cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
עונת 2018/2019 בליגת האלופות
חצי הגמר
הגרלת המשחקים התקיימה ב-15 במרץ 2019 (לאחר הגרלת רבע הגמר). מחזור המשחקים הראשון התקיים ב-30 באפריל, וב-1 במאי. משחקי הגומלין התקיימו ב-7 ו-8 במאי.
חצי הגמר היה אחד הגדולים והדרמטיים שהיו בהיסטוריה. ליברפול הדיחה את ברצלונה עם מהפך אדיר לאחר הפסד 3-0 במשחק הראשון (שכלל צמד של מסי ושער בבעיטה חופשית מרהיבה מ-30 מטר) עם 0-4 אדיר באנפילד, שכלל צמדים של דיבוק אוריגי ושל ג'ורג'יניו ויינאלדם.
טוטנהאם הפסידה לאייאקס 1-0 ביתי במשחק הראשון, ונקלעה לפיגור 2-0 בהולנד במחצית, אך שלושער אדיר של לוקאס מורה במחצית השנייה, שכלל שער ניצחון בדקה ה-96, העלה את טוטנהאם לגמר באחד המהפכים הגדולים שנראו בליגת האלופות.
בסיכום שני המשחקים התוצאה הייתה 3–3 וטוטנהאם עלתה בזכות עדיפות בשערי חוץ
ליברפול ניצחה 4–3 בסיכום שני המשחקים
גמר
משחק הגמר נערך ב-1 ביוני 2019 באצטדיון ונדה מטרופוליטנו, מדריד שבספרד.
ג'נט אוונס
ג'נט אליזבת אוונס (באנגלית: Janet Elizabeth Evans; נולדה ב-28 באוגוסט 1971) היא שחיינית אמריקאית. היא אלופה אולימפית (סיאול 1988 וברצלונה 1992), אלופת עולם (פרת' 1991 ורומא 1994) ושיאנית עולם. שעיקר הישגיה במשחים למרחקים ארוכים.
אוונס החזיקה בשיא העולם במשחה ל-800 מטר חופשי במשך 20 שנים ו-147 ימים, הזמן השני הארוך ביותר ששחיין או שחיינית החזיקו בשיא עולם במשחה, אחרי וילי דן אודן מהולנד (במשחה ל-100 מטר חופשי במשך 22 שנים ו-227 ימים), במשחה ל-1500 מטר חופשי במשך 19 שנים ו-321 ימים, הזמן שלישי ובמשחה ל-400 מטר חופשי החזיק מעמד 18 שנים ו-143 ימים, הזמן החמישי בהיסטוריה.
אוונס ניחנה בסגנון ייחודי בשחיית החתירה כשל "טחנת רוח".
ביוגרפיה
אוונס נולדה בפולרטון, קליפורניה, וכבר בתור ילדה הגיעה להישגים מרשימים בשחייה. בגיל 11 היא החזיקה בכמה שיאי גילאים ארציים למשחים ארוכים. היא למדה בתיכון אל דוראדו בפלסנטיה, קליפורניה ואחר כך באוניברסיטת דרום קליפורניה. היא שחתה עבור אוניברסיטת סטנפורד בשנים 1990 ו-1991, אך בגלל חוקים חדשים (מי שהתאמן יותר מ 20 שעות שבועיות, נמנעו לימודיו) נאלצה לעזוב על מנת להתאמן למשחקים האולימפיים.
1987
באליפות ארצות הברית ששימשה את המבחנים האמריקאים לאליפות הפאן פסיפיק בשחייה ונערכה בקלוביס, קליפורניה בסוף יולי זכתה אוונס בשתי מדליית זהב, במשחה ל-800 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 8:22.44 דקות, שיפור לשיא בן 9 השנים של טרייסי ויקהאם מאוסטרליה (8:24.62 דקות). שיא זה החזיק מעמד כשלושה שבועות ונשבר באליפות אירופה שנערכה בשטרסבורג על ידי אנקה מורינג ממזרח גרמניה (8:19.53 דקות). במשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 16:00.73 דקות, שיפור לשיא העולם בן 8 השנים של קים לינהאן בת ארצה (16:04.49 דקות).
שבועיים לאחר מכן, באליפות הפאן פסיפיק שנערכה בבריזביין אוסטרליה באמצע אוגוסט היא זכתה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:09.32 דקות ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:44.99 דקות. מדליית כסף במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:33.11 דקות.
1988
בתחרות שנערכה באורלנדו ב-22 במאי 1988 זכתה אוונס במדליית זהב במשחה ל-800 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 8:17.12 דקות, שיפור לשיא בן שבעת החודשים של אנקה מורינג.
באולימפיאדת סיאול (1988), זכתה אוונס בשלוש מדליות זהב, במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא אמריקה חדש של 4:37.76 דקות, לפני נומי לונג מרומניה (4:39.46 דקות) ודניאלה הונגר ממזרח גרמניה (4:39.76 דקות), במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 4:03.85 דקות, לפני הייקה פרידריך ממזרח גרמניה (4:05.94 דקות) ואנקה מורינג (4:06.62 דקות) ובמשחה ל-800 מטר חופשי בשיא אולימפי חדש של 8:20.20 דקות, לפני אסטריד שטראוס ממזרח גרמניה (8:22.09 דקות) וג'ולי מקדונלד מאוסטרליה (8:22.93 דקות).
1989
באליפות הפאן פסיפיק שנערכה בטוקיו, יפן בשנת 1989 זכתה אוונס ב-4 מדליות זהב, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:04.53 דקות, במשחה ל-800 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 8:16.22 דקות, במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:39.38 דקות ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 8:03.33 דקות.
1991
באליפות העולם שנערכה בפרת', אוסטרליה בינואר 1991 היא זכתה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:08.63 דקות, לפני היילי לואיס מאוסטרליה (4:09.40 דקות) וסוזו צ'יבה מיפן (4:11.44 דקות) ובמשחה ל-800 מטר חופשי בשיא אליפות חדש של 8:24.05 דקות, לפני גריט מולר (8:30.20 דקות) ויאנה הנקה (8:30.31 דקות), שתיהן מגרמניה. מדליית כסף במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:00.67 דקות, אחרי היילי לואיס (2:00.48 דקות) ולפני מטה יקובסן מדנמרק (2:00.93 דקות).
1992
באולימפיאדת ברצלונה (1992), היא זכתה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה 800 חופשי בתוצאה של 8:25.52 דקות, לפני היילי לואיס (8:30.34 דקות) ויאנה הנקה (8:30.99 דקות). מדליית כסף במשחה 400 חופשי בתוצאה של 4:07.37 דקות, אחרי דאגמר האסה מגרמניה (4:07.18 דקות) ולפני היילי לואיס (4:11.22 דקות).
1993
באליפות הפאן פסיפיק שנערכה בקובה, יפן באוגוסט אותה שנה היא זכתה ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:07.47 דקות, במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:23.72 דקות ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 8:06.28 דקות.
1994
באליפות העולם שנערכה ברומא, איטליה בשנת 1994 זכתה אוונס בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:29.85 דקות, לפני היילי לואיס (8:29.94 דקות) וברוק בנט בת ארצה (8:31.30 דקות). מדליית ארד במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 8:03.16 דקות, אחרי סין שקבע שיא עולם חדש של 7:57.96 דקות וגרמניה (8:01.37 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4.11.75 דקות. באליפות זו השחייניות מסין שלטו וגרפו 13 מדליות זהב מתוך 17, היא הייתה השחיינית האמריקאית היחידה שזכתה במדליית זהב, יחד עם סמנתה ריילי מאוסטרליה שניצחה בשני משחים בסגנון החזה ופרנציסקה ואן אלמסיק מגרמניה שניצחה במשחה ל-200 מטר חופשי.
1996
באולימפיאדת אטלנטה (1996), האולימפיאדה השלישית שלה. היא זכתה לכבוד הראוי בכך שהעבירה את המשואה האחרונה במעמד טקס הפתיחה למוחמד עלי שהדליק את הלפיד האולימפי. בתחרות עצמה, היא סיימה במקום שישי במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:38.91 דקות. במשחה ל-400 מטר חופשי היא סיימה במקום תשיעי בשלב המוקדמות בתוצאה של 4:13.60 דקות ופרשה מהתחרות.
ניסיון לחזור לשחייה תחרותית
ביוני 2011 הודיעה אוונס שהיא מתאמנת כבר 6 חודשים במטרה להשתתף באולימפיאדת לונדון (2012). במבחנים האמריקאים למשחקים האולימפיים שנערכו באומהה, נברסקה ביולי 2012 סיימה אוונס במקום 80 מתוך 113 שחייניות במשחה ל-400 מטר חופשי ובמקום 53 מתוך 65 שחייניות במשחה ל-800 מטר חופשי ולא הצליחה להיכלל במשלחת האמריקאית למשחקים.
השיאים העולמיים "הנצחיים"
השיאים העולמיים שלה ל-400 מטר ו 800 מטר חופשי החזיקו מעמד 4 אולימפיאדות. השיא העולמי במשחה 400 מטר חופשי היה שריר וקיים במשך כמעט 18 שנים, עד 13 במאי 2006, עת נשבר על ידי הצרפתייה לורה מנאודו. ביוני 2007 השחיינית האמריקאית קייט זיגלר שיפרה את שיאה העולמי במשחה 1500 מטר חופשי שעמד על 15:52.10 דקות והעמידה אותו על 15:42.54 דקות. שיאה העולמי האחרון במשחה 800 חופשי בזמן של 8:16.22 דקות שנקבע בשנת 1989 החזיק מעמד 19 שנים ונשבר באולימפיאדת בייג'ינג על ידי רבקה אדלינגטון, הבריטית בזמן של 8:14.10 דקות. שיא זה היה אחד השיאים שהחזיקו הכי הרבה זמן אחרי השיא העולמי של השחיינית ההולנדית וילי דן אודן במשחה 100 מטר חופשי מ 1936 ועד 1956.
מיניוואן
מיניוואן (באנגלית: Minivan), או סעונית, הוא סוג של מכונית קומפקטית המתוכננת להסעת מספר רב של נוסעים, אך אינה מיועדת לשימוש מסחרי. המונח נכנס לשימוש כשהוצגו דגמים שפותחו במקביל על ידי רנו וקרייזלר בשנות ה-80 של המאה ה-20, ומאז הפכו לכלי רכב משפחתי פופולרי.
היסטוריה
ב-1932 הציג ויליאם בושנל סטאוט אבטיפוס של מכונית שנחשבת כמיניוואן הראשון. שמה היה "סטאוט סקאראב" והיא מעולם לא יוצרה באופן סדרתי. היא כללה חידושים רבים בשלדה ובמתלים ומאפייניה המיניוואנים כללו בין השאר שורת כיסאות שנייה שהסתובבה לאחור ושולחן. ב-1949 הציגה החברה הגרמנית DKW את הדגם שנלאסטר (Schnellaster), שרבים ממאפייניו עונים להגדרה המודרנית של מיניוואן. הוא היה בעל מרכב קומפקטי, הנעה קדמית, המושבים היו ניתנים לסידור במגוון צורות והגג היה כמעט שטוח. הוא יוצר עד 1962.
לאחר מכן, הוצג בשנת 1978 דגם קונספט למיניוואן, לנצ'ה מגא-גמא בעיצובו של ג'וג'ארו, אך לא עבר לייצור סדרתי. ב-1984 שווקו שני הדגמים הראשונים שהגדירו את המונח מיניוואן: הרנו אספאס והפלימות' וויאג'ר (שווק גם תחת מותגי קרייזלר ודודג'). הם הדגימו את המבנה החדיש לאותה עת של מרכב אחוד וגבוה ללא שלדה נפרדת כברכבים מסחריים. שוק היעד לכלי רכב אלו היו משפחות מן הפרברים שביקשו למצוא תחליף לדגמי הסטיישן הגדולים, בעלי מנועי ה-V8 הלא יעילים של שנות ה-70, אך גם לא חפצו בתדמית של כלי רכב מסחריים בגודל מלא. עם זאת, חלק מהמיניוואנים המודרניים הפכו עם השנים דומים בצורתם למכוניות סטיישן.
המיניוואנים גם הביאו חידוש בדמות ההנעה הקדמית, שאפשרה מבנה פשוט יותר של הרכב ומרחב פנימי משופר הודות להיעדר תעלת גל הינע לאורך הרכב. למינוואנים יש בדרך כלל כיסאות ניתנים להסרה ולסידור במגוון צורות, וכן הם ניחנים בנפח הטענה רב.
כדי להתאים עצמם לתקנות זיהום האוויר של שנות ה-80, היו חייבים יצרני המיניוואנים האמריקאים לסווגם כ-"Truck" (טנדר או משאית קלה) ולכן לא ניתן היה להתקין בהם ארבע דלתות כבמכונית רגילה, דבר שהתאפשר במיניוואנים האירופאים. למיניוואנים האמריקאים הראשונים היו שתי דלתות קדמיות ודלת צד זחיחה אחת. משקלם הרב ותיבת ההילוכים האוטומטית שהותקנה בהם בדרך כלל הביאו לביצועים גרועים ויכולת תמרון קטנה.
מיניוואנים כוללים בדרך כלל בין חמישה לשמונה מקומות ישיבה. לדוגמה, סיאט אלתיאה, רנו סניק ומיקרוואנים (מיניוואנים על בסיס סופרמיני) הן בעלות חמישה מקומות ישיבה (2+3). בפיאט מולטיפלה ובהונדה FR-V יש שישה מקומות (3+3). במזדה 5 האירופאית יש שישה מקומות וחצי (2+2.5+2), לפורד גלקסי יש שבעה מקומות (2+3+2), ובטויוטה סיינה יש בין שבעה (2+2+3) לשמונה (2+3+3) מקומות. לסאניאנג רודיוס זמינות גרסאות של שבעה (2+2+3), תשעה (2+2+2+3), ואחד-עשר (2+3+3+3) מושבים. ליונדאי i800 זמינות גרסאות של שלושה (3), שישה (3+3), שמונה (2+3+3), תשעה (3+3+3) ותריסר (3+3+3+3) מושבים, אך שתי הראשונות והאחרונה עשויות להיחשב כוואן מלא.
שיבולת-שועל (סוג)
מיני שיבולת שועל
לשיבולת השועל 31 מינים, מתוכם ארבעה תרבותיים.
אוונגרד וקיטש
אוונגרד וקיטש (אנגלית: Avant-Garde and Kitsch) הוא מאמר מאת מבקר האמנות קלמנט גרינברג שפורסם לראשונה במגזין האמריקאי "Partisan Review" בסתיו 1939. המאמר מנסה להבחין בין אמנות "גבוהה" - אמנות האוונגרד של המאה ה-20, לבין אמנות "נמוכה" ופופולרית וכן לתת הגדרה אסתטית לביטויה המובהק של אמנות זו - הקיטש האמנותי.
תקציר המאמר
בתחילת המאמר גרינברג בוחן את העובדה כי החברה המודרנית מפיקה מגוון של תוצרי תרבות במגוון איכויות שונה. הוא טוען כי פערים אלו אינם מעידים על חוסר היררכיה הטבועה בחברה, אלא רואה בכך מצב המייחד את החברה המודרנית. אם באמנות המסורתית הפכו הדימויים ברבות השנים למניאריזם אמנותי, בחברה המודרנית, טוען גרינברג, נוצר מצב מיוחד בו האוונגרד האמנותי מונע מן הדימויים לאבד את משמעותם על ידי ערעור מתמיד על ערכי החברה הבורגנית. בהתקיפו את תרבות הצריכה, פנה האוונגרד אל האמנות עצמה ואל המסורת של כל מדיה ומדיה, במטרה לשאוב מהם מודלים מימטים אלטרנטיביים. עובדה זו הופכת את האוונגרד למנותק באופנים שונים מן החברה, הגם שניתוק זה אינו מוחלט.
גרינברג מאבחן את הקיטש כתוצר של תיעוש בחברה המודרנית. השתנות תנאי החיים ואמצעי הייצור בחברה המודרנית הפך את מעמד הפועלים לצרכנים. הקיטש משמש בחברה זו כחומר גלם ליצירת סימולקרות של תרבות, כלומר לתחליף ירוד של האמנות המבקש להעצים את ההתנסות הרגשית של הצרכן כאמצעי בידור להמונים. בעיני גרינברג, כל אקדמיזם אמנותי הוא סוג של קיטש, אולם הקיטש לא רק לוקח מן האמנות הגבוהה סממנים, אסטרטגיות פעולה ודימויים ומשחזר אותם, אלא הוא מתייחד בכך שהוא עושה זאת בתוך מערך ייצרני-מודרני. גרינברג מבסס את האוונגרד ואת הקיטש כשתי קטגוריות מקבילות בתרבות. קטגוריות אלו תואמות ומגדירות לדעתו גם פער חברתי בין מיעוט עני ומנוצל לבין מיעוט בעל כוח. ההפרדה הדיכוטומית בין שתי הקטגוריות התרבותיות מצביעה, לדעת גרינברג, על מצב בו המעמדות החברתיים מתרחקים האחד מן השני. כדוגמה לכך הוא מביא את האמנות שלפני המאה ה-17, תקופת המהפכה התעשייתית, אז שימשה האמנות את כל המעמדות החברתיים בה בעת.
צריכת תרבות גבוהה, טוען גרינברג, איננה מהלך טבעי עבור האדם. היא מצריכה מן האדם משאבים שונים כגון זמן והשכלה כדי שיוכל להעריכה ולהבינה. מן הקיטש, לעומת זאת, ניתן ליהנות ללא מאמץ. לכן, הוא נוח למניפולציה בידי משטרים שונים ובייחוד בידי משטרים טוטליטרים, השואפים לנצלו לשם תעמולה פוליטית. בחברה קפיטליסטית משמש הקיטש כבסיס לשימור מבנה החברה, בעוד שאמנות איכותית עתידה לאיים על עצם קיומו.
הערכה וביקורת
"כל קיטש הוא אקדמי, וכל אקדמי הוא קיטש". טען גרינברג בבססו טענה זו על כך שהאמנות האקדמית, כמו זו של המאה ה-19, הדגישה חוקים ונוסחאות שנלמדו, וניסתה לעשות את האמנות לדבר נלמד שקל לבטאו. מאוחר יותר הוא חזר בו מעמדה זו. אם כי ייתכן שאמנות אקדמית מסוימת אכן הייתה קיטש, אין זה נכון ביחס לכולה, ולא כל הקיטש הוא אקדמי.
גרינברג מבחין אמנם בין "פולקלור" לבין "קיטש", ורואה בראשון תוצר של חברה קדם-מודרנית. הבחנה אליטיסטית זו, אשר רואה בתרבות הפופולרית כנחותה לאמנות הגבוהה, קוממה עליה ביקורת מאוחרת. ה"פורמליזם" האמנותי אליו הובילה גישה זו שלל צורות אמנות רבות כגון אלו של הדאדא והסוריאליזם. גם חלק מיצירות של אמנים אוונגרדיים זכו לביקורת שלילית היו פרי התפשרות כלכלית אשר מהווה "מקור פיתוי לאוונגרד". הבחנותיו של גרינברג אודות האוונגרד והקיטש נוסחו בשיאו של המודרניזם. עבור אמנויות חדשות כגון אמנות הפופ והופעתם של אלמנטים פוסט מודרניים בתרבות היו הגדרותיו של גרינברג חסרות משמעות.
מדד תל אביב 35
מדד תל אביב 35 (שנקרא בעבר מדד המעו"ף, כראשי התיבות של "מכשירים עתידיים ופיננסיים", ובהמשך, עד אמצע פברואר 2017, "מדד תל אביב 25") הוא מדד הדגל של הבורסה לניירות ערך בתל אביב, העוקב אחר 35 המניות בעלות שווי השוק הגבוה ביותר הנסחרות בה, בכפוף לתנאי סף מסוימים. חלק ממניות אלה הן מניות דואליות. מדובר במדד תשואה כוללת, כלומר מדד שמייצג הן את השינוי המצרפי במחירי המניות המרכיבות אותו והן את הדיבידנדים המתקבלים מהן, בהנחה שהדיבידנדים מושקעים מחדש במניות המדד. משקל כל מניה במדד נקבע לפי שווי החזקות הציבור בה. ערכו של המדד בנקודות הוא ביחס לערך בסיס שרירותי של 100 נקודות - ערכו ביום השקתו, 1 בינואר 1992. המדד מתעדכן לפרקים על ידי הבורסה לניירות ערך בתל אביב ומשנה את הרכבו; בתקופה של עדכון ייתכן מצב שנכללות בו יותר מ-35 מניות.
המדד מהווה כלי לסקירה מהירה של השינוי במצב שוק המניות. המוצרים והנגזרים העוקבים אחר מדד זה הם הסחירים ביותר בבורסה בתל אביב. בזכות התעניינות זו של המשקיעים במדד נהנות המניות החברות בו מיתרון בסחירות ביחס לשאר המניות בבורסה, נוסף על זה שמקנה להן גודלן.
מדד תל אביב 35 נחשב ל"מדד העם". רוב השקעות הציבור הלא מתוחכם, המבקש להשקיע בבורסה באופן ישיר, מתבצעות דרך מוצרי מדד ת"א 35 (לשעבר ת"א 25). זאת משום שמדד זה נחשב סולידי יחסית בעיני הציבור בעיקר בשל העובדה שהמדד מכיל חברות ענק כגון "טבע" ומניות בנקים. ב-19 באוקטובר 2010 היה שווי השוק הכולל של מניות ת"א 25 כ-520 מיליארד ש"ח, כשני שלישים משווי כלל המניות וההמירים בבורסה.
באוגוסט 2016 הודיעה הבורסה בתל אביב על "רפורמת המדדים", במסגרתה מדד ת"א 25 הוחלף על ידי "מדד ת"א 35" החל מ-9 בפברואר 2017.
הרכבת המדד וחישובו
המדד מורכב מ-35 המניות בעלות שווי השוק הגבוה ביותר העומדות בתנאים הבאים:
משקל המניות במדד נקבע לפי היחס בין שווי השוק שלהן לשווי השוק המצרפי של המדד, עד תקרה של 7%. מניה שמשקלה היחסי אמור היה להיות למעלה מתקרה זו, נקבע משקלה להיות 7% והיתרה מחולקת בין שאר החברות במדד, ביחס למשקלן הן. החל מפברואר 2008 משקלה של כל מניה במדד נקבע על פי הכמות הצפה - שווי השוק של החזקות הציבור במניה.
משקלן היחסי של המניות במדד מתעדכן מדי יום על פי שווי השוק שלהן בטרם פתיחת יום המסחר. ערך המדד מחושב ומפורסם על ידי הבורסה בזמן המסחר מדי 15 שניות.
מלבד העדכון המסודר פעמיים בשנה, חלים לעיתים שינויים בהרכב המדד שלא במועדם, אשר עשויים להוריד או להעלות את מספר המניות החברות במדד מ-35. שינויים כאלה קורים למשל כאשר חברות המדד מתמזגות ביניהן, או בצירוף מניה למדד במסלול המהיר, המאפשר את הוספתן המזורזת למדד של חברות שזה לא מכבר הנפיקו מניות לראשונה או שנרשמו למסחר בבורסה בתל אביב בנוסף על רישומן בבורסה זרה. מניה תיווסף למדד אם שווי השוק שלה מספיק גבוה לפי תנאי המסלול המהיר של המדד. חברה שעומדת בתנאי המסלול המהיר מצורפת למדד כשבועיים לאחר יום המסחר הראשון במניותיה.
התנהגות המדד
הסיבה להתאוששות זו של המדד, נובעת בעיקר מכך שרמת החשיפה של ישראל למשבר הכלכלי העולמי הייתה פחותה באופן משמעותי מרמת החשיפה של מדינות אחרות. התווספה לכך מדיניות ריבית נמוכה של בנק ישראל והעדר אלטרנטיבה להשקעה, שדחפה את הציבור להשקיע במוצרי מדד זה.
התנהגות מדד ת"א 35 מושפעת באופן בולט מהתנהגות המדדים בארצות הברית ומדד DAX הגרמני. במסחר התוך יומי ניתן לראות, בדרך כלל, שכל שינוי קל במדדי החוזים העתידיים בבורסת ניו יורק משתקף באופן מיידי במדד בישראל. נתוני מאקרו המפורסמים בארצות הברית משפיעים יותר מאשר פרסומים שקולים בישראל. עקב התנהגות זו הוחלט בשנת 2008 להקדים את שעת תום המסחר, משעה 17:30 לשעה 16:30, וכך לבטל את שעת החפיפה שהייתה עם המסחר בארצות הברית.
נכון ל-2017 קיימת עדיין שעת חפיפה בין המסחר בישראל ובארצות הברית, בתקופת הסתיו, כאשר ישראל עוברת לשעון חורף וארצות הברית עדיין נמצאת בשעון קיץ. בתקופה זו אפשר לראות את הקורלציה החזקה שיש בין המדדים.
תנודתיות תוך יומית
ברמה התוך יומית מדד ת"א 35 תנודתי יותר מאשר המדדים האחרים. קיימות קפיצות רבות יותר ושינויים בטווחי זמן של שניות. תופעה זו נובעת מהמסחר בנגזרים. הפרשי שערים שנוצרים כתוצאה מביקושים היצעים במסחר באופציות גורם לכך שהמדד המגולם על ידי האופציות, המכונה ה"מדד הגלום", מתרחק עד כדי נקודה עד שתיים ממדד ת"א 35. הפרשי שערים אלו מאפשרים לסוחרי ארביטראז', לקנות מדד אחד ולמכור את השני, ולקבל רווח בטוח שמורכב מההפרש בין המדדים. עם סגירת הארביטרז' מבצע המדד קפיצה מקומית וסגירת פער עם המדד הגלום. פעולה זו גורמת למדד ת"א 35 ברמתו התוך-יומית להראות כשיני מסור.
בתמונה משמאל ניתן לראות למשל כיצד מדד הבסיס (הקו הלבן) פותח פער עם המדד הגלום (הקו הצהוב). הפער יכול להיווצר כתוצאה מביקושים היצעים במניות המרכיבות את מדד הבסיס. הפער אינו יכול להחזיק מעמד זמן רב, שכן הוא מקור מיידי לרווח בטוח, ואכן ניתן לראות שתוך זמן קצר הפער נסגר. ככל שמחזורי המסחר קטנים יותר, ניתן לראות שהמדד הדומיננטי יותר הוא הגלום והמדד אשר סוגר את הפער הוא מדד הבסיס. בתמונה שמתחת ניתן לראות עד כמה מדד ת"א 90 "חלק" לעומת מדד ת"א 35.
מוצרי המדד ונגזריו
בשנת 2010 נסחרו בבורסה 16 תעודות סל שהתבססו על מדד ת"א 25, כאשר חלקן עקבו אחר המדד במישרין, חלקן תעודות "בחסר" שביקשו להציג תשואה הפוכה לתשואת המדד, וחלקן תעודות ממונפות (משני הכיוונים) שהציעו חשיפה של למעלה מ-100% לעלייה או ירידה במדד. תעודות סל אלה מרכזות עניין רב ומחזורי המסחר בהם הם מהגדולים בבורסה.
כמו כן נסחרים בבורסה אופציות וחוזים עתידיים על המדד במגוון מחירים. נגזרים אלה הם המכשיר הפיננסי בעל הסחירות הגבוהה ביותר בבורסה.
קרנות נאמנות רבות מגדירות עצמן כקרנות 'ת"א 35' ועבורן משמש המדד כמדד יחס (benchmark) שמול תשואתו הן מודדות את הצלחתן היחסית בניהול כספי משקיעיהן. גם דיווחי החדשות מהבורסה פותחים בדרך כלל בשינוי היומי במדד ת"א 35 ורק לאחר מכן פונים למדדים האחרים (בעיקר מדד תל אביב 125).
ביקורת על המדד
למרות מרכזיותו של מדד ת"א 35 בשוק ההון הישראלי, מבקרים מצביעים על מספר חסרונות ועיוותים הקיימים בו:
שתי הטענות האחרונות מופנות גם כלפי מדדי מניות מובילים בעולם ובראשם מדד דאו ג'ונס הוותיק של ארצות הברית, ואינן ייחודיות לישראל. אמנם מדדי מניות של חברות ציבוריות אינם מייצגים את כלל החברות הפועלות במשק כלשהו, או את הכלכלה המקומית בכללותה, אך אין זה תפקידם. המדד נועד לשמש כמכשיר ומדד יחס לכלל המניות הזמינות למשקיעים בשוק המניות שאותו הוא מודד.
המעבר ממדד ת"א 25 למדד ת"א 35
באוגוסט 2015 הודיעה הבורסה בתל אביב שהיא בוחנת אפשרות לרפורמה במדדים, במסגרתה יהפוך מדד ת"א 25 למדד ת"א 35. בינואר 2016 פרסמה הבורסה את התוכנית המפורטת לרפורמה להערות הציבור, ובאוגוסט 2016 הודיעה רשמית על יישום הרפורמה החל מ-9 בפברואר 2017.
בפברואר 2017, את "ת"א 25" החליף כמדד המוביל של הבורסה מדד "ת"א 35". המניות של ת"א 125 שאינן נכללות ב"ת"א 35" הרכיבו לבדן מדד נוסף, "ת"א 90" (שהחליף את מדד "ת"א 75").
דייוויד טרימבל
דייוויד טרימבל (באנגלית: David Trimble; 15 באוקטובר 1944 – 25 ביולי 2022) היה פוליטיקאי מצפון אירלנד, מנהיג המפלגה היוניוניסטית של אלסטר (UUP) והשר הראשון של צפון אירלנד. בשנת 1998 חלק טרימבל את פרס נובל לשלום עם ג'ון יום ממפלגת העבודה הסוציאל-דמוקרטית בצפון אירלנד.
ביוגרפיה
טרימבל נולד בשנת 1944, התחנך בבנגור וב"אוניברסיטת המלכה" בבלפסט והוסמך לעריכת דין ובשנת 1968 החל להרצות בפקולטה למשפטים.
פוליטיקה
ב-1975 נבחר טרימבל לראשונה לאספת צפון אירלנד מטעם המפלגה היוניוניסטית המתקדמת ושימש כסגן מנהיג המפלגה. כאשר המפלגה התפרקה הצטרף למפלגת אלסטר היוניוניסטית (UUP) בשנת 1978 והפך למזכיר המפלגה. הוא נבחר לפרלמנט הבריטי בבחירות משנה מטעם מחוז באן עילית בשנת 1990. ב-1995 נבחר להיות מנהיג מפלגתו.
טרימבל התנגד לתפקידו של הסנטור האמריקאי ג'ורג' מיטשל כיושב ראש השיחות הרב צדדיות שהסתיימו בהשגת הסכם יום שישי הטוב בשנת 1998, אך שימש תפקיד רב ערך בשכנוע אנשי מפלגתו לקבל את ההסכם, שכלל ויתורים רבים שנאלצו היוניוניסטים לקבל. מאוחר יותר בשנת 1998 טרימבל ויום זכו בפרס נובל לשלום בשל מאמציהם למצוא פתרון של שלום לסכסוך בצפון אירלנד.
טרימבל נבחר למועצת צפון אירלנד (גוף שהוקם על פי ההסכם) והפך לשר הראשון של צפון אירלנד. לאחר חודשים הושעתה פעילות המועצה. המועצה שבה לתפקד בשנת 2000 לאחר שה-IRA הסכים להצהרה בדבר פירוק הנשק. באוקטובר 2000 נאלץ טרימבל להורות לחברי השין פיין במועצה שלא להשתתף בפגישות עם ממלאי התפקידים המקבילים להם ברפובליקה של אירלנד.
בבחירות 2005 כשל טרימבל בניסיונו להיבחר לפרלמנט, כשהתמודד מול מועמד המפלגה היוניוניסטית הדמוקרטית. ב-2006 קיבל את התואר ברון ונעשה חבר בבית הלורדים. ב-2007 עזב את מפלגתו והצטרף למפלגה השמרנית.
ידיד ישראל
ביוני 2010 מונה טרימבל כמשקיף בוועדה החוקרת את אירועי המשט לעזה.
ביולי 2010 ייסד טרימבל, יחד עם שורת אישים אוהדי ישראל אחרים, את "יוזמת ידידי ישראל" - "Friends of Israel Initiative", שמטרתה להילחם בניסיונות לעשות דה-לגיטימציה למדינת ישראל ולפעול למען זכותה של ישראל לחיות בשלום בגבולות מוכרים ובטוחים. בין היוזמים האחרים היו חוסה מריה אסנאר, ראש ממשלת ספרד לשעבר; ואצלב האוול, ראש ממשלת צ'כיה לשעבר; פיאמה נירנשטיין, סגנית יו"ר ועדת החוץ של הפרלמנט האיטלקי; מרצ'לו פארה, לשעבר יו"ר הסנאט האיטלקי; אלחנדרו טולדו, נשיא פרו לשעבר; ותומכי ישראל אחרים ממנהיגי אירופה, ארצות הברית והעולם. אירוע ההשקה של היוזמה התרחש בבניין הפרלמנט הבריטי, והמארחים היו "אגודת הנרי ג'קסון" וחבר הפרלמנט הבריטי-יהודי מטעם המפלגה השמרנית רוברט חלפון.
ב-2016 פרסם מאמר המשבח את המלחמה בטרור של ישראל, הנעשית תוך שמירה על החירות וזכויות האדם, וקרא לאירופה ללמוד מישראל ולקחת ממנה דוגמה כיצד להילחם בדאעש.
בנובמבר 2020 הגיש הלורד את מועמדותו של ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו לקבלת פרס נובל לשלום יחד עם יורש העצר של אבו דאבי, השייח' מוחמד בן זאיד אאל נהיאן.
נפטר ב-25 ביולי 2022.
איטי ועצבני
שלבי התוכנית
התוכנית מבוססת על ערוץ יו טיוב בעל פורמט זהה ושמו "the slow mo guys".
רבי אבדימי דמן חיפה
מתולדותיו
על קורות חייו לא נמצאו פרטים מלבד מגוריו בחיפה, שם היה פוסק בהלכות עירובין.. כמה ממאמריו ההלכתיים והאגדתיים נזכרו בתלמוד ובמדרשים. הוא מוסר הלכות בשם לוי בר סיסי וריש לקיש. בשמו מוסרים רבי אבהו, רבי זירא, רבי חלבו ועוד מאמוראי ארץ ישראל. בן דורו הוא רבי יצחק בר נחמן..
קברו
ציון קברו מזוהה בבית העלמין היהודי הישן של חיפה והוא אחד השרידים מעברה היהודי הקדום של העיר. נוסעים ועולי הרגל מימי הביניים אשר פקדו את חיפה ציינו את קברו של רבי אבדימי. גם כיום פוקדים רבים את ציון קברו, שהפך למוקד עלייה לרגל מכל רחבי הארץ.
בעשור האחרון הפך הקבר למקום תפילה פופולרי, ישנם רבים אשר פוקדים אותו בכל ערב ראש חודש כמו כן במשך ארבעים יום ברציפות.
איכתיוזיס
איכתיוזיס (מלטינית: Ichthyosis; בעברית: קַסְקֶסֶת העור או קשקשית) היא מחלה המוכרת גם בשם "יובש העור". במרבית המקרים מופיעים סימני המחלה בלידה או סמוך לזמן הלידה. קיימות צורות שונות לפי צורת ההורשה, וקיימת גם צורה נרכשת אצל מבוגרים, שבהם המחלה מלווה גידולים ממאירים. מחלות אלו מאופיינות בהפרעות בקרטיניזציה של העור, וביצירה של קשקשת בעלת צורות אופייניות מאוד. ניתן לחלק את האיכתיוזות לשתי קבוצות על פי ה-turnover של תאי העור (כלומר, על פי המהירות שבה מתחלקים תאי העור).
נשיא אינדונזיה
נשיא הרפובליקה של אינדונזיה (באינדונזית: Presiden Republik Indonesia) הוא ראש המדינה וראש הרשות המבצעת ברפובליקה של אינדונזיה. נשיא אינדונזיה הוא המפקד העליון של הכוחות המזוינים של אינדונזיה. מאז 2004, נשיא אינדונזיה וסגנו נבחרים בבחירות ישירות לתקופת כהונה בת חמש שנים. נשיא אינדונזיה הנוכחי (ה-14 במספר) הוא ג'וקו וידודו שנכנס לתפקיד ב-20 באוקטובר 2014.
היסטוריה
הנשיאות האינדונזית הוקמה במהלך גיבוש חוקה משנת 1945 על ידי ועדת החקירה לעבודות הכנה לעצמאות (BPUPKI). המשרד מולא לראשונה ב-18 באוגוסט 1945 כאשר סוקרנו נבחר על ידי הוועדה המכינה לעצמאות אינדונזית (PPKI) מכיוון שעל פי הוראות המעבר לחוקה, "הנשיא והסגן הנשיא בפעם הראשונה ייבחרו על ידי ה-PPKI. "כמו כן, טרם הוקם הגורם האחראי לבחירות לנשיאות, האספה המייעצת העממית. ב-16 באוקטובר 1945, הודיע סגן הנשיא מוחמד חטא על צו סגן-נשיא שהעניק לוועדה הלאומית המרכזית של אינדונזיה (KNIP) סמכויות חקיקה. ב-11 בנובמבר 1945 קיבלה ה-KNIP את ההחלטה להפריד בין תפקיד ראש המדינה לתפקיד ראש הממשלה. אף כי טרם הוקמה חוקה חדשה, אינדונזיה הייתה כיום דמוקרטיה פרלמנטרית דה-פקטו עם הנשיא כראש מדינה טקסי שתפקידו היה לבקש מראש הממשלה כראש הממשלה להקים ממשלה חדשה.
אינדונזיה אימצה כעת את החוקה שנועדה לקונפדרציה. המסמך, שכונה רשמית כחוקה הזמנית, אישר את תפקיד הנשיא כראש המדינה, אך הגביל אותו לתפקיד טקסי ברובו. הוא מינה ראש ממשלה בעצת מעצבים.
למרות תפקידו החוקתי המצומצם באופן רשמי סוקרנו החזיק בכוח רב. בראשית שנות החמישים החל לקרוא לביצוע "הדמוקרטיה המודרכת", במסגרתה יתקבלו החלטות לאחר התלבטות ממושכת במטרה להגיע לקונצנזוס תחת "הנחיה" נשיאותית.
עונת 2021/2022 בצ'מפיונשיפ
עונת 2021/2022 בפוטבול ליג צ'מפיונשיפ, הייתה העונה ה־30 במסגרת הפוטבול ליג צ'מפיונשיפ האנגלית.
הקבוצות שסיימו במקומות הראשון והשני, העפילו אוטומטית לפרמייר ליג, הקבוצות שסיימו במקום 3–6, התחרו ביניהן במשחקי הפלייאוף. שלוש הקבוצות שסיימו במקומות האחרונים, ירדו לפוטבול ליג הראשונה.
הקבוצות שירדו לפוטבול ליג הראשונה
הקבוצות שעלו מהפוטבול ליג הראשונה:
הקבוצות שירדו מהפרמייר ליג:
דגל טנזניה
טנזניה היא אחת ממדינות יבשת אפריקה שדגלן מתאפיין לרוב על ידי צבעים של אדום, שחור, ירוק, לבן וכחול. מחקרים מראים כי קיים קשר בין המיקום של המדינה במערכת המודרניזציה העולמית לבין מנהגיה אשר משפיעים על סמליה, בהם, בין היתר, דגל המדינה.
היסטוריה
בזמן שלטון האימפריה העומאנית היה דגל טנזניה דגל אדום פשוט. ב-1891 השתלטה הקיסרות הגרמנית על טנזניה ומיזגו אותה עם בורונדי ורואנדה ליצירת מזרח אפריקה הגרמנית. הדגל שהונף בתקופה זו היה שדה לבן עם צלב שחור ובחלק השמאלי העליון היה ריבוע אדום עם חמישה כוכבים מחומשים. אחרי נפילת הגרמנים, השתלטה בריטניה על טנזניה, והדגל שהונף בזמן שלטונה היה אדום כאשר בפינה השמאלית למעלה דגל בריטניה, ובפינה הימנית למטה תמונה של ג'ירפה בתוך עיגול לבן. ב-1951 הפכה טנזניה למדינה ריבונית ואומץ דגל חדש בצבע ירוק ושחור עם פסים צהובים. הדגל עבר עוד מספר גלגולים עד לדגל הסופי. דגל זה, ירוק וכחול עם פס שחור אלכסוני עם גבול צהוב. הירוק מייצג את הצמחייה, השחור מייצג את האנשים, כחול הוא האוקיינוס וצהוב הוא העושר.
אונביניליום
אונביניליום הוא שמו של יסוד כימי היפותטי בטבלה המחזורית. מספרו האטומי הוא 120 והוא היסוד ה-17 בסדרת היסודות העל-כבדים וה- 28 בסדרת היסודות הטרנס-אורניים.
האונביניליום טרם יוצר, למרות ניסיונות מרובים של צוותים גרמנים ורוסיים. ניסיון אחד של הצוות הגרמני ב־2011 במרכז הלמהולץ למחקר יונים כבדים היווה תוצאה מרומזת אך לא חותכת המצביעה על ייצור אפשרי, אך הנתונים לא היו שלמים ולא תואמים את הציפיות התאורטיות. ניסיונות מתוכננים של צוותים מרוסיה, מיפן ומצרפת מתוכננים לשנת 2020. עדויות ניסיוניות מהניסיונות הללו מראות כי ככל הנראה, האנביניליום עשוי להיות היסוד המלאכותי האחרון שניתן לסנתז באמצעות הטכנולוגיה הנוכחית.
מיקומו של אונביניליום כמתכת אלקלית עפרורית מרמז כי יהיו לו תכונות דומות ליסודות הקלים יותר בקבוצה זו, כגון בריליום, מגנזיום, סידן, סטרונציום, בריום ורדיום. עם זאת, תופעות יחסותיות עשויות לגרום לחלק מתכונותיו להיבדל מאלו הצפויות מיישום ישיר של מגמות הטבלה המחזורית. לדוגמה, האונביניליום צפוי להיות פחות ריאקטיבי מבריליום ומרדיום ויהיה קרוב יותר להתנהגות סטרונציום, ואף שהוא אמור להראות את מספר חמצון +2 האופייני למתכות אלקליות, הוא גם צפוי להראות את מספר חמצון +4, שאינו ידוע בשום מתכות אלקליות עפרוריות אחרות.
היסטוריה
האונונניום והאונביניליום הם היסודות הקלים ביותר שטרם סונתזו, בניגוד לכל היסודות הקודמים אשר הגיעו לשיאם ביסוד אוגאנסון (יסוד 118). ניסיונות הסינתוז של יסודות 119 ו-120 דוחפים את גבולות הטכנולוגיה הנוכחית, כנראה בגלל חוק חתך הפעולה של תגובות הייצור וזמן מחצית החיים הקצרה שלהם, שצפויים להיות בסדר גודל של מיקרו-שניות.
Good Riddance (Time of Your Life)
השיר בעל צלילים קליטים ונוגעים, היה הלהיט הגדול ביותר של הלהקה והוא מוכר ברחבי העולם.
השיר משמש קדימון של תוכניות מסוימות, ושימש בקליפ הסיום של סדרת הטלוויזיה "סיינפלד". בנוסף, קיבל את תואר הזהב בארצות הברית.
וידאו קליפ
בקליפ רואים את בילי ג'ו מנגן ושר בחדר שינה, כשמפעם לפעם רואים אנשים שעוברים שינויים גדולים בחייהם. בין האנשים גם טרה קול ומייק דירנט, מתופף ובסיסט הלהקה, בתור ניצבים.
החלפה (תורת החוגים)
בתורת החוגים, תכונת ההחלפה היא תכונה של מודולים, הנלמדת בקשר לפירוק לסכום ישר (כגון במשפט קרול-שמידט) והרמה של אידמפונטים.
הגדרה
למודול A יש תכונת ההחלפה הסופית אם בכל מקרה בו A הוא מחובר ישר בסכום ישר, יש פירוק שבו  (נובע מכאן שכל M_i' הוא מחובר ישר של M_i).
באופן כללי יותר, עבור מונה \alpha, למודול A יש תכונת ההחלפה ה-\alpha אם בכל מקרה בו A הוא מחובר ישר בסכום ישר , יש פירוק שבו  לכל i (וגם כאן נובע שכל M_i' הוא מחובר ישר של M_i). התכונה נעשית חזקה יותר ככל שהמונה \alpha גדול יותר. אם A מקיים את התנאי לכל \alpha, אומרים שיש לו תכונת ההחלפה (הכללית). כל תכונות ההחלפה הסופיות (ל-) שקולות זו לזו.
תכונת ההחלפה הסופית גוררת את תכונת ההחלפה הכללית אם המודול נוצר סופית, או אם הוא סכום ישר של מודולים אי-פרידים; במקרה הכללי זוהי בעיה פתוחה. מודול פרויקטיבי עם תכונת ההחלפה הבת-מניה מקיים את תכונת ההחלפה הכללית.
לכל מודול איג'קטיבי יש תכונת ההחלפה.
תכונת ההחלפה וסכומים ישרים
תכונת ההחלפה ה-\alpha עוברת ממודול למחובר ישר שלו, ואם היא נכונה לשני מודולים היא נכונה גם לסכום הישר שלהם.
יהי A מודול אי-פריד (כזה שאינו סכום ישר). אז הוא מקיים את תכונת ההחלפה, אם ורק אם הוא מקיים את תכונת ההחלפה הסופית, אם ורק אם הוא "אי-פריד בחזקה" (כלומר, חוג האנדומורפיזמים שלו הוא מקומי). בפרט, אם המודול אי-פריד, תכונת ההחלפה הסופית גוררת את תכונת ההצבה (שהיא גרסה חזקה של תכונת הצמצום).
תכונת ההחלפה של חוגים
אומרים שלחוג R יש תכונת ההחלפה, אם הוא מקיים את תכונת ההחלפה כמודול מעל עצמו. למודול M מעל R יש תכונת ההחלפה הסופית אם ורק אם לחוג האנדומורפיזמים יש תכונת ההחלפה. חוג R מקיים את תכונת ההחלפה אם ורק אם אפשר להרים בו אידמפוטנטים מודולו כל אידיאל שמאלי או ימני, אם ורק אם אפשר להרים אידמפוטנטים מודולו רדיקל ג'ייקובסון והחוג  מקיים את תכונת ההחלפה .
לפי שעה
לפי שעה הוא אלבום האולפן השלישי והאחרון של הזמר הישראלי חיים אוליאל. את האלבום הוציאה לאור בשנת 2006 חברת התקליטים הד ארצי בפורמט תקליטור בלבד בקטלוג 64035. אף סינגל מתוכו לא נכנס למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג', והוא נחשב לפחות מוצלח משני אלבומיו הקודמים: תני לו ללכת (2002) וסנדוק לעג'ב (2000).
רבבית
רְבָבִית (מלשון רבבה, לעיתים מכונה גם: נקודת בסיס, באנגלית: Basis Point) היא מושג המציין את החלק העשרת-אלפים מתוך השלם (1/10,000). ניתן להגדיר רבבית גם כמאית האחוז, 0.01%, 0.0001 או 10-4.
סימול
סימולה של הרבבית הוא ‱ (Unicode U+2031). בחישובים כלכליים, נהוג להשתמש בסימון bps (קיצור של basis point).
נח מלעכוויטש
רבי נח יפה מלעכוויטש (כונה: דער זון, ביידיש: הבן; ה'תקל"ה – ח' בתשרי ה'תקצ"ג) היה אדמו"ר חסידי, השני בשושלת לעכוויטש, ונשיא קופת מעות ארץ הקודש מטעם כולל רייסין.
ביוגרפיה
נולד בשנת תקל"ה לרבי מרדכי מלעכוויטש. היה תלמידם של אביו ושל רבי ברוך ממז'יבוז'. מנעוריו הסתיר את הנהגותיו עד שהחל לכהן באדמו"רות.
אחרי פטירת אביו בי"ג בשבט תק"ע נסע ביחד עם חברו רבי מיכל מלעכוויטש לשאול בעצת רבי ברוך ממז'יבוז' בעניין קביעת ממלא המקום לאב, והוא הורה להם "שרבי נח ינהיג ורבי מיכל יסייע".
לא נהג לומר דברי תורה ברבים. בשל כך קרא עליו תלמידו רבי משה מקוברין את הפסוק "אין אומר ואין דברים", ובכל זאת "בכל הארץ יצא קום".
כאביו שימש כנשיא קופת מעות ארץ הקודש מטעם כולל רייסין, ופעל רבות למען חסידי ארץ ישראל והזהיר מאוד את חסידיו לבל יעבור יום בלי נתינת מעות ארץ ישראל.
נפטר בלעכוויטש בח' בתשרי תקצ"ג. לאחר פטירתו החל אחיינו רבי שלמה חיים פרלוב מקוידנוב, בנו של אחיו רבי אהרן, לכהן כאדמו"ר, אך בתקופת חג השבועות פרש תלמידו רבי משה מקוברין עם רוב העדה והקימו את חסידות קוברין (ממנה השתלשלה גם חסידות סלונים). כמו כן חתנו רבי מרדכי מלוביצקי החל לכהן בלעכוויטש על מקומו.
רבי מרדכי טברסקי אמר עליו אחר פטירתו כי נפטר מרוב אהבת ה' ויראת ה'.
קישורים חיצוניים
אמרות ועובדות ממנו בספר "אור ישרים" באתר היברובוקס
פרנסס טומלטי
פרנסס טומלטי (באנגלית: Frances Tomelty; נולדה ב-6 באוקטובר 1948) היא שחקנית צפון אירית.
ביוגרפיה
טומלטי נולדה בבלפסט שבצפון אירלנד. היא בתו של השחקן ג'וזף טומלטי (1911–1995).
היא שיחקה בסדרות טלוויזיה שונות בהן "ברז'ראק", "המפקח מורס", "לוסי סאליבן מתחתנת", "Strangers", "רציחות במידסומר", "קורוניישן סטריט", ו"המפצח". בנוסף השתתפה בסרטים רבים בהם "Bellman and True", "מונקו דוסון" ו"השדה". בתיאטרון הופיעה בתפקיד ליידי מקבת' בהפקה של האולד ויק משנת 1980 של המחזה "מקבת'" בכיכובו של פיטר או'טול בתפקיד הראשי.
עוד בטלוויזיה הופיעה טומלטי בסדרות דרמה כגון "ספוקס", "חדר מיון", "גברתי ראש הממשלה", "הולבי סיטי", "חוק וסדר: UK", הדרמה הרפואית "The Royal", "להעיר את המתים", "עדות אילמת", "בלתי נשכח", "קטסטרופה". כמו כן השתתפה בסדרות עתירות תקציב כגון "אטלנטיס", "מרלין", "מלכה לבנה", "מרגל מושלם" וכן בסרט "שרי".
Chkrootkit
Chkrootkit (ראשי תיבות של "Check Root Kit") הוא כלי לבדיקות אבטחה, סריקה ואיתור של יישומי Rootkit וקובצי דלת אחורית, מבוסס קוד פתוח ומותאם למערכות הפעלה דמויות לינוקס.
הכלי מאתר קבצים חשודים באמצעות מספר דרכים:
שימוש
השימוש הסטנדרטי בכלי, בסביבת יוניקס, יתבצע כדלקמן:
ניתן לשלב ערכים נוספים:
מיקרופדיה
מיקרופדיה היא אנציקלופדיה מקוצרת.
גרשום קומרוב
200px|שמאל|ממוזער|שער גיליון "ידיעות אחרונות" מיום 31.3.1940, עוד לפני שעבר לידי משפחת מוזס גרשום קומרוב היה עורך ומו"ל עברי בארץ, ממייסדי העיתון "ידיעות אחרונות".
ביוגרפיה
גרשום קומרוב היה בן למשפחת פרדסנים, הבכור משני בניהם של שפרה לבית מילוסלבסקי ואברהם קומרוב, שעלה עם משפחתו (הוריו ינטה ואפרים יהודה קומרוב ודודיו שמואל וצבי הוכברג) בסוף המאה ה-19.
בשנים 1933-4 ערך והוציא עם ראובן מוזס שבועון עממי מצויר בשם "תוכנית השבוע".
משנת 1938 הוציא לאור שבועון בשם "קולנוע שפעל במשך מספר שנים החל משנת 1938 ובמהלך שנות ה-40, והתבסס על פרסום חומר יחצ"ני שהתקבל מאולפני הקולנוע בהוליווד.
בשנת 1939 קנה מאביעזר גולן ודוד קרסיק עיתון שאותו התחילו להוציא לאור ללא שם, משום שלא קיבלו רישיון משלטונות המנדט הבריטי. בעזרת אחיו אבנר קומרוב, שהיה קצין מחוז תל אביב, השיג קומרוב רישיון וקרא לעיתון "ידיעות אחרונות". גולן וקרסיק נשארו כחברי מערכת יחד עם הד"ר עזריאל קרליבך, אז פובליציסט בהצופה, שהובא לשמש כעורך ראשי במשרה חלקית. כמה חודשים לאחר מכן, כשתפוצת העיתון לא עלתה על כ-2,000 עותקים ביום, פשט קומרוב את הרגל והציע אותו לאלכסנדר מוזס - בעל בית הדפוס בו הודפס העיתון - בעד החוב שחב לו. מוזס העביר את השליטה בעיתון לאביו יהודה ומאז ידיעות אחרונות נמצא בבעלות משפחת מוזס.
בין השנים 1959–1963 ערך והוציא עם אחיו את המגזין "עולם האשה".
בשנותיו האחרונות התגורר קומרוב עם רעייתו ברוניה בשיכון ותיקים ברמת גן, כשכנם של אב"א אחימאיר והרצל רוזנבלום. היה להם בן אחד - מנוח.
אנדרואיד 12
אנדרואיד 12 היא הגרסה העיקרית ה-12 של אנדרואיד, מערכת ההפעלה הסלולרית שפותחה על ידי Alliance Handset Alliance בהובלת גוגל. לאחר מספר גרסאות בטא, באוקטובר 2021 הושקה הגרסה הסופית וזמינה להתקנה במכשירי פיקסל נתמכים.
היסטוריה
אנדרואיד 12 הוכרזה בבלוג של אנדרואיד ב-18 בפברואר 2021. תצוגה מקדימה למפתחים פורסמה באופן מיידי, כאשר שתי גרסאות נוספות למפתחים תוכננו לחודשיים שלאחר מכן. הגרסאות למפתחים נתמכות במכשירי פיקסל בלבד, החל מדגם פיקסל 3 ומעלה. לאחר מכן, מתוכננות ארבע גרסאות בטא חודשיות, החל מחודש מאי, האחרונה שבהן תגיע ליציבות פלטפורמה באוגוסט, והזמינות הכללית תגיע זמן קצר לאחר מכן.
ב-18 במאי יצאה גרסת הבטא הראשונה, והיא הכילה שינויי עיצוב משמעותיים כמו גם אפשרויות חדשות לשליטה בעיצוב. גרסת הבטא זמינה למכשירים נבחרים מיצרניות כמו OnePlus, ASUS, ZTE ואופו.
ביקור חולים
ביקור חולים היא מצווה הנכללת בגמילות חסדים ועניינה לבקר אצל החולה, להשתתף בצערו, לעודד אותו מורלית ולראות אם יש צורך שהוא נזקק לו.
אנדרואיד 12
היסטוריה
ב-19 באוקטובר 2021, הושקה מערכת ההפעלה לזמינות כללית למכשירי פיקסל הנתמכים.
ביקור חולים
מקורות למצווה זו בתנ"ך הם התגלותו של אלוהים לאברהם לאחר שמל את עצמו כשהיה בתקופת החלמה, וביקורו של הנביא ישעיהו אצל המלך חזקיהו כאשר חלה (מלכים ב', פרק כ' א').
חז"ל מפרשים את הפסוק על אברהם אבינו: "כִּי יְדַעְתִּיו לְמַעַן אֲשֶׁר יְצַוֶּה אֶת בָּנָיו וְאֶת בֵּיתוֹ אַחֲרָיו וְשָׁמְרוּ דֶּרֶךְ ה' לַעֲשׂוֹת צְדָקָה (ספר בראשית פרק י"ח י"ט) - זו ביקור חולים (מדרש רבה, בראשית, פרשה מט פסקה ד).
אנדרואיד 12
תכונות
בגרסת המפתחים הראשונה נכללו שינויים במערכת ההתראות, האנימציות, פורמטי קבצים, העברת תמונות ווידאו בין אפליקציות באמצעות גזור, העתק והדבק ומנגנון שמאפשר שליחת עדכונים למערכת ההפעלה שלא דרך יצרניות החומרה.
ביקור חולים
ואת הפסוק "את הדרך ילכו בה" (שמות יח, כ), הם דורשים ילכו - זה ביקור חולים (תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא ל/ב). הם גם הפליגו בחשיבות מצווה זו, ואמרו שכל המבקר את החולה נוטל אחד משישים מחוליו, ישנו דגש מיוחד בביקור על "בן גילו" דווקא, שכנראה במקרה כזה יש לחולה ניחומים יתרים. בדיון בכלל זה שואלים: אם כך, יבואו שישים איש וירפאהו, ועונים שכל מבקר נוטל אחד משישים ממה שנשאר.
אנדרואיד 12
תכונות
בגרסת המפתחים השלישית נוספה היכולת לשלוט בעוצמת משוב הרטט באפליקציות.
ביקור חולים
עוד נקבע שמצווה זו היא מהדברים שאין להם שיעור מבחינת כמותה, ואפשר לקיימה פעמים רבות ביום, אפילו אצל אותו חולה (תלמוד בבלי, מסכת נדרים דף לט/ב). היא גם נקבעה כדברים שהאדם אוכל פירותיהם בעולם הזה, והקרן קיימת לו לעולם הבא. בתלמוד ישנם כמה וכמה סיפורים על חכמי ישראל שביקרו חולים ואף עזרו לריפוים.
אנדרואיד 12
תכונות
בהמשך לשינויים בדפדפן כרום בנוגע להתנהגות עוגיות SameSite, השינויים הוחלו ב-WebView של גרסת האנדרואיד החדשה.
ביקור חולים
בספר "סדר היום" הושם דגש על חשיבות החיזוק הנפשי, השבת נפשו של החולה, ניחומו והקלת חוליו מעליו. ואילו בספר חכמת אדם נכתב שעיקר המצווה הוא להתפלל על החולה ולבקש עליו רחמים. כמו כן נכתב, כי יש לסייג חולים שאין לבקר אצלם, כמו אלו שמתביישים במחלתם, או כאלה שהביקור הוא לטורח להם. במקרה כזה, הולכים לביתם, אך לא נכנסים לחדרם, שואלים לשלומם ובודקים אם ניתן לסייע. עוד עולה מספר זה, כי מינו בקהילה היהודית (ברלין) אדם שהיה ממונה על ביקור חולים, הנקרא "גבאי ביקור חולים".
טורון
טוֹרוּן (בפולנית: Toruń, גרמנית: Thorn, ביידיש: טהורן) היא עיר בצפון פולין השוכנת על גדות נהר הוויסלה, שאוכלוסייתה מונה 204,954 תושבים (נכון ל-2011).
שם העיר
בתיעוד הקדום ביותר של שם העיר מופיעות כמה גרסאות שהמוקדמת שבהן מתוארכת לתחילת המאה ה-13. לשמות הללו יש מספר הסברים אטימולוגיים, ולפי אחדים מהם מקור השם הוא גרמני או פולני. כשהייתה טורון תחת שלטונם של מלכי פולין, הצורות שהופיעו במסמכים ובמטבעות הרשמיים היו Thorun, Thorunium, civitas Thorunensis או civitas Torunensis. לאחר המאה ה-15 התקבע שמה הנוכחי של העיר (Toruń).
היסטוריה
ההתיישבות הראשונה באזור מתוארכת לתחילת המאה ה-11 לפנה"ס בקירוב. בימי הביניים, בין המאה ה-7 למאה ה-13 התקיימה עיר פולנית עתיקה על גדת נהר הוויסלה.
האבירים הטבטוניים בנו טירה באזור העיר בין 1230 ל-1231. העיירה שהייתה במקום זכתה למעמד של עיר מהמלוכה הפולנית ב-1233, וב-1236 היא הועברה למיקום הנוכחי של החלק העתיק שלה. ב-1263 הגיעה חבורת נזירים פרנציסקנים לעיר, וב-1239 הגיעה חבורה נוספת של נזירים דומיניקנים. האזור שבו נמצאת העיר החדשה יושב כבר ב-1264, וב-1280 שתי הערים הצטרפו לברית ערי הנזה, והפכו למרכז סחר ימי-ביניימי חשוב.
בעקבות הסכם טורון הראשון שנחתם בעיר בפברואר 1411 הסתיימה מלחמת פולין-ליטא-הטבטונים, שהחלה ב-1409. האצולה המקומית הקימה את הקונפדרציה הפרוסית ב-1440, ופתחה במאבק נגד האבירים הטבטוניים ב-1454. כמו כן, שתי הערים (הישנה והחדשה) התמזגו ב-1454 לעיר אחת, לאחר מאתיים שנים של קיום זו לצד זו. בעקבות כך פרצה מלחמת 13 השנים ב-1466, שהסתיימה בחתימה על הסכם טורון השני שבו המסדר הטבטוני העביר את השליטה על פרוסיה המערבית לידי מלך פולין. טורון הפכה לישות אוטונומית תחת חסותה של ממלכת פולין.
תושבי העיר הפכו לפרוטסטנטים ב-1557, במהלך הרפורמציה הפרוטסטנטית, כאשר רוב הערים של פולין נותרו קתוליות. במהלך תקופת כהונתו של ראש העיר היינריך סטרובנד (1586-1609) עברה העיר תהליך של ריכוז סמכויות שלטוניות, והסמכות המנהלית עברה לידיה של מועצת העיר. הישועים הגיעו לעיר ב-1595 על מנת לקדם את הקונטרה-רפורמציה, ותפסו את השליטה על כנסיית יוחנן כותב הבשורה. פקידי העיר הפרוטסטנטיים ניסו להגביל את הגעת האוכלוסייה הקתולית לעיר, כיוון שהקתולים (אך גם הדומיניקנים והישועים) שלטו ברוב הכנסיות, כך שרק כנסיית מרי הקדושה נותרה ברשות הפרוטסטנטים.
במחצית השנייה של המאה ה-17 המתח ההולך וגובר בין הקתולים לפרוטסטנטים גרם למה שזכה לכינוי מהומות טורון. העיר סופחה לממלכת פרוסיה ב-1793 בעקבות החלוקה השנייה של פולין. העיר הפכה ב-1807 לחלק מדוכסות ורשה שהוקמה בידי נפוליאון, והייתה נתונה לשלטונו של פרידריך אוגוסטוס הסקסוני, אם כי פרוסיה החזירה לעצמה את השליטה על העיר ב-1814 בעקבות תבוסתו של נפוליאון. בשנה שלאחר מכן העיר הפכה לחלק מהאימפריה הגרמנית, ביחד עם יתר פרוסיה. בתקופה זו העיר הייתה מרכז ההתנגדות הפולני לתהליך הגרמניזציה וקרב התרבויות (קולטורקמפף), והוקם בה העיתון "גזטה טורונסקה". החברה הפולנית למדעים הוקמה בעיר ב-1875, וב-1884 הוקמה בה אגודת סתרים ששמה לה למטרה להשיב את פולין לגדולתה.
לפי התנאים שנקבעו בחוזה ורסאי ב-1919, העיר הייתה חלק מהמסדרון הפולני שהוענק לפולין. העיר הפכה באופן רשמי לבירת מחוז פומרניה, על אף שבפועל לא הייתה ממוקמת בשטחו. המכון הבלטי הוקם בעיר ב-1925, ומטרתו הייתה לתעד את המורשת הפולנית בפומרניה. בתקופה שבין שתי מלחמות העולם טורון התפתחה במידה משמעותית מבחינה עירונית. תחומים כגון התחבורה (רחובות וגשרים) זכו להשקעות משמעותיות, והחלה תנופת בנייה של בתי מגורים ובנייני ציבור.
במלחמת העולם השנייה נכבשה טורון על ידי גרמניה הנאצית במסגרת המערכה בפולין, ונוהלה כחלק מאזור דנציג-פרוסיה המערבית. הנאצים השתמשו במערכת המבצרים של העיר כמחנות עבור שבויי מלחמה, ומתחם המחנות כולו כונה "סטאלאג XX-A". העיר, שלא ניזוקה במידה רבה במלחמה, שוחררה על ידי הצבא האדום הסובייטי ב-1945, והוחזרה לשלטון פולני כפי שנקבע בוועידת פוטסדאם. האוכלוסייה הגרמנית שנותרה במקום גורשה לגרמניה המערבית באופן הדרגתי בין 1945 ל-1947.
לאחר מלחמת העולם השנייה אוכלוסיית העיר צמחה במהירות, ובתחום התעשייה חל שיפור. אולם אחד האירועים החשובים של העידן שלאחר המלחמה היה הקמת אוניברסיטת ניקולאוס קופרניקוס ב-1945, שבמשך השנים הפכה לאחת האוניברסיטאות המובילות בפולין. קיומה של האוניברסיטה השפיע על חיי העיר במידה רבה, כמו גם על תפיסתה בעיני תושבי מקומות אחרים.
טורון חוותה תהליך משמעותי של שינוי סוציאלי וכלכלי מאז 1989, כאשר הממשל המקומי והאזורי שוקם בהדרגה והשוק הכלכלי הושב על כנו. ישנה מחלוקת בקרב המקומיים האם תקופה זו נוצלה במלואה, אך העובדה היא שטורון זכתה מחדש במעמדה כמנהיגה אזורית ביחד עם בידגושץ'.
אתרי העיר
טורון הוכרזה כאתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו ב-1997, וההכרזה כוללת את העיר העתיקה, העיר החדשה ואת שרידי הטירה הטבטונית שנהרסה ברובה ב-1454. המתאר המקורי של העיר בצורת כוכב עדיין ניכר בה. טורון זכתה לפרסום בעיקר בשל שימור המבנים הגותיים מימי הביניים, בהם כ-200 מבנים צבאיים, שכולם בנויים אבן, ובהם כנסיות מונומנטליות, היכל העיר ובתים בורגניים רבים.
העיר העתיקה שוכנת בחלקו המערבי של השטח המוכרז והיא ערוכה סביב "כיכר השוק של העיר העתיקה" (Rynek Staromiejski). מדרום לכיכר מוליכים חמישה רחובות אל הנהר, והם נחצים על ידי רחובות רוחב. בשנים 1250–1300 ביצרו את העיר העתיקה בחומה כפולה שבה נקבעו מגדלי שמירה. חלק מהחומות פורקו במאה ה-19, אך חלקן הדרומי הפונה אל הנהר נותר בשלמותו. בחלק זה נמצא המגדל הנטוי של טורון, שנבנה במאה ה-14 ובשל טעות בהנחת יסודותיו הוא החל לנטות. אומרים כי אם אתה אומר שאתה יכול לעמוד יותר מ-5 שניות כשהרגליים מוצמדות לקיר והידיים מושטות קדימה - אינך דובר אמת כי זה בלתי אפשרי!
המונומנט הבולט בכיכר השוק של העיר העתיקה הוא בית העירייה הישן, שנבנה בין השנים 1391 ל-1399 תוך שימוש במגדל קיים שהוקם ב-1274 ואשר היה חלק מהמבנה הקודם. בשנים 1602–1605 נוספה קומה נוספת לבניין, תוך הקפדה על התאמתה לסגנונו הגותי המקורי. בית העירייה נחשב לאחד המרשימים מסוגו במרכז אירופה. ליד בית העירייה נמצאים פסל קופרניקוס, מזרקת השייט, ופסל החמור של טורון.
מזרקת השייט (Pomnik Flisaka), מבוססת על אגדת עם: לפני שנים רבות הוכתה טורון במכת צפרדעים. ראש העיר הבטיח את בתו לאדם שיסלק את הצפרדעים מהעיר. שייט עני הבטיח שביכולתו לעשות זאת. הוא שלף כינור ופתח בנגינה. הצפרדעים הלכו אחריו וטבעו בביצות מסביב לעיר. במזרקה נראה השייט מנגן כשמסביבו צפרדעים ומים פורצים מפיותיהן.
פסל החמור של טורון נמצא במקום שהיה בו בימי הביניים פסל של חמור מעץ ועליו פס חד, שעליו היו מושיבים פושעים שנקשרו לחמור והוצלפו בפומבי. הפסל מהווה אטרקציה לתיירים המצטלמים לידו.
אגדה נוספת היא על החתול שעמד על חומת העיר והזהיר את המגינים בפני האויב המתקדם, ובכך הציל את העיר. פסל חתול נמצא על אחד הבתים בכיכר בית העירייה.
כנסיית יוחנן כותב הבשורה נבנתה במספר שלבים - הספינה ובית המקהלה הוקמו בין 1270–1330, הספינה הוארכה ב-1388 ומגדל הפעמונים נוסף בין 1407 ל-1433. מאז 1992 משמשת הכנסייה כקתדרלת העיר. בתוך הכנסייה יש תגליפים גותיים מרשימים, אפיטפים בסגנון הרנסאנס והבארוק ומזבחות (ביניהם ניתן למנות את האפיטף של קופרניקוס מ-1580).
כנסיית עלייתה של הבתולה לשמיים הייתה בעברה כנסייה פרנציסקנית. המבנה הנוכחי מתוארך לשנת 1350 לערך, ויש בו ציורי קיר וריהוט בסגנון הבארוק.
כנסיית יעקב הקדוש משמשת ככנסיית הרובע של העיר החדשה. היא נבנתה בין השנים 1309–1340 בסגנון גותי והורחבה בין 1359 ל-1450. הכנסייה ידועה בשל ציורי הקיר המונומנטליים ובשל בית המקהלה הגותי שלה.
שני בתים ידועים נוספים הם המבנה הגותי מהמאה ה-15 שנטען כי בו נולד קופרניקוס והמשמש כיום כמוזיאון; והבית בסימן הכוכב (פולנית: Dom Pod Gwiazdą) שהיה בעבר בית גותי בבעלותו הזמנית של ההומניסט פיליפו קלימכוס. הבית נבנה מחדש במאה ה-16 ופעם נוספת ב-1697, אך עם חזית סטוקו מקושטת ומדרגות עץ סליליות.
אוכלוסייה
לפי מבדקים סטטיסטיים שנערכו ב-2006 התברר כי אוכלוסיית העיר פחתה, וגודלה עמד על כ-208,000 תושבים. מגמה זו נגרמה בעיקר כתוצאה מהגירה של תושבים ליישובים הסמוכים לפרברים שסביב העיר, אך אינם חלק ממנה. כתוצאה מכך טורון מוקפת על ידי חגורה של יישובים צפופי-אוכלוסין, שתושביהם עובדים ושוהים בטורון אך אינם מתגוררים בה. בעקבות מגמה זו החלו דיונים הנוגעים לסוגיית שילובם של היישובים הללו אל תוך תחום השיפוט של העיר. מבחינה מעשית טורון קרובה להגיע לסף יכולת האכלוס שלה בתוך גבולות העיר.
טורון ובידגושץ' יוצרות מטרופלקס זוגי ביחד עם הכפרים והעיירות המקיפים אותם, ובסך הכל חיים באזור זה כ-800,000 איש, המהווים כשליש מהאוכלוסיית פרובינציית קויאוויה-פומרניה כולה, העומדת על כ-2.1 מיליון תושבים.
בטורון יש קבוצות מיעוט שמקורן ביפן, באוקראינה ובווייטנאם. היפנים הם קבוצת המיעוט הגדולה ביותר, וחלק ניכר מהם עוסק בניהול המפעלים שהוקמו בשנים האחרות על ידי חברות יפניות. בנוסף למנהלים, מהנדסים ומתרגמים יפניים ובני משפחותיהם, יש בטורון מספר מורים ליפנית העובדים באוניברסיטה ובבתי הספר המקומיים, וכן יפנים שנישאו לפולנים ונשארו לגור בעיר.
תחבורה
מערכת התחבורה העירונית ספגה בעבר ביקורת, שכן אף שטורון איננה עיר גדולה, קיים חוסר בתשתית תחבורתית ואחת הבעיות היותר משמעותיות היא שרק גשר אחד לכלי רכב חוצה את הוויסלה בתוך תחומי העיר (הגשר האחר משמש רכבות). בנייתם של מספר כבישים עוקפים הקלה במידת מה על עומס התנועה. הועלתה הצעה לבנייתו של גשר נוסף במרחק 4 ק"מ מהקיים, אך בגלל סוגיות משפטיות וכלכליות אין ודאות האם התוכנית תצא לפועל.
מערכת התחבורה הציבורית של העיר מורכבת מחמישה קווי חשמליות וכ-40 קווי אוטובוסים, המגיעים לכל חלקי העיר ולחלק מהיישובים הסמוכים. בעיר יש שתי תחנות אוטובוסים שמהן יוצאים קווים המגיעים לכל פולין.
טורון שוכנת באחת מצמתי הדרכים החשובות בפולין. הכביש המהיר A1 מגיע אל העיר, ודרומית לעיר נמצא כביש עוקף. מלבד הכבישים הללו נחצית העיר על ידי הכביש האירופי E75.
בעיר שלוש תחנות רכבת: גלובניה (ראשית), מיאסטו (מרכז) וסכודניה (מזרח). טורון היא צומת רכבות חשוב, ודרכה עוברים קווי הרכבת המחברים את קוטנו עם בידגושץ' ואת פוזנן עם אולשטין. כמו כן, מטורון יוצאים שני קווי רכבת המגיעים למאלבורק ולסירפץ. החיבור בין טורון לבידגושץ' קרוי BiT City, והוא חלק מהתוכנית הכללית שמטרתה הסופית היא ללכד את המטרופולין שבו נמצאות שתי הערים.
בשנת 2008 נפתח ליד העיר נמל תעופה קטן, וקיימות תוכניות להרחיבו. מלבד נמל זה פועל נמל התעופה בידגושץ'-סזבדרובו, השוכן במרחק 50 ק"מ ממרכז טורון, ומשמש את אזור המטרופולין כולו.
כלכלה
טורון היא אמנם עיר בגודל בינוני, אך מספר חברות בולטות בכלכלה הפולנית מיקמו בה את משרדי ההנהלה שלהן. שיעור האבטלה הלא רשמי הוא כ-6.9% נכון לפברואר 2008.
בשנת 2006 החלה הבנייה של מספר מפעלים חדשים בבעלות חברת שארפ וחברות יפניות אחרות בליסומיצה, הנמצאת במרחק של כעשרה ק"מ ממרכז העיר. המבנים החדשים שעדיין לא הושלמו נמצאים באזור תעשייתי חדש. כתוצאה משיתוף הפעולה בין החברות שהוזכרו החלו דיונים הנוגעים להקמתו של אזור היי טק חדש, האמור לספק כ-10,000 מקומות עבודה עד לשנת 2010, בעלות כוללת של כ-450 מיליון אירו. בשנת 2008 נערכו דיונים הנוגעים לשאלה האם להקים אזור תעשייה חדש, אך הפעם בתוך גבולות העיר עצמה.
בטורון מבקרים בכל שנה כ-1.5 מיליון תיירים, בעיקר בזכות המונומנטים הנמצאים בה. התיירות נחשבת לאחד מענפי הכלכלה החשובים ביותר בעיר, אם כי חלק מהתשתיות, כמו בתי מלון, לקויות. עם זאת, תעשיית התיירות זוכה לתמיכה ולסיוע בדמות חידוש המונומנטים האדריכליים, בניית בתי מלון חדשים (כולל בתי מלון ברמה גבוהה), שיפור התשתיות, ועריכת אירועי תרבות ומדע קבועים.