cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הרצל עמיקם
חייו
נולד לזלמן ובלה בלוצין שבלטביה כהרצל ורהפטיג. אחיו, דוד ורהפטיג, כיהן כנציב בית"ר בלטביה, אסטוניה ופינלנד עם פלישת הכוחות הסובייטים למדינות הבלטיות בשלהי 1939. הרצל הצטרף לבית"ר בגיל 10, ובאוגוסט 1939, עם משב רוחות המלחמה מאירופה, החליט להימלט מלטביה. הוא עזב את אירופה ביום פרוץ המלחמה, 1 בספטמבר 1939, על גבי אוניית המעפילים "נעמי יוליה", שנתפסה על ידי הבריטים ליד חופי ארץ ישראל. לאחר תקופת מעצר קצרה במחנה המעצר בעתלית, שוחרר והתגייס לאצ"ל.
מאוחר יותר נמנה עם חבורת הפורשים מהאצ"ל לטובת הלח"י - לוחמי חרות ישראל מייסודו של אברהם שטרן (יאיר). הרצל בחר בכינוי "עמיקם" וכונה על ידי חבריו למחתרת בשם 'הרצק'ה'. ב-1941 נתפס בנס ציונה על ידי הבריטים, והושם במעצר במחנה המעצר מזרעה. מאוחר יותר עבר עם העצירים למחנה המעצר בלטרון, שם היה ממתכנני בריחת ה-20 מלטרון, בה חפרו הוא וחבריו מנהרה באורך 76 מטרים דרכה נמלטו בליל 31 באוקטובר 1943.
עמיקם המשיך בפעילותו בלח"י וב-1944, בשלהי מלחמת העולם השנייה, נשלח על ידי מפקד הלח"י יצחק יזרניצקי (שמיר) לאירופה כדי לייסד שם תא מחתרתי. כשהוא מתחזה לחייל בריגדה עבר עמיקם דרך מצרים לאיטליה ומשם המשיך לצרפת. הוא היה שותף לפעילות נגד הבריטים באותן שנים והיה הרוח החיה מאחורי מניעת הסגרתם של לוחמי המחתרות יעקב אליאב ובטי קנוט מבלגיה לבריטניה. סיפור גיוס פרקליט בית המלוכה, קארטון דה-וויאר, היה אחד המפורסמים. עמיקם שידל את הפרקליט המכובד להגן על חבריו כשהוא מבטיח שאת שכר טרחתו יראה מהברון רוטשילד, ולמרות שהדבר לא תואם עם הברון קודם לכן, כך אכן היה.
ב-1948, עם סיום המנדט הבריטי, שב לישראל, התגייס לגדוד 89 של חטיבה 8 והיה שותף לקרבות על כיבוש משטרת עיראק סווידאן ועוג'ה אל-חפיר. מאוחר יותר היה שותף להקמת היישוב נוה יאיר בנגב, והיה מזכיר היישוב. כמו כן, נמנה עם מייסדי "מפלגת הלוחמים". בשנת 1950 נשא לאִשה את דינה לבית גרשון, עולה מבולגריה. ב-1956 גויס ל"מוסד", ובמשך למעלה מ-15 שנה היה שותף לעשרות מבצעים חשאיים. בין השנים 1962–1965 כיהן כקונסול ישראל באורוגוואי וב-1966 גויס ל"נתיב" ונשלח כמזכיר שלישי לשגרירות ישראל במוסקבה, לא לפני שפעל לשחרור אחיו דוד מהגולאגים בסיביר והעלאתו לישראל. במהלך שירותו במוסקבה פגש את יעקב קדמי שהתפרץ לשגרירות והנחה אותו לגבי המשך תהליל העלייה.
פייר קויפרס
פֶּטְרוּס יוֹסֶפוּס הוּבֶּרְטוּס קוֹיפֶּרְס (בהולנדית: Petrus Josephus Hubertus "Pierre" Cuypers; 16 במאי 1827 – 3 במרץ 1921) היה אדריכל הולנדי. שמו קשור לרוב ל (1881–1889) ולרייקסמוזיאום (1876–1885), שניהם באמסטרדם. עם זאת, את יצירתו מייצגות יותר כנסיות רבות, מהן תכנן יותר מ-100. יתר על כן, הוא שיקם מונומנטים רבים.
ביוגרפיה
קויפרס נולד ברורמונד, בנו של צייר כנסייה, וגדל בסביבה שבה עודדו העניין באמנות. לאחר שלמד בקולג' העירוני ברורמונד, עבר לאנטוורפן ב-1844 כדי ללמוד אדריכלות באקדמיה המלכותית לאמנויות. לימדו אותו פרנס-אנדריז דורלט (Frans-Andries Durlet), פרנס סטופ (Frans Stoop) ופרדיננד ברקמנס (Ferdinand Berckmans), כולם מחלוצי האדריכלות הנאו-גותית בבלגיה. קויפרס היה תלמיד טוב; בשנת 1849, הוא זכה בפרס המצוינות (Prix d'Excellence) של האקדמיה.
לאחר סיור בחבל הריין בגרמניה, הוא חזר לרורמונד, שם מונה לאדריכל העירוני בשנת 1851. בשנת 1852 פתח בית מלאכה בו יוצרה אמנות כנסייתית.
עבודתו של קויפרס בתכנון כנסיות הושפעה בתחילה מאוד מה מהמאה ה-13 ומכתביהם של חבריו אז'ן עמנואל ויולה-לה-דוק הצרפתי ו ההולנדי. קויפרס בנה כנסיות רבות ברחבי הולנד, שבהן ההשפעה הצרפתית מילאה תפקיד בולט. נקודות עיקריות מהתקופה הראשונה הללו הן כנסיית למברט ב וכנסיית קתרינה באיינדהובן, בין היתר. משנת 1870 ואילך הסגנון של קויפרס הושפע יותר מהסגנונות הגותיים המקומיים של הולנד וכן מסגנונות גותיים ממדינות אחרות כמו נורווגיה ואיטליה. הוא גם ערך ניסויים בריכוז תוכניות בניין ופריסות לא קונבנציונליות אחרות. בחלק השני של הקריירה שלו הוא בנה כמה מהעבודות הטובות ביותר שלו. לאחר 1883 הוא נעזר בבנו ברוב עבודתיו.
קויפרס ניהל שיפוצים רבים. תפיסותיו בנוגע לשיפוצים זכו תדיר לביקורת; שיקום מרמז לעיתים קרובות שהבניין ניזוק מאוד, אבל קויפרס ניסה לספק דימוי אידיאלי של הסגנון או הרעיון איך הבניינים המקוריים התכוונו שהמבנה יראה במקום לשמר את האבולוציה האדריכלית של הבניין. דוגמה מוקדמת לכך היא השיקום הנרחב של ברורמונד, שם החליף קויפרס מגדלים מקוריים במגדלים חדשים. משנת 1875 הוביל קויפרס את שיקום החזית המזרחית של, אותה ביצע לפי תוכניותיו בסגנון רומנסקי. בכך, הוא יצר קוטב מנוגד לקבוצת המגדלים המערביים, והחליף את רצפת מגדל הפעמון ואת כיפת הברזל של.
פייר קויפרס היה דודו של האדריכל שעבד עבור קויפרס בצעירותו. קרובי משפחה נוספים שהפכו לאדריכלים הם נכדיו פייר קויפרס הבן. ותיאו טאן (Theo Taen).
ישראל ברנע
ישראל ברנע (1906–1984) היה אלוף בצה"ל, מקימו ומפקדו הראשון של חיל התובלה.
חייו
ברנע נולד בבסרביה בשם ישראל בוגנוב. אביו נרצח בפרעות 1905, ברנע עלה לארץ ישראל בשנת 1920. ב-1921 הצטרף לארגון ההגנה. עבד במוסך וכנהג ועם הקמת אגד נבחר להנהלת החברה. בעקבות פרוץ המרד הערבי הגדול ב-1936 נשכר על ידי הבריטים לרכז את שירות הרכב שלהם בארץ ישראל. במלחמת העולם השנייה התנדב לצבא הבריטי ושירת כנהג ביחידת תובלה בקרבות המערכה במדבר המערבי בצפון אפריקה. באפריל 1942 מונה לעמוד בראש פלוגת ההובלה 462 שסייעה בהקמת קו הביצורים באל-עלמיין. ביוני התחלף בתפקיד עם מפקד פלוגת ההובלה 179, הרי יפה. הפלוגה בפיקודו סייעה לכוחות הלוחמים במערכה בצפון אפריקה והייתה חלק מכוחות הקורפוס ה-10 של הצבא הבריטי שהונחת באיטליה בסלרנו בספטמבר 1943 ועמד בראשה עד לפירוק הפלוגה ב-1946.
ברנע השתחרר מהצבא הבריטי בדרגת מייג'ור, בשובו לארץ ישראל היה מראשי קואופרטיב אגד ונקרא להקים את שירות התחבורה בהגנה. חלק ניכר מהמאמצים בתקופתו הוקדש להגדלת מצבת המשוריינים בשירות.
עם הקמת צה"ל עמד בראש חיל התובלה וקודם לדרגת אלוף-משנה. בסוף 1949 הועלה לדרגת אלוף ונשלח למוסקבה לשמש כנספח הצבאי בברית המועצות. באוקטובר 1950 שב לישראל ומונה שוב למפקד חיל התובלה, תפקיד בו שימש עד 1953, עת פרש מהשירות הצבאי.
במלחמת יום הכיפורים התנדב לשמש נהג משאית אשפה בתל אביב וכיהן במטה החירום של העירייה.
היה נשוי לשושנה ברנע שחקנית תיאטרון האהל.
Network Address Translation
Network Address Translation (בראשי תיבות: NAT; בתרגום חופשי: תרגום כתובת רשת) היא טכניקת ניתוב ברשת מחשבים, בה נכתבות מחדש כתובות ה-IP של מנות המידע (packets) שעוברות בנתב או בחומת אש, כלומר, כתובת ה-IP שתצא משימוש תחזור אל מאגר הכתובות ותינתן למחשב אחר בשעת הצורך. הטכניקה מאוד יעילה ונמצאת בשימוש נרחב, ונתבים אישיים מודרניים לרוב מבצעים NAT כחלק מהפונקציות הבסיסיות של המכשיר.
NAT בשימוש הנפוץ
היישום הנפוץ ביותר של NAT הוא חיבור מחשבים רבים הנמצאים באותה הרשת המקומית לרשת האינטרנט באמצעות כתובת IP אחת בלבד. יישום זה שימושי לצורך צמצום כתובות ה-IP בעולם, שהרי במקום שלכל מחשב תינתן כתובת IP חיצונית, כל המחשבים מיוצגים ככתובת אחת בלבד, וכן לשם חיבור לאינטרנט של רשת בעלת יותר ממחשב אחד, באמצעות חשבון אחד של חיוג או חיבור מהיר לאינטרנט. לצורך ביצוע NAT כזה, נותנים כתובות IP פרטיות למחשבים ברשת. הנתב שמתחבר לאינטרנט גם מקבל מהחיבור כתובת IP חוקית ציבורית אחת. אותו נתב בדרך כלל גם יבצע את הניתוב עם NAT, ועל כן יקרא שער הגישה של הרשת הפנימית אל רשת האינטרנט. הניתוב מתבצע באופן הבא:
אבטחה, NAT, וגרסה 6 של פרוטוקול IP
טכניקת NAT הפכה פופולרית בעקבות המחסור בכתובות IP בגרסה 4. מסיבות היסטוריות, למדינות מחוץ לארצות הברית הוקצו בלוקים מעטים יותר של כתובות IP, ולכן במדינות אלו NAT נפוץ יותר.
טכניקת NAT מעניקה כמה יתרונות של אבטחת מידע, ולכן היא נמצאת בשימוש רב בחומות אש. מצד שני, הטכניקה מסבכת את היישום של פרוטוקולי אבטחת מידע כדוגמת IPSec. פרוטוקול IP בגרסה 6 פותר את בעיית המחסור בכתובות של גרסה 4, וגם כולל בתוכו את הפונקציונליות של IPSec. לכן גרסה 6 של IP נחשבת אחד הפתרונות היותר טובים לפריסה נרחבת של הרבה מכשירים ברשת כדוגמת רשת טלפוניה סלולרית, אולם סביר להניח שייקח עוד זמן עד ליישום פרוטוקול זה בסביבה כזו.
NAT בסיסי, לעומת תרגום מספרי שער
נהוג להבדיל בין שני סוגי NAT כלליים. הסוג הראשון שבדרך כלל נקרא NAT או NAPT מתייחס לתרגום כתובות המלווה בתרגום מספרי שער (port numbers). טכניקה זו מאפשרת, לדוגמה, לחבר מספר גדול של מחשבים לרשת האינטרנט באמצעות כתובת IP ציבורית אחת. הסוג השני נקרא לפעמים NAT בסיסי (Basic NAT), או NAT קבוע (Static NAT), מתייחס לתרגום כתובת ה-IP בלבד, ולכן דורש כתובת ציבורית אחת עבור כל חיבור. טכניקה זו נמצאת בשימוש בעיקר בנתבי ADSL, לפעמים בשם "אזור מפורז" (DMZ), והיא מאפשרת למחשב לקבל כל חיבור חיצוני על אף שכתובת ה-IP נמצאת בשימוש על ידי הנתב עצמו.
NAT הכולל תרגום מספרי שער נבדל גם הוא לשני סוגים: תרגום כתובת מקור (SNAT), והמקבילה ההפוכה, תרגום כתובת יעד (DNAT).
"התחזות" כתובת IP
מקרה פרטי של NAT נקרא "התחזות" (Masquerading), והוא מאפשר למחשבים רבים לשתף חיבור אינטרנט בצורה שקופה יחסית, כאשר מנקודת מבטו של כל מחשב ברשת הפנימית, נראה המחשב שמבצע NAT כמו כל נתב אחר ברשת האינטרנט. כאשר הנתב ה"מתחזה" מנתב חיבורי רשת יוצאים לאינטרנט, הוא משכתב את כתובת המקור של מנות המידע באופן שקוף, עם הכתובת הציבורית שלו. כמו כן הנתב זוכר מידע בסיסי לגבי החיבור הזה בין המחשב הפנימי למחשב המרוחק. אז מנת המידע יוצאת אל רשת האינטרנט ואל מחשב היעד כאילו נשלחה מהנתב עצמו. כאשר מגיעה מנת מידע עם תגובה בחזרה אל הנתב, הוא מחפש את המידע שנזכר כדי להחליט לאיזה מחשב ברשת הפנימית לשלוח את המנה. לאחר מכן הוא משכתב את כתובת היעד של מנת המידע עם הכתובת של המחשב הפנימי, ושולח אותה אל הרשת הפנימית.
יתרונות וחסרונות
היתרונות של NAT הם משמעותיים. האפשרות לחבר מחשבים רבים לאינטרנט באמצעות חיבור אחד חוסכת הרבה כסף לארגונים וחברות, וגם חוסכת בכתובות אינטרנט. יתרון נוסף הוא בכך שניתן להסתיר את מבנה הרשת הפנימית מפני אנשים מבחוץ כגון האקרים או ספקית האינטרנט.
אחד החסרונות העיקריים הוא הקושי בשימוש בשירותים הדורשים יזימת חיבור TCP מהרשת החיצונית אל תוך הרשת הפנימית, או פרוטוקולים ללא-מצב (stateless) כגון UDP. ללא מאמץ מפורש מצד הנתב לתמוך בפרוטוקולים כאלה, חבילות המידע לא מגיעות ליעדן ולא נוצר החיבור. מצד שני יש הרואים בכך סוג של חומת-אש פשוטה, ולכן משתמשים שאינם רוצים לחשוף את שירותי הרשת במחשב שלהם רואים בכך יתרון.
חיסרון שני הוא כאשר גודל חבילת ה-IP גדול יותר מה-MTU של אחד מן ממשקי הרשת שבדרך ליעד - תתבצע פרגמנטציה וכתוצאה מכך כתובות הפורטים יופיע רק בחלק הראשון מבין כלל החלקים שעברו פרגמנטציה. אין אחידות לגבי היחס לפרגמנטציה בין רכיבי ה-NAT, מה שעלול לגרום לבעיות, בעיקר כאשר אותם חלקים לא מגיעים בסדר הנכון.
Panhard Dyna X
Panhard Dyna X (בצרפתית: Panhard Dyna X) היא מכונית סופרמיני, מתוצרת יצרן כלי הרכב הטקטים הקלים, והצבאיים "Panhard" הצרפתי, אשר יוצר בין השנים 1945–1954,
יוצרו 47,049 יחידות
יצרנית כלי הרכב "Panhard"
בין השנים 1963–1968 "Panhard" הייתה בבעלות סיטרואן, ומאוחר יותר בבעלות פיג'ו.
בשנת 2005 הייתה "Panhard" בבעלות "Auverland". היום "Panhard" בבעלות "Renault Trucks", חברת בת של קונצרן הרכב הצרפתי רנו, הנשלטת משנת 2001 על ידי וולוו (Volvo Group).
חי נושא את עצמו
החי נושא את עצמו הוא כלל הלכתי (נאמר בעיקרו בהלכות שבת, אך משתמשים בו לפעמים גם בהלכות אחרות) לפיו הנושא חי, אינו נחשב כמי שנושא אותו לגמרי. לדעת רש"י טעמו של הכלל הוא משום שהנישא עצמו משתתף במשא ומקל על הנושא.
המקור והטעם לדין
מקור הדין הוא במשנה במסכת שבת, שם נפסק כי. ואמרו בתלמוד שהטעם שפטור הוא על האדם הוא מאחר ש'החי נושא את עצמו', ועל המיטה פטור מפני שהיא טפלה לאדם.
בביאור הטעם של החי הנושא את עצמו נאמרו בראשונים כמה הסברים:
מאחר שכל הפטור הוא מטעם ש'חי נושא את עצמו', לכך במקרה והאדם כפות או חולה - שאינו נושא את עצמו, לא נאמר בהם דין זה, לדעת הרב שמואל ירונדי גם באדם כשהוא במצב שינה, לא נאמר דין זה.
בבעלי חיים
בברייתא מובאת מחלוקת בין רוב החכמים לרבי נתן האם הכלל החי נושא את עצמו נאמר גם כאשר אדם נושא בעל חיים:. אך בתלמוד מוסבר כי המחלוקת היא רק לגבי בעל חיים שמשתמטין מהאדם הנושא את עצמן לכיוון אחר וממילא אינם מסייעים בנשיאתם, אך לא בנושא אדם חי, בו גם חכמים מודים לרבי נתן ופוטרים.
באדם
לעומת הקביעה בתלמוד שאין חיוב על הוצאת אדם מרשות לרשות, מובא במקום אחר ביחס לדברי רבא לפיהם אין איסור הוצאה בילד חי שרבא. ונאמרו כמה דרכים בראשונים לביאור קביעה זו:
בהלכות אחרות
אף על פי שכלל זה נאמר לעניין שבת, יש מהפוסקים שהביאו אותו לעניין הלכות אחרות. כך למשל נפסק בפרי חדש ובספר "ברכת יוסף" בשם הרשב"ץ. שמותר לנידה להעביר תינוק מידה ליד הבעל או ההפך, מכיוון שהחי נושא את עצמו.
לפי זה יש שכתבו אודות קוואטער - (נשיאת התינוק לברית המילה) במקרה והאישה נדה והמנהג הוא שהאשה מוסרת את התינוק ליד הבעל ועל פי הלכות נדה אסורים שניהם למסור חפצים זה ליד זה, מכל מקום כתבו להקל מחמת דין זה של החי נושא את עצמו, שאם התינוק יוצא מיד האישה ליד הבעל אין איסור בזה להעבירו מידו לידה. ויש שתמהו קצת על כך, שהרי דין החי נושא את עצמו נאמר רק לעניין שבת, ויישבו שניתן לסמוך על כך לכל הפחות לעניין דין הרחקה בנדה שהוא איסור מדרבנן.
קשת בענן מונוכרומטית
קשת בענן מונוכרומטית או קשת בענן אדומה (באנגלית: Monochrome Rainbow או Red Rainbow) היא תופעה אופטית ומטאורולוגית נדירה של הקשת הרב-צבעונית. אף על פי שתהליך היווצרותו זהה לזה של קשת רגילה (כלומר השתקפות/שבירה של אור בטיפות מים), קשת בענן מונוכרומטית דורשת שהשמש תהיה בזמן זריחת או שקיעת השמש. הזווית הנמוכה של השמש גורמת לאור לעבור מרחק ארוך יותר דרך האטמוספירה, מה שגורם לאורכי גל קצרים יותר של אור, כגון כחול, ירוק וצהוב, להתפזר ולהשאיר בעיקר אדום.
סנגל (נהר)
סנגל הוא נהר במערב אפריקה המשמש בחלקו כגבול בין סנגל ובין מאוריטניה.
לואי פיליפ השני, דוכס אורליאן
לואי פיליפ השני, דוכס אורליאן (בצרפתית: Louis-Philippe d'Orléans; 13 באפריל 1747 – 6 בנובמבר 1793), היה דוכס אורליאן ואביו של לואי פיליפ, מלך הצרפתים, אשר הוצא להורג במהלך המהפכה הצרפתית.
ראשית חייו
לואי פיליפ נולד ב-13 באפריל 1747 בשאטו דה סן-קלו, ללואי פיליפ הראשון, דוכס שארטר, וללואיז הנרייט דה בורבון, בתם של לואי ארמנד השני, נסיך קונטי ולואיז אליזבת דה בורבון, ועם לידתו קיבל את התואר "דוכס ממונפנסייה". בשנת 1752 מת סבו לואי ד'אורליאן, דוכס אורליאן, ובעקבות כך קיבל לואי פיליפ את התואר דוכס משארטר.
נישואיו
ב-6 ביוני 1769 התחתן לואי פיליפ עם לואיז מארי אדלייד דה בורבון בקפלה של ארמון ורסאי. היא הייתה בתו של דודנו, לואי ז'אן מארי דה בורבון, דוכס פנתייבר, שהיה אחד האנשים העשירים ביותר בצרפת. מאחר שהיה בטוח שאשתו תהפוך לאישה העשירה ביותר בצרפת עם מותו של אביה, היה לואי פיליפ מסוגל למלא תפקיד חשוב בחצר המלוכה השווה לזו של סבו-רבא שלו פיליפ השני, דוכס אורליאן, שהיה העוצר של צרפת בשם לואי החמישה עשר, מלך צרפת עד לבגרותו. לואיז מארי אדלייד הביאה עמה נדוניה של 6 מיליון ליגרים, והכנסה שנתית של 240,000 ליברות (מאוחר יותר היא גדלה ל-400,000 ליברות), כמו גם קרקעות, תארים, מגורים ורהיטים.
בחודשים הראשונים לנישואיהם חיו בני הזוג ביחד, אך עד מהרה חזר לואי פיליפ לחיי הליברטיניזם שנהג בהם לפני נישואיו. הוא היה רודף נשים ידוע, כמו כמה מאבותיו, כגון לואי הארבעה עשר ופיליפ השני, דוכס אורליאן, והיו לו כמה ילדים לא חוקיים.
במהלך הקיץ של 1772, הדוכס החל את הקשר הסודי שלו עם אחת מבנות הלוויה של אשתו, סטפני פליציט, רוזנת דה ז'אנליס, אחייניתה של מאדאם דה מונטסון, אשתו המורגנטית של אביו של לואי פיליפ. בתחילה הקשר ביניהם היה מלא התלהבות, אולם הקשר התקרר בתוך כמה חודשים, ובאביב 1773 דווח על ניתוק הקשר ביניהם. לאחר שהפרשה הרומנטית ביניהם הסתיימה, מאדאם דה-ז'אנליס נותרה בשירותה של אשתו מארי-אדלייד בפאלה-רויאל, ונותרה ידידה נאמנה לדוכס ולדוכסית. שניהם העריכו את האינטליגנציה שלה, ובשנת 1779 היא הפכה לאומנת הבנות התאומות של בני הזוג.
קריירה צבאית
במהלך המאה ה-18 בצרפת, היה נפוץ מאוד עבור הנסיכים לקבל עמדות גבוהות בצבא. מגיל צעיר, פיליפ גילה את התעניינותו בים, והוא הצטרף לצי המלכותי הצרפתי. במהלך מלחמת העצמאות האמריקנית כשל פיליפ במהלך אחד הקרבות הימיים נגד הצי המלכותי, ולכשנודע הדבר נאלץ להתפטר מתפקידו בצי.
בשנת 1785 מת אביו לואי פיליפ הראשון, דוכס אורליאן, ולואי פיליפ ירש את התואר דוכס אורליאן ואת נחלותיו של אביו.
המהפכה הצרפתית
לואי פיליפ היה חבר בסיעה היעקובינית, וכמו רוב היעקובינים בתקופת המהפכה הצרפתית, הוא דבק בעקרונות ז'אן-ז'אק רוסו והתעניין בהקמת צורה יותר מוסרית ודמוקרטית של השלטון בצרפת. ככל שהתעניין יותר ויותר ברעיונותיו של רוסו, הוא החל לקדם רעיונות ליברליים, כגון הפרדת הכנסייה והמדינה ומונרכיה מוגבלת, כמו כן הוא גם התנגד לפיאודליזם והעבדות.
בנוסף להיותו יעקוביני, פיליפ היה גם המגיסטר הגדול של הבונים החופשיים בצרפת, בין השנים 1771–1793, אולם בינואר 1793 פרש מתפקיד זה. לואי פיליפ גם העריץ מאוד את המלוכה החוקתית הבריטית, ודגל בתוקף באימוץ מונרכיה חוקתית בצרפת, ולבטל את המלוכה האבסולוטית שהייתה אז בצרפת.
בשל אי יכולתה של המשטרה הפריזאית להיכנס לביתו של לואי פיליפ, הפך ביתו למוקד לפעילות בלתי חוקית, כגון סחר בסחורות גנובות, עסקאות חשודות והצגת רעיונות מהפכניים. למעשה, ביתו היה מקום נפוץ עבור יעקובינים להיפגש ולדון בתוכניות שלהם וברעיונות שלהם. בין פעילותיו להתססת דעת הקהל כנגד לואי ה-16 ומארי אנטואנט מימן לואי פיליפ הפצת פרסומים הטוענים על אופיו החלש של המלך ופריצותה המינית של המלכה.
לואי פיליפ לא היה ביחסים טובים עם דודנו לואי השישה עשר, מלך צרפת, והיו שטענו שהוא רוצה לקחת את הכתר לעצמו. מעשיו של לואי פיליפ לאורך כל שנות המהפיכה ואף לפני שהחלה, הוכיחו כי הוא בוגד במלכות. בינואר 1793 הצביע לואי פיליפ בעד הוצאתו להורג של לואי השישה עשר, מה שהיווה הפתעה גדולה ואכזבה עבור המלך, אשר למרות כל מעשיו כנגדו וכנגד מארי אנטואנט לא האמין לואי ה-16 כי לואי פיליפ יבגוד בו כך. כמו כן, טוענים כי הוא זה שעמד מאחורי זיוף המכתב שלכאורה נכתב ממארי אנטואנט לחברתה הקרובה הנסיכה מארי תרז לואיז דה סבואה-קריניאן המבקש ממנה לחזור לפאריז, שם מצאה את מותה בלינץ המוני. המניע היה לקבל לרשותו את הונה של הנסיכה אשר במותה עבר לאישתו של לואי פיליפ, גיסתה של הנסיכה. באפריל 1793 ערק בנו של לואי פיליפ - לואי פיליפ, הדוכס משארטר יחד עם גנרל דומוריז לצבא האוסטרי, ובעקבות כך נעצר לואי פיליפ יחד עם שאר בני משפחתו שהיו בצרפת. בתחילה הוא נכלא במרסיי, ולאחר מכן הוא הועבר לפריז. ב-2 בנובמבר 1793 נערך משפטו של לואי פיליפ שבו הוא הואשם בבגידה, ולאחר שנמצא אשם, הוא הוצא להורג ב-6 בנובמבר.
משפחתו
ב-6 ביוני 1769 התחתן לואי פיליפ עם לואיז מארי אדלייד דה בורבון, דוכסית אורליאן, בתם של לואי ז'אן מארי דה בורבון, דוכס פנתייבר ומריה תרזה פליסיטס ד'אסטה, ממנה נולדו לו 6 ילדים:
טביעת הצוללת סקורפיון
הצוללת האמריקאית "סקורפיון" מספר צי 589 הייתה צוללת אטומית מסדרת "סקיפג'אק", כלי השיט ה-6 לשאת שם זה בצי ארצות הברית. ב-22 במאי 1968 אבדה עם 99 איש. היה זה אחד מארבעה אירוע טביעה מסתוריים באותה שנה: טביעת הצוללת דקר, הצוללת הצרפתית "מינרב" וצוללת הצי הסובייטי K-129.
תכנון
הצוללות מסדרת "סקיפג'ק" נבנו כצוללות לחימה בצוללות סובייטיות. המאפיין סדרה זאת לראשונה בחתך דמעה. הותקן בהן הכור האטומי S5W של חברת וסטינגהאוז. היו אלה צוללות מהירות ביותר בצי ארצות הברית. נבנו 6 כאשר הסקורפיון השלישית בהן.
השקה ופעילות
הצוללת נבנתה במספנת אלקטריק בואט של גנרל דיינמיקס בגרוטון. ב-19 בדצמבר 1959 קיבלה את שמה והושקה למים. המשיקה הייתה גב' אליזבת ס. מוריסון בתו של מפקד הצוללת "סקורפיון" SS-278 שאבדה עם כל אנשיה בשנת 1944 במלחמת העולם השנייה. לאחר ההשקה נמשכו עבודות החימוש והרכבת המתקנים הייעודיים. הצוללת הוכרזה כמבצעית ב-29 ביולי 1960.
לאחר תקופה קצרה של אימונים עם הצי השישי של ארצות הברית והשתתפות בתרגילים של נאט"ו. חזרה ה"סקורפיון" לחוף המזרחי של ארצות הברית והתבססה בנורפוק (וירג'יניה). משם יצאה לאימונים בים הקאריבי ולאורך החוף האטלנטי כולל ברמודה ופוארטו ריקו. בין 4 באוגוסט עד 8 באוקטובר 1964 ערכה סיור הכולל חציית האוקיינוס האטלנטי. ובאביב 1965 עשתה סיור במימי צפון אירופה.
בשנת 1966 קיבל מפקד הצוללת וחלק מהקצינים מדליה על מנהיגות ויכולת מקצועית. ה"סקורפיון" תצפתה וצילמה ניסוי טילים של הצי הסובייטי שנערך במימי החופים בים הצפוני.
ב-1 בפברואר 1967 נכנסה 'סקורפיון' לשיפוץ במספנת הצי בנורפוק (וירג'יניה). אך לא נערך שיפוץ מלא שמאוד היה נחוץ. היא קיבלה סדרת תיקונים הכרחיים וחזרה לפעילות שהייתה מאוד נחוצה. בבניית הצוללת וגם בתקופת השיפוץ לא הוחלו עליה התנאים המחמירים בבטיחות צוללות שנקבעו לאחר טביעת הצוללת ת'רשר.
ההפלגה הגורלית
הצוללת בפיקודו של סגן אלוף פרנק אטווד סלאטרי הגיעה לים התיכון בפברואר 1968 וביצעה סיור מבצעי במעקב על הצי הסובייטי בקרבת מצריים. כן השתתפה אימונים עם הצי השישי של ארצות הברית. בחודש מרץ שלח מפקד הצוללת בקשה לתיקונים דחופים בנוגע לשסתומים דולפים, מה שהגביל את עומק הצוללת ל-300 רגל. במאי החלה בדרכה חזרה מסיור מבצעי נכנסה לבסיס הצי רוטה בספרד ומשם יצאה לנמל הבית בנורפוק (וירג'יניה). צוללת לפני טיפול תקופתי וסבלה מתופעה שבמהירות 22 קשר החלו רעידות בחרטום.
תקלה וטביעה
ב-21 במאי 1968 יצאה סקורפיון מבסיס הצי רוטה לשייט של 3,000 מייל ימי לנורפוק, צפי הגעה 27 במאי. הצוללת מפליגה בשיוט תת-מימי בעומק כ־110 רגל, בדרך הביתה מהירות כ 18+ קשר. מדי פעם רעידות בחרטום כתוצאה מהמהירות. ב-22 במאי, טורפדו מופעל במדור האחסון. צוללת פונה ב-180 מעלות מקורס מערבי למזרחי. סגירת דלתות אטימה במדורים ומכינים את הטורפדו לקראת הכנסה לצינור והטלתו לים. הטורפדו מופעל באוויר מתחמם ולאחר כמה דקות מתפוצץ במדור. כמה שניות לאחר מכן מתפוצצים טורפדות נוספים במדור, חור גדול נפער בחרטום צד ימין. הכור האטומי מבצע הדממת חרום אוטומטית. בדיעבד מוצלחת היות שאין ממנו קרינה. ה'סקורפיון' מוצפת בחרטום לא מצליחה להשתלט על המשקל האדיר ושוקעת במהירות למעמקים פוגעת בקרקעית בעומק 3,000 מטר ומתפרקת חלקית.
חקירה וחיפוש
הוקם צוות חקירה בראשות וייס אדמירל אוסטין ממפקדת הצוללות האסטרטגיות בפנטגון. ראש המבצעים הימיים אדמירל בורק מינה את קרייבן להיות ראש הצוות לבדיקת הכשלים שגרמו לטביעה ולאיתור מיקום הצוללת הטבועה, כולל קביעת תהליך וציוד נדרש למציאת שברי הצוללת. ד"ר ג'ון פינה קרייבן שהיה בעל ניסיון באיתור תת-מימי כמו בטביעת הצוללת ת'רשר ופיתח שיטת איתור תוד שימוש בהסתברות בייסיאנית. קרייבן הקים שתי ועדות נפרדות. אחת שתבדוק כשלים טכניים בחימוש ובמערכות ושנייה שתבדוק את מבנה הצוללת. בוועדות השתתפו 16 מפקדי צוללת בדימוס. אנשיי צי ומומחים נוספים. נחקרו התהליכים בענף חימוש והיצור של הטורפדו והמצברים. נבדקו כלי השיט ומטוסים בזירה למצוא קשר ל ולא נמצא קשר כזה.
איתור השברים
על סמך דיווח ה'סקורפיון' מיום 21 במאי חישובי תנועה ונתוני מערך הסונר חישב קרייבן אליפסה באורך של כמייל ימי אחד. ביוני 1969 יצא עם אניית החיפושים "מיזר" שהוכשרה במיוחד לעבודת איתור במים עמוקים. ועליה הבתיסקף טרייסט 2. החיפושים נעשו באתר שנקבע לפי הצלבת רעשים שנרשמו במערכת, כאשר העומק באותו אזור הוא כ-3,000 מטרים. החיפושים נעשו עם מכשירי סונאר, על ידי אוניית המחקר האוקיינוגרפי של הצי "מיזר",
הסונאר של ה"מיזר" החל לסרוק לאורך הקו הארוך של האליפסה, בתנועה ממערב למזרח. לאחר שלא נמצאו שברים בתחום האליפסה, הגיע קרייבן למסקנה שיש להתחשב בפניית הצוללת מזרחה. והורה ל"מיזר" לחפש מזרחה מהאתר המחושב. שברי ה'סקורפיון' נמצאו תוך שבוע ימים. השברים התגלו באתר 32.91667°N, -33.15°W. הבתיסקף ירדה והביאה צילומים.
בעיית הטורפדות
תצורת פעולת טורפדו רגילה היא: טורפדו מאוחסן במדור, מצבר לא פעיל, מחובר לכבל מדידת טמפרטורה. המדחפים נעולים עם. לקראת השימוש מוכנס הטורפדו ל מחובר לכבל העברת נתונים דרכו יקבל פקודות והתקנות. לקראת הירי מותקנים נתוני המטרה, חלל ה מוצף מים ונעשית השוואת לחצים עם הים בחוץ. עם פקודת הירי - מיכל האלקטרוליט נפרץ ושופך את החומצה לתוך המצבר. תוך 2 שניות המצבר פעיל, המנוע מופעל, כבל ההתקנות נחתך והטורפדו יוצא לדרך.
הוועדה שבדקה את הנושא הטכני מצאה כי תחום המצברים היה בעייתי. יצרן המצברים עבור טורפדו Mk37 התקשה לספק את הכמות הנדרשת עקב קושי בעמידה במפרט. הוספת יצרן מצברים לא משפרת משמעותית. בדיקות חדשות של מחלקת החימוש מחריפות את הפער. דיווח יצרן החימוש התת-מימי למחלקת חימוש -ענף נשק תת-מימי. מציג כשלים של המצברים. ברעידות חזקות המצבר מפעיל את עצמו והופך ל"חם". היו אירועי הפעלה לא רצוניים מהם פעמיים בצוללות. טורפדו פעל במדור נתקבלה התרעת התחממות וקורר עם צינור מים. במקרה אחר הופעל הטורפדו בתוך ה והוא נורה לים.
הסיבות לטביעה
ניתוח חוזי של הקלטות מהסונאר הציג 3 אירועים: שלושת הפיצוצים הביאו את קרייבן למסקנה שאירע פיצוץ בחימוש הצוללת. הסיבות נבדקו על ידי כחמש ועדות במשך מספר שנים ולא הגיעו למסקנה סופית. באופן רשמי ה'סקורפיון' טבעה מסיבה לא ידועה.
תהליך החירום למקרה כזה הוא הטלת הטורפדו עם מדחפים נצורים שיטבע. הצוות לא הצליח להעביר את הטורפדו לצינור ההטלה. המפקד הפנה את קורס הצוללת ב-180 מעלות ובכך ביטל את פעולת מרעום הטורפדו. הטורפדו שפעל במחסן יצר שרפה ופיצוץ. הפיצוץ גרם לטורפדות נוספים שהיו בקרבתו להתפוצץ. הפיצוצים פתחו את גוף הלחץ. מים חדרו לצוללת והיא שקעה במהירות.
ב 2 ניסויים בלתי תלויים שנערכו בצי, נמצא שכאשר מצבר מופעל בטורפדו באוויר ולא טבול במים לוחית ההפרדה בין המצבר לראש הקרבי מותכת והחום יוזם את פיצוץ מרעום הטורפדו.
לאחר הטביעה נעשה שינוי בטורפדות המצבר הורחק מהראש הקרבי והועבר אחורנית לקרבת המנוע.
תאוריות קונספירציה
ההנחה שהצי הסובייטי היה מסוגל באותה עת לגלות בלב האוקיינוס צוללת אטומית אמריקאית בתנועה תת-מימית. ועוד להטביע אותה בלי שצי ארצות הברית ידע על כך, מתארת נחיתות מבצעית אמריקאית קיצונית בתחום החשוב ביותר של המלחמה הקרה.
בדיקות למניעת זיהום סביבתי
החשש מזיהום רדיואקטיבי באזור השברים נובע מהכור האטומי של הצוללת ומשתי פצצות אטום שהיו חלק מחימוש הצוללת ונמצאות בין השברים.
אג'יליטי (כלבנות)
אג'יליטי (מאנגלית: Agility - זריזות) הוא ספורט בו מבצעים כלבים מעבר מכשולים ומשוכות (בדומה לספורט קפיצות הראווה של סוסים, עם התאמה לכלבים). אג'יליטי מתאפיין בעבודת צוות של הנוהג וכלבו. הספורט מוכר על ידי הפדרציה הבינלאומית לכלבנות.
מסלול האג'יליטי מורכב ממכשולים, אשר מסודרים בזה אחר זה, הן בקו ישר והן בפניות, בכל פעם בסדר שונה. הנוהג מכוון את כלבו למעבר המכשולים על-פי הסדר שנקבע לאותו מסלול ספציפי. הכלב שעובר את המסלול במינימום שגיאות ובזמן המהיר ביותר זוכה לדירוג הגבוה ביותר.
ענף ספורט זה הוצג לראשונה ב-1978, בלונדון, בתערוכת ה"קראפט". בשנת 1989 כינסה ההתאחדות הבינלאומית לכלבים ועדת אג'יליטי במטרה להכיר בספורט זה. בשנת 1991 הוכר האג'יליטי, כענף ספורט רשמי ועצמאי. החוג הישראלי לאילוף כלבים נחשף לראשונה לספורט זה בשנת 1982, כאשר משלחת שכללה חמישה נוהגים וכלבים, נסעה לתחרות בינלאומית בדרום אפריקה. בשנת 1993 אימץ החוג הישראלי את תקנון ההתאחדות הבינלאומית לכלבים, ומאז פועל לפיו ומתעדכן בשינויים, כפי שמקובל בכל העולם.
בארץ הספורט מונה כיום מספר מועדונים פעילים, וסמינרים בהדרכת מאמנים מחו"ל. כמו כן קיימים ספורטאים ישראלים המייצגים את ישראל בתחרויות בחו"ל.
המתקנים
כל מסלול מכשולים מורכב ממספר אלמנטים, אשר מסודרים בזה אחר זה הן בקו ישר והן בפניות, בכל פעם בסדר שונה, דבר המעלה את רף הקושי. המכשולים במסלול רבים ומגוונים:
אפרת שלום דנון
אפרת שלום-דנון היא תסריטאית ובמאית של סרטים דוקומנטריים.
ביוגרפיה
אפרת שלום דנון נולדה וגדלה באור יהודה. בוגרת המסלול לקולנוע ולטלוויזיה ב"קמרה אובסקורה". בעברה שימשה כעיתונאית ועורכת תוכן בעיתונים וגופי תקשורת מובילים, בהם עיתון תל אביב, מוסף "גלריה" בעיתון "הארץ", "וואלה". כמו כן, הייתה מבקרת הטלוויזיה של רשת "ידיעות תקשורת".
נשואה לבמאי, תסריטאי, משורר ואמן הווידאו, גילי דנון.
סרטים דוקומנטריים
סרט הבכורה הדוקומנטרי של שלום דנון, "החולמות" (בהפקת יפעת פרסטלניק, ובתמיכת ערוץ 8 וקרן גשר, 2011), עוסק בתעשיית הקולנוע החלוצית של נשות המגזר החרדי, ומציג, בין היתר, את התהליך המורכב של יצירה קולנועית בחברה החרדית הסגורה.
"החולמות" זכה בפרס הסרט התיעודי בפסטיבל הבינלאומי לסרטי נשים רחובות, ובפרס מיוחד של חבר השופטים בפסטיבל הקולנוע היהודי של בוקרשט. כמו כן, השתתף בפסטיבלי קולנוע רבים בישראל ומחוצה לה (בהם: התחרות הרשמית בפסטיבל "דוקאביב", FIPA-ביאריץ וסירקיוס) והיה מועמד לסרט הביכורים הטוב בתחרות פרסי הקולנוע הדוקומנטרי הישראלי.
בשנת 2019, יצא לאקרנים הסרט "חיים רגילים" (בימוי: גילי א. דנון ושלום-דנון, הפקה: שלום דנון, גילי דנון וטרבלסי הפקות). הלן ופדומו נמלטו מהאימה באפריקה ומבקשות מקלט בגרמניה ובישראל. שתיהן מתמודדות עם האפליה, הזרות והניתוק של החיים ללא בית. השתיים הופכות לחברות טובות ולפעילות חברתיות. על הציר שעובר מברלין לתל אביב מתגלים סיפורי חיים של פליטות בצל הגחמות השלטוניות. הלן ופדומו מגלות שהן חולקות גורל משותף של חיים רעועים, ותקווה שלמרות הכל, לחלומות שלהן יש תוקף. "חיים רגילים", בתמיכת קרן מקור לסרטי קולנוע וטלוויזיה ובפיתוח קרן התרבות של סקסוניה, הוצג במסגרת פסטיבל הקולנוע ירושלים ובפסטיבלים נוספים בעולם. הסרט זכה בפרס הסרט התיעודי הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים של חוף ג'רזי (Jersy Shore Film Festival).
אפרת שלום דנון שימשה במשך שנים רבות כחברת הנהלת פורום היוצרים הדוקומנטריים ויצרה יחד עם שירלי ברקוביץ' את פרויקט "הדוקו הראשון שלי" בסינמטק תל אביב, אותו היא מנהלת אמנותית, נכון ל-2022.
קישורים חיצוניים
על הסרט "חולמות" -
על הסרט "חיים רגילים" -
יוז'ף הבשי
יוז'ף הבשי, (במקור עד 1877 קרונשטיין, בהונגרית: Hevesi József; פג'וורנק, 15 במרץ 1857 – בודפשט, 20 בינואר 1929) היה סופר, עיתונאי, יהודי-הונגרי עורך כתב העת "הסלון ההונגרי" (Magyar Szalon).
ביוגרפיה
יוז'ף הבשי נולד במשפחה יהודית כבנם של פרקש (זאב) הבשי (קרונשטיין) ושל פאני גרוס. תחילה למד באופן פרטי והוא הגיע לגימנסיה בקצ'קמט באיחור רב, רק בגיל שלוש עשרה. הוא סיים את בית הספר התיכון בפחות זמן מהרגיל. בשנת 1877 נסע לבודפשט, שם למד בפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטה, ואז הפך לעיתונאי.
שירו הראשון פורסם בשנת 1875. כמה מאמרים וסיפורים קצרים שכתב על אזורי השדה והכפר פורסמו תחת עריכת בלה לוקאץ' (לימים פוליטיקאי ושר) בכתב העת "דעת הקהל" (Közvélemény) ואחר כך הוא הפך לכתב בכתב העת הפוליטי והכלכלי הזה. בהמשך ערך כמה עיתונים ומגזינים. הוא היה כותב סיפורים קצרים פורה ביותר, ועבד על נושאי הנרטיבים שלו בנימה לירית.
אשתו הייתה יוליאנה דיק.
מחזות
עם בלה הטיני:
מישויה פעמונית
מִישׁוֹיָה פַּעֲמוֹנִית (שם מדעי: Michauxia campanuloides) הוא מין של עשב רב שנתי קצר חיים (חי שנתיים עד ארבע שנים) ממשפחת הפעמוניתיים.
פרח זה הוא נדיר למדי, הוא גדל רק בגליל, בארץ מקורות הירדן ולרגלי החרמון, לרוב בחברת לוע-ארי גדול, בין סלעים ולרגלי צוקים. הצמח הוא צמח מוגן. ישנם 7 מינים במזרח הים התיכון ובמזרח התיכון.
מאפיינים
מישויה פעמונית הוא פרח לבן-צחור שקוטרו כ-8 ס"מ. מספר אבריו של כל אחד מן הדוּרים של הפרח (עלי גביע, עלי כותרת, אבקנים, צלקות) הוא 8 ס"מ ולפעמים עד 10 ס"מ. הפרח יפה בפריחתו, גבוה, זקוף, אך רק התפרחת שלו מסועפת ובה 15-50 פרחים. הפרח והפריחה מתקדמים עם הזמן מן הקצה כלפי הבסיס, בשונה מפרחים אחרים.
האבקה נושרת על מברשת של שיער דביק המכסה את עמוד העלי מבחוץ ומשנפתח הפרח מצפה האבקה לחרקים על שערותיו של עמוד העלי, ואילו המאבקים עצמם כבר קמלו. עמוד העלי מבשיל (והצלקות מוכנות לקלוט אבקה) מעט מאוחר יותר.
דיסקוס מיוחד בצינור הכותרת המפריש צוף ועל ידי כך הצוף מוגן על ידי בסיסיהם המורחבים של זירי האבקנים כך שהמאביק (דבורים גדולות) צריך להחדיר את חדקו לצוף, ותוך כדי כך הוא קולט אבקה מפרח אחד ומעביר אותו אחר-כך לפרח אחר, שצלקותיו כבר בשלות. אם הצלקות לא הואבקו במועד – הן מסתלסלות עד שהן נוגעות באבקה שעל המברשת ו"דואגות לעצמן" – ומתבצעת האבקה עצמית.
גם ההלקט נאה, בן 8 מגורות, נטוי מטה. לאורך הגבעול יושבים עלים חובקים, הולכים וקטנים כלפי מעלה. הגבעול שעיר מאוד, שעירות זיפנית עד דוקרנית.
מקור השם
הצמח נקרא על שם הבוטנאי אנדרה מישו (André Michaux) שאסף אותו לראשונה במסעותיו במזרח התיכון במאה ה-18.
הרי באוורס
גאוגרפיה
אורכם של הרכסים 145 קילומטרים ורוחבם 56 קילומטרים.
ההרים משתרעים לכיוון צפון - דרום. מצפונם נמצא חוף פנל, וההרים גובלים בקרחונים רניק, קאנהאם, בלק ולילי.
צבי הירש שפירא
רבי צבי הירש שפירא (י"א בתמוז ה'תר"י, 21 ביוני 1850 - ט"ז בתשרי ה'תרע"ד, 17 באוקטובר 1913) היה רבה של מוקצ'בו (מונקאץ') והאדמו"ר השני של חסידות מונקאטש. מחבר הספרים "באר לחי רואי", "דרכי תשובה", "צבי תפארת" ועוד.
קורות חייו
נולד לרבי שלמה שפירא ולחיה פרומה רבקה (נכדתו של רבי משה לייב מסאסוב) בעיירה סטריזוב בפולין בי"א תמוז תר"י (1850) ונקרא על שם רבי צבי הירש מזידיטשוב שזהו יום פטירתו. בהיותו כבן שש אורס לאסתר הורוויץ בת רבי חנינא הורוויץ, רב העיר אולינוב, בנו של רבי יעקב ממעליץ. החתונה התקיימה באדר תרכ"ה (1865) באולינוב. רבו היה רבי חיים הלברשטאם מצאנז, ולאחר פטירתו נסע גם לבנו רבי יחזקאל שרגא משינאווא.
בשנת ה'תרמ"א מונה אביו לכהן כרבה של מונקאטש, והוא החל לשמש כראש אב בית דין בעיר. לאחר פטירת אביו בשנת ה'תרנ"ג, מילא את מקומו כרב העיר וכאדמו"ר. הוא הודח על ידי השלטונות ההונגרים בשל אי-ידיעת השפה ההונגרית, אך המשיך לכהן כרב באופן לא רשמי ובהמשך חזר לתפקידו. בשנת ה'תרס"ח הקים את "כולל מונקאטש ועשרת הגלילות" שהעביר כסף ליוצאי הונגריה שחיו בארץ ישראל ושבמסגרתו הוקמה לימים שכונת "בתי מונקאטש", בירושלים. התנגד נמרצות לכל ניסיון לחידוש בחיים המסורתיים של היהודים. היה ממתנגדי הציונות ואף התנגד לתנועת אגודת ישראל שקמה בזמנו.
הרי באוורס
היסטוריה
ההרים התגלו לראשונה בפברואר 1911, מסיפון האונייה טרה נובה בה הפליגה המשלחת אנטארקטיקה הבריטית (משלחת טרה נובה) (Terra Nova), בפיקודו של לוטננט הארי פנל, ולימים ניתן להם השם "גבעות באוארס" (Bowers Hills)  על שם הנרי רוברטסון באוארס אשר נספה עם יתר חברי משלחתו של קפטן רוברט פלקון סקוט, בחזרתם מן הקוטב הדרומי ב-1912.
הרכס מופה באמצעות סקרים של הסקר הגאולוגי של ארצות הברית שבוצעו בין השנים 1962–1963, ובאמצעות תצלומי אוויר שבוצעו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1946-1947 ו 1960-1962.בעקבות מיפוי האזור התברר שלא מדובר בגבעות, אלא ברכסי הרים שגובהים מגיע ל-2,600 מטרים, ובהתאם שונה שם ההרים ל"הרי באוורס".
צבי הירש שפירא
קורות חייו
נפטר ביום השני של חג סוכות ה'תרע"ד בעיר מונקאץ', ונטמן בו ביום בבית העלמין בעיר. את מקומו מילא בנו היחיד, רבי חיים אלעזר שפירא, בעל "מנחת אלעזר".
קישורים חיצוניים
ספריו:
הרי באוורס
לקריאה נוספת
• Gunter Faure, Teresa M. Mensing, The Transantarctic Mountains: Rocks, Ice, Meteorites and Water, P 116-119
• Edmund Stump, The Ross Orogen of the Transantarctic Mountains, PP 48, 61, 71-72
סטאד רן
מועדון הכדורגל סטאד רן (בצרפתית: Stade Rennais Football Club) הוא מועדון כדורגל צרפתי מהעיר רֶן המשחק בליגת העל הצרפתית בכדורגל ברציפות מעונת.
היסטוריה
מועדון הכדורגל הוקם בשנת 1901, בשם "מועדון האוניברסיטה סטאד רן". השם שונה לגרסתו הנוכחית בשנת 1971.
בעונת ובעונת, רן סיימה במקום הרביעי של הליגה הצרפתית הראשונה, מיקומה הטוב ביותר בהיסטוריה. בעונת, אחרי מאבק צמוד וארוך על מקום לליגת האלופות וגביע אופ"א סיימה רן במקום השביעי, המאכזב יחסית מבחינתה.
בעונת 2005/2006 הקבוצה שיחקה בגביע אופ"א. בסיבוב הראשון הקבוצה ניצחה את קבוצת אוסאסונה מספרד והגיעה לשלב הבתים. בסיום שלב הבתים הקבוצה הגיעה למקום האחרון בבית והודחה מהטורניר. הקבוצה שבה לגביע אופ"א כעבור שתי עונות. בסיבוב הראשון הקבוצה ניצחה את קבוצת לוקומוטיב סופיה מבולגריה והגיעה לשלב הבתים. בסיום שלב הבתים הקבוצה הגיעה למקום האחרון בבית והודחה מהטורניר. בתום עונת 2019/2020 סיימה רן במקום השלישי המוביל לשלב הבתים בליגת האלופות.
הקבוצה מעולם לא זכתה באליפות הליגה הצרפתית העליונה וזכתה שלוש פעמים בגביע הצרפתי, בעונות 1965, 1971 ו-2019. בנוסף הקבוצה הגיעה 4 פעמים לגמר הגביע הצרפתי בשנים 1922, 1937, 2009 ו-2014.
הקבוצה זכתה בשתי אליפויות הליגה השנייה בעונות 1956 ו-1983.
בעונת 2019/2020, רן סיימה במקום השלישי בליגה, והעפילה לליגת האלופות לראשונה בתולדותיה.
בשורותיה שיחקו בעבר פטר צ'ך, אלכסנדר פריי, סילבן וילטור ועוסמאן דמבלה.
סגל הקבוצה
(קפטן שני)
(קפטן)
רכס פוזי
רכס פּוֹזִי או רכס פּוֹסִי (באנגלית: Posey Range) הוא רכס הרים במזרח הרי באוורס שבאנטארקטיקה.
הרכס גובל בקרחון סמית'סון, קרחון גרייבסון, קרחון לילי, וקרחון צ'אמפנס.
היסטוריה
הרכס מופה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית באמצעות סקרים על הקרקע ובאמצעות תצלומי אוויר שבוצעו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1960–1962.
שמו של הרכס ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים, והוא נקרא על שם ג'וליאן וו. פוזי (Julian W. Posey) מטאורולוג שעמד בראש משלחת המחקר המדעית בתחנת הקוטב הדרומי, בחורף 1959.
לקריאה נוספת
• R. L. Oliver, P. R. James, J. B. Jago, Antarctic Earth Science, PP 119-120
קטמין
קֶטמין (באנגלית: Ketamine) הוא סם הרדמה סינתטי. מאפייניו כסם הגורם לדיסוציאטיביות הפכו אותו לפופולרי בקרב ציבור צרכני הסמים הפסיכדליים. הסם מגיע למשתמשים לרוב ממרפאות וטרינריות המשתמשות בו כסם הרדמה או אלחוש. בישראל הסם נכלל בפקודת הסמים המסוכנים, אף שהוא נכלל ברשימת החומרים הפסיכוטרופיים שבצו הרוקחים. כמו כן, אננטיומר S(+) של הקטמין אושר על ידי משרד הבריאות כתרופה לדיכאון עמיד (treatment resistant depression) ומשווקת בישראל תחת השם Spravato.
אופן הפעולה
קטמין פועל כאנטגוניסט של הקולטנים מסוג NMDA של הנוירוטרנסמיטרים המעוררים גלוטמט ואספרטט. קולטנים אלה מרוכזים בצפיפות בקליפת המוח ובהיפוקמפוס, והם ממלאים תפקיד מרכזי בפעולת הזיכרון ובתפקודים קוגניטיביים אחרים. תכונותיו של הקטמין כסם מרדים והזייתי נובעת מכך שלשני הסטריאואיזומרים שלו יש השפעות שונות על גוף האדם.
כסם הרדמה
מאחר שהקטמין מדכא את הנשימה הרבה פחות מסמי הרדמה אחרים, הוא סם הרדמה מועדף במקרים שבהם ההיסטוריה הרפואית של החולה אינה ידועה (כגון במקרי תאונות דרכים). באופן דומה נעשה שימוש בקטמין כסם מאלחש בפדיאטריה ובניתוחים פשוטים יחסית. במינונים נמוכים (0.1–0.5 מ"ג/ק"ג/שעה) ניתן להשתמש בחומר כמאלחש, בייחוד בכאבים הקשורים בתנועה ובמחלות עצבים. במינונים נמוכים אלו, תופעות הלוואי הפסיכאטריות פחותות, וניתן להתגבר עליהן בעזרת בנזודיאזפינים, כך שבשימוש בקטמין כסם מאלחש יש צורך בתוספים דמויי אופיום (חומרים אופיאטים).
כתרופה פסיכיאטרית
מחקרים מהשנים האחרונות מעידים על יעילותו של הסם להתמודדות מהירה עם מחשבות אובדניות, דיכאון והפרעה טורדנית-כפייתית. קטמין במינון נמוך (הרבה מתחת למינון שמקובל לפנאי או להרדמה), שניטל באמצעות עירוי או תרסיס, נחשבת לתרופה אנטי דיכאונית מבטיחה, כנראה החדשנית ביותר מזה דורות. מספר מחקרים שפורסמו ב-2018 מלמדים כי ההשפעה נוגדת הדיכאון של קטמין מיידית (שעות לעומת ימים או שבועות בתרופות SSRI). עם זאת, השפעתה אינה נמשכת לאורך זמן ויש להמשיך בתחזוקה ובטיפול. פורסמו מספר מחקרים המראים כי קטמין עשויה להפחית מחשבות אובדניות כבר לאחר מתן מנת עירוי אחת.
האננטיומר S של קטמין אושר במרץ 2019 על ידי ה-FDA כטיפול בדיכאון קליני, באמצעות שימוש בתרסיס לאף (תחת השם Spravato), משווק על ידי חברת ג'ונסון אנד ג'ונסון), זאת למרות ביקורות מקצועיות מתרבות לגבי חוסר הוודאות, ולמרות סימני השאלה שעדיין קיימים ונבחנים: האם שימוש חוזר בקטמין בטוח ויעיל לאורך זמן, מה המחירים של תופעות הלוואי והאם הוא מונע הישנות של הסימפטומים הדיכאוניים.
כמו כן, נעלתה השאלה בקרב מומחים האם ג'ונסון אנד ג'ונסון זכאית לקבל זכויות של תרופה מוגנת בפטנט על התרסיס Spravato מכיוון ש- ketamine-(S) הוא אננטיומר של תרופה גנרית שפג עליה הפטנט. תהליך סינון האננטיומר מתוך תערובת רצמית לא בהכרח מהווה סיבה מוצדקת להכרה כתרופה חדשה מוגנת בפטנט. למרות חילוקי הדעות, אישר לבסוף ה-FDA את Spravato כתרופה חדשה ומוגנת בפטנט.
שימוש וטרינרי
ברפואה וטרינרית משתמשים בקטמין באופן נרחב כחומר מרדים וכחומר משכך כאבים לבעלי חיים קטנים (כלבים, חתולים), ובעיקר כחומר טשטוש וכמשכך כאבים לסוסים. עם זאת השפעתו מועטה על בהמות ממשפחת הפריים.
שימוש לצורכי פנאי
כאשר משתמשים בקטמין כסם הוא ידוע בשמות רבים, בהם: Special K, Vitamin K, Kit Kat, Toshiba Bomba, Kelly's day, Green, Blind squid, Cat valium, Purple, Special la coke, Super acid, Super C, K, סוסים, במפים, בומבה, מפתחות, דיו דיו, קיי הודי, קיי גרמני, קיי הולנדי, ירי לטווח קצר ועוד.
אפקט השימוש בקטמין דומה לזה של פאנציקלידין ודקסטרומטורפן, וכיתר סמי ההרדמה הדיסוציאטיביים – במינונים נמוכים ובינוניים מופיעות תופעות הזייתיות בעיקר ככל שישנה ירידה בכמות הגירוי החושי. המשתמש נכנס למצב דיסוציאטיבי, כלומר חווה ניתוק מתחושת המציאות ומתחושת ה"עצמי" (מצב הקרוי K-Hole). בכמויות גדולות ובמיוחד בהזרקה לווריד ניתן להגיע למצב של חוסר מודעות לגבי הזהות האינדיבידואלית, ואיבוד תפיסת המציאות. ההזיות מדווחות כעמוקות וקשות לתיאור, ומלוות לעיתים בזעם ובתחושה מופרזת של חוסן פיזי רב. משתמשים רבים מספרים על שיחות שניהלו עם אלוהים במהלך השימוש.
חלק מהמשתמשים לא יזכרו את אשר עבר עליהם באותו האופן שבו שוכחים חלומות. עם זאת, ה"התעוררות" היא איטית והדרגתית; בשלבים ראשונים עלול המשתמש לשכוח את שמו או לא להבין את השליטה בגופו, כך שעם הזיכרון מגיעה גם המודעות. ההשפעות ההזייתיות מסתיימות לרוב תוך שעה. עם זאת, הפגיעה בחשיבה שקולה ובקואורדינציה נמשכות בין 18 ל-24 שעות.
ממי (סדרת טלוויזיה)
ממי (באנגלית: Mom) היא קומדיית מצבים אמריקאית של רשת CBS שעלתה לשידור ב-23 בספטמבר 2013. הסדרה קיבלה ביקורות חיוביות במהלך שידוריה. אנה פריס ואליסון ג'ני זכו לשבחים על הופעותיהם, כשג'ני זכתה בפרס אמי עבור שחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרת קומדיה בשנים 2014 ו-2015. הסדרה זכתה גם במספר מועמדויות לבחירת המבקרים פרסי הטלוויזיה ואת פרסי הבחירה של אנשים במהלך שידוריה שלה. הסדרה קיבלה גם דירוגים גבוהים, אשר עלו מהעונה הראשונה עד השנייה עם ממוצע הצופים של 11.79 מיליון צופים. בפברואר 2019 הסדרה חודשה לעונותיה השביעית והשמינית, כשעונתה השמינית עלתה לשידור ב-5 בנובמבר 2020.
בספטמבר 2020, הודיעה אנה פריס (כריסטי) על פרישתה מהסדרה, וכי לא תשוב לעונתה השמינית.
בפברואר 2021, הודיעה רשת CBS כי הסדרה תסיים את דרכה בתום העונה השמינית. פרק הסיום שודר ב-13 במאי 2021.
בישראל, הסדרה משודרת ב-HOT קומדי סנטרל.
עלילת הסדרה
במרכז הסדרה "ממי" עומדת כריסטי פלאנקט (אנה פאריס), אם חד הורית לשניים, מלצרית במסעדת גורמה, שלאחר התמודדות קשה עם האלכוהוליזם והשימוש בסמים שלה, מחליטה לעבור לסונומה שבקליפורניה ולהשתתף במפגשים של "אלכוהוליסטים אנונימיים". אמה, בוני פלאנקט (אליסון ג'ני), גם היא מתמודדת עם התמכרותה לאלכוהול ולסמים, ולשתיים יש היסטוריה בעייתית.
פיתוח
"ממי" פותחה לראשונה בדצמבר 2012, והייתה בראש סדר העדיפויות של הרשת CBS והאחים וורנר. ב-9 במאי אושרה עליית הסדרה על ידי CBS. שבוע לאחר מכן הודיעה הרשת, כי הסיטקום ישודר בימי שני ב-21:30. העונה הראשונה עלתה ב-ספטמבר 2013 עם 22 פרקים. ב-13 במרץ 2014, הודיעה רשת CBS שהסדרה תחודש בעונה שנייה. הסדרה עברה לשדר בימי חמישי, 20:30.
ליהוק
הסדרה העניקה לשחקנית אנה פאריס, את תפקידה הראשי הראשון שלה בטלוויזיה, והיא לוהקה לסדרה בינואר 2013 ככריסטי פלאנקט. בסוף אותו החודש, לוהקה השחקנית אליסון ג'ני לתפקיד אמה של כריסטי. בפברואר 2013 לוהקו גם השחקנים מאט ג'ונס לתפקיד בקסטר, בעלה לשעבר של כריסטי. והשחקן ספנסר דניאלס לתפקיד לוק, בן זוגה של ויולט.
פרסים
בשנת 2014 הועמדה הסדרה ושחקניה בפרסים רבים, ב"פרס בחירת הקהל" הועמדה הסדרה לקומדיית הטלוויזיה המועדפת, והשחקניות אנה פאריס ואליסון ג'ני לשחקנית האהובה בסדרות לטלוויזיה ובשלושתם לא זכו. עוד התמודדו בפרס "מבקרי בחירת הטלוויזיה" והשחקנית אליסון ג'ני זכתה בפרס "שחקנית המשנה הטובה ביותר בקומדיה". בספטמבר 2016, זכתה אליסון ג'ני בפרסי האמי לבידור בפריים טיים בקטגוריית "השחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרה קומית" על תפקידה בסדרה, אחרי שכבר הייתה מועמדת כבר פעמיים לפרס הזה ב-2014 וב-2015.
בישראל
בישראל משודרת הסדרה בהוט קומדי סנטרל, החל מ-9 ביולי 2014. העונה הראשונה שודרה בימי ראשון-חמישי ב-22:30. העונה השנייה עלתה ב-7 ביוני 2015 ושודרה באותה משבצת שידור. העונה השלישית עלתה בערוץ ב-6 ביוני 2016. העונה הרביעית משודרת החל ב-3 ביולי 2017. חלק מהעונות היו זמינות גם בשירות ה-VOD. העונה החמישית משודרת כעת, ועלתה ל-HOT VOD בקיץ 2017. גם העונה השישית עלתה ל-HOT VOD.
גמר ליגת האלופות 2008
גמר ליגת האלופות 2008 התקיים באצטדיון לוז'ניקי במוסקבה, רוסיה ב-21 במאי 2008, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר ליגת האלופות לעונת היא מנצ'סטר יונייטד, שניצחה במשחק את צ'לסי בתוצאה 5-6 בדו-קרב בעיטות עונשין, לאחר 1-1 בתום ההארכה. לראשונה בהיסטוריה נפגשו במעמד הגמר שתי קבוצות אנגליות. מאמנה של צ'לסי במשחק הגמר היה אברהם גרנט הישראלי, שהיה למאמן הישראלי הראשון במעמד גמר ליגת האלופות.
מנצ'סטר יונייטד זכתה בתואר בפעם השלישית בתולדותיה. בעברה, היא זכתה בשני משחקי הגמר בהם השתתפה, לאחר שגברה 4-1 על בנפיקה ליסבון ב-1968, וניצחה בגמר ליגת האלופות 1999 את באיירן מינכן בתוצאה 2-1. יריבתה צ'לסי העפילה למשחק הגמר הראשון בתולדותיה במפעל. היה זה משחק הגמר השלישי בהיסטוריה שהפגיש קבוצות מאותה המדינה, לאחר גמר ליגת האלופות 2000 הכל-ספרדי, וגמר ליגת האלופות 2003 הכל-איטלקי.
נברסקה (סרט)
נברסקה (באנגלית: Nebraska) הוא סרט קולנוע מסוגת דרמה קומית בכיכובם של ברוס דרן, ג'ון סקוויב ו-ויל פורטה. הסרט בוים על ידי אלכסנדר פיין ותסריטו נכתב על ידי בוב נלסון. הסרט יצא לאקרנים ב-15 בנובמבר 2013. הסרט היה מועמד לפרס דקל הזהב בפסטיבל הקולנוע בקאן ששם דרן זכה בפרס השחקן הטוב ביותר. הסרט היה מועמד גם לשישה פרסי אוסקר, אך לא זכה באף קטגוריה.
עלילה
וודי גרנט (ברוס דרן) המשוטט בכבישי בילינגס מונטנה נמצא על ידי שוטר. בנו של וודי, דייוויד (ויל פורטה), בא לאסוף אותו, והוא מגלה שמטרתו של וודי היא להגיע ללינקולן נברסקה כדי לאסוף פרס בסך של מיליון דולר שהובטח לו במכתב. דייוויד מבין שהמכתב הוא לא יותר מאשר תעלול פרסומי, והוא מחזיר את וודי לביתו. בבית, אימו של דייוויד, קייט (ג'ון סקוויב), מלינה על התנהגותו של וודי. מאוחר יותר, דייוויד מוזעק מעבודתו כדי לאסוף שנית את וודי. דייוויד ואחיו, רוס (בוב אודנקירק), שוקלים להכניס את וודי לבית אבות. בדירתו של דייוויד, חברתו לשעבר, נואל (מיסי דוטי), מבקרת אותו, ובאמצע השיחה קייט מתקשרת כדי להודיע לו שאביו נעלם פעם נוספת. דייוויד מחזיר את וודי, והוא מחליט להסיע אותו ללינקולן למורת רוחה של קייט.
במהלך אחת מעצירותיהם, וודי מתגנב לפאב. הוא חוזר לחדר שלהם במוטל, ותוך כדי כניסה הוא נופל ונחבל בראשו. לאחר שוודי טופל בבית חולים, הוא מספר לדייוויד שהוא איבד את שיניו. השניים מחפשים ומוצאים אותן על יד מסילת רכבת. דייוויד מודיע לוודי שהוא תכנן ביקור משפחתי בביתו של אחיו, רוי (ראנס האוורד).
גמר ליגת האלופות 2008
במשחק הגמר, כבש כריסטיאנו רונאלדו את שער היתרון של מנצ'סטר, אך צ'לסי השיגה את השוויון בסמוך לסיום המחצית הראשונה, מרגליו של פרנק למפארד. בדו-קרב הפנדלים, הדף שוערה ההולנדי של מנצ'סטר, אדווין ואן דר סאר, את הבעיטה השביעית של צ'לסי מרגליו של ניקולא אנלקה, והבטיח את זכייתה השלישית של מנצ'סטר בתואר.
נברסקה (סרט)
עלילה
כאשר השניים מגיעים לביתו של רוי הנמצא במדיסון שבנברסקה, הם יוצאים לפאב העירוני. השניים מתחילים להתווכח בקשר למשפחתו של וודי, וכך האחרון עוזב בכעס את הפאב. וודי נכנס לפאב אחר ששם הוא פוגש את חברו הוותיק, אד פיגרם (סטייסי קיץ'). אד מוכר למשפחתו של וודי כמי שגנב את מדחס האוויר שלו בעבר. בניגוד לבקשתו של דייוויד וודי מספר לנוכחים כי הוא זכה בפרס על סך מיליון דולר. למחרת מתברר שהשמועה התפשטה ברחבי העיירה.
מאוחר יותר, קייט מגיעה לעיירה באוטובוס, ומשם השלושה הולכים לבית הקברות המקומי. קייט מספרת לדייוויד אודות משפחתו של וודי. לאחר מכן, הם סועדים במזללה, ואד פיגרם מברך את וודי בנוכחות הסועדים האחרים. אד ניגש לדייוויד בשירותים, והוא מבקש ממנו חלק מכספו של וודי בגלל חובותיו כלפיו. מאוחר יותר דייוויד נפגש עם עורכת העיתון המקומי, פגי נאגי (אנג'לה מקיואן), שרצתה לעשות כתבה על וודי. במהלך השיחה שדייוויד ביקש מפגי לא להזכיר את הפרס, התברר שהיא הייתה חברתו של וודי לפני שהוא התחתן.
גמר ליגת האלופות 2008
מנצ'סטר יונייטד
אלופת אנגליה החלה את דרכה בטורניר בבית ו', שם הוגרלה לצד רומא, דינמו קייב וספורטינג ליסבון. היא העפילה בקלות לשלב שמינית הגמר לאחר שרשמה חמישה ניצחונות בחמישה המשחקים הראשונים בשלב זה, וסיימה בתיקו את משחקה האחרון (בחוץ מול רומא). כריסטיאנו רונאלדו הפורטוגלי היה לכובש המצטיין בשלב זה עם חמישה שערים, כולל שערי ניצחון בשני משחקיה של מנצ'סטר מול קבוצתו לשעבר, ספורטינג ליסבון.
נברסקה (סרט)
עלילה
המשפחה סועדת בביתו של רוי, ולאחר מכן קרובי משפחתו של וודי דורשים ממנו החזרי חובות. תיגרה מתחילה, אך היא מסתיימת כשקייט מוכיחה את הקרובים על חמדנותם. כאשר וודי, קייט, דייוויד ורוס נוסעים בחזרה מביקור בבית ילדותם המוזנח, הם עוברים ליד בית שקייט נזכרת כי הוא שייך לאד פיגרם. דייוויד ורוס מחליטים לקחת חזרה את מדחס האוויר שאד גנב מוודי. לבסוף התברר שקייט התבלבלה, וזה אינו ביתו של אד. היא מסיחה את דעת בעלי המקום בעוד דייוויד ורוס מחזירים את המדחס שלקחו.
וודי ודייוויד נפגשים במקרה עם אד בפאב. הוא מגלה לדייוויד שוודי בגד בקייט במהלך הנישואים. כאשר השניים יוצאים מהבר, בארט (טים דריסקול) וקול (דאווין ראטריי) תוקפים אותם, והם לוקחים מוודי את המכתב. מאוחר יותר כשדייוויד מתעמת איתם הם מודים כי הם זרקו את המכתב. וודי ודייוויד מחפשים את המכתב, והם מגלים שאד מקריא אותו בבר כדי לצחוק על וודי. עקב כך דייוויד חובט באד. דייוויד מחליט שהם לא ייסעו ללינקולן בעקבות המאורעות, אך כאשר וודי בורח מבית החולים לאחר התאשפזותו בשנית, דייוויד מתרצה.
גמר ליגת האלופות 2008
מנצ'סטר יונייטד
בשלב שמינית הגמר, פגשה מנצ'סטר את אולימפיק ליון הצרפתית. במשחק הראשון בסטאד דה ז'רלן הייתה קרובה מנצ'סטר להפסד ראשון בטורניר, אך קרלוס טבס מחק, שלוש דקות לסיום, את שער היתרון של כרים בנזמה. בגומלין באולד טראפורד, הכריע רונאלדו את ההתמודדות עם שער ניצחון לקראת סיום המחצית הראשונה, ויונייטד העפילה לשלב הבא עם ניצחון 1-0 במשחק, ו-2-1 בסיכום שני המשחקים.
נברסקה (סרט)
עלילה
כאשר וודי ודייוויד מגיעים למשרדים בלינקולן, המזכירה מודיעה להם שהם לא זכו בפרס. דייוויד מחליט לקנות טנדר ומדחס אוויר עבור וודי. מאוחר יותר הוא נותן לוודי לנהוג ברכב בעיירה להפתעתם של התושבים.
גמר ליגת האלופות 2008
מנצ'סטר יונייטד
בשלב רבע הגמר פגשה מנצ'סטר את רומא, שהתמודדה איתה גם בשלב הבתים של הטורניר. מנצ'סטר ניצחה 2-0 בסטאדיו אולימפיקו משערים של ויין רוני ורונאלדו, והבטיחה את העפלתה עם ניצחון 1-0 באולד טראפורד משער של טבס.
בחצי הגמר פגשה מנצ'סטר את ברצלונה הספרדית, הקבוצה היחידה שהעפילה לשלב החצי הגמר שאינה מאנגליה. שתי הקבוצות הגיעו למעמד חצי הגמר ללא הפסד בטורניר באותה עונה, עם מאזן זהה של שמונה ניצחונות ושתי תוצאות תיקו. לאחר שוויון 0-0 במפגש הראשון בקאמפ נואו, בו החמיץ כריסטיאנו רונאלדו פנדל בדקה הראשונה, נפגשו הקבוצות למשחק גומלין באולד טראפורד, שם כבש פול סקולס בדקה ה-14 את השער היחיד בצמד המפגשים, והעלה את מנצ'סטר יונייטד לגמר השלישי בתולדותיה.
נברסקה (סרט)
תסריט
בוב נלסון מופיע ללא ציון קרידט באחת מסצנות הסרט.
ליהוק
לתפקידו של וודי גרנט במאי הסרט אלכסנדר פיין שקל בהתחלה את ברוס דרן. אולם אולפן ההפקות דרש שחקן קולנוע מוכר יותר, וכך פן בחן למעלה מ-50 שחקנים כולל ג'ין הקמן, רוברט דה נירו, ג'ק ניקולסון, רוברט פורסטר ורוברט דובאל. לבסוף לאחר שהקמן סירב להצעה, פן החליט ללהק את דרן עקב התאמתו לתפקיד.
גמר ליגת האלופות 2008
צ'לסי
בשלב הבתים הוגרלה צ'לסי לבית ב', לצידן של שאלקה 04, ולנסיה ורוזנבורג. צ'לסי פתחה את משחקיה עם שוויון 1-1 מפתיע בסטמפורד ברידג' מול רוזנבורג, שבעקבותיו פוטר ז'וזה מוריניו והוחלף במאמן הישראלי, אברהם גרנט. גרנט הוביל את צ'לסי לשני ניצחונות רצופים בליגת האלופות, ובסך הכל למאזן סופי של שלושה ניצחונות ושלוש תוצאות תיקו, ללא הפסד. צ'לסי ספגה רק שני שערים בשלב הבתים, והעפילה לשמינית הגמר מהמקום הראשון בבית.