cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ציפור אלוהים שבשמים
עלילה
זיכרונותיו של הנרי שקלפורד, אדם משועבד בקנזס בתקופת קנזס המדממת, מתגלים בכנסייה של דלאוור. הנרי, שכונה "בצל קטן" על אכילת בצל גס במיוחד, נתקל בטעות בג'ון בראון בבית מרזח. בראון טועה לראות בהנרי כילדה ונותן לו שמלה ללבוש; קלפורד לובש את השמלה במשך רוב עלילת הרומן. השניים מתחברים יחד והנרי מספר על המפגשים שלו עם פרדריק דאגלס, הארייט טאבמן, ואת אירועי הפשיטה של ג'ון בראון על מעבורת הרפרס. הספר מסופר בגוף ראשון באמצעות הנרי.
עיבוד טלוויזיוני
אית'ן הוק וג'ייסון בלום עיבדו את הספר לסדרת טלוויזיה, שהוקרנה בבכורה ב 4 באוקטובר 2020 ברשת Showtime.
האגודה הבין-לאומית לזכויות הילד
האגודה הבין-לאומית לזכויות הילד (באנגלית: Defense for Children International, בראשי תיבות: DCI) היא ארגון חוץ-ממשלתי בין-לאומי, שהוקם בשנת 1979, במהלך, כדי לממש את מטרות אמנת זכויות הילד.
נשיא האגודה הוא עבדול מנאף קמוקאי, מסיירה לאון, ומקום מושבו של הארגון בז'נבה, שווייץ. לאגודה 38 סניפים במדינות שונות, ונציגות במטה האו"ם בניו יורק. היא פעילה ברמה עולמית, אזורית, לאומית ומקומית.
פעילי האגודה במדינות השונות עוסקים בהסברה ופיקוח, ומוודאים את יישום אמנת זכויות הילד בכל מדינה. במסגרת פעילותם הם מתמקדים בחלקים של האמנה שרלוונטיים לכל מדינה ומדינה. הנושאים העיקריים המופיעים בדוחות האגודה הם התעללות בילדים, העסקת ילדים, יחסה של המערכת המשפטית לילדים ובני נוער, זנות קטינים, שימוש צבאי בילדים ובנערים וחינוך לזכויות הילד.
האגודה הבין-לאומית לזכויות הילד היא חלק מ והייתה ממייסדות הקואליציה להפסקת השימוש הצבאי בילדים חיילים. לאגודה מעמד מייעץ במועצה הכלכלית-חברתית של האומות המאוחדות, קרן החירום הבין-לאומית של האומות המאוחדות לילדים, אונסק"ו ומועצת אירופה.
פעילות האגודה במדינות העולם
סניף האגודה בהולנד עוסק בתחומים הבאים: הנגשת מידע על זכויות הילד, מימוש זכויות אלה עבור ילדי מהגרים (במסגרת מדיניות ההגירה הנהוגה במדינה), טיפול במקרי העסקת ילדים והתעללות בילדים, וכן תמיכה וסיוע משפטי לילדים הנמצאים במעצר, מאסר או.
נושאים אלה נחשבים לערכי הליבה של הארגון, ומהווים את מוקד הפעילות של סניפיו במדינות העולם. באסיה ואפריקה מתווספים נושאים מקומיים, בהתאם לכל מדינה ומדינה. לדוגמה, פעילות הארגון נגד שימוש צבאי בילדים ובנערים בוצעה רק במדינות בהן התקיימה תופעה זו, כמו הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, ליבריה וסיירה לאון.
פעילות האגודה ברשות הפלסטינית
האגודה הבין-לאומית לזכויות הילד פועלת ברשות הפלסטינית משנת 1991 תחת השם Defense for Children International - Palestine (בראשי תיבות: DCI-P). האגודה נרשמה בשנת 1996 כמוסד ללא כוונת רווח במשרד הפנים הישראלי.
באגודה פועלים עורכי דין המייצגים קטינים בבתי משפט צבאיים, מבקרים קטינים הכלואים במתקני מעצר צבאיים, ומייצגים את משפחות הקטינים בבואם לבקש היתר כניסה לישראל מצה"ל. האגודה מפרסמת דו"חות עיתיים על מעצר ילדים פלסטינים, על סמך דיווחים של פעילי האגודה ונתונים של שירות בתי הסוהר הישראלי. להערכתה, בין 500 ל-700 קטינים פלסטינים נעצרים מדי שנה בידי כוחות צה"ל. בדו"חות מובאות עדויות של קטינים פלסטינים על התעללות רגשית ועל אירועים אלימים ומשפילים בעלי פוטנציאל טראומתי אותם חוו במהלך מעצרם וחקירתם.
ב-15 במאי 2014 פרסמה האגודה צילומים של הפגנה לציון יום הנכבה ליד כלא עופר, שבה נורו ונהרגו מוחמד אבו ט'אהר, בן 16, ונדים נווארה, בן 17. הצילומים הרשיעו לוחם משמר הגבול בירי, ונגזרו עליו 18 חודשי מאסר.
בשנת 2019 הגישה האגודה דו"ח לוועדת האו"ם שחקרה את הירי לעבר המפגינים בצעדת השיבה הגדולה (מרץ 2018), בו מפורטים מעשים המוגדרים לטענתה כפשעי מלחמה. דו"ח זה משמש, יחד עם מסמכים נוספים, כבסיס לחקירת בית הדין הפלילי הבין-לאומי בעניין פלסטין.
בדו"ח האגודה ממרץ 2020 נמסר כי 194 ילדים פלסטינים עצורים בבתי כלא ובתי מעצר ישראליים, מתוכם 28% מרצים עונשי מאסר והשאר מוחזקים במעצר עד תום ההליכים. לדברי האגודה, תנאי המעצר מהווים סיכון להידבקות בנגיף הקורונה. בדו"ח לסיכום שנת 2020 נאמר כי העדויות והתיעוד שנאספו על ידי האגודה מצביעים על מגמה גוברת להחזיק ילדים פלסטינים שנעצרו בתנאי כליאה בבידוד על מנת לגרום להם להודות בעבירות בהן הם חשודים, וכי נוהג זה הוא הפרה של החוק הבין-לאומי. כמו כן נמצא כי חוק השיפוט הצבאי אינו מעניק לקטינים פלסטינים את הזכות לנוכחות הוריהם או עורך דין בזמן החקירה.
כמו כן עולה מדיווחי האגודה כי במערכת המשפט הצבאית, בניגוד למקובל בישראל, לא מופעלת לרוב האפשרות לשחרור בערבות, ורוב הקטינים העצורים בידי הצבא נשארים במעצר עד תום ההליכים. תנאי המעצר הקשים גורמים לכך שקטינים רבים מעדיפים לחתום על עסקת טיעון במסגרתה הם מודים באשמה בתמורה לעונש מאסר קצר יותר, מחשש שאם ינהלו משפט הוכחות יוחזקו בכלא זמן ממושך.
בשנת 2019 הועלו טענות כי הארגון מממן את ארגון החזית העממית לשחרור פלסטין. בתגובה נערכו בדיקות של הגורמים המממנים, ביניהם ממשלות איטליה ודנמרק והאיחוד האירופי, בהן הסתבר שהטענות חסרות בסיס. בשנת 2020 הועלו טענות דומות מצד ארגון פרו-ישראלי בבריטניה. לאחר שהאגודה לזכויות הילד תבעה את הארגון, בית המשפט דחה את הטענות וחייב את הארגון לפרסם התנצלות פומבית.
ב-21 בפברואר 2021 תיעדו פעילי האגודה מקרה שבו עצרו כוחות צה"ל שני ילדים בני 8 ו-10 בזמן שרכבו על אופניים ליד ביתם בכפר חיזמה, וחקרו אותם במשך שעתיים. במרץ 2021 התייחסה האגודה לסרטון שצולם על ידי בצלם בו נראים חיילי צה"ל בדרום הר חברון עוצרים באלימות חמישה ילדים בגילאי 8 עד 13 שקטפו צמחי בר. הילדים נחקרו במשך מספר שעות בקריית ארבע. לדבריה מקרים אלה מייצגים מעצרים של ילדים מתחת לגיל 12 המנוגדים לאמנת זכויות הילד.
ב-22 באוקטובר 2021 הכריז שר הביטחון הישראלי בני גנץ, על 6 ארגוני חברה אזרחית פלסטיניים, ביניהם הסניף הפלסטיני של הארגון, כארגוני טרור.
טענות על יחס התנועה לישראל
לטענת המכון לחקר ארגונים לא-ממשלתיים, חלק מהפעילים בסניף הפלסטיני של האגודה הבין-לאומית לזכויות הילד הם בעלי קשר לארגון טרור החזית העממית לשחרור פלסטין. האגודה דחתה טענה זו. לדבריה, פעילות האגודה כוללת עבודת שדה, תיעוד ושירותים המשפטיים, ואינה קשורה בשום צורה לתמיכה במעשי טרור. יתר על כן, ישראל מעולם לא הגישה כתב אישום או קיימה הליכים משפטים נגד חברי הנהלת האגודה או אנשי הצוות במהלך פעילותם באגודה.
אגודת DCI-P היא חלק מ העוסקת, בין היתר, בקידום החרם על ישראל (BDS) ומפעילה למען מטרה זו לובי באו"ם, באיחוד האירופי, בקרב ממשלות זרות ובגופים בין-לאומיים נוספים. בראד פארקר, נציג האגודה הבין-לאומית לזכויות הילד, הוזמן להציג את פעילות האגודה במועצת הביטחון של האומות המאוחדות בפברואר 2020, אך לאחר לחץ מצד ישראל נאומו של פארקר בוטל.
ב-28 ביולי 2021 דיווח הסניף הפלסטיני של האגודה הבין-לאומית לזכויות הילד על מותו של מוחמד מואייד אל־עלאמי, בן 12 מהכפר בית אומר. למחרת נכנס כוח צה"ל למשרד הראשי של האגודה באל-בירה, והחרים מחשבי שולחן, מחשבים ניידים, כונן קשיח ומספר קלסרים שבהם פרטי הילדים שהארגון מייצג.
HQM Sachsenring GmbH
היסטוריה
החברה הוקמה בעיר צוויקאו בשנת 1904 על ידי מהנדס רכב גרמני אוגוסט הורך. המפעל היה מייצר מכוניות מסוגים שונים. במהלך שנות ה-20 של המאה ה-20 הדגש הושם על מכוניות יוקרה. בשנת 1932 המפעל נכלל בקונצרן Auto Union.
לאחר סיום מלחמת העולם השנייה העיר נכללה בשטח הכיבוש הסובייטי. המפעל עבר לבעלות ממשלתית תחת השם VEB HORCH Kraftfahrzeug- und Motorenwerke Zwickau. בשנת 1948 היה ניסיון לחדש ייצור מכוניות יוקרה על בסיס דגם Horch 930S שלא הצליח. במקום זה החל ייצור סדרתי של משאית מדגם Н3 בעל יכולת העברת משא עד 3 טון. כמו כן בוצע תכנון של טרקטור שייצרו הועבר למפעל בעיר נורדהאוזן. בשנת 1958 החל ייצור משאית מדגם Н3А שנמשך עד לשנת 1958.
בשנת 1954 הוחלט לחזור לייצור מכוניות נוסעים. בשנת 1955 הוצג דגם שהחל משנת 1957 היה מיוצר תחת שם Sachsenring P240. באותה שנה שם החברה הוחלף ל-VEB Sachsenring Kraftfahrzeug- und Motorenwerk Zwickau הוא איבד אזכור של שם מייסד בדגמים. בשנת 1958 בוצע איחוד עם מפעל שהיה בעבר בבעלות אאודי ושם הוחלף ל-VEB Sachsenring Automobilwerke Zwickau.
החברה החלה בייצור מכוניות מדגם טראבנט. זו הייתה המכונית הפופולרית ברחבי גרמניה המזרחית. עד לשנת 1991 נבנו כ-3.7 מיליון מכוניות.
בשנת 1992 הבעלות הועברה לפולקסווגן והמפעל הוסב לייצור חלקים מתוצרת הקונצרן.
בשנת 2013 החלו הליכים של פשיטת רגל. חלקים מהחברה נמכרו לבעלות אחרת ומספר שנים נמשך ייצור בלמים לרכב. חלקים אחרים הועברו לבעלות חברה חדשה שממשיכה לפעול בתחום תעשיית הרכב.
ישראל זוהר
ישראל זוהר (נולד ב-1944 נתניה) הוא קלרניתן, כליזמר ומלחין ישראלי.
ביוגרפיה
נולד כישראל זוהר בנתניה למשפחת זונשיין, דור שביעי בארץ. החל להופיע בפני קהל בגיל תשע, ובהיותו בן 14 זכה בפרס על נגינה בקלרינט בתחרות הלנה רובינשטיין. בגיל 27 עבר להתגורר בתל אביב. כשהתזמורת הפילהרמונית הישראלית ויתרה על שירותיו של נגן הקלרינט גיורא פיידמן, היא בחרה את זוהר לתפקיד כקלרניתן וכנגן קלרינט בס. זוהר היה חבר קבוע בפילהרמונית הישראלית החל מ-1 באוקטובר 1968 ועד 30 בספטמבר 2011.
סמוך לגיל 40, בעת שירותו במילואים בלבנון, פגש בשני בחורי ישיבה שעסקו במבצע תפילין, דרכם התוודע למוזיקה של הכליזמרים, ועבר ממוזיקה קלאסית למוזיקת נשמה יהודית. בשנת 1984 החל לחקור יחד עם המוזיקולוג עדי סולקין את הסגנון הכליזמרי הייחודי של צפת והר מירון, רכש בקיאות בסגנונות הכליזמר השונים והתקבל כנגן הרשמי בהילולה המסורתית במירון בל"ג בעומר. כתוצאה מכך יזם ועזר בהקמת פסטיבל הכליזמרים בצפת. הוא היה סולן של תזמורת וינה ועם התזמורת הפילהרמונית ביצע רבות את יצירתו "לילה במירון" במקומות רבים בארץ ובעולם, כולל בסאן פאולו בכיכר העיר לפני קהל של 250,000 איש.
זוהר הפיק 12 אלבומים והשתתף יחד עם הכנר יצחק פרלמן בקונצרט עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית בניצוחו של זובין מהטה. קונצרט זה הונצח באלבומו של פרלמן, "Tradition" (1990).
זוהר מרבה לנגן בהופעות ברחבי הארץ ובחו"ל את תוכניתו המוזיקלית "כזוהר הרקיע". בין היתר הופיע באולם מוזיקפראיין עם הפילהרמונית של וינה, עם הפילהרמונית של ברלין, והפילהרמונית של ניו יורק. בטקס פתיחת חגיגות יום העצמאות ה-50 שנערך על יד הכותל המערבי ניגן את יצירתו של המלחין הישראלי אנדרה היידו "תרועת מלך". כמו כן הופיע בתוכניות טלוויזיה רבות, ששודרו ברחבי אירופה, יפן וברזיל. זוהר גם השתתף בנגינה בתקליטים רבים.
הערות שוליים
__לחיפוש__
יחסי איחוד האמירויות הערביות–תימן
יחסי איחוד האמירויות הערביות–תימן הם יחסי החוץ בין איחוד האמירויות הערביות לתימן.
היסטוריה
היחסים הדיפלומטיים בין המדינות החלו בשנת 1971, וזאיד בן סולטאן אאל נהיאן ביקר בתימן ארבעה ביקורים רשמיים, הראשון היה ב-21 בנובמבר 1972 והרביעי ב-21 בדצמבר 1986, כאשר נחנך סכר מאריב, שנבנה מחדש על חשבון האמירויות.
איחוד האמירויות הערביות, יחד עם הרפובליקה הפדרלית של גרמניה, היא יו"ר קבוצת העבודה בנושא כלכלה וממשל תקין בקבוצת "ידידי תימן" הבינלאומית, שהוקמה במהלך ועידת לונדון 2010 לתמיכה בפיתוח בתימן. רשות הסהר האדום של האמירויות פתחה משרד בבירה צנעא בשנת 1996. שתי המדינות הסכימו על הקמת ועדת שרים משותפת בשנת 1995 תחת חסותם של שרי החוץ.
בשנת 2015 השתתפה איחוד האמירויות במבצע סופה נחרצת, במטרה להדוף את המורדים החות'ים שכבשו חלקים נרחבים מתימן ולסייע לנשיא המודח עבד רבו מנסור האדי להשתלט מחדש על המדינה. ערב הסעודית עמדה בראש המבצע, וחברו אליה איחוד האמירויות הערביות, כווית, בחריין, קטר, ירדן, מצרים, מרוקו וסודאן. שכנותיה של תימן ומדינות האזור חששו מהאפשרות שהמורדים השיעים, הנתמכים בידי איראן, יצליחו לכבוש לחלוטין את המדינה לנוכח התקדמותם לעבר העיר הדרומית עדן, שם הקים הנשיא המודח ממשלה יריבה. המתקפה זכתה לתמיכה מצד ארצות הברית, הממלכה המאוחדת, צרפת וטורקיה ושל הליגה הערבית.
יחסים כלכליים
ב-3 ביוני 2012, איחוד האמירויות הערביות העניקה לתימן 136 מיליון דולר סיוע במזון, כחלק מהמאמצים הבינלאומיים למנוע אסון הומניטרי ולהשיג יציבות בעקבות המהפכה התימנית בשנת 2011.
אליזבת מיורק
אליזבת מיורק (באנגלית: Elizabeth of York; 11 בפברואר 1466 – 11 בפברואר 1503) הייתה אשתו של הנרי השביעי, מלך אנגליה מ-1486 עד מותה. כאשתו של המלך, היא הייתה המלכה הראשונה לבית טיודור. היא הייתה בתו הבכורה של אדוארד הרביעי ואליזבת וודוויל. אליזבת הייתה אחייניתו של ריצ'רד השלישי ונישאה למלך לאחר ניצחונו של הנרי על ריצ'רד בקרב בוסוורת', שהביא לידי סיום את מלחמות השושנים.
נישואין אלו העניקו להנרי זכות נוספת לכתר בשל הירושה של אליזבת וסימלו את קץ מלחמות השושנים, ואת איחוד השושנה הלבנה של בית יורק עם השושנה האדומה של בית לנקסטר לכלל סמלו של בית טיודור - שושנה לבנה המשולבת בשושנה אדומה.
היא הייתה אמם של הנרי השמיני, מרגרט טיודור ומרי טיודור.
לידתה
אליזבת מיורק נולדה בארמון וסטמינסטר כילדתם הבכורה של המלך אדוארד הרביעי ואשתו, אליזבת וודוויל. הטבלתה נחגגה במנזר וסטמינסטר, בחסות סבתותיה, ז'אקטה מלוקסמבורג, הדוכסית מבדפורד, וססילי נוויל, הדוכסית מיורק. נותן החסות השלישי שלה היה בן דודה, ריצ'רד נוויל, הרוזן השישה עשר מוורוויק.
בשנת 1469, בהיותה בת שלוש, היא הייתה מאורסת לזמן קצר לג'ורג' נוויל, אשר נוצר עבורו תואר דוכס בדפורד בציפייה לנישואים. אביו, ג'ון תמך מאוחר יותר בדודו של ג'ורג', הרוזן מוורוויק, במרד נגד המלך אדוארד הרביעי, והאירוסין בוטלו. בשנת 1475, הסכים לואי האחד עשר, מלך צרפת לנישואיה של אליזבת מיורק בת התשע לבנו שארל, הדופין של צרפת. בשנת 1482, לעומת זאת, לואי האחד עשר ויתר על הבטחתו. היא מונתה לגברת מסדר הבירית בשנת 1477, בגיל אחת עשרה, יחד עם אמה ודודתה מצד אביה אליזבת מיורק, דוכסית סאפוק.
אחותו של אדוארד החמישי
הוא יירט את אדוארד החמישי בזמן שהאחרון נסע מלודלו, שם חי כנסיך ויילס, ללונדון כדי להיות מוכתר למלך. אדוארד החמישי הושם במעון המלכותי של מצודת לונדון, לכאורה להגנתו, בעוד שדודו אנתוני וודוויל ואחיו למחצה ריצ'רד גריי, ששניהם ליוו אותו, נעצרו ונשלחו לטירת פונטפרקט. אליזבת וודוויל ברחה עם בנה הצעיר ריצ'רד ובנותיה, ומצאה מקלט במנזר וסטמינסטר. גלוסטר ביקש מהארכיבישוף בורצ'ייר לקחת את ריצ'רד איתו, כדי שהילד יוכל להתגורר במגדל ולחבור אל אחיו אדוארד. אליזבת וודוויל, תחת כפייה, הסכימה בסופו של דבר.
אחייניתו של ריצ'רד השלישי
על פי מקור יחיד מאוחר יותר מתקופת טיודור בלבד, פולידור ורג'יל, אמה של אליזבת כרתה ברית עם ליידי מרגרט בופורט, אמו של הנרי טיודור, לימים המלך הנרי השביעי, שהציג את עצמו כטוען הכי קרוב לכס המלוכה בקרב המפלגה הלנקסטרית. אף על פי שהנרי טיודור היה צאצא של המלך אדוארד השלישי, תביעתו לכס המלכות הייתה חלשה, בשל חוק פרלמנט של שלטונו של ריצ'רד השני בשנות ה-90 של המאה ה-13, שאסר על עלייתם לכס המלכות של כל היורשים של הצאצאים שקיבלו לגיטימציה של הסבא והסבתא של הנרי, ג'ון מגונט וקתרין סויינפורד. קיימת מחלוקת האם חוק חסר תקדים כזה היה תוקף, יתר על כן, היו ענפים לנקסטריים לגיטימיים בבתי המלוכה של פורטוגל וקסטיליה. לא משנה מה היתרונות של טענתו של הנרי, לפי ורג'יל, אמו ואליזבת וודוויל הסכימו שהוא צריך לתבוע את כס המלוכה, ולאחר שיתפוס אותו, להתחתן עם אליזבת מיורק כדי להגביר את תביעתו החלשה. בדצמבר 1483, בקתדרלה של רן, נשבע הנרי טיודור שבועה שבה הבטיח להינשא לה והחל לתכנן פלישה.
בשנת 1484, אליזבת מיורק ואחיותיה עזבו את מנזר וסטמינסטר וחזרו לבית המלוכה כאשר אליזבת וודוויל השלימה ככל הנראה עם ריצ'רד השלישי. זה עשוי לרמוז ואולי לא שאליזבת וודוויל האמינה שריצ'רד השלישי חף מכל תפקיד אפשרי ברצח שני בניה. השמועה הייתה שריצ'רד השלישי מתכוון להתחתן עם אליזבת מיורק מכיוון שאשתו, אן נוויל, גוססת ולא היו להם ילדים בחיים. ה-Crowland Chronicle טען שריצ'רד השלישי נאלץ להכחיש את השמועה הלא נעימה הזו. זמן קצר לאחר מותה של אן נוויל, ריצ'רד השלישי שלח את אליזבת מהחצר לטירת השריף האטון ופתח במשא ומתן עם ז'ואאו השני, מלך פורטוגל להתחתן עם אחותו, ז'ואנה, נסיכת פורטוגל, ואליזבת תתחתן עם בן דודם, מנואל, נסיך פורטוגל.
הנרי טיודור וצבאו נחתו בוויילס ב-7 באוגוסט 1485 וצעדו לפנים הארץ. ב-22 באוגוסט, הנרי טיודור וריצ'רד השלישי נלחמו בקרב בוסוורת'. לריצ'רד השלישי היה הצבא הגדול יותר, אבל הוא נבגד על ידי אחד מהשומרים החזקים ביותר שלו, ויליאם סטנלי, ומת בקרב. הנרי טיודור לקח את הכתר בזכות הכיבוש בתור הנרי השביעי.
נישואיה להנרי השביעי
הנרי השביעי ביטל את חוק Titulus Regius, ובכך נתן מחדש לגיטימציה לילדים של אדוארד הרביעי, והכיר באדוארד החמישי כקודמו. אף על פי שריצ'רד השלישי נחשב כגוזל השלטון, לא התעלמו משלטונו. הנרי ואליזבת נזקקו למתן רשות האפיפיור להינשא בגלל החוק הקנוני המזעיף פנים כלפי "זיקה": הנרי ואליזבת היו צאצאים, בהתאמה, של ג'ון מגונט ואחיו הצעיר אדמונד בדרגה הרביעית, בעיה שגרמה למחלוקות רבות ושפיכות דמים לגבי איזו טענה עדיפה. שתי בקשות נשלחו, ובסופו של דבר, הנישואין אושרו על ידי הבולה האפיפיורית של האפיפיור אינוקנטיוס השמיני ממרץ 1486 (חודש לאחר החתונה), בטענה שהאפיפיור ויועציו "מאשרים את האישור והיציבות של הנישואים וההתאחדות שנערכו בין אדוננו. המלך הנרי השביעי מבית לנקסטר מהמפלגה האחת והנסיכה האצילית אליזבת מבית יורק."
מכיוון שהמסע לרומא ובחזרה ארך חודשים רבים, ומכיוון שהנרי כמלך רצה להיות בטוח שאיש אינו יכול לטעון שחתונתו עם אליזבת אינה חוקית או נעשית בחטא, ככל שהבקשה המקומית נענתה תחילה - היא נשלחה אל הלגט האפיפיורי עבור אנגליה וסקוטלנד, שחזרו בינואר 1486. הקרדינל בורצ'יר, הארכיבישוף מקנטרברי, כיהן בחתונה של הנרי השביעי ואליזבת מיורק ב-18 בינואר 1486. בנם הראשון, ארתור, נולד ב-20 בספטמבר 1486, שמונה חודשים לאחר נישואיהם. אליזבת מיורק הוכתרה למלכה ב-25 בנובמבר 1487. היא ילדה עוד כמה ילדים, אך רק ארבעה שרדו מינקות: ארתור, מרגרט, הנרי ומרי.
היחסים עם הנרי השביעי
למרות שנישואיהם היו הסדר פוליטי, רישומים מצביעים על כך ששני בני הזוג התאהבו אט אט זה בזה. תומאס פן, בביוגרפיה שלו על הנרי השביעי כותב כי "למרות שהושתתו על פרגמטיזם, נישואיהם של הנרי ואליזבת פרחו בכל זאת לאורך חוסר הוודאות והמהפך של שמונה עשרה השנים הקודמות. אלו היו נישואים של 'אהבה נאמנה', של משיכה הדדית, חיבה וכבוד, שמהם נראה כי המלך שאב כוח רב".
הנרי הבין את חשיבות התחרות להקמת שושלת חדשה. כדי לבדל את עצמו כבטוח יותר בתקופת שלטונו מקודמיו, הוא העריך את הפגנת עושרו בפני שגרירים זרים של צרפת וספרד. אליזבת, שחייתה ולמדה בחצר אביה עד מותו, תרמה מהידע שלה על נימוסי החצר המלכותית. אליזבת וחמותה יעצבו את המראה החיצוני של בית המלוכה, שכן הנרי לא ראה את אנגליה מאז שהיה בן ארבע עשרה.
הערכה לשם למידה
הערכה לשם למידה, הל"ל (באנגלית: assessment for learning), היא גישה של הערכה מעצבת המשלבת בין הוראה, למידה והערכה ונועדה לקדם את הלמידה, לקראת הלמידה, תוך כדי הלמידה עצמה, ובסיומה, בשונה מהערכה המתקיימת רק בסיום הלמידה, ונועדה בעיקר למתן הערכה מסכמת.
אליזבת מיורק
היחסים עם הנרי השביעי
כדי לשמור על יציבות ושלום לאחר סיום מלחמת אזרחים שנמשכה 32 שנים, שושלת טיודור החדשה הייתה צריכה לשים קץ למריבות של משפחות היורקיסטיות והלנקסטריות. אחיותיה של אליזבת, ססילי ואן מיורק, ובת דודתה, מרגרט פול, היו נשואות לגברים לנקסטרים שהיו נאמנים להנרי. אסטרטגיות דומות שימשו בעבר על ידי ריצ'רד השלישי, אם כי במקרה זה Titulus Regius פגע במעמד של אליזבת ושל כל אחיותיה כבלתי לגיטימיות, ולריצ'רד לא הייתה כוונה להקשות על שני הצדדים של הסכסוך לחזור להילחם כאשר הביא לחתונות של זוגות מהצדדים היריבים - מעשיו הראו שהוא מעוניין יותר בנאמנות וביטול תביעות יריבות על ידי החתמתן לחסר משמעות. ריצ'רד עשה זאת ישירות לאחותה של אליזבת, ססילי, על ידי חתונתה עם ריצ'רד סקרופ. לפיכך, לאליזבת היה מניע לדאוג לרווחתם המוצלחת של קרובי משפחתה, אך בשום פנים ואופן לא יכלה לחזות אם זה יבטיח סוף סוף שלום.
הערכה לשם למידה
רקע
הערכה לשם למידה מבוססת על תפיסת התהליך החינוכי כדיאלוג תלוי הקשר חברתי-תרבותי, מתקשרת עם תפיסות למידה של הבניית ידע באופן שיתופי וערה גם לזיקות ההדדיות והמפרות בין ידע שיתופי לידע אישי. היא נשענת על הגישה הקונסטרוקטיביסטית, אשר מדגישה את חלקו של התלמיד בתהליך הלמידה, תוך עידוד למידה אקטיבית ומתבססת על הבניית ידע ולא גילוי או העברת הידע על ידי המורה.
אליזבת מיורק
היחסים עם הנרי השביעי
הרישומים מציינים כי ארמון אלסינג היה אחד משני המעונות לילדים של הנרי ואליזבת, ושניהם מקומות שבהם בילתה אליזבת הרבה מזמנה כשהיא לא הייתה בבית המלוכה. בתוך שנה מקרב בוסוורת', חברו של הנרי טיודור, תומאס לאבל, החל להרחיב ולשפר את ארמון אלסינג כדי להתאים אותו לאליזבת, בעלה וילדיה לעתיד, שהושלם עד לידתו של הנסיך הנרי עם חצרות פנימיות וחיצוניות ומקומות רבים לשחק בהם עבור ילדי המלוכה. זה נעשה ברובו כמתנה, אבל זה הושלם בסגנון הרנסאנס החדש יותר ועם הזמן התאים מספיק לנכדיהם של הנרי ואליזבת' והוכח שהוא היה מעון אהוב מאוד על המלך ואשתו.
הערכה לשם למידה
רקע
הערכה לשם למידה מהווה תהליך של חיפוש, חקר ופירוש ראיות על ידי התלמידים והמורה, על מנת לקבל מידע ברור על מיקומו של התלמיד בתהליך הלמידה. התהליך משמש את הלומדים ומוריהם על מנת להחליט לאן עליהם להתקדם מנקודה זו ואיך להגיע לשם באופן הטוב ביותר. במסגרת התהליך למעשה אוספים ראיות על הלמידה באמצעות מגוון כלים ומפרשים אותן פירוש אינטגרטיבי, ממנו מסיקים היכן מצוי הלומד בדרך להשגת יעדי ההוראה ונוקטים בצעדים המתאימים ביותר עבורו להתקדם להשגתם.
ריכרד ניקולאוס פון קודנהובה-קלרגי
שנותיו המוקדמות
אביו של ריכרד פון קודנהובה-קלרגי, היינריך פון קודנהובה-קלרגי (1906-1859), היה דיפלומט בשירות החוץ של אוסטריה-הונגריה ממוצא רב-לאומי: מצד אחד - קודנהובה - משפחה פלמית שנמלטה לאוסטריה בעת המהפכה הצרפתית. מן הצד שני - קלרגי - מוצאו היה מכרתים, עם זיקה משפחתית הן לשושלת הקיסרית הביזנטית, הן לאריסטוקרטיה של ונציה. כן היו להיינריך שורשים נורווגיים, בלטיים, פולניים, צרפתיים וגרמניים. היינריך שלט ב-16 שפות והיה חובב מסעות נלהב. אמו של ריכרד, מיצוקו אאויאמה (1941-1874), הייתה בת למשפחת אנשי עסקים, בעלי קרקעות וסוחרי עתיקות מיפן, אשר בטוקיו בירתה ריכרד נולד. גם בהמשך חייו היו לריכרד קודנהובה-קלרגי קשרים ענפים עם יפן ועם יפנים, כולל מספר ביקורים, כמו גם חילופי רעיונות. ריכרד שהה בנעוריו בנחלת המשפחה ברונספרג (Ronsperg, אז באוסטריה-הונגריה, כיום פובזוביצה (Poběžovice) בצ'כיה). באותן שנים לימד אותו אביו רוסית והונגרית. כן דאג אביו לחישולו הגופני, בין היתר, הוא לקח אותו למסעות רגליים בכל מזג אוויר. בנוסף ריכרד קיבל באותן שנים שיעורי קליעה וסיוף. למרות שאביו מת בגיל צעיר יחסית, הוא הספיק לטייל עמו לא מעט ברחבי העולם, כולל אתונה, קונסטנטינופול, ריו דה ז'ניירו וטוקיו. ריכרד למד בגימנסיה בבריקסן (Brixen) שבדרום טירול (אז באוסטריה-הונגריה, כיום ברסנונה בצפון איטליה), ואחר כך למד, בין השנים 1908 ו-1913, באקדמיה התרזיאנית (Theresianische Akademie, על שם מריה תרזה) בווינה. כך, ריכרד תואר לימים כ'איחוד אירופי של איש אחד'. את לימודיו האקדמיים עשה באוניברסיטת וינה, והגיש את עבודת הדוקטורט בפילוסופיה ב-1917. באפריל 1915, במהלך לימודיו באוניברסיטה, נשא לאישה את השחקנית הוינאית אידה רולנד (Roland, 1951-1881), גרושה המבוגרת ממנה ב-13 שנה. נישואין אלה זכו ליחס שלילי במשפחתו, ואף להחרמתו הזמנית. בדצמבר 1921 קודנהובה-קלרגי הצטרף בווינה ללשכה המקומית של הבונים החופשיים, ולימים זכה לתמיכה ברעיונותיו מן הארגון בכלל, ומן הלשכה בפרט. עם זאת, בשנת 1926, כדי למנוע זיהוי של הפאן-אירופיות עם הארגון, עזב את הלשכה.
הערכה לשם למידה
רקע
סקירת מחקרים בנושא הערכה במסגרת הכיתה (classroom assessment) הובילה למסקנה, שהערכה לשם למידה היא אחת הדרכים היעילות לשיפור הלמידה ולהעלאת הסטנדרטים. הערכה לשם למידה בצורתה המיטבית אף משפרת הישגים בהשוואה להערכה המתקיימת בסיום הלמידה, מקדמת מיומנויות חשיבה, הסקת מסקנות ופתרון בעיות, מעלה את המוטיבציה ללמידה מעמיקה, גורמת לשינוי עמדות והבנות של תלמידים ומורים בקשר ללמידה עצמה ולהערכה ואף משפרת אסטרטגיות הכוונה עצמית בלמידה.
אליזבת מיורק
היחסים עם הנרי השביעי
אליזבת קיבלה הכתרה מפוארת שם היא נישאה על דוברה מלכותית במורד התמזה. עדויות עדכניות יותר מצביעות על כך שהנרי השביעי היה בנאי כמו בנו ונכדתו ושאשתו חלקה את העניין הזה: ידוע כעת שלאליזבת הייתה יד בעיצוב ארמון גריניץ'. הרישומים ברורים מאוד שחג המולד היה תקופה סוערת ומיוחדת עבור משפחת המלוכה בכללותה, עדות לכך מסמכים רבים ששרדו המתארים חצר תוססת במיוחד שעברה תקופה נפלאה, עם כמויות אדירות של יין מיובא, כמויות גדולות של כסף שהוצא על בשרים צלויים, ובדרנים. הנרי גם קנה לעיתים קרובות מתנות לאליזבת ולילדיהם. ספרי החשבונות, שנשמרו על ידי הנרי, מוכיחים שהוא הוציא הרבה מאוד זהב על בדים יקרים עבור עצמו, אשתו וילדיו.
ריכרד ניקולאוס פון קודנהובה-קלרגי
השקפותיו
בצעירותו, קודנהובה-קלרגי הושפע רבות מרעיונות כמו פציפיזם, ארגונים לאחדות עולמית ועוד. כך לדוגמה, קיבל בהתלהבות את ארבע עשרה הנקודות של וודרו וילסון, נשיא ארצות הברית. עם זאת, היה לדעותיו גוון אקסקלוסיבי ושמרני משהו, והוא שאף לדמוקרטיה מודרכת על ידי האליטות.
הערכה לשם למידה
עקרונות ההערכה לשם למידה
קבוצת הרפורמה בהערכה (Assessment Reform Group), זיהתה עשרה עקרונות הערכה לשם למידה מבוססי מחקרים על הובלת תהליך ההערכה לשם למידה בכיתה:
אליזבת מיורק
היחסים עם הנרי השביעי
אליזבת מיורק לא הפעילה השפעה פוליטית רבה כמלכה בזכות חמותה החזקה, ליידי מרגרט בופוטר, אך דווח כי היא הייתה עדינה, אדיבה ונדיבה לקרוביה ולמשרתיה. דיווח אחד אכן קובע שהנרי השביעי בחר למנות את בחירתה של אליזבת לבישוף פנוי על פני בחירתה של אמו, מה שמראה את חיבתו של הנרי, ונכונותו להקשיב לאליזבת. נראה כי הייתה לה אהבה לספרים, והיא הייתה פטרונית על המדפיס האנגלי ויליאם קקסטון. אליזבת מיורק נהנתה ממוזיקה, ריקודים והימורים; האחרון שבהם היה בילוי שחלקה עם בעלה. היא גם שמרה על כלבי גרייהאונד.
הארגון להתיישבות יהודית ברוסיה
הארגון להתיישבות היהודית ברוסיה (ביידיש: ייִדישע קאָלאָניזאַציע אָרגאַניזאַציע אין רוסלאַנד) היה ארגון בחסות קומוניסטית בצפון אמריקה, שהוקדש לתמיכה בהתיישבות יהודים בהתנחלויות קולקטיביות חדשות, ראשית ברפובליקה הסובייטית האוקראינית שהוקמה בדרום רוסיה (סטברופול) וברפובליקה היהודית הסוציאליסטית בירוביג'ן בברית המועצות. הארגון הוקם בארצות הברית בשנת 1924 והתפשט במהרה לקנדה.
בשנת 1934 נוסף לארגון ICOR המקורי ארגון התרמה וסולידריות חדש, הוועדה האמריקאית להתיישבות יהודים בבירוביג'ן (אמביג'אן). שני הארגונים התמזגו לארגון מאוחד בשנת 1946.
הקמה
הכינוס המייסד התקיים בעיר ניו יורק בדצמבר 1924 והמשימה הראשונית של הארגון הייתה לגייס כסף למימון חוות קולקטיביות יהודיות בקרים ולתת אלטרנטיבה הומניטרית ליהודים העומדים בפני אנטישמיות באירופה. הארגון הונע ממצבם של יהודי מזרח אירופה שהתמודדו עם עשרות שנים של פרעות ופוגרומים (כולל כמעט עשור של מלחמה) באזור התנחלות ואיום מתמיד של אנטישמיות במדינות המקלט שלהם במרכז ומערב אירופה. לחלופין, הבטיחות היחסית והברכה בעולם החדש הניבו את מה שרבים ראו כמגמה להתפוגגות התרבות, השפה וה"לאום" היהודי. במקור, הוועדה עבדה בשותפות עם תורמיה האמריקאים ורשויות ברית המועצות כדי לתמוך בחוות קולקטיביות יהודיות גדולות שהוקמו באזורי תחום המושב, בעיקר בדרום אוקראינה וחצי האי קרים. "קולחוזים" (חווה קולקטיבית) אלה משכו רבני שטעטל יהודים מאוקראינה וביילורוסיה שברחו לערים הגדולות, כמו גם אלה שביקשו לקחת חלק בכלכלה של הימים הראשונים של ברית המועצות.
ריכרד ניקולאוס פון קודנהובה-קלרגי
השקפותיו
בשנים הראשונות לפעילותו, קודנהובה-קלרגי דגל בקיומן של חמש מדינות בלבד על פני כדור הארץ. האחת, אירופה המאוחדת, ביחד עם נחלותיהן האפריקניות של איטליה וצרפת, שהשתרעו, כללית, בחלקה הצפוני יותר של היבשת השחורה. מדינה נוספת אמורה הייתה להיות פאן-אמריקה. האימפריה הבריטית הייתה המדינה השלישית שחזה. ברית המועצות הייתה המדינה הרביעית, ומדינה פאן-אסיאתית, בעיקר בחלקה המזרחי של היבשת, בהנהגת סין ויפן - אמורה הייתה להיות החמישית. אנגלית נועדה לשמש כשפה בינלאומית, אותה אמורים היו ללמוד כל תושבי תבל, נוסף לשפת אימם. באשר לפאן-אירופה, הדגם שעמד לנגד עיניו היה מעין גרסה פדרלית של אוסטריה-הונגריה, בה בילה את רוב שנות צעירותו, עם שינויים ושיפורים מסוימים, וללא החסרונות אשר אפיינוה קודם מלחמת העולם הראשונה, מלחמה אשר הובילה לפירוקה של אותה אימפריה. בהזדמנויות אחרות הוא נשא עיניו, אם כי לא בהתבטאויות רשמיות, אל האימפריה של קרל הגדול כדגם לחיקוי. באשר לנושאי חברה וכלכלה, הוא האמין כי אינדיבידואליזם וסוציאליזם יכולים לשכון בכפיפה אחד. כן סבר כי קומוניזם וקפיטליזם יכולים להפרות האחד את השני, כשם שהרפורמציה אילצה את הקתוליות לערוך בדק בית. כללית, באשר לאירופה, הוא דגל במטבע יציב ובשוק נרחב ככל האפשר, כאמצעים אשר יאפשרו לאירופה לתפוס את מקומה הראוי בעולם.
הערכה לשם למידה
שלבי ההערכה לשם למידה
על פי פרופסור מנוחה בירנבוים, תהליך הערכה לשם למידה הוא מעגלי וכולל שישה שלבים:
הארגון להתיישבות יהודית ברוסיה
הקמה
כאשר ב-1928 נטשה ברית המועצות את רעיון ההתיישבות היהודית בחצי האי קרים ואישרה במקום זאת את הקמתה של הרפובליקה האוטונומית היהודית במזרח ברית המועצות, הארגון שיתף פעולה עם הקומזט, הסוכנות הסובייטית שמאפשרת התיישבות יהודית, ושותפה, האוזט.
ריכרד ניקולאוס פון קודנהובה-קלרגי
השקפותיו
בעקבות אביו, קודנהובה-קלרגי יצא כנגד שנאה על בסיס גזעי ודתי בכלל, וכנגד אנטישמיות בפרט. הוא סבר כי בהתגשמות רעיונותיו אודות איחוד אירופי צפונה ברכה גם ליהודים.
הערכה לשם למידה
ביקורת על הערכה לשם למידה
בהערכה לשם למידה לא תמיד מצויים סטנדרטים מוגדרים מראש להערכת הישגים ולפיכך מתאפשרת התייחסות להישגים בצורה רב משמעית. לעיתים קיים קושי בתיאור קריטריונים להערכת עבודת התלמיד וכתוצאה מכך אין לציונים משמעות אחידה ועקבית בכיתה. הערכה לשם למידה גם מעמידה בסימן שאלה את התקפות והמהימנות של המבחנים הקונבנציונליים.
הארגון להתיישבות יהודית ברוסיה
הקמה
אחד מפטרוניה הראשונים היה ג'וליוס רוזנוולד, שתרם יותר מ-2 מיליון דולר לארגון. רוזנוולד ורבים אחרים מיהודים אמריקאים בולטים ועשירים תרמו למאמצי הארגון ותרומותיהם סייעו למעמד הביניים והמעמד הבינוני של העיתונות היידישאית בארצות הברית, שנשאו פניות למימון ותמיכה.
אליזבת מיורק
היחסים עם הנרי השביעי
כמלכה, אליזבת עשתה סידורים לחינוך ילדיה הצעירים, כולל הנרי השמיני לעתיד. היא גם ליוותה את בעלה בביקורו הדיפלומטי בקאלה בשנת 1500 כדי להיפגש עם פליפה הראשון, מלך קסטיליה, והיא התכתבה עם איזבלה הראשונה, מלכת קסטיליה לפני נישואי ילדיהם.
ריכרד ניקולאוס פון קודנהובה-קלרגי
בין מלחמות העולם
בשנת 1922 יסד קודנהובה את 'האיחוד הפאן אירופי', במטרה - בימים שלאחר מהפכת אוקטובר - למנוע הגמוניה עולמית רוסית. קונדהובה-קלרגי עמד בראש אותו ארגון עד מותו ב-1972, ואז ירש ממנו את ראשות הארגון הארכידוכס אוטו פון הבסבורג, נסיך הכתר האוסטרו-הונגרי. בשנת 1923 פרסם מנשר במספר רב של שפות אירופיות ואחרות, כמו סינית ויפנית, אליו צורף טופס הצטרפות, להקמת 'התנועה הפאן-אירופית'. קודנהובה-קלרגי ותנועתו רכשו את תשומת לבם ואהדתם של אישים בולטים באירופה ובאמריקה. בין אלה היו אנשי רוח, כמו שטפן צווייג, תומאס מאן, היינריך מאן, פול קלודל, ארתור שניצלר, זיגמונד פרויד ואחרים. הרעיון והתנועה רכשו גם את אהדתם של אישים מן התחום הפיננסי, כמו הבנקאי הגרמני מקס ורבורג, אשר סייע כספית לתנועה, אנשי הכספים האמריקנים פאול ורבורג וברנרד ברוך ואחרים.
הערכה לשם למידה
ביקורת על הערכה לשם למידה
לאור העובדה כי המורה והתלמיד שותפים להערכה, קיים חשש לסובייקטיביות בעיקר אצל התלמיד. מצב זה הופך את ההערכה החלופית קשה ליישום. יש בכך גם ערעור מסוים על מקומו של המורה בהערכה ולכן הערכה לשם למידה מיטבית מבוססת רבות על תפיסת מנהיגותו של המורה בכיתה בקרב התלמידים. בנוסף, הערכה זו יקרה באופן יחסי, אורכת זמן רב ודורשת מאמץ מצד המורה והתלמיד. נדרשת הכשרה של המורים כמובילי תהליך והכשרת התלמידים לסוג הערכה זו. כמו כן בסופו של דבר לא קיימות מספיק עדויות התומכות בתרומתה של ההערכה לשם למידה כשיטה המקדמת הטמעת ידע בקרב התלמידים על פני השיטות המסורתיות.
אליזבת מיורק
היחסים עם הנרי השביעי
ב-14 בנובמבר 1501, ארתור בנה בן ה-15 של אליזבת מיורק התחתן עם קתרין מאראגון, בתם של פרננדו השני, מלך אראגון ואיזבלה הראשונה, מלכת קסטיליה. הזוג נשלח לטירת לדלו, מעונו המסורתי של הנסיך מוויילס. ארתור מת באפריל 1502. הידיעה על מותו של ארתור גרמה להנרי השביעי להתפרק בצער, לא פחות מפחד לשושלת שלו כמו באבל על בנו. אליזבת ניחמה אותו, ואמרה לו שהוא הילד היחיד של אמו אבל שרד כדי להפוך למלך, שאלוהים השאיר לו בן ושתי בנות, וששניהם צעירים מספיק כדי להביא עוד ילדים לעולם. אולם כשחזרה לחדריה, אליזבת עצמה נשברה מצער. המלווים שלה שלחו להביא את הנרי, שבתורו, ניחם אותה.
הערכה לשם למידה
ביקורת על הערכה לשם למידה
כדי למנוע סובייקטיביות, לזמן דיאלוג בין מורה ותלמידיו ולתקף את ההערכה, יש לפתח מחווני הערכה ולצרפם לכלי ההערכה שנבחר.
ריכרד ניקולאוס פון קודנהובה-קלרגי
בין מלחמות העולם
באפריל 1924 קודנהובה-קלרגי יסד וערך את הביטאון "פאן-אירופה" (Paneuropa), אשר הופיע עד שנת 1938, ובו גם היה הכותב הראשי.
אליזבת מיורק
מותה ולאחר מכן
בשנת 1502, אליזבת מיורק נכנסה להריון פעם נוספת ובילתה את תקופת ההריון שלה במצודת לונדון. ב-2 בפברואר 1503, היא ילדה בת, קתרין, שמתה כמה ימים לאחר מכן. נכנעה לזיהום לאחר לידה, אליזבת מיורק מתה ב-11 בפברואר, יום הולדתה ה-37. נראה שמשפחתה הייתה הרוסה ממותה והתאבלה עליה עמוקות. לפי ביוגרף אחד, מותה של אליזבת "שבר את ליבו" של בעלה ו"ריסק אותו". סיפור אחר אומר שהנרי טיודור "עזב בפרטיות למקום בודד ולא היה אף אדם שיכל לפנות אליו". הדבר ראוי לציון בהתחשב בכך, זמן קצר לאחר מותה של אליזבת, רישומים מראים שהוא חלה בעצמו במחלה קשה ולא הרשה לאף אחד מלבד אמו מרגרט בופורט להתקרב אליו, כולל רופאים. להראות את רגשותיו של הנרי טיודור, שלא לדבר על כל סימן של חולשה, היה מאוד חריג ומדאיג לחברי החצר שלו. תוך קצת יותר משנתיים איבד המלך הנרי השביעי את בנו הבכור, אשתו, בתו התינוקת, ומצא עצמו נאלץ לכבד את הסכם השלום התמידי.
הנרי השביעי העלה מחשבות על נישואים מחדש כדי לחדש את הברית עם ספרד - ג'ובאנה, מלכת נאפולי (בתו של פרדיננדו הראשון, מלך נאפולי), חואנה הראשונה, מלכת קסטיליה (בתם של פרננדו ואיזבלה), ומרגרטה מאוסטריה, דוכסית סבויה (גיסתה של חואנה מקסטיליה), כולם הוצעו עבורו - אך הוא מת כאלמן בשנת 1509. המפרטים שהנרי נתן לשגרירים שלו שתיארו את מה שהוא רצה באישה שנייה תיארו את אליזבת. בכל יום שנה למותה, הוא קבע לשיר מיסה רקוויאם, לצלצל את הפעמונים ולהדליק 100 נרות לכבודה. הנרי גם המשיך להעסיק את המינסטרלים שלה בכל שנה חדשה.
ריכרד ניקולאוס פון קודנהובה-קלרגי
בין מלחמות העולם
בין השנים 1925 ו-1928 כתב קודנהובה-קלרגי את עבודתו העיקרית: "מאבק לפאן-אירופה" (בגרמנית: Kampf um Paneuropa), בשלושה כרכים. בשנת 1926 התכנס בווינה הקונגרס הפאן-אירופי הראשון, בו נטלו חלק כ-2,000 נציגים. קודנהובה-קלרגי נבחר על ידי אותם נציגים לנשיא המועצה המרכזית, והחזיק בתפקיד זה עד למותו ב-1972.
הארגון להתיישבות יהודית ברוסיה
התרחבות
האגף הקנדי הפך לארגון נפרד בשנת 1935. הארגון היה פעיל בקרב המהגרים היהודים הדוברי-יידיש שח הדור הראשון והשני ונועד להוות ארגון יריב לתנועה הציונית והתעוררותה למולדת יהודית בארץ ישראל. בשנות השלושים של המאה העשרים הארגון היה מעורב גם בהפגנות נגד גרמניה הנאצית ועודד חרם על סחורות גרמניות וגם התרמה למען החטיבות הבינלאומיות שנלחמו במלחמת האזרחים בספרד.
אליזבת מיורק
מותה ולאחר מכן
מצודת לונדון ננטשה כמעון מלכותי, כפי שמעיד היעדר תיעוד על השימוש בו על ידי משפחת המלוכה לאחר 1503. לידות מלכותיות בתקופת שלטונו של בנה של אליזבת, הנרי השמיני, התרחשו בארמונות שונים אחרים.
המוניטין של הנרי השביעי כקמצן הלך והחמיר לאחר מותה של אליזבת.
משפחתה
אליזבת מיורק התחתנה עם הנרי השביעי בינואר 1486. לשניים נולדו שבעה ילדים, מהם שלושה בנים וארבע בנות: ארתור, מרגרט, הנרי, אליזבת, מרי אדמונד וקתרין. אליזבת, אדמונד וקתרין מתו בינקותם; ארתור בנערותו; ורק שלושת הנותרים - מרגרט, הנרי ומרי הגיעו לגיל בגרות.
בתה הגדולה של אליזבת, מרגרט, נישאה לג'יימס הרביעי, מלך סקוטלנד; בנם היה ג'יימס החמישי, מלך סקוטלנד, אביה של מרי, מלכת הסקוטים. באמצעות נישואין אלה ניסה הנרי לשבור את הברית הקדומה בין צרפת לסקוטלנד. נישואיה השניים של מרגרט היו לארצ'יבאלד דאגלס, רוזן אנגוס; נכדם, הנרי סטיוארט, רוזן דרנלי, נישא לדודניתו מרי, מלכת הסקוטים. מנישואין אלה נולד המלך ג'יימס השישי, העתיד לרשת את כתר אנגליה לאחר מות אליזבת הראשונה ולהיות לג'יימס הראשון, מלך אנגליה. בתו השנייה של הנרי השביעי, מרי, נישאה תחילה ללואי השנים עשר, מלך צרפת, שהיה מבוגר ממנה בכשלושים שנה ונפטר שנה בלבד לאחר נישואיהם, ולאחר מכן נישאה שנית לצ'ארלס ברנדון, דוכס סאפוק. בתם, פרנסס ברנדון, נישאה להנרי גריי, מרקיז דורסט, ובתם הבכורה הייתה ג'יין גריי, אותה ניסו להמליך באנגליה לאחר מות אדוארד השישי.
הארגון להתיישבות יהודית ברוסיה
התרחבות
הארגון היה קשור למפלגה הקומוניסטית האמריקאית והמפלגה הקומוניסטית של קנדה ובאופן כללי עקף את קו המפלגה של הקומינטרן. פעילות הארגון שקעה לאחר חתימת הסכם מולוטוב-ריבנטרופ.
אמביג'ן
הוועדה האמריקאית להתיישבות יהודים בבירוביג'ן (אמביג'ן) הוקמה ב-27 בפברואר 1934, בישיבה שהתקיימה במלון ריץ-קרלטון בעיר ניו יורק. בפגישה נאם לורד מארלי, דודלי לי אמן, חבר הפרלמנט הבריטי מטעם מפלגת העבודה ודובר מוביל של פרויקט בירוביג'אן בבריטניה.
מאחורי הקמת הארגון החדש היה ויליאם וו. כהן, בנקאי וסוכן מניות שהיה חבר קונגרס מהמחוז ה-17 בניו יורק בשנים 1926-1928. כהן ראה בהקמת אזור אוטונומי יהודי בברית המועצות כ"מקלט להצלה ושיקום של אלפי יהודים רבים הסובלים בתופת של מרכז ומזרח אירופה" ותמך בהקמת אמביג'ן בכספו.
אמביג'ן החל בפעולות רשמיות בספטמבר 1935 עם הקמת משרד בשדרת מדיסון 285 בניו יורק. לורד מארלי נבחר לתפקיד נשיא הכבוד עם כהן כנשיא הארגון.
לאחר שיחותיו של בודיש ב -1935, הרשויות הסובייטיות נתנו לאמביג'ן אישור להמשיך במאמצים לסבסד את הגירת יהודי אירופה לבירוביג'ן. בחירת מתיישבים, בעיקר מפולין, ליטא, רומניה וגרמניה, הייתה אמורה להיערך על ידי אמביג'ן בהתייעצות עם גורמים סובייטים. תוכנן להעביר לאמביג'ן מענק של 350 דולר למשפחה שנבחרה לסייע בעלויות המעבר.
מאמצי אמביג'ן משכו מגוון רחב של אמריקאים לחברות בשורותיה, כולל תנאי משמעותי מהמעמד הבינוני והגבוה, חלקם לא יהודים. העמלות בארגון עלו 5 דולר.
בשנת 1946 התמזגו אמביג'ן והארגון להתיישבות יהודית ברוסיה לכדי ארגון מאוחד.
פירוק
הארגון לא הצליח לעמוד בקמפיין האנטי-קומוניזם של תקופת מקארתי; יתר על כן, הקמתה של מדינת ישראל בשנת 1948 הגדילה מאוד את האטרקטיביות של הציונות כאלטרנטיבה ל"התיישבות יהודית".
ריכרד ניקולאוס פון קודנהובה-קלרגי
בתקופה הנאצית
ער לתיעוב שהנאצים חשו כלפיו וכלפי רעיונותיו, לאחר האנשלוס, נמלט קודנהובה-קלרגי מאוסטריה לצ'כוסלובקיה, ובהמשך לצרפת. לאחר המערכה על צרפת ונפילתה בידי הגרמנים, נמלט לארצות הברית דרך שווייץ ופורטוגל. למרות שמלחמת העולם השנייה הייתה אז בעיצומה, קודנהובה-קלרגי המשיך להטיף לאחדות אירופית, זו הפעם על בסיס הציר פריז-לונדון. לאחר חתימת האמנה האטלנטית, קודנהובה-קלרגי הוציא תזכיר אודות עצמאות לאוסטריה לאור עקרונותיה, אותם אימץ. בתזכיר זה, אותו שלח לוינסטון צ'רצ'יל ולפרנקלין דלאנו רוזוולט, הוא הציע את עצמו לתפקיד ראש הממשלה הגולה (ההיפותטית) של אוסטריה. אולם שני הנמענים נמנעו מלאמץ את תוכן המסמך, בעוד אוסטריה מהווה חלק בלתי נפרד מן הרייך השלישי. בשנת 1944 הוא פרסם את ספרו "מסע צלב לפאן-אירופה" (באנגלית: Crusade for Paneurope). ב-22 ביולי 1943 נשלל מקודנהובה-קלרגי תואר הדוקטור מאוניברסיטת וינה בשל היותו של בעליו 'בלתי ראוי', וזה הוחזר לו לבסוף ב-15 במאי 1955. בעת גלותו באמריקה, החל מ-1942 ועד חזרתו לצרפת ב-1945, קודנהובה-קלרגי לימד באוניברסיטת ניו יורק, אשר גם מינתה אותו לפרופסור בהיסטוריה בשנת 1944.
הארגון להתיישבות יהודית ברוסיה
פירוק
הארגון פורק בשנת 1951.
ריכרד ניקולאוס פון קודנהובה-קלרגי
לאחר מלחמת העולם השנייה
עם תום מלחמת העולם השנייה זכו רעיונות האיחוד האירופי לעדנה, וכעת אף נהנו מתמיכתם של חלק מחשובי המנהיגים של בעלות הברית. הארי טרומן אף הכריז, לאחר שקרא מאמר של קודנהובה-קלרגי בשבועון קולייר'ס (Collier's), בדצמבר 1945, שמדיניותה הרשמית של ארצות הברית תעודד רעיונות אלה. גם וינסטון צ'רצ'יל הביע בנאום בציריך, ב-19 בספטמבר 1946 (מועד בו לא כיהן כראש ממשלת בריטניה), תמיכה דומה, ואף ציין במפורש את קודנהובה-קלרגי, לצד בריאן, כאישים אשר תרמו רבות להפצת הרעיון. בנובמבר 1946 ובאביב 1947 הפנה קודנהובה-קלרגי קריאה לחברי הפרלמנטים האירופיים במטרה לקדם את רעיון האיחוד. ואכן, קריאתו נשאה פרי עם ייסוד 'האיחוד הפרלמנטרי האירופי' (באנגלית: European Parliamentary Union, EPU), אשר באופן רשמי נחשב לגוף פרטי. וועידת היסוד של האיחוד נערכה בגסטד שבשווייץ ב-4 וב-5 ביולי 1947. וועידה כוללת התכנסה כחודשיים אחר כך, ב-8 עד 12 בספטמבר. בשנים הבאות, עם גבור מגמת האיחוד באירופה: קהילת הפחם והפלדה האירופית, הקהילה הכלכלית האירופית (ידועה גם בשם השוק האירופי המשותף) ועוד, זכה קודנהובה-קלרגי להכרה כאחד מאבות הרעיון שבבסיסם, ולעיטורים וכיבודים בהתאם.
המנון האיחוד האירופי ו'יום אירופה'
בשנת 1929 הציע קודנהובה-קלרגי את 'האודה לשמחה', עיבוד של לודוויג ון בטהובן לשיר שכתב פרידריך שילר, כהמנון אירופה. בשנת 1955 הוא חזר על הצעתו. בשנת 1985, כ-13 שנים לאחר מותו של קודנהובה-קלרגי, המנגינה אכן הפכה להמנון הרשמי של האיחוד האירופי (ללא המילים, בשל ריבוי הלשונות באיחוד). עוד קודם לכן, ב-1972, הפכה האודה להמנון מועצת אירופה. בשנת 1932, הציע קודנהובה-קלרגי את ה-17 במאי (יום השנה לתזכיר של בריאן, ר' למעלה) כיום אירופה (אשר מצוין בפועל ב-9 במאי, בו נפל המשטר הנאצי).
לקריאה נוספת
באנגלית:
בגרמנית:
בצרפתית:
ביפנית:
קישורים חיצוניים
אתר האיחוד הפאן-אירופי, באנגלית, גרמנית וצרפתית:
Paneuropean Union European Parliamentary Union Historical Archives of the EU
קרלו אמנואלה השלישי, מלך סרדיניה
קרלו אמנואלה השלישי, מלך סרדיניה (באיטלקית: Carlo Emanuele III; 27 באפריל 1701 - 20 בפברואר 1773), היה מלך סרדיניה בשנים 1730–1773.
ביוגרפיה
קרלו אמנואלה נולד ב-27 באפריל 1701 בטורינו לויטוריו אמדאו השני, דוכס סבויה ולאן מארי ד'אורליאן, בתם של פיליפ הראשון, דוכס אורליאן והנרייטה אן, נסיכת אנגליה.
ב-3 בספטמבר 1730 הדיח קרלו אמנואלה את אביו ויטוריו אמדאו השני, מלך סרדיניה, ועלה לשלטון במקומו. במהלך מלחמת הירושה הפולנית, לחם קרלו אמנואלה לצד צרפת וספרד נגד אוסטריה, וכבש את מילאנו, פאוויה ושטחים בלומבארדיה, ובחוזה וינה קיבל את נוברה וטורטונה. במלחמת הירושה האוסטרית לחם קרלו אמנואלה לצד אוסטריה נגד צרפת וספרד, ובשלום אקס-לה-שפל קיבל את ויג'וואנו, אף שנאלץ לוותר על שטחים אחרים.
הישגיו של קרלו אמנואלה הקנו לממלכת סרדיניה מעמד מכובד באירופה. בנוסף, קרלו אמנואלה ביצע תיקונים חשובים במינהל, בשיפוט ובכלכלת הממלכה.
ב-20 בפברואר 1773 מת קרלו אמנואלה בטורינו, ובנו ויטוריו אמדאו השלישי, מלך סרדיניה עלה לשלטון במקומו.
משפחתו
ב-15 במרץ 1722 התחתן קרלו אמנואלה עם אנה כריסטינה, רוזנת פפאלץ-זולצבאך, בתו של תאודור יוסטאך, רוזן פפאלץ-זולצבאך ומריה אלאונורה, רוזנת הסן-רוטנבורג, ממנה היה לו בן אחד:
ב-20 באוגוסט 1724 התחתן קרלו אמנואלה עם פוליקסנה, רוזנת הסן-רוטנבורג, בתו של ארנסט לאופולד, רוזן הסן-רוטנבורג ואלאונורה, רוזנת לוונשטיין-ורטהיים-רוכפורט, ממנה היו לו 6 ילדים:
ב-1737 התחתן קרלו אמנואלה עם אליזבת תרז, נסיכת לורן, בתו של לאופולד, דוכס לורן ואליזבת שארלוט ד'אורליאן, נסיכת קומרסי, ממנה היו לו 3 ילדים:
יחסי ארמניה–סין
היסטוריה
היחסים הראשונים בין העם הארמני והסיני ניתן לייחס לסביבות שנת 1000 לספירה. בסינית מבטאים את "ארמניה" "יא-מיי-ני-יה". משמעות ארבע האותיות הללו היא "המשרתת היפה של אסיה". באגדות וסיפורי אגדות ארמניים, סין נקראת מדינת צ'נס, צ'ינומאצ'ין או צ'ינסטאן. בכמה מיצירות ספרות ארמניות עתיקות יש עקבות של אייקונים תרבותיים סיניים. לדוגמה, ישנם עיצובים של צ'ילין, פנגהואנג ודהרמצ'אקרה בתנ"ך הארמני.
הארמנים ביקרו בסין לצורך מסחר וייבאו משי, חרסינה, בדים רקומים וסחורות אחרות. בסין היה ביקוש רב לרפואה ארמנית, ירקות וצבעי מינרלים, במיוחד לקוצ'יניאל הארמני, ששימש לצביעת מיטב המשי הסיני וההודי.
ב-27 בדצמבר 1991 הכירה סין רשמית בארמניה כמדינה עצמאית. ב-6 באפריל 1992, מדינות מרכז אסיה רבות כוננו יחסים דיפלומטיים עם סין. ביולי 1992 הקימה סין שגרירות בבירת ארמניה, ירוואן. בשנת 1996 הקימה ארמניה את שגרירותה בבייג'ינג.
מחזור מסחר (מיליון דולר)
הנתונים בתרשים שלעיל מראים כי היקף הסחר בין ארמניה לסין, אף על פי שהוא עדיין קטן יחסית, צמח משמעותית בעשור האחרון ועבר את ה-400 מיליון דולר עד שנת 2008. חלה נפילה משמעותית בהיקף הסחר בשנת 2009, ככל הנראה בשל המשבר הפיננסי של 2007–08. נפח המסחר גדל, ועלה על 400 מיליון דולר בשנתיים רצופות בשנת 2010 ובשנת 2011.
הייצוא העיקרי של ארמניה הוא עפרות, בעוד שהמוצרים המיובאים מסין לארמניה הם מגוונים וכוללים בגדים, נעליים, מכונות, כימיקלים, ציוד, חומרי בניין, רהיטים, מזון וכו'.
חינוך ותרבות
ממשלות סין והארמניה הסכימו לשלוח 15 סטודנטים להחלפה ללמוד אחד במדינתו בכל שנה. עם זאת, שתי המדינות טרם חתמו על הסכם המבטיח כי סטודנטים להחלפה יוכלו לקבל אשראי על עבודתם המלאה בחו"ל. נכון לעכשיו, אין טיסות ישירות בין ארמניה לסין.
מדי שנה סין חוגגת את יום התרבות הארמני וארמניה חוגגת את יום התרבות הסיני. הארמנים מתעניינים מאוד בתרבות הסינית ונהנים ממגוון הצגות תיאטרון סיניות.
מכון קונפוציוס נפתח באוניברסיטה הלשונית הממלכתית ירוואן בשנת 2008. מכון קונפוציוס נוסף נפתח במקומות אחרים בארמניה. בנוסף, בשנת 2018 נפתח בירוואן בית הספר לידידות סין-ארמניה.
צבא
בשנים האחרונות היחסים הצבאיים בין סין לארמניה התחזקו בהתמדה. לפי צ'אנג וונקוואן, שר במשרד ההגנה של סין העממית, הצבא הסיני והארמני שמרו על המגמה של ניהול חילופי ידידות ושיתופי פעולה פרגמטיים, והצבא הסיני קידם את ההתפתחות המתמדת של היחסים בין שני הכוחות המזוינים. לדברי סיירן אוחניאן, שר ההגנה של ארמניה, ארמניה רואה בסין ידיד ושותף אמין. הוא הביע שביעות רצון מהתפתחות היחסים הצבאיים הבילטרליים שנראו בשנים האחרונות והביע את תקוותו לקדם שיתוף פעולה בין שני הצבאות במגוון תחומים.
בינואר 2012 חתמו סין וארמניה על הסכם, שתואר על ידי משרד ההגנה הארמני כהסכם על שיתוף פעולה צבאי בין שתי המדינות. בשנת 2013 אמר משרד ההגנה הארמני כי סין תספק לארמניה 5 מיליון יואן בסיוע צבאי מדי שנה. באותה שנה קיימה סיירן אוחניאן שיחות עם שו צ'יאנג, סגן יו"ר הוועדה הצבאית המרכזית, וצ'אנג וונקוואן, שר משרד ההגנה של הרפובליקה העממית. בשנת 2013 רכשה ארמניה רקטות (עם טווח של עד 130 ק"מ או 80 מייל) מסין.
מיגו דאתקצאי לבין השמשות אתקצאי לכולי יומא
מחמת יום שעבר
לדעת בעלי התוספות, מיגו זה נאמר רק כאשר סיבת המוקצה הוא מחמת היום הבא, לדוגמה גרוגרות וצימוקים נאסרו מכח השבת שתבוא, אולם אין לומר דין זה כאשר המוקצה מחמת יום שעבר, כלומר כאשר סיבת המוקצה מחמת היום הקודם. בכך מובן מדוע אתרוג מותר באכילה ביום שמיני עצרת, ולא אומרים בו דין 'מיגו דאיתקצאי', בחידוש זה השתמשו הפוסקים להתיר חמץ במוצאי פסח שחל בשבת, או היתר טלטול סיגריות ביום טוב שחל לאחר שבת.
בית ספר שדה חצבה
נוסף על כך, בית הספר מפעיל פעילויות נוספות ובהן התנדבות באזור, הרצאות וסיורי לילה.
Songs from the Superunknown
Songs from the Superunknown הוא מיני אלבום של להקת הגראנג' האמריקאית סאונדגארדן שיצא לאור בנובמבר 1995 בחברת התקליטים A&M.
המיני אלבום הוא למעשה גרסת הסאונד-בלבד של ה-CD-ROM מולטימדיה ששוחרר בצמוד אליו: "Alive in the Superunknown", והם כוללים חמש רצועות: מתוכם 4 מהאלבום האחרון שיצא שנה לפני כן "Superunknown", ושיר אחד שלא שוחרר מעולם. בנוסף בתקליטור (שבו ארבעת השירים הראשונים באוסף) ישנו גם חלק של מולטימדיה הכולל תמונות של הלהקה, משחק וידאו, וידאו קליפים של סינגלים מהאלבום (לשירים "The Day I Tried to Live", "Black Hole Sun", "My Wave", and "Fell on Black Days"), וידאו של אפקטים מיוחדים, וצילום מהופעה חיה של "Kickstand".
שער העונה בפרמייר ליג
שער העונה בפרמייר ליג הוא פרס כדורגל שנתי המוענק לשחקן שהבקיע את השער שנחשב ליפה ביותר בפרמייר ליג בעונה החולפת. רשימת המועמדים מורכבת מתשעת זוכי שער החודש בפרמייר ליג ולעיתים, כמו ב-2016/2017 וב־2018/2019, שער מחודש מאי אשר לא מתקיימת בו הצבעה חודשית. הזוכה נקבע על ידי שקלול של הצבעות מקוונות, שתורמות 10% מהניקוד הסופי, ופאנל מומחים.
אונטרוניק חצ'טוריאן
אונטרוניק "אנדי" חצ'טוריאן (באנגלית: Ontronik "Andy" Khachaturian; נולד ב-4 במאי 1975) הוא מתופף, מפיק ודי ג'יי אמריקאי ממוצא ארמני, אשר מוכר בעיקר כמתופף להקת סיסטם אוף אה דאון לשעבר (1993–1997). ומייסד וסולן ראשי (1999–2002) של להקת הרוק מתקדם 'The Apex Theory', וכן חבר להקת 'VoKee'.
System of a Down
חצ'טוריאן נולד להורים ארמנים בלוס אנג'לס, ארצות הברית. בתיכון נפגש עם דארון מאלכיאן ושאבו אודאג'יאן, שני נגנים שבהמשך ינגן איתם בלהקה. מאורח יתר פגש את סרג' טנקיאן, ויחד איתו החליטו להקים להקה בשם 'System of a Down'. לאחר ארבע שנים עם הלהקה, וחמישה מיני-אלבומים שהקליטו יחד, נאלץ חצ'טוריאן לפרוש מהלהקה, עקב פציעה בידו מאימון ג'יט קון דו. מחליפו בלהקה הוא ג'ון דאלמיאן, המתופף הנוכחי.
Apex Theory, VoKee ודי ג'יי
בשנת 1998, הקים יחד עם שותפים את להקת 'The Apex Theory'. לאחר שהקליטו 2 אלבומים ומיני אלבום נוסף, שינו את שמם ל'Mt. Helium'. בשנת 2002 עזב אנדי את הלהקה בשל הבדלים מוזיקליים. לאחר מכן, בשנת 2004, הקים להקת רוק נוספת בשם 'VoKee'.
כיום פועל חצ'טוריאן בקליפורניה, כדי ג'יי בשם, "OnTronik ™".
ציפור אלוהים שבשמים (מיני-סדרה)
ציפור אלוהים שבשמים (באנגלית: The Good Lord Bird) הוא מיני-סדרה אמריקאית, המבוססת על הרומן משנת 2013 באותו שם שכתב ג'יימס מקברייד. הסדרה נוצרה והופקה על ידי אית'ן הוק ומארק ריצ'רד עם ג'ייסון בלאם כמפיק, באמצעות בלאמהאוס הפקות. פרק הבכורה שודר ב-4 באוקטובר 2020 ברשת שואוטיים.
עלילה
הסדרה מסופרת מנקודת מבטו של הנרי שקלפורד, דמות בדיונית של נער משועבד, שחובר לחבורתו של ג'ון בראון, שכוללת צוות מנוסה של חיילים פעילים ב במהלך תקופת קנזס המדממת, ובסופו של דבר השתתף בפשיטה המפורסמת בשנת 1859 על מחסן צבא ארצות הברית בהרפרס פרי, מערב וירג'יניה. הפשיטה של בראון לא הצליחה ליזום את מרד העבדים שהוא התכוון אליו, אך היה האירוע המסית שהחל את מלחמת האזרחים האמריקאית.
רצח אליהו אשרי
רצח אליהו אשרי הוא פיגוע פלסטיני שכלל חטיפה של הנער אליהו אשרי ורציחתו ביריות. הפיגוע אירע בכ"ט בסיון תשס"ו, 25 ביוני 2006 והחל בחטיפת אליהו מהטרמפיאדה בגבעה הצרפתית בירושלים.
החטיפה והרצח
ביום ראשון, כ"ט סיוון התשס"ו, 25 ביוני 2006, עמד אליהו פנחס אשרי בן ה-18 מאיתמר בטרמפיאדה בגבעה הצרפתית בירושלים, והמתין לטרמפ למכינת אלישע שביישוב נווה צוף, בה למד. בשעות אחר הצהרים הוא עלה על רכבם של אנשי ועדות ההתנגדות העממית שהציעו לו טרמפ, כעבור זמן מה הם רצחו אותו ביריות. כעבור כמה ימי חיפושים, ב-29 ביוני, אותרה גופתו בתוך שכונת טירה שברמאללה.
לאחר הפיגוע
ביולי 2007 נגזרו שני מאסרי עולם על איהם כמאמג'י, לאחר שבית המשפט הצבאי ביהודה הרשיע אותו בגרימת מותו של אליהו אשרי.
מרים, אימו של אליהו, סיפרה שלאחר השבעה אמרו לה חוקרי השב"כ שהמחבלים סיפרו בחקירת הפיגוע שהם נתנו לאליהו לבקש בקשה אחרונה לפני מותו, והוא ביקש לשתות מים כדי לברך ברכת "שהכל נהיה בדברו".
מבצע גשמי קיץ
הפיגוע היה אחד הגורמים ליציאה למבצע גשמי קיץ, לצד חטיפתו של החייל גלעד שליט באותו היום. המבצע נפתח ב-28 ביוני, שלושה ימים לאחר החטיפה. למחרת נמצאה גופתו של אשרי.
הנצחה
ב-2016, עשור למותו, משפחתו חנכה טרמפיאדה חדשה בצומת תפוח לזכרו.
The Final Cut
The Final Cut (החיתוך האחרון) הוא האלבום ה-12 של להקת הרוק המתקדם פינק פלויד. האלבום ראה אור בשנת 1982 בבריטניה ושנה לאחר מכן בארצות הברית. בבריטניה האלבום הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים ובארצות הברית למקום מספר 6. הוא נודע בעקבות הטקסטים הנוקבים שבו המעבירים ביקורת קשה על פוליטיקה, ממשלות, ומלחמות. ב-23 במאי 1983, הפך האלבום לאלבום זהב וזמן קצר לאחר מכן לפלטינה, ובשנת 1997 הפך לדאבל פלטינה. אלבום זה הוא היחיד של הלהקה שכולו נכתב והולחן על ידי רוג׳ר ווטרס בלבד.