cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הלגיון העשירי פרטנסיס
מרד בר כוכבא
מרד בר כוכבא הוא מרד שערכו יהודי ארץ ישראל כנגד שלטון האימפריה הרומית בימי הקיסר אדריאנוס, בין השנים 132–136 לספירה. המרד פרץ ככל הנראה בקיץ 132, ומעט מאוד ידוע על מהלכו והקרבות שהתנהלו בין הצדדים. כמו היבטים רבים של מרד בר כוכבא, היקפו הגאוגרפי נותר גם הוא לא ברור, אף על פי שנראה כי יהודה, מעקרבה בצפון ועד באר שבע בדרום, במדבר יהודה ובאזור ים המלח, אך לא ברור אם החזיק בשפלת החוף או ביבנה. ככל הנראה בשלב הראשון הצליחו המורדים להתגבר על חלק מיחידות חיל המצב הרומי אך לא ברור האם הצליחו לכבוש את ירושלים – איליה קפיטולינה שהוחזקה על ידי הלגיון העשירי וזאת בגלל דלות הממצאים הארכאולוגיים ומחסור במקורות היסטוריים, שבעטיים לא ניתן היום להכריע בשאלה האם נכבשה ירושלים על ידי המורדים.
בשלב השני קיבל הצבא הרומאי ביהודה תגבורת מהפרובינקיות הסמוכות: מצרים, סוריה וערביה, משנכשלו אלה, נאלץ הקיסר הרומאי, אנדריאנוס, להביא בשלב השלישי, את יוליוס סוורוס נציב בריטניה, שבפיקודו היו שלושה לגיונות וחמישים יחידות עזר. העדויות מצביעות על כך ששבעה לגיונות: העשירי 'פרנטסיס', השישי פראטה שהוצבו ביהודה, העשרים ושניים דיאוטריאנה והשני טראיאנה שהגיעו ממצרים, השלישי גאליקה שהגיע מסוריה, השלישי קירנאיקה שהגיע מערביה, וכן העשירי גמינה, שהגיע מארצות הדנובה השתתפו בלחימה במלואם, וכי ארבעה או חמישה נוספים השתתפו בחלקם. השתתפות הלגיון העשירי 'פרנטסיס' בדיכוי מרד בר כוכבא עולה מכמה עדויות שונות. אחת מהן היא מכתובת אנונימית המתעדת כי מפקד הלגיון העשירי זכה בעיטורים אחדים מאדריאנוס על חלקו בדיכוי מרד בר כוכבא: שני כתרים, ה-muralis וה-vallaris, ועיטור ה-hasta.
שיא הלחימה של הלגיון העשירי היה במהלך המצור על ביתר וביחד עם יחידות רומאיות אחרות. מכלול המצור הרומאי, בדומה לזה שהוטל על ידי הלגיון העשירי על מצדה בשנת 73 או 74, היה מורכב כנראה מחמישה מחנות צבא ומסוללה באורך ארבעה קילומטרים. הרומאים הקימו דייק מצור (כרקום, בלטינית: CIRCUMVALLTIO) שכלל גם עמדות ירי כנראה בצד הדרום מערבי. אורך הדייק היה מעל 4000 מ' – יותר מהדייק של מצדה. ניתן להניח שבנוסף לחומת האבן ששרידיה נשתמרו בשטח כללה מערכת הדייק אלמנטים נוספים המוכרים הן מן הספרות הרומאית והן מן הספרות התלמודית כדוגמת מכשולים שונים, ועוד.
פעילות מאוחרת
בזמן הקיסר מרקוס אורליוס חלק מן הלגיון העשירי נלחם במרקומנים. הלגיון העשירי תמך בפסקניוס ניגר שזה התמרד בשנת 193 כנגד הקיסר ספטימיוס סוורוס. בתקופת שלטונם של קרקלה ואלאגבאלוס הלגיון עדיין היה מוצב בירושלים. הלגיון העשירי השתתף במלחמה כנגד האימפריה הגאלית בזמנו של הקיסר גליאנוס.
קשה לקבוע בוודאות מתי עזב הלגיון העשירי את מחנה הקבע בירושלים, אולם כבר דברי דיו קסיוס, שהלגיון עדיין היה מוצב ביהודה בזמנו, מפריכים את הדעה שההעברה בוצעה קודם לכן – עוד בימיו של ספטימיוס סוורוס (211-193). נוכחותו של הלגיון העשירי בעיר בשנים 250–251 מאושרת על ידי המטבעות הקולוניאליים האחרונים שהטביעה – איליה קפיטולינה. ההחלטה להעביר את הלגיון העשירי מירושלים לאיילה (עקבה שבירדן), מיוחסת לקיסר דיוקלטיאנוס (Diocletianus, 305-283 לספירת הנוצרים) והיא קשורה לרפורמות הצבאיות שערך. מקור המידע המהימן המאוחר ביותר בנוגע להיסטוריה של הלגיון העשירי מבוסס על ידיעות ב"אונומסטיקון" של אוסביוס מקיסריה ובנוטיטיה דיגניטטום (Notitia Dignitatum) שני המקורות טוענים שהלגיון הוצב באילה (היא אילת) שבים האדום.
אייריס מריון יאנג
אייריס מריון יאנג (באנגלית: Iris Marion Young; 2 בינואר 1949 - 1 באוגוסט 2006) הייתה פילוסופית פוליטית, שעסקה בעיקר במהות הצדק ובהבדלים חברתיים. יאנג הייתה פרופסורית למדעי המדינה באוניברסיטת שיקגו שם הייתה חלק מצוות המרכז ללימודי מגדר והתוכנית לזכויות האדם. המחקר שלה עסק בתאוריות פוליטיות עכשוויות, תאוריות פמיניסטיות חברתיות וניתוח של מדיניות ציבורית. היא האמינה בחשיבות של מעורבות פוליטית ועודדה את תלמידיה לקחת חלק ולנסות להשפיע על הקהילות שלהם.
קורות חיים
אייריס מריון יאנג נולדה בניו יורק סיטי, למדה פילוסופיה לתואר ראשון בקווינס קולג', שם סיימה בהצטיינות. את התואר השני והשלישי שלה בפילוסופיה, העניקה לה אוניברסיטת מדינת פנסילבניה ב־1974. בשנות התשעים עבדה כמרצה וכפרופסור בתוכנית ללימודי מגדר, מיניות ונשים באוניברסיטת פיטסבורג, עד שבשנת 2000 עברה לעבוד באוניברסיטת שיקגו כפרופסור למדעי המדינה. בסוף שנות השבעים, יאנג הייתה פעילה בארגון "הפילוסופים המרקסיסטים אקטיביסטים" (Marxist Activist Philosophers - MAR), שלימים היה מוכר כ"ארגון הפילוסופים הסוציאליסטים – פמיניסטים ("Socialist – Feminist Philosophers Association – SOFPHIA). יאנג חלתה בסרטן הוושט בשנת 2005, ולאחר מאבק של שנה וחצי במחלה נפטרה, בגיל 57.
"חוסר צדק מבני"
יאנג עסקה במאמריה רבות במושג "חוסר צדק מבני" (structural injustice). בהתייחסותה למושג זה היא התכוונה לחוסר צדק שנעשה שלא באשמת גורם אינדיבידואלי שעשה זאת בכוונה רעה, אלא דווקא בגלל הדרך בה מתנהלים חיי היומיום בחברה. רוב הספרים והמאמרים שכתבה עוסקים בשאלות הנוגעות לנושא זה – למה גורם חוסר הצדק המבני, על מי מוטלת האחריות של אי-צדק חברתי, איך ניתן לפתור אותו וכדומה. לטענתה, האחריות לחוסר הצדק הזה מוטלת על החברה כולה, ולא על הפרט. עם זאת, על מנת לתקן אותו צריך כל אחד לקחת על עצמו אחריות למתן את חוסר הצדק ככל שביכולתו, תוך התחשבות ביכולת ההשפעה שלו, בזכויות שלו, ברצונות שלו ומקומו בחברה.
"לזרוק כמו בחורה"
אחד ממאמריה המפורסמים של יאנג פורסם בשנת 1980 ונקרא "לזרוק כמו בחורה: פנומנולוגיה של התנהגות גוף, כושר תנועה ומרחביות נשית" (Throwing Like a Girl: A Phenomenology of Feminine Body Comportment Motility and Spatiality). במאמר זה מדברת יאנג על ההבניה החברתית שגורמת לנשים להגביל את תנועות הגוף שלהן, ולחשוב שהגוף שלהן שברירי וחלש. היא טענה שלתפישה הזו יש השלכות על הביטחון העצמי של נשים ועל היכולת שלהן להגיע למטרות שלהן בהמשך חייהן, ויצאה כנגדה.
הנצחה
לאחר מותה של יאנג פורסם סיפרה Responsibility for Justice ובנוסף החליטה אוניברסיטת פיטסבורג להעניק פרס על שמה, "פרס יאנג למעורבות פוליטית", אשר מוענק בכל שנה לסטודנטים שבולטים בתחום של חתירה לצדק חברתי, בין אם במסגרת הלימודים ובין אם מחוץ להם.
וריקוצלה
וריקוצלה (דליות בוורידי האשכים) היא ליקוי בשסתומי הוורידים המנקזים את הפסולת שמייצרים האשכים – ליקוי שעלול לגרום לבעיות פוריות בקרב גברים. עקב הליקוי נחסמת כניסת חמצן לאשכים, דבר הפוגע בייצור התקין של תאי הזרע. תופעה זו מוגדרת כגורם המרכזי לבעיות פוריות בגברים. וריקוצלה לעיתים מלווה גם בכאבים עזים המקרינים מאזור האשכים לרגליים ולבטן התחתונה.
ההיבט הגופני
האשכים מתפקדים בגוף האדם כמפעל המייצר תאי זרע וטסטוסטרון. במהלך פעולתם של האשכים נוצרת בהם פסולת, שאמורה להתפנות מהם באמצעות זרימת הדם. הוורידים שמנקזים את הדם מהאשכים מובילים את הדם החוצה מהאשכים וכלפי מעלה לכיוון הלב – בניגוד לכוח הכובד. בתנועה כלפי מעלה מסייעים שסתומים חד-כיווניים שתפקידם למנוע מהדם לזרום חזרה לאשכים. במצב בו קיימת וריקוצלה, נפגמים השסתומים, ואינם מונעים מהדם לשוב. כתוצאה מחזרת הדם, שנושא איתו את הפסולת, קיימת הפרעה באספקת החמצן לאשכים, החיוני בייצור זרע תקין ופורה.
מאחר שתופעה זו פוגעת בדרכי הייצור של הזרע, היא פוגמת בכל המאפיינים החשובים בתהליך, כמו בריכוז תאי הזרע, במהירות תנועתם, ובמורפולוגיה שלהם (צורת התא החיצונית המייצגת את תקינות החומר הגנטי שבתוכו).
שכיחות התופעה
התופעה נצפית בגברים כבר בגילאי 20+ והיא מתגברת ומחמירה ככל שעולה הגיל. וריקוצלה עלולה להתפתח גם בגברים שכבר הפכו להורים, והיא עלולה להפריע בניסיונות להביא ילדים נוספים. זאת משום שהתופעה היא הדרגתית והשפעתה על ייצור תאי הזרע הולכת וגוברת עם השנים.
במחקרי הפוריות שפורסמו בירחונים היוצאים בין היתר באוקספורד ובאוניברסיטת ג'ונס הופקינס, התגלה כי וריקוצלה היא הסיבה לכ-90% מבעיות פוריות הגבר בעולם.
הגילוי המאוחר
תופעת הווריקוצלה ידועה לרפואה עוד מסוף שנות ה-50 של המאה ה-20, אך רק לאחרונה התגלתה במחקרי הפוריות כגורם העיקרי לליקויי הפוריות בקרב גברים. זאת מאחר שבמשך שנים רבות נחשבה הווריקוצלה בטעות כתופעה הקיימת רק באשך אחד – האשך השמאלי. בפועל, התקיימה וריקוצלה גם באשך הימני, אך לא ניתן היה לאתרה בבדיקה פיזית פשוטה וללא הציוד הטכנולוגי המצוי כיום. כתוצאה מאבחון לא נכון של התופעה, הטיפולים שבוצעו לתיקון הווריקוצלה היו חלקיים ובוצעו רק בצד אחד. תוצאותיהם היו, לפיכך, מוגבלות וזמניות והובילו גורמים רפואיים רבים להאמין כי אין קשר בין וריקוצלה לבעיות אלו.
בשנת 2004 פרסם ירחון הפוריות העולמי Fertility & Sterility מחקר שנערך על ידי שני רופאים ישראלים (גת וגורן) תחת הכותרת Varicocele: a Bilateral Disease. מחקר זה הדגים כי תופעת הווריקוצלה קיימת בשני האשכים ברוב מוחלט של המקרים. מחקרים רבים שבוצעו לאחר מכן ופורסמו בירחוני רפואה נוספים, איששו את הממצאים, והדגימו את הצורך בטיפול בווריקוצלה בשני האשכים.
בדיקה לגילוי וריקוצלה
בעבר היה נהוג לבצע בדיקה פיזית בלבד לאיתור וריקוצלה. כיום ידוע כי בדיקה זו מוגבלת ויכולה לאתר את הבעיה רק באשך השמאלי (זאת על אף שווריקוצלה היא בעיה בשני האשכים).
כיום מתבצעת הבדיקה באמצעות בדיקת אולטרה סאונד רפואית מסוג דופלר, שיכולה לכמת את זרימת הדם לאשכים ומהם. גם בבדיקה זו דרושה מומחיות מיוחדת החיונית לזיהוי מצב הווריקוצלה. בדיקת טמפרטורה של האשכים יכולה להוסיף לדיוק האבחנה באשך הימני. בכל מקרה שהתלונה באשך הימני, יהיה צורך לבצע בדיקת לחיצה.
במקרים חמורים (שבהם אי אפשר לתקן את הבעיה עם צנתור או שאר סוגי הניתוחים על הווריד עצמו) יבוצע ניתוח שבו יחליפו את וריד האשך בווריד הנלקח מאיבר המין.
שיטות הטיפול
הואיל ולא ניתן לתקן את הוורידים המורחבים או את השסתומים הפגומים, הטיפול בווריקוצלה מתבסס על חסימת הוורידים המורחבים שבהם זרימת הדם אינה תקינה, והסטת זרימת הדם לוורידים תקינים. ניתוח לתיקון וריקוצלה הוא הטיפול השכיח ביותר בווריקוצלה. ישנם מספר סוגי ניתוחים עיקריים: ניתוח קשירה גבוהה, ניתוח לפרוסקופי, ניתוח קשירה מפשעתית וניתוח מיקרו-כירורגי. בניתוח המיקרו-כירורגי המתבצע תחת מיקרוסקופ ניתוחי עם מכשור עדין במיוחד, מאתרים וקושרים גם ורידי וריקוצלה קטנים מאוד תוך שמירה קפדנית שלא לפגוע בעורקי האשך ובכלי הלימפה שלו.
הדרך לטיפול בווריקוצלה ללא ניתוח מתבצעת באמצעות צנתור שפותח על ידי שני הרופאים הישראלים (גת וגורן) שחקרו את תופעת הווריקוצלה וגילו את הקשר שלה לבעיות ייצור תאי זרע. השיטה, שקרויה על שמם, מאתרת את רשת הוורידים הפגומה ומטפלת בתופעה משני צידיה. הצנתור מתבצע בבטן התחתונה בטיפול אמבולטורי בהרדמה מקומית, ואינו דורש ניתוח, אשפוז או התאוששות. השיטה הישראלית זכתה להכרה בינלאומית כבעלת נתוני הצלחה גבוהים, ומופיעה בספר פוריות הגבר העולמי – Andrology For The Clinician.
במקרים הנדירים בהם הווריקוצלה נמצאת רק בצד אחד, ניתן לבצע גם ניתוח רגיל לקשירת הווריד הראשי, המתבצע בהרדמה מלאה (קרוי גם "קשירה עליונה"). לאחר הקשירה מתפתחים ורידים המנקזים את הדם מהאשך באופן תקין.
עזמי בשארה
ביוגרפיה
בשנת 1975 החל בלימודי תואר ראשון בפסיכולוגיה וסוציולוגיה באוניברסיטת חיפה ולאחריהם למד משפטים באוניברסיטה העברית. ב-1980 התקבל עקב פעילותו הקומוניסטית ללימודי דוקטורט בפילוסופיה באוניברסיטת הומבולדט שבברלין המזרחית ואותם סיים בהצטיינות (כותרת הדיסרטציה, משנת 1985: – בתרגום: ). ב-1986 שב לארץ והצטרף לסגל המרצים לפילוסופיה באוניברסיטת ביר זית, ובשנים 1994–1996 שימש כראש החוג לפילוסופיה באוניברסיטת ביר זית. ב-1990 החל לעבוד גם כחוקר במכון ון ליר בירושלים.
בשארה כתב מספר מאמרים אקדמיים על הערבים בישראל מאז 1948 ועל האוכלוסייה הפלסטינית.
ב-1997 עבר השתלת כליה, ובשנת 2001 נזקק לטיפולי דיאליזה, ומאז הוא אינו בקו הבריאות.
קריירה פוליטית
בשארה החל את דרכו כפעיל קומוניסטי במפלגת רק"ח ובזמן לימודיו באוניברסיטה העברית היה פעיל בתא הסטודנטים הערבי-יהודי "קמפוס". לאחר ששב מלימודי הדוקטורט בגרמניה המזרחית, פרש מרק"ח וב-1995 הקים את בל"ד. בשארה עמד בראש מפלגת בל"ד מאז הקמתה ומזוהה עם שאיפתה להפוך את מדינת ישראל למדינת כל אזרחיה. תפיסה זו מתייחדת בחילון מושג המדינה והתייחסות אינסטרומנטלית כלפי מוסדותיה, האמורים לשרת את האזרח בלא קשר מחייב ללאומיותו או דתו. הוא נבחר בפעם הראשונה לכנסת ה-14 ברשימה המאוחדת של בל"ד וחד"ש ולאחר מכן הפכה סיעתו לסיעה עצמאית.
בשנת 1999, בבחירות לכנסת החמש עשרה ולראשות הממשלה, התמודד בשארה על ראשות הממשלה, מול נתניהו, אהוד ברק, יצחק מרדכי ובני בגין; אולם ערב הבחירות הסיר את מועמדותו. המפלגה זכתה בשני מושבים בכנסת החמש עשרה.
בשנת 2001 נסע בשארה לבקר בסוריה באזכרה לחאפז אל-אסד, שנכחו בה גם מזכ"ל חזבאללה וסגן נשיא איראן, והביע תמיכה בפעולות "התנגדות" לישראל. בשל נאום זה ונאום נוסף הוסרה חסינותו והוגש נגדו כתב אישום בשנת 2001, אך בשנת 2006 בוטלו ההליכים המשפטיים נגדו משנקבע כי עומדת לו החסינות העניינית, שלא ניתן להסירה.
נאום זה לצד נאומים נוספים הביאו לפסילת מועמדותו לכנסת ה-16 על ידי ועדת הבחירות המרכזית על סמך חוק יסוד: הכנסת המאפשר למנוע מאדם להתמודד בבחירות אם יש במעשיו שלילת קיומה של מדינת ישראל כמדינה יהודית או אם יש במעשיו תמיכה במאבק מזוין של מדינת אויב או של ארגון טרור נגד מדינת ישראל. בית המשפט העליון הפך את החלטת הוועדה ואישר, ברוב של 7:4, את התמודדות הרשימה. בית המשפט התייחס להסבריו של בשארה על תפישתו ביחס להגדרתה הרצויה לדעתו של מדינת ישראל ולפרשנות שנתן לתמיכתו במאבקם של הפלסטינים ושל החזבאללה, לפיה הוא תומך בהתנגדות ל"כיבוש" אך לא בדרך של מאבק מזוין ופגיעה באזרחים. בית המשפט קבע כי כדי "לשלול את אחת מהזכויות המרכזיות של הדמוקרטיה – הזכות לבחור ולהיבחר" דרושות ראיות "משכנעות, ברורות וחד משמעיות" לקיומן של העילות המופיעות בחוק. על סמך עיקרון זה קבע בית המשפט כי אין למנוע את מועמדתו של בשארה לכנסת כיון שהראיות שהובאו אינן מקיימות את התנאים הללו.
בשארה נמנה עם מוזהרי ועדת אור, שמצאה אותו אשם בעידוד האלימות שבאירועי אוקטובר 2000, אולם בשל היותו נבחר הציבור לא ניתנו נגדו המלצות אישיות.
במהלך חברותו בכנסת יצא לביקורים בסוריה ובלבנון, חרף האיסור לבקר במדינת אויב. בספטמבר 2006 יצא לביקור בדמשק עם עוד ח"כים מבל"ד, שם אמר כי הוא תומך במאבקה של סוריה נגד ישראל, נפגש עם בשאר אל-אסד והביע תמיכה בחמאס ובחזבאללה. בתגובה שקל היועץ המשפטי לממשלה לפתוח בחקירה פלילית נגדו.
אף שאזכוריו בתקשורת העברית היו בעיקר בהקשרים מדיניים, במהלך כהונתו בכנסת עסק בשארה גם בנושאים נוספים, ובין היתר יזם את חוק פיצוי נפגעי פוליו, שמקנה פיצויים לאזרחים שלקו בשיתוק ילדים.
על כישרון הנאום שלו אמר הפרשן הפוליטי שלום ירושלמי:.
ההתפטרות מהכנסת והחשדות כי סייע לאויב
ב-23 במרץ 2007 עבר בשארה את הגבול בין ישראל לירדן בגשר שייח' חוסיין, ומאז לא שב לישראל. הדבר פורסם רק לאחר יותר משבועיים, ב-8 באפריל 2007, אך הוטל צו איסור פרסום מלא על נסיבות עזיבתו. ב-22 באפריל 2007 הגיש בשארה את מכתב התפטרותו מהכנסת לקונסול ישראל בקהיר. ב-25 באפריל הוסר חלקית הצו. ב-2 במאי 2007 הוסר צו איסור הפרסום על רוב סעיפי האישום נגדו, ולציבור נודע כי נגד בשארה התנהלה חקירה בגין חשדות כי במהלך מלחמת לבנון השנייה יצר קשר עם סוכן מטעם חזבאללה והעביר לו מידע על מקומות אסטרטגיים לטיווח טילים וכן מידע בדבר השפעת הגדלת טווח הטילים מעבר לחיפה, מסר הערכות על סיכויי ההתנקשות במזכ"ל חזבאללה, חסן נסראללה, וכן מידע והערכות בנוגע לשינויים צפויים בהיערכות ישראל תוך כדי מלחמה. בשארה קיבל, לפי החשד, מאות אלפי שקלים אשר הועברו לידיו מחזבאללה ומגופים זרים נוספים על ידי חלפני כספים ערביים ממזרח ירושלים ובכך עבר גם על חוק איסור הלבנת הון.
לגבי ההאשמה כי ריגל תמורת כסף טען:
לטענת עבד אל-חלים ח'דאם, סגנו לשעבר של נשיא סוריה, בשארה מונה על ידי המודיעין הישראלי והעביר מסרים בין ישראל לבין סוריה ואף תיווך בין ישראל לבין סוריה.
לאחר שנמלט מישראל
מאז שנמלט מישראל מרבה בשארה לנדוד בין בירות העולם הערבי ולהרצות בעניינים הקשורים לפוליטיקה הפנימית בישראל וכן בענייני הסכסוך הישראלי-ערבי. הוא שימש מספר פעמים כפרשן לענייני ישראל בכמה תחנות טלוויזיה המשדרות במדינות ערב, בהן רשת "אל-ג'זירה" וכותב באופן קבוע טור פרשנות על נושאים מדיניים בעולם הערבי בעיתון "אל-אהראם". החל משנת 2016 הוא מנהל את בדוחא, ומשמש כיועץ לאמיר קטר.
ב-14 בפברואר 2011 אושר בכנסת "חוק שלילת תשלומים מחבר הכנסת ומחבר הכנסת לשעבר בשל עבירה", התשע"א–2011. החוק, המכונה "חוק בשארה", מאפשר לשלול תשלומי פנסיה מחבר כנסת שחמק מחקירה או ממשפט בישראל, בגין חשדות לפשע חמור שביצע בעודו חבר הכנסת. יום לאחר קבלת החוק הוגשה בקשה לוועדת הכנסת לשלול את התשלומים מבשארה, וב-28 במרץ החליטה מליאת הכנסת לשלול ממנו את התשלומים.
עמדותיו המדיניות
בין השאר השתתף ב"פסטיבל הניצחון של החזבאללה" שנערך באום אל-פחם ביוני 2000 לאחר נסיגת ישראל מדרום לבנון. בכינוס אמר בשארה:
באזכרה לחאפז אל-אסד שנערכה בסוריה ב-2001 נשא בשארה דברים וקרא לפלסטינים לטפח ולהרחיב מחדש את דרך המאבק של "התנגדות" לישראל, כדי שזו לא תצליח לכפות על העולם הערבי את תנאיה בשל חוסר האונים הצבאי של הערבים במלחמה כוללת. בנאומו השתמש בשארה במילה מוקאוומה (בערבית: مقاومة).
בסוף 2002 נאם בפני ועדת הבחירות המרכזית ואמר שהוא מתנגד לפגיעה באזרחים חפים מפשע:. עם זאת, הוא אמר שהוא אינו יכול להגיד לפלסטינים כיצד להיאבק, כל עוד אינם עוברים גבול זה:.
הוא כינה את ההגדרה "ערבי-ישראלי", ובמקומה בחר לכנות את הערבים אזרחי ישראל בתואר.
בראיון טלוויזיוני בערוץ 2 אמר:.
בשארה מרבה להרצות במדינות ערב ולהתבטא בגנות ישראל והדמוקרטיה הישראלית. בהרצאה ב-16 בדצמבר 2005 ביריד הספרים הערבי בביירות אמר:.
מבזק מבצעי טיס
מִבְזַק מִבְצְעֵי טַיִס המוכר בעגה כ-נוֹטָאם (מהמושג האנגלי NOTAM, שהוא ראשי תיבות של: Notice To Airmen או Notice to Air Men או Notice to Air Missions) הוא פורמט מידע המופץ על ידי רשויות התעופה האזרחיות המקומיות לגבי סיכונים אפשריים והגבלות באזור, נתיב או שדה תעופה מסוים המסוגלים להשפיע על הטיסה.
הנוטאם מוגדר כהודעה המופצת באמצעי טלקומוניקציה הכוללים מידע הנוגע לביסוס, התניה, שינוי בכל מתקן אווירונאוטי, שירות, הליך או גורם סיכון, שהיידוע בזמן לגביהם קריטי לצוותים העוסקים בפעילות טיסה. הנוטאמים מיוצרים ומופצים לצרכנים על ידי רשויות וסוכנויות ממשלתיות על פי נספח 15 – שירותי מידע אווירי של אמנת שיקגו המוכרת באנגלית כ-Convention on International Civil Aviation ובראשי התיבות CICA. מספר שיפורים ושינויים ל-CICA אפשרו ייצור מערכות הפצת נוטאמים אוטומטיות.
אמצעים כמו תיק טיסה אלקטרוני מסוגלים לעזור ולפרש מידע נוטאמים ולעזור בארגונם לפני ובמהלך טיסה.
ב-11 בינואר 2023 כשלה מערכת הנוטאם של ארצות הברית, מה שהביא לקרקוע של כל הטיסות הפנימיות בארצות הברית עד 9 בבוקר זמן חוף מזרחי (UTC−05:00) באותו היום.
שימוש
הנוטאמים מסודרים בפורמט של מברקים וכוללים הודעות והתראות על תנאים קיימים, שינוי בתנאים או הסביבה, שינוי ביכולת מתן שירות, וגורמי סיכון שונים בתחומי מתקנים אווירונאוטיים דוגמת תחנות דגימה מטאורולוגיות, מרכזי בקרה, שדות תעופה וכדומה, שיידוע עליהם קריטי לתכנון וביצוע פעילות טיסה בטוחה על ידי גורמים כגון צוותי אוויר, חברות תעופה, מרכזי בקרה וכדומה.
הנוטאמים נכתבים ומופצים בצורה יזומה מהסיבות הבאות:
פורמט
כאמור, הנוטאם הוא סטנדרט המותאם לתשדורות מברקים קצרים ובינלאומיים ועל כן מוגבל לשפה האנגלית וכולל מספר הגבלות, כגון שימוש בעיקר באותיות גדולות, המעטה בשימוש בסימנים ופסיקים למיניהם. הסטנדרט של הארגון הבין-לאומי לתעופה אזרחית לנוטאמים הוא כדלקמן:
דוגמה
דוגמה לנוטאם לנמל התעופה לונדון הית'רו: A1234/06 NOTAMR A1212/06 Q)EGTT/QMXLC/IV/NBO/A/000/999/5129N00028W005 A)EGLL B)0609050500 C)0704300500 E)DUE WIP TWY B SOUTH CLSD BTN 'F' AND 'R'. TWY 'R' CLSD BTN 'A' AND 'B' AND DIVERTED VIA NEW GREEN CL AND BLUE EDGE LGT. CTN ADZ יש לקרוא את זה כדלקמן:
שורה Q – חל על השטח האווירי של לונדון (EGTT) / MX – מסלול הסעה / LC – סגור / IV – חל על טיסות בכללי טיסת ראייה (V) וכללי טיסת מכשירים (I) / NBO – הנוטאם זוהה כפריט יידוע מיידי לצוותי אוויר (N), ל-BIP (ידיעון מידע טרום-טיסה) (B), בקשר לפעילות טיסה (O) / A - גודל שדה תעופה. / 000/999 – הגבלות גובה FL000 עד FL999 / 5129N00028W005 – מיקום גאוגרפי 51°29' N 000° 28' W  (5129N00028W) ורדיוס של חמש מייל (005).
שורה B – החל מ 05:00 UTC ב-5 בספטמבר 2006 (0609050500).
שורה C – עד 05:00 UTC ב-30 אפריל 2007 (0704300500).
שורה E – בגלל עבודות מתמשכות, מסלול הסעה B סגור בין המפגשים F ו-R. מסלול הסעה R סגור בין מפגשים A ו-B, ומופנה בעזרת קו אמצע ירוק תאורת שפת מסלול הסעה כחולים , נא לפעול בזהירות.
7 באוגוסט
7 באוגוסט הוא היום ה-219 בשנה (220 בשנה מעוברת) בשבוע ה-32 בלוח הגרגוריאני. עד לסיום השנה, נשארו עוד 146 ימים.
גיל (פירושונים)
{{פירושונים| אישים :
ראו גם
}}
מיצ'ואקאן
מיצ'ואקאן דה אוקמפו (בספרדית: Michoacán de Ocampo; רשמית: המדינה החופשית והריבונית של מיצ'ואקאן דה אוקמפו, בספרדית: Estado Libre y Soberano de Michoacán de Ocampo), או בקיצור מיצ'ואקאן, היא אחת מ-31 המדינות המרכיבות את מקסיקו. מיצ'ואקאן נמצאת במערב מקסיקו וגובלת באוקיינוס השקט בדרום-מערב, חליסקו וקולימה במערב, גואנחואטו בצפון, קרטרו בצפון-מזרח, מדינת מקסיקו במזרח וגררו בדרום-מזרח. בירתה והעיר הגדולה ביותר בה היא מורליה.
כלכלה
כלכלת מיצ'ואקאן מתבססת על חקלאות, מקנה ודיג. הגידולים במדינה כוללים בין היתר תירס, דורה, אבוקדו, תות שדה, אפרסק, חיטה, ליים, קנה סוכר ומנגו. כרייה גם מהווה ענף חשוב בכלכלה המקומית, כשרובה ממוקמת במזרח המדינה. בין היתר נכרים ברזל, נחושת, אבץ, קדמיום, עופרת, כסף, זהב, אבן גיר ושיש.
התעשייה במדינה מרוכזת בעיקר בסביבות הערים, בעיקר מורליה, ומתרכזת בעיקר בפלדה, בקבוקים ומוצרי נייר
היכל התהילה של הכדורסל
היכל התהילה נוסד ב-1959 אך רק בשנת 1968 נפתח מוזיאון של ממש בבניין בקולג' ספרינגפילד, העיר בה המציא ופיתח ג'יימס נייסמית' את משחק הכדורסל. במהלך השנים עבר המוזיאון פעמיים למיקום חדש, ב-1985 וב-2002 למיקומו הנוכחי, לאחר השקעה של 45 מיליון דולר בקומפלקס המתפרש על שטח של כ-7.5 דונם וכולל גם מרכז מסחרי, חנות מזכרות ומסעדות.
הליך הבחירה
הבחירה מתבצעת על ידי 4 ועדות משנה מקצועיות:
לאחר המלצות ועדות המשנה, נבחנים המועמדים ב-4 "ועדות הכבוד", כל ועדת כבוד מורכבת מ-24 אנשי מקצוע, ביניהם חברי היכל התהילה, אנשי תקשורת, עסקני כדורסל ותורמים אחרים. בכל ועדות הכבוד חברים 12 אישים קבועים משותפים והשאר מתחלפים בהתאם למומחיות הוועדה. על מנת להיבחר להיכל התהילה נדרשת תמיכה של לפחות 18 מחברי ועדת הכבוד.
קבוצות
12 הקבוצות החברות בהיכל התהילה:
גילי סער
גילי סער (נולדה ב-16 בדצמבר 1981 בחדרה) היא שחקנית, דוגמנית מוזיקאית ותקליטנית ישראלית.
ביוגרפיה
נולדה וגדלה בחדרה. למדה בתיכון עמל חדרה. ב-1998 זכתה בתחרות "תגלית השנה" שערך השבועון "לאישה". במהלך לימודיה בבית הספר התיכון דיגמנה לקמפיינים של אורנג', מי עדן, מילקי ועוד. למדה משחק בבית הספר למשחק של סמינר הקיבוצים ובתיאטרון האימפרוב - הבית הישראלי לאימפרוביזציה.
לאחר שירותה הצבאי עברה להתגורר בניו יורק, פריז ולונדון, ודיגמנה בין השאר עבור המותגים איסי מיאקי ונייקי ולעיתון "Elle".
ב-2003 גילמה את רחל והדס בסרטם של דוד אופק ויוסי מדמוני "המנגליסטים", לצד יגאל עדיקא ודאנה איבגי. ב-2007 גילמה את ביילה בסרטו של אורי פסטר "מלך של קבצנים". בין השנים 2008-2007 גילמה את מוניק בלילי בטלנובלה שביים שי קפון "בובות" לצד גל גדות, דודו טופז, מירי בוהדנה ומיקי קם. ב-2008 גילמה את הלני בסדרת הטלוויזיה "פאפאדיזי" אשר שודרה ב-yes. ב-2009 גילמה את ניקי בסדרת הטלוויזיה "דני הוליווד". בין השנים 2009–2010 גילמה את שרון בדרמת הפשע "הבורר" ששודרה בהוט.
שיחקה בהצגות "אמא קוראז'" (בה אף כתבה את המוזיקה וניגנה) ו"המערב הפרוע" בתיאטרון הערבי-עברי.
ב-2009 החלה להשתתף במחזה "בתיאבון", הפקה משותפת של תיאטרון הסמטה וסמינר הקיבוצים; במחזה מגלמת סער נערה הסובלת מהפרעת אכילה.
בין השנים 2011-2005 הייתה סער חברה בלהקת האלקטרו-פופ "טרי פויזן", שם ביצעה קולות רקע וניגנה על קלידים.
ב-8 ביוני החלה לשחק בתפקיד הנשי הראשי לצידו של אלירן כספי בהצגה "כל יום חמישי" בתיאטרון הסמטה, עד ליציאתה לחופשת לידה.
בסוף 2013 החלה להשתתף כחברת פאנל בתוכנית האירוח הנשית "מאמאלנד" בערוץ 24 לצד עדן הראל, איה קרמרמן, מיכל טראוריג וליהיא גרינר. בשנת 2014 החלה להנחות את תוכנית הפנאי "עיצובים" בערוץ 10.
באוגוסט 2015 שיחקה בתפקיד אורח בסדרה "החדש של עומרי גורדון" בקשת, ערוץ 2.
בשנת 2016 שיחקה את דמותה של קארן בסדרה "האחיות המוצלחות שלי" בבימויו של גורי אלפי.
ב-2013 הצטלמה לסרט "מצברוח טוב" שביימו מירי בן חייל ותמר שפוני ועתיד לצאת ב-2018.
במהלך חייה, סער תקלטה במועדונים ובמסיבות בארץ ובעולם ובין השאר לצד שותפתה חן יאני.
חיים אישיים
ב-2010 נישאה בשנית למוזיקאי אריאל לוינסון. ב-2013 נולד בנם הבכור. במאי 2017 נולדה בתם המשותפת.
ב-2017 סער ומשפחתה ירדו מהארץ ועברו לפנמה.
מגרש הקריקט לורדס
מגרש הקריקט לורדס (באנגלית: Lord's Cricket Ground) המכונה בקיצור "לורדס" (Lord's) הוא מגרש קריקט הממוקם בשכונת סנט ג'ונס ווד ברובע הסיטי של וסטמינסטר של לונדון, בירת הממלכה המאוחדת.
המגרש נקרא על שם מייסדו, תומאס לורד ומנוהל כיום על ידי מועדון הקריקט מרילבון (MMC). המגרש משמש את מועדון הקריקט של מחוז מידלסקס, את ועד הקריקט של אנגליה וויילס (ECB), את מועצת הקריקט האירופית (ECC) ועד אוגוסט 2005 שימש את מועצת הקריקט הבינלאומית (ICC).
המגרש, המכונה לעיתים "משכנו של הקריקט" אינו ניצב באתרו המקורי. מיקומו הוא המיקום השלישי שבו ניצב המגרש. האתר המקורי, המכונה כיום המגרש הישן של לורדס, שפעל בין 1787–1811, היה ממוקם בקרבת כיכר דורסט של ימינו. משכנו השני של המגרש (המכונה המגרש האמצעי של לורדס) שימש בפועל בין השנים 1811–1813. המגרש הנוכחי ממוקם כ-250 מטרים צפונית מזרחית לאתר השני.
באתר המגרש ממוקם מוזיאון הקריקט, שנחשב למוזיאון הספורט הוותיק ביותר בעולם.
המגרש הנוכחי נחנך במשחק קריקט בין מועדון הקריקט של מרילבון ומועדון הקריקט של הרטפורדשייר, שנערך ב-22 ביוני 1814.
היציעים
ביציעים מקומות ל-32,000 צופים.
הפוויליון
מבנה הפוויליון הוא השריד העיקרי למבני המגרש מהתקופה הוויקטוריאנית. המבנה נבנה בין השנים 1889–1890 בתכנונו של האדריכל תומאס וריטי. המבנה נחשב למבנה היסטורי לשימור, ובין השנים 2004–2005 שופץ בעלות של כ-8 מיליון ליש"ט.
המבנה משמש את חברי מועדון הקריקט של מרילבון ואת חברי מועדון מחוז מידלסקס, וממוקמים בו מושבי חברי המועדון, פאבים עבור החברים וחנות מזכרות. כמו כן, בביתן ממוקמים חדרי ההלבשה ומרפסות צפייה עבור השחקנים.
היציע המרכזי
בראש היציע המרכזי ניצבת שבשבת בצורת אב הזמן. השבשבת הובאה לאתר ביוזמת סר הרברט בארקר בשנת 1926, וניצבה בצד הצפון מערבי של היציע. בשנת 1996 הועברה למקומה הנוכחי - בצד הדרום מזרחי של המגרש.
מרכז התקשורת
מרכז התקשורת הוקם בשנת 1999 עבור גביע הקריקט העולמי. המבנה, בעת שנבנה, היה המבנה הראשון ברחבי כדור הארץ שנבנה מאלומיניום בלבד. המבנה בעל הצורה הייחודית נבנה בטכנולוגיה של בניית ספינות. המבנה ממוקם 15 מטרים מעל המגרש. שני פירי מעליות מאפשרים גישה למבנה. בתחתית המבנה מושבים ל-100 כתבים, ובראש המבנה חדרים למגישי תוכניות ספורט ברדיו ובטלוויזיה, המשדרים את המשחק.
תכנון המבנה זכה בפרס סטירלינג לשנת 1999. בעת הקמתו מומן המבנה על ידי חברת נאטווסט. כיום המבנה מתוחזק בחסות חברת אינווסטק.
יציע טאוורן
יציע טאוורן (יציע הפאב) עומד במקום בו עמד בעבר פאב של קבוצת יושבי הפאב של לורדס (Lord's Taverners) - קבוצה פילנתרופית שחבריה היו חובבי קריקט. חברי הקבוצה נהגו להיפגש בפאב בשטח המגרש. כיום הפאב של חברי הקבוצה ממוקם בשטח יציע הפאוויליון.
המגרש
אחד המאפיינים הידועים של המגרש הוא שיפועו. הקצה הצפון מערבי של המגרש גבוה בכשני מטרים מהקצה הדרום מזרחי.
שערי גרייס
אחד המאפיינים הארכיטקטוניים של מהגרש הם זוג שערים מעוטרים הקרויים על שמו של וו. ג'י. גרייס. השערים הוקמו בשנת 1923, בכניסה למתחם מכיוון סנט ג'ונס ווד. השערים תוכננו על ידי סר הרברט ווקר, ונחנכו בנוכחות סר סטנלי ג'קסון.
שימושים
המגרש מארח תחרויות בינלאומיות, וכן את אליפות הכפרים הלאומית של אנגליה, תחרויות אוניברסיטאות ותחרויות בין המועדונים המקומיים.
כמו כן המגרש מארח את המשחק השנתי בין מכללת איטון לבית הספר הארו (אשר נערך מאז שנת 1805 ברציפות).
מוזיאון הקריקט
במגרש ממוקם מוזיאון הקריקט של מועדון הקריקט מידלסקס (MCC Museum) - מוזיאון הספורט הוותיק ביותר בעולם. במוזיאון מוצגים פרטים שנאספו מאז שנת 1864 ובהם ציוד קריקט בו נעשה שימוש בידי שחקנים מרכזיים ובהם ויקטור טראמפר, ג'ק הובס, דון בראדמן ושין וורן, וכן חפצים של וו. ג'י. גרייס.
פיתוח עתידי
הוצעו תוכניות להגדלת המגרש והקמת מושבים ל-10,000 צופים נוספים.
שימושים נוספים
במהלך מלחמת העולם השנייה שימש המגרש למשחקי בייסבול.
המגרש אירח את תחרויות הירי בחץ וקשת במהלך משחקי אולימפיאדת לונדון בשנת 2012.
ריאל סעודי
הריאל (ערבית: ريال, תקן ISO 4217: SAR) הוא המטבע בערב הסעודית. שמו המקוצר הוא ر.س או SR. המטבע מחולק ל-100 הללות (ערבית: هللة).
בוריס אנדרייב
חייו
בוריס אנדרייב נולד בסראטוב. לאחר סיום שבע שנות לימוד בבית הספר הוא התחיל לעבוד כמסגר-חשמלאי במפעל מקומי. במקביל הוא שיחק בתיאטרון לחובבים. שחקן תיאטרון מקומי ראה אותו והציעה להתחיל ללמוד משחק. לאחר סיום בית הספק לשחקנים, אנדרייב החל לעבוד בתיאטרון המקומי בסראטוב. אנדרייב קיבל הזמנה מאלכסנדר דובז'נקו להשתתף בתפקיד מרכזי בסרטו. לאחר ניסיון ראשון אדנרייב נפסל. כאשר תיאטרון היה במוסקבה במאי קולנוע איוואן פירייב ראה את השחקן והציע לו לשחק בסרט החדש שהוא התכוון לביים. סרט זה "הטרקטוריסטים" בה אנדרייב שיחק ליד ניקולאי קריוצ'קוב ופיוטר אלייניקוב יצאה לאקרנים בשנת 1939 וזכה לפופולריות רבה. באותה שנה אדנרייב עבר להתגורר במוסקבה ותוך זמן קצר גם התחתן.
בשנת 1943 אנדרייב שיחק ליד מארק ברנס בסרט "זוג לוחמים". במהלך סוף שנות ה-40 השחקן השתתף בעוד 2 סרטיו של איוואן פירייב. בשנת 1950 בוריס אננדייב השתתף בסרט "נפילת ברלין" שהיה סרט תעמולתי לכבוד יוסיף סטלין. ככל הנראה השחקן לא היה יכול לסרב להשתתף בסרט עקב לחץ אליו מצד השלטון. לאחר השתתפותו של אנדרייב בסרט נמתחה אליו ביקורת לצד חלק מעמיתיו למקצוע. בשנת 1954 אנדרייב הצטלם בסרט "המשפחה הגדולה". הסרט הוצג בפסטיבל הקולנוע בקאן וקיבל פרס. הקריירה המוצלחת של אנדרייב נמשכה גם בהמשך של שנות ה-50 ותחילת שנות ה-60.
בשנת 1963 בוריס אנדרייב שיחק בסרט "הטרגדיה האופטימיסטית" שזכה להצלחה רבה.
בשנות ה-70 שיעור השתתפות השחקן בסרטים פחת. הסרט הבולט מתקופה זו - "אי המטמון" בו אנדרייב שיחק את ג'ון סילבר.
בסך הכול אדנרייב הצטלם במעל ל-60 סרטים. בנוסף לכך אנדרייב עשה דיבוב של מספר סרטים מצוירים.
Hourglass
Hourglass הוא אלבום הסולו השני של סולן להקת דפש מוד דייב גהאן, שיצא לאור ב-2007.
האלבום קיבל ביקורות חיוביות יותר מקודמו, ורוב מחמאות המבקרים היו לזכות הסאונד האלקטרוני, שנשמע דומה למדי לסאונד האלקטרוני של דפש מוד.
המכון הלאומי לווירולוגיה
המכון הלאומי לוירולוגיה (בהינדי: राष्ट्रीय विषाणु विज्ञान संस्थान) הוא מכון למחקר ווירולוגיה הודי, הממוקם בעיר פונה. אחד מתאי המדע המצויים במועצה ההודית למחקר רפואי (ICMR). המכון היה ידוע בעבר בשם 'מרכז חקר הווירוסים' והוקם בשיתוף עם קרן רוקפלר. הוא הוגדר כמעבדת הפניה של ארגון הבריאות העולמי לאזור דרום-מזרח אסיה.
מרכז מחקר וירוסים (VRC), הוקם בשנת 1952 בחסות משותפת של ה-ICMR ושל קרן רוקפלר, כחלק מתוכנית החקירות העולמית בקבוצת הנגיפים הניתנת לפרוקי-רגליים. לאור היקפו ופעילותו המורחבת של VRC הוא עבר מיתוג מחדש כמכון הלאומי לוירולוגיה (NIV) בשנת 1978.
ה-NIV מזוהה כיום כמרכז לשיתוף הפעולה של ארגון הבריאות העולמי להתייחסות ומחקר של קדחת המומים. NIV הוא גם מרכז הפיקוח הלאומי על המחלות שפעת, דלקת המוח היפנית, Rotavirus, חצבת, דלקת כבד ומחלת נגיף קורונה 2019.
היסטוריה
קרן רוקפלר הפסיקה את תמיכתה במכון בשנת 1967 ומאז המכון מומן על ידי ה-ICMR.
המכון הוגדר כאחת המעבדות המשתפות פעולה של ארגון הבריאות העולמי בשנת 1967 החל לפעול כמרכז האזורי של ארגון הבריאות העולמי בדרום מזרח אסיה. משנת 1974 הוא פועל כמרכז שיתופי של ארגון הבריאות העולמי להתייחסות ומחקר של ארב-וירוס.
NIV הוא גם המרכז הלאומי של הודו לפטיטיס ושפעת.
המכון עורך תואר שני. בווירולוגיה וקורס דוקטורט, בחסות אוניברסיטת פונה.
הישגים
בהמלצת ה- SAC, ה- VRC רכש את מעמדו בחשיבותו הלאומית ושנה את שמו בשנת 1978 למכון הלאומי לווירולוגיה (NIV).
ציוני דרך
• בידוד של 11 הזנים של נגיף ה- SARS-COV-2, סייע להודו להפוך למדינה החמישית בעולם לבודד את הזן
• מעבדה ראשונה במדינה שפיתחה מתקני תשתית מקיפים כמו תרבית רקמות, אפידמיולוגיה, ביוכימיה, אימונולוגיה וזואולוגיה רפואית למחקר בארבירולוגיה.
• גילוי מחלת היער קיאסאנור (KFD).
• המכון הראשון המאשר את התרחשותן של מחלות סיבוב רבות בהודו. אנצפליטיס יפני (JE), צ'יקונגוניה, הנילוס המערבי וצ'אנדיפורה ועוד.
• מחקרים אקולוגיים על הנגיפים זואונוטיים כמו KFD, JE וצ'אנדיפורה (CHP) ועוד.
• מאמץ חלוצי בהתפרצות ובחקירות מגפה והקמת קבוצת מחקר באפידמיולוגיה.
• ערכו סקרים סרולוגיים רבים כדי ליצור מידע רקע על שכיחות מחלות נגיפיות בהודו.
• אוסף של זני וירוסים: כ-260,000 דגימות סרום ו כ-600 זנים של נגיפים מבודדים מבני אדם, מבעלי חיים ופרוקי רגליים.
• גילו מינים חדשים של פרוקי רגליים: מין אחד חדש של יתושים, 2 מינים של זבובי חול, 14 מינים של כינים יונקות, 2 מינים של פרעושים, 3 מינים של חרקים, 18 מינים של קרציות ו 63 מינים של קרדית טרומביקולידית.
• גילוי מין אחד חדש של מכרסמים ועטלפים ותת-מין של ציפור.
• פיתח של קו תאי היתושים הראשון בעולם: נקרא בדרך כלל "קו התאים של סינג".
• פיתחו נוגדנים מונוקלוניים כנגד JE, Dengue, WN, Chikungunya, שפעת ווירוסים סינציאליים בדרכי הנשימה (RSV).
• אפידמיולוגיה ואפיון של נגיפי הפטיטיס, פיתוח חיסונים וריגנטים אבחוניים.
• גנוטיפ של נגיפים חשובים כמו JE, WN, Dengue, צהבת, חצבת, RSV ועוד.
• הקמת רשת מעקב שפעת רב-שנתית בשנת 2004. בידד זנים רבים של נגיף שפעת A ו- B מבני אדם ובעלי חיים.
• הקמת מחלקת שפעת העופות לחקירת שפעת העופות בהודו (2006).
• גילוי של מעורבות נגיף צ'אנדיפורה בהתפרצויות דלקת המוח אצל ילדים בהודו.
• ניסויי חיסון נגד JE, KFD, חצבת, דלקת כבד ועוד.
• פיתוח חיסון KFD לא פעיל לבריאות הציבור (טכנולוגיה שהועברה למדינת קרנאטקה).
• פיתוח חיסון JE שלא הופעל לבריאות הציבור (טכנולוגיה העברה לתעשייה).
• הקמת מעבדה ביולוגית ברמה 4 המיועדת למחקר וירוסים. זוהי מעבדת ההיי-טק הראשונה באסיה.
הפסטיבל הבין-לאומי לגאוגרפיה
הפסטיבל הבין-לאומי לגאוגרפיה הוא אירוע שנתי המוקדש לנושאי גאוגרפיה ותיירות המתקיים בעיר סן-דייה-דה-ווז' בצרפת מאז שנת 1990. במהלך הפסטיבל מתקיימים ראיונות עם בעלי מקצוע העוסקים בתחום הגאוגרפי, שולחנות עגולים, דיוני פאנל, ירידי ספרים, תערוכות, בתי קפה המוקדשים למדינות שונות ובתי קולנוע המציגים סרטים בתחום. במהלך הפסטיבל נערכים תחרויות נושאות פרסים למדריכי טיולים וספרי גאוגרפיה והענקת מלגות לסטודנטים בתחום. האירוע נערך בחסות האיגוד הבין-לאומי לגאוגרפיה ומאורגן על ידי המחלקה לפיתוח של הפדרציה הבין-לאומית של המודדים. במתחם הפסטיבל מצוי פסל המציין את העולם וקרוי: "בירת הגאוגרפיה של העולם". במסגרת הפסטיבל מוענק פרס ווטרן לו, המכונה "פרס נובל לגאוגרפיה".
סנדרה שונוולד
סנדרה שונוולד (נולדה ב-10 באוקטובר 1964) היא שחקנית ישראלית.
ביוגרפיה
שונוולד נולדה באורוגוואי שבדרום אמריקה ובגיל 18 עלתה לישראל. ב-1987 התקבלה לבית הספר למשחק, "בית צבי". שם הכירה את יותם זילברמן, עמו התחתנה בהמשך.
שונוולד שיחקה בהצגות של הקאמרי, שם נבחרה כשחקנית המבטיחה, ובתיאטראות צוותא, התיאטרון הערבי-עברי ביפו, תיאטרון הבימה ותיאטרון חיפה ותיאטרון בית ליסין. במרוצת השנים השתתפה שונוולד בין היתר בהצגות: "דבורה בארון", "בדלתיים סגורות", "הבטחה", "כריתת ראש", "ליל העשרים", "הקוסם מברוקלין", "הגולם", "אשכבה", "הבכיינים", "המקרה המוזר של הכלב בשעת לילה", "אהבת מוות", "שגעון המוזיקה". השתתפה גם בהצגות הילדים "חנה סנש" ו"הנסיכה והקיפוד" וכן בהצגות נוספות.
בקולנוע השתתפה שונוולד בסרטים "מסעות ג'יימס בארץ הקודש", "אבנים", "קרוב לבית", "תהילים", "סלסה תל אביב" ו"אנתרקס".
שונוולד שיחקה גם בסדרות הטלוויזיה "תיק סגור", "שלווה", בדרמה "אבידות ומציאות" וכן כשחקנית אורחת בסדרות "המובילים", "האי" ו"גאליס".
הדיוויזיה ה-237 (האימפריה הגרמנית)
הדיוויזיה ה-237 (בגרמנית: 237. Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.
היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה ב-16 בינואר 1917 בחזית המזרחית ולחמה בה עד שביתת הנשק. לאחר מכן עברה לחזית המערבית, שם נלחמה הדיוויזיה עד תום המלחמה. לאחר המלחמה חזרה הדיוויזיה לגרמניה, ובינואר 1919 פורקה הדיוויזיה.
טבלת קיילי
בתורת החבורות, טבלת קיילי, הנקראת על שם המתמטיקאי הבריטי בן המאה ה-19 ארתור קיילי, מתארת את המבנה של חבורה סופית באמצעות הצגת כל המכפלות האפשריות של שניים מאיברי החבורה בטבלה ריבועית המזכירה את לוח הכפל. מסיבה זו היא לעיתים מכונה גם "לוח הכפל של החבורה". מאקסיומת האסוציאטיביות של חבורה נובע שטבלת קיילי מגדירה כל תוצאה אפשרית של כפל סדרת איברים מתוך החבורה. תכונות רבות של החבורה - כמו למשל האם היא אבלית או לא, אילו איברים הם ההופכיים של אילו איברים, והגודל של מרכז החבורה - ניתנות להסקה מטבלת קיילי שלה.
דוגמה פשוטה לטבלת קיילי היא זו של החבורה {1,1-} תחת כפל רגיל:
דיאן וארסי
דיאן מרי אנתוניה וארסי (באנגלית: Diane Marie Antonia Varsi; 23 בפברואר 1938 - 9 בנובמבר 1992) הייתה שחקנית קולנוע אמריקאית. הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1957 על הופעתה בסרט "פייטון פלייס".
חייה
וארסי נולדה בעיר סן מטאו, קליפורניה, נשרה בגיל צעיר מהלימודים ונכשלה בניסיון לפתח קריירת דוגמנות. היא התגלתה על ידי המפיק באדי אדלר בעת הצגה בה הופיעה. וארסי שהייתה בעלת ניסיון משחק מועט במחזות תיאטרון קיבלה בשנת 1957 בהיותה בת 18 תפקיד קולנועי הוליוודי ראשון בדרמה של מארק רובסון "פייטון פלייס". וארסי שיחקה בתור תלמידת התיכון אליסון מקנזי על הופעת הבכורה שלה הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר. מיד לאחר מכן חתמה על חוזה עם חברת ההפקה המצליחה "פוקס המאה ה-20 " והופיעה בדרמת הפשע "כפייה" של ריצ'רד פליישר לצידו של אורסון וולס.
וארסי לא השכילה למנף את קריירת המשחק שלה, היא נכשלה באודישנים רבים ונזרקה על ידי הסוכן שלה מאחר שלא ראה בה עתיד פוטנציאלי. היא כמעט ולא הופיעה בסרטים מלבד הדרמה הפוליטית סאטירית "הנוער לשלטון" בשנת 1968 בה שיחקה בתפקיד סאלי לירוי. בעת צילומיה לסרט חשה וארסי בכאבים עזים בחלקי גופה לאחר שחלתה במחלת ליים. ב-1977 שיחקה בסרט "מעולם לא הבטחתי לך גן של ורדים".
לוארסי היו שני ילדים משתי מערכות נישואיה: למנהל שלה ג'יימס דיקסון ולמפיק מייקל האוסמן.
וארסי נפטרה ב-19 בנובמבר 1992 מדלקת קרום המוח בביתה שבלוס אנג'לס כשהיא בת 54. היא נקברה ב"בית הקברות מאונט טאמפלפייס" שבסן רפאל, קליפורניה.
ננס אדום (סדרת טלוויזיה)
ננס אדום (באנגלית: Red Dwarf) היא סדרת קומדיה-מדע בדיוני בריטית אשר נכתבה על ידי גרנט ניילור (שם עט משותף שהגו צמד הכותבים רוב גרנט ודאג ניילור). הסדרה רצה במשך שמונה עונות וזכתה למעמד של סדרת קאלט.
תקציר עלילה
החללית "ננס אדום" היא חללית כרייה באורך כ-10 ק"מ של תאגיד הכרייה של צדק. בפרק הראשון בסדרה הטכנאי הזוטר דייב ליסטר נכנס למתקן "הקפאת זמן" כעונש על כך שהחזיק בחתולה ההרה פרנקנשטיין על סיפון הספינה, בניגוד להוראות. מעט לאחר מכן מתרחשת תאונה על הספינה, ודליפה רדיואקטיבית הורגת את כל היצורים החיים שעל הספינה פרט לדייב ולחתולה ששהתה בבידוד. הולי (מחשב הספינה בעל הבינה המלאכותית, מנת משכל השווה ל 6000 ותחושות דיכאון) משאיר את דייב בהקפאה עד שרמות הקרינה בספינה ירדו לממדים תקינים, דבר שארך כשלושה מיליון שנים. כאשר דייב יוצא מן ההקפאה, הוא מגלה כי הוא בן האנוש האחרון וכי החיים היחידים שנותרו על הספינה בנוסף אליו הם ארנולד ג'. רימר, שותפו לתא אשר מת והוחזר כהולוגרמה בעלת תודעה ויצור נוסף עם השם הפשוט "חתול", מצאצאיה של פרנקנשטיין, חתולתו ההרה של דייב, אשר התפתחו אבולוציונית במשך שלושה מיליון שנים לצורת חיים הומונידית.
בתחילת העונה השנייה הצוות עונה לקריאת מצוקה של ספינה אחרת ומגלה כי פרט לרובוט השירות קרייטן אף אחד לא שרד. קרייטן מצטרף לצוות הספינה ומנסה -לעיתים ללא הצלחה מרובה- לספק את צורכיהם. מרבית ההתפתחויות בעונות הראשונות של הסדרה מונעות מרצונו של דייב לחזור הביתה לכדור הארץ. בדרך ישנן התרחשויות רבות אשר מסיטות את החללית מדרכה, לרוב בצורה של גזעים חייזריים שהתפתחו בתקופה שעברה מאז הדליפה. עיקר הבדיחות בסדרה נובעות מההבדלים הגדולים בין ליסטר ורימר ומהשילוב הבלתי אפשרי של הדמויות על רקע המאורעות.
דייב ליסטר
דייב ליסטר (קרייג צ'ארלס) הוא יליד ליברפול שהגיע לספינה על מנת לעבוד ולהרוויח מספיק כסף כדי שיוכל להקים חווה באיי פיג'י. הוא בעל הדרגה הנמוכה ביותר על הספינה (טכנאי מדרגה שלישית), עקב עצלנותו, ומתואר על ידי קפטן הספינה כעובד שלעולם לא יקודם. ליסטר ניסה להפוך לשף, וכך להתקדם בדרגתו, אך נכשל. ליסטר אוהב בעיקר לאכול אוכל הודי, לשתות בירות ולישון. הוא נמשך לחברת צוות בשם כריסטין קוצ'אנסקי, אך היא מתה יחד עם שאר צוות הספינה, לפני שהספיק לספר לה על רגשותיו. שותפו לחדר הוא מפקדו, ארנולד רימר, המהווה את ההפך הגמור שלו.
ארנולד רימר
ארנולד ג'ודאס רימר (כריס בארי) יליד איו. על הספינה רימר היה בעל דרגה אחת לפני הנמוכה ביותר (טכנאי מדרגה שנייה) וראה בעצמו מפקדו של ליסטר. לאחר התאונה הגדולה הולי החזיר את רימר כהולוגרמה על מנת שתשמש חברה לליסטר ותשמור על שפיותו. רימר מהווה ניגוד מוחלט לליסטר והוא התמקד תמיד בניסיון לעלות בדרגה ולהיות קצין. דמותו של ארנולד רימר התפתחה רבות לאורך הסדרה. בעונות הראשונות ארנולד מופיע כאדם קטנוני ושונא אדם הנגוע בקיבעון להתקדמות בדרגות. תכונות אלה עמדו כמאבק ישיר לעובדה שהוא צר-מוחין ובור מושלם. במשך הזמן נגלו לצופה צדדים נוספים בדמות. לדוגמה, משפחתו דרשה ממנו מצוינות ללא פשרות מצד אחד ומצד שני זלזלו לחלוטין ביכולותיו ובכשרונותיו (רימר היה שחיין מצטיין). דוגמה נוספת היא הקיבעון שלו לקרבות, מלחמה ואסטרטגיה (הוא מכור למשחק הקופסה "סיכון"), לעומת הנטייה שלו לברוח מעימותים וחוסר היכולת שלו לתפקד במצבי לחץ.
כשל המהמר ההפוך
כשל המהמר ההפוך הוא כשל לוגי רטרודוקטיבי שבו מגיעים למסקנה שכיוון שקרה כעת אירוע נדיר, סביר שנערכו לפניו ניסיונות רבים. זהו היפוך לכשל המהמר, שבו מסיקים שאם נערכו עד כה ניסיונות רבים, הרי שהסיכויים לאירוע נדיר נעשו גבוהים יותר.
ננס אדום (סדרת טלוויזיה)
ארנולד רימר
בפרקים מאוחרים יותר התגלה שרימר מאשים את עצמו במותו של הצוות על סיפון ננס אדום. בפרק "קפיצת ממד" מופיע דמותו של "אייס רימר", כפילו של רימר ממימד אחר, אשר הראה מה היה קורה לו רימר היה נשאר שנה בפנימייה. אייס רימר הוא ההפך הגמור מרימר: נבון, אמיץ, מוכשר, נערץ, חי וחשוב מכל - אהוב. לאחר שנים של התמודדות עם קשיים שונים ומשונים, התמודדות עם מותו שלו עצמו ושבע עונות - רימר לקח על עצמו את תפקיד אייס רימר ועזב את צוות הסדרה. הוא חזר בעונה הבאה ככפיל של רימר, שנבנה מחדש יחד עם הספינה.
כשל המהמר ההפוך
דיונים על כשל המהמר ההפוך
ישנו וויכוח האם הטענה שמכך שקרה האירוע הנדיר שנוצר העולם, משמע מכך שקדמו לו\נוצרו במקביל הרבה עולמות
ננס אדום (סדרת טלוויזיה)
הולי
'הולי (נורמן לובט/האטי היירידג') הוא מחשב הספינה. הוא בעל מנת משכל של 6,000 אך לאחר שלושה מיליון שנים פיתח "סנליות מחשבית" וקצת איבד את זה. בפרק "ממד מקביל" הוא מצא הולי מחשב ספינה שהיה זהה לו בכול פרט לכך שהיה בעל מראה של אישה והתאהב בו.
קרייטן
קרייטן (רוברט לוולין) הוא רובוט שירות שחולץ מספינת רפאים. כרובוט הוא מחויב לתכנות שלו מה שלא מונע מליסטר לנסות לשבור את התכנות מפעם לפעם.
ריק הול
רו אריסטר "ריק" הול (באנגלית: Roe Erister "Rick" Hall; 31 בינואר 1932 - 2 בינואר 2018) היה כותב שירים ומפיק מוזיקלי, מייסדם ומנהלם של אולפני FAME במאסל שולס, אלבמה. הצליל שיצר, אשר כונה "הסאונד של מאסל שולס" השפיע על סוגות מוזיקת הנשמה, הרוק הדרומי, ההרית'ם אנד בלוז והקאנטרי. הול סייע לקריירות של פרסי סלדג', אוטיס רדינג, וילסון פיקט, אריתה פרנקלין, אטה ג'יימס, להקת האחים אולמן ועוד. ב-1971 נבחר ל"מפיק השנה" על ידי כתב העת בילבורד ב-1985 נבחר ל"היכל התהילה המוזיקלי של אלבמה", ב-2014 זכה בפרס גראמי למפעל חיים.
חייו המוקדמים
נולד בחווה חקלאית בצפון-מזרח אלבמה. בגיל 4 אירעה בחצר ביתו תאונה נוראה כאשר אחיו הצעיר בשנה נפל תוך כדי משחק לדלי מי כביסה רותחים שהונח במקום על ידי אמם. האח נפטר כעבור ימים אחדים והאם עזבה את המשפחה. שמועות מאוחרות דיווחו שעבדה כפרוצה. הול נותר להתגורר עם אביו בעוני ולימד את עצמו לנגן בגיטרה. כאשר בה העת להתגייס למלחמת קוריאה סירב הול להתגייס כסרבן מצפוני וכתחליף הוצב כנגן במשמר כבוד של הארמייה הרביעית. בשנת 1957 אירעו לשול שתי טרגדיות בזו אחר זו. אשתו מזה שנה וחצי נהרגה בתאונת דרכים, שעה שהול נהג ושבועיים לאחר מכן נהרג אביו בהתהפכות טרקטור. עקב כך שקע הול בדיכאון קליני ואלכוהוליזם. את זמנו הקדיש רק לכתיבת שירים. את שיריו ביצעה להקה בה היה שותף גם ביל שריל, הול ניגן בלהקה בגיטרה בס. ב-1959 הקימו שריל והול, יחד עם חבר בשם טום סטאפורד, אולפן הקלטות בעיר פלורנס, הסמוכה למאסל שולס. לאולפן הם קראו Florence Alabama Music Enterprises ובקיצור: FAME. את היוזמה עודד המפיק סם פיליפס, שהיה אף הוא יליד האזור. אולם עד מהרה נוצר קרע בין הול לבין שני שותפיו, על רקע הפרפקציוניזם של הול. לפיכך פרש הול מהשותפות והקים את האולפן במבנה מחסן טבק נטוש.
אולפני FAME
באמצע שנות השישים הפך האולפן הנידח למרכז הפקה של להיטי מוזיקת נשמה. מפיקים כג'רי וקסלר ופלטון ג'רוויס הביאו את אמניהם להקליט במקום, שבו עבדו בהרמוניה אפרו-אמריקאים ולבנים בתקופה שבה שלטה עדיין מדניות ההפרדה הגזעית (סגרגציה). שתי קבוצות של נגני אולפן קבועים של האולפנים, חטיבת כלי נשיפה (Muscle Shoals Horns) וחטיבת קצב ( Muscle Shoals Rhythm Section שנקראו גם The Swampers), השתתפו בהקלטת מאות שירים ויצרו צליל ייחודי ומזוהה.
ב-1967 נערכה באולפני FAME הקלטת תקליטה פורץ הדרך של אריתה פרנקלין (I Never Loved a Man (the Way I Love You. במהלך ההקלטות הטריד אחד מנגני האולפן את הזמרת. בתגובה דרש בעלה את פיטוריו של הנגן. הול סירב. על רקע זה פרץ סכסוך בין ג'רי וקסלר, מנהלה של פרנקלין בחברת אטלנטיק רקורדס לבין הול, דבר שהוביל לניתוק קשרי העבודה הפוריים בין אטלנטיק רקורדס לאולפנים. יתרה מזו, ב-1969 פרשו חלק מנגני האולפן של FAME והקימו את Muscle Shoals Sound Studio, בעידודו של ג'רי וקסלר שהעביר אליהם את אמניו.
הול חתם על הסכם הפצה עם קפיטול רקורדס ועבר להקליט בעיקר מוזיקת קאנטרי, שגם את צלילה שינה והוסיף לו חטיבת כלי נשיפה. ב-1971 זכה להוקרה ונבחר ל"מפיק השנה" על ידי כתב העת בילבורד.
ב-2013 ראה אור הסרט התעודי Muscle Shoals המגולל את סיפור האולפנים. ריק הול הוא המרואיין הראשי בסרט.
מטרו סטיישן
מטרו סטיישן (באנגלית: Metro Station) היא להקת פופ אמריקאית, שהוקמה בשנת 2006 בלוס אנג'לס, קליפורניה. ב-2006 המאוחרים, הלהקה הצטרפה לחברת התקליטים Columbia/Red Ink. הם ידועים בעיקר בזכות הלהיט שלהם במצעד הבילבורד "Shake It" מאלבום הבכורה שלהם הנושא את שמם, Metro Station. רוב הפרסום הושג דרך חבר הלהקה טרייס סיירוס, האח הגדול של כוכבת האנה מונטנה, מיילי סיירוס, ומסון מוסו, האח הגדול של מיטשל מוסו מהסדרה האנה מונטנה, הלהקה לאחרונה חוותה עלייה משמעותית במכירות התקליטים.
היסטוריה
מטרו סטיישן משכה את תשומת לבו של אנתוני הימפרוגו, מי שאחרי זמן מה הצטרף כמתופף הלהקה, אחרי שהלהקה הוציאה לאור את השיר "Seventeen Forever", באתר MySpace. מוסו היה הזמר הראשי בשיר. הפופולריות של הלהקה גדלה בקרב מאזיני האתר ואף הגיעו לראש מצעד הלהקות הלא חתומות של האתר.
מטרו סטיישן גולתה על ידי נציג Columbia Records מתוכנית העין ההולכת, אחרי שהנציג גילה אותם דרך האתר MySpace לא עבר זמן מה עד החתימה על החוזה.
ב-2009 הלהקה נבחרה על ידי מגזין "קראנג" ללהקה הגרועה של 2009.
לקראת 2010 בלייק הילי ואנטוני אימפרוגו עזבו את הלהקה.
כשל המהמר
כשל המהמר, הידוע גם בשם כשל מונטה קרלו, היא התפיסה השגויה על פיה אם משהו קורה בתדירות גבוהה יחסית לתדירות הרגילה בפרק זמן נתון, אזי בעתיד הוא יקרה בתדירות נמוכה יותר (או להפך - אירוע שקורה פעמים מועטות ביחס לבדרך כלל, יקרה בעתיד בתדירות גבוהה יותר). במצבים שבהם התוצאה הנצפית היא אקראית ומורכבת מניסויים בלתי תלויים של תהליך אקראי (סטוכסטי), תפיסה זו מוטעית. כשל לוגי זה עשוי להתעורר במצבים רבים, אך הוא קשור באופן הדוק להימורים, שם הוא נפוץ בקרב שחקנים לא מנוסים.
המונח "כשל מונטה קרלו" נטבע לאור אחת הדוגמאות המוכרות ביותר של התופעה, אשר התרחשה בקזינו של מונטה קרלו בשנת 1913.
הסבר
כשל המהמר, לפי לודוויג פון מיזס, מבוסס על אי-הבנה נפוצה ביחס לכללי ההסתברות, שבה מבלבלים בין ההסתברות הכללית במחלקה מסוימת של אירועים, לבין ההסתברות למקרה מסוים בתוך המחלקה. ספציפית, כשל המהמר כולל הנחה שישנה הסתברות רבה יותר להתרחשות אירוע אקראי משום שהוא לא אירע משך זמן רב, או שישנה הסתברות קטנה יותר לחזרה של אירוע אם הוא התרחש פעמים מספר ברצף.
ניתן לאייר את הכשל באמצעות בחינת ההסתברות בהטלת מטבע. ברור כי בהטלה הראשונה ישנה הסתברות של חמישים אחוז שהמטבע יפול על צד ה"עץ" או על צד ה"פלי". ברור גם כי ההסתברות שהמטבע יפול עשר פעמים רצופות על צד הפלי קטנה הרבה יותר (1:1024).
הכשל טמון בהנחה ההגיונית, כביכול, שנפילת המטבע על צד הפלי בהטלה הראשונה מקטינה את הסיכוי, שהוא ייפול על פלי גם בפעם השנייה, מחמישים אחוז לעשרים וחמישה אחוז. בפועל, הסיכוי נותר חמישים אחוז ביחס לכל הטלה בנפרד, משום ש"למטבע אין זיכרון" וכל הטלה היא אירוע נפרד שאינו תלוי בקודמו (אי-תלות סטטיסטית). תכונה הסתברותית זו מכונה חוסר זיכרון. רק ההסתברות מראש להיווצרות רצף של אירועים כאלו הולכת וקטנה בהתאם למספר האירועים העתידים להתרחש. מסיבה זו, החשיבה של מהמרים על רצף אירועים כ"רצף ניצחונות" או "רצף של מזל" היא כשל לוגי.
כשל אחר המעוגן בכשל המהמר והאופייני לחשיבתם של מהמרים הוא הסברה שאם התרחשות מסוימת חזרה על עצמה מספר פעמים, הסיכויים קטנים שהיא תשנה. לדוגמה: אם המטבע הוטל כך וכך פעמים והתוצאה הייתה ארבע פעמים פלי ברציפות, הסיכוי לפלי בפעם החמישית קטן יותר. כשל דומה הוא הניסיון לבנות תוכנית הימורים המבוססת על חזרה על אותו הימור תוך הכפלת סכום ההימור. לדוגמה: ליד גלגל הרולטה שמים שקל אחד על אדום, אם מפסידים, שמים שני שקלים על אדום, ואז ארבעה שקלים, וכן הלאה, עד שזוכים (מרטינגל) שיטה זו עובדת רק אם הסכום העומד לרשות המהמר אינו מוגבל. במציאות, תוחלת הרווח אינה משתנה.
כשל הלוטו
זן משנה של כשל המהמר, המכונה לעיתים כשל הלוטו, הוא הנטייה לטעון כי הייתה הסתברות גבוהה או אפילו בלתי נמנעות לאירוע מן העבר, פשוט משום שהוא אירע בפועל.
דלת אחורית
במחשבים, דלת אחורית (מאנגלית: Backdoor) היא פרצת אבטחה המאפשרת גישה למידע חסוי ללא צורך באימות זהות. פרצת דלת אחורית יכולה לנבוע משגיאת תכנות, יצירת פרצה מכוונת בקוד המקור או התקנת תוכנה מיוחדת (למשל סוס טרויאני).
מחוזות אורוגוואי
מבחינה מנהלית אורוגוואי מחולקת ל-19 מחוזות ( departamentos, דפרטמנטוס). המחוזות מחולקים לנפות (municipios).
במקור (בשנת 1816) המדינה חולקה ל-6 מחוזות. עם הזמן, במהלך המאה ה-19 נערכו שינויים ומספר המחוזות גדל ל-19. השינוי האחרון התבצע בשנת 1885
סויוז TMA-7
סויוז TMA-7 (ברוסית: Союз ТМА-7) היא חללית סויוז ששוגרה ב-1 באוקטובר 2005 בשעה 03:55 מקוסמודרום בייקונור. החללית שוגרה למפגש עם תחנת החלל הבינלאומית כשעל סיפונה 3 אנשי צוות – הקוסמונאוט הרוסי ולרי טוקרב, והאסטרונאוטים האמריקאים ויליאם מקארתור וגרגורי אולסן.