cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מעבר פאזה קוונטי
מודלים תאורטיים למעברי פאזה קוונטיים
הפיזיקה המתארת את מעברי הפאזה הקוונטים היא מורכבת ולא מובנת לחלוטין, אך קיימים מספר מודלים תאורטיים פתירים הממחישים את החשיבות של מעברי פאזה קוונטים, ביניהם מודל איזינג הקוונטי, מודל הרוטור הקוונטי ומודל הובארד, לחלקם אף יישומים ניסויים.
מודל איזינג הקוונטי - דוגמה למעבר פאזה קוונטי
מודל איזינג הקוונטי מתואר על ידי ההמילטוניאן
כאשר J>0 הוא קבוע שחלוף הקובע את סקאלת האנרגיה המיקרוסקופית, ו- g>0 הוא קבוע צימוד חסר ממדים אשר ישמש לכיוון ההמילטוניאן אל מעבר הפאזה הקוונטי. דרגות החופש הקוונטיות של המערכת באות לידי ביטוי על ידי אופרטורי מטריצות פאולי (כאשר \mu=x,z) השוכנים באתרי סריג בעל d ממדים ופועלות על מצבי הספין של האתר i. הסכום  הוא על שכנים קרובים i,j. הערכים העצמיים של אופרטורי מטריצות פאולי יסומנו והם יכולים לקבל את הערכים \pm1 עבור ספין במצב up  וספין במצב down. מצב היסוד של ההמילטוניאן תלוי בפרמטר הצימוד חסר הממדים, לכן נבחן כיצד משתנה המערכת בגבולות שונים של g: כאשר אלו שני מצבים עצמיים של עם ערכים עצמיים \pm1. הערכים של באתרים שונים חסרי קורלציה במצב היסוד הזה, לכן
תיקוני הפרעות ייצרו קורלציה ב- ועבור g גדול מספיק נצפה לקורלציות קצרות-מרחק מהצורה
כאשר x_i היא קואורדינטה מרחבית באתר i. עבור |x_i-x_j| גדולים, מצב היסוד הוא אותו מצב יסוד עבור g גדול ואורך הקורלציה \xi הוא
כפי שהוצג בפסקה הקודמת.
כאשר |0\rangle הוא אחד ממצבי היסוד ו- N_0\neq0 היא המגנטיציה הספונטנית של מצב היסוד.
ערכי הקורלציה עבור שני תחומים לא יכולים להשתנות בצורה אנליטית כפונקציה של g. חייב להתקיים ערך קריטי g=g_c בו פונקציות הקורלציה ישתנו אחת לשנייה - נקודה זו היא נקודת מעבר הפאזה הקוונטית.
יישומים
עד לפני מספר עשורים, נושא זה נחשב לתאורטי בלבד כיוון שבפועל לא ניתן להגיע לטמפרטורת האפס המוחלט, אך פיתוחים תאורטיים וניסויים שנעשו לאחרונה הראו כי קיום של נקודות קריטיות קוונטיות בטמפרטורת האפס המוחלט מסבירות תופעות שעד כה נחשבו לבעיות לא פתירות במערכות חומר מעובה רבות. דוגמאות לכך ניתן למצוא במוליכי-על-בטמפרטורות-גבוהות, יסודות מגנטים-מבודדים נדירים, תרכובות של פרמיונים כבדים וגז אלקטרונים דו־ממדי.
פארק הטרמינל
פארק הטרמינל הוא פארק, מתחם אטרקציות ופארק שעשועים העתיד להיפתח באילת על השטח הדרומי של נמל התעופה אילת שנסגר במרץ 2019. את הפארק מתכנן משרד האדריכלים "דרמן ורבקל".
היסטוריה
בעקבות פתיחת נמל התעופה רמון הוכנה בשנת 2015 מתאר חדשה לפיתוח מתחם נמל התעופה הישן, על שטח הכולל 772 דונם. כ-70 דונם מתוכם תוכננו כחלק מפארק הטרמינל.
פיקוד המזרח התיכון
פיקוד המזרח התיכון (באנגלית: Middle East Command) היה פיקוד של הצבא הבריטי שנוסד בסמוך לפרוץ מלחמת העולם השנייה. עיקר תפקידו היה לשלוט בכוחות היבשה הבריטיים, ולתאם עם כוחות הצי וחיל האוויר, על מנת להגן על האינטרסים הבריטיים במזרח התיכון ואזור מזרח הים התיכון.
הפיקוד פיקח על המבצעים הצבאיים במדבר המערבי, במזרח אפריקה, ביוון ובמזרח התיכון. לאחר תבוסת מדינות הציר במערכה במדבר המערבי ונחיתת כוחות צבא ארצות הברית בצפון אפריקה במסגרת מבצע לפיד, הוכפף הפיקוד למפקדת כוחות בעלות הברית.
הקמה והתרחבות בעת המלחמה
פיקוד המזרח התיכון הוקם ביוני 1939. הפיקוד קבע את מושבו בקהיר וכמפקדו מונה הגנרל ארצ'יבלד וייוול. בתחילה השתרע שטח השיפוט של הפיקוד על חילות היבשה הבריטים במצרים, סודאן, ארץ ישראל, עבר הירדן וקפריסין, אך כאשר פרצה המלחמה התרחב הפיקוד וכלל את החילות בסומלילנד הבריטית, עדן, עיראק והמפרץ הפרסי.
לחימה במלחמת העולם השנייה
עם פרוץ הלחימה, הייתה איטליה הפשיסטית נייטרלית להלכה, ולא הצטרפה מייד ללחימה. מכיוון שכך, לא היה הפיקוד החדש מצוי בשטח לחימה, במהלך החודשים הראשונים של מלחמת העולם השנייה. במהלך המערכה על צרפת, ב-10 ביוני 1940, הכריזה איטליה מלחמה על בריטניה וצרפת, ולקחה חלק בלחימה בצרפת. כוחותיה של איטליה במושבותיה בלוב ובמזרח אפריקה האיטלקית היוו איום ישיר על הכוחות הבריטיים במזרח התיכון, מצב שאך החמיר כאשר הובסה צרפת, וכוחותיה באזור המזרח התיכון בסוריה ולבנון, במושבותיה בצפון אפריקה, תוניסיה, מרוקו ואלג'יריה, וכן בסומלילנד הצרפתית צייתו לממשלת צרפת של וישי כאשר הסכם הכניעה קבע כי על כוחות אלו להישאר נייטרליים. לפקודתו של ויוול עמדו כ-100,000 חייל הפזורים על פני המרחב. באזור העימות המיידי, בו הייתה צפויה הסכנה, מצרים, עמדו לפקודתו 36,000 חיילים, ולאחר כניעת צרפת אלו אורגנו במהירות בשתי דיוויזיות. יחידות אלו אמורות היו לעמוד בפני הכוח האיטלקי התוקף, שמנה 236,000 חיילים.
ביוני 1940 החלו האיטלקים במתקפה, שפתחה את המערכה במזרח אפריקה. במסגרת זו תקפו בסיסים בריטים בקניה ובמזרח אפריקה וכבשו את סומלילנד הבריטית. בספטמבר 1940 החלה הפלישה האיטלקית למצרים. בעול הלחימה במערכות אלו נשא פיקוד המזרח התיכון בפיקודו של ויוול. הכוח התוקף נעצר, ובמבצע מצפן בדצמבר 1940 הצליח פיקוד המזרח התיכון להדוף את המתקפה האיטלקית ולגרום לאיטלקים לתבוסה קשה. עד נובמבר 1941 הצליחו כוחות הפיקוד לנצח במערכה במזרח אפריקה, ולכבוש את מושבות איטליה באריתריאה, סומליה ואתיופיה.
המערכה במדבר המערבי הסתבכה כאשר הגיעו ללוב כוחות קורפוס אפריקה בפיקודו של הגנרל ארווין רומל. בזירה זו הייתה עיקר הלחימה של פיקוד המזרח התיכון במשך כשנתיים, בהן נעו הכוחות הלוך ושוב על פני המדבר המערבי, עד לתבוסתו של רומל בקרב אל-עלמיין השלישי בנובמבר 1942. התנודות במערכה, שכללה ניצחונות ותבוסות, ותנועות שריון על פני שטח מדברי רחב היקף, הביאו ללחצים פוליטיים שהביאו לחילופי גברי בפיקוד אחת לכמה חודשים. ביולי 1941 החליף הגנרל קלוד אוקינלק את ויוול, שקיבל ממנו את פיקוד הודו, ובאוגוסט 1942 הוחלף אוקינלק בגנרל הרולד אלכסנדר. בחודש זה פוצל הפיקוד לשניים, לפיקוד המזרח התיכון, ופיקוד נפרד של "פרס ועיראק". בנובמבר 1942 נחתו כוחות ארצות הברית במדינות צפון אפריקה, במסגרת מבצע לפיד. בשלב זה רדפו כוחות הארמייה השמינית של הצבא הבריטי שהייתה הגוף הלוחם העיקרי של פיקוד המזרח התיכון, אחרי רומל המובס, אל תוככי תוניסיה. הארמייה השמינית הושמה תחת הפיקוד המשותף לבעלות הברית, ובמסגרת זו השתתפה במערכה בתוניסיה. במאי 1943 הובסו כוחות הציר בתוניסיה, והלחימה בשטחי המזרח התיכון וצפון אפריקה פסקה.
זירת המזרח התיכון לא הייתה שקטה מחוץ למדבר המערבי. במרץ 1941 שלח הפיקוד כוח משלוח עצמאי להתערבות במלחמת איטליה–יוון. התערבות זו כשלה, וחלק משמעותי מחיילי הכוח נפלו בשבי. מרד רשיד עאלי אל-כילאני בעיראק, באפריל 1941 העלה חשש מנפילת מדינה אסטרטגית זו לידי מדינות הציר, וחייב משלוח כוחות לדיכוי המרד. ביוני 1941 שיתף הפיקוד פעולה עם אנשי צרפת החופשית במערכה בסוריה ובלבנון.
בפברואר 1943 הוחלף אלכסנדר בגנרל הנרי מייטלנד וילסון. וילסון הופקד על פיקוד שקט, כאשר לפקודתו עומדים כוחות שרובם חיל מצב. בתקופתו ביצע הפיקוד משימה אחת חשובה, והיא המעורבות הכושלת במערכת הדודקאנס במלחמת העולם השנייה, שהסתיימה בתבוסה בריטית. בינואר 1944 הוחלף וילסון בגנרל ברנרד פאג'ט. עם סיום המלחמה, ב-1945 נערך ארגון מחדש של הכוחות, ובאוקטובר 1946 הפך הפיקוד ל"כוחות הקרקע של המזרח התיכון" (Middle East Land Forces), ולמעשה המבנה ההיררכי ההיסטורי של "פיקוד המזרח התיכון" שהיה פעיל במלחמת העולם השנייה חדל מלהתקיים.
Mi Mix Alpha
Mi Mix Alpha הוא טלפון חכם מבית שיאומי המבוסס על מערכת ההפעלה אנדרואיד. שיאומי תיארה את הטלפון כמכשיר קונספט, אם כי היא תייצר אותו בהיקף מוגבל. מחיר הטלפון בעת השקתו עמד על 2,810 דולר.
עיצוב
מכשיר מסך מסוג Super AMOLED שמקיף אותו מכל צדדיו, למעט פס של המצלמות. מלבד כפתור הפעלה בחלקו העליון, אין ל-Mi Mix Alpha כפתורים פיזיים בצדדיו מלבד כפתור בודד בחלקו העליון להפעלה, והוא משתמש בכפתורים וירטואליים. עוד ממוקמים גם כפתורי ניווט ושורת מצב בשולי המכשיר. בחלקו האחורי של המכשיר ממוקם פס שכולל בתוכו את המצלמות, האנטנות והקישוריות. המסגרת של המכשיר היא סגסוגת טיטניום.
חומרה
המכשיר כולל בתוכו שבב מדגם +Snapdragon 855 ומעבד גרפי Aderno 640. המכשיר זמין בגרסה אחת בלבד של 12 גיגה בייט זיכרון RAM ונפח אחסון של 512 גיגה. בחלקו התחתון של המכשיר ממוקם מחבר הטעינה USB-C שיכול לטעון את סוללת ה-4050 מיליאמפר במהירות של עד 40 וולט. עוד נמצא מתחת למסך קורא טביעות אצבע אופטי ותמיכה בזיהוי פנים. בשולי הטלפון ישנם כפתורים וירטואליים רגישים ללחץ.
מצלמה
בטלפון מערך מצלמות משולש, שכולל בתוכו עדשת זווית רחבה, טלפוטו וזווית אולטרה רחבה. כמו כן זהו המכשיר הראשון בעולם עם חיישן 108 מגה פיקסל שפותח בשיתוף פעולה של סמסונג ושיאומי. שתי העדשות האחרות משתמשות בחיישני 12 ו-20 מגה פיקסל. אף אחת מהמצלמות לא כוללת מייצב תמונה. המכשיר תומך גם ב-HDR. מערך המצלמות לא כולל בתוכו גם עדשה קדמית, מאחר שניתן להשתמש במסך משני צידי המכשיר. יחד עם מצבי הקלטה סטנדרטיים, המכשיר מסוגל להקליט וידאו באיכות 6K במהירות 30 fps, וידאו 4K במהירות 60fps וסרטון בהילוך איטי באיכות 1080p במהירות 960fps.
תוכנה
המכשיר מריץ אנדרואיד 10 עם ממשק MIUI 11.
פרסי גילדת מפיקי ובמאי הטלוויזיה 1956
פרסי גילדת מפיקי ובמאי הטלוויזיה 1956 הייתה השנה השנייה שבה הוענקו פרסים לטלוויזיה, שנודעו בהמשך בשם פרסי האקדמיה הבריטית לטלוויזיה.
שארה
שֶׁאֱרָה, היא דמות מקראית, בתו של אפרים בנו של יוסף. שמה מופיע פעם אחת בתנ"ך, בספר דברי הימים. מסופר עליה כי בנתה שלוש ערים, בית חורון תחתון, בית חורון עליון ואת אוזן שארה. המחבר המקראי מציין כי שארה היא צאצאית יחידה של אפרים, אשר ניצלה בעקבות כישלון שבט אפרים בניסיונם להיאחז באזור עמק איילון:
בתנ"ך מופיעים סיפורים רבים המייחסים בניית ערים לדמויות מקראיות אך אלו ברובם גברים. אף ייסוד עיר אינו מיוחס במקרא לאף אישה זולת שארה. קין בנה את העיר הראשונה, יהושע בן נון בנה את תמנת סרח וחיאל בית האלי אשר בנה את יריחו ובעקבות קללת יהושע מתו בניו, הם חלק מבוני ערים המוזכרים המקרא.
יש הסוברים כי בסיפור זה, המופיע בספר דברי הימים, משובצת מסורת שנעלמה ביד עורך ובאה בסתירה לסיפור יציאת מצרים. הסיפור המופיע בדברי הימים מספר על רשימה גנאלוגית של אפרים וסותר אף את הסיפור בבראשית, על פיו נולד אפרים ליוסף במצרים, ולא התגורר בארץ כנען. ואילו על פי המסורת בדברי הימים, חי אפרים בארץ כנען, בניו נהרגים בהתקלות עם תושבי העיר גת ולאחר מותם בונה שארה שלוש ערים. ייתכן כי מגמתו של סיפור זה היא להבליט את הקשר של שבט אפרים לארץ ישראל. יש הסוברים כי שבט אפרים עלה לארץ טרם התנחלות השבטים בארץ, ואחרים טוענים כי הסיפור מיוחס לתקופה שלאחר כיבוש הארץ.
פסגת בוזוולי
פסגת בוזוולי או פסגת בוזבלי (באנגלית: Bozveli Peak ; בבולגרית: връх Бозвели) היא פסגה ברמת טרקיה בחצי האי טריניטי, באזור ארץ גרהאם של חצי האי האנטארקטי, שבאנטארקטיקה.
פסגת בוזוולי ממוקמת 2.7 קילומטרים דרומית מערבית מהר דיימלר;
פסגת בוזוולי ממוקמת 6.45 קילומטרים דרומית-מזרחית מפסגת סקאקאוויצה שברמת קונדופריי.
פסגת בוזוולי מתנשאת מעל קרחון ויקטורי, שמדרום-מערב לה.
גובהה של פסגת בוזוולי 1,251 מטרים מעל פני הים.
גילוי ומיפוי הפסגה
הפסגה מופתה בשנת 1996 על ידי סוקרים גרמניים מטעם המכון לגאודזיה יישומית (Institut für Angewandte Geodäsie) וסוקרים בריטיים מטעם הסקר האנטארקטי הבריטי.
מקור השם
הפסגה נקראת על שם המלומד הבולגרי הנאופיט בוזוולי (1785-1848), אחד ממנהיגי הכנסייה האורתודוקסית הבולגרית.
האיגוד העולמי למדעי היהדות
האיגוד העולמי למדעי היהדות הוא ארגון הגג לחקר מדעי היהדות. חברים בו חוקרים, תלמידים ואנשי רוח מכל רחבי העולם. נשיא האיגוד העולמי למדעי היהדות הוא פרופ' משה אידל מהאוניברסיטה העברית בירושלים.
האיגוד העולמי למדעי היהדות הוא עמותה ציבורית ללא כוונת רווח, המתקיימת מדמי החבר השנתיים ומתמיכתם של גופים ציבוריים וקרנות בישראל ומחוצה לה. משרדיו שוכנים בבניין ע"ש יצחק רבין למדעי היהדות בקמפוס הר הצופים של האוניברסיטה העברית בירושלים.
תולדותיו
האיגוד הוקם בשנת 1958 בקונגרס השני למדעי היהדות. הקונגרס הראשון התקיים בשנת תש"ז 1947 ביוזמתם של חוקרים במדעי היהדות מן האוניברסיטה העברית בירושלים.
בראש האיגוד העולמי למדעי היהדות עמדו: פרופ' אפרים אלימלך אורבך (1969 – אוגוסט 1989), פרופ' עזרא פליישר (אוגוסט 1989 – יוני 1993), השופט פרופ' מנחם אלון (יוני 1993 – אוגוסט 2005), חבר הכנסת לשעבר פרופ' מנחם בן-ששון (אוגוסט 2005 – מאי 2006), פרופ' שרה יפת (מאי 2006 - אוגוסט 2009), פרופ' יוסף קפלן (2013-2009). בקונגרס העולמי השישה עשר למדעי היהדות (אוגוסט 2013) נבחר פרופ' משה אידל לנשיא האיגוד.
מטרות האיגוד
לשמש מסגרת מאחדת לארגוני המחקר של שלל המוסדות והארגונים למדעי היהדות בישראל ומחוצה לה. לארגן ועידות בינלאומיות וקונגרסים שנושאם מדעי היהדות בהקשרם הרחב, להעניק חסות לכנסים העוסקים במדעי היהדות, לקדם את המחקר בתחומים השונים של מדעי היהדות, להוציא לאור ספרים וכתבי עת המוקדשים לתחומי המחקר של מדעי היהדות, לסייע למוסדות מדע ומחקר בעולם בריכוז ובאיסוף חומר בנושאים השייכים למדעי היהדות, לדאוג לתאם ולטפח קשרים ושיתוף פעולה בין המוסדות וגופי המחקר העוסקים במדעי היהדות בעולם.
מלבד הקונגרס העולמי המתקיים אחת לארבע שנים, יוזם האיגוד העולמי כינוסים שנתיים, המתקיימים אחת לשנה באחת האוניברסיטאות בארץ. הכינוסים השנתיים פתוחים לכל החוקרים ולקהל הרחב.
פרסומים
האיגוד מוציא לאור את כתב העת מדעי היהדות.
האיגוד מוציא לאור מקורות לחקר תולדות תרבות ישראל:
קרן הזיכרון לתרבות יהודית
לאיגוד העולמי למדעי היהדות קרן מלגות - מפעל משותף לאיגוד העולמי למדעי היהדות ולקרן הזיכרון לתרבות יהודית, לזכרו של פרופ' א"א אורבך שהיה נשיא האיגוד וסגן-נשיא קרן הזיכרון לתרבות יהודית. המפעל נועד לקדם את עבודות המחקר של חוקרים צעירים מצטיינים ולסייע להם לפרסם את ספרם הראשון.
המלגות מוענקות לפוסט-דוקטורנטים במדעי היהדות שסיימו את עבודת הדוקטורט בהצטיינות, ושקיבלו את תואר הדוקטור עד שלוש שנים קודם לתאריך הגשת המועמדות. המלגות הן בגובה של $10,000 לשנה אחת. הזוכים במלגות יוזמנו לשאת הרצאה על נושא מחקרם בקונגרס העולמי למדעי היהדות.
מענק תמיכה בפרסום ספר
בעקבות עלויותיהן הגבוהות של הוצאות ספרים מדעיים בעברית, החל משנת 2014, מעניק האיגוד מענקי תמיכה לספרים העתידים לראות אור, ולמחבריהם חוזים חתומים עם הוצאות ספרים.
אבלות על החורבן
רקע
בט' אב ג'תת"ל, לאחר המרד הגדול שנמשך כשלוש וחצי שנים בהם מרדו יהודי ארץ ישראל בשלטון הרומאי, הביס הצבא הרומאי בפיקודו של טיטוס את המורדים היהודים בירושלים והחריב את בית המקדש השני.
חורבן המקדש מהווה נקודת מפנה מרכזית בהיסטוריה היהודית בשל איבוד המרכז הרוחני הלאומי לעם ישראל ואיבוד מרכז השלטון העצמאי וביטול הישות המדינית של העם היהודי.
בעקבות החורבן
חורבן המקדש יחד עם ההרס והקטל העצום שחווה העם היהודי יחד עימו, הביאו את חכמי ישראל לקבוע מנהגים רבים שמטרתם היא לזכור את בית המקדש והעיר ירושלים ולעורר את העם להתפלל ולצפות לבניינם.
בתלמוד מסופר כי בעקבות הטראומה הלאומית היו אנשים שרצו להימנע מאכילת בשר ושתיית יין בשל הצער על החורבן:
בדברים אלו מונח הבסיס ההלכתי למנהגי האבלות על החורבן המאזנים בין החיים הממשיכים למרות הצער והאבלות, ובין מאבק בשכחת החורבן הנובעת מריחוק הזמן והמקום מהמקדש וירושלים.
מנהגי אבלות המוזכרים בתלמוד
בתלמוד מוזכרים מנהגי אבלות מוקדמים מאוד שככל הנראה נהגו בעם ישראל סמוך מאוד לחורבן בית המקדש ואשר חלקם נמשכים עד היום:מטרתם של מנהגים אלו, לדעת הרמב"ם: "כדי לזכור ירושלים שנאמר אם אשכחך ירושלים תשכח ימיני תדבק לשוני לחכי אם לא אזכרכי אם לא אעלה את ירושלים על ראש שמחתי".
המנהגים המוזכרים בתלמוד הם:
ארבע תעניות
חכמים קבעו ארבע תעניות על חורבן בית המקדש והיציאה לגלות (חלק מהצומות מציינים אירועים היסטוריים טראגיים נוספים בתולדות עם ישראל) ואלו הם: שלוש הצומות הראשונים כוללים איסור אכילה ושתייה בלבד מעלות השחר ועד צאת הכוכבים של יום הצום. בצום ט' באב אסורים בנוסף לאכילה ושתייה גם סיכת הגוף בשמן, נעילת מנעלי עור, רחיצה במים ותשמיש המיטה. איסורים אלו חלים מהשקיעה של ח' אב ועד צאת הכוכבים של ט' אב.
שיור מאכלים בסעודה
בסעודה לאורחים בה ישנם מאכלים רבים, נמנעים מהגשת מאכל אחד וזאת כדי להדגיש את החסרון שעדיין קיים בהיעדר קיומו של המקדש.
שיור בתכשיטי נשים
בעת שאישה מתקשטת בתכשיטים היא נמנעת משימוש באחד מתכשיטיה וזאת מאותה סיבה.
אפר מקלה
בעת קיום חתונה מניחים אפר בראשו של החתן, במקום הנחת תפילין של ראש.
איסור עטרות חתנים וכלות
נאסרה ההתעטרות לחתנים וכלות בעטרות בראשם (מעין תכשיט). לחתן היא נאסרה כליל ולכלה היא מותרת אם העטרה אינה מזהב או כסף.
איסור נגינה בכלי זמר
מאז החורבן נאסרה הנגינה בכלי זמר וזאת כדי שהשמחה לא תגרום לשכחת הצער והאבלות.
קריעת הבגד בעת ראיית מקום המקדש
על מי שרואה את מקום בית המקדש, או את ירושלים וערי יהודה בחורבנם, לקרוע את בגדו ולומר: "בֵּית קָדְשֵׁנוּ וְתִפְאַרְתֵּנוּ אֲשֶׁר הִלְלוּךָ אֲבֹתֵינוּ הָיָה לִשְׂרֵפַת אֵשׁ וְכָל מַחֲמַדֵּינוּ הָיָה לְחָרְבָּה".
שבירת הכוס בעת החופה
מנהג שבירת הכוס בעת החופה נפסק להלכה על ידי הרמ"א וכיום הוא נפוץ ברוב תפוצות ישראל, למעט יהדות תימן ששימרה את מנהג נתינת האפר התלמודי (כיום חלק מצאצאי הקהילה שוברים כוס כמו המנהג המאוחר).
שבירת הכוס נועדה להזכיר כי גם בעת שמחת הנישואים לא יישכח הצער על החורבן. לפני שבירת הכוס אומר החתן את הפסוקים: "אִם אֶשְׁכָּחֵךְ יְרוּשָׁלָ‍ִם תִּשְׁכַּח יְמִינִי. תִּדְבַּק לְשׁוֹנִי לְחִכִּי אִם לֹא אֶזְכְּרֵכִי אִם לֹא אַעֲלֶה אֶת יְרוּשָׁלַ‍ִם עַל רֹאשׁ שִׂמְחָתִי".
הקישור שבין חתונה וזיכרון ירושלים מופיע פעמים רבות גם בהזמנות לחתונה המעוטרות בפסוק זה או בפרפרזות שלו.
מנהגי אבלות בימי "בין המצרים"
ברבות מקהילות ישראל נוהגים מנהגי אבלות שונים בימים שבין י"ז בתמוז ל-ט' באב מדי שנה, ימים אלו מכונים "בין המצרים" (ביטוי הלקוח ממגילת איכה). בין השאר יש הנוהגים שלא להסתפר ולא להתגלח ואף לא לקיים חתונות במשך שלושה שבועות. מנהגים נוספים אוסרים להתקלח מראש חודש אב או בשבוע שחל בו ט' באב. גם רכישת בגדים חדשים או קניה אחרת בעלת אופי חגיגי אסורה בימים אלו לחלק מהמנהגים.
קריאת מגילת איכה ואמירת קינות בט' באב
ביום ט' באב נוהגים לקרוא את מגילת איכה תוך כדי ישיבה על הקרקע. במהלך השנים חוברו קינות רבות על חורבן ירושלים ובית המקדש, ועל עוד צרות שפקדו את עם ישראל במהלך הדורות.
ניחום אבלים
בנוסף בברכת המזון המברכים האבלים יש הנוהגים להוסיף תוספת מיוחדת בברכת בונה ירושלים ובה אומרים: "נַחֵם ה' אֱלֹהֵינוּ אֶת אֲבֵלֵי יְרוּשָׁלַיִם וְאֶת הָאֲבֵלִים הַמִתְאַבְּלִים בָּאֵבֶל הַזֶּה, נַחֲמֵם מֵאֶבְלָם וְשַׂמְּחֵם מִיגוֹנָם, כָּאָמוּר: כְּאִישׁ אֲשֶׁר אִמּוֹ תְּנַחֲמֶנּוּ וכו' בא"י מְנַחֵם צִיּוֹן בְּבִנְיַן יְרוּשָׁלַיִם"
תיקון חצות
תיקון חצות הוא תפילה הנאמרת בחצות הלילה וכוללת פרקי תהילים, פיוטים ותפילות המבטאים את הצער על החורבן והכמיהה לבניין ירושלים והמקדש. התיקון נאמר ביחידות ונוהגים לחלוץ נעליים ולשבת על הקרקע בשעה שאומרים אותו (בדומה למנהגי האבלים לשבת על קרקע וללכת יחפים).
הזיכרון והתפילה לבניין ירושלים
חכמים הדגישו את הזיקה שבין זיכרון החורבן לבניית הציפייה לבניין בית המקדש השלישי. דרישת ציון אף נלמדה על ידי ר' יוחנן מהפסוק "...כִּי נִדָּחָה קָרְאוּ לָךְ צִיּוֹן הִיא דֹּרֵשׁ אֵין לָהּ" ממנו משתמעת החובה לעורר את הלב בתפילה, ציפייה ודרישה לבניין ירושלים והמקדש.
דרישת ציון באה לידי ביטוי גם בהלכות הנובעות מתוך הנחת המוצא ש"מהרה ייבנה המקדש" והצורך בשימור המוכנות הלאומית והאישית לגאולה גם בעת הגלות.
תא קטלני
תא קטלני (באנגלית: The Cell, תרגום מילולי: "התא"), הוא סרט קולנוע משנת 2000 של הבמאי ההודי טרסם סינג. הסרט הוא מותחן פסיכולוגי בכיכובם של ג'ניפר לופז ווינס ווהן. במאי הסרט, טרסם סינג, השתמש באפקטים מיוחדים, תלבושות ואיפור על מנת ליצור עולם ויזואלי המדמה לצופים כיצד נראים חלומותיו ומחשבותיו של רוצח סדרתי.
עלילה
סוכן ה-FBI נובק (וון) צד רוצח סדרתי המטביע את קורבנותיו בתא זכוכית גדול. כשהסוכנים עולים על עקבותיו ומגיעים לביתו, הם מגלים שהוא נפל לתרדמת, ושאם לא יגלו היכן נמצא התא הקטלני, האשה המוחזקת כעת בתא תמות בעוד זמן קצר. על מנת לגלות את מיקום התא, פונה נובק לקת'רין דין (לופז), פסיכולוגית ילדים, המשתמשת בטיפול נסיוני על מנת לעורר ילדים השרויים בתרדמת. בטיפול זה, היא מחדירה את תודעתה אל תודעתו של הילד השרוי בתרדמת, ובעצם נכנסת אל תוך מוחו. כעת עליה לחדור אל תוך מוחו של הרוצח הסדיסט ולגלות את מקום הימצאו של התא.
Bury a Friend
Bury a Friend הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית בילי אייליש, ומופיע באלבום הבכורה שלה,. השיר יצא לאור ב-30 בינואר 2019, על ידי חברות התקליטים דארק-רום רקורדס ואינטרסקופ רקורדס, כסינגל השלישי מתוך האלבום.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי בילי אייליש עצמה, ואחיה פיניאס או'קונל שגם הפיק אותו. השיר בדומה לשאר שירי האלבום, הוא שיר בסגנון האלקטרוני, המשלב בתוכו גם את סגנון האינדסטריאל.
כמו כן, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, בסמוך לצאת האלבום.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של בילי אייליש ב-30 בינואר 2019. את הקליפ ביים מיכאל צ'אבס והוא צולם ביממה אחת. בתחילת הקליפ, ניתן לראות בן אדם ישן במיטתו ולאחר מכן הוא מתעורר בבהלה בעקבות סיוט שחלם. הוא בוים על ידי מייקל צ'אבס.
נכון לנובמבר 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-280 מיליון צפיות.
Best Friend
Best Friend הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפרית האמריקאית סוויטי. השיר יצא לאור ב-7 בינואר 2021, כסינגל השלישי מתוך אלבום הבכורה העתידי שלה, Pretty Bitch Music. בשיר משתפת הזמרת והראפרית האמריקאית דוג'ה קאט, והוא הופק על ידי ד"ר לוק, שהפיק גם את הסינגל הקודם של סוויטי, "Tap In" ו-.
השיר קיבל מועמדות בטקס פרסי גראמי ה-64 בקטגוריה שיר הראפ הטוב ביותר.
רקע והוצאה
ב-4 בדצמבר 2020, "Best Friend" יצא לאור בטעות לפני הזמן בפלטפורמות כמו אפל מיוזיק וספוטיפיי. מאוחר יותר סוויטי הביעה ברשתות החברתיות את אכזבתה מחברת התקליטים, וורנר רקורדס, באשר לטיפול בהוצאת השיר. היא כתבה: "אני מאוכזבת מאוד מחברת התקליטים שלי, WBR, על שהוציאו מוקדם מדי סינגל שכל כך התרגשתי לגביו. אני מרגישה שזלזלו בי. אני פועלת עם כל צוות הקריאייטיב שלי והייתה חשיפה כזאת מטומטמת של 'best friends'. הצמא להשפעה ולכסף הוא אמיתי וזה רומס את האמנות של האמנים". הסינגל הוסר משירותי הסטרימינג ביום שלמחרת.
ביקורות
בחודש יוני 2021 דירג בילבורד את השיר במקום ה-15 ברשימת "50 השירים הטובים ביותר בשנת 2021 עד כה". מגזין Complex דירג את השיר במקום ה-28 ברשימת ״50 השירים הטובים ביותר לשנת 2021 (עד כה)״.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר בוים על ידי דייב מאיירס ופורסם בערוץ היוטיוב של סוויטי ב-8 בינואר 2021, בסמוך לצאת הסינגל עצמו. בווידאו משתתפות סוויטי ודוג'ה קאט, ובו הן נראות במצבים שונים, למשל בנסיעה, בעמידה בתנוחות שונות מול מכונית טסלה מסנוורת, וגם בקפיצה מצוק אל האוקיינוס. בקליפ מופיע גם הקומיקאי הקנדי-אמריקאי קינג באך.
הופעות חיות
סוויטי ביצעה את השיר בהופעה חיה בטקס פרסי המוזיקה של MTV אירופה 2021 כחלק ממחרוזת עם השירים "Tap In" ן-"Out Out".
סנט סלוני
סנט סלוני (בספרדית: Sant Celoni) היא עיירה בת כ-18 אלף תושבים בקטלוניה שבספרד. העיירה נמצאת בעמק נהר טורדרה, כאשר רוב העיר נמצא בגדה השמאלית.
העיירה הוקמה בסביבת המאה ה-11 לאחר הקמת כנסייה במקום.
בעיירה ממוקמים מפעלי תעשייה כבדה ותעשיית מזון שמעבדת תוצרת חקלאית של הסביבה.
בשנת 1988 יליד המקום סנטי סנטמריה פתח מסעדה שבהמשך קיבלה שלוש כוכבי מישלן והייתה למסעדה הראשונה בקטלוניה שזכתה למעמד זה.
העיירה מחוברת לכביש מהיר A7 ומסילת רכבת מקשרת אותה לברצלונה וז'ירונה.
פוספטידילאינוזיטול
פוספטידילאינוזיטול (Phosphatidylinositol ובקיצור PtdIns או PI) הוא סוג של פוספוגליצריד בעל קבוצת אינוזיטול באזור ההידרופילי שלו, המהווה מרכיב משני של ממברנת התא באוקריוטיים (בצד הציטוזולי של הממברנה). קבוצת הפוספט מעניקה למולקולה מטען שלילי ב-pH פיזיולוגי (pH 7).
פוספטידילאינוזיטול יכול לעבור זרחון ולהפוך לפוספטידילאינוזיטול מונופוספט, לפוספטידילאינוזיטול ביפוספט ולפוספטידילאינוזיטול טריפוספט. כל הליפידים המבוססים על הפוספטידילאינוזיטול ידועים כאינוזיטידים ולפעמים גם כפוספואינוזיטידים.
ביוסינתזה ומבנה
הסינתזה של פוספטידילאינוזיטול במעבדה מקוטלזת על ידי פוספטידילאינוזיטול סינתאז, ומערבת CDP- דיאציל גליצרול ואננטיומר L של מיו-אינוזיטול.
חומצות השומן הנפוצות ביותר המרכיבות את הפוספטידילאינוזיטול הם חומצה סטארית וחומצה ארכידונית. הידרוליזה של פוספואינוזיטידים מפיקה 1 מול של גליצרול, 2 מולים של חומצות שומן, 1 מול של אינוזיטול ו-2–3 מולים של חומצה זרחתית, בהתאם למספר הפוספטים הקשורים לטבעת האינוזיטול. פוספואינוזיטידים נחשבים לפולריים ביותר מבין הפוספוליפידים.
פוספואינוזיטידים
לצורות המזורחנות של פוספטידילאינוזיטול (גם: פוספואינוזיטידים), נודע תפקיד חשוב במספר תהליכים בתא, בהם מעבר אותות, סיגנלים ליפידיים ויצירת בועיות. טבעת האינוזיטול יכולה לעבור זרחון על ידי מגוון של קינאזות על קבוצות ההידרוקסיל שעל פחמנים 3,4 ו-5 באמצעות 7 קומבינציות שונות. לרוב לא יתרחש זרחון בקבוצות ההידרוקסיל שעל פחמנים 2 ו-6 בגלל אפקט סטרי.
כל 7 הווריאציות של הפוספואינוזיטידים הבאים קיימות בבעלי חיים:
כל הפוספואינוזיטידים הללו קיימים גם בתאים צמחיים, מלבד פוספטידילאינוזיטול 3,4,5 טריפוספט.
פיאט 522
פיאט 522 (באיטלקית: Fiat 522) היא מכונית סלון, מתוצרת יצרנית הרכב האיטלקית פיאט אשר יוצרה בין השנים 1931–1934. בנוסף, יוצר הדגם גם בגרסאות טורפדו וקבריולה.
חויניקי
חויניקי (בבלארוסית: Хойнікі) היא עיר בדרום מזרח בלארוס קרוב לגבול עם אוקראינה ולכור הגרעיני בצ'רנוביל. העיר ממוקמת 105 ק"מ מהעיר הומל ו-58 ק"מ ממאזיר. היא מהווה תחנה אחרונה של מסילת רכבת שמתפצלת מקו הומל-ברסט ליטובסק.
היסטוריה
חויניקי מוזכרת לראשונה בשנת 1504 כעיר מחוז של הדוכסות הגדולה של ליטא. החל משנת 1793 - תחת שליטת האימפריה הרוסית. בהתאם לתוצאות המפקד משנת 1906 בעיירה התגוררו 1700 יהודים מסך אוכלוסייה של 2600 תושבים. בשנת 1919 הפכה לחלק מרוסיה סובייטית. ב-1927 הועברה לרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של בלארוס.
מ-25 באוגוסט 1941 עד ל-23 בנובמבר 1943 העיירה הייתה כבושה בידי הצבא הגרמני. יהודי העיר רוכזו בגטו ונשלחו להשמדה.
ב-10 באוקטובר 1967 היישוב קיבל מעמד עיר. העיר נפגעה באופן משמעותי מאסון צ'רנוביל.
בשנת 2009 סופח לעיר כפר הנמצא בקרבתה ובעקבות כך אוכלוסיית העיר גדלה באופן משמעותי.
מישל לבלון
מישל לבלון (בצרפתית: Michel Leblond; 10 במאי 1932 – 17 בדצמבר 2009) היה כדורגלן צרפתי, ששיחק בעמדת הקשר. כבש את השער הראשון בתולדות גמר ליגת האלופות.
ביוגרפיה
הוא מונה בשנת 1954 לראשונה לנבחרת צרפת הבוגרת, אחרי שכבר השתתף באולימפיאדת הלסינקי שנתיים קודם לכן. במונדיאל 1954 שנערך בשווייץ היה חלק מהסגל אך לא זכה לשחק. בעונת 1955/56 לבלון הגיע עם ריימס עד לגמר גביע האלופות הראשון, בו גם כבש בדקה ה-6' נגד ריאל מדריד. קבוצתו הפסידה בסיום 4–3 ושלוש שנים לאחר מכן הפסידו שוב במעמד זה 2–0 לאותה קבוצה. בשנת 1961 סיים את תקופתו הארוכה עם ריימס לאחר 271 הופעות ו-30 שערי ליגה. בנוסף לכך זכה עימה ב-4 תוארי אליפות ובגביע אחד בסך הכל. לבלון שיחק עבור שטרסבורג עד 1964, אז פרש מקריירת משחק.
כמו רבים מחבריו לקבוצת ריימס, גם לבלון הועסק על ידי רמון קופה בהקמת ארגון המכירות הצרפתי של יצרנית מוצרי הספורט אדידס. בשנת 1964 הוא תפס את מקומו של ז'יסט פונטיין כמי שייצג אותם במזרח צרפת. לבלון התגורר בסביבות ריימס עד למותו ב-17 בדצמבר 2009 בגיל 77.
ערב הסעודית במשחקים הפאראלימפיים
ערב הסעודית השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים באולימפיאדת הנכים אטלנטה (1996), ומאז משתתפת במשחקים דרך קבע. במשחקי החורף לא נטלה ערב הסעודית חלק מעולם.
היסטוריה
לאורך השנים הספורטאים אותם שלחה ערב הסעודית לייצגה במשחקים הפאראלימפיים היו גברים בלבד ומעולם לא נשלחה ספורטאית. המשלחת הראשונה אותה שלחה המדינה אל המשחקים הפאראלימפיים באטלנטה בשנת 1996 כללה שני ספורטאים, שהתחרו במקצי הרמת הכוח.
ערב הסיעודית נאלצה המתין עד לאולימפיאדת הנכים בייג'ינג (2008) בטרם זכתה במדליה פאראלימפית. במשלחת למשחקים שנערכו בבייג'ינג היה האתלט אוסאמה אלשאנקיטי, שהתחרה בשני מקצים. בתחרות הקפיצה לרוחק (קטגוריה F12) הוא זכה במדליית כסף, כשקפץ למרחק של 7.06 מטרים, ובתחרות הקפיצה המשולשת באותה קטגורית הנכות זכה במדליית זהב כשקבע שיא עולם עם תוצאה של 15.37 מטרים.
קלרנס דאגלס דילון
קלרנס דאגלס דילון (באנגלית: Clarence Douglas Dillon או C. Douglas Dillon; 21 באוגוסט 1909 – 10 בינואר 2003) היה דיפלומט ופוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כשגריר ארצות הברית בצרפת בשנים 1953–1957, וכמזכיר האוצר של ארצות הברית בשנים 1961–1965. במהלך משבר הטילים בקובה הוא היה חבר במועצה לביטחון לאומי של ארצות הברית.
קורות חייו
קלרנס דילון נולד בז'נבה שבשווייץ להורים אמריקאים, אן מקאלדין (בית דאגלס) וקלרנס דילון, איש עסקים. אף על פי שהוא גדל כבן המעמד הגבוה, סבו מצד אביו, סמואל לפובסקי, היה מהגר יהודי עני מפולין. לאחר שעזב את פולין, התיישב הסב בטקסס לאחר מלחמת האזרחים ונשא לאישה את סבתו של דילון, אישה ממוצא שוודי. אביו של דילון שינה בהמשך את שם המשפחה, שהיה גרסה אנגלית של Dylion, שם נעוריה של סבתו. אמו של דילון הייתה בת למשפחת גרהאם, משפחת אצולה שמוצאה מסטירלינג, סקוטלנד.
דילון החל את לימודיו בבית הספר פיין לודג' שבלייקהרס, ניו ג'רזי, שם הוא למד באותה תקופה בה למדו בו שלושה מבני משפחת רוקפלר, נלסון, לורנס וג'ון. לאחר מכן הוא המשיך בלימודיו בבית הספר גרוטון שבמסצ'וסטס, וב-1931 הוא למד באוניברסיטת הרווארד, שם סיים בהצטיינות את לימודיו בהיסטוריה אמריקאית ובספרות.
ב-1938 היה דילון לסגן נשיא והמנהל הכללי של בנק ההשקעות "דילון וריד", שנקרא על שם אביו. במלחמת העולם השנייה שירת דילון בצי ארצות הברית בקרב על גואם, בקרב על סאיפאן ובמערכה בפיליפינים. הוא הגיע לדרגת לוטננט קומנדר ועוטר בלגיון ההצטיינות ובמדליית האוויר. ב-1946 הוא היה ליושב ראש מועצת המנהלים של החברה המשפחתית ועד 1952 הוא הכפיל את ההשקעות של החברה.
קריירה פוליטית
דילון היה פעיל במסגרת המפלגה הרפובליקנית מאז 1934. הוא עבד עם ג'ון פוסטר דאלס במסע הבחירות של תומאס דיואי בבחירות לנשיאות של 1948. ב-1951 הוא ארגן את המאמצים בניו ג'רזי להבטיח את מועמדותו לנשיאות של דווייט אייזנהאואר. הוא גם היה פעיל מאוד במסע הבחירות של אייזנהאואר בבחירות לנשיאות שהתקיימו באותה שנה.
ב-1953 מינה הנשיא אייזנהאואר את דילון כשגריר ארצות הברית בצרפת, תפקיד בו הוא שירת ארבע שנים. ב-1958 הוא מונה כתת-מזכיר המדינה לעניינים כלכליים ושנה לאחר מכן הוא מונה כתת-מזכיר המדינה.
ב-1961 מינה הנשיא ג'ון פיצג'רלד קנדי את דילון, על אף שהיה איש המפלגה הרפובליקנית, כמזכיר האוצר של ארצות הברית. דילון המשיך לכהן בתפקיד גם בתקופת נשיאתו של לינדון ג'ונסון עד 1965.
דילון הציע את עריכתו של סבב דיוני המכסים החמישי במסגרת גאט"ט שהתקיים בז'נבה בשנים 1960–1962. הסבב נקרא "הסבב של דילון" והוביל בסופו של דבר להפחתת מכסים. דילון היה פעיל מאוד בהבטחת הסמכות הנשיאותית להפחתת מכסים הדדית על פי חוק הרחבת הסחר של 1962. הוא גם לקח תפקיד חשוב בניסוח חוק ההכנסה של 1962, שקבע זיכוי מס בשיעור של 7% לעידוד צמיחה תעשייתית. הוא פיקח על עדכון כללי הפחת כדי לתגמל את ההשקעות התאגידיות.
פעילות נדבנית
כידיד קרוב של ג'ון רוקפלר השלישי, היה דילון יושב ראש קרן רוקפלר בין השנים 1972–1975. הוא גם שירת לצדו של ג'ון רוקפלר ב"ועדה לנדבנות פרטית וצרכי הציבור" (Commission on Private Philanthropy and Public Needs) וב-1973 תחת נלסון רוקפלר בוועדת רוקפלר לחקירת פעילויות ה-CIA. הוא היה נשיא מועצת המבקרים של אוניברסיטת הרווארד, יושב ראש מכון ברוקינגס וסגן יושב הראש של.
מוזיאון המטרופוליטן לאמנות
יחד עם אשתו הראשונה, אסף דילון פרטי אומנות אימפרסיוניסטית. במשך שנים רבות הוא היה חבר בחבר הנאמנים של מוזיאון המטרופוליטן לאמנות, ובשנים 1970–1973 שימש כנשיאו ולאחר מכן כיושב ראש שלו. הוא דאג לבניית גלריות האמנות הסינית שלו ושימש כחבר ועדת אירועי שנת המאה למוזיאון. דילון תרם באופן אישי למוזיאון סכומים של 20 מיליון דולר והוביל גיוס תרומות נוספות שהגיעו לסכומי של 100 מיליון דולר.
ב-1989 הוענקה לו מדליית החירות הנשיאותית. הוא היה חבר אגודת סינסינטי ואגודת המלחמות הקולוניאליות
חיים אישיים
ב-1831 נשא דילון לאישה את פיליס צ'ס אלסוורת', בתם של ג'ון צ'ס אלסוורת' ואליס פרנסס צ'ליפוקס. לזוג נולדו שתי בנות:
פיליס דילון נפטרה ב-1982 וב-1983 נישא דילון בשנית לסוזאן "סוזי" סלייטר, שהיו אלו נישואיה הרביעיים.
קלרנס דאגלס דילון נפטר ב-10 בינואר 2003 בבית החולים הפרסביטריאני בניו יורק, בגיל 93.
בתרבות הפופולרית
עלילת הרומן "יום התחיה" של הסופר ברנדן דובואה משנת 1999, ספר מתת-הסוגה היסטוריה חלופית, מתרחשת החל משנת 1972 כאשר נשיא ארצות הברית הוא ג'ורג' רומני (שבחיים האמיתיים התמודד בבחירות לנשיאות של 1968). הרקע לעלילה הוא משבר הטילים בקובה עשר שנים קודם לכן שהופך למלחמה גרעינית בהיקף מלא ווושינגטון די. סי. נחרבת. הנשיא קנדי וסגן הנשיא ג'ונסון, כמו רוב חברי הסנאט ובית הנבחרים, נספים בהפצצה. דילון, כמזכיר האוצר, שורד בסופו של דבר את המלחמה ומושבע כנשיא ה-36 של ארצות הברית.
בית הכנסת מרינה רושצ'ה
בית הכנסת מרינה רושצ'ה הוא בית כנסת ישן משוחזר השוכן במוסקבה, רוסיה. בית הכנסת שימש את קהילת חב"ד בעיר והיה אחד משני בתי הכנסת שפעלו בה בתקופת השלטון הסובייטי. המבנה נשרף ב-1994 ולימים חודש. לצידו מתנשא המרכז היהודי-קהילתי במוסקבה, בו שוכן אולם התפילה המרכזי, האולם שבבית הכנסת הקטן המשוחזר משמש כיום את הקהילה הבוכרית במוסקבה.
היסטוריה
בה'תרפ"ו (1926) הוקם בשכונת מרינה רושצ'ה שבמחוז האדמיניסטרטיבי הדרום-מזרחי במוסקבה מבנה עץ בן שתי קומות, ששימש כבית הכנסת של קהילת חב"ד בעיר, בשטח שהוקצה לקהילה היהודית על ידי עיריית מוסקבה. גבאי בית הכנסת היה זושא פז.
בה'תשנ"ו (1996) הונחה אבן פינה על חורבות בית הכנסת השרוף על ידי הרב ישראל מאיר לאו למרכז היהודי קהילתי במוסקבה, לצידו נבנה העתק של בית הכנסת הישן המשמש את העדה הבוכרית.
מילא 18
היסטוריה
בשנת 1943 נבנה הבונקר ברחוב מילא 18 על ידי מבריחים מהעולם התחתון. לוחמי אי"ל הגיעו אליו לאחר שהבונקר שלהם, ברחוב מילא 29, התגלה. המבריחים המקוריים אף סייעו והדריכו את חברי הארגון.
ב-8 במאי 1943, שלושה שבועות לאחר תחילת מרד גטו ורשה, הותקף הבונקר על ידי הנאצים, כשבתוכו כ-300 בני אדם. המבריחים נכנעו, אולם מפקדי אי"ל, ובהם מרדכי אנילביץ', מנהיג המרד, המשיכו בלחימה. כוחות גרמנים ואוקראיניים זרקו גז מדמיע למקלט כדי לאלץ את שוכניו לצאת החוצה. אנילביץ', חברתו מירה פוכרר ורבים מאנשיו ביצעו התאבדות המונית על ידי בליעת גלולות ציאניד כדי לא להיכנע. כמה עשרות לוחמים ובהם מארק אדלמן, סגנו של אנילביץ' ומיכאל רוזנפלד שהיה במפקדת אי"ל, הצליחו לצאת מיציאה אחורית ולאחר מכן להימלט אל רחוב פרוסטה בצד הפולני (Aryan Side) בעזרת לוחם אי"ל שמחה רותם (קאז'יק).
הנצחה
גופותיהם של הלוחמים היהודים לא הוצאו מהבונקר לאחר המלחמה, והמקום זכה למעמד של אנדרטת מלחמה. בשנת 1946 הוקמה אנדרטה בשם "התל של אנילביץ" שעשויה מהריסות בתי מילא. בראש התל הונחה אבן הנצחה עם כיתוב בפולנית, יידיש, ועברית.
בשנת 2006 נוסף בתחתית התל אובליסק שעוצב על ידי חנה סמלנברג ומארק מודראו. באובליסק מופיע כיתוב בפולנית, אנגלית ויידיש ובו הטקסט:
שמות הלוחמים שידוע שנפלו בבונקר
שמותיהם של 51 לוחמים יהודים שזהותם אומתה על ידי היסטוריונים חקוקים על חלקו הקדמי של האובליסק. ואלה הם שמותיהם:
במוזיאון יד מרדכי הוקם שחזור של הבונקר על ידי האמן דוד גפני. וכן בשנת 1961 יצא בעברית רומן בשם "מילא 18" של הסופר היהודי האמריקאי ליאון יוריס בהוצאת סטימצקי ובתרגום של יוסף נדבה. בשנת 1995 יצא הספר בתרגום נוסף של יעל נמרודי בהוצאת זמורה ביתן.
עמותת הצלחה
עמותת הצלחה - לקידום חברה הוגנת היא עמותה העוסקת בקידום הרגולציה הכלכלית.
העמותה הוקמה על ידי קבוצת משפטנים בשנת 2008.
חברי הוועד המנהל של העמותה הם עורך הדין בן-ציון ציטרין, המשמש כיו"ר העמותה ועורך הדין סתיו סער. כיועצה המשפטי של העמותה משמש עורך הדין אלעד מן. בין חברי המועצה המייעצת נמנים פרופסור מאיר חת, עורך הדין יובל אלבשן, ורואה החשבון בועז יפעת.
פנייה לערכאות משפטיות
העמותה הגישה בקשה לתובענה ייצוגית נגד החברות כהן פיתוח וקבוצת דלק ובעלי השליטה בהן. התביעה התבססה על הטענה שמכירת השליטה בכהן פיתוח לקבוצת דלק נעשתה שלא כדין ובאופן שמקפח את בעלי המנויות מקרב הציבור. בתגובה טענו הנתבעים כי לעמותה אין עילה אישית לתביעה כפי שנדרש בחוק, וכי לא קיים קושי למצוא תובע עם עילה לתביעה אישית, ועל כן יש לסלק את התביעה. בקביעה עקרונית של השופט ח'אלד כבוב מבית המשפט המחוזי בתל אביב נאמר כי ארגון יכול לתבוע על אף שאין לו עילה אישית לתביעה.
ב-2014 הגישה העמותה בקשה לבית המשפט לאפשר שידור חי ממשפטו של נוחי דנקנר בטענה שהפרשה עוסקת בעניין ציבורי, אך בית המשפט לא קיבל את התביעה.
ב-2015 הגישה התנועה יחד עם חבר הכנסת אראל מרגלית עתירה לבג"ץ, בדרישה שיורה לראש הממשלה ושר התקשורת בנימין נתניהו לקדם את מינוי חברי מועצת תאגיד השידור הציבורי.
בשנת 2017 עתרה העמותה לבג"ץ יחד עם חברי האופוזיציה בכנסת כנגד מס ריבוי דירות אשר הליך החקיקה שלו היה פגום לטענתם. שופטי בג"ץ קבעו כי יש לבטל החוק ולהחזירו לוועדה בכנסת.
בשנת 2018 עתרה העמותה ביחד עם ערוץ 10 בדרישה להורות על פרסום אירוע ממבצע דרייפוס במלחמת לבנון הראשונה שמטרתו הייתה הטבעת ספינות אויב באמצעות צוללות של חיל הים. באירוע זה צוללת של חיל הים הטביעה במהלך הפסקת האש ביוני 1982 ספינה אזרחית שעליה פליטים, בשל חשד שגוי שמדובר במחבלים. בתקרית נהרגו 25 בני אדם. התקרית הייתה אסורה בפרסום עד שלאחרונה התיר בג"ץ לפרסם את הפרטים.
חשיפת מידע לציבור
העמותה עוסקת בחשיפת מידע הנוגע לציבור הרחב, מרשויות השלטון השונות. היא רשומה ביחידה הממשלתית לחופש המידע כעמותה הפועלת למטרה ציבורית ובכך נהנית מפטור מאגרת בקשה למידע, זאת לצד עמותות וחברות לתועלת הציבור אחרות.
עמותת הצלחה הגישה בקשה לקבלת מידע מלשכת עורכי הדין על מנת שתמסור את מספר עורכי הדין הלא פעילים מתוך כלל עורכי הדין בישראל. בשנת 2016 פרסם משרד החינוך את נתוני תוספות הנקודות לציונים (פקטורים) שקיבלו תלמידים שנבחנו בבחינות הבגרות בעקבות בקשת חופש המידע, לאחר שבעבר סירב למסור אותם. בשנת 2017 לאחר עתירה של עיתון "הארץ" ועמותת הצלחה, פרסם משרד החינוך את מדדי הטיפוח של בתי הספר בישראל, המשקפים את ממוצע המצב הסוציו-אקונומי של התלמידים בכל בית ספר. לבקשת העיתון "ידיעות אחרונות" לחשוף את הפרוטוקולים וההקלטות של דיוני ועדת שטרום להגברת התחרותיות בשירותים הבנקאיים, חשפה הצלחה כי לא נערכו פרוטוקולים והקלטות לדיוניה. בעקבות פניית העמותה, חשף רוני חזקיהו, החשב הכללי במשרד האוצר, את החלקים בטופס ניגוד העניינים שהושחרו בעת שנחשף הטופס לציבור, עם מינויו לתפקיד. בחלק שנחשף פורסם כי שני ילדיו של חזקיהו משמשים בתפקידים ניהוליים, האחד בבנק לאומי והשני בבנק דיסקונט.
במרץ 2020 לאחר בקשת חופש המידע של העמותה, פורסם שתאגיד השידור הציבורי קיבל כ-800 אלף שקלים מגוף הקשור במפלגה הקומוניסטית בסין לשם הפקת והפצת סרטוני רשת, המציגים את סין באור חיובי.
העמותה עוסקת בחשיפת יומני פגישות של אישי ציבור מתוקף חוק חופש המידע. בין היתר ביקשה מ-57 רשויות מקומיות לחשוף את יומני פגישותיהם של ראשי הרשות. משנתקלה בסירוב של עיריית חיפה, היא הגישה עתירה שהתקבלה על ידי בית המשפט, לחשוף את יומן פגישותיו של ראש עיריית חיפה יונה יהב, והוגשה בקשה ממשרד התרבות והספורט לחשוף את יומן פגישותיה של השרה מירי רגב.
בנוסף הועברו לבקשתה יומני פגישות של בכירים במערכת הציבורית, כגון יומן הפגישות של אורנה הוזמן-בכור בתקופה שהייתה מנכ"לית משרד האנרגיה, ויומן הפגישות של המפקחת על הבנקים חדוה בר.
השתתפות בוועדות ציבוריות
העמותה משתתפת בוועדות ציבוריות רבות ומגישה ניירות עמדה לגופים ציבוריים: ב-2011 הביעה התועה את עמדתה בפני ועדת הריכוזיות, ב-2015 הביעה עמדותיה בשימוע בנושא המתווה להסדרת משק הגז הטבעי שקיים משרד האנרגיה. ב-2017 הביעה עמדתה בנייר עמדה שהוגש לבנק ישראל בנושא שיעור העמלות הצולבות של חברות כרטיסי האשראי. כמו כן הביעה התנועה את עמדותיה בוועדה להסדרת הרגולציה של שוק השידור בטלוויזיה (ועדת פילבר), ובוועדה לבחינת הרפורמה ברשות השידור (ועדת לנדס).
פניות לרשויות ציבוריות
לאחר פניית העמותה למשרד המשפטים, החל המשרד להפעיל ב-2010 את הקרן למימון תביעות ייצוגיות, שהפעלתה החלה ארבע שנים לאחר חקיקת חוק תובענות ייצוגיות, התשס"ו-2006
בפנייה למשרד התקשורת יצאה העמותה נגד כוונת המשרד להקל על חברת הכבלים HOT בדרישות של פרישת תשתיותיה ביישובי הפריפריה. באוגוסט 2017 פנתה העמותה לרשות ההגבלים העסקיים וליו"ר ועדת הכלכלה של הכנסת איתן כבל בטענה שחברת צ'רלטון, בעלת הזיכיון לשידורי ליגת העל של ישראל בכדורגל, מאפשרת לקלוט את השידורים באמצעות אפליקציה סלולרית מכל מקום בעולם למעט בישראל, וכך היא אינה מאפשרת צפייה בישראל בשידורי ליגת העל ללא רכישת ערוציה.
העמותה נוהגת לפנות רבות לגופים הרגולטורים העוסקים בתחומי התקשורת: כך, העמותה פנתה לדירקטוריון חברת החדשות ולרשות השנייה בטענה כי תחקיר שהיה אמור להיות משודר בערוץ 10 בנוגע לשאול אלוביץ', בעל השליטה בבזק, נגנז בהוראת בכירים בחברת החדשות של הערוץ. לקראת הבחירות לכנסת ה-20 פנתה העמותה לממונה על הגנת הצרכן ולרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו בדרישה כי כלי תקשורת המפרסמים תוצאות של סקרי בחירות, שקיבלו בחינם ממפלגות שיזמו את ביצוע הסקר, יפרסמו גילוי נאות אודות כך, ויפרסמו מיהו הגוף שיזם את הסקר
פרסום דו"חות ציבוריים
בשנת 2012 פרסמה התנועה דו"ח ציבורי בעקבות פרשת ההתנצלות של ערוץ 10 בפני שלדון אדלסון. לאחר כתבת פרופיל שבוצעה על ידי חברת החדשות של ערוץ 10, ובו נמתחה ביקורת על אדלסון, אולצה מערכת החדשות להתנצל בשידור בפני אדלסון. בעקבות כפיית ההתנצלות התפטרו בכירים בחדשות 10, בהם מנכ"ל הערוץ, עורכת מהדורת החדשות "השבוע" רותי יובל ומגיש התוכנית גיא זוהר. בדו"ח נטען כי בעלי המניות בערוץ לחצו על אנשי מערכת החשות של ערוץ 10 לשדר את ההתנצלות, זאת בניגוד לטענה שהושמעה כי לא הופעל כל לחץ כזה מצד בעלי המניות. בדו"ח נמתחה ביקורת על התפקוד של דירקטוריון חברת החדשותבערוץ ועל הרשות השנייה.
אורית ירון
אורית ירון (נולדה ב-1 בדצמבר 1969) היא מנחת טלוויזיה ומדבבת ישראלית לשעבר.
ביוגרפיה
ירון נמנתה בתחילת שנות התשעים בצוות מנחי ערוץ הילדים, והיא הגישה את התוכנית "להתלבש עם שש".
היא עסקה רבות בדיבוב, כאשר היא דיבבה את הדמויות הראשיות בסרטים "עליסה בארץ הפלאות", "פיטר פן" ו"שלגיה ושבעת הגמדים" של חברת וולט דיסני. הסיבה לכך שלימור שפירא ביצעה את השירים בסרט "שלגיה ושבעת הגמדים" ולא ירון, היא מפני שאולפני דיסני עמדו על כך שדמותה של שלגיה תשיר בסגנון אופראי בדומה לסרט המקורי. בנוסף היא דיבבה את הדמות הראשית של שאלתיאל קוואק בסדרה "שאלתיאל קוואק" ואף שרה את שיר הפתיחה והסיום של הסדרה, ואת דמותה של אתי בסדרה "דנבר הדינוזאור האחרון".
נכון לשנת 2021, היא מנהלת פיתוח ב-IBM.
ירון נשואה ולה שלושה ילדים. מתגוררת בנס ציונה.
יד חיים ויצמן
יד חיים ויצמן היא חברה לתועלת הציבור (חל"צ). יד חיים ויצמן מופקדת על גנזך ויצמן בו שמורים כל כתביו של ד"ר חיים ויצמן וכן עשרות אלפי מסמכים המתעדים את קשריו עם מדינאים ואנשי שם מכל העולם. בית ויצמן ואחוזת ויצמן, הכוללת קרוב ל-50 דונם של גנים המקיפים את הבית, את קבר בני הזוג ויצמן ואת כיכר הזיכרון בה מוצב פסלו של דני קרוון לזכר קורבנות השואה.
רקע היסטורי
יד חיים ויצמן הוקמה על ידי ממשלת ישראל וההנהלה הציונית כמוסד להנצחת זכרו ומורשתו של ד"ר חיים ויצמן, נשיא המדינה הראשון בתאריך: 15.6.1954. בשנת 1955 נרשמה יד חיים ויצמן כחברה מוגבלת בערבות שאין לה הון מניות. במהלך העשורים הראשונים לקיומה התנהלה פעילות יד חיים ויצמן בחמישה מישורים:
מייסדי יד חיים ויצמן
מאיר וייסגל כיהן כיו"ר יד חיים ויצמן עד מותו בשנת 1977. במשך שנים ארוכות הוא כיהן גם במקביל כיו"ר הוועד הפועל של מכון ויצמן למדע. יד חיים ויצמן שימשה באותה התקופה כזרוע כלכלית של מכון ויצמן למדע, בראש ובראשונה בזכות השילוב בין שמו וזכרו של ד"ר חיים ויצמן, שזכה להערצה רבה ברחבי העם היהודי, לבין יכולת גיוס הכספים של מאיר וייסגל. אחרי מותו של מאיר ויסגל התרכזה יד חיים ויצמן בתפקידיה כמוזיאון, ארכיון ומרכז מחקר, וחדלה לשמש כגוף כלכלי בשירותו של מכון ויצמן למדע.
יד חיים ויצמן מנוהלת על ידי מועצת מנהלים, אשר מכהנים בה אנשי ציבור ואקדמיה. הרכבה הנוכחי של המועצה כולל את ד"ר אורי כהן (אוניברסיטת תל אביב), פרופ' ישראל בר יוסף (מכון ויצמן), מר יחזקאל הרמלך ומר עדלי דולר (יו"ר). בתפקיד המנכ"ל מכהנת גב' נוית קופליס.
פעילות יד חיים ויצמן בימינו
א. פרויקט מיחשוב הגנזך: גנזך ויצמן מאכלס את כל כתביו של ד"ר חיים ויצמן שנכתבו בימי חייו, וכתבים הקשורים לנושא. הגנזך, מהמתקדמים בארץ, מכיל מאות אלפי מסמכים שנכתבו אל ומאת ד"ר חיים ויצמן. בסוף שנות התשעים החל פרויקט מיחשוב וקיטלוג הגנזך על מנת לקטלג ולתעד את כל אותם מאות אלפי מסמכים בעלי משמעות לסיפור טרום הקמת המדינה. בימינו נגיש החומר, תודות לשיטת הקיטלוג, לכל חוקר ומתעניין המבקש לגלות מידע על אותה תקופה. ב. ארמון הנשיא - בית ויצמן: יד חיים ויצמן אחראית לשימור והפעלתו של בית ויצמן - מעונם הרשמי של ד"ר ורה וד"ר חיים ויצמן, נשיא המדינה הראשון ומייסד מכון ויצמן למדע. הבית עבר שימור בסוף שנות ה-90 ומשקף את מראה הבית כפי שהיה בימי חייהם של הזוג ויצמן. הבית פתוח לביקורים של הקהל הרחב. כמו כן מופעלות תוכניות הדרכה המיועדות לבית הספר היסודיים והתיכונים. ג. אזכרה ממלכתית: מאז מותו של הד"ר חיים ויצמן ב-9 בנובמבר 1952 מתקיימת במתחם בית ויצמן אזכרה שנתית בתאריך העברי לפטירתו, כ"א בחשוון. לארגון האזכרה אחראי מרכז ההסברה במשרד ראש הממשלה. לאזכרה מוזמנים משפחת ויצמן המורחבת וכן אישי ציבור רבים. ד. מחקר אקדמי: יד חיים ויצמן והמכון לחקר הציונות ע"ש חיים ויצמן באוניברסיטת תל אביב, חברו יחד להזמנת מחקרים על ידי כעשרים וחמישה חוקרים בכירים באוניברסיטאות השונות במדינה, לצורך כתיבת מאמרים על ד"ר חיים ויצמן בנושאי חתך שונים (שנהגו על ידי ועדה מייעצת בראשות פרופ' אניטה שפירא). הכוונה לפרסם את המאמרים בספר ולערוך כנס שיעסוק בד"ר חיים ויצמן במחקר ההיסטורי העכשווי. בנוסף, יד חיים ויצמן ממשיכה בפרויקט כתיבת הביוגרפיה של ד"ר חיים ויצמן בשיתוף עם פרופ' מוטי גולני מאוניברסיטת חיפה.
תעלת השקיה
תעלת השקיה היא תעלת מים המיועדת להובלה של מים לשם השקיה של שדות בחקלאות שלחין.
תעלת השקיה יוצאת ממקור מים (אגם, מאגר מים, נהר וכדומה), ועושה דרכה אל השדות שאותם נועדה להשקות. לעיתים התעלה נחפרת במיוחד, ולעיתים היא מהווה הרחבה מלאכותית של ערוץ קיים. לעיתים התעלה מדופנת בבטון, למניעת חלחול של מים. הובלת המים בתעלה נעשית בכוח המשיכה, ולעיתים בסיוע מלאכותי, שנועד להתגבר על מכשולים. לעיתים משולבים בתעלה מרכיבים הידרולוגיים נוספים, כגון בריכות אגירה.
תעלות השקיה נחפרו כבר בעת העתיקה, לאורך הנהרות הגדולים: פרת וחידקל במסופוטמיה, הנילוס במצרים העתיקה, האינדוס בתת-היבשת ההודית, עמק זניה בפרו ועוד. תרבות הוהוקם התקיימה בצפון אמריקה לאורך הקטע המרכזי של הנהר חילה החל מהמאה הראשונה לספירה, ובין 600 ל-700 לספירה החלו בני תרבות זו ליישם השקיה בקנה מידה גדול, ועשו זאת יותר מכל קבוצה ילידית אחרת באגן הנהר קולורדו. מערכת רחבה של תעלות השקיה, שההערכות השונות על אורכן הכללי נעות מ-290 ל-480 קילומטרים, המסוגלות להשקות בין 100 ל-1,000 קמ"ר, נבנתה על הנהרות חילה וסולט. במאה העשרים נבנתה התעלה הכול-אמריקנית, הקרויה כך משום שהיא זורמת כולה בתחומי ארצות הברית (בניגוד לתעלת השקיה קודמת, שאותה החליפה, שעברה גם בתחום מקסיקו). עם כושר ספיקה של 740 מטרים מעוקבים בשנייה, זו תעלת ההשקיה הגדולה ביותר בעולם, המספקת מים לשטח בן 2,000 קילומטרים רבועים בעמק אימפריאל שבקליפורניה.
דוגמה: תעלות ההשקיה בטרסות האורז בחונגחה האני
טרסות האורז בחונגחה האני נמצאות בנציבות האוטונומית חונְגְחֶה הָאנִי ויִי במחוז יונאן שברפובליקה העממית של סין. הטרסות הן אתר מורשת עולמית של אונסק"ו.
מערכת המים באתר המורשת היא שילוב בין מערכת מים טבעית ומערכת מעשה ידי אדם. בשל המבנה הגאולוגי המיוחד דולפים מים מהקרקע בפסגת ההרים, המים מתלכדים לפלגים הזורמים במורד ההר ונלכדים בתעלות ומשמשים לצורכי הכפרים ולהשקיית הטרסות. המים העודפים זורמים לנחלים דוגמת מָאלִיגָ'אי, דָאוָאגֶ'ה, אָאמֶנְגְקוֹנְג וגֶטָה וכל הנחלים זורמים בסופו של דבר לנהר האדום או לנהר טֶנְגְטְיָאו.
תושבי אתר המורשת חפרו רשת ענפה של תעלות ותעלות משנה על מנת לתעל את המים לכפרים ולטרסות. האורך הכללי של התעלות באתר המורשת הוא 445.83 קילומטרים. באתר יש ארבע תעלות מרכזיות ברוחב שבין 50 סנטימטר למטר ובאורך הכללי של 30 קילומטרים, ו-392 תעלות משנה שרוחבן פחות מ-30 סנטימטרים ואורכן הכללי 415 קילומטרים. תהליך בניית התעלות מתחיל בשימוש בערוצים טבעיים שאת מימיהם מסיטים לבריכות אגירה שנועדו להתמודד עם שיטפונות פתע בגלל סופות גשמים ולבריכות השקעה שבהן שוקעים הבוץ, הטיט והחצץ. מבריכות אלו זורמים המים לתעלות המרכזיות. אלו מזרימות את המים על פני הרכסים ומחלקות אותם לכפרים השונים ולשדות. חיסכון בכוח אדם הושג בזמן חפירת התעלות באמצעות הזרמת מים ופינוי הקרקע והסלעים שעוצרים את זרימת המים. בזמן בניית התעלה המרכזית הושארו פתחים לתעלות המשנה שנועדו לחלק את המים לכפרים על פי גודל הכפר. המים זורמים לטרסות ויורדים בכוח הכבידה מטרסה לטרסה ובסופו של דבר זורמים דרך תעלות הניקוז לנחלים שבתחתית העמק. הסחף ששוקע בתעלות מתנקה באופן טבעי בתקופה שבה יש זרימה חזקה.
בניית ותחזוקת התעלות היא מלאכה אליה נרתמים כל בני ההאני בשל החשיבות הגדולה של תעלות ההשקיה לעצם קיומם. תעלה מרכזית נבנית במאמץ משותף של כמה כפרים. ההאני יתחזקו בהתנדבות תעלות, גם אם תעלות אלו לא שייכות להם. עקב כך, אף על פי שמערכת התעלות היא בת למעלה מאלף שנים היא מסוגלת להבטיח הספקה רצופה ואפקטיבית של מים גם בימינו.
עונת 1967/1968 בליגת המשנה ההולנדית
מבנה
על ניצחון הוענקו 2 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. הליגה כללה 19 קבוצות, 14 ששיחקו בעונה הקודמת בליגה, אליהן הצטרפו היורדות מהליגה הראשונה וילם II ואלינקוויק והעולות מהליגה השלישית פנלו 03, הארלם והולנדיה ויקטוריה. ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 18 משחקים כל אחד - 36 מחזורים בסה"כ. בסיומם הקבוצות במקומות 1 ו-2 העפילו לליגה הראשונה, הקבוצה במקום ה-19 נשרה לליגה השלישית והקבוצות במקומות 17 ו-18 התמודדו בפלייאוף ירידה בעקבות שוויון נק'.
Midori
Midori הוא דפדפן אינטרנט אשר נועד להיות מהיר וקל. הוא משתמש במנוע פריסת תצוגה מסוג WebKit עם GTK+.
עונת 1967/1968 בליגת המשנה ההולנדית
מבנה
אלקמר 54 ופ.צ. זאנסטרק התאחדו בסיום העונה שעברה ויצרו א.ז 67 ולכן צומצמה בעונה זו הליגה מ-20 ל-19 קבוצות.
Midori
תכונות
מידורי שואף להיות דפדפן מהיר וקל, אך גם נוח ופשוט לשימוש.
לכן, מלבד השילוב בין גרסה 2 וגרסה 3 של GTK+ ועיבוד מהיר עם WebKit, הדפדפן מביא איתו את התכונות הנפוצות הבאות: מידורי אף עבר את מבחן Acid3.
מידורי הגדירה את דקדקגו כברירת המחדל של מנוע החיפוש.
מצוות הלוואה
מצוות הלוואה, או מצוות הלוואה לעני, היא מצווה שמהותה להלוות כסף לעני לפי צורכו ולפי יכולתו של המלווה.
דיני המצווה
המצווה להלוות חלה לא רק על הלוואת כסף אלא מצווה להלוות גם חפצים וכלים השייכים לאדם. כמו כן מצווה להלוות לא רק לעני אלא גם לעשיר, כאשר יש קדימות לעני ואם אינך יכול להלוות לשניהם עדיף שתלווה לעני. מצוות הלוואה חלה רק כאשר ההלוואה מגובה על ידי עדים או בשטר. כאשר דבר זה לא מתקיים אין חובה ואף אסור להלוות. ללווה אסור לקחת הלוואה למטרה שאינה נצרכת, כגון דברי מותרות, מחשש שמא הוא לא יוכל להחזיר את ההלוואה. השאלה הקשה ביותר בדיני המצווה היא איזה אחוז מכספו האדם צריך להלוות. דבר זה לא נקבע בבירור וכל אדם צריך לעשות חישוב עם עצמו כמה כסף הוא יכול להרשות לעצמו להלוות.
שומון
שומון (צרפתית: Chaumont) היא קומונה ובירתו של מחוז אוט מארן שבחבל גראנד אסט. העיר שוכנת על גדות נהר מארן ועוברת בה מסילת רכבת המקשרת בין פריז לבזל.