cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
שמואל בן הושענא
ביוגרפיה
לאחר מינויו של רבי שמואל לרביעי בחבורה, הוצע לו לתמוך במתחרהו של הגאון המכהן רבי שמואל בר יוסף, ובתמורה הוא יקודם למשרת "השלישי בחבורה" שהיא המשרה החשובה ביותר בהיררכיה לאחר משרותיהם של הגאון ואב בית הדין. רבי שמואל שמר אמונים לגאון המכהן וסירב להצעה המפתה. במכתב ששלחו הגאון רבי שמואל הכהן בר יוסף ואחיו רבי חנניה אב הישיבה הם משבחים את נאמנותו של רבי שמואל.
למרות סירובו להתמנות לשלישי באמצעות קשר נגד הגאון המכהן, כעבור תקופה קצרה הוא התמנה לכהן כשלישי, כנראה בשל פטירתו של אחד מבעלי התפקידים בישיבה או עזיבתו. כבר בכ"ד בחשוון ד'תשס"ד (10 בנובמבר 1003) הוא חתם כ"שמואל השלישי בירבי הושענא" על שטר חוב שסודר בבית הדין הגדול בירושלים.
בתקופת כהונתו כשלישי, נפטר במגרב אחד מחכמי הישיבה, רבנא אברהם בן שאול. בנו רבי נתן בן אברהם שהיה תלמיד בישיבת ארץ הצבי רצה לנסוע למגרב לטפל בעיזבונותיו של אביו. רבי שמואל ניסה לשכנע את רבי נתן לשלוח שליח לנסוע במקומו כי ריחם על תלמידו ורצה למנוע ממנו את טרחת הדרך, אך רבי נתן העדיף לנסוע בעצמו. רבי שמואל שלח מכתב מחורז לרבי שמריה בן אלחנן, מנהיג הקהילה הבבלית בקהיר, וביקש ממנו שיסייע לרבי נתן וייתן לו אגרות המלצה לתלמידיו בקהילות המגרב. לימים חזר רבי נתן מצפון אפריקה לארץ ישראל לאחר שלמד בישיבתו של רבינו חושיאל בן אלחנן בקירואן והתמנה לאב בית דין בישיבה הארץ-ישראלית תחת הגאון רב שלמה בן יהודה ונודע בכינוי רבי נתן אב הישיבה.
כחלק מתפקידו כשלישי בחבורה, רבי שמואל נסע לקהילות בחו"ל כשליח מטעם הישיבה הארץ-ישראלית, שם השתתף בהנהגת הציבור יחד עם המנהיגים והדיינים המקומיים. בו' בתמוז ד'תשס"ז (24 ביולי 1007) הוא חתם על פסקי דין בבית הדין של קהילת דמשק.
פעילותו בקהיר
בקיץ ד'תשע"א (1011) נסע רבי שמואל לקהיר. במכתב שכתב אחד מבני הקהילה היהודית המקומית נאמר שרבי שמואל הגיע לעיר בימי השבעה על פטירתו של רבי שמריה בן אלחנן, מנהיג הקהילה הבבלית בפוספאט, שמת בעקבות מגפה שהשתוללה בעיר. החוקר יוסף יהלום משער שייתכן שרבי שמואל בא לקהיר כדי לארגן את מוסדות הקהילה היהודית שהתרופפו בעקבות המגפה ופטירת רבי שמריה. רבי אלחנן בן רבי שמריה, בנו של רבי שמריה בן אלחנן, שהיה אמור לכהן כמנהיג הקהילה הבבלית במקום אביו, שהה באותו זמן בדמשק. כששמע רבי אלחנן על פטירת אביו הוא היה חולה ולא יכול היה לחזור לקהיר ולהנהיג את הקהילה. גם לאחר שהבריא התקשה רבי אלחנן לחזור לקהיר בשל המלחמה בין הפאטמים לבין המורדים משבט בני טיי שהתרחשה בחופים המזרחיים של הים התיכון. אברהם בן סהלאן, אחד מעשירי הקהילה הבבלית בקהיר ניצל את העדרו של רבי אלחנן ורצה להתמנות במקומו לתפקיד ראש הקהילה הבבלית בקהיר.
רבי שמואל החליט לפעול נגד ניסיונו של אברהם בן סהלאן ושלח מכתב מחורז לגאון א"י רבי שמואל בן יוסף הכהן ובו ביקש ממנו למנוע את מינויו של אברהם בן סהלאן (שמכונה במכתב בשמו הערבי "ברהון") לראש הקהילה הבבלית בקהיר. רבי שמואל פתח את מכתבו בשיר, ובו הוא מתאר את מצבו של עם ישראל שנרדף בידי "בן הגר המצרית" (כינוי לערבים שהם בני ישמעאל בן הגר ובפרט לפאטמים שמרכזם במצרים). רבי שמואל הדגיש שלמרות מצבו הקשה של העם עדיין צריך לשמור על סדרי השלטון ומסורות ההנהגה העתיקות. לאחר הקדמה זו פונה רבי שמואל לעניין עצמו ואומר שבגלל הצורך לשמור על סדרי ההנהגה כלומר, שלא יתנו לברהון את הזכויות של מנהיג קהילה - ללמד ולכנס את הציבור ולנהל את המסחר בשוקי התבואות עד שיבוא רבי אלחנן שלפי סדרי ההנהגה אמור לקבל את הזכויות האלה. רבי שמואל סיים את מכתבו בפיוט על הגאולה העתידה. לבסוף הושגה פשרה, ורבי אלחנן התמנה למנהיג הקהילה ואברהם בן סהלאן לסגנו.
בכ"א אב ד'תשע"א (24 ביולי 1011) חתם רבי שמואל על שטר יחד עם חברי בית הדין של קהילת קהיר.
בג' בשבט ד'תשע"ב (ינואר 1012) השתתף רבי שמואל בהלווייתו של אחד מחזני הקהילה היהודית בקהיר. במהלך ההלוויה התנפלו פורעים מוסלמים על המלווים וכמה ממשתתפי ההלוויה וביניהם רבי שמואל אף נכלאו בידי הפורעים. לאחר לילה שלם בכלא הורה הח'ליף הפאטמי אל-חאכם באמר אללה לשחרר את היהודים ממאסרם. לאחר שחרורו חיבר רבי שמואל חיבור היסטורי בשם "מגילת מצרים" ובו תיאר את המאורע.
בעקבות המאורע החליטו מנהיגי הקהילה היהודית בקהיר לקבוע תענית ציבור בתאריך ג' בשבט. רבי שמואל כתב קרובות וסליחות שאותן שילבו בני הקהילה בתפילות במהלך התענית. הקרובות והסליחות שכתב רבי שמואל לתענית ג' בשבט כתובות בגוף ראשון ומתארות גם את הנס הפרטי של הצלתו של רבי שמואל, בנוסף להצלתה של הקהילה כולה ממזימות הפורעים.
פטירתו
לא ידוע מתי נפטר רבי שמואל, וכן לא ידוע האם חזר לארץ ישראל או נפטר בקהיר.
לאחר פטירתו חיבר המשורר רבי סהלאן ראש כלה (בנו של אברהם בן סהלאן) שיר הספד על רבי שמואל. בסוף כל בית כתב רבי סהלאן שצריך לבכות על פטירתו של רבי שמואל מפני שהיה בקי בתחום מסוים. למשל. בבתים הנוספים ציין רבי סהלאן את בקיאותו של רבי שמואל במשנה, בתלמוד, בתוספתא, במכילתות, בהגדות ובחרוזים.
משפחתו
רבי הושענא אביו של רבי שמואל היה מחכמי הישיבה הארץ ישראלית. במכתב שנכתב על ידי בני קהילת פלרמו בזמן שליחותו של רבי שמואל לסיציליה הוא מכונה בכינוי "כבוד מרנא ורבנא הושענא". לא ידוע שמן של אם רבי שמואל ואשת רבי שמואל.
על פי המסמכים שעלו מגניזת קהיר, נראה שצאצאיו של רבי שמואל שמשו במשרות חשובות בהנהגת הישיבה הארץ ישראלית במשך כמה דורות, עד תקופת מסעי הצלב שהביאו לחורבנן של קהילות ארץ ישראל.
רבי אברהם, בנו של רבי שמואל, כיהן כאביו כ"רביעי בחבורה". בגניזת קהיר שרד מכתב שכתב רבי אברהם לרב שלמה בן יהודה גאון ובו חתם "אברהם הרביעי בחבורה בירבי שמואל השלישי בחבורה נוחו בגן עדן". נכדו של רבי שמואל היה אחד מ"חברי" הישיבה, וכונה רבי עלי המומחה בירבי אברהם. בגניזה הקהירית שרדו כמה מכתבים שכתב רבי עלי. גם נינו של רבי שמואל, ר' יהושע, כיהן כ"חבר" בישיבה הארץ ישראלית. הוא חתום על מסמכים שנכתבו בעיר רמלה בשנים 1051 ו-1076. הידיעה האחרונה עליו היא ערב מסע הצלב הראשון, כשר' יהושע, שהתגורר בקיסריה, פנה לרבי מבורך הנגיד בבקשה שיותר לו לעבור לאשקלון המבוצרת יותר מפחד הצלבנים.
פיוטיו
רבי שמואל חיבר מערכת פיוטי יוצר לכל אחת מפרשות השבוע על פי החלוקה השנתית, שבכל אחת מהן שמונה פיוטים. מערכות יוצר אלו השתמרו כמעט בשלמותם בגניזה הקהירית. בנוסף, נמצאו בגניזה עוד כמאה פיוטים נוספים שלו.
יעל לובין
יעל לובין (באנגלית: Yael Lubin; נולדה ב-23 בספטמבר 1945) היא ביולוגית ישראלית, פרופסור אמריטה לארכנולוגיה באוניברסיטת בן-גוריון. נשיאת האגודה הבינלאומית לארכנולוגיה.
שמואל בן הושענא
פיוטיו
בכמה מפיוטיו הוא מחקה את סגנונו של רב סעדיה גאון, סגנון המתאפיין בהרמזים מקראיים רבים, שימוש במילים מקראיות נדירות והטיות דקדוקיות ייחודיות, שנותנים לפיוטים אופי חידתי. מאידך, ברוב פיוטיו הוא עיצב סגנון ייחודי משלו, שהשפיע גם על הפייטנים שבאו אחריו. במערכות היוצר שלו, שעוסקות בהרחבה בפרשת השבוע, הוא מביא מדרשים רבים, אך בניגוד למקובל אצל הפייטנים הקלסיים, כרבי אלעזר בירבי קליר, שנוהגים להביא את המדרשים בקצרה וברמזים – הוא מביא את המדרשים בהרחבה, ולעיתים אף מצטט מהמדרשים בלשונם.
פיוטיו נאספו בספר יוצרות רבי שמואל השלישי על ידי יוסף יהלום ונאויה קצומטה בהוצאת יד יצחק בן צבי, ירושלים תשע"ד.
יעל לובין
ביוגרפיה
עם חזרתה לארץ ב-1984, הצטרפה כחוקרת למכונים לחקר המדבר באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, קמפוס שדה בוקר, שם עסקה באקולוגיה והתנהגות של עכבישים, בדגש על מינים מדבריים ואבולוציה של חברתיות בעכבישים. במקביל הייתה אחת ממייסדי מרכז מיטרני לביולוגיה מדברית, שבהמשך הפך למחלקה לאקולוגיה מדברית. מחקריה מתפרשים על מגוון נושאים בתחום האקולוגיה הארכנולוגית, תוך שיתוף פעולה אקדמי עם חוקרים מרחבי העולם. בין התחומים שלימדה: אקולוגיה של עכבישנים, אקולוגיה התנהגותית, התנהגות בעלי חיים ושמירת טבע. ב-1995 מונתה לפרופסור מן המניין ובין השנים 2001 ו-2005 כיהנה כראש המחלקה לאקולוגיה מדברית.
שמואל בן הושענא
פיוטיו
ברוב פיוטיו הוא חותם בתואר "שמואל" או "שמואל החבר", ורק בחלק קטן מפיוטיו הוא חותם כ"שמואל הרביעי" או "שמואל השלישי". מכאן נראה שרוב יצירתו נכתבה ברבע האחרון של המאה העשירית, לפני מינויו לתפקדי הרביעי והשלישי בחבורה.
סגנונו של רבי שמואל השפיע על סיגנונם של פייטני הדורות הבאים. בפיוטים ששרדו מיצירתו של כלף בר סעיד החזן, שחי בדורות הסמוכים לרבי שמואל ניתן לראות את השפעה חזקה של סגנונו של רבי שמואל. גם רב סהלאן בן אברהם ראש כלה, שכתב הספד על רבי שמואל היה מממשיכי דרכו של רבי שמואל וברבות מיצירותיו הוא חיכה את סגנונו. שרד מכתב שבו הוא מנסה לברר פירוש מילה ביוצר לראש השנה שחיבר רבי שמואל. גם רבי יוסף בן חלפון הלוי שכיהן כ"גדול הישיבה" מטעם ישיבת ארץ ישראל ופעל בקהילות טריפולי קהיר וחלב, הושפע מסגנונו של רבי שמואל וביוצרותיו לספר בראשית ובקדושתא שלו ליום הכיפורים ניתן לראות השפעה וחיקוי של סגנון רבי שמואל.
יעל לובין
ביוגרפיה
ארגנה וכיהנה כיו"ר הוועדה המדעית בקונגרס האירופאי לארכנולוגיה ה-26 שהתקיים בשדה בוקר בשנת 2011.
שמואל בן הושענא
תפוצת פיוטיו
בני הקהילה הירושלמית בפוסטאט (קהיר העתיקה) נהגו ככל הנראה לומר את יוצרותיו של רבי שמואל בכל שבת ושבת. בגניזה הקהירית שממוקמת במתחם בית הכנסת של הקהילה נמצאו כ-800 קטעים מיוצרותיו ופיוטיו של רבי שמואל. עלי החבר בן יחזקאל, פרנס הקהילה היהודית בירושלים באמצע המאה ה-11 העתיק טפסים של יוצרות רבי שמואל שמהם שרדו לנו הכרך של היוצרות על ספר שמות והיוצרות לפסח ושבועות. סופרי בית הדין בפוסטאט עסקו בהעתקת יוצרותיו של רבי שמואל לצורך בני הקהילה. שרדו העתקות רבות בכתב ידו של הלל החזן בן עלי, ששימש כסופר בית הדין בשנים 1066–1108. גם אברהם בן אהרון סופר בית הדין בשנים 1095–1107 עסק בהעתקת יוצרותיו של רבי שמואל. בקולופון שהשאיר בסוף כתב יד של היוצרות לספר בראשית נכתב. בהעתקתו שרדו גם כרכי היוצרות לספרים שמות ויקרא ודברים.
יעל לובין
תחומי מחקר
תחומי המחקר בעבודתה של לובין רבים ומגוונים. בשלושה תחומים היא עוסקת עד היום במקביל:
שמואל בן הושענא
תפוצת פיוטיו
במחצית השנייה של המאה השתים עשרה עסקו בהעתקת יוצרותיו של רבי שמואל האחים ידותון הלוי החבר ומשה בן לוי הלוי. הם נהגו להעתיק קונטרסים נפרדים לכל פרשה. בראש כל קונטרס צירפו שער מיוחד שבו ציינו את שם הפרשה, את שמו של המחבר רבי שמואל בן הושענא ואת שם המעתיק. לרוב הקונטרסים הם צרפו בנוסף ליוצרותיו של רבי שמואל גם פיוטי מערביות שבני הקהילה הארץ ישראלית בקהיר נהגו לומר בפרשה זו. החוקרים יוסף יהלום ונאויה קצמוטה משערים שהעתקת הקונטרסים נעשתה כחלק ממאבקם של האחים הלויים לשימור מנהגי התפילה הארץ ישראליים בבית הכנסת בן עזרא בקהיר.
חלקים ממערכות יוצר של רבי שמואל, בעיקר החלקים הקלים והקצרים יותר, כמו ה'מאורה' וה'אהבה', ובעיקר יוצרות של פרשיות תלתא דפורענותא, נמצאו בכתבי יד של מחזורי פיוט בספרד וצפון אפריקה. בכתב יד של סידור בנוסח צפון אפריקה נכללו חלקים מיוצרותיו של רבי שמואל לפרשות פנחס, מטות ומסעי. במחזור כתב יד שנכתב בשנת 1481 בעיר אוקלס שבמחוז קסטיליה לה-מנצ'ה שבספרד נכלל פיוט ה'זולת' של רבי שמואל. גם בכתב יד ספרדי שעיקרו ליקוט של קינות לשבתות תלתא דפורענותא נכללו כמה פיוטים מיוצרותיו של רבי שמואל לשבתות הפורענות. הד לתפוצת פיוטיו של רבי שמואל בספרד ניתן לראות בכך שרבי יצחק אבן גיאת, מחשובי חכמי ספרד וראש ישיבת לוסנה, כתב יוצר שהוא למעשה עיבוד ליוצר של רבי שמואל, ובו החליף את יצירתו של רבי שמואל למילים מובנות ופשוטות יותר.
המקור המאוחר ביותר שמביא מיוצרותיו הוא "מחזור חזונים כמנהג המערביים שנתגוררו בסיזיליא", שנדפס בקושטא בשנת שמ"ה ומביא חלק מהחטיבה הראשונה שלו מגוף היוצר לפרשת בראשית. חלק מפיוט נוסף, נדפס כמה שנים קודם, במחזור ליום הכיפורים של אותו הנוסח.
בעיית ההשוואות המרובות
בסטטיסטיקה, בעיית ההשוואות המרובות (באנגלית: Multiple comparisons problem, בראשי תיבות: MCP) מתרחשת כאשר מבצעים מספר הסקות סטטיסטיות במקביל, או כשאומדים במקביל קבוצה של פרמטרים על בסיס נתונים שנצפו.
כשמבצעים מספר רב של בדיקות, הסיכוי להגיע למסקנה שגויה באחת מהן לפחות גדל באופן משמעותי (לעומת הסיכוי לטעות באחת מסוימת מהן). למשל, אמידה של רווחי סמך רבים מגדילה את הסיכוי שאחד מהם לא יכיל את הפרמטר שהוא נועד להכיל. דוגמה נוספת היא ביצוע בדיקות השערות מרובות, דבר הגורם לכך שהסיכוי לכך שלפחות באחת מהן השערת האפס תידחה למרות היותה נכונה (מה שידוע כטעות מסוג I), גדל באופן משמעותי.
היסטוריה
העניין בבעיית ההשוואות המרובות החל בשנות ה-50 של המאה ה-20 עם עבודותיהם של ג'ון טוקי ושל הנרי שֶפֶה בתחום. במהלך השנים פותחו שיטות וטכניקות חדשות להתמודדות עם הבעיה: טכניקה הקרויה "Closed testing procedure" פורסמה בשנת 1976, שיטת הולם-בונפרוני  בשנת 1979, ובמהלך שנות ה-80 מספר שיטות נוספות. בשנת 1995 פורסם לראשונה מאמר המציג את שיטת שיעור התגליות השגויות, יחד עם רעיונות חדשים נוספים בתחום.
פולי ברונשטיין
פולי ברונשטיין היא פעילה חברתית ופוליטית ישראלית. היא מנכ"לית של "יוזמת-המאה", מייסדת תנועת "דרכנו" ומחברת הספר "תור המתינות – מסע אישי מהשמאל אל המרכז".
בעיית ההשוואות המרובות
היסטוריה
הכנס הראשון העוסק בבעיית ההשוואות המרובות (MCP Conference) התקיים בישראל בשנת 1996. הכנסים הבאים התקיימו בברלין, גרמניה (2000), בת'סדה, מרילנד (2002), שאנגחאי, סין (2005), וינה, אוסטריה (2007), טוקיו, יפן (2009), וושינגטון די. סי. (2011), סאות'המפטון, אנגליה (2013), היידראבאד, הודו (2015) וריברסייד, קליפורניה (2017).
דוגמה להמחשה
נניח שאנו רוצים לבדוק אם מטבע הוא הוגן (השערת האפס היא שהוא הוגן), כלומר אם הסיכוי לקבלת "עץ" שווה לסיכוי לקבלת "פלי" (סיכוי של 0.5 לכל אחד). ניתן להחליט שאם ב-10 הטלות המטבע מקבל 9 פעמים "עץ" ופעם אחת "פלי" (או להפך - 9 "פלי" ו-1 "עץ") אז נסיק שהמטבע אינו הוגן, כיוון שההסתברות שדבר כזה יקרה אם מדובר במטבע הוגן היא: (10 + 1) × 10 (1/2) x 2 = 0.0215, כלומר סיכוי של כ-2% בלבד. סיכוי של כ-2% הוא נמוך למדי, ואם הקריטריון שלנו לדחיית השערת האפס הוא p-value < 0.05, אז במצב זה נדחה את השערת האפס ונסיק שהמטבע לא הוגן.
פולי ברונשטיין
ביוגרפיה
ברונשטיין גדלה בהרצליה, הייתה מדריכה ורשג"דית בתנועת הצופים העבריים ושירתה כמפקדת מחלקה בה"ד 12. היא השתחררה מצה"ל בדרגת סגן. היא בוגרת תואר ראשון בתקשורת ומדעי המדינה ותואר שני בלימודי המזרח התיכון (בהצטיינות) שניהם מאוניברסיטת תל אביב.
פעילות חברתית
ב-1998, במהלך לימודיה לתואר ראשון, נבחרה לנציגת החוג למדעי המדינה במועצת הסטודנטים מטעם תא הסטודנטים של תנועת "דור שלום". לאחר מכן נבחרה במועצה למנהלת המחלקה למלגות ומעונות באגודת הסטודנטים. באותה שנה הייתה פעילה במאבק הסטודנטים להורדת שכר הלימוד, ובמהלכו נעצרה ושבתה רעב במשך 11 יום מול בית ראש הממשלה בנימין נתניהו.
בעיית ההשוואות המרובות
דוגמה להמחשה
בעיית ההשוואות המרובות מתעוררת כאשר אנו רוצים לבדוק לא את ההוגנות של מטבע בודד, אלא את ההוגנות של מטבעות רבים. נניח למשל שהיינו בוחנים 100 מטבעות שהם באמת הוגנים, לפי שיטה זו; אמנם הסיכוי של מטבע בודד להימצא לא-הוגן הוא עדיין כ-2% בלבד, אבל הסיכוי שלפחות אחד מהם יימצא לא-הוגן (על אף שכאמור כולם הוגנים) הוא כמעט 90%! (ליתר דיוק הסיכוי במקרה זה הוא: 100(0.0215 − 1 ) − 1 ≈ 88.6% ). במילים אחרות, כלל ההחלטה שלנו (להחליט שהמטבע לא הוגן אם יצאו 9 או 10 פעמים אותה תוצאה מתוך 10 הטלות) שהיה מוצלח עבור ניסוי בודד, מתברר כבעייתי עבור 100 ניסויים שכן במצב זה דווקא רוב הגדול של הסיכויים שנבצע טעות ונקבע שמטבע הוא לא-הוגן למרות היותו הוגן.
פולי ברונשטיין
פעילות חברתית
בשנים 2002–2005 שימשה כמנהלת המחלקה הבינלאומית של תנועת הצופים.
בשנים 2006–2009 שימשה כמנהלת עמותת "עתיד" – שותפות בינלאומית של תנועות נוער ציוניות ופלורליסטיות.
בעיית ההשוואות המרובות
דוגמאות מהמציאות
במציאות, לרוב משתמשים בבדיקת השערות על מנת להשוות בין המצב ה"רגיל" לבין מצב מלאכותי שאותו רוצים לבדוק בניסוי. נתונים נאספים מהמצב אותו רוצים לבדוק, והנתונים מהמצב ה"רגיל" מהווים קבוצת בקרה עבור הניסוי. למשל:
שיטות להתמודדות עם הבעיה
במהלך השנים פותחו שיטות רבות שנועדו להתמודד עם הבעיה, כשלכל אחת מהן יתרונות וחסרונות. בין השיטות הידועות ניתן למנות את:
פולי ברונשטיין
פעילות חברתית
בשנים 2009–2013 התגוררה בלונדון בשליחות הסוכנות היהודית ותנועת הצופים. היא שימשה כשליחה מרכזית של הצופים למערב אירופה וראש המשלחת של הסוכנות בבריטניה. הקימה את שבטי הצופים הישראליים בלונדון ובאמסטרדם, את גרעין העלייה "צבר אירופה" ואת קומונות שנת השירות באירופה.
אופיר העברי
אופיר העברי (נולד ב-1964) הוא פילוסוף פוליטי והוגה דעות, המזוהה עם הזרם השמרני. מכהן כמשנה לנשיא מכון הרצל וכיושב ראש הוועד המנהל של היחדה למען הגולן. היה אחד מארבעת מייסדי מרכז שלם בירושלים והעורך הראשי הראשון של הרבעון "תכלת", שהוצא לאור על ידי מרכז שלם. בין תפקידיו הציבוריים, חבר המועצה להשכלה גבוהה והמועצה לארכאולוגיה שברשות העתיקות. ספרו הראשון, העוסק בהגותו של הפילוסוף האנגלי ג'ון סלדון יצא לאור בהוצאת אוניברסיטת קיימברידג' ב-2017.
פולי ברונשטיין
פעילות חברתית
במרץ 2020 נבחרה למנכ"לית קרן היסוד. היא הייתה אמורה להיכנס לתפקיד זה בתחילת יוני 2021, אולם יממה לפני כניסתה לתפקיד המינוי בוטל.
אופיר העברי
קורות חיים
במסגרת הבחירות לכנסת השתים עשרה, ב-1988, בהיותו בן 24 בלבד, היה במקום התשיעי ברשימת מפלגת מולדת בראשותו של רחבעם זאבי. המפלגה זכתה לשני מנדטים והוא לא נכנס לכנסת. בין השנים 1990–1993 שימש כעורךחדשות החוץ בשבועון "העולם הזה", עד לסגירתו. סיים באוניברסיטת תל אביב תואר ראשון בהיסטוריה ב-1991 ותואר שני בשנת 1998. ב-2005 קיבל תואר דוקטור בהיסטוריה, מאוניברסיטת לונדון.
ב-1994 היה אחד מארבעת המייסדים של מרכז שלם, מכון מחקר יהודי-ציוני, הנחשב לשמרני. כעבור כשנתיים, ב-1996 ייסד יחד עם כמה מחבריו ממרכז שלם את כתב העת "תכלת" והיה העורך הראשי הראשון שלו. כמו כן, ערך את סדרת "ספריית לויתן - ספרי מופת בפילוסופיה", היוצאת בהוצאת שלם וכתב את המבוא לאחדים מהספרים שהוציאה, כמו "הדרך לשעבוד", "הדמוקרטיה באמריקה" ו"פטריארכיה".
פולי ברונשטיין
פעילות פוליטית
בשנת 2014 נכנסה לתפקיד מנכ"לית "קול אחד ישראל" – ארגון שנוסד בשנת 2002 ונועד לקדם את פתרון שתי המדינות לסכסוך הישראלי-פלסטיני. בדצמבר 2014, בעודה בתפקיד מנכ"לית קול-אחד, ניהלה את קמפיין V15, ביחד עם איתמר ויצמן ונמרוד דוויק, שיזמו אותו. הקמפיין נועד להעלות את אחוז ההצבעה של מצביעי השמאל והמרכז בבחירות 2015.
בשנת 2015, על הפלטפורמה של ארגון קול-אחד וקמפיין V15, הקימה ברונשטיין עם נמרוד דוויק את תנועת "דרכנו (ארגון)" וכיהנה כמנכ"לית התנועה עד לשנת 2020.
היא הובילה עם "דרכנו" בנובמבר 2017 ו-2018 את עצרת יום השנה לרצח יצחק רבין בכיכר רבין ואת המסע לכתיבת "אמנת השיח הישראלית" (עם עודד רביבי) בהשתתפות 24 ארגוני חברה אזרחית, עליה חתמו חברי כנסת מכל סיעות הבית. בשנים 2019 ו-2020 ניהלה 3 קמפיינים במהלך 3 מערכות בחירות רצופות תחת הכותרת "בוחרים במי שמחבר בינינו – שמים את ישראל במרכז" ו"ממשלה קיצונית סכנה לאומית".
אופיר העברי
קורות חיים
בשנת 2012 הקים עם יורם חזוני את המכון ללימודים מתקדמים במרכז שלם, שהפך בשנת 2013 למכון מחקר עצמאי בשם מכון הרצל, בו הוא מכהן כיום כמשנה לנשיא.
החל משנת 2017 משמש כיושב ראש הוועד המנהל של היחדה למען הגולן, הפועלת לקידום ההכרה הבין-לאומית בריבונות ישראל ברמת הגולן, ולהסרה מסדר היום של האפשרות לנסיגה ישראלית מרמת הגולן.
פולי ברונשטיין
כתיבה
בשנים 1999–2002 שימשה כעורכת, כותבת ורכזת כתבים במוסף "כלכלה" של העיתון ידיעות אחרונות.
אופיר העברי
ועדות ותפקידים ציבוריים
בפברואר 2010 מונה העברי לאחד מארבעת חברי ועדת ההיגוי, בראשות מזכיר הממשלה צבי האוזר, בתוכנית להעצמת תשתיות המורשת הלאומית במשרד ראש הממשלה. חבר הוועד המנהל ומועצת ארגון "אם אשכחך" (Keep Jerusalem), בראשות אלוף (מיל.) עוזי דיין. החל מ-7 בדצמבר 2010 הוא מכהן כחבר המועצה לארכאולוגיה, שברשות העתיקות. באותה שנה גם מונה כחבר צוות המעקב אחר ביצוע התוכנית הלאומית להקמת מרכזי מצוינות במוסדות האקדמיים בישראל.
ב-25 בפברואר 2010 מונה כאחד מ-24 החברים במועצה להשכלה גבוהה ובפברואר 2012 מונה לתקופת כהונה שנייה. פועל כיום במסגרת המל"ג גם כחבר בוועדת המשנה למוסדות שאינם אוניברסיטאות ומקדם את השוואת זכויותיהן של המכללות לאלה של האוניברסיטאות.
פולי ברונשטיין
כתיבה
בינואר 2022 יצא לאור בהוצאת "ידיעות ספרים" ספרה "תור המתינות – מסע אישי מהשמאל אל המרכז" אשר מתאר את רעיון המתינות הפוליטית והחברתית על דרך סיפורה האישי.
חיים אישיים
ברונשטיין מתגוררת בתל אביב עם בן זוגה, ד"ר יואב הלר, ושני ילדיהם.
ג'ון פיליפ
ג'ון פיליפ (באנגלית: John Phillip; 19 באפריל 1817 – 1867) היה צייר סקוטי בן התקופה הוויקטוריאנית, הידוע בעיקר בזכות ציורי החיים בספרד, החל משנת 1851. הוא זכה לכינוי "פיליפ הספרדי".
ביוגרפיה
נולד למשפחה ענייה באברדין שבסקוטלנד, כישרונו האמנותי של פיליפ הוכר בגיל צעיר. לורד פנמור שילם על כך שפיליפ יהפוך לתלמידו של תומאס מוסגרבה ג'וי בלונדון בשנת 1836. גם את השכלתו באקדמיה המלכותית לאמנויות שילם פנמור.
בעודו באקדמיה, פיליפ הפך לחבר ב"קליקה", קבוצת אמנים שאורגנה על ידי ריצ'רד דאד. הקליקה זוהתה כממשיכי דרכם של ויליאם הוגארת ודייוויד וילקי. הקריירה של פיליפ עצמו התמקדה בביצוע ציורים מפורטים המתארים את חיי הכפרים הסקוטיים. מאוחר יותר הוא עבר לתאר סצינות יותר רחבות מחיי ספרד שהושפעו מציורי ברטולומה אסטבן מוריו ודייגו ולאסקס.
העבודות המוקדמות של פיליפ נטו לתאר משפחות סקוטיות אדוקות. בשנת 1851 ביקר בספרד משום שהומלץ לו לנסוע לדרום אירופה בשל בריאותו. לאחר מכן התרכז בציור נושאים ספרדיים. הראשונים שבהם, "כותב המכתבים מסיביליה", הציג את השפעתה של "האחווה פרה רפאלית" – תנועה שהתנגד לה בעבר, יחד עם מרבית חברי "הקליקה" האחרים. כאמור הוא הושפע ממסעותיו ויעץ לאמנים אחרים לעשות זאת. כמה אמנים, כמו אדווין לונג, הלכו בעקבותיו.
בשלהי שנות ה-50 וה-60 של המאה ה-19, הסגנון של פיליפ הפך להרבה יותר רחב. הוא צייר בהשפעת עבודתו המאוחרת של ג'ון אוורט מיליי. שני הציורים החשובים ביותר של פיליפ בשנים אלה היו הקריירה המוקדמת של מוריו (1864) ו"לה גלוריה "(1865). הראשון תיאר את מוריו הצעיר שצייר את חיי הרחוב הספרדים. השני תיאר טקס אזכרה ספרדי לילד מת.
פיליפ הוזמן לצייר את החתונה בשנת 1858 של ויקטוריה, הנסיכה המלכותית לנסיך פרדריק ויליאם מפרוסיה, לימים הקיסר הגרמני פרדריק השלישי. פיליפ נישא לאחותו של ריצ'רד דאד. כמו אחיה היא הפכה לחולת נפש. פיליפ נפטר משבץ מוחי בעת שביקר אצל ויליאם פאוול פרית' בקנזינגטון.
בני שלמה
בני שלמה (2 בינואר 1980 – 3 באוקטובר 2022) היה עבריין ישראלי, אשר עמד בראש ארגון פשע. שלמה היה חבר בארגון הפשע של שלום דומרני וצבר הון מכריית חול בלתי חוקית, לצד עסקים בנדל"ן, ‏מסעדות, חניונים ומגרשים למכירת כלי רכב יוקרתיים, הימורים, דוכני ירקות ופירות בשווקים וחנויות בתחום המזון, הלוואות בשוק האפור בריבית קצוצה, בוררויות, השקעות במטבעות קריפטו, שותפות בעסקי חלפנות כספים בדרום הארץ ועוד.
ביוגרפיה
שלמה ואחיו הגדול שלום נולדו וגדלו במושב חלץ. בילדותם הוריהם התגרשו והם עברו עם אימם לרחובות, שם התחברו עם כנופיות קטנות באזור. היו חברים טובים של עמוס ואופיר לביא, לימים ראשי משפחת פשע אף הם. הוא לא שירת בצה"ל.
בשנת 2000, בגיל 20 הורשע בתקיפת שוטר והכשלת שוטר בעת מילוי תפקידו וריצה חצי שנת מאסר. ב-2007, נעצר במסגרת בדיקה שגרתית ועל גופו נמצא סכין. שלמה הורשע בהחזקת סכין שלא למטרה כשירה ונידון לעבודות שירות.
ב־2016 הורשע בני שלמה בגין סחיטה באיומים של בעל מסעדה באשקלון, וריצה שמונה חודשים בכלא. ב-2019 הורשע באיומים, ובמסגרת עסקת טיעון נגזר עליו עונש של תשעה חודשי מאסר.
בינואר 2020 נעצר יחד עם עוד 35 מאנשי ארגונו בחשד להלבנת הון והפצת חשבונות פיקטיביות בשווי של חצי מיליארד שקל ושוחרר לאחר 42 יום.
בספטמבר 2020 הורשע בתקיפת בעל עסק מהדרום שהיה חייב לו כספים, ונידון ל-23 חודשי מאסר.
הקמת הארגון והיריבות עם דומרני
האחים, בני ושלום, היו חברים בארגון של שלום דומרני בעשור הראשון של המאה העשרים ואחת. דומרני שיתף את בני במרבית עסקיו ונתן בו אמון.
לאחר כניסתו של דומרני לכלא בתחילת העשור השני של המאה העשרים ואחת, האחים שלמה הקימו ארגון פשע משלהם כשהם נוטלים עימם חלק מאנשיו של דומרני, מה שהוביל לאירועים פליליים רבים בשנים 2013–2015, לרבות הנחת מטענים מתחת למכוניות ופיצוצים ברחובות אשקלון, אשדוד וקרית גת.
ניסיונות התנקשות
ביולי 2013, כאשר יצא שלמה מביתו במושב חלץ בסקודה המשוריינת שלו, הוא נקלע למארב בו שלושה עבריינים ניסו להתנקש בחייו סמוך לצומת גבעתי. כאשר הגיע הרכב המשוריין לצומת פתחה חוליית החיסול באש לעבר המכונית באמצעות רובה M4. היורים ניסו להימלט מהזירה רכובים על אופנוע, אך נלכדו על ידי המשטרה. שלמה המשיך בנסיעה עד לבית החולים ברזילי. הוא נפגע קלות ברגליים ובגב מרסיסים, ושוחרר באותו היום מבית החולים.
ב-5 בפברואר 2014 עבר ניסיון התנקשות נוסף. ביציאה מהמושב, הופעל נגד מכוניתו מטען רב עוצמה, אך לא היו נפגעים.
בספטמבר 2015 שלום שלמה, אחיו של בני, נרצח ביציאה מביתו שבמושב תלמים. במשפחת שלמה ייחסו את הרצח לארגון של האחים לביא, אך לא הצליחו להוכיח את טענותיהם או לנקום בהם. העובדה שלא הצליחו לנקום גרמה על פי הערכות לפיחות רב במעמדם.
ב-3 באוקטובר 2022 נרצח בני שלמה ביריות בתחנת דלק בדרך השבעה בסמוך לאזור. החשודים ברצח הם בני משפחת הפשע ג'רושי משכונת ג'ואריש ברמלה. ככל הנראה רצח עלי ג'רושי בוצע כנקמה.
חיים אישיים
היה נשוי ואב לבת. התגורר במושב חלץ. אחיו, שלום, אשר היה עבריין מורשע אף הוא, נרצח בפתח ביתו שבתלמים בספטמבר 2015. על פי ההערכות בוצע החיסול בהוראת משפחת לביא, כחלק ממאבק כוח בין ארגוני הפשע.
Satellite (שיר של הארי סטיילס)
Satellite (בעברית: לוויין) הוא סינגל של הזמר-יוצר האנגלי הארי סטיילס, מתוך אלבום האולפן השלישי שלו, Harry's House, שיצא בשנת 2022. הוא יצא כסינגל הרביעי מהאלבום ב-3 במאי 2023.
ביקורות
אוליביה הורן מפיצ'פורק השוותה את "Satellite" לשיר "NASA" של אריאנה גרנדה, וציינה ש"החצי האחורי של השיר בונה מומנטום וכמעט יוצא משליטה". ריאן דאלי מ-NME ציינה את ההשפעה המדעית-בדיונית של השיר ואמרה שהשיר גורם ל"תחושה כאילו אתה מרחף דרך שביל החלב". דאלי כינתה את השיר "מוזיקלית אחד השירים המעניינים ביותר שסטיילס יצר עד כה".
Selfish
Selfish (בעברית: אנוכי) הוא שיר של הראפר האמריקאי פיוצ'ר בהשתתפות הזמרת הברבדית ריהאנה מאלבום האולפן השישי שלו Hndrxx. השיר התפרסם כסינגל יחיד מ-Hndrxx ב-28 בפברואר 2017.
השיר זכה להצלחה רבה בארצות הברית, כאשר מכר שם למעלה ממיליון עותקים, ונכנס אל המקום ה-37 במצעד הבילבורד הוט 100.
רקע וכתיבה
את השיר כתבו ריהאנה, פיוצ'ר ונואל פישר, והוא הופק על ידי פישר גם כן. עם השיר הופיעו השניים בכמה הופעות, ואף בוצעו מספר רמיקסים וגרסאות כיסוי לשיר. בנוסף לכך, השיר הוא שיר פופ המשלב בתוכו גם את הרית'ם אנד בלוז.
מיקומי שיא
השיר זכה להצלחה בינונית, ובשיאו הגיע אל המקום ה-37 במצעד הבילבורד הוט 100.
תיאורמה אגרגיום
תיאורמה אגרגיום (בלטינית: Theorema Egregium; בעברית: משפט ראוי לציון או משפט נהדר) הוא תוצאה יסודית בגאומטריה דיפרנציאלית שהוכחה על ידי קרל פרידריך גאוס ב-1828 ועוסקת בעקמומיות של משטחים. המשפט קובע כי עקמומיות גאוס של משטח יכולה להיקבע באמצעות מדידת זוויות ומרחקים על המשטח עצמו, ללא תלות באופן שבו המשטח משוכן במרחב האוקלידי המקיף אותו. לכן עקמומיות גאוס היא תכונה פנימית של המשטח. בשפה מתמטית מודרנית: עקמומיות גאוס של משטח היא אינווריאנטית תחת איזומטריה מקומית.
המשפט הוא "יוצא דופן" משום שהגדרת עקמומיות גאוס של המשטח עושה שימוש ישיר באופן שבו המשטח משוכן במרחב. לכן זה מפתיע מאוד שהתוצאה הסופית אינה תלויה בשיכון שלו, ונשמרת אם מעקמים או מפתלים את המשטח.
בעוד שגאוס הראה כי תנאי הכרחי להיתכנות הפיתוח של משטח אחד למשטח אחר הוא שוויון מקומי של עקמומיות גאוס של שני המשטחים, פרדיננד מיינדינג הוכיח ב-1839 כי זהו גם תנאי מספיק (משפט מיינדינג).
יישומים אלמנטריים
לספירה בעלת רדיוס R יש עקמומיות גאוס קבועה ששווה ל-\ 1/R^2: עקמומיות גאוס מוגדרת כמכפלה של מידת העקמומיות לאורך שני צירים מאונכים (מסוימים), ובנקודה על הספירה העקמומיות בכל כיוון היא \ 1/R. למישור, לעומת זאת, יש עקמומיות גאוס ששווה לאפס: העקמומיות בכל כיוון היא אפס. גם לגליל יש עקמומיות אפס, משום שבכל נקודה עליו יש כיוון שבו העקמומיות היא אפס (שבו ניתן למצוא על פניו קו ישר); עקמומיות שכזו נקראת עקמומיות מדומה. כמסקנה מן התיאורמה אגרגיום נובע שלא ניתן ליצור מנייר שטוח ספירה, מבלי לקרוע אותו. לחלופין, פני השטח של כדור אינם ניתנים לפרישה אל מישור מבלי שהמרחקים על המשטח יתעוותו. בשפה מתמטית, הספירה והמישור אינם איזומטריים, אפילו לא מקומית. לעובדה זו יש חשיבות עצומה בקרטוגרפיה; נובע ממנה שלא ניתן להכין מפה מישורית מושלמת של פני כדור הארץ, אפילו לא של חלק ממנו - כל הטלה קרטוגרפית בהכרח מעוותת במקצת את הגדלים המקוריים שעל פני כדור הארץ. אכן, יישומים לגאודזיה היו אחת המוטיבציות המרכזיות של גאוס למחקריו בגאומטריה דיפרנציאלית.
הקטנואיד וההליוקואיד הם שני משטחים שונים מאוד למראית עין. למרות זאת, כל אחד מהם ניתן לעיוות רציף אחד אל השני: הם איזומטריים באופן מקומי. מן התיאורמה אגרגיום נובע שתחת העיוות הזה עקמומיות גאוס של כל שתי נקודות מתאימות על שני המשטחים היא תמיד זהה. דוגמה זו מראה שהעיוות מעקם ומסובב את המשטח, בלי ליצור קפלים או קרעים; לכן הוא גם אינו משנה את המתיחות או הלחצים בתוך המשטח.
ניתן לראות יישום של ה-Theoerema Egregium באסטרטגיה נפוצה להרמת פרוסת פיצה: הפרוסה היא משטח בעל עקמומיות גאוס אפס. עיוות של הפרוסה חייב לשמר את העקמומיות הזו. אם מעקמים כעת את הפרוסה סביב ציר רדיאלי (קו מהיקף העיגול אל המרכז), נוצרת עקמומיות חיובית לאורך השפה, ובכך מאולצת העקמומיות בכיוון המאונך לה (כיוון הציר) להישאר אפס. הפעולה יוצרת קשיחות בכיוון הרדיאלי, כך שהפרוסה אינה יכולה להתקפל בכיוון זה בלי להיקרע, וכך ניתן להרים אותה בבטחה. אותו עיקרון מיושם לצורך הקשחה יעילה של משטחים מחומרים בעלי חוזק מוגבל, מהם המוכרים ביותר הם קרטון גלי ופח גלי.
1060-1069 לפנה"ס
שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 1069 - 1060 לפני הספירה
סופיה אמיליה זיברין
סופיה אמיליה זיברין (באנגלית: Sofija Emīlija Ziverts;  1878 – ?) אזרחית לטבית שהוכרה כחסידת אומות העולם על פעילותה להצלת יהודים בלטביה במהלך מלחמת העולם השנייה.
פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
סופיה זיברין חיה בעיר לייפאיה שבמערב לטביה. לאחר שהגרמנים כבשו את לייפאיה ב-29 ביוני 1941, אם יהודיה בשם אריקה אלפרוביץ, בדתה סיפור שהיא ארית קתולית שהושארה על סף דלתם של זוג יהודי ואומצה על ידם. כאשר הגיע קוגלר, מפקד אס דה, לעיר בה התגוררה, אלפרוביץ שכנעה אותו באמיתות הסיפור וקוגלר נתן למשפחה תעודות המעידות על כך שאריקה אינה יהודייה ושבניה, אדוארד וגיאורג, הם יהודים רק למחצה ולכן פטורים מהתקנות החלות על היהודים. הסיפור הציל את חיי המשפחה למספר חודשים אך לאחר שהפסיקו להאמין לו, הרשויות הגרמניות החרימו את האישור שניתן למשפחה, ונתנו למשפחה הארכה של שלושה חודשים כדי למצוא שני עדים, שהכירו את האם לפני המלחמה ויוכלו להעיד שהיא אינה יהודייה.
האם פנתה אל הרטה קרקלינס שהיא הכירה בקבוצת טניס ואל מרת יאנקוביץ שהייתה שכנתה. שתי הנשים נחרדו מהנעשה ליהודים, והרטה קרקלינס ואמה של מרת יאנקוביץ, סופיה אמיליה זיברין העידו עבור משפחת אלפרוביץ. זיברין כתבה לרשויות מכתב בו העידה שלפני כ-40 שנה פגשה את אנה פריירס שעבדה בביתה של המשפחה היהודית שגידלה את אריקה כאשר טיילה בים. במכתב היא סיפרה שאנה סיפרה לה שאריקה אומצה על ידי המשפחה וכי היא אינה יהודיה בעצמה. במכתב היא העידה על מספר מפגשים שהיו לה כביכול עם אריקה ומשפחתה לאורך השנים. בנוסף לעדות, הרשויות דרשו מאריקה אלפרוביץ להשיג תעודה שמוכיחה שהיא הוטבלה בילדותה. בזכות העדות של סופיה זיברין, הרשויות נתנו לאריקה הארכה של שלושה חודשים שוב ושוב עד שתימצא תעודה שמוכיחה שהיא הוטבלה ובינתיים אריקה ושני בניה יכלו לחמוק מהגזרות שחלו על יהודים ולהציל את עצמם. ב-1943 הרשויות המקומיות הפסיקו לתת לאריקה עוד הארכות אך שכחו להודיע לאס. דה על כך. בזכות עדותה של זיברין ובשל חוסר התיאום בין הרשויות המקומיות לאס דה, המשפחה היהודיה ניצלה ושרדה עד סוף המלחמה.
לאחר המלחמה
לאחר המלחמה סופיה אמיליה זיברין איבדה קשר עם המשפחה היהודית שהצילה, אך שנים לאחר מכן אדוארד אנדרס (אלפרוביץ), שהפך לימים לפרופסור לכימיה, העיד בפני יד ושם על מעשיה של סופיה והדגיש את אומץ ליבה ואת המוכנות שלה להעיד עדות שקר, שאילו הייתה נתפסת הייתה גוררת עונש מוות. ב-2011 פרופ' אנדרס פרסם ספר על יהודי לטביה בשואה ובו כתב בין היתר על מעשיה ההרואיים של סופיה אמיליה זיברין.
הכרה והנצחה
ב-17 בפברואר 1999, הוכרה סופיה אמיליה זיברין כחסידת אומות עולם. יד ושם לא הצליחו למצוא קרובים של סופיה והיא כבר לא הייתה בחיים לכן אף אחד לא קיבל בשמה את התעודה מיד ושם, אך שמה נחקק בקיר הכבוד בגן חסידי אומות העולם.
אלבניה באירוויזיון 2004
אלבניה באירוויזיון 2004 השתתפה עם השיר "The Image of You" שבוצע על ידי אנייזה שהיני. בחצי גמר הגיע השיר אל המקום ה-4 עם 167 נקודות בסך הכול. בגמר האירוויזיון הצליח השיר להגיע אל המקום ה-7 עם 107 נקודות בסך הכול.
אירוויזיון זה היה הראשון בו השתתפה אלבניה.
באירוויזיון
=== נקודות שהוענקו על ידי אלבניה===
גרגמל (דמות)
גרגמל (בצרפתית: Gargamel) הוא דמות בדיונית מהזיכיון הבלגי "הדרדסים", אשר נוצר על ידי פייר קוליפור. הוא מכשף מרושע ולא יוצלח, האויב המושבע של הדרדסים, והאנטגוניסט הראשי בסדרות הטלוויזיה, הסרטים וחוברות הקומיקס של הזיכיון.
גרגמל גר בטירה עתיקה ומוזנחת בקצה יער הדרדסים ביחד עם החתול שלו, חתחתול. מטרתו העיקרית היא לגלות את מחבוא כפר הדרדסים, בשל רצונו לתפוס שישה דרדסים כדי להפוך אותם לזהב ולהיות עשיר, או על מנת לתפוס דרדסים ולאכול. מעת לעת גרגמל מצליח לגלות את מיקומו של כפר הדרדסים, אך הוא מאבד את המיקום באופן שיטתי כל פעם מחדש. לעתים קרובות הוא מאבד את מיקום הכפר משום שהוא רודף אחרי הדרדסים, מאבד אותם, ולא מצליח לשחזר את צעדיו חזרה אל הכפר.
על אף שגרגמל הוא מכשף, כוחותיו לכאורה הם מוגבלים מאוד. היכולת העיקרית שלו היא ליצור שיקויי קסם.
גרגמל יצר בעבר את דרדסית, על מנת לפגוע באופן זה בהרמוניה של הדרדסים ולעורר בהם תחושות של קנאה ויריבות, אך בסופו של דבר דרדסית השתלבה בכפר הדרדסים וחיה אתם בהרמוניה.
סטריאוטיפים יהודיים
בנוסף, פירוש השם המקורי של החתול של גרגמל בגרסה הצרפתית של הדרדסים (ובגרסאות רבות אחרות) הוא "עזריאל", שם יהודי. בנוסף, בחלק מהמסורת הנוצרית והמוסלמית עזראל הוא שמו של מלאך המוות.
אטומיק מונסטר הפקות
אטומיק מונסטר הפקות (באנגלית: Atomic Monster Productions) היא חברת הפקת סרטים אמריקאית, אותה ייסד ג'יימס ואן. בשנת 2014, ואנשי המפתח שלה הם ג'יימס ואן ומייקל קליר.
החברה מתמקדת ביצירת סרטי אימה שהפכו לשוברי קופות כדוגמת "הנזירה", "אנאבל: הבריאה", "לזמן את הרוע 2", וכולי.
היסטוריה
החברה הוקמה בשנת 2014, על ידי ג'יימס ואן, שהיה ביחד עם מייקל קליר לאיש המפתח שלה. הסרט הראשון אשר יצא על ידה היה "אנאבל" שהיה לסרט השני ביקום הקולנועי של לזמן את הרוע. הסרט זכה להצלחה חברה כאשר גרף סכום של כ-257 מיליון דולר בסך הכל.
מאוחר יותר, יצא על ידי החברה הסרט "לזמן את הרוע 2" שהיה לסרט ההמשך של "לזמן את הרוע". הסרט זכה להצלחה חסרת תקדים כאשר גרף סכום של כ-320 מיליון דולר. בהמשך יצא הסרט "כיבוי אורות", שזכה להצלחה נאה, "אנאבל: הבריאה", שזכה להצלחה עולמית, ו-"הנזירה" שהפך לסרט האימה ה-5 המכניס ביותר בהיסטוריה של הקולנוע.
אטומיק מונסטר הפקות היא אחת מהחברות אשר אחראיות על הפקת הסדרה "מקגייוור". בנוסף לכך, אחראית החברה גם על הפקת הסדרה "היצור מן הביצה", אשר תסריטה נכתב על ידי גארי דאוברמן ומארק ורהידן. הסדרה התפרסמה בשנת 2019.
בין היתר יצאו הסרטים "מקוללת", "אנאבל 3" בשנת 2019. בעתיד צריכים לצאת הסרטים "לזמן את הרוע 3: בשליחות השטן", "האיש העקום" ו-"כיבוי אורות 2".
יוסף יוזפא האן נוירלינגן
רבי יוסף יוזפא האן נוירלינגן (ה'ש"ל, 1570 - ט' בניסן ה'שצ"ז, 3 באפריל 1637) היה רב, פוסק ומחבר.
ביוגרפיה
יוסף יוזפא נולד בפרנקפורט על נהר מיין בערך בשנת ש"ל (1570), נצר למשפחות מיוחסות בישראל, וכבר מצעירותו בלט בשקדנותו, ועסק מגיל צעיר בהוראת תורה. למד אצל רב הירץ, אב בית דין פרנקפורט, מחבר הגהות על ספר מהרי"ל. (אין להחליף אותו עם רב הירץ טריויש שהיה דיין ושליח ציבור בפרנקפורט לפני כמה שנים לפני זו, מחבר פירוש על הסידור, וגם כן נזכר בספר יוסף אומץ)
רב יוזפא היה בקשר עם השל"ה כשהוא היה אב"ד בפפד"ם וגם בקשר מכתבים כשעלה השל"ה לארץ ישראל. הוא היה ממגורשי פרנקפורט בימי וינצנץ פטמילך. והוא כותב על הסיפור ביוסף אומץ וגם על מנהגי פורים וינץ שנהגו היהודים לשמוח בכל שנה (עד זמן השואה).
רב יוזפא כתב את הספר יוסף אומץ על מנהגי עיר מולדתו בפרט ועל מנהגי אשכנז בכלל, וגם על ענייני מוסר ופסקי הלכה.
הספר יוסף אומץ נדפס לראשונה בפפד"מ רק כמאה שנים לאחר חיבורו, בשנת תפ"ג (1723), ובשנת תר"ל נדפס שוב בזיטומיר בצורה זהה לדפוס הראשון. בפעם השלישית נדפס בשנת תרפ"ח בפפד"מ, בדפוס 'חרמון', וממנו דפוסי הצילום הקיימים עד היום. מאז שחובר בתחילת תקופת האחרונים לפני כארבע מאות שנה, הספר מהווה מקור מרכזי למנהגי קהילת פפד"מ ואשכנז בכללותה.
נכדו היה רב יוסף קשמאן מחבר ספר נוהג כצאן יוסף. באחד ממהדורות הספר "יוסף אומץ" משתמע שאשתו של הרב יוזפא הייתה מצאצאי השתדלן רב יוסלמן מרוסהיים.
רב יוזפא נפטר ביום ט' ניסן שצ"ז (1637). מקום קבורתו נמצא בבית הקברות הישן בפרנקפורט בחלקת הרבנים.
Get Lucky
השיר זכה להצלחה רבה במצעדים כאשר דורג בעשרת המקומות הראשונים ביותר מ-32 מדינות. השיר הגיע למקום הראשון במדינות רבות, ביניהן ישראל ובריטניה, ולמקום השני במצעד הסינגלים האמריקאי בילבורד הוט 100.
השיר מלווה בריף גיטרה מיוחד שיצר המפיק והיוצר נייל רוג'רס, מחלוצי הדיסקו פאנק של סוף שנות ה-70 ומפיקם של אלבומים חשובים במהלך שנות השמונים ביניהם אלבומים של דייוויד בואי, מדונה, דוראן דוראן ועוד. ריף זה ידוע כחלק מסגנון ניגון שהפך סימן היכר של רוג'רס ברבים מלהיטי דיסקו ופופ כמו בשירי להקת שיק, סיסטר סלג' ועוד.
משחקים בלינוקס
משחקים בלינוקס מתייחסים למשחקי מחשב ופיתוחם, המותאמים למערכות ההפעלה של לינוקס.
רקע
משחקים בלינוקס מתייחסים למשחקי מחשב, אשר יכולים לפעול על מערכות הפעלה מבוססות לינוקס. אלו יכולים להיות משחקים חופשיים או מבוססי קוד פתוח כלינוקס עצמה, איך הדבר אינו מוכרח, וקיימים אף משחקים קנייניים.
המשחקים לעיתים נכתבים במקור ללינוקס, ולעיתים עוברים התאמה, או מורצים בצורה וירטואלית (כגון באמצעות Wine או DOSBox), לאחר שנכתבו עבור מערכות הפעלה אחרות. קיימות קונסולות משחקים, מבוססות ומותאמות למשחק בלינוקס (לדוגמה: Pandora), כמו גם הפצות בעלות זיקה ותאימות למשחק בלינוקס כהפצת SuperGamer. ניתן להחשיב במשחקי לינוקס גם משחקים המיועדים לפלטפורמת אנדרואיד בשל היותה מבוססת על מערכת לינוקס, אך בפועל קיימים שינויים בין שתי מערכות ההפעלה והתעשיות שלהם.
ברמת הפיתוח, ספריות המספקות תמיכה למולטימדיה במערכות לינוקס הם: OpenGL, ALSA, OpenAL ו-SDL. מיזם DRI מספק מנהלי התקנים חופשיים לכרטיסי מסך, וחברות ATI ו-NVIDIA הנחשבות ליצרניות כרטיסי מסך בעלי יכולת גרפית גבוהה, מספקות אף הם את המודולים הנדרשים.
לינוקס תומכת במגוון קונסולות משחקים, כולל Xbox פלייסטיישן 2 ,פלייסטיישן 3 ,נינטנדו גיימקיוב, ו-Wii. בשנת 2011 הודיעה חברת Blizzard על השקת לקוח מותאם לינוקס למשחק וורלד אוף וורקראפט. בשנת 2012 הודיעה חברת Valve על פיתוח התאמת מנוע המשחקים Source וחנות המדיה סטים, לסביבת אובונטו כשלב ראשון, ואף החלה בפיתוח. בהמשך ייתכן שיותאם המנוע אף להפצות נוספות.
שלומי אביסידריס
שלומי אביסידריס (נולד ב-14 במאי 1989) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת החלוץ בבני ממב"ע הגולן.
קריירה
אביסידריס נולד וגדל קריית שמונה, ובגיל צעיר הצטרף למחלקת הנוער של עירוני קריית שמונה והיה לאחד השחקנים הבולטים בקבוצת הנוער של המועדון שהעפילה לליגת העל לנוער. ב-22 בספטמבר 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון, כשנכנס כמחליף במשחק מול הפועל תל אביב במסגרת ליגת העל. ב-6 בדצמבר 2008 כבש את שערו הראשון בקריירה, במשחק מול מ.ס אשדוד שהסתיים בתיקו 1-1. במקביל המשיך לשחק גם בקבוצת הנוער, ובעונה שלאחר מכן צורף לסגל הקבוע של הקבוצה הבוגרת לאחר שירדה לליגה הלאומית. אביסדריס העפיל עם הקבוצה בחזרה לליגת העל, ובעונת 2010/2011 כבש את שער הניצחון של הקבוצה בגמר גביע הטוטו. בעונה שלאחר מכן הושאל להפועל רעננה מהליגה הלאומית, ולאחר שכבש חמישה שערים ב-15 הופעות עבר בינואר 2012 לבני יהודה תל אביב מליגת העל, במדיה לא הצליח להשתלב וערך שתי הופעות בלבד עד תום העונה. בקיץ 2012 חתם בהפועל רמת גן מליגת העל, ובינואר 2013 עבר להפועל אסי גלבוע מליגה א'.
בספטמבר 2013 חתם אביסידריס בקבוצת מכבי אום אל-פחם, ולאחר שלא השתלב בקבוצה מהליגה הלאומית ואף התאמן עם קבוצת הנוער, שוחרר מהקבוצה ועבר למ.ס. כרמיאל צפת מליגה א'. לאחר תקופה קצרה בקבוצה בה ערך שתי הופעות ליגה וכבש שער אחד, עזב אביסידריס את הקבוצה בעקבות בעיות משמעת והצטרף בהשאלה להפועל עירוני צפת מליגה ג'. לאחר תקופת ההשאלה השלים אביסידריס את המעבר לעירוני צפת וחתם בקבוצה לעונה אחת, במהלכה הושאל לחודש להפועל בני ראמה. בתחילת עונת 2015/2016 עבר אביסדריס להפועל ראשון לציון מהליגה הלאומית. במהלך עונה אחת בה ערך 25 הופעות ליגה כבש אביסידריס חמישה שערים במדי הקבוצה.
ב-5 ביולי 2016 חתם אביסידריס על חוזה לעונה אחת בבית"ר ירושלים. ב-31 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה, בהפסד 1–3 למועדון ספורט אשדוד במסגרת גביע הטוטו. ב-12 בדצמבר 2016, ערך אביסידריס את הופעת הליגה הראשונה שלו במדי בית"ר כשעלה כמחליף בהפסד 1–3 להפועל באר שבע. בסך הכל ערך בעונה זו עשר הופעות בליגת העל, אך לא כבש.
ב-4 ביוני 2017 חזר להפועל ראשון לציון וחתם על חוזה לעונה אחת במועדון. ב-3 בינואר 2018 חתם אביסדריס בהפועל מרמורק.
ב-21 ביוני 2019 אביסידריס חתם במכבי נוג'ידאת מליגה ב'. ב-25 בספטמבר 2019 חזר להפועל עירוני צפת מליגה ג', איתה גם העפיל לליגה ב'. לאחר שראה את הבעיות בהנהלת הקבוצה, החליט אביסדריס לחתום לקראת עונת 2021/22 בבני ממב"ע הגולן, יריבתה לטבלה.
במרץ 2022, פרסם תאגיד השידור כאן, את עונתה השנייה של הסדרה הדקומנטרית ליגה ג', בה סוקרו אביסדריס והפועל צפת (קבוצתו בזמן צילום הסדרה) כשהם מתמודדים על עליית ליגה.
הסתבכויות ופלילים
בתחילת 2008 נעצר אביסידריס בחשד להשתייכות לכנופיה בצפון שעסקה בסחר בסמים ונשפט למספר חודשי עבודות שירות אותן לא מילא, ולכן נשלח לתקופת מאסר. בספטמבר 2010 נעצר בשנית בחשד לסחר בסמים ושוחרר. לקראת סיום עונת 2010/2011 הסתבך אביסידריס בפלילים בפעם השלישית לאחר שתקף את העיתונאי רן בר מעוז בביתו. אביסידריס נעצר ובעקבות מעשיו שוחרר מקבוצת עירוני קריית שמונה, בית משפט השלום פסק לו עונש מאסר על תנאי, ובר מעוז החליט שלא להגיש כנגד השחקן תביעה אזרחית.
הוז
הוז הוא שם משפחה. {{פירושונים|
ראו גם
}}
דרורית גור אריה
דרורית גור אריה (נולדה ב-19 באוקטובר 1955) היא חוקרת ואוצרת אמנות ישראלית. מכהנת כיום כראש התכנית ללימודי אוצרות במכללת סמינר הקיבוצים. קודם לכן, הייתה המנהלת והאוצרת הראשית של מוזיאון פתח תקווה לאמנות.
ביוגרפיה
דרורית גור אריה נולדה בישראל. את שנת ילדותה הראשונה עברה בקיבוץ תל יצחק ולאחר מכן עברה עם משפחתה לפתח תקווה, בה היא מתגוררת עד היום. אביה, אלימלך כנר, יליד פולין, היה ניצול שואה מקבוצת ילדי טהראן, איש חינוך ופעיל חברתי ישראלי, סגן ראש עיריית פתח תקווה בשנים 1978 עד 1989. ספרו "לא הספקתי להיות עצוב" המבוסס על יומנו מאותה תקופה פורסם ב-1996 בהוצאת יד ושם. אמה אורה לבית קרמפל ילידת ישראל, מחנכת ומפקחת לגיל הרך.
השכלה
בעלת תואר ראשון בספרות עברית וחינוך מאוניברסיטת בר-אילן ותואר שני בתולדות האמנות (בהצטיינות) מאוניברסיטת תל אביב. את מחקרה הקדישה להשפעת הקבלה על האמן האמריקאי ברנט ניומן (Barnett Newman). כיום, היא דוקטורנטית באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
פועלה המקצועי
כמנהלת ואוצרת ראשית של מוזיאון פתח תקווה לאמנות, גור אריה יזמה את שיפוצו ופתיחתו המחודשת כמוזיאון לאמנות עכשווית. היא ייסדה את "ספוט" חלל הקולנוע והמדיה של המוזיאון ואת "גלריית האוסף" במוזיאון המציגה תערוכות הכוללות יצירות מאוסף מוזיאון פתח תקווה לצד יצירות של אמנים עכשוויים.
פרסים
ב-2010 דורגה כ"אוצרת הטובה ביותר" בדירוג המוזיאונים הבינלאומי של מגזין מונוקול (Monocle).
ב-2012 נמנתה בין עשרת המשפיעים בשדה התרבות הישראלי מטעם המגזין Forbes.
ב-2012 זכתה בפרס האוצרת המצטיינת מטעם משרד התרבות והספורט. בנימוקי הפרס נכתב בין השאר כי:
פרסומים
עורכת הספר "מוזיאון: ערך שימוש", בהוצאת רסלינג.
1916 בארצות הברית
1916 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 140 שנה מיום היווסדה.
נתן מיליקובסקי
הרב נתן מיליקובסקי (כ"ו באב תרל"ט, 15 באוגוסט 1879 – א' באדר א' תרצ"ה, 4 בפברואר 1935) היה רב, מחנך ופעיל ציוני.
ביוגרפיה
כבר בהיותו בישיבה החל לשאת נאומים והרצאות ועמד בקשר עם הדרשן והפעיל הציוני יהודה צבי יבזרוב, שעודד אותו לעסוק בתחום זה. בהיותו בן עשרים יצא, על פי בקשתו של יחיאל צ'לנוב, למסע תעמולה למען הרעיון הציוני בסיביר. בשנים הבאות המשיך לעסוק בתעמולה ציונית ונודע בנאומיו נגד תנועת "הבונד" ותנועות יהודיות סוציאליסטיות אנטי-ציוניות אחרות. בקונגרס הציוני השישי נמנה עם המתנגדים לתוכנית אוגנדה, אף על פי שהשתייך למחנהו של תיאודור הרצל.
ב-1908 עבר לפולין והתמנה למנהל הלימודים העבריים בגימנסיה העברית של מרדכי יעקב (מגנוס) קרינסקי בוורשה. במקביל המשיך להטיף לרעיון הציוני ברחבי פולין: הוא עבר במאות עיירות ונחשב לאחד הנואמים הציונים הפופולריים. ב-1912 עבר ללודז', ושימש כדרשן בבית הכנסת הציוני "בית יעקב". את דרשותיו נשא גם בעברית דבר שלא היה נפוץ באותה תקופה. ב-1913 דיווח העיתון "הצפירה" על אירוע רב משתתפים שנערך על ידי אנשי "המזרחי" בלודז'. בין השאר הוזכר "הנאום המצוין" של הרב מיליקובסקי, שנישא חציו בעברית וחציו ב"יהודית אשכנזית". על פי בנו, בן ציון נתניהו, משפחת מיליקובסקי הייתה אחת המשפחות הבודדות מחוץ לארץ ישראל שדיברה עברית באותה עת. ב-1914 התמנה לרב העיר רובנה, אולם בעקבות פרוץ מלחמת העולם הראשונה נשאר עם משפחתו בוורשה לאורך רוב שנות המלחמה.
ב-3 ביוני 1920 עלה לארץ ישראל עם משפחתו על סיפון האוניה "אובציה" והתמנה למנהל בית ספר יסודי בצפת, וכעבור שנתיים עבר לנהל את בית הספר "וילקומיץ" בראש פינה. בתקופה זו פרסם מאמרים בעיתונות העברית למען יישוב הגליל. ב-1923 היה ממקבלי פניו של הרב קוק בעת מסעו במושבות הגליל.
לקראת עלייתו לארץ ישראל עיברת את שמו לנתניהו,, על שם אחת ממשפחות שבי ציון. בשל פרסומו תחת השם מיליקובסקי, המשיך להיות ידוע בשמו הקודם. את השם נתניהו אימצו בניו בנציון ואלישע.
ב-1924 עבר עם משפחתו לירושלים, ובאותה שנה יצא לאנגליה בשליחותו של מנחם אוסישקין במטרה לגייס תרומות עבור הקרן הקיימת לישראל וקרן היסוד. בעקבות ההצלחה שנחל במסעות אלו נשלח לארצות הברית בשליחות הקרן הקיימת לישראל. נאומיו הרבים עשו רושם רב על יהודי ארצות הברית. בשנת 1926 דיווח העיתון "דאס אידישע פאלק", עיתונם של ציוני אמריקה, כי הרב מיליקובסקי הרצה במשך תשעה חדשים שבע מאות הרצאות. פעם בשנה נהג להגיע לביקור בארץ ישראל. ב-1928 אסף חלק מנאומיו והוציאם בספר "עם ומדינה".
ב-1929, ערב מאורעות תרפ"ט, חזר לארץ ישראל, רכש קרקע בהרצליה בכוונה להקים משק חקלאי והיה פעיל בהתאחדות האיכרים. בנאום שנשא בחגיגות העשור להרצליה אמר: "אני רואה את הרצליה בדרומה ותל אביב בצפונה נפגשות".
לאחר רצח ארלוזורוב ב-1933 פעל הרב מיליקובסקי, שהיה מקורב לתנועה הרוויזיוניסטית, להקמת ועד ציבורי בראשות הרב קוק להגנה על הנאשמים ברצח, צבי רוזנבלט ואברהם סטבסקי. הרב מיליקובסקי טען שעל פי הנתונים לא הם ביצעו את הרצח והוצאתם להורג עלולה להביא למלחמת אחים ולפגיעה במפעל הציוני. במכתב ששלח לו זאב ז'בוטינסקי ב-1934 כתב, כי בעקבות עמדת הרב קוק בפרשה נהיה שמו "לסמל נשגב להמונים לא ייספרו". הרב מיליקובסקי נפטר בירושלים בא' באדר א' תרצ"ה (1935) ונקבר ב"חלקת הפרושים" בבית הקברות בהר הזיתים. הרב קוק כינה אותו בהספדו: "נואם בחסד עליון" בעל "קסם בפיו ובשפתיו" ואמר כי "מועטים מאוד הם בני אדם מסוגו, שיהיו עממיים כל-כך, נועדים לרבים כל-כך, ונישאים על לשון רבים לתהילה ולהערצה במדה כזו".
על שמו קרויה כיכר נתן מיליקובסקי - הכיכר הסמוכה להר הרצל.
נאומיו
הרב מיליקובסקי התפרסם כנואם ציוני מוכשר ביידיש ובעברית. לדרשותיו נהרו אנשים רבים.
על הביקוש הרב לנאומיו כתב ד"ר ב' גיטלין, עיתונאי יהודי אמריקאי שסיקר את יהדות פולין בשנות העשרים של המאה ה-20: "מיליקובסקי - היו פשוט קטטות מסביב לו. לא היה אולם גדול למדי בוורשה, בלודז' או בלובלין, בשדלץ ובערים פולניות אחרות שיכול היה להכיל את כל הקהל שבא לשמוע את הנואם המפורסם. היו שוברים איפוא את הדלתות, נכנסים דרך החלונות, עומדים במסירות-נפש ממש נגד השומרים, ובלבד שיזכו לשמוע מילה מפיו. עד שפעמים הוכרח הרב מיליקובסקי לחדול מלהופיע באסיפות".
משפחה
לנתן מיליקובסקי ולאשתו שרה היו בת אחת ושמונה בנים, בהם הפרופסורים בנציון נתניהו ואלישע נתניהו (בעלה של שושנה נתניהו ואביו של נתן נתניהו).
קצינת ח"ן ראשית
קצינת ח"ן ראשית (קחנ"ר) עמדה בראש מערך חיל הנשים שפעל בצה"ל משנת 1948 עד שנת 2001. החיל שעליו פיקדה קלט את המתגייסות בבסיסי טירונות, דאג לאמן אותן ולהכשירן לתפקידים צבאיים שונים. לחיל היה גם בית ספר למפקדות, שהכשיר חיילות לתפקידי פיקוד. תפקיד מערך הח"ן היה גם לסייע לשבץ את החיילות ביחידות הצבא ולפקח על ניהול שגרת חייהן. בכל פיקוד, מרחב, חיל וזרוע ובכל יחידה צבאית הוצבו קצינות ח"ן שטיפלו בחיילות וסיפקו להן שירותים שונים. כאשר הוקם חיל הנשים כל החיילות השתייכו אליו פורמלית, אף על פי שרק מעטות מהן שירתו בפועל במערך חיל הנשים. קחנ"ר הייתה מפקדת הנשים בצבא והיא זו ששפטה והענישה חיילות שלא מילאו את תפקידן כמצופה. בניגוד לחילות אחרים, שמזוהים על פי התפקידים שהם ממלאים, חיל הנשים הדגיש את ההבדל בין נשים לגברים בצבא.
מינוי קצינת חיל נשים ראשית (קחנ"ר)
כשפרצה מלחמת העצמאות נשים מיהרו להתגייס לפעולות ההגנה על ישראל ומילאו בכוחות הלוחמים את רוב התפקידים, כולל תפקידי לוחמה בחזית וטיס. במאי 1948 הוקם צבא ההגנה לישראל ובין חילותיו היה גם חיל נשים (ח"ן) שבראשו הועמדו קצינות יוצאות הצבא הבריטי. תפקידי הנשים בצבא נקבעו עם פרסומו של התקן הראשון של חיל הנשים – ח"ן, שבו נקבע כי נשים לא ישולבו בתפקידי לחימה אלא רק בהגנת יישובים, בתפקידים מקצועיים, בתפקידים מנהלתיים ובתפקידי עזר כגון קשריות, נהגות, טבחיות, אחיות, שוטרות, תפקידי קרקע בחילות אוויר וים, שרטטות, עבודות תעשייה, אפסנאות וכדומה. בפקודת הקמתו של חיל הנשים הוטלה הכשרת הנשים והצבתן לתפקידים בצבא על מטה חיל הנשים שנבנה לפי המתכונת הבריטית של חיל העזר לנשים.
את הקמת חיל הנשים הטיל הרמטכ"ל יעקב דורי על שרה ברוורמן ועל שושנה גרשונוביץ, ששרתו בעבר כקצינות בצבא הבריטי. שתי הנשים התיישבו וכתבו מכתבים ליותר מ-30 נשים שהכירו מקורסים שונים של ההגנה והצבא הבריטי. נשים אלה הפכו מאוחר יותר למפקדות הראשונות בצה"ל.
מיד לאחר מכן החליט ראש הממשלה הראשון, דוד בן-גוריון, למנות את מינה בן צבי מהפלמ"ח לעמוד בראש חיל הנשים החדש. הרמטכ"ל דורי, הורה לספק לשתי המגייסות את הנשק והציוד הדרוש. כשהסתבר שהציוד מתעכב, פנו השתיים לבבה אידלסון ונעזרו בארגוני נשים כמו ויצו ונעמת. פעילות בנעמת אף סייעו להם למצוא משרדים ששמשו קודם לכן לקליטת עולים ועמדו ריקים בעקבות מדיניות נעילת שערי המדינה של הבריטים. לאחר שהשיגו את המקום והציוד הדרוש לפעילות מלאה של חיל חדש בצה"ל נפתח קורס המפקדות הראשון ב-4 במאי 1948. בסיס קליטה ומיון נשים הוקם ב -16 במאי ובסוף מאי 1948 מונתה אל"ם מינה בן צבי, קצינה ששירתה בעברה בחיל הנשים הבריטי למפקדת חיל הנשים הראשונה.
קחנ"ר כמפעילת מודל "העוזרות לגברים" – שנות ה-50 עד שנות ה-70
קצינות החן הראשיות הראשונות נאלצו לראות בנשים בצבא "עוזרות לגברים" ולא לוחמות. פקודותיהן השתתפו בפעילות הביטחונית, כתוצאה מחוק שירות חובה לנשים ולגברים, אך פעלו רק בתפקידי פקידות ועזר ולא בתפקידי לחימה או בתפקידים תומכי לחימה.
קחנ"ר כמפעילת מודל "שוויון ההזדמנויות" – שנות ה – 90
השיח הליברלי שהחל להשמע בחברה הישראלית בסוף שנות ה-80 עודד את חקיקת חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה וחיזק את הדרישה לקידום ושינוי במעמד הנשים. באמצע שנות ה-90 החלו קצינות בכירות בצבא לדרוש שוויון הזדמנויות לנשים. בעקבות בג"ץ אליס מילר, שדרשה בשנת 1995 להתיר לאליס מילר להיבחן במבחני המיון של קורס טיס, נקבע שיש לאפשר שוויון הזדמנויות לנשים גם בצבא. שופטי בג"ץ הורו לצבא לשלב חיילות בתפקידי לחימה ובתפקידים בתחום הטכנולוגיה, האלקטרוניקה והמבצעים.
בשנת 2000 הוכנס גם תיקון לחוק שירות ביטחון (סעיף 16א') המבטיח שוויון הזדמנויות לכל המתגייסות והמתגייסים לשירות צבאי. בעקבות זאת בוטל גם הצורך בחיל נשים נפרד ובקצינות ח"ן במפקדות היחידות, הפיקודים וחילות צה"ל. בשנת 2001 שונה תפקיד הקחנ"ר והפך לתפקיד יועצת הרמטכ"ל לענייני נשים (יוהל"ן).