cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
בלאזר
מבנה
בלאזרים, כמו כל גרעין גלקטי פעיל, משוערים כמקבלי אנרגיה מעצמים הקורסים אל עבר מרכזם (חור שחור על-מסיבי). גז, אבק כוכבי, ואף כוכבים עצמם עלולים להתפס בחור השחור המרכזי וליצור דיסקת ספיחה חמה הפולטת כמויות אדירות של אנרגיה בצורת: פוטונים, אלקטרונים, פוזיטרונים ועוד חלקיקי יסוד. אזור זה יחסית קטן, בקירוב 10−3 פארסק. בנוסף, קיים טורואיד אטום המתפרש על פני כמה וכמה פארסקים ממרכז החור השחור, המכיל גז חם בו קיימים אזורים בעלי צפיפות גבוהה יחסית. אזורים אלו, או "עננים", מסוגלים לספוג ואז לפלוט אנרגיה מאזורים הקרובים יותר לחור השחור. על פני כדו"א "עננים" אלו מתגלים כהרחבות ספקטרליות בספקטרום הבלאזר.
בניצב לדיסקת הספיחה, זוג סילונים יחסותיים נושא פלזמה אנרגטית הרחק מהAGN. הסילון הוא תוצר של שילוב בין שדות מגנטיים עוצמתיים לבין דחף חזק מדיסקת הספיחה והטורואיד. בתוך הסילון, חלקיקים בעלי אנרגיה גבוהה (ביניהם פוטונים) מתנגשים זה בזה כתוצאה מהשדות המגנטיים. סילונים יחסותיים אלו עלולים להגיע לגדלים של עשרות קילו-פארסקים ממרכז החור השחור.
אזורים אלו מסוגלים להפיק מגוון של אנרגיות נצפות, בעיקר בצורות הנעות בין גלי רדיו בתדירויות נמוכות לקרינת גמא עוצמתית, עם קיטוב גבוה (בדרך כלל בכמה אחוזים בודדים) בחלק מהתדירויות. הספקטרום הנפלט מכיל קרינה סינכרוטרונית (קרינה אלקטרומגנטית הנוצרת כאשר חלקיקים טעונים מואצים רדיאלית) בתחום הרדיו ל-קרינת רנטגן, ואפקט קומפטון הפוך בתחום בין גלי הרדיו לקרינת X.
פליטה יחסותית
הפליטה הנצפית מהבלאזר מושפעת רבות מאפקטים יחסותיים בסילון, תהליך שנקרא פליטה\הקרנה יחסותית. מהירות הפלזמה המרכיבה את הסילון מגיעה לטווחים של 95%–99% ממהירות האור (מהירות זו אינה המהירות הממוצעת של אלקטרון או פרוטון בסילון. החלקיקים עצמם נעים בכיוונים שונים וכתוצאה מכך טווח המהירויות הנ"ל). הקשר בין עוצמת ההארה (יחס בין האנרגיה הנפלטת ליחידת זמן) מהסילון לזו הנצפית על כדו"א תלויה בתכונות הסילון. אלה כוללים האם ההארה נובעת מהלם קדמי בסילון, וכמו כן באינטראקציה שבין השדות המגנטיים בסילון לחלקיקים הנעים בו.
מודל מופשט של הפליטה היחסותית לעומת זאת, מייצג את האפקטים היחסותיים הקושרים בין עוצמת ההארה הבוקעת ממסגרת הסילון Se, ועוצמת ההארה הנצפית על גבי כדו"א So. אלו קשורים על ידי מושג באסטרופיזיקה הנקרא גורם דופלר, D, כאשר So פרופורציונלי ל-Se × D2. בהתבוננות יותר רחבה, ניתן לזהות אפקטים יחסותיים כגון:
דוגמה
יהי סילון בעל זווית θ = 5° לקו הראייה ומהירות של 99.9% ממהירות האור. על כדו"א עוצמת ההארה הנצפית גדולה פי 70 מזאת הנפלטת בסילון. לעומת זאת, אם θ = 0° מינימלית, הסילון יראה בהיר פי 600 על פני כדו"א.
הקרנה שונה
לפליטה\הקרנה היחסותית קיים עוד מרכיב חשוב. הסילון אשר לא נע בכיוון כדו"א ייראה עמום יותר, מאותם אפקטים יחסותיים. אם כך, שני סילונים זהים ואינטרינזיים (בעלי אותם מרכיבים ותכונות) ייראו אסימטריים (לא מאוזנים). כלומר, בדוגמה המובאת מעל, כל סילון בעל זווית θ < 35° ייראה בכדו"א כפחות בהיר ממה שהוא במסגרת. מסקנה נוספת היא שאוכלוסייה של AGN המפוזרים בחלל עם אוריינטציות סילון אקראיות ייראו בצורה מאוד לא הומוגנית (לא אחידה) על כדו"א. העצמים הבודדים בהם θ קטנה יחסית יראו כבעלי סילונים בהירים יותר, לעומת השאר בהם ייראו סילונים עמומים יותר. זוהי תמצית הקשר בין בלאזרים לגלקסיות רדיו. AGN בהם הסילון יחסית מקביל לקו הראייה מכדו"א עלולים להיראות מאוד שונים לעומת AGN אחרים, אפילו אם הם זהים אינטרינזית.
גילוי
ההתפתחות המוקדמת של הרדיו-אסטרונומיה הראתה כי ישנם מספר מקורות רדיו בשמיים. בסוף שנות ה-50 הרזולוציה האופטית של הרדיו-טלסקופים איפשרה זיהוי של מקורות רדיו ספציפיים. זה הוביל לגילויו של הקוואזר. בלאזרים היו נראים באופן גורף בקוואזרים מוקדמים אלו, כאשר ההסחה לאדום הראשונה התגלתה ל- 3C 273 — קוואזר מאוד משתנה שהוא גם בלאזר.
בשנת 1968 קשר דומה בין "כוכב משתנה" אובייקט BL Lac לבין מקור רדיו חזק VRO 42.22.01 נצפה. אובייקט זה מראה תכונות דומות לאלו של הקוואזר, אך הספקטרום האלקטרומגנטי לא נראה כבעל קווים ספקטרליים, המשמשים לזיהוי הסחה לאדום. בשנת 1974 נצפה סימן קלוש לגלקסיה נסתרת, הוכחה לכך שאובייקט BL Lac אינו כוכב.
הטבע החוץ גלקטי של אובייקטי BL Lac לא היה מפתיע. בשנת 1972 מספר מקורות רדיו וגורמים אופטיים משתנים קובצו יחדיו והוצעו בתור מחלקה חדשה של גלקסיות: אובייקטי BL Lac. הטרמינולוגיה (באנגלית) מגיעה מקיצור של "אובייקט BL Lacertae".
עד לשנת 2003, היו ידועים כבר כמה מאות של אובייקטי BL Lac.
תמונה עדכנית
הסברים אלטרנטיביים לסילונים היחסותיים\גישת המודל האחיד שהוצעו כוללים מיקרו עידושים כבידתיים ופליטה קוהרנטית (אחידה) מהסילון היחסותי. אף אחד מאלו אינו מסביר את כלל תכונות הבלאזר, לדוגמה, מיקרו-עידוש הוא אכרומטי. ז"א שכל החלקים בספקטרום יעלו ויפלו ביחד. דבר זה לא נצפה בבלאזרים. לעומת זאת, קיימת אפשרות שתהליכים אלה, כמו עוד תהליכי פלזמה מורכבים יותר, עלולים להסביר חלק מהתצפיות או חלק מהתכונות.
דוגמאות של בלאזרים כוללים: 3C 454.3, 3C 273, BL Lacertae, PKS 2155-304, Markarian 421, ו- Markarian 501.
יוחאי ספונדר
יוחאי ספונדר (נולד ב-14 באוקטובר 1982) הוא סטנדאפיסט וקומיקאי ישראלי.
ביוגרפיה
ספונדר גדל ברמת הגולן, שירת בצה"ל בחיל השריון. לאחר שחרורו מהצבא בשנת 2005, החל להופיע על בימות הסטנד-אפ בקאמל קומדי קלאב ובקומדי בר. באותה שנה החל להופיע במופעי סטנדאפ ברחבי ישראל.
בשנת 2009 השתתף לראשונה בתוכנית טלוויזיה, ביפ קומדי האוס, ששודרה בערוץ ביפ וערוץ 2.
בשנת 2010 השתתף ב"ביפ קומדי בר", והגיש פינת סטנדאפ בתוכנית הרדיו 'ציפורי לילה מנבאות' עם דוד ליפשיץ ואבי נוסבאום בגלי צה"ל.
בשנת 2011 הוציא ספונדר 7 להיטי יוטיוב לשירי פארודיה, אותם כתב וביצע בהשתתפות הלהקה שלו, 'להקת הבני דודים'. כן ביצע עם הקומיקאי מני מלכה את "שיר השיקסע", שיר מחאה סאטירי נגד הדרת נשים.
בשנת 2013 השתתף בתוכנית הטלוויזיה האמריקאית "West Coast Comedy", בכבלים ״HULO".
בשנת 2015 הגיש פינת סטנדאפ בתוכנית הבוקר "דצים" של אורנה ומשה דץ, בתוכניתו של איציק זהר בערוץ 24, וכן הגיש מדי שבוע פינה אקטואלית קומית בתוכנית הרדיו "שי ודרור" ב-103fm.
בשנת 2017 הפעיל ביחד עם שחר חסון מיזם של ערבי סטנדאפ באנגלית שכלל מופעים בישראל ובמקומות שונים בעולם לצד תוכנית רדיו באנגלית.
בשנים 2017–2018 השתתף בתוכנית "מחר שבת" בהנחיית צביקה הדר.
בשנת 2020 השתתף בסדרה "יחסים ויראליים" של כאן 11, ביחד עם שחר חסון.
חיים אישיים
ספונדר מקיים אורח חיים טבעוני. ספונדר נישא לבת זוגו ב-24 באוקטובר 2021.
קבוצת ארמיות A
קבוצת ארמיות A (בגרמנית: Armeegruppe A) היה שמן של מספר קבוצות ארמיות בוורמאכט שלחמו במלחמת העולם השנייה.
החזית המערבית 1940
ב-26 באוקטובר 1939 שונה שמה של קבוצת ארמיות דרום לקבוצת ארמיות A.
במהלך הפלישה הגרמנית לארצות השפלה ולצרפת ב-1940 הייתה קבוצת ארמיות A אחראית להבקעה דרך יערות הארדנים. מפקדה היה הגנרל גרד פון רונדשטט, והיא הורכבה מכ-½45 דיוויזיות, לרבות 7 דיוויזיות פאנצר (שריון) מקבוצת השריון של קלייסט.
לאחר סיום המערכה בצרפת, הועברה קבוצת הארמיות לפולין, שם שהתה עד לתחילת מבצע ברברוסה, שאז הוחלף שמה לקבוצת ארמיות דרום.
החזית המזרחית 1942 - 1944
ב-1942, לחמה קבוצת ארמיות דרום בדרום רוסיה. לקראת מבצע מקרה כחול, מתקפת הקיץ הגרמנית בדרום רוסיה, קבוצת ארמיות דרום פוצלה לקבוצת ארמיות A וקבוצת ארמיות B. על קבוצת ארמיות A הוטל לכבוש את שדות הנפט בקווקז. בתחילה התקדמה קבוצת הארמיות וכבשה חלק ניכר מהקווקז, אך לאחר כיתור הארמייה השישית בקרב סטלינגרד, נאלצה קבוצת הארמיות לסגת לעבר חצי האי קרים, כדי להימנע מכיתור על ידי כוחות הצבא האדום. בתחילת 1944 לחמה קבוצת הארמיות בקרבות קשים כנגד הכוחות הסובייטיים שהתקדמו באוקראינה, וב-30 במרץ פוטר מפקד קבוצת הארמיות אוואלד פון קלייסט, ושם קבוצת הארמיות שונה לקבוצת ארמיות דרום אוקראינה.
החזית המזרחית 1944 - 1945
ב-28 בספטמבר 1944 שונה שמה של קבוצת ארמיות צפון אוקראינה לקבוצת ארמיות A, והיא לחמה בקרפטים ובדרום פולין. ב-25 בינואר 1945 שינה היטלר את שמן של שלוש קבוצות ארמיות. קבוצת ארמיות צפון הפכה לקבוצת ארמיות קורלנד; קבוצת ארמיות מרכז הפכה לקבוצת ארמיות צפון, וקבוצת ארמיות A הפכה לקבוצת ארמיות מרכז.
שמחתודהעודבבקשה
שמחתודהעודבבקשה (באנגלית: happythankyoumoreplease) הוא סרט דרמה קומית-רומנטית אמריקאי משנת 2010. הסרט נכתב ובוים על ידי ג'וש רדנור בעבודת הבכורה שלו ככותב ובמאי. בסרט מככבים רדנור, מולין אוקרמן, קייט מארה, זואי קאזאן, מייקל אלגיירי, פבלו שרייבר וטוני הייל. הוא עוסק בקבוצה של תושבי ניו יורק שמנסים לאזן בין אהבה, ידידות ותהליך ההתבגרות הנפשי שלהם.
הבכורה של "שמחתודהעודבבקשה" הייתה בפסטיבל סאנדנס מספר 26, ב-20 בינואר 2010. בפסטיבל, הסרט זכה בפרס הקהל והיה מועמד לפרס חבר השופטים. למרות זאת, מחוץ לפסטיבל, הסרט "זכה" בביקורות צוננות במיוחד. האתר Rotten Tomatoes, המאגד ביקורות מכל העולם, העניק לסרט רק 39% טריות בהתבסס על 49 ביקורות וממוצע משוקלל של 5/10. גם בקופות הסרט כשל כאשר גרף רק כ-$215,576 בכל רחבי ארצות הברית.
עלילה
שישה תושבים בניו יורק מתמרנים בין אהבה, ידידות ותהליך ההתבגרות הנפשי שלהם. סאם וקסלר (ג'וש רדנור) הוא סופר שעובר עליו יום רע במיוחד. כאשר הוא פוגש ילד בשם ראשין (מייקל אלגיירי) שמופרד ממשפחתו ברכבת התחתית, סם מחליט להביא את הילד לדירה שלו עד שהוא יאתר את משפחתו. חייו של סאם סובבים סביב חבריו, אנני (מולין אוקרמן), הסובלת מהתקרחות ולכן אינה מעיזה להיקשר רגשית, צ'ארלי (פבלו שרייבר) ומרי קתרין (זואי קאזאן). צ'ארלי ומרי קתרין מתגוררים ביחד ושוקלים לעבור ללוס אנג'לס כדי לבדוק את מערכת היחסים שלהם. במהלך הסרט, סאם פוגש במיסיסיפי (קייט מארה), מלצרית/זמרת, ומתאהב בה.
הפקה
רדנור כתב את התסריט לסרט ב-2005 וב-2006, בזמן ששיחק בעונה הראשונה והשנייה בקומדיית המצבים של ה-CBS, איך פגשתי את אמא. לאחר שסיים את התסריט, במשך שנתיים חיפש רדנור שחקנים שישחקו בסרט ומימון להפקתו. בזמן החיפושים הוא המשיך לכתוב ולשכתב את התסריט. באפריל 2009 השיג רדנור את המימון לו הזדקק. הוא החל לצלם את הסרט ביולי 2009 בניו יורק, לאחר שישה שבועות של פרה-פרודקשן. הסרט התקבל לפסטיבל סאנדנס והוקרן שם לראשונה ב-20 בינואר 2010. בפסטיבל, הסרט זכה בפרס הקהל לסרט הדרמה האמריקאי המועדף.
חברת ההפקות "Myriad Pictures" רכשה את הזכויות להפצה בעולם של הסרט. הזכויות להפצת הסרט בצפון אמריקה נרכשו בהתחלה על ידי חברת "Hannover House", אך חברת ההפקות "Anchor Bay Films" רכשה מ"Hannover House" את זכויות ההפצה והיא זו שהפיצה את הסרט בצפון אמריקה.
פלואורופור
לפלואורופור מספר יישומים: בדרך כלל, הפלואורופור נקשר קוולנטית למקרומולקולה, ומשמש כסמן ביולוגי עבור מגיבים (נוגדנים, פפטידים, חומצות גרעין). שימושו העיקרי של הפלואורופור, הכתמת רקמות, תאים, או חומרים נעשה במגוון שיטות אנליטיות כגון דימות פלואורסצנטי וספקטרוסקופיה.
הסבר פיזיקלי
הפלואורופור בולע אנרגיית אור באורך גל מסוים ופולט אור באורך גל ארוך יותר. אורכי הגל הנבלעים, נצילות העברת האנרגיה והזמן לפני הפליטה תלויים הן במבנה הפלואורופור והן בסביבה הכימית שלו, כאשר המולקולה במצב המעורר מקיימת אינטראקציה עם המולקולות הסובבות.
המונחים האופייניים המשמשים להתייחסות לפלואורופור נתון הם אורכי גל לבליעה מקסימלית ופליטה מקסימלית אך יש חשיבות גם לספקטרום כולו. ספקטרום אורך הגל עשוי להיות פס צר מאוד או רחב מאוד, או מעבר לאורך הגל המתאים לתדר הקיטעון.
בדרך כלל, ספקטרום הפליטה חד יותר מספקטרום הבליעה/עירור, בעל טווח אורכי גל גדולים יותר ואנרגיות נמוכות יותר בהתאמה. טווח אנרגיות העירור נע בין אולטרה סגול לבין האור הנראה, ואילו טווח אנרגיות הפליטה נע בין האור הנראה לבין האינפרא אדום.
המאפיינים העיקריים של פלואורופורים הם:
מאפיינים נוספים הם ליבון אופטי או התנגדות אופטית, קיטוב פלואורסצנטי, אנאיזוטרופיות (המושפעת מגודל וצורת המולקולה).
פלואורופור יכול לשמש גם כמדכא קרינה פלואורסצנטית של צבענים פלואורסצנטיים אחרים או להעביר את הפלואורסצנציה לאורך גל גדול יותר על ידי FRET.
גודל (משקל מולקולרי)
רוב הפלואורופורים מורכבים ממולקולות אורגניות קטנות שמכילות 20–100 אטומים (200–1000 דלטון - המשקל המולקולרי עשוי להיות גבוה יותר בהתאם לשינויים בתרכובות, ומולקולות מצומדות). לעומת זאת, הפלואורופורים הטבעיים, החלבונים, הרבה יותר גדולים כגון ה-GFP שמשקלו המולקולרי הוא 27 אלף דלטון.
הגודל יכול לגרום לאפקט סטרי ולהשפיע על הקיטוב הפלואורסצנטי.
סיווג
ניתן לסווג את הפלואורופורים ל-2 קבוצות עיקריות:
פלואורופורים פנימיים
אנזימים - כגון: NAD, כלורופיל
פלואורופורים חיצוניים
משמשים באחת מ-2 צורות: מתחלקים לחמישה סוגים:
פונקציה סינגולרית
באנליזה מתמטית, פונקציה סינגולרית היא פונקציה ממשית המוגדרת בקטע, שהיא רציפה, לא־קבועה, בעלת השתנות חסומה ושנגזרתה מתאפסת כמעט בכל מקום (כב״מ).
ידוע שפונקציה שנגזרתה מתאפסת בכל מקום היא פונקציה קבועה. הפונקציות הסינגולריות מתקבלות כאשר מחלישים מעט את התנאי, ומאפשרים לנגזרת שלא להתאפס (ואפילו לא להיות מוגדרת) בחלק מהנקודות, כל עוד קבוצת הנקודות שבה הנגזרת לא מתאפסת היא זניחה (קבוצה ממידה אפס).
במקורות מסוימים בוחרים לדרוש שהפונקציה גם לא יורדת. יש גם מקורות שלא דורשים שהפונקציה תהיה רציפה.
תכונות
אינטגרל לבג אינו מושפע מקבוצות ממידה אפס, ולכן לצורכי אינטגרציה של הנגזרת ניתן להניח שהנגזרת של פונקציה סינגולרית מוגדרת בכל מקום כפונקציית האפס.
פונקציות סינגולריות אינן אינטגרל לא מסוים של הנגזרת שלהן (בניגוד לקביעה של נוסחת ניוטון לייבניץ העוסקת בפונקציות גזירות בכל מקום). מכיוון שפונקציה סינגולרית f אינה קבועה קיימות נקודות a<b בתחומה כך ש־, ולכן:
זאת מכיוון שפונקציה סינגולרית אמנם רציפה, אך אינה רציפה בהחלט בקטע. ידוע שפונקציה היא אינטגרל לא מסוים של הנגזרת שלה בקטע אם ורק אם היא רציפה בהחלט בקטע. כל אינטגרל לא מסוים הוא רציף בהחלט, ולכן פונקציה סינגולרית אינה אינטגרל מסוים של אף פונקציה.
פירוק לבג
לכל פונקציה רציפה בעלת השתנות חסומה f בקטע [a,b] יש פירוק מהצורה f = f_1+f_2 כאשר f_1 רציפה בהחלט ו־f_2 סינגולרית או קבועה. הפירוק יחיד עד כדי חיבור קבוע לרכיב אחד וחיסורו מהרכיב השני. אפשר גם לדרוש ש־ ואז הפירוק יחיד לגמרי (ו־f_2 היא סינגולרית או זהותית 0). משפט זה הוכח על ידי אנרי לבג ב־1904. בהסתמך על התכונות הידועות של פונקציות רציפות בהחלט ההוכחה פשוטה:
נגדיר (פונקציה בעלת השתנות חסומה היא גזירה כב״מ ולכן הביטוי מוגדר היטב). כל אינטגרל לא מסוים הוא רציף בהחלט ולכן f_1 רציפה בהחלט (ובפרט בעלת השתנות חסומה). פונקציה רציפה בהחלט היא אינטגרל לא מסוים של הנגזרת שלה ולכן f_1' = f' כב״מ. נגדיר f_2 = f-f_1. זו פונקציה רציפה בעלת השתנות חסומה (כהפרש פונקציות רציפות בעלות השתנות חסומה) ומתקיים כב״מ, ולכן f_2 סינגולרית או קבועה.
אולם f_1-g_1 רציפה בהחלט ולכן אינה סינגולרית. מכאן שהיא קבועה. נשים לב כי ולכן f_1-g_1 פונקציית האפס. קיבלנו ש־ כנדרש.
אם מתירים לפונקציה סינגולרית קבוצה בת מנייה של נקודות אי־רציפות, אז לכל פונקציה בעלת השתנות חסומה (לא בהכרח רציפה) יש פירוק לבג. ההוכחה זהה, בתוספת העובדה שקבוצת נקודות האי־רציפות של פונקציה בעלת השתנות חסומה היא בת־מנייה, והיא גזירה כב״מ.
יחסי איראן–צרפת
יחסי איראן–צרפת (בפרסית: روابط ایران و فرانسه, בצרפתית: Relations entre la France et l'Iran) הם היחסים הבינלאומיים בין הרפובליקה האסלאמית של איראן ובין הרפובליקה הצרפתית. איראן נהנית בדרך כלל ממערכת יחסים ידידותית עם צרפת מאז ימי הביניים. לצרפת יש שגרירות בטהראן ולאיראן יש שגרירות בפריז.
אולם לאחרונה הורעו היחסים בגלל סירובה של איראן להפסיק את העשרת האורניום וצרפת תומכת בהפניית איראן למועצת הביטחון של האו"ם.
התקופה הספווית
במאות ה-16 וה-17 ניסתה פרס להשיג תמיכה בקרב מדינות אירופה כנגד התפשטותם של הפורטוגזים ושל האימפריה העות'מאנית השכנה. אולם מכיוון שצרפת נקשרה בברית עות'מאנית, נמנעו הפרסים מלקשור קשר דיפלומטי עם צרפת. למרות זאת, המסדר הקפוצ'יני הקים ב-1627 מיסיון באספהאן בראשות פסיפיק דה פרובן. קשרים מסחריים בין צרפת לפרס המשיכו להתקיים. אחד הידועים בסוחרי צרפת, ז'אן-בטיסט טברנייה הגיע פעמים אחדות לפרס בין השנים 1630 ל-1668.
היחסים קיבלו תפנית רשמית בתקופת לואי ה-14 וקולבר, כאשר קולבר הקים את חברת הודו המזרחית הצרפתית בשנת 1664, ובעקבות זאת ביקשו מללין ולבולאי לנסוע לאספהאן לקידום האינטרסים הצרפתיים בפרס. השאה קיבל אותם בשמחה בשל ההזדמנות לאזן את ההשפעה האנגלית וההולנדית בארצו. הוא סיפק פטור לשלוש שנים ממכס, והעניק לצרפת את אותן הרשאות כמו מדינות אחרות. יתר על כן, עמדת סחר ניתנה לצרפת בבנדר עבאס.
איוואן בק
איוואן בק (בצרפתית: Ivan Bek או Yvan Bec בסרבית; 29 באוקטובר 1909 – 2 ביוני 1963) היה כדורגלן צרפתי-יוגוסלבי, ששיחק בעמדת החלוץ.
ביוגרפיה
בק נולד לאב גרמני ואם צ'כית, בעיר בלגרד שביוגוסלביה של אז. בגיל 16 החל לשחק ב-BSK בלגרד, שם כבש 51 שערים ב-50 הופעות. בשנת 1928 עבר לקבוצה Mačva Šabac, ומשם עבר לשחק בסטה הצרפתית. בעונתו הראשונה הגיע עם סטה לגמר הגביע הצרפתי, אך הם הפסידו בו 2–0 למונפלייה. שנה לאחר ההפסד הגיעה סטה שוב לגמר הגביע, רק שהפעם ניצחה 1–3 את מ.כ צרפת כשבק כובש שניים מהשערים בתוספת הזמן. ארבע שנים לאחר מכן, עם אותה קבוצה, זכה בק בדאבל וסטה הייתה לקבוצה הצרפתית הראשונה להגיע להישג זה.
יחסי איראן–צרפת
התקופה הספווית
בשל כוונת השאה לחזק את חילופי הדברים, שלח השאה שגרירות בשנת 1715, בהובלת מוחמד רזא בגר, שגריר פרס ללואי ה-14. השגריר ביקר את המלך לואי ה-14 והשיג חוזה ברית חדש שנחתם בוורסאי ב-13 באוגוסט 1715. הקשר הופסק אז עם נפילת האימפריה הספווית בשנת 1722 והצרות שלאחר מכן, עד סוף המאה.
איוואן בק
ביוגרפיה
בנבחרת יוגוסלביה ערך בק 7 הופעות, בהן כבש 4 שערים בין השנים 1927–1931. בק ערך את הופעת הבכורה שלו נגד בולגריה ושנה לאחר מכן שיחק עבור הנבחרת באולימפיאדת 1928 שנערכה באמסטרדם. את כל הדרך למונדיאל 1930 עשו חברי נבחרת יוגוסלביה ובק בעזרת אונייה, כשהפליגו את כל הדרך מצרפת עד לאורוגוואי, שם התקיים הטורניר. בטורניר בק היה הכובש הפורה ביותר מבין שחקני נבחרתו, כשכבש 3 שערים וסיים עימה במקום הרביעי.
יחסי איראן–צרפת
התקופה הספווית
הפילוסוף הצרפתי מונטסקייה, שהתרשם מהביקורים הפרסיים, כתב תיאור בדיוני של פרס בחיבורו "מכתבים פרסיים" מ-1721.
איוואן בק
ביוגרפיה
בשנת 1933 הוא קיבל אזרחות צרפתית ושינה את שמו לאיבן בק. שנתיים לאחר מכן שיחק עבור נבחרת צרפת. במהלך מלחמת העולם השנייה היה בק חבר במחתרת הצרפתית. בשנת 1963 הוא נפטר מהתקף לב.
יחסי איראן–צרפת
התקופה הקאג'ארית
ניסיונות לחידוש הקשר נעשו בעקבות המהפכה הצרפתית, שכן צרפת התנגשה עם רוסיה ורצתה למצוא בעלת ברית נגד אותה מדינה. בשנת 1796, שני מדענים, ז'אן גיום ברוגייר וגיום אוליבייה, נשלחו לפרס על ידי הדירקטוריון, אך לא הצליחו להשיג הסכם.
ברית צרפתית-פרסית נוצרה למשך תקופה קצרה בין האימפריה הצרפתית של נפוליאון הראשון לבין האימפריה הפרסית של פת עלי שאה נגד רוסיה ובריטניה הגדולה בין 1807 ל-1809. הברית הייתה חלק מתוכניתו של נפוליאון ליצור חזית נוספת בגבולותיה הדרומיים של רוסיה, שכן איראן ורוסיה גובלות זו בזו ישירות באזור הקווקז. יתר על כן, המלך האיראני היה מעורב בסכסוך טריטוריאלי עם הצאר הרוסי לאחר סיפוחה של גאורגיה, שהייתה חלק לסירוגין מאיראן מאז אמצע המאה ה-16. הברית לא התרחשה כאשר צרפת כרתה ברית לבסוף עם רוסיה והפנתה את המוקד לקמפיינים אירופיים, והסירה את תמיכתה במהלך מלחמת רוסיה–פרס (1804–1813), שהפכה בסופו של דבר לתבוסה פרסית והפסדים טריטוריאליים אדירים בלתי ניתנים להחלפה, הכוללים את שטחי גאורגיה, דאגסטן ורוב הרפובליקה של אזרבייג'ן בת זמננו.
היחסים הדיפלומטיים עם צרפת התחדשו בשנת 1839 בעקבות סכסוך בין בריטניה לפרס על העיר הראת האיראנית. בריטניה הגדולה החזירה את משלחותיה הצבאיות והדיפלומטיות מפרס, כבשה את האי ח'ארג ותקפה את בושהר. מוחמד שאה קג'אר החליט בתורו לחדש את היחסים הדיפלומטיים עם צרפת, ולשלוח משלחת דיפלומטית ללואי פיליפ, מלך הצרפתים בראשות מירזה חוסיין חאן להשיג עזרה צבאית. בתגובה, קבוצה של קצינים צרפתים נשלחה לפרס עם השגריר החוזר.
התקופה הפהלווית
לצרפת היה שיתוף פעולה כלכלי הדוק עם איראן בתקופת המדינה האימפריאלית של איראן (1925–1979), במיוחד עם חוזים רבים הקשורים לעבודות ציבוריות.
תוכנית גרעינית
בעקבות המהפכה האסלאמית ב-1979 סירבה צרפת להמשיך לספק לאיראן אורניום מועשר, שהיה נזקק לתוכנית הגרעין שלה. טהראן גם לא קיבלה את השקעתה מחברת המניות המשותפת Eurodif שהוקמה בשנת 1973 על ידי צרפת, בלגיה, ספרד ושוודיה. בשנת 1975 חלקה של שוודיה בשיעור 10% ביורודיף עבר לאיראן כתוצאה מהסדר בין צרפת לאיראן. חברת הבת הממשלתית בצרפת קוג'מה וטהראן הקימו את חברת Sofidif ( Société Franco – iranienne pour l'richrichement de l'uranium par diffusion gazeuse ) עם 60% ו -40% מניות, בהתאמה. בתורו, רכש סופידיף נתח של 25% ביורודיף, שהעניק לאיראן את חלקה ב-10% ביורודיף. רזא שאה פהלווי הלווה מיליארד דולר (ועוד 180 מיליון דולר בשנת 1977) להקמת מפעל היורודיף, וזכותו לקנות 10% מייצור האתר.
בשנת 1982, הנשיא פרנסואה מיטראן, שנבחר בשנה הקודמת, סירב למסור אורניום כלשהו לאיראן, שתבעה גם את החוב של מיליארד דולר. בשנת 1986 נרצח מנהל יורודיף ז'ורז' בס. על פי החשד, טענו מיליטנטי השמאל מ-Action Directe. עם זאת, הם שללו כל אחריות במהלך משפטם. בחקירתם La République atomique, le pacte nucléaire צרפת-איראן, הצביעו דייוויד קאר-בראון ודומיניק לורנץ על אחריותם של שירותי הביון האיראניים. עוד טענו כי שערוריית הערובה הצרפתית קשורה לסחיטה האיראנית. לבסוף הושג הסכם בשנת 1991: צרפת החזירה יותר מ-1.6 מיליארד דולר. איראן נותרה בעלת מניות ביורודיף דרך סופידיף, בעלת מניות קונסורציום פרנקו-איראני ל-25% מאירודיף. עם זאת, איראן נמנעה מלבקש את האורניום המיוצר.
מלחמת איראן–עיראק (1980–1988)
יתר על כן, עם ארצות הברית ומדינות אחרות, צרפת תמכה בסדאם חוסיין במלחמת איראן–עיראק (1980–1988). כוח האוויר של סדאם כלל עשרות מטוסי מיראז' F1, דאסו ברגואה סופר אטנדר ואיירוספסיאל גאזל, בין יתר כלי הנשק. הרכישות הצבאיות העיראקיות מצרפת הסתכמו בשנת 1985 בסכום של 5.5 מיליארד דולר, מה שהביא את הסנאטור האמריקני טד סטיבנס מאלסקה, ויו"ר ועדת ההקצבות של הסנאט האמריקני, להכריז על מכירת צרפת של ציוד צבאי לעיראק כ"בגידה בינלאומית".
למעשה היה זה ז'אק שיראק שעזר למכור לסדאם את שני הכורים הגרעיניים שהקים בבגדאד בדרך ליכולת נשק גרעיני. בשנת 2000, צרפת הפכה לספקית הגדולה ביותר בעיראק של ציוד צבאי ושימוש כפול, כך לפי בכיר בקונגרס, שלפי הדיווחים סירב להזדהות.
2003 פשיטה על מג'אהדין העם באיראן
ביוני 2003 פשטה המשטרה הצרפתית על נכסיו של ה-People's Mujahedin (PMOI), כולל בסיסה באובר-סור-אוייז, בהוראתו של שופט השלום נגד טרור ז'אן-לואי ברוגייר, לאחר חשדות כי היא מנסה לשנות את בסיסה פעולות שם. 160 אנשי חשודים ב-MEK נעצרו אז, 40 יצאו לשביתת רעב במחאה על הדיכוי, ועשרה התאבדו בבירות אירופיות שונות במחאה על הפשיטות. שר הפנים הצרפתי ניקולא סרקוזי (UMP) הצהיר כי ה-MEK "רצה לאחרונה להפוך את צרפת לבסיס התמיכה שלה, בפרט לאחר ההתערבות בעיראק", בעוד פייר דה בוסקט דה פלוריאן, ראש ה-DST, שירות הביון המקומי של צרפת, טען כי הקבוצה "הפכה את מרכז Val d'Oise [ליד פריז] ... לבסיס טרור בינלאומי".
הסנאטור האמריקני סם בראונבק, הרפובליקני מקנזס ויו"ר ועדת המשנה ליחסי חוץ בדרום אסיה, האשים אז את הצרפתים ב"עבודה המלוכלכת של ממשלת איראן". יחד עם חברי קונגרס אחרים הוא כתב מכתב מחאה לנשיא ז'אק שיראק, ואילו תומכי OMPI ותיקים כמו שילה ג'קסון-לי, הדמוקרטית מטקסס, מתחו ביקורת על מעצרה של מרים ראדג'אווי.
עם זאת, חברי ה-MEK שוחררו במהרה, במהלך הפעולה הצרפתית נגד המועצה הלאומית להתנגדות איראן (NCRI) הואשמו כחלק ממשא ומתן בין פריז לטהראן, הנוגעים לתוכנית הגרעין ואולי גם כמה עסקאות עסקיות. ה-MEK טוען כי לאחר שלוש שנים, אין בתיקים דבר שישפיע על ה-NCRI והגברת רג'אבי בכל מעשה עוולה והתיק למעשה מת.
החל משנת 2007, ה-PMOI זכה לתמיכה מחברים רבים מהמעמדות הפוליטיים והשופטים, מרקע שונה.
יחסים כלכליים
עם 6.25% מנתח השוק בייצוא לאיראן, צרפת הייתה הספקית המובילה השישית באיראן בשנת 2005. איראן היא הלקוח ה-27 בצרפת (הלקוח המוביל השלישי שלה במזרח התיכון). 55% מהיצוא הצרפתי מרוכזים בענף הרכב. חברות צרפתיות פעילות מאוד גם בענף הנפט, הובלת רכבות וספנות והמגזר הפיננסי. לרוב, היבוא מאיראן הוא נפט גולמי. בסך הכל, 3% מייבוא הפחמימנים הצרפתיים מגיעים מאיראן. הסכם הדדי להגנה ועידוד השקעות שנחתם על ידי השר הצרפתי לסחר חוץ ב-12 במאי 2003 בטהראן נכנס לתוקף ב-13 בנובמבר 2004. שר המסחר של איראן, מר מוחמד שריאת-מדרי, ערך ביקור רשמי בצרפת בין 20 ל-23 בינואר 2004. תת-שר החוץ הצרפתי לענייני התחבורה והים, מר פרנסואה גולארד, נסע לאיראן ב-20 ביוני 2004, לרגל חידוש טיסות פריז-טהראן של אייר פראנס. סוגיית הגרעין תקבע כל שינוי באקלים העסקי באיראן. צרפת ושותפיה האירופאים הדגישו בפני איראן את הסיכויים המבטיחים שייווצרו מפתרון משא ומתן. עם זאת, החמרת המשבר הגרעיני הנוכחי עלולה לפגוע בשיתוף הפעולה הכלכלי של צרפת עם איראן בטווח הרחוק.
שיתוף הפעולה של IKCO עם פיג'ו הצרפתית נמשך לפני למעלה משני עשורים ושבעה דגמי פיג'ו שונים היוו כ-64% מסך 542,000 מכוניות הנוסעים והטנדרים שייצרו על ידי IKCO בשנת 2007. IKCO וחברת המכוניות השנייה בגודלה באיראן, סייפה, מייצרות את לוגן במיזם משותף עם רנו הצרפתית.
יחסים דיפלומטיים
הביקורים הדו-צדדיים האחרונים של מנהיגים פוליטיים התרחשו במחצית הראשונה של 2005:
נשיאי צרפת, גינו בתוקף את ההצהרות שנשא נשיא איראן המקדמות את השמדת ישראל ושוללות את רצח העם הנאצי. שגריר איראן זומן למשרד החוץ ב-27 באוקטובר 2005 בעניין זה. ממשלת צרפת הביעה את דאגתה לממשלת איראן מהמצב לזכויות האדם באיראן. ב-12 בדצמבר 2005 העניק ראש הממשלה את פרס זכויות האדם הצרפתי לאשתו של עמאדין באקי, מתנגדת איראנית הנלחמת למען זכויות האסירים ונגד עונש המוות באיראן. במסגרת מדיניותו התומכת במגן מגני זכויות האדם, משרד החוץ זימן את האגפים האיראניים לפריז באוגוסט 2005 כדי להביע את חששותיו לגורלו של העיתונאי, אכבר גנדג'י, ועורך דינו, מר סולטאני (שזכה בפרס הצרפתי לזכויות אדם בדצמבר 2003 מטעם המרכז להגנת זכויות אדם, שגב' שירין עבדי, כלת פרס נובל לשלום, היא הנשיאה).
הקשר הצרפתי-איראני התקרר בשנים האחרונות. כמה מנהיגי MKO אושפזו בצרפת והם התמודדו באופן פעיל נגד המשטר האסלאמי. מאז בחירתו של הנשיא אחמדינז'אד בשנת 2005, הקשר הפך ליותר בעל מחלוקת. בינואר 2007 הזהיר ז'אק שיראק בראיון כי "אם איראן תשיק נשק גרעיני נגד מדינה כמו ישראל זה יוביל להרס מיידי של טהראן", אך הוא חזר בו במהירות מהערותיו. בשנת 2009 בחירתו מחדש של אחמדינז'אד, צרפת תמכה במועמדי האופוזיציה, שהפסידו בבחירות. יצרנית הקולנוע האיראנית מוחסן מחמלבאף התגוררה בצרפת במהלך הבחירות בשנת 2009, והפיץ תעמולה נגד ממשל וקידום מהפכת הקטיפה הירוקה. כמו כן, איראן האשימה את שגרירות צרפת כי יש לה תפקיד בהפעלת מחאה לאחר הבחירות באמצעות אנשי השגרירות בטהראן.
בסוף אוגוסט 2010, העיתון היומי המנוהל על ידי איראן, קאהאן, כינה את הגברת הראשונה של צרפת קרלה ברוני "זונה", לאחר שגינתה את עונש המיסוד נגד סקינה מוחמדי אשטיאני בגין ניאוף במכתב פתוח, יחד עם כמה מפורסמים צרפתים. בהמשך העיתון קרא גם להרוג את ברוני בגלל התמיכה בסכינה אשטיאני, ולפי מה שהעיתון תיאר כהשחתה המוסרית של ברוני וכי ניהלה בעצמה פרשות חוץ-זוגיות. אף על פי שקיהאן הוא מסמך ממומן על ידי המדינה והוא המשיך את ההטרדה שלו נגד ברוני יחד עם אמצעי תקשורת איראניים אחרים המנוהלים על ידי המדינה, גורמים רשמיים באיראן ניסו להתרחק מאותה עמדה אלימה, ואילו דובר משרד החוץ הצרפתי מתח ביקורת על ההערות כ"לא מקובלות". האירוע מצא את דרכו במהירות לפוליטיקה הפנימית האיראנית.
ב-10 באפריל 2019, נשיא איראן, חסן רוחאני, בשיחה טלפונית עם נשיא צרפת עמנואל מקרון, תיאר את הצבת משמרות המהפכה האסלאמית של איראן, IRGC, בארגוני הטרור הזרים של ארצות הברית כמעשה פרובוקטיבי מאוד.
עונת 1932/1933 בלה ליגה
עונת 1932/1933 הייתה העונה החמישית של לה ליגה שהיא הליגה הספרדית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-27 בנובמבר 1932 והסתיימה ב-28 במרץ 1933. בתקופת הרפובליקה הספרדית השנייה המילה "ריאל" הורדה משמות הקבוצות.
הליגה כללה 10 קבוצות. בטיס בלומפי עלתה מהליגה השנייה.
מדריד זכתה בתואר בפעם השנייה ברציפות.
בהתאם לתוצאות העונה דפורטיבו אלאבס ליגה ולא חזרה לליגה הבכירה.
כדורגלנים מצטיינים
בהתאם לנתונים הרשמיים של LFP זוכה פרס הפיצ'יצ'י הוא: מנואל אוליברס ( ספרד), מדריד, שכבש 16 שערים ב-14 משחקים. הוא זכה בתואר מלך השערים.
שלמה (סטיב) ברנר
שלמה (סטיב) ברנר (נולד ב-1953) הוא פרופסור מן המניין לגאוגרפיה, חוקר אקלים, מטאורולוגיה ואוקיינוגרפיה. כיהן כראש המחלקה לגאוגרפיה באוניברסיטת בר-אילן בשנים 2003 עד 2009.
חייו
למד לתואר ראשון במטאורולוגיה ואוקיינוגרפיה פיזיקלית בסיטי קולג' של ניו יורק בשנת 1975. המשיך את לימודיו עד קבלת תואר דוקטור במטאורולוגיה מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, בשנת 1982.
בין השנים 1980–1985 עבד כחוקר במעבדה הגאופיזית של חיל האוויר האמריקאי.
מאז שנת 1994 הוא מרצה במחלקה לגאוגרפיה של אוניברסיטת בר-אילן, תחילה כמרצה מן החוץ (1994–2000), בהמשך כפרופסור חבר (2000) והחל משנת 2005 כפרופסור מן המניין.
בשנים 2003–2009 מונה לעמוד בראש המחלקה לגאוגרפיה של אוניברסיטת בר-אילן.
פעילות אקדמית
ברנר הוא חוקר פעיל ובולט בתחומי המטאורולוגיה והאוקיינוגרפיה. במחקריו ניתן מקום נכבד לתיאור התהליכים בכלים ושיטות פיזיקליים ודגש מרכזי להצגה של תופעות באמצעות מודלים מתמטיים וסטטיסטיים. מחקריו עוסקים בהדמיה ספרתית של האוקיינוס והאטמוספירה, ניתוח של משטרי הזרימה והאקולוגיה של הים התיכון, מפרץ אילת, הכנרת וים המלח. חיזוי אוקיינוגרפי מבצעי ובחיזוי אקלימי לטווח קצר וארוך. כמו כן, מחקריו עוסקים בהיבטים הקשורים לשינויי אקלים גלובליים ולתופעת אקלימיות ואוקיינוגרפיות בקנה מידה כלל עולמי.
בשנת 1995 פרסם מאמר משותף עם חוקרים נוספים, בכתב העת היוקרתי Nature, כותרת המאמר: "Vertical mixing and coral death in the Red Sea following the eruption of Mt. Pinatubo". המאמר דן בהשפעות ארוכות הקצה של התפרצות הר הגעש פינטובו שבפיליפינים שהתרחשה בשנת 1991, על תמותת חלקים גדולים מרקמת שונית האלמוגים במערכת הימית במפרץ אילת, בשנה העוקבת להתפרצות. החוקרים הראו שתמותת האלמוגים נבעה כתוצאה מפריחה חסרת תקדים של אצות במפרץ אודות לעליית נוטריוניים ממי העומק, כתוצאה משינויים קיצוניים בגובה עמודת הערבול של מי המפרץ (מעל 850 מטרים). תהליך ערבול קיצוני זה נבע כתוצאה משינויים חריגים בגרדיאנט של שטפי החום בין מי המפרץ לאטמוספירה, אשר נבע מההתקררות העולמית בטמפרטורות, כתוצאה משכבת האפר הגעשי האדירה שעלתה לסטרטוספרה בהתפרצות הפינטובו ושינתה את המאזן הקרנתי בכדור הארץ.
הוראה
ברנר מלמד קורסים רבים במחלקה לגאוגרפיה-וסביבה באוניברסיטת בר-אילן, הקורסים מבוססים על הרצאות פרונטליות. חלק גדול מהקורסים כוללים יציאה למספר ימי שדה. בין הקורסים: מבוא לקלימטולוגיה, מבוא לאוקיינוגרפיה, פגעי מזג האוויר, מטאורולוגיה מלוויינים, הימים בלב המדבר, שינויים גלובליים, סוגיות נבחרות בקלימטולוגיה, שינויי אקלים גלובליים, ושיטות בניתוח נתונים.
חיים אישיים
פרופ' ברנר נשוי, ואב לחמישה בנים ובת אחת.
הנוסעים
הנוסעים (באנגלית: Passengers) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת המדע בדיוני בבימויו של מורטן טילדום. בסרט מככבים כריס פראט וג'ניפר לורנס ויצא לאקרנים ב-21 בדצמבר 2016.
עלילה
הסרט מתרחש בחללית המובילה נוסעים מכדור הארץ למושבה מרוחקת בשם Homestead II. הנוסעים שוהים בתאי שינה במהלך הנסיעה הארוכה המתוכננת לכ-120 שנים ומחשבי הספינה מתוכנתים להעיר אותם חודשים ספורים לפני ההגעה ליעד. מהנדס המכונות ג'ים פרסטון הוא אחד מהנוסעים, הוא מתעורר כתוצאה מתקלה, אחרי שהחללית נפגעה מאסטרואיד קטן, 90 שנים לפני המועד הרצוי, במרחק 19 שנות אור מכדור הארץ, ללא כל אפשרות לתקשר עם בן אנוש אחר. על פרסטון להתמודד עם הבדידות הממושכת, ולאחר התלבטויות רבות, הוא מחליט להעיר נוסעת נוספת, אורורה ליין, עובדה אותה הוא מסתיר ממנה. אורורה וג'ים מתאהבים ולומדים להפיק את המיטב ממצבם. ארתור, האנדרואיד המשרת את בר המשקאות של החללית, מגלה לאורורה את האמת והיא מנתקת כל קשר עם ג'ים. בחללית יש עוד ועוד תקלות, ועוד נוסע מתעורר, הפעם, גאס, אחד מאנשי הצוות. באמצעות ההרשאות של גאס השלושה מצליחים להיכנס לאזורי הספינה השולטים בה. גאס מת תוך זמן קצר, לאחר שמערכת תא השינה שלו, פגעה בו אנושות במהלך תהליך ההתעוררות. ג'ים ואורורה נאלצים להבין מה התקלקל בספינה בכוחות עצמם, זאת בזמן שהתקלות הולכות ומתרבות, עד כדי סכנת חיים. כאשר הם מגלים מה היא התקלה, ג'ים נאלץ לצאת מהספינה כדי לפתוח את אחת הדלתות. אורורה פוחדת לאבד אותו, ולהישאר לבדה. ג'ים מצליח לשרוד את תיקון הספינה, אבל החבל שקשר אותו לתחנה נקרע. אורורה יוצאת מהספינה גם היא, ומצליחה להחזיר אותו פנימה. אורורה מצליחה להכניס אותו לתא הרפואי שם היא מתבשרת שהוא לא שרד. היא משתמשת בהרשאות של גאס להפעיל את כל תהליכי ההחיאה של התא, ומחזירה אותו לחיים. ג'ים מגלה כי אחת האפשרויות של התא הרפואי תאפשר לו להחזיר את אורורה למצב של תרדמת, ובכך לאפשר לה לשרוד את הטיסה למושבה. הוא מסביר לה כי הוא מוכן להישאר לבדו, וכי הוא רוצה לתת לה את חייה חזרה. אורורה מבינה כי היא אוהבת את ג'ים ולא רוצה לחיות בלעדיו. ג'ים מעניק לה טבעת. הסרט מסתיים כאשר החללית מגיעה למושבה והנוסעים מגלים שהשניים חיו חיים מלאים ומאושרים.
הפקה
הזכויות להפקת סרט על בסיס התסריט של ג'ון ספייטס נרכשו על ידי סרטי סוני בדצמבר 2014. צילומי הסרט החלו במהלך ספטמבר 2015 באטלנטה ומועד הפצת הסרט נקבע לדצמבר 2016.
קישורים חיצוניים
ביקורות
הקטנת לסת
הקטנה לסת (באנגלית: Jaw reduction) היא סוג של ניתוח פלסטי שמטרתו להצר את השליש התחתון של הפנים, בייחוד באזור עצם הלסת התחתונה. קיימות מספר טכניקות לטיפול, אשר מתחלקות לשיטות ניתוחיות ולשיטות לא ניתוחיות.
ייעוץ ואבחון
מבנה פנים עם לסת תחתונה רחבה הוא שכיח, בעיקר בקרב אסייתים, אף שהוא קיים גם באוכלוסיות נוספות. אולם, מצב זה עלול להיגרם גם בעקבות בעיות התפתחותיות שונות כמו אקרומגליה.
טרם החלטה על אופן הטיפול, המטופל נבדק על מנת לבדוק האם הלסת הרחבה היא כתוצאה מגודל העצם, שריר המלעס, או שניהם. על מנת לקבל תמונה מלאה, המטופל עובר בדיקות הדמיה כמו רנטגן או טומוגרפיה ממוחשבת (סריקת CT). בבדיקה, מתבצעת הערכה של גודל הבליטה של הזווית של העצם התחתונה, הגודל של שריר המלעס והמבנה הכללי של הלסת. על סמך בדיקות ההדמיה והייעוץ עם רופא מומחה, מייצרים את תוכנית הטיפול כדי לייצר את התוצאות האסתטיות הרצויות.
שיטה ניתוחית
שיטות ניתוחיות משמשות להפחתה ישירה של גודל עצם הלסת התחתונה. בהתבסס על מבנה הפנים הייחודי של המטופל, ניתן לבצע כריתה של חלק מהעצם בלבד, או בשילוב עם צמצום בחתך הסגיטלי שלה. הניתוח מתבצע תחת הרדמה כללית של המטופל. לרוב, הוא נעשה מהצד הפנימי של הפה, כדי להימנע מהשארת צלקות.
סיבוכים אפשריים
עצב המכתש התחתון הוא המבנה האנטומי החשוב ביותר שעשוי להיפגע במהלך הניתוח. יש להקפיד מלהימנע מפגיעה בו כיוון שפגיעה זו עלולה להוביל לאי-תחושה קבועה באזור הלסת, ופגיעה בשפה התחתונה. בנוסף לכך, יש צורך להתייחס לשריר המנטליס. תפקידו של השריר הוא להרים את השפה התחתונה והסנטר. במהלך הניתוח, יש לחבר מחדש את שרירי המנטליס לאחר כריתת העצם הלסת התחתונה. כישלון בחיבור מחדש של השרירים, עלול להוביל לצניחה של הסנטר והשפה התחתונה.
תסמינים לאחר הניתוח
תסמינים שכיחים של הניתוח כוללים המטומות, זיהומים, א-סימטריה, ירידה בתחושה באזור ותיקון יתר או תת-תיקון של עצם הלסת התחתונה. רוב התסמינים - למעט א-סימטריה ותיקון יתר או תת-תיקון - חולפים לרוב לאחר שלושה עד שישה חודשים.
הזרקת בוטוקס
שיטות לא ניתוחיות לרוב מוגבלות למקרים שבהם שרירי המלעס מוגדלים. בעוד ששרירי המלעס עשויים להיות מוגדלים בשל סיבות גנטיות, לרוב זו יכולה להיות תכונה נרכשת. כמו שרירים אחרים, הם גדלים בעקבות פעילות רבה של השריר. פעולות כמו לעיסת מסטיק וחריקת שיניים יכולות להוביל למצב זה.
שיטה מקובלת לטיפול בשרירי מלעס מוגדלים היא באמצעות הזרקת בוטוקס. הבוטוקס מוזרק לשריר, מחליש אותו וגורם להקטנתו באמצעות אטרופיה לאורך מספר חודשים. השיפור לרוב לא נראה במהלך השבועיים עד שלושה שבועות מרגע הטיפול, אלא ניתן להבחין בשיפור משמעותי בתקופה של שלושה עד תשעה חודשים מיום ההזרקה. התוצאות נשמרות לתקופה של כשנה. יש לציין כי ההליך עלול לגרום לשיתוק זמני של השרירים אשר מניעים את השפתיים. זהו סיבוך נדיר, אך אפשרי.
ישמעאל
יִשְׁמָעֵאל הוא דמות מקראית, בנם של אברהם והגר, שפחתה המצרית של שרה, ואחיו למחצה של יצחק. ישמעאל נחשב לאבי הערבים על פי האסלאם.
הולדת ישמעאל
על פי הסיפור המקראי בספר בראשית, שרה, שידעה שהיא עקרה, נתנה לאברהם את הגר. לאחר שהגר הרתה היא זלזלה בשרה. בעקבות זאת שרה התלוננה לאברהם שיתיר לה לעשות בשפחתה כרצונה. שרה עינתה את הגר, והגר ברחה משרה אל המדבר. במדבר, ליד מעיין, פגשה הגר במלאך שמסר לה נבואה על הולדתו של ישמעאל ועל אופיו:
המלאך מצווה על הגר לקרוא לבן שיוולד בשם ישמעאל ומסביר לה את משמעות שם זה ("שמע ה' אל עוני הגר"). הגר קוראת למקום "באר לחי רואי" ולאל "אל רואי". המלאך מצווה על הגר לחזור אל שרה, והיא עושה כדבריו.
כשאברהם נואש מכך ששרה תלד הוא ביקש מהאל שישמעאל יהיה יורשו. האל השיב לו ששרה עוד תלד את יצחק, אך הוא מברך גם את ישמעאל ואת שנים עשר השבטים שיצאו ממנו. ישמעאל נימול בגיל 13 יחד עם כל בני ביתו של אברהם על פי הציווי של האל לאברהם.
גירוש הגר וישמעאל
לאחר הולדת יצחק, שרה ראתה את ישמעאל מצחק (לפי פירוש רש"י: עבודה זרה, גילוי עריות ושפיכות דמים) ביום המשתה לכבוד יצחק. מעשה זה הכעיס אותה, וכדי להבטיח שיצחק יהיה יורשו היחיד של אברהם היא בקשה מאברהם לגרש את הגר וישמעאל. אברהם לא ראה בעין יפה את בקשת שרה, אך במצוות האל שמע לדברי שרה וגרש את הגר וישמעאל.
הגר וישמעאל תעו במדבר באר שבע ונשארו ללא מים. הגר נואשה מחייה ומחייו של ישמעאל. היא השליכה את ישמעאל תחת שיח, וחכתה בבכי, במרחק מה, למותו. האל שמע את בכיו של ישמעאל ופקח את עיני הגר לראות באר. הגר וישמעאל נצלו והתיישבו במדבר פארן.
חיי ישמעאל ומורשתו
ישמעאל חי מאה שלושים ושבע שנים, מקום קבורתו אינו ידוע. על פי האמונה המוסלמית הוא קבור בחורבת נבי ישמעיל שבסמוך לכפר חווארה.
ישמעאל על פי המפרשים היהודים
פרשנים רבים ניסו לפרש את המילה 'מצחק'. חלקם קשרו את הפסוק לפסוק שאחריו, בו שרה מביעה דאגה בקשר לירושה: בעת השמחה הגדולה על הולדתו של יורש לאברהם לעג ישמעאל לשמחה והזכיר לכולם שעל פי חוקי הירושה הבכור מקבל כפליים משאר האחים. פרשנים אחרים מייחסים לישמעאל חטאים של עבודה זרה, גילוי עריות וניסיון לשפיכות דמים (יריית חצים על יצחק).
מצד שני יש השמים דגש על מעמדו הרם של ישמעאל המושווה למעמדו של יצחק: שילוחם של הגר וישמעאל אל מוות כמעט בטוח מושווה לעקידת יצחק. הפרשנים מדגישים את השימוש במילים דומות בשני הסיפורים כגון "וישכם אברהם בבוקר" וביטויים נוספים. גם בסיפורו של ישמעאל ההורה בטוח במותו של ילדו ולבסוף נמצאת הצלה ניסית.
דמותו של ישמעאל היא ביטוי לשפע בלי גבול ולביטחון, סמלים שהופיעו אצל העברים דווקא בהקשרים נשיים. מוצאה של אמו הוא מצרי, וכמו הנילוס המרווה את מצרים כך המעיין והבאר שנמצאו להגר ולישמעאל במדבר. ישמעאל בוכה - והאל שומע. על בסיס שפע זה בנויה האמונה המצרית המתוארת בהמשך התנך: האמונה בכוחו של הטבע וביכולתו לספק את צורכי האדם. בתרבות העברית, לעומת זאת, שפע תלוי במילוי אחר רצונו של האל ובהשתדלות רבה יותר מצד האדם.
העובדה שגם ישמעאל מקבל ברכה מצביעה על רחמנותה של היהדות. הניסיון לנחם את הטועה ולתת לו הזדמנות לתקן דרכיו. כמו כן ניתן לראות גישה נוצרית הפוכה, שהודגשה במיוחד בכתביו של אוגוסטינוס הקדוש. אוגוסטינוס מדגים, על ידי סיפורי בראשית, את עקרון החטא הקדמון שלא מאפשר לכל בני האדם להתקבל על ידי האל. על פי אוגוסטינוס, ישמעאל לא נבחר על ידי האל, נדחה מעליו ואינו שייך לממלכת השמיים בגלל השייכות החזקה שלו לעולם החומרי הפסול.
בתפילת ישראל נושע הנאמרת בחלק מהימים שאומרים בהם סליחות, מופיע הבקשה: "יושעו לעין כל, ואל ימשלו בם רשעים, כלה שעיר וחותנו ויעלו לציון מושיעים. כי אתה רב סליחות ובעל הרחמים", כאשר הכוונה הוא לאדום המכונה שעיר, ולצאצאיו של ישמעאל שהיה חותנו של עשיו אבי אדום.
אשתו
בספר בראשית מסופר שאמו של ישמעאל, הגר המצרית, לקחה בשבילו אישה מארץ מצרים.
בספר הישר מובא ששמה היה "מריבה". עוד מסופר בספר הישר שמפני שאשתו מריבה הייתה רעה בעיני ישמעאל ובעיני אברהם אביו, ישמעאל גירש אותה והיא חזרה למצרים. במקומה הוא נישא לאישה בשם "מלכית" שמוצאה מארץ כנען.
לפי פרקי דרבי אליעזר לאשתו הראשונה קראו "עישה" ולפי תרגום יונתן "עדישה" ומוצאה מערבות מואב. ולאשתו השנייה "פטימה" (שמה כשם פטימה בתו של מוחמד) שאותה הגר אמו לקחה לו מבית פרעה אביה.
במדרש פרקי דרבי אליעזר מסופר:
בניו
בתורה מסופר שלישמעאל היו שנים עשר בנים - נביות, קדר, אדבאל, מבשם, משמע, דומה, משא, חדד, תימא, יטור, נפיש וקדמה. כמו כן, לאחר מכן מסופר שעשיו נשא את בשמת שהייתה גם כן בתו של ישמעאל. על פי ספר הישר הבנים נחלקים לשתי נשותיו של ישמעאל:
מאשתו הראשונה:
מאשתו השנייה: פרשני המקרא לאורך השנים תירצו לשם מה מופיעים תולדות ישמעאל בתורה:
לדעת הרלב"ג והרד"ק נכתבו בשביל כבוד אברהם, כדי להודיע את האומות הרבות שיצאו ממנו, על פי הבטחת הקב"ה: ”וגם את בן האמה לגוי אשימנו כי זרעך הוא”. וכן להדגיש שה' קיים את הבטחתו להגר. הרד"ק מוסיף שהסיבה שהביאו את שמותם של בניו היא כדי שידעו ישראל את שמם, ולא יתגרו בהם וייקחו את אדמתם, מכיוון שהיא ניתנה להם מהקב"ה.
מקום מגוריהם
מדבר פארן: מחוילה עד שור אשר על פני מצרים בֹּאֲכָה אשור.
עץ משפחה
עץ משפחה חלקי המציג את הקשר למשפחת האבות:
ישמעאל בקוראן ובאסלאם
על פי האמונה המוסלמית, ישמעאל, כמו דמויות מקראיות בולטות אחרות, הוא נביא. מוחמד, מייסד האסלאם, טען כי הוא "צאצא של אברהם דרך בנו ישמעאל". הטיעון של מוחמד לייחוס מישמעאל מגיע ממסורת יהודית מתקופת בית שני שזיהתה את העמים הערבים כצאצאיו של ישמעאל שכן שמות בניו של ישמעאל מזכירים שמות של ממלכות שהתקיימו בחצי האי ערב באלף הראשון לפנה"ס. את המסורת למוצא מישמעאל קיבל מוחמד ככל הנראה מסיפוריהם של השבטים היהודיים שנדדו בחצי האי ערב שהשפיעו עליו כאשר באו עמו במגע. הפרשנות המקובלת בסונה היא שהוא הבן הנלקח אל העקידה בקוראן. המוסלמים חוגגים את חג "עיד אל-אדחא" (عيد الأضحى "חג הקורבן", מכונה גם "החג הגדול") המציין את נכונותו של אברהם להקריב את ישמעאל. בנדודיהם במדבר התיישבו ישמעאל והגר במכה. המעיין שהופיע במכה בצורה ניסית נקרא באר זמזם (زمزم). ישמעאל עזר לאביו לבנות את ביתו של האל, הכעבה, במכה.
מזכרות
מזכרות (באנגלית: Knick Knack, בתרגום חופשי לעברית: קניק קנאק) הוא סרט קצר אמריקאי בהנפשה ממוחשבת משנת 1989, אשר הופק על ידי פיקסאר, ובוים ונכתב על ידי ג'ון לאסיטר.
הסרט מספר על איש שלג הנמצא בתוך כדור שלג, אשר רוצה לצאת ממנו כדי לבלות עם שאר המזכרות שנקנו באותה חופשה.
הסרט הוקרן לראשונה בתלת־ממד ב-1 בספטמבר 1989 בכנס SIGGRAPH בבוסטון, ומאוחר יותר הוקרן לפני הקרנת הסרט "מוצאים את נמו" בשנת 2003. כמו כן, הסרט הופץ באוסף סיפורי צעצוע זעיר ובאוסף הסרטים הקצרים של פיקסאר, חלק 1. אורך הסרט הוא כ-4 דקות.
עלילה
על מדף ספרים מלא במזכרות מחופשה, מתגורר איש שלג בשם ניק בתוך כדור זכוכית מאלסקה. ניק רוצה להגיע למזכרת "סאני מיאמי" שבה נמצאת נערה יפה ובלונדינית בביקיני כחול. כדי להגיע אליה, ניק מנסה כמה שיטות לא מוצלחות לצאת מכדור הזכוכית. הניסיונות מגיעים לשיאם בפיצוץ חומר נפץ שגורם לכדור ליפול מהמדף. ניק מבחין ביציאת חירום ברצפה ומשחרר את עצמו מהכדור רגע לפי שהוא נופל לתוך אקווריום. כשהוא בא לעשות את זה, ניק רואה מזכרת של בת ים יפה מ"סאני אטלנטיס" ורץ לעברה, אך לפני שהוא מצליח להגיע אליה, הכדור מגיע לתחתית ולוכד אותו שוב.
הפקה
ג'ון לאסיטר רצה לעשות סרט בסגנון צ'אק ג'ונס אשר סרטיו ידועים כסרטים אלימים ומצחיקים. לאסיטר ציין שהסרטים המצוירים של ג'ונס היו פרועים ותוססים, אך לא היו מורכבים במיוחד.
בובי מקפרין, זמר האמריקאי, היה אחראי על פסקול הסרט, ומפני שהוא האמין בו, הוא עשה אותו בחינם.
לפי פירוש של האודיו, איש השלג הוא בן הדוד של פרוסטי איש השלג (Frosty the Snowman) מסדרת הסרטים הנושאת את שמו.
הפניות לסרט
הסרט זכה למספר הפניות, ביניהן:
תפיסת קדם חזה
הסיבה הבסיסית לתסמונת תפיסת קדם החזה אינה ברורה אך ככל הנראה מדובר במקור שאינו לבבי. יש הסבורים כי הכאב עשוי להיות מדופן החזה או מגירוי של עצב בין צלעי. גורמי סיכון לתסמונת כוללים לחץ פסיכולוגי והאבחנה מבוססת על התסמינים אותם מציג החולה. מצבים אחרים העלולים לייצר תסמינים דומים כוללים תעוקת לב, פריקרדיטיס, דלקת קרום הריאה וטראומה בחזה.
סימנים וסימפטומים
תסמינים מאפיינים כוללים כאבי דקירה חדים בחזה. אלה בדרך כלל מחמירים עם נשימה פנימה ומתרחשים באזור קטן. לחשי כאב נמשכים בדרך כלל פחות מכמה דקות. בדרך כלל זה מתחיל במנוחה ותסמינים אחרים נעדרים. דאגות למצב עלולות לגרום לחרדה.
גורמים
הסיבה הבסיסית והגורם המרכזי אינם ברורים. יש הסבורים כי הכאב עשוי להיות מדופן החזה או מגירוי של עצב בין צלעי. גורמי סיכון כוללים לחץ פסיכולוגי. מקור הכאב אינו לבבי.
טיפול
הטיפול הוא בדרך כלל באמצעות הרגעה, כיוון שהכאב בדרך כלל נעלם ללא טיפול ספציפי כלשהו, לפעמים אף לאחר מספר נשימות.
אין תרופה ידועה לתסמונת תפיסת קדם החזה, עם זאת, לא מאמינים כי מצב גופני זה מסוכן או מסכן חיים. רבים רואים בחשש שכאבי החזה החדים מהווים מחוון (אינדיקטור) להתקף לב או למצב חמור יותר אחר כחלק הגרוע ביותר בתסמונת. כיוון שהמצב אינו מסוכן או מסכן חיים, אין סיבה ליטול תרופות, אם כי אנשים מסוימים עשויים לבחור להימנע מפעילויות רגילות דוגמת פעילות גופנית, מכיוון שהדבר עלול לגרום להחרפת הכאב, במיוחד אם הוא מתרחש במהלך פעילות גופנית.
היסטוריה
לתסמונת הוענק תיאור ואף שם בשנת 1893 על ידי אנרי הוצ'ארד, קרדיולוג צרפתי, שכינה אותה "précordialgie" (מלטינית "פרקורדיה" שפירושה "לפני הלב"), או "סינדרום דה הוצ'ארד" ("תסמונת הוצ'ארד "). המונח "precordial" נכנס ללקסיקון הרפואי צרפתית בתרגום 1370 של גי דה שוליאק של Magna Chirurgia. בעבר, המונח הלטיני "פרקורדיה" שימש כדי להתייחס לסרעפת, מושג שכיום נחשב למיושן.
עם חלוף השנים "תסמונת הוצ'ארד" נחקרה יותר לעומק על ידי מילר וטקסידור, מטפלים ברפואה במחלקה הקרדיו-וסקולרית ובמחלקה לרפואה בבית החולים מייקל ריס בשיקגו, בשנת 1955. הם דיווחו על המצב אצל 10 חולים, אחד מהם מילר עצמו. בשנת 1978 כבר דווחו 45 הלוקים בתסמונת וכי ככל הנראה מדובר במצב רפואי תכוף יותר ממה שהייתה הדעה הרווחת באותה תקופה. בתסמונת תפיסת קדם החזה בקרב ילדים אמריקאים החל לעסוק פיקרינג בשנת 1981 ואחריו גם ריינולדס בשנת 1989. כתביהם מהווים את הספרות הקיימת באנגלית על תסמונת תפיסת קדם החזה.
גבי דאגלס
גבריאל כריסטינה ויקטוריה "גבי" דאגלס (באנגלית: Gabrielle Christina Victoria "Gabby" Douglas; נולדה ב-31 בדצמבר 1995) היא מתעמלת אמריקאית-אפריקאית. היא אלופה אולימפית בתחרות הקרב-רב אישי (לונדון 2012), בעלת 3 מדליות זהב אולימפיות (לונדון 2012 וריו דה ז'ניירו 2016) ואלופת העולם בתחרות הקבוצתית (2011 ו-2015). הייתה לאישה האמריקאית הראשונה שזכתה בשתי מדליות זהב אלו וכן למתעמלת האמריקאית-אפריקאית הראשונה שזכתה בתחרות קרב-רב אישי. היא אחת משלוש מתעמלות אמריקאיות (אלי רייזמן וסימון ביילס) שזכו ב-3 מדליות זהב אולימפיות כל אחת.
ביוגרפיה
דאגלס נולדה בווירג'יניה ביץ' שבווירג'יניה. דאגלס נוצרייה, אולם ציינה שבעבר משפחתה התנסתה בכמה מסורות יהודיות כמו חנוכה, כשרות, ואף ביקור בבית כנסת קונסרבטיבי. היא החלה להתאמן בגיל 6 בהתעמלות. בתחילת דרכה התאמנה בהדרכתם של דינה ווקר וגוסטבו מור ומשנת 2010, מתאמנת בהדרכתו של ליאנג צ'או בווסט דה מוין שבאיווה.
מדליית זהב באליפות העולם
באליפות העולם בהתעמלות שנערכה בטוקיו שביפן בשנת 2011 זכתה דאגלס במדליית זהב, בתחרות הקבוצתית (179.411 נק') לפני רוסיה (175.329 נק') וסין (172.820 נק'). נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי בתרגיל על המקבילים מדורגים בתוצאה של 14.200 נקודות.
באליפות העולם בגלאזגו 2015 זכתה במדליית הזהב בקרב רב נבחרות ואת מדליית הכסף בקרב רב אישי.
אלופה אולימפית בקרב רב
באולימפיאדת לונדון (2012) הייתה דאגלס חלק מ"החמישייה העוצמתית" וזכתה בשתי מדליות זהב - בתחרות הקבוצתית (183.596 נקודות), לפני רוסיה (178.530 נקודות) ורומניה (176.414 נקודות) ובתחרות הקרב רב אישי בתוצאה של 62.232 נקודות, לפני ויקטוריה קומובה מרוסיה (61.973 נקודות) ואליה מוסטפינה (59.566 נקודות). נוסף לכך, היא סיימה במקום שביעי בתרגיל על הקורה (13.633 נקודות) ובמקום שמיני בתרגיל על המקבילים מדורגים (14.900 נקודות).
הפשיטה על סן-נאזר
הפשיטה על סן-נאזר, הנקראת גם מבצע מרכבה (באנגלית: St Nazaire Raid או Operation Chariot), נערכה על ידי הבריטים ב-28 במרץ 1942, בעיצומה של מלחמת העולם השנייה. בסן-נאזר (Saint-Nazaire), אשר בצרפת, בחלקה הכבוש על ידי גרמניה הנאצית, נמצא מבדוק יבש בעל חשיבות רבה לקריגסמרינה וכן בסיס לצוללות. מטרת הפשיטה הייתה הוצאת אותם מתקנים מכלל פעולה. הפשיטה נסתיימה בהצלחה, אם כי באבדות כבדות לפושטים.
רקע
בתום המערכה על צרפת אשר הסתיימה בניצחון הגרמנים, נותר חלק מצרפת תחת שלטון בובות צרפתי בפיקוח גרמני (ממשלת וישי), אשר כלל את חלקיה הדרומיים מזרחיים של הארץ. חלק אחר, ובו כל החוף האטלנטי, נותר, מן ההיבטים הצבאיים, תחת כיבוש גרמני ישיר (לצרפתים נותרו סמכויות אזרחיות מסוימות). בסן-נאזר, אשר נמצאת שמונה ק"מ במעלה שפך הלואר, נמצא המבדוק היבש הגדול ביותר בעולם בעת גמר בנייתו ב-1932. מבדוק זה היה היחיד מדרום לתעלת למאנש, שבו ניתן היה לתקן את הגדולות שבין אוניות המערכה הגרמניות. בין אלה ניתן היה למנות את הביסמרק, למשל (וזו אכן טובעה בדרכה אליו, לאחר קרב מצר דנמרק), ואחר כך גם טירפיץ.
בד בבד, באופן פרדוקסלי, הפכה סן-נאזר לנקודת תורפה בהיערכות הקריגסמרינה. בנוסף למבדוק, נמצא במקום, בתוך אגן פנימי (Bassin de St. Nazaire בשרטוט), מעגן מקורה לצוללות (Submarine Pens בשרטוט), חלק מאלה אשר תקפו את ספינות בעלות הברית במרחבי האוקיינוס האטלנטי. נוסף לאלה היה במקום נמל חיצוני.
רעיונות לחבל במתקנים שבמקום עלו כבר בסוף שנת 1941. כניסתה של אוניית המערכה הגרמנית 'טירפיץ' לשירות בערך באותה העת, והחשש הבריטי מפני הגעתה למימי האוקיינוס האטלנטי, הקנו דחיפות, כמו גם משנה חשיבות, להוצאת מתקני סן-נאזר מכלל פעולה, מה גם שמספר ניסיונות להטביע את ה'טירפיץ' מן האוויר - נכשלו. חשיבות אחרת לעיתוי הייתה נעוצה בכך שהמערכה באוקיינוס האטלנטי הייתה אז קרובה לשיאה.
בחירת התוכנית
מטה המבצעים המשולבים הבריטי בחן מספר אפשרויות להוצאת המתקנים בסן-נאזר מכלל פעולה. אחת האפשרויות, הפצצה אסטרטגית אווירית, נפסלה כיוון שברמת הדיוק דאז, ייתכן מאוד כי היו נגרמות אבדות כבדות בקרב אזרחים. חבלה על ידי סוכנים או אנשי מחתרת, נפסלה כלא מעשית, כיוון שכמויות חומרי הנפץ הדרושות עלו בהרבה על כושר הנשיאה של בני אדם. תקיפה ימית הוצאה מכלל חשבון בשל מיקומה של סן-נאזר שמונה עד עשרה ק"מ במעלה הנהר, דבר המקל מאוד על המגינים לגלות ולהשמיד כל ספינה תוקפת זמן רב בטרם הגיעה.
כיוון שכך, נבחרה כשיטת הפעולה פשיטת קומנדו. משחתת שפורקה מחלק גדול מציודה תוכננה לשאת את רוב חומרי הנפץ הדרושים למבצע. המשחתת תוכננה לנגוח ולפרוץ את שערי המבדוק. או אז תוכננו אנשי הקומנדו לרדת מן האוניה ולחבל במתקנים השונים. המשחתת העמוסה בחומרי נפץ תוכננה להתפוצץ לאחר השהיה, לאחר שאנשי צוותה, ואנשי הקומנדו שיוסעו עליה, יעזבוה, ולאחר שהכוח הפושט יעזוב את הנמל. כדי שהגרמנים לא יוכלו לגרור ולהרחיק את המשחתת הנטושה, תוכנן כי אנשי הצוות יטביעוה טרם נטישתם, על ידי פתיחת השסתומים לחדירת מים מבחוץ. משחתת שנייה תאסוף את אנשי הקומנדו ואנשי הצוות.
הסבת ה'קמבלטאון'
ה'קמבלטאון' עברה הסבה לצורך הפשיטה. זו כללה הקלת המשקל לשם הקטנת השוקע של המשחתת, אשר נועדה לעבור בדרכה את שפך הלואר מרובה השרטונות. חלק גדול מתכולתה, זה שאינו רלוונטי למשימה, הוסר או הוחלף לשם כך. בין השאר, התותחים המקוריים הוחלפו בתותחים קלים מהירי ירי, והספינה נעטפה מסביב בשריון להגנת נוסעיה וחלקיה החיוניים למשימה. חזותה שונתה כך שדמתה יותר למשחתת גרמנית. כן הוטענה הספינה ב-4.5 טון חומר נפץ אשר הוכנס ליציקת בטון.
כלי שיט נוספים
שתי משחתות נועדו ללוות את הכוח הפושט אל היעד וממנו. ספינת תותחים יועדה לאכלס את מטה המבצע, וספינת טורפדו יועדה להרוס, על ידי ירי טורפדו בעלי השהיה, את השער החיצוני למבדוק (Normandie Dock בשרטוט). אם שער זה יימצא פתוח, תהרוס באותה שיטה את השער הדרומי, הישן (Old Entrance בשרטוט), לאגן הפנימי. ירי הטורפדו שימש גם כגיבוי למקרה שה'קמבלטאון' לא תגיע ליעדה. 14 סירות מנוע חמושות בתותחים קלים, בנוסף למקלעים, נשקן המקורי, הוקצו להסעת אנשי הקומנדו. כן הוקצתה צוללת לצורך סיוע בניווט בשפך הלואר מרובה השרטונות והקשה לשיט.