cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
יונה לקס
יונה לקס (נולדה ב-1930) היא ניצולת השואה, שיחד עם אחותה התאומה מרים הייתה קורבן לניסויי מנגלה בתאומים במחנה אושוויץ. לאחר מלחמת העולם השנייה והשואה, ייסדה ושימשה כיושבת ראש ארגון תאומי מנגלה. בינואר 2015 נאמה בפני האספה הכללית של האו"ם ביום הזיכרון הבינלאומי לשואה. היא הופיעה בכמה סרטי תעודה.
קורות חיים
לקס הייתה בת תשע בזמן פלישת גרמניה הנאצית לפולין בספטמבר 1939. יונה ומשפחתה תושבי העיר לודז' גורשו לגטו לודז'. מהגטו גורשו הוריה למחנה ההשמדה חלמנו בשנת 1942 ושם נרצחו. באוגוסט 1944 יונה ושתי אחיותיה, אחת מהן תאומתה מרים גורשו לאושוויץ. יוזף מנגלה לא זיהה בתחילה שהיא תאומה, והיא נשלחה ישירות לתאי הגזים. אחותה הגדולה דיווחה למנגלה שאחיותיה הן תאומות, ובעקבות זאת יונה ואחותה התאומה מרים נשלחו ל"מעבדתו". על יונה קועקע מספר אסיר A27700, ומרים אחותה קיבלה את המספר A27725.
סמוך לפני שחרור אושוויץ ב-27 בינואר 1945, נשלחו יונה ומרים בצעדת מוות למחנה הריכוז רוונסברוק. מאוחר יותר הם נכלאו במלכוב הסמוכה. הן שוחררו ליד העיר לייפציג ב-8 במאי 1945, עם כניעת גרמניה הנאצית. יונה ומרים חזרו ללודז', אך בעקבות פוגרום קיילצה בשנת 1946 הן הועברו ללונדון וטופלו על ידי משפחות יהודיות. בשנת 1948 יונה עלתה לבדה לארץ ישראל. היא התגוררה בתל אביב עם בעלה.
לקס הקימה ומשמשת כיו"ר יו"ר ארגון תאומי מנגלה. היא נאמה בפני העצרת הכללית של האומות המאוחדות ביום ההנצחה הבינלאומי לזכר קורבנות השואה, ב־28 בינואר 2015, והשתתפה בסרט תיעודי ברדיו של האו"ם על חייה. היא הופיעה בסרט התיעודי "לסלוח לד"ר מנגלה" משנת 2006. בסרט הביעה יונה את התנגדותה לבקשת הסליחה של גיבורת הסרט, אווה מוזס קור, עוד תאומה של מנגלה שסלחה בפומבי למבצעי השואה. בניגוד לקור, לקס טענה כי "על זוועות כאלה אי-אפשר לסלוח".
קלי קוריגן
קלי קוריגן (באנגלית: Kelly Corrigan; נולדה ב-16 באוגוסט 1967, סן פרנסיסקו) היא סופרת אמריקאית.
ביוגרפיה
קלי קוריגן נולדה בשנת 1967 באזור סן פרנסיסקו. היא סיימה אוניברסיטה בתחום הספרות ועבדה מספר שנים בטלוויזיה מקומית.
את ספרה הראשון "The Middle Place" היא פרסמה שנת 2008. נושא הספר היה מלחמת אביה ושל קלי עצמה עם מחלת הסרטן. הספר נכלל ברשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס והגיע למקום השני.
גם ספרה השני "Lift" שיצאה לאור בשנת 2010 הגיע למשום השני ברשימה זו. בשנת 2013 היא פרסמה את ספרה השלישי.
זמן קצר לאחר ניצחון על המחלה, קלי קוריגן החלה לנהל בלוג שמוקדש לאנשים שמתמודדים עם הסרטן.
החל משנת 2010 היא מארגנת מופע התרמה שנתי עבור בית חולים לחולי סרטן. במרוצת השנים במופע זו השתתפו אן למוט, מייקל לואיס, מייקל שייבון, קייק, בילי קולינס ועוד.
דוקרנית שחורה
דוקרנית שחורה (שם מדעי: Mycteroperca bonaci) הוא מין של דג גרם ימי ממשפחת הדקריים ומקבוצת הדקרים, הקרוב למין דוקרנית אדומה.
הדוקרנית מצוי בטבע בשוניות אלמוגים ברחבי מערב האוקיינוס האטלנטי מחופי מסצ'וסטס עד לחופי דרום-ברזיל. הוא מצוי בעיקר סביב מפרץ מקסיקו, הפלורידה קיז ולאורך הקריביים שלחופי הים הקריבי. הפרטים הבוגרים לא נצפים בתחומי התפוצה הצפוניים, הם שוכני מים עמוקים והם נראים רק מפרטים שנידוגו בידי רשתות. תפוצתם היא בעומק 6–33 מטרים.
דקר זה מגיע לאורך 150 ס"מ ולמשקל של עד 100 ק"ג. צבע הגוף חום עד זית ומכוסה בכתמים שחורים או בצבעי פליז. הדגים הצעירים מפוספסים באדום-לבן. הדקר יכול להאריך ימים עד 40 שנה.
דג זה הוא דג מאכל חשוב במספר אזורים והוא נידוג גם למטרות ספורט. עם זאת חלה ירידה באוכלוסייתו עקב הדיג והגידול האיטי שלו.
עודד פילבסקי
עודד "עודיק" פילבסקי (4 בספטמבר 1932 בירושלים - אפריל 2011) היה פעיל חברתי ופוליטי ישראלי, ממייסדי הארגון הסוציאליסטי הישראלי - מצפן.
שנותיו הראשונות
עודד פילבסקי נולד בירושלים בשנת 1932 לנחום וברכה פילבסקי. אביו היה פועל בחברת האשלג הארץ-ישראלית בים המלח, השתייך מפלגתית לפועלי ציון שמאל, והיה ביקורתי כלפי תפקידה של ההסתדרות הכללית, שנהגה באותה התקופה להיות מתואמת עם חברת האשלג, ועצרה בכל פעם מחדש את מאבקי העובדים בחברה למען שיפור תנאיהם ושכרם (שהיו גרועים מאוד). עודד העיד על אביו כי היה אינטרנציונליסט בנשמתו, אהד את ברית המועצות, אך ביקר את מדיניות הגירוש של התושבים הגרמניים מהחלקים המערביים של רוסיה, פולין, וצ'כוסלובקיה, בסוף מלחמת העולם השנייה. עודד הצעיר הושפע מזווית הראייה הפועלית של אביו, ומגיל צעיר היה ברור לו כי הוא תומך במאבקם של פועלים, מדוכאים ומנוצלים בכל העולם.
את ימי ילדותו העביר בחולון, אז הצטרף לתנועת הנוער העובד בסניף שכונת קריית עבודה.
תחילת מעורבותו הפוליטית
בבגרותו, הצטרף למפ"ם, ונמנה עם האגף השמאלי במפלגה (שהונהג אז על ידי יעקב ריפתין ומשה סנה). הנושאים שייחדו את הפלג השמאלי במפ"ם, בתקופה זו, היו הפיכת המפלגה ממפלגה יהודית למפלגה יהודית -ערבית משותפת, תמיכה ב"שלום ללא סיפוחים", דהיינו, שלום על בסיס גבולות תוכנית החלוקה של האו"ם מ-1947, תמיכה במאבקי פועלים, גם כאשר המאבקים לא נתמכו על ידי ההסתדרות (כמו למשל: תמיכה בשביתת הימאים), תמיכה בזכות המובטלים לתעסוקה בשכר הוגן, שיאפשר להם חיים שלא בדוחק, תוך דגש על ביטול האפליה של שוכני המעברות בשיכון ובתעסוקה), ותמיכה ללא סייג בברית המועצות, גם כאשר התמיכה התנגשה עם האינטרסים הציוניים.
פילבסקי עבר להתגורר בקיבוץ משאבי שדה, ושם נחשף, ב-1951, להתנפצות אמונתו בציונות, בעקבות השתתפותו כסבל במה שכונה בשם "הקציר הנטוש": .
בסוף 1952, בעקבות משפטי פראג והאשמתו של איש מפ"ם, מרדכי אורן, בריגול לטובת ישראל וארצות הברית במסגרת המשפטים, הועמק הקרע במפ"ם בין האגף השמאלי של המפלגה (שכלל את משה סנה, יעקב ריפתין, אליעזר פרי, אברהם ברמן ורוסתם בסתוני), שאנשיו הביעו תמיכה בלתי מסויגת בתוצאות המשפט, וגרסו כי מרדכי אורן באמת אשם במה שיוחס לו, לבין האגף הימני והמרכזי במפלגה, שנע על הקו בין התייחסות לפרשה כעלילה מוחלטת וזדונית, לחשיבה שיש צורך בעריכת משפט חוזר כי מדובר בשגיאה שנעשתה בתום לב. הקרע הוביל את משה סנה, אברהם ברמן ורוסתם בסתוני להתפלג ממפ"ם ב-1953, ולהקים את מפלגת השמאל הסוציאליסטי (או: סיעת שמאל). עודד פילבסקי, שהיה שייך למחנה השמאלי במפ"ם, ותמך אף הוא באותה העת בברית המועצות בצורה בלתי מסויגת, הצטרף לסיעת שמאל.
בהיותו חבר המפלגה שקמה לא מכבר, הוזמן להעביר הרצאות לוועדי עובדים שמאליים בהפסקות הצהריים. בה בעת, חזר להתגורר בבית אביו אשר בחולון.
זמן מה לאחר מכן מונה למזכיר הארגוני של סניף סיעת שמאל בתל אביב-יפו, במסגרת תפקידו המשיך להעביר הרצאות בפני ועדי עובדים, תאים של חברי המפלגה, ואוהדי המפלגה במחוז תל אביב-יפו. כעבור כשנה, בנובמבר 1954, התמזגה סיעת שמאל לתוך המפלגה הקומוניסטית הישראלית. עודד, שהצטרף יחד עם סיעת שמאל למפלגה, הצטרף מיד לצוות הכותבים של היומון של מק"י, קול העם.
בהיותו תושב חולון, הוצב ברשימת מק"י לבחירות למועצת פועלי חולון, נבחר, וכיהן במועצה הנבחרת. במסגרת כהונתו נחשף למה שהוא כינה "שליטתה המוחלטת של הנהגת מפא"י בכל מוסדות ההסתדרות, תוך פיזור קומץ גרגרים לנציגי המפלגות הציוניות האחרות בהסתדרות", על פי דבריו, "כל מוסדות ההסתדרות נוהלו בצורה צנטרליסטית ובלתי-דמוקרטית, כאשר הבוסים הבלעדיים הם הפונקציונרים של מפא"י. ב-1961, נמנה עם ועד פעולה, שקיים הפגנה גדולה ברמת גן ותל אביב כנגד הפיחות החד בערך המטבע הישראלי אל מול הדולר, פיחות עליו החליטה הממשלה, ואשר הפחית באופן ניכר את השכר הריאלי של העובדים. בהמשך, ניסה לשכנע את חברי סניף מק"י בת"א לתמוך ברעיון הקמת רשימה עצמאית ובלתי מפלגתית לשינוי יסודי של ההסתדרות והפיכתה לאיגוד מקצועי דמוקרטי, שיוכל להיות אפקטיבי וצודק יותר, התגובה מצד ההנהגה ורוב חברי הסניף הייתה שלילית.
עזיבת המפלגה הקומוניסטית והקמתה של מצפן
בשנת 1962 החליטו ארבעה מחברי מק"י, עקיבא אור (שהיה באותה התקופה סטודנט למתמטיקה ופיזיקה), ומשה מחובר (מי שהיה באותה התקופה מרצה למתמטיקה באוניברסיטה העברית) מסניף מק"י בירושלים, עודד פילבסקי וירמיהו קפלן מסניף מק"י בתל אביב, לשלוח מכתב לוועד המרכזי של מק"י. במכתב ביקשו לפתוח את דפי הביטאונים קול העם וזו הדרך בפני ויכוח פוליטי פנים-מפלגתי, והוסיפו כי אם דבר זה לא אפשרי, יש לפתוח ביטאון פנימי הגלוי רק לחברי המפלגה, בו כל חבר מפלגה יוכל להעלות שאלות על הכתב, להביע את דעתו ולקרוא את דעותיהם של חברים אחרים במפלגה. הארבעה ראו בוויכוח הפנים-מפלגתי צורך קיומי, זאת בשל הגילויים החדשים שנחשפו בוועידות ה-20 וה-22 של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות, גילויים אשר חשפו את מדיניותו של סטלין בתקופת שלטונו בברית המועצות, ולוו בהעברת ביקורת נוקבת על מדיניותו ועל פולחן האישיות אותו טיפח. בקשתם זו נדחתה.
בהמשך, לאחר שהצעתם נדחתה, העבירו שניים מן הארבעה (מחובר ואור) ביקורת חריפה וקוהרנטית יותר על המפלגה הקומוניסטית הישראלית, במכתב אותו שלחו לחברי סניף מק"י בירושלים. במכתבם מתחו השניים ביקורת על הגופים הרשמיים של המפלגה, על כך שלא התוו תוכנית מגובשת על הדרך הישראלית להגעה לסוציאליזם, על החוסר בביקורת עצמית הקיים בתוך המפלגה, ועל גניזת ואי פרסום מאמרי ביקורת שחיברו הארבעה (מאמרים שביקרו את הקו הרשמי של המפלגה) בידי העיתונים הרשמיים של המפלגה, זו הדרך וקול העם. החברים בסניף ירושלים איימו על מחובר ואור בגירוש מן המפלגה, וראו בהם אויבי מעמד הפועלים, הניסיונות של אור ומחובר לאתגר את החשיבה המונוליטית הרשמית בסניף, נענו בבוז ובאיומים. בשל כך, פרשו-סולקו הארבעה מן המפלגה, וחברו לפלג טרוצקיסטי חיפאי שפרש מן המפלגה הקומוניסטית הישראלית כמה שנים קודם לכן ולקבוצה של אוהדי המפלגה הקומוניסטית לשעבר - ויחדיו הקימו את הארגון הסוציאליסטי הישראלי (אס"י), שנודע על שם ביטאונו - מצפן. עודד פילבסקי היה לעורכו של הביטאון שעליו עמלו חברי הארגון.
בסרטו התיעודי של ערן טורבינר אודות מצפן: "מצפן : ישראלים אנטי-ציוניים", מספר פילבסקי איך בעודם חברי מק"י, דנו הארבעה על מצבה של המפלגה, על חוסר הדמוקרטיה ששרר בתוכה, ועל כך שהיא למעשה פועלת כ"תנועה לידידות עם ברית המועצות, ולא כתנועה מהפכנית שיש לה מטרות לשינוי החברה".
פעילותו במצפן
בסרטו של טורבינר, סיפר פילבסקי כי במרוצת הזמן נראה להם ארגונו של נאיף חוואתמה, החזית הדמוקרטית לשחרור פלסטין, כארגון הפלסטיני הקרוב ביותר ל"מצפן" מבחינה רעיונית, ועל כן ניסו חבריו ליצור קשר עם הארגון, ולארגן פגישה בין נציגים מטעם שני הארגונים, פגישה שבאותו זמן יכולה הייתה להתקיים רק בחו"ל. חליל הינדי, פעיל פוליטי פלסטיני של "החזית הדמוקרטית לשחרור פלסטין" שחי בלונדון, נפגש עם נציגים של "מצפן" בלונדון, והעביר את רשמיו מן הביקור לידיעת אנשי החזית. אנשי החזית התרשמו עמוקות מן הדברים שנמסרו להם על ידי הינדי, והרגישו כי אנשי "מצפן" הם חבריהם למאבק המשותף של השמאל הסוציאליסטי בפלשתינה-א"י, במאבק למען מדינה אחת, חילונית, סוציאליסטית ודמוקרטית.
בעקבות אסון מעלות ב-1974, כתבו אנשי "מצפן" מכתב פתוח אל אנשי "החזית הדמוקרטית לשחרור פלסטין" שהייתה אחראית על ההרג, בשלוש שפות (אנגלית, עברית וערבית), מכתב אשר הופץ גם במדינות ערב ובאירופה. את המכתב חתמו החברים במילים:. בסרטו של טורבינר אמר פילבסקי כי "פעולת מעלות הייתה פעולה שאי אפשר לתמוך בה, מפני שלא הייתה זו פעולה כנגד כוח כיבוש, היא נעשתה בתוך שטח ישראל, ולא הייתה חלק ממאבק כנגד הממסד הציוני או הכובש". בתגובה על המקרה, אמר בסרט מנהיג הארגון, נאיף חוואתמה, כי "החזית הדמוקרטית" התנגדה תמיד לפגיעה באזרחים חפים מפשע, וראתה הבדל בין חיילי הצבא הישראלי והמתנחלים החמושים, לבין האוכלוסייה בישראל, אך אמר כי "לעיתים, כאשר כוח הלחימה מוצא עצמו בבעיה בשטח ובתנאים מסוימים מול אוכלוסייה אזרחית, אין להנהגה הפוליטית יכולת שליטה מלאה על הסיטואציה". בהמשך לדברים, אמר בנושא זה פילבסקי, כי חברי "מצפן" גרסו כי "לעם כבוש יש זכות להילחם מול הכיבוש, ואנחנו לא נכתיב לו באילו אמצעים להשתמש ובאיזה לא להשתמש, אנחנו לא חייבים להסכים עם כל פעולה שהם עושים...למשל אני לא מסכים שישליכו פצצות בסופרמרקטים או באוטובוסים, אבל כל פעולה בין אם היא אלימה או בלתי אלימה נגד כוחות הכיבוש, נגד סמלי הכיבוש, או נגד המשרדים של הממשל הצבאי באזורים הללו, או נגד כל זרועות השליטה היא התנגדות לגיטימית".
ב-1965, לאחר הוויכוחים הסוערים במצפן, הצטרף פילבסקי יחד עם רוב חברי הארגון לתנועת העולם הזה-כוח חדש בהנהגתם של אורי אבנרי ושלום כהן, עורכי השבועון העולם הזה.
מותו
באפריל 2011, מת עודד פילבסקי בגיל 79, הוא השאיר אחריו אישה ושני בנים. הוא תרם את גופתו למדע.
אחיו הגדול היה מאיר פעיל.
LLaMA
LLaMA (ראשי תיבות: Large Language Model Meta AI, בעברית: מודל שפה גדול מטא בינה מלאכותית) הוא מודל שפה גדול (LLM) ששוחרר על ידי מטא בפברואר 2023. השם מתייחס לסדרת מודלים שלכל אחד מספר פרמטרים שונה (מ-7 מיליארד ועד 65 מיליארד פרמטרים). לטענת מפתחי LLaMA, ביצועי מודל ה-13 מיליארד במשימות עיבוד שפה טבעית, עולים על אלו של GPT-3, הגדול בהרבה (175 מיליארד פרמטרים).
המייחד את מודלי LLaMA ממודלי השפה הגדולים האחרים באותה תקופה, היא שהאחרונים היו זמינים לרוב רק דרך ממשקי API מוגבלים (אם בכלל), בעוד מטא פרסמה את משקלי המודל של LLaMA לקהילת המחקר ברישיון לא מסחרי. שבוע לאחר השחרור, משקולות המודל הודלפו באינטרנט כך שהלכה למעשה הוא נהפך לפתוח לציבור.
ב-18 ביולי 2023, Meta הכריזה על הדור הבא של מודלי ה-LAMA, בשם LLaMA 2. המודלים שוחררו לציבור בקוד פתוח.
ארכיטקטורה
LLaMA משתמש בארכיטקטורת טרנספורמר, הארכיטקטורה הסטנדרטית למודלי שפה מאז שפורסמה בשנת 2018. עם זאת, ישנם הבדלי ארכיטקטורה קלים ביחס למודלי שפה גדולים סטנדרטיים אחרים. כך למשל, השימוש בפונקציית SwiGLU במקום ReLU; או השימוש בנורמליזציית שכבות מסוג root-mean-sqaured, להבדיל מנורמליזציית שכבות סטנדרטית.
מערך הנתונים עליו אומן המודל
על מנת לשפר את ביצועי המודל, מפתחי LLaMA מיקדו את מאמציהם בהגדלת נפח נתוני האימון, להבדיל ממספר הפרמטרים, בנימוק שהעלות המרכזית הנוגעת למודלי שפה גדולים היא מהסקת מסקנות על המודל המאומן ולא מהעלות החישובית של תהליך האימון.
המודל אומן על 1.4 טריליון טוקנים, שנלקחו ממקורות נתונים זמינים לציבור, כולל:
שחרור והדלפות
LLaMA הוכרזה ב-23 בפברואר 2023, באמצעות פוסט בבלוג ומאמר המתאר את האימון, הארכיטקטורה והביצועים של המודל. הקוד ששימש לאימון המודל שוחרר לציבור תחת רישיון הקוד הפתוח GPL 3 (שימוש חופשי אך לא למטרות מסחריות). הגישה למשקולות המודל נוהלה על ידי תהליך הגשת בקשה, כאשר גישה תינתן "בכל מקרה לגופו לחוקרים אקדמיים; אלה המזוהים עם ארגונים בממשלה, בחברה האזרחית ובאקדמיה; ולמעבדות מחקר בתעשייה ברחבי העולם".
ב-2 במרץ 2023, הועלה לאתר האינטרנט 4chan, טורנט המכיל את המשקולות של LLaMA, ולאחר מכן התפשט ברחבי האינטרנט דרך קהילות בינה מלאכותית מקוונות. התגובות לדליפה היו חלוקות. חלקן חששו מכך שהמודל ישמש למטרות זדוניות, כמו ספאם. חלקן האחר ראו את הפוטנציאל בקידום פיתוחים מחקריים נוספים.
אשכים לבית השר
אשכים לבית השר הוא פיוט מאת רבי אברהם אבן עזרא. בפיוט מבטא המשורר את צערו של עני הנזקק לעזרתו של בעל שררה. למרות שהעני מתאמץ לפגוש את בעל השררה ולבקש את עזרתו, הוא לא פוגש אותו אלא אנשים אחרים שמסבירים לו שלא יוכל לפגוש את השר בתואנות שונות. יש הרואים בשיר זה ביטוי לצערו של רבי אברהם עצמו, שהיה עני
מבנה השיר ותוכנו
בשיר קצר זה ארבע שורות. כל אחת מהשורות מתחילה באות א' ומסתיימת בצירוף האותיות כ' ו-ב'. המשורר מספר כי פעמיים ניסה לפגוש את השר. בפעם הראשונה עשה זאת השכם בבוקר, ונאמר לו שהגיע מאוחר מדי, והשר כבר איננו נמצא, כי "רכב". בפעם השנייה הגיע לעת ערב, וגם אז נאמר לו שלא יוכל לפגוש את השר כי כבר שכב. בשורה השלישית והרביעית עורך העני מעין סיכום - או שהשר יעלה על מרכב או על משכב, בכל אופן העני סובל, "אוֹיָה לְאִישׁ עָנִי".
הסיום "נוֹלַד בְּלִי כּוֹכָב!" מבטא יחס אסטרולוגי למצבו של העני, באופן שקרוב להיות גזירת שמים. רעיונות אסטרולוגיים מצויים גם בפרשנות הראב"ע למקרא.
המחשבה על העניות כגזירה התלויה במזל מופיעה גם בתלמוד. למשל, בתלמוד מסופר על רבי אלעזר בן פדת שהיה עני מרוד. מסופר שם, כי כאשר הקיז דם, לא היה לו מה לאכול, והוא תחב בפיו ראש של שום, והתעלף מחולשה. הקב"ה התגלה אליו בחלומו ושאל אותו אם ברצונו שיהפוך את העולם ויברא אותו מחדש, כדי שאולי הפעם יוולד רבי אלעזר במזל טוב. אמר רבי אלעזר בן פדת: "כולי האי ואפשר?" (=כל זה, ורק אולי?!). הוא הוסיף ושאל אם כבר חי את רוב שנות חייו, ומשנענה בחיוב ויתר על הצעתו של ה'.
המטרה: לונדון
המטרה: לונדון (באנגלית: London Has Fallen) הוא סרט מותחן פעולה בבימויו של בבאק נג'אפי ובכיכובם של ארון אקהרט, מורגן פרימן וג'רארד באטלר, שגם הפיק את הסרט. הסרט יצא לאקרנים ב-4 במרץ 2016. סרט זה מהווה המשך לסרט "המטרה: הבית הלבן" שיצא לאקרנים במרץ 2013.
צילומי הסרט נערכו בין אוקטובר 2014 לאפריל 2015 בלונדון, בבולגריה, פקיסטן ותימן.
עלילה
כשנתיים לאחר ניסיון התנקשות כושל של מדינות ה-G8 בטרוריסט אמיר ברקאווי (אלון אבוטבול), ראש ממשלת בריטניה מוצא את מותו בנסיבות מסתוריות. זמן קצר לאחר מכן, מנהיגי מדינות העולם המערבי מגיעים אל לונדון, על מנת להשתתף בהלווייתו, אך עד מהרה, מה שהחל כאחד האירועים המאובטחים והמוגנים ביותר בתבל הופך למזימת נקמה קטלנית: ממחבואו בתימן, מצליח ברקאווי לשלוח שכירי חרב מיומנים ומחבלים-מתאבדים, המתחזים לשוטרים ולחיילים בריטים, שמתנקשים בחייהם של ראשי מדינות קנדה, יפן, גרמניה, צרפת, איטליה והממלכה המאוחדת.
סרט המשך
הפקת הסרט השלישי בסדרה המטרה: שומר הראש (שנקרא במקור Angel Has Fallen) יצאה לדרך בשנת 2016 כאשר ג'רארד באטלר חוזר לגלם את דמות סוכן השירות החשאי מייק באנינג והוא משתף פעולה כמפיק להפקה. בינואר 2018 לוהקו שחקנים נוספים ובמרץ אותה שנה החלו צילומי הסרט במדינת וירג'יניה.
Just Dance 2017
Just Dance 2017 (בעברית: רק לרקוד 2017) הוא משחק ריקוד המיוצר ומשווק על ידי חברת יוביסופט כחלק מסדרת המשחקים "Just Dance". שם הסדרה מבוסס על השיר של ליידי גאגא, בעל אותו השם - "Just Dance".
המשחק הוכרז רשמית בכנס E3 2016 בתאריך ה-13 ביוני 2016, ושוחרר רשמית בצפון אמריקה לפלטפורמות המחשב האישי, ל-PlayStation 3, ל-PlayStation 4, ל-Xbox 360, ל-Xbox One, ל-Wii ול-Wii U ב-25 באוקטובר 2016. המשחק שוחרר ל-Nintendo Switch ב-3 במרץ 2017.
רשימת השירים
השירים אשר נכללו בגרסת המשחק של שנת 2017:
Just Dance Unlimited
השירים אשר נכללו בגרסה מיוחדת שיצאה לגרסה הרגילה של המשחק:
תקרית מוקדן
ב-18 בספטמבר 1931 התפוצצה כמות קטנה של דינמיט בסמוך למסילת הרכבת של חברת הרכבות של דרום מנצ'וריה ליד העיר מוקדן (כיום שן-יאנג). אף על פי שהפיצוץ היה כה קטן עד שלא נגרם כל נזק למסילה, הצבא היפני האשים בדלנים סינים במעשה, והגיב בפלישה שהסתיימה בכיבוש מנצ'וריה, בה הקימה שישה חודשים לאחר מכן יפן ממשלת בובות בשם מנצ'וקוו. התחבולה נחשפה לקהילה הבינלאומית זמן מה לאחר מכן, ותרמה לבידודה של יפן ברמה הבינלאומית, דבר שהוביל אותה לפרוש מחבר הלאומים.
רקע
הנוכחות הכלכלית והעניין הפוליטי של יפן במנצ'וריה החלו לצמוח עוד בתום מלחמת רוסיה–יפן (1904-1905). הסכם פורטסמות' שנחתם בסוף המלחמה העניק ליפן את הזיכיון להפעלת מסילת הרכבת של דרום מנצ'וריה, חלק ממסילת הרכבת של סין של המזרח הרחוק.
ממשלת יפן טענה שזיכיון זה מקנה לה זכות להציב שומרים באזור המסילה, ואכן נשלח חיל מצב להגן על המסילה ועל הרכבת. אך חיל מצב זה הכיל חיילים מצבא קוואנטונג, שלעיתים ערכו תמרונים צבאיים מחוץ לאזורי מסילת הרכבת. בתגובה לכך התכנסה בנאנג'ינג באפריל 1931 ועידה של הרפובליקה הסינית, בראשות צ'יאנג קאי שק, בה החליטו לבסס את ריבונותה של סין במנצ'וריה.
נקודת שוויון (סדרת טלוויזיה, 2021)
במאי 2022, טרם הסתיימה העונה השנייה, הסדרה חודשה לעונות שלישית ורביעית.
תקרית מוקדן
התוכנית
הם בחרו לחבל בקטע של מסילת רכבת הקרוב לאגם ליוטיאו (Liǔtiáo), משום שלא טמן בחובו חשיבות צבאית לאף אחד מהצדדים, אך היה מרוחק 800 מטרים בלבד מבסיס חיל המצב הסיני בביידאיינג (běidàyíng), בו היו מוצבים חיילים תחת פיקודו של "המרשל הצעיר" ג'אנג שואה-ליאנג. לפי תוכנית היפנית יפוצצו חומרי הנפץ באזור, החיילים הסינים יגיעו למקום ואז יאשימו אותם היפנים בפיצוץ כתירוץ לפלוש.
נקודת שוויון (סדרת טלוויזיה, 2021)
עלילה
הסדרה מתארת את חייה של רובין מק'קול, אישה מסתורית, אם חד הורית לבת המתבגרת דלילה, עם רקע מסתורי המשתמשת בכישוריה הנרחבים כדי לעזור לאלה שאין להם מקום אחר לפנות, היא פועלת כמלאך שומר ומגן למי שלא יכולים להגן על עצמם תוך רדיפה אחר גאולה משלה.
תקרית מוקדן
התוכנית
בנוסף, על מנת לגרום לפיצוץ להראות יותר כהתקפה סינית על נקודה חיונית - ובכך להסוות את הפלישה היפנית באמתלה של פעולה לגיטימית להגנת מסילת רכבת החיונית לכלכלת האזור - הציבו היפנים באזור שלטים המודיעים על "גשר ליוטיאו" (liǔtiáoqiáo). למרות שקטע המסילה עבר על פני שטח שטוח לחלוטין, יכלו היפנים להחמיר בתגובתם בשל העובדה שתיקון מסילה העוברת על גשר דורש עבודה רבה יותר מתיקון קטע שטוח.
נקודת שוויון (סדרת טלוויזיה, 2021)
פיתוח
בנובמבר 2019, רשת CBS הודיעה כי אתחול מחדש נמצא בפיתוח עם קווין לטיפה בתפקיד הראשי בתור רובין מק'קול. אנדרו מארלו וטרי מילר שימשו כיוצרים עם לטיפה עצמה כמפיקה בפועל. ב-27 בינואר 2020, CBS הזמינה פרק פיילוט לגרסה החדשה. חברות ההפקה המעורבות בפיילוט כוללות את Flavor Unit, את דייוויס בידור, מרטין צ'ייס הפקות ואולפני הטלוויזיה CBS ויוניברסל. ב-8 במאי 2020 הוכרז כי ההפקה קיבלה אישור לעונה שלמה.
תקרית מוקדן
התקרית
איטגאקי, אישיווארה, קולונל קנג'י דויהארה ומייג'ור טקיושי טנאקה השלימו את התוכנית ב-31 במאי. חלק חשוב מהתוכנית כלל בניית בריכת שחייה במועדון הקצינים במוקדן. הבריכה הייתה למעשה בונקר לכלי ארטילריה שהובאו לאזור תחת מעטה חשאיות.
נקודת שוויון (סדרת טלוויזיה, 2021)
פיתוח
ב-3 בדצמבר 2020, CBS הודיעה שהסדרה תעלה בבכורה ב-7 בפברואר 2021 לאחר סופרבול LV.
תקרית מוקדן
התקרית
התוכנית יצאה לפועל כשלוטננט סואמורי קומוטה מרגימנט הרגלים ה-29, היחידה ששמרה על מסילת הברזל, הניח את חומרי הנפץ בסמוך למסילה, אך מספיק רחוק בשביל למנוע נזק רציני. בסביבות השעה 22:20 ב-18 בספטמבר פוצץ המטען. אך הפיצוץ היה קטן והסב נזק רק ל-1.5 מטרים מצד אחד של המסילה. למעשה, רכבת מג'אנגצ'ון חלפה באזור הפגוע במסילה בשעה 22:30, והמשיכה בדרכה ללא הפרעה.
נקודת שוויון (סדרת טלוויזיה, 2021)
ליהוק
בפברואר 2020 הוכרז כי ליזה לפירא ולוריין טוסיינט קיבלו תפקיד ראשי בפרק הפיילוט. ב-3 במרץ 2020 הוכרז כי טורי קיטלס הצטרף לצוות השחקנים. ב-8 במאי 2020 הוכרז כי כריס נות' הצטרף לתפקיד לצדה של לטיפה.
תקרית מוקדן
הפלישה למנצ'וריה
בפקודת אישיווארה קנג'י בבוקר ה-19 בספטמבר פתחו התותחים ממועדון הקצינים במוקדן באש על חיל המצב הסיני הסמוך, כביכול בתגובה על ההתקפה הסינית על מסילת הרכבת. הכוח האווירי הקטן של ג'אנג שואה-ליאנג הושמד לחלוטין, וחייליו נמלטו מביידאיינג, לאחר שכחמש מאות חיילים יפנים תקפו את חיל המצב הסיני שמנה כ-7,000 חיילים. החיילים הסינים, רובם מגויסים טריים, חסרו את הניסיון של החיילים היפנים. עד הערב שככה הלחימה והיפנים כבשו את מוקדן במחיר חייהם של חמישה חיילים סינים ורק שני חיילים יפנים.
נקודת שוויון (סדרת טלוויזיה, 2021)
ליהוק
ב-20 בדצמבר 2021, פוטר נות' מהסדרה אחרי שכבר שודרו שבעה פרקים בעונה השנייה, בעקבות פרסום טענות על תקיפות מיניות כלפי שתי נשים בעבר, והטרדה מינית של השחקנית זואי ליסטר-ג'ונס.
תקרית מוקדן
הפלישה למנצ'וריה
באותה עת, נדהם מפקד צבא קוואנטונג בעיר דאליין, גנרל שיגרו הונג'ו, לגלות שתוכנית הפלישה יצאה לפועל מבלי לזכות באישורו, אך לבסוף שכנע אותו אישיווארה לתת את אישורו לאחר מעשה. הונג'ו העביר את מפקדת צבא קוואנטונג למוקדן, והורה לגנרל סנג'ורו היאשי, מפקד ארמיית צ'וסן בקוריאה, לשלוח תגבורת. בשעה 04:00 ב-19 בספטמבר הכריזו על כוחות היפנים על מוקדן מאובטחת. באותו בוקר כבר נחתו בשדה התעופה של העיר מטוסים מארמיית צ'וסן.
נקודת שוויון (סדרת טלוויזיה, 2021)
צילומים
צילום פרק הפיילוט אמור היה להתרחש בניו יורק במרץ 2020. אך ההפקה עוכבה בעקבות מגפת הקורונה בארצות הברית לפני שהצילומים יכלו להתחיל. ב-9 בפברואר 2021 דווח כי ההפקה הושעתה זמנית עקב בדיקת COVID-19 חיובית אצל חבר צוות.
תקרית מוקדן
הפלישה למנצ'וריה
ג'אנג, תחת הוראות מפורשות ממשלתו של צ'יאנג קאי שק להימנע מעימותים, הורה לחייליו לא להשיב אש ולאחסן נשק למקרה של פלישה יפנית. לפיכך, כבשו הכוחות היפנים גם את חילות המצב של צ'אנצ'ון ואנטונג ללא קושי. אך בנובמבר החל הגנרל המוסלמי צ'אנשן מא, מושל חיילונגג'יאנג, להתנגד ליפנים באמצעות צבאו האזורי, ובעקבותיו פעלו גם הגנרלים צ'או טינג ודו לי עם צבאותיהם בג'ילין. על אף התנגדות זו כבש הצבא הקיסרי היפני את כל הערים הגדולות במחוזות ליאונינג, ג'ילין וחיילונגג'יאנג.
גטו בז'סקו
לאחר שהעיירה נכבשה, כחלק מהשגרה הגרמנים היו מגיעים אליה ויורים באזרחים. לעיתים, יריות אלו היו אקראיות, אך לפעמים הן כוונו כלפי אמי שהיוו מטרה על ידי משטרת הסדר. היו מקרי אלימות רבים, בהם מקרים שז'נדרמריה גרמנית מבז'סקו רצחה יהודים מהאזור כולו וכן פולנים אתניים. במרץ 1941 מספר יהודים מקרקוב יושבו מחדש בבז'סקו.
תקרית מוקדן
תוצאות הקרב
דעת הקהל הסינית שיגרה חיצי ביקורת כלפי ג'אנג על חוסר התנגדותו לפלישה היפנית, אף על פי שממשלת הקוומינטנג הייתה אחראית למדיניות זו. בעוד שהיפנים היוו איום ממשי, ריכזה הממשלה את מאמציה בעקירת הקומוניזם מסין, ורבים ביקרו את ג'אנג שצבאו, שמנה כרבע מיליון חיילים, היה יכול להביס בקלות את צבא קוואנטונג, בו שירתו 11,000 חיילים. בנוסף, צבאו של ג'אנג היה מצויד בנשק המודרני ביותר בסין, ולרשותו עמדו טנקים, מטוסי קרב, מקלעים וכלי ארטילריה.
למעשה, יתרונו המספרי של ג'אנג התפוגג בשל מספר סיבות. סיבה אחת הייתה שלצבא קוואנטונג היו כוחות מילואים חזקים שיכלו להגיע מקוריאה השכנה במהירות. רוב צבאו של ג'אנג, לעומת זאת, שהה מדרום לחומה הגדולה, במחוז חביי, והכוחות ששהו מצפון לחומה היו מפוזרים במנצ'וריה. על כן היה לג'אנג קשה יותר לאחד את צבאו. בנוסף, רוב חייליו של ג'אנג היו מגויסים טריים, חסרי אימון וניסיון, ללא פיקוד ראוי, בעלי מורל נמוך ונאמנות מוטלת בספק, בניגוד ליריביהם היפנים.
גטו בז'סקו
ההיסטוריה של הגטו
בסתיו 1941 הוקם הגטו, תחילה כגטו פתוח. היו בו שלטים המסמנים את היותו גטו, אך לא מחסומים סגורים. למרות הגדרתו כגטו פתוח, היהודים לא הורשו לעזוב ועקבו אחר כל תנועה שלהם, בעיר או מחוצה לה. יתרונו היה בכך שהואאפשר הברחת מזון מהקהילה הארית הסמוכה. עם סגירתו, אחריות זו נפלה על המשטרה היהודית. מחלקה זו של המשטרה היהודית הונהגה על ידי דיסטלר, חייל לשעבר בצבא האוסטרי. בלילות בוצע מסחר בין התושבים היהודים למשטרה היהודית. ליהודים שחיו בגטו היה מחסור בבגדי חורף ובאספקה, זאת משום שאלה הוחרמו על ידי החיילים הגרמנים לטובת החיילים בחזית בפלישה לרוסיה. ביוני 1941 180 יהודים נורו ברחובות הגטו ו-560 יהודים נשלחו למחנה ההשמדה בלז'ץ.
תקרית מוקדן
תוצאות הקרב
הממשלה הסינית הייתה עסוקה באותה עת במספר בעיות פנים, בהן המפלגה הקומוניסטית של סין, הקמת ממשלה נפרדת בגואנגג'ואו ושיטפונות גדולים לאורך גדות נהר יאנגצה. בנוסף, ג'אנג לא נכח במנצ'וריה בעת התקרית אלא בבית חולים בבייג'ינג, שם התרים למען נפגעי השיטפונות.
גטו בז'סקו
ההיסטוריה של הגטו
באמצע יולי 1942 הפך הגטו הפתוח לגטו סגור מוקף גדר. הוא התפרש על פני 3 אזורים: רחוב ברקה יוסלביצ'ה, כל הבניינים מצפון לכיכר השוק עד ל-רינק סייני (שהפך לרחוב פרדריק שופן), ורחוב גלווצקיגו עד טרצ'יאנקה וכיכר קז'ימייז' ויילקי. בתחילה חיו בו 3,000 יהודים. אך עד לקיץ 1942 אולצו לגור בו 6,000 יהודים. צפיפות האוכלוסין הפכה לבעיה כאשר הגטו גודר דבר שהחמיר את המצב התברואתי. הדבר הוביל להתפרצות של טיפוס הבטן שהיה אחד מגורמי המוות העיקריים בגטו, יחד עם הרעב. אחד הרופאים שעזרו לסובלים ממחלת הטיפוס היה מוריסי גרוס.
תקרית מוקדן
תוצאות הקרב
בשל נסיבות אלה פנתה ממשלת סין לקהילה הבינלאומית בחיפוש אחר פתרון שָלו. משרד החוץ הסיני מחה בפני ממשלת יפן ודרש את הפסקת כל הפעולות הצבאיות במנצ'וריה, ופנה לחבר הלאומים ב-19 בספטמבר. ב-24 באוקטובר קיבל חבר הלאומים החלטה שדרשה את נסיגת הכוחות היפנים ממנצ'וריה, עד ה-16 בנובמבר, אך יפן דחתה החלטה זו והתעקשה לקיים משא ומתן ישיר עם הממשלה הסינית.
המגעים נמשכו לסירוגין, וללא תוצאות ממשיות. ב-20 בנובמבר התכנסה הממשלה הסינית אך פלג גואנגג'ואו דרש את התפטרותו של צ'יאנג קאי שק באשמת תקרית מנצ'וריה. ב-15 בדצמבר התפטר צ'יאנג מתפקידו כיושב ראש הממשלה הלאומנית והחליף אותו סון פו, בנו של סון יאט-סן. בראשית ינואר 1932 כבשו היפנים גם את העיר ג'ינז'או וכתוצאה מכך החליף ג'ינווי ואנג את סון פו.
גטו בז'סקו
ההיסטוריה של הגטו
אפילו עם התפרצות הטיפוס. מקור המוות העיקרי בגטו היה הכוחות הגרמניים. כאשר יהודי נורה על ידי מישהו מהמפלגה הנאצית, היו מכריחים יהודים אחרים בתוך הקהילה לחתום על מסמך לפיו הוא מת מנסיבות טבעיות. בנוסף, היהודים אולצו לשלם עבור כל התחמושת ששימשה לירי ביהודים אחרים בתוך בז'סקו.
תקרית מוקדן
תוצאות הקרב
ב-7 בינואר הכריז מזכיר המדינה של ארצות הברית הנרי סטימסון על דוקטרינת סטימסון, על פיה סירבה ארצות הברית להכיר בכל מצב מדיני שנכפה עליה, ולכן אין היא מכירה בפעולות יפן במנצ'וריה כחוקיות. במרץ הקימו היפנים את מדינת מנצ'וקוו - ממשלת בובות בראשות פויי. ב-2 באוקטובר חיברה משלחת מטעם חבר הלאומים דו"ח שדחה את הטענות היפניות שהפלישה למנצ'וריה הייתה פעולה מתוך הגנה עצמית, אך לא טען שהפיצוץ היה מתוכנן מראש. הדו"ח גרס אף שמנצ'וקוו הייתה תוצר של התוקפנות היפנית בסין, אך הסכים שחששות היפנים מהמתרחש באזור לגיטימיות בשל קשריהם הכלכליים שם. חבר הלאומים סירב להכיר במנצ'וקוו כמדינה עצמאית, והדבר הביא את יפן לפרוש מהחבר במרץ 1933.
גטו בז'סקו
גירוש למחנות ההשמדה
ב-17 בספטמבר 1942 (או ב-12) חיסלו הנאצים את הגטו. כ-2,000 יהודים נשלחו למחנה ההשמדה בלז'ץ. עוד 4,000 יהודים נשלחו למחנה ההשמדה אושוויץ באותה השנה. על מנת לבצע את הגירוש רוכזו בכיכר העיירה כל יהודי בז'סקו. לאורך כל תהליך הגירוש למחנות המוות, כל האזרחים שנחשבו חלשים מכדי לנסוע, בין אם בשל מחלה, גיל או פציעה, נורו בכיכר העיר. אלה שנותרו מאחור לאחר הגירוש נשלחו לגטו טרנוב או נהרגו. בית הקברות כירקוט שימש כמקום המרכזי להוצאות להורג מגטו בז'סקו.
תקרית מוקדן
מחלוקת
הדעות חלוקות לגבי זהות האחראי לפיצוץ מסילת הרכבת במוקדן, אך הראיות מצביעות על קציני צבא קוואנטונג, שפעלו בהסכמת או שלא בהסכמת טוקיו. מחקירות שנערכו לאחר מלחמת העולם השנייה נמצא שהפצצה הראשונה שהוטמנה לא התפוצצה, והיה צורך להטמין פצצה נוספת. הפיצוץ שהתרחש לבסוף נתן לצבא קוואנטונג תירוץ לפלוש למנצ'וריה.
בספרו "Japan's Imperial Conspiracy," תיאר דויד ברגמיני את השתלשלות האירועים שהובילה לתקרית במוקדן וגם בטוקיו. המסקנה אליה מגיע ברגמיני היא שההונאה הגדולה ביותר הייתה לגרום לציבור לחשוב שהתקרית הייתה פרי מוחם של קצינים זוטרים מיליטריסטיים, שפעלו ללא אישור הממשלה. למעשה, כך הוא טוען, הקיסר הירוהיטו בעצמו אישר את התוכנית. לעומתו טוען ההיסטוריון ג'יימס ולנד שהקצינים הבכירים נתנו הסכמה שבשתיקה לפעולה, ואחר כך שיבחו את התוצאה.
גטו בז'סקו
גירוש למחנות ההשמדה
במשך כל תקופת פעילות הגטו פעלו יהודי הגטו כדי להימלט. חלקם נמלטו ליער הסמוך והסתתרו עד שיכלו לברוח או נתפסו. אחרים ניסו להימלט באמצעות מסמכים אריים שזויפו עבורם. זאת בידיעה כי כל מי שנתפס מחוץ לגבולות הגטו על ידי המשטרה הפולנית נמסר לגסטפו.
תקרית מוקדן
מחלוקת
באוגוסט 2006 פרסם העיתון היפני יומיאורי שינבון את תוצאותיו של מחקר שנועד לענות על השאלה "מי אחראי למלחמת שווה." בעניין תקרית מוקדן, תלה המחקר את האשמה במיליטריסטים יפניים ובפוליטיקאים שכשלו בניסיונם לרסנם.
גטו בז'סקו
גירוש למחנות ההשמדה
ההערכה היא כי רק 200 מיהודי בז'סקו שרדו את השואה. חסידת אומות העולם, הלנה סקרובוטוביץ', הצילה ילד אחד מגטו בז'סקו.
תקרית מוקדן
מחלוקת
מחולקת גם נסובה סביב הדרך בה טיפל בנושא חבר הלאומים. על פי ההסכמים שנחתמו בוועידה הימית בוושינגטון בשנת 1921 ניתנה ליפן דרגה מסוימת של הגמוניה במזרח הרחוק. כל התערבות אמריקאית או אירופאית בנעשה באזור הייתה הפרה של הסכמים אלו. בנוסף, באותה תקופה נטשה בריטניה את תקן הזהב ונקלעה למשבר, על כן לא היה בכוחה לפעול כנגד יפן. התגובה היחידה של חבר הלאומים לתקרית הייתה גינוי מוסרי.
אזכורים בתרבות
תקרית מוקדן מוזכרת בספר הלוטוס הכחול מסדרת ספרי הרפתקאותיו של טינטין, אם כי האירוע מתואר שם כאילו התרחש בסמוך לשנחאי. בסרטו של אקירה קורוסאווה משנת 1946 ללא חרטה על נעורי נדונה תקרית מוקדן.
גטו בז'סקו
המועצה היהודית (יודנראט) בז'סקו
היודנראט הוקם כדי לענות על דרישות הגרמנים לעבודות כפייה. אף שהמועצה הורכבה מיהודים שהאמינו שהם עושים שינוי, מטרת המועצה שירתה את הצרכים הגרמניים. הדבר כלל עריכת מפקד אוכלוסין של בז'סקו שהראה כי 3,270 יהודים חיו בבז'סקו ב-31 במאי 1941. את החלוקה של המועצה היהודית הוביל יעקב הנדלר שגם פיקח על מחוזות שצ'ורובה ובוז'צ'ין.
אחרי המלחמה
בבית הקברות היהודי נמצאים קברי הנפטרים ממלחמת העולם השנייה. בשנת 1947 נבנתה בבית הקברות היהודי אנדרטה לזכר קבר האחים של 200 היהודים שמתו בז'סקו ב-18 ביוני לוח הנצחה מוצג על קיר ספריית העיר הממוקמת באתר הקודם של בית הכנסת של בז'סקו.
נואה ליילס
נואה ליילס (באנגלית: Noah Lyles; נולד ב-18 ביולי 1997) הוא אתלט אמריקאי, זוכה מדליית ארד אולימפית (טוקיו 2020), פעמיים ברציפות אלוף העולם (דוחה 2019, יוג'ין 2022), שיאן ארצות הברית ו-4 שנים ברציפות ראשון בעולם (2018–2021) בריצת 200 מטר, אלוף העולם לנוער בריצת 100 מטר ואלוף ארצות הברית ושיאן העולם בריצת 300 מטר באולם. שיאו של ליילס בריצת 200 מטר מדרג אותו במקום השלישי בהיסטוריה בריצה זו.
ביוגרפיה
ליילס גדל בפלורידה. בנם של הורים אתלטים מצטיינים. אביו, קווין לילס, אלוף עולם בריצת שליחים 4x400 מטר (גטבורג 1995) לאחר שהשתתף בריצה בשלב המוקדמות (2:58.23 דקות, התוצאה השנייה בטיבה באליפות) ואלוף האוניברסיאדה בריצת שליחים 4x400 מטר (באפלו 1993). אחיו הצעיר ממנו בשנה, ג'וזפוס, אף הוא אתלט מצטיין המתחרה בריצת 200 מטר ובריצת 400 מטר. בגיל 12 החל להתאמן באתלטיקה עם אחיו והצטיין בעיקר בקפיצה לגובה בטרם עבר להתמקד בריצות קצרות. ב-2014 זכה במדליית זהב בריצת 200 מטר באולימפיאדת הנוער נאנג'ינג.
2016
ביולי, ליילס השתתף במבחנים האמריקאים לקראת אולימפיאדת ריו, יחד עם מייקל נורמן, שניהם רק תלמידי תיכון. שניהם העפילו לגמר ריצת 200 מטר, שם ליילס סיים רביעי בתוצאה של 20.09 שניות, שיא לגילאי תיכון בארצות הברית. בהמשך החודש זכה במדליית זהב בריצת 100 מטר ובמדליית זהב בריצת שליחים 4x100 מטר באליפות העולם באתלטיקה לנוער שהתקיימה בבידגושץ' שבפולין.
2017
במרץ זכה באליפות ארצות הברית באולם בריצת 300 מטר, לאחר שקבע שיא עולם חדש של 31.87 שניות ושיפר בכך את שיאו של וולאס ספירמון מ-2006 במאית שנייה. חודש לאחר מכן, באליפות העולם בריצות שליחים, עזר לנבחרת ארצות הברית לזכות במדליית כסף בריצת 4X200 בתוצאה של 1:19.88 דקות, לפני נבחרת ג'מייקה ואחרי נבחרת קנדה.
במאי זכה בתחרות ליגת היהלום בשאנגחאי בריצת 200 מטר בשיא אישי חדש של 19.90 שניות. בגמר ליגת היהלום שנערך בבריסל, זכה במדליית הזהב בריצת 200 מטר, בתוצאה של 20.00 שניות, מאית שנייה לפני בן ארצו אמיר ווב, ושתי מאיות לפני רמיל גולייב הטורקי.
2018
במאי סיים ליילס במקום הראשון בתחרות ליגת היהלום בדוחא בריצת 200 מטר בשיא אישי חדש של 19.83 שניות ובהמשך החודש סיים במקום הראשון גם בתחרות ליגת היהלום ביוג'ין ושיפר את שיאו ל-19.69 שניות.
ביוני זכה באליפות ארצות הברית בריצת 100 מטר בשיא אישי חדש של 9.88 שניות. חודש לאחר מכן, בתחרות ליגת היהלום בלוזאן, סיים במקום הראשון בריצת 200 מטר לאחר שקבע תוצאה של 19.69 שניות, והשווה את שיאו האישי. באותו חודש, בתחרות ליגת היהלום במונקו סיים שוב במקום הראשון בריצת 200 מטר בשיא אישי חדש של 19.65 שניות.
בגמר ליגת היהלום שנערך בציריך, זכה במדליית הזהב בריצת 200 מטר בתוצאה של 19.67 שניות, לפני רמיל גולייב, וג'רים ריצ'רדס מטרינידד וטובאגו, ובכך השלים עונה שבמהלכה ניצח בכל תחרות בליגת היהלום בריצת 200 מטר.
2019
בחודש מאי, בריצת 100 מטר בתחרות ליגת היהלום בשנגחאי, עקף ליילס את בן ארצו כריסטיאן קולמן על קו הסיום, וניצח בשיא אישי חדש של 9.86 שניות, תוצאה זהה לזו של קולמן. חודש לאחר מכן, בתחרות ליגת היהלום ברומא, סיים במקום השני בריצת 200 מטר בתוצאה של 19.72 שניות, שתי מאיות השנייה מהמנצח, בן ארצו מייקל נורמן. בתחרות ליגת היהלום בלוזאן שנערכה בחודש יולי ליילס ניצח בריצת 200 מטר בשיא אישי חדש של 19.50 שניות, ושבר את שיא התחרות הקודם בו החזיק יוסיין בולט ב-8 מאיות השנייה. תוצאה זו של ליילס מדרגת אותו במקום הרביעי בהיסטוריה בריצת 200 מטר.
שבוע לאחר מכן בליגת היהלום במונקו, סיים שני בריצת 100 מטר בתוצאה של 9.92 שניות. חודש לאחר מכן, שבר ליילס את שיא התחרות בריצת 200 מטר בליגת היהלום בפריז, שהיה שייך גם כן ליוסיין בולט, לאחר שקבע תוצאה של 19.65 שניות. בגמר סבב ליגת היהלום שנערך בציריך, ניצח בריצת 100 מטר, אל מול רוח פנים, בתוצאה של 9.98 שניות, וזכה בגביע היהלום. הוא סיים לפני שיה ז'נייה הסיני (10.04 שניות) ויוהאן בלייק הג'מייקני (10.07 שניות).
מדליית ארד אולימפית
באולימפיאדת טוקיו (2020) זכה ליילס במדליית ארד בריצת 200 מטר בתוצאה של 19.74 שניות, אחרי אנדרה דה גראס שקבע שיא לאומי חדש של 19.62 שניות ובן ארצו קני בדנרק שקבע שיא אישי חדש של 19.68 שניות.
בתחרות שנערכה ביוג'ין ב-21 באוגוסט קבע בריצת 200 מטר את תוצאת השנה בעולם של 19.52 שניות.
2022
באליפות העולם זכה במדליית זהב בריצת 200 מטר בשיא לאומי חדש של 19.31 שניות, לפני חבריו לנבחרת קני בדנרק (19.77 שניות) ואריון נייטון (19.80 שניות).
בתים מוגנים (בודפשט 1944)
בתים מוגנים (בהונגרית: Védett Házak) היו בניינים בבודפשט, שהוכרזו בתחילת קיץ 1944 על ידי המדינות הנייטרליות במלחמת העולם השנייה כמעניקות הגנה דיפלומטית ליהודים. הדיפלומטים שעסקו במלאכה זו היו בעיקר קרל לוץ משווייץ, קארל איבן דניאלסון וראול ולנברג משוודיה, אנג'לו רוטה מהוותיקן, קרלוס בראנקיניו מפורטוגל, פרידריך גולדה מהצלב האדום הבינלאומי. הרשויות ההונגריות היו מודעות לכך שההכרזה הזו היא בלתי חוקית ובכל זאת העלימו עין כדי למצוא חן בעיני מדינות נייטרליות אלה, מתוך תקוה של הכרה בשלטונם. הבתים המוגנים הם אינם בנייני הטלאי הצהוב.
התגבשות הרעיון
בלחץ גורמי חוץ התקיימה ישיבת 'מועצת הכתר' ב-26 ביוני 1944 בראשות העוצר מיקלוש הורטי התקבלו שתי החלטות:
כתבי מגן או חסות (שוצפאס)
פעילות ההצלה בוצעה על ידי הנפקת שוצפאס (בגרמנית: Schutzbrief או Schutzpass שפירושו כתב חסות או מגן). שגרירויות המדינות הנייטרליות בבירת הונגריה בבודפשט הוציאו לעשרות אלפי נרדפים יהודים שוצפאס, מכתב מגן שאישרו כי המחזיק במכתב המוגן על ידי המדינה שהנפיקה את המכתב. מרבית מכתבי מגן הללו הונפקו תחילה על ידי נונציו האפיפיור אנג'לו רוטה. בסוף אוקטובר 1944 יותר מ-1,600 יהודים בבודפשט השיגו ניירות של אל סלוודור. בסוף אותה שנה מספר היהודים ב"בתים המוגנים" שהוכרזו תחת החסות של מדינות נייטרליות והצלב האדום הבינלאומי עלה עד 33,000. רשויות מפלגת צלב החץ הכירו, בין היתר, בתוקפן של 7,800 מכתבי חסות שווייצרים ו-4,500 מכתבי חסות שוודים. כל היתר היו מזויפים. הדמות המפורסמת ביותר מבין הדיפלומטים של מדינות נייטרליות אלה היה הדיפלומט השוודי ראול וולנברג, שנלכד על ידי הרוסים לאחר כיבוש בודפשט ונעלמו עקבותיו.
לוגן אלן
לוגן אלן (באנגלית: Logan Allen; נולד ב-17 ביולי 2004) הוא שחקן אמריקאי.
בתים מוגנים (בודפשט 1944)
הבתים המוגנים ומיקומם
הבתים המוגנים יועדו למגורים ליהודים בחסות הייצוג הדיפלומטי של המדינות הנייטרליות. רובם היו באזור אויליפוטווארוש (Újlipótváros) - רובע 13, תחומים על ידי פארק סנט אישטוואן - שדרת סנט אישטוואן - רחוב דיולה הגדוש - רחוב ויקטור אוגו. האזור כונה גם הגטו הקטן או הגטו הבינלאומי. היהודים בבתים מוגנים אלה היו, באופן עקרוני, במצב נוח יותר. בפועל רבים מאלה שהתגוררו במקום החזיקו בניירות חסות מזויפים. יחד עם זה הם היו ללא הירף תחת איום מתמיד של מתקפות הכוחות ההונגריים שערכו בקורות פתע ובמיוחד אנשי פלוגות צלב החץ (הפשיסטים ההונגרים) שחיפשו קורבנות לחיסול.
לוגן אלן
ביוגרפיה
לוגן אלן נולד וגדל בוסט פאלם ביץ' פלורידה ב-17 ביולי 1997. הוא השני מבין ארבעה ילדים. לוגן ידע מגיל צעיר שהוא רוצה להיות שחקן. בילדותו הוא כיכב בפרסומות רבות בהן rockstar kid ועבור TruMoo, Universal Orlando ו-Vulcano Bay.
בתים מוגנים (בודפשט 1944)
דמויות שעסקו בהצלה (חלקי)
דמויות אחדות עסקו במלאכת הצלת יהודים בבודפשט במלחמת העולם השנייה. ערכים נרחבים נכתבו על החשובים ביותר שבהן כגון: ראול ואלנברג, קרל לוץ, קארל איבן דניאלסון, אנג'לו רוטה, פרידריך רוטה. כולם זכו לתואר חסיד אומות העולם. להלן שנים נוספים פחות ידועים:
לוגן אלן
קריירה
בשנת 2014 שיחק בשלושה סרטים קצרים. שנה לאחר מכן שיחק בקומדיית המצבים האמריקאית, "טליה במטבח".
בתים מוגנים (בודפשט 1944)
דמויות שעסקו בהצלה (חלקי)
אלברטו קרלוס דה ליז-טקסיירה בראנקיניו (בפורטוגזית: Alberto Carlos de Liz-Texeira Branquinho; ינואר 1902–1973) היה דיפלומט פורטוגזי שסייע בהצלת חייהם של כ-1,000 יהודים בהונגריה הכבושה בידי הנאצים במהלך השואה בשלבים המאוחרים של מלחמת העולם השנייה, בעת ששימש בתור "ממונה על היחסים" (Chargé d'Affaires) של פורטוגל בבודפשט בשנת 1944.
לוגן אלן
קריירה
בשנת 2018 שיחק בתפקיד ראשי לצד קווין סורבו בסרט הקולנוע ברני הדולפין. שנה לאחר מכן התארח בסדרת הטלוויזיה "Creepshow" ושיחק בתפקיד ראשי בסרט ההמשך ברני הדולפין 2.
בתים מוגנים (בודפשט 1944)
דמויות שעסקו בהצלה (חלקי)
יחד עם קרלוס סמפאיו גארידו (Carlos de Alemeida Fonseca Sampaio Garrido,  1883–1960) השגריר של פורטוגל בבודפשט, התחיל לשכור בתים ודירות למקלט ולהגנה על היהודים בבודפשט מגירוש ורצח. הם קיבלו אישור מממשלת פורטוגל להוציא כתבי חסות לכל האנשים שהיו להם קרובי משפחה בפורטוגל, בברזיל או במושבות הפורטוגזיות או שהיה להם קשר אף המרוחק ביותר לפורטוגל. גארידו ובראנקיניו הקימו גם משרד של הצלב האדום הפורטוגלי בחזית השגרירות הפורטוגלית לטיפול בפליטים יהודים. זה נעשה ברובו בשיתוף עם משרד החוץ הפורטוגלי ובפיקוח הישיר של הנשיא סלזאר, בתנאי שהפליטים הללו לא יקבלו אזרחות פורטוגלית.
לוגן אלן
קריירה
בשנת 2020 החל לשחק בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה מגנוליות מופלאות. בסדרה הוא מגלם את קייל טאונסנד, בנם הצעיר של מאדי (ג'ואנה גרסיה) וביל (כריס קליין).
היום הבין-לאומי להפחתת הסיכון מאסון
היום הבין-לאומי להפחתת הסיכון מאסון (IDDRR) הוא מועד בינלאומי המצוין מדי שנה ב-13 באוקטובר.
היסטוריה
ב-22 בדצמבר 1989, בהחלטה 22/236 של האו"ם, הכריזה העצרת הכללית של האומות המאוחדות על העשור הבינלאומי להפחתת אסונות שיתחיל ב-1 בינואר 1990 עד סוף 1999, כחלק מהכרזה זו הוכרז גם כי יום רביעי בשבוע השני בכל חודש אוקטובר יצוין כיום הבינלאומי להפחתת אסונות טבע.
ב-21 באוקטובר 2009, בהחלטה 64/200 של האו"ם, החליטה האספה הכללית של האו"ם להגדיר את 13 באוקטובר לתאריך הרשמי ליום זה. בנוסף, שינתה את השם ל-"יום הבינלאומי להפחתת אסונות".
ב-17 בינואר 2019, בהחלטה 73/231 של האו"ם, הוחלט לשנות את השם פעם נוספת ל-"היום הבינלאומי להפחתת הסיכון מאסון" במטרה לעלות מודעות ציבורית לדרכי ההתגוננות של אנשים בעת התרחשות אסון במטרה להפחית את הסכנה לנזק.
מטרה
היום הבינלאומי להפחתת סכנת אסונות נועד לצמצם את הנזק הכבד שאסונות עלולים לגרום לחייהם של אנשים, ולעלות מודעות לדרכי ההתגוננות והפעולה של אנשים בעת אסון. במהלך הכנס השלישי של האו"ם להפחתת סכנת אסונות הועלו לדיון הנזקים הגדולים שמגיעים כתוצאה מאסונות הגובים מחירים כלכליים וחברתיים גבוהים ואובדן חיי אדם. ב-2014, 19.3 מיליון אנשים איבדו את בתיהם כתוצאה מאסונות, כאשר רבים מהם מושפעים משינוי אקלים.
פעילות
בכל שנה מזכירות האו"ם לאסטרטגיה הבינלאומית להפחתת אסונות (UNISDR) מפרסמת את הנושא שמועלה למודעות הציבור ומצוין ביום זה.
קווין שורט
קווין שורט הוא מרשל אוויר ניו זילנדי המשמש כראש כוחות ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של כוחות ההגנה של ניו זילנד מאז 1 ביולי 2018.
ביוגרפיה
שורט נולד בפילדינג והתגייס לחיל האוויר המלכותי של ניו זילנד ב-1976. הוא עבר הכשרה כטייס וכנווט והוצב בטייסת ה-5 של חיל האוויר. הוא צבר למעלה מ-5,000 שעות טיסה בעיקר במטוס לוקהיד P-3 אוריון. הוא השלים את הכשרתו במכללות צבאיות בבריטניה ובארצות הברית. הוא שרת במלחמת אפגניסטן, וב-2011 מונה לסגן מפקד חיל האוויר. ב-31 במרץ 2014 הוא מונה לסגן ראש כוחות ההגנה (מקביל לרמטכ"ל). ב-1 ביולי 2018 מונה לראש כוחות ההגנה.
מבורך בן סעדיה
קורות חייו
רבי מבורך נולד בעיר פוסטאט שבמצרים (אז חלק מהאימפריה הפאטמית). רבי מבורך למד ככל הנראה אצל אביו וחכמים נוספים, ובבגרותו היה לאחד מחכמי הקהילה בקהיר ושימש כחבר מטעם ישיבה הארץ ישראלית.
בשנת 1078 נפטר אחיו הגדול רבי יהודה, ורבי מבורך ירש ממנו את משרת הנגידות והחל לשמש כמנהיגם של הקהילות היהודיות ברחבי האימפריה הפאטימית.
בשנת 1082, לאחר ארבע שנות שלטון, הודח רבי מבורך ממשרתו על ידי רבי דוד בן דניאל (בנו של גאון ארץ-ישראל רבי דניאל בן עזריה). רבי דוד קיבל מהשלטונות הפאטמים את התואר "ראיס אל-יאהוד", אך ככל הנראה הוא לא השתמש בתואר העברי "נגיד" אלא בתארים "נשיא" ו"ראש גלות" שהגיעו לו מתוקף יחוסו לבית דוד. עם פטירתו של הגאון הארץ-ישראלי רבי אליהו הכהן גאון, אימץ רבי דוד לעצמו גם את סמכויות השיפוט וההנהגה הציבורית של משרת הגאון, ובשל כך נוצר סכסוך בינו לבין רב אביתר גאון, בנו של רב אליהו, שרצה לרשת את סמכויותיו של אביו. רבי מבורך ורבי אביתר פעלו בשיתוף פעולה נגד רבי דוד. כחלק מהמאבק המשותף, כתב רב אביתר מגילה שבה הוא מוחה על הדחתו של רבי מבורך ודורש שיושבו לגאונים כל הסמכויות שרבי דוד העביר לעצמו.
בגניזה נמצאה תפילה המבוססת על נוסח "ועל הניסים". הרב מימון משער שתפילה זו נכתבה כחלק מהמאבק על הנגידות על ידי תומכיו של רבי מבורך שציפו לנסים שיסיעו להשבתו לשלטון.
בשנת 1094, מאבקם של רבי מבורך ורבי אביתר נשא פרי והשלטונות הדיחו את רבי דוד, ורבי מבורך חזר לשמש כנגיד.
רבי מבורך נפטר בשנת 1111, ובנו רבי משה ירש ממנו את משרת הנגידות.
הנהגתו
בכהונתו הראשונה, המשיך רבי מבורך את דרך ההנהגה של אחיו, ולא התערב בעניינים שהיו בסמכות הגאון, אבל לאחר חזרתו לתפקיד הנגיד המשיך להחזיק בזכויות השיפוט שרבי דוד העביר מידי הגאון לידיו של ראש היהודים, ואף מינה נציגים שישפטו וינהלו בשמו את הקהילות השונות, זכות שהייתה שמורה באופן מסורתי לגאונים.
רבי מבורך הנהיג שסופרי בתי הדין באימפריה יכתבו בראש כל כתובה או גט שהכתובה נעשית מכוחו ובשמו של הנגיד. החוקר מרק ר. כהן מעיר, שהוראה זו דומה להוראתו של הוזיר באדר אל-ג'מאלי לציין את שמו של הוזיר בראש המסמכים המשפטיים של בתי הדין המוסלמים וייתכן שמטרתם של 2 ההוראות היא לחזק את סמכותו של השלטון המרכזי על הפקידים בערי השדה.
בנוסף לכהונתו כנגיד, שימש רבי מבורך גם כרופאו של הוזיר אל-אפצ'ל. רבי מבורך שהה זמן רב בבירה קהיר לצורך עבודתו כרופא, והשאיר חלק מהעניינים המנהליים השוטפים לטיפולם של באי כוחו שישבו בעיר פוספאט.
מתוקף כהונתו כנגיד וכרופא הוזיר היו לרבי מבורך קשרים רבים במסדרונות השלטון בקהיר ואף עם מושלי מחוזות וערים ברחבי אימפריה. רבי מבורך השתמש בקשריו אלו לסייע לאחיו היהודים. בגניזה שרד מכתב שנשלח לרבי מבורך על ידי רבי יהושע בן עלי החבר, שרצה להגר מקיסריה לאשקלון בשל מסעי הצלב, ומכיוון שחשש שמושל אשקלון ימנע ממנו להגר, פנה לרבי מבורך וביקש ממנו לדבר עם מושל אשקלון שלא ימנע את הגירתו.
בגניזה הקהירית שרד שיר שנכתב לכבודו של מבורך ובו הוא מובאים התארים שבהם כונה רבי מבורך על ידי בני קהילתו.
משפחתו
משפחתו של רבי מבורך הייתה מהמשפחות המיוחסות בקרב יהודי מצרים. אביו רבי סעדיה בן מבורך שימש כדיין בבית הדין בפוסטט ובנוסף לכך עסק ברפואה.
אחיו הגדול רבי יהודה, שהחזיק לפניו במשרת הנגידות, היה מחכמי הקהילה והחזיק בתארים ריש כלה וחבר ושימש כרופאו של הוזיר.
לרבי מבורך היו 2 בנים- רבי משה ורבי נתנאל. הבכור רבי משה הנגיד שימש תחת אביו כנגיד וכרופא בחצר המלוכה עד לפטירתו בשנת 1026. גם רבי נתנאל היה מחכמי ומנהיגי הקהילה ומכונה במסמכי הגניזה בכינויים "האדיר החכם" ו"בחיר הישיבה".
גם נכדיו של רבי מבורך היו מחכמי ומנהיגי הקהילה. בתעודה מהגניזה מוזכרים "מרנו ורבנו מבורך" ו"מרנו ורבנו יהודה", שני בניו של רבי משה הנגיד, כמי שנושאים בתואר "סגני הנגידות". נכד נוסף של רבי מבורך, יכין ברבי נתנאל, נשא בתואר "ראש הקהלות", ובגניזה נמצא שיר שנכתב לכבודו לאחר פעולת שתדלנות שעשה לתועלתם של בני הקהילה.
בלה דואגת
בלה דואגת הוא ארגון להט"בי ישראלי פנים-קהילתי אשר הוקם בשנת 1994 על ידי קבוצת פעילים מקהילת הלהט"ב ומטרתו היא קידום המודעות לנגיף ה-HIV, עידוד מין בטוח ומוגן ושימוש באמצעי מניעה בקרב חברי הקהילה הגאה וניהול מאבק בהתפשטות הנגיף בקרב קהילת הלהט"ב.
רקע
הארגון הוקם בשנת 1994 על ידי קבוצת פעילים להט"בית והוקם בתחילתו כזרוע בתוך אגודת הלהט"ב, אשר שמה לה למטרה להגביר את המודעות לנגיף ה-HIV, הגברת המודעות לקיום יחסי מין מוגנים בקרב קהילת הלהט"ב, וליצירת מרחב תומך ומקבל לאנשים אשר חיים עם הנגיף. הארגון הוקם כ"תת ארגון" תחת אגודת הלהט"ב, אך הארגון היה ארגון עצמאי אשר מפעיליו הם אלו שקיבלו את החלטותיו באמצעים דמוקרטיים.
בתחילה התמקדה פעילות הארגון בהפקה והפצה של חומרי הסברה אשר יועדו לקהילה הגאה ונוסחו ב"שפתם", אך עד מהרה הרחיב פעילותו לתחומים נוספים.
בשנת 2002 הצטרף הארגון לוועד למלחמה באיידס על בסיס החלטתם של פעילי בלה דואגת שהתקבלה בהצבעה. בעקבות המעבר חדל הארגון לתפקד כתת-ארגון והפך לזרוע ההסברה לקהילה הגאה בתוך הוועד למלחמה באיידס, ומאז הוא פועל כחלק מהוועד. הארגון מופעל על ידי מתנדבים מקרב קהילת הלהט"ב אשר מקיימים הסברה במקומות מפגש של הקהילה הגאה; כל מתנדבי הארגון עוברים הכשרה מקצועית על ידי הוועד למלחמה באיידס.
פרויקטים ומאבקים
בשנת 1994 הוקם פרויקט שנקרא "קפה פלוס", שיהיה למעשה בית קפה שפעל אחת למספר שבועות לטובת נשאים, קרוביהם ובני זוגם. במקום נערכו הופעות והרצאות במגוון נושאים והוא פעל לסירוגין במשך כ-8 שנים.
בשנת 1997 החליט משרד האוצר בראשותו של יעקב נאמן שלא להכליל את תרופות הקוקטייל בסל הבריאות. בעקבות ההחלטה, בלה דואגת, הוועד למלחמה באיידס וארגונים נוספים יצאו למאבק כנגד ההחלטה, מה שהוביל לבסוף לביטול ההחלטה ואישור תרופות הקוקטייל בסל הבריאות.
בשנת 1998 הקימה האגודה את ה"קו לנשא" - קו חירום אשר העניק מענה ותמיכה אנונימית לנשאים ולסובבים אותם, הקו נסגר לאחר שנתיים בעקבות חוסר מעורבות קהילתית.
בשנת 2011 גייס הארגון אנשי לילה מובילים למען המאבק להעלאת המודעות ל-HIV והפיק לוח שנה "בלה דואגת" בהשתתפותם. אנשי לילה רבים ומובילים התגייסו למאבק להעלאת המודעות ל-HIV והצטלמו ללוח השנה של "בלה דואגת" לאותה השנה. בין המשתתפים היו: שמעון שירזי, אליוט, טלולה בונט, קיי-לונג ומובילי דעת קהל ואנשי לילה נוספים בקהילה הגאה.
בשנת 2016 בעקבות עליה במספר הנדבקים במחלת העגבת אצל הטרוסקסואלים ולהט"בים כאחד החליט הארגון לצאת בקמפיין נוסף להגברת המודעות למחלה. זו הפעם הראשונה בה קמפיין של הארגון מופנה גם כלפי הטרוסקסואלים. בנוסף לכך, הארגון החל ביצוע בדיקות למחלת העגבת ללא עלות.
במהלך שנת 2017, לאחר מאבק ארוך שניהל הארגון, ובעקבות הלחץ הציבורי, הכניסו קופות החולים את טיפול ה PrEP במסגרת ביטוחי השב”ן (טיפול תרופתי אשר מפחית את סיכויי ההדבקה בנגיף ה HIV-1), והחל מספטמבר יוכלו המבוטחים לפנות לקופה ולקבל טיפול זה במחיר מסובסד של כ 300–500 ש“ח בחודש (תלוי קופה וסוג הביטוח).
הטיפול בנשאי HIV נעשה במימון מלא של המדינה, ומאחר ותרופות בסל התרופות נמכרות בעלות מסובסדת בטווח הארוך מדובר בחסכון רב לקופה הציבורית, שכן עלויות הטיפול בנשאים גבוהות, כמו גם הפחתת מספר הנדבקים בנגיף שכן במדינות בהן הטיפול הוא חלק מסל הבריאות או נמכר במחיר סמלי, אחוזי ההדבקה ירדו באופן ניכר.
אירועי הוויגסטוק בישראל
משנת 1995 הפיק הארגון את אירוע ה"וויגסטוק" בדומה לאירועי הוויגסטוק שהתקיימו בניו יורק, בהם הופיעו דראג קווינס ואומנים מהשורה הראשונה. האירוע הופק כאירוע התרמה לארגון, מה שהפך למסורת שנתית שהתקיימה ברציפות עד לשנת 2002. האירועים התקיימו אחת לשנה בימי שישי בצהריים, בגן העצמאות בתל אביב. במאי 1998 וזאת לאחר שהופק אירוע הוויגסטוק בפעם השלישית ברציפות, ולאחר זכייתה של הזמרת דנה אינטרנשיונל בתחרות האירוויזיון הופסק האירוע על ידי משטרת ישראל מוקדם מהמתוכנן בטענה כי האירוע מחלל את קדושת השבת ומפריע לשכנים, טענה שעוררה זעם בקרב הקהילה הלהט"בית בעקבות חוסר הסבירות שלה, שכן האירוע התקיים ביום שישי בצהריים בתיאום עם הרשויות ותל אביב אינה עיר "דתית" במהותה, אלא עיר חילונית בה מתקיימים חיי מסחר כמעט מלאים גם בשבתות וחגים.
היחסים הטעונים ממילא שהתקיימו באותה העת בין המשטרה לקהילת הלהט"ב גררו תגובה ספונטנית וחריפה מצד באי האירוע. מלכת הדראג ליידי סמנת'ה (סמי ג'אבר) קראה לבאי האירוע לחסום את צומת הרחובות ז'בוטינסקי והירקון ביציאה מגן העצמאות, ולקיים הפגנה כנגד החלטת המשטרה. רבים ממשתתפי האירוע נענו לקריאתה והתיישבו על הכביש על מנת למנוע תנועת רכבים בציר. במשך שעתיים נחסמה הצומת וכוחות משטרה גדולים הוזעקו למקום ותנועת הרמזורים בעיר הופסקה. במהלך ההפגנה נשמעו קריאות בגנות מדיניות המשטרה ודגל הגאווה הונף על ניידת משטרה.
במהלך העימותים השתמשו חלק מהשוטרים בכפפות גומי והאירוע תועד בכלי תקשורת רבים.
בסוף ההפגנה הגיעו מארגני האירוע והמשטרה לידי הסכמה, כך שניתן אישור לחברי הקהילה לצעוד לעבר כיכר רבין דרך רחוב ז'בוטינסקי, אבן גבירול ומשם לכיכר.
המפגינים שהגיעו לכיכר רבין הניפו את דגל הגאווה לצד דגלה של מדינת ישראל ובכך הסתים האירוע.
סדרת "אירועי וויגסטוק 1998" זכתה לסיקור תקשורתי נרחב והציגו את התנהלותה הבעייתית של המשטרה תוך מתיחת ביקורת על התנהלותה.