cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
שבט קמפבל
היסטוריה
במאה ה-13 השבט היה עוד קטן יחסית והיה ואסל של אדוני לורן משבט מקדוגל, אך במהלך מלחמת העצמאות הסקוטית הראשונה בתחילת המאה ה-14 השבט תמך וסייע לרוברט הראשון במאבקו כנגד ממלכת אנגליה והשבטים הנאמנים לה. לאחר הניצחון של הכתר הסקוטי ב-1328, ברוס העניק לשבט קמפבל תארים, אחוזות ואדמות רבות עבור נאמנותם, כולל אחוזות משבט מקדוגל שהיה נאמן לאנגלים. משום נישואים עם אחותו של ברוס, יורשי העצר של השבט היו גם בעלי קשר דם לבית ברוס החל מתחילת המאה ה-15, בתקופה זו הכוח הרב שצברו אדוני השבט בסקוטלנד עבר לשמש את אנגליה, כאשר השבט הפך לאחד הכוחות הנאמנים ביותר לממלכת אנגליה.
ב-1445 ראש השבט דאנקן קמפבל קיבל את התואר "אדון קמפבל הראשון", ויורשו קולין קמפבל הועלה בדרגת האצולה לכדי "רוזן קמפבל הראשון" ב-1457. בקרב קנוקברי ב-1490 הביסו כוחות השבט לצד שבט דרומונד את כוחות שבט מארי מה שזכה לכינוי "טבח מונזיווירד", ב-1499 השבט הביס את שבט קלדר ולקח את טירת קוודר באינוורנס שנמצאת עד היום בבעלות ענף קוודר (רוזנות קוודר) של השבט. ארצ'יבלד קמפבל רוזן ארגייל החמישי פיקד ב-1568 על כוחותיה של מרי, מלכת הסקוטים בקרב לנגסייד כנגד כוחות ג'יימס סטיוארט, רוזן מארי הראשון.
במהלך מלחמת האזרחים האנגלית צודד השבט עם כוחות הקובננטרים (תומכי הפרלמנט הסקוטי). ארצ'יבלד קמפבל, מרקיז ארגייל הראשון, פיקד על כוחות הפרלמנט בקרב אינוורלוכי ב-1645 והובס שם על ידי כוח שכל את שבט מקדונלד, שבט מקלין וכוחות אירים בפיקודו של ג'יימס גרהאם, מרקיז מונטרוז הראשון. לאחר הקרב הכוחות של מונטרוז פשטו על טירת קמפבל של השבט והעלו אותה באש (אם כי נותרה בידי שבט קמפבל). היריבות עם שבט מקלין ומקדונלד המשיכה בשנים הקרובות בסדרת פשיטות וקרבות בין הצדדים, ב-1672 החל עימות גם עם שבט סינקליר כאשר שבט קמפבל ניסה לקחת את אדמות השבט כדי לישב חוב, בתגובה שני השבטים נכנסו לכמה שנים של לחימה עד לניצחון הקמפבלים שקיבלו את רוזנות ברדלביין בתמורה.
במהלך התקוממות היעוביטים של 1689, כוחות השלטון האנגלי הרגו כ-30 בני שבט מקדונלד בלתי חמושים בעמק גלנקו (Glencoe). אף על פי שרוב החיילים בכוח האנגלי לא היו משבט קמפבל, מעורבותו באירוע רבה, כולל מספר חיילים בני השבט ומפקד הכוח קפטן רוברט קמפבל מגלנליון עצמו ששירתו בכוח האנגלי. טבח גלנקו הפך לסמל משמעותי של תנועת היעקוביטים וההתנגדות הסקוטית לשליטה האנגלית ובמידה רבה תרם להתמרדויות הנוספות של היעקוביטים במהלך המאה ה-18. במרד היעקוביטי של 1715 ו-1745 נותר שבט קמפבל נאמן לכתר הבריטי ושימש כוח שיטור צבאי ברחבי סקוטלנד כנגד מוקדי ההתמרדות והמערכות העיקריות נגד היעקוביטים, בתקופה זו גם הקים מספר יחידות צבאיות לטובת הצבא הבריטי שהמפורסמת בהן היא "המשמר השחור" (אשר עושה שימוש בטארטן הרשמי של השבט).
טארטן
השבט כולל מספר טארטנים לא רשמיים וארבעה טארטנים רשמיים, בהם "טארטן קמפבל" (המוכר גם כטארטן המשמר השחור) אשר זוהה גם עם מספר יחידות צבאיות לאורך ההיסטוריה, "טארטן קמפבל ברדלביין" המזוהה עם ענף ברדלביין וגלנאורחי, "טארטן קמפבל קוודור" ו-"טארטן קמפבל לאודון" שניהם מזוהים עם ענפי קוודור ולאודון בהתאמה. מבין הטארטנים הלא רשמיים ניתן למנות את "טארטן קמפבל ארגייל" הכולל פס לבן כתוספת לדפוס קמפבל הרשמי ומזוהה באופן חלקי עם ראש השבט וטירת ארגייל.
נקודת תורפה
נקודת תורפה היא מושג הקשור גם ללחימה בידיים ריקות וגם מושג בתורת הלחימה הצבאית, המציין מיקום רגיש בגוף היריב שהתקפה מסוימת תגרום להשפעה רצויה עליו. בלחימה אל מול אויב או יריב כלשהו, יש תמיד לקחת בחשבון ולאתר את נקודות התורפה אצל האויב או היריב (תלוי בסוג הלחימה) לפני שיוצאים לקרב. לפי תורת הלחימה הצה"לית, יש לשאוף תמיד לתקוף בנקודת התורפה על מנת להשיג את מקסימום האפקט.
כל נקודת תורפה עשויה להיות פגיעה מצד אמצעים שונים וניתן לנצלה להשגת מטרה כלשהי מתוך שורה של מטרות אפשריות ובהן: פגיעה בזרימת הדם התקינה (ובכך לגרום לאיבוד הכרה, עילפון או מוות), גרימת שבר ללא מאמץ רב, חנק, כאב ניכר או הלם. מבין אמצעים שונים לתקיפה כמו הכאה בידיים חשופות, נשק קהה, חד או נשק חם (לרוב אין התייחסות לירי בנקודות התורפה) ישנן נקודות תורפה המהוות מטרה נוחה לכמה סוגים וישנן נקודות תורפה המיועדות לשימוש רק באמצעי אחד בלבד. בחירת הנקודה המתאימה להתקפה תהיה בהתאם לאמצעים הקיימים ולמטרה המבוקשת.
השימוש בנקודות תורפה
חלק מאמנויות הלחימה עושות שימוש נרחב בנקודות התורפה לפגיעה ביריב ברמות שונות. ניתן לכוון את התקיפה לגרימת כאב בלבד, לגרימת הלם, עילפון או איבוד הכרה וניתן לגרום פציעה קלה עד חמורה ואף מוות. חלק ניכר מהאימונים באמנויות הלחימה אלו מוקדש להכרת נקודות התורפה ולהכוונת המכות אליהן. בסופו של דבר, לוחם מנוסה ומאומן יפעל מתוך הרגל ולא יצטרך לחשוב כיצד ולאן הוא מכוון את המכה. שתי דוגמאות לנקודות תורפה ידועות הן האשכים (בגברים) והמפרקת. בניגוד לבטן, בה קיימים שרירים שמגנים על איברים פנימיים, בעיטה באשכים שאינם מוגנים תביא להימום היריב למשך זמן ניכר. שבירת מפרקת, לעומת זאת, תוביל במרבית המקרים למוות. בצוואר עצמו ישנן נקודות תורפה נוספות מלבד המפרקת- קנה הנשימה והגרוגרת, כלי דם חשובים ועצבים (פגיעה בחוט השדרה עלולה להוביל לשיתוק).
הימום היריב בדרך כלל נועד לאפשר השתלטות עליו, או את עיכובו על מנת שניתן יהיה לברוח (ב"לחימת רחוב" המטרה העיקרית היא ניתוק מגע במהירות, ולא גרימת נזק לתוקף). שימושים צבאיים בנקודות תורפה מצויים בעיקר במבצעים מיוחדים, שם ההעדפה היא להימנע משימוש בנשק חם כדי לא להתגלות, וקיים צורך לנטרל את היריב במהירות ובשקט.
באכיפת חוק עושים לרוב שימוש בהבאת מפרקים ושרירים שונים לסף התנועה שלהם ובכך, מלבד כפיתת החשוד, יכולתו להתנגד מוגבלת. ניסיון להשתחרר מאחיזת השוטר גורר הגברת הלחץ על המפרק - ובעקבותיה הגברת הכאב.
הכרת נקודות התורפה עשויה לשמש גם בעת עינויים. ה"פלקות", הכאת כפות הרגליים באמצעות שוט או עצם כלשהו, מוכרות כאמצעי ידוע לשמצה שהיה מקובל על ידי חוקרים מצריים בעת חקירת שבויים ישראלים.
יורה בנשק חם עשוי לבחור לירות על מנת להרוג או על מנת לפצוע, בהתאם ליכולת הקליעה שלו וטווח הירי. ירי לכיוון פלג הגוף התחתון נחשב אמנם כבעל סיכוי מופחת לגרום למוות, אך יצוין שבסוגי תחמושת בעלי אנרגיה גבוהה ומסה נמוכה יחסית, מסלול הקליע עשוי להשתנות בפגיעה באופן כה חד ובלתי צפוי עד כדי כך שאפילו פגיעה בכף הרגל בזוויות מסוימות עשויה להביא להסטת הכדור לאיברים רגישים במרכז הגוף ואף לגרום למוות.
שימושים אחרים למושג
במושג "נקודת תורפה" נעשה שימוש מושאל בבחינת מערכי אבטחה, מערכים צבאיים, מיגון או ביצור, וכן בסקירת מוצרים ומערכות שונות ותוכנות בפרט. מושג המשמש במשמעות דומה הוא עקב אכילס. באבטחת מידע, מקובל יותר השימוש במושג "פרצת אבטחה".
Kyusho-jitsu
הנרי גריי, דוכס קנט
הנרי גריי, דוכס קנט (באנגלית: Henry Grey, 1st Duke of Kent; 1671 - 5 ביוני 1740) היה חבר במסדר הבירית, חבר במועצת המלך ואחד מלורדי המשפט (חברי בית הלורדים המכהנים בו כשופטים עליונים) שמונו על ידי ג'ורג' הראשון בעת שזה שהה בגרמניה.
קורות חיים
בשנת 1704 מונה לתפקיד הלורד צ'מברלין ולחבר במועצת המלך של אנגליה.
בשנת 1706 קיבל את התארים מרקיז קנט, רוזן הרולד וויסקונט גודריך, ובשנת 1710 את התואר דוכס קנט.
בשנת 1714 מונה צ'ארלס טאלבוט, דוכס שרוסברי לתפקיד הלורד צ'מברלין, ואילו גריי מונה לתפקיד לורד סטיוארט (הלורד השרת), בו כיהן בין השנים 1716–1718, ובין השנים 1719–1720 כהן בתפקיד הלורד חותם מועצת המלך (Lord Privy Seal).
נישואים וילדים
הנרי גריי נישא לג'מימה קרו, בתו של תומאס קרו, הברון השני מקרו ומרי טאונשד, ונולדו להם שישה ילדים:
לאחר מות אשתו הראשונה נשא הנרי גריי לאישה את סופיה בנטינק, בתו של ויליאם בנטינק, רוזן פורטלנד ואן וילייר. לבני הזוג נולדו בן ובת:
במות בנו אנתוני גריי, רוזן הורלד, לא נותרו לגריי בנים בחיים, ומשמעות הדבר הייתה שכל תאריו ישובו אל הכתר לאחר מותו. מסיבה זו, בשנת 1740 הוענק לו התואר מרקיז גריי מתוך כוונה שצאצאיה הזכרים של נכדתו, ימימה יורק, ימשיכו לשאת תואר זה.
אטלה סלברג
אטלה סלברג (Atle Selberg; 14 ביוני 1917 - 6 באוגוסט 2007) היה מתמטיקאי נורווגי, שידוע בעיקר על עבודתו בתחום תורת המספרים האנליטית ותורת ה.
ביוגרפיה
סלברג נולד בשנת 1917 בלנגסונד שבנורווגיה. בעודו בבית הספר הושפע מאוד מעבודותיו של סריניוואסה רמנוג'אן ופיתח בעקבות עבודה שלו את הנוסחה האנליטית המדויקת של פונקציית החלוקה. לצערו, הוא גילה שהתגלית פורסמה לפניו על ידי האנס ראדמאכר. תקרית זו הייתה טראומטית עבורו והוא העדיף לשמור חלק מעבודותיו לעצמו עד שיהיה בטוח שאף אחד עדיין לא פרסם תגלית דומה. על כך אמר יו מונטגומרי: "לסלברג היו המון עבודות שלא פורסמו, ותמיד היה חשש שהוא יאמר 'אה כן, אני יודע על כך כבר כמה שנים". הוא למד באוניברסיטת אוסלו וקיבל את הדוקטורט שלו בשנת 1943.
במלחמת העולם השנייה ולאחריה
בתקופת מלחמת העולם השנייה עבד סלברג בבידוד, עקב הכיבוש הנאצי של נורווגיה. לאחר המלחמה התפרסמה עבודתו של סלברג בעולם, ובעיקר עבודתו על פונקציית זטא של רימן. הוא הוכיח כי אחוז האפסים המצויים על הקו Re(s)=1/2 אינו שואף לאפס ככל שמתקדמים על ציר המספרים. אחרי המלחמה הוא פנה לתאוריית הנפה, שננטשה על ידי המתמטיקאים עד שסלברג החזירה שוב לאור הזרקורים. במאמר משנת 1947 הוא הציג את שיטת הנפה של סלברג. בשנת 1948 הציג סלברג הוכחה אלמנטרית למשפט המספרים הראשוניים. פאול ארדש השתמש בתוצאה חשובה של סלברג והגיע להוכחה בערך באותו הזמן, מה שגרם למחלוקת ביניהם לגבי זכות הראשונים. בעבור כל התגליות הללו ועוד, קיבל סלברג את מדליית פילדס, הפרס החשוב ביותר למתמטיקאים, בשנת 1950.
סלברג היה גאון מתמטי שפועלו היה רב, ואחדים כינו אותו הגאוס החדש. הסיפור מספר על קרל לודוויג זייגל, ששב מאוניברסיטת פרינסטון וביקר את חברו הטוב הארלד בוהר. הוא שאל אותו: "ובכן, קרה משהו מאז יצאתי לגלות בפרינסטון?", בוהר השיב במילה אחת: "סלברג!". בשנת 1950, עזב סלברג את נורווגיה למכון למחקר מתקדם בארצות הברית, שם נשאר עד מותו ב-2007, מאי-ספיקת לב.
סלברג נשא לאשה את הדוויג ליברמן, שעבדה אף היא במכון למחקר מתקדם, ולזוג נולדו שני ילדים. אחרי מותה ב-1995 נישא בשנית.
פרסים והוקרה
מלבד מדליית פילדס בה זכה, זכה סלברג בפרס וולף במתמטיקה בשנת 1986. הוא נבחר לאקדמיה הנורווגית למדעים ולאמנויות, האקדמיה המלכותית הדנית למדעים ולאמנויות, והאקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים.
פיונגצ'אנג
פיונגצ'אנג (בהנגול: 평창; בהנג'ה: 平昌) היא נפה במחוז קאנגוואן שבצפון-מזרח קוריאה הדרומית. פיונגצ'אנג שוכנת בדרום-מרכז מחוז קאנגוואן בהרי טאיביק בגובה של כ-700 מטר מעל פני הים כ-180 ק"מ דרום-מזרחית לבירה סיאול. ע"פ מפקד האוכלוסין האחרון משנת 2020 אוכלוסיית הנפה מנתה 39,258 תושבים בשטח של 1,464 קמ"ר. המקום ידוע באתר הסקי שלו ובמספר מקדשים בודהיסטיים השוכנים בתחומו, והידוע שבהם הוא מקדש וולג'ונגסה (월정사).
ב-6 ביולי 2011 נבחרה פיונגצ'אנג לארח את אולימפיאדת פיונגצ'אנג (2018). העיר גברה על שתי יריבותיה, אנסי בצרפת ומינכן בגרמניה, לאחר שהתמודדה ללא הצלחה על אירוח המשחקים גם בשנים 2010 ו-2014.
Don't Smile at Me Tour
Don't Smile at Me Tour הוא סיבוב ההופעות הראשון של הזמרת האמריקאית, בילי אייליש. סיבוב ההופעות יצא לקידום מיני-אלבום הבכורה של אייליש, Don't Smile at Me, שיצא בשנת 2017. סיבוב ההופעות החל בשנת ב-4 באוקטובר 2017 וכלל 11 הופעות ברחבי ארצות הברית וקנדה.
תקציר ההופעות
אייליש מתחילה לבצע את השיר "Copycat", כאשר היא מלוות באורות מהבהבים מעליה. לאחר השיר, המוזיקה נעשית איטית במעט ואייליש מתחילה לשיר את "Idontwannabeyouanymore". אחר כך, השיר "Watch" מבוצע על הבמה שנצבעה באורות אדומים. בהמשך, אייליש ביצעה את השיר "Party Favor" בגרסת יוקליילי ואחר כך, ביצעה גרסת כיסוי לשיר של הראפר הקנדי, דרייק "Hotline Bling". אייליש סיימה את ההופעה שלה עם השיר "Ocean Eyes".
רשימת השירים
רשימת השירים הזו מייצגת את הופעתה של אייליש בעיר פילדלפיה, פנסילבניה, ארצות הברית שנערכה ב-20 באוקטובר 2017.
אדוארד דה סטייקל
אדוארד דה סטייקל, בשמו המלא אדוארד אנדרייביץ' פון סטייקל (איות גרמני של שם פרטי ושם המשפחה הוא "אדוארד פון סטייקל" או "שטוקל"; נולד ב-1804, קונסטנטינופול, האימפריה העות'מאנית - מת ב-26 בינואר 1892, פריז, צרפת) היה דיפלומט רוסי. ידוע במשא ומתן עם ממשלת ארצות הברית מטעם אלכסנדר השני, שהגיע לשיאו במכירת אלסקה. בספרות ובמחקר המערבי הוא מכונה לעיתים קרובות הברון "פון סטייקל" או "דה סטייקל", אף על פי שלא היה בעל מעמד ברון.
שימש כשגריר רוסיה בארצות הברית ממרץ 1854 ועד פברואר 1869.
מכירת אלסקה
המשא ומתן על אלסקה התרחש בסביבה בה בריטניה תבעה את האדמות הללו זמן קצר לפני שהביסה את רוסיה במלחמת קרים, במיוחד מאז שהשלטון הבריטי של קנדה גבל ישירות באלסקה.
סטייקל חתם על אמנת אלסקה במרץ 1867. כאות הערכה, אלכסנדר השני העניק לו את מסדר העיט הלבן, אגרה חד פעמית של 25,000 רובל ופנסיה לכל החיים של 6,000 רובל בשנה. פרס כה גבוה היה מוצדק לא רק בשל רגישות המשימה, אלא גם ב"עלויות מוסריות" שבאו לאחר מכן - בשנת 1869 התפטר סטייקל "מסיבות בריאותיות ", אך למעשה זה קרה בגלל חוסר הפופולריות והשמועות על כך שקיבל שוחד מהאמריקנים. ההצהרה של אלכסנדר השני על התפקיד שמילא סטייקל בסיום ההסכם ידועה: "על כל דבר שהוא עשה, הגיעה לו תודה מיוחדת ממני".
עד סוף חייו הוא חי בצרפת, מת בפריס בשנת 1892.
לאחר מותו
ביוני 2011 בית המכירות הפומביות בלונדון "סותבי'ס" הציג למכירה את עיטוריו של סטייקל, כולל אות מסדר העיט הלבן, במחיר שנע בין 70 ל-90 אלף פאונד. הפרסים כל הזמן הזה נשמרו על ידי צאצאים ישירים של סטייקל.
מיכאל קאלאטוזוב
מיכאל (או מיכאיל קונסטנטינוביץ') קאלאטוזוב או קאלאטוזישווילי (בגאורגית: მიხეილ კალატოზოვ, ברוסית: Михаил Константинович Калатозов, 28 בדצמבר 1903 – 27 במרץ 1973) היה במאי קולנוע ותסריטאי גאורגי שפעל רוב חייו ברוסיה בתקופה הסובייטית. בשנת 1969 הוענק לו תואר אמן העם של ברית המועצות. הבמאי הסובייטי היחידי שסירטו העגורים עפים זכה בפרס דקל הזהב של פסטיבל קאן (1958).
ביוגרפיה
קאלאטוזוב נולד בטביליסי, ולמד ב- VGIK - המוסד ללימודי אומנות הקולנוע. החל את הקריירה שלו כנהג ומסריט סרטים, בהמשך שחקן, עורך, צלם ותסריטאי באולפני הקולנוע בטביליסי. כתסריטאי וצלם השתתף בהפקת הסרטים "גיבור של זמננו" (1925) של הבמאי איוואנה פרסטיאנה ו"גיולי" (1927) מאת ניקולוז שנגלאיה. בשנת 1928 ביים עם גוגוברידזה את הסרט "האימפריה שלהם" המבוסס על קטעי יומני קולנוע לחדשות. בשנת 1930 החל לכתוב ולביים את הסרטים של עצמו. סרטו הראשון, שזכה לפרסום בכל העולם, היה "המלח של סוואנתי"
אחרי שבשנת 1937 סיים השתלמות באקדמיה לאמנויות בלנינגרד ועבד שוב לזמן קצר באולפני הקולנוע בטביליסי, התקבל קאלאטוזוב לעבודה כבמאי קולנוע באולפני לנפילם ברוסיה. ביים שני סרטים על טייסים ("אומץ", 1939) "וואלרי צ'קאלוב" (1941) שבו התפקיד הראשי שוחק על ידי ולדימיר בלוקורוב
קאלאטוזוב נפטר בהיותו בן 69 במוסקבה.
בנו, גאורגי קאלאטוזישוולי, ונכדו, מיכאיל קאלאטוזישווילי, הם גם כן במאי קולנוע.
דום 3
דום 3 (באנגלית: Doom III; בתרגום חופשי: אבדון 3) הוא משחק מחשב מסוגת אימה בדיוני ופעולה מסגנון יריות בגוף ראשון שפותח על ידי חברת id Software וראה אור בשנת 2004. המשחק הוא למעשה עיבוד מחודש ועתיר גרפיקה לעלילת המשחק המקורי, שמשתמש במנוע החדשני id Tech 4 המבוסס OpenGL. עם מכירות של למעלה מ-3.5 מיליון עותקים, זהו המשחק המצליח ביותר בסדרה, ובאפריל 2005 יצאה לו חבילת ההרחבה "Resurrection of Evil" ("תחיית הרשע מחדש"). כמו כן, המשחק זכה לפרסום במדיות אחרות כגון ספרים שנכתבו על בסיס עלילתו, כמו גם ביציאתו של סרט הקולנוע "דום" ב-2005.
באוקטובר 2012 יצאה מהדורה מחודשת של המשחק שנקראת Doom 3 BFG Edition שיועדה להפצה בסטים בלבד, בה מנוע המשחק שופר ונוספה תמיכה בטכנולוגיית תלת-ממד.
משחקיות
דום הוא משחק יריות בגוף ראשון, כלומר, השחקן רואה את העולם דרך העיניים של הדמות הראשית. המטרה בכל שלב היא למצוא את חדר היציאה המוביל לשלב הבא (לרוב מסומן בשלט "EXIT"). בדרך על השחקן להתגבר על סכנות ומכשולים שונים כגון מפלצות, תקרות הצונחות על השחקן, שטחים מזוהמים בפסולת רדיואקטיבית ודלתות נעולות שעבורן נדרש למצוא מפתח או מפסק הפותח אותן. בניגוד למשחקים הקודמים, המשחקיות במשחק אינה מהירה ומבוססת על הריגת אויבים רבים ככל האפשר, אלא בנויה כמשחק אימה בה השלבים מעוצבים בצורה מבוכית (אם כי ליניארית למדי), מבוססת עלילה בה השחקן לא רק מסתובב והורג אויבים אלא גם מתקשר ונעזר בדמויות ללא שחקן הפזורות במשחק. הסביבה יותר חשוכה, התחמושת יותר נדירה ולשחקן אין כל כך יכולת להבחין במפלצות שמתקרבות אליו. במהלך המשחק מתמודד השחקן מול שלל יצורים ודמויות מפלצתיות, בהם שדים, רוחות רעות ואנשים אחוזי-דיבוק. יריבים אלה הם גורם משחקיות עיקרי, ומכונים בז'רגון המשחק "מפלצות", וניתן לחסלם עם מגוון כלי נשק: אקדח ואגרופן, שנועד למקרה שהתחמושת אזלה, מסור חשמלי, רובה ציד, תת מקלע, מיניגאן, משגר רקטות, רובה פלזמה מהיר-ירי (שלפי העלילה הוא עדיין בשלבי פיתוח על ידי UAC) ורובה פלזמה-מפציץ בשם BFG-9000 (ראשי תיבות של Big Fucking Gun), הנחשב לכלי הנשק העוצמתי ביותר במשחק. השחקן כמו כן חמוש בפנס איתו הוא יכול להאיר על מקומות חשוכים מדי, פנס שבגרסת BFG הפך מכלי המוחזק ביד לכלי המורכב על הראש (מה שמאפשר את נשיאתו ביחד עם כלי נשק). קיימים גם מקומות סודיים המכילים כלי נשק וחפצים חיוניים אחרים כגון ערכות עזרה ראשונה, שריון ותחמושת.
השחקן מקבל מדי פעם תשדורות רדיו שבעזרתם הוא יכול להתעדכן במשימות אך לעיתים גם במצב של יתר החיילים, שכן מדי פעם משודרים צרחות, זעקות אימה, לחימה וכן קולות לא מזוהים שמוסיפים לאווירת האימה.
השחקן מצויד גם במחשב כף-יד איתו ניתן לבצע שלל פעולות: קבלת הרשאות אבטחה בהם ניתן להשתמש כדי לפתוח אזורים במפה, מידע על חלקים שונים במתקן, כמו כן העברת תשדורות ונגינת סרטוני וידאו הקשורים לעלילה. בכל פעם כשהשחקן מוצא מחשב כף יד שכזה, המידע שבו מתקבל אוטומטית אל המחשב של השחקן, ביניהם גם קודים שניתן לפתוח איתם דלתות וכו'. כמו כן, המשחק מציע מסכי מחשב אינטראקטיביים שניתן לעבוד איתם כאילו מדובר במחשב.
המשחק מציע גם מצב מרובה משתתפים לרשת, אך מצב זה מוגבל ל-4 שחקנים ובחבילת ההרחבה הוגדל ל-8 שחקנים, במצבי deathmatch בלבד.
עלילה
המשחק מתרחש בשנת 2145 במאדים, בעיר Mars City במתקן של חברת איגוד התעופה והחלל (The Union Aerospace Corporation) – תאגיד צבאי-תעשייתי המבצע ניסויים סודיים בטלפורטציה בין הירחים של מאדים - פובוס ודימוס. השחקן מגלם נחת חלל אלמוני שנשלח לעבוד שם. באחד הימים, עקב תקלה במתקני החברה, יצורים מהגיהנום מגיחים דרך שערי הטלפורטציה.
תגובת ההגנה של יחידות האבטחה לא מצליחה לעצור את הפלישה, ובמהרה השדונים משתלטים על הבסיסים הצבאיים והורגים את רובם או הופכים אותם לזומבים אחוזי דיבוק. הנחת שנעזר ביתר הניצולים מוכרח להציל את המתקן, ומגלה כי בין הניצולים יש בוגד שמשתף פעולה עם השדים, שהוא ד"ר בטרוגר המדען הראשי וראש הצוות שהיה אחראי על ניסויי הטלפורטציה. במהלך המשחק מגלים כי בטרוגר הוביל את הפרויקט הנ"ל כדי לשרת את האינטרסים האישיים והמרושעים שלו.
בטרוגר מוביל את הנחת למלכודת שמעבירה אותו הישר אל הגיהנום. בגיהנום, הנחת מגלה כי על מנת למצוא דרך לסגור את השער לגיהנום, עליו למצוא חפץ מאדימי מסתורי בשם "קוביית הנשמות" (Soul Cube). לאחר שהוא חוזר מהגיהנום, הוא מגלה כי המפקד שלו לשעבר, קלי, עבר שינוי מפלצתי. לאחר שהוא נלחם בקלי הוא לוקח את ה BFG 9000 שקלי חומש איתו קודם לכן ומחפש את השער לגיהנום, שם הוא נלחם בסייבר-שד (אותו הבוס מהמשחק הראשון) ובעזרת קוביית הנשמות מצליח לסגור את השער.
בסיום המשחק, רואים את בטרוגר בצורת שד מפלצתי נורא בדמות דרקון. השם שלו כעת הוא המלדיקט (The Maledict) והוא ישמש בתור האויב הראשי של חבילת ההרחבה.
פיתוח
כבר בשנת 2000 הכריז ג'ון קארמק על כוונתו לעשות רימייק למשחק הראשון בסדרת דום, בעזרת טכנולוגיית תלת מימד מתקדמת אותה כינה "הדור הבא". לאחר איומי פיטורין על קווין קלאוד ואדריאן קארמק (שני בכירים ב-id שהתנגדו לכוונת הרימייק) וההצלחה הטכנולוגית של המשחק Return to Castle Wolfenstein, הפיתוח של המשחק החל. זה קרה מייד לאחר שחבילת ההרחבה Team Arena למשחק Quake 3 שוחררה. גרסה נסיונית של המשחק הוצגה בתערוכת E3 של 2002 וזכתה לשבחים רבים. באותה שנה, שני עובדים בחברת כרטיסי המסך ATI הדליפו גרסת פיתוח של המשחק לאינטרנט. הכוונה הייתה לשחרר את המשחק בחג המולד של 2003, אך העניין נדחה עד לתאריך שחרורו הרשמי ב-2004.
מנוע המשחק
id Tech 4, המנוע שפותח עבור דום 3 ושוחרר גם עבור Quake 4 ומשחקים אחרים מבית Id, תוכנן להוות שיפור למנוע id Tech 3 (ששירת משחקים כמו Quake 3 ובעצמו היה וריאציה של Quake Engine הוותיק) אך יצא שעל בסיס id Tech 3 נכתב מנוע כמעט חדש לחלוטין, ובכך יצר דור חדש של מנועי משחק מבית id. המנוע הציג 3 אפשרויות גרפיות חדשות: הצללה ותאורה מאוחדת (Unified lightning and shadows), אנימציות מורכבות שהוצגו בזמן אמת, ומשטחי-ממשק שבהם ניתן לקיים איתם אינטראקציות. ספר ההדרכה הרשמי של המשחק דיווח כי במשחק השתמשו במעל ל-25,000 קובצי תמונה ומעל ל-500,000 שורות קוד עבור הממשקים האינטראקטיביים הללו. עוד שיפורים כללו הדגשת טקסטורות, מערכת פיזיקה מתקדמת ותמיכה בסאונד היקפי של 5.1 ערוצים.
קוד המקור של המנוע שוחרר ב-2011 תחת הרישיון הציבורי הכללי של גנו.
קבלה וביקורות
המשחק היה להצלחה מסחרית וקיבל ביקורות חיוביות, נכון ל-2007 עם מכירות של למעלה מ-3.5 מיליון עותקים, זהו המשחק המצליח ביותר אי פעם מסדרת המשחקים דום ולמשחק המצליח ביותר של id. רוב המבקרים דירגו אותו בביקורות חיוביות, שנעו בין 85% ל-94% ואף 100% וזיכו אותו בפרסים דוגמת משחק השנה של 2004 לצד Half-Life 2 ו Far Cry, וכן המשחק בעל הגרפיקה הטובה ביותר. עם זאת, הביקורות ציינו לרעה את המשחקיות שלא השתנתה ממשחקים קודמים (מבוססת מה שהם כינו "תירה עליהם לפני שהם יורים עליך!") ואף נטשה חלק מעקרונות העיצוב שלהם, האינטליגנציה המלאכותית הירודה יחסית של האויבים ומצב מרובה המשתתפים לא מספק של המשחק. הרבה גיימרים ציינו כי הגרפיקה במשחק מאוד כבדה ודורשת חומרה "מפלצתית" למיצוי האפשרויות של המשחק - לשם הבהרה, כדי להריץ את המשחק עם אפשרויות גרפיות ברמת ultra ועם כל הפילטרים במקסימום, נדרש היה כרטיס מסך עם לפחות 512 MB RAM, כרטיסים שהגיעו לשוק הגיימרים רק ב-2006 (בעוד רוב כרטיסי המסך ששווקו לשוק הגיימרים ב 2004 הכילו 128MB זיכרון).
בניגוד לקודמיו, דום ודום 2, המשחק לא הותיר חותם משמעותי בסצנת הגיימינג.
הסרט המבוסס על המשחק יצא באוקטובר 2005 בכיכובם של דוויין ג'ונסון ("דה רוק"), קארל אורבן ורוזמונד פייק. הסרט זכה לביקורות עלובות אך להצלחה בקופות בשבועות הראשונים ליציאתו.
המשחק הרביעי בסדרה, אשר מהווה אתחול מחדש, נקרא בשם דום והוא יצא לאור ב-2016 לאחר קשיים רבים בפיתוחו שגרמו לאיד לאתחל מחדש את כל תהליך הפיתוח ב-2012. איד השתמשה במנוע חדש לגמרי בשם id Tech 6.
חבילת ההרחבה - Doom 3: Resurrection of Evil
חבילת ההרחבה פותחה על ידי איד בשיתוף אולפן המשחקים Nerve Software למחשב האישי (Windows ולינוקס) ולקונסולת האקס בוקס. היא שוחררה ב-3 באפריל 2005 עבור המחשב ו7 חודשים מאוחר יותר עבור האקסבוקס (כמשחק נפרד, שאינו דורש את דום 3 המקורי כדי לפעול). המשחק כלל שינוי מרענן למשחקיות באמצעות רובה כוח המשיכה (The Grabber, רובה שאופן פעולתו דומה מאוד לגראביטי גאן מHalf-Life 2 אם כי איד ציינו שהרעיון פותח על ידם לפני שValve הוציאו את Half-Life 2), תריסר שלבים חדשים ושש מפלצות חדשות לקמפיין לשחקן יחיד, שמונה מצבי משחק נוספים למצב מרובה המשתתפים, ועוד שני כלי נשק חדשים: אבן הגיהנום (Hellstone) ורובה ציד דו קני, נשק שהוצג תחילה בדום 2 וחזר הפעם לחבילת ההרחבה.
מי שרכש את גרסת האקסבוקס של המשחק, קיבל בחינם גם את שני הכותרים הראשונים בסדרה: דום ו-דום II: גיהנום על כדור הארץ, ביחד עם ההרחבה שלו Master Levels for Doom II.
עלילה
המשחק מתרחש בשנת 2147, שנתיים לאחר התרחשות האירועים במשחק המקורי. חברת איגוד התעופה והחלל (UAC - The Union Aerospace Corporation) קולטת איתות בלתי מזוהה שמקורו באחד מהלווינים שסובבים סביב מאדים, ושולחת צוות לחקור את המקרה. הצוות מוצא חפץ מיוחד, אך עם מציאתו מתחדשת שוב פלישת השדים מהגיהנום במלוא העוצמה. השחקן, נחת ומהנדס קרבי שנשלח לשטח, חייב להילחם בשדים כדי להגיע לד"ר מק'נייל - חושפת שחיתויות שדיווחה על תוכניותיו הזדוניות של ד"ר בטרוגר קודם לכן. לאחר שהוא מוצא אותה היא אומרת לו שכדי לעצור את הפלישה הוא חייב להשיב את החפץ - אבן הגיהנום - בחזרה לגיהנום.
הנחת יורד לגיהנום, שם הוא נלחם נגד שלושה האנטרים - שדים שמחפשים אחרי אבן הגיהנום. הוא מביס אותם ושואב את כוחותיהם לתוך החפץ. לאחר לחימה בשדים הוא פוגש את ד"ר בטרוגר השטן - שד מפלצתי ונורא בדמות דרקון שנקרא המלדיקט (Maledict). לאחר קרב ממושך המלדיקט מסתער על הנחת ונושך אותו נשיכה קטלנית למדי, אך לפני שהמלדיקט מתכוון לאכול את הנחת, הנחת מפעיל את האבן ודוחף אותה אל תוך גרונו של המלדיקט מה שגורם להשמדתו, ולא נשאר ממנו זכר חוץ מהגולגולת. השמדת המלדיקט גורמת לעצירת הפלישה ובסוף המשחק השחקן מוצא את עצמו מתאושש בבסיס.
BFG Edition
גרסה מחודשת למשחק (וגם לחבילת ההרחבה הראשונה) שיצאה ב-2012 ומכילה שיפורים גרפיים רבים למנוע המשחק וגם תמיכה בטכנולוגיית תלת-ממד, בעזרת משקפיים מתאימים. המשחק שוחרר בהתחלה אך ורק לסטים.
חוג תורשתי
בתורת החוגים, חוג תורשתי (שמאלי) הוא חוג שבו פרויקטיביות עוברת בתורשה ממודול (שמאלי) לכל תת-מודול.
לדוגמה, כל תחום דדקינד הוא תורשתי. בפרט, כל תחום ראשי (ובמקרה הלא-קומוטטיבי, אף תחום שכל אידיאל שמאלי שלו הוא ראשי) הוא תורשתי. לעומת זאת החוג F[x,y] של פולינומים בשני משתנים מעל שדה אינו תורשתי.
תנאים שקולים לתורשתיות
התנאים הבאים שקולים לכך שהחוג תורשתי (שמאלי):
ימין-שמאל
בדרך כלל, תורשתיות אינה סימטרית להחלפת ימין שמאל: יש חוגים תורשתיים שמאליים עם מודולים פרויקטיביים ימניים, שיש להם תת-מודולים שאינם פרויקטיביים (את הדוגמה הראשונה מסוג זה נתן קפלנסקי ב-1958). עם זאת, חוג פרימרי-למחצה (כלומר מקומי למחצה עם רדיקל ג'ייקובסון נילפוטנטי) הוא תורשתי שמאלי אם ורק אם הוא תורשתי ימני. בדומה לזה, עבור חוגים נתריים, תורשתיות משמאל ומימין שקולות זו לזו.
תכונות קרובות
חוג שמעליו כל תת-מודול נוצר סופית של מודול פרויקטיבי (שמאלי) הוא פרויקטיבי, נקרא תורשתי למחצה (שמאלי). כדי לקיים תכונה זו, די בכך שכל אידיאל (שמאלי) נוצר סופית של החוג הוא פרויקטיבי. מעל חוג תורשתי למחצה, כל תת-מודול של מודול שטוח (ימני או שמאלי) הוא שטוח. בעוד שמעל כל חוג, כל מודול פרויקטיבי איזומורפי לסכום ישר של מודולים פרויקטיביים נוצרים-מנייתית, מעל חוג תורשתי למחצה כל מודול פרויקטיבי איזומורפי לסכום ישר של אידיאלים שמאליים נוצרים סופית. כל חוג פון-נוימן רגולרי הוא תורשתי למחצה. תחום שלמות תורשתי למחצה נקרא תחום פרופר.
חוג הוא תורשתי למחצה חלש אם לכל שרשרת של העתקות בין מודולים פרויקטיביים נוצרים סופית, שהרכבתה אפס, אפשר לפרק  כאשר. כל חוג תורשתי למחצה הוא תורשתי למחצה חלש, ותנאי זה האחרון הוא סימטרי להחלפת ימין ושמאל.
אידיאל I של R הוא אידיאל תורשתי אם I^2 = I,, ו-I פרויקטיבי כמודול (שמאלי או ימני - התנאים שקולים) מעל A. חוג פרימרי-למחצה R הוא קוואזי-תורשתי אם יש בו שרשרת של אידיאלים כך שלכל i, I_{i+1}/I_i הוא אידיאל תורשתי של R/I_i. הדוגמה הראשונה לתכונה זו (שהוגדרה ב-1989) היא אלגברת שור של ההצגות ההומוגניות של.
חוג שמעליו כל אידיאל שמאלי ראשי הוא פרויקטיבי, נקרא חוג ריקארטי. כמובן, כל חוג תורשתי הוא תורשתי למחצה, וכל חוג תורשתי למחצה הוא ריקארטי. חוג הוא תורשתי למחצה אם ורק אם כל חוגי המטריצות מעליו הם ריקארטיים, ותורשתי אם ורק אם כל חוגי האנדומורפיזמים של מודולים חופשיים מעליו הם ריקארטיים.
רומן קורצין
רומן קורצין (ברוסית: Роман Курцын; נולד ב-14 במרץ 1985) הוא שחקן טלוויזיה וקולנוע רוסי.
ביוגרפיה
קורצין נולד בעיר קוסטרומה במרץ 1985.
קריירה
ב-2007 סיים ללמוד בבית הספר לתיאטרון של ירוסלבל ומשנת 2008 משחק בסרטי קולנוע וידוע כפעלולן מוכשר (והוא חבר בגילדת הפעלולנים הרוסית).
חייו האישיים
משנת 2012 נשוי לשחקנית אנה נזארובה ולשניים יש בן.
פיאצה דל פופולו
פיאצה דל פופולו (באיטלקית: Piazza del Popolo) היא כיכר בעיר רומא.
משמעות השם באיטלקית המודרנית היא "כיכר העם", אך מקור השם הוא בשפה הלטינית הוא עץ הצפצפה (בלטינית: populus), ונקראה כך ככל הנראה בעקבות עץ צפצפה שגדל במקום. בפאתיה הצפוניים של הכיכר ניצבת הכנסייה האוגוסטינית סנטה מריה דל פופולו.
הכיכר ממוקמת בחלקו הפנימי של השער הצפוני בחומת אורליאנוס - בעבר השער לרומא העתיקה שנקרא היה "שער פלמינוס" (Porta Flaminia) על שמו של גאיוס פלאמיניוס, וכיום קרוי "שער פופולו" (Porta del Popolo) על שם הכיכר והכנסייה. משער זה יצאה "דרך פלמינה" (Via Flaminia), שהובילה לעיר הנמל רימיני, ונחשבה לדרך המרכזית לצפון. עד לעת החדשה, היווה מקום זה, את נקודת המבט הראשון של רומא - אליו נחשפו התיירים והמבקרים הבאים לעיר. כמו כן, התקיימו בכיכר זו הוצאות להורג, שהאחרונה שבהם התקיימה בשנת 1826.
עיצוב הכיכר
לעיצוב הכיכר הנוכחי מאפייני אדריכלות נאו-קלאסית. הכיכר המחודשת תוכננה ובוצעה בין השנים 1822-1811 על ידי האדריכל האיטלקי ג'וזפה וואלאדיר (Giuseppe Valadier). במרכז הכיכר הוצב אובליסק מצרי מתקופתו של רעמסס השני, המכונה "אובליסק פלמינו" (obelisco Flaminio). זהו האובליסק השני העתיק ביותר ברומא, ומתנשא לגובה של כ-24 מ', ויחד עם הבסיס מתנשא לגובה של כ-36 מ'. האובליסק הובא לרומא ממצרים בשנת 10 לפנה"ס בפקודתו של אוגוסטוס קיסר, והוצב במקור בקירקוס מקסימוס. האובליסק הובא לכיכר זו על ידי האדריכל הרנסאנסי בשנת 1589. פעולה זו בוצעה, בעקבות התכנון העירוני החדש לרומא שהוביל האפיפיור סיקסטוס ה-5. באותה העת הוקמה גם מזרקה במרכז הכיכר, שהועתקה בשנת 1818 לכיכר ניקוסיה, ואת מקומה תפסה מזרקה בעלת מאפיינים מצריים.
מחלקה הדרומי של הכיכר יוצאות שלוש דרכים החוצות את מרכז העיר: במרכז ויה דל קורסו שיוצאת דרום-דרום-מזרחה ומסתיימת בכיכר ונציה באנדרטת ויטוריו אמנואלה השני, משמאלה ויה דל בבואינו שיוצאת דרום-מזרחה ומימינה ויה די ריפטה שיוצאת דרומה. בפאה ממנה יוצאות הדרכים ניצבות שתי כנסיות בארוקיות זהות סנטה מריה דאי מיראקולי (1681) וסנטה מריה אין מונטסנטו (1679). כנסיות אלו תוכננו על ידי האדריכל קרלו רינאלדי, והושלמו על ידי ג'ובאני לורנצו ברניני וקרלו פונטנה.
מזרקות הכיכר
משני צידי הכיכר ניצבות מזרקות מים, שעוצבו על ידי ג'ובאני סצ'ריני בשנים 1823-1822, ושהושלמו בשנת 1828 עם הצבתם של פסלים המייצגים את עונות השנה. במרכז הכיכר ניצבת "מזרקת האובליסק" (Fontana dell' Obelisco), המקיפה את האובליסק, ולמעשה מורכבת מ-4 מזרקות נפרדות.
הכיכר כיום
עד לעת האחרונה, התאפיינה הכיכר בתנועת כלי רכב רועשת ועמוסה ובחניוני רכבים. כיום - למעט דרך צרה לכלי רכב החוצה את הכיכר בחלקה הצפוני כמעט בלי להפריע לתנועת הולכי הרגל - פתוחה הכיכר להולכי רגל בלבד, ומהווה מוקד משיכה לתושבי העיר ולתיירים. המקום גם משמש כמקום מפגש ידוע לצעירי רומא בשעות הערב.
סלקום
בדצמבר 2014 נכנסה החברה לשוק הטלוויזיה תחת המותג סלקום tv והשיקה ממיר IPTV משולב, המציע את ערוצי עידן פלוס לצד שירות VOD מבוסס אינטרנט. בהמשך עיבתה סלקום את השירות והוסיפה לו בהדרגה ערוצים שונים שמועברים בשידור חי על גבי האינטרנט.
היסטוריה
סלקום הייתה המפעיל הסלולרי השני בישראל, לאחר שנים שבהן הייתה חברת פלאפון מונופול בתחום. סלקום זכתה במכרז ממשלתי, שהקריטריון בו היה התחייבות למחיר נמוך לצרכן ל-5 שנים, בהציעה מעט פחות מקבוצת מתמודדים אחרת. עד אשר סלקום זכתה במכרז, חברת פלאפון גבתה עבור דקת שיחה פי שמונה מאשר המחיר אליו התחייבה סלקום. סלקום עלתה לאוויר ב-27 בדצמבר 1994 ותחום הכיסוי שלה היה מוגבל (מגדרה עד חדרה). עם כניסתה, פנתה סלקום לקהלים רחבים הרבה יותר והורידה בצורה משמעותית את עלות הרכישה והשימוש בטלפונים סלולריים. כשנפתחו חנויות סלקום לראשונה, נוצרו בהן תורים ארוכים והחברה לא יכלה לעמוד בדרישה. לאחר שהסתיימה תקופת 5 השנים שבהן סלקום התחייבה מראש לתעריף נמוך, גם סלקום העלתה את תעריפי השימוש לרמה הגבוהה משמעותית מהעלות והנהיגה מחירים גבוהים יותר לצרכים פרטיים ומחירים נמוכים יותר למגזר העסקי. ועדה שהקים משרד התקשורת לבחינת תעריפי קישור הגומלין בעניין השלמת שיחה ו-SMS בין ארבע החברות פלאפון, סלקום, אורנג', ומירס קבעה כי הסבסוד הצולב פגע ביעילות העסקית, והציעה להגביל את דמי הקישוריות לשיחות ולהודעות SMS ולשנות את יחידת הזמן לפיה חושבו עד אז יחידות השיחה בסלולר מ-12 שניות לשנייה אחת.
בעלי המניות עם הקמת החברה היו חברת בלסאות' האמריקאית (כיום חלק מתאגיד AT&T) 35%, משפחת ספרא 35% ודיסקונט השקעות. בשנת 2005 רכשה דיסקונט השקעות תמורת 1.34 מיליארד דולר את חלקיהן של בלסאות' והאחים ספרא בחברה. בפברואר 2006 הונפקה החברה בבורסה לניירות ערך בניו יורק. בשנת 2007 נמכרו 16% ממניות החברה תמורת 229 מיליון דולר לגופים שונים בישראל: 5% לבנק לאומי, 2% לבנק הבינלאומי, 5% לבית ההשקעות גולדמן זאקס ועוד 4% לחברת מגדל, כך שדיסקונט השקעות החזיקה ב-59% מהחברה.
החברה החלה את דרכה עם קידומת 052, ועם השנים התרחבה לקידומות 053, 058, 064 ו-065. מאפריל 2004, עם המעבר ל-7 ספרות על פי תוכנית המיספור של משרד התקשורת, סלקום נשארה עם 052.
בתחילת דרכה, סבלה מתדמית נחותה עקב הצבת תחנות בסיס במספר קטן מהדרוש וכן עקב חוסר האמינות שנבע מהבטחות לתאריכים מסוימים בהם יושלם הכיסוי באזורים מסוימים בארץ, שהתבררו כהבטחות ללא כיסוי. במפה שהפיצה חברת סלקום עם היווסדה סימנה את כל שטח הנגב מגבול ירדן עד גבול מצרים כשטח שיכוסה עד סוף שנת 1995, אך למעשה השאירה כמעט את כל השטח בין כביש 40 לגבול מצרים ללא כיסוי.
אחד מהגורמים שהפריעו לחברת סלקום בתחילת דרכה, הייתה המודעות המתגברת בציבור לגבי סכנת הקרינה מאתרי השידור הסלולריים. מסיבה זו, גם כאשר היה בידי חברת סלקום הציוד הדרוש לא תמיד הייתה יכולה להפעילו עקב צווים משפטיים.
פרשת המכשירים התקולים של מוטורולה
החל מחודש מרץ 1995 החלו להצטבר במשרדי "סלקום" תלונות רבות על ניתוקים בלתי-מוסברים באזורי הקליטה. באותה תקופה היו לסלקום 85 אלף מנויים, ורבים מהם מצאו את עצמם מנותקים מהרשת. החשד היה שמקור הבעיה הוא בתשתית הסלולרית שהייתה מבוססת על ציוד של חברת "נורטל". לשם איתור התקלה הובאו 70 מהנדסי תקשורת מגרמניה, שפעלו במשך כחצי שנה, כשהם בודקים בכל פעם רכיב אחר של הרשת. בינתיים התקלות החריפו, וסלקום איבדה את המוניטין הטוב לו זכתה בתחילה, והחברה נקלעה למשבר תדמית קשה.
אורן מוסט, סמנכ"ל החברה באותה תקופה, סיפר: "היינו במשבר אדיר כיוון שבמשך כל תקופת המשבר לא ניתן היה לגלות בבקרת איכות את הסיבה לתקלה, וגם מומחים מהעולם לא הצליחו לעזור. נפח התעבורה ברשת סלקום באותם ימים ירד בעשרות אחוזים. משרד התקשורת איים להקפיא את הרישיון של החברה, ובתוך החברה היה אז תסכול עמוק מאוד... אבל בכל התקופה הזו הבנו שאנחנו אחראים בלעדיים לנעשה כלפי הלקוח, כי להם לא חשוב בכלל מי אשם ומי לא אשם". החברה הפסיקה לחייב את הלקוחות בתשלום עבור זמן אוויר למשך שלושה חודשים.
ביוני 1995 גילו לבסוף מהנדסי "נורטל" שמקור התקלה הוא בבעיית תוכנה במכשירי הסלולר מסוג "מוטורולה אלפא", שהיו באותו זמן אצל כ-75% מהלקוחות. חברת "מוטורולה" התגייסה לפתרון הבעיה ופותחה גרסת תוכנה חדשה למכשירים. סלקום גייסה 500 סטודנטים שיסייעו למערך פעילות טעינת התוכנה החדשה, והחברה נאלצה לקרוא לכל בעלי המכשירים להגיע פיזית למשרדיה כדי להתקין את התוכנה המתוקנת. בשלב מסוים החברה אף שכרה את היכל הספורט יד אליהו למתן שירות ללקוחות. עם תום המשבר החברה התאוששה, ובסוף 1995 התגאתה ב-195 אלף מנויים. כצעד ענישה נגד חברת מוטורולה, עברה סלקום למכירת טלפונים מתוצרת נוקיה ואריקסון. מאז סלקום החלה למכור מכשירים מתוצרתן של מגוון חברות, ובהן גם מוטורולה.
תקלת הרשת בשנת 2010
ב-1 בדצמבר 2010 התרחשה במערכת המיתוג של החברה תקלה אשר גרמה לניתוקם מהרשת של כשליש מלקוחות החברה למשך כ-12 שעות. הנהלת סלקום הוציאה הודעה על המשבר עם פרסום התקלה באמצעי התקשורת השונים. לאחר שהוכרז על סיום התקלה, החליטה הנהלת החברה לפצות את לקוחותיה בהחזר כספי על כל השימושים בזמן-אוויר ומסרונים במשך שבוע שעליו הוכרז מראש. ללקוחות בעלי חבילות זמן-אוויר או מסרונים ניתן החזר כספי בשווי רבע מעלות החבילה, פיצוי ששיקף 14 שעות שיחה ו־sms חינם על כל שעה של תקלה.
בעקבות התקלה מינה משרד התקשורת בודק מומחה וזה קבע כי לא נמצא דופי או בעיה אקוטית ברכיבים ההנדסיים של סלקום. עם זאת, כלקח מהתקלה שהשפיעה על למעלה ממיליון לקוחות החברה, גובש נוהל ולפיו במקרה של תקלה חמורה ומקיפה יחויבו כל המפעילות להוריד את הרשת שלהן ולהעלות אותה מחדש בהדרגה.
התארגנות עובדים בחברה
בתחילת אפריל 2013, בעקבות הצלחת הקמת ועד עובדים בחברת פלאפון, הודיעה הסתדרות העובדים על התארגנות בקבוצת סלקום-נטוויז'ן בעקבות כך, הודיעה ההנהלה כי בעקבות פסיקת בית הדין בעניין פלאפון, היא אינה רשאית להביע עמדה בנושא, למרות טענות שהועלו נגד ההנהלה בתחילת ספטמבר 2013 לאחר שחברת בדיקה חיצונית קבעה שמעל לשליש מהעובדים בחברות סלקום ונטוויז'ן חתמו על הצטרפות להסתדרות, דירקטוריון החברה התכנס והצהיר על הכרתו בוועד העובדים ובהסתדרות כמייצגי העובדים בחברה.
תקלת הרשת בשנת 2014
ב-6 בנובמבר 2014 התרחשה תקלה בשירותי הסלולר של החברה בשני אזורים. כתוצאה מהתקלה נפגעו גם מנויי הסלולר של גולן טלקום, חברה שפעלה בהסכם נדידה עם הרשת של סלקום. לבסוף התקלה תוקנה בערבו של יום.
טכנולוגיות ורישיונות
בתחילת דרכה הפעילה החברה רשת TDMA בתדר 850 מגהרץ בדומה לרשת הסלולרית של חברת בלסאות' בארצות הברית שהייתה ממקימות סלקום. לאחר קבלת כלל האישורים להפעלת רשת GSM בישראל, בשנת 2001 עברה גם סלקום (בדומה לפרטנר) לטכנולוגיה זו. לשם כך רכשה סלקום ממשרד התקשורת רישיון לפעול בתדר מסוים. בעשור השני של המאה ה-21, החברה פועלת בתדרים GSM 1800 MHz, וכן UMTS 850/2100 MHz.
סלקום גם ביקשה להחליף את תדרי ה-TDMA שברשותה בתדרי GSM 900MHz תקניים אך פלאפון ופרטנר עתרו למשרד התקשורת למנוע זאת ממנה.
באמצע 2006 קיבלה סלקום את הרישיון לשירותי טלפוניה פנים-ארציים בקידומת 2–073. השירות ניתן בעיקר לחברות עסקיות גדולות. הרישיון מאפשר מתן שירותי טלפונייה קווית מתקדמת ושירותי אינטרנט. לחברה יש רשת סיבים אופטיים הפרוסים ברחבי הארץ והיא מספקת לארגונים קווי תמסורת בעלי יכולת מעבר נתונים בכמויות גדולות במיוחד.
עם כניסת הדור השלישי סלקום ערכה את שיחת הווידאו בין מכשירים סלולרים הראשונה בישראל, ובה הועבר שידור חי של לידה אל מול הסב הטרי. החל מראשית שנת 2006 סלקום החלה להפעיל את רשת הדור השלישי UMTS בפריסה ארצית כשנכון לסוף שנת 2007 הרשת פרוסה בלמעלה מ-87% משטחי הארץ ובכל האזורים המיושבים. סלקום הייתה הראשונה בישראל להשיק את רשת ה-HSDPA (נקראת גם "דור 3.5") בפריסה מלאה בכל שטחי המדינה, הרשת החדישה מאפשרת מהירות גלישה של עד 25 מגה. שיפור הרשת לדור 3.5 אינו מצריך החלפת אתרים (אנטנות) אלא שדרוגם בלבד. לחברה יש כ-877 אלף מנויים ברשת הדור השלישי.
בעבר האתר הסלולרי של חברת סלקום פעל תחת המותג "i-mode" (אשר הובא מיפן). לאחר סגירת מותג זה, הועלה אתר חדש שבזמנו היה מהחלוצים בישראל שהותאמו למכשירים ניידים וניתב תקשורת ממכשירים ניידים לתצוגה מותאמת סלולר.
באוקטובר 2011 אישר משרד התקשורת בקשה של סלקום לסגור את רשת ה-TDMA שלה, לאחר 18 שנות שימוש, ובכך נסגרה בפעם הראשונה רשת סלולרית דיגיטלית בישראל. תדר ה-Mhz 850 ששימש את רשת ה-TDMA נשאר ברשות החברה, והיא הקצתה אותו לשיפור משמעותי של טווח הקליטה ברשת ה-UMTS שלה
בפברואר 2012 הודיעה החברה כי החלה במהלך לשדרוג תשתיותיה בעלות של כ-100 מיליון ש"ח, כך שהרשת שלה תאפשר בעתיד גלישה והורדת מידע בקצבים של עד 84 מגה-ביט לשנייה
בהתאם ליוזמת משרד התקשורת להקמת מפעילי רשתות סלולריות וירטואליות, רשת סלקום מהווה תשתית למפעילות הווירטואליות "הום סלולר" ו"גולן טלקום".
לסלקום רשת ענפה של סיבים אופטיים. סיבים אלה מחברים בעיקר אתרים סלולריים בכל רחבי הארץ בתמסורת עצמאית, וגם פארקים תעשייתיים ומוקדי מסחר גדולים. ב-1999 החברה סללה כ-400 ק"מ סיבים אופטיים והחלה בהפעלת הטבעת האופטית הראשונה של רשת ה-SDH בין מתג אור-יהודה, מתג רמלה ומתג ראש-העין. בשנת 2007 החלה סלקום לפרסם את רשת ה-NGN, והצטיידה בציוד MSAG - לאספקת שירותי תקשורת קווית וסלולרית מבוססי VoIP. נכון ל-2013, לסלקום תלות קטנה יותר בבזק לעומת חברות תקשורת אחרות, בשל העובדה שתשתית הסיבים שלה מספקת לה 90% מהתעבורה שלה היא נזקקת.
ביוני 2014 סלקום הגישה בקשה למשרד התקשורת להשקת שירותי LTE, והיא ערוכה לספק שירותי דור 4 בהדרגה ברגע שתאושר הבקשה. ב-3 באוגוסט באותה שנה סלקום החלה להפעיל את רשת הדור הרביעי הבסיסית ברצועת 5MHz למכשירים התומכים בתדר 1800MHz. מהומה זוטא נוצרה לאחר שסלקום טענה בפרסומותיה כי היא מביאה ללקוחותיה שירותי דור 4.5 (LTE Advance) מכיוון שלא הוקצו לחברה תדרים המאפשרים שירות זה. הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו דרשה ממנה לתקן את הפרסומת בהתאם.
בדצמבר 2014 השיקה החברה שירות טלוויזיה - סלקום tv.
באוגוסט 2018 רכשה סלקום 70% ממניות מיזם הסיבים האופטיים Unlimited (חברת החשמל החזיקה ב-30% הנותרים). בדצמבר 2018 נכנסה קרן תשתיות ישראל למיזם, והחזיקה ב-35% מהמניות, לצד סלקום (35%) וחברת החשמל (30%). בספטמבר 2020 הוסכם על הצטרפות חברת HOT למיזם, כך שחלקה של סלקום בו ירד ל-23.33%.
בפברואר 2020 חתמה החברה על מזכר הבנות לרכישת חברת הסלולר "גולן טלקום", והעסקה הושלמה באוגוסט 2020.
מיתוג ופרסום
תקציב הפרסום של חברת סלקום מנוהל בעיקרו בידי משרד הפרסום גיתם BBDO. המיתוג של סלקום, המזוהה עם הצבע הסגול, עבר שינוי בשלהי 2008. על השינוי הופקד נוויל ברודי, מעצב בריטי, אשר עיצב בין היתר את אתרי האינטרנט "ynet" ו"נענע10". הססמאות שליוו את המותג לאורך השנים: "מדבר לכולם", "עם סלקום אתה אף פעם לא לבד", "בשבילי הכוכב זה אתה", "ככה זה כשאוהבים".
בשנת 2021 החל תמיר בר לשמש כפרזנטור החברה, אך הוחלף בפברואר 2022 על ידי רן דנקר.
מגזרי לקוחות
סלקום מספקת שירותי תקשורת לגופים וארגונים רבים ביניהם צה"ל, שטראוס גרופ, התעשייה האווירית, החברה לישראל ובנקים שונים. כמו כן היא פונה גם לקהל לקוחות הסוהו בתוכניות המותאמות לדרישות של עסקים קטנים ובינוניים. עד להפחתת דמי הקישוריות ב-2011 תחנות רדיו שונות עבדו עם הקידומת 052–999 כשירות טלמסר.
לסלקום מספר גדול של לקוחות בקרב ערביי ישראל. במגזר זה פופולריים במיוחד שירותי ה"טוקמן" שהחברה מספקת, שהיה שירות הפריפייד (כרטיס שיחות בתקציב מוגדר מראש) הראשון בארץ.
סלקום מתגאה בשיתוף פעולה הדוק עם "ועדת הרבנים לענייני תקשורת" ועל-פי דרישותיה של האחרונה סיפקה למגזר החרדי מכשירים "כשרים" - מכשירים בהם לא ניתן לקבל מסרונים או תמונות, ושאינם מאפשרים גלישה באינטרנט. מספרי הטלפון שהוקצו ל"קומה הכשרה" בסלקום מתחילים בספרות 76 ו-71.
נטוויז'ן
נטוויז'ן בע"מ הוקמה כחברה ישראלית המספקת שירותי אינטרנט, טלפוניה מקומית וטלפוניה בינלאומית. החברה הוקמה ב-2007 כתוצאה ממיזוג חברות התקשורת של קבוצת IDB - "נטוויז'ן 017", "013 ברק" ו"גלובקול". ב-2011 נקנתה החברה על ידי סלקום ומוזגה לתוכה.
הום סלולר
הום סלולר הוקמה כחברת תקשורת המפעילה רשת סלולרית וירטואלית במתווה MVNO. באמצע 2015 עמד מספר לקוחותיה של המפעילה על כ-15–20 אלף. אז, נמכרה לחברת סלקום.
1967 בספורט
ג'ודו
אליפות העולם בג'ודו נערכה בסולט לייק סיטי שבארצות הברית. יפן זכתה ב-5 מדליות זהב (12 בסה"כ). הולנד זכתה במדליית זהב (3 בסך הכל).
אליפות העולם בכדורסל 1967
נבחרת ברית המועצות זכתה במדליית הזהב. נבחרת יוגוסלביה זכתה במדליית כסף ונבחרת ברזיל  זכתה במדליית ארד.
אליפות אירופה
נבחרת ברית המועצות זוכה באליפות.
הגביע הבין-יבשתי
אקרון גודייר וינגפוטס זוכה בתואר.
ארצות הברית
בגמר הפלייאוף של ליגת ה-NBA מנצחת פילדלפיה 76' את סן פרנסיסקו ווריירס 2:4.(ראה עונת 1966/1967 ב-NBA).
איברהימה קונה
איברהימה קונה (בצרפתית: Ibrahima Koné; נולד ב-16 ביוני 1999 בבמקו שבמאלי) הוא כדורגלן מאלי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת לוריאן מליגת העל הצרפתית ובנבחרת מאלי.
קריירת מועדונים
קונה גדל במחלקת הנוער של CO במקו. ב-9 בפברואר 2018 חתם בהוגסונד מליגת העל הנורווגית. ב-14 בינואר 2020 הושאל למשך חצי עונה לאדנה דמירספור מהליגה הטורקית השנייה.
ב-10 בינואר 2021 חתם קונה על חוזה לשלוש עונות בסרפסבורג 08 מליגת העל הנורווגית.
ב-31 בינואר 2022 חתם לארבע וחצי שנים בלוריאן מליגת העל הצרפתית.
קריירה בינלאומית
ב-22 ביולי 2017 ערך קונה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מאלי, בניצחון 0–4 על נבחרת גמביה במסגרת מוקדמות אליפות האומות האפריקאיות 2018. הוא הבקיע שלושער במשחק זה.
הוא נכלל בסגל נבחרת מאלי לקראת טורניר גביע אפריקה לאומות 2021.
דלקת עצב הראייה
דלקת עצב הראייה (באנגלית: Optic neuritis) היא מצב דלקתי של עצב הראייה העשוי להיגרם ממגוון רחב של גורמים כמו מחלות דמיאלינטיבית, תהליכים זיהומיים או תהליכים אוטואימונים אחרים. המחלה ידועה גם בשמות פפיליטיס אופטית, כאשר ראש עצב הראייה מעורב, נוירוטיניטיס, כאשר ישנה מעורבות משולבת של הדיסק האופטי והרשתית שמסביב באזור המקולרי, וגם דלקת עצב רטרובולברית, כאשר החלק האחורי של העצב מעורב.
התסמינים העיקריים של המחלה כוללים בין היתר אובדן ראייה פתאומי (חלקי או מלא), ראייה מטושטשת או "ערפילית" פתאומית וכאב בעת הנעת העין הפגועה. תסמינים מוקדמים למחלה כוללים בין השאר תסמינים של טרשת נפוצה, שהיא הגורם השכיח ביותר למחלה, הכוללים עוויתות, חוסר קואורדינציה, דיבור מעורפל, אירועים תכופים של אובדן ראייה חלקית או מטושטשים. תסמינים מוקדמים נוספים כוללים התקפים של ראייה "מושחרת" (מצב המצריך טיפול רפואי מיידי), ראיית לילה חלשה יותר, פוטופוביה ועיניים אדומות. חולים רבים עם דלקת עצב הראייה עלולים לאבד חלק מראיית הצבע שלהם בעין הפגועה (במיוחד ראייה אדומה) וחלקם עשויים לחוות קושי בשיפוט תנועה לעומק, מה שיכול להפריע במיוחד במהלך נהיגה או ביצוע פעילות גופנית (אפקט פולפריך). כמו כן, החמרה חולפת בהפרעה בראייה עם עלייה בטמפרטורת הגוף (תופעת אוטהוף) היא תלונה שכיחה של המחלה. המחלה מופיעה לרוב בקרב מבוגרים בעין אחת, בעוד שבילדים נפוצה יותר מוערבות דו-צדדית של המחלה.
הסיבה השכיחה ביותר למחלה היא טרשת נפוצה או נוירופתיה אופטית איסכמית עקב פקקת או תסחיף של כלי הדם המספק את עצב הראייה. עד 50% מהחולים עם טרשת נפוצה יפתחו דלקת של עצב הראייה, וב-20-30% מהמקרים של טרשת נפוצה דלקת עצב הראייה היא הסימן הראשוני של המחלה. סיבות נפוצות אחרות כוללות זיהום, כמו למשל עקב מורסה בשן בלסת העליונה, עגבת, מחלת ליים והרפס זוסטר, הפרעות אוטואימוניות, כמו למשל זאבת, נוירוסרקואידוזיס, נוירומיאליטיס אופטיקה, וגורמים כמו הרעלת מתנול, מחסור בוויטמין B12, בריברי ודיסאוטונומיה, סוכרת, פגיעה בעין וסיבות נוספות נדירות יותר.
טנט
{{פירושונים| אישים: אחר:
ראו גם
}}
קסם (פיזיקה)
Charm (quantum number)
Smss.exe
smss.exe (קיצור ל-Session Manager Subsystem) הוא רכיב במשפחת מערכות ההפעלה חלונות NT שהופיע לראשונה בגרסה 3.1, ומופעל בתהליך עליית מערכות אלו.
פעולות
בזמן הפעלת smss.exe מתרחשות הפעולות הבאות:
לאחר סיום תהליך עליית חלונות smss.exe נשארת בזיכרון, וניתן לראות אותה במנהל המשימות. היא "מחכה" לסיום התהליך winlogon.exe או csrss.exe, ואז מערכת חלונות כבה. אם התהליכים לא מסתיימים בדרך צפויה smss.exe עלולה לתקוע את המערכת.
לריסה
{{פירושונים| מיתולוגיה:
גאוגרפיה:
ספורט:
ראו גם
}}
רוברט ספנסר, הרוזן השני מסנדרלנד
רוברט ספנסר, הרוזן השני מסנדרלנד (באנגלית: Robert Spencer, 2nd Earl of Sunderland; 5 בספטמבר 1641 - 28 בספטמבר 1702) היה מדינאי ואציל אנגלי.
ספנסר נולד בפריז להנרי ספנסר, הרוזן הראשון מסנדרלנד. כשהיה גיל שלוש נפטר אביו, והפעוט ירש את תוארי האצולה של אביו והפך לברון ספנסר מוורמלייטון ורוזן סנדרלנד. כשבגר הצטרף לצבא הבריטי, והגיע לדרגת קפטן ברגימנט הפרשים "הנסיך רופרט". ב-10 ביוני 1665 הוא נישא לאן דיגבי (מתה ב-1715), בתו של לורד בריסטול. מהנישואים נולדו ארבעה ילדים:
לאחר נישואיו עבד בשירות החוץ האנגלי וכיהן כשגריר במדריד (1671–1672), בפריז (1672 - 1673) וברפובליקה ההולנדית (1673). הוא כיהן בתפקיד השמש האישי של המלך (Gentleman of the Bedchamber) בין 1673 ל-1679, אז הושבע כחבר במועצה המלכותית ומונה לכהן כמזכיר המדינה למחלקה הצפונית; באותה תקופה כיהן גם כשגריר הכללי לפריז, שתפקידו היה לקיים קשרים גם עם מדינות נוספות מלבד צרפת.
לורד סנדרלנד כיהן גם כלורד לוטננט של סטפורדשייר עד שלורד שרוסברי הפך לבגיר מבחינת החוק ב-1681. באותה שנה הוא פוטר על ידי צ'ארלס השני כיוון שהתנגד לכך שדוכס יורק יירש את הכתר, אך זכה מחדש באמון המלך באמצעות קשריו עם פילגשו, הדוכסית מפורטסמות'. בין 1682 ל-1688 מילא את תפקידי מזכיר המדינה למחלקה הדרומית, לורד לוטננט של ווריקשייר והלורד נשיא המועצה. ב-1687 הפך לקתולי על מנת לרצות את המלך, ובאותה שנה הוענק לו תואר אבירות במסדר הבירית. אולם, בתקופה זו הוא חש חוסר נוחות הולך וגובר תחת המלך החדש ג'יימס השני, ובאוקטובר 1688 פוטר מתפקידיו.
סנדרלנד ברח לאוטרכט שבארצות השפלה, וכתב לסר ג'ון צ'רצ'יל, מדינאי אנגלי בולט, וביקש את עזרתו. בהתחלה התנגד המלך ויליאם השלישי להכללתו של סנדרלנד בחוק החנינה של 1690, אך ב-1691 התרצה והתיר לו לשוב למדינה. סנדרלנד החל לכהן בבית הלורדים וזמן קצר לאחר מכן ביקר אותו המלך באחוזת הבית שלו, אלת'ורפ, על מנת לדון בנושאים ציבוריים. סנדרלנד ייעץ למלך לבחור את כל שריו ממפלגה יחידה, והביא בסופו של דבר לפיוס בין המלך לבין גיסתו, לימים המלכה אן. הוא היה אחד היועצים הדומיננטיים בתקופת ויליאם, והשפיע עליו לקבל רק ויגים לממשלתו.
הוא התמנה ללורד צ'מברלין של משק הבית באפריל 1697, ולשופט ערעורים למשך תקופה קצרה. אולם, האווירה החשדנית כלפיו הרתיעה אותו, ובדצמבר אותה שנה הוא פרש לחיים בבדידות באחוזת אלת'ורפ. ב-1702 הוא מת באחוזה, ומי שירש אותו היה בנו היחיד ששרד, צ'ארלס.
דונסקאיה צאריצה
נהר דונסקאיה צאריצה (ברוסית:  Донская Царица) הוא נהר בדרום רוסיה, היובל השמאלי של דון. הנהר זורם בשטח של מחוז וולגוגרד תחילה לכיוון צפון-מערב ולאחר מכן לכיוון דרום-מערב.
מקור המים העיקרי של הנהר הוא שלגים. לאורך הנהר נבנו מספר כפרים.
הנהר נשפך למאגר מים "צימליאנסקי" שנבנה בשנת 1948 במסגרת בניית תחנת כוח הידרואלקטרית.
Associated Press
הסוכנות מנוהלת על ידי תאגיד של עיתונים, ופועלת כקואופרטיב שלא למטרות רווח. השותפים בה הם מספר רב של עיתונים וגופי תקשורת, אשר חולקים ביניהם את התוכן שהם מייצרים. גופי תקשורת אחרים, שאינם שותפים, יכולים לרכוש ממנה את התוכן שהיא מייצרת. הסוכנות זכתה ב-53 פרסי פוליצר, בהם 31 לצילום, מאז החלה חלוקת הפרס בשנת 1917. בין השאר זכה בפרס עובד הסוכנות, הצלם הישראלי עודד בלילטי.
פעילות
ארגוני החדשות שהם עמיתים של ה-AP היו מחויבים בראשית קיומה של הסוכנות להעביר ידיעות בלעדיות וידיעות אלה זיכו אותם בקבלת ידיעות מה-AP וכך יצרו מועדון בלעדי. ארגוני חדשות שלא היו עמיתים של הסוכנות לא יכלו להשתמש בידיעות אלו. הבלעדיות של המועדון וכניסתם של רשתות עיתונים גדולות עודד שיתוף של עיתונים גדולים עם קטנים. בעיה מרכזית שעמדה בפני חברי ה־AP הייתה איך לפתח שיטה, שתעודד שיתוף של ידיעות אותם אספו העיתונים בנפרד. בנוסף, מדיניות הבלעדיות יצרה חשש להתנגשות עם מדיניות התחרות הנהוגה בארצות הברית.
ב-1945 פסק בית המשפט העליון של ארצות הברית כי AP הפרה את חוקי התחרות של ארצות הברית, בכך שסירבה למכור ידיעות לעיתונים שאינם חברים בארגון. החלטה זו הביא להתחזקות המתחרה העיקרית של בארצות הברית - United Press International.
בשנת 2005 עברה הסוכנות תהליך של שינוי ארגוני במטרה להתאים את השירות שלה לעידן האינטרנט. בין השאר החלה לגבות תשלום לשימוש בתכנים המקוונים שלה, והקימה רשת וידאו מקוונת בשיתוף אתר MSN של חברת מיקרוסופט. בשנת 2006 הסכימה חברת גוגל לשלם לסוכנות דמי מנוי, עבור ידיעות חדשותיות המופיעות בתוצאות החיפוש. זאת לאחר שגוגל שהפסידה בתביעה שהוגשה כנגדה על ידי סוכנות הידיעות הצרפתית, החליטה לשלם גם ל-AP. בנובמבר 2009 החלה להפעיל טכנולוגית הצפנה חדשה במטרה לצמצם את השימוש שנעשה בידיעות ובכתבות שהיא מפיצה באתרי אינטרנט ללא רשות וללא תשלום.
ב-2016 הודיעה שתחל להשתמש בבינה מלאכותית כדי לפרסם דיווחים שוטפים על משחקי ליגות הבייסבול. דיווחים שייוצרו אוטומטית על ידי אלגוריתם.
היסטוריה
החברה הוקמה בשנת 1846 על ידי שישה עיתונים מניו יורק, The Sun, ניו יורק הראלד, New-York Tribune, New York Courier and Enquirer, The Journal of Commerce ו-New York Evening Express. במטרה לחלוק בעלויות של איסוף ידיעות ודיווחים ממלחמת ארצות הברית–מקסיקו שפרצה באותה שנה.
בשנת 1899 השתמשה לראשונה בטלגרפיה אלחוטית בשידור גלי רדיו כדי להפיץ ידיעות וב-1914 השתמשה לראשונה בטלפרינטר (Teleprinter), שהפך את האפנון הטלגרפי לאוטומטי לחלוטין.
במאי 2018 בטור שפורסם בניו יורק טיימס מספר מתי פרידמן, עורך ב-AP בעבר, כי נהג לציית לדרישת החמאס להציג את אנשיו שנהרגו כאזרחים ובכך להעלות את מספר האזרחים שנהרגו על ידי ישראל.
ב-15 במאי 2021 הפגיז צה"ל את "מגדל אל־ג'לאא", בו שוכנים משרדי AP בעזה. בתגובה אמר נשיא AP גארי פרואיט: "אנחנו מזועזעים מכך שהצבא הישראלי תקף והשמיד את הבניין שהכיל את משרדי אי-פי וכלי תקשורת נוספים בעזה. זוהי התפתחות מטרידה במיוחד". דובר צה"ל אמר כי הצבא תקף את הבניין מפני ששימש בסיס מודיעיני של החמאס, לאיסוף מודיעין להתקפות על ישראל.
לאו
{{פירושונים|
ראו גם
}}