cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
בהאדור שאה השני
בהאדור שאה השני (באורדו: بہادر شاہ دوم) או בשמו המלא; אבו ט'פר סיראג' א-דין מוחמד בהאדור שאה ט'פר (באורדו: ابو ظفر سِراجُ الْدین محمد بُہادر شاہ ظفر; 24 באוקטובר 1775 - 7 בנובמבר 1862) היה הקיסר ה-17 והאחרון של האימפריה המוגולית. בהאדור היה יורש העצר של השושלת הטימורית ומלך כ-20 שנים לאחר מות אביו אכבר שאה השני, בין ה-28 בספטמבר 1837 עד ה-14 בספטמבר 1857. בתקופת מלוכתו האימפריה המוגולית הייתה בעלת מעט מאוד כוח פוליטי ובשנים האחרונות הייתה ישות סמלית בלבד. סופה של האימפריה כמו גם מלוכתו של בהאדור שאה הגיע במהלך המרד ההודי הגדול כאשר בהאדור הומלך מעל המורדים כנגד חברת הודו המזרחית הבריטית, כאשר שוחררה העיר דלהי על ידי הבריטים נתפס בהאדור והוא נשלח לגלות בראנגון, בורמה, שם נפטר בגיל 87.
זגאטו זאל
בארצות הברית הדגם היה קרוי "Elcar". יבואן הדגם לארצות הברית בנה דגם נוסף, ארוך יותר, 4 מושבים, אשר שווק רק בארצות-הברית בשם "Elcar Wagonette".
ה"זגאטו זאל" יוצר ב-7 צבעים: כתום-אדום, חום, כחול כהה, כחול פסטל, לבן, ירוק, תכלת.
סוללת הרכב: 4 סוללות של 12V עד 8 סוללות של 12V.
בשנת 2015 הרכיבה חברת זאגאטו את דגם הקופה "זאגאטו מוסרו מזארטי". יוצרו 5 יחידות.
דגמי זגאטו זאל
(לפי הכח החשמלי של הרכב (נמדד בוואט)
אלבמה סלאמר
אלבמה סלאמר (אנגלית: Alabama Slammer) הוא קוקטייל מפורסם שמרכיביו המקובלים כוללים 60 מ"ל ליקר סאות'רן קומפורט, 30 מ"ל אמרטו ו-30 מ"ל סלו ג'ין הנמזגים לתוך כוס הייבול מלאה בקרח. לבסוף ממלאים את הכוס במיץ תפוזים.
לבאן קוטליה
לְבָאן קוּטָלִיָּה (בגאורגית: ლევან კუტალია; נולד ב-19 ביולי 1989) הוא כדורגלן גאורגי המשחק בעמדת החלוץ בסקציה נס ציונה.
קריירה
קוטליה התחיל את הקריירה שלו בקבוצת זוגדידי מעיר הולדתו, ששיחקה אז בליגת העל הגאורגית. בגיל 19 הצטרף לסלביה סראייבו מהליגה הבוסנית, ושנה לאחר מכן הצטרף לזרינסקי מוסטר.
בשנת חזר לזוגדידי, ובהמשך הקריירה בגאורגיה שיחק בזסטפוני, שוקורה כובולתי, דינמו זוגדידי, מראני מרטבילי ואודישי 1919. בשנת 2017 עבר לטורפדו כותאיסי, ובעונת 2018 כבש עשרה שערי ליגה. בעונת 2019 הוחתם בדינמו טביליסי, עמה זכה באליפות ובתואר מלך שערי הליגה עם 20 שערים. בינואר 2020 חתם בקבוצת אירטיש פבלודר מליגת העל הקזחית, אך לא זכה לדקות משחק רבות.
ב-27 ביולי 2020 חתם בהפועל תל אביב. ב-8 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף במשחק מול מ.ס. אשדוד בגביע הטוטו. במחזור הראשון של עונת 2020/2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, כשנכנס כמחליף במשחק מול הפועל כפר סבא. בסך הכול ערך 12 הופעות במדי הפועל תל אביב בכל המסגרות, ולא כבש. בחלון ההעברות של ינואר 2021 חתם בהפועל אום אל-פחם מהליגה הלאומית.
ב-27 ביוני 2021 חתם בסקציה נס ציונה. בסיום העונה העפיל עם הקבוצה לליגת העל.
שמואל מפלייזא
רבי שמואל בן שלמה מִפָלַייזָא, הנקרא רבינו שמואל משַּׁאטוֹ טְיֶיר, היה מבעלי התוספות בצרפת במאה ה-13. כינויו בצרפתית היה שִׂיר מוֹרֶל (או: מוֹרִיאֵל, מוֹרְיֶיל) ובשם זה הוא מכונה לעיתים קרובות גם בספרות הרבנית.
תולדותיו
ר' שמואל היה תלמידם של רבי יהודה שירליאון, רבי ברוך בעל התרומה ורבי שלמה מדרויש, ומתלמידיו היו רבי פרץ בן אליהו ומהר"ם מרוטנבורג.
בשנת 1240 נאלץ להשתתף יחד עם רבי יחיאל מפריז וחכמים נוספים בוויכוח פומבי מול ניקולס דונין, ויכוח המכונה משפט פריז. בעקבות הוויכוח נשרף התלמוד בשנת 1242 ברחבי צרפת, ור' שמואל נאלץ לכתוב את חיבוריו ללא ספרים. הוא מתאונן על כך באחת מתשובותיו בדברים הבאים: "אזל רוחי ותש כחי ואור עיני אין אתי, מחמת המציק אשר גברה ידו עלינו ומחמד עינינו לקח ואין בידינו ספר להשכיל ולהבין".
ממשפחתו ידועים שני נכדיו שחיברו פירושים לתורה הראשון הוא רבי חיים מפלייזא שפירושו עודנו מצוי בכתב יד והוא מזכיר בו את פירושי סבו והשני רבי יצחק בן יהודה הלוי מחבר הפירוש "פענח רזא".
כפי הנראה נקבר בצרפת.
חיבוריו
חיבורו הידוע ביותר הוא פירושו לפיוט לשבת הגדול אלהי הרוחות לכל בשר של רבי יוסף טוב עלם שנדפס בחלקו בספר אור זרוע ולאחרונה בשלמותו על פי כתבי יד.
כמו כן חיבר תוספות לכמה מסכתות ומהן הגיעו לידינו תוספותיו למסכת עבודה זרה מעובדות על ידי תלמידו רבינו פרץ והם התוספות הנדפסות בדפי התלמוד.
מספר תשובות שלו מובאות על ידי מהר"ם מרוטנבורג והמרדכי וכן מקובל ליחס לו את הסימן "קדש ורחץ" המופיע בהגדה של פסח.
דניאל קורמייה
דניאל ראיין קורמייה (באנגלית: Daniel Ryan Cormier; נולד ב-20 במרץ 1979) ידוע גם בכינוי D.C הוא פרשן ספורט אפרו-אמריקאי בליגת ה-UFC. לוחם MMA בעברו, אלוף העולם לשעבר במשקל כבד ובמשקל חצי כבד ב-UFC וכן זוכה טורניר הגרנד פרי של ליגת סטרייקפורס במשקל כבד ומתאבק אולימפי בעברו.
ביוגרפיה
קורמייה נולד בלפאייט (לואיזיאנה) שבארצות הברית לאודרי ולג'וזף קורמייה. הוריו התגרשו בילדותו ואביו התחתן בשנית. קורמייה גדל בבית אמו עם אביו החורג, פרסי בנויט ועם שלושת אחיו - פרל, ג'וי ופלישיה. בחג ההודיה, בשנת 1986, אביו הביולוגי נרצח על ידי אביה של אשתו השנייה. בבגרותו, ניהל קורמייה זוגיות עם קרולין פלווארז ונולדה להם בת (Kaedyn Imri Cormier). ב-14 ביוני 2003, בהיותה בת שלושה חודשים, נהרגה בתאונת דרכים. מאוחר יותר, בני הזוג נפרדו. קורמייה נשוי לסלינה דלאון ולשניים בן ובת.
קריירת היאבקות
קריירת ההיאבקות של קורמייה החלה בגיל 12, לאחר שמדריך להיאבקות הפריד בין קורמייה לתלמיד נוסף שהתקוטטו בחניון בית הספר, והציע להם להתאמן בהיאבקות. בתגובה, נרשם קורמייה לקבוצת ההיאבקות בבית הספר, ובתקופה זו זכה שלוש פעמים באליפות לואיזיאנה להיאבקות וכן זכה בתואר All-America. בסיום לימודיו בבית הספר, נרשם קורמייה למכללת Colby Community ובמסגרתה זכה בשתי אליפויות לאומיות. לאחר מכן, נרשם לאוניברסיטת מדינת אוקלהומה והיה השני למתאבק קייל סנדרסון. את לימודיו באוניברסיטה סיים לאחר שהשלים תואר בסוציולוגיה. בשנת 2004, התחרה באולימפיאדת אתונה עבור ארצות הברית בהיאבקות בסגנון חופשי וזכה במקום הרביעי. בשנת 2008, נבחר להיות קפטן המשלחת האמריקאית באולימפיאדת בייג'ינג, אולם עקב חיתוך משקל הוא לקה באי-ספיקת כליות ולא יכול היה להתחרות. בשנת 2003 התחרה באליפות העולם בהיאבקות ביקטגורית משקל 96 ק"ג. באותה השנה, התחרה גם במשחקים הפאן-אמריקאיים וזכה במדליית זהב. בשנת 2007, שוב התחרה באליפות העולם בהיאבקות  ובמשחקים הפאן-אמריקאיים וזכה בשתי התחרויות במדליית ארד.
קריירת MMA
בשנת 2008, החל להתאמן ב-MMA באקדמיה האמריקאית לקיקבוקס שבסן חוזה, קליפורניה. קורמייה החל את קריירת ה-MMA המקצוענית שלו בספטמבר 2009 כאשר נלחם מול גארי פרייזר (Gary Frazier) במסגרת Strikeforce Challengers. ביולי 2010, זכה באליפות במשקל כבד של ארגון XMMA האוסטרלי לאחר שהביס את לוקאס בראון. באוגוסט 2010, זכה באליפות במשקל כבד של ארגון King of the Cage לאחר שהביס את טוני ג'ונסון. במאי 2012, זכה בטורניר הגרנד פרי של ליגת סטרייקפורס במשקל כבד לאחר שהביס את ג'וש ברנט.
קריירה ב-UFC
בשנת 2013, החל להתחרות במסגרת ארגון ה-UFC. בינואר 2015, במסגרת אירוע UFC 182, התחרה כטוען לכתר על תואר אליפות העולם במשקל חצי כבד מול האלוף דאז ג'ון ג'ונס. עד לקרב זה, קורמייה היה בלתי מנוצח עם מאזן תוצאות שעמד על 15 ניצחונות ואפס הפסדים, אולם ג'ונס ניצח בקרב זה בהחלטת שופטים אחידה וקורמייה ספג בכך את ההפסד הראשון שלו בקריירת ה-MMA המקצועני. במאי 2015, במסגרת אירוע UFC 187, ג'ונס אמור היה להגן על תוארו מול אנתוני ג'ונסון אולם באפריל 2015, תואר האליפות הופשט ממנו לאחר שהיה מעורב בתאונת פגע וברח, וקורמייה נלחם באירוע זה מול ג'ונסון על תואר האליפות במשקל חצי כבד. קורמייה ניצח את ג'ונסון בסיבוב השלישי באמצעות חניקה אחורית וזכה בתואר אלוף העולם. באוקטובר 2015, הגן על תוארו כשניצח את אלכסנדר גוסטפסון בהחלטת שופטים חצויה. ביולי 2016, במסגרת אירוע UFC 200, קורמייה אמור היה להילחם בקרב חוזר מול הטוען לכתר ג'ון ג'ונס, אולם שלושה ימים לפני הקרב, השתתפותו של ג'ונס באירוע נאסרה על ידי ארגון USADA לאחר שנמצאו בבדיקות הדם שלו חומרים אסורים. קורמייה נלחם באירוע זה מול אנדרסון סילבה בקרב שאינו קרב אליפות וניצח. באפריל 2017, נלחם שוב מול אנתוני ג'ונסון והגן על תואר האליפות שלו לאחר שניצח את ג'ונסון בסיבוב השני בחניקה אחורית. ג'ונסון הודיע על פרישה בסיום הקרב. ב-29 ביולי 2017, במסגרת אירוע UFC 214, נלחם קורמייה בקרב אליפות מול ג'ון ג'ונס, והפסיד בסיבוב השלישי בנוק-אאוט, אולם ב-22 באוגוסט 2017, פורסמו תוצאות בדיקות שנערכו לג'ון ג'ונס יום לפני הקרב מול קורמייה ולפיהן ג'ונס נכשל בבדיקות לאחר שהתגלו בדמו חומרים אסורים לשימוש לפי חוקי USADA. לפיכך, תוצאת הקרב השתנתה ל-No contest וג'ונס הופשט מתואר האליפות שהוחזר לקרומייה. ב-20 בינואר 2018, במסגרת אירוע UFC 220, קורמייה נלחם בקרב אליפות נגד ולקן אוזדמיר וניצח אותו בנוקאאוט טכני בסיבוב השני. קורמייה נלחם ב-7 ביולי 2018, במסגרת אירוע UFC 226 בקרב אליפות בקטגוריית משקל כבד, נגד אלוף העולם במשקל כבד, סטיפה מיוצ'יצ', וניצח אותו בנוקאאוט בסיבוב הראשון. בכך הפך קורמייה ללוחם השני בהיסטוריה של ה-UFC (אחרי קונור מקגרגור) שמחזיק בו זמנית בשני תוארי אליפות משתי קטגוריות משקל שונות. ב-3 בנובמבר 2018, במסגרת אירוע UFC 230 לחם קורמייה בקרב אליפות בקטגוריית משקל כבד נגד דריק לואיס, וניצח בהכנעה באמצעות חניקה אחורית בסיבוב השני. בכך הפך קורמייה ללוחם הראשון והיחיד (נכון לנובמבר 2018) שהצליח להכניע את לואיס. ב-17 באוגוסט 2019, נלחם במסגרת אירוע UFC 241 בקרב אליפות חוזר מול סטיפה מיוצ'יצ' והפסיד בסיבוב הרביעי בנוקאאוט טכני.
נכון לאוגוסט 2019 מאזן התוצאות של קורמייה עומד על 22 ניצחונות, שני הפסדים ו-NC אחד. נכון לנובמבר 2018, קורמייה מדורג במקום הראשון ברשימת הלוחמים הטובים ביותר (בכל קטגוריות המשקל) של ה-UFC.
אליזבת בוט
אליזבת אוטיס בוט (באנגלית: Elizabeth Boott; 13 באפריל 1846 – 22 במרץ 1888) הייתה ציירת אמריקאית של טבע דומם, נופים ודיוקנאות. היא התחתנה עם פרנק דובנק, המורה לשעבר שלה לציור, והתגוררה בווילה קסטליני בפירנצה.
ביוגרפיה
אליזבת (ליזי) בוט נולדה ב-13 באפריל 1846 בבוסטון, שבמסצ'וסטס. היא הייתה בתו של מלחין המוזיקה הקלאסית, פרנסיס בוט ואליזבת' (לימן) בוט. אמה, שנפטרה כשהייתה בת 18 חודשים, הייתה בתם הבכורה ג'ורג' לימן ואשתו הראשונה, שהייתה בתו של הריסון גריי אוטיס, מהמשפחות הוותיקות והמכובדות של בוסטון.
ליזי בוט גודלה על ידי אביה באיטליה. הם חזרו לבוסטון בשנת 1865.
ליזי בוט נרשמה לשיעורי אומנות לנשים, אצל ויליאם מוריס האנט בבוסטון בשנת 1869, ולמדה גם אצל תומאס קוטור בפריז במשך שלושה קייצים ברציפות (1876–1878). היא (ואביה) בילו גם את קיץ 1879 בלימודים במינכן עם פרנק דובנק, אמן שהיא ואביה העריצו.
ג'יידן מקדניאלס
ג'יידן מקדניאלס (באנגלית: Jaden McDaniels; נולד ב-29 בספטמבר 2000) הוא כדורסלן אמריקאי, שמשחק בקבוצת מינסוטה טימברוולבס מליגת ה-NBA, בעמדת הפאוור פורוורד. אחיו הצעיר של שחקן שארלוט הורנטס ג'יילן מקדניאלס, ובן דודו של כדורסלן העבר ג'וואן הווארד.
קריירת מכללות
מקדניאלס נולד וגדל בסיאטל שבמדינת וושינגטון, ובשנת 2019 החל ללמוד באוניברסיטת וושינגטון. בעונתו היחידה בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה שיחק לצדו של אייזאה סטיוארט, ורשם ממוצעים של 13.0 נקודות, 5.8 ריבאונדים, 2.1 אסיסטים ו-1.4 חסימות למשחק. בסיום אותה עונה עזב את האוניברסיטה לטובת התמודדות לבחירה בדראפט ה-NBA.
אליזבת בוט
ביוגרפיה
אחר כך היא התגוררה בפריז עם בעלה ובנה.
ג'יידן מקדניאלס
קריירת משחק מקצועית
בדראפט ה-NBA 2020 נבחר מקדניאלס בבחירה ה-28 על ידי לוס אנג'לס לייקרס, ויומיים לאחר מכן הועבר בשני טריידים עוקבים – לאוקלהומה סיטי ת'אנדר וממנה למינסוטה טימברוולבס. במהלך עונת הרוקי שלו במינסוטה ביסס את מעמדו כשחקן חמישייה קבוע, ולאורך העונה קלע 6.8 נקודות ואסף 3.7 ריבאונדים בממוצע למשחק.
אליזבת בוט
ביוגרפיה
היא נפטרה בפריז ב־22 במרץ 1888, מדלקת ריאות. האזכרה שלה בבית העלמין באלורי בפירנצה נערכה על ידי חברו של בעלה מסינסינטי, קלמנט ברנהורן בשנת 1891.
וילה קסטליני בפירנצה
אליזבת בוט עודדה את המורה שלה פרנק דובנאק לעבור לפירנצה, עם הרעיון שילמד שם כיתת נשים אמניות - הדרכה שהייתה באופנה בעת ההיא. בסתיו 1879, לאחר כמעט עשור במינכן, עבר דובנק לפירנצה ויותר מתריסר מחבריו הציירים הגיעו איתו. הם התיישבו בווילה קסטלני, שתוכננה במאה ה -15 על ידי אוהד של מיכלאנג'לו והייתה בבעלותה של משפחת בוט עד המאה ה-19. המשפחה השכירה לחברים את הדירות המרווחות שהקיפו את החצר המרכזית של הווילה. המקום הפך לאבן שואבת לקבוצה של סטודנטים לאמנות גברים ונשים, וגם משך את תשומת ליבו של הסופר הנרי ג'יימס, שכתב עליה ועל אביה של אליזבת בווילה קסטליני ברומן שלו, "דיוקן של ליידי וקערת הזהב".
סוזאן סאמרס
סוזאן מארי סאמרס (באנגלית: Suzanne Marie Somers; ) היא שחקנית, סופרת, זמרת, אשת עסקים, אמריקאית. היא הופיעה בטלוויזיה בתפקיד כריסי סנו בסדרה שלושה בדירה אחת ובתפקיד קרול פוסטר בסדרה אבא חורג, אמא חורגת.
עטברה (נהר)
נהר העטברה (בערבית: نهر عطبرة, לעיתים מכונה גם הנילוס השחור) אחד מיובליו של הנילוס. הנהר מתחיל בצפון-מערב אתיופיה, לא הרחק מאגם טאנה בסמיכות לעיר גונדר. הנהר זורם צפון-מערבית כ-850 ק"מ, ונשפך אל הנילוס בסמיכות לעיר עטברה שבצפון סודאן. יובלו הגדול של הנהר (או שמא מסלולו המרכזי) הוא הנהר תכזה.
במשך מרבית השנה הנהר כמעט וחרב, אולם בעונת הגשמים הזרימה בנהר מתחזקת, ופעמים שהוא מחלק את אמהרה לשניים.
סוזאן סאמרס
בהמשך הייתה סאמרס לסופרת שכתבה סדרה של ספרים לשיפור עצמי, כולל "ללא גיל: האמת העירומה על הורמונים זהים ביולוגית" (2006), על טיפול חלופי בהורמונים זהים ביולוגית. בנוסף היא פרסמה שתי אוטוביוגרפיות, ארבעה ספרים בנושא תזונה, וספר שירה.
ביוגרפיה
נולדה בשם סוזאן מארי מהוני, בסן ברונו, קליפורניה, כשלישית במשפחה של ארבעה ילדים ממוצא אירי אמריקאי קתולי. אמה, מריון אליזבת (לבית טרנר), הייתה מזכירה רפואית. אביה, פרנסיס מהוני, היה פועל וגנן. כאשר הייתה בת שש החל אביה להתמכר לאלכוהול. בהמשך הוא נהג לכנות אותה בשמות ולהביך אותה.
עטברה (נהר)
הנהר מוזכר לראשונה בכתביו של הפילוסוף והגאוגרף היווני סטראבון, המכנה את הנהר "אסטבוראס" ("Ασταβάρας").
סוזאן סאמרס
ביוגרפיה
סאמרס למדה בבית הספר קפוצ'ינו שבסן ברונו. היא סיפרה שהיא גם הייתה מעודדת בבית הספר התיכון מרסי שבברלינגיים, קליפורניה, והתקבלה לקולג' הנשים של סן פרנסיסקו, קולג' שנוהל על ידי המסדר הקתולי חברת הלב הקדוש. ב-1965, כשהייתה בת 19, נישאה סומרס לברוס סומרס, ולזוג נולד בן אחד, ברוס הבן. נישואים אלו הסתיימו ב-1968.
סומרס הייתה נערת המזל בתוכנית "משחק יום הנישואים" (Anniversary Game) בשנים 1969–1970, שם היא הכירה את המנחה אלן המל. השניים נישאו ב-1977.
עטברה (נהר)
לאורכו של הנהר ממוקמים מספר סכרים הידרו-אלקטריים.
סוזאן סאמרס
ביוגרפיה
לסומרס שלוש נכדות: קמיליה, שחקנית; ויולט; ודייזי, זמרת.
באפריל 2000 אובחן אצל סאמרס סרטן השד בדרגה 2. היא עברה כריתה של הגידול ובעקבותיו טופלה ברדיותרפיה, אך החליטה לוותר על כימותרפיה בניגוד להמלצת רופאיה, ותחת זאת נטלה תמצית של דבקון.
ב-9 בינואר 2007 דווח על ידי Associated Press שביתה של סאמרס במאליבו נחרב בשריפה.
תפקידי משחק ראשונים
סאמרס החלה לשחק בתפקידים קטנים במהלך סוף שנות ה-60 ובראשית שנות ה-70, כולל מגוון תוכניות אירוח לקידום ספר השירה שלה ותפקידים קטנים בסרטים, כמו "בלונדינית בציפור הרעם הלבנה" בסרט אמריקן גרפיטי, ופרק בגרסה האמריקאית של קומדיית המצבים לוסטה לאק (Lotsa Luck) בתפקיד פאם פאטאל בראשית שנות ה-70. היא הופיעה גם בסדרת המתח "תיקי רוקפורד" (The Rockford Files) ב-1974, ובתפקיד ללא קרדיט כנערת בריכה חשופת חזה בסרט הארי המזוהם: כוח המגנום ב-1973. סומרס שיחקה בתפקיד אורח בסדרה סטיב אוסטין, האיש השווה מיליונים בפרק "פרויקט צ'שייר" מ-1977. היא הופיעה בתפקיד נוסעת בפרק הראשון של הסדרה ספינת האהבה, ובהופעת אורח בפרק מ-1976 בסדרה כל יום מחדש. בהמשך היא התקבעה בתפקידה המפורסם ביותר כבלונדינית המטופשת כריסי סנו בקומדיית המצבים של רשת ABC שלושה בדירה אחת ב--1977. באותה שנה היא גם הייתה חברת פאנל במשחק הטלוויזיה Match Game והופיעה יחד עם בעלה אלן המל במשחק הטלוויזיה Tattletales.
שלושה בדירה אחת
בינואר 1977 לוהקה סאמרס לקומדיית המצבים של רשת ABC שלושה בדירה אחת. לאחר שהשחקניות סוזאן זנור וסוזאן לניר לא הרשימו את המפיקים בשני פרקי הפיילוט הראשונים, הוצע התפקיד לסומרס על ידי נשיא ABC פרד סילברמן, שראה אותה ב-The Tonight Show והיא נבחנה והתקבלה יום לפני צילום פרק הפיילוט השלישי והסופי. סומרס גילמה בסדרה את כריסי סנו, דמות סטריאוטיפית של בלונדינית מטופשת, שעבדה כמזכירה במשרד.
יחד עם סאמרס שיחקו בסדרה ג'ון ריטר וג'ויס דה ויט. הסדרה היא קומדיה של טעויות אודות שתי נשים רווקות שחיות עם גבר רווק שמעמיד פנים שהוא הומוסקסואל כדי לעקוף את מדיניותו של בעל הדירה שאוסר על גברים רווקים לחלוק את דירתם עם נשים רווקות. הסדרה הפכה להצלחה מהירה בנתוניה במדד נילסן, ובסופו של דבר יצאה ממנה סדרת בת, הרופרים, בכיכובם של נורמן פל (בעל הדירה) ואודרה לינדלי. סומרס הפכה לחביבת הקהל, והתקשורת הכתירה אותה ככוכבת פורצת הדרך של הסדרה, והובילה אותה לסטטוס של סמל המין הפופולרית של התקופה. לזכותה נזקפה הפיכת הסדרה לתופעה עולמית.
בסתיו 1980, כאשר החלה שלושה בדירה אחת את עונתה החמישית, דרשה סומרס הגדלת משכורת משמעותית מסכום של 30,000 דולר ל-150,000 דולר לפרק ו-10 אחוזים מרווחי הסדרה. מקורבים לעניינים טענו שהמרד של סומרס הושפע בעיקר על ידי בעלה אלן המל. לאחר ש-ABC דחתה את הדרישות, סירבה סאמרס להופיע בפרקים השני והרביעי של העונה, והשתמשה בתירוצים כמו צלע שבורה. היא סיימה את שאר פרקי העונה על פי החוזה הקודם, אך תפקידה הצטמצם ל-60 שניות בכל פרק, דמותה הופיעה רק בסצנות הסיום של הפרקים בו כריסי מתקשרת לדירת השותפים מבית הוריה. לאחר ש-ABC פיטרה אותה מהסדרה וסיימה את החוזה עמה, תבעה סאמרס את הרשת בסכום של 2 מיליון דולר, בטענה שאמינותה בעסקי השעשועים ניזוקה. התביעה יושבה על ידי בורר שהחליט שסומרס הייתה חייבת סכום של 30,000 דולר, בשל פרק אחד שהוחמץ ושעליו היא לא קיבלה תשלום. בפסיקות שניתנו בהמשך זכו גם הרשת והמפיקים. סומרס אמרה שהיא פוטרה בשל בקשתה לקבל תשלום כמו כוכבי טלוויזיה גברים ברמת פופולריות כמו שלה באותה תקופה כמו אלן אלדה וקרול או'קונור.
לפני הסכסוך עם ABC וסיום הפקת הסדרה, ידעה הרשת המתחרה, CBS, שסאמרס תתפנה בסופו של דבר. הם חתמו עמה על חוזה ועל רעיון לפיתוח קומדיית מצבים משלה, שנקראה "המופע של סוזאן סאמרס" שבה היא שיחקה דמות מוחצנת של דיילת אוויר. משעה שהיא אכן התפנתה מעיסוקיה, לאחר פיטוריה משלושה בדירה אחת, נתנה CBS לסאמרס, ולציבור, זמן מסגרת לצפייה לעליית התכנית לאוויר, אך בשל שינויים בצוות הניהולי של חטיבת הבידור של הרשת בראשית 1982, ביטלו מנהלי הרשת את המיזם. בספרה "אחרי הנפילה" מ-1998, אמרה סומרס שהמפיקים של שלושה בדירה אחת המשיכו לשלוח מכתבי הפסקת פעילות לצמיתות ל-CBS, כדי שסומרס לא תוכל לעשות שום שימוש בדמות של כריסי סנו, צעד שלדבריה צינן את תהליך היצירה של התכנית החדשה.
סאמרס ושותפה למשחק בשלושה בדירה אחת, ג'ון ריטר, התפייסו לאחר עשרים שנה בהן הם לא דיברו זה עם זה, זמן קצר לפני מותו של ריטר ב-2003.
אבא חורג, אמא חורגת
ב-1990, לאחר שביצעה תפקידים שונים בטלוויזיה ועל במות הבידור בלאס וגאס, שבה סאמרס להופיע ברשתות הטלוויזיה הארציות. היא הופיעה במספר רב של תפקידי אורח בסרטי טלוויזיה, רובם של רשת ABC. בין אלו נמנו הסרט "איש עשיר, אישה רווקה" (Rich Men, Single Women), שמשך את תשומת לבם של חברות ההפקה לורימר ומילר-בוייט, שפיתחו קומדיית מצבים חדשה. סאמרס כיכבה בסרט יחד עם הת'ר לוקליר, שהפנתה בלי משים את תשומת הלב של שתי החברות לסאמרס. מבחינתה של חברת לורימר לא הייתה זו הפעם הראשונה שהם עבדו עם סאמרס לאחר שהיא שיחקה בסדרה שהם הפיקו "היא השריף" (She's the Sheriff) בשנים 1987–1989.
המשך הקריירה
בקיץ 2005 הופיעה סאמרס במופע יחיד בברודוויי, "הבלונדינית בציפור הרעם", אוסף של סיפורים על חייה ועל הקריירה שלה. המופע היה אמור להמשיך עד ספטמבר, אך בוטל לאחר שבוע בשל ביקורות קוטלות ומכירות כרטיסים דלות. סאמרס האשימה את המבקרים (הניו יורק טיימס תיאר את המופע כ"תצוגה משעממת ומביכה של אקסהיביציוניזם רגשי המתחזה לבידור"), ואמרה לניו יורק פוסט: "האנשים הללו [המבקרים בניו יורק] הם קמצנים, ואולי חשפתי את עצמי יותר מדי עבורם. שכבתי שם עירומה, והם החליטו לבעוט בי ולדרוך עלי, ממש כמו הדברים שאתה רואה בעיראק".
ב-2012 החלה סאמרס להופיע בתוכנית אירוח אינטרנטית באתר הנשים CafeMom. שלושה מהפרקים בתוכנית היו איחוד ופיוס עם שותפתה למשחק בשלושה בדירה אחת, ג'ויס דה ויט. השתיים לא נפגשו ולא דיברו במשך 31 שנים. הם שוחחו על שותפן לסדרה ג'ון ריטר והביעו את שמחתן על כך ששתיהן דיברו עמו זמן קצר לפני מותו.
בסתיו אותה שנה הופיעה סאמרס ברשת הטלוויזיה בכבלים Lifetime בתוכנית אירוח של 13 פרקים. היא אירחה בתוכנית מגוון של אורחים ושוחחה עמם על נושאים שונים הקשורים לבריאות ולכושר גופני.
בפברואר 2015 פורסם שסאמרס תמנה עם הכוכבים שישתתפו בעונה ה-20 של "רוקדים עם כוכבים". שותפה לתוכנית היה הרקדן המקצועי טוני דובלני. סומרס ודובלני הודחו מהתוכנית בשבוע החמישי של העונה וסיימו במקום התשיעי.
השקפותיה בנושאי בריאות
ב-2001 אובחן אצל סאמרס סרטן השד. היא עברה כריתה של הגידול ובעקבותיו טופלה ברדיותרפיה, אך החליטה לוותר על כימותרפיה בניגוד להמלצת רופאיה. בנובמבר 2008 הודיעה סומרס שהיא אובחנה בסרטן שלא ניתן להסירו בניתוח על ידי שישה רופאים, אך שבוע לאחר מכן נודע לה שהאבחון שגוי. במהלך תקופה זו היא ראיינה רופאים בנוגע לטיפולים בסרטן וראיונות אלו היו הבסיס לספרה "מכת מחץ" (Knockout), בנוגע לטיפולים חלופיים לכימותרפיה. בספרה זה קידמה סומרס טיפולים חלופיים נגד סרטן, ועל כך נמתחה עליה ביקורת על ידי החברה האמריקנית לסרטן:
בינואר 2013 טענה סאמרס שאדם לאזנה ביצע את הטבח בבית הספר היסודי סנדי הוק בשל רמת הרעלנים בתזונתו וחומרי הניקוי אליהם נחשף. היא ציינה שכימיקלים אלו גרמו ככל הנראה ל"חישמול יתר של המוח".
ריינהרד סינגה
ריינהרד טמבוס מרולי טואה סינגה (באינדונזית: Reynhard Tambos Maruli Tua Sinaga; נולד ב-19 בפברואר 1983) הוא אנס סדרתי אינדונזי, שהורשע ב-159 עבירות מין, כולל 136 מקרי אונס אותן ביצע בצעירים במנצ'סטר, אנגליה, בין השנים 2015 ל-2017, שם התגורר כסטודנט. סינגה הועמד לדין בארבעה משפטים שונים בין השנים 2018–2020 וקיבל עונשי מאסר עולם במקביל לתקופת המינימום של 30 שנה (הועלה ל-40 שנה בדצמבר 2020 על ידי בית המשפט לערעורים). התביעה תיארה את סינגה כאנס הפורה ביותר בהיסטוריה המשפטית הבריטית.
המשטרה מאמינה כי סינגה אנס או תקף לפחות 206 גברים מאז 2005, עוד שנתיים לפני הגעתו לבריטניה. במנצ'סטר הוא המתין לקורבנות פוטנציאליים מחוץ למועדוני לילה, פאבים ומקומות דומים בשעות המאוחרות של הלילה. לאחר מכן, הציע להם להישאר בדירתו, סימם ואנס אותם.
רקע
סינגה נולד ב-1983 בג'מבי, סומטרה, אינדונזיה. לאחר שסיים תואר שני באדריכלות באוניברסיטת אינדונזיה בעיר דפוק ב-2006, עבר סינגה לבריטניה והחל ללמוד באוגוסט 2007 באוניברסיטת מנצ'סטר, שם השלים תואר כמוסמך אוניברסיטה בתכנון בשנת 2009 ותואר שני בסוציולוגיה בשנת 2011. בהיותו באנגליה למד סינאה בכנסייה האנגליקנית.
בהיותו במנצ'סטר החל ללמוד לתואר דוקטור באוניברסיטת לידס באוגוסט 2012 בגאוגרפיה אנושית, אותה לא השלים, הוא עבד על השלמתה כשהיה במעצר. הוא נתמך כלכלית על ידי אביו, בנקאי שעבר לתחום גידול שמן הדקלים. אמו של סינגה הגיעה לדיון הקדם-משפט הראשון, אך לא נכחה באף אחד מארבעת המשפטים. בהיותו במנצ'סטר חי סינגה בגלוי כגבר הומוסקסואלי.
עבירות ומשפט
העבירה המבוססת המוקדמת ביותר של סינגה התרחשה ביום השנה החדשה של 2015. הנאנס, גבר הטרוסקסואלי, כמו רוב קורבנותיו של סינגה, לא זכר דבר כשהתעורר למחרת בדירתו של סינגה כשהוא מכוסה קיא.
סינגה הכחיש את כל האשומים שהוגשו נגדו. להגנתו טען כי שיחק במשחקי מין עם הפרטנר ששיחק את עצמו מת כדי להגשים את הפנטזיות שלו. הוא טען כי המפגשים היו בהסכמה, טענה שנמצאה שקרית שכן הקורבנות נראו ונשמעו ישנים ונוחרים בסרטונים.
ארבעת המשפטים התקיימו בין התאריכים 1 ביוני ל-10 ביולי 2018, בהם דנו ב-13 קורבנות, 1 באפריל עד 7 במאי 2019 עם 12 קורבנות, 16 בספטמבר עד 4 באוקטובר 2019 עם 10 קורבנות, ודצמבר 2019 עם 13 קורבנות, סך הקורבנות אותן אנס ככל הנראה כשהם ללא הכרה. המשטרה לא הצליחה להתחקות אחר 70 מקורבנותיו הנוספים.
סינגה הורשע ב-136 עבירות אונס, 14 עבירות של תקיפה מינית, שמונה עבירות של ניסיון אונס ועבירה אחת של תקיפה. בשני המשפטים הראשונים הוא קיבל 88 מאסרי עולם במקביל.
סינגה מרצה את מאסרו בכלא HM שבמנצ'סטר וסירב לשתף פעולה עם החוקרים.
לאחר מכן
אביו של סינגה, סייבון סינגה, הביע את דעתו לאחר הגזר דין בראיון ל-BBC אינדונזיה, שם צוטט באומרו כי בנו "קיבל את המגיע לו" וכי "אנו מקבלים את פסק הדין. עונשו מתאים לפשעיו. איני רוצה לדון בו יותר". לעומת זאת, אמו, נורמוואטי סילאן, אמרה לסאנדיי טיימס כי היא" תוהה אם הקורבן האחרון של בנה המציא את הסיפור". היא הצהירה שהיא לא מודעת לכך שהוא הומו: "אנחנו משפחה נוצרית טובה שלא מאמינה בהומוסקסואליות. הוא התינוק שלי."
לאחר הרשעתו וההבנה כי ישנם קורבנות רבים, הקימה המשטרה קו חם מתוך ציפייה שעשרות קורבנות חדשים יוכלו להתייצב דרכו.
יחיעם ששון
ביוגרפיה
נולד בשנת 1948 בחיפה, שבה גדל והתחנך. סיים את לימודיו בבית הספר 'תיכון חדש' בעיר. היה חניך בתנועת הצופים ושימש בה גם כמדריך וגם כראש שבט.
ששון התגייס לצה"ל בנובמבר 1965 והתנדב לצנחנים. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם והשתתף באימונים ופעילות מבצעית במסגרת הגדוד והחטיבה, וכן עבר קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. לאחר שסיים את קורס הקצינים וקורס קומנדו ולוחמה זעירה, שובץ כמפקד מחלקה בסיירת חרוב של פיקוד המרכז, והשתתף בקרבות מלחמת ששת הימים בחזית הירדנית ולאחר מכן בעשרות מרדפים ובקרבות עם מחבלים בארץ המרדפים. כקצין ב"חרוב" השתתף במבצע תופת פשיטה נרחבת של צה"ל, ב-21 במרץ 1968, על הכפר הירדני כראמה שבדרום בקעת הירדן, שנערכה כנגד מפקדת הפת"ח בכפר. בראשית 1970, בעיצומה של מלחמת ההתשה שהתנהלה לאורך תעלת סואץ, התנדב לשרת כ"נמר" (הכינוי שניתן לקציני מילואים שהתנדבו לשמש כמפקדי מעוזים). בתפקיד זה פיקד על מעוז "פזמון" בגזרת קנטרה. בהמשך שב ששון לשירות קבע בתפקיד מטה וכמדריך בבה"ד 1.
בעת שעבר הסבה לשריון מונה לתפקיד מפקד פלוגת חרמ"ש בגדוד 79 בסיני והוביל אותה בקרבות הבלימה הקשים של מלחמת יום הכיפורים. ביומה הראשון של המלחמה נלחמה פלוגתו במסגרת גדוד שריון 9, בפיקודו של סא"ל יום-טוב תמיר. במהלך הקרבות בגזרת העיר קנטרה ספגה פלוגתו אבדות קשות, אך המשיכה להילחם. במהלך הקרבות הצליח סרן ששון לאסוף נגמ"שים ולוחמים מיחידות אחרות והקים את הפלוגה מחדש. זו המשיכה להשתתף במלחמה ובקרבות ההתשה בגזרת פאיד ממערב לתעלה. סיפור גבורתם של לוחמי הפלוגה ומפקדיה ותיאור לחימתה של פלוגה י' בפיקודו של ה-מ"פ יחיעם ששון הונצחו במיצג מלחמת יום הכיפורים באתר ההנצחה יד לשריון בלטרון. בשנת 2011 קיבלה פלוגה י' תעודת הערכה על פועלה במלחמת יום הכיפורים מטעם האלוף טל רוסו, מפקד פיקוד הדרום.
הוא בעל חברה לייעוץ ביטחוני בישראל ובעולם, ומנהל חברה בשם מעגלי אבטחה בע"מ המספקת אבטחה לאוניות הנוסעים הישראליות ואניות הצי הסוחר הישראליות כנגד איומי טרור ופיראטים ברחבי העולם.
לששון תואר ראשון בהיסטוריה וביחסים בינלאומיים מאוניברסיטת חיפה.
יחיעם התאלמן מרעייתו ואם שלושת ילדיו מירי ששון (דגן) בשנת 1999. נישא בשנית בשנת 2008 לפרידה ששון (נודלמן).
סרגיי גראסימץ
סרגיי גריגורייביץ' גראסימץ (בבלארוסית: Сярге́й Герасіме́ц; ברוסית: Серге́й Григо́рьевич Герасиме́ц; 13 באוקטובר 1965 – 26 בספטמבר 2021) היה כדורגלן סובייטי ובלארוסי ממוצא אוקראיני, ששיחק בעמדת החלוץ והיה מאמן כדורגל.
קריירת משחק
סרגיי נולד בקייב, אוקראינה הסובייטית, ברית המועצות. התחנך בבית הספר לכדורגל של דינמו מינסק והחל לשחק בקבוצה הבוגרת של דינמו בהדרכתו של ולרי לובנובסקי, אך היה לשחקן מרכזי תחת המאמן יורי מורוזוב ושיחק בהמשך בקבוצת המילואים של אירפן.
ב-1986 עבר לשחטאר דונצק אך לא הסתדר עם המאמן אנטולי קוקוס ועזב כעבור זמן קצר וחתם בקבוצה מהליגה הבלארוסית השנייה בשם "גוריה". הוא קיבל הצעה מקבוצת מינסק ועבר אליה כעבור זמן קצר.
ב-1993 עבר לישראל ושיחק בשורות בני יהודה תל אביב במשך 3 עונות. הופעת הבכורה שלו בקבוצה הייתה במשחק נגד הפועל תל אביב שנערך ב-30 באוקטובר, במסגרתו בני יהודה גברה על יריבתה בתוצאה 0–4, עד מכרה התברג כאחד משחקני הקבוצה המרכזיים.
הוא חזר לרוסיה ושיחק בקבוצות בלטיקה קלינינגרד (1997), בזניט סנקט פטרבורג (1997–1999), קובנה (1999), בדינמו סנקט פטרבורג (2000) ובקבוצת טורפדו מינסק (2001–2002), בה שיחק עד לפרישתו ממשחק פעיל.
נבחרת לאומית
לאחר התפרקות ברית המועצות זומן לנבחרת ובהדרכת המאמן מיכאיל ורגיינקו הופיע במשחקי הנבחרת 25 פעם והבקיע 7 שערים.
קריירת אימון
גראסימץ פצח בקריירת אימון כשהחל להדריך את קבוצת הכדורגל סברסטאל צ'רפובץ בשנת 2004 ולאחר מכן אימן בקזחסטן את אוקז'טפס קוקשטאו וסייע לאנטולי בישובץ, כשהלה אימן בטום טומסק בעונת 2006 ובלוקומוטיב מוסקבה (בעונת 2007).
בשנת 2010 קיבל את רישיון ה-Pro שלו באימון לאחר שסיים לימודיו במוסקבה ואימן מספר קבוצות כדורגל חובבניות במחוז לנינגרד כקבוצת אוטרדנויה ופיטר. במרץ 2014 מונה למאמן קבוצת הנוער של טוסנו מהליגה הרוסית השנייה ובעונת 2016 אימן את קבוצת יוניור סנקט פטרבורג.
בקיץ 2017 עזב את מחוז לנינגרד וחתם בקבוצת אנז'י-יוניור ממחצ'קלה, מהליגה הרוסית השנייה. בשנת 2020 חתם בקבוצת יאדרו סנקט פטרבורג מהליגה הפטרבורגית.
חייו האישיים
בספטמבר 2021 הלך לעולמו במפתיע, בגיל 55.
אלטרנטיבה סוציאליסטית בין-לאומית
אלטרנטיבה סוציאליסטית בין-לאומית (ISA) היא תנועה סוציאליסטית בין-לאומית, המאגדת התארגנויות סוציאליסטיות ברחבי העולם, ממסורת פוליטית טרוצקיסטית.
התנועה נוסדה בשנת 1974 בתור 'הוועד למען אינטרנציונל עובדים' (CWI), בידי התארגנויות מ-12 מדינות, שהמרכזית בהן הייתה תנועת מיליטנט הבריטית. היא פועלת לקידום סולידריות והתארגנות של מעמד העובדים בחברה ברמה הבין-לאומית כחלק מהמאבק להשגת חברה סוציאליסטית. היא מתארגנת סביב ניתוח מרקסיסטי ותוכנית פוליטית סוציאליסטית, ורואה עצמה ממשיכת דרכו המקורית של האינטרנציונל הרביעי שהוקם תחת הנהגתו של לאון טרוצקי.
בשנת 2020 הושקה התנועה מחדש תחת שמה הנוכחי, 'אלטרנטיבה סוציאליסטית בין-לאומית' (ISA), כחלק ממהלך של היערכות מחודשת. קדם לו שלב של ויכוח ופרישה של סיעת מיעוט, שהקימה התארגנות שטענה לייסוד מחדש של ה-CWI.
בישראל מסונפת ל-ISA תנועת מאבק סוציאליסטי.
משה חורין
{{אישיות ביטחונית }} משה (אלן) חורין (1 באוגוסט 1914–7 בינואר 1985) היה קצין צה"ל בדרגת סגן אלוף, שפיקד על גדוד 13 בחטיבת גולני ועל חטיבת עודד.
ביוגרפיה
חורין נולד בגרמניה בשם אלן פרנק. היה חבר בברית חלוצים דתיים וב-1935 עלה לארץ ישראל והתיישב בכפר יעבץ. ב-1937 היה ממייסדי הקיבוץ הדתי טירת צבי.
היה חבר בנוטרות ובמשטרת היישובים העבריים והגיע לדרגת סרג'נט-מייג'ור. במקביל שירת בארגון ההגנה תחת הכינוי "ישי". הוא שימש מפקד מחלקת חי"ש בטירת צבי, מפקד קורסי מ"כים של ההגנה בעמק בית שאן, ומדריך נפתי של ההגנה ביישובי העמק. בתקופת המרד הערבי הגדול היה ממפקדי הכוחות בקיבוץ שהדפו בפברואר 1938 את מתקפת הפורעים הערבים על היישוב.
במלחמת העצמאות השתתף בקרב טירת צבי להדיפת צבא ההצלה. הוא היה ממקימי חטיבת גולני ושימש קצין מבצעים של גדוד 13. לאחר פציעתו של אברהם יפה מונה למפקד הגדוד במקומו והיה בכך למפקד הגדוד הדתי הראשון בצה"ל. הוא לחם עם הגדוד בכיבוש הכפר כאוכב אל הווא, בקרבות הגליל ועמק בית שאן ובמבצע אסף. במבצע חורב השתתף הגדוד תחת פיקודו בקרב העקוב מדם על משלט 86 ובמבצע עובדה הוביל את הגדוד עד לכיבוש אום רשרש. ב-1951 השתחרר משירות הקבע לאחר ששימש סגן מפקד החטיבה. בשירות המילואים פיקד על חטיבת עודד.
לאחר שחרורו עבד במשק הקיבוץ. שימש דייג, מנהל הייצור במפעל הנקניק "טיב" ומזכיר הפנים של הקיבוץ.
הבחירות הכלליות בגרמניה 2013
הבחירות הכלליות בגרמניה היו הבחירות לבונדסטאג, שנערכו ב-22 בספטמבר 2013. בבחירות ניצחה הקנצלרית המכהנת אנגלה מרקל מהמפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית את פיר שטיינבריק המפלגה הסוציאל-דמוקרטית. בחירות אלו היו הראשונות שבהן המפלגה הדמוקרטית החופשית לא עברה את אחוז החסימה ואף אחד ממועמדיה לא נבחר. בחירות אלו היו גם הראשונות שבהן התמודדה המפלגה אלטרנטיבה לגרמניה שכמעט ועברה את אחוז החסימה.
הקמפיין של מרקל התמקד באבטלה הנמוכה, ובמקביל הייתה לקאנצלרית הראשונה שביקרה במחנה הריכוז דכאו. העימות המרכזי בינה לבין פיר שטיינבריק התרחש ב-1 בספטמבר וערך כ-90 דקות. ביום שלאחר מכן התקיים עימות בין מנהיגי המפלגות די לינקה, מפלגת הירוקים והמפלגה הדמוקרטית החופשית.
אף על פי שהמפלגה הנוצרית-דמוקרטית ושותפתה, המפלגה הנוצרית-סוציאלית בבוואריה, קיבלו את אחוזי התמיכה הגבוהים ביותר מאז 1990 (42%), הם לא השיגו רוב מוחלט בפרלמנט. בפעם האשונה מאז 1987 פעלו בפרלמנט כארבע סיעות בלבד. לאחר הבחירות הוקמה ממשלת אחדות בין ה-CDU ל-SDP, בפעם השלישית מאז תום מלחמת העולם השנייה.
תאוריות התיוג
תאוריית התיוג היא תאוריה בקרימינולוגיה לפיה החברה מגיבה לכל פעולה חברתית, באמצעות הטלת תגית חיובית או שלילית על פעולה מסוימת והמבצע אותה. אם התגית תהיה חיובית, אזי שמבצע הפעולה יפנים את התיוג וינהג בדרך נורמטיבית ומקובלת בחברה נתונה. אם התגית תהיה שלילית אזי מבצע הפעולה יורחק מחברתו ותיחסם בפניו ההזדמנות לשוב לחברה הנורמטיבית, הוא יפנים את התגית השלילית וינהג בדרכים לא נורמטיביות כמו עבריינות.
אנה פוליינה לונה
אנה פאולינה לונה (באנגלית: Anna Paulina Luna; נולדה ב-6 במאי 1989) היא פוליטיקאית ופעילה אמריקאית המכהנת כחברה בבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המחוז ה-13 של מדינת פלורידה מאז ינואר 2023. היא האישה המקסיקנית-אמריקאית הראשונה שנבחרה לקונגרס מפלורידה, והיא חברת המפלגה הרפובליקנית.
ביוגרפיה
אנה פאולינה מאיירהופר נולדה ב-1989 לג'ורג' מאיירהופר, אדריכל, ולמוניקה טוד, מורה בבית ספר יסודי, בסנטה אנה, קליפורניה. לאמה יש מוצא מקסיקני-אמריקאי ולאביה מוצא מקסיקני וגרמני. סבה מצד אביה נולד בגרמניה, ולפי המשפחה, גויס לוורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה ושניים מסבא וסבתא מצד אמה שירתו גם הם בכוחות המזוינים של ארצות הברית באותה מלחמה. סבא רבא מצד אמה היה מהגר אמריקאי למקסיקו.
הוריה של לונה מעולם לא נישאו. אמה נישאה לגבר אחר כישלונה הייתה כבת שמונה. היא גדלה במספר ערים בקליפורניה, ויש לה אח ואחות.
לונה שירתה כמומחית לניהול שדות תעופה בחיל האוויר האמריקני מ-2009 עד 2014, תחילה בבסיס חיל האוויר ווייטמן במיזורי ולאחר מכן בשדה הרלבורט בפלורידה. בשנת 2017, לונה קיבלה תואר ראשון בביולוגיה מאוניברסיטת מערב פלורידה.
לונה הפכה למנהלת המעורבות ההיספנית עבור TPUSA בשנת 2018. בראיון לפוקס ניוז בנובמבר 2018, היא השוותה את הילרי קלינטון להרפס, מה שהוביל את הרשת לקצר את הראיון ולהדויע על התנצלותה.
לונה טענה שהיא גדלה כיהודיה משיחית, אך בני משפחתה המורחבת אמרו שאביה היה קתולי, וכי "הם לא היו מודעים לכך שהוא נוהג בשום צורה של יהדות בזמן שלונה גדלה". אמה אמרה שאביה של לונה היה "נוצרי שאימץ את האמונה המשיחית" לאחר שנגמל מסמים. סבה, היינריך מאיירהופר, זוהה כקתולי כשהיגר לקנדה ב-1954.
לונה סיפרה שהיא "גדלה במערכת הרווחה" וגודלה על ידי אמה בסיוע ממשלתי ללא משפחה שאפשר לסמוך עליה. אביה היה נרקומן, והיא סיפרה שבגיל 10 היא מצאה את שקית המת' שלו וגדלה ב"מנטליות ביתית שבורה". היא אמרה שסבתה מתה מאיידס עקב שימוש בהרואין. לונה טענה כי היא ולאמה חסרה "רשת מורחבת חזקה של אנשים" שיכולה לעזור לטפל בהן, וכי היא למדה במעל שישה בתי ספר תיכוניים לפני שסיימה את לימודיה. בת דודה של לונה אמרה, "כל המשפחה די גידלה אותה - אבא שלי היה חלק מהחיים שלה כשהייתה צעירה יותר וכולנו קצת פינקנו אותה, היא תמיד הייתה חלק מהכל, מכל המפגשים והפעילויות המשפחתיות האלה.". לונה ערערה על הדברים הללו ואמרה שהיא "בקושי בילתה איתם זמן כל חייה". אמה של לונה אמרה שהיא נאלצה להסתמך על רווחה לפרקי זמן, במיוחד בזמן שהיא למדה את עצמה בקולג' באוניברסיטת קליפורניה, אירווין ולאחר מכן בבית הספר למשפטים של UCLA, ושהיא הייתה המקור היחיד לתמיכה כספית משמעותית עבור המשפחה.
הביוגרפיה של אתר הקמפיין של לונה מספרת כי לאורך שנות ילדותה ונערותה, אביה "בילה זמן בכלא ומחוצה לו", וכי היא תקשרה איתו "באמצעות מכתבים לכלא. אמה ודודתה של לונה סיפרו שהוא ריצה מספר תקופות קצרות בכלא משום שלא שילם מזונות. אמה של לונה אמרה גם שהוא בילה לפחות שנה אחת בכלא בגין אישום הקשור לסמים.
קריירה פוליטית
לונה החליטה להתמודד לקונגרס בשנת 2018. היא נכנסה לפריימריז הרפובליקני עבור מחוז הקונגרס ה-13 של פלורידה בספטמבר 2019, וזכתה לתמיכתו של מאט גייטס. לונה ניצחה בפריימריז הרפובליקני, אך הפסידה לצ'ארלי כריסט המכהן בבחירות הכלליות. עם זאת, בבחירות 2022 נבחרה כנציגת הקונגרס עבור מחוז הקונגרס ה-13 של פלורידה, כשהיא מנצחת את המועמד הדמוקרטי אריק לין, יועץ בכיר לשעבר של ברק אובמה.
דונלד טראמפ תמך בלונה, ומרג'ורי טיילור גרין ניהלה עבורה קמפיין. היא האישה המקסיקנית-אמריקאית הראשונה שנבחרה לקונגרס מפלורידה. היא הושבעה לתפקידה בבית הנבחרים ב-3 בינואר 2023.
במהלך הבחירות ליושב ראש בית הנבחרים ב-2023, לונה הצביעה נגד קווין מקארתי ב-11 ההצבעות הראשונות, במקום זאת הצביעה למועמד ג'ים ג'ורדן ומאוחר יותר לביירון דונלדס.
במאי 2023, לונה נתנה חסות להחלטה להרחיק את אדם שיף מהקונגרס ונקנסה ב-16 מיליון דולר. היא חברה בוועדה למשאבי אנוש ובוועדה לפיקוח ואחריות.
עמדות פוליטיות
ביוני 2022 אמרה לונה על הבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2020, "אני מאמינה שהנשיא טראמפ ניצח בבחירות האלה, ואני מאמינה שהונאת בוחרים התרחשה".
לונה אמרה שהיא נגד הפלות, וכינתה את עצמה "קיצונית בעד חיים". היא אמרה שהעמדה שלה נגד הפלות מקורה בכך שניתחה ביצת תרנגולת בקולג' וראתה את האפרוח מגיב ללהב.
בראיון באוגוסט 2022 אמרה לונה שהיא תתמוך באיסור על ייצוא נפט מארצות הברית על מנת להגדיל את אספקת הנפט המקומית, ואמרה, "לארצות הברית יש את אחת האספקות הגדולות ביותר של הנפט הנקי ביותר בעולם כולו. אין סיבה למה אנחנו צריכים להגיע למקומות כמו ערב הסעודית או אפילו ונצואלה כדי להשיג את מקורות הנפט האלה". היא אמרה שהשקפה זו שייכת לפלטפורמת "אמריקה פירסט". לונה אמרה שהתיירות היא אחד מהעדיפויות הגבוהות ביותר שלה בשל חשיבותה במחוז שלה.
בשנת 2023, לונה הייתה בין 47 רפובליקנים שהצביעו בעד H.Con.Res. 21, שהורה לנשיא ג'ו ביידן להרחיק חיילים אמריקאים מסוריה בתוך 180 יום. באותה שנה הייתה לונה בין 52 רפובליקנים שהצביעו בעד H.Con.Res. 30, שירחיק חיילים אמריקאים מסומליה.
בשנת 2023 הצביעה בעד הקפאת הסיוע לאוקראינה במלחמת אוקראינה-רוסיה.
יפתח (אורטוריה, קריסימי)
יפתח (Jephte או Historia di Jephte) היא דוגמה חשובה לצורת האורטוריה של אמצע המאה ה-17 שחיבר ג'אקומו קריסימי בסביבות 1650 (כנראה 1648), על פי סיפורו של השופט יפתח מספר שופטים. היצירה תואמת למה שנחשב לצורת האורטוריה הקלאסית של ראשית תקופת הבארוק, לטקסט תנ"כי שנמסר בפי זמרים סולנים ומקהלה עם דברי קישור של קריין. הפרטיטורה היחידה מזמן חיבור האורטוריה היא לעוגב קונטינואו בלבד, אם כי יש ומתגברים אותו בכינורות וקונטרבס, שסימוכין לשימוש בהם קיימים ביצירות אחרות של המלחין.
נחש בירית מצוי
נחש בירית מצוי (Thamnophis sirtalis) הוא מין של נחש מתת-משפחת נחשי מים שבמשפחה הזעמניים אשר מצוי באמריקה הצפונית.
אורכו של הנחש 55 ס"מ בממוצע ויכול להגיע לאורך 1.2 מטר. משקלו מגיע ל-150 גרם. הנחש בעל קווים לאורך הגוף וצבעו צהוב-חום והראש מעט כהה. לסת הנחש גדולה ועוזרת לו לבלוע טרף גדול. הנחש שחיין טוב ויכול לטפס ולנוע במהירות.
הנחש חי ברחבי אמריקה הצפונית במקוון בתי גידול הכוללים יערות, שיחים, ערבות, שדות, מקווי מים שונים, ביצות ואגמים. חלק מהנחשים חיים סמוך לאזור הארקטי ונחים יחדיו בין סלעים בשינת חורף. הם מתקבצים יחדיו ומשמרים את חום גופם אחד בין השני.
הרשל שכטר
הרשל שכטר (10 באוקטובר 1917 - 21 במרס 2013) היה רב אורתודוקסי אמריקאי ויו"ר ועידת הנשיאים של הארגונים היהודיים בארצות הברית.
ראשית חייו
שכטר נולד בבראונסוויל, ברוקלין, הצעיר מבין 10 אחים. הוריו היגרו לארצות הברית מפולין. אביו, פינקוס, היה שוחט מזה דור שביעי. אמו, מרים לבית שימלמן, הייתה מנהלת נדל"ן.
השכלתו כללה את ישיבת רבינו חיים ברלין, ישיבת תורה ודעת, ו"ישיבה קולג'".
שכטר היה בן חסותו של רב חב"ד ישראל ג'ייקובסון ותלמידו של הרב יוסף סולובייצ'יק. הוא קיבל תואר ראשון מישיבה יוניברסיטי בניו יורק בשנת 1938 וסמיכה לרבנות מישיבת רבינו יצחק אלחנן בשנת 1941.
קריירה
שכטר היה רב בסטמפורד, קונטיקט במשך שנה לפני שהתגייס לצבא ב-1942.
במהלך מלחמת העולם השנייה היה רב צבאי בקורפוס השמיני של הארמייה השלישית והיה הרב הראשון של צבא ארצות הברית שנכנס למחנה הריכוז בוכנוואלד ב-11 באפריל 1945 (כ"ח בניסן תש"ה), כמעט שעה אחרי שחרור המחנה על ידי חייליו של ג'ורג' פטון. שכטר נשאר בבוכנוולד במשך חודשים, טיפל בניצולים וקיים שירותי דת. אחד הילדים שבהם טיפל היה ישראל מאיר לאו בן השבע, שגדל להיות הרב הראשי האשכנזי לישראל. מאוחר יותר סייע שכטר ביישובם מחדש של עקורים, אחד מהם אלי ויזל, שהיה אחד מכאלף יתומים יהודים ששוחררו באותו יום. שכטר שוחרר מהצבא בדרגת קפטן.
שכטר היה רב המרכז היהודי מושולו בברונקס משנת 1947 ועד סגירתו בשנת 1999.
פטירתו
שכטר התגורר בריברדייל, ברונקס ומת ב-21 במרס 2013. הוא היה בן 95. אשתו, פנינה גבירץ לשעבר, לה נישא בשנת 1948, נפטרה ב-31 באוקטובר 2018. הם הותירו אחריהם בן, ג'ייקוב ג'יי שכטר, לשעבר מנהל מכון סולובייצ'יק; בת, מרים שכטר; ארבעה נכדים ושמונה נינים.
עירוני נשר
עירוני נשר היא קבוצת כדורגל ישראלית מהעיר נשר, המשחקת בליגה א'.
היסטוריה
המועדון החדש, עירוני נשר, החל לשחק בעונת בליגה ג', ובסיום עונתו הראשונה העפיל לליגה ב' צפון ב', על אף שסיים במקום השלישי, ולאחר שהתפנה מקום בליגה בשל התפרקות מכבי בית שאן. בעונת סיימה עירוני נשר במקום הראשון בליגה והעפילה לליגה א' צפון.
את עונת סיימה עירוני נשר במקום השני בליגה א' צפון, והעפילה למשחקי פלייאוף העלייה. לאחר שעברה את הפועל מגדל העמק, הפועל בית שאן ובית"ר כפר סבא הגיעה עירוני נשר לשני המשחקים המכריעים נגד הקבוצה שסיימה במקום ה-14 בליגה הלאומית, הפועל נצרת עילית, לה הפסידה 1–5 בסיכום שני המשחקים ונשארה בליגה א'.
בסוף עונת עלה המועדון לליגה הלאומית מהמקום הראשון. שנתיים מאוחר יותר נשרה נשר חזרה לליגה א' לאחר שסיימה את עונת 2017/2018 במקום האחרון.
בחלוף שנה נוספת נשרה הקבוצה לליגה ב', לאחר שסיימה במקום ה-14 בליגה א' והפסידה במשחק המבחן להפועל בני ערערה. בשנת 2019 זכתה בגביע המדינה המחוזי בליגה ב'. בעונת 2020/2021 העפילה נשר בחזרה לליגה א'.
Visiting Hours
Visiting Hours (בעברית: שעות ביקור) הוא סינגל שיווקי שהוקלט על ידי הזמר האנגלי אד שירן. השיר יצא לאור ב-19 באוגוסט 2021, על ידי חברת התקליטים אסילום רקורדס, כסינגל שיווקי הראשון מתוך אלבום אולפן =.
רקע והוצאה
ב-2 במרץ 2021, נפטר מקדם המוזיקה האוסטרלי מייקל גודינסקי בשנתו בגיל 68. שירן ביצע לראשונה את "Visiting Hours" בהלווייתו של גודינסקי ב-24 במרץ 2021 כמחווה לו באוסטרליה. גם חבריו הקרובים של גודינסקי וחבריו המוזיקאים, קיילי מינוג וג'ימי בארנס, סיפקו לשיר קולות רקע. שירן סיים את השיר במהלך ששהה בבידוד כשבועיים בביתו בעקבות החלטתו לנסוע לאוסטרליה הלווייתו של גודינסקי. ב-19 באוגוסט 2021, הוציאה שירן את השיר כסינגל לקידום מכירות והכריזה על האלבום. סרטון הופעה חיה, שצולם בכנסיית סנט סטפן בהמפסטד, לונדון, יצא גם הוא עם השיר. שירן הצהיר כי הוא "סיים את כתיבת השיר הזה ועבר צער ראוי בפעם הראשונה, ומבחינתי הוא אחד השירים החשובים ביותר באלבום האולפן שלי =.
מילים
"Visiting Hours", הוא שיר המוקדש למייקל גודינסקי, אשר מוכר בתור מקדם המוזיקה אוסטרלי. בפסוק הראשון, שירן פונה לבתו ולאשתו, בתו של צ'רי סיבורן, ליירה אנטארקטיקה סיבורן שירן, ומאחלת שגודינסקי היה זוכה לפגוש אותה: "הלוואי שלגן עדן יהיו שעות ביקור / כדי שאוכל פשוט להופיע ולראות תביא את החדשות / שהיא מזדקנת והלוואי שפגשת אותה / הדברים שהיא תלמד ממני, קיבלתי את כולם ממך".
פרנק וורסלי
פרנק וורסלי (באנגלית: Frank Arthur Worsley 22 בפברואר 1872 - 1 בפברואר 1943) היה ימאי ומגלה ארצות ניו זילנדי, שהשתתף במשלחת הטראנס-אנטארקטית האימפריאלית של ארנסט שקלטון בשנים 1916-1914, כרב החובל של האנדיורנס. כמו כן שירת בעתודות הצי המלכותי במהלך מלחמת העולם הראשונה.
וורסלי נולד ב-1872 באקארואה שבניו זילנד והצטרף לחברת הספנות של ניו זילנד בשנת 1888. הוא שירת על ספינות אחדות ששייטו בנתיבי סחר בין ניו זילנד, אנגליה ודרום האוקיינוס השקט. בשנת 1902 התגייס לצי המלכותי ושירת ב"סוויפטשור" במשך שנה לפני שחזר לצי הסוחר. ב-1914 בצטרף למשלחת הטראנס-אנטארקטית האימפריאלית, שמטרתה הייתה חציית יבשת אנטארקטיקה. אחרי שספינת המשלחת "אנדיורנס" נלכדה בקרח והתרסקה, הפליגו הוא ושאר חברי המשלחת בשלוש סירות הצלה אל אי הפיל, הסמוך לחצי האי האנטארקטי. מאי הפיל הפליגו הוא ושקלטון עם עוד ארבעה מחברי המשלחת בג'יימס קיירד, סירת הצלה באורך 6.7 מטרים למרחק 1,300 ק"מ בדרום האוקיינוס האטלנטי הסוער, והגיעו לבסוף אל היעד שהציבו לעצמם, ג'ורג'יה הדרומית. רק הודות לכישורי הניווט המעולים שלו, הצליחה ה"ג'יימס קיירד" להגיע בשלום ליעדה. וורסלי, שקלטון והימאי טום קרין חצו אז ברגל, בטיפוס הרים קשה ומסוכן ללא ציוד מתאים, את האי ג'ורג'יה הדרומית, במסע בן 36 שעות, להזעיק עזרה מתחנת ציידי הלווייתנים שבמפרץ סטרומנס. תחילה חולצו שלושת האנשים שנשארו בעברו האחר של האי ולאחר למעלה משלושה חודשים הצליחו לבסוף וורסלי ושקלטון להגיע בלווייתנית אל אי הפיל, לחלץ משם את שאר חברי המשלחת.
קריירה ימית
במשך שנים אחדות שירת וורסלי על כמה מאוניות החברה בנתיב השייט בין ניו זילנד לאנגליה. בשנת 1891 היה לחובל שלישי, וכעבור שנה לקצין חמישי. בשנת 1895, כקצין שלישי, עזב את חברת הספנות הניו זילנדית והצטרף לשירות אוניות הקיטור של ממשלת ניו זילנד. מינויו הראשון היה כקצין שני על סיפון ה"טוטאנקאי", אוניית קיטור ששייטה בין איי האוקיינוס השקט. הוא נחשב לקצין טוב ומנוסה, אך לא טמן ידו בצלחת כשהזדמן לו מעשה משובה. באחת ההפלגות בשנת 1899, עגנה ה"טוטאנקאי" בנמל אפיה, עיר הבירה של סמואה הגרמנית. אותו לילה חמק וורסלי אל החוף ולקח במשיכה את דגל גרמניה הקיסרית, שהתנוסס על תורן הקונסוליה הגרמנית על הרציף. עם גילוי הגזלה, חשד הקונסול בצוות ה"טוטאנקאי", אוניית הסוחר היחידה בנמל אותו זמן. הוא צירף אליו קבוצת ימאים מן האוניה "פאלקה", שעגנה גם היא בנמל אותו זמן, ועלה אל סיפון ה"טוטאנקאי" לחפש את הדגל הגזול. רב החובל הגיש מחאה והגרמנים עזבו בלי למצוא את הדגל. גם כשנודע לאחר זמן לרב החובל כי וורסלי היה אחראי למעשה, לא השפיע הדבר על קידומו. הוא הועבר ל"הינמואה", גם היא אוניית קיטור ממשלתית, כקצין ראשי.
ביוני 1900 ניגש וורסלי לבחינה לתעודת רב-חובל זר. הוא עבר את הבחינה בציונים טובים והיה אחד משני סטודנטים שזכו לשבח על מאמציהם. עכשיו היה רב-חובל מוסמך והאונייה הראשונה שקיבל לפיקודו הייתה "הרוזנת מרנפרלי". הייתה זו אונייה תלת-תרנית בשירות ממשלת ניו זילנד, שהפליגה בנתיבי סחר בדרום האוקיינוס השקט, בעיקר בסביבות איי קוק ונְיוּאֵה, שהיו אז בחסות ניו זילנד.
בשירות הצי המלכותי
כמפקד "הרוזנת מרנפרלי" התגייס וורסלי לכוח המילואים של הצי המלכותי (RNR) וב-1 בינואר 1902 התמנה לסג"ם. ב-1904 נמכרה אונייתו והוא נשאר ללא אונייה לפקד עליה. הוא התפטר משירות האוניות הממשלתי של ניו זילנד והחליט לחפש עבודה בחו"ל. בסידני מצא מינוי כקצין ראשי באונייה "ספָּרואו", שהייתה בהפלגת העברה לניו זילנד, לאחר שנרכשה זמן קצר קודם לכן על ידי הממשלה. כשה"ספרואו" הגיעה אל ולינגטון במרץ 1905, נבחר וורסלי לפקד על האונייה בעת הסבתה לספינת אימונים. מלאכת ההסבה לא הושלמה עדיין כשוורסלי יצא לאנגליה בראשית 1906.
עם הגעתו לאנגליה במרץ 1906, התייצב וורסלי לאימונים נוספים בצי המלכותי. הוא הוצב לאונייה "פסיכה" וקיבל הכשרה מיוחדת בטורפדו, תותחנות וניווט. בחודש מאי שלאחר זאת קודם לדרגת סגן. וורסלי שירת על מספר רב של אוניות הצי המלכותי, בכלל זה 12 חודשים על "סוויפטשור", במהלך השנתיים הבאות. לאחר זאת חזר לצי הסוחר ומצא עבודה באוניות הקיטור של קו אלאן בשירות הדואר המלכותי, ששייטו בקביעות בין אנגליה לקנדה ודרום אמריקה. מדי פעם במהלך השנים הבאות נקרא לשירות בצי המלכותי, שכלל חודש על סיפון ה"ניו זילנד" ב-1911.
המשלחת הטראנס-אנטארקטית האימפריאלית
בשנת 1914 החל חוקר הארצות ארנסט שקלטון להכין משלחת, שיעדה היה להשלים את החצייה הראשונה של יבשת אנטארקטיקה. כישלונו של רוברט פלקון סקוט להביס את הנורווגי רואלד אמונדסן במירוץ אל הקוטב הדרומי בשנת 1911 נחשב לכתם על המוניטין של בריטניה בחקר הקטבים. משלחתו של שקלטון התעתדה להחזיר את בריטניה לחזית המאבק לכיבוש אנטארקטיקה. הוא קבע את המטה שלו בדרך ברלינגטון בלונדון ושם ראיין מועמדים למשלחת. אחד התפקידים הפנויים היה זה של רב חובל לספינת המשלחת ה"אנדיורנס".
וורסלי, שהיה בלונדון בהמתנה לתפקיד חדש הצטרף למשלחת כתוצאה מחלום, שבו ניווט אונייה סביב קרחונים במורד רחוב ברלינגטון. הוא ראה בכך אות לבאות, ולמחרת הלך אל רחוב ברלינגטון, שם ראה את השלט של משרדי המשלחת, הציג את עצמו והתקבל לאחר שיחה בת דקות ספורות עם שקלטון.
בשקלטון, שקיבל דין וחשבון על הנהגת וורסלי את המסע כאשר הצטרף למשלחת בבואנוס איירס, החלו לכרסם חששות באשר לבחירתו כרב חובל. וורסלי נועד לפקד על משלחת האספקה לקבוצה שתחרוף באנטארקטיקה, אבל שקלטון התחיל להטיל ספק בכך שכישורי ההנהגה שלו מספיקים לביצוע המשימה. אחרי ההצטיידות מחדש בבואנוס איירס, הפליגה ה"אנדיורנס" ב-26 באוקטובר אל האי הנידח ג'ורג'יה הדרומית, בדרום האוקיינוס האטלנטי. היא הגיעה כמתוכנן אל תחנת גריטוויקן, מוצב ציידי לווייתנים נורווגיים, ב-5 בנובמבר. הנורווגים אישרו דיווחים ראשוניים מבואנוס איירס, לפיהם התפשט הקרח האנטארקטי הדחוס הרבה צפונה מן המקובל. שקלטון קיבל את עצת הנורווגים להשהות את יציאתו עד מועד מאוחר יותר בקיץ, וכתוצאה מכך, לא הפליגה ה"אנדיורנס" דרומה אל ים ודל לפני ה-5 בדצמבר.
מלחמת העולם הראשונה ואחריה
בתקופת מלחמת העולם הראשונה פיקד וורסלי על האונייה PC.61, שנועדה לתקוף צוללות גרמניות במסווה של אוניית סוחר. הוא היה אחראי לנגיחתה והטבעתה של הצוללת הגרמנית SM UC-33, בתמרון נגיחה מיומן ב-26 בספטמבר 1917. על תפקידו בהטבעת הצוללת, קיבל וורסלי את אות השירות המצוין (DSO). בשלב מאוחר יותר של המלחמה עבד וורסלי בהובלת אספקה ברוסיה האנטארקטית ובמאבק של צפון רוסיה נגד הבולשביקים, על כך זכה בפס נוסף לעיטור השירות המצוין שלו. בשנים 1921 ו-1922 השתתף במשלחת האחרונה של שקלטון לאנטארקטיקה כרב החובל של ה"קווסט". בין תקופות שירות בצי הסוחר עמד בראש משלחת לחוג הארקטי והשתתף בצייד אוצר באי קוקוס. כמו כן כתב ספרים אחדים בנושאי התנסויותיו בחקר הקטבים וקריירת הים שלו. בשנות מלחמת העולם השנייה שירת תחילה עם הצלב האדום בצרפת ובנורווגיה. ב-1941 זייף את גילו כדי שיוכל להצטרף מחדש לצי הסוחר. כשגילו האמיתי נודע לרשויות הצי, שוחרר וורסלי מתפקידו. הוא מת מסרטן ריאות בשנת 1943, באנגליה.
הנרי וורסלי
במלאת 100 שנה למשלחת הטראנס-אנטארקטית של חבר העמים הבריטי, יצא הנרי וורסלי, קרוב רחוק של פרנק וורסלי, למסע יחיד בעקבות מסעו המתוכנן של שקלטון מקצה אנטארקטיקה אל הקצה השני, שנכשל בגלל טביעת ה"אנדיורנס". הנרי וורסלי הצליח להגיע למרחק 48 ק"מ מיעדו, אז הכריעה אותו דלקת הצפק, יחד עם תשישות כללית, והוא נאלץ להזעיק עזרה. מסוק לקח אותו לבית חולים בצ'ילה, שם מת לאחר ניתוח.
ויליאם סטון (מושל איווה)
ויליאם מילו סטון (באנגלית: William Milo Stone; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מאיווה, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל איווה השישי בשנים 1864–1868.
ראשית חייו
ויליאם סטון נולד במחוז ג'פרסון שבמדינת ניו יורק. ב-1834, כשהיה בן 7, הוא עבר עם משפחתו לעיר קשוקטון שבאוהיו. הוא למד משפטים בקריאה עצמית וב-1851 התקבל ללשכת עורכי הדין.
ב-1854 עבר סטון לעיר נוקסוויל שבאיווה, שם הוא פתח משרד עורכי דין, ורכש עיתון מקומי. ב-1856 הוא היה נציג לוועידה שבה נוסדה המפלגה הרפובליקנית, ובבחירות לנשיאות שהתקיימו באותה שנה הוא היה אלקטור שהצביע למועמד ג'ון פרימונט. בוועידת המפלגה הרפובליקנית של 1860 הוא היה תומך נלהב של אברהם לינקולן, ושוב תמך בו בוועידה של 1864. בשנים 1857–1861 כיהן סטון כשופט בבית משפט מחוזי במדינתו. בשנה בה החל לכהן על כס השיפוט הוא נשא לאישה את קרוליין מתיו, ולשניים נולד בן אחד.
מלחמת האזרחים
לאחר קרב פורט סאמטר ב-1861 התגייס סטון כטוראי לצבא האיחוד. עד מהרה הוא קודם לדרגת קפטן, ובהמשך למייג'ור בפלוגה B של רגימנט הרגלים השלישי של איווה. הוא לחם בקרב ליברטי ונפצע בו, אך שב ולחם בקרב שילה, שבו הוא נפל בשבי. הוא קיבל חנינה מנשיא הקונפדרציה ג'פרסון דייוויס ונשלח לוושינגטון הבירה כדי לשאת ולתת על חילופי שבויים. לאחר שבתחילה לא עלה בידו להשיג הסכם, הוא שב לשביו, קיבל חנינה פעם נוספת, ושוחרר לאחר שהסכם חילופי השבויים הושג. ב-1862 קודם סטון לדרגת קולונל ברגימנט הרגלים ה-22 של איווה. הוא פיקד על יחידתו במערכת ויקסבורג, ושוב נפצע ב-22 במאי 1863, במהלך תקיפה שבוצעה על ידי האיחוד כחלק מהמצור על ויקסבורג.