" ומנו 800 יחידות דיור. קניה של בית בשיכון דרשה מקדמה נמוכה יחסית, בהתאים לאמצעים של המשפחה, ויתר התשלום הוגדר כהלוואה לזמן ארוך. שאר תושבי המעברה התפזרו ליישובים ברחבי ישראל.
יהושע בנג'יו
יהושע בנג'יו (באנגלית: Yoshua Bengio; נולד בשנת 1964) הוא פרופסור במחלקה למדעי המחשב באוניברסיטת מונטריאול, מחלוצי תחום הבינה המלאכותית וחתן פרס טיורינג לשנת 2018.
ביוגרפיה
יהושע בנג'יו, בן להורים יהודים ממרוקו שהיגרו לצרפת ומשם לקנדה באמצע שנות ה-70, סיים את התואר הראשון בהנדסת חשמל בהצטיינות בשנת 1986 באוניברסיטת מקגיל. את התואר השני על זיהוי דיבור בשיטות סטטיסטיות (1988) ואת התואר השלישי על רשתות נוירונים ומודלים מרקוביים ב-1991, באותה אוניברסיטה. את הפוסט-דוקטורט עשה בנג'יו ב-MIT ובמעבדות בל AT&T בשנים 1991–1993.
בשנת 1993 הצטרף למחלקה למדעי המחשב באוניברסיטת מונטריאול כחוקר, ומונה לפרופסור חבר ב-1997 ולפרופ' מן המניין ב-2002. בהמשך הקים את Montreal Institute for Learning Algorithms (MILA) והוא משמש מנהלו המדעי. בשנת 2016 היה בין מקימי חברת הבינה המלאכותית ElementAI, שבסיסה במונטריאול.
ב-2018, בהכרזה על זכייתו בפרס טיורינג (יחד עם עמיתיו פרופ' ג'פרי הינטון ופרופ' יאן לקון) כתבה ה-ACM, האגודה המעניקה את הפרס, כי בנג'יו ושני עמיתיו הם אבות המהפכה בתחום הלמידה העמוקה. על פי הודעת ה-ACM, הם זכו בפרס "על התרומה הקונספטואלית וההנדסית לפריצות הדרך שהפכו את רשתות הנוירונים העמוקות למרכיב חיוני בעולם המיחשוב".
פרסומיו
בנג'יו פרסם שלושה ספרים ומעל 350 מאמרים, ועל שמו רשומים ארבעה פטנטים. בשנת 2018 היה בנג'יו החוקר המצוטט ביותר בתחום מדעי המחשב.
קרלי הנסון
קרלי הנסון (באנגלית: Carlie Hanson; נולדה ב-18 במאי 2000) היא זמרת-יוצרת אמריקאית. ב-2018, הוציאה את השיר "Only One", שזכה לתשומת לב לאחר שהוצג בפלייליסט שיצרה הזמרת-יוצרת האמריקאית, טיילור סוויפט. ב-7 ביוני 2019, היא הוציאה את המיני-אלבום הראשון שלה, Junk. ב-23 באוקטובר 2020, היא הוציאה את המיני-אלבום השני שלה, DestroyDestroyDestroyDestroy.
ראשית חייה
הנסון נולדה וגדלה באונלסקה, מדינת ויסקונסין, ארצות הברית. היא הושפעה על ידי הזמר הקנדי, ג'סטין ביבר, ובגיל 14, היא וחברה שלה התחילו לפרסם גרסאות כיסוי לשירים ביוטיוב, בתקווה ללכת בדרכו של ביבר.
קריירה
במאי 2016, בזמן שעבדה כקופאית במקדונלד'ס, הנסון נכנסה לתחרות iHeartRadio מקומית בשביל לזכות כרטיסים להופעה של זאין מאליק. עם כניסתה לתחרות, היא הקליטה את ביצועה לשיר "Pillowtalk" של זאין מאליק, בזמן שישבה במכונית חונה מחוץ לקניון. היא פרסמה את הסרטון לאינסטגרם, והוא הועלה במהירות על ידי iHeart, ומשך תשומת לב משמעותית. בהמשך, קיבלה אודישן בטורונטו, ולאחריו להקליט עם מפיקים מוזיקליים של House of Wolf. כאשר הייתה בלוס אנג'לס, היא עבדה עם כותבת השירים דייל אנתוני. בנובמבר 2017, הסינגל השני של הנסון, "Only One" הוכנס לרשימת השמעה של טיילור סוויפט באפל מיוזיק. במרץ 2018, הנסון הוציאה וידאו קליפ לשיר, בבימויו של Similar But Different. באפריל 2018, "Only One" עמד על כ-400,000 הזרמות מדיה בממוצע מדי יום.
בספטמבר 2018, הנסון התחילה להופיע בסיבוב ההופעות של טרוי סיון וקים פטרס, "The Bloom Tour", והופיעה במקומות שונים, כמו אולם המוזיקה רדיו סיטי בניו יורק, והתיאטרון היווני בלוס אנג'לס. בביקורת של Twin Cities Media על המופע במיניאפוליס, נכתב כי: "היא לא טובה, היא לא מתנצלת, היא פרגית אך גרגירה, היא מגניבה ללא מאמץ, המוזיקה שלה ממש משתלחת, והיא יצירה עצמית. קרלי הנסון היא קצת לורד, קצת בילי אייליש שנפגשת עם קיארה, והרבה משהו משלה."
בינואר 2019, חיממה הנסון בסיבוב ההופעות באירופה של יאנגבלאד. לאחר מכן, בפברואר 2019, חתמה בוורנר רקורדס, ולאחר מכן, במרץ 2019, ב-Primary Wave. ב-26 באפריל 2019, הוציאה הנסון את "Back in my Arms". מאוחר יותר, הוכרז השיר להיות הסינגל הראשון של המיני-אלבום הראשון שלה, Junk. ב-24 במאי 2019, היא הוציאה את "WYA", הסינגל השני מ-Junk. מאוחר יותר באותו יום, טיילור סוויפט הוסיפה שיר נוסף של הנסון, "Back in My Arms", לפלייליסט שלה באפל מיוזיק. המיני-אלבום, המורכב מחמישה שירים, יצא ב-7 ביוני 2019. בספטמבר 2019, היא יצאה למופע הופעות WYA ברחבי אירופה ובריטניה.
ב-18 בפברואר 2022, היא הוציאה את אלבום האולפן הראשון שלה, Tough Boy.
סיביל (ספר)
סיביל (באנגלית: Sybil) הוא ספר מאת פלורה שרייבר, שיצא לאור בשנת 1973 ועוסק בפסיכותרפיה ובהיסטוריה של ההתעללות, שעברה אישה בשם סיביל דורסט, שסבלה מפיצול אישיות.
הספר מתבסס על סיפורה של אישה אמיתית, שירלי ארדל מייסון, שטופלה על ידי ד"ר קורנליה וילבור (מייסון נולדה ב-1923 ונפטרה ב-1998 ווילבור נפטרה ב-1992). בשנים 1976 ו-2007, הופקו סרטי קולנוע על-פי הספר.
השפעת היצירה
בעת שהספר ראה אור, שאלת קיומה של תופעת פיצול האישיות היה שנוי במחלוקת בין אנשי המדע. אחד הטיעונים נגד קיום התופעה היה שרוב העדויות שנאספו על התופעה הוא מטיעונים משפטיים של נוכלים המנסים להתחמק מעונש; הם טוענים כי הפשעים שהם ביצעו התבצעו ידי אישיות אחרת ששלטה בגופם. המקרה של סיביל, שהיה בין מכריעי הכף לקבלת קיום התופעה היה שונה לחלוטין מזה של עבריינים המתרצים את מעשיהם בבית המשפט. סיביל הגיעה לטיפול בלא שהיה לה שום רישום פלילי והדרישות שלה מהמטפלים היו דומות לאלה של צרכני בריאות אחרים.
סרט מצליח, על פי ספר רב מכר, שקדם לסיביל ועוסק בתיאור מקרה אמיתי של פיצול אישיות, "שלוש פנים לחוה", הביא את תופעת פיצול האישיות לתודעת ההמונים אך לא שכנע את מרבית המומחים בקיומה. קשה לדעת מדוע השפעת היצירות על המומחים הייתה כה שונה, אולם ייתכן שהדבר קשור להבדל העיקרי בין היצירות. את שלוש פנים לחוה קל יחסית לצרוך. לעומת זאת, תיאורי ההתעללות שעברה סיביל הופכים את הסרט ואת הספר לקשים לצפייה ולקריאה ורישיון ההקרנה של הסרט מותנה ביידוע הקהל בהמלצת המומחים שלא לראות אותו מתחת לגיל 17.
כשהגיעה סיביל לטיפול, המקרה שלה התגלה כיוצא דופן גם בין המקרים החריגים של פיצול אישיות, בעיקר משום שאצל סיביל נמצאו לא פחות מ-16 אישיויות שונות, ביניהן גם שני נערים. בזמן הטיפול, בשנות ה-50 של המאה ה-20, היה זה המקרה הידוע הראשון של אישיות בת המין השני אצל אדם הסובל מפיצול אישיות; מאז תועדו עוד כמה מקרים כאלה. כל אחת מן האישיויות השונות של סיביל הופיעה בזמן מסוים בחייה, כמפלט ממצב בלתי אפשרי לסיביל עצמה, והריפוי, בתהליך קשה, ממושך ומתיש, נמצא לבסוף באיחוד כל האישיויות, שהיו למעשה היבטים שונים באישיותה המקורית, המדוכאת, של סיביל עצמה.
עלילה
מאז ילדותה המוקדמת מתנסה סיביל באיבוד זמנים - היא מוצאת את עצמה במקום שונה מזה שבו הייתה אמורה להיות, אנשים מאשימים אותה בדברים שאיננה זוכרת שעשתה, דברים משתנים בחייה בלי שתבין איך ומתי. היא סובלת מפגיעות שונות, שאיננה זוכרת איך אירעו וגם אם כן, היא מפחדת לספר. אמה מתרצת אותן בפזיזותה, רשלנותה או הליכותיה המגושמות. איש איננו נחלץ לעזרתה - אביה מקבל את תירוצי אמה, סבתה האוהבת נכנעת לתכתיבי האם ומתרחקת מן הילדה הפגועה וגם הרופא מעדיף לרפא את החולי שלשמו הובאה אליו ולהתעלם מפגיעות בלתי מוסברות.
בהמלצת רופא המשפחה, מביאים הוריה של סיביל את בתם אל פסיכולוגית, אך כאשר מסתמן סיכוי לטיפול הכולל אשפוז, הם נרתעים. אביה דוחה את הרעיון משום שפסיכואנליזה אינה עולה בקנה אחד עם אמונתו הדתית, הנוצרית-פונדמנטליסטית, וגם לאחר שהוא נותן את הסכמתו לטיפול, שלא יכלול אנליזה, מכשילה אמה של סיביל את הרעיון, כשהיא מנצלת לשם כך הצטננות קשה של סיביל, המונעת ממנה להגיע לפגישה עם הפסיכולוגית, ואת מעבר הפסיכולוגית עצמה לעיר אחרת. שנים חולפות עד שנודע לסיביל, שלא הפסיכולוגית נטשה אותה אלא אמה חסמה לפניה במתכוון את הדרך להמשך הטיפול. רק לאחר מות אמה, כאשר איבוד הזמנים מחמיר והולך עד שאינה יכולה לעמוד בכך, היא חוזרת ומחדשת את קשריה עם ד"ר קורנליה וילבור, שהייתה בינתיים לפסיכיאטרית, העובדת בשיטת הפסיכואנליזה.
סיביל הבוגרת היא ציירת מוכשרת ומורה לאמנות בבית ספר. היא משתדלת ללמוד, להתקדם ולהתפתח, אך מחלתה מכשילה אותה שוב ושוב. היא עצורה, חרדה, סגורה ומסויגת. לאחר פגישות רבות, כאשר ד"ר וילבור מצליחה סוף סוף לרכוש את אמונה של סיביל ולחדור מבעד למעטה הביטול העצמי ורגשי הנחיתות המדכאים אותה כל חייה, מתחילות להופיע הדמויות האחרות ומתגלה סוד איבוד הזמנים של סיביל. עוד זמן עובר עד שהפסיכיאטרית מחליטה לחשוף את סוד האישיויות השונות לפני החולה עצמה, שאינה מודעת כלל לקיומן. רק אז, אחרי שסיביל מתגברת על אימת הידיעה וההבנה של מצבה החריג, מתחיל הטיפול האמיתי, פורץ הדרך, במחלתה ומתבררת לאשורה זוועת הדברים שעוללה לה אמה בילדותה, מאז ינקותה ולאורך שנים. כל אישיות הנגלית לרופאה חושפת פן חדש ושונה של סיביל:
התפצלות האישיויות הראשונה, בגיל שלוש וחצי, חלה כאשר סיביל הבינה, ששום הצלה מבחוץ אינה צפויה לה, גם לא כשניסתה לקרוא לעזרה ביכולתה המוגבלת של ילדה קטנה. היא חדלה אז להתקיים כעצמה והחלה להיעזר בדמויות המשנה שלה, שקיבלו עליהן אותם חלקים מאישיותה שהזדקקה להם בכל רגע נתון. הטיפול בסיביל הגיע לשיאו ונחל הצלחה, כאשר הכירה לבסוף את כל הדמויות שחלקו בגופה כל חייה והצליחה להתמזג איתן. בגיל ארבעים ושתיים הייתה סיביל, לראשונה בחייה, אדם שלם ומודע.
ברייט אנובקארה
ברייט אנובקארה (באנגלית: Bright Enobakhare; נולד ב-8 בפברואר 1998 בבנין סיטי שבניגריה) הוא כדורגלן ניגרי המשחק בעמדת החלוץ ברוך לבוב.
תחילת הקריירה
אנובקארה נולד בבנין סיטי שבניגריה, ועבר לבירמינגהאם שבאנגליה בגיל 15. הוא החל לשחק במחלקת הנוער של נורת'פילד טאון, ובשל הצלחתו עבר למחלקת הנוער של וולברהמפטון וונדררס.
וולברהמפטון וונדררס
בקיץ 2015 חתם אנובקארה על חוזה מקצועני ראשון בוולברהמפטון וונדררס. ב-25 באוגוסט 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-1 על בארנט במסגרת גביע הפוטבול ליג. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון. ב-29 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בפוטבול ליג צ'מפיונשיפ, בניצחון 3-0 על פולהאם. ב-23 בספטמבר 2017 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה, בניצחון 2-1 על בארנסלי.
ב-31 באוגוסט 2018 הושאל אנובקארה לקילמרנוק למשך חצי עונה, ולאחר מכן הושאל לקובנטרי סיטי מהפוטבול ליג הראשונה למשך חצי עונה נוספת. ב-8 באוגוסט 2019 הושאל לוויגאן את'לטיק מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ.
ב-14 במאי 2020 שוחרר מוולברהמפטון וונדררס.
א.א.ק. אתונה
ב-20 ביוני 2020 חתם אנובקארה על חוזה לשלוש עונות בא.א.ק. אתונה מליגת העל היוונית. ב-27 בספטמבר ערך את הופעתו היחידה במועדון, בניצחון 3-0 על לאמיה. במשחק זה הבקיע את שערו היחיד במדי המועדון. ב-5 באוקטובר שוחרר מהמועדון.
מזרח בנגל
ב-1 בינואר 2021 חתם אנובקארה במזרח בנגל מליגת העל ההודית למשך חצי עונה. בסך הכל ערך 12 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שלושה שערים.
קובנטרי סיטי
ב-13 ביולי 2021 חתם אנובקארה על חוזה לשתי עונות בקובנטרי סיטי מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ. ב-1 באוגוסט ערך את הופעתו היחידה במדי המועדון, בהפסד 2-1 לנורת'האמפטון טאון במסגרת גביע הפוטבול ליג. ב-1 בנובמבר שוחרר מהמועדון, לאחר שערך הופעה רשמית אחת בלבד.
הפועל ירושלים
ב-30 בינואר 2022 חתם אנובקארה בהפועל ירושלים מליגת העל הישראלית.אך ב-4 באפריל שוחרר מהקבוצה.
גילדן דרום גרמני
גילדן דרום גרמני היה מטבע, שהיה ההילך החוקי של מדינות דרום גרמניה בין השנים 1754 ל־1873. מדינות אלה כללו את בוואריה, באדן, וירטמברג, פרנקפורט והוהנצולרן כולל פרוסיה. הגילדן הדרום גרמני הוא נגזרת של הגילדן או הפלורין שהיו מבוססים על משקל זהב טהור שהיה ההילך החוקי באימפריה הרומית הקדושה במהלך ימי הביניים המאוחרים והעת החדשה המוקדמת. הגילדן הדרום גרמני נחלק ל־60 קרויצר, כאשר כל 1 קרויצר שווה 4 פפניג או 8 הלר.
היסטוריה
מקור השם "גילדן" הוא במילה שמשמעותה "זהב" או "מוזהב", שמקורו במתכות ממנו יוצרו המטבעות הראשונים, זהב וכסף. הסמל המקובל למטבע הגילדן הוא ƒ. הסמל נובע מהמטבע שנקרא פלורין.
המטבעות הראשונים יוצרו מזהב ומכסף. בשנת 1581 הגילדן הראשון שהוטבע כמטבע היה של הרפובליקה ההולנדית, הגילדן ההולנדי. הגילדן הדרום גרמני התבסס על הגילדן או הפלורין ששימשו באימפריה הרומית הקדושה בימי הביניים המאוחרים ובתקופה המודרנית הקדומה. הגילדן הדרום גרמני הופיע לראשונה כמטבע משותף של מדינות האימפריה הרומית הקדושה החל ממחצית המאה ה-18. במאה וחמישים השנים הבאות הגילדן הדרום גרמני הוגדר כחלק ממטבעות הרייך-טאלר Reichsthaler או מטבעות הכסף. הגילדן הדרום גרמני הכיל 0.6827 גרם זהב טהור או 9.9 גרם כסף. הגילדן הדרום גרמני שימש בדרום גרמניה והאימפריה האוסטרית עד שהוצג תקן מטבעות הזהב בשנת 1873.
לאחר איחוד גרמניה בשנת 1871, אימצה האימפריה הגרמנית שזה עתה הוקמה את הגולדמרק בשנת 1873, שהחל להתייצב למטבע היחיד בגבולותיה. סימן גולדמרק אחד, נרשם כ־ 1ℳ. הוא נחלק למאה פפניג. בתקופת המעבר בין המטבעות, 1 גולדמרק היה שווה ל־35 קרויצר או ½12 גילדן דרום גרמני. הגילדן הדרום גרמני החל להיסוג ולצאת מהמחזור במשך יותר משלוש השנים הבאות.
החל מ-1 בינואר 1876 בוטלו הגילדן הדרום גרמני והקרויצר, יחד עם כל צורות המטבע האחרים שהיו באימפריה הגרמנית.
הגולדמרק העשרוני הפך להליך החוקי היחיד בגרמניה, ב־ 4 באוגוסט 1914 עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה נותק הקשר בין המארק לזהב, והוחלף על ידי הפפירמרק מנייר.
ג'יימס קייזר
קורות חייו
לאחר משבר במעבדות בל ובשנת 1984 הוא עזב אותם. לאחר מספר שנים קייזר התחיל ללמד באוניברסיטת דיוק ובאוניברסיטת ראטגרס.
קייזר זכה במספר מדליות הכבוד מטעם איגוד מהנדסי החשמל והאלקטרוניקה (IEEE).
אמילי קמפין-ספירי
אמילי קמפין-ספירי (בצרפתית: Émilie Kempin-Spyri; 18 במרץ 1853 – 12 באפריל 1901) הייתה האישה הראשונה בשווייץ שסיימה תואר במשפטים והתקבלה כמרצה אקדמית. עם זאת, כאישה היא לא הורשתה לעסוק כעורכת דין. לכן היגרה לניו יורק, שם לימדה בבית ספר למשפטים שהקימה עבור נשים. אחיינתה של הסופרת יוהנה ספירי.
קמפין-ספירי נולדה בציריך. ביימהאת לימודיה באוניברסיטת ציריך בשנת 1883. בשנת 1887 הפכה לדוקטור הראשונה למשפטים באירופה. לאחר שנשללה זכותה לעבוד כעורכת דין היא ערערה לבית המשפט העליון בשווייץ אך טיעוניה (שנגעו לשוויון חוקי לנשים) נדחו. לאחר שנדחתה גם כמרצה באוניברסיטת ציריך, היגרה קמפין-ספירי לניו יורק לתקופה קצרה, שם הקימה את המכללה הראשונה למשפטים לנשים. לאחר חוסר ההתאקלמות של בעלה היא החליטה לחזור לשווייץ. גם בשווייץ ניסתה להתקבל למשרות הוראה ללא הצלחה. לאחר שנים של קשיים כלכליים, נפטרה קמפין-ספירי בבזל כמחוסרת כל לאחר שסבלה מסרטן הרחם.
נטייה מינית
נטייה מינית או אוריינטציה מינית היא כלל המשיכות המיניות שאדם מסוים חש באופן כללי ובעקביות כלפי פרטים המשתייכים לקטגוריות מסוימות שהן בדרך כלל אנושית, ושייכת לקבוצה מגדרית מסוימת, כגון גברים או נשים.
רוב האנשים מייחסים לעצמם נטייה מינית עיקרית אחת, אך ייתכן ויתקיימו מספר כאלו יחדיו, כל אחת בעוצמתה. בנוסף, לנטייה המינית עצמה לרוב יש גם מאפיינים משניים, לדוגמה: גבר הטרוסקסואל שנוטה להיות מעורר מינית מנשים הנועלות מגפיים, או גבר הומוסקסואל שנוטה להיות מעורר מינית מגברים הנועלים מגפיים - בשני המקרים ישנו ביטוי למאפיין משני של הנטייה המינית העיקרית (שהיא לנשים או לגברים במקרה הזה).
המונח "נטייה מינית" בדרך כלל עוסק בקטגוריה של פרטים ולא בפרט יחיד, דהיינו, כאשר מדברים על נטייתו המינית של אדם יהיה זה בהקשר קבוצה מסוימת של פרטים (כגון נשים או גברים) ולא בהקשר של גבר יחיד או אישה יחידה, אליהם בעל הנטייה נמשך.
בנוסף לנטיות המקובלות והמוכרות יותר, ישנם גם אנשים המעדיפים לא להגדיר את נטייתם המינית. הם מעדיפים "להשאיר את האפשרויות פתוחות" או לחיות ללא הגדרה וללא הגבלה. חלקם מחשיבים את עצמם כחלק מהקהילה הגאה.
מבט על
נטייה מינית היא הבסיס לריגוש מיני, פנטזיה מינית ולעיתים גם להיקשרות רגשית-רומנטית. רוב בני האדם רואים לעצמם נטייה מינית עיקרית אחת כלפי הקטגוריות המגדריות האנושיות, כגון הטרוסקסואלים, הנמשכים לבני המין האחר, או הומוסקסואלים, הנמשכים לבני אותו המין, ולעיתים אף לכל החולקים איתם את מגדרם. אנשים שונים הנמשכים לבני מינם וגם לבני המין האחר מכונים בדרך כלל ביסקסואלים, פאן-סקסואלים או מולטיסקסואלים. אחת הדרכים שהוצעה לקיטלוג ההעדפה המינית באדם, היא הרצף שהציע אלפרד קינסי בשנת 1948 שחקר את הרגלי המין של גברים אמריקאים. מבין אלפי המשתתפים במחקר דיווחו 37 אחוז על התנסות מינית הומוסקסואלית לפחות פעם אחת בחייהם. אם כי רצף זה נעשה בשנה מוקדמת מאוד בה הטקסונומיה והנוסולוגיה של האוריינטציה המינית באדם הייתה בחיתוליה, והתאוריות העוסקות בהעדפה מינית הן מגוונות יותר כיום, ונותנות מקום לתופעות כגון הומוסקסואליות מצבית, גינאמימטופיליה (משיכה לאנשים הלובשים צורה נשית לא קבועה), משיכה לעצמים דוממים, כגון בובות מין או אבר מין מלאכותי, פדופיליה, זואופיליה, ועוד ביטויים אחרים (מקובלים חברתית יותר ופחות), של מיניות האדם. חלק מהאנשים אינם חשים כלל משיכה מינית לבני אדם אחרים (בין אם הטרוסקסואלית ובין אם הומוסקסואלית) ונקראים א-סקסואלים.
מאתיי בסאראב
מאתיי בסאראב (ברומנית: Matei Basarab, 1580 - 9 באפריל 1654) היה שליט נסיכות ולאכיה בין השנים 1632–1654.
נטייה מינית
מבט על
העדפות מיניות קיימות גם בבעלי חיים. בקרב מאות מיני בעלי חיים שנחקרו, נצפו התנהגויות מיניות הטרוסקסואליות והומוסקסואליות. העדפה מינית קיימת בתוך המין ומחוץ לו, קרי, אפשר שחיה תאבד עניין בחיה אחרת מהסוג שאליו היא משתייכת, אך אפשר גם שחיה מסוימת, תתעניין במשגל עם חיה מסוג אחר (Intraspecies sexual activity).
חקר הנטייה המינית ובעיות בהתנהגות המינית
אחד התחומים המדעיים החוקרים את היווצרותן, שימורן, וביטוין של נטיות מיניות במהלך החיים הוא הביופסיכולוגיה (כלומר, עיקר החוקרים הם, באופן כללי, בעלי רקע אקדמי בפסיכולוגיה או בביולוגיה), כאשר פסיכולוגים העוסקים במגדר ומיניות (Gender and Sexuality) הם העוסקים בכך העיסוק הרב ביותר. הפסיכיאטריה והפסיכולוגיה, עוסקות בסיווג של הנטיות ותתי הנטיות המיניות הנחשבות לפתולוגיות, כלומר, נטיות המשקפות הפרעה נפשית, דוגמת פדופיליה (אשר קיימת מחלוקת אם בכלל לראות בה נטייה מינית עצמאית) הסכמת הכלל של דיסציפלינות אלה מתפרסמות בספר הDSM. טיפול במשיכות מיניות המוכרות כפתולוגיות, ניתן לרוב על ידי פסיכולוגים ופסיכיאטרים שהוכשרו לפסיכותרפיה בבעיות של מגדר ומיניות, ולעיתים ניתן גם על ידי קרימינולוגים קליניים.
מאתיי בסאראב
המדיניות של בסאראב
מאתיי בסאראב שמר על יחסים טובים עם האימפריה העות'מאנית, לה הייתה נסיכות ולאכיה כפופה והוא, כשליטה, חייב היה לשלם מס. הוא מילא את התחייבויותיו, תוך עמידה על המשמר ונכונות לצאת למלחמה במקרה הצורך, יחד עם העות'מאנים או נגד העות'מאנים. בספטמבר 1632, בשנה הראשונה לשלטונו, הצטרף למסע מלחמה עות'מאני נגד פולין, יחד עם הצבא של נסיכות מולדובה בהנהגת מויסה מובילה והטטרים מבוג'אק. המסע לא הצליח כל כך והסתיים לפני החורף, כך שבמחצית נובמבר כבר שב לבירתו.
נטייה מינית
הקשר בין זהות מגדרית לנטייה מינית
בשונה מנטייה מינית, המגדירה אנשים על פי מין האנשים אליהם הם נמשכים, זהות מגדרית עוסקת בשאלה האם אדם מגדיר עצמו כגבר או כאישה. אין בהכרח קשר בין זהות המגדר לנטייה המינית וכך רוב הזכרים מגדירים עצמם כגברים ללא תלות בנטייתם המינית, ובהתאמה רוב הנקבות מגדירות עצמן כנשים ללא תלות בזהותן המינית. אמנם, מחקרו החלוצי של ריצ'רד גרין תיעד קשר מתאמי גבוה בין נון-קונפורמיות מגדרית בילדות המוקדמת או בגיל הגן (GIDC), לבין הזדהות כהומוסקסואל\ית (ואף כטראנסקסואל\ית) בגיל מאוחר יותר. מחקרי המשך אישרו את הממצא. לפי אלנור מקובי, זהות המגדר מתעצבת בעיקר מאינטראקציות של התינוק עם קבוצת השווים. יצוין כי גם בקרב מבוגרים שזהותם המגדרית שונה מהנורמה, קיימות נטיות מיניות שונות. וכך לדוגמה בקבוצת האנשים שנולדו כזכרים ומזהות עצמן כנשים, הרוב יימשך לגברים, אך קיים מיעוט שיימשך לנשים. דוגמה לתופעה זו היא נשים טרנסקסואליות שהן לסביות (דהיינו נמשכות לנשים גם כן).
מאתיי בסאראב
המדיניות של בסאראב
ב-1639 עשה וסילה לופו ניסיון שני, כשהפעם רצה את השלטון בוולאכיה לעצמו ואת השלטון במולדובה עמד להעביר לבנו, יואן. לקראת ניסיון השתלטות זה עשה לופו עבודות הכנה בקונסטנטינופול, שם הפעיל את חבריו, חילק מתנות נדיבות והציע תשלום חד פעמי של 300,000 טאלרים ולהעלות את המס ששילמו הנסיכויות לאימפריה העות'מאנית בסכום נוסף של מאה אלף טאלרים לכל אחת מהן. תמורת המתנות וההבטחות הוא קיבל ב-2 בנובמבר צו אימפריאלי שביטל את שלטונו של מאתיי בסאראב. וסילה לופו אסף את צבאו ועם סיוע מסוים מהטטרים יצא נגד מאתיי בסאראב. באיגרת לבויארים של ולאכיה קרא להם הסולטאן העות'מאני לא להתנגד ללופו, אחרת ימחה אותם מעל אדמותיהם, יישב על אדמותיהם טורקים ובכנסיותיהם ישמעו את קול המואזין. ב-22 בנובמבר הגיע לופו עם צבאו לפוקשאן (עיר בגבול שבין הנסיכויות) ובמסמך שנכתב כאן כינה את עצמו "אדון מולדובה וולכיה".
נטייה מינית
התגבשות הנטייה המינית
העדפות מיניות מסוימות הן תוצר של חשיפה לכמויות שונות של הורמונים שונים (וחומרים שונים) עוד במהלך ההיריון, או של גורמים סביבתיים חברתיים-תרבותיים. בדרך כלל מדובר בשילוב של שני הגורמים הללו. הסברה הרווחת ביותר היא כי אף שרוב בני האדם הופכים מודעים לנטייתם המינית רק בגיל ההתבגרות. מרגע שהתגבשה נטייתו המינית של אדם, קשה או אפילו בלתי אפשרי לשנותה, אף כי כל אדם יכול לבחור אם לממש את נטייתו בפועל.
מאתיי בסאראב
השלום עם מולדובה ובניית הכנסיות
לאחר מותו ממחלה של יואן, הבן של וסילה לופו, ב-1640, נרגעו היחסים בין לופו ובין מאתיי בסאראב, הם השלימו ואף בנו כנסיות לציון השלום ביניהם.
נטייה מינית
התגבשות הנטייה המינית
לאורך השנים הועלו תאוריות שונות אשר לאופן בו מתגבשת נטייתו המינית של אדם. ניתן לחלק את התאוריות בכללן לשלושה ענפים עיקריים: גורמים גנטיים, גורמים סביבתיים ביולוגים, וגורמים פסיכולוגים (ביניהם גם קוגניטיביים). מחקרים שפורסמו לאחרונה מראים כי מבחינה ביולוגית ישנם מרכיבים גנטיים והורמונליים היכולים להשפיע גם הם על הנטייה המינית של אדם, דהיינו, ישנם גורמים רבים המשפיעים על נטייתו המינית של אדם והם עשויים להשתנות בין אדם לאדם. נכון לשנת 2011 לא נמצא גן המכתיב התנהגות הומוסקסואלית. ראו הרחבה בחלק שלהלן.
מאתיי בסאראב
השלום עם מולדובה ובניית הכנסיות
בשנת 1644 הגיע לחצרו של מאתיי בסאראב משלחת ששלח וסילה לופו ובראשה המיטרופוליט המולדבי ורלאם (Varlaam). המיטרופוליט פעל לשכנע את מאתיי בסאראב שעדיפים יחסי שכנות טובים בין שני השליטים הרומנים וכסימן רצון טוב מוכן וסילה לופו לבנות כנסייה בוולאכיה. מאתיי בסאראב קיבל את הפנייה ברצון רב והשיב שבתמורה הוא יבנה כנסייה במולדובה. וסילה לופו שיקם מהיסוד את הכנסייה של מנזר סטֶלֲיָה (Stelea), בטרגובישטה, שבה היה קבור גם אביו, ניקולאיה. בנוסף לבנייה מחדש של הכנסייה, בנה לופו גם מבני עזר רבים. בו זמנית בנה בסאראב, במולדובה, בחבל פוטנה, את המנזר סובז'ה (Soveja), מנזר מבוצר היטב.
הפלישה למולדובה
בסוף 1652 שוב התדרדרו היחסים ולגבי הסיבה יש מחלוקת. סברה אחת טוענת שלופו, בעזרת הקוזקים של חתנו, תכנן להרחיב את שלטונו וסברה אחרת טוענת שגאורגי השני ראקוצי החליט להדיח את שליט נסיכות מולדובה וגייס למטרותיו גם את מאתיי בסאראב.
נטייה מינית
גורמים גנטיים בהתגבשות הנטייה המינית (Genetic factors)
הגישה הרווחת במחקר המדעי גורסת שגורמים גנטיים משחקים תפקיד בהתגבשות נטיות מיניות נפוצות מסוימות (דוגמת זו ההטרוסקסואלית) אך שאין הכרח שהם קובעים אותה באופן מוחלט, חיזוק לכך לגבי נטייה הומוסקסואלית ניתן למצוא במחקר שהראה כי בין תאומים זהים קיים דמיון רב יותר בנטייה המינית מאשר בתאומים לא זהים. הסקר שערך Kenneth S. Kendler הראה כי הסיכוי של תאום זהה שאחיו הומוסקסואל להיות גם כן הומוסקסואל הוא כ-32% בהשוואה ל-13% אצל זוגות תאומים לא זהים. תאומים זהים נושאים מטען גנטי זהה ולכן העובדה שקיים ביניהם דמיון רב יותר, מחזקת את הטענה שנטייה מינית נקבעת גם על ידי גורמים גנטיים, ולא רק על ידי נתונים סביבתיים. עם זאת, אם נטייה מינית הייתה נקבעת על ידי גנטיקה בלבד, הייתה צריכה להיות התאמה מלאה (100%) בין תאומים זהים, אך לא נמצאה התאמה כזו בכלל המחקרים. מחקרו של קנדלר, וכן סדרת מחקרי התאומים של מייקל ביילי, מהווים ראיה כי התפתחות של נטיות מיניות שונות חייבת להיות תלויה גם באינטראקציות מסוימות שבין האדם לסביבתו במהלך חייו (בפרט במהלך שתי השנים הראשונות לחייו), אם אינן תוצר בלעדי של אינטראקציות אלו.
מאתיי בסאראב
הפלישה למולדובה
באביב 1653 תמכו ראקוצי ומאתיי בסאראב תמיכה צבאית בלוגופט הגדול של וסילה לופו, גאורגה שטפאן, שמרד נגד לופו וניסה לתפוס את השלטון. גוף לוחם טרנסילבני, בפיקודו של קמני (Kemeny), חדר לנסיכות מולדובה דרך מעברי ההרים המפרידים בינה ובין טרנסילבניה. גוף צבאי ולאכי, בפיקוד הספטאר הוולאכי, דיאיקול בויצ'סקו (Diicul Buicescu) הגיע מכיוון מילקוב.
נטייה מינית
גורמים גנטיים בהתגבשות הנטייה המינית (Genetic factors)
הטענה כי גנים שונים העוברים דרך משפחת האם זוהו כקשורים לנטייה חד-מינית בגברים לא עמדה במחקרי המשך.
מאתיי בסאראב
הפלישה למולדובה
לופו הופתע מהפלישה וכשהפולשים הגיעו לרומאן, הוא נסוג לכיוון חוטין ובהמשך עבר את הדניסטר ושלח לבקש עזרה מחתנו, טימוש חמלניצקי. הפולשים הגיעו בינתיים לבירת נסיכות מולדובה, ליאשי.
נטייה מינית
השפעות ביו-כימיות וטרטוגניות בשלב העוברי (Pre-natal organizing effects)
לפי חלק מהמחקרים, מושפעת הנטייה המינית מהסביבה ההורמונלית שחווה העובר במשך ההריון. כמה תכונות הקשורות במידת החשיפה של העובר להורמוני מין קשורות גם לנטייה המינית:
מאתיי בסאראב
שובו של וסילה לופו
לאחר שגאורגה שטפאן הושב על כס השלטון ביאשי, הגיע טימוש חמלניצקי עם צבא של 8,000 קוזקים. טימוש עבר את הפרוט ב-30 באפריל ובפופריקאן (Popricani) הכה את צבאו של גאורגה שטפאן ותפס את השלטון ביאשי. וסילה לופו שב גם כן ולקח את מושכות השלטון לידיו. הוא לא הסתפק בכך והחליט לנקום במאתיי בסאראב - יצא עם כל צבאו ועם צבאו של חמלניצקי לכיוון ולאכיה ובהגיעו לפוקשאן, שרף את החלק הוולאכי של העיר.
נטייה מינית
השפעות ביו-כימיות וכימיות בתקופות התפתחות קריטיות שאחרי הלידה (Post-natal influences/causes)
בשנת 1974, דיווחה האנדוקרינולוגית ג'וליאן אימפרטו-מקגינלי, בספרות המגדרית-מינית על תסמונת נדירה של נשים נקביות למראית-עין, שבגיל 12 עברו וירליזציה (זיכור) גופנית (אך לא בגיל המוקדם). נטען גם כי הדבר השפיע על זהות המגדר שלהן וחלקן הזדהו כגברים הטרוסקסואליים. הדיווחים עצמם זכו לביקורת מצד הפסיכולוג ג'ון מוני, ולא קיבלו מקום בקונצנזוס.
מאתיי בסאראב
מהלכי קרב פינטה
לאחר הקרב חדר לנסיכות מולדובה גאורגה שטפאן עם סיוע ולאכי וסיוע טרנסילבני ולאחר קרב שנערך בסרקה הצליח להשתלט על הכס המולדבי.
מרד חיילי בסאראב
לאחר הניצחון בפינטה תבעו חיילי בסאראב תשלום מוגדל (מענק בגובה שלוש משכורות), כתמורה לניצחון על צבא מולדובה. מאתיי בסאראב, שפצעו הסתבך וסבל ממנו וגם ממות רעייתו, לא מיהר להיענות לתביעת חייליו והם התחילו להחציף פנים ולקרוא לו לפרוש למנזר, כי הוא זקן וחולה מדי וכבר לא מתאים להיות שליט. החיילים תפסו שניים מהבויארים הבכירים, גינאה וראדו ורזארו, שהיו חשודים בעיניהם שמייעצים לבסאראב לא לשלם להם את המענק שתבעו, הוציאו אותם מחצרו של בסאראב אל השדה, לפני החיילים והרגו אותם. החיילים הרגו גם את הבויאר סוקול קורנצאנו, משום שהיה חולה ובזזו את בתי הבויארים האלה. פעם, כשמאתיי בסאראב יצא לטייל מעט בסביבה, מנעו ממנו לשוב לטרגובישטה והשאירו אותו מחוץ לחומות העיר שלושה ימים, כשהם מונעים ממנו מזונות ודורשים שיהפוך לנזיר או שיעזוב את הארץ. מאתיי אסאראב נאלץ להבטיח להם תשלומים ורק כך נתנו לו לשוב למצודתו. הוא תכנן להעניש אותם בצורה חמורה באביב ולהוציא להורג את כל מפקדיהם, אך מותו מנע זאת.
נטייה מינית
סיבות סביבתיות פסיכולוגיות (Biographical/Idiosyncratic/Psycho-social factors)
זיגמונד פרויד סבר כי אדם נולד ללא נטייה מינית, וזאת תתגבש בהמשך על ידי האינטראקציה עם הסביבה בה הוא מתפתח. פסיכואנליטיקאים אף העלו את ההשערה כי נטייה מינית תלויה באופי הקשר בילדות עם אחד ההורים, אך השערות אלו לא בוססו אמפירית.
הומוסקסואליות אינה ממוקדת באנשים שעברו חוויות חריגות בילדותם או בנעוריהם, או באנשים שהתנהגותם בגיל הילדות הייתה חריגה. אף לא הוכח כי לחוויות חריגות בילדות יש קשר לגיבוש נטייה מינית הטרוסקסואלית או הומוסקסואלית, בהנחה שזו אכן מתגבשת רק לאחר הלידה. דו"ח שפרסם אלפרד קינסי בארצות הברית ב-1948 הראה כי נטייה מינית הומוסקסואלית נפוצה הרבה יותר ממה ששיערו תחילה, וכי היא נפוצה בקרב כלל הנחקרים, בין אם חוו ילדות נורמטיבית ובין אם לאו. מחקרים נוספים שנעשו בעקבות קינסי אישרו ממצאים אלו.
ייצוג תקשורתי של הנטייה המינית
הרשת החברתית "טיקטוק" (TikTok), שמהווה פלטפורמה לשיתוף סרטונים קצרים, היא דוגמה למרחב בטוח של הקהילה הלהט"בית. מחקר אקדמי ניתח את השיח באותה רשת חברתית ומצא כי המשתמשים מהקהילה מדווחים כי הם מרגישים בטוחים לשתף חוויות באפליקציה. בנוסף, הם יוצרים קשרים עם משתמשים נוספים מהקהילה הלהט"בית דרכה. האפליקציה "טיקטוק" מהווה מרחב דרכו חברים בקהילת הלהט"ב מוצאים תמיכה בכל הקשור לשיח עם המשפחה שלהם על נושא המיניות. הם נחשפים דרך האפליקציה למידע ולחיבור לקהילה גדולה יותר ותחושת שייכות. הרבה מיוצרי התוכן הלהט"בים באפליקציה מצלמים את הסרטונים במקומות העבודה שלהם, לדוגמה, עורכי דין, רופאות ועוד, ובכך יוצרי התוכן נותנים ייצוג ונרמול של חברי וחברות קהילת הלהט"ב בתוך החברה.
התפלגות האוכלוסייה על פי נטייה מינית
בדו"ח של אלפרד קינסי משנת 1948 נאמד שיעור ההומוסקסואלים ב-8% - 10% מאוכלוסיית הגברים. ב-1953 אמד קינסי את שיעור הלסביות ב-2% - 6% מאוכלוסיית הנשים. מחקרים מאוחרים יותר הצביעו על שיעורים נמוכים יותר. מעריכים כי בין 4 ל-5 אחוזים מהגברים הם הומוסקסואלים וכ-2 אחוזים מהנשים הן לסביות. ההבדלים בין ההערכות נובעים במידה רבה מהקושי להחליט מהי משיכה מינית בלעדית לבני אותו המין, ומהו הגבול בין משיכה כזו לבין משיכה מינית לבני שני המינים (ביסקסואליות), וכן מן העובדה שלא כל האנשים הנמשכים לבני מינם או מקיימים יחסי מין עם בני מינם רואים עצמם כהומוסקסואלים. במחקרים מסוימים העוסקים בהרגלים מיניים יש נטייה להימנע בכלל משימוש במונח "הומוסקסואליות" בגלל הבעייתיות בהגדרה, ובמקומו להתמקד ב"גברים המקיימים יחסי מין עם גברים" או "נשים המקיימות יחסי מין עם נשים".
בסקר שנערך בארצות הברית ב-2002 ופורסם ב-15 בספטמבר 2005 על ידי "המרכז הלאומי לסטטיסטיקה בענייני בריאות" (National Center for Health Statistics), נשאלו 12,571 גברים ונשים אמריקניים בני 18–44 האם הם נמשכים לגברים, לנשים או לשני המינים. כ-96% מהגברים ענו שהם נמשכים רק או בעיקר לנשים, ושיעור דומה מאוד של נשים השיבו שהן נמשכות רק או בעיקר לגברים. מנתונים אלה עולה לכאורה כי שיעור ההומוסקסואלים הוא עד 4%, וכי הוא דומה בקרב גברים ונשים.