cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
שלמה מזרחי
ביוגרפיה
מזרחי נולד למשפחה ירושלמית מרובת ילדים. שני אחיו הבכורים היו חירשים ואילמים. אביו, בעל מכולת בשוק מחנה יהודה, חינך את ילדיו לעבודה קשה, ושלמה, שניגן בגיטרה מגיל 13, התאמן בנגינה מאחורי דלפק המכולת.
שנות השישים
בגיל 18 הקים את להקת "השחפים", שעם "פעמוני סוני" הייתה המצליחה בלהקות הקצב בירושלים. שלמה משך תשומת לב בנגינת גיטרה מהפכנית עם פידבקים עוד לפני ששמע על ג'ימי הנדריקס.
ב-1967, הופיעו "השחפים" עם שיר מקורי אחד ("החורף חלף לו") וחיקויי להיטים מחו"ל, בהופעות שארגן להם האמרגן לופז סוואסו, בעיקר בסופי שבוע בסניף מפלגת העבודה. הלהקה צברה מעריצים רבים. ההופעה הגדולה ביותר של השחפים התקיימה ימים אחדים אחרי מלחמת ששת הימים. מזרחי ניגן את ירושלים של זהב עם הגיטרה מאחורי הראש, כשהיא משמיעה פידבקים רבי עוצמה, וחלק מהקהל ברח מהאולם מחשש שמדובר באזעקת אמת.
ב-1969 התפרקה "השחפים", ואחרי חברות קצרה בלהקת "העצובים" הצטרף מזרחי ללהקה של סטודנטים אמריקאים, "הבמה החשמלית", עם מויש דנבורג בשירה וגיטרה, רני וולפסון בקלידים, סטיב גילסטון בשירה וגיטרה, חיים כהן בבס ורפי כנפו (מ"העצובים") בתופים. ההרכב המקורי של "הבמה החשמלית" התפרק בראשית 1969, אחרי שהוציא תקליטון, אך מזרחי לא קיבל בו הזדמנות לבטא את יכולתו.
שנות השבעים
באמצע שנת 1969 קמה "הבמה החשמלית" מחדש עם מזרחי בגיטרה, שלדון כהן בבס (שהוחלף בהמשך על ידי שלום בן-יקר, יוצא "השחפים"), אלי טובול בתופים ודובי אלדמע בשירה. מאז ובמשך מעל לעשור הנהיג מזרחי את הלהקה, ששינתה הרכבים פעמים אחדות. בין השאר הופיעה "הבמה החשמלית" עם הקלידן של ואן מוריסון, ג'ף ליבז, במופע מוזיקה קלאסית של בלה בארטוק בהיכל התרבות. במופע זה ניגן מזרחי קטעים קלאסיים בשיניים ובפידבקים והקהל השמרני נחרד וצעק קולות "בוז". בין גלגוליה השונים של "הבמה החשמלית" השתתף מזרחי בהפקות נוספות וגם בניסיונות מוזיקליים שלא הצליחו.
בשנת 1970 שימשה "הבמה החשמלית" כלהקת הליווי של מחזמר הרוק "קרחת" (שכתב יהונתן גפן, והלחינו אלונה טוראל ומישה סגל).
בסוף 1970 הצטרף מזרחי ל"כיף התקווה הטובה" וניגן בהקלטותיה (שיצאו באוסף של שמוליק קראוס "שבעים שמונים"). אחר כך הוא קיבל הצעה מאריק איינשטיין לנגן בהופעותיו, אך הסדר זה לא יצא לפועל. ב-1974 עיבד ביחד עם להקת "הבמה החשמלית״ 5 שירים לאלבומו השני של גבי שושן "שירים שאהבנו", בהם בלט במיוחד "ילדה קטנה". עוד הקליט מזרחי עיבודים למוזיקה קלאסית, שירים מקוריים שנגנזו וגם סקיצות לחברת קולומביה רקורדס, שלא מומשו בגלל בעיות באישור העבודה שלו בארצות הברית. ההקלטות לקולומביה, שהיו שילוב מקורי בין רוק ומוזיקה מזרחית, נעשו ב-1975 בהולנד. מזרחי נשאר בהולנד וניגן עם הרכב נוסף של "הבמה החשמלית", שכונה שם "להקת המלך שלמה", וגם עם נגנים מקומיים. הוא הוחתם על חוזה הקלטה בחברה מקומית, אך לא השלים הקלטת אלבום.
שנות השמונים
ב-1980 הגיע מזרחי לביקור מולדת והקים שוב את "הבמה החשמלית" (עם אלי טובול בתופים, מיקי שביב בבס ויגאל ישראלי בגיטרה). הוא הקליט שיר שכתב, הלחין ושר: "תנו לי דרך", והופיע בין השאר בפסטיבל "ליל אהבה בכנרת", שבוע הרוק הישראלי במועדון "אמצע הדרך" בגני התערוכה בתל אביב, שם הופיע עם פסנתרן הבלוז ממפיס סלים (איתו כבר הופיע בביקור קודם שערך בישראל ב-1975).
ב-1983 הקים מזרחי הרכב פאנקי-רוק בשם "פלוס חשמל" עם יוסי פיין בבס, ירון בכר בקלידים ואהרון ידידיה בתופים. בלהקתו הבאה ניגנו ניר צדקיהו בתופים, צביקה דרכמן בבס, איל כהן בגיטרה ונגני כלי הקשה, והיא חיממה, בין השאר, את הופעות אוריה היפ בארץ.
ב-1984 יצר מזרחי אלבום שלם משלו: פסקול לסרטו של דני ורטה "קוקו בן 19". הוא כתב, הלחין, עיבד, הפיק מוזיקלית וניגן עם אלי טובול בתופים, יוסי פיין בגיטרה בס, רועי אייגר בקלידים, גלעד עצמון ועמיקם קימלמן בסקסופון ועמיחי בחליל. מזרחי שר בפסקול את "גנן קטן", "ביחד נתגבר" ו"ים קסום". את "קוקו" שר השחקן מאיר דדון, ואת להיט הסרט, "קוקו בן 19", שר דני בסן. באותה שנה החל מזרחי ללמוד מוזיקה קלאסית וללמד נגינה בגיטרה.
ב-1985 ניגן באלבום השלישי של מני בגר "הייתי בגן עדן", אחר כך סייע לו בהקלטת מוזיקה לסרטו של זאב רווח "המובטל בטיטו" וגם ניגן בשיר הנושא של הסרט; כמו כן הלחין את המוזיקה לסרטו של זיו בן-עמי "דואט".
ב-1986 הצטרף ללהקת מוזיקת שנות ה-60, "הסיקסטיז", עם מוטי דיכנה בבס ושירה, יואל לרנר בגיטרה ושירה ושלמה חממי בתופים ושירה. באותה שנה גם ניגן באלבום "עד ראייה" של מוטי דיכנה. מזרחי הופיע עם הלהקה בהצלחה רבה בכל רחבי הארץ עד 1990. באפריל 1990 השתתף בפסטיבל בלוז שנערך בים המלח עם "הסיקסטיז" גרי אקשטיין, יצחק קלפטר ומרגלית צנעני.
שנות התשעים
ב-1990 הקים מזרחי הרכב עם בועז ברמן בכלי הקשה, איתי זילבר בבס ודודיק ניזרי תופים. בהמשך העשור ניגן בהרכבים שונים וגם המשיך ללמד גיטרה, לעבוד באולפנו הפרטי ולהלחין מוזיקה לסרטים. ב-1991 הלחין מוזיקה לדרמה "כל עמי הארץ מתיהדים" של רפי בוקאי וב-1992 לסרטה התיעודי של מיכל אביעד "אנשים ממול" ולסרטו של הבמאי פלסטיני רשיד משהראווי "דר ודור". הוא גם ניגן במחווה של אשר ביטנסקי לג'ימי הנדריקס: הקלטת שירו של בוב דילן "לאורך מגדל השמירה".
ב-1998 הקליטה להקת שב"ק ס' חידוש ל"תנו לי דרך". מזרחי, שזכה לתשומת לב חדשה, החל להקליט שירים לאלבום סולו ראשון עם להקתו החדשה, "השורשים", והראשון בהם, "בעזרת הנשמה", יצא לרדיו ב-1999.
שנות האלפיים
ביוני 2001 יצא לאור אלבום הבכורה הרשמי של מזרחי, "אדון החלומות". מזרחי כתב, הלחין, עיבד והפיק מוזיקלית. קלידן להקתו אמיר הכהן ייעץ מוזיקלית ואמנותית. האלבום כלל שילוב של נגינה בלוזית-רוקית בהשפעות אתניות ירושלמיות. לצד השירים "בעזרת הנשמה", "מלאך קטן", ו"תנו לי דרך" (בגרסה חדשה), כלל האלבום גם יצירות ארוכות, בהן כמעט שמונה דקות של "ירושלים בין ערביים" ושתים עשרה דקות של "אדון החלומות".
באוקטובר 2001 יצא פסקול "קוקו בן 19" בדיסק (בהוצאת "פונוקול"), ואל 13 הקטעים המקוריים צורפו שישה קטעי בונוס שהקליט מזרחי בשנות השמונים.
במשך העשור הלחין מזרחי פסי-קול לקולנוע ולטלוויזיה, ביניהם לטלוויזיה האמריקאית, לערוץ 4 הבריטי ועוד. בין השאר הפיק מופעים כמו "עבודה עברית", הופעה שלו עם אמן הבלוז ממפיס סלים בישראל ומחוצה לה ומופעי בלוז נוספים. בשנת 2006 הוציא אלבום המורכב מחומרים נדירים מהשנים 1975–1982 שחלקם עוד לא יצאו לאור - "Fenderica One".
בקיץ 2007 התאחדה להקת "הבמה החשמלית" לשלוש הופעות בירושלים ובתל אביב, בהרכב: מזרחי בגיטרה, אלי טובול בתופים, שלום בן-יקר בבס ודובי אלדמע בשירה. במסגרת האיחוד צילם הבמאי ניסים מוסק סרט תיעודי על הלהקה בשם "הבמה החשמלית - אגדת רוקנ'רול", ששודר בערוץ הראשון. להופעה במועדון הצוללת הצהובה בירושלים, הצטרף ברי סחרוף.
ב מופיע מזרחי עם להקתו (אלדד סומנר בבס, דן כץ בתופים ואמיר הכהן בקלידים) בחומרים מקוריים ברחבי הארץ, וכמופע מחווה לנגן הגיטרה החשמלית ג'ימי הנדריקס.
ביולי 2014 השתתף בפסטיבל "וודסטוק בירושלים".
ב-7 ביוני 2019 השתתף במופע מחווה ליצחק קלפטר שנערך בהיכל התרבות בתל אביב.
בתחילת שנת 2022 קיים מזרחי סיבוב הופעות מיוחד לציון 50 שנות פעילות (על אף שבפועל מלאו באותה עת 56 שנים לפעילותו). במסגרת הסיבוב התקיימו הופעות במועדונים שונים במרכז הארץ בהן אירח מזרחי את ברי סחרוף, יהודה קיסר, דני שושן, יוסי פיין, יהונתן גרוסברג, וחברי להקת הסיקסטיז.
מירה בולבה
מירה בולבה (נולדה בשנת 1950) היא אתלטית ישראלית בעבר, אלופת ישראל בעלת 19 תארים בהדיפת כדור ברזל ובזריקת דיסקוס.
בולבה, שלטה במקצועות אלו בישראל, בשנות ה-70 ובתחילת שנות ה-80 ובין השנים 1972 - 1979 זכתה בשמונה "דאבלים" באליפויות ישראל. היא שיאנית ישראל בהדיפת כדור ברזל (שיפרה את השיא 4 פעמים), במשך 13 שנים ובזריקת דיסקוס (שיפרה את השיא פעמיים) במשך 21 שנים. היא אלופה ושיאנית המכביה, בעלת 7 מדליות, מהן 5 זהב, 1 כסף ו-1 ארד.
ביוגרפיה
בולבה נולדה בכפר סבא ובגיל 12 הגיעה לקיבוץ עין החורש כילדת חוץ. היא התאמנה בקבוצת הפועל עמק חפר בהדרכת יעקב בורנשטיין ואחר כך בקבוצת הפועל כפר סבא בהדרכתו של אמנון גור.
אלופת המכביה
בתחרות האתלטיקה של המכביה השמינית שנערכה בשנת 1969 זכתה בולבה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 11.92 מטר, לפני אביבה ליכטבלאו (11.89 מטר) וליאורית דניאל (11.65 מטר) ומדליית כסף בזריקת דיסקוס בתוצאה של 35.73 מטר אחרי ליאורית דניאל (38.46 מטר) ולפני אסטל גולדשטיין מארצות הברית (35.52 מטר).
אלופת ישראל
באליפות ישראל שנערכה ביולי 1969 זכתה בולבה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, הראשונה בקריירה שלה בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 11.76 מטר, לפני ליאורית דניאל (11.68 מטר) ויהודית גנז (10.24 מטר) ומדליית כסף, בזריקת דיסקוס בתוצאה של 35.28 מטר, אחרי ליאורית דניאל (36.97 מטר) ולפני יהודית גנז (30.68 מטר).
1970
באליפות ישראל שנערכה ביולי 1970 זכתה בולבה בשתי מדליות ארד, בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 11.45 מטר, אחרי ליאורית דניאל (11.80 מטר) ואביבה ליכטבלאו-בלס ממכבי תל אביב (11.77 מטר) ובזריקת דיסקוס בתוצאה של 33.13 מטר, אחרי ליאורית דניאל (41.14 מטר) ויהודית גנז (38.61 מטר).
1973
באליפות ישראל שנערכה ביוני 1973 זכתה בולבה בשתי מדליות זהב, בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 12.58 מטר, לפני אביבה ליכטבלאו-בלס ממכבי תל אביב (11.29 מטר) ורעיה זוננפלד מהפועל ירושלים (10.93 מטר) ובזריקת דיסקוס בתוצאה של 37.02 מטר, לפני מאירה רוטמן מהפועל רמת השרון (36.06 מטר) ורעיה זוננפלד (31.74 מטר).
בתחרויות האתלטיקה של המכביה התשיעית שנערכו ביולי 1973 זכתה בולבה בשתי מדליות זהב, בזריקת דיסקוס בתוצאה של 38.25 מטר, לפני מאירה רוטמן (36.04 מטר) ורעיה זוננפלד (33.38 מטר) ובהדיפת כדור ברזל בשיא מכביה חדש של 12.94 מטר, לפני אביבה ליכטבלאו-בלס (11.69 מטר) ורעיה זוננפלד (11.37 מטר).
1974
באליפות ישראל שנערכה בווינגייט בתחילת יולי 1974 זכתה בולבה בשתי מדליות זהב, בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 12.36 מטר, לפני לאה ברינג (11.01 מטר) ודורית מאיה ממכבי תל אביב (10.27 מטר) ובזריקת דיסקוס בתוצאה של 38.44 מטר, לפני מאירה רוטמן מהפועל רמת השרון (33.64 מטר) ויפה יפרח מהפועל עמק חפר (33.12 מטר). .
1977
בתחרות שנערכה במרץ 1977 קבעה בולבה בזריקת דיסקוס שיא ישראלי חדש של 45.56 מטר, שיפור לשיא בן ה-6 שנים וחצי של ליאורית דניאל (45.45 מטר). בתחרויות האתלטיקה של המכביה העשירית שנערכו ביולי אותה שנה, היא זכתה בשתי מדליות זהב, בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 13.06 מטר, לפני לאה ברינג (12.59 מטר) ופרלה כהן (11.14 מטר) ובזריקת דיסקוס בתוצאה של 43.78 מטר, לפני יפה סלמון (38.12 מטר) ולאה ברינג (32.86 מטר).
1978
בתחרות שנערכה במכון וינגייט ב-18 בפברואר 1978 קבעה בולבה בהדיפת כדור ברזל שיא ישראלי חדש של 13.96 מטר.
באליפות ישראל שנערכה בתחילת יוני 1978 זכתה בולבה בשתי מדליות זהב, בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 13.38 מטר, לפני לאה ברינג (12.12 מטר) ובזריקת דיסקוס בתוצאה של 44.18 מטר, לפני לאה ברינג (39.06 מטר).
1979
באליפות ישראל שנערכה באצטדיון רמת גן בתחילת יולי 1979 זכתה בולבה בשתי מדליות זהב, בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 13.80 מטר, לפני לאה ברינג (13.44 מטר) ובזריקת דיסקוס בתוצאה של 44.76 מטר, לפני לאה ברינג (42.90 מטר) ותמר חקיה מהפועל עמק חפר (35.22 מטר).
1980
באליפות ישראל שנערכה במכון וינגייט בסוף יוני 1980 זכתה בולבה בשתי מדליות כסף, בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 13.42 מטר, אחרי לאה ברינג שקבעה שיא אישי חדש של 13.89 מטר ובזריקת דיסקוס בתוצאה של 40.70 מטר, אחרי ברינג (42.68 מטר) ולפני תמר חקיה (38.36 מטר).
1981
באליפות ישראל שנערכה בתחילת יולי 1981 זכתה בולבה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 43.50 מטר, לפני לאה ברינג (42.26 מטר) ורעיה זוננפלד מהפועל ירושלים (34.76 מטר). מדליית כסף בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 13.16 מטר, אחרי לאה ברינג (13.59 מטר) ולפני נטף דנדורף מהפועל ירושלים (11.38 מטר).
שבוע לאחר מכן, בתחרויות האתלטיקה של המכביה האחת-עשרה שנערכו ביולי היא זכתה במדליית ארד בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 13.00 מטר, אחרי שרון מיטניק שקבעה שיא מכביה חדש של 13.96 מטר ולאה ברינג (13.11 מטר).
1982
בתחרות שנערכה בתל אביב ב-22 ביולי 1982 קבעה בולבה בזריקת דיסקוס שיא ישראלי חדש של 46.20 מטר שיא זה החזיק מעמד 21 שנה ונשבר על ידי סיוון ג'אן (47.93 מטר).
1983
באליפות ישראל שנערכה באצטדיון הדר יוסף ביולי 1983 זכתה בולבה במדליית כסף בזריקת דיסקוס בתוצאה של 42.26 מטר, אחרי לאה ברינג (43.38 מטר).
בולבה נאלצה לפרוש מתחרויות, בשל מחלה ובהמשך כיהנה כחברה באיגוד האתלטיקה בישראל מספר שנים.
משה זריהן
הרב משה זריהן (ה'תרל"ח, 1877 לערך - כ"א בחשוון ה'תשי"ד, 30 באוקטובר 1953) היה אב בית הדין ורבה הראשי של מרקש כארבעים שנה.
תולדות חייו
נולד במרקש בסביבות שנת ה'תרל"ח (1877). אביו רבי אברהם היה ראש ישיבה בעיר ודיין, וכך גם סבו שימש כדיין. אמו הייתה בתו של הרב מרדכי הצרפתי, דיין במרקש. בצעירותו למד אצל אביו. בסביבות שנת ה'תרס"ט (1909) החל לשבת כדיין בבית הדין בעיר, ובשנת ה'תרצ"ה לאחר פטירתו של אב בית הדין רבי שלמה אבן חיים, התמנה על ידי ועד העיר בראשותו של הגביר דוד זעפרני גם לתפקיד אב בית הדין. בבית דינו ישבו בין השאר הרבנים שאול אבן דנאן, אפרים שלום אנקאווא ומרדכי קורקוס. בשנת ה'תש"ט יצא לגמלאות, לאחר כארבעים שנות רבנות ודיינות. הרב מרדכי קורקוס החליפו בתפקידו לאחר פרישתו.
נפטר בכ"א בחשון ה'תשי"ד, בגיל 76 ונקבר במרקש. עצמותיו הועלו בשנת 1994 לבית העלמין שדה יהושע (כפר סמיר) בחיפה על ידי נכדו.
נשא את פרוח לבית משפחת פינטו, ממנה נולד לו בנו יעקב, ולאחר מכן הם התגרשו. בהמשך נישא לחנינה לבית עבו, נולדו לו עוד ארבעה בנים ובת: אברהם, שלמה, רפאל, חביב ומסעודה. נכדיו הם הרב משה זריהן, מחבר סידור "דרכי אבות", והסופרת טרז דביר.
בשנת ה'תשע"ט הוציאו לאור בני משפחתו את הספר פסקי הרמ"ז המכיל מבחר מפסקיו.
חמד חלאילה
חמד חלאילה (בערבית: حمد خلايلة; 1928 - 13 במאי 2014) היה חבר הכנסת בכנסת העשירית מטעם המערך.
חלאילה נולד בסח'נין. במהלך השנים עבד בהסתדרות העובדים הכללית.
בשנת 1981 נבחר חלאילה לכנסת העשירית מטעם המערך. בשנות כהונתו הוא היה חבר ועדת החינוך והתרבות, וחבר בוועדה למינוי קאדים שרעים.
נפטר ב-13 במאי 2014.
לווייתן כחול (משחק)
לווייתן כחול (ברוסית: Синий кит) הידוע גם בשם "אתגר הלווייתן הכחול", היא תופעת רשת חברתית שהופיעה בשנת 2016 במספר מדינות, ונודעה בעיקר ברוסיה. על פי דיווחים, המשחק מורכב מסדרה של משימות הקשורות לפגיעה עצמית שהוקצו לשחקנים על ידי המנהלים של קבוצות ברשתות חברתיות (במיוחד ברשת הרוסית VK) בתקופת זמן של 50 ימים, כאשר האתגר האחרון מחייב את השחקן לבצע התאבדות.
תופעת הרשת הגיעה לתודעה ציבורית במאי 2016 דרך מאמר בעיתון הרוסי, "נוביה גזטה", שקישר בין מספר התאבדויות של בני נוער, שכביכול היו לא קשורות עד כה, לחברות בקבוצת "F57" ברשת החברתית VK. גל של פאניקה מוסרית סחף את רוסיה. עם זאת, עם הזמן ספג המאמר ביקורות על ניסיונותיו לקשר בין מקרי התאבדות שלא קיים ביניהם קשר, ועל כך שאף אחת מההתאבדויות לא הוכחה כקשורה לפעילותה של קבוצה ברשת החברתית. ברחבי העולם נפוצו הדיווחים על התאבדויות הקשורות לקבוצות אלו ברשת החברתית, אבל מעולם לא אומת הקשר בין ההתאבדויות לקבוצות אלה.
מבנה
בעוד מומחים רבים טוענים שהלווייתן הכחול היה במקור לא יותר ממתיחה, הם מאמינים כי סביר להניח שהתופעה הובילה למקרים של פגיעה עצמית והובילה לפתיחתן של קבוצות שחיקו את הקבוצה המקורית והשאירה ילדים פגיעים לבריונות ברשת ולביוש אינטרנטי. הלווייתן הכחול תואר כמבוסס על יחסים בין המשתתפים (או מתחרים) למנהלים. המנהלים מציבים בפני המשתתפים סדרה של 50 חובות שהשחקנים חייבים להשלים, אחד בכל יום במשך 50 ימים, החובות כוללים פגיעה עצמית, דוגמת חריטת מילים וצורות על הגוף בעזרת סכין, מניעת שינה, האזנה למוזיקת אימה פסיכדלית וצפייה בסרטי אימה. האתגר האחרון, ביום החמישים של המשחק כולל קפיצה מגג הבניין הגבוה ביותר שהשחקן יכול למצוא ולמעשה התאבדות, תוך איום מצד המנהלים לחשוף מידע אישי פוגעני של השחקנים. נכון לסוף 2017, מדווח על פחות משתתפים בקבוצות הלווייתן הכחול ופופולריות התופעה צונחת; עם זאת, ארגוני בטיחות ברשת ברחבי העולם הגיבו לתופעה על ידי מתן ייעוץ כללי להורים ומחנכים על מניעת התאבדויות ומיגור התופעה, העלאת מודעות בנושא בריאות הנפש ובטיחות כללית ברשת התסייע גם בפרוץ תופעת האינטרנט המסוכנת הבאה.
מעצרים
ב-2016, פיליפ בודייקין, סטודנט לפסיכולוגיה לשעבר, בן 21, אשר הורחק מהאוניברסיטה שלו, טען כי הוא זה שהמציא את המשחק ב-2013. הוא אמר כי הכוונה שלו הייתה "לטהר" את החברה על ידי דחיפת אנשים, שלדעתו אין להם כל חשיבות, להתאבד. אמנם במקור טען שהוא חף מפשע, והוסיף שהוא רק "עשה כיף", בודייקין נעצר והוחזק בבית הכלא קרסטי, בסנט פטרסבורג ובחודש מאי 2016 הודה ב-"הסתת 16 נערות, לפחות, להתאבדות." לאחר מכן, הורשע בשתי עבירות הסתה להתאבדות של קטינים.
ביוני 2017, דוור בשם איליה סידורוב נעצר במוסקבה, והואשם גם הוא על ניהול קבוצת "לווייתן כחול" שעודדה ילדים לבצע בעצמם פגיעה עצמית ובסופו של דבר להתאבד. הוא טען שהוא שכנע 32 ילדים להצטרף לקבוצתו ולבצע פקודות.
ארגנטינה
במחוז סן חואן, ארגנטינה, נער בן 14 הובל לטיפול נמרץ לאחר שפרסם ברשת חברתית שהוא משתתף בלווייתן הכחול.
ארצות הברית
ב-8 ביולי 2017, בעיר סן אנטוניו, שבמדינת טקסס, נמצאה גופתו של נער בן 15. טלפון נייד שידר בזמן אמת את התאבדות הנער, נטען שקיים קשר ישיר בין ההתאבדות למשחק.
כמו כן, נטען כי משחק זה היה קשור למותה של נערה בעיר אטלנטה, ג'ורג'יה.
בנגלדש
דיווחי חדשות רבים התפרסמו בתקשורת הבנגלדשית על ניסיונות התאבדות הקשורים למשחק. באוקטובר 2017 התאבדה נערה, לכאורה בגלל השתתפותה במשחק.
ז'וזף לואי גה-ליסאק
ז'וזף לואי גה-ליסאק (בצרפתית: Joseph Louis Gay-Lussac; 6 בדצמבר 1778 – 10 במאי 1850) היה כימאי ופיזיקאי צרפתי. ידוע בעיקר בזכות שני חוקים שניסח, העוסקים בגזים ונקראים על שמו, חוקי גה-ליסאק.
לווייתן כחול (משחק)
ברזיל
מספר דיווחי חדשות הופיעו בתקשורת הברזילאית שקישרו מקרים רבים של פגיעה עצמית והתאבדויות של ילדים עם הלווייתן הכחול. המשטרה פתחה במספר חקירות מתמשכות, אם כי אף אחד מהמקרים לא אושר באופן רשמי כקשור למשחק. בסך הכל, בשמונה מדינות ברזילאיות דווח על מקרים של התאבדויות ופגיעה עצמית החשודים כקשורים למשחק.
משפחת ונטורה
על המשפחה היהודית
ארכיוניים ציבוריים בפירנצה בהקשרים אלה:
בהקשר למכתב זה, באתר The Medici Archive Project, מוסיף את הערות הבאות:
סקר משפחתי
סקר היסטורי על תולדות המשפחה נעשה על ידי יוסף קובו על בסיס מחקריו של ד"ר סימון מרקוס, שלמה רוזניס וא. גאלאנטה במימון תעשיין יהודי בשם אברהם שמואל ונטורה מהעיר רוסה בצפון בולגריה.
קובו מביא את השורשים האיטלקיים של המשפחה מכולוניה באיטליה (1555). הוא מספר על מצביא יהודי איטלקי מהמאה ה-19, בשם Rubino Ventura שהיה בצבא נפוליאון ואחר כך שרת בהודו. הוא מתאר את התפתחות משפחת ונטורה בבולגריה לאחר שהגיע לשם עם ממגורשי ספרד. מקומות המגורים החשובים של היהודים היו בערים דוברובניק וספליט על חוף הים האדריאטי ובעיר איזמיר בטורקיה. הוא מביא את סיפורה של משפחת ונטורה מהעיר "רוסה" בבולגריה. היא הגיעה לשם מ"ספליט". שם חיו אברהם ונטורה ושבתי בן-אברהם ונטורה.
סיכום ממצה
מחבר ספר "אוצר ישראל", שלמה בן רבי אברהם רוזאניס, מסכם כך את תולדות המשפחה.
"לפי הזכרונות היותר קדמונים (בסגנון האינציקופדיא) יצאה המשפחה מעיר טיבולי דרומית מרומא, איטליה, עם היהודים שגרש האפיפיור פיוס החמישי בשנת 1568 (עמק הבכא, דף קי"ט). אחדים מבני וינטורה התיישבו בדלמתיה (כיום באזור האדריאטי של קרואטיה) ואחרים הלכו עד שאלוניקי שביוון וניקופול שברומניה על גדות הדנובה וכונו בשם המשפחה Ventura de Tiboli. בין הבאים לניקופול היה ר' יוסף וינטורה ושני בניו רפאל ומשה. ר' יוסף ונטורה מונה לרב העיר ניקפול ויסד בה ישיבה. ר' רפאל היה תלמיד נבחר אחיו הצעיר ר' משה וינטורה שרת בניקופול בתור שוחט ובודק, ובמות אחיו המארי דאתרא נסע לקושתא ואחר כך למצרימה ובסוף העתיק מושבו לירושלם ושם נתמנה לשו"ב והיה ממתמידי בית המדרש לר' אברהם יצחקי. בירושלים חבר את ספרו "ימין משה" (מונטבה 1624) אשר נתפשט בא"י ובכל הגולה על ענייני השחיטה.
מבני משפחת ונטורה אשר נדדו לדלמטיה ורגוזה נודע לנו החכם הראשון רבי שבתי ונטורה, נולד בספלאטו בערך בשנת 1740 והיה תלמיד ר' דוד פארדו וחיבר ספר "נהר שלום" (ויניציא 1770). צאצאו, ר' אליהו וינטורה נתמנה לרב ומורה הוראות (1799) וחבר ספרו "כוכבא דשביט" (שאלוניקי 1799), לזכר אחיו שבתי (דשביט), אשר עסק בענייני תלמוד, חגים, תענית, כתובות, בר מצווה, קידושים וכן הלכות משפטיות. הספר זכה להערכה רבה בסלוניקי, קושטא, סופיה וונציה. הוא חיבר גם "מילון לחרוזים" במצוי בכתב יד בספרית יד בן צבי.
לווייתן כחול (משחק)
סין
קבוצת התאבדות נוסדה על ידי ילדה בת 10 בניגבו, ג'ג'יאנג; שפרסמה מספר תמונות של פגיעה עצמית שביצעה בעצמה בגלל המשחק. מאז החלו הרשויות לפקח על אזכור המשחק בפורומים ובשידורים חיים.
צ'ילה
התקשורת בצ'ילה דיווחה על שלושה מקרים של ילדים החשודים במעורבות ב-'לווייתן הכחול'. באנטופגסטה, אמא לילדה בת 12 דיווחה למשטרה כי על בתה 15 חתכים על ידה היוצרים צורה של לווייתן. אחרי שנחקרה על ידי שוטרים, הילדה הודתה כי היא עקבה אחרי משימות המשחק שניתנו לה על ידי מנהל המשחק. נערה בת 13 בפאדרה לאס קסס טענה ששיחקה במשחק יחד עם עוד שלושה חברים. הנערה הגיעה לשלב העשירי במשחק, וגם ביצעה חתכים בידיה. ילד בן 11 בטומקו קיבל הזמנה מאישה לא מזוהה להצטרף למשחק בפייסבוק ב-2017, אך סירב להשתתף.
ישראל
בישראל עדיין לא דווח על מקרי מוות שנגרמו ישירות מהשתתפות במשחק, אולם היו מספר דיווחים על ילדים ונערים שהשתתפו בו. ביולי 2017, הפיץ משרד החינוך מכתב להורים המזהיר אותם לגבי המשחק. באותו החודש דווח גם על נער בן 16 שלקח חלק במשחק ובעקבותיו פגע בעצמו.
ז'וזף לואי גה-ליסאק
חייו
את השכלתו הראשונית קיבל גה-ליסאק בביתו, ובשנת 1794 נשלח לפריז כדי להתכונן ללימודים באקול פוליטקניק, אליו התקבל בסוף 1797.
בשנת 1809 התמנה לפרופסור לכימיה באקול פוליטקניק, ובנוסף לכך כיהן כפרופסור לפיזיקה בסורבון בשנים 1808–1832.
בשנת 1804 החל לעסוק בחקר האטמוספירה, תוך שיתוף פעולה עם ז'אן-בטיסט ביו ועם אלכסנדר פון הומבולדט. לשם כך טס בכדור פורח, והגיע לגובה של 7 ק"מ.
בשנת 1809 פרסם את החוק החשוב ביותר שלו, חוק הנפחים הפשוטים והקבועים בריאקציות כימיות בין גזים.
גה-ליסאק היה חבר באקדמיה הצרפתית למדעים. ב-1832 נבחר לחבר זר באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים.
הוא חקר את הכלור והיוד.
אליפות וימבלדון 1986
אליפות וימבלדון 1986 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא של אצטדיוני הטניס בווימבלדון. התחרות התחילה ב-23 ביוני והסתיימה ב-6 ביולי. תוכנית התחרות כללה תחרויות גברים, תחרויות נשים ותחרויות זוגות גברים, זוגות נשים וזוגות מעורבים.
באליפות זו מרטינה נברטילובה מארצות הברית זכתה בשתי תחרויות בשנה החמישית ברציפות.
הפרסים
מנצחי תחרויות קיבלו את הפרסים הבאים:
סך הפרסים באליפות היה £2,119,780.
תחרות הגברים
במשחק הגמר בוריס בקר מגרמניה נפגש עם איוואן לנדל מצ'כוסלובקיה וניצח אותו ב-3 מערכות.
תחרות הנשים
בתחרות הנשים השתתפו 128 טניסאיות שחולקו ל-8 בתים. 16 טניסאיות זכו לדירוג:
במשחק הגמר מרטינה נברטילובה מארצות הברית נפגשה עם האנה מנדליקובה מצ'כוסלובקיה וניצחה אותה בשתי מערכות. באותה שנה היא ניצחה גם באליפות ארצות הברית הפתוחה.
תחרות זוגות גברים
בתחרות השתתפו 64 זוגות. מזוג מנצחי תחרות 1985 השנה השתתף רק היינץ גונטהארד משווייץ. 16 זוגות דורגו:
במשחק הגמר יואכים ניסטרום ומאטס וילנדר משוודיה נפגשו עם גארי דונלי ופיטר פלמינג מארצות הברית וניצחו אותם ב-3 מערכות.
תחרות זוגות נשים
בתחרות השתתפו 64 זוגות. מנצחי תחרות 1985 השתתפו גם השנה, אך עם פרטנרים חדשים. 16 זוגות קיבלו דירוג:
במשחק הגמר מרטינה נברטילובה ופם שרייבר מארצות הברית נפגשו עם האנה מנדליקובה מצ'כוסלובקיה וונדי טרנבול מאוסטרליה וניצחו אותן בשתי מערכות. באותה שנה הזוג ניצח גם באליפות ארצות הברית הפתוחה.
תחרות זוגות מעורבים
בתחרות השתתפו 64 זוגות. מנצחי תחרות 1985 השתתפו גם השנה, אך עם פרטנרים חדשים. 16 זוגות קיבלו דירוג:
במשחק הגמר קן פלאק וקאטי ג'ורדן מארצות הברית שיחקו נגד מרטינה נברטילובה מארצות הברית והיינץ גונטהארט משווייץ וניצחו אותם בשתי מערכות. באותה שנה הזוג ניצח גם באליפות צרפת הפתוחה.
ישראל בווימבלדון
עמוס מנסדורף השתתף בתחרות גברים. בסיבוב הראשון הוא ניצח את גלן מיצ'ידה מקנדה ב-4 מערכות. בסיבוב השני הוא נפגש עם פיטר לונדרן משוודיה וניצח אותו ב-3 מערכות. בסיבוב השלישי הוא הפסיד לאיוואן לנדל ב-3 מערכות.
שלמה גליקשטיין השתתף גם הוא בתחרות הגברים. בסיבוב הראשון הוא שיחק נגד אנדראס מאורר ממערב גרמניה והפסיד ב-3 מערכות. זו הייתה השתתפות שביעית ואחרונה של שלמה גליקשטיין בתחרויות הגברים בווימבלדון.
בנוסף לתחרות יחידים גליקשטיין השתתף בתחרות זוגות גברים לצד האנס סימונסון משוודיה. בסיבוב הראשון הם שיחקו נגד דייוויד גרהם מאוסטרליה וקארל ריכטר ממערב גרמניה והפסידו ב-5 מערכות.
ועידת המרידיאן הבין-לאומית
ועידת המרידיאן הבין-לאומית נערכה באוקטובר 1884 בוושינגטון, ארצות הברית, והתכנסה כדי לקבוע מוסכמה בינלאומית לקו מרידיאן. הכנס נערך לבקשתו של נשיא ארצות הברית צ'סטר ארתור.
נושא הכנס היה בחירה של "מרידיאן (קו אורך) כנקודת ייחוס אפס משותפת של קווי אורך והגדרת סטנדרטים של חישוב זמן ברחבי העולם". הוועידה הביאה לבחירת קו גריניץ' כסטנדרט בינלאומי למעלות אורך, כאשר הוא מוגדר כנקודת אפס.
משתתפים
בוועידה השתתפו 26 מדינות שיוצגו על ידי 41 נציגים.
הישראלי המכוער
הישראלי המכוער הוא כינוי גנאי לישראלי המתנהג לפי סטריאוטיפים של התנהגות שלילית המיוחסים ליחידים ולקבוצות בחברה הישראלית. עם הזמן הפך הביטוי שגור בשיח הישראלי ומיוחס לתופעות שליליות רבות שעלולות להתקיים גם בקרב עמים אחרים. המונח עצמו, מזכיר את הביטוי "האמריקני המכוער" שמקורו בספר הנושא שם זה, ומתאר אפיונים שליליים דומים של תיירים אמריקאים, וניתן להניח כי הושאל ממנו. גם השימוש בשני המונחים החל כנראה בזמנים עוקבים בתחילת ובשלהי שנות ה-60 של המאה ה-20.
תופעת הישראלי המכוער באה לידי ביטוי רב בתקשורת בישראל, ובין האנשים בינם לבין עצמם. מעבר לשיח עצמו ננקטות פעולות מעשיות לשנות ולהקטין את ממדי התופעה. כך למשל קמה עמותת שגרירים של רצון טוב אשר שמה לה למטרה להילחם בתדמיתו של הישראלי המכוער בחו"ל.
מאפיינים
לישראלי המכוער מייחסים בריונות, אלימות, יהירות, וולגריות, אגרסיביות, חוסר כבוד ונחמדות לזולת ולסביבה, חמדנות ולעיתים גם עבריינות. בין הדוגמאות המייצגות מאפיינים אלה:
הישראלי המכוער תופס מקום נרחב בהקשר של ביקורי ישראלים במקומות שונים בעולם. הוא מתואר כמייצג שלילי של המדינה, הגורם נזק לתדמיתה בעיני המקומיים. בהקשר זה נוספות דוגמאות ייחודיות המאפיינות אותו:
הישראלי המכוער והישראלי היפה
הישראלי המכוער הוא אנטיתזה למונח "הישראלי היפה" שקדם לו, ועדיין מאוזכר גם היום בהקשרים מנוגדים. בשני המונחים נעשה שימוש על ידי קבוצות שונות בחברה הישראלית כדי ליצור לעצמן זהות חיובית ולכפות על קבוצות אחרות הגדרה שלילית. השפעת הגומלין בין שני המונחים באה לידי ביטוי גם בתכונות שונות אשר אפיינו את הישראלי היפה, כמו החיספוס וה"דוגריות", שעברו לתאר כיום את חוסר העידון והגסות של הישראלי המכוער.
אזכורים בתרבות
הישראלי המכוער מככב בתרבות הישראלית - במערכונים, בספרים, ובסרטים:
אייר (פירושונים)
{{פירושונים|
ראו גם
}}
ז'רמן
{{פירושונים|
ראו גם
}}
דן מנו
דן מנו (נולד ב-17 בספטמבר 1978) הוא עורך דין ואיש עסקים ישראלי בתחום הטכנולוגיה, שהתפרסם בזכות השתתפותו בעונה הראשונה של תוכנית המציאות "הישרדות".
ביוגרפיה
מנו נולד וגדל בחיפה. בן לשמואל ואסתר (טורנר) מנו, ונכדו של איש העסקים מרדכי מנו, מחלוצי הספנות בישראל. למד בבית הספר הריאלי בחיפה. את שירותו בצה"ל עשה בגולני, ביחידת אגוז ובפלוגה המסייעת של גדוד 13, והוא סגן במילואים בחטיבת אלכסנדרוני, על אף שלא עבר קורס קצינים. הדרגות הוענקו בעקבות למעלה משבע שנים בהן תפקד בפועל כמ"מ בטקס לאחר מלחמת לבנון השנייה.
מנו בוגר תואר ראשון במשפטים ומנהל עסקים של המרכז הבינתחומי הרצליה (בהצטיינות), תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת קליפורניה UCLA ותואר שני במנהל עסקים ובמימון MBA של בית הספר לעסקים של לונדון. הוא התמחה אצל עורך הדין גד נשיץ במשרד עורכי דין נשיץ ברנדס אמיר ושות'.
טלוויזיה
בשנת 2007 השתתף בעונה הראשונה של התוכנית "הישרדות", שצולמה באיים הקריביים, והגיע לגמר התוכנית. מנו זכה לחשיפה תקשורתית רבה לרבות דמות ב"ארץ נהדרת". ב-2010 השתתף ב"הישרדות אולסטארס", כאשר הקמפיין של התוכנית התנהל תחת הסיסמה: "דן מנו חוזר לשחק" על שלטי חוצות. לפי פרסומים בתקשורת, קיבל מנו יותר מחצי מיליון ש"ח על השתתפותו בתוכנית. התוכנית צולמה בפיליפינים, ובעונה זו זכה מנו להיות "אהוב הקהל״.
מנו נבחר על ידי העיתון "מעריב" לאחד מעשרת אנשי הטלוויזיה המשפיעים ביותר בעשור הראשון של שנות ה-2000. העיתון "TheMarker" דירג את מנו במקום הרביעי בהשפעתו על תעשיית המדיה בישראל בשנת 2008 (רשימת 100 המשפיעים) והעיתון "הארץ" דירג אותו במקום העשירי בהשפעתו על חינוך (רשימת 50 המשפיעים בחינוך). באותה שנה מגזין "פורבס" דירג את מנו במקום ה-37 ברשימת 100 הידוענים החזקים בתעשיית הבידור.
אקטואליה ועיתונות
2010-2008 הנחה מנו את התוכנית "כל בוקר" בערוץ 10, לצד מנחים נוספים.
בשנת 2014 שימש כפאנליסט קבוע בתוכנית האקטואליה בהנחיית לוסי אהריש, "שיחת היום" של רשת, המשודרת בערוץ 2.
מנו כותב באופן קבוע במדור הניתוחים של עיתון דה מרקר.
קריירה
בשנת 2009 הצטרף לחברת ההייטק 888 אחזקות במשרדיה בלונדון בה ניהל את מותג המשחקים 888games.
הקים את חברת "גלוסיבוקס", ומכר אותה בנובמבר 2014 ל-Time Out תל אביב. לאחר מכן מונה לתפקיד סמנכ"ל פיתוח עסקי ושיווק והתקדם למשרת (CRO - Chief Revenue Officer) בחברת MyHeritage. מנו הקים את פעילות הדי אנ איי של החברה והביא אותה להכנסות של כ-140 מיליון דולר בשנת 2017.
בשנת 2018, לאחר שעזב את MyHeritage, גייס 3.5 מיליון דולר למיזם אותו ייסד בשם REACH.
מנו חבר בהנהלת פריון נטוורק משנת 2019.
חיים אישיים
מנו נשוי לפולינה חריטונסקי ולהם שתי בנות ובן.
שנה אפלטונית
שנה אפלטונית או השנה הגדולה  היא מחזור בו נקיפת ציר כדור הארץ משלימה הקפה אחת. תקופת הזמן החולפת במחזור כזה היא 25,800 שנה בקירוב. קצב הנקיפה כיום הוא בשיעור של כ-0.01396 מעלות בשנה או לחלופין, כמעלה אחת כל 71.5 שנה בקירוב. בעקבות נקיפת ציר כדור הארץ, במהלך השנה האפלטונית משתנה מיקום הכוכבים בשמיים כפי שהם נצפים מכדור הארץ ובתום מחזור אחד של נקיפה חוזרים הכוכבים למיקומם בשמיים כפי שהיו בתחילתו. מסיבה זו פולאריס, הידוע יותר בכינויו "כוכב הצפון", מורה על צפון כדור הארץ רק בחלק מן השנה הגדולה בעוד שבשאר השנה, יהיו אלו כוכבים אחרים שיצביעו לכוון הצפון. האסטרונום הראשון שהתייחס לתופעה ותיעד אותה היה היווני היפרכוס מנייסיה בשנת 130 לפנה"ס. אולם את שמה קיבלה מעבודתו של אפלטון שכינה אותה "השנה המושלמת" או "השלמה" משום שסבר שהשלמתה מעידה על חזרה של גרמי השמיים לעמדתם המקורית.
בית העלמין היהודי הישן של חיפה
בית העלמין כנסת ישראל הוא בית העלמין היהודי הישן של העיר חיפה. בית העלמין ממוקם בדרך יפו בסמוך לציון קברו של האמורא אבדימי דמן חיפה.
היסטוריה
קבורה יהודית בבית העלמין החלה עוד בתקופת היישוב היהודי הקדום בעיר חיפה המוזכרת כבר בתלמוד. המפורסם בנקברים במקום הוא האמורא רבי אבדימי. בסמוך לקברו מצויות מצבות נוספות ללא כתובת. על פי המקורות רבי אבדימי ורבי יצחק נפחא, נקברו זה ליד זה, בשני כוכים. כיום מצוי קברו של רב אבדימי בגבולו הדרומי של בית הקברות, אך החוקרים מניחים שקברו היה במרכזו של בית הקברות שהמשכו נהרס בעת סלילת דרך יפו-חיפה. יש הסוברים שקברי רבי אבדימי וקדמונים אחרים היו במקומות אחרים בחיפה הקדומה.
במשך הדורות נטמנו בבית העלמין אישים שונים שעלו לארץ ישראל ונקברו בסמוך לקברי הצדיקים במקום. בשל עתיקותן של המצבות טרם זוהו רבים מדמויות אלה. אישים נוספים מהיישוב היהודי בעכו שצוין כי נקברו בחיפה הם רבי שמשון משאנץ, בנו רבי יעקב הקטן, רבי יוסף בנו של רבי יחיאל מפריז המכונה "שיר דילשוש" ויש שטוענים ששם הוא קבר הרמב"ן.
עיקר השימוש בחלקה החדשה של בית העלמין נעשה בשנים 1935-1860 ונקברו בה רבים ממייסדי העיר ומתושביה. וכן מחלוצי המושבות החדשות באזור שטרם היה עבורם בית עלמין. קבורים בבית העלמין בני משפחות כלפון, לסקוב, רוטנברג, אלפסי, פבזנר (בהם שמואל יוסף פבזנר ואשתו שהייתה בתו של אחד העם), גדליהו וילבושביץ ומבני משפחתו, ד"ר אלברט (אברהם) וונדרליך, מראשוני הכירורגים בארץ ישראל, נמצאים בו קבריהם של הרוגי מאורעות תרפ"ט, ושל הרוגי מאורעות תרצ"ו-תרצ"ט, ושל הנספים באסון מחצבת סולל בונה בעתלית. בין הקברים ניכרות מצבות של תלמידי חכמים מהפזורה היהודית באימפריה העות'מאנית שביקשו שיעלו את עצמותיהם ויקברו אותם בארץ ישראל.
אישים נוספים שקבורים במקום הם: הרב חביב חיים דוד סתהון ראב"ד העיר טבריה (בעל "תקפו של נס", "כרסיא דאליהו"), הרב אברהם רפאל כלפון, הרב דוד כלפון, הרב יוסף ניסים אלנקוה, הרב יוסף אלטר הגר מראדוביץ, הרב אברהם הכהן אב"ד חיפה, הרב בנימין חמוי שד"ר קהילת המערבים בירושלים, רב קהילת האשכנזים בקהיר הרב אהרן מנדל הכהן בהר"ן, הרב שמואל ישראל בנו של האדמו"ר לוי יצחק גוטרמן מסורוטין, הרב יצחק פרפלוציק מרבני קרלין ועיירות נוספות, בן רבה של קהילת העיר דמשק ר' יעקב אהרון, המקובל רבי ישראל נהורי. התעשיין ליאון שטיין, התעשיין ד"ר שמעון פרידמן מייסד יקב פרידמן, ד"ר יוסף כהן, בבית הקברות נקבר גם אחד מבין חללי האימפריה הבריטית בארץ ישראל במלחמת העולם הראשונה היהודים שנפלו בקרבות באזור.
כבר בדורות קדומים שימש בית העלמין כאתר קדוש וכמקום תפילה עבור עולי רגל. כך למשל מתאר הנוסע רבי יצחק ב"ר יוסף חילו, ממדינת ארגון שבספרד, שהגיע לארץ ישראל בשנת ה'צ"ג (1333): "מקלמון באים לחיפא. היא יושבת מול הר הכרמל והיא עיר מולדת ר' אבדימי דמן חיפא. בעיר הזאת יש קהילה מפורסמת בחסידותה. ובבית הקברות של היהודים משתטחים כל אלה העולים לארץ ישראל, כי שם קבורים רבים מחכמי ישראל מכל הארצות אשר מתו בעכו".
בית העלמין כיום
נכון ל-2010, מתקיימות בבית העלמין מדי ערב ראש חודש תפילות ציבוריות ובמיוחד בערב ראש חודש אלול. חסידי ויז'ניץ נוהגים לפקוד את בית הקברות מעת לעת בגלל קברו של רבי יוסף אלטר מרדוביץ, בנו של רבי חיים הגר מקוסוב, הנמצא במקום.
במשך שנים רבות סבל המקום מהזנחה ומוונדליזם, מצבות הושחתו ובית הקברות כוסה בפסולת ועשבייה. בשל העובדה שבית הקברות נסגר לקבורה עוד לפני קום המדינה לא היה גורם אחראי לתחזוקת בית העלמין, אך לאחר התעוררות מחאה ציבורית ובסיועם של אישי ציבור ואנשים פרטיים, עבר המקום שיקום: התבצע ניקוי כללי של המקום כולל העשבייה העבותה שגדלה פרא והחלו לצבוע את המצבות. משרד הדתות מתכנן לבצע בעתיד מיפוי של הקברים במקום ולשקם את המצבות. בית הדין הרבני האזורי בחיפה מינה את עמותת "והחי ייתן אל ליבו" לפקח ולשמור על בית הקברות.
סערת החורף בצפון אמריקה מסוף דצמבר 2022
מ-21 בדצמבר עד 26 בדצמבר 2022, ציקלון חוץ-טרופי היסטורי הביא עמו תנאי סופת שלגים וסערת חורף לחלק גדול מארצות הברית ומקנדה, והרג לפחות 91 בני אדם, גרם להיערמות כלי רכב ולסגירת כבישים, וכן לביטול או לעיכוב של יותר מ-10,000 טיסות במהלך עונת הנסיעות העמוסה של חג המולד. הסופה נקראה באופן לא רשמי סערת החורף אליוט על ידי ערוץ מזג האוויר. שירות מזג האוויר הלאומי בבאפלו, ניו יורק תיאר אותה כ"סערה של פעם בדור" בתחזיות, ומרכז חיזוי מזג האוויר העיר מאוחר יותר כי מדובר ב"התפרצות ארקטית היסטורית".
היסטוריה מטאורולוגית
הסופה החלה להיווצר ב-21 בדצמבר 2022, והתחזקה מעל המישורים הצפוניים. היא התחילה להתעצם במהלך היום שלמחרת, כאשר ערוץ מזג האוויר חזה שהיא תהפוך לציקלון פצצה. תנאי סופת שלגים (ראות של פחות מ- ומשבי רוח גדולים מ- ) נפגשו באזורים כפריים של דרום מינסוטה, צפון איווה ודרום מערב ויסקונסין. כשהסופה שטפה מאינדיאנה אל אונטריו בין אחר הצהריים של ה-23 ל-24 בדצמבר, לחץ הסופה צנח ל-35 מיליבר - הרבה מעבר לסף של ציקלון פצצה, שהוא 25 מיליבר - ובכך יצרה שדה רוח עצום עם אוויר קר מאוד.
דטרויט חוותה שלוש תקופות קצרות של הלבנה ב-23 בדצמבר עם ראות מופחתת ל- או פחות מ-8 בבוקר עד 2:30 אחר הצהריים. בגראנד ראפידס, מישיגן היו תנאי שלגים/אפס ראות מ-10 בבוקר עד 22:00 ב-23 בדצמבר, וראות מופחתת של או פחות עד 17:00 ב-24 בדצמבר, ושקעו  של שלג בין ה-22 ל-26 בדצמבר. בראגה, בצפון מערב מישיגן, נקלט מירב השלג מסופת השלגים באותה מדינה עם. תנאי שלגים התרחשו בסינסינטי, אוהיו ב-23 בדצמבר, אף על פי שלא פורסמה אזהרת סופת שלגים לאזור זה. בקליבלנד היו תנאי ראות אפסיים מ-5:30 בבוקר עד 17:00 ב-23 בדצמבר ושקע סך של של שלג באותו יום.
משבי הרוח העזים של סופת השלגים מעל מימיו החמים של אגם אירי גרמו לשיא שלג באפקט האגם בבפאלו, ניו יורק, שירד בהתחלה ב- של גשם אך מאוחר יותר הפך לשלג והצטבר ל במשך 5 ימים עד 27 בדצמבר. באפלו חוותה אפס ראות/תנאי הלבנה מוחלטים מ-9 בבוקר ב-23 בדצמבר עד 01:00 ב-25 בדצמבר' ושוב מ-5 בבוקר עד 7:30 בבוקר ב-26 בדצמבר. 37.5 שעות של תנאי סופת השלגים בבאפלו היו סופת השלגים הארוכה ביותר בהיסטוריה של העיר. כמעט יומיים שלמים של תנאי סופת שלגים קשים הפכו שלג לסחף מסיבי שסגר את העיר והותיר מאות תקועים. רוחות בבפאלו התפרצו מעל במשך יותר מ-24 שעות רצופות ובין 9 בבוקר ל-3 אחר הצהריים ב-23 בדצמבר, כשהרוחות עלו על  כל שעה. הרוחות החזקות ביותר שדווחו בבאפלו היו. סופת השלגים גם הפקידה כמויות שלג גבוהות בצפון ניו יורק; נמל הנדרסון, ליד העיירה ווטר, רשם.
הכנות
ב-22 בדצמבר 2022, הנשיא ג'ו ביידן ביקש מהאמריקאים "להתייחס לסערה הזו ברצינות רבה".
ב-21 בדצמבר, מושל ג'ורג'יה בריאן קמפ הכריז על מצב חירום והזהיר את הציבור. ב-22 בדצמבר, מושל דרום דקוטה, קריסטי נועם, הכריז על מצב חירום של סערת חורף למדינה והפעיל את המשמר הלאומי. עד 22 בדצמבר הוכרזו מצבי חירום גם בקולורדו, קונטיקט, קנזס, קנטקי, מרילנד, מיזורי, צפון קרוליינה, ניו יורק, אוקלהומה, מערב וירג'יניה וויסקונסין. לקראת סערת החורף, אנשים רבים החליטו לבטל את חגיגות חג המולד.
ארגון איכות הסביבה קנדה פרסם אזהרת סופת שלגים עבור חלק גדול של דרום - מערב ומערב אונטריו התיכונה (אך לא כולל טורונטו ופרסת הזהב הגדולה ), כמו גם דרום אזור הניאגרה, אזורים ממזרח למפרץ ג'ורג'יאן והקצה המזרחי של אגם אונטריו, כולל קינגסטון, בעוד אזהרות סופות חורף הוצאו עבור שאר דרום אונטריו.
הרוגים
מקרי מוות הקשורים לסערה התרחשו מסיבות שונות, כולל חשיפה לקור, תאונות דרכים, נפילת ענפים, התחשמלות והרעלות פחמן חד-חמצני.
סופת השלגים העזה באזור באפלו בניו יורק גרמה ל-39 מקרי מוות, רבים מהם הולכי רגל שאיבדו התמצאות ונמצאו בגדות שלג, וכן נהגים שנתקעו במכוניותיהם במשך יותר מיומיים, תושבים שמתו בבתיהם ללא חום, כאלה שמתו מדום לב בזמן שגרפו שלג, ותושבים שמתו כשצוותי החירום לא יכלו להגיב בזמן משבר רפואי. ב-28 בדצמבר, המשמר הלאומי עבר מדלת לדלת בחלקים של באפלו כדי לבדוק את שלומם שלאנשים שהיו ללא חשמל עקב סופת השלגים. הסופה של 2022 הייתה אפילו קטלנית יותר מסופת השלגים של 1977 עבור האזור.
שיבושים בנסיעה
באזור סיאטל, כל האוטובוסים המופעלים על ידי קינג קאונטי מטרו וסאונד טרנזיט בוטלו עקב תנאי הכביש הקפואים. גם מונורייל סיאטל סנטר הושעה.
תאונת שרשרת של חמישים כלי רכב התרחשה ביום שישי אחר הצהריים בכביש אוהיו לכיוון מזרח במחוז סנדוסקי, אוהיו, כשהשרשרת בסופו של דבר נמשכה עד אל מעבר לגבול המחוז של מחוז אירי. ה,tubv כללה לפחות 15 כלי רכב מסחריים, כולל משאיות סמי טריילר. כתוצאה מתאונת השרשרת דווח על ארבעה הרוגים, בהם נוסעים בשלושה כלי רכב שונים לפחות. שני הכיוונים של המסלול היו סגורים עבור הקטע שבין SR 53 ל-SR 4 עד אמצע שבת אחר הצהריים בזמן שצוותים פינו את הכביש.
עיכובים וביטולים בטיסות
הסופה אילצה את ביטולן של לפחות 1,000 טיסות עד 21 בדצמבר, לפי חברת מעקב הטיסות FlightAware, כשנמל התעופה הבינלאומי של דנבר ביטל 500 טיסות. עד 22 בדצמבר, Flight-aware דיווחה שיותר מ-10,000 טיסות עוכבו או בוטלו.
נמל התעופה הבינלאומי של באפלו היה סגור לחלוטין מהבוקר של ה-23 בדצמבר ועד הבוקר של ה-28 בדצמבר. במסצ'וסטס, נמל התעופה הבינלאומי לוגן, בוסטון נאלץ לבטל את כל הטיסות ב-23 בדצמבר. זה הוביל לבעיות משמעותיות עבור רבים שנסעו לחגים.
הסופה סגרה שניים משלושת המסלולים המבצעיים בנמל התעופה הבינלאומי סיאטל-טקומה. אלסקה איירליינס עצרה זמנית את הטיסות מנמל התעופה הבינלאומי סיאטל-טקומה ומנמל התעופה הבינלאומי של פורטלנד ב-23 בדצמבר. WestJet ביטלה 126 טיסות בקולומביה הבריטית ו-140 טיסות באונטריו ובקוויבק. הצלב האדום הקנדי הקים אזורי נוחות וטיפול בנמל התעופה הבינלאומי של ונקובר עם עריסות ומזון לנוסעים תקועים במהלך הסופה.
סגירת כבישים והתנגשויות
סגירת כבישים רווחה גם במהלך הסופה. בצפון דקוטה, חלקים מה-I-94, US 281, US 52 ו-ND 46 נסגרו. חלקים מה-I-435 נסגרו גם בקנזס סיטי, מיזורי. בניו ג'רזי, מספר כבישים מהירים בין-מדינתיים, כמו גם כביש 440, הושבתו לנסיעה מסחרית עד להודעה חדשה החל מהשעה 9 בבוקר ב-23 בדצמבר. ב-I-94 התרחשו מספר תאונות גדולות במערב מישיגן. חלק מכביש הנרי הדסון נסגר בברונקס. הכביש של אוהיו נסגר בשני הכיוונים עקב תאונות מרובות, באחת מהן היו מעורבים יותר מ-50 כלי רכב והביאה ל-4 הרוגים. במחוז גלטין, קנטקי, ה-I-71 נסגר עקב תאונות מרובות.
כל הכבישים המהירים במערב ניו יורק נסגרו עקב סופת השלגים. השריף של מחוז אירי ציין כי למעלה מ-420 שיחות EMS לא נענו מכיוון שרכבי חירום לא היו מסוגלים לנסוע בשלג העמוק. במהלך שיא סופת השלגים, שני שלישים מרכבי החירום שנשלחו לחילוץ אנשים נזקקו בסופו של דבר לחילוץ בעצמם. גורמים בעירייה אומרים שזו הייתה הפעם הראשונה בהיסטוריה של באפלו שמכבי האש לא יכלו להגיב לקריאות. באפלו הודיעה על מאמץ בן יומיים ל-27 ו-28 בדצמבר לפנות לפחות נתיב אחד בכל רחוב בעיר כדי להכיל רכבי חירום. השתמשו בטרקטורים עם מעמיס קדמי כדי לדחוף את השלג לתוך משאיות מזבלה, מכיוון שהשלג היה עמוק מכדי להידחף לצד הרחובות, או במקרים אחרים, לא היה לאן לדחוף אותו. מאות כלי רכב, כולל אסדות טרקטור-נגרר ואוטובוסים, נקברו תחת השלג וננטשו בכל רחבי העיר; מאות אנשים חולצו מהשלג במכוניות, חלקם לכודים למשך עד יומיים.
בדרום מערב אונטריו, כביש 401 נסגר ב-23 בדצמבר בין לונדון לטילברי, ממערב לצ'טהאם, עקב כ-100 כלי רכב, כולל נגררים רבים לטרקטורים, שהיו מעורבים בהתנגשויות מרובות, בעוד שכביש 402 נסגר בין לונדון לסרניה בגלל היערמות 50 כלי הרכב והידרדרות התנאים. מוקדם אחר הצהריים, משטרת המחוז של אונטריו (OPP) הודיעה כי כל הכבישים המהירים והכבישים במחוזות פרת' והורון סגורים עקב תנאי סופות שלגים, בעוד שבהמשך אחר הצהריים ה-OPP סגרה את כל הכבישים המהירים והכבישים במחוזות ברוס ודופרין, חלקם במחוז גריי ובכביש 21 בין סרניה לגראנד בנד בתוך מחוז לאמבטון. בעוד שכביש 401 נפתח מחדש בשעות הערב המוקדמות של ה-24 בדצמבר, כביש 402 וכל הכבישים בפרת', יורון, ברוס וגריי נותרו סגורים בערב ה-24 בדצמבר
עיכובים וביטולים ברכבות
מספר רכבות אמטרק התעכבו, פעלו על פי לוחות זמנים שונה, או בוטלו לחלוטין בגלל הסופה.
רכבת VIA של קנדה חוותה בעיות הקשורות למזג האוויר, כאשר תשע רכבות במסדרון קוויבק סיטי-ווינדזור התעכבו ב-23 וב-24 בדצמבר עקב נפילת עצים וענפים על הפסים או על הרכבות עצמן; נוסעים ברכבות מסוימות נתקעו ליד קובורג במשך יותר מ-18 שעות. בשעות אחר הצהריים של ה-24 בדצמבר, רכבת משא ירדה מהפסים ואילצה את VIA לבטל את כל הרכבות בין טורונטו לאוטווה או מונטריאול לאותו יום, ה-25 וה-26 בדצמבר
באזור המטרופולין של ניו יורק, רכבות חוו עיכובים עקב הצפות. כביש מסילת הרכבת של לונג איילנד הושבת בשני הכיוונים בין תחנת פן ללונג ביץ' עקב שיטפונות, וקו המטרו נורת' הדסון הושעה זמנית בין פוקיפסי לפיקסקיל גם בגלל הצפה. הטרנזיט של ניו ג'רזי חווה עיכובים של עד 30 דקות.
איסורי נסיעה
העיר, הוציאה איסור נסיעה עם חריגה לנסיעות חיוניות. מחוז ארי, ניו יורק, הכולל את העיר באפלו, הלך בעקבותיה זמן קצר לאחר מכן. החל מהבוקר של ה-27 בדצמבר, איסור הנסיעה נשאר בתוקף רק עבור באפלו. ב-27 בדצמבר נשלחו משטרת המדינה והצבא לבאפלו כדי לאכוף את איסור הנהיגה כדי לאפשר את התקדמות מאמצי פינוי השלג.
מצבי חירום באנרגיה
המינהל הפדרלי לבטיחות כלי רכב הכריז על מצב חירום המכסה 44 מדינות בארצות הברית ובוושינגטון הבירה, ב-22 בדצמבר, תוך השעיית מגבלות נהיגה סטטוטוריות והגבלות רגולטוריות אחרות. קולורדו, איווה, צפון קרוליינה, דרום דקוטה וויסקונסין הצהירו כולן הצהרות דומות ברמת המדינה.
הפסקות חשמל
ב-23 בדצמבר, poweroutages.us דיווח כי כמעט 1,500,000 לקוחות היו ללא חשמל. מבין הפסקות החשמל הללו, מיין רשמה למעלה מ-250,000 לקוחות ללא חשמל, בצפון קרוליינה למעלה מ-180,000 ויותר מ-100,000 בווירג'יניה, טנסי ובניו יורק כל אחת. עומס גבוה גרם לרשות עמק טנסי בדרום מזרח ארצות הברית להכריז על מספר שעות של הפסקות חשמל מתגלגלות בחלק גדול מאזור השירות שלה. דיוק אנרג'י עשתה כמותה בשל הטמפרטורות הקרות ב-24 בדצמבר.
כ-670,000 בתי אב בקוויבק היו ללא חשמל בזמנים שונים במהלך הסופה. באונטריו, 430,000 משקי בית היו ללא חשמל בנקודות זמן שונות במהלך הסופה. כ-70,000 בניו ברונסוויק איבדו את החשמל.
ספורט
ליגת ההוקי הלאומית דחתה שני משחקים שהיו אמורים להיערך במקור ב-23 בדצמבר: המשחק דטרויט רד ווינגס - אוטווה סנאטרס הועבר ל-27 בפברואר, והמשחק טמפה ביי ברק - באפלו סברס נקבע מחדש ל-4 במרץ. גם משחק הכביש של באפלו סייברס נגד ה-Columbus Blue Jackets ב-27 בדצמבר נדחה מאחר שאיסור הנסיעה של אזור באפלו נשאר בתוקף ונמל התעופה של באפלו נותר סגור.
ליגת הכדורגל הלאומית דחתה את הפתיחה למשחק בין טנסי טיטאנס ליוסטון טקסנס בשעה בגלל הפסקות החשמל המתגלגלות באזור.
סגירות תאגידים ומוסדות
בדרום אונטריו, רוב מועצות בתי הספר, כולל אלה עד מזרח אוטווה, סגרו את בתי הספר ב-23 בדצמבר
פארקים לאומיים רבים בארצות הברית נסגרו עקב סערת החורף. אלה כללו את האתר ההיסטורי הלאומי של נהר האינדיאנים בצפון דקוטה, הפארק הלאומי באדלנדס בדרום דקוטה, הפארק הלאומי ההיסטורי של בית המשפט Appomattox בווירג'יניה, ואת האתר ההיסטורי הלאומי של קרל סנדבורג בצפון קרוליינה.
גל קור
לאחר שהסערה פגעה, גל קור נע ברחבי צפון אמריקה.
תחקיר עיתונאי
תחקיר עיתונאי נעשה על ידי עיתונאים המבקשים לחשוף מידע שאינו ידוע לציבור. עבודתו של עיתונאי חוקר שונה מעבודתו של עיתונאי המדווח על התרחשויות. העיתונאי החוקר נרתם למשימה בדרך כלל בעקבות מידע על אירועים או תופעות הנראים על פניהם כמסתירים מחדלים או עבירות פליליות. עבודתו נעשית בחשאי כדי להגיע אל הפעילויות המרכזיות בנושאי התחקיר.
העיתונאי החוקר איננו חוקר משטרתי, ואינו יכול להגיע לאיסוף ממצאים כמוהו. יכולתו לאסוף פרטים בדרך כלל מוגבלת. מסקנותיו מהתחקיר, כפי שהן מוצגות על ידיו, יכולות להביא לחקירה נרחבת של הנושא על ידי גורמים המוסמכים לאסוף פרטים נוספים, לתקן את המצב הקיים ובמידת הצורך לשנות נהלים, לפטר אנשים או להביא להעמדתם לדין.
העיתונאי החוקר נעזר לעיתים קרובות בעוזרים הנקראים "תחקירנים", המסייעים לו בהכנת התחקיר. התחקירן יכול לאסוף ממצאים בשטח, לספק חומר רקע, לערוך, לשכתב, הכול בהנחיית עורך התחקיר.
תחקירים מפורסמים הובילו לחשיפת פרשיות שהעסיקו את הציבור. כך למשל פרשת ווטרגייט בארצות הברית נחשפה בעקבות עבודת תחקיר יסודית של העיתונאים בוב וודוורד וקארל ברנסטין. בישראל הובילו תחקירים עיתונאיים לחשיפות פרשיות שחיתות (כמו פרשת האי היווני והחקירה בענייניו של אריה דרעי), לחקירת אירועים צבאיים, לגילויים על מחדלים בבתי חולים, ועוד.
עבודות התחקיר העיתונאי הן תחום פורה בעיתונאות. עיתונים יומיים מקדישים להן מקום נרחב, ובטלוויזיה קיימות תוכניות המתמקדות בעיקר בתחקירים שנועדו לחשוף מסקנות של תופעות ואירועים. מקצתם: "כלבוטק" של רפי גינת, "עובדה" של אילנה דיין, "שומר מסך" של אמנון לוי ו"המקור" של רביב דרוקר וברוך קרא. קיימים אף ארגוני תחקירים כגון פרופבליקה הניו יורקי, המבצע תחקירים לתועלת הציבור ומעבירם לפרסום בתוכניות תחקירים, בעיתונים ובאתרי חדשות.
מסקנות התחקיר מתקבלות בדרך כלל באופן חיובי, אך לעיתים הן מעוררות מחלוקת. כך למשל בפרשת וידוא הריגת הילדה איימן אל המאס ("פרשת סרן ר'") ברצועת עזה ב-2004. תחקירני התוכנית "עובדה" הציגו מסקנות מהן עלה כי קצין צה"ל ירה במכוון אל הילדה שלא סיכנה את חייו ואף וידא את הריגתה, בעוד צה"ל ומקורבי הקצין טענו כי התחקיר מבוסס על ממצאים שגויים. בית המשפט קבע כי התחקיר היה לקוי.
חלוצה בתחום העיתונאות החוקרת וממציאת הטכניקה של כתבת תחקיר בזהות שאולה הייתה העיתונאית נלי בליי.
תחקיר בעל אופי דומה נעשה לעיתים לשם כתיבתו של ספר תיעודי, ולעיתים אף לשם כתיבת פרוזה (לבירור פרטים עובדתיים המשמשים בסיפור).
שאי שלום ירושלים
"שאי שלום ירושלים", גם "שאלו שלום ירושלם, ישליו אהביך", הוא תבליט של הפסל הישראלי דני קרוון המכסה את הקיר הדרומי של אולם מליאת הכנסת בירושלים. בשל מיקומה, יצירת אמנות זו זוכה לחשיפה תקשורתית גדולה בישראל, בשל צילומי חדשות מאירועים המתרחשים בכנסת, ובשל שידורי ערוץ הכנסת.
היסטוריה
בשנת 1964 נבחר דני קרוון על ידי דורה גד, אדריכלית הפנים של הכנסת, ליצור את התבליט שיהווה את הקיר הדרומי (המרכזי) של אולם המליאה של הכנסת. בנוסף ליצירה זו יצר קרוון את קיר העץ הקדמי של אודיטוריום הכנסת. מקור שם הפסל הוא בפסוק מ. קרוון סיפר כי החליט לקרוא ליצירה בשם זה לאחר שסיים את בנייתה, אולם מאחר שלא הותר לו לחקוק על הפסל את שמות הסתתים החליט שלא לחקוק גם את שם היצירה ואת שמו שלו.
התבליט העשוי אבן מסותתת שהובאה ממחצבת דיר אל אסד שבגליל. רוחב התבליט 24 מטרים וגובהו שבעה מטרים. קרוון עיצב את היצירה כך שבמרכזה קומפוזיציה גאומטרית מופשטת הבולטת על רקע הקיר. במקור תוכננה לצד היצירה גם מרפסת ומקום מושב לנשיא המדינה, אולם קרוון שכנע את ועדת הבניין של הכנסת לוותר על הרעיון.
לאחר 50 שנה נחתמה היצירה ונרשם שמה בעברית וערבית.
חזות ומשמעות סמלית
הקיר מעוצב בסגנון מופשט גאומטרי ובנוי מאבנים אשר עליהן חקוקות צורות גאומטריות המשולבות זו בזו ויוצרות הרמוניה ויזואלית. האמן שאף לעצב יצירת אמנות חזותית בעלת משמעות צורנית שתהיה נעימה לעין ולא מסובכת, כיאה לקיר האמור להוות רקע ליושבים על בימת הכנסת. קרוון ייחס לקיר את נושא הקשר בין ירושלים של מעלה, המסמלת את הרוחניות, לירושלים של מטה, הגשמית. לפי פרשנויות מאוחרות מסוימות, הקיר מסמל את היות הכנסת מעוז הדמוקרטיה הישראלית, שכן הצורות הגאומטריות מרמזות על קשר ליוון העתיקה, בה התפתחה הגאומטריה ובאה לכדי מיצוי, אך גם מקום היוולדה של הדמוקרטיה.
בצדו השמאלי של הקיר מוצב דיוקנו של בנימין זאב הרצל צרוב בלוח אבץ כהה.
האדם הסביר
האדם הסביר (או האדם מן היישוב) הוא מושג שסתום המשמש להגדרת נורמות מסוימות.
בישראל
המושג "אדם סביר" משמש את המחוקק הישראלי בחוקים אחדים לתחימתן של פעולות מסוימות בתוך גבולות רצויים. את בתי המשפט משמש המושג (לעיתים בצורתו המיודעת, "האדם הסביר") בבואם לבחון את משמעותה של התנהגות מסוימת ואת עמידתה בסטנדרט משפטי רצוי.
הופעות עיקריות בחוקי מדינת ישראל:
בנוסף לפסיקה העוסקת בחוקים האמורים לעיל, מופיע האדם הסביר גם בפסיקה העוסקת בנושאים נוספים:
שופט בית המשפט העליון, יצחק זמיר, כתב בפסק דינו:
נשיא בית המשפט העליון אהרן ברק עמד על מאפייניו של האדם הסביר: