cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הפארק הלאומי שערי האזור הארקטי
היסטוריה
הצעות להקמת פארק לאומי ברכס ברוקס צצו לראשונה בשנות ה-60, וב-1968 המליצה משלחת סקר של שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית על הקמת פארק בשטח של 17,000 קילומטרים רבועים באזור. באותה שנה המליץ מזכיר הפנים של ארצות הברית סטיוארט יודול (Stewart Udall) לנשיא ארצות הברית לינדון ג'ונסון שהאחרון ישתמש בסמכותו על פי חוק העתיקות על מנת להכריז על הקמת מונומנט לאומי ברכס ברוקס ובאתרים אחרים באלסקה, אבל ג'ונסון דחה את ההצעה. בשנת 1971 העביר הקונגרס של ארצות הברית את חוק יישוב התביעות של ילידי אלסקה (Alaska Native Claims Settlement Act בראשי תיבות ANCSA), שקבע מסגרת לחלוקת האדמות הפדרליות של אלסקה. במסגרת ה-ANCSA נכללו לוחות זמנים עבור תביעות על בעלות, ויתורים על קרקעות והכרזת ייעוד של קרקעות, שחייב את שירות הפארקים להציג תוכנית להקמת יחידות עתידיות של שירות הפארקים באלסקה. החוק גרר סדרה של הצעות חוק שנועדו לטפל בהצעות שימור הקרקעות על בסיס ANCSA, אבל החקיקה שתהפוך ל"חוק שימור האדמות של אלסקה" (Alaska National Interest Lands Conservation Act, בראשי תיבות ANILCA) התעכבה בקונגרס בשלהי שנות ה-70. עקב כך השתמש הנשיא ג'ימי קרטר בסמכותו במסגרת חוק העתיקות והכריז ב-1 בדצמבר 1978 על מרבית השטחים באלסקה שהיו מיועדים להפוך לפארקים לאומיים כמונומנטים לאומיים, כולל "המונומנט הלאומי שערי האזור הארקטי". חוק ה-ANILCA הועבר לבסוף בשנת 1980, והמונומנט הלאומי הפך לפארק והשמורה הלאומיים שערי האזור הארקטי ב-2 דצמבר 1980.
תיירות
הפארק נמצא באחד המקומות המרוחקים והמבודדים ביותר בארצות הברית, הגישה אליו היא בדרך כלל בדרך האוויר, ואין בו שירותים למבקרים. לכן, למרות שהוא השני בשטחו מבין הפארקים הלאומיים של ארצות הברית, הוא הפארק הלאומי של ארצות הברית עם המספר הקטן ביותר של מבקרים, בממוצע בין 10,000 ל-15,000 מבקרים. לשם השוואה ב-2017 ביקרו בפארק 11,177 תיירים, כשבאותה שנה ביקרו בפארק הלאומי גרנד קניון מעל ל-6 מיליון תיירים (כמעט פי 600). הפעילויות המוצעות בפארק כוללות: צפייה בחיות הבר, סיורים רגליים, שהות בחיק הטבע, טיפוס הרים וטיפוס מצוקים, צפרות, צפייה בפארק מהאוויר, שיט בקיאקים בנהרות הרבים שבפארק וציד.
אין בפארק שירותים למבקרים. הם חייבים להביא את כל הציוד והמזון לו הם נזקקים, כולל אמצעים ללינה בשטח. מרכז המבקרים של הפארק שוכן ביישוב הקטן בטלס דרומית לפארק. במקום פועלת תחנה קטנה של שומרי יערות, שבה יש מוצגים על האזור, מוקרנים סרטי הדרכה וניתן ייעוץ לגבי האפשרויות. בתוך הפארק עצמו יש תחנה קטנה הפועלת בקיץ בלבד ביישוב אנקטובוק פאס. ביישוב קולדפוט (Coldfoot) שעל דלטון הייווי שממזרח לפארק פועל מרכז מבקרים המרכז כמה סוכנויות שימור (Arctic Interagency Visitor Center). בעיר פיירבנקס, המשמשת נקודת יציאה לטיסות לפארק, פועל מרכז מידע גדול (Fairbanks Alaska Public Lands Information Center) וניתן בו ייעוץ לתכנון טיולים בפארקים.
ליסה ליסה
ליסה ולז (באנגלית: Lisa Velez; נולדה ב-15 בינואר 1967) הידועה יותר בשם הבמה שלה ליסה ליסה, היא זמרת ושחקנית אמריקאית. היא זכתה לתהילה והצלחה בשנות ה-80 כחלק מהלהקה ליסה ליסה וקאלט ג'אם.
נעוריה
לפי מגזין ספין, ולז נולדה ב-1967 בהלס קיצ'ן בניו יורק כצעירה מבין עשר לאם דתייה, שתמכה במשפחה על ידי שמרטפות, ואב שנעדר מחייהם. ממוצא פוארטו ריקני, ולז למדה לדבר ספרדית בבית ואנגלית בבית הספר. היא שרה במקהלת הכנסייה שלה, בכנסיית הלב הקדוש של ישו, יחד עם שש אחיותיה, והייתה תלמידה בתיכון ג'וליה ריצ'מן במנהטן. בכנסיית הלב הקדוש היא למדה לצד כמה מחבריה העתידיים. בבית הספר היא גם הייתה חלק מקבוצת זמר נודדת ששרה להיטים שהופצו דרך מוטאון ושירים ממחזות זמר ישנים בתיאטראות ברודוויי.
קריירה
להקת ליסה ליסה וקאלט ג'אם נוסדה כאשר ולז עברה בהצלחה מבחן בד עבור צוות ההפקה של ברוקלין פול פורס. היא פגשה את המתופף מייק יוז בפאן-האוס, מועדון לקטינים במנהטן לשם היא הגיעה כדי להתגלות. היא תיארה את המועדון כ"מקום צעיר, [בו] לא הגישו אלכוהול בכלל, אז די אהבתי את זה. רקדתי הרבה, אך תמיד הייתי מודעת לאן אני פונה, אז הייתי מסתכלת ומבינה מי זה מי, איפה איפה". יוז הבחין בה, חש בכישרון שלה וביקש ממנה לעבור מבחן בד לצוות ההפקה. היא נסעה ברכבת התחתית לבית בברוקלין, נסיעתה הראשונה לרובע, ללא אחיה הבכור המגונן, שלימים היה אמור להפוך לשומר הראש שלה.
שקע קפריסאי
במטאורולוגיה, שקע קפריסאי הוא שקע ברומטרי המתייחס למוקד לחץ נמוך, לרוב בעל מאפיינים חזיתיים. מוקדו נמצא בפינה הצפון מזרחית של הים התיכון, בין האי קפריסין לחופי צפון סוריה ומורדות הרי טורקיה.
גורמי הופעה
שקעים קפריסאים מופיעים בעיקר בעונת החורף ובחלק מתקופת עונות המעבר.
לעיתים קרובות מדובר במערכת חזיתית אשר התהוותה במרכז הים התיכון (למשל, במפרץ ג'נובה), והוסעה מזרחה לאזור על גבי זרמי הסילון.
למרות זאת, במקרים מסוימים תתפתח מערכת חזיתית מקומית עקב חדירת אוויר קוטבי ישירה למזרח הים התיכון.
אין זה יוצא דופן למצוא נוכחות של שקע קפריסאי רדוד, אשר אינו נתמך על ידי חזיתיות, בייחוד בחלקו הראשון של החורף כאשר הים התיכון נוטה להיות חמים יותר מסביבותיו. ניתן, לראות זאת כצורה מסוימת של שקע תרמי.
קישורים חיצוניים
מצד שמאל נמצאים מודלי חיזוי מזג אוויר (GFS,UKMO,EC,GEM,GME,JMA,NOGAPS)
שלושת המודלים המובילים: GFS, EC, UKMO
בכל אחד מהם יש תפריט. מפת 500 היא הראשונה בתפריט ומשמשת כברירת מחדל. ישראל נמצאת על גבול המפה בצד ימין.
מצר פיקוק
מצר פיקוק (באנגלית: Peacock Sound) הוא מצר ים רחב, מכוסה קרח, המפריד בין האי ת'רסטון לבין חוף אייטס בארץ אלזוורת', שבאנטארקטיקה.
חלקו המערבי של מדף הקרח אבוט מכסה את המצר, ולכן לא ניתן להפליג בו.
גילוי ומיפוי המצר
המצר התגלה על ידי השירות האנטארקטי של ארצות הברית, בטיסות שהמריאו מספינת צי ארצות הברית בר (USS Bear) בפברואר 1940.
המצר מופה בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית, במסגרת מבצע קפיצה לגובה, בדצמבר 1946.
בתחילה סברו כי האי ת'רסטון הוא חצי אי, המחובר לארץ אלזוורת' (וכי מצר פיקוק הוא למעשה שני מפרצים משני צידי חצי האי). רק בעקבות חקר של משלחת צי ארצות הברית לחקר ים בלינגסהאוזן (USN Bellingshausen Sea Expedition) בפברואר 1960 התברר כי המצר גובל בכל חופו הדרומי של האי ת'רסטון (היינו שאכן מדובר באי ובמצר ים, ולא בחצי אי ובשני מפרצים).
וולה
{{פירושונים|
מצר פיקוק
לקריאה נוספת
• Defense Mapping Agency 1992, Sailing Directions (planning Guide) and (enroute) for Antarctica, P 382
וולה
ראו גם
}}
מצר פיקוק
לקריאה נוספת
• Andrew J. Hund, Antarctica and the Arctic Circle: A Geographic Encyclopedia of the Earth's Polar Regions, P 374
• M.J. Hambrey, P.F. Barker, P.J. Barrett, V. Bowman, B. Davies, J.L. Smellie, M. Trantern, Antarctic Palaeoenvironments and Earth-Surface Processes, P 242
• Gohl, K. (2010): Tectonics and ice sheet dynamics of West Antarctic margins, EGU General Assembly, ViennaMay.
• Gohl, K., D. Teterin, G. Eagles, G. Netzeband, J. W. G. Grobys, N. Parsiegla, P. Schlüter, V. Leinweber, R. D. Larter, G. UenzelmannNeben, and G. B. Udintsev (2007), Geophysical survey reveals tectonic structures in the Amundsen Sea embayment, West Antarctica, in Antarctica: A Keystone in a Changing World – Online Proceedings of the 10th ISAES, edited by A. K. Cooper and C. R. Raymond et al., USGS Open-File Report 2007-1047, Short Research Paper 047, 4 p.; doi:10.3133/of2007-1047.srp047
• Katharina Hochmuth and Karsten Gohl, Glaciomarine sedimentation dynamics of the Abbot glacial trough of the Amundsen Sea Embayment shelf, West Antarctica, Geological Society, London, Special Publications, 381, 233-244, 24 July 2013, https://doi.org/10.1144/SP381.21
בקעת הירח (פירושונים)
מקומות שונים בעולם זכו לכינוי "בקעת הירח" בשל נופיהם, המזכירים את נופי הירח.
צי הים הפתוח
צי הים הפתוח (בגרמנית: Hochseeflotte) היה שמה של שייטת הקרב הראשית של הצי הגרמני במלחמת העולם הראשונה. בסיס הצי היה בוילהלמסהאפן שבמפרץ יאדה (Jadebusen). עצם קיומו של צי הים הפתוח איים על שליטת הצי הבריטי במימי בריטניה וגרם לו להסתגר בנמליו במשך המלחמה; כתוצאה מכך לא ביצעו הבריטים משימות דחופות רבות בזירות אחרות של המלחמה בשל מחסור באוניות.
מפקדי צי הים הפתוח
מפקדי צי הים הפתוח היו האדמירלים:
מלחמת העולם הראשונה
צי הים הפתוח נפל במספר אוניותיו מהצי הגדול (Grand Fleet) הבריטי ביחס של 2:3. ברם, במהלך השנה הראשונה למלחמה כמעט והושג שוויון בגודל הכוחות בים הצפוני, לא בשל מאמציה של גרמניה, אלא משום שבריטניה פיזרה את אוניותיה במקומות רבים נוספים ברחבי העולם. מאוחר יותר במלחמה נטה שוב היחס לטובת הבריטים. הצי הגרמני לא רצה להסתכן בקרב ראש בראש, והעדיף לנקוט אסטרטגיה של גיחות לים הצפוני, כדי לפתות חלק של הצי הבריטי לצאת אל לב ים, לנתקו מבסיסו ולהשמידו. ברם, הקרבות בהלגולנד (28 באוגוסט 1914), דוגר בנק (24 בינואר 1915) ויוטלנד (31 במאי 1916) נסתיימו ללא הכרעה ולא שינו את המצב האסטרטגי.
כאשר ההסגר הימי הבריטי נתן את אותותיו והמצוקה הכלכלית בגרמניה גברה, ריכז הצי הקיסרי הגרמני את משאביו בלוחמת צוללות בלתי מוגבלת במאמץ לנצח במערכת הצוללות במלחמת העולם הראשונה ולחנוק את מאמץ המלחמה הבריטי. מלבד שתי גיחות באוגוסט 1916 ובאפריל 1918 נותר צי הים הפתוח ספון בנמליו במשך שאר המלחמה. באוקטובר 1918, כשהצבא עמד בפני תבוסה והאוכלוסייה האזרחית גוועה ברעב, החליט אדמירל שר להנחית התקפה נואשת על הצי הראשי הבריטי. ביודעו כי תוכניתו לא תאושר, לא דיווח לממשלת הקנצלר מקס פון באדן. אך כאשר ניתנה הפקודה לצאת לים מנמל וילהלמסהאפן, ב-29 באוקטובר 1918, סירבו מלחים רבים לציית לה ואחרים ערקו מאוניותיהם. התוכנית בוטלה, אך אירועים אלה הובילו למרד המלחים בקיל, למהפכה בגרמניה, לנפילת הממשלה הקיסרית ב-9 בנובמבר ולשביתת הנשק ב-11 בנובמבר 1918.
על פי תנאי שביתת הנשק, הובל צי הים הפתוח למשמורת בבסיס הצי המלכותי הבריטי בסקפה פלו שבאיי אורקני. במבצע ZZ, ב-21 בנובמבר 1918, ליוו שישים אוניות-מערכה של בנות הברית אחת-עשרה אוניות מערכה, חמש סיירות קרב, שמונה סיירות וארבעים ושמונה משחתות של צי הים הפתוח אל שביין. ב-21 ביוני 1919 פקד סגן אדמירל לודוויג פון רויטר להטביע את האוניות כדי למנוע את נפילתן לידיים בריטיות. חמישים ושלוש אוניות טבעו. תשעה מלחים וקצינים גרמנים נהרגו במהלך נסיונותיהם של הבריטים להציל את האוניות מטביעה, ואלו היו החללים האחרונים של גרמניה במלחמת העולם הראשונה.
פלדה שחולצה מאוניות צי הים הפתוח משמשת עד היום לייצור התקנים רגישים כגון מכפילורים ומוני גייגר, מאחר שהפלדה שנוצרה בעידן הגרעיני מזוהמת בנוקלידים רדיו-אקטיביים המפריעים למדידות.
26 ביולי
26 ביולי הוא היום ה-207 בשנה (208 בשנה מעוברת) בלוח הגרגוריאני. עד לסיום השנה, נשארו עוד 158 ימים.
קישורים חיצוניים
https://www.onthisday.com/events/july/26
הכבוד של מרציאנו
הכבוד של מרציאנו היא סדרת דרמת פשע ישראלית בהפקת יונייטד קינג ובבימויו של חיים בוזגלו, המבוססת על סרט הקולנוע "כבוד" שיצא לאקרנים בשנת 2009. הסדרה שודרה לראשונה באוקטובר 2011 בערוץ 10.
תקציר
הסדרה מגוללת את סיפורם של שתי משפחות פשע מאורגן יריבות, משפחת מרציאנו ומשפחת ברדוגו וביניהן עומד בתווך המפלג לפשיעה מאורגנת של "היחידה הארצית לחקירת פשיעה בינלאומית וחמורה" (היאחב"ל).
הרוזן ורטיגו
הרוזן ורטיגו (באנגלית: Count Vertigo) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס באטמן והחץ הירוק ביקום DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת World's Finest Comics #251 מיולי 1978 ונוצרה על ידי הכותב ג'רי קונוויי והמאייר טרבור פון איטן.
הרוזן ורנר ורטיגו הוא צאצא ממשפחה מלכותית אשר שלטה במדינה בדיונית קטנה במזרח אירופה בשם ולאטאבה. על מדינה זו השתלטו בהמשך הסובייטים, והיא הושמדה בידי הספקטר. ורנר הופיע לראשונה בסטאר סיטי כאשר ניסה לגנוב בחזרה את התכשיטים שאותם מכרו הוריו עם הימלטם לאנגליה אחרי המלחמה. ורנר הוא בעל מום מולד באוזנו הפנימית אשר גרם לו לחוסר איזון, והוא משתמש במכשיר אלקטרוני שהושתל ברקתו הימנית ואשר פיצה על הלקות. באמצעות משחק עם המכשיר, ורנר גילה כי הוא מסוגל להשפיע על האיזון של אחרים ולעוות את תפיסת המרחב שלהם - אפקט הידוע כורטיגו. הוא נטל את הזהות "הרוזן ורטיגו" והחל בקריירת פשע שעימתה אותו לעיתים קרובות עם באטמן, החץ הירוק והקנרית השחורה.
הרוזן ורטיגו הוצג מחדש לתוך קומיקס החץ הירוק לאחר מאורעות "פלאשפוינט". רוזן זה, שעונה לשם ורנר זיטל, שלט באומת ולאטאבה אך בעקבות אובדן הון משפחתו נמלט לקנדה ונעשה מעורב בפשע מאורגן. הוא משתמש ברווחים מפעולותיו הבלתי חוקיות כדי לממן את חזרתו לולאטאבה ולהשיב לעצמו את זכותו מלידה. הוא פועל כמונרך אדיב וטוב לב, אך מתחת לחזות כוזבת זו משתמש בזהותו הנפשעת של הרוזן ורטיגו. כאשר החץ הירוק עורך מסע לולאטאבה להציל את שאדו החטופה, זיטל מבין שעליו לחבל ביכולתו של הקשת המיומן לכוון.
דמותו של הרוזן מופיעה בסדרת הלייב אקשן "החץ", כאשר בשתי העונות הראשונות גילם את דמותו השחקן סת' גייבל. בעונה השלישית יגלם את דמותו של זיטל השחקן פיטר סטורמר.
MI-VAL
MI-VAL (אם-איי ואל) היא יצרנית רכב ואופנועים איטלקית, שפעלה בין השנים 1950–1968. מושבה היה בברשה, לומברדיה.
היסטוריה
החברה נוסדה ב-1950 על ידי אטורה מינגנטי, בעיירה גארדונה ואל טרומפיה הסמוכה לברשה. שמה "MI-VAL" נגזר במקור מראשי התיבות "Minganti-Valtrompia" ("מיניאנטי-ואלטרומפיה").
תוכנית הפעילות של MI-VAL הייתה מבוססת מלכתחילה על ייצור של אופנועים זולים וחזקים, שהתבססו על דגמים של חברת מסרשמיט הגרמנית. על בסיס המודל הראשון שייצרה החברה, "T–125" Mi-Val Mivalino (Mivalino), שהיה בעל מנוע שתי פעימות, בנפח 172 סמ"ק, נוצרה סדרה של גרסאות זהות בבסיסן, שהוענק להן מראה שונה באמצעות שדרוגים אסתטיים ושיפורים טכניים קטנים. דבר שאִפשר לחברה להציע מגוון רחב של מוצרים תוך השקעה נמוכה בעיצוב ובפיתוח.
אופנועי MI-VAL הפכו להיות הנפוצים ביותר באיטליה המרכזית והצפונית, הם נהנו ממחיר סביר, מתחזוקה וציוד פשוטים, וממגוון גדול יחסית של עיצובים שיכל לקלוע לטעמם של אנשים בגילאים שונים ובעלי טעם שונה.
ההצלחה המסחרית גרמה למינגנטי להתרחב לייצור רכבים תלת גלגליים, ואופנועים בעלי מנוע ארבע פעימות ונפח גדול יותר. הייצור בפועל החל ב־1954 והתנהל במשך שנה אחת בלבד. ב־1955, הופסק הייצור. הופסק.
חטיבת האופנועים המשיכה להתקיים כשברשותה מלאי גדול של אופנועים; היא פעלה בשוק למרות הפסקת הייצור, עד גמר מלאי האופנועים בשנת 1968.
מערכת הכסות
מערכת הכסות היא מערכת האיברים אשר עוטפת את הגוף החי ומהווה שכבת בידוד והגנה בין הסביבה הפנימית של הגוף לבין סביבתו החיצונית. מערכת הכסות מוכללת משכבות העור וכל האיברים המהוים והמשמשים אותן. מערכת הכסות גם משמשת להגנה על הגוף מפני גורמים חיצוניים, וכן לוויסות הטמפרטורה (כחלק ממנגנון השמירה על הומיאוסטזיס), והיא מקנה לגוף יכולת חישה של גירויים מהסביבה (מגע וטמפרטורה) וכן לוקחת חלק בחילוף החומרים וביצור ואחסון של ויטמין D. מערכת הכסות היא מערכת האיברים הגדולה והרחבה ביותר בגוף האדם.
במספר יצורים זעירים ממשפחת חסרי החוליות, החיים בסביבה מימית או לחה באופן תמידי, משמש העור גם בתהליך הנשימה (integumentary exchange) בשיטה הדומה לשיטת הדיאליזה, שכן בדרך זו נקלט החמצן בתהליך פעפוע פשוט.
מרכיבי המערכת
המערכת מורכבת משתי קבוצות איברים עיקריות:
התפתחות מערכת הכסות
מערכת הכסות מתפתחת עם ההתפתחות הגופנית. ביונקים, במהלך שלבי ההריון הראשוניים מתפתחת מערכת הכסות ממקורות שונים במהלך תהליך הקרוי התמיינות תאים. שתי שכבות מבין שלוש שכבות הנבט לוקחות חלק בהתפתחות מערכת הכסות:
ההתפתחות האבולוציונית של מערכת הכסות דומה להתפתחות הגופנית של מערכת הכסות.
שחקן השנה של פיב"א אירופה
פרס שחקן השנה של פיב"א אירופה (באנגלית: FIBA Europe Player of the Year Award) היה פרס כדורסל רשמי שנתי מטעם פיב"א אירופה, שנחנך בשנת 2005 והוענק עד שנת 2014. הפרס מוענק לכדורסלן אירופי שהופעותיו במדי המועדונים והנבחרת הלאומית במהלך השנה החולפת נחשבו לטובות ביותר. כל השחקנים האירופיים, ללא התייחסות למקום בעולם בו הם משחקים, יכולים לזכות בפרס, כולל שחקנים מה-NBA.
הזוכה בפרס נבחר בהצבעה הנערכת בקרה אוהדים ופאנל של מומחי כדורסל, אנשי תקשורת ומאמנים מ-25 מדינות שונות. כתוצאה מכך, הפרס נחשב לחשוב יותר מאשר פרס מר אירופה של מגזין סופרבאסקט ופרס יורוסקאר של מגזין לה גזטה דלו ספורט, אשר לא כוללים הצבעות של אוהדים. עם זאת, פרס שחקן השנה של פיב"א אירופה הוא הפחות ותיק מבין השלושה, מאחר שפרסי מר אירופה ויורוסקאר נוסדו כבר ב-1976 וב-1979 בהתאמה.
כמו כן, הפרס של פיב"א אירופה נחשב לפרס היוקרתי ביותר בעולם עבור כדורסלנים אירופיים, על אף ששני הפרסים היוקרתיים האחרים מייצגים את כוכבי הכדורסל האירופיים מאז אמצע שנות ה-70.
מלבד פרס שחקן השנה הראשי, מוענק גם פרס השחקן הצעיר של השנה של פיב"א אירופה.
קונילמל
קוני למל הוא הדמות הראשית במחזמר היידישאי שנכתב על ידי אברהם גולדפדן, "צוֵוי קוני לעמל" – שני קוני למל.
דמותו של קוני למל מבוססת על ספר גרמני בשם "נתן שלומיאל".
הדמות של קוני למל היא דמות של אדוק מגמגם וצולע המחפש שידוך.
בהשראת קונילמל כתב יוסף לטיינר את המחזה "די צוויי שמואל שמעלקעס". כמו כן יצאה לאקרנים טרילוגיה שהראשון מבין סרטיה הוא עיבוד קולנועי (בגילומו של השחקן מייק בורשטיין) של המחזמר המקומי ושני הבאים הם בהשראת המחזה, הסרטים הם: שני קוני למל, קוני למל בתל אביב וקוני למל בקהיר.
אילן ואילנית (אלבום, 1967)
אילן ואילנית הוא אלבום הבכורה של צמד מוזיקלי ישראלי בעל אותו שם. את האלבום הוציאה לאור בשנת 1967 חברת התקליטים ישראפון. הוא כולל שנים-עשר רצועות, כולן מושרות בעברית בלחניו של גלעד בן ש"ך. בשנת 1970 יצא אלבום אולפן נוסף של הצמד עם אותו השם.
עבודה (סרט)
עבודה הוא הוא סרט קולנוע תיעודי מ-1935. הסרט צולם ובוים על ידי הלמר לרסקי בארץ ישראל המנדטורית.
הסרט מתאר את הגעתו של היהודי הגלותי אל ארץ אבותיו ולידתו של היהודי החדש בארץ ישראל. בסרט מוצג דימוי הרואי של החלוץ הארץ ישראלי על ידי וויזואליציה של עבודה פיזית. התמה המרכזית של הסרט היא חיפוש אחר מים בארץ חרבה.
בסרט ניקרות השפעות של קולנוע אוונגארד, ובעיקר של קולנוע המונטאז' הסובייטי על לרסקי.
"עבודה" נתפס לעיתים כסרט תעמולה ציוני, על אף שנוצר ללא התערבות ממסדית ומומן בכספים פרטיים.
המוזיקה המקורית של הסרט נכתבה על ידי המלחין פאול דסאו.
בשנת 2009 הוצג הסרט, במסגרת פסטיבל טרוולינג בעיר רן שבצרפת, בליווי חי בנגינה של מוזיקאי הג'אז יונתן אבישי. שנה מאוחר יותר, ב-2010, הוצג הסרט במתכונת דומה גם בסינמטק תל אביב ובסינמטק ירושלים.
ג'סיקה וולטר
ג'סיקה וולטר (באנגלית: Jessica Walter; 31 בינואר 1941 – 24 במרץ 2021) הייתה שחקנית קולנוע וטלוויזיה יהודייה-אמריקאית, זוכת פרס אמי, המוכרת מהופעותיה בסדרות "משפחה בהפרעה", "90210" ובשל תפקידיה בסרטים "הפרס הגדול" (1966) ו"מיסטי" (1971) ; שעל שניהם קיבלה מועמדות לפרס גלובוס הזהב.
ביוגרפיה
וולטר נולדה בברוקלין למשפחה יהודית, בתם של אסתר ודייוויד וולטר. היא גדלה ברובע קווינס ולמדה בתיכון לאמנויות פיורלו לה גוארדיה במנהטן. בשנות ה-60 התאמנה בבית ספר לתיאטרון המקומי "בית הבובות השכונתי".
תפקידה הראשון היה באופרת הסבון "אהבת החיים", בה שיחקה בין השנים 1962–1965. בשנת 1966 שיחקה בדרמת הספורט זוכת שלושה פרסי אוסקר, "הפרס הגדול". על תפקידה בסרט הייתה וולטר מועמדת לפרס גלובוס הזהב. ב-1971 שיחקה בסרט "מיסטי", בו גילמה מעריצה כפייתית של שדרן רדיו שגולם על ידי קלינט איסטווד. היה זה סרט הבכורה של איסטווד כבמאי.
בשנת 1975 קיבלה את פרס אמי על תפקידה בסדרת הדרמה "איימי פרנטיס". בשנת 2003 התפרסמה וולטר בתפקידה כלוסיל, אשתו המניפולטיבית, החומרנית והביקורתית של ג'ורג' בלות (ג'פרי טמבור) בסדרה הקומית "משפחה בהפרעה". על תפקידה בסדרה הייתה מועמדת לפרס אמי.
ב-2008 החלה להשתתף בסדרה "90210" בתור טבת'ה וילסון, כוכבת קולנוע בעברה המתגוררת בבוורלי הילס. טבת'ה היא אמו של הארי, אחד מגיבורי הסדרה, אשר מרבה לשתות אלכוהול. יחסיה עם אשתו של הארי מתוחים בעקבות מעבר המשפחה לביתה.
ב-2009 הצטרפה לצוות המדבבים בסדרת האנימציה הקומית למבוגרים "ארצ'ר" בתפקיד מלורי ארצ'ר.
חיים אישיים
לוולטר בת אחת בשם ברוק באומן, שנולדה ב-1975. וולטר הייתה נשואה לשחקן זוכה פרס אמי רון ליבמן משנת 1993 ועד מותו ב-6 בדצמבר 2019. היא שיתפה פעולה עמו במחזה של ניל סיימון "שמועות", בסרט "דאמי", ובסדרת הפשע "חוק וסדר", בה הופיעה וולטר בפרק אחד. נפטרה ב-24 במרץ 2021 בביתה שבניו יורק, בגיל 80.
פרשת פינחס
פָּרָשַׁת פִּינְחָס היא הפרשה השמינית בספר במדבר. פינחס. לאחר שבפרשה הקודמת פינחס עצר את המגיפה שפרצה לאחר חטא השיטים בכך שהרג שנים מן החוטאים. בפרשתנו מתבשר פנחס שהוא מקבל על כך מינוי לכהן וברית שלום. לאחר המגיפה צבא עם ישראל מתארגן ונמנה לקראת הכניסה לארץ ישראל. בנות צלופחד פונות בבקשה לקבל את נחלת אביהן בארץ ישראל ונענות בחיוב. לאחר מכן מפורטים דיני קורבן התמיד, קרבן ראשי חודשים והמועדים השונים.
פינחס ומדין
בהמשך לתיאור חטא בעל פעור שבפרשה הקודמת (בלק), פינחס מקבל שכר מה' על מעשה הקנאות שעשה, שהביא לעצירת המגפה:.
ה' גם מצווה את משה רבנו ואת עם ישראל להילחם במדין ולנקום על הרעה שגרמו.
חלוקת הנחלות
לאחר המגפה, ה' מצווה לערוך מפקד נוסף של בני ישראל לפי משפחות, לקראת הכניסה לארץ ישראל וחלוקת הנחלות. לאחר תיאור משפחות ישראל על פי המפקד, מתוארת מצוקתן של בנות צלפחד. בנות צלפחד קובלות על כך שלפי החוק הפורמלי לא יקבלו נחלה, כי אין להן אחים. ה' נענה לפנייתן וקובע שגם נשים יוכלו לנחול נחלה, אם אביהן מת בלא בנים.
ירושת משה
משה מצטווה לעלות להר העברים ולצפות על ארץ ישראל, שאליה לא ייכנס. לאחר מכן ה' מצווה על משה למנות מנהיגים שיחליפו אותו לאחר מותו,. משה ממנה את יהושע בן נון ליורשו בפני הכהן הגדול ובפני כל עדת ישראל, לפי ציווי של ה'.
פרשת הקורבנות
פרשה הלכתית ארוכה ובה ציווי על קורבן התמיד, הנקרא פעמיים ביום בסדר התפילה היהודי (ברוב העדות), וכן פירוט לגבי קורבנות המוספים של החגים.
מבנה הפרשה
בפרשת פנחס יש 168 פסוקים, אשר מאוגדים ב-10 פרשיות פתוחות ועוד 25 סתומות. הפרשה מכילה 4 סדרים, כאשר הפרשה מתחילה בתחילת סדר ומסתיימת בסוף סדר וזאת בניגוד לכך שהיא מתחילה באמצע פרק ומסתיימת באמצע פרק לפי החלוקה לפרקים.
תאריכי הקריאה
השבת בה קוראים את פרשת פינחס יכולה לחול בשבעה תאריכים שונים:
הפטרה
בשנים השג והחא (בארץ ישראל גם בשנת בשז וגכז) השבת שבה קוראים את פרשת פינחס חלה בשבעה עשר בתמוז או לפניו ומפטירים בספר מלכים א', מ עד (בנוסח רומניא סיימו ), שם מתוארות קורותיו של אליהו הנביא אחרי מעשה הקנאות שעשה בהר הכרמל (על רקע דרשת חז"ל ש"פינחס הוא אליהו"), הנבואה שקיבל בהר סיני, ופגישתו עם אלישע. לפי מנהג איטליה תמיד מפטירים הפטרה זו.
ההבדל בין שני המפקדים
במפקד המוזכר בפרשת במדבר, ב-א' אייר לשנה השנייה במדבר, המטרה היא לפקוד כל זכר, יוצאי צבא מבן 20 שנה ומעלה. וכך כתוב: אחת מהסיבות לעריכת מפקד היא מניין וסדר של כוח האדם הצבאי. בפרשת פנחס המטרה היא גם לשם רשימת נוחלי הארץ.
כאשר משווים את התוצאות של שני המפקדים, מקבלים ממצא מפתיע: חלפו כמעט 40 שנה ולמרות זאת, כמעט אין הבדל במספר הנפקדים: המפקד הראשון: "וַיִּהְיוּ כָּל-הַפְּקֻדִים שֵׁשׁ-מֵאוֹת אֶלֶף וּשְׁלֹשֶׁת אֲלָפִים וַחֲמֵשׁ מֵאוֹת וַחֲמִשִּׁים" - דהיינו 603,550.המפקד השני: "שֵׁשׁ-מֵאוֹת אֶלֶף וָאָלֶף שְׁבַע מֵאוֹת וּשְׁלֹשִׁים" - דהיינו 601,730.
יש להדגיש שהמניין הכללי אמנם דומה, אך במניינם של השבטים כשלעצמם יש שינויים בין המפקדים - חלקם גדולים. למשל, שבט מנשה גדל בכ-20,000 איש (מ-32,200 ל-52,700). שבט שמעון לעומת זאת, פחת בכשני שלישים (מ-59,600 ל-22,200). ההסבר המקובל לירידה הקיצונית במניין שבט שמעון הוא כי עיקר המגפה על חטא בעל פעור פגעה בשבט זה. אולי מפני שהם חנו בצד הקרוב למואבים, אולי מפני שהייתה להם חיבה יתרה כלפיהם, או מפני שמנהיגיהם עודדו אותם.
ד"ר יצחק מייטליס משער כי הסיבה להבדל היא שבמפקד הראשון פקדו רק את הגברים בני עשרים ומעלה ואילו במפקד השני פקדו את ראשי המשפחות, גם אם מדובר בנשים או בצעירים יותר. המונח "כל זכר" לא מופיע במטרת המפקד השני ולכן בנות צלפחד שהן ראשי משפחות יכולות לבוא ולתבוע נחלה. הוא מסיק כי מספר בני ישראל לקראת תום תקופת הנדודים במדבר התמעט במידה ניכרת, בעקבות מספר מגפות שהכה בהם ה' ומתוארות לאורך ספר במדבר, ובעיקר העונש על חטא המרגלים, שבו נמחה רוב דור המדבר. מייטליס מביא ראיה לדעתו ממספרם הנמוך של הלוחמים שהשתתפו בקרב על העי בספר יהושע.
אפקט ההתייחסות העצמית
אפקט ההתייחסות העצמית (באנגלית: Self-reference effect) הוא מושג המתייחס להשפעה שיש לקישור אסוציאטיבי של מידע עם התפיסה העצמית על הזכירה של אותו מידע מאוחר יותר. תאוריות של זיכרון טוענות, שככל שמידע חדש מתקשר בהקשרים רבים יותר למידע שכבר נאגר בזיכרון, יש סיכוי גדול יותר שאפשר יהיה לשלוף אותו מהזיכרון בעתיד, וזאת מכיוון שיהיו דרכים רבות יותר להגיע אליו.
כן נמצא כי עיבוד מידע של אינפורמציה הרלוונטית לתפיסת העצמי יעיל יותר מעיבוד מידע אחר (למשל, מידע הקשור לתאריך הלידה שלנו). גם ברמת הנוירולוגיה נמצא כי בסריקות מוח כי קיים הבדל בעיבוד המידע של אינפורמציה הקשורה לעצמי לעומת אינפורמציה שאינה קשורה לעצמי.
מידע זה מעובד באופן רחב יותר (Elaborative encoding), ומוכנס לתוך קטגוריות שכבר קיימות (Categorical processing).
שלמה וייספיש
שלמה זלמן וייספיש (1908–1965) היה מלחין וזמר ישראלי.
ביוגרפיה
וייספיש נולד בירושלים, דור רביעי בארץ. אביו, יוסף זאב וייספיש, היה חזן בעיר העתיקה בירושלים.
למד עד גיל 13 במאה שערים, ומשהתייתם מאביו עבר ללמוד בבית הספר "מקווה ישראל", ומאוחר יותר שימש שם כחזן.
נסע לגרמניה ללמוד קומפוזיציה וסיים את לימודיו בקונסרבטוריון, אך נאלץ לשוב לארץ בעקבות עליית הנאציזם.
למד אצל החזן שלמה זלמן ריבלין ואצל המלחין והמוזיקאי שלמה רוזובסקי. הופיע כסוליסט במקהלת צעירי ירושלים שהקים ירוחם ורדימון.
שימש כחזן בבית הכנסת "אמת ואמונה" ו"אוהל שם" בירושלים.
בשנת 1935 נסע למצרים כדי להופיע בתוכנית ברדיו קהיר, ונעצר לאחר ששר בשידור את "התקווה".
יצירותיו
הלחין למעלה מ-100 שירים, הידועים בהם השיר "עדרים" שכתב אסף הלוי וביצעו, בין היתר, ברלה חגי, חנה זמיר, ברכה צפירה ושושנה דמארי והשיר "סימונה מדימונה" שחיבר חיים שלמוני וביצעו ריקה זראי, ישראל יצחקי, דקלון, עופר לוי, חיים משה והגבעטרון.
סיפר וייספיש: "השיר הראשון אותו הלחנתי היה עדרים של אסף הלוי. זוכרני תחילה שרתיו לפני אמא ז"ל, והיא ייסרה אותי בדברה על ליבי: 'זה באמת יפה, אך למה לך להיות משוגע? האם לא מוטב שתהיה חזן?'".
מלחניו המוכרים:
וייספיש ביצע את מרבית השירים שהלחין, וכן ביצע שירים רבים נוספים, בין היתר את שיר הגמל (מילים ולחן: ידידיה אדמון) ושיר למשמרת (מילים: נ. הלוי).
הלחין וביצע את "שיר העשור" הידוע גם בשם "לעשור המדינה" יחד עם להקת סמדר. השיר נכתב לחגיגות עשר שנים לעצמאות ישראל.
בית הכנסת הישן (אוקלנד)
בית הכנסת הישן (באנגלית: Old Synagogue) הוא בניין מהמאה ה-19 במרכז אוקלנד, ניו זילנד, אשר בעבר שימש כבית כנסת. כיום הבניין הוא חלק מהקמפוס של אוניברסיטת אוקלנד.
קהילה יהודית התקיימה באוקלנד מרגע ייסודה ב-1840. בניין בית הכנסת, המשלב אלמנטים מהסגנון המורי והקלאסי, תוכנן ונבנה על ידי האדריכל אדוארד בארטלי בין השנים 1884-1885. בית הכנסת נחנך ב-9 בנובמבר 1885, ושכן במבנה עד שנת 1967, בה הועבר בית הכנסת לבניין אחר הצופה למאיירס פארק בעיר, והבניין המקורי הוזנח ועמד ריק מספר עשורים. בשנת 1989 שופץ והפך לסניף של הבנק הלאומי של ניו זילנד. אוניברסיטת אוקלנד חכרה את הבניין בשנת 2003 ומאז הוא מהווה חלק מהקמפוס ומאכלס את המשרדים לקשרי חוץ. הבניין הוכרז לשימור על ידי הקרן לאתרים היסטוריים של ניו זילנד.
רן בר-זיק
רן בר-זיק (נולד ב-16 בספטמבר 1977) הוא עיתונאי טכנולוגיה ב'הארץ', האקר לבן, בלוגר טכנולוגי ומתכנת, הידוע בעיקר בשל פרצות וחולשות אבטחה שהוא מפרסם ובפעילותו למען אבטחת מידע, אינטרנט חופשי ופרטיות. מכהן כמרצה בחוג למדעי המחשב של הקריה האקדמית אונו.
קריירה
ב-2008 הקים את הבלוג "אינטרנט ישראל" בו הוא מפרסם מאמרים ומדריכים בנושא טכנולוגיות וטכניקות חדשות בתחום פיתוח האינטרנט לצד גילויים על פרצות אבטחה וחולשות אבטחה שהוא מגלה באתרים ובמערכות. במקביל לעבודתו כארכיטקט תוכנה בסייברארק, משמש מ-2017 כעיתונאי טכנולוגיה במדור קפטן אינטרנט של ׳דה מרקר׳.
חשיפות בולטות
בין פרסומיו המרכזיים, חשיפת פרצות וחולשות שהתגלו במערכת התעודות הביומטריות במשרד הפנים, באתר קרנות השוטרים, במערכת הפריימריז של הליכוד, באתר זאפ ובאתרי עיריית חיפה ורחובות. בנוסף, בר-זיק אחראי לגילוי פרצות בחברות רב-לאומיות, בהן חשיפת הליקוי שאיפשר לתוקף להפעיל מצלמה בדפדפן כרום ופירצה שאיפשרה לחטוף חשבונות וואטסאפ. ב-2018 חשף רשת פרופילים מזויפים שהייתה קשורה לשר לשעבר משה בוגי יעלון והראשונה שנחשפה בהקשר של פוליטיקאי ישראלי. בר-זיק פרסם מספר חורי אבטחה שהתגלו במערכות של פייסבוק, וכן מרבה לבקר את החברה בתקשורת.
ב-2018 חשף פרצת אבטחה של "קרנות השוטרים" באמצעותה מנהלי רשת מכירת הסמים טלגראס יכלו לזהות שוטרים סמויים.
ב-2020 חשף דליפת אבטחה של תוכנת ״אלקטור״ שחשפה את פנקס הבוחרים.
ב-2022 חשף דליפת אבטחה של מערכת ניהול הבחירות של אתר ש״ס שגם היא חשפה את פנקס הבוחרים.
פעילות חברתית
ב-2018 הוביל את המאבק כנגד חוק סינון האתרים של חבר הכנסת מיקי זוהר ופרסם סדרת מאמרים ב'הארץ', ב'ישראל היום' וטור דעה ששודר בכאן דיגיטל. שיאו של המאבק היה פניה של בר-זיק באמצעות הטוויטר לחברי כנסת על מנת שיסירו את חתימתם מהחוק. חברי הכנסת איתן כבל, רועי פולקמן, עליזה לביא, מירב בן-ארי נענו לבר-זיק והסירו את חתימתם מטיוטת החוק והוא נמשך מוועדת הכלכלה של הכנסת.
בתקשורת
בנוסף לעבודתו העיתונאית ב'הארץ', בר-זיק משמש כפרשן לענייני טכנולוגיה ב-Next עם דרור גלוברמן וב'חי בלילה' עם נדב בורנשטיין ויש לו פינה טכנולוגית שבועית בתוכנית הכלכלית של 102FM. בר-זיק אף משתתף לעיתים בפודקאסט "סייברסייבר" יחד עם נעם רותם ועידו קינן.
ב-2018 בר-זיק העיד כעד טכני במשפט של מזבלה כנגד פייסבוק ישראל. לאחר שעדותו הוגשה, פייסבוק הציעה לבר-זיק עבודה. דבר שגרר ביקורת רבה כלפי החברה.
ספרים ופרסומים
ב-2019 הוציא את "ללמוד ג'אווהסקריפט בעברית" בהוצאת החוג למדעי המחשב הקריה האקדמית אונו. ספר לימוד לשפת ג'אווהסקריפט שיצא לאור באמצעות מימון המונים באתר הדסטארט וגייס למעלה מ-280 אלף ש"ח. בהמשך, כתב ספרי לימוד גם ל-Node.js, React, MySQL, ול-jQuery.
נשוי ואב לארבעה. תושב פתח תקווה.
דרוידוזאורוס
דרוידוזאורוס (שם מדעי: Dravidosaurus) הוא סוג של דינוזאור מקבוצת הסטגוזאוריה שמאובניו נמצאו בהודו ולעיתים הם נחשבים למאובנים של פליוזאור. משמעות שמו הוא: "הלטאה של דרוידה נאדו ", שטח גדול בדרום הודו. המאובנים תוארכו לקרטיקון העליון לפני 89.7-86.3 מיליון שנה מהיום. המאובנים נחשפו בטאמיל נאדו לאחר סערה טרופית.
ב-1991 החוקר ההודי סנקר צ'אטרג'י (Sankar Chatterjee) קבע שהמאובנים התבססו והתערבבו בחוליות ועצמות של פליוזאור, כך שהסוג מבוטל. עם זאת ב-2004 החוקרים גסטון ואפצ'רצ' ניתחו את מבנה הגולגולת וקבעו שלא מדובר על גולגולת פליוזאור והטקסון תקף. הם אישרו זאת ב-2017. עם זאת ייתכן ששיניים של דמויי-תנינאים קטנים התערבבו עם מאובני הלסתות וכך יצרו את הבלבול.
דומה לדינוזאור זה הוא הברכיפודוזאורוס שגם הוא במקור היה סטגוזאור או אנקילוזאור ממוצא הודי, הנתון במחלוקת מדעית.
ויזה לארצות הברית
ויזה לארצות הברית היא אשרת הגעה המונפקת על ידי שגרירות ארצות הברית או הקונסוליה שלה ומעניקה לנושא הוויזה את הזכות להגיע לתחומי ארצות הברית ולהגיש בקשת כניסה. קבלת הוויזה אינה מקנה כניסה אוטומטית לארצות הברית. בנקודת ההגעה (שדה תעופה, נמל, או מעבר גבול יבשתי) קובע מפקח מטעם מחלקת ההגירה אם נושא הוויזה רשאי להיכנס לתחומי ארצות הברית. החלטה זו היא על פי שיקול דעתו בלבד והיא אינה ניתנת לערעור.
תוכנית ויתור ויזה
אדם שאינו אזרח ארצות הברית, שמעוניין להיכנס לתחומה מחויב להגיש בקשה לוויזה לפני הגעתו. יוצאי דופן הם אזרחי אחת מ-40 המדינות החתומות על הסכם ויתור ויזה המקנה לאזרחי מדינות אלה כניסה ללא ויזה לארצות הברית ובתמורה כניסה של אמריקאים לארצות גם ללא ויזה. תוכנית זו נקראת Visa Waiver Program – VWP.
בשנת 2009 נוסף חוק שאזרחי מדינות אלו חייבים להירשם לפני הנסיעה באתר אינטרנט של ממשלת ארצות הברית המכונה ESTA – Electronic System for Travel Authorization במידה ומגיש הבקשה לא מסומן במערכת ניתן אישור בו במקום בצורת טופס ירוק אותו צריך להדפיס ולהצמיד לדרכון בעת כניסה לארצות הברית. לעיתים המערכת לא מאשרת מייד את הבקשה אלא לאחר מספר ימים ולעיתים רחוקות אינה מאשרת כלל. אתר זה נותן מידע מוקדם למשרד ההגירה האמריקאי על אזרחים זרים המעוניינים להיכנס למדינה.
מדינות רבות באיחוד האירופי, יפן, ניו זילנד ועוד חתומות על הסכם זה. ישראל אינה חתומה על הסכם זה. נערכו מגעים להכללת ישראל בתוכנית זו, ובעתיד ייתכן שדבר זה יהיה אפשרי. אזרחים ישראלים בעלי אזרחות כפולה שכלולה בהסכם הוויזות יכולים להיכנס לארצות הברית בדרכון הזר שלהם. כמו כן זכאי להיכנס ללא ויזה מי שהוא אזרח קנדה או ברמודה.
להלן רשימת המדינות החתומות על הסכם ויתור הוויזה: אוסטריה, אוסטרליה, איטליה, איסלנד, אירלנד, אנדורה, אסטוניה, בלגיה, ברוניי, בריטניה, גרמניה, דנמרק, הולנד, הונגריה, טאיוואן, יוון, יפן, לוקסמבורג, לטביה, ליטא, ליכטנשטיין, מונקו, מלטה, נורווגיה, ניו זילנד, סן מרינו, סינגפור, סלובניה, סלובקיה, ספרד, פורטוגל, פולין, פינלנד, צ'כיה, צ'ילה, צרפת, קוריאה הדרומית, קרואטיה, שוודיה, שווייץ.
הבקשה לקבלת ויזה
יש שני סוגי ויזה בסיסיים בארצות הברית: כל המחזיקים בדרכון שאינו שייך לאחת מהמדינות המורשות, למשל דרכון ישראלי, חייבים לקבל ויזה על מנת להגיע לנקודת הכניסה לארצות הברית ושם לבקש את אישורו של נציג ההגירה להיכנס לארצות הברית. לאחר אסון התאומים בשנת 2001, השגרירויות האמריקאיות ברחבי העולם החמירו את סף דרישותיהן מתיירים וממהגרים כאחד על מנת למנוע את איומי הטרור על ארצות הברית. למרות שהחמרת נוהלי הוויזה נעשתה מטעמי ביטחון, השיקול המכריע היה החשש מהגירה בלתי חוקית לארצות הברית.
מועמדים המבקשים אשרות כניסה לארצות הברית צריכים לשלם 160 דולר עבור הריאיון עצמו בשגרירות. ניתן לשלם באשראי או באמצעות בנק הדואר. לאחר מכן נקבעים ראיונות בשגרירות או קונסוליה של ארצות הברית בה מקבל המבקש תשובה חיובית או שלילית. אם קיבל תשובה שלילית כספו אינו מוחזר לו.
סביב בקשת הוויזה התפתחה תעשייה שלמה של ארגונים וחברות שמנצלות את העובדה שישראלים רבים אינם קוראים היטב אנגלית, ועייפים מכדי להבין את הבירוקרטיה סביב הוויזה. חברות אלו גובות סכום של כ-100 שקלים תמורת השירות פלוס דמי בקשת הוויזה, אולם דבר זה אינו הכרחי ואנשים רבים מגישים את הבקשה בעצמם. כמו כן לעיתים חברות אלו מתהדרות בשירות קיצור תורים המסתמך כביכול על בסיס קשרים עם גורמים בשגרירות. חברות אלו משתמשות בשירות הניתן חינם לכל אזרח לקביעת תור דרך האינטרנט, שינוי זמן התור והקדמת התור במקרה שמישהו ביטל את תורו.
הדרישות
עשרות מיליוני תיירים בעלי אזרחות זרה מבקרים בארצות הברית מדי שנה ורבים אף מהגרים אליה לצמיתות. המבקשים ויזת אורח חייבים להוכיח כי הם עומדים בתנאים שהוגדרו על ידי מחלקת ההגירה (Immigration and Nationality Act). הסברה, על פי החוק האמריקאי, היא שכל מי שמבקש ויזת אורח הוא מהגר פוטנציאלי. מסיבה זו חלה על הפונים לקבלת ויזה חובת ההוכחה כי הם אינם מתכוונים להגר לארצות הברית. על המבקשים:
על-פי רוב מפעילה השגרירות האמריקאית בישראל שיקול דעת מוגבר כלפי:
הגשת הבקשה בעבר
בין השנים 2003–2006 נדרשו המועמדים מחזיקי הדרכון הישראלי להגיש את בקשת אשרת הכניסה דרך סוכני הנסיעות בלבד. החל ממרץ 2006 מחזיקי הדרכון הישראלי המבקשים אשרת-כניסה נדרשים למלא את הטפסים הנדרשים דרך אתר האינטרנט של שגרירות ארצות הברית בלבד, להדפיס את הטפסים כאשר הם מלאים ושלמים, ולהגיש אותם ביום בו נקבע הריאיון. תהליך זה כרוך בעלות אגרה. הפונים נדרשים לספק טפסים ואישורים שונים לפני הריאיון.
הריאיון בשגרירות
מטרת הריאיון בשגרירות היא לוודא שאין בכוונת המועמד להשתקע בארצות-הברית, על פי בדיקת הנתונים שהמועמד הגיש יחד עם הטפסים שנכללים בהחלטה הסופית: עצמאות פיננסית, מקום עבודה יציב, רכוש גשמי, ילדים ומשפחה בארץ, חשבון בנק, בית והיעדר הרשעות פליליות בארץ המוצא של הפונה.
ברוב המקרים הריאיון אורך מספר דקות בלבד ובסופו החלטת הפקיד. רוב דחיות בקשות הוויזה של אזרחי ישראל נגרמות בגין העובדה שהמועמד לא הצליח לשכנע את המראיין כי הוא מתכוון לחזור לארץ בתום ביקורו באמריקה. למרבית הנדחים עבר פלילי, בעיות סמים וכדומה. יחד עם זאת, יש ישראלים המדווחים כי למרות שעמדו בסף הדרישות והציגו בפני הקצין הקונסולרי את הטפסים הנדרשים לא זכו באשרת כניסה וזאת מבלי לקבל סיבה.
ויזות B למבקרים
ויזת ה-nonimmigrant השכיחה ביותר היא ויזת B-1 / B-2, שידועה גם כ"ויזה לאורחים זמניים לצורך עסקים או בילוי". העותרים לקבלת ויזה זו יקבלו לבסוף ויזת B-1 (אורח זמני לצורך עסקים) או B-2 (אורח זמני לצורך בילוי) אם הסיבה שלהם לנסיעה מספיק ספציפית כדי שהקצין הקונסולרי יאשר לעותרים לקבל סטטוס זה.
ויזות K לארוסים ובני זוג
על אף שוויזות אלו מונפקות לאנשים בעלי כוונות להגר לצמיתות לארצות הברית, הן עדיין באופן טכני מסווגות כוויזות nonimmigrant (זמניות). אזרחי ארצות הברית יכולים לעתור ל-USCIS לבקשת ויזה זמנית לארוסים/ות שלהם, בני/ות זוגם ו/או ילדים שנמצאים בחסות הארוס/בן הזוג. במקרה של ויזת אירוסין ויזת ה- K-1 תאפשר להם להישאר בארצות הברית לתקופה של 90 יום בלבד במהלכה יצטרכו לשאת את האזרח האמריקאי העותר ולאחר מכן להגיש מועמדות לסטטוס של תושב קבע חוקי. אם הנישואים לא מתבצעים בתוך מסגרת הזמן הזאת, הארוסים יהיו חשופים להליכי גירוש. במקרה של בני/בנות זוג נשואים, ויזת K-3 תקפה לשנתיים ויכולה לקבל הארכות ללא גבול כל עוד הנישואים שעליהם ויזה זו מבוססת לא מתבטלים. המחזיקים בוויזות K-3 וK-4 יהיו זכאים להיתר עבודה ויוכלו לצאת ולהיכנס לארצות הברית כל עוד הוויזות שלהם יהיו בתוקף.
ויזות F לסטודנטים
ויזות אלו מיועדים עבור סטודנטים במוסדות אקדמאים, לצורך הגשת בקשה יש להירשם תחילה למוסד לימודים המוכר במערכת ה-SEVIC, ולאחר קבלת טופס i-20 ממוסד הלימודים יש להמשיך בהגשת הבקשה הוויזה, העותרים לוויזה זו יצטרכו להוכיח בריאיון שיש באפשרותם לממן את הלימודים ואת שהותם בארצות הברית.
מעמדם של בני זוג מאותו המין
בעקבות פסיקת בית המשפט העליון של ארצות הברית, שפסל חוק פדרלי האוסר על הממשל להכיר בבני זוג מאותו המין, אין יותר הבדל בין זוגות מאותו המין לבין זוגות הטרוסקסואליים. אזרחים ישראלים יכולים לקבל את ויזת הארוס (ויזת K-1) ללא תלות במינן/ם ומין בנות/בני זוגן/ם. מכיוון שמדינת ישראל אינה מאפשרת נישואין של בני זוג מאותו המין, רק זוגות חד-מיניים הנשואים במדינות זרות המאפשרות נישואין כאלה יכולים לקבל יחס של זוג נשוי ולקבל ויזות "נלווה" כשמדובר בוויזת בני זוג (K-3) או בוויזות לצורכי עבודה או לימודים בארצות הברית.
פנחס עידן
פנחס עידן (נולד ב-26 במאי 1956 באחיסמך) הוא פוליטיקאי ישראלי. עידן, חבר מרכז הליכוד, משמש יושב ראש ועד העובדים של רשות שדות התעופה. שימש בעבר ממלא מקום ראש מועצה אזורית חבל מודיעין ובשנים 1998–2000 שימש ראש עיריית לוד.
ביוגרפיה
נולד במושב אחיסמך להורים שעלו מטריפולי (לוב) והוא הבן העשירי מתוך 11 אחים. שירת בצה"ל בחיל השריון.
אחיו, מרדכי, הוא סגן ראש הוועד. שניים מאחייניו, יוסי בן-שחר ושרון עידן, הם חברי הוועד. כמו כן, עשרות מבני משפחת עידן מועסקים ברשות שדות התעופה. בשנת 2000, מצא מבקר הרשות שחלקם לא דיווחו על קרבת המשפחה בעת קבלתם לעבודה, וחלקם מועסקים בניגוד לנהלים.
מפעילות הוועד בראשותו
בתחילת נובמבר 2014, ערך ועד עובדי נתב"ג אסיפות הסברה לעובדים, בתגובה לכוונת האוצר לקחת כחצי מיליארד שקל מקופת רשות שדות התעופה בשנה הבאה. עידן אמר, שאם האוצר אכן יעביר לתקציב המדינה סכום כה גבוה, הדבר עשוי לפגוע ביציבות הפיננסית של רשות שדות התעופה, שקופתה מתנהלת באופן עצמאי מתקציב המדינה אף על פי שהיא נמצאת בבעלותה.
בנובמבר 2017, נענה עידן לבקשת שר האוצר משה כחלון לדחות את השבתת נתב"ג, לאחר שהשר הבטיח להתערב אישית בסוגיית הסכסוך סביב גבולות נתב"ג, שהוביל לאיומי השביתה.
בינואר 2018, דרש משרד האוצר מרש"ת (רשות שדות התעופה) להעביר למדינה 1.2 מיליארד ש"ח ב-2019, ובהמשך כ-50% מההכנסה הנקייה של הרשות. הסכום הזה הגיע מקופת המזומנים שהצטברה ברש"ת כתוצאה מהאגרות שמשלמים הנוסעים, חברות התעופה וגופים מסחריים אחרים. הכספים האלה היו דרושים לתקציב המדינה. כדי לאפשר את העברת הכסף, נחתם הסכם בין הממונה על השכר באוצר לוועד עובדי רש"ת, לפיו כל עובד קבוע ברש"ת יקבל מענק חד פעמי של כ–20 אלף שקל תמורת הסכמת העובדים להעברת העודפים הכספיים של הרשות לאוצר המדינה.
ב-27 במרץ 2023 התבלט עידן כאשר במסגרת מסיבת עיתונאים שכינס יו"ר ההסתדרות ארנון בר-דוד על מנת להכריז על שביתה כללית במסגרת המחאה נגד ממשלת ישראל השלושים ושבע הורה בשידור חי "עוצרים את כל ההמראות" והשבית את הפעילות היוצאת בנמל התעופה. בהמשך הודה שמדובר בשביתה לא חוקית. הפעולה עוררה כעס בחלקים ממפלגתו והשר עמיחי שיקלי הוביל יחד עם קבוצת ח"כים עתירה להדחתו מהליכוד.
פעילות פוליטית
כחבר מרכז ליכוד, עידן פקד למפלגה אלפים מעובדי רשות שדות התעופה.
בשנת 1998, לקח חופשה ללא תשלום מראשות ועד עובדי רשות שדות התעופה, שכר דירה בלוד ונבחר לראשות העיר. עידן הביס את קודמו בתפקיד, בני רגב, שהורשע בהמשך בקבלת שוחד מדוד אפל. בשנת 2000, הורה שר הפנים נתן שרנסקי על הקמת ועדה קרואה, בשל בעיות סמים, בנייה לא חוקית, מצוקת דיור וגירעון תקציבי חמור. עידן הוחלף באריה ביבי וחזר לראשות הוועד.
לקראת הבחירות לעיריית לוד ב-2013, שהתקיימו לאחר 6 שנות ועדה קרואה, התמודד עידן למועצה בראשות רשימה מקומית שזכתה בשני מנדטים והיה חבר מועצת העיר.
בשנת 2015 הוצב במקום ה-36 ברשימת הליכוד לבחירות לכנסת העשרים ולא נכנס לכנסת.
במרץ 2017 תמך עידן בשלי יחימוביץ' במרוץ לתפקיד יו"ר ההסתדרות.
לקראת הבחירות המקומיות ב-2018 השתלבה סיעתו בסיעת "הבית היהודי" לעירייה, כשעידן עצמו לא מתמודד ברשימה. לקראת הבחירות לכנסת העשרים ואחת ב-2019 נבחר למקום ה-19 ברשימת הליכוד כנציג מחוז שפלה. על מנת להתמודד, הורד לבקשתו מדרגה 30 לדרגה 26, וזאת על מנת שלא יצטרך להתפטר מרשות שדות התעופה. עידן הסיר את מועמדותו מרשימת המועמדים לאחר שהיועץ המשפטי לממשלה וועדת הבחירות המרכזית הביעו אי נוחות מן ההליך. עידן לא היה מועמד מטעם המפלגה בבחירות לכנסת העשרים ושתיים (ספטמבר 2019) או בשתי מערכות הבחירות הסמוכות לה ב-2020 ו-2021. לקראת הבחירות לכנסת העשרים וחמש הודיע על כוונתו להתפטר מתפקידו ברשות שדות התעופה על מנת להתמודד בבחירות המקדימות לרשימת הליכוד אך בהמשך חזר בו והעביר את תמיכתו לאליהו רביבו.
עידן מתגורר במושב אחיסמך, אב לשלושה.
מכונת תופים
מכונת תופים היא כלי נגינה אלקטרוני המשמש בדרך-כלל למוזיקה אלקטרונית.
מכונות התופים כללו בתחילה מספר מצומצם של צלילי תופים, ואפשרו למשתמש לבחור אילו צלילים יושמעו ומה יהיה סדר ההשמעה. מכונות תופים משוכללות יותר כללו מספר רב של צלילי תופים, וכן צלילים כמו מחיאות כפיים, נקישה וסקראץ'. מכונות אלה כללו יכולות עריכה מתקדמות, כמו משך הזמן של כל צליל, כניסה הדרגתית של הצליל, דעיכה הדרגתית וסינון תדרים.
כיום ערכן של מכונות התופים קטן מבעבר מפני שאת מקומן תפסו הסאמפלרים, המשמשים לטעינה של צלילים שונים וכוללים יכולות עריכה גבוהות יותר משל מכונות התופים. בניגוד למכונת תופים, בסאמפלר סידור הצלילים לא נעשה על ידי תבנית מוגבלת (הכוללת בדרך-כלל 16 צלילים) אלא בבחירה חופשית.
עם זאת, מחירן של מכונות תופים נמוך ממחירו של סאמפלר, לכן יש עדיין המשתמשים במכונות תופים מטעמי תקציב.
המנון מוזמביק
מולדת אהובה (בפורטוגזית: Pátria Amada) הוא ההמנון הלאומי של מוזמביק. השיר החליף את ההמנון הקודם, "תחי, תחי פרלימו", ב-20 באפריל 2002 במטרה לשקף את המערכת הפוליטית-רב-מפלגתית החדשה במדינה.
הימלאיצטוס
הימלאיצטוס (שם מדעי: Himalayacetus; משמעות השם: "לווייתן ההימלאיה", למורדותיהם נמצא) הוא סוג לווייתן קדום בן למשפחת האמבולוצטיים, אשר נמצא במדינה הימאצ'ל פרדש שבצפון הודו והיה מאבותיהם של הלווייתנאים המודרניים. למעשה הוא נחשב למאובן הלווייתן הקדום ביותר שנמצא.
לווייתן זה חי בים תטיס במשך תקופת האאוקן לפני 53.5 מיליון שנה, בדומה לקרוביו הגנדקסיה (Gandakasia) והאמבולוצטוס מפקיסטן. המאובנים שלו תוארכו בידי החוקרים ג'ינג'ריך ובייפי ב-1998 והם כללו רק ממצאי לסת תחתונה. מאובני שיניו היו בעלי חריצים קטנים שהזכירו את שיני הפקיצטוס המאוחר יותר, כך שהוא נחשב לבן משפחת הפקיצטיים. רק ב-2001 החוקרים ג'ינג'ריך ובייפי שייכו אותו למשפחתו הנוכחית.
הלווייתן הקדום דמה במראהו לאמבולוצטוס והוא שחה בקרבת חופי ים תטיס ואולי צד כמו תנין ממארב לטרף ימי או יבשתי. בניגוד ללווייתנים המודרניים הוא יכל לעלות ליבשה אך היה איטי בהרבה בשחייה במים.
לה אינדיה
לינדה ויירה קביירו (באנגלית: Linda Viera Caballero; נולדה ב-9 במרץ 1969), הידועה יותר בשם לה אינדיה, היא זמרת פוארטו ריקנית ופזמונאית מסוגת הסלסה, האוס ופופ לטיני. לה אינדיה הייתה מועמדת הן לפרס גראמי והן לפרסי גראמי הלטיני, וזכתה בפרס גראמי הלטיני בקטגוריית "אלבום הסלסה הטוב ביותר עבור" האלבום Intensamente La India Con Canciones De Juan Gabriel.
נעוריה
קביירו נולדה בריו פידראס, פוארטו ריקו. שני הוריה עברו לניו יורק זמן קצר לאחר לידתה, והתיישבו באזור דרום ברונקס של העיר. בתחילה הם גרו עם סבתה של קביירו, אישה ששימשה השפעה חשובה על חייה של קביירו. היא החלה לשיר כנערה צעירה, ואף עברה הכשרה באופרה לזמן קצר. שם הבמה שלה, לה אינדיה, ניתן לה על ידי סבתה בגלל תווי פניה הכהים ושיערה הארוך, החלק והשחור. לה אינדיה מתוארת כפמיניסטית, לאחר שראתה את אביה מתעלל באמה בזמן שהתחבאה מתחת למיטה.
בובות אפריקאיות
בובות אפריקאיות הוא מושג המתייחס לתרבות הכנת בובות ביבשת אפריקה ומטרת ייצורן. בובות אלו בעלות טווח רחב של תפקידים המשתנים בהתאם לזמן ולמקום והן מסייעות לנשים בהבנת תפקידם החברתי-תרבותי.
תפקיד הבובות בנישואין
באנגולה כאשר אישה משבט הAmbo מתחתנת אמה מביאה לה בובת משפחה הנקראת על שם בעלה. הנשואה הטרייה מטפלת בבובה ומחזיקה אותה צמוד אליה לבטן באמצעות חגורה לצורך התעברות מהירה. בקרב אנשי Sotho כשאישה מתחילה לחפש פרטנר לנישואין סבתה תעניק לה בובה העשויה מחרוזים לענוד על הצוואר כדי להבטיח שגבר יחפש אחריה. במהלך טקס הנישואין האישה סוחבת בובה גדולה יותר שמטרתה לכוון לקראת הולדת ילדים מרובה. היא סוחבת אותה עד הולדת הילד הראשון והוא נקרא על שם הבובה.
אצל אנשי Venda משתמשים בבובה על מנת להעביר את חוקי הנישואין. כבר מילדות כאשר ילדה מקבלת בובה מסבתה עליה ללמוד מהן הדרישות מחיי הנישואין. גם הגבר נאלץ ללמוד חוקים אלו, כאשר הוא מתחתן עליו לרכוש את הבובה בעלות המשתווה למחירה של פרה, להגיע לסבתה של אשתו וללמוד את החוקים. רק לאחר תהליך זה ניתן לממש את הנישואין. ברוב התרבויות באפריקה הנישואין חסרי חשיבות כל עוד לא נולד הילד הראשון, "child-doll" לעיתים משמשת כתחליף לכך. הבעל מכין לאשתו בובה מעץ מקשט אותה בשיער וחרוזים ומעניק לאשתו. היא סוחבת את הבובה על גבה ומטפלת בה עד הגעת הילד הראשון.
תפקיד הבובות בפוריות
באפריקה הלחץ התרבותי להפוך לאמא הוא עצום, כבר בילדות נשים מחונכות להאמין שייעודן בחיים הוא ללדת ילדים, ואישה ללא ילדים לא מוערכת בחברה. בנוסף, יש שימוש בחשיבות הנושא לצורך שמירת הנורמות התרבותיות, אישה הסוטה מהנורמות מאוימת בכך שפוריותה תיפגע. אחת מהסיבות החשובות להבאת ילדים היא שהם אחראים לקבורה נאותה להוריהם. למשל אצל אנשי Edo מניגריה ישנה אמונה שמי שנקבר מחוסר ילדים, לא יגיע לקבורה נאותה ולכן לא יזכה להצטרף לאבותיו בעולם הבא. נשים ללא ילדים סופגות השפלות גם במהלך הקבורה, למשל, בקניה אנשי הגוס מחוררים את פטמות האישה בפירסינג לפני הקבורה אם היא חסרת ילדים ושמים תרנגולת ליד קברה שתבכה במקום הילדים שאינם.
בתרבות האפריקאית נעשה שימוש בבובות על מנת להבטיח את פוריות האישה או להחזיר את זו שאבדה. ישנה אמונה שכבר מהרגע שילדות נעשות פוריות הבובה מגנה על פוריותן וכשהן נישאות היא מסייעת בכניסה להריון. עבור נשים עם בעיות פוריות, הבובות מסייעות ביכולת להרות. בנוסף במקרים בהם נפטר ילד במשפחה הבובה מחליפה את מקום הילד ומעודדת את האם להיכנס להריון מחדש.
בקרב אנשי Zaramo בטנזניה כאשר הילדה מקבלת מחזור לראשונה היא נכנסת לבידוד ומקבלת בובה. היא מלבישה את הבובה בשיער שלה עצמה, בבגדיה ועיטוריה ומתייחסת אליה כבתה. בסיום הבידוד היא יוצאת לרקוד ברחובות כאשר הבובה לראשה ומקבלת מטבעות מהעוברים ושבים. הטקס מסתיים בנטרול הבובה על ידי הסרת העיטורים ממנה ושמירה עליה עד הילדה הבאה במשפחה שתהפוך לפוריה.
תפקיד הבובות כמתווכות תפקידים חברתיים-תרבותיים
בובות אפריקאיות מביאות לידיעה את קיומו החשוב של הבאת ילדים לעולם. הפיכת האישה לאמא מעלה את מעמדה החברתי עקב כך שמילאה את המשימה שהחברה הטילה עליה. הבובות נמצאות בחייהן של הנשים כבר מהילדות, טקס החניכה והנישואין והן אוכפות את שמירת הנורמות. משתמשים בהן בטווח רחב של טקסים ולמטרות שונות. לבובות יש תפקיד חשוב ביצירת הייצוגים של מערכות יחסים אצל גברים ונשים, תפיסה עצמית ותפיסות תרבותיות משותפות. אפילו הדרך בה השיער נהוג להיראות בתרבות מקומית מסוימת מתווך לילדה דרך בבובתה. כלומר האופן בו הבובות נעשות בכל שבט מסמנות גם את אידיאל היופי המצופה מן האישה.
בתרבות האפריקאית יש גבול דק בין משחק בבובות לטקסים הנעשים באמצעותם, היא בעלת תפקיד דו משמעי, בובה יכולה להשתייך לאישה מבוגרת והיא אינה תשחק בה אף פעם. זאת כי הבובה משמשת לעידוד פוריות, טיפול בעקרות והריון מזורז. לכן לבובה יש לעיתים מראה המזכיר איבר מין זכרי ומשויכות לה היבטים אנתרופומורפיים. הבובות מלמדות את הנשים כבר מילדות מהו תפקידן המגדרי והקשרו למיניות.
השלבים השונים שעוברת האישה במהלך התפתחותה מסומל גם בטווח הרחב של סוגי הבובות כאשר כל אחת מעוצבת בצורה אחרת הממחישה את תפקידה. למשל אצל אנשי Ndebele בובת החניכה עם חרוז בצורת דמעה על מנת לבטא את אובדן הילדה שגדלה או בגלל התלאות שתעבור בטקס החניכה. בובת הכלה מאופיינת בהינומה ועיטורים כאשר כל עיטור מסמל את מספר ראשי הבקר שמשפחתה תקבל עבורה. בובת האם מסמלת את כבודה כאשר אישה נשואה עם ילדים מסומלת בצבעי אדום ושחור ושילוב של חרוזים בצבע כחול ושחור מסמל שהגיעה לנישואין בתולה. בובת הנערה הבתולה מסומלת כרווקה על ידי ידיה החשופות.
הצעדה לשוויון לאומי
את הצעדה יזמו האקטיביסטים דייוויד מיקסנר וקליב ג'ונס, והיא הייתה ההפגנה הראשונה בנושא זכויות להט"ב בארצות הברית שנערכה בוושינגטון די. סי. מאז שנת 2000. ארגונים אחרים יזמו פעילויות נוספות במהלך סוף השבוע בו התקיימה ההפגנה, ובהן צוינו 11 שנים לרצח של מת'יו שפרד, שקידם תשומת-לב ציבורית ופעולות חקיקה בנושא פשעי שנאה.
רקע
מאות אלפי מפגינים אשר כללו בעיקר את חברי קהילת הלהט"ב לצד פעילים חברתיים בהם מטעם ארגוני זכויות אדם צעדו ביום ראשון ה-11 באוקטובר 2009 מהבית הלבן אל עבר הקפיטול, בדרישה שהנשיא ברק אובמה יפעל, כפי שהצהיר, לביטול מדיניות "אל תשאל, אל תספר" של צבא ארצות הברית האוסרת על הומואים ולסביות מוצהרים לשרת בצבא, וכן לפעול לביטול אפליה של אנשי להט"ב בתחומים נוספים בהם אפליה בתעסוקה, דברי שנאה, מתן שירותים ועוד. ארגונים רבים התקוממו לאחר אישורה של הצעה 8 בקליפורניה המבטלת את האפשרות לנישואים חד מיניים במדינה ומחו נגד מה שנתפס בעיניים כאוזלת יד בנושא מצד ממשלו של אובמה. על אף שלא הייתה הערכה רשמית של כמות המשתתפים, אמצעי התקשורת בארצות הברית העריכו כי בצעדה השתתפו מעל 200,000 איש. שלא כמו באירועים דומים שנערכו בשנים 1979, 1987, 1993 ו-2000 בהם הופיעו ידוענים והם משכו עד חצי מיליון איש, "הצעדה לשוויון לאומי" נשאה אופי של תנועה שורשית, ותוכננה להיות בסגנון מאופק.
מכיוון שהמארגנים עשו שימוש נרחב ברשתות חברתיות באינטרנט על מנת לגייס את המשתתפים, האירוע אורגן במהירות רבה יותר ובפחות הוצאות כלכליות בהשוואה לאירועים הקודמים. המארגנים הוציאו סכום של 156,000 דולר על הפקת האירוע, וגייסו סכום של 260,000 דולר.
מלבד נאומים, במהלך האירוע הועברו סדנאות בנושאים שונים הקשורים לזכויות להט"ב כגון התרת שירות צבאי עבור להט"בים ברחבי העולם, אימוץ, וזכויות עבור טרנסג'נדרים. קליב ג'ונס ושרי וולף קיימו סדנה בבית הקפה "Busboys and Poets", עם כמה מאות משתתפים, בנושא המאבק לזכויות להט"ב של הקהילה הגאה.
נואמים
לאחר שהגיעה הצעדה מהבית הלבן אל הקפיטול, התקיים במקום כנס ובו נאמו יותר מ-30 אישים. בין הנואמים היו:
נאום הנשיא אובמה
בערב שלפני הצעדה התקיים בוושינגטון אירוע מטעם הקמפיין לזכויות אדם, ארגון הלהט"ב הגדול והמשמעותי ביותר מסוגו בארצות הברית. באירוע נאם הנשיא ברק אובמה, והייתה זו הפעם השנייה שנשיא מכהן נואם בפני הארגון. הראשון לעשות כן היה ביל קלינטון, בשנת 1997.