cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פיליפ ז'ילבר
הקריירה בקבוצת סילנס לוטו
ב-2009 עבר ז'ילבר לאחת משתי הקבוצות הבלגיות הבכירות; קבוצת "סילנס לוטו". הייתה זו הכרה ביכולתו של ז'ילבר להיות לאחד מהרוכבים המובילים במרוצים החד-יומיים הקלאסיים. ז'ילבר הביא לידי ביטוי את יכולתו זו בעיקר בסוף העונה. אמנם הוא ניצח בסוף מאי בקטע ה-20 בג'ירו ד'איטליה, אך לשיאו הגיע בהמשך השנה. תחילה, כשניצח בסוף הקיץ בשני מרוצים חד-יומיים איטלקיים; "קופה סבטיני" ו"ג'ירו דל פימונטה" ובהמשך, כשניצח באוקטובר ב"פריז–טור", לאחר שתקף בעליה הנמצאת 11 קילומטר לסיום. יחד איתו בבריחה נשארו עד הסיום גם תום בונן ובורוט בוזיץ' ואף על פי ששני רוכבים אלו מצטיינים במאוצים, הצליח ז'ילבר לנצח במאוץ אל קו הסיום וזכה במרוץ שנה שנייה ברציפות. שבוע לאחר מכן, ניצח גם במרוץ היוקרתי הג'ירו די לומברדיה, לאחר שהצליח לברוח יחד עם סמואל סנצ'ז וניצח אותו במאוץ אל קו הסיום.
באפריל 2010 ניצח ז'ילבר את ניצחונו הראשון לעונה במרוץ אמסטל גולד. במרוץ המפרך שכלל התקפות רבות (חלקן ביוזמת ז'ילבר), הצליח ז'ילבר לברוח בעלייה המסיימת בקוברג כשתקף 500 מטר לסיום והצליח לשמור על יתרונו עד לקו הסיום. כמו ב-2009, גם ב-2010 הגיע ז'ילבר לשיאו בסוף העונה. לאחר שניצח שני קטעים בוואלטה אספניה הוא ניצח שנה שנייה ברציפות במרוצי הסתיו האיטלקיים; ה"ג'ירו דל פימונטה" וה"ג'ירו די לומברדיה" כשבאחרון, שנערך בתנאי מזג אוויר קשים ביותר, הוא ניצח לאחר בריחה אישית. לאליפות העולם שנערכה בג'ילונג באוסטרליה, הגיע ז'ילבר כאחד המועמדים המובילים. ואמנם, הוא היה אחד הרוכבים החזקים במרוץ והפגין, כדרכו, רכיבה אגרסיבית, אולם המרוץ הסתיים במאוץ רב משתתפים בניצחונו של תור הוסהובד.
התחלת 2011 סימנה שנה טובה לז'ילבר בעת שניצח במרוץ האיטלקי מונטה פאשי סטראדה ביאנקה וסיים שלישי ב"מילאנו סן-רמו". במרוצי האביב הוא הגיע לשיאו, בעת שניצח ב-4 מרוצים חד יומיים יוקרתיים ברציפות: חץ ברבנט (Brabantse Pijl), "אמסטל גולד", לה פלש ואלון והשיא - המרוץ שהיה לו החשוב ביותר, לייז'–בסטון–לייז'. מרוץ זה, שמסלולו נמצא באזור בו גדל ובו הוא מתגורר, היה חלומו של ז'ילבר והוא אמר לא פעם שהוא מוכן להחליף את כל ניצחונותיו בניצחון במרוץ זה. בשלושת המרוצים הראשונים ניצח ז'ילבר בצורה מרשימה תוך הפגנת עליונות על שאר הרוכבים ובמרוץ שהסתיים בליאז', הוא גבר במאוץ הסיום על האחים פרנק ואנדי שלק. בסיום העונה זכה ז'ילבר בפרס היוקרתי, אופני הזהב, המוענק לרוכב הבולט ביותר בעולם באותה שנה.
קבוצת BMC
ב-2012 עבר ז'ילבר לקבוצת BMC במטרה להתחרות במרוצים הקלאסיים בארדנים ועל מנת לסייע לקאדל אוונס לשחזר את זכייתו בטור דה פראנס. עם זאת, ז'ילבר לא הצליח לנצח באף אחד ממרוצי הארדנים, ואף לא סייע לאוונס לשחזר את הישגו. את הניצחון הראשון של העונה השיג ז'ילבר באוגוסט 2012, כשניצח בשלב התשיעי של הוואלטה אספניה, והמשיך לנצח גם את השלב ה-19 בו.
ב-23 בספטמבר ניצח ז'ילבר זכה באליפות העולם באופני כביש שנערכה בהולנד, וקיבל את חולצת הקשת בענן.
גם בעונת 2013 התקשה ז'ילבר לרשום ניצחונות לזכותו, ופעם נוספת רשם את הניצחון הראשון בעונה רק באוגוסט, בוואלטה אספניה, הפעם בשלב ה-12. ב-2014 הצליח ז'ילבר מעט יותר אך לא חזר לרמת השיא שלו ב-2011. הוא ניצח במרוצי הארדנים "בראבנט פיל" ו"אמסטל גולד", אך במרוצים הקלאסיים האחרים בהם הצטיין הגיע רק למקום ה-7 (ג'ירו די לומברדיה) ו-8 (לייז'–בסטון–לייז'). כמו כן, הוא ניצח ב-2014 במרוצי הקטעים הקצרים "Ster ZLM Toer" שבהולנד וטור בייג'ינג שבסין. ב-2015 ניצח ז'ילבר בשני קטעים בג'ירו ד'איטליה ובמרוץ חד-יומי אחד (Grand Prix Pino Cerami). ב-2016 ניצח באליפות בלגיה במרוץ הכביש, בקטע אחד בוואלטה מורסיה במרוץ חד-יומי אחד (GP José Dubois).
קבוצת קוויק-סטפ פלורס
בעונת 2017 עבר לרכוב בקבוצה הבלגית הבכירה, קוויק-סטפ פלורס. בתחילת העונה השיג ז'ילבר רצף ניצחונות במרוצי האביב המוקדמים: תחילה ניצח באומלופ הט ניוזבלאד, ואחרי כן גם בE3 הארלבקה, במרוץ החד-יומי דווארס דור פלנדרן, במרוץ הקטעים הקצר שלושת הימים של ברוז'-דה פאנה (כולל ניצחון באחד מקטעי המרוץ) ולשיאו הגיע בניצחון ברונדה ון פלנדרן לאחר בריחת יחיד של 55 ק"מ. הוא ניצח במרוץ אמסטל גולד בפעם הרביעית לאחר שגבר במאוץ אל קו הסיום על שותפו לבריחה, מיכל קוויאטקובסקי.
ב-2018 ניצח ז'ילבר במרוץ חד-יומי אחד. הוא סיים שני ב-E3 הארלבקה ושלישי ברונדה ון פלנדרן. ב-2019 ניצח ז'ילבר במרוץ פריז - רובה, ובכך השיג ארבעה ניצחונות בחמשת המונומנטים במהלך הקריירה. הוא ניצח את הקטע ה-12 של וואלטה אספנייה 2019, וגם את הקטע ה-17 באותו מרוץ. לקראת סוף עונת 2019, ז'ילבר חתם בקבוצת לוטו - סודאל, וירכב עבורה בעונת 2020.
מאפיינים
גובהו של ז'ילבר הוא 1.79 מטר, הוא שוקל 69 ק"ג ומבנה גופו חסון ביחס לרוב רוכבי האופניים. ז'ילבר נחשב כרוכב אשר מרבה לתקוף במרוצים ותכונה זו הקנתה לו אוהדים רבים. גם רוכבי עבר ידועי שם מציינים את ייחודו של ז'ילבר בין רוכבי הדבוקה. אדי מרקס אמר באפריל 2011: "הישגיו הותירו בי רושם רב. מה שהוא עשה עד עכשיו טוב יותר ממה שעשה מרקס". רוכב העבר האיטלקי, מיקלה ברטולי, אמר: "ז'ילבר הוא אחד מהרוכבים האמיתיים שכמוהם נותרו מעטים בדבוקה. הוא מתחרה במרוצים עם הלב והנשמה, לא כמו אחרים שמתנהגים כמו ידוענים".
RTVA
RTVA (נקראת גם Ràdio i Televisió d'Andorra, מילולית: רדיו וטלוויזיה באנדורה) היא רשת השידור הציבורית של אנדורה. הרשת מפעילה ערוץ טלוויזיה ותחנת רדיו ושידוריה מתנהלים בקטלאנית.
היסטוריה
שירות השידור הציבורי בנסיכות החל ב-26 באוקטובר 1989, לאחר שהוחלט להקים ארגון שידור ארצי. עקב ההחלטה הוקם OTRA, שהיה אחראי על השידורים הן ברדיו והן בטלוויזיה. ב-1995 החל לשדר ערוץ הטלוויזיה הראשון באנדורה. כל התוכן של RNA ו-ATV (גופי השידור האנדוריים) הופק בידי חברות עצמאיות עד שנת 1997 כאשר OTRA החל להפיק את כל התוכן שלו בכוחות עצמו. ב-13 באפריל 2000 הוחלף גוף השידור ב-RTVA .RTVA השתלטו על השידורים גם בטלוויזיה וגם ברדיו. הארגון היה חבר פעיל באיגוד השידור האירופי (EBU) מאז 2002 ולקח חלק בתחרויות האירוויזיון בשנים 2002-2004. בשנת 2012 פרשה RTVA מהאיחוד מסיבות כלכליות.
ארגון השידור צריך להתחרות בתחנות רדיו וטלוויזיה צרפתיות וספרדיות, שמהוות תחרות של ממש, שעשויות להפוך בקלות למובילות במדינה הקטנה.
ATV
ATV משדר מגוון רחב של תוכניות, כולל ספורט, מוזיקה, סרטים ותוכניות מגזין כמו גם תוכניות לילדים. תוכנית הדגל - החדשות - ATV Notices משודרת שלוש פעמים במהלך היום, עם מבזקים ב-13.45, 21.00 ובסמוך לסגירת השידורים. כמו כן משדר הערוץ גם שידור חי מהפרלמנט באנדורה. לרוב משדר ATV בין השעות 7.30 בבוקר ועד 23.45 בערב. לאחר סיום השידורים מוצגות שקופיות המציגות מידע על יום השידורים הבא.
RNA
תחנת הרדיו הלאומית של אנדורה משדרת בעיקר מוזיקה, למרות שגם משודרים מבזקים אחת לשעה. התחנה משדרת 24 שעות ביממה, 7 ימים בשבוע.
שידור באינטרנט
ATV ו-RNA משודרים בחינם באינטרנט באתר RTVA. לעיתים שידורי ATV מוחלפים בתבנית בדיקה בשל מגבלות זכויות יוצרים על כמה מהתוכניות.
ארגון
מימון: הארגון ממומן ב-100% מתקציב ממשלת אנדורה.
סקייטבורדינג
סקייטבורדינג (מאנגלית: Skateboarding) הוא גלישה על סקייטבורד והוא סוג של ספורט אתגרי. הענף נכלל לראשונה באולימפיאדת טוקיו שנערכה ב-2021.
התפתחות
הסקייטבורדינג החל להתפתח בתחילת שנות 50, כאשר גולשי גלים מקליפורניה רצו לגלוש כשאין גלים. הספר והסרט ״Dog Town and the Zboys״ מתארים את גלישת הסקייטבורד כחיקוי וכאימוץ של תרגילי גלישת גלים. הסקייטבורדים הראשונים הוזמנו בחנות גלישה בלוס אנג'לס. התחביב התפתח לספורט אתגרי בסוף שנות השישים ובשנות השבעים. התפתחות הספורט כללה גלישה במגרשי אספלט בעל שוליים משופעים, ובבריכות שחייה נטושות, שלב מוקדם לפני בניית רמפות מיוחדות לסקייטבורד.
הסקייטבורדינג מתאפיין באינדיבידואליזם. לספורט זה אין חוקים מוגדרים, וביצוע התרגילים נבחן לפי דרגת הקושי ולפי שלמות הביצוע. במשך השנים פותחו תרגילים רבים (טריקים בלשון הגולשים) ותרגילים חדשים מומצאים מעת לעת. מקובלת ההבחנה בין גלישת רמפות לבין גלישת רחוב ויש גם רמפות המתאימות לסגנון גלישת הרחוב. מגרשים מיוחדים בהם מותקנות הרמפות לסקייטבורד נקראים בסקייטפארקים.
הענף נכלל במשחקים אולימפיים ויוטו הוריגומה הוא האלוף הראשון.
השפעת הטלוויזיה וערוצי האקסטרים
ערוצי האקסטרים בטלוויזיה האמריקאית הכניסו חיים בענף והפיצו את ספורט הסקייטבורדינג בארצות הברית ובמערב אירופה כמו גם במקומות אחרים כמו בישראל. אתרי אינטרנט של כתבי עת ואתרים פרטיים הכניסו את הספורט הזה לתרבות האינטרנט. כאשר עוברים במקומות שגולשי הסקייטבורד נמצאים בהם (ספוטים) רואים לעיתים קרובות שמישהו מצלם ובדרך כלל צילום וידאו. סרטוני הסקייטבורד האלה והתמונות מופצים אחר כך בגאווה.
גולשי הסקייטבורד המקצוענים המצליחים בתחרויות והמופיעים בערוצי האקסטרים בטלוויזיה משתתפים בסבבי הדגמה ותחרויות של סקיטבורד והם במעמד של כוכבים כמעט כמו כוכבי הטלוויזיה והקולנוע. גם משחקי המחשב ומכונות המשחק האלקטרוניים המקובלים כל כך בתקופתנו הדיגיטלית כוללים משחקי סקייטבורד הזוכים להצלחה.
הסקייטבורדינג החל להתפתח כספורט אקסטרים בשנות ה-60 של המאה ה-20. ערוצי הספורט בטלוויזיה ורשת האינטרנט העלו את הספורט הזה למודעות והוא הפך מספורט של בודדים לספורט נפוץ. יש אומרים שבארצות הברית ישנם כמיליון סקייטבורדרים פעילים. מטבעו זהו ספורט עירוני ורוב האוכלוסייה גרה בערים: מדרגות, מעקות, שפות מדרכה מוגבהים, רווחים שאפשר לגשר עליהם בקפיצה וכדומה.
תרבות מיוחדת
סביב ספורט הסקייטבורדינג התפתחה תרבות אופיינית של מוזיקה ושל לבוש מיוחד הכולל בנוסף לנעליים גם כובע וגם בגד עליון. הסקייטבורד עצמו עבר שינוי מימיו הראשונים והיום סקייטבורד מקצועי מורכב מלוח עץ רב שכבתי גמיש וחזק, צירי פלדה מתוכננים בקפידה המהודקים ללוח בברגי פלדה חזקים. הגלגלים עשויים מאוריטן וכוללים מיסבי כדוריות לסיבוב קל ללא חיכוך ובאיכות וחוזק גבוהים. הבלאי הרב של חלקי הסקייטבורד והנעליים של הגולש מניעים עימם תעשייה שלמה.
יום הסקייטבורד הבינלאומי הוכרז על ידי אגודת הסקייטבורד הבינלאומית של חברות הסקייטבורד. הוא מתקיים, גם בישראל, בתאריך ה-21 ביוני.
בישראל
ענף הסקייטבורד בישראל פעיל כבר מסוף שנות השבעים, ראובן עדי ידוע כאלוף הסקייטבורד הגדול של שנות השמונים, רוב התחרויות התקיימו בסקייטפארק שהיה במרינה בתל אביב ולאחר מכן רובי הקים את הסקייט פארק בסינרמה בתחילת שנות התשעים, שם צץ לו השם הבא, אבי לוזיה, אבי לא התחרה בסינרמה, אך בשנת 1990 רובי החליט להקים את מועדון הסקייטבורד הישראלי בספורטק בתל אביב, מקום שהפך לאתר המרכזי לסקייטרים עד שנת 2006, מתחילת פעילות המועדון, רובי הפעיל תחרויות קבועות, וכאן הגיח אבי לוזיה, בגיל 13, כאשר הוא מנצח את קטגוריית הנוער והילדים, מאז ועד היום, אבי הוא הדמות המובילה בענף, בין השנים 1990–2010 אבי ניצח כארבעים תחרויות במסגרות שונות, ומתוך תקופה זו, הוא היה אלוף ישראל כעשר פעמים. מעבר לכך אבי הגיע לתוצאות מדהימות באליפויות בינלאומיות, כמו Gravity games,Dew tour,munster world cup, Tampa pro. כיום, לוזיה עוסק בתכנון סקייטפארקים מקצועיים מבטון בשיתוף עם חברות בניה מתמחות בתחום, עד היום הוא היה שותף לבניית: סקייט פארק גלית בת"א, סקייט פארק זכרון יעקב, סקייט פארק הרצליה, סקייט פארק כפר סבא וסקייטפארק באר שבע.
הסקייטבורד כבר מזמן איננו ענף ספורט מחתרתי אבל מעט מאוד רשויות מקומיות בנו מתקני סקייטבורד בתחומן, משרד הספורט איננו תומך, והרצון של סקייטרים רבים לגלוש בעיר נתפס כהפרעה לציבור וכפגיעה ברכוש.
ובשנת 2016 נפתח הסקייטפארק הציבורי הראשון בחיפה (לפניו היה סקייטפארק שנבנה בתוך פארק הספורט האתגרי "האקס-פארק" ותוכנן על ידי ליאור צלרינג וגדי נאור) והסביבה ומאז הסקייטפארק משמש הסקייטפארק הפופולרי ביותר בתחום בתוך אזור חיפה
בשנת 2007 החל סבב התחרויות החדש בארגון מגזין האקסטרים "אדרנלין" ובניהול העורכים שי גיטרמן וליאור צלרינג התחרות הראשונה תתקיים בסקייטפארק חיפה.
פרדיננד קרל יוזף, ארכידוכס אוסטריה-אסטה
פרדיננד קרל יוזף, ארכידוכס אוסטריה-אסטה (בגרמנית: Ferdinand Karl Joseph von Österreich-Este; 25 באפריל 1781 - 5 בנובמבר 1850), היה ארכידוכס אוסטרי מבית הבסבורג, וגנרל בצבא האוסטרי במהלך המלחמות הנפוליאוניות.
ביוגרפיה
פרדיננד קרל יוזף נולד ב-25 באפריל 1781 במילאנו לפרדיננד, ארכידוכס אוסטריה, מושל מילאנו ובנה של מריה תרזה, ולמריה ביאטריצ'ה ד'אסטה, דוכסית מאסה, בתם של ארקולה השלישי ד'אסטה, דוכס מודנה ומריה תרזה צ'יבו-מאלספינה, דוכסית מאסה.
פרדיננד קרל יוזף למד באקדמיה הצבאית הטרזיאנית בווינר נוישטאדט, ולאחר מכן התגייס לצבא הקיסרי. במהלך מלחמת הקואליציה האנטי-צרפתית השלישית בשנת 1805, היה פרדיננד ראש מטהו של גנרל קרל מאק פון לייבריך, ולאחר התבוסה בקרב אולם, שבו נכנע גנרל מאק פון לייבריך, הצליח פרדיננד להימלט עם כ-2,000 פרשים לבוהמיה, שם הוא פיקד על הכוחות האוסטרים וגייס את המיליציה המקומית. לאחר מכן יצא פרדיננד עם כ-9,000 חיילים לעבר איגלאו, שם הצליח לעכב את הדיוויזיה הבווארית של הנסיך קרל פיליפ פון ורדה, ובכך מנע ממנו להצטרף לקרב אוסטרליץ.
במהלך מלחמת הקואליציה האנטי-צרפתית החמישית בשנת 1809, פיקד פרדיננד על צבא אוסטרי שמנה 36,000 חיילים. באפריל הוא פלש לדוכסות ורשה בתקווה לעודד התקוממות מקומית נגד נפוליאון, אך הפולנים התאוששו תחת פיקודו של הנסיך יוזף פוניאטובסקי, ופרדיננד הובס בקרב רז'ין. למרות התבוסה הוא הצליח לכבוש את ורשה, אולם ביוני נאלץ פרדיננד לסגת מוורשה, ואף לוותר על קרקוב ועל גליציה.
במהלך מלחמת הקואליציה האנטי-צרפתית השביעית בשנת 1815, פיקד פרדיננד על שתי דיוויזיות מילואים אוסטריות, ובשנת 1816 מונה למפקד צבאי בהונגריה.
בשנת 1830 התמנה פרדיננד למושל הצבאי והאזרחי של גליציה, ועבר לגור בלבוב, ולאחר מהפכות 1848 הוא התגורר בעיקר באיטליה. פרדיננד מעולם לא התחתן, וב-5 בנובמבר 1850 הוא מת בעיר אלטמינסטר על יד גמונדן שבאוסטריה.
קו 5
קו 5 בתל אביב הוא קו אוטובוס ומוניות שירות המופעל על ידי דן חברה לתחבורה ציבורית וחברת מוניות בהתאמה. קו 5 הוא הקו הוותיק ביותר בתל אביב הפועל ברציפות מאז שנות ה-30, דהיינו לפני היווסדה של "דן" עצמה ב-1945, וזאת כמעט ללא שינוי במסלולו במקטעו המרכזי. כיום, תדירות קו 5 היא גבוהה ביותר: בשעות היום הקו פועל כל 4–5 דקות ובשעות הלילה כל 10–15 דקות.
מסלול הקו
בשנות ה-30 התחיל הקו ברח' מרחביה, בשכונת פלורנטין, ועבר דרך הרחובות דרך יפו-תל אביב, אלנבי, שדרות רוטשילד ושינקין. בכיוון ההפוך הוא עבר ברחובות החשמונאים, אחד העם, שדרות רוטשילד, אלנבי, העלייה, ולווינסקי.
פתיחת התחנה המרכזית של תל אביב (כיום התחנה המרכזית הישנה), וחיבור שדרות רוטשילד לרחוב דיזנגוף, גרמו לשינויים בקו. בשנת 1945 כבר נסע הקו במסלול דומה למסלול הנוכחי. הוא יצא מהתחנה המרכזית, נסע כמעט לכל אורך שדרות רוטשילד ורחוב דיזנגוף, עד לפינת שדרות קרן קיימת (כיום שדרות בן-גוריון). ומאוחר יותר עד רחוב ארלוזורוב.
עם פיתוח צפון העיר בשנות ה-50, הוארך הקו בחלקו הצפוני, דרך הרחובות נורדאו ויהודה המכבי שבצפון העיר. תחנת הסיום של הקו הייתה בסמוך לבית החייל בתל אביב, ברחוב ויצמן פינת רחוב פנקס. בשנת 1993, עם פתיחת התחנה המרכזית החדשה, הועתקה תחילת הקו אליה. בשנת 2003, במסגרת מדיניות של ריכוז תחנות הקצה של הקווים במסופים, הוארך מסלול הקו עד מסוף 2000 שליד תחנת הרכבת תל אביב מרכז, כך שמסלול הקו התחיל בתחנה המרכזית החדשה, עבר דרך שדרות רוטשילד, רחוב דיזנגוף, יהודה המכבי, ויצמן, כיכר המדינה והסתיים במסוף 2000. במסגרת הרפורמה בתחבורה הציבורית בגוש דן בשנת 2011, שונה מסלול הקו באזור שיכון בבלי, כך שיהא יותר סימטרי, אולם במרץ 2012 הוחזר למסלולו הקודם.
לאורך הקו פועלות מוניות שירות הנושאות גם הן את הסימון "קו 5" והמציבות תחרות בפני חברת האוטובוסים. נקודת הסיום הצפונית של המוניות היא בשיכון בבלי סמוך לירקון.
באוגוסט 2020 מסלולו הוארך מהתחנה המרכזית החדשה למסוף חדש שנמצא בקרבת משרד הרישוי בחולון דרך שכונת שפירא וקריית שלום.
ייחודו של הקו
ייחודו של הקו לא רק בשנות פעילותו הרבות אלא גם בכך שהוא עובר בשניים מרחובותיה החשובים של העיר, הנושאים משמעות של חלון ראווה עירוני לתושביה - שדרות רוטשילד ורחוב דיזנגוף.
כמו בקווים עמוסים אחרים, הופעלו בקו 5 אוטובוסים שלהם שלוש דלתות, והכניסה אליהם הייתה מהדלת האחורית שלידה ישב בתא מיוחד כרטיסן שמכר כרטיסי נסיעה. לעומת קווי דן אחרים בהם עלו הנוסעים דרך הדלת הקדמית, והנהג אחראי הן על הנהיגה והן על מכירת הכרטיסים. השיטה שהוכיחה את עצמה כלא כלכלית הביאה להוצאת האוטובוסים עם עמדת הכרטיסן מהשירות.
במוצאי שבת ב-7 באוגוסט 1993 לקראת המעבר לתחנה המרכזית החדשה, ניסתה חברת "דן" להמשיך במיתוגו הייחודי של קו 5 בכך שכינתה אותו "קו העיר". לאוטובוסי הקו עוצב לוגו ייחודי בגווני צהוב, כתום וסגול, אולם הוא לא הצליח ליצור דימוי ייחודי לקו. עד מהרה החלו אוטובוסים שנשאו לוגו זה לשרת גם בקווים אחרים, ולבסוף גווע המנהג לחלוטין. מאוחר יותר, בסביבות שנת 2003 החליטה "דן" לייחד את קו 5 שוב, על ידי כך שצבעה מספר עשרות מהאוטובוסים שלה בשלושת צבעי היסוד: אדום, צהוב וכחול.
הפיגוע בקו 5
בקו 5 אירע ביום 19 באוקטובר 1994 פיגוע התאבדות אשר נודע בשם הפיגוע בקו 5. הפיגוע אירע באוטובוס הקו אשר עשה את דרכו צפונה, כ-100 מטרים צפונית לכיכר דיזנגוף. בפיגוע נרצחו 22 בני אדם ונפצעו 104, והוא היה אחד מפיגועי ההתאבדות הראשונים בישראל והגדול ביותר עד לאותה עת.
אזכורים תרבותיים
מרכזיותו של קו 5 בעיר, הובילה למספר רב של אזכורים בתחום המוזיקה העברית, הקולנוע והספרות. להלן מספר דוגמאות לאזכורו בספרים ושירים עבריים:
דיטריך פון זאוקן
גנרל דיטריך פרידריך אדוארד קזימיר פון זאוקן (בגרמנית: Dietrich Friedrich Eduard Kasimir von Saucken; 16 במאי 1892 – 27 בספטמבר 1980) היה מהבולטים במפקדי השריון בצבא הגרמני במלחמת העולם השנייה, והיה אחד מ-27 מפקדים שקבלו את העיטור הצבאי הגבוה - צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון, חרבות ויהלומים.
קריירה מוקדמת
פון זאוקן נולד ב-16 במאי 1892 בפישהאוזן למשפחת אצולה פרוסית. בשנת 1910 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הגרנדירים ה-3 (המזרח פרוסי ה-2 - פרידריך וילהלם הראשון, מלך בפרוסיה). במהלך מלחמת העולם הראשונה נפצע פון זאוקן 7 פעמים, והועלה לדרגת אובר לויטננט. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, צלב האבירים של מסדר בית הוהנצולרן עם חרבות, אות הפציעה בזהב, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה הצטרף פון זאוקן לפרייקור, ולאחר מכן הצטרף לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1925 הועלה לדרגת ריטמייסטר, ובשנת 1927 מונה למפקד פלוגה 2 ברגימנט הפרשים ה-2 (הפרוסי), ולאחר מכן נשלח למשימה מיוחדת במוסקבה, שם למד לדבר רוסית. בתחילת 1934 יצא פון זאוקן לחופשה במדינות הבלטיות, על מנת ללמוד את השפות המדוברות בהן. ב-1 באפריל 1934 הועלה לדרגת מיור, וב-1 במאי מונה למדריך באקדמיה הצבאית בהנובר, וב-1 באוקטובר 1936 הועלה פון זאוקן לדרגת אוברסט לויטננט. ב-1 באפריל 1937 מונה למפקד רגימנט הפרשים ה-2, וב-1 ביוני 1939 הועלה לדרגת אוברסט.
מלחמת העולם השנייה
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה פיקד פון זאוקן על רגימנט הפרשים ה-2, ולחם עמו במהלך המערכה בפולין ובמהלך המערכה על צרפת. ב-16 בנובמבר 1940 מונה למפקד חטיבת הרובאים ה-4, ופיקד עליה במהלך מבצע ברברוסה ובמהלך הקרב על מוסקבה כחלק מדיוויזיית הפאנצר ה-4 במסגרת הקורפוס הממונע ה-24. ב-24 בדצמבר 1941 מונה למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-4, ולחם עימה בבלימת מתקפת הנגד הרוסית כחלק מהקורפוסים ה-24 וה-53 לסירוגין במסגרת ארמיית הפאנצר השנייה. ב-1 בינואר 1942 הועלה פון זאוקן לדרגת גנרל מיור, וב-6 בינואר 1942 קיבל על פעולותיו בקרבות את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, ופרש מתפקידו עקב מחלה. לאחר החלמתו מונה באוגוסט 1942 למפקד בית הספר לשריון בקרמפניץ. ב-1 באפריל 1943 הועלה לדרגת גנרל לויטננט, וב-31 במאי 1943 מונה שוב למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-4, שהייתה חלק מקורפוס הפאנצר ה-47 במסגרת ארמיית הפאנצר השנייה, ולאחר מכן השתתף עימה בקרב קורסק כעתודת הארמייה התשיעית, ועל פעולותיו בקרב קיבל ב-22 באוגוסט 1943 תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. בספטמבר הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד קורפוס הפאנצר ה-56 במסגרת הארמייה השנייה. ב-15 בינואר 1944 פרש פון זאוקן לחופשה קצרה, וב-31 בינואר קיבל תוספת חרבות לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-5 בפברואר 1944 מונה שוב למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-4, שהייתה חלק מקורפוס הפאנצר ה-56 ולאחר מכן חלק מקורפוס הפאנצר ה-41 במסגרת הארמייה התשיעית. באפריל הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד קורפוס הפאנצר ה-56 במסגרת הארמייה השנייה, ובמאי הועברה הדיוויזיה לקבוצת ארמיות דרום אוקראינה כעתודת ארמיית הפאנצר הרביעית.
ב-31 במאי 1944 מונה פון זאוקן למפקד קורפוס הפאנצר ה-3, שהיה חלק מארמיית הפאנצר הראשונה במסגרת קבוצת ארמיות צפון אוקראינה, וב-29 ביוני 1944 מונה למפקד קורפוס הפאנצר ה-39, שהיה חלק מהארמייה הרביעית ובהמשך חלק מהארמייה התשיעית ומארמיית הפאנצר השלישית במסגרת קבוצת ארמיות מרכז, ופיקד עליו במהלך מבצע בגרטיון. ב-1 באוגוסט 1944 הועלה פון זאוקן לדרגת גנרל חיל השריון, ובמהלך החודש הצליח לבלום את התקדמות הרוסים לפני ורשה, וב-28 בספטמבר 1944 מונה למפקד קורפוס הפאנצר גרוסדויטשלנד, שהייתה חלק מארמיית הפאנצר הרביעית במסגרת קבוצת ארמיות ויסלה. בינואר 1945 לחם פון זאוקן עם הקורפוס שבפיקודו בניסיון לבלום את מתקפת ויסלה-אודר הרוסית, והצליח לחלץ את הכוח בפיקוד ולטר נהרינג, אך ב-11 בפברואר 1945 הודח מתפקידו עקב אמירותיו על חוסר התועלת שבהמשך הלחימה.
בתחילת מרץ 1945 היטלר הדיח את גנרל־אוברסט ולטר וייס מפיקוד הארמייה השנייה שהייתה מכותרת בפרוסיה המזרחית באותה העת, ומינה את פון זאוקן כמחליפו. ב-12 במרץ 1945 הוא זומן ללשכת קנצלר הרייך לקבלת המינוי. בפגישתו עם היטלר, הפר כמה קודים שנכפו על הצבא מאז עליית הנאצים ומאז קשר העשרים ביולי: פון זאוקן הצדיע לפיהרר בהצדעה צבאית רגילה תוך כדי שלא הסיר את המונוקול מעינו, בעוד שידו השנייה נחה על סיף הפרשים שלו שלא טרח להפקיד לפני הפגישה, שכן נאסר על קציני ורמאכט לשאת כלי נשק בסביבת היטלר. במעמד המינוי, היטלר אמר לגנרל שעליו לדווח לגאולייטר של דנציג אלברט פֵרסטֶר, וכן לקבל ממנו פקודות. פון זאוקן, שבא מרקע אריסטוקרטי פרוסי ובז לנאצים, השיב "מר היטלר, אין לי שום כוונה להעמיד את עצמי תחת פיקודו של איזה גאולייטר." במעשה זה הגנרל לא רק סתר את פקודתו של היטלר, אלא שגם פנה אליו בפניית "הר" במקום "מיין פיהרר". למרות כל זאת, היטלר נסוג בפניו, והתיר לו לפקד לבדו, ללא פרסטר. ב-7 באפריל שונה שם הארמייה לארמיית מזרח פרוסיה, וב-8 במאי קיבל פון זאוקן תוספת יהלומים לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-9 במאי נכנע פון זאוקן יחד עם שרידי כוחותיו, ונלקח לשבי הרוסי.
לאחר המלחמה
פון זאוקן שוחרר מהשבי רק בשנת 1955. לאחר שחרורו התגורר בעיר פולאך ליד מינכן, עד למותו ב-27 בספטמבר 1980, והוא בן 88 שנים.
החרם הרוסי על היין הגאורגי והמולדובי
החרם הרוסי על היין הגאורגי והמולדובי החל בסוף מרץ 2006 וגרם לסכסוך דיפלומטי בין הרפובליקות של מולדובה וגאורגיה מצד אחד לבין הפדרציה הרוסית מצד שני. סחר היין עם רוסיה היווה את כמעט כל ייצוא היין של שתי הרפובליקות.
רקע
בתקופת השלטון הסובייטי בגאורגיה, היה היין הגאורגי, המשקה החביב על סטלין (שהיה גאורגי בעצמו), פופולרי בכל רחבי ברית המועצות. הממשל הסובייטי שהיה אחראי לתכנון ייצור היין, הנהיג מדיניות של הגדלת הכמות המיוצרת של היין על חשבון האיכות. לאחר התפרקות ברית המועצות, ואי הסדר הכללי בגאורגיה וברוסיה, שווקו יינות ממדינות שונות תחת התווית של יין גאורגי, שהביקוש אליו היה עדיין גדול. כשגבר הביקוש ליין ברוסיה התגברו הזיופים ומשווקי היין החלו לשווק זיופים גסים של היין, ערבוב של אלכוהול גולמי עם חומרי טעם וצבע, מיץ מרוכז שהותסס ועוד. תעשיית זיוף היין, כמו גם תעשיות זיוף אחרות ברוסיה, היו נפוצות וידועות בקרב בעלי העסקים.
בעקבות מהפכת הוורדים בנובמבר 2003, השתנתה האוריינטציה של הממשל הגאורגיה, ועליית מיכאיל סאקשווילי הפרו-מערבי לשלטון, בינואר 2004, חלה הידרדרות ביחסים שבין גאורגיה לרוסיה. גאורגיה, למורת רוחם של הרוסים, הידקה קשריה של עם נאט"ו והאיחוד האירופי. מנגד תמכה רוסיה במחוזות הבדלניים באבחזיה, דרום אוסטיה ואג'ריה. (רוסיה הייתה מעורבת בהסכם שהושג בסוף משבר אג'ריה במאי 2004).
בתחילת 2006 חלה הידרדרות נוספת ביחסים בין גאורגיה לרוסיה, כאשר רוסיה החלה להפעיל לחץ כלכלי ופוליטי תוך שימוש במקורות האנרגיה שברשותה. בהמשך פגעה בייבוא מגאורגיה שהחל בחרם על היין ונמשך בחרם על המים המינרלים המפורסמים של גאורגיה, מי הבורג'ומי ולבסוף בחרם מוחלט על סחורות מגאורגיה, והגבלות חמורות על כניסת גאורגים לרוסיה.
הידרדרות אחרת חלה ביחסים בין רפובליקת מולדובה ורוסיה עקב עמדותיהם השונות של מולדובה ורוסיה, שהיו מעורערים ממילא, ביחס לעתידה של טרנסניסטריה. במרץ 2005, דרשה הדומה של רוסיה את השעיית יבוא היין המולדובי, כיוון שמולדובה שקלה להמשיך במדיניות אנטי רוסית.
בתחילת 2006 היווה סחר היין של הרפובליקות עם רוסיה כ-80% - 90% מסך ייצוא היין שלהן.
החרם
מפקח התברואה הרוסי (санитарный инспектор), גנאדי אונישצ'נקו (Геннадий Григорьевич Онищенко), טען כי נמצאו שרידי מתכות כבדות וחומרי הדברה, נמצאו ביין הגאורגי והמולדובי, והן נושאות תוויות מוצרי אלכוהול מזויפות המציגות אותן כיין. הרשות הרוסית להגנת הצרכן טענה כי מבדיקה של 21 סוגי יין גאורגי המשווקים במוסקבה עלה כי 85.7% אינו עונה על דרישות החוק. ב-60% מהדגימות שנערכו ביין המולדובי ו-44% מהיין הגאורגי, נתגלו חומרי הדברה. הידיעה בדבר היותם של בקבוקי היין הגאורגי והמולדובי יין זול מזויף היה ידוע בקרב היבואנים ברוסיה עד כדי כך שלעיתים היה המשקה מכיל תערובת של אלכוהול בחומרי טעם וצבע.
למרות זאת, טענו המולדובים כי הרוסים לא סיפקו מעולם הוכחות לטענותיהם, וכי עשרות של מדינות ברחבי העולם מייבאות את היין המולדובי ואף לא אחת מהן דיווחה על בעיות כלשהן. מולדובה טענה כי החרמת היין המולדובי מגיעה לכדי סחיטה כלכלית.
בתחילת מאי 2006, אישר שר ההגנה הגאורגי, איראקלי אוכרואשווילי, כי "יצרני יין רבים מייצאים יין מזויף לרוסיה". וכי השוק הרוסי רווי ביינות מזויפים עד שאפילו "צואה" תמצא שם קונים. הוא קרא לחרם על הבירה הרוסית. במקביל ערכה, ממשלת גאורגיה, בדיקה שחשפה לפחות שבעה יקבים, מאזור אימרתי, שייצאו יין מזויף לרוסיה. שבעת היקבים נסגרו. לטענת הגאורגים, החרם שהטילה רוסיה, נובע ממדיניות אנטי-גאורגית של הממשל הרוסי בלי כל קשר לטיב היין.
הממונה לקשרי-החוץ באיחוד האירופי, בניטה פררו-וואלדנר, הצהירה כי האיחוד האירופי מודאג מה"אמברגו" כנגד מולדובה, אולם האיחוד האירופי לא יכול היה לנקוט אמצעים כלשהם כנגד רוסיה כיוון שלא הייתה חברה בארגון הסחר העולמי. ב-5 במאי 2006, הביע, נשיא העצרת הפרלמנטרית של נאט"ו (NATO-PA), פייר ללואוץ', את דאגתו העמוקה מהחרם הרוסי על התוצרת הגאורגית.
אחרית דבר
גאורגיה שנפגעה בתחילה מהחרם החלה בפיקוח מחמיר על ייצור היין במדינה.
מ-5 במאי ועד ל-6 במאי השעה הממשל הרוסי גם את יבוא מי הבורג'ומי ומי הנאבר'לווי מגאורגיה. שני מותגים מי מינרלים מגאורגיה שהיו מפורסמים בכל רחבי ברית המועצות. הסיבה להשעיית המים הייתה "סכנה בריאותית" לכאורה שנשקפה מהם כיוון שלא עמדו בתקני טוהר המים של רוסיה. הממשל הגאורגיה הצהיר בתגובה כי האקט הרוסי הוא המשכו של אמברגו היין והמשכו של מסע עונשין כנגד מדיניותה הפרו-מערבית של גאורגיה. הנשיא הגאורגי, מיכאיל סאקשווילי, חזר על הדברים בוועידת וילנה (2006) שנערכה בווילנה בתחילת מאי של אותה שנה, בנוכחות נשיאי המדינות הבלטיות, פולין, אוקראינה, מולדובה, רומניה, בולגריה וסגן נשיא ארצות הברית, ריצ'רד צ'ייני.
דניס שמע
דניס בויד שמע (נולדה ב-11 באפריל) היא במאית תיאטרון ישראלית.
וילפריד בוני
וילפריד גואמיאנד בוני (בצרפתית: Wilfried Guemiand Bony; נולד ב-10 בדצמבר 1988) הוא כדורגלן מחוף השנהב המשחק בעמדת החלוץ בניימכן ובנבחרת חוף השנהב.
דניס שמע
ביוגרפיה
נולדה בסן פרנסיסקו וב-1990 סיימה לימודי תואר ראשון בחוג לתיאטרון במסלול בימוי באוניברסיטת סן דייגו סטייט, שלאחריהם המשיכה גם ללימודי תעודת הוראה באותה אוניברסיטה.
וילפריד בוני
ראשית חיו
בוני נולד בבינגר-ויל שבחוף השנהב. בגיל צעיר הוא התחיל לשחק כדורגל ברחובות. בנוסף, בוני לקח חלק בגביעי בתי ספר ובגביעי ערים. בוני שיחק שלוש שנים באקדמיית הנוער סיריל דומורנד מעיר לידתו, בינגר-ויל.
דניס שמע
ביוגרפיה
עם סיום לימודיה ביקרה בישראל, למדה עברית במסגרת האולפן בקיבוץ, ושם הכירה את בעלה.
וילפריד בוני
קריירת מועדונים
בוני החל את הקריירה המקצועית שלו בשנת 2006, בקבוצת איסיאה וואזי מליגת העל של חוף השנהב. בשנת 2007 הגיע בוני לבריטניה, להתרשמות אצל קבוצת הפרמייר ליג ליברפול. בסופו של דבר לא הוצע לבוני חוזה בקבוצה. באוקטובר אותה שנה הצטרף בוני כמושאל לקבוצה הצ'כית ספרטה פראג. באופן מיידי החל בוני לשחק בקבוצת המילואים ספרטה פראג ב'. באותה עונה זכה עם ספרטה פראג ב' באליפות הליגה של בוהמיה, שהיא אחת מתוך שלוש הליגות המרכיבות של הליגה הצ'כית השלישית.
דניס שמע
ביוגרפיה
כשחזרה לסן פרנסיסקו ב-1994 הייתה אחת מהמייסדים של המעבדה למחזאות Playground.
וילפריד בוני
קריירת מועדונים
בעונה שלאחר מכן נרכש בוני על ידי ספרטה פראג. בעונתו הראשונה בסגל של הקבוצה הראשונה של ספרטה פראג, עונת, הופיע ב-16 משחקי ליגה, בהם הבקיע שלושה שערים. בעונת סייע לספרטה לזכות באליפות צ'כיה, בכך שהבקיע תשעה שערים ב-29 משחקי ליגה, והיה לאחד השחקנים החשובים בהרכב הקבוצה.
דניס שמע
ביוגרפיה
ב-2010 קיבלה תואר שני בבימוי תיאטרון מאוניברסיטת תל אביב.
וילפריד בוני
קריירת מועדונים
במחצית הראשונה של עונת כבש 17 שערים, בין היתר חמישה שערים בשש הופעות במסגרת שלב הבתים של הליגה האירופית.
דניס שמע
ביוגרפיה
מתגוררת בקיבוץ הזורע, משמשת כרכזת החטיבה העליונה בבית הספר רעות לאמנויות בחיפה. נשואה ואם לארבעה.
וילפריד בוני
קריירת מועדונים
בינואר 2011 בוני עבר לקבוצת הארדיוויזי ויטסה ארנהם. הוא חתם בקבוצה ההולנדית על חוזה לשלוש וחצי שנים.
בוני כבש את שער הבכורה שלו בוויטסה בהופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה, ב-20 בפברואר 2011, במשחק הדרבי נגד דה חראפסחאפ, שנגמר בניצחון ויטסה 0–2.
בעונת בוני כבש 13 שערים ב-30 הופעות. בפברואר 2012 האריך את חוזהו בוויטסה עד שנת 2015. בעונה שלאחר מכן, עונת בוני כבש 31 שערי ליגה ב-30 משחקים, והיה מלך השערים של הליגה ההולנדית לעונה זו. בנוסף, באותה עונה קיבל את פרס השחקן הטוב ביותר בהולנד לשנת 2013.
ב-11 ביולי 2013 חתם בוני לסוונסי סיטי, המועדון הוולשי מהפרמייר ליג, ששילמה עבורו 12 מיליון לירות שטרלינג, על חוזה לארבע שנים. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בסוונסי במשחק ההכנה נגד דן האג, שהסתיים בניצחון 0–1 של סוונסי.
יאנה חודריקר-כנפו
יאנה חודריקר-כנפו (נולדה ב-22 באוקטובר 1972) היא דוגמנית, מלכת היופי של ישראל לשנת 1993, מגשרת וכתבת.
וילפריד בוני
קריירת מועדונים
בוני ערך את הופעת הבכורה שלו בסוונסי במסגרת תחרות רשמית ב-1 באוגוסט 2013, במוקדמות הליגה האירופית, שם ניצחה סוונסי 0–4 את מאלמה, כאשר בוני כבש שני שערים.
יאנה חודריקר-כנפו
ביוגרפיה
יאנה חודריקר נולדה בקייב שבאוקראינה הסובייטית. לאחר שסיימה את לימודי התיכון בהצטיינות בגיל 16 וזכתה במדליית זהב על הישגיה בלימודים, המשיכה ללמוד באוניברסיטת קייב במגמת כימיה. בגיל 18 עלתה לישראל ובאותה שנה, התקבלה ללימודי מדעי החיים באוניברסיטת תל אביב. כעבור שנתיים, בגיל 20, זכתה בתחרות מלכת היופי, וייצגה את ישראל ברחבי העולם. לאחר הזכייה, המשיכה חודריקר את לימודיה וסיימה בהצטיינות תואר ראשון במדעי החברה.
וילפריד בוני
קריירת מועדונים
ה-BBC סימן את בוני כאחת השחקנים החדשים בפרמייר ליג שיש לצפות בו לקראת עונת. ב-17 באוגוסט 2013, במחזור הפתיחה של הפרמייר ליג, בוני כבש בהפסד 1–4 למנצ'סטר יונייטד. בסיכום עונתו הראשונה של בוני בבריטניה, הוא כבש 25 שערים ב-48 משחקים. בעונה זו הוא כבש בכל מפעל בו השתתפה קבוצתו.
יאנה חודריקר-כנפו
ביוגרפיה
בשנת 1997 נבחרה לככב במסע פרסום עולמי עבור חברת התכשיטים "H. Stern" וייצגה את החברה בישראל ובעולם. בשנה זאת גם השתתפה בסרט הטלוויזיה הבלשי "מותה של רקדנית הדיסקו" בבימוי אמנון וינר, לצד שלמה בראבא.
בשנת 1999 שיתפה פעולה עם חברה-לחיים, הדוגמן-לשעבר יעקב (קובי) כנפו, כלוביסטים למען מפלגת "ישראל ביתנו". המפלגה זכתה אז ב-4 מנדטים. שנה אחר-כך, נישאה לכנפו.
בשנת 2002 החלה את עבודתה ברכבת ישראל כמנהלת שיווק ופרסום, עם התמחות במגזר העולים.
לקראת הבחירות לכנסת השבע עשרה הוצבה במקום הרביעי במפלגת "חרות - התנועה הלאומית".
וילפריד בוני
קריירת מועדונים
ב-31 באוגוסט 2017 חזר לסוונסי סיטי וחתם לשנתיים. ב-31 בינואר 2019 הושאל לאל-ערבי מליגת העל הקטרית עד לסוף העונה.
יאנה חודריקר-כנפו
ביוגרפיה
בשנת 2008 סיימה בהצטיינות תואר שני במדיניות ציבורית וגישור באוניברסיטת תל אביב.
וילפריד בוני
קריירת מועדונים
ב-29 בינואר 2020, לאחר חצי שנה ללא קבוצה, חתם באל-איתיחאד מליגת העל הסעודית.
יאנה חודריקר-כנפו
ביוגרפיה
ב-2012 התחילה לכתוב בלוג באתר Xnet, בו היא מתמקדת בנושאי חינוך.
וילפריד בוני
קריירת מועדונים
ב-1 בנובמבר 2020, לאחר 10 חודשים בקבוצה, בוני חתם על הסכם עם אל-איתיחאד בו מוסכם שהשחקן משתחרר מחוזהו, והוא שחקן חופשי.
יאנה חודריקר-כנפו
ביוגרפיה
חודריקר-כנפו נשואה ואם לשלושה.
וילפריד בוני
נבחרת חוף השנהב
בסוף 2010 בוני ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת חוף השנהב, כאשר נכנס בדקה ה-80 כמחליף לז'רביניו, בניצחון 0–1 על.
סטטיסטיקות קריירה
מעודכן לתאריך
האלפבית הפונטי של נאט"ו
האלפבית הפונטי של נאט"ו פותח במהלך שנות ה-50 של המאה ה-20 על ידי הארגון הבינלאומי לתעופה אזרחית (ICAO) במטרה שניתן יהיה לומר שילובים של אותיות ומספרים במהלך תקשורת בין טייסים כך שהם יבוטאו ויובנו היטב על ידי האדם שמקבל את המידע, גם אם האנשים שמתקשרים זה עם זה מדברים בשפות שונות, או אם האיכות של ערוץ התקשורת אינה מיטבית.
האלפבית הפונטי של נאט"ו נמצא כיום בשימוש נרחב בתחום העסקים והתקשורת באירופה ובאמריקה הצפונית. האלפבית הפונטי של נאט"ו אומץ גם על ידי איחוד הטלגרפים הבינלאומי (ITU). למרות שהוא מורכב ממילים באנגלית, הוא תוכנן באופן כזה שגם אנשים שאינם דוברי אנגלית כשפת אם יוכלו לזהות את מילות הקוד בקלות רבה יחסית.
האלף-בית הפונטי של נאט"ו הוא כדלקמן:
שלומית מנדל
שלומית מנדל (נולדה ב-9 ביולי 1976) היא שחקנית ומטפלת באמצעות דרמה (תרפיסטית) ישראלית.
קורות חייה
שלומית מנדל גדלה בשכונת אחוזה בחיפה ולמדה בבית הספר הריאלי בחיפה. אמה היא ד"ר לעבודה סוציאלית ומגשרת ואביה הוא רואה חשבון, לה אח ואחות גדולים ממנה. מנדל החליטה להיות שחקנית אחרי שצפתה בהופעתה של הולי האנטר בסרט "הפסנתר" כשהייתה בת 17.
בצה"ל שירתה כמאבחנת מחקר בבאלי"ש (בסיס אימון ליחידות שדה). בתום שירותה הצבאי נסעה לטיול בהודו, תאילנד ונפאל. הפעם הראשונה בה שיחקה הייתה בעת טיולה בהודו, בסרט Aflatoon (1997). הייתה לה סצנה קטנה לצד השחקן הבוליוודי הנודע אקשאיי קומאר.
לאחר שובה לישראל עברה להתגורר בגבעתיים ושיחקה בתפקיד רוח רפאים ב"דו"ח איבגי סוויסה" (1998), לצד משה איבגי ומאיר סוויסה. היא בוגרת המסלול התלת-שנתי בבית צבי (2000). ב"החיים זה לא הכול" (2001) גילמה את דמותה של סיגי חברתו ההפכפכה של מיקי ברנשטיין (עידן אלתרמן). שיחקה בסרטו של ערן ריקליס "פיתוי" (2002), לפי ספרו של רם אורן. היא גילמה את דמותה של דניאלה, שחקנית שמשחקת מזכירה במשרדה הפיקטיבי של מירב בנימיני (אורנה פיטוסי) שמנסה להפיל בפח את עמי מור (שרון אלכסנדר), כנקמה על כך שהפיל בפח את חברתה הטובה דפנה עילם (דפנה רכטר). בדרמה המשפטית "פרנקו וספקטור" (2003) שיחקה אחות של אדם שנהרג ביחד עם אשתו בתאונת דרכים והיא מנסה לזכות בחזקה על תינוקם שנשאר בחיים והיא מואשמת שהיא עושה זאת כדי לזכות בירושה.
ב-2004 טסה שלומית מנדל לארצות הברית והשתתפה במופע הקסמים Escape Reality בתיאטרון Magicopolis בסנטה מוניקה, קליפורניה. ב-2005 למדה משחק מול מצלמה אצל ג'ואל אשר בלוס אנג'לס. כששבה לישראל עשתה תואר ראשון בבימוי ובהוראת התיאטרון בסמינר הקיבוצים. הופיעה בתפקיד קטן בסרט הקולנוע "חיי אהבה", בבימויה של מריה שרדר, לפי הרומן פרי עטה של צרויה שלו (2006).
בתיאטרון שיחקה בהצגות " הכל יחסי...ממממ" בבימויה של מיכאלה ליקא וב"דודה פרידה: המוזיאון" מאת ובבימויה של נעמי יואלי (החליפה את הדס קלדרון ונסעה עם ההצגה לפסטיבל בברלין), שתיהן בתיאטרון תמונע. שיחקה בהצגת הילדים "מילים קסומות", המבוססת על שירי ילדים ידועים.
מנדל שיחקה בתפקיד לאה רוקח במיני-סדרה "גיא אוני" ששודרה בערוץ 1, בבימויו של דן וולמן (2011) ובתפקיד אורח בסדרה "רמזור". הופיעה בוידאו קליפים "איפה את" של אייל קופמן (2004) ו"תוך כדי תנועה" של דנה ברגר (2009). עשתה סרטי תדמית לקוקה-קולה והתעשייה האווירית ושיחקה בפרסומות לביטוח ישיר, 013 ברק ופפסי קולה.
שלומית מנדל למדה פסיכודרמה במשך שנה בשלוחת אוניברסיטת לסלי בישראל. אחר-כך סיימה תואר שני בטיפול באמצעות דרמה תרפיה באוניברסיטת חיפה. בעבודת התזה שלה בדקה באיזו אופן משפיעה הפסיכודרמה על התמודדותם של אחים ואחיות לפגועי הנפש. היא עבדה עם פגועי נפש בבתי חולים פסיכיאטרים, עם מבוגרים בעלי פיגור שכלי, עם קשישים במצב סיעודי ועם ילדים המצויים על הספקטרום האוטיסטי. היא בעלת קליניקה "דרך הדרמה" ומטפלת באופן פרטי, עורכת סדנאות והרצאות.
בן זוגה הוא ויליאם בלאש, במאי, תסריטאי וקופירייטר.
ינשוף פנינה פרוגינוס
ינשוף פנינה פרוגינוס ( שם מדעי: Glaucidium brasilianum) הוא מין של ינשוף ננסי החי באמריקה הצפונית מאריזונה ודרומה לאורך מקסיקו ואמריקה המרכזית עד לאמריקה הדרומית בבוליביה, פרגוואי וארגנטינה.
ינשוף קטן זה מגיע רק לאורך 17–20 ס"מ והוא בעל נוצות בצבע חימר חלודי בכנפיו ובפלג הגוף העליון. החזה והרגליים בהירים עם נוצות כתומות וחומות לאורכם וראש גדול ומעט שטוח החסר ציצות אוזניים. העיניים צהובות ומותאמות לראיית לילה ופרצוף השמע שלו אפור ונראה שעיר מאוד. המקור קצר ומעוקל וצבעו צהוב. הזנב קצר וצבעו כתום-חום.
תפוצת הינשוף היא באזורים פתוחים שונים אך לא במדבריות. הוא חי בחורשים, יערות פתוחים ובערבות עשב לאורך תפוצתו. הוא פעיל בעת הדמדומים, אז הוא יושב על ענף ומחכה לטרף שיעבור תחתיו. ברגע שעכברים, לטאות, חרקים גדולים ועופות אחרים נראים תחתיו הוא מתחיל לצלול מהענף לעברם בטיסה נמוכה וחרישית. לעיתים ינשוף זה יצוד גם במהלך היום.
הינשופים הם עופות מונוגמיים המקננים בחורי עצים. הנקבה מטילה 3–5 ביצים הבוקעות תוך 28 יום. שני ההורים דואגים להם עד לבגרות.
ראיון עומק
מהותו של ראיון עומק
כל ראיון הוא סוג של אינטראקציה בין מדבר ומקשיב. בראיון עומק ישנן שיחות שבהן המרואיין (המדבר) וגם השואל (המקשיב) מפתחים את המשמעות במשותף. התיאור ההולם את ראיון העומק הוא סדרה של שיחות חברתיות. במהלך שיחות אלה, החוקרים מנווטים בזהירות רבה את המרואיינים ולפי הצורך מציעים היבטים חדשים אשר יוכלו לסייע למרואיינים בתגובותיהם. בעזרת שיתוף פעולה בתהליך המחקרי החוקרים והמרואיינים מחברים יחדיו חלקים שונים ונפרדים של סיפור ומשמעות לסיפור אחד בעל משמעות מסוימת. אם כך הראיון אינו רק מכשיר לאיסוף מידע, אלא תהליך של הבניית מציאות ששני הצדדים תורמים לו וגם מושפעים ממנו.
מאפיינים טכניים
ראיונות העומק נפתחים לרוב בשאלת פתיחה כללית המאפשרת לאינפורמנטים לספר את סיפורם. סיפור המרואיינים אינו מופרע על ידי שאלות נוספות, אך זוכה לעידוד, לא מילולי, על ידי ביטויים של עניין ותשומת לב. תפקיד החוקרים הוא להקשיב לסיפור בקשב רב.
סוגי ראיונות
ראיונות עומק נחלקים לשלושה סוגים: ראיון מובנה, ראיון חצי מובנה וראיון פתוח, וכך גם השאלונים המנחים אותם.
בראיון המובנה, החוקר צריך להיות נאמן לניסוח השאלות ולסדרן. המראיין אינו משנה את סדר השאלות בעקבות גירויים המתקבלים במהלך הריאיון. סוג זה של ריאיון פורמלי, לפעמים הכרחי בהבטחת האחידות של נושאי הראיון. אחידות אשר תושג על ידי שימוש בשאלות כלליות וסטנדרטיות. השאלון המנחה את ראיון זה נקרא שאלון מובנה.
לראיון המובנה יתרונות רבים:
החיסרון המשמעותי של הראיון המובנה הוא חוסר הגמישות שלו, ומכאן המוגבלות שלו להכיל את מלוא המורכבות ועולם המשמעויות של כל מרואיין.
בראיון הפתוח, החוקר אינו מגיע לריאיון עם שאלות מוכנות מראש, אלא מתחיל בשאלה כללית ומשם זורם עם האינטראקציה. בראיון זה תגובות המרואיין הן אלו שקובעות כיצד יתפתח הריאיון. החוקר קובע את סדרן של השאלות בהתאם למצב. סוג זה של ראיון דומה יותר לשיחה מאשר ראיון מובנה ופורמלי. החוקר מתמקד במספר נושאים כללים כדי לסייע לאינפורמנטים לחשוף את הסיפור שלהם ולהציג את משמעותו. השאלון המנחה ראיון זה נקרא שאלון לא-מובנה (פתוח).
יתרונו המשמעותי של הראיון הפתוח הוא ביכולתו לעמוד בצורה מושלמת יותר על עולם המשמעויות של כל מרואיין ומרואיין. חסרונותיו של הראיון הפתוח נוגעים למורכבות של הראיון. בשל מורכבות זו קשה יותר להשוות בין מרואיינים שונים ולנתח את דבריהם, ונדרשת יכולת ראיון גבוהה מאוד מצד החוקר.
בראיון החצי מובנה החוקר צמוד למספר שאלות הקבועות מראש, אך הוא רשאי לשנות את סדרן ולהוסיף שאלות נוספות, שאלות המשך, בהתאם להתפתחות הראיון.
הראיון החצי מובנה הוא סוג הראיון הנפוץ ביותר, בהיותו ראיון המשלב גם את הגמישות של הראיון הפתוח וגם את המסגרת של הראיון המובנה.
קואסיט
קואסיט הוא פולימורף של סיליקה (SiO2) הנוצר כאשר מופעל לחץ גבוה מאוד (3-2 ג'יגהפסקל) וחום בינוני גבוה (700ºC) על המינרל קוורץ. קואסיט נוצר לראשונה במעבדה על ידי לורינג קאוס (.Loring Coes, Jr) ב-1953. ב-1960 גילה אדוארד צ'או (Edward Ching-Te Chao) בשיתוף פעולה עם יוג'ין שומייקר (Eugene Shoemaker ) קואסיט שנוצר בצורה טבעית במכתש ברינגר, הוכחה שהמכתש נוצר כנראה עקב פגיעת מטאוריט.
מקור השם
המינרל קרוי על שמו של לורינג קאוס (Loring Coes, Jr.) (1973-1915), כימאי אמריקני שייצר לראשונה את המינרל במעבדה.
סביבת ההיווצרות ותכונות
המבנה המולקולרי של קואסיט הוא של ארבעה ארבעונים של צורן דו-חמצני מסודרים בטבעת, והטבעות מסודרות בשרשרת. מבנה זה דחוס יותר מהמבנים הנפוצים האחרים של קבוצת הקוורץ (קוורץ, טרידימיט וקריסטובליט) ולכן משקלו הסגולי של הקואסיט גבוה במקצת משל שאר חברי הקבוצה. מבנה זו הוא מטאסטבילי. קואסיט יתפרק בסופו של דבר בחזרה לקוורץ תוך כדי גידול קבוע בנפח, אלא שהתגובה הכימית היא איטית מאוד בטמפרטורות הנמוכות של פני כדור הארץ, משום ששבירת הקשרים הנדרשת להמיר קואסיט לקוורץ או לטרידימיט דורשת אנרגיית שפעול ניכרת ויכולה לארוך אלפי שנים.
מבחינת תכונותיו האופטיות, הקואסיט הוא דו-צירי חיובי, בעל מקדם שבירה של 1.59. מקדם שבירה זה גבוה ממקדמי השבירה של החברים האחרים בקבוצת הקוורץ ומוסבר גם הוא במבנה הדחוס יותר.
מחלקת סיבוכיות
במדעי המחשב ובתורת הסיבוכיות, מחלקת סיבוכיות היא אוסף בעיות בעלות סיבוכיות משותפת. בדרך כלל מחלקת סיבוכיות מוגדרת באופן הבא:
קואסיט
שימושים
חשיבותו העיקרית של הקואסיט היא בתחום הפטרולוגיה. משום שהוא מתגבש בלחץ גבוה מאוד ניתן להסיק כי סביבת היווצרות של הסלע הייתה נתונה ללחצים או שהיא תוצאה של פגיעת מטאוריט.
מחלקת סיבוכיות
אוסף הבעיות שניתן לפתור על ידי מכונה מופשטת \,M תוך שימוש ב- \,O(f(n)) ממשאב \,R, כאשר \,n הוא גודל הקלט.
קואסיט
תפוצה
מקומות בהם ניתן למצוא קואסיט כוללים את מכתש המטאור (מכתש ברינגר) בווינסלו (Winslow), במחוז קוקונינוו (Coconino) שבמדינת אריזונה (שם נתגלה המינרל לראשונה בטבע), במכתש סינקינג ספרינגס (Sinking Springs ) שבאוהיו, ובמכתש קנטלנד (Kentland ) במחוז ניוטון באינדיאנה שבארצות הברית; במכתש נרדלינגר רייס (Nördlinger Ries) בבווריה שבגרמניה; במכתשי ואבאר ברובע אל-חלי בערב הסעודית; ובקימברלי שבדרום אפריקה.
מחלקת סיבוכיות
לדוגמה, המחלקה NP היא מחלקת כל בעיות ההכרעה שניתן לפתור על ידי מכונת טיורינג לא-דטרמיניסטית בסיבוכיות זמן פולינומית, בעוד שהמחלקה PSPACE היא מחלקת כל בעיות ההכרעה שניתן לפתור על ידי מכונת טיורינג דטרמיניסטית בסיבוכיות מקום פולינומית.
ג'ימי שארפ
ג'יימס "ג'ימי" שארפ (אנגלית: James "Jimmy" Sharp; 11 באוקטובר 1880 - 18 בנובמבר 1949) היה כדורגלן סקוטי בינלאומי.
מחלקת סיבוכיות
הכלה בין מחלקות
מחלקת סיבוכיות אחת מוכלת במחלקת סיבוכיות אחרת, אם כל הבעיות במחלקה אחת נמצאות גם במחלקה השנייה. כלומר כמות המשאב שמשמשת במחלקה השנייה מספיקה כדי לפתור את כל הבעיות במחלקה הראשונה.
דוגמה להכלה טריוויאלית היא הכלה של מחלקת כל בעיות ההכרעה שניתן לפתור בזמן פולינומי (המחלקה P) במחלקת בעיות ההכרעה שניתן לפתור בזמן מעריכי (המחלקה EXPTIME). זאת כיוון שכל בעיה שניתן לפתור בזמן פולינומי, ממילא ניתן לפתור גם בזמן מעריכי.
ג'ימי שארפ
קריירה
שארפ נולד בכפר אליית', והחל את הקריירה שלו במועדון איסט קרייגי לפני שהצטרף לדאנדי ב-1899. הוא שיחק בעמדת המגן השמאלי של דאנדי במשך חמש עונות, וזכה עם המועדון בסגנות ליגת העל הסקוטית בעונת 1902/1903, כאשר ב-12 במרץ 1904 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת סקוטלנד במשחק מול נבחרת ויילס. ב-1904 הוא היגר לאנגליה והצטרף לפולהאם ששיחק בליגה הדרומית.
מחלקת סיבוכיות
הכלה בין מחלקות
באותה צורה, מחלקת בעיות ההכרעה שניתן לפתור בזמן פולינומי (המחלקה P) מוכלת במחלקת בעיות ההכרעה שניתן לפתור במקום פולינומי (המחלקה PSPACE). ההסבר לכך הוא שבהינתן בעיה שניתן לפתור בזמן פולינומי - הפתרון לבעיה לא יכול לצרוך יותר ממקום פולינומי, שכן עצם המעבר על כמות תאי זיכרון סופר-פולינומית כבר צורכת זמן סופר-פולינומי. לכן פתרון בזמן פולינומי צורך לכל היותר מקום פולינומי.
ג'ימי שארפ
קריירה
שנה אחת לאחר מכן הוא הועבר לוולוויץ' ארסנל מהליגה הראשונה, והפך לשחקן הרכב קבוע מיד לאחר הבכורה שלו בהרכב במשחק מול ליברפול ב-2 בספטמבר 1905. הוא החמיץ שלושה משחקי ליגה בלבד בעונתו הראשונה, ובשתי עונותיו הראשונות העפיל עם המועדון לחצי-גמר גביע ה-FA. כששיחק בארסנל הוא השתתף בשלושה משחקים נוספים של נבחרת סקוטלנד, אך באפריל 1908 הוא עבר לגלאזגו ריינג'רס תמורת סכום של 400 לירות שטרלינג. הוא השתתף ב-116 משחקים במדי ארסנל, והבקיע בהם חמישה שערים.
מחלקת סיבוכיות
יחסים בין מחלקות סיבוכיות
הטבלה הבאה מציגה חלק ממחלקות הסיבוכיות. אם מחלקה X חלקית ממש למחלקה Y אזי X מוצגת מתחת ל Y עם קו מלא ביניהן. אם מחלקה X חלקית למחלקה Y, אך לא ידוע אם הן שוות, אזי X מוצגת מתחת ל Y עם קו מקווקו ביניהן.
ג'ימי שארפ
קריירה
שארפ שיחק בריינג'רס במשך תשעה חודשים בלבד, ולאחר מכן עבר בחזרה ללונדון, והצטרף לפולהאם פעם נוספת תמורת סכום של 1,000 לירות שטרלינג. הוא שיחק בפולהאם במשך ארבע עונות נוספות, והופיע פעם אחת במדי הנבחרת במשחק מול ויילס ב-1 במרץ 1909 (החמישית שלו). המועדון האחרון בקריירה של שארפ היה צ'לסי, וב-1915 הוא פרש מכדורגל כיוון שכל המשחקים הרשמיים בוטלו בעקבות פריצת מלחמת העולם הראשונה. ב-1919 הוא חזר לפולהאם כמאמן כושר. למרות זאת, הוא חזר למגרשים בגיל 39; הוא שותף והבקיע שער בתיקו 2 - 2 מול ברי ב-17 באפריל 1920, לאחר שהקשר הארולד קרוקפורד החמיץ את האוטובוס שהסיע את השחקנים למשחק.
לאחר מכן הוא אימן בוולסול ובקליפטונוויל.
הכוזרי
כתיבת הספר
במכתב של רבי יהודה הלוי לידידו חלפון בן נתנאל, שנמצא בגניזת קהיר, מספר ריה"ל שבעקבות שאלות שנשלחו אליו על ידי פילוסוף קראי מהחלק הנוצרי של ספרד הוא כתב את ספר הכוזרי. במכתב מכנה ריה"ל את הספר "דבר פעוט" ובעקבות זאת מסיק שלמה דב גויטיין שהגרסה הראשונית של הספר הייתה קצרה בהרבה מגרסתו הסופית. גויטיין מצביע על מוטיבים בספר שתואמים את סיפור כתיבתו: במכתב מביע ריה"ל חוסר שביעות רצון מהספר, אך מסכים להראותו לידידו חלפון. פרופ' דוד צבי בנעט ופרופ' שלמה פינס ייחסו את חוסר שביעות הרצון לכך שארבעת החלקים הראשונים של הספר הלכו בדרך המקובלת של התקופה של נאו-אפלטוניות, בעוד הספר אינו נותן מענה לאריסטוטליות שנהייתה פופולרית בתקופתו. לטענתם, החלק החמישי של הספר נותן מענה לעניין זה והוא נכתב יותר מאוחר בלחץ חבריו של ריה"ל שעודדו אותו לסיים את הספר. לעומתם, פרו' עזרא פליישר סובר שבשלב שבו הביע ריה"ל חוסר שביעות רצון, הספר עדיין לא כלל את המסר של הספר על משמעותה המקיפה של היהדות בכלל תחומי התרבות של העם.
סיפור מסגרת
כמסגרת לתוכן ספר הכוזרי משמש סיפור התגיירותו של העם הכוזרי במאה השמינית. בפתיחת הספר כותב ריה"ל:
החכם היהודי, המכונה בספר 'החבר', וטיעוניו מהווים את רוב תוכנו של הספר, כונה בספרות היהודית רבי יצחק אלמנגרי, ובעברית: 'המנגרי', או, בספרים מאוחרים יותר, 'הסנגרי'. במשך הדורות היו שייחסו לו עצמו את הטיעונים המובאים בספר, כפשטות דברי ריה"ל בפתיחתו, אך כיום מקובל שאת הטיעונים כתב ריה"ל עצמו וייחוסם לחכם הדן עם מלך כוזר הוא ספרותי גרידא.
הספר פותח בחלומו של מלך כוזר, בו הוא רואה מלאך המודיע לו: "כוונתך רצויה, אך מעשיך אינם רצויים". חלום זה חוזר אליו מספר פעמים. מכיוון שהמלך מקיים את דת הכוזרים בשלמותה, הוא מבין שיצטרך לחפש את המעשה הרצוי במקומות אחרים. תחילה הוא נפגש עם פילוסוף, חכם נוצרי וחכם מוסלמי, ומשתשובותיהם אינן מניחות את דעתו פונה הוא אל החכם היהודי, שפורש לפניו את עיקרי אמונתו. מאוחר יותר המלך ושר צבאו מגיעים למערה בהרים בה שובתים יהודים ומתגיירים בפניהם, ואז פועלים לגייר בשלבים את כל עם הכוזרים. עם הכוזרים לומד את התורה, מקים דגם של המשכן וזוכה להצלחה חומרית וצבאית. פרטים רבים בסיפור דומים לסיפור ההתגיירות המסופר במכתבים הכוזריים.
גם לאחר הגיור החבר ממשיך ללמד את המלך הכוזרי ולענות לשאלותיו, עד שהוא פונה לעלות לארץ ישראל, שעל ייחודיותה האריך להרצות בפני המלך.
תוכן הספר
הספר, המורכב מחמישה חלקים הנקראים מאמרים, מתאר את עיקרי אמונת היהדות ומגן עליהם, בתקופה בה יהדותו של ריה"ל נמצאת בין הפטיש הנוצרי ובין הסדן המוסלמי, ובמתקפה הן מצד הפילוסופיה והן מצד הקראות. הספר עושה שימוש חיצוני-מסגרתי במתודולוגיה האפלטונית של הדיאלוג, עם פרשנות מעט שונה למושג דיאלוג, ומבחינה פנימית-תפיסתית מרבה ריה"ל לעשות שימוש בתפיסות האריסטוטליות, על אף התנגדותו העקרונית אליהן, לטובת המחשת הרעיונות אותם הוא מציג.
דת ייחודית
לאחר מכן פונה המלך הכוזרי אל החכם הנוצרי, ואחריו אל החכם המוסלמי – נציגי שתי הדתות הגדולות בעולם. הוא מלין על שכל אחד מהם מייעד את דתו לכל אנשי העולם, אף שאין לו ראיה לקיום מציאויות פלאיות כמו בריאת האל את העולם והתערבותו בנעשה בו, ודתם ראויה רק למי שראה בעיניו מופתים או שהתחנך על פיה. גם היותו של הקוראן מופלא ואין איש יכול לחבר כמותו – לא ניכרת למי שאינו קורא ערבית ולא סביר שבאמצעות שפה המובנת רק לחלק מבני העולם יבסס האל את הוכחת התגלותו אל כלל בני האדם. לאחר שהוא רואה שהחכם המוסלמי פונה לבסס את האסלאם מצד היהדות, מבין המלך הכוזרי שאין לו ברירה אלא לבחון את היהדות, "הדת הבזויה". הכוזרי נפגש עם החבר היהודי, מוצא טעם בדבריו ומרבה לחקור ולשאול אותו שאלות.
לדברי החבר, היהדות אינה מיוסדת על בריאתו של ה' את העולם והנהגתו אותו, טענות שדיונים פילוסופיים אודותן אינם מסתכמים במסקנה חד-משמעית. היהדות מתבססת על הפגישה של עם ישראל עם ה', המלווה את אבותיהם אברהם יצחק ויעקב, המוציא אותם ממצרים, מלווה אותם במדבר, מנחיל אותם את ארץ ישראל ונותן להם תורה, על מציאותם של נביאים רבים במשך הדורות, וכן על מסורת רצופה מאותה הפגישה עם ה', שהיא נאמנת כמו ראיית העין. בניגוד לתמיהת המלך על החכם המוסלמי שייעד את הקוראן לכל העולם אף שהוא כתוב ערבית, התורה מיועדת רק לישראל, שזכו לפגישה עם ה'. ה' מתגלה ומנהיג רק את ישראל, שהוא ה"סגולה" – זך, צלול נברר ונבחר. מין נפרד, כמו-מלאכי, באופן שיכול להופיע העניין האלוהי אצלו. רק עם כזה יכול להוציא מתוכו איש אלוהים על-אנושי כמשה.
משה הוא שחזר אל ההיסטוריה ואל הדיון אודות הבריאה, ולימד את ישראל שה' ברא את העולם, ואת ייחוסי האומות. היסטוריה של העבר הקרוב להם, שאי אפשר לכזב בה. גם אוניברסלים אנושיים כמו קיומה של לשון, הספירה בבסיס עשר ושבעה ימים בשבוע מוכיחים את היות כל אנשי העולם צאצאי משפחה אחת. דעות אחרות בנוגע לשנות קיום העולם לא מבוססות דיין.
טיעון הכוזרי מהווה דוגמה יהודית מפורסמת לניסיון לבסס את צדקת הדת באמצעות המסורת על חוויית התגלות: הכרה בצדקתה של היהדות מבוססת על העדות ההיסטורית העוברת מדור לדור על מעמד הר סיני שבו נכחו, לפי המקרא, שישים ריבוא אנשים (מלבד נשים וטף רבים) שהעידו כי כך אכן התרחש, דבר שלא הוכחש מעולם מה שקשה שיקרה באירוע המוני שכזה (מה גם שיש אינטרס ליהודים להכחיש – פטור ממצוות הדת).
רצון האל
התגלות רשמים אלוהיים בעולם אינה תמוהה כל כך, הרי גם החוכמה האלוהית מתגלה בכל פרטי העולם. באופן כזה התגלה אלוהים במעמד הר סיני, כשברא קול שהגיע לאוזני השומעים, ואין זו הגשמה. כמו כן, כשם שאיש ואישה יכולים לגרום לחוכמה האלוהית ביצירת אדם להופיע, כך האדם יכול לגרום להופעת רשמים אלוהיים בעולם, אלא שזה צריך להיעשות על ידי הדרכתו של אלוהים, ולא, כפי שסבר הפילוסוף, מתוך היקשים וסברות אנושיים. לכן היהדות לא התפתחה, אלא הופיעה בעת שאלוהים לימד את ישראל מה לעשות כדי שיופיעו רשמים אלוהיים בעולם.
זו הייתה הטעות בחטא העגל, בניגוד לטענות הנוצרים. עם זך כישראל ודאי לא יבגוד בה'. באותה התקופה היה נהוג לייחס התגלות כוחות אלוהיים לחפץ גשמי, והותר לבני ישראל לעשות כן בהזדמנויות שונות, עם ארון הברית ועם הענן. טעותם הייתה בייחוס של התגלות האל לחפץ מבלי שהאל עצמו הורה על זה. החטא נעשה רק על ידי שלושת אלפים איש מתוך שש מאות אלף, ובכל אותו הזמן לא פסקו מאת ה' המן, עמוד האש וענני הכבוד. גם על לוחות הברית שנלקחו – אחרי תפילת משה התכפר להם.