cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
יחידת נקודה צפה
היסטוריה
מבחינה היסטורית, חלק מהמערכות מימשו את יכולות החישוב של נקודה צפה במעבד עזר ולא במעגל משולב בתוך המעבד הראשי (בדומה למעבד גרפי למשל). המימוש היה בעזרת מעגל משולב יחיד, מעגל מודפס או רכיב נפרד. כאשר לא היה מימוש חומרתי, נעשה שימוש בחישוב תוכנתי שאמנם לוקח למעבד זמן רב יותר, אך זול ולא דורש התערבות חומרתית. ניתן להשתמש באמולציה עבור ארכיטקטורת מעבד כך שקוד מכונה עבור מעבד מסוים יוכל לעבוד גם במימושים שאינם כוללים מימוש חומרתי ברמת המעבד.
במערכת בה אין מימוש חומרתי ניתן ליישם אמולציה של נקודה צפה בכמה רמות: במעבד כמיקרוקוד (לא נפוץ), כפונקציה של מערכת הפעלה או בקוד במרחב משתמש כספריה נפרדת. החישוב נעשה לרוב בעזרת אלגוריתם CORDIC.
ברוב הארכיטקטורות המודרניות, ישנה הפרדה בין פעולות נקודה צפה לפעולות על מספרים שלמים. ההפרדה ממומשת באופן שונה בכל ארכיטקטורה; בחלק מהארכיטקטורות יש אוגרי נקודה צפה ייעודיים, בעוד שחלקם, כמו אינטל x86, ההפרדה מוחלטת עד כדי שיש אותות שעון נפרדים.
פעולות נקודה צפה מבוצעות לרוב בצינור עיבוד נתונים. במעבדים סופר-סקלריים לפעמים פעולות של נקודה צפה התרחשו בנפרד מפעולות על מספרים שלמים. בנוסף יש מעבדי עזר מתמטיים שתומכים ברמת החומרה בריבוי תהליכונים.
ספריית נקודה צפה
חלק מהמימושים החומרתיים של נקודה צפה תומכים רק בפעולות הפשוטות ביותר: חיבור, חיסור וכפל. אבל אפילו לחומרה המורכבת ביותר יש מספר סופי של פעולות שהיא יכולה לתמוך בה – לדוגמה אין מעבדים התומכים ברמת דיוק אינסופית.
כאשר מעבד מבצע תוכנית שקוראת לפעולת נקודה צפה שאינה נתמכת ישירות על ידי החומרה, המעבד משתמש בסדרה של פעולות נקודה צפה פשוטות יותר על מנת לדמות את הפעולה. במערכות ללא חומרה של נקודה צפה כלל, המעבד מחקה את הפעולה באמצעות סדרה של פעולות פשוטות ושימוש בנקודה קבועה בעזרת יחידת החישוב המרכזית.
האלגוריתם התוכנתי הכולל את סדרת הפעולות הנחוצות כדי לחקות פעולות נקודה צפה ארוז לרוב בספריית נקודה צפה.
מעבד עזר מתמטי משולב
במקרים מסוימים, מעבדי עזר מתמטיים עשויים להיות מעבדים ייעודיים בעל יכולת לבצע פעולות פשוטות יותר של נקודה צפה (בעיקר חיבור וכפל) ולא בהכרח פעולות מסובכות יותר (כמו חלוקה). במקרים בהם ניתן ליישם רק את הפעולות הפשוטות בחומרה או במיקרוקוד, הפעולות המורכבות יותר מיושמות בתוכנה.
בחלק מהארכיטקטורות המודרניות, מעבדי עזר מתמטיים משולבים עם יחידות SIMD.
מעבד עזר מתמטי נפרד
בשנות ה-80, היה נפוץ במחשבי PC ומיקרו-מחשבים תואמים שמעבד העזר היה נפרד לחלוטין מהמעבד הראשי, ונמכר בדרך כלל כתוספת אופציונלית. המעבד היה נרכש במידת הצורך כדי להאיץ או לאפשר תוכניות עתירות חישובים מתמטיים.
היו כמה אופציות חיבור שהשתנו ממחשב למחשב, ובנוסף היו מעבדי עזר מתמטיים שונים למחשבים ומיקרו-מחשבים מסוגים שונים.
בויאקה (אלבום)
בויאקה הוא אלבומם הראשון והאחרון של הרכב ההיפ הופ הישראלי בויאקה. האלבום יצא לאור ב-17 ביולי 2001 דרך פונוקול.
רקע
האלבום מתאפיין בשירי היפ הופ המשלבים הומור. האלבום לא הצליח מסחרית והלהקה התפרקה שנה לאחר מכן. מאוחר יותר נטען על ידי חברי הלהקה שאי ההצלחה נבעה מכך שהקדימו את זמנם מוזיקלית, למשל בשיר "מסיבויאקה" שבו שילבו במנגינה צלילים של בוזוקי, שהוא כלי נגינה ים תיכוני. היפ הופ המשלב מוזיקה מזרחית ומוזיקה ים תיכונית, הפך לז'אנר פופולרי שנתיים אחר כך ב-2004 בזכות ההרכב חיילי הנקמה וסאבלימינל.
Painkiller (משחק וידאו)
Painkiller (או בשמו המלא - Painkiller: Heaven's Got a Hitman) הוא משחק פעולה מסוגת יריות בגוף ראשון שפותח על ידי החברה הפולנית People Can Fly ושוחרר למחשב האישי ב-12 באפריל 2004. המשחק ידוע בשימוש הנרחב שלו במערכת הפיזיקה Havok 2.0. מבחינת משחקיות, המשחק דומה באופיו למשחקי Doom, Quake, Serious Sam ודומיהם: השחקן מסתובב עם כלי נשק גדולים וביזאריים ומטרתו להרוג המוני מפלצות שהוא פוגש בדרכו. המשחק ידוע במיוחד בשל מצב מרובה המשתתפים שלו, הדומה לזה של משחקי Quake, ואף היה משוחק באופן תחרותי באליפות העולם הגדולה ביותר בגיימינג, Cyberathlete Professional League, למשך שתי עונות.
משחקיות
כפי שצוין לעיל, המשחק דומה באופיו למשחקי Doom, Quake, Serious Sam ודומיהם: השחקן מסתובב עם כלי נשק גדולים וביזאריים, מסתובב בגיהנום ובשאר המחוזות של העולם הבא, ומטרתו להרוג המוני מפלצות, שדים, רוחות ויצורים על טבעיים שהוא פוגש בדרכו. עם זאת, בניגוד לדום (שאף הוא עוסק בגיהנום) שעלילתו התבססה בעיקר על מדע בדיוני, אופי המשחק מבוסס בעיקרו על ימי הביניים והמיתולוגיה הנוצרית והיהודית. כך למשל ניתן למצוא במשחק מקומות דוגמת כור המצרף, גן העדן והגיהנום מעוצבים לפי המסורת הנוצרית, והשחקן יפגוש בדרכו דמויות כמו סמאל (מלאך המוות ביהדות - שבניגוד למקבילו האמיתי, כאן הוא מוצג כשליחו של אלוהים ועוזר לשחקן במשימותיו), איב (חווה) ולוציפר. המשחק מחולק ל־5 פרקים, שבכל אחד מהם 5 שלבים בממוצע. בתחילה השחקן מתחיל את השלב כשרק חלק קטן מהשלב זמין לתנועה חופשית, החלק הבא חסום על ידי דלת, וכדי לפתוח אותה ולהתקדם עוד יותר בשלב יש לחסל את כל המפלצות המופיעות במפה, שמגיעות אל השחקן בגלים מכל הכיוונים. השלבים מגוונים ומתרחשים בסביבות שונות כגון: בית קברות, בית אופרה, טירות, מנזרים ועוד. אחד המאפיינים הבולטים של השחקן הוא מגוון המפלצות: המשחק מציע אלפי סוגים של מפלצות, אותן השחקן יכול להרוג באמצעות כלי נשק. במשחק יש 5 כלי נשק, לכאורה לא מגוון מספיק רחב, אך בדומה למשחק Unreal כל כלי נשק מכיל גם ירייה ראשית וגם ירייה משנית, ובשונה ממנו כל סוג ירייה דורשת תחמושת משלה, מה שמגדיל את מספר הנשקים בפועל ל-10. כך למשל, רובה הציד הבסיסי מכיל גם ירית קרני קרח שמקפיאה אויבים, ומשגר טילים מכיל גם מיניגאן כנשק משני. השחקן הורג בממוצע בכל שלב בין 200–300 מפלצות, כשאחרי זמן מועט הגופות שלהם נעלמות ונשארות הנשמות שלהם (בצבע ירוק) שאפשר לאסוף. ברגע שהשחקן אוסף 66 נשמות הוא יכול להפוך בעצמו לשד - השחקן נהיה בלתי פגיע, הגרפיקה במשחק הופכת לשחור לבן, השחקן מקבל סוג של ראיית אינפרה אדום בה האויבים מופיעים מולו בצבע בוער, וכל מה שצריך לעשות זה לכוון לעבר האויבים ולירות בהם וכל ירייה תפוצץ אותם לחתיכות. כעבור דקה הטרנספורמציה נגמרת והספירה של הנשמות מתאפסת ככה שהשחקן יוכל להפוך לשד מספר פעמים. בסוף כל פרק מגיע גם שלב "בוס". פרט למטרה הראשית של מעבר השלב, כל שלב מכיל גם מטרה "סמויה" שעם השלמתה שחקן יוכל לקבל קלף טארוט. קלפי הטארוט נותנים כל מיני סוגים של חיזוקים לשחקן לזמן מה.
רמות קושי
המשחק מחולק ל-4 רמות קושי, מהקלה ביותר לקשה ביותר: Daydream ("חלום בהקיץ"), Insomnia ("נדודי שינה"), Nightmare ("סיוט") ו-Trauma ("טראומה"). נוסף על החוזק של האויבים שהולך וגדל ככל שרמת הקושי עולה, ישנם שלבים שזמינים רק מרמות קושי מסוימות ואילך. בנוסף לכך ברמת הקושי "טראומה" ישנם שינויים בפורמט המשחק. ברמת קושי זו התחמושת הופכת לנדירה יותר, אויבים לא ישאירו אחריהם נשמות, מעבר דרך Checkpoints לא יחזיר את נקודות החיים בחזרה ל-100, והאפשרות לבצע שמירות ידניות מבוטלת כך שהמשחק יישמר אך ורק כאשר עוברים דרך Checkpoint. בנוסף לכך, המשחק מסתיים בפרק הרביעי כשאלאסטור הוא הבוס האחרון (ולא לוציפר) מה שמביא לסוף אלטרנטיבי.
מצב מרובה משתתפים
המשחק מציג גם מצב מרובה משתתפים ובו מצבי משחק דוגמת Deathmatch (קרב "כולם על כולם") ו-Capture The Flag (תפוס את הדגל). מצב מרובה המשתתפים הפך עד מהרה לפופולרי ביותר בתחרויות גיימינג עולמיות. המשחק הפך להיות המשחק הרשמי של עונות 2004 ו- 2005 של התחרות הגדולה ביותר מסוגה, אליפות העולם של Cyberathlete Professional League, ובכך החליף את המשחק Quake 3. בגמר של אליפות העולם של 2005, התמודד הגיימר ג'ונתן "Fatal1ty" וונדל האמריקני נגד סאנדר "Vo0" קאסיינגר ההולנדי, על פרס כספי של 500,000$, בניצחונו של Fatal1ty. ב-2006 חזר המשחק הרשמי להיות Quake 3.
עלילה
אחרי שדניאל מחסל את הגנרל הראשון הוא פוגש באישה בשם איב (שמה הלועזי של חווה מספר בראשית), נשמה נוספת שנמצאת בכור המצרף תקופה ממושכת, שנותנת לו מידע על מיקומם של שלושת הגנרלים האחרים, ותוך כדי כך נותנת לו פרטים נוספים על המקום בו הוא נמצא, ועל הסכנה שבמידה ומלחמה כזו תפרוץ, כור המצרף, ואחריו גן העדן, יהפכו להיות מדור נוסף בגיהנום לנצח נצחים. כשדניאל שואל אותה על הסיבות בגללן הוא נמצא כאן, איב לא נותנת לו תשובה ברורה אבל היא אומרת שזה בגלל משהו שאירע בעברו ועליו לגלות את הסיבה בעצמו.
אחרי שהוא מחסל את הגנרל השני ומתאחד שוב עם איב הם פוגשים בשד בשם אשמדאי שבידו מידע על מקומות אחרים בהם הצבא של לוציפר נמצא. מסתבר שאשמדאי עזר פעם לדניאל לנצח בקרב עשרות שדים במכה אחת. איב חשדנית לגבי הכוונות של אשמדאי ושואלת אותו למה הוא לא חיסל את דניאל אך זה עונה לה שזה כיוון ש"הוא לא נמצא בכור המצרף בשביל למלא קברים בנשמות נוספות כמו שאר האחרים". הוא גם שואל את איב אם היא באמת "חווה" האמיתית המוזכרת בתנ"ך.
אחרי שהוא מחסל את הגנרל השלישי, הוא מתעמת עם סמאל ואומר לו שנמאס לו מכל המלחמות האלו ושהוא רוצה סוף סוף לראות את אשתו בגן העדן, אבל סמאל אומר בצורה שלא משתמעת לשני פנים כי המשימה לא נגמרה ועליו להשלימה עד הסוף אם ירצה לראות את קת'רין. סמאל מיידע אותו על מיקומו של הגנרל הרביעי והאחרון, אלאסטור, ומודיע לו כי אלאסטור יודע על תבוסתם של שני הגנרלים הקודמים ועל בואו של דניאל ושהוא נערך כנגדו עם צבא של חיילי עלית חזקים ביותר. דניאל מסכים להמשיך במשימה, מחסל את השדים ובסופו של דבר נלחם נגד אלאסטור ומחסל אותו. לאחר תבוסתו של אלאסטור מופיעה איב בהפתעה ומתריעה שלוציפר צפוי להגיע בכבודו ובעצמו. באופן מסתורי מופיע גם אשמדאי וכשדניאל שואל אותו למה הוא נמצא בכור המצרף מלכתחילה, הוא עונה לו "אני חופר קברים", הופך לכדור אש ענקי שחושף בסופו של דבר את לוציפר בעצמו. לוציפר מברך את דניאל על כך שהוא הוכיח את עצמו כיריב ראוי, ועל כך ש"הוציא מהמשחק" את אלאסטור שאיים לתפוס את כס מלכותו. הוא חוטף את איב בטענה כי ברחה מהגיהנום, ובורח איתה בחזרה לשם.
לאחר מכן מופיע סמאל ומברך אותו על השלמת המשימה ושעתה קת'רין מחכה לו בגן העדן. דניאל מסרב בטענה ש"זה עדיין לא נגמר", ומתכוון לכך שזה רק עניין של זמן עד שלוציפר יארגן מחדש את צבאו ויאיים שוב על העולם הבא. סמאל מזהיר אותו שבמידה והוא ירד לגיהנום לא תהיה משם דרך חזרה אבל דניאל מתעלם ממנו ואומר לסמאל להגיד לקתרין שלא תחכה לו כיוון שהוא אינו מתכוון לחזור. בסופו של הוויכוח סמאל מוותר ומראה לו את הדרך לגיהנום. הגיהנום הוא מקום מעוות שמורכב מחלקים של שדות קרב עקובים מדם ממלחמות שונות לאורך ההיסטוריה (ארמז למשפט המפורסם של ויליאם שרמן, "מלחמה היא גיהנום"). לאחר שהוא מחסל את המוני השדים החזקים ביותר שהוא פגש עד כה, לוחם השחקן בלוציפר במלוא כוחותיו, תוך כדי שהוא מציל את איב מציפורניו. עם תבוסתו של לוציפר מופיע פתאום אלאסטור, שמגלה לדניאל שהדרך היחידה להביס אותו היא אך ורק כאשר הוא נמצא בגיהנום. הוא גם מודה לדניאל על שחיסל את לוציפר ועכשיו הדרך סלולה לו להיות שליט הגיהנום. אלאסטור משסה את צבא השדים שלו בדניאל, והמשחק נגמר כשדניאל נצפה לוחם בשדים.
המשך המשחק מתואר בחבילת ההרחבה "Battle out of Hell".
במידה והשחקן סיים את המשחק ברמת הקושי הגבוהה ביותר (Trauma) יש אפשרות לסוף אלטרנטיבי: דניאל מסכים להצעה הקודמת של סמאל, עולה לגן העדן וסוף סוף פוגש את אשתו ומתאחד איתה לנצח.
Battle Out Of Hell
ההרחבה הראשונה יצאה בדצמבר 2004 והיא ההרחבה הרשמית היחידה שפותחה על ידי המפתחת המקורית. בהרחבה התווספו 10 שלבים חדשים, 2 כלי נשק חדשים (עם 2 סוגי יריות לכל אחד), מצבי משחק חדשים למצב מרובה משתתפים ואפקטים גרפיים יותר חדשניים.
עלילת ההרחבה מתרחשת ישר לאחר סיומו של המשחק המקורי. לאחר תבוסתו של לוציפר מופיע אלאסטור, הגנרל הרביעי שדניאל לכאורה הביס בכור המצרף במשחק הקודם אך כעת מתברר כי ניתן לחסל אותו אך ורק בגיהנום, והתואר של "שליט הגיהנום" פנוי כעת. דניאל נלחם באינספור שדים אך בסופו של דבר נאלץ להימלט בעזרתה של איב. עכשיו מטרתו החדשה של דניאל היא למצוא את אלאסטור ולחסל אותו אחת ולתמיד. במהלך המסע שלו הוא עובר בסביבות של בית יתומים מלא בילדים מקוללים, קרקס "מהגיהנום", מפרץ שודדי ים, קולוסיאום, נקרופוליס, ואפילו גרסה מעוותת של לנינגרד בזמן המצור שהוטל עליה במלחמת העולם השנייה. בסופו של דבר הוא נלחם נגד אלאסטור ומביס אותו. לאחר מכן דניאל מגלה כי הכל היה חלק מתוכניתה הזדונית של איב לקחת את תואר "שליט הגיהנום" לעצמה. איב אומנם מציעה לדניאל להגיע אל גן העדן ולהתאחד שם עם אשתו אך דניאל מסרב, ומכוון את נשקו הישר אל איב, ובכך המשחק מסתיים עם סוף פתוח ובו נרמז שהמלחמה עדיין ממשיכה.
הרחבות שלא פותחו על ידי המפתחת המקורית
יש לציין כי כל הרחבה עומדת בפני עצמה, ואינה דורשת את המשחק המקורי כדי לפעול.
המשך
בתערוכת E3 של שנת 2012 הציגה חברת משחקים בשם Nordic Games משחק בשם Painkiller: Hell & Damnation שמשמש גם כרימייק מודרני וגם כמעין המשך ל־Painkiller המקורי. המשחק משתמש ב-Unreal Engine 3.
טוברוק (סרט)
טוברוק (באנגלית: Tobruk) הוא סרט מלחמה אמריקאי משנת 1967, בבימויו של ארתור הילר ובכיכובם של רוק הדסון וג'ורג' פפארד. הסרט נכתב על ידי ליאו גורדון (ששיחק בסרט) והופק באולפני יוניברסל.
עלילת הסרט מתרחשת בצפון אפריקה במהלך המערכה בצפון אפריקה במלחמת העולם השנייה. זהו סיפור בדיוני על חברי קבוצת המדבר ארוכת הטווח של וקבוצת החקירה המיוחדת (SIG) מהצבא הבריטי שעורכות מבצע בעיר טוברוק בלוב במטרה להשמיד את מצבורי הדלק של קורפוס אפריקה הגרמני.
הסרט מבוסס על "מבצע הסכמה" – ההתקפה הבריטית על כוחות גרמניים ואיטלקיים בטוברוק. הסרט מתאר את המבצע כמוצלח כשבמציאות המבצע נכשל.
מבצע הסכמה
בלילה שבין 13 ל-14 בספטמבר 1942 נערך מבצע משולב גדול לתקיפת הנמל ומחסני הדלק הגרמנים והאיטלקים בטוברוק. מבצע הסכמה (Operation Agreement) כלל כוחות יבשתיים שהגיעו דרך נאת המדבר אל-כופרה במסע ארוך של כ-2700 ק"מ שעקף את קווי הגרמנים מדרום, וניסיון להנחית כוחות קומנדו מהים. עיקר הכוח היבשתי הבריטי חופש ל"שבויי מלחמה" שעליהם "שמרו" חיילים מיחידת SIG לבושים כחיילים גרמנים. הלוחמים נסעו בכלי רכב גרמניים.
הנחיתה מהים נכשלה, והכוח היבשתי נאלץ להילחם מול כוחות איטלקים וגרמנים עדיפים. רוב הכוח הבריטי נהרג או נשבה ורק מעטים (ובהם קפטן באק מפד היחידה וחלק מאנשי יחידת SIG) הצליחו לחזור לקווי הבריטים.
תקציר העלילה
בספטמבר 1942 קורפוס אפריקה של רומל נמצא 144 ק"מ מתעלת סואץ ולכוחות הגרמנים יש מחסור חמור בדלק. הבריטים מאשרים תוכנית להשמדת בונקרים של מצבורי דלק גרמני בטוברוק בניסיון לשבש את מתקפת רומל.
מחבר התוכנית, מייג'ור דונלד קרייג (רוק האדסון) מקבוצת המדבר ארוכת הטווח, נלכד על ידי כוח וישי הצרפתי ומוחזק בשבי על ספינה בנמל של העיר אלג'יר. מכיוון שקרייג חיוני לפשיטה, קפטן קורט ברגמן (ג'ורג' פפרד) מקבוצת החקירה המיוחדת וכמה מאנשיו (יהודים דוברי גרמנית המשרתים ביחידת עילית בצבא הבריטי) מחלצים את קרייג. הארקר מסביר שיש להם שמונה ימים להגיע לטוברוק ולהשמיד את מצבור הדלק וסוללות ארטילריה הגרמנית שמגינה על על הנמל, לפני נחיתה אמפיבית והפצצת העיר על ידי מטוסים. התוכנית: פשיטה רכובה דרך שטח האויב. בשימוש בהונאה בה יתחזה כח "קבוצת המדבר ארוכת הטווח" לשבויי מלחמה שנשמרים על ידי "קבוצת החקירות המיוחדת" המתחזים לחיילים גרמנים. בהגעה לטוברוק מטרתם השמדת מצבורי הדלק התת-קרקעיים של רומל. ובהמשך יחברו לתקיפה של הצי המלכותי הבריטי וה-RAF על העיר.
קרייג מטיל ספק בהצלחת המבצע. הארקר מזהיר את קרייג שלא להניח לחילוקי דעות אישיים להפריע למבצע, הארקר מגלה שהוא זה ששכנע את הפיקוד לאשר את התוכנית המקורית של קרייג אך נוספו לה אלמנטים ימיים ואוויריים.
בדרך אל היעד מגלה הכוח סיור שריון איטלקי, שעוצר במרחק קצר מהכוח. מאוחר יותר באותו הלילה, רס"ם ג'ק טיין (ג'ק ווטסון) מבחין בטור טנקים שמתקרב מהכיוון ההפוך. הארקר, מניח שהטור המתקרב "חייב להיות גרמני כי איטלקים מפונקים מדי מכדי לנסוע בשעה כה מאוחרת", בשלב זה מייצר מניפולציה שגורמת לשתי היחידות לתקוף זו את זו בירי מרגמות מה שמאפשר לכח הפושט להמשיך ליעדו בחשאיות.
בדרך מותקף הכוח על ידי מטוס בריטי, הכוח מצליח להפיל את המטוס, אבל שמונה לוחמים נהרגים. משאית אחת, אספקת הדלק הרזרבית ושני מכשירי הקשר נפגעים. הלחימה מושכת לשם את אנשי שבט הטוארג שנמצאים בקשר עם הגרמנים. קרייג המדבר בשפתם ומחליף אקדחים ותחמושת בעד שני אסירים.
האסירים מתבררים כבוגדים בריטים. הנרי פורטמן (ליאם רדמונד), ובתו שריל (היידי האנט) שמוטסם הופל בזמן שטסו מבנגאזי לקהיר. מחזיקים ברשותם מסמך עליו חתם המופתי של ירושלים אמין אל-חוסייני והמרשל הגרמני אלברט קסלרינג. במסמך מפורטת תוכנית של קבוצת קציני צבא מצרים שמוכנים לפתוח ב"מלחמת קודש" ולמרוד נגד הבריטים. ועם נפילת מצרים, מדינות ערביות נוספות כמו טורקיה יצטרפו לצד מדינות הציר. שריל הוסיפה כי הטורקים יכולים להכניס ארבעה מיליון חיילים למלחמה נגד ברית המועצות.
באותו לילה, השבויים מקבלים מידע מחבר מ"קבוצת החקירות המיוחדת" מסתורי על התוכניות הבריטיות והיכן למצוא אקדח, מפה וטלפון בקרבת מקום. בעזרת טלפון זה יוכלו ליצור קשר עם הפיקוד הגרמני בטוברוק ולהתריע על ההתקפה הקרובה. כשהם מגיעים לטלפון הם נתקלים בסיור איטלקי. פורטמן נהרג, ובתו נפצעת קשה.
הארקר שולח את ברגמן וסמל קרוג (ליאו גורדון) אחרי הפורטמנים והם מחלצים את שריל מהאיטלקים. כשקרוג שואל כיצד ידעו על הטלפון, ברגמן עונה: "פשוט מאוד. אחד מאיתנו הוא האויב". ברגמן ואנשיו מקבלים שעתיים לזהות את הבוגד. הבוגד הורג את שריל. סגן מקס מוחנפלד (גיא סטוקוול), סגנו של ברגמן, מופיע ליד מנהרה ומודיע שהבוגד נמצא בהמשך הפיר. הם מגלים כי רב"ט ברוקנר (רוברט וולדרס), אחד מחבריו הקרובים ביותר של ברגמן נדקר למוות. שריל פורטמן מתה מציאניד, וטבליית ההתאבדות של ברוקנר נעדרת. ברגמן, לעומת זאת, אינו משוכנע שחברו היה הבוגד.
לאחר החדירה לטוברוק, מגלה הכח שרומל צבר כוח של שתי דיוויזיות שריון בעיר. הגילוי מסכן את התקיפה הימית, אולם לכוח אין דרך להזהיר את המפקדה, אלא אם כן יתפסו את המשדר הגרמני שבעיר.
חיל האוויר המלכותי מפציץ את טוברוק כמתוכנן. הכוח של "קבוצת המדבר ארוכת הטווח" מפוצץ שניים מתותחי הנמל, הארקר מורה לרב-סמל טיין לאותת לספינות לעצור את הנחיתה לפני שהטנקים הגרמנים יפגעו בהם. הארקר מורה לסגן בוידן (אנתוני אשדאון) לתפוס את המשדר הגרמני בעיר במטרה לעצור את הנחיתה ולהודיע ​​למפקדה על מסמך קסלרינג. בוידן נהרג במהלך ההפצצה.
ברגמן ושלושה מאנשיו נמלטים מצליחים להשמיד טנק ולהרויח זמן של בשביל הארקר, ברגמן ואנשיו נהרגים בסופו של דבר. קרייג, קרוג ושני אנשי "קבוצת החקירות המיוחדת" נוספים מצליחים להשתלט על טנק גרמני ומשתמשים בו כדי להשמיד את מצבור הדלק. בשלב זה הארקר ואנשיו נכנעים.
לאחר שנכנע, חשף מוהנפלד שהוא קצין מודיעין גרמני בשם פון קרוגר, ומספר כי אמר את האמת בלילה הקודם, אך שינה כי "היהודי מצא אותי במנהרה" ומבקש מהארקר את מסמך קסלרינג. לאחר שראה את השמדת מצבורי הדלק, שרף הארקר את המסמך מתוך הבנת חשיבותו עבור הגרמנים. הארקר הורג את פון קרוגר באקדחו ונורה למוות.
קרייג, קרוג ושני האחרים מצליחים להימלט ולהינצל. לאחר צעידה של יותר מ-70 קילומטרים בהגיעים לנקודת מפגש בסאלום בגבול מצרים.
פרסים ומועמדויות
אלברט וויטלוק והווארד א. אנדרסון היו מועמדים לפרס האוסקר על האפקטים החזותיים הטובים ביותר.
במדיה אחרת
אוליבר פאסינגהם עיבד את הסרט לגרסת קומיקס, שפורסמה בהוצאת Lion Summer Spectacular.
מטריצה נורמלית
באלגברה ליניארית, מטריצה נורמלית היא מטריצה ריבועית A, המתחלפת עם המטריצה הצמודה לה, \ A^*, כלומר:. חשיבותה נובעת מן המשפט המרכזי על לכסון אוניטרי: מטריצה היא לכסינה אוניטרית אם ורק אם היא נורמלית. מחלקת המטריצות הנורמליות כוללת מחלקות מרכזיות רבות: מטריצות אוניטריות, מטריצות צמודות לעצמן (הרמיטיות) ואנטי-צמודות לעצמן, מטריצות ממשיות סימטריות ואנטי-סימטריות, ועוד.
אם V מרחב מכפלה פנימית מממד סופי עם בסיס אורתונורמלי B, אז המטריצה המייצגת של העתקה ליניארית היא מטריצה נורמלית, אם ורק אם T היא העתקה נורמלית. במקרה כזה, המטריצה המייצגת של T ביחס לכל בסיס אורתונורמלי אחר היא מטריצה דומה אוניטרית למטריצה המייצגת ביחס ל-B, ולכן התנאי אינו תלוי בבחירת הבסיס.
Superman (שיר של הדיסה)
Superman (בעברית: סופרמן) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הטורקייה הדיסה, מתוך אלבום האולפן החמישי שלה,. השיר יצא לאור ב-11 באפריל 2011, על ידי חברת התקליטים סיהאן מיוזיק, כסינגל הראשון מתוך האלבום.
רקע וכתיבה
השיר נכתב, הולחן והופק על ידי הזמרת-יוצרת הטורקייה גולשן. הדיסה דיברה על השיר ואמרה כי "אני אוהבת כלי נגינה טורקיים וניתן לראות זאת בשיר הזה. זה בדם שלי. בנוסף לכך, הסגנון המזרחי שמאפיין את השיר, לא מאפיין שירים אחרים באלבום".
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-1.1 מיליון השמעות.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר בוים על ידי ניהאט אודבסי. טריילר באורך 20 שניות שודר בעמודי הפייסבוק והיוטיוב הרשמיים של הדיסה ב-1 באפריל 2011. ב-12 באפריל 2011, שודר גם באתרי אינטרנט וב-13 באפריל, שודר בטלוויזיה בבכורה עולמית.
הדיסה טענה שהמשמעות של הקליפ לא חד משמעית ואמרה: "שימו לב, בקליפ ניתן לראות את האמנים הגברים מהארץ שלנו, כשהם מתנשקים ומתעלסים עם בובות. עם זאת, אני רק רקדתי בקליפ ולא נישקתי אף אחד וזאת, על מנת לגרום לקליפ להישאר הדוק". כמו כן, במהלך הצילומים של הקליפ החל סכסוך בין הדיסה לניהאט אודבסי, היות שהוא דרש שתשלם שכר גבוה יותר מזה שסוכם בהתחלה. כתוצאה מהסכסוך, צייץ אודבסי בטוויטר "אני רוצה שהקליפ המדהים הזה ייעלם. השקעתי בו כל כך הרבה, למישהי שלא מגיע לה אותו".
הקליפ זכה בפרס ה-Pal FM, בקטגוריית "הקליפ הטוב ביותר". נכון למאי 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-7.5 מיליון צפיות.
פשעים בזמן
פשעים בזמן (בספרדית: Los Cronocrímenes; באנגלית: Timecrimes) הוא סרט אימה-לולאת זמן ספרדי משנת 2007, אותו כתב וביים נאצ'ו ויגאלונדו.
תקציר העלילה
באזור כפרי שבספרד, גבר בגיל העמידה בשם הקטור (קרה אלג'לדה) ואשתו קלרה (קנדלה פרננדז) גרים בבית שהם משפצים. יום אחד, כאשר קלרה יוצאת לקניות ומותירה את הקטור לבדו בבית, הוא מתיישב בחצר האחורית, מביט ביער שמאחורי הבית באמצעות משקפת ומבחין במישהו שמאלץ אישה צעירה להתפשט. הקטור מחליט לצאת ולחקור, אולם עד מהרה הוא מוצא עצמו מתעמת עם איש מסתורי חבוש בתחבושת ורודה, אשר תוקף אותו ודוקר אותו. הקטור בורח, ומוצא מקלט בבניין סמוך, שם הוא נפגש עם מדען (נאצ'ו ויגאלונדו), המזהיר אותו מפניו האדם החבוש. המדען מבטיח להקטור כי ייקח אותו למקום מבטחים, בו יוכל להתחבא, מוביל אותו אל מעבדה אשר במרכזה מכשיר מכני גדול, ומנחה אותו להתחבא בתוכו. הקטור נכנס פנימה, אולם לאחר שהוא יוצא - הוא מגלה כי הוא חזר בזמן כמה שעות לאחור.
הקטור נפגש עם המדען, ומסביר לו מה שקרה. המדען מציע כי הם יישארו היכן שהם, ויתנו לאירועים להתפתח כרגיל, אולם הקטור, למרות התנגדויותיו של המדען, גונב את רכבו של המדען ונמלט מביתו. אולם, עד מהרה משאית מאלצת את הקטור לרדת במהירות מהכביש ולהתרסק אל תוך עץ, תוך שהוא נחתך בפניו. הקטור חובש את פניו ונערה צעירה שמגיעה למקום מסייעת לו לצאת ממכוניתו. הקטור ממשיך לנסות ולשחזר את האירועים. לאחר שהנערה נמלטת ממנו, הוא חוזר לביתו שם הוא שומע צעקה. הקטור רץ לחפש אחר האישה, אשר נבהלת ממנו (כי הוא עדיין עטוף בתחבושות) ובורחת ממנו אל הגג. הקטור הולך בעקבותיה, וכאשר הוא מנסה לתפוס אותה - היא מחליקה ונופלת אל מותה. הקטור, שנמצא על הגג, מביט אל הגופה שעל הקרקע למטה, ומאמין כי הביא, בטעות, למותה של אשתו.
הקטור יוצר קשר עם המדען באמצעות מכשיר קשר, ומשכנע את המדען לפתות את הכפיל שלו אל המעבדה, בטענה שרודפים אחריו. לאחר מכן, הוא נוסע אל המעבדה בעצמו, ומשכנע את המדען שייתן לו לחזור בזמן פעם אחת נוספת. המדען מגלה להקטור כי כבר שוחח אם כפיל נוסף שלו. הקטור מסיר את התחבושות מעל פניו, ונכנס למכונה. כאשר הוא יוצא ממנה, הוא מסתתר מיד וצופה בכפיל שלו חוזר בעצמו בזמן באמצעות המכונה, ויוצא מן המעבדה (מבחינת הכפיל - בפעם הראשונה).
הקטור לוקח משאית מביתו של המדען, ועוקב אחרי הכפיל שלו, ומאלץ אותו להתרסק עם הרכב שהכפיל גנב מהמדען. הקטור פוגש בנערה הצעירה שבורחת מהכפיל של הקטור (עם התחבושות). הקטור מוביל אותה אל ביתו (מבלי לגלות לה שזהו ביתו). הקטור מכניס את הצעירה לביתו, וכאשר אשתו חוזרת הוא מחביא אותה במחסן שמחוץ לבית ומנחה אותה שלא תצא משם. הקטור מלביש את הצעירה במעיל של אשתו, וגוזר את שיערה כך שהתספורת שלה תהיה דומה לזו של אשתו. לאחר מכן, הוא מורה לה לרוץ למעלה, לכיוון הגג, על מנת לברוח מהאדם המסתורי שרודף אחריהם.
בעוד האירועים על הגג משתלשלים, הקטור מוציא את אשתו מהמחסן ומוביל אותה אל החצר האחורית של ביתם. קלרה שומעת כיצד הכפיל של הקטור מביא למותה, בטעות, של הצעירה, וקמה ממקומה על מנת לעזור לה. אולם הקטור אוחז בידה, מונע ממנה לקום ולהתערב, בזמן שקולות של רכבי חירום שמתקרבים אל הבית נשמעים מרחוק.
מבקרים
הסרט קיבל ביקורות חיוביות ולציון 87% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 70 ביקורות.
ז'נט קטסאוליס מהניו יורק טיימס ציינה את העירום הפרונטלי הנשי ואת הקצב המהיר של הפעולות שבסרט כפגמים הבולטים ביותר בו. היא שיבחה את התסריטאי-במאי נאצ'ו ויגאלונדו על ההעזה ליצור "דחיפות וחוסר התמצאות במרחב" למרות התקציב הנמוך של הסרט וחוסר באפקטים מיוחדים.
ווסלי מוריס, כתב "הבוסטון גלוב", מטיל ספק כי עלילת הסרט הגיוניות, אולם מציין לשבח את ויגאלונדו כי עשה שימוש חכם במכונת הזמן שלו, על מנת להפיג את הספקנות של הצופה. בהתייחסותו לרימייק המתוכנן של הבמאי דייוויד קרוננברג, סיכם מוריס כי ראוי שלסרט זה יהיה כפיל.
רימייק
רימייק בשפה האנגלית היה מתוכנן להיות מופק, במקור על ידי חברת יונייטד ארטיסטס, אולם הפרויקט לא יצא אל הפועל. לאחר שפג תוקפו של הסכם שיתוף פעולה זה, הפרויקט עבר לחברת דרימוורקס, עם סטיב זייליאן (פעמיים זוכה פרס אוסקר בקטגוריה התסריט הטוב ביותר, עבור "רשימת שינדלר" ו"נערה עם קעקוע דרקון") כתסריטאי ומפיק.
אלג'יריה הצרפתית
French Algeria
פלורין קיצו
פלורין וסילה קיצו (ברומנית: Florin Vasile Cîțu - ההיגוי במקור קרוב גם ל"קֶצו" או "קַצו", נולד ב-1 באפריל 1972) הוא פוליטיקאי רומני, היה ראש ממשלת רומניה בין 23 בדצמבר 2020 ל-5 באוקטובר 2021 בראש קואליציית מרכז-ימין של שלוש מפלגות: המפלגה הלאומית-ליברלית, הברית USR-PLUS (האיחוד "הצילו את הרומניה" והמפלגה "חירות, אחדות וסולידריות") ו-UDMR (האיחוד הדמוקרטי של ההונגרים ברומניה). גישת הממשלה החדשה נחשבה לפרו-אירופית כמו ממשלות אורבן שקדמו לה. באוקטובר הודחה ממשלתו על ידי הפרלמנט אחרי שחלק מהשותפים בקואליציה עזבו אותה. בין 26 בינואר 2021- 29 ביוני 2022 כיהן קיצו כיושב ראש הסנאט של רומניה. כחבר בהמפלגה הלאומית-ליברלית, לאחרונה סגן יושב ראש המפלגה, קיצו כיהן בעבר כשר האוצר בממשלת לודוביק אורבן בין 4 בנובמבר 2019 ל-7 בדצמבר 2020. החל מדצמבר 2016 הוא חבר בסנאט הרומני. קיצו הוא כלכלן בהכשרתו.
ילדות וצעירות
קיצו נולד בבוקרשט בשנת 1968 וגדל במחוז ולצ'ה שבחבל מונטניה. הוא סיים את התיכון למקצועות אנרגיה בעיר רמניקו ולצ'ה. אחרי שהכיר מרצה אמריקאי שלימד ברומניה, התאפשר לו ללמוד בשנים 1992–1996 במכללת גרינל במדינת איווה. סיים בה בשנת 1996 תואר ראשון בכלכלה ובמתמטיקה. בשנים 1997–1999 סיים תואר שני במדיניות מונטרית, מקרו-כלכלה ואקונומטריה באוניברסיטת המדינה של איווה, עם העבודה ""Asymmetric Interest Rate Responses: The case of the Bank of England''. בשנת 2002 למד בתוכנית לדוקטורט בכלכלה, גם כן באוניברסיטת המדינה של איווה.
סנאט
בבחירות בשנת 2016 נבחר לסנאט הרומני כנציג המפלגה הלאומית ליברלית מטעם העיר בוקרשט.
שר האוצר
בין נובמבר 2019 לפברואר 2020 כיהן קיצו כשר האוצר בממשלת לודוביק אורבן. ממשלת אורבן הודחה ב-5 בפברואר 2020 על ידי הצבעת אי אמון מטעם האופוזיציה בראשות המפלגה הסוציאל-דמוקרטית הרומנית.
מינויו הזמני לראש ממשלה בפברואר 2020
ב-6 בפברואר 2020 נתבקש אורבן להרכיב ממשלה חדשה. ב-24 בפברואר נדרש הנשיא קלאוס יוהאניס על ידי בית הדין החוקתי למנות ראש ממשלה אחר. ב-26 בפברואר 2020 הטיל יוהניס על פלורין קיצו להרכיב ממשלה. ב-28 בפברואר הוא פרסם את הרכב הממשלה החדשה. ב-12 במרץ כשהיה אמור להציגה בפני הפרלמנט ויתר קיצו על המינוי וב-13 במרץ ראש מפלגתו לודוביק אורבן נדרש שוב והצליח בהמשך להרכיב ממשלה. בממשלה זו קיצו חזר לכהן כשר האוצר.
ראש ממשלה
בעקבות הבחירות לפרלמנט בדצמבר 2020 קואליציה של שלוש מפלגות PNL, USR-PLUS ו-UDMR הציעו כי פלורין קיצו, יעמוד בראשות ממשלת קואליציה. באותו יום, 22 בדצמבר, הוא קיבל את המינוי מידי הנשיא קלאוס יוהאניס. ב-23 בדצמבר ממשלתו החדשה קיבלה את אישור הפרלמנט עם 260 קולות בעד ו-186 נגד ונשבעה בפני הנשיא.
יושב ראש הסנאט
כראש הסנאט של רומניה קיצו ביקר באפריל 2022 באוקראינה נמצאה תחת ההתקפה של רוסיה.
חייו הפרטיים
קיצו גרוש ללא ילדים. יודע אנגלית, צרפתית ואיטלקית.
איסר בן צבי
איסר בן צבי (7 ביוני 1913 וילנה, פולין (כיום ליטא) - 1 במרץ 1971 ישראל) - יליד וילנה. מראשי תנועת גורדוניה בפולין. ממנהיגי תנועת הבריחה בפולין. חבר ההנהגה הארצית של ההגנה. פעיל בארגונים מסחריים וציבוריים.
השנים הראשונות
איסר בן צבי נולד כאיסר גוז'נובסקי ב-1913 בווילנה לאברהם גוז'נובסקי ולמינה (ממשפחת מנזט). איסר התחנך בווילנה בבית ספר עברי עממי ובהמשך סיים בית ספר תיכון יהודי. היה מראשי תנועת גורדוניה בפולין וחבר ועד החלוץ בווילנה. ב-1934 עלה ארצה והצטרף לקבוצת דגניה ב' שם נישא לאשתו וב-1944 עבר עם משפחתו לקיבוץ מעלה החמישה שם היו עד 1949. עם סיום מלחמת העולם השנייה גילה כי הוריו ושניים מאחיו אבדו בשואה. אחות ואח ששרדו את המלחמה עברו לרוסיה.
ארגון "הבריחה"
באוגוסט 1945 נשלח בן צבי לפולין מטעם המוסד לעלייה ב' של ארגון ההגנה על מנת למסד את ארגון הבריחה. יחד איתו הגיעו צבי נצר ויוחנן כהן. בן צבי שהה בפולין עד 1947 כשבתקופה זו הציג את עצמו כניצול מחנה בשם שמעון שחזר למולדתו פולין.
ארגון "ההגנה"
מ-1947 עד מאי 1948 היה חבר המפקדה ארצית של ארגון ההגנה תחת פיקודו של ישראל גלילי.
חייו הפרטיים
ב-1936 נשא בן צבי לאשה את עדה אופנהיים (ילידת 1912). בתקופה שחיו בדגניה נולדו לזוג שלושה ילדים (אברהם, עזריה ושולמית). נפטר ב-1971 ונקבר בבית הקברות בחולון. אשתו עדה נפטרה ב-2000.
ראול הקטור קסטרו
ראול הקטור קסטרו (באנגלית ובספרדית: Raúl Héctor Castro; ) היה דיפלומט, שופט ופוליטיקאי אמריקאי מאריזונה, יליד מקסיקו, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל אריזונה ה-14 בשנים 1975–1977. טרם כהונתו כמושל הוא כיהן כשגריר ארצות הברית באל סלוודור ולאחר מכן בבוליביה, ולאחר כהונתו כמושל כשגריר בארגנטינה. לפני תחילת הקריירה הדיפלומטית והפוליטית שלו, היה קסטרו עורך דין ושופט במחוז פימה שבאריזונה.
ב-1964 מונה קסטרו על ידי הנשיא לינדון ג'ונסון כשגריר ארצות הברית באל סלוודור בהמלצתו של הסנאטור קארל היידן, זאת על אף המחלוקת שהייתה בנוגע לזהות של שם משפחתו לזה של נשיא קובה, פידל קסטרו. לאחר ארבע שנות כהונה באל סלוודור, מונה קסטרו כשגריר בבוליביה, שם הוא כיהן עד התפטרותו ב-1969 ושב לאריזונה כדי להתחיל בקריירה פוליטית. ב-1970 ניצח קסטרו בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית באריזונה למשרת מושל אריזונה, אך נוצח בהפרש קטן על ידי המושל המכהן, הרפובליקני ג'ק ויליאמס. ב-1974 החליט קסטרו להתמודד שוב על התפקיד, והפעם הביס את יריבו הרפובליקני ראסל ויליאמס, חבר נציבות התאגידים של אריזונה, בהפרש קטן. שנתיים בלבד לאחר תחילת כהונתו כמושל, פנה קסטרו לנשיא ג'ימי קרטר, וביקש להתמנות כשגריר בארגנטינה, ולצורך כך התפטר מכהונתו כמושל. ב-1980 סיים קסטרו את כהונתו בארגנטינה, וכך תמה הקריירה הציבורית שלו, והוא שב לאריזונה לעיסוקו בעריכת דין. הוא נפטר בגיל 98 בסן דייגו.
ראשית חייו
ראול הקטור קסטרו נולד בעיר שבמדינת סונורה שבמקסיקו. הוא היה אחד מ-14 ילדיהם של אביו פרנסיסקו דומינגס קסטרו, שעבד כצולל למים עמוקים בסן חוסה דל קאבו שבבאחה קליפורניה ומאוחר יותר ככורה בקנאנאה, ושל אמו, רוסריו אקוסטה, שלמדה שלוש שנות לימוד בלבד, אך לימדה את בעלה קרוא וכתוב. אביו של קסטרו היה מעורב בשביתת כורים בקנאנאה ונשלח למאסר, אך מאוחר יותר שוחרר, וב-1926 הגיע כפליט לארצות הברית עם כל משפחתו, שהשתקעה בפיטרוויל שליד דאגלס, אריזונה, בסמוך לגבול ארצות הברית–מקסיקו, והם היו לאזרחי ארצות הברית. אביו של קסטרו קרא באוזניו באופן סדיר מעיתונים מקסיקנים כדי שיהיה מיודע בענייני השעה, ולימים הוא זקף לזכות זאת את חשיפתו לפוליטיקה. בעת שלמד קסטרו בבית ספר יסודי, הייתה נהוגה בבית הספר בדאגלס הפרדה גזעית, והוא למד בבית הספר שברחוב 15, שהיה היחידי בעיר שבו למדו תלמידים מקסיקנים. על אף זאת, לא הותר בית ספר זה השימוש בשפה הספרדית, והוא נאלץ ללמוד אנגלית כדי לא להיענש על ידי מוריו. בבית הספר התיכון שיחק קסטרו פוטבול בעמדת הקוורטרבק של נבחרת בית הספר וגם התחרה באתלטיקה. כשסיים את לימודיו, מתוך מבוכה על כך שלא היה לו שם אמצעי, בחר לעצמו קסטרו את השם האמצעי הקטור, בהשראת שמו של שחקן נבחרת הכדורסל של בית הספר שאותו הוא העריץ. עם סיום לימודיו, ניסה מנהל בית הספר להשפיע עליו שלא ללמוד בקולג', באומרו שיהיה זה בזבוז זמן וכסף, שכן אף אחד לא יעסיק בוגר קולג' מקסיקני מאזור הגבול.
לימודים
על אף זאת, זכה קסטרו במלגת פוטבול והחל ללמוד בקולג' המדינתי למורים של אריזונה בפלגסטף (כיום אוניברסיטת צפון אריזונה). בעת לימודיו שם, למדו בקולג' כ-475 סטודנטים. אחד התנאים לקבלת מלגה היה הדרישה לשטיפת כלים שלוש פעמים בשבוע במטבח הקולג', וקסטרו פילס את דרכו כדי להיות עוזר הטבח של הקולג'. הוא גם עסק באגרוף, ובנוסף לימד בבית הספר היסודי המקומי. בגיל 23 נעשה קסטרו אזרח אמריקאי, ושב לדאגלס כדי להתחיל בקריירת הוראה. הוא נדחה בשל היותו מהגר מקסיקני, והייאוש היה מנת חלקו עד שהוא החליט לעלות על רכבת משא ולהתעסק באגרוף באופן מקצועי, עיסוק שנתן לו רווח של 50 דולר לקרב. מאוחר יותר הוא החליט לשוב לדאגלס ולעבוד עבור מחלקת המדינה של ארצות הברית כפקיד שירות החוץ באגואה פריאטה, עיר גבול במדינת הולדתו סונורה. הוא שוכנע על ידי ידיד לעזוב את עבודתו במחלקת המדינה ותחת זאת ביקש לפתוח בקריירה משפטית. הוא החליט ללמוד בקולג' למשפטים של אוניברסיטת אריזונה. כדי לשלם את שכר הלימוד, היה קסטרו למורה לספרדית באוניברסיטת אריזונה, אך עיסוק זה גרם לבעיות בנוכחותו בשיעורים בקולג' למשפטים, ודקאן הקולג' חש שהוא לא יהיה מסוגל להקדיש את עצמו ללימודים בעודו מחזיק במשרתו. קסטרו פיתח מערכת יחסים עם נשיא האוניברסיטה, שפנה לדקאן בית הספר למשפטים, ובסופו של דבר שיכנע אותו לקבל את קסטרו ללימודים. הוא סיים את הלימודים עם תואר במשפטים, וב-1949 התקבל ללשכת עורכי הדין של אריזונה. ב-1959 נשא קסטרו לאישה את חברתו משכבר הימים, פטריסיה סטיינר, ולזוג נולדו שתי בנות.
קריירה משפטית
לאחר סיום לימודיו, עסק קסטרו במשך שנתיים בעריכת דין בטוסון, ובסופו של דבר היה לסגן התובע המחוזי של מחוז פימה. באותה עת היה התובע המחוזי, ועם פרישתו, הוא כינס את כל סגניו והודיע להם שכיורשו הוא בחר את אד לרקין. קסטרו יצא מהפגישה כועס על הדרך שבה בחר יודול את יורשו, אף על פי שמשרת התובע המחוזי הייתה משרה נבחרת, וב-1954 הוא החליט להתמודד בבחירות עליה בעצמו. הוא ניצח בבחירות בהפרש של 65 קולות, והיה לאמריקאי הראשון ממוצא מקסיקני ששימש בתפקיד זה באריזונה. הוא כיהן בתפקיד עד 1958, כאשר הוא היה לשופט של בית המשפט הגבוה של מחוז פימה.
שגריר באל סלוודור ובבוליביה
בזמן כהונתו על כס השיפוט, זכה קסטרו למוניטין, ובעקבות כך הוא קיבל הצעה מרוי אלסון, עוזרו של הסנאטור קארל היידן, להתמנות כתובע פדרלי. קסטרו לא היה שבע רצון מההצעה, וחש שהסכמתו תוביל לירידה בדרגה מתפקיד השיפוט בו הוא כיהן. הוא דחה את ההצעה וביקש תחת זאת להתמנות לתפקיד שגריר. אלסון יידע את הסנאטור היידן על שאיפתו של קסטרו, והיידן פנה לנשיא לינדון ג'ונסון לבדוק אפשרות למינויו של קסטרו. בתחילה, התנגד ג'ונסון לכך בשל שם משפחתו של קסטרו שהיה זהה לזה של נשיא קובה, פידל קסטרו, ובשל שמו המלא שהיה זהה לאחיו של הנשיא הקובני ראול קסטרו. מתוך רצון שלא להרגיז את ציבור הבוחרים לקראת הבחירות לנשיאות של 1964, ביקש ג'ונסון מקסטרו שיישנה את שם משפחתו, אך זה סירב. ג'ונסון התרצה, ומינה את קסטרו כשגריר ארצות הברית באל סלוודור. במהלך כהונתו כשגריר, הוענק לו אות הכבוד הגבוה ביותר של המדינה, מסדר חוסה מטיאס דלגדו. לאחר ארבע שנים באל סלוודור, הוא מונה לתפקידו הבא כשגריר בבוליביה, ונודע בכינוי "השגריר על גב הסוס", בשל נוהגו להגיע רכוב על סוס לאזורים הכפריים של בוליביה ולברך את התושבים שם. בעת כהונתו כשגריר בבוליביה, הופצץ מעונו שם פעמיים על ידי טרוריסטים. הוא שירת בתפקיד עד לאחר תום שנת נשיאותו הראשונה של ריצ'רד ניקסון, ואז הועבר מתפקידו.
בחירות 1970
לאחר תום כהונתו כשגריר בבוליביה ושובו לאריזונה, החל קסטרו לבדוק את האפשרות להיבחר כמושל אריזונה בבחירות של 1970. ב-18 ביוני אותה שנה, הוא הכריז על כוונתו להתמודד בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית מול סוחר המכוניות מפיניקס ג'ק רוס וראש עיריית צ'נדלר ג'ורג' נאדר. קסטרו קיים את אירוע ההכרזה על מועמדותו בטוסון, אך איש לא הגיע, מתוך האמונה שסיכוייו לזכות במועמדות המפלגה אפסיים. על אף זאת, הצליח קסטרו לנצח בבחירות המקדימות של המפלגה בהפרש משמעותי, ובבחירות הכלליות התמודד מול המושל המכהן, הרפובליקני ג'ק ויליאמס, שהתמודד על תקופת כהונה שלישית. במהלך מסע הבחירות, תקפו הרפובליקנים את קסטרו על כך שכביכול אהד את המהגרים המקסיקנים במהלך התקופה בה שימש כתובע של מחוז פימה, ועל כך שהוא היה שופט "סביר" אך לא "מצטיין". בסופו של דבר, החליטו הרפובליקנים להימנע מלהשמיץ את קסטרו על רקע עברו מתוך חשש שמתקפות כלפיו יתפרשו כמתקפות כלפי בן מיעוטים, ומנהל מסע הבחירות של ויליאמס הצהיר מאוחר יותר שהוא התחרט על כך בשל רצונו של קסטרו לתקוף את ויליאמס. רוב ציבור התומכים בוויליאמס התגורר באזור המאוכלס ביותר באריזונה, מחוז מריקופה, בעוד ששאר תושבי המדינה תמכו בקסטרו. בסופו של דבר, נוצח קסטרו בבחירות הכלליות בהפרש קטן, כאשר ויליאמס זכה ב-50.9 אחוזים מהקולות מול 49.1 האחוזים שקיבל קסטרו.
בחירות 1974
ב-1974 החליט ויליאמס שלא להתמודד על תקופת כהונה רביעית. כתוצאה מכך הכריזו חמישה מתמודדים על כוונתם להתמודד על מועמדות המפלגה הרפובליקנית למשרת המושל, כולל איוון מיקם (שלימים נבחר כמושל, אך הודח) וחבר נציבות התאגידים של אריזונה, ראסל ויליאמס (ללא קשר משפחתי עם ג'ק ויליאמס). קסטרו הודיע על החלטתו להתמודד על מועמדות הדמוקרטים למשרת המושל. בבחירות המקדימות של הדמוקרטים, כמעט ולא ניצבו מול מתמודדים, והוא קיבל יותר מכפלים מספר הקולות של שני יריביו גם יחד. מנגד, הבחירות המקדימות של הרפובליקנים היו תחרותיות מאוד, והובילו לפיצול בקרב חברי המפלגה, כשראסל ויליאמס נבחר כמועמדה. בשל המרוץ הצמוד בבחירות של 1970, קיבלה הקהילה ההיספנית עידוד בנוגע לאפשרות שקסטרו ייבחר כמושל, ורבים מאוד מחבריה התנדבו למסע הבחירות שלו. בסופו של דבר ניצח קסטרו בבחירות הכלליות בהפרש קטן, כאשר קיבל 4,119 קולות יותר מאשר ויליאמס. הפרש זה נזקף לזכות הצבעתם של אנשי שבט הנאוואחו במחוזות נאוואחו ואפאצ'י, שם הסתכמו הפרשי הקולות בין קסטרו לבין ויליאמס ב-5,488 קולות. שבועות ספורים לאחר הבחירות, עוד לפני השבעתו, נכח קסטרו בפתיחה של בנק בנוגלס שבמקסיקו, ולאחר מכן הוא שב לארצות הברית דרך מעבר הגבול להולכי הרגל. הוא היה מלווה בשניים ממנהלי הבנק שהציגו בפני בקרי הגבול את היתרי המעבר שלהם. קסטרו הכריז על עצמו כאזרח ארצות הברית ובקר הגבול ביקש ממנו הוכחה לכך. בתשובתו לבקר, הציע קסטרו שהם יקראו לסנאטור בארי גולדווטר כדי לשאול אותו אם ניתן להרשות למושל הנבחר של אריזונה להיכנס למדינתו.
מושל אריזונה
ב-6 בינואר 1975 הושבע קסטרו כמושל אריזונה ה-14, והיה לאמריקאי הראשון ממוצא מקסיקני שכיהן בתפקיד זה מאז קבלתה של אריזונה כמדינה בארצות הברית ב-1912. לצד בחירתו כמושל, השיגו הדמוקרטים רוב של 18 מתוך 30 חברי הסנאט המדינתי. לעומת זאת, בית הנבחרים של אריזונה נותר בשליטת הרפובליקנים כאשר הם איישו לאחר הבחירות 33 מתוך 60 המושבים בו. במהלך תקופת כהונתו כמושל, נמתחה ביקורת קשה על קסטרו מצד הרפובליקנים, שהאמינו שהוא פשוט שאף לקבל את תואר המושל, יותר מאשר לבצע את התפקידים הקשורים במשרתו. בעל הטור ג'ון קולב מהעיתון Phoenix Gazette כתב על קסטרו, באומרו, "הסיקור המפרגן והנינוח של ראש הרשות המבצעת הפך לג'ונגל של אנשי החדשות באמצעות חצאי משפטים, נתונים עובדתיים בלתי מדויקים ואפילו קביעות סותרות". כמושל, סייע קסטרו במסע הבחירות של מושל ג'ורג'יה לשעבר ג'ימי קרטר בבחירות לנשיאות של 1976, ואף על פי כן, ג'רלד פורד ניצח בבחירות אלו באריזונה. בנוסף לכך, סייע קסטרו למסע הבחירות של קרטר בניו מקסיקו ובטקסס.
שגריר בארגנטינה
בשל הביקורות שהוטחו נגדו במהלך כהונתו כמושל, כולל התנגדות ממושכת בבית המחוקקים, הוצעה לקסטרו ב-1977 על ידי הנשיא קרטר משרת שגריר ארצות הברית בארגנטינה. קסטרו התפטר כדי לקחת על עצמו את המשרה, ובמקומו השובע כמושל וסלי בולין, מזכיר המדינה של אריזונה, אך בולין נפטר בעת כהונתו פחות משנה לאחר מכן. קסטרו היה אמביוולנטי בנוגע להתפטרות ממשרת המושל, שכן הוא לא רצה לאכזב את הקהילה ההיספנית שסייעה לו להיבחר. על כל פנים, מאוחר יותר הוא הצהיר שהוא חש שהוא יוכל לסייע יותר לקהילה ההיספנית בתור שגריר בארגנטינה. שוב הוא חש מצוקה בעת כהונתו כשגריר בשל מוצאו המקסיקני, כשארגנטינאים רבים שאלו את עצמם מדוע ארצות הברית בחרה במקסיקני לשרת בארגנטינה. קסטרו כיהן בתפקיד מ-1977 ועד 1980, ותפקיד זה היה האחרון בקריירה הפוליטית שלו.
שנותיו האחרונות
ב-2007 קראה אוניברסיטת צפון אריזונה, שבה למד קסטרו, את בניין הקולג' למדעי החברה וההתנהגות על שמו. כשלמד במוסד הוא התחרה שם באגרוף ובאתלטיקה, וב-1988 הוא הוכנס להיכל התהילה של ספורטאי האוניברסיטה, וב-2011 להיכל התהילה של הקולג' למדעי החברה וההתנהגות.
ב-12 ביוני 2012, יום הולדתו, נעצר קסטרו על ידי סוכנים של משמר הגבול של ארצות הברית למשך חצי שעה כאשר שהה ברכב כנוסע בדרך למסיבת יום הולדתו מביתו שבנוגלס, אריזונה למסעדה בטוסון. קסטרו בן ה-96 לא הורשה להמתין ברכב ותחת זאת אולץ להמתין מחוצה לו בחום של כמעט 38 מעלות צלזיוס ללא מים. עצירתו של הרכב אירעה ככל הנראה בשל העובדה שסוכני משמר הגבול ניטרו ערכים נמוכים של קרינה מהרכב, קרינה שככל הנראה נגרמה מהליך רפואי שעבר קסטרו יום קודם לכן בבית חולים בטוסון.
ראול הקטור קסטרו נפטר בהוספיס בסן דייגו ב-10 באפריל 2015, בגיל 98. הוא נטמן בבית הקברות הקהילתי של העיר סדונה שבאריזונה.
שקולניק
שקולניק הוא שם משפחה מקורו מהמילה Schule בית ספר בהגיה גרמנית-שׁוּלֶה. השם סקולניק מגיע מאותו מקור.
ידידי מרחוב ארנון
ידידי מרחוב ארנון הוא קובץ סיפורי ילדים מפורסם מאת הסופרת והמשוררת העברייה לאה גולדברג. הספר ראה אור לראשונה בשנת 1943 בסדרת "אנקורים" של ספרית פועלים עם איוריו של אביגדור רנצו לואיזדה, ומאז הופיע במהדורות רבות.
על הספר
הספר כולל ארבעה סיפורים:
הספר מתאר את הווי החיים של תל אביב בראשית שנות הארבעים. בספר באה לידי ביטוי  אווירת אותם הימים. אווירה של חום ותום, אווירה של יחסי אמון וקרבה.
בספר נמצא רמזים אוטוביוגרפיים. לאה גולדברג אכן התגוררה ברחוב ארנון מספר 15 עם אמהּ כ-20 שנה. וכך כותבת לאה גולדברג בפתח הספר: "והסיפורים שבספר הזה נכתבו בצורה קצת אחרת מאשר סִפּוּרַי האחרים: בספר זה יש הרבה מאד דברים שבאמת היו באמת.  ראשית כל גרתי אז בתל אביב ברחוב ארנון ומספר הבית שלי היה באמת מספר 15 ובאמת בפינת הרחוב היה בית כחֹל. גם ידידי הקטנים מרחוב ארנון כּלָם היו במציאות. והיינו ידידים. רותי ויונה למשל, היו באמת תאומים וקטנים.  עכשו הם עוד תאומים אבל כבר גדולים".
הבית מס' 15
הסיפור נסוב על שכניה הקטנים של לאה גולדברג. תאומים בני 5, רותי ויונה. התאומים אהבו סוכריות, אהבה עזה ונלהבת. יום אחד מצאו בחצר שילינג, מטבע יקר ערך. הם קנו במכולת כמות עצומה של סוכריות מכל הסוגים והמינים. הזמינו את חבריהם לחגוג עמם. הם אכלו סוכריות אך לא הצליחו לסיים את כל הכמות. הם חשבו להסתיר אותם כדי שיישארו לפעם אחרת אך חששו שמא יתגלו על ידי הילדים גדולים. במוחו של יונה צץ רעיון, לזרוע את הסוכריות בגינה. כך הם יוסתרו היטב וגם יצמיחו סוכריות נוספות.
החתול הצמחוני והכלב חתולי
גם הסיפור הזה נסוב על ידידיה/שכניה הקטנים של לאה גולדברג. על יונה ורותי, על יובל ואחותו רינה, על דליה ואורי. הסיפור מתאר את של הילדים אל בעלי החיים, אל הכלבלב של אורי, שנקרא בשם 'חתולי' ואל החתול הזר שהופיע לפתע פתאום. הילדים עורכים מסיבת יום הולדת לכלבלב של אורי, וקונים לו מתנות כמו לחבר בן אנוש: סרט אדום, ספל וסקטים. הם קושרים את הסקטים לרגלי הכלבלב ומשוכנעים שהוא יתחיל 'לדהור' עליהם. רק לאחר שהם רואים סימני מצוקה הם משחררים אותו מהסקטים. הכלבלב והחתול רוצים לשתות שניהם מספל החלב. הילדים בטוחים שמיד תפרוץ מלחמת עולם בין שני בעלי החיים. להפתעתם הרבה הכלבלב והחתול מסתדרים היטב ולוגמים יחדיו מספל החלב.
אורי מן הבית הכחל
בסיפור מתואר מפגש מרתק בין אורי מרחוב ארנון לבין יונה הילדה הקטנה משכונת הצריפים מחלול. יונה היא ילדה יתומה אשר סָבָה חלבן, אִמָה כובסת ועליה מוטל עול הטיפול בבית ובאחיה הקטן. הווי חייה של יונה שונה מהווי חייו של אורי 'ילד השמנת'. לאה גולדברג מתארת את מערכת היחסים המתפתחת בין שני הילדים. בשלב מתקדם יותר של הסיפור מתוארת חברות ממושכת בין ילדי רחוב ארנון לבין ילדי השכונה.
שֵׁדָה
יוחנן, בן דודה של לאה גולדברג, מגיע מעמק חפר לביקור בתל אביב. הוא מתארח בביתה של לאה גולדברג ואמה. כלבת הבוקסר האהובה שלו, שֵׁדָה, נגנבת. כולם עושים מאמצים רבים למצוא את הכלבה. הן על ידי פרסום מודעות בעיתון ובלוח בית הספר והן על ידי חיפוש בשכונת מונטיפיורי במחנות של תנועות הנוער. כאשר כל המאמצים מעלים חרס, מגיע דב, חברו של יוחנן מעמק חפר. דב, דמות צבעונית וססגונית, מגיע כדי  לעזור בפתרון התעלומה. דב המכיר היטב את הלך הרוח של הגנבים נוקט בצעדים הרבה יותר נועזים ומקוריים. ההרפתקה הולכת ומתפתחת עד סופה הטוב.
בסיפור זה בא לידי ביטוי ערכים כגון:
בסיפור זה באה לידי ביטוי שפתה העשירה של לאה גולדברג. בסיפור משובצים ניבים ופתגמים רבים.
הסיפור רווי בהומור, המאיר באור צלול הן את הווי התקופה והן את עולמה הפנימי של הסופרת המיוחדת, לאה גולדברג.
קובי פרחי
קובי פרחי (נולד ב-8 בספטמבר 1975) הוא מוזיקאי ישראלי, זמר, ממייסדי להקת המטאל החלוצית אורפנד לנד.
ביוגרפיה
פרחי נולד ביפו. דרך משפחתו, הוא גילה את אהבתו למוזיקת עולם ומוזיקה אוריינטלית בגיל צעיר, אלו התערבבו עם אהבתו למוזיקת מטאל המרדנית. ב-1991 בימי נעוריו הוא הקים בבת ים את להקת אורפנד לנד, יחד עם חבריו בתיכון. להקה זו הפכה בהמשך למפעל חיו המרכזי.
מלבד היותו מוזיקאי, פרחי ייסד ב-1997 חברת תקליטים בשם ׳MDMA׳, שהפיצה אלבומים של מוזיקת מטאל ומוזיקה אלקטרונית לחנויות תקליטים ודיסקים בישראל. כאשר להקת אורפנד לנד החלה להצליח מחוץ לישראל, פרחי עזב את חברת התקליטים ב-2001. באותה שנה אורפנד לנד נינגה את הופעתה הראשונה בטורקיה. הופעה זו הייתה הראשונה מחוץ לישראל. מאז הלהקה הופיעה ביותר מ-45 מדינות שונות, ונחשבת למייסדת ז'אנר המטאל האוריינטלי. פרחי וחבריו הם מהאמנים הישראלים האהובים ביותר במדינות ערב.
לפרחי וללהקה הוענקו שלושה פרסי כבוד לשלום: מאוניברסיטת המסחר של איסטנבול, מראש העיר של צ'אנקאיה שבאנקרה, טורקיה, ונציגות רשמית של ממשלת טורקיה, לאחר שהלהקה ניגנה שם ותרמה את כל ההכנסות לנפגעים מרעש האדמה שאירע ב-2001 בואן. ב-2014, פרחי זכה יחד עם אורפנד לנד בפרס המטאל הגלובלי, שניתן על ידי מגזין "מטאל האמר" בטקס חלוקת הפרסים של המגזין השנתי. ב-2018, פרחי ואורפנד לנד זכו בפרס ״הקליפ הטוב ביותר״ בטקס פרסי מוזיקת הפרוגרסיב בלונדון, עבור הקליפ לשירם - ״Like Orpheus".
עיסוקים נוספים ושיתופי פעולה
לאחר שזכה לבקשות מזוגות שונים, פרחי מתפקד לעיתים גם כמי שמחתן זוגות בחתונות אזרחיות. פרחי גם כותב כפובליציסט לאתרים כמו וויינט, מאקו, וואלה ומגזין בלייזר. מלבד עבודתו באורפנד לנד, פרחי תיפקד בעבר כעורך מוזיקלי בחברת התקליטים Century Media Records, שם חתומה הלהקה, וערך אוסף בשם "Oriental Metal". בנוסף, הוא התארח כזמר בהקלטות ומופעים של אמנים אחרים, ביניהם: Arkan (צרפת), Amaseffer (ישראל), Magor (ישראל), Subterranean Masquerade (צרפת), פרויקט המוזיקה של אנזו דונארומה (איטליה), והזמרת מורן מגל (ישראל). יחד עם אורפנד לנד, פרחי שיתף פעולה עם סטיבן וילסון, ארקין קוראי, Aperco ויהודה פוליקר. הוא השתתף בפרויקט המוזיקלי Rise Up - Colors of Peace, וכן יחד עם מוזיקאים חברים, הקליט גרסת כיסוי של השיר Jeremy של פרל ג׳אם, כחלק מקמפיין הבאתה של הלהקה לישראל.
בשנת 2017, הגיטריסט המקורי של ״ג׳נסיס״, סטיב האקט, התקשר לקובי פרחי. האקט חיפש אמנים שפועלים למען שלום בין בני אדם, ובחר באורפנד לנד לצורך לשתף פעולה. יחד עם הזמרת הישראלית-ערבית, מירה עוואד, פרחי שר על באלבום של האקט, “The Night Siren” ובשיר ״West to East״. האקט המשיך לעבוד עם אורפנד לנד והקליט סולו גיטרה לאלבום החדש של הלהקה, ״Unsung Prophets & Dead Messiahs״, שיצא בתחילת 2018.
בשנת 2019 פרחי הפך לאב לבת. ב-2022 הפך לאב בשנית, לבן.
אזור התעשייה הר-טוב
אזור התעשייה הר-טוב הוא אזור תעשייה הממוקם במועצה אזורית מטה יהודה, בסמוך לעיר בית שמש. אזור התעשייה מתפרס על כ-600 דונם, ופועלות בו תעשיות מסורתיות לצד הייטק.
בשנים 2019–2021 אזור התעשייה הורחב בכ-40 מתחמים. בשנים אלו שטח אזור התעשייה שנוי במחלוקת בין המועצה האזורית לבין עיריית בית שמש. בסופו של דבר הוחלט להשאיר את רוב שטחי אזור התעשייה במטה יהודה, ועיריית בית שמש התחייבה שלא לתבוע שטחים נוספים.
עכסן גב-יהלום מזרחי
עכסן גב-יהלום מזרחי (שם מדעי: Crotalus adamanteus) הוא מין הנחש הארסי הארוך ביותר באמריקה ומין העכסן הגדול ביותר. הוא מצוי בדרום-מזרח ארצות הברית מצפון קרוליינה עד לפלורידה ולפלורידה קיז ומערבה עד דרום אלבמה, נהר המיסיסיפי ועד דרום-מזרח לואיזיאנה. למין זה אין תת-מינים מוכרים.
מאפיינים
הנחש מצוי בסביבות של יערות מחטניים, חורשות דקלים, ערבות וחולות חופים. הוא מצוי גם בביצות מיוערות, חורשות מוצפות, ביצות מליחה ועוד. בעתות הקיץ החמות הנחשים יסתתרו במחילות של גופרים או של צבי גופר.
הנחש הוא צייד הפעיל בעיקר בלילה וניזון מיונקים קטנים ובעיקר מאוגריים מהסוג Oryzomys, ארנבוני יער, עופות שונים כמו שלווים אמריקנים, רליתיים ותרנגולי הודו, וגם טרף קטן יותר כמו עופות שונים, זוחלים אחרים ואף חרקים גדולים.
ותן טל ומטר
ותן טל ומטר (גם שאלת גשמים) היא חובה הלכתית להוסיף בברכת השנים שבתפילת העמידה בימות החורף בקשה מיוחדת על ירידת הגשם.
נושאה הכללי של ברכת השנים הוא בקשה מה' שייתן ברכה בתבואת השדה, ולכן בימי החורף מוסיפים בברכה זו בקשה על גשמי ברכה הנצרכים לגידול התבואה. בנוסח אשכנז ומרבית הנוסחים, נוסח הברכה הכללי זהה בין בחורף ובין בקיץ, וההבדל מתבטא רק בהוספת הבקשה המחויבת "ותן טל ומטר לברכה", אך בנוסח הספרדים ובנוסח תימן נהגו לשנות את כל נוסח הברכה, כך שבימות החורף אומרים 'ברך עלינו' – נוסח מורחב הכולל בתוכו גם את בקשת הגשם, ובימות הקיץ אומרים 'ברכנו' – נוסח מקוצר ללא הזכרת גשם.
זמן שאילת הגשמים
בכל המקומות ולכל הדעות מפסיקים לשאול גשמים בחג הפסח, כשם שפוסקים מלומר מוריד הגשם בברכת גבורות. לעומת זאת, תחילת זמן שאלת הגשמים אינה זהה לתחילת זמן אמירת מוריד הגשם בשמיני עצרת, ויש בה הן חילוק בין מקומות שונים והן דעות שונות בהלכה.
בארץ ישראל
ב מובאת מחלוקת תנאים אם מתחילים לשאול גשמים בג' בחשוון או בז' בחשוון. הדעה הראשונה סוברת כי ממתינים עד לג' בחשוון ולא מתחילים לשאול בשמיני עצרת, משום שג' בחשוון הוא העונה בה מתחיל בפועל לרדת גשם ("רביעה ראשונה"). אמנם, לדעת רבן גמליאל ממתינים עד ז' בחשוון, כיוון שבזמן שבית המקדש היה קיים, היו עולים לרגל רבים מגיעים למקדש בחג הסוכות, ורק בסיום החג חזרו לביתם. בשל כך, קבעו חז"ל (לדעת רבן גמליאל) להמתין עם בקשת הגשמים עד שיעברו חמישה עשר יום מתום החג, כדי שהעולים הגרים מעבר לנהר פרת יספיקו להגיע לביתם. לעומת זאת, הזכרת הגשמים באמירת "מוריד הגשם" אינה בקשה שהגשם ירד אלא רק הזכרת כוחו של ה' בהורדת גשם, ולכך ניתן להזכירה מיד בתחילת זמן הגשמים.
לדעת חלק מן האמוראים, בזמן שאין מקדש ולא נוהגת מצוות עלייה לרגל יש לשוב לעיקר הדין ולשאול גשמים מיד לאחר החג, ולא להמתין לז' בחשוון. וכך נאמר גם בתלמוד הירושלמי: ואף בחלק מהראשונים פסקו כך שבזמן הזה יש לשאול על הגשמים מיד בשמיני עצרת, אמנם למעשה המנהג כיום בארץ ישראל להתחיל לשאול על הגשמים בז' בחשוון.
בחוץ לארץ
בתלמוד נקבע שבבבל יש להתחיל לשאול את הגשמים ביום ה-60 מתקופת תשרי, כיוון שאז מתחיל הצורך לגשם בבבל. בהתאם לכך נוהגים בכל המקומות בחוץ לארץ. הואיל ותקופת שמואל מבוססת על שנה יוליאנית, זמן השאלה אינו קבוע בלוח העברי אלא בלוח היוליאני ודומיו. התאריך בלוח היוליאני הוא 22 בנובמבר ברוב השנים ו-23 בנובמבר לפני שנה מעוברת. במאות ה-20 וה-21, זה חל בלוח הגרגוריאני ב-5 בדצמבר כשחודש פברואר שאחריו 28 יום, או ב-6 בדצמבר כשחודש פברואר שאחריו 29 יום, ומתחילים לפי היום ההלכתי, דהיינו בתפילת ערבית של היום שלפניו. הרא"ש תמה על המנהג לשאול בכל המקומות לפי ההלכה שנקבעה בבבל לפי צורכי הגשם המקומיים בה. לכאורה, על פי העיקרון שנקבע בתלמוד הקובע שכל מקום שואל גשמים על פי צרכיו, אין סיבה שכל העולם ינהג כבבבל, ובמקומות שצריכים גשם בכל השנה יש לשאול גשם כל השנה. על אף דבריו, בשולחן ערוך נפסק שבכל מקום שאינו ארץ ישראל נגררים אחרי בבל ומתחילים לשאול גשם 60 יום אחרי תקופת תשרי. עם זאת, אומרים שהרב חיים הלוי סולובייצ'יק חשש לדברי הרא"ש, ואמר "ותן טל ומטר לברכה" בברכת שומע תפילה במשך כל השנה.
נוסח שאילת הגשמים
כאמור לנוסח אשכנז וספרד בימות החורף מזכירים ותן טל ומטר בניגוד לימות החמה שאומרים ותן ברכה.
אך לנוסח עדות המזרח בימות החורף משנים את כל נוסח הברכה כדלהלן: