cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ארנו מימרן
ביוגרפיה
אשתו הראשונה של מימרן הייתה אן דריי, בתו של המיליארדר ואספן האמנות קלוד דריי. בשנת 2010 נישא לדוגמנית קלאודיה גלנטי, ולזוג נולדו שני בנים ובת. בגיל תשעה חודשים נפטרה בתו מחיידק טורף. בני הזוג נפרדו בשנת 2014.
כיום בת זוגו היא תמרה פיסנולי (ילידת 1983), שהייתה נשואה בשנים 2006–2009 לכדורגלן האיטלקי דניאלה דה רוסי, ולהם בת משותפת. בדצמבר 2014 נעצרה פיסנולי כחלק מכנופיה שעל פי החשד חטפה איש עסקים מרומא וניסתה לסחוט ממנו כסף בעינויים ובאיומים על חייו.
עבירות פיננסיות
ארנו מימרן הורשע בצרפת בעבירות מס בסוף שנות ה-90, ובשנת 2000 נחקר על עבירות של מסחר במניות על בסיס מידע פנים בארצות הברית, והסכים לשלם עם שותפיו כופר קנס של 1.2 מיליון דולר.
על פי חקירת החברה הצרפתית לשווקים פיננסיים (AMF), בשנים 2005–2006 ביצע מימרן לפחות שתי עסקאות שבהן הרוויח הון רב כתוצאה מסחר במידע פנים. המקרה הראשון היה באוקטובר 2005, בו קנה מימרן מניות של מפעיל תעופה מדנמרק בשם "Københavns Lufthavn" שנרכש לאחר זמן קצר על ידי חברה אוסטרלית. המקרה השני היה בינואר 2006, בו קנה מימרן מניות של חברת סחר פלדה בשם "Mittal" שנרכשה על ידי חברה אחרת לאחר מספר ימים.
על פי ממצאי החקירה, מימרן חמק מעונש מכיוון שהוא ביצע את העסקאות באמצעות חברות חיצוניות הנמצאות מחוץ לצרפת.
פרשת הונאות המע"מ על מכסות פחמן דו-חמצני
בפרשת הונאות המע"מ על מכסות פחמן דו-חמצני, קבוצת אנשים ביצעה תרגיל עוקץ שבו קשרו קשר להעלמת תשלומי מס ערך מוסף בצרפת בגובה של 280 מיליון אירו או יותר. לטענת התביעה בצרפת, מימרן הוא מנהל הכספים של הקבוצה.
הקבוצה עסקה במסחר במכסות פחמן דו-חמצני, על פי פרוטוקול קיוטו לצמצום גזי החממה, המסדיר את נושא הפליטה של פחמן דו-חמצני. על פי האישום, מימרן גבה מס ערך מוסף על עסקאות בתחום זה, אך לא העביר את הסכומים שנגבו למשרד האוצר הצרפתי.
הוא נעצר ב-20 בינואר 2015 בפריז על ידי חוקרים מטעם בית הדין של שירותי המכס הלאומי (SNDJ) והועמד לדין באשמת הונאה, הלבנת הון והסתרת הונאה מאורגנת. במהלך המשפט התבקש מימרן, בין השאר, להסביר את יחסיו עם בנימין נתניהו, הכוללים מספר תרומות כספיות.
חשדות ברצח
באפריל 2021 דיווחה סוכנות הידיעות הצרפתית שמימרן הואשם בבית משפט בפריז בהקשר למותם של סמי סוויד בספטמבר 2010 ושל קלוד דריי באוקטובר 2011. מימרן הואשם ב"רצח בפשע מאורגן" במקרה של סוויד, ישראלי תושב הרצליה שהיה שותף למעשי ההונאה של מימרן. סוויד נורה דקות ספורות לפני שהיה אמור להיפגש עם מימרן, ליד שער הניצחון בפריז. מימרן מואשם בהתנקשות בדריי, אביה המיליארדר של אשתו הראשונה, שנרצח בווילה שבבעלותו בפרבר ניי-סיר-סן ליד פריז.
עוד לפני שהואשם מימרן, חלק מהנחקרים בפרשת ההונאה של מימרן סירבו להעיד נגדו מחשש לחייהם והצביעו על שורת מקרי הרצח כהסבר לסירובם. מלבד מקרי הרצח של סוויד ודריי, נקשר לפרשה גם מותו ביריות של אלבר טאייב, נהגו ושומר ראשו של סיריל מולי, שחקן פוקר ידוע שהיה שותף עסקי של מימרן, במאי 2014.
שיחוד גורמים בבית הסוהר
מספר סוהרים נחקרו על נתינת תנאים מיוחדים במעצר למימרן וחבריו תמורת שוחד.
קשריו עם בנימין נתניהו
במשך שנים רבות נהגה משפחת מימרן לתרום כספים בקביעות לתנועת הליכוד בצרפת. הקשר בין נתניהו ומימרן נוצר על ידי מאיר חביב, מראשי הליכוד בצרפת וחבר הפרלמנט הצרפתי.
מראשית שנות ה-2000 השאילה משפחת מימרן לבנימין נתניהו דירה גדולה בשדרות ויקטור הוגו, בלב הרובע השישה-עשר של פריז. בפנקס התורמים שנתניהו גיבש בשנת 2002, ואשר פורסם על ידי רביב דרוקר בערוץ 10, מוזכר ארנו מימרן ברשימת התורמים החשובים ביותר.
ארנו מימרן סיפר שנתניהו עזר לו לגייס משקיעים כשנתניהו לא היה בפוליטיקה והתקיימו ביניהם קשרי ידידות.
באוגוסט 2003 צולמו מימרן ובנו בחברת בנימין נתניהו בזמן חופשה במונקו. נתניהו היה אז שר האוצר בממשלת שרון השנייה. התמונה פורסמה בכלי התקשורת במרץ 2016. באותה תקופה היה מימרן מנהל השיווק של מועדון פרטי בפריז בשם "קן קלאב", ואליו נהג להביא ידוענים שונים, ביניהם בנימין נתניהו. כמו כן מימן לנתניהו ולמשפחתו חופשות בהרי האלפים ובריביירה הצרפתית.
במהלך המשפט על "עוקץ המאה" התבקש מימרן, בין השאר, להסביר את יחסיו עם נתניהו, הכוללים מספר תרומות כספיות. ב-19 במאי 2016 העיד מימרן במשפט כי העביר כמיליון אירו לנתניהו, למימון עלויות של מערכת הבחירות. נתניהו הכחיש תרומה זו. בעדותו אמר מימרן גם כי נפגש עם נתניהו בישראל בשנת 2009 לכבוד בחירתו מחדש לראשות הממשלה. ב-7 ביוני העניק ארנו מימרן ריאיון לחדשות 10, שם טען שהעביר לנתניהו מיליון פרנקים צרפתים, ולא מיליון אירו כפי שהעיד במשפט. באותו יום טען עורך דינו של נתניהו כי הסכום שניתן במתנה היה רק 40 אלף דולר, והוא הועבר לקרן ציבורית ולא לחשבונו הפרטי של נתניהו
נתניהו עצמו התייחס לפרשה ב-7 ביוני: "ההר הוליד עכבר ואפילו לא, הוליד עכברון. בקושי. דובר על מיליון אירו לקמפיין בחירות ב-2009. לא מיליון אירו, לא קמפיין בחירות, לא 2009. מדובר על תרומה חוקית לקרן שהקמתי לפעילות ציבורית לטובת מדינת ישראל כשהייתי אזרח פרטי בשנת 2001. אז גם מהבלון הזה יצא כל האוויר. זה ברור שזה חלק מרדיפה פוליטית שיטתית."
הגדת נירנברג השנייה
הגדת נירנברג השנייה היא כתב-יד מאויר של הגדת פסח שנוצר בין השנים 1470–1480 בפרנקוניה.
הסופר והמאייר אינם ידועים. מאמצע המאה ה-19 ועד שנת 1957 ההגדה נשמרה במוזיאון הלאומי של גרמניה בנירמברג. בשנת 1957 היא הועברה לאוסף שוקן בירושלים ובשנת 2004 נרכשה על ידי מר דוד סופר מלונדון אשר אפשר למוזיאון ישראל לסרוק אותה ולהציג את העותק הסרוק לקהל הרחב.
תיאור ההגדה
ההגדה מכילה 42 עמודי קלף בגודל 25.5 * 18.0 ס"מ כל אחד.
הטקסטים
בהגדה שלושה סוגי טקסטים:
=== האיורים === טקסט ההגדה מלווה בכ-80 תמונות מסיפורי התנ"ך. ניכר שהמאייר עשה מאמץ כדי להתאים את מחזורי סיפורי התנ"ך לטקסט ההגדה. המחזור הראשון מתחיל ליד המילים "עֲבָדִים הָיִינוּ לְפַרְעֹה בְּמִצְרָיִם" וכולל איורים המתארים את ילדותו של משה, עבדות בני ישראל ויציאת מצריים. המחזור השני מתחיל בפרק "הַלֵּל" וכולל את סיפורי ספר בראשית, מסיפור אדם וחווה ועד למינויו של יוסף למשנה לפרעה.
המחזור השלישי מתאר אירועים משאר ספרי התנ"ך, החל במשה המקבל את לוחות הברית וכלה במאורעות מחיי יהושע, שמואל, שמשון, דוד, שלמה, איוב ויונה הנביא. רבים מאיורים אלה מתבססים על מדרש האגדה.
הדמויות צבועות בצבעי מים בירוק, כחול, אדום וצהוב ותחומות בקו דק שחור.
הערך ההיסטורי
האיורים מתארים את המציאות בה חי מאייר ההגדה ובכך מספקים מידע חשוב על חיי היהודים ועל מנהגיהם בגרמניה של המאה ה-15, דוגמת ניקיון הבית עם דגש על סילוק ובדיקת חמץ, אפיית מצות, הסבת כל בני המשפחה סביב שולחן הסדר ואכילת אפיקומן.
לצד מנהגי הפסח אנו מוצאים גם איור המתאר חתונה יהודית. כיסוי הראש ובגדי הגברים והנשים אופייניים ללבוש היהודים באירופה של ימי הביניים ומאפשרים להבחין בין בני המשפחה לבין המשרתים הלא יהודים, בין היהודים לפלשתים ובין היהודים למצרים בסיפורי התנ"ך.
תיאור יציאת מצרים וההכנות אליה, העמסת המטלטלים, הנשים והילדים על עגלה רתומה לסוסים גדולים מלווה בפרשים חמושים, שואב את השראתו מנדודים שונים שעברו על משפחות יהודיות שלמות בימי הביניים עקב גירושן מבתיהן בצו השלטונות.
אברהם דבלמש
רבי אברהם בן מאיר דה-בלמש (באיטלקית: Abramo di Balmes; 1440, לצ'ה, ממלכת נאפולי – 1523, ונציה), מכונה לעיתים הבלמשי, היה רופא, סופר מתרגם ומדקדק עברית יהודי-איטלקי יליד ממלכת נאפולי בן המאה ה-16. חיבר את הספר "מקנה אברם" וכן תרגומים רבים. מובא בכתביו של המלבי"ם. גם מובא בספר הקבלה "תפארת אדם" של יעקב צמח, תלמיד מהרח"ו, ופעמים רבות בספר "מנחת שי".
דבלמש זכה להכרה בעולם הנוצרי עקב תרגום מעברית ללטינית של ספרים של גדולי הרוח המוסלמים של ימי הביניים שתורגמו לפני כן מערבית לעברית על ידי יעקב בן מכיר אבן תיבון. בכך תרם דבלמש לתהליך הגישור בין תור הזהב המוסלמי של ימי הביניים לבין תקופת הרנסאנס הנוצרית. בין התרגומים החשובים ביותר של דבלמש ללטינית נכלל ספרו של אבן אל-היית'ם על אסטרונומיה וכן אחד מחיבורי הפילוסופיה החשובים של אבן באג'ה.
דבלמש היה רופאו האישי של הקרדינל דומניקו גרימני.
דבלמש נפטר ב-1523 בעיר פדובה, שבאוניברסיטה שלה לימד.
פסקל סוריו
ראשית חייו
יליד צרפת, אביו נפטר כשסוריו היה בן 20. הוא למד רפואה וטרינרית באוניברסיטת École nationale vétérinaire d'Alfort ב-Maisons-Alfort שבדרום מזרח פריז. מאוחר יותר הוא השלים תואר שני במנהל עסקים ב-HEC Paris.
רוסל אוקלאף
באפריל 1986 הצטרף לרוסל אוקלאף (לשעבר חברת התרופות השנייה בגודלה בצרפת, עד שנרכשה על ידי Hoechst AG בשנת 1997) כאיש מכירות באוסטרליה. בשנת 1996 הוא הפך למנכ"ל Hoechst Marion Roussel באוסטרליה ועבר לטוקיו באפריל 1997.
אוונטיס
בשנת 2000 עבר לחברת אוונטיס באמריקה והיה למנהל התפעול הראשי של אוונטיס ארצות הברית בשנת 2002, שהפכה לסאנופי אוונטיס ארצות הברית בשנת 2004.
אסטרהזניקה
באוגוסט 2012 הוא מונה למנכ"ל החדש של חברת אסטרהזניקה, חברת התרופות החמישית בגודלה בעולם, כשהוא בן 53. הוא נכנס לתפקיד ב-1 באוקטובר 2012.
בספטמבר 2018 הוא עלה לכותרות לאחר שפורסם כי שכרו 9.4 מיליון ליש"ט בשכר ובונוסים, "האמת היא שאני המנכ"ל בשכר הנמוך ביותר בענף כולו", אמר. "זה מעצבן במידה מסוימת. אבל בסופו של יום זה מה שזה".
חיים אישיים
הוא נשוי ויש לו שני ילדים. יש לו שלושה אחים, שכולם רופאים.
עמית בר
ביוגרפיה
בר נולד וגדל בקיבוץ כפר המכבי, לתמרה ואריה בר, שעלו מצ'כוסלבקיה לפני מלחמת העולם השנייה. בנערותו התאמן בשחיה בהדרכתו של יוז'ו טלקי והיה אלוף הפועל לנערים במשחי החתירה. לאחר שירותו הצבאי הוא חזר לקיבוץ ועבד ברפת, בגן הנוי ובהנהלת החשבונות.
ב-1984 הוא למד באוניברסיטת חיפה אמנות יצירה וספרות השוואתית וב-1988 הוא עבר עם אשתו וילדיו להתגורר בהולנד והחל בקריירה אמנותית כצייר, צלם וצייר-גוף.
קריירה מקצועית
עמית בר החל את דרכו האמנותית כצייר וצלם, אך ב 1992 החל לשלב את שתי האסכולות בקולאז'ים.
ב-1995 הוא החל ליצור ציורי גוף, בהם מיזג את יכולותיו מתחום הציור והצילום.
הוא יוצר מדי שנה עבודות חדשות בעת ביקוריו בישראל.
רוברט אפריל
רוברט ט' אפריל (באנגלית: Robert T. April) הוא דמות בדיונית ביקום מסע בין כוכבים. אפריל מוזכר באנציקלופדיית הזיכיון ובאתר הרשמי של הזיכיון כמי שהיה מפקדה הראשון של ה"אנטרפרייז", לפני קפטן כריסטופר פייק וג'יימס קירק.
עד 2022 הדמות הופיעה רק פעם אחת בהופעה קאנונית, בפרק "The Counter-Clock Incident" ב"מסע בין כוכבים: הסדרה המצוירת". בפרק דובבה הדמות על ידי ג'יימס דוהאן, ואפריל הוצג לראשונה כקפטן הראשון של ה"אנטרפרייז". ההחלטה הראשונית של אולפני פראמאונט ושל יוצר הסדרה, ג'ין רודנברי, שלא להתייחס לסדרה המצוירת כאל חלק מהקאנון הרשמי של הזיכיון, מה שגרם לדיונים מתמשכים לאורך שנים רבות בשאלה האם ניתן באמת להתייחס לאפריל כאל מפקדה הראשון של ה"אנטרפרייז" מבחינת המשכיות הזיכיון. הסוגיה באה לכדי פתרון כששמו של אפריל הופיע כאחד השמות ברשימת הקפטנים המעוטרים ביותר בצי הכוכבים בשנת 2017 בפרק "Choose Your Pain" בסדרה "מסע בין כוכבים: דיסקברי". ב-27 ביוני 2007 הכליל לראשונה האתר הרשמי של הזיכיון פריטי מידע מ"הסדרה המצוירת" בארכיון שלו, והבהיר לראשונה ש"הסדרה המצוירת" היא חלק מהקאנון של מסע בין כוכבים. דייוויד ג'רולד ודי. סי. פונטנה ציינו שניהם שהסדרה המצוירת היא למעשה העונה הרביעית של "הסדרה המקורית", שנוצרה לאור דרישת המעריצים.
ב-2022 הופיעה הדמות, הפעם בגילומו של אדריאן הולמס, בתפקיד אורח בסדרה "מסע בין כוכבים: עולמות חדשים ומשונים", כאדמירל בשירות פעיל.
אפריל הופיע בספרי הזיכיון "הגבול האחרון" ("Final Frontier") ו"הגורל הטוב ביותר" ("Best Destiny"), שניהם פרי עטה של הסופרת דיאן קרי, כקפטן ה"אנטרפרייז".
פיתוח הפיילוט
כשהציג רודנברי את הצעתו הראשונית לאולפני מטרו גולדווין מאייר ב-1964, שמו של מפקד הספינה היה "רוברט מ' אפריל" (שם נוסף, קפטן ג'יימס וינטר, נשקל גם הוא). ההצעה נדחתה, ו"מסע בין כוכבים" התקבלה מאוחר יותר לטלוויזיה כשרשת NBC קיבלה את הצעתו. בשלב זה השתנה שמו של הקפטן לכריסטופר פייק, שהופיע בפיילוט המקורי של הסדרה, The Cage.
ב"מסע בין כוכבים: הסדרה המצוירת"
פרד ברונסון (בשם העט ג'ון קולבר) יצר את דמותו של קומודור רוברט אפריל עבור הפרק "The Counter-Clock Incident". ברונסון העלה את הרעיון של"אנטרפרייז" היה קפטן לפני כריסטופר פייק. הוא בחר בשם "רוברט אפריל" מתוך רשימת שמות שהעלה רודנברי ומתוכם בחר את שם קפטן האנטרפרייז, כפי שפורסם בספר "יצירת מסע בין כוכבים" ("The Making of Star Trek"). בפרק "The Counter-Clock Incident",האות האמצעית בשמו של אפריל הייתה T ולא M, שהופיעה בהצעה המקורית של רודנברי. בפרק צוות ה"אנטרפרייז" נהיה צעיר יותר ויותר במהירות. בזכות גילם המבוגר יותר של קומודור אפריל ואשתו, שרה (מדובבת על ידי נישל ניקולס), יש להם זמן רב יותר מליתר צוות הספינה, מה שמאפשר להם להציל את הצוות ולהפוך את תהליך ההתבגרות בחזרה לנורמלי. הפרק מקבע את העובדה ששרה אפריל שימשה כקצינת הרפואה הראשי על ה"אנטרפרייז" בתקופה שבה פיקד אפריל על הספינה.
ב"מסע בין כוכבים: דיסקברי"
ב-"Choose Your Pain", הפרק החמישי של "מסע בין כוכבים: דיסקברי" מופיע שמו של אפריל ברשימה אלפאבתית של הקפטנים המעוטרים ביותר בצי הכוכבים, נכון לשנת 2256. נוסף אליו מופיעים ברשימה ג'ונתן ארצ'ר, מת'יו דקר, פיליפה ג'ורג'יו וכריסטופר פייק.
ב"מסע בין כוכבים: עולמות חדשים ומשונים"
בפרק הפתיחה של "מסע בין כוכבים: עולמות חדשים ומשונים" הוצגה לראשונה בלייב אקשן, בהפקה רשמית של הזיכיון, דמותו של אפריל (בגילומו של אדריאן הולמס) כאדמירל, חברו הטוב ומפקדו לשעבר של כריסטופר פייק, שמגיע לביתו של פייק במונטנה במטרה להודיע לו כי למרות שהוא שוקל פרישה מצי הכוכבים, עליו לפקד על ה"אנטרפרייז" במשימה להצלת סגניתו, אונה צ'ין-ריילי, שנשבתה במהלך משימה.
בספרות
בספריה של דיאן קרי נכתב שאפריל מגיע מקובנטרי שבאנגליה. הוא נוהג ללבוש סריגי קרדיגן מעל מדיו, בשל בעיית דם נדירה ממנה הוא סובל שגורמת לו להיות רגיש יותר לקור. הקצין הראשון על ה"אנטרפרייז" תחת פיקודו של אפריל היה לא אחר מג'ורג' קירק, אביו של ג'יימס קירק, הקפטן העתידי של הספינה. שרה אפריל, אשתו של רוברט אפריל, מופיעה כקצינת הרפואה הראשית של ה"אנטרפרייז" גם בספריה של קרי. למרות זאת, בספר "משבר על וולקן" ("Crisis on Vulcan"), פרי עטם של בראד וברברה סטריקלנד, מופיע פייק כקצין הראשון תחת פיקודו של אפריל בזמן ביקורו של ספוק בספינה.
בקומיקס
בגיליון האחרון של סדרת הקומיקס "מסע בין כוכבים: מסעות מוקדמים" ("Star Trek: Early Voyages") מופיעה גרסה שונה של אפריל. בחוברת הוא מוצג כעקשן ושש אלי קרב. הוא מורה להתקיף ספינה לא מזוהה שביצעה מהלכים מאיימים כלפי ה"אנטרפרייז" אף על פי שהספינה הייתה באותה עת תחת פיקודה של מספר אחת. הספינה תקפה בתגובה, גרמה לפציעתה של מספר אחת, ולאור זאת עבר אפריל לפקד על הספינה במקומה. לא ידוע כיצד הסתיים הסיפור, שכן החוברת הסתיימה בקליף האנגר.
גרסה נוספת של אפריל הופיעה בסדרת הקומיקס "Countdown to Darkness" שהיווה פרולוג לסרט האויב בתוכנו - סטארטרק של ג'יי ג'יי אברהמס, שמהווה חלק מציר זמן קלווין.
במשחקי מחשב
קומודור רוברט אפריל מוזכר במשחק המחשב "מסע בין כוכבים: מורשת" ("Star Trek: Legacy") באחד החלקים המוקדמים שמתייחסים לתקופת "הסדרה המקורית". לפי האמור שם נכון לשנת 2270 הוא עדיין בשירות פעיל. מדובר בפרק הזמן שבין העונה הרביעית לחמישית בסדרה, אך אפריל מוזכר בלבד, ולא מופיע בפועל במשימות.
בהפקות מעריצים
ב-8 בספטמבר 2020, במהלך חגיגות 54 שנה לשידור הפרק הראשון של הסדרה המקורית, יצא לרשת האינטרנט סרט מעריצים בשם "מסע בין כוכבים: הגבול הראשון" ("Star Trek: First Frontier"). בסרט מתוארות הנסיבות שבהן הגיע אפריל לתפקיד מפקדה הראשון של ה"אנטרפרייז", ומשימתה הראשונה של הספינה. הסרט הוקדש לדי. סי. פונטנה, אחת הכותבות המרכזיות של הסדרה המקורית שנפטרה כמה חודשים קודם לכן.בסרט מתואר אפריל כאדם שבור שאינו מעוניין לפקד על ספינת החלל "אנטרפרייז", אך לאחר שכוח חייזרי מאיים על שלום כדור הארץ ולאחר שאשתו מקבלת על עצמה את תפקיד הרופאה הראשית על הספינה, הוא נאלץ לקבל על עצמו את הפיקוד, מגלה שהוא עדיין חיוני ומוכשר, ולבסוף מקבל על עצמו את הפיקוד.לסרט אמור לצאת סרט המשך שיתאר את המשך עלילות ה"אנטרפרייז" תחת פיקודו של אפריל.
התייחסויות נוספות של ג'ין רודנברי לשם רוברט אפריל
לקראת סוף שנות החמישים כתב רודנברי שני פרקים לסדרת הטלוויזיה "Have Gun – Will Travel" מסוגת המערבון. בפרקים הופיעה דמותו של מנהל כלא בשם רוברט אפריל. בפרק הראשון, “The Hanging of Roy Carter”, גילם ג'ון לארץ' את דמותו של אפריל. בפרק מתלבט אפריל אם להתערב בהוצאה בלתי הוגנת להורג. בפרק השני, “The Return of Roy Carter”, גילם את דמותו של אפריל לארי ג'. בלייק. בפרק זה מציינת הדמות פלאדין (בגילומו של ריצ'רד בון) שאפריל הוא אחד האנשים הטובים ביותר שהכיר. בסוף הפרק נהרגת דמותו של אפריל בעודו מנסה להציל את חייו של עבריין נמלט.
גיבורי הירח
גיבורי הירח (בצרפתית: Autour de la Lune) הוא רומן בסוגת מדע בדיוני, המהווה המשך לספרו המפורסם של ז'ול ורן מהארץ לירח, ומתאר את המסע עצמו שהחל בסיומו של הספר הקודם. בהוצאות מאוחרות יותר אוחדו שני הספרים לספר אחד.
הספר יצא לאור בצרפתית לראשונה בשנת 1870, ונמכר היטב. הוא תורגם לאנגלית שלש שנים לאחר מכן, ושנית ב-1874.
הספר תורגם לעברית על ידי יצחק חיטוב, ויצא לאור ב-1962.
תל אביב (סרט)
תל אביב הוא סרט קולנוע ישראלי, בבימויו של מרט פרחומובסקי, אשר יצא לאקרנים בשנת 2021. זוכה פרס סרט הביכורים בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה.
עלילה
מיכאל (יותם גוטל) ודנה (מיטל נר) הם זוג נשוי בשנות השלושים לחייהם, המתגוררים בתל אביב ומתמודדים עם אתגרים כלכליים, אישיים ומקצועיים שהעיר הגדולה מזמנת. בביקור אצל גינקולוג מקבלים השניים בשורה מטלטלת: העובר שברחמה של דנה אינו מתפתח בקצב המצופה, והם צריכים לחזור לבדיקה נוספת אחרי חמישה ימים כדי לדעת אם יהיה להם תינוק או שיצטרכו לעבור הפלה. עלילת הסרט מתרחשת בחמשת הימים של ההמתנה, שמאלצת את מיכאל ודנה לבחון מחדש את החיים והזוגיות שלהם. במשך הימים האלה עוברים השניים שורה של מפגשים, טלטלות ותובנות בין האתרים המוכרים יותר ופחות של תל אביב, מה שמוביל אותם לשינוי יסודי בחייהם.
הפקה
צילומי הסרט יצאו לדרך באופן עצמאי, ללא תמיכה ציבורית, באוקטובר 2019, ונמשכו 7 ימים בלבד. בהמשך, קיבל הסרט תמיכה מקרן יהושע רבינוביץ. בספטמבר 2021 השתתף הסרט בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה וזכה בפרס סרט הביכורים הטוב ביותר. במאי 2022 השתתף הסרט ב בארצות הברית וזכה בפרס הסרט בינלאומי הטוב ביותר ובפרס הקהל.
מוחמד רזא שג'ריאן
מוחמד רזא שג'ריאן (בפרסית: محمدرضا شجريان; 23 בספטמבר 1940 – 8 באוקטובר 2020) היה סולן ומאסטרו של. הוא נחשב לגדול זמרי המוזיקה הקלאסית האיראנית, ונודע גם בפעילות הפוליטית וההומניטרית שלו.
שג'ריאן החל את קריירת השירה שלו בשנת 1959 ברדיו ח'וראסאן, והתפרסם בשנות ה-60 בסגנון השירה הייחודי שלו. הוא למד מוזיקה פרסית מסורתית אצל מומחים בתחום זה, ובין השאר למד את הסגנונות הקוליים של זמרים וזמרות פרסים מדורות קודמים, בהם רזה גולי, מירזה זלי, פאריבורז מנוצ'רי, גאמר מולוק וזירי, אגבל אזאר וטאג' איספהאני. במיוחד השפיע עליו נגן הטאר האגדי ג'ליל שחנז, ובשירתו ניסה לעיתים קרובות לחקות את סגנון הנגינה של שחנז.
שג'ריאן שיתף פעולה עם אמנים איראנים רבים, בהם חוסיין אליזדה. הוא זכה בשנת 1999 בפרס פיקאסו מטעם אונסק"ו, ובשנת 2006 זכה במדליית מוצרט מטעם אונסק"ו.
בשירתו כיסה שג'ריאן מגוון סגנונות של מוזיקה אתנית פרסית, בהם שירה כורדית, שירה מאזרבייג'ן ושירת לורים.
קורות חייו
מוחמד רזא שג'ריאן נולד ב-23 בספטמבר 1940 למשפחה דתית במשהאד, איראן. אביו וסבו היו חזני קוראן (קארי), הקוראים בקוראן בטעימות נגינה על פי כללי התג'ויד. הוא היה הבכור מבין חמישה אחים, ומגיל חמש למד לשיר קטעים מהקוראן.
הוא השתתף במספר הרכבים של מוזיקה פרסית מסורתית, בהם ניגנו בכלים עממיים. במקרים רבים השתתפו בהרכבים אלה גם בנו או בנותיו. בשנת 2008 ערך שג'ריאן סיבוב הופעות עולמי בליווי תזמורת גדולה. התזמורת נקראה על שמו של נגן הטאר ג'ליל שחנז, וההכנסות מסיבוב ההופעות נתרמו לטיפולי בריאות עבורו.
שג'ריאו היה פרופסור למוזיקה באוניברסיטת טהראן, ורבים מתלמידיו זכו לפרסום באיראן.
פעילות פוליטית והומניטרית
לאחר יום שישי השחור בספטמבר 1978, במהלכו נורו מפגינים על ידי כוחות ביטחון איראניים בכיכר ז'אלה בטהראן, שג'ריאן פרסם מכתב בכתב ידו שבו הודיע כי לא יופיע עוד ברדיו ובטלוויזיה הממלכתיים.
בשנת 1985 הקליט שג'ריאן את האלבום Bidaad בו הוא שר על מקום נפלא שהפך לעיי חרבות ודם, ושואל כיצד זה קרה. זו בעצם ביקורת על המהפכה האיראנית, שבעיניו הרסה את המדינה המשגשגת בה גדל.
אחרי הוא יצא לסיבוב הופעות והקדיש את כל הכנסותיו לנפגעי רעידת האדמה.
בשנת 2009, בזמן הבחירות לנשיאות איראן, הביע שג'ריאן תמיכה במחאה נגד מחמוד אחמדינז'אד, וביקש מהרדיו הממלכתי להפסיק לשדר את שיריו. באותה שנה הקליט את השיר "שפת האש" למילותיו של המשורר, המכוונות לאנשי הבסיג' שהכו מפגינים במהלך הפגנות המחאה:
שג'ריאן העיד על עצמו: "אני רואה את עצמי כנציג העם, ולא מעוניין שישתמשו במוזיקה שלי כדי להצדיק דיכוי." לאחר מכן הפופולריות שלו עלתה והוא זכה לאהדה ציבורית, אף על פי שכמעט לא הושמע בתחנות הרדיו והטלוויזיה.
השיר המזוהה ביותר עם שג'ריאן הוא הבלדה "", שהולחנה על ידי מורתזא ניי-דאווד וזכתה לביצועים רבים. השיר נושא מסרים פוליטיים וחברתיים. הוא נכתב בתקופת המהפכה החוקתית בפרס ונחשב להמנון החופש של העם האיראני.
חיים אישיים
שג'ריאן נישא לפרחונדה גולפשן, מורה למוזיקה, בשנת 1962. נולדו להם בן ושלוש בנות, העוסקים אף הם במוזיקה. הם התגרשו ב-1993. הוא נישא בשנית בשנת 1995 ונולד לו בן.
במרץ 2016 חשף שג'ריאן שהוא חולה בסרטן הכליה משנת 2001. במהלך שנת 2020 הוא אושפז שלוש פעמים בבית חולים בטהראן, ונפטר ב-8 באוקטובר 2020 בגיל 80.
שג'ריאן זכה בפרסים רבים באיראן ומחוצה לה. הוא זכה להכרה בינלאומית, ובין היתר היה מועמד פעמיים לפרס גראמי, ובשנת 2010 רדיו NPR ציין אותו כאחד מחמישים הקולות הטובים בעולם.
אניו
אניו (ביוונית עתיקה: Ἐνυώ) הייתה אלת המלחמה במיתולוגיה היוונית. לעיתים קרובות היא קשורה לאל המלחמה ארס.
תיאור
היא מכונה על ידי קווינטוס סמירנאוס "אחות המלחמה", בתפקיד הדומה מאוד לזה של אריס, התגלמות המחלוקת והמחלוקת. הומרוס ייצג את השניים בתור אותה האלה. במיתוסים מסוימים היא הולידה לארס את אל המלחמה אנאליוס, אולם שם זה לעיתים מזוהה גם עם ארס.
כאלת מלחמה, אניו אחראית לתזמון השמדת הערים, ולעיתים קרובות מלווה את ארס לקרב. היא מתוארת כ"עליונה במלחמה". במהלך נפילת טרויה, אניו, אריס, פובוס ודימוס הטילו אימה ושפיכת דם במלחמה
אניו, אריס ושני בני ארס (פובוס ודימוס) מתוארים על מגן אכילס.
אניו הייתה מעורבת במלחמות וקרבות רבים, ביניהם מלחמת השבעה נגד תבי. אניו נהנת מלוחמה וקרבות כל כך עד כדי שהיא סירבה לקחת צד בקרב בין זאוס למפלצת טייפון וככה השאירה את שני הצדדים מאוזנים בקרב.
המקבילה הרומאית של אניו היא בלונה. יש לה קווי דמיון גם עם האלה האנטולית מא.
בתבאי ובארקומנוס, נערך פסטיבל הומוליה (Homolôïa), אשר נחגג לכבוד זאוס, דמטר, אתנה, ואניו. מסופר כי הפסטיבל קיבל את שמו של מן שמה של הומוליס (Homoloïs) שהייתה כוהנת של אניו. פסל של אניו, שנעשה על ידי בני פרקסיטלס, ניצב במקדש ארס באתונה.
בתאוגוניה של הסדיוס, אניו היה גם שמה של אחת הגרויות, שלוש אחיות שחלקו עין אחת ושן אחת ביניהן; האחיות האחרות היו דאינו ("אימה") ופמפרדו ("אזעקה").
מאיר איזקסון
ביוגרפיה
נולד לרבי שלמה איזקסון מרומאן, בן רבי יצחק לייפר מהרץ, ולסימא רייזל בת רבי מאיר מקרעטשניף, ונקרא 'מאיר' על שם סבו.
לפני נישואיו למד בישיבתו של רבי מנחם מנדל מווישווא.
נשא לאשה את גיטל, בתו של דודו רבי איתמר רוזנבוים מנדבורנה. לאחר נישואיו נסמך לרבנות על ידי רבי משולם ראטה משאץ בעל שו"ת קול מבשר, בגיל 25 נתקבל לרבנות פוקשאן שם שימש כרב במשך 13 שנה, לאחר השואה כיהן תקופה קצרה כרבה של רייכנברג עד פטירת אביו בי"ב באב תש"ז אז נקרא למלא את מקומו ברומאן. כיהן כרב הכוחות המזוינים של רומניה ונודע בקשריו הטובים עם הממשל ובפרט עם המלך קרול.
בשנת ה'תש"ט עבר לארצות הברית, שם התגורר תחילה לזמן קצר בקראון הייטס ולאחר מכן עבר לפילדלפיה, פנסיליבניה שם הקים את בית מדרשו.
בשנת ה'תשל"ה עבר לסטטן איילנד שם פתח בית מדרש בו כיהן עד לפטירתו בל' באב ה'תש"ס. נקבר בהר הזיתים בירושלים בחלקת אדמו"רי נדבורנא.
אשת הרב אשת הבישוף
אשת הרב, אשת הבישוף הוא רומן היסטורי שנכתב במשותף על ידי חיותה דויטש ודוד יעקבסון ויצא לאור באוקטובר 2021 בהוצאת משכל (ידיעות ספרים). במרכז הספר, עומד סיפורה של יואנה הלוי, שנשארה נאמנה ליהדותה אף על פי שבעלה, שלמה הלוי, שהיה רב העיר בורגוס שבספרד, הפך למומר המכונה פבלו דה סנטה מריה, יחד עם חמשת ילדיהם.
תקציר העלילה
במרכז העלילה של הספר "אשת הרב, אשת הבישוף", עומדת יואנה הלוי, בת לאצולה יהודית, שחיה בספרד בסוף המאה ה-14, ואשתו של שלמה הלוי, תלמיד חכם ורב העיר בורגוס, איש אמונו של מלך קסטיליה. הסופרים עוקבים אחרי יואנה בכל התחנות החשובות בחייה: יואנה נולדה למשפחת בנבנישתי, שנחשבה למשפחה מיוחסת. לפני לידתה, אמה התאבלה על מות שני בניה במגפה השחורה. כשבגרה, נישאה בשידוך אך גם מתוך אהבה לשלמה הלוי, תלמיד חכם מיוחס ונערץ. בעלה הפך לרב העיר בורגוס, וגם איש הכספים ואיש אמונו של מלך קסטיליה.
בשנת 1391, כאשר שמע הלוי שפורעים נודדים ברחבי המדינה על מנת לפגוע ביהודים, הוא ניסה לייצר מקום מוגן ליהודים, אך המבצר שהכין לא עמד בפרץ מול אלימות הפורעים ויהודים רבים מקהילתו נרצחו. לאחר כישלונו בהגנה על קהילתו, החליט הלוי להמיר את דתו יחד עם חמשת ילדיו. הוא אף הצטרף לכמורה, כתב ספרים תאולוגיים נוצרים והתקדם בסולם הדרגות הקתולי עד לדרגת בישוף של בורגוס. אך למרות הבדידות והפרידה מילדיה שנכפו עליה, אשתו יואנה נשארה נאמנה ליהדותה. בעלה לא נתן לה גט עד סוף ימיה ואף דרש שתיקבר לצידו, ליד הכנסייה.
"אשת הרב, אשת הבישוף", הוא גם סיפורה של רות, דמות בת ימינו, בשנות השישים לחייה, החווה את אתגרי מגפת הקורונה ומתמודדת עם בעלה המזדקן, השוקע בתהומות מחלת האלצהיימר. היא גם נקרעת בין הרצון לשהות עם אמה בערוב ימיה לבין הצורך לטפל בבעלה. במקביל, היא מתעניינת בתולדות יהדות ספרד ונעזרת ברפי, היסטוריון מסתורי, עמו היא עושה היכרות ברשת. היא חוקרת את דמותה של יואנה, ומתארת את תהליך הכתיבה של רומן היסטורי, המנסה לשחזר בצורה מדויקת אך חופשית, מציאות מלפני 600 שנה.
רקע היסטורי
ברומן היסטורי זה, המחברים מתארים את יהדות ספרד בשלהי המאה ה-14 ותחילת המאה ה-15. "תור הזהב" של יהדות ספרד שהחל במאה ה-9, הסתיים במאה ה-14. באמצע מאה זו, התפשטה מגפת הדבר השחור והרגה כשליש מאוכלוסיית אירופה, ופגעה גם במשפחתה של יואנה. בשנת 1391, התחילה שרשרת של פוגרומים שנמשכו לסירוגין כמאה שנה והסתיימו בגירוש ספרד בשנת 1492.
מקורות השראה
יעקבסון סיפר שקיבל השראה מסרט הקולנוע האמריקני "The Way", בו גיבור הסרט למסע "קמינו דה סנטיאגו" , מערכת דרכים אירופית המובילה אל סנטיאגו שבספרד. הוא יצא בעצמו למסע ובמהלכו, הוא התוודע לעושרה של יהדות ספרד בימי הביניים ולדמותו של שלמה הלוי. אבל אז הוא גם שם לב שלא ניתנה כלל תשומת הלב לדמותה של אשתו, אישה ממשפחה עשירה ומיוחסת, שנישאה לתלמיד חכם מיוחס ואיבדה את ילדיה לנצרות, אך נשארה נאמנה ליהדותה. אז גם החליט יעקובסון לחפש את קברה, וגילה שהיא נקברה במנזר על שם פבלו הקדוש, אף על פי ששמרה על יהדותה, שכן זכות ההחלטה על מקום קבורתה הייתה בידי בעלה, שממנו לא קיבלה גט.
יעקובסון העיד על עצמו: "הרגשתי שאני חייב לגאול אותה, שמגיע לה לצאת לאור. לא רק בשבילה, אלא לכבוד הנשים היהודיות בכל הדורות ששמרו עלינו כעם".
פרשנות
דויטש הסבירה שרות ובעלה, הם מעין משל ליואנה ושלמה. שתי הנשים מתמודדות עם שאלות של נאמנות ומסירות בחיי הנישואים, כאשר בעליהם עובר מהפך טוטאלי: המרת דת של שלמה, עבור יואנה ומחלתו של שמחה עבור רות.
הסופרת אמונה אלון רואה בחיבור הנוצר בין סיפור החוקרת והסופרת רותי לבין סיפורה של יואנה, סיפור שבוחן את גבולות נאמנותו של אדם למשפחתו ולעמו, למורשתו ולעצמו.
ביקורות
חיים באר כתב על ספר זה: "באלכימיה ספרותית מופלאה, הופכת דמות אישה יהודייה מספרד מהערת שוליים בהיסטוריה, לדמות מרכזית ברומן סוחף. את ספרם של דויטש ויעקבסון אפשר לקרוא כרומן היסטורי אך גם כמאבק על זהות וכסיפור על הדרך שבה נכתב רומן היסטורי בימי קורונה".
מפרץ הרוחות
מפרץ הרוחות (באנגלית: Bay of Winds) הוא מפרץ בחוף ארץ המלכה מרי שבאנטארקטיקה.
המפרץ ממוקם בין כף דוברס וסלעי אבאלאנש; המפרץ ממוקם ממזרח לכף דוברס.
רוחבו של המפרץ (רוחב פתחו של המפרץ) 14 קילומטרים; אורכו של המפרץ (מרחק כניסתו לתוך היבשת) 22 קילומטרים.
גילוי ומיפוי המפרץ
המפרץ התגלה על ידי קבוצת הבסיס המערבי (Western Base Party) של משלחת אוסטרלאסיה לאנטארקטיקה, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1911–1914, בפיקודו של דאגלס מוסון.
מקור השם
מוסון נתן למפרץ את שמו.
שמו תיאורי, מאחר שבמפרץ נושבות באופן קבוע רוחות עזות, מכיוון שאוויר קר זורם באופן קבוע המישור שסמוך למפרץ, ומתנשא מעליו, אל תוך המפרץ שתחתיו.
לקריאה נוספת
• Sir Douglas Mawson, D.Sc., B.E., THE HOME OF THE BLIZZARD: BEING THE STORY OF THE AUSTRALASIAN ANTARCTIC EXPEDITION, 1911-1914, Project Gutenberg EBook
• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, Sailing Directions for Antarctica: Includes Islands South of Latitude 60°, P 283
• Defense Mapping Agency 1992, Sailing Directions (planning Guide) and (enroute) for Antarctica, P 415
קלאו בכיר
קָלָאוֹ בכיר (שם מדעי: Buceros bicornis) הוא מין של עוף טרופי במשפחת הקלאוניים. תחום תפוצתו מתפרס על מספר מדינות בדרום-מזרח אסיה ובדרום אסיה, שמהן ניתן למנות את אינדונזיה, הודו, סומטרה, חצי האי המלאי, בהוטן, בנגלדש, קמבודיה, סין, לאוס, בורמה, נפאל, תאילנד, וייטנאם ואזור ההימלאיה; אזור המחיה המועדף עליו בטבע הוא ביערות עד לחים ויערות נשירים. הקלאויים מעדיפים לקנן בעצים שגובהם עבר את גובה החופה. הקלאויים חיים בגובה של 2,000-600 מטר מעל פני הים. תוחלת חייהם ארוכה יחסית לעוף: היא יכולה להגיע עד ל-50 שנים בשבי ול-40-35 שנים בטבע. הקלאו הבכיר הוא הקלאו הגדול ביותר בהודו.
תיאור
זהו הקלאו האסייתי הכבד ביותר- אורכו בין 92 ס"מ ל-120 ס"מ; מוטת כנפיו 152 ס"מ, אורך הזנב 43-38 ס"מ, ואורך המקור 305-25 ס"מ. משקל הקלאו נע בין 4.8 ל-8.8 ק"ג, כאשר הנקבה קטנה יותר מהזכר. הקלאו ניחן בצבעים מרהיבים: צהוב, שחור, כתום ולבן, אם כי בשעת התעופה נראות בעיקר נוצות שחורות. יש לו מעין "כתר" על הראש בצבע כתום.
מקורו הגדול מאפשר קטיף של פירות גדולים מהעץ. למרות המקור הגדול, הוא וה"קסדה" שמעליו קלי משקל במיוחד, מפני שהם חלולים, ובתוך הקסדה רק מספר קטן מאוד של עצמות קטנות וחלולות. קסדתו החלולה מספקת לו יתרון, שכן קסדה מלאה עשויה להכביד ולהקשות עליו במעופו. הקסדה משמשת לפילוס דרך בתוך היער וכתיבת תהודה, המאפשרת לקריאותיהם של הקלאויים להגיע למרחקים גדולים, עד כקילומטר. בנוסף לכך, הקסדה שימושית ביותר לזיהוי זכר שהגיע לבגרות מינית - הקסדה מתפתחת בהדרגה מגיל חצי שנה, אך מגיעה לגודלה המלא בגיל 5. הזכרים נבדלים מן הנקבות בקשתיות האדומות שלהם, בעוד שלנקבות יש קשתיות לבנות. הבדל נוסף הוא שלזכר קצה הקסדה צבוע בשחור ואצל הנקבה כל הקסדה צהובה מלבד כתם אדום על הקצה האחורי. אוכלוסיית הזכרים גדולה מעט יותר ממספר הנקבות.
התנהגות
הקלאו הבכיר הוא מין חברותי ועף בקבוצות של כ-5 פרטים. הוא משתמש בקולו הרם למטרות שונות, לדוגמה כדי להכריז על מקום שבו ניתן למצוא אוכל, אך בעיקר למטרות חיזור. קולו מוגבר בעונת הקינון. הקלאויים משמיעים בדרך כלל את קריאותיהם בבוקר או לפנות ערב.
קריאותיהם של הקלאויים מושמעות בדרך כלל ב"דואטים", לעיתים בין זכר לנקבה. בדרך כלל ניתן להבדיל בין קריאת הזכר לקריאת הנקבה על ידי גובה הצליל.
הקלאו ניזון מפירות המכילים שומנים וסוכר, חרקים, לטאות, מיני דגן, גוזלים, נחשים וזוחלים למיניהם, אותם הוא מחפש בצמרות העצים ועל האדמה. בעת עונת הקינון, כשהנקבה מרותקת לעץ, הנחשים הם אויביו של הקלאו, אך בכל זמן אחר הם מזונו. לאחר האכילה, הקלאו מקיא חלקי מזון לא אכילים כגון עצמות.
פירות הפיקוס התאימו את עצמם לקלאויים ולאחר שהקלאו אוכל אותם, הזרעים יוצאים בלשלשת של הקלאו, צומחים כשהלשלשת משמשת להם כדשן, וכך מתפשטים ברחבי היער; בכך הקלאו מייעל מאוד את הפצת הפיקוס ברחבי היער והפצת הפיקוסים אף תלויה בו. פירות הפיקוס גם מהווים רוב מוחץ בתזונתו של הקלאו, ולעיתים, הקלאו אוכל יותר מ-150 פירות של פיקוס בארוחה אחת. הקלאו עשוי לחצות קילומטרים רבים בחיפוש אחר מזון. הקלאויים עשויים לריב עם מינים אחרים בעת התגודדות על מקומות אכילה. לעיתים הקלאויים אוכלים ביחד בקבוצה של כ-200 פרטים, המתגודדים יחד על עצי פרי. פולשים המתקרבים אל עצי הפרי שקלאויים מתגודדים בהם מוזהרים בקריאות. אם הם לא מתרחקים, הקלאויים תוקפים אותם.
תזונתו של הקלאו אומנם מורכבת בעיקר מפיקוסים, אך בכל אזור מחיה לקלאויים יש העדפות מזון שונות במקצת: בהודו, הפיקוס מהווה 73% מתזונתו הכוללת של הקלאו.
בלטאות הקלאו מטפל באופן מיוחד; הוא תופס את הלטאה, מכה אותה בעץ, וכך מרכך את הבשר. הקלאויים טריטוריאליים - בעונת הקינון הטריטוריה של הזוג יכול להגיע לרדיוס של כ-100 מטר מסביב לקן.
הקלאו רעשני מאוד במעופו והרעש יכול להגיע למרחק של קילומטר ממקום הלהקה, מפני שהמרווחים בין נוצה לנוצה בכנפיו גדולים יותר מאשר אצל רוב הציפורים; הרוח עוברת דרכם וכך הם משמיעים רעש זה. הקלאו מורח לעיתים שמן מבלוטה מיוחדת על חלקים שונים בגופו, וכתוצאה מכך הצבע של המקום שבו הקלאו מרח את השמן נעשה צהוב. גם הצבע הצהוב במקורו, בצווארו ובנקודות שונות בכנף של הקלאו נגרמים כתוצאה מהשמן.
הקלאו בדרך כלל חי בחופת יער הגשם, בדרך כלל בעצים שגובהם עולה על 20 מ'. לעיתים רחוקות נראה מקפץ על עלי העצים.
קינון
הקלאויים מונוגמיים. הרבייה של הקלאויים הבכירים מתרחשת ברוב תחומי התפוצה שלו בחודשים ינואר-פברואר, אך בהרי ההימלאיה היא מתרחשת בחודשים מרץ-אפריל. עונת הרבייה אצל הקלאויים מתרחשת פעם בשנה בחודשים פברואר-מאי. בעונת החיזור, הזכרים משתמשים בקסדה שלהם לקרבות חזותיים שמטרתם למשוך את תשומת לבה של הנקבה. בנוסף לכך, הם מבצעים תרגילי אקרובטיקה באוויר. בעונת הקינון זוגות משוחחים זה עם זה באמצעות קריאות.
הקן של הקלאו נמצא גבוה בין העצים- בגובה של כ-30 מטר. הרבייה אצל הקלאויים ייחודית: הנקבה כולאת את עצמה בקן. ופתח הקן מכוסה בעזרת צואתם וכדורי בוץ ורוק מפיהם של בני הזוג או פירות רכים כמו בננות, ויש רק פתח קטן שמיועד להעברת אוכל, הוצאת צואה ותקיפת פולשים. התנהגות זו מגינה על המשפחה המחודשת ועל הביצים מהאויבים שלה (נחשים וכדומה); בזמן שהאויב מתקרב, הנקבה מנקרת אותו בחוזקה מבפנים דרך החור הקטן. נוסף לכך, החור גם משמש כמתקן להוצאת צואה. בעונת הקינון הצואה הקרובה לקן יכולה לשמש סימן להימצאו, ולכן נקבת הקלאו הולכת לאחור, מרימה את הזנב ומתיזה את צואתה רחוק ככל האפשר מהקן דרך החור. מחוץ לחור יש חרקים שאוכלים את שאריות המזון ואת שאריות הצואה.
לאחר ההטלה נושרות הנוצות מהנקבה אט-אט, ולתקופה מסוימת לאחר מכן היא לא יכולה לעוף; הנשירה גם מותירה את הנקבה, עד לצמיחת הנוצות מחדש, חדגונית-בצבע חום. הנקבה מטילה 1-4 ביצים. היא דוגרת על ביציה כ-7 שבועות. בזמן הדגירה הזכר נותן לנקבה 20-18 מנות מזון ביום. הגוזלים מואכלים בידי הזכר בעוד הנקבה והגוזלים כלואים בפנים. לאחר חמישה שבועות הנקבה יוצאת מהקן והגוזלים כולאים את עצמם, כמו שאימם עשתה לפניהם. כעת הזכר והנקבה מאכילים את הגוזלים ביחד. לאחר עשרה שבועות, הקלאויים הצעירים פורצים את המחסום ומשתחררים מהקן. הזוג משתמש באותו חור בעץ מדי שנה.
בתרבות
הקלאו מאוד מכובד בתרבות של השבטים המקומיים ומוזכר בכמה מאגדותיהם. בני נפאל מכנים אותו בתואר הכבוד "banrao" - "מלך היער". אצל כמה מהם, נחשבים המקור והראש כקמעות והבשר כמרפא למחלות שונות. במזרח הודו, בני השבטים מעטרים עצמם בנוצותיהם ובחלקים מראשם, ממקורם ומקסדתם של הקלאויים. בני שבט הנאגה רוקדים עם הנוצות של הקלאו. הקלאו הבכיר "וויליאם" הוא הסמל של "האגודה להיסטוריה של הטבע" בבומביי. הקלאו הבכיר מופיע גם על הדגל של אזור צ'ין בבורמה.
שימור
על אף שלא היו שינויים רבים באזורי תפוצתו של הקלאו, נצפתה בעשר השנים האחרונות ירידה באוכלוסיית הקלאויים הבכירים עקב הרס אזורי מחיה (כריתת יערות וכדומה) וציד בלתי חוקי. מסיבות אלו הקלאו הוגדר במצב שימור NT (קרוב לסיכון) ברשימה האדומה של IUCN.
מאמצי השימור מכילים חלוקת נוצות קלאו מפרטים מתים שבשבי (כפי שהוזכר לעיל), מאמצי שימור על עצי התאנה ואף תשלום נאה למקומיים שלא כורתים עצים או הורגים את הקלאו.
סטטוסים מצייצים
סטטוסים מצייצים הוא עמוד פייסבוק ואינסטגרם ישראלי המציג לעוקביו תוכן פופולרי. העמוד הוקם ב-2010 ונכון לדצמבר 2022, הוא מונה כ-888 אלף עוקבים. בינואר 2015 נחסם העמוד על ידי פייסבוק לאחר שהתפרסם כי גבה תשלום עבור פרסום סמוי בניגוד לתנאי השימוש בפייסבוק. לאחר ניסיונות להחזרת הדף אשר נחסמו על ידי פייסבוק, יצא מייסד "סטטוסים מצייצים", אבי לן, למאבק מתוקשר כנגד פייסבוק, והגיש תביעה לבית המשפט כנגד החברה במאי 2015. בדצמבר 2017 פסק בית המשפט כי פייסבוק פעלה שלא כדין בחסימת העמוד, וקבע כי על פייסבוק להשיב את "סטטוסים מצייצים" לאוויר. העמוד הושב לפייסבוק ב-18 בדצמבר 2017. הורדת העמוד מהרשת ומאבקו של לן עוררו שיח ציבורי בנוגע למדיניות השימוש וחסימת העמודים בפייסבוק, וכן נושא פרסום תוכן שיווקי סמוי ברשתות החברתיות.
הקמת העמוד והצלחתו
עמוד הפייסבוק "סטטוסים מצייצים" הוקם בשנת 2010 על ידי העיתונאי לשעבר אבי לן ועדי בנטוב לן, בני זוג בחייהם. הדף התמקד בפרסום תוכן פופולרי כגון סרטונים מצחיקים, ממים, סטטוסים שנאספו מרחבי הרשת וסיפורים אנושיים הנוגעים לאי-צדק ועוולות בחברה הישראלית. מאחר שהעמוד הציג תכנים שנאספו ברשת, גולשים רבים פנו אל מפעילי סטטוסים מצייצים והציעו נושאים ותופעות אינטרנט לפרסום. כתבה שהתפרסמה ב"אולפן שישי" בערוץ 2 בשנת 2013 הגבירה את הפרסום של העמוד כשלן כונה "מלך הפייסבוק הישראלי", ו"הכותל של גולשי הפייסבוק בישראל".
פרשת הפרסום הסמוי וחסימת העמוד על ידי פייסבוק
מנכ"לית פייסבוק ישראל, עדי סופר תאני, התייחסה להורדת "סטטוסים מצייצים" ואמרה כי כל עמוד אשר יפר את מדיניות השימוש בפייסבוק יוסר מהרשת החברתית. כתגובה לן כתב מכתב חריף, המוחה על שרירותיות מהלכיה של פייסבוק ועל ה"דיקטטורה" ברשת החברתית, כלשונו. בעקבות המכתב הודיעה פייסבוק כי העמוד יוסר לצמיתות, זאת בניגוד להודעת ההסרה המקורית אשר השאירה פתח לחזרתו של העמוד. בנוסף, החשבונות האישיים של לן ובנטוב הוגבלו ונמנעה מהם האפשרות לפרסם סטטוסים, להגיב לסטטוסים של משתמשים אחרים או לשלוח ולקבל הודעות אישיות. בני הזוג פרסמו הודעת התנצלות על מעשיהם והביעו תקווה כי יתאפשר ל"סטטוסים מצייצים" לעלות מחדש. במקביל, הוקם אתר אינטרנט עם אותו השם.
ביולי 2015 נעשה ניסיון נוסף להעלות את עמוד "סטטוסים מצייצים" מחדש לפייסבוק והצליח לגייס כ-14 אלף עוקבים בתוך זמן קצר, אך שעות ספורות לאחר עלייתו הוסר העמוד. דף נוסף בשם "מצייצים" הועלה על ידי בני הזוג, אשר קיוו ששינוי השם יביא להמשך פעילותם, אך גם דף זה נסגר.
פייסבוק ערערה על פסק הדין לבית המשפט העליון, ובפשרה שהושגה בין הצדדים ואושרה בבית המשפט העליון נקבע שפסק הדין של בית המשפט המחוזי יימחק ופייסבוק תוותר על הערעור כנגדו, וכי הדף "סטטוסים מצייצים" ימשיך לפעול.
בדצמבר 2021 פורסם כי העמוד שיתף פוסטים נגד ישראל כץ שלא היו פופולריים וקודמו על ידי רשת פרופילים מזויפים.
אליפות גרמניה בכדורגל 1942
אליפות גרמניה בכדורגל 1942 הייתה העונה ה-35 של התחרות.
תחרויות אזוריות נערכו ב-25 גאוליגות אזוריות. מנצחי תחרויות אלו השתתפו באליפות המדינה. תחילה תחילה התקיימו סיבובים מוקדמים בהם נקבעו עולות לרבע הגמר. כל משחקים נערכו בשיטת מפגש יחיד. בנוסף למשחק הגמר נערך גם המשחק על המקום השלישי.
למשחק הגמר הגיעו פירסט וינה ושאלקה 04. שאלקה 04 ניצחה במשחק הגמר 0:2. זו הייתה האליפות השישית בתולדות המועדון. בתקופת 1932-1942 שאלקה הופיעה בכל משחקי חצי הגמר, זכתה 6 פעמים בתואר ו-3 פעמים הפסידה בגמר.
קפלר-11
Kepler-11 הוא כוכב דמוי שמש שסביבו מערכת כוכבי לכת בת שישה כוכבי לכת חוץ-שמשיים. הכוכב ממוקם בקבוצת הכוכבים הברבור במרחק של כ-2,000 שנות אור ממערכת השמש. הוא דומה מאוד לשמש מבחינת סיווגו ומסתו, אך גילו מוערך בכ-8 מיליארד שנים.
אליפות גרמניה בכדורגל 1942
מהלך התחרות
לאחר שני סיבובים מוקדמים הקבוצות החלו במשחקי רבע הגמר.
קפלר-11
מערכת כוכבי הלכת נתגלתה על ידי טלסקופ החלל קפלר על ידי מדידת ירידה בבהירות נראית הכוכב כאשר כוכבי הלכת חולפים על פניו (שיטת הליקוי). זו מערכת השמש החיצונית הראשונה שאותה גילה טלסקופ החלל קפלר לאחר מספר גילויים של מערכת בהן נתגלה עד כה כוכב לכת חוצני יחיד. ייחודה של מערכת זו בצפיפותם הרבה של כוכבי הלכת שנתגלו ובכך שנתבצעה מדידה ישירה של ההשפעה של כל ששת כוכבי הלכת על עוצמת האור של הכוכב (ליקוי) ולא על ידי השפעות עקיפות של כוכבי הלכת.
כוכבי הלכת במערכת מכונים באותיות b,c,d,e,f ו-g. מסותיהם של חמשת הראשונים נמצאות בתחום של 2 עד 14 פעמים מסת כדור הארץ, ואילו על האחרון ידוע כי מסתו קטנה מ-300 פעמים מסת כדור הארץ. כל ששת כוכבי הלכת שנתגלו סובבים במרחק של פחות מחצי יחידה אסטרונומית.
אליפות גרמניה בכדורגל 1942
כדורגלנים מצטיינים
פריץ שפאן משאלקה 04 כבש 8 שערים ובכך זכה בתואר מלך השערים.
סאמר מקינטוש
סאמר מקינטוש (באנגלית: Summer McIntosh; נולדה ב-18 באוגוסט 2006) היא שחיינית קנדית, אלופת העולם (בודפשט 2022) במשחים ל-200 מטר פרפר ול-400 מטר מעורב אישי וסגנית אלופת העולם (בודפשט 2022) במשחה ל-400 מטר חופשי. נוסף לכך, היא שיאנית העולם במשחים ל-400 מטר חופשי ול-400 מטר מעורב אישי.
ביוגרפיה
מקינטוש נולדה וגדלה בטורונטו, אונטריו. אמא שלה, ג'יל הורסטד, שחיינית אולימפית קנדית זוכת מדליית ארד במשחקי חבר העמים במשחה ל-200 מטר פרפר (1986). אחותה הבכורה (ילידת 2005), ברוק, היא מחליקה אמנותית על קרח בזוגות, סגנית אלופת קנדה (2023) וזוכת מדליית ארד באליפות העולם לנוער (טאלין 2022). בשנת 2023 היא החלה להתאמן בסרסוטה, פלורידה, ארצות הברית.
מקום רביעי באולימפיאדה
בתחרות שנערכה במאי 2021 קבעה מקינטוש במשחה ל-400 מטר חופשי שיא אישי חדש של 4:05.13 דקות והתוצאה הטובה ביותר בעולם לגיל 14. במבחנים הקנדים לאולימפיאדת טוקיו (2020) שנערכו בטורונטו היא קבעה במשחה ל-200 מטר חפשי שיא איש חדש של 1:56.19 דקות והתוצאה הטובה ביותר בעולם לגיל 14 ובכך הייתה לספורטאית הצעירה ביותר במשלחת הקנדית לאולימפיאדה. במשחקים האולימפיים עצמם היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא קנדה חדש של 4:02.42 דקות, כבר בשלב המוקדמות היא קבעה שיא קנדה חדש של 4:02.72 דקות. נוסף לכך, היא סיימה במקום תשיעי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:56.82 דקות, בשלב המוקדמות היא קבעה שיא אישי חדש של 1:56.11 דקות ועלתה לשלב חצי הגמר מהמקום החמישי, במקום 11 במשחה ל-800 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 8:25.04 דקות ובמקום רביעי במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בשיא קנדה חדש של 7:43.77 דקות, כשחיינית ראשונה היא קבעה שיא אישי חדש של 1:55.74 דקות.
מדליית זהב באליפות עולם (בריכת 25 מטר)
באליפות העולם בבריכת 25 מטר שנערכה באבו דאבי, איחוד האמירויות הערביות בדצמבר אותה שנה היא זכתה ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 כסף. מדליית זהב במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי, ביחד עם קיילה סנצ'ז, קטרין סברד ורבקה סמית' בתוצאה של 7:32.96 דקות, לפני ארצות הברית 7:36.53 דקות וסין (7:39.92 דקות), כשחיינית ראשונה היא קבעה תוצאה של 1:54.30 דקות. מדליות כסף, במחשה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:57.87 דקות, אחרי לי בינגג'יה מסין (3:55.83 דקות) ולפני שיבון הוהי מהונג קונג (3:58.12 דקות). היא זכתה במדליית כסף נוספת במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב לאחר ששחתה בשלב המוקדמות את סגנון החופשי. נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:53.65 דקות. היא השתתפה בשלב המוקדמות במשחה ל-800 מטר חופשי לאחר שסיימה שנייה בשיא לאומי חדש של 8:13.37 דקות, אך פרשה משלב הגמר.
2022
במבחנים הקנדים לאליפות העולם שנערכו ב-4 במרץ 2022 היא ניצחה ב-4 משחים. במשחה ל-400 מטר מעורב אישי היא קבעה שיא קנדה חדש של 4:29.12 דקות, התוצאה השלישית בטיבה בכל הזמנים ותוצאת השנה בעולם. יתר המשחים בהם היא ניצחה, 200 מטר חופשי (1:55.39 דקות), 400 מטר חופשי בשיא קנדה חדש של 4:01.59 דקות ו-200 מטר פרפר (2:05.81 דקות).
אלופת עולם
באליפות העולם עצמה שנערכה בודפשט, הונגריה ביוני היא זכתה ב-4 מדליות, 2 זהב, 1 כסף ו-1 ארד. מדליות זהב במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:05.20 דקות, לפני האלי פליקינר מארצות הברית (2:06.08 דקות) וג'אנג יופיי מסין (2:06.32 דקות) ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:32.04 דקות, לפני קייטי גריימס (4:32.67 דקות) ואמה ואיינט (4:36.00 דקות), שתיהן מארצות הברית. מדליית כסף במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא קנדה חדש של 3:59.39 דקות, אחרי קייטי לדקי שקבעה שיא אליפות חדש של 3:58.15 דקות ולפני ליה סמית' (4:02.08 דקות), שתיהן מארצות הברית ומדליית ארד במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי ביחד עם קיילה סאנצז', טיילור ראק ופני אולקסיאק בתוצאה של 7:44.76 דקות, כשחיינית ראשונה היא קבעה שיא עולם חדש לנערות של 1:54.79 דקות.
שיאנית עולם
באליפות העולם שנערכה בפוקואוקה, יפן ביולי 2023 היא זכתה ב-4 מדליות, 2 זהב ו-2 ארד. מדליות זהב במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:04.06 דקות, לפני אליזבת דקרס מאוסטרליה (2:05.46 דקות) ורגן סמית' מארצות הברית (2:06.78 דקות) ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא אליפות חדש של 4:27.11 דקות, לפני קייטי גריימס מארצות הברית (4:31.41 דקות) וג'נה פורסטר מאוסטרליה (4:32.30 דקות), ובכך הגנה על שני תואריה. מדליות ארד במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא לאומי ושיא עולם חדש לנערות של 1:53.65 דקות, אחרי מולי אוקלהן שקבעה שיא עולם חדש של 1:52.85 דקות ואריארן טיטמוס (1:53.01 דקות), שתיהן מאוסטרליה ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:54.12 דקות, אחרי ארצות הברית (3:52.08 דקות) ואוסטרליה (3:53.37 דקות), כשחיינית רביעית היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 53.48 שניות. נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:59.94 דקות, אחרי אריארן טיטמוס שניצחה משחה זה ושברה למקינטוש את שיא העולם והעמידה אותו על תוצאה של 3:55.38 דקות, במקום חמישי במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:49.98 דקות, כשחיינית שנייה היא שחתה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 1:53.97 דקות ובמקום שביעי במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:36.62 דקות כשחיינית ראשונה היא שחתה תוצאה של 54.99 שניות.
קרלו (תת-מקלע)
קרלו הוא כינוי נפוץ לתת-מקלע מאולתר שמיוצר במחרטות ומסגריות ביהודה ושומרון. הנשק מאולתר על בסיס תת-מקלע קרל גוסטב (בערבית, كارلوجستاف (כארלו ג'וסתאף)) ומכאן שמו. פעמים רבות חל בלבול בכלי התקשורת בין נשק זה לתת-מקלע קרל גוסטב המקורי.
בשל מספר היצרנים הרב, קיים מגוון רחב של תתי-דגמים לדגם זה, הנבדלים ביניהם גם באיכות הייצור. תת-מקלע זה נתפס באירועים רבים בידי משטרת ישראל, במהלך חיפושים שנערכו במגזר הערבי.
היסטוריה
הפעם הראשונה שבה כוחות הביטחון הישראלים ראו את רובי הקרלו הייתה בתחילת העשור הראשון של המאה ה-21, כאשר כוחות של משטרת ישראל נתקלו ברובי קרלו שהוחזקו על ידי כנופיות של ערבים ישראלים. במהלך אינתיפאדת הבודדים הקרלו החל לצבור פופולריות בקרב הפלסטינים, ומאז נעשה בו שימוש במספר פיגועים נגד אזרחים ישראלים, בין היתר בפיגועים הבאים:
מחיר
בתחילת שנת 2016, מחירו של רובה קרלו עמד על 1,500 שקלים. במהלך שנת 2016 כוחות צה"ל איתרו כ-43 בתי מלאכה לייצור נשק ביהודה ושומרון לעומת 0 ב-2015, מה שגרם לעלייה חדה במחירו של רובה הקרלו, שזינק ל-7000 שקלים חדשים בינואר 2017.
נכון ל-2018 מחירו של רובה הקרלו בשוק השחור נע בין 3,500 ל-8,000 שקלים.
גמר ליגת האלופות 2019
גמר גביע אירופה וליגת האלופות 2019 של עונת 2018/2019 נערך באצטדיון ונדה מטרופוליטנו במדריד שבספרד ב-1 ביוני 2019, בין ליברפול לבין טוטנהאם הוטספר, שתיהן מהפרמייר ליג והסתיים בניצחון של ליברפול בתוצאה 2:0. לטוטנהאם זו הופעת בכורה במשחק גמר ליגת האלופות, ואילו לליברפול זו ההופעה התשיעית והשנייה ברציפות בגמר, לאחר שבמשחק הגמר של שנה שעברה היא נוצחה 3:1 על ידי ריאל מדריד. זה הגמר השני שבו משחקות שתי קבוצות אנגליות, כאשר הפעם הראשונה הייתה בגמר ליגת האלופות 2008, ולראשונה מאז גמר ליגת האלופות 2013, לא משתתפת במשחק גמר קבוצה מספרד. ליברפול שניצחה במשחק תזכה בזכות להתמודד בסופר קאפ האירופי לשנת 2019 מול המנצחת של גמר הליגה האירופית 2019 – צ'לסי.
מהלך המשחק
המחצית הראשונה הסתיימה בתוצאה 1–0 לטובת ליברפול. את השער לאדומים כבש בדקה השנייה מוחמד סאלח בפנדל שנוי במחלוקת (לאחר נגיעת יד ברחבה של מוסא סיסוקו). ברוב המחצית הראשונה שתי הקבוצות התבססו על כדורים ארוכים להתקפה ומיעטו להגיע למצבי הבקעה.
במחצית השנייה טוטנהאם השתפרה והחלה ללחוץ על ליברפול. היא הגיעה למספר מצבים אך כל הבעיטות למסגרת נעצרו על ידי שוער ליברפול אליסון בקר. בדקה ה-87 הבקיע דיבוק אוריגי שער נוסף לליברפול, אחרי בעיטת קרן, ובסיום ניצחה ליברפול את המשחק בתוצאה 2–0 וזכתה בגביע.
שופטים
שופט: דאמיר סקומינה קוונים: רוברט ווקן,  ג'ור פרפרוטניק שופט רביעי: אנטוניו מתאו לאהוז שופט קו: ננאד דוקיץ'   דנילו גרוגיץ'
ליטן
{{פירושונים| אישים:
ראו גם
}}
הרמן אוברט
הרמן יוליוס אוברט (בגרמנית: Hermann Julius Oberth; 25 ביוני 1894 - 28 בדצמבר 1989) היה פיזיקאי ומהנדס אוסטרו-הונגרי, מחלוצי תחום הנדסת האווירונאוטיקה והאסטרונאוטיקה.
חייו
אוברט נולד למשפחה סקסונית טרנסילבנית בסיביו (בגרמנית: הרמנשטאדט) באימפריה האוסטרו-הונגרית (כיום ברומניה). בגיל 11 אוברט התלהב מספריו של ז'ול ורן מהארץ לירח וגיבורי הירח, ושינן אותם בעל-פה. בגיל 14 בנה את רקטת המודל הראשונה שלו, וכבר אז ייסד את שיטת הרקטה הרב-שלבית שלו. מפני גילו הצעיר, נבצר ממנו לממש את רעיונותיו, והם לא עברו את שלב התכנון.
בגיל 21 החל ללמוד רפואה במינכן, גרמניה אבל עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה נשלח לחזית המזרחית כנגד רוסיה. לאחר מכן נשלח כחלק מיחידה רפואית לסיגישוארה (כיום ברומניה), שם התאפשר לו לשוב ולעסוק בתחביבו מכבר - רקטות. ב-1917 הציג בפני הרמן פון שטיין, שר המלחמה הגרמני אב טיפוס לרקטה המונעת על דלק נוזלי.
ב-1918 נישא למתילדה ולזוג נולדו ארבעה ילדים. אוברט החל ללמוד פיזיקה במינכן ובגוטינגן. הדוקטורט שהציג ב-1923 נדחה כ"דמיוני", והוא נאלץ להדפיס אותו באופן פרטי, בשם "Die Rakete zu den Planetenräumen" ("הרקטה אל החלל הבין-כוכבי"). ספר זה מאוחר יותר יצית את דמיונו של ורנר פון בראון הצעיר, מנהלה הראשון של מרכז טיסות החלל מרשל ומתכנן טיל הסטורן 5 ותוכנית החלל האמריקאית כולה.
מאזדה-גו
מאזדה-גו (באנגלית: Mazda-Go) היה אופנוע מטען תלת-גלגלי מתוצרת יצרנית הרכב היפנית טויו קוגיו קומפני (משנת 1934 מאזדה) אשר יוצר בין השנים 1931–1939 ו-1945–1950.
הרמן אוברט
חייו
אוברט תכנן לראשונה טיל למסע בין-כוכבי עבור הסרט "האישה על הירח" (Frau im Mond) של פריץ לאנג בשנת 1928. משימתו של אוברט הייתה שיגור טיל קודם הקרנת הסרט, כחלק ממסע הפרסום עבור הסרט. סרט זה נחשב לאבי סרטי המדע הבדיוני "הרציניים".
אוברט התפרסם בשנות החמישים כתומך בקיומם של חוצנים ובטענה כי מספר תצפיות של עב"מים הם למעשה חלליות של חוצנים. מאוחר יותר החל לפעול אצל תלמידו פון בראון בנאס"א ומאוחר יותר בפרויקט אטלס של חברת ג'נרל דיינמיקס.
אפקט אוברט הקובע כי מנוע רקטי צורך פחות אנרגיה כאשר נע במהירות גבוהה מאשר במהירות נמוכה, נקבע על ידו ונקרא על שמו.
אוברט היה חבר עד סוף ימיו במפלגת הימין הקיצוני המפלגה הנציונל-דמוקרטית של גרמניה המזוהה עם ערכים נאו-נאצים. הוא מת בנירנברג בגיל 95, ב-28 בדצמבר 1989.
היינריך העשרים ושבעה, נסיך רויס הקו הצעיר
היינריך העשרים ושבעה, נסיך רויס הקו הצעיר (בגרמנית: Heinrich XXVII Fürst Reuß jüngere Linie; 10 בנובמבר 1858 - 21 בנובמבר 1928), היה נסיך רויס הקו הצעיר האחרון בין השנים 1913–1918.
ביוגרפיה
היינריך נולד ב-10 בנובמבר 1858 בגרה, להיינריך הארבעה עשר, נסיך רויס הקו הצעיר ולאגנס, דוכסית וירטמברג, בתם של אויגן, דוכס וירטמברג והלנה, נסיכת הוהנלוהה-לנגנבורג. בשנת 1913 מת אביו, והיינריך ירש את נחלותיו ותאריו. בשל נכות פיזית ונפשית של דודנו היינריך העשרים וארבעה, נסיך רויס-גרייץ, שלט היינריך כעוצר אף בנסיכות רויס הקו המבוגר.
עם מותו של היינריך העשרים וארבעה בשנת 1927, איחד היינריך תחתיו את כל נחלות בית רויס. ב-21 בנובמבר 1928 מת היינריך בגרה, ובנו היינריך הארבעים וחמישה, נסיך הכתר של רויס הקו הצעיר ירש את תאריו.
משפחתו
ב-11 בנובמבר 1884 התחתן היינריך עם אליזה, נסיכת הוהנלוהה-לנגנבורג, בתם של הרמן, נסיך הוהנלוהה-לנגנבורג, ולאופולדינה, נסיכת באדן, ממנה נולדו לו חמישה ילדים:
וולוו קונספט יו
וולוו קונספט יו (באנגלית: Volvo Concept You) היא מכונית קונספט, בתצורה מכונית סלון קופה פסטבק מתוצרת יצרנית הרכב השוודית וולוו אשר הוצגה בשנת 2011.