cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Keep Yourself Alive
בהופעות חיות
ההרכב החדש של קווין שהתגבש, הוסיפה במהירות את השיר לסט השירים של ההופעות החיות שלהם. מרקורי העיר כי השיר "היה דרך טובה מאוד לספר לאנשים מי קווין הייתה באותם ימים. ואכן, הנאמבר כלל סולו תופים של טיילור ושורה אחת ששרה/נאמרה על ידו. השיר היה חלק מהסט של ההופעות החיות של הלהקה עד 1980 המוקדמת. החל מ-1979 המאוחרת עד 1981 הלהקה הייתה מנגנת ג'אם אלתור לפני תחילת השיר ולאחר מכן לאחר סולו התופים, הוא היה מתהפך לסולו התופים של טיילור, ואחריו נקודת סולו הגיטרה המהודדת של מיי לפני שתשתלב בBrighton Rock עם פינאלה שכלל את Flash Gordon (אלבום) (והורכב מ"Vultan's Theme"/"Battle Theme"/"Flash's Theme"/"The Hero"). הלהקה לא ניגנה את השיר שוב עד שנת 1984 בסיבוב ההופעות של The Works, כחלק משילוב של שירים ישנים (עם Somebody To Love, Killer Queen, Seven Seas of Rhye ו-Liar). בהופעות חיות, מרקיורי היה שר לעיתים קרובות את השורה "all you people keep yourself alive" (כשהשורה הזו הייתה מושרת רק פעמיים בגרסת האולפן) במקום השורה החוזרת יותר "take you all your time and a money honey you you'll survive". השיר מופיע גם באלבום ההופעה החיה At the Beeb משנת 1989 שהוקלט במקור עבור התוכנית של BBC Radio 1 Sound of the 70s משנת 1973. למרות שלא שוחררה עד הרבה יותר מאוחר, הקלטת אולפן חיה זו קודמת להופעת הבכורה של קווין, ומציגה גרסה של "Keep Yourself Alive" עם סט הלייב שלהם.
שחרור וקבלת השיר
EMI רקורדס שחררה את השיר כסינגל בבריטניה ב-6 ביולי 1973, שבוע לפני שאלבום הבכורה שלהם יצא לחנויות. כמה חודשים לאחר מכן, ב-9 באוקטובר 1973, הוציאה אלקטרה רקורדס את הסינגל בארצות הברית. יחד עם זאת, השיר זכה לשידור מועט ברדיו והתעלמו ממנו במידה רבה משני צדי האוקיינוס האטלנטי, ונכשל להיכנס למצעדים באנגליה או בארצות הברית. לפי הביוגרף של קווין, מארק הודקינסון, "בחמש הזדמנויות נפרדות ניסו אנשים מEMI להבטיח את רשימת ההשמעה בRadio 1 אך הם נדחו בכל פעם - לפי הדיווחים כי לתקליט לקח "הרבה זמן לקרות" ". Keep Yourself Alive" הוא הסינגל היחיד של קווין שלא הגיע למצעד בבריטניה. הסינגל זכה לביקורות מעורבות בעיתונות המוזיקה הבריטית. מגזין המוזיקה NME שיבח את השיר "שהוקלט בצורה נקייה" כמו גם את הזמר הטוב (מרקיורי) וסיפר שאם קווין "נראית חצי טוב ממה שהם נשמעים, הם יכולים להיות ענקיים". המבקר של המלודי מייקר חש כי קווין עשתה "הופעת בכורה מרשימה עם אינטרו גיטרה בשלבים כבדים והתקפה ווקאלית אנרגטית"; עם זאת, הוא חשב שהשיר לא מקורי, ולא סביר שיהפוך ללהיט. מצד שני המבקר של המגזין Disc האמין שהסינגל "צריך להצליח". הביקורת שיבחה את סולו התופים של "Keep Yourself Alive", כמו גם את "הריף המוביל המושך בצורה אטרקטיבית ומעורפלת של הנדריקס". הSouth Yorkshire Times דירג את הסינגל כ"טוב"; העיתון חזה ש"אם צליל הבכורה הזה של קווין הוא משהו שצריך ללכת לפיו, הם צריכים לגרום להאזנה מעניינת מאוד בעתיד". בביקורת של הRolling Stone לאלבום Queen, גורדון פלטשר בירך את "Keep Yourself Alive" כשיר שהוא "מהלך מדהים באמת עבור הצוואר." בדיעבד, השיר קיבל שבחים ואף הוכתר לגולת הכותרת של אלבום הבכורה של קווין. סטיבן תומאס ארלוויין מאתר האינטרנט AllMusic כתב שאמנם קווין "לעיתים קרובות מדי... מנגנת כמו רצף של רעיונות במקום שירים תמציתיים", אבל "[יש] חריג לכלל הזה - הפתיח הפרוע והמשתולל 'Keep Yourself Alive' - אחד השירים הכי טובים שלהם." בשנת 2008,הרולינג סטון דירג את השיר במקום ה-31 ברשימת "100 שירי הגיטרה הגדולים בכל הזמנים". המגזין כינה את "Keep Yourself Alive" כ"הצהרת המטרה של בריאן מיי: פלנקס של גיטרות מדובבות יתר על המידה הזועקות בקול אחד, עם קצב ומרקם מאפקטים מוגזמים... אלבום שלם של ריפים דחוסים בסינגל שיר."
מועצת המדינה של קרים
מועצת המדינה של קרים הוא שם הפרלמנט של הרפובליקה של קרים כחלק מהפדרציה הרוסית. על פי החוקה של הרפובליקה של קרים, שאושרה ב־11 באפריל 2014, מועצת המדינה, נבחרת לכהונה של חמש שנים ומורכבת מ-75 צירים. זהו גוף השלטון הייצוגי והמחוקק הגבוה ביותר והיחיד ברפובליקה.
הבחירות הראשונות התקיימו ב-14 בספטמבר 2014. הבחירות נערכו על פי מערכת מעורבת - 50 צירים נבחרו על פי רשימות המפלגה ו-25 במחוזות בחירה. מפלגת רוסיה המאוחדת קיבלה 70 מושבים, המפלגה ליברל-דמוקרטית קיבלה את יתר 5 המושבים. הבחירות למושב השני של מועצת המדינה נערכו ב-8 בספטמבר 2019, בהן רוסיה המאוחדת ירדה ל-60, אך נותרה המפלגה הגדולה, המפלגה ליברל-דמוקרטית העפילה את כוחה וכעת היו לה 10 מושבים, המפלגה הקומוניסטית השתחלה אף היא לפרלמנט ולה 5 מושבים.
מועצת המדינה של טטרסטן
מועצת המדינה של הרפובליקה של טטרסטן הוא הפרלמנט של הרפובליקה של טטרסטן, המהווה הרשות המחוקקת העליונה ברפובליקה של טטרסטן.
מועצת המדינה של הרפובליקה של טטרסטן נבחרת לתקופה של חמש שנים ומורכבת ממאה צירים. אזרח הפדרציה הרוסית שהגיע לגיל 21 יכול להיבחר כחבר מועצת המדינה של הרפובליקה של טטרסטן. בראש המועצה עומד יו"ר מועצת המדינה של רפובליקת טטרסטן.
המושב הרביעי למועצה (2009–2014) נבחר על פי מחוזות הבחירה (50 איש) ורשימות מפלגתיות (50 איש). אחוז החסימה בשנת 2009 הועלה ל-7% בעקבות שינויים בחוק הבחירות הפרלמנטריות הפדרליות.
תפקידים
תחום השיפוט של הפרלמנט כולל אימוץ ותיקון חוקה לרפובליקה של טטרסטן, תקנת חקיקה בנושאי כשירות הרפובליקה של טטרסטן ונושאי השיפוט המשותפים של הפדרציה הרוסית וסמכויות הרפובליקה של טטרסטן, הקמת המבנה הניהולי-טריטוריאלי של הרפובליקה והליך שינויה, תיאום פעילויות של גופי הרשויות המקומיות בטטרסטן, אישור תקציב ועוד.
הפרלמנט בוחר את בית המשפט החוקתי, מאשר את מועמדותו של ראש ממשלת הרפובליקה של טטרסטן, יו"ר וסגן יו"ר בית המשפט החוקתי של הרפובליקה של טטרסטן, בוחר את שופטי השלום של הרפובליקה של טטרסטן, הממונה על זכויות האדם ברפובליקה של טטרסטן ומאשר את המועמדות לתפקיד התובע של הרפובליקה.
בהתאם לסעיף 82 לחוקת טטרסטן, יו"ר מועצת המדינה של הרפובליקה של טטרסטן מארגן את כינוסיה, מארגן את עבודת מועצת המדינה, מייצג את מועצת המדינה מול גופים אחרים בעיקר ברשויות המקומיות, בגופים הפדרליים של רוסיה, פרלמנטים של מדינות אחרות, עמותות ציבוריות. סמכויות אחרות הניתנות לו הן קבלה ודחיית חוקים ותקנות שנחקקו בפרלמנט.
מכון פסטר (ירושלים)
מכון פסטר בירושלים (היה קרוי גם: המכון הפסטורי של אגודת הרופאים העבריים בירושלים, וגם: מכון פסטר של אגודת הרופאים וחוקרי הטבע העבריים) היה מכון שנוסד בשנת 1913 על ידי הד"ר אריה בעהם ועסק בבדיקות בקטריולוגיות, במניעה וטיפול בכלבת, אבעבועות שחורות ומחלות זיהומיות אחרות ובייצור חיסונים. המכון הגיש עזרה לכל פונה אליו בלי הבדל דת וגזע. המכון מומן על ידי ועד רופאים יהודים בברלין ונקרא על שם לואי פסטר.
המכון פעל עד תחילת שנות ה-40 של המאה ה-20.
היסטוריה
עד שנת 1913 נאלצו אנשים חולי כלבת לנסוע לאיסטנבול או למצרים ולקבל שם את החיסון לכלבת. בעקבות שני מקרי מוות מכלבת בתחילת 1913 פנו נכבדי הקהילה בירושלים ובהם דוד ילין אל נתן שטראוס, בבקשה שיקים את מכון פסטר בירושלים במרץ 1913 הובטח שהמכון יוקם. באפריל 1913 החלה משלחתו של פטר מיהלנס לטפל באנשים שננשכו ונחשדו בנשיאת נגיף הכלבת. במהרה נפתח המכון הכל־לאומי בשותפות יהודית־גרמנית.
בשנת 1913 הוקם מכון פסטר מול חומת העיר העתיקה, סמוך למתחם נוטרדם. מטרתו הייתה מניעה וטיפול בכלבת, באבעבועות שחורות ובמחלות זיהומיות אחרות. המכון מוקם במבנה אבן דו קומתי.
לא היה כל קשר בין מכון פסטר בפריז למכון פסטר בירושלים. המכון מומן על ידי ועד רופאים יהודים בברלין ונוהל על ידי ד"ר אריה בעהם, שהתמחה במחלות טרופיות בהמבורג. המכון נתמך בראשיתו על ידי הנדיב נתן שטראוס, ובהמשך סייעה לו "אגודת הרופאים וחוקרי הטבע היהודים לענייני בריאות בארץ ישראל").
במחקר מקיף שעשה פרופ' פטר מיהלנס על תפוצת המלריה בירושלים בשנת 1912, נמצא כי יותר מ-20% מהתושבים חולים במחלה. בשנת 1918 מתו בירושלים כ-113 בני אדם ממלריה. בפברואר 1918 התפרצה השפעת הספרדית.
בתקופת מלחמת העולם הראשונה
בתקופת מלחמת העולם הראשונה המכון התמקד במלחמה במגפות הקטלניות שפקדו את ארץ ישראל, ובארגון עזרה רפואית.
המצוקה בירושלים הייתה קשה שכן המחסור בתרופות היה חמור, קצב התחלואה הלך וגבר ומספר הרופאים הלך ופחת. במצב זה, ארמ"ע (אגודת רופאים מדברי עברית), תחנת הבריאות העברית ומכון פסטר הופקדו על בריאות האוכלוסייה הירושלמית, ויזמו מתן עזרה רפואית לתושבי העיר.
לקראת סוף מלחמת העולם הראשונה, כאשר הד"ר בעהם נלקח לשירות כרופא צבאי בצבא הטורקי והגרמני, ועם נסיגת הטורקים הוצב בנצרת ובהמשך בדמשק, נשארה שפרה בעהם בתור מנהלת המכון והמשיכה את עבודותיו בכל המחלקות. כאן הוטל עליה התפקיד של עזרה לתושבים היהודים והאחרים שסבלו מכל מיני מגפות ומחלות, שלמלחמה בהן היה צורך בטיפול בקטריולוגי, וגם בעזרה לשלטון הצבאי בשירותים רפואיים בענף זה.
פעילות המכון
בנוסף לעבודתו המדעית-רפואית מנהל המכון עסק גם בתזכירים והצעות תקציב למוסדות שונים: הממשלה, של האימפריה העות'מאנית, המשרד הארצישראלי בהנהלת ארתור רופין, יק"א ועוד. בעהם הגיש בקשות למימון, לבניה, לציוד, תרופות, ולייצור חומרי חיסון. גם בקשות מדוד ילין ו-אברהם אלברט ענתבי, אשר פעלו אצל השלטונות הטורקיים לטובת המכון.
שם המכון, הופיע ב-11 שפות, עדות לרבגוניות באוכלוסיית ירושלים: עברית, טורקית, ערבית, יוונית, ארמנית, גרמנית, אנגלית, צרפתית, ספרדית, איטלקית ורוסית)
בשנת 1919, ד"ר שרה בן-עמי סולודר, חלוצה במיגור המלריה, החלה לעסוק במחקר למיגור המלריה במסגרת מכון פסטר. סולודר עסקה בתחום המלריה במכון עד שנת 1934.
ב-1928, לאחר 15 שנות פעילות, דווח על 4,560 ננשכים (יהודים וערבים) שקיבלו במכון טיפול מונע נגד כלבת, וכן על יצור של כמיליון תרכיבי חיסון נגד אבעבועות שחורות.
לאחר כמה שנים נוספו סניפים בתל אביב, בפתח תקווה (1925) ובחיפה (1926).
לאחר ששלטונות המנדט הבריטי והסתדרות מדיצינית הדסה קיבלו על עצמם את הפעלת וניהול המכון, פרש הד"ר אריה בעהם מניהול המכון ונתמנה למנהל המחלקה הבקטריולוגית בבית-החולים העירוני הדסה בתל אביב.
רפאל משה חפץ
רפאל משה חפץ (15 בפברואר 1892 – 6 באפריל 1961) היה פעיל ציוני ורופא גינקולוג. הקים וניהל מחלקה עצמאית לגינקולוגיה ויולדות בבית החולים רוטשילד בחיפה (1944–1957)
ביוגרפיה
נולד בפיודורובנה, קייב, אוקראינה. בשנת 1890 עברה המשפחה ליקטרינוסלב
חפץ הצטרף לתנועת צעירי ציון. למד רפואה בלייפציג. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה גורש משם משום שהיה נתין רוסי.
בין השנים 1919–1915 המשיך את לימודי הרפואה בסרטוב.
עם סיום לימודיו בשנת 1919 גויס חפץ לצבא האדום. שירת 6 שנים.
בשנת 1925 שב חפץ ליקטרינוסלב שם היה רופא בבית חרושת.
בשנת 1926 נאסר לחצי שנה, לאחר שחידש את פעילותו הציונית. דינו נגזר לגירוש לאורל, אך העונש הומתק לגירוש מרוסיה הודות לעזרתה של יקטרינה פאבלובנה וולז'ין רעייתו לשעבר של מקסים גורקי שעמדה בראש "הצלב האדום הפוליטי".
באוגוסט 1926 עלה לארץ ישראל. עבד בבתי החולים: הדסה תל אביב ובבית החולים בצפת.
בשנת 1927 עבר ל-בית החולים מאיר רוטשילד בירושלים, התמחה בגינקולוגיה. במאי 1935 בית החולים עבר לבית החולים הדסה הר הצופים. עבד ב"הדסה" עד שנת 1944 כגניקולוג בכיר.
בשנת 1944 הקים וניהל במשך 14 שנים מחלקה עצמאית לגינקולוגיה ויולדות בבית החולים רוטשילד
רעייתו הייתה הד"ר אסתר לבית פלדמן.
בתו הייתה המוסיקאית, המתרגמת והפזמונאית רות חפץ.
נפטר ב-6 באפריל 1961.
הכנוס המדעי של ההסתדרות הרפואית העברית בארץ ישראל, שנת 1939
בתאריכים 31 במאי – 1 ביוני לשנת ה'תרצ"ט 1939 נערך בבית הבריאות ע"ש שטראוס ברחוב צ'נסלור, בירושלים כנס רפואי-מדעי שארגנה ההסתדרות הרפואית העברית בא"י. בכנס השתתפו מרבית מבכירי הרופאים בארץ ישראל לתקופה. ראו: ד"ר חפץ (ירושלים): הממצאים בשתן ובדם בנשים הרות בעלות היפרטוניה (ישיבה ד', יום ה', 1 ביוני)
אריה הורביץ
הרב אריה לייב הלוי הורביץ (1927 - ח' בשבט ה'תשס"ח, 15 בינואר 2008) היה דיין ישראלי, כיהן כדיין בבית הדין הרבני הגדול בין השנים 1990 ו-1997, ולפני כן כאב בית דין תל אביב.
תולדות חייו
נולד ברפובליקת ויימאר ב-1927 לשרה וישראל מנחם הלוי הורביץ. עלה ארצה ב-1934. למד בישיבת מרכז הרב.
בשנת 1958 נבחר לדיין בבית הדין האזורי שנפתח בבאר שבע. בשנת 1961 עבר לבית הדין בתל אביב, ובמרוצת השנים הפך לאב בית דין תל אביב. בסוף שנת 1990 התמנה לבית הדין הרבני הגדול, שם כיהן עד לצאתו לגמלאות ב-1997.
נפטר בח' בשבט ה'תשס"ח, (15 בינואר 2008), ונקבר בבית הקברות של נציבי ישיבת פוניבז' בבני ברק.
חיים אישיים
היה נשוי לרחל חיה, בתו של הרב משה לייב שחור, ולהם שישה ילדים. גיסו היה חבר הכנסת בנימין שחור. התגורר בבני ברק.
מפרץ פוג (אנטארקטיקה)
מפרץ פוג (באנגלית: Fog Bay; מילולית: מפרץ ערפל) הוא מפרץ בצידו הדרומי של האי רוס, שבאנטארקטיקה.
המפרצון ממוקם בסמוך מערבית - צפון-מערבית מנקודת טרור, והוא נפתח למפרץ וינדלס.
מקור השם
שמו של המפרץ ניתן לו ביולי 1911, על ידי משלחת החורף ( winter journey party) של משלחת החקר האנטארקטית הבריטית (משלחת טרה נובה) 1910-13, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1910–1913. משלחת החורף חקרה את האזור בפיקודו של אדוארד אדריאן וילסון.
שם זה ניתן למפרץ בשל הערפל הכבד שהיה בו עת שגילו אותו. באנגלית "פוג" משמעו "ערפל".
הרברט נורקוס
הרברט נורקוס (בגרמנית: Herbert Norkus; 26 ביולי 1916, ברלין - 24 בינואר 1932, ברלין) היה נער גרמני חבר ההיטלריוגנד שנרצח בידי פעילים קומוניסטים והפך למיתוס בקרב המפלגה הנאצית.
חייו
הרברט נורקוס נולד ב-1916 בברלין. אמו הייתה אשה חולנית בעלת עצבים רופפים ומתה שנה לפניו. בניגוד לטענה המקובלת, אביו ככל הנראה היה נאצי בעצמו, ואף היה חבר באס אה. בבית הספר נודע כילד רגיל ולא בולט. נורקוס הצטרף להיטלריוגנד ובבוקרו של ה-24 בינואר 1932 הסתובב יחד עם כמה חברים בברלין ותלה כרזות פרסומת לאירוע תעמולה של המפלגה הנאצית. כמה נערים מהתנועה הקומוניסטית ראו אותם ורדפו אחריהם ונורקוס הוכה ונדקר. הוא ניסה ככל הנראה להגיע אל בית החולים אולם מת מפצעיו בדרך. גופתו נמצאה מאוחר יותר באותו היום והרצח זכה לכיסוי תקשורתי נרחב. הלווייתו התקיימה ב-28 בינואר והשתתפו בה 5,000 אנשים. הוא נקבר בבית הקברות סנט יוהאן בברלין. הרוצחים נידונו לשלוש שנות מאסר.
המיתוס
הנאצים הבינו את הזדמנות הפז שנפלה לידיהם, רצח של נער תמים בידי קבוצת בריונים קומוניסטים. נורקוס הפך לקדוש מעונה, יום מותו הוכרז כיום אבל בקרב ההנוער ההיטלראי. הסופר קרל אלויס שקנזינגר כתב רומן על חייו עוד באותה שנה. בספר נורקוס מתואר כבנו של קומוניסט נלהב שרוצה לחנך את בנו כמוהו, אולם הבן לא מתלהב מהקומוניסטים הגסים ומרגל לטובת ההיטלריוגנד עד שבסופו של דבר אמו מתאבדת והוא נרצח בידי קומוניסט ממורמר. שנה לאחר מכן עובד הספר לסרט בשם "נער היטלר קווקס" שהופק בידי הנס שטיינהוף. הסרט הוקרן בבתי ספר ובבתי קולנוע, מה שהביא לכך שלהיטלריוגנד הצטרפו עשרות מתגייסים ומתגייסות חדשים.
במשך שלטונה של המפלגה הנאצית בגרמניה יצאו עוד מספר ספרים אודותיו, והוא גם כיכב במספר שירי תעמולה של ההיטלריוגנד. וכמה רחובות נקראו על שמו. בקריגסמרינה אף תכננו לבנות ספינת מלחמה בשם "הרברט נורקוס", הספינה מעולם לא נכנסה לשימוש פעיל והוטבעה בידי בעלות הברית לאחר מלחמת העולם השנייה. ליד ביתו בברלין הוצב שלט לזכרו שהוסר במסגרת הדה-נאציפיקציה. אגודת ניאו נאצים הפועלת בסקסוניה קרויה "אחוות נורקוס" על שמו.
הערכת טכנולוגיות רפואיות
הערכת טכנולוגיות רפואיות היא אומדן או ניתוח של טכנולוגיות בתחום הרפואה והבריאות. זהו תחום מדעי שהתפתח משנת 1970 ואילך כדי לקבוע כלים ומדדים לפיתוח, רכישה, שימוש או החלפה של שירותי בריאות לסוגיהם. בשנת 1977 הוקם בארצות הברית המשרד להערכת שירותי בריאות Office of technology Assessment (OTA), אשר תבע שנה לאחר מכן את ההגדרה של "טכנולוגיה רפואית" כדלקמן: תרופות, מכשירים, גישות אבחנתיות וטיפוליות - כלליות וכירורגיות, וכן מסגרות ארגוניות שבהן ניתן הטיפול.
תהליך ההערכה
ה"הערכה" של טכנולוגיות רפואיות (הט"ר) היא תהליך רב מקצועי ומדעי ככל הניתן הכולל את התוצאות הרפואיות והכלכליות לחולה ולחברה, בעקבות הכנסת השימוש בטכנולוגיה המסוימת (Office of Technology Assessment (OTA),1982), ולמעשה מדובר באומדן הכדאיות לשימוש בה. התחום כולל מחקר מדיניות ודרכי פעולה בעקבות הכנסה לשימוש של טכנולוגיה, ויכול להיעשות ברמה של משתמש בודד, ארגון או ברמה לאומית, כחלק ממדיניות הערכה וניהול של מערכת הבריאות.
הערכה זו כוללת חישוב של מספר אומדנים רפואיים וכלכלים: אומדן של הצורך הרפואי לשימוש בתרופה, באביזר או בפרוצדורה המשקף שכיחות המחלה או המצב הרפואי, אוכלוסיית היעד הרלוונטית לשימוש (כלומר מספר החולים שיזדקקו ויתאימו לשימוש בטכנולוגיה ומאפייניהם), אומדן העלות המחושבת למטופל אחד ולכל האוכלוסייה שהוגדרה, ועוד. ההערכה של הטכנולוגיה עצמה כוללת חישוב הבטיחות והיעילות שלה. המושג "בטיחות" מתייחס לכך שלא נגרם נזק לאדם המשתמש בה (כגון תופעות לוואי של תרופות) או שמידת הנזק קטנה ממידת התועלת. המושג "תועלת" מתייחס ליתרון שיש לחולה מהשימוש בטכנולוגיה. חישובים מתקדמים יותר כוללים חישובי עלות-תועלת (כלומר מידת היתרון המושג בשימוש בהשוואה להשקעה), חישוב הערך המוסף (added value), כלומר התועלת המצטברת, ועוד. נתונים המסייעים בביצוע ההערכה הם גם חישוב היקף התחלואה החדשה (היארעות – Incidence) והמצטברת (הימצאות – Prevalence), חישוב המעמסה על מערכת הבריאות (תמותה, תחלואה, שימוש בשירותי בריאות ו/או המוגבלות התפקודית) וחישובי עלות תמחור והערכה כלכלית.
מטרת ההערכה
המודל השבלוני של הערכת טכנולוגיות רפואיות וההתייחסות לאותם מדדים הביאו לפיתוח מודל הערכה המקובל בשימוש ברוב מדינות העולם וגם בישראל מראשית שנות ה-90 של המאה הקודמת. האנשים המבצעים את האומדן ("מעריכי טכנולוגיות") מעידים כי משום שהערכה זו מייצגת תבנית כוללנית ניתן באמצעותה להעריך כל "טכנולוגיה רפואית" לפי הגדרות מרחיבות (OTA 1976), כלומר תרופות, פרוצדורות אבחוניות וטיפוליות (לרבות בדיקות מעבדה), מכשירים רפואיים (devices, אביזרים רפואיים [גם אלה המושתלים בתוך גוף החולה כגון תומכן כלילי, או המסייעים לפרוצדורות כגון צנטר] וגם אביזרים ממוזערים (nanotechnology), וציוד מתכלה. להגדרה נוספו במקור גם מסגרות ארגוניות [כגון שיטות התחשבנות] ומסגרות מבניות [יחידות מקצועיות] בהן ניתן שירות רפואי. משנת 2000 יש הכוללים בהגדרת "טכנולוגיה רפואית" גם מערכות מידע ותקשורת לשימושו של החולה, לרבות תיק רפואי מקוון (EHR), רובוטיקה בשימוש הרפואה וטלה-רפואה.
שיטת הערכה זו מיושמת מזה ארבעה עשורים במסגרת הרפואה הקהילתית. בעשור האחרון התעורר בעולם הצורך להעריך את הפעילות של מכשור רפואי במסגרת מוסדות אשפוז. לצורך כך פותחו מודלים שונים המאפשרים להציע אומדן של היקף המטופלים וחישובים של ההוצאה הכלכלית על השימוש בטכנולוגיה בתחשיב שמשקף את המציאות בדרך אמינה ומדויקת יחסית. חשוב שהנתונים הנאספים לצורך ביצוע החישובים יהיו מדויקים וקרובים למציאות ככל האפשר, כדי שהתחשיב יהיה בסטייה מזערית ויאפשר תכנון מדיניות פיתוח ורכש באופן הולם. הצוות המבצע את ההערכה כולל אנשי מקצוע מתחום הרפואה (רופאים, אחיות, פיזיותרפיסטים, דיאטנים ומטפלים אחרים), מהנדסים רפואיים ואנשי ביו-טכנולוגיה, כלכלנים, אפידמיולוגים, מידענים רפואיים, אנשי משפט ואתיקה ולעיתים גם נציגי חולים או עמותות חולים.
סיווג ומיון של שרותי בריאות הניתנים להערכה
ניתן לסווג "טכנולוגיות רפואיות" בהתאם לסוג השימוש : "טכנולוגיה מניעתית" משמשת למניעת תחלואה (למשל חיסונים), "טכנולוגיה טיפולית" נועדה לתת מענה לתחלואה (למשל תרופה אנטיביוטית או קטטר לצינתור), "טכנולוגיה אבחונית" מסייעת באבחון מצב רפואי או מחלה (למשל דימות באולטרא סאונד), ו"טכנולוגיה שיקומית" מסייעת בהחלמה השיקומית (למשל פרוטזה). מרבית הטכנולוגיות שלגביהן נעשה חישוב אומדן שימוש הן טכנולוגיות טיפוליות (כ 70%).
מאפיינים ייחודיים להערכה בבתי חולים
קיימים היבטים אופייניים להערכה של שירותי בריאות בבתי חולים, בהשוואה לאלו הניתנים החולה בקהילה (מרפאה או בית החולה): בבית חולים לרוב מדובר במכשירים ופרוצדורות, לעומת הקהילה- שבה ההתייחסות היא יותר לתרופות. לעיתים קרובות העלות של הטכנולוגיה החדשה גבוהה מאוד (לדוגמה: מכשיר דימות, CT או MRI). בנוסף הערכת הטכנולוגיות ברמה של מוסד רפואי יכולה להיות בעלת הקשרים עסקיים (חברות מסחריות) בניגוד לטכנולוגיה המשמשת לשירותו של האדם הפרטי בקהילה.
במדינת ישראל, כאשר מבוצעת הערכה של טכנולוגיה בקהילה נעשה מאמץ ליצור כללים אחידים לכל מי שישתמש בטכנולוגיה זו, שכן חוק ביטוח בריאות ממלכתי משנת 1994, מחייב כי שירותי בריאות יינתנו באופן שוויוני ועל פי אמות מידה של צדק ועזרה הדדית. לפיכך, כל מי שיש לו זכאות לקבל את הטכנולוגיה על פי שיקול דעת רפואי ובהתאמה למצבו הרפואי, זכאי לקבל אותה תוך פרק זמן סביר ובמרחק סביר ממקום מגוריו. לגבי הערכת שירותי בריאות לשימוש בבתי חולים- קיימת אפשרות שכל מוסד יגבש לעצמו כללים שונים לקידום טכנולוגיות שבתחומו, על פי אמות מידה מקצועיות, מאפייני המטפלים הפועלים בו, האוכלוסייה שהוא משרת, מיקומו הגאוגרפי ויכולותיו למימוש שירותי הבריאות שהוא מספק.
מקורות המידע להערכה בבית חולים
מקורות המידע לביצוע הט"ר הם דיווחים של בעלי מקצוע מניסיונות עצמיים או מכנסים בהם השתתפו, הערכות מקצועיות על ידי ביו-טכנולוגים ומהנדסים רפואיים, והערכות המבוצעות על ידי Technology-Assessors ביוזמת גופים אקדמיים או רגולטורים.
הכשרות והדרכות מקצועיות
בישראל מתקיימים קורסים אקדמיים בתחום הערכת טכנולוגיות וניהול טכנולוגיות במערכות בריאות, באוניברסיטת ת"א ובאוניברסיטת בר-אילן. כיום זוהי הפעילות האקדמית המסודרת היחידה להכשרת אנשי צוות רפואי לביצוע הערכת טכנולוגיות רפואיות.
ג'ון פולארד סדון
ג'ון פולארד סדון (באנגלית: John Pollard Seddon; 19 בספטמבר 1827, לונדון – 1 בפברואר 1906) היה אדריכל בריטי שהתמחה בבניית כנסיות. הוא היה חבר במכון המלכותי לאדריכלים בריטים.
ביוגרפיה
סדון נולד בלונדון, אביו היה נגר. לאחר סיום בית ספר פרטי הוא למד אדריכלות אצל תומאס דונלדסון.
בשנים 1884–1904 סדון עבד בשותפות עם ג'ון קרטר. בשנת 1904 סדון קיבל מינוי של אדריכל הבישופות של לונדון. באותה תקופה הוא התחיל בתכנון "עולמות האימפריה" בקרבת בנייני מנזר וסטמינסטר. הפרויקט היה אמור לכלול בין היתר מגדל בגובה של 167 מ'. בסופו של דבר לאור העלות הגבוהה הפרויקט הוקפא.
דאליבור סטבנוביץ'
דאליבור סטבנוביץ' (בסלובנית: Dalibor Stevanović; נולד ב-27 בספטמבר 1984) הוא כדורגלן עבר סלובני ששיחק בעמדת הקשר.
קריירה
סטבנוביץ' התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של אולימפיה ליובליאנה אך הוא לא זכה להגיע לקבוצה הבוגרת. בגיל 18 חתם בדומז'אלה. בשתי עונותיו הראשונות במועדון עלה בעיקר כמחליף, אך בעונת רשם את עונת הפריצה שלו עם 11 שערים ב-26 הופעות. בינואר חתם בריאל סוסיאדד תמורת מיליון אירו. בעונתו הראשונה במועדון רשם 15 הופעות, אך בשתי העונות שלאחר מכן החלה ירידה במעמדו ובינואר הושאל לדפורטיבו אלאבס. בקיץ חתם במכבי פתח תקווה מליגת העל אך לא עלה על הציפיות ושוחרר מהמועדון. בינואר חתם בויטסה ארנהם עד לסיום העונה עם אופציה לשנתיים נוספות, ובתום העונה החליטה ויטסה לממש עליו את האופציה. בקיץ חתם בווהלין לוצק מליגת העל האוקראינית. בינואר חתם בשלונסק ורוצלב מליגת העל הפולנית עימה זכה באליפות ראשונה בקריירה. בקיץ חתם בטורפדו מוסקבה וכעבור עונה חתם במורדוביה סרנסק.
ב-28 בפברואר 2006 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סלובניה במשחק ידידות נגד שנגמר בניצחון 0-1. ב-14 באוקטובר 2009 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-3 נגד במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010. סטבנוביץ' נכלל בסגל הנבחר לקראת מונדיאל 2010.
נובורוסיסק
נוֹבוֹרוֹסִיסְק (ברוסית: Новороссийск) היא עיר נמל בחבל קרסנודאר על שפת הים השחור ברוסיה.
היסטוריה
שטח מפרץ נובורוסיסק היה מאוכלס עוד במאה ה-6 לפנה"ס. במאה ה-5 לפנה"ס הוקם במקום יישוב שהיה חלק של ממלכת בוספורוס היוונית. במאה ה-2 לפנה"ס נהרסה העיר על ידי האלאנים. במאה ה-13 נכבש השטח על ידי אורדת הזהב. בהמשך, הסוחרים מג'נובה הקימו מבצר, שהיה בסיס למסחר באזור. במחצית המאה ה-15 נכבש השטח על ידי האימפריה העות'מאנית, ונותר בשליטתה במשך מאות שנים. בשנת 1722, בעקבות צפי למלחמות עם רוסיה, הוקם במקום מבצר, אשר התפתח למבצר הראשי של העות'מאנים באזור. בשנים 1783–1784 היה הנמל בסיס ימי ראשי של העות'מאנים באזור. בשנת 1791 נכבשה העיר על ידי הרוסים, אך בעקבות הסכם שסיים את המלחמה עזבו הרוסים את השטח. בשנת 1829, בהתאם להסכם אדריאנופול, הועבר שטח המפרץ לאימפריה רוסית. בשנת 1838 הוחלט על הקמת בסיס צי באזור. בניית הנמל החלה כבר באותה שנה, וב-14 בינואר 1839 ניתן לבסיס הצי החדש השם "נובורוסיסק". העיר התפתחה סביב בסיס הצי והנמל. במהלך מלחמת קרים (1853–1856) האזור הופגז ושטחי הנמל נהרסו קליל; רק בשנת 1858 החלו בעבודות שיקום. בשנת 1866 מנתה אוכלוסיית היישוב 430 נפשות בלבד. בעקבות התפתחות מהירה, בשנת 1869 ניתנו ליישוב ניתנו זכויות עיר.
בשנת 1879 התגלו באזור מרבצים גדולים של חומרי גלם לתעשיית המלט, ובאזור הוקמו מפעלי מלט רבים.
בשנת 1896 הפכה העיר המתפתחת למרכז גוברניית צ'רנומורסקייה, והייתה לבירת הגוברנייה עד לשנת 1920. מאז לא שבה העיר להיות עיר מחוז, והיא נכללת במחוז קרסנודר
בשלבים האחרונים של מלחמת העולם הראשונה החליטו הרוסים להעביר את כל צי הים השחור מסבסטופול לנובורוסיסק. ב-24 במאי 1918, בלחץ הגרמנים, הוחלט להטביע את כל אוניות הצי, והחלטה זו בוצעה במהלך יוני 1918. רק בשנת 1937 חלק מהאוניות שוקמו והוחזרו לשירות. בתקופת מלחמת האזרחים ברוסיה הייתה העיר אחד ממרכזי של הצבא הלבן ובירת רפובליקת נובורוסיסק בתקופת 1918–1920.
במהלך מלחמת העולם השנייה הייתה העיר בחזית המלחמה. לאחר קרבות עזים באזור, הגרמנים הצליחו לכבוש את העיר ששוחררה במהלך השלב השני של הקרב על קווקז בסתיו 1943. לימים היא הוכרזה כעיר גיבורה.
גאוגרפיה
העיר נבנתה סביב המפרץ ובסביבו הרי הקווקז. האזור מתאפיין בפעילות סייסמית עשירה.
כלכלה
נמל העיר הוא הנמל הגדול של רוסיה בים השחור. העיר מהווה מרכז חשוב של תעשיית המלט, ויש בה 5 מפעלים גדולים.
ספורט
הספורט הפופולרי ביותר בעיר הוא כדורגל וקבוצת הכדורגל החזקה ביותר מתמודדת בליגה הרוסית השנייה ופועלת בחסות חיל הים הרוסי, קבוצת צ'רנומורץ נובורוסיסק שזכתה באליפות הליגה הרוסית השנייה בעונת 2010. קבוצת הבת שלה, צ'רנומורץ-ד' נובורוסיסק מתמודדת באליפות מחוז קרסנודר.
העיר מארחת תחרויות ספורט מוטורי רבות ובתחומיה מתקיימת אליפות מזרח אירופה בראלי, שבה משתתפים מתחרים מכל רחבי מזרח אירופה.
פרידריך כריסטוף דאלהמן
פרידריך כריסטוף דאלהמן (גרמנית: Friedrich Christoph Dahlmann; 13 במאי 1785, ויסמר, שוודיה (כיום במקלנבורג-מערב פומרניה שבגרמניה) - 5 בדצמבר 1860, בון) היה היסטוריון ופוליטיקאי גרמני ומנהיג שביעיית גטינגן.
דאלהמן, בן למשפחה מבוססת וחשובה, יועד על ידי אביו ללימודי תאולוגיה, אך העדיף ללמוד פילולוגיה באוניברסיטת קופנהגן ובאוניברסיטת האלה-ויטנברג ושוב בקופנהגן בין השנים 1802-1806.
בשנת 1809, עם פרוץ הקרבות באוסטריה הצטרף דאלהמן, יחד עם חברו המשורר היינריך פון קלייסט, אותו הכיר בדרזדן, אל כוחות צבא האימפריה האוסטרית.
ב-1812 התמנה כממלא מקומו של ההיסטוריון דיטריך הרמן האגוויש באוניברסיטת קיל, למרות שעד כה עיקר עיסוקו לא היה בהיסטוריה כי אם בספרות. הוראת ההיסטוריה הכניסה אותו לראשונה גם לפוליטיקה, דבר שעתיד להשפיע על עתידו רבות.
ב-1815 מונה לתפקיד מזכיר המשלחת הקבועה של מדינת שלזוויג-הולשטיין, בתפקיד זה החל בתביעת בעלות על דוכסות האלבה מדנמרק. דרישה שבסופו של תהליך, תגרום לפרוץ מלחמת שלזוויג השנייה בשנת 1864.
שביעיית גטינגן
בשנת 1829, הוא עבר ללמד באוניברסיטת גטינגן, אז בממלכת הנובר. בשנת 1833 היה שותף לכתיבת החוקה החדשה של הממלכה, שנכתבה ברוח מהפכת יולי 1830. עם עלייתו לשלטון של המלך ארנסט אוגוסט הראשון, מלך הנובר והכרזתו על החוקה כבלתי-תקפה, ארגן דאלהמן קבוצה של אנשי מדע ורוח מן האוניברסיטה, למה שיכונה אחר-כך שביעיית גטינגן, ובמחאה על צעד זה התפטרו מתפקידם. צעד זה עורר סערה ברחבי גרמניה כולה והיווה זרז רב-השפעה על הקמת הקונפדרציה הגרמנית והקיסרות הגרמנית.
עמית רהב
בשנת 2023 נבחר על ידי פורבס ישראל לאחד מ-30 הצעירים הישראלים הכי מבטיחים.
ביוגרפיה
רהב נולד לאם בריטית ואב ישראלי וגדל בהרצליה.
בוגר תיכון אלון ברמת השרון, במגמת תיאטרון.
בין השנים 2011–2013 היה חבר בלהקת "על הבמה" בהרצליה ובמסגרתה שיחק בהצגות "לחלום בשיר" בתפקיד קורוס בפסטיבל הצגות ילדים לשנת 2011 וב"המסע לארץ הצעצועים" בתפקיד סופרמן בפסטיבל הצגות ילדים לשנת 2012.
בטלוויזיה
מנובמבר 2014 עד ספטמבר 2016 שיחק באחד התפקידים הראשיים בארבע עונותיה של הסדרה "משפחה שולטת", בה גילם את דמותו של חנן קרפלמנדליך.
בשנת 2015 שיחק בסדרת הנעורים של ערוץ 10 "להתבגר", אותה יצרה גלילה רון־פדר-עמית, ושמבוססת על סדרת הספרים שלה "להתבגר". באותה שנה דיבב בסדרת האנימציה "אי-שרדות: המירוץ". וכן, שיחק בתפקיד אורח בסדרה האמריקאית שיצר גידי רף, "דיג" אשר צולמה בארץ.
בשנת 2016 שיחק בתפקיד ראשי בסדרת הנעורים של ערוץ זום ב־HOT, "סוסי פרא", בתפקיד נדב. בנובמבר אותה שנה החל לשחק באחד התפקידים הראשיים בסדרת הנעורים "פלאשבק" בערוץ הילדים ב-HOT, בה הוא מגלם את דמותו של אביב, נער הומוסקסואל היוצא במהלך הסדרה מהארון. על תפקידו בסדרה זכה רהב לשבחים ועניין תקשורתי רב.
בשנת 2018 החל לשחק בקומדיית המצבים "טרנינג" בערוץ KidZ בהוט.
בשנת 2020 שיחק בסדרת הטלוויזיה "המורדת" בנטפליקס, בתפקיד ינקי, חרדי משכונת ויליאמסבורג בברוקלין המנסה להשיב את אשתו שנמלטה לברלין.
במרץ 2022 לוהק רהב לאחת הדמויות הראשיות במיני-סדרה אמריקאית של נטפליקס "אל מעבר האוקיינוס" לצד שחקנים כמו קורי מייקל סמית', גיליאן ג'ייקובס וקורי סטול.
בקולנוע
בשנת 2018 שיחק בתפקיד ראשי בסרט האימה "מקוללים", בבימויו של יבגני רומן.
בשנת 2022, שיחק בתפקיד הראשי בסרטו של ארז תדמור, "בחורים טובים".
בתיאטרון
רהב שיחק במספר מחזות. בשנת 2013 שיחק במחזה "יוסף וכתונת הפסים המשגעת" בתיאטרון הרצליה, ובהצגה "שמלת השבת של חנה'לה".
החל משנת 2015 משחק במחזה "חושים", המוצג בסמינר הקיבוצים.
החל משנת 2021 רהב משחק בהצגה ״אחד משלנו״ בתיאטרון באר שבע, ובהצגה ״את שאהבה נפשי״ בתיאטרון הלאומי הבימה. בנוסף, בשנת 2021 החל לגלם את דמותו של רומיאו בהצגה ״רומיאו ויוליה״, בשיתוף התזמורת הפילהרמונית בתיאטרון הבימה.
חיים אישיים
רהב גר בתל אביב ובארה"ב לסירוגין.
Looking for Me
Looking for Me הוא סינגל של המפיק הבריטי, פול וולפורד, והמפיק האמריקאי, דיפלו, בשיתוף הזמרת האמריקאית, קארין לומקס, שיצא, על ידי חברת התקליטים Higher Ground, ב-24 ביוני 2020.
רקע
לפני שהשיר הגיע, קארין לומקס שלחה הודעה לדיפלו באינסטגרם, בתקווה לשתף איתו פעולה. בינואר 2020, פול וולפורד חשף שהוא עובד על שיר עם דיפלו.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ של הסינגל יצא בערוץ היוטיוב של דיפלו ב-31 ביולי 2020. נכון למרץ 2022, הווידאו קליפ צבר למעלה מ-30 מיליון צפיות.
סקוט סוויפט
סקוט הרביסון סוויפט (באנגלית: Scott Harbison Swift; נולד ב-1957) הוא אדמירל בדימוס בצי ארצות הברית. בתפקידו האחרון שירת כמפקד צי האוקיינוס השקט של ארצות הברית.
ביוגרפיה
קולדוול נולד בפרל הארבור שבהוואי, בן לאב ששירת כמפקד בצי ארצות הברית והוצב בבסיס פרל הארבור. הוא בעל תואר ראשון מאוניברסיטת המדינה של סן דייגו ותואר שני ממכללת המלחמה של הצי.
ב-1979 התגייס לצי ארצות הברית במסגרת תוכנית הכשרת טייסי מילואים של הצי. שירת כטייס מטוסי ווט A-7 קורסייר II בטייסת התקיפה 94 ובטייסת התקיפה 97. שירת במטה כנף 11 בנושאת המטוסים "אנטרפרייז". פיקד על טייסת התקיפה 97 ועל כנף 14.
בשלהי מלחמת איראן–עיראק השתתף ב"מבצע גמל שלמה" לתקיפת כוחות חיל הים האיראני. השתתף במבצע אכיפת האזור אסור לטיסה בדרום עיראק לאחר מלחמת המפרץ, ב"מבצע חירות מתמשכת" ובמלחמת עיראק.
שימש סגן מפקד כוחות הצי בפיקוד מרכז של ארצות הברית ומפקד קבוצת התקיפה 9. בשנים 2011–2013 פיקד על הצי השביעי של ארצות הברית. לאחר מכן שירת במשרד ראש המבצעים הימיים.
במאי 2015 מונה למפקד צי האוקיינוס השקט של ארצות הברית שבפרל הארבור. במהלך כהונתו הואשם במדיניות של אפליה ונפתחה חקירה בעניינו על ידי המפקח הכללי של מחלקת ההגנה. ממצאי החקירה ניקו את סוויפט מהאשמות אלו ונקבע כי לא נקט במדיניות מכוונת של אפליה, אך נמצא כי התרשל בהתנהלות אדמיניסטרטיבית במילוי טופסי הערכה והומלץ לצי לנקוט בצעדים משמעתיים נגדו בעניין זה.
בספטמבר 2017 הודיע על כוונתו לפרוש מהשירות הצבאי לאחר שהוחלט שלא יקודם למפקד פיקוד האוקיינוס השקט של ארצות הברית. הפרישה הגיעה לאחר שתי תאונות קטלניות בהן היו מעורבות אוניות הצי השביעי בגזרת אחריותו ונהרגו בהן 17 מלחים. הוא סיים את כהונתו במאי 2018.
במהלך שירותו עוטר פעמיים במדליית השירות המצוין של הצי, פעמיים במדליית השירות העילאי של מחלקת ההגנה, באות לגיון ההצטיינות, בכוכב הארד ובמדליית האוויר עם ציון אומץ לב בקרב.
לאחר שחרורו משמש כמרצה אורח במכללת המלחמה של הצי וחבר מועצת המנהלים של מכון הצי האמריקאי (USNI).
המערך הלוגיסטי של צה"ל בעת לחימה
בתפיסת ההפעלה הצבאית של צה"ל, נקבע כי על מנת לאפשר רציפות והמשכיות הלחימה לאורך זמן, נדרש ציר לוגיסטי מאובטח, שעל בסיסו נעים דרגים מסייעים ובאמצעותו נשמר קשר רציף, הולך וחוזר, בין החזית והעורף.
עם הקמת צה"ל בראשית 1948, הוקם אגף האפסנאות על מנת לתת מענה להיבטים הלוגיסטיים הנדרשים לקיומו של הצבא בעתות שלום ומלחמה. בתחילה התנהלה השליטה על הלוגיסטיקה אך ורק על ידי המטכ"ל עצמו, שהעמיד את המשאבים לרשות הכוחות הלוחמים. במהלך מלחמת העצמאות ועם התארגנות המערך הלוחם לגדודים וחטיבות, התפתחה הלוגיסטיקה לספק פתרונות מתאימים לבעיות שהתעוררו. בשנותיו הראשונות התבסס אגף האפסנאות על ידע שהביאו חייליו הראשונים בעיקרם יוצאי הצבא הבריטי ואנשי הבריגדה היהודית.
במרוצת השנים חלו תמורות ושינויים רבים באופן הפעלת מרכיבי הלוגיסטיקה בצה"ל על בסיס לקחים מהמלחמות השונות. בעשורים האחרונים בכלל ולאחר מלחמת לבנון השנייה בפרט, עלה צורך משמעותי לשנות את שיטת ההפעלה ולהתאימה לתפיסה המבצעית של צה"ל. בשנים האחרונות הוכנס בתמרון היבשתי המונח סיוע מנהלתי. מערך הסיוע המנהלתי מורכב מתחומי הספקה, רפואה, טכנולוגיה ואחזקה, משאבי אנוש, רבנות צבאית ושיטור ופיקוח תנועות. מערך הסיוע המנהלתי ביבשה פועל במרחב הלחימה באמצעות מבצעים לוגיסטיים משולבים המאפשרים את רציפות והמשכיות של התמרון.
בשנת 2016 אוחדו אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה (אט"ל) ומפקדת זרוע היבשה בשגרה. עם זאת ממשיך אט"ל לשאת באחריות על המאמץ הלוגיסטי הרב זרועי ועל הפיקוד הלוגיסטי במטכ"ל בשגרה ובמלחמה.
פונדלפארק
פונלדפארק (בהולנדית: Vondelpark) הוא פארק בגודל של כחצי קילומטר רבוע הממוקם ברובע דרום מזרח בעיר אמסטרדם.
המערך הלוגיסטי של צה"ל בעת לחימה
תפיסת ההפעלה של הלוגיסטיקה הקרבית בזרועות צה"ל – "סיוע מנהלתי"
תהליך ארגון והפעלת היכולות הלוגיסטיות בשדה הקרב דורש זמן רב יותר בהשוואה לארגון ולהפעלה של יחידות לוחמות המתורגלות ללחימה. תנועתן של היחידות הלוגיסטיות מתבססת על צירים המאפשרים תנועת משאיות, ועל שטחים נרחבים לצורך פריסתן. זו תורפה מבצעית בעיני הציר המבצעי כי היא נעשית באופן גלוי, לעיתים תוך השארת עקבות בשטח. בנוסף, המערך הלוגיסטי חשוף לירי תלול מסלול מצד האויב, ונדרש לאבטח אותו על־ידי כוחות לוחמים כדי למנוע פגיעה באנשי המנהלה. היחידות הלוגיסטיות בצה"ל אינן בעלות יכולות מבצעיות עצמאיות והכוחות הלוחמים נדרשים לעסוק בהכנסתן לתוך מרחב הלחימה ובהוצאתן ממנו.
פונדלפארק
הפארק נפתח לציבור בשנת 1865 בשם 'הפארק החדש' (Nieuwe Park), בהמשך שונה שמו לפונדל על שם הסופר מהמאה ה-17 יוסט ואן דן פונדל. לאורך הפארק ישנם מספר שבילים וגופי מים בין אזורים מיוערים ומדשאות רחבות, בנוסף ישנם מספר מסעדות ובתי קפה. את הפארק פוקדים כעשרה מיליון מבקרים בשנה.
המערך הלוגיסטי של צה"ל בעת לחימה
תפיסת ההפעלה של הלוגיסטיקה הקרבית בזרועות צה"ל – "סיוע מנהלתי"
על מנת לפעול באופן נכון ומהיר, מבצע המערך הלוגיסטי תיאומים שוטפים מול הכוחות הלוחמים - ביבשה, באוויר ובים. ביבשה נדרשים הכוחות המסתייעים לפתוח צירי תנועה, לאבטח תנועת דרגי הלוגיסטיקה אל עומק השטח ולהגדיר בבירור נקודות חבירה ומילוי. בזרוע האוויר חייב להתקיים תיאום מלא עם מפעילי כלי הטיס לגבי סוג הציוד שניתן להטיס, זמינות הכלים למשימות לוגיסטיות והורדת הציוד במקומות בהם יכולים כלי הטיס לנחות. מול זרוע הים נבנה מערך המתבסס על כלי השיט המעבירים אספקה למרחב הלחימה הימי תוך התחשבות במגבלות.
פונדלפארק
היסטוריה
בשנת 1864 הוקמה "העמותה להקמת פארק לרכיבה והליכה" על ידי מספר תושבי העיר אמסטרדם. העמותה רכשה שטחי אדמה וביצות בפאתי העיר במטרה להקים בהן את הפארק החדש, הם פנו לאדריכל יאן דוויד זוכר לסייע בתכנונו.
המערך הלוגיסטי של צה"ל בעת לחימה
תפיסת ההפעלה של הלוגיסטיקה הקרבית בזרועות צה"ל – "סיוע מנהלתי"
המערכת הלוגיסטית של צה"ל איננה עצמאית והיא בנויה על הסתייעות בכוחות הלוחמים אותם היא משרתת. על כן מוגדרים בכל יחידה דרגי לוגיסטיקה שתפקידם לוודא קיומה של מעטפת לוגיסטית זמינה ומתפקדת מרמת הפלוגה.
פונדלפארק
היסטוריה
בשנת 1865 נפתח 'הפארק החדש' (Het Nieuwe Park) באופן חופשי לחברי העמותה ותמורת תשלום גם לכלל התושבים. שנתיים לאחר פתיחתו הוקם בו פסל לזכר המשורר יוסט ואן דן פונדל בעיצובו של לויס רוייר, כתוצאה מכך זכה הפארק בכינוי הלא רשמי "הפארק של פונדל", עד שב-1880 שונה שמו הרשמי של הפארק לפונדלפארק.
המערך הלוגיסטי של צה"ל בעת לחימה
דרגים לוגיסטיים
הדרג הלוגיסטי הוא למעשה הכוח האופרטיבי הלוגיסטי (המקביל לדרג הלוחם) של המסגרת אליה הוא כפוף, ותפקידו לאפשר ביצוע תהליכים ומבצעים לוגיסטיים בכל שלבי הלחימה.
פונדלפארק
היסטוריה
בשנות ה-40 וה-50 של המאה ה-20, עלויות התחזוקה של הפארק החלו לצמוח כתוצאה מהפופולריות הרבה שלו בקרב תושבי העיר. בשנת 1953 העמותה מכרה את הפארק לעיריית אמסטרדם, כתוצאה מכך הפארק עבר שיפוץ במהלך שנות ה-50, האדריכל אחברט מוס החל בשיפוץ הפארק להקל על התחזוקה שלו כמו גם כדי שיהיה נגיש יותר לתושבי העיר.
המערך הלוגיסטי של צה"ל בעת לחימה
דרג לוגיסטי פלוגתי
בחירום לא מהווה הפלוגה דרג לוגיסטי, אלא מתבססת על "בטן" הכוחות (מלאי ואמצעים הקיימים על גבי הכוח ומאפשרים לו עצמאות בביצוע משימתו) ויכולות 'צמודות תמרון' לאגבור יכולותיו, כדוגמת חוליה רפואית, חוליה טכנית פלוגתית, עגלות, נגררים ובמידת הצורך גם שימוש בכלי רק"ם לוחמים לשינוע תספוקת.
מדרש הביאור
מדרש הביאור (אלביאן) הוא מדרש תימני על חמישה חומשי תורה, על ההפטרות ועל מגילות אסתר ואיכה, שחיבר בשנת 1441 הרב סעדיה בן דוד אלד'מארי. חלקים מהמדרש מכונים בקטלוגים "צפנת פענח", ומזוהים כחיבור של סעדיה בן דוד אלעדני, סופר ומעתיק שעבר מתימן לסוריה. בנימין ריצ'לר שיער שמדובר בשמות שונים של אותו מחבר, או שאלעדני ביצע פלגיאט לספרו של אלדמארי, כפי שעשה במקרים אחרים.
המערך הלוגיסטי של צה"ל בעת לחימה
דרג לוגיסטי גדודי
הדרג הלוגיסטי ברמת הגדוד הוא הפלס"ם – פלוגת הסיוע המנהלתי, לשעבר פלוגת המפקדה, שבראשה עומד מפקד הפלס"ם, לשעבר מ"פ מפקדה.
מדרש הביאור
הספר עוסק בענייני אגדה, הלכה, פרשנות, פילוסופיה ואלגוריה. הוא מרבה לצטט מהתלמודים והמדרשים (בעיקר מדרש הגדול, מדרש רבה, ומספריו של הרמב"ם, וכן ממדרש החפץ לזכריה הרופא, מדברי ר' יונה אבן ג'נאח ומ"מאור האפלה" לרבי נתנאל בן ישעיה. כלולים בו מדרשים עתיקים שאבדו, למשל מכילתא דברים. הרב דוד הלוי חמדי נעזר בו בכתיבת "אלוג'יז אלמוגני".
המערך הלוגיסטי של צה"ל בעת לחימה
דרג לוגיסטי גדודי
הפלס"ם מורכב מ-4 פלגות (פלגה - כוח הגדול ממחלקה וקטן מפלוגה), כל אחת עם תחומי התמחות ואחריות אחרות:
מדרש הביאור
שרד כתב יד שלם יחיד של המדרש, ומספר כתבי יד חלקיים. חלקים מהמדרש הודפסו בכרכי הסדרה "תורה שלמה" של הרב מנחם מנדל כשר. הספר יצא במלואו בשנת ה'תשנ"ח, במכון משנת הרמב"ם, בתרגום ובביאור של הרב יוסף קאפח.
המערך הלוגיסטי של צה"ל בעת לחימה
דרג לוגיסטי גדודי
הפלס"ם מתנייע על מגוון כלי רכב קרביים ומשאיות, דוגמת אושקוש, משאיות ריאו, ומשאיות FMTV . לכל רכב יעוד שונה (מיכליות מים, מיכליות דלק, רכבי משא למזון, תחמושת ואמצעים). בנוסף, קיימים גם רכבי אחזקה ייעודיים (כדוגמת כיתת התיקונים על בסיס האמר, ומשאית מנוף ריאו חץ). מספר כלי הרכב הכבדים משתנה ותלוי בסוג הצק"ג ומשימותיו.
פונדלפארק
היסטוריה
במהלך שנות ה-60 וה-70, בתקופת "ילדי הפרחים" נודע הפארק כמקום שבו הכל אפשרי וכמעט הכל מותר. במהלך שנות ה-90 מספר המבקרים בפארק גדל לכדי כעשרה מיליון בשנה, מה שהביא לשיפוץ נרחב נוסף שהתרחש במהלך שנות האלפיים והסתיים ב-2010. בשנת 1996 זכה הפארק להכרה כאתר מורשת לאומית (rijksmonument).
המערך הלוגיסטי של צה"ל בעת לחימה
דרג לוגיסטי חטיבתי
בחלק מהחטיבות בצה"ל הוקמה בשנים האחרונות יחידת סיוע מנהלתי (יחס"ם). ייעודו של היחס"ם הוא להעצים את החטיבה ביכולות שיאפשרו לה עצמאות מרבית, הארכת אורך הנשימה ועמידה בקצב המבצעים. חיוני לשלב מראש כוחות קרביים וכוחות לוגיסטיים, באופן שיאפשר תמיכה לוגיסטית ביחידות החטיבה.
היחס"ם אינו מבטל את פלוגות הסיוע המנהלתי (פלס"ם) בגדודים אלא מאפשר למפקדת החטיבה גמישות ואפקטיביות גדולה יותר במענה לוגיסטי ליחידותיה.
חמ"ל לוגיסטי
החפ"ק הלוגיסטי אמון על אינטגרציה של כלל המידע המנהלתי, עיבודו, זיקוקו לתמונת מצב לוגיסטית וגיבוש הערכת מצב אשר תוצג על ידי קצין הלוגיסטיקה למפקד היחידה. לאחר גיבוש הערכת המצב של היחידה נדרש מפקד החמ"ל הלוגיסטי להציג למפקד משמעויות והמלצות, להציג דרישות לוגיסטיות לרמה הממונה, להנחות את הכוחות הלוחמים והלוגיסטיים ביחידתו ולבסוף להנחות את צוות החמ"ל בסדרי הפעילות.
חמ"ל לוגיסטי גדודי
החמ"ל הלוגיסטי ברמה הגדודית נקרא מכלול מנהלה, או 15א על שם אות הקריאה של הרק"ם עליו הוא מתנייד. מכלול המנהלה עשוי להשתנות, אך בבסיסו הוא כולל:
קצין הרפואה הגדודי (קרפ"ג) וקצין הרפואה הרב הגדודי מנהלים יחסי גומלין ומעבירים דיווחים אל מכלול המנהלה, אך בהגדרה מיקומם הוא בתאג"ד.
מטרת המכלול, מלבד הריכוז והיצירה של תמונת מצב לוגיסטית למפקד הפלס"ם (שתוצג למג"ד לאחר מכן, בהערכת המצב הצק"גית), היא שליטה והנחיה על אירועים המתרחשים במהלך הלחימה ודורשים התערבות מנהלתית – פינוי נפגעים והרוגים, ריכוז נתוני הנפגעים ורישומם, ריכוז דרישות לוגיסטיות ומתן מענה אחזקתי. בנוסף, מכלול המנהלה או בעלי תפקיד ממנו יפקדו על מבצעים לוגיסטיים.
חמ"ל לוגיסטי חטיבתי
החמ"ל הלוגיסטי ברמה החטיבתית נקרא מלכ"א – מרכז לוגיסטיקה וכוח אדם. בניגוד למכלול המנהלה הגדודי, המלכ"א מחולק לתאים, כאשר כל תא בפיקוד קצין מהחטיבה האחראי על תחום מסוים:
המלכ"א מופקד על הריכוז והיצירתה של תמונת מצב לוגיסטית לקל"ח (שתוצג למח"ט לאחר מכן) ועל שליטה על אירועים במהלך הלחימה ברמה החטיבתית. כך יכול הקל"ח להורות לצק"ג מסוים לסייע לצק"ג אחר, אם הדרג הלוגיסטי שלו אינו מסוגל לעמוד במשימה. בנוסף, יש כוחות נוספים אותם החטיבה יכולה לדרוש ((כדוגמת צוות אית"ן (איתור נעדרים) או כוחות יס"ר (יחידות סיור)) ולהחביר אל הצק"גים. בחלק מהחטיבות הוקמה יחידת סיוע מנהלתי חטיבתית (יחס"ם) המהווה גוף ביצוע הכפוף למפקדת החטיבה ומתואמת על ידי המלכ"א בחטיבה.
רשתות קשר לוגיסטיות
במקביל לרשתות הקשר של הכוחות הלוחמים, קיימות רשתות קשר של המערך הלוגיסטי לצורך הנחיות והעברת דיווחים לוגיסטיים בלחימה בלי להפריע לרשתות הקשר הצק"גיות שעסוקות בלחימה. לפלוגות אין רשת לוגיסטית עצמאית, והן משתמשות ברשת הקשר הלוגיסטית הגדודית, אליה מאזין הסמ"פ.
רשת קשר לוגיסטית גדודית
רשת הקשר הלוגיסטית הגדודית מכונה "מחו"פ" – מנהלת חילוץ ופינוי. ברשת זו יועברו הדרישות הלוגיסטיות היומיות של הצק"פים בצק"ג, וכן יתנהלו המאמצים הלוגיסטיים המקבילים למאמצי הלחימה – חילוץ נפגעים וחללים ופינויים, הכנסת תגבורת וכוחות משא"ן מיוחדים, הכנסת הספקה לכוחות הלוחמים, פיקוד על מבצעים לוגיסטיים ומעקב אחר פצועים וסטטוס לוגיסטי של הצק"פים.
רשת קשר לוגיסטית חטיבתית
רשת הקשר הלוגיסטית החטיבתית מכונה 'מנו"ח' – מנהלה וחילוץ. רשת זו דומה לרשת הקשר הלוגיסטית הגדודית, אך כיוון שהיא מרכזת כמה צק"גים, היא עמוסה יותר. המנו"ח היא הרשת שדרכה שולט הקל"ח (קצין הלוגיסטיקה החטיבתי), באמצעות המלכ"א (מרכז לוגיסטיקה וכוח אדם), על תמונת המצב המנהלתית ברמת החטיבה.
בנוסף, פועלת בדרג החטיבתי רשת קשר "רפואה חטיבה" עבור תא הרפואה במלכ"א לצורך זמינות מרבית לפינוי הנפגעים.
מריה חוסה מרטינס סאנצ'ס
מריה חוסה מרטינס סאנצ'ס (ספרדית: María José Martínez Sánchez; נולדה ב-3 באוגוסט 1982) היא שחקנית טניס מקצועית מספרד. דורגה בשיאה במקום 19 בעולם בדירוג ה-WTA.
מרטינס סאנצ'ס זכתה עד היום ב-17 תוארי יחידות (5 WTA ו-12 ITF) וב-41 תוארי זוגות (19 WTA ו-22 ITF).
מרטינס סאנצ'ס שיחקה בנבחרת גביע הפדרציה של ספרד בין השנים 2008 ו-2011. מאזנה עומד על 5 ניצחונות (ארבעה במשחקי יחידות ואחד במשחקי זוגות) ו-5 הפסדים (3 במשחקי יחידות ו-2 במשחקי זוגות).
מוכיח
{{פירושונים|
ראו גם
}}
כנסיית השליחים הקדושים
כנסיית השליחים הקדושים (ביוונית: Ἅγιοι Ἀπόστολοι) או אתר הקבורה האימפריאלי (פוליאנדריון Polyándreion) הייתה כנסייה של הנצרות אורתודוקסית בקונסטנטינופול שהייתה בירת האימפריה הביזנטית. הכנסייה נבנתה בשלבים החל מהמאה הרביעית וקיסרי האימפריה הבאים הוסיפו שיפורים ומבנים נוספים במהלך שלטונם והכנסייה הייתה השנייה בגודלה, ושנייה בחשיבותה אחרי כנסיית הגיה סופיה. עם נפילת קונסטנטינופול לידי האימפריה העות'מאנית בשנת 1453 הפכה הכנסייה למושבו של הפטריארך האקומני של קונסטנטינופול ולאחר 3 שנים נזנחה, בשנת 1461 נהרס המבנה ובמקומו נבנה מסגד פטיה.
רקע
אבן הפינה של כנסיית השליחים הונחה על ידי קונסטנטינוס "הגדול" קיסר האימפריה הרומית כחלק מתהליך ייסוד העיר קונסטנטינופוליס ב-11 במאי 330, על האתר בו עמדה העיר היוונית ביזנטיון. יש מחקר ענף העוסק בעיר ומחקרים רבים הדנים בשאלה של ייסוד העיר, מניעיו של קונסטנטינוס וההשלכות של המפעל. סיכום התשובות מעלה תמונה מורכבת ומשכנעת: משקל הכלכלי של האימפריה נטה לכוון הפרובינציות המזרחיות העשירות יותר, סיבות אחרות שמתמקדות בקונסטנטינוס מצביעות שמאז ומתמיד הוא הרגיש לא נוח ברומא, כיליד הפרובינציות שגדל מרוחק מהאצולה הרומאית היה קונסטנטינוס זר לרומא ואדם זר למוקדי הכוח בעיר שהיו מטבעם עוינים למי שלא היה רומאי - הסנאט שראה עצמו מתאים וראוי להיות בעל דריסת רגל בשלטון ובמנעמיו ושכבות האצולה שהיו מוכנות לתת יד לכל מורד במלכות. סיבה אפשרית נוספת הייתה הרצון להתחיל את התקופה הנוצרית של האימפריה הרומית במרחק מרומא שהייתה מרכז פולחן וסמל של עבודת אלילים.
המקורות הרומאיים בני התקופה לא מפרטים את הסיבות והנסיבות לבניית קונסטנטינופוליס אך מדגישים כי ההחלטה הייתה של קונסטנטינוס, ההחלטה הייתה פתאומית והתקבלה לאחר הניצחון על ליקיניוס ולפי דברי ההיסטוריונים הרומאיים נעשתה בעקבות פקודה אלוהית. בנובמבר 324 נערכו בביזנטיון טקסים להקדשת האתר והעבודה החלה בקדחתנות תוך שוד רחב היקף של מקדשים ומבנים מכל רחבי האימפריה. שליחיו של קונסטנטינוס שדדו שערים, קישוטים ועיטורים, פסלים וחפצי אומנות ואלו שולבו במבני הציבור הרבים בעיר החדשה שכללו מספר בזיליקות מפוארות וגדולות ממדים שהמפורסמת שבהן הגיה סופיה, ובזיליקת השליחים הקדושים. העיר תוכננה להיקרות רומא החדשה אך בשנת 326 היא קיבלה את השם קונסטנטינופוליס על מנת לשרת את הצד המנהלתי נבנה בעיר פורום שצורתו אובלית ובו הוצב פסל של קונסטנטינוס על עמוד אבן פורפיר ששדרה רחבה הובילה ממנו אל כיכר מרכזית ובסמוך אליה הארמון. בסמוך נבנה היפודרום קונסטנטינופול. קונסטנטינוס גם בנה לעצמו מאוזוליאום שבו לצד הסרקופג שיועד עבורו הוצבו במעגל 12 סרקופגים עבור השליחים.
תקופת האימפריה הביזנטית
קונסטנטינוס נפטר בשנת 337 בטרם הושלמה בניית הכנסייה ובנו קונסטנטיוס השני זכה לחנוך את המבנה על ידי קבורת שרידי אביו בכנסייה ולהקדיש את הכנסייה ל 12 השליחים, ככל הנראה הכוונה הייתה לרכז את שרידי כל השליחים בכנסייה אך בסיכומו של דבר נאצרו בכנסייה השרידים של השליח אנדראס הקדוש אחיו הצעיר של פטרוס הקדוש, ושל הקדושים הנוצרים (אך לא שליחים) לוקאס וטימותיאוס. מהכנסייה המקורית לא נותר שריד ומעט מאוד ידוע על המבנה מעבר לעובדה הוא נבנה בצורת צלב. תוכנית זאת הייתה חדשנית ובעקבותיה נבנו מספר כנסיות נוספות ברחבי האימפריה ובהן כנסיית שמעון סטיליטס שנבנתה בצורת מתומן שממנו קורנות ארבע בזיליקות הפונות אל ארבע רוחות השמיים.
בתקופת שלטונו של יוסטיניאנוס הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית נהרס המבנה המקורי ובמקומו נבנתה כנסייה חדשה ומפוארת במיוחד שתוכננה על ידי האדריכלים איזדור ממילטוס ואנת'מיוס מטראלס שבאותה תקופה גם תכננו את הבניה מחדש של ההגיה סופיה. שרידי הקדושים והקיסר קונסטנטינוס זכו לקבורה מחודשת בכנסייה ויוסטיניאנוס שילב מאוזולאום עבורו ועבור משפחתו באגף הצפוני של המבנה. גם מבנה זה עוצב כצלב ענק שעליו הוצבו 5 כיפות, אחת בכל זרוע של הצלב ואחת מעל מפגש הזרועות. הזרוע המערבית הייתה ארוכה יותר משאר הזרועות ובה היה האטריום - החלל המרכזי. מאחר שמהמבנה הביזנטי לא נותר שריד פרטים האדריכליים של המבנה לא ידועים. מקור ספרותי ביזנטי מהמאה העשירית מתאר מבנה הכיפות שעבר שינוי משמעותי בסוף המאה העשירית ובכיפותיו נקרעו חלונות בעוד הכיפה המרכזית הוגדלה.
במהלך 700 השנים שלאחר מכן שימשה הכנסייה כאתר קבורה מרכזי לקיסרי האימפריה הביזנטית ואתר קבורה לאנשי הדת החשובים של הכנסייה האורתודוקסית. בשנת 874 הרחיב בסיליוס הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית את מבנה הכנסייה וערך שיפוצים נרחבים במבנה הקיים ולאחר מכן העביר אל הכנסייה את שרידיו של ניקפורוס הראשון, פטריארך קונסטנטינופול ומקום קבורתו הפך למרכז פולחן שנתי בו השתתף הקיסר ואנשי חצרו.
במהלך מסע הצלב הרביעי כבש צבא צלבני ששכלל צי מוונציה, צלבנים ממערב אירופה ומורדים ביזנטים את קונסטנטינופול ב־12 באפריל 1204 הם בזזו את העיר במשך שלושה ימים, שבמהלכם נהרסו או נגנבו הרבה עבודות יווניות ורומיות עתיקות לרבות אלו שנשמרו בהארמון הגדול של קונסטנטינופול. הצלבנים חיללו את המקומות הקדושים באופן שיטתי ובברוטליות, בעיקר על מנת להעביר שרידי קדושים למדינות אירופה. כנסיית השליחים לא ניצלה מידי הבוזזים והם פרצו לקברי הקיסרים בחיפוש אחרי זהב ואבני חן. עם חזרת השלטון על העיר לידי הביזנטים הקים מיכאל השמיני פלאולוגוס, קיסר האימפריה הביזנטית פסל של המלאך מיכאל לציון האירוע הדרמטי והטראומטי. ירידת האימפריה הביאה גם לירידת קרנה של הכנסייה והנוסע האיטלקי כריסטופורו בונדלמונטי (Cristoforo Buondelmonti) מתאר בכתביו את הכנסייה בעזובה בשנת 1420
התקופה העות'מאנית
בשנת 1453 נפלה קונסטנטינופול לידי הצבא של האימפריה העות'מאנית הצבא הטורקי פרץ לעיר והבוזזים לא פסחו על מוסדות הדת, פרצו למנזרים ולכנסיות וגם לאיה סופיה. תוך כדי ביזת העיר הציתו הבוזזים מבנים וביניהם גם את הארכיון הקיסרי של קונסטנטינופול - שריפתו נמשכה שלושה ימים. הסולטאן נכנס לעיר בשעות אחר הצהריים של היום הראשון, הורה להפוך את איה סופיה למסגד וקבע שהעיר תהיה בירתו. הסולטאן שלח משמר מיוחד לשמור על מבנים מסוימים, כדי שבירתו העתידית לא תהיה לעיר חורבות. גם על כנסיית השליחים, אותה ייעד להיות למרכז הפולחן הנוצרי (במקום איה סופיה שהפכה למסגד), שם משמר שמנע את הפגיעה בה. כיבוש קונסטנטינופול והפיכת הכנסייה איה סופיה למסגד הדיחו את העיר מהנהגת הנצרות המזרחית וכתר ההנהגה עבר למוסקבה. העות'מאנים נהגו במתינות בנוצרים של קונסטנטינופול, מינו פטריארך חדש, את גנדיוס סכולריוס והעניקו להם אוטונומיה דתית רחבה. כנסיית השליחים הקדושים הפכה למרכז האדמיניסטרטיבי של הכנסייה האורתודוקסית אך בשנת 1456 הועבר המרכז לכנסיית מריה הקדושה פמקריסטוס. בשנת 1462 נהרסה הכנסייה ובמקומה הוקם המסגד הכחול שנבנה בין השנים 1609 עד 1616 בפקודת הסולטאן אהמט הראשון, על שמו קרוי המסגד, ובו מקום קבורתו.
טום הרקין
תומאס ריצ'רד הרקין (באנגלית: Thomas Richard Harkin; נולד ב-19 בנובמבר 1939) הוא פוליטיקאי ומשפטן אמריקאי, שהיה חבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת איווה במשך שלושים שנה, בשנים 1985–2015. טרם כהונתו בסנאט, הרקין ייצג את מחוז הקונגרס החמישי של מדינה זו בבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית.
תחילת דרכו
הרקין למד באוניברסיטת המדינה של איווה תחת תוכנית המלגות ROTC של צי ארצות הברית והיה לחבר באחווה דלתא סיגמא פי. בשנת 1962 השלים לימודי תואר ראשון בממשל וכלכלה, ושירת בצי ארצות הברית כטייס מטוס סילון בשנים 1962–1967. הרקין הוצב שדה התעופה של הצי באצוגי (Naval Air Facility Atsugi) שביפן, שם הטיס מטוסים אל ומבסיס הצי שנפגע במהלך מלחמת וייטנאם וכתוצאה מתאונות מבצעיות ואימונים. הוא גם הוצב תקופה מסוימת במפרץ גואנטנמו, שם טס למשימות תמיכה במטוסי לוקהיד U-2 שריגלו בקובה. לאחר שהשתחרר מהצי בשנת 1967, הוא הוסיף לשרת שלוש שנים נוספות במילואי הכוננות של הצי, ועבר לכוחות המילואים הסדירים ב-1970. ב-1989 פרש בדרגת קומנדר.