cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ארנסט רתרפורד
ביוגרפיה
על מחקריו אלו קיבל רתרפורד את פרס נובל לכימיה בשנת 1908. רתרפורד היה משועשע מהעובדה שזכה לפרס בכימיה ואמר לחבריו כי "הטרנספורמציה המהירה ביותר שהוא מכיר היא הפיכתו מפיזיקאי לכימאי".
משהבחין שעופרת היא תוצר התפרקות סופי של אורניום, רתרפורד העלה השערה שמדידת הכמויות היחסיות וקצב ההתפרקות של אטומי האורניום יאפשרו לתארך מינרלים וכתוצאה מכך, טכניקה זו הקטינה את הגיל המשוער של כדור הארץ. שימוש בתיארוך רדיומטרי של ממצאים גאולוגיים הוא מיסודות הגאולוגיה המודרנית.
בהיותו בקנדה קיבל רתרפורד הצעות מאוניברסיטאות בארצות הברית, מה שאילץ את אוניברסיטת מקגיל להגדיל את שכרו בהתמדה. בסופו של דבר רתרפורד שאף לחזור לבריטניה שהייתה אז מרכז המחקר העיקרי. ואכן בשנת 1907 משהתפנתה משרת יו"ר הקתדרה לפיזיקה באוניברסיטת ויקטוריה של מנצ'סטר עבר רתרפורד לנהל אותה. רתרפורד הוכיח כי קרינת אלפא היא בעצם גרעין אטום הליום ויחד עם תלמידו האנס גייגר ביסס את העיקרון החשמלי לאיתור חלקיקים בודדים הנפלטים מאטומים רדיואקטיביים. מה שהניח בסופו של דבר את היסוד לפיתוחו של מונה גייגר. עיקרון זה אפשר לו לחשב קבועים פיזיקליים חשובים כגון מספר אבוגדרו.
שנת 1911 הייתה אחת המוצלחות מבחינתו. ניסויים שערך תלמידו ארנסט מרסדן בפיזור חלקיקי אלפא במעברם דרך רדיד זהב הביאו אותו לתגלית שרוב המסה של האטום מרוכזת בגרעין, המהווה פחות מאלפית מרדיוס האטום כולו. נילס בוהר הדני שעבד עם רתרפורד השלים את התמונה כשמיקם את האלקטרונים במסלול יציב מסביב לגרעין (ראה מודל בוהר).
בשנת 1914 קיבל רתרפורד תואר לורד. בשנות מלחמת העולם הראשונה עסק בפיתוח אמצעים לאיתור צוללות, רשם פטנט על הידרופון פיזואלקטרי ואף נשלח לארצות הברית להרצות על הנושא. בסוף מלחמת העולם הראשונה חזר לעסוק במחקר. תוך ניסוי של הפגזת אטומים קלים בחלקיקי אלפא הוא הצליח לגרום לאטומי חנקן להפוך לאטומי חמצן. בכך היה לאדם הראשון שהצליח להפוך יסוד אחד ליסוד אחר, והגשים את חלום האלכימאים.
בשנים 1925–1930 כיהן כנשיא החברה המלכותית.
בחייו הפרטיים אירעה טרגדיה כשבתו היחידה איליין מתה בעת שילדה את בנה הרביעי בשנת 1930. שנה אחר כך זכה רתרפורד לתואר אצולה ובחר בתואר "לורד רתרפורד מנלסון".
ארנסט רתרפורד מת בגיל 66 מסיבוכים של בקע. רוב הסיכויים שהיה ניתן להציל את חייו, אך עקב פרסומו הרב הזעיקו לנתחו רופא מנתח בכיר שהגיע אליו תוך שמונה שעות; אך בפרק זמן זה קטע המעי הפגוע לא קיבל אספקת דם, ולא נותר הרבה לעשות להצילו. אפרו הוטמן בכנסיית וסטמינסטר שבלונדון.
לזכרו הונפקו בולים בכמה מדינות, ודיוקנו מתנוסס על שטר של 100 דולר ניו זילנדי. על שמו היסוד שמספרו האטומי 104 רתרפורדיום.
המכון למדיניות נגד טרור
המכון למדיניות נגד טרור (ICT) בבית ספר לאודר לממשל, דיפלומטיה ואסטרטגיה של אוניברסיטת רייכמן, הוא מרכז מחקר אקדמי ישראלי.
פעילות
המכון פועל לפיתוח מדיניות ציבורית חדשנית ביחס לבעיית הטרור העולמי, באמצעות מחקר יישומי של תופעת הטרור ודרכי ההתמודדות עמה. המכון שם לו למטרה לחקור את נושא ההתמודדות המוראלית–פסיכולוגית עם הטרור ולגבש המלצות, אשר מחד יצמצמו את האפקטיביות של אסטרטגית הטרור, ומאידך יסייעו בחיזוק כושר העמידה של הציבור אל מול תופעה זו. ייחודו של המכון בהשוואה למכונים אחרים בא לידי ביטוי, בין השאר, בשיטת המחקר שבה הוא נוקט – צוותי חשיבה מיוחדים של אנשים מדיסציפלינות מחקריות שונות מהעולם האקדמי והביטחוני. מאז הקמתו, התמקד המכון בפעילות בכמה מישורים: מחקר אקדמי–יישומי, כנסים וימי עיון, ייעוץ למקבלי החלטות, פעילות הסברתית–חינוכית, פורומים לדיון ול"סיעור מוחות" ובניית מאגרי מידע והפעלתם.
בראש המכון למדיניות נגד טרור עומד ד"ר בועז גנור. שבתי שביט, לשעבר ראש המוסד, הוא יו"ר הוועד המנהל.
פעילות התנדבותית במכון למדיניות נגד טרור
בפני הסטודנטים קיימת האפשרות להתנדב לפעילות בעלת אופי מחקרי במכון למדיניות נגד טרור, מהמובילים בתחומו בעולם, המתבצעת בהנחיית אנשי הסגל המחקרי של המכון. הפרויקט פתוח לסטודנטים של בית ספר לאודר לממשל, דיפלומטיה ואסטרטגיה.
שחפת עמידה
שחפת עמידה (MDR-TB) היא סוג של שחפת (TB), זיהום הנגרם על ידי חיידקי tuberculosis בעלי עמידות לטיפול לפחות לשתי תרופות  הקו הראשון החזקות נגד שחפת, איזוניאזיד וריפמפיצין. כמה צורות של שחפת פיתחו עמידות גם בפני תרופות הקו השני, והן נקראות "שחפת עמידה ביותר" (XDR-TB).
טיפול בשחפת עמידה יקר משמעותית מטיפול בשחפת "רגילה", עלול לעלות כ-$150,000 לחולה ויכול להארך כשנתיים. בנוסף, למרות ששיעורי ההצלחה בטיפול בשחפת הם למעשה מוחלטים (100%), במקרי שחפת עמידה, למרות טיפול שעור התמותה עומד על 39%.
אביב אולימפי
אביב אולימפי (מגרמנית: Olympischer Frühling) היא שירה אפית מאת הסופר השווייצרי קרל שפיטלר. שירה אפית זו זיכתה את מחברה בפרס נובל לספרות לשנת 1919.
תוכן
"אביב אולימפי", אשר נכתבה בין השנים 1900-1905, היא יצירה מקורית החורגת מאסכולות הזמן בתוכנה ובמטריקה שלה. לדעת רבים, זוהי האידיליה של המאה ה-20, שבה נתגלה שפיטלר כמשורר רומנטי, כסאטיריקן וכנאטורליסטן בגיוון צורות, בכושר הבעה פיוטי ובאי-תלות מוחלטת בהשפעות ספרותיות כלשהן. שפיטלר הסתייע בכתיבת "אביב אולימפי" במיתולוגיה היוונית ומרחף בין הרציני והאירוני, בין הצגת אלי יוון בגבורתם ובין הצגתם כבני-תמותה שירדו מן האולימפוס ושכנו על הארץ.
רד בול זלצבורג
מועדון הכדורגל רד בול זלצבורג (בגרמנית: FC Red Bull Salzburg) הוא מועדון כדורגל אוסטרי. זהו מועדון הכדורגל של מדינת זלצבורג שהיא אחת מתשע המדינות המרכיבות את אוסטריה.
רקע
בתחילה נקרא המועדון אוסטריה זלצבורג עד 1978, אז שונה שמו לקזינו זלצבורג. לאחר השתלטות חברת רד בול על המועדון ב-2005 קיבל את שמו הנוכחי. המועדון זכה שבע עשרה פעמים באליפות הבונדסליגה האוסטרית, בשנים 1994, 1995, 1997, 2007, 2009, 2010, 2012, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022 ו-2023, והעפיל ב-1994 לגמר גביע אופ"א. המועדון זכה תשע פעמים ב בשנים 2012, 2014, 2015, 2016, 2017, 2019, 2020, 2021 ו-2022.
מלך שערי המועדון הוא ג'ונתן סוריאנו עם 172 כיבושים ב-202 הופעות, מלך ההופעות במועדון הוא אנדראס אולמר שערך 493 הופעות במועדון.
בעקבות הרכישה על ידי רד בול החליטו מספר אוהדים של הקבוצה להקים את הקבוצה הנפרדת, SV אוסטריה זלצבורג, המשחקת בליגה השלישית של אוסטריה, על מנת לשמור על המסורת של המועדון. אוהדי הקבוצה החדשה אף הצליחו לקבל את השם "אוסטריה זלצבורג" ורשמו את הקבוצה תחת שם זה למחוז זלצבורג של הליגה האוסטרית הרביעית. במשחק הראשון שלה ניצחה הקבוצה 6—0 את לירפינגר.
1933 - 1953, ההקמה וההעפלה לליגה הראשונה
רד בול זלצבורג הוקם ב-13 בספטמבר 1933 כאוסטריה זלצבורג. בשנת 1950, המועדון נסגר אך שב לפסגה ב-1953. בעונתה הראשונה בליגה הבכירה באוסטריה סיימה זלצבורג במקום ה-9 מתוך 14 מועדונים.
1970-1990, הופעה ראשונה בקמפיין אירופי
זלצבורג הגיעה למקום השני בטבלה בפעם הראשונה בעונת 1970/71. הופעתה הראשונה של המועדון באירופה היה בעונת 1971/72 בקמפיין הליגה האירופית. זלצבורג הודחה כבר במשחק הראשון כאשר הפסידה 4–5 לUT Arad הרומנית. ב-1974, העפילה זלצבורג לראשונה לגמר הגביע האוסטרי שם הפסידה 1–2 לאוסטריה וינה בסיכום שני המשחקים.
בשנת 1978, המועדון שינה את שמו לקזינו זלצבורג, ובשנת 1997 שונה השם לווסטרוט זלצבורג, בעקבות עסקת חסות עם תאגיד שירותיים פיננסיים אוסטריים.
1990-2010, הופעת בכורה בגמר גביע אירופי והצלחה במסגרת הליגה
זלצבורג הגיעה בפעם הראשונה ועד להיום גם היחידה לגמר גביע אירופי, בליגה האירופית 1994, שם הפסדיה 0–1 לאינטר. בסוף אותה עונה זכתה זלצבורג באליפות הליגה האוסטרית. גם בעונה שלאחר מכן 1994/1995, זכתה זלצבורג באליפות. בעונת 1995/1996 זלצבורג לא נחלה הצלחה גדולה במסגרת הליגה שהגיעה רק למקום השמיני, אך זלצבורג זכתה באליפות בפעם השלישית בארבע שנים בעונת 1996/1997, כאשר היא הייתה עדיפה על המתחרה שלה בשלוש נקודות בלבד.
זלצבורג העפילה לשלב הבתים של ליגת האלופות 1994/1995 כאשר ניצחה בשלב הפלייאוף את הקבוצה הישראלית מכבי חיפה 2–5 בסיכום שני המשחקים. היא הוגרלה לבית ד' יחד עם האלופה המכהנת אייאקס, הקבוצה שבסוף אותה עונה תזכה בתואר מילאן וא.א.ק. אתונה. זלצבורג סיימה את הבית רק במקום השלישי ולא העפילה לשלב הבא.
בשנת 2003 עברה זלצבורג לאצטדיון חדש רד בול ארנה.
2010-2021, שליטה בכדורגל האוסטרי, ליגת האלופות והצלחה בליגה האירופית
בעונת שיחקה זלצבורג נגד קבוצת מכבי חיפה בשלב הפלייאוף של ליגת האלופות והפסידה פעמיים. הקבוצה עברה לשלב הבתים של הליגה האירופית וסיימה במקום הראשון בבית. בשלב 32 האחרונות הקבוצה הפסידה לסטנדרד ליאז' והודחה מהטורניר.
שנה לאחר מכן שיחקה שוב זלצבורג במוקדמות ליגת האלופות והפסידה בשלב הפלייאוף, הפעם להפועל תל אביב. הקבוצה עברה לשלב הבתים של הליגה האירופית, סיימה במקום האחרון בבית והודחה מהטורניר.
בעונת הקבוצה שיחקה בליגה האירופית והגיעה לשלב הבתים. הקבוצה סיימה במקום השני בבית והעפילה לשלב 32 האחרונות. בשלב 32 האחרונות הקבוצה הפסידה למטאליסט חרקוב והודחה מהטורניר.
בעונת הקבוצה שיחקה שוב בליגה האירופית, בפלייאוף הדיחה את ז'לגיריס וילנה אחרי שניצחה אותה 0–7 בסיכום שני המשחקים. בשלב הבתים התמודדה מול אסביירג, אלפסבורג וסטנדרד ליאז'. זלצבורג ניצחה בכל ששת המשחקים ופגשה את אייאקס אמסטרדם אלופת הולנד שהודחה משלב הבתים של ליגת האלופות בשלב 32 הגדולות. זלצבורג ניצחה את אייאקס 0–3 במשחק הראשון ו-1–3 בגומלין. בשמינית הגמר פגשה את בזל והודחה לאחר תוצאת תיקו 0-0 בחוץ והפסד 1–2 בבית. באותה עונה זכתה בדאבל.
בעונת 2018/2017 הקבוצה שיחקה שוב בליגה האירופית ונחלה הצלחה כבירה, בפלייאוף הדיחה את ויטורול קונסטנצה אחרי שניצחה אותה 1–7 בסיכום שני המשחקים. בשלב הבתים התמודדה מול טורקו קוניאספור, אולימפיק מרסיי וויטוריה דה גימארייש בבית ט'. זלצבורג ניצחה בשלושה משחקים ועשתה שוויון מול שלושה נוספים, העפילה לשלב 32 הגדולות מראשות בית ט'. בשלב 32 הגדולות התמודדה זלצבורג נגד ריאל סוסיאדד וניצחה אותה 3–4 בסיכום שני המשחקים. בשלב שמינית הגמר פגשה זלצבורג את בורוסיה דורטמונד והצליחה לנצח גם אותה 1–2 בסיכום שני המשחקים, מה שהעלה את זלצבורג לשלב רבע הגמר בו התמודדה זלצבורג נגד לאציו אותה היא ניצחה לאחר מותחן אדיר 5–6 בסיכום שני המשחקים. ניצחון זה העלה את זלצבורג בפעם השנייה בלבד לשלב חצי גמר הליגה האירופית בו התמודדה נגד אולימפיק מרסיי אותה גם פגשה בשלב הבתים אך הפעם זלצבורג נחלה הפסד 1–2 והודחה מהליגה האירופית. באותה עונה זלצבורג הגיעה לשלב הגמר בגביע האוסטרי בו הפסידה לשטורם גראץ 1-0 לאחר הארכה. בסיום העונה זכתה זלצבורג באליפות ה12 בתולדותיה.
בעונת 2018/2019 שיחקה רד בול פעם נוספת בליגה האירופית אך לא נחלה הצלחה כבשנים קודמות והגיעה אך ורק לשמנית הגמר. בשלב הבתים הוגרלה רד בול זלצבורג "בבית המוות" יחד עם סלטיק, רד בול לייפציג ורוזנבורג. זלצבורג העפילה מן הבית בקלות כאשר נצחה את כל ששת המשחקים. בשלב 32 הגדולות פגשה רד בול את קלאב ברוז' הבלגית אותה ניצחה 2–5 בסיכום שני המשחקים. בשלב שמינית הגמר הודחה זלצבורג לאחר מותחן גדול מול נאפולי לה הפסידה 3–4 בסיכום שני המשחקים. בסיום אותה עונה זכתה רד בול בדאבל היסטורי כאשר ניצחה בגמר הגביע האוסטרי את ראפיד וינה 2-0 ובנוסף לכך לקחה את האליפות ה-13 בתולדותיה.
בעונת 2019/2020 לאחר מאמצים רבים ומאז עונת 1994/1995, העפילה רד בול זלצבורג לליגת האלופות ישירות לשלב הבתים, שלא כמו פעמים קודמות בהם נאלצה זלצבורג לשחק את שלבי המוקדמות. זלצבורג הוגרלה בבית ה' יחד עם ליברפול, נאפולי וראסינג גנק. במשחקה הראשון במפעל לאחר שנים ארוכות אירחה זלצבורג את ראסינג גנק אותה הביסה 2–6, באותו משחק כבש ארלינג הולאן שלושער. במשחקה השני התארח זלצבורג באנפילד שבליברפול שם הפסידה לאחר מותחן גדול 3–4. במשחקה השלישי בשלב הבתים אירחה זלצבורג את נאפולי לה הפסידה 2–3. במשחק זה כבש ארלינג הולאן צמד שערים. במשחקה הרביעי במפעל התארחה זלצבורג בנאפולי שם המשחק נגמר בתיקו 1-1 במשחק זה כבש שוב פעם הולאן. במשחק החמישי התארחה זלצבורג בגנק שם ניצחה פעם נוספת 1–4. במשחק זה כבש ארלינג הולאן פעם נוספת, מה שהעמיד אותו כשחקן הראשון שכובש לאורך חמשת משחקיו הראשונים במפעל. לאורך הטורניר השחקן אשר בלט בשורות זלצבורג היה ארלינג הולאן, החלוץ הנורווגי הצעיר אשר כבש 8 שערים בחמשת משחקיו הראשונים בליגת האלופות. במשחק השישי והאחרון של שלב הבתים אירחה זלצבורג את ליברפול, במשחק בו אם היא מנצחת היא מעפילה על חשבונה לשלב הבא. אך זלצבורג הפסידה במשחק 0–2 ונשרה מהטורניר אל עבר שלב 32 הגדולות של הליגה האירופית. משחק זה הוא גם הראשון בקמפיין בו היא לא כבשה. בסיום אותה עונה זכתה רד בול בגביע האוסטרי השביעי בתולדותיה ובאליפות שביעית ברציפות.
בעונת 2020/21 הדיחה את מכבי תל אביב הישראלית בתוצאה מצטברת 2–5 בשלב הפלייאוף, והעפילה בפעם השלישית בתולדותיה לליגת האלופות. היא הוגרלה לבית המוות כשהתמודדה מול אלופת אירופה המכהנת באיירן מינכן, אתלטיקו מדריד ולוקמוטיב מוסקבה. זלצבורג פתחה את העונה האירופית שלה בצורה גרועה כאשר לא הצליחה לנצח בארבעת המשחקים הראשונים ואף הפסידה בתוצאה מבישה 6-2 לבאיירן מינכן, ניצחונה הראשון הגיע לבסוף ב-1 בדצמבר כאשר ניצחה בחוץ את לוקומוטיב מוסקבה 1–3, כשמרג'ים ברישה כובש צמד שערים וקארים אדיימי כבש שער נוסף. במשחק האחרון בשלב הבתים הפסידה זלצבורג פעם נוספת לאתלטיקו מדריד ובכך תמה ריצתה בליגת האלופות. זלצבורג הודחה לשלב 32 הגדולות של הליגה האירופית בעקבות סיומה במקום השלישי בבית, והוגרלה מול ויאריאל לה הפסידה 1–4 בסיכום שני המשחקים וסיימה את עונתה האירופית. בסיום אותה העונה זכתה בדאבל נוסף, אליפות הליגה וגביע.
בעונת 2022/23 התמודדה רד בול פעם נוספת בליגת האלופות בה הוגרלה לבית מספר 5 יחד עם צ'לסי מילאן ודינמו זאגרב. את הבית סיימה זלצבורג במקום השלישי והודחה לשלב 32 הגדולות של הליגה האירופית שם הוגרלה מול רומא.
שיאים
נכון ל-30 בדצמבר 2022, שחקנים מודגשים עדיין פעילים במועדון.
סגל הקבוצה
נכון ל-27 בינואר 2023
Shiny Happy People
Shiny Happy People (בעברית: אנשים זורחים מאושרים) הוא שיר שבוצע על ידי להקת הרוק האמריקאית אר.אי.אם ויצא בשנת 1991. השיר נכלל באלבום "Out of Time" שהוציאה הלהקה בשנה זו. בהקלטת השיר השתתפה קייט פירסון מלהקת B-52's, שהשתתפה גם בקליפ לשיר.
הסינגל יצא תחילה בבריטניה במאי 1991, ובארצות הברית יצא ארבעה חודשים לאחר מכן. הוא הגיע למקום העשירי במצעד הבילבורד הוט 100, ולמקום 6 במצעד הסינגלים הבריטי, והיה לשיר הראשון של אר.אי.אם שהגיע לעשרת הגדולים בבריטניה. הלהקה ביצעה את השיר בתוכנית סאטרדיי נייט לייב ב-13 באפריל 1991. השיר היה לשיר הנושא בתוכנית הפיילוט שלא שודרה של הסדרה חברים, שנקראה אז בשם "Friends Like Us".
למרות הצלחתו של השיר חברי הלהקה לא אהבו את השיר. ב-2016 אמר סולן הלהקה מייקל סטייפ לאיש ה-BBC אנדרו מאר כי "זהו שיר פופ שנכתב עבור ילדים, זה בדיוק מה שזה". עוד הוא אמר: "אם היה שיר אחד של אר.אי.אם שהיה נשלח לחלל כמייצג את שיריה, לא הייתי רוצה שיישלח שיר זה".
על אף חוסר האהדה של הלהקה לשיר, בשנת 1999 היא ביצעה פרודיה שנקראה "Furry Happy Monsters" (מפלצות שעירות מאושרות) בתוכנית רחוב סומסום בארצות הברית, עם דמות של קייט פירסון השרה ברקע המגולמת על ידי סטפני ד'ברוזו. מנגינת השיר בוצעה על ידי התזמורת הפילהרמונית המלכותית.
קליפ
בקליפ מופיעים חברי הלהקה וקייט פירסון כאשר הם מקפצים ורוקדים, על רקע קיר מלא ציורים הזז הצידה תוך כדי ביצוע השיר. בהמשך השיר מצטרפים אליהם רקדנים רבים אחרים לריקוד.
דיקטפון
דיקטפון (Dictaphone) הוא מכשיר להקלטת קול עם תכונות השמעה המסייעות לתמלול הדפסה או הקלדה של המלל הנשמע לשם תיעוד, פרוטוקול או זיכרון דברים. השם "דיקטפון" הוא סימן מסחר רשום של תאגיד, המייצר דיקטפונים, וזהו מקרה בו שם המותג של חברה מסוימת הפך לשם גנרי.
השם "דיקטפון" נרשם כסימן מסחר בארצות הברית על ידי חברת "קולומביה גרפופון קומפני" Columbia Graphophone Company בשנת 1907, אשר הפכה במהרה ליצרנית המובילה של מכשירים מסוג זה. בשנת 1923 הוקמה חברת בת בשם "דיקטפון" אשר עסקה אך ורק בייצורם ושיווקם של דיקטפונים. מכשיר דומה אשר שווק על ידי חברת "תקליטי אדיסון" כונה "אדיפון".
היסטוריה
זמן מה לאחר המצאת הפונוגרף, בשנת 1877 על ידי תומאס אלווה אדיסון, שהיה המכשיר הראשון להקלטת קולות, סבר אדיסון כי השימוש הנפוץ ביותר למכשיר שהמציא יהיה הקלטת הדיבור בישיבות עסקיות. עקב האיכות הנמוכה של השמע בגרסאות המוקדמות של המכשיר, המחשבה שהקלטת דיבור תהיה חשובה יותר מהקלטת מוזיקה אינה נראית כה מופרכת. מספר פונוגרפים מוקדמים הוסבו לשימוש מסוג זה, אך השימוש במכשיר לא הפך לנפוץ עד לייצורם ההמוני של צילינדרים עשויים משעווה, בסוף שנות ה-80 של המאה ה-19. בהדרגה החלו מכשירי פונוגרף שנועדו לשימוש ביתי להבדל מן המכשירים שנועדו לשימוש משרדי אשר כללו לרוב התקנים מיוחדים להקלטה ולמחיקת צילינדרים מוקלטים על ידי גילוח והחלקה של פני הצילינדר. גורם נוסף שתרם לפיתוח של מכשירי פונוגרף עסקיים מיוחדים להקלטה היה השימוש המתרחב בגרמופון לשם שמיעת מוזיקה, בשטח זה ניצח הגרמופון את הפונוגרף. (ההקלטה בפונוגרף יותר קלה אך היה קשה מאוד לשכפל את ההקלטות).עם הפיתוח של מכשירי דיקטפון עסקיים מכרה החברה צילינדרים מיוחדים מתוצרתה שהיו ארוכים יותר ואיפשרו זמן הקלטה ארוך יותר.
בשנות ה-30 של המאה העשרים החלו מיקרופונים ואמצעי הגברה חשמליים להחליף את האביזרים האקוסטיים שהיו מותקנים בדיקטפונים המוקדמים. בשנת 1947 הומצאה "חגורת הדיקטפון", DictaBelt, אשר החליפה את הצילינדרים משעווה. הטכנולוגיה כלל חריצת חריץ מכני בחגורת פלסטיק גמישה במקום חריצה בגליל משעווה. היתרונות של החגורה היו זמן הקלטה ארוך יותר, מכשיר קטן יותר, וכן אחסון נוח ובטוח יותר של החומר המוקלט. יתרון נוסף ל"חגורת הדיקטפון" הוא שאפשר היה להכניס אותה למעטפה ולשלוח אותה בדואר במקום אריזה מסורבלת של קופסאות צילינדרים שבירים. טכנולוגיה זו באה אל קיצה בסוף שנות ה-50 עם ההכרה שאפשר לסמוך על הסרט המגנטי ושהתכונות שלו לא יפוגו עם חלוף הזמן.
בארכיון אבא אבן יש מספר "חגורות דיקטפון" שהועברו למדיה דיגיטלית.
במהלך השנים פיתחה ומכרה חברת דיקטפון מבחר מוצרים רחב, לרבות: מערכות להקלטה דיגיטלית, תוכנה לזיהוי קול, ומערכות אינטראקטיביות לתגובה לקול. בשנות ה-2000 נמכרו בהדרגה נכסי החברה, כולל נכסי חטיבת ההקלטות הדיגיטליות שנמכרו לחברת נייס הישראלית. בשנת 2000 חברת דיקטפון, דווקא תבעה את נייס בסכום של 100 מיליון דולר, בגין הפרת חלק מהפטנטים שלה בתחום ההקלטה והאחסון הדיגיטלי. בשנת 2003, במסגרת הסכם פשרה, שילמה נייס לדיקטפון 10 מיליון דולר.
שימוש כאביזר טכנולוגיה מסייעת
שימוש בקלטת גם עבור רשמקול רב-ערוצי, בעיקר עבור ספרים מוקלטים לעיוורים ועבור הקלטת הרצאות ללקויי ראייה ולדיסלקטים. מכשירי הקלטה רב ערוציים אפשרו לקלטות לכלול פי ארבעה זמן הקלטה מאשר זמן ההקלטה שאותן קלטות יכולות להקליט על מכשיר הקלטה רגיל (פי שניים צדדים בקלטת ומהירות הקלטה איטית פי שניים). כמו כן פורמט הקלטה זה איפשר לספריות לעיוורים לשמור על חוקי זכויות היוצרים של ארצות הברית ולחלק ספרים מוקלטים באופן שאינו שמיש על ידי האוכלוסייה הכללית, שלא רכשה מכשירי הקלטה מיוחדים. רשם הקול הרב-ערוצי הכיל עוד פונקציות שהקלו על שמיעת ספרים מוקלטים והקלטות מלל.
יתרונו של רשם הקול הרב ערוצי על מכשור טכנולוגיה מסייעת אחר לסיכום הרצאות, בעידן שלפני המחשב היה היותו שקט. האופציה השנייה שעמדה בפני עיוור שרצה לסכם את ההרצאה שהוא נוכח בה הייתה הגעה להרצאה עם מכונת כתיבה הכותבת בכתב ברייל שהקימה רעש חזק. עבור דיסלקטים, גם אופציה זו לא הייתה קיימת. לימוד ברייל לא יעזור לדיסלקט.
יונתן רוסין
יונתן רוסין (נולד ב-28 במרץ 2000) הוא שחיין ישראלי המתמחה במשחים למרחקים ארוכים ובשחייה במים פתוחים. הוא אלוף ישראל (2018) ואלוף המכביה (2017) במשחה ל-1500 מטר חופשי.
ביוגרפיה
רוסין נולד וגדל במגדל העמק. הוא מתאמן בהפועל עמק יזרעאל בהדרכתו של אנדריי טוט.
2015
באליפות הים התיכון, "גביע קומן" (נערים גיל 15) במים פתוחים שנערכה בקפריסין בסוף דצמבר 2015 זכה רוסין במדליית ארד במשחה ל-10 ק"מ.
2017
באליפות ישראל בשחייה למרחק 5 ק"מ בבריכה שנערכה במכון וינגייט בינואר 2017 זכה רוסין במדליית ארד בתוצאה של 58:08.62 דקות, אחרי עידן מורדל מהפועל בת ים (54:31.50 דקות) ובר סולובייציק ממכבי קריית ביאליק (57:04.05 דקות).
באליפות אירופה לנוער שנערכה בווינגייט ביולי אותה שנה הוא סיים במקום עשירי במשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 15:38.42 דקות ובמקום 11 במשחה ל-800 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 8:13.59 דקות.
אלוף המכביה
בתחרויות השחייה של המכביה העשרים הוא זכה במדליית זהב במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:42.61 דקות, לפני בר סולובייצ'יק (15:49.18 דקות) וגיל קיזלר (16:08.52 דקות).
2018
באליפות אירופה לנוער שנערכה בהלסינקי, פינלנד בתחילת יולי 2018 סיים רוסין במקום 13 במשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 15:34.71 דקות, במקום 15 במשחה ל-800 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 8:10.73 דקות ובמקום 42 במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 4:02.20 דקות.
אלוף ישראל
באליפות ישראל שנערכה ביולי הוא זכה בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:39.20 דקות, לפני עידן מורדל (15:45.20 דקות) וגיל קיזלר ממכבי חיפה (15:53.33 דקות). מדליית ארד, במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:12.08 דקות, אחרי גיל קיזלר (8:07.86 דקות) ומרק חינאווי מהפועל בת ים (8:11.86 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:02.89 דקות, בשלב המוקדמות הוא קבע שיא אישי חדש של 4:00.76 דקות וזכה בתואר אלוף הנוער של ישראל.
2019
באליפות ישראל במים פתוחים שנערכה באילת במרץ 2019 זכה רוסין במדליית כסף במשחה ל-5 ק"מ בתוצאה של 54:54.35 דקות, אחרי חברו לאגודה יובל ספרא (54:46.90 דקות) ולפני עידן מורדל (55:04.30 דקות).
באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו, דרום קוריאה ביולי 2019 סיים רוסין במקום 29 במשחה ל-5 ק"מ בתוצאה של 53:45.8 דקות ובמקום 15 במשחה שליחים ל-5 ק"מ (4x1.250 ק"מ) ביחד עם עדן גירלואנצה, אווה פביאן ומתן רודיטי בתוצאה של 57:24.5 דקות.
שבוע לאחר מכן, באליפות ישראל הוא זכה בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף במשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 15:28.85 דקות, אחרי מתן רודיטי מבני הרצליה (15:22.49 דקות) ולפני יובל ספרא (15:43.00 דקות) ומדליית ארד במשחה ל-800 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 8:09.65 דקות, אחרי מתן רודיטי (8:04.48 דקות) וגיל קיזלר (8:07.15 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום שביעי במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש של 4:37.01 דקות.
ברוך ספרין
רבי ברוך ספרין מקומארנו (תרע"ג או תרע"ד, (1913 או 1914) - ז' בסיוון תש"ג,(10 ביוני 1943)) היה האדמו"ר השישי והאחרון של חסידות קומארנו. נספה בשואה ביום השני של חג שבועות תש"ג בגטו סמבור שהיה אז במחוז לבוב בגליציה המזרחית שבפולין והיום במערב אוקראינה.
לפני השואה
בתרצ"ז מונה לאדמו"ר לפי צוואת אביו. על הבסיס של הנהגת אבותיו הוסיף משלו. הקים את ישיבת "בנין שלום" על שם אביו, דבר שלא היה מקובל בעולם החסידי.
הנהיג את החסידים בדרך חביבות ועדינות, אך שמר בתקיפות את קיום המצוות והמנהגים החסידיים. תפילת שחרית נמשכה אצלו זמן רב והיה מסיימה בחצות היום. היה משיב לחסידים תשובות קצרות וחריפות. נודע גם בלחניו ונגינתו. לאחר פטירתו של רבי חיים אלעזר שפירא ממונקץ', הצטרפו רבים מחסידיו לחסידות קומראנו.
בימי השואה
לאר שכבשו הרוסים את מזרח פולין, הרבי דאג להעניק סיוע לפליטים שהגיעו לאזורו ועזר להם למצוא מקומות מגורים ופרנסה. מווילנה שהייתה עדיין עצמאית בא שליח מיוחד אל הרבי מקומארנו כדי להעביר את הרבי לווילנה ובאמצעות דרכון מיוחד יהגר לארצות הברית. אך הרבי התנגד בכל תוקף לעזוב את משפחתו וחסידיו.
הרבי המשיך במנהגיו ובסדר יומו גם לאחר שהנאצים כבשו את קומארנו. בג' בחשוון תש"ב (1941) רצחו הגרמנים 470 מיהודי קומארנו, והונחתו על הקהילה גזרות שונות. בין השאר נאסר לצאת מהעיירה ולא אפשרו ליהודים להתפרנס, והיה רעב גדול. הרבי מכר את כל הנכסים בעלי הערך שירש מאבותיו כדי לפרנס את בני הקהילה והפליטים. לאלו שניסו לשכנעו להימנע מכך הגיב:
אף כשהרבי היה מיועד להשמדה, סירב לעזוב את הקהילה ודחה את השליח של חסידיו בהונגריה (הנאצים כבשו אותה רק כשנתיים וחצי מאוחר יותר). חסידיו בהונגריה השיגו עבורו 'רישיון כניסה' להונגריה, אך כיוון שהרישיון היה רק בשבילו ולא עבור אמו, לא הסכים לעזוב את קומארנו. כשהמצב החמיר בגטו, הגיע שליח מיוחד מווילנה עם דרכון ליטאי עבורו, אך הוא סירב לנסוע. גטו קומארנו חוסל בכסלו תש"ג (1942) ומשפחת הרבי גורשה לעיר רודיק והועברה משם לגטו סמבור. הרבי עודד את יהודי הגטו והעביר להם שיעורים ודיבר על לבם להצדיק עליהם את הדין. אמו, רעייתו ושני ילדיו של הרבי נפטרו בסמבור והיו מראשוני הקרבנות בגטו. על אף הצרות הקשות הרבי לא נפל ברוחו ואמר לחסידיו:
הרבי קרא לחסידיו להסתתר ביערות, אך עצמו סירב לברוח ואמר:
בז' בסיוון תש"ג הובלו יהודי קומארנו לבית העלמין של העיירה ושם נרצחו ביריות. הנאצים פתחו את קברו של קרובו של הרבי, ר' אלתר מאלט שטאט וירו ברבי ליד הקבר הפתוח של קרובו ולתוכו נפל. כמה מחסידיו הגיעו בלילה לקבר וכיסוהו מחדש.
כתב היד של החיבור על השו"ע של ר' יצחק אייזיק יחיאל יהודה ספרין, האדמו"ר השני בחסידות קומארנו, שהיה בידיו, נמסר לאחת ממשפחות חסדיו, משפחת זיס, שהסתתרה אצל משפחה לא יהודית. הספר יצא לאור והתפרסם בשם "שלחן הטהור – זר זהב". ר' ברוך חיבר ביאור לחיבור זה, אך כתבה היד נשאר אצלו ואבד.
שאול לדני
שאול לדני (נולד ב-2 באפריל 1936 בבלגרד) הוא פרופסור אמריטוס להנדסת תעשייה וניהול באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, והַלָּך (ספורטאי העוסק בהליכה תחרותית). נחשב בכיר ההלכים בישראל בכל הזמנים.
לדני מחזיק, נכון ל-2020, בשיא העולם בהליכה תחרותית ל-50 מייל בתוצאה של 7:44:47.2 שעות (7:23:50 שעות), ובשיא הישראלי בהליכה תחרותית ל-50 ק"מ.
בשנת 2007 זכה לדני לעיטור מדליית פייר דה קוברטן על תרומתו לספורט האולימפי.
ביוגרפיה
לדני נולד בבלגרד שביוגוסלביה ב-1936 להורים ילידי הונגריה. עם פלישת גרמניה הנאצית ליוגוסלביה ב-1941 נמלטה המשפחה להונגריה. לדני ומשפחתו הם מניצולי "רכבת קסטנר" שבאמצעותה הגיעו בדצמבר 1944 לשווייץ. משפחתו עלתה לישראל ב-1948, כשהיה בן 12, והתיישבה בלוד. למד בגימנסיה גאולה, ושירת בצה"ל כקצין בחיל התותחנים. למד הנדסת מכונות בטכניון. כן למד באוניברסיטה העברית ומנהל עסקים באוניברסיטת קולומביה. בשנת 1969 מונה למרצה באוניברסיטת תל אביב וב-1975 החל ללמד באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
במהלך התקפת הטרור על המשלחת הישראלית לאולימפיאדת מינכן ניצל לדני ממוות פעם נוספת. הוא הצליח להימלט מחדר מס' 2 שבו לן. לדני ו-4 שותפיו לדירה יצאו מדלת המובילה לחצר המרפסת. שותפיו של לדני לחדר הצליחו להימלט, ולדני עצמו, לפני שנמלט, הלך דרך החצרות שמחוץ לבניין אל חדר מס' 5 כדי להזהיר את חברי המשלחת האולימפית הישראלית שישנו בחדר זה.
לדני חיבר מאמרים מדעיים רבים ומספר ספרים מקצועיים. הוא עוסק בין היתר ביישומים של תורת הניהול וחקר ביצועים בעולם הספורט ופעילויות הפנאי. כן פרסם אוטוביוגרפיה. מלבד זאת, לדני חובב אספנות, ובין היתר מחזיק אוסף של אותות ועיטורים צבאיים ואזרחיים היסטוריים שהוענקו בארץ ישראל מאז 1840.
מגיל צעיר מקפיד לדני על תזונה צמחונית. הוא מתגורר בעומר. נשוי, אב לבת וסב לשלושה נכדים.
קריירה ספורטיבית
לדני החל לעסוק בריצה למרחקים ארוכים ב-1951, ובהמשך השתתף לעיתים בצעדות. בפעם השלישית שבה השתתף בצעדת ארבעת הימים לירושלים סיים במקום הראשון, ולאחר מכן החל להתאמן בקביעות בהליכה למרחקים ארוכים. הישגיו השתפרו מאוד בתקופה שבה למד באוניברסיטת קולומביה בארצות הברית, והוא זכה באותה תקופה מספר פעמים באליפות ארצות הברית.
לדני, שמעולם לא היה ספורטאי מקצועי, היה אלוף ישראל בהליכה במשך שנים רבות, וקבע שיאים לאומיים בכל המרחקים, מ-3 ק"מ ועד 50 ק"מ. בחלק מהמרחקים החזיק בשיא במשך עשרות שנים. בשנת 1969 זכה במקום הראשון בהליכה במכביה בשוברו את שיאו של הנרי לסקאו.
ייצג את ישראל באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968), שבה סיים במקום ה-24 במרחק 50 ק"מ בתוצאה של 5:01:06.0 שעות.
באליפות העולם בהליכה ל-100 ק"מ, שנערכה בלוגאנו שבשווייץ בשנת 1970 סיים לדני במקום חמישי בתוצאה של 10:06 שעות. שנה לאחר מכן, באליפות העולם בהליכה ל-100 ק"מ, שנערכה בלוגאנו הוא זכה במדליית ארד.
באולימפיאדת מינכן (1972), בה סיים במקום ה-19 במרחק 50 ק"מ בתוצאה של 4:24:38.6 שעות (תחרות ההליכה נערכה לפני טבח הספורטאים). באותה שנה קבע את שיאו האישי בהליכה למרחק 50 ק"מ, 4:17:06 שעות.
חודשיים לאחר אולימפיאדת מינכן, באליפות העולם בהליכה ל-100 ק"מ, שנערכה בלוגאנו זכה לדני במדליית זהב בתוצאה של 9:38:56.4 שעות.
לדני קבע גם שיאים בינלאומיים אחדים במרחקים פחות מקובלים. השיא שקבע ב-1972 בהליכה למרחק 50 מייל (כ-81 ק"מ), 7:23:50 שעות, לא נשבר עד היום (2020).
בשנת 1974 זכה לדני באליפות ארצות הברית שנערכה בניו ג'רזי בהליכה ל-75 ק"מ בתוצאה של 7:25:08.2 שעות.
לדני מתמיד בפעילות ספורטיבית נמרצת גם בגיל מבוגר, וב-2006 קבע שיא עולם בהליכה למרחק 100 מייל (כ-160 ק"מ) לבני 70 ומעלה - 21:45:34 שעות. (כ-4 שעות יותר מן השיא העולמי ללא הגבלת גיל).
לדני הוא מוותיקי המשתתפים בצליחת הכנרת העממית, והשתתף יותר מ-50 פעמים במפעל זה.
השתתף במרתון תל אביב 2017 במקצה המרתון.
ביולי 2022 סיים את מקצה חצי המרתון במכביה בזמן של 4 שעות ו- 27 דקות.
ארגוטיזם
ארגוטיזם (באנגלית: Ergotism) או האש של אנתוני הקדוש היא הרעלת מזון הנובעת כתוצאה מאכילת פטריות ארגוט או מזון הנגוע בהם, (בדרך כלל שיפון ודגנים נוספים) ההרעלה גורמת לתסמינים גופניים ונפשיים שונים, ובמקרים רבים עקב חוסר טיפול מתאים אף למוות. הרעלת הארגוטיזם הייתה נפוצה מאוד בימי הביניים ונחשבה למגפה (כך לדוגמה בשנת 994 לספירה מתו בצרפת לבדה 40,000 איש). עם התפתחות המדע והרפואה כמעט ונעלמה התופעה למעט מקרים אקראיים בודדים מדי שנה, בעיקר באזורים כפריים.
האירוע בפונט־סנט־אספרי
המקרה האחרון ההמוני המיוחס לארגוטיזם אירע ב-16 באוגוסט 1951 בפונט־סנט־אספרי שבדרום־מזרח צרפת בו כ 75 איש לקו בהזיות שונות ועוד כ 300 איש במיחושים שונים
תסמינים
החומרים הפעילים שבפטריית הארגוט פוגעים במערכת העצבים המרכזית והדבר משפיע גופנית ונפשית בתחומים רבים: התסמינים הגופניים עשויים לכלול תחושת עקצוצים ובעירה באיברי הגוף ההיקפיים, התקפי כאב כלליים ובכללם כאבי ראש עזים, פרכוסים, שלשולים, בחילות והקאות. במצב של אי טיפול בהרעלה והמשך תזונה מהפטריות עלולים אף להתפתח בצקת ונמקים, כשבמקרים קיצוניים ההרעלה עלולה לגרום למוות. בנוסף ייתכנו גם תסמינים נפשיים שונים המקבילים לתסמיני השפעת סם ה-LSD (המופק אף הוא מפטריות הארגוט) כדוגמת פסיכוזה, מאניה, והזיות.
דרכי טיפול
דרך הטיפול היעילה ביותר בתסמיני ההרעלה הגופניים היא הפסקת התזונה ממקור הרעל - הפטריות והמזון הנגוע. במקרים חמורים יותר של נמקים ובצקות נדרשת התערבות רפואית אקטיבית כגון כריתת האיבר הנגוע או חיתוך פיסת הבשר הבעייתית. בתסמיני ההרעלה הנפשיים מקובל לטפל בהכנסה לחדר נטול גירויים ובכך למנוע במידת מה את תופעת הסינסתזיה האופיינית להפרעות נפשיות ממשפחת ה-LSD. בימי הביניים התפרסמו מנזרי הכנסייה הנוצרית שבאירופה ביכולתם המיסטית לרפא את חולי הארגוטיזם, למפרע התברר כי החלפת לחם השיפון הנגוע אותו אכלו החולים עד כה, בלחם חיטה הנגוע פחות, אשר היה מצוי יותר במוסדות הכנסייה, היא זו שגרמה להחלמתם המסתורית של החולים. מכאן גם שמה המשני של ההרעלה "האש של אנתוני הקדוש" משום שמנזרי המסדר על-שם אנתוני הקדוש התפרסמו בהתמחותם בטיפול בהרעלה.
מיכאיל
{{פירושונים|
ראו גם
}}
תנשמת לבנה
תנשמת לבנה (שם מדעי: Tyto alba) היא מין של עוף דורס לילי שכיח ביותר.
מראה
פרצוף-השמע של התנשמת לבן, ומוקף נוצות קטנות וכהות המבליטות אותו משוות לו צורת לב. ראשה גדול וצווארה קצר. נוצות הגוף הן ארוכות ורכות. גבה של התנשמת הוא חום-זהוב, ועליו דוגמה של קווים, כתמים ונקודות בחום כהה-שחור ולבן. צבע הגחון משתנה בין תת-המינים ונע מלבן ועד בז', על פי רוב יהיה בהיר יותר מצבע הגב ולעיתים יהיה מנוקד או מנומר. כנפי התנשמת ארוכות ומעוגלות. הרגל ארוכה ועוטה נוצות צרות בצבע הגחון, האצבעות חשופות והטפרים מחודדים ומעוקלים. העיניים שחורות, וקטנות יחסית לדורסי-לילה אחרים. המקור מאונקל בקצהו, קצר ועדין יחסית, בעל צבע לבן-צהבהב.
אורך גוף: 36-31.5 ס"מ <BR> אורך כנף: 30-28 ס"מ <BR> משקל: 310-250 גרם <BR>
אזורי מחיה
כיום התנשמת חיה לרוב בקרבת האדם, ונפוצה באזורים חקלאיים אך לעיתים תימצא גם בערים. במשך היום היא שוהה במקומות חשוכים כנקרות עץ, כוכי סלע ומערות, ולעיתים גם במקומות המחיה של האדם כעליות גג, אסמים, מחצבות או בורות מים יבשים ותיבות קינון שהוכנו במיוחד עבורה על ידי האדם. לרוב מקום המנוחה יהיה קבוע או יתחלף בין מספר מקומות קבועים. התנשמת חיה לבד או בזוגות.
רבייה
תקופת החיזור והקינון של התנשמת היא באביב, על פי רוב בחודשים מרץ-אפריל. בשנים בהן המזון מצוי בשפע עשויה תקופת הקינון להתחיל בפברואר ולהימשך עד ספטמבר, בתקופה זו יכולות התנשמות להשלים עד שלושה מחזורי רבייה. גודל התטולה נע בין 3 ל-7 ביצים, אך תועדו גם מקרים של עד 12 ביצים. הביצים הן לבנות ומשקלה של אחת הוא כ-20 גרם. הביצים מוטלות בהפרש של יום או יומיים אחת מהשנייה והדגירה, המתבצעת על ידי הנקבה, מתחילה מיד לאחר הטלת הביצה הראשונה. הגוזלים בוקעים לאחר כשלושה שבועות של דגירה, הגוזל הראשון הוא לרוב הגדול ביותר. גוזל שמת בקן במהלך עונת הקינון משמש לעיתים כמזון לאחיו. ההורים מטפלים בגוזלים ודואגים למזונם במשך כ-55 יום, ולאחר שירכשו כישורי ציד והישרדות הגוזלים יעזבו את אזור הקינון של הוריהם ויוצאו לחפש שטחי מחיה משלהם. התנשמת מגיעה לבגרות מינית בדרך כלל מעט לפני גיל שנה.
הדברה ביולוגית
התנשמת משמשת כמדביר ביולוגי במשקים רבים כאשר הגורם המגביל את תפוצתה הוא מקום קינון בלבד. התקנת תיבות קינון רבות בקרבת השדות יכולה לשמש את התנשמות ולהוות פתרון לבעיית מכרסמים במקום שימוש ברעלים.
הסיכון הגדול ביותר לאוכלוסיית התנשמות היא הרעלה משנית כתוצאה מהרעלת המכרסמים מהם ניזונות התנשמות. הבעיה חמורה שבעתיים משום שכיחותן של התנשמות במשקים העושים שימוש בחומרי הדברה.
איוואן רילסקי
איוואן רִילְסְקִי ("מרילה"; בבולגרית: Свети  Иван Рилски; 867, סקרינו, האימפריה הבולגרית הראשונה – 18 באוגוסט 946, מנזר רילה, הרי רילה, האימפריה הבולגרית הראשונה) היה קדוש נוצרי אורתודוקסי, שפעל בתחומי בולגריה של ימינו.
רילסקי היה נזיר מתבודד, שהוכרז כקדוש עוד בחייו. חסידיו הקימו לזכרו כנסיות רבות, כאשר האתר המפורסם מביניהם הוא מנזר רילה, מקום בו הלך לעולמו ובשנת 1983 הוכרז על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית. בשנת 2008 נתגלתה בחפירות ארכאולוגיות כנסייה שהוקמה לזכרו, ליד עיר הבירה העתיקה של האימפריה הבולגרית בווליקו טרנובו.
תולדות חייו
רילסקי נולד בשנת 867 לספירה בכפר סקרינו שבהרי אוסוגובו, ליד הנהר סטרומה בקרבת העיר דופניצה של ימינו. הוא חי בזמנם של המלכים בוריס הראשון, בנו סימאון הראשון ונכדו פטר הראשון. בגיל 25 הפך רילסקי לכומר בכנסיית דמטריוס הקדוש ואחר בחר בחיי פרישות. הוא חי בהתבודדות באתרים שונים, לפני שבחר באתר שהרי רילה, שם התגורר במערה שהותאמה לתנאי מגורים. שמו יצא למרחוק כקדוש המסוגל לחולל נסים, ונוצרה סביבו עדת חסידים שהלכו בדרכו וכן נהירה של אוכלוסייה מקומית לקבל את ברכתו. כך, החלו להתפתח סביב מערת ההתבודדות (הרמיטאז'), מבנים ארעיים אשר בהמשך הפכו לקומפלקס מנזר רילה. שמעו של הנזיר הסגפן, הגיע גם לאוזני המלך פטר הראשון, בבירה טרנובו והוא הגיע אישית כדי לפגוש את רילסקי, כדי לקבל עצה ותמיכה רוחנית, אך התקשה להגיע למערת ההתבודדות בשל תנאי השטח הקשים. מתוך סיפורי הפולקלור הבולגריים, אנו למדים, כי רילסקי סירב לפגוש את המלך פנים מול פנים, כדי לא לאבד מענוותו וחוסן אמונתו, בשל כבוד המלכים שהורעף עליו. מסופר כי השנים נפגשו ממרחק וקדו האחד לשני, לאות כבוד. רילסקי הסכים לקבל רק מנחת מזון ולא כל תשורה אחרת.
מקום קבורתו
לאחר מותו הועברו שרידי גופתו לסופיה על ידי המלך פטר הראשון. לאחר כיבוש העיר בשנת 1183 על ידי המלך ההונגרי בלה השלישי, הועברו עצמותיו לעיר הבירה של הממלכה ההונגרית באסטרגום ונותרו שם 4 שנים, עד שהוחזרו לסופיה בשנת 1187. בשנת 1194, ציווה הצאר איוואן אסן הראשון, שליט האימפריה הבולגרית השנייה, להעביר את עצמותיו של רילסקי לבירת הממלכה, טרנובו. העות'מאנים, אשר כבשו את העיר בשנת 1393, לא פגעו בשרידים, ובשנת 1469 הם הועברו באישור הסולטאן מוראט השני למקום מנוחתם האחרונה במנזר רילה.
איוואן רילסקי בפולקלור הבולגרי
רילסקי הוא הקדוש הנוצרי החשוב ביותר בעיני הבולגרים ובכלל זה בני העם החיים בתפוצות תבל. הוא נחשב למייסד מנזר רילה, שהוא אתר העלייה לרגל החשוב ביותר לתושבי המדינה ואחד מהמתוירים ביותר בקרב תיירים המגיעים אליו מחוץ לבולגריה. צלמית של רילסקי מופיעה על גבי מטבע בולגרי של 1 לב ועל שטר באותו ערך. הבולגרים מציינים במהלך השנה שני ימי חג לזכרו של רילסקי, האחד ב-18 באוגוסט והשני ב-19 באוקטובר. הכנסייה האורתודוקסית בבולגריה מציינת בתאריך ה-1 ביולי בכל שנה את השבת עצמותיו מהונגריה לבולגריה.
כתב יד לנינגרד
כתב יד לנינגרד (בלטינית: Codex Leningradensis) הוא השם המקובל לכתב היד השלם הקדום ביותר של התנ"ך שיש בידינו היום, אשר נכתב בקהיר, ככל הנראה בשנת 1008. כתב היד שמור בספרייה הלאומית הרוסית בסנקט פטרבורג (Evr. I B19a). בשל טיבו ושלמותו נבחר כתב היד לשמש יסוד למהדורות מדעיות של התנ"ך, ובראשן הביבלייה הבראיקה.
תוכנו
כתב היד כולל כ-500 דפים (כ-1,000 עמודים) הכתובים בשלושה טורים. הוא כולל את כל הטקסט המקראי בניקוד טברני, עם טעמי המקרא ועם הערות מסורה בשולי הטורים. בסוף כתב היד מצויים מספר פרקים מתוך ספר דקדוקי הטעמים לאהרון בן אשר וכן רשימת חילופי מדנחאי מערבאי.
אבינועם הורביץ
אבינועם הורביץ (ט"ו בטבת תר"נ, 7 בינואר 1890 – כ"ד באייר תש"ל, 30 במאי 1970) היה מהנדס ופעיל ציוני במצרים.
כתב יד לנינגרד
טיבו
כתב יד לנינגרד הוא אחד מעדי הנוסח המדויקים ביותר של התנ"ך. בקולופון של כתב היד כתוב כי נוסחו הוגה על פי "הספרים המדויקים של בן אשר". לפי בדיקתו של פרופ' ישראל ייבין, כתב יד לנינגרד קרוב מאוד לנוסחו של כתר ארם צובא בניקוד ובטעמים, והוא שונה ממנו בפרטים מעטים בלבד (למשל שחטף באותיות לא גרוניות משמש בו פחות מאשר בכתר, וכן שיש בו יותר געיות קלות מבכתר). מבדיקה שערך פרופ' אהרן דותן עולה שיש בו סטיות זעירות משיטת הניקוד הטברנית: במקומות מסוימים ניתן להבחין בהטעמת מלעיל במקום מלרע בסופי פסוקים, וכן חטף פתח במקומות שהיה ראוי להיות בהם פתח.
אנדריי גיים
אנדריי קונסטנטינוביץ' גֵיְים (Andre Konstantin Geim; ברוסית: Андрей Константинович Гейм; נולד ב-21 באוקטובר 1958) הוא פיזיקאי הולנדי-בריטי יליד רוסיה, הידוע בזכות מחקרו על גרפן, פיתוח סרט הדבקה כיווני המכונה "סרט גקו", ועל הדגמותיו בתחום רחיפה דיאמגנטית. זוכה פרס נובל לפיזיקה לשנת 2010, יחד עם עמיתו קונסטנטין נובוסלוב "על ניסוייהם פורצי הדרך בתחום יריעת גרפן דו־ממדית".
כתב יד לנינגרד
תולדותיו
כתב יד לנינגרד נכתב בידי שמואל בן יעקב. הוא הועתק מכתב יד השונה במקצת משיטת בן אשר, ולאחר מכן הוגה כדי להתאימו לשיטת בן אשר על ידי מחיקות ותיקונים רבים. כתב היד שמור מאז 1863 בספרייה הלאומית הרוסית בסנקט פטרבורג, באוסף על שם אברהם פירקוביץ', ומספרו Evr. I B19a. הנסיבות המדויקות שבהן הגיע כתב יד זה לידי פירקוביץ' אינן ידועות.
אבינועם הורביץ
קורות חיים
נולד בגדרה לביל"ויי צבי הורביץ וללאה, בתו של יהושע דב בנינסון. למד ב"חדר" ובבית הספר שבמושבה, ובתום לימודיו היסודיים נשלח ללמוד במקוה ישראל.
אנדריי גיים
השכלתו
גיים נולד בסוצ'י למשפחה ממוצא גרמני. גיים מעיד באוטוביוגרפיה שלו שבעברו סבל מאנטישמיות עקב הצליל היהודי של שמו וכמו כן שאם סבתו הייתה קרוב לוודאי יהודייה. הוריו, קונסטנטין אלכסייביץ' גיים (1910–1998) ונינה ניקולייבנה באייר (1927), היו מהנדסים. בשנת 1975 סיים את התיכון בעיר נלצ'יק. את השכלתו האקדמאית רכש במוסקבה במכון לפיזיקה-טכנית. בשנת 1987 סיים גיים לימודי דוקטורט במכון לפיזיקת מצב מוצק של האקדמיה הרוסית למדעים בצ'רנוגולבקה (Черноголо́вка).
כתב יד לנינגרד
תולדותיו
בקולופון כתב היד נכתב: חמשת המניינים השונים סותרים זה את זה: הסתירות גרמו למחלוקת בין החוקרים על איזה מהמניינים עדיף לסמוך, הסביר ביותר הוא מניין השטרות שהיה הנפוץ ביותר.
אבינועם הורביץ
קורות חיים
בשנת 1908 נסע ללמוד הנדסאות באוניברסיטה בנאנסי שבצרפת. יחד עמו היו הלל לבונטין, בנו של זלמן דוד ליבונטין, ואלכסנדר חיסין, בנו של ד"ר חיים חיסין. בשנת 1911, לאחר שחלה, נסע להחלמה אצל דודתו ודודו, בילה ויעקב ויסמן, במצרים. כעבור שנה שב לצרפת להשלים את לימודיו.
אנדריי גיים
דרכו המדעית
גיים עבד כמדען חוקר במכון לטכנולוגיה מיקרואלקטרונית באקדמיה הרוסית למדעים בצ'רנוגולובקה עד לשנת 1990. בשנים 1990–1994 הוא חקר כפוסט-דוקטורנט באוניברסיטת נוטינגהאם, אוניברסיטת באת', ואוניברסיטת קופנהגן. בשנת 1994 קיבל משרת פרופסור חבר באוניברסיטת מינכן. בשנת 2001 הוא קיבל משרת פרופסור לפיזיקה באוניברסיטת מנצ'סטר. מאז שנת 2007 הוא משמש עמית מחקר בכיר במועצת המחקר הבריטית בתחום ההנדסה ומדעי החומר. הוא אף פרופסור לחומרים חדשניים וננוטכנולוגיה באוניברסיטת ראדבוד בניימכן. הוא פרסם למעלה מ-180 מאמרים אשר עברו ביקורת עמיתים בירחונים מדעיים, יותר מ-30 ממאמריו צוטטו למעלה מ-100 פעם במאמרים מדעיים אחרים, דבר המעיד על השפעתו הנרחבת בתחום המדעי בו הוא עוסק.
כתב יד לנינגרד
מהדורות
בשל מעלותיו נבחר כתב היד לשמש ביסוד המהדורה המדעית של המקרא, הביבלייה הבראיקה (Biblia Hebraica), על מהדורותיה השונות. המהדורה הראשונה פורסמה בשלבים בשנים 1968-1976 ובשנת 1977 כל החלקים של המהדורה הרביעית (BHS) אוגדו בכרך בודד. העריכה הכללית בוצע על ידי פאול קאלה. את הכרכים הספציפיים ערכו אוטו אייספלדט (כרך 01), תאודור הנרי רובינסון (כרכים 17 ו-20) וחוקרים בולטים נוספים.
אבינועם הורביץ
קורות חיים
בשנת 1915 נסע למצרים אל אחיו אמנון הורביץ ואל דודותיו שהתגוררו באלכסנדריה. כעבור זמן החל לעבוד כמהנדס ראשי ומנהל טכני של חברת הטראם באלכסנדריה. בשנת 1920 נסע מספר פעמים לארץ ישראל, לבקשת פנחס רוטנברג וראע'ב נשאשיבי ראש עיריית ירושלים, כדי לייעץ להם בנושאי חשמל. רשם על שמו מספר פטנטים בתחום החשמל והחימום.
אנדריי גיים
דרכו המדעית
פסגת הישגיו המדעיים של גיים הוא גילוי הגרפן, עליו אמר כי הוא מקווה שחומר זה, וגבישים דו-ממדיים אחרים, ישנו את חיי היום-יום בדומה לתרומת הפלסטיק לאנושות. פיתוח סרט ההדבקה הכיווני הידוע בשם "סרט גקו", ומחקר בתחום רחיפה דיאמגנטית (שבמהלכה בוצע ניסוי הצפרדע המעופפת, שאף זיכהו בפרס איג נובל). גיים ידוע כמומחה עולמי בפיזיקה מזוסקופית ובמוליכות-על.
כתב יד לנינגרד
מהדורות
בתחילת שנות השבעים הוציא בית הספר למדעי היהדות באוניברסיטת תל אביב מהדורת תנ"ך מדויקת על פי כתב יד לנינגרד בעריכת פרופ' אהרן דותן. מהדורה זו שבה ונדפסה פעמים רבות.
אבינועם הורביץ
קורות חיים
בשנת 1922 נישא בארץ ישראל לפנינה ליבונטין, בתו של זלמן דוד ליבונטין, בת המחזור הראשון של גימנסיה הרצליה, חברתם לכיתה של משה שרת (אז שרתוק), דב הוז ואליהו גולומב. כעבור זמן שב למצרים והתגורר באלכסנדריה. הורביץ היה פעיל מרכזי בחיים הציבוריים היהודיים באלכסנדריה ועמד בראש הסניפים המקומיים של ארגונים ציוניים שונים, ובהם הקרן הקיימת, קרן היסוד וברית עברית עולמית. שפת הדיבור בבית הייתה עברית. ביתו שימש אכסניה לאורחים מארץ ישראל, ובהם ראשי סולל בונה שבאו להתייעץ עמו בנושאים הנדסיים.
אנדריי גיים
דרכו המדעית
לצד עיסוקו המדעי המעמיק, גיים מתייחס לעצמו אף בהומור. בשנת 2001 גיים פרסם מאמר מדעי בכתב העת הנודע Physica, בו נקב בשמו של האוגר שלו כמחבר שני. את זכייתו בפרס איג נובל הוא מזכיר בקורות החיים הרשמיים שלו ועל הניסוי שזיכהו בפרס הוא כותב: "ידוע לשמצה (-; על הרחפת הצפרדע" (ראו תמונה). גיים הוא המדען הראשון אשר זכה בפרס איג נובל ובפרס נובל.
כתב יד לנינגרד
מהדורות
מהדורת פקסימיליה של כתב היד יצאה בשנת 1971 בירושלים בשלושה כרכים. הפקסימיליה נדפסה מתוך סרט מיקרופילם, ואיכותה בינונית. בשנת 1998 יצאה במישיגן מהדורת פקסימיליה חדשה, טובה בהרבה מקודמתה, בעריכת דוד פרידמן.
אבינועם הורביץ
קורות חיים
מדי שנה היה הורביץ בא עם משפחתו לחוג את הפסח בתל אביב. בשנת 1942, בדרכה ארצה בערב פסח, נקלעה המשפחה לתאונת רכבת. הבת הגדולה דליה, בת 18, נהרגה, ואשתו והבת הצעירה לאורה נפצעו קשה. הבת הובאה לקבורה בגדרה, ליד סבה צבי הורביץ.
בשנת 1945 הוזמן על ידי ראש ממשלת עיראק להכין תוכנית תחבורתית לבגדאד. בשנת 1946 התמנה למהנדס ראשי בחברת הרכבת המקומית אלכסנדריה-רמלה.
במלחמת העצמאות אסר השלטון המצרי את פעילי התנועה הציונית במצרים כחשודים בבגידה במולדת המצרית. בין העצורים היו גם אבינועם הורביץ ודודו יעקב ויסמן, שהיה אז נשיא הוועד הפועל של ההסתדרות הציונית במצרים. בשל הדמיון בין השמות 'ויסמן' ו'ויצמן', הפיצה העיתונות המצרית את הידיעה כאילו הורביץ הוא קרוב משפחה של ד"ר חיים ויצמן. הוא היה עצור כשמונה חודשים, ולאחר מכן שוחרר והמשיך בעבודתו בחברת הרכבות אלכסנדריה-רמלה.
פלסטין
{{פירושונים|מקומות ישויות מדיניות אחרים
ראו גם
}}
איכרים
"איכרים", אשר פורסם בארבעה כרכים בין השנים 1904-1909, הוא רומן איכרים רחב המדגיש את ההבדל שבין החיים בטבע ובין החיים בעיר. יוסף ליכטנבום כתב על יצירה זו: "אספקלריית איכרים גדולה, כאשר לא הייתה עוד בספרות העולמית עד כה, בה נתמצה כוח-העיצוב של ריימונט כמעט בשלמות".
השמיניה (סדרת טלוויזיה)
השמיניה היא סדרת טלוויזיה ישראלית מסוגת דרמת נעורים ומדע בדיוני ששודרה בשנים 2005–2007 במשך 3 עונות בערוץ הילדים ללקוחות HOT. בנוסף, יצאה סדרת ספרים המבוססים על הסדרה. את הסדרה יצר וכתב גיורא חמיצר וביים רובי דואניאס. הסדרה הופקה על ידי נגה תקשורת וטדי הפקות.
בשנת 2013 חודשה הסדרה לסדרה בת- השמינייה הדור הבא, אשר נכתבה על ידי חן קילמן וכללה 2 עונות.
החל מה-4 בדצמבר 2018 הסדרה משודרת בערוץ הילדים ללקוחות סלקום tv ופרטנר tv.
ב-30 במאי 2019, 3 העונות הראשונות של הסדרה ירדו משירות ה-VOD של HOT וחזרו כחלק מהספרייה החדשה של ערוץ הילדים, FOMO.
ב-26 בדצמבר 2019, הסדרה עלתה לראשונה ב-yesVOD KIDS.
ב-21 במאי 2023 הוכרז בעמוד הטיקטוק של גיורא חמיצר על עונה חדשה שתעלה בפלטפורמת טיקטוק.
עונה 1
פרקים 1–60 (59 פרקי עלילה + פרק מאחורי הקלעים)
בפרק הראשון עמוס מת לכאורה ימים ספורים אחרי שהוא מכניס את ילדיו מאיה ויונתן, שהיו תאומים בני 10, למכונה שבנה בשם "טורבו טיים". המכונה מבגרת את שני הילדים והופכת אותם, בין לילה, לבני 15. מאיה ויונתן מצטרפים לפרויקט "השמיניה", אך בשמותיהם הבדויים "איה" ו"ניני". הם חוברים לאדם, נטשה, רוני, אבי, מיקה ודורי, שהופכים לחבריהם הטובים לפרויקט ״השמיניה״ של אבנר. בהמשך מתגלה כי עמוס לא באמת מת, אלא הכניס את עצמו לטורבו טיים בפעולה הפוכה - והצעיר את עצמו, כשהוא נושא את השם הבדוי דדי. הוא הופך למורה להיסטוריה של הפרויקט ונאלץ להסתיר את זהותו מילדיו, ובהמשך הוא נהפך לבן זוגה של דגנית המחנכת של "השמיניה" ואימו של בן-בן שהיה חברו הטוב ביותר של ניני בתקופה שהיה יונתן בן 10. בהמשך העונה מגיעה לארץ לילי, אמם של מאיה ויונתן, ועוברת לגור איתם אחרי 7 שנים שבהן לא התראו מאז ברחה מעמוס ועזבה את הארץ. לילי מתגלה כפושעת העובדת עם רוברטו, במטרה לגנוב את האנרגיה הגלומה במוחות ילדי הפרויקט. לקראת סיום העונה לילי נכשלת במשימתה ונשלחת לכלא, ורוברטו נאלץ לברוח מהארץ. במהלך העונה חברי השמיניה גילו על כך שאיה וניני הם למעשה מאיה ויונתן בני ה-10. בפרק הסיום, דדי מחליט להחזיר את איה וניני לגילם וזהותם המקורית. ניני נכנס למכונה וחוזר לגיל 10, בעוד איה המתלבטת מסרבת ובוחרת להישאר בגיל 15 ולהיות בת הזוג של אדם שהבין שעשה טעות.
עונה 2
כחצי שנה לאחר אירועי העונה הראשונה, אבנר ודדי עומדים למשפט על הפעלת הפרויקט. לאחר שהפרויקט נסגר, נאלצים שמונת הילדים לחזור לכיתות הרגילות שלהם. יאיר נבחר לראשות הממשלה, ורגע לפני גזר הדין מחליט להעיד במשפט בעד אבנר ודדי ובכך מציל אותם מעונש מאסר. דדי נאלץ לפרק את מכונת ה"טורבו טיים", ובפעם האחרונה מכניס אליה את בנו ניני ומחזיר אותו לגיל 15. פרויקט השמיניה מופעל מחדש, אך לא כמסגרת בבית הספר. איה רבה ומתרחקת מאביה, בזמן שהיא פוגשת את אמה לילי בבית הכלא ומתקרבת אליה. לילי מציעה לאיה לברוח אתה לחו"ל, ואיה מסכימה - אך במהלך הטיסה שלה המטוס מתרסק, ואיה מוכרזת כמתה. משפחתה וחבריה מתאבלים עליה במשך זמן רב. בהמשך העונה מתגלה כי איה לא מתה, אלא נחטפה על ידי כת "סקורפיו", שכולאת אותה במתחם סגור במדבר. במהלך שהותה במדבר איה נאלצת לשרוד לבדה, היא חיה ללא אוכל ועם מעט מי באר. במהלך היעדרותה של איה, דגנית מוצאת חסרת בית בשם ניצן, ומציעה לה להתארח בביתם. ניצן עוברת לגור עם דגנית ודדי בחדרה של איה, ומצטרפת לשמיניה. לכאורה, הכת "סקורפיו" משתמשת באיה כדרך להפיץ את משנתם, באמצעות הלמדא קלאוד, למאמיניה של הכת. הם עושים זאת כדי להעביר את הבשורה שלהם לכל העולם, אך מאוחר יותר מתגלה כי הזקן (מנהיג הכת) בעצם רצה את הלמדא בשביל לחיות חיי נצח. בסיום העונה איה ניצלת ואיתה חברי השמיניה שנחטפו, בעוד חברי הכת נאסרים או מתים. הזקן, מנהיג הכת, מצליח להצעיר את גופו ולהיעלם מפני המשטרה, אך מת לאחר שעות ספורות כתוצאה מתופעות הלוואי של הטורבו־טיים. מתחילת העונה מקבלת נטשה זרי פרחים, בסופו של דבר מתגלה האדם כדניאל, צעיר עשיר ופילנתרופ לכאורה, שיוצא עם רוני ונטשה בו־זמנית. דניאל התגלה כחבר הכת "סקורפיו". כמו כן מתגלה כי גם מולי, ראש לשכתו של יאיר, הוא חבר בכת. רוני ונטשה קושרות את דניאל, אך הוא בורח ולא יודעים מה עלה בגורלו. דגנית מגלה שהיא בהריון מדדי וגילתה לו שיש להם ילד, וזאת לאחר ששלומיק הציע לה נישואים. איה חוזרת לביתה, וניצן עוזבת את הבית ועוברת לגור עם רוני מפני שהחדר שבו גרה חזר לשימושה של איה. איה הפגועה לא מסכימה לחזור לאדם, בעוד רוני וניני חזרו להיות ביחד.
עונה 3
פרקים 116–165 (50 פרקי עלילה)