cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
וינסנט שיאבלי
קריירת משחק
ב-1987 שיחק לצידו של טים קונוויי בסרט הקומדיה הקצר "Dorf on Golf", ולאחר מכן בסרט הקצר שהיווה המשך "Dorf and the First Games of Mount Olympus" בשנת 1988. בשנת 1990 גילם את רוח הרפאים של הרכבת התחתית בסרט "רוח רפאים", ובשנת 1992 גילם בסרט "באטמן חוזר" את דמות "נגן האורגן", מאנשיו של הפינגווין. הוא הופיע שוב בתפקיד נבל בסרט "מחר לנצח" (1997) מסדרת ג'יימס בונד, ומוקדם יותר כאחת מדמויות הנבל בסרט "באקארו בנזאי" משנת 1984. ב-1994 הופיע בקליפ של זי זי טופ לשירם "Breakaway" לצד פאירוזה באלק. בשנת 1996 דיבב בשני פרקים של הסדרה "היי ארנולד!" ובשנת 2002 דיבב שוב בסרט "היי ארנולד!". בשנת 2002 גילם דמות של מגיש תוכנית טלוויזיה לילדים שהפך למכור להרואין, בסרט "סמוצ'י חייב למות".
תפקידו הראשון בטלוויזיה היה בשנת 1972 בסיטקום "The Corner Bar" בו שיחק את אחת מהדמויות הראשונות של גיי בטלוויזיה האמריקאית. כמו כן הופיע בטלוויזיה במיני-סדרה "ספסרי הממון" על בסיס ספרו של ארתור היילי, ב"באפי ציידת הערפדים", בשלושה פרקים בסדרה "טקסי" בתור הכומר שמחתן בין לאטקה לסיקמה, ובתפקידי אורח ב-"WKRP בסינסינטי", ב"מקגייוור", ב"מסע בין כוכבים: הדור הבא", ב"מיאמי מחלק מוסר", ב"פאנקי השובבה", ב"איש הנצח" וב"תיקים באפלה".
ספרי בישול
שיאבלי כתב שלושה ספרי בישול, המשולבים בזיכרונות וסיפורים אישיים:
חיים אישיים ומותו
שיאבלי נישא לשחקנית אליס ביסלי בשנת 1985, והם התגרשו בשנת 1988. בסדרה "בלשים בלילה" הופיע בפרק אחד בתפקיד מושא אהבתה של דמותה של ביסלי. בנם, אנדראה שיאבלי, נולד בשנת 1987.
בשנת 1992 שיאבלי נישא לנגנית הנבל האמריקאית קרול מוקליאן.
כמי שסבל מתסמונת מרפן, שימש יושב ראש משותף של כבוד בעמותת מרפן הלאומית, איגוד לחולים בתסמונת.
שיאבלי מת ממחלת סרטן הריאות ב-26 בדצמבר 2005, בגיל 57, בביתו אשר בעיירה הסיציליאנית, שם נולדה סבתו אנדראה קוקו, ועליה כתב בשנת 2002 ספר בשם "הרבה דברים יפים: סיפורים ומתכונים מפוליצי ג'נרוזה" ("Many Beautiful Things: Stories and Recipes from Polizzi Generosa"; ISBN 0-7432-1528-1). שיאבלי נקבר בבית הקברות בעיירה.
שני סרטים תיעודיים נעשו על חייו של שיאבלי בסיציליה. הראשון, "היו זמנים בפוליצי" ("Once Upon a Time in Polizzi") יצא קצת לפני מותו, ב-11 באוקטובר 2005, והשני - "הרבה דברים יפים" ("Many Beautiful Things"; או באיטלקית "Tanti Beddi Cosi") - הופק על ידי אורליו גמבדורו ויצא ב-2014. הסרט "היי ארנולד!: סרט הג'ונגל" שיצא ב-2017, על בסיס סדרת הטלוויזיה שבה השתתף כמדבב, הוקדש לזכרו.
The Wizard and I
"The Wizard and I" ( בתרגום חופשי לעברית: הקוסם ואני) הוא קטע מוזיקלי מתוך המחזמר המצליח ''Wicked. הקטע בעיקרו הוא'' סולו לדמותה של אלפבה, אם כי דמותה של מאדאם מוריבל שרה גם כן בהקדמת לשיר.
רקע
השיר מבוצע בתחילת המערכה הראשונה של המחזמר. בו, מאדאם מוריבל מספרת לאלפבה על כישרונותיה, ואומרת לה שתארגן עבורה פגישה עם הקוסם מה שמניע את רצונה של אלפבה לשנות עצמה, בעזרת הקוסם, שהיא עדיין מאמינה שהוא כן ואמיתי, ומסוגל לעזור לה עם שלל בעיותיה. אלפבה שרה גם על לגאול את עצמה בעיני אביה, פרקס (פרקספר), ואחותה נסרוס, ועל האפשרות שהקוסם ירפא אותה מהמראה הירוק והמוזר שלה. כמו כן, אלפבה חולמת להפוך לבת אדם חדשה, ומייחלת ליום בו לפחות מחצית אוז, "הקבוצה המועדפת" כלשונה, תהיה בעדה.
מוזיקה
"הקוסם ואני" כולל את "Unlimited" הנוכח לאורך המחזמר. ביצירה זו, אלפבה מנבאת חגיגה ברחבי אוז סביבה, אם כי היא לא יודעת שזה מתייחס ל"מותה" שלה בסוף המחזמר, לאחר ש"מומסת" על ידי דורותי, שעליה שרה אלפבה באופן אירוני באומרה שהיא " כל כך שמחה, שאוכל להתמוסס." היא גם מדמיינת ש"כשאנשים יראו אותי [אלפבה] הם יצעקו" מאהבה, לא מפחד. לקראת שיאו של השיר, היא מצהירה כי תהיה מרכז "חגיגה ברחבי עוץ" שמתרחשת בפתיחת המופע. מאפיין בולט נוסף של השיר הוא הפעמים הרבות שבהן מופיעה המילה "טוב" בטקסט היצירה המוזיקלית ווקאלית-בימתית.
בתחילת השיר משולבים אלמנטים מן השיר "Making Good", שבטיוטויותיו האחרונות של המחזמר נגנז.
ההקלטה הגרמנית המקורית של השיר הזה, "Der Zauberer und ich", מושרת על ידי השחקנית ההולנדית, ווילמין ורקאיק בשלוש שפות - גרמנית, הולנדית ואנגלית. בראיון אמרה ורקאיק כי מבחינתה "הקוסם ואני" הוא השיר שהכי קשה לה לשיר בהפקות באנגלית. זה לא המקרה של ההפקות הגרמניות וההולנדיות, שבהן"No Good Deed" היה קשה הרבה יותר.
גרסאות נוספות
לג'ון בארומן יש עיבוד מחודש לשיר עבור אלבומו בשם "ג'ון בארומן" תחת השם "הדוקטור ואני", שהוא רצועת בונוס בלעדית ב- iTunes.
לאריאנה גרנדה יש ביצוע חי של השיר מהמשדר המיוחד לציון 15 שנה ל"מרשעת" אשר צורף לאלבום המחזמר "Wicked (15th Anniversary Special Edition)".
חנניה בר
חנניה בר (נולד ב-24 בספטמבר 1943) הוא צלם קולנוע ישראלי. במהלך עבודתו כצלם בארצות הברית היה מועמד שלוש פעמים לפרס דיי טיים ('שעות היום') אמי לצלם הטוב ביותר, מתוכן זכה פעמיים. בנוסף היה מועמד לפרס אייס (Ace Award). בישראל קיבל שלוש פעמים את פרס הצלם הטוב ביותר.
ביוגרפיה
מאז חזרתו לישראל בשנת 1996 הוא משלב את עבודתו כצלם עם הפקה ובימוי. הסרט הדוקומנטרי "היו ויהיו" בבימויו, על נושא היחסים של ישראל עם גרמניה של היום, הוקרן בפסטיבל הקולנוע היהודי בירושלים.
במהלך עבודתו כצלם בארצות הברית קיבל שני פרסי דיי טיים אמי (1984 ו-1991). לצד הפקות הוליוודיות יקרות, פיתח בר יחסי עבודה הדוקים עם הבמאי האמריקני העצמאי הנרי ג'גלום, עבורו צילם 12 סרטים עלילתיים. בישראל זכה בר שלוש פעמים בפרס הצלם הטוב ביותר: בתחרות הסרט הקצר על הסרטים הדוקומנטריים "ירושלים באמנות" (במאי - מיכאל לב-טוב) ו"אפטר" (במאי - רנן שור) וכן פרס הצלם הטוב ביותר לסרט עלילתי "פנטזיה על נושא רומנטי" (במאי - ויטק טראץ', תסריט - חנוך לוין).
בר נשוי לשולי בר ולהם שתי בנות.
יחסי איי מרשל–צ'ילה
יחסי איי מרשל–צ'ילה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת איי מרשל לבין הרפובליקה של צ'ילה.
היסטוריה
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת איי מרשל לבין הרפובליקה של צ'ילה הם יחסים דיפלומטיים שקטים, עם שיתופי פעולה אחדים בלבד במסגרת ארגונים מולטילטרליים בהן חברות המדינות כגון האומות המאוחדות. היחסים הדיפלומטיים שבין איי מרשל לצ'ילה כוננו באופן רשמי ב-25 בינואר 1990.
אזרחי צ'ילה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות באיי מרשל אינם זקוקים לאשרה מראש על מנת לעשות כן, אם כי יצטרכו להנפיק אחת עם הנחיתה במדינה. לעומת זאת, אזרחי איי מרשל שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בצ'ילה זקוקים לאשרת כניסה על מנת לעשות כן.
עונת 1979/1980 בליגה הארצית
עונת 1979/1980 בליגה הארצית הייתה העונה הרביעית של הליגה הארצית כליגה השנייה בחשיבותה בכדורגל בישראל.
הליגה כללה 16 קבוצות. את העונה סיימה הפועל ירושלים במקום הראשון ועלתה לעונת 1980/1981 בליגה לאומית, לצד הפועל רמת גן והפועל ראשון לציון שסיימו אחריה בהתאמה.
הפועל בת ים, הפועל טירת כרמל והפועל הרצליה ירדו לליגה השלישית.
אפולו מוליך המוזות
אפולו מוליך המוזות (בצרפתית: Apollon musagète) הוא בלט נאו-קלאסי בשתי תמונות, שאיגור סטרווינסקי חיבר בשנים 1927–1928. את הכוריאוגרפיה לבלט יצר ב-1928 ז'ורז' בלנשין בן העשרים וארבע, והמלחין תרם את הלברית. את התפאורה והתלבושות עיצב אנדרה בושאן, ב-1929 יצרה קוקו שאנל תלבושות חדשות. הקמת התפאורה נמסרה לידי אלכסנדר שרוואשידזה, והממונה על התלבושות הייתה מאדאם א. יוקין. פטרונית האמנויות אליזבת ספראג קולידג' הזמינה את הבלט בשנת 1927 לפסטיבל מוזיקה מודרנית, שנועד להתקיים שנה לאחר מכן בספריית הקונגרס בוושינגטון הבירה.
במרכז עלילת הבלט עומד אפולו, אל המוזיקה היווני, ששלוש מוזות באות לבקרו: טרפסיכורה, מוזת המחול והשירה; פוליהימניה, מוזת הפנטומימה; וקליופה, מוזת הפיוט. הבלט מציב את ימי קדם הקלאסיים כנושאו, אף כי העלילה מרמזת לסיטואציה בת-ימינו. היא עוסקת במסורת מתחדשת, שכן השראתה באה לה ממוזיקת בארוק, מוזיקה קלאסית או אפילו מוזיקה בסגנון גאלאנט או רוקוקו. היא כתובה לתזמורת קאמרית של 34 כלי מיתר.
המוזיקה
ההזמנה מספריית הקונגרס, בחתימת אליזבת ספראג קולידג', הציעה תשלום של $1,000 על היצירה, שנדרשה לכלול לא יותר משישה רקדנים ותזמורת קטנה ולהימשך לא יותר מחצי שעה, אבל הניחה למלחין בחירה חופשית בנושא. סטרווינסקי חשב זה זמן מה לכתוב בלט על פרק מן המיתולוגיה היוונית, והחליט להציב את אפולו, ראש המוזות, כדמות המרכזית ואת מספר המוזות להפחית מתשע לשלוש. למטרה זו בחר בטרפסיכורה, לייצג את מקצב השירה וכושר הביטוי במחוות כפי שהוא מתגלם במחול; קליופה, לשלב שירה ומקצב; ופוליהימניה, לייצג פנטומימה. סטרווינסקי הסביר את המונח המקורי "Apollon Musagète" במשמעות של "אפולו, מוליך המוזות".
בלט
בהתאם לרצונו של סטרווינסקי, היה סגנון הריקוד קלאסי בעיקרו, וסטרווינסקי ראה בעיני רוחו את "אפולו מוליך המוזות" כבלט לבן, כלומר, בלבוש לבן ומינימלי. בלנשין אמר לאחר מכן, שכאשר שמע את המוזיקה של סטרווינסקי יכול היה לראות רק לובן צח הצלילות, הרוגע, אפילו שלווה, של המוזיקה משווים לה ריחוק בל-יתואר מן הריגוש הססגוני של הבלטים האחרים של סטרווינסקי. להימנעות מכל קונפליקט בהתרחשות, מכל עלילה, כוונה פסיכולוגית או הטיה רגשית, סייעו גם התלבושות הלבנות כליל של הרקדנים והיעדר תפאורה מורכבת על הבמה.
את התפאורה והתלבושות להפקה של בלנשין עיצב הצייר הצרפתי אנדרה בושאן. קוקו שאנל סיפקה תלבושות חדשות ב-1929. אפולו לבש טוגה מעוצבת מחדש בחיתוך אלכסוני, עם חגורה וקישורים. המוזות לבשו טוטו מסורתי. התפאורה הייתה בארוקית: שני אתרים גדולים, עם אי אילו סלעים ומרכבת אפולו. במחול צפה ועלתה נטייה אקדמית משהו, במתיחות ובניתורים של הגוף, אבל בלנשין עיגל את זוויות הזרועות והידיים להגדיר תחת זאת את סוגת הבלט הנאו-קלאסי.
ההתרחשות כללה את הולדת אפולו, מגעיו עם שלוש המוזות, קליופה (פיוט), פוליהימניה (פנטומימה) וטרפסיכורה (מחול ושירה), ועלייתו כאל אל הר פרנסוס. בצוות המקורי היו סרז' ליפר כאפולו, אליס ניקיטינה כטרפסיכורה (לסירוגין עם אלכסנדרה דנילובה, לובוב צ'רניצ'בה כקליופה, פליה דוברובסקה כפוליהימניה וסופי אורלובה כלטו, אמו של אפולו.
להפקה המחודשת עם מיכאיל ברישניקוב כאפולו בשנת 1979, הוא השמיט את הווריאציה הראשונה של אפולו ויצר כוריאוגרפיה חדשה לסיום הבלט. הגרסה החדשה הזאת הסתיימה לא בעליית אפולו אל הר פרנסוס אלא בהעברת "תמונת הטווס" של המוזות בערבסקות של עלייה לגובה לצד אפולו, שהתרחשה במקור קצת קודם, אל התנוחה האחרונה. בבימוי של 1980 לניו יורק סיטי בלט, הוחזרה הווריאציה הראשונה של אפולו.
סוזן פרל שחזרה את תמונת הלידה בשביל להקתה בשנת 2001, וכמוה עשו ארתור מיצ'ל להופעה של להקתו, תיאטרון המחול של הרלם, ב"בלנשין מקיר לקיר", בתיאום עם חגיגות המאה לבלנשין של סיטי בלט, ואיאן ווב למחווה של בלט סרסוטה למופע של נורייב בפברואר 2015 (בבימוי סנדרה ג'נינגס).
צורה
הדמויות הן אפולו ושלוש מוזות: קליופה, מוזת הפיוט; פוליהימניה, מוזת הרטוריקה; וטרפסיכורה, מוזת המחול. הנושא הוא: "אפולו מוליך המוזות" מדריך את המוזות באמנויותיהן ומוליך אותם אל הר פרנסוס. הבלט מתחלק לשני "תמונות חיות":
חסידה שחורת-צוואר
חֲסִידָה שְׁחוֹרַת-צַוָּאר (שם מדעי: Ephippiorhynchus asiaticus) היא מין עוף גדול ממשפחת החסידתיים. היא קרובה של חסידת האוכף מאפריקה, אך היא חיה בדרום-מזרח אסיה ומזרחה עד צפון אוסטרליה.
אורכה של חסידה גדולה זו 129–150 ס"מ ומוטת כנפיה מגיעה ל-230 ס"מ. משקלה הממוצע 4,100 גרם. זהו עוף שחור-לבן עם צוואר וראש ירוקים-כהים, מקור גדול שחור ורגליים ארוכות בצבע אדום.
אפולו מוליך המוזות
מידע נוסף
בלנשין קיצר בשנות ה-50' את שם הבלט ל"אפולו", שינוי שגם סטרווינסקי ראה בעין יפה. על אף הדעה המקובלת על הקשר של בלנשין וסטרווינסקי ליוון העתיקה, לאור עבודתו של בלנשין עם סטרווינסקי ביצירותיו הבאות, אורפיאוס ואגון, המוזיקה ל"אפולו" נכתבה בהזמנת ספריית הקונגרס. "אורפיאוס" יכול להיחשב להמשך של "אפולו", אבל "אגון" הוא בלט צורני נטול-עלילה, ששמו ביוונית יוצר הקשר.
חסידה שחורת-צוואר
החסידה חיה במקווי מים שונים מביצות ואגמים עד לשפלות, אזורי בוץ ואף בחופי ימים טרופיים. היא מניעה את מקורה בתוך המים בחיפוש אחרי דגים, דו-חיים, זוחלים קטנים, סרטנים, חרקים, עופות מים קטנים ועוד. בחופי ים היא גם אורבת לבקיעה של צבי ים צעירים ולוכדת אותם מיד עם בקיעתם.
היא מקננת בעשבים הנמוכים בביצות, לעיתים לצד עופות מים אחרים.
צו נשיאותי 9066
יישום הצו
הצו הסמיך את מזכיר המלחמה ואת מפקדי הכוחות המזוינים של ארצות הברית להכריז על שטחים בארצות הברית כשטחים צבאיים, ש"מהם ניתן להרחיק כל אדם", אך הוא לא ציין במפורש לאום או מוצא אתני כלשהו. בפועל, הצו יושם על שליש משטחה של ארצות הברית, בעיקר במערב המדינה, והופעל נגד אנשים ממוצא של מדינת אויב – יפנים. הצו הוביל לכליאתם של אמריקאים יפנים ושל אמריקאים ממוצא יפני, כ-120,000 במספר, במחנות ריכוז לכל תקופת המלחמה. מתוך היפנים שנכלאו, 62% היו צאצאי מהגרים אשר נולדו בארצות הברית והיו אזרחים מתוקף כך, והיתר היו מהגרים יפנים, חלקם אזרחים וחלקם תושבים.
אוכלוסיית האמריקאים היפנים הייתה האוכלוסייה שהושפעה בצורה המשמעותית ביותר מן הצו, שכן כל האנשים ממוצא יפני הורחקו מהחוף המערבי ומדרום אריזונה. בהוואי, שם היו 140,000 אמריקאים ממוצא יפני, כ-37% מהאוכלוסייה, נכלאו אנשים שהיוו סיכון גבוה בלבד.
אמריקאים ממוצא איטלקי או גרמני גם כן נפגעו מהגבלות אלה – 11,000 אנשים ממוצא גרמני ו-3,000 אנשים ממוצא איטלקי נכלאו, בהם גם פליטים יהודים. הפליטים היהודים שנכלאו ברחו מגרמניה, והממשל האמריקאי לא הבחין ביניהם לבין אנשים ממוצא אתני גרמני, שכן היהדות הוגדרה כדת ולא כלאום. חלק מן הכלואים ממוצא אירופאי נכלאו לתקופה קצרה, ואילו אחרים גם שנים לאחר תום המלחמה. בדומה לכלואים היפנים, היו בקרב קבוצות אלה צאצאי מהגרים שנולדו בארצות הברית, במיוחד בקרב הילדים. מקרב מדינות הציר האחרות נכלאו גם כן אנשים, אולם מספרם המדויק אינו ידוע.
מזכיר המלחמה, הנרי סטימסון, היה אחראי לסייע לכלואים בענייני תחבורה, מזון, קורת גג וצרכים אחרים.
התנגדות
ג'ון אדגר הובר, ראש ה-FBI, התנגד לכליאה, אם כי לא מטעמים חוקתיים, אלא משום שהאמין כי מי שהיה קרוב לוודאי מרגל כבר נעצר על ידי ה-FBI מיד לאחר המתקפה על פרל הארבור.
לאחר מלחמת העולם השנייה
צו נשיאותי 9066 בוטל על ידי נשיא ארצות הברית, ג'רלד פורד, ב-19 בפברואר 1976. בשנת 1980 חתם הנשיא ג'ימי קרטר על חקיקה שהקימה את הוועדה ליישוב מחדש וכליאה של אזרחים בזמן מלחמה (CWRIC). הוועדה מונתה כדי לערוך מחקר ממשלתי רשמי על צו נשיאותי 9066, צווים אחרים הקשורים בזמן מלחמה ועל השפעתם על אמריקאים יפנים במערב ועל האינדיאנים באלסקה באיי פריבילוף. בדצמבר 1982 פרסמה הוועדה את ממצאיה במסמך "צדק אישי נשלל", בסכמה כי כליאת האמריקאים היפנים לא הוצדקה על ידי הצורך הצבאי. הדו"ח קבע כי ההחלטה לכלוא התבססה על דעות קדומות גזעניות, היסטריית מלחמה וכישלון המנהיגות הפוליטית. הוועדה המליצה על סעד שיעוגן בחקיקה הכולל התנצלות ממשלתית רשמית ופיצויים בגובה 20,000 דולר לכל אחד מהניצולים. קרן חינוכית ציבורית הוקמה להבטיח שדבר זה לא יחזור שנית.
ב-10 באוגוסט 1988 נחקק חוק החירויות האזרחיות, בהסתמך על המלצות הוועדה, והוא נחתם על ידי הנשיא רונלד רייגן. ב-21 בנובמבר 1989 חתם ג'ורג' הרברט ווקר בוש על הצעת חוק המסדירה תשלום פיצויים שישולמו בין השנים 1990 ל-1998. ב-1990 החלו הניצולים לקבל תשלומי פיצויים ומכתבי התנצלות. ההצעה התייחסה לכלואים ממוצא יפני בלבד. כלואים ממוצא גרמני או אירופי אחר לא פוצו ולא קיבלו מכתב התנצלות.
האנה בריטלנד
האנה בריטלנד (באנגלית: Hannah Britland; נולדה ב-2 בפברואר 1990) היא שחקנית אנגלייה.
ביוגרפיה
בריטלנד נולדה בפרסטון שבלנקשייר. בשנת 2013 שיחקה בתפקיד צ'ארלי, חברתו של ג'יימס קוק (בגילומו של ג'ק אוקונל), בשני פרקים של הסדרה "סקינס". עוד הופיעה בעונה השלישית של הסדרה "בשר טרי" בתפקיד סאם, אישה צעירה שג'יי פי (ג'ק וייטהול) והווארד מקגרגור (גרג מקיו) נמשכים אליה.
ב-2014 הופיעה בריטלנד באופרת הסבון האוסטרלית "קרוב רחוק".
אלברכט השביעי, דוכס מקלנבורג
אלברכט השביעי, החתיך, דוכס מקלנבורג בגיסטרו (בגרמנית: Albrecht VII. von Mecklenburg; 25 ביולי 1486 – 5 בינואר 1547), היה שליט קטן בצפון גרמניה של המאה ה-16. הוא גם טען תביעות לכיסאות סקנדינביה בהתבסס על השושלת המלכותית של בית מקלנבורג.
ביוגרפיה
אלברכט נולד ב-25 ביולי 1486, והיה בנם של מגנוס השני, דוכס מקלנבורג וסופיה מפומרניה-וולגשט. לאחר מות אביו בשנת 1503 ירש אלברכט את הנחלות עם דודו בלטזאר ואחיו היינריך החמישי ואריך השני במשותף. בחלוקת המדינה ב-7 במאי 1520, הוא קיבל את החלק של דוכסות מקלנבורג-גיסטרו.
בעוד היינריך החמישי קידם את הרפורמציה מלכתחילה, אלברכט התנגד לה - בסופו של דבר לשווא.
במהלך מה שנקרא ריב הרוזן, העיר החופשית ליבק עירבה את הדוכס אלברכט בברית שלה עם מפלגות שונות והציעה לו את הכתר הדני. כריסטיאן השלישי, מלך דנמרק, לעומת זאת, הצליח לשמור על ממלכתו: כריסטופר, רוזן אולדנבורג והדוכס אלברט היו נצורים בקופנהגן בשנים 1535–1536 עד שנכנעו.
בשנים 1542–1543 הוא השתדל לשווא בעזרת מפלגה מפוארת למען הכתר השוודי על ידי תמיכה במורדים סביב נילס דאקה בסמלנד ובדרום אוסטרגטלנד. גם תמיכתו במרד דאקה נכשלה.
יחסי ונואטו–צ'ילה
יחסי ונואטו–צ'ילה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת ונואטו לבין הרפובליקה של צ'ילה.
אלברכט השביעי, דוכס מקלנבורג
ביוגרפיה
אלברכט מת ב-5 בינואר 1547, ובנו יוהאן אלברכט הראשון, דוכס מקלנבורג-גיסטרו ירש את נחלותיו.
יחסי ונואטו–צ'ילה
היסטוריה
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת ונואטו לבין הרפובליקה של צ'ילה הם יחסים דיפלומטיים שקטים, עם שיתופי פעולה אחדים בלבד במסגרת ארגונים מולטילטרליים בהן חברות המדינות כגון האומות המאוחדות. היחסים הדיפלומטיים שבין ונואטו לצ'ילה כוננו באופן רשמי ב-10 בספטמבר 1990.
אזרחי צ'ילה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בוונואטו אינם זקוקים לאשרה מראש על מנת לעשות כן למשך שלושים ימים. לעומת זאת, אזרחי ונואטו שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בצ'ילה זקוקים לאשרת כניסה על מנת לעשות כן.
אלברכט השביעי, דוכס מקלנבורג
משפחתו
ב-17 בינואר 1524 התחתן אלברכט עם אנה מברנדנבורג, בתו של יואכים הראשון, הנסיך הבוחר מברנדנבורג, ממנה נולדו לו הילדים הבאים:
Elder
Elder היא להקת הבי מטאל מהעיר בוסטון שבארצות הברית, אשר הוקמה בשנת 2006. הלהקה מורכבת משלושה אנשים: ניק דיסאלבו (גיטרה, קלידים ושירה), מאט קוטו (תופים) וג'ק דונובן (גיטרה בס). מאז הקמתה, Elder שחררה ארבעה אלבומים ומספר אלבומי דמו ומיני-אלבומים.
הר אלפרד (אנטארקטיקה)
הר אלפרד (באנגלית: Mount Alfred) הוא הר מכוסה קרח ברכס דאגלס שבצפון האי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה.
Elder
היסטוריה
בשנת 2006, שחררה הלהקה מיני-אלבום/ספליט, יחד עם להקת הרוק הפסיכדלי Queen Elephantine.
הר אלפרד (אנטארקטיקה)
גובהו של ההר 2,250 מטרים מעל פני הים.
ההר ממוקם במרחק 10 קילומטרים ממפרץ ג'ורג' השישי; ו-15 קילומטרים מדרום להר אטלסטן.
Elder
Elder / Queen Elephantine
מיני-אלבום/ספליט זה הוא אלבומה הראשון של הלהקה, אשר שוחרר בספטמבר 2006.
רשימת שירים:
הר אלפרד (אנטארקטיקה)
גילוי ומיפוי ההר
ההר התגלה ב-23 בנובמבר 1935, על ידי לינקולן אלזוורת', בטיסה הטראנס-אנטארקטית שערך מן האי דנדי אל מדף הקרח רוס.
ההר מופה באופן חלקי על ידי וולפגנג לואיס גוטפריד יוארג (Wolfgang Louis Gottfried Joerg) בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי אלזוורת'.
Elder
אלבום זה הוא אלבום הדמו הראשון של הלהקה, אשר שוחרר במאי 2007.
רשימת שירים:
הר אלפרד (אנטארקטיקה)
גילוי ומיפוי ההר
מדרונותיו המזרחיים של ההר נסקרו באופן חלקי, בשנת 1936 על ידי המשלחת הבריטית אל ארץ גרהאם בהנהגת ג'ון רידוך ריימיל.
ההר נסקר מחדש על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד בשנים 1948 ו- 1949.
Elder
אלבום זה הוא האלבום הראשון של הלהקה באורך מלא. האלבום משלב דום מטאל עם אלמנטים של סטונר רוק.
הר אלפרד (אנטארקטיקה)
גילוי ומיפוי ההר
צידו המערבי של ההר מופה בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי משלחת החקר האנטארקטית רון בשנים 1947–1948; המיפוי בוצע על ידי דרק סירל (Derek J.H. Searle) מסקר שטחי חסות איי פוקלנד בשנת 1960.
Elder
Dead Roots Stirring
אלבום זה הוא אלבומה השני של הלהקה, אשר שוחרר ב-25 באוקטובר 2011. בניגוד לאלבום הקודם, אלבום זה משלב סטונר רוק עם אלמנטים של רוק פסיכדלי.
רשימת שירים:
הר אלפרד (אנטארקטיקה)
מקור השם
שמו של ההר ניתן לו על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד.
ההר נקרא על שמו של אלפרד הגדול, המלך הסכסוני של אנגליה; וזאת בדומה לשמות הרים סמוכים רבים הנקראים על שמות מלכי אנגליה.
Elder
Demos & Live
אלבום הדמו השני של הלהקה המשלב שירים שהוקלטו בהופעה חיה.
רשימת שירים:
Lore
אלבום זה הוא אלבומה השלישי של הלהקה, אשר שוחרר ב-27 בפברואר 2015.
רשימת שירים:
Reflections of a Floating World
אלבום זה הוא אלבומה הרביעי של הלהקה, אשר שוחרר ב-2 ביוני 2017.
רשימת שירים:
פיטר ג'יי הוטז
פיטר ג'יי הוטז (נולד ב־1958) הוא רופא ומדען בקולג' ביילור לרפואה בטקסס. נולד למשפחה יהודית בקונטיקט. קיבל תואר בביוכימיה בהצטיינות יתרה מאוניברסיטת ייל. כפרופסור באוניברסיטת ייל בשנות התשעים מחקריו עסקו בהתמודדות עם תולעת הוק ועם בילהרציה ובפיתוח חיסון נגדן.
במהלך העשור השני של המאה ה-21 עסק בפיתוח חיסון נגד COVID-19 שישומש במדינות עם הכנסה נמוכה ובינונית.
סמלים אסטרונומיים
סמלים אסטרונומיים הם סמלים מופשטים המייצגים גופים אסטרונומיים. הסמלים הללו הופיעו לראשונה בכתבי פפירוס יווניים בעת העתיקה. סמלים חדשים יותר הופיעו בעקבות גילויים חדשים ופריצות דרך בחקר החלל בין המאה ה-18 למאה ה-20. פעם, השתמשו בסמלים הללו לעיתים קרובות אסטרונומים מקצועיים, חובבי אסטרונומיה, אלכימאים ואסטרולוגים. כיום, משתמשים בסמלים בעיקר אסטרולוגים, אך עדיין ניתן לראותם לעיתים בכתבים אסטרונומיים, במיוחד את סמלי השמש וכדור הארץ.
השמש 25px|סמל השמש
הסמל נוצר מהירוגליף מצרי. בימי הביניים סימל זהב ויום ראשון (היום שהרומאים הקדישו לכוכב חמה).
כוכב חמה 25px|סימול אסטרונומי של כוכב חמה
היוונים קראו לו הרמס על שמו של שליח האלים המתווך בין העולם של החיים לעולם המתים. הרמס הוא אל המזל והרווח, אל המקרה ובלתי צפוי. מגן על נוודים ונוסעים. הרומאים קראו לו מרקוריוס הסמל מהווה "מקל השליח" עם שני נחשים הכרוכים סביבו. בימי הביניים סימל כסף מהיר (כספית) ויום רביעי.
נגה 25px|סימול אסטרונומי של נוגה
הרומאים קראו לו ונוס על שמה של אלת היופי והאהבה. בהתחלה הסמל היה ללא קו אופקי וסימל מראה או שרשרת. בימי הביניים סימל נחושת החומר ממנו המראות היו עשויות, ויום שישי. בביולוגיה הוא סמל של נקבה (בשימוש מהמאה ה-18).
כדור הארץ 25px|סימול אסטרונומי של כדור הארץ
סמל נוצרי. בשימוש מהמאה ה-16, המאה בה הוכח כי כדור הארץ הוא כוכב לכת מן השורה ולא מרכז היקום.
מאדים 25px|סימול אסטרונומי של מאדים
הרומאים קראו לו מארס על שמו של אל המלחמה בשל צבעו האדמדם הדומה לדם. הסמל מהווה מגן וכידון של מארס. בימי הביניים סימל ברזל ויום שלישי. בביולוגיה הוא הסמל של זכר (בשימוש מהמאה ה-18).
צדק 25px|סימול אסטרונומי של צדק
הסמל נוצר מאות יוונית Z (זטא) הקו האנכי נוסף בסוף המאה ה-15. הרומאים קראו לו יופיטר על שמו של האל הראשי (בדומה לזאוס אצל היוונים). בימי הביניים סימל אבץ ויום חמישי. בביולוגיה הוא סמל של צמח רב-שנתי.
שבתאי 25px|סימול אסטרונומי של שבתאי
אריסטו, פילוסוף מיוון העתיקה, קרא לו קרונוס על שם בנו של אורנוס, אל השמיים. הרומאים קראו לו סטורן על שמו של אל החקלאות. את סטורן ציירו עם חרמש או מגל, אותו ניתן לראות על הסמל. בימי הביניים סימל עופרת ויום שבת (היום שהרומאים הקדישו לסטורן).
אורנוס 25px|סימול אסטרונומי של אורנוס
כוכב הלכת השביעי שהתגלה על ידי אסטרונום אנגלי בשם ויליאם הרשל בשנת 1781. הוא קיבל את שמו של אל השמיים אורנוס. פירושו של הסמל: "פלנטה של הרשל. (ראה שתי אותיות H-Herschel).
נפטון 25px|סימול אסטרונומי של נפטון
קיומו של כוכב הלכת השמיני התגלה באופן תאורטי על ידי שני האסטרונומים הגרמניים אדמס ולוורייר בשנת 1846 לפני שנצפה פיזית על ידי טלסקופ באותה השנה. הוא מסמל שרביט של נפטון, מלך הים אצל הרומאים.
פלוטו 25px|סימול אסטרונומי של פלוטו
כוכב הלכת הננסי (הוצא מכוכבי הלכת בשנת 2005) התגלה במצפה הכוכבים של האסטרונום האמריקאי פרסיוול לוול בשנת 1930. הוא קיבל את שמו של אל המלכות התת-קרקעית. פירושיו של הסמל: 1. שתי האותיות הראשונות בשמו של הכוכב בשפה האנגלית. 2. ראשי-התיבות של שמו של מגלה הכוכב פרסוויל לוול בשפה האנגלית.
עופר מלכה
עופר מלכה (נולד ב-1963) הוא איש ניהול ישראלי. שירת בצה"ל, בין השאר כמג"ד בחטיבת הנח"ל, וב"מוסד". שימש מנהל הפיתוח העסקי בחברת הסייבר CYE, מנכ"ל החברה הכלכלית חדרה ומנכ"ל משרד התחבורה והבטיחות בדרכים.
ביוגרפיה
עופר מלכה נולד בשכונת גבעת אולגה וגדל בחדרה. למד בפנימייה הצבאית לפיקוד שליד בית הספר הריאלי העברי בחיפה בוגר מחזור כ"ז, פלוגת רשף (1978–1981). בשנת 1981 התגייס לצה"ל לשייטת 13 ונפצע. בעקבות פציעתו עבר לחטיבת גולני ושובץ בגדוד 12. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב לגדוד 12 ומונה למ"מ בפלוגה הרובאית. במבצע שלום הגליל לחם בקרבות כיבוש נמל התעופה הבינלאומי בביירות וכיבוש מערב ביירות. בהמשך היה קמב"ץ הגדוד ומ"פ הפלוגה הרובאית. הוא פיקד על פלנ"ט "עורב" גולני . לאחר מכן שימש כקצין אג"ם בעוצבת קלע דוד. בגיל 28 קיבל דרגת סא"ל. בין השנים 1991–1992 פיקד על גדוד חי"ר סדיר גרניט בחטיבת הנח"ל.
במסגרת שירותו הצבאי יצא להשתלמות של הכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית - הכומתות הירוקות (Green Barets) שבפורט בראג. מלכה סיים בהצטיינות קורס זה והוסמך לפיקוד A-Team.
בשנת 1993 התגייס ל"מוסד" ומילא מגוון תפקידים מבצעיים.
לאחר פרישתו בשנת 2012 שימש במשך כשנה כשותף להובלת פרויקטי יזמות וחדשנות בקרן ההון סיכון JVP. בהמשך שימש כמנכ"ל החברה הכלכלית חדרה. במסגרת תפקידו ביצע מהפך במבנה החברה ותפקודה והוביל אותה מגירעון לרווח. בתקופתו הציגה החברה צמיחה של 250% . יזם את מיתוג חדרה כעיר האנרגיה של ישראל וכמו כן יזם וביצע פרויקטים חדשניים בעיר ובכלל זה: "כנס חדרה לאנרגיה", הפארק האקולוגי "אקו פארק", אנרג'י פארק, פארק "הים", בניית היכל ספורט, גן מאופס אנרגיה, פיתוח תשתיות עירוניות לשכונות מגורים חדשות והיה שותף לתנופה ולהפיכת העיר כמובילה בהגירה חיובית בישראל.
עם סיום תפקידו בחברה הכלכלית חדרה הצטרף בשנת 2018 לחברת הגנת הסייבר CYE, וניהל את תחום הפיתוח העסקי.
ביוני 2020 מונה על ידי שרת התחבורה, מירי רגב, למנכ"ל משרד התחבורה. בתפקיד זה כיהן כשנה עד להתפטרותו ביוני 2021 על רקע חילופי שרות במשרד וכוונתה של שרת התחבורה הנכנסת מרב מיכאלי למנות מנכ"לית חדשה למשרד.
במקביל לפעילותו העסקית משמש מלכה משנת 2011 חבר עמותת ידידי גדס"ר גולני ומשנת 2014 כחבר בחבר הנאמנים של המסלול האקדמי המכללה למינהל.
מלכה בעל תואר ראשון בכלכלה, תואר שני במינהל ציבורי, תואר ראשון במשפטים ותואר שני במשפטים. בוגר קורס דירקטורים של אוניברסיטת בר-אילן.
מלכה דובר עברית, אנגלית, איטלקית, ערבית ופרסית.
מרדכי זברודסקי
מרדכי זברודסקי (26 בנובמבר 1903 - 19 ביוני 1977) היה אדריכל ישראלי, בוגר הטכניון, אשר פעל בארץ ישראל החל מהמחצית השנייה של שנות ה-30 ועד לשנות ה-70. גוף עבודותיו כולל עשרות מבנים שתכנן עבור המגזר הפרטי והציבורי, בתל אביב ומחוצה לה. אחדים מבנייניו בתל אביב הוכרזו כמבנים לשימור ומהווים חלק מהעיר הלבנה של תל אביב.
ביוגרפיה
מרדכי זברודסקי, בן יעקב וצביה, נולד בבולשוי טוקמק, אוקראינה, למשפחה חקלאית ציונית. משפחת זברודסקי היגרה לא"י בשנת 1925 עם ששת ילדיה, והם התגוררו ברחוב פינסקר 40 בתל אביב.
עם הגיעו לתל אביב עבד מרדכי כפועל בבית החרושת 'סיליקט' בתל אביב. בשנת 1926 התקבל מרדכי ללימודי אדריכלות בטכניון בחיפה. במהלך שנים אלו הכיר את אשתו לעתיד שרה לבית מרלנדר. שרה הייתה רופאת שיניים שקבלה את הכשרתה בוורשה, פולין. השניים התחתנו בשנת 1930 ונולדו להם שני ילדים: תמי (1931) ואלכסנדר (1936-1986). עד שנת 1931 התגוררו בירושלים, ולאחר מכן בתל אביב.
בשנת 1933 חבר לאדריכל יצחק בלקס, והשניים הקימו משרד תכנון זברודסקי את בלקס ברחוב יהודה הלוי 40 בתל אביב. יחדיו תכננו בנייני דירות, אך בשנת 1939 נאלצו לסגור את המשרד בשל מחסור בעבודה.
בשנות ה-40 שימש זברודסקי מתכנן בשירות המחלקה לעבודות ציבוריות (מע"צ) של הממשל הבריטי. לאחר קום המדינה עבר להתגורר עם משפחתו בתל אביב, ועבד תקופה קצרה במשרד השיכון.
החל משנות ה-50 שימש כאדריכל הראשי של "איחוד הקבוצות והקיבוצים". הוא תכנן מבני ציבור רבים בקיבוצים ביניהם חדרי האוכל בקיבוץ איילת השחר, בקיבוץ עין חרוד איחוד, בקיבוץ חניתה ואחרים.
מכריו מספרים שהיה אדם צנוע וטוב לב, ובעל כישרון אומנותי רב.
הוא נפטר ביולי 1977 בגיל 74 ונקבר בבית הקברות בקריית שאול.
קובאלצ'וק
{{פירושונים|
ראו גם
}}
האוניברסיטה הטכנית של דנמרק
האוניברסיטה הטכנית של דנמרק (באנגלית, The Technical University of Denmark, או בראשי תיבות, "DTU"; בדנית, Danmarks Tekniske Universitet) היא אוניברסיטה ציבורית הממוקמת בקונגנס לינגבי, 12 ק"מ צפונית לקופנהגן, דנמרק. היא הוקמה בשנת 1829 ביוזמתו של הנס כריסטיאן ארסטד כפוליטכני הראשון של דנמרק, והיא מדורגת בין מוסדות ההנדסה המובילים באירופה.
רקע היסטורי
ביתה הראשון של המכללה היה שני מבנים בסטייסטריידה וסט פדרסטרדה במרכז קופנהגן. הם הורחבו מספר פעמים בשנת 1890. הבניינים החדשים נחנכו בסולואגט בשנת 1890 ותוכננו על ידי האדריכל יוהאן דניאל. בשנת 1903 המכללה לטכנולוגית מתקדמת החלה להורות הנדסת חשמל בנוסף להנדסת בניין, הנדסת ייצור והנדסת מכונות שכבר נלמדו במכללה. בשנות העשרים המקום שוב לא הספיק ובשנת 1929 הונחה אבן היסוד לבית ספר חדש באוסטרוולד. השלמת הבניין התעכבה בעקבות מלחמת העולם השנייה והיא לא הושלמה עד שנת 1954.
בשנת 1960 התקבלה החלטה להעביר את המכללה לטכנולוגיה מתקדמת למתקנים חדשים בלנגבי בצפון קופנהגן. הם נחנכו ב־17 במאי 1974. ב־23 וב־24 בנובמבר 1967 אירח מרכז המחשוב האוניברסיטאי את קבוצת המחקר של ועדת המדע של נאט"ו בפגישה הראשונה של 'הנדסת תוכנה' שהוקמה לאחרונה. ב־1 בינואר 2007 מוזגה האוניברסיטה עם מכון החלל הלאומי הדני והחל מ-1 בינואר 2008: עם המכון הלאומי למשאבים ימיים.
האוניברסיטה הטכנית של דנמרק מעניקה משנת 1997, מדליית זהב כאות הוקרה וכבוד לאנשים שעשו מאמץ בולט במיוחד עבור המוסד ועבודת האוניברסיטה.
חבר המנהלים
הנשיא ממונה על חבר המנהלים, אשר בנוסף לנשיא כולל גם את ראש המוסד, מנהל האוניברסיטה, דיקן הלימודים לתארים ראשונים וענייני סטודנטים, דיקן לימודי תארים מתקדמים ועניינים בינלאומיים, מנהל הייעוץ למגזר הציבורי, והמנהל לחדשנות ויזמות.
המועצה האקדמית
המועצה האקדמית היא הגוף האקדמי הגבוה ביותר של האוניברסיטה ומעניק דוקטורטים. המועצה מדווחת בפני הנשיא, בין היתר על חלוקת המימון ויכולה גם לייעץ לנשיא בתוכניות השכלה, מחקר וחדשנות אסטרטגיות מרכזיות. הנשיא הוא יו"ר המועצה האקדמית, הכוללת גם נציגי סטודנטים ונציגי סגל מדעים מהאוניברסיטה.
חבר הנבחרים
חבר הנבחרים שוקל ברמה הגבוהה ביותר את תוכנית ההשכלה, המחקר והחדשנות של האוניברסיטה וממנה גם את החברים החיצוניים של חבר הנאמנים של האוניברסיטה על פי דרישה. חבר הנבחרים מורכב משני חברים מכל מועצה מייעצת.
מחלקות
השירותים העיקריים של האוניברסיטה, כלומר השכלה, מחקר, ייעוץ במגזר הציבורי וחדשנות, מנוהלים על ידי המחלקות בתחומם האישי. המחלקות מתכננות ומארגנות את המחקר וההוראה בכל אחד מהתחומים האקדמיים שלהן ומשתפות פעולה בתחומי הדיסציפלינה שלהן. המחלקות מנוהלות על ידי ראש המחלקה, המדווח לנשיא. ראש המחלקה נעזר בוועדה מייעצת, הכוללת נציגים חיצוניים לתחומי הליבה של המחלקה.
מועצות הלימוד
מועצות הלימוד באוניברסיטה ממוקמים בתוך מחלקות האוניברסיטה השונות בצורה של מועצת לימודים של המחלקה. הם עובדים עם מסגרת ההשכלה לתארים ראשונים ושניים וכן הוראה במחלקות השונות.
תמיכה
לאוניברסיטה הטכנית של דנמרק ישנם שבעה משרדי ניהול.
חברות
לאוניברסיטה הטכנית של דנמרק יש מספר חברות מוגבלות ציבוריות עם דירקטורים עצמאיים. חברות בנות אלה מבססות את שירותי הליבה של האוניברסיטה באמצעות פעילותן ותנאי השוק.
בשנת 2014 הוענק לאוניברסיטה הטכנית של דנמרק הסמכה מוסדית מטעם האיגוד האירופי לאבטחת איכות בחינוך הגבוה (באנגלית: European Association for Quality Assurance in Higher Education, בראשי תיבות: ENQA). ההסמכה המוסדית מבטיחה שהאוניברסיטה עומדת ומתפקדת היטב בפועל באיכות הסמכת ההשכלה הגבוהה באירופה.
בנוסף למחלקות ומרכזי מחקר, יש גם מספר קבוצות מחקר ומרכזים בין-תחומיים. לדוגמה, פרויקטים חוצי ארגונים ויחידות תחת מחלקות, המוקדשים למחקר או ייעוץ מדעי בתחומי נושא ספציפיים. רבות מקבוצות מחקר אלה ממומנות או מופעלות בשיתוף עם מוסדות מחקר אחרים, רשויות ציבוריות, וחברות פרטיות וקרנות.
דירוג אקדמי
בנובמבר 2007 הוסיף מוסף טיימס להשכלה גבוהה את האוניברסיטה כמספר 130 בדירוג האוניברסיטאות בעולם ומספר 122 בשנת 2010.
בדירוג "האוניברסיטאות החדשניות בעולם" 2015 על ידי תומסון רויטרס, מדורגת DTU: בקטגוריית הנדסה בדירוג נושאי QS, מדורגת DTU: ברשימת "מחוון הכתר" של דירוג ליידן 2008 של 100 האוניברסיטאות הגדולות באירופה מבחינת מספר פרסומי Web of Science בתקופה 2000–2007, DTU מדורגת: בדירוג האוניברסיטה העולמית של QS לשנת 2015 מדורגת DTU: בדירוג ליידן 2013 מדורגת DTU: בדירוג האוניברסיטה העולמית של Times Times 2013–2014 מדורגים DTU:
הדירוג נכון לשנת 2019 באתר האוניברסיטבה: לפי הדירוג העולמי של האוניברסיטאות לשנת 2019, האוניברסיטבה מדורגת במקום 101–150.
האוניברסיטה מדורגת בדירוג האקדמי העולמי לשנת 2020: לפי QS במקום 112 ולפי THE במקום 184.
בוגרים בולטים
מספר דוגמאות לאישים בוגרי האוניברסיטה שהתפרסמו בתחום עיסוקם:
הנריק פונטופידן, פרס נובל לחתן ספרות
הנריק דאם, פרס נובל לפיזיולוגיה או לחתן רפואה
הארלד בוהר, (1887–1951), שחקן כדורגל מדליית כסף אולימפי ומתמטיקאי; אחיו של נילס בוהר
יוהאן ינסן, מתמטיקאי
אנדראס מוגנסן, אסטרונאוט
אובה ארוף, מיסד Arup Group
אנדרס הלסברג, מהנדס תוכנה
אבה סאנד, כדורגלן מקצועי לשעבר
שיתוף פעולה אקדמי
DTU הקימה מספר שותפויות אסטרטגיות ובריתות אוניברסיטאיות עם קומץ מובחר של אוניברסיטאות עילית עולמיות; האוניברסיטה הטכנית של דנמרק חברה בברית אוניברסיטאות יורו-טק, (The EuroTech Universities Alliance בקיצור: EuroTech) שהיא שותפות אסטרטגית של אוניברסיטאות למדע וטכנולוגיה באירופה. האוניברסיטה חברה גם בברית N5T, שהיא ברית אסטרטגית של חמש האוניברסיטאות הטכניות המובילות בדנמרק, פינלנד, נורווגיה ושוודיה. לאוניברסיטה יש גם שיתוף פעולה עם המכון המתקדם למדע וטכנולוגיה בקוריאה משנת 2008, המרכז לחינוך ומחקר סין-דני הכולל שמונה מוסדות לימוד דניים, משרד ההשכלה הגבוהה והמדע בדנמרק, האוניברסיטת האקדמית הסינית למדעים והאקדמיה הסינית למדעים, האוניברסיטה הטכנולוגית של נאניאנג בסינגפור ואוניברסיטת קווינסלנד באוסטרליה.
שיתוף פעולה עם המגזר הציבורי
לאוניברסיטה שיתופי פעולה עם המגזר הציבורי, עם התעשייה ושיתוף פעולה בינלאומי. מחלקות ומרכזי האוניברסיטה הטכנית, הם בעלי מסורת רבת שנים של ביצוע ייעוץ מבוסס מחקר. הייעוץ תומך בעבודת החקיקה והמנהלית של הרשויות הלאומיות והבינלאומיות. המחלקות העיקריות באוניברסיטה הטכנית העוסקות כיום בייעוץ למגזר הציבורי הן :
ויליאם רדי
ויליאם רדי (באנגלית: William Francis Readdy ; נולד ב-24 בינואר 1952) הוא טייס קרב ואסטרונאוט לשעבר בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א.
ביוגרפיה
ויליאם רדי נולד בעיירה קואונסט פוינט שברוד איילנד. הוא סיים לימודי בית הספר בוירג'יניה ולמד הנדסת אווירונאוטיקה באקדמיית חיל הים של ארצות הברית ממנה קיבל תואר ראשון בשנת 1974. בשנת 1982 הוא קבל תואר שני במינהל ציבורי.
לאחר סיום האקדמיה של חיל הים רדי נשלח לקורס טיס. עם סיומו הוא היה טייס במטוס מדגם "A-6 אינטרודר". בשנים 1976–1980 הוא שירת בנושאת מטוסים USS Forrestal. בשנת 1980 הוא קיבל הסכמה של טייס ניסוי. בשנת 1984 רדי החל שירות בנושאת מטוסים USS Coral Sea. בשנת 1986 הוא עבר למילואים ונקלט בנאס"א. במהלך השירות הוא הגיע ל-7,000 שעות טיסה ב-60 כליי טיס.
שירות בתחום החלל
לאחר שירות קצר בנאס"א כטייס 1987 רדי נבחר ליחידת האסטרונאוטים של נאס"א. רדי כיהן בתפקידים טכניים במרכז החלל קנדי ומרכז החלל ג'ונסון.
בשנת 1992 הוא השתתף במשימת STS-42 של מעבורת החלל דיסקברי כמומחה משימה (רונלד גרייב היה מפקד הצוות). המטרה העיקרית של המשימה הייתה חקירת השפעת חוסר משקל על אורגניזמים שונים. במשימת STS-51 בשנת 1993 הוא היה טייס של מעבורת החלל דיסקברי (פרנק קלברטסון היה מפקד צוות). המטרה העיקרית הייתה הצבת לוויין תקשורת במסלול וחזרה של לוויין SPAS-ORFEUS. בשנת 1996 הוא טס בפעם השלישית על סיפון מעבורת החלל אטלנטיס כמפקד צוות. מעבורת התברה לתחנת החלל מיר, הביאה אספקה ובוצע החלפת צוות. בנוסף בוצעו במהלך המשימה מספר ניסויים מדעיים על גבי יחידת המעבדה ספייסהאב שנשאה המעבורת.
בהמשך ועד לפרישה מנאס"א רדי כיהן במספר תפקידים בארגון במערך הטכני וקרקעי.
לאחר פרישה מנאס"א
לאחר פרישה מסוכנות החלל בשנת 2000 רדי השתלב בתעשייה פרטית. בשנת 2002 הוא חזר לנאס"א ומונה לתפקיד ניהולי. הוא כיהן בתפקיד עד לשנת 2005.
למור במבוק מוזהב
למור במבוק מוזהב (שם מדעי: Hapalemur aureus) הוא מין של למור מהסוג למור עדין שבמשפחת הלמוריים החי בטבע ביערות הגשם של דרום-מזרח מדגסקר והוא מצוי בסכנת הכחדה חמורה.
תיאור
למור הבמבוק המוזהב הוא יונק הפעיל בין הערביים. גודלו כשל חתול בית באורך 28 עד 45 סנטימטרים, אורך הזנב 24 עד 40 סנטימטרים ומשקלו 1.6 קילוגרם בממוצע.
הלמור ניזון בטבע כמעט אך ורק מנצרים של במבוק, בעיקר מהמין Cathariostachys madagascariensis הנפוץ במדגסקר, בתוספת של עלים טריים וזחלים, והוא בעל התמחות מיוחדת המאפשרת לו להיזון מהנצרים המכילים 0.015% של ציאניד קטלני, אך הלמור בעל יכולת עמידות לציאניד פי 12 מהכמות שיכולה להרוג בעל חיים בגודלו. בשל כך הוא יכול להתבסס על הבמבוק הרעיל ללא מתחרים כמעט.
הלמורים חיים בקבוצות קטנות ביערות וסבכי הבמבוקים, לרוב בין שניים עד שישה פרטים. הנקבות מתרבות בתחילת עונת הגשמים שבאזור נובמבר או דצמבר. לאחר היריון של 138 ימים היא ממליטה גור או שניים בצמחייה הסבוכה, שם היא מסתירה אותם מטורפים למשך שבועיים עד התבגרותם.
למור זה התגלה לראשונה בתוך הפארק הלאומי רנומפאנה (Ranomafana National Park) ב-1986 והפארק נפתח ב-1991 כדי לשמור על אוכלוסיית הלמורים הקטנה. הוא נפוץ בעיקר בתחומי הפארק, וכן ביערות הפארק הלאומי אנדרינגיטרה (Andringitra National Park). מחוץ לפארקים האוכלוסיות שלו קטנות מאוד והן פוחתות בהדרגה עקב ציד ועקב אובדן בתי גידולו המיוערים לצורכי חקלאות, תעשיית במבוק או כריית נהרות וסכרים.
הר הארקנס (אנטארקטיקה)
הר הארקנס (באנגלית: Mount Harkness) הוא הר בהרי המלכה מוד, בשטח חסות רוס שבאנטארקטיקה.
ההר ממוקם 3 קילומטרים דרומית לפסגות אורגן פייפס (שבהרי גות'יק).
עונת 1980/1981 בליגה הארצית
עונת 1980/1981 בליגה הארצית הייתה העונה החמישית של הליגה הארצית כליגה השנייה בחשיבותה בכדורגל בישראל.
הר הארקנס (אנטארקטיקה)
הר הארקנס מהווה חלק מהגדה המזרחית של קרחון סקוט.
עונת 1980/1981 בליגה הארצית
על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו.
הר הארקנס (אנטארקטיקה)
גובהו של ההר 1,900 מטרים מעל פני הים; ההר הוא ההר ה-2,494 בגובהו באנטארקטיקה.
עונת 1980/1981 בליגה הארצית
הליגה כללה 16 קבוצות. את העונה סיימה בית"ר תל אביב במקום הראשון והעפילה לעונת 1981/1982 בליגה לאומית לצד בית"ר ירושלים ומכבי חיפה שסיימו אחריה בהתאמה.
הפועל חדרה, הפועל חולון ומכבי הרצליה ירדו לליגה השלישית.
הר הארקנס (אנטארקטיקה)
גילוי ומיפוי הפסגה
ההר התגלה על ידי הקבוצה הגאולוגית של משלחת בירד לחקר אנטארקטיקה; הקבוצה, בהנהגתו של קווין בלקברן (Quin Blackburn), הגיעה אל ההרים בדצמבר 1934.
מקור השם
שמו של ההר הוצע על ידי אדמירל משנה ריצ'רד א. בירד, וניתן לו בעת גילויו.
בירד הציע לקרוא להר על שמו של ברוס הארקנס (Bruce Harkness), חבר של ריצ'רד ס. ראסל ג'וניור (.Richard S. Russell, Jr) שהיה חבר בקבוצה הגאולוגית של משלחת בירד.
קישורים חיצוניים
מפת אזור הר הארקנס
יחסי גרנדה–רוסיה
יחסי גרנדה–רוסיה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין גרנדה לבין הפדרציה הרוסית.
סקירה כללית
היחסים הדיפלומטיים כוננו מחדש ב-17 בספטמבר 2002, עם חתימתם והחלפתם של אגרות דיפלומטיות בידי שר גרנדה לענייני חוץ. אלווין נמרוד ושר הפדרציה הרוסית מר איגור איבנוב. הטקס נערך במסגרת פגישת שרי החוץ CARICOM / רוסיה, שהתקיימה בניו יורק במהלך המושב ה-57 של העצרת הכללית של האו"ם.
גרנדה רואה בכינון מחדש של היחסים הדיפלומטיים עם הפדרציה הרוסית צעד חשוב בפיתוח קשרים קרובים וידידותיים העולים בקנה אחד עם מדיניות הממשלה ליצור קשרים הדוקים יותר עם מדינות שזיהתה כבעלות התכנסות אינטרסים. שיקום היחסים סולל את הדרך לפעילויות דיפלומטיות, כלכליות, תרבותיות ואחרות בין גרנדה לפדרציה הרוסית.
1984 בארצות הברית
1984 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 208 שנה מיום היווסדה.
מאמה קייה
מאמה קייה (בקצ'ואה: Mama Killa, מילולית "אמא ירח", בספרדית: Mama Quilla) הייתה במיתולוגיה ובדת האינקה אלת הירח והאלה השלישית בחשיבותה. על פי המיתולוגיה היא הייתה אחותו הבכורה ואשתו של אינטי, אל השמש, בתו של ויראקוצ'ה ואימם של מאנקו קאפאק ו"מאמה אוקיו" (Mama Ocllo), המייסדים המיתולוגיים של אימפריית האינקה ותרבותה. היא הייתה אלת הנישואין והמחזור החודשי, ונחשבה למגינת הנשים. היא הייתה חשובה גם עבור לוח השנה של האינקה.
המיתוסים על מאמה קייה כוללים סיפורים על כך שהיא בכתה דמעות של כסף ושליקוי ירח נגרמו כשהותקפה על ידי חיה. היא נראתה בדמות אישה יפה ובמקדשיה שירתו כוהנות מסורות.
ייתכן שהמילה "קייה" היא מילה שאולה מהשפה, מה שיכול להסביר מדוע לשפות שאינן קשורות גנטית כמו איימרה, קצ'ואה ומפוצ'ה יש מילים דומות עבור הירח. הדמיון הוא לא רק לשוני אלא גם סמלי, שכן בקוסמולוגיה של המפוצ'ה ומרכז האנדים הירח (Quilla/Cuyen) והשמש (Inti/Antu) הם בני זוג.
אמונות
פירוש שמה של מאמה קייה הוא "אמא ירח", והייתה אלת הירח. על פי האב, שכתב באמצע המאה השש-עשרה, סגדו לירח בגלל "יופיו הראוי להערצה" ו"היתרונות שהוא מעניק לעולם". היא הייתה חשובה לחישוב חלוף הזמן ולוח השנה, כי טקסים רבים התבססו על לוח השנה הירחי והותאמו כך שיתאימו לשנת השמש. היא גם פיקחה על נישואין, מחזורי הווסת של הנשים, ונחשבה למגנה של נשים באופן כללי.
המיתוסים על מאמה קייה
מיתוס אחד על הירח הסביר את "הכתמים האפלים" שעל פניו. האמינו ששועל התאהב באמא קייה בגלל יופייה, אבל כשהוא עלה לשמיים, היא לחצה אותו אליה ויצרה את הכתמים.
מיתוס אחר קשור לליקויי ירח. בני האינקה חששו מליקוי ירח מכיוון שהם האמינו שבמהלך הליקוי, חיה (אולי פומת ההרים או נחש) תוקף את אמא קייה. כתוצאה מכך, ניסו התושבים להפחיד את החיה על ידי השלכת נשק, תנועות חטופות והפקת רעש רב ככל האפשר. הם האמינו שאם החיה תשיג את מטרתה, אזי העולם יישאר בחושך. מסורת זו נמשכה לאחר שבני האינקה המירו את דתם לנצרות קתוליות לאחר הכיבוש הספרדי של אימפריית האינקה, והספרדים השתמשו בכך לטובתם. הילידים חלקו לספרדים כבוד רב כשגילו שהם מסוגלים לחזות מתי יתרחשו הליקויים. הם גם האמינו שאמא קייה בוכה דמעות כסף.
מאמה קייה ופנתאון האינקה
מאמה קייה הייתה בדרך כלל האלוהות השלישית בפנתאון האינקה, אחרי אינטי (אל השמש) ואייאפו (Illapu, אל הרעם), אך נתפסה כחשובה יותר מאינטי על ידי כמה קהילות בחוף האוקיינוס השקט, כולל על ידי בני תרבות הצ'ימו. קרובי משפחה של מאמה קייה כוללים את אחיה הצעיר ובעלה אינטי, אל השמש, ואת ילדיה מאנקו קאפאק, השליט הראשון של האינקה, ומאמא אוקיו, אחותו הגדולה ורעייתו של מאנקו קאפאק. לאחר הצטרפות בני, שהיו לכאורה שייכים לאימפריית צ'ימו, לאימפריית האינקה, הפכה מאמה קייה לאם גם של האל שלהם. על פי המיתולוגיה היה ויראקוצ'ה אביה של מאמה קייה.
מקדשים
למאמה קייה היה מקדש משלה בקוסקו, שבו שירתו כוהנות שהוקדשו לה. היא הוצגה כנקבה אנושית, והייצוגים שלה כללו דיסק כסף המכסה קיר שלם שעליו נחרתו פניה.
יחסי פפואה גינאה החדשה–צ'ילה
יחסי פפואה גינאה החדשה–צ'ילה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין המדינה העצמאית של פפואה גינאה החדשה לבין הרפובליקה של צ'ילה.
היסטוריה
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין המדינה העצמאית של פפואה גינאה החדשה לבין הרפובליקה של צ'ילה הם יחסים דיפלומטיים שקטים, עם שיתופי פעולה אחדים בלבד במסגרת ארגונים מולטילטרליים בהן חברות המדינות כגון האומות המאוחדות. היחסים הדיפלומטיים שבין פפואה גינאה החדשה לצ'ילה כוננו באופן רשמי ב-19 באוגוסט 1976.
אזרחי צ'ילה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בפפואה גינאה החדשה זקוקים לאשרה אלקטרונית (eVisa) על מנת להיכנס למדינה, כמו כן ישנה האפשרות להנפיק אחת בעת הכניסה למדינה. לעומת זאת, אזרחי פפואה גינאה החדשה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בצ'ילה זקוקים לאשרת כניסה על מנת לעשות כן.
צ'ארו
מריה דל-רוסאריו מרצדס פילאר מרטינז מולינה באאזה (בספרדית: María del Rosario Mercedes Pilar Martínez Molina Baeza), (נולדה ב-13 במרץ 1941), מוכרת בשם הבמה שלה צ'ארו. היא שחקנית, קומיקאית וגיטריסטית פלמנקו ממוצא ספרדי.
תאריך לידה
שנת הלידה של צ'ארו נמצא במחלוקת במשך שנים רבות. מסמכים רשמיים ממקום הולדתה במורסיה, דרכונה הספרדי המקורי, ומסמכי התאזרחות שלה מעידים כי תאריך הלידה שלה הוא ה-13 במרץ 1951. לאחר שהיגרה לארצות הברית, צ'ארו טענה כי היא נולדה ב-1947, לאחר מכן שינתה את גרסתה ל-1949. ב-1977 במהלך שימוע משפטי היא טענה בתוקף שהדרכון שלה ומסמכי ההתאזרחות שלה היו שגויים וכי שנת הלידה האמיתית שלה היא 1951.
השחקנית אמרה בראיונות שהוריה הרשו לה לזייף את גילה על מנת שתראה מבוגרת יותר כאשר התחתנה עם המנצח אקסבייר קוגאט בן ה-66 ב-1966, שהיה מבוגר ממנה ב-41 שנים. מספר רב של מאמרים וראיונות שפורסמו זמן קצר לפני ובזמן החתונה שלה שיערו כי שנת הלידה שלה בין 1945 ו-1946. ב-1964, צ'ארו כונתה "בת החסות בת ה-18" של קוגאט. באפריל 1966 טור אודות התוכניות לחתונה דיווח שהיא בת 20 ושקוגאט בן 60. מקורות רבים זיהו אותה כבת 21 ביום חתונתה.
באוקטובר 1977 - אותה השנה בה צ'ארו התגרשה מקוגאט וגם השנה בה קיבלה אזרחות אמריקנית - שופט מחוזי בלאס וגאס, רוג'ר פולי, עיגן את 1951 כשנה הלידה הרשמית שלה. האמנית סיפקה שלל עדויות מהוריה לתמיכה בטענתה.
פראן לבסטיק
פראן לבסטיק' (בסלובנית: Fran Levstik, 28 בספטמבר 1831- 16 בנובמבר 1887 ליובליאנה) היה סופר, מחזאי ועיתונאי ופוליטיקאי סלובני.
חייו
פראן לבסטיק נולד במשפחה של איכרים בקראינה תחתית, אז חלק מהאימפריה האוסטרית.
בשנת 1854 הוא התחיל ללמוד תאולוגיה אך נאלץ לעזוב את הלימודים בעקבות האשמות לאי-מוסריות של שירים שפרסם באותה שנה.
לבסטיק היה בין המנהיגים הבולטים של תנועת "הסלובנים הצעירים" ובכך השפיע על דורות של סופרים סלובנים לרבות יוסיפ יורצ'יץ'. בנוסף לפרוזה, לבסטיק פרסם ספרי שירה ומחזות.
בשנת 1863 לבסטיק מונה לעורך עיתון, אך העיתון נסגר כעבור שנה לאור ביקורת על השלטונות שפורסמו בעיתון.
פראן לבסטיק היה עורך של מילון גרמני-סלובני.
החל משנת 1872 הוא עבד בספרייה העירונית בליובליאנה.
הוא נפטר בליובליאנה לאחר מחלה נפשית ממושכת.
יחסי צ'ילה–קיריבטי
יחסי צ'ילה–קיריבטי הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של צ'ילה לבין הרפובליקה של קיריבטי.
היסטוריה
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של קיריבטי לבין הרפובליקה של צ'ילה הם יחסים דיפלומטיים שקטים, עם שיתופי פעולה אחדים בלבד במסגרת ארגונים מולטילטרליים בהן חברות המדינות כגון האומות המאוחדות. היחסים הדיפלומטיים שבין קיריבטי לצ'ילה כוננו באופן רשמי ב-20 בינואר 1981.
אזרחי צ'ילה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בקיריבטי זקוקים לאשרה על מנת לעשות כן. גם אזרחי קיריבטי שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בצ'ילה זקוקים לאשרת כניסה על מנת לעשות כן.
קווין פולקנר
קווין לי פולקנר (באנגלית: Kevin Lee Faulconer; נולד ב-24 בינואר 1967) הוא פוליטיקאי אמריקאי, חבר המפלגה הרפובליקנית שכיהן כראש עיריית סן דייגו שבקליפורניה (2020-2013).
ביוגרפיה
פולקנר נולד באוקסנארד שבקליפורניה, בנם של קיי וג'ים ולו אחות אחת. אמו עבדה בקולג' קהילתי ונטורה ואביו עבד בעיריית אוקסנארד. הוריו התגרשו בנעוריו והוא גדל בעיקר עם אמו. ב-1990 סיים תואר ראשון במדע המדינה באוניברסיטת המדינה של סן דייגו, בתקופת לימודיו שימש ראש אחוות קאפה סיגמא, סגן נשיא התאחדות הסטודנטים ונשיא ההתאחדות.
לאחר הלימודים עבד במשך שש שנים בחברת יחסי ציבור בסן פרנסיסקו, ב-1996 חזר לסן דייגו ועבד בחברת יחסי ציבור מקומית בה שימש סגן נשיא.
בעקבות התפטרותו של ראש העיר בוב פילנר באוגוסט 2013 על רקע האשמות בהטרדות מיניות, נערכו בחירות מיוחדות לראשות העיר בנובמבר 2013. פולקנר התמודד ועלה לסיבוב השני. בפברואר 2014 נבחר ברוב של 54.5% מקולות המצביעים והושבע לתפקידו בתחילת מרץ. ביוני 2016 זכה בבחירות לתקופת כהונה מלאה ברוב של 58.2%.
בינואר 2021 הודיע על כוונתו להתמודד למשרת מושל קליפורניה במסגרת ניסיון להדחת המושל המכהן גווין ניוסם. פולקנר הגיע למקום השלישי אולם תהליך ההדחה נכשל.
בניין המשרדים של בית הנבחרים פורד
בניין המשרדים של בית הנבחרים פורד או בניין המשרדים פורד או בניין פורד (באנגלית: Ford House Office Building) הוא אחד מארבעת בנייני המשרדים המשמשים את עובדי בית הנבחרים של ארצות הברית הבניין ממוקם על גבעת הקפיטול בוושינגטון די. סי., בירת ארצות הברית.
בניין המשרדים פורד הוא בניין המשרדים היחיד של בית הנבחרים שאינו מחובר מתחת לאדמה (באמצעות הרכבת התחתית של קפיטול ארצות הברית) לאחד מבנייני המשרדים האחרים או לקפיטול עצמו, ובניין המשרדים היחיד של בית הנבחרים שאינו מכיל משרדים של חברי בית הנבחרים של ארצות הברית. הבניין משמש בעיקר את צוותי ועדות בית הנבחרים של ארצות הברית, וכן את משרדו של אדריכל הקפיטול, את משרד התקציב של קונגרס ארצות הברית, ואת הוועדה לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה של בית הנבחרים.
היסטוריה
לפני בנייתו של בניין פורד היו ממוקמים באתר זה "בית הספר בל" (Bell School) ו"כנסיית ציון ווסלי" (Zion Wesley Chapel). בנייתו החלה בשנת 1939 במסגרת תוכנית מנהל פרויקטי העבודה של ארצות הברית, והוא היה לבניין המשרדים הפדרלי הראשון שנבנה בוושינגטון. בתכנון, נועד המבנה לתת שירותי אחסון למשרדים אחרים שהוקמו ברחבי הבירה, מתוך כוונה שהקמתו תהיה מהירה וזולה (בזמן שבנייני משרדים מפוארים ויקרים יותר נבנים במקביל).
בראשיתו שימש המבנה את לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית בשנים 1942–1940. לאחר מכן, שימש הבניין את יחידת ההדפסה הסמויה של ה-FBI. בבניין אוחסנו אלפי רשומות טביעות אצבע שבאותה עת, בהיעדר טכנולוגיות מתקדמות, הצריכו טכניקות חיפוש ידניות כדי למצוא התאמה. יחידה זו של ה-FBI הייתה בין היחידות הראשונות שעברו לבניין ג'יי אדגר הובר עם השלמת בנייתו ב -1974.
לאחר עזיבת ה-FBI את המבנה, הוא נרכש על ידי אדריכל הקפיטול ושמו שונה ל-"אגף 2 של בית הנבחרים" (House Annex-2).
בסוף שנות השמונים, הורשו המפלגות הדמוקרטיות והרפובליקניות לשנות את שמו של הבניין. הרפובליקנים, אז במיעוט, בחרו לשנות את שמו של הבניין לשמו הנוכחי - "בניין פורד", על שם נשיא ארצות הברית לשעבר ג'רלד פורד, ואילו הדמוקרטים במקביל בחרו לשנות את שם "אגף 1 של בית הנבחרים" (House Annex-1) ל"בניין אוניל" על שם יושב ראש בית הנבחרים טיפ או'ניל.
איחוד המולדת
איחוד המולדת - דמוקרטים נוצרים ליטאים (בליטאית: Tėvynės sąjunga – Lietuvos krikščionys demokratai או TS-LKD, באנגלית: Homeland Union Lithuanian Christian Democrats) היא מפלגת מרכז-ימין בליטא. למפלגה 35 מתוך 141 המושבים בסיימאס ושלושה מושבים בפרלמנט האירופי.
מנהיג המפלגה הוא גבריאליוס לנדסברגיס, שהחליף את אנדריוס קוביליוס בשנת 2014. המפלגה חברה במפלגת העם האירופית (EPP) ובאיחוד הדמוקרטי הבינלאומי (IDU).
היסטוריה
המפלגה נוסדה בשנת 1993 על ידי קבוצה מתוך "תנועת הרפורמה של ליטא" בהובלת ויטאוטס לנדסברגיס, אשר הוביל את ליטא לעצמאות. בבחירות של 1996, גרפה המפלגה 40% מהקולות אולם ב-2000 ירדה ל-8.6% בלבד.