cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אירוויזיון הילדים 2019
מיקום התחרות והיערכות המדינה המארחת
לוח הזמנים למכירה: ב-30 בספטמבר מכירה של 200 כרטיסים באולם עצמו לתושבי גליביצה והסביבה בלבד, בין 1 באוקטובר ועד 7 באוקטובר מכירה אינטרנטית במוקדמת באתר הרשמי ומ-8 באוקטובר ועד גמר המלאי, מכירת כרטיסים בכל אתרי הכרטיסים הפעילים בפולין. כל הכרטיסים למופע החי נמכרו כבר ביום הראשון למכירה.
בתאריך 30 בספטמבר נחשף עיצוב האולם. האולם שעוצב על ידי המעצב היווני יורגיוס סטאליינו-מאטיס שעיצב בעבר מספר תוכניות טלוויזיה מכיל לראשונה מאז 2015 את הגרין רום במפלס הבמה ולא באולם נפרד או במתחם בקהל, שני מסלולי קאטווק, במה בתוך הקהל העומד וכמובן המשך האלמנטים של השנה בצורה של סרטי לד, בדברי ההסבר לעיצוב הבמה נמסר "סרטי הלד המסמנים את מרכז הבמה ואת שבילי ההליכה מעניקים לבמה צורה עיצובית מרווחת, קלילה ופשוטה".
בכל שנה גם השנה חובר שיר נושא לתחרות, השיר "שתפו את השמחה" נכתב והופק על ידי גרומי, נציג פולין באירוויזיון 2018, גרומי גם הופיע כמופע החימום לתחרות לפני המופע החי.
בתאריך 3 בנובמבר הוכרז שבשל כך שכל פרובינציית שלזיה מארחת את התחרות ולא רק העיר גליביצה, בנוסף לאירוע הפתיחה ומסיבות העיתונאים גם המשתתפים ילונו בעיר קטוביץ ולא בגליביצה וזו הפעם הראשונה בתולדות התחרות שהמשתתפים לנים מחוץ לעיר שבה מתקיים המופע.
בגלויות של השנה המשתתפים בחלקה הראשון השקיפו בטלסקופ על אירועים במקומות מפורסמים בגליבציה ושלזיה ובחלקה השני "הוסיפו" פריט וראו איך הוא משפיע על ההתרחשות שהסתיימה במילה שמבטאת משהו שיש בגליבציה ושלזיה בין המקומות שבהם צולמו האירועים היו הגן הבוטני של גליביצה ואוניברסיטת שלזיה לטכנולוגיה.
הצבעת הקהל השנה הוקראה כמו באירוויזיון 2019, מהמדינה שקיבלה הכי מעט ניקוד בשופטים ועד למדינה שקיבלה הכי הרבה נקודות מהשופטים.
מדינות משתתפות
19 מדינות השתתפו השנה בתחרות.
רשימת מגישי הנקודות
המנחים עומדים באמצע הבמה כאשר בשתי הבמות הקטנות עומדים מקראי נקודות וכל פעם שמקריאים את נקודות השופטים בצד אחד, המקריאים מתחלפים בצד השני. את נקודות הקהל מקראים המנחים כאשר מספר ההצבעות מתורגמות לנקודות.
רק
{{פירושונים|
אחר:
תמונת ממשלת ישראל בבית הנשיא
לפי מסורת שהתגבשה בשנותיה הראשונות של מדינת ישראל, עם כינונה של ממשלה חדשה מתייצבים ראש הממשלה והשרים במשכן הנשיא לתצלום קבוצתי עם הנשיא. אל חברי הממשלה והנשיא מצטרף פעמים רבות מזכיר הממשלה. שינויים בהרכב הממשלה, כגון מינוי שר חדש או פרישה של שר, אינם מובילים לתצלום קבוצתי מעודכן.
בתקופת כהונתם של הנשיאים יצחק בן-צבי וזלמן שזר צולמה התמונה בצריף ששימש משכנם של נשיאים אלה. מאז חנוכת משכן הנשיא, מצולמת התמונה באולם קבלת הפנים של משכן זה, על רקע "כותל תהילה לירושלים" של משה קסטל.
החל מכינונה של ממשלת ישראל הארבע עשרה ניתן לתמונה מבנה קבוע: הנשיא וראש הממשלה יושבים בחזית התמונה (לעיתים ישב לצדם גם סגן ראש הממשלה), ומאחוריהם עומדים השרים, בשורה אחת, בשתי שורות או בשלוש שורות.
מרבית השרים לבושים בתצלום בחליפה כהה (מרבית הגברים עונבים עניבה), אך אין זה קוד לבוש מחייב. השרות לובשות פעמים רבות בגד צבעוני.
התצלום מוצג ברבים באמצעי התקשורת בישראל. בעיתונות החרדית נהוג שלא להציג תצלומי נשים. עקב כך יש במגזר זה עיתונים הנמנעים מהצגת תמונת הממשלה (שבה מכהנות גם נשים), ואחרים מציגים את התמונה שבה הנשים מטושטשות, או מוּצאות לחלוטין.
אף שככלל בתצלום לא משתתפים סגני השרים, בתצלום של ממשלת ישראל ה-34 השתתף סגן שר הבריאות יעקב ליצמן. השופט אליקים רובינשטיין הביע תמיהה בעניין זה בדיון בעתירה לבג"ץ נגד אי-מינויו של שר בריאות.
בעקבות התפרצות נגיף הקורונה בישראל ובנוסף מפאת גודלה של ממשלת ישראל ה-35 לא צולמה תמונה לממשלה זו.
איי זומבי (סדרת טלוויזיה)
איי זומבי (באנגלית: iZombie, בתרגום חופשי: אני זומבית) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית, שפותחה על ידי רוב תומאס ודיאן רוג'רו רייט. הסדרה מבוססת באופן רופף על קומיקס באותו השם שנוצר על ידי כריס רוברסון ומייקל אלרד, ומופצת על ידי DC ורטיגו. לסדרה חמש עונות.
בישראל, הסדרה זמינה לצפייה בנטפליקס.
רקע
אוליביה "ליב" מור (משחק מילים אירוני: נשמע כמו "לחיות יותר"), מתמחה ברפואה שגרה בסיאטל, הפכה לזומבית תוך כדי השתתפות במסיבת סירה פרועה. כדי להתמודד עם התיאבון החדש שלה למוחות, ליב מקבלת עבודה בחדר מתים מקומי לצדו של הבוס החדש שלה, ד"ר ראבי צ'רקראבטי, שהופך עד מהרה לחברה של ליב ולאיש סודה, וכמדען, הוא מסוקרן ממצבה. בפתיחת הסדרה, ליב מגלה כי בכל פעם שהיא אוכלת מוח אנושי, היא "יורשת" זמנית את תכונות האופי והאישיות שהיו לאותו אדם, ובמקביל חווה פלאשבקים מחייו. חזיונות אלה מופעלים בדרך כלל על ידי מראות (אירועים או חפצים) או צלילים (משפטים חוזרים). במקרים של קורבנות רצח, פלאשבקים מציעים רמזים על זהותו של הרוצח האמיתי; וליב מנצלת יכולת זאת על מנת לעזור למשטרת סיאטל ולבלש קלייב בבינו לפתור פשעים, בזמן שהיא מציגה את עצמה כמדיום. בסופו של דבר, קלייב לומד את האמת על היותה זומבית ובעקבות כך על קיומם של הזומבים, ובינתיים, ראבי פועל לפתח תרופה למצבה של ליב, בתקווה שיום אחד היא תוכל לחזור להיות אנושית אם תחפוץ בכך.
עונה 1
לפני שישה חודשים, לאוליביה "ליב" מור הייתה קריירה רפואית מצליחה, ארוס אוהב ומשפחה נהדרת - עד הלילה שבו היא השתתפה במסיבה שבה הפכה באופן בלתי צפוי לזומבית. בהווה, כאחת מהזומבים החדשים, ליב עושה כמיטב יכולתה כדי להתמזג בין בני האדם ככל האפשר. ליב מוצאת עבודה בחדר מתים מקומי, בו היא ניזונה ממוחות הגוויות, והיא מנסה ככל האפשר לטשטש את העקבות שלה, אך למרות זאת, הבוס שלה, ד"ר ראבי צ'רקראבטי, מגלה זאת; מה שגורם לה להתוודות בפניו. ראבי מבטיח לה שהוא ישמור על הסוד שלה ואף ינסה למצוא לה תרופה. יום אחד, הבלש קלייב בבינו בא לחדר המתים, במטרה למצוא פרטים על אחת הקורבנות שהוא חוקר את סיבת הרצח שלה. ליב, שנתקפת בפלאשבק מחייה של הקורבן, עוזרת לקלייב המופתע, וראבי מנדב את עזרתה למשטרת סיאטל בחקירותיה באמתלה שהיא מדיום רוחנית; ואכן, מאותו היום, ליב עוזרת לבלש בבינו בחקירותיו.
במקביל לעלילה הראשית, לאורך העונה מתנהלות במקביל מספר עלילות משנה שנקשרות אחת לשנייה בפרקי הסיום: ליב מגלה את קיומם של עוד זומבים כגון בליין, הזומבי ששינה אותה והנבל הראשי של העונה ולואל טרייסי, מוזיקאי שאיתו היא מפתחת קשר רומנטי. בנוסף, היא חושפת קונספירציה גדולה שחברת משקאות האנרגיה "מקס רייג'ר" מעורבת בה. בינתיים, מייג'ור, ארוסה לשעבר של ליב, חוקר את היעלמותם של מספר נערים שהוא אחראי עליהם, והחקירה מובילה אותו לגילוי הזומבים; מה שגורם לו להחליט להשמיד את כל הזומבים בעולם (בזמן שהוא אינו יודע שליב בעצמה היא זומבית).
לקראת סוף העונה, האירועים מגיעים לשיאם: ליב ולואל מחליטים להתנקש בבליין, אך לאחר שליב נכשלת בכך, בליין רוצח את לואל, לחרדתה הגדולה של ליב. לאחר ששוכנע על ידי סביבתו שהוא מטורף, מייג'ור מאשפז את עצמו במוסד לחולי נפש; אך שם הוא מגלה משוגע שנכח בליל המסיבה שבה ליב השתנתה, ויודע על קיום הזומבים. בינתיים, ליב נאלצת להתמודד עם סבסטיאן, זומבי שהדביקה בטעות, לאחר שפרץ לדירתה ואיים על פייטון, חברתה הטובה ביותר ושותפתה לדירה. ליב מצליחה, לאחר מאבק ממושך, להרוג את סבסטיאן, אך חושפת בטעות את סודה לפייטון, שנמלטת מזועזעת מהדירה. ראבי מצליח לסנתז מנת תרופה בודדה לזומביזם, וליב צריכה להחליט האם ברצונה להמשיך להישאר זומבית, או לחזור להיות אנושית ולהיות עם מייג'ור. לאחר שיצא מהמוסד, מייג'ור יוצא למסע הרג בקצבייה "אהבה מבשר ראשון" (בה בליין ושותפיו מספקים ללקוחותיהם העשירים מוחות) ומצליח להרוג את ג'וליאן דופונט, סגנו של בליין ואת שאר השותפים של בליין, אך בליין תופס אותו, מענה אותו ובסוף גם הורג אותו. כשמייג'ור על סף המוות ליב מגיעה ומזריקה לבליין חצי ממנת התרופה לזומביזם, בטענה שזו הנקמה הכי טובה בו. לאחר מכן, ליב שורטת את מייג'ור ובכך מדביקה אותו בזומביזם, אך לאחר שיחה נוקבת איתו, בה הוא מגלה שגם ליב היא זומבית, ליב מתחרטת ונותנת לו את חצי מנת התרופה האחרונה. בינתיים, אוון מור, אחיה הקטן של ליב, שנכח בסביבה באותו הזמן, נפצע קשות ומובהל לבית החולים. בבית החולים, הרופאים מודיעים שרק תרומת דם מליב תוכל לשקם את אוון, אך בידיעה שעל ידי כך היא תדביק את אחיה בזומביזם, ליב מסרבת.
עונה 2
ב-6 במאי 2015, הסדרה חודשה לעונה שנייה. פרק הבכורה של העונה השנייה שודר ב-6 באוקטובר 2015.
במהלך שלושת החודשים שלאחר אירועי העונה הראשונה, משפחתה של ליב מנתקת איתה את הקשר בעקבות סירובה לתרום לאחיה מדמה, מייג'ור הופך למאמן כושר אישי ובליין הופך למנהל בית לווית, המשמש ככיסוי לעסקאות אוטופיום. לאחר שליב הזריקה למייג'ור ולבליין את התרופה לזומביזם, הם מגלים שלתרופה יש תופעת לוואי: כעת הם מסוגלים לזהות זומבי העומד מולם. ווהן דו קלארק, המעוניין לשווק מוצר חדש של "מקס רייג'ר", מבין שעומדת מולו בעיית זומבים ושלוח את בתו, ריטה, שתתחזה לגילדה, שותפתה לדירה של ליב ותרגל אחריה. בד בבד, הוא מגלה שלמייג'ור יש יכולת לזהות זומבים העומדים מולו, וסוחט אותו לחסל רשימת אנשים החשודים כזומבים, ובתמורה, הוא לא יהרוג את ליב; בעקבות הסחיטה, מייג'ור מתמכר לאוטופיום, מה שגורם לו לקרוס ולבקש עזרה מליב. למשטרה מגיעה סוכנת FBI בשם דייל בוזיו, שבאה לחקור את היעלמותם של כמה אנשים עשירים (שנחטפו על ידי מייג'ור כיוון שהיו זומבים),, ועם הזמן, היא וקלייב מתקרבים ומנהלים זוגיות.
בינתיים, פייטון חוזרת לסיאטל לאחר שלושה חודשי היעדרות, והיא מגלה לליב וראבי שהיא חזרה במטרה להתפייס עם ליב ולהוביל את כוח המשימה המיוחד נגד הסחר באוטופיום, שמתנהל בעיקר על ידי מר בוס. מייג'ור נפטר מהאוטופיום שהוא מחזיק, והוא וליב מתקרבים אחד לשנייה מחדש, אך בעוד שהוא מעוניין לחדש איתה את הזוגיות, ליב מפחדת להדביק את מייג'ור בזומביזם מחדש. ראבי בודק האם קונדום מונע את העברת הזומביזם, ומגלה שהתוצאה היא שלילית. בעקבות הגילוי וכן בעקבות בעיות חוסר אמון במייג'ור מצידה של ליב, שחושדת בו שהוא מנהל רומן מהצד עם אישה מסתורית בשם ריטה, מייג'ור וליב מחליטים להיפרד. בד בבד, העכבר שריפא ראבי מהזומביזם, הופך שוב להיות זומבי ובליין מתחיל לעזור לפייטון בכוח המשימה, דבר שנותן לבליין חסינות מול המשטרה. קלייב ו מגלים שבליין היה מעורב בטבח של קצביית "אהבה מבשר ראשון" באמצעות פורטרט שתיאר אחיה של ליב. השניים עוצרים את בליין, אך מעט זמן לאחר מכן, בליין משתחרר בזכות החסינות שהעניקה לו פייטון. בהמשך מתגלה שמייג'ור לא רוצח את האנשים מהרשימה אלא מקפיא אותם בתוך מחסן. עוזריו של בליין חוטפים את מייג'ור כיוון שגילו שהוא "רוצח הכאוס" (כינוי שהודבק לו בתקשורת) ומייג'ור מספר לבליין שהוא לא רוצח את האנשים אלא מקפיא אותם. עם הגילוי, בליין מבקש ממייג'ור שיחזיר לו את אביו (שהוקפא על ידיו) בתמורה לחייו ומייג'ור מסכים.
ג'ורג' ו. רנדולף
ג'ורג' וית' רנדולף (באנגלית: George Wythe Randolph; 10 במרץ 1818 – 3 באפריל 1867) היה עורך דין ובעל מטעים אמריקאי וקצין בצבא הקונפדרציה. למשך שמונה חודשים הוא כיהן כמזכיר המלחמה של קונפדרציית המדינות של אמריקה ("הקונפדרציה") בתקופת מלחמת האזרחים האמריקנית. הוא ביצע רפורמות בתהליכי הרכש, ניסח את חוק גיוס החובה וחיזק את מערך ההגנה על הקונפדרציה ממערב.
איי זומבי (סדרת טלוויזיה)
עונה 2
בינתיים, ליב מתאהבת בדרייק, זומבי חדש, שמספר לה ששני חברים שלו נורו ונקברו במקום לא ידוע עם אוטופיום. ליב נואשת לאוטופיום כדי לפתח תרופה לזומביזם, ובעקבות זאת, ליב, ראבי ומייג'ור חופרים בורות בשטח שבו נקברו חבריו של דרייק. לבסוף, מוצאים השלושה את האוטופיום. ראבי מייצר תרופה חדשה מהאוטופיום שמצאו ומזריק אותה לעכבר חדש, בינתיים, העכבר שהפך בחזרה לזומבי, מת ובמקביל, מר בוס מגלה שבליין עזר ל להרשיע את העובדים שלו ובעקבות זאת לוקח אותו ליער, משסף את גרונו וקובר אותו, אבל בליין יוצא מן האדמה כשהוא חי כזומבי. לאחר פגישה עם מייג'ור, ליב מגלה ששמה האמיתי של גילדה הוא ריטה, ואילו מייג'ור לומד שריטה היא למעשה בתו הממזרה של ווהן. לאחר שיעול דם ממושך, בליין חושש שמצבו החדש כזומבי גורם לו לגסוס והוא פונה לעזרה מראבי, שנותן לו תרופה נסיונית שעדיין לא נוסתה ומזריק אותה לעצמו ולאחר שאכלה מוח של מדען, ליב מגלה שדרייק עובד למעשה עבור מר בוס. כשהיא ממשיכה בחקירותיה, ליב לומדת מאמו של דרייק שהוא למעשה שוטר סמוי. בינתיים, בליין מגלה תסמינים של אמנזיה וראבי מבין כי התרופה גורמת לכך כתופעת לוואי, ובדירתם המשותפת, ראבי מתחיל לחשוד שמייג'ור הוא למעשה "רוצח הכאוס" ומתעמת איתו על כך, ובעקבות הלחץ הרב שמייג'ור נתון לו, הוא מתפרץ והוא משתנה חזרה לזומבי. בד בבד, ווהן מנהל עסקה מול ויויאן סטול, קבלנית אשר בבעלותה חברה צבאית פרטית, שמעוניינת לרכוש את "מקס רייג'ר".
ג'ורג' ו. רנדולף
ראשית חייו
ג'ורג' רנדולף נולד ב-1818 במונטיצ'לו שליד שארלוטסוויל, וירג'יניה למרתה ג'פרסון רנדולף, בתו של נשיא ארצות הברית תומאס ג'פרסון ולבעלה, תומאס מאן רנדולף הבן, חבר בית הנבחרים של ארצות הברית ובהמשך מושל וירג'יניה, שהיה צאצא של פוקהונטס מצד משפחת אביו. כבנם הצעיר נקרא ג'ורג' על שמו של ג'ורג' וית', מחותמי הכרזת העצמאות של ארצות הברית ופרופסור למשפטים של סבו, תומאס ג'פרסון. הוא גם היה צאצא של אדמונד רנדולף, המושל השביעי של וירג'יניה. משפחת רנדולף הייתה משפחה מוותיקות וירג'יניה מאז המאה ה-17.
איי זומבי (סדרת טלוויזיה)
עונה 2
במקביל, מייג'ור נעצר על ידי דייל לאחר שעדת ראייה מזהה אותו כ"רוצח הכאוס". בבית הכלא, מייג'ור נמצא תחת לחץ רב מצד התקשורת וכן מצד תאבונו למוחות, ובמקביל, ראבי נעצר גם הוא בחשד למעורבות ברציחותיו של "רוצח הכאוס". אך ברגע שהוא משתחרר, הוא מספר לליב ופייטון שמייג'ור נסחט על ידי ווהן. לאחר מעצרו של מייג'ור, בבינו ודייל מנסים לקשר אותו לטבח בקצביית "אהבה מבשר ראשון" באמצעות עדותו של עד ראייה שמכר למייג'ור נשק ששימש במהלך הטבח. ליב מצליחה לשחרר את מייג'ור בערבות באמצעות סחיטתו של ווהן, אך מייג'ור שוב נעצר, כשהפעם סעיפי האשמה המוטלים עליו הם אשמת הטבח בקצבייה. לאחר שליב לא מצליחה לספק למייג'ור מוחות במטרה להרגיע את תאבונו, היא נאלצת לספר לבבינו את האמת עליה ועל מייג'ור, ומשכנעת אותו לשחרר את מייג'ור' מהלך שגורם לדייל להיפרד ממנו. בזמן שאחד מעובדיו של ווהן מנסה לחטוף את ליב, וראבי יורה בו. ליב אוכלת את מוחו ובאמצעותו לומדת שקרבנותיו של מייג'ור למעשה עודם חיים ומוחזקים במרתפי "מקס רייג'ר". בעקבות הגילוי, ליב, בבינו ומייג'ור מסתננים למסיבה פרטית ב"מקס רייג'ר" לרגל רכישת החברה על ידי ויויאן סטול; אך עד מהרה, כמה מהעובדים מערבבים אוטופיום מזוהם עם משקאות ה"סופר מקס", מעשה אשר מוביל להדבקה זומבית וגוררת בעקבותיה טבח. במקביל, מר בוס מגלה שצ'יף ודון אי, שותפיו של בליין, השתלטו על העסק, וכשהוא מגלה שבליין עוד חי, הוא חוטף את פייטון. במסיבה, השלישייה מכותרים על ידי צבא הזומבים, אך תגבורת בראשותה של ויויאן סטול חשה לעזרתם. בעודם משחררים את קרבנותיו של "רוצח הכאוס", ליב נאלצת להרוג את דרייק, שהושפע ממשקה ה"סופר מקס", לאחר שהוא מאיים על שלומו של בבינו, ובמקביל, מייג'ור לוכד את ווהן ומשאיר אותו לחסדיהם של ריטה (שהפכה בינתיים לזומבית) ושני זומבים אחרים, ולאחר מכן יורה בריטה. העונה מסתיימת כשליב מובאת לויואן סטול על ידי אנשיה, וזאת האחרונה חושפת בפניה שהיא עצמה זומבית וכי היא מתכננת להפוך את סיאטל למקלט עבור זומבים.
ג'ורג' ו. רנדולף
ראשית חייו
ג'ורג' רנדולף למד למשך תקופה קצרה בקיימברידג', מסצ'וסטס ובוושינגטון די. סי., לשם הוא נשלח על ידי אמו כדי להרחיקו מהצרות המשפחתיות. אביו שקע בחובות רבים. רנדולף שירת כפרח קצונה בצי ארצות הברית בין השנים 1831 – 1839 ובעת שירותו החל ללמוד באוניברסיטת וירג'יניה.
איי זומבי (סדרת טלוויזיה)
עונה 3
העונה נפתחת כשהצוות הצבאי של ויויאן סטול מפציץ את בניין חברת "מקס רייג'ר", במטרה להשמיד כל ראייה להתפרצות זומבית ולאחר מכן, ליב, מייג'ור וקלייב מבקרים את ויויאן במשרדה ב"פילמור-גרייבס", שם היא מספרת להם כי רוב עובדי החברה שלה הם זומבים אשר עוברים אימונים צבאיים כדי להגן על עצמם לאחר שבני האדם יתקפו אותם לאחר "יום הגילוי". בינתיים, כשהוא מתוסכל מהאמנזיה של בליין, דון אי כורת ברית עם אנגוס, אביו של בליין, במטרה להקים עסק יריב; ומייג'ור מתקבל לעבודה ב"פילמור-גרייבס" כשכיר חרב. בתחילה, מייג'ור מתקשה להתרגל לעבודתו החדשה, אך עד מהרה הוא מתיידד עם זומבי בשם ג'סטין. במקביל, בליין ופייטון מתחילים לבלות יותר ויותר זמן יחד, למגינת ליבו של ראבי, שמתוודה על אהבתו לפייטון באוזני ליב. ראבי מנסה לשכנע את בליין לנסות את סרום הזיכרון שהוא עובד עליו, והלה מסכים לקחת את הסרום על מנת לעזור למייג'ור. לבסוף, פייטון מתעמתת עם ראבי לאור התנהגותו הקנאית, וזה האחרון מודה על אהבתו אליה.
ג'ורג' ו. רנדולף
ראשית חייו
ב-10 באפריל 1852 נשא רנדולף לאישה את האלמנה הצעירה מרי אליזבט (אדמס) פופ (1867-1830). לשניים לא נולדו ילדים.
איי זומבי (סדרת טלוויזיה)
עונה 3
בינתיים, מייג'ור מתחיל לסבול מהתקפי שיעול, וראבי נותן לו את התרופה למקרה חירום, אך במקום, מייג'ור נותן את התרופה לנטלי, זומבית שהכיר והתאהב בה. לאחר מכן, במהלך מבצע חילוץ של בני ערובה בחו"ל של "פילמור-גרייבס", מייג'ור נפצע אנושות ואינו מצליח להתרפא; וראבי מוכן לרפא את מייג'ור, אבל ליב עוצרת אותו, בידיעה שפצעי הדקירה שלו יהיו קטלניים עבורו כאדם. היא קונה להם יותר זמן, ולמחרת בבוקר, מייג'ור לוקח את התרופה למרות הסיכון ללקות באמנזיה; אף על פי שהוא מתחיל להפגין סימני אנושיות, ראבי וליב חוששים שהוא יאבד את זיכרונו לתמיד. בינתיים, דון אי מתקשה למצוא עובדים עבור העסק החדש שלו, ונפגש עם אחד הקונים הישנים של בליין ומציע לו עבודה בתמורה לאוטופיום, ובמקביל הוא מספר לליב, ראבי ומייג'ור שבליין זייף את אובדן הזיכרון שלו, וראבי מספר על כך לפייטון שמטילה בו ספק. מאוחר יותר, בליין מודה שבתחילה הוא באמת איבד את זיכרונו, שחזר אליו מספר ימים לאחר מכן, ובעקבות כך פייטון נפרדת ממנו. ליב מתכוונת לקחת את התרופה של ראבי בעצמה ולהיות שוב אנושית, אבל בהגיעם למשרד של ראבי מתברר שפרצו לו למגירה ולקחו לו את התרופות, כשראבי נזכר בתרופה שנשארה למייג'ור, מייג'ור מודה שהוא נתן את התרופה האחרונה לנטלי.
דון אי מודיע לבליין שהוא קונה את העסק שלו בעזרת העוזרת של בליין, קנדי; ואחד מאנשיו יורה ופוצע קשות את בליין בצווייו של אביו. מייג'ור וג'סטין נשלחים לנטרל שני מיליטנטים אנטי-זומביים, אך תוך כדי התהליך, ג'סטין מתקיף את הארלי ג'ונס, אחד המיליטנטים, ואת חברו, שמצלמים את התקיפה ומפיצים אותה באופן מקוון כהוכחה לקיומם של זומבים. בתגובה, ויויאן מקיימת פגישה עם מייג'ור, ליב וקלייב כדי לדון בתוצאות התקיפה; אך כשהיא עוזבת, היא מתה מהתרסקות המסוק. עם מותה, גיסה של ויויאן, צ'ייס גרייבס, מגיע ונוטל את השליטה על "פילמור-גרייבס", ומצהיר כי חייליו חייבים להתחיל בהכנות לקראת "יום הגילוי". במקביל, ליב מסווה את עצמה כאנושית ומנסה לחדור לפגישה אנטי-זומבית יחד עם ראבי. בפגישה, הארלי ג'ונס מגלה את תוכניתו ללכוד זומבי, וראבי משכנע את הקבוצה שלא לבצע את התוכנית. בינתיים, במהלך חקירה הקשורה ל"מבוכים ודרקונים", ליב מגלה שהקורבן היה האקר, מה שמוביל להשתלטות ה-FBI על החקירה ולמינוי חברתו לשעבר של קלייב, דייל בוזיו, לראש צוות החקירה; דבר היוצר מתחים בינה לבין קלייב לאור הנסיבות בהן נפרדו. במקביל, דון אי נלכד על ידי אנשיו של הארלי ומובא לראבי, לאחר שזה האחרון מוחזק בכפייה על מנת לחקור את הזומבים; והמתחרה של בליין, סטייסי בוס, חוזר לסיאטל בחיפוש אחר נקמה. פייטון משכנעת את ליב לאכול את מוחו של אחד מלקוחותיה המנוחים עבור מקרה, אך כתופעת לוואי, מתאפשר לה "לראות" את רוחו של דרייק, ובאמצעות כך למצוא את האומץ להרפות מזיכרונו ולהתחיל לצאת עם ג'סטין. מר בוס אורב לבליין והורג אותו, אבל מתאכזב לגלות שהוא קם שוב לתחייה כזומבי ובליין משכנע אותו לפעול בתור המתווך הבינלאומי שלו לרכישת מוחות.
לאחר שהם לומדים שהארלי ג'ונס מחזיק בראבי ודון אי, ליב ובליין משתפים פעולה על מנת לחלץ את השניים, וראבי מגלה שרייצ'ל, צלמת שהתיידד עימה, היא למעשה עיתונאית שניצלה אותו עבור סקופ על הזומבים. קלייב וליב עוקבים אחרי הארלי אל מקלט תת-קרקעי מוסתר, שם קלייב יורה בו מתוך מחשבה שהוא אחראי לרצח שכניו שהפכו לזומבים. עם זאת, הארלי שורד והופך לזומבי. בינתיים, צ'ייס גרייבס מסיק כי מייג'ור הפך לאנושי ומפטר אותו. חברי הצוות של מייג'ור, שלא מודעים לתרופה של ראבי, מעריצים את הסיכונים שהוא לקח כאנושי ועורכים עבורו מסיבת פרידה, אך הארלי מתגנב למסיבה עם אפוד מטען ומתפוצץ, תוך כדי הריגת רוב האורחים. בינתיים, ליב נאלצת לחקור מקרה חדש - רציחתה של הבוס לשעבר של ראבי, ד"ר קאת'י קופס - והיא נפגשת עם עד פוטנציאלי במלון וכמעט שוכבת איתו. ליב מבינה שקופס הייתה מכורה למין, ובהרגישה חסרת אונים מול הדחפים האלה, היא לבסוף בוגדת בג'סטין עם צ'ייס. בחדרו של צ'ייס, ליב מוצאת רמז הקושר את צ'ייס לרציחתה של קופס. לאחר מותה של נטלי במסיבה, מייג'ור מבקש להפוך שוב לזומבי וחוזר ל"פילמור-גרייבס", בזמן שג'סטין לומד על כך שליב שכבה עם צ'ייס ונפרד ממנה. ליב וקלייב חושדים שצ'ייס אחראי לרציחתה של קופס, אך מגלים שהרוצחות האמיתיות הן קארי גולד, מזכירתה לשעבר של ויויאן, ובתה, שאחראיות גם לרציחתם של שכניו של קלייב ושל ויויאן, ויזמו והוציאו לפעול תוכנית להפצת וירוס קטלני בקרב הציבור. צ'ייס הורג אותה, אך נאלץ להמשיך את תוכניתה - בגלל התמיכה הרבה שקיבלה בקרב עובדי "פילמור-גרייבס" - באמצעות חיסונים נגד המחלה שהופכים את בני האדם הנגועים לזומבים, כולל את דייל בוזיו וג'וני פרוסט. ליב משכנעת את ג'וני לחשוף את קיום הזומבים לציבור, ולאחר מכן "פילמור-גרייבס" משליטים משטר שמטרתו לשמור על איזון ודו-קיום בין בני האדם לזומבים. העונה מסתיימת כשראבי מפתח חיסון פוטנציאלי לנגיף הזומביזם ואוכל אותו, ולאחר מכן משכנע את ליב לשרוט אותו על מנת לבדוק את יעילות החיסון.
ג'ורג' ו. רנדולף
קריירה
עם הקמת הקונפדרציה לאחר פרישת מדינות הדרום מהאיחוד, התפלגה ארצות הברית לשני מחנות עוינים זה לזה שעמדו על סף מלחמה. משלחת מיוחדת שעליה נמנו רנדולף, ויליאם פרסטון ואלכסנדר ה. ה. סטיוארט, יצאה לוושינגטון, שם הם נועדו ב-12 באפריל 1861 עם הנשיא אברהם לינקולן. הם מצאו את הנשיא נחוש בדעתו להחזיק במבצרים של הממשלה הפדרלית בדרום וב-15 באפריל הם שבו לריצ'מונד.
איי זומבי (סדרת טלוויזיה)
עונה 4
לאחר אירועי העונה הקודמת, שמה של סיאטל מוחלף לניו סיאטל ונבנית סביבה חומה על ידי ממשלת ארצות הברית. צ'ייס ממנה את מייג'ור לשמש כמנטור עבור זומבים מתבגרים שנזרקו מביתם; לאחר שג'ורדן גונבת שפופרות מוח עבור אחיה המורעבים, מייג'ור מחליט לגייס אותה לשרת תחת פיקודו. בנוסף, מייג'ור מגייס את פישר, זומבי המכונה "קפטן סיאטל". במקביל, אנגוס מצליח לצאת מהבאר שנזרק אליו על ידי בליין באירועי העונה הקודמת ומתחיל להטיף בתור "האח אהבה", כומר זומבי קנאי המאיים להרוס את מרקם האיזון העדין בעיר בין בני האדם לזומבים; בנוסף, מתגלה שהתרופה לזומביזם שראבי פיתח עובדת באופן טכני, כשתופעת הלוואי מכריחה אותו לחזור להיות זומבי במשך 72 שעות פעם בחודש. במהלך חקירה על מותה של אשת החברה הגבוהה, ליב מתוודעת לרנגייד, אישה זקנה וממולחת שמנהלת בסתר רשת הברחות מהעיר וחוצה לה. בזמן עבודתם בחזית, פישר וג'ורדן, מלווים על ידי מייג'ור, עדים לקבוצה של צעירים מפגינים נגד מסעדה לזומבים, וג'ורדן הזועמת שורטת בשוגג את אחד המפגינים.
ג'ורג' ו. רנדולף
קריירה
רנדולף מונה כקצין בדרגת מייג'ור בצבא הקונפדרציה ובהמשך שירת כקולונל בחיל התותחנים בקרב בית אל הגדול. ב-12 בפברואר 1862 הוא קודם לדרגת בריגדיר גנרל. רעייתו מרי הייתה פעילה באגודת הנשים של ריצ'מונד שארגנה פעולות סיוע ורווחה לטובת המאמץ המלחמתי. ב-18 במרץ 1862 מונה רנדולף על ידי נשיא הקונפדרציה ג'פרסון דייוויס למזכיר המלחמה וב-24 במרץ הוא נכנס לתפקידו. הוא סייע לבצע רפורמות במחלקת המלחמה, לשפר את תהליכי הרכש וניסח את חוק גיוס החובה כחוק בעל נוסח זהה לזה שנחקק בווירג'ינה. הוא נודע בעיקר בשל פעולותיו לחיזוק מערכי ההגנה של הקונפדרציה במערב ובדרום, אך על כך הוא נכנס לעימות עם הנשיא דייוויס. בשל בריאותו הרופפת שנבעה ממחלת השחפת בה לקה, הוא התפטר מתפקידו ב-17 בנובמבר 1862.
איי זומבי (סדרת טלוויזיה)
עונה 4
חקירה על אישה שביקשה להסתנן לתוך ניו סיאטל אך נמצאה מתה, מביאה את קלייב וליב להבין שהיא נרצחה על ידי המבריח שהגניב אותה פנימה; במקביל, בליין מתבקש על ידי גרייבס למצוא את המבריח, ובליין מסכים לכך בתמורה לכך שצ'ייס ייתן לו לנהל את העסק שלו בשקט. הוא מוצא זומבי ששונה על ידי רנגייד, הוא נותן לו את אחד מהחיסונים שהוא גנב מראבי, רוצח אותו ואוכל את מוחו, מה שמביא לו חיזיון באמצעותו הוא מוצא את, הורג את שומרי הראש שלה ומביא אותה לגרייבס. בינתיים, ליב וקלייב ממשיכים לחפש את המבריח, וטומנים לו פח באמצעות ראבי. מייג'ור ודון אי עובדים יחד על מנת לחטוף את בתו של אדם המעוניין לעצור את האוכלוסייה הזומבית, אך החטיפה משתבשת כאשר הם נאלצים לשרוט אותה על מנת להציל את חייה. בינתיים, צ'ייס נאלץ בחוסר רצון ולאור ההפגנות הפומביות, להוציא את רנגייד להורג בפומבי. בעקבות כך, ליב מדברת עם אחד מבכיריה של רנגייד, לבון, ומבקשת ממנו את עזרתו על מנת להפעיל מחדש את העסק שלה. במהלך אחת ההברחות, ליב, באמצעות מוחה של שחקנית דרמטית, מסיחה את דעתו של המאבטח בעוד לבון והאחרים מצילים את בני האדם שמוסתרים במכלית, ולאחר מכן שורטת את כולם. בינתיים, פייטון מבקשת לעזור לאישה למצוא את כלבה לאחר שבעלה מת בהתרסקות אוטובוס וראבי, שעדיין מאוהב בה, עוזר לה, וזאת האחרונה נושקת לו בתשוקה. במקביל, בליין מגלה שאביו יצא מהבאר וכעת מנהיג את הכת הזומבית, כשאחרון מופיע במסעדה של בליין בבקשה למזון חינם עבור חסידיו.
בהדרגה, ליב ולבון מתקרבים ועד מהרה הקשר ביניהם נהיה רומנטי, ובמקביל, השניים מבקרים את אנגוס ומבקשים את עזרתו בחלוקת מוחות לזומבים שהבריחו בגבול ניו סיאטל. ראבי מנסה לעזור קלייב להשיג בחורה לקיים איתה יחסים אינטימיים, שכן מאז שבוזיו הפכה לזומבית השניים לא מסוגלים להתקרב אינטימית מבלי להפוך את קלייב לזומבי. להפתעתו, קלייב מגלה שהוא היה הראשון מבין השניים לקיים יחסי מין מחוץ לזוגיות שלהם. ליב מקבלת לקוחה חדשה בשם איזבל, ומגלה שאף על פי שהיא נשרטה רבות, איזבל לא מסוגלת להשתנות לזומבית. במקביל, ראבי מגלה על כך שאיזבל אינה מסוגלת להשתנות לזומבית ומתחיל לחקור את פעילות מוחה במטרה לנסות להפיק נוגדן סופי לזומביזם, ובתהליך נקשר אליה. לאחר שחקר את עקבותיה של רשת ההברחות, מייג'ור מבין שליב היא רנגייד החדשה.
ג'ורג' ו. רנדולף
לאחר המלחמה
ב-1864 יצא רנדולף יחד עם משפחתו לגלות באירופה ושהה שם באנגליה ובצרפת. ב-1866 הם שבו לוירג'יניה. ג'ורג' רנדולף נפטר ב-3 באפריל 1867 באחוזתו באדג'היל. הוא נטמן במונטיצ'לו באחוזת הקבר של משפחת ג'פרסון.
איי זומבי (סדרת טלוויזיה)
עונה 4
דייל וקלייב נמצאים במבוי סתום ביחסיהם: לפי המשטר החדש יחסי מין בין זומבים לבני אנוש אסורים וזומבים לא יכולים להביא ילדים לעולם, כי הם למעשה מתים. לאחר שדייל שומעת את קלייב מדבר עם ליב על מישל, שוטרת שהיה איתה, היא נפרדת ממנו מכיוון שהיא מבינה שלא יוכל חיות חיים נורמליים לצדה. בינתיים, לאחר מותו של ראש העיר ברוקס, פייטון מתמנה לראש העיר בפועל ומתכוננת לטוס לוושינגטון, אך הוריה מבקשים ממנה שלא לחזור. ליב ולבון מצליחים להבריח את איזבל לתוך העיר, אבל זמן קצר לאחר מכן, היא מתה. לאחר שהבין שהיא רנגייד החדשה וחייה בסכנה, מייג'ור חוטף את ליב ולוקח אותה לאורגון, שם השניים אוכלים את מוחותיהם של זוג נשוי ותיק, אך מתגלה שהאשה שנאה בחשאי את בעלה, מה שמוביל את ליב לנעול את מייג'ור בכלוב עם שני זומבים זועמים ולברוח. בהיעדרה של ליב, קלייב וראבי עובדים יחד על מקרה שמביא את "האח אהבה" לתשומת לבם. כאשר הם מנסים לעצור אותו, אחד החסידים שלו מודה ברצח. צ'ייס מאיים להוציא לפועל את קרטיס, אחד מחברי רשת ההברחה שנתפס, אלא אם כן רנגייד החדשה תחשוף את עצמה, מה שגורם ללבון להתוודות בהודאה שקרית על מנת להגן על ליב ולהציל את חייו של קרטיס, אך כאשר ליב חוזרת לניו סיאטל, היא מתוודה על היותה רנגייד וצ'ייס מתכונן להוציא להורג את שניהם יחד. במקביל, ראבי חוקר את מוחה של איזבל ומגלה שמי שיאכל את מוחה יירפא לצמיתות מהזומביזם. צ'ייס מתכונן להוציא להורג את ליב ולבון, אך מייג'ור פורץ את הדלת, מציל את חייה של ליב והורג את צ'ייס בתהליך; מה שהופך אותו למפקד החדש של "פילמור-גרייבס". דייל וקלייב מתחתנים, כעת כשזה חוקי במשטר החדש. ראבי נותן לליב את מוחה של איזבל, אבל ליב מחליטה לתת אותו במקום לדייל ובכך לאפשר להם עתיד משותף עם קלייב ולהוליד ילדים. אנגוס מחליט להוביל אלף זומבים אל מחוץ לחומה, אך הצבא האמריקאי יורה ומחסל את כולם. מוקדם יותר באותו יום, הממשלה הודיעה על סוף למשלוחי המוחות לניו סיאטל; כך שבני אדם יהרגו את הזומבים כהגנה עצמית או ימותו בידי הזומבים וניו סיאטל תושמד על מנת לחסל את הזומביזם. על מנת למנוע זאת, מייג'ור נאלץ לעשות עסקה עם בליין, ומבטיח לו עושר וכבוד בתמורה להברחת מוחות אל תוך העיר. העונה מסתיימת כשליב מתכוננת לפרוש, אך לאחר שקהל של זומבים ובני אדם מעודדים ומריעים לה, היא מחליטה להישאר כרנגייד.
עונה 5
בעונה החמישית מייג'ור, המפקד החדש של "פילמור גרייבס", מאפשר לליב להגניב גוססים לעיר כדי להציל את חייהם על ידי הפיכתם לזומבים. הממשלה מאיימת שוב ושוב להפציץ את המתחם, אולם האיום נעצר לאחר שחיילים עריקים של "פילמור גרייבס" הופכים כמה מחברי הקבינט לזומבים בעצמם. בעיר מתפתחים קרבות בין זומבים וארגון בני אנוש אקטיביסטי. מלאי המוחות הולך ואוזל. ליב מגלה שאביה הביולוגי זיהם את סמי ה"אוטופיה" ובעצם היה הזומבי הראשון. ראבי מצליח להניח ידו על אוטופיה מזוהם מקורי של אביה ולפתח חיסון ותרופה ברגע האחרון - כשמלחמה של ממש עומדת לפרוץ בין חיילי "פילמור גרייבס" לאקטיביסטים. הסדרה מסתיימת בסיום הלוחמה בין הזומבים לבני האנוש וכל זומבי יכול לבחור האם להירפא. ליב נעלמת בפיצוץ.
כאפילוג, 10 שנים אחרי זומבים חיים בשלווה באי משלהם, מייג'ור וליב בוחרים להישאר זומבים (ליב עדיין נחשבת "נעדרת") ושאר הגיבורים מפרסמים את עצמם במדיה. נרמז שכל אחד יכול להיהפך לזומבי כרצונו ולהירפא אחר כך הודות לתרופה הזולה.
הפקה
השחקנית אלכסנדרה קרוסניי הייתה אמורה במקור לגלם את דמותה של פייטון צ'ארלס, אך השחקנית אלי מישלקה זכתה בתפקיד בסוף, ודמותה שונתה מקבועה לחוזרת.
הערכת המבקרים
הסדרה "איי זומבי" זכתה לשבחי הביקורת. אתר האינטרנט "Rotten Tomatoes" נתן לסדרה את הדירוג 91% עם דירוג של 7.7 מתוך 10 בממוצע, שמבוסס על 45 ביקורות. האתר "critical consensus" כתב על הסדרה: האתר "Metacritic", אשר שיקלל את הממוצע, הקצה לסדרה את הציון 74 מתוך 100, שמבוסס על 38 ביקורות ממבקרים, מה שמצביע על "ביקורות חיוביות בדרך כלל".
אדגר פ. ז'אקובס
אדגר פליקס פייר ז'אקובס (בצרפתית: Edgard Félix Pierre Jacobs; 30 במרץ 1904 – 20 בפברואר 1987), הנודע בשם העט '''אדגר פ. ז'אקובס (Edgar P. Jacobs'''), היה קומיקסאי וצייר בלגי, שנחשב לאחד מהאבות המייסדים של הקומיקס הבלגי, בעיקר בזכות סדרת הקומיקס שלו בלייק ומורטימר ושיתוף הפעולה הפורה שלו עם הרז'ה.
ביוגרפיה
ז'אקובס נולד בבריסל, בלגיה ב-30 במרץ 1904. בצעירותו התעניין באמנות ובמוזיקה ועבד בעבודות מזדמנות באופרה.
בשנת 1919 סיים את לימודיו, ופנה לקריירה מוזיקלית כזמר בריטון באופרה. בשנת 1929 זכה במדליה השנתית של ממשלת בלגיה על שירה קלאסית. הוא המשיך לעסוק בשירה באופרות בבריסל ובליל בשילוב עבודות איור קטנות, עד שבשנת 1940 נטש לחלוטין את תחום המוזיקה ופנה לעסוק בציור. הוא החל בציור איורים מסחריים, ואף אייר במגזין הקומיקס לילדים Bravo.
במהלך מלחמת העולם השנייה, כאשר הקומיקס פלאש גורדון נאסר לפרסום בבלגיה על ידי שלטונות הכיבוש הגרמניים, התבקש ז'אקובס לצייר לקומיקס סוף חלופי.
הרז'ה סיפר ש
בשנת 1946 החל ז'אקובס לפרסם את סדרת הקומיקס שלו, בלייק ומורטימר, במגזין טינטין. הסיפור הראשון שהתפרסם היה "סודו של דג החרב".
בשנת 1947 ביקש ז'אקובס מהרז'ה לקבל קרדיט על חלקו ביצירת טינטין, אך הרז'ה סירב. מאז היחסים ביניהם התקררו, אך הסדרה של ז'אקובס המשיכה להתפרסם במגזין. בשנים הבאות המשיך לפרסם את פרקי הסדרה, שזכתה להצלחה רבה.
בשנת 1973 זכה ז'אקובס בפרס פרי סן־מישל ליצירת המדע הבדיוני הטובה ביותר, עבור החלק הראשון של ספרו "שלושת הנוסחאות של פרופסור סאטו".
ב-20 בפברואר 1987 מת ז'אקובס, בגיל 83. לפני מותו כתב תרחיש לחלק השני של "שלושת הנוסחאות של פרופסור סאטו", אך לא הספיק לסיים אותו. בוב דה מור השלים את האלבום, שהתפרסם שלוש שנים לאחר מכן, בשנת 1990.
וולוו סדרה LV66
וולוו סדרה LV66 (בשוודית: Volvo LV66-series) היא סדרת משאיות בינוניות מתוצרת וולוו משאיות בבעלות יצרנית הרכב השוודית וולוו, אשר יוצרה בין השנים 1931–1936 בשוודיה.
יוצרו 2,370 יחידות.
מאפיינים סדרה LV66
"וולוו" הציגה את המשאית הכבדה הראשונה שלה בשנת 1931. בניגוד למשאיות הקטנות, שהשתמשו בחלקים מסוימים ממכוניות הנוסעים, סדרת "LV66" נבנתה עם רכיבים המיועדים אך ורק למשאיות. היה צורך ברכיבים חזקים יותר. תכנון רכיבי משאיות מיוחדים, כולל רכיבי מנוע חדש לגמרי עם שסתומים עליונים, תיבת הילוכים ארבעה הילוכים חזקה, חישוקי פלדה, בלמי ארבעה גלגלים הידראוליים, סרן אחורי ושלדה.
דגמי "וולוו סדרה LV66" היו זמינים ללקוחות עם 2 סוגי מנוע: מנוע בנזין או "מנוע הסלמן".
משנת 1933 היו דגמי "LV66" ו- "LV67" זמינים גם עם ציר אחורי בתצורת חוגון (נלקח מכלי רכב מסילתי), ולכן כושר העמסה המקסימלי הגיע ל-5.25 טון.
בסיס הגלגלים הארוך של דגם "LV70" שימש בעיקר כאוטובוס.
"מנוע הסלמן" (Hesselman engine)
בגלל צריכת הדלק הגבוהה למדי, הלקוחות רצו להוריד את עלות הדלק. זו הייתה הסיבה שוולוו הציגה את מנוע "הסלמן" (Hesselman engine). אלטרנטיבה מנוע זו למנוע הבנזין, ולמנוע הדיזל, תוכננה על ידי הממציא השוודי, המהנדס ג'ונאס הסלמן.
"מנוע הסלמן" התבסס על מנוע הבנזין והיה יחס דחיסה זהה לזה של מנוע הבנזין, אך בזכות משאבת הזרקה בשילוב מצתים מסוג רב עוצמה ניתן היה להפעיל את המנוע על סולר (או כל דלק אחר). מנוע זה הפך פופולרי למדי, אך לא היה יעיל כמו מנוע הדיזל בעל הדחיסה גבוהה. אם המנוע תוחזק כראוי על ידי נהג מנוסה, מנוע זה היה מקור כוח טוב ואמין.
קרינת הרקע הקוסמית
קרינת הרקע (הידועה גם בשם קרינת הרקע הקוסמית) היא קרינה אלקטרומגנטית, כזו שמקרין גוף שחור בטמפרטורה של K 2.7 (C° 270.45−).
קרינה זו באה מכל כיוון ביקום והיא נחשבת להוכחה המובהקת ביותר של תאורית המפץ הגדול. אין לבלבל בינה לבין קרינה קוסמית, שהיא שם כללי לכל קרינה שמקורה מחוץ לכדור הארץ.
מקור הקרינה - השחבור מחדש (ריקומבינציה)
ניתן לתאר את היקום בראשיתו כמרק של חומר וקרינה, כלומר, החומר והקרינה היו מצומדים. במילים אחרות, היקום היה צפוף ולוהט כל-כך, עד שכל קרן אור נבלעה מיד בחומר שמסביב. היקום המשיך להתפשט, וככל שהתפשט, התקרר וצפיפותו ירדה. רק אחרי שהתפשט במשך כ־380,000 שנה, הגיעה הטמפרטורה לכ־K 3,000 (בערך C° 2,700), כך שאלקטרון ופרוטון יכלו להתחבר יחד וליצור מימן נייטרלי - ובכך, כבר לא התפזרה הקרינה על האלקטרונים שבולעים אותה, אלא המשיכה בדרכה, ואנו רואים אותה היום. זו היא למעשה קרינת הרקע הקוסמית.
תהליך זה נקרא השחבור מחדש (אף על פי שלא היה שחבור קודם לכן, על פי התאוריה הנוכחית, הוא נקרא "השחבור מחדש" מטעמים היסטוריים) והוא תהליך מהיר יחסית. הוא התרחש כמעט בכל מקום ביקום וכמעט באותה עת. למעשה, קרינת הרקע הקוסמית מהווה תמונת מצב של היקום באותה עת. זמן זה נקרא כקליפת הפיזור האחרון, בו הקרינה התפזרה בפעם האחרונה על האלקטרונים והפרוטונים.
ככל שהיקום מתפשט, האנרגיה והטמפרטורה של היקום מוסחים לאדום, וכיום הקרינה הקוסמית נמדדת ב־K 2.725 (C° 270.425−).
המחצית הראשונה של המאה העשרים
הקוסמולוגים ג'ורג' גאמוב, רלף אלפר ורוברט הרמן שיערו שקיימת קרינת רקע. הם טענו שמצבו ההתחלתי של היקום היה כזה שהיה צריך להקרין אנרגיה, כזו שמקרין גוף שחור. האנרגיה אמנם דועכת ומתקררת עם הזמן, אך שרידים שלה אמורים להמצא בכל כיוון. לכאורה נדמה שהקרינה צריכה להגיע רק מכיוון אחד - המקום שבו התרחש המפץ הגדול, אלא שהמפץ לא התרחש במקום מסוים - היקום כולו היה שם, באותו אירוע, והתפשט מאז למה שאנחנו קוראים "היקום הנראה". לכן לפי תאורית המפץ הגדול, הקרינה חייבת להיות נוכחת בכל הכיוונים. (באותה תקופה, לפני שנאספו נתונים מדויקים די הצורך על התרחקות הגלקסיות וקבוע האבל, היה מקובל לחשוב שרגע זה התרחש 300,000 שנה אחרי המפץ הגדול).
שנות השישים
התגלית הכריעה בין שני המודלים המתחרים, "המצב היציב" ו"המפץ הגדול", עד שכמעט כל הקוסמולוגים שהאמינו במצב היציב, זנחו תאוריה זו. העדויות שהצטברו מאז, שכנעו גם את אחרוני הספקנים מבין הקוסמולוגים.
מבצע סערת חורף
מבצע סערת חורף (בגרמנית: Unternehmen Wintergewitter ידוע גם בשם מבצע סופת חורף) הייתה מתקפה גרמנית כושלת, שנערכה באזור העיר סטלינגרד, בדרום רוסיה, בין 12 ל-23 בדצמבר 1942, במסגרת המערכה על סטלינגרד בחזית המזרחית במלחמת העולם השנייה. במסגרת המבצע ניסתה ארמיית הפאנצר הרביעית, ללא הצלחה, לפרוץ את טבעת הכיתור הסובייטית סביב "כיס סטלינגרד", ולחבור אל הארמייה הגרמנית השישית הנצורה בעיר ובסביבתה הקרובה.
לקראת סוף נובמבר 1942, השלים הצבא האדום את מבצע אורנוס, במסגרתו כותרו למעלה מ-300,000 מחיילי מדינות הציר בתוך ומסביב לעיר סטלינגרד, והחל בהכנות לביצוע מבצע סטורן, שנועד לנצל את הצלחת מבצע אורנוס לצורך התקדמות לכיוון רוסטוב על הדון, במטרה לנתק ולהשמיד את קבוצת ארמיות A הגרמנית באזור הקווקז. במקביל פתח הלופטוואפה (חיל האוויר הגרמני) במאמץ לתספק את הכוחות הגרמניים הנצורים בסטלינגרד בדרך האוויר באמצעות רכבת אווירית. כאשר התברר לאריך פון מאנשטיין, מפקד קבוצת ארמיות דון החדשה, כי הלופטוופה אינו מסוגל לעמוד במשימה שנטל על עצמו, הוא הבין, שהדרך היחידה להציל את הארמייה השישית מהשמדה, היא באמצעות מתקפה קרקעית, שתפרוץ את טבעת הכיתור הסובייטית ותחבור לכוחות הגרמנים בסטלינגרד.
המשימה לחבור אל הכוחות הנצורים בסטלינגרד, הוטלה על כוחות מארמיית הפאנצר הרביעית בפיקוד הרמן הות. המתקפה הגרמנית, שנפתחה ב-12 בדצמבר 1942, הפתיעה את הפיקוד הסובייטי, והגיעה להישגים משמעותיים ביומה הראשון. אולם לאחר שהעתודות הסובייטיות הגיעו לשדה הקרב, הם הצליחו להאט באופן משמעותי את התקדמות כוח החילוץ הגרמני. ב-16 בדצמבר פתח הצבא האדום במבצע סטורן קטן, הביס את הארמייה השמינית האיטלקית באגף המערבי של קבוצת ארמיות דון, ויצר איום חמור על עורפה של קבוצת הארמיות. ב-19 בדצמבר הגיעו כוחותיו של הות לקו נהר מישקובה, מרחק קצר מכיס סטלינגרד, אך המשך התקדמותם נבלם על ידי כוחות העתודה הסובייטיים. מאנשטיין ניסה לשכנע את פיקוד הארמייה השישית לפרוץ החוצה מטבעת הכיתור הסובייטית ולחבור לכוח החילוץ, אולם מפקד הארמייה פרידריך פאולוס סירב לפעול ללא אישור מהיטלר, אישור שהאחרון סירב לתת. ב-23 בדצמבר נאלץ מאנשטיין להורות על ביטול המבצע ועל נסיגת כוחו של הות לקו נהר אקסאי. למחרת פתחו הכוחות הסובייטיים במתקפת נגד עזה, ואילצו את הות לסגת במהירות לעמדות המוצא שלו.
רקע
ב-23 בנובמבר 1942 השלים הצבא הסובייטי את כיתור כוחות הציר באזור סטלינגרד (בימינו וולגוגרד), ממזרח לנהר הדון. כמעט 300,000 חיילים, מתוכם כ-240 אלף חיילים גרמניים, נלכדו בטבעת הכיתור. היטלר מינה את גנרל-פלדמרשל אריך פון מאנשטיין, מפקד הארמייה ה-11, למפקד קבוצת ארמיות חדשה בשם קבוצת ארמיות דון, שנועדה לייצב את החזית הגרמנית באזור הדון ולהחזיר לתיקנו את המצב באזור סטלינגרד. קבוצת הארמיות כללה להלכה ארבע ארמיות של מדינות הציר, אך למעשה הכוחות הכשירים לפעולה, שעמדו לרשותו של מאנשטיין, היו מצומצמים ביותר. הארמייה השישית הגרמנית, נלכדה כולה בכיס סטלינגרד, ואילו ארמיית הפאנצר הרביעית והארמיות הרומניות השלישית והרביעית ספגו אבדות כבדות במהלך מתקפת הנגד הסובייטית באזור סטלינגרד, וחלק ניכר מיחידות ארמיית הפאנצר הרביעית נלכדו בכיס סטלינגרד ביחד עם הארמייה השישית. יחידות עתודה גרמניות, שנשלחו לאזור הדון, רוכזו במסגרת "פלגת הארמייה הולידט". הארמייה ה-11 פורקה, והמטה שלה הועבר דרומה, ושימש כבסיס ליצירת מפקדת קבוצת הארמיות החדשה.
היטלר סירב להורות על פריצה מיידית, וחפץ להותיר את סטלינגרד בידי הצבא הגרמני בכל מחיר. האלטרנטיבה היחידה הייתה העברת אספקה בדרך האוויר לכוח המכותר, עד שכוחות הקרקע הגרמניים מחוץ לכיס יוכלו לפרוץ את טבעת הכיתור ולחבור אליו. משימה זו ("הרכבת האווירית לסטלינגרד") הופקדה בידי צי האוויר הרביעי בפיקודו של וולפרם פון ריכטהופן. עם זאת, כדי לכלכל כוח כה גדול, היה על הלופטוואפה (חיל האוויר הגרמני) להעביר כ-500 טון אספקה וציוד ביום. חוסר היכולת להעביר אספקה בדרך האוויר לכוחות המכותרים בסטלינגרד נחשף תוך זמן קצר. אש נ"מ חזקה והתקפות מטוסי הקרב הסובייטיים גרמו לאובדן מטוסי תובלה רבים, ותנאי מזג האוויר החורפי הוסיפו לקשיי הרכבת האווירית. במהלך 72 הימים בהם פעלה הרכבת האווירית סיפק חיל האוויר הגרמני לכוחות המכותרים בממוצע 117.6 טון אספקה ליום, פחות מרבע הכמות שנצרכה. עובדה זו גרמה לכך שבשלבים הסופיים של המצור גוועו חיילים רבים מרעב בכיס סטלינגרד, והנותרים התקשו להילחם ביעילות עקב מחסור במזון, בדלק ובתחמושת. בנוסף על כך, הגרמנים עדיין אוימו בידי הסובייטים, שהחזיקו בגדה המערבית של הוולגה בסטלינגרד.
בהתחשב בגודל הבלתי צפוי של אגד הכוחות הגרמני, שנלכד בכיס סטלינגרד, ב-23 בנובמבר הורתה הסטאבקה (הפיקוד העליון הסובייטי) לחזק ולהרחיב את טבעת הכיתור סביבו, כדי למנוע ניסיון פריצה החוצה של הארמייה השישית, או ניסיון של כוחות גרמניים מחוץ לכיס לחלץ את הכוח המכותר. שש ארמיות סובייטיות מחזית סטלינגרד ומחזית הדון (לא כולל את הארמייה ה-62 בתוך העיר סטלינגרד) איישו את טבעת הכיתור הפנימית מסביב לכיס סטלינגרד, ושלוש ארמיות נוספות החזיקו בטבעת הכיתור החיצונית, שנועדה למנוע ניסיון חילוץ מבחוץ. בנוסף, ב-25 בנובמבר החלה הסטאבקה בתכנון מבצע שאפתני, שקיבל את השם "מבצע סטורן". המבצע החדש נועד לנצל את הצלחת מבצע אורנוס למתקפה גדולה נוספת ממערב לנהר דון, במטרה לנתק ולהשמיד את כל כוחות קבוצת ארמיות A הגרמנית באזור הקווקז באמצעות כיבוש פיתחת רוסטוב. במקביל החלה הסטאבקה לתכנן את "מבצע קולטסו" (טבעת), שנועד להשמיד את הכוחות הגרמניים המכותרים בכיס סטלינגרד, כהכנה לקראת ביצוע מבצע סטורן.
מאנשטיין ידע היטב שהכוחות הגרמניים בסטלינגרד חלשים מכדי לנסות לפרוץ בעצמם. כוח השריון שלהם היה דל, ושרר אצלם מחסור חמור באספקה ובדלק. מאנשטיין נוכח לדעת שהלופטוואפה אינו מסוגל לספק לארמייה השישית את הדרוש לה כדי להתאושש, ועל כן הציע שקבוצת ארמיות דון והארמייה השישית ישתפו פעולה, וינסו לפרוץ את הכיתור בו זמנית מבפנים ומבחוץ. ב-28 בנובמבר, מאנשטיין שלח להיטלר דו"ח מפורט על מצבה של קבוצת ארמיות דון, וכלל בו גם הערכה לגבי התחמושת הזמינה עבור הארטילריה הגרמנית בתוך סטלינגרד. מאנשטיין הבין שאינו יכול להרשות לעצמו להמתין עד שיגיעו כל הכוחות שהיה זקוק להן לשם פריצת טבעת הכיתור הסובייטית, ולכן החליט לפתוח בהתקפה בהקדם האפשרי עם הכוחות הזמינים שעמדו לרשותו.
התוכנית הראשונית של מאנשטיין, שקיבלה את שם הקוד "סערת חורף", נועדה להתבצע על ידי שני קורפוסי פאנצר. על פי התוכנית, קורפוס הפאנצר ה-48 היה אמור לתקוף מזרחה מאזור נהר הצ'יר התחתון, בעוד קורפוס הפאנצר ה-57 תוקף צפונה מאזור קוטלניקובו. קורפוס הפאנצר ה-48, שתוגבר על ידי דיוויזיית הפאנצר ה-11, החזיק בראש גשר ממזרח לנהר צ'יר ליד ניז'ני צ'ירסקאיה, סמוך לנקודה בה נשפך הצ'יר לנהר הדון התחתון, במרחק כ-65 ק"מ בלבד מסטלינגרד. עם זאת, התוכנית השתבשה כאשר ב-30 בנובמבר תקפה ארמיית הטנקים החמישית את הכוחות הגרמניים באזור נהר צ'יר התחתון בכוח של כ-50,000 חיילים, מה שאילץ את מאנשטיין להשתמש בקורפוס הפאנצר ה-48 כדי לבלום את המתקפה, ולמנוע מהכוחות הסובייטיים לבסס ראשי גשר בגדה המערבית של הנהר. מאחר שהמתקפה הסובייטית החדשה נתקלה בהתנגדות עזה ולא זכתה להצלחה, תגבר הפיקוד הסובייטי את הכוח התוקף באמצעות ארמיית ההלם החמישית, שהוקמה מיחידות מעתודת הסטאבקה ויחידות שסופחו אליה מחזית סטלינגרד, וכללה כמעט 71,000 חיילים, 252 טנקים ו-814 תותחים. המודיעין הסובייטי העריך שהגרמנים מתכננים מתקפת נגד לחילוץ הארמייה השישית, אולם לא צפה נכונה את כיוון המאמץ הגרמני העיקרי. מאנשטיין, שהעריך שהפיקוד הסובייטי מצפה שניסיון החילוץ הגרמני יבוא מכיוון מערב, וריכז את כוחותיו העיקריים למנוע מהלך כזה, החליט בסופו של דבר להנחית את המתקפה העיקרית דווקא מכיוון דרום, אף על פי שכוחות הציר באזור זה נמצאו במרחק כמעט 150 ק"מ מסטלינגרד.
הכוח הגרמני
מאנשטיין החליט להטיל את משימת החילוץ של הכוחות, שכותרו בכיס סטלינגרד, על ארמיית הפאנצר הרביעית בפיקודו של הרמן הות. מכיוון שקורפוס הפאנצר ה-48 (דיוויזיות הפאנצר ה-11 וה-22) רותק למקומו על ידי המתקפה הסובייטית באזור נהר צ'יר התחתון, הוא נאלץ להסתמך בעיקר על קורפוס הפאנצר ה-57 בפיקודו של פרידריך קירכנר, שהועבר תחת פיקודו מחזית הקווקז. הקורפוס כלל שלוש דיוויזיות פאנצר: דיוויזיית הפאנצר ה-6 (ארהרד ראוס), שהגיעה זה עתה מעתודת ה־OKW במערב אירופה, וכללה כ-200 טנקים ותותחי סער, דיוויזיית הפאנצר ה-23 (ניקולאוס פון פורמן) ודיוויזיית הפאנצר ה-17 (פון זנגר), מקבוצת ארמיות מרכז. אולם האחרונה, שכללה רק כ-30 טנקים מבצעיים, עוכבה בפקודת היטלר באזור מילארובו, כדי שתשמש עתודה ניידת מאחרי החזית, שהוחזקה על ידי הארמייה השמינית האיטלקית, ולכן לא יכלה להשתתף בשלבים הראשונים של מבצע החילוץ של הארמייה השישית. כתוצאה מכך, קורפוס הפאנצר ה-57 פתח את המתקפה שלו עם שתי דיווזיות פאנצר בלבד, שכללו 232 טנקים ותותחי סער. גדוד הפאנצר הכבד ה-503, שהיה מצויד בטנקים כבדים חדשים מדגם טיגר, ונועד להשתתף במבצע החילוץ, הגיע מאוחר מדי מכדי לקחת בו חלק. הכוח הגרמני התוקף כלל גם שתי דיוויזיות שדה של הלופטוואפה, שהורכבו ברובן מחיילים חסרי ניסיון קרבי, ולא היו מצוידות כראוי בארטילריה ובתותחי נ"ט.
בנוסף לכוחות הגרמנים השתתפה במבצע החילוץ גם הארמייה הרומנית הרביעית, בפיקודו של קונסטנטין קריסטסקו, שנועדה להגן על האגפים של הכוח הגרמני. הארמייה הרביעית כללה את הקורפוס השישי (דיוויזיות חי"ר ה-1, ה-2, ה-4, ה-18 וה-20), ואת הקורפוס השביעי. האחרון כלל במקור שתי דיוויזיות פרשים (ה-5 וה-8), אולם הן ספגו אבדות כבדות במבצע אורנוס, ולכן אוחדו במסגרת חדשה, שנקראה "קבוצת הפרשים פופסקו". מאנשטיין קיווה שהארמייה הגרמנית השישית בפיקודו של פרידריך פאולוס תפתח במתקפה משלה, ותנסה לפרוץ החוצה מטבעת הכיתור הסובייטית, כאשר כוח החילוץ יגיע למרחק קצר ממנה, ובכך תתרום את חלקה להצלחת מבצע החילוץ.
הכוח הסובייטי
לקראת מבצע אורנוס, נפרסו באזור סטלינגרד עשר ארמיות סובייטיות, בנוסף לארמייה ה-62 שלחמה בתוך העיר. חזית סטלינגרד, תוגברה בלמעלה מ-111,000 חיילים, 420 טנקים ו-556 תותחים, שחצו את נהר הוולגה בתוך פרק זמן של שלושה שבועות. אולם, הכוחות הסובייטיים בגזרה הדרומית של טבעת הכיתור החיצונית של "כיס סטלינגרד" היו חלשים יחסית. מול כוחותיו של הות ניצבה רק הארמייה ה-51 הסובייטית, אשר כללה רק ארבע דיוויזיות חי"ר, בריגדת טנקים וקורפוס פרשים, שמנו כ-34 אלף חיילים ו-77 טנקים, ולא היוותה יריב של ממש לקורפוס הפאנצר ה-57 המתוגבר. דרומית-מזרחית לעמדותיה של הארמייה ה-51 הוצבה הארמייה ה-28, שהגנה על התפר בין הכוחות הסובייטיים באזור סטלינגרד לבין הכוחות באזור הקווקז. היא כללה 44,000 חיילים, 40 טנקים ו-707 תותחים ומרגמות, אולם הסיוע שיכלה להגיש לארמייה ה-51 היה מועט.
המתקפה הגרמנית
פיקוד חזית סטלינגרד הגיב במהירות לאיום החדש שיצרה המתקפה הגרמנית, ושלח שני קורפוסים ממונעים (ה-4 וה-13) מעתודת החזית ומארמיית ההלם החמישית לתגבר את הארמייה ה-51. מול התנגדות סובייטית קלה, הגיעו הגרמנים לנהר אקסאי יסאולובסקי והצליחו להקים ראש גשר בגדה הצפונית של הנהר. אולם ב-13 בדצמבר החלו כוחות העתודה הסובייטיים להנחית שורת התקפות על ראש הגשר הגרמני, והצליחו לבלום את ההתקדמות הגרמנית. ברמה שסביב הכפר ורחניה קומסקי התפתח קרב שריון קשה, ואף על פי שספגו אבדות כבדות, הצליחו כוחות השריון הסובייטיים למנוע מהגרמנים לכבוש את הכפר, והדפו אותם חזרה אל האקסאי יסאולובסקי. עם זאת, הגרמנים לא התייאשו, והקרב סביב ורחניה קומסקי נמשך שלושה ימים. בסופו של דבר, תודות לסיוע אווירי, הצליחו הגרמנים להדוף את הסובייטים אל הנהר מישקובה. הקרב על ורחניה קומסקי היה קשה במיוחד עבור הדיוויזיה השישית הגרמנית, שנאלצה לקחת הפוגה לאחר הקרב כדי לשפץ את כלי הרכב שלה.
מתקפת הנגד הסובייטית
המתקפה הגרמנית גרמה לפיקוד הסובייטי לשקול מחדש את תוכניותיו האסטרטגיות ולשנות אותן בהתאם. אלכסנדר ואסילבסקי, נציג הסטאבקה באזור סטלינגרד, הפציר בסטלין לשלוח במהירות תגבורות לחזית סטלינגרד מכוחות העתודה שהוכנו לקראת המבצע לחיסול כיס סטלינגרד ("מבצע טבעת"). ב-13 בדצמבר קיבל סטלין את בקשתם של אנדריי יריומנקו, מפקד חזית סטלינגרד, ושל ואסילבסקי, ואישר את העברת ארמיית המשמר השנייה בפיקוד רודיון מלינובסקי, תחת פיקוד חזית סטלינגרד, החל מה-15 בחודש, כדי לבלום את מאמץ החילוץ הגרמני. ואסילבסקי מונה לפקד על כלל הכוחות הסובייטיים שנועדו לבלום את המתקפה הגרמנית ולמנוע חבירה של כוח החילוץ עם הארמייה השישית בכיס סטלינגרד.
ארמיית המשמר השנייה הוקמה רק ב-23 באוקטובר של אותה שנה, וכללה כ-90 אלף חיילים רעננים. הארמייה נאלצה לעבור מרחק של למעלה מ-180 ק"מ מהגדה המזרחית של הוולגה בתנאי מזג אוויר קשים כדי להגיע ליעדה, והגעתה התעכבה למשך מספר ימים קריטיים. מבצע סטורן נדחה, והוחלט על גרסה מצומצמת יותר שלו, שכללה רק 3 ארמיות. מטרת המבצע המעודכן הייתה: למוטט את האגף השמאלי של קבוצת ארמיות דון ולהתקדם דרומה במטרה לאיים על עורפו של ריכוז הכוחות הגרמני באזור הצ'יר התחתון ולאלץ את מאנשטיין לנטוש את ניסיון החילוץ של הארמייה השישית. תאריך המבצע נדחה ל-16 בדצמבר. במקביל, פתחו הקורפוס הממוכן ה-4 וקורפוס הטנקים ה-13 בסדרת התקפות חדשה על ראש הגשר הגרמני, במטרה לעכב את הגרמנים עד הגעתה של ארמיית המשמר השנייה.
ב-16 בדצמבר פתחו הסובייטים במבצע סטורן קטן. ארמיות המשמר הראשונה והשלישית יחד עם הארמייה השישית, פתחו בהתקדמות מהירה דרומה בכיוון מורוזובסק ומילארובו, תוך שהם משמידים בדרכם מצבורי אספקה גרמניים ומשתלטים על צומתי מסילות ברזל חיוניים. תוך מספר ימים הביסו הכוחות הסובייטיים את הארמייה השמינית האיטלקית (שאיבדה כמחצית מכוחה) ואת שרידי הארמייה הרומנית השלישית, והסבו אבדות כבדות לפלגת הארמייה הולידט. במקביל, נעו הכוחות הגרמניים אל נהר מישקובה, תוך שהם סופגים אבדות כבדות. הצלחת מבצע "סטורן קטן" העמידה את מאנשטיין בפני דילמה קשה - להמשיך במבצע סופת חורף, ולהסתכן בהתמוטטות קבוצת הארמיות שלו ובכיתור כוחותיו מעורפם, או להפסיק את ניסיון החילוץ של הות במרחק קצר מיעדו, ולהעביר את כוחותיו מערבה כדי לסייע בבלימת המתקפה הסובייטית ובייצוב החזית הגרמנית. בשלב ראשון, נאלץ מאנשטיין לנטוש את תוכניתו לצרף את קורפוס הפאנצר ה-48 להתקפה של הות ולהורות לו לתקוף מאזור ניז'ני צ'ירסקאיה מזרחה, והורה לקורפוס לנטוש את עמדותיו על נהר צ'יר ולנוע במהירות מערבה, כדי לבלום את פריצת הכוחות הניידים הסובייטיים דרומה. ב-18 בדצמבר ביקש מאנשטיין מהיטלר שהארמייה השישית תפתח במתקפה, אולם היטלר סירב.
התמוטטות המתקפה הגרמנית
ב-18 בדצמבר חודשה המתקפה הגרמנית לאחר שכוחו של הות תוגבר בדיוויזיית הפאנצר ה-17, שכללה רק 30 טנקים. ההתקפה לא הביאה בתחילה פירות מרובים, והגרמנים השיגו יעדים מעטים מאוד. ב-19 בדצמבר פתחו הגרמנים בהתקפה על הבסיס האחרון של הסובייטים בוורחניה קומסקי, ועוד לפני שהושלם כיתורו של זה, נעה הדיוויזיה ה-17, בלי לחכות לפקודה, לעבר ניש-קומסקי בתקווה לכבוש את הכפר ואף להקים ראש גשר מעבר לנהר מישקובה. לאחר מאות גיחות של צי האוויר הרביעי, הצליחו הגרמנים להשתלט על העמדות על נהר מישקובה, ואף להקים ראש גשר מעבר לו. עם זאת, ארמיית המשמר השנייה, בסיוע כוחות מארמיית ההלם החמישית הצליחה לעצור את המתקפה הגרמנית, כ-50 ק"מ בלבד מכוחות הארמייה השישית בסטלינגרד.
ב-19 בדצמבר שלח מאנשטיין את קצין המודיעין של קבוצת ארמיות דון, מיור אייסמן (Eismann), אל מפקדת הארמייה השישית, כדי להורות לפאולוס להתכונן לקראת לביצוע "מבצע דונרשלג" (הלמות רעם), שם הקוד שניתן לפריצה החוצה של כוחות הארמייה דרך טבעת הכיתור הסובייטית, במטרה לחבור לכוח החילוץ של הות. פאולוס לא התרשם, אולם נאלץ להסכים עם אייסמן שהפתרון הטוב ביותר העומד לרשותו הוא פריצה החוצה. בניגוד לו, ראש המטה של הארמייה השישית, גנרל-לוטננט ארתור שמיט (שהיה נאצי קנאי), התנגד לביצוע פריצה החוצה בניגוד להוראה של היטלר, וטען שהפתרון הטוב ביותר הוא שקבוצת ארמיות דון תפרוץ את טבעת הכיתור, ותזרים עוד אספקה לארמייה השישית. פאולוס חזר בו מדעתו, והוא ושמיט העלו תירוצים שונים מדוע לא ניתן לבצע את מבצע דונרשלג. בתחילה הם טענו שיידרשו מספר ימים כדי להכין את מבצע הפריצה החוצה, ולאחר מכן טענו שהמבצע בלתי אפשרי עקב מצבם הפיזי הירוד של הגייסות והמחסור בדלק. נראה שהסיבה העיקרית להתנגדותם של פאולוס ושמיט לפריצה החוצה מכיס סטלינגרד הייתה, שמהלך כזה היה מנוגד לפקודה המפורשת של היטלר להמשיך להחזיק בסטלינגרד בכל מחיר. מאנשטיין מצדו, לא העז לתת פקודה חד משמעית לפאולוס לבצע פריצה החוצה מטבעת הכיתור, מבלי שקיבל אישור לכך מהיטלר ומהפיקוד הגרמני העליון.
במשך היומיים הבאים ניסה מאנשטיין ללא הצלחה לקבל אישור מהיטלר לפינוי כיס סטלינגרד. בינתיים ספגו כוחותיו של הות אבדות כבדות בלחימה סביב ראש הגשר שלהם מצפון לנהר מישקובה, ומצבה של קבוצת הארמיות דון הידרדר במהירות נוכח המשך התקדמות הכוחות הניידים הסובייטיים לאזורי העורף שלה. ב-23 בדצמבר הורה מאנשטיין לדיוויזיה השישית לסיים את המתקפה, ולהתחיל לסגת אל נהר אקסאי מתוך כוונה להתפרס באזור נהר הצ'יר הדרומי כדי לתגבר את קורפוס הפאנצר ה-48. למחרת פתחו הארמייה ה-51 וארמיית המשמר השנייה, שתוגברו עד שכללו כ-150 אלף חיילים ו-630 טנקים, במתקפת נגד מדרום לסטלינגרד. המתקפה הסובייטית העיקרית הונחתה על הכוחות הרומניים, שהגנו על שני האגפים של קורפוס הפאנצר ה-57, גרמה להם אבדות כבדות ואילצה את כוחותיו של הות לסגת במהירות בחזרה לעמדות המוצא שלהם כדי להינצל מכיתור. ב-29 בדצמבר נאלצו שארית כוחות הציר לפנות גם את קוטלניקובו ולסגת לעבר נהר סאל. כישלון מבצע החילוץ של הות, ביחד עם הצלחת מבצע "סטורן קטן", שאילץ את מאנשטיין להתרכז במאמץ למנוע מהכוחות הסובייטיים לסגור את פתחת רוסטוב, חרצו למעשה את גורל הארמייה השישית הנצורה בסטלינגרד.