cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
עמק הבובות (סרט)
ב-1970 הפיקה חברת פוקס המאה ה-20 פרודיה על הסרט, שנקראה "Beyond the Valley of the Dolls" ושזכתה גם היא להצלחה.
שומובו
יהודי שומובו
במחצית השנייה של אוגוסט 1941 רצחו הגרמנים כ-800 יהודים מסביבת הכפר בבורות ירי ביער הסמוך אליו. יהודי הכפר עצמו גורשו ב-1 בנובמבר 1942 למחנה ריכוז בזמברוב, ומשם שולחו בינואר 1943 לאושוויץ.
עמק הבובות (סרט)
הסרט היה מועמד לפרס אוסקר על פסקול המוזיקה המקורית (ג'ון ויליאמס).
שרון טייט הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית חדשה.
הסרט זכה להצלחה קופתית למרות הביקורות השליליות.
תקציר העלילה
אחת מהצעירות האלה היא נילי או'הרה (פטי דיוק) הנזרקת מצוות ההצגה בגלל דרישת הלן. אן נפגשת אתה ובעזרת סגן מנהל המשרד ליון ברק (פול ברק) מאורגנת לה הופעה במשדר התרמה בטלוויזיה. הופעתה המצליחה של נילי מזניקה את הקריירה שלה והיא הופכת לכוכבת מבוקשת. כדי לשמר את הקריירה שלה היא נעזרת ב"בובות" בצורה של גלולות ברביטרטים ואמפטמינים בתוספת אלכוהול. כל זה גורם לה להתמוטטות עצבים. פול ואן מסדרים לה אשפוז במוסד לגמילה. לאחר האשפוז היא מנסה בעזרת פול לחזור להופעות אך נגררת שוב לתרופות.
צעירה נוספת שמכירה אן היא ג'ניפר נורת' (שרון טייט), יפהפייה חסרת כישרון שחייה רצופים כישלונות. גם היא מכורה ל"בובות". נשאת בנישואי בזק לזמר שמסתבר שסובל ממחלת הנטינגטון. מצבו מידרדר והיא נאלצת לאשפזו ובאותו זמן מחליטה גם לעבור הפלה מלאכותית.
ג'ניפר נאלצת לפרנס את אמה וגם לשלם את הוצאות האשפוז של בעלה. היא מתחילה בעל כורחה להופיע בסרטים פורנוגרפיים. לבסוף היא לוקה בסרטן השד ולפני שהיא אמורה לעבור ניתוח כריתה היא מתאבדת על ידי לקיחת כמות גדולה של "בובות" ואלכוהול.
אתלטיקה באולימפיאדת מלבורן (1956)
אולימפיאדת מלבורן (1956) נערכה במלבורן, אוסטרליה. תחרויות האתלטיקה נערכו בין ה-23 בנובמבר לבין ה-1 בדצמבר 1956. נערכו 33 תחרויות באתלטיקה במשחקים אלו (9 לנשים ו-24 לגברים), בהשתתפות 720 משתתפים (147 נשים ו-573 גברים) מ-59 מדינות.
האתלטיות הבולטות
בטי קת'ברט שזכתה בשלוש מדליות זהב ושירלי סטריקלנד  שזכתה בשתי מדליות זהב.
האתלטים הבולטים
בובי ג'ו מורו שזכה בשלוש מדליות זהב, צ'ארלס ג'נקינס  טום קורטני  וולדימיר קוץ  שזכו כל אחד בשתי מדליות זהב. ת'ן בייקר שזכה ב-3 מדליות, אחת מכל סוג.
אדהמר דה סילבה שזכה במדליית זהב בקפיצה משולשת ובוב ריצ'רדס  שזכה במדליית זהב בקפיצה במוט ופרי אובראיין  שזכה במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל הגנו על תואריהם מאולימפיאדת הלסינקי 1952.
דויד גרסיה
דויד גרסיה סוביריה (בספרדית: David García Zubiria; נולד ב-14 בפברואר 1994 בפמפלונה שבספרד) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת אוססונה מלה ליגה.
קריירת מועדונים
ב-17 בינואר 2018 הושאל גרסיה עד לתום עונת לקולטורל לאונסה מהליגה הספרדית השנייה. הוא ערך 18 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שני שערים. בתום תקופת ההשאלה חזר לאוססונה.
גרין הילס
גרין הילס (באנגלית: Green Hills Software) היא חברה בבעלות פרטית הבונה מערכות הפעלה וכלי פיתוח למערכות משובצות. החברה הוקמה בשנת 1982 על ידי דן אודווד (Dan O'Dowd) וקרל רוזנברג. המטה העולמי שלה נמצא בסנטה ברברה, קליפורניה.
היסטוריה
בנובמבר 2008 הוכרז כי גרסה ממוסחרת של Integrity 178-B תהיה זמינה למכירה למגזר הפרטי על ידי Integrity Global Security, חברת בת של Green Hills Software.
ב-27 במרץ 2012 הוכרז על חוזה בין תוכנת Green Hills לבין נינטנדו. הסכם זה ייעד את MULTI כסביבת הפיתוח משולבת הרשמית עבור נינטנדו ומפתחים מורשים שלה לתכנת את ה-Wii U – קונסולת משחקי הווידאו.
ב-25 בפברואר 2014 הוכרז כי מערכת ההפעלה Integrity נבחרה על ידי Urban Aeronautics עבור AirMule.
מערכות הפעלה זמן אמת
Integrity היא מערכת הפעלה POSIX בזמן אמת (RTOS). וריאנט של Integrity, שנקרא Integrity-178B, הוסמך ל הבטחת Common Criteria Evaluation Assurance Level או EAL, ברמת +6, "High Robustness" בנובמבר 2008. Micro Velosity (ממותג כ-µ-velOSity ) הוא מיקרו-קרנל בזמן אמת למכשירים מוגבלי משאבים.
סביבות פיתוח משולבות
MULTI היא סביבת פיתוח משולבת (IDE) לשפות התכנות C, C ++, Embedded C ו-Ada, המיועדת למהנדסי מערכות משובצות.
Take Two
"Take Two" (בעברית: חלק שני) הוא שיר של להקת הבנים הדרום קוריאנית BTS שיצא כסינגל ב-9 ביוני 2023 דרך ביג היט מיוזיק, כחלק מהחגיגות לציון יום השנה העשירי להקמת הלהקה. השיר נכתב במשותף על ידי החברים RM וג'יי-הופ, והופק על ידי שוגה.
רקע והוצאה לאור
השיר הוכרז ב-31 במאי 2023. BTS ציינו שהשיר מראה את הערכתם כלפי ARMY, הפאנדום שלהם, כמו גם "הרצון שלהם להיות תמיד ביחד" איתם. שם השיר נועד לשקף את "הקבוצה הנכנסת לפרק השני שלה". השיר כולל שירה של כל שבעת חברי הלהקה, למרות שג'ין וג'יי-הופ שירתו שניהם את שירות החובה הצבאי שלהם בזמן יציאת השיר. לשיר לא פורסם קליפ, אבל ב-13 ביוני, BTS פרסמו סרטון בו הם מבצעים את השיר לרגל יום השנה העשירי לקבוצה.
הצלחה מסחרית
"Take Two" הופיע לראשונה במקום הראשון בבילבורד 200 עם 60.2 מיליון הזרמות ו-64,000 מכירות ברחבי העולם מאז יציאתו מ-9 ביוני ועד 15 ביוני. השיר הגיע הישר למקום הראשון בבילבורד גלובל ללא ארצות הברית עם 54.3 מיליון הזרמות ו-48,000 הורדות מחוץ לארצות הברית. בכך BTS עשו היסטוריה בהיותם האמן הראשון עם כניסה מידית של שיר חדש הישר למקום הראשון בבילבורד גלובל מדי שנה מאז תחילת המצעד ב-2020. בנוסף, הגיע השיר למקום ה-14 ב של דרום קוריאה, וכן במקום ה-6 בבילבורד יפן הוט 100.
הסינגל הגיע ישירות לראש המצעד הגלובלי של ספוטיפיי, והפך את BTS ללהקת הבנים הדרום קוריאנית הראשונה שהגיעה למקום הראשון פעמיים.
I Still Believe
I Still Believe (בעברית: אני עדיין מאמינה) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית ברנדה ק. סטאר, מתוך האלבום, Brenda K. Starr. השיר יצא לאור ב-17 בפברואר 1988, על ידי חברת התקליטים MCA רקורדס, כסינגל מתוך האלבום.
הגרסה הספרדית של השיר "Yo Creo En Ti", זכתה להצלחה במצעדים הלטיניים.
גרסתה של מריה קארי
I Still Believe (בעברית: אני עדיין מאמינה) הוקלט מחדש בשנת 1988, על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית מריה קארי. השיר יצא לאור באותה השנה בה הוקלט, על ידי חברת התקליטים קולומביה רקורדס, כסינגל מתוך אלבום הלהיטים, Number 1's.
השיר הגיע למקום הרביעי במצעד הבילבורד הוט 100.
הצלחה
כבר בצאתו, זכה השיר להצלחה רבה כאשר נכנס אל המקום הראשון במצעד שירי הדאנס קלאב. איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי העניק את תואר הפלטינה, על מכירות של למעלה ממיליון עותקים במדינה. הווידאו קליפ הרשמי של השיר צבר למעלה מ-50 מיליון צפיות.
בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-14 מיליון השמעות.
בשר שנתעלם מן העין
דין בשר שנתעלם מן העין הוא אחד מדיני כשרות בהלכה היהודית, אשר לפיו חל איסור לאכול בשר אשר לפחות לזמן-מה לא היה בהשגחת יהודי, מחשש שמא הוחלף על ידי עורבים, עכברים או אדם, בבשר שאינו כשר. דין זה אינו מן התורה, ויש האומרים שאין הוא אלא חומרה בלבד. כן ישנה מחלוקת באיזה היקף נפסק דין זה להלכה.
מקור הדין
התלמוד מקשה סדרת קושיות על שיטת רב: ראשית, מובאת פסיקה של רבי, שאם האטליזים בעיר הם של יהודים (דהיינו שומרי כשרות), מותר לאכול בשר שנמצא ביד גוי באותה עיר. על כך מתרצת הגמרא "נמצא ביד גוי - שאני (=שונה הדבר)", ומפרש רש"י: "שהייתה בחזקת המשתמר, והוא לא שחטה, וטרפה לא מכרו לו למוכרה כאן; אבל בשר המונח - שמא עורבים חלפוהו".
התלמוד שואל, אם כן כיצד רב אכל בשר, והרי לרוב הוא נעלם מן העין לזמן-מה. ומתרץ, שהוא אכל אותו מיד לאחר שנשחט, ולא העלים עיניו ממנו, או שהבשר היה חתום וצרור, או שהיו בו סימנים.
בירושלמי נאמר שרב כשירד לבבל ראה שהם מקלים באיסורים, ועל כן החליט לאסור עליהם בשר שנתעלם מן העין. וכן היו מהראשונים שכתבו שדברי רב אינם אלא חומרה בלבד.
פסיקת ההלכה
הפוסקים נחלקו בדין זה. רש"י, תוספות ועוד, לא פסקו הלכה כמו רב, אלא כלוי. ועם זאת, ספר התרומה, שפסק גם הוא כלוי, כתב שגם לוי לא התיר בעיר שטבחיה גויים ונמצא הבשר שלא במקום שהניחו. והתוספות והרא"ש כתבו שדברי רב הם חומרה בלבד.
הרי"ף, הרמב"ם (הלכות מאכלות אסורות ח, יא-יג), ועוד, פסקו להלכה את דינו של רב. ואולם המגיד משנה (על דברי הרמב"ם שם) הביא את הרמב"ן והרשב"א שדין זה הוא דווקא במקום שיש חשש שעופות או שרצים יחליפו את הבשר, אבל אם היה תלוי במסמר על הקיר, הוא מותר, וכתב שייתכן שגם הרמב"ם יסכים לכך. אך יש מהפוסקים שחששו להחלפה על ידי גנבים, והחלפה כזו אפשרית גם כשהבשר תלוי על מסמר. לעומתם, טענו אחרים, שאין דרכם של גנבים להחליף את הבשר אלא ליטול אותו בלי להשאיר תחליף.
ופסק בשולחן ערוך על פי הרמב"ם, בתוספת סייגו של הרמב"ן; ובתור דעה שנייה, הביא את הראשונים שהתירו בשר שנמצא במקום שהניחו, והרמ"א צידד בדעה זו:
בשר שנשלח בידי גוי
בעוד שהלכה זו של בשר שהתעלם מן העין היא חומרה הנתונה במחלוקת, הרי שקיימת הלכה בסיסית יותר ולפיה בשר שנשלח ביד נכרי או מי שאינו שומר כשרות, צריך סימן היכר מובהק שאינו ניתן לזיוף, כדי להבטיח שהבשר לא הוחלף.
בעוד שמוצרי מזון רגילים די להם בחותמת רגילה, הרי שדגים, בשר ויין דורשים שמירה כפולה, "חותם בתוך חותם". בהלכה זו לא נפלה מחלוקת, ולדעת הכול היא הלכה פסוקה ולא חומרה בלבד. בגמרא מוזכרות שש צורות של חותמות: טיחה בטיט, פקק, קשר, סימן, מנעול ומפתח. לאחר חתימת התלמוד היו נוהגים להטביע על גוף המאכלים, כגון, גבינות וכדומה, את צורת האות ח - חותם, או את האות כ - כשר. באותה תקופה לא ידעו המזייפים את אותיות הכתב העברי, ולכן לא היו חששות לזיוף חותמות אלו. בדורות מאוחרים יותר, היו זייפנים שהתוודעו לאותיות לשון הקודש, ועקב כך ירדה מהימנותם של חותמות אלו. מאז, ובד בבד עם התפתחות התעשייה, החלו להשתמש בתוויות, בניירות או בחרסים שהודבקו למוצרי המזון או לאריזתם, ושעליהם נכתבה או הוטבעה המילה "כשר" או המילה "חותם". כאשר השתכללו אמצעי הזיופים וגם מהימנות חותמות אלו התערערה באופן ניכר, קיבל כל שוחט ובודק חותמת אשר בה הוטבעה חתימתו, והוא הטביע אותה במוצרים שיצאו מתחת ידו.
כיום נוהגים לחתום כל בשר כשר בחותמת מיוחדת המכונה "הלוגרמה", האמורה למנוע חשש לזיוף; כאשר מטבע הדברים, גם במקרים כאלו קיימת תחרות בין זייפני הכשרות לבין יוצרי החותמות והסייגים.
כריסטופר ווקן
ביוגרפיה
ווקן נולד בקווינס, ניו יורק בשם רונלד ווקן לאב ממוצא גרמני ולאם ילידת סקוטלנד. נקרא על שם השחקן רונלד קולמן.
קריירה
החל את דרכו בתיאטרון כרקדן במחזות זמר בשנות השישים. לאחר מכן הפך לשחקן וכיכב במעל ל-100 הצגות תיאטרון ואף היה חלק מצוות השחקנים המקורי של ההצגה "אריה בחורף" (1966). מהתיאטרון הגיע לקולנוע, בו כיכב לראשונה ב-1969 בסרט זניח בשם "אני ואחי". סרטו המשמעותי הראשון היה בתפקיד משני בסרט הפשע של סידני לומט "תיקי אנדרסון" (1971), בו כיכב לצד שון קונרי.
ברזומה שלו רשומים מעל ל-100 סרטי קולנוע וטלוויזיה בהם השתתף, ביניהם "הרומן שלי עם אנני" (1977), "צייד הצבאים" (1978), עליו זכה בפרס האוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר, "שערי החופש" (1980) שביים מייקל צ'ימינו, שהיה כישלון אדיר בקופות, "האזור המת" (1983) של דייוויד קרוננברג, "רצח בעיניים" (1985), סרט הג'יימס בונד ה-14, בו גילם את הנבל, "באטמן חוזר" (1992), "רומן על אמת" (1993), "ספרות זולה" (1994), "הנבואה" (1995), "סליפי הולו" (1999) ו"תפוס אותי אם תוכל" של סטיבן ספילברג, עליו קיבל ווקן מועמדות לפרס האוסקר.
ווקן הופיע בווידאו קליפ של מדונה "Bad Girl", כמו גם בווידאו קליפ של פטבוי סלים, "Weapon of Choice" משנת 2001, שביים ספייק ג'ונז. כמו כן כיכב בהצגה "השחף", מאת אנטון צ'כוב, בבימויו של מייק ניקולס, לצד מריל סטריפ, קווין קליין, פיליפ סימור הופמן ונטלי פורטמן, בין ה-24 ביולי - 26 באוגוסט 2001 בתיאטרון דלקורט שבסנטרל פארק, ניו יורק.
חיים אישיים
ב-1963 החל במערכת יחסים עם ג'ורג'יאן ת'ון, אותה פגש לראשונה במהלך סיבוב הופעות של המחזמר סיפור הפרברים. השניים נישאו בינואר 1969 ואין להם ילדים. לדברי ווקן, עובדה זו היא אחת הסיבות להצלחתו כשחקן.
רזולוציה אופטית
רזולוציה אופטית היא היכולת של מצלמה, או מערכת אופטית במקרה הכללי, להבחין בפרטים בתמונה. המונח "רזולוציה" מתייחס לכמה גדלים פיזיקליים שונים.
רזולוציה על המטרה, או GSD (Ground Sampled Distance) - גודל הפרט הכי קטן במטרה שניתן להבחין בו. במקרה כזה המטרה נמצאת במרחק ידוע.
רזולוציה זוויתית, או IFOV (Incremental Field Of View) - מציין את הפרט הכי קטן שהמצלמה יכולה לראות כאשר המרחק אינו ידוע, ולכן מודדים בגודל זוויתי. עבור מטרה במרחק ידוע, הרזולוציה על המטרה שווה לגודל הקשת שיוצרת אותה זווית במעגל שרדיוסו שווה למרחק מהמטרה.
המונח "רזולוציה" יכול לציין את מספר הפיקסלים בתמונה דיגיטלית או בגלאי של מצלמה דיגיטלית.
מערכת אופטית פשוטה מורכבת מעדשה וגלאי אור הרגיש לספקטרום רחב של תדרים, החל מקרני גמא עד לקרני תת-אדום. העין היא דוגמה למערכת אופטית, היא כוללת עדשה המרכזת את האור הנכנס לעין וממקדת אותו על הרשתית שהיא גלאי האור של המערכת.
קריטריון ריילי
קריטריון ריילי לרזולוציה זוויתית שנקבע על ידי לורד ריילי, משמש למדידה של רזולוציית העדשה. הערך שמתקבל באמצעות קריטריון ריילי הוא גבולות הרזולוציה: כאשר \lambda הוא אורך הגל של האור ו- F_\# הוא מספר המוקד (הנתון על ידי F_\#=f/D כאשר f הוא אורך המוקד של המערכת האופטית ו - D הוא קוטר המערכת האופטית- בדרך כלל קוטר עדשת או מראה הכניסה הראשית של המערכת). ערך זה מתקבל ביחידות של מרחק כפי שהוא נמדד במישור הדמות של המערכת האופטית. ביחידות זויתיות הנוסחה משתנית ל -. קריטריון זה משמש בדרך כלל למערכות הצופות לרחוק כגון מצלמות וטטלסקופית.
גבול אבה
הפיזיקאי הגרמני ארנסט אבה הציב תנאי לגבול הרזולוציה האופטי המקסימלי של מערכת אופטית, התנאי נתון על ידי המשוואה הבאה:
כאשר \lambda הוא אורך הגל, ו- NA הוא מפתח המערכת (numerical aperture). גבול זה ניתן לעקיפה כך שישופר גבול הרזולוציה על ידי שיטות מיוחדות של סופר רזולוציה, שיטות אלו משתמשות בעקרונות אופטיים כך שייתכן לראות פרטים הקטנים מגבול זה.קריטריון זה משמש בדרך כלל למיקרוסקופים.
פונקציית תמסורת אופטית
פונקציית תמסורת אופטית (OTF) מכלילה את רעיון הרזולוציה של מערכת אופטית. פונקציית תמסורת היא הניגודיות (קונטרסט) של פרטים בגדלים שונים. כאשר הניגודיות יורדת מתחת לסף מסוים נאמר שזהו סף הרזולוציה של המערכת. נהוג לציין את הערך 0.02 כערך הסף, כלומר 2% מניגודיות מושלמת. בתכנון מערכת אופטית נהוג להשתמש בפונקציית התמסורת ולא ברזולוציה, מכיוון שהיא נותנת יותר אינפורמציה על ביצועי המערכת.
קישורים חיצוניים
Optical resolution
Head or Heart
Head or Heart (בעברית: ראש או לב) הוא אלבומה השני של הזמרת-יוצרת האמריקאית כריסטינה פרי. האלבום יצא לאור ב-1 באפריל 2014, על ידי חברת התקליטים אטלנטיק. מתוך האלבום יצאו הסינגלים: "", "" ו-"The Words".
עם יציאתו נכנס האלבום אל המקום ה-4 במצעד הבילבורד 200.
רקע והוצאה
בסמוך לצאתו, הועלה האלבום לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
סורת אל-פג'ר
סורת אל-פג'ר (בערבית: سورة الفجر) היא הסורה ה-89 בקוראן, והיא מונה 30 פסוקים.
שמה של הסורה נגזר מהפסוק הראשון בה, ומשמעות השם היא "השחר".
תוכן הסורה
המסר העיקרי בסורת אל-פג'ר הוא שעושר חומרי אינו בהכרח סימן למילוי רצון האל.
בחלק הראשון של הסורה, אשר מורכב מפסוקים 1–14, מוצגת הטענה שאללה יכול לתת חסדים למי שהוא רוצה ולקחת אותם ממי שהוא רוצה, תוך שימת דגש על כך שהוא לכאורה לוקח את החסדים מאלה שבנוסף להיותם לא מאמינים, הם גם אנשים מושחתים. פסוקים 1–4 הם למעשה סדרת שבועות שנעשות לכאורה על ידי האל. בחלק השני, אשר מורכב מפסוקים 15–26, מסופר שאושרו של אדם אינו נמדד על פי כמות נכסיו, ושזעמו של האל לא חייב להתבטא בכך שהאדם החוטא יסבול בעולם הזה, אלא שהוא כביכול ייענש בעולם הבא. החלק השלישי והאחרון של הסורה גורס שעל המאמין להמשיך ללכת בדרכו של האל גם כשטוב לו בחיים וגם כשרע לו.
חלק מחוקרי הקוראן גורסים כי מתוכנה של הסורה עולה כי היא נכתבה בשלב בו החלו אנשי מכה לרדוף את האנשים שהחליטו לאמץ את האסלאם.
הסורה במסורת השיעית
לפי אחת המסורות באסלאם השיעי, אללה סולח על טעויותיו של זה אשר קורא את סורת אל-פג'ר בעשרת הלילות הראשונים של החודש ד'ו אל-חיג'ה. על פי מסורת שיעית נוספת, מי שקורא את הסורה הזאת במהלך תפילותיו, יהיה עם חוסיין בגן העדן ביום הדין.
צ'נדלר בינג
צ'נדלר מיוריאל בינג (באנגלית: Chandler Muriel Bing; נולד ב-8 באפריל 1968) הוא דמות בדיונית בקומדיית המצבים האמריקאית חברים (1994-2004). הדמות מגולמת על ידי מת'יו פרי.
רקע
צ'נדלר מיוריאל בינג נולד ב-8 באפריל 1968. הוא נולד לנורה טיילר בינג, סופרת ארוטית, ולצ'ארלס בינג, אישה טרנסג'נדרית ומלכת דראג המופיעה בלאס וגאס. הוא ממוצא סקוטי ושוודי. הוא בן יחיד, וניתן להבין מרמיזות לאורך הסדרה שהוא בא ממשפחה מבוססת. הוריו של צ'נדלר הודיעו לו בחג ההודיה בהיותו בן תשע שהם מתגרשים, אירוע שגרם לו לסרב לחגוג את החג לאורך חייו הבוגרים. לאורך הסדרה מתגלה שאירוע זה גרם לו להתחיל לעשן כבר בגיל תשע. גירושי הוריו גרמו לו גם להשתמש בחוש הומור ובסרקזם כמנגנון הגנה. בנוסף מתגלה שהוא למד בבית ספר לבנים בלבד.
צ'נדלר היה שותפו של רוס גלר בזמן לימודיהם בקולג' באוניברסיטת קולומביה, ואף הקים איתו להקה בשם "Way/No Way". בשנתם הראשונה בקולג' הצטרף צ'נדלר לארוחת חג ההודיה בביתו של רוס, שם פגש באחותו מוניקה גלר ובחברתה רייצ'ל גרין. לא ברור איך אך צ'נדלר עבר לאחר מכן לגור בדירה 19 בגריניץ' וילג', מנהטן, מול דירתה של מוניקה ושותפתה אז פיבי בופה. השחקן המתחיל ג'ואי טריביאני עובר לגור עם צ'נדלר שנהיה לחברו הטוב ביותר.
לאורך מרבית הסדרה, צ'נדלר עובד בתור מעבד ומנתח סטטיסטיקות נתונים. לאורך רובה המוחלט של הסדרה, חבריו של צ'נדלר, וגם הצופים, לא מודעים למהות עבודתו במשרד, ואף הוא בעצמו רומז פעמים רבות שהוא בעיקר מתבטל שם. הוא נרדם באחת מפגישות ההנהלה ובטעות מסכים להישלח להיות מנהל סניף של המשרד בעיר טולסה, אוקלוהומה. מכיוון שהוא לא מרוצה מהיותו מרוחק ממוניקה ומיתר חבריו, הוא מתפטר ולאחר מכן נהיה קופירייטר זוטר במשרד פרסום.
מוניקה גלר
בסוף העונה הרביעית, צ'נדלר מתחיל במערכת יחסים סודית עם מוניקה בלונדון. בחתונתם של רוס ואמילי בלונדון, צ'נדלר ומוניקה שוכבים ומתחיליםלצאת (כמה שנים לאחר מכן מוניקה מספרת שהיא הלכה באותו לילה כדי לחפש את ג'ואי, ורק במקרה נתקלה בצ'נדלר). מוניקה וצ'נדלר מנסים לשמור על היחסים ביניהם בסוד כדי שהאחרים לא יעשו מזה עסק רציני מידי, אבל בסופו של דבר כולם מגלים. מכיוון שמוניקה וצ'נדלר לא מגלים להן, רייצ'ל ופיבי מנסות לגרום להם להודות ביחסים ביניהם. במקביל, מוניקה וצ'נדלר מנסים לגרום להן להודות שהן יודעות, כך שנפתחת "מלחמה" חרישית ביניהם כשג'ואי הוא המתווך. ה"מלחמה" נגמרת כשפיבי וצ'נדלר מתכננים לשכב וצ'נדלר נשבר ומודה שהוא מאוהב במוניקה.
בנוסף מתגלה שבאחד מחגי ההודיה כשרוס וצ'נדלר למדו יחד בקולג', צ'נדלר הצטרף לרוס, מוניקה ורייצ'ל בארוחת חג ההודיה, בסוף הארוחה מוניקה שומעת את צ'נדלר קורא לה שמנה, ומחליטה לנקום בו. במשך שנה עד לחג ההודיה הבא היא מרזה, ומנסה לפתות אותו כדי שיחשוב שהיא רוצה לשכב איתו ובעצם לזרוק אותו עירום לחצר כדי שהשכנים שלהם ישפילו אותו. מוניקה מנסה להדליק את צ'נדלר אבל בטעות כורתת את קצה בהונו עם סכין.
שניהם עוברים לגור יחד בתחילתה של העונה השישית. צ'נדלר מציע לה נישואים בסוף העונה והם מתחתנים בסוף העונה השביעית. מי שמחתן אותם הוא ג'ואי שהוסמך באינטרנט. בפרק האחרון בסדרה, מוניקה וצ'נדלר, שלא מסוגלים להרות, צופים בלידתם של ילדיהם התאומים המאומצים, אריקה וג'ק, אף על פי שהם ציפו רק לילד אחד. לצ'נדלר יש בעיות עם חברה לשעבר של מוניקה, ריצ'רד בורק (טום סלק). הבעיה הגדולה ביותר של צ'נדלר עם ריצ'רד היא כשצ'נדלר רוצה להציע נישואים למוניקה וריצ'רד מגלה למוניקה שהוא אוהב אותה. בסופו של דבר ריצ'רד מבין שהוא פספס את ההזדמנות שלו כי מוניקה כבר לא מאוהבת בו.
בפרק "The One that Could Have Been", שמתאר מה היה יכול להיות אם דברים היו קורים אחרת בתוך החבורה, מוניקה עדיין שמנה ויוצאת עם רופא. כאשר בן זוגה צריך לעזוב באמצע הדייט, היא וצ'נדלר שוכבים וצ'נדלר מתאהב בה.
ג'ניס ליטמן גוראלניק (נולדה הוסנסטיין)
לפני מערכת היחסים שלו עם מוניקה, יש לצ'נדלר מערכת יחסים באה-והולכת עם ג'ניס הוסנסטיין (מגי וילר). ג'ניס היא דמות מרכזית בחייו למרות שהוא מנסה כל הזמן להיפרד ממנה. בעונה הראשונה הוא יוצא איתה ונפרד ממנה מספר פעמים. במהלך הפרק האחרון בעונה השנייה, צ'נדלר מבלה זמן רב בצ'ט עם בחורה ללא שם שאומרת לו שבעלה מנהל רומן. כשהם מחליטים להיפגש מתברר שזאת ג'ניס. הם מתחילים מערכת יחסים שנמשכת לתוך העונה השלישית. בפרק "The One With The Race Car Bed", ג'ואי רואה את ג'ניס מתנשקת עם בעלה לשעבר והוא מספר זאת לצ'נדלר שמתעמת עם ג'ניס. ג'ניס אומרת לו שהיא לא יודעת מה לעשות. צ'נדלר מדבר עם ג'ואי ומחליט לעזוב את ג'ניס כדי לא להיות הגורם שמונע ממשפחה להיות יחד.
ג'ניס שוב פוגשת את צ'נדלר במהלך העונה הרביעית ורוצה לחזור אליו, אך צ'נדלר, שלא מעוניין בה, מנסה לרמוז לה שהוא לא רוצה אותה אך לא יודע איך לעשות זאת ומחליט לשקר לה. הוא מספר לה שהוא צריך לנסוע לתימן מטעם עבודתו. ג'ניס שרוצה להיפרד ממנו מסיעה אותו לשדה התעופה ומוודאת שהוא אכן עלה על המטוס מה שמאלץ את צ'נדלר לטוס לתימן ולחזור. זאת הפעם האחרונה שהם יוצאים זה עם זה. עם זאת, ג'ניס מופיעה בהמשך הסדרה
קאת'י
קאת'י הייתה חברתו של ג'ואי, אבל צ'נדלר התאהב בה. צ'נדלר מנשק את קאת'י למרות שהיא עדיין עם ג'ואי. ג'ואי כועס ומחליט לעזוב את הדירה ולעבור לגור עם הוריו עד שימצא דירה חדשה. צ'נדלר מנסה לשכנע את ג'ואי לא לעבור דירה ולבסוף, השניים מסכמים שצ'נדלר ייכנס לקופסת עץ גדולה למשך שש שעות בה לא יוכל לדבר כדי לפצות את ג'ואי. לאחר כמה שעות, קאת'י מגיעה לדירתן של מוניקה ורייצ'ל בכדי לחפש את צ'נדלר ולהסביר שהיא לא רוצה להיות הגורם המפריד בין שני חברים טובים. קאת'י נפרדת מצ'נדלר בזמן שהוא בקופסה ולא יכול לדבר. מתוך רחמים ואהבתו לחברו הטוב, משחרר ג'ואי את צ'נדלר מהקופסה כדי שיוכל לרוץ אחרי קאת'י ולמנוע ממנה לעזוב. השניים חוזרים להיות ביחד באותו הערב. צ'נדלר מאשים את קאת'י שהיא בוגדת בו עם שחקן והיא עוזבת בכעס. לאחר מכן כשהוא בא להתנצל הוא מגלה שהשחקן נמצא עצלה בדירה והם נפרדים.
רוס גלר
צ'נדלר ורוס הם החברים הכי טובים מאז שהיו שותפים בקולג'. הם עשו "הסכמים" ביניהם על כך שהם לא יקיימו יחסים עם בנות ששניהם רצו (אך שניהם הפרו אותם). צ'נדלר מתארח בביתו של רוס ומשפחתו בכמה חגי הודיה. צ'נדלר ורוס הולכים לעיתים לשחק כדורסל וטניס. בפרק "The One with the Football" רוס בוחר בצ'נדלר להיות השחקן הראשון שלו למרות שרייצ'ל הייתה אז חברה שלו. רוס מתאר לפעמים את צ'נדלר כחברו הטוב ביותר ולהפך. צ'נדלר היה הראשון לדעת על אהבתו הסודית של רוס לרייצ'ל. כשצ'נדלר ורוס היו בקולג', הוריו של רוס באו לביקור והריחו מריחואנה. רוס אמר שצ'נדלר עישן וברח דרך החלון. בעקבות כך הוריו של רוס לא חיבבו את צ'נדלר.
ג'ואי טריביאני
עד ליום שבו צ'נדלר עובר לגור עם מוניקה, הוא גר יחד עם חברו הטוב ושותפו ג'ואי טריביאני. דירתם של ג'ואי וצ'נדלר היא מוקד חשוב בעלילה מפני ששם מתקיימות פגישות רבות של החבורה. שניהם נמצאים בחברות קרובה מאוד ונקלעים ללא מעט אירועים מצחיקים. במשך תקופה מסוימת הם מגדלים ברווז ואפרוח בדירות שלהם. וקנייתו של שולחן כדורגל במקום שולחן רגיל. בדיחה שחוזרת על עצמה היא שג'ואי וצ'נדלר הם כמו זוג מבוגר נשוי בזמן שהם מתווכחים, כאשר צ'נדלר לרוב מקבל את תפקיד האישה.
צ'נדלר מסייע לג'ואי לעיתים קרובות במהלך הסדרה כאשר הוא משלם בשבילו שכר דירה, משלמים על צילומים בשבילו וקונה לו את מרבית האוכל. לעומת זאת, בפרק "The One that Could Have Been", התפקידים מתהפכים וצ'נדלר הוא זה שמקבל נדבות מג'ואי. בנקודה מסוימת בפרק ג'ואי מנסה לסייע לצ'נדלר על ידי כך שהוא ממנה אותו לעוזרו האישי.
אנקה (סגנון מוזיקה יפני)
אֵנְקַה (演歌 Enka) היא מוזיקת פופ מלודרמטית יפנית, המזוהה עם מוזיקת הקאנטרי האמריקאית מבחינת מוטיבים קהל היעד.
צ'נדלר בינג
רייצ'ל גרין
רייצ'ל היא אחת מחמשת חבריו הטובים של צ'נדלר. הוא הכיר אותה בחג ההודיה בשנת 1986, בביתם של הוריהם של רוס ומוניקה. בעונה העשירית מתגלה שצ'נדלר נישק את רייצ’ל במסיבה בקולג' שלו ושל רוס בשביל לנקום ברוס על זה שהואר נישק מישהי שצ'נדלר היה מאוהב בה.
אנקה (סגנון מוזיקה יפני)
מוזיקת האנקה צמחה בתקופת מייג'י (1912–1868) כבלדה יפנית מודרנית בשילוב מוזיקה מערבית. עם השנים התפתחה האנקה והתרחקה משורשיה וכיום נהוג להתייחס לאנקה מתקופת מייג'י ולאנקה המודרנית בנפרד.
מאפיינים
אנקה, היא מוזיקת פופ יפנית, בסגנון מסורתי. מוזיקת אנקה מחוברת בעיקר בסולם פנטטוני הנקרא "יונאנוקי אונקאי", שהושפע ממוזיקה מסורתית שנוגנה בטקסי שינטו ובודהיזם. לסולם הפנטטוני בשירי האנקה יש שני טעמים, יונאנוקי מז'ורי ויונאנוקי מינורי. יונאנוקי מז'ורי הוא חם יותר ורגוע ומשמש בדרך כלל בשירי גברים. יונאנוקי מינורי הוא יותר רגשי ומשמש יותר בשירי נשים. למרות הסולם, האקורדים הם טיפוסיים למוזיקה מערבית ומכאן מגיעה יחודה של מוזיקת האנקה שמשלבת מוזיקה מערבית מודרנית (יחסית לתקופה) עם מאפיינים יפנים מסורתיים.
צ'נדלר בינג
פיבי בופה
פיבי וצ'נדלר חברים טובים. פיבי ייעצה לו איזו טבעת לבחור על מנת להציע למוניקה נישואים. היא הראשונה שידעה שצ'נדלר רוצה להציע למוניקה נישואים והיא זו שאמרה למוניקה לרשום אותה ואת צ'נדלר בתור לחתונות במוזיאון. במהלך הסדרה, פיבי אומרת המון דברים מעליבים לצ'נדלר על המראה שלו, ההתנהגות שלו ועל האישיות שלו, אך גם מביעה חיבה כלפיו פעמים רבות.
אנקה (סגנון מוזיקה יפני)
מאפיינים
סגנון השירה באנקה משתמש במגוון רחב של סגנונות וואקליים. תווים ארוכים, עם ויברטות נמשכות כדי להדגיש את הקונספט הרגשי, מאפיינים את סגנון השירה. הם מלווים במוזיקה דרמטית, עם דינמיקה רחבה בין לחישות שקטות לקרשנדות מצמררות. המנגינה היא בדרך כלל פשוטה, אבל עם ניגונים וקישוטים מוזיקליים שהופכים אותה למורכבת ועשירה יותר, וכמו כן קשה יותר לשירה. האסתטיות של האנקה דורשת שזמרים מנוסים פחות, יצמדו למקור ככל שניתן ורק זמרים ותיקים מורשים להוסיף טעמים חדשים לשירים. המשקל באנקה הוא בדרך כלל שיגרתי, 4/4 ברוב המיקרים.
צ'נדלר בינג
קריירה
צ'נדלר עובד כמנהל בחברת רכש תחת התואר "מנתח ומעבד סטטיסטיקות נתונים", מקצוע אותו הוא מתעב. יש בדיחה לכל אורך הסדרה שאף אחד לא בטוח בדיוק מה הוא עושה. עקב הצלחתו בעבודתו, צ'נדלר ורוס הם הכי אמידים כלכלית מבין ששת החברים רוב הסדרה. הוא מוצג גם כבעל סמכות בחברה בה הוא עובד.
אנקה (סגנון מוזיקה יפני)
מאפיינים
שירי אנקה הם באורך של דקה עד שש דקות ומבוצעים בעמידה, בדרך כלל בלבוש רשמי. נשים לובשות בדרך כלל קימונו והגברים לובשים לבוש יפני מסורתי או חליפות. מילות השירים הם טרגיות ופילוסופיות ולעיתים אף אירוניות. שירי האנקה עוסקים בעיקר בנושאים עצובים, כגון אהבות אבודות, יאוש ומוות. רוב השירים עוסקים באהבות טרגיות וזכרונות מתוקים לזמני עבר טובים יותר.
צ'נדלר בינג
קריירה
צ'נדלר ניסה לעזוב את העבודה שלו בעונה הראשונה, אבל פותה לחזור על ידי הגדלה במשכורת ובונוסים גדולים. צ'נדלר נרדם באחת מפגישות ההנהלה ובטעות מסכים להישלח להיות מנהל סניף של המשרד בעיר טולסה, אוקלוהומה. בחג המולד, צ'נדלר מתפטר כדי שיוכל לחזור לניו יורק אל מוניקה. מוניקה עוזרת לצ'נדלר להשיג עבודה במשרד פרסום.
אנקה (סגנון מוזיקה יפני)
מאפיינים
מוזיקת האנקה משלבת שילוב ייחודי של כלים יפנים ומערביים. גיטרה וכלים מערביים אחרים, יוצרים בדרך כלל את המנגינה העיקרית, בעוד כלים יפנים מסורתיים כגון קוטו (כלי פריטה), שמיסן (כלי פריטה), שינובואה (כלי נשיפה) ותופי טאיקו (כלי הקשה) משמשים באופן יותר מצומצם ומופיעים בקטעי מפתח כדי לתת נגיעות של טעם יפני.
בתעשיית המוזיקה, מוזיקת האנקה הולכת בדרכה שלה. לא כמו להיטי ג'יי-פופ, שירי אנקה לא מופיעים ונעלמים תוך שבועות וכוכבים לא נוצרים בין לילה. בדרך כלל, שירי אנקה מתפרסמים לאט ומשיגים חשיפה דרך הופעות חיות ותוכניות רדיו. גם לקריוקי יש תפקיד חשוב בקידום של שירי האנקה. ברגע ששיר מבוסס כלהיט, הוא בדרך כלל נשאר בפסגה לזמן רב. רק להיט או שניים יכולים להחזיק קריירה של זמר אנקה לזמן רב. חלק מזמרי האנקה עובדים קשה במשך הרבה זמן, עד שהם מצליחים להוציא להיט משלהם.
צ'נדלר בינג
קריירה
בפרק "The One that Could Have Been", המציג היסטוריה אלטרנטיבית של הדמויות, לצ'נדלר היה האומץ להתפטר מעבודתו והוא עובד ככותב קומיקס.
אנקה (סגנון מוזיקה יפני)
היסטוריה
האנקה הופיעה לראשונה בתחילת תקופת מייג'י, כשיפן פתחה את שעריה לשאר העולם לאחר כ-250 שנה של בידוד עצמי והתפתחה במהירות למדינה תעשייתית מודרנית. כחלק המרפורמה בתקופת מייג'י, כנסים פוליטיים הותרו, אך על פוליטיקאים נאסר לנאום בציבור. כדי לעקוף את החוקים החדשים, הפוליטיקאים פרסמו את המסרים הפוליטיים שלהם חבויים בתוך שירים ושלחו זמרים להפיץ אותם ברחבי יפן. השירים זכו לפרסום והמסרים הפוליטיים הגיעו לתודעת העם. השירים האלו זכו לכינוי "אנקה" (אנ- נאום בציבור קה-שיר). היפנים מאמינים ששירי האנקה התפתחו משיקי ה"וואקה"- שירי עם מסורתיים יפנים, אך גם בקוריאה ובסין קיימים סגנונות מוזיקליים המזכירים את האנקה.
גם לאחר תקופת מייג'י האנקה המשיכה להתקיים, רק שכעת במקום לעסוק בעמדות פוליטיות, שירי האנקה התמקדו בהיבטים הטרגים של החיים, געגועים לבית, גורל אכזר, אהבות נכזבות וכדומה. בין שנות העשרים לשנות הארבעים שירי אנקה לא זכו לפופולריות רבה אך בשנות החמישים והשישים האנקה הפכה לזרם המרכזי בתרבות הפופ היפנית.
בתחילת שנות החמישים הופיעה הזמרת היבארי מיסורה שזכתה לפופולריות רבה וקיבלה את הכינוי "מלכת האנקה". מיסורה התחילה בגיל צעיר מאוד והפכה למעין גיבורה ביפן שלאחר מלחמת העולם השנייה. במהלך הקריירה הארוכה שלה שנמשכה עד למותה בשנת 1989 הוציאה מיסורה להיטים רבים והייתה האישה הראשונה שקיבלה את "הפרס הלאומי של הכבוד" (国民栄誉賞) על התרומה שלה לתעשיית המוזיקה. זמרת אנקה מפורסמת נוספת שהתחילה את הקריירה שלה בשנות החמישים היא צ'יוקו שימאקורה אשר ממשיכה להופיע עד עצם היום הזה.
בסוף שנות החמישים בלטו הזמרות אקמי מיסאווה וקיוקו סויזנג'י. אקמי הייתה זמרת מושכת ונשית בעוד קיוקי הייתה מפורסמת באנרגיה שלה ובשירים השמחים שלה. שתי הזמרות זכו לפופולריות גדולה. כמו כן בלט באותן שנים הזמר הארו מינאמי שנחשב לאחד מזמרי האנקה (הגברים) המוצלחים ביותר.
בתחילת שנות השישים הצליחה מאוד הזמרת קייקו פוג'י שהתפרסמה בזכות השירים הנועזים שלה ועזרה מאוד להפצה ולגדילת הפופולריות של מוזיקת האנקה. לקייקו הייתה קריירה קצרה יחסית שנעצרה כשהיא עברה לארצות הברית. בשנות השבעים התפרסמה הזמרת אקי יאשירו. אקי זכתה לקריירה ארוכה והיא נעשתה פופולרית מאוד בשנות השבעים והשמונים. כמו כן הצליחו בשנים אלו זמרי האנקה הידאו מוראטה שנחשב לזמר אנקה גברי, עם קול נמוך, ששר בעיקר לקהל הגברי וסאבורו קיטאג'ימה שתרם רבות לתרבות המוזיקה ביפן והוא פופולרי מאוד גם בימינו.
כיום האנקה נחשבת למוזיקה שעבר זמנה ויש לה בסיס מעריצים מאוד מצומצם בקרב הצעירים. רוב קהל היעד של האנקה והזמרים עצמם, הם אנשים מעל גיל 40. למרות הירידה החדה בפופולריות של האנקה, עדיין יש זמרי אנקה מצליחים בימינו, כמו קיושי היקאווה- המכונה "נסיך האנקה" שהוציא סינגלים מצליחים רבים, איאקו פוג'י- זמרת אנקה מפורסמת שזכתה לפופולריות רבה בתחום הקריוקי וקן מאטסודאירה- זמר ושחקן פופולרי.
פירושקה אנדאי
פירושקה אנדאי (במקור פרישקה אנדאואר הייתה מוכרת מחוץ להונגריה בשם רוזטה אנדאי, בהונגרית: Anday Piroska; בודפשט, 22 בדצמבר 1903 – פרסבאום, אוסטריה, 18 בספטמבר 1977) הייתה זמרת אופרה יהודייה-הונגרייה (אלט, מצו-סופרן). היא הייתה מתלמידיו של גזה לאסלו.
ביוגרפיה
פרישקה אנדאואר נולדה במשפחה יהודית בבודפשט. היא למדה באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט בשיעורים אצל יוז'ף בלוך, ינה הובאי (כינור) וגיאורג אנתס (שירה). בינתיים למדה גם בפקולטה למדעי הרוח של אוניברסיטת בודפשט (כיום אוניברסיטת אטווש לוראנד).
אנדאי זכתה להצלחתה הגדולה הראשונה בשנת 1920 ב"תיאטרון העירוני" (שמו היום תיאטרון ארקל) בבודפשט בתפקיד הראשי של כרמן. בשנים 1920–1922 הייתה בעלת מלגה של בית האופרה של בודפשט. ב-23 בספטמבר 1921 חתמה על חוזהו באופרה של וינה (Wiener Staatsoper), שם הופיעה כנער השלישי (מוצרט: חליל הקסם), אך עד מהרה קיבלה את כרמן גם שם. היא הודחה מהאופרה במרץ 1938 בגלל האנשלוס והחוקים האנטי יהודים. שרדה את השואה ואחרי מלחמת העולם השנייה חזרה לראשונה לקריירה שלה בתיאטר אן דר וין (Theater an der Wien) ורק מאוחר יותר חזרה לאופרה של וינה. אחרי ארבעה עשורים, בשנת 1961, נפרדה מהקהל הווינאי בתפקיד קליטאימנסטרה (שטראוס: אלקטרה).
היא שרה כמעט כל תפקיד ברפרטואר המצו-סופרן הדרמטי במשך זמן רב. היא נהנתה לשחק ביצירות שמספקות אפשרות נגינת כינור על הבמה ולעיתים אף נתן קונצרטים ככנרית סולו. אנדאי הופיעה בבתי אופרה רבים ברחבי העולם, כולל פריז, ברלין, מילאנו ולונדון, אך שרה גם בארגנטינה ובארצות הברית. לעיתים קרובות הופיעה כאורחת גם בהונגריה. היא גם צברה מוניטין כזמרת אורטוריה וכזמרת שירים.
אמנותה הונצחה במספר הקלטות רדיו ותקליטים; בין האחרונים הונצחה בחברות התקליטים הגדולות בעולם, כולל His Master's Voice, דקה (Decca) וקולומביה (Columbia). רובם זמינים גם בתקליטורים.
בבית מגוריה האחרון, בפרסבאום שליד וינה, רחוב רוזטה אנדאי (Rosette Anday-Straße) שומר על זכרה וברובע פנצינג בווינה, ה"אנדאיווג" (Andayweg).
נשים במוזיקה (בילבורד)
נשים במוזיקה הוא אירוע שנתי שמקיים מגזין בילבורד. הפרס המרכזי באירוע נקרא "אשת השנה", שהוקם כדי להכיר "נשים בתעשיית המוזיקה שתרמו תרומות משמעותיות לתחום ואשר באמצעות עבודתן והצלחתן המתמשכת מעוררות דורות של נשים לקחת על עצמן אחריות גוברת בתחום", על פי המגזין. טיילור סוויפט היא האישה שזכתה בפרס זה מספר הפעמים הגבוה ביותר, עם שלושה פרסים (שני פרסי אשת השנה ופרס אשת העשור).
פרס אשת העשור
טיילור סוויפט זכתה בפרס אשת העשור הראשונה אי פעם, על היותה "אחת האומניות המוזיקליות המוכשרות ביותר בכל הזמנים במהלך שנות ה-2010".
פרס אשת השנה
בשנת 2007, ריבה מקנטייר הייתה לאישה הראשונה לה הוענק הפרס. טיילור סוויפט היא האישה הראשונה והיחידה שזכתה לכבוד יותר מפעם אחת. בילי אייליש היא האמנית הצעירה ביותר שזכתה בפרס אי פעם. הזוכה האחרונה היא קארדי בי, הראפרית הראשונה שזכתה בפרס.
פרס הכוכבת העולה
בשנת 2008, קולבי קאליי התכבדה בפרס "הכוכבת העולה" הראשון.
פרס האיום המשולש
בשנת 2010, ליאה מישל זכתה בפרס "האיום המשולש" בפעם הראשונה.
פרס שוברת החוקים
פרס "שוברת החוקים" מכיר אמניות המשתמשות במוזיקה ובפלטפורמה שלהן כדי להתריס נגד ציפיות התעשייה המסורתיות ולקדם מסרים רב עוצמה לצעירים. דמי לובאטו הייתה הראשונה שזכתה בפרס בשנת 2015.
פרס Trailblazer
פרס Trailblazer מוענק לאמנית שפועלת כחלוצה בתעשיית המוזיקה על ידי שימוש בפלטפורמה שלה כדי להאיר קולות בלתי נשמעים ולפרוץ מחסומים לדורות הבאים של מבצעים. היילי ויליאמס הייתה הראשונה שזכתה בפרס בשנת 2014.
פרס האייקון
פרס אייקון מוענק לאמנית בעלת הישגים יוצאי דופן, אשר תרמה תרומות היסטוריות לתעשייה ולאמנות המוזיקלית. אריתה פרנקלין הייתה הראשונה שזכתה בפרס בשנת 2014.
פרס האימפקט
פרס האימפקט הוענק לראשונה לסולאנג' נואלס בשנת 2017.
פרס יוצרת הלהיטים
פרס היטמייקר מוענק לפזמונאית שלחניה השפיעו משמעותית על התרבות.
פרס החדשנות
פרס החדשנות מכיר באמניות שקוראות תיגר על המוסכמה המוזיקלית, יוצרות שינוי חיובי ותורמות רעיונות חדשים בעבודה היצירתית ומחוצה לה.
פרס Powerhouse
פרס Powerhouse מוענק לאמנית שהמוזיקה שלה שלטה בשנה החולפת באמצעות סטרימינג, מכירות ורדיו.
יהושע לצמן
יהושע לַצמַן (ביידיש: לאַצמאַן; בכתיב יידיש סובייטי: יעשוע לאצמאנ; 2 במרץ 1906 – 16 במרץ 1984) היה משורר יידי ומורה יהודי ליטאי.
קורות חיים
לצמן נולד בשנת 1906 בעיירה פוקרוי שבצפון-מערב האימפריה הרוסית (ליטא), 35 ק"מ ממזרח לעיר המחוז שאוולי, במשפחה בת עשרה ילדים (רק שתי אחיותיו שרדו את השואה ועלו לישראל). בבגרותו התגורר בעיר קובנה, הבירה בפועל של ליטא העצמאית. ב-1926 סיים את לימודיו בסמינר למורים העברי בקובנה ושימש כמורה בעיר. פרסם שירים ומאמרים ספרותיים ביומוני קובנה "די אידישע שטימע", "דאָס וואָרט" ו-"פֿאָלקסבלאַט", במאספים הספרותיים הקובנאיים "מיר אַליין" (1930), "שליאַכן" (1932), "בריקן" (1937) ועוד. כן פרסם ספר שירים: "לידער און פּאָעמעס" (קובנה 1939).
נישא לחיה קליניצקאי, והיה אב לבת ובן: לילי ודניאל. לאחר מכן הכיר בגימנסיה הריאלית העברית בקובנה שבהנהלת ד"ר צמח פלדשטיין את פרידה פֶּלֶר, מורה לליטאית, נישא לה בנישואים שניים ובני הזוג היו הורים לבת, רות. במלחמת העולם השנייה נמלט לפנים ברית המועצות, לאלמטי, בירת קזחסטן הסובייטית. אשתו פרידה גורשה עם הכיבוש הנאצי בקיץ 1941 לגטו קובנה, ולאחר חיסול הגטו הועברה למחנה הריכוז שטוטהוף, שם נספתה. בתו לילי חייתה בשנות המלחמה בבית יתומים בקזחסטן. בנו בן התשע דניאל נספה בגטו. בתו רות גדלה אצל משפחה מאמצת ליטאית ושרדה אף היא את השואה. הוכשרה כמנהלת חשבונות ועבדה בליטא, ולימים עלתה לישראל. בקזחסטן הכיר לצמן את לינה, שהייתה לאשתו. בני הזוג היו הורים לבן, לאופולד לוי לצמן. לאחר המלחמה שבו לליטא הסובייטית, והתגוררו בווילנה. בשנת 1948 נאסר למשך מספר שנים. בשנת 1971 עלה לישראל. פרסם שירים ומאמרים בכתבי העת "סאָוועטיש היימלאַנד" (מוסקבה) וב"פֿאָלקס-שטימע" (ורשה), ומעת עלייתו בכתב העת הישראלי "ביַי זיך". בארץ הופיע ספר שיריו "תהילים-געזאַנגען" (תל אביב 1979).
בשנים האחרונות לחייו סבל ממחלה. נפטר בראשון לציון ב-1984, בגיל 78.
קישורים חיצוניים
מפרי עטו:
וילהלמינה קרולינה, נסיכת דנמרק
וילהלמינה קרולינה, נסיכת דנמרק (דנית: Louise af Danmark; 10 ביולי 1747 – 14 בינואר 1820), הייתה בתו של פרדריק החמישי, מלך דנמרק ואשתו של וילהלם הראשון, הנסיך הבוחר מהסן.
ביוגרפיה
וילהלמינה קרולינה נולדה ב-10 ביולי 1747 בארמון כריסטיאנסבורג שבקופנהגן, לפרדריק החמישי, מלך דנמרק וללואיז, נסיכת בריטניה, בתם של ג'ורג' השני, מלך בריטניה וקרולינה, מרקיזת ברנדנבורג-אנסבך.
ב-1 בספטמבר 1764 התחתנה וילהלמינה קרולינה עם בן דודה וילהלם, רוזן הנאו, אחד השליטים העשירים ביותר של התקופה. בתחילה היו נישואי השניים מאושרים מאוד, אולם בהמשך החל וילהלם לבגוד בה בקביעות. בשנת 1785 מת חמיה פרידריך השני, רוזן הסן-קאסל, ובעלה עלה לשלטון במקומו כוילהלם התשיעי, רוזן הסן-קאסל. בשנת 1803 קיבל בעלה את התואר וילהלם הראשון, הנסיך הבוחר מהסן, תואר שנשמר בידי וילהלם אף לאחר פירוק האימפריה הרומית הקדושה.
בשנת 1806 נכבשה הנסיכות על ידי נפוליאון, ובני המשפחה ברחו אל גיסה קרל, נסיך הסן-קאסל בשלזוויג, ולאחר מכן עברה וילהלמינה קרולינה להתגורר אצל בתה קרולינה אמליה, נסיכת הסן-קאסל בגותה. בשנת 1813 חזרו בני המשפחה לקאסל, וב-14 בינואר 1820 מתה וילהלמינה קרולינה בביתה.
משפחתה
ב-1 בספטמבר 1764 התחתנה וילהלמינה קרולינה עם וילהלם הראשון, הנסיך הבוחר מהסן, ממנו נולדו לה 4 ילדים:
מיכאל בן-גל
מיכאל בן-גל (28 בפברואר 1908 – 9 ביוני 1992) היה אלוף בצה"ל, שירת כמפקד חטיבת קרייתי במלחמת העצמאות, נשיא בית הדין הצבאי לערעורים.
ביוגרפיה
בן-גל נולד באודסה שבאימפריה הרוסית ב-1908, תחת השם מיכאל רבינוביץ. ב-1921 עלה לארץ ישראל התחנך בגימנסיה העברית "הרצליה" ובגיל 16 הצטרף לארגון ההגנה.
ב-1928 מונה למפקד רוחמה שבאותה תקופה היה היישוב היהודי הדרומי ביותר בארץ. היה מלוחמי היחידה הנודדת של ההגנה, לאחר פרוץ מאורעות תרצ"ו - תרצ"ט עבר למחוז תל אביב ופיקד על שכונת התקווה. ב-1937 הדריך בקורס מפקדי גושים של הארגון שהתקיים בכפר ויתקין, במהלך תרגול שימוש ברימון יד שפיתח עמיתו דוד ליבוביץ, נפצעו השניים באורח קשה.
בדצמבר 1940, לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה התנדב לחי"ל, עבר קורס קצינים ושירת בגדוד העברי השני, במהלך תקופתו בצבא הבריטי התמנה בן-גל לתפקיד הקצין הממונה של 'ההגנה' בבריגדה היהודית. את שירותו סיים בדרגת מייג'ור.
במהלך השבת השחורה נעצר על ידי שלטונות המנדט ונכלא ברפיח במשך חמישה שבועות.
במלחמת העצמאות היה למפקדה הראשון של חטיבת קרייתי (חטיבה 4). החטיבה בפיקודו השתתפה במבצע חמץ ובמבצע דני ובן-גל קיבל את כניעתם של יפו ורמלה. לאחר המלחמה מונה למפקד מחוז תל אביב ולסגן ראש אגף אפסנאות. שירת כנספח צבאי בבריטניה ובמדינות סקנדינביה בין השנים 1954 עד 1957.
בשנת 1958 מונה לנשיא בית הדין הצבאי לערעורים תפקיד בו כיהן עד 1963. היה נספח צבאי בבורמה, נפאל, ציילון וקמבודיה. ב-1965 השתחרר מצה"ל. לאחר שיחרורו התמנה למנהל מחוז ירושלים והדרום במינהל מקרקעי ישראל.
ב-1980 זכה לתואר יקיר העיר תל אביב-יפו
לקריאה נוספת
בן ציון (בני) נחמיאס, תל אביב כחזית ומפקדה מיכאל (ג'ימס) בן-גל, הוצאת ארגון חברי ההגנה, סניף תל אביב, 1998.
עצם המצח
עצם המצח (TA: Os frontale) היא אחת מעצמות הגולגולת. זו העצם הקדמית עליונה בגולגולת, וכמו שאפשר להבין משמה, היא העצם התומכת במצח.
תיאור
עצם המצח היא עצם שטוחה, עבה יחסית לשאר עצמות הגולגולת. חלקה העליון הוא בצורת מקטע כדורי, ומהווה את חלקו הקדמי של הקדקוד ואת המצח. חלקה התחתון מהווה את תקרתן של ארובות העיניים וחלק מתקרתו של חלל האף.
מעט מעל לארובת העין בכל צד נמצאת בליטה גרמית המכונה קשת הגבינים (Arcus superciliaris). קשת הגבינים בולטת בגברים יותר מאשר בנשים. מתחת לקשת הגבינים נמצא גת המצח (Sinus frontalis). בין קשתות הגבינים קיימת בליטה המכונה פדחת (Glabella).
בחלקה העליון של עצם המצח יש תפר (Sutura frontalis) המחבר את צדה השמאלי לצדה הימני: אצל תינוקות רכים עצם המצח מפורצת, ויש מרווח בין שני הצדדים. מרווח זה נסגר בשנות החיים הראשונות תוך יצירת התפר.
עצם המצח היא העבה והכבדה שבעצמות הגולגולת, ומהווה גשר בין העצמות שמהוות את קופסת המוח ובין עצמות הפנים.
עצמות שכנות
עצם המצח מופרקת במפרקים פיברוטיים מסוג תפר לעצמות הקודקוד, בחלקה העליון, לעצמות הרקה, לעצם היתד בשני צידי הגולגולת (בשני מפרקים שונים), לעצמות הלחיים, וללסת העליונה.
שימוש
בזכות עובייה של עצם המצח, היא החזקה שבעצמות הגולגולת, והיחידה בהן שבעלי חיים רבים, כולל האדם, עושים בה שימוש לתקיפה או התגוננות. להכאה באמצעות עצם המצח יוחדה מילה בשפה העברית - נגיחה. בכדורגל, נעשה שימוש נרחב בנגיחה כדי למסור את הכדור או לשגרו לכיוון השער.
בבעלי חיים אחרים
אצל בעלי חיים רבים, שתי הכנפיים של עצם המצח לא מתאחות כמו אצל האדם, והעצם נשארת שטוחה ובמקרים מסוימים בעלת שתי אונות. אצל רוב בעלי חיים המקרינים, בסיס הקרניים הוא בעצם המצח. אצל זוחלים רבים, חלקה העליון של ארובת העיין אינו חלק מעצם המצח, אלא שייכת לעצם או שתי עצמות נוספות, שאינן קיימות אצל היונקים.
בתיאורים של אנשים או דמויי אדם כמו מלאכים או שדים בעלי קרניים, כמו גם בפסל משה של הפסל מיכלאנג'לו, הקרניים בוקעות דווקא מעצמות הקודקוד, בניגוד למציאות הזואולוגית של בעלי חיים מקרינים אמיתיים.
הישגים ושיאים של ג'סטין ביבר
הופעתו הראשונה בספר השיאים של גינס הייתה בשנת 2011 עם אלבום האולפן השלישי שלו, Under the Mistletoe שהוכתר כאלבום השלישי של ביבר אשר כובש את ראש מצעד בילבורד 200 לפני גיל 18. ביבר הפך לאמן הצעיר ביותר בהיסטוריית המצעד אשר שלושת אלבומיו הראשונים כובשים את מצעד זה. מאז, הוא זכה בקרדיט על שיאים רבים, כ-33 לפחות נכון לנובמבר 2022 כולל השיא של האמן הנעקב ביותר בטוויטר, אינסטגרם ויוטיוב. בין היתר ביבר נכלל ונחשב לאחד המוזיקאים הנמכרים ביותר בהיסטוריה הממוקם במקום ה-23 ברשימה זו אשר מכרו על פי נתונים רשמיים כ-75 מיליון תקליטים או יותר, ונחשב לצעיר ביותר בה. ההצלחה המסחרית של ג'סטין ביבר נותחה מנקודת מבט שונה בעולם האקדמיה או על ידי משווקים, באמצעות אסטרטגיות השיווק שלו, מחלוקות והמצאות חדשות. ביבר נחשב לאמנים המרווחים ביותר בפלטפורמת הזרמת המדיה ספוטיפיי, אם 33 מיליון דולר רווח נקי.
שיאי גינס
גינס שיאי עולם הוא קובץ של שיאים המתעדכן באופן תדיר. ביבר קבע 34 שיאי גינס בסך הכל.
ג'סטין ביבר במגזין פורבס ברשימות המרוויחים ביותר
ביבר הופיע במספר רשימות שנערך במגזין פורבס לגבי הזמרים המרוויחים ביותר, במשך שני עשורים: 2000s, 2010s. מסביב לאותם העשורים, הוא נכנס לרשימות המוזיקאים המרוויחים ביותר של פורבס, אולם אף פעם לא הצליח להיכנס לראש הרשימה באף שנה. המחבר קליפורד תומפסון, הבחין כי במשך מרוץ החיים, ביבר נבחר להיות בעשירייה הראשונה של המרוויחים ביותר בתחום הבידור כבר כמה שנים, בזמן שהביוגרף אדם סקסטון סיכם ושיפר את טענתו של תומפסון. למרות גילו הצעיר של ביבר, הוא הצליח להיכלל במספר שנים ברשימה שפורבס ערכה על המוזיקאים והאישים המורווחים ביותר במשך השנים. ביבר למעשה, נכלל ודורג ברשימת "הגברים המרוויחים ביותר בתחום הבידור" על פי דבריהם של מגזין פורבס. בשנים הללו, "כאשר המופעים של טיילור סוויפט, ואדל צומחים ודועכים במהירות, ביבר נשאר עדיין ברשימות במשך השנים. הזמר מייקל ג'קסון הוא הזמר הסולו היחיד שהצליח להיכלל 7 פעמים ברשימות המוזיקאים המרוויחים ביותר של פורבס. נכון לשנת 2022, ביבר הוא הראשון להיכלל במגזין הבידור פורבס עבור "הבן אדם הבריא ביותר".
דוסון סיטי
דוסון סיטי (באנגלית: Dawson City) היא עיירה בצפון-מערב קנדה בשטח טריטוריית יוקון.
העיירה שימשה כבירת טריטוריית יוקון בין השנים 1898-1952, אז הועברה לוייטהורס.
היסטוריה
היישוב הוקם בשנת 1896 על ידי ג'וזף לאדווי, איש עסקים ומחפש זהב. בינואר 1897 נקראה ההתיישבות על שמו של ג'ורג' מרסר דוסון, גאולוג שחקר ומיפה את האזור.
בתקופת הבהלה לזהב לאזור קלונדייק הסמוך, הייתה דוסון למרכז עבור מחפשי הזהב. הנהירה לאזור החלה באוגוסט 1896, בתקופה קצרה הפך האזור ממושבת ילידים, לעיר משגשגת בעלת אוכלוסייה של כ-40,000 איש. בשנת 1899 תמה הבהלה לזהב באזור, ואוכלוסיית היישוב צנחה לכ-8,000 בלבד. בשנת 1902, עת הוגדר היישוב כעיר, התגוררו בדוסון כ-5,000 איש בלבד.
בדוסון סיטי שמונה אתרים המוגדרים כאתר היסטורי לאומי, בהם מבנה הכנסייה האנגליקנית סנט פול, שהוקם בשנת 1902.
בשנות מלחמת העולם השנייה בנה חיל ההנדסה האמריקאי את כביש אלסקה המחבר בין דוסון קריק שבקולומביה הבריטית לעיירה דלתא שבאלסקה. בניית הכביש החולף כשלוש מאות קילומטרים דרומית לדוסון, גרמה למיעוט משמעותי באוכלוסיית העיר, ולהעתקת בירת הטריטוריה לוייטהורס שהכביש עובר בה.
בשנות השישים ושבעים חיו בעיר בין 600-900 תושבים, מאז צומחת העיר בקצב יציב.
אנו - עושים שינוי
אנו - עושים שינוי בע"מ הוא ארגון המאוגד כחברה לתועלת הציבור ומגדיר את מטרתו כחיזוק הדמוקרטיה הישראלית וקידום שוויון, צדק חברתי, סולידריות חברתית, פלורליזם, קיימות סביבתית ומלחמה בגזענות, באמצעות סיוע למאבקים וליוזמות חברתיות, ברשת ומחוצה לה.
הארגון פועל עם פעילים חברתיים, ארגונים חברתיים, אנשי תקשורת עצמאית וממוסדת, יוצרים, וקהילות שונות, במטרה ליצור חיבורים ולעודד שיתופי פעולה.
בספטמבר 2016 נבחר מנכל הארגון פז כהן למקום העשירי ברשימת "המשפיעים של ישראל" שערך מגזין דה מרקר. ביולי 2018 ענת מופקדי מונתה במקומו.
שיטות פעולה
"אנו" פועל בשלוש רמות של סיוע ותמיכה במאבקים חברתיים:
הארגון מעודד הידברות עם נשוא המאבק, במהלך קיום המאבק הצדדים יכולים להיעזר בנציגי הארגון כדי לגשר בין הצדדים ולהגיע לפתרון מוסכם ועל ידי כך ליתר את המאבק.
ייעוץ וליווי מאבקים
הארגון מספק ליוזמות ומאבקים חברתיים ליווי ותמיכה בהיקף של מספר שעות בחודש. הליווי מתבצע על ידי אנשי צוות ועל ידי פעילים חברתיים מתנדבים בעלי ניסיון.
הובלה ושותפות במאבקים חברתיים ויוזמות בהיקף רחב
הארגון מוביל ושותף מדי שנה במספר קמפיינים ומאבקים לשינוי חברתי בסוגיות הבוערות בסדר היום הישראלי. חברי הצוות ומתנדבי הארגון פועלים באפיקים שונים, בתוכם לובי מול מקבלי החלטות, יצירת שיח ציבורי ותקשורתי, יצירת לחץ ציבורי על מקבלי החלטות, ארגון פעילות שטח ועוד. בין המאבקים שהארגון היה שותף בהם בשנים 2014–2016: "הקואליציה לחינוך מלידה", "המאבק על העסקה ישירה", ההתנגדות למתווה הגז, "A-list" - לשילוב מומחים ומומחיות ערבים בתקשורת הישראלית, "המאבק לדמוקרטיה בחינוך", "מורידים את הבנקים מהגב" - הקואליציה לתחרות בבנקים, שילוב מורים ומורות ערביים בבתי ספר בחברה היהודית ועוד.
הקמת קואליציות לשינוי חברתי
כחלק מתפישת מכפילי הכוח לעשיית שינוי, מחבר הארגון בין ארגונים שונים בעלי מטרה חברתית זהה או דומה, במטרה שיפעלו יחד ככח גדול יותר.
מאגרי מומחים לגיוון השיח בתקשורת הישראלית
הארגון הקים מאגרי מידע של מומחים מקבוצות שונות המהוות מיעוט מכלל המומחים (ערבים ישראלים, חרדים, נשים ובני העדה האתיופית) המיועד לכלי התקשורת בישראל.
הרציונל להקמת המאגרים נבע מהצורך להעביר לציבור הרחב מסר שמומחים יש מכל גוני האוכלוסייה בישראל. לאפשר להציג את אותן אוכלוסיות באור שפחות מוכר לציבור.
אחרי מחאת האתיופים במאי 2015 הוקמה וועדה ברשות אמי פלמור עם נציגי 11 משרדי משלה למיגור הגזענות נגד יוצאי אתיופיה. אחד מהפתרונות שהועלו על ידי הוועדה היא הקמת מאגר המומחים האתיופים מאגר מומחים כפתרון, עלה אחרי מחקר שעסק בשאלה ״איך מקבעת התקשורת את התדמית המוחלשת של יוצאי אתיופיה?״. הארגון זכה במסגרת מכרז ממשלתי של משרד המשפטים להקמת מאגר מומחים בני העדה ("toplist").
אג'נדה
אג'נדה - מרכז ישראלי לאסטרטגיה תקשורתית  היה ארגון ללא כוונת רווח שפעל לקדם את הסיקור של נושאים חברתיים באמצעי התקשורת ולהשפיע על אופן הסיקור, וכן לסייע לארגונים העוסקים בשינוי חברתי לקדם את מטרותיהם באמצעות התקשורת ביתר יעילות.
סופרייז
סופרייז (באנגלית: Surprise) היא עיר במדינת אריזונה, בארצות הברית. היא שוכנת כ-32 קילומטרים צפונית מערבית לפיניקס. העיר משתרעת על פני שטח של 180 קילומטר רבוע ומתגוררים בה כ-117,500 תושבים.
העיר נוסדה בשנת 1938 על ידי פלורה מא סטטלר, שקראה לה בשם זה (Surprise משמעו הפתעה) מכיוון ש"היא תהיה מופתעת אם העיירה תהיה חשובה או משמעותית אי פעם". מאז גדלה העיירה והוכרזה כעיר ב-1960. שיעור הגידול של אוכלוסיית העיר בעשורים האחרונים הוא מהגדולים באריזונה.
בעיר קיים בית ספר אזורי ואקדמיה לאומנות. בעיר ממוקמים מגרשי האימונים של קבוצות הבייסבול טקסס ריינג'רס וקנזס סיטי רויאלס.
סופרייז היא העיר בעלת אחוז הפשיעה הנמוך ביותר באזורה.
אנו - עושים שינוי
אג'נדה
"אג'נדה" הוקמה בשנת 2003 על ידי המשרד לייעוץ אסטרטגי "בן אור תקשורת" ושתיל בתמיכת קרן פורד. פעילות "אג'נדה" כללה ייזום קמפיינים בנושאים חברתיים, ומתן שירותי ייעוץ והדרכה לארגונים חברתיים בעבודתם עם התקשורת. בנוסף, עסקה "אג'נדה" במעקב אחר אמצעי התקשורת והדרך שבה הם מסקרים נושאים חברתיים, ובהעברת סדנאות ובמתן סיורים בנושאים חברתיים לעיתונאים.
בין השנים 2003 ל-2005 התמקדה "אג'נדה" בניסיון לשנות את דרך הטיפול התקשורתי בעוני, באמצעות קמפיין ממוקד להעברת הסיקור התקשורתי לתופעת העובדים העניים, לעומת הדגש התקשורתי הקודם על עניים שאינם עובדים. החל משנת 2006 ועד 2008 הנושא המרכזי בו עסקה "אג'נדה" הוא שינוי אופי הסיקור של ערביי ישראל בכלי התקשורת.
עורו
התנועה נוסדה במהלך שנת 2010 על ידי רוני דואק, מריוס נכט, חגית בכר, יואב בן דרור ואיל מלמד המשמשים כדירקטורים ב״אנו״.
בתחילת שנת 2011 התאגדה ונרשמה כחברה לתועלת הציבור בשם "התנועה האזרחית החדשה בע"מ (חל"צ)". לאחר ההתארגנות הראשונית נוסד פורום מייסדים רחב יותר שהשתתף בניהול ובפעילות התנועה. במקביל הוקם צוות מקצועי שכלל מומחים ואנשי מקצוע מתחומים שונים, כולל פעילי חברה וציבור ואנשי תקשורת.
במהלך שנת 2012 עסקה עורו בהכנת תוכנית פעולה מעודכנת, גיבוש שיתופי פעולה עם ארגונים וגורמים מקבילים (ביניהם רבים מ"בוגרי" המחאה החברתית של 2011) ובנייה ופיתוח של אתר האינטרנט. התנועה קיימה מספר רב של אירועים וכנסים שונים ברחבי הארץ והכינה עצמה להשקה פומבית בספטמבר.
במהלך 2013, לאור ריבוי הארגונים העוסקים בנושאים דומים, ומתוך רצון למנוע ביזור מאמצים ומשאבים, נוצר קשר קרוב עם מובילי שתי חברות נוספות לתועלת הציבור – "השדרה" ו"אג'נדה". בסיכומו של תהליך ממושך ויסודי של תיאום ציפיות, יעדים ותוכניות פעולה, נוצר איחוד כוחות ופעילויות תחת השם "אנו". הפעילות המאוחדת מנוהלת על ידי מנכ"ל משותף וצוות מקצועי שעיקרו נבנה מתוך הצוותים המקצועיים של שלושת הארגונים.
השדרה
בשנת 2012 אחרי המחאה החברתית ופינוי המאהל בשדרות רוטשילד הוחלט להקים את ״השדרה״ כשדרה וירטואלית למאבקים על בסיס הפעילות החברתית של חברת "בשותף". התוצאה הייתה הקמת אתר אינטרנט המאפשר להקים, להפעיל ולנהל מאבק דיגיטלי על ידי כל פעיל חברתי. הכלי המרכזי באתר "השדרה", היה מנגנון שליחת מיילים למקבלי החלטות. בין הקמפיינים המוצלחים היו קמפיין לעצירת ההחלטה להפשרה לבנייה בחוף פלמחים - בו נשלחו למעלה 55,000 מיילים לוועדת התכנון על ידי אלפי אזרחים ואזרחיות. בעקבות הלחץ ההחלטה בוטלה. עד היום משמש מנגנון שליחת דוא״ל כאחד מהכלים המופעלים על יד הארגון במאבקים שונים ביניהם מאבק כנגד מתווה הגז, המאבק להעסקה ישירה, מאבק להגברת התחרות בבנקים ועוד.
מקימי השדרה היו אריאל וינטר, אריה רייכמן, קרן דהן המשמשת כדירקטורית ב״אנו״ וצור דבוש המשמש כיו״ר ״אנו״ מ-2013. פז כהן החליף את אריאל וינטר בניהול "השדרה" בסוף 2012, ניהל את החיבור בין שלושת הארגונים ושימש כמנכ״ל ״אנו״ עד יולי 2018.