cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הישרדות (תוכנית טלוויזיה אמריקאית)
עונה שבע עשרה - גבון
העונה השבע עשרה של "הישרדות" שבה לאפריקה (השמורה הנשיאותית וונגה-וונגה, אסטואר שבגבון, בכורה: 25 בספטמבר 2008). השבטים נבחרו בעונה זו, כמו בעונה החמישית, על ידי המתמודדים המבוגרים ביותר. בעונה זו בלטה החולשה הטקטית של רוב המתחרים, ועיקר תשומת הלב התמקדה במספר דמויות ססגוניות כמו רנדי ביילי (השתתף גם בעונה ה-20) וקורין קפלן (השתתפה גם בעונה ה-26) המיזנתרופיים, ג'סיקה קופר (שוגר) הקוקטית (שבה והשתתפה בעונה ה-20), קן הואנג (קני) הערמומי ובת בריתו קריסטל קוקס, אצנית אולימפית קולנית אשר באופן מפתיע כשלה במרבית האתגרים. מנצח העונה, שהיה גם חביב הקהל, היה בוב קראולי, אשר ניצח את סוזי סמית' ואת קופר בהצבעת 0–4-3, היה למנצח המבוגר ביותר בתולדות התוכנית, והפגין את כישרונו ביצירת פסלון חסינות מזויף משכנע. ביקורת מסוימת הופנתה, במהלך הצילומים וגם בתוכנית ה"איחוד" בשיקול הדעת שבהכללתה של קופר, שפעמים רבות לא היה ברור אם עיקר עניינה בהתמודדות או בקידום מרכולתה כשחקנית.
עונה שמונה עשרה - טוקנטינס
עונה זו של "הישרדות" נדדה ליבשת אחרת, ונערכה בז'לפאו, במדינת טוקנטינס שבברזיל (בכורה: 12 בפברואר 2009). כמו בעונה האחת עשרה, גם כאן נפתחה ההתמודדות במסע אל אתר המחנה. עוד לפני המסע נדרשו שני השבטים לבחור, לפי התרשמות ראשונית, מי החבר החלש שבשבט (הנבחרות לא הודחו, אך הוצבו בעמדת נחיתות). בשלבים שלפני מיזוג השבטים נשלחו שני מתמודדים משני השבטים לאי הגלות, וכתוצאה מכך נוצרה ברית דו-שבטית סודית בין מתחרים משני השבטים, אך הברית לא עמדה לבסוף במבחן בשלב המיזוג. התחרות התנהלה בשלביה הראשונים בשליטה של שבט אחד, טימבירה, שהגיע למיזוג בעמדת יתרון בולטת. בנקודה זו ניצלו ג'יימס תומאס הבן (ג'יי-טי), סטיבן פישבאך וטאג' ג'ונסון, שלושתם משבט ז'לפאו שבמיעוט, את העימותים הפנימיים בין חברי טימבירה, והביאו להדחתם בזה אחר זה. הברית הטקטית והאישית בין תואמס ופישבאך העלתה את שניהם לגמר, בו זכה תומאס בכל קולות חבר המושבעים וכמו כן בחביב הקהל. ג'יי-טי, המנצח, שב לאחר מכן לעונות ה-20 וה-34 של התוכנית, בעוד פישבאך שב לעונה ה-31. כמו כן בלטו בעונה סיירה ריד, שהצליחה להתגבר על נסיבות ראשוניות קשות; וטייסון אפוסטול חד הלשון ששב להתחרות גם בעונות ה-20, ה-27 וה-40. מעל לכולם, עם זאת, בלטה דמותו הססגונית של בנג'מין ווייד (קואוץ'), מאמן כדורגל לבנות, שהתהדר בפילוסופיה מזרחית ובגישה ראוותנית ורברבנית, אשר חזר להופיע בתוכנית בעונות ה-20 וה-23.
עונה תשע עשרה - סמואה
עונה זו שבה לאוקיינוס השקט ונערכה באי אופולו שבסמואה (בכורה: 17 בספטמבר 2009). עונה זו ניצבה כולה בצילו של מתמודד בודד, ראסל האנץ (שב גם לעונות ה-20 וה-22) שהפגין יכולת טקטית מרשימה, הבנה אינטואיטיבית של חולשות אנוש, כישרון בלתי-מצוי למצוא את פסלון החסינות (הוא מצא שני פסלונים בלי רמז כלשהו, ומצא פסלון שלישי אף ששאר המתחרים דלקו אחריו). האנץ, שהכריז מראש על כוונתו לפלס דרכו אל הזכייה באמצעים זדוניים, כשל עם שבטו, פואה-פואה, בדרך למיזוג וכשזה הגיע נותרו בשבט רק ארבעה, מול שמונה של השבט המתחרה, גאלו. בנקודה זו הצליחו בני פואה-פואה בהנהגתו של האנץ לתקוע טריז במחנה היריב ובסיוע עורקים, פסלוני חסינות והטעיה הדיחו בזה אחר זה את כל בני גאלו. בגמר התייצבו שלושה בני פואה-פואה, כשהפרס נופל בחיקה של נטלי ווייט, שחסתה בצילו של האנץ, אך עוררה הרבה פחות עוינות בקרב המושבעים. נטלי ניצחה את האנץ, ואת המתחרה השלישי בגמר - מיק טרימינג, בפער גדול של 7-2-0. בתוכנית "האיחוד" הביע האנץ (אשר נבחר עם תום העונה לחביב הקהל) את הסתייגותו מזכייתה של ווייט, בה ראה זוכה שאינה ראויה. תחושות דומות של הסתייגות ביטאו גם המנחה, ג'ף פרובסט, וסטיבן פישבאך (שאחרי התמודדותו הפך בעל בלוג לנושאי טקטיקה ב"הישרדות"). מתחרות נוספות אשר שבו להשתתף בעונות מאוחרות יותר היו בנות שבט "גאלו" - לורה מורט (ששבה להתחרות עם בתה סיירה בעונה ה-27) ומוניקה פאדילה (ששבה להתחרות בעונה ה-31).
עונה עשרים - גיבורים נגד נבלים
העונה העשרים של "הישרדות" נערכה שוב באופולו שבסמואה (בכורה: 11 בפברואר 2010) וכללה התמודדות בין מתמודדי עבר שזכו לאהדה ("גיבורים") וכאלו שהקהל נהנה לשנוא ("נבלים"), עונה זו נחשבת בעיני מעריצים רבים כאחת העונות הטובות ביותר של התוכנית. בעונה זו נמחו כמעט לחלוטין אזכורים לקשיי ההישרדות ומוקדה היה, כמעט בלעדית, במאבקים הטקטיים והאישיים המורכבים בין המתמודדים המנוסים, שחלקם שבו להתמודד כאן בפעם השלישית. בשלבה הראשון של העונה בלט שלטונם של ה"נבלים", שנהנו מהצטיינותו האישית ומתבונתו של רוב מריאנו: ארבעה מחמשת המודחים הראשונים נמנו עם ה"גיבורים", שבמחנם פשטו המריבות הפנימיות. שלטונו של מריאנו נתקל בהתנגדות עיקשת מצד ראסל האנץ ובנות בריתו, דניאל דילורנצו ופארווטי שאלו. האנץ ניצל בתבונה את חששו של טייסון אפוסטול מפארווטי שאלו, שכנע אותו להצביע עבורה (במקום להצביע כפי שהורה לו מריאנו, בפיצול קולות) ובכך הביא להדחתו של אפוסטול עצמו. מכאן, בסדרה של הדחות, סולקו בזה אחר זה מריאנו ובני בריתו. בפרק הקודם לפרק המיזוג, החליט המתמודד ג'יי טי תומאס, מתוך אמונה מוטעה כי ראסל נמצא במיעוט בשבט הנבלים, להעביר את פסלון החסינות שלו לראסל, במה שנחשב לאחד המהלכים המטופשים בתולדות התוכנית. כתוצאה מכך, בפרק המיזוג, השתמשה שאלו בשני פסלוני חסינות באותה מועצה (לראשונה בתולדות התוכנית) על חברותיה לשבט. המהלך הוביל את "הנבלים" לשליטה מוחלטת על "הגיבורים", שחולשתם הטקטית הייתה בעוכריהם, והם הודחו כמעט לגמרי בזה אחר זה, כשכל ארבעת המתמודדים הסופיים הם ממחנה ה"נבלים". בעונה זו בלט שוב האנץ הדומיננטי. על אף הברית החזקה בין האנץ ושאלו, אשר הביאה אותם לגמר, הזוכה הייתה המתמודדת השלישית בגמר, סנדרה דיאז-טוויין, שהייתה הראשונה שזכתה פעמיים בפרס הגדול. דיאז-טוויין הפגינה פעם נוספת חושים חדים, הצליחה לעמוד על טיבם של יריבים ואף שהייתה בת בריתו של מריאנו וזוכה בעבר, הצליחה לשכנע את כל המועמדים לסבור כי ינצחו אותה על נקלה, ולבסוף ניצחה את העונה בהצבעת 6-3-0, כאשר האנץ נותר ללא שום קול מהמושבעים. עם זאת העונה כולה ואף פרק הגמר עמד בסימן ראסל שאף על פי שמעולם לא זכה בתוכנית, במקום הראשון, נצרב בתודעה כאחד המתמודדים הצבעוניים והשנויים במחלוקת ביותר בתולדות המשחק. ניצחונה של סנדרה בגמר החל ויכוח רב בין מעריצי הסדרה, שמתמקד בשאלה - מה סגנון המשחק הטוב ביותר?
עונה עשרים ואחת - ניקרגואה
העונה העשרים ואחת של "הישרדות" נערכה בניקרגואה (בכורה: 15 בספטמבר 2010). בפעם השנייה בתולדות התוכנית (הפעם הראשונה הייתה בעונה ה-12) חולקו המשתתפים לשבטים על־פי גילם, ונוסף אלמנט חדש, "מדליון הכוח", המקנה לשבט המחזיק בו יתרון במשימות החסינות השבטיות. השימוש ב"מדליון הכוח" היה דל, והגימיק נזנח אחרי כמה תוכניות, כמוהו כחלוקה לשבטים לפי גיל, שהובילה לניצחונות רצופים של שבט הצעירים. גימיק נוסף, שילובו של משתתף מפורסם, מאמן הפוטבול לשעבר ג'ימי ג'ונסון, כשל אף הוא כאשר ג'ונסון הפך מוקד לעוינותם של גברי השבט הבוגר ("אספדה") והיה למשתתף השני המודח משבטו. בעונה זו, שצוות משתתפיה הוגדר על ידי אחד מאוהדיה הבולטים והנאמנים "יותר עלוב ומעלוב", נקבעו כמה שיאים של התנהגות משונה, במונחים אסטרטגיים: שני משתתפים גילו פסלוני חסינות, אך מסרו על מיקומם לאחרים, שני משתתפים מסרו את פסלון החסינות שלהם לאחרים, מרצונם או תמורת הבטחות (בסופו של דבר אף אחד מהפסלונים לא שימש ככלי אסטרטגי ושניהם הוגשו במועצת השבט האחרונה בה ניתן היה להשתמש בהם), ושתי משתתפות, נאונקה מיקסון וקלי שין, פרשו (בבת אחת) מהתוכנית, 11 ימים לפני הסיום. הזוכה המפתיע בעונה זו היה ג'אד (פאביו) בירזה, שזכה בארבע התמודדויות על חסינות בדרך לניצחון בהצבעת 5-4-0 כנגד צ'ייס רייס ומתיו (סאש) לנהאן. בירזה היה למתמודד הצעיר ביותר שזכה בתוכנית (בן 21). בעונה זו, שהוגדרה בזמנו על ידי כמה מהמעריצים "הגרועה ביותר אי־פעם" בלטו ג'יין רייט, חביבת הקהל, שלמרות גילה המבוגר זכתה בכמה משימות, ברנדה לאו החיננית (שבה להופיע בעונה ה-26 של התוכנית) ונאונקה מיקסון, שהתנהגותה השנויה במחלוקת, ופרישתה מהמשחק, עוררו את טינת הקהל. הסערה שנוצרה מהשתתפותן של מיקסון ושין בחבר המושבעים הובילה לשינוי הכללים, ומעתה פורשים מרצונם ישתתפו בחבר המושבעים רק על־פי הכרעה של מפיקי התוכנית.
עונה עשרים ושתיים - אי הגאולה
העונה העשרים ושתיים צולמה אף היא בניקרגואה (בכורה: 16 בפברואר 2011). בעונה זו שולב אלמנט חדש, "אי הגאולה", בו המתמודדים המודחים מוגלים לאי נפרד ונדרשים להתמודד עם המודחים הבאים על הזכות להשתלב בחזרה, בסופו של דבר, במשחק. בעונה זו שבו להשתתף שני מתמודדי עבר מוכרים - ראסל האנץ (סמואה, גיבורים נגד נבלים) ורוב מריאנו (איי מרקיז, אולסטארס, גיבורים נגד נבלים) שהועמדו בראש שני השבטים. אף שהציפייה הייתה כי במוקד העונה תעמוד התמודדות חוזרת בין האנץ למריאנו, כפי שאירע בעונה העשרים, הפגינו בני שבטו של האנץ חשש רב ממנו, והדיחו אותו עד מהרה. בני שבטו כה חששו מפניו, עד שהם הפסידו במכוון את משימת החסינות לשבט השני, בהדחה הסופית שלו, מול מאט אלורד, באי הגאולה, עזב ראסל את המשחק בדמעות והצהיר שהוא לא יחזור להתמודד בתוכנית. ההדחה בלמה את תנופת השבט והעבירה את השליטה לשבטו של מריאנו. והעונה התנהלה בשליטה מוחלטת של מריאנו. זה דאג להדחת-פתע של המתמודד מאט אלורד ומשזה שב מאי הגאולה, ארגן הדחת-פתע נוספת. מריאנו הקפיד לבודד את בני שבטו מבני השבט היריב, הציב לבני שבטו דמות שנואה (פיליפ שפרד) להסיח את דעתם, וכרת בריתות נאמנות עם כל אחד מחברי השבט בנפרד. המיומנות אותה הפגין במשחק בעונה מבחינה חברתית, תחרותית, אסטרטגית וטקטית - הביאה את מריאנו אל הגמר, שם הפציר אחד המושבעים בעמיתיו שיתגמלו את מריאנו בזכייה על הופעתו המרשימה. מריאנו זכה לבסוף בגמר, כשהוא מביס, עם שמונה קולות, את שפרד (קול אחד) ואת נטלי טנרלי בת ה-19, (הפיינליסטית הצעירה אי-פעם בתוכנית, ללא קולות). בתוכנית "האיחוד" גרס מנחה התוכנית, פרובסט, כי מריאנו הפגין את "המשחק המושלם ביותר אי-פעם ב'הישרדות'". מריאנו זכה גם בתואר חביב הקהל. שפרד שב לעונה ה-26 של התוכנית, ויחד איתו חזרו גם המתמודדת פרנצ'סקה הוגי - אשר הייתה המודחת הראשונה לעונה זו - והפכה מוכרת כאשר הייתה למודחת הראשונה גם בעונה ההיא, והמתמודדת החיננית אנדראה בלקי, אשר שבה להופיע בהמשך גם בעונה ה-34. עונה זו נחשבת בעיני מעריצים רבים כאחת החלשות ביותר בתולדות הסדרה.
עונה עשרים ושלוש - האוקיינוס השקט
בעונה העשרים ושלוש של התוכנית (בכורה: 14 בספטמבר 2011) שבו צילומי התוכנית לאי אופולו שבסמואה בפעם השלישית. בדומה לעונה הקודמת, שולב אלמנט "אי הגאולה", והשתתפו בתחרות שני מתמודדי עבר - אוסקר "אוזי" לוסת' (עונה 13, מקום שני ועונה 16, מקום תשיעי) ובנג'מין "קואוץ'" וויד (עונה 18, מקום חמישי ועונה 20, מקום שנים עשר). בעונה זו זכתה סופי קלארק, לאחר שגברה בגמר של התוכנית על בנג'מין "קואוץ'" וויד ואלברט דסטרייד בהצבעת 6-3-0. בעונה זו בלט אוסקר "אוזי" לוסת' אשר הודח פעמיים לאי הגלות, אך בשתי הפעמים הצליח לשוב ממנו למשחק. בסופו של דבר, סיים לוסת' במקום הרביעי ובכך הפך למתמודד היחיד שהודח מן המשחק 3 פעמים בעונה אחת, לוסת' נבחר בתואר "חביב הקהל" בסוף העונה. כמו כן, בעונה זו בלטו המתמודדים, בנג'מין וויד אשר שיפר, על אף הפסדו, את המוניטין השלילי שצבר בעונותיו הקודמות, ובמהלך העונה היה נראה ששליטתו בשבטו ובמשחק אבסולוטית, ברנדון האנץ אחיינו של ראסל האנץ (עונה 19, 20, 22), אשר ניסה להסתיר את קשרו המשפחתי (שב בהמשך לעונה ה-26) והמתמודד ג'ון קוקרן (שב להופיע בעונה ה-26) שהעדיף להצביע בהצבעה הראשונה לאחר האיחוד עם שבט אופולו על פני שבטו שלו, ובכך הכריע את הכף, ושאר חברי שבטו, שבט סוואי הודחו בזה אחר זה. תעוזתו לא עמדה לו, וגם הוא הודח בתורו. אחרון שבט סוואי, והותיר את שישיית אופולו לבדם. המתמודדת דון מיהן, אשר הגיעה למקום העשירי בעונה, שבה גם היא להשתתף בעונה ה-26.
עונה עשרים וחמש - הפיליפינים
עונה זו (בכורה: 13 בספטמבר 2012) צולמה בפיליפינים, מקום ששימש מספר פעמים בעבר ב"הישרדות". המתמודדים חולקו לשלושה שבטים. כשלכל שבט צורף מתמודד עבר, אשר נאלץ לפרוש מהמשחק בגלל סיבות רפואיות - מייקל סקופין (עונה 2, נכווה לאחר שנפל לתוך מדורה), ג'ונתן פנר (עונה 13 הודח; עונה 16, זיהום בברך) וראסל סוואן (עונה 19, איבד את הכרתו כתוצאה מהתייבשות). בעונה זו ניצחה דניז סטייפלי את מייקל סקופין ואת ליסה וולצ'ל (6-1-1). סטייפלי החלה דרכה בשבט מאטסינג (הראשון להפסיד בכל משימה בה השתתף) והייתה המתמודדת הראשונה בתולדות התוכנית שהשתתפה בכל מועצת שבט, סטייפלי שבה והופיעה בעונה ה-40 של התוכנית. בעונה זו בלטו בן בריתה של סטייפלי, מלקולם פרברג שסיים במקום הרביעי, ושב והופיע גם בעונה העוקבת, ובעונה ה-34 של התוכנית, וכמו כן המתמודדת אבי מריה גומז (שבה גם בעונה ה-31), שהתנהגותה ויחסה אל שאר המשתתפים עוררו ביקורת רבה; וליסה וולצ'ל, שכיכבה כנערה, בשנות השמונים של המאה הקודמת, בסדרה "עובדות החיים". וולצ'ל זכתה בתואר "חביבת הקהל" כאשר היא גוברת על פרברג בהפרש של 0.7% בלבד.
עונה עשרים ושבע - דם נגד מים
עונה זו (בכורה: 18 בספטמבר 2013) צולמה אף היא בפיליפינים (באזור קאגאיאן). העונה ניצבה בסימן "דם נגד מים" (כלשון המימרה: דם סמיך ממים) ובמהלכה התמודדו עשרה מתמודדי עבר לצד וכנגד עשרה מבני משפחותיהם וקרוביהם. כמו כן, לאחר שלוש עונות בהן לא נעשה בו שימוש, "אי הגאולה" חזר פעם נוספת כאשר הפעם התאפשר לכל מתמודד להחליף מקומות עם בן הזוג שלו באי הגאולה. בעונה זו ניצח טייסון אפוסטול (עונות 40,20,18) את המתמודדים מוניקה קולפפר (עונה 24) וג'רבייס פיטרסון (עונה 1) בהצבעה של 7-1-0 בהתאמה. אפוסטול עמד בראש הברית השולטת במשחק, מצא שני פסלוני חסינות ושלט בחלק האסטרטגי של המשחק, בעוד קולפפר התבלטה ביכולותיה הפיזיות. מתמודדת בולטת בעונה זו הייתה סיירה איסטיין, בתה של המתמודדת לורה מורט (עונה 19). איסטיין ביצעה מהלכים רבים כאשר בלטה ביניהם הדחתה של אמה - והיא היחידה שהצביעה כנגד קרוב משפחתה בעונה זו. בנוסף, כפתה איסטיין תיקו כאשר נשארו שישה מתמודדים בלבד ובכך, בפעם השנייה בלבד בתולדות התוכנית, היה שימוש בבחירת אבנים בתור שובר שוויון. אמה של איסטיין, לורה מורט שלטה בקרבות ב"אי הגאולה" וזכתה ברובם, אך כשלה בקרב הסופי מול טינה ווסון (מנצחת עונה 2). בחלק הראשון של העונה התבלט במיוחד המתמודד ושחקן ליגת הפוטבול האמריקאית לשעבר בראד קולפפר. קולפפר היה המנהיג של שבט המתמודדים החדשים אך ספג גינויים רבים מהמתמודדים שהודחו ומקרוביהם, עד שהודח לבסוף בשלב מוקדם יחסית (חזר להשתתף בעונה ה-34). עוד בלטו בעונה זו היידן מוס - זוכה העונה ה-12 של "האח הגדול" בארצות הברית וויטס בסקאוסקס, אחיו של מנצח העונה ה-12 אראס בסקאוסקס, אשר שב להתחרות בעונה ה31 של התוכנית.
עונה עשרים ושמונה - קאגיאן: כוח נגד מוח נגד יופי
עונה זו (בכורה: 26 בפברואר 2014) צולמה בפיליפינים, ומשתתפים בה 18 מתמודדים חדשים שחולקו לשלושה שבטים: שבט של חכמים, שבט של חזקים ושבט של אנשים יפים. בפעם הראשונה מאז עונה 18- הישרדות טוקנטינס שבגמר התחרו שני מתחרים בלבד ולא שלושה, כאשר בגמר גובר המתמודד טוני וולקוס על בן בריתו יאנג "וו" הואנג בתוצאה 1–8. בעונה זו בלטו טוני וולקוס משבט הכוח, אשר מצא פסלוני חסינות בקלות ונהג לבצע הדחות מפתיעות כנגד מתמודדים מהברית שלו. דמות בולטת נוספת בעונה הייתה קסנדרה "קאס" מקוולין משבט החכמים אשר בגדה בתחילת שלב המיזוג בחבריה לברית ויצרה אנטגוניזם רב סביבה מצד מתמודדים רבים. מקווילן נחשבה כמתמודדת שתפסיד בוודאות בגמר, ולכן ההחלטה של הואנג לקחת איתו לשלב הגמר את טוני וולקוס, ולא אותה, נחשבת כאחת הטעויות הבולטות בסדרה. מתמודד נוסף ספנסר בלדשו משבט החכמים שתמיד היה בעמדה נחותה אך בזכות יכלתו ליצור קשרים עם מתמודדים אחרים ובזכות כך שזכה בחסינויות אישיות בשלבים מכריעים הגיע למקום רביעי והודח ברגע שהפסיד את החסינות לקאס, וגם בת בריתו של בלדשו, טאשה פוקס, שזכתה ב-3 אתגרי חסינויות שונים, עד אשר הפסידה והודחה במקום השישי. מתמודדת בולטת נוספת הייתה שרה לסינה, בת בריתו של וולקוס בתחילת העונה, אשר הודחה בהדחה מפתיעה בתחילת שלב המיזוג. עונה זו נחשבת לאחת העונות הטובות בסדרה, ומתמודדים רבים ממנה חזרו לעונות מאוחרות יותר: בלדסו, הואנג, פוקס ומקווילן חזרו כולם לעונתה ה-31 של התוכנית. לסינה וולקוס חזרו להשתתף שניהם בעונות ה-34 וה-40 של התוכנית.
עונה עשרים ותשע - סאן חואן דל סור: דם נגד מים
עונה זו (בכורה: 17 בספטמבר 2014) צולמה בניקרגואה, ובעקבות ההצלחה של עונה עשרים ושבע, הוחלט שגם העונה הזו תשוחק בסימן "דם נגד מים" אך בשונה לעונה עשרים ושבע, כל המתמודדים חדשים וללא מתמודדי עבר. כמו כן, "אי הגאולה" לא חזר להופיע בעונה זו ובמקומו הוחזר "אי הגלות". בחלקה הראשון של העונה, התחרו ביניהם בני זוג במשימת פרס, כאשר המנצח זוכה בפרס לשבטו ושולח את המפסיד לאי הגלות. בעונה זו היו אמורים להתחרות עשרה זוגות אך בעיה רפואית של אחד הזוגות אילצה אותם לפרוש וכך נותרו להתחרות 18 משתתפים, כאשר, לראשונה מאז עונה 14, ישנם יותר גברים מנשים. אף על פי כן, אל הגמר הגיעו 3 נשים, מיסי פיין, אשר התחרתה יחד עם בתה ביילור וילסון, והיו לצמד האחרון שנשאר בתחרות, ג'קלין שולץ, אשר יחד עם בן זוגה, ג'ון מיץ', היו לזוג הדומיננטי במשחק עד להדחתו המפתיעה של מיץ' על ידי נטלי אנדרסון אשר זכתה בגמר בהצבעה של 5-2-1 (בהתאמה). אנדרסון התחרתה יחד עם אחותה התאומה, נאדיה אנדרסון, אשר הייתה למודחת הראשונה. השתיים התחרו יחדיו בעונה ה-21 ובעונה ה-24 של "המירוץ למיליון". אנדרסון הייתה חלק מהברית השולטת במשחק, וביצעה מהלכים רבים. עוד בלטו בעונה זו ג'רמי קולינס וג'וש קאנפילד אשר עמדו בראש הבריתות המנוגדות בשלב האיחוד, אך הודחו אחד לאחר השני, והמתמודד החביב קית' פיין. פיין וקולינס שבו להופיע בעונה ה-31 של הסדרה, לצדה של המתחרה קלי וונטוורת' אשר הודחה בשלב מוקדם יחסית של התוכנית.
עונה שלושים - עולמות נפרדים
עונה זו (בכורה: 29 בפברואר 2015) צולמה בניקרגואה, ומעמידה במבחן 18 מתמודדים אשר יחולקו לשלושה שבטים על פי מצבם החברתי-כלכלי: המעמד הביניים- צווארון לבן, מעמד הפועלים- צווארון כחול ו"ללא צווארון"-אנשים אשר חיים לפי תכתיבים שהציבו לעצמם. לגמר העונה הגיעו וויל סימס מהשבט של ללא צווארון, קרולין ריביירה משבט הצווארון הלבן ומייק הולוואי משבט הצווארון הכחול אשר זכה בגמר בתוצאה של 6-1-1. בעונה זו בלט מייק באופן ניכר משאר המתמודדים, בתחילה כאשר היה בברית השולטת של המשחק ובהמשך כאשר נודה על ידי קבוצתו וסומן כמטרה ברורה, עם הגב לקיר זכה כמעט בכל החסינות והפרסים ומצא פסלוני חסינות שהובילו אותו למעשה לגמר. בלטו בעונה זו בנוסף שירין אוסקוי, אשר זכתה ליחס מזלזל מחלק מהגברים בתוכנית ולמרות זאת לא נשברה, ג'ו אנגלים שאף על פי שהודח בשלב מוקדם לאחר איחוד השבטים זכה לאהבת הקהל (זכה כמתמודד האהוב של העונה), שניהם שבו לעונתה ה-31 של התוכנית. בנוסף, שתי מתחרות נוספות מהעונה. סיירה דון-תומאס והיילי פורד, חזרו להשתתף בעונה ה-34 של התוכנית.
עונה שלושים ואחת - קמבודיה: הזדמנות שנייה
עונה זה (בכורה: 23 בספטמבר 2015) צולמה בקאו-רונג בקמבודיה, זו עונת האולסטארס המלאה והשלישית בתולדות התוכנית ולראשונה קהל הצופים הוא זה שבחר את משתתפי העונה החדשה מרשימה שפורסמה באתר התוכנית, הרשימה כללה 16 נשים ו-16 גברים שהפסידו בעונות קודמות ומכל קבוצה נבחרו עשרת האנשים עם כמות ההצבעות הגבוה ביותר, 20 המשתתפים האחרונים זוכים בעצם בהזדמנות שנייה לזכות במשחק. משתתפי העונה נחשפו בסיום הגמר של העונה השלושים ויצאו הישר מן השידור החי לטיסה לקמבודיה להתחיל את צילומי העונה החדשה. העונה בלטה במיוחד בהדחות המפתיעות שביצעו המתמודדים ככל שהתקדמו השלבים, וכן בהיווצרותם של "גושי הצבעה" בשלב האיחוד, קבוצת שורדים אשר הרכבה משתנה ממועצה למועצה שמצביעה ביחד ללא מחויבות לברית מסוימת. לגמר עצמו הגיעו ג'רמי קולינס (עונה 29) שניצח בתוצאה 10-0-0 את ספנסר בלדשו וטאשה פוקס (שניהם מעונה 28). בנוסף אליהם בלטו ג'ו אנגלים (עונה 30) ששוב הוכיח עליונות פיזית, קלי וונטוורת' (עונה 29) שהייתה בתחתית והצליחה להתקדם בזכות שימוש נכון בפסלוני חסינות ואבי מריה גומז (עונה 25) ששוב התבררה כשחקנית לא יציבה שתעשה הכל על מנת להתקדם.
עונה שלושים ושתיים - קאו רונג: כוח נגד מוח נגד יופי
עונה זו (בכורה: 17 בפברואר 2016) צולמה בקו רונג שבקמבודיה, וכמו בעונה 28 - שמונה-עשר מתמודדים חולקו לשלושה שבטים: חכמים, חזקים, ואנשים יפים. בעונה זו הופיע לראשונה שינוי במשחק ביום ה-38, שבו המנצח במשימה קיבל את הזכות להדיח מושבע אחד, ולשלול ממנו את ההשתתפות וההצבעה במועצת הגמר. המתמודדת מישל פיצג'רלד (שבט היופי) זכתה במשימה זו, ובחרה להדיח את המושבע ניל גוטליב. פיצג'רלד גברה בגמר על המתמודדים אוברי בראקו משבט המוח אשר שלטה בעונה מבחינה אסטרטגית (שבה גם בעונות ה-34 וה-38), וטאי טראנג משבט היופי (שב בעונה ה-34) אשר מצא פסלון חסינות ובגד בכמה מהבריתות שלו (5-2-0 בהתאמה). בתוכנית האיחוד הזמרת סיה הכריזה במפתיע שהיא תורמת חמישים אלף דולר לטראנג, וחמישים אלף דולר נוספים לארגון זכויות בעלי-חיים, לאחר שהתרשמה מהחיבה שהפגין טראנג כלפי בעלי-חיים במהלך העונה. טוויסט נוסף מעונה זו הוא האפשרות לשלב שני פסלוני חסינות ליצירת פסלון חסינות אחד שניתן להשתמש אחרי הקראת הקולות. בעונה זו בלטו גם המתמודדת דבי וונר הצבעונית משבט המוח (שבה להשתתף בעונה ה-34) והמתמודדים סקוט פולרד וקייל ג'ייסון משבט החזקים אשר התנהגו בבריונות כלפי חברת שבטם אליסיה הולדן. עונה זו זכורה גם בקשה מבחינה פיזית ופונו בה מספר שיא של שלושה מתמודדים בשל סיבות רפואיות. אחד המתמודדים שפונו מהמשחק, קיילב ריינולדס, הוחזר לאחר מכן גם לעונה ה-34 של התוכנית.
עונה שלושים וארבע - הישרדות משני משחק - איי ממנוקה
עונה זו (בכורה: 8 במרץ 2017) צולמה באיי ממנוקה בפיג'י גם כן והיא עונת האולסטארס המלאה והרביעית במספר בתולדות התוכנית. בעונה זו 20 מתמודדים חוזרים אשר סגנון משחקם התאפיין ביכולתם לקחת סיכונים לצורך ביצוע מהלכים שהיוו נקודות מפתח בעונות הקודמות בהן שיחקו. בעונה זו ניצחה שרה לסינה (עונה 28) את בראד קולפפר (עונה 27) ואת טרויזן רוברטסון (עונה 24), בהצבעה של 7-3-0 בהתאמה. לסינה פעלה בתחכום, נקטה בגישה של זגזוג בין הבריתות ומצאה את עצמה בעמדת המפתח בכל הדחה. היא החזיקה שני יתרונות סודיים כאשר אחד מהם הוענק לה על ידי המתמודדת סיירה דון-תומאס (עונה 30) שהעניקה לה אותו אף על פי שלסינה עצמה הדיחה אותה. בנוסף בלטו בעונה זו טאי טראנג (עונה 32) אשר מצא שלושה פסלוני חסינות, אנדריאה בלקי (עונות 22, 26) אשר הייתה איום פיזי ואסטרטגי לאחר האיחוד ומיקיילה בראדשו הצבעונית (עונה 33). בעונה זו, ובפעם הראשונה בתולדות התוכנית, הודחה המתמודדת סירי פילדס, אחת המתמודדות האהובות בתולדות התוכנית (עונות 12, 16, 20) אף על פי שאף אחד לא הצביע נגדה כלל במהלך כל העונה, במהלך מועצת השבט 5 מתוך 6 המתמודדים האחרונים היו חסינים מהדחה עקב פסלוני חסינות ושרשרת חסינות, לאחר ההצבעה במועצה שרה שיחקה ביתרון שקיבלה, ושני מתמודדים נוספים השתמשו בשלושה פסלוני חסינות על עצמם ועל מתמודדת נוספת, בנוסף בראד קולפפר היה חסין מראש עקב ניצחונו במשימת החסינות שנערכה לפני המועצה עצמה, מנחה התוכנית ג'ף פרובסט הסביר שעקב המצב שנוצר סירי היא היחידה שניתן לבחור בה וכי אין טעם לחשוף את הקולות ואף אמר כי אין שום קול שבחר בה, ולכן היא המודחת הבאה. בחלק הראשון של העונה בלטה סנדרה דיאז-טווין (מנצחת עונות 7, 20) אשר למרות היותה המתמודדת היחידה שניצחה פעמיים, הייתה לאחרונה שהודחה מבין המנצחים שחזרו לשחק. החלק הבולט ביותר בכל העונה, ועליו דובר רבות גם ברחבי העולם, הייתה מועצת השבט שבה המתמודד ג'ף ורנר (עונות 2, 31) הוציא מהארון את המתמודד זיק סמית' (עונה 33) וחשף אותו כטרנסג'נדר לעיני שאר המתמודדים במשחק.
עונה שלושים וחמש - גיבורים נגד מרפאים נגד פעלתנים
עונה זו (בכורה: 14 באוקטובר 2017) צולמה בפיג'י ומציגה 18 מתמודדים חדשים אשר יחולקו ל-3 שבטים לפי סוג תעסוקתם וכיצד הם נתפסים על ידי אנשים אחרים. בעונה זו ניצח המתמודד בן דריברגן יוצא המארינס משבט הגיבורים את המתמודדים כריסי הופבק משבט הגיבורים וראיין אולריך משבט הפעלתנים בהצבעה של 5-2-1 בהתאמה. דריברגן נתפס כמנהיג הברית השולטת בתחילת האיחוד אך התדרדר לתחתית ונאלץ להשתמש בשלושה פסלוני חסינות למען עצמו ברצף ובכך הפך למתמודד הראשון שעושה זו. הופבק בת ה-46 שהגיעה למקום השני נתפסה כמתמודדת חכמה ואסטרטגית והשוותה את שיא הזכיות לאישה בחסינות אישית (4 זכיות, מוחזק על ידי קלי ווגלסוורת' מעונה 1, ג'נה מורסקה מנצחת עונה 6 וקים ספרדלין מנצחת עונה 24, כאשר ספרדלין, המבוגרת ביותר מביניהן בזמן ההשתתפות, צעירה מהופבק ב-17 שנה). עונה זו התאפיינה במספר רב של פסלוני חסינות (9 פסלונים בסה"כ בכל העונה) וכן בכמות טוויסטים ויתרונות סודיים רבים. עם זאת, הטוויסט הבולט ביותר, ושזכה לקיטונות של ביקורת על ידי מעריצים ומבקרים כאחד, הוא שיטת ההדחה האחרונה לפני הגמר כאשר נותרו 4 מתמודדים. בניגוד לכל העונות האחרונות בהן כל המתמודדים מצביעים, בעונה זו הוחלט כי המנצח בחסינות יחליט את מי הוא לוקח לגמר ואילו השניים הנותרים יתחרו במבחן אש על המקום השלישי בגמר. הופבק שזכתה בחסינות בחרה לקחת את אולריך אל הגמר ולהשאיר את דריברגן להתחרות מול המתמודד דבון פינטו, אותו הוא ניצח. הטוויסט ספג ביקורת כיוון שבין היתר הוא הוצג כיתרון למנצח במשימת חסינות, לא הוצג למתמודדים אלא רק ביום ההדחה אחרונה וכן הוא מבטל את החלק החברתי-אסטרטגי של המשחק. כמו כן, מעריצים רבים ראו את הטוויסט כהטייה של ההפקה לטובת דריברגן שכן לולא הטוויסט, נראה כי דריברגן היה מודח על ידי שלושת המתמודדים האחרים, כמו כן כי דבון נתפס כמתמודד בעל הסיכויים הרבים יותר לנצח.
עונה שלושים ושש - אי הרוח
עונה זו (בכורה: 23 בפברואר 2018) צולמה בפיג'י ומציגה 20 מתמודדים חדשים המוצגים בפניהם טעויות של שחקני עבר בצורה של הפריטים הקשורים לטעויות אלו ומוצגים באי הרוח כדוגמת יתרון המורשת של סיירה דון-תומאס מעונה 34 או פסלוני חסינות של מתמודדי עבר כמו זה של אנדריאה בלקי מעונה 26 אשר היה בכיסה בזמן הדחתה. מטרת המתמודדים היא ללמוד מטעויות העבר ולהימנע מהם אך בסופו של דבר רוב היתרונות (7 מתוך 11) לא היו בשימוש מוצלח פעם נוספת. בעונה זו ניצח המתמודד וונדל הולנד את המתמודד דומיניק אבט בהצבעה של 5–6 כאשר בפעם הראשונה בתולדות התוכנית הצבעת חבר המושבעים למנצח הסתיימה בתיקו (5 קולות לכל אחד) והמתמודדת השלישית בגמר, לורל ג'ונסון - אשר לא קיבלה שום קול מהמושבעים, שברה את התיקו וקבעה את הקול המכריע. עונה זו זכתה לביקורות מעורבות, ובעיקר הפרקים שלאחר איחוד השבטים, כאשר רוב הטענות מסתכמות בהתמקדות התוכנית בטוויסטים, יתרונות העבר אשר מוצגים באי הרוח ומתמודדי העבר שהחזיקו בהם ופחות במתמודדים. ביקורת נוספת היא על עריכת העונה הצפויה מידי אשר התמקדה בעיקר בהולנד ואבט והתעלמה כמעט לחלוטין ממשתתפים רבים אשר הגיעו לשלבים מאוחרים בתוכנית.
עונה שלושים ושבע - דוד נגד גוליית
עונה זו (בכורה: 26 בספטמבר 2018) צולמה בפיג'י ומציגה 20 מתמודדים חדשים המחולקים לשני שבטים: דוד, האנדרדוגים אשר נאלצים להתמודד עם אתגרים ולעבור מכשולים בחייהם וגוליית, מתמודדים אשר משתמשים ביכולותיהם ויתרונותיהם על מנת להגיע גבוה. באיחוד של העונה מתמודדי שבט גוליית היו ברוב על מתמודדי שבט דוד שהצליחו להפוך את מאזן הכוחות כאשר איחדו את היתרונות שהם השיגו בנפרד ביניהם: כוח הצבעה כפול, פסלוני חסינות ולראשונה במשחק פסלון חסינות מסוג "נולפייר" אשר יכול לבטל כוחו של פסלון חסינות ולהחשיב מחדש את הקולות שבוטלו אם המתמודד שהשיג אותו מפנה את הנוליפר לאדם הנכון, המתמודד קרל באונדרוקס משבט דוד אשר מצא את הנוליפר הצליח להשתמש בו נכון וביטל את הפסלון החסינות שהשתמש המתמודד דן רנגרינג משבט גוליית וכך הוביל להדחתו. בסופו של דבר לגמר הגיעו מייק וויט ואנג'לינה קיליי משבט גוליית אשר ניהלו אסטרטגית את המשחק לאחר שהרוב של שבט דוד נפל כאשר הם התחילו להדיח אחד את השני, וניק וילסון שהיה היחידי משבט דוד שהגיע לגמר אשר זכה בשלושה אתגרי החסינות האחרונים וניצח את מייק וייט וקיליי בהצבעה של 7-3-0(בהתאמה). עוד בלטו בעונה הזאת דייבי ריקנברגר שמצא 2 פסלוני חסינות, וכריסטיאן הוביקי אשר בלט בחוכמתו וחביבותו והוגדר על ידי הקהל בחוץ כמתמודד הכי אהוב העונה.
עונה שלושים ושמונה - קצה ההכחדה
עונה זו (בכורה:20 בפברואר 2019) צולמה בפיג'י ומציגה 14 מתמודדים חדשים שמתמודדים לצד 4 מתמודדים חוזרים ובולטים מעונות קודמות: ג'ו אנגלים (עונות 30,31) שהוכיח שוב יכולות פיזיות, דייוויד רייט (עונה 33) שהוכיח שוב יכולות אסטרטגיות, קלי וונטוורת' (עונות 29,31) שהוכיחה שוב את יכולתה לשרוד הדחות למרות מיקומה בתחתית וכמטרה ברורה מתחילת העונה אצל שאר המתמודדים אך לבסוף הודחה עם פסלון חסינות בכיסה ואוברי בארקו (עונות 32,34) שהודחה גם עם פסלון חסינות וגם עם כוח הצבעה כפול בכיסה והיא למתמודדת הראשונה שהודחה כך בתוכנית. האלמנט המרכזי בעונה היה אי "קצה ההכחדה" אשר שימש כאי של הזדמנות שנייה עבור המתמודדים שמודחים מהתוכנית כאשר רגע אחרי שמודחים במועצת שבט עליהם להחליט אם לוותר או להמשיך את המשחק באי ההכחדה בשביל סיכוי לחזור למשחק. באי ההכחדה התנאים יותר קשים למחיה והקושי הנפשי גם גדול יותר כאשר המתמודדים מנותקים ומבודדים מהמשחק. השוהים באי היו צריכים לחכות עד לאיחוד שם הייתה משימה שבה חזר המתמודד ריק דבונס למשחק ולמפסידים הייתה אפשרות להמשיך לחכות להזדמנות הבאה לחזור למשחק ולהפוך לחבר המושבעים, דבר זה גרם לכך שפעם ראשונה במשחק המושבעים הם מתמודדים שעדיין במשחק ואחד מהם חוזר למשחק ולכך שהחבר המושבעים העונה הפך לגדול ביותר אי פעם עם 13 מתמודדים. אף אחד מהמודחים לא סירב להזדמנות של אי ההכחדה כאשר רק 2 מתמודדים פרשו אחרי שהפסידו במשימת האיחוד והם היו היחידים בעונה שלא היו כמושבעים. זוכה העונה היה המתמודד השני שחזר מאי הכחדה ביום ה35 והוא כריס אנדרווד שניצח את גאווין וויטסון וג'ולי רוזנברג בהצבעה של 9-4-0(בהתאמה). אנדרווד הזוכה המפתיע למרבה הפלא שיחק במשחק עצמו רק 13 ימים כאשר 26 ימים היה באי ההכחדה והצליח לזכות ברוב קולות המושבעים בכך ששכנע שהוא הצליח ב-3 הימים האחרונים למשחק להספיק מה ש-2 המתמודדים האחרים לא הספיקו ב-39 ימים של המשחק וביניהם: לשכנע את המתמודדת לורן אוקונול להשתמש עבורו בפסלון החסינות שלה, להשתמש בעצמו בפסלון חסינות עבורו, להכין פסלון חסינות מזויף, לזכות באתגר החסינות אישית האחרון ולוותר על השרשרת כדי להוכיח את עצמו מול המושבעים בכך שלקח עימו לאתגר הדלקת האש את המתמודד האהוד ביותר על המושבעים ריק דבונס שהיה נחשב כאיום הגדול ביותר במשחק וניצח אותו. דבונס היה המתמודד הבולט ביותר בעונה, אחרי שהודח וחזר באיחוד מאי ההכחדה הפגין דומיננטיות רבה במשחק, זכה ב-4 אתגרי חסינות אישית והיה כמתמודד הראשון בתוכנית אשר השתמש ב-4 פסלוני חסינות, כמו כן זכה דבונס לפרס מיוחד של 100,000 דולר מהזמרת סיה כמתמודד האהוב ביותר עליה העונה. ניצחון זה של אנדרווד, שהודח ביום השלישי במשחק, והיה למתמודד היחיד שמודח מהתוכנית, חוזר ומנצח בתוכנית - זכה לביקורות רבות מצד מעריצים רבים.
עונה שלושים ותשע - אי הפסלונים
עונה זו (בכורה:25 בספטמבר 2019) צולמה בפיג'י והשתתפו בה 20 מתמודדים חדשים לצד 2 מתמודדי עבר: רוב מריאנו (עונות 4,8,20,22) וסנדרה דיאז-טווין (עונות 7,20,34) ששימשו כמנטורים בעונה זו ולא כמתמודדים בתחרות ושולבו עם האלמנט המרכזי של העונה-אי הפסלונים. אי שנשלחים אליו המתמודדים ופוגשים שם את מריאנו ודיאז-טווין שבכל פעם מעבירים להם שיעור בנושאים שונים שקשורים למשחק (כגון; הדלקת אש, לקיחת סיכונים, הכרת השבט ועוד) ואחרי השיעור הם בוחנים אותם באותו נושא ואם המתמודדים עוברים את המבחן בהצלחה הם זוכים לרמז לפסלון חסינות או ליתרון כלשהו במשחק. למרבה האירוניה זוכה העונה טומי שיהן שניצח את דין קבלובסקי ונורה סאלמאן בהצבעה של 8-2-0(בהתאמה) הוא היחיד משלישיית הגמר שלא עבר שיעור באי הפסלונים ובסופו של דבר שיהן למשך כל העונה לא מצא אף פסלון חסינות (שעונה זו התאפיינה בפסלוני חסינות רבים) או יתרון במשחק או שרשרת חסינות ואף היה הזוכה היחידי שבשיטת הרביעייה האחרונה החדשה אשר לא ניצח את מבחן האש או את משימת החסינות האחרונה וקיבל את רוב קולות המושבעים בזכות המשחק החברתי המשובח שלו והפגנתו בשליטת מידע ממתמודדים במשך כל העונה. בעונה זו נשבר השיא של המתמודדים שהודחו עם פסלון חסינות בידם (3 מתמודדים ביניהם המתמודדת קלי קים שהייתה לאישה הראשונה שהודחה עם 2 פסלוני חסינות בידה והמתמודדת השנייה במשחק סה"כ) וגם הזמרת סיה לראשונה הביאה פרס של 100 אלף דולר ל-2 מתמודדות: ג'נט קרבין ואיילין סקוט. אך מעל הכל המקרה הבולט והמדובר ביותר בעונה זו, היה תלונתה של קים על התנהגות ונגיעות בלתי הולמות שהיו מצד המתמודד דן ספילו כלפיה וכלפי מתמודדות נוספות. אחרי ההתלוננות ספילו קיבל שיחת אזהרה. אף שהיה ניסיון של המתמודדים עצמם להדיח את דן פה אחד במועצת השבט הסמוכה, הייתה זו קים שהודחה במועצה זו. לבסוף, הודח ספילו ביום ה-36 על ידי ההפקה, לאחר שהיה מעורב בתקרית נוספת שבה הייתה מעורבת הפעם מישהי מטעם ההפקה. עם הדחתו מהתכנית, נמנעה ממנו גם הזכות להפוך למושבע, ובכך הפך ספילו למתמודד הראשון אי פעם בתולדות התוכנית שמודח על ידי ההפקה. בעקבות המקרה עלו ביקורות שליליות רבות על כך שההפקה נתנה לדבר זה להתקיים במשך זמן ממושך ולא הדיחה את ספילו באופן מיידי. פרובסט ראיין את קים בפרק האיחוד על המקרה והתנצל בפניה בשמו ובשם ההפקה על אי לקיחת האחריות במקרה זה ובהבטחה של שינוי כללי המשחק כדי למנוע מקרים כאלה בעתיד. התקרית הטילה צל רב על העונה שנחשבת עקב כך, לאחת החלשות והשנואות בתולדות התוכנית.
עונה ארבעים - מנצחים במלחמה
עונה זו עלתה לשידור בפברואר 2020 כעונת האולסטאר המלאה החמישית בתוכנית. המתחרים בעונה הם 20 מתמודדי עבר, כולם מתמודדים שניצחו בעונות שונות של התוכנית. העונה כוללת אלמנט "קצה ההכחדה" (Edge of Extinction) ומשלבת אלמנט חדש של מטבעות משחק, במסגרתו המתמודדים יכולים לקנות אוכל ויתרונות במשחק. בשונה מיתר העונות בהן הפרס למקום הראשון היה מיליון דולר, בעונה זו הפרס למקום הראשון הוכפל ל-2 מיליון דולר - הפרס הגדול ביותר לתוכנית ריאליטי אי פעם. בדומה לעונה ה-38 של התוכנית, השחקנים שהודחו עברו לאי נפרד, "קצה ההכחדה", ושהו בו יחד עם כל המודחים שהודחו לפניהם (ללא דו-קרב והדחה סופית, כפי שהיה נפוץ בעונות אחרות). ב"קצה ההכחדה" קיבלו המודחים משימות שונות באמצעותן יכלו להשיג מטבעות משחק. בחלק מהמשימות קיבלו המודחים יתרון שיכלו למכור לשחקנים במשחק תמורת מטבעות, או להפעיל סנקציות כנגדם אם לא יקבלו מטבעות (כגון יתרון הסחיטה). המודחת הראשונה נטלי אנדרסון (מנצחת עונה 29) הפגינה דומיננטיות רבה במשימות והשיגה מספר רב של מטבעות משחק ולבסוף חזרה למשחק בשישיה הסופית ואף הגיעה לשלב הגמר.
בשלביה הראשונים של העונה הודחו בעקביות השחקנים הוותיקים יותר, אשר שיחקו בעונות המוקדמות של הישרדות, ביניהם בוסטון רוב, פארוואטי שאלו, אית'ן זון, וטייסון אפוסטול. טייסון חזר למשחק מ"קצה ההכחדה" לאחר שניצח באתגר, רק כדי להיות מודח בשנית מספר פרקים לאחר מכן. מתמודדת ותיקה נוספת שהודחה בשלב השבטים הייתה סנדרה דיאז טווין, המנצחת הכפולה הראשונה בתולדות הישרדות. בניגוד לשאר המתמודדים מעונות התוכנית המוקדמות, דיאז טווין השתלבה בשבט והתחברה לברית הרוב, בפרק ההדחה הכפולה, שבטה של סנדרה הפסיד במשימה וניגש להדחה, התכנון היה להדיח פה אחד את המתמודדת דניס סטייפלי (מנצחת העונה ה-25), דיאז-טווין החליטה להעניק לדניס את פסלון החסינות שבו היא החזיקה על מנת שתשתמש בו ותדיח מתמודד אחר, אך סטייפלי החליטה להדיח בהפתעה את סנדרה בעצמה, עם קול אחד בלבד. דיאז-טווין הייתה המתמודדת היחידה שהחליטה שלא להישאר ב"קצה ההכחדה" ועזבה אותו עם הגעתה לשם, תוך שהיא מכריזה על "סיום הקריירה שלה בהישרדות".
בנוסף פרווטי שאלו ו״בוסטון רוב״ שברו את השיא של סארי פילדס ואוסקר ״אוזי״ לוסת׳ פרווטי עם 130 ימים במשחק ו״בוסטון רוב״ שבר את השיא של אוזי לוסת׳(128) ופרווטי שאלו עם 131 ימים במשחק.
בלטו בעונה זו המתמודדים טוני ולאצ’וס (זוכה עונה 28), אשר זכה מספר פעמים בחסינות אישית וכן הצליח ליצור תנאים להדחה בהפתעה של מתמודדת אשר החזיקה ברשותה פסלון חסינות וכן בת בריתו שרה לשינה (זוכת עונה 34). ולאצ'וס ולשינה, שהשתתפו זה לצד זה גם בשתי השתתפויותיהם הקודמות, שלטו ביחד ברוב שלבי המשחק עד שהתחרו זו בזה באתגר האש האחרון, בו ניצח טוני.
בגמר, אשר לראשונה בתולדות התוכנית התקיים בשל מגפת הקורונה ללא קהל כאשר המנחה ג'ף פרובסט משדר מאולפן ביתי בחנייה שלו והמתמודדים מתקשרים איתו דרך תוכנת זום, ניצח טוני ולאצ’וס את נטלי אנדרסון ואת מישל פיצג'רלד (זוכת עונה 32) בהצבעה 12-4-0 בהתאמה. כמו כן, בשל הקורונה, לראשונה בתולדות התוכנית לא התקיימה תוכנית איחוד.
עונה ארבעים ואחת
בישראל, בשלהי ספטמבר 2021 החל שידור עונתה ה-41 והחדשה של התוכנית ב-yes (VOD), בצמוד לשידורה בארצות הברית.
צילומי התוכנית התעכבו עקב מגפת הקורונה העולמית, ובתחילה רצו לקרוא לעונה "Survivor: Dawn of a New Era".
גם עונה זו, כמו תשעת קודמותיה, צולמה באיי פיג'י.
בסופו של דבר עם תחילת העונה החליטו לקצר אותה ל-26 יום (במקום כ-39 יום כבשאר העונות, עקב מגפת הקורונה בארצות הברית ובפיג'י) ול-18 מתמודדים בלבד, שחולקו בין 3 שבטים: יאסה (צהוב), יואה (ירוק), לובו (כחול).
מעבר לכך, היו עוד שינויים דראסטיים נוספים לפורמט התוכנית גם במשחק עצמו.
ביום ה-12, 3 השבטים התפרקו והגיעו לאיחוד, אך בשל טוויסט חדש, לא כולם מבטיחים את מקומם בשבט המאוחד "ויאקאנה". המתמודדים חולקו ל-2 קבוצות (צהוב וכחול) בעזרת הגרלת אבנים, הקבוצה הכחולה ניצחה וזכתה בחסינות במועצה הבאה ובסעודת האיחוד. אחת המתמודדות, אריקה קיבלה אבן אפורה ולא השתתפה במשימה, בנוסף, היא נשלחה לאי נפרד לגלות של יומיים שם קיבלה הזדמנות לנפץ שעון חול כדי לשנות את העבר, כלומר השבט הצהוב יקבל חסינות והכחול ידיח את אחד מחבריו, אריקה בחרה לשנות את העבר. בלטה בעונה ברית חזקה אך עם סדקים של כל השחקנים האפרו אמריקאיים של העונה אך בשל חוסר אימון בין המתמודדים שהיו בברית היא התפרקה והודחו זה באחר זה בכך שהיחיד שהעפיל לגמר מהברית היה דשון. בעונה זו ניצחה אריקה קסופנן את דשון ראדן ואת זאנדר הייסטינגס. עוד התבלטה בעונה זו, שאנטל "שאן" סמית' ששלטה במשחק עד להדחתה למרות שנכנסה למריבות עם בן בריתה וחבר ברית האפרו אמריקאים דשון ראדן.
עונה ארבעים ושתיים
עונתה ה-42 של התוכנית עלתה לשידור בארצות הברית ב-9 במרץ 2022, ששודרה עד לפרקה השנים-עשר (חמש-עשרה פרקים בישראל) שישודר ב-25 במאי 2022 בארצות הברית.
גם לעונה זו לא-ניתן שם, והיא צולמה ברצף לאחר צילומי העונה ה-41, כך שהמתמודדים לא היו מודעים לשינויים הדראסטיים בפורמט שהחלו כבר בעונה הקודמת.
גם עונה זו, כמו עשרת קודמותיה, צולמה באיי פיג'י.
גם עונה זו הייתה קצרה מהרגיל עם 26 יום בלבד (במקום כ-39 יום כבשאר העונות, עקב מגפת הקורונה בארצות הברית ובפיג'י) כמו בעונה הקודמת, וגם בה חולקו 18 שורדים בלבד בתחילה העונה ל-3 שבטים.
בישראל, ב-15 באפריל 2022 עלתה המחצית הראשונה (שישה פרקים מתוך שנים-עשר) של העונה ה-42 לשידור ב-yes VOD. שאר פרקי העונה עד אחרונה עלו לאחר מכן מדי שבוע (חמש-עשרה פרקים בישראל).
עונה ארבעים ושלוש
עונתה ה-43 של התוכנית עלתה לשידור בארצות הברית ב-21 בספטמבר 2022.
גם לעונה זו לא-ניתן שם כמו שתי קודומותיה, אך יחד עם זאת היא צולמה כשנה לאחר צילומי העונה ה-42, ולא-ברצף כמו שתי קודמותיה, כך שהפעם המתמודדים היו מודעים לשינויים הדראסטיים בפורמט שהחלו כבר עם עונתה ה-41.
כבר בחודש מרץ 2022, רשת CBS האמריקאית חידשה מראש את התוכנית לעונותיה ה-43 וה-44.
גם עונה זו, כמו אחת-עשרה קודמותיה, צולמה באיי פיג'י.
גם עונה זו הייתה קצרה מהרגיל עם 26 יום בלבד (במקום כ-39 יום כבשאר העונות, עקב מגפת הקורונה בפיג'י) כמו בשתי עונותיה הקודמות, וגם בה חולקו 18 שורדים בלבד בתחילה העונה ל-3 שבטים: וסי (כתום), באקה (צהוב), קוקו (כחול).
בישראל, ב-22 בספטמבר 2022 עלה הפרק הראשון (מחולק לשני פרקים בישראל) של העונה ה-43 לשידור בערוץ yes TV ACTION וב-yes VOD, בצמוד לשידורה בארצות הברית.
סקוריה
סְקוֹרִיָה (באנגלית: Scoria) היא סוג של סלע געשי כהה בעל נקבוביות גדולות. היא בדרך כלל בזלתית או אנדזיטית בהרכבה. הסקוריה קלה כתוצאה ממספר גדול של נקבים אליפטיים נראים לעין, אך רוב הסקוריה היא בעלת משקל סגולי גדול מ-1 ושוקעת במים. הנקבוביות הן תוצאה של התנדפות גזים ואדים מתוך הלבה במהלך תהליך הצינון.
הסקוריה שונה מן הפומיס בכך שיש לה חללים גדולים יותר, ו"קירות" עבים יותר בין החללים. כתוצאה מכך היא כהה יותר וצפופה יותר. ההבדל במרקם הוא כנראה תוצאה של צמיגות נמוכה יותר במאגמה, המאפשרת פעולות מהירות יותר של התנדפות, גידול הבועיות, התמזגות והתנפצות. הסקוריה יכולה להיווצר כחלק מהלבה, או כחלקים מן הטפרה – חומרי הפליטה הגעשיים בהם אפר געשי ופצצות געשיות. לדוגמה, התפרצויות הר הגעש סטרומבולי יוצרות חרוטי סקוריה בעלי פאה תלולה. סקוריה מורכבת מחלקים זכוכיתיים, ולעיתים גם פנוקריסטים.
שמה של הסקוריה מגיע מן המילה היוונית σκωρία, חלודה.
היווצרות
כאשר מאגמה בהתפרצות מגיעה למקום בו הלחצים נמוכים, מים וגזים מומסים יכולים להתנדף וליצור את הנקבוביות הנראות לעין. כמה מהחללים הקטנים הללו נכלאים כאשר המאגמה מתקררת, ומתקשים. הנקבים בדרך כלל קטנים, כדוריים או אליפטיים, ולא חודרים האחד לשני, ובמקום זאת נוצרים חיבורים קטנטנים בין ה"חדרים". ניתן למצוא חרוטים געשיים המורכבים מסקוריה לאחר התפרצות, מה שיוצר הרי געש עם לועות בפסגתם. כמה דוגמאות הן הר וולינגטון באוקלנד, ניו זילנד או כמה הרים בקווינסלנד, אוסטרליה, בהם נמצאו סוגים מיוחדים של סקוריה שלא נמצאו באף מקום אחר.
שימושים
חברת "טוף מרום גולן" עוסקת בכרייה של סקוריה בכמה אתרים ברמת הגולן, כדוגמת המחצבה בהר חרמונית. החברה משווקת את הסלעים תחת השם "טוף", למרות שמדובר בסקוריה. החברה הצליחה לשכנע גננים רבים להשתמש בסקוריה המרוסקת כתחליף לקרקע גידול. למצע זה כמה יתרונות בהשוואה לקרקע רגילה: הסקוריה שומרת על יציבות המבנה לאורך שנים, הסקוריה נקייה מזרעי עשבים, ומשמשת מצע יציב שאין בו חלקיקי חרסית. על פי אתר המפעל, 70% מהחממות בארץ משתמשות בסקוריה כמצע גידול, וכן משתמשים בו גם בשטחים פתוחים, לדוגמה בגינון של מיני ישראל. כן נוהגים להשתמש בסקוריה מרוסקת באופן גס לחיפוי על אדמה באדניות למניעת לכלוך והתזת בוץ על קירות הבית בחורף.
פריקטאון
פריקטאון (באנגלית: Freaktown) היא סדרת אנימציה קנדית לילדים אשר משודרת בישראל. הסדרה שודרה ב-KIDZ בדיבוב לעברית החל משנת 2017. באולפני "דאבי דאב".
יחסי סין–פרגוואי
יחסי סין–פרגוואי הם יחסי החוץ בין הרפובליקה העממית של סין לפרגוואי.
סקירה כללית
בספטמבר 1997, סגן ראש הממשלה ושר החוץ של סין, צ'יין צ'יצ'ן, נפגש לפי בקשה עם שר החוץ של פרגוואי, רובן מלגרחו לנסוני במהלך נוכחותו ב.
ב-9 בינואר 2015, שר החוץ של פרגוואי אלדיו לואיסגה הוביל משלחת לבייג'ינג כדי להשתתף בפגישת השרים הראשונה של פורום סין-CELAC. המשלחת של פרגוואי תשתתף בישיבות השרים השנייה והשלישית של פורום סין-CELAC ב-2018 ו-2021 בהתאמה.
יחסי סחר
על פי נתונים סטטיסטיים של המִנהל הכללי של המכס של הרפובליקה העממית של סין, היקף הסחר הכולל בין סין לפרגוואי בשנת 2019 היה 1.447 מיליארד דולר, מתוכם הייצוא של סין היה 1.431 מיליארד דולר והיבוא היה 16 מיליון דולר, ירידה של 15.4%, 14.4% ו-59.3% בהתאמה משנה לשנה.
ב-18 באוקטובר 2018, סגן שר החוץ של סין צ'ין גאנג והנשיאות התורנית של השוק המשותף הדרומי (MERCOSUR) שהורכבה מסגני שרי החוץ של אורוגוואי, ברזיל, פרגוואי וארגנטינה קיימו את הדיאלוג השישי בין סין למרקוסור במונטווידאו, בירת אורוגוואי.
שונות
מ-1995 עד 1997, פרגוואי הקימה קונסוליה בהונג קונג הבריטית, אך היא נסגרה על ידי ממשלת פרגוואי ערב מסירתה של הונג קונג לסין.
ב-17 באפריל 2020, הסנאט של פרגוואי הצביע רשמית על ההצעה לכינון יחסים דיפלומטיים עם הרפובליקה העממית של סין. הצעה זו הועלתה על ידי ברית המפלגה הפוליטית השמאלנית "Frente Guasú", אולם ההחלטה לא התקבלה עם 16 קולות בעד ו-25 קולות נגד.
ארוין לביא
ארוין לביא (לייבוביץ), (נולד ב-1947) הוא תת-אלוף (במילואים) בצה"ל, מפקד חטיבת גולני במבצע שלום הגליל.
קורות חייו
לביא נולד בטרנסילבניה שברומניה בן להורים ניצולי השואה. ב-1959 עלה עם משפחתו לישראל, בתחילה גר עמה בצפת, אך לאור קשיי פרנסה נשלח לקיבוץ לוחמי הגטאות.
ב-1965 התגייס לצה"ל ולאחר שנשר מקורס טיס עבר לחטיבת גולני. בגולני עבר מסלול הכשרה כלוחם, ולאחר מכן עבר קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. במלחמת ששת הימים היה צוער בקורס קצינים ובסיומו נשלח לסיירת אגוז. כבר ביומו הראשון בסיירת היה מעורב בהתקלות עם מחבלים באזור הגלבוע. לאחר שירות כמפקד מחלקה וסגן מפקד פלוגה באגוז, חזר לגולני ומונה למפקד פלוגה בגדוד 13 (גדעון). במהלך מלחמת ההתשה פיקד על מעוז בקו בר-לב והדף עם חייליו פשיטה מצרית שהסתיימה בכישלון. לאחר מכן מונה למפקד פלוגה בגדוד 17 (הכשרת מפקדי כיתות), שירת כמפקד פלוגה בבה"ד 1 וכמדריך ראשי בקורס מ"כים של גולני.
בפרוץ מלחמת יום הכיפורים שימש כסגן מפקד גדוד 12 (ברק) של גולני ולחם ברמת הגולן. לאחר נפילתו של מפקד הגדוד, ביומה הרביעי של המלחמה, מונה לביא לממלא מקומו ופיקד על הגדוד בקרבות הבלימה והתקפת הנגד כנגד הצבא הסורי ברמה וכן בקרב ההבקעה לרמה הסורית. לאחר ההבקעה נערך הגדוד, בפיקוד לביא, ואיתו כוח שריון בפיקוד אלי גבע, להגנה בכפר מזרעת בית ג'אן והדפו בהצלחה התקפות קומנדו ושריון סוריים והרגו רבים מהם. זמן קצר לפני הפסקת האש שסיימה את המלחמה נהרג סגן מפקד הגדוד רס"ן.
ב-1981 קיבל את הפיקוד על חטיבת גולני והוביל אותה במבצע שלום הגליל, בשורה של קרבות, ובהם הקרב על כפר סיל, ועד המצור והכניסה לביירות. לאחר המבצע עבר הסבה לשריון, הדריך בקורס מג"דים וב-1984 התמנה למפקד עוצבת הגליל. בתפקידו הבא פיקד על אוגדת שריון במילואים, בשנים 1988–1990 שימש כנספח צבאי בסינגפור. יצא לחופשת לימודים ובינואר 1992 השתחרר משירות הקבע.
לאחר שחרורו מצה"ל בדרגת תת-אלוף, הקים חברת בנייה, עבד עבור יולי עופר במיזמי נדל"ן בהונגריה ומונה למנהל "ת.י.מ", חברה בת של צים, שעוסקת בהובלה יבשתית. באוגוסט 2010 מונה ליועץ במשרד הביטחון בתחום של ניהול פרויקטים, בשנת 2011 מונה לעמוד בראש הרשות לפינוי מוקשים.
סרגיי סוקולוב
סרגיי סוקולוב (ברוסית: Сергей Леонидович Соколов; 1 ביולי 1911 – 31 באוגוסט 2012) היה מרשל ברית המועצות, היה שר ההגנה בשנים 1984–1987.
ביוגרפיה
סרגיי סוקולוב נולד ביבפטוריה (אז בתחומי האימפריה הרוסית, כיום באוקראינה) למשפחת פקיד. לאחר מהפכת אוקטובר המשפחה עברה לעיירה במחוז קירוב. לאחר סיום בית הספר סוקולוב החל לעבוד בחנות כלי בית. בשנים 1930–1932 הוא עבד במנגנון הקומסומול. בשנת 1932 סוקולוב גויס לצבא האדום ונשלח לחיל השריון. לאחר סיום קורס עבר לשרת במזרח הרחוק הסובייטי. בשנת 1938 במהלך קרבות עם היפנים באזור אגם חסן סוקולוב היה מפקד פלוגה. בתחילת מלחמת העולם השנייה נשלח לחזית אך כבר באוקטובר 1941 עבר לעבוד במטה חיל השריון. החל מינואר 1943 סוקולוב שירת בפיקוד השריון בחלק הצפוני של החזית. הוא סיים את המלחמה בקרליה בדרגת קולונל.
בשנת 1947 סוקלוב סיים אקדמיה צבאית של חיל השריון במוסקבה. בשנת 1951 הוא סיים את האקדמיה הצבאית של המטה הכללי. הוא המשיך להתקדם בתפקידי פיקוד ובשנת 1960 התמנה למפקד ארמייה. בשנת 1965 סוקולוב התמנה למפקד הכוחות של פיקוד צבאי לנינגרד. באפריל 1967 סוקולוב הועבר למוסקבה והתמנה לסגן ראשון של שר ההגנה הסובייטי. בהיותו בתפקיד זה בשנת 1978 קודם לדרגת מרשל ברית המועצות.
בשנים 1980–1985 סוקולוב פעל בארגון הכוחות הסובייטיים הלוחמים והפיקוד עליהם באפגניסטן זאת במקביל לתפקיד של הסגן הראשון של שר ההגנה. על פעילות זו בשנת 1980 (כבר בשלבים הראשונים של המבצע) הוענק לו תואר גיבור ברית המועצות.
ב-22 בדצמבר 1984 סוקולוב מונה לשר ההגנה של ברית המועצות. הוא כיהן בתפקיד זה עד ל-30 במאי 1987 כאשר פוטר בעקבות טיסת מתיאס רוסט. עד לשנת 1992 סוקולוב היה בין היועצים של משרד ההגנה.
סוקולוב נפטר ב-31 באוגוסט 2012 שלושה ימים בלבד לאחר מות אשתו. הזוג הוטמן בבית העלמין נובודוויצ'יה.
במהלך שרותו הצבאי הוענקו לו עיטורים שונים של ברית המועצות ושל מדינות נוספות לרבות אפגניסטן. את העיטור האחרון הוא קיבל בשנת 2011 לכבוד יום הולדתו ה-100.
קישורים חיצוניים
מקבלי עיטור ההצטיינות למען המולדת
עיצורים אפיים
עיצורים אפיים הם עיצורים סותמים אפיים בניגוד לסותמים הפומיים, כלומר בעיצורים האפיים האוויר משתחרר דרך האף ולא דרך הפה אף שחלל הפה עדיין משמש כתיבת תהודה עבור צליל העיצור.
העיצור האפי אינו נחתך באף כי אם בבסיסי החיתוך השונים בתוך הפה, ושחרור האוויר דרך האף במקום דרך הפה הוא שנותן להם את אופיים המאונפף. העיצורים האפיים קיימים ברוב השפות, ורק במספר שפות מעטות אין אף לא עיצור אפי אחד והנפוצים ביותר הם דו-שפתי, אפי [] ומכתשי, אפי [].
העיצורים האפיים חלשים יחסית ולכן כדי שהם יהיו תפיסים יותר לאוזן הם בדרך כלל קוליים.
אברהם קרוכמל
אברהם קרוכמל (או קרוכמאל; בכתיב יידי: קראָכמאַל; 1817 בערך – 1888) היה חוקר ופובליציסט, איש תנועת ההשכלה היהודית במזרח אירופה. בנו של ההיסטוריון והוגה הדעות ר' נחמן קרוכמל, ועל שמו קרא לעצמו אב"ן (אברהם בן נחמן) קרוכמל.
חייו
על תולדות חייו יש רק ידיעות מועטות. שנת לידתו אינה ודאית והיא נעה בין השנים 1817 ושנת 1825 בעיירה ז'ולקווה שבגליציה. עיקר לימודו היה אצל אביו, אך למד גם מפי ר' צבי הירש חיות, ר' שלמה יהודה רפפורט (שי"ר) והרב שלמה קלוגר. בגיל מבוגר יחסית למד גם גרמנית ולימודי חול. כשעזב אביו את ז'ולקווה ב-1836 נשאר בעיירה, אך לאחר פטירת אביו החל לנדוד ברחבי גליציה, גרמניה ורוסיה, והיה בין השאר בלבוב, בברודי ובאודסה. בשנותיו האחרונות היה בפרנקפורט ד"מ, ושם נפטר ב-16 בספטמבר 1888. עד לאחרונה היו מועדי לידתו ופטירתו עלומים ומקורות שונים ציינו שנים אחרות.
הוא התיידד במיוחד עם יהושע השל שור (יה"ש), וסייע לו בעריכת כתב העת "החלוץ". באודסה התקרב גם לפרץ סמולנסקין הצעיר ולמשה ליב ליליינבלום, והשפיע עליהם. על השקפת עולמו שלו השפיעו שפינוזה וקאנט, ומבני זמנו אביו, ידידו יה"ש ואברהם גייגר. אחז בחידושי ביקורת המקרא והיה מבקר חריף של התלמוד הבבלי והיהדות ההלכתית; תמך בתיקונים מסוימים בדת, אם כי התנגד גם להיבטים רבים בדרכה של יהדות הרפורמית. השקפת עולמו הייתה לא-מסודרת וסבלה מחוסר עקביות.
את דעותיו ומחקריו פרסם בספרים ומאמרים. מחקריו לא היו ברמה מדעית גבוהה ויש בהם הרבה שגיאות והשערות מוטעות, אם כי יש גם הצעות שלו שהתקבלו על דעת החוקרים. את מסקנותיו המדעיות הוא מנצל פעמים רבות כדי לבקר את הרבנים שבימיו. חיבוריו הם: כמו כן פרסם מאמרי מחקר ופובליציסטיקה בכתבי העת "החלוץ", "המליץ", "המגיד" ו"הבוקר אור".
The Sonny Side of Chér
The Sonny Side of Chér הוא אלבום האולפן השני של זמרת הפופ האמריקנית, שר. האלבום יצא לאור באפריל 1966, על ידי חברות התקליטים ליברטי רקורדס ואימפריאל רקורדס.
עם יציאתו נכנס האלבום אל המקום ה-26 במצעד הבילבורד 200.
אוסמן
{{פירושונים|
ראו גם
}}
מודדים את העולם
מודדים את העולם (בגרמנית: Die Vermessung der Welt) הוא ספרו של הסופר הגרמני דניאל קלמן (בגרמנית: Daniel Kehlmann). הספר מסוגת רומן יצא לאור בגרמניה, בגרמנית בשנת 2005. הספר תורגם למספר שפות בהן אנגלית (2006) ועברית (2009).
על הספר
הרומן מספר את סיפור חייהם של שני חוקרים גרמנים מפורסמים בני המאה ה-19: קרל פרידריך גאוס ואלכסנדר פון הומבולדט. שני החוקרים מדדו את העולם, איש איש בדרכו ובשיטותיו. גאוס עסק במתמטיקה, באסטרונומיה, בתורת הכבידה, עבד בעיקר בביתו אבל גם צפה בכוכבים וגם עסק במיפוי ובמדידות וחקר את תופעת המגנטיות בגרמניה ובצרפת. הומבולדט ערך מסעות חקר רבים באפריקה, בדרום אמריקה וברוסיה ועסק בגאוגרפיה, חקר את זרמי הים, עסק בבוטניקה ובזואולוגיה. חקר ומדד אף הוא את המגנטיות של כדור הארץ. השניים נפגשו בברלין בכנס מדעי בשנת 1828.
הספר כולל נספח ובו תיאור קצר של הדמויות ההיסטוריות המופיעות בספר. הספר הפך להיות רב מכר עולמי ובגרמניה בלבד נמכרו ממנו 1.4 מיליון עותקים.
הדרך לכתיבת הספר
בראיון שנערך בהתכתבות אלקטרונית סיפר דניאל קלמן שהרעיון לספר עלה במחשבתו כאשר חי במקסיקו משך מספר חודשים במהלך שנת 2002. הוא קרא את כתבי הומבולדט והופתע לגלות בהם מקרים משעשעים שעלו בכתבי המסעות שלו בדרום אמריקה, בלי שהומבולדט עצמו שם לב לכך. קלמן התרשם שההתנהגות של הומבולדט הייתה התנהגות גרמנית טיפוסית וחשב שיש בכך פוטנציאל לרומן קומי שיתבסס על הדמות ההיסטורית של הומבולדט.
לאחר מכן דניאל קלמן גילה שגאוס, שבמובנים רבים היה ההפך המוחלט של הומבולדט, התארח בביתו של הומבולדט בברלין כאשר הוזמן לכינוס מדעי בשנת 1828. כאשר קלמן גילה את עובדת הפגישה בין השניים, הוא החל לחשוב על מבנה הרומן שבמרכזו שני אנשים, שניהם מודדים את העולם אבל נבדלים זה מזה בכל מובן אחר. דניאל קלמן רצה לכתוב רומן היסטורי לאנשים כמוהו, אנשים השונאים בדרך כלל רומנים היסטוריים. הוא חשב על רומן החומק כדבריו, מהמלכודות הבנאליות של סוגת הרומן ההיסטורי.
סרט
הסרט מודדים את העולם (Die Vermessung der Welt) מתוכנן לצאת לאקרנים באוקטובר 2012, ומתבסס על הספר. במאי - דטלב בק.
האצטדיון האוניברסיטאי האולימפי
האצטדיון האוניברסיטאי האולימפי (בספרדית: Estadio Olímpico Universitario - אסטאדיו אולימפיקו אוניברסיטאריו) הוא אצטדיון הממוקם בקריית האוניברסיטה של מקסיקו סיטי בירת מקסיקו. בניית האצטדיון החלה ב-7 באוגוסט 1950 והסתיימה ב-20 בנובמבר 1952. באצטדיון 75,849 מקומות ישיבה.
במהלך שנות ה-50 וה-60 של המאה ה-20 נעשה באצטדיון שימוש לתחרויות פוטבול בין קבוצות שתי האוניברסיטאות הציבוריות הגדולות במקסיקו: האוניברסיטה הלאומית האוטונומית של מקסיקו (UNAM) והמכון הפוליטכני הלאומי (IPN).