cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
תהילים ל"ד
מבנה המזמור
המזמור בנוי מאקרוסטיכון ופסוקיו, מלבד הפסוק הפותח והחותם, מסודרים בסדר האל"ף-בי"ת. לאחר הכותרת מזמין בעל המזמור את קהל השומעים להצטרף אליו בדברי שבח לה'.(ב' - ד') בחלקו הבא של המזמור מתאר המשורר כיצד ניצל (ה - ח') החלק הרביעי של המזמור הוא תיאור עיקרה של יראת ה'.(ט' - ט"ו). מכאן עובר המשורר לתיאור תורת הגמול.(ט"ז-כ"ג)
היבט תאולוגי
החוויה שמתאר מחבר המזמור יוצא מתוך האסון האישי והפרטי ומזמנת את הכלל לתוכה. המצב הספציפי שבו נמצא המשורר נלמד רק מרמזים ואין בו עדות לצרה קונקרטית. דברי המשורר בפסוק ה': עוברים בהמשך טרנספורמציה ומכלילים את הציבור כולו:.
זהו מזמור שבח חכמתי, שבו מבוססות המסקנות החכמתיות על ניסיונו האישי של המשורר, אולם אין הניסיון האישי עיקר, כי אם החוויה הדידקטית.
כותרת המזמור
כותרת המזמור בפסוק א', מעוררת קושי: "לְדָוִד בְּשַׁנּוֹתוֹ אֶת טַעְמוֹ לִפְנֵי אֲבִימֶלֶךְ וַיְגָרֲשֵׁהוּ וַיֵּלַךְ". אבימלך מלך גרר ידוע מסיפור ירידת אברהם לגרר ואינו קשור באירועים מחיי דוד, ואף אבימלך בן גדעון חי כמה דורות לפני דוד. פרשנים מזהים את אבימלך שבמזמור זה כאכיש מלך גת, והפסוק רומז לסיפור מספר שמואל על התחזותו של דוד לשוטה כדי להינצל מידי אכיש, רש"י מפרש: "לפני אבימלך - כך כך מלכי פלשתים נקראים, וכל מלכי מצרים -פרעה ואף על פי ששמו אכיש קוראים לו אבימלך." אבן עזרא דורש כי 'לאכיש היו שני שמות וכמוהו רבים'. על הקושי עונה גם מדרש תהילים לפסוק: "וכי אבימלך היה והלא אכיש היה, ולמה נקרא שמו אבימלך, שהיה צדיק כאבימלך"
אמצעים אמנותיים במזמור
במזמור כמה תקבולות ביניהן: בפסוק ב' יש תקבולת נרדפת וצולבת. ייחודה של תקבולת זו שהיא תקבולת של שם ופועל. הצלע הראשונה: "אֲבָרְכָה אֶת-ה' בְּכָל-עֵת" מקבילה לצלע השנייה "תָּמִיד, תְּהִלָּתוֹ בְּפִי". פסוק ג' מעוצב על דרך תקבולת משלימה. בפסוק הדובר אומר שהוא ישמח בה'. בצלע השנייה של הפסוק "ענווים" ישמעו את ה' והם ישמחו בו גם הם. בפסוק י"א הדימוי: "כְּפִירִים, רָשׁוּ וְרָעֵבוּ; וְדֹרְשֵׁי ה', לֹא-יַחְסְרוּ כָל-טוֹב". משורר תהילים משתמש בדימוי הכפירים כאנשים כוחניים המנצלים את החלשים. כך מביע המשורר את ייראת האל וכבודו.
המזמור בליטורגיה
המזמור נאמר כחלק מפסוקי דזמרא של שבת ויום טוב.
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-34
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-34 שמעניקה האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה, נערך בשנת 1981, בו הוענקו פרסים לסרטים הטובים ביותר של שנת 1980.
הסרט הטוב ביותר
איש הפיל
השחקן הטוב ביותר
ג'ון הרט – איש הפיל
השחקנית הטובה ביותר
ג'ודי דייוויס – My Brilliant Career
הבמאי הטוב ביותר
אקירה קורוסאווה – קגמושה
עיצוב ההפקה הטוב ביותר
איש הפיל – סטיוארט קרייג
סרט האנימציה הקצר הטוב ביותר
משיל אוסלוט – Les Trois Inventeurs
ואוט ואן ארט
ואוט ואן ארט (באנגלית: Wout van Aert; נולד ב-15 בספטמבר 1994) הוא רוכב אופני כביש וסייקלו–קרוס בלגי בקבוצת יומבו–ויסמה. אלוף העולם בסייקלו–קרוס שלוש שנים ברציפות (2016, 2017, 2018) ובעד גיל 23 בשנת 2014. בתחום אופני הכביש הוא ניצח את המונומנט מילאנו - סן רמו ב-2020, שישה קטעים בטור דה פראנס (2019, 2020, 2021) והוא סגן אלוף העולם במרוץ אישי נגד השעון פעמיים (אימולה 2020 ופלנדריה 2021) וסגן האלוף העולם במרוץ הכביש (אימולה 2020).
קריירה
ב-2012, ואן ארט זכה במדליית כסף באליפות העולם בסייקלו - קרוס עד גיל 19, לאחר שנוצח על ידי מת'יו ואן דר פול. ב-2013, ואן ארט זכה במדליית ארד באליפות העולם בסייקלו - קרוס עד גיל 23.
אלוף העולם בסייקלו–קרוס עד גיל 23
בשנת 2014, זכה ואן ארט במדליית הזהב והפך לאלוף העולם בסייקלו קרוס עד גיל 23 לאחר שגבר על מיכאל ואנטורנהאוט (מדליית כסף) ועל מת'יו ואן דר פול. ואן ארט השלים זכייה כפולה, לאחר שהפך גם לאלוף אירופה בסייקלו - קרוס עד גיל 23.
ב-2015, הוא זכה במדליית כסף גם באליפות העולם בסייקלו - קרוס וגם באליפות אירופה בסייקלו - קרוס.
אלוף העולם בסייקלו–קרוס
ב-2016, ואן ארט הפך לאלוף העולם בסייקלו–קרוס לאחר שניצח את לארס ואן דר האר (מקום שני) ואת קווין פאולס (מקום שלישי). באותה שנה הוא גם זכה במדליית ארד באליפות אירופה בסייקלו - קרוס.
ב-2017, הוא שיחזר את הישגו כשניצח שוב את אליפות העולם בסייקלו - קרוס ושמר על תוארו כאלוף העולם.
באותה שנה, בענף הכביש סיים שלישי במרוץ הסטראדה ביאנקה, לאחר טיש בנוט ורומן בארדה. הוא סיים תשיעי ב-רונדה ון פלנדרן, וניצח את טור דנמרק ואת הקטע השני במרוץ. הוא זכה במדליית הארד באליפות אירופה בכביש, לאחר שהפסיד למטאו טרנטין בספרינט.
2019
ב-2019 ואן ארט הצטרף לקבוצת יומבו–ויסמה. הוא סיים שוב במקום השלישי ב-סטראדה ביאנקה, הפעם אחרי יאקוב פוגלסן וז'וליאן אלאפיליפ המנצח. ואן ארט סיים שישי במילאנו - סן רמו, ושלישי ב-E3 בינקבנק קלאסיק. הוא ניצח שני קטעים בדופינה ליברה, וניצח את קטגוריית המאיצים במרוץ עם 82 נקודות. הוא ניצח את אליפות בלגיה בנגד השעון, וסיים שלישי באליפות בלגיה במרוץ כביש. ואן ארט נבחר לסגל קבוצתו ל-טור דה פראנס, במה שהפך לגרנד טור הראשון בקריירה שלו. קבוצתו ניצחה את נגד השעון הקבוצתי, וואן ארט עצמו ניצח את הקטע ה-10 במרוץ. במהלך הקטע ה-13 שהיה נגד השעון, התרסק ואן ארט, נפצע, ובכך סיים את עונתו.
2020: ניצחון במילאנו - סן רמו, שני קטעים בטור דה פראנס וסגן אלוף העולם בכביש ובנגד השעון
ב-2020 התחרה ואן ארט בסטראדה ביאנקה והיה בקבוצה קדמית עם אלברטו בטיול, יאקוב פוגלסן, מקסימיליאן שכמן ודווידה פורמולו. ואן ארט התקיף 12.4 קילומטרים לסיום על קטע הגראבל האחרון במרוץ, שמר על יתרונו עד הסוף וניצח את המרוץ כשהוא הופך לבלגי השלישי אחרי פיליפ ז'ילבר וטיש בנוט לנצח בו, מקדים את פורמולו ב-32 שניות ואת שכמן ב-34 שניות. לאחר מכן המשיך להתחרות באיטליה במטרה להתכונן למונומנט מילאנו - סן רמו וסיים שלישי במילאנו–טורינו, אחרי ארנו דמאר המנצח וקיילב יואן. במילאנו - סן רמו, עקב ואן ארט אחרי התקפה של מנצח המרוץ ב-2019 ז'וליאן אלאפיליפ בפוג'יו די סנרמו, ואף על פי שאלאפיליפ הצליח לשבור את ואן ארט במהלך הטיפוס, במהלך הירידה מהעלייה ואן ארט תפס את אלאפיליפ, ובספרינט הסיום בין השניים גבר ואן ארט על אלאפיליפ, כשהפלוטון, מובל בידי מייקל מת'יוס במקום השלישי, מסיים 2 שניות בלבד אחריהם. הוא המשיך לניצחון בקטע הראשון בקריטריום דו דופינה, לאחר שהקדים את דריל אימפי ואת איגן ברנל בספרינט המוני. בשאר המרוץ שימש כדומסטיק של פרימוש רוגליץ' וסייע לו להוביל את המרוץ עד הקטע החמישי, עד שרוגליץ' פרש. הוא הגן בהצלחה על תוארו כאלוף בלגיה בנגד השעון, מקדים ב-30 שניות את ויקטור קמפנרטס וב-1:17 דקות את פרדריק פריסון. לטור דה פראנס הגיע ואן ארט על תקן של סופר דומסטיק עבור רוגליץ', אך בקטעי המישור הוא קיבל את ההזדמנות, וניצל אותה בקטע ה-5 כאשר הקדים את קייס בול וסם בנט בתום ספרינט המוני. בקטע ה-7 היו פיצולים רבים בדבוקה, כתוצאה מקצב גבוה של קבוצות שונות ולאחר מכן רוחות צד, זה גרם לכך ששדה הספרינטרים יהיה פחות איכותי, ו-ואן ארט השיג את הניצחון השני שלו והשלישי בסך הכל בטור, מקדים את אדוואלד בואסון האגן ובריאן קוקאר. בקטע ה-11 היה מעורב בתקרית עם פטר סאגאן, הקטע הסתיים בספרינט המוני בו ניצח קיילב יואן, אך סאגאן התנגש בואן ארט והעמיד את השניים בסכנה, ואן ארט תועד עושה לסאגאן אצבע שלישית וקיבל קנס מהמארגנים על התנהגות לא נאותה, סאגאן עצמו נפסל מהקטע, מה שגרם לכך שואן ארט טיפס למקום השלישי בקטע על חשבונו. במהלך הטור תיפקד ואן ארט כדומסטיק של פרימוש רוגליץ', ועשה עבורו עבודה מהבסיסית ביותר כמו להביא בקבוקים ועד להישארות ממושכת איתו בעליות, כשואן ארט תמיד סיים את עבודתו בשלב מאוחר והצליח לסיים במקום ה-20 הכללי, אך רוגליץ' עצמו איבד את ההובלה בקטע הלפני האחרון לטאדיי פוגאצ'אר (יו. איי. אי אמירטס) וסיים שני. ואן ארט עוד הספיק לסיים שלישי בקטע ה-18, רביעי בקטע ה-20, ושישי בקטע ה-21 והאחרון בשאנז אליזה.
Move Ya Hips
Move Ya Hips הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפר האמריקאי אייסאפ פרג בשיתוף הראפרית הטרינידדית ניקי מינאז' והראפר האמריקאי MadeinTYO. השיר יצא לאור ב-30 ביולי 2020, על ידי חברות התקליטים תקליטי RCA ,אייסאפ וורלדווייד ופולו גראונדס, כסינגל מתוך אלבום עתידי.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של אייסאפ פרג ב-12 באוגוסט 2020.
רשת ברירת המחדל
רשת ברירת המחדל היא רשת עצבית המובחנת באופן אנטומי ותפקודי מרשתות המעורבות בתפקודי חישה. הרשת כוללת אזורים אנטומיים רבים הקשורים לתפקודים שונים של הרשת, אשר המרכזיים בהם הם האונה הרקתית (הטמפורלית) האמצעית (MTL), האזורים הקדמיים והאחוריים של קליפת המוח הקדם-מצחית האמצעית (DMPFC, AMPFC) ופיתול החגורה האחורי (PCC). הפעילות באזורים אלו גבוהה ביותר במצבים של מנוחה, שבהם האדם ער אך שרוי במצב של חלימה בהקיץ או נדידת מחשבות.
אחת היכולות המנטליות הבסיסיות של המוח האנושי, היא יצירה של תכנים קוגניטיביים עצמאיים שאינם קשורים למתרחש בסביבה הנוכחית. הפעילות של רשת ברירת המחדל קשורה למגוון תפקודים מנטליים הקשורים בעצמי, ביניהם: תהליכים מנטליים של התבוננות פנימית, דמיון העתיד בהתבסס על הזיכרון האפיזודי, יצירת תסריטים מנטליים וניבויים עתידיים. בהתאם לכך, רשת ברירת המחדל מתפקדת כמנגנון נוסף של מרחב העבודה הגלובלי, אשר מופעל כאשר החשיבה המודעת עוקבת אחרי חוטי מחשבה המונחים על ידי גורמים פנימיים.
פגיעה במערכת ברירת המחדל מקושרת לבעיות נוירולוגיות ופסיכיאטריות שונות, ביניהן סכיזופרניה, הפרעות מצב רוח, אוטיזם, הפרעת קשב וריכוז ואלצהיימר
תפקוד
תת המערכות בתוך ברירת המחדל מגיבות באופן שונה לסוגים שונים של חשיבה פנימית. אזורים מוחיים מרכזיים (מוקדים) ברשת ברירת המחדל (PCC, aMPFC) מופעלים בעת שאדם מתייחס למידע הנוגע אליו, או בעת התבוננות פנימית על העדפות אישיות, ערכים, אמונות, רגשות, יכולות, תכונות פיזיות או דילמות מוסריות. כמו כן, פעילות במוקדי הרשת ובתת מערכת בקליפת המוח הקדם-מצחית האמצעית-גבית (dMPFC) קשורה לאינטרוספקציה על רגשות ועל מידע משמעותי בנוגע לאישיות.
מעבר לתהליכים אינטרוספקטיביים, רשת ברירת המחדל אחראית גם על פונקציות של היזכרות בעבר ומחשבה על העתיד. באמצעות רשת ברירת המחדל לאדם יש את היכולת לדמיין את העתיד על ידי שימוש בזיכרון האפיזודי, אשר אחראי על זיכרון מפורט של אירועי עבר ספציפיים (זיכרונות של זמן, מקום, אירוע, רגש של אירוע). הפעולה של דמיון העתיד מפעילה את רשת ברירת המחדל ומראה כי ישנן מערכות במוח אשר מתמחות ביכולת האדם לתחקר ולצפות מצבים עתידיים. רשת ברירת המחדל מאפשרת לנו לחשוב על תרחישים ואירועים, לדמיין את מה ש"יכול לקרות בעתיד" על ידי שימוש במידע שקיים בזיכרון האפיזודי. כך נוצרת היכולת לדמות תרחישי עתיד שצפויים לקרות על בסיס ניסיון העבר.
אחד המודלים בתחום מייחס לרשת ברירת המחדל את התפקיד של הַשְׁלָכָה עַצְמִית (self-projection), שהיא שם משותף לכלל היכולות אשר מאפשרות לנו לערוך סימולציות מנטאליות בהן אנו 'משליכים' את עצמנו לזמן, מקום ופרספקטיבה שונים מן ההווה המיידי בו אנו מצויים. פעולה זו נתמכת על ידי שימוש אדפטיבי בניסיון העבר שלנו (המקודד על ידי זיכרון אפיזודי), ליצור ניבויים שיכינו אותנו טוב יותר לקראת העתיד. בהתאם לכך, כאשר אנשים עושים מטלות הדורשות מהם להעתיק את "העצמי" לזמן או מרחב אחר, כגון לשים את עצמם בסיטואציה עתידית, לבצע שיפוטים מוסריים היפותטיים בהקשרים בין-אישיים המערבים אותם ולחשוב על אמונותיו של אדם אחר, נצפת עלייה בפעילותה של רשת ברירת המחדל.
לרשת ברירת המחדל גם תפקיד חשוב בהיותה חלק מהבסיס העצבי התומך בחשיבה יצירתית. הרשת נמצאה פעילה ביצירה של שירה ביצירת אמנות חזותית ובתהליכי חשיבה מסתעפת. לפי הפסיכולוג רוג'ר ביטי, בתהליכים יצירתיים רשת ברירת המחדל משפיעה בעיקר על ייצור רעיונות, מלמטה למעלה.
פגיעה בתפקוד של רשת ברירת המחדל
מאפיין נוסף הוא מידת החיבוריות הפנימית בין אזורי מערכת ברירת המחדל – עד כמה הרשת מתפקדת כמקשה אחת. חיבוריות מופחתת יכולה להתבטא בפגיעה בקשב ובזיכרון עבודה (אלצהיימר, ADHD, סכיזופרניה), ובבעיות בעיבוד מנטלי אינטרוספקטיבי ובעיבוד של מידע הקשור בעצמי (אוטיזם). בניגוד לכך, חיבוריות מוגברת נמצאה כקשורה לעיבוד רגשי ואינטרוספקטיבי פגוע (דיכאון, סכיזופרניה).
מאפיין ביו-מטרי אחר שנמצא במחקר הוא תבניות הפעילות של מערכת ברירת המחדל, בדגש על מידת הדיכוי של מערכת ברירת המחדל בעת משימה ובעת מנוחה. תבניות לא טיפוסיות של חיבוריות תפקודית במערכת ברירת המחדל אפיינה עיבוד אינטרוספקטיבי לא פונקציונלי.
הפרעת קשב ADHD
הפרעת קשב היא הפרעה נוירו-התפתחותית שתסמיני הליבה שלה הם: קשיי קשב, היפראקטיביות (פעלתנות יתר) ואימפולסיביות. אחד המאפיינים של הפרעת קשב הוא נטייה מוגברת להסחת דעת. בהתאם לכך, הפרעת קשב מקושרת לנדידה ספונטנית ואינטנסיבית של המחשבות.
בהתאם לכך, ישנם דיווחים רבים על ליקויים בדיכוי של רשת ברירת המחדל של אנשים עם הפרעת קשב בזמן ביצוע מטלה קוגניטיבית. למשל, השונות הרבה בזמן התגובה האופיינית לאנשים עם הפרעת קשב, משויכת לליקוי ביכולת הדיכוי של רשת ברירת המחדל במצבים תובעניים מבחינה קוגניטיבית. בהתאם לכך, בהפרעת קשב וריכוז נראה כי קיימים דפוסים בלתי טיפוסיים של חיבוריות בתוך רשת ברירת המחדל. חיבוריות שונה זו כנראה קשורה לתנודות בקשב, להפרעות בזיכרון עבודה ולתנודות תפקודיות אשר נצפת בקרב אנשים עם הפרעת קשב.
אלצהיימר
בקרב מטופלים עם מחלת אלצהיימר, ההיפוקמפוס שהוא צומת חשובה ברשת ברירת המחדל מראה חיבוריות מופחתת עם אזורים של רשת ברירת המחדל, ממצא זה מתקשר לפגיעה בזיכרון העבודה ובתהליכי קשב שישנם בקרב מטופלים אלה. אבנורמליות נוספת אותרה אצל אוכלוסיות עם בסיס גנטי לפיתוח מחלת האלצהיימר. נמצא כי ישנו תת-מטבוליזם באזורי רשת ברירת המחדל, ממצא המרמז על בסיס לפגיעות גנטית ביכולת המטבולית אצל אינדיבידואלים עם אלצהיימר.
אוטיזם
באוטיזם ישנה תת-פעילות של רשת ברירת המחדל בעת מנוחה ובנוסף חיבוריות מופחתת בין אזורים קדמיים (ACC) ואחוריים (PCC) של הרשת. סביר כי הדבר משקף את הפגיעה בעיבוד רגשי ובעיבוד מידע הקשור לעצמי הקיימים בהפרעה. מעבר לכך, ייתכן והחיבוריות המופחתת ברשת ברירת המחדל הקשורה בעיקרה ל-MPFC משקפת את חוסר האיזון במעברים בין רשת ברירת המחדל לבין ה-TPN, דבר אשר יכול להטות פרט עם אוטיזם לעבר סגנון עיבוד שאינו רגשי וסוציאלי.
סכיזופרניה
בקרב פרטים עם סכיזופרניה ודיכאון עולה כי ישנה פעילות יתר של רשת ברירת המחדל. פרטים אלו חווים קושי בהעברת מיקודם מעולמם הפנימי לגירוי חיצוני בעת ביצוע מטלות קוגניטיביות. נמצא קשר בין הפעלה מוגברת של רשת ברירת המחדל לבין פעילות קוגניטיבית ירודה בקרב אוכלוסייה בריאה, על כן ייתכן וממצא זה מסביר את ההפרעות הקוגניטיביות במשימות הדורשות קשב, זיכרון עבודה ושפה אצל מטופלים עם סכיזופרניה. בנוסף, ייתכן והפעילות המוגברת של רשת ברירת המחדל בקרב פרטים עם סכיזופרניה מובילה לתחושה מוגברת של רלוונטיות-עצמי, סימפטום שמוצג בסכיזופרניה.
בנוסף, פגיעה בפעילות מערכת ברירת המחדל מקושרת לדפוס חשיבה פרנואידי והלוצינציות. אבנורמליות במערכת זו נמצאה הן אצל חולי סכיזופרניה והן אצל קרובי משפחתם מדרגה ראשונה, הנמצאים בקבוצת סיכון גנטי. סטייה זו התבטאה בקישוריות רבה יותר במערכת ברירת המחדל[14]. מנגד, מחקרים מסוימים מעידים על קישוריות מופחתת של מערכת ברירת המחדל בין אזורים: PFC, ACC, PCC ואזור ה-Precuneus. ממצאים אלה דווחו אצל קרובים מדרגה ראשונה לחולי סכיזופרניה, דבר המרמז על בסיס גנטי למחלת הסכיזופרניה בהקשר לאבנורמליות במערכת ברירת המחדל.
היסטוריה ומחקר
הגישה הרווחת בתחום מדעי המוח מתייחסת לקיומן של רשתות מוחיות מורכבות אשר אחראיות על תפקודי המוח השונים. רשת ברירת המחדל התגלתה באופן מקרי למדי במהלך מחקרי דימות מוחיים, אשר בחנו שינויים בפעילות המוחית בהקשרים תפקודיים שונים. מחקרים אלו מצאו בצורה עקבית כי האזורים המשויכים לרשת ברירת המחדל מראים פעילות גבוהה יותר במהלך מנוחה, יחסית לזמן ביצוע המטלה. הגדרה פונקציונלית ראשונית של רשת זו נוגעת למוקד הקשבי של תהליכים עצביים, כך שתהליכים הנסובים על גירויים חיצוניים מפעילים את הרשתות הסנסוריות, ואילו תהליכים מנטליים הפונים פנימה מפעילים את אזורי רשת ברירת המחדל.
ההכרה הסופית ברשת ברירת המחדל כמערכת מוחית מורכבת ומשמעותית הגיעה בעקבות ממצאי מחקרים אשר בחנו את החיבוריות הפונקציונלית הפנימית של הרשת. אזורים מוחיים המצוינים לעיל מראים פעילות מתואמת, היינו פועלים יחדיו. רשת ברירת המחדל מתנהגת כמו מערכת מוחית קוהרנטית – בסיס לקיום שלה בתור מערכת של ממש.
בשנות ה-70, מדד חוקר המוח השוודי דוד אינגבר פעילות מוחית בזמן מנוחה, בעזרת בדיקת זרימת דם ומטבוליזם באזורים שונים במוח בשיטת המודדת זרימת דם באזורי מוח שונים (rCBF, Regional Cerebral Blood Flow). המחקר הוביל להבנה כי גם כאשר המוח נמצא במצב מנוחה, ללא כל גרייה חיצונית, ישנם אזורים במוח הקדמי אשר מקיימים פעילות מוחית משמעותית. מחקרים מתקדמים יותר בתחום, חשפו מערכת נרחבת של אזורים מוחיים שהראו דה-אקטיבציה (ירידה בפעילות) בזמן משימה: אזורים אלו הראו ירידה בפעילות המוחית במהלך משימה ועלייה בפעילות המוחית במצב פאסיבי ובזמן מנוחה. מי שהקנו לרשת את שמה והציבו אותה בחזית המחקר המוחי היו מארק רייכל ועמיתיו, אשר התעניינו במציאת "מצב הבסיס" (Baseline) של תפקודי המוח האנושי, דהיינו מצב של ברירת מחדל מאורגנת במוח האנושי, המתקיים כאשר האדם ער ונח עם עיניים עצומות. שיוך פעילות הרשת במצב מנוחה למצב אותו כינו "מצב ברירת המחדל של התפקוד המוחי", פתח את הדלת למחקרים פורצי דרך בתחום, אשר העלו את האפשרות שלרשת זו תפקיד משמעותי בקיום זרם המחשבה הספונטני שהוא חלק מפונקציית העיבוד המרכזית של המוח האנושי.
על אף שמחקרים קודמים יותר הראו כי אזורי רשת ברירת המחדל מראים תת-פעילות בעת ביצוע משימות מכוונות מטרה יחסית למצב מנוחה, מחקרים מאוחרים יותר הראו כי אינטרוספקציה כלומר, תהליכים מנטליים פנימיים הנסובים על העצמי, מפעילים את אזורי הרשת מעל לרמת המנוחה. במחקרים אלו אנשים בדרך כלל עושים שיפוטים סובייקטיביים לגבי עצמם בנוגע למצבים פנימיים, רגשות ותכונות אופי. תהליכים אינטרוספקטיביים כמו התבוננות פנימית על רגשות, אמנם לא מערבים משימה חיצונית, אך הם אינם נטולי מטרה. בעת מנוחה הם מתבצעים בצורה ספונטנית, אך יכולים גם להיות מופעלים בצורה מכוונת בהתאם לדרישות המציאות.
אחד התפקידים המרכזיים המיוחסים לפעילותה של רשת ברירת המחדל הוא החשיבה הספונטנית. זרם המחשבה הספונטני, דהיינו פעילות מנטלית פנימית וספונטנית, היא חוויה אנושית שכיחה המתרחשת בתוכנו גם ללא תלות בגירויים חיצוניים ומהווה בסיס לפנטזיות, דמיון, חלומות בהקיץ ותהליכי חשיבה ספונטניים. תמיכה מחקרית לקשר בין רשת ברירת המחדל לבין תהליכי החשיבה הספונטניים התקבלה ממחקרים שהראו מתאם בין פעילות מוגברת של תהליכי חשיבה ספונטניים, לפעילות מוגברת יותר ברשת ברירת המחדל. במחקרים אלו, נמצא גם כי לרשת ברירת המחדל תפקיד מרכזי בחקירה מנטלית פנימית, דרכה האדם מעלה זיכרונות והנחות שונות בנוגע לסיטואציות חברתיות ובוחן אופציות עתידיות בנוגע לעצמו ולסובבים אותו. פרשנות אפשרית לשילוב ממצאים אלו היא שמחשבות ספונטניות יכולות לאפשר לאנשים להבנות ולדמות תסריטים אלטרנטיביים, לארגן באופן מנטלי את התוכניות שלהם ולהתכונן למה שעשוי לקרות בהמשך. בנוסף, מחשבות ספונטניות עשויות להקל על הארגון וההבניה של אירועים יומיומיים ולקדם התגבשות זיכרון (קונסולידציה) של מידע אישי בזיכרון לטווח ארוך. תמיכה בטענה זו, ניתן למצוא במחקרי מעבדה שבוצעו על עכברים, בהם נראתה רה-אקטיבציה (הפעלה מחדש) של נוירונים בהיפוקמפוס במהלך "מנוחה" אשר שיקפה את הניסיון הקודם של החיה וניבאה את הבחירות העתידיות שלה. רעיונות דומים מהדהדים בספרות על שינה וחלומות, שבעזרתה מתחילים לקשר בין התגבשות זיכרון בשינה וחלומות לרשת ברירת המחדל.
יהודה מאיר למברט
רבי יהודה מאיר (וילשטאט) למברט (בצרפתית: Lion Mayer Lambert; 1 בנובמבר 1781, ה'תקמ"ב – 16 בינואר 1863, כ"ה בטבת ה'תרכ"ג) היה ראש ישיבה במץ, מנהלו הראשון של בית המדרש לרבנים בעיר, ורבה הראשי של יהדות מץ והקונסיסטוריה משנת 1850, לאחר פטירת חמיו רבי אהרן ווירמש, ועד מותו. היה סמן שמרני ביהדות צרפת, ומראשי הלוחמים ברפורמה הדתית בקרבה.
ביוגרפיה
נולד לרבי שמעון וחנה למברט ממץ, בכפר פונטפייר שבלורן, שם כיהן אביו כרב הכפר. כמו צעירים יהודים רבים באותה תקופה, בעקבות שלטון הטרור וסגירת הישיבות באלזס-לורן, נדד לגרמניה, ולמד בישיבתם של הרב פנחס הורוביץ (ה"הפלאה") ובנו רבי צבי הירש הורוביץ בפרנקפורט. לאחר מכן שימש כמורה לצרפתית בבית ספר בעיר.
ב-1816 שב לצרפת והתיישב במץ. נאמר כי שב מתוך נאמנות לארץ מולדתו. הוא מונה לנהל את בית הספר היסודי היהודי במץ, ובמסגרת זו הדפיס בשנת תקע"ח (1818) את ספר הלימוד 'כתר תורה'.
ב-1822 נשא לאשה את מינט (מינקלא), בתו של רבי אהרן ווירמש, אז ראש הישיבה במץ וחבר בית הדין שלה, ולימים רבה הראשי של העיר. בשנים מאוחרות יותר לימד אף הוא בישיבה שניהל חותנו. כאשר הוסבה ישיבת מץ לבית מדרש לרבנים, בשנת ה'תק"ץ (1830), מונה הרב למברט לראש המוסד החדש, תפקיד שאותו מילא עד 1838, כאשר החליפו מאיר לאזאר.
בשנת 1836, לאחר פטירת חמיו, מונה לכהן תחתיו כרבה של מץ והקונסיסטוריה של חבל המוזל, ובתפקיד זה כיהן קרוב לשלושים שנה, עד לפטירתו. באייר ה'תרט"ז (1856), לא השתתף באספת הרבנים המחוזיים בפריז, שהתכנסה כדי לדון ברפורמות דתיות שונות בסדרי התפילה, כיוון שכבר היה זקן וחולה מכדי לנסוע. כאשר התייעץ עמו הרב שלמה זאב קליין מקולמאר, המליץ לו להשתתף באספה, כדי שיחזק את מתנגדי השינויים. ברם, בהיעדרו, אכן התקבלו ברוב דעות מספר רפורמות דתיות בסדרי התפילה.
נכדו שנקרא על שמו,  (1863–1930) היה מזרחן ופילולוג של עברית וערבית, שעסק בין השאר בכתבי רב סעדיה גאון.
מאבק ציבורי
הרב למברט, בתפקידיו כרבה הראשי של מץ, יצא למספר מאבקים ציבוריים כנגד גורמים שונים שבקשו לערוך רפורמות דתיות שונות.
ב-1839, יזמה הקונסיסטוריה המרכזית בראשות אדולף כרמיה, ששאפה להוביל רפורמה דתית מסוימת בקונסיסטוריות המחוזיות, הצעת חקיקה שתעניק לה סמכות בלעדית לקבוע תיקונים בדת ובנוסח התפילה, ללא צורך בהסכמת הקונסיסטוריות המחוזיות והרבנים. במץ, הוביל הרב למברט התנגדות ציבורית רחבה, וביוזמתו שלחו רבים מבני העיר מכתבי מחאה לשר הדתות כנגד התכנית. ההתנגדות הציבורית הרחבה גרמה לקונסיסטוריה המרכזית לסגת חלקית מתוכניתה, ובהחלטה הסופית נקבע שתיקונים דתיים יהיו באחריות רבה הראשי של הקונסיסטוריה המרכזית, ולא באחריות חברי הקונסיסטוריה שאינם רבנים, וכן צומצמה שליטתם של חברי הקונסיסטוריה על הרבנים.
בשנת ה'תר"ו (1846), במהלך הליך האיתור למחליפו של הרב הראשי לצרפת רבי מנחם עמנואל דייץ שנפטר ב-1842, פרסמה הקונסיסטוריה שאלון, ובו התבקשו המועמדים להביע את דעתם על רשימת רפורמות דתיות, ביניהן הכנסת עוגב לבתי הכנסת, מיזוג נוסח אשכנז ונוסח הספרדים, והגדרת יהודי כמי שאחד מהוריו יהודי. הובהר כי התשובות לשאלות הללו תשפענה על סיכוייו של המועמד כיוון שקידום רפורמות אלה חשוב מאוד לקונסיסטוריה. בתגובה פרסם הרב למברט ב-31 במרץ 1846, יחד עם רבי זליגמן גודשו רבה של קולמר, כרוז שהדגיש את נצחיותה של התורה, את חוסר הסמכות לשנות את ההלכה ואת הסכנה שברפורמה דתית. לבד מתפקידו הפנים-צרפתי, היווה כרוז זה גם תגובה לאספת הרבנים הרפורמים בבראונשווייג ב-1844. כתגובה לכרוז פרסם ברוך ליב צייטלין קונטרס בשם "חזות קשה", התוקף במילים בוטות את הרבנים גודשו ולמברט, ואת הכרוז שלהם על נצחיות התורה. הרב שלמה זאב קליין, תלמידו של הרב גודשו ואז רבה של דירמנאך, כתב בתגובה את הקונטרס "מענה רך על חזות קשה", התוקף את דברי צייטלין וחולק על ראיותיו.
גארי ניל
גארי ניל (באנגלית: Gary Neal; נולד ב-3 באוקטובר 1984) הוא שחקן כדורסל אמריקאי המשחק בעמדת הקלע בוושינגטון ויזארדס מליגת ה-NBA. הוא למד ושיחק באוניברסיטת טאוסון, ומשם נרשם לדראפט ב-2007, אבל שום קבוצה לא בחרה אותו. לאחר ששיחק מספר שנים באירופה, הוא חתם על חוזה עם הסן אנטוניו ספרס.
קריירת התיכונים
ניל שיחק בתיכון אברדין וגם בשנתו הרביעית שיחק בתיכון קלברט הול. בכיתה י"א הוביל ניל את קבוצתו אברדין למאזן של 4–21 וזכייה באליפות התיכונים הארצית. במהלך שנת האליפות הגיע ניל לממוצעים של טריפל דאבל. שנה לאחר מכן שיחק ניל בקלברט הול והוביל אותם למאזן 9–22.
קריירת המכללות
בשנתו הראשונה בקולג' ניל נבחר לרוקי השנה. הוא הוביל את קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת לה סאל כאשר הוא קולע בממוצע 18.6 נקודות למשך שתי עונות. בעונת 05–2004 עבר לאוניברסיטת טאוסון. בעונת 07–2006 הוא חזר לשחק טוב כמו פעם והעמיד ממוצעים של 25.3 נקודות למשחק, 3.5 אסיסטים למשחק ו-4.2 ריבאונדים למשחק. הוא הנהיג את קבוצתו לסיבוב השני של טורניר NCAA ב-2007. הוא הפך לשחקן הרביעי בהיסטוריית ה-NCAA שקולע יותר מאלף נקודות בשני מכללות שונות.
הקריירה באירופה
ניל נרשם ל-דראפט ה-NBA של שנת 2007, אך שום קבוצה לא בחרה אותו. בשל כך, שיחק ניל באירופה במשך כמה שנים. בשנתו הראשונה בפינאר קרשיאקה העמיד ממוצע של 23.6 נקודות למשחק, והוביל את קלעי הליגה הטורקית. ברצלונה קנו את ניל מפינאר. ניל התגלה כאכזבה כאשר בעונתו הראשונה בקבוצה העמיד ממוצע של 2.3 נקודות למשחק ביורוליג, ו-3.3 נקודות בליגה הספרדית. לאחר מכן חתם ניל בבנטון טרוויזו מהליגה הבכירה האיטלקית. ביורוקאפ נבחר לחמישייה השנייה של הטורניר. ניל הועבר לאוניקאחה מאלגה. הוא סיים את עונת 10–2009 עם ממוצע של 12.6 נקודות בממוצע בליגה הספרדית.
קריירת ה-NBA
ב-22 ביולי 2010 קבוצת ה-NBA סן אנטוניו ספרס החתימה את ניל לחוזה של 3 שנים. בעונת 11–2010 שיחק ניל 80 משחקים בהם פתח באחד. הוא קלע 9.8 נקודות למשחק ב-45.1% מהשדה, 41.9 מקו השלוש ו-80.8% מקו העונשין. בנוסף, העמיד ניל ממוצע של 2.5 ריבאונדים למשחק. בסוף העונה נבחר ניל לחמישיית הרוקיז הראשונה. במשחק מספר 5 בסיבוב הראשון של הפלייאוף נגד הממפיס גריזליס כאשר ממפיס מובילים 1–3 בסדרה, ממפיס מובילים 94–97, קלע ניל שלשה כאשר נשארו 1.7 שניות לסיום הרבע הרביעי כדי להשוות את המשחק ולשלוח אותו להארכה. הספרס ניצחו במשחק 103–110 בהארכה כדי לשלוח את הסדרה למשחק מספר 6. למרות הספרס במשחק 6 99-91 לגריזליס והודחו מהפלייאוף בסיבוב הראשון, אף על שהיו הפייבוריטים. במשחק השישי קלע ניל 8 נקודות, קלט 5 ריבאונדים, מסר אסיסט אחד וחטף כדור אחד. ב-2012, החתימו הספרס את ניל לקבוצת האוסטין טורוס מליגת הפיתוח של ה-NBA. יום אחד לאחר מכן ביטלו הספרס את ההחתמה וניל חזר לספרס בלי לשחק משחק אחד בטורוס. ב-10 בדצמבר 2012 קלע ניל שיא קריירה של 29 נקודות, מתוכן 21 נקודות על ידי 7 קליעות שלוש, בניצחון נגד היוסטון רוקטס בהארכה. ב-11 ביוני 2013, במשחק מספר 3 בגמר ה-NBA מול המיאמי היט, קלע ניל שיא קריירה במשחקי פלייאוף של 24 נקודות, מתוכן 18 על ידי 6 שלשות מתוך 10 ניסיונות, ובכך הוא עזר מאוד לסן אנטוניו להביס את מיאמי 77–113 ולקבוע שיא שלשות לקבוצה אחת במשחק גמר ב-NBA, בכך שסן אנטוניו קלעו 16 שלשות במשחק. למרות זאת, הפסידו הספרס במשחק 7 למיאמי החזקים, שהובלו בידי לברון ג'יימס.
פסטיבל הקולנוע האפריקאי בקורדובה
פסטיבל הקולנוע האפריקאי בקורדובה (לשעבר  פסטיבל הקולנוע האפריקאי בטריפה או FCAT) הוא פסטיבל שנתי המוקדש לקולנוע אפריקאי, שנערך העיר הספרדית קורדובה. הוא מאורגן על ידי עמותת אל טאראב (Al Tarab).
היסטוריה
הפסטיבל נוסד ב-2004 ביוזמתו של העמותה אל טאראב, שבסיסה בטריפה שבמחוז קדיס. במהלך שלוש השנים הראשונות האירוע יועד להציג דגימה של הפקות הקולנוע הטובות ביותר מאפריקה; בשנה הרביעית שבה נערך האירוע הפך הפסטיבל לתחרות. הפסטיבל נוסד במטרה להציג לציבור הספרדי מבט חדש על אפריקה, בלי כל הסטריאוטיפים שסיפקו אמצעי התקשורת. טריפה הייתה נקודת מפגש ומרחב גאוגרפי סמלי למפגש ולחילופי תרבויות. בשנתו התשיעית של הפסטיבל הוא עבר להתקיים בקורדובה, העיר המארחת החדשה שלו, ושם הציג 94 סרטים שמקורם מאפריקה, כמו גם ממדינות ערב, לראשונה בפסטיבל.
עם השנים, מלבד קולנוע, פיתח הפסטיבל מגוון רחב של פעילויות בעלות קשר, כגון תערוכות אמנות חזותית, הופעות וסדנאות לילדים. תוכנית הפסטיבל כוללת גם הקרנות מיוחדות עבור בני נוער. מאז 2007, הפסטיבל כולל גם אזור המוקדש לתעשיית הקולנוע. הוא כולל פורום הפקה אפריקאית לייצור משותף של סרטים, ונועד להקל על הסכמים חדשים בין מפיקים ויוזמות משותפות מיבשות אפריקה ואירופה. הוא כולל גם דיונים ו'שולחנות עגולים', שמטרתו סיעור מוחות על הזדמנויות חדשות למימון בין גופים ציבוריים של שתי היבשות.
מבנה הפסטיבל
הפסטיבל מחולק למספר חלקים, תחרותיים ולא-תחרותיים:
פרסים
מלבד הקרנות וחלוקת פרסים קולנועיים, מתרחשים בפסטיבל תוכניות נוספות:
מאמדו אצ'יי
מאמדו אצ'יי (באנגלית: Mamoudou Athie; נולד ב-25 ביולי 1988) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי. הוא ידוע בשל משחקו בסרטים "המעגל", "חנות חדי הקרן", סרטו של ג'ייסון רייטמן "המועמד המוביל" ובסדרת האימה "ארכיון 81" מבית נטפליקס.
קריירה
בשנת 2015 קיבל את תפקידו הראשונים, בסרט הדרמה הביוגרפי "הנסיין" לצדם של פיטר סארסגארד ווינונה ריידר ותפקיד אורח בסדרת הטלוויזיה הפוליטית "מזכירת המדינה" מבית CBS.
את תפקידו הגדולים קיבל שנה לאחר מכן ב-2016 במספר סרטים וסדרות טלוויזיה אמריקאים ביניהם: סדרת הטלוויזיה של נטפליקס "גט-דאון" בתור המוזיקאי גראנדמאסטר פלאש. בשנת 2017 שיחק בסרט המתח "המעגל" לצדם של אמה ווטסון וטום הנקס, המבוסס על ספר בעל אותו שם מאת דייב אגרס, בסרט "פאטי קייקס" ובסרטה של ברי לארסון "חנות חדי הקרן" בדמותו של וירג'יל, כמו כן בסרט "אחוז אחד יותר לח" כג'ק והצטרף לצוות השחקנית הראשי בעונתה השנייה של הסדרה "העיקוף" מבית רשת TBS, בתור סוכן משטרתי בשם קארל.
בנוסף הוא לוהק לסרט המדע הבדיוני "מתחת למים" שיצא במהלך שנת 2020 ולסרט "עולם היורה: עולם חדש" של קולין טרוורו, בתור המדען ראמזי קול.
בשנת 2022 שיחק את הדמות הראשית בסדרת האימה והמסתורין של נטפליקס "ארכיון 81" בתור דן טרנר, ארכיונאי המשקם קלטות וידאו פגומות.
נבחרת ואליס ופוטונה בכדורגל
נבחרת ואליס ופוטונה בכדורגל היא נבחרת הכדורגל של איי ואליס ופוטונה שבשליטת צרפת הנמצאים באוקיינוס השקט, בין פיג'י וסמואה.
הנבחרת נשלטת על ידי התאחדות הכדורגל של ואליס ופוטונה. הנבחרת אינה חברה בפיפ"א או ב OFC ולכן איננה מורשית להשתתף בגביע העולם בכדורגל או בגביע אוקיאניה לאומות. הנבחרת משתתפת במשחקי דרום הפסיפיק.
יוניברסל מוטורס ישראל
יוניברסל מוטורס ישראל בע"מ (ידועה גם בשם UMI) היא חברה פרטית ישראלית, העוסקת ביבוא והפצה של כלי רכב פרטיים ומסחריים. החברה משמשת כנציגה הבלעדית בישראל של יצרניות הרכב ג'נרל מוטורס ואיסוזו. החברה גם מחזיקה בפעילות בתחום הליסינג והשכרת רכב תחת מותג אוויס בישראל.
היסטוריה
החברה הוקמה בשנת 1993, כתוצאה ממיזוג בין חברת "ליאו גולדברג בע”מ" שהייתה אז בבעלות קבוצת קרדן, ו-"חברת המזרח למכוניות ומסחר בע”מ" שהייתה בבעלות משפחת עיני. שתי החברות היו המשווקת בישראל של כלי רכב תוצרת התאגיד האמריקאי "ג'נרל מוטורס", שגם החזיק בעת המיזוג 10% ממניות החברה, עד למכירתם בשנת 2013.
חברת המזרח למכוניות ומסחר
"חברת המזרח למכוניות ומסחר" הוקמה על ידי יחזקאל עיני בשנת 1946. יחזקאל עיני נכנס לעסקי הרכב בשנות ה-30 של המאה ה-20 עוד במולדתו עיראק, והמשיך לאחר שעלה לארץ ישראל. במרוצת השנים נכנסו לעסק גם בניו שלמה ומוריס (משה). החברה הייתה יבואנית של רכבי חברת ווקסהול מוטורס הבריטית, שהייתה בבעלות ג'נרל מוטורס.
בשנות ה-50 שימשה מכונית ווקסהול קטנה כרכב השרד של דוד בן-גוריון, שהחליפה לפי בקשתו רכב מפואר מדגם קרייזלר. החברה החזיקה באולמות תצוגה בתל אביב, חיפה וירושלים. הדגמים הדומיננטיים היו: ווקסהול ויקטור ו-ווקסהול ויוה. בשנת 1962 מכרה "חברת המזרח למכוניות" 350 רכבי ווקסהול. בהמשך החלה החברה ליבוא מכוניות של מותג הרכב "אולדסמוביל" ואוטובוסים ומשאיות, תחת המותג "בדפורד". בשנת 1972 מכרה כ-600 כלי רכב.
בשנות ה-80 החלה החברה גם לייבוא את רכבי "קבוצת רובר" הבריטית.
חברת ליאו גולדברג
ליאו גולדברג, נולד במינסק ב-1898, למד הנדסה מכנית, עבר לגרמניה, ופנה למסחר במכוניות. בשנת 1933 עלה לארץ ישראל והקים את המוסך המודרני הראשון באזור תל אביב, בדרך פתח תקווה, סמוך לשדות המושבה שרונה. אחר כך פתח גם סוכנות ליבוא רכבי שברולט, מותג מכוניות שבבעלות ג'נרל מוטורס. בשנות ה-60 החל ליבוא גם את מותגי הרכב האמריקאי ביואיק ו"אופל", חברה גרמנית שהייתה בבעלות ג'נרל מוטורס, וכלי רכב של המותג הבריטי "מוריס" שיוצרו על ידי "תאגיד הרכב הבריטי". בשנת 1966, חנך גולדברג, יחד עם שותפים את "חניון גרוזנברג" בשכונת נחלת בנימין בתל אביב, חניון רב קומות הראשון שנבנה בישראל וכלל מוסך ותחנת דלק. בשנת 1969, נכנסה חברת ליאו גולדברג למשא ומתן על הקמת מפעל להרכבת רכבי "אופל" בישראל. בשנת 1971 חנכה חברת ליאו גולדברג את המוסך המרכזי החדש שלה ברחוב המסגר 57 בתל אביב. בתחילת שנות ה-80, החל יבואן "אופל" בעזה למכור כלי רכב בישראל במחיר יותר נמוך מחברת ליאו גולדברג, החברה עתרה למשרד התחבורה ונאסר עליו למכור בישראל.
ליאו גולדברג נפטר בדצמבר 1971 והחברה עברה לבעלות בנותיו. בשנת 1987, הפרידו הבנות את עסקי החברה, שהבת שלומית מרגלית קיבלה את הבעלות על סוכנות הרכב, שנוהלה על ידי חתנו של גולדברג, רפי מרגלית, ועל ידי נכדו איתן מרגלית.
המיזוג ליצירת יוניברסל מוטורס
בסוף שנות ה-90 סבלה חברת ליאו גולדברג מירידה במכירת, לאחר שהמותג המרכזי שלה "אופל" התקשה בתחרות מול היצרנים היפניים, ועקב שינויים בשער החליפין של המארק מול השקל. ומשפחת מרגלית ביקשה למכור את החברה. בין המתעניינים ברכישת החברה הייתה משפחת עיני בעלת "חברת המזרח". אך ביולי 1989, רכשה קבוצת יהלומנים שכללה את יוסף גרינפלד, אבנר שנור ואיתן רכטר את החברה, יחד עם שבח אופיר, ששימש קודם כחשב קונצרן כור תעשיות. הם גם ביקשו לקנות את סוכנות BMW בישראל, אך הדבר לא יצאה לפועל. בשנת 1991 הם רכשו את חברת ההחזקות קבוצת קרדן ישראל באמצעותה החזיקו בעסקי חברת ליאו גולדברג. במקביל החל משא ומתן עם משפחת עיני על מיזוג פעילות היבוא של ג'נרל מוטורס בישראל לחברה אחת. גם תאגיד ג'נרל מוטורס, תמך במהלך. ביולי 1992, מיד עם שחררו מצה"ל, גייסו את מפקד חיל האוויר לשעבר אביהו בן-נון לקבוצת קרדן. בסוף 1993 הגיעו להסכם עם משפחת עיני על הקמת החברה המשותפת "יוניברסל מוטורס ישראל". בן-נון מונה כמנכ"ל הקבוצה וקיבל 5% ממניות החברה בעת מינויו לתפקיד (שאר בעלי המניות באותה עת היו משפחת עיני 45%, קרדן ישראל 40% וג'נרל מוטורס 10%).
החברה החלה לשווק גם את רכבי חברת איסוזו היפנית בישראל (חברה בה הייתה לג'נרל מוטורס בעלות חלקית), ואת רכבי חברת סאאב השוודית (בה החזיקה ג'נרל מוטורס 50% מהבעלות באותה עת), ובסך הכל 9 מותגי רכב: אולדסמוביל, פונטיאק, שברולט, GMC, ביואיק, אופל, סאאב ואיסוזו. השנה הטובה בתולדות החברה הייתה 1995, שבה הסתכמו הכנסותיה ביותר מ-2 מיליארד שקל והרווח הנקי ב-60 מיליון שקל. באותה שנה מכרה כמעט 19 אלף מכוניות, שהמוכנית הנמכרת ביותר של החברה הייתה השברולט קוואליר, ששווקה כמכונית אמריקאית במחיר שאינו גבוה משמעותית ממשפחתיות איכותיות יפניות. בשנת 1995 נמסרו 5,289 כלי רכב (הייתה המכונית ה-5 הנמכרת ביותר בישראל בשנה זו) וב-1996 נמסרו 3,905 כלי רכב (מקום 9 בשוק הרכב בישראל). אולם הקוואליר סבלה מבעיות איכות, וגם שינויים בשער הדולר פגעו בתחרותיות של החברה. ב-1996 ירדו מכירות החברה והיא מסרה 13,924 כלי רכב, בשנים הבאות המשיכו מכירות החברה לרדת.
בשנות ה-2000
בשנת 2001 רכשה חברת ג'נרל מוטורס את חברת דייהו מוטורס שפשטה את הרגל. חברת יוניברסל מוטורס החלה לשווק בישראל את כלי הרכב שייצרה במקור דייהו תחת שם המותג "שברולט". בשנת 2004 גדלו מכירות החברה בכ-50% והיא שיווקה כ-13 אלף כלי רכב. בשנת 2005 החלה החברה לשווק את רכב השטח האמר בישראל. החברה מכרה 50 כלי רכב תוך חודשיים מיום ההשקה. אחר כך מכרה כמה עשרות כלי רכב מדי שנה עד הפסקת ייצורם בשנת 2009.
בשנת 2010 העברה ג'נרל מוטורס את הזיכיון לשיווק רכבי המותג "אופל" מיוניברסל מוטורס לקבוצת שלמה, לאחר שקבוצת יוניברסל מוטורס הזניחה את שיווק המותג בישראל והנהלת "אופל" החליטה לחפש יבואן אחר. בשנת 2019 עבר שוב זיכיון היבוא מקבוצת "שלמה" לקבוצת לובינסקי, יבואנית פיז'ו סיטרואן. לאחר שבאוגוסט 2017 נמכרה אופל לקבוצת פיז'ו-סיטרואן. והתקבלה החלטה על העברת הזיכיון בישראל במסגרת תהליך ארגון מחדש של מערך השיווק הבין לאומי של הקבוצה הממוזגת.
בתחילת נובמבר 2016 השלימה משפחת עיני את רכישת מניות שותפתה בחברה, קרדן ישראל (46.1%), בתמורה לכ-398 מיליון שקל. באפריל 2017 רכשה חברת המזרח גם את החזקתו של המנכ"ל לשעבר, אביהו בן-נון שעוד החזיק 3.9% מהמניות, זאת תמורת 31 מיליון שקל, מחיר ששיקף שווי של כ-800 מיליון שקל לחברה.
ביוני 2017, ביצע הנפקה ראשונה לציבור של איגרות חוב בבורסה לניירות ערך בתל אביב, בהיקף של יותר ממיליארד שקל, בדרך של הצעת רכש חליפין לאיגרות חוב של יו.טי.אס (חברת בת של הקבוצה).
בפברואר 2018, מכרה משפחת עיני 25% מיוניברסל מוטורס לחברת קומסקו שבבעלות איש העסקים חיים דנון. בספטמבר 2018, רכש דנון עוד 25% מהחברה לפי שווי של כ-900 מיליון שקל.
אוויס ישראל
ביולי 2011, מכרה קרדן ישראל למשפחת עיני 34% מ"דן רכב", חברת השכרת רכב וליסינג בעלת זיכיון "אוויס" בישראל ובאוקראינה. ובסוף שנת 2012 הוחלט על מיזוג של פעילות "אויס ישראל" לתוך "יוניברסל מוטורס", במטרה לייעל את שתי החברות. "דן רכב ותחבורה ד.ר.ת בע"מ" הוקמה במקור בשנת 1986 כחברה פרטית בשם "דן רנט א-קאר בע"מ" שהייתה בשליטת חברת "אמד פיתוח", חברה בבעלות עובדי וגמלאי קואופרטיב דן. במאי 1993 ביצע "דן רכב" הנפקה ראשונה לציבור של מניות בבורסה לניירות ערך בתל אביב. עד אמצע שנות ה-90 עסקה בעיקר בפעילות בענף השכרת כלי רכב לזמן קצר בישראל ובמכירת שוברי השכרת כלי רכב לנוסעים מחוץ לישראל. לקראת סוף שנות ה-90 הרחיבה החברה את פעילותה בתחום הליסינג התפעולי, תוך התבססות על תשתית החברה בתחום ההשכרה לזמן קצר. מאז תחילת שנות ה-2000 הליסינג התפעולי היה תחום פעילותה המרכזי של החברה. בשנת 2006 רכשה "קרדן ישראל" 50% מחברת "אמד פיתוח", בעלת השליטה ב"דן רכב" ואחר רכשה עוד מניות, לבסוף בתחילת 2011 רכשה את רוב מניות "דן רכב" ושינתה את שמה לחברת "קרדן רכב".
יוניברסל משאיות ישראל בע"מ
יוניברסל משאיות ישראל בע"מ  (UTI) הוקמה בישראל בשנת 1994. החברה מפיצה ומשווקת את המשאיות והאוטובוסים של המותג ISUZU, את האוטובוס הבינעירוני החשמלי של המותג SUNWIN (חברת בת של היצרנית הסינית SAIC) ואת משאית החשמלית של המותג GEELY. בנוסף להפצת משאיות ואוטובוסים חדשים, יוניברסל משאיות ישראל בע"מ מספקת שירות מכירת משאיות יד שנייה, ליסינג והשכרת משאיות.
מרגיט נינקה
מרגיט נינקה (בגרמנית: Margit Nünke; 15 בנובמבר 1930 – 10 בינואר 2015) הייתה שחקנית גרמנייה.
ביוגרפיה
נינקה נולדה בשטטין. היא הייתה מיס נורדריין-וסטפאליה, וב-1955 הייתה גם למיס גרמניה.
בתחרות מיס תבל 1955 הגיעה למקום הרביעי, ובתחרות מיס אירופה 1956 הגיעה למקום הראשון.
ב-1959 שיחקה בסרט האוסטרי "Geliebte Bestie"; בתפקיד הראשי בסרט "Zwölf Mädchen und ein Mann", לצד גולש הסקי טוני זיילר; ובסרט "Bobby Dodd greift ein גילמה מזכירה.
ב-1964 הופיעה בקומדיה "Liebesgrüße aus Tirol", לצד השחקן פיטר ווק.
ב-1972 התחתנה עם השחקן פיטר גרדן, והם גרו במינכן.
ב-10 בינואר 2015 הלכה נינקה לעולמה.
מיכאיל סטסינופולוס
מיכאיל סטסינופולוס (ביוונית: Μιχαήλ Στασινόπουλος; 27 ביולי 1903 – 31 באוקטובר 2002) היה משפטן ופוליטיקאי יווני, אשר כיהן כנשיא נשיא יוון מ-1974 עד 1975. חבר בדמוקרטיה חדשה, הוא היה נושא המשרה הראשון תחת הרפובליקה ההלנית השלישית.
ביוגרפיה
סטסינופולוס למד משפטים באוניברסיטת אתונה והוענק לו תואר דוקטור במשפטים ב-1934. בשנת 1937 הוא מונה לפרופסור חבר למשפט מנהלי באוניברסיטת אתונה ובשנת 1934 הפך לפרופסור באוניברסיטת פנטיאון, אשר כיהן כרקטור מ-1951 עד 1958.
מ-1951 עד 1953, הוא היה הנשיא של תאגיד השידור ההלני. בשנת 1952, הוא כיהן כשר זמני במשרד ראש הממשלה ושר העבודה בממשלתו הזמנית של דימיטריוס קיוסופולוס ובשנת 1958 הוא היה שר הנשיאות בממשלתו הזמנית של קונסטנדינוס גאורגאקופולוס. בשנת 1929, הוא התקבל אל מועצת המדינה, לאחר שהגיע למקום הראשון במבחן הכניסה, וכיהן כנשיא הגוף זה מ-1966 עד 1969.
כתבים
סטסינופולוס היה סופר פורה. יצירתו הספרותית הופיע לראשונה במגזין "המוזה" (1920-1923). הוא פרסם מאמרים מדעיים רבים ויצירות ספרותיות, וכן תרגומים של שירה ופרוזה צרפתית. בשנת 1968 הוא נבחר אל האקדמיה של אתונה כחבר מלא ובשנים 1969 ו-1970 הוא הועמד על-ידי נשיא מועצת המדינה הצרפתית, רנה קאסן, כמועמד לפרס נובל לשלום.
בדלנות כורדית באיראן
הבדלנות הכורדית המודרנית, מקורה בסכסוכים השבטיים של תחילת המאה ה-20, שניהלו מספר ראשי שבטים כורדים. לקראת סוף מלחמת העולם השנייה השבטיות הכורדית באיראן עברה תמורה לכדי לידת תנועה לאומית כורדית מודרנית עם הקמת המפלגה הדמוקרטית הכורדית של איראן. מאבק מפלגה זו לעצמאות כורדית הגיעה לשיא עם הקמת רפובליקת מהאבאד ב-1946, אם כי הרפובליקה פורקה בתוך מספר חודשים בלבד. מאבק אלים של המפלגה הדמוקרטית הכורדית של איראן הגיע לסיומו ב-1996, לאחר כ-40 אלף קורבנות, רובם כורדים. למרות הנסיגה של המפלגה הדמוקרטית הכורדית של איראן ממאבק אלים, מאז 2004 מתנהלת באיראן פעילות בדלנית של מפלגה כורדית נוספת - מפלגת החיים החופשיים של כורדיסטן, אשר לה גם ככל הנראה קשרים עם מפלגת הפועלים של כורדיסטן בטורקיה.
שבטיות כורדית וניצני לאומיות
שורשיה של בדלנות כורדית היא בשבטיות הכורדית עם סממנים לאומיים שהחלה במקביל לעליית שושלת פהלווי לשלטון. מספר מנהיגים כורדיים שבטיים ניהלו אותה תקופה מרידות רחבות היקף כנגד השלטון האיראני המרכזי ודעה רווחת קובעת כי בין מטרותיהם הייתה הקמת מדינה כורדית; המפורסמים מבין אלה הם סימקו איסמעיל שיקאק בשנות ה-20 ומוחמד רשיד בתחילת שנות ה-40.
שנות ה-60, ה70 וה80
התבוסה של רפובליקת מהאבאד הביאה למכה קשה לתנועה הלאומית הכורדית באיראן ולמעשה עד שנות ה-70 הייתה מעט מאוד פעילות. אומנם באמצע שנות ה-60 פרצו מספר מרידות כורדיות שבטיות בתמיכת המפלגה הדמוקרטית הכורדית של איראן שקראו לאוטונומיה כורדית, אך אלה נחלו כישלון ולחץ איראני קשה הופעל כנגד כל פעילות כורדית לאומית. השינוי הגדול בא עם המהפכה האיראנית שפרצה בשנת 1979. עם נפילתו של מוחמד רזא שאה פהלווי, המפלגה הדמוקרטית הכורדית של איראן החלה גישושים עם ההנהגה האיסלאמית החדשה לקיום קונפדרציה באיראן עם הענקת זכויות למיעוטים לרבות אוטונומיה. למרבה האכזבה של המפלגה הכורדית, התגובה הייתה שלילית והחלטית וכל ניסיון כורדי לאוטונומיה בדרכי שלום היה לאכזבה - מה שהביא לפרוץ המאבק האלים. כבר בחודש מרץ 1979 החלו עימותים באזורים כורדיים המערביים של איראן, אך יש לציין שאותה עת המפלגה הדמוקרטית הכורדית של איראן נשארה כמעט לבד אל מול השלטון המרכזי - הרבה מנהיגים שבטיים ובעיקר כורדים שיעים הביעו נאמנות מוחלטת לשלטון האיראני החדש ועברו לצד המפלגה האיסלאמית. דיכוי המרד הכורדי הייתה המשימה הראשונה של משמרות המהפכה. הקרבות בין הכורדים למשמרות המהפכה התנהלו במהלך כל קיץ 1979 וערים שלמות עברו בין הכוחות הלוך וחזור. עיקר הקרבות התנהלו במחוז כורדיסטן האיראני, כאשר יתר המחוזות עם אוכלוסייה כורדית (כולל מערב אזרביז'אן) נשארו שקטים יחסית. עם פרוץ מלחמת איראן–עיראק, הכוחות האיראניים כבר היו עם ידם על העליונה במאבק נגד לאומנים כורדים, אך הפלישה העיראקית גרמה להפניית כוחות איראניים לחזית העיראקית וכתוצאה לעיכוב רב במיגור ההתנגדות הכורדית. למעשה, התקלויות באזור המחוז כורדיסטן המשיכו עד שנת 1983, אז נסוגו אחרוני נאמני המפלגה הכורדית מהמדינה.
מרד המפלגה לחיים חופשיים בכורדיסטן 2004-2015
למרות התבוסה של המפלגה הבדלנית העיקרנית בשנות התשעים, מוקדי בדלנות כורדים אחרים המשיכו במאבק ובשנת 2004 מפלגת החיים החופשיים של כורדיסטן (PJAK) החלה במתקפות על הצבא האיראני במערב המדינה. במהלך פעילות מרדנית זו, מאות מורדים כורדים וחיילים איראנים איבדו חייהם, ולמרות הפסקת האש שהוכרזה בספטמבר 2011, המאבק המשך גם לאחר מכן. פעמים רבות האשימה איראן את ארגון PJAK בקבלת תמיכה מארגון ה-PKK ואף מארצות הברית וישראל; הכורדים מעולם לא אישרו אישומים אלה. החל משנת 2013 ועד חודש ספטמבר נהרגו לפחות 12 חיילים איראנים ו-2 מורדים כורדים; מספר כורדים גם עומדים לפני הוצאה להורג על חשד בפעילות חבלנית.
מרד במערב איראן ב-2016
לאחר אירועי פרעות מהבאד בשנת 2015, והוצאות רבות של פעילים פוליטיים כורדיים, המתח העדתי-פוליטי במערב איראן הגיע לשיא בתחילת 2016, אז איימו מספר ארגונים כורדים בחידוש המאבק האלים. באפריל 2016 החלו תנועות כורדיות חמושות שונות לרכז כוחות בגבול איראן-כורדיסטן העיראקית והתקלות ראשונה אירעה באותו החודש בין מפלגת החופש של כורדיסטן (PAK) לבין הצבא האיראני. במאי ויוני 2016, המפלגה הדמוקרטית הכורדית של איראן לראשונה החלה בפעילות חמושה במערב איראן מאז שנות התשעים, ומספר רב של התקלויות בינם לבין כוחות הביטחון האיראניים הביאו לעשרות הרוגים בשני הצדדים. במקביל, גם התנועה המרקסיסטית מפלגת החיים החופשיים של כורדיסטן המשיכה בפעילות חמושה ושתי התקלויות אירעו בהשתתפותה.
יארסאניה
יארסאניה או אהל א-חק היא דת מזרח תיכונית, שפירוש שמה "אהבת האל".
היארסאניה היא דת סינקרטית, המשלבת יחד אלמנטים זורואסטריאנים ושיעים. מסורות יארסאניות מקשרות את היווצרותה לבריאת עולם, אולם התפיסה המקובלת היא שהיא נוסדה במערב איראן בסביבות המאה ה-14 על ידי סולטאן סהאק. מעט ידוע על ראשית ימיה של הדת, והיארסאנים מעבירים בעל פה מדור לדור מסורות מיתולוגיות שונות על הולדתו וחייו של סהאק, שהמסורות מייחסות לו את התגלמות האלוהות על פני האדמה. האחריות להעברת המסורות היה בידי האליטה הדתית, ולמרות זאת גם יארסאנים רבים מניחים שחלק מהסיפורים המיתולוגיים עוותו לאורך השנים, בעוד אחרים מקבלים אותם כפשוטם.
למרות המנהג היארסאני להעביר את המסורות שלהם בעל פה, נראה שהחל מיעוט מהם בתיעוד כתוב החל מהמאה ה-19. למעט רשומות מתקופתו של סולטאן סהאק, העדות המוקדמת ביותר לכתבי היארסאניה נמצאה על ידי ולדימיר מינורסקי, ותוארכה לשנת 1843. הטקסט היארסאני שנחשב לקדוש ביותר הוא הסראנג'אם שנחשב על ידי המאמינים כמסר מאלוהים לאנושות.
מאמיניה של הדת מתפרשים בעיקר במזרח התיכון - בין הפרובינציות המערביות של איראן למזרח עיראק ולטורקיה - אולם בעשורים האחרונים הגיעו יארסאנים למגוון מדינות נוספות. בני דת היארסאניה בעיראק מכונים כאכאים. כדי להיחשב באופן רשמי למאמין בדת, יש להצטרף למסדר בטקס בו מצהירים על נכונות להקדיש את החיים ל"אמת האולטימטיבית" של הדת.
אמונות ופרקטיקות
הפרקטיקות והאמונות המזוהות עם הדת הובילו לאורך ההיסטוריה לרדיפתם של מאמיניה. כתוצאה מכך, פרקטיקות הדת נשמרות בדרך כלל בסודיות על ידי מאמיניה. עם זאת, בעקבות המתקפות נגדם מאז עליית המדינה האיסלאמית, לצד אפליה מגמתית מצד הרשויות בעיראק, חששו חלק מהיארסאנים העיראקים, המכונים כאכאים, מסכנה מוחשית להעלמות תרבותם ודתם. נסיבות אלו גרמו להם להיפתח באופן חריג לתקשורת המערבית ולשתף במעט מאורח חייהם, שבאופן מסורתי נשמר בסוד.
על פי המסורות, שלושת הנדבכים הראשונים כבר הוקדמו בשלבים קודמים, וסולטאן סהאק הגדיר את החקיקאת. באמונה היארסאנית, הגשמת ארבעת הנדבכים הללו תביא לקרבה קבועה עם האלוהות. עם זאת, היארסאנים מחשיבים עצמם כקבוצה שכבר הגשימה את שלושת הנדבכים הראשונים, ושעליהם להקדיש עצמם לנדבך הרביעי, ולכן אינם רואים חובה לקיים את כלל מצוות השריעה, למשל.
באמונה היארסאנית, מטרת החיים הנשגבת ביותר היא הגעה לקרבתו של אלוהים. עם זאת, באמונתם משימה זו כה אדירה, ואינה ניתנת לביצוע רק בתקופת חיים אחת, ולכן כל נפש מוקצים אלף גלגולי חיים לכל היותר, אולם ישנן נשמות שיכולות להגיע ליעדן בפחות מכך.
ג'מאל מארי
ג'מאל מארי (באנגלית: Jamal Murray; נולד ב-23 בפברואר 1997) הוא כדורסלן קנדי המשחק בקבוצת דנוור נאגטס מליגת ה-NBA, בעמדות הרכז והקלע.
תיכונים ומכללות
מארי למד בתחילה ב"תיכון גרנד ריבר" שבקיצ'נר, ועבר בהמשך לאקדמיית הספורט "אורנג'וויל פרפ" שבעיר אורנג'וויל, אונטריו. בקבוצת הכדורסל של האקדמיה, בה שימש אביו כעוזר מאמן, שיחק מארי לצד הפאוור פורוורד הדרום סודאני-אוסטרלי ת'ון מייקר, שנבחר גם הוא בדראפט 2016. בעונתו האחרונה בתיכון, 2014/2015, זומן להשתתף במשחק נייקי הופ סאמיט בו מתמודדים שחקני נבחרת ארצות הברית הצעירה מול שחקני תיכון מצטיינים מרחבי העולם. במשחק עצמו הוביל את קבוצת "העולם" לניצחון בתוצאה 103–101 כשקלע 30 נקודות וזכה בתואר ה-MVP של המשחק.
קריירה ב-NBA
ב-5 בנובמבר 2018 קלע שיא קריירה של 48 נקודות במשחק מול בוסטון סלטיקס. בעונת העפילה דנוור לשלב הפלייאוף, לראשונה מזה 6 עונות, ואף עלתה לסיבוב השני לאחר שגברה על סן אנטוניו ספרס (4–3) בסדרת הסיבוב הראשון. בסדרת חצי גמר המערב מול פורטלנד טרייל בלייזרס הפסידו הנאגטס בתוצאה 3–4, על אף יכולת טובה של מארי שקלע 23.6 נקודות למשחק לאורך הסדרה.
ביולי 2019 חתם מארי על הארכת חוזה בדנוור ל-5 עונות נוספות, עבור כ-170 מיליון דולר. במשחק הרביעי של פלייאוף 2020, מול יוטה ג'אז, קבע מארי שיא קריירה כשקלע 50 נקודות בהפסד הנאגטס בתוצאה 127–129. במשחק העוקב קלע 42 נקודות, ובמשחק שלאחריו השווה את שיאו עם משחק נוסף של 50 נקודות. בסופו של דבר גברו הנאגטס על הג'אז בתוצאה 4–3, לאחר שהיו בפיגור 1–3, ובסיבוב הפלייאוף השני השיגו תוצאה זהה מול לוס אנג'לס קליפרס (אשר גם מולה פיגרו 1–3). במשחק השביעי והמכריע מול הקליפרס הצטיין מארי פעם נוספת, כשקלע 40 נקודות בניצחון קבוצתו בתוצאה 104–89; בכך העפילה דנוור לגמר האזור המערבי לראשונה מזה 11 שנים. בסדרת גמר המערב קלע 25.0 נקודות ומסר 7.4 אסיסטים בממוצע למשחק, אולם קבוצתו הפסידה מול לוס אנג'לס לייקרס בתוצאה 1–4. את פלייאוף 2020 סיים מארי עם ממוצעים של 26.5 נקודות, 6.6 אסיסטים ו-4.8 ריבאונדים למשחק.
נבחרת לאומית
מארי יצג לראשונה את נבחרת קנדה בשנת 2013, בטורניר אליפות אמריקה עד גיל 16 שהתקיים באורוגוואי. לאורך הטורניר קלע מארי 17 נקודות בממוצע למשחק והוביל את נבחרתו למדליית הארד. בשנת 2015 שיחק עם הנבחרת הבוגרת בטורניר המשחקים הפאן-אמריקאיים, ועזר לקנדה לזכות במדליית הכסף כשהעמיד ממוצעים של 16.0 נקודות ו-2.4 אסיסטים למשחק.
הסחת לם
הסחת לם קטנה ביחס לפיצול ברמות האנרגיה הנובעות מהמבנה הדק - באטום המימן מתקבל שההפרש בין האנרגיה של האורביטל 22P1/2 והאורביטל 22S1/2 הוא 4.4 מיקרו אלקטרון וולט וזאת בהשוואה להפרש אנרגיה של 45.8 מיקרו אלקטרון וולט בין האורביטל 22P1/2 לאורביטל 22P3/2 הנובע מהמבנה הדק.
גילוי הסחת לם וההסבר התאורטי שלו תרמה רבות להבנת החישוב בפיתוח רנורמליזציה מוסדרת לאיברים אינסופיים המופיעים בפיתוחים קוונטים. חישובו של בתה סימן את הדרך לקראת פיתוח האלקטרודינמיקה הקוונטית בשנים 1948–1950, תורה שזיכתה את ריצ'רד פיינמן, שינאיצ'ירו טומונגה וג'וליאן שווינגר בפרס נובל בפיזיקה לשנת 1965.
מודל האטום של בוהר
ספקטרום הקרינה של אטום המימן נמדד ניסויית לקראת סוף המאה ה-19. מדידות אלו ומדידות נוספות בראשית המאה ה-20, הראו שספקטרום הפליטה הוא בדיד, ושאורך הגל של הקרינה הנפלטת מתאים לנוסחת רידברג. כאשר \lambda הוא אורך הגל, ו-m ו-n מספרים שלמים. את ההסבר לתופעה נתן נילס בוהר בשנת 1913. לפי מודל האטום של בוהר, האלקטרונים באטום המימן נעים ברדיוסים בדידים מסביב לגרעין. הרדיוסים האלו חייבים להיות בעלי תנע זוויתי שהוא מספר שלם כפול קבוע דיראק, מחישוב זה נבע שרמות האנרגיה של האלקטרון באטום המימן הן בדידות והן מקיימות (כאשר e מטען האלקטרון m_e מסתו, h קבוע פלאנק ו-\epsilon_0 הפרמטיביות של הריק). האור שנפלט מאטום המימן נפלט כאשר האלקטרון עובר בין רמות אנרגיה שונות.
מודל האטום במשוואת שרדינגר
במהלך שנות ה-20 של המאה העשרים פותחה תורת הקוונטים, ובמסגרתה הוצגה דרך סדירה לפתרון בעיות כמו אטום המימן. פתרון כזה יכול להתבצע על ידי שימוש במשוואת שרדינגר. בתיאוריה זו, מיקום האלקטרון מוצג באמצעות פונקציית הגל \psi שמקיימת את המשוואה (כאשר המסה המצומצמת). פתרון של המשוואה באמצעות הפרדת משתנים מראה כי את פונקציית הגל ניתן לתאר באמצעות שלושה מספרים קוונטיים - מספר האנרגיה n, מספר התנע הזוויתי \ell ומספר התנע הזוויתי בציר מסוים m. המספר n מקבל ערכים שלמים הגדולים מ-1, והאנרגיה מקיימת, המספר \ell מקבל ערכים שלמים בין 0 ל-n-1 והתנע הזוויתי מקיים והמספר m מקבל ערכים שלמים בין -\ell ל-\ell והתנע הזוויתי בציר שלו מקיים. מצבים בהם המספר \ell=0 נקראים מצבי S, מצבים בהם המספר \ell=1 נקראים מצבי P ולאחר מכן מצבי D ו-F. לדוגמה המצב 2P של האטום הוא המצב בו n=2 ו-\ell=1.
הפתרון שמתקבל לפי משוואת שרדינגר נותן את אותם רמות אנרגיה (עד כדי ההבדל בין המסה למסה המצומצמת) שנתקבלו ממודל האטום של בוהר. המספרים הקוונטיים \ell ו-m לא משפיעים על האנרגיה של האטום כלל.
המבנה הדק של אטום המימן
בשנת 1929 פיתח פול דיראק תיקונים יחסותיים למודל אטום המימן. תיקונים אלו כוללים:
שלושת התיקונים הללו מרכיבים את המבנה הדק של אטום המימן, וגודלם ביחס לאנרגיה E_n מסוכם בנוסחה:. כאשר הוא קבוע המבנה הדק ו- הוא מספר קוונטי המתאר את חיבור התנע הזוויתי בין הספין של האלקטרון לתנע הזוויתי של המסלול \ell. בפרט מתקבל שהמצב הקוונטי 2P מתפצלים לשני רמות אנרגיה, האחד בו J=1/2 (המסומן 2P1/2) והאחד בו J=3/2 (המסומן 2P3/2). בנוסף מאחר שהמספר הקוונטי \ell לא מופיע בנוסחה, מצופה שלמצבים 2P1/2 ו-2S1/2 תהיה בדיוק אותה אנרגיה.
גילוי ניסיוני
בשנת 1947 ויליס לם והסטודנט שלו רוברט רת'רפורד ערכו ניסוי באטומי מימן. במהלך הניסוי, הם לקחו אטומי מימן, והעבירו אותם ממצב היסוד 12S1/2 למצב המעורר 22S1/2. יחסי שימור מונעים מהמצב הזה לדעוך ישירות למצב היסוד, ולכן זמן החיים שלו ארוך יחסית. לם ועוזרו בנו גלאי שמאפשר לגלות את כמות האלקטרונים במצב מעורר.