cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אוסמוזיס ג'ונס
הסרט זכה לביקורות מעורבות-חיוביות מהמבקרים, ששבחו את הסצנות המונפשות, המדבבים והעלילה, אך ביקרו באופן שלילי את הסצנות עם השחקנים החיים ואת השימוש הרב בהומור גס. הסרט הרוויח ממכירות הכרטיסים כ-14 מיליון דולר מתוך תקציב של 70 מיליון דולר. החל משנת 2002 עד שנת 2004 שודרה ברצועת השידור Kids' WB האמריקאית הסדרה "אוזי ודריקס" שמבוססת על הסרט, בה אוזי ודריקס מועברים לגוף של נער מתבגר בשם הקטור קרוז, שם הם ממשיכים במאבק נגד וירוסים וחיידקים. בישראל הסדרה שודרה בדיבוב עברי בשנת 2005 בערוץ לוגי.
תקציר העלילה
פרנק דטורה הוא מטפל בחיות עצלן ולא בריא העובד בגן החיות ברוד איילנד. פרנק הוא אלמן המתאבל על מות אשתו מגי ומתמודד עם האובדן בעזרת אכילת יתר והזנחה עצמית, למרות מאמציה של בתו שיין, המובכת ממנו שמנסה לגרום לו לחיות אורח חיים בריא יותר.
בתוך גופו של פרנק, החיידקים בגופו מואנשים באנימציה וחיים בעיר בשם "פרנק" (גופו של פרנק) שבה תאי הדם הלבנים מתפקדים כמשטרה השומרת על בריאותו של פרנק. אוסמוסיס "אוזי" ג'ונס הוא תא דם לבן ושוטר במשטרת פרנק. טרם עלילת הסרט, בעקבות שיקול דעת מוטעה, אוזי גורם לפרנק להקיא צדפות על גופה של גברת בויד, המורה של שיין בבית הספר. פרנק מפוטר מעבודתו ומקבל צו הרחקה מבית ספרה של שיין ואוזי מורד בדרגה ועובד כשוטר בפיו של פרנק.
כמה זמן לאחר מכן פלאמינג, ראש העיר של "פרנק" מתכונן לבחירות הקרבות ומחליט לקדם יוזמה לפיה פרנק יאכל רק ג'אנק פוד, מתעלם מבריאותו של פרנק. היוזמה גורמת לפרנק לאכול ביצה קשה שנפלה מידו לתוך כלוב של שימפנזות. הביצה מכילה בתוכה חיידק בשם ת'ראקס, הידוע בשם "המוות האדום" ובאכילת הביצה, ת'ראקס מצליח לחדור לגופו של פרנק ולהעלות את חום גופו. על מנת להרגיע את מזכירתו ליה, ראש העיר מצווה על פרנק ליטול גלולה נגד צינון בשם "דריקסנול" (דריקס). דריקס נשלח לטפל בשריפה בגרון של פרנק ובעשותו כך הוא מסתיר (שלא ביודעין) עדויות לפעולותיו של ת'ראקס. מפקד משטרת פרנק מצוות את דריקס ביחד עם אוזי על מנת שיפתחו בחקירת "הצינון" בגופו של פרנק, דבר שאוזי מתנגד לו. בזמן הזה, ת'ראקס תופס שליטה על כנופיית חיידקים החיים בבלוטת זיעה בבית השחי של פרנק ומתחיל במתקפה על "סכר הנזלת" באפו של פרנק, כמעט הורג את דריקס, אך אוזי מציל אותו.
הצמד נפגש עם מודיע סמוי של אוזי בשם צ'יל שמקורו בחיסון נגד שפעת שפרנק קיבל וצ'יל מפנה אותם למחבואו של ת'ראקס - מועדון לילה בשם "החצ'קון" המלא בחיידקים וממוקם במצחו של פרנק. אוזי מסתנן למועדון כסמוי ומגיע למחבואו של ת'ראקס, שומע על התכנית שלו להרוג את פרנק תוך יומיים על ידי העלאת טמפרטורת הגוף שלו לרמה מסוכנת, בכך להפוך לווירוס הכי מהיר בהיסטוריה שהרג הכי הרבה קורבנות. אוזי מתגלה ודריקס בא לעזרתו, אך במהלך הקטטה אוזי זורק רימון בתוך המועדון וגורם לחצ'קון במצחו של פרנק להתפוצץ. שאריות מהחצ'קון נופלות על גברת בויד והיא מסלקת את פרנק (שהגיע לבית הספר כדי להתנצל בפניה על תקרית הקיא) מבית הספר של שיין בבושת פנים. בתגובה לאירוע, ראש העיר מפסיק את החקירה של הצמד, מפטר את אוזי ושולח את דריקס להתפנות מגופו של פרנק דרך שלפוחית השתן.
בינתיים, מתברר שת'ראקס שרד את הפיצוץ ופותח במתקפה על ההיפותלמוס וגונב משם נוקלאוטיד (מה שמעלה את טמפרטורת הגוף של פרנק ומציב אותו בסכנת מוות). לאחר מכן, ת'ראקס חוטף את ליה ומנסה לברוח מגופו של פרנק דרך הפה. פרנק מפונה לבית חולים בגלל חום גבוה ואוזי, שמגלה שת'ראקס שרד מתאחד עם דריקס ומשכנע אותו לא לעזוב. השניים מוצאים את ת'ראקס בענבל ומשחררים את ליה. ת'ראקס בתגובה משתמש באבקנים כדי לגרום לפרנק האלרגי להתעטש ונעזר ברוח שנוצרת כדי לברוח דרך הפה. דריקס בתגובה יורה את אוזי דרך תותח היד שלו והשניים נוחתים על הקרנית בעינה של שיין, בתו של פרנק שנמצאת איתו בבית החולים. בזמן המאבק, הם נופלים ונוחתים על ריס מלאכותי ששיין שמה ומבינים שהריס מתחיל להתנתק משיין. אוזי גורם לת'ראקס לנעוץ את ידו בריס המלאכותי ומצליח לברוח לפני שהריס נופל. הריס נופל לתוך כוס של כוהל ות'ראקס מתמוסס.
הטמפרטורה בגופו של פרנק עולה ופרנק נכנס לדום לב. אוזי מצליח לחזור לגופו של פרנק דרך דמעה שנשרה מעינה של שיין אל פיו של פרנק ומצליח להחזיר את הנוקלאוטיד חזרה להיפותלמוס ובכך לייצב את הטמפרטורה של פרנק חזרה למצב רגיל, בכך מציל את חייו. אוזי חוזר למשטרה עם דריקס כשותפו ומתחיל מערכת יחסים עם ליה. לאחר שניצל ממוות, פרנק מתחיל לחיות אורח חיים בריא בעזרתה של שיין. בעקבות זאת ראש העיר פלאמינג מפסיד בבחירות ומתחיל לעבוד בעבודות ניקיון במעיים. במהלך העבודה, הוא גורם לפרנק להפליץ ובכך הוא נזרק החוצה מגופו.
הפצה
הטריילר הראשון של הסרט הופץ ב-6 באפריל 2001 מול הסרט "פוקימון 3: סודו של האנון", והוא כולל יצירת מופת קלאסית מסרטו של סטנלי קובריק "2001: אודיסיאה בחלל". הקרנת הטרום בכורה של הסרט התרחשה בתיאטרון המצרי ב-7 באוגוסט 2001, ולאחר שלושה ימים, ב-10 באוגוסט 2001, הסרט הופץ בבתי הקולנוע בארצות הברית על ידי אולפני האחים וורנר. בהמשך הסרט הופץ ברחבי העולם ודובב לשפות שונות, ביניהן צרפתית ואיטלקית. ב-13 בנובמבר 2001 הסרט הופץ להקרנה ביתית ב-VHS ו-DVD. בישראל הסרט הופץ ב-DVD בתרגום עברי ללא דיבוב.
פסקול
פסקול הסרט, "Osmosis Jones: Music from the Motion Picture", המכיל מוזיקת היפ הופ ורית'ם אנד בלוז עכשווי, הופץ ב-7 באוגוסט 2001 על ידי אטלנטיק רקורדס. הפסקול לא הצליח להיכנס לבילבורד 200, אך הסינגל "Take It to da House" של טריק דאדי הגיע למקום ה-88 במצעד הסינגלים של בילבורד הוט 100. סינגלים נוספים מתוך האלבום כוללים את "Fill Me In" בביצוע קרייג דייוויד ו-"I Believe" בביצוע אר. קלי.
רווחים
סרט זה הוא הסרט הרביעי שהפיקה Warner Bros. Feature Animation, כאשר אחריו הופק הסרט האחרון של החברה "לוני טונס: חוזרים לאקשן". בשבוע ההקרנה הראשון של הסרט בבתי הקולנוע בארצות הברית, הסרט היה השביעי שמכר הכי הרבה כרטיסים כאשר הוא הרוויח כ-5,271,248 דולר. עד מהרה הסרט הרוויח ממכירות הכרטיסים כ-13,596,911 דולר, סכום שלא הצליח לשחזר את תקציב ההפקה שהוא כ-70 מיליון דולר.
ביקורות
אתר "Rotten Tomatoes" העניק לסרט ציון של 55% על סמך 108 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 5.5 / 10. בקונצנזוס הביקורתי של האתר נכתב: "החלק המונפש של אוסמוזיס הוא מהיר ומהנה, אבל חלק הלייב אקשן רדום." האתר "Metacritic" הביא לסרט ציון ממוצע של 57 מתוך 100, על סמך 28 מבקרים, דבר שמצביע על "ביקורות מעורבות או ממוצעות". הקהל שנחקר על ידי CinemaScore העניק לסרט את הציון הממוצע "B-".
החלקים המונפשים של הסרט זכו לשבחים חיובים, לעומת חלקי הלייב אקשן שקיבלו ביקורות שליליות. רוברט קוהלר מאתר "וראייטי" שיבח את קטעי ההנפשה והלייב אקשן, וטען שהסרט כולל את יחסי הגומלין הנרחבים ביותר מאז הסרט "מי הפליל את רוג'ר רביט". באתר "הניו יורק טיימס" נכתב שהסרט הוא מהנה לעיתים קרובות והעיבוד של הדמויות חביב, אך הוא מנסה יותר מידי להיות מכוון לכל הגילאים. מבקר הקולנוע האמריקאי, רוג'ר איברט, העניק לסרט 3 כוכבים מתוך 4.
השימוש בהומור גס בקטעי הלייב אקשן, כפי שניתן לראות בסרטים רבים שביימו האחים פארלי, ספג ביקורת נרחבת. ליסה אלספקטור מאתר "Chicago Reader" תיארה את הסרט כסרט הרפתקאות מגעיל. מייטלנד מקדונה מאתר "TV Guide" שיבחה את ההנפשה של הסרט ואת האינטליגנציה שלו, אך היא טענה שההומור "לא כל כך נעים". ליסה שוורצבאום מאתר "אנטרטיינמנט ויקלי" כתבה שסוגת הסרט "מתנדנד בין קומדיה שחורה מפוספסת להדרכה תברואתית". ג'ונתן פורמן מאתר "ניו יורק פוסט" טען שהסרט "לא יותר מצחיק משיעור ביולוגיה בבית ספר יסודי". מייקל סראגוב מאתר "The Baltimore Sun" שיבח את הופעתו של דייוויד הייד פירס בתור דריקס.
למרות הביקורות המעורבות, הסרט היה מועמד למספר פרסי אנני, ביניהם פרס אנני לסרט הטוב ביותר ופרס אנני לתסריט הטוב ביותר אותם הפסיד לסרט "שרק".
טרייד אין
טרייד אין (באנגלית: trade in) הוא עסקה שבה חלק מהתשלום עבור המוצר הנרכש ניתן על ידי הקונה במוצר זהה או דומה אך ישן יותר או בעל שווי נמוך יותר, ויתרת התשלום ניתנת בכסף. עסקאות כאלו מתבצעות בעיקר בתחומי תכשיטים, שטיחים, מוצרי חשמל וכלי רכב, ומטרתן לעודד את הלקוח להסכים לעסקה, אף שיש בידיו מוצר הנותן מענה מסוים לצורך שאותו מספק המוצר המוצע לו. המוכר אינו זקוק למוצר הישן שהוא מקבל. לעיתים מבחינתו המוצר הישן חסר ערך ומושלך לאשפה, לעיתים הוא נתרם לצדקה, ולעיתים, כאשר למוצר הישן ערך משמעותי, הוא נמכר לצד שלישי.
עסקאות טרייד אין מתבצעות בשתי דרכים עיקריות:
סנג'יב בהסקר
סנג'יב בהסקר, OBE (באנגלית: Sanjeev Bhaskar; נולד ב-31 באוקטובר 1963) הוא קומיקאי, שחקן ושדרן בריטי. הוא מוכר בעיקר מהופעתו בתוכנית המערכונים של ערוץ BBC Two "שככה יהיה לי טוב" (Goodness Gracious Me), ובסיטקום "The Kumars at No. 42". בהסקר הגיש את הסדרה הדוקומנטרית "הודו עם סנג'יב בהסקר" בה הוא נסע להודו וביקר בבית אבותיו בפקיסטן. עוד שיחק בתפקיד ד"ר פרם שארמה בסדרת הדרמה "The Indian Doctor" ובתפקיד ראשי בדמות סוני קהאן בסדרה "בלתי נשכח".
בשנת 2003 נמנה בהסקר ברשימת חמישים המצחיקנים בקומדיה הבריטית של עיתון האובזרבר.
ביוגרפיה
בהסקר נולד באילינג שבלונדון, וגדל בבית מעל למכבסה בהנסלו שבמערב לונדון. הוא קיבל תואר בשיווק בהטפילד פוליטקניק והתחיל לעבוד כמנהל שיווק ב-IBM. עד מהרה הבין שהוא מעדיף להיות קומיקאי מאשר איש שיווק, והצטרף לחבר ותיק שלו מהקולג', ניטין סוהני, איתו יצר מחזה קומי מוזיקלי בשם. ב-1996 הופיעו השניים לראשונה במרכז האמנויות טום אלן במזרח לונדון. הופעה זו הוצגה בתוכנית של ה-BBC בשם "Reportage". הם הופיעו גם במרכז האמנויות ווטרמנס בערב לקומדיה אסייתית בשם "One Nation Under a Groove...Innit". הפריצה שלהם קרתה כשהופיעו באובל האוס בדרום לונדון, אחרי שקיבלו ביקורות חיוביות במגזין Time Out מהעיתונאית והמחזאית בוני גריר, ופנה אליהם אניל גופטה, לעתיד המפיק של התוכנית "שככה יהיה לי טוב".
קריירה
בהסקר כיכב במספר סרטי קולנוע בריטיים בהם "הגורו" ו"אניטה ואני". היה לו תפקיד קמע בדמות בעל חנות בסרט "Jhoom Barabar Jhoom".
ב-2003 הוציאו בהסקר יחד עם "הקומארס" וגארת' גייטס סינגל עבור תוכנית הצדקה "קומיק ריליף". הסינגל היה במקום הראשון במצעד הפזמונים במשך שלושה שבועות והשני במצעד המכירות באותה שנה. עוד ב-2003 הופיע בהסקר בתוכנית טופ גיר של ה-BBC, וקבע זמן של 1:51.0 במבחן נסיעה של מכונית סוזוקי ליאנה.
ב-2005 הוענק לבהסקר תואר קצין מסדר האימפריה הבריטית (OBE) במסגרת הכיבודים לכבוד השנה החדשה.
ספרו "India with Sanjeev Bhaskar" המבוסס על הסדרה הדוקומנטרית הפך ב-2007 לרב מכר של הסאנדיי טיימס.
הופעת הבכורה של בהסקר במחזמר הייתה ב-2008 ב"ספאמלוט" בתפקיד המלך ארתור בתיאטרון פאלאס בלונדון באוקטובר אותה שנה השתתף בתוכנית הרדיו של ה-BBC "דיסקים לאי בודד".
בהסקר כתב וכיכב בסיטקום של ITV "הלו מומבאי". הוא יצא לסיבוב הופעות עם הלהיט האמריקאי "Totally Looped". ב-23 בפברואר 2009 מונה סנג'יב לצ'נסלור של אוניברסיטת סאסקס. ב-22 ביולי 2009 מונה לתפקיד באופן רשמי בטקס סיום הלימודים באוניברסיטה.
בהסקר השתתף בסדרה הדוקומנטרית של ערוץ 4 בשם "The House That Made Me". התוכנית שהופקה על ידי חברת נוטופיה ב-2010 שחזרה את בית ילדותו והציגה דמויות מימי נעוריו.
ב-31 באוקטובר 2014 הנחה בהסקר את תוכנית הרדיו "Kermode and Mayo's Film Review" כמחליפו של סיימון מאיו. עוד ב-2014 שיחק בתפקיד ראשי בסדרת האונליין "Rajesh Finesse". באפריל 2015 העניק את פרס המצוינות בטלוויזיה בטקס "The Asian Awards".
בשנת 2022 שיחק בסדרת הטלוויזיה "סנדמן" שיצר אלן היינברג עבור נטפליקס ומבוססת על הקומיקס באותו השם מאת הסופר ניל גיימן.
חיים אישיים
בינואר 2005 התחתן בהסקר עם השחקנית מירה סיאל בטקס בליצ'פילד שבסטפורדשייר. בנם של בני הזוג, שהאן נולד ב-2 בדצמבר 2005.
בפברואר 2009 כתב בהסקר עם בדרנים נוספים מכתב פתוח לעיתון הטיימס במחאה על המשפט שנערך אז באיראן למנהיגי הדת הבהאית.
לפני הבחירות הכלליות בבריטניה 2010 היה בהסקר אחד מ-48 הידוענים שחתמו על מכתב המזהיר מפני מדיניות המפלגה השמרנית כלפי ה-BBC.
דר אנגריף
דר אנגריף (בגרמנית "Der Angriff", "ההתקפה") היה עיתון בשפה הגרמנית שיצא לאור החל משנת 1927 על ידי גאו ברלין של המפלגה הנאצית. המהדורה האחרונה פורסמה ב-24 באפריל 1945.
היסטוריה
העיתון נוסד על ידי יוזף גבלס, אשר בשנת 1926 הפך מנהיג המפלגה הנאצית (גאולייטר) בברלין. המפלגה מימנה את מרבית עלות הפרסום. העיתון הוקם מלכתחילה כדי ללכד את חברי המפלגה הנאצית במהלך תקופה בה המפלגה הוכרזה בלתי חוקית בברלין. דר אנגריף לחם במימסד השנוא (רפובליקת ויימאר) בשפה גסה ותוקפנית, ותמך באנטי-פרלמנטריזם ואנטישמיות. הכותבים העיקריים היו אנשי המפלגה; כתבות מובילות נכתבו בדרך כלל עד 1933 על ידי המו"ל, גבלס, שחתם בשם העט "ד"ר ג". וילי קראוזה, שהשתמש בשם העט פיטר הייגן, היה העורך הראשי הראשון שלו. הוא הוחלף על ידי יוליוס ליפרט, ולאחר מכן בשנת 1933 על ידי קרולי קאמפמן, והחל מ-1935, על ידי חברו הנאמן של גבלס הנס שוורץ ואן ברק. הקריקטורות הפוליטיות של הנס שווייצר היו אחד מגורמי המשיכה של העיתון.
דר אנגריף פורסם לראשונה ב-4 ביולי 1927. המוטו שלו היה "למען המדוכאים נגד המנצלים". בתחילה יצא לאור אחת לשבוע, החל מ-1 באוקטובר 1929 פעמיים בשבוע, והחל מ-1 בנובמבר 1930 הפך דר אנגריף לעיתון יומי ונוספה לשמו כותרת המשנה: "עיתון הערב הגרמני בברלין". אחרי 1 באוקטובר 1932 הוא פורסם פעמיים ביום כ"התקפה בצהריים" ו"התקפת לילה". אחרי 1 בפברואר 1933 יצא לאור כעיתון היומי של "חזית העבודה הגרמנית", גבלס נשאר המו"ל. העיתון הכיל בעיקר תעמולה מפלגתית, התססה כנגד רפובליקת ויימאר ואנטישמיות; בין היתר העיתון תקף באופן קבוע את ברנהרד וייס, סגן ראש משטרת ברלין, שהיה יהודי. בשל כך אלברט גרז'ינסקי, מפקד משטרת ברלין, אסר זמנית על הוצאת העיתון ב-4 בנובמבר 1931.
בשנת 1927 הופצו כ-2,000 עותקים. מספר זה עלה ל-146,694 ב-1939 ו-306,000 ב-1944. עם זאת, לאחר שהנאצים עלו לשלטון בגרמניה ב-30 בינואר 1933, ירדה חשיבות העיתון. כאשר בעלות הברית החלו את הפגזת ברלין, הוגדלה התפוצה כדי להעלות את המורל של הברלינאים. לאחר 19 בפברואר 1945 מוזג דר אנגריף עם ברלינר אילוסטריירטה נאכטאוסגאבה (מהדורת לילה מאוירת בברלין). המהדורה האחרונה פורסמה ב-24 באפריל 1945.
נאצי נוסע לפלשתינה
לאופולד פון מילדנשטיין, מפקד המחלקה היהודית באס דה, סייר ב-1933 בארץ ישראל המנדטורית בחברת קורט טוכלר, ממנהיגי התאחדות ציוני גרמניה. מטרת הסיור, לדברי טוכלר, הייתה "ליצור בעיתון נאצי חשוב אווירה שתקדם את מפעל הבנייה בארץ ישראל". הרעיון נולד מתוך מפגש אינטרסים: ציוני גרמניה רצו להקל על עליית יהודי גרמניה לארץ ישראל, מילדנשטיין ראה ברעיון הציוני פתרון לבעיה היהודית ולהפיכתה של גרמניה למה שהנאצים קראו "יודנריין" (Judenrein, "נקייה מיהודים").
לרגל סדרת הכתבות הוציא העיתון הנאצי מטבע מיוחדת שניתנה למנוייו, עם צלב הקרס מצידה האחד ומגן דוד מצידה האחר, כאשר את המגן דוד מקיף הכיתוב "נאצי נוסע לפלשתינה" (Ein Nazi fährt nach Palästina) ובצידו השני של המטבע הכיתוב: "וכותב על כך באנגריף" (Und erzählt davon in Angriff).
תיאטראות וסט אנד
תיאטראות הווסט אנד (באנגלית: West End theatre; בדרך כלל נקרא פשוט וסט אנד) הוא מונח פופולרי עבור הזרם המרכזי של התיאטרון המקצועי המבוים בתיאטראות הגדולים של "התיאטראות" של לונדון, אשר ברובע וסט אנד. יחד עם התיאטרון בברודוויי בניו יורק, תיאטרון הווסט אנד נחשב בדרך כלל כמייצג של הרמה הגבוהה ביותר של תיאטרון מסחרי בעולם הדובר אנגלית. צפייה בהופעה בווסט אנד היא פעילות תיירותית נפוצה בלונדון.
לראשונה, סך כל הצופים בהופעות וסט אנד בשנה קלנדרית עלה על 12 מיליון בשנת 2002, ועלה על 13 מיליון בשנת 2007, ובכך נקבע שיא חדש עבור הווסט אנד. מאז סוף 1990 חלה עלייה במספר שחקני מסך מפורסמים על הבמה בלונדון.
אבו שהיד שאה, סולטאן מלאקה
אָבוּ שָהִיד שָאָה אִיבְּן אֵל-מָרְהוּם סוּלְטָאן מוּחָמָד שָאָה או רָגָ'א אִיבְּרֳהִים (נפטר ב-1446) היה סולטאן מלאקה הרביעי ששלט בה אחרי מוחמד שאה בין השנים 1444–1446. הוא לא היה שליט פופולרי במדינה בשל היותו צעיר וחסר ניסיון, ולבסוף הוא נרצח.
חיים אישיים ואמונה דתית
על אף שמלאקה הייתה ממלכה מוסלמית מאז שקודמו מוחמד שאה התאסלם, רג'א איברהים היה הינדי וכינה עצמו בשם רג'א סרי פרמסווארה דאו שאה. שלטונו ייצג את תגובת הנגד המקומית לאסלאם והדת החדשה שתפסה אחיזה בסולטנות.
רג'א איברהים שלט במדינה למשך 17 חודשים בלבד לפני שנדקר ונרצח במזימה של כמה בכירים בשלטון שניסו למנוע את המשך השפעתו על הממלכה והדת שלה. לאחר מותו זכה לתואר "אבו שהיד" שפירושו "המלך הקדוש".
מערת מיסליה
מערת מיסְלִיָּה (Misliya; נקראת גם מיסיליה; שם ערבי מהעת החדשה) היא אתר ארכאולוגי-פרהיסטורי במערב הכרמל, אשר נחקר בשיטתיות החל משנת 2001. האתר כולל מערה גדולה שתקרתה קרסה בכמה שלבים בעבר, וכיום נראית כמחסה-סלע. באתר נחשפו שכבות ארכאולוגיות מסוף התקופה הפלאוליתית התחתונה (התרבות האָשֵלוֹ-יַבְּרוּדית) ומתחילת התקופה הפלאוליתית התיכונה (השלב הקדום של התרבות המוּסטֶרית). הממצא הארכאולוגי במערה כולל שפע כלי אבן מסותתים מצור, עצמות בעלי חיים ושרידי מדורות. ממצא זה שופך אור על הטכנולוגיה, המחיה וההתנהגות האנושית בפרק הזמן שבין כ-300 אלף עד 150 אלף שנים לפני זמננו, שבו, לפי אחת ההשערות, התפתחו לראשונה בני אדם מודרניים מבחינה אנטומית והתקיימו לצד מיני אדם ארכאיים. במערה התגלתה לסת עליונה בת 177 אלף שנה לפחות, שזוהתה כשייכת לאדם מודרני – הקדום בעולם מחוץ לאפריקה.
מקום האתר וסביבתו
המערה נמצאת במצוק מגדים, המצוק המערבי של הכרמל, כ-500 מטר דרומית למוצא נחל ספונים אל מישור החוף, ברום של כ-90 מטרים מעל פני הים, בנקודה שבה המדרון הופך למצוק אנכי. מערת מיסליה נמצאת כ-12 ק"מ דרומית לחיפה וכ-7 ק"מ צפונית לאתרים הפרהיסטוריים בנחל מערות – מערת תנור, מערת גמל, מערת הנחל ומערת הגדי. בשני האתרים הראשונים קיימות שכבות המקבילות תרבותית וכרונולוגית למערת מיסליה.
המערה נמצאת כיום באזור בעל אקלים ים תיכוני. שרידי בעלי חיים וצמחים שהורבדו באתר מעידים שבתקופות שבהן היה האתר מיושב, הייתה סביבת הכרמל ומישור החוף מורכבת מפסיפס ים-תיכוני אופייני של חורש ושטחים פתוחים. עצמות מכרסמים רבות שנמצאו בשכבות הארכאולוגיות הגיעו לשם כשרידי צנפות של דורסי לילה ומהווים סמן של הסביבה הקדומה. בין הסוגים שזוהו מרובה במיוחד נברן השדות ולאחריו יערון, מריון ועכבר. כמו כן מופיעים סוגים שאינם קיימים כיום באזור, בהם בולט נברן חפרפרתי (Ellobius lutescens) שנכחד מישראל באמצע התקופה הפלאוליתית התיכונה. מין זה חי כיום באזורים גבוהים וקרירים יותר במערב אסיה. תושבי מערת מיסליה נהנו מגישה נוחה לבמת ההר המיוערת, ובנוסף יכלו לנצל את מישור החוף, שרוחבו השתנה מספר פעמים במשך זמן היישוב במערה, בהתאם למחזור תקופות הקרח והתקופות הבין-קרחוניות שהשפיע על גובה פני הים. מפלס הים היה דומה למפלסו כיום או נמוך בכמה עשרות מטרים, ובהתאם לכך רוחבו של מישור חוף הכרמל מהמצוק ועד קו הים נע בין כקילומטר וחצי, כרוחבו היום, להתרחבות של מספר קילומטרים נוספים מערבה.
תולדות המחקר
האתר התגלה בשנת 1925 על ידי פריץ בְּרוֹצֶן, ונסקר מאז מספר פעמים על ידי אברהם רונן, יעקב עולמי, מינה עברון ודניאל קאופמן. בסקרים נלקטו כלי צור מוסטריים ואשלו-יברודיים וכן עצמות בעלי-פרסות. חלק מהממצאים היו מלוכדים בתוך גושי ברקציה (אדמת מערות שהתקשתה). בדיקה גאופיזית הצביעה על קיום שכבה ארכאולוגית בעובי ניכר באתר. בעקבות תוצאות הסקר הגאופיזי, ולאור כמות הממצאים הגדולה שנלקטה בסקרים, בכלל זה ממצאים משתי תרבויות ועצמות במצב שימור טוב, החל צוות רב-תחומי בראשות מינה עברון וישראל הרשקוביץ לחפור באתר בשיטתיות. החפירה התבצעה בשנים 2001–2010 מטעם המכון לארכיאולוגיה ע"ש זינמן באוניברסיטת חיפה, ובמימון קרן דן דוד וקרנות מחקר נוספות.
תקופות ותרבויות
המערה ההרוסה מורכבת משלוש "מדרגות" (טרסות טבעיות) – עליונה, תיכונה ותחתונה. כיום רק חציה המזרחי של המדרגה העליונה מקורה. תקרת המערה קרסה בזמנים קדומים בשורה של התמוטטויות; ככל הנראה האזור המערבי יותר (מעל המדרגה התחתונה) קרס ונחשף ראשון, וההתמוטטות המאסיבית המאוחרת ביותר קדמה לרוב היישוב במדרגה העליונה. שלוש המדרגות מכוסות בשכבת ברקציה עבה (2–4 מטרים) הנושאת ממצאים פרהיסטוריים. במרכז המדרגה העליונה קיים אזור של אדמה "רכה". השטח ה"רך" הוא מוקד החפירה, ונחפר בו שטח של כ-20 מ"ר לעומק מרבי של כשני מטרים. חתכי בדיקה נוספים נחפרו בברקציה בכל רחבי האתר.
במדרגה התחתונה (המערבית ביותר) התגלו בחתך בדיקה כלי צור האופייניים לתרבות האשלו-יברודית, בעיקר מקרצפים נטויים רחבים ואבני יד. הממצאים התגלו בתוך ברקציה קשה ולצדם לא השתמרו עצמות בעלי חיים או מתקנים. פריטי צור מסותתים תוארכו בשיטת התרמולומינסנציה (בדיקת גיל השריפה של כלי צור שרופים) לכ-300–250 אלפי שנים לפני זמננו. כלי הצור הוקבלו לשכבה E במערת תנור (המרוחקת כשבעה ק"מ לדרום), שם תוארכו ממצאים אלה לכ-400–260 אלפי שנים לפני זמננו.
המדרגה התיכונה נבדקה אף היא, אך כמות הממצאים שהתגלו בה לא הספיקה לקביעת שיוכה התרבותי.
המדרגה העליונה (המזרחית ביותר, הסמוכה למצוק) מכוסה כולה בשכבה עבה (עד 4 מטרים) של התרבות המוסטרית, ומתחתיה נחשפה מפולת אבנים גדולה ובה פריטים מהתרבות האשלו-יברודית. במדרגה העליונה השתמרו מאספים עשירים של פריטי צור מסותתים, עצמות בעלי חיים ושרידי מדורות. תעשיית הצור בשכבה המוסטרית במדרגה העליונה הוקבלה לשכבה D במערת תנור, לפי השכיחות הגבוהה של פריטי צור מוארכים (בעיקר חודים ולהבים, כמו גם חודי אבו זיף) ושל טכנולוגיית הסיתות לבלואה. השכבה המקבילה מבחינה תרבותית במערת תנור הסמוכה, שכבה D, תוארכה באמצעות תרמולומינסנציה לכ-260–190 אלפי שנים לפני זמננו. תוצאות של בדיקות תיארוך באותה השיטה במערת מיסליה מצאו שגיל השכבות במדרגה העליונה הוא כ-250–170 אלפי שנים לפני זמננו.
התרבות האשלו-יברודית במערת מיסליה
מעט ידוע על התרבות האשלו-יברודית במערת מיסליה, בגלל שימור גרוע של השרידים. עצמות אדם ובעלי חיים, שרידי צמחים ומדורות לא השתמרו בשכבה זאת. הממצא הארכאולוגי כולל כמה אלפי פריטי צור מסותתים. חומר הגלם לסיתות רוב הכלים הובא מנחל גלים הסמוך (2–3 ק"מ צפונה), אך מקצת הכלים עשויים מצור ממקורות המרוחקים עשרות ק"מ מהאתר, מה שמצביע על נדידה למרחקים גדולים. הכלים הדו-פניים הם הראויים ביותר לציון, וכוללים אבני יד רבות שחלקן קטנות יחסית, פחות סימטריות ומחודדות יותר מאבני-יד מן התרבות האשלית. שיטות הסיתות היו מגוונות, בהתאם לתוצר המבוקש (אבן יד, מקרצף, נתז דק לחיתוך וכדומה). לדעתם של חוקרי האתר, ההבדל הניכר בטיפוסי הכלים ובעיקר בשיטת הסיתות שלהם בין השכבה האשלו-יברודית לשכבת התרבות המוסטרית במערת מיסליה מצביע על היעדר קשר בין שתי התרבויות.
התרבות המוסטרית במערת מיסליה
השלב הקדום של התרבות המוסטרית מיוצג באתר על ידי שכבות עבות ועשירות בממצאים במדרגה העליונה. בשכבות אלה השתמרו מספר מוקדים – שרידי מדורות קדומות, המורכבים מאפר ומחומרים שרופים אחרים, וניתנים להבחנה בנקל בתוך אדמת המערות הבהירה יותר. המוקד השמור ביותר הוא בקוטר של כמטר ובעובי של כ-20 ס"מ, ונראה שהיה בשימוש פעמים רבות באותה נקודה. בתוך כתם האפר ומסביבו פזורים פריטי צור ועצמות שרופים. בדיקה מיקרוסקופית של הקרקע אפשרה לזהות את החומר הצמחי השרוף שלוקט על ידי תושבי האתר ושימש לבעירה. כל העדויות באתר מצביעות על שליטה ושימוש יומיומי באש.
התרבות החומרית באה לידי ביטוי בשפע עצום של פריטי צור מסותתים – כ-50,000 פריטים נמצאו במדרגה העליונה בלבד. טיפוסי הכלים הבולטים הם חודים מטיפוסים מגוונים ולהבים משובררים, אשר סותתו בכמה שיטות, כטכניקת לבלואה וטכניקה להבית. הצור להפקת הכלים נאסף בדרך כלל ממקורות קרובים בכרמל כנחל גלים, הר אורן ונחל מערות, במרחקים של 2–8 ק"מ מהאתר. צפיפות ומגוון פריטי הצור באתר הם מהגבוהות שנמצאו באתרי התקופה. מחקר סימני הבליה המיקרוסקופיים שעל חודי הצור המוארכים מטיפוס "אבו זיף" העלה כי הם שימשו לעיבוד מגוון של חומרים צמחיים ואחרים הכלכלה של שוכני האתר התבססה על ציד של בעלי-פרסות ולקט צמחי בר. ניתן לחקור את כלכלת הבשר לפי שיירי הארוחות (אלפי עצמות מאובנות של בעלי חיים) שהושארו כדרך קבע על רצפות המגורים או סמוך להן. אנשי מיסליה צדו בשיטתיות בעלי-פרסות, כיחמור פרסי, צבי ארץ ישראלי, בקר-בר, עז הבר, חזיר בר, אייל אדמוני ואייל הכרמל ואספו ביצי יענים. ניתוח שכיחות חלקי השלד (המייצגים את חלקי הגוף שהובאו למערה) ובדיקת סימני החיתוך שנוצרו על-גבי העצמות בתהליך השחיטה, מראים שהצבאים הובאו לאתר בשלמותם ונשחטו בו. לעומת זאת, היחמורים, הגדולים יותר, עברו עיבוד ראשוני במקום הציד ורק חלקים מסוימים, עשירים בבשר ושומן וקלים לנשיאה, הובאו למערה.
על יכולות הציד המפותחות של תושבי האתר מעידות שתי תופעות: במערה קיים ייצוג לחלקי שלד עשירים בבשר של בעלי פרסות בגדלים שונים, עליהם נתגלו סימני חיתוך המעידים על הורדת הבשר. ממצא זה מראה כי תושבי מיסליה נהנו מגישה ראשונית לפגר, ככל הנראה על ידי ציד, ולא הסתפקו באיסוף שיירי סעודות של טורפים. בנוסף, היחמורים שניצודו היו בעיקר פרטים בוגרים בשיא חייהם. ציד שיטתי של פרטים בוגרים (להבדיל מהתמקדות בפרטים החלשים – הצעירים והזקנים) מזוהה כדפוס ציד "אנושי" ומוכר מחברות ציידים-לקטים פרהיסטוריות ובנות ימינו. בני האדם שישבו במיסליה צדו בשיטתיות בעלי-פרסות גדולים, שלטו במספר טכניקות מתוחכמות לסיתות כלי צור, השתמשו באופן שיטתי באש וככל הנראה ישבו באתר פרקי זמן ארוכים. לפיכך מפרשים חוקרי האתר את דגם היישוב, מנהגי הצייד והטכנולוגיה שנהגו במיסליה לפני כ-200 אלף שנה כמבטאים התנהגות 'מודרנית', הדומה להתנהגותם של ציידים-לקטים בפרהיסטוריה המאוחרת ובעת החדשה.
הצעת שחזור לפעילויות שנעשו באזור המוקד, המבוססת על מאפייני שברי עצמות בעלי החיים, העלתה כי תושבי המחנה ביצעו את העיבוד הראשוני של בעלי החיים במרחק-מה מהמוקד, אולי ליד קיר המערה, ואז הביאו חלקים מהפגרים לאזור המדורה ושם צרכו את המזון. האנשים השתמשו בסכיני הצור בשביל להוריד את הבשר מעצמות הגפיים ופיצחו את העצמות במקבת אבן בשביל לאכול את מח העצם. לאחר הצריכה הותירו האנשים את השיירים מסביב למדורה.
עדות אפשרית לפעילות סמלית, שכנראה אינה קשורה למחיה היומיומיות, היא מאסף של 11 קונכיות של רכיכות מחוף הים התיכון שהתגלו בשכבה המוסטרית, ביניהן פריטי נעמית מצויה ולִבִּיָּה מְצוּיָה (Cerastoderma glaucum). במחקר מיקרוסקופי לא נמצאו על הקונכיות סימנים לשימוש או עיבוד מכוון. עם זאת, לאור מרחקה של המערה מהחוף, ברור שהן הובאו על ידי שוכני המערה לתכלית כלשהי. מערת מיסליה היא בין האתרים הקדומים בעולם עם ממצא קונכיות ימיות.
יוסף פרדקין
יוסף פרדקין (1928 – 2011) היה מפקד גדוד הסיור 28 שבחטיבה 55 בקרבות לשחרור ירושלים, ובעל עיטור העוז על גבורתו במבצע אבירי לב במלחמת יום הכיפורים.
ביוגרפיה
פרדקין נולד וגדל בתל עדשים. במלחמת העצמאות פיקד על יחידה של תושבי עמק יזרעאל שלחמה בקרבות לכיבוש עמק הירדן, מגדל העמק ובית לחם הגלילית. בהמשך עבר לחטיבת גולני והשתתף במבצע עובדה. לאחר שחרורו שב למושב ועסק בחקלאות. בשירות המילואים התנדב לחטיבת הצנחנים ובמלחמת סיני שימש כמפקד גדוד 28, גדוד המילואים של החטיבה. במלחמת ששת הימים פיקד על גדודו, עתה תחת בחטיבת הצנחנים "חוד החנית", במהלך הקרבות לשחרור ירושלים. פרדקין הוסיף לפקד על הגדוד במלחמת ההתשה, במרדפים אחר מחבלים בבקעה, ולאחר מכן שוחרר משירות מילואים. עם פרוץ הקרבות במלחמת יום הכיפורים התנדב לפקד על מרחב ה"חצר", המתחם ממזרח לתעלת סואץ ששימש כבסיס לכוחות שצלחו את התעלה, אשר ספג הפגזות קשות מצד הצבא המצרי. על פועלו הוענק לו עיטור העוז.
רבי חנינא איש אונו
רבי חנינא איש אונו (לעיתים גם "חנניה איש אונו") היה תנא בדור השלישי, שהגיע מהעיר אונו הסמוכה ללוד.
במשנה נזכרת הלכה אחת שמסר, ב:.
כמו כן, נזכר בתוספתא, כמעיד על הלכה אחת לפני רבן גמליאל ביבנה:.
רון קפלן
רון קפלן (נולד ב-1 במאי 1970), הוא מתעמל עבר, אלוף ישראל בהתעמלות מכשירים. השתתף באולימפיאדת ברצלונה (1992) במדי נבחרת ישראל וב-5 אליפויות עולם בהתעמלות.
ביוגרפיה
קפלן נולד וגדל בבאר שבע. הוא התאמן בהתעמלות מכשירים בהדרכת אביו יהודה, בקבוצה בעיר מגוריו.
בתחרות ההתעמלות של הגימניסיאדה שנערכה בניס צרפת ביוני 1986 סיים קפלן במקום 16 בתחרות הקרב רב. הוא דורג במקום שישי בתרגיל הקרקע ובמקום שביעי בתרגיל על המקבילים. באליפות ישראל בהתעמלות שנערכה באוקטובר אותה שנה הוא זכה במדליית כסף בתחרות קרב רב בתוצאה של 105.75 נקודות, אחרי יעקב לוי מהפועל חולון (110.35 נקודות) ולפני עוזי רחמים חברו לקבוצה (104.65 נקודות).
באליפות העולם בהתעמלות שנערכה באינדיאנפוליס, ארצות הברית בשנת 1991 השתתף קפלן וסיים עם נבחרת הגברים הישראלית במקום 22, הוא צבר בקרב רב 112.425 נקודות, ראשון בין הישראלים.
בשנת 1993 סיים קפלן במקום 67 בתחרות קרב רב באליפות העולם בהתעמלות שנערכה בברמינגהאם, בריטניה בתוצאה של 51.225 נקודות. שנה לאחר מכן, באליפות העולם בהתעמלות שנערכה בבריזביין, אוסטרליה הוא סיים במקום 54 בתחרות קרב רב בתוצאה של 52.300 נקודות.
חייו האישיים
קפלן הוא הבעלים של משרד הפרסום בורודה קפלן מקבוצת אדלר חומסקי.
ג'ימי גריבס
גריבס, חבר היכל התהילה של הכדורגל האנגלי, הוא מלך שערי הליגה הבכירה באנגליה בכל הזמנים עם 357 שערים, הרביעי בטבלת הכובשים של נבחרת אנגליה עם 44 שערים, וסגן מלך שערי טוטנהאם הוטספר בכל הזמנים עם 266 שערים (החזיק בתואר מלך השערים עד פברואר 2023 כאשר שיאו נשבר על ידי הארי קיין). הוא סיים כמלך שערי הליגה האנגלית שש פעמים, וכבש במדי אנגליה שלושער ביותר משחקים מכל שחקן אחר (שש פעמים).
לאחר קריירה עשירה באנגליה (במדי צ'לסי, טוטנהאם הוטספר ווסטהאם יונייטד) ואיטליה (חצי עונה במילאן), פרש גריבס ממשחק וסבל מאלכוהוליזם. לאחר ארבע שנות פרישה, חזר לשחק בקבוצות חובבניות באנגליה למשך חמש שנים נוספות.
גריבס היה ידוע ככובש שערים מחונן, שהתאפיין בקור הרוח שלו מול השער, כמו ביכולות ההתמקמות שלו בתוך הרחבה, ויכולות המהירות וההאצה שלו.
לאחר פרישתו שימש כפרשן כדורגל ברשת הטלוויזיה הבריטית ITV, בין השנים 1985–1992.
צ'לסי
גריבס, יליד מיינור פארק (Manor Park) שבלונדון, אותר על ידי סקאוט מקבוצת צ'לסי כבר בגיל 15, כשהיה תלמיד בית ספר תיכון. הוא הוחתם בקבוצת הנוער של המועדון, ורשם נתוני כיבוש מרשימים מאוד בשתי עונות בנוער (51 שערים בעונתו הראשונה, 122 בשנייה). בשנת 1957, כשהיה בן 17 בלבד, הוא עלה לקבוצה הבוגרת, וזכה לחוזה מקצועני ראשון, וזאת על אף שבילה שמונה שבועות בעבודה במפעל ברזל במהלך חופשת הקיץ שלו. גריבס כבש כבר בהופעת הבכורה שלו במועדון בליגה, במשחק שהתקיים ב-24 באוגוסט 1957 בוייט הארט ליין בין צ'לסי לטוטנהאם, והסתיים ב-1–1.
צ'לסי, תחת המאמן טד דרייק, התאפיינה באותה העונה בכדורגל התקפי ובמשחקים רבי שערים, וגריבס התבלט במערך ההתקפי ואף היה למלך שערי הקבוצה באותה העונה, עם 22 שערים ב-37 הופעות. דרייק החליט להשבית את גריבס לתקופה של שישה שבועות החל מאמצע חודש נובמבר, וזאת על מנת שהביקורות החיוביות לא ישפיעו על גריבס הצעיר. לאחר תקופה זו, במשחק החזרה שלו להרכב בערב חג המולד, כבש גריבס ארבעה שערים בניצחון קבוצתו 4–7 על פורטסמות' בסטמפורד ברידג'.
בעונתו השנייה במועדון, כבש גריבס חמישה שערים בניצחונה של קבוצתו 2–6 על וולברהמפטון. חוסר היציבות של צ'לסי הוביל אותה למקום ה-14, אך למרות זאת, יכולות הכיבוש של גריבס הביאו אותו לזכות בתואר מלך השערים של הליגה באותה העונה, עם 32 שערים. עונה אחר כך שוב הצליח גריבס לכבוש חמישייה, הפעם לרשתה של פרסטון נורת' אנד, בניצחון קבוצתו 4–5. בסך הכל כבש גריבס 29 שערי ליגה באותה עונה, והיה גורם מכריע בהישרדותה של צ'לסי בליגה הבכירה.
כעבור עונה, גריבס המשיך לשבור שיאים אישיים, כשכבש 41 שערי ליגה ו-43 שערים בכל המסגרות, שיא מועדון בצ'לסי בכל הזמנים, בדרך לתואר מלך השערים בפעם השנייה. הוא כבש שלוש פעמים שלושער, שלוש רביעיות וחמישייה במהלך העונה, והיה לשחקן הצעיר בהיסטוריה שעובר את רף 100 שערי הליגה, בגיל 20 ו-290 ימים. למרות כמות השערים הגבוהה שכבש, צ'לסי ספגה כמות גבוהה של שערים, ולכן הרגיש גריבס מתוסכל מחוסר הצלחתו וחוסר יציבותו של המועדון. נשיא המועדון הסכים למכור את החלוץ בסיום העונה, גם עבור תזרים המזומנים של הקבוצה, וגריבס נפרד מהמועדון עם רביעייה לרשת נוטינגהאם פורסט בניצחון קבוצתו 3–4, במשחק בו שימש כקפטן.
מילאן
בחודש יוני 1961, הוחתם גריבס על ידי מועדון הפאר האיטלקי מילאן. טרם מעברו חשש גריבס מהמחשבה על עזיבת העיר לונדון בה גדל, וניסה לבטל את המעבר בטרם ביצועו. מאמנה של מילאן, ג'וזפה ויאני, לא הסכים לבטל את העסקה. גריבס עבר למילאן וכבש כבר בהופעת הבכורה שלו באיטליה. למרות זאת, חילופי מאמנים במילאן באותה התקופה הפריעה לגריבס שלא הסתדר עם מאמנה החדש של הקבוצה. גריבס, שכבש תשעה שערים ב-14 משחקים במדי מילאן, כולל שער במשחק הדרבי של מילאנו מול אינטר מילאנו, נקלע לתקרית שסימנה את סוף דרכו במועדון במשחק מול סמפדוריה. בתגובה ליריקה שספג בפרצופו משחקן יריב, החזיר גריבס בבעיטה. מהכדור החופשי שנשרק לזכות סמפדוריה עקב אותה בעיטה, כבשה סמפדוריה את שער השוויון במשחק. לאחר מכן המאמן החליט להאשים את גריבס באובדן הנקודות, וזאת אף על פי שגריבס כבש שער ובישל שער נוסף במהלך המשחק. בעקבות אכזבתו של השחקן מתקופתו בקבוצה, הוחלט להציבו ברשימת ההעברות לאחר חצי עונה בלבד. הוא זכה להצעות מצ'לסי ומטוטנהאם, שתיהן אושרו על ידי המועדון האיטלקי. לאחר עזיבתו, השלימה מילאן בסיום העונה את הזכייה באליפות איטליה.
טוטנהאם
לאחר משא ומתן על שירותיו של גריבס, הוא הוחתם בטוטנהאם הוטספר תמורת סכום של 99,999 ליש"ט, סכום שנועד להסיר את הלחץ מעליו ולא להפוך אותו לשחקן הראשון בכדורגל האנגלי ששווה 100,000 ליש"ט. גריבס הגיע לטוטנהאם, שעונה קודם לכן הפכה למועדון האנגלי הראשון במאה ה-20 שזוכה בדאבל. כבר בהופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה בליגה, כבש גריבס שלושער מול בלקפול, כולל שער בבעיטת מספרת. הוא לקח חלק בכל שבעת משחקי הקבוצה בגביע האנגלי, וכבש במהלכם תשעה שערים, כולל השער הראשון בניצחון הקבוצה בגמר 1–3 על ברנלי. בליגה סיימה הקבוצה במקום השלישי, ארבע נקודות פחות מהאלופה איפסוויץ' טאון. השתיים התמודדו בפתיחת העונה הבאה על מגן הצדקה, וגריבס הוביל את קבוצתו לניצחון 1–5 וזכייה בתואר עם צמד שערים. בהמשך עונת הוסיף גריבס להצטיין בכיבוש שערים, כשכבש שלוש פעמים שלושער, בין היתר מול ליברפול ומנצ'סטר יונייטד, ובנוסף כבש רביעייה בניצחון המוחץ של קבוצתו 2–9 מול נוטינגהאם פורסט. טוטנהאם סיימה את העונה כסגנית האלופה, עם שש נקודות פחות מאברטון שלפניה, וגריבס זכה בתואר מלך שערי הליגה עם 37 שערים. באותה עונה זכתה טוטנהאם גם בגביע אירופה למחזיקות גביע. גריבס הורחק במשחק הראשון של חצי הגמר מול OFK בלגרד לאחר שניסה לחבוט בשחקן יריב, וריצה את עונש ההרחקה בגומלין. בגמר המפעל מול אתלטיקו מדריד באצטדיון פיינורד ברוטרדם, כבש גריבס את השער הראשון במשחק ולאחר מכן השלים צמד עם שערה הרביעי של קבוצתו, בדרך לניצחון 1–5 ולזכייה בתואר האירופי הראשון בהיסטוריה של קבוצה אנגלית. עונה אחר כך עמדה בסימן חילופי דורות בקבוצה, ממנה פרשו מספר שחקני מפתח והוחלפו בשחקנים חדשים, וטוטנהאם סיימה את העונה במקום הרביעי, שש נקודות פחות מהאלופה ליברפול. גריבס המשיך להיות הכובש המצטיין של הקבוצה ושל הליגה כולה, ובמהלך העונה כבש ארבע פעמים שלושער ו-35 שערים בסך הכל, בדרך לתואר מלך השערים בפעם השנייה ברציפות.
עונה אחר כך קבוצתו סיימה שישית בלבד בטבלה, אבל גריבס המשיך להצטיין בהתקפה, עם 29 שערי ליגה שהקנו לו בפעם השלישית ברציפות את תואר מלך שערי הליגה, ואף כבש פעמיים שלושער בגביע האנגלי, שהעלו את מאזנו באותה עונה ל-35 שערים. בעונת, עונה שלאחריה התקיים מונדיאל 1966 באנגליה, גריבס אובחן כחולה בדלקת כבד שגרמה לו להחסיר שלושה חודשים בפתיחת העונה. הוא התאושש מהמחלה בדרך ל-16 שערים ב-31 משחקי ליגה, שנתנו לו את תואר מלך שערי הקבוצה, שלא הצליחה לשחזר את הישגי העבר שלה וסיימה שמינית בטבלה, תוך שהיא מודחת בשלב מוקדם בגביע. עונה אחר כך, ב-, חזרה טוטנהאם להוות יריבה במאבק האליפות, וסיימה במקום השלישי, עם מאזן זהה לסגנית האלופה נוטינגהאם פורסט, וארבע נקודות פחות מהאלופה מנצ'סטר יונייטד. גריבס הוסיף להצטיין בכיבוש שערים, כשסיים את העונה עם 31 שערי ליגה. הוא לא הוכתר למלך שערי הליגה, אך היה למלך שערי הגביע האנגלי, עם שישה שערים בשמונה משחקי גביע. גריבס לא כבש במשחק הגמר, בו ניצחה טוטנהאם את צ'לסי בתוצאה 1–2, אך היה גורם מכריע בזכיית הקבוצה בתואר באותה עונה. עונה לאחר החזרה למאבקי הצמרת, שוב חוותה טוטנהאם עונה מאכזבת. למרות הירידה בכמות ההבקעות שלו, גריבס נותר המבקיע המצטיין של קבוצתו עם 29 שערי ליגה. העונה נפתחה בשוויון 3–3 עם מנצ'סטר יונייטד במגן הצדקה, שהוביל לחלוקה בתואר בין שתי הקבוצות במהלך העונה, והסתיימה עם מקום שביעי בליגה והדחה מוקדמת מגביע אירופה למחזיקות ומהגביע האנגלי. בעונת סיים גריבס כמלך שערי הליגה בפעם השישית והאחרונה בקריירה שלו, עם 27 שערי ליגה. הוא הוסיף גם תשעה שערים במשחקי גביע, בדרך ל-36 שערים ב-52 משחקים באותה עונה. טוטנהאם הוסיפה לאכזב בליגה האנגלית, וסיימה שישית, הרחק מהאלופה לידס יונייטד. עונת הייתה האחרונה של גריבס במדי טוטנהאם. הקבוצה התאפיינה בחוסר יציבות, והפגינה יכולת חלשה במשחקיה. ב-28 בינואר 1970 הפסידה הקבוצה לקריסטל פאלאס בגביע האנגלי. גריבס פתח בהרכב הקבוצה באותו משחק, ומאז לא פתח עוד בהרכב טוטנהאם, ובחודש מרץ, טרם סיום העונה, סיים את דרכו בקבוצה. למרות זאת, הוא סיים כמלך שערי הקבוצה, עם 11 שערים.
ג'ימי גריבס כבש 266 שערים בכל המסגרות במדי טוטנהאם. הוא הפך לחבר היכל התהילה של הקבוצה. על תרומתו לקבוצה זכה גריבס למשחק הוקרה, שהתקיים ב-17 באוקטובר 1972 בווייט הארט ליין, ובו ניצחה טוטנהאם את פיינורד בתוצאה 1–2.
וסטהאם
גריבס הצטרף לקבוצת וסטהאם יונייטד בחודש מרץ 1970 בעסקה סיבובית, במסגרתה עבר מרטין פיטרס לטוטנהאם. בריאן קלאף, מאמנה של דרבי קאונטי, היה מעוניין אף הוא בשירותיו של גריבס, אך המעבר נמנע עקב חוסר רצונו של השחקן לעזוב את לונדון. כבר בהופעת הבכורה שלו, ב-21 במרץ, כבש גריבס צמד בניצחון החוץ 1–5 של קבוצתו החדשה על מנצ'סטר סיטי.
בינואר 1971 הגיעו שחקני וסטהאם למשחק חוץ בגביע מול בלקפול. בהגיעם, התבשרו השחקנים על ידי עיתונאים שנכחו במקום, כי המשחק שהיה מתוכנן למחרת אמור להתבטל, וזאת עקב תנאי מזג האוויר הקשים. גריבס, בצוותא עם מספר שחקנים נוספים וביניהם כוכב הקבוצה בובי מור, יצאו לבלות באותו הלילה. גריבס שתה כמות גדולה של אלכוהול וחזר למלון בו שהתה הקבוצה בשעה מאוחרת מאוד. על אף התחזיות, המשחק אכן התקיים למחרת, ובלקפול הביסה את וסטהאם בתוצאה 0–4. השחקנים המעורבים בתקרית נקנסו והושעו מהמועדון, וזאת על אף טענותיו של גריבס כי ההפסד לא היה קשור לבילוי המשותף, ולא לתנאי מזג האוויר, אלא לכך שהיכולת של וסטהאם לא מספיק טובה. מאז התקרית, סבל גריבס מחוסר רצון ומוטיבציה, וכך חלה ירידה משמעותית בכושרו. הוא הרגיש כי מעטים משחקני וסטהאם יכולים להפגין יכולת גבוהה. הוא החל לצרוך כמויות גדולות של אלכוהול בתדירות גבוהה, לעיתים ישר אחרי אימונים של הקבוצה. בשלב מאוחר יותר, הודה כי שם החלה בעיית האלכוהוליזם שלו. משחקו האחרון במדי וסטהאם היה ב-1 במאי 1971, בהפסדה הביתי 0–1 להאדרספילד טאון. גריבס כבש 13 שערים ב-40 הופעות במדי וסטהאם בכל המסגרות.
ויקיפדיה בלאדינו
ויקיפדיה בלאדינו היא גרסת ויקיפדיה בלאדינו, ניב יהודי־ספרדי הנפוץ בקרב צאצאי מגורשי ספרד. היא נפתחה ב-21 בדצמבר 2006.
ג'ימי גריבס
ההתמכרות לאלכוהול והקריירה המאוחרת
לאחר שעזב את וסטהאם, גריבס העלה במשקל, ובמשך שנתיים לא הגיע למשחק כדורגל, לא כשחקן ולא כצופה. הוא הודה לאחר מכן כי היה שותה כ-10 ליטר של בירה בימים, ובקבוק של וודקה בערבים, ואף היה נוהג בשכרות לעיתים קרובות. הוא חיפש פתרון למצבו, והחליט לחזור לשחק כדורגל, וכדי שלא יצטרך לשמור על כושר ברמה גבוהה כפי שדרוש בליגות הבכירות, החליט לשחק בקבוצה מדרג חובבני. ב-27 בדצמבר 1975, ארבע וחצי שנים לאחר משחקו האחרון, ערך גריבס את הבכורה המחודשת שלו, בקבוצת ברנטווד. לקראת עונת חתם גריבס בקבוצת צ'למספורד סיטי, ושיחק בה מספר חודשים בלבד, וזאת עקב מאבקו המתמשך באלכוהוליזם, ובתופעות דליריום שחווה בעקבות התמכרותו. הוא פנה לעזרה בפרויקט אלכוהוליסטים אנונימיים, ולאחר מכן אושפז במחלקה לאלכוהוליסטים בבית חולים פסיכיאטרי. הוא שב לשחק באוגוסט 1977 בקבוצת ברנט החובבנית, בעודו מתמודד עם התמכרותו. בעונת, בה שינה את עמדתו על המגרש לקשר, כבש גריבס 25 שערים, מתוכם 13 בליגה, והיה לשחקן המצטיין של הקבוצה באותה עונה. למרות רצונו של מאמנו שיישאר, החליט גריבס לעזוב את הקבוצה בתחילת עונת, כדי להתמקד בהזדמנויות עסקיות ולהתגבר סופית על ההתמכרות לאלכוהול. הוא סיים את קריירת המשחק שלו במדי קבוצת וודפורד טאון החובבנית, בה ערך מספר הופעות לפני שפרש סופית מכדורגל בשנת 1980.
ויקיפדיה בלאדינו
נכון ל- ב ישנם בו  ערכים ו- משתמשים פעילים.
ג'ימי גריבס
נבחרת אנגליה
גריבס החל את דרכו בנבחרת הצעירה של אנגליה בספטמבר 1957, בניצחון 2–6 על בולגריה. הוא כבש צמד במשחק, ורק החמצת פנדל מנעה ממנו שלושער בבכורה הבינלאומית שלו. כבר בגיל 19 גריבס זומן לנבחרת הבוגרת, במסגרת מסע משחקים ביבשת אמריקה. הוא כבש כבר בהופעת הבכורה שלו, בתבוסה 1–4 ל. אנגליה הפסידה גם בשני המשחקים הבאים, ל ו, ועל אף גל הביקורות כלפי שחקניה, גריבס זכה למחמאות על הופעותיו המבטיחות.
ויקיפדיה בלאדינו
אף על פי שלדינו נכתבה בעבר בכתב עברי, מרבית דוברי השפה כיום כותבים אותה בלטינית, בוויקיפדיה בלדינו יש תוכן בשתי השפות, מרביתו בכתב לטיני.
ג'ימי גריבס
נבחרת אנגליה
גריבס רשם שני משחקים ברציפות בהם כבש שלושער, ב-8 באוקטובר וב-19 באוקטובר 1960, בניצחונות על ו. ב-15 באפריל 1961 כבש שלושער שלישי במדי הנבחרת, בניצחון 3–9 על, וזאת לאחר ששער נוסף שהבקיע במשחק נפסל בטענת נבדל.
ויקיפדיה בלאדינו
ערכים רבים במהדורת ויקיפדיה זו מתמקדים בעם ישראל, במועדיו, ובמדינת ישראל.
ג'ימי גריבס
נבחרת אנגליה
גריבס נכלל בסגל הסופי של הנבחרת למונדיאל 1962 בצ'ילה. הוא שותף בכל ארבעת משחקיה של הנבחרת, שהודחה על ידי ברזיל בשלב רבע הגמר, וכבש שער אחד, השער השלישי בניצחונה של אנגליה 1–3 על בשלב הבתים. במהלך משחק ההפסד לברזיל, פרץ למגרש כלב שהצליח לחמוק מכל ניסיונות השחקנים לתפוס אותו, עד שגריבס ירד על ארבע והצליח להשתלט עליו. הכלב, מצידו, הטיל את מימיו על חולצת הנבחרת של גריבס. בעקבות המקרה, שהצליח לשעשע רבים משחקני שתי הנבחרות, אימץ שחקן נבחרת ברזיל, גארינצ'ה, את הכלב המשוטט, והעניק לו את השם "בי".
גם לאחר המונדיאל, גריבס המשיך להציג יכולת בינלאומית גבוהה. ב-20 בנובמבר 1963 הוא כבש רביעייה לרשתה של צפון אירלנד, בניצחון 3–8. שנה אחר כך, ב-3 באוקטובר, הוא כבש שלושער נוסף לרשת צפון אירלנד, וב-29 ביוני 1966, כבש רביעייה במשחק ידידות מול, שהסתיים בניצחון נבחרתו 1–6. בכך, הבטיח גריבס מקום במונדיאל 1966, שנערך על אדמת אנגליה. הוא שיחק בכל משחקי שלב הבתים, ובמשחק השלישי והאחרון בשלב זה, מול, הוא תוקל בחריפות על ידי שחקן צרפתי וסבל מפגיעה קשה בשוק. הפצע היה עמוק עד שגריבס נזקק ל-14 תפרים. מחליפו, ג'ף הרסט, כבש במשחק הבא את שער הניצחון ברבע הגמר מול ארגנטינה, ושמר על מקומו בהרכב עד למשחק הגמר. טרם המשחק גריבס חזר והיה כשיר, אך מאמן הנבחרת אלף ראמזי לא רצה להחליף הרכב מנצח, על אף הלחץ להחזיר את גריבס להרכב. בסופו של דבר גריבס לא שותף והרסט כבש שלושער במשחק, שהסתיים בניצחון 2–4 על ובזכייה בטורניר. בסיום המשחק, רק 11 השחקנים ששיחקו במשחק הגמר קיבלו את מדליית הניצחון, אך התאחדות הכדורגל האנגלית הובילה קמפיין ששכנע את פיפ"א להעניק מדליה לכל חברי הסגל האנגלי למונדיאל, וב-10 ביוני 2009, העניק ראש ממשלת בריטניה, גורדון בראון, את המדליה לג'ימי גריבס, במשרדו שברחוב דאונינג 10 בלונדון. המדליה נמכרה במכירה פומבית בנובמבר 2014, בסכום של 44,000 ליש"ט.
ג'ימי גריבס שיחק בנבחרת שמונה שנים. הוא רשם במדיה 57 הופעות, בהן כבש 44 שערים, מה שמציב אותו במקום הרביעי בהיסטוריה בטבלת הכובשים של הנבחרת האנגלית. הוא כבש שלושה שערים ומעלה בשישה משחקים שונים, יותר משחקים מכל שחקן אחר בהיסטוריה של אנגליה.
לאחר הפרישה
בשנת 2002 נכנס גריבס להיכל התהילה של הכדורגל האנגלי.
בשנת 2003 פרסם גריבס את האוטוביוגרפיה שלו, שנקראה "גריבסי". הוא פרסם מספר ספרים נוספים בשיתוף פעולה עם חברו הקרוב, הסופר והעיתונאי נורמן גילר.
חיים אישיים
כשהיה גריבס בן 18 בלבד, נשא לאישה את איירין. הזוג נכנס להליכי גירושין בשיא תקופת האלכוהוליזם של גריבס, אך ההליכים לא הגיעו לסיומם והזוג נותר נשוי לאחר שלושה חודשים בנפרד. הם הביאו לעולם ארבעה ילדים, לין, מיצי, דני ואנדרו. ילד נוסף של הזוג, ג'ימי גריבס הבן, נפטר בטרם מלאה לו שנה אחת. בנו דני שיחק כדורגל מקצועני במהלך שנות ה-80.
בפברואר 2012 עבר גריבס ניתוח בעורק שבצווארו, בעקבות שבץ קל שעבר.
במאי 2015 עבר אירוע מוחי קשה, שהותיר אותו משותק בפלג גופו התחתון וללא יכולת לדבר.
גריבס מת ב-19 בספטמבר 2021.
מועדונים
{|
מצד עין טמיר
מחקר ארכאולוגי
המבנה נסקר לראשונה על ידי של רפאל פרנקל וזוהו בו גלי אבן גדולים המכסים שרידים של מבנה בנוי באבני גוויל, שבמרכזו חצר מוקפת חדרים. המבנה מבודד, ואין בקרבתו שרידי יישוב אחרים. בקיץ 1990 נערכה במקום חפירה ארכאולוגית מצומצמת, בפינה הצפונית מזרחית של המבנה, מטעם רשות העתיקות בניהולו של נמרוד גצוב.
המבנה ומידותיו
על פי הסקר הארכאולוגי שוחזר מתאר המבנה ולפיו המצד הוא מבנה מלבני בציר צפון-דרום, הכולל 13 חדרי סוגרים המקיפים חצר מרכזית (13 X 16 מ'). הקירות השתמרו לגובה של עד 2.2 מ'. עובי הקירות שסביב החצר והקירות החיצוניים הוא 1.5 מ'. עובי הקירות הפנימיים הוא 1.0 – 1.2 מ'. הכניסה למבנה נמצאת בקיר המזרחי, ומובילה לשני חדרי כניסה/משמר שמתחברים לחצר הגדולה או לגרם המדרגות שעלה לקומה העליונה. למעשה חדרים מס' 1 ו-2 שימשו כחדרי כניסה, או מעין חדרי משמר בפתח המצודה.
ממצא כלי החרס
בחפירה נמצאו אלפי שברי כלי חרס. עיקר הממצא התגלה בשכבת העפר שכיסתה את רצפת המבנה, ורובו שחוק מאוד, ולכן עיקר הזיהוי התבסס על שפות הכלים שנמצאו (סה"כ 56). חרסים בודדים זוהו כמאוחרים לברונזה התיכונה, ככל הנראה של עוברי אורח. גצוב, במאמרו על האתר, עושה סקירה קצרה של כלי החרס, ומשווה אותם לממצא מהחפירות בכברי, חצור ומגידו. ע"פ ההשוואה ואפיון טיפוסי כלי החרס, מסיק החוקר שהמבנה פעל במהלך תקופת הברונזה התיכונה 2.
מבנים דומים בארץ
מבנים שבמרכזם חצר מוכרים בארץ ישראל עוד מן התקופה הכלכוליתית המאוחרת. רק בתקופת הברונזה התיכונה החלו להופיע מבני חצר מסודרים, בהם החצר מוקפת שורה ישרה ואחידה של חדרים. מבנים אלו, מתקופת הברונזה התיכונה והמאוחרת מזוהים כארמונות ומן המוכרים לנו כדוגמתם הם בתל אל-עג'ול, בשכם, בחצור ובמגידו (מבנה הנורדבורג). הארמונות המוזכרים שוכנים בתוך מערך יישובי ולעומתם, מצד עין טמיר נמצא מבודד, במרחק של 4 ק"מ מן היישוב הקרוב ביותר שהיה קיים בתקופת הברונזה התיכונה 2 – תל איקרית. כאמור, מיקומו של מבנה כזה בשלוחת נקר הוא ללא ספק יוצא דופן - אין לו יתרון טופוגרפי, התצפית ממנו למרחק מצומצמת מאוד והוא אינו שולט על המרחב ונראה כי הגורם הטקטי לא היווה חשיבות בעת בנייתו. מצודה נוספת, כדוגמת עין טמיר, ניתן לראות בנהרייה על הגדה הדרומית של שפך נחל הגעתון, סמוך לחוף הים. בחפירות שנערכו באתר, בניהולה של אורה יוגב, נמצאו שרידי ביצור מתקופת הברונזה התיכונה על פני שטח מצומצם, אך לא נמצאו שרידי יישוב מאותה תקופה ולכן גם אתר זה מזוהה כמצודה.
שיוך המצודה
במעבר בין תקופת הברונזה התיכונה 1 לברונזה התיכונה 2, עולה כוחה של היישוב כברי אשר הופכת למרכז שלטוני אזורי המשתרע על שטח גדול. שינוי זה ניכר בהופעתו של מרכז מבוצר בתוכה, ושל מבצרים נוספים במרכזים משניים בתל אכזיב, תל אבדון, נהריה ומצד עין טמיר. כלומר ההשערה הרווחת היא שמצד עין טמיר היה מבצר גבולה המזרחי של כברי. השערה נוספת היא שהיה גבול מערבי של יישוב מזרחי - תל ראש.
קבוצת טראמפ למדיה וטכנולוגיה
Trump Media & Technology Group (TMTG) (בתרגום חופשי לעברית: קבוצת טראמפ למדיה וטכנולוגיה; ידועה גם בשם T Media Tech LLC ) היא חברת מדיה וטכנולוגיה אמריקאית שנוסדה בפברואר 2021 על ידי נשיא ארצות הברית לשעבר דונלד טראמפ והיא מנוהלת על ידי דווין נונס, אשר התפטר מעבודתו בבית הנבחרים של ארצות הברית ב-1 בינואר 2022 כדי להתמנות למנכ"ל החברה.  החברה השיקה רשת חברתית בשם Truth Social ב-21 בפברואר 2022.
רקע
החברה התכוונה להשתמש בחברת רכישה למטרות מיוחדות (SPAC) כדי להקל על הפיכתה לחברה ציבורית. ב-20 באוקטובר 2021, קבוצת טראמפ למדיה וטכנולוגיה וחברת .Digital World Acquisition Corp (DWAC) הנסחרת בבורסה האמריקאית, הודיעו כי החליטו על הסכם מיזוג סופי שישלב בין שתי החברות, ויאפשר לקבוצת טראמפ למדיה וטכנולוגיה להפוך לחברה ציבורית. חברת DWAC נפתחה בעזרת חברת ARC Capital, חברה שבסיסה בשנגחאי המתמחה ברישום חברות סיניות בשוקי המניות האמריקאיים, והייתה יעד לחקירות של הוועדה לניירות ערך ולבורסות על מצג שווא של "חברות מעטפת". מספר משקיעים הופתעו לגלות שכספי ההשקעה שלהם משמשים למימון חברת טראמפ.
המוצרים העתידיים של החברה שהוכרזו כוללים את הרשת החברתית, Truth Social, ושירות הזרמת מדיה שתיקרא "TMTG+" אשר תתחרה בנטפליקס, הולו ודיסני+. החברה פתחה רשת חברתית חלופית כדי לאתגר את הרשתות החברתיות המסורתיות כמו פייסבוק, יוטיוב וטוויטר ועשויה לעניין בעיקר שמרנים.
בדצמבר 2021, החברה אמרה כי גייסה מיליארד דולר דרך "השקעה פרטית במימון הון ציבורי" (PIPE) והמשקיעים אינם ידועים. העיתון הבריטי פייננשל טיימס דיווח כי שווי החברה הצפוי מהמימון וההשתלבות עם חברת הרכישה למטרות מיוחדות תהיה 1.25 מיליארד דולר.
ב-14 בדצמבר 2021, החברה הודיעה שהיא הגיעה להסכם עם ראמבל, וכי ראמבל תפעיל חלק מהרשת החברתית TRUTH וגם את TMTG+.
ב-21 בפברואר 2022, החברה השיקה את Truth Social באפל סטור.
סוגיות משפטיות
הניו יורק טיימס דיווח מספר ימים לאחר פרסום הסכם המיזוג כי מייסד חברת DWAC, בנקאי ממיאמי פטריק אורלנדו, דן בהסכם מיזוג חברת SPAC עם טראמפ לפחות מאז מרץ 2021. הקמת הDWAC הוכרזה במאי והיא הפכה לציבורית בספטמבר. עוד דיווח כי עד קיץ 2021 אנשים המזוהים עם קבוצת טראמפ למדיה וטכנולוגיה אמרו למשקיעים בבורסה לניירות ערך בניו יורק שהחברה מתקרבת לעסקה למיזוג עם חברת SPAC כלשהי, אך אם העסקה התייחסה לחברת DWAC, ייתכן שהדבר עובר על חוקי ניירות הערך וכללי הבורסה, שכן לחברת ה-SPAC אסור להפתח במיוחד כדי להתמזג עם חברה אחרת. טראמפ ואורלנדו דנו בתחילה על עסקה דרך חברת SPAC אחרת בבעלותו של אורלנדו שכבר נסחרה בבורסה, אך היא נחשבה קטנה מדי עבור עסקת טראמפ. החברה הצהירה בשלושה תשקיפים כי לא ניהלה "דיונים מהותיים, במישרין או בעקיפין, עם יעד מיזוג עסקים כלשהו".
יוזף סילני
יוזף סילני (בצ'כית: Josef Silný; 23 בינואר 1902 – 15 במאי 1981) היה כדורגלן ומאמן צ'כוסלובקי, ששיחק בעמדת החלוץ.
ביוגרפיה
סילני החל את הקריירה כנער בהאנקה סלאביה קרומייריץ' ובגיל 21 עבר לסלביה פראג בשנת 1923. הוא זכה עימה בתואר האליפות הראשון בצ'כוסלובקיה ב-1925 כשהוא כובש 8 שערים. עונה לאחר מכן ב-1925/26 כבש 24 שערים ובסיומה עבר ליריבתה ספרטה פראג. בעונתו הראשונה בה זכה באליפות אך גם בטורניר של גביע מיטרופה, בו סיים כמלך השערים עם 5 כיבושים. במשחק הגמר הראשון נגד ראפיד וינה כבש צמד בניצחון 2–6 ובשני כבש בהפסד 2–1. ספרטה זכתה עם מאזן שערים טוב יותר בסיכום שני המשחקים. סילני היה כובש שערים טוב ובעונת 1930/31 זכה בתואר מלך שערי הליגה עם 18 כיבושים. ב-17 באוקטובר 1932 בדרבי נגד סלביה כבש את שערו ה-100 בליגה והיה לראשון לעשות זאת. בשנת 1933 עבר לנים הצרפתית וכעבור שנה חזר לצ'כוסלובקיה, הפעם לבוהמיינס 1905. משנת 1935 ועד לפרישתו ב-1940 סילני חזר למועדון נעוריו אז היה בו על תקן שחקן-מאמן.
במדי נבחרת צ'כוסלובקיה ערך את הופעת הבכורה ב-28 באוקטובר 1925 בניצחון 0–7 על יוגוסלביה בו כבש את השער החמישי במשחק. בתשע השנים הבאות סילני כבש 28 כיבושים ב-50 הופעות וממוקם במקום השלישי בטבלת הכובשים שלה בכל הזמנים בצוותא לאולדז'יך ניידלי. במוקדמות מונדיאל 1934 כבש במשחק ההעפלה בניצחון 1–2 נגד פולין בחוץ. בטורניר עצמו שיחק רק בשמינית הגמר נגד רומניה, שהיה גם למשחקו האחרון במדיה, וצ'כוסלובקיה הגיעה עד לגמר בו הפסידה למארחת איטליה.
אבן בגליל
אבן בגליל הוא פסטיבל וסימפוזיון פיסול באבן המתקיים באגם מונפורט ומאורגן על ידי עיריית מעלות-תרשיחא.
הפסטיבל מתקיים החל משנת 1991, במסגרתו מארח הפסטיבל פסלים מישראל וממדינות שונות בעולם העוסקים בפיסול באבן. גושי האבן הענקיים ליצירת הפסלים מגיעים למשקל של 10 טון כל אחד, והם נחצבים בגליל על פי דרישות הפסלים. תחילתו של הפסטיבל בפנייה שעשה בשנת 1991 הפסל משה פלרמן לראש עיריית מעלות שלמה בוחבוט לקיים בעיר סימפוזיון פיסול. הפסטיבל הראשון התקיים באתה שנה במימון עיריית מעלות במשך השנים הצטרפו לפסטיבל גם משרד התרבות והספורט, מפעל הפיס הרשות לפיתוח הגליל ועוד.
בקשה להגשת הצעות על פי נושא מוביל מתפרסמת באינטרנט. פסלים הרוצים להשתתף בפסטיבל מגישים הצעות עיצוביות לוועדה אמנותית הבוחרת מתוך ההצעות 10 עד 15 יצירות. העירייה חוצבת את גושי האבן ומביאה אותם לאתר הפיסול ליד האגם. במשך שבועיים עד שלושה שבועות לפני חג הפסח, הפסלים מפסלים את הפסלים במקום. שיאו של הפסטיבל מתקיים כל שנה בחג הפסח, במועד זה מוזמן הקהל לצפות בעבודת הפסלים. לפסטיבל יש מפיק ומפיק בפועל ומנהל אמנותי המתחלפים מדי פעם. לפסטיבל יש הנהלה ציבורית ובראשה עומד ראש העיר. עד הפסטיבל של 1996 פעל הפסטיבל בעיר עצמה. בשנת 1997 נבחר יעקב אגמון כמפיק על. יחד עם המנהל האמנותי, האמן הבינתחומי פנצ'ו אדלברג והמפיק ברוך סולצ'ינר ובגיבוי ההנהלה הציבורית, עבר אתר הפסטיבל לאגם מונפורט ובכך בעצם נחנך האגם לקהל הרחב.
בסיום הפסטיבל מוצבים הפסלים ברחבי מעלות-תרשיחא ובאזורים נוספים בגליל. עד שנת 2011 נוצרו כ-250 פסלים.
עונת 1989/1990 בסרייה א'
עונת 1989/1990 בסרייה א' הייתה העונה ה-88 של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית ונוהלה על ידי "ליגת הכדורגל" (Lega Calcio). המשחקים החלו ב-27 באוגוסט 1989 והסתיימו ב-29 באפריל 1990.
בליגה השתתפו 18 קבוצות. התחרות התקיימה בשיטת ליגה עם משחקי בית ומשחקי חוץ. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו.
גנואה, בארי, אודינזה וקרמונזה היו הקבוצות שעלו מהליגה השנייה.