cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
NXT TakeOver: WarGames (2019)
(2019) NXT TakeOver: WarGames היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-WWE, השייך למותג הפיתוח שלהם, NXT. כמו כן, האירוע שודר בערוץ של ה-WWE Network. האירוע נערך ב-23 בנובמבר 2019, באולם אולסטייט ארנה שבפרוורי שיקגו של רוזמונט, אילינוי וכלל קרבות בין המתאבקים של המותג NXT עקב העלילות, שנבעו ביניהן במהלך התקופה עד לקיום האירוע. האירוע היה האירוע ה-27 בסדרת אירועי NXT TakeOver והשלישי בסדרת אירועי NXT TakeOver: WarGames.
ברכה נאמן
ביוגרפיה
היא נישאה למהנדס דוד לוי, ונולדו להם שני ילדים דרור ויסמין, עקב עבודתו של בעלה התגוררה תקופה מסוימת בסן פרנסיסקו. לאחר גירושיה הותירה את ילדיה בחזקת גרושה.
NXT TakeOver: WarGames (2019)
חמישה קרבות התנהלו באירוע, כולל אחד שהתקיים במופע המקדים לאירוע. בקרב המרכזי, קבוצת צ'אמפה (תומאסו צ'אמפה, קית' לי, דומיניק דיג'אקוביק וקווין אואנס) ניצחה את The Undisputed Era (אדם קול, בובי פיש, קייל אוריילי ורודריק סטרונג) בקרב WarGames, בעוד שבקרב הפותח של האירוע, קבוצת ריפלי (ריאה ריפלי, קנדיס לאריי, טיגן נוקס ודקוטה קאי) ניצחה את קבוצת בייזלר (שיינה בייזלר, איאו שיראי, ביאנקה בלאייר וקיי לי ריי) בקרב WarGames נשים הראשון בתולדות הארגון.
עלילות
האירוע כלל קרבות שנבעו מעלילות מתוסרטות שהתקיימו במהלך התוכנית של NXT. סדרת אירועי NXT TakeOver החלה ב-29 במאי 2014, כחלק מאירועי השלם וצפה של NXT, המשמשת כליגת הפיתוח של ה-WWE, כשערכה את האירוע השני שלה שהועבר בערוץ ה-WWE Network בשם NXT TakeOver. בחודשים שלאחר מכן, הביטוי "TakeOver" הפך למותג המייצג את כל אירועי השלם וצפה של NXT. האירוע היה אירוע השלם וצפה החמישי של NXT בשנת 2019.
ב-30 באוקטובר בפרק של התוכנית NXT, תיגרה פרצה בין נשות הרוסטר לאחר הקרב על אליפות זוגות הנשים של ה-WWE. דבר זה הוביל להחלטתו של הג'נרל מנג'ר של NXT, ויליאם ריגל, לקיים את קרב ה-WarGames הראשון של הנשים ובו אלופת הנשים של NXT, שיינה בייזלר, וריאה ריפלי ישמשו כקפטנים לקבוצות שלהן. ב-6 בנובמבר בתוכנית The Bump, נודע שריפלי בחרה לקבוצתה את טיגן נוקס וקנדיס לאריי, בעוד שבייזלר בחרה את ביאנקה בלאייר ואיאו שיראי. באותו הערב בפרק של התוכנית NXT, ריפלי בחרה את מיה יים כמשתתפת האחרונה בקבוצתה לאחר שהאחרונה נחלצה לעזרתה לאחר הקרב בין בייזלר לדקוטה קאי. ב-13 בנובמבר בפרק של התוכנית NXT, קרב סולם התקיים בין מיה יים לאיאו שיראי וקבע מי מבין הקבוצות תקבלנה את היתרון בקרב ה-WarGames. הקרב הסתיים לאחר שאלופת הנשים של NXT UK, קיי לי ריי, עזרה לשיראי לנצח בקרב ולהשיג את היתרון. לאחר מכן נודע שריי הצטרפה לקבוצת בייזלר. לעומת זאת, במהלך המופע המקדים לאירוע, יים הותקפה מאחורי הקלעים על ידי זהות לא ידועה ולא יכלה לקחת חלק בקרב. כתוצאה מכך, ריפלי בחרה את קאי כמחליפה של יים כחלק מקבוצתה.
ב-30 באוקטובר בפרק של התוכנית NXT, אלופי הזוגות של NXT, בובי פיש וקייל אוריילי ניצחו את קית' לי ומאט רידל. לאחר הקרב, חברי קבוצת The Undisputed Era המשיכו לתקוף את לי ורידל, עד שתומאסו צ'אמפה נחלץ לעזרתם. שבוע לאחר מכן בפרק של התוכנית NXT, נקבע קרב WarGames בין קבוצת The Undisputed Era לבין קבוצה בראשותו של צ'אמפה, שגייס לשורותיו את רידל, לי ושותף נוסף לבחירתו. ב-13 בנובמבר בפרק של התוכנית NXT, לאחר שקית' לי ניצח את רודריק סטרונג בקרב שאינו היה על אליפות צפון אמריקה של NXT, קבוצת The Undisputed Era תקפה את צ'אמפה ולי עד שדומיניק דיג'אקוביק הגיע ועזר להם. האחרון הפך לחבר הרביעי בקבוצת צ'אמפה לאחר שצ'אמפה נענה בחיוב לבקשתו של דיג'אקוביק. מאוחר יותר באותו הערב, רידל הוסר מקבוצת צ'אמפה, לאחר שכבר נקבע לו קרב יחידים באירוע נגד פין באלור. ב-20 בנובמבר בפרק של התוכנית NXT, קרב סולם התקיים בין אדם קול לדומיניק דיג'אקוביק וקבע מי מבין הקבוצות תקבלנה את היתרון בקרב ה-WarGames. הקרב הסתיים בניצחון קול, וכתוצאה מכך קבוצת The Undisputed Era השיגה את היתרון לקרב ה-WarGames.
ב-13 בנובמבר בפרק של התוכנית NXT, פין באלור תיאר את כל הרוסטר של NXT כ"ילדים שלא יכולים לספוג תבוסה", כשהפנה את עיקר דבריו אל ג'וני גרגאנו ומאט רידל. בתגובה, רידל הגיע מאחורי באלור ותקף אותו. מאוחר יותר באותו הערב, רידל עזר לחבריו לקרב ה-WarGames, תומאסו צ'אמפה וקית' לי נגד יריביהם בקרב, קבוצת The Undisputed Era, ולאחר שרידל יצא עם ידו על העליונה, באלור תקף את רידל. לאחר מכן, נודע שרידל הוסר מקרב ה-WarGames, וקרב בין רידל לבאלור נקבע לאירוע.
ב-16 באוקטובר בפרק של התוכנית NXT, פיט דאן ביצע על קיליאן דיין את מהלך "שבירת האצבעות" שלו לפני הקרב שתוכנן לדאן נגד דמיאן פריסט. האחרון ניצח את דאן בקרב זה לאחר שהשתמש במכה מתחת לחגורה. קרב חוזר בין השניים נקבע ל-6 בנובמבר בפרק של התוכנית NXT, ובו דאן השיג את הניצחון כתוצאה מהכנעה. לאחר הקרב, דיין תקף גם את דאן וגם את פריסט. שבוע לאחר מכן, קרב בין דאן לדיין תוכנן לאותו הפרק של NXT, לעומת זאת, פריסט תקף את דיין ובעקבות זאת תיגרה פרצה בין שלושת המתאבקים. ב-19 בנובמבר, קרב משולש בין דאן, דיין ופריסט נקבע לאירוע Takeover, כשהמנצח בקרב זה יאתגר את אדם קול לקרב על אליפות ה-NXT לילה לאחר מכן באירוע סדרת ההישרדות.
ב-22 בנובמבר, קרב בין אייזיאה "סוורב" סקוט לאנג'ל גרזה נקבע למופע המקדים לאירוע.
מופע מקדים
המופע המקדים הכיל קרב אחד בודד, ובו אנג'ל גרזה התחרה נגד אייזיאה "סוורב" סקוט. גרזה ניצח בקרב כשהצמיד את סקוט לאחר שביצע עליו את מהלך ה-Wing Clipper.
קודם לכן, מיה יים הותקפה מאחורי הקלעים על ידי זהות לא ידועה ולא יכלה לקחת חלק בקרב. כתוצאה מכך, ריפלי בחרה את קאי כמחליפה של יים.
קרבות מקדימים
האירוע עצמו נפתח עם קרב "משחקי מלחמה" (באנגלית: WarGames) הנשים הראשון בתולדות הארגון ובו קבוצת ריפלי (ריאה ריפלי, קנדיס לאריי, טיגן נוקס ודקוטה קאי) התחרתה נגד קבוצת בייזלר (אלופת הנשים של NXT, שיינה בייזלר, איאו שיראי, ביאנקה בלאייר ואלופת הנשים של NXT UK קיי לי ריי), כשקבוצת בייזלר החזיקה ביתרון של כניסת מתאבקת ראשונה בכל סבב כניסות, לאחר שהשיגה זאת שבוע קודם לכן בפרק של התוכנית NXT לפני קיום האירוע. לאריי ושיראי פתחו בקרב. לאחר חמש דקות, בלאייר נכנסה, כשריפלי וריי היו הבאות. כשקאי תוכננה להיכנס, היא תקפה את שותפתה, טיגן נוקס; קאי עזבה את מתחם הזירה ונוקס לא יכלה להשתתף בקרב עקב מעשיה של קאי. בייזלר נכנסה אחרונה. שיראי ביצעה על לאריי ובלאייר מגג הכלוב את מהלך המונסולט, כשריפלי הכתה את ריי בעזרת פח אשפה. בייזלר ביצעה על ריפלי את מהלך ההכנעה שלה, הקיריפודה קלאץ', אך ריפלי אזקה את ידה לידה של בייזלר בעזרת אזיקים. בייזלר הייתה המומה ממהלך זה, מה שאיפשר לריפלי לבצע עליה את מהלך הסיום שלה, ה-Riptide, על שני כיסאות כדי להצמידה לניצחון. למרות שלא השתתפו בקרב, נוקס וקאי הוכרזו כמנצחות בקרב עקב הכללתן בקבוצת ריפלי.
לאחר מכן, פיט דאן, דמיאן פריסט וקיליאן דיין התחרו ביניהם בקרב משולש אשר קבע את הטוען לכתר לאליפות ה-NXT באירוע סדרת ההישרדות. דיין סחב על גבו את דאן בזמן שביצע על פריסט את מהלך הראנינג סנטון. דאן השליך את דיין מחוץ לזירה, הצמיד את פריסט לניצחון וכתוצאה מכך הפך למועמד לאליפות ה-NXT.
בקרב הלפני אחרון, מאט רידל התחרה נגד פין באלור. באלור ביצע על רידל את מהלך ה-1916 כדי לנצח בקרב.
הקרב המרכזי
הקרב המרכזי של הערב היה קרב WarGames, שהפגיש את קבוצת צ'אמפה (תומאסו צ'אמפה, קית' לי, דומיניק דיג'אקוביק וקווין אואנס) ואת קבוצת The Undisputed Era (אלוף ה-NXT, אדם קול, אלופי הזוגות, בובי פיש וקייל אוריילי ואלוף צפון אמריקה, רודריק סטרונג), כשקבוצת The Undisputed Era החזיקה ביתרון של כניסת מתאבק ראשון בכל סבב כניסות, לאחר שהשיגה זאת בפרק האחרון של התוכנית NXT לפני קיום האירוע. צ'אמפה וסטרונג פתחו את הקרב. לאחר חמש דקות, אוריילי נכנס, כשהבאים בתור היו דיג'אקוביק, פיש, לי וקול. צ'אמפה דחף את קול בזמן כניסתו לזירה אל תוך שולחן שנשען על מעקה הבטיחות, שאותו הכין קול קודם לכן. קווין אואנס נחשף כמתאבק הרביעי והאחרון בקבוצת צ'אמפה. הוא ביצע על קול את מהלך הסטאנר, אך ניסיון ההצמדה שבא לאחר מכן לא היה מוצלח. מנגד, קול ביצע על אואנס את מהלך הפנמה סאנרייס על משטח הברזל שחיבר את שתי הזירות. דיג'אקוביק ביצע על סטרונג את מהלך הצ'וקסלאם על אחד השולחנות, אואנס ביצע על אוריילי את מהלך הפרוג ספלאש על שולחן אחר ולי ביצע על פיש את מהלך הסופר ספיריט בומב על השולחן האחרון בזירה. בזמן שהם נשכבו בצד אחד של הזירה, צ'אמפה וקול היו על גג הכלוב. צ'אמפה ביצע על קול את מהלך ה-Air Raid Crash מגג הכלוב אל תוך שני שולחנות שנפתחו בזירה השנייה. צ'אמפה נחת ישירות על גופו של קול, מה שאיפשר לשופט לבצע ספירה לשלוש אשר הקנתה לקבוצת צ'אמפה את הניצחון בקרב.
ביקורות
לארי קסונקה וקווין פנטוג'ה מהאתר 411Mania העניקו לאירוע ציון של 8 מתוך 10. קסונקה תיאר את האירוע כ"אירוע גדול בשלמותו, כששני קרבות ה-WarGames עמדו בציפיות. שאר הקרבות ברשימה היו טובים ויצרו בנייה לעתיד".
העיתונאי של Wrestling Observer Newsletter, דייב מלצר, העניק לקרב של המופע המקדים ציון של 2.75 כוכבים, קרב ה-WarGames של הנשים ציון של 4.25 כוכבים, לקרב המשולש ציון של 3.5 כוכבים, לקרב היחידים בין רידל לבאלור ציון של 4 כוכבים ולקרב ה-WarGames של הגברים ציון של 4.5 כוכבים.
ברנט ברוקהאוס וג'ק קרוסבי מה-CBS Sports העניקו לאירוע ציונים של "A" ו-"-A" לשני קרבות ה-WarGames בהתאמה, ציון "B" לקרב המשולש בין דאן, דיין ופריסט, ציון "+B" לקרב בין רידל לבאלור וציון "-A" לאירוע בשלמותו. הם אמרו על האירוע ש"אירוע טייקאובר WarGames 3 משיקגו - יממה לפני אירוע סדרת ההישרדות - ענה על כל הציפיות ברמה גבוהה מכל הבחינות".
בריאן מאזיק מהאתר Forbes.com העניק לקרב של המופע המקדים ציון "+B", וציונים של "+A" ו-"A" לשני קרבות ה-WarGames בהתאמה, ציון "A" לקרב המשולש, ציון "B" לקרב בין רידל לבאלור וציון "A" לאירוע בשלמותו. עוד הוסיף ש"האירוע היה כל כך מעניין למרות העובדה ששום חגורת אליפות לא הונחה על כף המאזניים במהלך האירוע".
האירוע נבחר מאוחר יותר לאירוע הטייקאובר של השנה כחלק מפרסי סוף השנה של NXT.
תוצאה לאורך זמן
לאחר האירוע, במהלך סרטון בשידור חי ברשת הפייסבוק עם טריפל H וריאה ריפלי, האחרונה בחרה את השותפות שלה לקרב הדחות הנשים המשולש של קבוצת NXT לאירוע סדרת ההישרדות. היא בחרה את קנדיס לאריי, ביאנקה בלאייר, איאו שיראי ואת מתאבקת NXT UK, טוני סטורם. במהלך המופע המקדים לאירוע סדרת ההישרדות בלילה לאחר מכן, שון מייקלס הודיע שתומאסו צ'אמפה, קית' לי, דמיאן פריסט, מאט רידל ואלוף בריטניה של ה-WWE, וולטר ייצגו את קבוצת NXT בקרב הדחות הגברים המשולש של אירוע סדרת ההישרדות. באירוע עצמו, המותג NXT זכה בעליונות המותגים, כשניצח בארבעה מתוך שבעת הקרבות בין המותגים: קבוצת NXT בהנהגתה של ריפלי ניצחה בקרב הדחות הנשים המשולש, רודריק סטרונג ניצח את אלוף ארצות הברית, AJ סטיילס והאלוף הבין יבשתי, שינסקה נקאמורה בקרב אלופים משולש, שיינה בייזלר ניצחה את אלופת הנשים של Raw, בקי לינץ' ואלופת הנשים של סמאקדאון, ביילי בקרב אלופות משולש, וליאו ראש הגן בהצלחה על אליפות ה-NXT במשקל קל בקרב משולש נגד קאליסטו מסמאקדאון ואקירה טוזאווה מ-Raw; באחד הקרבות שלא היו קשורים לתחרות העליונות בין המותגים, אדם קול הגן בהצלחה על אליפות ה-NXT נגד פיט דאן.
בעקבות תצוגותיהם של דומיניק דיג'אקוביק וקית' לי בקרב ה-WarGames (כשקבוצת צ'אמפה ניצחה בקרב זה) והתצוגה של לי בקרב הדחות הגברים המשולש, הג'נרל מנג'ר של NXT, ויליאם ריגל, הודיע שדיג'אקוביק ולי יקבלו הזדמנות להתחרות על אליפות הזוגות של NXT נגד חברי קבוצת The Undisputed Era, בובי פיש וקייל אוריילי ב-27 בנובמבר בפרק של התוכנית NXT. פיש, לעומת זאת, ספג פציעה במהלך קרב זה, וכתוצאה מכך הוחלף על ידי חבר קבוצתו, רודריק סטרונג. לבסוף, אוריילי וסטרונג שמרו על חגורות האליפות בהצלחה.
ב-27 בנובמבר בפרק של התוכנית NXT, כל הרוסטר של NXT (כולל NXT UK) חגגו את עליונותיהם על Raw וסמאקדאון במהלך האירוע סדרת ההישרדות, עד שקבוצת The Undisputed Era הגיעו וקטעו את החגיגה. קול הצהיר שהסיבה היחידה ש-NXT היו כל כך דומיננטיים היא בגלל קבוצתו ולא בגלל כל הרוסטר של NXT. קול הוסיף ואמר שאף אחד מהרוסטר לא עשה משהו יוצא דופן במהלך סוף השבוע הזה. מנגד, צ'אמפה הזכיר לקול שקבוצתו ניצחה את קבוצתו של קול בקרב ה-WarGames ואף הזהיר אותו שימי קבוצתו בהחזקת התארים ספורים, כשצ'אמפה עכשיו יכול לפנות את עיסוקיו כדי להתמקד בזכייה חוזרת באליפות ה-NXT. פין באלור הגיע והפריע לתוכניותיו של צ'אמפה, כשאמר שצ'אמפה הוא זה שעומד בדרך שלו. בתגובה, צ'אמפה הציב אתגר בפני באלור, שהאחרון נענה בחיוב לאחר מכן. במהלך הקרב ביניהם, ששימש כקרב המרכזי של התוכנית, באלור ניצח את צ'אמפה לאחר הסעת דעת מצידו של קול. לאחר הקרב, באלור ביצע את מהלך בעיטת פלה על קול.
לאחר בגידתה של דקוטה קאי בחברתה, טיגן נוקס, קאי התחרתה נגד קנדיס לאריי בקרב שבו קאי תקפה את לאריי בעזרת מגן הברך של נוקס, מה שגרם ללאריי לנצח בקרב כתוצאה מפסילה. בזמן שקאי ניסתה לתקוף את לאריי בעזרת כיסא, ריפלי נחלצה לעזרת לאריי והרחיקה את קאי מהאזור. מאוחר יותר באותו הערב, ריפלי התעמתה פנים מול פנים עם שיינה בייזלר, כשהיא בירכה את בייזלר על ניצחונה על בקי לינץ' וביילי באירוע סדרת ההישרדות. ריפלי הזכירה לבייזלר, שקבוצתה ניצחה את קבוצתה של בייזלר בקרב ה-WarGames, ואף הציבה בפניה אתגר להתחרות על אליפות הנשים של NXT.
אנדרה ואדאס
אנדרה ואדאס (במקור וייס, בהונגרית: Vadász Endre; סגד, 28 בפברואר 1901 – גדלה, 3 ביוני 1944) היה צייר, גרפיקאי יהודי-הונגרי שנספה בשואה.
ביוגרפיה
ואדאס נולד במשפחה יהודית בורגנית בעיר סגד. אביו היה שמעון שאנדור ואדאס (מקודם וייס), סוחר תבואה, ואמו הייתה אילונה קוֹהְן (הגרסה ההונגרית-גרמנית לכהן). הוא היה הבן האמצעי, צייר אלבום קריקטורות כבר בגיל שבע עשרה. הוא סיים את בית הספר התיכון הריאלי בסגד. בשנים 1918–1919 למד אצל הצייר היהודי-הונגרי אדן הלר במכללה לאמנויות יפות של סגד. בהמשך למד אצל אדולף פניאש ואחר כך באוניברסיטה ההונגרית לאמנויות יפות בכיתה של אוסקר גלאץ. מוריו היו גם אישטוואן זאדור (בשמו בקודם: וייס) וויקטור אולגאי.
עבודתו
בקיץ 1926–1927 הוא הוביל את מחנה המכללות במוהאץ', שם הושפע מאוד גם מהתלבושות העממיות הצבעוניות של מוהאץ' ומנוף הדנובה. הציורים הקסומים שלו מנציחים את האידיליה הזו. כאן פגש את ג'רג'י ולנטין, שאותה נשא לאישה בשנת 1928. בהזמנתו של אלברט קרדוש (בשמו הקודם:כ"ץ) הם עברו לדברצן, שם הפך למורה לציור בגימנסיה היהודית.
בין השנים 1933–1935 צייר בבאיה מארה. הוא השתתף תכופות בתערוכות של גילדת מונקאצ'י, של "אגודת פאל סינאי- מרשה", שהתקיימו במוזיאון ארנסט, אך השתתף גם בביאנלה של ונציה, בתערוכות הקבוצה האירופאית והאמריקאית של איגוד אמני החריטה ההונגרים מאוסלו עד לשיקגו, ומלונדון עד קליבלנד. ציורי השמן והטמפרה שלו, צבעי מים, תחריטיו עדינים וחרוטים שהיו מבוססים על אפקטים של כתמים הפכו פופולריים יותר ויותר. הוא יצר גם כמה אקס ליבריס. בשנות ה-20 ערך מסע לימודים לאיטליה ואחר-כך בשנת 1929 לפריז בעזרת מלגת סיורי הלימודים של נמש מרסל. שם בפריז פגש בחיתוכי העץ יפניים שהשפיעו רבות על עבודותיו המאוחרות. בשנת 1929 זכה בפרס הראשון ביריד העולמי של ברצלונה.
בשנת 1936 עבר עם רעייתו לבודפשט. הוא השתתף בתערוכות רבות וזכה בפרסים רבים. בשנת 1937 ארגנה גלריית טמאש תערוכת אוסף של עבודותיו. חריטותיו, חריטות העץ והלינוליאום שלו ידועות בעיקר, אך הוא יצר גם ציורי טמפרה ושמן. בשנת 1937 פרסם ארתור אלק מחקר אנליטי שכותרתו הייתה "האמנות הגרפית ההונגרית החדשה יותר" בכתב העת "אמנות הונגרית" ובו שיבח את אומנותו של אנדרה ואדאס. ואדאס הוציא גם כמה אלבומי סולו. בתחילת 1940 הוא השתתף בתערוכה של התנועה "לאמנות הונגרית" שפתח העוצר מיקלוש הורטי באולם האמנות הישן בשדרת אנדראשי. בשל החוקים האנטי יהודים (החוק היהודי הראשון, החוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי) הוא לא יכל להציג יותר אלא במסגרת הפעילות האומנותית של אומיקה - ההתאחדות הלאומית היהודית-הונגרית לחינוך.
עם התקרבותה של מלחמת העולם השנייה, הורגש גם בעבודותיו חרדתו ופחד המוות שלו. ב־3 ביוני 1944, כשנודע לו שאשתו צריכה להיכנס למחרת לגטו בבודפשט, הוא שם קץ לחייו במחנה של שירות העבודה (שרות של עבודות כפייה ליהודים עבור הצבא ההונגרי) בגדלה, כך עשתה גם אשתו.
לאחר מותו
ג'רג' שאנדור גאל כתב עליו: "אי אפשר לסווג את תמונות אנדרה ואדאס לשום אסכולה. אלה חלומותיו המאושרים של צייר. הוא היה כישרון יוצא דופן, צייר גדול ואדם אמיץ."
בשנת 1971 ארגן מוזיאון פרנץ מורה בסגד תערוכה לכבוד עבודתו, ואחר-כך בשנת 1982 אורגנה תערוכת זיכרון בגלריה הלאומית של ההונגריה. ניתן למצוא רבים מציוריו במוזיאון דרי בדברצן.
ממלכת לופאקה
ממלכת לופאקה (בספרדית: Reino Lupaqa) הייתה ממלכה של ה"לופאקה", קבוצה אתנית, שהשתייכה לעם האיימרה הקדום. בני הלופאקה חיו במשך מאות שנים ליד אגם טיטיקקה בפרו של ימינו וייתכן שאדמותיהם התרחבו לתוך שטחה של בוליביה של ימינו. הלופאקה ועמי איימרה אחרים הקימו את, ממלכות חזקות שקמו על חורבות אימפריית טיוואנאקו במאה ה-11. באמצע המאה ה-15 הם נכבשו על ידי אימפריית האינקה, ובשנות ה-30 של המאה ה-16 הם עברו לשליטתה של האימפריה הספרדית.
מקום מגוריהם של מלכי לופאקה שלפני שלטון האינקה היה כנראה במה שהוא היום האתר הארכאולוגי של. בירת מחוז האינקה הייתה, כיום כפר בעל אותו שם שבו נמצא האתר הארכאולוגי "אינקה אויו" (Inca Uyu).
היסטוריה
הלופאקה ישבו בשבעה מרכזים עירוניים, כולם ערים וכפרים של ימינו ב בפרו: צ'וקואיטו, אקורה, אילאבה, חולי, פומטה, יונגיו וספיטה. הלופאקה שולבו באימפריית האינקה ההולכת וגדלה על ידי הקיסר פאצ'אקוטי (שלט בשנים 1438–1471). בתקופת שלטונו של קיסר האינקה טופאק אינקה יופאנקי (1471-1493), דיכאה אימפריית האינקה מרד של הלופאקה ושכניהם הצפוניים, הקויה.
במאה ה-16 ערכו בני האינקה מפקד אוכלוסין של מחוז צ'וקואיטו ורשמו אותו על קיפו שהוסבר לספרדים. המספר הכולל של משקי בית בצ'וקואיטו היה 20,080 מתוכם 15,778 איימרה. 4,129 היו אורו, ו-173 היו (אנשים שהאינקה הגלו ממקומות אחרים באימפריה). זה מרמז על אוכלוסייה של כ-100,000 אנשים בסך הכל.
ללופאקה היה מגע מועט עם הספרדים עד 1538, כאשר הלופאקה והקויה יצאו למלחמה ביניהם. הקויה פנו לעזרה מהספרדים בקוסקו ו הוביל צבא דרומה והביסו את הלופאקה בקצה הדרומי של אגם טיטיקקה בו זורם נהר הדסגואדרו מהאגם. בתחילת הקרב הייתה ידם של הספרדים על התחתונה לזמן מה ופיסארו כמעט טבע בניסיון לחצות את הנהר, אך ניצל על ידי, קיסר האינקה שהוצב על כס השלטון על ידי הספרדים.
למרות התבוסה, המשיכה ממלכת לופאקה להיות עשירה וחזקה. ספרדי בשם גרסי דייס דה סן מיגל (Garci Diez de San Miguel), ביקר וכתב על הלופאקה בשנת 1567. היו בזמנו 16 כמרים דומיניקנים וכמה סוחרים ופקידים ספרדים בממלכת לופאקה, אך תושבי לופאקה עדיין לא היו תחת משטר האנקומיינדה שבאמצעותו הוענקו לספרדים אחוזות גדולות ושליטה על עמים ילידים.
כמו בני האינקה ועמים רבים אחרים מהאנדים, הלופאקה חולקו לשתי מחציות, כל מחצית עם המנהיג שלו. בראש ה"אלאסה" (Alassa), או המחצית העליונה עמד קארי (Qari), ובראש המחצית התחתונה, ה"מסאה" (Massaa), עמד קוסי (Kusi). כל אחד מהם שלט ישירות ברבים מהאנשים ובחלק גדול מהארץ בממלכה, אך גם עשירי לופאקה אחרים עוררו את קנאתו של הכרוניקן הספרדי. ממלכת הלופאקה נראתה "עשירה בצורה יוצאת דופן".
ארכיפלג אנכי
הלופאקה חיו על האלטיפלאנו, רמה קרה גבוהה זרועה בהרים. אגם טיטיקקה נמצא בגובה של 3,812 מטר, והטמפרטורה יורדת מתחת לנקודת הקיפאון כמה פעמים בכל חודש בשנה. רק כשני אחוזים מהקרקע ברמות האנדים ניתנים לעיבוד. כמה יבולים – תפוחי אדמה,, וקינואה – ניתן לגדל במקומות מועדפים באמצעות טכניקות כמו טרסות, ערוגות מוגבהות ו כדי להתמודד עם הטמפרטורות הקרות. עושרם של הלופאקה היה עדרי הלמות והאלפקות שלהם שרעו ברמות החשופות עד לקו השלג בגובה של כ-4,800 מטר.
האנתרופולוג השתמש בלופאקה כדוגמה למה שהוא כינה בשם "". הלופאקה ועמי האנדים אחרים בגובה רב התמודדו עם הפוטנציאל המוגבל לחקלאות במולדתם על ידי הקמת מושבות בגבהים נמוכים וחמים יותר, הן מערבה לכיוון האוקיינוס השקט באזור, והן מזרחה לכיוון אגן נהר האמזונאס. המושבות המערביות, הממוקמות במרחק של כ-200 קילומטרים, היו ממוקמות בעמקים מדבריים מושקים ב של ימינו וגידלו מוצרים חקלאיים כמו תירס, כותנה ופלפל צ'ילי לבני הלופאקה שחיו על האלטיפלאנו. המושבות המזרחיות סיפקו קוקה ומגוון מוצרים מהיער הטרופי. התקשורת עם המושבות המרוחקות הללו נשמרה באמצעות שיירות למה. נראה שריבונות על אזורים לא רציפים הייתה מאפיין של ממלכות האנדים. השליטה למרחקים ארוכים במושבות על ידי הלופאקה מרמזת על סביבה בטוחה לתחבורה ולנסיעות.
גורל הלופאקה
ממלכת לופאקה נעלמה מהרישומים הספרדיים בסביבות שלהי המאה ה-16 ואנשיה שקעו באוכלוסיית האיימרה הכללית. הספרדים השתלטו יותר ויותר על ממלכת לופאקה וממלכות איימרה אחרות, שחקו את סמכותם והשפעתם של מנהיגיהם המסורתיים, אילצו את האיימרה לעבוד במכרות הכסף של פוטוסי, להתיישב מחדש ב"", וניכסו לעצמם חלק גדול מאדמת לופאקה לשעבר, במיוחד האזורים החקלאיים בשפלה של הארכיפלג האנכי. לגורמים אלה נוספו מגיפות חוזרות ונשנות של מחלות אירופאיות שגבו מחיר דמוגרפי כבד מתושבי האנדים הילידים.
סכין סימן 1 של הצי האמריקני
סכין סימן 1 של הצי האמריקני הוא סכין 'שימוש כללי', אשר הייתה בשירות הצי האמריקני בעיקר בין 1942 – 1950. עם השנים השימוש בסכין פחת וכיום נחשבת לפריט אספנות. הסכין עצמה עוצבה בהשראת סכיני ציד קטנות אשר היו בשימוש נרחב בארצות הברית. לאחר מלחמת העולם השנייה הייצור של דגם זה פחת משמעותית וכיום הוא מיוצר על ידי מספר חברות בודדות, לשוק הפרטי, כסכין מטיילים/צייד בשם "סכין סימן 1" (Mark 1).
רקע
דגם הסכין עוצב ואופיין על ידי גורמי מקצועי בצי האמריקני בתחילת מלחמת העולם השנייה. הרציונל היה לספק סכיני עבודה שימושיות לחיילי ומלחי הצי במהלך עבודתם על הסיפון, שהייתם בים ובמהלך שהייה על החוף, (עד אותה תקופה היה איסור על מלחים לשאת סכין עם להב קבוע על הסיפון והם נשאו אך ורק אולרים קטומי קצה). הדגם אף יועד לשימוש בקרב הנחתים, אך לא עמד במבחנים והדרישות שחיל הנחתים הציב לדגם זה. במהלך תחילת-אמצע שנות ה-50 סכינים מן הסוג הזה, אשר עברו שינוי קל בעיצוב, נצפו בשימוש מגובל גם בקרב חיל האוויר האמריקני (ישנה סברה כי מדובר בעודפי להבי סימן 1 שהורכבו להם ידיות ושמורה שונה), עם הזמן דגמים אחרים החליפו את הסימן 1 והשימוש בדגם בקרב כלל הכוחות המזוינים בארצות הברית דעך.
פיתוח וייצור הסכין
העיצוב שאוב מדגמים של סכיני צייד קטנות, אשר היו פופולריות בתחילת המאה ה-20 בארצות הברית. כמקובל המכרז שהוציא הצי האמריקני בתחילת מלחמת העולם השנייה מיקד את היצרנים והציג אפיון לסכין שתסופק לצי: הלהב הדרוש וצורתו, החומרים, אופן הרכבה, משקל וסוג נדן.
לאור הבהילות של תהליך המכרזים, הצורך המידי לסכינים והמחסור בחומרי גלם (אשר הוקצו לטובת אמל"ח כבד ונק"ל) היצרנים השונים לא הצליחו לעמוד במדויק בדרישות האפיון שהצי האמריקני סיפק. בלית ברירה הצי אישר את השינויים (לעיתים בהליך מזורז של מספר ימים) והתוצאה הייתה מגוון רחב של דגמי הסימן 1, הדגם שהיה הכי קרוב לאפיון המקורי היה הדגם של PAL. Pal Mark-1 (RH35). כך, נוצר מצב בו היה מגוון של סכיני, US NAVY Mark 1 דומות אך לא זהות, הדבר בא לידי ביטוי בלהבים ברמות גימור שונות (מבריק, מושחר), פרופיל להב מעט שונה, אורכים שונים 12–15 ס"מ, נדנים מפלסטיק או עור, עיצוב מעט שונה לפומל וחומרים שונים (אלומיניום, פלדה), חברת קולינאל (Colonial) אף סיפקה ידיות מחומר תרמו פלסטי, חדשני באותה תקופה, אשר גילה עמידות לנזקי המלח במי ים.
השימוש במהלך מלחמת העולם השנייה
הסכין הוזמנה על ידי הצי האמריקני, בעת מלחמת העולם השנייה, על מנת שיסופקו לכלל מלחי הצי- הרעיון היה "סכין לכל מלח", לטובת עבודות שונות על הסיפון. כפי שצוין יצאו מכרזים בהולים להגדלת המלאי ב-1942. להלן היצרנים בהזמנה הראשונית :
לאחר מכן ב-1943–1945 בוצעו הזמנות נוספת, בכמויות די זהות, מחברות נוספות, כגון KABAR.
אספנות
לאור ההיסטוריה של הדגם, השונות בייצור- שהובילה למגוון רב של גרסאות, הפריט נחשב לפריט אספנות מאתגר. מוערך כי ישנם מעל 70 דגמים של סכיני סימן 1 של הצי האמריקני ודגם זה יכול להוות נושא לאוסף בפני עצמו.
בצה"ל
לא מוכר שימוש של סכין בצה"ל, הסכין לא נרכשה באופן מסודר, ייתכן הייתה בשימוש מוגבל בקרב חיילים/קצינים אשר רכשו דגם זה מכספם הפרטי.
נחל דנה
נַחַל דַּנָּה הוא נחל איתן קטן הזורם אל נחל חמוד שליד נחל תבור, באזור רמת כוכב ורמות יששכר.
שנות ה-90 של המאה ה-4
שנות ה-90 של המאה ה-4 היו העשור העשירי והאחרון של המאה ה-4, החלו ב־1 בינואר 390 והסתיימו ב־31 בדצמבר 399.
ספר יוחסין (תלמוד)
החיבור ותוכנו
בתלמוד לא מבואר מה היה תוכן החיבור, אלא רק מצוין שהכיל דרשות רבות על פסוקים מסוימים בספר דברי הימים. במפרשים נאמרו כמה אופנים למהות התוכן של החיבור:
כמו כן נחלקו המפרשים באופן פרסומו:
כמות הדרשות בו
בתלמוד מצוין כי על קטע קטן מסוים בדברי הימים הכיל ספר יוחסין כמות דרשות שהצריכה 400 "גמלי". המפרשים נחלקו על גודל הקטע ועל מהות ה"גמלי":
"אָצֵל" היה דור תשיעי למיכה בן מריב בעל - בנו של יהונתן, והוא הוזכר עם בניו בשני מקומות סמוכים בדברי הימים: בפרק ח':, ובפרק ט':. בתלמוד הוזכר הקטע העמוס בדרשות כמי שנסוב על המקרא ש"בין אצל לאצל", ונחלקו המפרשים בזיהוי קטע זה:
רבי שמלאי, שהיה דרשן ובעל אגדה בולט, ביקש מרבי יוחנן שישנה לו את ספר יוחסין. לאחר שענה לרבי יוחנן ואמר לו את עיר הולדתו - לוד - ואת עיר מגוריו - נהרדעא, אמר לו רבי יוחנן שאין מלמדים את בני לוד ונהרדעא את ספר יוחסין. לבסוף לחץ עליו רבי שמלאי והוא ניאות. רבי שמלאי ביקש ללמוד זאת בתוך שלושה חודשים, אך רבי יוחנן הבהיר לו שאין אפשרות כזו, שכן גודל החיבור הוא כה רב עד שאפילו ברוריה, אשתו של רבי מאיר ובתו של רבי חנינא בן תרדיון, לא הספיקו לה שלוש שנים בשביל ללמוד את כל ספר יוחסין.
לדעת רבי אברהם בן הרמב"ם כמות הדרשות המתוארת בספר יוחסין היא בלשון גוזמה. כך מופיע גם אצל רבי יואל לייב הלוי הרצוג. אמנם רבי יוסף חיים מבגדד מסרב לבאר את כמות הדרשות כלשון גוזמה, ומנסה למזער את הכמות המתוארת.
היעלמות החיבור וההשפעה מכך
בתלמוד מצוין כי החיבור "נגנז", וכי כתוצאה מכך. רש"י מבאר כי החיבור השתכח במרוצת השנים, אך רבי שמואל אליעזר הלוי איידלס מבאר כי נגנז ממש. הוא מוסיף כי סיבת הגניזה הייתה מחמת שבדיקת היוחסין בפומבי סיכנה את העוסקים בה, שכן היו אנשים אלימים שיוחסיהם נפסלו בבדיקה והיו מוסגלים להרוג את העוסקים בכך, ולכן גנזו את החיבור והחלו ללמד אותו בעל פה מרב לתלמיד פעם או פעמיים בשבוע.
אנגוס אדום
האנגוס האדום הוא זן של בקר הבית בצבע חום-אדמדם, מאוכלוסיית הבקר של בלאק אנגוס. בקר האנגוס האדום רשום בנפרד מבקר האנגוס השחור באוסטרליה, קנדה וארצות הברית. משמש בעיקר כבקר לבשר.
ספר יוחסין (תלמוד)
היעלמות החיבור וההשפעה מכך
המפרשים אף נתנו ביאורים שונים לסיבת ההשפעה הכה מהותית כתוצאה מהיעלמות החיבור:
אנגוס אדום
היסטוריה
מוצאו של האנגוס בסקוטלנד, על פי רוב צבעו של בקר האנגוס הוא שחור, אך כבר נמצאו בעבר פריטים אדומים; ייתכן שזו תוצאה של הכלאה של הבקר הסקוטי הקטן עם מלאי הלונגהורן האנגלי הגדול יותר, במאה ה-18. בשנת 1945 בערך נוצרו כמה עדרים המורכבים רק מהבקר האדום, ובשנת 1954 הוקמה אגודה למגדלים - "איגוד האנגוס האדום של אמריקה".
שימוש לפרה אדומה
ביהדות ישנה מצוות שחיטת פרה אדומה והזאת דמה על הטמאים לצורך היטהרות. בימי בית המקדש נשחטו תשע פרות אדומות.
בשנות האלפיים, נעשים ניסיונות לחדש את המצווה, מכון המקדש ניסה לגדל באמצעות ברירה מלאכותית את הפרה האדומה המושלמת מתוך עדר של 500 פרות אנגוס אדומות שייבא לשם כך מנברסקה לעמק הירדן.
בספטמבר 2022 יובאו מארצות הברית חמש פרות אדומות, והועברו לחוות גידול בבית שאן. על פי דברי הרבנים שליוו את התהליך, הפרות כשרות להקרבה.
סברה (טנק)
סברה הוא גרסת השבחה מתוצרת התעשייה הצבאית (תע"ש) לטנקי M60 פטון המיועדת לייצוא. פיתוחו מבוסס על הידע שנצבר מהשבחת טנקי המגח, שגם הם מבוססים על סדרת טנקי הפטון.
הדגם פותח עבור חיל השריון הטורקי כחלק מפרויקט מודרניזציה שכלל השבחה של כ-170 טנקי M60 פטון לטנקי סברה והוא נקרא שם M60T.
היסטוריה
בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20, במסגרת תוכנית מודרניזציה שאפתנית של הצבא הטורקי בהשקעה של 150 מיליארד דולר ל-30 שנה, הוחלט על הכנסת טנק מערכה חדש. התכנון היה לרכוש 1,000 טנקים חדישים, בהשקעה של כ-7 מיליארד דולר. הטנקים שנשקלה רכישתם היו AMX-56 לקלרק הצרפתי, M1 אברמס תוצרת ארצות הברית או לאופרד 2 תוצרת גרמניה.
במסגרת שיחות שיתוף הפעולה הביטחוני האסטרטגי של ישראל וטורקיה (על פי הסכם שנחתם בפברואר 1996), העלתה מדינת ישראל ההצעה להשביח תחילה את הטנקים הישנים של הצבא הטורקי שניתן עדיין להפיק מהם תועלת מבצעית, כפתרון ביניים עד להכנסת הטנקים החדשים לשירות. מומחי שריון ישראליים איתרו כ-900 טנקי M-60 פטון מתוך כ-3,000 טנקים במערך השריון הטורקי, שניתן להשביח על בסיס הידע שנצבר בטנקי המגח בישראל. בשנת 1998, בתקופת נשיאותו של סוליימאן דמירל, הוסכם עקרונית על פרויקט ההשבחה, והחל משא ומתן על פרטיו ועלותו. המשא ומתן נמשך כשנתיים שבמקביל ארצות הברית לחצה על לטורקיה לבצע את ההשבחה באמצעות חברת ג'נרל דיינמיקס, היצרנית המקורית של הטנק. ביולי 2001 הגיע שר הביטחון בנימין בן-אליעזר לביקור בטורקיה לסכם את פרטי העסקה.
באוגוסט 2001, פרסמו פרטי ההסכם, על פי יושבחו במשך חמש השנים 170 טנקי פטון, עם אופציה המאפשרת למשרד ההגנה של טורקיה להרחיב את פרויקט ההשבחה לכ-730 טנקי פטון נוספים. בנוסף נקבע כי את הפרויקט תוביל התעשייה הצבאית (תעש) בשיתוף עם קונסורטיום של חברות ישראליות נוספות. עם זאת עדיין היו חילוקי דעות על עלות הפרויקט והמשא ומתן נמשך.
ב-1 באוקטובר 2002, הודיע משרד ההגנה הטורקי על חתימת ההסכם, בעלות של 687.5 מיליון דולר. זו הייתה העסקה הבודדת הגדולה בתולדות היצוא הביטחוני של ישראל עד אז. בנוסף הוסכם כי מתוך תקציב הפרויקט יושקעו כ-230 מיליון דולר בהקמת קו ייצור להשבחת הטנקים באחד ממפעלי התעשייה הצבאית של טורקיה. ההסכם כלל יותר מ-20 הסכמי משנה, שפירטו את כל סעיפי ההשבחה שיעשו כ-35 חברות מישראל, מטורקיה וממדינות אחרות בפרויקט. משרד האוצר ביקר את העסקה מאחר שסבר שהיא נחתמה במחיר הפסד, שיכביד על תע"ש שהייתה אז חברה ממשלתית. בתגובה נמסר שמדובר בעסקה ראשונית בשולי רווח נמוכים שתוביל להרחבת ההסכם להשבחת טנקים נוספים. לראש פרויקט ההשבחה התמנה תא"ל (מיל') שלום קורן, שיהיה קודם מפקד מנהלת המרכבה והרק"ם. חברת אלביט מערכות (יחד עם חברת הבת שלה אל-אופ) נבחרה כקבלן משנה ומינתה את תא"ל (מיל') יהודה אדמון לנהל את הפרויקט מטעמה. בנוסף מינה מנכ"ל משרד הביטחון, עמוס ירון, את ראש מנהלת תוכנית הטנק מרכבה במשרד הביטחון, תא"ל דוד אנגל, לעמוד בראש צוות פיקוח ובקרה על תוכנית ההשבחה. מאחר שמשרד הביטחון העניק ערבויות לתעש כדי שתוכל לעמוד בכל סעיפי ההסכם.
במהלך שנת 2003 הגיעו חמישה טנקים טורקיים לישראל לצורך בניית אבות טיפוס. עם זאת הטורקים לחצו להוריד את המחיר, ומנכ"ל משרד הביטחון עמוס ירון הציע שמדינת ישראל תבצע "רכש גומלין" בהיקף של 100 מיליון דולר. רכש הגומלין שעליו הוסכם היה צירוף הקונצרן הטורקי "זורלו החזקות" לפרויקט הקמת תחנת הכוח דוראד, והעסקת עובדים מטורקיה בישראל. ביולי 2003 מפלגת הימין האסלאמית - מפלגת הצדק והפיתוח, שזכתה לרוב בפרלמנט הטורקי, בקשה להקים ועידת חקירה לבדיקת פרטי העסקה. אך לבסוף תמכה בעסקה וראש הממשלה מטעמה רג'פ טאיפ ארדואן, הגיע לביקור בישראל, במאי 2005, לדון בעסקאות ביטחוניות נוספות.
בנובמבר 2005 משרד הביטחון ותע"ש חנכו את קו הייצור של הפרויקט בעיר קייסרי שבמרכז טורקיה.
בדצמבר 2009, פורסם כי הפרויקט לא עמד בתאריך היעד להשביח 170 טנקים עד אוקטובר 2009. ב-7 באפריל 2010 נערך בקייסרי טקס מסירת הטנק האחרון במסגרת שלב א' של הפרויקט. באותה עת גם פורסם כי המיזם המשותף שהוקם לצורך הפרויקט, יתחרה במכרז לשדרוג טנקי פטון עבור צבא קולמביה, אך הוא לא זכה לבסוף במכרז.
על פי התכנון היה אומר להתחיל שלב ב' של הפרויקט, מיד עם סיום שלב א', להשבחת עוד כ-700 טנקים. אך ביוני 2010 בעקבות תקרית המשט לעזה בה נהרגו 10 אזרחים טורקים, הודיע טורקיה על הקפאת 16 הסכמים ביטחוניים עם ממשלת ישראל, כולל פרויקט ה"סברה". מיד אחר כך יצא משלחת של נציגי התעשיות הביטחוניות לאנקרה לנסות לחדש את הפעילות. אך בעקבות דו"ח פאלמר, הודיעה טורקיה רשמית על ניתוק הקשרים הביטחוניים עם ישראל. גם אשרות העבודה של הפועלים הטורקים בישראל, שניתנו במסגרת העסקה, בוטלו.
שימוש מבצעי
הצבא הטורקי השתמש בטנק בשלושה מבצעים בהם פלש לצפון סוריה, במאבק במה שהוא הגדיר כ"ארגוני הטרור הכורדים". מבצע מגן הפרת בין אוגוסט 2016 למרץ 2017, ומבצע מבצע ענף זית שהחל בינואר 2018 והסתיים באוגוסט 2019, והמתקפה הטורקית על כורדיסטן הסורית שהחלה באוקטובר 2019.
בנוסף נעשה שימוש בטנק במסגרת ניסיון ההפיכה הצבאית בטורקיה ב-2016.
הומה אבדין
הומה מחמוד אבדין (או עאבדין בתעתיק מדויק מאורדו ומערבית; באורדו: هما محمود عابدین; באנגלית: Huma Mahmood Abedin; נולדה ב-28 ביולי 1976) היא עוזרת פוליטית ויועצת אסטרטגית אמריקאית. ידועה במיוחד עקב קשריה ההדוקים עם הילרי קלינטון, אשר אבדין משמשת כיועצתה הקרובה מאז שנת 2000.
קריירה
בשנת 1996 התקבלה אבדין כמתמחה להילרי קלינטון בהיותה הגברת הראשונה של ארצות הברית ושימשה כעוזרת אישית. בין השתיים נקשרו קשרים אמיצים. במקביל כיהנה כעורכת בכתב העת  Journal of Muslim Minority Affairs ("כתב עת לענייני מיעוטים מוסלמיים"). בשנת 2000 ליוותה את קלינטון במסע הבחירות שלה לסנאט, ובשנת 2008 ניצבה לצדה במירוץ לראשות הבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית לקראת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2008, בהן כשלה קלינטון. עם זאת, המסע חשף אותה לעין הציבורית, והסנטור ג'ון מקיין, שרץ אף הוא לנשיאות ארצות הברית, אך מטעם המפלגה הרפובליקנית היריבה, שיבח את אבדין במילים "היא אדם עם אינטלקט ענק וידע מעמיק במגוון נושאים, במיוחד באלה הנוגעים במזרח התיכון".
בשנת 2009 התמנתה אבדין לסגנית ראש המטה של קלינטון במחלקת המדינה של ארצות הברית, במינוי מיוחד. במקביל עבדה בחברת הייעוץ האסטרטגי Teneo וב"קרן קלינטון" (Clinton Foundation) שהקימו בני הזוג. בשנת 2010 מנה אותה הטיים מגזין ברשימת "40 מתחת ל-40" בה נמנו ארבעים צעירים בולטים המסומנים כמנהיגים הפוליטיים העתידיים של ארצות הברית. עם עזיבתה של קלינטון את מחלקת המדינה ב-2013 פתחה אבדין חברת ייעוץ פרטית, Zain Endeavors LLC.
ב-2015 הצטרפה אבדין לצוותה של קלינטון במהלך המירוץ לראשות הבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית לקראת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016 כיועצת אישית וכדמות המקורבת ביותר לקלינטון וכסגנית בפועל של מנהל המירוץ.
ב-28 באוקטובר 2016 החליט ראש הבולשת הפדרלית (ה-FBI) ג'יימס קומי לפתוח מחדש בחקירה נגד הילרי קלינטון, לאחר שהתגלה חומר חדש העלול לשמש נגדה בחקירת פרשת האימיילים. החומר נמצא בהתקנים השייכים לאבדין ולאנתוני וינר.
חייה האישיים
ביולי 2010 נישאה לחבר בית הנבחרים של ארצות הברית היהודי, אנתוני וינר. ביוני 2011 נאלץ וינר להתפטר מהקונגרס לאחר שנאלץ להודות כי שלח לשש נשים דרך חשבון הטוויטר שלו צילומים מיניים "בלתי הולמים". בדצמבר 2011 נולד בנם, ג'ורדן זיין וינר. אבדין תמכה בהתמודדות בעלה על ראשות עיריית ניו-יורק, שכשלה. ב-29 באוגוסט 2016 היא הודיעה על פרידה מבעלה לאחר שנחשף כי שלח צילומים מיניים נוספים.
בשנת 2022, החלה לצאת עם השחקן בראדלי קופר.
אבדין דוברת אנגלית, הינדוסטנית וערבית.
סקיין
סקיין (בדנית: Skagen) היא העיירה הצפונית ביותר בדנמרק, על החוף המזרחי של חצי האי "סקיין אודה" בצפון הרחוק של יוטלנד, חלק מעיריית פרדריקסהאון בצפון דנמרק, 108 קילומטרים צפונית־מזרחית לאולבורג. נמל סקגן הוא נמל הדיג העיקרי של דנמרק ויש בו גם ענף תיירות משגשג, המושך אליו 2 מיליון אנשים בשנה.
היסטוריה
במאה ה-17 סבל הדיג מירידה במחיר הדגים. זמן קצר לאחר תחילת מלחמת תורסטנסון הגיע הצבא השוודי לסקיין בינואר 1644, ובזז את העיר. בשנת 1775 הצטברות של חול שנסחף הקשתה על הגישה לכנסיית סנט לורנס, והובילה לבסוף לסגירתה ולהריסה חלקית בשנת 1795. החפצים נמכרו במכירה פומבית בשנת 1810. כנסיית סנט לורנס הוחלפה על ידי כנסיית סקיין, שהושלמה בשנת 1841 ועוצבה מחדש בסגנון המקומי על ידי אולריק פלסנר בשנת 1910.
הנס כריסטיאן אנדרסן ביקר בעיר בשנת 1859. במהלך שהותו במלון ברנדומס נולדה הציירת לעתיד אנה אנצ'ר, בתו של שומר הפונדק. בשנת 1871 הגיעו לסקיין הסופר הולגר דרכמן והציירים פריץ תאולוב וקארל מדסן, הראשונים ממושבת האמנים שהתפרסמה כ"ציירי סקיין". אחריהם הגיעו קרל לוצ'ר בשנת 1872, מייקל אנצ'ר בשנת 1874 ופדר סברין קרויאר בשנת 1882.
גאוגרפיה
סקיין היא העיירה הצפונית ביותר של דנמרק, שנמצאת צפונית לפרדריקסהאון,  צפונית-מזרחית לאולבורג, ו- צפונית-מזרחית לאורהוס. שמה לקוח משמו של חצי האי שבין הים הצפוני ומיצרי דנמרק. האזורים העתיקים ביותר שוכנים לאורך החוף הדרומי. סקיין העתיקה (Gammel Skagen), הידוע גם בשם Højen, ממוקמת ליד "Nordstrand" בצד המערבי. ווסטרבי ואוסטרבי ידועות בבקתות הדייגים הקטנות שלהן וברחובות הצרים שלהם.
אקלים
סקיין מוקפת על ידי הים משלושה כיוונים, ויש בה אקלים ימי קריר. סקיין היא העיירה הכי שמשית של דנמרק עם ממוצע של 233 שעות שמש בחודש יולי.
דמוגרפיה
אוכלוסיית סקיין גדלה ברובה בהתמדה והגיעה לשיא של 14,050 איש בשנת 1980, אולם הייתה ירידה ניכרת במאה ה-21. בשנת 1672 הייתה אוכלוסיית סקיין 1,004, ובשנת 1781 היא ירדה ל 650. אוכלוסייתה ב-1801 הייתה 834 והחלה לגדול משמעותית בעשורים שלאחר מכן, והגיעה ל-1,052 איש בשנת 1824 ועלתה ל־1,632 עד שנת 1840. בשנת 1850 היא צנח ל-1,400, לאחר מכן שוב החל לצמוח בהתמדה. בשנות האלפיים, האוכלוסייה בסקגן הראתה ירידה ניכרת, ונפלה מ-12,213 בשנת 2003 ל-8,088 תושבים בשנת 2017.
ערים תאומות
סקיין היא עיר תאומה של:
עונת 2009/2010 בליגת העל ההולנדית
עונת 2009/2010 הייתה העונה ה-54 של ליגת העל ההולנדית בכדורגל, שהיא הליגה ההולנדית הבכירה. בסיום אותה עונה זכתה טוונטה באליפות הליגה. ספרטה רוטרדם וואלבייק ירדו לליגת המשנה.
מבנה
על ניצחון הוענקו 3 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. הליגה כללה 18 קבוצות, (16 ששיחקו בעונה שעברה, אליהן הצטרפו פנלו וואלבייק שעלו מליגת המשנה) ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 17 משחקים כל אחד - 34 מחזורים בסה"כ. בסיומם הראשונה זכתה באליפות והקבוצה במקום ה-18 ירדה לליגת המשנה. הקבוצות במקומות 16 ו-17 התמודדו בפלייאוף ירידה בשיטת הטוב משני משחקים כנגד הקבוצות שהעפילו מטורניר הפלייאוף בליגת המשנה.
פלייאוף הירידה
אל הפלייאוף העפילו 4 הקבוצות שסיימו במקומות 2–5 בליגת המשנה, אליהן הצטרפו שתי הקבוצות שהעפילו מסיבוב הפלייאוף הראשון בליגת המשנה ושתי הקבוצות שסיימו במקומות 16 ו-17 בליגת העל לסדרת הטוב מ-2 משחקים.
סופשלי
עלילה
שחר חסון הוא קומיקאי מפורסם ומצליח. במהלך הופעת סטנד-אפ הוא צוחק על ילד בשם עומר ומעליב אותו ליד כל הקהל ועל יד ידידתו ואהובת ליבו בסתר, דניאל. בכך הוא מוריד את ביטחונו העצמי של עומר שרצה באותו הערב להציע חברות לדניאל. לאחר מכן עומר עוזב את ההופעה של שחר בכעס, ומיד לאחר מכן שחר מתחשמל ומת (98%). בעולם הבא הוא פוגש את המלאך השומר של עומר (בגילומו של זאב רווח). המלאך בודק בספר החיים של שחר ורואה שכל חייו הוא לא עשה שום מעשה טוב. הוא אומר לשחר שהוא בן אדם אגואיסט ועושה איתו עסקה: הוא מחזיר אותו לחיים, ובתמורה על שחר לשדך תוך חודשיים בין עומר לדניאל ולתקן את מה שהרס, ואם לא יצליח במשימה הוא ימות.
יחסי אורוגוואי–ארמניה
יחסי אורוגוואי–ארמניה מתייחסים ליחסי החוץ בין ארמניה לאורוגוואי. אורוגוואי, כמדינות דרום אמריקאיות קטנות נוספות מארחת קהילה ארמנית גדולה. הקהילה הארמנית באורוגוואי מונה כ־16,000 נפש.
גוטו
גוטו ( באנגלית: Gotō; ביפנית: 五島市 ), היא עיר במחוז נגסאקי, יפן. בעיר נכללים המחצית הדרום-מערבית של איי גוטו בתוספת ארכיפלגים דנג'ו  והייזן-טורישימה הבלתי מיושבי שבים סין המזרחי. אף על פי שהאיים המהווים את מרכז העיר נמצאים במרחק של כ-100 ק"מ מנגסאקי, שאר האיים שבארכיפלגים הנמצאים בתחום השיפוט של העיר נמצאים במרחק של כ-60 ק"מ נוספים מדרום-מערב. העיר מורכבת מ-11 איים מיושבים ו-52 איים לא מיושבים. שלושת האיים העיקריים של העיר הם פוקואה, היסקה ונארו. נכון ל-31 במרץ 2017, אוכלוסיית העיר המוערכת הייתה 37,775 וצפיפות אוכלוסין עמדה על 90 נפש לקמ"ר. השטח הכולל של העיר הוא 420.81 קמ"ר. הציפור המסמלת את העיר הוא הזמיר לבן העין היפני Zosterops japonicus - Warbling white-eye
יחסי אורוגוואי–ארמניה
היסטוריה
הארמנים הראשונים הגיעו לאורוגוואי בסוף המאה ה-19. בין 1920 ל-1930 הגיעו הרבה ארמנים לאורוגוואי, רבים מהם שרדו את רצח העם הארמני שביצעה האימפריה העות'מאנית. ב־20 באפריל 1965 אורוגוואי הפכה לאומה הראשונה בעולם שהכירה רשמית ברצח העם הארמני. בשנת 1939, סניף אורוגוואי של AGBU פתח את משרדיו במונטווידאו.
גוטו
היסטוריה
העיר גוטו Gotō City הייתה נמל על נתיב הסחר בין יפן ושושלת טאנג הסינית בתקופת נארה. הנזיר (השליח) הבודהיסטי הידוע קוקאי עצר ב-Gotō בשנת 806. האיים בארכיפלגים באזור היו בשליטת בני שבט גוטו מתקופת אשיקאגה. בסוף המאה ה-16 האיים היו מקום לפעילות מיסיונרית קתולית אירופאית אינטנסיבית, שהמירה את דתם של רוב האוכלוסייה לאמונה הקירישיטית (יפנים קתולים). בתקופת אדו בימי השוגונות טוקוגאווה, האזור היה חלק מתחום השליטה של פוקואה. העיר פוקואה הוקמה בשנת 1954. רוב העיר נהרסה בשריפה בשנת 1962.
העיר המודרנית גוטו הוקמה ב-1 באוגוסט 2004, על בסיס מיזוג של העיר פוקואה עם העיירות השכנות שהיו מפוזרות בארכיפלגים של גוטו. אוכלוסיית האזור שהייתה מעל 60,000 תושבים בשנת 1980, ירדה עקב הגירה שלילית כתוצאה מבעיות כלכליות ובעיות הזדקנות האוכלוסייה.
אקלים
האקלים בגוטו הוא אקלים סובטרופי לח (על פי סיווג האקלים של Köppen Cfa ). הקיץ חם והחורפים קרירים. כמות המשקעים גבוהה לאורך כל השנה, והם כבדים מאפריל עד ספטמבר.
יחסי אורוגוואי–ארמניה
ביקורים רמי דרג
ביקורים רמי דרג מארמניה באורוגוואי
גוטו
אוכלוסייה
אוכלוסיית האזור שהייתה מעל 60,000 תושבים בשנת 1980, ירדה עקב הגירה שלילית כתוצאה מבעיות כלכליות ובעיות הזדקנות האוכלוסייה. צפיפות האוכלוסייה לשנת 2017 עמד על 90 נפש לקמ"ר.
יחסי אורוגוואי–ארמניה
ביקורים רמי דרג
ביקורים רמי דרג מאורוגוואי בארמניה
גוטו
אירועים
העיר גוטו מארחת את תחרויות טריאתלון איש הברזל של יפן. הטריאתלון הוקם בשנת 2001. בשנת 2011 התאחדות הטריאתלון העולמית בחרה בגוטו-נגסאקי כאחת הערים המארחות את הטריאתלון הבינלאומי תוך שימוש באותו מסלול ששימש את אירועי איש הברזל היפני.
יחסי אורוגוואי–ארמניה
הסכמים בין שתי המדינות
ארמניה ואורוגוואי חתמו על הסכמים דו-צדדיים רבים מאז כינון היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות בשנת 1992, כגון הסכם להקמת משטר ללא ויזה ביחס לבעלי דרכונים דיפלומטיים ודרכוני שירות; הסכם על שיתוף הפעולה בתחום התרבות; הסכם לשיתוף פעולה בתחום הבריאות והרפואה; הסכם לעידוד והגנה הדדית על השקעות; הסכם ביטול חובת הוויזה לבעלי דרכון רגיל והסכם לשיתוף פעולה כלכלי.
גוטו
אירועים
בסוף הקיץ מתקיים בגוטו פסטיבל "בון" שבו אנשים מתאספים באזור הראשי של פוקואה ועורכים מצעד יחד עם רוכלי רחוב. המצעד כולל השטת שלל סירוניות זעירות וגופים שונים הצפים על פני המים כשהם מוארים בלילה. בסוף האירוע מתקיים מופע זיקוקים.
בחורף בסוף השבוע השני או השלישי של ינואר מתקיים בעיר אירוע שנקרא "הטומאטו Hettomatto", הידוע גם בשם 'מרוץ הגברים העירומים'. המשתתפים רצים לאורך המסלול כשהם לבושים בתחתונים מינימליים בלבד הנקראים פונדושי.
תחבורה
באי פוקואה יש שדה תעופה. ניתן לטוס מנגסאקי ישירות לנמל התעופה פוקואה במשך כ-30 דקות.
נמל התעופה Gotō-Fukue בפוקואה משרת את העיר. הוא הוקם בשנת 1963 כדי לשמש שדה תעופה אזורי.
מייקל וורד
מייקל וורד (באנגלית: Michael Ward; נולד ב-18 בנובמבר 1997) הוא שחקן בריטי יליד ג'מייקה ודוגמן לשעבר, וזוכה פרס באפט"א לכוכב העולה לשנת 2020.
ביוגרפיה
מייקל וורד נולד בספניש טאון, ג'מייקה ב-18 בנובמבר 1997. אמו הייתה בת 18 כשנולד. יש לו שלוש אחיות. אביו נהרג בתאונת דרכים כשהיה בן שנתיים. לאחר מכן עבר וורד להקני, מזרח לונדון עם אמו ואחותו בגיל ארבע, בעזרת דודתו ודודו שניהלו מסעדה קריבית בצ'אדוול הית'. מאוחר יותר עברה המשפחה לרומפורד. הוא למד באקדמיית צ'אדוול הית' ולאחר מכן למד בלאפינג פורסט קולג' אמנויות הבמה לאחר שנשר מהכיתה השישית. בנערותו עבד במשלוחים במסעדה של דודתו ולאחר מכן עבד בתחנת הימורים.
קריירה
וורד החל את הקריירה שלו בזמן שלמד בקולג', שם פגש את המורה שלו, אלי נלסון, שעבד לאחר מכן עבור סוכנות לניהול כישרונות שבה וורד חתם מאוחר יותר. מהסוכנות הוא קיבל כמה תפקידים בקליפים של אמנים כמו לילי אלן וטום ווקר.
בגיל שבע עשרה, וורד זכה בתחרות הדוגמנות. מאז הוא דגמן עבור מותגים ידועים רבים ונבחר על ידי וירג'יל אבלו לדגמן עבור קמפיין בגדי הגברים של לואי ויטון באוגוסט 2020.
הופעת הבכורה של וורד בקולנוע הייתה בסרט "Brotherhood" משנת 2016. בשנת 2018 הופיע בסדרת הטלוויזיה "The A List". שנת הפריצה של וורד הגיעה ב-2019, כאשר החל לשחק בתפקיד ג'יימי בעונה השלישית של הסדרה "Top Boy". באותה שנה שיחק בתפקיד ראשי בסרט הקולנוע "סיפור אפל". הסרט זכה לשבחי המבקרים. על משחקו זכה וורד בפרס באפט"א לכוכב העולה על הופעתו.
בשנת 2020 הופיע בסרט הטלוויזיה "גרזן קטן: רוק אוהבים", שעליו קיבל מועמדות לפרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה.
הוא לוהק לצד ביל ניי בסרט "The Beautiful Game", שיוקרן בנטפליקס ב-2022. וורד לוהק לתפקיד לצד אוליביה קולמן בסרט הקולנוע העתידי "Empire Of Light" בבימויו של הבמאי זוכה פרס האוסקר סם מנדס, שצילומיו החלו בתחילת 2022.
חיים אישיים
וורד הוא אוהד קבוצת הכדורגל ארסנל. הוא למד בבית הספר עם הכדורגלן האנגלי ריאן ברוסטר. וורד נבחר ברשימת פורבס 30Under30 בשנת 2020. הוא קיבל אזרחות בריטית בשנת 2015.
תומא הרטל
תומא הרטל (בצרפתית: Thomas Heurtel, נולד ב-10 באפריל 1989 בבזייה, צרפת) הוא כדורסלן צרפתי המשחק בעמדת הרכז.
קריירת מועדונים
הרטל התחיל את הקריירה המקצוענית שלו בגיל 18 בקבוצת פו אורטז מליגת העל הצרפתית - ה-Pro A, שם שיחק בקבוצה הבוגרת במשך שתי עונות (בעונתו הראשונה שיחקה הקבוצה גם ביורוקאפ, שם שותף הרטל בשלושה משחקים). בעונתו השנייה בליגה הבכירה זכה הרטל בפרס הכוכב העולה של הליגה. בעונת נשרה הקבוצה לPro B, והרטל חתם בקבוצת הפאר וילרבאן, ממנה מיד הושאל לשטרסבורג IG, בה שיחק עונה אחת בליגה. בסיום העונה עבר הרטל לאליקנטה מליגת העל הספרדית - ה-ACB. על פני 64 משחקים ששיחק הרטל במשך שלוש עונות בצרפת קלע הרטל 9 נקודות למשחק ומסר 4.9 אסיסטים בממוצע, באחוזי קליעה של 54% בזריקות ל-2 נקודות ו-40% בזריקות ל-3 נקודות.
באליקנטה שיחק תומא שנה אחת, בה סיימה הקבוצה בתחתית הליגה והוא קלע 9.4 נקודות למשחק ומסר 2.4 אסיסטים למשחק. בעונה הבאה עבר הרטל לקבוצת קאחה לבוראל ויטוריה, שזכתה באליפות שתי עונות קודם לכן, בה קיבל לראשונה הזדמנות לשחק ביורוליג, בגיל 22. בעונתו הראשונה בקבוצה שיחק ב-51 משחקים, כולל 10 ביורוליג, והקבוצה סיימה במקום השלישי הליגה אחרי הדחה בשלב הבתים באירופה. בעונת חווה הרטל שיפור של 2.5 נקודות למשחק בממוצע בליגה, וקיבל דקות מרובות יותר, כאשר הקבוצה מודחת ברבע הגמר ביורוליג ומסיימת במקום חמישי בליגה. בעונה הבאה לא עברה הקבוצה את שלב 16 האחרונות באירופה, וסיימה במקום השישי בליגה, כשהרטל חווה עונת פריצה, קולע 9.6 נקודות ומוסר 5.3 אסיסטים למשחק בכל המסגרות.
את עונת התחיל הרטל בספרד, אך באמצע העונה עבר לקבוצת אנאדולו אפס מליגת העל הטורקית - ה-BSL, ששיחקה גם היא ביורוליג. הרטל חתם על חוזה לשתי עונות וחצי בטורקיה, ואת העונה סיימה הקבוצה בזכייה בגביע (הרטל זכה בפרס ה-MVP של הטורניר), בסגנות אליפות הליגה ובהגעה לרבע גמר היורוליג. בעונה הבאה (וגם בזו שאחריה) נבחר הרטל למשחק האולסטאר הטורקי, וזכה עם קבוצתו בגביע הנשיאים. בעונה זו העמיד הרטל ממוצעי שיא ביורוליג, עם מדד PIR של 17.3, 12.7 נקודות, 7.9 אסיסטים (מוביל היורוליג בעונה זו) ו-2.9 ריבאונדים, אך קבוצתו הודחה בשלב 16 האחרונות. בעונת העפיל הרטל עם אפס לרבע גמר היורוליג, בו הפסידה בסדרה של חמישה משחקים לאולימפיאקוס. בליגה סיימה הקבוצה במקום השלישי, וגם הפסידה בגמר הגביע.
בתום חוזהו בטורקיה חתם הרטל לשתי עונות בברצלונה. בעונת חוותה הקבוצה עונת שפל ביורוליג, כשסיימה במקום ה-13 מתוך 16. בזירה המקומית סיימה הקבוצה במקום השלישי בליגה וזכתה בגביע המלך, כשהרטל זוכה בתואר ה-MVP של הטורניר.
קריירה בינלאומית
הרטל שיחק בנבחרת העתודה של צרפת באליפות אירופה בכדורסל עד גיל 20 ב- ו-, כשבאחרונה הנבחרת זוכה במדליית הכסף. הוא שיחק בנבחרת הבוגרת של צרפת ביורובאסקט 2013, בו זכה עם נבחרתו במקום הראשון, ובאליפות העולם בכדורסל 2014, בה הוביל את נבחרתו לזכייה במדליית הארד, בהיעדרו של טוני פארקר הפצוע. הרטל נכלל בסגל נבחרת צרפת גם לטורניר הכדורסל באולימפיאדת 2016 בריו דה ז'ניירו, בו הפסידה לספרד ברבע הגמר. ביורובאסקט 2017 הפסיד הרטל עם נבחרת צרפת לגרמניה בשמינית הגמר.
שנות ה-80 של המאה ה-4
שנות ה-80 של המאה ה-4 היו העשור התשיעי של המאה ה-4, החלו ב־1 בינואר 380 והסתיימו ב־31 בדצמבר 389.
ראובן ויסקופר
ראובן (רוברט) ויסקופר (הולנדית: Reuven (Robert) Viskoper; 20 באפריל 1938 – מאי 2018) היה רופא פנימאי ונפרולוג, פרופסור לרפואה פנימית, הקים את יחידת השתלת כליות בבית החולים הדסה עין כרם, (1972), הקים וניהל את היחידה הנפרולוגית במרכז רפואי ברזילי, ניהל מחלקה פנימית ומרפאה ליתר לחץ דם ומניעת מחלות לב וכלי דם במרכז רפואי ברזילי, 1980–2003.
משפחתו של ראובן ויסקופר
ויסקופר נולד באיינדהובן בדרום הולנד, לרחל (1911–1999) ודוד ויסקופר (בן נתי ויעקב), (1904–1963). האב עבד בחברת פיליפס, אשר ייצרה מכונות גלוח חשמליות, ומנורות, תחת הנהלתו של פריץ פיליפס, אשר מונה ב-1935 לסגן מנהל וחבר מועצת המנהלים של חברת פיליפס שהחלה לייצר גם מכשירי חשמל ביתיים.
ויסקופר במלחמת העולם השנייה
במאי 1940 פלש הצבא הגרמני להולנד. כאשר הנאצים פלשו לאיינדהובן ויסקופר היה בן שנתיים. משפחת ויסקופר הועברה למחנה הריכוז פיכט. באפריל 1944 אביו דוד הצליח לבקרו בביתן הילדים, לרגל יום הולדתו השישי. ב-2 ביוני 1944 הוגלו ויסקופר ואמו רחל באמצעות רכבת שיעדה היה אושוויץ-בירקנאו. בתוך הקרון היה ויסקופר ביחד עם 14 ילדים נוספים מאיינדהובן. עם הירידה מהרכבת הופרדו בני משפחותיהם של עובדי פיליפס משאר היהודים. על זרועו של ראובן נחרטו הספרות : 188934.
איינדהובן שוחררה מהכיבוש הנאצי בספטמבר 1944, אבל הנאציים עדיין שלטו במחנה הריכוז אושוויץ. ויסקופר הועבר עם יתר הילדים לביתן של מלאך המוות יוסף מנגלה וכשחלה בדלקת ריאות הועבר לביתן של הצוענים. ב-18 בינואר 1945 היה אמור להשתתף בצעדת המוות. אמו הגיעה מביתן הנשים, לאחר ששכנעה את אחראית הביתן להצטרף אליו. הוא ואמו נותרו בצריף וכך ניצלו חייהם. ב-27 בינואר נכנס הצבא האדום ושיחרר את אושוויץ. ב-7 במאי 1945 נסעו לאודיסה, משם הפליגו למרסיי, משם לאנטוורפן ומשם לעיר מגוריהם איינדהובן. לאחר שבועיים התאחדו עם האב דוד.
לבית הספר חזר ויסקופר בגיל 9, והתקבל לכתה ד', מאוחר יותר הצטיין במתמטיקה, פיזיקה וכימיה.
ויסקופר היה בין הממליצים לקבלת תואר חסיד אומות העולם למצילם פריץ פיליפס, ב-17 בינואר 1996.
למודי הרפואה באמסטרדם
ב-1956 התקבל ללימודי רפואה ב"בית ספר העירוני לרפואה של אמסטרדם". התקבלו כ-350 סטודנטים. במשך לימודיו הקליניים היה מדריך במחלקה לביוכימיה, כדי לממן את לימודיו. בסוף שנת 1963 סיים את לימודי הרפואה. בשנים 1964–1965 התמחה בביוכימיה וברפואה פנימית.
ב-1964 התחתן עם מרים סלייפר (בת יעקב ומרגרטה), (1940–2014), ניצולת שואה, אשר הייתה סטודנטית להנדסה חקלאית. הם נפגשו ב-1960, בכינוס של נציגי תנועת הנוער בשגרירות בהאג בהשתתפותו של דוד בן-גוריון. מרים הוסמכה כמהנדסת חקלאית ובהמשך התמחתה במגמת "שיפור קרקעות". בהמשך נולדו הבנות גלית ומיכל. לויסקופר 5 נכדים ונכדות.
עבודתו הרפואית של ויסקופר במדינת ישראל
ב-1966 עלו בני הזוג ויסקופר לישראל. ויסקופר המשיך התמחות ברפואה פנימית במרכז רפואי קפלן בניהולו של פרופ' פנחס אפרתי ולאחר מכן המשיך בהתמחותו בהדסה ירושלים אצל הפרופסורים יהודה גרון ומרסל אליקים.
בשנת 1968 סיים ויסקופר את התמחותו ברפואה פנימית.
בין השנים 1968–1970 התמחה בנפרולוגיה במחלקתו של פרופ' דוד תאודור אולמן, בבית החולים הדסה עין כרם.
בין השנים 1970–1972 שירת בחיל האוויר, בכנף 4 כרופא צבאי. השתחרר בדרגת סרן.
במלחמת יום הכיפורים היה רופא מוטס ביחידה 669.
ב-1972 לפי בקשתו של מנהל מרכז רפואי הדסה הפרופ' קלמן יעקב מן הקים ביחד עם הכירורג פרופ' אריה דורסט את היחידה להשתלת כליות.
במקביל מתמנה ויסקופר למנהל יחידה מטבולית, של מחלקה פנימית א', תפקיד אשר ביצע עד 1975.
בשנת 1972 תכנן ביחד עם האורולוג פרופ' צבי ברהב את "מרכז ההשתלות הארצי".
ב-1975 ויסקופר מקים את היחידה הנפרולוגית במרכז רפואי ברזילי באשקלון ומנהלה עד 1982.