cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
My Dying Bride
Peaceville Records
ב-1991 יצא לאור המיני-אלבום הראשון של My Dying Bride תחת חברת ההקלטות פיס-ויל, Symphonaire Infernus Et Spera Empyrium ''. עוד בשנה זו, נגן בס בשם מרטין פאוול (באנגלית: Powell) רצה להצטרף ללהקה, אך נדחה, מכיוון שללהקה כבר היה נגן בס. לאחר שאמר ללהקה שהוא מסוגל לנגן גם על קלידים וכינור, נשכר בתור מוזיקאי ישיבה, ומאוחר יותר הפך לכנר ולקלידן הקבוע.
שנה לאחר מכן, יצא לאור האלבום המלא הראשון, As The Flower Withers.
לאחר הוצאת אלבומה הראשון, ניגנה My Dying Bride מספר הופעות חיות ברחבי בריטניה, ושאר אירופה. זמן קצר לאחר מכן, הוציאה לאור מיני אלבום נוסף, The Thrash of Naked Limbs. סיבוב הופעות גדול בכל רחבי אירופה היה מתוכנן, אך לבסוף לא יצא לפועל, אחרי שהמתופף, ריק מיה, נפל ונפצע תוך כדי צילום וידאו קליפ.
בשנת 1994 יצא לאור עוד מיני אלבום, I Am The Bloody Earth, והחלה עבודה על האלבום השלישי, The Angel And The Dark River, שיצא ב-1995. באותה שנה יצאה הלהקה לסיבוב הופעות של כשלושה חודשים ביחד עם Iron Maiden, והופיעה בפסטיבל המטאל "דינמו", בהולנד.
מיה הוחלף על ידי ביל לוא הקנדי, מתופפה של להקת Dominion, והחלה הקלטתו של האלבום החמישי, אשר יצא לאור ב-1998.
באותו זמן, מרטין פאוול, הקלידן והכנר, עזב גם הוא את My Dying Bride, והצטרף ללהקת Anathema, שם ניגן על קלידים בהופעותיה.
לאחר שההרכב החדש התייצב, החלה עבודה על האלבום החמישי, The Light At The End of The World, אשר יצא לאור ב-1999. הלהקה יצאה לסיבוב הופעות כדי לקדם את The Light At The End of The World, ובשנת 2000 החלה לעבוד, ביחד עם חברת ההקלטות פיס-ויל, על איסוף כל שיריה האהובים ביותר.
האוסף, ששמו הוא Meisterwerk, היווה שני תקליטורים עם הקלטות נדירות, דמואים מוקדמים, שירים שהוקלטו בהופעות, וקטע וידאו אחד. Meisterwerk I יצא באוקטובר 2000, ו-Meisterwerk II יצא זמן קצר לאחר מכן, בינואר 2001.
הלהקה המשיכה בפעילותה והוציאה אלבומים נוספים עד היום ורוב מקימיה נשארו חברים בה.
השערת גודמן
באנליזה מרוכבת, השערת גודמן היא השערה בדבר המקדמים של פונקציות מולטי-ולנטיות, המכלילה את משפט דה ברנז'. את ההשערה ניסח אדולף וינקלר גודמן, מתמטיקאי שעסק רבות בתורת הפונקציות המולטי-ולנטיות.
ניסוח
תהי היא פונקציה p-ולנטית. ההשערה טוענת כי המקדמים מקיימים:
תוצאות חלקיות
גודמן ומתמטיקאים רבים הגיעו לתוצאות חלקיות בדבר ההשערה. היא הוכחה למספר משפחות פונקציות ספציפיות, ובמקביל הוכחו חסמים חלשים יותר מהטענה עצמה.
משפט: כאשר p=2,3 השערת גודמן נכונה עבור פונקציות מהצורה כאשר P הוא פולינום ו-\phi היא אוניוולנטית.
אברהם קורנפלד
אברהם קורנפלד (נולד ב-10 בדצמבר 1982) הוא טיפוגרף ישראלי, מעצב גופנים ומעצב גרפי, יוצר, מרצה לעיצוב ומייסד קבוצת הפונטים "אאא".
קורות חיים
נולד וגדל ברובע היהודי בירושלים למשפחה חרדית, יש לו שבעה אחים ואחיות ובהם יוצרים נוספים, ביניהם שפרה קורנפלד. כשהיה בן 15 יצא בשאלה יחד עם רוב משפחתו. הוא בוגר לימודי תואר ראשון בחוג לצילום במכללת הדסה ירושלים (2004–2006), ובמחלקה לתקשורת חזותית בשנקר (2006–2010). בשנת 2011 ייסד את אאא בית לטיפוגרפיה עברית, שפועל בתחומי עיצוב טיפוגרפי ועיצוב גופנים עבריים. בשנת 2009 ייסד את מגזין אנטייטלד, יחד עם טליה זליגמן. בשנים 2013–2014 עיצב את כתב העת אלכסון, ואת המגזין אופוס.
החל משנת 2012 מרצה במחלקות לעיצוב תעשייתי ולתקשורת חזותית בשנקר.
פרויקטים
מאז סיום לימודיו בשנקר, עיצב קורנפלד מגוון גופנים עבריים ולטיניים, כגון: גופן אלמוני דו לשוני, גופן אמביוולנטי אשר עוצב בהשראת הגופנים הלטיניים מקטגוריית הסלאב-סריף, גופן סינופסיס, גופן מקומי עוצב בהשראת הגופן הקלאסי פרנק־ריהל, גופן אטלס אשר שימש כגופן תדמית שנת ה-40 של שנקר (ב־2009), לאחר מכן עבר מקצה שיפורים ושינויים עיצוביים, שינה את שמו לאטלס והחל להיות משווק לקהל הרחב.
בשנת 2010 התחיל קורנפלד פרויקט מתמשך בשם "שלט כניסה". זהו ארכיון מצולם של שלטי כניסה להתיישבויות מאזורים שונים בישראל. בתוך ההגדרה של 'התיישבויות' נכללים – ערים, מושבים, קיבוצים, עיירות, כפרים, מועצות מקומיות, ויישובים. בשנת 2015 הצטרפו לפרויקט יעל שגב, אורי זקהם, אלה סברדלוב קרן ורן שנברגר.
קורנפלד הקים יחד עם טליה זליגמן את מגזין אנטייטלד, מגזין קבוצתי המפרסם רשומות ועבודות של יוצרים מעולמות תוכן של עיצוב ואמנות..
הדסה סמואל
הדסה סמואל (10 ביוני 1897 - מאי 1986) הייתה יושבת ראש ויצו בארץ ישראל החל מ-1941, ויו"ר ויצו העולמית בין השנים 1950-1949. בנוסף כיהנה כיו"ר מועצת ארגוני הנשים בארץ ישראל (מא"ן) בין השנים 1936–1946.
קשריה הענפים עם ראשי הישוב העברי ועם גורמים בכירים בממשל הבריטי בארץ ישראל הפכו אותה לאישה המתאימה ביותר להובלת גיוס הנשים העבריות לחיל העזר לנשים של הצבא הבריטי בתקופת מלחמת העולם השנייה. בנוסף, פעלה נמרצות למען שיתופן המלא של הנשים היהודיות בארץ בפעילות הפוליטית והציבורית.
קורות חיים
למדה בבית ספר לבנות ביפו ואחר-כך, בהיותה נערה, נסעה לשווייץ שם למדה פסיכולוגיה וכן למדה לנגן בפסנתר. המשורר הלאומי חיים נחמן ביאליק ביקר בביתה בשנת 1909, במלאת לה 12 שנה, וחיבר לה את השיר הבא: "לא כל הדסה למלכות מגעת, אבל יש עוד ממלכה של אהבה מוצעת, החיים הם משתה, החיים הם משא, ועל כל תהפוכתם, אהבה מכסה, אהבי את ארצך, אהבי את עמך, וריחך לא יפוג ויהי ברוך טעמך, והיה בגודלך, והגיע יום מסה, זכרי רק אחת, אהבי, הדסה".
הייתה פעילה בתנועת מכבי העולמית ובארגוני העזרה הסוציאלית בימי מלחמת העולם הראשונה.
בשנת 1918 הכירה את אדווין סמואל, בנו הבכור של מי שמונה ב-1920 לכהונת הנציב העליון, הרברט סמואל. אדווין הגיע לארץ כחבר הוועדה שקישרה בין ועד הצירים היהודי והשלטונות הצבאיים הבריטיים. הוא שכר דירה בביתם של הוריה של הדסה וכך הכירה. השניים נישאו ב-6 בדצמבר 1920 בבית הממשלה במתחם אוגוסטה ויקטוריה בנוכחות 800 איש. חתונתם עוררה הדים רבים ביישוב היהודי, שלא היה מורגל בנישואי בת הארץ עם יהודי שהשתייך למעמד הגבוה בבריטניה.
בשנת 1922 נולד בנם הבכור של סמואל, דוד שהיה פרופסור לכימיה פיזיקלית במכון ויצמן למדע, ובשנת 1924 נולד בנם השני, דן.
יו"ר ארגון ויצו
סמואל החלה בפעילותה הציבורית כפעילה בויצו, זמן קצר לאחר נישואיה. בשנת 1929 נבחרה ליו"ר הסניף בירושלים ובשנת 1933 התמנתה ליו"ר הארגון בארץ ישראל, תפקיד אותו מילאה עד שנת 1950. פעילותה התמקדה בתחום החינוך והרווחה. היא הרבתה לנסוע לחו"ל למטרות הסברה וגיוס כספים. בנוסף שימשה חברת הוועדה המכוננת של בית ספר החקלאי לבנות בנהלל שנוסד על ידי חנה מייזל שוחט. בשנת 1930 סייעה בהקמת בית הספר החקלאי עיינות, שהוקם ביוזמת עדה מימון-פישמן ומועצת הפועלות . היא סייעה להקים בתי ספר חקלאיים לבנות בפתח תקווה ובנחלת יהודה ואספה כספים לשם הקמת כפר הנוער "הדסים".
בנוסף פעלה סמואל בגיוס כספים במסגרת מגבית קרן היסוד.
יוזמת הגיוס של נשות היישוב לצבא הבריטי
פועלה העיקרי של הדסה סמואל כיו"ר ויצו היה היוזמה לגיוס נשות היישוב לצבא הבריטי והוצאתה לפועל. ביוזמת הגיוס הייתה אמירה לאומית בדבר הצורך לשתף נשים במאבק הלאומי בהגנה על המדינה ובסיוע לעם היהודי. היוזמה הייתה נשית אזרחית ונתנה ביטוי למאבק הנשים על מעמדן ומקומן בחברה הארץ ישראלית.
הקרבה של סמואל לנושא הצבא נולדה בעקבות שני אחיה שהתגייסו לגדוד העברי בצבא הבריטי. יחד עם אמהּ רחל, עם רחל ינאית בן-צבי ומתנדבות נוספות, הן תפרו את הסרטים למתנדבי הגדוד העברי במלחמת העולם הראשונה. משלחת קצינים בריטים, אשר קישרה בין אנשי הציבור ביישוב היהודי ובין הממשלה הבריטית, התגוררה בקומה שמעל הוריה, בהם היה אדווין סמואל. קבוצה זו נהגה להגיע לשתות תה בבית הוריה של הדסה מדי יום אחר הצהרים וכך בשיחות אלה, שהתנהלו בשפה הצרפתית, התארגן הגדוד העברי. למפגשים אלה הגיעו דוד בן-גוריון, יצחק בן-צבי ולוי אשכול. בעלה המיועד, אדווין סמואל, התמנה להדריך את הגדוד העברי.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הייתה הדסה פעילה ומעורבת בוועדות לגיוס הגברים ובמקביל החליטה ליזום את גיוס הנשים לשורות הצבא. יהושע גורדון הציע לסייע בכך באמצעות סוכנות הידיעות היהודית JTA אך היא התנגדה בטענה שאינה מוכנה שנושא הגיוס יהפוך לפוליטי. תשעה חודשים נלחמה למען גיוסן של הנשים והשיגה את מבוקשה, גורדון נתן הסכמתו לכך שהיא תנהל את המשא ומתן לגיוס הנשים. ב-17 בדצמבר 1941 פנתה הדסה אל רב-סרן שייפלס (Shaples) ממפקדת הצבא הבריטי בארץ, בפגישה שהתקיימה במלון המלך דוד בירושלים ואמרה לו: כששאל מה הן תעשינה בצבא השיבה הדסה:. ההכרעה בנושא גיוס הנשים העבריות הועברה למשרד המלחמה בלונדון, ועוד בטרם התקבלה החלטה, בארץ החלה ההתארגנות לקראת הגיוס.
בחודש מרץ 1941 פנתה הדסה במכתב למפקדת הצבא הבריטי בארץ בבקשה לשיתוף נשות הארץ במאמץ המלחמה וגיוסן לצבא. בנוסף הפנתה מכתב לבריגדיר ו"נ בדינגטון (beddington) ועדכנה אותו לגבי בקשת מועצת ארגוני הנשים לקדם את גיוס נשות היישוב בארץ ישראל וברחבי המזרח התיכון, כן ביקשה לדעת מה האפשרויות והתפקידים הפתוחים לשירות הנשים בצבא הבריטי. בדינגטון השיב כי עקב היעדר תנאי מגורים מתאימים לנשים וסיבות נוספות הנושא מתעכב ומועבר לדיון בדרגים גבוהים יותר וכן הם ישקלו בשלב זה גיוס הנשים לשירות בארץ ישראל בלבד.
הוחלט כי מי שיקרא לנערות להתגייס יהיו ארגוני הנשים ולא הצבא הבריטי. סמואל פנתה לאחד הציירים עם תמונה של חיילת שמצאה במגזין וביקשה שיוסיף לתמונה מגן דוד – וכך יצרו כרזות בהן נכתב כי מועצת ארגוני הנשים קוראת להתנדבות של נערות עבריות לצבא הבריטי. כרזות אלה נתלו על לוחות מודעות בכל רחבי הארץ.
החלטה לגייס נשים מהיישוב העברי על ידי הצבא הבריטי פורסמה בקול ישראל ב-23 בדצמבר 1941, לאחר פגישתה של סמואל עם אודרי צ'יטי (AT Chitty) מפקדת חיל העזר לנשים (ATS) במזרח התיכון. ב-24 בדצמבר 1941 פורסמה בעמוד הראשון של כל העיתונים היומיים בארץ ההחלטה לגייס נשים עבריות, כותרתה הייתה "אשה עברייה במולדת"
מודעה נוספת שפורסמה בתאריך זה הייתה "אל בנות הישוב" וכך נכתב בגוף הכתבה שפורסמה בעיתון דבר: בהמשך לכך כותרת נוספת: "אשה עבריה במולדת!" וכך נכתב בגוף הכתבה:
הנשים העבריות שמשו גם בתפקידי קצונה ופיקוד. בפברואר 1942 ארגנה סמואל מסיבת סיום לקורס המפקדות בשירות העזר לנשים במהלכו הדגישה את הזכות של האישה העברייה להשתתף במערכה כאישה יהודיה הלוחמת לעמה ולאנושות וביקשה מהמפקדות שיקבלו את הטירוניות כאחיות לנשק ויתחשבו בנסיבות חינוכן השונה. מנהל המחלקה המדינית של הסוכנות משה שרתוק אמר באותו אירוע: "החותם הלאומי של פעולת הגיוס ביישוב אינו רק צורך מדיני, אלא גם הכרח צבאי" ובהמשך הוסיף: "...גיוס הנשים הושג על יסוד שאיפתה של האישה שהוסיפה זהב למפעל העלייה החלוציים בארץ ועל יסוד צרכים מסוימים למילוי תפקידים מסוימים. עם השלטונות הצבאיים הוסכם כי בדרך כלל תצטרפנה המתנדבות היהודיות ליחידות יהודיות בצבא הבריטי, שהיה במערב אירופה החלוץ בעניין צירוף האישה לשירותי ההגנה. 60 הצעירות, מהן 3 לא יהודיות, מועמדות לקצינות ולתפקידי פיקוד אחרים, נושאות באחריות רבה כראשונות ונבחרות לתפקידן. הן תעמודנה למבחן ועליהן להצדיק את האימון שניתן בהן... על האישה העברייה לשמור אמונים לצבא הבריטי ולעם ישראל כאחד" סמואל מתארת את יחסן של המפקדות הבריטיות לנשים העבריות: "היו כאלו שהיה להן יחס יוצא מן הכלל אל הבנות ועד היום הן ידידות והיו כאלה שהיו שונאות ישראל פשוט".
סמואל דאגה לרווחת החיילות ודרשה הקמת ספריה במחנה סרפנד (צריפין של היום) שהיה בסיס האימונים, תרגום הפקודות לעברית, טיפול בענייני חינוך ורווחה, שיתוף החיילות בנגינה במסיבות וקונצרטים, שיפור בשכר ועוד. היא המשיכה וליוותה אותן לאורך תקופת שירותן הצבאי, פתרה בעיות אישיות ולאומיות של המגויסות, ביקרה את המתגייסות בבסיסיהן במצרים ובמקומות נוספים. את ביקוריה במחנות עשתה באמצעות מכונית צבאית שהצבא הבריטי העמיד לרשותה. דיברה איתן עברית ודאגה לכל מחסורן. כמו כן, היא דאגה לכך שישובצו בקרבת חיילים עבריים ולא בריטיים מתוך רצון למנוע נישואי תערובת. הדסה דאגה לביקורים של נציגות המועצה במחנות, להקצאת משאבים להקמת מעונות, מועדונים, חדרי מרגוע ופעילויות נוספות הקשורות לשירות הנשים.
בשנת 1942 הגישה סמואל תוכנית רדיו שנקראה "האישה בצבא" בה המשיכה להעביר את המסר בדבר חשיבות גיוס הנשים העבריות לצבא הבריטי. כרוזים נוספים שהופצו ביישוב המשיכו לקרוא לנשים להתנדב לצבא. דוגמה לכך הוא כרוז אשר פורסם על ידי מועצת ארגוני הנשים בתחילת 1944: "יחידות הנשים שלנו קוראות עתה למתנדבות חדשות למלאות שורותיהן. תגבורת דחופה לחיל העזר לנשים זהו צו השעה. המלחמה נמשכת. שעת החירום לא חלפה. תפסי את מקומך הראוי במלחמת השחרור!"
פעילות למען המשוחררות
מועצת ארגוני הנשים וסמואל בראשה פעלה בקליטת החיילות לאחר שחרורן, במציאת פתרונות דיור, תעסוקה והכשרה מקצועית למשתחררות. לדבריה לאחר שהחיילות שבו "מהמדבר ומהחולות" היא דאגה להן לבית מסודר, מרוהט, עם מטבח וחדרי כביסה, עם מגהצים וחלוקי רחצה. בנוסף ארגנה להן הרצאות שונות בין היתר של רחל כצנלסון-שזר, חנה רובינא ועוד. כתוצאה מהדאגה הגדולה למשוחררות והקרבה אליהן, היא מציינת שחברותיה הקרובות ביותר היו מקרב המשוחררות ובעיקר מקרב הקצינות.
להדסה ולבעלה היו ידידים רבים מקרב אנשי הציבור הבולטים באותה תקופה, בהם יוסף שפרינצק, אותו העריצה יותר מכולם לדבריה, חיים ארלוזורוב, חיים ויצמן ורעייתו ורה ויצמן, משה סנה, יצחק שדה ועוד. בזכות מעמדו של אדווין בעלה, היו להם קשרים רבים גם עם נציגי השלטון הבריטי בישראל ומחוצה לה. למרות זאת, ממרחק השנים, העידה על עצמה הדסה כי לא אהבה להסתופף בנשפים ובחברה הבריטית בארץ ולא הרגישה שייכת לחברה הזאת לגמרי.
לאדווין סמואל הוצעו תפקידים שונים בארצות אחרות, בסיום תפקידו בצבא הבריטי בארץ-ישראל, מה שהקשה מאוד על בני הזוג. לדבריה של הדסה, היא לא יכלה לשאת את המחשבה שתצטרך להתנתק מבני משפחתה ומהארץ, שכל-כך אהבה. אך גם בעלה אדווין, למרות מוצאו ומעמדו, היה ציוני נלהב והזוג בחר להמשיך ולחיות בארץ ישראל.
הדסה נפטרה בשנת 1986, בגיל 89, ונקברה בבית הקברות גבעת שאול בירושלים.
בן חור אחוות
בן חור אחוות הוא קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף, שירת כראש המנהל האזרחי ביהודה ושומרון.
ביוגרפיה
שמו הפרטי ניתן לו על ידי אביו בעקבות הסרט "בן חור" ושם משפחתו הוא עברות מפרסית של מילה מצמד המילים "אחוות אחים".
אחוות שירת בצה"ל במשך 27 שנים, בין היתר היה לוחם ביחידה 504 של אגף המודיעין. שירת גם במנהלת התיאום והקישור.
בשנת 2006 מונה לסגן ראש המנהל האזרחי ומילא תפקיד זה עד שחרורו משירות הקבע במרץ 2011 בדרגת אלוף-משנה.
לאחר שחרורו מונה למנכ"ל חברת התחבורה הציבורית אפיקים ומנהל פעילות ההיסעים בקבוצת "אמנון מסילות".
בעקבות מותו של ראש המנהל האזרחי מוניר עמאר בתאונת טיסה, חזר אחוות לשירות קבע, וביוני 2016 מונה לראש המנהל האזרחי ביהודה ושומרון בדרגת תת-אלוף.
חיים אישיים
מתגורר במושב ירחיב, נשוי ואב לארבעה.
פים ואן לומל
פים ואן לומל (בהולנדית: Pim van Lommel, נולד 1943) הוא סופר וחוקר הולנדי בתחום המוות הקליני וחוויות סף המוות.
מחקרו בנושא המודעות דרך מוות קליני
בספרו מוכיח ואל לומל כי הקיום של תודעה אינו מוגבל לפעילות הנוירולוגית במוח. הוא מציע כי המוח הוא רק מעין מסוף המאפשר גישה למודעות כלשהי שאינה מקומית, כלומר אינה למוגבלת פיזית לגוף האדם.
במודל שמציע ואן לומל למוח האנושי, הוא משמש כמעין מסוף מחשב אשר ניגש לבסיס נתונים מרכזי או לאינטרנט. הוא משער בנוסף כי DNA ומכניקה קוונטית יכולים לאפשר גישה כזו למידע לא מקומי ומודל זה מתיימר להציע פתרון כיצד תופעות המאפיינות מוות קליני יכולות להתהוות ואף להירשם בזיכרון למרות שאין להם פעילות מוחית כלל ב-EEG.
בטינה אופנהיימר
בטינה אופנהיימר (22 בינואר 1919–6 בינואר 1972) הייתה צלמת ישראלית ילידת גרמניה.
ביוגרפיה
בטניה אופנהיימר, בת אמיל (אליעזר) וארנה סנדר, נולדה בשטוטגרט, גרמניה, בשנת 1919. בספטמבר 1939 עלתה לארץ ישראל עם משפחתה דרך אנגליה והתגוררה בירושלים. בראשית שנות ה-50 החלה לעסוק בצילום לאחר שקיבלה הכשרה אצל אפרים דגני. עסקה בצילום מסחרי, בצילום דיוקנאות ועוד לצד צילום עיניים עבור בית החולים "הדסה". יצירותיה מאופיינות בנטייה ליצירת קומפוזיציה נקיה. במהלך שנות ה-60–70 של המאה ה-20 פיתחה סגנון אישי המשלב רישום עם טכניקה של פוטוגרמה.
A Merry Little Christmas (אלבום)
A Merry Little Christmas (בעברית: חג מולד קטן שמח) הוא אלבום אולפן ואלבום חג מולד של הזמרת-יוצרת והמפיקה המוזיקלית האמריקאית לינדה רונסטאדט. האלבום יצא לאור ב-17 באוקטובר 2000, על ידי חברת התקליטים אלקטרה רקורדס, לכבוד חג המולד. מתוך האלבום לא יצאו סינגלים.
האלבום מכיל בתוכו הקלטות מחודשות של שירי חג מולד ידועים כמו "The Christmas Song" ו-"I'll Be Home for Christmas".
רקע
האלבום היה האלבום האחרון שהוציאה רונסטאדט במסגרת חוזה ההקלטות שלה עם חברת אלקטרה / אסיילום רקורדס.
איגה שוויונטק
איגה נטליה שוויונטק (בפולנית: Iga Natalia Świątek ; נולדה ב-31 במאי 2001) היא טניסאית מקצוענית פולנייה. כיום (אוקטובר 2022), מדורגת במקום הראשון בעולם בדירוג ה-WTA.
שוויונטק זכתה ב-4 תוארי גראנד סלאם ביחידות, שלוש פעמים באליפות צרפת הפתוחה (2020, 2022 ו-2023) ובאליפות ארצות הברית הפתוחה (2022). היא שחקנית הטניס הראשונה מפולין שזכתה בטורניר גראנד סלאם.
ביוגרפיה
שוויונטק נולדה וגדלה ברשין. אביה, תומאש שוויונטק השתתף באולימפיאדת סיאול (1988) וסיים במקום שביעי בחתירה ברביעייה כפולה.
2020
באליפות ארצות הברית שנערכה בתחילת ספטמבר אותה שנה היא הגיעה לסיבוב השלישי שבו הפסידה לוויקטוריה אזרנקה מבלארוס בשתי מערכות (6-4, 6-2). אזרנקה הגיעה בהמשך הטורניר למשחק הגמר. בסיבוב הראשון היא ניצחה את ורוניקה קודרמטובה מרוסיה (דורגה במקום 29 בטורניר) בשתי מערכות (3–6, 3-6) ובסיבוב השני היא ניצחה את סאכיה ויקרי מארצות הברית ב-3 מערכות (7-6(7-5), 3-6, 4-6).
אלופת גראנד סלאם
אל אליפות צרפת שנערכה בתחילת אוקטובר אותה שנה היא הגיעה כשחקנית לא מדורגת בטורניר וזכתה בתואר הגראנד סלאם הראשון שלה לאחר ניצחון במשחק הגמר על סופיה קנין מארצות הברית (דורגה במקום 4 בטורניר) בשתי מערכות (4–6, 1–6). בסיבוב הראשון היא ניצחה את הפיינאליסטית משנה שעברה מרקטה וונדרואושובה מצ'כיה (דורגה במקום 15 בטורניר) בשתי מערכות (1–6, 2–6), בסיבוב השני היא ניצחה את שיה שו-ויי מטאיוואן בשתי מערכות (1–6, 4–6), בסיבוב השלישי היא ניצחה את יוג'יני בושאר מקנדה בשתי מערכות (3–6, 2–6), בסיבוב הרביעי היא עשתה את הפתעת הטורניר לאחר שניצחה את המדורגת ראשונה בטורניר ושנייה בעולם סימונה האלפ מרומניה בשתי מערכות (1–6, 2–6), בשלב רבע הגמר היא ניצחה את מרטינה טרוויזן מאיטליה שעלתה משלב המוקדמות בשתי מערכות (3–6, 1–6) ובשלב חצי הגמר היא ניצחה את נדיה פודורוסקה מארגנטינה, הפתעת הטורניר שהגיעה משלב המוקדמות, בשתי מערכות (2–6, 1–6). נוסף לכך, היא הגיעה לשלב חצי הגמר בטורניר לזוגות נשים ביחד עם ניקול מליכר מארצות הברית.
בזכות זכייה זו קפצה שוויונטק למקום 17 בעולם, דירוג השיא שלה.
2021
אל אליפות אוסטרליה הפתוחה היא הגיעה כמדורגת 15 בטורניר. היא הפסידה בסיבוב הרביעי לסימונה האלפ (מדורגת 2 בטוניר) ב-3 מערכות (3-6, 6-1, 6-4).
באליפות איטליה הפתוחה היא זכתה בטורניר לאחר ניצחון במשחק הגמר על קרולינה פלישקובה מצ'כיה (מדורגת 9 בטוניר) בשתי מערכות (0-6, 0-6). בטורניר היא הפסידה מערכה אחת.
באליפות צרפת היא דורגה במקום 8 בטורניר והפסידה במשחק רבע הגמר למריה סקארי מיוון (מדורגת 17 בטוניר) בשתי מערכות (6-4, 6-4) ולא הצליחה להגן על תוארה.
באליפות וימבלדון היא הפסידה בסיבוב הרביעי לאונס ג'אבור מתוניסיה (מדורגת 21 בטוניר) ב-3 מערכות (5-7, 6-1, 6-1).
באליפות ארצות הברית היא הפסידה בסיבוב הרביעי לבלינדה בנצ'יץ' משווייץ (מדורגת 11 בטוניר) בשתי מערכות (7-6 14-12, 6-3).
2022
באליפות קטר טוטאל הפתוחה שנערכה בסוף פברואר היא דורגה במקום 7 בטורניר וזכתה בתואר לאחר ניצחון במשחק הגמר על אנט קונטאבייט מאסטוניה (4 בטורניר) בשתי מערכות (2-6, 0-6). בטורניר היא הפסידה מערכה אחת.
ראשונה בעולם
באינדיאן וולס מאסטרס שנערך במרץ היא דורגה במקום 3 בטורניר וזכתה בתואר לאחר ניצחון במשחק הגמר על מריה סקארי (6 בטורניר) בשתי מערכות (4-6, 1-6). שבועיים לאחר מכן, באליפות מיאמי הפתוחה שנערך באפריל היא דורגה במקום 2 בטורניר וזכתה בתואר לאחר ניצחון במשחק הגמר על נאומי אוסקה מיפן בשתי מערכות (4-6, 0-6) היא ניצחה את כל המערכות וב-3 מהן היא ניצחה 0-6. לאחר הטורניר היא עלתה למקום הראשון בעולם.
גראנד סלאם שני
באליפות איטליה הפתוחה היא הגנה על תוארה לאחר ניצחון במשחק הגמר על אונס ג'אבור (מדורגת 9 בטוניר) בשתי מערכות (2-6, 2-6), לאחר שהיא ניצחה את כל המערכות וב-3 מהן היא ניצחה 0-6. שבוע לאחר מכן, באליפות צרפת היא זכתה בתואר בפעם השנייה בקריירה שלה לאחר שניצחה במשחה הגמר את קורי גוף מארצות הברית (מדורגת 18 בטוניר) בשתי מערכות (1-6, 3-6). במהלך הטורניר היא הפסידה מערכה אחת בלבד וב-3 מערכות היא ניצחה 0-6.
גראנד סלאם שלישי
באליפות ארצות הברית היא זכתה לראשונה בטורניר זה לאחר ניצחון במשחה הגמר את אונס ג'אבור (מדורגת 5 בטוניר) בשתי מערכות (2-6, 6-7 5-7).
2023
גראנד סלאם רביעי
שוויונטק זכתה באליפות צרפת הפתוחה בפעם השלישית שלה לאחר ניצחון במשחק הגמר בשלוש מערכות על קרולינה מוצא׳ובה (6-2, 5-7, 6-4).
הפלאש (סרט, 2023)
הפלאש (באנגלית: The Flash) הוא סרט גיבורי-על אמריקאי, בהפקת האחים וורנר, המבוסס על דמות הקומיקס "פלאש" מבית האחים וורנר ו-DC קומיקס. הסרט מהווה חלק מהיקום הקולנועי של DC. הסרט ייצא לאקרנים ב-16 ביוני 2023 בבימויו של אנדרס מוסקייטי ובכיכובם של אנסמבל שחקנים כדוגמת עזרא מילר, סשה קאייה, מייקל שאנון ומייקל קיטון.
העלילה
בארי אלן (עזרא מילר) בהווה הוא חבר בליגת הצדק שנקרא ע"י אלפרד (ג'רמי איירונס) כאשר באטמן (בן אפלק) צריך עזרה בהתמודדותו מול בנו של קרמיין פלקונה שגנב נגיף קטלני. אלן לובש את חליפתו ומגיע לזירה כדי להציל חפים מפשע מבית חולים שמתמוטט. לאחר מכן הוא חובר לבאטמן שהצליח לעצור את פלקונה בעזרתה של וונדרוומן (גל גדות). לאחר מכן אלן ממשיך בשגרת יומו אל מעבדת הזיהוי הפלילי בה הוא עובד שנים רבות כדי להוכיח את חפותו של אביו, שדיון מכריע בערעור שהגיש על הרשעתו ברצח אמו עומד להתקיים למחרת.
במהלך שיחה שקיים עם אביו (רון ליווינגסטון) הוא מגיע לביתו שם בוצע הרצח של אמו (מריבל ורדו) כשהיה ילד (בגילומו של איאן לו). הוא נזכר באותו היום, מתמלא בצער גדול על חוסר יכולתו למנוע את רצח אמו ואת הרשעת אביו החף מפשע, ומתחיל לרוץ במהירות כל כך גדולה שמכניסה אותו לסדק בזמן שמאפשר לו לחזור אחורה למאורעות אותו היום. הוא מספר על כך לברוס ויין (באטמן) והאחרון מנסה לשכנעו שניסיון לשנות את העבר לא יהיה צעד חכם. למרות אזהרותיו, אלן חוזר ליום הרצח של אמו ומשנה פרט קריטי במסלולה שאמור למנוע את רציחתה. אלא שבדרך חזרה לעתיד הוא נתקל בדמות סגולה מסתורית שהודפת אותו החוצה והוא נוחת ב-29 בספטמבר 2013 בשנה שהיה בה בן 18.
לאחר מפגש עם הוריו הוא נדהם לראות את בארי אלן בן ה-18 עומד להיכנס לבית ואז הוא מבין שחזר לשנה הלא-נכונה. בארי אלן הצעיר מתגלה כקל דעת ולא רציני. מכיוון שאביו לא הואשם ברצח של אמו שלא התקיים - אלן לא היה באותו היום במעבדה מה שהיה מוביל את אלן הנוכחי לא להיפגע על ידי הברק וכך לא לקבל את כוחותיו. לכן אלן העתידי מוביל את אלן בן ה-18 למעבדה ושם שניהם חוטפים את הברק, מה שמעניק את הכוחות לאלן הצעיר אך לוקח אותם מאלן המבוגר. למחרת השניים מגלים שהעולם עומד בפני השמדה בידי גנרל זוד (מייקל שאנון), כלומר, אירועי איש הפלדה.
אלן המבוגר מנסה למצוא את חברי ליגת הצדק אך מגלה שבציר הזמן הזה הם לא קיימים מלבד באטמן. שניהם נוסעים לאחוזתו ומגלים אותה מוזנחת. בתוך האחוזה הם פוגשים את ברוס ויין (מייקל קיטון) מוזנח אף הוא מכיוון שבציר הזמן שלו לא היה צורך יותר בבאטמן, ולכן הוא לא מוכן לעזור להם. בארי אלן המבוגר מוצא את מערת העטלף ומנסה לחפש את סופרמן ולבסוף ברוס עוזר לו למצאו ברוסיה. השלושה יוצאים לסיביר שם הם מוצאים מעבדה של שכירי חרב כלוב שבתוכה כלואה בחורה (סשה קאייה) אותה הם מחלצים בעזרתו של באטמן, שלבוש בחליפה משוריינת וגלימה חסינת-כדורים שיכולה להפוך לדאון. הבחורה בהתחלה נראית תשושה אך בהמשך מתברר שהיא קריפטונית. גם היא מסרבת בתחילה לעזור בטענה שזאת לא המלחמה שלה אך לבסוף היא משתכנעת לשאת את אלן המבוגר לעננים שם פגיעת הברק מחזירה לו את כוחותיו. הצעירה, קארה זור-אל נוטלת את הזהות של סופרגירל.
כעת הארבעה יוצאים להתעמת עם זוד אך למרות שהצליחו להכות חלק מחייליו, זוד מצליח לגבור על סופרגירל ולהרגה. גם באטמן נפגע ומתרסק על ספינתו הראשית של זוד. אלן הצעיר מסרב לקבל מציאות זאת ויוצא לריצה אחורה בזמן עם אלן המבוגר, אלא שגם בניסיון השני שני חבריהם נהרגים. אלן הצעיר שוב רץ אחורה ואלן המבוגר עוצר אותו בכוח ומנסה לשכנעו שמציאות זאת לא תשתנה ואין מנוס מלהחזיר את אמו לאירוע שבו תמצא את מותה. באותו זמן הם רואים כיצד עולמות וזמנים אחרים משיקים לזמן שלהם, ובהם דמויות ואירועים מהסרטים הקודמים: סופרמן (סרט) (כריסטופר ריב), סופרמן חוזר (ברנדון ראות') וכן גרסה לא מוכרת נוספת (ניקולס קייג'), וכל העולמות מתרסקים זה לזה. ברגע זה גם הדמות הסגולה המסתורית מגיעה שנית וחושפת שהיא גרסה מבוגרת מאד של אלן הצעיר שמנסה למנוע מאלן המבוגר להביא למותה של אמו. במהלך העימות אלן הצעיר מציל את אלן המבוגר במחיר חייו, מה שגם הורג את אלן הזקן. כעת אלן של ההווה מחזיר את העולם למסלולו, אבל מבצע שינוי קטן אחרון.
בהווה המתוקן אלן רץ לבית המשפט שם הוא מגלה לשמחתו שהשינוי הקטן שלו היה הראיה החסרה לזיכויו של אביו והוא אכן מזוכה. הוא מודה לברוס שגם הוא סייע במשפט, וזה מפתיע אותו ביציאה מבית המשפט - כאשר הוא אדם אחר (ג'ורג' קלוני, גילם את באטמן בסרט באטמן ורובין).
בסצנה שאחרי הכתוביות אלן מספר את עלילות היום שעבר עליו לאקוומן (ג'ייסון מומואה) אך נראה שהוא לא מתרשם מדי מרוב שכרות.
שחקנים ודמויות
כמו כן, גל גדות שבה לגלם את וונדרוומן בהופעה קצרה, וכן ג'ייסון מומואה את אקוומן, ג'רמי איירונס את אלפרד, וג'ורג' קלוני מופיע לזמן קצר בתור ברוס ויין. בנוסף להם כריסטופר ריב המנוח וברנדון ראות' שבים לגלם את סופרמן מהסרטים הקודמים של הדמות ואליהם מצטרף ניקולס קייג' שדיבב את סופרמן בסרט האנימציה "כוח הטיטאנים! חיים בסרט".
פיתוח
ב-20 ביולי 2013 ה"הוליווד ריפורטר" דיווח כי על פי השמועות יצא הסרט לאקרנים בשנת 2016. באוקטובר 2014 הודיעה חברת האחים וורנר ש"הפלאש" יצא לאקרנים בשנת 2018 בתור הסרט השישי ביקום הקולנועי של DC. עזרא מילר לוהק לתפקיד הראשי כבארי אלן. התסריט לסרט נכתב על ידי פיל לורד וכריסטופר מילר. האולפן חיזר אחר הצמד על מנת לביים, אך הם סירבו בגלל לוח הזמנים העמוס שלהם. האולפן החתים במקום זאת את סת גראהאם-סמית כתסריטאי ובמאי. באפריל 2016 עזב גראהאם-סמית בשל "חילוקי דעות אומנותיים". האולפן שמר על התסריט שלו וגרג ברלנטי, שיצר את סדרת הטלוויזיה של CW באותו שם, אמר בעבר כי הוא נשכר לכתוב תסריט ולביים. ביוני 2016 נחשף כי ריק פאמווייווה יביים את הסרט. הוא גם פרסם תמונה בעמוד האינסטגרם שלו כשעשה מחקר על הדמות. ב-25 ביולי 2016 הוכרז כי קירסי קלמונס לוהקה לגלם את אייריס וסט. הצילומים היו אמורים להתחיל בינואר 2017 בלונדון. ב-9 בספטמבר 2016 דיווחה וראייטי כי בילי קרודופ ניהל שיחות לגלם את הנרי אלן, אביו של הפלאש. ברם, ב-31 באוקטובר 2016 דיווח הוליווד ריפורטר כי פאמוייווה עזב את הסרט בגלל חילוקי דעות יצירתיים. ב-25 בינואר 2017 דיווחה וראייטי כי ג'ובי הרולד ישכתב את התסריט. ב-27 באפריל 2017 דווח כי רוברט זמקיס ניהל שיחות לבימוי הסרט. בחודש מאי הצטרפו גם מתיו ווהן וסם ריימי לרשימה הקצרה של האולפנים לבמאים אפשריים לסרט. מאוחר יותר באותו חודש, ריימי ומארק וב פרשו מניהול השיחות וביוני 2017 דיווחה The Wrap כי לורד ומילר ניהלו מגעים לביים את הסרט שוב. בספטמבר 2017 דווח כי גל גדות עשויה לשוב לגלם את וונדר וומן בסרט. עם זאת, דיווחים אלה נותרו בגדר שמועות.
ליהוק
בפברואר 2018 הוכרז כי צמד הבמאים ג'ון פרנסיס דיילי וג'ונתן גולדשטיין חתמו על בימוי הסרט. אך עד יולי 2019 עזבו דיילי וגולדשטיין את הפרויקט; אנדי מוסקייטי וכריסטינה הודסון נכנסו למשא ומתן כדי לביים ולכתוב טיוטה חדשה של התסריט, בהתאמה. בנוסף ברברה מוסקייטי ומייקל דיסקו הצטרפו לפרויקט כמפיקים. הצילומים שצפויים היו להתחיל במרץ 2021, בפועל החלו חודש קודם. בינואר 2020 מוסקייטי הצהיר כי אלמנטים מהעלילה של חוברת הקומיקס פלאשפוינט ישולבו בסרט. ביוני 2020 דווח כי מייקל קיטון ניהל שיחות מוקדמות לחזור לגלם את ברוס ויין / באטמן בסרט, תפקיד שגילם בעבר בסרט באטמן (1989) של טים ברטון ובאטמן חוזר (1992), אך בהמשך קיטון דחה טענות אלה ב-21 באוקטובר. באוגוסט 2020 דווח כי בן אפלק יגלם את באטמן מהיקום המורחב של DC קומיקס, אך הדיווחים לא אומתו. בפברואר 2021 הוכרז רשמית כי סשה קאייה תגלם את סופרגירל ובמרץ 2021 הוכרז על ליהוקים נוספים.
צילומים
צילומי הסרט החלו בארצות הברית ב־19 באפריל 2021 ונערכו גם בבית ברגליי שבפיטרסבורו באנגליה. ביוני 2021 עברו הצילומים לגלאזגו ואדינבורו לצילום סצנות המציגות את גות'אם סיטי. הצילומים הושלמו ב-8 באוקטובר 2021.
הפצה וקבלה
הסרט תוכנן לצאת לאקרנים ב-4 בנובמבר 2022. הצצה ראשונה נחשפה ב-16 באוקטובר 2021, במהלך DC FanDome. ב-10 במרץ 2022 הסרט נדחה ל-23 ביוני 2023.
הסרט נחשב לכישלון קופתי. בסוף השבוע הראשון הוא הרוויח 55.1 מיליון דולר בארצות הברית ו-130 מיליון ברחבי העולם, אל מול תקציב שמוערך בכ-350 מיליון דולר (כולל עלויות הפצה ופרסום). נכון ל-2 באוגוסט 2023 הסרט הרוויח בסך הכל כ-270 מיליון דולר אמריקאי.
קורה (ירח)
קורה (נקרא גם Jupiter XLIX) הוא אחד מירחיו של כוכב הלכת צדק שהתגלה בשנת 2003 על ידי קבוצה של אסטרונומים מאוניברסיטת הוואי בראשותו של סקוט שפרד. לאחר גילוי קוטלג בשם S/2003 J 14.
קוטרו של קורה הוא 2 קילומטרים ומהירותו בעת הקפתו את צדק היא 2.23 ק"מ לשנייה. רדיוס מסלולו של קורה סביב צדק הוא 23,239,000 ק"מ ומשך זמן הקפתו סביב צדק הוא 723.720 ימים. קורה בעל בהירות נראית של 23.6. קורה בעל אלבדו של 0.04 ואקסצנטריות של 0.2462.
הוא נקרא על שם קורה, אחד משמותיה של האלה פרספונה, אשתו של האדס ובתה של דמטר.
קורה משתייך לקבוצת הירחים פסיפאה, קבוצת ירחים זו קרויה על שמו של הירח פסיפאה, ירחיה של קבוצה זו מקיפים את צדק ממרחק של 22.8 עד 24.1 מיליון ק"מ, לקבוצה זו משתייכים הירחים: פסיפאה, סינופה, קלירואי, מגאקליטה, אוטונואה, יורידמה וספונדה.
ויטלי מיקולנקו
ויטלי סרהיוביץ' מיקולנקו (באוקראינית: Віталій Сергійович Миколенко; נולד ב-29 במאי 1999) הוא כדורגלן אוקראיני המשחק בעמדת המגן השמאלי באברטון ובנבחרת אוקראינה.
קריירת מועדונים
מיקולנקו שנולד בצ'רקאסי הוא תוצר מחלקת הנוער של מועדון הכדורגל דינמו קייב.
ב-20 באוגוסט 2017, מיקולנקו ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון בליגת העל האוקראינית בניצחון על סטאל קמיאנסקה. ב-25 באוקטובר 2018, הוא הופיע לראשונה בליגה האירופית, כשפתח בניצחון 1–2 על סטאד רן הצרפתית.
ב-1 בינואר 2022 חתם מיקולנקו לארבע וחצי שנים באברטון. ב-15 בינואר ערך את הופעת הבכורה בהפסד 1–2 לנוריץ' סיטי. ב-8 במאי כבש שער בכורה בניצחון 1–2 על לסטר סיטי.
קריירה בינלאומית
מיקולנקו ייצג את אוקראינה בכל שלבי הנוער. את הופעת הבכורה שלו במדים הלאומיים של נבחרת אוקראינה ערך בגיל 19, ב-20 בנובמבר 2018 במסגרת משחק ידידות מול נבחרת טורקיה. ב-11 ביוני 2022 כבש שער בכורה בנבחרת הבוגרת בניצחון 0–3 על ארמניה.
סיטרואן LN/LNA
סיטרואן LN/LNA (בצרפתית: Citroën LN/LNA) הם דגמים של מכונית סופרמיני מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית סיטרואן, חברת בת של קבוצת PSA אשר יוצרה בין השנים 1986–1976.
בצרפת הדגם יוצר באמצעות PSA Aulnay-sous-Bois Plant, ובספרד באמצעות PSA Vigo Plant.
אידיל איברהים
אידיל איברהים (באנגלית: Idil Ibrahim; בערבית: إيديل إبراهيم) היא במאית קולנוע, מפיקה, סופרת ושחקנית סומלית-אמריקאית.
ביוגרפיה
איברהים קיבלה תואר ראשון באומנויות בשנת 2002 מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי. בשנת הלימודים האחרונה שלה במוסד, היא התקבלה לאקדמיה לטלוויזיה ולמדעים (ATAS). במהלך זמנה כמחנכת גשר לאמנויות, איברהים לימדה ניתוח סרטים דוקומנטריים והפקת סרטים לתלמידי תיכון ברקלי. בנוסף, אברהים למדה לימודי תואר שני באוניברסיטת ניו יורק.
איברהים זכתה בפרס אומנויות נדין אברגל.
בשנת 2022 כתבה את אחד מפרקי הסדרה "אמריקה הקטנה" שנוצרה על ידי קומייל ננג'יאני ומשודרת בשירות אפל TV פלוס.
חיים אישיים
היא מתגוררת כיום בניו יורק. איברהים היא אלמנתו של הצלם והעיתונאי הנודע טים הטרינגטון שנהרג בזמן שהותו במצרים במהלך מלחמת האזרחים בלוב ב-2011.
משחקי לוח נאציים
משחקי לוח נאציים היו מרכיב במסע התעמולה של אדולף היטלר בגרמניה הנאצית. שר התעמולה של היטלר, יוזף גבלס, הבין שכדי לחדור ולהיקלט בציבור, התעמולה חייבת לעורר עניין של קהל וצריכה להיות מועברת באמצעות אמצעי תקשורת שמושכים תשומת לב. משחקי לוח וצעצועים לילדים שימשו דרך להפצת תעמולה גזענית, צבאית ופוליטית לנוער גרמני.
יודן ראוס! (1936)
"יודן ראוס!" (Juden Raus, מילולית: יהודים החוצה) הוא משחק בסגנון סולמות וחבלים שפורסם בגרמניה הנאצית על ידי Günther & Co. בשנת 1936. המשחק פורסם כ"מבדר, מלמד ובנוי בצורה מוצקה". הציוד של המשחק כולל זוג קוביות, לוח משחק וכמה פסלונים של כלי משחק שעוצבו כדמויות עם כובעים מחודדים גדולים שנועדו לייצג יהודים.
שחקנים זורקים בתורות את הקוביות ומזיזים את "היהודים" שלהם על פני המפה לעבר "נקודות איסוף" מחוץ לחומות העיר, כשהמטרה היא לגרשם אל מחוץ לגבולות המשחק, לכיוון פלשתינה (א"י), תוך התמודדות עם מהמורות שונות בדרך. בהוראות הכתובות על לוח המשחק "אם תצליחו להעלים שישה יהודים, זכיתם בניצחון ברור!".
יודן ראוס היה משחק לוח מסחרי, לא היה לו קשר ישיר למפלגה הנאצית, והוא נמכר באופן מסחרי ללא כל סיוע מצד המפלגה הנאצית. כך שבהתאם, אין בו תעמולה נאצית ישירה, והוא לא מכיל סמלים נאציים. המשחק קיבל ביקורת אוהדת בכתב העת Das Schwarze Korps, של המפלגה הנאצית, כמקדם את מדיניות המפלגה במשחקים לכל המשפחה. בן ברקוב ממוזיאון השואה בספריית וינר בריטניה, מספר שהוא תועד כ"הצלחה מסחרית ניכרת", וכפי הנראה מיליון עותקים שלו נמכרו. עם זאת, מאמר אחר ב-Board Game Studies Journal טוען שלא ניתן לדעת את המכירות וההצלחה המסחרית האמיתיים של המשחק, משום שעצם הפרסום אודותיו היה מהלך פרסומי בעל אג'נדה. המאמר טוען כי קשה להניח שמשחק מסחרי שהאס אס לא היה שותף בשיווקו, היה מגיע לתפוצה עצמאית כה גדולה, בתקופה זאת בגרמניה הנאצית.
במאמר שפרסם האיגוד הבינלאומי ללימודי משחקי לוח, הוא מכונה "משחק הלוח הידוע לשמצה ביותר של ההיסטוריה". לדבריו, "יודן ראוס!" מראה שאחרי עשרות שנים של תעמולה, האנטישמיות הייתה נטועה כל כך עמוק בחברה הגרמנית בשנות ה-30, עד שמישהו חשב שזה יהיה נושא טוב למשחק ילדים. גזענות קיימת במשחקי לוח רבים, אבל "יודן ראוס!" היה ייחודי בתיאור האופן שבו הגזענות באה לידי ביטוי בחברה, והוא מהווה דוגמה מפחידה לבנאליות של הרוע.... ישנם אזורים רבים בעולם שבהם משחק כזה עדיין עשוי למצוא קהל קליט.... "יודן ראוס!" מהווה אזהרה לכולנו".
פצצות על אנגליה (1940)
פצצות על אנגליה הוא משחק בסגנון פינבול (משחק שולחני אלקטרוני-מכני, עם מנופים מכניים קטנים, שבו משתתף שחקן אחד בלבד, ומטרתו צבירת נקודות מקסימלית על ידי פגיעה במגוון מטרות עם כדור ברזל). המשחק כולל מפה של אנגליה וחלק מצפון אירופה. המפה מכילה חורים במיקומן של ערי מפתח כמו לונדון, ליברפול, ניוקאסל ופלימות' וכן נקודות שונות המייצגות מטרות בים הצפוני. . המשחק נוצר בהשראת הקרב על בריטניה ובפרט בהשראת הבליץ.
השחקנים יורים בכדורים מונעי קפיץ המייצגים "פצצות", לעבר מטרות אלו, וזוכים בנקודות שונות על הפגיעה במטרות האויב. אם שחקנים מפציצים מקומות בשליטת גרמניה הנאצית כמו בריסל ואמסטרדם, הם מפסידים נקודות.
לצוד את גנב הפחם (1944)
יאגט אאוף קוהלן-קלאו (תרגום מילולי: "לצוד את גנב הפחם") הוא משחק לוח של גלגול ותנועה אשר הופק על ידי Lepthian-Schiffers בגרמניה הנאצית במהלך השנים האחרונות של מלחמת העולם השנייה. המשחק היה חלק ממסע תעמולה נאצי שהושק ב-23 ביוני 1942, תחת הסיסמה "Kampf dem Kohlenklau" ("הילחמו בגנבי הפחם"). קמפיין זה ביקש לקדם שימור אנרגיה כאמצעי לחסוך במשאבי המדינה המתדלדלים, לצורך המאמץ המלחמתי. לימים, הייצוג החזותי של הקוהלנקלאו, "גנב הפחם", הפך לדימוי איקוני של גרמניה הנאצית והוצג לעיתים קרובות בעיתונים, מגזינים, פוסטרים וסרטים. ארבעה מיליון עותקים של המשחק הופקו והופצו בין משקי הבית בהם היו הכי הרבה ילדים.
לוח המשחק מורכב מ-50 משבצות, בהן משבצות באדום, שחור, ולבן. השחקנים מטילים קובייה ומקדמים את כלי המשחק שלהם לפי המספר שיצא. כאשר השחקן נוחת על משבצת, הוא מקריא בקול קטע טקסט מתאים מהלוח. משבצות אדומות מייצגות פעולות בזבוז אנרגיה המענישות שחקנים, למשל "...משאיר את הרדיו דולק כשאף אחד לא מקשיב. גנב הפחם אוהב את זה! (השחקן מפספס פנייה)". משבצות שחורות כוללות פעולות שחוסכות אנרגיה ומתגמלות את השחקנים. משבצות לבנות הם נייטרליות ואין להן השפעה. השחקנים מתחלפים עד שאחד מגיע לבסוף לסוף ומוכרז כמנצח. הזוכה מגלה מי היה "גנב הפחם" ומוציא אותן מהבית בהצלחה.
שוטרז
שוטרז (Shooters) היא מילה באנגלית שמשמעותה "יורים".
מנהרות גילון
מנהרות גילון (נקראות גם מנהרות הכרם) הן זוג מנהרות - באורך כ-4.8 ק"מ כל אחת - שנחפרו תחת הר גילון שבגליל המערבי המתנשא לגובה של 380 מטר, המנהרות משמשות את מסילת הרכבת בין עכו לכרמיאל, והן ממוקמות בין פארק תעשיות בר-לב לבקעת מגד, מדרום למג'ד אל כרום.
היסטוריה
מנהרות גילון נכרו כחלק מקו הרכבת לכרמיאל, בקטע המעבר התלול בין אזור אחיהוד לבקעת בית הכרם. המנהרות נכרו בסמיכות אחת לשנייה, כשביניהן מקשרות 18 מנהרות חילוץ, משיקולי בטיחות של הימלטות בשעת שרפה או אירוע מסוכן אחר באמצעות המנהרה המקבילה.
המנהרות נחפרו על ידי חברת דניה סיבוס בשיתוף CCECC - חברה ממשלתית סינית בייצוגו של איש העסקים שאול ביטרמן  (שחפרה גם את מנהרות הכרמל), והכרייה הסתיימה ב-23 באפריל 2014.
בתוך המנהרות נסללה המסילה במצע בטון, כתחליף למצע חצץ הרגיל, משיקולי בטיחות לצורך אפשור מעבר רכבי הצלה (שאינם יכולים לנוע על חצץ) במקרה הצורך, ומשיקולי תחזוקה, הקלה בהרבה במצע בטון בהשוואה למצע חצץ. עם זאת, עלות הסלילה הראשונית על בטון גבוהה יותר מסלילה על חצץ. סלילת מסילת רכבת כבדה על מצע בטון בישראל נעשית לראשונה במנהרה זו (קודם לכן נסללה מסילה על מצע בטון לצורך הרכבת הקלה בירושלים).
עלות הקמת המנהרה על פי אומדן של משרד האוצר היא כ-2.8 מיליארד שקל, והיא הייתה החלק הקשה ביותר לביצוע במסלול קו הרכבת שבין עכו לכרמיאל, שנחנך בספטמבר 2017.
RAF-2203
RAF-2203 (ברוסית : РАФ-2203) - הוא כלי רכב שיוצר בתצורות : מסחרית, ומיניבוס, בעל הנעה 4x2, מתוצרת יצרנית הרכב Riga Autobus Factory (RAF) (בלטבית: Rīgas Autobusu Fabrika, ברוסית: Рижская автобусная фабрика) מהעיר ילגבה, לטביה, אשר יוצרה בין השנים 1997–1976
Home for Christmas (אלבום של דבי בון)
Home for Christmas הוא אלבום אולפן ה-11 ואלבום חג מולד הראשון של הזמרת-יוצרת האמריקאית דבי בון. האלבום יצא לאור בשנת 1989, על ידי חברת התקליטים בנסון רקורדס, לכבוד חג המולד. שלוש מהדורות שונות של האלבום יצאו במהלך השנים; 1989, 1992 ו-2002. לכל אחת מהגרסאות עוצבה עטיפה שונה.
האלבום מכיל בתוכו הקלטות מחודשות של שירי חג מולד ידועים כמו "O Holy Night" ו-"Silent Night".
ג'וש ארנסט
ג'ושואה ראיין הנרי "ג'וש" ארנסט (באנגלית: Joshua Ryan Henry "Josh" Earnest; נולד ב-22 בינואר 1975) הוא עוזר פוליטי אמריקאי ששימש כדובר הבית הלבן תחת נשיא ארצות הברית ברק אובמה, בשנים 2014–2017. בשנת 2017 החל לשמש כפרשן פוליטי עבור NBC ו-MSNBC.
ארנסט נולד בקנזס סיטי, מיזורי. באוגוסט 2012 ארנסט נישא לנטלי ויית' בטקס בין דתי נוצרי-יהודי במלון 4 העונות בוושינגטון. לזוג יש ילד אחד שנולד בשנת 2014.
אוגיסטן פיראמי דה קנדול
אוֹגִיסְטֶן פִּירַאמִי (או פִּירַם) דֶה קַנְדוֹל (בצרפתית: Augustin Pyramus (Pyrame) de Candolle; 4 בפברואר 1778 – 9 בספטמבר 1841) היה בוטנאי שווייצרי. רנה דפונטיין החל את הקריירה הבוטנית של דה קנדול, כאשר המליץ עליו בעשבייה. בתוך כמה שנים תיאר דה קנדול סוג צמח חדש, המשיך לתעד מאות משפחות צמחים, ויצר מערכת סיווג צמחים חדשה. אף שהתמקדות העיקרית של דה קנדול הייתה בבוטניקה, הוא תרם גם לתחומים קשורים, ובהם פיטוגאוגרפיה, אגרונומיה, פלאונטולוגיה, בוטניקה רפואית ובוטניקה כלכלית.
דה קנדול יצר את הרעיון של "מלחמת הטבע", שהשפיע על צ'ארלס דרווין ועל עקרון הברירה הטבעית. דה קנדול זיהה שמינים מרובים עשויים לפתח מאפיינים דומים, שלא הופיעו באב קדמון משותף; תופעה המכונה כיום אבולוציה מתכנסת. במהלך עבודתו עם צמחים, הוא שם לב שתנועות עלי הצמח מקיימות מחזור של כמעט 24 שעות באור קבוע, מה שמרמז על קיים שעון ביולוגי פנימי. אף על פי שמדענים רבים הטילו ספק בממצאיו של דה קנדול, ניסויים של יותר ממאה שנה הוכיחו ש"השעון הביולוגי הפנימי" אכן קיים.
צאצאיו של דה קנדול המשיכו בעבודתו על סיווג צמחים; בנו ונכדו  תרמו ל-"Prodromus Systematis Naturalis Regni Vegetabilis", קטלוג צמחים שאוגיסטן פיראמי דה קנדול התחיל את העבודה עליו.
ראשית חייו
אוגיסטן פיראמי דה קנדול נולד ב-4 בפברואר 1778 בז'נבה ברפובליקה של ז'נבה, לאוגיסטן דה קנדול, עובד ציבור לשעבר, ולאשתו, לואיז אלאונור ברייר. משפחתו צאצאית מאחת המשפחות העתיקות של פרובאנס בצרפת, אך עברה לז'נבה בסוף המאה ה-16 כדי להימלט מרדיפות דת.
בגיל שבע חלה דה קנדול במקרה חמור של הידרוצפלוס, שהשפיע באופן משמעותי על ילדותו. אף על פי כן, אומרים שהוא היה בעל כישרון רב ללמידה, כשהוא בלט בבית הספר ברכישה מהירה של ידע בספרות קלאסית וכללית וביכולתו לכתוב שירה משובחת. בשנת 1794, הוא החל את לימודיו המדעיים ב, שם למד אצל, שלימים נתן השראה לדה קנדול להפוך את המדע הבוטני לעיסוק העיקרי בחייו.
קריירה כבוטנאי
הוא שהה ארבע שנים באקדמיית ז'נבה, כשהוא לומד מדעים ומשפטים לפי רצונו של אביו. ב-1798 הוא עבר לפריז לאחר שז'נבה סופחה לרפובליקה הצרפתית הראשונה. הקריירה הבוטנית שלו החלה רשמית בעזרתו של רנה דפונטיין, שהמליץ על דה קנדול לעבודה בעשבייה של במהלך קיץ 1798. התפקיד הגדיל את המוניטין של דה קנדול והוביל גם להדרכה חשובה מדפונטיין עצמו. דה קנדול תיאר לראשונה את הסוג הראשון שלו, סנביירה (Senebiera), בשנת 1799.
ספריו הראשונים של דה קנדול, "Plantarum historia succulentarum" (מלטינית: "היסטוריה של צמחים סוקולנטים", 4 כרכים, 1799) ו-"Astragalogia" ("משפחת הקטניות", 1802), זיכו אותו בתשומת ליבם של ז'ורז' קיווייה וז'אן-בטיסט דה לאמארק. דה קנדול, באישורו של קיווייה, שימש כחבר בקולז' דה פראנס בשנת 1802. לאמארק הפקיד בידיו את פרסום המהדורה השלישית של ה-"Flore française" (מצרפתית: "צמחייה צרפתית" 1805–1815), ובמבוא שכותרתו "Principes élémentaires de botanique" (מצרפתית: "עקרונות בסיסיים של בוטניקה"), הציע דה קנדול שיטה טבעית לסיווג צמחים בניגוד לשיטה המלאכותית של קארולוס ליניאוס. הנחת היסוד של השיטה של דה קנדול היא שהטקסונים אינם מסתדרים בקנה מידה ליניארי; הם בדידים, לא רציפים. לאמארק פרסם במקור את העבודה הזו ב-1778, עם מהדורה שנייה ב-1795. המהדורה השלישית, הנושאת את שמם של לאמארק וגם את שמו של דה קנדול, הייתה למעשה עבודתו של האחרון, כשלאמארק רק השאיל את שמו ואת הגישה אל האוסף שלו.
בשנת 1804, דה קנדול פרסם את המסה "Essai sur les propriétés médicales des plants" (מצרפתית: "מסה על סגולות רפואיות של צמחים") והוענק לו תואר דוקטור לרפואה על ידי הפקולטה לרפואה של פריז. שנתיים לאחר מכן פרסם את "Synopsis plantarum in flora Gallica descriptarum" (בלטינית: "תקציר תיאור הצמחים בצמחייה הצרפתית"). דה קנדול שהה אז במשך ששת הקיצים הבאים בביצוע סקר בוטני וחקלאי של צרפת לבקשת ממשלת צרפת, שפורסם בשנת 1813. בשנת 1807 מונה לפרופסור לבוטניקה בפקולטה לרפואה של, שם הוא מונה לפרופסור לבוטניקה בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת מונפלייה. מאוחר יותר הוא מונה לראש הקתדרה לבוטניקה בשנת 1810. השיעורים שהעביר באוניברסיטת מונפלייה כללו יציאה לשטח, סיורים שבהם השתתפו 200–300 סטודנטים, שהחלו ב-5:00 בבוקר והסתיימו ב-19:00.
בהיותו במונפלייה, פרסם דה קנדול את "Théorie élémentaire de la botanique" (מצרפתית: "תורת הבוטניקה היסודית", 1813), שהציגה מערכת סיווג חדשה ואת המילה טקסונומיה. קנדול עבר לז'נבה בשנת 1816 ובשנה שלאחר מכן הוזמן על ידי ממשלת קנטון ז'נבה לאייש את הקתדרה החדשה שנוצרה לתולדות הטבע. בז'נבה הוא חקר יחד עם המורה שלו לשעבר,, אצות של מים מתוקים.
דה קנדול בילה את שארית חייו בניסיון לפרט ולהשלים את מערכת הסיווג הבוטנית הטבעית שלו. דה קנדול פרסם עבודה ראשונית בספרו "Regni vegetabillis systema naturale" (מלטינית: "המערכת הטבעית של ממלכת הצמחים"), אך לאחר שני כרכים הוא הבין שאינו יכול להשלים את הפרויקט בקנה מידה כה גדול. כתוצאה מכך, הוא החל את ה-"Prodromus Systematis Naturalis Naturalis Regni Vegetabilis" (מלטינית: "פרודרומוס (מבוא) למיון הטבעי של ממלכת צמחים") הפחות נרחב שלו בשנת 1824. עם זאת, הוא הצליח לסיים רק שבעה כרכים, או שני שלישים מהשלם. למרות זאת, הוא הצליח לאפיין למעלה ממאה משפחות של צמחים, ועזר להניח את הבסיס האמפירי של הבוטניקה הכללית. אף על פי שהמוקד העיקרי של דה קנדול היה בוטניקה, לאורך הקריירה שלו הוא התעסק גם בתחומים הקשורים לבוטניקה, כמו פיטוגאוגרפיה, אגרונומיה, פלאונטולוגיה, בוטניקה רפואית ובוטניקה כלכלית.
בשנת 1827 הוא נבחר כחבר ב.
מורשת
לדה קנדול הייתה גם ההבחנה הבלתי צפויה שגרמה לאימוץ דמי משלוח בתשלום מראש בקנטון ובעיר ז'נבה, בנאום ארוך שנאם למועצה הממשלתית ב-1843. זה הוביל להנפקת בול הדואר השני של שווייץ, הבול המפורסם (והנדיר) מאוחר יותר באותה שנה.
שיטת סיווג
דה קנדול היה הראשון שהעלה את הרעיון של "מלחמת הטבע", צמחים "נמצאים במלחמה זה עם זה" עם המשמעות של מינים שונים הנלחמים זה בזה על מרחב ומשאבים. צ'ארלס דרווין חקר את "מערכת הסיווג הטבעית" של דה קנדול ב-1826, כאשר שהה באוניברסיטת אדינבורו, ובתחילת התיאוריה של דרווין ב-1838 הוא התחשב ב"מלחמה בין המינים", והוסיף כי היא תוארה ביתר שאת על ידי תומאס מלתוס, וייצרה את הלחצים שדרווין כינה מאוחר יותר ברירה טבעית. בשנת 1839 ביקר דה קנדול בבריטניה ודרווין הזמין אותו לארוחת ערב, מה שאפשר לשני המדענים לדון ברעיון.
דה קנדול היה גם בין הראשונים שזיהו את ההבדל בין המאפיינים המורפולוגיים והפיזיולוגיים של איברים. הוא ייחס את המורפולוגיה של הצמח כקשורה למספר האיברים ולמיקומם ביחס זה לזה ולא לתכונות הפיזיולוגיות השונות שלהם. כתוצאה מכך, זה הפך אותו לראשון שניסה לייחס סיבות ספציפיות ליחסים מבניים ומספריים בין איברים, ובכך להבחין בין היבטים עיקריים למשניים של סימטריית צמחים. כדי להסביר שינויים בסימטריה בחלקים של צמחים שונים, התרחשות שעלולה להפריע לגילוי של קשר אבולוציוני, הציג דה קנדול את מושג ההומולוגיה.
כרונוביולוגיה
דה קנדול תרם גם לתחום הכרונוביולוגיה. בהתבסס על עבודה קודמת על תנועות עלים צירקדיות של צמחים שתרמו מדענים כמו ו, דה קנדול הבחין ב-1832 שלצמח מימוזה ביישנית יש תקופה חופשית של פתיחת עלים. סגירה של כ-22–23 שעות באור קבוע, פחות משמעותית מהפרק המשוער של 24 השעות של מחזורי האור-חושך של כדור הארץ. מאחר שהתקופה הייתה קצרה מ-24 שעות, הוא שיער ששעון אחר חייב להיות אחראי על הקצב; התקופה המקוצרת לא הייתה מתואמת עם רמזים סביבתיים, ולכן השעון נראה אנדוגני (פנימי). למרות ממצאים אלה, מספר מדענים המשיכו לחפש אחר "פקטור X", גורם אקסוגני (חיצוני) לא ידוע הקשור לסיבוב כדור הארץ שהניע תנודות צירקדיות בהיעדר לוח זמנים אפל ובהיר, עד לאמצע המאה העשרים. באמצע שנות ה-20 של המאה ה-20, חזר על ממצאיו של דה קנדול והגיע למסקנות דומות, ומחקרים שהראו את התמשכות המקצב הצירקדי בקוטב הדרומי ובמעבדת חלל אישרו עוד יותר את קיומן של תנודות בהיעדר רמזים סביבתיים.
דרור לבן-כתר
דרור לבן-כתר (שם מדעי: Zonotrichia leucophrys) הוא מין של ציפור שיר אמריקאית בעלת תפוצה רחבה בין אלסקה למרכז מקסיקו וחלק מהאוכלוסיות הצפוניות החיות בטונדרה וצפון הרי הרוקי נודדות בחורף דרומה. לעיתים נדירות פרטים תועים הגיעו עד לאירופה. למרות שהיא מכונה דרור היא למעשה שייכת למשפחת הפסרליים ובעבר לגבתוניים.
מאפיינים
הדרור מגיע לאורך של 15 עד 16 סנטימטרים, למשקל 25 עד 28 גרם בקירוב ובעל מוטת כנפיים של 21 עד 24 סנטימטרים. הוא בעל גוף אפור או אפרפר עם פסים שחורים-לבנים לאורך ראשם והמצח הגדול לבן והוא בעל נוצות חומות-לבנות לסירוגים על הכנפיים והזנב. המקור חרוטי וצבעו צהוב עד ורדרד ומתחתיו סינר לבן.
הדרור הוא אוכל זרעים במהותו והוא ניזון הן על הקרקע והן על צמחייה נמוכה מזרעים וגרגרים שונים אך גם יצוד חרקים בהינתן אפשרות מוצלחת. בחורפים הם מחפשים מזון יחדיו. ציפור זו מקננת על שיחים או על הקרקע ומטילה שלוש עד חמש ביצים כחולות או אפורות.
מחקר מציג שהדרור יכול לישון במהלך הנדידה בגלים קצרים ייחודיים (USWS).
הציפור אינה מצויה בסכנה, אך נפגעת מפעילות האדם, בעיקר מהפרעה להתנהגות הרבייה שלה.
Once Upon a Christmas
Once Upon a Christmas (בעברית: היה פעם חג המולד) הוא אלבום אולפן ואלבום חג מולד משותף של קני רוג'רס ודולי פרטון. את האלבום הקליטו השניים כבר באוגוסט 1984, והוא יצא לאור על ידי חברת התקליטים RCA ויקטור ב-29 באוקטובר באותה השנה. מתוך האלבום יצא חמישה סינגלים בסך הכול.
האלבום מכיל בתוכו הקלטות מחודשות של שירי חג מולד ידועים כמו "The Christmas Song" ו-"White Christmas".
גוסטב קהן
גוסטב קהן (בצרפתית: Gustave Kahn; 21 בדצמבר 1859 – 5 בספטמבר 1936) היה משורר, סופר, מסאי, מחזאי, עורך, מוציא לאור ומבקר ספרותי ואמנותי יהודי-צרפתי.
ביוגרפיה
קאהן נולד למשפחה יהודית במץ שבחבל לורן. בפרשת דרייפוס הוא תמך באמיל זולה. אליזבת אשתו התגיירה כמחאה נגד האנטישמיות, ושינתה את שמה לרחל.
קאהן היה אינטלקטואל מרכזי בצרפת. הוא נודע בזכות השירה שלו, אך כתב גם רומנים, מחזות וביקורת ספרותית. היה בעל השפעה רבה כמוציא לאור. יחד עם עוד שני שותפים ייסד וערך את המגזין "לה ווג" ("La Vogue") בשנת 1886. באמצעות מגזין זה השפיע על קריירות של סופרים רבים בצרפת. הוא שימש בתפקידי מפתח במספר כתבי עת אחרים, ובהם "La Revue Indépendante","La Revue Blanche" ו-""Le Mercure de France".
בשנת 1929 כתב מונוגרפיה על הצייר היהודי שנרצח באושוויץ, אדולף פדר. קהאן מילא תפקיד מרכזי בדיונים ציבוריים ואינטלקטואליים בצרפת בנושאים שונים ובהם אנרכיזם, פמיניזם, סוציאליזם וציונות. בשנות העשרים היה עורך ראשי של "מנורה", מגזין דו-שנתי יהודי, שנסגר ב-1933. קהאן היה גם מבקר אמנות ואספן אמנות.
נקבר בבית הקברות במוטנפרנאס שבפריז. אחרי מותו נמסר אוסף כתבי היד שלו לספרייה של האוניברסיטה העברית בירושלים. בית הולדתו במץ הוא מהמבנים המשומרים של אישים נודעים בני העיר.
האספה הלאומית (בולגריה)
האספה הלאומית (בבולגרית: Народно събрание) היא הפרלמנט והרשות המחוקקת בבולגריה אשר מורכבת מבית מחוקקים יחיד ובו כ-240 נציגים, הנבחרים פעם בארבע שנים. היא הוקמה לראשונה ב-1879, אחרי היווצרות החוקה הראשונה בבולגריה - חוקת טרנובו. הנציגים נבחרים במחוזות בחירה ואחוז החסימה עומד על כ-4%. בבולגריה יש מערכת רב מפלגתית.
הבחירות האחרונות התקיימו באוקטובר 2014.
הפרלמנט יושב בבירת בולגריה, סופיה.
הבריגדה הממונעת השנייה (מולדובה)
הבריגדה הממונעת השנייה "שטפן הגדול" (ברומנית: Ștefan cel Mare 2nd Motorized Infantry Brigade) היא בריגדת חיל רגלים ממוכן של הצבא המולדובי הלאומי הממוקמת בקישינב.
היסטוריה
הבריגדה הוקמה ב-16 באוקטובר 1992 על בסיס יחידות הצבא האדום שהיוו את חיל המצב של קישינב. הבריגדה קיבלה את הכינוי "שטפן הגדול" על שמו של שליט מולדובה משנות ה-50 של המאה ה-15. חיילים מהבריגדה השתתפו במלחמת טרנסניסטריה.
ביוני 2019 נפתחה חקירה פלילית בעקבות טענה שחיילים מהבריגדה עברו הכאות והתעללות בידי מפקדיהם.
סיימאס
הפרלמנט הליטאי, הנקרא בליטאית סיימאס, ובשמו המלא: הסיימאס של הרפובליקה הליטאית (בליטאית: Lietuvos Respublikos Seimas), הוא הרשות המחוקקת בליטא. הוא מורכב מבית אחד ובו 141 נציגים הנבחרים מדי 4 שנים. 71 נציגים נבחרים לפי מחוזות בחירה (נציג מכל מחוז) ועוד כ-70 נציגים נבחרים באופן יחסי בכל הארץ, כשאחוז החסימה עומד על כ-5%.
תפקידי הפרלמנט הם חקיקת חוקים, תיקונים לחוקה, העברת התקציב, פיקוח על המיסים, אשרור אמנות בינלאומיות, מינוי ראש הממשלה המועמד על ידי הנשיא ואת ממשלתו, ושליטה ופיקוח על פעילותם. בנוסף על כך, הסיימאס רשאי להכריז על מצב חירום ועל גיוס צבאי. לרוב, ההצבעות בסיימאס הן פתוחות, מלבד הצבעות אי-אמון. בפרלמנט ישנן כ-15 ועדות, המונות בין 7 ל-17 חברים, מלבד הוועדה לענייני אירופה, הכוללת לפחות 15 חברים.