cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
סיפור אופטימי
סינגלים וקליפים
עם ולאחר יציאת האלבום הופצו ארבעה וידאו קליפים לארבעה סינגלים מן האלבום. ב-29 במאי 2016 שחררה דיקלה את הווידאו קליפ הראשון מתוך האלבום, כאשר דיקלה מבצעת את השיר, הקליפ צולם בשחור לבן כאשר ניתן לראות את דיקלה בבית כאשר היא לובשת שמלה שחורה ביחד עם בן זוגה ולבסוף היא "בועטת" בשולחן ופשוט רצה מהבית לעבר הרחוב כשהיא מחזיקה את הנעלי העקב שלה ביד. הקליפ צבר קרוב ל-3 מיליון צפיות ביוטיוב והוא השלישי הנצפה ביותר של הזמרת.
"מסקרה שחורה"
לשיר יצא יצא קליפ ביוטיוב ב-24 בינואר אשר בקליפ ניתן לראות את דיקלה רוקדת עם כמה רקדנים כאשר יש להם מסקרה בעיניים כשם השיר.
שארל פול דה קימון
שארל פול דה קימון (בצרפתית: Charles Paul de Cumont; 31 במאי 1902 – 9 ביוני 1990) היה גנרל בלגי אשר שימש כראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) בין השנים 1959–1963, וכיושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו בין 1964–1968.
ביוגרפיה
קימון שימש כמפקד בית הספר לטקטיקה של הכוחות המזוינים בשנים 1946–1947 וכמנהל בית הספר למלחמה בין השנים 1947–1948. בין השנים 1950–1951 היה מפקד גדוד התותחנים הראשון, ובין 1951–1955 היה ראש מחלקת המבצעים והגיוס של המטה הכללי. בין השנים 1955 ו-1957 הוא היה מפקד הארטילריה של הקורפוס ה-1 שהוצב בגרמניה. בשנת 1959 הוא שימש כמה חודשים כמפקד האקדמיה הצבאית המלכותית בבריסל.
ב-30 בנובמבר 1959 הוא מונה לראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל). במקביל, ב-1962 הוא מונה ליושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו במקום ליימן למניצר. ב-30 ביוני 1963 הוא הועבר מתפקיד ראש ההגנה. בדצמבר של אותה שנה החליף אותו אדולף הויזינגר בתפקיד יו"ר הוועדה הצבאית של נאט"ו. ב-1 באפריל 1964 פרש הויזינגר וקימון חזר לתפקיד, בו כיהן עד פרישתו שלו ב-1 ביוני 1968.
יען סומלי
יען סומלי (שם מדעי: Struthio molybdophanes) הוא מין של עוף ממשפחת היעניים המצוי רק בקרן אפריקה והוא קטן מעט מהעוף הגדול ביותר - יען מצוי. הוא נחשב לתת-מין שלו עד שבשנת 2014 החשיבו אותו כמין עצמאי מאותו סוג.
מאפיינים
אורכו של יען זה 200-240 ס"מ בממוצע ומשקלו 90-130 ק"ג והוא העוף השני בגודלו בעולם. הוא דומה מאוד לקרובו, היען המצוי: נוצות שחורות-לבנות אצל הזכר, צוואר ורגליים ארוכים מאוד ו-3 אצבעות חזקות ברגל. הראש קטן עם מקור ורוד והנוצות פרועות ועבות. כמו שאר קרוביו הוא חסר יכולת תעופה.
יען זה נפוץ באזור קרן אפריקה - בעיקר באתיופיה וסומליה. הוא נפוץ בערבות, סוואנות ובאזורים יבשים יותר. הוא מותאם לחיים באזורים פתוחים - רגליו מהירות מאוד והוא יכול לדהור במהירות, ראשו מוצב גבוה ועיניו צופות על כל מי שמתקרב אליו מכל הכיוונים. הנקבה והאפרוחים מוסווים עם פלומתם האפורה בין העשבים היבשים.
היען הוא אוכל-כול הניזון מעשבים, פירות, חרקים, יצורים קטנים ואפילו ממתכות ואבנים קטנות.
יען זה נעשה נדיר, בעיקר עקב ציד בלתי חוקי במדינות חיותו - אתיופיה וסומליה בהם קשה לאכוף את החוק. הוא ניצוד לבשר, אפרוחים ונוצות וכן למוצרים רפואיים.
שבר מחזורי
במתמטיקה, שבר מחזורי הוא ביטוי אינסופי הכתוב כשבר עשרוני על-פי השיטה העשרונית או שיטת ספירה אחרת, שבו הספרות שמימין לנקודה העשרונית חוזרות על עצמן ממקום מסוים ואילך. לדוגמה,. ביטוי כזה מייצג מספר רציונלי, כלומר, מנה של שני מספרים שלמים (הקרויה גם שבר).
את המחזור מקובל לציין בקו מחבר מעל לספרות החוזרות: כותבים במקום, ו-  במקום \ 0.333....
לכל מספר רציונלי חיובי יש הצגה כביטוי עשרוני, שבו \ a_0 הוא מספר שלם, ואילו  המופיעים אחרי הנקודה הם ספרות מהקבוצה. בהנחה שהשבר מצומצם, יש לו הצגה סופית (כזו שבה הספרות \ a_i שוות לאפס ממקום מסוים ואילך) אם ורק אם \ m מחלק חזקה כלשהי של 10; בכל מקרה אחר, יש לו הצגה (יחידה) כשבר מחזורי. טענה זו נכונה בכל בסיס: הפיתוח הוא סופי אם ורק אם המכנה מחלק חזקה כלשהי של הבסיס, ואחרת הפיתוח מחזורי (השבר שליש (שבר), למשל הוא שבר מחזורי בשיטה העשרונית, אך יש לו הצגה סופית בבסיס טרנרי, שבו ערכו 0.1).
את השבר המחזורי אפשר להציג גם כביטוי עשרוני סופי - הוא שווה ל-1. כך הדבר בכל שבר מחזורי שבו המחזור מורכב מן הספרה 9 (ובבסיס b, בכל שבר מחזורי שבו המחזור מורכב מן הספרה b-1). להרחבה בנושא ראו 0.999....
המחזור אינו מתחיל בהכרח בספרה הראשונה שמימין לנקודה העשרונית - השבר, למשל, נכתב בצורה ...0.16666, כלומר המחזור שלו כולל את הספרה 6, שמופיעה החל מהמקום השני מימין לנקודה.
הפיכה ידנית של שבר מחזורי לשבר פשוט
נקח לדוגמה את השבר המחזורי ...0.166666, אפשר להציב אותו במשתנה X, כך: לזה נקרא 1# את 1# עכשיו נכפיל ב-10, כך: ולזה נקרא 2# כאן פשוט נחסר את 1# מ-2# ונקבל
במקרים שונים צריך להכפיל את X במספר שונה, העיקרון הוא להכפיל אותו פי [מספר הספרות שיחזרו על עצמן]^10.
דוגמה מספרית
דוגמה שתסייע להבנת ההליך הכללי שמופיע בהמשך: ניקח למשל את השבר העשרוני האינסופי אורך המחזור הוא 2 ספרות. נכפיל בעשר בחזקת אורך המחזור ונקבל נחסיר את המשוואה הראשונה מהשנייה ונפשט את הביטוי: מצאנו שהשבר הרציונלי הוא 37/99.
ההצגה העשרונית של מספר רציונלי היא מחזורית
נתון מספר רציונלי חיובי (כאשר n ו-m שלמים). נפרק את m למכפלה:, כאשר \ m_0 מורכב מן החזקות הגבוהות ביותר של 2 ו- 5 המחלקות את m, ואילו \ m_1 זר ל-10. כעת קיים k כך ש- \ m_0 מחלק את \ 10^k, ואפשר לכתוב. לפי משפט אוילר, קיים מספר t כך ש- \ 10^t-1 יתחלק ב- \ m_1 (למעשה t מחלק את \ \phi(m_1), כאשר \ \phi היא פונקציית אוילר). נסמן, ונחלק עם שארית:. כעת. אבל, ולכן אפשר לכתוב , כאשר הן ספרות (בטווח 0 עד 9). מכאן ש-.
זוהי ההוכחה עבור בסיס 10; להוכחה של אותה טענה בבסיס כללי, B, יש לפרק את m למרכיב המחלק חזקה גבוהה של B, כפול מרכיב זר ל-B, ולהמשיך באותו אופן.
הוכחה אחרת לכך שההצגה העשרונית של מספר רציונלי היא ביטוי סופי או מחזורי
יהי \frac{p}{q} שבר מצומצם כאשר (מספרים טבעיים שונים מאפס). נבצע חילוק ארוך של p ב-q. אזי "נוסיף אפסים" מימין במידת הצורך (ראו הסבר למה הכוונה בהמשך ובדוגמה), ונקבל שכל השאריות האפשריות הן. אם נגיע בשלב כלשהו לשארית 0 סיימנו (אם רוצים להפוך את הביטוי למחזורי, אפשר להחסיר 1 מהספרה האחרונה ולהוסיף אינסוף ספרות 9 מימין לה. למשל: ). אם לא, מתישהו נבצע q+1 פעולות חילוק. מאחר שיש יותר פעולות חילוק מאשר שאריות אפשריות, נובע לפי עיקרון שובך היונים, שמתישהו השארית חוזרת על עצמה, ועל כן כל סדרת השאריות הנובעת ממנה חוזרת באופן אינסופי.
בפועל, כדי לחלק את p ב-q, בכל פעם שהשארית קטנה מ-q ושונה מאפס, מוסיפים עוד אפס מימין ואז מבצעים חילוק עם שארית (יש לזכור לטפל נכון בחזקות של ה-10). סכום המנות (או סדרת המנות, כאשר כל מנה מוכפלת בחזקה מתאימה של 10) נותן את תוצאת החילוק.
דוגמה 1
נחשב את. כדי להקל על המעקב נצבע את 6 בירוק, ואת המנה של החלוקה ב-6 בכל שלב נצבע בכחול. נתחיל לפי האלגוריתם של אוקלידס: וקל לראות שמכאן ואילך הספרה 6 חוזרת על עצמה (למעשה היה ניתן לראות זאת בשלב מוקדם יותר של החילוק, אך המשכנו לבצע חילוק עם שארית במפורש כדי להדגים את השיטה ולהראות ישירות שהספרה 6 מתחילה לחזור על עצמה). נאסוף את כל המנות שצברנו (הן מודגשות בכחול): ונקבל וזהו אכן ביטוי עשרוני מחזורי.
דוגמה 2
נחשב את. כדי להקל על המעקב נצבע את 7 בירוק, ואת המנה של החלוקה ב-7 בכל שלב נצבע בכחול. נתחיל לפי האלגוריתם של אוקלידס: וקל לראות שמכאן ואילך תהליך חוזר על עצמו. נאסוף את כל המנות שצברנו (הן מודגשות בכחול): ונקבל וזהו אכן ביטוי עשרוני מחזורי.
רכבת גלגלי שיניים
רכבת גלגלי שיניים (באנגלית: Rack railway) היא סוג של רכבת, בדרך כלל בתוספת מסילת שיניים מיוחדת המונחת בין המסילות הרגילות. גלגל שיניים אחד או יותר של הרכבת (קטר) מחוברים למתלה. זה מאפשר לרכבת לפעול בבטחה גם על פסים תלולים שבהם נסיעת חיכוך רגילה תחליק.
רובן מסילות רכבת האלה עם גלגלי שיניים הן של הרים, אם כי ישנן גם רכבות נוסעים או חשמליות עירוניות כאלה כדי להתגבר על פני שטח תלול בתנועה עירונית.
גלגל השיניים הראשון נבנה בלידס בשיפוע של 6.7% של רכבת מידלטון, שם הופעל קטר הקיטור הראשון, הסלמנקה, ב-1812 ופעל עד 1839. רכבת זו השתמשה במערכת המתלים שתוכננה על ידי ג'ון בלנקינסופ ועלתה כפטנט ב-1811. הנעת ההילוכים נולדה מתוך החשש שהגלגל יחליק על המסילה החלקה. הרכבת השתמשה במסילות של ברזל יצוק עם שיניים בצדדים.
רכבת גלגלי השיניים הראשונה, עם מסילת ברזל יצוק בעלת שיניים באמצע, הייתה הקטע הקצר של "מסילת הרכבת מדיסון ואינדיאנפוליס" (Madison & Indianapolis Railway) עם קטע קצר של 6% שיפוע במדיסון, שנפתחה ב-1848. בשנת 1868, מסילת גלגלי השיניים נאספה והקו הפך לקו אדהזיה.
רכבת גלגלי השיניים הרים הראשונה הייתה רכבת ה-Mount Washington Cog Railway במדינת ניו המפשייר בארצות הברית, שהובילה נוסעים בתשלום לפסגת הר וושינגטון בגובה 1904 מ' משנת 1868. רכבת גלגלי השיניים האירופית הראשונה הייתה ויצנאו-ריגי-באהן (Vitznau-Rigi-Bahn) בהר ריגי בשווייץ, שנפתחה ב-1871 ונסעה מגובה 440 מ' עד לגובה 1740 מ'. שיפועי שני הקווים היו בעלי טיפוס מקסימלי של 38% והן עדיין בפעילות היום.
מערכות גלגלי השיניים
מדובר על גלגלי שיניים או תולעת, כדי להפוך תנועה סיבובית לתנועה ליניארית או להפך (כמו במנגנון היגוי של רכב). פותחו מערכות גלגלי שיניים כאלה רבות ושונות. כיום, רוב רכבות השיניים משתמשות במערכת Abt.
ריגנבאך (Riggenbach)
מערכת ראשונה זו הומצאה על ידי ניקלאוס ריגנבאך, ומשתמשת במתלים שנעשו עם שיניים. המסילה מורכבת ממוטות בחתך גלילי או מרובע שמחברים בין שני ברזלים שטוחים העשויים ממערכת פלדה, העוקבים זה אחר זה במרווחים קבועים. זו הייתה המערכת העובדת הראשונה, החיסרון היה שהיא מאוד יקרה ומסובכת לייצור. היא הומצאה ב-1863 והשתמשו בה לראשונה ב-1871 ב-Vitznau-Rigi-Bahn.
מארש (Marsh)
מערכת זו הומצאה על ידי סילבסטר מארש האמריקני בערך באותו זמן עם ניקלאוס ריגנבאך, והפתרון לא היה שונה משלו. מערכת זו שימשה ברכבת גלגל השיניים של הר וושינגטון. שתי המערכות היו מאוד דומות.
סטרוב (Strub)
המערכת שהומצאה על ידי אמיל סטרוב דומה למערכת Abt, אך משתמשת רק במתלה רחב מרותך לחלק T. מתלה זה הוא הכי קל לתחזוקה ולכן הפך לפופולרי מאוד.
אבט (Abt)
מערכת זו הומצאה על ידי קרל רומן אבט, מהנדס תכנון קטרים שווייצרי, שעבד על קו מערכת ריגנבאך ויכול להיחשב כפיתוח נוסף של מערכת ריגנבאך, שהשיניים מתקזזות בחצי שן זו מזו. זה מבטיח שלפחות שן אחת תהיה תמיד במגע בין הפיניון לגלגל ההינע. סידור זה מאפשר פעולה חלקה ושקטה הרבה יותר ממערכת ריגנבאך, והוא גם מבטל את שגיאות ההנפה של המערכת הקודמת בעת חבור היתדות וגם זולה יותר ממערכת ריגנבאך. Abt היה היחיד שהשתמש בגובה שיניים של 100 מ"מ במקום 120 מ"מ הרגיל. הרוחב המרבי של הלמלות תלוי בלחץ השן, והוא לרוב בין 32–40 מ"מ. מערכת זו היא הנפוצה ביותר בעולם. באירופה השתמשו בעיקר בגרסת שתי הלמלות. גרסת שלוש הלמלות קיימת באירופה רק בהארצבאהן (Harzbahn) לשעבר.
לוכר (Locher)
במערכת לוכר מערכת גלגלי השיניים ממוקמת משני צידי המסילה ומשני צידי המסילה מחובר אליה גלגל שיניים. מערכת זו מאפשרת מסלול תלול יותר מכיוון שעם האחרים, הציוד נוטה לקפוץ משיני המסילה בשיפועים תלולים. מערכת זו שימשה על מסילת הרכבת של הר פילאטוס.
פון רול (Von Roll)
מערכת המתלים המיוצרת על ידי חברת פון רול דומה למערכת Abt, אלא שהיא משתמשת במתלה אחד בלבד והשיניים מיועדות להתאים הן למערכות ריגנבאך והן למערכות Strub. בשל פשטותו, ניתן להחליף את המתלים של שתי המערכות מבלי להחליף את ההילוכים.
קטרי גלגלי השיניים
בהתחלה, כמעט כל רכבות גלגלי השיניים נמשכו על ידי קטרי קיטור. עם זאת, קטר הקיטור היה צריך לעבור שינוי נרחב כדי לעמוד בדרישות המיוחדות. בניגוד לקטרים חשמליים וקטרי דיזל, הדוד של קטר קיטור פעל רק במצב כמעט אופקי. היה צורך שצינורות הדוד של הקטר ותא האש יהיו כל הזמן מתחת למים, כדי שהחלקים לא יתחממו יתר על המידה, יאבדו מכוחם ובכך יגרמו לפיצוץ בדוד.
קרקאג'האזה
קרקאג'האזה (בהונגרית: Kerekegyháza) היא עיר בנפת קצ'קמט שבמחוז באץ'-קישקון במרכז הונגריה. עד ל הייתה בה קהילה יהודית קטנה.
כמו יישובים רבים באירופה גם מספר התושבים בקרקאג'האזה נמצא בירידה. בשנת 1990 חיו בעיר 5,861 תושבים, ובשנת 2021 רק 6,730 תושבים.
האזור מיושב מאות שנים והאזכור הראשון של העיר הוא משנת 1323.
יהודי קרקאג'האזה
יהודים ישבו בקרקאג'האזה במאה ה-19 ובשנת 1944 נרצחו בשואת יהודי הונגריה.
רנה מיחליץ'
רנה מיחליץ' (בסלובנית: Rene Mihelič; נולד ב-5 ביולי 1988) הוא כדורגלן סלובני המשחק בעמדת הקשר בקאלסדורף מליגת העל הסלובנית.
קריירה
ב-1 בספטמבר 2015 הגיע מיחליץ' לישראל וחתם ל-3 שנים בהפועל רעננה מליגת העל. מיחליץ' שיחק שנה וחצי במועדון, וב-2 בפברואר 2017 שוחרר מהקבוצה בעקבות קשיי התאקלמות של אשתו.
לאחר תקופה קצרה בריגה מליגת העל הלטבית, הגיע מיחליץ' לליגת העל ההודית, וביולי 2017 חתם בקבוצת צ'נאיין. באוגוסט 2018 חתם בקבוצת דלהי דינמוס.
ב-15 בינואר 2021, מיחליץ' חתם בסוטייסקה ניקשיץ' מליגת העל המונטנגרית.
בקיץ מיחליץ' חתם בקאלסדורף.
ב-22 באוגוסט 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סלובניה במשחק ידידות נגד שנגמר בתוצאה 1-1 כאשר הוא בן 19, חודש ו-17 ימים ובכך הפך לשחקן הצעיר ביותר שרושם דקות משחק בנבחרת. בסך הכל ערך שלוש הופעות במדי הנבחרת באותה שנה.
בלוניה
בלוניה (בפולנית: Błonie) היא עיירה בפרובינציית מזוביה שבפולין, השוכנת כ-18 ק"מ מערבית לוורשה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.
תולדות היישוב
היישוב נזכר לראשונה במאה ה-13, ככפר בבעלות משפחת האצולה מאזובייצקי. בסוף המאה ה-14 הוענקו ליישוב זכויות עיר, והעיירה הפכה למרכז מסחר ומלאכה אזורי.
באמצע המאה ה-17 נהרסה העיירה כתוצאה מפלישת האימפריה השוודית, ועם תחילת המאה ה-19 החלה העיירה להתפתח.
יהודי בלוניה
התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא מהמאה ה-15. לאחר מכן נאסרו מגורי יהודים בעיירה, והיישוב היהודי בה חודש רק בשנת 1862 עם ביטול המגבלות.
לפני מלחמת העולם הראשונה היוו יהודי בלוניה מחצית מכלל אוכלוסיית העיירה, במהלך הקרבות ולאחר הכיבוש הרוסי החוזר, נרצחו חלק מיהודי העיירה והוצרו צעדי הנשארים. כמעט כל יהודי העיירה נאלצו לעזוב אותה. בשנת 1920, בזמן המלחמה הפולנית-סובייטית, הואשם רב העיירה אפרים פישל שפירא בהאשמת שווא של סיוע לצבא האדום, והוצא להורג.
בתחילת ספטמבר 1939 נכבשה בלוניה בידי הגרמנים, ועם כניסתם אליה, שדדו את חנויות ובתי היהודים, וחטפו יהודים לעבודות כפייה. זמן קצר לאחר מכן מונה בעיירה יודנרט, שנצטווה לספק לגרמנים את דרישותיהם מהקהילה. בחודשים הראשונים לכיבוש הגיעו לעיירה מאות פליטים יהודים שגורשו מיישובי הסביבה, והיודנרט המקומי התגייס לעזרתם. בסתיו 1940 הוקם בעיירה גטו, שבראשית 1941 נמנו בו כ-2,100 יהודים, שסבלו מתנאי מחיה קשים. באמצע פברואר 1941 חוסל הגטו בעיירה, ויושביו הועברו לגטו ורשה, ממנו שולחו בקיץ 1942 למחנה ההשמדה טרבלינקה. בית העלמין היהודי בעיירה נהרס בידי הגרמנים.
הפועל הוד השרון
הפועל הוד השרון היא קבוצת כדורגל ישראלית מהעיר הוד השרון, המשחקת בליגה ב' דרום א'.
היסטוריה
הפועל הוד השרון הגיעה לליגה ב' לראשונה בעונת 76–1975, כאשר הם סיימו במקום הלפני אחרון ושבו בחזרה לליגה ג'. הם שיחקו בליגה זו עד שהעפילו לליגה ב' שוב בשנות ה-90. בעונת 09–2008 הקבוצה סיימה שוב במקום הלפני אחרון וחזרו לליגה ג', שם שיחקה שתי עונות בודדות עד החזרה שלהם לליגה ב' בעונת 11–2010, עונה שבה סיימו כסגנית האלופה. בעונת 14–2013 הקבוצה סיימה כסגנית האלופה של ליגה ב' והתקדמה לראשונה אל עבר מבחני פלייאוף העלייה לליגה א', שם ניצחו את הפועל בקעת הירדן, מכבי עירוני כפר יונה והפועל רהט. בשלב האחרון של משחק פלייאוף העלייה/ירידה פגשה הקבוצה את מכבי באר שבע, משחק שבו גברה הוד השרון על היריבה בתוצאה 0–1 משער של איתי מנחם בדקה ה-89, מה שהבטיח לה את העלייה לליגה א'.
הקבוצה שיחקה בליגה א' במשך ארבע עונות, ובסיום עונת 18–2017 נשרה חזרה לליגה ב'. עונתה הרביעית בליגה א' הייתה גרועה במיוחד, במהלכה הפסידה הקבוצה את 24 משחקיה הראשונים ובסופו של דבר סיימה את העונה עם נקודה אחת בלבד, אותה השיגה במחזור ה-25 במשחק נגד הפועל בקעת הירדן.
נכון לעונת 2022/2023 מאמן את הקבוצה יניב לוזון, שאף שיחק במועדון טרם פרישתו.
שחקנים בולטים במועדון
בעבר שיחקו בקבוצה יניב לוזון, טל בנש, מתן בראשי ועידן סרור.
יען
יען המכונה בטעות גם בת יענה (שם מדעי: Struthio) הוא סוג של עופות לא מעופפים ובו שני מינים. שני עופות אלה הם העופות הגדולים ביותר בעולם כיום: יען מצוי המגיע לגובה 260 ס"מ ולמשקל 130 ק"ג ויען סומלי הקטן מעט ומגיע לאורך 200–240 ס"מ ולמשקל 90–130 ק"ג.
תכונות
יענים הם המהירים מכל העופות היבשתיים, הם יכולים לרוץ במהירות גבוהה ובנוסף יכולים לבעוט בעוצמה רבה באמצעות רגליהם השריריות.
היענים הם בעלי הביצים הכבדות ביותר.
עופות אלו הם אוכלי כל שלעיתים בולעים אבנים קטנות וחפצים נוספים המשמשים כגסטרוליתים בקיבתם.
תפוצה ואזורי מחיה
מיני יענים אלה חיים כיום רק בסוואנות של אפריקה ובעבר היו כמה מינים שחיו במדבריות מזרח התיכון ואף בישראל. קסנופון מתאר צייד יענים במדבריות סוריה.
תפוצה בישראל
תת-מין של יען מצוי - יען הנגב חי בנגב עד שנות ה-20 של המאה ה-20 ואז נכחד מהעולם.
בשנות השבעים של המאה העשרים, כשהיענים בישראל היו בסכנת הכחדה הובאו לישראל ביצי יען מאריתריאה. במרץ 2021 דווח על משלוח ביצי יען, מחי-בר יטבתה ישראל לסנגל, בה היענים נמצאים בסכנת הכחדה מיידית, ולאחר שעברו התאמה גנטית באוניברסיטה העברית בירושלים.
בינואר 2023 נחשפו שמונה ביצי יען בנות יותר מ-4,000 בחפירות ארכאולוגיות באזור באר מילכה בדרום.
היען בהיסטוריה
במצריים הקדמונית וברומא העתיקה היען נחשב מלכותי. הירוגליף של יען מייצג צדק ואמת. מקליפות הביצים היו מכינים כוסות יקרות ערך שהיו נסחרות ומגיעות עד לסין. מהנוצות שהיו שוות באורכן היו מכינים מניפות לבני המלוכה. בשרן היה מוגש בסעודות מפוארות ומתואר כי אלאגבאלוס נהג להגיש לאורחיו בשר יען לעיתים קרובות תוך שהוא מציין כי בשר זה כשר לאכילה לפי דת משה (אף כי הדבר אינו נכון). באחת הסעודות מתואר כי הוגשו 600 ראשי יענים.
Kamikaze
Kamikaze (בעברית: קמיקזה) הוא אלבום האולפן העשירי של הראפר האמריקאי אמינם. האלבום יצא לאור ב-31 באוגוסט 2018, דרך חברות התקליטים אפטרמת' אנטרטיינמנט, אינטרסקופ רקורדס ושיידי רקורדס. באלבום מתארחים ג'וינר לוקאס, רויס דה וג'סי רייז.
האלבום קיבל ביקורות מעורבות ממבקרי המוזיקה. חלקם שיבחו את האלבום כשלב מעל אלבומו הקודם של הראפר וכחזרה מבורכת לצלילי החומר הקודם והאגרסיבי שלו, ואילו אחרים מתחו ביקורת על חוסר ההסתגלות שלו לצליל הנוכחי, וכתוצאה מכך, מצאו אותו מיושן. כמו כן, האלבום עורר מחלוקת בגלל שירי הדיס מתוכו על אמנים שונים.
אלבום זה הוא האלבום התשיעי ברציפות של אמינם שהגיע למקום הראשון במצעד בילבורד 200, ובהמשך הפך לאלבום ההיפ-הופ הנמכר ביותר ב-2018. לאחר מכן, קיבל אישור מעמד "אלבום פלטינה" בארצות הברית ובמדינות אחרות.
עטיפת האלבום מושפעת מעטיפת האלבום Licensed to III של הביסטי בויז, אמינם סיפר במגוון ראיונות שונים שגדל על הלהקה והם היוו השפעה מוזיקלית עבורו.
בית הקברות הצבאי ברביבים
בית הקברות
קיבוץ רביבים בנגב הוקם בשנת 1943, כישוב היהודי הדרומי ביותר בארץ ישראל. במלחמת העצמאות הוא היה נתון למצור על ידי הצבא המצרי והותקף על ידו מהאוויר.
בית הקברות האזרחי ממוקם ממערב לקיבוץ. במהלך המלחמה הובאו אליו לקבורה - כמו ביישובים רבים אחרים - חללים מקרב חברי הקיבוץ וחיילי צה"ל, שנפלו בקרבות במרחב שסביב היישוב. הם נקברו בחלקה שלצד החלקה האזרחית.
בבית הקברות הובאו לקבורה בין היתר חללים משתי קבוצות של קרבנות:
לאחר המלחמה הוכרזה החלקה כבית קברות צבאי. הוא עוצב ורוצף ויש בו שפע של צמחייה, הבולטת על רקע נוף המדבר שסביבו.
רחבת הטקס של בית הקברות הצבאי ממוקמת בפינת המתחם.
פסק דין מישל מלכה נגד התעשייה האווירית לישראל
תע"א 3816/09 מישל מלכה ואח' נגד התעשייה האווירית לישראל בע"מ הוא פסק דין שניתן על ידי בית הדין האזורי לעבודה בתל אביב בשנת 2013 והיה הראשון שהכיר באפליה על רקע עדתי בעת קבלה לעבודה. בפסק הדין נקבע כי התובע הופלה על רקע מוצאו המזרחי, וניתן תוקף משפטי לאיסור האפליה על רקע זה.
רקע
חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה, שנחקק בשנת 1988, דן בסנקציות החוקיות על אפליית עובדים בשלבים שונים של ההעסקה ועל רקעים שונים. בין היתר, קובע החוק כי למעסיק אסור להפלות אדם בעת קבלה לעבודה, בתנאי עבודה, בקידום, בהכשרה מקצועית ובפיטורים. עוד קובע החוק מהם בסיסי האפליה הפסולה: מין, נטייה מינית, מעמד אישי, הריון, טיפולי פוריות, טיפולי הפריה חוץ-גופית, הורות, גיל, גזע, דת, לאומיות, ארץ מוצא, מקום מגורים, השקפה, מפלגה או שירות מילואים. אפליה על רקע עדתי נטענת לרוב בהקשר של אפליית בני עדות המזרח. טענות אפליה מסוג זה נפוצות בשיח הישראלי ומשמשות באופן תדיר ככלי ניגוח פוליטי ציבורי. עם זאת, פסק הדין שניתן בשנת 2013 היה הראשון שדן בסוגיה בתחום דיני העבודה ולמעשה נתן את האות להכיר באפליה מסוג זה באופן פורמלי וכבסיס לפתרון הבעיה.
עובדות פסק הדין
התובע, מישל מלכה, בוגר תואר ראשון ברפואת חירום היה בתקופה הרלוונטית בעל ניסיון של 13 שנים כמתנדב במגן דוד אדום. הנתבעת, התעשייה האווירית לישראל, היא חברה ממשלתית ביטחונית. לנתבעת מערך פנימי של פרמדיקים, בראשות ראש תחום רפואה דחופה בתעשייה האווירית, גיל-רון בראון. בסוף חודש יולי 2008 נודע לתובע כי צפויה להתפנות בתעשייה האווירית משרת פרמדיק והוא הגיש את מועמדותו למשרה לידי בראון. בראון עיין בקורות החיים של התובע, והחליט שלא לזמן את התובע לראיון בטענה שהמשרה איננה אקטואלית. קיימת מחלוקת עובדתית באשר לתגובתו של בראון עם קבלת קורות החיים של התובע (נטען כי הוא כינה את התובע "ערס") וכן מחלוקת עובדתית באשר לבדיקות שקיים בראון בטרם השיב לתובע, ככל שאכן קיים בדיקות כאלה. כעבור חודשיים הגיש התובע את מועמדותו למשרה פעם נוספת, כאשר הפעם שינה את שמו ל"מאיר מלכיאלי". לאחר עיון בקורות החיים האמורים, יצר בראון קשר טלפוני עם התובע וזימן אותו לראיון. בסופו של דבר, הריאיון לא התקיים והתובע חשף את זהותו, בין היתר, בשיחות שהוקלטו. התובע הגיש תלונה למשרד התמ"ת נגד הנתבעת ונגד בראון, בטענה כי באי קבלתו לעבודה הופלה לרעה שלא כדין מחמת מוצאו בלא שנשקלו שיקולים מקצועיים בטרם הדחייה. לטענת התובע דחיית מועמדותו נבעה מדעותיו הקדומות של הגורם הרלוונטי בתעשייה האווירית ולא משיקולים ענייניים ומהווה הפרה של עיקרון השוויון. תיק התלונה נסגר על ידי אגף האכיפה בטענה שהתלונה אינה מגלה עבירה.
עובדות נוספות אשר לא היו שנויות במחלוקת בין הצדדים הן, כי הנתבעת לא הציגה קריטריונים ששימשו אותה בתהליך קבלת ההחלטות או נוהלי קבלת עובדים לשירותיה. כמו כן, לא נטען לאי התאמה מקצועית של התובע לתפקיד.
טענות התובע
התובע טוען כי תגובתו הראשונית של בראון לקורות החיים שלו והשימוש בכינוי "ערס" מעידה על דעה קדומה וכי הכינוי הוא שם גנאי המוצמד ליוצאי עדות המזרח ויש בו כדי לסמנם כבעלי רקע עברייני ואלים, חזות חיצונית מצועצעת, שאינם משכילים. טענתו של מר מלכה היא, כי לנוכח דעותיו הקדומות של בראון והיעדר נוהל רשמי לקבלת מועמדים בתעשייה האווירית האוסר על אפליה, הוא הופלה באי קבלתו לעבודה שלא כדין על רקע מוצאו המזרחי.
טענות הנתבעת
התעשייה האווירית הכחישה את הטענות לאפליה על רקע עדתי וטענה כי בחינת התאמת המועמד כוללת בין היתר את בחינת קורות החיים שלו, פנייה לקבלת חוות דעת לגביו וראיון אישי. לטענת הנתבעת עם קבלת קורות החיים של המועמדים, נשקלים פרמטרים כגון יחסי אנוש ויכולת לעבודת צוות, ובהתאם לכך הסירוב למועמדותו של התובע נבע מחוות דעת שהתקבלה עליו מעמיתיו לעבודה. בין טענות ההגנה של התעשייה האווירית, היא מציינת את העובדה כי מועסקים אצלה גם עובדים מרקע מזרחי בתפקידים בכירים ואת העובדה שלתפקיד המדובר נשכר בסופו של דבר עובד ממוצא מזרחי. מעובדות אלו טוענת הנתבעת כי יש להסיק שהיא נוהגת בשוויון כלפי כל עובדיה.
עמדת נציבות שוויון והזדמנויות בעבודה
נציבות שוויון הזדמנויות בעבודה הצטרפה להליך כידידת בית הדין, ובמסגרת זו ביקשה שלא להביע דעתה במחלוקות העובדתיות, ולכן התייחסה להיבטים הכלליים בלבד. הנציבות ביקשה להדגיש, כי אפליית יוצאי עדות המזרח היא תופעה קיימת, וכי על בתי המשפט להכיר בקיומה כצעד ראשון בדרך למיגורה. בנוסף, לטענת הנציבות, אפליה בשלב הקבלה לעבודה היא הקשה ביותר להוכחה, שכן קל מאוד להסוותה. לאור זאת חוקק סעיף 9 לחוק שוויון ההזדמנויות בעבודה, ונקבע כי די באמירה בעלת קונוטציה סטריאוטיפית על מנת להרים את נטל ההוכחה הראשוני המוטל על התובע ולהעביר את הנטל לנתבע להוכיח שלא נהג בחוסר שוויון.
רז כהן
רז כהן (נולד ב-11 בנובמבר 1994) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר בהפועל רמת גן.
פסק דין מישל מלכה נגד התעשייה האווירית לישראל
עמדת נציבות שוויון והזדמנויות בעבודה
הנציבות סבורה, כי מעסיקים רשאים להפעיל מסננות בעת גיוס מועמדים לעבודה, אך עליהם לעשות כן ללא יצירת חסם, מודע או לא מודע. הנציבות הדגישה כי "קביעת קריטריונים ענייניים לכל משרה, קבלת וסינון קורות חיים בהתאם לשיקולים מקצועיים (לרבות לעניין יחסי אנוש), הם אבני היסוד לשם קידום שוויון הזדמנויות בעבודה והטמעתו". עוד ציינה כי בעת בחינתה המשפטית של טענת האפליה אין רלוונטיות לכך שמי שהתקבל למשרה הפנויה בסופו של דבר היה ממוצא מזרחי, ולכך שמועסקים בנתבעת עובדים רבים ממוצא מזרחי.
רז כהן
קריירה
כהן התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של הפועל כפר סבא. ב-29 באוגוסט 2011, בטרם הגיע לגיל 17, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בתיקו 0–0 נגד בית"ר תל אביב רמלה במסגרת הליגה הלאומית. בעונה שלאחר מכן שותף בשני משחקי ליגה, בנוסף למשחק אחד בגביע הטוטו, ובמקביל המשיך לשחק בקבוצת הנוער. בעונה העוקבת לא שיחק במדי הקבוצה הבוגרת, אך בעונת 2014/2015 הפך לשחקן סגל קבוע ושותף ב-20 משחקים. ב-2 בינואר 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 2–0 על עירוני טבריה, ובתום העונה עלה עם הקבוצה לליגת העל.
פסק דין מישל מלכה נגד התעשייה האווירית לישראל
הכרעת בית הדין
פסק הדין ניתן על ידי השופטת סיגל דוידוב-מוטולה, נציגת ציבור (עובדים) גילה שהרבני, נציג ציבור (מעבידים) עמירם מילר.
רז כהן
קריירה
במחזור הראשון של עונת 2015/2016 ערך כהן את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, כשנכנס כמחליף במשחק מול הפועל רעננה. את שערו הראשון בליגת העל כבש ב-28 בספטמבר 2015, בהפסד 1–3 לבית"ר ירושלים. בסך הכל כבש שער אחד ב-29 הופעות בעונה זו, ובעונת 2016/2017 כבש שער אחד ב-28 הופעות ליגה, ובסופה ירד עם הקבוצה בחזרה לליגה הלאומית. בעונת 2017/2018 כבש שער אחד ב-18 הופעות ליגה, אך בסוף פברואר נותח בעקבות פריקת כתף, ולא חזר לשחק עד תום העונה.
פסק דין מישל מלכה נגד התעשייה האווירית לישראל
הכרעת בית הדין
ההכרעה בפסק הדין מתמקדת במספר סוגיות:
הכרעות במחלוקות העובדתיות
לאחר התרשמות של בית הדין מהעדים והראיות שהוצגו בפניו נקבע כדלקמן:
רז כהן
קריירה
ב-9 באוגוסט 2020 חזר כהן לקדנציה שנייה בהפועל כפר סבא.
פסק דין מישל מלכה נגד התעשייה האווירית לישראל
אפליה לרעה על רקע מוצאו של התובע
לאחר שקילת הראיות, מסקנת הביניים של בית הדין הייתה כי מר מלכה הוכיח לכאורה שהופלה ולכן, לפי סעיף 9 הנ"ל נדרשה התעשייה האווירית להוכיח כי התנהלותה הייתה מוצדקת. אלא שהשופטים סבורים כי הנתבעת לא עמדה בנטל זה מהנימוקים הבאים: מסקנת בית הדין היא שמר מלכה אכן הופלה לרעה מחמת מוצאו והופר בעניינו סעיף 2 לחוק שוויון ההזדמנויות בעבודה.
רז כהן
קריירה
ב-2 בנובמבר 2021 כהן חתם בהפועל אום אל-פחם ב-3 בפברואר 2022 חתם בהפועל עפולה.
פסק דין מישל מלכה נגד התעשייה האווירית לישראל
אפליה לרעה על רקע מוצאו של התובע
התביעה התקבלה. לאחר שקילת הנתונים באשר לנזקים שנגרמו לתובע נפסקו לטובתו פיצויים בסך 50,000 ש"ח בתוספת הוצאות משפט בסך 7,500 ש"ח.
רז כהן
קריירה
ב-18 ביולי 2022 הצטרף להפועל רמת גן.
פסק דין מישל מלכה נגד התעשייה האווירית לישראל
בעקבות פסק הדין
פסק דין זה היה הפעם הראשונה בה התקבלה בתחום דיני העבודה טענה בדבר אפליה על רקע מוצא מזרחי. ניתן לראות בהכרעת בית הדין כצעד ראשון בדרך למיגורה של תופעת האפליה תוך שהוא מאמץ את העמדות האקדמיות המצביעות על קיומה של האפליה בפועל ומכיר בקשיים בהוכחתה. נראה שהמקרים הנדונים בבתי הדין לאו דווקא מתמקדים במוצא המזרחי אלא באפליה על רקע מוצא כמדינות ברית המועצות לשעבר או אתיופיה וכן לאפליה כנגד אזרחים ממוצא ערבי ונראה שפסק הדין בעניינינו מהווה חלק מהקו המשפטי בפסיקה המבקש להילחם בתופעות האפליה בחברה הישראלית.
עניין נוסף בפסק הדין הוא ההתייחסות לביטוי "ערס". בית הדין קבע כי מדובר במילת גנאי המקושרת להתנהגות וולגארית ומזוהה יותר, גם אם לא רק, עם זהות מזרחית סטריאוטיפית. במרץ 2017 פסק בית הדין האזורי לעבודה בתל אביב, על סמך פסק דין מלכה, שהביטוי "ערס" הוא מילת גנאי "שמטרתה לייחס לאדם שיוך קבוצתי מסוים על מנת השפילו או לרמוז על נחיתותו" ולפיכך השימוש בה (באותו מקרה על ידי בעלת מספרה בנוגע לאחד מעובדיה) מהווה פרסום לשון הרע.
משה שי
משה שי (נולד ב-26 באוגוסט 1955) הוא צלם חדשות וצלם דוקומנטרי ישראלי. עוסק גם בצילום גאוגרפי, אוצֵר תערוכות צילום, עורך ספרי צילום, עוסק בהוראת צילום ומרצה על צילום ועל תחומים נוספים. שי צילם עבור עיתונים בישראל, ביניהם עיתון חדשות, ידיעות אחרונות, מעריב והארץ, וכן גם עבור מגזינים, ביניהם סאנדיי טיימס, ניוזוויק ולה פיגארו; ולסוכנויות Sigma ,Corbis וגטי אימג'ס.
ביוגרפיה
משה שי נולד בהרצליה. בשנים 1979–1983 היה צלם עצמאי וצלם סטודיו, וצילם עבור מדור הספורט בעיתון מעריב. בשנת 1983 החל לעבוד בעיתון חדשות, היה צלם מערכת בתחום החדשות והמגזין, ושימש צלם הספורט הראשי של העיתון עד סגירתו בשנת 1993.
משנת 1993 שימש שי צלם הבית של מגזין מסע אחר, ותיעד בסטילס ובווידאו מסעות ברחבי העולם והתרחשויות, כגון קרנבלים, טקסים דתיים ועוד. בין הארצות המתועדות: האיטי, קובה, זנזיבר, פולינזיה, וייטנאם, סרי-לנקה, אוזבקיסטן, מיאנמר, פיליפינים ניקרגואה, צפון קוריאה, אנטארקטיקה ומדינות נוספות.
בה בעת לעבודתו בצילום עיתונות צילם שי עבור התיאטראות הבימה, הקאמרי ובית ליסין. בשנים 1994–2004 היה צלם הבית של בית הספר לקולנוע ע"ש סם שפיגל. בשנים 1984–1988 היה צלם הבית של תיאטרון נווה צדק וקבוצת התיאטרון. משנת 1994 היה צלם מערכת בעיתון מעריב במשך כשנתיים. משנת 1996 משה שי הוא צלם עצמאי, המצלם בין השאר עבור ידיעות אחרונות, הארץ, גלובס, בלייזר וישראל היום.
בשנת 2003 ייסד שי את "עדות מקומית" - תערוכות צילומי העיתונות הארצית שהפכו למסורת שנתית ובמה מרכזית לעבודותיהם של צלמי העיתונות הישראלית. משה שי נתן לתערוכה את שמה ושימש כאוצר התערוכה בשנותיה הראשונות.
למשה שי פינה קבועה בתוכנית הרדיו של שמעון פרנס "העונג השישי" בגלי צה"ל, שבה הוא מדבר על "הסיפורים הקטנים שמאחורי התמונות הגדולות".
תערוכות קבוצתיות
(מציג ואוצֵר – מִבחר)
עולם המדע הבדיוני
עולם המדע הבדיוני (ברוסית: Мир фантастики) הוא כתב עת בשפה הרוסית המוקדש ליצירות של מדע בדיוני. הוא הוקם בשנת 2003 ונחשב לירחון הגדול בתחום זה במרחב הפוסט-סובייטי.
היסטוריה
הירחון הוקם בשנת 2003 ביוזמת ניקולאי פגאסוב. המהדורה הראשונה יצאה ב-26 באוגוסט 2003 וכללה 80 דפים. בשנת 2004 הוא גדל ל-128 דפים. באותה שנה הוקם אתר אינטרנט, בו מתפרסמים מאמרי הירחון באיחור של כחודשיים. בשנת 2015 מדיניות זו שונתה ומאז חלק מפרסומי הירחון מופיעים באתר באופן מיידי. החל משנת 2019 ביקורת על סרטים מופיע באתר בלבד.
בשנת 2008 פגאסוב עזב את תפקיד העורך הראשי ועבר לתפקיד מוציא לאור.
בשנת 2018 הוחלפו בעלי הוצאה לאור והייתה כוונה להפסיק הוצאה של הירחון על הנייר. במסגרת מימון המונים נאספו כ-5 מיליון רובל וזה איפשר המשך הוצאה של הירחון. בשנים 2021 ו-2022 נמשכו פעולות של מימון המונים שמאפשרות המשך הוצאה לאור של הירחון.
בכל מהדורה של הירחון מתפרסמים מאמרים עם ביקורת ספרותית על יצירות ספרותיות, אנימה, קומיקס וסרטים בתחום מדע בדיוני ופנטזיה. בדרך כלל לביקורת מוצמד ציון בסקלה עד 10. הסרט אוואטר קיבל באופן חריג ציון "11", לעומת זאת היו כמה סרטים שקיבלו ציון "0".
כל שנה מוענק פרס ל"ספר הטוב ביותר". בין מקבלי הפרס סופרים רוסים כמו אלכסיי פחוב וסרגיי לוקיאננקו וגם סופרים מחוץ לרוסיה כמו סטיבן קינג, ניל סטיבנסון ואנדי ויר.
כמו כן מוענק פרס ל"סרט הטוב ביותר". פרס זה הוענק 5 פעמים לכריסטופר נולן. בנוסף לכך מוענקים פרסים שנתיים ל"אנימה הטוב ביותר", "קומיקס הטוב ביותר" ופרסים נוספים.
בשנת 2020 פורסמו רשימות של יצירות העשור בתחומים שונים. הספר "זיכרון האור" הוכרז כספר העשור וסרט "התחלה" הוכרז כסרט העשור.
על פעילותו הירחון קיבל מספר פרסים לרבות פרס ESFS כירחון הטוב ביותר באירופה בשנים 2006 ו-2021 ומספר פרסים ספרותיים רוסים.
פוקימון הסרט: ג'נסקט והאגדה שהתעוררה
פוקימון הסרט: ג'נסקט והאגדה שהתעוררה (באנגלית: Pokémon the Movie: Genesect and the Legend Awakened; יצא ביפן בשם Pocket Monsters Best Wishes! S hinsoku no Genosekuto: Myūtsū Kakusei ) הוא סרט משנת 2013 בבימויו של קוניהיקו יויאמה. זהו סרט האנימה ה-16 בסדרת סרטי פוקימון, והשלישי והאחרון בסדרת "Best Wishes". הסרט הוקרן לראשונה בבתי הקולנוע ב-13 ביולי 2013. בסרט מופיעים ג'נסקט, הפוקימון הפליאוזואי והאחרון לדור החמישי, וכן מיוטו, פוקימון אגדי מהדור הראשון. אירועי הסרט מתרחשים במהלך העונה ה-16 של פוקימון: שחור לבן: הרפתקה ביונובה, ומעבר לכן.
הסרט פורסם תחת קרטון נטוורק בארצות הברית ב-19 באוקטובר 2013. הוא הוצג גם ב-CITV בבריטניה ב-19 באוקטובר 2013. הסרט יצא לאור גם בפיליפינים החל מה-13 בנובמבר 2013, אך ורק בבתי קולנוע SM. ב-3 בדצמבר 2013, פרסמה ויז מדיה את הסרט ב-DVD בארצות הברית לפני שהסרט פורסם ב-DVD ו-Blu-ray ביפן ב-18 בדצמבר 2013.
עלילה
צבא ג'נסקט מגיע לאזור הררי מושלג שבעבר היה ביתם. בהווה, לאחר שלוש מאות מיליון שנים, האזור כבר לא ניתן למגורים. לפתע מתרחשת מפולת שלגים, ומיוטו מגיע ומצליח להציל ארבעה מתוך חמשת הג'נסקט. בהמשך מצליח מיוטו ללמוד את רצונם של הג'נסקט ולהבין מה הם מחפשים, הבית שלהם. ג'נסקט האדום, שמיוטו לא הצליח להציל, מופיע ותוקף את מיוטו, וצבא ג'נסקט עף לדרכו. מאוחר יותר הם רואים את קו הרקיע של עיר גדולה וטועים בה כביתם, מה שמוביל אותם לנסוע לשם.
אש, סיילן ואייריס מגיעים לעיר ניו טורק, שם המדריך שלהם, אריק, מאפשר להם לבקר בגבעות פוקימון, פארק טבע, לפני שהוא נפתח לקהל. כשהגיע, אש מוצא ומתיידד במהירות עם הדוז דרייב ג'נסקט. הג'נסקט האדום והדוז שוק דרייב ג'נסקט מופיעים וחושבים שפניו של אש אינן לשלום, והם מגיבים בתקיפה. הג'נסקט האדום מכריח את הדוז דרייב ג'נסקט לתקוף גם את אש. מיוטו מופיע ומגן על אש וחבריו מפני הג'נסקט, וגורם להם לעזוב.
באותו לילה, הג'נסקט מתחילים להשתלט על מרכז גבעות פוקימון, מבריחים את הפוקימונים האחרים ובונים גולם ענק. הגולם מאיים על אספקת החשמל של העיר, ולכן אש, אייריס ואריק יורדים למחתרת כדי לנסות ולתקן את הבעיה. לאחר כישלונם, הם נכנסים למרכז גבעות הפוקימון מלמטה, שם הדוז דרייב ג'נסקט מתנצל על תקיפתו של אש מוקדם יותר, וגרם לאש לחשוב שהוא לא מסוגל לא לציית לג'נסקט האדום. אייריס מבינה שהגולם היא הקן של הצבא של ג'נסקט וכי אלו מנסים להפוך את גבעות פוקימון לביתם החדש. פרליגייטר, שחי בגבעות פוקימון, מחל לתקוף את הקן ואת הג'נסקט האדום, אך מותקף בחזרה.
מיוטו, לאחר שנודע לו על מעללי צבא ג'נסקט, מופיע ומציל את פרליגייטר. מיוטו דורש מג'נסקט האדום לא לפגוע בפוקימונים אחרים, אך הוא מסרב להקשיב, והשניים יוצאים למרדף מהיר ברחבי העיר ניו יורק. בינתיים, הפוקימונים החיים בגבעות פוקימון נלחמים בשוק דרייב, בצ'יל דרייב ובבארן דרייב ג'נסקט. לאחר מכן חוזר הג'נסקט האדום על מנת להגן עליהם. הדוז דרייב ג'נסקט מקריב את עצמו למען אש על ידי ספיגת התקפה מצד הג'נסקט האחר, שגורמת לו להתעלף, מיוטו נלחם בארבעת הג'נסקט הנותרים ומצליח להביסם. עם זאת, בזמן הקרב הקן מתחיל לעלות באש.
הדוז דרייב ג'נסקט מתעורר ומנסה לכבות את האש, ואש שולח את אושאווט שלו כדי לעזור לכבות את האש. כל שאר הפוקימונים האחרים מתחילים לעזור, ומשתמשים בכל כוחם כדי להציל את הצ'יל דרייב, שוק דרייב ובארן דרייב מהלהבות. הדוז דרייב ג'נסקט נפגע על ידי פלומת אש גדולה ונופל לבריכת מים. שלושת הג'נסקט האחרים מבינים שהפוקימון האחרים אינם אויביהם ומצילים את אש מקורה נופלת.
מיוטו, שעדיין נלחם בג'נסקט האדום, נפגע מהתקפה ונופל, ומוצל על ידי אש. מיוטו והג'נסקט האדום מתכוננים לחדש את קרבם, אך אש רץ ביניהם ודורש מהם להפסיק. ארבעת הג'נסקט האחרים באים לצד אש ומבקשים ממנהיגם מנהיגם להפסיק לתקוף. הג'נסקט האדום טוען שכולם הם אויביו, ותוקף, אך מיוטו חוסם אותה ומשתמש ב-Psychic כדי לפלוט אותה לחלל. ביראת היופי של כדור הארץ, הג'נסקט האדום מבין שכל האנשים והפוקימונים הם חבריו. מיוטו וג'נסקט האדום לא מחזיקים מעמד, ונופלים מטה. אש ואייריס משתמשים בצ'ריזארד ובדרגונייט בניסיון להציל אותם ללא הצלחה, אך אושאווט, יתר הג'נסקט ופוקימוני פרא אחרים מצליחים לתפוס אותם על בועה גדולה של מים.
אש מבין שהמקום המושלם לג'נסקט לחיות בו הוא הפארק הלאומי אבסנטיה, המקום היחיד בו עדיין צומח פרח הפאנה לוטוס באופן טבעי. אש, אייריס, סיילן ואריק מובילים את הג'נסקט לפארק, ושם אלו מתחילים לבנות קן אחר. מיוטו מודה לאש שעזר לג'נסקט למצוא בית ואומר לו שתמיד יהיה אסיר תודה על כך שהם נפגשו, ולאחר מכן מתפתח למגה מיוטו Y, ועוזב.
מוזיקה
שיר הסיום של הסרט נקרא "Egao" (בעברית: חיוך), בביצוע להקת הג'יי-פופ איקימונו גקארי.
פיתוח
הסרט נחשף לראשונה לאחר הקרנת הסרט פוקימון: קיורם נגד חרב הצדק. הטריילר היה אז זמין באתר הסרטים הרשמי של פוקימון ב-12 בדצמבר 2012, וחשף את ג'נסקט.
התפאורה של הסרט מבוססת על העיר ניו יורק, בדומה למשחקי פוקימון שחור ולבן, כאשר סנטרל פארק הוא המיקום המרכזי. הבמאי קוניהיקו יויאמה הצהיר כי זו נבחרה בניגוד לעיר מודרנית, עם הטבע הפראי והעתיק של ג'נסקט. ב-15 בפברואר 2013, פורסמה הטעימה הבאה של הסרט וחשפה את הכללתו של מיוטו בו. התסריטאי הידקי סונודה אישר בטוויטר כי מיוטו זה יהיה שונה אינדיבידואלית מהמיוטו בסרט הראשון, ויויאמה הצהיר שזו הייתה החלטתו בפוקימון סמאש.
ב-7 במרץ 2013 עודכן ערוץ היוטיוב הרשמי בשני טריילרים חדשים מהסרט. כאשר שניהם מציגים את מיוטו בסרט לצד ג'נסקט, וכן את הופעתו הראשונה של פוקימון מהדור השישי, סילביון בסרט האנימציה הקצר של פיקאצ'ו ואיווי.
מקדונל דאגלס F-4 פנטום
F-4 פנטום (McDonnell Douglas F-4 Phantom II) הוא מטוס קרב סילוני דו־מושבי, על־קולי, מהדור השלישי, בעל יכולת פעולה בטווח ארוך ובכל מזג אוויר, שפותח עבור הצי האמריקני על ידי מקדונל איירקראפט קורפוריישן. הפנטום טס בשירות ארצות הברית מ-1960 עד 1996.
המטוס שירת בחיילות אוויר של 11 מדינות נוספות. בחיל האוויר הישראלי שירת הפנטום מ-1969 עד 2004 וכונה בו "קורנס" שפירושו פטיש כבד או מקבת.
הרקע לפיתוח
במלחמת העולם השנייה השתמש הצי האמריקני בנושאות מטוסים בצורה אינטנסיבית, כאשר אלו פעלו בעיקר נגד הצי היפני. בעקבות הצלחתן החל הצי לחקור את נושא מטוסי הקרב הסילוניים, במקביל לפיתוח מטוסים כאלו בחיל האוויר של ארצות הברית. חברת מקדונל איירקראפט קורפוריישן נתבקשה לתכנן מטוס סילון לנושאות מטוסים, ובמרץ 1945 הוזמנו 100 יחידות מהמטוס, שכונה מאוחר יותר "FH-1". לאחר קיצוץ מספר היחידות ל-60, שירות המטוס בצי האמריקני היה קצר למדי, אך תרם לפיתוחו של הפנטום באופן עקיף. פיתוח המטוס העניק לחברת מקדונל איירקראפט ניסיון בתחום מנועי הסילון. בנוסף, הוא העניק לחברה ניסיון כספקית מטוסים לצי.
למרות הקיצוץ בהזמנות, הצליחה מקדונל לעבור למפעל גדול יותר בסנט לואיס, שאפשר ייצור נרחב של מטוסי F2H, והוזמנו מהם יחידות רבות. במהלך המלחמה הקרה נדרשו דגמים שונים של המטוס, היו דרישות ליכולות שונות, כגון הפצצה גרעינית, יכולת טיסה בכל תנאי מזג האוויר, ויכולות נוספות. הדרישות הקנו למקדונל ניסיון רב בהתאמת המטוסים לצרכים השונים, בעיקר באמצעות החלפת אף המטוס. הניסיון הרב לחברה בפיתוח מטוסים נוספים כגוןF-101 וודו שליווה מפציצים, יחד עם ה-F2H, אפשר למקדונל לפתח מטוס קרב רב־משימתי ה-F-4 פנטום.
מטוס נוסף לנושאות מטוסים בייצור סדרתי של חברת מקדונל היה ה-F3H. ייעוד המטוס היה לפצות על חסרונות מטוסי ה-F-11 טייגר וה-F4D. המטוס זכה לשירות מעורב. גרסתו הראשונה, "F3H-1N" שהונעה על ידי מנוע J40, נחלה כישלון חרוץ, בעיקר עקב המנוע שלא תאם לגודל המטוס, ו-58 יחידות שיוצרו לא הוכנסו לבסוף לשירות.
בעקבות כישלונות כל מטוסי הסילון, לא נשאר לצי האמריקני מטוס טוב, ובשנת 1953 ביקש הצי באופן דחוף שיפותח מטוס קרב בעל יכולות טיסה בכל תנאי מזג האוויר. בוצע מכרז בין חברת מקדונל, גראמן ונורת' אמריקן אוויאיישן, בו זכתה חברת מקדונל על בסיס מטוסה F3H-G/H. החברה זכתה בחוזה פיתוח על סך 38 מיליוני דולרים, והוזמנו שני אבות־טיפוס, על אף הדרישות שעדיין לא היו ברורות.
F3H
החברה פיתחה מספר שיפורים למטוס, בהם גרסאות של המטוס המונעות על ידי מנוע רייט J67, שני מנועי J65 או J79, שהבטיחו מהירות גבוהה של 1.97 מאך. מקדונל איירקראפט הגישה הצעה של המטוס שנקרא "Super Demon" ב-19 בספטמבר 1953. בשונה משאר המטוסים באותה העת, המטוס המוצע היה מודולרי, כלומר, ניתן היה באמצעות החלפת מבני אף המטוס ותא הטייס לאפשר למטוס לבצע משימות שונות. בין היתר ניתן היה לשנות את המטוס מחד־מושבי לדו־מושבי, להוסיף מצלמה, ומספר תכונות נוספות. חיל־הים היה מעוניין בהזמנת הגרסה המשודרגת של ה-F3H, אך ה-F-11 טייגר וה-F-8 קרוסיידר כבר סיפקו את הצורך במטוס קרב על־קולי.
צוות הפיתוח של מקדונל איירקראפט שדרג את התכן למטוס המוצע למטוס קרב־הפצצה בעל 11 נקודות נשיאה לסוגי חימוש שונים, עם יכולת תקיפה בכל תנאי מזג האוויר. ב-18 באוקטובר 1954 קיבלה החברה הזמנה בכתב לייצור שני אבות־טיפוס של מטוס ה-F3H המשודרג, המכונים YAH-1. שבעה חודשים מאוחר יותר, ב-26 במאי 1955, הוצגו דרישות שונות לגמרי למטוס הקרב, בטענה שלא היו זקוקים לו; מטוס ה-A-4 סקייהוק שימש לתקיפות קרקע, וה-F-8 קרוסיידר לקרבות אוויר.
עם זאת, מטוסים אלו לא נתנו מענה להגנה אווירית, ולכן, דרישות חיל־הים הוסבו למתן מענה לצורך זה. משימה זו דורשת מכ"ם שונה מהמכ"ם המקורי, לכן בוטלה הגרסה החד־מושבית של המטוס.
אב הטיפוס XF4H-1
מטרתו המקורית של מטוס הפנטום הייתה יירוט מטרות בטווחים רחוקים בעזרת טילים ארוכי טווח, ללא צורך בכניסה לקרב אוויר צמוד. עקב כך לא צויד הפנטום בתותחים ליירוט מטווח קרוב.
למטוס הוצעו שמות כגון "Satan", "Mithras" ו-"Ghost", אך לבסוף החליט מייסד מקדונל איירקראפט לציינו פנטום II (השם פנטום כבר היה בשימוש במטוס FH פנטום), בניגוד להמלצת עובדי החברה.
בחינות אב הטיפוס
ב-25 ביולי 1955, הזמין חיל־הים האמריקאי שני דגמי XF4H-1 וחמישה דגמי טרום־ייצור YF4H-1. טיסת הבכורה של הפנטום התקיימה ב-27 במאי 1958, והתרחשה בה תקלה הידראולית, בגללה לא התקפלו כני הנסע לאחר ההמראה, אך בדגמים הבאים תוקנה הבעיה. הבדיקות הראשוניות דרשו עיצוב מחודש של הרמפות בכונסי האוויר. כחלק מכך נקדחו חורים ברמפות כדי לאפשר לאוויר של שכבת הגבול, הצמודה למעטה המטוס ונוטה להיות מערבולתית, לחמוק מכונס המנוע.
עיכוב באספקת מנועי ה-J79-GE-8 גרם לכך שהמטוסים הראשונים סופקו עם מנוע J79-GE-2, וגם −2A, שסיפקו דחף עם מבער אחורי בעוצמת 71.8 קילו-ניוטון, במקום 75.4 קילו־ניוטון. ב-1959 החלו ניסויים לבחינת התאמה לנושאת מטוסים, והביקורת המלאה בוצעה על גבי נושאת המטוסים "USS Independence" ב-15 בפברואר 1960.
מאפיינים עיקריים
הפנטום הוא מטוס דו־מושבי, ומושביו ממוקמים זה מאחורי זה (טנדם). חידושיו העיקריים הם מכ"ם "פולס דופלר" - המסוגל לזהות מיקומו של מטוס במרחב, ובנוסף את כיוון התקדמותו (מכ"ם ארבע-ממדי), ושימוש נרחב בסגסוגת טיטניום בשלדת המטוס. למרות הממדים הגדולים ומשקל ההמראה הגדול שלו (27,000 ק"ג), מהירותו המרבית של הפנטום היא 2.23 מאך. למטוס תשע נקודות נשיאה, המאפשרות נשיאת מטען כולל של עד 8,400 ק"ג, ובו טילי אוויר-אוויר ואוויר-קרקע, פצצות מונחות ובלתי-מונחות, ואף פצצות גרעיניות.
המטוס נושא ארבעה טילי AIM-7 ספארו III מונחי מכ"ם וארבעה AIM-9 סיידוויינדר ומצויד במכ"ם AN/APQ-50, שבזכותו התאפשרה יכולת יירוט בכל תנאי מזג האוויר.
ביצועי טיסה
אחד מיתרונותיו הבולטים של הפנטום בקרבות הוא הדחף הגבוה, הנוצר על ידי שני מנועי ה-J-79, המאפשר לטייס מנוסה לחמוק או להיכנס לקרב אוויר כרצונו. יתרונו של הפנטום היה שתוכנן ליירט מטרות מטווחים רחוקים באמצעות טילים מונחי מכ"ם, אך חסרונו היה בקרבות אוויר צמודים. יכולת התימרון שלו נמוכה ביחס למטוסי הקרב הסובייטים, והיה נתון לתופעת סבסוב הפוך לא רצויה. למרות האפשרות להיכנס לסחרור עקב תכונה בעייתית זאת, דיווחו טייסיו כי המטוס נוח ויציב להטסה אף על גבול מעטפת ביצועיו. חיסרון נוסף הוא פליטת עשן שחור סמיך ובולט ממנועי ה-J-79, מה שמקל על איתור המטוס על ידי האויב.
מקרה יוצא דופן בהיסטורית השירות של הפנטום שהתאפשר בעקבות הדחף הגבוה, הוא הדחיפה של פארדו.
קרבות אוויר
לאחר מלחמת קוריאה האלקטרוניקה המוטסת הפכה לענף ששמו אוויוניקה. טילי ה-AIM-7 ספארו וה-AIM-9 סיידוויינדר כמו גם טילי אוויר-אוויר נוספים הפכו מתקדמים יותר. יתרון הטילים הללו בשיגורם מטווח ארוך ללא צורך בכניסה לקרב אוויר צמוד גרם לתפישה שהפכה לתורת הלחימה במערב, הגורסת כי שימוש בטילים ארוכי טווח עדיף. כתוצאה מכך, עבר הדגש הן בפיתוח המטוסים והן בהכשרת צוותי אוויר מביצועים בקרבות אוויר לביצועים במערכות אוויוניות. מסיבה זו לא צויד הפנטום בתותח פנימי.
במלחמת וייטנאם, חייב הפיקוד העליון את הטייסים האמריקאים זיהוי ויזואלי של המטרה, כלומר המיירט חייב היה להתקרב לטווח ראייה כדי לראות ולזהות את האויב, מחשש לתקרית אש כוחותינו. בשל הקרבה התפתחו הקרבות לקרבות אוויר קלאסיים. הדבר מנע את השימוש בטילים ארוכי הטווח בהם התכוונו להשתמש, והקשה על הטייסים להשתתף בקרבות האוויר, שכן טילי ה-AIM-7 ספארו לטווח בינוני, כמו גם ה-AIM-9 סיידווינדר היו לעיתים לא אמינים ולא אפקטיביים בטווחים קרובים. ניסיון להוסיף לדגם ה-F-3C של חיל־האוויר פוד ובו תותח M61 וולקן המותקן מתחת לכנף המטוס הביא לתוצאות לא טובות: גרר המטוס גדל, ומנשא פוד התותח גרם לרטט רב של התותח ולחוסר יציבות רב מדי לירי מדויק.
לאחר אבדות רבות במלחמה, בוצע מחקר מעמיק בנושא, ונמצא כי צוותי האוויר לא ידעו לתמרן בקרבות אוויר, ולעומתם הטייסים המנוסים, ותיקי מלחמת קוריאה, הצליחו יותר בכך. בנוסף, נמצא כי ההחלטה לייצר מטוסי קרב חסר תותחים, כמו הפנטום בדגמיו הראשונים, הייתה שגויה, שכן יכולת הקרב שלהם תלויה בטכנולוגיה לא אמינה.
ייצור ושירות
הפנטום יוצר ברובו על ידי חברת מקדונל דאגלס (כיום "בואינג"), ארצות הברית. המטוס נחשב לאחד ממטוסי הקרב והתקיפה הבולטים ביותר של זמנו, ושימושיו שונים ומגוונים. הוא היה עמוד השדרה של חילות האוויר בארצות הברית ובמדינות אחרות. המטוס עבר שדרוגים רבים לצורך התאמתו לכל סוג משימה: מתקיפת מטרות קרקע נייחות עבור בתקיפת ספינות טילים וכלה ביירוט מטוסי קרב אחרים.
כמה מהשיפורים הראשונים שבוצעו בו, לאחר תחילת הייצור, היו החלפת המכ"ם, ושיפור מבנה החופה, במטרה לשפר את שדה הראייה של הטייס ולהקטין את תחושת הקלסטרופוביה. במהלך שירותו נוספו לפנטום שינויים רבים נוספים, ויוצרו דגמים שונים.
הפנטום נכנס לשירות בחיל הים האמריקאי ב-1961, וחיל האוויר האמריקאי קיבל את הפנטום בעקבות לחץ שהפעיל רוברט מקנמארה להכניס לשימוש מטוס שכל זרועות הצבא יעשו בו שימוש. לאחר שזכה F-4B בהשוואה התפעולית אל מול מטוס ה-F-106 דלתא דארט, שאל חיל האוויר האמריקאי שני מטוסי F-4B מחיל הים האמריקאי, שכונו באופן זמני "F-110 ספקטר", ועל סמך התנסותם עם גרסה זו הכינו דרישות לשינויים שיענו לצורכיהם. בניגוד לחיל הים, מטרת המטוס המרכזית הייתה התקפה-הפצצה, ולא הגנה אווירית. מקנמארה איחד את שמות המטוסים בחיל האוויר ובחיל הים ב-18 בספטמבר 1962 כך שהגרסה של חיל הים תכונה F-4B, וגרסתו של חיל האוויר תכונה F-4C. טיסת הבכורה של מטוס ה-F-4C, בה עבר את מהירות 2 מאך, התקיימה ב-27 במאי 1963.
בינתיים רכשו המרינס והצי מטוסי F-4J מתקדמים ומשופרים, כאשר מטוסי ה-F-4B הישנים משודרגים לדגמי F-4N ואחר כך ל-F-4S.
חיל האוויר לא קפא על שמריו ושדרג את מטוסיו ל-F-4D ואחר כך, ב-1965, לדגמי E שהיו הראשונים שכללו תותח M61 וולקן מובנה בגוף המטוס. מטוסי F-4E היו אלה שנמכרו לחיל האוויר הישראלי. כ-116 מטוסי F-4E הותאמו למשימות דיכוי הגנה אווירית (תחת הכינוי ויילד ויזל), וצוינו כ-F-4G. נבנו גם גרסאות ביון, RF-4B למרינס ו-RF-4E לייצוא לצבאות זרים.
ייצור הפנטום בארצות הברית הופסק ב-1979, לאחר שנבנו 5,195 יחידות (מתוכם 2,874 לחיל האוויר והשאר לחיל הים ולמדינות זרות), ומטוס הפנטום האחרון יוצר ב-1981.
שירות קרבי
ב-1965 מטוסי הפנטום הראשונים נשלחו לווייטנאם. לגרסאות המוקדמות לא היה תותח והם היו תלויים בביצועי הטילים AIM-7 ספארו ו-AIM-9 סיידווינדר שהיו אז בעלי אמינות נמוכה. כתוצאה מכך, מטוסי פנטום היו חסרי ישע בקרבות אוויר אחרי שבזבזו את הטילים שלהם. הווייטנאמים והסובייטים ניצלו זאת, ומטוסי המיג שלהם (בעיקר ה-מיג-19 וה-מיג-21) גרמו אבדות קשות לפאנטומים על ידי מארבים שבוצעו אחרי שהפאנטומים חזרו מגיחות הפצצה. בעקבות ההפלות האלה, החליט חיל האוויר האמריקני להתקין את תותח ה-M61 וולקן 20 מ"מ בחרטומו של הפנטום, מתחת לכיפת המכ"ם. כך נולד ה-F-4E. בשל שיפור זה יכול היה הפנטום להתמודד מול המיגים גם ללא טילי אוויר אוויר, מה שתרם לשרידותו ולהצטיינותו כמטוס הקרב המרכזי של חילות האוויר האמריקאיים. מטוס הפנטום האחרון בשירות חיל האוויר האמריקני פרש משירות ב-2004. הפנטומים האחרונים של הנחתים פרשו ב-1992 והוחלפו במטוסי תקיפה F/A-18.
ישראל
כחודש לאחר מכן יצאו מטוסי הפנטום הישראליים לתקיפה הראשונה שלהם - סוללת SA-2 ליד פורט סעיד, כאשר אחד הטייסים היה חץ. במלחמת ההתשה נשלחה שמיניית פנטומים למשימת התקיפה הארוכה ביותר שידע עד אז חיל-האוויר הישראלי, לראס-בנאס במצרים, סמוך לגבול סודאן. ב-18 ביולי 1970, באחד מניסיונות התקיפה של סוללות הנ"מ שנעשה תוך שימוש בפודי לוחמה אלקטרונית ובמבנה תקיפה מיוחד, הופל מטוסם של מפקד הטייסת, שמואל חץ שנהרג, ומנחם עיני שנפל בשבי.
בשנת 1972, כאשר נחטף מטוס בואינג 707 של חברת סבנה ללוד, הוזנקו מטוסי פנטום ללוות את המטוס החטוף לנחיתה בישראל, המטוס שוחרר על ידי כוחות צה"ל בפעולה נועזת.
במלחמת יום הכיפורים לקחו מטוסי הפנטום מקום חשוב בהתקפות. משימותיהם העיקריות היו משימות אוויר–קרקע, כגון הפצצות שדות תעופה, סוללות טילים, כוחות מצריים וגשרים מעל תעלת סואץ, אך היו גם תקיפות אוויר–אוויר והפלות מטוסים. בקרב האוויר הראשון במלחמת יום הכיפורים, הצליחו זוג מטוסי פנטום להפיל שבעה מטוסי מיג-17 שתקפו את בסיסי צה"ל בדרום סיני. ביום הרביעי של מלחמת יום הכיפורים הפציצו מטוסי פנטום ישראלים את בניין המטכ"ל הסורי בדמשק. במהלך מלחמת ההתשה ומלחמת יום הכיפורים הופלו מטוסי קורנס רבים על ידי סוללות נ"מ מצריות, וחיל-האוויר התקשה להתמודד מולן.
בתחילת מבצע שלום הגליל, הופעלו טייסות הקורנס לתקיפת סוללות הנ"מ הסוריות בלבנון (מבצע ערצב-19), ונחלו הצלחה מלאה במשימת ציד טילים. המטוסים שהוכחה הצלחתם בהשמדת סוללה זכו באות תקיפה ייחודי. במהלך סיוע לכוחות הקרקע תקפו מטוסי קורנס כוחות ישראליים עקב טעות בזיהוי, והרגו 24 חיילים ישראליים. ב-1986 התרסק בלבנון מטוס פנטום עקב תמרון השלכת חימוש שגוי שגרם לפיצוץ התחמושת בקרבת המטוס, והנווט שלו, רון ארד, נפל בשבי.
במשך השנים משימותיהם העיקריות של מטוסי הפנטום היו תקיפת סוללות נ"מ ושאר מטרות קרקעיות, אך הם שימשו גם ליירוט מטוסי אויב בעת הצורך. במהלך מלחמת ההתשה, מלחמת יום הכיפורים ומבצע שלום הגליל השתתף הפנטום, ונרשמו לזכותו כ-116 הפלות. ההפלה האחרונה בפנטום הושגה במבצע שלום הגליל, ב-9 ביוני 1982.
ביולי 1987 החלו טיסות ניסוי של אב טיפוס ראשון של "קורנס 2000" - שדרוג להארכת חיי הפנטום, שעיקרו החלפת מערכות האוויוניקה, החימוש והמכ"ם. השדרוג כלל מכ"ם מפתח סינתטי מדגם APG-76 שפותח עבור חיל האוויר על ידי חברת נורדן מערכות, מערכת תצוגה עילית רחבת-זווית, והנדסת אנוש משופרת באמצעות צגים להצגת נתונים בתא הטייס ובתא הנווט. ב-9 באפריל 1989 נמסר קורנס 2000 סדרתי ראשון (מס' 668) על ידי התעשייה האווירית לחיל האוויר, ונקלט בטייסת 201. בזכות השיפורים שהוכנסו בו עבר הפנטום בשירות חיל האוויר הישראלי את רוב מקביליו ברחבי העולם, בשנות תפעול ובביצועים.
בשנת 2004 הוצאו מטוסי הפנטום האחרונים משירות בחיל האוויר, ואוחסנו בבסיס עובדה בדרום.
בשנת 2008 הובא אחד ממטוסי הפנטום לבאר שבע והוצב בכיכר אילן רמון ליד בית הספר הטכני של חיל האוויר.
בסך הכול נקנו על ידי חיל האוויר במהלך השנים כ-216 מטוסי פנטום (204 מטוסי קרב ו-12 מטוסי צילום), שהוצבו בטייסות הבאות: