cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קארי בראדשו
אלכסנדר פטרובסקי
מערכת יחסים מסעירה נוספת מתרחשת בחייה של קארי כאשר היא נפגשת באומן רוסי, עשיר ומצליח בשם אלכסנדר פטרובסקי (מיכאיל ברישניקוב). למרות אהבתה הרבה אליו, גם מערכת היחסים הזו נתקלת בקשיים רבים כאשר קארי מגלה שיש לו ילדה בשנות העשרים לחייה, וכי אינו מוכן לילדים נוספים. על מנת לוודא זאת, הוא עבר ניתוח לסירוס. קארי נאלצת לבחור בין מערכת יחסים ארוכה עם פטרובסקי, או היכולת להביא ילדים לעולם. היא תוהה רבות האם מערכת יחסים זו תספק אותה והאם הוא יוכל להוות תחליף לנוכחות של ילדים בחייה. היא מגלה מאוחר יותר כי הדבר לא ניתן, מאחר שהוא מאוד שקוע בעצמו, ואף נוכחה לדעת שהוא כינה אותה בפני אחרים "רק מאהבת".
טרם פרידתם, הוא משכנע אותה לעזוב את העבודה, הדירה והחברות שלה מאחור ולעבור איתו לפריז. שם היא נתקלת באשתו לשעבר, שמזהירה אותה כי מערכת היחסים תהיה כולה סביב אלכסנדר. כבר בהגעתה לשדה התעופה, היא מוצאת עצמה מחכה לו שעות, כאשר הוא בכלל שכח מהדייט איתה. היא מתקשה לנהל את חייה בפריס מאחר שאינה דוברת צרפתית, והוא משאיר אותה לבדה פעמים רבות כאשר הוא מתעסק אך ורק בעבודתו. מאוחר יותר, כאשר נקבעת לה פגישה עם מעריציה הצרפתים לאירוע חתימה על ספרה, הוא משכנע אותה לוותר על זה ולהצטרף לתערוכה שלו במוזיאון. אולם היא שמה לב כי הוא מתעלם ממנה לחלוטין שם ומתעסק אך ורק ביצירותיו, ורצה אל המקום בו נקבע אירוע החתימה על ספרה. אולם, כאשר היא מגיעה לשם, היא מוצאת עצמה לבד, כאשר כל מעריציה כבר עזבו את המקום. היא חוזרת לדירתם, שם מתנהל ויכוח בין השניים, בו הוא סוטר לה. עקב כך, היא עוזבת אותו ומנסה לשכור חדר אחר במלון, שם היא נתקלת שוב במר ביג, שמוצא עצמו מגן עליה מפני אלכסנדר. באותה העת, מבין מר ביג ש"היא האחת", והיא מחליטה לחזור איתו לניו יורק, שם היא מתאחדת עם חברותיה.
דוד גרצ'יק
2017
בפסטיבל האולימפי האירופי לנוער שנערך בגיוֹר הונגריה בסוף יולי 2017 זכה גרצ'יק בשתי מדליות כסף במשחה שליחים 4X100 מטר מעורב ביחד עם רון פולונסקי, גל כהן גרומי ומיכאל סמירנוב בתוצאה של 3:46.60 דקות ובמשחה שליחים 4X100 מטר מעורב משולב (2 שחייניות ו-2 שחיינים) ביחד לאה פולונסקי, גל כהן גרומי ואנסטסיה גורבנקו בתוצאה של 3:59.99 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 57.27 שניות ובמקום שמיני במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:07.58 דקות, בשלב המוקדמות הוא קבע תואצה של 2:06.72 דקות.
2019
באליפות ישראל שנערכה בתחילת אוגוסט 2019 זכה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:01.77 דקות, אחרי יעקב טומרקין ממכבי אשדוד (1:58.75 דקות) ולפני יובל ספרא מהפועל עמק יזרעאל (2:03.53 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום שמיני במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 57.54 שניות ובמקום תשיעי במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 26.78 שניות.
אלוף ישראל
באליפות ישראל שנערכה ביוני 2021 זכה בשתי מדליות אישיות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה ל-200 מטר גב בשיא אישי חדש של 1:59.79 דקות, לפני איתן בן שטרית מירושלים רבתי (2:03.39 דקות) ובוריס טברובסקי (2:04.96 דקות) ומדליית כסף, במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 25.53 שניות, אחרי מיכאל לייטרובסקי (25.08 שניות) ולפני מרקוס שלזינגר (25.76 שניות), שניהם מהפועל דולפין נתניה.
באליפות אירופה שנערכה ברומא, איטליה במאי אותה שנה הוא סיים במקום 29 במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 25.64 שניות, במקום 47 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 56.29 שניות ובמקום 31 במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:01.52 דקות.
שיא ישראלי בשליחים (בריכת 25 מטר)
באליפות אירופה בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בקאזאן, רוסיה בנובמבר אותה שנה הוא סיים במקום שישי במשחה שליחים 4x50 מטר מעורב, ביחד עם כריסטיאן פיצ'וגין, איתן בן שטרית ואדם מראענה בשיא ישראלי חדש של 1:35.50 דקות, שיפור של 45 מאיות השנייה לשיא בן ה-7 השנים ונקבע באליפות אירופה שנערכה בישראל והיה שייך ליהונתן קופלב, יהב שחף, גיא ברנע וזיו קלונטרוב. כשחיין ראשון הוא קבע שיא אישי חדש של 24.12 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום 20 במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 24.22 שניות, במקום 22 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 52.75 שניות ובמקום 11 במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 1:54.88 דקות.
2022
במסגרת תחרות גולדן טור שנערכה במרסיי, צרפת במרץ 2022 הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-200 מרט גב בתוצאה של 2:00.18 דקות, אחרי לוק גרינבנק מבריטניה (1:57.81 דקות).
בגביע האיגוד שנערך במאי אותה שנה הוא קבע, בשלב המוקדמות במשחה ל-50 מטר גב שיא אישי חדש של 25.21 שניות, בגמר הוא קבע תוצאה של 25.40 שניות, בשלב המוקדמות במשחה ל-100 מטר גב שיא אישי חדש של 54.99 שניות, בגמר הוא קבע תוצאה של 55.27 שניות ובשלב המוקדמות במשחה ל-200 מטר גב שיא אישי חדש של 1:58.20 דקות, 13 מאיות השנייה איטי מהקריטריון לאליפות העולם, בגמר הוא קבע תוצאה של 1:59.72 דקות.
אנדריי וורוביי
אנדריי אולכסיוביץ' וורוביי (באוקראינית: Андрій Олексійович Воробей; נולד ב-29 בנובמבר 1978 בדונצק) הוא כדורגלן עבר אוקראיני ששיחק בעמדות החלוץ בקבוצות שחטאר דונצק ודניפרו, בליגת העל האוקראינית ובנבחרת אוקראינה.
קריירה
בקיץ 2007 עבר לקבוצת דניפרו תמורת תשלום בן 2.5 מיליון אירו. בשורות דניפרו שיחק וורוביי מהלך שתי עונות. בעונת 2009/2010 הושאל לקבוצת ארסנל קייב. בתום אותה עונה עבר לקבוצת מטאליסט חרקוב.
בסוף שנת 2012 הסתכסך וורוביי עם מאמן מטאליסט, עזב את הקבוצה והחל לשחק בקבוצת הליוס חרקוב מהליגה האוקראינית הראשונה. בתום עונת 2012/2013 הודיע על פרישתו ממשחק פעיל.
נבחרת
וורוביי שיחק 11 משחקים במדי נבחרת הנוער של אוקראינה. הבקיע 3 שערים. בנבחרת הלאומית של אוקראינה שיחק וורוביי מאז מאי 2000. משחקו הראשון במדי הנבחרת היה משחק ידידות מול. הוא היה בסגל הנבחרת למונדיאל 2006. וורוביי השתתף בארבע מתוך חמשת משחקי הנבחרת בתחרות.
ואו (עיר)
מיקום
העיר נמצאת על גדות נהר הג'ור בנפת ואו, במחוז מערב בחר אל-ע'זאל שבצפון מערב דרום סודאן. העיר מרוחקת כ-650 ק"מ מג'ובה, עיר הבירה של דרום סודאן וגם העיר הגדולה שבה.
היסטוריה
העיר ואו נוסדה במקור כ"זריבה" על ידי סוחרי עבדים במאה ה-19. במשך הזמן הפכה למרכז השלטוני של הבריטיים בשיתוף עם המצרים ששלטו בסודאן.
במהלך מלחמת האזרחים הסודאנית השנייה, חיל המצב של צבא דרום סודאן נלחם בסמוך לעיר באביב 1998. קרבות נוספים פרצו בעיר בשנת 2007 ובהם נהרגו אלפי אנשים.
אוכלוסייה
בשנת 2008, העיר ואו הייתה השלישית בגודל אוכלוסייתה בדרום סודאן, אחר ג'ובה הבירה והעיר מלקאל. נכון לשנת 2010, צמחה האוכלוסייה ל-128,100 וב-2011 גדלה האוכלוסייה ל-151,320.
להלן גידול האוכלוסייה בעיר:
תחבורה ותשתיות
קיימות 5 דרכי עפר, שיסללו בעתיד, המגיעות אל העיר:
עסקים
העיר ואו היא עיר מסחר שוקקת. התורמים העיקריים של העיר לכלכלת המדינה וצמיחתה הם: שדה התעופה ואו, אוניברסיטת בחר אל-ע'זאל, שלטונות המחוז מערב בחר אל-ע'זאל, האוניברסיטה הקתולית של דרום סודאן, שלטונות נפת ואו, סניף של הבנק המסחרי בופאלו, סניף של Equity Bank (אנג), סניף של בנק השנהב וסניף של איגוד הבנקים הקנייתי.
ארלין דיקנסן
ארלין דיקנסן (באנגלית: Arlene Dickinson; נולדה ב-8 באוקטובר 1956) היא מנהלת קנדית בעלת ותק של 20 שנה המתמחה בתחום השיווק. היא המנכ"ל והבעלים של חברת "ונטור תקשורת בע"מ" (Venture Communications Ltd) וכן הבעלים של התאגיד "ארלין דיקנסן", אשר מוקדש לקידום יזמים על ידי השקעות ומימון, בין היתר באמצעות האתר החברתי YouInc.com.
דיקנסן מאמינה כי מטרתו של תחום השיווק הוא להוביל לפתרונות עסקיים. היא ידועה כאחת מחלוצי התחום. היא הצליחה להפוך את "ונטור תקשורת בע"מ" מחברה קטנה ומקומית לאחד מגופי השיווק העצמאיים הגדולים ביותר בקנדה עם משרדים בקלגרי, טורונטו ואוטווה.
ביוגרפיה/חייה האישיים
ארלין דיקנסן נולדה בג'רמינסון, דרום אפריקה למשפחה ענייה מאוד. כשהייתה בת שלוש, אביה החליט על מעבר המשפחה מדרום אפריקה לקנדה משום שהאמין כי שם יהיו הזדמנויות כלכליות ומקצועיות טובות יותר וכך תשתפר איכות חייהם. דיקנסן בוגרת תיכון בקלגרי באלברטה. דיקנסן נישאה בגיל 19 ויש לה ארבעה ילדים. היא התגרשה בגיל 30. היום היא רווקה וסבתא לחמישה נכדים.
אביה של דיקנסן השפיע עליה רבות בדרך החשיבה כשאמר לה משפט אשר זכור לה עד היום: "תתייחסי לחיים כמסע ולא כיעד". כמו כן הוא הסביר לה את חשיבות העצמאות שלה בתור אישה שעומדת בזכות עצמה ולא בזכות הגבר שלצידה. חלומה של דיקנסן היה להקים משפחה ואכן חלום זה התגשם כאשר הייתה בגיל 19. אז התחתנה עם אחיו של החבר הכי הטוב שלה. עד גיל 27 היו לה שישה הריונות; ארבעה ילדים ושתי הפלות. אף על פי שלבעלה לא היה כסף, היא הייתה מאושרת משום שהיא השקיעה במשפחה שתמיד חלמה עליה. דיקנסן טוענת כי מעולם לא האמינה שהכסף גורם לאושר, אך כן האמינה כי כסף מפיג מתחים ולחצים.
קריירה
בגיל 30, על דיקנסן עברה תקופה לא טובה. היא התגרשה, הייתה חסרת עבודה והייתה צריכה לתמוך בארבעה ילדים קטנים. במהלך הליכי הגירושים, השופט החליט כי לא תהיה לה משמורת מלאה על הילדים כיוון שאין לה את האמצעים הדרושים על מנת לפרנס את ילדיה. בשורה זו הייתה מאוד קשה עבור דיקנסן, כיוון והיא זאת שדאגה לממן את לימודיו של בעלה לשעבר, דבר שבסופו של דבר הותיר אותה חסרת כל. באותו זמן, אחות של הגרוש של דיקנסן סיפרה לה על משרה פנויה במכירות בתחנת טלוויזיה מקומית. היא התקבלה לעבודה והייתה טובה מאוד במכירות. למרות הצלחתה הגדולה בתפקידה החדש, היא איבדה את מקום עבודתה בשל קיצוצים בחברה. במהלך שהותה בתחנה, היא עבדה עם איש מכירות, אשר השיק חברה משלו בשם "ונטור תקשורת בע"מ". כששמע על מצבה הקשה של דיקנסן, הוא פנה אליה והציע לה לבוא כשותפה בחברה, והיא עבדה ללא משכורת כלל כשנתיים וחצי.
עסקים
דיקנסן הצטרפה ל"Venture Communications" ב-1988 וב-1998 הפכה לבעלים של החברה. היא הצליחה להפוך את החברה מחברה מקומית ואנונימית יחסית, לאחת החברות הגדולות והמוכרות בקנדה.
דיקנסן אומרת שההצלחה של החברה שלה הייתה בזכות ההבנה שיש לענות על צורכי השוק בניגוד למחשבה הישנה של סוכנויות שיווק. היא הצליחה ליצור מודל עסקי שאינו רק ייחודי אלא גם רווחי. לדיקנסן יש כמה מחשבות נוקבות על איך העידן החדש של הטכנולוגיה הדיגיטלית משפיע על תעשיית השיווק. היא מעודדת גישה עסקית המשלבת כישורי חיים עם כישורים עסקיים, ובעיקר מסתמכת על קשרים אישיים פנים מול פנים על מנת להעביר את סיפור החיים. דיקנסן מרגישה כי העידן הדיגיטלי "מפריע" לגישה העסקית שלה, היא טוענת שנעלמה האינטימיות בין האנשים (המשווקים ללקוחות).
טלוויזיה
דיקנסן מוכרת בטלוויזיה העולמית כאשת חזון. מאז סתיו 2007, דיקנסן הופיעה כאחת "הדרקונים" בתוכנית "מאורת הדרקונים" של CBC – סדרת טלוויזיה בה יזמים מתחילים מציעים את הרעיונות עסקיים לפאנל של משקיעים. ב-2015, דיקנסן הכריזה שהיא עוזבת את התוכנית לאחר 9 עונות.
העשור הראשון של המאה ה-16
העשור הראשון של המאה ה-16 הוא העשור שהחל ב-1 בינואר 1500 והסתיים ב-31 בדצמבר 1509.
Medal of Honor: European Assault
Medal of Honor: European Assault הוא משחק יריות בגוף ראשון שפותח על ידי EA LA והופץ על ידי Electronic Arts. המשחק יצא לפלטפורמות הנינטנדו גיימקיוב, ה-Xbox והפלייסטיישן 2 בשנת 2005.
משחקיות
Medal of Honor: European Assault בדומה לקודמיו, הוא משחק יריות בגוף-ראשון, עם זאת את כלי הנשק והממשק שודרגו מעט כדי להיות ידידותיים יותר למשתמש. בעיקר HUD שודרג כדי לציין חברי חוליה אחרים. הוספה תוספת של מצב אדרנלין המופעלת על ידי הריגת אויבים רבים או פגיעות בראש, הגורמת לשחקן להיות בלתי מנוצח ויש לו תחמושת בלתי מוגבלת לפרק זמן קצר. כמו בכל משחקי Medal of Honor, השחקן מוצג עם מגוון רחב של כלי נשק ושלבים הנוגעים למלחמת העולם השנייה.
חיים בזרם (משחק וידאו)
חיים בזרם (באנגלית: Flushed Away) הוא משחק וידאו המבוסס על הסרט חיים בזרם של דרימוורקס אנימציות וארמדן אנימציות.
עלילת המשחק
המשחק מאפשר לשלוט בשתי הדמויות הראשיות בסרט. השחקן צריך להנחות את הדמויות בסביבה מלאה סכנות ואויבים מהסרט, למרות שישנם כל מיני אויבים שאינם מופיעים בסרט. ישנם גם מיני-משחקים כגון ירי כדורי גולף על האויבים, ניווט סירה במהלך מרדף ועוד.
ביקורת
רוב הביקורות למשחק היו שליליות. מבקרים טענו שהוא חוזר על עצמו, לא טוב ולא מהנה. אחרים אמרו שהוא סביר.
פרסים
המשחק זכה בשנת 2006 בפרס אנני על משחק הווידאו באנימציה הטוב ביותר.
קרסני לוץ'
חרוסטלני' (באוקראינית: Хрустальний) היא עיר במחוז לוהנסק, אוקראינה.
הקמת היישוב קשורה להימצאותם של משאבי הטבע במקום. שמו הראשון של היישוב היה קרינדצ'יבקה, על שמו של בעל הקרקע. העיר היא אחת המרכזים החשובים לכריית הפחם בדונבאס.
דמוגרפיה
אוכלוסיית העיר לפי שנים: נכון לשנת 2001, 49.2% מתושבי העיר הם אוקראינים, 46.1% הם רוסים ו־1.1% הם בלארוסים. 87.8% מתושבי העיר דוברים רוסית, 10.4% דוברים אוקראינית, 0.2% דוברים ארמנית ו־0.1% דוברים בלארוסית.
הוראציו מלייאלה
הוראציו ולנטין מֶלֶייאֶלֶה (ברומנית: Horațiu Valentin Mălăele, נולד ב-31 ביולי 1952 בטרגו ז'יו) הוא שחקן ובמאי תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה רומני, ידוע גם כקריקטוריסט ומחבר.
קורות חיים
הוראציו מלייאלה נולד בטרגו ז'יו, בירת המחוז גורז' בחבל אולטניה. הוא למד בתיכון על שם טודור ולדימירסקו בטרגו ז'יו. בכיתה י"ב הציג תערוכת ציורים ראשונה בבית התרבות של העיר. התכוון ללמוד אמנויות יפות בבוקרשט אך אחרי שראה הצגות בתיאטרון בולנדרה החליט להיות שחקן תיאטרון. סיים בשנת 1975 לימודי משחק במכון לתיאטרון וקולנוע בבוקרשט על שם יון לוקה קאראג'אלה, בכיתה של אוקטביאן קוטסקו. כשחקן תיאטרון השתתף בהתחלה בהצגות בסטודיו קסנדרה ובתיאטרון הנוער בפיאטרה ניאמץ. אחרי שעבר לבוקרשט, שיחק בתיאטראות נוטארה, אודיאון, התיאטרון הלאומי, בולנדרה, בתפקידים כמו פדינאר ב"רובע הקש האיטלקי" מאת לאביש, המורה ב"השיעור" מאת אז'ן יונסקו, ואניה ב"הדוד וניה" מאת צ'כוב, טרטאליה ב"מלך צבי" מאת קרלו גוצי הופיע בבכורה בשנת 1974 בסרט "Muntele ascuns" ("ההר המוסתר"). מאז שיחק במספר רב של תפקידים בתיאטרון, בקולנוע ובטלוויזיה. בשנת 1999 ביים שתי אפיזודות בסדרה Ministerul comediei ("משרד הקומדיה"). בשנת 2000 שיחק בין השאר, בסרט של קוסטה גברס, "הממלא מקום". בשנת 2008 ביים את סרטו הראשון לפי תסריט מקורי (נכתב ביחד עם אדריאן לוסטיג)-Nunta mută ("חתונה אילמת").
בנוסף לעיסוקיו תחום אמנויות הבמה, מלייאלה מצייר, בעיקר קריקטורות. הציג מעל 3,000 קריקטורות ב-36 תערוכות לאומיות ובינלאומיות. תערוכה קבועה של ציוריו נמצאת בכניסת המסעדה "נבאב" בבוקרשט. היה לתקופה העורך הראשי של כתב העת "סאטירול". מלייאלה נשוי לבוגרת פקולטה למחשבים ויש לו שני בנים.
אלכסנדר בקוביץ'-צ'רקסקי
הנסיך אלכסנדר בקוביץ'-צ'רקסקי (ברוסית:  Алекса́ндр Беко́вич-Черка́сский; מת ב-1717, נולד בשם דבלט גירי-מורזא (Девлет-Гирей-мурза) היה קצין האימפריה הרוסית ממוצא צ'רקסי, ראש המשלחת הראשונה שהוציא פיוטר הגדול למרכז אסיה ("טרנס-כספיה", כלומר ממזרח לים הכספי). יצר את המפה המדויקת הראשונה של הים הכספי, הקים שלושה מבצרים על גדותיו, בהם מבצר קרסנובודסק בקיזיל-סו (כיום העיר טורקמנבאשי בטורקמניסטן) ונרצח בח'אנות חיווה עם משלחתו.
תולדות חייו
נולד למשפחה מוסלמית, בנו של אחד משליטי קברדינו-בלקריה. במועד לא ידוע התנצר והתגייס לצבאו של פיוטר הגדול. ב-1707 יצא ללימודי ניווט באירופה. ב-1711 שב ונשלח לארץ מולדתו על מנת לשכנע את ראשיה לתמוך בצאר נגד האימפריה העות'מאנית.
ב-1715 נשלח לוטננט-קפטן בקוביץ'-צ'רקסקי לים הכספי והפיק את המפה המדויקת הראשונה של האגם וסביבתו. כמו כן וידא בקוביץ'-צ'רקסקי שהאמו-דריה איננו זורם עוד לים הכספי.
ב-16 בפברואר 1716 נשלח בקוביץ'-צ'רקסקי שנית לאזור, הפעם בראש משלחת צבאית-הנדסית בת כ-7,000 איש. מטרות המשלחת היו להתחקות אחר ערוצו של האמו-דריה ולבחון אפשרות להטות אותו חזרה לים הכספי, להכניע את ח'אנות חיווה ולשגר משלחת לאימפריה המוגולית בהודו, על מנת לפתוח עמה ערוץ מסחרי ודיפלומטי ישיר.
המשלחת הקימה שלושה מבצרים על גדת הים הכספי, מבצר פטר הקדוש במפרץ טיוב-קראגאן, מבצר אלכסנדרובסק (כיום פורט-שבצ'נקו, Форт-Шевченко) ומבצר קרסנובודסק ממנו צמחה 150 שנה מאוחר יותר העיר טורקמנבאשי.
בפברואר 1717 יצאה משלחת צבאית בראשותו לכיוון ח'אנות חיווה. על קורותיה נודע רק זמן רב לאחר מכן וסדר האירועים איננו ודאי. ייתכן שהמשלחת נתקלה בכוח צבאי עדיף, נכנעה והובאה בפני הח'אן, או שהח'אן קיבל את המשלחת בסבר פנים יפות ולאחר מכן שינה את טעמו. בכל מקרה, בסופו של דבר נהרגו כל חברי המשלחת, פרט לעשרה אנשים, שלהם הורשה לחזור לרוסיה ולדווח. פיוטר הגדול, שהיה עסוק במלחמה עם שוודיה, לא הגיב. רק יותר ממאה שנה לאחר מכן חזרה האימפריה הרוסית לאזור.
רובוט מיני
רובוט מיני או סקס-בוט היא סוג של מכונת מין אנתרופומורפית המשמשת לגירוי מיני. הרובוט המיני אמנם נראה כמו בובת מין, אך הוא מצויד בחיישנים ומפותח בטכנולוגיית בינה מלאכותית. נכון לשנת 2020, אף על פי שנבנו מספר רובוטי מין לאורך השנים, עדיין לא פותחו רובוטים מיניים מונפשים לחלוטין.
לרובוטי המין הקיימים בשוק מראה ויזואלי רחב, האנדרואיד מגיע בשלל סגנונות כאשר ניתנת אופציה להתאמה אישית החל מגובה הרובוט, צבע השיער, גודל החזה, מבטא, הצורה וצבע העיניים. במהלך תחילת המאה ה-21 חלה התפתחות משמעותית בשוק רובוטי המין וכעת קיימים מגוון רחב יותר של סקס-בוטס, ניתן לבחור גזע (כגון לבן קווקזי, אסייתי או אפריקאי) ואת מין הרובוט. לחלק מרובוטי המין אשר מפותחים בהווה ישנם כיסויים העשויים מסיליקון, טקסטורות ואלמנטים המדמים תחושת עור אנושי. בהווה הטכנולוגיה מאפשרת שליטה נקודתית בטמפרטורת חלקי הגוף הרובוטי.
קיימת מחלוקת לגבי האם יש צורך ליצור רובוטים מיניים. אלו התומכים ביצירתם טוענים כי רובוטים מיניים יוכלו לספק תמיכה נפשית ומינית לבני אדם. לעומתם, אלו המתנגדים ביצירתם טוענים כי יצירתם תהיה לא מוסרית שעלולה להזיק לחברה האנושית. נוסף על כך, יש הטוענים כי שימוש ממושך בסקס-בוט עלול להפחית אינטראקציה חברתית תוך דה-הומינזציה.
היסטוריה
לרובוטי המין קדמו בובות המין אשר פותחו לראשונה במהלך המאה ה-16 כאשר מלחים צרפתים וספרדים יצרו בובות אוננות אשר נתפרו באמצעות בדים, עורות, ובגדים ישנים. חוקרים רבים סבורים שהבובות הללו השפיעו בהמשך על הפיתוח של בובות המין המודרניות. במהלך סוף שנות ה-60 של המאה ה-20 החלו המגזינים הפורנוגרפיים לשלב פרסומות לבובות מין מתנפחות אותן היה ניתן לרכוש באמצעות הדואר. עד שנות ה-70 נעשה שימוש רב גם בלטקס וסיליקון בתהליך ייצור בובות המין על מנת שהן יהיו עמידות יותר. בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20 החלו יצרני בובות המין לפתח בובות מין בעלות מראה אשר היה ריאליסטי יותר באופן ניכר. בשנת 1997 יצרן בובות המין מאט מקמולן החל ליצור בובות מין ריאליסטיות במיוחד אשר עשויות מסיליקון ואשר נמכרו תחת המותג "RealDolls". בשנת 2009 יצר מקמולן גרסה משופרת של אותן הבובות אשר עשה שימוש בתערובת פלטינה במטרה לשפר עוד יותר את העמידות והריאלסטיות של הבובה. כתוצאה מכך מרבית יצרני בובות המין בחרו עם השנים לאמץ את אותן הפרקטיקות.
במהלך המאה ה-21 יצרנים רבים של בובות מין, כולל מאט מקמולן, האמינו שיש לחתור לשלב בינה מלאכותית בבובות המין. בעקבות כך, החל משנת 2018, נמכרים מודלים חדשים של בובות מין אשר מסוגלות לנהל שיחות עם הרוכשים של בובות המין, לזכור עובדות חשובות, ואף להביע רגשות שונים.
אזכורים בתרבות
יחסים אינטימיים עם רובוטים, בינה מלאכותית, ופריטים אחרים שנבנו על ידי בני אדם שזור בסרטים עלילתיים רבים וכמו גם ספרים רבים.
ניקולאי מקובסקי
ניקולאי מקובסקי (ברוסית: Никола́й Мако́вский; 10 במאי 1841 – 18 באוקטובר 1886) היה צייר רוסי; אחד מרביעיית אחים אמנים שכללה את אחיו קונסטנטין ולדימיר ואת אחותו אלכסנדרה.
ביוגרפיה
אביו, יגור מקובסקי, היה רואה חשבון במקצועו, אך היה גם אמן חובב, אספן אמנות וממייסדי בית הספר לציור, פיסול ואדריכלות במוסקבה. הוא קיבל את השכלתו המוקדמת בבית הספר לאדריכלות של ארמון מוסקבה ולמד באקדמיה הקיסרית לאמנויות מ-1859 עד 1866.
בשנת 1865 הוענק לו מדליית כסף על עבודתו על כנסיית אבן קטנה עם 150 חברי קהילה. עם סיום הלימודים הוא קיבל את התואר "אמן חופשי", שהקנה לו את הזכות לעבוד בפרויקטים של בנייה. זמן קצר לאחר מכן, הוא הפך לעוזרו של אדריכל בחצר הקיסרית, אך לבסוף ויתר על תפקידו שם כדי להקדיש את כל זמנו לציור.
בשנת 1870, הוא הפך לאחד מחברי קבוצת האמנים "הנודדים" (Peredvizhniki), אך לא השתתף בה באופן מלא עד 1875. בשנת 1872 הוענק לו תואר שני של אמן מהאקדמיה.
מ-1873 עד 1874, הוא ואחיו קונסטנטין סיירו במצרים, ולאחר מכן טייל רבות ברחבי רוסיה ואוקראינה.
מאוחר יותר הוא בילה מספר חודשים במושבת האמנות הרוסית בפריז, שם עבד עם אלכסיי בוגוליובוב.
מתקופה זו ואילך, רוב ציוריו הוצגו בתערוכות נודדות.
ברוך שלום בלסופסקי
ביוגרפיה
ברוך שלום חסיד חב"ד ומתגורר בניו יורק. בן דודו הוא הזמר החבד"י שמואל הורביץ.
קריירה מוזיקלית
בשנת 2013 השתתף באלבומו של יידל ורדיגר, יהודי ראוי (a verdiger yid) לצד מרדכי בן דוד, יצחק פוקס ואהרון רזאל.
בשנת 2015 הוציא את אלבום הבכורה שלו בשבילי נברא העולם את האלבום הפיק המפיק המוזיקלי יידל ורדיגר. 9 מהלחנים באלבום הם לחנים של ברוך שלום עצמו, בעיבוד השירים עסקו ברוך שלום עצמו, מונה רוזנבלום, אהרון רזאל ויואלי דיקמן.
בשנת 2015 הלחין עבור לוי פולקוביץ את השיר "ויעזור" לאלבומו אחכה לו והשתתף איתו בשיר לדואט.
בשנת 2018 הוציא את אלבומו השני הנני, את רובו של האלבום הלחין ברוך שלום עצמו, באחד השירים באלבום השתתף בלחן הזמר מרדכי בן דוד. כשעל העיבוד שלמה ליברמן.
הלחין עבור מרדכי בן דוד את השיר 'אשרי האיש' באלבומו צעקה.
בשנת ה'תשפ"ב (2022) השתתף באלבום תנועות לצד גדולי הזמר החסידי, בהם אברהם פריד, מוטי שטיינמץ, אייזיק האניג, בני פרידמן, מרדכי בן דוד ועוד, בשיר מה נאוו.
The Tragedy of Today's Gays
The Tragedy of Today's Gays (בעברית: הטרגדיה של ההומוסקסואלים של ימינו) הוא ספר עיון שנכתב ב-2005 על ידי המחזאי, הסופר ופעיל זכויות הלהט"ב האמריקאי לארי קרמר. הספר בא מנאום שנשא באולם קופר יוניון שבעיר ניו יורק שבמדינת ניו יורק שבארצות הברית ב-21 בנובמבר 2004. בנאומו, קרמר קורא להומוסקסואלים וללסביות לפעול, להתאחד כקהילה ולאמץ אורח חיים בטוח יותר. הנאום הוביל למחאה, יומיים לאחר מכן, כנגד הגנרל האמריקאי פיטר פייס, יו"ר המטות המשולבים, שכינה בעבר את ההומוסקסואליות כ"לא מוסרית".
לפני שנאם קרמר, נאמה הסופרת היהודייה-אמריקאית נעמי וולף.
תקציר
קרמר מסביר שזה היה הנאום הקשה ביותר שכתב אי פעם. ג'ורג' ווקר בוש נבחר מחדש על אזור ה"ערכים המוסריים", ששימש כסינקדוכה לגברים הומוסקסואלים וללסביות.
תרופות המטפלות בסימפטומים של HIV או איידס לא מרפאות וכי השפעותיהן המקלות לא יחזיקו מעמד לנצח. הוא קורא להומוסקסואלים וללסביות לזכור את אלו שנלחמו למען זכויות האנשים הסובלים מאיידס ולזכויות הלהט"ב.
קרמר מצטט את מחקרו של העיתונאי ביל מוירס, ומניח את המאבק למען זכויות להט"ב בתוך מבנה אי השוויוני הסוציו-אקונומי בארצות הברית, וקובע כי האנשים העשירים ביותר בארצות הברית מסורים לא רק להשמדת הזכויות וחייהם של מיעוטים עניים, גזעיים, ולא נוצרים, אך גם של גברים הומוסקסואלים ולסביות. הוא חושף כי ב-1971 יצר שופט בית המשפט העליון של ארצות הברית לעתיד לואיס פאוול תוכנית "להחזיר את אמריקה להישרדות לשוק החופשי. לא דמוקרטיה. מיזם חופשי." כחלק ממניפסט פאוול, השמרנים באמריקה יצרו יסודות להפוך את אחת המדינות הליברליות בעולם ל"צבא פיראטים קלאסי, גזעני, הומופובי ואימפריאלי". האיידס פעל לטובתם של השמרנים, שכן "החלומות הפרועים ביותר שלהם אז התחילו להתגשם. החבר'ה נעלמו והם עשו את זה לעצמם", מה שהוביל את קרמר למסקנה הבאה:.
ביקורת
העיתון האמריקאי הבוסטון גלוב תיאר את הנאום כ"הרצאה נוקשה אך אמיתית". חוזה אנטוניו ורגאס, עיתונאי שכתב בוושינגטון פוסט, כינה את קרמר כ"צעקה בלתי נלאית" ותיאר את הספר כ"פולמוס נרחב שקורא לפעולה, עם כעס, תסכול ומרגש." הספר צוטט על ידי הקרן הספרותית למבה כראיה לכך שקרמר פרץ "קרקע חדשה בתחום הספרות וההוצאה לאור הלהט"בית", והוביל את הקבוצה לכבודו בפרס חלוץ.
הארות ומארות
הָארוּת ומָארוּת (ערבית: هاروت وماروت) הם שני מלאכים המוזכרים בסורה השנייה בקוראן.
בקוראן
הארות ומארות נזכרים בסורת אל-בקרה ("הפּרה"), פס' 102. חלק זה של הסורה (101–103) מתייחס לאנשים שעסקו בכישוף בתקופת שלטונו של המלך שלמה.
במסורת האסלאמית
בשל מיעוט הפרטים בקוראן, ניסו פרשנים וסופרים מוסלמים למלא את החסר בנוגע להארות ולמארות. קיימות גרסאות שונות של הסיפור, אך ניתן לתמצת אותו כך:
בני האדם מילאו את הארץ, אך מעשיהם היו רעים. המלאכים התלוננו בפני אלוהים שהעדיף את בני האדים הסוררים על פניהם, ואלוהים השיב כי המלאכים לא היו צריכים לעמוד בפיתויים השונים כמו בני האדם. הארות ומארות (שנחשבו לצדיקים ביותר מבין המלאכים) נשלחו מטעם המלאכים אל עולם בני האדם כדי לעמוד בניסיון. תקופה ארוכה הם הצליחו אך לבסוף לא עמדו בפני הפיתויים הרבים וחטאו. אלוהים רצה להענישם ואפשר להם לבחור האם ייענשו בעולם הזה או בעולם הבא. הארות ומארות בחרו להיענש בעולם הזה, והם נכלאו בבאר עמוקה בבבל.
בסיפורי הנביאים של אל-כסאאי מסופר כי הארות ומארות דיברו רעות באדם הראשון וקינאו בו. לכן העניש אותם האל, כבל אותם ואסר אותם. לפי סיפור זה, הארות ומארות נכחו כבר בתקופתו של אדריס.
פרשנויות חוץ-אסלאמיות
ויליאם טיסדאל טען כי הארות ומארות הם  שני אלים ארמניים קדומים, להם סגדו הארמנים לפני התנצרותם. הם העוזרים של האלה  ספנדארמת (Spandaramet), ואחראים על עידוד היצרנות ופוריות הארץ.
המזרחן ד"ש מרגליות טען כי הארות ומארות היו למעשה יניס וימבריס (יוחנא וממרא בתלמוד הבבלי), שני קוסמים שנזכרו באיגרת השנייה אל טימותיוס, פרק 3, פס' 8. נאמר שם כי הם היו המכשפים שעמדו מול משה בחצרו של פרעה כמסופר בספר שמות, פרק ז', פס' 8–12.
בספר חנוך ג' מוזכרים המלאכים עוזא, עזה ועזאל, המלמדים את בני דורו של חנוך כשפים המאפשרים להם לזמן את גרמי השמיים.
אטימולוגיה
השמות "הארות" ו"מארות" אינם ערביים במקורם, דבר שהובן כבר בראשית האסלאם. חוקרים מערביים זיהו את שתי הדמויות האלה עם הישויות האלוהיות הורדאד ואמורדאד מן הפנתיאון הזורואסטרי. בדת הזורואסטרית אחראיות הורדאד ואמורדאד על המים והצמחים המועילים.
תיק קטן
תיק קטן הוא סינגל הבכורה של הראפרית הישראלית נס, ביחד עם הראפר הישראלי סטילה, אשר יצא לאור ב-30 באפריל 2023. את השיר כתבו השניים והפיק סטילה. עוד לפני צאתו, זכה השיר להצלחה ויראלית ברשתות החברתיות. השיר זכה בצאתו להצלחה מסחרית רבה והגיע למקום הראשון במצעדי היטליסט של מאקו והעשירייה של כאן גימל.
רקע
באפריל 2023 פרסמה הראפרית נס סרטון בטיקטוק בו היא מבצעת את השיר, שלדבריה צולם כ"אימון על פלואו חדש". הסרטון צבר במהרה מיליוני צפיות והפך לוויראלי ברשתות החברתיות. בעקבות הצלחת הסרטון, החליטה נס, ביחד עם המוזיקאי סטילה מהרכב ההיפ הופ הלם תרבות, להשלים את השיר ולהוציא אותו באופן רשמי כסינגל הבכורה שלה. על תהליך העבודה על השיר והצלחתו הפתאומית ברשתות החברתיות אמרה נס בראיון למאקו:
קבלה ביקורתית
טרם צאתו של השיר, בעקבות הצלחת סרטונה של נס מבצעת את השיר במכוניתה בפלטפורמת טיקטוק, גופי תקשורת שונים התייחסו להצלחתו הוויראלית והביעו את רצונם לפרסומו בהקדם. כמו כן, נס החלה לבצע את השיר בהופעות של אמנים שונים על מנת למשוך את תשומת לב הקהל לקראת צאתו.
לאחר צאתו הרשמית של השיר, פורסמו אודותיו ביקורות מעורבות אשר התייחסו לשיטת שיווקו באפליקציית בטיקטוק. בביקורת של לירון אשקורי מרשת 13, נכתב כי על אף הצלחתה של נס בקידום השיר ברשתות החברתיות והפוטנציאל המוזיקלי שלה, "המהלך הראה אומנית שעדיין לא בשלה לתיק יותר גדול". במאקו ניתנה ביקורת חיובית על היותו של השיר קליט ונטען כי הצלחתו הרבה ברשתות החברתיות מוצדקת, בטענה כי "רובנו נסכים שמדובר בפזמון קליט יותר מ'יוניקורן'. אפשר לחשוב על מילותיו, 'כל אחת סוחבת איתה תיק קטן', כמטאפורה למטען רגשי, אבל אפשר פשוט למלמל 'תיקטן תיקטן תיקטן'".
הצלחה מסחרית
בצאתו הרשמית של השיר ב-30 באפריל 2023, הוא צבר במהרה מאות אלפי השמעות ברשתות הסטרימינג, כשהצליח להיכנס למקום התשיעי במצעד השבועי של פלטפורמת ספוטיפיי בישראל. השיר זכה להשמעות אף בתחנות הרדיו בישראל, ונכנס למקום השני במצעד השבועי של מדיה פורסט. ב-9 במאי 2023, הפך השיר לשיר הראשון שנכנס היישר אל המקום הראשון במצעד היטליסט של מאקו. ב-18 במאי, הגיע למקום הראשון גם במצעד העשירייה של כאן גימל ולמקום הראשון ב.
שימוש מסחרי
בשיר נעשה שימוש בפרסומת לבזק, בה הופיעו השניים לצד הפרזנטור גידי גוב ביוני 2023.
RLG
RLG (ראשי תיבות של: Ring Laser Gyroscope) הוא סוג של גירוסקופ אופטי המורכב מטבעת לייזר אשר מכילה שתי קרני לייזר המתקדמות במסלולים הופכיים על אותו הנתיב כדי לאפשר מדידה של סיבוב. עקרון הפעולה מבוסס על אפקט סניאק אשר מזיח את האפסים.
עקרונות פעולת החיישן
שיעור מסוים של סיבוב כולל שינויים קטנים בין הזמן שלוקח לכל קרן לייזר להשלים הקפה של הטבעת בכל אחד מהכוונים, על פי אפקט סניאק. לפיכך, בפועל יהיו שינויים קטנים בתדירות בין שתי הקרניים ההופכיות, ולכן יהיה דפוס תנועת סכום הגלים שונה מ-0, דפוס הגל העומד שבטבעת יחווה תנועה ולכן בהתאבכות הגלים ביציאה מהטבעת ייווצר דפוס של פעימות. לכן השינוי בדפוס הפעימה מבטא סיבוב של היחידה במישור הטבעת.
מדידת ההבדל בין דפוס הפעימה לזה המצופה ממתקן נייח מאפשר למדוד את שיעור השינוי הזוויתי והמהירות הזוויתית, ובאופן זה יכול ההתקן לשמש כגירוסקופ, ואכן מכונה גירוסקופ, הגם שהוא מבוסס על עקרונות שונים, ושלא כמו הגירוסקופ אין בו רכיב השומר על מיצובו המרחבי.
דיק סלייטון
בצעירותו
דונלד סלייטון נולד ב־1 במרץ 1924, בספרטה, ויסקונסין, לצ'ארלס שרמן סלייטון (1887–1972) ולויקטוריה אדליה סלייטון (1895–1970). בילדותו עבד סלייטון בחווה המשפחתית, בגידול חיות המשק. הוא למד בבית הספר היסודי בלאון, ולאחר מכן המשיך בלימודיו בתיכון "ספרטה". במשך לימודיו בתיכון הוא התאגרף, ניגן בטרומבון, והיה לחבר פעיל בארגון "חקלאי העתיד של אמריקה".
תוכנית מרקורי
בינואר 1959 נבחר סלייטון כאחד משבעת המועמדים לתוכנית מרקורי, תוכנית החלל המאוישת הראשונה של ארצות הברית.
בשנת 1959 כחלק מהאימונים, התאמן בצנטריפוגה ועבר אלקטרוקרדיוגרמה. במהלך אימוניו נמצא כי הוא סובל מפעילות לב לא סדירה. הוא קיבל הערכה רפואית נוספת בבסיס חיל האוויר בברוקס, ואובחן עם פרפור עליות אידיופתי, אך נחשב בריא מספיק כדי להמשיך בטיסה. הוא ניסה לשפר את בריאותו בעזרת פעילות גופנית תדירה ונמנע משתיית אלכוהול. סלייטון נבחר למשימה המאוישת השנייה מרקורי-אטלס 7, לה רצה להעניק את השם "דלתא 7". ב־15 במרץ 1962, חודשיים לפני השיגור, הוחלט כי סלייטון אינו כשיר רפואית למשימה. הוא הוחלף על ידי סקוט קרפנטר.
ניהול בנאס"א
בשנת 1963 הפך סלייטון לעוזר מנהל מחלקת טיסות, בנוסף לתפקידו בניהול משרד האסטרונאוטים. בנובמבר 1963 הוא פרש מחיל האוויר סופית בגלל מצבו הבריאותי והמשיך בתפקידים ניהוליים בנאס"א. כאשר אלן שפרד קורקע לצמיתות בגלל מחלת מנייר, הוא החליף את סלייטון כמנהל משרד האסטרונאוטים, בעוד סלייטון המשיך לעבוד בענף התפעול של צוותי החלל, וקודם למנהל בשנת 1966.
סלייטון היה אחראי על שיבוץ האסטרונאוטים בתוכניות ג'מיני ואפולו, והיה אחראי על השיבוצים במשימות אפולו והטיסות לירח. חלק מהשיבוצים שביצע עוררו מחלוקת.
חזרה לכשירות טיסה
במהלך השנים סלייטון המשיך לשמור על בריאותו ופעל כדי לחזור לכשירות טיסה ולקבל אישור לטיסה לחלל. הוא ביצע פעילות גופנית קבועה, נטל ויטמינים, הפסיק לעשן סיגריות ולשתות קפה, והפחית את צריכת האלכוהול. ב־1970 החל לקחת טיפול באלקלואיד גבישי. הטיפול נחל הצלחה אך נטילת התרופות הללו פסלה את סלייטון מלטוס. בניגוד לעצת רופאיו הפסיק סלייטון את נטילת התרופה בתקווה שיקבל את האישור המיוחל. בשנת 1971, לאחר ביקור במרפאת מאיו, הוחלט שכעת אינו סובל מפרפור עליות. ב־13 במרץ 1972 הודיעה נאס"א כי סלייטון כשיר לטיסה.
טיסת אפולו סויוז
בחודש פברואר 1973, סלייטון שובץ בפרויקט אפולו-סויוז (ASTP) כטייס מודול עגינה, יחד עם המפקד תומאס סטאפורד וטייס מודול הפיקוד ואנס ברנד. הצוות האמריקאי החל בתוכנית הכשרה שארכה שנתיים, שכללה לימוד השפה הרוסית ונסיעות למרכז ההדרכה על שם יורי גגארין להכשרת קוסמונאוטים, בעיר הכוכבים בברית המועצות. הוא נשאר בתפקיד ניהולי לאורך כל תוכנית סקיילאב, והתפטר מתפקיד מנהל צוותי הטיסה בפברואר 1974, לקראת השיגור המתקרב.
שתי החלליות – סויוז 19 ואפולו – שוגרו ב־15 ביולי 1975. ב־17 ביולי 1975 החלליות ביצעו התקרבות ומפגש. החלליות עגנו האחת בשנייה, כאשר החללית האקטיבית בעגינה הייתה האפולו, והיא זו שביצעה את מרבית תמרוני העגינה. כשלוש שעות לאחר מכן, שני מפקדי החלליות, סטאפורד וליאונוב, לחצו ידיים בפתח חללית הסויוז. בעוד החלליות עוגנות, ביצעו צוותיהן ניסויים מדעיים משותפים, החליפו דגלים ומתנות שונות (ביניהן גם זרעי עצים שנשתלו לאחר מכן באדמות שתי המדינות), חתמו על תעודות, ביקרו בחלליות השונות, סעדו יחד ושוחחו בשפות השונות (הדובר דיבר בשפת השומע – האמריקאים פנו לרוסים ברוסית והרוסים פנו לאמריקאים באנגלית). בוצעו גם תמרוני היפרדות ועגינה נוספים, בהם החלליות שינו את תפקידיהן וחללית הסויוז הייתה האקטיבית.
חללית האפולו נשארה בחלל 5 ימים נוספים ונחתה ב־24 ביולי 1975 בשעה 21:18 UTC, לאחר שהות בחלל של 216 שעות ו-28 דקות.
במהלך הנחיתה מערכת האוורור גרמה להכנסה של אדים מגזי הפליטה של המנוע, והצוות אושפז כאמצעי זהירות בהונולולו, הוואי, למשך שבועיים. במהלך האשפוז, התגלה גידול שפיר בריאה של סלייטון שהוסר לאחר ניתוח.
בזמן טיסתו בחלל, סלייטון היה בן 51, כך שהיה האסטרונאוט המבוגר ביותר בחלל באותו זמן.
תוכנית מעבורת החלל
במהלך ההכנות לטיסת אפולו-סויוז, סלייטון מונה על ידי כריס קראפט, באותו זמן האחראי על מרכז השליטה של תוכנית החלל המאוישת, כדי לנהל את מבדקי הגישה והנחיתה של מעבורת החלל אנטרפרייז, כחלק מההכנות לתוכנית מעבורות החלל. סלייטון גם היה מעורב בפיתוח מוביל מעבורת החלל, מטוס הבואינג שהיה אמור להעביר את המעבורת לאחר נחיתתה, ובשלב הטיסות של האנטרפרייז, גם לשחרר אותה באוויר.
לאחר סיום שלב בדיקות הנחיתה והגישה, בשלהי 1977, סלייטון עבר לנהל את תוכנית טיסות המעבורת. סלייטון פרש מנאס"א רשמית ב-1980 אך המשיך לייעץ עבור טיסת המעבורת הראשונה, STS-1.
ב-27 לבפרואר 1982, עזב סופית את נאס"א.
לאחר נאס"א
לאחר פרישתו מנאס"א, סלייטון כיהן כנשיא חברת "Space Services Inc", חברה מטקסס לפיתוח מנועים רקטים עבור משגרים קטנים.
סלייטון התעניין גם במרוצי תעופה, וכיהן כנשיא הבינלאומי של "Formula One Pylon Air Racing". בנוסף לכך, שירת גם בוועדה המייעצת בנושאי חלל מסחרי בתוך רשות התעופה הפדרלית.
בשנת 1991 החל סלייטון לעבוד עם היסטוריון החלל מייקל קאסוט על מנת לכתוב את האוטוביוגרפיה שלו, "דייק! ההיסטוריה של תוכנית החלל המאוישת של ארצות הברית מתוכנית מרקורי ועד למעבורת", שפורסמה ב־1994, שנה לאחר מותו. סלייטון כתב גם את הספר "Moon Shot" אודות המירוץ לירח יחד עם האסטרונאוט אלן שפרד, שיצא לאור ב-1994.
חייו האישיים
ב־1992 אובחן אצלו גידול מוחי. ב־13 ביוני 1993, הוא מת בביתו בליג סיטי שבטקסס, מהמחלה, בגיל 69.
פקונדו פז'יסטרי
פקונדו פז'יסטרי רבוז'ו (בספרדית: Facundo Pellistri Rebollo; נולד ב-20 בדצמבר 2001 במונטווידאו שבאורוגוואי) הוא כדורגלן אורוגוואי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת מנצ'סטר יונייטד ובנבחרת אורוגוואי.
קריירת מועדונים
פז'יסטרי גדל במחלקות הנוער של לה פיקדה, ריבר פלייט ופניארול. ב-11 באוגוסט 2019 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בתיקו 2-2 נגד דפנסור ספורטינג. ב-6 בנובמבר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–3 על קלוב אתלטיקו סרו. בסך הכל ערך 32 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד. הוא הוסיף חמש הופעות ושער אחד במסגרת גביע ליברטדורס 2020.
ב-5 באוקטובר 2020 חתם פז'יסטרי במנצ'סטר יונייטד מהפרמייר ליג.
ב-31 בינואר 2021 הושאל פז'יסטרי למשך חצי עונה לדפורטיבו אלאבס מהלה ליגה. ב-21 בפברואר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 0–4 לריאל סוסיאדד במסגרת המחזור ה-24 בליגה לעונת 2020/2021. בסך הכל ערך 12 הופעות ליגה במדי דפורטיבו אלאבס במשך תקופת ההשאלה.
הוא הושאל פעם נוספת לדפורטיבו אלאבס למשך עונת 2021/2022.
קריירה בינלאומית
ב-27 בינואר 2022 ערך פז'יסטרי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אורוגוואי, בניצחון 0–1 על נבחרת פרגוואי במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
איוב לוקמאן נהוראי
ד"ר איוב לוקמאן נהוראי (בפרסית: میرزا لقمان نهورایی; 1886, כאשאן – 1950), היה פוליטיקאי ונציג יהודי בפרלמנט האיראני בתקופת שלטונו של רזא ח'אן, בין השנים 1909–1925 ו-1927–1943. דבר שלוש שפות: פרסית, עברית וצרפתית.
קורות חיים
לאחר שסיים את בית הספר לרפואה של דאר אל-פונון הוא החל לעבוד בטהראן. זמן קצר לאחר מכן, הוא הפך לסגן נשיא הוועד היהודי של טהראן ובהמשך הפך לנשיא של הוועד.
נהוראי נלחם להשגת זכויות משפטיות בסיסיות ליהודים בזמן כהונתו במג'לס. הוא השיג חופשות בחגים היהודיים לקציני צבא יהודים; שינה את חוקי הירושה שהפכו את ה"ג'דיד אל-אסלאם" (מתאסלם חדש) ליורש הבלעדי של משפחתו הלא-מוסלמית; ושיתף פעולה עם נציגים זורואסטרים וארמנים במאבק לבטל את החוק שדרש רישום נישואין וגירושין במשרד ממשלתי, מה שאפשר למיעוטים הדתיים לנהוג לפי מנהגיהם הקהילתיים.
ברנרד ביילין
ברנרד ביילין (באנגלית: Bernard Bailyn; 9 בספטמבר 1922 – 7 באוגוסט 2020) היה היסטוריון יהודי-אמריקאי, שהתמחה בהיסטוריה של ארצות הברית בתקופה הקולוניאלית ובתקופה המהפכנית. מ-1953 ועד למותו היה נמנה עם סגל אוניברסיטת הרווארד.
זכה בפרס פוליצר להיסטוריה, פעמיים, בשנים 1968 ו-1987.
בשנת 1963 נבחר כחבר האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים וב-1998 הוזמן בידי הקרן הלאומית למדעי הרוח לשאת את הרצאת ג'פרסון. ב-2010 הוענקה לו המדליה הלאומית למדעי הרוח.
במחקריו עסק ביילין במגוון תחומים, אולם את עיקר פרסומו קנה בזכות תרומתו ללימוד הרפובליקניזם בארצות הברית ופיתוח היסטוריה אטלנטית.
קורות חיים
ביילין נולד בהרטפורד, קונטיקט, ואת תואר הבוגר שלו השלים בויליאמס קולג' (Williams College) ב-1945. בשנת 1953 הוענק לביילין תואר דוקטור מטעם אוניברסיטת הרווארד והוא השתלם בסגל המחלקה להיסטוריה במוסד. בשנת 1961 התמנה לפרופסור בכיר ובשנת 1993 הוענקה לו דרגת פרופסור אמריטוס.
בעשורים הראשונים לפעילותו המחקרית התמקד ביילין בהיסטוריה פוליטית ואינטלקטואלית, ובעיקר בזו של המהפכה האמריקאית. בשנות ה-80 של המאה ה-20 פנה ביילין להיסטוריה חברתית ועסק בסוגיות דמוגרפיות ותרבותיות הקשורות בהיסטוריה קולוניאלית של ארצות הברית. בו בזמן תרם ביילין תרומה חשובה להתפתחותו של תחום הלימודים העוסק בהיסטוריה אטלנטית, בעיקר באמצעות הסמינר השנתי על "ההיסטוריה של העולם האטלנטי" שהתקיים כל שנה תחת הנחייתו.
מלבד היותו סופר פורה ועטור פרסים ומעמודי התווך של ההיסטוריה האמריקאית מאז המחצית השנייה של המאה ה-20, העמיד ביילין עשרות תלמידים שהשתלבו גם הם בעשייה האקדמית.
נפטר ב-7 באוגוסט 2020 בגיל 97 כתוצאה מכשל לבבי.
שומר חינם
שומר חינם הוא מי ששומר על רכוש חברו מבלי להפיק מכך תועלת בצורת שכר או טובת הנאה כלשהי. מידת האחריות המוטלת על שומר חינם פחותה ביחס לשומרים אחרים (שומר שכר, שוכר או שואל).
התנאים הדרושים ליצירת השמירה
ארבעה יסודות נדרשים לשם היווצרות חובות השומר: א) בקשת בעל הנכס מן השומר. ב) הסתלקות בעל הנכס משמירתו. ג) הסכמת השומר לשמור. ד) ביצוע "מעשה קניין" בנכס על ידי השומר. הצורך ביסוד הרביעי שנוי במחלוקת.. נפרט להלן את דרישות ארבעת המרכיבים:
הסתלקות בעל הנכס מהשמירה
המרכיב השני הנדרש לשם יצירת חיוב שמירה הוא הסתלקות בעל הנכס משמירת הנכס. הסבר לדרישה זו הוא שכל עוד בעל הנכס לא הסתלק משמירתו אין צורך שאדם אחר ישמור, ולא ניתן לומר שהשמירה מוטלת על השומר. הסתלקות בעל הנכס מהשמירה צריכה להיות בהסכמת השומר. אם בעל הנכס הסתלק ללא הסכמת השומר, השומר לא מחויב בשמירה. לכן במקרה שבעל הנכס שלח את הנכס לשומר על ידי שליח, אף על פי שהסתלק משמירתו, לא תהיה מוטלת אחריות על השומר עד שהנכס יגיע אליו בפועל. מאידך, אם השומר הסכים כי הנכס יישלח אליו בידי פלוני, השומר חייב בשמירה מרגע שהגיע הנכס לאותו שליח.
הסכמת הנפקד לקבל על עצמו לשמור
המרכיב השלישי הוא הסכמת הנפקד והוא היסוד החשוב ביותר ביצירת הסכם השמירה. הצורה הטובה ביותר של קיום תנאי זה היא הסכמה מפורשת של השומר לשמור. עם זאת גם הסכמה מכללא מחייבת בשמירה. במקורות ההלכה דנים בהבעות שונות של הנפקד והאם הן נחשבות כהסכמה מכללא. למשל אם ביקש בעל הנכס לשמור בעבורו והנפקד אמר "הנח אותו לפני"- אמירתו מתפרשת כהסכמה לשמור. כמו כן, אם השתמש בלשון "אקבלנו"- מסתבר שכוונתו היא לשמור. נחלקו הפוסקים האם נפקד ששתק, שתיקתו נחשבת כהסכמה. יש שסוברים ששתיקה היא כהודאה ולכן נפקד ששתק קיבל את השמירה. לדעת אחרים שתיקה לא מתפרשת כהודאה כאשר אין הנאה לשומר. במקרה שהנפקד מסכים לקבל את השמירה בטעות לא חלים עליו דיני השמירה והוא פטור גם בפשיעה.
ביצוע מעשה קניין בנכס על ידי השומר
ישנה מחלוקת האם כדי שיתקיים חיוב השמירה יש צורך שהנפקד יבצע מעשה קניין בנכס המופקד: לדעת הרמב"ם, חכמים תיקנו כי הנפקד צריך לבצע בנכס מעשה קניין כגון משיכה, הגבהה, קניין חצר או קניין על ידי ארבע אמות או ב"סיטומתא" ורק לאחר מכן יחולו חיובי השמירה. בביאור התניה זאת ישנם שתי תפיסות, האחת, שמעשה הקניין נותן תוקף להתחייבות של השומר ולאחריותו כלפי הנכס. אפשרות נוספת היא שתפקידו של מעשה הקניין הוא לשמש התחלה לשמירה בדומה לפועל שלא יכול לחזור בו מרגע שהתחיל את מלאכתו. לעומת דעת הרמב"ם, כותב הרא"ש, כי אין צורך בקניין כדי לחייב את השומר בחובות השמירה, ודי בהסתלקות בעל הנכס, והסכמת השומר לקבל על עצמו את השמירה. לפי דעה זו, תחילת השמירה מתרחשת בעת שהבעלים הסתלקו מהשמירה על החפץ ולאחר מיכן השומר לא יכול לחזור בו מהתחייבותו, מכיוון שכבר התחיל בשמירה בדומה לפועל כאמור לעיל. דעת התוספות, שבשומר חינם ושומר שכר מועיל שומר אף בלא קניין, אם נסתלקו הבעלים משמירה על החפץ, אבל בשואל ושוכר אינו נעשה שומר אלא על ידי קניין. להלכה, פסקו השולחן ערוך והש"ך כדעת הרמב"ם וסיעתו שאין השומר חייב עד שימשוך, אבל הרמ"א הביא גם את דעות החולקים שמתחייב שמירה גם בלא קניין.
התחשבות באילוצים חיצוניים
ישנם מקרים בהם שומר נהג באופן רשלני מחמת אילוצים חיצוניים ולכן הוא פטור. כאשר יש לשומר סיבה מוצדקת לנהוג כך, או שהיה מוכרח לנהוג כך, אין לראות את התנהגותו כרשלנות. שומר שכר פטור מחובתו רק אם האילוצים החיצוניים מגיעים לרף של "אונס", אולם שומר חינם פטור גם במקרה שהאילוצים קלים יחסית. בדברי חכמים ניתן למצוא דוגמאות לאילוצים המצדיקים התנהגות רשלנית של השומר ובהן: סכנת מגפה, פחד בשל סכנה שנתון בה אדם אחר או טרדה בשל תאונה. דוגמה נוספת לאילוצים המצדיקים התנהגות רשלנית היא במקרה של קיום מצווה המתנגש עם חובת השמירה. אם שומר נהג ברשלנות משום קיום מצווה שמחויב בה או מפני שנמנע משמירה בגין איסור שהתורה אסרה עליו, אינו נחשב רשלן. הסיבה לכך היא שבעל הנכס הפקיד בידו את השמירה על אף שידע מראש שהשומר יקפיד על שמירת מצוות. כך לדוגמה שומר שהופקד אצלו כסף בערב שבת לא צריך לקבור אותו עד מוצאי שבת. כמו כן, שומר שלקח עמו נכס בצאתו לדרך עם שיירה, רשאי להשאיר את הנכס בשיירה בלעדיו, כדי להגיע לעיר לפני כניסת שבת. כך גם, שומר טבעת שהסיר את הטבעת בעת נטילת ידיים ואבדה איננו פושע.
רשלנות במיקום הנחת הנכס
שומר חינם שמניח את הנכס במקום בו יש סכנה שהוא יינזק או יאבד - חייב עקב פשיעה.הפוסקים קבעו מקומות הראויים להניח בהם סוגים שונים של נכסים. לדוגמה שמירת כסף מפני גניבה, צריכה להיות במקום מוגן במיוחד, מפני שגנבים מתאמצים במיוחד לגונבו. לכן התלמוד החמיר וקבע כי יש להטמינם בקרקע בעומק טפח. שמירת נכסים מפני שרפה שווה ביחס לכל סוגי הנכסים, משום שגם נכס שאינו דליק נפגע משרפה, ובנוסף במקרה של שרפה הנכס עלול להיות חשוף לגנבים. השמירה מפני שרפה תלויה בשכיחות השרפות בזמן ובמקום השמירה. עיקרון חשוב בנוגע למיקום שמירת הנכס הוא שגם אם השומר הניח את הנכס במקום בטוח בתחילת השמירה אך השתנו הנסיבות ומקום זה כבר איננו מוגן, על השומר להעביר את הנכס למקום אחר. אם השומר לא עשה כן והנכס ניזוק- הוא חייב בפשיעה. עיקרון נוסף הוא שאם השומר הניח את החפץ במקום בטוח הוא רשאי לעזוב את המקום ואף לנסוע לארץ אחרת. לדוגמה נפסק כי אדם שהניח כסף בארגז נעול, נעל את הבית ונסע לחוץ לארץ והכסף נגנב, פטור. זאת מכיוון שאין מחובתו לוותר על נסיעה הדרושה לו לצורך פרנסתו עקב שמירת הנכס.
שכחה
שומר שאינו זוכר היכן הניח את הפיקדון חייב לשלם. ישנה הבחנה בין מקרה של אבדה שבו השומר יודע היכן הניח את החפץ אך לא מוצא אותו והוא פטור, לבין מקרה של שכחה היכן הניח את החפץ שנקרא פשיעה. אף אם השומר יודע שהניח את הנכס במקום משתמר אך לא זוכר היכן המקום הוא חייב בפשיעה. הפוסקים דנים בסוגים נוספים של שכחה כגון שומר ששכח לנעול את הארגז בו הונח הפיקדון, או שומר שהניח לידו ברכבת את הפיקדון ושכח לקחתו כאשר ירד מן הרכבת או שומר חמץ ששכח למוכרו בערב פסח. נפסק כי בכל המקרים הנזכרים וכן בכל שכחה שאיננה במעשה השמירה עצמו - השומר פטור.
סייגים לאחריות
לכללים בדבר חיוב בדיני שמירה ישנם מספר סייגים, כגון: חרש שוטה וקטן שקיבלו חפץ לשמור פטורים מדיני שמירה משום שאין להם דעת לשמור. יתירה מזאת, אדם המוסר חפץ לשמירה לחרש שוטה וקטן הרי זה כמו אבדה מדעת. כמו כן, יהודי לא חייב בדיני שמירה של פקדון שמסר לו גוי. בנוסף לכך, ישנם נכסים מסוימים שלא חלים עליהם דיני שמירה והם קרקעות, שטרות ועבדים. כמו כן, גם על נכסי הקדש לא חלים דיני שמירה. יש לציין שאיש ואישה שווים בדיני השמירה.
היזק פועל שעבד בחינם
מפעיל שופל עבד בהתנדבות וגרם נזק לעגלה. בעל העגלה תבע אותו בתשלום על הנזק. בית הדין הרבני בקריית ארבע קבע שמפעיל השופל הוא שומר חינם ולכן פטור באונס ובגניבה וחייב בפשיעה. במקרה דנן מדובר ברשלנות, משום שמפעיל השופל לא ביקש שיכוונו אותו ולכן חלה עליו האחריות לנזק.
מסירת הפיקדון
בעל דירה השאיר אצל השוכרים חפץ לשמירה לזמן קצר, אך לא הגיע לקחתו. החפץ היווה מטרד לשוכרים והם העבירו אותו לשכן שהציע לשמור עליו, מבלי שידעו ששכן זה הוא נושה של בעל הדירה. נקבע, שהשוכרים הם בגדר שומרי חינם. עם זאת, נקבע כי הם נהגו כדין במסירת החפץ, משום שמנהג המדינה למסור חפצים לאדם נאמן, והם מסרו את החפץ לאדם נאמן בעיניהם. לכן בית הדין פסק כי התנהלותם אינה בגדר פשיעה.
הקווקז הקטן
הקווקז הקטן היא מערכת הרים בדרום קווקז (עבר הקווקז); היא משתרעת מהחוף הדרום-מזרחי של הים השחור (בדרום-מערב גאורגיה), דרך דרום גאורגיה וצפון ארמניה, עד מערב אזרבייג'ן.
מערכת הקווקז הקטן משתרעת כמעט במקביל לקווקז הגדול, במרחק ממוצע של 100 ק"מ מדרומה. אורך הקווקז הקטן הוא כ-600 ק"מ - כמחצית מאורכו של הקווקז הגדול. הקווקז הקטן מופרד מהקווקז הגדול על ידי שורה של מישורים ועמקים ורק במרכז גאורגיה הן מחוברות על ידי הרי ליחי.
הנקודה הגבוהה ביותר במערכת הרי הקווקז הקטן היא פסגת ההר ארגץ - 4,090 מטרים. (40 ק"מ מצפון-מערב לירוואן, בירת ארמניה).
הרכסים העיקריים של מערכת הרי הקווקז הקטן: רכס מסחתי (בדרום-מערב גאורגיה), רכס תריאלתי (בדרום-מרכז גאורגיה), רכס לוכ (בדרום-מרכז גאורגיה ובעיקר בצפון-מערב ארמניה), רכס בזום (בצפון-מרכז ארמניה), רכס סוואן (בצפון-מזרח ארמניה ובצפון-מערב אזרבייג'ן), רכס מורובדג (בצפון-מערב אזרבייג'ן) ורכס קרבך (במערב אזרבייג'ן).
בצד הצפוני של הקווקז הקטן - ההרים הנמוכים מבין ההרים המערביים של המערכת מתאפיינים בצמחייה של אזור סובטרופי גשום; בחלק המזרחי של אותו צד, צמחיית ההרים הנמוכים מתאימה לאזורי יובש. בגובה ממוצע, הרי הצד הצפוני מכוסים יערות עבותים, ואילו ההרים הגבוהים ביותר מאופיינים באחווים של כרי דשא ופרחי הרים.
בצד הדרומי של הקווקז הקטן הצמחייה ערבתית - מאופיינת בעשבים, בשיחים ובחורשות דלילות של עצים.
תום קרמר
תום קרמר (נולד בשנת 1994), הוא אלוף ישראל בשחייה. בעל מדליית ארד מאליפות אירופה בשחייה לנוער (2011) ובעל מדליית ארד מאליפות המכללות (NCAA) בארצות הברית (2013).
ביוגרפיה
קרמר נולד וגדל בארצות הברית. הוא החל להתאמן בשחייה בגיל 8. בארצות הברית הוא התאמן בקבוצת פיק סווימינג, בסרטוגה, קליפורניה בהדרכתה של אבי ליו ובישראל שייך לקבוצת השחייה של מכבי קריית ביאליק ומתאמן בהדרכתו של ערן גורל. הוא לומד ושוחה באוניברסיטת סטנפורד.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה במכון וינגייט ביולי 2010 זכה קרמר ב-7 מדליות, מדליית זהב, 3 מדליות כסף ו-3 מדליות ארד. מדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 3:28.96 דקות. מדליות כסף במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש לגילאי 16 של 1:52.55 דקות, אחרי נמרוד שפירא בר אור מירושלים רבתי (1:50.31 דקות) ולפני דניס גייבורונסקי מהפועל ירושלים (1:53.16 דקות), במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא ישראלי חדש לגילאי 16 של 2:01.66 דקות, אחרי גל נבו מהפועל ירושלים (2:01.08 דקות) ולפני נמרוד חייט ממכבי פארק מים רעות (2:04.64 דקות) ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:43.47 דקות. מדליות ארד במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא ישראלי חדש לגילאי 16 של 2:06.56 דקות, אחרי גל נבו (2:04.43 דקות) ויניב שניידר מירושלים רבתי (2:05.91 דקות) במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא ישראלי חדש לגילאי 16 של 55.40 שניות, אחרי חברו לאגודה אלון מנדל (54.49 שניות) ושקד זרוצקי מהפועל ירושלים (55.32 שניות) ובמשחה שליחים 4x50 מטר מעורב בתוצאה של 1:55.93 דקות.
מדליית ארד באליפות אירופה לנוער
באליפות אירופה בשחייה לנוער שנערכה בבלגרד, סרביה ביולי 2011 זכה קרמר במדליית ארד במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא ישראלי חדש לגילאי 17, 2:00.52 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום עשירי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:51.94 דקות. במשחה ל-200 מטר מעורב אישי הוא דורג במקום תשיעי בשלב המוקדמות בתוצאה של 2:06.20 דקות, אך לא השתתף בשלב חצי הגמר ולכן דורג במקום 17 סופי, במקום שישי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:45.29 דקות ובמקום 11 במשחה שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 3:29.27 דקות, כשחיין ראשון שחה בתוצאה של 52.23 שניות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה במכון וינגייט בתחילת אוגוסט אותה שנה זכה קרמר ב-5 מדליות, שתי מדליות כסף אישיות ושלוש מדליות ארד קבוצתיות. מדליות כסף במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא ישראלי חדש לגילאי 17 של 54.67 שניות, אחרי אלון מנדל (54.20 שניות) ולפני יעקב טומרקין ממכבי אשדוד (55.00 שניות) ובמשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:01.19 דקות, אחרי גל נבו (1:59.66 דקות) ולפני אבי כהן (2:01.19 דקות). מדליות ארד במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:27.39 דקות, במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:44.81 דקות ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:48.86 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:06.33 דקות ובמקום שישי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:53.59 דקות.
באליפות החורף של ארצות הברית בשחייה שנערכה באטלנטה, ג'ורג'יה בדצמבר 2011 סיים קרמר במקום שביעי במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:01.42 דקות, במקום 13 במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא ישראלי חדש לגילאי 18-17, 2:02.89 דקות ובמקום 21 במשחה ל-100 מטר פרפר שיאי אישי חדש של 54.61 שניות.
בתחרות גראנד פרי שנערכה בקולומבוס, אוהיו במרץ 2012 זכה קרמר במדליית כסף במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 1:58.34 דקות, אחרי מייקל פלפס מארצות הברית (1:55.32 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:03.21 דקות, במקום שמיני במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 1:51.11 דקות, במקום 11 במשחה ל-100 מטר גב שיאי אישי חדש של 58.04 שניות ובמקום 15 במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 51.11 שניות. בשל הישגו ב-200 פרפר זומן קרמר על ידי פינ"א להשתתף באולימפיאדת לונדון (2012), אך לא עמד בקריטריון הישראלי להשתתפות.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בדברצן, הונגריה במאי אותה שנה סיים קרמר במקום 14 במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 1:59.51 דקות, במקום 16 במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 24.20 שניות, במקום 21 במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:03.42 דקות ובמקום 29 במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 53.97 שניות.
באליפות אירופה לנוער ביולי אותה שנה השתתף קרמר כשחיין הראשון של נבחרת ישראל בשליחים 4X100 מטר חופשי. הוא קבע שיא אישי של 50.87 שניות, והנבחרת סיימה במקום הרביעי בשיא ישראלי 3:22.03 דקות, 7 מאיות אחרי פולין שסיימה שלישית.
מדליית ארד ב-NCAA
באליפות המכללות של ארצות הברית (NCAA) שנערכה באינדיאנפוליס שבאינדיאנה בסוף חודש מרץ 2013 זכה קרמר במדליית ארד במשחה ל-200 יארד חופשי בשיא ישראלי חדש של 1:33.07 דקות, כבר בשלב המוקמות הוא קבע שיא ישראלי חדש של 1:33.44 דקות, שיפור לשיאו בן ה-3 שנים של נמרוד שפירא בר אור (1:33.50 דקות) ובכך היה לשחיין הישראלי הראשון שזכה במדליה בתחרות זו בשנתו הראשונה במכללה. נוסף לכך, הוא סיים במקום תשיעי במשחה ל-200 יארד מעורב אישי לאחר שניצח את גמר ב' בתוצאה של 1:43.15 דקות.
כידוד
כידוד היה שמו של עיתון מקומי שפעל בערד במשך 23 שנה, משנת 1966 ועד 1989. העיתון חולק חינם מדי שבוע ותפוצתו בראשית שנות השמונים הגיעה ל-3,000 עותקים, כמספר בתי האב בעיר באותן השנים. הוא נחשב לאחד מחלוצי המקומונים בישראל: קדם לו רק המקומון ערב ערב באילת, שהחל לצאת לאור ארבע שנים לפניו (לשם השוואה, המקומון הבאר שבעי "שבע" והמקומון החיפאי "כלבו" החלו לצאת לאור רק ב-1967).