cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קפסולה חיידקית
הרכב הקפסולה וזיהויה
העובדה כי הקפסולה צמודה ומהודקת היטב לחלק החיצוני של החיידקים מקשה מאוד על צביעתה. חיידקים שמייצרים את הקפסולה יראו במיקרוסקופ אור, לאחר צביעת גראם, כהים הרבה יותר בהשוואה לשכבת הקפסולה שלא תספוח את הצבע ותראה כהילה בהירה מסביב לחיידקים. על מנת להבחין בקפסולה דרך התבוננות במיקרוסקופ אור ניתן להשתמש בשתי שיטות מקובלות: שכבת קפסולה קטנה מאוד, שלא ניתנת להבחנה באמצעות מיקרוסקופ אור בשיטות הנ"ל, דוגמת זאת של חיידקי Streptococcus agalactiae נקראת מיקרוקפסולה (Microcapsule). ניתן לזהות חיידקים בעלי קפסולה על ידי התבוננות במרקם המושבות שהם יוצרים על גבי צלחות פטרי. קרקעות מזון מסוימות (לרוב אלה בעלות ריכוז גבוה של סוכרים), דוגמת אגר MacConkey, מעודדות מינים מסוימים של חיידקים לייצר שכבת קפסולה. מרקם מושבות אלה יראה רירי מאוד.
תפקידי הקפסולה
לא כל החיידקים מייצרים את שכבת הקפסולה. יתרה מזאת, לא כל מיני החיידקים שכן ידועים בתור יצרני קפסולה ייצרו אותה. יצירת הקפסולה תלויה בראש ובראשונה בסביבה ובתנאים החיצוניים בה נתון החיידק. עם זאת, יצירת הקפסולה תורמת רבות לשרידותם ושגשוגם של החיידקים ומהווה גורם אלימות מרכזי בשל מספר סיבות:
שינוי הרכב הקפסולה בקרב מין מסוים של חיידקים יוצר למעשה את הזנים והסרוטיפים השונים של אותו מין חיידקים. שיטת קלסיפיקציה של זנים לפי הרכב הקפסולה (K antigen) מהווה את אחת השיטות המקובלות בקרב המיקרוביולוגים למיון חיידקים. שיטות נוספות כוללות קלסיפיקציה לפי הרכב הפוליסכרידים במולקולת LPS (O antigen) ולפי הרכב חלבוני השוטון (H antigen). בשל כך מהווה הקפסולה אתר מטרה ליצירת חיסונים (חיסונים נגד החיידקים, Streptococcus pneumoniae ו-Haemophilus influenzae type b'').
חיידקים מייצרי קפסולה שכיחים ברפואה
הרשימה הבאה כוללת חיידקים מייצרי קפסולה שכיחים שעלולים לגרום לזיהומים בבעלי חיים ובבני האדם. השמר הפותגני Cryptococcus neoformans, אף על פי שאינו חיידק, מייצר קפסולה שדומה במרכיביה לחיידקית.
עונת 1981/1982 בלה ליגה
עונת 1981/1982 הייתה העונה ה-51 של לה ליגה שהיא הליגה הספרדית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-19 בספטמבר 1981 והסתיימה ב-25 באפריל 1982.
הליגה כללה 18 קבוצות. קבוצות שזכו במקום 15-17 יעברו בסוף העונה לליגת משנה.
מליגת המשנה עלו קדיס, קאסטיון, וראסינג סנטנדר.
ריאל סוסיאדד זכתה בתואר וזאת בפעם השנייה בתולדות המועדון. ריאל סוסיאדד זכתה גם בסופר קאפ הספרדי בפעם הראשונה והיחידה בהיסטוריית המועדון, לאחר ניצחון על ריאל מדריד 5-0 במפגש הכפול.
כדורגלנים מצטיינים
"פרס זאמורה" לשוער הטוב ביותר הוענק: לואיס ארקונדה, ריאל סוסיאדד, שספג 33 שערים ב-34 משחקים. הוא זכה בתואר בפעם השלישית ברציפות.
פרס דון בלון הוענק על ידי העיתון דון בלון:
אדיר ונאור
אַדִּיר וְנָאוֹר הוא פיוט שמחברו אינו ידוע, שנאמר בחזרת הש"ץ ביום הכיפורים במרבית קהילות ישראל. במנהגי האשכנזים בתפילת מוסף ובנוסח הספרדים בכל תפילות היום. יהודי ספרד נוהגים לומר פיוט זה בדרך כלל בניגון קצבי.
מבנה הפיוט
המבנה המקובל של פיוטי "מי א-ל כמוך" הבאים לאחר סדרי הפסוקים הוא טורים בני שתי צלעות קצרות המסודרים על פי אקרוסטיכון אלפביתי. בסוף כל טור, ולעתים גם בתחילתו, בא הרפרן (הפזמון החוזר) שנועד לעניית הקהל ולקוח מתוך הפסוק המתפייט:. בסוף הפיוט נאמר הפסוק אותו הוא בא לפייט: "ככתוב על יד נביאך 'מי א-ל כמוך ...'"
גם הפיוט הזה מקיים מבנה כללי זה, וייתכן אף שהוא הוא מקורו של המבנה המקובל, ושאר הפיוטים הושפעו ממנו. הפיוט "אדיר ונאור" הוא פשוט יחסית, וכל צלע בו כוללת תואר שבח אחד לה', והאקרוסיטיכון מצופף ומקצה אות אחת לכל צלע. הפיוט שלפנינו מורכב רק משבחים לה', אך לא כל פיוטי הסוג מוגבלים כך בתוכנם.
סגנון
הפיוט אינו מחורז, ולכן שייך כנראה לתקופת הפיוט הקדם-קלאסי (לפני המאה השישית). למרות קדמותו זו, המוכחת גם מתפוצתו במחזורי העדות השונות, כמעט לא נמצאו העתקות שלו בגניזה הקהירית.
כאמור, הפיוט פשוט מאד בסגנונו, ואינו כולל דבר מלבד רשימה של שבחים מקובלים לקב"ה. הפיוט מושתת על המבנה המופלג (=הסופרלטיבי) ובשימוש במילים כמו "אדיר", "נורא" ו"מי אל כמוך". מבנה זה מופיע בתפילת חנה:.
משפט אוילר
משפט אוילר הוא הכללה של המשפט הקטן של פרמה ממספרים ראשוניים למספרים טבעיים כלשהם. המשפט קרוי על שמו של לאונרד אוילר.
משפט אוילר פורסם לראשונה במאמרו של אוילר "Methodus Inveniendi Lineas Curvas Maximi Minive Proprietate Gaudentes", שפורסם בשנת 1744. במאמר זה הציג אוילר את המושג פונקציונלי, שהוא פונקציה שלוקחת פונקציות אחרות כקלט, והוא השתמש במושג זה כדי לגזור את משוואת אוילר-לגראנג'. המשפט היווה תרומה משמעותית לפיתוח החשבון והייתה לו השפעה מתמשכת על תחום המתמטיקה. למשפט אוילר היו גם יישומים רבים בתחומים שונים, כולל פיזיקה, הנדסה וכלכלה, והוא ממשיך להיות בשימוש נרחב עד היום. אחד היישומים הנודעים של המשפט הוא בשיטת ההצפנה הנפוצה הקרויה RSA.
המשפט
בנוסחה זו, (קרי: "פִי של n") היא פונקציית אוילר של \ n, השווה למספרם של המספרים הזרים ל-\ n וקטנים ממנו.
משפט אוילר אינו נותן את התוצאה הטובה ביותר האפשרית. לדוגמה, כל מספר זר ל-240 מקיים, בעוד ש-. את החזקה הקטנה ביותר שתבטיח התנהגות כזו מסמנים ב-, והיא שווה לאקספוננט של חבורת אוילר ה-\ n-ית. בעוד שפונקציית אוילר של מתקבלת מהכפלת כל המספרים, הפונקציה \ \lambda שווה לכפולה המשותפת המינימלית של כל המספרים האלה (לאחר שהגורם \ 2^{s-1} מוחלף ב-\ 2^{s-2}, אם \ 2 \leq s).
הוכחת המשפט
המשפט נובע מיד מן העובדה שקבוצת המספרים הזרים ל-\ n מהווה חבורה (חבורת אוילר של \ n) ביחס לכפל ולקיחת השארית בחלוקה ל-\ n. הגודל של חבורה זו הוא \ \phi(n), ולכן כל איבר בחבורה מקיים (משפט לגראנז').
להלן הוכחה ישירה. על-פי הגדרת הפונקציה, הוא מספר השאריות הזרות ל-\ n היכולות להתקבל מחילוק ב-\ n. נסמן קבוצה זו כך:  כעת נכפיל את כל איברי הקבוצה ב-\ a. נקבל את הקבוצה . על פי החשבון המודולרי, בבסיס \ n, קיבלנו אותה קבוצה. נראה זאת:
ומאחר ששתי הקבוצות זהות - גם מכפלת איבריהם צריכה להיות שווה:, ומאחר שהמספר הוא מכפלת מספרים זרים ל-\ n, וגם הוא זר ל-\ n, ניתן לחלק בו את שני צידי המשוואה. כלומר: ו-\ k, על פי הגדרתו, הוא מספר השאריות הזרות ל-\ n בחילוק ל- \ n. כלומר - הוא שווה ל-.
הרחבה
יהיו \ m,n מספרים טבעיים. , כאשר מספרים ראשוניים שונים ו-\ n_i >0 עבור. נסמן, כאשר הוא המחלק המשותף המקסימלי של \ a ושל \ b, ו-. אזי מספר הפתרונות של המשוואה מחושב באופן הבא:
הכרוניקה האנגלו-סקסונית
הכרוניקה האנגלו-סקסונית (באנגלית: Anglo-Saxon Chronicle) היא הכרוניקה הגדולה ביותר שנכתבה באנגליה האנגלו-סקסונית. הכרוניקה מהווה רשימת אירועים מפורטת המתעדת בסדר כרונולוגי את ההיסטוריה של אנגליה בתקופה האנגלו-סקסונית וכן בתקופה של כמה מאות שנים קודם לכן, לרבות התקופה הרומית. בכמה מחלקיו המקור נחשב לאמין, אך לא פעם האובייקטיביות שלו מוטלת בספק. לנוכח השוואה למקורות אחרים מימי הביניים, אפשר להיווכח כי לעיתים הכרוניקה משמיטה אירועים חשובים, מספקת גרסאות חד צדדיות לאירועים אחרים, וכוללת סתירות לא מעטות בין חלקיה. אף על פי כן, הכרוניקה האנגלו-סקסונית מהווה לצד ההיסטוריה הכנסייתית של העם האנגלי את המקור החשוב ביותר ממנו אנו למדים על קורותיה של אנגליה בין תום השלטון הרומי במאה ה-5 ועד לכיבוש הנורמני במאה ה-11. לצד תרומה לחקר ההיסטוריה של אנגליה, מעצם היותה של הכרוניקה אחת היצירות הגדולות ביותר שנכתבו באנגלית עתיקה, היא מהווה מקור חשוב ויוצא דופן ללימוד תולדות השפה האנגלית.
מלאכת הכתיבה החלה בממלכת וסקס בימיו של המלך אלפרד הגדול במהלך המחצית השנייה של המאה ה-9. תחילה, כללה הכרוניקה תיעוד בדיעבד של תולדות בריטניה משנת 60 לפנה"ס, סמוך לעת הגעת הרומאים לבריטניה. בהמשך מפורטים אירועים שונים אשר אירעו בתקופה הרומית והאנגלו-סקסונית, עד לעת חיבור הכרוניקה. לאחר מכן, כותבים הוסיפו לאורך השנים, בדרך כלל אחת לכמה חודשים, אירועים עדכניים. תיעוד אירועים אלו נעשה בזמן אמת וסמוך לעת התרחשותם. גרסאות שונות של הכרוניקה המשיכו באופן זה לתעד אירועים בתולדות בריטניה עד לשנת 1154, כמאה שנה לאחר הכיבוש הנורמני. כיום ברשות החוקרים תשעה כתבי יד של הכרוניקה, המהווים ככל הנראה עותק של המסמך המקורי שאבד עם השנים. כתבי יד אלו נמצאו במאות השנים האחרונות ברחבי מנזרים שונים לרוחבה של אנגליה. שבעה מתוך תשעה כתבי היד נמצאים כיום בספרייה הבריטית, אחד נוסף שוכן בספרייה הבודליינית, והכתב הנותר ממוקם באוניברסיטת קיימברידג'.
כתבי היד
כל כתבי היד של הכרוניקה האנגלו-סקסונית שנמצאים כיום בידינו מהווים עותקים של גרסאות קודמות יותר, אשר בתורם הם גרסאות של הטקסט המקורי. אף על פי שהתאריך והמיקום המדויקים של כתיבת הכרוניקה אינם ידועים, ישנה תמימות דעים בקרב החוקרים כי הגרסה המקורית נכתבה במאה ה-9 בממלכת וסקס, ככל הנראה בחצרו של המלך אלפרד הגדול. לאחר כתיבת הגרסה המקורית של הכרוניקה, נוצרו עבורה מספר עותקים אשר הופצו למנזרים שונים ברחבי אנגליה, זאת על מנת לשמר אותם. עם השנים הגרסה המקורית אבדה וכך גם חלק מהעותקים שלה, ובמקביל העותקים עצמם זכו לגרסאות חדשות, מהן יש לנו כיום תשעה.
מתוך תשעה כתבי היד של הכרוניקה האנגלו-סקסונית אשר שרדו עד ימינו, שבעה כתובים במלואם באנגלית עתיקה. כתב יד נוסף, תמצית קנטרברי הדו-לשונית (גרסה F), כולל טקסט כפול וזהה הן באנגלית עתיקה והן בלטינית. כתב יד אחר, כרוניקת פטרבורו (גרסה E), משלב לצד טקסט מוקדם יותר באנגלית עתיקה גם טקסט מאוחר יותר באנגלית תיכונה.
התפתחות הגרסאות
כאמור, כל כתבי היד של הכרוניקה האגנלו-סקסונית שנמצאים כיום בימינו נובעים ממקורות מוקדמים יותר ומהווים עותקים של מקורות אלו. בהשפעת הטקסט המקורי, נכתבו בשלהי המאה ה-9 שלושה חיבורים קדומים שונים: ספר השנים של סנט נאוטס, חיי המלך אלפרד וכרוניקת אתלווירד. במקביל זכה הטקסט המקורי לעותקים רבים. אחד העותקים התפתח ככל הנראה מוקדם יחסית אל כרוניקת וינצ'סטר (גרסת A). בין השנים 1001 ו-1013 וינצ'סטר הועתקה אף היא, והעתק זה מכונה כיום כרוניקת וינצ'סטר (גרסת A2).
עותק נוסף של הטקסט המקורי של הכרוניקה, אשר שימש גם את כתיבת חיי המלך אלפרד, הועתק לגרסה מאוחרת יותר. על בסיס גרסה זאת, אשר לא קיימת כיום, נכתבו במקביל כרוניקת אבינגדון 1 (גרסה B) וכרוניקת אבינגדון 2 (גרסה C) במהלך אמצע המאה ה-11 במנזר אבינגדון. מהגרסה עליה התבססו כרוניקות אבינגדון, התפתחה גרסה נוספת, ככל הנראה בנורת'מבריה. גרסה זאת אשר אבדה עם השנים ומכונה הגרסה הצפונית, היוותה את הבסיס לעותק מאוחר יותר – כרוניקת פטרבורו (גרסה E). כרוניקה מאוחרת אחרת, כרוניקת ווסטר (גרסה D), היוותה כנראה שילוב של הגרסה הצפונית יחד עם חיבור חיצוני, ההיסטוריה הכנסייתית של בדה ונרביליס. לצד כל אלו, גרסה מאוחרת ויוצאת דופן של הכרוניקה האנגלו-סקסונית, תמצית קנטרברי הדו-לשונית (גרסה F), התפתחה כנראה הן מהגרסה הצפונית של הכרוניקה והן מכרוניקת וינצ'סטר (גרסה A).
מוצאם של הקטע הקוטוניאני (גרסה H) וכרוניקת שולחן חג הפסחא (גרסה I) אינו ידוע במדויק, אך בדומה לשאר הגרסאות הן התפתחו מעותקים קדומים יותר.
בטאנס
בטאנס (בפיליפינית: Lalawigan ng Batanes) היא פרובינציה וארכיפלג בפיליפינים, במחוז עמק קגאיאן. האיים ממוקמים מצפון לאי לוזון. בטאנס היא הפרובינציה הצפונית ביותר במדינה וגם הקטנה ביותר, הן מבחינת אוכלוסייה והן מבחינת שטח. עיר הבירה הממוקמת באי בטאן היא בסקו.
בטאנס מורכבת מקבוצת איים הממוקמים כ-162 ק"מ מצפון ללוזון וכ-190 ק"מ דרומית לטאיוואן, מופרד מאיי בובויאן של מחוז קגייאן על ידי תעלת באלינטנג, ומטייוואן על ידי תעלת באשי.
מגע של מינק
מגע של מינק (באנגלית: That Touch of Mink) הוא סרט קומדיה רומנטית אמריקאי משנת 1962 בבימויו של דלברט מאן, עם קרי גרנט, דוריס דיי וגיג יאנג בתפקידים הראשיים.
הסרט היה מועמד לפרס אוסקר על העיצוב האמנותי, התסריט המקורי והסאונד. קרי גרנט היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי. הסרט זכה בפרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - קומדיה או מוזיקלי.
תקציר העלילה
פיליפ שיין (קרי גרנט) הוא איש עסקים עשיר ורווק מבוקש. הוא נוסע ברולס-רויס שלו ביחד עם מזכירו ועוזרו, רוג'ר (גיג יאנג). המכונית שלהם מתיזה בוץ על בגדיה של קתי טימברלייק (דוריס דיי) שנמצאת בדרכה לקבלת קצבת אבטלה.
קתי מתקבלת על ידי פקיד הלשכה, ביסלי (ג'ון אסטין) שמציע לה הצעה מגונה לפני שנותן לה את ההמחאה והיא משיבה לו באופן בוטה. פיליפ מבחין מחלון משרדו בקתי ושולח את רוג'ר להביא אותה אליו לשם התנצלות. היא מגיעה כועסת אבל כשהיא רואה את פיליפ היפה היא מתרככת. מתחיל רומן ביניהם עם עליות וירידות. פיליפ קונה לה מעיל מינק, לוקח אותה למשחק בייסבול בו היא מתווכחת עם מיקי מנטל ויוגי ברה. הוא מציע לה להצטרף לסטיל באירופה. קתי מתייעצת עם שותפתה לדירה, קוני (אודרי מדוס) ומחליטה לסרב.
לבסוף בעצת חברתה קוני היא מסכימה לטוס איתו לברמודה. כאשר היא רואה במלון את המיטה הכפולה היא מקבלת פריחה בעור מהתרגשות והם נאלצים לחזור. שוב בעצת קוני היא טסה בעצמה לברמודה ומתקשרת לפיליפ שיבוא. עד שהוא מגיע היא מספיקה לגמור בקבוק משקה אלכוהולי ולהשתכר קלות ושוב הם נאלצים לחזור לניו יורק.
הם מתפייסים וכעת פיליפ מקבל פריחה מהתרגשות. לבסוף רואים אותם מטיילים בפארק עם תינוקם.
Btooom!
Btooom! (ביפנית: ブトゥーム!; בתעתיק לעברית: בּּּּוּטֱוּמוּ!; בעברית: בטום!; מסוגנן כ-BTOOOM!) היא סדרת מאנגה יפנית שנכתבה ואוירה על ידי יוניה אינואה. סדרת המאנגה פורסמה במגזין "Weekly Comic Bunch" השבועי מאז 2009 ואחר כך פורסמה במגזין "Monthly Comic Bunch" החודשי עד אוגוסט 2018. הפרקים שפורסמו סודרו לתוך כרכים. נכון לאוגוסט 2018, ישנם 26 כרכים. עלילת הסדרה מתמקדת בריוטה סקאמוטו, אדם צעיר מתבודד ומובטל אשר נמצא ברשימת העשרת הטובים ביותר בעולם במשחק הווידאו "Btooom!". לאחר שריוטה הועמד להשתתפות בגרסת המציאות של המשחק, הוא נלכד בתוכו ונישא באופן וירטואלי למושאת אהבתו, הימיקו. בעזרת שחקנים נוספים, על ריוטה והימיקו למצוא דרך לחזור בחזרה לעולם האמיתי.
עיבוד אנימה שמכסה את ה-50 הפרקים הראשונים (תחילת הכרך התשיעי) הופקה על ידי Madhouse ושודרה ביפן בערוץ Tokyo MX מ-4 באוקטובר עד 20 בדצמבר 2012 והוזרמה עם כתוביות באנגלית על ידי קראנצ'ירול. המאנגה תורגמה לאנגלית ופורסמה באמריקה הצפונית על ידי Yen Press וסדרת האנימה תורגמה לאנגלית על ידי Sentai Filmworks.
עלילה
ריוטה סאקמוטו הוא אדם צעיר בן 22 ומובטל שגר עם אמו, יוקי. הוא אחד מהשחקנים הטובים ביותר במשחק רשת מרובה משתתפים בשם "Btooom!" (בטום!). יום אחד, הוא מתעורר במה שנראה כמו אי טרופי, אף על פי שהוא לא זוכר איך או למה בכלל הוא הועבר לשם. בעודו מתהלך באי, ריוטה מבחין באדם וקורא לעזרה. הזר זורק אליו פצצה בתגובה. ריוטה מבין לאחר מכן כי חייו בסכנה וכי הוא איכשהו נלכד בגרסת המציאות של המשחק האהוב עליו. במשחק, ריוטה פוגש בהימיקו, שחקנית באטום! ואשתו של ריוטה במשחק.
סוגי הבימים
במהלך הסדרה מוצגים כ-8 סוגים של "בימים" (פצצות) שונות ממשחק הווידאו עצמו:
דמויות
הערה: דיבוב הדמויות מתייחס לסדרת האנימה בלבד.
דמויות ראשיות
ריוטה סקאמוטו (坂本 竜太) מדובב על ידי קנטה הונגו (יפנית), טיילר גלינדו (אנגלית) ריוטה הוא הפרוטגוניסט הגברי בסדרה. בן 22. הוא שחקן באליטה של דרגת 4 כוכבים במשחק הווידאו "בטום!". הוא הועמד על ידי אמו להשתתף בגרסת המציאות של המשחק. מספר שנים לפני עלילת הסדרה, ריוטה מוצג כאדם גס רוח כלפי אמו, בעקבות כך שהיא מכריחה אתו לעבוד בעבודות שהיא מצאה בשבילו. בעקבות כך שהוא התכוון להשיג עבודה ב-"טירנוס יפן" (Tyrannos Japan), החברה שפיתחה את המשחק "בטום!", הוא מוצא את התערבותו של אמו מיותרת. מערכת היחסים שלו עם אביו החורג מסובכת והוא מראה אליו רק מעט כבוד. אפילו לפני שידע שהימיקו הייתה אשתו במשחק, הוא מפתח רגשות כלפיה ולאחר שהם מגלים את האמת, הם נשבעים למצוא דרך הביתה ביחד ולהפוך לזוג במציאות גם.
הימיקו (ヒミコ) / אמילה (エミリア) מדובבת על ידי סוזוקו מימורי (יפנית), בריטני קרבווסקי (אנגלית) הימיקו היא הפרוטגוניסטית הנשית בסדרה. שמה האמיתי הוא אמילה. היא ילדה בתיכון ושחקנית במשחק "בטום!" ואשתו של ריוטה במשחק, אף על פי שהם לא שמים לכך לב בהתחלה. יש לה רגשות כלפי ריוטה והיא משתפת פעולה איתו במשחק בטום!. מספר שנים לפני עלילת הסדרה, הימיקו מוצגת כילדה בתיכון. היא הכירה את יושיאוקה ואת להקתו והופכת לידידה שלו. להקתו של יושיאוקה פופולרית בקרב בנות התיכון. היא מזמינה את חברותיה מיהו, אריסה ויוקי לפגוש את יושיאוקה ואת להקתו בדירתם אחרי בית ספר. הימקו עוזבת את הדירה כדי ללכת לדירתה שנמצאת באותו ביניין כדי לקחת כמה חטיפים. אף על פי כן, כשהיא מגיעה בחזרה לדירתו של יושיאוקה, היא עדה לחברותיה שנאנסות. במהרה תוקפת את יושיאוקה ובורחת. בסופו של דבר, היא הועמדה על ידי חברותיה להשתתפות במשחק. לאחר שפגשה את ריוטה במציאות ומגלה את האמת עליו, הימיקו מתגברת על פחדיה כנגד גברים. לאחר שחשפו את רגשותיהם אחד של השני, הם נשבעים למצוא דרך הביתה ביחד ולהפוך לזוג במציאות גם.
אויבים
קוסוק קירה (吉良 康介) מדובב על ידי מיוקי סוואשירו (יפנית), צ'לסה מקקורדי (אנגלית) קוסוק קירה הוא אחד משחקני בטום!. משוער כי הוא בדרגת 3 כוכבים בעולם בטום!. הוא בנו של יושיהיסה קירה והוא הורשע ברצח 3 נשים ואניסתן בגיל 14. בגרסת המציאות של משחק הבטום!, יש לו טבע סדיסטי באופן קיצוני ואין לו נקיפות מצפון לגבי רצח אנשים אחרים, כיוון שאביו התעלל בו. הוא הובס פעם אחת על ידי ריוטה ומפסיד את הבים שלו אליו, אבל ריוטה לא הרג אותו מתוך רחמים. הוא משוטט באי ומשכנע אחרים לבטוח בו. לאחר שהצליח להשיג בחזרה שתיים מהבים שלו, הוא הורג את שיגמסה קוסונוקי ולוקח את הסט של הבים שלו מסוג "מחפש". הוא משכנע את היטרו טוגו ועוד שניים לצרף אותו אליהם וליצור ברית שמתכננת לברוח מהאי ביחד על ידי הריגת כל שאר השחקנים וגנבת הצ'יפים שלהם. למרות זאת, כשניסה להדוף לפניה את נובוטקה וקינושיטה, הוא הובס שוב על ידי ריוטה
מאסאשי מיאמוטו (宮本 雅志) מדובב על ידי טקיה קורודה (יפנית), ג'ובן ג'קסון (אנגלית) מאסאשי היה שחקן בטום! וותיק מלחמה. הוא בהתחלה לא צד אנשים אבל לאחר שהבין שלהרוג זאת הדרך היחידה לשרוד, הוא הפוך לאחד מין היריבים האימתניים. העיכוב היחיד שלו הוא הנטייה להסתמך על סכין לחימה ואינסטינקטים במקום הכלים שהוענקו לו, כמו הבים והרדאר. בהתחלה הוא חבר לאישמו קונדו, מיטסואו אקיצ'י והימיקו. הוא הורג באכזריות את אישמו קונדו בחתיכת גרונו לאחר שדיבר רבות נגדו. לאחר שמיטסואו אקיצ'י והימיקו לוקחים את האספקה שלו ועוזבים אותו, הוא חובר לשויצ'י נאטסום. הוא חוטף את הימיקו וחותך את אצבעותיו של קיושי טאירה עם סכינו. הוא נהרג על ידי ריוטה.
נובוטקה אודה (織田 信隆) מדובב על ידי יואיצ'י נקמורה (יפנית), קרש באויסט (אנגלית) אודה נחשב לאחד משחקני הבטום! המסוכנים ביותר. היה חברו הטוב ביותר של ריוטה בתיכון והם הסתובבו ביחד לעיתים קרובות. החברות ביהם הידרדרה לאחר שאודה קיים יחסי מין עם אהבתו של ריוטה. אז, הוא היה תחרותי, טוב בהכל, בין אם בספורט ובין אם בלימודים, מאוד פופולרי בקרב הבנים והבנות וכל הזמן עליז וחסר רגשות במקצת. הוא פרש מבית הספר והפך למארח, אפילו היה בבעלותו מועדון, אבל הסיבות שבגללן הוא הועמד להשתתפות במשחק נותרו מסתוריות. הוא נתקל בריוטה לאחר שהם ניסו לקחת את מזוודת אספקת האוכל וזה לא לוקח זמן רב עד שהם מזהים אחד את השני. הוא מנסה לגרום לריוטה להצטרף אליו, אבל אין לו כוונה לוויתור המנהיגות שלו, עד שהוא ושותפתו הידמי קינושיטה הוקפו על ידי ארבעה שחקנים ואודה התכוון לנטוש אותה ולברוח בעצמו אבל ריוטה נראה מציל את שניהם.
משהיטו דט (伊達 雅仁) מדובב על ידי קן נריטה (יפנית), דויד מטרנגה (אנגלית) משהיטו היה רופא שעבד באותו בית חולים שבו עבדה שיקי מוראסקי. הוא היה מעורב בתביעת רשלנות רפואית בבית החולים ולאחר שהבין שמוראסקי מוכנה לעזור לו עם החיפוי, הוא הופך אותה לשעיר לעזעזל כדי להגן על עצמו עוד יותר. לאחר שברח מסבב בטום! הקודם, משהיטו נבחר פעם נוספת להשתתף במשחק. לאחר 3 ימים שהלך לבד, הוא פוגש בטאירה ומטפל בפצעיו וכך זוכה באמונו וגם באומנם של ריוטה והימיקו. מאוחר יותר, הימיקו הופכת לחשדנית בעקבות הידע שלו במשחק. כשהם הולכים לקחת אספקה רפואית, הוא מנסה להרוג את ריוטה אבל נכשל ונפצע קשה. שיקי מוראסקי מחליטה לסלוח לו ולתת לו לחיות ואף מטפלת בפצעיו אף על פי שהוא בגד בה בפעם הקודמת.
קיושי טאירה (平 清) מדובב על ידי טורו אוקוואה (יפנית), אנדריו לוב (אנגלית) קיושי הוא אחד משחקני בטום!. הוא היה סוכן נדל"ן לפני השתתפותו במשחק. הוא מאמין כי הוא הועמד להשתתפות במשחק אחרי שהתווכח עם לקוח. טאירה חובר לריוטה והימיקו וביחד הם יוצרים ברית כדי לצאת מהאי המבוסס על המשחק. בתחילה, הראה שאינו מתכוון לפגוע באף אחד. אף על פי כן, כשנפצע, היאוש התחיל לשנות את אישיותו. היה לו 2 צ'יפים שהוא לקח מגופות והוא ניסה להרוג את ריוטה כדי לקחת את השאר. לאחר שנכשל להרוג את ריוטה, הוא בורח אף על פי שנקרא לחזור על ידי ריוטה. הוא נתקל בארבעה דרקוני קומנדו ומתאבד באמצעות בים מסוג "המחפש" שלו.
הידמי קינושיטה (木下 秀美) מדובבת על ידי יוקו היסאקה (יפנית), שלי קאלן-בלאק (אנגלית) הידמי היא שחקנית בטום! אנוכית וקלת דעת שמאחדת כוחות עם נובוטקה עד שהיא ננטשת על ידו. בעלת מצחק גדול, בת 19. במקור הייתה דוגמנית מפורסמת, היה לה חבר שהיה כוכב כדורגל שאפתן, שהוכרח לפרוש לאחר שנפצע. לאחר שנפרדו, היא הבטיחה לו לשמור על קשר, אבל לאחר שנה שלא שמע ממנה, הוא התאבד, כאשר משפחתו ואחרים מאשימים אותה, מה שמוביל אותה למועמדות להשתתפות במשחק. היא נורתה בראשה על ידי הטייס כשניסתה לחטוף את המסוק.
יושיאקי אימגווה (今川 義昭) מדובב על ידי טורו נרה (יפנית), ישועה שלטז (אנגלית) יושיאקי היה שחקן בטום!. היה יריבו הראשון של ריוטה ונהרג על ידו.
יושיהיסה קירה (吉良 義久) מדובב על ידי היסאו אגווה (יפנית), כריסטופר אירס (אנגלית) יושיהיסה הוא אחד מהשחקים של בטום! והאב המתעלל של קוסוק קירה. נהרג על ידי בנו.
מיטסואו אקיצ'י (明智 光男) מדובב על ידי ישוריהו מאמייה (יפנית), מארק אקס. לסקובסקי (אנגלית) מיטסואו מוצג כאדם שמן וגדול ממדים. בהתחלה הוא היה עם הימיקו, מאסאשי מיאמוטו ואישמו קונדו. לאחר שאישמו קונדו נהרג על ידי מאסאשי מיאמוטו, הוא והימיקו בורחים ממיאמוטו ולוקחים את האספקה. הוא מלמד את הימיקו להשתמש בראדר למציאת אנשים. נהרג על ידי הימיקו כשניסה לאנוס אותה.
דמויות אחרות
שיקי מוראסקי (村崎 志紀) מדובבת על ידי ריקה פוקמי (יפנית), מאגי פלקנו (אנגלית) שחקנית מהסבב הקודם של בטום!, שנה וחצי לפני תחילת הסדרה ושותפה לשעבר של משהיטו. היא נבגדה על ידי משהיטו אחרי שהיא נהפכה לשעיר לעזאזל בעקבות הרשלנות הרפואית שלו. שיקי לאחר מכן הועמדה להשתתפות בבטום! ובאופן אירוני הצטוותה עם משהיטו. אף על פי כן, היא שוב פעם נבגדה על ידו לאחר שהוא פוצץ לה את ידה אשר מכיל את רכיב הרדאר. שיקי הצליחה לשרוד למרות פציעותיה וחיה באי מאז.
אישמו קונדו (近藤 勇) מדובב על ידי ישומיצ'י קושידה (יפנית), פרק פץ' (אנגלית) קונדו הוא אחד משחקני בטום! שדיבר והתווכח בקביעות עם מאסאשי מיאמוטו. בהמשך נהרג על ידי מאסאשי בתחילת המשחק. היה מורה בחטיבת הביניים.
מיסקו הוג'ו (北条 美沙子) מדובבת על ידי מאי טודו (יפנית), בריטני דנס (אנגלית) מיסקו הייתה שחקן בטום!. נהרגה על ידי נובוטקה אודה.
טסונאקי לידה (飯田 恒明) מדובב על ידי יונפי אסשינה (יפנית), לרלדו אנזלדואה (אנגלית) סנפאי לשעבר של ריוטה שעובד בחברת Tyrannos. כדי ליצור קשר בסוד עם ריוטה, הוא יוצר כשלים במערכת הניטור של האי וטס לאי עם התירוץ של לתקן את הבעיות. לפני שהמערכות מופעלות מחדש, הוא חושף לריוטה שה "בטום! האמיתי" הוא חלק מפרויקט ליישום סדר חדש בעולם אשר מגובה על ידי תאגידים רבי עוצמה וכדי לעצור את התוכניות שלהם, הוא חייב למצוא פרצה במשחק שהופך אותו ללא ישים בפועל.
יוקי סקאמוטו (坂本 幸恵) מדובבת על ידי איומי קידה (יפנית), שלי קלן-בלאק (אנגלית) אמו של ריוטה.
היסנובו סקאמוטו (坂本 久信) מדובב על ידי מיטסוקאי מדונו (יפנית), ג'יי היקמן (אנגלית) אביו החורג של ריוטה.
יושיאוקה (吉岡) מדובב על ידי הירויוקי איווסקי (יפנית), ג'וני דה לה סרדה (אנגלית) אדם צעיר שהימיקו הכירה ובטחה בו. הוא היה חלק מלהקה ושכנעה את הימקו להכיר לו את חברותיה אליהם. הוא אחר כך מסמם אותן ומנסה לעשות זאת גם להימיקו אך נכשל. הימיקו תפסה את יושיאוקה וחבריו מכים ואונסים את חברותיה ומתקשרת למשטרה. הוא נתפס ונמצא אשם.
מיהו (ミホ) מדובבת על ידי שיאורי מיקאמי (יפנית), מרגרט מקדונלד (אנגלית) לשעבר חברתה הטובה ביותר של הימיקו. היא הוכתה ונאנסה על ידי חבריו של יושיאוקה לאחר שסוממה. כתוצאה מכך, הוא הוכרחה לעבור עיר והייתה אחראית חלקית על מועמדותה של הימיקו למשחק.
אריסה (アリサ) מדובבת על ידי נוריקו אודה (יפנית), ריצ'יל לוגו (אנגלית) לשעבר חברתה של הימיקו. היא הוכתה ונאנסה על ידי חבריו של יושיאוקה לאחר שסוממה. כתוצאה מכך, הוא הוכרחה לעבור עיר והייתה אחראית חלקית על מועמדותה של הימיקו למשחק.
מאנגה
יוניה אינואה התחיל לפרסם את "Btooom!" במגזין השבועי "Weekly Comic Bunch" של חברת Shinchosha. ב-2011 הסדרה עברה לפרסום במגזין החודשי "Monthly Comic @ Bunch", שיצא לאור ב-21 בינואר 2011, לאחר ש-"Weekly Comic Bunc" הפסיק להתפרסם ב-27 באוגוסט 2010. הוכרז כי בגיליון מאי 2014 של מגזין "Monthly Comic @ Bunch", שפורסם ב-20 במרץ, הסדרה תעבור לסאגה האחרונה בגיליון יוני, אשר יצא לאור ב-21 באפריל 2014. ב-9 בספטמבר 2017, הוכרז כי המאנגה תסתיים בכרך ה-26.
הסדרה פורסמה בצורת כרכים עצמאיים על ידי Shinchosha ורישיונה נקנה על ידי Yen Press שמתרגמת את הסדרה לאנגלית לצפון אמריקה, החל מאביב 2013.
אנימה
ביוני 2012, Madhouse הכריזה כי המאנגה תעבור עיבוד לסדרת אנימה. סדרת האנימה בת 12 הפרקים שודרה ביפן בערוץ Tokyo MX מ-4 באוקטובר 2012 עד 20 בדצמבר 2012 והוזרמה עם כתוביות באנגלית על ידי Crunchyroll בצפון אמריקה, בריטניה, אירלנד, אוסטרליה, ניו זילנד, סקנדינביה, הולנד ודרום אפריקה. Sentai Filmworks קיבלה רישיון לשיחרור האנימה ל-DVD בצפון אמריקה ב-2013. שיר הפתיחה הוא "No pain, No game" של הזמרת ננו ושיר הסיום הוא "אאוזורה" (アオゾラ) של הזמרת מיין. האנימה מכסה את ה-50 הפרקים הראשונים של המאנגה (עד תחילת הכרך התשיעי), שעדיין ממשיכה.
Vesti.ru
Вести.ru (מבוטא: "וֶסטִי.רוּ") הוא אתר חדשות ופורטל תכנים, הנמנה עם קבוצת התקשורת הרוסית "VGTRK". מהווה לפורטל האינטרנט של מהדורת "וסטי". האתר הושק ב-4 באוגוסט 1999 ועורכו הראשון היה גלב פאבלובסקי ואנטון נוסיק, שלפני כן שימש כעורך של העיתון וסטי מבית ידיעות אחרונות.
היסטוריה
האתר החל את פעילותו בספטמבר 1999 במקביל למערכת Lenta.ru. האתר התבסס על פורטל Gazeta.ru שנמכר בפברואר אותה שנה לחברת "יוקוס".
מאפייני האתר
Vesti.ru מפיק באופן עצמאי חלק ניכר מהחדשות והתכנים המופיעים בו, באמצעות מערכת נרחבת של כתבים ועורכים שעובדים במהדורות החדשות של ערוץ "רוסיה-1" ו"רוסיה-24". האתר מתמקד בחדשות בכל קטגוריות התוכן החדשותי, לרבות כלכלה, ספורט, תרבות ובידור, בריאות, אינטרנט וטכנולוגיה וכדומה. האתר כולו פתוח חינם לגולשים ורוב הכנסותיו מגיעות בעיקר מהצגת פרסומות וכתבות ממומנות וממדורים העוסקים במכירת מוצרים ושירותים.
בפברואר 2021 הוכתר לאתר החדשות הרוסי הפופולרי ביותר עם 12% מכלל המשתמשים ברוסיה.
אתרי משנה
לצד האתר הראשי, מפעיל פורטל Vesti גם אתרים נוספים, כדוגמת:
אנה איסטדן
אנה איסטדן (באנגלית: Anna Easteden; נולדה ב-29 בנובמבר 1976) היא דוגמנית ושחקנית פינית.
ראובן שיף
ראובן שיף (נולד ב-21 באפריל 1950) הוא יושב ראש וממייסדי הפירמה RSM שיף הזנפרץ ושות' רו"ח . כיהן כנשיא לשכת רואי חשבון בישראל.
אנה איסטדן
ביוגרפיה
איסטדן נולדה בפינלנד כבתם של זוג חוואים, היא למדה בבית ספר לדוגמנות ובגיל שתים עשרה החלה לעבוד בתחום, היא הופיעה לראשונה על שער מגזין לאחר שזכתה בתחרות דוגמניות שאורגנה על ידי מגזין נוער בפינלנד.
ראובן שיף
שיף הוא מומחה למיסוי, ביקורת, חשבונאות, ייעוץ כלכלי ואסטרטגי, ניהול סיכונים, רגולציה וממשל תאגידי בחברות ציבוריות, פרטיות וממשלתיות. משמש כיועץ וכחבר בדירקטוריונים בחברות ממשלתיות, ציבוריות ופרטיות ומלווה משקיעים בזירה העסקית המקומית והבינלאומית. חבר בוועדות מקצועיות בתחומי המיסוי, החשבונאות וניהול סיכונים.
ביוגרפיה
ראובן שיף נולד וגדל בתל אביב. את שירותו הצבאי עשה בחיל השריון. בוגר תואר ראשון בחשבונאות וכלכלה.
אנה איסטדן
ביוגרפיה
היא דיגמנה במדינות רבות ברחבי העולם והופיעה בקמפיינים לחברות הרמס, קלווין קליין.
ראובן שיף
ביוגרפיה
מאוניברסיטת תל אביב.
אנה איסטדן
ביוגרפיה
כשחקנית היא הופיעה בתפקיד הראשי במחזה "היפהפייה הנרדמת" במחזה שהועלה בשיקגו. כמו כן שיחקה באופרות הסבון "ימי חיינו" ו"תשוקות", והיא הופיעה בין היתר בסרט היפני "דרכים צדדיות" משנת 2009; רימייק יפני לסרט האמריקאי "דרכים צדדיות".
ראובן שיף
ביוגרפיה
שיף ייסד את פירמת RSM שיף הזנפרץ ושות' רו"ח המהווה כיום את אחת מהפירמות מהגדולות והמובילות בישראל לראיית חשבון, מיסים, ניהול סיכונים וביקורת פנים, ייעוץ עסקי וליווי עסקאות. הפירמה מונה כיום שבעה עשר שותפים ומעסיקה כ-170 עובדים וחברה ברשת הבינלאומית RSM – רשת ראיית החשבון המדורגת כ-6 בגודלה בעולם.
בשנים 2009–2006 כיהן רו"ח ראובן שיף כנשיא לשכת רו"ח בישראל והוביל רפורמות ומהלכי חקיקה משמעותיים בתחומי הביקורת, החשבונאות והמיסים וביניהם הטמעתה של התקינה החשבונאית הבינלאומית IFRS בקרב חברות ישראליות שלציבור יש בהן עניין.
ראובן שיף נשוי למיכאלה ואב לארבעה, מתגורר ברמת השרון.
אנה איסטדן
ביוגרפיה
ב-2010 הועמדה לפרס שחקנית המשנה הטובה ביותר בפסטיבל הסרטים העצמאיים "מתוד פסט" (Method Fest).
ראובן שיף
פעילות עסקית
שיף מכהן כחבר בוועדת ההשקעות של איילון חברה לביטוח. כיהן כחבר דירקטוריון ויו"ר ועדת הביקורת של "מנורה מבטחים פנסיה וגמל". שימש במשך למעלה מ-10 שנים כיו"ר הדירקטוריון של מרכנתיל שוקי הון בע"מ, כיו"ר ועדת ההשקעות של "אריה חברה לביטוח (מקבוצת כלל ביטוח), כדירקטור בחברות: נכסים מ.י, צבי צרפתי ובניו בע"מ, אמד פיתוח נדל"ן והשקעות בע"מ, וכיו"ר הדירקטוריון של המוסד לסקירת עמיתים של לשכת רו"ח בישראל.
פעילות ציבורית
בשנים 2009–2006 כיהן כנשיא לשכת רואי חשבון בישראל והוביל רפורמות ומהלכי חקיקה משמעותיים בתחומי הביקורת, החשבונאות והמיסים וביניהם הטמעתה של התקינה החשבונאית הבינלאומית IFRS בקרב חברות ישראליות. טרם מינויו לנשיא, כיהן רו"ח שיף כסגן נשיא הלשכה, כיו"ר ועד מרחב ת"א וכיו"ר ועדת הקשר של לשכת רו"ח עם רשות המיסים.
שיף מכהן כחבר וועדת הביקורת של הספרייה הלאומית של ישראל.
כיהן כיו"ר להב - לימודי הכשרה בניהול של הפקולטה לניהול באוניברסיטת תל אביב. כיהן כחבר הוועדה הציבורית המייעצת של מפעל הפיס, שימש במשך למעלה מ-9 שנים כחבר מועצת רו"ח – גוף סטטוטורי של משרד המשפטים, כיו"ר ועדת המיסים של לשכת רו"ח, כיו"ר מועצת להב - לשכת ארגוני העצמאים והעסקים בישראל, וכיו"ר ועדת המיסים של לשכת התיאום של הארגונים הכלכליים.
שגרירות ארצות הברית בליסבון
שגרירות ארצות הברית בליסבון (באנגלית: Embassy of the United States, Lisbon) היא שגרירות ארצות הברית בפורטוגל, בעיר הבירה ליסבון.
השגרירות ממוקמת בכתובת: Av. das Forças Armadas.
היסטוריה
ב־21 בפברואר 1791 הקים הנשיא ג'ורג' וושינגטון יחסים דיפלומטיים רשמיים, וקולונל דייוויד האמפריס מונה למזכיר המדינה האמריקאי הראשון.
פורטוגל הייתה בין המדינות הראשונות שהכירו בארצות הברית לאחר המהפכה האמריקאית. הקונסוליה האמריקאית הוותיקה ביותר הפועלת ברציפות נמצאת בעיר פונטה דלגדה באי "סאו מיגל" (São Miguel) באיים האזוריים. התרומה לקשרים החזקים בין ארצות הברית לפורטוגל היא נוכחותן של קהילות פורטוגזית-אמריקאיות ניכרות ברחבי ארצות הברית.
ארצות הברית מקיימת שגרירות בפורטוגל מאז שנת 1944. לפני אותה תקופה תמכה מחלקת המדינה בחקיקה בפורטוגל, בפיקוח של שליח ולא על ידי שגריר.
ארצות הברית ופורטוגל משתפות פעולה באו"ם, בארגונים אזוריים שונים ובאופן דו צדדי למען שלום, שגשוג וביטחון. פורטוגל חברה באיחוד האירופי. פורטוגל הפכה לחברה בנאט"ו בשנת 1949. פורטוגל חברה פעילה בברית, ובשנת 2016 כוחותיה נפרסו לפעולות נאט"ו שונות.
מבנה השגרירות
מבנה השגרירות עוצב על ידי משרד האדריכלים מסיאטל "באסטי נורטון מטלר אדריכלים", בפיקוחו של האדריכל "Bassetti Norton Metler" וממוקמת על אתר בראש הגבעה בשכונת "Sete Rios", הצופה צפונה לעבר הגן הזואולוגי ובית החולים דה סנטה מריה ("Hospital de Santa Maria" ).
האדריכל האמריקאי "באסטי נורטון מטלר" יצר תכנון של כמה ביתנים צמודים בגבהים משתנים, כאשר כל אחד מהם מתיישב על ידי גגות מורכבים עם רעפים אדומים. חלקו החיצוני של הבניין נושק לרשת הבטון המזוין התומכת בו, עם רווחים בין התומכים אשר ממולאים בכיכרות טיח לבן.
התקפות טרור על השגרירות
ב-24 בנובמבר 1984 הותקפה השגרירות על ידי ארבעה רימוני יד, מה שהזיק למכוניות אך לא גרם לפציעות. ההתקפה בוצע על ידי טרוריסטים מרקסיסטים השייכים ל"קבוצת הכוחות העממיים 25 באפריל" (PF-25), התוקפים קראו לשגרירות "איום אימפריאליסטי אמריקני על עצמאות פורטוגזית".
חודש שלאחר מכן נורו ארבעה פגזי מרגמה על ידי הקבוצה לעבר המתחם, ושוב רק גרמו נזק למכוניות.
ב־19 בפברואר 1986 התפוצצה פצצה במכוניתו של דיפלומט במחסום מתחם השגרירות. הפצצה התגלתה על ידי השומרים הפורטוגלים. הדיפלומט הצליח לברוח מרכבו שניות לפני התפוצצות הפצצה אשר השמידה את הרכב. התקפה זו יוחסה גם לארגון "PF-25".
פרידריך השלישי, הנסיך הבוחר מפפאלץ
פרידריך השלישי, הנסיך הבוחר מפפאלץ (בגרמנית: Friedrich III. von der Pfalz; 14 בפברואר 1515 - 26 באוקטובר 1576) היה הנסיך הבוחר מפפאלץ בין השנים 1559–1576.
ביוגרפיה
בשנת 1557 מת אביו יוהאן השני, רוזן פפאלץ-זימרן, ופרידריך מונה לרוזן פפאלץ-זימרן. בשנת 1559 מת אוטו היינריך, הנסיך הבוחר מפפאלץ ללא יורשים, ופרידריך עלה לשלטון במקומו. לאחר עלותו לשלטון פרצה מחלוקת דתית חריפה בנסיכות בין הלותרנים לקלוויניסטים, ומשום כך הכריז פרידריך על ויכוח דתי שהתקיים בשנת 1561, ולאחריו החליט פרידריך שהדת הקלוויניסטית תהיה הדת השלטת בנסיכות. שריו שהשתייכו לדת הלותרנית והתנגדו למעשיו, פוטרו מתפקידיהם. בשנת 1566 הועלתה בדיאט של אאוגסבורג דרישה נגדו לבטל את השינויים בנסיכות, אולם פרידריך התנגד וטען כי הוא מחויב רק לאל שנתן לו את שלטונו. בשנת 1570 ניסה פרידריך לבצע את הרפורמות הדתיות גם בפפאלץ העילית, אולם שם נתקל בהתנגדות של הלותרנים ובראשם יוהאן סילבן, שאף הוצא על ידו להורג בשנת 1572.
ב-26 באוקטובר 1576 מת פרידריך, ובנו לודוויג השישי, הנסיך הבוחר מפפאלץ עלה לשלטון במקומו.
משפחתו
בשנת 1537 התחתן פרידריך עם מריה מברנדנבורג-קולומבאך, בתם של קזימיר, מרקיז ברנדנבורג-ביירוית וסוזנה מבוואריה, ממנה נולדו לו 11 ילדים:
בשנת 1569 התחתן פרידריך עם אמליה מנוינאהר, בתו של גומפרכט מנוינאהר, אך לא נולדו לו ילדים ממנה.
רוג'ר ריס
רוג'ר ריס (באנגלית: Roger Rees; 5 במאי 1944 – 10 ביולי 2015) היה שחקן ובמאי ולשי-יהודי, שהיה מוכר מעבודתו על במת התיאטרון. ריס זכה בפרס אוליבייה ובפרס טוני על הופעתו בתפקיד הראשי במחזה "חייו והרפתקאותיו של ניקולס ניקלבי". הוא זכה בפרס אובי על הופעתו במחזה "The End of the Day" ועל היותו במאי שותף במחזה "פיטר ולוכדי הכוכבים". אחרי מותו, ב-16 בנובמבר 2015, הוסף שמו להיכל התהילה של התיאטרון האמריקאי. לצופי הטלוויזיה הוא מוכר מהופעתו בתפקיד רובן קולקורד בסיטקום "חופשי על הבר" ובדמות לורד ג'ון מרבורי בסדרת הדרמה "הבית הלבן".
קורות חייו
ריס נולד באבריסטווית' במחוז קרדיגיון שבוויילס, לדוריס לואיז (שם נעורים סמית') ולוויליאם ג'ון ריס, שוטר. הוא למד אמנות בקולג' קמברוול לאמנות ובבית הספר סלייד לאמנות יפה. הוא פנה למשחק כשצייר תפאורות בתיאטרון וימבלדון והתבקש למלא תפקיד בהצגה.
קריירה
בתחילת קריירת המשחק שלו הצטרף ריס ללהקה השייקספירית המלכותית. ב-1976 גילם את מלקולם בהפקה עטורת השבחים של טרוור נאן למחזה "מקבת'" ובהפקה הטלוויזיונית משנת 1978. ריס יצר את הדמות הראשית בהפקה המקורית של המחזה "חייו והרפתקאותיו של ניקולס ניקלבי" שעיבד דייוויד אדגר על פי הרומן באותו שם מאת צ'ארלס דיקנס. על משחקו זכה ריס בפרס אוליבייה לשחקן השנה במחזה חדש ב-1980, ובפרס טוני לשחקן הטוב ביותר במחזה ב-1982. גרסה מוקלטת של המחזה הייתה מועמדת לפרס אמי ב-1983. ב-1982 כיכב ריס בהפקה המקורית של המחזה "הדבר האמיתי" מאת טום סטופארד בתיאטרון סטרנד שבלונדון.
בטלוויזיה התחיל ריס להופיע בשנות השבעים של המאה העשרים. ב-1984 הופיע לצדו של לורנס אוליבייה בסרט "The Ebony Tower". באותה שנה גילם את דמותו של פרד הוליוול בסרט "מזמור חג המולד" בכיכובו של ג'ורג' סי. סקוט בתפקיד סקרוג'. מ-1988 עד 1991 כיכב בסיטקום הבריטי "Singles" יחד עם ג'ודי לו. בשנים 1989 עד 1991 וכן ב-1993 הופיע ריס בסיטקום האמריקאי "חופשי על הבר" בתפקיד טייקון אנגלי בשם רובין קולקורד. בהמשך שיחק בדרמה לבני הנעורים "אלה הם חיי" בתפקיד המורה המחליף מר רסין. הוא גילם את לורד ג'ון מרבורי בסדרת הדרמה "הבית הלבן", ואת ג'יימס מקפרסון בסדרת המדע בדיוני "Warehouse 13". בקולנוע שיחק בתפקיד השריף רוטינגהם בסרטו של מל ברוקס "רובין הוד: גברים בגטקעס" משנת 1993. ב-2002 השתתף בסרט "פרידה", בשנת 2006 שיחק בדרמת המתח "יוקרה" בבימויו של כריסטופר נולאן, ובכיכובם של יו ג'קמן וכריסטיאן בייל. ושיחק בסרט "הפנתר הוורוד".
בשנות התשעים של המאה העשרים המשיך לעבוד בתיאטרון הן כשחקן והן כבמאי. ב-1992 זכה ריס בפרס אובי על הופעתו במחזה "The End of the Day" באוף-ברודוויי. ב-1995 היה מועמד לפרס טוני לשחקן הטוב ביותר על תפקידו במחזה "Indiscretions". ריס הקליט ספרי שמע רבים בהם "Memnoch the Devil" מאת אן רייס.
מנובמבר 2004 עד אוקטובר 2007 היה ריס המנהל האומנותי בפסטיבל התיאטרון של ויליאמסטון. ב-22 במרץ 2010 החליף את נייתן ליין בתפקיד גומז אדמס בהפקה המוזיקלית בברודוויי של "משפחת אדמס" ושיחק במחזה עד ל-31 בדצמבר 2010.
ב-2013 ביים ריס את המחזה "The Primrose Path" מאת כריספין ויטל בתיאטרון גאתרי במיניאפוליס.
ב-2014 ביים את המחזה המוזיקלי "Dog and Pony" מאת ריק אליס ומייקל פטריק ווקר, שהועלה בהצגת בכורה בתיאטרון אולד גלוב בסן דייגו.
תפקידו האחרון של ריס היה בדמות אנטון של בהפקה המוזיקלית של המחזה "The Visit" לצדה של צ'יטה ריברה שהועלה בברודוויי ב-23 באפריל 2015 והוצג עד 14 ביוני 2015. עקב מחלתו עזב ריס את ההפקה במאי 2015.
חיים אישיים
ריס חי בארצות הברית יותר מ-25 שנה. הוא קיבל אזרחות אמריקאית ב-2009. בשנות ה-80 של המאה ה-20 הוא התגייר. ב-2011 התחתן עם המחזאי ריק אליס שהיה בן זוגו במשך 33 שנים. ריס ואליס שיתפו פעולה בתיאטרון, בין השאר במותחן הקומי "Double Double". אליס היה שותף לכתיבת הליברית של המחזמר "משפחת אדמס". אליס וריס היו מועמדים לפרסי טוני על העיבוד של אליס, והבימוי של ריס (יחד עם אלכס טימברס) למחזה "פיטר ולוכדי הכוכבים".
ב-2014 אובחן ריס כחולה בסרטן המוח. הוא נפטר בגיל 71 בביתו בניו יורק ב-10 ביולי 2015. ב-15 ביולי 2015 כל האורות בתיאטראות ברודוויי עומעמו לכבודו. אפרו פוזר באוקיינוס האטלנטי. טקס לזכרו נערך כחודשיים אחר כך בתיאטרון ניו אמסטרדם בברודוויי.
אונייה
אונייה (בכתיב חסר: אֳנִיָּה) היא כלי שיט גדול, בעל סיפון, שנועד לשיט בים הפתוח, בנהרות, ואגמים. אוניות מלוות את האנושות מאז שחר התפתחותה, והיו גורם מפתח בהתפתחות הטכנולוגית והתרבותית של האדם: אוניות שימשו לתגליות, מסחר, דיג, לוחמה, הגירה, מסעות, ועוד. אוניות היו גורם מפתח בהתפתחותן של אימפריות, בהתפתחות הניווט ובתגליות מדעיות וטכנולוגיות רבות מספור, והיוו גורם מרכזי בגידולה העצום של האנושות ובהתפתחותה. מגוון עצום של טיפוסי אוניות, בגדלים רבים, התפתח במהלך הדורות; אוניות אלה נבנו ממגוון רב של חומרים, בדרכים שונות, הונעו באמצעי הנעה שונים, ונשאו כמעט כל סחורה ומצרך קיים. קיומם של צי סוחר, צי מלחמה או צי דיג מהווים לעיתים קרובות מרכיב קיומי ביכולתה של אומה או קהילה לשרוד, לפרוח ולהתפתח. גם עם התפתחותם של אמצעי תעבורה שונים במשך השנים, ביבשה ובאוויר, נותרה התעבורה הימית דרך העברת הסחורות העיקרית בעולם גם בתחילת המאה ה-21.
תקנות משרד התחבורה בישראל (רשות הספנות והנמלים) מגדירות אונייה ככלי שיט המונע בכוח מנוע או מפרשים, שאורכו עולה על 24 מטרים ותפוסתו ברוטו עולה על 100 טון. החוק הימי המסחרי מגדיר אונייה ככלי שיט המוביל מטענים או נוסעים בים.
אטימולוגיה ומונחים
בתנ"ך נקרא כלי שיט "אניה", בהטיות שונות, כולל ההטייה "אֳנִי" המתייחסת גם לאונייה בודדת וגם לצי אוניות. לעומתה, מופיעה המילה "ספינה" רק פעם אחת בתנ"ך (ספר יונה, א' ה'). מילה זו שימשה כמילה נרדפת למילה "אניה", כפי שנראה באותו פסוק. לעומת זאת, בלשון המשנה נקרא כלי שיט "ספינה". שתי המילים הן כאמור נרדפות; בלשון חיה מתרחש תהליך של בידול בין שתי המילים, ולפיכך הפכה המילה ספינה לתיאור לכלי שיט קטן יותר מאונייה, אף על פי שבמקורן אין הבדל בין המילים.
על פי ההגדרות הרשמיות של רשות הספנות והנמלים בישראל ספינה היא "כלי שיט אשר תפוסתו ברוטו עד 100 טון ואורכו המרבי 7–24 מ'". אונייה היא כלי שיט שאורכו מעל 24 מטרים, או בעל תפוסה שמעל 100 טון. ככלל, אונייה מוגדרת ככלי שיט גדול יותר, בעל טווח ארוך יותר ויכולת להפליג למשך זמן רב יותר. בתקופת אוניות המפרש הוגדרה אונייה ככלי שיט בעל שלושה תרנים בעלי. כלי שיט קטנים יותר נקראו על שם מערך ה, כמו בריגנית, ועוד. ישנם כלי שיט שמקובל לכנות אותם Boat בשפה האנגלית ובשפות אירופיות אחרות, אף על פי שהן שונות וגדולות בהרבה מסירות. הדוגמה הבולטת ביותר היא הכינוי לצוללות, הנקראות באנגלית Boat.
מקובל לתת לכל אונייה שם משלה, וזאת בניגוד לסירות ולכלי שיט קטנים יותר שנקראים לעיתים תכופות יותר במספר בלבד, אם כי ישנן גם סירות הנקראת בשם. לעיתים תכונה אונייה גם על שם סדרת האוניות שהיא חלק ממנה. ברוב השפות מקובל להתייחס לאונייה כמין דקדוקי נקבי, אף על פי שישנן מקרים נדירים שבהם ההתייחסות היא זכרית או נטולת מגדר (it).
מידות ומדידות
בעת הגדרת מידותיה של אונייה נעשה שימוש בכמה מדדים. להלן כמה מן העיקריים.
פרה-היסטוריה והעת העתיקה: משוטים ומפרשים ראשונים
כלי שיט ראשונים פותחו על ידי בני אדם לפני כ-45,000 שנים, אך כלי השיט הידועים הראשונים שניתן לראותם כאוניות מתוארכים לתקופת האבן החדשה, באלף החמישי או האלף הרביעי לפני הספירה. האוניות הראשונות התפתחו בתרבויות שצמחו סביב הנהרות הגדולים: מצרים העתיקה שהתפתחה סביב נהר הנילוס, הייתה מחלוצות השימוש באוניות מונעות במפרש ובמשוטים. גם באימפריה המאורית שצמחה סביב נהר האינדוס בהודו נמצאו שרידים להתפתחות כזו.
בסביבות 3000 לפני הספירה כבר הכירו המצרים הקדמונים את הטכנולוגיה שאפשרה בנייה של גוף אונייה מלוחות עץ. הם קיבעו את הלוחות למקומם בעזרת רצועות ארוגות, ואטמו את הסדקים בגוף בקנה או בעשב. המצרים הפליגו עם זרם הנהר, וחזרה באמצעות מפרש או משוטים; התלות במשוטים הייתה הכרחית, מכיוון שבנהר הצר יחסית קשה יותר להסתמך על המפרש. סְנֶפֶרוּ, שליט מצרים במאה ה-27 לפנה"ס, מתעד במסמך המתוארך לשנת 2613 לפנה"ס את ספינתו "תהילת שתי הארצות" - עדות ראשונה למתן שם לאונייה. דוגמה יוצאת דופן ליכולתם הטכנולוגית של המצרים בבניית אוניות היא הספינה של ח'ופו, שנמצאה בפירמידה הגדולה של גיזה. אורכה 44 מטרים, והיא נושאת מפרש. רישומים מצריים עתיקים מתעדים ספינות באורך של למעלה מ-100 מטרים, שנועדו להעביר אובליסקים ממצרים העליונה למצרים התחתונה. רק בעת המודרנית החלו להיבנות ספינות ארוכות יותר. עדות אחרת ליכולתם הימית הגבוהה של המצרים היא עדותו של הרודוטוס על צי מצרי שנבנה על ידי נכו השני, שהפליג סביב יבשת אפריקה, מסע שנמשך שלוש שנים; על אף שהרודוטוס עצמו פקפק באמיתות הסיפור, ישנם היסטוריונים מודרניים הסבורים כי מסע כזה אכן אירע.
יש עדויות רבות לכך שנוביה (צפון סודאן בימנו) וממלכת אקסום ניהלו מסחר עם הודו ומדינות האזור, בעזרת ספינות ששטו הלוך וחזור להעברת סחורות. ממלכת אקסום הייתה מוכרת ליוונים כבעלת נמלים רבים.
במואנג'ודארו, אחת מערי תרבות עמק האינדוס (כיום בפקיסטן), נמצאו ציורים של אוניות מונעות במפרש, המעידים על קיומה של תעשיית בניית אוניות וסחר ימי גם בתת-היבשת ההודית. טקסטים הודיים עתיקים מכילים תיאורים טכניים מפורטים על דרכי בנייתן של אוניות, החומרים שמהן הן בנויות, סוגי אוניות וממדיהן.
הבדלים אלה היו משמעותיים בהיווצרות ההבדלים בין אוניות מסחר לאוניות למטרות מלחמתיות, שהחלו כבר בעת העתיקה. לאוניית מלחמה דרושה מהירות גבוהה ויכולת תמרון רבה, וכן צוות גדול. אונייה כזו אינה צריכה לשאת מטען רב, ולפיכך השימוש במשוטים היה יעיל יותר למטרה זו. לעומתה, אוניית סוחר נועדה לשאת מטען רב ככל האפשר וצוות קטן. בשל כך, הנעתן של אוניות סוחר נעשתה בעיקר על ידי מפרשים.
עם ההתלבטויות הטכנולוגיות השונות, השכילו ימאי העת העתיקה לעשות שימוש נרחב בתווך הימי. הים התיכון היה זירה עיקרית לבניית אוניות ולהתפתחות התעבורה הימית. בנוסף למצרים הקדמונים, הייתה התרבות המינואית בכרתים מעצמה ימית כבר בשנת 2000 לפנה"ס ששלטה למעשה במזרח הים התיכון. הפיניקים והיוונים פיתחו אוניות שיוכלו להפליג בהן לטווחים ארוכים יותר, ששיאן הייתה התלת חתרית (טרירמה). הם פיתחו שיטות ניווט מתקדמות יותר, שאיפשרו לשני העמים לפתוח במירוץ של הקמת מושבות לחופי הים התיכון. כמה מן המלחמות הקדומות בזירה זו היו מבוססות על לוחמה ימית נרחבת ועל מסעות בים, כמו מלחמת פרס–יוון, המלחמה הפלופונסית, מלחמות הליגה האכאית, והמלחמות הפוניות. רומא הצליחה להשיג שליטה מלאה בכל רחבי הים התיכון במהלך המאה ה-2 לפנה"ס; קרתגו והממלכות ההלניסטיות במזרח הים התיכון הוכנעו ונהרסו, והרומאים החלו לקרוא לים התיכון "הים שלנו", Mare Nostrum.
בתנ"ך ישנן עדויות קדומות על בניית אוניות והפלגה בהן: כך למשל, שבט זבולון מוזכר כשבט יורד ים: . גם לגבי המלך שלמה מוזכר סחר ימי עם חירם הראשון מצור.
כאמור, אונייה על פי הגדרתה היא כלי שיט המיועד להפליג למרחקים ארוכים יחסית. משום כך, על הספנים לדעת לנווט את כלי השיט שלהם - ניווט מורכב בהרבה מניווט יבשתי, בשל היעדרה של טופוגרפיה המסייעת לניווט ביבשה. בשל כך ליוותה התפתחות הניווט את התפתחותן של האוניות. ספנים קדומים הפליגו לאורך קו החוף וכך ידעו את מיקומם. הבנת משטר הרוחות ומשטר זרמי הים סייעו לנווטים בתקופות העתיקות לתכנן את מסעם. בנוסף, כבר בתקופות קדומות הכירו יורדי הים את מפת גרמי השמיים וידעו כיצד לנווט על פיהם. ואולם, עזרי ניווט אלה עדיין לא איפשרו הפלגות למרחקים גדולים בים הפתוח ובאוקיינוסים.
ימי הביניים: מפרשים
בתחילת ימי הביניים עדיין נעשה שימוש נרחב במשוטים, אך בוני אוניות החלו לגלות שיטות חדשות להפקת עוצמה רבה יותר מן המפרשים. כדי לעשות זאת, יש צורך בהגדלת שטח המפרשים; לצורך כך יש להוסיף תרנים נוספים. בים התיכון ובים הצפוני החלו להופיע אוניות בעלות שני תרנים בסוף המאה ה-13. בנוסף להגדלת שטח המפרשים, אמצעי נוסף להגדלת יעילותם היא האפשרות להטות את המפרש על פי כיוון הרוח. כאמור, המפרש המרובע שהיה בשימוש בעת העתיקה היה מוגבל, ולא ניתן היה לכוונו יותר מבכמה מעלות. פתרון אפשרי אחד היה המפרש הלטיני: השימוש במפרש זה רווח כבר בעת העתיקה, בים התיכון, בים האדום וסביב חופי הודו. המפרש הלטיני משולש בצורתו, ותלוי על סקריה לאורך האונייה. בשל כך הוא מוגדר. יתרונו של המפרש הלטיני הוא בכך שניתן בקלות רבה בהרבה להתאים אותו לכיוון הרוח. בשל כך מתאים מפרש זה למשטר הרוחות בים התיכון. כבר בימי הרומאים שילבו אוניות (בעיקר אוניות סוחר) מפרש רוחבי רבוע, ומפרש חלוץ משולש.
יישום של עקרונות אלה התבצע בסין הרבה לפני יישומם במערב. הג'ונקה, ספינת מפרש שפותחה בסין בתקופת שושלת האן (206 – 220 לפנה"ס), כללה כמה תרנים, ומפרשים רבועים מתוחכמים שניתן היה לשלוט על נטייתם מול הרוח באמצעות מיתרים רבים שחוברו לפסיסי עץ, שחילקו את המפרש לכמה חלקים. בדרך זו ניתן היה להתאים את גודלו ומבנהו של המפרש לכיוון הרוח ולעוצמתה. נדרשו לבוני האוניות המערביים עוד מאות שנים עד שיגיעו לרמה כזו של מערך תרונה. הסינים שילבו עקרונות בנייה נוספים, שגם בהם הקדימו במאות שנים את האוניות המערביות: בג'ונקה היה מותקן הגה כיוון בירכתי האונייה, להבדיל ממשוט ההגה שהיה מקובל עוד מאות שנים באירופה, והן נבנו במבנה של תאים, המאפשרים את מזעור הנזק כאשר חלק מדופן האונייה נפרץ ומים חודרים לגופה. בין 1405 ל-1433 הפליגו ציים סיניים גדולים, בפיקוד ג'נג חה אל דרום-מזרח אסיה, האוקיינוס ההודי ועד מזרח אפריקה. ציים אלה כללו מאות ג'ונקות גדולות, ועליהן עשרות אלפי מלחים וחיילים.
בים התיכון ולאורך חופי אירופה רווחו עד המאה ה-14 ספינות שהונעו במשוטים, ונקראו גליאות. ואולם, במהלך ימי הביניים החלו בוני אוניות באירופה לבנות אוניות רחבות יותר, בעלות חרטום וירכתיים מעוגלים יותר, שהונעו בעיקר במפרשים. במאה העשירית הופיע סוג של אונייה שנקרא קוג. אונייה זו הונעה במפרש, ושימשה למסחר ימי באזור הים הבלטי ובין ערי בית הנזה. במאה ה-14 החלו להופיע אוניות גדולות יותר, בעלות יכולת גדולה יותר להפליג באוקיינוס. אלה נקראו קאראק. לקראת תום המאה ה-14 החלו להופיע במערב אירופה קאראק וקוג שנבנו עם מעין מבצרים מוגבהים בחרטום ובירכתיים. מבצרים אלה היו יעילים מאוד ללוחמה, אך פגעו ביציבותה של האונייה.
הקוג והקאראק הונעו במפרשים מרובעים. הקרוולה, שפותחה בפורטוגל מספינות מפרש ערביות (כמו הדאו), הונעה בעיקר בעזרת מפרשים לטיניים. הקרוולה הייתה יכולה להפליג בזווית קרובה יותר לכיוון הרוח, והשימוש בה הלך והתפשט. במקביל, הפכו המבצרים הגדולים שעל הקוג והקאראק ל ו; כך נוצר לאונייה בולט, שאיפשר הצבת תותחים מאחוריו.
גם יכולות הניווט של הימאים הלכו והשתפרו. גרסאות מוקדמות של המצפן היו ידועות בסין במאה ה-11, ובאירופה נעשה שימוש נרחב במצפן עוד לפני שנת 1300. האצטרולב, כלי ניווט חשוב גם הוא, מוזכר בכתבים כבר במאה ה-2 לפנה"ס.
בין התרבויות שהיו למעצמות בימי הביניים יש למנות את הרפובליקות של ג'נובה וונציה, את ברית ערי הנזה ואת האימפריה הביזנטית. בצפון אירופה החלו בני העמים הנורדים בפשיטות מתרחבות והולכות, ובעקבותיהן בהתיישבות. הוויקינגים סחרו ברחבי הים הבלטי ופשטו בסירות הארוכות שלהם (Longboat) לאורך כל חופי מערב אירופה והים התיכון.
הקאראק ומסעות הגילוי האירופיים
כניסתן של אוניות מטיפוס קאראק וקרוולה לשירות בציים האירופיים הייתה הבסיס לפתיחתו של עידן התגליות האירופי, במהלך המאה ה-15. הרצון האירופי לפתוח נתיבי מסחר ימיים למזרח הרחוק הביאו להתפתחות מהירה במבנה האוניות. אוניות משוטים לא היו יכולות לענות על אתגר זה: מגבלותיהן, הנובעות ממספר החותרים הנדרש ומן המקום שהם תופסים באונייה גרמו לכך. אוניות המונעות במפרשים, בעלות מערך תרונה וחִבֵּל החלו לתפוס את הבכורה, וגם הן החלו לגדול במהירות. בתחילת המאה ה-15 הייתה התפוסה הממוצעת של אונייה כ-300 טון; כ-30 שנה לאחר מכן כבר עמדה התפוסה הממוצעת על כ-750 טון.
מסעות הגילויים של האימפריה הספרדית והאימפריה הפורטוגזית לאורך חופי אפריקה ואל אמריקה המרכזית, אמריקה הדרומית והמזרח הרחוק הביאו לפריחה כלכלית עצומה. האימפריות האיבריות נהנו מן המשאבים העצומים שגילו במושבותיהן החדשות, שהובלו אליהן באמצעות ציים של אוניות. אנגליה, הולנד וצרפת סירבו לקבל את חוזה טורדסיאס, שחילק את העולם החדש בין ספרד ופורטוגל, והחלו גם הן במסעות גילוי אל חלקי העולם הללו, תוך התנגשות עם המעצמות הוותיקות יותר.
הגליאון
במאה ה-16 החל להיווצר סוג חדש של אונייה, שהייתה למעשה שכלול של הקאראק. הייתה זו הגליאון, שהפכה לאב הטיפוס של כל האוניות האירופיות שהתפתחו אחריה במאתים וחמישים השנים הבאות. הגליאון הייתה בעלת גוף ארוך יותר מן הקאראק ו נמוך יותר. האורך הרב יותר איפשר יציבות רבה יותר בעת השיט יחד עם יכולת תמרון גבוהה יותר, והחתך הצר צמצם את התנגדות הרוח והגדיל את מהירות האונייה. ירכתי הגליאון היו רבועים, לעומת הירכתים המעוגלות יותר של הקאראק; כמו הקאראק, הונעה הגליאון באמצעות הרוח בלבד, באמצעות מפרשים שנישאו על שלושה או ארבעה תרנים. התורן האחורי נשא בדרך כלל מפרש. בגליאון נעשה שימוש מלחמתי ומסחרי; הגליאונים הגדולים ביותר הובילו זהב ואוצרות ממרכז אמריקה ומהפיליפינים לספרד.
הגליאונים היו כלי מרכזי במסעות הגילויים של המעצמות האירופיות בשל יכולתן לשאת מספר רב של חיילים וכמות גדולה של אספקה אל הארצות החדשות שמעבר לאוקיינוס, וסחורות רבות בדרך חזרה. כל מעצמה ימית לחופי האוקיינוס האטלנטי בנתה גליאונים, תוך התאמה לצרכיה הייחודיים. אוניות המלחמה העיקריות שלחמו עם הארמדה הספרדית ונגדה ב-1588 היו גליאונים: הגליאונים של הצי הספרדי הוכיחו את עמידותן ושרידותן, ואילו הגליאונים של הצי הבריטי נבנו במיוחד כדי שתהיינה מהירות וזריזות.
המסעות להודו
ההפלגות הארוכות, בעיקר להודו, הציבו דרישות גבוהות בפני האוניות הקיימות. המסע היה ארוך, עלותו הייתה גבוהה מאוד, והסכנות שארבו לאוניות משודדי ים ומאוניות אויב במהלכו היו רבות. כדי להתמודד עם קשיים אלה הוקמו חברות מניות, שבעליהן היו שותפים במימון המסע ובאחריות לסיכונים, כמו גם ברווחים. חברות אלה נקראו "חברות הודו המזרחית" (East India Company). הידועה שבהן הייתה חברת הודו המזרחית הבריטית, ובנוסף גם פעלו חברות כאלה גם בהולנד, דנמרק, צרפת, שוודיה ופורטוגל. אלו היו למעשה חברות המניות הראשונות בהיסטוריה. הן זכו לגיבוי ממשלתי, קיבלו מונופול על הסחר ליעדיהן, וחשיבותן הייתה רבה. הולנד, דנמרק, פורטוגל וצרפת הקימו גם חברות לסחר עם הודו המערבית, כלומר עם איי הים הקריבי.