cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פלורנטיו מסקרה
יצירותיו
ברנרד תומאס, במאמרו למהדורה של 5 קנצונות של מסקרה (לונדון, 1977), אף משער שמסקרה המציא את ז'נר הקנצונה. 2 קנצונות נוספות לארבעה כלים מאת מסקרה נדפסו באנתולוגיה של אלסנדרו ראוורי מ 1608, הכוללת 36 יצירות מאת מבחר מלחינים כגון: ג'ובאני גבריאלי, ג'ירולאמו פרסקובלדי, קלאודיו מרולו ועוד. מוקדם יותר פורסמו קנצונות של מסקרה בעיבוד לכלי הפריטה ציטרן בספרו של Paolo Virchi בשם "Citthara tabolatura" וזאת כבר בשנת 1574 עוד לפני המהדורה המודפסת הראשונה של מסקרה עצמו משנת 1582. 12 מיצירות מסקרה הופיעו בעיבודים עתירי קישוטים בספריו של ג'ובני טרצי ללאוטה משנת 1593 ומשנת 1599. יצירות נוספו נדפסו באנתולוגיות שונות באיטליה ובגרמניה. וכן בעיבודים לכלי מקלדת, כמו למשל בטבלטורה של יוהאן וולץ (Johann Woltz) משנת 1607. במהדורה מ 1590 של מסקרה עצמו אף צוין כי היצירות מתאימות לנגינה בעוגב, אף על פי שהן מתאימות לנגינה גם בלאוטה או בהרכבים כליים (של ויולים, חליליות וכו').
הקלטות
נגן העוגב Liuwe Tamminga הקליט מבחר מהקנצונות של מסקרה בנוסח לעוגב יחד עם יצירות לעוגב של מלחינים אחרים בחברת Passacaille records
https://web.archive.org/web/20150701144234/http://www.passacaille.be/CD.aspx?ID=69
בילי בארון
}} ויליאם ג'יימס בארון (באנגלית: William James Baron; נולד ב-11 בדצמבר 1990) הוא כדורסלן אמריקאי במשחק בעמדת הקלע באולימפיה מילאנו מליגת העל האיטלקית והיורוליג.
קריירה בתיכון
ברון למד ושיחק כדורסל בתיכון בישופ הנדריקן בוורוויק, רוד איילנד, ובאקדמיית ווסטר בווסטר, מסצ'וסטס.
קריירת מכללות
ברון החל את קריירת כדורסל המכללות באוניברסיטת וירג'יניה (2010–2011), ולאחר מכן שיחק באוניברסיטת רוד איילנד (2011–2012). הוא סיים את קריירת המכללות שלו בקאניסיוס קולג' ב-2014. הוא נבחר לשחקן השנה באזור מטרו אטלנטיק אתלטיק בעונת 2013/14, ונבחר גם לחמישייה הראשונה באזור ב-2013 ו-2014.
קריירה מקצועית
לאחר שלא נבחר בדראפט ה-NBA 2014, שיחק בארון בליגת הקיץ של ה-NBA במדי שיקגו בולס. לאחר מכן הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו ב-2014 עם המועדון הליטאח ריטאס וילנה, ששיחק בליגת העל הליטאית וביורוקאפ. לאחר מכן שיחק עם דטרויט פיסטונס בליגת הקיץ 2015.
ב-2015 חתם בספירו שרלרואה מבלגיה, ושיחק בליגה הבלגית וביורוקאפ. לאחר מכן עבר למורסיה הספרדית ב-2016, שם שיחק בליגת ה-ACB וביורוקאפ. ב-2017 הוא עבר לטורקיה, וחתם באסקישהיר מליגת העל.
ביולי 2018 עבר בארון לסרביה וחתם בכוכב האדום בלגרד מליגת העל, הליגה האדריאטית והיורוקאפ לעונת. עם הכוכב האדום הוא זכה ב ובליגה האדריאטית ב-, וזכה בתואר ה-MVP של גמר הליגה האדריאטית. ביוני 2019 הוא האריך חוזהו בקבוצה בשנה.
ב-15 ביולי 2020 חתם בארון לשנתיים בזניט סנקט פטרבורג הרוסית מהליגה המאוחדת של VTB והיורוליג. במדי הקבוצה הוא קלע 9.9 נקודות בממוצע למשחק, וב-2 ביולי 2021 חידש את חוזהו לשנה נוספת.
ב-28 ביוני 2022 חתם בארון לשנתיים באולימפיה מילאנו מהסרייה א' האיטלקית והיורוליג.
מל (פירושונים)
{{פירושונים|
ראו גם
}}
לכל הנערים שאהבתי
לכל הנערים שאהבתי (באנגלית: To All the Boys I've Loved Before) הוא סרט דרמה/סרט נעורים אמריקאי משנת 2018 המבוסס על ספרה של ג'ני האן בבימויה של סוזן ג'ונסון. הסרט יצא לאור על ידי נטפליקס ב-17 באוגוסט 2018. בכיכובם של לאנה קונדור ונואה סנטינאו. הסרט זכה בפרס סרט הנבחר בקטגוריית דרמה בפרסי בחירת הנוער 2019.
בפברואר 2020 הופץ בנטפליקס סרט ההמשך "לכל הנערים: נ.ב. אני עדיין אוהבת אותך".
בפברואר 2021 הופץ בנטפליקס סרט ההמשך השלישי "לכל הנערים: לעולם ועד".
עלילת הסרט
לארה-ג'ין קאבי היא תלמידת תיכון מופנמת, אשר כותבת לבחירי ליבה מכתב אהבה בלא כוונה לשולחם. בהמשך, העלילה מסתבכת ביום שבו כל המכתבים – חמישה מכתבים לחמישה בחורים – נשלחים. האחד לג'וש – האקס הטרי של אחותה, והשני לפיטר, שבדיוק נפרד מתלמידה אחרת בתיכון. על מנת למנוע חשד של ג'וש שלארה-ג'ין באמת מאוהבת בו, וכדי שפיטר יצליח לגרום לאותה תלמידה לקנא מספיק כדי לחזור לחיקו - פיטר ולארה-ג'ין מחליטים להעמיד פנים שהם זוג, אך בסוף מתאהבים באמת ונהפכים לזוג.
קלאו עקוד
קלאו עקוד (שם מדעי: Anthracoceros coronatus) הוא מין במשפחת הקלאוניים. הוא נפוץ בהודו, סרי לנקה ובורנאו. אזורי המחיה שלו הם יערות, לעיתים ליד מגורי אדם.
מאפיינים
הקלאו העקוד גדול יחסית, ואורכו כ-65 סנטימטר. גופו וצווארו שחורים. על הצוואר יש כתם לבן. המקור צהוב, והקסדה בצבעים צהוב ושחור. הבטן לבנה.
הנקבה מטילה 2-3 ביצים בקן. הנקבה חוסמת את עצמה בעזרת הלשלשת שלה ושאריות אוכל. יש רק פתח קטן המאפשר העברת אוכל ומנוסה לגוזלים במקרה של התקפה. כשהגוזלים גדולים מכדי לעבור בפתח הנקבה פורצת את המחסום ובונה אותו מחדש על פי הדרישות.
גולגולתו של הקלאו העקוד היא סמל של עושר אצל השבטים במרכז הודו, ולכן שימשו מקור לציד.
יעקב בן דניאל
יעקב בן דניאל (נולד ב-1932) הוא לשעבר ראש עיריית קריית אתא בין השנים 1983–1989.
ביוגרפיה
ב-1951 עלה לישראל בגפו ובעקבות חבר הגיע לכפר אתא. התגייס לצה"ל, שם שרת בגדוד 13 של חטיבת גולני. עם שחרורו הגיע למעברת כפר אתא שם התגוררו בני המשפחה שעלו בינתיים לישראל. תעודותיו כבוגר תיכון סייעו לו לקבל עבודה כפועל בבית החרושת אתא.
בפעילותו הציבורית החל עם היבחרו להנהלת קופת התגמולים במפעל. בשנת 1957 כשפרצה השביתה הגדולה בבית החרושת היה בן דניאל דוברם של השובתים. לאור פועלו ב"שביתה הגדולה" נבחר לוועד העובדים. בשנת 1959 נבחר לתפקיד מזכיר ההסתדרות בעיר וכיהן בתפקידו עד שנת 1974. הוא דאג לעצמאותו הכלכלית של הסניף, הקים אצטדיון כדורגל, טיפח את קבוצות הספורט ובנה את בית ההסתדרות ברחוב רמז, בית מועד בקריית בנימין וקן הנוער העובד בכפר אתא.
בשנת 1965 נבחר למועצת העיר וקיבל את תיק החינוך שעמד תמיד בראש מעייניו. ארבע שנים אחר כך כבר היה לסגן ראש העיר וניהל את החינוך והקמת חטיבות הביניים בעיר.
בין השנים 1983–1989 כיהן כראש עיריית קריית אתא, הקים את המתנ"ס העירוני ובנה את מרכז הספורט בגבעת הרקפות. באוגוסט 1984 הוצאו כל עובדי העירייה לחופשה בשל חוב של 600 מיליון שקל, חוב שלא איפשר לעירייה לתפקד. העובדים יצאו לשביתה כללית וחסמו את הכניסה לעיר. לאחר כשנתיים הצליח לאזן את התקציב של העיר. בתקופתו קרסו המפעלים בעיר: אתא, צבע וכרמל, שלא באשמתו.
שטח דירה
על אף שהשימוש בדירת מגורים נעשה בחלל התחום בין רצפתה, תקרתה ובקירותיה החיצוניים, נהוג לכמת את גודל הדירה במדידת שטחה ולא במדידת נפחה שנחשבת למדידה מורכבת יותר. בנוסף, התועלת המופקת מהחלל שמעל לגובה הפנימי המזערי התקני (250 ס"מ) נמוכה.
קיימות עשרות שיטות מדידה של שטח הדירה. השיטות נבדלות זו מזו בהכללה או השמטה של שטחים בנויים כגון: שטח שמתחת לקירות הפנים, שטח שמתחת לקירות החוץ ולקירות משותפים, שטח המדרגות בדירות רב מפלסיות, שטח יחסי בשטחים משותפים קומתיים (כגון חדר מדרגות, מעליות, ושטחים טכניים), שטח יחסי בשטחים המשותפים בכלל הבניין (מבואה, חדרים טכניים, חדר אשפה וכיוצא בזה). ההפרשים בין שיטות המדידה השונות עשויים להגיע לעשרות רבות של אחוזים. ההפרש בין השיטות גדל בבניה מודרנית מאחר שבה ריבוי שטחים משותפים ביחס לבניה ישנה (פירי מעליות, חללים ופירים למערכות טכניות, מעברים ומבואות רחבים, תקנות כיבוי אש המחייבות ניתוק פירי מדרגות ועוד).
הגדרת שטח דירה בישראל
מאז קום המדינה נקבעו על ידי השלטון המרכזי והמקומי בישראל הגדרות רבות של שטח דירה. ההגדרות נדרשו לצורכי מרשם, מיסוי ולקביעת אמות מידה לתמריצים ולסובסידיות בענף הבניה. חלק מההגדרות היו חסרות בהתייחסות למניין חלקים מסוימים בנכס והיו נתונות לפרשנות. לנוכח ריבוי ההגדרות הרשמיות לשטח דירה והפרשנות להן וכתוצאה מהחיכוך בין האזרח לרשויות באשר לנתון השטח לעניין חיובים ומיסים, הוקמה במשרד המשפטים בסוף שנת 2005 ועדה מקצועית בראשות אייל יצחקי לקביעת תקן להגדרה אחידה של שטח דירה. בספטמבר 2006 סיימה הוועדה את עבודתה ופרסמה את תקן 9.0 שבו נקבעה ההגדרה אחת שטח הדירה מתוך כוונה ליצירת מתאם גבוה בין נתון השטח לבין השווי והתועלת הפוטנציאלית מהדירה. בשל כך לא הוכללו בה שטחים קומתיים משותפים או שטחים בנויים אחרים שמוצמדים קניינית אך אינם צמודים פיזית לדירה התקן הביא לאחידות ולקיצור הליכי הכרעה בהשגות בסכסוכים שומתיים הקשורים לשטח דירה (כגון היטל השבחה, דמי היתר וכיוצא בזה) והביא לצמצום בכמות ההשגות.
בשנת 2008 אושר ביוזמת משרד הבינוי והשיכון תיקון לחוק המכר התיקון אימץ את הגדרת שטח הדירה שבתקן 9.0 וחייב יזמים לציין במפרט (שהוא אחד הנספחים לחוזה המכר) את שטח הדירה. עד לתיקון זה לחוק המכר נמנעו יזמים מלציין בחוזה את שטח הדירה הנמכרת.
שטח דירה חד מפלסית בתקן ובחוק המכר הוגדר כשטח פנים הדירה בתוספת שטח היטל קירות החוץ ומחצית שטח היטל הקירות המשותפים. במניין השטחים יכללו מרפסות מקורות, ממ"ד, מחסנים ושטחי שרות מקורים ובלבד שהם צמודים פיזית לדירה, קיימת אליהם כניסה ישירה מהדירה ואין אליהם כניסה מדירות אחרות. לא ייכללו בשטח הדירה משטחים בלתי מקורים כגון מרפסות שמש, גג צמוד, חצר וכיוצא באלה). בדירות רב מפלסיות ייכלל בשטח הדירה בנוסף שטח היטל גרמי המדרגות. שטח המדרגות יתווסף לשטח המפלס שממנו הן עולות. לפיכך, שטח המדרגות שיתווסף לשטח הדירה יהיה שטח ההיטל של הגרם מוכפל במספר הקומות שבתוך הדירה פחות אחד (לדוגמה בדירה בת שלוש קומות, יחושב היטל המדרגות פעמיים). שטח מרתף שהוא חלק מדירה יכלל בשטח הדירה אך יוצג בנפרד ויחושב גם הוא ככולל קיר חיצוני בעל עובי תאורטי של 20 סנטימטר, שטחים מקורים בתקרה משופעת (כגון עליית גג מתחת לרעפים) ימדדו עד לגובה התקני (שטחים שמתחת לגובה התקני לא ייספרו כלל).
לאחר אישור התקן ותיקון חוק המכר, מונו צוותי בדיקה לקראת החלת הגדרת שטח דירה הנבחרת גם בטאבו וברשויות המקומיות השונות לעניין חיוב בארנונה (ערב תיקון חוק המכר נהגו על פי שיטות רבות ושונות לעניין חיובי ארנונה). בתחילת שנת 2017 המליצה ועדה "להפחתת הנטל הרגולטורי" שמונה בהחלטת ממשלה לאמץ את תקן 9.0 גם במרשם המקרקעין. נכון ל-2017, בשל קשיים משפטיים, קשיים טכניים, סוגיות תקציב ושאלת הצורך בתיקון מאגרי מידע גדולים, טרם הוחלה ההגדרה המוסכמת ברשויות המקומיות. לכן שטח דירה שנרשם בחוזה הרכישה בהתאם להוראות משרד הבינוי והשיכון ומשרד המשפטים יהיה גדול מהשטח שנרשם בטאבו שבמשרד המשפטים עד להטמעת החלטת הוועדה להפחתת הנטל הרגולטורי ושונה מהשטח שלפיו תיגבה הארנונה.
פרוט ההגדרות העיקריות לשטח דירה
להלן טבלה פשטנית לחלקים שנכללים בשטח דירה על פי ההגדרות הרשמיות העיקריות: הערות ובאורים לטבלה:
משמעויות כלכליות
בשונה ממדינות המערב, בישראל נקבעו הגדרות רבות לשטח דירה על ידי הרשויות. חלק מההגדרות אינן חד משמעיות ונתונות לפרשנות. החל משנת 2006 מאמצות הרשויות בהדרגה הגדרה אחת ברורה וחד ערכית, אולם קיימות רשויות שנוהגות על פי הגדרות ישנות מסיבות משפטיות וטכניות. אי האחידות ואי הבהירות גורמות לנזק כלכלי בענף הדיור:
שמואל דניאל
הרב שמואל דניאל היה רב בשאלוניקי ובאזמיר במאה ה-17 ומחבר ספר זקן שמואל.
תולדותיו
פעל בשאלוניקי בתחילה ולאחר מכן נדד לאזמיר, משם ענה לשאלות גם מיוזיל חיסאר. עמד בקשרי הלכה עם רבני דורו, תשובות ממנו מופיעות בספרו של רבי חיים בנבנישתי "בעי חיי", אתו התכתב בשנת ה'תי"ב , עת היה רבי שמואל כבר באזמיר. דבריו מוזכרים בספרי האחרונים, וביניהם מרן החיד"א , הרב עובדיה יוסף , רבי יוסף חיים מבבל ורבי רחמים חי חויתה הכהן.
חיבוריו
ספרו זקן שמואל (אזמיר תקט"ז) על ארבעה טורים ובית יוסף. את הספר הביא לדפוס צאצאו של המחבר, רבי מצליח מאיר שעלה מאזמיר לירושלים, והוגה (הובא לדפוס) על ידי חתנו של רבי מצליח, רבי משה סוסי, שבמקומות רבים כתב הערות וחידושים שמופיעים בחיבור אחרי המילים "אמר המגיה". החיבור הוא שאריות של ספר גדול שחיבר ונשרף. בספר ישנם מקומות בהם אכלו עכברים את כתב היד ובחלקו פשה ריקבון עד שהגיע לדפוס.
כתב גם קונטרס גדול המחולק לסימנים אליו הוא מפנה בספרו, שלא הגיע לידינו.
מעיין מלכה
מעיין מלכה היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה ישראלית.
ביוגרפיה
מלכה נולדה בירושלים ליעקב מהנדס בחברת היי-טק ולרחל מנהלת לשכה במערך כירורגי בבית חולים. היא צאצאית של רבי דוד בן חסין מגדולי משוררי יהדות מרוקו. מלכה גדלה בגן יבנה ורקדה בלט קלאסי בלהקה הייצוגית בעיר. במסגרת זו עברה בהצלחה את שלבי מבחני הרמות של האקדמיה המלכותית לבלט בלונדון. מלכה סיימה את "תיכון גן יבנה" במגמת תיאטרון. במסגרת עבודתה כרקדנית ליוותה אמנים בישראל ומחוצה לה, ביניהם חמישיית הבנים היי פייב. לאחר סיום לימודיה היא שירתה בחטיבת הצנחנים.
לאחר שירותה הצבאי למדה משחק בבית הספר למשחק "הדרך לביטוי בימתי" בהנהלת אייל כהן ורות דייכס. בנוסף למדה תסריטאות אצל אסף צפור.
קריירה
הופעתה הראשונה הייתה בתפקיד בשנת 2010 בסרטו של חיים בוזגלו, "כבוד". שנה לאחר מכן הופיעה בסרטו של מרקו כרמל, "אחותי היפה" ובסרט "העפיפונים של ארמנד" בתפקיד ראשי.
בשנת 2012 שיחקה בסדרת הרשת הפסיכופת. בסדרה גילמה את אוסי, שמאוהבת בפסיכופת שמאותו מגלם אלי חביב.
בשנת 2013 החלה לשחק בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה להיות איתה שיצר אסי עזר. בסדרה מלכה מגלמת את מזכירתו המגושמת והחיננית של צביקה (מארק איווניר). היא שיחקה בסדרה בשתי עונותיה הראשונות. באותה שנה השתתפה בתוכנית המתיחות "אמבוש", שהנחה עפר שכטר וביים יגאל שילון. בסדרה הייתה השחקנית שמתחה את האישים המפורסמים. באחת התוכניות התחזתה מלכה לאקסית האובססיבית של בן זוגה של ליהיא גרינר, שפורצת לביתה.
בשנת 2020 נבחרה לצד יובל סמו לפרזנטורית בקמפיין הפרסומי של חברת כרטיסי האשראי, ישראכרט.
סרט שיצרה וכתבה בבימוי יריב הורוביץ "משטרת השבורות", בו היא משחקת בתפקיד ראשי עתיד לעלות לאקרנים לקראת 2023. בסרט מככבות חנה לסלאו, הילי לואיס ואחרות. לסרט מצטלמת בימים אלו בניו יורק, גרסה אמריקאית בכיכובה של מלכה.
הרצון לעוצמה
חוקרים רבים, ביניהם הפילוסוף ירמיהו יובל רואים במושג "הרצון לעוצמה" תחליף למושג הקונאטוס אצל שפינוזה (השאיפה של כל יצור להתמיד בקיומו, לשמר את עצמו).
כמו כן, חוקרים רבים מצביעים על "הרצון לעוצמה" כפיתוח וכהתנגדות למושג "הרצון לחיים" של מורהו הרוחני שופנהאואר.
המילה "עוצמה" התפרשה פעמים רבות בהקשר פוליטי, אך ניטשה הוא בעיקרו פילוסוף א-פוליטי. כאשר ניטשה כתב אודות הרצון לעוצמה, הוא השתמש באופן עקבי בבמילה הגרמנית "Macht" לתיאור "עוצמה", ולא במילה "Kraft", כאשר זו האחרונה היא בעלת קונוטציה כוחנית-אלימה. בהתאם לכך, רבים מפרשני ניטשה טוענים כי אין לפרש את הרצון לעוצמה כרצון לשלוט או כשאיפה להגיע למעמד כוחני כלשהו כלפי מישהו אחר, אלא כסובלימציה של הכוח של היחיד. הרצון לעוצמה הוא הרצון להשתחרר בכל מחיר מן הקרע הפנימי שבקרבנו, המציין מצב שבו כוחות החיים מכלים זה את זה, מצב הגורם לחיינו להפוך לנרפים וחלושים. אין המדובר ברצון לכבוש או להתעשר, אלא ברצון להגיע למצב של חיים אינטנסיביים ככל האפשר, חיים משוחררים מניגודים פנימיים, מרפיון ומחולשה. הרצון לעוצמה איננו הרצון לכוחניות אלא, כפי שניטשה אומר, הרצון להחשיב את עצמנו למסוגלים להגיע למה שבכוחנו להיות, כלומר למצות את הפוטנציאל שלנו, מצב שאיננו כרוך בחולשה הנובעת מהאשמה עצמית ומניגודים פנימיים שאינם באים על פתרונם. ביטוי לרצון לעוצמה כעוצמת חיים מופיע באחת מאמרותיו הידועות ביותר של ניטשה:
סיבה אפשרית לנטייה לפרש את "הרצון לעוצמה" בתור ביטוי לכוח אלים (Kraft) היא סגנון הכתיבה החופשי, הפואטי והפרובקטיבי של ניטשה, העושה שימוש נרחב במטפורות. אף שניטשה משתמש במטפורת של מלחמה לתיאור הרצון לעוצמה, פרשנים שונים טוענים כי אין להתייחס לכך במובן ליטראלי. יעקב גולומב טוען כי תיאורים אלו נועדו לתאר את צמיחת העוצמה בתור "צמיחה והתבגרות רוחנית, על ידי התגברות על אותם רכיבים באישיותנו, ובקורות חיינו, אשר מדכאים את יכולתנו ליצור".
הרצון לעוצמה מתגשם במלואו בסגנון החיים של ה"על-אדם", במודל של חיים המאפשר לנו להשתחרר מן הפחדים, מייסורי המצפון, מן ההאשמה ומכל צורות הניגודים הפנימיים המכבידים על חיינו ומרוקנים אותם מתוכנם, ולהיות יוצרי ערכי חיים חדשים.
פול ריי
פאולי יוקלה (בשוודית: Pauli Jokela; נולד ב-23 במאי 1992), הידוע בשם הבמה שלו, פול ריי הוא זמר-יוצר שוודי. ריי, שהתפרסם בתחילת דרכו כ-PJ, התחיל את קריירת המוזיקה שלו כראפר. בשנת 2015 עבר לז'אנר הפופ, והוציא את המיני-אלבום הראשון שלו, Good as Hell, בארצות הברית דרך חברת התקליטים אפיק רקורדס. בשנים 2020, 2021 ו-2023 השתתף במלודיפסטיבלן, הקדם השוודי לתחרות הזמר של האירוויזיון, והגיע למקום השישי, השנים-עשר והשביעי עם השירים "Talking in My Sleep", "The Missing Piece" ו-"Royals" בהתאמה.
קורות חייו
ריי נולד בלונד. בצעירותה ברחה אמו מצ'ילה הדיקטטורית, והחלה קריירה חדשה בפריז שבצרפת. בשנת 1973 עברה לשוודיה כחלק מפרויקט חילופי סטודנטים. שם היא נועדה עם אביו של ריי.
בשנת 2015 חתם ריי על חוזה הקלטות עם חברת התקליטים האמריקאית אפיק רקורדס, והוציא דרכה את המיני-אלבום הראשון שלו, Good As Hell. זמן קצר לאחר מכן החל קווינסי ג'ונס לעבוד עמו. בשנת 2015 אף הופיע לצד להקת פיפת' הרמוני במהלך סיבוב ההופעות שלה.
בשנת 2018 הוציא את אלבום הבכורה שלו, Note to Self. הוא השתתף לראשונה במלודיפסטיבלן בשנת 2020 עם השיר "Talking in My Sleep", שהצליח להעפיל לגמר, שם דורג במקום השישי עם 68 נקודות. בשנה שלאחר מכן שב לתחרות עם השיר "The Missing Piece", שדורג במקום השנים-עשר עם 25 נקודות. בשנת 2023 ביצע את "Royals" באותו אירוע, והגיע למקום השביעי.
קמניץ (בלארוס)
קמניץ (בבלארוסית: Камянец; בפולנית: Kamieniec Litewski; ברוסית: Ка́менец; ביידיש: קאמעניץ) היא עיירה במחוז ברסט שבמערב בלארוס, בסמוך לגבול פולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
קמניץ מצויה כ-40 ק"מ צפונית לעיר ברסט-ליטובסק, והיא מהווה את מרכזו של מחוז קמניץ. בשנת 2009 מנתה אוכלוסייתה כ-8,400 איש. את העיירה חוצה נהר לזנה-פראווה (Leśna Prawa).
העיירה נוסדה במהלך המאה ה-13 כמבצר גבול רוסי, אך במהלך המאה ה-14 עברה לליטא. לאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה העיירה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.
יהודי קמניץ
יהודים נזכרים בעיירה מראשית המאה ה-16. במהלך המאה ה-18 הופצו נגד יהודי היישוב מספר עלילות דם. מהעיירה יצאו מספר יהודים נודעים, ובהם מנחם מנדל מקאמיניץ, המלונאי הראשון בארץ ישראל שעלה ארצה בשנת 1833, ואשר פתח בירושלים את מלון "קמניץ", ישראל אשכנזי, ממייסדי יסוד המעלה, והרב חיים זונדיל, שכונה "המגיד מקמניץ". בשנת 1897 נמנו בעיירה 2,722 יהודים. חיי היהודים בקמניץ באמצע המאה ה-19 מתואר על ידי יחזקאל קוטיק, יליד קמניץ, בספר הזכרונות שלו.
במהלך מלחמת העולם הראשונה סבלו יהודי העיירה ממעשי התעללות ושוד מצד החיילים הרוסים, ומהתעמרות מצד החיילים הגרמנים שכבשו אותה. כמו כן, סבלו יהודי העיירה מרעב וממגיפות. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-1,900 יהודים, כ-80% מתושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות היהודיות השונות. פעילות זו נאסרה עם כיבוש האזור בידי הסובייטים בספטמבר 1939.
ישיבת כנסת בית יצחק
ישיבת כנסת בית יצחק שנוסדה בסלובודקה בשנת 1897, עברה לקמניץ ב-1926 ונודעה בשם ישיבת קמניץ. הישיבה התקיימה בעיר עד 1939 שאז העיר נכבשה בידי הסובייטים. תקופת קמניץ הייתה הפורייה ביותר בתולדות הישיבה, ובראשה עמד הרב ברוך דב ליבוביץ. בשנות הארבעים הוקמה בירושלים ישיבת קמניץ על ידי הרב משה ברנשטיין והרב יעקב משה ליבוביץ. כיום הוקם מוסד ענק בשם ממלכת התורה ברכת שמואל  שהוקמה ע''י הרב עוזיאל ליבוביץ נכדו של הרב ברוך בער ליבוביץ וממשיכה את מורשת ישיבת קמניץ לזכרו של הרב ליבוביץ המוסד כולל בתי חינוך רבים בישראל כוללי אברכים עם למעלה מ300 לומדים ומספר רב של ישיבות בישראל
בשואה
ב-22 ביוני 1941, היום הראשון למבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בשנית בידי הגרמנים, ואלו החלו בחטיפת יהודיה לעבודות כפייה ובמעשי שוד שלהם. תוך ימים אחדים רצחו הגרמנים כ-100 מיהודי העיירה, ובהמשך, חייבו את יהודי העיירה בענידת טלאי צהוב. בסוף 1941 הועברו כשליש מיהודי העיירה לגטו שהוקם בפרוז'ני הסמוכה.
ב-1 בינואר 1942 רוכזו היהודים שנותרו בעיירה בגטו שהוקם בה, אשר באפריל ננעלו שעריו. עם הבאת יהודים נוספים לגטו מיישובי הסביבה, הגיע מספר יושביו לכ-450 משפחות. ב-9 בנובמבר 1942 שולחו כל יושבי הגטו שבעיירה בקרונות משא למחנה ההשמדה טרבלינקה. מכ-1,900 יהודי העיירה שרדו את השואה 3 אנשים.
כילותריום
כילותריום (שם מדעי: Chilotherium) הוא סוג נכחד של יונק גדול ממשפחת הקרנפיים, אשר חי ברחבי אסיה ובארצות הים התיכון במהלך סוף המיוקן ותקופת הפליוקן לפני 13.7-3.4 מיליון שנה. משמעות שמו הוא: "הבהמה של צינג'י", על שם תצורות צ'ינג'י (Chinji Formation) הקיימות ברמת פוטוהר בפקיסטן.
יונק גדול זה דמה במראהו לקרנף לבן מודרני, הגיע לגובה 1.5-1.8 מטר ולמשקל 1.5-2 טונות. עם זאת הוא היה שונה מהקרנפים החיים בכך שלא הייתה לו קרן על האף, היה לו מצח משופע ובעיקר בלט בזוג הניבים שבלטו מלסתותיו התחתונות. היה זה קרנף בעל רגליים קצרות שאולי חי בדומה להיפופוטם בביצות. הייתה לו דו-צורתיות זוויגית והזכרים היו בעלי אצבעות בעלות זיזים בולטים יותר מאצל הנקבות.
הכילותריום היה מותאם עם ניביו התחתונות לחפירה באדמה, באזורי ביצות או ערבות לחות, איתם הוציא מהאדמה שורשים. הרגליים התחתונות שלו נבעו מתזונתו מעשבים, אשר גדלים על הקרקע. בנוסף המבנה של הניבים והרגליים התחתונות עזר לו להתגונן מטורפים. הדינוקרוקוטה היה הטורף העיקרי עבורו באזור מחייתו, אך ממאובנים שנמצאו נראית עצם של כילותריום עם סימני נשיכה של דינוקרוקוטה, ואולם הפצע החלים, כך שהקרנף הצליח להימלט מטורפו.
סוזי מ. ברסטו
'''סוזי מ. ברסטו (באנגלית: Susie M. Barstow''';) הייתה ציירת אמריקאית, הקשורה לאסכולת נהר ההדסון, שהייתה ידועה בנופיה הזוהרים - לומיניזם.
ביוגרפיה
סוזי מ. ברסטו הייתה בתם של סוחר התה של העיר ניו יורק, סמואל ברסטו (1805–1884) ומרי טיילר בלוסום (1813–1895), ששושלתם נובעת מאחד הנוסעים המקוריים של המייפלאואר. היא למדה במכללת הנשים רוטגרס בניו יורק, סיימה את לימודיה בשנת 1853 וקיבלה הכשרה אמנותית נוספת באירופה. במשך מספר שנים לימדה במכון לאמנויות ומדעים בברוקלין.
נופיה הבוגרים של ברסטו מייצגים שלווה ומלאים באור. היא הציגה באקדמיה הלאומית לעיצוב בשנת 1858, באגודה לאמנות בברוקלין ובאקדמיה לאמנויות יפות בפנסילבניה.
באותה תקופה לא היו לאמניות נשים את אותן ההזדמנויות להציג את עבודותיהן כמו שעשו אמנים גברים, ולכן עבודתה נותרה לא ידועה יחסית, עד שהיסטוריוני האמנות החלו לבחון מחדש עבודות של נשים מאסכולת נהר הדסון.
עבודתה נכללה בתערוכה המקיפה "נזכור את הנשים: נשות אסכולת נהר ההדסון" בשנת 2010 באתר ההיסטורי הלאומי תומאס קול בקאטסקיל, ניו יורק, ותערוכת 2019 "צבע הירח: ציור ירח ב -2019" אמנות אמריקאית "במוזיאון נהר ההדסון ביונקרס, ניו יורק, שם הייתה ברסטו אמנית מובלטת לצד יצירות מאת תומאס קול, אלברט בירסטדט, וג'ורג' איננס, בין השאר.
ברסטו, הייתה חברה במועדון ההרים האפלצ'יאני, כי הייתה מטיילת מושבעת שטיפסה על מאות הרים בניו יורק ובניו אינגלנד - כולל כל הפסגות העיקריות של קטסקייל, ההרים לבנים ואדירונדאק - כמו גם באירופה. (האלפים והיער השחור).
לעיתים קרובות היא יצאה למסעות לאורך נהר ההדסון ובהרים ששילבו טיולים עם רישומים וציור.
ברסטו מצאה ששמלות נשים בתקופתה מסורבלות מדי ולא מעשיות, ופיתחה לבוש טיולים שכלל מגפיים חזקות וחצאיות מקוצרות בשילוב מכנסיים (שילוב שדגלה בו תנועת הרפורמה בלבוש נשים ).
ברסטו מעולם לא התחתנה.
אחייניתה סוזי ב. סקילדינג הפכה גם היא לאמנית ומאיירת, והשתיים המשיכו לשרטט משימות ביחד.
אביגיל שפרבר
אביגיל שפֶּרבֶּר (נולדה ב-24 באוגוסט 1973) היא צלמת ובמאית קולנוע וטלוויזיה ישראלית. אקטיביסטית חברתית ומייסדת ארגון בת קול - ארגון לסביות דתיות וארגון שב"ל - תמיכה וחינוך לסובלנות בציבור הדתי.
ביוגרפיה
אביגיל שפרבר נולדה וגדלה בשכונת קטמון בירושלים, בתם של חנה והרב פרופ' דניאל שפרבר, חתן פרס ישראל לחקר התלמוד. למדה באולפנת חורב. עשתה שירות לאומי בפנימיית ילדים.
קרירה כבמאית
בשנת 1998 סיימה את לימודיה במעלה – בית הספר לטלוויזיה לקולנוע ולאמנויות (מחזור ה'). סרט סטודנטים שלה, סרט קצר בשם "ארבע נכנסו לפרדס" זכה בפרס הסרט העלילתי הטוב ביותר של בוגרי מעלה ב-1998. סרט קצר נוסף שביימה, "בית התה של יאן", (בעקבות עבודתה כמלצרית בבית התה של יאן), זכה בפרס הראשון לסרט התיעודי הקצר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה ובפרס שני לסרט הסטודנטים התיעודי בפסטיבל הסרטים הישראלי בניו יורק ב-1999.
בשנת 1999, שפרבר ביימה את הסרט "אחותי בנצ'יה", סיפורה של בנצ'יה-אריאלה, ילדה ממוצא אתיופי שהכירה בעת השירות הלאומי ומשפחתה אימצה. הסרט הוקרן במסגרת "תיבת תעודה" בערוץ 2.
היא שימשה צלמת בסרטים "געוואלד" ו"מתמורפוזה" של הבמאית נטעלי בראון בסרט "בדל" של הבמאית אבתיסאם מראענה, ושל הסדרה התיעודית "אימפריה קטנה שלי" של הבמאית חנה אזולאי-הספרי. ב-2008 ביימה את הסרט "חָלָאקה" על פי התסריט של הרב מרדכי ורדי, הסרט הוקרן בפסטיבל הקולנוע ירושלים ובערוץ הראשון.
ב-2010 הפיקה וביימה עם נטעלי בראון את הסרט "התליין", סיפורו של שלום נגר שהיה התליין של אדולף אייכמן. הסרט זכה בפרס הסרט התיעודי הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה ואחד משלושת הסרטים המצטיינים בפסטיבל אידפא. ב-2014 ביימה את הסרט "תקופת מבחן", הסרט עקב אחר קשייה בגידול בנה המשותף עם בת זוגה לשעבר והתמודדות משפחתה עם אחותה המאומצת מאתיופיה שהידרדרה לעבריינות. הסרט זכה בפרס דוקאביב ושפרבר זכתה גם בפרס הצילום הטוב ביותר. הסרט הוקרן כמיני סדרה ביס דוקו.
בספטמבר 2017 זכתה בפרס שר החינוך לתרבות יהודית בקטגוריית קולנוע.
פעילות ציבורית
שפרבר הקימה את ארגון בת קול - ארגון לסביות דתיות, שהיה הארגון הדתי הגאה הראשון בארץ. במסגרת הארגון, מקיימת שפרבר תמיכה וערבות הדדית ללסביות דתיות. בנוסף, שפרבר הקימה את ארגון "שב"ל" (שהכול ברא לכבודו), הידברות והסברה הפועל למען קבלתם של להט"בים בחברה הדתית, ומפעיל קו תמיכה וייעוץ.
מאז 2012 חברת ועד מנהל באיגוד הבמאיות והבמאים.
שפרבר היא מבין המייסדים של בית ספר משותף תל אביב - חינוך יהודי ופלורליסטי משותף לתלמידים עם זהויות יהודיות מגוונות (חילונים, דתיים מסורתיים) שהוקם ב-2014.
שפרבר יצאה מהארון בגיל 25. הייתה בת זוגה של נטעלי בראון. היא אם לשני בנים. אחיה, דוד שפרבר הוא מבקר אמנות.
איבי הנחל
אִבֵּי הנחל היא התנחלות בגוש עציון, השוכנת בתחום המתאר של היישוב מעלה עמוס, השייך למועצה אזורית גוש עציון, בגובה ממוצע של כ-800 מטר מעל פני הים. אבי הנחל צופה אל עבר ים המלח והרי ירדן ממזרח, הר הרודיון וירושלים מצפון ונחל ערוגות ממערב ומצדה הדרומי שוכנת שמורת הטבע אל כנוב.
גזפרום גז נוזלי
גזפרום גז נוזלי (ברוסית: Газпром сжиженный газ) היא חברה בת של תאגיד גזפרום לאספקת גז נוזלי.
החברה כוללת ארבעה סניפים באזורים שונים בטטרסטן: קאזאן, בווינסקיה וניז'נקאמסק.
איבי הנחל
הקמה והתפתחות
היישוב הוקם כמאחז בתחילת 1999 בידי חסידי ברסלב מתלמידי רבי ישראל בער אודסר ששאפו לגור קרוב לטבע.
גזפרום גז נוזלי
היסטוריה
החברה הוקמה ב-31 באוגוסט 1998.
איבי הנחל
הקמה והתפתחות
עם הקמתו, המאחז זכה לתמיכה של מדינת ישראל. משרד השיכון מימן תשתיות: 950,000 ₪ ואושר חיבור חשמל למקום. תוואי מרכיבי הביטחון אושר עקב דרישה מבצעית של צה"ל. 10 יבילים שונעו למקום באישור עוזר שר הביטחון להתיישבות. למתיישבים יש הסכם הקצאה מההסתדרות הציונית, עד ינואר 2029.
משנת 2002 החלו להצטרף ליישוב משפחות שאינן נמנות עם חסידי ברסלב. כיום גרות במקום כ-56 משפחות, מרביתן של דתיים לאומיים. כל התושבים מתגוררים בקרוואנים. במאחז פועלים מעון לפעוטות, גן ילדים, סניף בני עקיבא לילדים ולנוער ומקווה לנשים ולגברים.
גזפרום גז נוזלי
היסטוריה
בשנת 2018 מונה לאוניד איוואנוב למנכ"ל החברה.
איבי הנחל
הקמה והתפתחות
באוגוסט 2019 אישרה ועדת התכנון העליונה במנהל האזרחי את קידום הקמתן של 98 יחידות דיור ביישוב. באפריל 2021, החלו העבודות בשטח להקמת הבתים
גזפרום גז נוזלי
היסטוריה
ביוני 2020 ארעה תקרית של פיצוץ במתקן לאחסון גז נוזלי של החברה בעיר קאזאן, התקרית הביאה למותו של אדם אחד ופציעת שניים נוספים. בעקבות התקרית הוכרז על מצב חירום באזור.
איבי הנחל
הקמה והתפתחות
ב-2022 הוכר כשכונה של היישוב מעלה עמוס.
גזפרום גז נוזלי
פעילויות
הפעילויות העיקריות של החברה כוללות מכירות סיטונאיות של גז נוזלי לצרכנים באמצעות משלוח ברכבת ובמשאיות; מכירה קמעונאית של גז נוזלי דרך רשת של תחנות דלק ובצילינדרים ביתיים; מתן שירותים לאחסון גז נוזלי וביצוע הזמנה במתקני תחנת דלק של גזפרום.
הנכסים הקמעונאיים של החברה כוללים 22 תחנות דלק ותחנת דלק רב-דלקית.
לאורך כל שנות קיומה מספקת החברה אספקת גז נולי לצרכנים בטטרסטן ואזורים אחרים של הפדרציה הרוסית.
דרך השדות
דרך השדות היא דרך נופית בנגב הצפוני מערבי בין קיבוץ צאלים ובין המושבים תלמי יוסף ופרי גן. נתיב הדרך נסמך על התווי ההיסטורי של הדרך לאורך קטעו הדרומי של קו המים לישובי הנגב שהונח ב-1947: מצאלים דרך מבטחים הישנה (כיום ליד פרי גן) ועד נירים הישנה (כיום ליד קיבוץ סופה). בסמוך לדרך נמצאים מספר אתרי מורשת וציוני דרך (ממזרח למערב): בית הביטחון של צאלים, פסל לציון עליית 11 הנקודות בנגב, בית הביטחון של אורים הישנה, נקודת ציון למקום העלייה לקרקע של קיבוץ אורים, מצפה גבולות ובית הביטחון של מבטחים.
כמו כן, פזורים לאורך הדרך נופי טבע הכוללים אזורי אדמת בור חולית, אזור פריחת אירוס הנגב, ועצי אשל הפרקים, ונופים חקלאיים של גידולי שלחין ובעל בשטח פתוח, חממות ובתי רשת.
אורך הדרך הוא 20 ק"מ והיא מקשרת בין כביש 222 ליד צאלים ובין כביש 2200 ליד תלמי יוסף ופרי גן (מסתעף מכביש 232). בשנת 2000 הכשירה קרן קיימת לישראל את הדרך על ידי ציפויה באספלט והיא עבירה לרכבים פרטיים לכל אורכה.
בית הביטחון של צאלים
נמצא ממערב לכניסה לקיבוץ צאלים מצפון לפאתו הצפונית של היישוב. המבנה שימש כמרכז הנקודה, נבנה לאחר עלייתה על הקרקע ב-7 בפברואר 1947, כחלק משלוש נקודות שהוקמו בתאריך אחד לאורך קו המים לנגב: צאלים, מבטחים ועלומים (ח'זלה. כיום, באזור רמת חובב). נשמר בצורה טובה וניתן לראות בו דגם לבתי הביטחון שנבנו בסוף שנות ה-40 בנגב. בתקופת מלחמת העצמאות הייתה ממוקמת ביישוב מפקדת הגדוד השמיני של חטיבת הנגב עליו פיקד חיים בר-לב. רבים מהסיורים לשמירה על קו המים יצאו מהיישוב. למרות המצור ממנו סבל היישוב במהלך המלחמה, בדומה ליישובי הנגב האחרים, הצליחו חברי הקיבוץ להחזיק מעמד ולקיים את היישוב עד לתום המלחמה. אולם, לאחר המלחמה, עזבו חברי צאלים את המקום ועברו צפונה, שם ייסדו את קיבוץ כפר החורש. בינואר 1949 הוקם קיבוץ צאלים מחדש, מעט דרומית ליישוב המקורי, על ידי קבוצת צעירים ניצולי שואה מאיטליה. מהישוב המקורי נותר בית הביטחון, מגדל המים, שרידי מתקני האגירה ושרידי מבני משק של ההיאחזות מתקופת מלחמת העצמאות.
פסל לציון עליית 11 הנקודות
ב-24 בנובמבר 2016 נחנך על "גבעת האירוסים", פסל לכבוד מלאת 70 שנה לעליית 11 הנקודות בנגב במוצאי יום כיפור תש"ז. הפסל הוא של חבר קיבוץ עין השלושה, אברהם בורנשטיין.
בית הביטחון של אורים הישנה
מדרום לגבעת האירוסים ולפסל לציון עליית 11 הנקודות נמצא בית הביטחון של אורים הישנה. לכאן עברו המתיישבים הראשונים כנקודת קבע, אולם לאחר מספר חודשים המשיכו ועברו למשטרת עימארה, מקומו הנוכחי של קיבוץ אורים. אזור זה נכלל בעבר בשטחי האש של באלי"ש ובית הביטחון נפגע קשות מירי אימוני צה"ל. אזור הבניין כבר איננו שטח אש וב-2014 עבר הבניין חיזוק במסגרת תהליך שימורו כאתר מורשת. באזור הבניין נמצאים גם שרידי מבנים הרוסים.
נקודת הציון לעליית אורים על הקרקע
ב-1966 במלאת 20 שנים ליסוד הנקודה, שחזרו חברי אורים את העלייה על הקרקע והקימו בערב אחד צריף, אוהלים, מגדל שמירה וגדר ביטחון באתר העלייה על הקרקע. לציון האירוע והאתר הם הותירו במקום אבן עליה חקוק "באנו אליך הנגב, כאן עלתה על הקרקע קבוצת אורים, במוצאי יום הכפורים תש"ז 6.10.1946, עם התיישבות 11 הנקודות בנגב". האבן מוקפת במספר אבנים ונמצאת בשטח חולי. מכאן עברו ראשוני המתיישבים לנקודת הקבע שתוכננה להם, הנמצאת כ-1.4 ק"מ ממזרח לנקודת העלייה על הקרקע, ושם הוקם בית הביטחון של אורים הישנה.
מצפה גבולות
מצפה גבולות הוא האתר אליו עלה לראשונה קיבוץ גבולות, במסגרת עליית שלושת המצפים - שלוש תחנות ניסיוניות בנגב, במאי 1943. בנייני המצפה נבנו בלבני בוץ (אדובה), כולל חומה שהקיפה את הנקודה. ב-1949, לאחר שמייסדיו עזבו את הנקודה ועברו לקיבוץ חצור, הוקם קיבוץ גבולות מחדש, כקילומטר אחד מצפון למצפה גבולות, ומבני המצפה ננטשו. ב-1983 שוחזרו מבני המצפה והחומה. ב-1996 הוקם במקום מרכז מבקרים והאתר הוכרז כאתר לאומי. במקום, מלבד שחזור האתר ההיסטורי, מוצג גם סיפור צינור המים לנגב ומשוחזרים מאפייה מימי מלחמת העצמאות ומפעל לליטוש יהלומים. כמו כן, מוצגים במקום כלים חקלאים עתיקים.
בית הביטחון של מבטחים
נמצא בין חממות שבין מושב פרי גן ומושב שדה ניצן, במקום בו הוקם קיבוץ מבטחים ב-7 בפברואר 1947 כקיבוץ של תנועת העובד הציוני. בנקודה הוקמו מספר בתי מגורים ובית ביטחון בדגם שהוקם גם באורים הישנה ובצאלים. ב-22 באפריל הותקף הקיבוץ על ידי טנקים בריטים לאחר שאנשי הקיבוץ סירבו לשתף פעולה עם הבריטים באיתור משאית השייכת לערבים. 6 פגזים, מתוך עשרות שנורו לעבר הנקודה, פגעו בבית הביטחון. בהתקפה נהרג אחד מחברי הקיבוץ. לאחר מלחמת העצמאות נעזב הקיבוץ ומבנה בית הביטחון הוא השריד היחידי מנקודת ההתיישבות. ב-1950 נוסדה מבטחים מחדש, הפעם כמושב על ידי עולים מכורדיסטן. מקומו הנוכחי, כ-4 ק"מ מצפון מערב לבית הביטחון. ב-1982 הוכרז בית הביטחון של מבטחים כאתר לאומי.
מרדכי לבנון (עיתונאי)
ביוגרפיה
לבנון נולד ברומניה בבית ציוני. למד עברית בילדותו, אז החל בכתיבה בעיתונות. במלחמת העולם השנייה ברח עם משפחתו למסירט לדורורוי ברומניה בגיל 14 עלה לישראל והתגורר בשער העלייה. בשירותו הצבאי שימש כמפקד להקת פיקוד צפון. עם שחרורו מונה לבנון לדובר מועצת פועלי חיפה ולכתב ביטאון המועצה. באמצע שנות השבעים החל לשמש כעורך המקומון החיפאי, כלבו ואחר כך עבר ל"קול חיפה" (לימים "כותרת"), המקומון של ידיעות אחרונות, ועזר בהקמת עיתון ידיעות חיפה וערך אותו בתחילת שנות התשעים.
תקופה קצרה הוציא עיתון יומי בחיפה בשם "כל בוקר" יחד עם עמוס כרמלי, אולם העיתון נסגר כמה חודשים לאחר מכן בעקבות מלחמת יום הכיפורים. לבנון כתב שירים ומחזות, בהם שיר כרמלית והמחזות "חיפה חיפה", "שער העלייה" ו"קרקס עירוני" לתיאטרון חיפה, וכן הצגת הילדים "מרתף המסכות", עם סלים דאו. שירו המפורסם ביותר הוא "שיר הליצן", ששר בני ברמן. שיר נוסף שלו שהלחין ושר בני ברמן הוא "אוצר הירדן".
לבנון היה נשוי פעמיים. מאשתו הראשונה כרמלה, שממנה התגרש בשנת 1981 היה אב לשני ילדים: אורלי סיוון וארז לבנון, שנרצח בפעולת איבה. בשנת 1989 נישא בשנית, לחנה קמין. שנה לאחר מכן לקה באירוע מוחי.
בשנת 2005 קיבל לבנון את אות "יקיר העיר חיפה", כפועל לתרומתו רבת השנים ופעילותו הענפה למען העיר חיפה ותושביה.
בשנת 2011, לאחר מותו קיבל פרס מפעל חיים לתקשורת מקומית על שם מארק ביאנו.
פולינה זקלוז'ני
פולינה זקלוז'ני (נכתב גם ז'קלוז'ני; נולדה ב-21 בפברואר 1992) היא מתעמלת אמנותית ישראלית וחברת נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית.
ביוגרפיה
זקלוז'ני נולדה באוקראינה וכיום מתגוררת ברמת גן, תלמידה בתיכון מקיף בעיר מגוריה. היא מתאמנת תחת הדרכתן של אלה סמופלוב ורעיה ארגו באגודת מקפ"ת בפתח תקווה.
באליפות העולם שנערכה במיה שביפן בספטמבר 2009 החליפה את קטיה פיסצקי והצטרפה לארבע מתעמלות שהשתתפו באולימפיאדת בייג'ינג (2008), יחד הגיעו למקום החמישי בתרגיל עם חמישה כדורים.
באליפות אירופה שנערכה בברן בשנת 2010 סיימה עם חברותיה לנבחרת במקום השביעי בקרב-רב ובמקום החמישי בתרגיל עם חמישה כדורים.
באליפות העולם שנערכה במוסקבה בספטמבר 2010 זכתה יחד עם חברותיה לנבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית בהישג שיא בקרב רב כאשר דורגה במקום רביעי.
באליפות העולם שנערכה במונפלייה בצרפת בספטמבר 2011 זכתה הנבחרת בהישג השיא שלה כאשר זכתה במדליית ארד בגמר התרגיל המשולב של 3 סרטים ו-2 חישוקים בתוצאה של 26.675 נק'. לעומת זאת איכזבה הנבחרת בתחרות הקרב-רב כאשר ביצעה מספר טעויות בתרגיל הכדורים, בו דורגה במקום 14 בלבד, ונדחקה למקום העשירי בסיכום שני התרגילים. בכך החמיצה את השלב הראשון בהשגת הקריטריון הנדרש להשתתפות באולימפיאדת לונדון (2012), אולם בתחרות קדם-אולימפית שהתקיימה ב-17 בינואר 2012 זכתה עם הנבחרת במקום השלישי בתחרות, ובמדליית כסף בגמר הקרב רב והעפילה לאולימפיאדה.
נעמי אלסקובסקי
נעמי אלסקובסקי-לנדא (1921–2013) הייתה רקדנית, כוריאוגרפית ומורה למחול ישראלית. אלסקובסקי החלה את הקריירה שלה בשנות הארבעים כסולנית בלהקה של גרטרוד קראוס, ובמשך יותר מ-40 שנה הופיעה בישראל ומחוצה לה, הן בלהקות שונות והן באופן עצמאי. בין תלמידיה וחברי להקתה נמנים רות זיו איל, ינון נאמן, יונתן כרמון, ועוד. בין היתר, שיתפה אלסקובסקי פעולה עם הבלט הישראלי, להקת בת שבע, להקת המחול הקיבוצית ועוד.
קורות חיים
נעמי אלסקובסקי נולדה בשנת 1921 בבאקו. הוריה, לידיה ואברהם אלסקובסקי היגרו לאזרבייג'ן מאודסה. בילדותה נסעה אלסקובסקי עם משפחתה לטהרן, ושם החלה ללמוד מחול עם מורה רוסיה מאסכולת הבלט הקלאסי. בשנת 1937 עלתה משפחתה של אלסקובסקי לישראל והשתקעה בחיפה. בשלהי שנות השלושים החלה אלסקובסקי את לימודיה את גרטרוד קראוס, לאחר שצפייה במופעה של קראוס עוררה באלסקובסקי רושם רב. בין השנים 1941–1943 הופיעה אלסקובסקי עם להקתה של קראוס בתוכניות "מחול ונגינה", שיצרה קראוס בשיתוף עם התזמורת הארצישראלית ומנהלה מרק לברי. בהופעות אלה רקדה אלסקבובסקי כסולנית, בניגוד להופעות להקתה של קראוס עד אז, בהן גרטורד קראוס לקחה על עצמה את המחולות היחידניים.
בשנת 1944 הופיעה אלסקובסקי לראשונה ברסיטל עצמאי בקולנוע מוגרבי בתל אביב בשנות הארבעים הופיעה אלסקובסקי מספר פעמים ברסיטלים ברחבי הארץ, שהתקיימו בין היתר באולם ההסתדרות בירושלים, ותיאטרון אהל. בשנת 1941, עם הקמת האופרה הארצישראלית העממית החלה להקתה של קראוס לשתף עמה פעולה. במופעים אלה הופיעה אלסקובסקי כחברה בהרכב הלהקה הקבוע וכסולנית.
מיד עם חזרתה הקימה אלסקובסקי להקה משלה, ושמה "הלהקה הקאמרית למחול". בלהקה השתתפו, בנוסף לאלסקובסקי, הרקדנים יהודית בן-אמוץ, שמעון לוי, ויונתן כרמון, ומופעה הראשון התקיים ב-27 באוקטובר 1955 בתל אביב. תוכניתה הראשונה של הלהקה זכתה להצלחה, והיא בוצעה בישראל כ-70 פעמים. עם זאת, לאחר שנה שמעון לוי עזב את הארץ ויונתן כרמון הקים להקה משלו, ואלסקובסקי הצטרכה להקים את הלהקה מחדש. בשנת 1957 השתתפו בלהקתה אריה כלב, אברהם דוד, רות זינגר ואהובה ענברי.
ב-1958 הקימה אלסקובסקי את להקת "בימת מחול" יחד עם רינה גלוק ורינה שחם. ברם, הלהקה הייתה חסרה תמיכה ממסדית, וסבלה ממתחים פנימיים בין הרקדניות. הלהקה נסגרה ב-1962, עם מעבר מרבית רקדניה ללהקת התיאטרון הלירי של אנה סוקולוב, שקמה באותה שנה. במסגרת הלהקה התגלו רקדנים צעירים רבים, בהם רנה שינפלד, סמי מולכו, זאבה כהן, עליזה טרי, שייקה אופיר, ועוד, והיא העלתה בימי קיומה כשלושים הופעות ברחבי הארץ. בין המופעים אותם העלתה הלהקה נכללו עיבודים לכוריאוגרפיות "פואמה של התעלות" ו-"אלכסנדרה החשמונאית" לאנה סוקולוב
בשנת 1963, לאחר לידה והפסקה של כשלוש שנים, ערכה אלסקובסקי הופעה עם להקה חדשה אותה הקימה. בין היתר, הופיעה הלהקה בערב מחול בפר עין הוד. באותה שנה החלה אלסקובסקי לעבוד על עיבוד כוריאוגרפי למחזה בית ברנרדה אלבה. הבלט הועלה בשנת 1965 בהשתתפות שבע רקדניות. באותה תקופה החלה אלסקובסקי להתפרנס מהוראה, כאשר בסטודיו אותו הקימה למדו עשרות תלמידים. בשנת 1966 הוזמנה מאלסקובסקי עבודה כוריאוגרפית לפי המחזמר צור וירושלים למתתיהו שוהם. המחזה עלה בשנת 1968 בפסטיבל עין גב ופסטיבל ישראל.
בשנת 1969 התפרקה להקתה של אלסקובסקי, לטענתה בעקבות הצעות יותר אטרקטיביות לרקדנים מצד הלהקות בת-שבע ובת דור. בעקבות זאת, יצאה אלסקובסקי לשהות של שבע שנים בבלגיה, יחד עם בעלה, שעבד באותה תקופה עבור אל על. שם, לימדה אלסקובסקי בבית ספר מודרה בהנהלת מוריס בז'אר, וכן בבית הספר המלכותי לבלט באנטוורפן, ובבית הספר של הבלט המלכותי הפלמי. בבית הספר של הבלט המלכותי יצרה אלסקובסקי כוריאגורפיה לתלמידיה, עמה התלמידים הופיעו ברחבי המדינה אלסקובסקי השתתפה ככוריאוגרפית בטקס לציון 25 שנה להכתרת בודואן, מלך הבלגים, ואף הייתה האמנית הזרה היחידה שהתתפה בתכנון האירוע. כמו כן ארגנה את הכוריאוגפיה עבור אירוע לזכר הצייר פטר פאול רובנס, והשתתפה בשנת 1976 כוריאוגרפית בהצגה 'פר גינט' של התיאטרון הלאומי הבלגי. עם סיום העבודה על ההצגה שבה אלסקובסקי לישראל.
עם שובה יצרה אלסקובסקי כוריאוגרפיות עבור הבלט הישראלי ועבור המופע "הילכי רוח" של להקת המחול הקיבוצית. בשנות השמונים המוקדמות המשיכה אלסקובסקי לעבוד עם הבלט הישראלי, וכן יצרה עבור להקת בת שבע את העבודות "כאבן המתגלגלת" (1981) ו-"אשמורת שלישית – ירושלים של לפנות בוקר" (1983). בשנת 1988 יצרה אלסקובסקי שחזורים ליצירות של גרטרוד קראוס, עבור ערב מחווה לאמנית במסגרת פסטיבל ישראל. בערב השתתפו להקת המחול הקיבוצית, להקת בת שבע, ולהקת קול ודממה, ובוצעו היצירות "אלגרו ברברה", "קרוסלה" ו-"חלום שוברט". שחזור המחול "קרוסל" עלה גם בשנת 1994 בפסטיבל מחול כרמיאל.
גלריה
התמונות צולמו בידי אלפונס הימלרייך, ונשמרו בארכיון רות זיו איל שהופקד בספרייה הלאומית.
ספרייה דיגיטלית
ספרייה דיגיטלית (המכונה גם ספרייה אלקטרונית או מאגר דיגיטלי) היא אוסף ממוקד של אובייקטים דיגיטליים היכולים לכלול טקסט, חומר ויזואלי, חומר אודיו, חומר וידאו ועוד, המאוחסנים כפורמטי מדיה אלקטרוניים (בניגוד להדפסה או אמצעי תקשורת אחרים). אמצעים נוספים לארגון, אחסון, ואחזור הקבצים ומדיה כלולים באוסף הספרייה הדיגיטלית. ספריות דיגיטליות יכולות להשתנות בגודל ובהיקף, ויכולות להישמר על ידי יחידים, ארגונים, ובנוסף להיות מזוהה עם ספריות פיזיות, מוסדות אקדמיים ומוסדות שונים. התוכן האלקטרוני עשוי להיות מאוחסן במחשבים או שרתים מקומיים, ובנוסף ניתן לגשת אליו מרחוק באמצעות מחשב רשתות. ספרייה אלקטרונית היא סוג של מערכת אחזור מידע.
הספרייה הדיגיטלית מקנה משמעות רבה יותר למידע המכיל שילוב של מספר מדיות וכן מידע האגור בצורה מספרית או כמאגר. הגישה למידע אפשרית מכל מקום. דבר זה מאפשר גמישות מרבית בתכנון זמן, נוחות שימוש ושילוב של למידה. ניתן לבצע איחוד בין מקורות מידע שונים ולארגן מחדש את המידע בספרייה לפי נוחיות המשתמש. ההבדל בין מאגר מידע ביבליוגרפי לבין ספרייה דיגיטלית הוא הייצוג של התכנים. במאגר מידע מקבלים, ברוב המקרים, תקצירים או סיכומים מורחבים. לעומת זאת, הספרייה הדיגיטלית כוללת ייצוגים מלאים של התוכן, טקסטים מלאים, סקירות מלאות וגם תמונות.
רקע
סמוך לתחילת עידן המחשוב החלו הספריות להשתמש במחשבים והקדימו בכך ענפים רבים אחרים. המחשב החל לשמש לצורכי קיטלוג ובכך הקל מאוד על השימוש בקטלוג הספרייה. תקשורת המחשבים אפשרה קשרים בין ספריות שונות ובינן לספקי מידע שונים, וכך יכלו הספריות להציע מידע שלא היה קיים בתוך מבנה הספרייה הפיזי.
בתחילת שנות ה-80 החלו הספריות לעבור מקטלוג כרטיסים לקטלוג ממוחשב ולאפשר לציבור גישה לקטלוג ציבורי מקוון (OPAC - Online Public Access Catalogue). לאחר התפשטות האינטרנט שהחלה בתחילת שנות ה-90 התאפשרה גישה לקטלוגים דרך האינטרנט. במקביל, החלו ספריות לאפשר גישה למאגרי מידע ממוחשבים בנושאים מגוונים ולסוגי מדיה נוספים, כמו הקלטות מוזיקה וסרטי קולנוע.
במדינות רבות החלו ספריות ציבוריות לאפשר גישה לאינטרנט לקהל הרחב, לעיתים קרובות ללא תשלום, ובכך תרמו לצמצום הפער הדיגיטלי ולהרחבת הידע שבידי הציבור. ספריות גדולות רבות החלו לסרוק את האוספים שלהן ולרכוש גישה למאגרי מידע מסחריים ובכך ליצור אוספים דיגיטליים המשלימים את אוספיהן המודפסים. בתחומים אקדמיים וטכנולוגיים רבים, בעיקר במדעי הטבע והרפואה, כתבי העת האלקטרוניים הם כיום מקור המידע העיקרי וישנם כתבי עת המופצים רק בצורה מקוונת. הספריות החלו להציע למשתמשיהם גם ספרים אלקטרוניים, אך השימוש בהם עדיין מצומצם.
מאגרים אקדמיים
ספריות אקדמיות רבות יוצרות מאגרים מוסדיים של הספרים, העיתונים, התזות, ויצירות אחרות של המוסד שעברו תהליך של דיגיטציה. רבים ממאגרים אלה נעשים זמינים לציבור הרחב עם כמה הגבלות, בהתאם למטרות של גישה פתוחה, בניגוד לפרסום מחקרים בכתבי עת מסחריים, שבו השותפים לעיתים קרובות מגבילים את זכויות גישה. בארץ יש ספרייה אקדמית לכל מוסד אקדמי: אוניברסיטה או מכללה.
ארכיונים דיגיטליים
ארכיון דיגיטלי משמש לשמירה וניהול דיגיטלי של מסמכים על גבי מדיה דיגיטלית (כגון מחשב, שרת או זיכרון נייד). הארכיון הדיגיטלי מורכב ממידע שנוצר באופן דיגיטלי (למשל מסמכים שנוצרו במעבד תמלילים), וממידע שעבר תהליכי דיגיטציה: לדוגמה, המרה של מסמכי נייר למסמכים דיגיטליים באמצעות סורק.
מעבר למשמעותו הבסיסית, נהוג לקשר את המושג ארכיון דיגיטלי למצבים שבהם כמות המסמכים והמשתמשים בהם רבה (תופעה שאופיינית בעיקר לארגונים עסקיים), ואז עולה הצורך בניהול חכם שלהם באמצעות מערכת ארכיון דיגיטלי. התועלות העיקרית של מערכת ארכיון דיגיטלי הן חיסכון במקום שהוקדש לאחסון הפיזי של מסמכי הנייר, וחיסכון בזמן באמצעות מציאת המסמך המבוקש במהירות. ארכיון דיגיטלי מאפשר מציאת מסמכים דיגיטליים בקלות, גיבוי של מידע, ניהול הרשאות הקובע אילו משתמשים יחשפו לאילו מסמכים ועוד.
גם מוסדות ציבור בארץ ובעולם עושים שימוש בטכנולוגיה זו, בפרויקטים הקרויים ספריות דיגיטליות. באמצעות ניהול מידע דיגיטלי והעברתו על גבי רשת האינטרנט, הספרייה הדיגיטלית מאפשרת גישה מקוונת של משתמשים למקורות המידע. אחד הפרויקטים הדיגיטליים הידועים בעולם הוא פרויקט גוטנברג – המשמש כספרייה דיגיטלית חופשית אליה מועלים ספרים ופרסומים שאין עליהם זכויות יוצרים. הגרסה הישראלית ליוזמה זו הוא פרויקט בן-יהודה.
חיפוש במרחב הדיגיטלי
חיפוש במרחב הדיגיטלי נעשה על ידי המשתמש היחיד, משתמש זה עושה חיפוש הן באתרי חיפוש והן באתרי הספריות הדיגיטליות. כדי שאותו אדם יימצא את אשר הוא מחפש, הוא צריך להקפיד על צורת החיפוש.
מרחבי חיפוש אינטרנטיים
מרחבי החיפוש באינטרנט קיימים מאז שהאינטרנט הומצא, מאגרי החיפוש הגדולים בעולם הם: גוגל, יאהוו. במרחבי חיפוש אלו ניתן למצוא כל ערך שקיים במרחב עצמו או באינטרנט בכלל. כדי להתמקד בספרות אקדמית ניתן להשתמש במנועי חיפוש ממוקדים יותר, והמוביל כיום ברשת הוא: גוגל סקולר. במנוע חיפוש זה ניתן למצוא כמעט כל כתב עת, מגזין, מחקר, פרסום, מאמר וכו' שהועלו לרשת (אם הם עם זכויות יוצרים ואם הם בלי). חיפושים אקדמיים אף יותר ממוקדים ניתן לעשות באתרי הספריות השונות של המוסדות האקדמיים בהם חברים החוקרים, ושם ניתן למצוא כמעט כל מחקר שנעשה אם במסגרת מאמר מחקרי ואם במסגרת תזה או דוקטורט שלא זכה לפרסום.
זכויות יוצרים
ישנו דילול אחריות המתרחש כתוצאה מהאופי המבוזר של משאבים דיגיטליים. ענייני קניין רוחני עשויים להיות מורכבים מכיוון שחומר דיגיטלי אינו בבעלות הספרייה תמיד. מספר ספריות דיגיטליות, כגון פרויקט גוטנברג, מאפשר לעבוד ולספר על עבודות מחוץ לזכויות יוצרים ולהפוך אותם באופן חופשי לרשות הציבור. הוראות השימוש ההוגן תחת חוק זכויות היוצרים משנת 1976 מספקות הנחיות ספציפיות במסגרתו לספריות מותר להעתיק משאבים דיגיטליים. ארבעה גורמים שמהווים שימוש הוגן הם "מטרה של השימוש, אופי העבודה, הסכום או הממשות משמשת והשפעת השוק."
מעבר כוכב חמה על פני השמש
מעבר כוכב חמה על פני השמש (או הטרנזיט של כוכב חמה על פני השמש) מתרחש כאשר כוכב הלכת חמה (מרקיורי) עובר בין כדור הארץ והשמש. במעבר זה, כוכב הלכת חמה מכסה חלק קטן מפני השמש כפי שהיא נצפית מכדור הארץ. חמה נראה במהלך המעבר כנקודה אפלה קטנה, אשר נעה על פני השמש. מעבר כוכב חמה על פני השמש מתרחש כ-13 פעמים במאה שנים, בצורה תכופה יותר ממעבר נוגה על פני השמש. משך המעבר הוא כמספר שעות.
לשם צפייה במעבר כוכב חמה על פני השמש יש להצטייד באמצעי בטיחות להגנת העין, ובטלסקופ או משקפת.
הצטלבות גרמי השמיים
הצטלבותם של השמש, כוכב חמה וכדור הארץ על ישר אחד היא תופעה נדירה ביותר. עובדה זו נובעת מכך שמישורי הסיבוב סביב השמש של שני האחרונים אינם מתלכדים. מישור הסיבוב של כוכב חמה את השמש יוצר זווית של כ-7° עם מישור הסיבוב של כדור הארץ סביב השמש - מישור המילקה. הנטייה הזו גורמת לככב חמה להיראות "מעל" או "מתחת" לשמש. כוכב חמה עובר על־פני השמש בין כדור הארץ והשמש כאשר הפרש השנים בין מעברים סמוכים משתנה בין 3 ל־13 שנים.
מכדור הארץ, מעבר כוכב חמה נראה רק בחודשים מאי או נובמבר. במעברים המתרחשים בחודש מאי, קוטרו של כוכב חמה הוא 12 שניות קשת בעוד שקוטר השמש ייראה כ-1,902 שניות קשת. כוכב חמה ייראה כ-1/158 מגודל השמש. במעברים המתרחשים בחודש נובמבר, קוטר כוכב חמה נראה כ-1/194 מקוטר השמש.
תצפיות מודרניות
התועלת המדעית העיקרי שבמעברים אלו היא לשם חישוב המרחק בין כדור הארץ אל השמש על ידי שימוש בשיטת הפרלקסה. הטכניקה מבוססת על מדידת הבדלים קטנים בהתחלת המעבר, כפי שהם נצפים מנקודות רחוקות על פני כדור הארץ. על ידי מדידת המרחקים בין הצופים על פני כדור הארץ, ניתן לחשב את המרחק בין כדור הארץ לשמש ולנוגה, באמצעות שיטת הטריאנגולציה.
התצפית הראשונה המתועדת של מעבר כוכב חמה בוצעה על ידי פייר גסנדי ב-7 בנובמבר 1631. הוא הצליח לצפות על ידי הטלה של המעבר בעזרת טלסקופ על קיר בחדר חשוך. שמונה שנים לאחר מכן, ב-1639, ג'רמיה הורוקס השתמש באותה טכניקה כדי לעקוב אחר מעבר נוגה על פני השמש.
ב-7 בנובמבר 1677, אדמונד היילי היה הראשון שתיעד את מעבר כוכב חמה על פני השמש בתצפית מהאי סנט הלנה שבאוקיינוס האטלנטי. היילי הבין שמסלול המעבר על פני השמש משתנה קלות בהתאם למיקום התצפית על פני כדור הארץ. בעזרת מדידת זמן המעבר המלא, והתייחסות למקום התצפית, ניתן היה לחשב את המרחק מכדור הארץ לשמש, מרחק שלא היה ידוע באותו זמן. זאת הייתה אחת הסיבות למסעו של ג'יימס קוק, לקראת מעבר נוגה בשנת 1769. קוק הצליח לראות גם את מעבר כוכב חמה ב-1769 בניו זילנד במקום בו הוא קרא לו מפרץ מרקיורי (השם הלועזי של כוכב חמה). במהלך המעבר הבחין קוק כי לכוכב חמה אין כמעט כל אטמוספירה.
כיום מנצלים את המעברים בעיקר לכיול המכשירים והמדידות הנעשות בעזרת טלסקופים גדולים וחלליות המשקיפות אל השמש.
ב-3 ביוני 2014 הצליח הרובר קיוריוסיטי לצפות ממאדים במעבר כוכב חמה על פני השמש, והיה בכך לתצפית הראשונה של מעבר זה מכוכב לכת אחר.
המעבר האחרון שנצפה במלואו במזרח התיכון ובישראל היה בשנת 1973.
המעברים האחרונים התרחשו ב-15 בנובמבר 1999, 7 במאי 2003, 8 בנובמבר 2006, 9 במאי 2016 ו-11 בנובמבר 2019. המעברים הבאים הצפויים יהיו ב-13 בנובמבר 2032 וב-7 בנובמבר 2039.
וג'ידרים
וג'ידרים (בצרפתית: Vegedream, נולד בשם: Satchela Evrard Djedje; ב-25 באוגוסט 1992 באורליאן) הוא זמר ראפר צרפתי.
קריירה
וג'ידרים נולד באורלאן להורים ממוצא מחוף השנהב.
בשנת 2017 הוא הוציא את הסינגל הראשון שלו, אשר הגיע למקום ה-161 במצעד של איגוד תעשיית ההקלטות הצרפתי. בשנת 2018 הוא הוציא את אלבום הבכורה שלו, Marchand de sable, שזכה להצלחה והגיע למצעד הפזמונים במספר מדינות. האלבום כלל את השיר Ramenez la coupe à la maison, אשר הוקדש לזכייתה של נבחרת צרפת במונדיאל 2018. השיר הגיע לראש מצעד הפזמונים הצרפתי והגיע למעמד של תקליט זהב ותקליט פלטינה במספר מדינות.
בשנת 2018 יצא Ategban, אלבומו השני של הזמר. הסינגל, Elle est bonne sa mère, אשר יצא מתוך האלבום, הגיע למקום השני במצעד הצרפתי.
וג'ידרים חתום בסניף הצרפתי של חברת "יוניברסל מיוזיק גרופ".
לוק גאלוס
אנדרו ויליאם הנקינסון (באנגלית: Andrew William Hankinson; נולד ב-22 בדצמבר 1983) הידוע יותר בשם הבמה שלו, דוק גאלוס הוא מתאבק אמריקאי, המופיע בארגון ההיאבקות Impact Wrestling, שבו הוא אלוף הזוגות של אימפקט.
במהלך תקופת עבודתו הראשונה ב-WWE, הנקינסון הופיע כמתחזה של קיין במהלך 2006 ולאחר מכן חזר להתחרות תחת שם הבמה פסטוס, דמות בעלת מוגבלות מנטלית למראין העין ביחד עם המתאבק ג'סי, אך השניים השיגו הצלחה מועטה. לאחר שנעלם מן המרקע, הנקינסון חזר כשומר הראש וכ"חסיד" של CM פאנק תחת שם הבמה לוק גאלוס. תקופת העבודה הראשונה שלו בארגון הגיעה לקיצה בשנת 2010. הוא מוכר בעיקר בשל התקופה שלו בארגון היפני New Japan Pro-Wrestling (NJPW) תחת שם הבמה דוק גאלוס, לצד שנתיים בארגון Total Nonstop Action Wrestling (TNA), שם התחרה תחת שם הבמה D.O.C. (Director of Chaos; בעברית: "מנהל הכאוס") ובה היה חלק מקבוצת Aces & Eights. ביחד עם קארל אנדרסון, הנקינסון זכה פעמיים באליפות הזוגות של Raw, בנוסף לשלוש זכיות באליפות הזוגות של IWGP.
בניין הטכניון הישן
בניין הטכניון הישן הוא מבנה בולט בשכונת הדר הכרמל שבחיפה. הבניין תוכנן על ידי האדריכל היהודי-גרמני אלכסנדר ברוולד בסגנון הארץ ישראלי, המתאפיין בניסיון ליצור סינתזה בין האדריכלות המערבית-אירופית והבנייה המקומית-ערבית. הבניין נחנך בשנת 1925. הבניין נבנה כביתו של הטכניון ושימש אותו בין השנים 1925–1985, ובהמשך שוּכּן בו המדעטק - המוזיאון הלאומי למדע, טכנולוגיה וחלל.
הרקע לבנייה
בשנת 1901 קמה בברלין שבגרמניה "חברת עזרה של יהודי גרמניה" (בקיצור "עזרה"). אחת מפעולות החברה הייתה הקמת בתי ספר בארץ ישראל, במטרה לקדם את התרבות הגרמנית אצל היהודים מחוץ לגרמניה. בחודשים ספטמבר-דצמבר 1907 סייר מייסד "עזרה", ד"ר פאול נתן, בארץ ישראל כדי לראות את בתי הספר ש"עזרה" הקימה. בזמן שהייתו בישראל עלה בדעתו רעיון להקים מוסד לימודי עליון במתכונת של בית ספר טכני שיקרא "הטכניקום", יסייע בפיתוח היישוב היהודי ויהיה גולת הכותרת של פעולתה החינוכית של "עזרה". תרומה משמעותית שהושגה מדוד ויסוצקי התניעה את תהליך ההקמה.