cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
שארל שאנואן
ביוגרפיה
לאחר חזרתו מיפן, הוא שימש כנספח הצבאי של צרפת בסנקט פטרבורג ולאחר מכן בבייג'ינג, לפני שהוחזר לצרפת ופיקד על הדיוויזיה הראשונה במשך שמונה שנים. ב-20 בספטמבר 1898 הציע ראש ממשלת צרפת אנרי בריסון לשאנואן לקבל את תפקיד שר המלחמה. הייתה זו תקופה מתוחה ביותר מבחינה פוליטית. הארץ הייתה מפולגת בין אלו שדרשו הענקת משפט חוזר לקצין היהודי אלפרד דרייפוס שנאשם בריגול על לא עוול בכפו, לבין אלו שלא רצו לאפשר משפט כזה. בריסון, על אף שהאמין באשמתו של דרייפוס, רצה לערוך משפט חוזר, ושר המלחמה הקודם אמיל צורלינדן, לא אפשר לא לעשות זאת. לפיכך הוא גרם להתפטרותו של צורלינדן ומינה את שאנואן במקומו. אלא שאז הבין בריסון שנפל בפח, שכן שאנואן היה ידיד קרוב של צורלינדן והחל להתנגד בחריפות למשפט חוזר. הוא עקף את בריסון כאשר מינה את צורלינדן למושל הצבאי של פריז ואפשר לו לאסור את ז'ורז' פיקאר, אחד מתומכיו הבולטים של דרייפוס. ב-25 באוקטובר פרצו מהומות אל מול ארמון בורבון. המפגינים היו ברובם לאומנים ואנטישמים אשר דרשו את התפטרותו של בריסון. בעוד פלוגות פרשים משתלטות על גני טווילרי כדי למנוע מההמון המוסת לפרוץ לארמון, נשא שאנואן נאום תקיף נגד בריסון ונגד משפט חוזר, ולאחריו התפטר מתפקידו. מיד לאחר מכן נערכה הצבעת אי אמון בממשלה. ברוב של 286 נגד 254 נפלה הממשלה. נשיא צרפת פליקס פור הטיל על שארל דופוי את מלאכת הרכבת הממשלה החדשה, והוא מינה את אדווארד לוקרוי כשר המלחמה החדש.
משפחתו
ב-21 בדצמבר 1870 הוא התחתן בפריז עם מרגריט פרוסארד, בתו של הגנרל שארל אוגוסט פרוסארד. נולדו להם שלושה בנים, אשר שלושתם המשיכו בדרכו של אביהם והתגייסו לצבא. שנים מהם התפרסמו ג'וליאן שאנואן אשר נודע כחוקר טבע, וז'אק שאנואן אשר הגיע לדרגת ז'נרל דה דיוויזיה. כמו כן היו להם שלוש בנות (הנרייט, ז'רמן ומדלן).
קברנון סטימפסון
קברנון סטימפסון (שם מדעי: Periophthalmus barbarus) הוא מין של דג גרם ממשפחת הקברנוניים האנדמי למימי הוואי והם נפוצים בכל האיים אך נעשו נדירים באי אואהו. הקברנון קרוי על שם החוקר ויליאם סטימפסון (1832–1872).
אורכו של הקברנון מגיע ל-19.8 סנטימטר. הקברנונים בעלי קשקשים לבנים עם פסים כהים לאורכם. הם בעלי כמה קרני סנפיר קוצניים ובעיקר סנפיר הגב. הזנב דמוי-מניפה וקטן וסנפירי החזה רחבים.
התנהגות
צעירי הקברנונים חיים באוקיינוס וניזונים מפלנקטון הצף בזרם. הם עצמם ניצודים בידי דגים טורפים כמו צניניתיים, Polydactylus sexfilis וברקודה ענקית. בבגרותם פיותיהם משתנים והם נעשים אוכלי כל ובהמשך מפתחים תזונה מאכילת אצות שונות ומצורניות.
הקברנונים המתבגרים מתחילים לטפס על הצוקים הגבוהים של האיים ולשם כך משתמשים באגן שלהם ובפיותיהם הגדולות כדי להיאחז ולינוק את הסלעים בטיפוס איטי ומתמשך למעלה. חלקם לא מצליחים לעלות ונופלים חסרי כוחות אל מותם. אלה שעולים למעלה שוחים במעלה מפלי מים לעבר נהרות הוואי, שם הם חיים בסביבה שלווה יחסית מטורפים (למעט אנפות לילה) ומלאה באצות. הדגים "רועים" ערוגות אצות על המשטחים העליונים של סלעי הנהרות.
הנקבות מטילות ביצים המודבקות לסלעי הנהר והזכרים מפרים אותם. הצעירים בוקעים נשטפים מיד לאוקיינוס וחיים שם עד הבגרות.
אליפות גרמניה בכדורגל 1962
התחרות הסתיימה בניצחון של פ.צ. קלן, וזאת בפעם הראשונה בתולדות המועדון. בעקבות זכייה זו היא העפילה לגביע אירופה לאלופות.
ארגון האליפות
התחרות כללה 9 קבוצות שהעפילו מליגות אזוריות:
תחילה, שאלקה 04 וורדר ברמן התחרו על המקום השמיני בתחרות. שאלקה 04 ניצחו 1:4 (בהארכה). הקבוצות חולקו לשני בתים. בכל בית הקבוצות נפגשו פעם אחת (3 משחקים לכל קבוצה). מנצחות הבתים נפגשו למשחק הגמר.
חסידות פשקאן
חסידות פשקאן היא חצר חסידית, ענף של בית רוז'ין. תחילתה של החסידות בעיירה פשקאן ברומניה, וכיום מרכזה בישראל בשכונת גילה בעיקר עם מעריצים ואוהדים מבני הציונות הדתית. מייסד השושלת היה רבי משה יהודה לייב פרידמן שכונה "פֵּאשְקַנער", האדמו"ר הנוכחי הוא רבי הושע פרידמן בן שלום.
דור ראשון
רבי משה יהודה לייב פרידמן (ט"ו בשבט תרכ"ה (1865) - י' באלול תש"ז (1947)) שכונה "פַּאשְקַנער", היה מייסד חסידות פשקאן. היה בנו של רבי יצחק הראשון מבוהוש ונינו של רבי ישראל מרוז'ין.
נולד כבנו הרביעי של האדמו"ר יצחק הראשון מבוהוש, מייסד חסידות בוהוש ונקרא על שם סבו, הרב משה יהודה לייב מסאסוב. למד אצל אביו בבוהוש, נישא לבת דודו, אלטע נחמה גיטל פרידמן. לאחר פטירת אביו מונה אחיו הבכור רבי ישראל שלום יוסף פרידמן (בעל הספר "פאר-ישראל") לממלא מקום אביו בבוהוש, ואילו הוא עבר בתרנ"ז (1897), לפשקאן ופיתח שם מרכז חסידי גדול, שחסידים רבים היו נוהרים אליו מכל רחבי רומניה. לאחר 40 שנה בפאשקאן, פונה על ידי השלטונות בתש"ד (1944) אל דורוחוי ולאחר מכן עבר לבוקרשט והקים שם מחדש את החצר חסידית של פאשקאן. נפטר בבוקרשט ונטמן בחלקת אדמו"רי בוהוש בבוהוש.
דור שני
רבי יעקב דוד פרידמן (ה'תרנ"ד - כ"ב באב ה'תשט"ו אוגוסט (1955)) היה האדמו"ר השני לשושלת חסידות פאשקאן ביפו בין השנים ה'תש"ז - ה'תשט"ו. נולד בעיר בוהוש שברומניה בשנת ה'תרנ"ד, לאחר פטירת אביו של הרב יעקב דוד פרידמן, הרב משה יהודה לייב פרידמן, בשנת ה'תש"ז (1947) מונה לאדמו"ר.
הרב יעקב דוד פרידמן נחשב לעילוי גדול והיה לתלמיד חכם. לאחר השואה שהה תקופה קצרה ברומניה, ובעזרת כמה יהודים הצליח בשנת ה'תש"י לברוח ממנה ולעלות לארץ ישראל. לאחר שעלה ארצה השתכן הרב יעקב דוד ביפו, ומשך חסידים רבים שעלו לארץ ישראל לאחר השואה. רבים מחסידי רומניה ראו בו את אדמו"רם ובעזרת הכריזמה שלו הוא הצליח לקרב רבים מהיהודים בחזרה אל יהדותם. בכ"ב אב ה'תשט"ו נפטר רבי יעקב דוד ונטמן בבית העלמין נחלת יצחק בחלקת אדמו"רי רוז'ין. אשתו הרבנית חיה שרה סימה נפטרה בט' בכסלו ה'תשל"ח ונטמנה לצידו.
דור שלישי
לאחר פטירתו של הרב יעקב דוד פרידמן נפסקה שושלת חצר החסידות פשקאן למשך שנים ארוכות וזאת לאחר סירוב בניו לכהן כאדמו"ר. ולכן באותן שנים שושלת החסידות הומשכה באופן לא-רשמי על ידי מחותנו, הרב יצחק פרידמן (השני), האדמו"ר מבוהוש. לאחר פטירתו של הרב יצחק פרידמן בשנת 1992 הוכתר נכדו, הרב יעקב מנדל פרידמן, לכהן כאדמו"ר מבוהוש.
בשנות האלפיים נכד מייסד השושלת הרב ישראל שלום יוסף פרידמן, החל לכהן כאדמו"ר והחל לערוך טיש בימי ההילולה של אבותיו (ג' בחשון, י"ט בכסלו וי'-י"א באלול וכן בימי הילולא נוספים), ובהזדמנויות נוספות, כדוגמת ימי ההילולה של אדמור"י חסידות הוסיאטין. רבי ישראל נהג לחבוש כיפה סרוגה. בשבתות לבש קפוטה חסידית וחבש שטריימל בעל כיפה מוגבהת, כמנהג אדמור"י רוז'ין. בטישים החלים בימי חול, חבש קולפיק, גם זה כדרך אדמ"ורי רוז'ין. כונה לעיתים "האדמו"ר הסרוג".
נפטר בה׳ באייר, יום העצמאות תשע"ז, ונקבר בחלקת אדמור״י בית רוז'ין בבית הקברות נחלת יצחק.
דור רביעי
לאחר פטירתו של הרב ישראל שלום פרידמן, הוכתר בנו הרב הושע פרידמן בן שלום לכהן כאדמו"ר מפאשקאן, הרב הושע פרידמן נולד ב-1959 בקיבוץ רשפים וגדל בקיבוץ סעד. אמו ציפורה בתו של האדמו"ר מוויזנ'יץ רבי חיים מאיר הגר בעל ה"אמרי חיים". שם משפחתו המקורי, פרידמן, עוברת על ידי אביו, בעת שירותו כנספח תרבות בפריז ל"בן שלום". מאוחר יותר, מתוך כבוד למסורת של בית רוז'ין שמשפחתו נמנית עם צאצאיה, הוסיפו הרב ישראל וילדיו חזרה את השם "פרידמן" לשם "בן שלום". פרידמן התגייס בשנת 1977 לצה"ל ושירת במשך שנים רבות במספר תפקידים בכירים, היה קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, וכיהן כקצין מילואים ראשי ומשמש כראש המכינה הקדם-צבאית בית ישראל. בשנת ה'תשע"ז לאחר הכתרתו לאדמו"ר פרש מצה"ל, מוסר שיעורים והרצאות וכן עורך טישים בימי הילולא.
יואב כהן
ביוגרפיה
כהן גדל בקדימה ובקיסריה והוא בנם של חננאל, בעל חברת בנייה, ואיזבל שהייתה בעברה עיתונאית בצרפת. יש לו אחות אחת מנישואיה הראשונים של אמו. בגיל 7 החל להתאמן בגלישת רוח במסגרת קייטנת שייט ומאוחר יותר עבר להתאמן במועדון השייט הפועל שדות-ים תחת הדרכתו של שחף אמיר. מאחר שהיה קטן וצנום בשנות נעוריו, קיבל כהן בגיל 13 זריקות של הורמון גדילה. את שירותו הצבאי הוא העביר כספורטאי מצטיין בחיל הים.
קריירה
באליפות העולם לנוער אשר נערכה בסין בשנת 2017, זכה כהן במדליית הזהב. הוא התחיל את האליפות עם ניצחונות בשני השיוטים הראשונים והמשיך לסיים במקומות הראשונים בשיוטים הבאים. בשיוט המדליות הוא סיים במקום החמישי אך בשקלול כל השיוטים ולאחר ניצחונות ב-7 שיוטים מתוך 13 בסך הכל, הוא נותר במקום הראשון הכללי עם 26 נקודות.
התואר המשמעותי הראשון שלו בקריירה הבוגרת הגיע באליפות אירופה 2020 שנערכה בוילאמורה שבפורטוגל, שם זכה במדליית הזהב. את השיוט הראשון הוא סיים במקום השביעי, ובשלושת השיוטים הבאים סיים במקום השני. גם בשיוטים הבאים הצליח להתברג בצמרת, ובשיוט המדליות סיים במקום החמישי אשר העניק לו את המקום הראשון בשקלול כל השיוטים עם 45 נקודות, לפני שחר צוברי שזכה במדליית הכסף. באליפות העולם 2021 שנערכה בקדיס שבספרד, סיים כהן במקום החמישי. בעקבות הצלחתו בחר מאמן הנבחרת גור שטיינברג שכהן ייצג את ישראל באולימפיאדת טוקיו על פני שחר צוברי.
באולימפיאדת טוקיו 2020, כהן סיים במקום הרביעי. בשיוטיו הראשונים כהן לא הצליח להתברג בצמרת ובתום 12 השיוטים הראשונים, הוא הגיע לשיוט המדליות כשהוא מדורג במקום השביעי הכללי במרחק של 20 נקודות מהאיטלקי שבמקום השלישי וללא סיכוי ממשי לזכות במדליה. בשיוט המדליות השייט האיטלקי והשייט הפולני פסלו, וכדי לסיים במקום השלישי הכללי כהן היה צריך לסיים את שיוט המדליות במקום הראשון בתקווה שהשייט הסיני יסיים במקום החמישי ומטה. כהן אכן סיים ראשון בשיוט המדליות אך השייט הסיני סיים רביעי. בשקלול כל השיוטים כהן דורג במקום הרביעי הכללי עם 76 נקודות שליליות במרחק של נקודה אחת ממדליית הארד.
כהן נכלל ברשימת פורבס 30Under30 של מגזין פורבס ישראל לשנת 2022.
ילנה אוסטפנקו
ילנה אוסטפנקו (בלטבית: Jeļena Ostapenko; נולדה ב-8 ביוני 1997) היא טניסאית לטבית זוכת אליפות צרפת הפתוחה (2017). מדורגת במקום ה-7 בעולם (אוקטובר 2017) בסבב ה-WTA, דירוג השיא שלה.
אוסטפנקו זכתה עד היום ב-9 תוארי יחידות (שתיים ב-WTA ו-7 ב-ITF) וב-10 תארים בזוגות (2 ב-WTA ו-8 ב-ITF).
היא מתאמנת בהדרכתה של אנבל מדינה גאריגס.
קריירה
אוסטפנקו נולדה וגדלה בריגה. אביה, יבגני אוסטפנקו, היה שחקן כדורגל בעברו. יש לה אח שחי בארצות הברית. היא החלה לרקוד ריקודים סלוניים ולשחק טניס בגיל 5. היא השתתפה באליפות לטביה בריקודים סלוניים לילדים. בגיל 12 החליטה להתרכז בטניס. היא דוברת רוסית, אוקראינית, לטבית ואנגלית.
2015
באליפות ארצות הברית הפתוחה היא הפסידה בסיבוב השני לשרה אראני מאיטליה (דורגה במקום 16 בטורניר) בשלוש מערכות (0-6, 6-4, 6-3). בספטמבר היא הגיעה לראשונה לגמר טורניר WTA שנערך בקוויבק סיטי והפסידה בו לאניטה בק מגרמניה (דורגה במקום 5 בטורניר) בשתי מערכות (6-2, 6-2).
2017
באליפות צרפת הפתוחה היא ניצחה בשלב חצי הגמר (ביום הולדתה) את טימאה בצינשקי משווייץ ב-3 מערכות (6-7, 6-3, 3-6) ועלתה למשחק הגמר. בגמר היא ניצחה את סימונה האלפ מרומניה (דורגה במקום 3 בטורניר) בשלוש מערכות (4–6, 6–4, 6–3), וזכתה בפעם הראשונה בטורניר גראנד סלאם. היא הראשונה מלטביה שזכתה בגראנד סלאם, והיא השחקנית הלא מדורגת הראשונה שזכתה בטורניר זה מאז 1933.
באליפות וימבלדון העפילה לרבע הגמר, בו הפסידה לוונוס ויליאמס בשתי מערכות.
2018
בחודש מרץ היא הגיעה למקום החמישי בדירוג העולמי. במאי באליפות צרפת הפתוחה, שבה זכתה ב-2017, הודחה כבר בסיבוב הראשון.
2019
באוקטובר העפילה לגמר טורניר לינץ, בו הפסידה לקורי גוף בשלוש מערכות.
שדה התעופה ברבנק הוליווד
שדה תעופה ברבנק הוליווד (בשמו הרשמי מאז 2003 - שדה התעופה בוב הופ) הוא שדה תעופה ציבורי הממוקם כ-4.8 קילומטרים צפונית מערבית למרכז העיר ברבנק, במחוז לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית. שדה התעופה משרת את מרכז לוס אנג'לס ואת צפון לוס אנג'לס, כולל גלנדייל, פסדינה ועמק סן פרננדו. הוא קרוב יותר לפארק גריפית', להוליווד ולמרכז העיר לוס אנג'לס מאשר נמל התעופה הבינלאומי של לוס אנג'לס (LAX), והוא שדה התעופה היחיד באזור עם חיבור רכבת ישיר למרכז לוס אנג'לס.
במקור, שדה התעופה כולו היה בגבולות העיר ברבנק, אך הקצה הצפוני של מסלול 15/33 הורחב לעיר לוס אנג'לס. שדה התעופה נמצא בבעלות רשות שדות התעופה ברבנק - גלנדייל – פאסדנה ומנוהל על ידי הרשויות של אותן ערים. העלייה למטוסים נעשית באמצעות מדרגות ניידות ולא באמצעות גשרי עלייה למטוס.
בשדה התעופה מופעל נוהל קפדני להפחתת רעש המטוסים הנוחתים והממריאים. טיסות מסחריות אסורות בשעות 22:00 עד 7:00, כל ההמראות נעשות לכיוון דרום על מסלול הטיסה 15, וכל הנחיתות נעשות על מסלול 8. אסור להשתמש במסלול 8 להמראות.
מתקנים
שדה התעופה ברבנק הוליווד משתרע על פני 555 אקר בגובה 237 מ' מעל פני הים. יש לו שני מסלולי אספלט ברוחב 46 מטר. מסלול 15/33 באורך 2,099 מטר, ומסלול 8/26 באורך 1,768 מטר. בדרך כלל המטוסים ממריאים ממסלול 15 בגלל הרוח מדרום, ונוחתים על מסלול 8 מכיוון שזהו המסלול היחיד עם ILS ושטח נקי לגישה. טיסות מצפון-מזרח נוחתות לפעמים חזותית על מסלול 15 כדי לחסוך את המרחק הנוסף למסלול 8. כאשר הרוח צפונית המטוסים מבצעים בדרך כלל גישה חזותית לשמאל למסלול 33, עם פנייה שמאלה קרוב לשדה התעופה.
טרמינלים
בשדה התעופה ברבנק שני טרמינלים, "A" ו- "B", בבניין אחד. בטרמינל A יש תשעה שערים הממוספרים מA1 עד A9 ובטרמינל B חמישה שערים הממוספרים מB1 עד B5.
טרה נובה (ספינה)
טרה נובה (Terra Nova) הייתה אוניית מפרשים לציד לווייתנאים שהתפרסמה כששימשה להובלת משלחת טרה נובה (הקרויה על שמה).
טרה נובה נבנתה ב-1884, במספנות של דנדי, בסקוטלנד. היא הותאמה להפלגה באזור הארקטי ושימשה במשך עשר שנים לציד כלבי ים בים לברדור, שבצפון האוקיינוס האטלנטי. בשנת 1903 נשלחה יחד עם ספינה נוספת לאנטארקטיקה, כדי לסייע בחילוץ משלחת דיסקברי. בשובה מהפלגה זו נרכשה הספינה על ידי התעשיין האמריקאי ויליאם זיגלר ונשלחה לחלץ משלחת אחרת, בקוטב הצפוני, את משלחת הקוטב של זיגלר.
ב-1909 נרכשה הספינה על ידי רוברט פלקון סקוט תמורת 12,500 לירות שטרלינג, כדי לשמש משלחת חקר אנטארקטית, שנקראה על שם הספינה, משלחת טרה נובה. לאחר שובה מהמשלחת, בשנת 1913, שימשה הספינה לדיג וציד ולמטרות שונות עד ספטמבר 1943, אז טבעה בחוף גרינלנד. הצוות חולץ בשלום.
דוד פוברסקי
הרב יהושע דוד פוברסקי (י' בשבט ה'תרס"ב, 18 בינואר 1902 - ו' באדר ה'תשנ"ט, 21 בפברואר 1999) היה ראש ישיבת פוניבז' במשך למעלה מחמישים שנה.
ביוגרפיה
נולד בעיר ליובאן שברוסיה להוריו הרב שלום ופייגא לאה קוסטנוביץ. בבחרותו למד בישיבת סלוצק הסמוכה אצל הרב איסר זלמן מלצר. בפרוץ מלחמת העולם הראשונה הבריח את הגבול כדי להגיע לפולטבה, שם שהתה ישיבת מיר. הוא השתמש לצורך כך בדרכון של אדם ששמו יהושע פוברסקי, ומאז החליף את שמו ליהושע דוד פוברסקי, שם אשר הונצח בספרו ישועת דוד. במשך תקופה קצרה מאוד למד בישיבת סלבודקה אשר שהתה אף היא באותה עת בפולטבה. משם המשיך לישיבת מיר ולמד אצל המשגיח הרב ירוחם ליבוביץ, שהשפיע עליו רבות. למד גם בישיבת פוניבז' בליטא, אצל הרב יוסף שלמה כהנמן ובישיבת קלם אצל בנו של הסבא מקלם אליה הלך כשסבר שרבו הרב ירוחם ליבוביץ שוהה בישיבה. גם בהמשך נחשב לחניך אסכולת קלם. לאחר מכן חזר לישיבת מיר, שם למד עד נישואיו בשנת תר"ץ - 1930.
נישא לצפורה, בתו של רב הדוד דב קרייזר, מראשי ישיבת קלצק. הרב אריה לייב מאלין היה גיסו. לאחר חתונתו הצטרף לכולל של הרב אלחנן וסרמן בברנוביץ' ולעיתים הגיד שיעורים בישיבתו של הרב וסרמן. באותה עת הוציא לאור את חלקו הראשון של ספרו ישועת דוד.
בשנת ה'תרצ"ח, 1938, הוזמן על ידי הרב דוד מינצברג, המנהל הרוחני של ישיבת חכמי לובלין, ללמד בישיבה. הוא ביקר בישיבה במשך שמונה ימים והעביר שיעורים. טרם שהחליט אם לקבל את המשרה פרצה מלחמת העולם השנייה.
בשנת תש"א עלה לארץ ישראל עם משפחתו. זמן קצר לאחר מכן התמנה לר"מ ראשי בישיבת אחי תמימים של חסידות חב"ד בתל אביב. באלול תש"ד נענה להזמנת הרב כהנמן לכהן כראש ישיבה בישיבת פוניבז', לצד הרב שמואל רוזובסקי. יחד עמו הביא כמה תלמידים, בהם הרב מרדכי שלמה ברמן שלימים התמנה אף הוא לאחד מראשי הישיבה.
בימי חייו מיעט לעסוק בעניינים ציבורים וכמעט לא השתתף באירועים פוליטיים.
חיבר את סדרת הספרים "ישועת דוד" על התלמוד, ולאחר פטירתו יצאה סדרת ספרים של שיעוריו שמסר בישיבה.
על שמו רחוב בשכונת רמת אהרן בבני ברק, ובשכונת שערי חסד בירושלים.
כרומקאסט
כְּרוֹמקָאסְט (באנגלית: Chromecast) היא סדרת מזרימי מדיה שפותחה על ידי גוגל. המכשירים, שתוכננו כדונגל Smart TV קטנים, יכולים לנגן תוכן אורקולי מוזרם באינטרנט בטלוויזיה בחדות גבוהה או במערכת שמע ביתית. המשתמש שולט בהפעלה באמצעות מכשיר נייד או מחשב אישי באמצעות אפליקציות סלולריות ואינטרנט התומכות בטכנולוגיית Google Cast, או על ידי הנפקת פקודות באמצעות Google Assistant. לחלופין, ניתן לשקף תוכן מדפדפן האינטרנט של גוגל כרום במחשב אישי או ממסך מכשירי אנדרואיד מסוימים.
פיתוח
על פי גוגל, הכרומקאסט נוצר במקור על ידי המהנדס מג'ד בכאר. ההשראה שלו למוצר הגיעה בשנת 2008 לאחר שהבחין בנטיות הצפייה בסרטים של אשתו. באמצעות המחשב הנייד שלה, היא הייתה מחפשת סרט לצפייה בשירות סטרימינג ומוסיפה אותו לתור שלה, לפני שהיא מכבה את המחשב הנייד שלה ומשתמשת במכשיר גיימינג להפעלת הסרט בטלוויזיה. היא נקטה צעדים אלה מכיוון שמצאה שממשקי הטלוויזיה קשים לשימוש לחיפוש תוכן. בכר מצא כי התהליך כולו אינו יעיל ורצה לבנות ממשק מבוסס טלפון שיאפשר הפעלת וידאו בתצוגה גדולה באמצעות מכשיר חומרה קטן. לאחר שהצטרף לגוגל בשנת 2011 לעבודה על מוצרים ש"משנים את האופן שבו אנשים משתמשים בטלוויזיות שלהם", הביא בכאר את הרעיון למכשירי כרומקאסט. פיתוח המוצר החל בשנת 2012; בסוף אותה שנה, בכר הביא גרסת בטא של המוצר לבדיקה של הינדי. המכשיר הושק ביולי 2013.
השקה
הדור הראשון של כרומקאסט הושק בארצות הברית ב־24 ביולי 2013, ונמכר במחיר של -35 דולר. עם השקתו זכה להצלחה גדולה ואזל מחנות אמזון תוך כמה ימים. באוקטובר 2013 אפליקציית גוגל כרומקאסט הפכה לזמינה להורדה בישראל, אך לא הושקה רשמית.
הכרומקאסט זכה לשבחי המבקרים, אשר התפעלו מהפשטות שלו והפוטנציאל לתמיכה ביישומים עתידיים. ערכת פיתוח תוכנה של גוגל קאסט הופצה ב-3 בפברואר 2014, ומאפשרת לצדדים שלישיים לשנות את התוכנה שלהם כדי לעבוד עם כרומקאסט ועם מקבלי קאסט אחרים. על פי גוגל, מעל 20,000 יישומים מוכנים לגוגל קאסט היו זמינים החל ממאי 2015. למעלה מ-20 מיליון יחידות נמכרו ברחבי העולם בשנתיים הראשונות לאחר ההשקה, והכרומקאסט היה מכשיר הזרמת המדיה הנמכר ביותר בארצות הברית בשנת 2014.
באוגוסט 2014 הוכרז על שירות יוטיוב מיוזיק שיהיה זמין לכרומקאסט (עם כי בפועל הושק שנה אחר כך).
גרסאות משודרגות
דגם בשם כרומקאסט אולטרה התומך ברזולוציית 4K וטווח דינמי גבוה הופץ בנובמבר 2016.
באוקטובר 2018 הושק הדור השלישי. הדגם האחרון, כרומקאסט עם Google TV, הופץ בספטמבר 2020 והוא הראשון בסדרת המוצרים שמציג ממשק משתמש אינטראקטיבי ושלט רחוק.
תכונות ותפעול
כרומקאסט מציעה שתי שיטות להזרים תוכן. הראשונה, באמצעות אפליקציות מובייל ואינטרנט התומכות בטכנולוגיית גוגל קאסט. השנייה, שיקוף של תוכן מדפדפן האינטרנט גוגל כרום הפועל במחשב אישי, כמו גם תוכן המוצג בחלק ממכשירי אנדרואיד. בשני המקרים ההפעלה מתבצעת באמצעות הכפתור "Cast" במכשיר השולח.
אם יציאות ה-HDMI של הטלוויזיה תומכות בבקרת חשמל לצרכן, לחיצה על הכפתור "Cast" תביא לכך שכרומקאסט יפעיל את הטלוויזיה באופן אוטומטי ויחליף את כניסת האודיו / וידאו הפעילה של הטלוויזיה באמצעות פקודת CEC "הפעלה עם נגיעה אחת".
Dangerous Woman Tour
Dangerous Woman Tour, או בקיצור DWT, הוא סיבוב ההופעות השלישי של אריאנה גרנדה והשני הבין־לאומי שלה. סיבוב הופעות זה נועד לקדם את אלבומה השלישי, Dangerous Woman, והוא החל ב-3 בפברואר 2017.
הפיגוע
ב-22 במאי 2017 אירע פיגוע במנצ'סטר ארנה, עם תום הופעתה של גרנדה במקום, ובזמן יציאת הקהל מהאולם. בפיגוע נהרגו 22 איש ורבים אחרים נפצעו. גרנדה חוותה התקפי חרדה רבים בעקבות הפיגוע וביטלה את שבע ההופעות הבאות שהיו אמורות להתקיים במסגרת סיבוב ההופעות. גרנדה ארגנה מופע צדקה תחת השם "One Love Manchester", אשר הצליח לגייס למעלה מ-17 מיליון יורו.
לאחר מכן, המשיכה גרנדה בסיבוב ההופעות עד לסיומו ב-21 בספטמבר 2017.
רווחים
סיבוב ההופעות כלל 77 הופעות והוא הכניס לגרנדה רווח של 71 מיליון דולר (וב-2019 כ-74 מיליון דולר).
יחסי אנגולה–צ'ילה
היסטוריה
היחסים הדיפלומטיים בין אנגולה לצ'ילה כוננו באופן רשמי ב-8 באוגוסט 1990. בשנת 2008 חתמו שרי החוץ של שתי המדינות על הסכמים בנושא שיתוף פעולה כלכלי, מדעי, טכני ותרבותי בתחום הנפט, יצירת מנגנון להתייעצויות דו-צדדיות. בתחום הנפט אנגולה היא אחת הספקיות הגדולות ביותר של פחמימנים אלו לשוק הצ'יליאני, ואילו צ'ילה מעניקה הכשרה לטכנאים שלה בחיפוש, ניצול והפצה באמצעות חברת הנפט הלאומית שלה. ב-2 באוגוסט 2014 ערכה נשיאת צ'ילה מישל בצ'לט ביקור ממלכתי באנגולה, שם הסכימה עם מקבילה האנגולי ז'וזה אדוארדו דוש סנטוש, כדי לחזק את יחסי המסחר עם הקמת ועדה שיתוף פעולה כלכלי בין שתי המדינות כדי לקדם את ההסכמים שכבר נחתמו בין שתי המדינות, כולל גידול ביצוא גולמי מאנגולה לצ'ילה. בתחום שיתוף הפעולה, אנגולה היא המרוויחה הגדולה ביותר ממלגות נלסון מנדלה, אשר צ'ילה מעמידה לרשות הסטודנטים האפריקאים לצורך השתלמויות באוניברסיטאות צ'יליאניות שונות.
יחסי סחר
בשנת 2017 הסתכם הסחר בין המדינות ב-11 מיליון דולר. המוצרים העיקריים שיוצאו על ידי צ'ילה לאנגולה היו מקרל, הודו קפוא ויינות, ואילו אנגולה מייצאת לצ'ילה בעיקר שמן דגים גולמי.
הקורפוס השביעי (האימפריה הגרמנית)
הקורפוס השביעי (בגרמנית: VII. Armee-Korps) היה קורפוס בצבא הפרוסי ומאוחר יותר בצבא הקיסרות הגרמנית. הקורפוס לחם במלחמת אוסטריה–פרוסיה, מלחמת צרפת–פרוסיה ומלחמת העולם הראשונה ופורק ב-1919.
מלחמת אוסטריה–פרוסיה
הקורפוס הוקם ב-30 באוקטובר 1815 וכמפקדו מונה יוהאן אדולף פון טאיילמן. ב-1866 לחם הקורפוס במלחמת אוסטריה–פרוסיה תחת פיקוד אדוארד פוגל פון פלקנשטיין. בעוד שעיקר הצבא הפרוסי נע דרומה נגד האימפריה האוסטרית וממלכת סקסוניה, על פלקנשטיין הוטל לטפל בבעלות בריתן החלשות יותר: ממלכת בוואריה, ממלכת הנובר, נסיכות הבוחר מהסן, הדוכסות הגדולה של באדן, ממלכת וירטמברג והדוכסות הגדולה של הסן. ב-15 ביוני פלש פלקנשטיין להנובר ולהסן, אשר היו חלשות מכדי לעמוד בפניו. עריהן נפלו בזו אחר זו, ופלקנשטיין החל לרדוף אחרי צבאותיהם הנסוגים. שאר המדינות, ניסו לאחד את כוחותיהן עם כוחותיה של בוואריה, וכך ליצור כוח משמעותי בפני הפרוסים. כעת התגלעו חילוקי דעות בפיקוד הגרמני. הרמטכ"ל הלמוט פון מולטקה הזקן, וכך גם וילהלם הראשון, מלך פרוסיה (המפקד העליון של הצבא), דרשו מפלקנשטיין לתקוף ולחסל את ההנוברים מיד, בעוד פלקנשטיין העדיף לתת למחסור באספקה בצבא ההנוברי לעשות את שלו. הקנצלר אוטו פון ביסמרק, התערב לטובתו של פלקנשטיין והורה לו לנוע ולכבוש את פרנקפורט וכך למנוע את חבירת צבאות שאר המדינות אל הצבא הבווארי. המלך זעם על התערבותו של ביסמרק, ומולטקה הורה לפלקנשטיין לתקוף ולחסל את הצבא ההנוברי מיד. ב-27 ביוני נערך קרב לאנגנזאלצה, אשר בו סבלו הפרוסים מנחיתות מספרית של כמעט שניים לאחד מול צבאות הנובר ובוואריה. עם זאת, אבדות שני הצדדים היו זעירות יחסית, וההנוברים לא יכלו לנצל את ניצחונם, ויומיים לאחר מכן נכנעו בפני הפרוסים.
ב-16 ביולי כבש פלקנשטיין את פרנקפורט. עם זאת, בשל חילוקי הדעות שלו עם המטכ"ל הוא נאלץ לוותר על תפקידו כמפקד הקורפוס השביעי לאדווין פון מנטויפל, וכפיצוי מונה למושל בוהמיה. תחת פיקודו של מנטויפל, הביס הקורפוס את צבאותיהן המשולבים של וירטמברג, באדן, הסן ונסאו בקרב טאוברבישופסהיים שנערך ב-24 ביולי. תבוסתן של באדן ווירטמברג הושלמה בקרב ורבאך ושתי הממלכות נכבשו. לאחר מכן תקף מנטויפל את בוואריה והביס את הצבא הבווארי בקרב הלמסטאדט. לאחר מכן הפגיז את וירצבורג ומצודת מריינברג (Festung Marienberg) . ב-22 באוגוסט נחתם הסכם שלום עם הבווארים.
מלחמת צרפת–פרוסיה
בין השנים 1870-1871 השתתף הקורפוס במלחמת צרפת–פרוסיה כחלק מהארמייה הראשונה בפיקוד קרל פרידריך פון שטיינמץ. הקורפוס השתתף בקרב שפיכרן, קרב קולומבי, קרב גרבלוט והמצור על מץ. לאחר המלחמה הוצב הקורפוס במחוז הצבאי השלישי ובסיסו היה במינסטר.
מלחמת העולם הראשונה
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914, היה הקורפוס תחת פיקוד קרל פון איינם. הוא נערך בחזית המערבית במסגרת הארמייה השנייה של קרל פון בילוב. הקורפוס נטל חלק במערכה על הגבולות לרבות קרב שרלרואה, ולאחר מכן השתתף בקרב על המארן. ב-14 בספטמבר הועבר איינם לפקד על הארמייה השלישית ובמקומו מונה למפקד הקורפוס אברהרד פון קלאר. תחת פיקודו של קלאר השתתף הקורפוס במרוץ אל הים ובקרב אראס. ב-29 ביוני 1915 הוחלף קלאר בהרמן פון פרנסואה. הקורפוס השתתף בקרב ורדן, בסוף מאי 1918 לקח הקורפוס שבפיקודו חלק במתקפה של הארמייה השביעית בקטע שבין סואסון לריימס, אך נאלץ לסגת מחמת מתקפת נגד של מדינות ההסכמה. הקורפוס פורק עם סיום המלחמה.
פרויקט מגדלנה
פרויקט מגדלנה (באנגלית: The Magdalena Project) הוא רשת בינלאומית של נשים בתיאטרון עכשווי ואמנויות הבמה הפועל משנת 1983. מטרתו להגביר את המודעות לתרומות של נשים בתיאטרון, ליצור מבנים אמנותיים, כלכליים ורשתות תמיכה, על מנת לאפשר לנשים לעבוד בתחום ולמנף את פעילותן.
רקע
הרעיון לפרויקט נולד בעיר טרוויאנו שבאיטליה בבית קפה במהלך פסטיבל תיאטרון אלטרנטיבי בשנת 1983. במהלכו נוצר דיון אודות המיעוט היחסי של כותבות, יוצרות ובמאיות נשים בין משתתפי הפסטיבל. ג'יל גרינהאל שהשתתפה בדיון הגתה בהשראתו את הרעיון לפרויקט מגדלנה, ובהמשך לכך, באוגוסט 1986 ארגנה את 'מגדלנה 86' - הפסטיבל הבינלאומי הראשון לנשים בתיאטרון עכשווי שהתקיים בקארדיף, ויילס.
פסטיבלים בינלאומיים
החברות הבינלאומית בפרויקט מגדלנה כוללת יחידים (נשים וגברים), איגודי וארגוני תיאטרון וסניפים רשמיים מקומיים ברחבי העולם, אשר ממומנים בידי גופים מקומיים ופועלים אוטונומית. הרשת הלטינו-אמריקאית פועלת מאז 1988 בפסטיבלים בארגנטינה, קולומביה, קובה, פרו וברזיל. בארגנטינה הרשת פעלה בשם 'הדור השני של מגדלנה' מאז 1999. ב-1997 ארגון מגדלנה אוטרואה נוסדה באופן רשמי בניו זילנד ופסטיבל נשים בינלאומי לאומנויות הבמה התקיים בה ב-1999. פסטיבלים נוספים מחוץ לאירופה התקיימו באוסטרליה (2003), ארצות הברית (2005) וסינגפור (2006). בנוסף, פסטיבל הטרנזיט של מופעי נשים מתקיים כל שלוש שנים לערך בתיאטרון אודין, דנמרק, ומאורגן על ידי ג'וליה וארלי, אחת ממקימות פרויקט מגדלנה.
ארגונים ופסטיבלים אחרים הפועלים בזיקה לפרויקט מגדלנה כוללים את גרינלנד פריתיאטר, טיאטרו דלה ראדיצ'י, AMAR, תיאטרון DAH, דאבל אדג' ואחרים.
מיקרוסקופיה ברזולוציית-על
מיקרוסקופיה ברזולוציית-על היא שם כולל לטכניקות המאפשרות קבלת תמונה של מבנים ברזולוציה הגבוהה מהרזולוציה של מיקרוסקופיית אור, אשר מוגבלת על ידי דיפרקציה. המיפוי העדין של מבנים תאיים חושף מידע ביולוגי רב יותר כאשר המבנים אינם מוגבלים על ידי דיפרקציה, ועל כן ניתן לקבל תמונה חדה וברורה יותר, ברמת תתי האברונים.
מיקרוסקופיה ברזולוציית-על מציעה טכניקות שונות כדי להגיע לרזולוציות שבעבר רק מיקרוסקופ אלקטרוני יכול היה להגיע אליהם, תוך כדי יישום של היתרונות השונים בשיטות במערכות ביולוגיות.
ב-2014 קיבלו אריק בציג, ויליאם מורנר וסטפן הל פרס נובל עבור פיתוח שיטות לעקיפת מגבלת דיפרקציית האור למיקרוסקופיה ברזולוציית-על.
רקע
חלק גדול מהידע של תהליכים ביולוגים ברמת התאים ותתי-התאים נבע מהיכולת לתאר אותם בצורה ישירה. בין הטכניקות המיקרוסקופיות השונות, מיקרוסקופיה פלואורוסצנטית היא טכניקה נפוצה בגלל שני יתרונות עיקריים: ניתן לצפות בחלקים ספציפיים של התא בעזרת ניתוח המבנה המולקולרי שלו, ומיקרוסקופיית אור מאפשרת לצפות במבנים תאיים בזמן אמת. בהשוואה לטכניקות הדמיה אחרות כגון מיקרוסקופ אלקטרוני, מיקרוסקופ פלואורסצנטי קונבנציונלי מוגבל על ידי רזולוציה מרחבית נמוכה יחסית, בשל אינטראקציות בין האור הנראה לבין הסביבה הקרובה והעקיפה של האור.
אפשר להסתכל על מיקרוסקופ אופטי כעל מערכת של עדשות המייצרות תמונה מוגדלת של עצם קטן. בתהליך זה, קרני אור היוצאות מכל הנקודות בעצם מתכנסות לנקודה אחת במישור התמונה. עם זאת, דיפרקציה של האור מונעת את ההתכנסות המדויקת של הקרניים, מה שגורם לנקודה באובייקט להיות מתורגמת לנקודה מטושטשת בגודל סופי בתמונה. ההתפלגות התלת־ממדית של עוצמת התמונה של עצם נקודתי נקראת פונקציית ההתפלגות הנקודתית (PSF). הגודל של ה-PSF קובע את הרזולוציה של המיקרוסקופ: כאשר המרחק בין שתי נקודות קטן יותר מהרוחב חצי מקסימום (FWHM) של ה-PSF, תתקבל חפיפה בין תמונות שתי הנקודות הגורמת לאיבוד מידע בתמונה.
ה-FWHM של ה-PSF בכיוון הרוחבי (בציר ה-xy המאונך לציר אופטי) מוערך כ- Δxy ≈0.61λ/NA, כאשר λ הוא אורך הגל של האור, ו NA הוא המפתח הנומרי של המטרה המוגדר כ-NA = nsinα, כאשר n הוא מקדם השבירה של התווך ו- α הוא הזווית של חצי קונוס האור הממוקד היוצא מהמטרה. ה-PSF בכיוון הרוחבי (מישור XY) גדול פי 2–3 מהכיוון הצירי (ציר Z) עבור עצמים עם מפתח נומרי רגיל. כאשר עורכים הדמיה בטווח האור הנראה (λ ≈ 550 ננומטר), עבור מטרה קטנה בעלת מפתח נומרי NA = 1.40 יתקבל PSF בגודל רוחבי שקרוב ל 200 ננומטר וגודל צירי הקרוב ל ל-500 ננומטר. עבור עצמית הגדולים מרזולוציה זו, למשל האיברים והרקמות, מגבלת הדיפרקציה אינה משמעותית, עם זאת, כאשר מתמקדים בתאים, אשר בהם מספר רב של מבנים תת-תאיים הקטנים מאורך הגל של האור ויכולים להגיע למספר ננומטרים, מגבלת הדיפרקציה הופכת להיות מכשול להבנת מבנים אלו. מכאן נבע הצורך לפיתוח טכניקות חדשות המאשרות צפייה ברזולוציה גבוהה יותר.
ישנן שתי קבוצות עיקריות של שיטות:
רזולוציית-על דטרמיניסטית (Deterministic super-resolution): פלורופור – הכימיקל הנפוץ ביותר בשימושים של מיקרוסקופ ביולוגי, מגיב בצורה לא ליניארית לעירור, וניתן לנצל תגובה זו כדי לשפר את הרזולוציה. חלק משיטות אלו כוללות את STED ,SSIM,GSD, ו-RESOLFT.
רזולוציית-על סטוכסטית (Stochastic super-resolution): ההרכב הכימי של מקורות אור מולקולריים רבים מאופיינת בהתנהגות מורכבת, וניתן להשתמש בהם כדי לגרום לפלורופורים שונים לפלוט אור בזמנים שונים, ועל ידי כך להבין את המבנה הפנימי של הדגימה. שיטות אלה כוללות תנודות אופטיים ברזולוציה גבוהה (SOFI), שיטות מיקום מולקולה יחידה (SMLM) – כגון SPDM ,PALM,FPALM,STORM ו- dSTORM.
מיקרוסקופיה ברזולוציית-על באמצעות תבנית עירור מרחבית
בשיטה זו, כדי להגיע לרזולוציה גבוהה יותר מהרזלוציה שמוגבלת על ידי דיפרקציה, משתמשים במאפיינים השונים של תבנית העירור כדי שניתן יהיה לחלץ מהם מידע בסדר גודל קטן שמתורגם לרזולוציית-על. גישה זו נקראת "תבנית עירור מרחבית", הכוללת חלק מהשיטות הבאות:
מיקרוסקופיה בשיטת דיכוי באמצעות פליטה מאולצת
עקרון הפעולה של STED הוצע לראשונה בשנת 1994, ולאחר מכן הוכח בניסוי. עקרון הפעולה הכללי הוא שימוש בלייזר (לייזר STED) כדי לדכא את הזהירה של פלורופורים הממוקמים מחוץ למרכז הפוקוס. דיכוי הזהירה מושג על ידי פליטה מאולצת: כאשר פלורופור מעורר נפגש עם פוטון המתאים להפרשי האנרגיה בין מצב היסוד למצב המעורר, הוא יכול לחזור לרמת היסוד בעקבות הפליטה המאולצת, לפני שמתבצעת פליטה פלואורסצנטית ספונטנית. תהליך זה גורם לדיכוי הזהירה של הפלורופורים. כדי לחדד את התמונה בעזרת שימוש ב-STED, הלייזר צריך להיות בעל תבנית של עוצמה המתאפסת במרכז הפוקוס, ועוצמה גדולה יותר ביתר האזורים. למרות זאת, תבנית זו מוגבלת גם היא על ידי דיפרקציית האור, לכן האפקט של STED לבדו אינו מספיק. המפתח להשגת רזולוציית-על הוא התלות הלא ליניארית של דילול הזהירה בעוצמה של לייזר ה-STED, קרוב למצב הרוויה של הלייזר. אם העוצמה המקומית של לייזר ה-STED גבוהה מרמה מסוימת, תדוכא הזהירה. על ידי הגברת עצמת הלייזר, גדל האזור בו הזהירה מדוכאת, ללא השפעה משמעותית על הזהירה בנקודת הפוקוס, כיוון שבנקודה זו עצמת לייזר ה-STED קרובה ל-0. כתוצאה מכך, ניתן להבחין בזהירה רק באזור קטן סביב נקודות הפוקוס, דבר המשפר את רזולוציית התמונה. גודלו של אזור זה מוגבל על ידי עצמת לייזר הSTED, במקום להיות מוגבל על ידי דיפרקציית האור. בדרך זו ניתן לקבל תמונות ברזולוציות גבוהות, ורמת הטשטוש קטנה.
מיקרוסקופיה בשיטת ההארה התבניתית
בשיטה זו מופעלת תבנית הארה על הדגימה, כאשר התדרים המרחביים של תבנית ההארה מתערבבים עם אלה של הדגימה, וכך תדירויות גבוהות מתורגמות לתדירות נמוכות, אשר ניתנות להבחנה במיקרוסקופ.
ניתן לקבל תבנית ההארה מחזורית על ידי התאבכות של מקורות אור בכיוון הרוחבי, הצירי, או שילוב של שניהם. לאחר קבלת מספר רב של תמונות באמצעות סריקה וסיבוב של תבניות ההארה, ניתן לשחזר את מבנה הדגימה ולקבל תמונה ברזולוציית-על. בגלל שתבנית ההארה עצמה מוגבלת אף היא על ידי דיפרקציית האור, שיפור הרזולוציה במיקרוסקופיית SIM מוגבל לעד פי 2, על ידי שילוב של שני מקורות אור המוגבלים על ידי דיפרקציה. רזולוציה רוחבית של ~ 100 ננומטר ורזולוציה צירית של ~ 300 ננומטר הושגה בשיטה זו.
מיקרוסקופיה בשיטת הארה תבניתית רוויה (Saturated structured illumination microscopy - SSIM) מבוססת על שיטת SIM. עיקרון פעולתה הוא הבאת העצמה הפלואורסצנטית לרוויה, כאשר פלורופור מואר בעצמה גבוה של אור מערר . תחת תנאים אלו, בכל פעם שהפלורופור מגיע לרמת היסוד, הוא מייד קופץ לרמה המעוררת. כתוצאה מכך, כאשר העצמה הפלואורסצנטית של הפלורופור מתקרבת לרוויה, היא כבר לא פרופורציונלית לעצמת האור המערר. ב-SSIM, הדגימה מוארת באור מערר ועצמתי בעל תבנית סינוסיאלית, כך ששיאי תבנית העירור "משוטחים" בעקבות ההגעה לרוויה, כך שבאזורים אילו אין זהירה. לעומת זאת בנקודות האפס של תבנית הארה מתקבלת זהירה בעקבות ירידת הפלורופור לרמת היסוד, וכתוצאה מכך מתקבלת תבנית עירור חדה של אזורים חשוכים, וביניהם פסים דקים מוארים. האפקטים הללו מוסיפים תדרים מסדר גבוה יותר לתבנית העירור. בשיטה זו, הרזולוציה המרחבית כבר לא מוגבלת על ידי עקיפת האור, אלה רק על ידי זמן החיים של הפליטה הספונטנית.
רזולוציית-על בשיטת מיקום מולקולה יחידה
מבנה ביולוגי מוגדר על ידי מיקום המולקולות המרכיבות את המבנה. באופן דומה, תמונה פלואורסצנטית מוגדרת על ידי הקואורדינטות המרחביות של הפלורופורים היוצרים את התמונה. אפשר לנצל זאת, ועל ידי מציאת מיקום הזהירה במדגם ברמת דיוק גבוהה ניתן להגיע לרזולוציית-על. למרות שהתמונה המתקבלת מפלורופור בודד היא נקודה בגודל סופי, קביעת מיקום הפלורופור מהתמונה המתקבלת יכולה להיות מדויקת הרבה יותר מגבול הדיפרקציה, כל עוד התמונה מתקבלת ממספר רב של פוטונים אשר נפלטים מהפלורופור. אפשר להתייחס להרכבת תמונה בעזרת N פוטונים כאל מדידת מיקומם של N פלורופורים, עם אי ודאות המוערך על ידי Δloc≈ Δ/√N כאשר Δloc הוא אי ודאות המיקום, ו-Δ הוא אי ודאות של מדידת מיקום בודדת. קנה מידה זה מאפשר מיקרוסקופיה ברזולוציית-על, אשר לא מוגבלת על ידי דיפרקציית האור. מדידה בדיוק גבוה של מקורות אור, כמו חלקיקים פלואורוצנטים, נפוצה בניסויים ביופיזיקליים, והגיע לרמת דיוק שקרובה ל 1Å(אנגסטרום). דגימה ביולוגית-פלואורוצנטית אופיינת מכילה אלפי, או אפילו מיליונים פלורופורים בצפיפות גבוהה, דבר המקשה על קבלת תמונה ברורה בשיטת ה-SMLM. על ידי שימוש בגשושיות פלואורוצנטיות (פלורופורים) הניתנות לשליטה (photoswitchable probes), היכולות להחליף בין מצב חשוך למצב פולט אור, אפשר לחלק את תמונת הזהירה המתקבלת לתחומי זמן שונים, כך בעיית התמונה החופפת שמתקבלת ממולקולות שונות ניתנת לפתרון. בשיטה זו, מולקולות הנמצאות בתחומי דיפרקציית האור יכולות להיות להיות "מצולמות" בנקודות זמן שונות, כך שעבור מולקולות חופפות, ניתן לצלם מולקולה מסוימת, לאחר מכן "לכבות" את המולקולה ולצלם את המולקולה הבאה, כך שהתמונה הכוללת המתקבלת כבר לא תהיה מוגבלת על ידי החפיפה. בצורה זו קואורדינטות הפלורופורים ממופות, ונבנית תמונה ברזולוציית-על. שיטה זו תוכננה ויושמה באופן עצמאי על ידי שלוש מעבדות, והיא קיבלה את השמות STORM PALM ו- FPALM בהתאמה. שלושת המעבדות השתמשו בתחילה בפלורופורים אשר עשויים מצבעים או חלבונים פלואורסצנטיים המופעלים על ידי אור הדמיה חלש, המפעיל רק חלק קטן מהם. הפרדה זאת מאפשרת שליטה על כמות המולקולות הנמצאות במצב פלואורסצנטי מסוים בזמן נתון, כך שהמולקולות המופעלות ניתנות להפרדה ומיקומם מתקבל. חזרה על התהליך מאפשר למפות את מיקומי הפלורופורים בדיוק רב, ולקבל תמונה ברזולוציית-על.
התקדמויות אחרונות במיקרוסקופיה ברזולוציית-על
בשנים האחרונות נעשתה התקדמות בתחום של רזולוציית-על, המאפשרת יישומים חדשים בדגימות ביולוגיות. ההתקדמות הטכנית הזו התאפשרה באמצעות פיתוח השיטות של הדמיה אופטית ושימוש בפלורופורים בעלי מגוון רחב של תכונות.
הדמיה מרובת צבעים
קבלת תמונה של מבנה ביולוגי חשובה כדי להבין את הפונקציונליות שלו, אך אין זה תמיד מספיק כיוון שתהליכים ביולוגיים רבים מעורבים באינטראקציות בין מבנים ותתי מבנים שונים. אחת מהדרכים להתמודד עם אינטראקציות אלה היא באמצעות שימוש במיקרוסקופיה מרובת צבעים, בה מרכיבים שונים במבנה מסומנים בצבעים שונים. הצבעים השונים בתמונה משמשים כאינדיקטורים לאינטראקציות אפשריות, אך רמת הדיוק בשיטה זו מוגבלת על ידי הרזולוציה של שיטת ההדמיה. הדמיה מרובת צבעים ברזולוציית-על מאפשרת לקדם באופן ניכר את ההבנה של אינטראקציות מולקולריות בתאים.
הדמיה מרובת צבעית בשיטת תבנית העירור המרחבית
הדמיה מרובת צבעים בשיטת STED ניתנת לביצוע באמצעות פלורופורים בעלי דרגת עירור ופליטת אורך גל שונה. כדי לקבל הדמיה מרובת צבעים, יש להשתמש בלפחות שני סוגי פלורופורים. באמצעות שימוש בזוג צבעים פלואורסצנטיים ואלומות לייזר STED, ניתן לקבל הדמיה של קולוקליזציה (Colocalization) בין אשכולות החלבון הסינפטי והמיטוכונדריה, ברזולוציה שמגיעה ל 5 ננומטר. שימושים נוספים בשיטה זו איפשרו לדמות את קרום הממברנה החיצוני של המיטוכונדריה בשלושה ממדים.
הדמיה מרובת צבעית בשיטת ה-SMLM
המפתח להדמיה רב צבעית בשיטת מיקום מולקולה יחידה היא להבדיל בין התכונות של כל אחת מהגשושיות הפלואורסצנטיות המורכבת מהפלורופורים. מלבד פליטה של גל כתוצאה מעירור, אורך הגל המשמש להפעלה יכול לשמש כחתימה של הפלורופורים. לכן הדרישה המוקדמת של הדמיה בשיטה זו היא שהגשושיות הפלואוסנטיות יהיו בעלי אורכי גל שונים עבור עירור, פליטה או הפעלה, דבר המאפשר הבדלה ביניהם. גשושיות אלו נוצרו על בסיס צבעים אורגנים-פלואורסצנטיים מסוג ציאנין. הגשושיות מורכבות מפלורופור "מדווח", שיכול להפוך לחשוך כאשר מעורר על ידי אור ההדמיה, ופלורופור "מפעיל", אשר מאפשר את ההפעלה של הפלורופור ה"מדווח" כאשר מואר על ידי אור באור גל מתאים. צבעי ציאנין בתחומים שונים החל מאדום כהה עד אינפרא-אדום, מתפקדים כ"מדווחים" הניתנים לשליטה, וגם לצבעי הציאנין עבור ה"מפעילים" יש מגוון רחב של אפשרויות, החל מסגול ועד צהוב. שילוב של "המדווחים" וה"מפעילים" יוצר מגוון רחב של גשושיות פלואורצנטיות הנבדלות באורכי גל ההפעלה והפליטה. הדמיה תלת-צבעית של מולקולות DNA, הדמיה דו-צבעית של מיקרוטובולים בתאים והדמיה דו-צבעית תלת-ממדית של מיקרוטובלים ומיטוכונדריה הושגו באמצעות שיטה זו.
הדמיית תאים חיים
אחד מהיתרונות של מיקרוסקופיית אור הוא היכולת ליצור הדמיה של תאים חיים. ישנן שתי דרישות עיקריות כדי לערוך הדמיית תאים חיים: יש לסווג את התאים, ולוודא שרזולוציית הזמן גבוהה מספיק כדי לעקוב אחרי התנועות בתא. השיטות ברזולוציית-על שיושמו עד כה, כוללות את שיטת תבנית העירור המרחבית ושיטת מיקום המולקולה היחידה. שתי שיטות ההדמיה איטיות באופן יחסי. האחרונה כרוכה בהכנסת גשושיות פלואורסצנטיות לתאים חיים, מה שמוסיף אתגר נוסף. עם זאת, מספר רב של חומרים התגלו כניתנים לשליטה על ידי אותות אופטיים, דבר שהקנה גמישות.
בגלל שהרזולוציה בשיטת STED גדולה הרבה יותר מאשר שימוש במיקרוסקופיה קונפוקלית, כך הזמן הדרוש לביצוע סריקה של דגימה גם הוא ארוך יותר בצורה משמעותית. באמצעות הגדלת זמן הסריקה והגבלת שדה התמונה למספר מיקרו-מטרים, הצליחו לצפות בתנועה בראונית של חלקיקים בגודל של מספר ננומטרים בקצב של 80 פריימים לשנייה. לאחרונה הצליחו מדענים לדמות נוירונים בהיפוקמפוס ולהבחין בתנועת שלפוחית סינפטית בודדה ברזולוציה של 60–80 ננומטרים.
הדמיית תאים חיים בשיטת ה-SMLM:
הדמיה ברזולוציית-על בשיטת ה-SMLM גם היא איטית יחסית, כיוון שהתמונה הסופית היא למעשה מפה של מיקומי הפלורופורים שהצטברו על פני מחזורים רבים. הדמיה ברזולוציה גדולה מגבול הדיפרקציה של חלבוני אדהזיה פוקליים(focal adhesion proteins) הושגה לאחרונה. בעזרת שימוש בחלבון פלואורסצנטי הניתן לשליטה באמצעות אותות אופטיים (EosFP), הצליחו לקבל הדמיה ברורה של החלבון פקסילין. רזולציית הזמן אשר הושגה הייתה בין 25–60 פריימים לשנייה, ובמהלך פרק זמן זה, הופעלו כ-103 פלורופורים בכל מיקרומטר מקובע, והושגה רזולוציה של 60–70 ננומטר. לאחרונה הצליחו להכניס חלבון פלואורסצנטי צהוב הניתן לשליטה לתוך תא בקטריה חי, דבר האפשר מעקב אחרי חלבון ה-MreB.
גשושיות פלואורסצנטיות יכולות להקל מאוד על מעקב אחר החלקיקים. בניגוד לניסויים קונבנציונלים של מעקב אחרי חלקיק יחיד, שבו מתבצע סיווג ומעקב רק אחר חלק קטן של המטרות, השימוש בגשושיות הפלואורסצנטיות מאפשרות לעקוב אחר מטרות בצפיפות גבוהה יותר. למרות שניתן להפעיל את הגשושיות רק בחלק קטן של המבנים בזמן נתון, לאחר מחזורי פעולה רבים מתקבלת מפה מפורטת של מסלולי החלקיקים. גישה זו שימשה לבדיקת קיומם של מיקרו-מבנים בממברנה על ידי בחינת תכונות המפה המרחבית של החלבונים בממברנה.
הדמיה תלת־ממדית
מרבית המבנים התאיים הם תלת־ממדיים מטבעם, והיכולת לפענח מבנה תלת־ממדי מוגבלת על ידי המימד בעל הרזולוציה הנמוכה ביותר. מכאן נבע הצורך לפתח שיטות המאפשרות קבלת רזולציית על בשלושה ממדית.
הדמיה תלת־ממדית בשיטת ה-SMLM זו יושמה לראשונה באמצעות שיטת אסטיגמציה למיקום הצירים. בשיטה זו מוכנסת למכשיר עדשה גלילית, המאפשרת פוקוס שונה בכיווני x ו- y. כתוצאה מכך, התמונה המתקבלת מפלורופור יחיד הופכת לאליפטית, דבר המאפשר מדידה בו זמנית של המיקום הצירי שלה מפחיסות האליפסה, ואת המיקום הרוחבי ממרכז התמונה. שיטה זו הגיעה לדיוק רוחבי של ~ 25 ננומטר ודיוק צירי של ~ 50 ננומטר. תיאור מלא של מבנים ביולוגים, לדוגמה הדמיה מלאה של תאי יונקים, הושגו באמצעות שיטה זו.
יישום נוסף של הדמיה תלת־ממדית נעשה על ידי הדמיה על שני מישורים שונים, בהם האור הנפלט מהדגימה מפוצל ומגיע לאזורים שונים במצלמה. אורכי הדרכים השונות בהם עבר האור מאפשרים לקבוע את הקואורדינטות בציר Z, ובכך לקבל תמונה תלת־ממדית.
שיטה נוספת להדמיה תלת־ממדית היא שילוב של STORM עם הנדסת פונקציית ההתפלגות הנקודתית (PSF engineering): צורות ההארה של המולקולות הפלואורסצנטיות הבודדות המתקבלות במהלך הניסוי כוללות בתוכן אינפורמציה תלת־ממדית. שיטה זו כוללת אנליזה חישובית מתקדמת כדי לקבוע את מיקום המולקולות במרחב. בשיטה זו אין צורך לסרוק את נפח הדגימה כדי לקבל תמונה תלת־ממדית.
הרזולוציה האופטית
הרזולוציה האופטית מהווה את היכולת הבסיסית של שיטות המיקרוסקופיה השונות לקבלת תמונת המבנים. ניתן להגדיר אותה כהיכולת להבחין בין שני מקורות נקודתיים קרובים. עבור שיטות תבנית העירור המרחבית, הרזולוציה האופטית מיוצגת על ידי הגודל האפקטיבי של ה-PSF. עבור שיטות ה-SMLM, הדיוק של קביעת מיקום הגשושיות הפלואורסצנטיות הוא העיקרון של מדידת הרזולוציה האופטית.
הרזולוציה האופטית בשיטת תבנית העירור המרחבית:
בשיטה זו, קבלת רזולוציית-על מושגת על ידי יצירת תחום עירור בעל ממדים הקטנים בצורה משמעותית מאשר גבול העקיפה. עבור STED לדוגמה, החדות של ה-PSF נובעת מדיכוי הזהירה של פלורופורים הממוקמים מחוץ למרכז הפוקוס. עם הגדלת עצמת הלייזר, האזור של דיכוי הזהירה מתרחב ומתקרב אל נקודת הפוקוס, אך הפלורופורים בנקודת הפוקוס אינם מושפעים ידי לייזר ה-STED אם עצמת הלייזר נשמרת על אפס בנקודת הפוקוס. באופן תאורטי, ניתן להגיע לרזולוציה מרחבית בלתי מוגבלת אם תבנית דלדול העצמה סביב נקודת הפוקוס אידיאלית.
בפועל, תבנית דילול העצמה היא לא אידיאלית, ויכולה לנבוע ממספר רב של גורמים, המגבילים את רמת הרזולוציה. לדוגמה, עצמת לייזר בנקודת הפוקוס של 1% מעוצמת השיא מאפשרת להגיע לשיפור של עד פי 7 ברזולוציה האופטית לעומת מיקרוסקופיה קונפוקלית, ואילו עבור עצמה של 0.1% בנקודת האפס ניתן להגיע לשיפור של עד פי 20 ברזולוציה. לעצמת הלייזר בנקודת בפוקוס יש חשיבות דומה גם עבור SSIM.
הסיבות השונות שגורמות לתבנית דלדול לא אידיאלית, כוללות פגמים במצב הלייזר, אברציה כדורית הנגרמת ממקדמי השבירה השונים, וגורמים נוספים.
רזולוציה אופטית בשיטת מיקום מולקולה יחידה:
בשיטה זו קבלה של רזולוציית-על מושגת באמצעות בדיקת המיקום של פלורופורים בודדים בדיוק גבוה. מספר הפוטונים הנאספים מכל פלורופור הוא הגורם העיקרי להגבלת הרזולוציה.
דרך קפדנית לאפיין את דיוק המיקום בשיטת ה-SLML הוא באמצעות בדיקת מיקום חוזרת של הפלורופורים הניתנים לשליטה. לחלופין אפשר לקבל את הדיוק מההתפלגות של המיקומים שנמדדו על ידי מספר רב של גשושיות במבנה מוגדר היטב, למשל משטח שטוח המאפשר למדוד את הדיוק בציר Z. עבור צבעי הציאנין, דיוק המיקום אשר התקבל באופן ניסיוני הוא ~ 20 ננומטר לרוחב. לעומת זאת, הרזולוציה התאורטית עבור צבעי ציאנין היא 6 ננומטר. סיבות אפשריות לפער בין הערך התאורטי לערך הנמדד הוא שה-PSF של הפלורופורים אינו פונקציה גאוסית מושלמת, התמונה המתקבלת מפלורופור רוטט אינה סימטרית עקב פליטה הנובעת מהדיפול של הפלורופור, גודלי הפיקסלים השונים במצלמה אינם זהים לחלוטין, יציבות המכשיר, ועוד. אם כן, צריך לקחת מספר רב של גורמים בחשבון בשביל להעריך נכונה את רזולוציית השיטה.
גורמים המשפיעים על הרזולוציה המרחבית
הרזולוציה האופטית, כפי שפורט לעיל, מגדירה את הגבול של המבנה הקטן ביותר בו השיטה יכולה להבחין. כאשר עורכים הדמיה על דגימה ביולוגית, הרזולוציה האפקטיבית מושפעת גם ממספר גורמים נוספים הכוללים את צפיפות המדגם, והגודל הפיסי של הגשושית.
צפיפות המדגם:
במיקרוסקופיה ברזולוציית-על, הרזולוציה האופטית עשויה להתקרב לגודל של המרחק בין גשושיות פלואורצנטיות סמוכות, לכן צפיפות המדגם יכולה להיות גורם המגביל את הרזולוציה המרחבית האפקטיבית. הגבלה זו חלה על כל שיטות המיקרוסקופיה ברזולוציית-על. כאשר מספר המולקולות הממופות בדגימה אינו מספיק, מופיעים פגמים בתמונה, היכולים לגרום, לדוגמה, למבנה רציף להיראות כלא רציף.
ממדי הגשושיות:
גודלה של הגשושית מגביל את האופן שבו התמונה משקפת את המבנה בפועל. לדוגמה, עבור אימונופלואורסצנציה בלתי ישירה (indirect immunofluorescence), קשירת הנוגדנים הראשיים והמשניים  מגדיל את הקוטר של המיקרוטובול מ-25 ננומטר ל-60 ננומטר. הפתרון האולטימטיבי של הבעיה היא שימוש בפלורופורים אורגנים, המגיעים לגודל של ~ 1 ננומטר, כך שהשפעתם על תמונת המבנה פחות משמעותית.
יישומים נוספים במערכות ביולוגיות
בנוסף למבנים ביו-מולקולריים שנבחנו, כגון DNA, שימוש בשיטות התוארו לעיל נעשה גם על מספר רב של מבניים תאיים.
הדגימה הנפוצה בה משתמשים לחקר המיקרוסקופיה ברזולוציית-על הוא שלד התא של יונקים, במיוחד המיקרוטובול. מבנים אחרים של שלד התא שצולמו עד כה כוללים סיבי אקטין של למליפודיום, סיבי ביניים של קרטין, נוירופילמנטים ועוד. הדמיות אלו מדגימות את היכולת של מיקרוסקופיה ברזולוציית-על להבחין ולהבדיל בין סיבים שונים בחלבונים, כמו כן להבין את המבנה התלת-ממדי של שלד התא בתאים של יונקים.
לאברונים שונים, דוגמת הרשתית תוך-פלזמית, ליזוזום ומיטוכונדריה נעשתה הדמיה בעזרת השיטות שתוארו. לדוגמה, בשיטת מיקום המולקולה היחידה, ניתן היה לקבל תמונה ברורה של צורת ההמיספירה של הקלטרין, אשר מופיעים רק ככתמים במיקרוסקופ פלואורסצנטי קונבציואונלי. בעזרת שימוש בשיטת STED ניתן לראות את הצורה החלולה של הממברנה החיצונית של המיטוכונדריה, ואת האינטראקציות שלהם עם המיקרוטובול.
ההדמיות בשיטות השונות של סוגי מבנים תאיים רבים מדגימות את היתרונות הרבים שיש למיקרוסקופיה ברזולוציית-על על פני מיקרוסקופיה קונבנציאונלית.
אסיילום רקורדס
אסיילום רקורדס (באנגלית: Asylum Records) היא חברת תקליטים אמריקאית, שנוסדה בשנת 1971 על ידי דייוויד גפן ושותפו אליוט רוברטס. היא נרכשה על ידי וורנר תקשורת (כיום וורנר מיוזיק גרופ) בשנת 1972, ומאוחר יותר התמזגה עם אלקטרה רקורדס והפכה לאלקטרה/אסילום רקורדס.
כיום, מוציאה החברה בעיקר מוזיקת היפ הופ, יחד עם רוק ומטאל אלטרנטיבי. היא בבעלות, ומופצת על ידי קבוצת וורנר מיוזיק.
הקמה
אסיילום נוסדה בשנת 1971 על ידי דייוויד גפן, ושותפו אליוט רוברטס. שניהם עבדו בעבר כסוכנים בסוכנות ויליאם מוריס, והפעילו לייבל פולק/רוק. בעבר, הם הקימו חברת ניהול משלהם. בזמן שהגישו חוזה הקלטות עבור הלקוח שלהם, ג'קסון בראון, לנשיא אטלנטיק רקורדס, אהמט ארטגון, אמר גפן, "אתה תרוויח הרבה כסף". ארטגון השיב: "למה שלא תפתח חברת תקליטים ואז יהיה לך הרבה כסף?". לאחר מכן, נחתמה עסקה שבה ארטגון יממן את התקציב הראשוני, אטלנטיק רקורדס תפיץ את אסיילום רקורדס, והרווחים יחולקו 50/50.
ההוצאות המוקדמות של אסיילום הופצו על ידי אטלנטיק רקורדס. באותה שנה, החתימה אסילום את ג'ו ג'ו גאן, לינדה רונסטאדט, ג'ון דייוויד סאות'ר, ג'ודי סיל, ג'וני מיטשל וגלן פריי. ב-1972, חתם הזמר-יוצר טום וייטס בחברת התקליטים, והוציא את אלבום הבכורה שלו, Closing Time, ב-1973. אלבומו השביעי והאחרון שפורסם על ידי חברת התקליטים, Heartattack and Vine, יצא ב-1980. הסולן לשעבר של קרידנס קלירווטר רבייבל, ג'ון פוגרטי, חתם בחברה בשנת 1974. ההמראה הגדולה ביותר של החברה הייתה החתמתו של בוב דילן, שהיה בקולומביה רקורדס מאז תחילת שנות ה-60, אך לאחר סכסוך עם החברה, עסק בחיפוש אחר חברת תקליטים חדשה. דילן הקליט שני אלבומים, Planet Waves ואלבום הלייב Before the Flood, שיצאו דרך אסיילום, ולאחר מכן חזר לקולומביה רקורדס, שהוציאה מחדש את שני האלבומים ב-1981.
איחוד עם אלקטרה רקורדס
אסיילום נרכשה על ידי וורנר תקשורת ב-1973, התמזגה עם אלקטרה רקורדס, והפכה לאלקטרה/אסיילום רקורדס. כל אחד משני המייסדים קיבל 2 מיליון דולר במזומן, ו-5 מיליון דולר במניות וורנר תקשורת, ובכך הפכו לשניים מבעלי המניות הגדולים של החברה. גפן כיהן כנשיא ויו"ר אלקטרה/אסיילום רקורדס עד 1975, אז עבר לקולנוע ומונה לסגן יו"ר האחים וורנר. אחת ההחתמות הבולטות של אסיילום לאחר עזיבתו של גפן הייתה וורן זיבון, שהוציא סדרה מצליחה ועטורת שבחים של תקליטים עבור החברה.
בתחילת שנות ה-80, על אף שבשורות זכויות היוצרים באלבומים עדיין נכתב "Elektra/Asylum Records" או "Elektra/Asylum/Nonesuch Records", אלקטרה נעשתה לבולטת יותר מבין שתי החברות, כאשר אסיילום הפכה לחותם משני. באמצע העשור, קראה החברה לעצמה באופן לא רשמי "אלקטרה רקורדס", ובשנת 1989 שונה שמה לאלקטרה אנטרטיינמט. בשלב זה, שאר הפעולות של אסיילום הועברו לרשימת אלקטרה, אם כי הוצאות מחודשות המשיכו להימכר עם החותם של אסיילום עליהן.
פורמט קאנטרי
בשנת 1992, עוצבה אסיילום מחדש כחברת תקליטים למוזיקת קאנטרי, שעדיין פועלת תחת אלקטרה. תחת הפורמט החדש, הוציאה אסיילום תקליטים מצליחים של אמנים כדוגמת אמילו האריס, Brother Phelps, ת'ראשר שיבר, קווין שארפ, בריאן וייט ולילה מקאן. עם זאת, עד סוף העשור, הודות לניהול כושל ומחסור בכספי שיווק, פורק פורמט הקאנטרי של החברה.
פתיחה מחדש
לאחר שהייתה רדומה במשך מספר שנים, קמה אסיילום רקורדס לתחייה ב-2004, כחברת תקליטים מבוססת מוזיקה אורבנית, כאשר חלק מההוצאות שלה הופצו בשיתוף עם וורנר רקורדס, ואחרות דרך אטלנטיק רקורדס. בשנת 2006, העבירה וורנר את אסיילום לפעול תחת קבוצת חברות התקליטים העצמאיות שלהם, שנוצרה, הכוללת גם את איסט ווסט רקורדס וקורדלס רקורדס. בדצמבר 2006, הודיעה אסיילום על החתמתה של להקת ההבי מטאל Sevendust, מאטלנטה, ג'ורג'יה. הלהקה הייתה האמן הראשון שלא מז'אנר ההיפ הופ שהוחתמה בחברה לאחר ההגדרה מחדש. ב-30 במרץ 2009, נשיא ומנכ"ל אסיילום, טוד מוסקוביץ', קודם לנשיא משותף של וורנר רקורדס. לאחר מכן, נותקה אסיילום מקבוצת חברות התקליטים העצמאיות, ופעלה תחת וורנר בין השנים 2009 ל-2013, בטרם הועברה לאטלנטיק. בהמשך, הוחתמו אמנים גדולים נוספים בחברה, כדוגמת סי-לו גרין, ניו בויז ואד שירן. במאי 2012, השיגה חברת התקליטים את הלהיט הראשון שהגיע לראש מצעד הסינגלים הבריטי, הודות ל-"Feel the Love" של להקת רודימנטאל. החברה הושקה מחדש בארצות הברית בשנת 2017, ופועלת בנפרד מהחברה הבריטית.
ג'ק בני
היה אחד הבדרנים המובילים של המאה ה-20 בארצות הברית. הופיע לרוב כקמצן, כנגן כינור גרוע, ונהג לטעון שהוא בן 39 ללא קשר לגילו האמיתי.
היה ידוע בתזמון הקומי שלו וביכולתו לעורר צחוק על ידי ביטוי יחיד או על ידי השהיה רוויית מתח. לתוכניות הרדיו והטלוויזיה שלו מ-1932 עד 1974 הייתה השפעה רבה על ז'אנר הסיטקום.