cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מבחן בית-עץ-אדם
מחקרים עדכניים
נמצא שהמשמעות המתקבלת מניתוח הציורים תלויה במידה רבה בגישתו ובניסיונו של הקלינאי. הוורת' מרי ציין שבמשך תקופה ארוכה פחת העניין בכלי זה בקרב חוקרים, בשל הבעייתיות בתוקף ובמהימנות, ובכך הוא תולה את מיעוטו של מחקר מקיף בנושא.
מאמר סקירה שפורסם בשנת 2012 סיכם את ממצאיהם של 23 מחקרים אשר השתמשו במבחנים השלכתיים של ציור אצל ילדים אשר חוו התעללות פיזית או מינית. כותבי המאמר מציינים כי אין למבחן תימוך מדעי ככלי תקף לאבחון התעללות פיזית או מינית.
מבין המחקרים שנעשו: מחקר שנערך ב-2009 השווה בין ציורי בית-עץ-אדם של ילדים הלוקים בתסמונת אספרגר לבין קבוצת ביקורת של ילדים שלא לוקים בתסמונת. הקבוצות תאמו בגיל הכרונולוגי, במגדר, ובמנת המשכל, והתבקשו לצייר ציור חופשי ולאחר מכן בית-עץ-ואדם. הציורים נוקדו לפי סטנדרטים שנקבעו מראש. בציורי הבית והעץ לא נמצאו הבדלים בין הקבוצות, ואילו בציורי האדם הניקוד היה נמוך משמעותית אצל הילדים הלוקים באספרגר. החוקרים הסיקו כי הפערים נבעו מהיעדר עניין יחסי בעולם החברתי המאפיין את הלוקים בתסמונת זו, או בשל ניסיון מוגבל בציור אנשים.
מחקר נוסף שהתפרסם ב-2010 נועד להעריך את המהימנות והתוקף של הקריטריון של מבחן בית-עץ-אדם בקרב ילדים עם הפרעת קשב, ריכוז והיפראקטיביות ולקויות למידה. קבוצת הניסוי כללה 136 ילדים עם הפרעת קשב וריכוז או עם לקויות למידה בגילאים 8–10, שלמדו בבית ספר רגיל והייתה להם רמת אינטליגנציה נורמלית (90 ומעלה). קבוצת הביקורת מנתה אותו מספר ילדים שלא אובחנו כסובלים מההפרעות. כל הנבחנים התבקשו לצייר בית, עץ ואדם, על דף לבן סטנדרטי. ניתוח הציורים נעשה על פי הסולם הרגשי וההתפתחותי של קופיץ. הסולם ההתפתחותי כלל 30 שאלות שנוקדו בין 0 ל-28, והסולם הרגשי הורכב משלושה תחומים: איכות הפרטים, תכונות מיוחדות והשמטות. תוצאות המחקר הראו שמהימנות המבחן והמבחן החוזר היו גבוהות יותר עבור הסולמות הרגשיים מאשר הסולמות הקוגניטיביים.
דרכנו - יוצאים לפעולה
דרכנו (השם המלא: "דרכנו - יוצאים לפעולה") היא תנועת שמאל פוליטי בישראל שהוקמה לאחר הבחירות לכנסת העשרים בשנת 2015 כאיחוד בין "V15" ו"קול אחד" על ידי פולי ברונשטיין ונמרוד דוויק. התנועה מאוגדת כחברה לתועלת הציבור (חל"צ).
החברה מגדירה את עצמה כ"תנועת הרוב המתון", ורואה את ישראל כמדינתו הדמוקרטית של הלאום היהודי אך יחד עם זאת שואפת לכך שיתקיים בה שוויון בין כל אזרחיה. התנועה מאמינה בהיפרדות של ישראל מהפלסטינים באמצעות שתי מדינות לשני עמים ובצדק חברתי, ומתנגדת לגזענות. החברה מצהירה על עצמה כארגון "פוליטי א-מפלגתי".
היסטוריה
ארבעה ימים לפני הבחירות לכנסת העשרים ואחת קיבל יו"ר ועדת הבחירות המרכזית, השופט חנן מלצר, את עתירת הליכוד וקבע כי הארגון פעל כגוף "פעיל בבחירות", ועל כן עליו להירשם כך באתר מבקר המדינה ולפעול תחת ההגבלות בחוק.
ב-21 במרץ 2020 ארגנה התנועה עם ארגונים נוספים מחאת רשת שבה צפו מעל למאה אלף איש. המחאה אורגנה על רקע המשבר הפוליטי בישראל והתפרצות נגיף הקורונה בישראל, בעקבות עיכוב הצבעה על מינוי קבוע של יושב ראש הכנסת וחוסר פיקוח של כנסת על הממשלה בעת הטלת צעדי חירום.
פטיש לכפות ידיים
פטיש לכפות ידיים מוכר ומקבל ביטוי על ידי תעשיית הפורנוגרפיה, אך נחשב לאחד הפטישים הפחות נפוצים, חרף העובדה שמקבילו, הפטיש לכפות רגליים נחשב לנפוץ ביותר מבין כלל הפטישים בעולם.
דרכנו - יוצאים לפעולה
דמוקרטTV
ב-17 במאי 2020 השיקה דרכנו את דמוקרטtv - שידורי וידאו חיים באינטרנט, בניהול לוסי אהריש. האתר פועל באמצעות תשתיות האינטרנט והאולפנים של וואלה! תקשורת. השידורים נסמכים על מימון המונים. בין המנחים והמגישים בערוץ נמנים אורלי וילנאי, גיא מרוז וישראל פריי. במרץ 2021, הצטרפו לערוץ מגישים נוספים: טל שניידר וגדי סוקניק. בספטמבר 2022 סולק פריי מהערוץ לאחר שהביע תמיכה בפגיעה בחיילי צה"ל.
פטיש לכפות ידיים
מאפייני הפטיש
פטיש לכפות ידיים הוא משיכה מינית לכף היד. משיכה זו באה לידי ביטוי בשלל דרכים: על ידי כך שכפות הידיים נוגעות בבעל הפטיש, עושות לו הנדג'וב, או שהוא מוצץ או מלקק את אצבעות הידיים או את גוף כפות הידיים.
דרכנו - יוצאים לפעולה
הנהלה
ב-2017 מונה קובי ריכטר ליו"ר התנועה.
פטיש לכפות ידיים
מאפייני הפטיש
משיכה לציפורני הידיים נחשבת לתת-סוג של פטיש לכפות ידיים אשר נחשב לנפוץ ביותר בתחום הפטיש לכפות ידיים, ומתבטא לעיתים קרובות ברצון של הפטישיסט שהן יגרדו אותו, או ברצון למרוח עליהן לק ציפורניים.
דרכנו - יוצאים לפעולה
הנהלה
ב-24 בינואר 2020 מונה יאיא פינק למנכ"ל התנועה, וסיים את תפקידו ביוני 2022, עם ההכרזה על הפריימריז במפלגת העבודה, בהן התמודד.
פטיש לכפות ידיים
תפוצת הפטיש
המחקר מצא שמתוך כלל המשתתפים בדיונים השונים, 669 משתתפים התייחסו לציפורניים, אשר נחשבות לסוג של פטיש לכפות ידיים. מהמחקר הוסק שהמשיכה לא הייתה באופן ספציפי לציפורניים, וייתכן שרבים מאלו שהתייחסו לציפורניים דיברו עליהן בהקשר של BDSM, שבו נעשה רבות שימוש בציפורניים בסשן של סאדו-מזוכיזם, ובעצם נמשכו לכאב שאלו גורמות, כך שלא ניתן באופן גורף לייחס זאת לפטיש לכפות ידיים. כמו כן, נמצא ש-669 משתתפים היוו פחות מ-1% מכלל המשתתפים בפורומים המדוברים.
דרכנו - יוצאים לפעולה
הנהלה
ב-12 ביולי 2022 מונה יזהר שי ליו"ר התנועה. חברת הכנסת לשעבר רחל עזריה מונתה בנובמבר 2022 למנכ"לית.
פטיש לכפות ידיים
בתרבות הפופולרית
בסדרת האנימה-מנגה "ההרפתקה המוזרה של ג'וג'ו", לדמות קירה יושיקאגה יש פטיש לכפות ידיים. יושיקאגה הוא רוצח סדרתי הרוצח נשים כדי לקחת את כפות ידיהן. לאחר מכן הוא מעמיד פנים שכף היד היא אישה אמיתית.
סמל מיוט
סמל מָיוֹט (בצרפתית: Armoiries de Mayotte) הוא סמל לא רשמי המייצג את מיוט, הטריטוריה הצרפתית שמעבר לים. סמל זה הוא גם החלק העיקרי בדגל מיוט. הוא מורכב ממגן בצורת ענן, סהר מאוזן ופרחים צהובים על רקע אדום. משני צדדיו של הסמל ניצבים שני סוסוני ים. המוטו, שמופיע על סרט אפור בתחתית, הוא "Ra hichiri" ("אנחנו על המשמר").
רוברט ברן
קורות חיים
רוברט בקופן נולד במשפחה יהודית כבנם של הסוכן נאנדור בריני (בקופן) ושל פרנצישקה לינדנר. סבו וסבתו מצד אביו היו שאנדור בקופן, עצמאי ודורוטיה שולוף, סבו וסבתו מצד אמו היו מור לינדנר, סוחר, ויוליה גרינפלד. רוברט בריני הוא נציג בולט של תנועת האוונגרד ההונגרית. את לימודיו החל בשנת 1904 בבית הספר לעיצוב של טיבדאר זמלני. בשנת 1905 עבר לפריז שם הפך לתלמיד באקדמיה ז'וליאן. במהלך שהותו שם הוא הושפע מהאמנות של אנרי מאטיס ושל פול סזאן. הוא למד וטיפח מגמות בסגנון אמנות בן זמנו והיה שייך ל"מאדיאר ואדאק" (Magyar Vadak), כלומר "הפראים ההונגרים" שהוא מושג מאוחר בתולדות האומנות ההונגרית.
לאחר שחזר להונגריה פרסם בכתב העת הספרותי והאמנותי החשוב ניוגט. ציורו כבר התאפיין באותה תקופה על ידי אקספרסיוניזם וקוביזם. בשנת 1909 הפך לחבר בקבוצת האוונגרד שלימים נודעה בשם השמונה ולאחר מכן באגודה החדשה לאמנים ב-18 במאי 1912, ברובע 5 בבודפשט, נשא לאישה את אילונה שפיצר, בתם של דיולה יאקאב שפיצר ושל קלרה אַבֶּלֶס.
ברן לקח תפקיד פעיל בתקופת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית והיה לראש מחלקת ציור במנהל האמנות. הוא עיצב כרזות, אז נוצרה הכרזה המפורסמת ביותר שלו, "לנשק, לנשק". לאחר 1919 היגר לגרמניה והתגורר בברלין עד 1926. בתקופה זו פורסמו קריקטורות שלו על אליס באלינט, ששנדור פרנצי ואימרה הרמן.
בשנות ה-30 של המאה ה-20 התקרב סגנונו למסורות מושבת האמנים של באיה מארה, הוא הושפע רבות מאמנותם של קארוי פרנצי ואאורל ברנאט והצטרף ליצירתו של חוג גרשם. משנת 1934 בילה את רוב זמנו בזבגני (יישוב במחוז פשט). בנוסף לציור ולעיצוב פוסטרים, גם עבודתו הגרפית משמעותית. הגרפיקה שלו הייתה בעיקר גיר אדום, משרה של עץ אגוז, דיו מדולל, כך שהם הפכו לייחודיים, הוא לא אהב את הגרפיקה המשוכפלת. בשנת 1948 מונה למרצה באוניברסיטה לאמנויות יפות בבודפשט. עבודותיו הן בעיקר טבע דומם, עירום ודיוקנאות.
מרבית יצירותיו נשמרות בגלריה הלאומית של הונגריה, מספר רב של יצירותיו נמצא במוזיאון יאנוס פאניוניוס בפץ', באוסף דיאק בסקשפהרוואר ובבעלות פרטית.
חלק משמעותי מיצירתו עדיין נמצא בחשיפה כיוון שבמהלך מלחמת העולם השנייה יצירות רבות שלו נעלמו. אחת מיצירותיו המצטיינות (אישה ישנה עם אגרטל שחור) התגלתה, למשל, על ידי גרגיי ברקי, חוקר השמונה, כתפאורה לסרט סטיוארט ליטל - העבודה הועברה בחזרה להונגריה בסוף 2014.
הרולד א. ורמוס
'''הרולד א. ורמוס (באנגלית: Harold Eliot Varmus'''; ) הוא ביולוג יהודי-אמריקאי, שזכה בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1989 (יחד עם ג'. מייקל בישופ) על כך שהראו כי אונקוגנים ברטרו-וירוס הם פרוטו-אונקוגנים מותמרים, ומצויים באדם וביצורים רבים נוספים.
סאנס
{{פירושונים| אישים:
הרולד א. ורמוס
קורות חיים
ורמוס נולד בניו יורק, ארצות הברית ב-1939 להוריו היהודים, ביאטריס ופרנק ורמוס. קיבל תואר ראשון בספרות אנגלית מאוניברסיטת הרווארד, קיבל תואר שני באוניברסיטת קולומביה בתחום הרפואה ודוקטורט באוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו.
סאנס
ראו גם
}}
הרולד א. ורמוס
קורות חיים
בשנת 1985 זכה ורמוס בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה (יחד עם ג'. מייקל בישופ) על כך שהראו כי אונקוגנים ברטרו-וירוס הם פרוטו-אונקוגנים מותמרים, ומצויים באדם וביצורים רבים נוספים.
דניאל טרופר
הרב ד"ר דניאל (דני) טרופר (נולד בב' בתמוז ה'תש"ב, 17 ביוני 1942) הוא איש חינוך ואיש ציבור ישראלי.
הרולד א. ורמוס
קורות חיים
ורמוס עזר להוציא לאור את כתב העת הראשון בקבוצת PLoS ב-13 באוקטובר 2003. זהו מיזם תוכן חופשי העוסק בהוצאה לאור של מספר כתבי עת מדעיים בביולוגיה וברפואה.
דניאל טרופר
ביוגרפיה
נולד בניו יורק לאברהם ויטה טרופר, ממשפחות מהגרים שהיגרו ממזרח אירופה לארצות הברית בתחילת המאה ה-20.
הרולד א. ורמוס
קורות חיים
כיהן בתפקידי מנהל בכירים במערכת המחקר הרפואי בארצות הברית. ב-1993 מינה אותו ביל קלינטון לראש המכונים הלאומיים לבריאות, תפקיד שבו כיהן עד 1999, וב-2008 מינה אותו ברק אובמה לכהן כמנהל ה-14 של המכון הלאומי לסרטן, תפקיד שמילא עד התפטרותו ב-2015.
דניאל טרופר
ביוגרפיה
בשנת 1963 הגיע לשנת לימודים בישראל ולמד בישיבת מרכז הרב בירושלים. לאחר מכן שב לניו יורק ובשנת 1967 הוסמך לרבנות בישיבה יוניברסיטי (בידי הרב יוסף דב הלוי סולובייצ'יק, אותו הוא מחשיב כמורו ורבו), שם גם למד לדוקטורט בהיסטוריה יהודית, עבודת הדוקטורט שלו עסקה בניהול בית המקדש בסוף תקופת בית שני.
הרולד א. ורמוס
קורות חיים
בשנת 1969 נשא לאישה את העיתונאית קונסטנס לואיז קייסי. לזוג שני בנים. על שמו של ורמוס נקרא רחוב בראשון לציון.
דניאל טרופר
ביוגרפיה
עם עלותו ארצה, החל לעסוק בחינוך יהודי והוא מקדיש לכך את חייו.
פעילות חינוכית
בשנת 1970 הקים את תנועת "גשר" יחד עם חברו חיים בילט. "גשר" יצרה מקומות מפגש איכותיים לבני נוער דתיים וחילוניים. התנועה החלה את דרכה בקיבוץ כפר עציון. חנן פורת היה מהמדריכים הראשונים ב"גשר" והוא יצר קשר בין דניאל טרופר לבין הרב יהודה עמיטל. קשר זה הלך והתהדק במשך השנים מתוך שותפות בתפיסת עולמם הדתית והחינוכית. תנועת "גשר" התרחבה במשך השנים ומתוכה קמו גופים רבים העוסקים בחינוך ותרבות בחברה הישראלית (מדרשת עמיעד, קרן גשר לקולנוע רב תרבותי, גשר לחברה החרדית, מיוזמי "פרס ירושלים לאחדות ישראל" לזכר שלושת הנערים החטופים ועוד).
ב-1974 היה ממקימי מלי"צ (המכונים לחינוך יהודי-ציוני).
בשנים 1984 - 1979 היה יועצו של שר החינוך זבולון המר לענייני חינוך יהודי בבתי ספר ממלכתיים ולקשרים בין דתיים וחילוניים. הקים את תוכנית תל"י שהציעה לבתי ספר ממלכתיים העשרה של תוכנית הלימודים בתכנים יהודיים - ציוניים. הוא גם פעל ליצור תוכניות לחינוך הממלכתי המאפשרות לתלמיד לראות את היהדות כשייכת לחייו העכשוויים.
בשנת 1984 שב לעמותת גשר ופיתח תוכניות לימודים בתנ"ך, המשלבות טכנולוגיה מודרנית, תוכניות שמהן התפתח אתר האינטרנט "מקרא גשר". במקביל, פעל להפיק סרטים בנושאים יהודיים. הראשון היה "אורות", בסוף שנות ה-80. בשנת 2000 הקים את "קרן גשר לקולנוע רב תרבותי", שתמכה ביותר ממאה סרטים ותוכניות טלוויזיה.
עומד בראש קרן קהילות המפעילה עשרות גרעינים תורניים, קרן חרו"ת, עתי"ד להעמקת החינוך בבתי ספר יסודיים ברחבי הארץ, ו"אפיקים" המעצימים את הנוער בבתי ספר מקיפים.
שרת בצה"ל כקצין בהג"א (בדרגת סגן), היה שותף לפיתוח תורות לחימה בנושא שליטה באוכלוסייה בזמן פגיעה בעורף.
פעילות פוליטית
לקראת הבחירות לכנסת התשע עשרה עמד בראש ועדת המפקד של "הבית היהודי", מהלך שהניע תהליך שבסופו של דבר העביר את הבית היהודי משלושה מנדטים בכנסת ה-18 ל-12 מנדטים בכנסת ה-19. לאחר מכן הוא גם עמד בראש ועדת החוקה שניסחה את חוקת המפלגה.
חיים אישיים
בשנת 1967, נשא לאישה את פייגי לבית לנדגרטן ושנתיים לאחר מכן הם עלו לישראל עם שני ילדיהם הגדולים. בישראל נולדו להם שמונה ילדים נוספים. אחד מבניו הוא שר התרבות והספורט חילי טרופר.
מה נשמע
מה נשמע הוא אלבומה השני של ירדנה ארזי כסולנית, שיצא בשנת 1984. זהו גם אלבומה הראשון שהפך לאלבום הזהב.
בשנת 1983 נישאה ארזי לנתן תומר (שהפך להיות המפיק שלה) והחלה ללמוד פיתוח קול אצל רחל הוכמן. היא חברה לגברי מזור, איש יחסי הציבור של פסטיבל שירי הילדים שהפך להיות יועצה האמנותי, ומי שעתיד לסלול לה את הדרך אל שירי ארץ ישראל ופופולריות עצומה. בעצתו של מזור יצאה ארזי להופיע בפני חיילי צה"ל במלחמת לבנון הראשונה, והייתה הזמרת הראשונה שעלתה להרי השוף עוד בזמן הקרבות.
בעקבות ההופעות בלבנון וסכנת חיים שאליה נקלעה פעמיים במהלכו, חלקה ארזי את רשמיה עם אהוד מנור שכתב לה את השיר "הביתה" שקורא לחיילינו "לשוב משדות זרים" ועורר סערה פוליטית. השיר נכתב ללחן של יאיר קלינגר אשר שימש באותה שנה גם את הזמרת הצרפתייה סילבי וארטן בשירה manana tomorrow. הוא הוצג לראשונה בראש השנה תשמ"ג ושהה במצעד הפזמונים השבועי 13 שבועות בשיאו במקום הראשון.
לאחר מכן יצא לרדיו השיר "חפץ חיים ברוח הגוברת" שכתבה רחל שפירא ללחן של ירוסלב יעקובוביץ'. השיר, אף הוא באווירת מלחמת לבנון, ליווה את צאת האלבום "מה נשמע" שיצא בחברת ההפקות הפרטית שהקים נתן תומר (NTE), אז חידוש בתעשייה המקומית שבה תקליטים הופקו על פי רוב בחברות התקליטים הגדולות. הוא שהה במצעדי הפזמונים 10 שבועות מהם שבועיים בפסגה.
הסינגל השלישי והאחרון מהאלבום היה "שוק הכרמל" ששהה במצעד הפזמונים 13 שבועות ואף הוא כבש את הפסגה. סינגלים נוספים שיצאו הם: "שיר הערב מצלצל" ו"מה נשמע" שיצאו בסינגל כפול ולא צעדו מסיבה כלשהי.
שלושת השירים דורגו במצעד השנתי תשמ"ד (1984). "הביתה" במקום השישי, "חפץ חיים ברוח הגוברת" במקום השמיני ו"שוק הכרמל" במקום ה-40. לצדם צעד במצעד השנתי גם השיר "אתה לי ארץ" מתוך אלבומה הבא של ארזי שהוכתרה לראשונה כזמרת השנה.
Shir & Tim
Shir & Tim היו צמד זמרים שייצגו יחדיו את ישראל באירוויזיון הילדים 2016 עם השיר "Follow My Heart".
תולדות הצמד
לאחר שישראל אישרה את השתתפותה באירוויזיון הילדים 2016 ערכה רשות השידור בחירה פנימית לנציג ישראל באירוויזיון הילדים 2016. לבסוף נבחרו לייצג את ישראל באירוויזיון הילדים 2016:
הם נשלחו יחדיו לאירוויזיון הילדים 2016 כצמד בשם "Shir & Tim".
באירוויזיון הילדים 2016
שירה וטימוטי הופיעו באירוויזיון הילדים 2016 שהתקיים ב-20 בנובמבר 2016 בולטה, מלטה.
הם הופיעו בתור השיר ה-13 על הבמה, וסיימו בתחרות במקום ה-15 עם 27 נקודות.
לאחר אירוויזיון הילדים
לאחר הופעתם המשותפת באירוויזיון הילדים 2016 התפרק הצמד לאחר מטרתו לייצג את ישראל באירוויזיון הילדים 2016, פריימן התמקדה בקריירת דיבוב ומשחק וסניקוב המשיך בקריירת המוזיקה והוציא כמה סינגלים.
יוסף מאיר וייס
רבי יוסף מאיר וייס מספינקא הנודע על שם ספרו בעל האמרי יוסף (מונקאץ', י"ח באדר תקצ"ח – ספינקא, ו' באייר תרס"ט) היה אדמו"ר, רב, מקובל ומחבר ספרים תורניים, מייסד חסידות ספינקא שבספנצה.
תולדותיו
במיוחד התפרסם כבקי בתורת הקבלה, עד שאמרו שר' חיים מצאנז מתייעץ עמו בשאלות בקבלה. כרבו מזידיטשוב אחז בקבלת האר"י הקלאסית, ללא שינויים. תורתו החסידית נכתבה בספרו הגדול "אמרי יוסף", המבוססת רובה ככולה על קבלת האר"י. תורתו מצויה גם בספר של רבו שהוא הוציא לאור "ליקוטי מהרי"א".
בנו רבי יצחק אייזיק המשיך את הנהגתו באדמו"רות. חתנו רבי נחמן כהנא, נודע כפוסק, חיבר ספר הלכתי "ארחות חיים". חתן נוסף רבי אביגדור פולק (פאללאק) הוא בן אשתו השנייה ונישא לבתו מאשתו הראשונה. אחיו היה רבי אהרן, רב ואדמו"ר בבנדיקוביץ, חתנו של רבי יהושע השיל פריד מקאפיש.
נקבר בעיירה ספינקא. בשנת תשל"ב הועלו עצמותיו לארץ ישראל, והוא נטמן בבית הקברות סגולה בפתח תקווה.
קישורים חיצוניים
סדרת ספריו "אמרי יוסף" באתר HebrewBooks
יחסי אוסטריה–אזרבייג'ן
יחסי אוסטריה–אזרבייג'ן הם יחסי החוץ בין אוסטריה לאזרבייג'ן.
סקירה כללית
אוסטריה הכירה בעצמאות אזרבייג'ן ב-15 בינואר 1992. ב-20 בפברואר 1992 כוננו יחסים דיפלומטיים בין אזרבייג'ן לאוסטריה.
שגרירות אזרבייג'ן באוסטריה נפתחה בספטמבר 1995. השגרירות מוסמכת גם לסלובקיה וסלובניה, והיא פועלת כמשלחת הקבועה של הרפובליקה של אזרבייג'ן ל- OSCE. אוסטריה פתחה את שגרירותה בבאקו ביולי 2010.
יחסים בין פרלמנטריים
שיתוף הפעולה הבין-פרלמנטרי בין שתי המדינות מתבצע על ידי קבוצת העבודה ביחסים בין פרלמנטריים אזרבייג'ן–אוסטריה מאזרבייג'ן. מילי מג'ליס הקימה את קבוצת העבודה ביחסים בין פרלמנטריים אזרבייג'ן–אוסטריה ב-5 בדצמבר 2000. על פי החלטת המילי מג'ליס מיום 4 במרץ 2016, ראש קבוצת העבודה בנושא יחסים בין פרלמנטריים אזרבייג'ן–אוסטריה הוא ג'וויד גורבאנוב. ראש קבוצת העבודה מהצד האוסטרי הוא קרל אולינגר.
יחסי תרבות
לחברות ידידות אזרבייג'ן–אוסטריה הפועלות בווינה, גראץ, זלצבורג ולינץ תפקיד משמעותי בפיתוח יחסי תרבות בין אוסטריה לאזרבייג'ן. ימי תרבות אזרבייג'ן אורגנו באוסטריה בשנת 2002 ו-2005. בווינה הוקמה אנדרטה לזכר המלחין האזרי הגדול אוייזר חג'יבוב. הקומדיה המוזיקלית "ארשין מל אלן" מאת אוזיר חג'יבוב הועלתה בתיאטרון האופרה הקאמרית של וינה.
רות פולצ'ק
רות פולצ'ק (נולדה ב-1 בינואר 1983) היא יזמת היי-טק סדרתית, מנהלת ופעילה חברתית ישראלית. מייסדת ויושבת ראש הדירקטוריון של she codes; מאז 2018 היא משמשת כמנכ"לית הארגון. מייסדת ומנכ"לית של פינצ'ק (Fincheck), מיזם בתחום הטכנולוגיה הפיננסית (פינטק).
ביוגרפיה
בשנת 1998, בגיל 15, ניהלה את מחוז תל אביב בארגון נח"ת ובשנים 2000–2001 כיהנה כמזכ"לית הארגון. בשנת 2008 הקימה את eclub, מועדון היזמים של האוניברסיטה העברית, וניהלה אותו עד שנת 2014.
בין השנים 2001–2003 עבדה כסוחרת במניות בבורסה של ניו יורק בחברת Worldco. בין השנים 2006–2007 עבדה כבנקאית השקעות בליהמן ברדרס.
בנובמבר 2013 הקימה פולצ'ק את she codes;, קהילה ישראלית המונה, נכון ל-2018, מעל 20,000 מתכנתות, מהנדסות, יזמיות, נשות היי-טק ותוכנה.
הקהילה שמה לעצמה כמטרה לשלב כמה שיותר נשים בתעשיית ההיי-טק, ומבחינה מספרית: להגיע ל-50% שילוב של נשים בהיי-טק בתוך עשור. פולצ'ק משמשת כיו"ר הדירקטוריון של הארגון ומאז 2018 היא מחזיקה גם בתפקיד המנכ"לית.
בין השנים 2014–2016 הייתה ראש האקסלרטור של מעבדת החדשנות בסיטיגרופ. כן, ייסדה ושימשה כמנכ"לית בחברות בתחום הדיגיטל, הטכנולוגיה הפיננסית והנתונים. הייתה יזמית בקרן ההשקעות SW ventures שם הקימה וניהלה שתי חברות בתחום הנתונים והבינה המלאכותית.
במרץ 2017 ייסדה את פינצ'ק, חברה בתחום הטכנולוגיה הפיננסית שפיתחה כלי לניהול הוצאות, שמבוסס על אלגוריתם לומד ובינה מלאכותית. פולצ'ק משמשת כמנכ"לית החברה.
פולצ'ק מרצה בתחומי יזמות, פיתוח תוכנה, יזמות פיננסית, בינה מלאכותית וטכנולוגיה פיננסית. פולצ'ק נשואה ואם לבת.
ויניפרד פק
ויניפרֶד פֶּקלבית נוקס (1882–1962) הייתה סופרת ומחברת ביוגרפיות אנגלייה.
חייה
ויניפרד פרנסס נוקס נולדה בהדינגטון, אנגליה בשנת 1882. אביה היה אדמונד ארבאת'נוט נוקס, הבישוף של מנצ'סטר. נוקס הייתה אחת מ־40 התלמידות הראשונות שלמדו בבית הספר ויקאם אבי, וממנו המשיכה לתואר בהיסטוריה מודרנית בליידי מרגרט הול, אוקספורד.
ספרה הראשון של נוקס, שנכתב ב־1909, היה ביוגרפיה של מלך צרפת לואי התשיעי. ב־1911 נישאה לג'יימס פק, עובד מדינה בריטי.
עשר שנים לאחר כתיבת ספרה הראשון, החלה ויניפרד פק קריירה של כתיבת רומנים, שלאורכה פרסמה עשרים וחמישה ספרים על פני תקופה של ארבעים שנה, ובהם House-bound (1942), אשר הודפס מחדש ב־2007 בהוצאת "פרספונה ספרים". כמו כן חיברה בשנות החמישים שני ספרי זכרונות על ילדותה.
לפק היו שלושה בנים, וכאשר הוענק לבעלה תואר אבירות ב־1938, קיבלה את התואר ליידי פק.
ליידי פק מתה ב-20 בנובמבר 1962.
ספרים
טרם תורגם ספר מספריה של פק לעברית.
מורגן אירו 8
מורגן אירו 8 (אנגלית: Morgan Aero 8) היא מכונית ספורט המוגדרת מכונית רטרו, אשר יוצרה על ידי יצרנית הרכב "Morgan Motor Company" הבריטית בין השנים 2001–2010, ובשנים 2015–2017. המנוע נלקח (ברישיון) מחברת ב.מ.וו הגרמנית.
תאוצה 0-100 קמ"ש 4.3 שניות לדגם הידני.
מקדם הגרר של דגם ה- מורגן אירו 8 הוא 0.39
יצרנית הרכב "מורגן מוטור"
"חברת מורגן מוטור" היא חברה בריטית בבעלות משפחתי, אשר נוסדה בשנת 1910 על ידי הנרי פרדריק סטנלי מורגן. מקום מושבה של החברה ב- Malvern, אשר במחוז ווסטרשייר באזור מערב המידלנדס אחת מתשעה אזורי אנגליה.
החברה מעסיקה 177 עובדים. כל המכוניות מיוצרות בעבודת יד.
בני לידור
בני לידור (נולד בפולין ב-14 במאי 1953) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, פיקד על חטיבה 188 ועל עוצבת געש.
קריירה צבאית
לידור התגייס לצה"ל ב-1971 ועשה את שירותו הצבאי בחיל השריון. בשנים 1981-1982 פיקד על גדוד 77 מחטיבה 7. במלחמת לבנון הראשונה פיקד על גדוד 198, גדוד קורס מפקדי טנקים מחטיבה 460. הגדוד השתתף בקרבות בגזרה המזרחית, בין השאר בג'זין, שהיה קרב השריון הראשון נגד צבא סוריה במלחמה, ובקרב קמ"ט-קק"ש ליד הכפר עין א-תינה בדרום לבנון. בסיומו של קרב זה טעו חיילים מגדוד אחר של החטיבה ופתחו באש על הטנקים מגדודו של לידור, שירו בחזרה. בקרב נהרגו חמישה קצינים וצוערים.
קריירה עסקית
לאחר שחרורו פנה בני לידור לפעילות עסקית כיועץ ומתווך עבור חברות טכנולוגיות בקידום עסקיהן מול משרד הביטחון.
במסגרת עבודתו, מייצג את חברת נטאפ וחברת בינת במכרזים מול משרד הביטחון..
חיים אישיים
לידור מתגורר במודיעין-מכבים-רעות ואב לשלושה.
יחסי קוסובו–רומניה
יחסי קוסובו–רומניה הם יחסי החוץ בין קוסובו ורומניה.
Gag Order
Gag Order הוא אלבום האולפן החמישי של הזמרת-יוצרת האמריקאית קשה. האלבום יצא לאור ב-19 במאי 2023, על ידי חברות התקליטים RCA רקורדס וקימוסבי רקורדס.
רקע והכרזה
ב-25 באפריל 2023, הכריזה קשה על צאת אלבומה האולפן חמישי הנקרא Gag Order. האלבום כולו הופק על ידי ריק רובין. שם האלבום משקף את המצב בו קשה נתונה עקב התיק המשפטי המתמשך נגד המפיק ד"ר לוק, מה שמשאיר אותה לא מסוגלת לדברת או להגיב בנושא. הפרויקט שכותרתו "פוסט פופ" ו"גירוש שדים רגשי", מציג את קשה כהכי חשופה ופגועה מכל אלבומיה. במהלך ראיון למגזין "רולינג סטון", קשה חשפה שהוצאת האלבום מרגישה כמו "ללדת את הדבר הכי אינטימי" שיצרה אי פעם, תוך שהיא מציינת את החרדה שהייתה לה במהלך מגפת הקורונה וחוויות רוחניות של שלוש השנים הקודמות כהשפעות העיקריות עליה. לדבריה, האלבום מכיל את כל התחושות "של כעס, של חוסר ביטחון, של חרדה, של אבל, של כאב, של חרטה". באלבום ישנם הופעות אורח כוללות את אמה פב סברט ואת אחייניתה בת ה-8 לונה בשיר "Only Love Reprise".
קידום והוצאה
בחודשים שקדמו ליציאת השיר, קשה חשפה חלקים מהשיר למעריצים. בתחילת 2023, היא הזרמה בשידור חי חלקים מכמה שירים בעמוד האינסטגרם שלה, וכן הוציאה גרסאות של השרים "Eat the Acid" ו-"Fine Line" לעמוד ה"סאונדקלאוד" שלה, לאחר מספר ימים הוסרו השירים.
ב-17 במאי 2023, יצא לאור הסינגל השלישי, "Only Love Can Save Us Now".
אנדריאה גז
אנדריאה מִיה גז (באנגלית: Andrea Mia Ghez; נולדה ב-16 ביוני 1965) היא אסטרונומית אמריקאית ממוצא יהודי, פרופסורית במחלקה לפיזיקה ואסטרונומיה של אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA). כלת פרס נובל לפיזיקה לשנת 2020 (יחד עם ריינהרד גנצל ורוג'ר פנרוז) על גילוי חור שחור על-מסיבי במרכז הגלקטי של שביל החלב.
קורות חיים
אנדריאה גז נולדה בניו יורק, בת לסוזן וגילברט גז. אביה, יהודי יליד רומא שבאיטליה ובן להורים מתוניסיה וגרמניה, היה כלכלן. אמה היא ממשפחה אירית ממסצ'וסטס. היא גדלה בשיקגו ולמדה בתיכון שליד אוניברסיטת שיקגו. תוכנית אפולו לנחיתת אדם על הירח עוררה בה רצון להיות אסטרונאוטית, ואמה עודדה אותה בכך. החלה ללמוד מתמטיקה באוניברסיטה ועברה ללימודי פיזיקה. בשנת 1987 קיבלה תואר ראשון בפיזיקה מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT) ובשנת 1992 קיבלה תואר דוקטור לפיזיקה מהמכון הטכנולוגי של קליפורניה, על עבודה בהנחייתו של גרי נויגבאואר. המשיכה לפוסט-דוקטורט באוניברסיטת אריזונה.
בשנת 1994 הצטרפה לסגל המחלקה לפיזיקה ואסטרונומיה של אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, בשנת 1997 מונתה לפרופסור חבר ובשנת 2000 מונתה לפרופסור מן המניין. היא מייסדת ומנהלת של קבוצת המרכז הגלקטי באוניברסיטה זו. משתמשת, בין השאר, בתצפיות במצפה הכוכבים קק שבהוואי לשם חקירת קשת A* שבמרכז שביל החלב. באמצעות דימות אינפרא אדום של המרכז הגלקטי הצליחו גז ועמיתיה להתגבר על ענני אבק שמסתירים את האור הנראה וליצור תמונות של מרכז שביל החלב, וכך לעקוב אחר מסלולי הכוכבים שסביב קשת A*. מחקריה אלה הובילו למסקנה שבמרכז שביל החלב נמצא חור שחור על-מסיבי. על תגלית זו זכתה בפרס נובל לפיזיקה לשנת 2020, יחד ריינהרד גנצל ורוג'ר פנרוז.
יחד עם ג'ודית לאב כהן חיברה את ספר הילדים "You Can Be a Woman Astronomer" ("את יכולה להיות אסטרונומית"), שיצא לאור בשנת 1995.
חיים אישיים
גז נשואה לטום לטורט, גאולוג וחוקר במכון ראנד, ולהם שני בנים. היא עוסקת בשחייה.
יחסי ליכטנשטיין–שווייץ
בין נסיכות ליכטנשטיין לבין שווייץ מתקיימים יחסים דיפלומטיים קרובים, ונציגויות שווייץ אף מייצגות את ליכטנשטיין ברחבי העולם.
שיתוף פעולה
על פי בקשת ממשלת ליכטנשטיין משנת 1919, שווייץ שומרת על האינטרסים של ליכטנשטיין ועל אזרחיה בשאר העולם. השניים מהווים אזור כלכלי וכספי משותף (ליכטנשטיין משתמש בפרנק השווייצרי (מאז 1920), ויש לה איחוד מכס (מאז 1924) עם שווייץ), ויש להן גבולות פתוחים (אם כי כיום שניהן חתומות ממילא על הסכם שנגן), ומשום כך אשרת כניסה לשווייץ חלה גם על ליכטנשטיין. לשתי המדינות יש גם מערכת פטנטים משותפת. כמו כן, שווייץ מוסמכת להיכנס לאמנות על שם ליכטנשטיין, אם כי ליכטנשטיין אינה מיוצגת במשא ומתן על האמנה; כוח זה מופעל לרוב באמנות הקשורות במכס או בהליכים.
הנציגויות הדיפלומטיות של שווייץ מייצגות גם את ליכטנשטיין בשאר העולם, אלא אם כן מעדיפה ליכטנשטיין לשלוח נציג משלה. לפני שליכטנשטיין הפכה לחברה בזאיגוד הסחר החופשי האירופי, ייצגה שווייץ את האינטרסים שלה בארגון זה.
לשתי המדינות יש גם שפה משותפת (גרמנית) ושתיהן אינן חברות באיחוד האירופי. ליכטנשטיין מסתמכת על שווייץ גם בנושא ההגנה הלאומית שלה, שכן אין לה צבא משלה. כמו שכנתה, היא שומרת על מדיניות של נייטרליות. שגרירים של מדינה אחת פועלים בדרך כלל כנציגים של שתי המדינות.
תקריות של הצבא השווייצרי
לשווייץ יש צבא פעיל יחסית המקיים גיוס חובה, ומספר אירועים אירעו במהלך השנים באימון שגרתי:
הבארן
הבארן נחשב לאחד מהשטחים הקרסטיים הגדולים באירופה. שטחו כ-250 קילומטר מרובע, והוא גובל במערב באוקיינוס האטלנטי ובצפונו במפרץ גולוויי. האזור שזור בסלעי גיר קרחים ומחורצים. נופו הסלעי והייחודי של הבארן מהווה ניגוד משמעותי לנופה הירוק של אירלנד, ובשל ייחודו הוכרז חלק קטן ממנו כפארק לאומי, 15 קמ"ר שטחו, והוא הקטן שבששת הפארקים הלאומיים של אירלנד.
למרות נופו הצחיח, מחוסר העצים, בין סלעי הגיר צומח מגוון של צמחים ארקטיים, אלפיניים וים תיכוניים.
בחבל יש אתרים ארכאולוגיים בשפע, בהם קברים מגאליתים רבים ודולמנים, שאחד הידועים שבהם הוא דולמן פולנברון. הבארן מאוכלס בדלילות, והכפר הבולט בו הוא דולין (Doolin), השוכן בדרום מערבו של החבל לחוף הים, והמהווה מוקד עלייה לרגל לחובבי מוזיקה אירית. צוקי מוהר הסמוכים הם אחת האטרקציות התיירותיות המובילות באי האירי.
לורנס הארווי
לורנס הארווי (באנגלית: Laurence Harvey; 1 באוקטובר 1928 – 25 בנובמבר 1973) היה שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון יהודי-בריטי מועמד פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר לשנת 1959 על הופעתו בסרט "מקום בצמרת".
ככוכב קולנוע הופיע הארווי בסרטים "השליח ממנצ'וריה", "האלמו", "העולם המופלא של האחים גרים" ו"דרלינג".
ביוגרפיה
הארווי נולד בשם צבי משה סקיקנה בעיר ינישוק שבצפון ליטא למשפחה יהודית ליטאית. בנם של אלה ובר סקיקנה היה הצעיר מבין שלושה ילדים. כאשר היה בן חמש עבר להתגורר עם משפחתו בדרום אפריקה שם אימץ את השם הארי. הארווי גדל ובילה את רוב נעוריו ביוהנסבורג, שירת ביחידת בידור תחת צבא דרום אפריקה בתקופת מלחמת העולם השנייה. לאחר שעבר להתגורר בלונדון למד משחק באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה ובעצת סוכן הכישרונות גורדון הארבורד אימץ את שם הבמה "לורנס הארווי".
קריירת משחק
החל את דרכו בקולנוע הבריטי במספר סרטים קטנים והתגלה בעיבוד הקולנועי למחזה הטרגי "רומיאו ויוליה" שנעשה בשנת 1954 בתפקיד הראשי של רומיאו ובסרט "אני מצלמה" בתפקיד הסופר כריסטופר אישרווד. הארווי פרץ לתודעה העולמית כשחקן מוביל בשנת 1959 בזכות תפקיד בדרמה הרומנטית "מקום בצמרת" בתור הצעיר ממעמד הפועלים ג'ו למפטון. הארווי הועמד על הופעתו לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר ולפרס באפט"א. הועמד לפרס באפט"א נוסף על תפקידו בתור סוכן הכישרונות ג'וני ג'קסון בדרמה המוזיקלית "אקספרסו בונגו".
בשנת 1960 שיחק בסרטים ההוליוודיים, סרט המלחמה "האלמו" של ג'ון ויין בתפקיד קולונל ויליאם טראוויס והדרמה "באטרפילד 8" בתפקיד הגברי הראשי לצידה של אליזבת טיילור. ב-1961 שיחק בדרמה ההוליוודית "קיץ ועשן" בתפקיד ד"ר ג'ון בוצ'נאן ובסרט המלחמה הבריטי "הארוך הקצר והגבוה" בתפקיד טוראי באמו באמפורת'. ב-1962 התפרסם במותחן הקאלט של ג'ון פרנקנהיימר "השליח ממנצ'וריה" בתפקיד ריימונד שאו והועמד לפרס גלובוס הזהב על הופעתו בתפקיד וילהלם גרים בפנטזיה "העולם המופלא של האחים גרים". בנוסף שיחק בדרמה "ללכת על הקו הפראי" של אדוארד דמיטריק בתפקיד הראשי לצידה של ג'יין פונדה. ב-1963 ביים הארווי את סרטו הראשון, דרמת הפשע "הטקס" אותה גם כתב והפיק בפועל. ב-1965 הופיע בדרמה של ג'ון שלזינגר "דרלינג" בתפקיד מנהל הפרסום מיילס ברנד.
לקראת סוף הקריירה שלו שיתף פעולה עם הבמאי הישראלי מנחם גולן כאשר שיחק בסרטו "הבריחה לשמש".
חיים אישיים
הארווי ניהל במהלך חייו האישיים שלוש מערכות נישואים. נישואיו הראשונים היו בשנת 1957 לכוכבת הקולנוע מרגרט לייטון ונמשכו כארבע שנים עד לגירושין. בשנת 1968 נישא לשחקנית האמריקאית ג'ואן פרי שהייתה צעירה ממנו ב-17 שנים, נישואים שהחזיקו מעמד 4 שנים. נישואיו השלישיים היו לדוגמנית האנגלייה פאולין סטון ומהם נולדה בתו היחידה ציידת הראשים המפורסמת דומינו הארווי.
התזמורת הפילהרמונית ג'ורג'ה אנסקו
התזמורת הפילהרמונית ג'ורג'ה אנסקו (ברומנית: Filarmonica „George Enescu” din București) היא התזמורת שפועלת בבוקרשט משנת 1868. משנת 1955 נקראת על שם ג'ורג'ה אנסקו.
היסטוריה
התזמורת הוקמה בשנת 1868 על ידי אדוארד ווכמן וב-15 בדצמבר התקיימה ההופעה הראשונה. בשנת 1888 הסתיימה בניית "אטנאום הרומני", התזמורת חנכה אותו ב-5 במרץ 1889 ומאז הוא מהווה אולם הבית של התזמורת.
מייסד התזמורת היה גם המנצח הראשי שלה עד לשנת 1907. ג'ורג'ה אנסקו החל את שיתוף הפעולה עם התזמורת עוד בהיותו בן 16 כאשר הוא ניצח על היצירה הראשונה שלו. ג'ורג'ה ג'ורג'סקו היה מנצח הראשי של התזמורת בשנים 1921–1944 ותקופה נוספת בשנים 1953–1964.
ריינו
__ללא_תוכן__
מבצעי הרבי מחב"ד
עשרת מבצעי הרבי מלובביץ' (בחסידות חב"ד: עשרת המבצעים) היא סדרת מערכי פעילות ("מבצעים") שיזם הרבי מנחם מנדל שניאורסון מלובביץ'. המבצעים מתמקדים בעידוד קיום עשר מצוות.
במסגרת המבצעים עוסקים פעילי חב"ד בהעלאת המודעות ועידוד הביצוע של מצוות שהרבי מלובביץ' סבר שהן בעלות מרכזיות והשפעה רבה על היהודי היחיד ועל כלל עם ישראל. הרבי קרא לחסידיו ולכל יהודי, לעודד את כלל היהודים לקיים את המצוות הללו. חסידי חב"ד, תלמידי ישיבות חב"ד ונשי ובנות חב"ד מפעילים את המבצעים באופן קבוע כדי להשפיע על יהודים ברחבי העולם לקיים מצוות אלו.
הרבי יחס מעמד מיוחד למבצעים אלו, אותם הגדיר כ"מבצעים תמידיים" שרלוונטיים כל ימות השנה, ובחר דווקא בהם כפעילות עיקרית לכל מהלך השנה.
תפילין
בשנת ה'תשכ"ז (1967), יומיים לפני תחילת מלחמת ששת הימים, הכריז הרבי מלובביץ' על המבצע הראשון "מבצע תפילין". אותה תקופה הייתה תקופת טרום המלחמה, שהורגשה באווירת ההמתנה ברחוב הישראלי. הרבי, שבאותה עת השמיע תחזיות אופטימיות לגבי תוצאות המלחמה, נשא שיחה במהלך התוועדות בשבת פרשת במדבר כ"ד באייר תשכ"ז, בהם קרא לחסידיו לצאת לרחובות ולהשפיע על יהודים אחרים להניח תפילין.
הרבי נימק את בחירתו במצוות תפילין, בכך שהיא "מצווה כללית" שלדברי חז"ל "הוקשה כנגד כל התורה". הרבי גם ציטט מקורות ביהדות הרואים במצוות תפילין סגולה לאריכות ימים ולהטלת פחד על אויבי היהודים, ונימק בכך את בקשתו להניח תפילין עם כל יהודי ובמיוחד עם חיילי צה"ל היוצאים לשדה הקרב.
בעקבות הקריאה הניחו תפילין בימי המלחמה ובימים שלאחריה, מאות אלפי אזרחים וחיילים. קריאה זו היא המקור לתופעה בה חסידי חב"ד מציעים ליהודים להניח תפילין, בדוכני רחוב, משרדים ומרכזי קניות, בישראל וברחבי העולם.
מאז ממשיכים חסידי חב"ד להציע לכל יהודי שלא הניח עדיין תפילין באותו היום, להניח תפילין. כמו כן, בכל יום שישי יוצאים כל תלמידי ישיבות חב"ד לחנויות ולמקומות ציבוריים כדי להציע לעוברים ושבים להניח תפילין. אחד הדוכנים הפעילים ביותר מאז מלחמת ששת הימים ועד היום הוא ברחבת הכותל המערבי.
כמו כן הורה הרבי שיש לבדוק את התפילין פעם בשנה, אם אפשר בחודש אלול, וכן לוודא שכתיבתם הייתה על ידי סופר סת"ם ירא שמים.
במשך השנים יצאו רבנים ואדמו"רים בקריאה שכל אחד ישתדל לזכות יהודים במצוה. מבצע תפילין עורר התנגדות מצד רבי יואל טייטלבוים, האדמו"ר מסטמאר ורבנים אחרים, שהצביע על בעיות הלכתיות המתעוררות לדעתו, בהנחת תפילין בדוכני רחוב. הרבי השיב לטענות, בהתוועדות ובמכתבים.
תורה
בשנת תשל"א (1971) הכריז הרבי על "מבצע תורה" בו מורה להשפיע על יהודים ללמוד תורה לפחות רגעים ספורים מדי יום, ואחרי מלחמת יום הכיפורים הורה על הרחבת הפעילות.
במסגרת מבצע זה מתקיימים בבתי חב"ד ובקהילות חב"ד שיעורי תורה כחלק עיקרי מהפעילות.
הודגש כי על הפעילים להוסיף בלימוד התורה בעצמם. כאשר הבולטים בתחום הם תלמידי הישיבות שצריכים להוות דוגמה חיה שממנה יוכל כל אדם ללמוד כיצד לומדים תורה. בישיבות חב"ד רבות נערך מדי שנה 'מבצע תורה' הכולל מבחנים מסכמים על כל מסכת הגמרא הנלמדת בישיבה. הנחיה נוספת היא להשתדל לשנן ולזכור דברי תורה בעל פה עליהם ניתן לחזור במקומות ובמצבים שונים.
צדקה
אחרי מלחמת יום כיפור הכריז הרבי על מבצע צדקה במטרה להרבות בנתינת צדקה, שנחשבת כסגולה מיוחדת לקירוב הגאולה. הוא הצביע על זמנים ומצבים סגוליים לנתינת צדקה: קודם התפילות, קודם הדלקת נרות וביצוע מצוות אחרות, וכן לפני כניסת השבת לתת גם בעבור השבת. לדאוג שבכל מקום בו נמצאים יהודים שתהיה במקום קופת צדקה; בבית, בחדרים השונים בבית, במשרד, ובמטוס. גם עבור אלו שתורמים סכומים גדולים לגבאי צדקה וכדומה, מכיוון שעצם קיומה של הקופה מהווה זכות גדולה למחזיקים בה. ומצוות צדקה עניינה שיהודי יתן אפילו סכום פעוט בה יוצאים ידי חובת המצווה.
הרבי הדגיש מספר מקומות בהם יש לקבוע קופה: במטבח - על מנת שכל אשה לפני שתתחיל בבישול, תתן סכום לצדקה לעניים. בחדרי הילדים - לכל ילד בחדרו תעמוד במקום בולט 'קופת צדקה', עליה יכתוב שמו הפרטי. הקופה תזכיר לו לתת צדקה מדי יום. ברכב - גם בתור שמירה בנסיעה, יחד עם ספרי קודש.
בשנים תשמ"ו - תשנ"ב (1985-1992) מדי יום ראשון חילק הרבי בעצמו דולרים כדי לתת אותם לצדקה, לאנשים שהגיעו במיוחד למעמד זה. במהלך השנים, כשהיה יוצא ונכנס מבית מדרשו הוא נהג לתת מטבעות לילדים כדי שיתנו אותם לצדקה.
בית מלא ספרים
מבצע "בית מלא ספרים - יבנה וחכמיה" המבצע הוכרז במטרה לגרום לכך שבכל בית יהודי יהיו כמה שיותר ספרי קודש, בדגש על ספרי היסוד של היהדות. השאיפה שבכל בית יהיו לפחות ספרי קודש בסיסיים כדי שכל אחד יוכל ללמוד גם בביתו, בכל עת שירצה. הספרים הרצויים הבסיסיים הם סידור תפילה, חומש, תהילים, תניא וקיצור שולחן ערוך. אחת ממטרות המבצע היא שספרי הקודש הנמצאים בבית ישפיעו על חינוך הילדים ללימוד תורה.
חלק נוסף במבצע כלל ייסוד ספריות ציבוריות וכן הקמת ספריות בבתי הכנסת, על מנת שכשאדם יכנס לבית הכנסת ימצא שם ספרי לימוד ויוכל לעיין בהם.
מזוזה
לפי התלמוד, המזוזה הקבועה בפתח שומרת על הבית ועל אנשיו, גם כאשר הם יוצאים מן מהבית. הרבי פרסם מעלה זו של המזוזה, והצדיק את הדגשת הנימוק התועלתני, בכך שהתלמוד עצמו מדגיש את יכולת השמירה של המזוזה.
בתקופה שאחרי תחילת המבצע יצאו רבים והקשו על מה שעורר הרבי שיש לבדוק מדי שנה, אף על פי שלפי כמה מקורות ובתלמוד בבלי יש לבדוק מזוזה של אדם פרטי פעמיים ב־7 שנים, ומזוזה של ציבור פעמיים ב־50 שנה. על כך ענה הרבי
ב. בזמננו – עיבוד הקלף גרוע יותר מאשר בזמן חז"ל, כך שהדיו והתגים וכו' עמידים פחות, ולכן חובת הבדיקה גדולה יותר.
ג. כשצריכים תוספת ברכה מלמעלה, צריך לבדוק אף שעברה רק שנה מהבדיקה הקודמת, כמבואר במטה אפרים שבחודש אלול בודקים תפילין ומזוזות. כמו כן הזכיר הרבי את דעת המכילתא, שצריך לבדוק תפילין אחת לי"ב חודש.
במקרים רבים כאשר פנו לרבי במקרים של צרה או מחלה לבקשת ברכה ועזרה הורה לבדוק את כשרות המזוזות (והתפילין). כמו כן הצביע על אירועים שליליים שהתרחשו בהיעדר הגנה של מזוזות כשרות.
כחצי שנה לאחר הכרזת המבצע קישר הרבי את פיגוע הטרור במעלות באותה שנה, שבו נפגעו ילדים רבים מצפת, וכשבדקו מצאו שמספר המזוזות שנמצאו פסולות תואם את מספר הילדים שנהרגו.
הדלקת נרות שבת
ב"מבצע הדלקת נרות שבת ויום טוב" (מכונה בחב"ד גם "מבצע נש"ק", ראשי תיבות של נרות שבת קודש") יצא הרבי בבקשה לפעול שכל אישה וילדה יהודייה מגיל שלש ומעלה תדליק נרות שבת מדי ערב שבת ויום טוב בזמן הדלקת הנרות. ילדה מדליקה נר אחד, ואישה נשואה לפחות שני נרות. בקריאתו הדגיש הרבי את הצורך בכך, שגם ילדות קטנות טרם הגיען לגיל חינוך תדלקנה נרות שבת ויום טוב ותברכנה לאחר ההדלקה. הרבי ציין שזוהי איננה תקנה שלו, כי אם חידוש מנהג ישן שכבר היה נהוג בחצרות חסידים ואף בליטא אצל רבי חיים מבריסק וכדומה.
בימי שישי וערבי חג יוצאות נשי ובנות חב"ד לחלק זוג נרות שבת בבתי חולים, בבתי אבות, בתי ספר ובמרכזים שונים, והבחורים העוסקים במבצע תפילין מחלקים גם כן נרות להדלקה.
מנהג ההדלקה על ידי בנות לא נשואות התפשט בעולם הדתי והחרדי בעקבות המבצע, והדבר עורר פולמוס (הרבי המליץ שהפעם הראשונה שהילדה מדליקה יהיה זאת בערב חג וכך תברך ברכת שהחיינו גם על החג וגם על ההדלקה הראשונה).
החל משנת 2015 קיים אתר אינטרנט המספק שירות תזכורות לזמני הדלקת הנרות.
כשרות
"מבצע כשרות האכילה והשתייה" נועד להשפיע על יהודים לשמור על מטבח כשר וכן לאכול רק אוכל כשר בכל מקום בו היהודי נמצא.
לשם כך צוותי בתי חב"ד מתנדבים לבקשת המעוניינים, מכשירים את המטבח ואת כליו, ומספקים הדרכה לניהול מטבח יהודי כשר. במדינות ובאזורים בהם קשה להשיג מזון כשר, מספקים בתי חב"ד מזון כשר לאנשי עסקים ולמטיילים יהודים.
הרבי הבהיר כי חשיבות המבצע נובעת מההשפעה המרובה המיוחסת לתזונת האדם על תכונותיו ומצבו הנפשי, ולכן ההקפדה על כשרות המאכלים יש בה תועלת להתנהגות יהודית בריאה. הרבי הדגיש את השפעת המזון הכשר, גם על תינוקות. מבצע זה הוא הפנה בעיקר לנשים ובנות, בהן ראה הגורם המשפיע והאחראי לכשרות המטבח היהודי. לפעמים כמענה לפניות רבות בבקשות ברכה לרפואה וכדומה, נהג הרבי להורות להכשיר את המטבח או להקפיד יותר על הכשרות.
טהרת המשפחה
'מבצע טהרת המשפחה' עוסק בלהביא כל משפחה יהודית לקיים את הלכות טהרת המשפחה ותשמור על חיי צניעות וקדושה. דברים אלה מביאים לדבריו בריאות ואושר לחיי המשפחה. בנוסף, יש לפעול שיקיימו מצווה בסיסית זו ולספק האביזרים הכרוכים בכך.
חינוך
בשבת מברכים חודש אייר ה'תשל"ו (1976) הכריז הרבי על "מבצע חינוך" ועל השנה הקרובה כ"שנת החינוך". שאיפת מבצע החינוך היא שכל ילד וילדה יהודיים יקבל חינוך המושתת על ערכי היהדות ותורת ישראל משחר ילדותו. הרבי הדגיש שהחינוך הוא היסוד לכל תורת ישראל ולעתיד עם ישראל.
הרבי ציין כי בחינוך שני היבטים: חינוך עצמי וחינוך הזולת. תת-נושא מועדף בחינוך הזולת הוא הדגש על חינוך יהודי ערכי לילדי ישראל.
אפילו לחלק מהזמן, כגון בקיץ במחנה קיץ, או שעה בשבוע (בניו יורק הממשלה מאפשרת לילדים היהודים ללמוד בימי רביעי בבית הספר שעה של לימוד יהודי), וכן בכל גילאי החינוך; שליחי חב"ד מפעילים גנים להשרשת מושגים יהודיים בסיסיים בגיל רך.
כמו כן עודד הרבי חינוך נכון של כל האנושות, כלומר גם של אינם יהודים, ובמסגרת זו יזם את "רגע של שתיקה" בכל בתי הספר בארצות הברית, במסגרתו, פותחים התלמידים בכל בוקר את יום הלימודים ב'רגע של שתיקה' לחשיבה על מציאות כח עליון והשפעתו להנהגה טובה.
שנים-עשר הפסוקים ומאמרי חז"ל
כחלק ממבצע חינוך הכריז הרבי על 'שנים עשר הפסוקים ומאמרי חז"ל', שהם לקט של דברי תורה, משנה, תלמוד ותניא, שנבחרו על ידו. הרבי ביקש שילדי ארגון הנוער של חב"ד, צבאות השם, ידעו אותם בעל פה, ושיכריזו את הפסוקים בכל כינוסי ילדים כמו תהלוכות ל"ג בעומר ועוד.
הפסוקים:
ביקורת
על המנהג של הנחלת שנים-עשר הפסוקים לילדים חילוניים ומסורתיים נמתחה ביקורת מצד גורמים שונים.
אהבת ישראל
"מבצע אהבת ישראל" הוגדר על ידי הרבי כ'מבצע כללי' הכולל את כל 'המבצעים' כמאמר הלל הזקן "זהו כל התורה כולה".
הרבי דרש אכפתיות והתנהגות של "אהבת ישראל" כלפי כל יהודי בלי קשר למעמדו ומצבו הדתי-רוחני, תוך שהוא מציין את אדמו"רי החסידות כסמל ודוגמה לאהבה ללא תנאי, גם כלפי אנשים מהשכבות הנחשלות בעם. הרבי הדגיש שלמצווה זו סגולה מיוחדת להבאת הגאולה, ודיבר אודות נושא זה בהזדמנויות רבות.
במידה רבה מושתת מפעל השליחות של בתי חב"ד ברחבי העולם על הערך של אהבת ישראל.
סחיטה מינית ברשת
כחלק מסחיטה מינית ברשת קיים גם צד של שחיתות בו אנשים בעלי כוח בשלטון - כגון פקידי ממשל, שופטים, מחנכים, אנשי אכיפת חוק ומעסיקים - מבקשים לסחוט טובות הנאה מיניות בתמורה למשהו שבסמכותם להעניק או למנוע. דוגמאות לניצול כוח שכזה כוללות: פקידי ממשל המבקשים טובות הנאה מיניות כדי לקבל רישיונות או היתרים, מורים המחליפים ציונים טובים במין עם תלמידים,  ומעסיקים שהופכים מתן טובות הנאה מיניות לתנאי לקבלת עבודה.
סחיטה מינית ברשת מתייחסת גם לצורה של סחיטה שבה הסוחט משתמש במידע או תמונות מיניות כדי לסחוט מהקורבן כסף או טובות הנאה מיניות. מדיה חברתית והודעות טקסט הן לרוב המקור לחומר המיני ולאמצעים המאוימים לשתף אותו עם אחרים. דוגמה לסוג זה של סקסטורציה היא כאשר אנשים נסחטים עם תמונת עירום של עצמם שהם שיתפו באינטרנט באמצעות סקסטינג. ובשלב מאוחר יותר הם נאלצים לתת כסף, או לבצע מעשים מיניים עם האדם שעושה את הסחיטה או נאלצים להצטלם או להופיע מינית במצלמה. שיטת סחיטה זו משמשת לעיתים קרובות גם להוצאת ופרסום נטייתם המינית של להט"בים השומרים על נטייתם המינית האמיתית פרטית.
סחיטה במצלמת אינטרנט
סחיטה מינית ברשת באמצעות מצלמת אינטרנט, נגרם במקרים בהם משתמשים בהם לפלירטוטים סייברסקס. לעיתים קרובות זה כרוך בפושע רשת שמתחזה למישהו אחר - כמו אדם מושך - יוזם תקשורת בעלת אופי מיני עם הקורבן (כ-95% מהקורבנות הם גברים).
לעיתים קרובות, פושע הסייבר מראה לקורבן סרטון מיני מוקלט מראש ושולח הודעות לקורבן בנקודות בסרטון שבהן נראה שהמבצע מקליד על המקלדת, כדי לתת אשליה שהמבצע בסרטון שולח את ההודעות בזמן אמת. לאחר מכן, הקורבן משתכנע להתפשט מול מצלמת אינטרנט, וייתכן שגם ישתכנע לעסוק בהתנהגות מינית, כגון אוננות. הסרטון מוקלט על ידי פושע הסייבר, שלאחר מכן חושף את כוונתו האמיתית ודורש כסף או שירותים אחרים (כגון תמונות מפורשות יותר של הקורבן, במקרים של טורף מקוון), ומאיים לפרסם את הסרטון בפומבי ולשלוח אותו לבני משפחה וחברים של הקורבן אם הם לא ייענו. לפעמים מושמעים גם איומים להעלות האשמות שווא של פדופיליה כלפי הקורבן.
היסטוריה
מאז תחילת 2009, המכון לתקשורת מקוונת וטלפון סלולרית אחראית (iroc2.org) החל להזהיר את הציבור מפני מגמת ה"סקסטורציה" באמצעות אירועים חיים ואתרי אינטרנט לרבות www.sextortion.org. זוהי מגמה שהתפתחה על בסיס התופעה של שיתוף תמונות וסרטונים על ידי אנשים ללא הבנה אמיתית של ההשלכות הקצרות והארוכות הטווח של שיתוף תוכן "פרטי" בכלים דיגיטליים המיועדים לשיתוף.
בשנת 2009, האיגוד הבינלאומי של שופטות נשים (IAWJ), בשותפות עם איגוד השופטות בבוסניה והרצגובינה, איגוד השופטות בפיליפינים, ואיגוד השופטות של נשים בטנזניה, ובמימון ממשלת הולנד, השיק תוכנית לשלוש שנים בנושא "עצירת ניצול לרעה של כוח באמצעות ניצול מיני". מצגות בנושאים אלו הוצגו בפני שופטים שהשתתפו בכנסים העולמיים הדו-שנתיים של ה-IAWJ ב-2010 ו-2012 ולארגונים לא ממשלתיים שהשתתפו בישיבות 2011 ו-2012 של ועדת האו"ם למעמד האישה.
בסין ישנם מקרים של סקס כחלק מהלוואות דורסניות לסטודנטים.
בשנת 2022, המרכז הקנדי להגנה על ילדים ציין צמיחה של פי שלושה במספר המקרים בהשוואה לשנים קודמות ושינוי מפינוי של קורבנות לנשים למטרות דימויים, לכיוון של גברים צעירים שנפגעו בסקס תמורת כסף.
תקריות
אירועי סחיטה הועמדו לדין על פי חוקים פליליים שונים, לרבות כסחיטה, שוחד, שחיתות הטרדה מינית, ניצול מיני, תקיפה מינית, ופורנוגרפיית ילדים.
No Me Queda Más
No Me Queda Más (בעברית: שום דבר לא נשאר בשבילי) הוא הסינגל השלישי מתוך אלבומה הרביעי של הזמרת סלינה, אשר הופץ באוקטובר 1994 על ידי EMI לטין. השיר יצא לאור מחדש בגרסה ארוכה יותר, כמה שנים לאחר צאתו המקורית, תוך שהוא דורג כ"שיר השנה הלטיני" על פי בילבורד.
רקע וסוגה
השיר נכתב על ידי ריקי ולה והופק על ידי אחיה ועל ידי בבו סילבט. מבחינה מוזיקלית השיר הוא שיר דאון-טמפו המכיל מוזיקת מריאצ'י, רנצ'רה ופופ בסגנון בלדה. מבחינה לירית השיר מדבר על אישה החשה כאב לאחר סיום של מערכת יחסים אך היא מאחלת לבן זוגה לשעבר ולבת זוגו החדשה כל טוב.
השיר זכה לשבחים מהמבקרים ששיבחו אותו על אופיו הרגשי והוא לימים היה לאחד מהשירים המצליחים ביותר בקריירה שלה.
הצלחה
השיר הגיע למקום הראשון במצעד השירים הלטינים בארצות הברית שם שהה 7 שבועות ונהיה לשיר השלישי שלה ברצף לעשות זאת. בנוסף הוא הגיע למקום הראשון במצעד השירים המקסיקניים האזוריים המושמעים ביותר ברדיו בארצות הברית ונהיה לשיר הראשון שלה לעשות זאת. הצלחתו המשיכה להרקיע שחקים כאשר בסוף שנת 1995 הוא היה לשיר הלטיני המצליח ביותר בארצות הברית. בנוסף מגזין בילבורד דירג אותו כשיר הטחאנו התשיעי הטוב ביותר הטוב ביותר בכל הזמנים וכשיר הלטיני ה-11 הטוב ביותר בכל הזמנים.
וידאו קליפ ומכירות
הקליפ לשיר צולם בעיר סן אנטוניו שבטקסס בתחנת רכבת של אמטרק. הקליפ גם זכה להצלחה כאשר זכה בפרס קליפ השנה בטקס פרסי הבילבורד הלטיני. בנוסף השיר עצמו גם זכה בשני פרסי BMI כאשר אחד מהפרסים היה פרס "שיר השנה". עם השנים השיר זכה למספר גרסאות כיסוי. בשנת 2018 השיר הוכתר כשיר ה-18 המצליח ביותר בהיסטוריית המצעד השירים הלטינים האמריקאים ונכון להיום מכירותיו עומדות של 240 אלף עותקים בארצות הברית (במכירות משולבות) ובכך הוא זכאי ל-4 מעמדות פלטינה לטיניות.
תומאס וולש
תומאס וולש (באנגלית: Tomas Walsh; נולד ב-1 במרץ 1992) הוא אתלט ניו זילנדי, אלוף העולם (לונדון 2017), זוכה פעמיים ברציפות במדליית ארד אולימפית (ריו דה ז'ניירו 2016 וטוקיו 2020) ופעמיים רצופות אלוף העולם באולם (פורטלנד 2016, ברמינגהאם 2018) בהדיפת כדור ברזל.
ביוגרפיה
וולש התחרה ב-2009 באליפות העולם לנוער, הוא סיים שישי בהדיפת כדור ברזל ובמקום ה-17 במוקדמות זריקת דיסקוס. באליפות העולם עד גיל 20 שהתקיימה ב-2010 סיים במקום העשירי במוקדמות הדיפת כדור ברזל.
בשנת 2012 זכה לראשונה באליפות ניו זילנד לבוגרים בהדיפת כדור ברזל. בדצמבר 2013 שבר את שיא ניו זילנד כשקבע תוצאה של 20.61 מטר. ב-2014 זכה במדליית ארד באליפות העולם באתלטיקה באולם בתוצאה של 21.26 מטר. ביולי אותה שנה זכה במדליית כסף במשחקי חבר העמים בשיא ניו זילנד של 21.19 מטר. באליפות העולם באתלטיקה 2015 סיים במקום הרביעי בשיא ניו זילנד של 21.58 מטר.
באליפות העולם באתלטיקה באולם 2016 זכה במדליית זהב לאחר ששיפר את שיאו הלאומי ל-21.78 מטר. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו זכה במדליית ארד לאחר המנצח ראיין קראוזר וסגנו ג'ו קובץ' כשקבע תוצאה של 21.36 מטר. בספטמבר אותה שנה קבע שיא אישי של 22.21 מטר.
באליפות העולם באתלטיקה 2017 שהתקיימה בלונדון זכה במדליית זהב בתוצאה של 22.03 מטר. באליפות העולם באתלטיקה באולם 2018 זכה שוב בזהב בשיא אליפות ושיא לאומי של 22.31 מטר.
במרץ 2018 שיפר את שיא אוקיאניה בתוצאה של 22.67 מטר. באפריל 2018 זכה במדליית זהב במשחקי חבר העמים הבריטי בתוצאה של 21.41 מטר. בשנים 2018 ו-2019 זכה באליפות ליגת היהלום.
באליפות העולם באתלטיקה 2019 זכה במדליית ארד בשיא אוקיאנייה של 22.90 מטר, אחרי ג'ו קובץ' (22.91 מטר) וראיין קראוזר (22.90 מטר, אך עם תוצאה שנייה טובה יותר).
באולימפיאדת טוקיו זכה במדליית ארד בתוצאה של 22.47 מטר. באליפות העולם באתלטיקה באולם 2022 זכה במדליית ארד בתוצאה השווה לשיאו האישי 22.31 מטר. באליפות העולם באתלטיקה 2022 סיים רביעי בתוצאה של 22.08 מטר.
אדוארד פולנסבי נויס
ראשית חייו
אדוארד פולנסבי נויס נולד בהאברהיל, מסצ'וסטס. הוא התייתם מהוריו בגיל שלוש וגודל בניו המפשייר על ידי סבו. בגיל 13 הוא החל לעבוד כשוליה בבית הדפוס של העיתון The Morning Star, עיתון בעל זיקה דתית שיצא לאור בדובר שבניו המפשייר. הוא המשיך לעבוד כשוליה במשך ארבע שנים עד שעזב כדי להתחיל את לימודיו באקדמיה בקינגסטון שבניו המפשייר. ב-1857 הוא סיים את לימודיו בדארטמות' קולג', כרביעי מתוך 57 בני כיתתו, ועבר לסינסינטי, אוהיו כדי ללמוד בבית הספר למשפטים של סינסינטי.
שירות צבאי
במלחמת האזרחים האמריקנית שירת נויס בצבא האיחוד. הוא סייע לארגן את הרגימנט ה-39 של אוהיו, וב-27 ביולי 1861 הוענקה לו דרגת מייג'ור. תוך מספר חודשים הוא היה לקולונל של הרגימנט.
בפברואר 1863 נשא נויס לאישה את מרגרט ו. פרוקטור מקינגסטון ניו המפשייר, כאשר היה בחופשה משירותו הצבאי.
נויס נפצע קשות בקרסולו ב-4 ביולי 1864 במהלך, וכתוצאה מהפציעה נאלצו הרופאים לקטוע את רגלו. שלושה חודשים לאחר מכן מינה מייג'ור גנרל ג'וזף הוקר את נויס, שעדיין היה בתהליך החלמה ונעזר בקביים, לפקד על מחנה דניסון שליד סינסינטי, והעניק לו דרגת ייצוג של בריגדיר גנרל. נויס פיקד על המחנה עד 22 באפריל 1865, כאשר הוא התפטר כדי לשמש כפרקליט העיר סינסינטי.
קריירה פוליטית
באוקטובר 1866 נבחר נויס כשופט שלום במחוז המילטון. ב-1871 הוא נבחר כמושל אוהיו, לאחר שבבחירות הביס את ג'ורג'ק מקוק, גם הוא קולונל לשעבר בצבא האיחוד, בהפרש של יותר מ-20,000 קולות. נויס כיהן כמושל תקופת כהונת אחת של שנתיים בשנים 1872–1874. במהלך כהונתו כמושל הוא דחף לחקיקת חוקים לפיקוח הדוק יותר על כריית הפחם ולשימור ענף הדיג. בבחירות של 1873 הוא נוצח לאחר שקיבל רק 49.9 אחוזים מהקולות, הפרש של 817 קולות בלבד.
בשנים 1877–1881 כיהן נויס כשגריר ארצות הברית בצרפת, מינוי שאליו הוא מונה על ידי הנשיא רתרפורד הייז, שכיהן לפניו כמושל אוהיו וזכה לתמיכתו של נויס במסע הבחירות שלו לנשיאות.
אדוארד פולנסבי נויס נפטר בסינסינטי ב-4 בספטמבר 1890. הוא נטמן בבית הקברות ספרינג גרוב שבעיר.
הירש ואסר
הירש ואסר (בפולנית: Hirsch Wasser; 13 ביוני 1912, סוואלקי פולין - 1980) היה יהודי, כלכלן, היסטוריון, חבר במפלגת "פועלי ציון- שמאל" ומזכיר ארכיון "עונג- שבת". התפרסם בזכות כתיבת יומנו על המתרחש בגטו ורשה, ובשל תרומתו ופעולותיו להצלת הארכיון מתחת להריסות הגטו לאחר מלחמת העולם השנייה.
תולדות חייו
הירש ואסר נולד ב-13 ביוני 1912 בעיר סוואלקי שבפולין ונפטר בשנת 1980 (בגיל 68). ואסר היה בנם של לייב ואסטרה לבית פודלסקה. בשנת 1932 סיים את לימודיו בבית הספר הגבוה למסחר ולכלכלה בוורשה, ולאחר מכן התיישב בלודז' ועבד ככלכלן. לפני המלחמה עבד בשליחות תנועת "פועלי ציון שמאל", בספרייה על- שם בורוכוב בלודז', ונמנה עם העסקנים הפעילים של תנועת הנוער של מפלגתו.