cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מר אף אחד
הקרנת הבכורה העולמית של מר אף אחד התקיימה בפסטיבל הסרטים של ונציה ה-66 ושם קיבל את פרס גולדן אוסלה. הביקורות היו טובות והסרט קיבל שבע מועמדויות לפרס מגריטה (פרסי הקולנוע הבלגים) אשר בהם זכה בשישה ובניהם פרס מגריטה לסרט הטוב ביותר ופרס הבמאי הטוב ביותר עבור ז'אקו ואן דורמל. תקציב הסרט מומן ברובו מכספי מממנים אירופאים ושוחרר בבלגיה בתאריך 13 בינואר 2010. מאז תאריך שחרורו המקורי של הסרט, מר אף אחד הפך לסרט פולחן ומתאפיין בייחודם של הדמויות, שיטות הצילום, הפילוסופיה ופסקול הסרט שהלחין פיר ואן דורמל, אחיו של במאי הסרט אשר נפטר לפני יציאת הסרט לאקרנים.
עלילה
בשנת 2092, נימו נובאדי הוא קשיש בן 118, בן התמותה האחרון על פני כדור הארץ. האנושות ניצחה את התמותה בעזרת התחדשות לא נגמרת של תאים, החיים בעתיד הזוהר מלווים בתאי הגזע תואמי החזיר שבהם. העולם מוקסם וצופה בסקרנות במר אף אחד כאשר הוא מתקרב אל המוות ומסתקרן בחיים שלפני השגת חיי הנצח. נימו בעצמו אומר שהוא לא זוכר דבר מעברו והפסיכיאטר ד"ר פלדהיים, מנסה לגרום לו לשחזר את זכרונותיו באמצעות היפנוזה כאשר זכרונות אחרים מסופרים גם לעיתונאי צעיר. נימו מספר דברים הסותרים אחד את השני כאשר הוא מדורבן לספר, אף אחד לא בטוח מה קרה באמת ומה לא. הוא חידה, לפעמים חושב שהוא בן 34 ללא זכרונות או רקורד לגבי חייו. הוא משחזר את חייו בשלוש נקודות עיקריות; בגיל 9 כאשר הוריו מתגרשים, בגיל 15 כאשר הוא מתאהב ובגיל 34 כאשר הוא בוגר - כל השלושה נחשפים כמציאויות אפשריות רבות באמצעות עלילה לא ליניארית.
בסרט מוסבר שלפני הלידה, ילדים זוכרים את כל מה שיקרה בחייהם, אך ברגע ההתעברות, מלאכי השכחה גורמים להם לשכוח הכל. אולם המלאכים פוסחים על נימו ומעניקים לו יכולות זמניות. ראשית הוא צריך לבחור את הוריו ממגוון זוגות. בגיל 9, הבחירה השנייה שלו מתרחשת לאחר גירושי הוריו כאשר הוא חייב להחליט עם מי לחיות. בתחנת הרכבת הוא נאלץ לבחור עם מי לחיות כאשר אמו על הרכבת שמתחילה לנסוע ובזמן שאביו עומד על הרציף. במקרה אחד הוא רץ כדי להגיע אל הרכבת ואמו מצליחה למשוך אותו פנימה ובשני הוא נשאר עם אביו.
החיים עם אמא
נימו גר עם אמו ובן זוגה החדש, הארי, אשר איתו הוא לא מסתדר. הוא מרדן וטוען שיכול לחזות את העתיד. הוא רואה ילדה חדשה, אנה, בבית ספרו ומיד מתאהב. יום אחד כאשר הוא יושב על חוף הים, אנה רצה לעברו ושואלת אותו אם הוא רוצה לשחות איתה ועם חבריה. במקרה אחד, נימו עונה "הם אידיוטים. אני לא שוחה עם אידיוטים". הוא מצטער על מילים אלו כל חייו ושנים רבות מאוחר יותר הוא נתקל באנה בתחנת רכבת עם שני ילדיה, הם עוסקים בשיחה מביכה לפני שהולכים כל אחד לדרכו.
שדה ניצן
שדה ניצן (שְׂדֵה נִצָּן) הוא מושב בחבל אשכול שבמערב הנגב הצפוני, ממערב למושב תלמי אליהו ומדרום למושב מבטחים ומשתייך לאיחוד החקלאי ולמועצה אזורית אשכול. שמו נגזר משם הנדבנים היהודים הקנדים ברנרד ולואיס בלומפילד (Bloomfield - שדה פרחים). נכון ל-26 ביוני 2022 במושב מתגוררים 557 אנשים והוא היישוב ה-11 בגודלו במועצה האזורית אשכול מבחינת אוכלוסייה.
מר אף אחד
החיים עם אמא
בקו סיפור חלופי, נימו אומר לה שהוא לא יודע לשחות, והיא נשארת איתו בחוף. בהמשך העלילה נחשף שאנה היא בתו של הארי, בני המשפחה החורגים מתחילים רומן לא חוקי מתחת לאף של הוריהם. אנה נהפכת לאהבתו הראשונה של נימו והם מבטיחים את חייהם אחד לשנייה. הם שמחים אבל כאשר הארי, אביה של אנה ואמו של נימו נפרדים, אנה צריכה ללכת עם אביה אל ניו יורק והם מאבדים קשר. שנים מאוחר יותר, נימו עובד כמנקה בריכה ומקווה להיתקל באנה במקרה. לבסוף הם נפגשים בתחנת הרכבת ומיד מזהים אחד את השני בתוך המון של עוברים ושבים. לאחר איחוד לוהט של השניים, אנה מודיעה לנימו שהיא עוד לא מוכנה להתחיל מיד מחדש את מערכת היחסים ביניהם. היא נותנת לו את מספרה ומבקשת ממנו להתקשר אליה בעוד יומיים ולהיפגש איתה במגדלור. אולם, מספרה אובד, כאשר מתחיל לרדת מבול ופיסת הנייר לא ניתנת לקריאה. נימו בוחר לחכות במגדלור כל יום והופך לקבצן חסר-בית. אנה לא באה. בקו סיפור אלטרנטיבי, אנה ונימו נשואים עם ילדים. נימו עובד באולפן טלוויזיה כפרשן סרטים חינוכיים ובערב אחד, כאשר הוא חוזר הביתה, הוא מאבד שליטה על המכונית לאחר שפגע בציפור ושוקע בתוך אגם.
החיים עם אבא
נימו נשאר עם אביו אשר מאוחר יותר הופך נכה. נימו מטפל בו. הוא עובד בחנות ומעביר את זמנו החופשי בבית במכונת הכתיבה, בכתיבת סיפור פנטזיה על מסע לכוכב הלכת מאדים. במסיבה, הוא מכיר את אליס ומתאהב. כמה ימים לאחר מכן, נימו הולך אל ביתה של אליס אך רואה אותה עם בן זוגה בן ה-22 ועוזב. עם הרגשת תסכול, הוא מאיץ את מהירות האופנוע שלו כאשר הוא נוסע בכביש ביער עד שהוא מחליק על עלה רטוב, פוגע בעץ ומאושפז כצמח. למרות שהוא יכול להרגיש, להריח, לשמוע ולראות אור דרך עפעפיו, הוא לכוד בתוך גופו המשותק. הוא מבחין באחות אחרת אשר מטפלת בו ואף מזהה את איחוד הוריו מצד המיטה. נימו מנסה לזכור את תנועת אצבעותיו על מכונת הכתיבה ובסופו של דבר מצליח להרים אצבע כאשר קו העלילה מגיע לסיום.
שדה ניצן
היסטוריה
היישוב נוסד בשנת 1973 על ידי עולים מאנגליה ומארצות הברית. שטח המושב הוא כ-3,000 דונם. תושבי המושב מתפרנסים בעיקר מחקלאות.
מר אף אחד
החיים עם אבא
בכל זאת, בציר זמן אלטרנטיבי, נימו מדבר עם אליס בביתה, אך היא דוחה אותו ואומרת לו שהיא אוהבת את בן זוגה סטפנו למרות הזלזול שלו בה. אך במקרה זה נימו לא נכנע. הוא ממשיך ליידע אותה ברגשותיו. לבסוף אליס נכנעת וכמה שנים מאוחר יותר הם מתחתנים. בגרסה אחת של קו העלילה, אליס מתה בתאונה בחזרתה מהחתונה. נימו שומר את אפרה, ומקיים את הבטחתו לפזר את אפרה במאדים כאשר תמות. על סיפונה של החללית הענקית אשר עומדת להתחיל את המסע הארוך בחזרה אל כדור הארץ נימו פוגש את אנה אך לפני שהם בכלל יכולים לדבר אחד עם השני, הספינה מושמדת על ידי מטאוריטים. לחלופין, לאחר התאונה שהורגת את אליס, נימו עובד באותו אולפן טלוויזיה אך במקום המקרה עם החללית העוזר שלו לעבודה טובע. אלמנתו של העוזר היא אנה, אשה אותה נימו מזהה. בקו סיפור אחר, נימו ואליס נשואים ולהם שלושה ילדים. אולם, חיי הנישואים שלהם אינם שמחים כאשר אליס סובלת מהפרעת אישיות גבולית ודיכאון כרוני. היא חווה התקפי היסטריה ולמרות נסיונותיו של נימו להציל את נישואיהם, אליס בסופו של דבר עוזבת את נימו ורודפת אחר אהובה הראשון, סטפנו.
שדה ניצן
היסטוריה
המושב נחשב היום לאחד מאחרוני המושבים השיתופיים, אומנם הוא איננו שיתופי לגמרי אך קיימים בו עדיין יוזמות ומפעלים ברוח השיתופית של פעם.
מר אף אחד
החיים עם אבא
לחלופין, לאחר שאליס הצעירה דוחה את נימו הנער, הוא הולך הביתה ומספר לאביו שינשא לבחורה הראשונה שתרקוד איתו בנשף. באותו הלילה הוא פוגש את ג'ין. הם רוקדים, ובזמן שהוא מסיע אותה הביתה על האופנוע שלו, נימו מבטיח להתחתן איתה ולהיות מוצלח. למרות שהצליח בתוכניתו, נימו לא שמח וחייו משעממים ולא נעימים. ג'ין חושדת שהיא לא חשובה עבורו. נימו מתחיל לבטוח בהטלת מטבע כדי לקבל החלטות ועוזב את משפחתו. בשדה התעופה, הוא מתחזה לנהג עבור נוסע בשם דניאל ג'ונס. כאשר הוא מגיע אל בית המלון הוא מקבל שיחת טלפון מסתורית אשר מזהירה אותו לעזוב לפני שירצח בטעות באמצע מקלחת, הוא נרצח וגופתו נזרקת ביער.
שדה ניצן
היסטוריה
במושב הוקם מפעל לירקות טריים קצוצים, המשווקים בקירור. בתחילת דרכו נקרא המפעל א.נ.פ. בע"מ, על שם בעלי החברה, אבי ונורית פרחי. במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 נרכש המפעל על ידי חברת שטראוס, ושמו שונה לשטראוס בריאות ירקות טריים בע"מ.
מר אף אחד
החיים עם אבא
לאחר הצגת הדרכים הרבות בחייו אשר היה יכול לקחת או לקח, נימו המבוגר מתעורר שוב ושוב בעולם סוריאליסטי שבו אופנת הלבוש המשובצת שולטת. הסביבה הזו נראית מלאכותית, כמו בסט של סרט. עקב הרמזים המפוזרים שהוא מוצא בעיר, הוא בסופו של דבר מגיע אל בית נטוש ומתפורר, שם הוא נתקל בנגן DVD מאובק ומוזר אשר מחובר אל מסך טלוויזיית פלזמה. באמצעות הווידאו המוזר והאינטראקטיבי, נימו בן ה-118 למעשה משוחח עמו ומסביר לו שהוא, הגבר הצעיר, לא קיים. אולם נימו המבוגר מסביר שהוא מתחיל לחוות את הסיפור מהסוף ושנימו חייו להישאר בחיים עד 12 בפברואר 2092.
רוזנות נסאו-זארבריקן
רוזנות זארבריקן (בגרמנית: Grafschaft Nassau-Saarbrücken) הייתה מדינה של האימפריה הרומית הקדושה באזור לורן עילית, ובירתה היא זארבריקן. משנת 1381 השתייכה לענף וולרם של בית נסאו.
רוזנות זארבריקן
בסביבות שנת 1080, היינריך הרביעי, מלך גרמניה העניק לרוזן זיגברט אחד בזארגאו את הקייזרפפאלץ הקרולינגי בוואדגאסן שעל נהר הסאר ונכסים נוספים שהחזיקו הבישופים של מץ בבליסגאו וכן באזורי אלזס ופפאלץ הסמוכים.
גיא פלג
גיא פלג (נולד ב-6 בנובמבר 1969) הוא עיתונאי, כתב ופרשן ישראלי העוסק בענייני משפט, בחדשות 12.
רוזנות נסאו-זארבריקן
רוזנות זארבריקן
במהלך מאבק האינווסטיטורה העזה, עלייתה של השושלת ברוזנות נמשכה עם מינויו של בנו של זיגברט אדלברט לארכיבישוף מיינץ בשנת 1111, ובשנת 1118 הוזכר אחיו הבכור פרידריך לראשונה בתואר "רוזן זארבריקן". עם זאת, בנו של פרידריך, זימון הראשון, נאלץ להתמודד עם השפלת מעונו בזארבריקן על ידי כוחותיו של הקיסר פרידריך ברברוסה ב-1168. עם מותו בערך ב-1183, הרוזנות חולקה לשני חלקים, כאשר שטחי פפאלץ הופרדו כדי להוות את הבסיס לרוזנות צווייבריקן. הנחלות האלזסיות אבדו כבר בסביבות 1120.
כאשר נכחד בית לינינגן בשנת 1212, ירשו הרוזנים של זארבריקן על ידי jure uxoris את רכושם הפלאטיני סביב טירת אלטליינינגן, שם הם הקימו את הענף הצעיר יותר של הרוזנים של לינינגן כענף זוטר. זימון השלישי, רוזן זארבריקן, ששלט משנת 1207, היה תומך נאמן של בית הוהנשטאופן ושל פיליפ משוואביה. מאוחר יותר הוא הצטרף למסע הצלב החמישי, ומכיוון שלא היו לו יורשים גברים, הכיר בתו לאורט כיורשתו. בתו הצעירה מתילדה, שירשה את אחותה בשנת 1272, הצליחה להבטיח את זכות הירושה שלה על ידי נישואיה לרוזן סימון מקומרסי אשר מ-1271 כינה את עצמו רוזן זארבריקן-קומרסי.
מר אף אחד
אפילוג
לפני מותו, מר אף אחד מספר לעיתונאי ששניהם לא קיימים; הם פשוט פרי הדמיון של מוחו של הילד נימו ברגע שהוא נאלץ לקבל החלטה בלתי אפשרית. העיתונאי לאחר מכן נראה כאשר הוא מסתכל מבעד לחלון הרכבת כאשר נימו בן ה-9 החמיץ ולא הצליח לתפוס את יד אמו. נימו הצעיר ניסה למצוא את ההחלטה הנכונה ועוקב אחר כל בחירה עד מסקנתה הסופית. בחזרה אל תחנת הרכבת בפעם האחרונה, נימו מחליט באפשרות השלישית: לא לבחור בכלל. הוא נוטש את הוריו ובורח מהמסלולים אל עבר עתיד לא ידוע. הוא מגיע אל יער ומרים עלה ונושב אותו אל תוך הרוח. הוא מסיים כנימו המבוגר אשר ישן על ספסל ליד המגדלור ומחכה לחזרתה של אנה. שם היא מופיעה ומתרחש איחוד נלהב ושמח בין השניים. הזמן המחושב מגיע ומילותיו האחרונות של מר אף אחד נצפות בכל העולם. התפשטות היקום התמידית עוצרת והזמן נע אחורה. הקשיש הדמיוני בן ה-118 מצחקק בניצחון כאשר הוא חוזר למודעות וההבנה שעצמו הצעיר סוף סוף מצא את אהבתו וחייו האמיתיים.
גיא פלג
ביוגרפיה
פלג גר בצעירותו בכרמליה שבחיפה ולמד בתיכון עירוני ה' בעיר. פלג הוא בוגר אוניברסיטת חיפה.
החל את דרכו בעיתונות בישראל ככתב מקומון וכדובר מכבי חיפה. בהמשך שימש ככתב חדשות בטלוויזיה בחיפה, לאחר שהחליף את עמוס כרמלי. בשנת 1995 הצטרף לרשות השידור. היה כתב לענייני משטרה בערוץ הראשון במקום אילה חסון עד שנת 2007. במסגרת עבודתו השיג ראיונות בלעדיים עם דמויות מפתח בעולם הפשע המאורגן בישראל, בהם שוני גבריאלי, פרנסואה אבוטבול ואחרים. במקביל לעבודתו בערוץ הראשון, שימש ככתב במוסף "7 ימים" של העיתון "ידיעות אחרונות".
ניהל מגעים מתקדמים לעבור לערוץ 10, אך לבסוף עבר בשנת 2007 לשמש כתב לענייני משפט בחדשות ערוץ 2 במקום סיון רהב-מאיר.
בעקבות ראיון שערך עם עינת הראל, שכונתה "המאדאם של תל אביב", והואשמה בעבירות של סרסרות לזנות והלבנת הון בעשרות מיליוני שקלים, ביקשה משטרת ישראל לחייב את חברת החדשות של ערוץ 2 להמציא לה את חומר הגלם של הריאיון. חברת החדשות סירבה ופנתה לבית המשפט, אשר קיבל את עמדתה, וקבע כי יש להחיל את החיסיון העיתונאי גם על מידע שנאסף על ידי עיתונאי במסגרת עבודתו ולא פורסם.
בשנת 2016 כינה במסרון את עורכת הדין אביטל בן-נון, שייצגה מתלוננת כנגד אופק בוכריס, "שקרנית", וטען שהפעילה מניפולציות. בית המשפט פסק שדבריו שגויים ושפלג לא בירר אם מדובר באמת, ולכן עליו לפצות את התובעת ב-15,000 ש"ח.
מר אף אחד
פיתוח
הבמאי הבלגי ז'אקו ואן דורמל החל את עבודתו על הסרט בשנת 2001, פרויקט שנמשך שש שנים עד שהיה מסוגל להשיג מימון וליצור את הגרסה בשפה האנגלית בשנת 2007. הפרויקט של ואן דורמל נבדל מהפקות בלגיות אחרות בכך שצולם באנגלית במקום אחת מהשפות הרשמיות בבלגיה. הבמאי הסביר, "הסיפור בא אליי באנגלית. זה סיפור שמתרחש במסגרות זמן ומרחקים ארוכים מאוד. אחד מקווי העלילה הוא על ילד שחייב לבחור אם לחיות עם אמו בקנדה או עם אביו באנגליה. יש גם כמה שחקנים שמדברים אנגלית בצורה נפלאה שרציתי לעבוד איתם." מר אף אחד הוא הסרט העלילתי הראשון של ואן דורמל מאז סרטו משנת 1996 היום השמיני. ואן דורמל החל בהכנות להפקת הסרט בפברואר 2007 עם השחקנית שרה פולי, הראשונה שלוהקה לתפקיד בסרט. השחקן ג'ארד לטו לוהק מאוחר יותר לתפקיד הראשי כנימו נובאדי.
גיא פלג
ביוגרפיה
בעקבות תביעת לשון הרע שהגיש פלג נגד תושבת אשקלון, על פוסטים שפרסמה ברשת חברתית, חויבה האישה לפצותו בכ-600 אלף ש"ח.
מר אף אחד
פיתוח
תקציב ההפקה של מר אף אחד היה 33€ מיליון (47 מיליון דולר), הסרט הבלגי היקר ביותר שנעשה. התקציב אושר לפני סיום ליהוק השחקנים לסרט, עקב שמו המוכר של הבמאי וחוזק התסריט. חצי מתקציב הסרט מומן על ידי המפיק הצרפתי פיליפ גודו דרך חברת ההפקות שלו Pan-Européenne והחצי השני מומן על ידי חברות ההפצה הצרפתיות Wild Bunch ו-Pathé. ההפקה התקיימה במהלך 2007, נמשכה 120 ימים וצולמה בבלגיה, גרמניה וקנדה. סצנות צולמו במונטריאול, קנדה ובאולפני באיבלסברג בברלין. ואן דורמל אמר, "אני חושב שהסרט היה צריך מגוון של מקומות עקב קווי העלילה הרבים. בכל פעם דרוש סגנון חדש של הסביבה. וכל קו עלילה מחיי נימו (חיים עם אבא או אמא) מצולם בסגנון אחר, עם דקדוק שונה למצלמה מבחינת צבעים ותפאורה. בו בעת, אם כל הסגנונות חייבים להיות מנוגדים, הם מתנגשים זה בזו על ידי מיזוג." שלושת החיים שנימו נובאדי מתנסה וחווה מופרדים על ידי קידוד צבעים ורמזים מוזיקליים. עיצוב של כל חיים שנימו חווה מבוססים על עבודתו של הצלם הבריטי מרטין פאר.
גיא פלג
פרסים
זכה באות אביר איכות השלטון 2019 בקטגוריית תקשורת ועיתונאות מטעם התנועה לאיכות השלטון.
מר אף אחד
כתיבה
הרעיון של חיים מקבילים נחקר בעבר בסרטים כמו ראן לולה ראן ודלתות מסתובבות משנת 1998, והשפיעו על כתיבתו של ואן דורמל. בשונה מהם, למר אף אחד יש ביסוס פילוסופי תחת השראה מנושאים מדעיים כמו תורת הכאוס, אפקט הפרפר ומרחב-זמן. ואן דורמל אמר, "נקודת ההתחלה שלי הייתה סרט קצר באורך 12 דקות שעשיתי בשנת 1984 הנקרא È pericoloso sporgersi (איטלקית: זה מסוכן להישען). ילד רץ מאחורי רכבת עם שתי בחירות אפשריות: ללכת עם אמו או עם אביו. משם אנו עוקבים אחר 2 עתידים אפשריים. התחלתי גרסה אחת המבוססת על עובדה שאישה קופצת או לא קופצת לרכבת. אז יצא הסרט דלתות מסתובבות של פיטר הוויט. הייתי צריך למצוא משהו אחר. ואז הבנתי שהסיפור שניסיתי לספר לא היה בינארי, שמעל לכל הייתי מעוניין בריבוי והמורכבות של בחירות. עם התסריט הזה רציתי לגרום לצופה להרגיש את התהום שהוא אינסוף של אפשרויות. מעבר לזה, רציתי למצוא דרך נוספת לספר את הסיפור. רציתי שהמבט של הילד על עתידו יפגוש את המבט של האיש הזקן לו נהפך בעברו. רציתי לדבר על המורכבות דרך הקולנוע. בזמן שהמורכבות מסביבנו היא יותר ויותר מורכבת, המידע הוא יותר ויותר תמציתי, נאומים פוליטיים הם יותר ויותר פשטניים. מה שמעניין אותי זה מורכבות. לא התשובות הפשוטות, אשר מרגיעות אך בטח שקריות."
רוזנות נסאו-זארבריקן
רוזנות זארבריקן
זארבריקן קיבלה הרשאות עיר ב-1322. הרוזן יוהאן הראשון, וסאל של דוכסי לורן, הצטרף להיינריך השביעי, מלך גרמניה מבית לוקסמבורג במסעו לאיטליה ונלחם עם בנו של היינריך יוהאן, מלך בוהמיה בצד הצרפתי במלחמת מאה השנים. נכדו, הרוזן האחרון יוהאן השני, לחם גם הוא עם הצרפתים בקרב פואטייה ב-1356, שם נלכדו הוא וז'אן השני, מלך צרפת ועד הסכם ברטיני ב-1360 נכלאו בטירת וולינגפורד. הוא החזיק בתואר המאסטר של הוואקולורס וגם בתואר הגרנד באטלר של צרפת, אולם למרות זאת נאלץ למשכן חלקים גדולים מרכושו לארכיבישוף בולדווין מטריר. עם מותו של יוהאן ב-1381 שוב הסתיים הקו הגברי. מכיוון שבתו יוהנה נישאה ליוהאן הראשון, רוזן נסאו-ויילבורג בשנת 1353, בנם פיליפ הראשון ירש את רוזנות זארבריקן.
Breakaway
Breakaway הוא אלבומה השני של הזמרת קלי קלרקסון והוא ראה אור ב-30 בנובמבר 2004 בארצות הברית. קלרקסון הייתה שותפה בכתיבת שישה משירי האלבום.
מר אף אחד
אפקטים חזותיים
ז'אקו ואן דורמל שכר ומינה את לואיס מורין עבור עבודת האפקטים החזותיים בסרט, מורין מוכר בזכות עבודתו על הסרט שמש נצחית בראש צלול משנת 2004. כל צילומי 500 האפקטים החזותיים הופקו בקוויבק. חברת העריכה והאפקטים Modus FX הודיעה שיצרה 121 אפקטים חזותיים דיגיטליים עבור הסרט. Modus FX גם עבדה על מספר מעברים מורכבים בין העולמות השונים והחיים הרבים של נימו נובאדי. עבודתם של Modus FX נעשתה על ידי 37 אמנים דיגיטליים וטכנאים על פני תקופת זמן של שישה חודשים בעזרת שורה של תוכנות אפקטים ממוחשבים כמו Autodesk, Autodesk Softimage ו-Maya.
רוזנות נסאו-זארבריקן
רוזנות נסאו-זארבריקן
פיליפ הראשון שלט גם בנסאו-זארבריקן וגם בנסאו-ויילבורג ובשנת 1393 ירש באמצעות אשתו יוהנה מהוהנלוהה את הלורדות Kirchheimbolanden ו-Stauf. הוא גם קיבל מחצית מנסאו-אוטוויילר ב-1393 וטריטוריות אחרות מאוחר יותר במהלך שלטונו. לאחר מותו ב-1429 השטחים סביב זארבריקן ולאורך ה-Lahn נשמרו מאוחדים עד 1442, אז שוב חולקו בין בניו לענפים נסאו-זארבריקן (ממערב לריין) ונסאו-ויילבורג (ממזרח לנהר הריין), מה שנקרא הענף הצעיר של נסאו-ויילבורג.
בשנת 1507 הגדיל הרוזן יוהאן לודוויג הראשון את שטחו באופן משמעותי על ידי נישואים לקתרינה, בתו של הרוזן האחרון ממורס-זארוורדן ובשנת 1527 ירש את רוזנות זארוורדן כולל הלורדות של להר. למרות שאחרי מותו ב-1544 הרוזנות חולקה לשלושה חלקים, שלושת הענפים (אוטוויילר, זארבריקן פרופר וקירכהיים) נכחדו כולם ב-1574 וכל נסאו-זארבריקן אוחדה עם נסאו-ויילבורג עד 1629. אולם החלוקה החדשה הזו לא בוצעה עד שמלחמת שלושים השנים הסתיימה ובשנת 1651 הוקמו שלוש רוזנויות: נסאו-אידשטיין, נסאו-ויילבורג ונסאו-זארבריקן. רק שמונה שנים מאוחר יותר, נסאו-זארבריקן שוב חולקה ל:
גיא פלג
פרסים
זכה בפרס סוקולוב לעיתונות הכתובה ולתקשורת האלקטרונית לשנת 2023.
מר אף אחד
מוזיקה
כמו בסרטיו הקודמים של ואן דורמל, הפסקול של מר אף אחד הולחן על ידי המוזיקאי פיר ואן דורמל, אחיו של הבמאי. הוא עבד על מנגינות פשוטות, "תערובת של פשטות שטחית ומורכבות בסיסית". הוא הלחין שירי נושא שחפפו ליצירות הבאות, כל מנגינה ממשיכה להתקיים ומעורבבת עם האחרות. הבמאי לא רצה שהמוזיקה תהיה יותר מדי רגשית, אז הוא ופיר בחרו תזמור מינימליסטי. ואן דורמל אמר, "רצינו שירגישו את הנגן והנגינה. העמדה הזו למעשה מסכמת את כל החוויה: פרויקט מקסימלי עם גישה מינימליסטית." מר אף אחד הוא הסרט האחרון שהלחין פיר ואן דורמל לפני מותו בשנת 2008. המוזיקה שלו זכתה בפרס Magritte Award בפרסי הקולנוע הבלגים עבור הפסקול הטוב ביותר ב-2012.
רוזנות נסאו-זארבריקן
רוזנות נסאו-זארבריקן
הסמל שילב את האריה של רוזני זארגאו עם צלבי בית קומרסי, ושימש בעת יצירת סמל חבל הסאר.
מר אף אחד
מוזיקה
מלבד פיר ואן דורמל, הפסקול כולל שירים של באדי הולי, הנס צימר, אוטיס רדינג, יורית'מיקס, פיקסיז, Wallace Collection, ננה, אלה פיצג'רלד והאחיות אנדרוז. כמו כן בסרט מושמעות גרסאות שונות של השיר Mr. Sandman המבוצעות על ידי מספר אמנים שונים.
נושאים
מר אף אחד הוא סיפור על בחירה. נימו, ילד בן 9, נדחק לעמדה שבה חייב להגיע להחלטה בלתי אפשרית - לבחור בין אמו לאביו. בשניות שקודמות לשארית חייו הוא תוהה לאן כל בחירה תיקח אותו. הבמאי מסביר, "הכוחות הטבעיים ביקום העובדים כדי להביא כאוס מוחלט מנוטרלים על ידי הדמיון הפעיל יתר על המידה של הילד." הדילמה שגורמת לבעיה העיקרית בסרט (אי ידיעת העתיד) מסבכת את הכל - "אני לא יודע את העתיד, לכן אני לא יכול להחליט. עכשיו שאני יודע את העתיד אני עדיין לא יכול להחליט." יחסי הגומלין הרהוטים בין סגנון החיים הפילוסופי למה שמזייף את המציאות, בא לידי ביטוי על ידי השינוי התמידי בקו העלילה, בין ילד צעיר, מתבגר ומבוגר. הסרט מציג מבט ארבע-ממדי של טבע וקיום החיים ביקום. כל החלטה מסתעפת ויוצרת יקום חלופי נפרד לחלוטין. מר אף אחד מעלה טיעונים אונטולוגים רבים לגבי טבע הזמן הסובייקטיבי. איך שלמעשים יש השלכות אוניברסליות, איך העבר באופן בלתי נמנע מעצב את העתיד בצורה משפיעה מאוד - כל בחירה, לא משנה הפשטות או המורכבות שלה, יכולה ליצור, לשנות או להחליף את משך החיים.
הסרט גם עושה שימוש ניכר בתורת הכאוס, תורת המיתרים ובאפקט הפרפר כדי להדגיש את חוסר השליטה של האנושות כאינדיבידואלים. לעיתים קרובות בכל שלב בחייו יש סצנה שבה נימו כפוף לגחמות הסיכוי, לפעמים צולל אל תוך המים, מקום בו בני אדם חסרי שליטה. זה הוא סמל חזותי של חוסר האונים המיוחס למצב האנושי. התאוריות משמשות כדי להרכיב את המציאות בסרט, זו הסיבה שהעשן לעולם לא חוזר אל תוך הסיגריה, זמן תמיד נע בכיוון אחד. בסוף הסרט נראה שהיקום מגיע לכאוס מוחלט, הזמן עוצר ואז מתחיל לנוע אחורה כפי שמתואר בתאוריית ההתכווצות הגדולה. בכך הזמן מסמן את החופש המוחלט אותו נימו חיפש - לחיות חיים בלי בחירה, כל זמן שאתה לא בוחר הכל נשאר אפשרי. הסיפור של נימו נובאדי משקף חיים של בחירות, בין אם עשינו או לא את ההחלטה הנכונה ומה היה קורה אילו היינו חוזרים ומשנים את הבחירות. מר נובאדי בן ה-118 מצהיר שזה לא משנה מה אנו בוחרים, מכיוון שלכל בחירה ברגע שנעשתה יש משמעות באותה מידה כמו לכל בחירה חלופית. הסרט מתאר חיים בהם כולנו כפופים לסיכויים, לממדים אשר לפיהם אנו בונים את המציאות שלנו (גובה, אורך, מרחב וזמן) ואת הדמיון של עצמנו. ברגע שנימו הילד יודע מה תהיה התוצאה של כל בחירה, הוא באופן אינסטינקטיבי בוחר בחירה אחרת.
לצבעים השונים המשמשים בסרט יש משמעות סמלית. לכל אחד מקווי העלילה השונים יש גוון ייחודי משלו שמבליט את המקוריות שלו וחוסר הדמיון אחד מהשני. את ההבדל בצבעים ניתן לייחס כבר בילדותו של נימו, שם שלוש ילדות יושבות על ספסל. הם נשות העתיד האפשריות של נימו: ג'ין, אליס ואנה; אחת בצהוב, האחרת בכחול והשלישית בשמלה אדומה. בחייו עם אליס, נימו חווה דיכאון ויאוש, נושאים הקשורים בצבע הכחול. בבחירת ג'ין, נימו מחפש רווחה ועצמאות: צהוב - צבע של חיים ואושר. אהבת האמת ומערכת היחסים הלוהטת בין נימו לאנה מסומלת על ידי הצבע האדום בשמלתה של אנה. ראוי לציין שנימו לפני לידתו נראה חי בעולם לבן. לבן מכיל את כל הצבעים של הספקטרום הנראה; דבר זה תומך במסר האלגורי של הסרט שהכל אפשרי עד אשר בחירה נעשית. בסוף חייו נימו הוא קשיש רעוע שחי בסביבה לבנה (חדר, בגדים, דוקטור). כך אנו יכולים לראות שגורל הדמות הראשית מוביל אותו בחזרה אל המקורות שבהם התחיל, הנקודה בה הכל אפשרי.
הכנסות וזמן באקרנים
הקרנת הבכורה של הסרט נערכה בפסטיבל הסרטים של ונציה ה-66 ב-12 בספטמבר 2009. שישה ימים מאוחר יותר, מר אף אחד הוקרן כפרזנטציה מיוחדת בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו 2009. בנוסף, הסרט הוקרן בפסטיבל הסרטים סיטג'ס ובפסטיבל הסרטים הבינלאומי בסטוקהולם לפני שחרורו לאקרנים. הקרנת הבכורה של הסרט בארצות הברית הייתה ב-25 ביוני 2011 בפסטיבל הסרטים בלוס אנג'לס, כמעט שנתיים לאחר הקרנת הבכורה המקורית. הסרט היה בין יותר מ-200 סרטים עלילתיים, פרויקטים קצרים ווידאו קליפים ממעל 30 מדינות שהוצגו בפסטיבל. הקונסול ג'נרל של בלגיה, גרט קריאל ערך הקרנה שנייה של הסרט בארצות הברית ב-21 בדצמבר 2011 בתיאטרון אארו בסנטה מוניקה.
תחילה מר אף אחד הוקרן ב-36 אולמות קולנוע בסוף השבוע הראשון וגרף 227,917 דולר וממוצע של 6,331 דולר לאולם. בסוף השבוע השני הסרט ירד 21.9% בהכנסות והרוויח 178,098 דולר. כשגרף כמעט מיליון דולר, הסרט הפך לאחד מעשרת הסרטים המרוויחים בבלגיה בשנת 2010. הסרט יצא לאקרנים בצרפת ב-13 בינואר 2010 ב-150 אולמות קולנוע ואיכזב בסוף השבוע הראשון עקב הביקורות המעורבות בצרפת. הסרט סיים במקום השמיני בסוף השבוע הראשון לשחרור הסרט עם הכנסות של 640,517 דולר, בסוף השבוע השני ליציאתו לאקרנים הסרט ירד לתחתית עשרת הראשונים עם הכנסות של 1,051,211 דולר. חברת ההפצות Magnolia Pictures הקרינה את הסרט בארצות הברית באולמות קולנוע נבחרים ב-1 בנובמבר 2013.
מדיה ביתית
מר אף אחד שוחרר ל-DVD ול-Blu-ray בצרפת ב-21 ביולי 2010 דרך החברה הצרפתית Pathé, בשני פורמטים: האחד, גרסת דיסק-יחיד מסך-רחב אשר כוללת את הטריילר, הכנות הסרט וגלריית תמונות. והשני, שני-דיסקים מסך-רחב מהדורה מיוחדת אשר מכילה את עריכת הבמאי לסרט ובה יש 23 סצנות מורחבות ו-12 סצנות נוספות אשר משולבות בסרט המקור ואורכו 16 דקות יותר מהגרסה הקולנועית. חברת ההפצות Warner Home Video שחררה גרסה בהולנדית הכוללת: תפריט אינטראקטיבי, גישה לסצנות, הכנות הסרט, מאחורי הקלעים, סצנות שנמחקו וגלריית תמונות. ב-11 בינואר 2011, חברת הבידור אנטרטיינמנט ואן שחררה בקנדה את הסרט על DVD ו-Blu-ray ובה הכנות הסרט, מאחורי הקלעים וסצנות שנמחקו. חברת ההפצות הבריטית Optimum Home Entertainment שחררה גם היא דיסקים של הסרט ב-DVD ו-Blu-ray ב-12 בספטמבר 2011, גרסה זו מכילה את הכנות הסרט, ריאיון עם כוכב הסרט ג'ארד לטו וטריילר הסרט.
ביקורות
נילס מת'היס מאתר האינטרנט Twitch Film הסוקר סרטים כתב, "זה מדהים איך שואן דורמל הופך כל סצנה לאירוע קולנועי ייחודי. אין סצנות שאפשר להוציא מחוץ לסרט. כל סצנה חשובה וכל סצנה נעשתה כדי להיראות חשובה. הבמאי משתמש בכל האמצעים העומדים לרשותו כדי לשמור את הצופה עסוק ומעוניין בחייו של הדמות הראשית, נימו נובאדי." כריס הולט מהמגזין הבריטי Starburst כתב, "מר אף אחד הוא סרט המתאפיין בקיומו העצמי, יש בו משהו משמח. אתם יכולים לאהוב את הסרט, אתם יכולים לשנוא את הסרט אך מה שבטוח הוא שלעולם לא תשכחו אותו." רוברט בל ממגזין המוזיקה הקנדי Exclaim! אמר "סרט עוצמתי על משמעות הדבר שנקרא לחיות."
בויד ואן הואי מהמגזין האמריקני וראייטי היה יותר ביקורתי, וכתב "למרות שרוב הסרט נכתב ומבוים בצורה טובה, ולעיתים קרובות מצחיק או נוגע ללב, הסצנות האינדיבידואליות לעיתים רחוקות הופכות לחלק מהשאר." הוא משבח את משחקו של לטו, "הסצנות היחידות בסרט שלהם יש מרכז כבידתי הם הסצנות שמשנת 2092. מה שגורם לסצנות להמריא זה לא העתיד הדמיוני אלא הופעתו של לטו. כישרון המשחק שלו בא בתצוגה מלאה בסצנות שלו כאדם התמותה האחרון על כדור הארץ." הוא גם שיבח את רגבו וטמפל, ואמר "רגבו, כנימו הנער, וג'ונו טמפל, כאנה הנערה, מרשימים ומביאים את הקרבות ההורמונאליים של גיל ההתבגרות בבהירות לחיים." מבקר הסרטים אריק לאבל דירג את רגבו כאחד מ"עשרת הפנים והקולות החדשים" של פסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו 2009. הוא מציין כי "השחקן המתחיל טובי רגבו עשוי להיות בקלות הדמות הכי "חיה" במר אף אחד. משחקו של רגבו הוא בעיקר יחד עם ג'ונו טמפל - סיפור האהבה הייחודי שלהם הם דפיקות הלב של הסרט."
אתר הסרטים הצרפתי AlloCiné, נתן לסרט ציון של שלושה מתוך חמישה כוכבים ומבוסס על סקירה של 24 ביקורות. העיתונאי פיר פורנלוד מהעיתון הצרפתי Ouest-France כתב, "ואן דורמל משחק עם צ'אנס וצירוף מקרים. ההדגמה ארוכה וכבדה, אבל מבחינה אסתטית זה מצוין."
שבחים
הסרט קיבל מועמדויות רבות וזכה בפרסים רבים ממספר ארגוני ופסטיבלי סרטים. הוא היה מועמד לשבעה פרסי הקולנוע הבלגיים וזכה בשישה מהם: הסרט הטוב ביותר, הבמאי הטוב ביותר, התסריט הטוב ביותר עבור ז'אקו ואן דורמל, הצילום הטוב ביותר עבור כריסטוף בוקרן, הפסקול הטוב ביותר עבור פיר ואן דורמל והעריכה הטובה ביותר עבור מתיאס ורס. בנוסף, זכה הסרט בפרס אנדרה קאבנס והוכתר לסרט הטוב ביותר של 2010 על ידי התאחדות מבקרי הסרטים הבלגית, ושוב הוכתר לסרט הבלגי הטוב ביותר גם בפסטיבל הסרטים באוסטנדה. בפרסי האקדמיה האירופית לקולנוע ה-23 מר אף אחד זכה גם בפרס בחירת הקהל לסרט הטוב ביותר, וזכה בפרס בחירת הקהל בפסטיבל ביוגרפילם.
בפסטיבל הסרטים של ונציה ה-66, המעצבת האמנותית של הסרט, סילבי אוליב זכתה בפרס גולדן אוסלה עבור תמיכה טכנית. הסרט היה מועמד לזכייה בפרס אריה הזהב, הפרס היוקרתי ביותר בפסטיבל הסרטים של ונציה אך הפסיד לסרט הישראלי לבנון של שמואל מעוז. ג'ארד לטו היה מועמד לפרס הולפי קאפ, הפרס העיקרי לשחקנים בפסטיבל. כריסטוף בוקרן קיבל את פרס הצילום הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בסטוקהולם. המאפרת בסרט, קטיה ואן דאם זכתה בפרס על האיפור הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים סיטג'ס בספרד. מר אף אחד הופיע בביקורות רבות כאחד מעשרת הסרטים הטובים ביותר של 2010 ולעיתים קרובות נחשב אחד הסרטים הטובים ביותר של אותה שנה. מבקר הסרטים קארט האלפיארד מאתר האינטרנט Twitch Film, דירג את סרטו של ואן דורמל כאחד מסרטי המדע בדיוני הטובים ביותר במאה ה-21. מכון הסרטים האמריקאי דירג את מר אף אחד כאחד מהסרטים האירופאים הטובים ביותר לשנת 2010.
סברני
האי סֶבֶרנִי (ברוסית: о́стров Се́верный, האי הצפוני) הוא האי הצפוני מבין שני האיים הגדולים של ארכיפלג נובאיה זמליה, הממוקם באוקיינוס הקרח הצפוני, במחוז ארכנגלסק שברוסיה. האי נמצא כ-400 קילומטרים צפונית לחלקה היבשתי של רוסיה.
גאוגרפיה
כחלק מארכיפלג נובאיה זמליה, סברני הוא המשך של הרי אורל. שטחו הוא 48,904 קמ"ר, ומכאן שהוא האי הגדול מבין איי הארכיפלג והאי ה-30 בגודלו בעולם. משום שהארכיפלג נחשב כחלק מאירופה, ניתן לומר כי האי הוא הרביעי בגודלו באירופה (לאחר בריטניה הגדולה, איסלנד ואירלנד ). הוא מופרד מהאי הדרומי המרכזי של נובאיה זמליה, יוז'ני (ברוסית: "דרומי"), על ידי מצר מטוצ'קין, שרוחבו בנקודה הצרה ביותר שלו כ-600 מטרים בלבד. ממערב לאי נמצא ים ברנץ וממזרחו ים קארה.
האי הררי וידוע בקרחונים הרבים שבו. למעשה, 40% משטח האי מכוסה על ידי כיפת הקרח סברני, שהיא הקרחון היבשתי הגדול באירופה (כ-20,500 קמ"ר). קרחון זה גדול משמעותית מואטנאיוקול שבאיסלנד (כ-7,900 קמ"ר). בקרחון נונאטאקים אחדים.
בחלק הצפוני של האי, במקום הקרוי "כף המשאלה" (ברוסית: Мыс Желания), פועלת תחנה מטאורלוגית.
היסטוריה
סברני נקרא בעבר ארץ ליטקה, על שמו של פיודור ליטקה, מגלה ארצות רוסי שחקר אותו.
לשון היבשה סוּחוֹי נוֹס (Сухой Нос) נמצאת בחלקו הדרומי ביותר של האי. המקום מפורסם משום שהיה אתר לניסויים בנשק גרעיני של ברית המועצות בין 1958 ל-1961. ב-30 באוקטובר 1961 נוסתה על האי "פצצת הצאר", פצצת המימן הגדולה ביותר שיוצרה אי פעם, שהייתה בעלת מטען פוטנציאלי של 100 מגהטון TNT (בפועל, בשל בעיות טכניות השתחרר מטען חלש יותר, של 50–57 מגהטון). הפצצה הוטלה ממטוס Tu-95, שהותאם במיוחד לשאתה במנשא חיצוני, זאת משום שבתא הפצצות של המטוס לא היה די מקום עבורה. הפצצה הוטלה מגובה 10,500 מטר, הוצנחה עד לגובה של 4,000 מטר, ואזי התפוצצה.
כיום בסברני בסיס צבאי ימי של הצבא הרוסי, והוקם בו נמל.
גיא פלג
חיים אישיים
פלג נשוי לקרין הורוביץ, אדריכלית ולהם ארבעה ילדים. המשפחה מתגוררת בהרצליה. פלג ידוע באהדתו לקבוצת הכדורגל מכבי חיפה, והיה דובר הקבוצה בתחילת שנות התשעים.
7 Years
(בעברית: 7 שנים) הוא שיר של הלהקה הדנית לוקאס גרהאם, מתוך אלבום האולפן השני שלהם, Lukas Graham. השיר יצא לאור כהורדה דיגיטלית ב-18 בספטמבר 2015 על ידי חברת התקליטים קופנהגן רקורדס. קליפ עם מילות השיר עלה לערוץ היוטיוב של הלהקה ב-17 בנובמבר 2015, והווידאו קליפ עלה ב-15 בדצמבר 2015.
השיר הגיע לראש מצעד הסינגלים הדני, ומחוץ לדנמרק, הוא הגיע לראש המצעדים באוסטרליה, אוסטריה, איטליה, ניו זילנד, אירלנד, שוודיה ובריטניה, והתברג במקומות גבוהים במצעדים במדינות אירופאיות נוספות ובארצות הברית. את השיר כתבו לוקאס פורקאמר, סטפן פורסט, מורטן ריסטורפ ומורטן "פילו" פילגארד, והפיקו אותו פורסט וריסטורפ תחת שמות הבמה שלהם, Future Animals ו-Pilegaard. על המיקסינג לשיר היו אחראים דלברט באוורס ומורטן פילגארד.
ב-12 בפברואר 2017, "" היה מועמד לשלושה פרסי גראמי: הקלטת השנה, שיר השנה וביצוע הפופ הטוב ביותר של צמד/להקה. על פי הפדרציה הבינלאומית לתעשייה הפונוגרפית (IFPI), הוא היה השיר השביעי הנמכר ביותר בשנת 2016 ברחבי העולם, עם 10.4 מיליון הורדות דיגיטליות והזרמות שקולות לרצועה.
רקע
סולן הלהקה לוקאס פורקאמר תיאר את "" כשיר שמסכם את חייו עד כה ואת מה שהוא מקווה להשיג בעתיד. הוא אמר שהסיבה שהמילים הולכות רחוק עד גיל 60 היא מכיוון שאביו מת בגיל 61 והוא היא צריך "להעביר את זה כדי להאמין בזה". הוא המשיך: "זה שיר על הזדקנות. אני גם מגיע לתובנה שלהיות אבא זה הדבר הכי חשוב. החלום הגדול ביותר שלי הוא לא להיות איזה בחור זקן שלילי, אלא שחבריהם של ילדיי יאמרו לו 'אתה הולך לבקר את אבא שלך? תמסור ד"ש! הוא אדיר'. היה לי אבא מושלם.
בנוגע לכישלון הקודם של הלהקה לפרוץ אל השוק העולמי פורצ'אמר ציין כי "זה כאילו אבא שלי מת בדיוק בזמן הנכון – ואני יודע שזה דבר שאני לא צריך לומר, אבל בדיוק אמרתי! אם אבי לא היה מת ב-2012, לא הייתי כותב את השיר שלנו 'Happy Home', שהזניק אותנו לסיפור הצלחה סקנדינבי. לא הייתי כותב את '', עליו החתימו אותנו אצל מוציא לאור באמריקה ובסופו של דבר חתמנו אצל האחים וורנר."
הלחנה
"" הוא שיר נשמה-פופ עם השפעות של היפ-הופ, הכתוב במפתח ג'י מינור ובעל קצב של 130 פעימות לדקה. הוא מלווה בשורת אמצע-קצב של פסנתר, פעימה אחורית של כלי הקשה, שילוב צלילים של מקרן שקופיות, וקטע כלי מיתר מסונתז.
ביקורות
המבקר אנדרס האומולר תומסון מהעיתון הדני Jyllands-Posten השווה את השיר ל"When I'm Sixty-Four" של הביטלס: הבלדה '' נשמעת כמו תשובה עכשווית לשיר 'When I'm Sixty-Four'. '' מבעבע עם סיפור סיפורים (סטוריטלינג) דליק על מהירותם הגבוהה של החיים, בזמן שהחלומות בהקיץ של הילדות והנערוּת פתאום מתחלפים במלנכוליית פרישה. גרהאם מוצא את הדרך שלו בין סנטימנטליות מתוקה ואמפתיה שוברת לב, וכמו מקרטני צעיר, לגרהאם יש גם יכולת אינסטינקטיבית דומה בעיצוב פזמונים שנתקעים בראש כמו סופר-גלו".
עם זאת, מגזין טיים כלל את "" ברשימת עשרת השירים הגרועים של 2016, בנימוק "שיהיה בהצלחה בלהסביר את הפופולריות המטאורית של בלדת הפופ-רוק הקשיחה והעכשווית (וכן, גם הקליטה) הזו, שגורמת למאזין להשתוקק ליושרה אומנותית של להקה כמו מארון 5.
הופעות במצעדים
ב-6 בפברואר 2016, "" הגיע למקום 96 במצעד בילבורד הוט 100, והיה לסינגל הראשון של לוקאס גרהאם שנכנס למצעד. בשיאו, השיר הגיע למקום השני במצעד ב-9 באפריל 2016, והיה ליצירה הדנית שהגיעה למקום הגבוה ביותר במצעד מאז "Apache" של יורגן אינגמן משנת 1961. השיר שהה במקום זה במשך 4 שבועות לא-רצופים, והדף גם את "Work" של ריהאנה ודרייק ואת "Panda" של דיזיינר. "" הגיע גם למקום 28 במצעד Digital Songs של ארצות הברית, עם 26,000 יחידות שנמכרו. במהלך 2016, נמכרו בארצות הברית 2.089 מיליון יחידות של השיר, מה שהפך אותו לשיר הרביעי הנמכר ביותר של השנה, כשלפניו היו "Closer" של הצ'יינסמוקרס, "My House" של פלו ריידה ו"" של ג'סטין טימברלייק. "" היה הלהיט הגדול ביותר בארצות הברית של אמן זר מאז "Somebody That I Used to Know" של גוטייה ב-2012.
ב-12 בפברואר 2016, "" הגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי, יחד עם מכירות שבועיות של 105,000 יחידות (כולל 3.65 מיליון הזרמות). השיר היה הסינגל הדני הראשון שמגיע למקום ראשון במצעד, מאז "Turn Back Time" של אקווה מ-1998. ב-11 במרץ 2016, "" עדיין נשאר במקום הראשון במצעד, והיה זה השבוע החמישי שלו ברצף, מה שהפך אותו לסינגל הדני הראשון שנשאר הכי הרבה זמן במקום הראשון. ב-18 במרץ 2016, "I Took a Pill in Ibiza" של מייק פוזנר תפס את המקום הראשון והוריד את "", שמכר רק 261 יחידות פחות ממנו. היה זה השיר הנמכר ביותר בבריטניה בשנת 2016, עם 856,559 יחידות שנמכרו באותה שנה, אם כי היו לו פחות הזרמות מאשר ל"One Dance" של דרייק – 1.95 מיליון הזרמות ל"One Dance" ו-1.49 מיליון הזרמות ל"", שדורג במקום השני במצעד.
"" הגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים האוסטרלי, מה שהפך את לוקאס גרהאם לאמן הדני השלישי שמגיע למקום הראשון (לפניהם היו Cut 'N' Move עם "Give It Up", ואקווה עם "Barbie Girl" ו"Doctor Jones"). ב-11 באפריל 2016, היה זה השבוע השביעי ברצף בו "" המשיך לשהות במקום הראשון במצעד, מה שהפך אותו לסינגל הדני הראשון שנשאר הכי הרבה זמן במקום הראשון. הוא עקף את השיא הקודם שנקבע על ידי "Doctor Jones" של אקווה, ששהה 7 שבועות רצופים במקום הראשון, ב-1997–1998.
Breakaway
ב-2005, הגיע Breakaway למקום השני באלבומים רבי המכר באוסטרליה, עם מכירות של למעלה מ-450,000 עותקים והגיע לפלטינה x6. בסוף 2005, הגיע האלבום למקום השמיני באלבומים רבי המכר בממלכה המאוחדת, עם מכירות של למעלה מ-950,000 עותקים. 501,000 עותקים נוספים נמכרו ב-2006.
ג'ון דיוויין
ג'ון אנתוני דיוויין (באנגלית: John Anthony Devine; נולד ב-11 בנובמבר 1958 בדבלין) הוא כדורגלן עבר אירי.
7 Years
קליפ
הווידאו קליפ לשיר יצא ב־15 בדצמבר 2015 ואורכו 4 דקות. הקליפ נכתב, בוים ונערך על ידי במאי הקולנוע הדני רן סאשה ג'והנסן והוא צולם בקופנהגן ובלוס אנג'לס.
מרקיע שחקים
מרקיע שחקים (באנגלית: Reach for the Sky) הוא סרט ביוגרפי בריטי על קורותיו של הטייס הבריטי דאגלס באדר בבימויו של לואיס גילברט עם קנת' מור בתפקיד הראשי.
ג'ון דיוויין
קריירת מועדונים
דיוויין הצטרף לארסנל בנובמבר 1974, וחתם על חוזה של שחקן נוער. הוא היה חלק מקבוצת שחקנים אירים בארסנל (שכללה את ליאם בריידי, דייוויד אולירי ופרנק סטייפלטון), וחתם על חוזה המקצוען ב-1976. הוא שיחק בעמדת המגן הימני, וערך את הופעת הבכורה שלו ב-28 באפריל 1978 לאחר שהחליף את פט רייס.
מרקיע שחקים
התסריט של לואיס גילברט מבוסס על רב המכר של פול בריקהיל Reach for the Sky שיצא לאור ב-1954 (תורגם לעברית בשם "מרקיע שחקים").
דויד דיופ
דויד דיופ (נולד ב-24 בפברואר 1966) הוא סופר ואקדמאי צרפתי, המתמחה בספרות צרפתית ופרנקופונית אפריקאית מהמאה ה-18. הוא זכה בפרס בוקר הבינלאומי לשנת 2021 על הרומן שלו "בלילה כל הדם שחור", והיה לסופר הצרפתי הראשון אשר זכה בפרס זה. הרומן הועמד גם לעשרה פרסים צרפתיים וזכה בהם במדינות אחרות.
ג'ון דיוויין
קריירת מועדונים
כיוון שרייס וסמי נלסון היו המגנים הבכירים של ארסנל הוא לא זכה למקום קבוע בהרכב כבר בהתחלה, אם כי הוא החליף את נלסון הפצוע בגמר גביע ה-FA של 1980, שהסתיים בהפסד 0 - 1 לווסטהאם יונייטד. דיוויין הפך לשחקן הרכב קבוע לאחר עזיבת רייס לווטפורד בקיץ 1980, והשתתף ב-44 משחקים בעונת 1980/1981. אולם, הוא לא הצליח לשמור על מעמדו לאורך זמן; לאחר שלא נכלל בהרכב בעקבות פציעה הוחלט להציב את ג'ון הולינס בעמדת המגן הימני, ודיוויין לא הצליח לזכות מחדש במקום בהרכב. הוא השתתף ב-23 משחקים בלבד בשתי עונותיו האחרונות בארסנל.
דויד דיופ
ביוגרפיה
דויד דיופ נולד בפריס בשנת 1966 לאם צרפתייה ולאב סנגלי. הוא עבר לדקר בגיל חמש ובילה את רוב ילדותו בסנגל לפני שחזר ללמוד בצרפת בגיל שמונה-עשרה לאחר שסיים את התיכון. דיופ קיבל תואר דוקטור מהסורבון על לימודיו בספרות צרפתית מהמאה ה-18.
ג'ון דיוויין
קריירת מועדונים
דיוויין עזב את ארסנל בקיץ 1983, לאחר שהשתתף ב-111 משחקים במשך תשע שנים. הוא הצטרף לנוריץ' סיטי, והשתתף ב-69 משחקים במשך שתי עונות. לאחר מכן הוא עבר לסטוק סיטי, אך הקריירה שלו הסתיימה לאחר ששבר את רגלו. בין אפריל למאי 1988 הוא שיחק ללא חוזה בצ'למספורד סיטי, ולאחר מכן עבר להודו והצטרף למועדון איסט בנגאל בתפקיד מאמן-שחקן. הוא שיחק במשך תקופה קצרה במועדון הנורווגי סטארט.
דויד דיופ
ביוגרפיה
בשנת 1998 הפך למרצה לספרות באוניברסיטת פאו ובאזור אדור והתמחה בספרות צרפתית מהמאה ה-18 ובספרות צרפתית אפריקאית. בשנת 2009 מונה לעמוד בראש קבוצת מחקר בנושא ייצוג אפריקה ואפריקאים בספרות האירופית של המאה ה-17 וה-18. דיופ עומד כעת בראש המחלקה לאמנויות, שפות וספרות באוניברסיטה. הוא גר בפאו.
באוקטובר 2021 פרסם דייוויד דיופ את La Porte du voyage sans retour, éditions du Seuil, 2021.
ג'ון דיוויין
קריירת מועדונים
בפברואר 1989 חזר לאירלנד והצטרף לקבוצת שמרוק רוברס כשחקן. בתחילת עונת 1991/1992 פרש ממשחק. בשנת 1994 הצטרף לקבוצת שלבורן בתפקיד המאמן הראשי הזמני.
ב-1981 נישא למישל רוקה, שזכתה בתואר מיס אירלנד שנה אחת קודם לכן. לזוג נולדו שתי בנות, והם התגרשו ב-1990.
קריירת נבחרת
דיוויין השתתף ב-30 משחקים בכל רמות הגיל של נבחרות אירלנד, כולל 12 בנבחרת אירלנד הבוגרת. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרים בניצחון על נבחרת צ'כוסלובקיה ב-26 בספטמבר 1979, ואת הופעתו האחרונה במשחק מול נבחרת נורווגיה ב-17 באוקטובר 1984. רוב משחקיו בנבחרת הבוגרת היו במסגרת מוקדמות המונדיאל או אליפות אירופה.
מפגשי כביש–מסילה בישראל
מפגשי כביש מסילה או מפגשי רכבת הם צמתי דרכים שבהם מתבצעת חצייה של מסילת הרכבת על ידי כביש, דרך עפר או דרך הולכי רגל. בצמתים הללו יש תמיד עדיפות בתנועה לרכבת.
מרקיע שחקים
תקציר העלילה
ב-1930 הוא מוצב בבסיס חיל האוויר המלכותי קנלי ונבחר להשתתף בנבחרת האווירובטיקה של הבסיס. למרות איסור על תרגילי אווירובטיקה בגובה נמוך, הוא מתעלם מכך ורוצה להוכיח את יכולתו. מטוס הבריסטול בולדוג שלו מתרסק והוא נפצע קשה.
7 Years
קליפ
נכון לאוקטובר 2022, הקליפ צבר מעל 1.3 מיליארד צפיות ביוטיוב.
מפגשי כביש–מסילה בישראל
במפגשים הללו מתרחשות לעיתים תאונות (המפורסמת שבהם היא אסון הבונים) ולכן רכבת ישראל פועלת לביטול והחלפתם בהפרדה מפלסית באמצעות גשר או מנהרה.
מרקיע שחקים
תקציר העלילה
באדר מובל לבית החולים בברקשייר ושם נאלצים לכרות את רגלו הימנית מעל הברך ולאחר זאת בגלל זיהום, גם את רגלו השמאלית מתחת לברך.
מפגשי כביש–מסילה בישראל
נכון לאמצע שנת 2023 יש 55 מפגשים כאשר 12 בשלבי ביצוע לביטול והקמת הפרדה מפלסית (2 כבר נסגרו, אבל ההפרדה המפלסית עוד לא מוכנה) ועוד 3 נוספים בשלבי תכנון.
מרקיע שחקים
תקציר העלילה
הוא מתחיל לאט להתאושש ולהשתקם בהליכה בעזרת קביים. אחות מסורה בשם ברייס (דורותי אליסון) תומכת בו ומעודדת אותו נפשית ופיזית.
מפגשי כביש–מסילה בישראל
המספור אינו עוקב, שכן מפגשים רבים כבר בוטלו.
7 Years
קאברים
ב-24 באפריל 2016, הזמר ההולנדי יאן ורסטיג הוציא גרסת כיסוי לשיר על ידי חברת ההקלטות 8Ball Music, שמאוחר יותר גם נכללה באלבום הבכורה שלו, It Takes Swing, שיצא לאור ב-13 במאי 2016.
מרקיע שחקים
תקציר העלילה
באדר משוחרר מבית החולים ומתחיל מסע ארוך בשיקום הליכה עם רגליים תותבות בתחילה עם קביים ולאחר מכן בלעדיהן. בתקופה זו הוא מכיר את תלמה אדוארד (מיוריאל פבלוב), מתחיל לחזר אחריה והיא מתאהבת בו למרות מגבלתו הפיזית.
מפגשי כביש–מסילה בישראל
רשימת מפגשים בישראל
בשנת 2010 היו כ-102 מפגשים, נכון לשנת 2023 מספר המפגשים הפעילים ירד כמעט בחצי.
7 Years
קאברים
ב-5 באוגוסט 2016, הזמר הבריטי קונור מיינרד הוציא גרסת כיסוי לשיר באלבומו Covers, על ידי חברת ההקלטות פרלופון.
מרקיע שחקים
תקציר העלילה
דאגלס מבקש לחזור לחיל האוויר אך נדחה בגלל שאין כל חוקים תקדימיים למצבו. הוא מתחתון עם תלמה, מתחיל לעבוד כפקיד ומשתעמם. את זמנו החופשי הוא מבלה במשחק גולף כשביצועיו הולכים ומשתפרים למרות מגבלתו הפיזית.
7 Years
קאברים
ב-14 בספטמבר 2016, ההרכב המוזיקלי האמריקאי Linkin' Bridge מלואיוויל, קנטקי ביצע גרסת כיסוי לשיר במהלך חצאי-הגמר של העונה ה-11 של America's Got Talent, המשודרת ב-NBC.
מרקיע שחקים
תקציר העלילה
כאשר פורצת מלחמת העולם השנייה הצבא זקוק לטייסים והפעם מסכימים לקבלו כטייס. הוא מתמנה למפקד טייסת 242 של מטוסי הוקר הוריקן המורכבת מטייסים קנדיים שזה עתה סיימו פעילות בצרפת והם חסרי מוטיבציה בגלל המצב. בתחילה הם מזלזלים במפקדם הקיטע, אבל לאחר שהוא מדגים את יכולתו בטיסה ומצליח לקבל עבורם את הציוד החסר לאחר שנלחם על כך בדרגים עליונים, הם מקבלים אותו ואתם הוא יוצא לקרב על בריטניה.
7 Years
קאברים
ב-5 בדצמבר 2020, השיר בוצע בגמר התוכנית "הזמר במסכה" המשודרת בקשת 12, על ידי הפלאפל.
מרקיע שחקים
תקציר העלילה
הטייסת שלו נלחמת יפה ומפילה מטוסים גרמניים ולאחר הקרב הוא מתמנה למפקד כנף. באחת הטיסות מעל צרפת מטוסו מופל והוא צונח ונשבה בידי הגרמנים.
הוא מצליח לברוח מבית החולים הגרמני בעזרת המחתרת הצרפתית, מגיע לכפר ומסתתר מתחת לערימת קש אך נתפס ומועבר לבית סוהר בטירת קולדיץ משם אין אפשרות לברוח.
לאחר שחרורו הוא חוזר לבריטניה ונפגש עם תלמה לאחר תקופה ארוכה. ב-15 בספטמבר 1945 הוא מתכבד להוביל מטס הצדעה מעל לונדון.
קמפר
{{פירושונים| אישים:
ראו גם
}}
גלגל תנופה
גלגל תנופה (באנגלית: Flywheel) הוא רכיב מכני מסתובב המשמש לאגירת אנרגיה סיבובית. הגלגל נע במהירות גבוהה ושומר על מהירותו לאורך זמן בשל מומנט התמד ומקדם חיכוך נמוך.
יישום
לרוב משמש להספקת אנרגיה סיבובית רצופה, גם כאשר מקור האנרגיה הסיבובית אינו רציף. במנוע בעירה פנימית הוא מהווה אחד הרכיבים המרכזיים בגל ארכובה. הוא ממשיך להסתובב קבוע גם בפרקי זמן בהם אף צילינדר אינו מפעיל כוח על גבי המנוע וגם כאשר המנוע במצב סרק. בנוסף לכך הגלגל מקל על עבודת המנוע בזמן האצה מחדש. הגלגל גם אחראי על ריסון תנודות המנוע.
לעיתים גלגל תנופה משמש לאגירת אנרגיה מעבר למומנט שמספק מקור האנרגיה, זאת באמצעות אגירת אנרגיה לאורך זמן ושחרור בפרק זמן קצר. ביכולת זו נעשה שימוש במכונת מסמרות אוטומטיות המנצלת את האנרגיה מהמנוע למסמור הרכיבים המתכתיים, כמו גם במכוניות צעצוע מסוימות.
בשימוש בגלגל תנופה ברכבים יש להתחשב בתופעת הנקיפה. זו מתרחשת כאשר מומנט חיצוני פועל שלא בציר הסיבובי של הגלגל. התופעה התרחשה כאשר רכבים בעלי גלגל תנופה שהוצב במאונך לציר התנועה, נעו מעבר ראש גבעה או בתחתית גיא, דבר שהוביל למאמצי צד. להסרת התופעה נדרשו שתי דיסקיות.
חלל
גלגל תגובה (גלגל ריאקציה) מבוסס על מנגנון זה ומשמש לשליטה בתנועה הזוויתית של לוויינים בחלל, כחלופה להנעה רקטית.
היסטוריה
הכלי מבוסס על כלים מתקופות קדומות כגון: פלך טוויה מהתקופה הנאוליתית והאובניים, שגם נדרשו לשמור על מהירות סיבוב של כלי מכני.
בתקופת המהפכה התעשייתית, תרם ג'יימס ואט לפיתוח גלגל תנופה ושילובו במנוע קיטור. כמו כן ג'יימס פיקארד השתמש במכשיר בשילוב ארכובה על מנת להמיר תנועת החזר לתנועה סיבובית.
החלילן
החלילן (באנגלית: Pied Piper) הוא דמות בדיונית של נבל-על לשעבר שהשתקם המופיעה בחוברות הקומיקס פלאש ביקום DC של DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת The Flash #106 ממאי 1959 ונוצרה על ידי הכותב ג'ון ברום והמאייר קרמיין אינפנטינו.
החלילן הוא האלטר אגו של הארטלי ראת'אוויי, אדם ממשפחה אמידה שנולד עם לקות שמיעה אך נרפא לבסוף בעזרת מחקר שמומן בידי אביו. עם הזמן הוא הפך אובססיבי לקול ומצא חוסר עניין בדברים אחרים. באמצעות ניסויים בטכנולוגיה על-קולית, ראת'אוויי המציא טכניקה של היפנוזה באמצעות מוזיקה, וכן דרך ליצור תנודות קטלניות. הוא החל להשתעמם מאורח חייו ופנה לדרכי פשע תחת הכינוי "החלילן". היו לו התעמתויות רבות עם בארי אלן, הפלאש מתור הכסף של הקומיקס.
לאחר מותו של אלן במשבר בעולמות האינסופיים, הארטלי פרש מחיי הפשע כדי להפוך למגן סוציאליסט של העניים וחסרי המזל. הוא גם אחת מדמויות DC קומיקס הראשונות שידוע כהומוסקסואל מוצהר והתבדח על העובדה שמדובר באירוניה, שכן הוא היה ממעטי הנבלים שחזרו לדרך הישר (משחק מילים ל"הפכו לסטרייטים"). ראת'אוויי נשאר חברו הטוב של וולי וסט, הפלאש של העידן המודרני, ועוזר לו עם בעיות מדעיות שונות.
כעבור זמן מה, החלילן נעצר באשמת רציחתם של הוריו. וסט האמין בחפותו, ואמנם נמצא שהרוצח הוא מאסטר המראות. אולם, ראת'אוויי לא היה מודע לכך. הוא נמלט מכלא איירון הייטס וערך עסקה עם סוכן ה-FBI אקסל ווקר, שידוע בכינוי טריקסטר. בתקופה זו, וסט ביקש מהספקטר למחוק את זיכרונם של כל הסובבים אותו לגבי זהותו הסודית, וזאת בעקבות התקפתו של הנבל זום שגרמה לאשתו להפיל את תינוקם שטרם נולד.
שנה לאחר מכן ולקראת אירועי המשבר האחרון, ראת'אוויי הופיע בקבוצת נבלים חדשה שהונהגה בידי אינרציה, ונאלץ לעבוד עם רוצחם של הוריו, מאסטר המראות. התגלה שהחלילן הצטרף אליהם מתוך כוונה להסתנן לשורותיהם. אולם, כאשר קפטן קור, גל חום ואשף האוויר רוצחים את בארט אלן, הוא וטריקסטר נאלצים להימלט על חייהם כשגיבורים ונבלים רודפים אחריהם - באטוומן, פויזן אייבי, דת'סטרוק, יחידת המתאבדים, השאלה ובסופו של דבר גם חברו הטוב וולי וסט. וסט מוצא את השניים בזמן חתונתם של החץ הירוק והקנרית השחורה ועוצר אותם לאחר שדת'סטרוק הזהיר אותו שהצמד יחבל בחתונה.
את דמותו של הארטלי ראת'אוויי גילם בסדרת הטלוויזיה "הפלאש" השחקן אנדי מיינטוס.
תחנת הכוח IGCC בקמפר
תחנת הכוח בקמפר (באנגלית: Kemper County IGCC Plant) היא תחנת כוח חשמלית המשתמשת בטכנולוגיית IGCC החדישה, בבניה במחוז קמפר שבמיסיסיפי.
עלויות ולוח זמנים
הפיתוח החל בשנת 2010 על ידי חברת "Mississippi Power", חברת בת של "Southern Company".
התחנה תוכננה להיפתח במחצית הראשונה של 2016, באיחור של שנתיים מהתכנון המקורי ובעלות של מעל 6 מיליארד דולר. עלותו מציבה אותו כאחד מהפרויקטים היקרים במונחים יחסיים (מחיר לקילוואט) בארצות הברית. בשנת 2017 הוכרז שתחנת הכוח תופעל על גז טבעי בלבד.
טכנולוגיה
מדינות מפותחות מקימות לאחרונה תחנות כוח בשיטת איוד הנקראת IGCC. התחנה בקמפר משתמשת בסוג של IGCC הנקרא TRIG (ראשי תיבות של Transport Integrated Gasification).
בתחנות אלה, בשלב הראשון, נעשה שימוש בפחם לייצור גז סינתטי, אשר בשלב השני נשרף במחז"מים (מחזור משולב). טכנולוגיית הגזיפיקציה מאפשרת מחד שימוש בפחם, ומאידך, הקטנה משמעותית ביותר של פליטת המזהמים בהשוואה לתחנות פחמיות רגילות.
מערכת IGCC מייצרת חשמל בנצילות גבוהה העולה על 55%. לטכנולוגיה זו יש פוטנציאל של הוזלה בהשקעות לקוט"ש. בארצות הברית, אירופה, יפן וכו' כבר הוקמו עשרות תחנות כוח בשיטת IGCC, המייצרות אלפי מגוואט חשמל.
התחנה מתוכננת לייצר חשמל בשיעור של 582 מגוואט.
קארצ'ב
קארצ'ב (בפולנית: Karczew; ביידיש: קארטשעוו) היא עיירה במחוז אוטבוצק שבפרובינציית מזוביה בפולין, מדרום מזרח לוורשה וממזרח לוויסלה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.
תולדות היישוב
קארצ'ב נזכרת מהמאה ה-16, עת הייתה בבעלות משפחת האצולה קארצ'בסקי, ובשנת 1548 הוענקו לה זכויות עיר, והיתרים לקיום ירידים שבועיים ושנתיים. בשנת 1757 אושרו זכויות אלה מחדש.
יהודי קארצ'ב
יהודים החלו להתיישב בקארצ'ב בראשית המאה ה-16. בשנת 1897 נמנו בעיירה 1,025 יהודים. בשנת 1920, במהלך המלחמה הפולנית-סובייטית, פרעו ביהודי העיירה חיילי הצבא הכחול. בין מלחמות העולם התגוררו בעיירה כ-830 יהודים, שהיוו כרבע מתושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות היהודיות השונות. בשנות השלושים של המאה ה-20 התגברו ההתנכלויות האנטישמיות בעיירה, שבאו לידי ביטוי בחרם על עסקי היהודים בה, ואף ברצח של קשיש יהודי.
באמצע ספטמבר 1939 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו הטילו על יהודיה גזירות שונות, ובהן חובת ביצוע עבודות כפייה מפרכות במחנה עבודה שהוקם בסמוך לעיירה. בדצמבר 1940 רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה, אשר שעריו ננעלו לאחר זמן קצר. כתוצאה מרעב וממגיפות, מתו רבים מיושבי הגטו, ובינואר 1941 חוסל הגטו, עם העברת כל יושביו לגטו ורשה.
קבוצה מיהודי גטו קארצ'ב, בראשות משה גונטרסקי, הצליחה להימלט ממנו לפני האקציה, והתארגנה ליחידת פרטיזנים. כל חברי הקבוצה נרצחו בידי פרטיזנים פולנים מהארמייה קריובה.
דבי ראיין
דבורה אן "דבי" ראיין (באנגלית: Deborah Ann "Debby" Ryan; נולדה ב-13 במאי 1993) היא שחקנית וזמרת אמריקאית. התפרסמה בתור ביילי פיקט בסדרה הקומית "החיים היפים על הסיפון", בתור ג'סי פרסקוט בסדרה "ג'סי", שניהם של ערוץ דיסני ובזכות הופעתה בתור פאטי בלאדל בסדרה "רעבים" בנטפליקס.
ביוגרפיה
ראיין נולדה בהאנטסוויל, אלבמה, ארצות הברית למשפחה מרקע נוצרי. זמן קצר לאחר לידתה, משפחה של ראיין עברה לגרמניה, בעקבות שירותו הצבאי של אביה, כיועץ צבאי בצבא ארצות הברית. בתקופת מגוריה בגרמניה היא למדה לדבר גרמנית בנוסף לאנגלית, והיא החלה להופיע בתיאטראות מקצועיים בגיל שבע בבסיס צבאי בגרמניה. בשנת 2003, בהגיעה לגיל 10, חזרה ראיין לארצות הברית, טקסס.
2006 - 2010: קריירה מוקדמת, "החיים היפים על הסיפון" והזינוק בקריירה
בצעירותה, הופיעה ראיין במספר הצגות מקומיות ובתחרויות כישרונות והשתתפה בכמה פרסומות בטלוויזיה. היא גילמה דמות מתבגרת בעונה העשירית של "החברים של ברני". ב-2008, היא הופיעה בסרט הקולנוע "The Longshots" לצידם של אייס קיוב וקיקי פאלמר, כאשר גילמה את דמותה של אדית'.
עוד ב-2008, החלה ראיין לגלם את דמותה של ביילי פיקט בסדרת הטלוויזיה "החיים היפים על הסיפון", ספין אוף של "החיים היפים של זאק וקודי", בערוץ דיסני. הסדרה זכתה לרייטינג גבוה, והייתה לאחת הסדרות הפופולריות ביותר של ערוץ דיסני בזמנו.
ב-2009, הוכרז כי ראיין לוהקה לתפקיד ראשי בסרט "מה אם...", לצידם של קווין סורבו וקריסטי סוונסון. הסרט צולם בין יוני ליולי של אותה שנה, ויצא ב-20 באוגוסט 2010.
עוד ב-2010, הוקרן בערוץ דיסני סרט הטלוויזיה "16 משאלות", בו גילמה ראיין את דמותה של אבי ג'נסן, נערה בת שש עשרה שלרגל יום הולדתה כל משאלותיה מתגשמות. הסרט זכה להצלחה רבה, וזכה לכ-5,600,000 צופים, כשרובם בטווח הגילאים שבין 18 ל-34, מה שחשף את ראיין לקהל בוגר.
2011 - 2016: "ג'סי" ושיא ההצלחה
במרץ 2011, הוכרז כי ראיין תשחק דמות ראשית בסדרה חדשה בשם "ג'סי". הפרק הראשון בסדרה שודר ב-30 בספטמבר של אותה שנה, וזכה לכ-4,600,000 צופים. ראיין מגלמת בסדרה את ג'סי, נערה העוברת מטקסס לניו יורק על מנת להפוך לשחקנית אך מוצאת עצמה אומנת של ארבעה ילדים עשירים. בנוסף, ראיין היא האחראית לנעימת הפתיחה של הסדרה, "Hey Jessie".
באותה שנה, ראיין ביצעה מעבר לתפקיד בוגר יותר, זאת כאשר גילמה בסדרת הטלוויזיה "מרפאה פרטית" את דמותה של היילי, נערה הנגמלת מסמים. הפרק בו ראיין השתתפה, התשיעי בעונה החמישית של הסדרה, שודר ב-17 בנובמבר, וזכה לכ-7,200,000 צופים ולביקורות חיוביות.
ב-17 בפברואר 2012 שודר בערוץ דיסני סרט הטלוויזיה "רדיו רבל", בו כיכבה ראיין בתפקיד הראשי. הסרט לא זכה להצלחה רבה, וזכה לכ-4,300,000 צופים בלבד. בהמשך אותה שנה, השתתפה ראיין בסרט "טינקרבל וסוד הכנפיים", כאשר דיבבה את דמותה של ספייק.
ב-20 במאי 2014 חודשה "ג'סי" לעונה רביעית, האחרונה בסדרה, לאחר כ-100 פרקים. בעונה זו, ראיין שימשה כבמאית לשלושה פרקים. אף על פי שבתומה חודשה הסדרה לספין אוף ("קיקיוואקה: מחנה קיץ"), ראיין הצהירה כי היא לא תגלם עוד לעולם את דמותה של ג'סי.בשנת 2015 שיחקה בתפקיד אורח בסדרה אחרת של ערוץ דיסני "העולם של ריילי" בתור מוכרת רמאית.
2017 - הווה: "רעבים" וסרטי קולנוע
בשנת 2020 כיכבה לצדה של אליסון ברי בסרט הדרמה המקורי של נטפליקס "דוהרת" בבימויו של ג'ף באנה. באותה שנה לוהקה לסרט המתח של אדם רנדל, "Night Teeth", גם הוא של נטפליקס ותאריך עלייתו טרם נחשף.
חיים אישיים
בין מאי 2013 לספטמבר 2014, ראיין ניהלה מערכת יחסים עם המתופף ג'וש דאן. כארבע שנים אחר כך, ב-2018, השניים שבו להתרועע יחד. ב-23 בדצמבר הם הודיעו על אירוסיהם ב-31 בדצמבר 2019 הם נישאו.