cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מינדאוגאס
מורשתו
מעמדו של מינדאוגאס בהיסטוריוגרפיה הליטאית היה בסימן שאלה עד להתעוררות הלאומית הליטאית במהלך המאה ה-19. בעוד שתומכי הפגאניזם זלזלו בו על בגידתו בדתו, הנוצרים קיבלו את תמיכתו בנצרות בנעימות. הוא אוזכר על ידי הדוכס הגדול גדימינאס, אך לא אוזכר על ידי ויטאוטאס הגדול. מעגל משפחתו לא ממשיך אל מעבר לילדיו; אין תיעוד היסטורי המקשר בינו ובין צאצאיו לבין שושלת גדימינאס. היסטוריון מהמאה ה-20 האשים אותו ב"החרבת המדינה הליטאית". המחקר האקדמי הראשון מאת איש אסכולה ליטאי, אודות חייו של מינדאוגאס, פורסם בשנת 1905. ממצאיו של ההיסטוריון אדווארדס גודאביצ'יוס אשר פורסמו בסוף המאה-ה20, מציינים את יום הכתרתו, אשר הפך ליום חג לאומי במדינה. בשנת 2003, הונצח שמו בגשר מינדאוגאס שבווילנה, במהלך חגיגות לציון 750 שנים להכתרתו. בנבהרדאק שבבלארוס, קיימת גבעת מינדאוגאס, עליה הונחה לזכרו אבן זיכרון בשנת 1993 וכמו כן פסל מתכת בדמותו בשנת 2014.
Jealous of the Angels
Jealous of the Angels הוא סינגל של הזמרת-יוצרת האמריקאית ג'ן בוסטיק. השיר, שיצא ב-11 ביוני 2011, נכתב והולחן על ידי ג'ן בוסטיק, בארט ירציאן, זכרי רנקוויסט וג'ימי פורצ'ן. השיר הופיע לראשונה במיני-האלבום Change, ובהמשך באלבומה, Jealous. השיר הגיע למקום הראשון במצעד הזמרים והכותבים בבריטניה ולמקום הראשון במצעד iTunes Music בבריטניה. השיר זכה בחמישה פרסים בטקס פרסי האגודה למוזיקה קאנטרית לשנת 2012.
רקע וכתיבה
השיר נכתב כמחווה ובהשראת אביה, ג'יימס רגן בוסטיק, מוזיקאי שנהרג בתאונת דרכים כשג'ן הייתה בת עשר. מותו של אביה, השפיע מאוד על החלטותיה של בוסטיק להיות מוזיקאית.
וידאו קליפ
בוסטיק פרסמה וידאו קליפ סנטימנטלי של השיר בערוץ היוטיוב שלה. הווידאו קליפ מציג את בוסטיק שרה ומנגנת סולו על הפסנתר שלה, יחד עם גלישה באלבום התמונות המשפחתי ובמזכרות, ואז כותבת מכתב לאביה המת. הווידאו קליפ מסתיים בכך שהיא מבקרת בקבר אביה ומניחה מספר פרחים ואת המכתב המופנה ל"אבא" עם המשפט שעל המצבה שאומר: "בוסטיק, ג'יימס רגן, 18 במאי 1940 – 16 בפברואר 1996".
גרסאות כיסוי
השיר קיבל מספר גרסאות כיסוי, כולל זו של המוזיקאית דונה טגארט ב-2014 בליווי וידאו קליפ. היא ביצעה את השיר בשידור חי בתוכנית הטלוויזיה The Late Late Show ב-RTÉ One  באוקטובר 2016 ובמהלך פרסי מוזיקת הקאנטרי של האיריש פוסט בספטמבר 2018.
השיר כוסה גם על ידי זמר הקאנטרי הבריטי-אירי, נתן קרטר, שנכלל באלבומו מ-2017, Livin' the Dream.
השיר כוסה גם על ידי הזמרת הוולשית, קתרין ג'נקינס, שיצא ב-30 בנובמבר 2018, באלבומה Guiding Light. השיר גם לווה על ידי וידאו קליפ, שהועלה לערוץ היוטיוב שלה. היא גם הוציאה קטעי וידאו קליפ נוספים של השיר בליווי מקהלת הילדים Grief Encounter.
ביורן צד-ברזל
הוא חי במאה ה-9 ומתוארך בין השנים 835 ל-906 לספירה. מספרים כי ביורן צד-ברזל היה השליט הראשון משושלת מונסו מייסדת בית המלוכה השוודי וצאצאיו היו למלכים הראשונים של ממלכת שוודיה הגדולה.
מהרי נא
מהרי נא (ידוע גם בשם הילד בן 30 על פי מילותיו הראשונות) הוא פזמון שכתב, הלחין וביצע אהוד בנאי, ויצא לאור בשנת 1996.
רקע
השיר נכלל באלבום של בנאי "עוד מעט". הוא מספר על אדם בן 30 שעדיין לא הסתדר בחייו וחוזר לבית הוריו כדי שיטפלו בו בעת מחלתו. השיר מייצג את סיפורו האישי של יוצרו אהוד בנאי, שהתפרנס מעבודות מזדמנות בסביבות גיל 30, וזכה להכרה והצלחה כמוזיקאי רק בגיל מאוחר יותר. בפרט נוגע השיר בתחושת ההחמצה שחש אהוד, לאחר שהשיב ריקם את פניה של אימו מרים בנאי בלילה האחרון לחייה. אהוד האבל פגש את אשתו לעתיד יום אחרי שקם מן השבעה על אמו, וחש כי אמו המנוחה היא שהרעישה עולמות עבורו, כדי שיזכה למצוא את הזיווג שלו.
בשנת 1982 הוציא בנאי תקליט שדרים ראשון על חשבונו, שנחל כישלון ברדיו. הוא החליט לשלוח ידו בכתיבת ספר ובמהלך הכתיבה נהג להאזין לתקליטים. באחד מימי הכתיבה התנגן ברקע התקליט "פרצופי בטון" (Τσιμεντένια πρόσωπα) של גיורגוס קטסרוס (Γιώργος Κατσαρός), דימיטריס מיטרופאנוס ורנה פאנטה (Ρένα Πάντα), אותו רכש באתונה במעותיו האחרונות, בתום מסעו באי כרתים. בעודו מאזין לשיר 'קח אותי' (Πάρε με) של פאנטה, כתב בנאי בשולי הדף שתי שורות הפונות אל אמו, היושבות על הלחן של השורות הפותחות את שירה של פאנטה:. בשנת 1994, תוך כדי איסוף חומרים לאלבומו הבא, עיין בנאי במחברת ובה הטיוטה הגנוזה של הספר שמעולם לא השלים, נתקל בשורות האמורות, והוסיף להן את הבתים והלחן לשירו "מהרי נא". תריסר השנים שחלפו בין כתיבת השורות שהפכו לפזמון לכתיבת שאר השיר שינו את נקודת מבטו של בנאי – מתחושת יתמות טרייה של מובטל בן 29 למבט מפויס יותר של בעל משפחה ומוזיקאי מצליח. התחושות הקשות שליוו את אהוד הצעיר סביב פטירת אימו מצאו מזור בשנת 1984, משקראו הוא ואשתו לבתם הבכורה על שם אימו המנוחה:. תמורה זו מתבטאת בשיר בשורות.
ויקטור אורבן
בנאום משנת 2014 תמצת אורבן חלק מרכזי מהחזון שלו לגבי הונגריה, ואמר שהוא מייסד "דמוקרטיה לא ליברלית, המבוססת על יסודות לאומיים". לדבריו, "מדינה לא ליברלית עדיין יכולה להיות דמוקרטית". וטען כי הליברליזם הוא "ווירוס" שמחליש מדינות.
ביוגרפיה
ויקטור אורבן נולד ב-1963 באלצ'וט שבהונגריה.
בשנת 1987 השלים תואר במשפטים באוניברסיטת בודפשט וכן באוקספורד. בשנה שלאחר מכן זכה למלגה בקבוצת מחקר מרכז-ומזרח אירופאית בחסות קרן סורוס, ארגון פרו-דמוקרטי שהקים ג'ורג' סורוס. שנה לאחר מכן זכה למלגה נוספת של קרן סורוס ללימודי פילוסופיה פוליטית באוניברסיטת אוקספורד.
תחילת דרכו הפוליטית
ב-1989 היה שותף להקמתה של פידס, מפלגה שהוקמה כפדרציה אנטי-קומוניסטית ופרו-דמוקרטית.
ביוני אותה השנה זכה להכרה רחבה כאשר נשא נאום בהלווייתו של מנהיג הונגריה לשעבר, אימרה נוג'. בנאום קרא אורבן לבחירות חופשיות ולנסיגת הכוחות הסובייטים מהונגריה, שאכן נסוגו לאחר שנתיים, לאחר נפילת הגוש הקומוניסטי.
בשנת 1990 כיהן בפרלמנט ההונגרי מטעם מפלגת פידס, והפך למנהיג המפלגה בשנת 1993. בבחירות של שנת 1990 ושנת 1994 זכתה מפלגת פידס רק לכמות קטנה של מושבים בפרלמנט, ואורבן החל לקדם את המפלגה באמצעות בריתות בין מפלגות ימין-מרכז.
על רקע אכזבה מקצב השינוי הכלכלי, שיעור פשיעה גובר, ניסיונות כושלים לבצע תוכנית לסכר על נהר הדנובה, ושחיתות במנגנון הממשלתי, חיזקו הבריתות את מפלגת פידס ובמאי 1998 הצליח אורבן להגיע לרוב יחד עם 2 מפלגות נוספות שהיו בנות ברית של הפידס, וכך התמנה לראש הממשלה בגיל 35, והחליף את המפלגה הסוציאליסטית ההונגרית בשלטון.
כהונתו הראשונה כראש ממשלה
ממשלתו של אורבן הבטיחה להגביר את שיעור הצמיחה, להדביר את האינפלציה ולהפחית את המסים.
אורבן נקט במספר צעדים במטרה לקדם את הונגריה לעבר כלכלת שוק חופשי. במקביל, היה דומיננטי ביחסו עם מדינות אירופה, ובתקופתו הצטרפה הונגריה רשמית לנאט"ו, בשנת 1999 . עם זאת, הכעיס אורבן גורמים רבים כאשר פעל במרץ לשיפור תנאי המיעוט ההונגרי במדינות הסובבות את הונגריה. ביוני 2001 אישר הפרלמנט חוק המקנה להונגרים אתניים החיים ברומניה, סלובקיה, סרביה, קרואטיה וסלובניה זכות לעבוד, ללמוד וליהנות מביטוח רפואי בהונגריה באופן זמני. נושא שהעסיק את הפרלמנט ההונגרי פעמים רבות מאז.
בשנת 2000 נאלץ להתפטר מתפקידו כראש מפלגת פידס, כאשר הפרלמנט ההונגרי העביר חוק להפרדת זהות ראש הממשלה מזהות ראשי המפלגות.
כראש האופוזיציה וכסגן נשיא EPP
אורבן ומפלגתו הפסידו בבחירות ב-2002 למפלגה הסוציאליסטית ההונגרית, ואורבן עמד בראש אופוזיציה ימנית שמרנית עד 2010.
בתקופה זו החל אורבן לכהן - החל משנת 2002 ועד היום נכון לשנת 2020 - כסגן נשיא מפלגת ה-EPP, מפלגה החברה בפרלמנט האירופי ונכון לתחילת שנת 2020 היא המפלגה הגדולה ביותר בפרלמנט האירופי.
אורבן חזר לראשות מפלגת הפידס בשנת 2003, אולם הפסיד למפלגה הסוציאליסטית ההונגרית פעם נוספת בבחירות של שנת 2006. לאחר ההפסד נשמעו קריאות להתפטרותו, אולם הוא זכה מחדש בפופולריות כאשר התברר שהמפלגה הסוציאליסטית ההונגרית זייפה נתונים לגבי הכלכלה המקומית, באופן שסייע לה בבחירות. אורבן תמך בגל הפגנות שהתעורר סביב הפרשיה, אולם הרחיק עצמו מההפגנות כאשר אלו הפכו לאלימות. אורבן נבחר מחדש בשנת 2009 לראש מפלגת הפידס לקראת הבחירות של שנת 2010.
כהונתו הרציפה כראש ממשלה, והמשך כהונתו ב-EPP
בבחירות לפרלמנט האירופי בשנת 2009 זכתה מפלגתו של אורבן ברוב מוחץ בקרב מצביעי הונגריה. הניצחון בבחירות אלו היה הקדמה לתוצאות בבחירות הלאומיות של שנת 2010, בהן זכו אורבן ומפלגתו ברוב גדול של 52% מהקולות - רוב המאפשר שינויים דרסטיים ורפורמות מרחיקות לכת. אורבן קיבל לידיו כלכלה במצב משבר, כאשר למרות סיוע של 25 מיליארד דולר מהבנק העולמי ומקרן המטבע הבינלאומית בשנת 2008, מדינתו מתקשה להתמודד עם משבר חובות, והוא פנה מיד לניסיונות לחלץ את המדינה ממשבר, ופתח את כהונתו עם שורה של קיצוצים.
מפלגתו של אורבן זכתה בבחירות לפרלמנט בשנת 2010, 2014, 2018 ו-2022, והוא כיהן ברציפות כראש ממשלת הונגריה לאורך כל העשור השני של המאה ה-21 ועד ההווה. הונגריה תחת שלטונו שאפה למצב עצמה כחלוצה של מודל של "דמוקרטיה לא ליברלית".
לאורך שלטונו הוביל אורבן מספר צעדים שתומכיו ראו כחיזוק של המשילות בהונגריה ומתנגדיו ראו כאיום על הדמוקרטיה והחלשה מכוונת של האופוזיציה. בסוף שנת 2011 עבר חוק לפיו מפלגתו תוכל להחזיק בשני שלישים מהמושבים בפרלמנט ההונגרי גם אם זכתה ב-25% מהקולות, וכך יכלה מפלגתו להעביר חוקים בעזרת רוב בפרלמנט ללא צורך בשיתוף פעולה עם מפלגות נוספות.
בשנת 2011 העביר אורבן את "חוק התקשורת", לפיו כל ערוצי השידור נדרשו לספק "סיקור חדשותי מאוזן", כאשר הגורם המחליט האם הסיקור מאוזן הוא ועדה בשליטת הממשלה. קנסות כבדים למפרים את החוק, וחוסר בהירות לגבי מהו "סיקור חדשותי מאוזן" סייעו לאורבן לקבל את תמיכת התקשורת המקומית. בשנים שלאחר מכן השתמש אורבן בקשריו ובתמריצים שונים כדי למנוע פרסום ומימון מכלי התקשורת שלא שיתפו פעולה עם הממשל. בדיקה של אתר החדשות ההונגרי אטלאטסו (Átlátszó), שעקבה אחר ההצלחה של המהלך מבחינת אורבן, מצאה שבשנת 2015 מספר כלי התקשורת הפרו-ממשלתיים היה 31, ואילו בשנת 2019 הגיע למעלה מ-500, כאשר לאורך הדרך נסגרו כלי תקשורת בולטים אשר היו מזוהים עם האופוזיציה, ביניהם העיתון נפסבדשאג (Népszabadság) המזוהה ביותר עם האופוזיציה. כלי תקשורת שמשתפים פעולה עם השלטון קיבלו במקביל פריבילגיות שונות, כמו אפשרות בלעדית להשתתף במכרזים, והימנעות מרגולציות שונות שכלי תקשורת אחרים היו כפופים להן, וכן נהנים מפרסום נדיב מטעם מוסדות ממשלתיים.
באותה שנה העביר אורבן חוקה חדשה, אשר עברה ברוב של שני-שלישים מהפרלמנט על רקע הפגנות של רבבות מפגינים בהונגריה ומחאה רשמית מטעם האיחוד האירופי. בשנים אלו צמצמה ממשלת אורבן את הנגישות של גופי תקשורת למידע ממשלתי.
בשנת 2013 המשיכה ממשלתו של אורבן במדיניות צנע כלכלי. במקביל קודמו צעדים שחייבו חברות שירות הונגריות להפחית את החיובים. צעדים אלו הגבירו את הפופולריות של אורבן לקראת הבחירות של שנת 2014.
בשנת 2014 השתמש אורבן במספר סמכויות שהיו ברשותו לשינוי מפת ההצבעה על פי מחוזות, כך שמחוזות בהם היה צפוי להפסיד יחולקו באופן שונה כדי לחזק את היתרון של מפלגתו. מחוזות קטנים שבהם היו למפלגת פידס רוב, זכות לייצוג דומה למחוזות גדולים יותר שבהם לא היה למפלגה רוב. שינויים אלו היו בעלי השפעה גדולה על תוצאות הבחירות. לדוגמה בבחירות לפרלמנט בהונגריה בשנת 2022, זכתה פידס ב־52% מהקולות במחוזות, אבל בשל סידור המחוזות היא קיבלה 82% ממושבי המחוזות. באופן זה קיבלה המפלגה 68% מהמושבים בפרלמנט, בהשוואה לאחוזי התמיכה הארצית שעמדו על 54% אחוזים.
בשנת 2014 התמודד אורבן בשתי מערכות בחירות - לראשות הונגריה וכסגן נשיא EEP לאיחוד האירופי. אורבן זכה בשני ניצחונות מרשימים. בבחירות של EEP לאיחוד האירופי זכתה מפלגתו בלמעלה מ-50% מהקולות מקרב המצביעים ההונגרים.
באירופה, פעל אורבן לקדם מהלכים להפחתת כניסתם של מהגרים ופליטים להונגריה, והשתמש בין השאר גם בזכות הווטו של הונגריה באיחוד האירופי בשביל לחזק את מעמדה של המדינה בנושא זה. אורבן נקלע לעימותים שונים עם גורמים באיחוד האירופי סביב הנושא. בשנת 2015 הקימה ממשלתו של אורבן גדר תיל לאורך גבול הונגריה עם סרביה כדי לצמצם את גל המהגרים והפליטים המבקשים להיכנס למדינה, בדרכם מהמזרח התיכון ואפריקה אל מדינות מערב אירופה. אורבן תיאר את בעיית ההגירה כ"בעיה גרמנית" והצטרף למנהיגים אחרים ממזרח אירופה בקריאות לקביעת מכסות חובה לקליטת מהגרים בקרב כלל מדינות האיחוד האירופי.
במשך העשור קידם אורבן מינויים של חברים לשעבר ממפלגתו לראש מוסדות שונים שתפקידם פיקוח על המדינה, כמו משרד מבקר הוצאות המדינה והמשרד המפקח על תביעות פליליות. בנוסף, החל להדק את הביקורת הממשלתית על ארגונים לא ממשלתיים, והשמיע טענות של דה-לגיטימציה כלפי ארגונים שקיבלו מימון מחוץ להונגריה.
באמצע העשור התייצבה כלכלת הונגריה לאחר שנים של משבר. לקראת הבחירות של שנת 2018 העביר אורבן הטבת מס לזוגות צעירים עם מספר ילדים שהעלתה את הפופולריות שלו.
לקראת הבחירות בשנת 2018 הרבה אורבן להשתמש ברטוריקה נוצרית, בניסיון למצב עצמו כמגן הנצרות כנגד גל ההגירה המוסלמי. בנוסף גברה בהדרגה הרטוריקה שלו כנגד ג'ורג' סורוס, שלטענת אורבן השפיע במגוון דרכים על רבות מבעיותיה של הונגריה. באפריל 2018 מפלגתו זכתה במספר הקולות הרב ביותר, והוא הצליח להרכיב קואליציה עם 133 מתוך 199 מושבים בפרלמנט, והתמנה לקדנציה שלישית ברציפות כראש ממשלה (רביעית סך הכול).
לאחר הבחירות הדגיש אורבן חקיקה נגד "אויבים מוסריים, פוליטיים וחוקיים", ובכלל זאת מספר חוקים אשר כוונו ספציפית כדי לצמצם את השפעתו של ג'ורג' סורוס על הונגריה. בעקבות חוקים אלה הוטל מס של 25% על תרומות תושבים זרים לארגונים לא ממשלתיים. בנוסף, חוקק חוק נגד תמיכה של ארגונים לא ממשלתיים במהגרים שאינם נמצאים ברישום ההונגרי.
אחד התחומים בו התמקד אורבן היה הרשות השופטת בארצו. טרם תקופת שלטונו של אורבן מונו שופטי בית המשפט החוקתי בידי חברי ועדות מכל המפלגות, אולם בתקופת שלטונו שינה את הקריטריונים כך שרוב השופטים הם מינויים מטעם מפלגת השלטון, וגם אלו שאינם נתונים לפיקוח. בדצמבר 2018 אישרה ממשלת אורבן את הקמתה של מערכת בתי משפט חלופית. בראש מערכת המשפט עומד שר המשפטים ההונגרי, והוא אחראי על מינוי וקידום השופטים. מערכת המשפט החלופית עוסקת בתיקים הנוגעים למנהל ציבורי, בנושאים של פוליטיקה, שחיתות שלטונית, הזכות למחאה ועוד. מערכת המשפט המסורתית ממשיכה לפעול, אולם לא עוסקת יותר בפיקוח על הרשות המבצעת. אורבן קידם נושא זה בטענה שמערכת המשפט החלופית תהייה יעילה יותר ועצמאית יותר. היא בוטלה בהמשך בעקבות לחץ בין לאומי.
מדיניותו של אורבן בנושאים שונים הובילה למתיחות בין ממשלתו לבין האיחוד האירופי. מנהיגים אירופים ביקר את מדיניותו כלפי פליטים ואת החוקים שפגעו, לתפיסתם, ברשות השופטת, בתקשורת ובאיכות הדמוקרטיה במדינה. בספטמבר 2019, הפעיל הפרלמנט האירופי את סעיף 7 באמנת האיחוד האירופי נגד הונגריה. מהלך זה היה המשמעותי והתקיף ביותר שננקט עד אותה עת נגד מדינה החברה באיחוד. בעקבותיו נשללו חלק מזכויותיה של הונגריה באיחוד. אורבן כרת ברית פוליטית עם פולין כדי לנטרל מהלך אפשרי שישלול את זכות ההצבעה שלו. בבחירות לפרלמנט האירופי בשנת 2019 קיבל 52% מהקולות של המצביעים בהונגריה. יחסיה של מפלגת הפידס עם קואליציית ה-EEP הפכו למורכבים יותר על רקע ההליך שהופעל נגד הונגריה.
ב-11 במרץ 2020 הכריז אורבן מצב חירום על רקע התפשטותה של מגפת הקורונה באירופה. ב-30 במרץ העביר הפרלמנט ההונגרי חוק המאפשר לאורבן לשלוט מתוקף צווים, אשר יכול אורבן לנפק ללא צורך באישור או דיון, כל זמן שמצב החירום בתוקף, ובמקביל מאפשר לאורבן להאריך את מצב החירום לפי שיקול דעתו. החוק עורר ביקורת קשה באופוזיציה המקומית, ארגוני זכויות אדם ומוסדות בינלאומיים ביניהם המועצה האירופית, כאשר הביקורת העיקרית התמקדה בכך שהסמכויות החדשות אינן בעלות תוקף תפוגה ברור.
לקראת הבחירות של שנת 2022, על רקע המשבר שנגרם בעקבות מגפת הקורונה, ופרשיות שונות של חברי מפלגת הפידס, התאחדו 6 מפלגות מהאופוזיציה של הונגריה, בקשת פוליטית רחבה מהימין הקיצוני ועד למפלגה הליברלית, שהכריזו שיבחרו יחד נציג משותף לראשות הממשלה, במטרה מוצהרת להביא לסיום "עידן אורבן". בראש המפלגה המאוחדת יעמוד בבחירות פטר מארקי-זאי. אף על פי כן, אורבן הביס את יריביו גם בבחירות הללו, כאשר מפלגתו זוכה ב-53% מהקולות, וב-135 מושבים בפרלמנט.
בשנת 2022, ממשלתו הכריזה על מצב חירום במדינה עקב הפלישה הרוסית לאוקראינה. אורבן תמך בחלק מהצעדים של מדינות אירופה נגד רוסיה, אך הוא הוביל את הלחץ למיתונם ומנע מהאיחוד להטיל חרם מלא על שוק האנרגיה הרוסי. בעקבות החלטת האיחוד האירופי להקפיא את היכולת של הונגריה להשתמש בתקציב הפיתוח של הארגון, הכריז אורבן על מצב חירום שבמסגרתו חברות נדרשות להעביר "רווחי יתר" כדי לחזק את תקציב המדינה.
אולם ביולי 2022, החל להנהיג מדיניות צנע. למשל, בוצע קיצוץ בהוצאות והקפאה של מימון ממשלתי בסך 1.4 מיליארד דולר, וגם נקבעה הגבלת סובסידיות בנות עשור ששמרו את חשבונות החשמל של משקי הבית נמוכים מאוד ביחס למחירי השוק. היא סימנה את שינויי המדיניות הגדולים ביותר של אורבן מאז 2010, אז השיק קמפיין בחירות שהתבסס על מדיניות כלכלית נדיבה כדי לחזור לתפקיד ראש הממשלה ולרכז סביבו כוח. שינוי המדיניות של אורבן הגיע כאשר האינפלציה הייתה בשיא של שני עשורים, המטבע הלאומי נחלש, כספי האיחוד האירופי הוקפאו לאור מחלוקת סביב חששות הארגון על הקפדתה של הונגריה על סטנדרטים דמוקרטיים, ובמדינה חששו כי רוסיה תעצור את הזרמת הגז הטבעי לאירופה.
אורבן המשיך להתנגד להגירה ולהתמזגות אוכלוסיות שאינן אירופאיות בחברה ההונגרית. הוא אף אמר "אנחנו (ההונגרים) איננו גזע מעורב, ואנחנו לא רוצים להפוך לגזע מעורב".
במהלך תקופתו, ירדה המדינה במדד השיגשוג של מכון לגאטום השמרני וגם במדד החדשנות.
בתחילת 2023 העביר אורבן סדרת צווים ורגולציות שמקשות על משקיעים זרים לנהל עסקים במדינה, כמו צו המטיל מס כרייה של 90% נוסף למיסים הקיימים, או דרישה לאסור יצוא בלי אישור ממשלתי. הצווים יצרו עבור חלק מהחברות הזרות מצב מעשי בו הדבר המשתלם עבורן הוא למכור את אחזקותיהן במדינה ולעזוב. בחלק מהמקרים בעלי הון המוכרים כמקורבים לאורבן הציעו לחברות הזרות לקנות נתחים מאחזקותיהן במדינה. בדו"ח שהופק באיחוד האירופי מנו למעלה מ־30 פעמים מאז 2014 בהן התערבה הונגריה בשוק החופשי באופן שתמרץ משקיעים זרים להעביר נכסים לבעלי הון מקומיים או לבעלות המדינה.
במאי 2023, בניסיון לשכנע את האיחוד האירופי לשחרר לה מענקים בסך כ-13 מיליארד אירו, אושרו שינויים שמטרתם לחזק את עצמאות מערכת המשפט במדינה. .
אורבן וישראל
אורבן נחשב לתומך בעמדותיה של ישראל, ופעמים רבות מנע פעולות של האיחוד האירופי נגד ישראל. בשנת 2021 מסרה שרת המשפטים בממשלתו, יודית וארגה, בראיון לישראל היום, כי "הונגריה מובילה כעת לשינוי בגישת אירופה ביחס לירושלים".
במאי 2021, במהלך "מבצע שומר החומות", הכריז אורבן כי הוא "הטיל וטו על החלטת האיחוד האירופי נגד ישראל", ומתח ביקורת חריפה על היחס העוין של חלק ממדינות האיחוד האירופי כלפי ישראל.
אך לצד התמיכה הרטורית בישראל, ממשלתו של אורבן לאורך השנים טיפחה גם קשרים טובים עם איראן ובנובמבר 2022 הביע שר החוץ שלו תמיכה בחזרה להסכם הגרעין ובפיתוח תוכנית גרעין איראנית "לצורכי שלום".
ביקורת
בשלהי שנת 2011 החל אורבן להעביר חקיקה בארצו כנגד חוקים שהוגדרו בתקשורת כ"ליברליים". בין החוקים, כאלה שכונו "שערורייתיים": הצעת חוק לפיה מפלגתו של אורבן תוכל להחזיק בשני שלישים מהמושבים בפרלמנט, גם אם זכתה רק ב-25 אחוזים מקולות הבוחרים; "חוק הדת", המוציא מחוץ לחוק מספר דתות מיעוטים בהונגריה; "חוק התקשורת", המטיל מגבלות על הסיקור התקשורתי; הצעת חוק הקובעת כי המפלגה הסוציאליסטית היא הנושאת באחריות לפשעי המפלגה הקומוניסטית בעבר ועוד. עקב סדרת הצעות חקיקה וחוקים שנועדו לפגוע בעצמאות הבנק המרכזי, בית המשפט העליון והרשות להגנת המידע, הודיע האיחוד האירופי שבכוונתו לפתוח בהליכים כנגד ממשלת הונגריה שעשויים לפגוע בסיוע הכלכלי החיוני למדינה ואף בחברותה באיחוד.
בעקבות חוק התקשורת, ארגון Freedom House, שמנתח את חופש העיתונות ברחבי העולם, כינה את המהלך "צעד חסר תקדים עבור חברה באיחוד האירופי"', ובהמשך הוריד את דירוגה של הונגריה על פי הארגון מ"חופשית למחצה" ל"לא חופשית".
בעקבות חזונו של אורבן לכונן בהונגריה משטר של "דמוקרטיה לא ליברלית", התבטא פרופסור יאן-וורנר מולר, מומחה למשטרים דמוקרטיים מאוניברסיטת פרינסטון שהמונח "דמוקרטיה לא ליברלית" לא באמת קיים. מולר הסביר שהמונח נכנס לשיח בסוף המאה ה-20, בקרב נוצרים דמוקרטיים שעבורם המושג "ליברליזם" היה קשור לאינדיבידואליזם, מטריאליזם ובמידה מסוימת גם אתאיזם. אורבן נותן פירוש שונה למושג ומצדיק באמצעותו ניסיונות להגביל את חופש הביטוי, את הפלורליזם בתקשורת ובשיח הציבורי, אספקטים מסוימים של זכויות אזרח כמו זכויות מיעוטים ועוד - ואלו למעשה יסודות הדמוקרטיה, כך שמעשית, על פי גישתו של מולר, הגישה של "דמוקרטיה לא ליברלית" של אורבן מתקיפה את יסודות הדמוקרטיה ולמעשה פוגעת בזכויות האדם בהונגריה.
בערב 21 במאי 2017 צעדו אלפי מפגינים במרכז בודפשט מול בית הפרלמנט בקריאה לממשלת אורבן לבטל הצעות חוק שאישורן עלול להביא לסגירת האוניברסיטה המרכז-אירופית (CEU שנוסדה ב-1991) ולפגוע בארגונים לא ממשלתיים הפעילים במדינה. מייסד האוניברסיטה ומי שמימן אותה הוא המיליארדר היהודי ממוצא הונגרי, ג'ורג' סורוס, יריב מר של אורבן מבחינה אידאולוגית, בעל עמדות ליברליות ומפעיל ארגונים לא ממשלתיים הפועלים בהונגריה מאז 1991 ומקדמים רעיונות ליברליים. מבקריו של אורבן טוענים כי הוא מחריף את מהלכיו נגד סורוס בפרט והחברה האזרחית במדינה בכלל. הנציבות האירופית החלה בהליך משפטי נגד ממשלת הונגריה בשל הצעות החוק, ואילו הפרלמנט האירופי גינה את הונגריה בשל מה שהוא כינה "ההתדרדרות הרצינית במצב שלטון החוק והזכויות הבסיסיות". מפלגת השלטון ההונגרית הגיבה להפגנה וקבעה שמדובר בניסיון נוסף של "רשת סורוס" ללחוץ את ממשלת הונגריה לשנות את מדיניות ההגירה שלה.
לאחר ההכרזה על הקמת מערכת המשפט החלופית בהונגריה בשנת 2018, כתב פרופ' קאס מודי, מומחה לקיצוניות ודמוקרטיה באירופה מאוניברסיטת ג'ורג'יה, ש"הונגריה תהפוך לבעלת משטר אוטוריטרי שבו האופוזיציה אומנם קיימת, אבל לא באמת יכולה לאתגר את השלטון ולא מסוגלת להוביל לשינויים".
לאחר חקיקת החוק המאפשר לאורבן שלטון באמצעות צווי חירום, בעת התפרצות מגפת הקורונה, האשים אותו האיחוד האירופי בשחיקת שלטון החוק והאיזונים והבלמים תחת שלטונו.
חולין בעזרה
חולין בעזרה הוא איסור הלכתי לשחוט בעלי חיים כשרים בתוך שטח העזרה שבבית המקדש. בעלי חיים שנשחטו בשטח זה נאסרים באכילה ובהנאה. לשיטת ספר היראים איסור זה הוא אחד מתרי"ג המצוות.
מקורות האיסור ותוקפו
נאמר בתורה:
ומכאן דרשו חכמים לאסור שחיטה של חולין בעזרה:
מלבד הדרשה לאסור את השחיטה הובאו בתלמוד גם דרשות המלמדות שהבשר שנשחט באופן זה נאסר באכילה.
בתלמוד הובאו דרכים שונות האם האיסור הוא מדאורייתא או מדרבנן.
הרמב"ם כותב שהאיסור הוא "מדברי קבלה". לדעת הכסף משנה האיסור הוא מדאורייתא, ואילו לדעת המגיד משנה האיסור הוא מדרבנן, ודרשות הפסוקים הן רק אסמכתא.
קאנו/קיאק
קאנו/קיאק הוא ענף ספורט הכולל תחרויות חתירה בסירות קאנו או קיאק. פדרציית הקאנו הבין-לאומית (ICF) היא פדרציית הספורט המארגנת את התחרויות וקובעת את הכללים. בישראל פועל איגוד הקיאקים בישראל. תחרות הקאנו הראשונה נערכה בבריטניה ב-1866, ומאז 1936 זהו ענף אולימפי.
החתירה בקאנו היא באמצעות משוט בעל כף אחת, ונעשית בכריעה. חותרי הקיאק משתמשים במשוט בעל שתי כפות, בכל אחד מקצותיו, והחתירה נעשית בישיבה.
סוגי תחרויות
חותרי הקאנו והקיאק מתחרים במספר סוגים של תחרויות, הבולטות שבהן:
תחרויות קאנו/קיאק במשחקים האולימפיים
במשחקים האולימפיים נערכות תחרויות ספרינט וסלאלום. תחרויות הספרינט נערכו לראשונה באולימפיאדת ברלין (1936) (לנשים באולימפיאדת לונדון (1948)). תחרויות הסלאלום נערכו לראשונה באולימפיאדת מינכן (1972), ולאחר הפסקה של 20 שנה, הפכו לחלק מהמשחקים מאז אולימפיאדת ברצלונה (1992). נשים התחרו בקיאק בלבד ומאולימפיאדת טוקיו (2020) נשים מתחרות גם בקאנו.
לאורך השנים המדינות הבולטות בענף היו ברית המועצות (51 מדליות, מהן 29 מדליות זהב), גרמניה (55 מדליות מהן 25 מדליות זהב) והונגריה (71 מדליות מהן 19 מדליות זהב).
החל מאולימפיאדת לונדון (2012) מתחרים הגברים במקצי ספרינט ל-200 מטר במקום במקצים ל-500 מטר שהיו נהוגים מאז אולימפיאדת מונטריאול (1976). תוכנית התחרויות תראה כך:
הייצוג הישראלי בענף הקיאק במשחקים האולימפיים
את ישראל ייצגו לאורך השנים שישה חותרי קיאק, בחמש אולימפיאדות שונות. להישג הגבוה ביותר הגיע מיכאל קולגנוב, שזכה במדליית ארד באולימפיאדת סידני (2000).
ברכיכיטון
בְּרָכִיכִיטוֹן (שם מדעי: Brachychiton Schott & Endl) הוא סוג של עצים ושיחים, הכולל 39 מינים שמקורם באוסטרליה וגינאה החדשה. בעבר סוג זה שויך למשפחת הסְטֶרְקוּלִיִּים, כיום, בעקבות מחקרים מולקולאריים הוא משויך למשפחת החלמיתיים (Malvaceae). בישראל אין מינים מסוג זה שגדלים בבר, אבל ישנם 5 מיני תרבות נפוצים שהובאו מאוסטרליה. השם המדעי הוא מן השפה היוונית, שמשמעותו טוניקה (brachys) קצרה (chiton), שכנראה מרמזת על השערות הקצרות שעל הזרעים.
מאפיינים מורפולוגיים
הסוג ברכיכיטון מקיף עצים, לעיתים רחוקות שיחים, חד-מיניים מבחינה תפקודית וחד-ביתיים. הגזעים מעובים ונפוחים.
העלים: הלוואים נושרים לעיתים רחוקות משתיירים; הטרף על פי רוב מחולק לאונות ככף יד או לעיתים רחוקות פשוט. בסיס הטרף על פי רוב מצורת יתד ועד קטום או בצורת לב, השוליים על פי רוב תמימים או משוננים, העורקים יוצאים ככף יד מבסיס הטרף או מנוצים.
עמוד התפרחת חיקית (צומחת מחיק העלה) או אמירית (בקצה הענפים).
הפרחים צומחים בודדים וערוכים במכבדים או באשכולות. הפרחים חד-מיניים מבחינה תפקודית (functionally unisexual) הן הפרחים הנקביים והן הזכריים על אותו פרט (חד-ביתיים).
הפרח נכון (רב-סימטרי), דמוי פעמון, העטיף פשוט, אין עלי כותרת.
עלי הגביע 5, בסיסם מאוחה ומפורדים בחלק העליון של הגביע. העלים בפקעית (בניצן) נושקים האחד את השני פחות או יותר.
הצופנים נעדרים או קיימים ומספרים 10 עד 16.
השחלה בעלת עוקץ ו-5 עלי שחלה ניכרים מחוברים ובהבשלה הם מופרדים. כמו כן היא בעלת 5 מגורות וכל אחת מהן 2 או הרבה ביציות, 5 עמודי עלי מאוחים ו-5 הצלקות תריסניות בצורה מעוגלת או עם אונות.
הפרי היא מפוחית מעוצה הנפתחת אחרי הבשלתה לאורך תפר הבטן. המפוחית קירחת מבחוץ ומרופדת בשערות כוכביות מבפנים.
הזרעים שעירים.
בית גידול
לחלק מהמינים מאפיינים המסייעים לשרידה בסביבה שחונה - חלקם משירים את עליהם בעונת היובש, או אוגרים מים לתקופת מחסור בגזע מעובה. בישראל חמשת המינים דורשים אור מלא מלבד ברכיכיטון דו-גוני. חלקם רגישים לקרה, לשרב, לגיר ולמליחות, וחלקם עמידים לתנאים אלו כולם או מקצתם.
שימושים
הברכיכיטון פופולרי בגינון כעץ נוי. בישראל נטעו רבים ממנו לאורך שדרות ורחובות. פריחתו הצבעונית, צמיחתו המהירה והתאמתו הטובה לסביבה יבשה הן הסיבות העיקריות לפופולריות זו.
שם הסוג בשפה האבוריג'ינית הוא קוּראג'וֹנג, ומשמעותו חוט דיג, משום שחוטי דיג היו מופקים מסיבים ממרכז הגזע.
עצי הנוי בישראל
בישראל נפוצים 5 מינים המשמשים כעץ גינון ונוי. שתילתו בישראל פחתה בגלל השערות הצורבות בפרי ובזרעים שעלולות לגרום לגירוי בעור ובעיניים בעת מעופן. בתיאור כל מין ומין נעשה ניסיון להבחין ביניהם בתחילת התיאור.
ברכיכיטון אדרי
בְּרָכִיכִיטוֹן אֶדְרִי (Brachychiton acerifolius) נקרא על שם עליו הדומים לעלי האדר. מאפיינים מבדילים: העלים הגדולים דמוי ביצה רחבה או מאוצבעים, בעלי פטוטרת ארוכה ופרחים קטנים שצבעם אדום בוהק. הפריחה בצבע אדום עז, מקדימה בחודשים אפריל ומאי את הופעת העלים עד שבתקופה מסוימת נראה העץ כלהבת אש ומכונה לכן גם "עץ הלהבה" (flame tree). הפרחים קטנים, דמוי פעמון, אדומים ויפים, וקוטרם עד 1.5 ס"מ ואורכם 3 ס"מ. הם קטנים בהשוואה לפרחי המינים אחרים בישראל. עצים שונים בארץ, ולעיתים אף באותו העץ פורחים בעוצמה שונה לאחר תקופה קצרה של נשירת העלים ולפני הלבלוב החדש. באוסטרליה הפריחה אחידה יותר ומופיעה כתגובה לחורף יבש, לפני הקיץ הגשום.
ברכיכיטון אדרי הוא עץ גבוה, זקוף עם נוף צריפי רחב או דמוי פירמידה, שמתנשא בישראל מ-5 עד 15 מ', ואף לממדים ענקיים של עשרות מטרים באוסטרליה – ארץ מוצאו. העץ מכוסה עלווה כל השנה, להוציא תקופה קצרה של שלכת לפני הפריחה, שתלויה בעוצמת הקור ומשך הקור בעונת הגשמים. בהר ובמקומות קרים יעמוד העץ כבר בחורף בשלכת, ובמקומות אחרים, בחודש האביב, סמוך לפריחה יחליף העץ את העלים. לעיתים הפריחה מתרחשת בד בבד עם חלק מן העלים הישנים שלא נשרו. השורש שיפודי ומעמיק בקרקע. הגזע עבה, גלילי, מחורץ וצבעו אפור-ירוק בעצים בוגרים צבעו מתחלף לירוק-חום. הגזע והשורשים אוגרים מים. העלים מסורגים, פשוטים, גדולים, חלקים, וצבעם ירוק כהה. הפטוטרות ארוכות. העלים, שאורכם 8 ס"מ עד 20 ס"מ, בעלי צורות שונות: תמימים אליפטיים רחבים, או מאוצבעים בעלי 3 עד 5 אונות קצרות, שרוחבן עד 25 ס"מ, ואז הם דמוי רומח או רובם דמוי עלי אדר ומכאן שמו של העץ. הפרחים חד-מיניים וחד ביתיים ערוכים באשכולות. עטיף הפרח ללא עלי כותרת. הגביע מורכב מ-5 עלי גביע שמאוחים בחלקם התחתון. האבקנים יוצרים את צינור האבקנים, השחלה בעלת 5 מגורות. הפרי היא מפוחית מעוצה, חומה-כהה, שעירה בפנים, דמוית סירה, שאורכה 8 עד 10 ס"מ. הזרעים צהבהבים, דמויי גרעיני תירס מכוסים בשערות צורבות, שהמגע בהן מסוכן לעיניים. העץ הוא צמח אור מלא, רגיש לקרה, לגיר ולמליחות וסבילות לשרב. בשנותיו הראשונות הוא רגיש לשרב ומכוויות שמש בגזעו.
ברכיכיטון אוסטרלי
בְּרָכִיכִיטוֹן אוֹסְטְרָלִי (''Brachychiton australis) בעל פרחים לבנבנים או בצבע קרם-ירקרק (חום בהיר), העלים גדולים, שסועים עמוקות ל-5 עד 7 אונות שמסיימות בחוד ארוך ודק. ברכיכיטון אוסטרלי הוא עץ נוי, זקוף עם נוף מעוגל עד פירמידה, גובהו בישראל עד 10 מ' ואף יותר בארץ מוצאו - אוסטרליה. העץ נשיר, אך בישראל העץ מכוסה עלווה כל השנה, להוציא תקופה קצרה לפני הפריחה. השורש שיפודי ומעמיק בקרקע והוא המשכו של הגזע. הגזע עבה וגלילי וצבעו לבנבן עם פסי אורך טיפוסיים. לעיתים הגזע דמוי בקבוק בדומה לברכיכיטון הסלעים. הגזע והשורשים אוגרים מים. הענפים הצעירים קרחים. הפטוטרת ארוכה, 4.5 ס"מ עד 12 ס"מ. העלים מסורגים, גדולים, מבריקים, קירחים משני הצדדים, סימטריים, ואורכם 6 עד 10 ורוחבם 10 עד 16 ס"מ, ומזכירים עלי אדר. הם שסועים מאוד ל-5 עד 7 אונות, מזוותים או דמוי ביצה צרה או ארוכה, שמסתיימות בחוד ארוך ודק. העץ פורח ללא עלווה בחודש מאי לתקופה קצרה. הפרחים ערוכים באשכולות קצרים ואינם בולטים. הפרחים, קוטרם עד 3 ס"מ ואורכם כ-2 ס"מ, דמויי פעמון, קטנים, פלומתיים, לבנבנים עד חום בהיר וכשהם מתייבשים צבעם אדמדם. הפרחים חד-מיניים, חד-ביתיים (הפרחים הזכריים והנקביים על אותו עץ). עוקץ הפרח 5 עד 10 מ"מ. העטיף פשוט, (עלי כותרת חסרים), 5 עלי גביע מאוחים בתחתיתם ויוצרים גביע דמוי צינור עד פעמון, והאונות בשפת הפעמון כפופות לאחור. האבקנים שעירים. השחלה צמרית. עמודי העלי מופרדים ומחוברים למעלה. הפרי הוא מפוחית קירחת, דמוית סירה, שאורכה 5 ס"מ עד 7.5 ס"מ, עם עוקץ קצר ועם זרעים גדולים וצפופים. העץ הוא צמח אור מלא, רגיש לקרה, לשרב, לגיר ולמליחות .''
ברכיכיטון דו-גוני
בְּרָכיכיטוֹן דּוּ־גּוֹנִי (Brachychiton discolor) - העלים הגדולים בעלי אונות ומכסיפים בצדם התחתון. הפרחים היפים, דמוי פעמון, שעירים, בשני גוני ורוד, וקוטרם עד 5 ס"מ ואורכם 3 ס"מ. הם גדולים בהשוואה לפרחי מינים אחרים בישראל. העטיף פשוט - אין עלי כותרת, אלא 5 עלי גביע שמאוחים בחלקם התחתון. ברכיכיטון דו-גוני הוא עץ בינוני-גבוה, זקוף עם נוף צריפי רחב שמתנשא בישראל עד 10 מ'. השורש שיפודי ומעמיק בקרקע. הגזע עבה וגלילי וצבעו אפור-ירוק. הגזע והשורשים אוגרים מים. הענפים הצעירים שעירים. העלים מסורגים, ירוקים, לעיתים מכסיפים בצדם התחתון. פטוטרות העלים ארוכות ואורכן 5 עד 10 ס"מ. העלים שאורכם 10 ס"מ ורוחבם 20 ס"מ, בדרך כלל בעלי 3 עד 7 אונות והן דמוי עלי אדר או דמוי רומח. הפרי היא מפוחית מעוצה, חומה שעירה, דמוית סירה, שאורכה 15 ס"מ. הזרעים גדולים וצפופים מכוסים בשערות צורבות. העץ הוא צמח חצי צל, רגיש לקרה, לשרב, לגיר ולמליחות.
ברכיכיטון הסלעים
בְּרָכִיכִיטוֹן הַסְּלָעִים (Brachychiton rupestris) עץ נוי, ירוק-עד בגודל בינוני, גובהו 5 עד 10 מ' ואף ל-20 מ' באוסטרליה – ארץ מוצאו. נוף העץ מעוגל או מוארך במקצת. גזעו אפור, לעיתים ירוק, מחורץ, עבה מאוד ועל פי עבה יותר בחלקו התחתון. בעצים בוגרים הגזע דמוי בקבוק באופן בולט. השורש שיפודי ומעמיק. הגזע והשורשים אוגרים מים. העלים מסורגים, פטוטרת ארוכה. הטרפים, שאורכם 5 עד 10 ס"מ, צרים, מוארכים ומחודדים בראשם, תמימים, או שסועים עמוקות לאונות צרות. העלים של הענפים הפורחים צרים ותמימים. הפרחים דמויי פעמון, קטנים, צהבהבים קוטרם עד 2 ס"מ. התפרחת מסוג מכבד, הפרחים ערוכים בצברים ואינם בולטים. הפרחים חד-מיניים, חד-ביתיים (הפרחים הזכריים והנקביים על אותו עץ). העטיף פשוט, (עלי כותרת חסרים), 5 עלי גביע מאוחים בתחתיתם והאונות בשפת הפעמון כפופות לאחור. הפרי מסוג מפוחית, מעוצה, חומה. המפוחית, כמו הפרח, קטנה בהשוואה לשאר המינים ואורכה 2 עד 3 ס"מ. הזרעים גדולים וצפופים ושערות צורבות שעלולות לגרום גם לגירוי בעור ובעיניים בעת מעופן. העץ זקוק לאור מלא, הוא עמיד בקרה, בשרב ובבגיר ורגיש למליחות.
ברכיכיטון צפצפתי
בְּרָכִיכִיטוֹן צַפְצַפְתִּי (Brachychiton populneus) - הפרחים דמוי פעמון, צבעם בחוץ הוא קרם, ובחוץ אדמדם, והם קטנים מפרחיו של ברכיכיטון דו-גוני, אך שווים פחות או יותר לאלה של מינים אחרים בסוג. ברכיכיטון צפצפתי הוא עץ זקוף, מתנשא לגובה של 5 עד 20 מ' בישראל, ואף ל-20 מ' במזרח אוסטרליה – ארץ מוצאו. נוף העץ צריפי בעצים צעירים, ומתעגל יותר בעצים בוגרים ויכול להגיע לקוטר של 10 עד 12 מ'. העץ ירוק-עד כל השנה ואינו משיר את עליו לפני הפריחה כמו במיני ברכיכיטון אחרים. העלים של מין זה קטנים בהשוואה לאלה של מינים אחרים בסוג. השורש שיפודי ומעמיק. הגזע עבה, גלילי, מחורץ וצבעו אפור ובעצים צעירים ירקרק. השורש והגזע אוגרים מים. הפטוטרת ארוכה. העלים מסורגים, פשוטים או בעלי אונות, קירחים, צדם העליון ירוק מבריק וצדם התחתון כהה, אורכם 5 עד 16 ס"מ ורוחבם 2 עד 4 ס"מ. הטרף דמוי ביצה עד סגלגל או דמוי לב (בזן מסוים). העלים מזכירים עלי צפצפה (Populus) ומכאן שם העץ. לעיתים יש לעלים 1 עד 2 אונות ולעיתים רחוקות מאוד עד 5 אונות (בזן מסוים). קודקוד הטרף מאורך ומתחדד, ובסיסו על פי רוב דמוי יתד, לפעמים קטום או דמוי לב (בזן מסוים). התפרחת מסוג מכבד (צברים) עם 10 עד 60 פרחים. הפרחים דמויי פעמון, אורכם 10 עד 16 מ"מ ורוחבם 13 עד 16 מ"מ. צבעם בחוץ קרמיים עד צהובים-ירקרקים, בפנים עם כתמים אדומים אופייני, לעיתים רחוקות הצד הפנימי אדום כולו. הפרחים חד-מיניים, חד-ביתיים (הפרחים הזכריים והנקביים על אותו עץ). העטיף פשוט, (עלי כותרת חסרים), 5 עלי גביע מאוחים בתחתיתם והאונות בשפת הפעמון כפופות לאחור. הפרי הוא מפוחית מעוצה ועבה עם עוקץ, צבעה חום כהה, אורכה 2 עד 8 ס"מ ומכילות 2 עד 22 זרעים או לעיתים רחוקות 140. הזרעים גדולים וצפופים עם שערות צורבות שעלולות לגרום גם לגירוי בעור ובעיניים בעת מעופן. העץ ותיק בארץ נפוץ בכל האזורים. העץ הוא צמח אור מלא, עמיד לקרה, לשרב, ולגיר, ורגיש למליחות.
מטמון כסף
מטמון כסף או מצבור כסף (Silver hoard, בשונה ממטמון מטבעות) מתאר ממצא ארכאולוגי של מצבור פריטי כסף ושברי תכשיטים האסופים יחד ומונחים, לרוב, בתוך פכי חרס. מטמוני הכסף נמצאו, בחלקם, מתחת לרצפות או שכבות מגורים ומכאן שמם. מיקומם של מטמוני הכסף שונה ממצא לממצא, ויכול להיות חצר או מבנה, באזור פרטי (בית מגורים) או ציבורי. פריטי הכסף במטמונים נשמרו בצרורות ובמשקלים לא אחידים.
מטמוני כסף נמצאו בארץ ישראל, ב ובמצרים. בארץ ישראל נתגלו כארבעים מצבורים, כמות חריגה בהשוואה לשאר המקומות בעולם. ארבעה מהם (תל כיסאן, תל דור, עכו ועין חופז) התגלו באזור הצפון, בקרבת החוף, אזור הניתן להגדירו כדרום פיניקיה בתקופת הברזל. בארבעה מטמוני כסף אלו, ישנו דמיון טיפולוגי בין פריטי הכסף, בפרט טיפוס מאפיין הנקרא "בצע כסף" הנמצא במספר רב של מצבורים.
השימוש במטמוני כסף היה נפוץ בתקופת הברונזה והברזל (600–2000 לפנה"ס) כאשר מרבית המטמונים בארץ ישראל מתוארכים לתקופת הברזל ומיעוט לתקופת הברונזה התיכונה . מצבורי הכסף פרוסים מצפון לדרום הארץ ונפוצים באזורים גאוגרפיים שונים, אזור החוף והשפלה, הרים, מדבר יהודה ובנגב. במסופוטמיה נתגלו שנים עשר מטמוני כסף המתוארכים לתקופות שונות, שישה לתקופה האכדית (מקבילה בארץ ישראל לתקופת הברונזה הקדומה), אחד לתקופת הברונזה התיכונה וחמישה לתקופת הברזל.
סוגי מטמוני כסף
במחקר ניתנו שלוש סיבות עיקריות לצבירה והטמנת כסף. הסיבה הראשונה, "מטמון יסוד", מטמון שהוטמן מתחת ליסודות מבנה ציבורי חשוב, כגון מתחם מקודש, בפינה, או מתחת לרצפת חדר ולכן, ככל הנראה יש לקשרו לפולחן דתי ומתחמים מקודשים. בקטגוריה זו זוהו שני מטמוני יסוד בבית שאן, במקדש הצפוני ובמקדש הדרומי, המתוארכים לראשית תקופת הברזל. מטמון נוסף זוהה בתל מקנה, המתוארך למאה ה-7 לפנה"ס, שנמצא מתחת לרצפה בהקשר ציבורי, במתחם מקודש וייתכן כי הוטמן כמטמון יסוד . בכדי לסווג מטמון כמטמון יסוד יש צורך להראות שהוא הוטמן ביסודות של מבנה ציבור, פולחני או אדמיניסטרטיבי . סיבה שנייה להטמנת כסף, "מטמון של חרש", כאשר יש עדויות על המצאות בית מלאכה בקרבת מקום. מטמון של חרש זוהה בנהריה ומתוארך לתקופת הברונזה התיכונה א (1750–1850 לפנה"ס). סיבה נוספת להטמנה, "מצבור כספת", מצבור שהוסתר ולעיתים אף הוטמן, לא תמיד בעומק רב, אלא הונח ככספת במקום מסתור, כך שתהיה גישה חוזרת אך עם זאת נסתרת בגלל ערכם הרב. סיבה זו הובנה בעקבות תכולת המצבור ועומק ההטמנה שמצביע על כסף ששימש למסחר.
שיטת תשלום קדומה
בתחילת המאה העשרים כונו מרבית מטמוני הכסף "silversmith’s hoard" ויוחסו לעבודת החרש, גם ללא ממצאים נוספים המעידים על בית מלאכה במקום. עם ריבוי ממצאי מטמוני הכסף גדלה ההבנה כי הסבר זה שמטמוני הכסף הם מטמון של חרש או מטמון יסוד של מבנה ספציפי (ייחוס המצבורים בצורה מקומית) אינה נכונה וישנה תופעה רחבה המאפיינת את ארץ ישראל בתקופת הברונזה התיכונה והברזל. כך התפתחה הגישה הרואה את מטמוני הכסף כעדות להתפתחות כלכלית, כאשר הכסף נסחר כאמצעי תשלום, על פי משקל, כחלק ממערכת סחר עולמית, למשל בקרב הפיניקים שהובילו סחורות מהמערב לממלכת אשור. על פי גישה זו השימוש במתכת כסף התפתח כשלב ביניים בין מערכת סחר החליפין לבין השימוש במטבעות. על פי סברה אחת המסחר התנהל בעזרת בצעים, בעלי משקל אחיד, שהוכנו מראש ומנתכים ששימושו כחומר גלם ליצירת בצעים אלו. מצד שני, נטען כי שיטת התשלום בצע כסף נעשה על פי משקל, ערכו של הכסף היה גבוה מה שהצריך מערכת שקילה מדויקת. אופן תשלום זה ייתר את הצורך בתכנון משקל הבצעים או משקל הצרורות אך הקשה על היכולת לאזן את המאזניים למשקל הרצוי. כדי לאזן את המאזניים בצורה מדויקת נעזרו בבצעי כסף זעירים במשקל קטן מחצי גרם. לבצעי הכסף הקטנים לא היה ערך בפני עצמם בגלל חוסר היכולת לשקול אותם, אך שימושם לצורך איזון ובקרה היה מרכזי בסוג מסחר זה. בחלק מהמטמונים בצעי הכסף נצררו באריג ולעיתים נדירות הצרורות נחתמו בבולות, ייתכן כבקרה על איכות הבצעים. משקל הצרורות משתנה ממטמון למטמון ואיננו אחיד.
מטמוני הכסף מעידים על עולם מסחר שהתפתח בתקופת הברזל ועל ההתפשטות הפיניקית מערבה (הפקת כסף במערב ומסחר בו במזרח). בנוסף, ההרכב הכימי והאיזוטופי מתחקה אחר מקורו ותיארוכו שווה לתיארוך ההתפשטות הפיניקית מערבה (ראה מטה).
בצע כסף
בצע כסף הוא הטיפוס הטיפולוגי המאפיין והנפוץ ביותר של מטמוני הכסף, אותו מאפיינות: הבצע נבצע ידנית בעזרת סיתות בעזרת מכשיר חד (גרזן/יתד), ישנם בצעים שסותתו משני עבריהם (חזית וגב). הבצעים מופיעים בצורת ריבוע, מלבן, משולש, פירמידה, פינה ולעיתים בצורה לא רגולרית. ישנם תתי טיפוס בבצעים: פריטים בצועים מצד אחד ופריטים עם סימני בציעה משני הצדדים. החלוקה של הבצעים למשקלים אקראית וישנם מספר רב של בצעים במשקלים קטנים מ-0.5 גרם. הטיפולוגיה של בצע הכסף מצביעה כי נבצעו באופן ידני, לעיתים מספר פעמים. ממצאים אלו מתחברים ומעידים כי הבציעה נעשתה במעמד המסחר כבקרת איכות של בצעי הכסף. הביטוי האשורי sibiritu המופיע ככינוי לאחת מצורת הכסף, משמעותו שבור, ומהווה עדות לשונית אשורית לשבירת הכסף לבדיקת איכותו.
הביטוי "בצע" מופיע במקרא 15 פעמים בלבד במשמעויות שונות. בשמונה מהם המשמעות של בצע היא ביטוי לשקר ובשש מהפעמים מופיע "בצע" בצירוף פועל מאותה שורש. זוהי עדות כתובה לקשר בין הבצע לשקר, הבא לידי ביטוי בזיוף איכות הכסף ועל הבציעה של הכסף, חלק בלתי נפרד מהבצע.
המסחר הפיניקי בכסף
ישנן תעודות מסחר אשוריות שהשתמרו בהם מוזכרות מנחות שהתקבלו ממלכי פיניקיה למלכי אשור. מנחות אלו מתפרשות על ידי החוקרים כמיסים שניתנו על ידי מלכי הערים הפינקיות (בעיקר צור וצידון) תמורת הרשות לקיים סחר ימי חופשי מערבה. סידור תעודות אלו באופן כרונולוגי מעלה כי ישנה עלייה מתמדת בשיעור המיסים, ובייחוד של מתכת הכסף שגבו מלכי אשור מן הפיניקים. בעזרת תעודות אלו ניתן להסיק את טיב היחסים בין אשור לפניקיה, מלכי אשור נזקקו לפיניקים, כספקי הכסף שלהם, והביקוש לכסף הלך וגבר. התפשטות הפיניקים מערבה מיוחסת לחיפוש אחר עפרות כסף במערב, הפקתו ומכירתו במזרח ברווח עצום. ככל שגברה הדרישה באשור לכסף, הגבירו הפיניקים את קצב הייצור וסיפקו את הכסף במס אך במקביל גם במכירה.
Ultramega OK
אחרי שחרור שני המיני אלבומים: "Screaming Life" (ב-1987) ו"Fopp" (באותה השנה) בלייבל סאב פופ, חתמה הלהקה על חוזה הקלטות עם החברה SST. האלבום כלל אלמנטים של הבי מטאל, רוק פסיכדאלי והארדקור פאנק.
הלהקה יצאה לסיבוב הופעות בארצות הברית לאחר שחרור האלבום, ובנוסף סיבוב הופעות מעבר לים.
ב-1990 קיבל האלבום מועמדות לפרס הגראמי בעבור הופעת המטאל הטובה ביותר.
מיכל גרבוביץ
מיכל גרבוביץ (1909 – 30 באפריל 1939) הייתה יהודייה תושבת טבריה, אשר ליקטה והעבירה לארגון ההגנה ידיעות מודיעיניות רבות אודות פעילות ערבית עוינת בעיר, אגב עיסוקה בזנות שם. היא נרצחה על ידי הערבים בשל פעילותה למען ההגנה.
ביוגרפיה
מיכל גרבוביץ נולדה בטבריה לאב עולה מרוסיה ולאם עולה ממרוקו. היא הייתה הצעירה מבין ששת ילדי המשפחה. אביה מת במהלך מלחמת העולם הראשונה. היא למדה בבית הספר "אליאנס". לאחר לימודיה עסקה בריקוד. משפחתה סיפרה שהיא חייתה בקרב האוכלוסייה הערבית בעיר העתיקה של טבריה, ובשל כך הם התנכרו לה. ככל הידוע היא עסקה בזנות וככל הנראה אף ניהלה בית בושת. לקוחותיה באו מקרב נכבדי האוכלוסייה הערבית בטבריה. היו לה שמות נוספים בהם בתיה או בהיה.
פעילותה המודיעינית של גרבוביץ התרחשה על רקע אירועי המרד הערבי הגדול בארץ ישראל. שבמהלכו אף התחולל הטבח בטבריה, שבו נרצחו 19 יהודים. במהלך המרד פקדו את ביתה של גרבוביץ גם מפקדי כנופיות ערבים. גרבוביץ עמדה על זהותם ובשנת 1936 העבירה מסר לארגון ההגנה בעיר שביכולתה לספק לו מודיעין שתלקט מפי אותם אישים וכן מפי קציני משטרה בריטים. לאחר שהארגון העמיד אותה במבחן באמצעות אדם שהתחזה לערבי החל שיתוף הפעולה ביניהם והיא העבירה להגנה מידע במשך כשלוש שנים. המידע שהעבירה סייע למנוע התקפות ולהציל חיי יהודים רבים וכן אפשר להגנה לחסל מספר אנשי כנופיות.
במועד כלשהו חשדו הערבים בגרבוביץ שהיא עומדת בקשרים עם המשטרה הבריטית וארגון ההגנה. ב-30 באפריל 1939 היא נורתה על ידי ערבי בביתה או ברחוב בעיר ונהרגה. היא נקברה בחלקה הספרדית בבית הקברות העתיק בטבריה. ככל הידוע רוצחה נעצר אך שוחרר ולא נענש.
בקרב האוכלוסייה היהודית בעיר הייתה גרבוביץ מנודה בשל עיסוקה והתרועעותה עם הערבים, ופעולותיה למען הגנת יהודי טבריה נודעו ברבים רק לאחר מותה.
יחסי איראן–הוותיקן
יחסי איראן–הוותיקן הם היחסים הדיפלומטיים המתקיימים בין הרפובליקה האסלאמית של איראן ובין קריית הוותיקן.
סקירה כללית
המגעים הראשונים בין מדינת האפיפיור לבין ממלכת פרס החלו כבר בתקופת שלטונו של עבאס שאה הראשון אשר שלח שליחים אל האפיפיור. הוותיקן מקיים יחסים רשמיים עם איראן מאז 1954, ויחסים אלו נשמרו גם לאחר המהפכה האיראנית. ב-1979 שלח האפיפיור פיוס השנים עשר שליח כדי לסייע בפתרון משבר בני הערובה באיראן. כיום מחזיקה איראן שגרירות בוותיקן. היחסים בין שתי המדינות נחשבים לחמים למדי חרף העובדה שאיראן היא רפובליקה אסלאמית-שיעית, מאידך - כיוון שתי הישויות הן ישויות בהן לדת יש מעמד עליון, יש ביניהן שותפות ברמה האידאולוגית. יש אף המוצאים הקבלות בין הפילוג השיעי-סוני באסלאם לפילוג הקתולי-פרוטסטנטי בנצרות.
ב-2008 הצהיר מחמוד אחמדינז'אד שהוותיקן הוא "כוח חיובי לצדק ולשלום". באוקטובר 2010 פנה אחמדינז'אד לאפיפיור בנדיקטוס השישה עשר, והצהיר שהנוצרים והמוסלמים צריכים לפעול יחדיו כדי להיאבק בחילוניות והחומריות בעולם. באותה הזדמנות, שיבח אחמדינז'אד את האפיפיור על כך שביקר כומר אמריקאי שאיים לשרוף את הקוראן. בנובמבר של אותה שנה האפיפיור שלח מכתב תשובה בו המליץ על הקמתה של ועדה איראנית-אפוסטולית משותפת על מנת להסדיר את מעמדה של הכנסייה הקתולית באיראן.
הבניין הפדרלי של קלוצ'ינסקי
הבניין הפדרלי של קלוצ'ינסקי (באנגלית: Kluczynski Federal Building) הוא גורד שחקים במרכז העיר שיקגו לופ הממוקם ברחוב דירבורן דרום 230. המבנה בן 45 הקומות תוכנן על ידי לודוויג מיס ואן דר רוהה והושלם ב-1974 כחלק האחרון של המרכז הפדרלי החדש. גובהו 171 מטרים ועם סניף הדואר וההרחבה המתוכננת של מיס הבניין עומד על השטח שנבנה בעבר כבניין הפדרלי של שיקגו ותוכנן בידי האדריכל הנרי איבס קוב. הוא נקרא לכבודו של חבר הקונגרס האמריקני ג'ון קלוצ'ינסקי, שייצג את מחוז הקונגרס החמישי של אילינוי מ-1951 עד 1975 עד מותו באותה שנה. זהו אחד משלושה בניינים של ואן דר רוהה במתחם הפדרל סנטר פלאזה: האחרים הם משרד הדואר של תחנת הלופ ובית המשפט של ארצות הברית אוורט מקינלי דירקסן.
בניין קלוצ'ינסקי בנוי ממסגרות פלדה ובעל שטח של 110,000 מטרים רבועיים. החלק החיצוני עטוף בזכוכית בגוון ברונזה המשובצת במסגרות אלומיניום בהירות. מתחת לחלונות יש לוחות פלדה צבועים בשחור וחלונות מופרדים אופקית על ידי פרופילי פלדה בחתך I מפלדה שנצבעו גם הם בשחור. הלובי בן שתי הקומות שקוע ומאפשר לקולונדה להקיף את הבניין במפלס הרחוב. הקירות והרצפות הפנימיות של הלובי מכוסים בגרניט המשתרעת עד לרחבה. הלובי מכיל מספר לוחות הנצחה שהוסרו מהבניין הקודם.
המתחם כולו מבוסס על תבנית רשת של 8.5 מטרים, כך שתפרים של מרצפות הגרניט ברחבה משתרעות לתוך לובי הבניין ומעלה לצדדים כדי ליצור אחדות בין שלושת המבנים המרכז דומה למרכז טורונטו-דומיניון הקודם של מיס והורחב ב-1991 עם הוספת הבניין הפדרלי של מטקאלף בן 28 הקומות מדרום על פני שדרות ג'קסון.
ב-28 באוגוסט 1996, אחד-עשר בני אדם נעצרו בעת הפגנה בבניין.
בשנת 2009, GSA לקחה על עצמה פרויקט גדול לשיפור יעילות האנרגיה שכלל סרט שמש על חלונות, תאורת LED משודרגת HVAC ומערכות מכניות אחרות. לאחר העבודה, הבניין קיבל אישור LEED Silver.
פסל פלמינגו של אלכסנדר קלדר, פסל פלדה אדום בגובה 16 מטרים, נחשף ברחבה ב-24 באוקטובר 1974. הפסל השתמר ושוחזר ב-1998. ברחבה מתקיים גם שוק איכרים שבועי בעונת האביב והקיץ, הפתוח לקהילה.
סוכנויות פדרליות בבניין כוללות את שירות הגיוס של חיל האוויר, סוכנות הדרכונים של מחלקת המדינה, מחלקת העבודה, שירות הכנסות הפנים, המשרד לניהול כוח אדם, הנציבות לבטיחות מוצרי צריכה, מינהל השירותים הכלליים ומשרדים של שני הסנאטורים האמריקאים מאילינוי, ריצ'רד "דיק" דורבין ותמי דקוורת'.
לאחר בחירתו לנשיא ב-4 בנובמבר 2008, הקים ברק אובמה את משרדי המעבר של ממשלו בבניין הפדרלי, מה שגרם להגברת אמצעי האבטחה באזור שמסביב.
מצליח הכהן גאון
רב מצליח הכהן גאון בן שלמה הכהן, היה צאצא לשושלת גאוני ישיבת גאון יעקב הארצישראלית. הקים את הישיבה בפוסטאט שבמצרים ועמד בראשותה עד הריגתו בשנת 1139.
פעילותו בפוסטאט
בשנות גזירות תתנ"ו, בעקבות כיבושי ערי ארץ ישראל על ידי הצלבנים, עברה ישיבת גאון יעקב מהעיר צור לחדרך הסמוכה לדמשק. באותה תקופה עמד בראשות הישיבה רבי שלמה הכהן גאון. רבי מצליח התגורר באותה עת בעיר זו, ופעל לצד אביו, ולא ידוע רבות על חייו בשנים אלו.
כשנפטר רבי שלמה, בשנת 1127, העביר בנו רבי מצליח הכהן את הישיבה לפוסטאט שבמצרים, ועמד בראשות הקהילה הירושלמית ("אלשאמיין") בעיר, שכללה יהודים שמוצאם מארץ ישראל וסוריה. מרכזה של הקהילה היה בבית הכנסת בן עזרא שבו התפללו בנוסח ארץ ישראל. רבי מצליח הקים חצר ממלכתית, בה פעלו אנשי חצר, משוררים, וקשרים מסועפים עם היהודים בארצות הסביבה.
רבי מצליח נהג, כדרך הגאונים, לשאת דרשות בזמנים מיוחדים. הדרשות כוללות דברי הלכה ואגדה, והן מבוססות על דרשותיו ופירושיו של רב סעדיה גאון.
רבי מצליח היה מקורבו של החליף אל-חאפז וקיבל ממנו גלימה של כבוד ותארים רמי המעלה: "גלאל אלמלך תאג' אלריאסה'" – "תפארת המלכות וכתר הראשות".
בשנת 1138 כיהן כוזיר מוסלמי סוני בשם רצ'ואן, שרדף את הנוצרים ואת היהודים. כחלק מפעילותו אסר והרג את ראשי הקהילה היהודית, ובהם רבי מצליח גאון, בשנת 1139.
אזכורים ממנו
בהקדשה לתנ"ך כתב יד לנינגרד כתוב אחרי הקדמת הסופר:
בקטע כתב-יד של הקדשה מספר "חובת הדיינים" (מפירושו של רב שמואל בן חפני גאון), נמצאה הקדשה לכבוד בתו של רב מצליח הכהן;.
הוא מוזכר גם פעמים רבות במהדורות הדפוס של ספר הערוך של רבי נתן מרומי, המבוססות על עותק שהיה ברשותו של רבי מבורך, שהוסיף על דברי הערוך מהערותיו של רבי מצליח. כמו כן נמצאו בגניזה הקהירית תשובות הלכתיות שהשיב.
ייחוסו
בין כתבי גניזת קהיר נתגלה כתב יד בו מופיע ייחוסו של רב מצליח הכהן;
Baduizm
Baduizm (בעברית: מבוכה) הוא אלבום הבכורה של הזמרת והיוצרת אריקה באדו, אשר יצא ב-11 בפברואר 1997 על ידי קידר רקורדס. לאחר שעזבה את האוניברסיטה במטרה להתרכז במוזיקה במשרה מלאה, החלה באדו להסתובב עם בן דודה, רוברט "פרי" ברדפורד, והקליטה אלבום דמו בן 19 שירים, בשם "Country Cousins", שמשך את תשומת ליבו של קידר מאסנבורג, מנהל חברת התקליטים קידר רקורדס. כתוצאה מכך הוא הזמין אותה להקליט דואט עם הזמר דיאנג'לו ובסופו של דבר החתים אותה על חוזה הקלטות עם חברת יוניברסל מיוזיק גרופ. הקלטות האלבום התקיימו בין יינואר לאוקטובר 1996 בניו יורק, פילדלפיה ודאלאס.
האלבום זכה לביקורות חיוביות מצד מבקרי המוזיקה ששיבחו את סגנון המוזיקה של האלבום ואת החזון האמנותי של באדו; מבקרים אחרים ציינו קווי דמיון בין באדו לבילי הולידיי. האלבום זכה להצלחה מסחרית כטאשר הגיע למקום השני בארצות הברית ולמקום הראשון במצעד אלבומי ה-R&B וההיפ-הופ האמריקאי. האלבום הגיע למעמד פלטינה משולשת בארצות הברית ולמעמד אלבום זהב בקנדה ובריטניה.
מתוך האלבום יצאו ארבעה סינגלים: "On & On", "Next Lifetime", "Otheride of the Game" ו-"Appletree". האלבום זכה לשבחים רבים, כולל פרסים על "On & On" ופרס גראמי לאלבום ה-R&B הטוב ביותר בטקס פרסי הגראמי ה-40. האלבום עזר לבאדו לבסס את מעמדה כאחת מהאמנים המובילים בסצנת מוזיקת הנאו-סול והאלבום עצמו נחשב לאחד מהאלבומים שתרמו הכי הרבה לז'אנר.
רקע
כשהייתה בת 14 החלה לעשות קטעי "פרי סטייל" בתחנות רדיו מקומיות. בנוסף באותה תקופה החליטה לכתוב את שמה כ-"Erykah" אף על פי ששמה נכתב במקור כ-"Erica" מכיוון שהיא האמינה ששמה המקורי הוא שם של עבד. המונח 'קאה' מזהה את האני הפנימי של האדם. היא אימצה את שם המשפחה "באדו" מכיוון שזה היה צליל שירת הסקאט האהוב עליה; כמו כן, בקרב אנשי האקאן בגאנה, זה המונח לילד העשירי. עם סיום לימודיה בבית הספר התיכון לאמנויות הבמה והאמנות החיצונית "בוקר טי וושינגטון" המשיכה באדו ללמוד תיאטרון באוניברסיטת גראמינג סטייט, מכללה שחורה היסטורית. כדי להתמקד במוזיקה במשרה מלאה, היא עזבה את האוניברסיטה ב-1993 לפני שסיימה את לימודיה, ולקחה על עצמה כמה משרות בשכר מינימום כדי לפרנס את עצמה. היא לימדה דרמה וריקודים לילדים במרכז התרבות דרום דאלאס בטקסס. בזמן שעבדה והייתה עם בן דודה, רוברט "פרי" ברדפורד, היא הקליטה אלבום דמו של 19 שירים, בשם "Country Cousins", שמשכה את תשומת ליבו של קידר מאסנבורג. הוא הזמין את באדו להקליט דואט עם דיאנג'לו, ובסופו של דבר החתים אותה על חוזה תקליטים עם יוניברסל מיוזיק גרופ.
הקלטה והפקה
הקלטות האלבום התרחשו בין ינואר לאוקטובר 1996 באולפני סולרי בניו יורק, באולפני "Sigma Sounds & Ivory" בפילדלפיה ובמעבדת סאונד דאלאס בדאלאס. באדו חשפה בטוויטר כי אלבום הבכורה שלה, הושפע בחלקו מאלבום הבכורה של ברנדי, וכתבה בציוץ: "האלבום הראשון של ברנדי היה אחד ההשראות שלי בעת כתיבת "Baduizm". אני אוהבת את האלבום ההוא [...] שירים שאהבתי היו "I Wanna Be Down" ו-"Always on My Mind".