cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
גלאי צ'רנקוב
גלאי צ'רנקוב וסוגיהם
גלאי צ'רנקוב הם גלאים שמתבססים על עיקרון קרינת צ'רנקוב על מנת לגלות מידע על חלקיקים שונים. בגלאים נמדדת הקרינה הנוצרת ממעבר של חלקיקים דרך תווך שתכונותיו ידועות מראש, ומתכונות הקרינה מוסקות תכונות שונות של החלקיקים. גלאי צ'רנקוב מורכבים משלושה חלקים עיקריים: רדיאטור (חומר/תווך דרכו יעברו החלקיקים הנבדקים), גלאי פוטונים, שמטרתו לזהות ולמדוד את קרינת הצ'רנקוב, ומראות ו/או עדשות שמטרתן לכוון את הקרינה אל הגלאי.
גלאי סף
גלאי המבוסס על העובדה שלכל תווך קיים תנע מינימלי, ורק חלקיק בעל תנע גדול מתנע מינימלי זה שעובר דרך התווך יצור קרינת צ'רנקוב במעברו בתווך. תנע זה תלוי ביחס ישר למסת החלקיק העובר וגם במקדם השבירה של התווך. הגלאי מורכב מתווך, דרכו מועברים חלקיקים, ומגלאי פוטונים הקולט את הקרינה. הגרסה הבסיסית ביותר של הגלאי תזהה האם נוצרה קרינה במעבר חלקיקים בתווך או לא. אם לא נוצרה קרינה, ניתן ללמוד שלא הועבר בתווך חלקיק בעל תנע מספיק. באופן כזה ניתן לבדוק את קיומו של חלקיק מסוג מסוים במקום כלשהו. קובעים תווך בעל מקדם שבירה כזה שהחלקיק ייצור בו קרינה ומריצים את החלקיקים הנבדקים דרכו. גלאי סף מתקדמים יותר יודעים למדוד את כמות הקרינה הנפלטת ולפיה להבדיל בין החלקיקים השונים שיצרו אותה. לעיתים משורשרים כמה תווכים זה אחרי זה כדי ליצור הפרדה מפורטת יותר.
גלאי דיפרנציאלי
גלאי זה מאפשר למדוד מהירות של חלקיקים, אך השימוש הנפוץ ביותר שלו הוא לזיהוי חלקיקים (לרוב לזיהוי של חלקיקים המרכיבים אלומה). הגלאי מבוסס על הנוסחה של זווית פרישת הקרינה. בגלאי זה מועברים חלקיקים דרך תווך, וזווית הפרישה של קרינת צ'רנקוב הנוצרת נמדדת. מכיוון שמקדם השבירה של התווך ידוע, ניתן להסיק מנתוני המדידה את מהירות החלקיקים הנבדקים.
גלאי הדמיה טבעתית
החלקיקים מועברים דרך תווך, והקרינה הנוצרת מרוכזת על לוח גלאים. הלוח מייצר שרטוט מדויק של נקודות פגיעת הקרינה בו. בעזרת ניתוח צורת הפגיעה, רדיוס הפגיעה, וכמות הקרינה, מחושבת מהירות החלקיקים. גלאי זה הוא המתוחכם מכולם, מכיוון שהוא מספק גם את כמות הקרינה וגם את צורתה (זווית הפרישה שלה בעיקר). אם החלקיקים שהועברו הם בעלי מסה ידועה מראש, בעזרת המהירות ניתן לחשב את תנע החלקיקים. אם תנע החלקיקים המועברים נמדד מראש (על ידי עיקום שנעשה באמצעות מגנט), ניתן להסיק מהתנע והמהירות הנמדדים את מסת החלקיקים, וכך לזהות את סוגם. בניגוד לגלאים הקודמים גלאי זה יכול לזהות כמה קרינות צ'רנקוב (כלומר של חלקיקים מסוגים שונים) בו זמנית. דוגמה לגלאי הדמיה טבעתית היא גלאי HMPID, אחד מהגלאים של ALICE, שהוא אחד מהניסויים הנעשים ב-CERN.
אהלי שם
מכון "אהלי שם - ליובאוויטש" הוא בית הוצאה לאור שבעבר היה מכון מחקר תורני, שעסק בההדרתם והוצאתם לאור של ספרי אדמו"רי חב"ד ותלמידיהם.
היסטוריה
המכון הוקם בכפר חב"ד ב' בשנת תשמ"ט לעילוי נשמת הרבנית חיה מושקא שניאורסון, על ידי הרב אליהו יוחנן גוראריה. פעילות המכון התמעטה עם השנים, ונסגרה בשלהי שנות ה-90, מאז משמש המכון בית הוצאה לאור של ספרים.
המכון הוציא מגזין מחקר בשם 'כרם חב"ד' העוסק בעיון וחקר במשנת חב"ד ותולדות החסידות, בעריכת חוקר החסידות הרב יהושע מונדשיין, שיצא לאור בין השנים תשמ"ז לתשנ"ב ומצוטט רבות על ידי חוקרי חסידות חב"ד מחוץ לחסידות חב"ד.
כמו כן היה למכון מגזין מחקר תולדות חב"ד 'אהלי ליובאוויטש' שיצא לאור בשנים תשנ"ה-תשנ"ו. ומגזין נוסף הלכתי בשם 'אהלי שם' שיצא לאור בין השנים תשמ"ט לתשנ"ג. דבר נוסף הוא 'ליקוט חידושי הצמח צדק', והוא ליקוט מדברי רבי מנחם מנדל שניאורסון מחבר ה"צמח צדק" על מסכתות הש"ס לפי סדר המסכתות; על מסכת בבא בתרא, בעריכת הרב ברוך בליז'ינסקי. על מסכת סנהדרין, בעריכת משה חפר. על מסכת שבת. על מסכת מכות, בעריכת מנחם מנדל חפר.
מפעלי המכון
מספרי המכון לאחר סגירתו והפיכתו לבית הוצאה לאור: שתי מסכתות בהוצאה משותפת עם עוז והדר, עם כ-300 עמודים המלאים בביאורי אדמו"רי חב"ד על סוגיות הש"ס על המסכת: 'מסכת קידושין' שנדפס בשנת תשע"א. ו'מסכת בבא מציעא' שנדפס בשנת תשע"ב
סטריגולקטון
סטריגולקטון הוא חומר המיוצר על ידי שורש הצמח. לקבוצה זו יש שני מופעים - אחד כהורמון צמחי בעל פעילות פיזיולוגית בתוך הצמח, ואחר כמרכיב בתוך הפרשות השורש, המקדם שיתופי פעולה בין הצמח לאורגניזמים אחרים בקרקע.
תכונות כימיות
למרות ההבדלים בין הסטריגולקטונים השונים, נקודת ההתכה של כולם נמצאת בטווח של 200–202 מעלות צלזיוס. פרוק המולקולות מתרחש לאחר C°195. תרכובות אלו מסיסות מאוד בממסים פולריים.
ביוסינתזה ופעילות בצמח
לסטריגולקטונים ולחומצה אבציסית יש קבוצה של אנזימים משותפים אשר מעורבים בביוסינתזה שלהם. הסטריגולקטונים מיוצרים בעיקר בשורש ומועברים אל אזורים אחרים בצמח דרך צינורות העצה. נמצא שקבוצת הסטריגולקטונים אחראית למספר תהליכים פיזיולוגיים שונים. הסטריגולקטון משפיע על התפתחותם של הניצנים החיקיים בצמח, בפעילות משותפת עם האוקסין והציטוקינין, ולכן הוא בעל תפקיד בשלטון הקודקודי. האיזון המדויק בין הריכוזים של אוקסין וסטריגולקטון אחראי לוויסות היחס בין החלקים התת-קרקעיים לחלקים העל קרקעיים של הצמח. מתן GR24 (סטריגולקטון סינתטי) לצמחי אורז הנתונים לעקת מלח משפר את צמיחת האורז לעומת צמחי בקרה, מעלה את עוצמת הפוטוסינתזה ומונע נזק ליבול. לפי מחקרים עדכניים, נראה שהסטריגולקטון עוזר לצמחים להתמודד גם עם סוגי עקה נוספים, כגון טמפרטורות גבוהות ויובש.
פעילות מחוץ לצמח
הסטריגולקטון התגלה ב-1966, בהפרשות משורשי צמח הכותנה. אז הסתבר שהוא מעודד נביטה של זרעי הצמח הטפילי. צמח הסטריגה גורמת נזקים גדולים ליבולים בשל טפילותו, ולכן קיבלה שם של מכשפה סלבית, אשר מגיחה יש מאין וגורמת צרות ואף רעב.
הצמח סטריגה מסוגל אומנם לבצע פוטוסינתזה, אך זקוק לפונדקאי לשם נביטה והתבססות ראשונית. הוא מפתח מעין שורש הנצמד לשורשי הפונדקאי ולוקח ממנו מינרלים וסוכרים לשם יצירת זרעיו, ובכך גורם למותו של הפונדקאי. בגלל הנזקים הגדולים, נעשים ניסיונות שונים להכחדת הסטריגה. אחד הכיוונים הוא ליישם סטריגולקטון סינתטי לשדה, לפני זריעת הצמח התרבותי ובכך לגרום לנביטה של זרעי הסטריגה. מאחר שאין בסביבתם שורשים של פונדקאי, הם צפויים להתנוון ולמות תוך זמן קצר.
מצד שני, יש אספקט חשוב וחיובי בפעילות הסטריגולקטון מחוץ לצמח. הפרשת סטריגולקטון מהשורש מעודדת התפתחות נבגים של פטריות סמביונטיות המקיימות מיקוריזה עם שורשי צמחים עילאיים מסוימים. נבגים אלה שרויים במצב של תרדמה עד מציאת צמח מארח. המצאות סטריגולקטונים בקרקע מסמנת נוכחות של צמח מארח וגורמת להתרבות מיטוכונדריה בתאי הנבגים. הפעילות המוגברת של המיטוכונדיה מספקת את האנרגיה וחומרי התזונה הדרושים לנביטת הנבגים והתפתחות התפטיר של הפטריה, בתוך תאי השורש של הצמח המארח. הסטריגולקטון אחראי לזיהוי ההדדי בין הצמח לפטריה הסמביונטית. סימביוזה זו מיטיבה עם שני השותפים - הפטריה קולטת מינרלים ומים מהקרקע ומעבירה את חלקם לצמח המארח. מצד שני, הפטריה מקבלת מהצמח סוכרים, אותם היא אינה מייצרת בעצמה. דוגמה נוספת לתועלת שבשיתוף פעולה זה ניתן למצוא בסביבה עניה בפוספט. במצב כזה, הצמח המארח מייצר יותר סטריגולקטון, אשר גורם להסתעפות של תפטיר הפטריה וספיגה טובה יותר של הפוספאט הקיים בקרקע. אם נשווה בין שני הבטים אלה, של קשר התיווך סטריגולקטון, נראה שההתאמות של הסטריגה לניצול נוכחותו הן התפתחויות מאוחרות מבחינה אבולוציונית, לאחר התפתחות התקשורת בין צמחים ירוקים לפטריות סמביונטיות, מועילות.
מבט לעתיד רפואי
מעבר לשימושים בחקלאות, נראה שלחומרים ממשפחת הסטריגולקטונים, כולל נגזרות סינתטיות, מסתמן עתיד ברפואת האדם. מדובר בשני כיווני מחקר: מאבק בזיהומי ציטומגלווירוס באדם, וגם כתרופות אפשריות נגד סרטן.
ולדימיר קירילוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה
ולדימיר קירילוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה (ברוסית: Влади́мир Кири́ллович Рома́нов 30 באוגוסט 1917 פורבו - 21 באפריל 1992 מיאמי), היה בנו של קיריל ולדימירוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה והטוען לראשות בית רומנוב.
בצעירותו
ולדימיר נולד ב-30 באוגוסט 1917 בפינלנד, לשם ברחה משפחתו לאחר המהפכה הרוסית, לקיריל ולדימירוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה ולויקטוריה מליטה, נסיכת אדינבורו וסקסה-קובורג-גותה, בתם של אלפרד, דוכס אדינבורו וסקסה-קובורג-גותה - בנה של ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת ומריה אלכסנדרובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה - בתו של אלכסנדר השני, קיסר רוסיה. בני המשפחה התגוררו בפינלנד בתנאים קשים עד לשנת 1920, ולאחר מכן עברה המשפחה לקובורג שבגרמניה.
ב-8 באוגוסט 1922 הכריז אביו קיריל על היותו עוצר הכתר הרוסי, וב-31 באוגוסט 1924 הכתיר את עצמו כקיסר האימפריה הרוסית, וולדימיר קיבל את התואר "צארביץ'". בשנת 1930 עברו בני המשפחה לסן-בריאק-סור-מר בצרפת, שם הקים אביו את חצרו. בשנות ה-30 למד ולדימיר באוניברסיטת לונדון, ועבד בחווה בלינקולנשייר. לאחר מכן חזר ולדימיר לצרפת, וקנה חווה בברטאן.
ראש המשפחה ומלחמת העולם השנייה
בשנת 1938 מת אביו קיריל ולדימירוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה, וולדימיר נהיה ראש בית רומנוב. באותה שנה עלתה הצעה שוולדימיר יהיה העוצר של אוקראינה, אולם הוא סירב ואמר שאין בכוונתו לפרק את האימפריה.
ב-26 ביוני 1941, זמן קצר לאחר תחילת מבצע ברברוסה, פרסם ולדימיר את ההצהרה הזאת: "בשעה קשה זו, כשגרמניה וכמעט כל אומות אירופה הכריזו על מסע-צלב נגד הקומוניזם והבולשביזם, ששעבד ודכא את העם הרוסי במשך עשרים וארבע שנים, אני פונה אל כל הבנים הנאמנים של מולדתנו באמצעות הקריאה הזו: תעשו מה שאתם יכולים, כמיטב יכולתכם, להוריד את המשטר הבולשביקי ולשחרר את מולדתנו מעול הקומוניזם הנורא". אולם בשנת 1942 הועברו ולדימיר ופמלייתו למחנה הריכוז קומפיין, לאחר שסירב להנפיק כרוז הקורא למהגרים הרוסים לתמוך במלחמת גרמניה הנאצית נגד ברית המועצות.
בשנת 1944 העביר הורמאכט את המשפחה לפריז, ולאחר מכן הועברו לגרמניה, שם התגוררו בטירת אחותו הבכורה מריה קירילובנה באמורבאך, בוואריה עד לשנת 1945. לאחר תבוסת גרמניה חשש ולדימיר כי ייתפס על ידי הסובייטים ומשום כך ניסה לחצות את הגבול, אך ליכטנשטיין ושווייץ לא נתנו לו אשרת יציאה, ולכן נשאר באוסטריה, שם התגורר באזור הכיבוש האמריקני. בהמשך דודתו של ולדימיר - ביאטריס, נסיכת אדינבורו וסקסה-קובורג-גותה, השיגה לו אשרה ספרדית, והוא עבר להתגורר איתה בסנלוקאר דה ברמידה.
נישואיו וחייו לאחר המלחמה
ב-13 באוגוסט 1948 התחתן ולדימיר עם לאונידה גאורגייבנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה, בתו של גאורגי בגרטיון, נסיך מוחראני. אולם חוקיות הנישואים הוטלה בספק, משום שחוקי הירושה קובעים שמי שנולד מנישואים של חבר בית המלוכה עם מי שאינו חבר בבית מלוכה כלשהו (נישואים מורגנטיים) - אינו יכול לרשת את הכתר. לדעת המתנגדים, נישואי ולדימיר עם לאונידה אינם עומדים בכללים, מכיוון שהיא לא הייתה נסיכה, אלא רק מצאצאי משפחת המלוכה של גאורגיה, שכבר אינה בשלטון מאז המאה ה-16.
בשנת 1952 קרא ולדימיר למעצמות המערב להילחם נגד ברית המועצות, וב-13 בדצמבר 1953 נולדה בתו היחידה מריה ולדימירובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה. ב-23 בדצמבר 1969 הכריז ולדימיר כי בתו היא יורשתו החוקית. לכך היו התנגדויות רבות בעיקר מהצד הגברי של המשפחה, ושאלת יורש העצר נשארת פתוחה. המתמודד העיקרי מול מריה היה ניקולאי רומנוביץ' רומנוב, אך כאמור המחלוקת עודנה עומדת. מריה טוענת לזכותה החוקית לכתר, והיא דורשת מכל בני משפחת האצולה לכבד זאת.
בנובמבר 1991 ביקר ולדימיר ברוסיה, ואף הוזמן לבקר בסנקט פטרבורג על ידי ראש העיר אנטולי סובצ'ק. ב-21 באפריל 1992 מת ולדימיר במיאמי מהתקף לב, בעת מפגש של בנקאים ומשקיעים דוברי ספרדית. גופתו של ולדימיר הוחזרה לרוסיה, שם נקברה בטקס ממלכתי בקתדרלת פטרופבלובסקיה, מבצר פטרופבלובסקיה, סנקט פטרבורג.
אפינאל
אפינאל (בצרפתית: Épinal; בגרמנית: Spinal) היא עיר שנוסדה ב-1796. העיר נמצאת בחבל גראנד אסט שבצרפת, והיא משמשת כבירת המחוז ווז'.
גאוגרפיה
העיר ממוקמת כ-94 ק"מ משטרסבורג, בירת החבל וכ-302 ק"מ מפריז, בירת צרפת. בנוסף, העיר ממוקמת ליד הנהר מוזל.
דיטמר בארטש
דיטמר גרהרד בארטש (בגרמנית: Dietmar Gerhard Bartsch; נולד ב-31 במרץ 1958) הוא פוליטיקאי גרמני המכהן כיו"ר משותף של סיעת די לינקה בבונדסטאג מאז 2015. קודם לכן שימש כמנהל הפדרלי של המפלגה. בארטש היה פעיל במפלגת האם של די לינקה, מפלגת הסוציאליזם הדמוקרטי והיה המנהל הפדרלי שלה בשנותיה האחרונות בטרם הוקמה מפלגת די לינקה.
הוא חבר בבונדסטאג מאז 2005. ברטש נבחר להיות מועמד המפלגה לתפקיד הקנצלר בשלוש מערכות בחירות עד כה: 2002, 2017 ו-2021.
ביוגרפיה
בארטש נולד וגדל בשטרלזונד שבגרמניה המזרחית, הוא למד כלכלה פוליטית באוניברסיטה ללימודי כלכלה בברלין-קרלשורסט.
ברארטש הצטרף למפלגת השלטון המזרח גרמנית, מפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה ב-1977 והקים את ועדת החברים הצעירים של המפלגה כבר ב-1989. לאחר איחוד גרמניה מחדש הוא חבר למפלגת הסוציאליזם הדמוקרטי. ב-1998 נבחר בארטש לבונדסטאג.
בבחירות הכלליות שנערכו ב-2002, בארטש היה אחד מהמועמדים של המפלגה, אך המפלגה לא הצליחה לעבור את אחוז החסימה והיא נותרה מיוצגת רק על ידי שני נציגים, שנבחרו באופן ישיר במחוזות שלהם. בעקבות כך, איבד בארטש את מקומו בבונדסטאג.
בארטש וחברתו להנהגת הסיעה שהרה ואגנקנכט היו ראשי המפלגה בבחירות שנערכו ב-2017. המפלגה נחלה כישלון וירדה מהמקום השלישי בגודלה למקום החמישי בגודלה לאחר שקיבלה כ-9.2% מהקולות ו-69 מנדטים.
במאי 2021, לקראת הבחירות הכלליות, הוכרז כי בארטש יוביל את המפלגה יחד עם ז'נין ויסלר.
प
प - פָּה היא האות ה-32 והעיצור ה-21 (אחרי न) באלפבית הדוונאגרי. המקבילה העברית הקרובה ביותר היא אות פ' דגושה (p). האות הבאה אחריה היא האות फ.
त
त - תָּה היא האות ה-27 והעיצור ה-16 (אחרי ण) באלפבית הדוונאגרי. המקבילה העברית הקרובה ביותר היא אות ת' דגושה (t). האות הבאה אחריה היא האות थ.
न
न - נָה היא האות ה-31 והעיצור ה-20 (אחרי ध) באלפבית הדוונאגרי. המקבילה העברית הקרובה ביותר היא האות נ' (n). האות הבאה אחריה היא האות प.
אותלו (סרט, 1964)
אותלו (באנגלית: Othello) הוא סרט טלוויזיה אוסטרלי המבוסס על המחזה באותו שם מאת ויליאם שייקספיר. הסרט שודר כחלק מסדרת "תיאטרון של יום רביעי" ברשת ABC האוסטרלית. הוא צולם באולפני מלבורן של ABC.
זה היה אחד הפרויקטים השאפתניים ביותר שנעשו במלבורן. הסרט נמשך יותר משעתיים ללא הפסקה. באותה תקופה באוסטרליה דרמה טלוויזיונית הייתה נדירה יחסית.
ביקורת
בעיתון סידני מורנינג הרלד נכתב ש"הדמויות המשניות טופלו בצורה מצוינת" ואילו אותלו היה "יותר מדי כמו ג'נטלמן כפרי אנגלי", וקית' לי גילם את הדמות "כמי שאינו מאמין בדבר מלבד בעצמו".
קריסטפס פורזינגיס
קריסטפס פורזינגיס (בלטבית: Kristaps Porziņģis; נולד ב-2 באוגוסט 1995) הוא כדורסלן לטבי, המשחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר בבוסטון סלטיקס מליגת ה-NBA ובנבחרת לטביה.
אירופה
פורזינגיס נולד בלייפאיה שבלטביה, הצעיר מבין שלושה בנים של אינגרידה וטאליס. הוריו היו כדורסלנים, וכך גם אחיו יאניס הגדול ממנו ב-13 שנים, ששיחק בקבוצות שונות באירופה ומשמש כמאמנו האישי של קריסטפס.
בנעוריו שיחק בקבוצת לייפאיה לובאס הלטבית. ב-2010 עבר לספרד והחל לשחק עבור מועדון הכדורסל קחאסול סביליה. הוא שיחק שלוש עונות בקבוצות נוער של המועדון והחל מעונת שיחק בקבוצה הבוגרת. בעונת קלע בממוצע 6.7 נקודות בממוצע למשחק וקטף 2.8 ריבאונדים. בעונת קלע בממוצע 10.7 נקודות ולקח 4.8 ריבאונדים למשחק. ב-2014 וב-2015 נבחר לחמישיית השחקנים הצעירים של הליגה הספרדית.
בעונת 2014/2015 נבחר לשחקן הצעיר המצטיין של היורוקאפ. בטורניר, הוא הוביל את סביליה בנקודות עם 11.6 נקודות בממוצע למשחק, לכך הוסיף 4.1 ריבאונדים ו-1.2 חסימות למשחק.
ניו יורק ניקס
פורזינגיס נבחר בדראפט של שנת 2015 במקום הרביעי בסיבוב הראשון על ידי ניו יורק ניקס. לפני תחילת מחנה האימונים עבד על שיפור כוחו ועלה כ-5 קילוגרם במשקלו. הוא הצטיין כבר מפתיחת העונה ונבחר לרוקי המצטיין באזור המזרח עבור החודשים אוקטובר/נובמבר, דצמבר וינואר. הוא נבחר להשתתף בנבחרת העולם במשחק הכוכבים העולים, במהלכו קלע 30 נקודות. את העונה סיים עם ממוצע של 14.3 נקודות ו-7.3 ריבאונדים. בתום העונה נבחר פה אחד לחמישיית הרוקיז של העונה ב-NBA. בעונת 2016/2017 השיג ממוצע של 18.1 נקודות ו-7.2 ריבאונדים, במהלך העונה זכה באתגר הכישורים של ה-NBA.
בעונת 2017/2018 נותר השחקן המוביל של הקבוצה לאחר עזיבתו של כרמלו אנתוני. הוא רשם ממוצע של 22.9 נקודות, 6.7 ריבאונדים והוביל את הליגה עם 2.4 חסימות למשחק, בטרם נפצע בברכו השמאלית לאחר 47 משחקים והושבת למשך שאר העונה, כמו גם לכל אורך עונת.
דאלאס מאבריקס
באמצע עונת הועבר בטרייד יחד עם קורטני לי, טריי ברק וטים הארדוויי הבן לדאלאס מאבריקס, תמורת דניס סמית', דיאנדרה ג'ורדן, וסלי מת'יוז ושתי בחירות דראפט בסיבוב הראשון.
ביולי 2019 חתם פורזינגיס על הארכת חוזה בקבוצה ל-5 עונות נוספות, עבור כ-158 מיליון דולר. בעונתו הראשונה בדאלאס, לאחר חזרתו מהפציעה, הציג יכולת מצוינת עם ממוצעים של 20.4 נקודות, 9.5 ריבאונדים ו-2.0 חסימות למשחק, אולם במשחק הראשון של פלייאוף 2020 סבל מקרע במניסקוס, אשר אילץ אותו להחמיץ את משחקים 4–6 בסדרה מול לוס אנג'לס קליפרס (בה הפסידה דאלאס בתוצאה 2–4).
וושינגטון ויזארדס
בפברואר 2022 עבר בטרייד לוושינגטון ויזארדס עם בחירת דראפט סיבוב שני בתמורה לספנסר דינווידי ודאוויס ברטנס.
בוסטון סלטיקס
ביוני 2023 הועבר בטרייד משולש לבוסטון סלטיקס שבו מרכוס סמארט עבר לממפיס גריזליס וטיוס ג'ונס לושינגטון ויזארדס.
נבחרת לטביה
פורזינגיס היה חבר נבחרת לטביה לאליפות אירופה לנוער עד גיל 18 שהתקיימה ב-2013 בטורקיה. באליפות סיימה לטביה במקום הרביעי, פורזינגיס נבחר לחמישיית הטורניר לאחר שרשם ממוצעים של 11.6 נקודות ו-10 ריבאונדים למשחק.
בקיץ 2017 שיחק בנבחרת לטביה באליפות אירופה. הוא סיים את הטורניר עם ממוצע של 23.6 נקודות (שלישי בטורניר), 5.9 ריבאונדים למשחק ו-1.9 חסימות (ראשון בטורניר) למשחק.
יחסי אירלנד–ישראל
בין מדינת ישראל והרפובליקה של אירלנד קיימים יחסים דיפלומטיים מלאים, וכן שיתוף פעולה ידידותי בנושאים שונים, הקשורים לשתי המדינות. עם זאת, ביחסי שתי המדינות לאורך השנים התרחשו עליות ומורדות, כאשר האירועים המרכזיים שפגעו ביחסים ההדדיים היו קשורים לסכסוך הישראלי-ערבי, ולביקורת מטעם גורמים אירים שונים ביחס להתנהלות ישראל במסגרת המשא ומתן בין ישראל והפלסטינים. לאורך השנים גורמים אירים רבים הביעו עמדות אנטי-ישראליות חריפות. אירלנד היא אחת המדינות בעלי היחס העוין ביותר לישראל מחוץ לעולם המוסלמי.
קייל או'סאליבן (Kyle O'Sullivan) הוא השגריר הנוכחי של אירלנד בישראל ואילו לירון בר שדה היא השגרירה הנוכחית של ישראל באירלנד.
היסטוריה
בהתחלה ניסו לעשות השוואה בין המאבק האירי לעצמאות לבין המאבק היהודי לעצמאות בארץ ישראל: המאבק בשלטון הבריטי, תפקידה הבולט של הדת בשתי המדינות, המאבקים להחיות את השפות האירית והעברית, התפוצות הגדולות שיש לאירים וליהודים בפרט בארצות הברית, ודמיון במודל הכלכלי. לפעמים משווים את הטראומות הדמוגרפיות שנגרמו על ידי השואה ורעב תפוחי האדמה הגדול באירלנד. פרסומים רבים גם משווים בין תהליכי השלום בצפון אירלנד ובמזרח התיכון לבין סוגיית החלוקה המשותפת. הם מתמקדים ברעיון שלרפובליקה של אירלנד, אשר, יחד עם הממלכה המאוחדת, הצליחה לשים קץ לאלימות בצפון אירלנד בהקשר של הסכם יום שישי הטוב.
הקשרים בין שתי המדינות החלו עוד טרם היווסדותן של השתיים. בתחילה, כאשר האירים תמכו במאמץ המלחמתי של היהודים בבריטים לצורך הכרה בעצמאותם והיהודים תמכו במאמץ האירים לעצמאותם. כאשר צורת הלחימה האירית אף היוותה השראה ליהודים בארץ ישראל המנדטורית. יצחק שמיר החיל בלח"י מדיניות שעל כל הלוחמים לשאת עמם נשק בכל עת, זאת בהשראת לוחם המחתרת האירית מייקל קולינס. שמיר אף קבע את כינויו המחתרתי כ-"מיכאל" על שם מייקל קולינס.
שתי המדינות כוננו לראשונה יחסים דיפלומטיים מלאים רק בשנת 1975, כאשר קודם לכן אירלנד נמנעה מכינון קשרים דיפלומטיים עם ישראל בשל הטענה כי ישראל אינה מיישמת במלואן את החלטות האו"ם, ובפרט אלו הנוגעות ליחסי ישראל-מדינות ערב. עם זאת, חרף כינון היחסים, אירלנד נותרה מסויגת במידת מה ביחסה למדינת ישראל, ואף ביקרה בחריפות את המתקפה הישראלית על הכור הגרעיני העיראקי, בשנת 1981. בסופו של דבר, אירלנד התירה את פתיחתה של שגרירות ישראלית רשמית בדבלין רק בשנת 1993, וזאת זמן קצר לאחר ביקורה באירלנד של משלחת רשמית מטעם הרשות הפלסטינית, בראשות היו"ר יאסר ערפאת. היא הייתה המדינה האחרונה של האיחוד האירופי לעשות זאת.
מעורבות אירלנד בסכסוך הישראלי-ערבי
החל משנת 1978, אירלנד לקחה חלק בהקמתו של ארגון יוניפי"ל, אשר נועד לשמור על השלום בין ישראל ולבנון ולהבטיח את הישמרות השקט באזור דרום לבנון. בין השנים 1978–2000, אירלנד שיגרה למעלה מ-40,000 חיילים אירים לאזור במסגרת הארגון, מה שהיווה בפועל את המעורבות הצבאית הגדולה ביותר של אירלנד מחוץ לגבולותיה. לאורך השנים, התקבלו תלונות רבות בממשלת אירלנד מצד הכוח האירי כלפי ההתנהלות הישראלית כלפי הארגון, מה שהוביל למתיחות נוספת בין שתי המדינות. בין היתר, שר החוץ האירי בריאן לניהאן הצהיר, כי הרבה מאהדתו לישראל נעלמה בשל העדויות בדבר ההתייחסות הלא ראויה של ישראל כלפי החיילים האירים.
בשנת 1978, אייר לינגוס, חברת התעופה הלאומית של אירלנד, ניהלה בחשאי תוכנית הכשרה אווירית עבור טייסי חיל האוויר המצרי, וזאת ללא אישורה המוקדם של ממשלת אירלנד. יצוין, כי בתקופה זו הסכם השלום בין ישראל למצרים היה אך בשלב השיחות, וטרם נחתם, כך שבפועל מצרים הייתה מוגדרת כמדינת אויב של ישראל.
היחס לסכסוך הישראלי-פלסטיני
גם לאחר הקמת השגרירויות הרשמיות בשתי המדינות, אירועים מדיניים שונים המשיכו לייצר חילוקי דעות בין שתי המדינות. בין היתר, אירלנד התנגדה להחלטת ישראל להקמת גדר הפרדה בין שטח ישראל והגדה המערבית, וזאת בטענה כי בניית הגדר אינה חוקית שכן היא נבנית על שטח פלסטיני, ופוגעת בזכותם של תושבים פלסטינים לעבד את אדמתם בשטח שממערב לגדר. כמו כן, במסגרת פרשת ויקיליקס התגלה כי במהלך מלחמת לבנון השנייה, אירלנד ניסתה למנוע ממטוסי צבא ארצות הברית לעבור בשטחה, וזאת בדרכם לספק ציוד צבאי ואמצעי לחימה לישראל.
ב-20 בינואר 2010, מחמוד אל-מבחוח, בכיר בארגון החמא"ס אשר עסק בהברחת נשק ואמצעי לחימה לשטח רצועת עזה, נמצא מת בבית מלון בדובאי. ב-15 בפברואר 2010 פרסמה משטרת דובאי תצלומים ושמות של 11 חשודים בחיסולו של אל-מבחוח. כל ה-11 הגיעו לדובאי בדרכונים אירופיים. תוך ימים אחדים התברר שחלק מהשמות הם של תושבי ישראל, בעלי אזרחות בריטית ואירית, שהכחישו כל מעורבות בחיסול, ביניהם שמו של אדם שנהרג במלחמת יום הכיפורים. בעקבות הטלת חשד בזיופי הדרכונים של מחסלי מבחוח על ישראל, נוצר משבר דיפלומטי חריג בין אירלנד לישראל, כאשר בתגובה הכריזה אירלנד על גירושו של איש צוות בשגרירות ישראל בדבלין מהמדינה. בהמשך, אירלנד מנעה את חתימתו של הסכם בין איחוד האירופי לישראל, אשר במסגרתו התאפשרה לישראל גישה למידע רגיש על אזרחי האיחוד האירופי, ודרשה מישראל כתנאי מוקדם לשדרג את חוקיה הנוגעים לאבטחת נתונים.
מאוחר יותר באותה שנה, במאי 2010, יצא משט אוניות מטורקיה לכיוון רצועת עזה, במטרה לשבור את הסגר על רצועת עזה. בין הספינות שהשתתפו במשט הייתה ספינה אירית, אשר נקראה על שמה של רייצ'ל קורי, פעילה אמריקנית בתנועת הסולידריות הבינלאומית (ISM) שנהרגה בתאונה על ידי דחפור די-9 צה"לי בעת שניסתה למנוע בגופה פעולות חישוף והריסת בתים שעשה צה"ל בסמוך לגבול בין רצועת עזה למצרים, בשנת 2003. בעקבות יירוט המשט על ידי חיל הים הישראלי, וההאשמות בדבר התנהגות ברוטלית של חיילי צה"ל כלפי משתתפי המשט, נוצרה מתיחות נוספת בין ישראל ואירלנד.
ב-16 בנובמבר 2011 טענו מקורות עלומי שם ממשרד החוץ הישראלי כי "אירלנד (היא) המדינה העוינת ביותר באירופה וכי היא "דוחפת את כל המדינות באירופה לאימוץ גישה קיצונית ובלתי מתפשרת". המקור העלום טען עוד כי "הממשלה האירית מאכילה את אנשיה בשנאה נגד ישראל", וכי "מה שאנחנו רואים כאן הוא בבירור אנטישמיות". בתגובה, מקור רשמי מטעם משרד החוץ של אירלנד הבהיר כי "הממשלה האירית ביקורתית כלפי המדיניות הישראלית בשטחים הפלסטינים הכבושים. היא אינה עוינת כלפי ישראל, והשערה שכזו היא שגויה לחלוטין". שר החוץ הוסיף כי "התפיסה כי הממשלה האירית מבקשת ללבות אווירה אנטי-ישראלית היא שגויה. אנחנו לא עוינים כלפי ישראל. אנחנו ביקורתיים כלפי מדיניותה, ובמיוחד בשטחים הפלסטינים הכבושים. אלו לא אותם הדברים"
החל מראשית שנות ה-2000, החלו בכירים בישראל ובקהילה היהודית באירלנד להתריע בפני מה שנראה כהתפשטותן של דעות אנטישמיות ואנטי-ישראליות קיצוניות באירלנד. בין היתר, בתחילת שנת 2012, ארגון למען סולידריות פלסטין-אירלנד החל בקמפיין לעידודו של "חרם תרבותי" על ישראל, אשר כתוצאה ממנו הלהקה האירית דרוויש (Dervish) ביטלה סיבוב הופעות אשר תוכנן להתקיים בישראל, בטענה כי החלטתם להגיע לישראל הפכה אותם למטרה לביקורת ארסית, ואף הובילה לניסיונות לפגוע בחברי הלהקה. קמפיין הפחדה זה גונה באופן רשמי על ידי בכירים בקרב ממשלת אירלנד. בניסיון למנוע התדרדרות נוספת של היחסים בין שתי המדינות, יצא יו"ר הכנסת, ראובן ריבלין, לביקור רשמי באירלנד בינואר 2012, שם התקבל בחמימות על ידי שרים וחברי ממשלה.
ב-10 באפריל 2018 הודיע שר הפנים, אריה דרעי, כי ימנע את כניסתו של הלורד ראש העיר של דבלין, מיהאל מק דונקה, לישראל, בשל תמיכתו בתנועת ה-BDS וקריאתו לגרש מהמדינה את שגריר ישראל באירלנד. הוא בכל זאת נכנס לישראל בגלל טעות טכנית וביקר ברמאללה. בעקבות כך שגריר אירלנד זומן לשיחת נזיפה אצל רודיקה רדיאן-גורדון, סמנכ"לית משרד החוץ
ב-15 במאי 2018, בעקבות מספרם הגבוה של ההרוגים הפלסטינים מירי צה"ל על גבול עזה, הוחזר שגריר אירלנד לארצו להתייעצויות.
אמנות דו-צדדיות
בנובמבר 1995 חתמו אירלנד וישראל על אמנה למניעת כפל מס.
רוז'ה קוט
רוז'ה קוט (בצרפתית: Roger Cotte; 21 ביולי 1921, קלמאר – 1 במאי 1999, סאו פאולו) היה נגן חלילית ומוזיקולוג צרפתי.
קריירה
קוט לחמד מוזיקה בקונסרבטואר של פריז אצל גסטון קרונל, מ-1940 עד 1948. הוא הקים וניהל מאז 1953 את "קבוצת הכלים העתיקים של פריז". בשנת 1961 קיבל תואר דוקטור למוזיקולוגיה מאוניברסיטת סורבון, שם ניהל את מעבדת המוזיקולוגיה. הוא לימד חליל צד ב"סקולה קנטורום של פריז". מ-1984 עד 1992 לימד באוניברסיטה שח סאו פאולו, ברזיל, שם ייסד קבוצת מוזיקה עתיקה. הוא פרסם את "La musique maçonnique et ses musiciens", "Musique et symbolisme" וחוברת על שירי הבונים החופשיים.
המחקר המוזיקלי שלו התמקד בז'אן-ז'אק רוסו ומוזיקה של הבונים החופשיים אצל מוצרט, בטהובן ויוהאן נפומוק הומל.
אמנדה דו-פונט
אמנדה דו-פונט (באנגלית: Amanda Du-Pont; נולדה ב-26 ביוני 1988) היא שחקנית דרום אפריקאית ילידת אסוואטיני. היא נולדה באסוואטיני ומתגוררת כיום בדרום אפריקה. בנוסף למשחק, היא מארחת, זמרת, מודל, שגרירת מותג, מנחה בשידור חי ואשת עסקים.
ראשית חייה
בשנת 2011, אמנדה דו-פונט קיבלה תואר ראשון באומנויות מ-"AFDA, The School for the Creative Economy" (בתרגום חופשי לעברית: בית ספר לכלכלה יצירתית) הנמצא בדרום אפריקה. כעבור שנה, היא סיימה את לימודיה באקדמיה לקולנוע של ניו יורק, שם זכתה במלגה מלאה למצוינות מדעית.
קריירה
בשנת 2019 היא כיכבה בסדרת המתח של נטפליקס, "צל".
חיים אישיים
דו-פונט מתגוררת כיום ביוהנסבורג, בקייפטאון ובניו יורק. היא מאורסת לאיש העסקים, שון רודריקס.
פרסים
בגיל 21, דו-פונט זכתה בפרס על מפעל חיים על ידי המחלקה לאמנות ותרבות של סווזילנד. היא קיבלה את פרס זה על הישגיה המוקדמים בקולנוע ובטלוויזיה ובקידום השפה הסוואזי.
הצוענייה
"הצוענייה" (1628) הוא ציור מאת הצייר ההולנדי פרנס הלס.
תיאור
הציור מתאר דיוקן של נערה צוענייה, המתוארת לבושה מחוך אדום מעל כותנת לבנה. תלבושת זו חושפת את החזה של הנערה. פניה של הנערה מחייכות. העובדה כי הנערה היא צוענייה, קבוצה אתנית שנרדפה באותה עת, אפשר להלס להציג אותה כדמות נערית ומינית גם יחד. התיעוד הראשון של הציור הוא במכירה שהתרחשה בפריז ב-18 במרץ 1782. כיום, הציור נמצא באוסף מוזיאון הלובר.
טט או שאמואה
טט או שאמואה (בצרפתית Tête aux Chamois) הוא הר ברכס האלפים הברניים המתנשא לגובה של 2,525 מטר מעל פני הים, וממוקם בקנטון וו בשווייץ.
תיירות
ניתן להגיע לפסגת ההר ברכבל העולה מקול דה פיו, ומפסגתו ניתן להמשיך ברכבל נוסף לפסגת הסקס רוז' שם נמצא קרחון טסנפלאורון ועליו מתקני שעשועים וגלישת סקי.
במורדותיו הצפוניים ישנו מסלול טיפוס על ידי ידיות וכבלי ברזל (ויה פראטה), וממש סמוך לפסגתו מצידה הדרומי בגובה של 2,485 מטר, ממוקמת בקתת דיאבלרה (Cabane des Diablerets) של מועדון המטפסים השווייצרי.
בוב וייס
רוברט ויליאם "בוב" וייס (באנגלית: Robert William "Bob" Weiss; נולד ב-7 במאי 1942) הוא כדורסלן עבר ומאמן כדורסל אמריקאי. שיחק כרכז בליגת ה-NBA בין השנים 1965–1977, ולאורך התקופה רשם ממוצעים של 7.6 נקודות ו-3.7 אסיסטים למשחק.
כמו כן שימש כמאמן ראשי וכעוזר מאמן ב-NBA בין השנים 1978–2019. אימן בעבר את קבוצות ה-NBA סן אנטוניו ספרס (1986–1988), אטלנטה הוקס (1990–1993), לוס אנג'לס קליפרס (1993–1994) וסיאטל סופרסוניקס (2005–2006).
קריירת משחק
וייס נולד בעיר איסטון שבפנסילבניה, ובין השנים 1961–1965 למד באוניברסיטת המדינה של פנסילבניה ("פן סטייט"). לאורך 3 עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה קלע 16.3 נקודות בממוצע למשחק.
בדראפט ה-NBA 1965 נבחר וייס בבחירה ה-22 (סיבוב שלישי), על ידי קבוצת פילדלפיה 76'. בעונת זכה עם הקבוצה באליפות ה-NBA השנייה בתולדותיה, לאחר שגברה על סן פרנסיסקו ווריורס בסדרת הגמר. וייס עצמו שותף בשבעה משחקים בלבד לכל אורך העונה הסדירה והפלייאוף, ותרם 2.3 נקודות בממוצע למשחק.
בדראפט ההרחבה של שנת 1967 נבחר על ידי סיאטל סופרסוניקס, לקראת עונת הבכורה של המועדון, ושנה לאחר מכן נבחר על ידי מילווקי באקס בדראפט ההרחבה של שנת 1968.
בנובמבר 1968 הועבר עם בוב לאב בטרייד לשיקגו בולס, בתמורה לפלין רובינסון. ב-5 וחצי עונותיו עם הבולס קלע 9.5 נקודות ומסר 4.3 אסיסטים בממוצע למשחק, תחת המאמן דיק מוטה.
קריירת אימון
לקראת עונת עזב את דאלאס, ומונה למאמן הראשי של סן אנטוניו ספרס במקומו של קוטון פיטסימונס. בשתי עונותיו בתפקיד רשמו הספרס מאזן שלילי 59–105, ובסיבוב הראשון של פלייאוף 1988 הפסידו מול לוס אנג'לס לייקרס (0–3).
לאחר עונה אחת כעוזר מאמן באורלנדו מג'יק, מונה למאמן הראשי של אטלנטה הוקס לקראת עונת. בשתיים מתוך שלוש עונותיו בתפקיד העפילה אטלנטה לשלב הפלייאוף, בהובלתו של דומיניק וילקינס הוותיק, אולם בשתי הפעמים הודחו ההוקס כבר בסיבוב הראשון. בקיץ 1993 פוטר וייס מאימון הקבוצה, והוחלף על ידי לני וילקינס.
בעונת אימן את לוס אנג'לס קליפרס, אשר רשמה תחתיו מאזן שלילי 27–55.
בין השנים 1995–2005 שימש כעוזר מאמן בסיאטל סופרסוניקס, תחת המאמנים הראשיים ג'ורג' קארל, פול וסטפאל ונייט מקמילן. לקראת עונת החליף את מקמילן כמאמן הראשי של הסופרסוניקס, אולם פוטר כבר בינואר 2006, לאחר שקבוצתו פתחה את העונה עם מאזן שלילי 13–17.
בין השנים 2008–2011 אימן את קבוצות שאנשי ברייב דראגונס ושאנדונג גולדן סטארס מליגת העל הסינית.
בעונת חזר לצוות האימון של אטלנטה הוקס, אותה אימן לארי דרו, ובשש העונות הבאות שימש כעוזר מאמן בשארלוט בובקאטס/הורנטס (תחת סטיב קליפורד) ובדנוור נאגטס (תחת מייק מלון).
משה פראוסניץ
משה (מקס) ו' פּרַאוּסניץ (Moshe W. Prausnitz; 8 בדצמבר 1922, ברלין – 1 ביולי 1998, ירושלים) היה ארכאולוג ישראלי שהתמחה בתחום הפרהיסטוריה.
ביוגרפיה
פראוסניץ נולד בברלין בירת גרמניה ב-1922. עלה לארץ ישראל עם משפחתו בשנת 1937, בגיל 15, והתגורר על הר הכרמל בחיפה. לאחר סיום מלחמת העולם השנייה למד באוניברסיטת אדינבורו שבסקוטלנד. בשנת 1953 נסע להשתלם באנגליה ולמד אצל הפרהיסטוריון הנודע ויר גורדון צ'ילד. את לימודי הדוקטורט עשה באוניברסיטה העברית. עבודתו עסקה ב"כלי צור נאוליתיים" היא יצאה לאור באנגלית כספר בשם "From Hunter to Farmer and Trader".
פראוסניץ עבד באגף העתיקות. עבודתו הראשונה הייתה בחפירות בקיסריה כעוזר לפרופסור שמואל ייבין, מנהל האגף דאז. החפירה הראשונה שניהל (יחד עם מרים תדמור) הייתה בראש הנקרה. במסגרת עבודתו ניהל וחפר באתרים ארכאולוגים רבים. בין האתרים שחפר: בית הקברות ליד תל אבו הואם (1952); שרידי כנסייה ויישוב ביזנטי ליד שבי ציון (1955); תל אכזיב (1998-1958), ביחד עם המכון המזרחי של אוניברסיטת רומא, חפירה שהמשיכה אילת מזר בהצעתו, לאחר מותו; תל עלי – אתר נאוליתי מדרום לכנרת; תל כברי; בהרצליה – אתר פרהיסטורי; האתר הנאוליתי הטבוע נווה ים ביחד עם ארנסט אליעזר ורֶשנֶר; אתר מהתקופה הפלאוליתית התחתונה מחצבת עברון בגליל, ביחד עם אברהם רונן; מבצר ראש מיה בחיפה ואתרים נוספים.
בשנת 1959, בהיותו מפקח מחוז הצפון של אגף העתיקות, הגיש לרמטכ"ל חיים לסקוב תלונה כנגד משה דיין וקצינים נוספים על חפירות בלתי חוקיות שבוצעו בתל אל-ערבי הסמוך לקיבוץ יסעור בגליל, בדרישה להחזרת ממצאים שנלקחו על ידם מהאתר. לאחר מכן היה אחד מחמשת המפקחים האזוריים באגף העתיקות (יחד עם רם גופנא, יוסף נווה, יוסף ליבוביץ ולוי יצחק רחמני) שכתבו מכתב תלונה על דיין, וקראו להפסקת פעילות החפירה שלו. בן-גוריון השתיק את המאורע.
פראוסניץ שימש בתקופה מסוימת גם כעורכו של "מתקופת האבן", כתב העת המדעי של העמותה הישראלית לפרהיסטוריה.
נפטר בירושלים בקיץ 1998, בגיל 75 ונקבר בבית הקברות גבעת שאול בירושלים. הותיר אחריו אישה ושלושה ילדים. עזבונו הועבר לרשות העתיקות.
יסוד ושורש העבודה
יסוד ושורש העבודה, הוא ספר מוסר קבלי שנכתב על ידי הרב אלכסנדר זיסקינד מהוראדנא, המדריך את האדם בהתנהגותו היומיומית, בתפילתו ובמצוות שבין אדם למקום ובין אדם לחברו. נדפס לראשונה בנובידבור בשנת תקמ"ב וזוכה עד היום לפופולריות רבה ונחשב כספר יסוד בעבודת ה'.
מבנה הספר
ספר זה מטיף לעבודת השם ומביא את עיקרי המידות עליהן צריך האדם לעבוד, והן: היראה, האהבה לה', התשובה, ההקפדה על קדושה וטהרה והענווה, ומטיף על חשיבות ההכנה טרם כל מצווה, על ההתלהבות בעת התפילה, וכיצד עליו לחוש שעה שהוא מתפלל. כמו כן מבאר כוונות הפסוקים בכל התפילה ובכוונות שיש לכוון בהן ובהטעמות הנכונות שיש להקפיד עליהן ושלא להבליע את האותיות בתפילה. כך למשל בתפילת העמידה: "השיבנו אבינו – "כשיאמר אבינו יכניס שמחה עצומה בלבו". והחזירנו בתשובה שלימה לפניך – "בתחלה יתפלל במחשבתו בשברון לב מאוד ואחר כך יתפלל תפלה פרטית על עצמו ויתפלל בלב נשבר מאוד שיתן בלבו לחזור מהן ומה טוב כי פלגי מים תרד עיניו".
כפי שעולה מעדות עצמו בצוואתו היה נאה דורש ונאה מקיים: "לבד כל הכוונות שכתבתי בחיבורי הנדפס, מעיד אני עלי שמים וארץ בני אהובי, שלא נעדר אחת מהנה שלא כוונתי בעצמי בכל התפילות ובכל ההודאות ביתר שאת וביתר עוז, ועוד רבים כהנה וכהנה שלא היה ביכולתי להציג בחבורי כוונתי אותם בעזה"ש מחמת גודל אהבת ה' יתעלה ברוך הוא וברוך שמו". ועוד להלן: "אך דעו, בניי אהובי, שבוודאי כפלי כפלים דברים כהנה וכהנה שהייתי נזהר בהם ולא העליתי אותם בכתב".
העיקר שעליו מושתת הספר הוא, לעשות נחת רוח לבורא יתברך בכל מעשינו, ושעבודת התפילה ועשיית המצוות תהיינה בשמחה רבה.
תוכן הספר
הספר מתחלק לשנים עשר שערים לפי שמות שערי המקדש:
אנה (סרט קצר)
אנה הוא סרט גמר קצר משנת 2015 שכתבה וביימה אור סיני. הסרט הוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה. זוכה תחרות ה-הCinéfondation לסרטי סטודנטים בפסטיבל קאן, ציון לשבח בפסטיבל טורונטו ופרס אופיר לסרט הקצר הטוב ביותר לשנת 2016.
תקציר העלילה
הרעיון של הסרט נבע מתוך הרצון של הבמאית לדבר על צורך מיני נשי, והרצון לעשות חיבור בין בדידות ומיניות נשית.
הפקה
הסרט נכתב במהלך לימודיה של סיני בסם שפיגל. הוא הופק בתמיכתו ובסיוע של קרן רבינוביץ.
פרסים ופסטיבלים נוספים
בשנת 2016 זכה 'אנה' בפרס הראשון במסגרת סרטי הסטודנטים של פסטיבל קאן. הסרט זכה בפרס אופיר של האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה לסרט הקצר הטוב ביותר, 2016, ובפרס הסרט הטוב בפסטיבל הסטודנטים הבינלאומי- ת"א.
פרסים:
אריה ושמש
אריה ושמש (בפרסית: شیر و خورشید, תעתיק: שיר או חורשיד) הוא סמל פרסי-טורקי, ובעבר היה סמלה הלאומי של איראן והופיע על דגלה. הסמל מתאר אריה שלגבו השמש זורחת, ובגרסאות שונות האריה אוחז סיף שמשיר. מקורותיו של הסמל עלומים אך מקושרים לפרס הקדומה או לראשית תקופת האסלאם באיראן.
שושלות טורקיות ופרסיות
חוקרים וארכאולוגים רבים בהם אחמד כסרווי הצביעו על שימוש נרחב בסמל המזלות העתיק של השמש בבית אריה החל מהמאה ה-12 באזורי טורקיה ופרס.
שושלת ספוויה
בתקופת האימפריה הספווית שימש האריה והשמש כסמל מרכזי בייצוג פרס.
על פי החוקרת אפסאנה נג'מאבאדי האריה והשמש קיבלו תפקיד מרכזי באימפריה הספווית בהיותם מייצגים את שני עמודי האומה - המדינה והדת. לטענתה הפרשנות הספווית לסמל מורכבת ממספר אגדות ומסורות, בהן השאהנאמה, סיפורי נביאים ומקורות איסלאמיים נוספים. השאה, מתוקף תפקידו, מייצג את שני העמודים כמלך המדינה וכאיש דת. העמודים מתבטאים היסטורית בשמש המייצגת את ג'משיד, מייסד פרס, והאריה המייצג את עלי, מייסד השיעה. על פי החוקר שפואור שבזי  מקור השימוש בייצוג נובע מהמונח מהשאהנאמה "השמש של איראן" ו"הירח של טוראן  (כינוי איראני לאזור קזחסטן ואוזבקיסטן)". כיוון שהסולטאנים העות'מאנים ייצגו את עצמם באמצעות הסהר, נבחרה השמש כסמל בעבור השושלת הספווית, והקישור לאריה נבע מהקשר בין השמש למזל אריה.
שושלות אפשאר וזנד
השושלת האפשארית השתמשה בסמל כסמלה הרשמי והוא הופיע על דגלה. על חותמו האישי של מייסד השושלת, נאדר שאה, הופיע הסמל לצד הכיתוב אל-מלכללה (ארץ האל או האל מושל בכל). בנוסף הסמל הופיע על דגלה של השושלת הזנדית.
שושלת קג'אר
בעת הכתרת מייסד שושלת קג'אר מוחמד חאן שאה ב-1796 הוטבעו מטבעות חדשים עליהם הופיע הסמל, בו לצד השמש צוין שמו של המלך החדש, ולצד האריה צוין שמו של עלי בן אבי טאלב, ובכך ייצג הסמל את "האימאם והמלך", עמודי האומה בגרסתם העכשווית.
בתקופת שלטונו של המלך השני לשושלת קג'אר, פתח-עלי שאה ירדה חשיבות השאה כמנהיג דתי, ולכן פתח-עלי ניסה לדמות את שלטונו לתפארת ממלכת פרס הטרום-איסלאמית, והסמל פורש מחדש על פי גישה לאומנית. לפי הפרשנות הלאומנית השמש מייצגת את השאה דרך ג'משיד, מייסד פרס, והאריה מייצג את גיבורי איראן ומגיניה דרך רוסתם, גיבור מהשאהנאמה. הפרשנות הלאומנית באה לכדי ביטוי בשתיים מהפואמות של פתח-עלי:
לקראת סוף תקופת שלטונו של פתח שאה החלו להופיע סמלים בהם אוחז האריה בחרב. לטענת שבזי התוספת נובעת מאיחוד בין האריה והשמש וסמל איראני אחר בו מופיע אריה האוחז בחרבו של עלי - הזולפיקר.
ב-1808 ייסד פתח-עלי שאה את תואר המסדר האימפריאלי של האריה והשמש, להוקרת אישים שסייעו לאיראן בצורה יוצאת דופן, ואלו שעוטרו בו היו חלק מאבירי האריה והשמש. טיילים אירופאים בני התקופה תיארו את האריה והשמש כסמלה של מדינת פרס כבר 3000 שנים, ומקורו בסגידה הטרום-אסלאמית לשמש שהתבטאה בדת הזורואסטראית, ובמזל אריה.
ב-1836 פרסם מוחמד שאה צו לפיו חובה שבכל המופעים הרשמיים של הסמל האריה יעמוד זקוף ויאחז בסיף, ולצד הסמל יופיע כתר לציון בית המלוכה. יחד עם זאת הצו לא יושם באופן רשמי ובמקרים רבים הופיע האריה ישוב, ללא החרב או בלא כתר לצידו.
ב-1870 ייסד נאסר א-דין שאה את אות מסדר אקדס להוקרת מקודשים ואישים חשובים, אשר במרכזו כלל את סמל השמש והאריה.
ב-1910 קובעו בחוקת איראן המידות המדויקות של הסמל, בהן מידותיו של האריה, מידות השמש, החרב, כף האריה ואף צורת זנבו של האריה ("דמוי S בכתב נטוי").
לאחר המהפכה האסלאמית
הסמל שימש כסמלה הרשמי של איראן עד המהפכה האסלאמית, כשרוחאללה ח'ומייני ביטל את השימוש בו ב-1 במרץ 1979. הסמל הוחלף תחילה בשמש מעוטרת בכוכבים ואגרופים בעיצובו של סאדג טבריזי, ולאחר מכן במאי 1980 בסמל איראן הנוכחי בעיצובו של חאמיד נאדימי. לפי גישת שלטונות המהפכה, הסמל היה סמל ל"מונרכיה המערבית המדכאת", ולכן הייתה חובה להחליפו למרות קישורו לעלי. כיום הסמל נמצא בשימוש נרחב בקרב תנועות אופוזיציה איראניות המתנגדות לשלטון הרפובליקה האסלאמית, בהן הממשלה האיראנית הגולה והמוג'אהדין ח'לק.
האריה והשמש האדומים
בשנת 1922 הוקמה אגודת האריה והשמש האדומים של איראן (בפרסית: جمعیت شیر و خورشید سرخ ایران ;תעתיק: ג'מעית שיר או חורשיד שרח איראן),  ואושרה כחברה רשמית בתנועת הצלב האדום והסהר האדום הבינלאומי שנה לאחר מכן, וב-1929 הוכר הסמל של אריה ושמש צבועים באדום כסמל בינלאומי. מקור השימוש בסמל נובע כנראה משימוש בו על ידי ארגוני הצלה מקומיים במלחמה העות'מאנית-רוסית ב-1877, לצד טענות לפיהן הוא הוצג לראשונה לפני חתימת אמנת ז'נבה הראשונה ב-1864 מול סמלי אויבות איראן, האימפריה העות'מאנית (סהר) ורוסיה (צלב).
בשנת 1929 במקביל לקבלת סמל הסהר האדום אושר הסמל באופן רשמי, והסמל שימש את ארגון ההצלה הלאומי באיראן עד המהפכה האסלאמית, לאחריה הוחלף בסהר האדום. למרות הפסקת השימוש בו, המשיכה תנועת הצלב האדום להכיר בו כסמל מקובל שאינו בשימוש עד לקבלת פרוטוקול III ב-2005, לפיו סמל האריה האדומים והשמש נכלל תחת הגדרת הקריסטל האדום.
אליהו כרמיאלי
אליהו כרמיאלי (1893 – 30 ביוני 1960) איש ציבור וביטחון ישראלי, שכיהן כראש המועצה האזורית "יזרעאל" (לפני שאוחדה עם המועצה האזורית קישון למועצה האזורית עמק יזרעאל) בשנים 1941 – 1951.
חייו
כרמיאלי נולד באימפריה הרוסית (בתחומי אוקראינה של ימינו). הוא עלה לארץ ישראל בשנת 1912. הוא עבד כפועל חקלאי וכשומר ברוחמה, בית שמן ומושבות נוספות. הוא התחתן עם חנה והתגרש ממנה, כשגר במנחמיה.
הוא הצטרף לקיבוץ דגניה ג', ממנו יצאו מייסדי גניגר. בקיבוץ דגניה ג' הוא גר בצריף עם בנו הפעוט, שנולד ב-1916. בהמשך בנו גודל כילד חוץ בקיבוצים שונים, בלא נוכחות קבועה של אמו או אביו. ב-1928 התחתן כרמיאלי עם מלכה ונולדו להם שלושה ילדים.
בעת שהיה ראש מועצה, היה חבר גם בארגון המועצות האזוריות. בתקופת הצנע היה מפקח על המזון במחוז הצפון. בהמשך חזר לעבוד במזכירות הקבוצה, ופרסם גם מאמרים פובליציסטיים בעיתונות.
כרמיאלי נפטר מהתקף לב, בבית החולים העמק. הותיר אישה וארבעה ילדים. הובא למנוחות בבית העלמין בגניגר.
שלישיית אסביורן סוונסון
שלישיית אסביורן סוונסון (בשוודית: Esbjörn Svensson Trio) היא הרכב ג'אז שוודי שהוקם בשנת 1990 על ידי אסביורן סוונסון. ההרכב כלל את אסביורן סוונסון (פסנתר), דן ברגלונד (באס ) ו מגנוס אוסטרום (תופים).
על ידי סגנון שמשלב אלמנטים של ג'אז קונבנציונלי, אפקטים אלקטרונים, רוק, פופ ומוזיקה קלאסית הצליח ההרכב לעשות את כל הדרך מעיירה קטנה בשוודיה לשוק הקשה ביותר ל ג'אז מיובא, השוק האמריקאי.
השלישייה שילבה בין החדווה של תלוניוס מונק, הדרמה של יוהאן סבאסטיאן באך ואנרגיית הרוק המתקדם של אמרסון לייק ופאלמר בתחילת דרכם.
השלישייה שהושפעה בין היתר מ רדיוהד הצליחה להנגיש את המוזיקה שלה לחובבי פופ ורוק תוך שמירה על הגרעין הקשה של מאזיני הג'אז.
הפרסום של האלבום From Gagarin's Point of View בשנת 1999 בלייבל הגרמני ACT הביא לפריצה הראשונה של ההרכב אל מחוץ לגבולות סקנדינביה. מה שהתחיל, כביצועים של גרסאות כיסוי למוזיקה של אחרים, התחלף בחומר מקורי שהקנה להרכב פרסי גראמי שוודים, מקום ראשון בתחרות הג'אז הבינלאומית הבריטית של 2003 ופרס מטעם Jazzman magazin. הצרפתי.
ההרכב הצליח, לשנות את הציפיות של מאזינים שחשבו שהם יודעים מהו ג'אז, לנפץ את הגבולות בין הזאנרים של המוזיקה ולהראות שמוזיקה מאולתרת יכולה להיות אינטליגנטית, מעניינת ומספקת כמו ענפי מוזיקה פופולרית אחרים.
אסביורן סוונסון נהרג בתאונת צלילה ב-14 ביוני 2008 כשהוא בן 44 במותו.
ליזה גיבונס
ליזה גיבונס (באנגלית: Leeza Gibbons; נולדה ב-26 במרץ 1957) היא מנחת טלוויזיה אמריקאית.
ביוגרפיה
גיבונס נולדה בדרום קרוליינה כאחת משלושה ילדים, היא בוגרת תואר מבית הספר לעיתונאות ותקשורת המונים של אוניברסיטת קרוליינה הדרומית, היא גם הייתה חברה באחוות הסטודנטים של האוניברסיטה.
היא החלה את דרכה הטלוויזיונית בתחנת טלוויזיה מקומית בדרום קרוליינה, לאחר מכן עברה לעבוד בתחנת טלוויזיה בטקסס.
ב-1983 החלה את עבודתה בערוץ "WCBS-TV" בניו יורק הנמצא בבעלות רשת "CBS", ב-1984 החלה לשמש ככתבת ומגישה במגזין הבידור "Entertainment Tonight".
ב-1987 הופיעה בסרט המדע הבדיוני "RoboCop", בנוסף היא ביצעה הופעות כעיתונאית ובמספר סרטים נוספים וסדרות טלוויזיה.
בין 1990–1993 הייתה מנחה משנית של תחרות מיס תבל, ב-1990 וב-1993 ביצעה תפקיד זה גם בתחרות מיס ארצות הברית.
בין 1993–2000 ליזה גיבונס הגישה ברשת NBC את תוכנית האירוח "ליזה" (בשנים 1993–1994 היא הגישה את התוכנית לצד ג'ון טש).
ב-2007 התמודדה בעונה הרביעית של התוכנית רוקדים עם כוכבים האמריקאית והודחה שלישית.
ב-2015 זכתה בגרסת ה-VIP של התוכנית המתמחה של דונלד טראמפ.
היא נשואה בפעם הרביעית, יש לה בת מבעלה השני ושני בנים מבעלה השלישי.
ג'יין ויימרק
ג'יין ויימרק (באנגלית: Jane Wymark; נולדה ב-31 באוקטובר 1952) היא שחקנית אנגלייה.
ביוגרפיה
ויימרק נולדה בשכונת פדינגטון שבלונדון. היא בתם של השחקן פטריק ויימרק ושל המחזאית האמריקאית אולוון ויימרק.
היא ידועה בעיקר מהופעתה בתפקיד מורוונה צ'ינוות' ויטוורת' בסדרת הטלוויזיה "פולדרק" של ה-BBC משנת 1977, ואחר כך בדמות ג'ויס ברנבי בסדרה הבלשית של רשת ITV "רציחות במידסומר" בה שיחקה מ-1997 עד 2011. ויימרק שיחקה בטלוויזיה הבריטית בדרמות כגון "The Bass Player and the Blonde", בסדרות "A Touch of Frost", "דיינג'רפילד", "לאבג'וי" ו-"Pie in the Sky". בתיאטרון הופיעה בתפקיד ג'יל מייסון במחזה "אקווס" בהפקה של התיאטרון הרפרטוארי של ברמינגהאם.
מוחמד נאטור
מוחמד דאהר נאטור (בערבית: محمد ظاهر ناطور; נולד ב-9 בספטמבר 1991) הוא כדורגלן ישראלי-פלסטיני המשחק בעמדת הקשר ההתקפי.
קריירה
נאטור התחיל את הקריירה שלו בקבוצות כדורגל מקומיות ובגיל 18 הצטרף למחלקת הנוער של הפועל פתח תקווה. ב-15 בינואר 2011, נאטור ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 1–3 לעירוני קריית שמונה. ב-28 בספטמבר 2012, נאטור הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1–2 לסקציה נס ציונה.
בקיץ, נאטור חתם במרכז טולכרם מליגת העל הפלסטינית.
בינואר, נאטור חתם באל-בירה מוסעת.
אחרי שהרשים במדי מרכז טולכרם, בשנת זומן לראשונה לסגל נבחרת פלסטין. ב-10 באוקטובר 2017, נאטור ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0–10 נגד, בו גם הבקיע את שער הבכורה שלו.
דרכון הונגרי
היסטוריה
בתחילתו, הדרכון ההונגרי היה מאוד מוגבל ולא אפשר נסיעות רבות (בעיקר בגלל הגדילה הניכרת של הקומוניזם באירופה), והונפק רק עבור אזרחים הונגריים (לא כולל צאצאיהם). הדרכון כלל לא איפשר לנסוע למספר רב של מדינות, והוצבו דרישות אשרה גבוהות ממדינות המערב, כך שעל מנת לצאת מהונגריה ולגור/לעבוד במדינות כאלה ואחרות באירופה, ובמיוחד באסיה ובאמריקה, היה צריך לעבור תהליך ארוך בן כמה שנים, הכולל מספר שלבים: מתהליך זה היו פטורים רק אזרחים הונגריים בעלי אזרחות של המדינה אליה הם רוצים לנסוע. גם אזרחים הונגריים שעברו את התהליך, לרוב, יכלו לצאת מהונגריה רק פעם אחת בשלוש שנים.
אך, ב-1989, לאחר התמוטטות הקומוניזם ושיפור יחסיהם של אוסטריה והונגריה (עקב הפלת חומת הגבול של אוסטריה-הונגריה), מגבלות הדרכון הוקלו במידה ניכרת.
דרישות אשרה
נכון לינואר 2022, הדרכון נמצא במקום השמיני מבחינת רמת חופש הנסיעה שהוא מעניק, יחד עם הדרכון הפולני. הדרכון מעניק חופש נסיעה ללא ויזה ל-183 מדינות, בהן הממלכה המאוחדת (6 חודשים) וארצות הברית (90 ימים).
סוגי דרכונים
לדרכון ההונגרי שני סוגים; דרכון ביומטרי ודרכון דיפלומטי.
הדרכון הדיפלומטי מאפשר נסיעה למקומות האלו בתנאים האלו;
הנפקה ורישום
האזרחות ההונגרית מוענקת אך ורק לאזרחי הונגריה ולצאצאים ביולוגיים של אזרחי הונגריה (בן, נכד, נין). הזכאים לקבל דרכון הונגרי הם:
מארי אן פוקס
מארי אן פוקס (באנגלית: Marye Anne Fox; 9 בדצמבר 1947 – 9 במאי 2021) הייתה מדענית אמריקאית, שכיהנה כפרופסור לכימיה באוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו. מחקריה, ששילבו בין תחומי הכימיה האורגנית, הפוטוכימיה והאלקטרוכימיה זיכו אותה בפרסים רבים, לרבות המדליה הלאומית למדעים (2009). על שמה רשומים שלושה פטנטים. פוקס כיהנה כנשיאת אוניברסיטה המדינה של קרוליינה הצפונית בין השנים 1998–2004 וכנשיאת אוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו (UCSD) בין השנים 2004–2012. כתבה ספרי לימוד בכימיה אורגנית, פרסמה למעלה מ-400 מאמרים מדעיים, וקיבלה 12 תוארי "דוקטור לשם כבוד".
חייה האישיים
מארי אן פוקס נולדה בקנטון שבאוהיו. אביה, צ'ארלס פיין, עבד במפעל פלדה ואמה, לוסיל פיין, הייתה מורה. אווירת המלחמה הקרה והאיום הסובייטי על השליטה בחלל בשנות ילדותה של פוקס, הותירו חותם על שאיפותיה והתפתחותה בתחום המדע. בעודה בתיכון, שקלה פוקס להתמקצע כמורה, אך סוגיית השלטת משמעת בתלמידים הניאה אותה מלעשות כן והיא החליטה לנתב את התעניינותה במדע לתחום המחקר האקדמי.
קריירה
ב-1969 סיימה פוקס את לימודי התואר הראשון בכימיה ב"נוטרה דם" קולג' (NDC), את לימודי התואר השני סיימה ב-1970 באוניברסיטת המדינה בקליבלנד (CSU), את הדוקטורט שלה בכימיה קיבלה ב-1974 מדארטמות' קולג' ואת מחקר הפוסט דוקטורט שלה עשתה באוניברסיטת מרילנד.
ב-1976 הצטרפה פוקס לאוניברסיטת טקסס באוסטין כמורה מן החוץ. ב-1981 מונתה לפרופסור חבר וב-1985 לפרופסור מן המניין. בשנת 1994 מונתה לסגנית נשיא המחקר באוניברסיטה. ב-1998 מונתה לנשיאה ה-12 של אוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית, הנשיאה האישה הראשונה ולפרופסורית מחקר בכימיה. במהלך כהונתה, התחזקה האוניברסיטה ברמה האקדמית.
מ-1995 עד 2000 שימשה פוקס כיועצת המדעית של ג'ורג' ווקר בוש.
ב-2004 התמנתה פוקס כנשיאה השביעית של אוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו, האשה הראשונה שהתמנתה לתפקיד זה, ושימשה כפרופסורית מחקר לכימיה.
במהלך כהונתה כנשיאה הוקמו מיזמי מחקר ושותפות חדשים, גויס סכום שאפתני של כמיליארד דולר, הורחבו תוכניות אקדמיות והאוניברסיטה זכתה לדירוג גבוה בין האוניברסיטאות הנחשבות. ביוני 2012 התפטרה פוקס מתפקידה כנשיאת האוניברסיטה וחזרה לעסוק במחקר ובהוראה.
בנוסף לתפקידיה הניהוליים ולעבודת המחקר, עסקה פוקס בחינוך הדור הבא ועוררה בתלמידיה השראה לחקור ולהניב השיגי מחקר משמעותיים.
פעילות מחקרית
פרופסור פוקס, שהייתה חוקרת מתחום הכימיה האורגנית הפיזיקלית, פרסמה מעל 400 מאמרים מדעיים. בעבודתה שילבה מחקר בינתחומי נרחב שהתמקד בקשר בין מבנם של חומרים חדשים לבין היכולת לווסת תהליכים באמצעים פוטוכימיים ושפעול אלקטרוכימי.
למחקריה של פוקס היו השלכות יישומיות בתחומי המרת אנרגיה סולרית, הנדסת חומרים וכימיה סביבתית, כגון: ניקוי רעלים סביבתיים, בניית התקנים אלקטרונים מולקולריים, סינתזה ואפיון של פולימרים פונקציונליים ושינוי משטחים לצורך זירוז תהליכים כימי.
כדי להשיג התקדמות בתחומים הללו, חקרה פוקס תגובות אורגניות חדשות והגדירה את מנגנוניהן.
בתחום אחד פורה במיוחד, חקרה פוקס תגובות אורגניות על פני שטח של מוליכים למחצה מוקרנים, ומצאה שהשליטה על מעבר אלקטרונים בתווכים בלתי הומוגניים כגון זאוליטים, סרטים דקים, או נוזלים סופר-קריטיים, מהווה צעד מפתח. בבסיסם של מחקרים אלה עמד אפיון של מצבים מעוררים, של רדיקלים ורדיקלים יוניים בתווכים האלו. לשם כך, בנוסף לשימוש בטכניקות רגילות מתחום הכימיה האורגנית, נעשה במחקריה גם שימוש בטכניקות מחקריות מיוחדות, כגון ספקטרוסקופיית לייזר, מתודולוגיה אלקטרוכימית ואנליזת פני-שטח.
זכויות להט"ב במונטנגרו
תושבים להט"בים במונטנגרו מתמודדים עם אתגרים משפטיים שלא חווים תושבים שאינם להט"בים. פעילויות מיניות חד-מיניות הן חוקיות במונטנגרו מאז 1977, אבל זוגות מאותו המין ומשקי בית שבראשם זוגות חד-מיניים אינם זכאים לאותן הגנות משפטיות העומדות לרשות הזוגות שאינם חד-מיניים. אפליה על רקע נטייה מינית וזהות מגדרית אסורה בעבודה, אספקת סחורות ושירותים, שירותי חינוך ובריאות. מונטנגרו מחזיקה גם בחוקי פשעי שנאה ודיבורי שנאה הכוללים נטייה מינית וזהות מגדרית כעילה לאי-אפליה. למרות זאת, החברה המונטנגרית טרם הגיעה לרמה גבוהה של הסכמה, ואפליה כלפי אנשים להט"בים, לעיתים קרובות, לא מדווחת.
מארי אן פוקס
פעילות מחקרית
בנוסף, התמקדה פוקס בהכנת מערכים מאקרו-מולקולריים (פולימרים, גבישים נוזליים וכו') שיאפשרו שליטה על תכונות מאקרוסקופיות (כגון כיווניות מעבר אלקטרונים, התפשטות תרמית או הולכה) בחומרים מעוצבים.
בין השאר, עבודת המחקר של פוקס תרמה להבנה של מצבים מעוררים ותהליכי מעבר-מטען, פוטוקטליזה של תגובות אורגניות בעזרת מוליכים-למחצה רחבי-פס, פוטואלקטרודות שעברו שינוי כימי ופוטוכימיה של אניונים אורגניים, וקידמה את ההבנה על אנרגיה מתחדשת.
זכויות להט"ב במונטנגרו
חוקיות של פעילות מינית מאותו המין
מונטנגרו ביטלה את האיסור על פעילות מינית מאותו המין ב-1977. גם גיל ההסכמה (14) הושווה בשנה זו.
מארי אן פוקס
פעילות מחקרית
פוקס רשמה על שמה שלושה פטנטים: