cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מזבח העולה
ניסיונות לבניין המזבח
בהמשך השנה מכון המקדש בנה מזבח במידות מינימליות ביותר והוסיף אותו לתצוגה הקבועה שלהם בירושלים. מזבח זה אינו כשר להקרבה, מאחר שנגע בו ברזל (על פי אתר מכון המקדש). את המזבח יצר האמן אסף קדרון, והאבנים נלקטו מאזור המזבח בהר עיבל שם בנה יהושע בן נון מזבח בעת כניסתו לארץ.
חנוכת המזבח
לאחר השלמת בנייתו או תיקונו (תלוי בדעות השונות) של המזבח, מקריבים עליו את קרבן תמיד של שחר בפעם הראשונה. הקרבה זו נקראת "חנכת המזבח" משום שהיא "חונכת" את המזבח ו"מרגילה" אותו לעבודתו הסדירה.
במשכן
בארבע הפינות העליונות שלו נשארו, לאחר חקיקת שאר השטח (מכיוון שהציווי הוא "ממנו תהיין קרנותיו", שלא תחוברנה בנפרד), קוביות שנקראו "קרנות" ועליהן ניתן הדם מאותם הקרבנות שדמם מיועד להזרק בחציו העליון של המזבח.
מתיאור עבודת הקרבנות (שמות כט, יא ועוד) עולה שבתחתיתו בלט "יסוד" כמו במזבח העולה המאוחר, שעליו נשפכו שיירי הדם, אחר שנזרק חלקו על גבי גוף המזבח - כל קרבן כהלכותיו.
לפי חלק מהדעות, ה"כרכוב" שמוזכר בסוף פרשת תרומה הוא מעין רשת שקלטה את הגחלים הלוחשות שנפלו מעל גג המזבח.
בבית המקדש השני
מזבח העולה בבית המקדש השני היה בנוי כעין מגדל, שנעשה צר יותר ככל שהוא עולה מן הקרקע. למזבח מספר חלקים:
השימוש במזבח
השימוש העיקרי במזבח היה לצורך הקרבת הקורבנות השונים: דם הקרבנות נזרק על המזבח, ואיברי קורבן העולה, החטאות החיצוניות, קורבנות האשם, קורבנות השלמים והמנחות לסוגיהם הוקרבו על המזבח.
בנוסף נסכי היין והמים נוסכו על גבי המזבח במקום מיוחד.
מדי יום קיימו במזבח את מצוות תרומת הדשן.
בסוכות שימש המזבח לטקס ההושענות והיו מקיפים את המזבח בערבות.
המזבח כמקום מקלט
בספר שמות נאמר: "וכי יזד איש על רעהו להורגו בערמה מעם מזבחי תקחנו למות".
חז"ל הסיקו מלשון הפסוק, שאכן בתנאים אלו אין המזבח מגונן על הרוצח, אך הוא כן מגן זמנית, אם הרוצח מקיים שלושה תנאים:
בכל מקרה אחר, הרוצח נלקח בעל כורחו לבית הדין (או, אם מדובר ברוצח בשוגג שהורשע, גואל הדם רשאי להורגו), אף אם מדובר בכהן הנצרך להפסיק באמצע ההקרבה.
בתקופת מרד אדוניהו נגד שלמה המלך ניסו יואב בן צרויה שר הצבא וגם אדוניהו עצמו (בנפרד) למצוא מקלט בכך שאחזו בקרנות המזבח (מפני שהמזבח הוא בגובה 10 אמות, חייבים ללמוד מכך שאדוניהו החזיק בקרנות מזבח הזהב). אדוניהו ירד מהמזבח בעצמו לאחר ששלמה הבטיח לו שלא יהרוג אותו, בתנאי שלא ימרוד יותר (מאוחר יותר, כאשר אדוניהו הפר את התנאי, שלמה אכן הורה להוציאו להורג) אבל את יואב נאלץ בניהו בן יהוידע להרוג במקום.
בעקבות המקרים האלה נוצר הפתגם "אוחז בקרנות המזבח", כשהכוונה היא למי שמנסה להינצל בכל דרך אפשרית או (סירב לקבל את העונש הנגזר עליו).
כלי המזבח
למזבח העולה היו מספר כלי שרת ששמשו לעבודה השוטפת, שאותם במהלך היום היו שומרים על שולחן ליד המזבח שנקרא שולחן הכלים. הכלים הם:
קלשונות ארד
קלשונות הארד נקראים גם בלשון המשנה צינורות או מגרפות כפי שמוזכר במסכת תמיד. הקלשונות שמשו להעברת הדשן ממערכות האש שהיו קיימות אל התפוח.
צלוחית הזהב וכוס הזהב
בכל יום, בזמן הקרבת קרבן התמיד היו מנסכים את היין בבית המקדש, ובנוסף לכך נסכו את המים בכל יום בחג הסוכות. כדי לנסך את היין השתמשו בצלוחית הזהב, מעין קנקן עשוי זהב, שממנו שפכו את הנוזל אל כוס זהב. בתחתית כוס הזהב היה חור כדי להעביר את היין אל השיתין שבתחתית המזבח.
מחתת הכסף
בעזרת מחתת הכסף היו מקיימים בכל יום את תרומת הדשן, כאשר העבירו את הדשן שעל המזבח אל בית הדשן.
הכלי למנחות
כאשר רצו להקטיר מנחה כלשהי על מזבח העולה היו מכניסים את העיסה אל כלי מיוחד שבו נשמרה המנחה עד שקמצו ממנה והקטירו את הקומץ על האש.
מזרק
המזרק הוא כלי ששימש לזריקת דם הקורבנות על מזבח העולה. בכל פעם ששחטו קרבן זרקו את דמו מעל או מתחת לחוט הסיקרא בעזרת המזרק. המזרק היה כנראה בצורת כוס גדולה, המחוברת למקל, אשר בעזרתו נזרק הדם.
רובן אוסטלונד
קלייס אולה רובן אוסטלונד (בשוודית: Claes Olle Ruben Östlund; נולד ב-13 באפריל 1974) הוא במאי קולנוע ותסריטאי שוודי. סרטיו "פורס מז'ור" (2014) ו"הריבוע" (2017) זכו לשבחי הביקורת ובפרסים רבים, בהם פרס דקל הזהב עבור הריבוע. באופן יוצא דופן הוא זכה בפרס פעם נוספת ב-2022 על סרטו ״משולש העצבות״ (2022). הוא מרבה לספר בראיונות כי הוא נוהג לשאוב השראה מסרטוני יוטיוב.
ביוגרפיה
אוסטלונד נולד בסטיירו, שבגטבורג, שוודיה. הוא החל את הקריירה שלו בשנות ה-90 כבמאי סרטי סקי, ולבסוף המשיך ללמוד בבית הספר לקולנוע בגטבורג, וסיים את לימודיו בשנת 2001. הוא התקבל לבית הספר על סמך סרטי הסקי שלו. יחד עם מפיק הסרטים אריק המנדורף ייסד את חברת ההפקה Plattform Produktion, המפיקה את סרטיו.
ארבעת סרטיו העלילתיים הראשונים שלו היו "The Guitar Mongoloid" (2004), "involuntary" (2008), Play (2011), ו"פורס מז'ור" (2014). הראשון זכה בפרס FIPRESCI בפסטיבל הסרטים הבינלאומי במוסקבה ה-27. סרטו הקצר Incident by a Bank זכה בפרס דוב הזהב לסרט הקצר הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין ה-60 ובפרס חבר השופטים בפסטיבל טמפרה בשנת 2011.
סרטו פורס מז'ור נבחר להתמודד במסגרת "Un Certain Regard" בפסטיבל קאן 2014 שם זכה בפרס חבר השופטים. הסרט היה מועמדה של שוודיה לפרס האוסקר לסרט הזר הטוב ביותר. לאחר שהאקדמיה האמריקאית לקולנוע לא העניקה לו מועמדות ברשימה הסופית, אוסטלונד פרסם סרטון הומוריסטי של תגובתו לפספוס רשימת המועמדות. בשנת 2016 הוא היה חבר בחבר המושבעים במסגרת "Un Certain Regard" בקאן.
בשנת 2017, התחרה סרטו הריבוע בפסטיבל קאן, שם זכה בסופו של דבר בפרס דקל הזהב.
בשנת 2022, סרטו משולש העצבות, בכיכובה של שארלבי דין, העוסק בעולם האופנה והאוליגארכים, זכה גם הוא בפרס דקל הזהב בפסטיבל קאן.
שוודיה באירוויזיון 2022
שוודיה השתתפה באירוויזיון 2022, שהתקיים בטורינו שבאיטליה. זו הייתה השתתפותה ה-61 של שוודיה בתחרות הזמר של האירוויזיון. הנציג והשיר של המדינה לאירוויזיון נבחר באמצעות קדם לאומי בשם "מלודיפסטיבלן 2022", שהופק על ידי רשות השידור השוודית Sveriges Television (SVT).
רקע
קדם לאירוויזיון 2022, שוודיה השתתפה בתחרות האירוויזיון שישים פעמים מאז הופעת הבכורה שלה ב-1958. שוודיה זכתה בתחרות שש פעמים בתחרות: ב-1974 עם השיר "Waterloo" בביצוע של אבבא, ב-1984 עם השיר "Diggi-Loo Diggi-Ley" בביצוע הרייס, ב-1991 עם השיר "Fångad av en stormvind" בביצוע קרולה, ב-1999 עם השיר "Take Me to Your Heaven" בביצוע שארלוט נילסון, ב-2012 עם השיר "Euphoria" בביצוע לורן וב-2015 עם השיר "Heroes" בביצוע מונס סלמרלוב. לאחר ששיטת חצאי הגמר הוצגה בתחרות לראשונה באירוויזיון 2004, פרט לאירוויזיון 2010, שוודיה העפילה לשלב הגמר תמיד. באירוויזיון 2021 ניצח במלודיפסטיבלן הזמר טוסי, עם השיר "Voices". הוא הגיע למקום ה-14 עם 109 נקודות בגמר.
רשות השידור השוודית, Sveriges Television (SVT), משדרת, מפיקה ומארגנת את המלודיפסטיבלן, הקדם השוודי לאירוויזיון מאז 1959.
לפני האירוויזיון
המהדורה הזו של מלודיפסטיבלן כוללת ארבעה מקצים, חצי גמר וגמר. השנה השתתפו בה 28 אמנים ושירים. היא נערכה בין התאריכים 5 בפברואר עד ל-12 במרץ בסטוקהולם, כשכל שלושת המקצים הראשונים נערכו באביצ'י ארנה והמקצה הרביעי התקיים בפרנדס ארנה. בניגוד לשנה זו, האירועים הקודמים של התחרות התקיימו במאלמה, גטבורג, לינקפין, לידקפין, ארנחולדסביק וסטוקהולם. אולם בשל מגבלות מגפת הקורונה בשוודיה הודיעה רשות השידור ב-14 בינואר 2022 כי היא תתקיים בעיר הבירה בלבד.
ב-26 בינואר 2022 פרסמה SVT מספר שינויים בתהליך ההצבעה; בארבעת המקצים התקיימו שני סבבי הצבעה. השיר שקיבל את מספר הנקודות הגבוה ביותר בסיבוב הראשון העפיל ישירות לגמר. לאחר מכן התקיים סבב הצבעה נוסף, שהורכב מקבוצות גיל שונות בשוודיה (3–9, 10–15, 16–29, 30–44, 45–59, 60–74 ו-75 ומעלה). מספר הנקודות שכול קבוצת גיל יכלה להעניק עמד על 1, 3, 5, 8, 10 או 12 – בדומה לשיטת "שתים עשרה הנקודות" של תחרות הזמר של האירוויזיון. השיר שקיבל את מספר ההצבעות הגבוה ביותר בסיבוב השני העפיל גם כן לגמר. שני שירים נוספים שמוקמו במקום השני והשלישי בסיבוב זה עברו לשלב חצי הגמר, שהתקיים ב-5 במרץ.
שלב חצאי הגמר החליף את שלב גלגל ההצלה שהיה נהוג בתחרות לפני 2022. בהגרלה שנערכה ב-1 במרץ 2022 השירים שהגיעו למקום השלישי והרביעי בכל מקצה שובצו בין שמונת המשתתפים בכול חצי גמר. שני השירים שהגיעו לשני המקומות הראשונים בחצי הגמר, העפילו לשלב הגמר. גם בשלב זה נעשה שימוש בהצבעה כל פי קבוצות הגיל. בגמר שולבו הצבעות השופטים עם הצבעות הקהל (בהתאם לקבוצות הגילים), כדי לקבל את תוצאות התחרות.
ב-7 בספטמבר 2021 נבחר אוסקר זיה להנחות את המלודיפסטיבלן כמגיש ראשי, לאחר שהגיש את המקצה השני בתחרות אשתקד. מגישת הרדיו והטלוויזיה פראע עבאדי ראיינה את המתמודדים בשלבים השונים של המופע, והצטרפה להנחות את הגמר לצד זיה. אווה רידברג ויוהאנה נורדסטרם הנחו את מקצה 2 ו-3 בהתאמה כמנחות אורחות. פרשנות באנגלית סופקה על ידי אליביה לה פוידווין ובלה קוויסט בערוץ נפרד ב-SVT Play.
רשימת המשתתפים
ב-27 באוגוסט 2021 פתחה SVT את תקופת הגשת המועמדויות להשתתפות בקדם. המועד האחרון היה ב-17 בספטמבר, והחלק השני של האמנים המועמדים להשתתפות בקדם הורכב מכאלו שהוזמנו במיוחד על ידי רשות השידור השוודית. היא ציינה לאחר מכן כי התקבלו למעלה מ-2,500 מועמדויות, שיבחנו כל ידי ועדה מקצועית בראשות מפיקת הקדם, קארין גונארסון.
המחצית הראשונה של המתמודדים הוכרזה ב-26 בנובמבר 2021, ואילו המחצית השנייה נחשפה ב-1 בדצמבר. בין המשתתפים ניתן למנות את קורניליה יאקובס, ביתו של סולן להקת The Poodles שהתתפה במלודיפסטיבלן בשנים 2011–2012; רובין בנגטסון, נציג שוודיה באירוויזיון 2017; עומאר רודברג, שהתשתתף במלודיפסטיבלן 2017 כחלק מלהקת FO&O וב-2019; יון לונדוויק, נציג שוודיה באירוויזיון 2019 ואנה בריינדול, נציגת שוודיה באירוויזיון 2010.
מקצה 1
המקצה הראשון התקיים ב-5 בפברואר 2022 באביצ'י ארנה שבסטוקהולם. 3,135,000 איש צפו בשידור החי, ו-207,996 הצבעות נשלחו לתוכנת שקלול הנקודות של SVT דרך 92,275 מכשירי סלולרי שונים. עקב תקלה טכנית ההצבעה ביישומון של SVT לא פעלה, ורק ההצבעות הטלפוניות נספרו.
מקצה 2
המקצה השני התקיים ב-12 בפברואר 2022 באביצ'י ארנה שבסטוקהולם. 2,845,000 איש צפו בשידור החי, ו-10,514,804 הצבעות נשלחו לתוכנת שקלול הנקודות של SVT דרך 541,541 מכשירי סלולרי שונים.
מקצה 3
המקצה השלישי התקיים ב-19 בפברואר 2022 באביצ'י ארנה שבסטוקהולם. 2,958,000 איש צפו בשידור החי, ו-9,485,644 הצבעות נשלחו לתוכנת שקלול הנקודות של SVT דרך 556,791 מכשירי סלולרי שונים.
מקצה 4
המקצה הרביעי התקיים ב-26 בפברואר 2022 בפרנדס ארנה שבסטוקהולם. תחילה היה אמור המשדר להתקיים באביצ'י ארנה. אולם הארנה הוזמנה כבר לאירוח הופעתו של תומאס לדין. 2,778,000 איש צפו בשידור החי, ו-8,423,843 הצבעות נשלחו לתוכנת שקלול הנקודות של SVT דרך 534,683 מכשירי סלולרי שונים.
חצאי הגמר
חצאי הגמר התקיימו ב-5 במרץ 2022 בפרינדס ארנה בסטוקהולם. 2,540,000 איש צפו בשידור החי, ו-6,415,609 הצבעות נשלחו לתוכנת שקלול הנקודות של SVT דרך 584,876 מכשירי סלולרי שונים. שמונת האמנים שהגיעו לשלב זה חולקו לשתי קבוצה. מכול קבוה עלו לשלב הגמר שני משתתפים.
הגמר
הגמר התקיים ב-12 במרץ 2022 בפרינדס ארנה שבסטוקהולם. עם תום הקראת הניקוד זכתה קורניליה יאקובס במקום הראשון עם השיר "Hold Me Closer". 3,289,000 איש צפו בשידור החי, ו-22,447,671 הצבעות נשלחו לתוכנת שקלול הנקודות של SVT דרך 1,088,043 מכשירי סלולרי שונים.
באירוויזיון
המהדורה ה-66 של האירוויזיון התקיימה בטורינו, איטליה והורכבה משני חצאי גמר ב-10 במאי וב-12 במאי 2022, ומגמר ב-14 במאי 2022. על פי כללי האירוויזיון, כל מדינה משתתפת, למעט המדינה המארחת וחמש המדינות הגדולות (גרמניה, צרפת, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת), נדרשת להיות אחת מעשר המדינות שיעפילו מאחד משני חצאי הגמר לגמר. ב-26 בינואר 2022 נקבע בהגרלת חצאי הגמר כי שוודיה תופיע בחלק השני של חצי הגמר השני.
לאחר שפורסמו כל השירים המתחרים לתחרות של 2022, סדר השירים לחצי הגמר הוחלט על ידי מפיקי התוכניות ולא באמצעות הגרלה נוספת, כך ששירים דומים לא הוצבו זה ליד זה. שוודיה הופיעה כחמדינה ה-17, לאחר בלגיה ולפני צ'כיה. ב-12 במאי 2022 ביצעה יאקובס את "Hold Me Closer" על בימת חצי הגמר השני של אירוויזיון 2022. עם הקראת התוצאות של שלב זה היא נמנתה בין האמנים שהעפילו לגמר. ב-13 במאי פורסם סדר ההופעות של הגמר, שנקבע פעם נוספת על ידי מפיקי התחרות. שוודיה הופיעה כמדינה ה-20, לפני אוסטרליה ואחרי מולדובה. ב-14 במאי ביצעה יאקובס את שירה בגמר התחרות. היא הגיעה למקום הרביעי עם 438 נקודות (258 מהשופטים ו-180 מהקהל).
יחסי גרמניה–מונטנגרו
יחסי גרמניה-מונטנגרו הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה הפדרלית של גרמניה לבין רפובליקת מונטנגרו.
היסטוריה
ב-1997 השתמש הבונדסוור בנמל התעופה פודגוריצה למבצע ליבל, נגד המורדים האלבנים, המבצע היה המבצע הצבאי הראשון בו נלחמה גרמניה מאז מלחמת העולם השנייה ולא למטרות שמירת שלום. גם גרמניה וגם מונטנגרו שלחו חילות משלוח להילחם במלחמת אפגניסטן כחלק מכוח הסיוע הביטחוני הבינלאומי.
מונטנגרו הציגה את המארק הגרמני כמטבעה הרשמי בשנת 1999 כשעוד הייתה חלק מיוגוסלביה. גם היום משתמשת מונטנגרו במטבע הזהה למטבעה של גרמניה, האירו, כחלק מהיות שתי המדינות בגוש האירו, מונטנגרו משתמשת בעיצוב הגרמני הספציפי לאירו. ממשלת גרמניה ומשרד הכלכלה המונטנגרי נמצאים בקשר מתמיד.
שתי המדינות כוננו את היחסים הדיפלומטיים ב-14 ביוני 2006 לאחר הכרזת העצמאות.
I Believe (שיר של די ג'יי חאלד)
I Believe הוא שיר שהוקלט על ידי המפיק המוזיקלי האמריקאי די ג'יי חאלד, בהשתתפות הזמר/ת האמריקאי/ת דמי לובאטו. האמנים כתבו את השיר יחד עם דניסיה אנדרוז ובריטני קוני, כשההפקה נעשתה על ידי חאלד. הוא יצא לאור על ידי חברת התקליטים אפיק רקורדס ב-7 במרץ 2018, כסינגל השלישי מהפסקול לסרט "קמט בזמן" משנת 2018.
רקע וכתיבה
לובאטו דיבר/ה על השיר לראשונה ב-20 בפברואר 2018, וכתב/ה בטוויטר: "אהההה!! אני כל כך מתרגש/ת לספר לכם סוף סוף שהשיר החדש שלי ['I Believe'] עם [די ג'יי חאלד] יהיה בפסקול של דיסני ['קמט בזמן']", תוך פרסום קטע מתוכו. ב-6 במרץ 2018, פורסמה לראשונה תצוגה מקדימה של הקליפ שלו ב"בוקר טוב אמריקה".
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר בוים על ידי במאית הווידאו קליפים האמריקאית האנה לוקס דייוויס, שביימה עבור לובאטו את הקליפים של השירים "Cool for the Summer", "No Promises", "Sorry Not Sorry", "I Love Me" ו-"OK Not to Be OK". הקליפ מציג את חאלד ולובאטו, כשהם שרים את השיר במקומות שונים ברחבי העולם.
נכון לאוקטובר 2021, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-17 מיליון צפיות.
Burnin' Up
"Burnin 'Up" (בעברית: נשרף) הוא הסינגל הראשי של אלבום האולפן השלישי של להקת הפופ-רוק האמריקאית, האחים ג'ונאס, A Little Bit Longer, שיצא לאור רשמית דרך רדיו דיסני ב-19 ביוני 2008 כמו גם בתחנות רדיו אחרות, וב-iTunes ב־20 ביוני 2008. בבריטניה הוא יצא לאור כצד א' וצד ב' עם "When You Look Me in the Eyes". הסינגל היה ללהיט באמצעות הורדות דיגיטליות, והגיע למקום החמישי בבילבורד הוט 100, והפך לסינגל הראשון של הלהקה שנכנס לחמישייה הפותחת בארצות הברית ובעבר היה השיר המצליח ביותר של הלהקה עד שיצא "Sucker" בשנת 2019. השיר כולל השתתפות של הראפר האמריקאי ביג רוב.
רקע ולחן
הלהקה ביצעה לראשונה את השיר הזה בסיבוב ההופעות "When You Look Me in the Eyes Tour" וכן במשחקי ערוץ דיסני לשנת 2008. סיבוב ההופעות הקיצי שלהם, ששמו היה "Burnin' Up Tour", נקרא על שם שיר זה. השיר כולל גם ראפ של שומר הראש שלהם, רוברט "ביג רוב" פיגנס.
באנטרטיינמנט ויקלי נמסר כי השיר. ניק ג'ונאס גם הצהיר כי השיר הוא
תגובות המבקרים
מגזין טיים כינה מיקם את השיר במקום השישי ברשימת "השירים הטובים לשנת 2008". השיר ספג לביקורת על הדמיון לפזמון השיר "Makes Me Wonder" מאת מארון 5.
וידאו קליפ
הקליפ של "Burnin' Up" שודר לראשונה לאחר שידור הבכורה של "קאמפ רוק" בערוץ דיסני ב-20 ביוני 2008. בסרטון הקריאו האחים תסריט פוטנציאלי לווידאו ודמיינו כיצד הקליפ יתרחש, בו הם מצטיירים ככוכבי אקשן. ניק בתפקיד ג'יימס בונד, ג'ו כפארודיה של סאני קרוקט, וקווין בתפקיד מאסטר קונג פו. הקליפ כלל הופעות של סלינה גומז, דייוויד קאראדין ודני טרחו. את הקליפ ביימו ברנדן מלוי וטים וילר. הקליפ היה מועמד לפרס הווידאו קליפים של MTV לקליפ השנה ולקליפ הפופ הטוב ביותר בטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2008, אך שניהם הפסידו לבריטני ספירס והקליפ לשיר "Piece of Me".
פאנצר 38(t)
פנצר 38(t) (בגרמנית: Panzerkampfwagen 38(t)) היה טנק קל שפותח בצ'כוסלובקיה בשנת 1938.
הטנק, אשר כונה Lehký Tank vzor 38 (טנק קל דגם 38) בשרות הצ'כוסלובקי, היה טנק מתקדם מאוד לתקופתו, בעל ביצועים מצוינים, חימוש כבד, ואמינות מכנית יוצאת דופן. עם סיפוח צ'כוסלובקיה לגרמניה הנאצית ב-1938 עברו כל הכלים לשירות הצבא הגרמני. בשרות הצבא הגרמני קיבל הטנק את השם פנצר דגם 38 כאשר האות t מסמלת tschechisch, צ'כוסלובקיה בגרמנית.
הטנק נותר בייצור סדרתי עד 1942, ושימש בסיס למגוון רחב של כלי רק"מ גרמניים בהם משחיתי טנקים ותותחים מתנייעים, כדוגמת המארדר 3 ויאגדפנצר 38(t) הצר.
נרסס
נַרסֶס (ביוונית: Ναρσής, בארמנית: Նարսես; 478 – 573) היה מצביא ביזנטי, וביחד עם בליסאריוס מגדולי המפקדים בצבאו של יוסטיניאנוס הראשון בתקופת הכיבוש הרומי של איטליה. נרסס היה גם סריס.
ביוגרפיה
נרסס נולד בסביבות שנת 478 במזרח ארמניה למשפחת אצולה מקומית. לא ידוע הרבה על ראשית חייו של נרסס או איך נהפך לסריס, נרסס מוזכר על ידי ההיסטוריון פרוקופיוס בפעם הראשונה בשנת 530, והוא מוזכר כמקורבו של הקיסר יוסטיניאנוס ואדם אשר עסק בכספי הקיסר ובתשלומים מאוצר הקיסרות. הוא עלה בסולם הדרגות, והפך לפטריק. במהלך מרידת ניקה, לאחר שקבוצות הכחולים והירוקים הכתירו אדם בשם היפאתיוס לקיסר, הורה נרסס על ידי יוסטיניאנוס ואשתו תאודורה לשחד את הכחולים להילחם נגד הירוקים אשר הכתירו את היפאתיוס שהיה תומך שלהם, בזמן שיוסטיניאנוס היה תומך של הכחולים. שוחד זה עזר ביצירת קרע במורדים וזמן קצר לאחר מכן, כוחותיו של יוסטיניאנוס הביסו את המורדים, והיפאתיוס הוצא להורג. לאחר מרידת ניקה קיבל נרסס פיקוד על כוח ביזנטי אשר נשלח לתמוך בכוחותיו של המצביא בליסאריוס אשר נשלח על ידי יוסטיניאנוס לעבר איטליה על מנת להחזיר שם את השלטון הרומאי. הצבא הגיע ביוני 538, ככל הנראה לאנקונה, וכלל בערך 7,000 חיילים (כל צבא שעליו פיקד נרסס היה מורכב מעמים מגוונים מאוד). פרוקופיוס תיאר אותו כ"נלהב ונמרץ יותר מאשר היה מצופה מסריס". נרסס נפגש עם בליסאריוס בפרמו, שם נערכה מועצת מלחמה. המועצה דנה במה שצריך לקרות ברימיני שעמדה ליפול לידיים אוסטרוגותיות ועם מפקד הכוחות, יוחנן. נרסס העיר שיוחנן כבר נענש על "טיפשותו" ושאם הגותים ייקחו את רימיני אז זה יכול לשנות את מצב המלחמה. בליסאריוס ונרסס הובילו כוח של חיילים דרך מסלולים הרריים כדי לרדת לרימיני מכיוון צפון מערב.
יוחנן היה חייב את תודתו לנרסס על ששכנע את בליסאריוס להציל את כוחותיו, ועל פי פרוקופיוס, "ומאז החלו שני האנשים האלה [בליסריוס ונרסס] להתייחס זה לזה בחשדנות רבה." במהלך חודשי הסתיו והחורף של 538–39, הצבא באיטליה חולק לשתיים, בין בליסאריוס לנרסס. יוסטיניאנוס בעצמו שלח מכתב לבליסאריוס, שקבע כי "לא שלחנו את נרסס לאיטליה כדי לפקד על הצבא; כי אנו מאחלים שבליסאריוס לבדו יפקד על כל הצבא בכל דרך שנראית לו הטובה ביותר, וזה חובת כולכם ללכת אחריו לטובת המדינה". אולם הפיצול בצבא נשאר והעיר מילאנו נפלה בגלל פיקוד המחולק. נרסס הוחזר לקונסטנטינופול, אך לא בבושת פנים, שכן הוא הורשה לשמור על כמה מהשומרים הברברים שלו.
לאחר שנזכר, נראה שנרסס איבד "שום מכוחו בחצר הקיסר, ונשאר המשרת והשר האמין ביותר של הקיסר ואשתו". במשך שתים עשרה השנים הבאות, 539–551, יש התייחסות היסטורית מועטה לנרסס ונראה היה שהוא עבד יותר מאחורי הקלעים. בשנת 545, יוסטיניאנוס שלח את נרסס לשליטי ההרולי, כדי לגייס חיילים לצבא הביזנטי מאחר שהיה פופולרי בקרב אותה אומה.
נרסס היה פעיל מאוד גם ברדיפתו של יוסטיניאנוס נגד הפגאניזם. בסביבות שנת 535 שלח אותו הקיסר לפילה שבמצרים, שם היה עדיין פעיל מקדש של איזיס, כדי להשמיד את הכת, נרסס כלא את הכוהנים ובזז את המקדש. זמן קצר לאחר מכן, הבישוף המקומי תיאודור המיר את המקדש לכנסייה.
החזרה לאיטליה
בשנת 551 נשלח נרסס חזרה לאיטליה לאחר שבליסאריוס פוטר עקב כישלונו בהדיפת כוחות האוסטרוגותים אשר כבשו שטחים נרחבים מאיטליה, באיטליה השיג נרסס את הניצחונות הגדולים ביותר שלו. גרמנוס, בן דודו של הקיסר, מונה על ידי יוסטיניאנוס לסיים את מה שהחל בליסאריוס עשור קודם לכן. אולם בדרכו לאיטליה בשנת 550 חלה גרמנוס ומת בפתאומיות. נרסס מונה למפקד החדש של הצבא, קיבל פיקוד עליון וחזר לאיטליה. היסטוריונים רבים מאמינים שנרסס הופקד בשל זקנתו, כך שלעולם לא יוכל למרוד בהצלחה ביוסטיניאנוס.
הנכס הגדול ביותר של נרסס שעזר בתפקידו החדש הייתה גישתו למשאבים הכספיים של הקיסר. עם האוצר, נרסס הצליח לצבור בין 20,000 ל-30,000 חיילים. נראה שגם נרסס מצא חן בעיני רבים מחייליו, שכן הוא התייחס אליהם "טוב במיוחד". פרוקופיוס דיווח כי נרסס בנה צבא שבדרישת האנשים והנשק היה "ראוי לאימפריה הרומית". הצבא שיקף רבים מצבאותיו הקודמים של נרסס, בכך שרוב החיילים היו ברברים.
לנרסס לקח יותר משנה להגיע לאיטליה לאחר מינויו, שכן כל צבאו עשה צעדה ארוכה לאורך חופי הים האדריאטי. טוטילה המלך האוסטרוגותי שלט בים של מזרח איטליה ופגע בספינות אספקה ​​שיצאו להפליג לצבאו של נרסס. יוחנן מסלונה הוביל 38 ספינות וולריאנוס הפליג עם 12 כדי לפגוש את הכוח של טוטילה, והכוחות הביסו את האוסטרוגותים.
היו מספר סיבות לכך שהצעידה של נרסס הייתה איטית מאוד. טוטילה שיגר כוחות שונים כדי להפעיל טקטיקות עיכוב והפרנקים היו אויבים של בעלי בריתו של נרסס הלומברדים, ולא אפשרו מעבר חופשי. פרוקופיוס הצהיר כי נרסס היה "מבולבל לחלוטין", אך יוחנן הכיר את החלק הזה של איטליה וייעץ לו כיצד להמשיך. באמצעות עצה זו, הצליח נרסס להגיע לרוונה ללא התנגדות. טוטילה אולי האמין שנרסס עומד לבוא מהים, כי משם הגיעו כל הפלישות הקודמות.
קרב טגינאה
נרסס שלח הודעה לטוטילה ונתן לו הזדמנות להיכנע, או לתת את תאריך היום שבו יתקיים הקרב. פרוקופיוס ציטט את תגובתו של טוטילה, "בסוף שמונה ימים תן לנו להשוות את כוחתנו". נרסס לא הלך שולל בתגובתו והעדיף שכוחו יהיה הגנתי במפגש עם טוטילה, שכן צבאו היה גדול מזה של טוטילה. הקרב היה הניצחון האולטימטיבי של נרסס, וקבע את הערכת כישרונותיו הצבאיים כלא נחותים מאלה של בליסאריוס.
טקטיקות
הצלחתו הגדולה של נרסס בקרב טגינאה הגיעה מפיזור כוחותיו לפני תחילת הקרב. נרסס סידר את חייליו במערך "בצורת חצי סהר" עם חיל רגלים בעיקר באמצע, ולצדם קשתים. חיל הרגלים היו למעשה פרשים ברברים, מכוון רבים מהגותים חשבו שחיל רגלים טיפוסי הוא שברירי ויברח כשיתקפו.
בצדי הסהר הוצבו קשתות ברגל, וזה איפשר להם להשמיד את הפרשים הגותיים. נרסס הציב חלק ניכר מהפרשים שלו בצדדים של חיל הרגלים. בדרך כלל הפרשים היו נמצאים מאחורי המרכז, והם לא נועדו לסייע לאף אחד מהכוחות הנאבקים. במקום זאת הם שימשו להתקפת פתע על הגותים. נרסס ידע שטוטילה ינצל את היתרון של תקיפת המרכז ה"חלש", ולכן אפשר לנרסס להשמיד לחלוטין את הצבא האוסטרוגותי. פרוקופיוס אמר ש"טוטילה הורה לכוחותיו להילחם בחניתות, מכיוון שחשב שמכה מהירה תנצח בקרב."
טוטילה שלח גל אחר גל של חיילים, שהפכו לא מאורגנים בגלל מטר החצים, וכשהם פגשו את חיילי הרגלים שירדו הם נשברו לחלוטין. חיל הרגלים הגותי אף פעם לא עסק בלחימה ממשית מכיוון שהם היססו להתקדם מספיק רחוק כדי להיות יעילים בפועל. הם הוחזקו בחלק האחורי של ההתקדמות, מחשש שהפרשים של נרסס יעקפו אותם מהגבעה. לבסוף, חיל הפרשים של טוטילה נדחף לאחור אל קו חיל הרגלים, ונרסס הסתער עם פרשיו. במהלך הנסיגה הפרשים וחיל הרגלים הגותים התערבבו.
טוטילה עצמו נהרג בקרב זה ופרוקופיוס סיפר שתי גרסאות לגבי גורלו של המלך האוסטרוגותי. בראשון, טוטילה שרד בתחילה את הקרב ונמלט משדה הקרב עם חמישה מאנשיו בלבד. אסבד, מנהיג הגפידים, עקף אותו ודקר את טוטילה עם חניתו. הגופה נלקחה מיד לכפר קפרה שם נקברה בחיפזון. בגרסה השנייה, טוטילה נפצע אנושות בגל הראשון, שנפגע על ידי קשת. הגרסה הראשונה מקובלת יותר על ידי היסטוריונים, שכן מאוחר יותר חשפה אישה גותית היכן נקברה טוטילה והגופה הוצאה מהקבר וזוהתה.
רומא
נרסס צעד לרומא לאחר קרב טגינאה ונאלץ לנהל מצור קצר על העיר. נרסס תקף את העיר בצד אחת עם קבוצה גדולה של קשתים, בעוד יוחנן תקף את החלק השני של החומות. מרומא, נרסס פעל לסלק את כל הכוחות האוסטרוגותיים שנותרו באיטליה. המשימה הבאה שלקח על עצמו נרסס, הייתה לקחת את האוצר של טוטילה שהוחזק בקימה. גם פרוקופיוס וגם אגתיאס כתבו על חוזק המבצר בקומאי. פרוקופיוס כינה אותה, "מבצר חזק ביותר", ואגתיאס הכריז שהיא "מבוצרת היטב".
מכיוון שחלקים מהצבא נשלחו לכל רחבי הארץ לטפל בטיאה (בנו של טוטילה, והמלך הגותי החדש), נשלח כוח ניכר לקמפניה כדי לכבוש את קימה. טיאה הלך בעקבות הדוגמה שהציב נרסס בצעדתו לאיטליה וצעד סביב הצבא הקיסרי. לאחר התכתשויות קטנות בין הכוחות במשך כמעט חודשיים, טיאה נסג אל ההרים. הם תמרנו אל מונס לקטריוס, שם התמודדו עד מהרה מול מוות מרעב.
קרב מונס לקטיריוס
טיאה הוביל את ההסתערות לעבר נרסס. פרוקופיוס סיפר שבכל פעם שהמגן שלו התמלא בחצים, הוא קיבל מגן חדש. לבסוף, כאשר חנית פגעה במגן שלו, הוא ניסה להחליף מגן אך נדקר על ידי חייל. החייל חתך את ראשו כדי להציג בפני הגותים שמלכם מת, אבל במקום לאכזב את הגותים, זה המריץ אותם להילחם ליום נוסף. היום השני היה דומה ליום הראשון, כאשר הגותים הסתערו ונלחמו ברגל, תוך שימוש מועט בטקטיקות. לבסוף, הגותים שלחו כמה מהקצינים שלהם לנרסס שאמרו שהם ייכנעו אם יורשו לעזוב את הארץ בשלום. נרסס קיבל את תנאי הכניעה הללו.
בריסטול 407
בריסטול 407 (באנגלית: Bristol 407) היא מכונית קופה יוקרתית, 2 דלתות, מתוצרת יצרנית המכוניות הבריטית בריסטול אשר יוצרה בין השנים 1961–1963. בסך הכל יוצרו 88 יחידות, אשר אופיינו על ידי מנוע V8 של חברת קרייזלר.
בריסטול 407 היה הדגם הראשון שיוצר על ידי חברת בריסטול לאחר שנפרדה מחברת התעופה בריסטול אירופליין.
מודל היהלום
מודל היהלום הוא מודל כלכלי שהוצע על ידי מייקל פורטר בשנת 1990, שמציע הסבר לאופן שבו נוצר יתרון תחרותי של מוצרים ותעשיות מסוימות דווקא במדינות או אזורים מסוימים. המודל תורם בהשוואת מדינות או אזורים גאוגרפיים גדולים בסביבה תחרותית גלובלית.
יתרונות מדינות מסורתיות
בגישה המסורתית, התאוריה הכלכלית מזכירה את הגורמים הבאים על היתרון היחסי של אזורים או מדינות:
מכיוון שחמישה גורמים אלו בקושי יכולים להיות מושפעים, הזדמנויות כלכליות לאומיות משתלבות בראייה פסיבית (נרכשים).
אשכולות (Clusters)
לדברי פורטר, צמיחה תעשייתית מתמשכת לעולם לא נבנתה על גורמים נרכשים בסיסיים שתוארו לעיל. יתרה מזאת, שפע של גורמים אלה עשויים לערער את היתרון התחרותי. הוא מציג מושג ("קונספט") הנקרא "אשכולות" או קבוצות של חברות הדדיות, ספקים, תעשיות קשורות ומוסדות הצומחים במקומות מסוימים.
אשכולות אלה הם ריכוזים גאוגרפיים של חברות מקושרות, ספקים מומחים, נותני שירות ומוסדות השותפים לתחום מסוים. הם גדלים במקומות שבהם קיימים די משאבים וצבר של יכולות ומשיגים סף קריטי, מספקים לו עמדת מפתח בפעילות של ענף כלכלי מסוים עם יתרון תחרותי בר קיימא מכריע על מקומות אחרים או אפילו עליונות עולמית בתחום זה. פורטר טוען כי אשכולות אלו יכולים להשפיע על התחרות בשלוש דרכים:
כמה דוגמאות ידועות של אשכולות: ארצות הברית – עמק הסיליקון (מחשבים), הולנד – רוטרדם (לוגיסטיקה), הודו – בנגאלור (מיקור חוץ של תוכנה), ארצות הברית – הוליווד (סרטים), צרפת – פריס (אופנה).
לדברי פורטר, ככלל היתרון התחרותי של מדינות היא תוצאה של 4 גורמים מקושרים מתקדמים ופעילות תוך ובין ארגונית בין חברות באשכולות אלו. אלה יכולים להיות מושפעים בדרך פרו אקטיבית על ידי הממשלה.
החברה האורניתולוגית של המזרח התיכון
החברה האורניתולוגית של המזרח התיכון (באנגלית: Ornithological Society of the Middle East, בראשי תיבות OSME) הוא מועדון צפרות ואורניתולוגיה שבסיסו בבריטניה לאנשים המתעניינים בעופות של המזרח התיכון, הקווקז ומרכז אסיה. המועדון הוקם באפריל 1978 כארגון יורש לאגודת הצפרות של טורקיה, ובשנת 2001 הורחב גם לאזור מרכז אסיה והקווקז.
מודל היהלום
היתרון התחרותי של אומות
פורטר הציג מודל זה בספרו: "היתרון התחרותי של האומות" (1990), אחרי מחקר על עשר מדינות מהמובילות במסחר. הספר היה התאוריה הראשונה של תחרותיות המבוססת על הגורמים פרודוקטיביים שבהם חברות מתחרות, במקום יתרונות השוואתיים מסורתיים, כגון משאבי הטבע וכח העבודה.
החברה האורניתולוגית של המזרח התיכון
בין היתר, OSME מפרסם את כתב העת "Sandgrouse".
מדינות חברות
הטריטוריות הבאות הן האזורים במזרח התיכון בהן OSME פעיל:
קרייזלר וליאנט VJ
קרייזלר וליאנט VJ (באנגלית: Chrysler Valiant VJ) היא מכונית סלון מתוצרת יצרנית הרכב קרייזלר אוסטרליה ("Chrysler Australia" ) (שם רשמי: "FCA Australia",שם מלא: "Chrysler Australia Ltd / FCA Australie"), חברת בת של קבוצת קרייזלר, אשר יוצר בין אפריל 1973 ועד ספטמבר 1975.
סך הכול יוצרו 90,865 יחידות.
מרכז הכדורסל חימקי
מרכז הכדורסל חימקי (ברוסית: Баскетбольный центр Химки ובשמו המלא: "מרכז הכדורסל חימקי של מחוז מוסקבה", Баскетбольный центр «Химки» Московской области ; בעבר היה ידוע בשם "היכל הספורט נובטור", Дворец Спорта Новатор) הוא מתקן ספורט רב-תכליתי הממוקם בעיר חימקי שבמחוז מוסקבה, רוסיה. אולם הכדורסל, שמכיל 3,500 מקומות ישיבה, משמש כאולמה הביתי של קבוצת הכדורסל המקומית, חימקי מוסקבה, המשחקת בליגה המאוחדת וביורוליג.
המתקן המשופץ והמודרני משמש לאירועי ספורט מקומיים ובינלאומיים שונים, וכן כאולם הקונצרטים. ב-14–15 באפריל 2012, האולם אירח את ה"פיינל פור" של היורוקאפ.
למטייל
למטייל היא רשת ביגוד וציוד ישראלית למטיילים ואתר הטיולים הגדול בישראל, העוסק גם במתן שירותים לטיולים ולפעילויות פנאי. הרשת מונה, נכון לשנת 2022, 26 סניפים ברחבי הארץ מהצפון ועד הדרום, ומפעילה סוכנות ביטוח נסיעות ומועדון חברים שבו למעלה מ-360,000 חברים. למטייל היא גם בעליו של אתר האינטרנט למטייל בחו"ל ולמטייל בישראל (לשעבר "טיולי") המספק מידע על מסלולים, אטרקציות והזמנת חופשות בארץ ובחו"ל.
היסטוריה
למטייל נוסדה בשנת 1979 על ידי יובל לימון, והייתה מהראשונים להתייחס לתופעת התרמילאות הישראלית, שהייתה בראשיתה. החנות הראשונה של הרשת הוקמה באזור כיכר מסריק בתל אביב, ובשנת 1982 היא הועברה לדיזנגוף סנטר בעיר. בתחילת הדרך עסקה למטייל גם ביצור מוצרים לתרמילאים אולם עד מהרה ויתרה על פעילות זו והתמקדה בתחום הקמעונאות.
בשנת 1987 הצטרף ערן נאור כשותף ומנכ"ל משותף להנהלת החברה. בשנת 1993 הוקמה החנות השנייה של הרשת בקניון לב המפרץ בחיפה, וארבע שנים מאוחר יותר נוספה חנות שלישית – בנחלת השבעה בירושלים.
בשנת 1999 הוקם אתר האינטרנט של החברה, ובין השנים 2000–2006 נפתחו תשע חנויות נוספות: ברעננה, ראשון לציון, ירושלים -תלפיות, חיפה-קניון חורב, רמת השרון, נתניה, באר שבע, צומת ביל"ו ובפתח תקווה.
בשנת 2007 הוקם מרכז שלג, חנות לציוד סקי וסנובורד, בפתח תקווה. בשנת 2008 נפתחו חנויות נוספות בראשון לציון מערב, מודיעין ובאשדוד, ובשנת 2010 נוספה החנות בנס ציונה.
בשנת 2011 הוקמה חנות למטייל בכפר סבא. כניסת "דקטלון" לשוק הישראלי והמכירות אונליין החלישו את הרשת ובתגובה מתכנן בעליה צעדי התייעלות כמו הקטנת גודל החנויות והגדלת מגוון המוצרים באתר המכירות. צעד זה הגיע רגע לפי שהקורונה השביתה את רוב המשק למעל לשנה וכנראה היוותה את הגורם להצלחת רשת החנויות גם בתקופה זו. כיום הרשת נמצאת בצמיחה מחודשת ופתחה בשנת 2022 שלושה סניפים חדשים (באר שבע, כפר סבא, ראשון לציון) עם צפי לפתיחת סניפים נוספים בשנים הקרובות.
בשנת 2021 נפרץ והושבת, אתר למטייל על ידי קבוצת האקרים הנקראים "Sharp Boys". צוות ה-IT של למטייל זיהה את המתרחש, הוריד את האתרים מן האוויר ובלם את שרשרת הנזק במהירות.
משה פרנקפורטר
הרב ד"ר משה "מאברו" פרנקפורטר (בקרואטית: Moše "Mavro" Frankfurter; 15 במאי 1875 הולשוב, מוראביה, האימפריה האוסטרו-הונגרית – 1941, יאסנובאץ, המדינה העצמאית של קרואטיה) היה הרב הראשי של קהילות באניה לוקה, דארובאר ובהמשך וינקובצי אשר בממלכת יוגוסלביה עד לתקופת השואה. נרצח במחנה ההשמדה יאסנובאץ.
קורות חייו
משה פרנקפורטר נולד בהולשוב, מוראביה לדוד וקתרינה, נצר למשפחת רבנים. בשמו הפרטי נקרא גם: מאברו, מוריץ ומאוריציוס. הוא רכש השכלה אקדמית תאולוגית בברלין ובה הוסמך לרבנות. הוא כיהן במשרת רב ראשי בערים באניה לוקה ודארובאר וב-1914, מונה לרב הראשי של וינקובצי. בנוסף לכהונתו כרב הועסק הרב פרנקפורטר כמורה בבית ספר התיכון שבעיר. הוא נישא לרבקה - מיצה (קרואטית: Mica) ולזוג נולדו שלושה ילדים: דוד, אברהם (1906 - 1973) ורות. דוד פרנקפורטר נודע בכך שהתנקש בחייו של מייסד סניף התנועה הנאצית בשווייץ.
ב-1941, לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית הוחל ברדיפות יהודים. הרב משה פרנקפורטר עבר התעללות קשה מצד חיילי הצבא הגרמני. בהמשך אותה השנה גורש למחנה ההשמדה יאסנובאץ ושם נרצח.
סטיב סיסולאק
סטיב סיסולאק (באנגלית: Steve Sisolak; נולד ב-26 בדצמבר 1953) הוא איש עסקים ופוליטיקאי אמריקאי מהמפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל נבדה בין השנים 2019–2023. הוא המושל הדמוקרטי הראשון במדינה מאז שנת 1999.
ביוגרפיה
סטיב סיסולאק נולד במילווקי שבויסקונסין ב-26 בדצמבר 1953 למשפחה ממוצא צ'כי. יש לו תואר ראשון ושני במנהל עסקים. החל משנת 1999 סיסולאק כין בוועדות ציבוריות שונות בנבאדה, ובהן הוועדה לחיוך והנהלת מחוז קלארק.
ב-22 ביוני 2017 הכריז על כוונתו להתמודד לתפקיד מושל נבדה. ב-12 ביוני 2018 הוא זכה בפריימריז הדמוקרטיים. ב-6 בנובמבר זכה בבחירות לתפקיד עם כ-49.4% מהקולות. בין הגורמים שתמכו בו במהלך המירוץ היו נשיא ארצות הברית לשעבר ברק אובמה וסגנו ג'ו ביידן, קתרין קורטז מסטו, מועדון סיירה והקמפיין לזכויות אדם.
הדרכת חתנים וכלות
הדרכת חתנים וכלות היא הדרכה הלכתית הניתנת לחתנים וכלות טרם נישואיהם. ההדרכה כוללת את עיקרי הלכות טהרת המשפחה ולעיתים גם הדרכה ביחס לקיום יחסי האישות, היחס לחיי הנישואים בראי היהדות והדרכה זוגית. על פי תקנות הרבנות הראשית לישראל כלות נדרשות לקבל שיעורי הדרכה טרם נישואיהן מרבנית (אשת רב) או מדריכה מוסמכת. על חתנים חובה זו אינה חלה, אך בציבור הדתי והחרדי גם רוב החתנים פונים למדריכים.
היסטוריה
לאורך ההיסטוריה נמסרה הדרכה בנוגע לאופן קיום יחסי מין וטהרת המשפחה באופן אישי לחתן ולכלה. חז"ל עוסקים בנושאים אלה בתלמודים ובמדרשים, אולם עד לתחילת תקופת הראשונים לא היו קיימים חיבורים מיוחדים לנושא זה.
עם השנים גבר הצורך בקיומם של חיבורים כאלה, בין השאר בעקבות ניתוק המסורת שעברה בעל פה בין אם לבתה ובן אב לבנו. הראב"ד כותב בספרו "בעלי הנפש", בתחילת שער הקדושה: "והוא (יחסי אישות) מהעניינים שרוב בני האדם נכשלים בהם... ועל זה ראיתי להציע בהם עד שיהיו פשוטים ומבוארים לכל דורשיהם".
מטרות
מטרתה המרכזית של ההדרכה היא הקניית ידע בהלכות טהרת המשפחה. כלות מחויבות לעבור הדרכה זו כדי שהזוגות הנישאים על פי ההלכה יוכלו לשמור על הלכות אישות. פרטי ההלכות דורשים הכנה ולימוד אותם מעבירים המדריכים המוסמכים לכך. נוסף לפרטי ההלכות הנושאים עוסקים גם בהשקפת היהדות על חיי הזוגיות, משמעותם של ימי הנידה, הריחוק בין בני הזוג בימים אלו ועוד.
לבד מחשיבותה של ההדרכה העוסקת בפרטי הלכות טהרת המשפחה, קיימת, בציבורים מסוימים, חשיבות להדרכה כמקור רשמי המפרט לראשונה את אופן קיום יחסי מין.
גורמים בציבור החילוני טוענים כי הכרחת החפצות להינשא בהדרכה כלה היא בגדר כפייה דתית. המרכז לפלורליזם, המהווה את הזרוע המשפטית של התנועה הרפורמית בישראל, עתר בנושא זה לבג"ץ וטען לביטול החובה בשם הזכות לחופש הדת והחופש מדת.
לצד זאת, קיימת תופעה בה נשים חילוניות שבאו לשיעורי הדרכת כלה שלא מתוך כוונה לקיים את הנאמר בה קיבלו על עצמם לקיים חלק מההלכות.
בציבור החרדי
בציבור החרדי, ניתן דגש רב על ההדרכה לחיי זוגיות והכרת טבעו של המין השני. המדריכים מרבים לדבר על הבנת צורכי בן הזוג, ועל ההכרה בשוני בין בני הזוג, ונושא זה מהווה את חלקה הגדול של ההדרכה.
הבנות לומדות את ההלכות בפרוטרוט על ידי המדריכה, ואילו אצל הבנים הנושא בדרך כלל חלוק בין המגזרים. במגזר החסידי על פי רוב ההלכות נלמדות לאחר החתונה וביום החתונה או מספר ימים לפניו נמסרים לחתן רק הפרטים הנוגעים למעשה לימים הראשונים. לעומת זאת במגזר הליטאי, נמסרים בישיבה שיעורי הלכה רגילים, המקיפים את כל ההלכות.
ההדרכה לקיום יחסים נעשית בדרך כלל במפגש האחרון בין המדריך לחתן והכלה, בדרך כלל כשבוע לפני החתונה. מכיוון שהן הבנים והן הבנות מחונכים לצניעות מגיל צעיר ולהפרדה בין המינים. לחלק מסוים מהנערים והנערות המגיעים להדרכה תהיה זו הפעם הראשונה אשר הם שומעים בצורה ישירה על אופן קיומם של יחסי מין. במגזר החסידי נהוג לערוך את ההדרכה הזאת רק ביום החתונה או מספר ימים לפניו.
ההדרכה לקיום יחסים שונה ממגזר למגזר בהתאם למנהגו, לגבי אופן קיום היחסים, תדירותם וההנהגות שבין הבעל לאישה. למשל - במגזר החרדי ליטאי, ההדרכה תשא אופי פתוח יחסי בנושא ורחבת קצוות, ואילו בחסידות גור קיימות תקנות בעלות אופן שמרני שהנהיג האדמו"ר החמישי בחסידות, ישראל אלתר (ה"בית ישראל").
עקב השוני בין סדרי ההדרכה בין שני המינים, בנים נפגשים עם המדריך בדרך כלל 3 פגישות, ואילו בנות נפגשות כ-10 פגישות.
אגודת חוקרי צבא-חברה בישראל
מטרות האגודה
חברי האגודה הם חוקרות וחוקרים העוסקים במחקר אקדמי ואקדמי-יישומי בתחום יחסי צבא-חברה, והם מגיעים מדיסציפלינות שונות: חוקרי תקשורת, מדע המדינה, סוציולוגיה, אנתרופולוגיה, היסטוריה, כלכלה, משפטים, פילוסופיה, חינוך ופסיכולוגיה. בקרב החוקרות והחוקרים באגודה קיים שוני רב בהשקפות הפוליטיות ובגישות האסטרטגיות; אולם, המכנה המשותף הוא התפיסה שלפיה נדרש מחקר אובייקטיבי, ככל האפשר, של אופן פעילותם של המוסדות הביטחוניים, של הממשק בינם ובין שאר מוסדות המדינה, ושל חלקה של החברה בשליטה בהם.
בראש יעדיה של אגודת חוקרי חוקרי צבא חברה בישראל ניצבים קידומו, הצגתו וניתוחו של המחקר הבין-תחומי המתמקד בנקודות מבט שונות של יחסי צבא וחברה בישראל: הקשרים בין הצבא לחברה, הממשק שבין הדרג האזרחי לדרג הצבאי, היחסים שבין הצבא ובין גופי ביטחון אחרים, וכן ההיבטים החברתיים והארגוניים השונים של הצבא. הידע המחקרי המצטבר מופץ בישראל ובעולם, בקרב גורמים באקדמיה, בצבא, במוסדות הביטחון, ובציבור הרחב.
האגודה מקיימת כנסים דו-שנתיים, שהמרכזי שבהם הוא "כנס כנרת לחקר צבא חברה בישראל", המתקיים במכללה האקדמית כנרת. כנס כנרת השישי התקיים ב-14–15 בספטמבר 2022. בכנסי האגודה לוקחים חלק אישים ממערכת הביטחון הישראלית ומהאקדמיה.
האגודה עורכת תחרויות למחקרים מצטיינים, מאמרים מצטיינים ותחרות צילומים (בתחומי העניין של האגודה). הזוכים בפרסים מציגים את עבודותיהם במעמד הכנס השנתי.
פרסומי האגודה
האגודה מפרסמת בכל רבעון את "עלון סקירת מאמרים וספרים", שתכליתו עדכון על התפתחות הידע בתחום העיסוק של האגודה. העלון מבוסס על עיון בכתבי עת, אתרים של גופי מחקר וממשל בישראל ובעולם, דוחות מחקר וספרים שראו אור בתקופה האמורה. העלון מכיל תקצירים והפניות למאמרים – כלולים בו עיקר המאמרים שנכתבו על ידי חוקרים מישראל וכן מבחר מקורות שנכתבו בעולם. המהדורה הראשונה כוללת מאמרים שפורסמו בין החודשים ינואר-מרץ 2021 והמהדורה השביעית פורסמה באוקטובר 2022, ובה נסקרו ספרים ומאמרים שהתפרסמו בין החודשים יולי-ספטמבר 2022.
בנוסף, פרסמה האגודה את "עלון סקירת מכוני מחקר מוסדות לימוד וכתבי עת" בתחום ביטחון. עלון זה סוקר וממפה את מכוני המחקר הקיימים בישראל, העוסקים בתחום האסטרטגיה המדינית-ביטחונית-צבאית, מוסדות לימוד אקדמיים בהם יש מסגרת לימודים בתחום לימודי ביטחון, וסקירת כתבי עת בתחום העיסוק של האגודה. הסקירה מבוססת על עיון באתרים של גופי מחקר, ממשל ומוסדות לימוד בישראל. בסקירה, שנערכה לפי סדר א, ב, ניתן למצוא את שם המכון והעומד בראשו וכן תמצית מטרותיו וחזונו המובאים כלשונם ללא עריכה נוספת. העלון, שהתפרסם בעברית ובאנגלית בינואר 2022, כולל סקירה אודות 33 מכוני מחקר, 9 מוסדות לימוד והוראה ו-16 כתבי עת, כולם בתחום חקר חברה, צבא וביטחון לאומי, שלוקטו ונערכו על ידי ד"ר איתמר ריקובר.
בעלי תפקידים באגודה
חברי הנהלת האגודה (לפי סדר אלפביתי): אבי ביצור, אייל בן ארי, עפרה בן-ישי, עוזי בן שלום, ראובן גל, זאב דרורי, אילת הראל, רוני אור טיארג'אן, סטיוארט כהן, אודי לבל, אייל לוין, אהוד מניפז, הלל נוסק, יורם פרי, איתמר ריקובר, איתן שמיר, גבי שפר, עידית שפרן-גיטלמן, דב תמרי. יועץ משפטי: עו"ד איל נון. רו"ח: חן נוי.
כתב העת "חברה, צבא וביטחון לאומי"
האגודה, בשיתוף הוצאת מערכות, מוציאה לאור כתב עת אקדמי דו-שנתי בשם "חברה, צבא וביטחון לאומי". בספטמבר 2021 אישרה הוועדה לתכנון ולתקצוב (ות"ת) שכתב העת עומד בקריטריונים של הוועדה להכללה ברשימת כתבי העת המשרתים את מודל התקצוב של המוסדות האקדמיים בישראל.
הגיליון הראשון התפרסם בינואר 2021 והגיליון הרביעי יתפרסם בסתיו 2022 ויכלול בנוסף למאמרים גם מדור ביקורת ספרים בעריכת פרופ' אילת הראל.
העורך הראשי של כתב העת הוא אורי בר-יוסף. חברי ועדת העורכים הם אייל בן ארי, עפרה בן ישי, עוזי בן-שלום, אורן ברק, אמיר גילת (מפקד "מערכות"), ראובן גל, זאב דרורי, איילת הראל (עורכת מדור ביקורת ספרים ומאמרים), איל לוין, עדי לרנר, בני מילר, הלל נוסק, יורם פרי ואיתמר ריקובר.
Mi Tierra
Mi Tierra (בעברית: מולדתי) הוא אלבומה השלישי של הזמרת גלוריה אסטפן אשר יצא לאור ב-22 ביוני 1993, על ידי אפיק רקורדס. האלבום הופק על ידי בעלה אמיליו אסטפן ובניגוד לשני אלבומיה הראשונים הכיל שירים בספרדית בלבד ומבחינה מוזיקלית שם דגש על שורשיה הקובניים.
האלבום מכיל בעיקר ז'אנרים מהמוזיקה הקובאנית כמו בולרו, דאנסון וסאן. האלבום הושפע ממגוון רחב של מוזיקאים לטינים ביניהם טיטו פואנטה, ארטורו סנדובל ועוד.
בנוסף לכך, נחשב האלבום לראשון בהיסטוריה שהצליח לכבוש את פסגת מצעד האלבומים הלטיניים.
הצלחה
למרות שהיה בספרדית האלבום זכה להצלחה בינלאומית. הוא הגיע למעמד פלטינה בארצות הברית על מכירות של 1.2 מיליון עותקים, הישג שהיה נחשב לחסר תקדים לאור העובדה שהאלבום היה בשפה הספרדית ואלבומים בשפות זרות לא זכו להצלחה כבירה בארצות הברית.
בספרד האלבום זכה להצלחה אדירה גם כן כאשר מכר מיליון עותקים ובכך הגיע למעמד של 10 פלטינות. בנוסף גם הגיע למעמד של פלטינה משולשת במקסיקו, פלטינה כפולה בארגנטינה ופלטינה בהולנד. נכון לשנת 2006 מכירות האלבום הגיעו ל-8 מיליון עותקים הישג אשר נחשב לחסר תקדים.
ביקורות וסינגלים
האלבום זכה לביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה אשר שיבחו את הפקת השירים וקולה של אסטפן. האלבום זיכה אותה בפרס גראמי בקטגוריית: "האלבום הטרופי הלטיני הטוב ביותר". מתוך האלבום יצאו 7 סינגלים ביניהם שיר הנושא, "Con Los Años Que Me Quedan" ,"Tradición" ועוד.
קרא לי בשמך (סרט)
קרא לי בשמך (באנגלית: Call Me by Your Name) הוא סרט התבגרות דרמטי-רומנטי להט"בי, בבימויו של לוקה גואדנינו, שנכתב על ידי ג'יימס אייבורי, המבוסס על הרומן באותו השם מאת אנדרה אסימן. זהו הסרט השלישי והאחרון ב"טרילוגיית התשוקה של גואדנינו", וקדמו לו "אני אהבה" (2009) ו"גלים גבוהים" (2015). עלילת הסרט מתרחשת בצפון איטליה בשנת 1983, ומתארת את היחסים הרומנטיים בין אליו פרלמן (טימותי שאלאמה) בן ה-17 המתגורר באיטליה, לבין עוזרו האמריקאי של אביו, אוליבר (ארמי האמר). בסרט מככבים גם מייקל סטולברג, אמירה קאסאר, אסתר גארל, וויקטואר דו בויז.
העבודה על הסרט החלה בשנת 2007, כאשר המפיקים פיטר ספירס והווארד רוזנמן רכשו את הזכויות לרומן של אסימן. ג'יימס אייבורי נבחר להיות במאי הסרט, אבל בסופו של דבר היה התסריטאי והמפיק. לוקה גואדנינו, שבמקור הצטרף להפקה כיועץ, הפך לבמאי הסרט ב-2016. הסרט מומן באמצעות מגוון מקורות בינלאומיים. הצילומים נערכו בעיקר בקרמה שבאיטליה, במאי ויוני של 2016. הצלם התאילנדי סיימבו מוקדיפרום צילם את הסרט על פילם 35 מ"מ.
עוד לפני הבכורה העולמית של הסרט בפסטיבל הסרטים של סאנדנס ב-22 בינואר 2017, זכויות ההפצה של הסרט נרכשו על ידי Sony Pictures Classics. הוא שוחרר בבריטניה ב-27 באוקטובר 2017, ובארצות הברית ב-24 בנובמבר 2017. הסרט זכה לשבחים פה אחד, עם שבחים מיוחדים שניתנו לבימוי, לתסריט, למוזיקה ולמשחק, והוא נבחר על ידי National Board of Review ומכון הסרטים האמריקאי כאחד מעשרת הסרטים המובילים שלהם השנה. בטקס פרסי גלובוס הזהב ה-75 הסרט מועמד לפרסי הסרט הטוב ביותר, השחקן הטוב ביותר (טימותי שאלאמה) ושחקן המשנה הטוב ביותר (ארמי האמר). בטקס פרסי גילדת שחקני המסך ה-24 שאלאמה היה מועמד לפרס השחקן הראשי הטוב ביותר.
עלילה
אליו פרלמן (טימותי שאלאמה), נער יהודי-איטלקי בן שבע-עשרה, מתגורר בכפר איטלקי עם הוריו. אביו, פרופסור לארכאולוגיה, מזמין סטודנט יהודי-אמריקאי, אוליבר (ארמי האמר), להתארח בבית המשפחה במהלך קיץ 1983 ולעזור לו בעבודתו האקדמית. אליו מוצא מעט במשותף עם אוליבר, אך השניים מתחילים לבלות זמן רב זה עם זה, ואליו מוצא את עצמו נמשך יותר ויותר לאוליבר. אליו מתוודה בפני אוליבר בדבר רגשותיו כלפיו, אך אוליבר משיב לו, בעדינות, שהוא לא צריך לפעול על פיהם. כאשר השניים הולכים יום אחד לשחות יחד, אליו מנשק את אוליבר על השפתיים. אוליבר מנשק את אליו בחזרה, אך מסרב להמשיך מעבר לכך. לאחר מספר ימים של נתק, השניים כותבים אחד לשני שהם רוצים להיפגש ובשעה שתים עשרה בלילה הם נפגשים שוב, הרגשות צפים בפניהם והם עושים אהבה בפעם הראשונה. אליו ואוליבר ממשיכים להתקרב זה לזה וממשיכים את הקשר ביניהם ומקיימים יחסי מין לעיתים קרובות תוך שמירה בסוד על מערכת היחסים ביניהם. הם הופכים להיות אינטימיים יותר ויותר זה עם זה, הן מבחינה פיזית והן מבחינה נפשית. האהבה שלהם נבנית ומתחזקת במהלך הזמן, ואחר כך השניים מבינים שהייתה ביניהם אהבה חזקה עוד מהרגע הראשון שהם פחדו להודות בה.
עם תום השהות של אוליבר באיטליה, בני הזוג מוצאים את עצמם נתקלים בחוסר ודאות ובגעגועים אחד לשני. הוריו של אליו, מודעים לקשר בין השניים ותומכים בו, ממליצים שיצאו יחד לברגמו לפני שאוליבר יחזור לאמריקה. השניים מבלים שלושה ימים רומנטיים ביחד בהם הם מאוהבים מתמיד, אחר כך אוליבר עוזב, ואליו שבור הלב חוזר הביתה. אביו של אליו, שמבחין במצוקתו, מספר לו שהיה מודע לרומן שלו עם אוליבר ומייעץ לאליו למצוא תענוג באבל, שכן האהבה האמיתית, כמו זו שאליו ואוליבר חלקו, היא נדירה ומיוחדת.
בחנוכה, אליו מקבל שיחת טלפון מאוליבר. אליו שמח לשמוע את קולו של אוליבר והם מספרים זה לזה שהם התגעגעו מאוד האחד לשני. באמצע השיחה אוליבר מבשר לאליו ולמשפחתו שהוא עומד להתחתן. אחרי שיחת הטלפון, אליו שבור הלב מתיישב ליד האח, נסער, כאוב ובוכה, בעוד הוריו וצוות הבית מכינים ארוחת ערב חגיגית לכבוד חנוכה.
קישורים חיצוניים
ביקורות
גיא מינטוס
גיא מינטוס (נולד ב-24 באוגוסט 1991) הוא מלחין ופסנתרן ישראלי.
יצירתו
המוזיקה שמינטוס יוצר שואבת השראה משורשיו המגוונים - עיראקים, מרוקאים ופולנים. מינטוס מלחין יצירות שמשלבות אלמנטים של מוזיקה קלאסית עם ג'אז, שאחת הבולטות שבהן היא הקונצ'רטו לפסנתרן מאלתר ותזמורת שהלחין. מינטוס ניגן את הקונצ'רטו בהופעת בכורה עם התזמורת הקאמרית הישראלית.
אחד מעיסוקיו המרכזיים הוא יצירת עיבודים ליצירות מוכרות. בין עיבודיו ניתן למנות עיבודים למוזיקה קלאסית, כדוגמת יצירות של שופן ושל בטהובן, וקטעי אופרה. הוא משתף פעולה עם האופרה הישראלית.
מינטוס הוא גם פסנתרן בינלאומי. הוזמן להלחין יצירות של תזמורת המלחינים האמריקאים, של התזמורת הסימפונית ירושלים ושל תזמורת ירושלים מזרח ומערב. הוא ביצע את היצירה רפסודיה בכחול עם התזמורת הממלכתית של בוואריה, הלחין מוזיקה לסרט התיעודי החדש על כנר על הגג - 'נס הניסים'.
בנוסף להופעות הסולו שלו כפסנתרן, מינטוס גם מנגן בטריו שהקים ונושא את שמו - גיא מינטוס טריו, וכולל גם את הקונטרבסיסט ארן הרדי ומהמתופף יונתן רוז.
פרסים
פרס בחירת הקהל בתחרות הפסנתר של פסטיבל הג'אז במונטרה בשנת 2016.
פרס מלחין הג׳ז הצעיר על שם הֶרְבּ אלפרט האגודה האמריקאית למלחינים.
Oriel Chambers
Oriel Chambers הוא בניין שחזיתותיו תוכננו ממסגרות ברזל ובתוכן חלונות זכוכית גדולים ורחבים, ולמעשה נחשב לבניין בעל קיר המסך המודרני הראשון בעולם. הוא תוכנן על ידי האדריכל פטר איליס ונבנה בשנת 1864. הבניין ממוקם ברחוב ווטר 14, בסמוך לבניין העירייה של ליברפול, אנגליה. בזכות חשיבותו הוא מוגדר כבניין רשום בדרגה I.
היסטוריה
תכנונו של פטר איליס לבניין ה-Oriel Chambers זכה בתחרות, שאורגנה על ידי יזם מקומי, בין אדריכלים מקומיים. הבנייה הושלמה בשנת 1864 כפי שמונצח בגמלון הבניין. שטחו 4,000 מטרים רבועים המתפרסים על פני 5 קומותיו. בתכנונו, שאף איליס להגדיל את שטחי החלונות כך שכמות האור שתכנס למשרדים תהיה רבה ככל שניתן. הפתרון לכך יוצג על ידי גַּבְלִיות (Oriels) - חלונות היוצאים ממישור הקיר שהפכו למאפיין בולט וחזרתי בכל חזיתות הבניין. בתחילה, ספג הבניין ביקורות. ב-16 ביוני 1866 התפרסמה במגזין Building ביקורת:
ברם, הפוטנציאל של תכנון זה לא חמק בקרב עמיתיו של איליס. ג'ון וולבורן רוט, שנשלח על ידי אביו לליברפול בזמן מלחמת האזרחים האמריקנית, זמן קצר לאחר המערכה באטלנטה, שהתרחשה ב-1864, היה באותה תקופה נער מתבגר שנחשף לביקורות סביב הנושא. כאשר שב לארצות הברית, הוא יישם את רעיונותיו שגיבש באנגליה במסגרת לימודי אדריכלות ולימים הפך לאדריכל חשוב באסכולת שיקגו, לאחר שייצא את רעיונותיו של איליס מעבר לאוקיינוס האטלנטי. טורים ארוכים של חלונות מסוג זה (הנקראים גם חלונות מפרץ) אפיינו מספר גורדי שחקים אמריקאיים שתוכננו על ידי משרד האדריכלים "ברנהאם ורות" בשנות ה-80 של המאה ה-19.
חשוב מכך, בניין ה-Oriel Chambers והבניין ברחוב קוק 16 בליברפול, שתוכנן אף הוא בידי איליס, הם בין הבניינים הראשונים בעולם שבישרו על תחילת תקופת האדריכלות המודרנית. נוסף לשימוש הנרחב בזכוכית בחזיתותיהם, בשניהם נעשה שימוש במסגרת מתכתית, עובדה שהופכת אותם לשני הבניינים הראשונים בעולם בהם הותקן קיר מסך מודרני. יצירת פתחים כה גדולים בחזיתותיהם התאפשרו בזכות השימוש בעמודי ברזל פנימיים בהיקף הבניין הנושאים את משקל התקרות. תכנון שלד נושא מברזל נחשב פתרון חדש יחסית בייצוב בניינים שכן, השיטה הרווחת באותה תקופה הייתה תכנון קירות נושאים עבים.
במאה ה-20 זכה הבניין לביקורות אוהדות והכרה בתכנון המודרני שלו. ניקולס פווסנר, היסטוריון מתחילת המאה ה-20, כינה אותו כ"אחד הבניינים המרשימים ביותר בתקופתו באירופה". ובאחד מספריו המוקדמים, "חלוצי התכנון המודרני" (Pioneers of Modern Design) מתאר כך:
האדריכל אדם קרוסו תיאר את בניין Oriel Chambers במילים:
כיום
בזמן מלחמת העולם השנייה, נפגע חלק קטן מהמבנה מהפצצות המטוסים הגרמנים. בשנות ה-50 של המאה ה-20 שופץ והורחב מעבר לתוכניות המקוריות ולכן הוא שונה כיום במעט מהתכנון המקורי של איליס.
בשנת 2006 נרכש הבניין מחברת DCT Developments על ידי חברת הנדל"ן, Bruntwood, תמורת יותר מ-5 מיליון ליש"ט.
השוכר הראשי בבניין היה משרד עורכי דין המתפרס על חלקים שונים ונרחבים בבניין מאז שנת 1965.
הוד ליפסון
הוד ליפסון (נולד ב-1967) הוא מהנדס מכונות ישראלי ופרופסור באוניברסיטת קולומביה שמנהל את "מעבדת המכונות היצירתיות" שם. בעבר היה פרופסור באוניברסיטת קורנל, שם הוא עמד בראש המרכז למחשוב סינתטי (Computational Synthesis Lab). מחקריו עוסקים ברובוטיקה בעלת מאפיינים כמו-ביולוגים, כמו יכולת בניה מודולרית.
חייו
ב-2007 הציג בוועידת TED רובוט בעל מודעות עצמית, פרי פיתוחו.
בשנת 2009 פיתח יחד עם אחד מתלמידיו, מייקל שמידט, את "מכונת אאורקה", אשר מנסה לפענח חוקי טבע ללא ידע מוקדם. בין השאר המכונה חשפה חוקים פיזיקליים שקשורים לתנודת מטוטלת כפולה באופן שמעיד על כך שהמכונה יכולה לא רק ללמוד אלא גם לייצר ידע חדש שלא היה קודם .
מיכאל קורינאלדי
מיכאל קורינאלדי (30 ביולי 1938 – 20 בפברואר 2022) היה עורך דין ישראלי ופרופסור למשפטים באוניברסיטת חיפה, בקריה האקדמית אונו, במכללת נתניה ובמרכז האקדמי כרמל. חקר את יהדות אתיופיה ופעל לקידומם של יהודי אתיופיה בישראל.
ביוגרפיה
קורינאלדי נולד במילאנו שבאיטליה וגדל בתל אביב. למד בבית הספר התיכון הדתי צייטלין ושירת בצה"ל כמדריך בקורס מ"כים.
פעילות משפטית ואקדמית
בשנת 1992 התמנה לפרופסור חבר (מומחה) באוניברסיטת חיפה. בשנים 1995–2003 שימש דיקן הפקולטה למשפטים בקריה האקדמית אונו. בשנים 2005–2015 היה מרצה בדיני משפחה וירושה ויו"ר המכון הבינלאומי לחקר האנוסים, המכללה האקדמית נתניה. בשנת 2009 התמנה לפרופסור חבר על ידי המועצה להשכלה גבוהה. בשנים 2008–2017 היה מרצה בדיני משפחה וירושה, המרכז האקדמי כרמל.
פעילות ציבורית
בנוסף לתחום המשפטים קורינאלדי עסק בחקר וקידום העלייה והקליטה של כיתות ועדות בעם ישראל (יהודים קראים, יהודי אתיופיה, שומרונים, סובוטניקים, צאצאי האנוסים). פעל במאבק לעליית יהודי אתיופיה לישראל וסייע במאמצי השכנוע בשנות ה-70 המאוחרות ותחילת שנות ה-80 להכיר בעדה ולנקוט בפעולה מאורגנת לעלייתה במסגרת חוק השבות. יזם הקמת ועד בינלאומי בראשותו ומועצה ציבורית מטעם הכנסת למען יהדות אתיופיה ומיסוד חגיגות הסיגד. בשנים 2001–2018 כיהן כיו"ר וחבר הנהלת בהלצ'ין - מרכז מורשת ליהדות אתיופיה.