cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מיירה הס
חייה
מיירה הס נולדה בלונדון למשפחה יהודית ולמדה באקדמיה המלכותית למוזיקה אצל טוביאס מאהטאי. הופעת הבכורה שלה הייתה בשנת 1907, בנגינת הקונצרט הרביעי לפסנתר מאת בטהובן בניצוח סר תומאס ביצ'ם. לאחר זאת יצאה למסע הופעות בבריטניה ובאמריקה הצפונית.
פרסום רב יותר קנתה בשנות מלחמת העולם השנייה. כיוון שכל אולמות הקונצרטים נסגרו, ארגנה מיירה הס סדרת קונצרטים לשעת צהריים בגלריה הלאומית, וברבים מהם ניגנה בעצמה. לאות הוקרה על הקונצרטים האלה הוענק לה תואר הכבוד Dame בשנת 1941.
הס נודעה בעיקר במוצרט, בטהובן ושומאן, אבל היה לה רפרטואר רחב, החל בדומניקו סקרלטי וכלה ביצירות בנות זמנה. היא ניגנה בביצוע בכורה הן את הסונאטה לפסנתר והן את הקונצרטו לפסנתר של האוורד פרגוסון. כמו כן הרבתה לנגן מוזיקה קאמרית וניגנה בדואו פסנתר עם דודניתה, איירין שארר.
תליקומיס
תליקומיס (שם מדעי: Telicomys) הוא סוג של מכרסם דמוי-קביה גדול נכחד ממשפחת דינומיסיים שנכחדה כולה למעט הפקרנה מאמריקה הדרומית, הקרובה לקביתיים. מאובני מכרסם זה התגלו בתצורות סולימואס (Solimões Formation) שבברזיל בשנת 1928.
תיאור
מכרסם פרהיסטורי זה חי בסוף תקופת המיוקן ואולי גם בתחילת הפליוקן בברזיל והגיע לגובה 2 מטרים ולמשקל חצי טון, אצל המין Telicomys gigantissimus. דבר זה הופך אותו לגדול שבכל המכרסמים, קטן רק מהפוברומיס (Phoberomys), הג'וספורטיגסי והבונה הענק מאמריקה הצפונית. הוא היה דומה במראהו לפרסתן עם רגליים ארוכות וחזקות שנועדו לריצה והיה בעל לסתות חזקות עם חותכות גדולות. הוא ניזון מצמחי מים ושיחים בערבות הקדומות ואולי היה מעט אמפיבי.
חולם
חוֹלָם הוא סימן ניקוד במערכת הניקוד הטברני. בעברית חדשה הוא מסמן את התנועה. החולם הוא תנועה גדולה (בין אם הוא מלא או חסר).
הקלדה
כך מקלידים את החולם במערכות הפעלה שונות:
אין לבלבל בין הקלדה של חולם להקלדת נקודה שמאלית של שין
שם
שם נוסף לחולם שהיה רווח בספרי דקדוק ישנים הוא מְלֹא פּוּם (או פֿוּם), כלומר תיאור של צורת ההגייה של צליל ב"מלוא הפה". השם חולם גזור כנראה מהשורש ח־ל־מ במשמעות "בריא, חזק" (כמו בפועל הֶחֱלִים) ואם כן, מצביע גם הוא על צליל מלא וחזק. השם הנוסף לחולם, שאינו רווח היום הוא "ח֫וֹלֶם", במלעיל ובסגול בלמ"ד.
מראה
חולם חסר נראה כנקודה מעל הפינה השמאלית העליונה של האות, לדוגמה באל"ף במילה אֹהֶל (ללא ניקוד: אוהל). בחלק מסגנונות הדפוס נהוג להשמיט את החולם החסר כאשר הוא בא אחרי שי"ן שמאלית או לפני שי"ן ימנית – שֹׂבַע, עֹשֶׁר (ללא ניקוד: שובע, עושר). השמטה זו פחות נהוגה בימינו.
אם הקריאה של החולם המלא היא לרוב האות וי"ו, ואז נקודת החולם נכתבת מעליה, לדוגמה במילה מוֹעֵד. כאשר אם הקריאה היא ה"א, החולם נראה כמו החולם החסר, לדוגמה במילה פֹּה. כאשר אם הקריאה היא אל"ף, בדפוס מסורתי נהוג למקם את החולם מעל היד הימנית של האל"ף, אבל גופנים רבים הנהוגים כיום אינם מיישמים את האלגוריתם למיקום כזה של החולם ומציבים אותו במקומו הרגיל מעל הפינה השמאלית העליונה של האות הקודמת. המיקום המסורתי מיושם, לדוגמה, בגופנים Ezra SIL SR ו־SBL Hebrew, המיועדים להצגת מקרא. כאשר החולם מופיע לפני אל"ף שאינה אם קריאה, אלא עיצור מנוקד, בכל מקרה יש להציב אותו במקומו הרגיל, לדוגמה במילים דֹּאַר (דואר), תֹּאַר.
החולם החסר יכול לבוא אחרי העיצור וי"ו, לדוגמה בשם הפועל לִגְוֺעַ (ללא ניקוד לגווע). בדפוס איכותי נקודת החולם לא אמורה להיות מודפסת מעל הווי"ו אלא מעט אחריה.
השימוש בחולם
כתיב החולם במקרא אינו עקבי ואותה מילה יכולה להיכתב בחולם חסר ובחולם מלא: חֹזֶה לצד חוֹזֶה, הֲקִימוֹתִי לצד הֲקִמֹתִי וכו'. בהחלטותיה על ניקוד העברית בת ימינו האקדמיה ללשון השתדלה לקבוע את כתיב החולם החסר והמלא לפי כללים עקביים.
בעברית החדשה, לרוב החולם נכתב מלא ואם הקריאה היא וי"ו. כאשר החולם מלא, האות וי"ו נכתבת תמיד בכתיב חסר ניקוד. השימוש בחולם החסר מוגבל למשקלים מסוימים, אם כי מילים נפוצות רבות שייכות למשקלים האלה. לרוב החולם המלא מתקיים בנטייה, כלומר אם הוא נכתב בצורת היסוד של המילה, הוא נכתב גם בכל שאר הצורות שלה. למשל: שׁוֹמֵר – שׁוֹמֶרֶת – שׁוֹמְרוֹת – שׁוֹמְרוֹתֵיהֶם – שׁוֹמְרֵי־(הסף); לעומת חולם חסר העשוי להשתנות לסימן ניקוד אחר, למשל: גֹּדֶל – גְּדָלִים (ללא ניקוד: גודל – גדלים). יוצאי דופן בולטים שבהם החולם לא מתקיים:
כאשר נכתב חולם חסר בכתיב מנוקד, האות וי"ו בכל זאת נכתבת בדרך כלל בכתיב חסר ניקוד.
האות וי"ו לא נכתבת בכתיב חסר ניקוד בדרך כלל כאשר אם הקריאה של החולם אינה וי"ו.
בניקוד המודרני, חולם מלא משקף בדרך כלל תנועת o ארוכה היסטורית, בין שמוצאה בכיווץ הדיפתונג aw ובין שמוצאה בתנועת a ארוכה קדומה (המעתק הכנעני); חולם חסר משקף בדרך כלל תנועת o קצרה היסטורית (שמקורה בתנועת u), וכן o קצרה מוטעמת שנתארכה (הארכה טונית).
חולם חסר במשקלים סגוליים
חולם חסר נכתב בהברה שלפני אחרונה במילים במשקל הסגולי קֹטֶל ובמשקלים קשורים. זהו גלגול של המשקל הפרוטו־שמי qutl, שקיים באותה הצורה בערבית הספרותית, למשל במילה قـُدْس קֻדְס, המקבילה למילה העברית קֹדֶשׁ (זהו גם השם הערבי של ירושלים).
במשקל הסגולי קֹטֶל ובמשקלים דומים עם אותיות גרוניות: קֹטֶר, זֹהַר, נֹגַהּ. הכתיב התקני ללא ניקוד הוא קוטר, זוהר, נוגה. בעבר היה נהוג לכתוב מילים כאלה בלא וי"ו בכתיב חסר ניקוד, אבל כיום כתיבה זו נדירה וקיימת בעיקר בשמות פרטיים – חלק מהאנשים מוסיפים לכתוב נעם, אהד, נגה, זהר, ולא נועם, אוהד וכו'.
באופן דומה נכתבות מילים כגון צִפֹּרֶן, מִקְטֹרֶן. ללא ניקוד: ציפורן, מקטורן.
בחלק מהצורות הנטויות החולם משתנה לקמץ קטן. בנסמך: קֹבֶץ תמונה – קָבְצֵי תמונה, תֹּכֶן הספר – תָּכְנֵי הספרים (ללא ניקוד: קובץ – קובצי, תוכן – תוכני). עם כינויי קניין חבורים: תָּכְנִי, תָּכְנוֹ, תָּכְנָהּ, ללא ניקוד: תוכני, תוכנו, תוכנה (התוכן שלה). מילים במשקל קָטְלָה, למשל "תָּכְנָה" (במחשב), חָכְמָה תיכתבנה בלא וי"ו לפי המלצת האקדמיה, משום שזו צורת יסוד נפרדת, אם כי בציבור רווח גם הכתיב "תוכנה". מילים אחדות יכולות להיכתב בנטייה בקובוץ, בצד הקמץ הקטן: מַשְׂכֹּרֶת – מַשְׂכָּרְתָּהּ, מַשְׂכֻּרְתָּהּ; ללא ניקוד: משכורת – משכורתה.
בצורות הרבים החולם החסר משתנה לשווא: גֹּדֶל (גודל) – גְּדָלִים, תֹּאַר – תְּאָרִים (תואר – תארים). כמו כן:
חולם חסר בפועל
חולם חסר נכתב בצורות עתיד, ציווי ומקור (שם הפועל) בבניין קל: אֶסְגֹּר, סְגֹר, לִסְגֹּר. ללא ניקוד: אסגור, סגור, לסגור. הוא משתנה לשווא מרחף בנטייה עם כינויים חבורים והשווא לפניו הופך לקמץ קטן: לכתוב אותו = לְכָתְבוֹ.
חולם חסר נכתב בצורות נטויות אחדות של פעלים בגזרת הכפולים, למשל שורש סבב, בניין קל, עתיד: אָסֹב, תָּסֹב, תָּסֹבִּי, יָסֹב, נָסֹב וכו'. ללא ניקוד: אסוב, תסוב, תסובי, יסוב, נסוב.
צורת הבינוני (הווה) בבניין קל נכתבה לרוב בחולם חסר במקרא, אבל האקדמיה קבעה כי היא תיכתב בחולם מלא בעברית החדשה: במקרא – הֹלֵךְ וגם הוֹלֵךְ, בעברית חדשה – הוֹלֵךְ.
חולם חסר במילים אחרות
מילים אחדות שאינן שייכות למשקלים האלה כתובות בדרך כלל בחולם חסר במקרא, אבל האקדמיה ללשון קבעה שהן תיכתבנה בחולם מלא בעברית החדשה, בהן כֹּחַ/כּוֹחַ, מֹחַ/מוֹחַ, יַהֲלֹם/יַהֲלוֹם, מְאֹד/מְאוֹד, פִּתְאֹם/פִּתְאוֹם, שָׁלֹשׁ/שָׁלוֹשׁ. בכתיב מנוקד ובכתיב לא מנוקד של כל המילים יש לכתוב את האות וי"ו לפי החלטת האקדמיה, אם כי אנשים רבים מוסיפים לכתוב כח, מח, מאד וכו'.
חולם עם אמות קריאה אחרות
חולם נכתב לעיתים עם אמות הקריאה אל"ף וה"א. במקרים האלה האות וי"ו לרוב לא נכתבת בכתיב לא מנוקד.
במקרא מילים אחדות נכתבות באופן לא עקבי – פעם בווי"ו ופעמים באם קריאה אחרת, למשל זֹה לצד זוֹ, בֵּיתֹה לצד בֵּיתוֹ. בעברית מקראית סיומת הגוף השלישי ־וֹ נכתבת לפעמים באם הקריאה ה"א, למשל "תְּבוּאָתֹה" (ולא תְּבוּאָתוֹ) ביחזקאל מח יח.
בכתיב העברית החדשה זה נעשה במקרים הבאים:
צליל
בעברית החדשה הן החולם המלא והן החולם החסר מייצגים אותו צליל, כך היה גם בעברית הטברנית, בה נקבע הניקוד.
במסורות ההגייה של העדות השונות החולם ייצג צלילים שונים:
החולם במחשבים
החולם מקודד ביוניקוד במספר U+05B9. קיים תו שונה עבור חולם חסר לאות וי"ו, ומספרו U+05BA.
במקלדת עברית תקנית (ת"י 1452) החולם מוקלד במקש מינוס, בין 0 לבין + (המקשים הסמוכים 9 ו־0 הם נקודת שי"ן שמאלית וימנית, הדומות בצורתן לחולם). אם החולם מוקלד לאחר האות וי"ו, יהיה זה חולם מלא (וֹ). אם יש צורך להקליד חולם חסר לאחר האות וי"ו, למשל במילה לִגְו‌ֹעַ, יש להוסיף לאחר הווי"ו את התו Zero-width non-joiner או Zero-width joiner או להשתמש בתו ◌ֺ (HEBREW POINT HOLAM HASER FOR VAV) במקום.
דרגת זיהום אוויר מרכב מנועי
דרגת זיהום אוויר מרכב מנועי (נקרא גם "הציון הירוק") הוא מדד המציג את מידת זיהום האוויר הנפלט מכלי רכב מנועי. המדד מוצג באמצעות סרגל צבעים ובצמוד אליו מוצגים גם נתוני צריכת דלק בליטרים ל-100 ק"מ של הרכב. הנתונים נמדדים בישראל על פי ההנחיות בתקן האירופאי EEC 80/1268, ועל פי נוסחה שמפרסם משרד התחבורה. הנוסחה משקללת בתוכה נתוני פליטות פחמן חד-חמצני, פחמן דו-חמצני, חלקיקים, פחמימנים ותחמוצות חנקן של הרכב. הנוסחה מתעדכנת אחת לשנתיים על פי נתונים מומלצים שמפרסם המשרד להגנת הסביבה. הנתונים מפורסמים מתוקף "תקנות אוויר נקי (גילוי נתוני זיהום אוויר מרכב מנועי בפרסומת) התשס"ט-2009", ועל פי סעיף 38 לחוק אוויר נקי מרכב מנועי, שטח פרסום הנתונים חייב להיות לפחות 7% מכלל הפרסומת. סרגל הצבעים לאופנועים מכיל 7 דרגות, ואילו למכוניות הסרגל מכיל 15 דרגות. במסגרת תוכנית המיסוי הירוק בישראל, דרגת הזיהום משפיעה גם על כמות המס שנדרש לשלם בעת רכישת רכב חדש. ב-2014 פורסם כי חלק מנתוני הדלק אינם משקפים שימוש אמיתי בכלי הרכב, חלקם נמדדו בכלי רכב שעברו שינויים, טופלו באופן מיוחד, או נסעו בתוואי מיוחד שאינו מייצג שימוש יומיומי במכונית.
ב-1 באפריל 2019, התקן הוחלף בתקן חדש של WLTP.
חנה גברון
חנה גברון (אנגלית: Hannah Gavron נולדה אן פייבל; 1936 – 14 בדצמבר 1965) הייתה סוציולוגית בריטית, שנולדה בארץ ישראל המנדטורית.
נבל פה
נבל הפה או נבל הלסת הוא אחד מהכלים המוזיקליים העתיקים בעולם. הכלי מורכב מלשונית מתכת גמישה המחוברת למסגרת ברזל או פלדה יצוקה כך שהיא נמצאת בין זרועות המסגרת. קצה לשונית זו מוחזק בפיו של האדם המנגן בכלי, והוא פורט על הלשונית עם אצבעותיו כדי להפיק תווים. לתווים המופקים יש גובה צליל קבוע, אף על פי שעל ידי שינוי כמות האוויר בפה המנגן ניתן ליצור צלילים עיליים שונים, וכך ליצור מלודיות פשוטות.
חנה גברון
קורות חיים
חנה פייבל נולדה בשנת 1936 בארץ ישראל למרי (קירשנר), ילידת דרום אפריקה, ולרפאל ג'וזף פייבל, יליד גרמניה, ציוני וסוציאליסט, לימים העורך הספרותי של מגזין "טריביון" ושל הג'ואיש כרוניקל ומקורבו של של הסופר ג'ורג' אורוול. אף על פי שנקראה בפי כול חנה, שמהּ הרשום בתעודת הלידה היה אן. הוריה עקרו לאנגליה עוד טרם מלחמת העולם השנייה. בגיל 16 החלה את לימודיה באקדמיה המלכותית לאמנויות הדרמטיות (RADA).
נבל פה
נבל פה מתחלק לשניים: בשני הסוגים פורט המנגן על הלשונית הדקה בעזרת אצבעותיו. ניתן לשנות את גובה הצליל בעזרת שינוי מבנה חלל הפה.
על אף שבאנגלית נבל הפה נקרא Jew's harp (נבל יהודי), אין לכלי שום קשר מיוחד ליהודים, וסביר להניח שמקור השם הוא בשיבוש המילים Jaw harp (נבל לסת).
חנה גברון
קורות חיים
בשנת 1955 נישאה לרוברט גברון, שישרת מטעם מפלגת הלייבור בבית הלורדים. בעת נישואיהם החל את הכשרתו בתחומי הדפוס והוצאה לאור שבהם יפרחו בעתיד עסקיו. אף על פי שסיים את כל הדרישות לרישיון עריכת דין לאחר לימודי משפטים באוניברסיטת אוקספורד, הוא נמנע מלפצוח בקריירה משפטית.
נבל פה
להקת הרד הוט צ'ילי פפרז השתמשה בנבל הפה בשירה "Give it Away". הזמר לאונרד כהן מזכיר את נבל הפה בשירו "Last Year's Man", ומשתמש בו בשיר "Bird On The Wire" (אפשר לשמוע את הכלי בבירור בשנייה 0:06).
חנה גברון
קורות חיים
זמן קצר לאחר הנישואין סיימה חנה גברון את לימודיה באקדמיה המלכותית לאמנויות הדרמטיות, והמשיכה לאוניברסיטת לונדון, שם התמקדה בלימודי בסוציולוגיה. תואר דוקטור הוענק לה בשנת 1964 על התיזה שלה בנושא "העמדה וההזדמנויות של אימהות צעירות: התקדמות או נסיגה: מחקר על הקשיים העומדים בפני אימהות צעירות במשפחה בת זמננו, מבוסס על מחקר השוואתי של משפחות מעמד הפועלים ובני המעמד הבינוני". לאחר סיום הדוקטורט, גברון קיבלה משרה של מרצה במכללת הורנזי לאמנות.
נבל פה
כיצד מנגנים בנבל הפה
את נבל הפה מחזיקים בעדינות כך שהיד נוגעת רק במסגרת ולא בלשונית, מצמידים את המסגרת לשיניים הקדמיות כשהן מופרדות במקצת והשפתיים מונחות על החלק העליון והתחתון של המסגרת.
חנה גברון
קורות חיים
ב-14 בדצמבר 1965 נעלה עצמה במטבח של שכנתה, הפעילה את תנור הגז שם והתאבדה.
בשנה שלאחר מותה יצאה לאור עבודת הדוקטורט של גברון כספר בשם "הרעיה השבויה" (The Captive Wife) הנחשב כדוגמה מוקדמת לספרות הפמיניסטית הבריטית המתהווה וכמחקר סוציולוגי חשוב על נשים ועבודה. "הרעיה השבויה" הוא ניתוח סוציולוגי איכותני של נרטיבים על חיי נשים נשואות מהמעמד הפועלים והמעמד הבינוני, והוא נחשב כאחת "הדוגמאות הקלאסיות לפרשנות פמיניסטית של עבודות הבית". גברון טענה שנשים נטו לעזוב משרות בתשלום לאחר הלידה וכי האימהות הפשיטה את הנשים מעצמאותן וגרמה לקונפליקט בין ערכיהן ושאיפותיהן כנשים מודרניות לבין התפקיד המסורתי שנטלו על עצמן כאימהות.
להערכתה של ההיסטוריונית הלן מקארתי, מחקרה של גברון מעמיד אותה בשורה אחת עם חוקרים בשנות החמישים ובתחילת שנות השישים (כמו ננסי סייר, ויולה קליין, פרדיננד צווייג, ג'ודית האבאק ופרל ג'פק) שעזרו לבסס הבנות חדשות על אודות תעסוקת נשים נשואות כחלק הכרחי בחברות תעשייתיות מתקדמות, וכזאת שפתרה את הדילמות של האישה המודרנית במעמדות החברתיים השונים.
בשנת 1990 כתבה הסוציולוגית הבריטית אן אוקלי שגברון הייתה "חלוצה אופטימית של הפמיניזם המודרני והפכה למודל לחיקוי עבור רבות מאיתנו, כשאנחנו מנסות לפלס את דרכנו בעולם של מדעי החברה הנשלט על ידי הגברים. היא מטאפורה תרבותית מן הסוג של סילביה פלאת', ונשים רבות אחרות, שנקרעה לגזרים מכך שהיא עצמה הייתה גיבורת נושא עבודתה וכתיבתה".
בשנת 2015 פרסם בנה של גברון, ג'רמי, את זיכרונותיו עליה, A Woman on the Edge of Time, ששודר כ"דרמה" ברדיו BBC 4 ביוני 2019.
אביב חדש (ספר)
אביב חדש (באנגלית: New Spring) הוא ספר, שמקורו בסיפור קצר, בסדרת מחזור כישור הזמן מאת רוברט ג'ורדן. הסיפור הקצר המקורי פורסם לראשונה בקובץ הסיפורים הקצרים "אגדות" שיצא ב-1999 (תורגם לעברית בהוצאת אופוס בשנת 2000 בשם "אגדות-חלק 1"), אשר כלל מספר סיפורים קצרים של סופרי פנטזיה ומדע בדיוני ידועים אודות סדרות הספרים הפופולריות שלהם.
ג'ורדן הרחיב את הסיפור הקצר לכדי רומן שלם אשר פורסם ב-2003. בעוד שקובץ הסיפורים, ובו הסיפור הקצר המקורי, תורגם לעברית, הרי שהספר עצמו לא תורגם מעולם לעברית.
בעוד שהן הסיפור הקצר והן הספר יצאו כאשר עלילת סדרת הספרים עודנה בשיאה, העלילה המתוארת ב"אביב חדש" מנותקת מההתרחשויות בצירי העלילה המרכזיים בסדרה ומהווה הקדמה ורקע לחלק מהדמויות המרכזיות בה.
עלילה
הספר מתחיל בשני סיפורים שונים שבהמשך משתלבים. הזמן הוא בערך 16 שנה לפני העידן שחזר, הספר הראשון בסדרה, לאחר שמלך קאירהיין חטב את העץ שנתנו לו האיאלים במתנה והם יצאו למלחמה נגד הארצות הרטובות. בארצות הגבול לאן מוביל את חייליו (שמתעקשים לראות בו כמלך) להגנה נגד אותם איאלים.
במגדל הלבן שתי מקובלות בשלב מתקדם, סיואן סנצ'ה ומוריין דמודרד, שומעות בטעות נבואה של שומרת הרשומות גיטרה על כך שהדרקון נולד שוב, והיא מתה. האמירלין טמרה, לשעבר מהאג'ה הכחולה, סוחטת מהם הבטחה לא לספר לאף אחד. היא שולחת את כל המקובלות שבמגדל לכפרים ומחנות החיילים שבסביבה (עד הר הדרקון) כדי להתחקות אחרי הלידות שאירעו בשבוע האחרון. מוריין וסיואן הולכות ביחד ביום הראשון, אולם בערב מתקבלת הודעה שדוד של מוריין בקאירהיין, המלך לאמאן דמודרד, מת, והיא די חזקה בתמונת כס השמש (להיות מלכת קאירהיין). מוריין מסרבת אפילו להגיש מועמדות ודוחה בעדינות הצעות של אאס סדאי לעזרה בנושא המלוכה. כדי לא להכביד עליה לאור האבל, מוטל עליה ועל סיואן להישאר במגדל לעבודה "קלה" יחסית, רישום מחדש של כל הלידות. מסתבר שזה גם סוג של עונש לסיואן המרדנית כי כל המגדל ידע שהיא שונאת לבלרות.
סיואן ומוריין עוברות את "מבחן הצעיף" (שעוברות המקובלות כדי להתקבל ל"מגדל הלבן" כאחיות מן המנין) ביחד והופכות לאאס סדאי, זמן קצר אחר כך גם שריאם, חברתן לפנימיה. בלי להסס שלושתן בוחרות באג'ה הכחולה, ומתקבלות בזרועות פתוחות. למרות שמוריין וסיואן אחיות מלאות, הן מגלות שהיררכיית המגדל עדיין די מעליהן- כל מי שיותר חזקה בסאידר יכולה "לבקש" דברים מחלשה יותר. סיואן מוצאת את עצמה תקועה עם רמזים הנשלחים מרשתות הריגול של האג'ה (שכאג'ת הפוליטיקה היא בעלת זרועות הריגול המסועפת ביותר), ומוריין עם רשומות הלידות בשבוע הנבואה.
טמרה מתה פתאום, ולתפקיד האמירלין מתמנה אחות מהאג'ה האפורה. מוריין מחליטה שנמאס לה ובורחת מהמגדל בניגוד להוראת האמירלין ומגיעה לארצות הגבול. סיואן באה אחריה ומגלה לה שחמש אאס סדאי שהובאו בסוד הנבואה נרצחו, כנראה על ידי האג'ה שחורה. מוריין פוגשת את "המלך חסר הממלכה" לאן והורגת אחות שחורה בעצמה. לאור בקשתה לאן מסכים להיות לה לעוצר, אחרי שנוכחה בכישורי חרבו.
מצעד אלבומי ה-R&B/היפ-הופ
אלבומי הרית'ם אנד בלוז/היפ הופ הטובים ביותר (באנגלית: Top R&B/Hip-Hop Albums) הוא מצעד המפורסם על ידי בילבורד, המגזין מדרג את אלבומי ההיפ הופ וה-R&B על פי נתוני המכירות שמלוקטים על ידי Nielsen SoundScan.
ב-1999 שמו של המצעד שונה מ-"Top R&B Albums". המצעד יצא לאור בפעם הראשונה בשנת 1965 במגזינים כ-Hot R&B LPs, ושמו היה "Top Black Albums". המצעדים שפורסמו בשנים 1969–1978 הוגדרו כמצעדי מוזיקת נשמה.
מצעד אלבומי הרית'ם אנד בלוז/היפ הופ הכי טובים של בילבורד כולל את הסגנונות: quiet storm, urban contemporary, מוזיקת נשמה, R&B, היפ הופ ולפעמים מוזיקת האוס.
דן אונגרישר
הרב דן אונגרישר (כ"ב בטבת תרפ"ח, 15 בינואר 1928 - ג' בחשוון תשע"ב, 31 באוקטובר 2011) היה ראש ישיבת בית מדרש עליון במונסי שבניו יורק.
תולדותיו
נולד בווינה ליוכבד וירחמיאל אונגרישר, חסיד קופיטשניץ. לפני מלחמת העולם השנייה היגר לארצות הברית ולמד בישיבת תורה ודעת. היה מתלמידיו הקרובים של ראש הישיבה הרב שלמה היימן אשר אף הפקיד בידיו את כתביו.
בשנת תש"ו נישא לאסתר, בת הרב ראובן גרוזובסקי, שעמד בראשות ישיבות תורה ודעת ובית מדרש עליון. את הצעת השידוך הציע רבו הרב היימן. בשנת תשי"א, לאחר שהרב גרוזובסקי חלה, החל הרב אונגרישר במסירת שיעורים לאברכי הכולל של בית מדרש עליון. בשנת תשי"ז מונה רשמית לראש הישיבה, ומאז עמד בראשה במשך חמישים וחמש שנה. עמל על כתבי חותנו והוציא לאור שלושה כרכים של "שיעורי ר' ראובן".
בשנת תשנ"ח הקים את ישיבת בית מדרש עליון בבני ברק, בראשה העמיד את בנו הרב ירחמיאל אונגרישר. היה מרבה לבקר בישראל ולמסור שיעורים בישיבה.
הובא לקבורה בארץ ישראל, בהר המנוחות בירושלים.
בקיץ תשע"ו הוקמה בבני ברק ישיבה על שמו "נחלת דן", ישיבת בת של בית מדרש עליון בישראל המיועדת לבני עדות המזרח.
משפחתו
בניו: חתניו:
היפה והחיה
היפה והחיה (בצרפתית: La Belle et la Bête) הוא שמה של מעשייה עממית צרפתית אודות צעירה יפה המתאהבת בחיה בודדה שנמצאת תחת קללה, הכולאת אותה בטירתה.
היסטוריה של המעשייה
במאה השנייה לספירה כתב לוקיוס אפוליוס נוסח לסיפור על ארוס ופסייכה. נוסח זה נחשב לגרסה המוקדמת ביותר של סיפור היפה והחיה. במאה ה-16 פרסם ג'ובאני פרנצ'סקו סטרפרולה את הסיפור "מלך חזיר", הדומה מאוד לעלילת "היפה והחיה". בעת החדשה פורסמה האגדה בדפוס בגרסאות שונות, כשהראשונה בהן הייתה של גבריאל סוזן ברבו דה ווילנוו (Gabrielle-Suzanne Barbot) בשנת 1740. את פרסומה הנרחב קנתה המעשייה עם יציאתה בשנת 1756 בנוסח מקוצר אשר פורסם על ידי הסופרת הצרפתייה ז'אן מארי לפרינס דה בומון (Jeanne Marie Leprince de Beaumont) בעיתון לילדים. גרסאות שונות של המעשייה נפוצו ברחבי אירופה וזכו לחשיפה רבה.
בשנת 1946 עוּבד הסיפור לסרט בשחור-לבן הנושא אותו השם על ידי ז'אן קוקטו.
בשנת 1987 עובד הסיפור לסדרת טלוויזיה בשם "היפה והחיה בניו יורק" על ידי CBS. בעיבוד הטלוויזיוני בכיכובם של לינדה המילטון ורון פרלמן, הסיפור מתרחש בניו יורק במנהרות תת-קרקעיות. הסופר ג'ורג' ר. ר. מרטין ("שיר של אש ושל קרח") שימש כתסריטאי בסדרה.
בשנת 1991 יצרה חברת וולט דיסני סרט אנימציה בשם "היפה והחיה" על פי המעשייה, אשר זכה להצלחה רבה ברחבי העולם והיה סרט האנימציה הראשון שהיה מועמד לפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר. בעקבות ההצלחה הפיקה החברה ב-1994 מחזמר על פי הסרט שהוצג בברודוויי.
ב-2017 ראתה אור גרסת הלייב אקשן של סרט האנימציה מ-1991 - היפה והחיה עם אמה ווטסון ודן סטיבנס בתפקידים הראשיים.
עלילה
סוחר עשיר גר באחוזה עם שלוש בנותיו, כולן יפות מאוד. הצעירה היא ילדה טובת לב בת ארבע עשרה ושמה בל ("יופי" בצרפתית); אחיותיה, לעומת זאת, מוצגות כרעות ואנוכיות. לאחר זמן, מאבד הסוחר את הונו בסערה בים, והוא נאלץ לחיות עם בנותיו בחווה קטנה כדי להתפרנס. כעבור כמה שנים, הסוחר שומע שאחת מספינותיו הגיעה בחזרה לנמל, לאחר שניצלה מהרס רכושו, ולכן הוא חוזר אל העיר כדי לגלות אם נשאר משהו מרכושו. לפני שהוא עוזב, הוא שואל את בנותיו אם הן רוצות שיביא להן מתנה כלשהי עם שובו. שתי בנותיו הבכורות מבקשות תכשיטים ושמלות, בחושבן כי הונו חזר; בל הסתפקה בוורד. הסוחר, לאימתו, מגלה כי מטען הספינה שלו כבר הוחרם כדי לשלם חובות שהותיר, והוא נותר בלי כסף שיאפשר לקנות לבנותיו את מתנותיהן.
בדרכו חזרה לביתו, הוא הולך לאיבוד ביער. כשהוא מחפש מחסה, הוא נכנס לארמון מפואר ומוצא שולחנות עמוסי מזון ושתייה, שהושארו כנראה על ידי הבעלים הסמויים של הארמון. הסוחר מקבל זאת כמתנה ומבלה שם את הלילה. למחרת בבוקר, כשהוא עומד לעזוב, הוא רואה גן ורדים ונזכר בבתו בל, שביקשה ורד. לאחר שהוא קוטף את הוורד היפה ביותר, הוא מוצא את עצמו מול חיה מאיימת, שמספרת לו כי על שום כוונתו לגזול את הנכס היקר ביותר לאחר שהתארח אצלו, הסוחר חייב למות. הסוחר מתחנן לצאת לחופשי, בטענה שהוא הרים רק עלה כמתנה לבתו הצעירה. החיה מסכימה לתת לו את העלה עבור בל, רק אם הסוחר יחזור לטירה, או שבתו תלך לטירה במקומו.
הסוחר כועס, אך מקבל זאת. החיה שולחת אותו לדרכו, עם תכשיטים ובגדים יפים עבור בנותיו, ומדגישה כי בל חייבת לבוא לטירה מרצונה. הסוחר, בהגיעו הביתה, מנסה להסתיר את הסוד מבל, אך היא מחלצת זאת ממנו ומחליטה ללכת מרצון לטירה. החיה מקבלת אותה באדיבות ומודיעה לה כי היא גבירת הטירה, והחיה משרתת אותה. היא נותנת לה בגדים מפוארים ומזון, ומנהלת איתה שיחות ארוכות. כל לילה, החיה מבקשת מבל להינשא לה, אך זו מסרבת בכל פעם. אחרי כל סירוב, בל חולמת על נסיך יפה תואר שמתחנן כי תיענה לו. החיה תוהה מדוע היא ממשיכה לסרב לו, ובל עונה שהיא לא יכולה להתחתן כי היא אוהבת אותו רק כחבר קרוב. בל לא מקשרת בין הנסיך היפה לחיה וחושבת כי החיה מחזיקה בשבי נסיך אי שם בטירה. היא מחפשת אותו ומגלה חדרים קסומים רבים, אך לא את נסיך חלומותיה.
במשך מספר חודשים, חיה בל חיי מותרות בארמון החיה, וזוכה לשירות אדיב על ידי עובדי הטירה הבלתי נראים. עם זאת, בסופו של דבר, היא מתגעגעת לבני משפחתה ומתחננת כי החיה תאפשר לה ללכת לראות אותם. הוא מאפשר זאת, בתנאי שבל תחזור בדיוק שבוע לאחר מכן. בל מסכימה ויוצאת לביתה עם מראה וטבעת קסומות: המראה מאפשרת לה לראות מה קורה בטירה, והטבעת מאפשרת לה לשוב אל הטירה כהרף עין כאשר תסתובב שלוש פעמים סביב האצבע. בביתה, אחיותיה הגדולות מופתעות לגלות כי בל חיה בפאר והן מקנאות על חייה המאושרים בטירה, וכשהן שומעות כי היא חייבת לחזור אל החיה ביום מסוים, הן מבקשות ממנה להישאר עוד יום, ואף שמות בצל בעיניהן כדי להיראות כאילו הן בוכות. הן עושות זאת כדי שהחיה תכעס על בל על הפרת ההבטחה ותעניש אותה. בל משתכנעת ומסכימה להישאר.
בל מרגישה אשמה על הפרת הבטחתה לחיה ומשתמשת במראה כדי לראות אותה בטירה. היא מזועזעת לגלות כי החיה שוכבת שבורת לב ליד שיחי הוורדים שאביה גנב מהם, והיא משתמשת מיד בטבעת כדי לחזור לחיה.
עם שובה, מוצאת בל את החיה גוססת והיא בוכה עליה, וממלמלת כי היא אוהבת אותה. כאשר הדמעות נוטפות עליה, הופכת החיה לנסיך יפה תואר. הנסיך מספר לבל כי לפני זמן רב פיה הפכה אותו לחיה אימתנית לאחר שסירב לתת לה מחסה, וכי רק אם ימצא אהבה אמיתית, למרות כיעורו, יוכל לשבור את הקללה. הוא ובל נישאים והם חיים יחדיו באושר ועושר.
עיבודים לבמה בישראל
המחזה עלה לבמות בישראל מספר פעמים, בין היתר במסגרת מופעי חנוכה לילדים.
שמואל פומרנץ
שמואל "סם" פומרנץ (23 בספטמבר 1910 - 18 בדצמבר 1948) היה חייל בצבא האמריקאי בתקופת מלחמת העולם השנייה. ממתנדבי חוץ לארץ בחיל האוויר. נהרג בתקופת מלחמת העצמאות.
השירות בצבא ארצות הברית
עם סיום לימודיו החל לעבוד אולם עם פרוץ מלחמת העולם השנייה התגייס פומרנץ לזרוע האווירית של הצי האמריקני והוכשר כטייס ניסוי. בתקופת מלחמת העולם השנייה הוצב כמנהל עבודה במפעל לייצור מטוסים. עם סיום המלחמה השתחרר אולם במרץ 1948 עלה ארצה והתנדב לשירות בחיל האוויר במסגרת מח"ל.
הבאת מטוסי ה"אויה S199"
ב-23 באפריל 1948 נחתם הסכם עם ממשלת צ'כסלובקיה לרכישת 10 מטוסים מדגם אוויה S-199. הוחלט שהמטוסים יפורקו בארץ המוצא ויוטסו ארצה בבטנם של מטוסי קומנדו וכאן יורכבו. פומרנץ מונה לפקד על פירוק המטוסים והכנתם להטסה. ב-20 במאי נחת בארץ המטוס הראשון ובהמשך החודש נחתו עוד 7 מטוסים. מטוסים אלו שימשו לבלימת הטור המצרי שנע לכוון מרכז הארץ.
מבצע ולווטה
במהלך יולי 1948 נחתמה עסקת נשק עם צ'כוסלובקיה לרכישת 50 מטוסי ספיטפייר. מבצע העברת המטוסים ארצה כונה מבצע ולווטה ופומרנץ ובוריס סניור מונו למפקדי המבצע. הצוות נשלח לשדה תעופה בעיירה קונוביצה (Kunovice) שבצ'כסלובקיה שם רוכזו המטוסים כשפומרנץ מונה לאחראי על הכנתם לטיסה ארצה.
הטסת המטוסים ארצה נעשתה בשני שלבים (ולווטה 1, ולווטה 2):
לאחר נפילתו הועלה פומרנץ לדרגת ראש כנף (סגן-אלוף) והובא לקבורה בבית הקברות הצבאי נחלת יצחק.
הנצחתו
לאחר נפילתו שונה שמו של בסיס חצור - כנף 4 ל"בסיס שמואל" (בהמשך חזר הבסיס לשמו המקורי).
פומרנץ נישא לאלסי.
הפארק הלאומי סלונגה
גאוגרפיה ואקלים
הפארק מחולק לשני אזורים המופרדים זה מזה על ידי רצועה ברוחב של עד 45 קילומטרים. האזור הצפוני משתרע על פני למעלה מ-17,000 קמ"ר, והאזור הדרומי משתרע על פני יותר מ-19,000 קמ"ר. הרצועה המפרידה בין שני החלקים משתרעת על פני קבוצת קווי פרשת מים מכיוון דרום-מזרח לכיוון צפון-מערב, ומתחלקת לשלושה סוגים: רמות לא מיוערות ורמות מיוערות וביצתיות, וכן טראסות נהר.
החלק הצפוני של הפארק משתרע בין הנהרות לוילה ולומלה. חלקו המזרחי גבוה יותר, והנהרות זורמים בעמקים התלולים, מתחת לצוקים בגובה עשרות מטרים. העמקים השוכנים באזור המערבי של חלק זה מאופיינים בשוליים בוציים. החלק הדרומי של הפארק משתרע בין הנהרות לולה ולוילאקה. מבחינה גאולוגית הקרקע בחלק זה מורכבת משכבה דקה של הומוס הנמצאת מעל חולות חרסיתיים.
אקלים הפארק הוא בעל מאפיינים משווניים-יבשתיים. כמות המשקעים השנתית היא בממוצע 2,000 מילימטרים, והיא קטנה יותר בחלקו הדרומי של הפארק. ברוב ימות השנה יורדים גשמים. ברחבי הפארק שוררת לחות ממוצעת של 86%. הטמפרטורה הממוצעת לאורך היממה היא בין 20°C בלילה ל-30°C במשך היום. הסערות והערפל שבפארק נובעים, בין השאר, מכך שבמשך שעות אחדות ברוב ימות השנה מכוסים השמים בעננים.
המערכת האקולוגית
בעבר היה סלונגה בית גידול עבור הזנים של פיל סוואנה אפריקני ופיל יער אפריקני, אך נכון לשנת 2003 שרדו רק כ-2,000 פרטים של הזנים האלה.
סלונגה הוא בית גידול עבור כ-50 מינים של יונקים בינוניים וגדולים. היונק המפורסם ביותר הוא השימפנזה הננסי, שהוא מין אנדמי למדינה כולה ונכון ל-2003 אוכלוסייתו מונה כ-15,000 פרטים המפוזרים בשני חלקי הפארק. מלבד השימפנזה הננסי יש בפארק פרימטים נוספים כמו קולובוס ומספר מיני גנון. פאונת הסוואנה תלויה בצמחיית הדשא הגדלה בו. בין מיני בעלי החיים האחרים הגדלים בשטחי הפארק ניתן למנות מספר מינים של פנגולינאים, נמרים, חתול זהוב אפריקני, תן לבן-פס, קרנף רחב-שפה, חזיר נהרות והיפופוטם. בשטחי הפארק תועדו למעלה מ-100 מינים של עופות, מספר מינים של זוחלים וכ-400 מינים של דגים.
הפארק משתרע על פני שליש משטחו של יער סלונגה-לוקני-סאנקורו. העצים המשווניים הגדלים בו מתנשאים לגובה של עד 45 מטרים, ומפוזרים בהתאם למאפיינים הגאומורפולוגיים של האזור בו הם גדלים. בפארק יש שלושה סוגים שונים של יערות - יערות יבשים, יערות ביצתיים ויערות נהר. האזורים שבין הנהרות מאופיינים בעיקר בצמחיית יער נשירה למחצה. ערבות הדשא משתרעות על פני מחצית האחוז משטח הפארק. הקרקעות הלחות של הפארק הן בית גידול עבור פלורה ממשפחת הדגניים. בחלק הדרומי של הפארק ישנם מספר אזורי סוואנה.
האדם
בפארק מתגוררת אוכלוסייה דלילה של בני אדם, והם מתחלקים בין שני כפרים מסודרים, שבכל אחד מהם בין 3,000 ל-4,000 תושבים, ובשמונה כפרים בדרום-מזרח הפארק שבהם מתגוררים בסך הכל כ-800 תושבים מבני אייאלימה (Iyalima), שהם ילידי המקום. בעקבות ההכרזה על סלונגה כפארק לאומי וכאתר מורשת עולמית נוצרו מספר בעיות משפטיות בכל הנוגע לקיום הכפרים, אך בשנת 2003 החלה יוזמה של פרויקט מקומי להכנת תוכנית שימור חדשה שבה הכפרים יוותרו במקומם. החקלאות המקומית מבוססת על מגוון גידולים כגון מניהוט מצוי, קפה ואורז, וכן דיג וציד.
LINE 1
LINE1 (גם L1 או LINE-1) היא משפחה של רטרוטרנספוזונים מסוג I שקיימים ב-DNA של חלק מהאורגניזמים. משפחה זו נמנית עם האלמנטים הגרעיניים הארוכים ( LINEs). רטרוטרנספוזונים מסוג L1 מהווים כ-17% מהגנום האנושי. רובם אינם פעילים, אם כי כ-80–100 שמרו על היכולת לבצע טרנספוזיציה, עם שונות ניכרת בין פרטים. L1s פעילים אלה יכולים ליצור הפרעה בגנום. פעילות L1 תרמה לחוסר היציבות והאבולוציה של גנומים והיא מווסתת באופן הדוק בתאי המין על ידי מתילציה של DNA, שינויים היסטונים ו-piRNA. L1s יכולים להשפיע גם על שונות הגנום באמצעות התאמה שגויה והצלבה לא שוויונית במהלך המיוזה בגלל רצפי ה-DNA החוזרים על עצמם.
תוצרי גן L1 נדרשים גם על ידי רטרוטרנספוזונים רבים של Alu ו-SVA SINE שאינם עצמאיים. נמצא כי מוטציות שנגרמו על ידי L1 והאלמנטים הלא עצמאיים גורמות למגוון מחלות תורשתיות וסומאטיות.
בשנת 2011, דווח כי L1 אנושי התגלה בגנום של חיידקי הזיבה, ככל הנראה שהגיע לשם בהעברת גנים אופקית.
מִבְנֶה
אלמנט L1 טיפוסי הוא באורך של כ-6,000 זוגות בסיסים (bp) ומורכב משתי מסגרות קריאה פתוחות שאינן חופפות (ORFs) אשר מוקפות על ידי אזורים לא מתורגמים (UTRs) וכפילויות של אתר יעד. בבני אדם, חושבים ש-ORF2 מתורגם על ידי מנגנון סיום/התחלה מחדש לא קונבנציונלי, בעוד L1s של עכברים מכילים אתר כניסה לריבוזום פנימי (IRES) במעלה הזרם של כל ORF.
5' UTR
UTR 5' של אלמנט L1 מכיל מקדם שעתוק פנימי חזק של RNA פולימראז II במובן.
UTRs 5' של L1s של עכברים מכילים מספר משתנה של מונומרים עשירים ב-GC של כ-200 bp, ואחריהם אזור קצר שאינו מונומרי. UTRs אנושיים 5' הם באורך של ~900 bp ואינם מכילים מוטיבים חוזרים. כל משפחות L1s האנושיות מכילות בקצה ה-5' ביותר שלהן מוטיב מחייב לגורם השעתוק YY1. למשפחות צעירות יותר יש גם שני אתרי קשירה לגורמי שעתוק ממשפחת SOX. גם אתרי YY1 וגם אתרי SOX הוכחו כנדרשים להפעלה והפעלה של שעתוק L1 אנושי. גם בעכבר וגם באדם UTR 5' מכילים גם מקדם אנטי - סנס חלש עם תפקוד לא ידוע.
ORF2
ה-ORF השני של L1 מקודד לחלבון שיש לו פעילות אנדונוקלאז ו-reverse transcriptase. לחלבון המקודד יש משקל מולקולרי של 150 kDa. הביטוי האנטי-סנס המסיבי של תחום ה-RT של ORF2 דווח באאוקריוט הפרימיטיבי Entamoeba histolytica, מה שנותן את הסיבה הסבירה לאי זיהוי ה-ORF2p באורגניזם זה.
מחלת הסרטן
פעילות L1 נצפתה בסוגים רבים של סרטן, עם הכנסות נרחבות במיוחד שנמצאו בסרטן המעי הגס והריאות. כרגע לא ברור אם ההחדרות הללו הן גורמים או השפעות משניות של התקדמות הסרטן. עם זאת, לפחות שני מקרים מצאו שהחדרות L1 סומטיות גורמות לסרטן על ידי שיבוש רצפי הקידוד של הגנים APC ו-PTEN בסרטן המעי הגס וסרטן רירית הרחם, בהתאמה.
כימות של מספר העתק L1 על ידי רמות מתילציה qPCR או L1 עם רצף ביסולפיט משמשים כסמנים ביולוגיים אבחנתיים בסוגים מסוימים של סרטן. L1 hypomethylation של דגימות גידול המעי הגס נמצא בקורלציה עם התקדמות שלב הסרטן. יתר על כן, מבחני דם לא פולשניים למספר העתק L1 או רמות מתילציה מעידים על התקדמות סרטן השד או שלפוחית השתן ועשויים לשמש כשיטות לגילוי מוקדם.
הפרעות נוירופסיכיאטריות
מספרי עותקים גבוהים יותר של L1 נצפו במוח האנושי בהשוואה לאיברים אחרים. מחקרים על מודלים של בעלי חיים וקווי תאים אנושיים הראו ש-L1s הופכים פעילים בתאי אבות עצביים (NPCs), וכי דה-ויסות ניסיוני של L1 או ביטוי יתר של L1 מגביר פסיפס סומטי. תופעה זו מעוכבת על ידי Sox2, אשר מווסתת ב-NPCs, ועל ידי MeCP2 ומתילציה של L1 5' UTR. קווי תאים אנושיים המדגימים את ההפרעה הנוירולוגית Rett syndrome, הנושאות מוטציות MeCP2, מציגות טרנספוזיציה מוגברת של L1, מה שמצביע על קשר בין פעילות L1 להפרעות נוירולוגיות. מחקרים נוכחיים מכוונים לחקור את התפקידים הפוטנציאליים של פעילות L1 בהפרעות נוירו-פסיכיאטריות שונות כולל סכיזופרניה, הפרעות בספקטרום האוטיסטי, אפילפסיה, הפרעה דו-קוטבית, תסמונת טורט והתמכרות לסמים. L1s מתבטאים מאוד גם במוח התמנון, מה שמרמז על מנגנון מתכנס בקוגניציה מורכבת.
מחלת רשתית
רמות RNA מוגברות של Alu, הדורשות חלבוני L1, קשורות לצורה של ניוון מקולרי הקשור לגיל, הפרעה נוירולוגית של העיניים.
מודל ניוון רשתית העכבר המופיע באופן טבעי rd7 נגרם על ידי החדרת L1 בגן Nr2e3.
סיוע לתכנות מחדש של טלומרים
הוצע כי LINE-1 עשוי לתרום ישירות לתכנות מחדש של טלומרים בשלב 2-תאים של התפתחות העובר.
COVID-19
בשנת 2021, מחקר הציע שאלמנטים LINE1 עשויים להיות אחראים לאנדוגיזציה פוטנציאלית של גנום SARS-CoV-2 בתאי סרטן מוטנטיים Huh7, מה שאולי יסביר מדוע חלק מהחולים הנבדקים בPCR מקבלים תוצאה חיובית עבור SARS-CoV-2 גם לאחר פינוי הנגיף. עם זאת, תוצאות אלו זכו לביקורת כלא ניתנות לשחזור, מטעות ושכיחות נדירות או מלאכותיות.
כבידה מלאכותית
כבידה מלאכותית היא יצירת תחושת כבידה בחלל החיצון או בנפילה חופשית. כאשר מנסים לייצר כבידה מלאכותית מנסים לחקות את התחושה של הכבידה, אך לא תמיד הכוח המשרה את התחושה הוא כוח המשיכה הגרביטציוני. כבידה מלאכותית רצויה במסעות ארוכים בחלל על מנת להקל את התנועה ולמנוע את ההשפעות הבריאותיות של חוסר משקל.
סיבוב
ספינת חלל מסתובבת תיצור תחושה של גרביטציה בתוך החלל הפנימי שלה. הסיבוב, באמצעות הכוח הצנטריפוגלי, גורם לכל העצמים להימשך לכיוון הדופן החיצונית של הכלי ובכך יוצר משיכה כלפי חוץ. הכוח הצנטריפוגלי נגרם עקב נטיית הגופים להתמיד בתנועה בקו ישר (עיקרון ההתמדה; החוק הראשון של ניוטון). בטן הכלי מספקת את הכוח הצנטריפטלי הדרוש כדי לכפות על העצמים תנועה מעגלית. לכן, הכבידה שמורגשת על ידי העצמים בספינה היא פשוט כוח התגובה של העצם לכוח הצנטריפטלי של הכלי על העצם, בהתאם לחוק הפעולה והתגובה של ניוטון (החוק השלישי).
כדי שעצם ירגיש את המשיכה כלפי הדופן החיצונית של הכלי, עליו להיות בתנועה סיבובית ביחס למרכז הסיבוב של הכלי. בהיעדר חיכוך והתנגדות אוויר, עצם שלא זז יישאר במקומו (אף אם הוא לא נמצא במרכז התנועה) ולא "ייפול" אל עבר הדופן. עובדה זו מדגימה את העובדה שהכבידה המלאכותית היא תוצאה של התנועה הסיבובית של העצם והתגובה לכוח הצנטריפטלי ואיננה משיכה בין העצם לדופן.
לכבידה מלאכותית שנגרמת על ידי סיבוב יש תוצאות לוואי:
האתגרים ההנדסיים שביצירת ספינת חלל מסתובבת הם פשוטים יחסית בהשוואה לגישות אחרות. תכנונים של ספינות חלל תאורטיות המשתמשים בכבידה מלאכותית מציגים מגוון רחב של גרסאות עם בעיות, חסרונות ויתרונות. כדי להפחית כוחות קוריוליס לרמה בלתי מורגשת על קצב הסיבוב להיות 2 סל"ד ומטה. כדי להפיק כוח משיכה של g אחד, על רדיוס הסיבוב להיות באורך 224 מטר ומעלה, דבר שמחייב תכנון חללית גדולה מאוד. להפחתת המסה, התמיכות לאורך הקוטר יורכבו אך ורק מכבלים שמחברים את שני מקטעי החללית, כנראה גם מודול קיום (habitat module) ומשקל־נגד המורכב משאר חלקי החללית. יוג'ין פ. לאלי (Eugene F. Lally) ממעבדת הנעת הסילון (Jet Propulsion Laboratory) הציע את הרעיון הזה בתחילת שנות ה־60 של המאה ה־20 במאמר שכותרתו "To Spin or Not to Spin". מדענים עדיין אינם יודעים האם חשיפה לגרביטציה גבוהה למשך תקופות קצרות תורמת לבריאות כמו חשיפה מתמשכת לגרביטציה נורמלית, וכן אינם יודעים כמה יעילה היא חשיפה לרמה נמוכה של גרביטציה למניעת האפקטים של חוסר משקל. כבידה מלאכותית של 0.1 ג'י תדרוש רדיוס סיבוב של 22 מטר בלבד. באופן דומה, רדיוס סיבוב של 10 מטר בקצב 10 סל"ד ידרש בשביל להפיק כבידה של 1 ג'י (בירכיים הגרביטציה תהייה גבוהה יותר ב־11% מאשר בכפות הרגליים) או 14 סל"ד כדי להפיק כבידה של 2 ג'י. אם חשיפה קצרה לכבידה גבוהה יכולה לנטרל את האפקטים הבריאותיים של חוסר משקל, אזי צנטריפוגה קטנה תוכל לשמש כמתקן אימונים לשמירה על הגוף מפני תוצאות חוסר משקל.
החללית ג'מיני 11 ניסתה לייצר כבידה מלאכותית על ידי סיבוב הקפסולה סביב רכב המטרה אג'נה (Agena Target Vehicle) שמחוברת אליה באמצעות רצועה באורך 36 מטר. הכוח שנוצר מכך היה קטן מידי בשביל להיות מורגש על ידי האסטרונאוטים, אך העצמים נצפו כשהם זזים לעבר "רצפת" הקפסולה.
לוויין תוכנן למטרת חקר ההשפעות של כבידה מלאכותית על יונקים. 15 עכברים היו אמורים לשהות בשדה כבידה מלאכותית של 0.38 ג'י (כמו שקיים במאדים) שמקורו בתנועה סיבובית בקצב 34 סל"ד ורדיוס של כ־30 ס"מ.
תאוצה
החללית יכולה, בתאוריה, להאיץ באופן רצוף ומתמשך בקו ישר, ובכך לאלץ עצמים בתוך הכלי להרגיש כוח בכיוון ההפוך לכיוון התאוצה. רוב הרקטות מאיצות בקצב כזה שמפיק כוח כבידה של כמה ג'י, אבל יכולים לשמור עליה רק למספר דקות עקב אספקת דלק מוגבלת. בתאוריה, מערכת הנעה עם מתקף ספציפי מאוד גבוה ויחס דחף־משקל גבוה, תוכל להאיץ ולהפיק רמות סבירות של כבידה מלאכותית לתקופה ארוכה של זמן. בנוסף, האצה קבועה תספק זמני טיסה קצרים סביב מערכת השמש. חללית המאיצה (ואז מאיטה) ב־1 ג'י תגיע למאדים ב־2–5 ימים, תלוי במרחק היחסי (בינו לבין כדור הארץ). במספר עלילות של מדע בדיוני, תאוצה משמשת ליצירת כבידה מלאכותית בחלליות בין־כוכביות, המונעות באמצעות מערכות הנעה תאורטיות או היפותטיות. בפועל, רעיון זה הוא מעבר לגבול יכולותיה של הטכנולוגיה היום ולא בר מימוש בכלים הנוכחיים.
מסה
דרך נוספת בה אפשר להשיג כבידה מלאכותית היא על ידי התקנת ליבה צפופה במיוחד בתוך החללית, כך שהיא תייצר שדה כבידה מספיק חזק שימשוך את כולם כלפי פנימה. באופן טכני, זו לא כבידה מלאכותית אלא כבידה אמיתית. כמות גדולה של מסה נדרשת על מנת להפיק כמות קטנה של משיכה מורגשת. אסטרואיד גדול יכול ליצור כמה אלפיות ג'י ובהוספת מערכת הנעה מסוג כלשהו הוא יכול להיות בסיס לחללית, אם כי הכבידה שייצר תהיה נמוכה מאוד לכל צורך מעשי. בנוסף, המסה תצטרך לנוע עם החללית, ואם על החללית להאיץ באופן ניכר, הדבר יגדיל את צריכת הדלק באופן ניכר. בגלל הסיבות האלה, שיטה זו לא יעילה ליצירת כבידה מלאכותית ודי חסרת תועלת לטיסות מאוישות במערכת השמש.
כוחות גאות
במסלול הקפה סביב כוכב לכת, ניתן להשיג כבידה מלאכותית קטנה מכוחות הגאות; על ידי שתי חלליות אחת מעל השנייה (או חללית ומסה אחרת), המקושרות ברצועה או מוט.
מגנטיות
מדענים יצרו אפקט דומה לגרביטציה באמצעות דיאמגנטיות. דבר זה דורש מגנטים המפיקים שדות מגנטיים כבירים. עד כה, מתקנים מסוג זה הצליחו לגרום לצפרדע קטנה לרחף (ובכך ליצור 1 ג'י שמבטל את הכבידה של כדור הארץ), אך לא יותר מזה, וגם זה דרש מערכת ששוקלת אלפי ק"ג ונמצאת במצב של מוליכות־על עם מערכת קירור והקפאה שדורשת הספק של 6 מגה וואט.
שדות מגנטיים כה חזקים הם מעל הרמה המותרת, ובטיחות השימוש בשדות כאלה על בני אדם עלולה להיות מסוכנת. בנוסף, זה ידרוש הימנעות מהנחת חומרים לא־דיאמנגטיים ליד השדות המגנטיים החזקים.
ברם, מתקנים שמשתמשים בדיאמגנטיות יכולים להוכיח את עצמם כמעבדות מצוינות להדמיית תנאי כבידה נמוכה, כאן על פני כדור הארץ. הצפרדע ריחפה כנגד כבידת כדור הארץ, דבר המדמה מצב הקרוב למיקרוגרביטציה, ועל כן ניתן ליצור כוחות נמוכים יותר כדי לדמות תנאים של כבידה על פני הירח או מאדים עם אורגניזמים קטנים כ"שפני ניסיון".
מחולל כבידה/גרביטומגנטיות
במדע בדיוני, כבידה מלאכותית (או ביטול כבידה) נמצאת בחללית שאיננה מסתובבת או מאיצה. נכון להיום, אין שום שיטה להפיק כבידה מלבד שימוש במסה. למרות זאת, היו הרבה טענות לשיטות חלופיות שכאלה במהלך השנים. יוג'ין פודקלטנוב, מהנדס רוסי, טען בתחילת שנות ה־90 של המאה ה־20 שהמציא מתקן המחולל גרביטציה באמצעות מוליך־על מסתובב המפיק שדה גרביטומגנטי, אך לא היה לכך שום אישוש מקבוצות מחקר אחרות ואף התקבלו תוצאות סותרות. ב־2006, קבוצת מחקר שמומנה בידי ESA טענה שייצרה מתקן דומה שהדגים תוצאות דומות ביצירת שדה גרביטומגנטי, אף על פי שהשדה שנוצר היה בעוצמה של 100 מיליוניות ג'י בלבד.
כבידה על ידי סיבוב
בנובלה של לארי ניבן "עולם הטבעת" (Ringworld) הופיע בית גידול ענקי הסובב סביב כוכב, דבר שיצר כבידה מלאכותית על ידי סיבוב. ניבן גם מתייחס לכוח קוריוליס, כאשר הגיבורים רואים מה שנראה כעין ענקית מעל האופק. כאשר הם מתקרבים הם מגלים שזה בעצם הוריקן, אבל מסתובב סביב ציר המקביל לקרקע ולא בניצב לה. הוריקנים גדולים בכדור הארץ מסתובבים בדרך שהם מסתובבים בגלל אפקט קוריוליס. מספר סיפורים של "החלל הידוע" (Known Space) ו"מלחמות מאן-קזין" (Man-Kzin Wars) משתמשים גם הם בכבידה מלאכותית על ידי סיבוב, לפני אימוץ "מקטב הגרביטציה" שיוצר שדות כבידה מלאכותיים.
ונטים אדריאטים
הוונטים האדריאטים (יוונית: Ενετοί; לטינית: Veneti; איטלקית: Paleoveneti או Venetici) היו עם איטלי שישב בצפון-מזרח איטליה, באזור החופף כיום למחוזות ונטו ופריולי-ונציה ג'וליה. הוונטים דיברו ונטית, שפה הודו-אירופית מבודדת שנכחדה במאה ה-1, ושמם נשתמר בשמו של מחוז ונטו ובירתו ונציה. תושבי ונטו כיום מכונים גם הם ונטים (Venetici) ועל כן נהוג לעיתים להתייחס באיטלקית אל תושביו ההיסטוריים של המחוז כאל "ונטים קדומים" (Paleoveneti).
כבידה מלאכותית
כבידה על ידי סיבוב
בסדרת האנימה "קאובוי ביבופ", הביבופ שולט באזור טבעתי שמייצר כבידה מלאכותית ולעיתים קרובות נראה בשימוש (כאשר שאר הספינה לא מסתובבת).
בספר Rendezvous with Rama והמשכיו (מאת ארתור סי. קלארק) מופיעים מבני חייזרים הדומים לבתי הגידול של אוניל, שמייצרים כבידה של 1 ג'י במחלקת הקרקע שמאפשרת חיים. העלילה משתמשת באופן ניכר בהבדלים בחוזק הכבידה המלאכותית ככל שהעצמים מתקרבים למרכז הגליל המסתובב.
בסדרת הטלוויזיה בבילון 5, ברית הארץ עושה שימוש נרחב בכבידה מלאכותית על ידי סיבוב, בתחנות החלל שלה ובמספר חלליות צבאיות גדולות, וכן בספינות טיולים אזרחיות. ספינות הטיולים יכולות לשנות את קצב הסיבוב באופן הדרגתי בעת הטיסה כדי להתאים את עצמן לכבידה בכוכב היעד, ובכך לעזור לנוסעים להתרגל לכבידה בייעד אליו הם נוסעים.
ונטים אדריאטים
היסטוריה
מספר תאוריות הוצעו באשר למקורם של הוונטים. לפי תאוריה אחת הייתה מולדתם בגבעות האאוגניות (Colli Euganei) הסמוכות לאגם גארדה (Lago di Garda) שבגבול ונטו ולומברדיה. משם התפשטו מזרחה ויישבו את כל מחוז ונטו וחלקים ממחוז פריולי-ונציה ג'וליה. תאוריה אחרת המתבססת על מחקרים בלשניים סוברת כי הוונטים הגיעו מגאליה, ותאוריה שלישית מציעה את פולין כארץ מוצאם, אך שתי תאוריות אלה רחוקות מהוכחה מדעית.
כבידה מלאכותית
כבידה על ידי סיבוב
בסיפורים המבוססים על משחק המחשב "אלפא קנטאורי", האיחוד מספק כבידה מלאכותית על ידי סיבוב, למרות שהמשחק מרמז לטכנולוגיות פחות שגרתיות המפותחות בהמשך.
ונטים אדריאטים
היסטוריה
לפי הממצאים המוקדמים ביותר הקיימים, הוונטים אכן ישבו בין אגם גארדה לבין נהר האדיג'ה ומשם התפשטו מזרחה. הם הקימו יישובים לאורך האדיג'ה, הברנטה והפיווה (Piave) ועסקו בעיבוד חרסית וארד. עוד עסקו הוונטים בגידול סוסים וחזירים, בחקלאות, ובסחר במתכות, במיוחד זהב.
כבידה מלאכותית
כבידה על ידי סיבוב
בטרילוגיה הגאיאנית ("טיטן", "מכשף" ו"שד") של ג'ון וארלי העולם "גאיה", שהוא טורוס בקוטר 1300 ק"מ, מסתובב בקצב של סיבוב כל 61 דקות, מפיק כבידה בעוצמה של רבע ג'י.
ונטים אדריאטים
היסטוריה
הוונטים היו עם רודף שלום ועמדו בקשרים מסחריים ותרבותיים עם האטרוסקים, הרומאים והיוונים. בשנת 163 לפנה"ס הייתה ונטו לפרובינקיה גאליה ציסאלפינה (Gallia Cisalpina) ובשנת 49 לפנה"ס קיבלו הוונטים זכויות אזרחיות רומיות. הוונטים לא הוכרעו על ידי הרומאים בכוח צבאי אלא נטמעו בקירבם בתהליך ממושך ובדרכי שלום.
ויקיפדיה האוקראינית
ויקיפדיה האוקראינית היא הגרסה בשפה האוקראינית של מיזם ויקיפדיה. הערך הראשון נכתב בה ב-30 בינואר 2004. נכון ל- ב ישנם בו  ערכים ו- משתמשים פעילים.
כבידה מלאכותית
כבידה על ידי סיבוב
במשחק המחשב "Halo: Combat Evolved", הזירה העיקרית בה מתרחשת העלילה היא עולם טבעת מלאכותי שיוצר כבידה מלאכותית על ידי סיבוב שנשלט על ידי מחשב. עולם זה, הנקרא "Halo" (או "Installation 04") הוא בקוטר 10,000 ק"מ והוא בסופו של דבר נהרס בידי הכוחות ששומרים עליו בפעולה. פיצוץ גרעיני מחליש חלק של עולם הטבעת וכוחות צנטרפוגליים קורעים את הטבעת לחלקים.
מחוללי שדה
בסיפורי מדע בדיוני רבים, קיימים מחוללי שדה כבידה, שיוצרים שדה גרביטציה המבוסס על מסה שלא קיימת. זה עוזר לסיפור ביצירת סביבה דמוית כדור הארץ בתוך חללית, ובמקרה של סרט קולנוע או סדרת טלוויזיה, זה עוזר להפקה בכך שזה מקטין את העלויות של אפקטים מיוחדים. מבקר המדע הבדיוני ג'אסטין בי ריי הציע את המונח "שטיח גרביטציה" כדי לתאר את הטכנולוגיה הזאת, אך מונח זה לא נכנס לשימוש נרחב.
ויקיפדיה האוקראינית
מדד העומק המשמש מדד גס לאיכות הערכים (חלוקה של מספר העריכות באתר במספר הערכים), מראה שאיכות הערכים באתר יחסית נמוכה ועומד על 38 בלבד. לצורך השוואה, מדד העומק של ויקיפדיה האנגלית עומד על 964, ושל ויקיפדיה העברית 259 (נכון ליולי 2019).
כבידה מלאכותית
מחוללי שדה
ביקום של מסע בין כוכבים, כבידה מלאכותית מושגת באמצעות "ציפוי גרביטציה" המשובץ בסיפון הספינה.
בסדרת הטלוויזיה אנדרומדה, המתרחשת אלפי שנים בעתיד, מחוללי כבידה לא רק מספקים כבידה לאנשים בתוך החללית, אלא גם מפחיתים ממסת החללית עצמה לפחות מק"ג. דבר זה מגדיל מאוד את יעילות ההנעה המגנטו-פלזמית שלהם, ומאפשרת להם להריץ ממנוחה למהירויות קרובות למהירות האור בזמן קצר.
ויקיפדיה האוקראינית
איכות הערכים ופופולריות המיזם
התורמים לאתר בלטו בפרויקט "ויקיפדיה אוהבת אתרים", תחרות צילום שנתית בינלאומית המתמקדת באתרים תרבותיים והיסטוריים. בשנת 2012, הוויקיפדים האוקראיניים דורגו במקום הרביעי מתוך 36 מדינות שהשתתפו בפרויקט, עקב כמות התמונות הגדולה שצילמו.
ערכים הקשורים לשפה האוקראינית
כמות נכבדת של ערכים בוויקיפדיה האוקראינית קשורים להיסטוריה ולהתפתחות של השפה האוקראינית. ממחקר שנערך באוגוסט 2012, נמצא שהאתר מכיל מעל 8,000 ערכים המכילים את הביטוי "השפה האוקראינית" ומעל 1,400 ערכים המכילים את הביטוי "היסטוריה של השפה האוקראינית". הערכים העוסקים בשפה זו כוללים ערכים על מהדורות התנ"ך הראשונות שהודפסו באוקראינית, ספרי דקדוק, שינויים שהתחוללו בפונטיקה, קליגרפיה אוקראינית, ההיסטוריה של השפה האוקראינית בימי השלטון הסובייטי, וביניהם ניסיון הממשלה הרוסית להכחיד ולאסור את השימוש בשפה.
שושקה
"שושקה" היא דמות קומיקס הומוריסטית של אשה בלונדינית, פרי מכחולו של זאב אנגלמאיר אשר הופיעה לראשונה בשנות התשעים של המאה העשרים.
ויקיפדיה האוקראינית
ערכים בתחום ההיסטוריה והמדעים
בסוף שנת 2012, ויקיפדיה האוקראינית כללה מעל 1,500 ערכים הקשורים להיסטוריה האוקראינית. נכון ליוני 2012, ויקיפדיה זו הכילה 52 ערכים שעסקו באסטרונומים אוקראינים ואסטרונומו-גיאודזים. ערכים אלה לוקטו ופורסמו בספר.
שושקה
תחילת הופעותיה של שושקה בדפוס
שושקה צוירה לראשונה בפנזין סטיות של פינגווינים ואחר כך בפנזין סירופ אשר נוצר על ידי אנגלמאיר. בתחילת דרכה, הייתה דמותה של שושקה אחת מני רבות אשר נוצרה על ידי אנגלמאיר אך בהמשך, קיבלה שושקה את מירב תשומת ליבו של אנגלמאיר והחלה לשלב פוליטיקה ומחאה יחד עם ההומור.
ויקיפדיה האוקראינית
השבתה
ב-21 בינואר 2014, קהילת ויקיפדיה האוקראינית חסמה את הגישה לאתר בין ארבע לארבע וחצי אחר הצהריים. ההשבתה ננקטה כצעד מחאה כנגד "חוקים דיקטטוריים באוקראינה", שהגבילו את חופש הדיבור ופגעו במיזם לטענת המוחים.
שושקה
שושקה כדמות בשר ודם
ב החל אנגלמאייר לאייר את שושקה על בסיס קבוע בפנזין "סירופ" אשר יצר ולבסוף, בשנת 2016 קרמה שושקה עור וגידים כשיצאה מתוך צדפה בפתחה של התערוכה "הארץ המובתחת" אשר הוצגה בבית העיר בתל אביב.
ויקיפדיה האוקראינית
סטטיסטיקה
ב-1 באוקטובר 2005, ויקיפדיה האוקראינית חצתה את הרף של 20,000 ערכים. הרף של 250,000 ערכים נחצה ב-21 בדצמבר 2010, ובאותו חודש לבדו 860,000 גולשים צפו ב-30 מילון ערכים.
בשנת 2012, כאשר נחצה הרף של 400,000 ערכים והמיזם הכיל מעל 100 מיליון מילים, ויקיפדיה האוקראינית עקפה את האנציקלופדיה האוקראינית המודפסת הגדולה ביותר דאז - "האנציקלופדיה האוקראינית הסובייטית".
שושקה
שושקה כפעילה חברתית ופוליטית
במהלך שנות קיומה כדמות ממשית, שושקה הפגינה במספר רב של מחאות חברתיות ופוליטיות שונות. ב-2018, קמפיין סיעת הליכוד בבחירות לעיריית תל אביב-יפו, כלל מודעה עם הכיתוב "זה אנחנו או הם", לצד דגלי ישראל ופלסטין. בתגובה לכך, יצרה שושקה מודעה עם הכיתוב "זה אנחנו או אנחנו", בה יד כשעל כל אצבע דמות המייצגת חלק אחר בחברה הישראלית. המודעה הודבקה על מודעות של הליכוד, והקמפיין עורר הדים.
ויקיפדיה האוקראינית
סטטיסטיקה
נכון ליולי 2019, לוויקיפדיה זו יש 922,708 ערכים. נכון לזמן זה, ויקיפדיה האוקראינית מדורגת במקום ה-16 מבחינת כמות הערכים בה.
שושקה
שושקה כפעילה חברתית ופוליטית
שושקה הופיעה בהפגנות נגד גירוש פליטים וילדי זרים מישראל, בהפגנה למען קבלת ילדים דרוזים למערכת החינוך בחיפה, בהפגנה נגד חוק הלאום, ובעוד הפגנות שונות. בנוסף, שושקה משתתפת באופן קבוע במחאות נגד שחיתות שלטונית, ובפרט במחאה נגד בנימין נתניהו. בהפגנה שנערכה ב-5 בספטמבר 2020 אף נעצרה בהפגנה בידי המשטרה, בטענה שהתחפושת "עלולה להוות הטרדה מינית כלפי הציבור". שושקה אמרה כי מעצרה מהווה פגיעה חמורה בחופש הביטוי, ואף טענה כי נערכה לה בדיקה אינטימית משפילה בתחנת המשטרה. התיק כנגד שושקה בנושא זה נסגר, ואף נעלם כל זכר לקיומו. ב-5 ביולי 2023 נעצרה במהלך הפגנה בנתיבי איילון בתל אביב.
ב-2019 נכנסה לרשימת 100 המשפיעים של מגזין The Marker כאקטיביסטית.
אריה שחר (שוורצמן)
אריה שחר (שוורצמן) (26 בפברואר 1926 - 28 בנובמבר 2012) היה קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף, ולאחר מכן כיהן כמנכ"ל בחברות גדולות במשק הישראלי.
ביוגרפיה
שחר נולד בפולין, עלה לארץ ישראל ב-1936 וגדל במושב אביחיל. ב-1945 התגייס לפלמ"ח ושובץ בפלוגה ז'. השתתף במבצע ליל הרכבות ובהתקפה על משטרת גבעת אולגה וסייע בפעילות ההעפלה. סיים קורס מפקדי כיתות וקורס מפקדי מחלקות י"ח ב-1946. שירת כמפקד מחלקה ביגור ובתפקידי הדרכה.
במלחמת העצמאות השתתף במבצע נחשון בו פיקד על פלוגה בגדוד הרביעי של חטיבת הראל ונפצע בקרב הקסטל. השתתף במבצע חורב, שירת כסגן מפקד הגדוד השמיני בחטיבת הנגב וכסגן מפקד הגדוד התשיעי בחטיבה.
לאחר המלחמה היה ממקימי חיל השריון, סיים קורס מפקדי גדודים ב-1952 ומונה למפקד גדוד 9 בחטיבה 7 ובמלחמת סיני היה סגן מפקד החטיבה. בהמשך שירת כמפקדה של חטיבה 37, מפקד חטיבה 520, מפקד בית הספר לשריון, בשנים 1960 עד 1961 כמפקד חטיבה 7 ואחר כך סגן מפקד אוגדה בפיקוד הצפון. במלחמת ששת הימים שירת כראש מטה פיקוד הדרום. לאחר המלחמה השתחרר משירות הקבע.
בשירות המילואים השתתף במלחמת ההתשה ובמלחמת יום הכיפורים, שבה שירת כראש מטה אוגדה 146, אוגדת שריון במילואים בפיקודו של מוסה פלד שלחמה בחזית הסורית. ב-1974 הוצע לו לחזור לשירות הקבע להתמנות לראש אגף כוח האדם אך הוא סירב. במלחמת לבנון הראשונה שירת כקצין קישור בפיקוד הצפון.
שחר מילא תפקידי מפתח במשק הישראלי, לאחר שחרורו מצה"ל מונה למנכ"ל מפעלי תובלה, בשנים 1970-1971 כיהן כמנכ"ל אוטוקרס ומשנת 1971 ועד 1990 כיהן כמנכ"ל מפעלי ים המלח. בתקופה זו זכה בפרס התעשייה (1978) ובפרס בן-גוריון לפיתוח ותרומה לנגב (1988). בשנים 1990 עד 1995 כיהן כמנכ"ל גרנית הכרמל השקעות וחברת סונול.
שימש כדירקטור בבנק מזרחי, ובחברות רותם דשנים, אלקו החזקות, רפאל וקופת חולים כללית. כמו כן היה חבר בחבר הנאמנים של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב ויו"ר ארגון חברי ההגנה.
היה בעל תואר ראשון בכלכלה ובמדעי המדינה מהאוניברסיטה העברית בירושלים.
נפטר בנובמבר 2012, בגיל 86, ונקבר בבית הקברות מורשה ברמת השרון.
זמברוב
זמברוב (בפולנית: Zambrów ביידיש: זעמבראווע) היא עיירה בצפון מזרח פולין, מספר תושביה נכון לשנת 2006 הוא 22,700, והיא משמשת כעיר הבירה של מחוז זמברוב בפרובינציית פודלסיה.
האזכור הראשון של העיירה הוא משנת 1283, אז הייתה אחוזה של אצילים מאזוביים. זמברוב קיבלה זכויות עיר בשנת 1430.
בזמן הכיבוש השוודי נפגעה העיר קשות, כמו גם בזמן ההתקוממויות כנגד הרוסים ובזמן שלטון הצאר. בשנת 1870 איבדה זמברוב את זכויות העיר שלה, ושתי חטיבות של חיל הרגלים הרוסי הוצבו בה.
יהודי זמברוב
כשהוקם הממשל הצבאי הגרמני בעיר באוגוסט 1941, הועברו היהודים בה לגטו מקומי, מוקף בגדר תיל. במועד זה רצחו הגרמנים כ-800 מיהודי העיר, ובהם נכבדי הקהילה, ביער גלמבוקיה הסמוך.
תוך זמן קצר הועברו לגטו בעיר יהודים מויסוקה מזובייצק, ובתחילת ספטמבר 1941 בוצעה בגטו אקציה, בה נרצחו ביער ליד רוטקי קוסאקי הסמוכה יהודים שנמצאו "בלתי כשירים לעבודה", ובהם קשישים ונשים הרות.
במחצית השנייה של 1942 הועברו לגטו בעיר גם יהודים מצ'יז'בו, ובתקופה זו שררו בו תנאי רעב, תוך העסקת יהודי המקום בעבודות כפייה. בתחילת נובמבר 1942 הועברו יהודי הגטו למחנה צבאי נטוש, בו רוכזו כ-14,000 עד 17,000 מיהודי הסביבה, ושבו התקיימו תנאי מחיה קשים ביותר. בינואר 1943 שולחו כל יושבי מחנה זה לאושוויץ, תוך רצח כ-500 עד 800 יהודים בשעת האקציה.
זמברוב היא עיר הולדתם של הרב שלמה גורן ושל ד"ר יום-טוב לוינסקי.