cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
יורם עשת
הפציעה והשיקום
ב־18 באוקטובר 1973, שלושה ימים אחרי צליחת תעלת סואץ במבואות איסמעיליה, נפגע עשת בראשו מפגז מצרי שרסיסיו קטעו חלקים נרחבים ממוחו, ריסקו את ידו השמאלית וחדרו לריאותיו. הנוכחים בתאג"ד הפצירו ברופא שטיפל בו, פרופ' אברהם אלירז שיעזוב אותו ושישאיר את האינפוזיות לפצועים שעוד אפשר להציל, אולם אלירז התעקש והצליח לייצב את מצבו של עשת. אף על פי שאיש לא האמין שישרוד את הפציעה האנושה והחילוץ המסובך, הגיע עשת, לאחר מסע פינוי שנמשך 12 שעות, לבית החולים איכילוב בתל אביב. כשהתעורר במחלקה הנוירוכירורגית היה צדו השמאלי משותק, עיניו לא ראו, ותודעתו מבולבלת. במהרה גילה שהוא סובל גם מקשיים קוגניטיביים קשים, שאיבד את היכולת לקרוא ולזהות מספרים, שאינו יכול לכתוב ושהוא סובל מעיוורון חלקי. לאחר טיפול רפואי ממושך בבית החולים איכילוב, הועבר עשת לשיקום בבית החולים הדסה בירושלים, במהלכו היה עליו ללמוד מחדש ללכת, לקרוא, לכתוב ולהתמצא במרחב, ובמילים שלו עצמו: "ללמוד מחדש כמעט כל דבר שאי פעם ידעתי". כיום הוא משותק חלקית בצד שמאל ונותר עם פגיעה קשה בשתי העיניים ועם סינדרום המכונה "הזנחת צד" (Hemispatial Neglect), שביטויו הוא באובדן המוּדעות לקיומם של הגפיים השמאליים ושדות הראיה השמאליים – דבר המחייב אותו להיות בבקרה מוחית מתמדת על מיקומו במרחב ועל התנועות שהוא מבצע.
כמו במקרים רבים של פציעות מוחיות קיצוניות, גם במקרה של עשת, השיקום היה תהליך מתמשך, אשר חייב אותו בחקירה עצמית מתמדת של הנכות, בבניה של תודעה ובמיפוי מחודש של יכולות קוגניטיביות ומוטוריות, בפיתוח מיומנויות התבוננות ורפלקציה - וכל אלה לצד האתגר הגדול הכרוך בהפיכת יד ימין ליד דומיננטית, במקום השמאלית (הדומיננטית מלידה) שנפגעה ו"יצאה משימוש", דבר שחִייב את המעבר לכתיבה מיד שמאל לימין.
בשנת 1992 תואר תהליך השיקום המורכב שעבר בספר "שיקום למופת" בהוצאת משרד הביטחון, ובשנת 2016 הוענק לו "אות מופת שיקומי" על ידי משרד הביטחון.
עשת מתנדב כחונך עבור נכים פגועי ראש רבים והוא מרבה להרצות במסגרות רפואיות, שיקומיות וחינוכיות על התובנות שרכש במסע השיקום הארוך שעבר.
השכלה וקריירה אקדמית
במהלך השיקום הארוך מפציעתו, עבר עשת מסלול מקצועי ואקדמי פתלתל, שנכפה עליו בעקבות הפציעה והנכות הקשה. עוד כשהיה בשיקום בבית החולים הדסה, התחיל ללמוד גאולוגיה, אך מכיוון שהתקשה עדיין בכתיבה ובביצוע פעולות חשיבה בסיסיות, נטש את הגאולוגיה והתחיל בלימודי תואר ראשון בארכאולוגיה פרהיסטורית וגאוגרפיה פיזית באוניברסיטה העברית - לימודים שהשלים בשנת 1977. בשנת 1980 חזר ללימודי הגאולוגיה וב-1983 השלים תואר שני בגאולוגיה - גם כן באוניברסיטה העברית. את המחקר לתזה ביצע במכון הגאולוגי הישראלי בירושלים ואת התזה כתב כמדען אורח במכון הגאולוגי האמריקאי בעיר, וירג'יניה. הוא המשיך ללימודי דוקטורט בגאולוגיה ובמדעי הסביבה, אותם סיים בשנת 1987 באוניברסיטת העיר ניו יורק.
עם סיום הדוקטורט חזר לישראל ובשנת 1987 הצטרף כחוקר בכיר לסגל המכון הגאולוגי לישראל, בו עבד עד שנת 2003 והגיע לדרגת "חוקרים א", המקבילה במכוני מחקר ממשלתיים לדרגת פרופסור חבר. לצד עבודתו במכון הגאולוגי, עבד כאחראי פיתוח מדעי בחברת המחשבים הישראלית-אמריקאית "אדיונטיקס" (Edunetics) – מהחלוצות בתחום פיתוח סביבות למידה ממוחשבות. במסגרת זו השתתף בפרויקטים רבים של בניית תוכניות לימודים מבוססות-מחשב, בעיקר בטקסס ובקליפורניה. רבות מסביבות הלמידה שהיה מעורב בפיתוחן זכו בפרסים. בעקבות הניסיון הרב שרכש בפיתוח למידה בסביבות טכנולוגיות, הוזמן עשת בשנת 1998 להצטרף לסגל המכללה האקדמית תל-חי בדרגת פרופסור חבר, שם היה בין המייסדים ובהמשך המנהל, של התכנית האקדמית הראשונה בישראל לתואר ראשון ב-Instructional Design בסביבות טכנולוגיות. הוא גם הקים במכללה את התכנית להכשרת מורים ואף עמד בראשה.
בשנת 2003 הצטרף לסגל המחלקה לחינוך ופסיכולוגיה באוניברסיטה הפתוחה והיה בין יוזמי התכנית לתואר שני בטכנולוגיות-למידה ובמערכות למידה. במקביל, הקים במסגרת האוניברסיטה את המכון לחקר חדשנות בטכנולוגיות-למידה ועמד בראשו במשך 8 שנים. בשנת 2008 הועלה לדרגת פרופסור מן המניין.
בנוסף לעבודתו המדעית, עסק עשת בהוראה והיה מעורב בפרויקטים חינוכיים: בין השנים 1976 ו-1978, היה מורה לטבע וטיולים בבית הספר הניסויי בירושלים ובין השנים 1979 ו-1980 עסק בפיתוח סביבות למידה משחקיות בטבע במסגרת פרויקט פל"ה (פעילויות להכרת הסביבה), שנערך באוניברסיטת בן-גוריון.
מחקר ופרסומים
עשת פרסם למעלה ממאה מאמרים בכתבי עת מדעיים, הן בגאולוגיה והן בלמידה בסביבות טכנולוגיות, וכתב ספרי לימוד אוניברסיטאיים.
גאולוגיה
עשת התמחה בפלינולוגיה (palynology) ובננופלנקטון גירני (calcareous nannoplankton) – ענפים של הפלאונטולוגיה (מדע המאובנים), המתמקדים בזיהוי וניתוח שרידים מאובנים מעולם הצומח הימי והיבשתי ובשימוש בהם לקביעת גילם של סלעים ולשחזור סביבות חיים עתיקות. להלן מחקריו המרכזיים בתחומים אלה:
מחקרי טכנולוגיות למידה
מחקריו של עשת עוסקים בטווח רחב של היבטים קוגניטיביים וחברתיים-רגשיים הכרוכים בלמידה בסביבות עתירות-טכנולוגיה, ובהטמעת טכנולוגיות במערכות למידה. להלן תיאור המחקרים העיקריים שבהם:
ספרי עיון ופרוזה שכתב
במקביל לעבודתו המדעית, כתב עשת שני ספרי פרוזה:
כמו כן, פרסם שני ספרי עיון המיועדים לציבור המשכיל:
לונל
לונל (בצרפתית: Lunel - לִינֶל; באוקסיטנית: Lunèl - לוּנֶל, בעבר: לוניל) היא עיר בדרום צרפת, באזור פרובאנס, 21 ק"מ ממזרח למונפלייה ו-28 ק"מ מדרום-מערב לנים.
היסטוריה
זמן הקמתה של העיר לונל קשה לתארוך כי היא שוכנת על אזור שהיה בעבר ביצות אך על פי האגדה היא נוסדה במאה הראשונה על ידי יהודים שברחו מיריחו לאחר כיבושה בידי אספסיאנוס. לונל הייתה חלק ממדינת פרובאנס שהייתה מדינה נפרדת מצרפת ונשלטה על ידי האפיפיור.
במאות ה-11 וה-12 הפכה לונל למרכז יהודי חשוב ואף כונתה "ירושלים הקטנה". היא ספגה השפעות תורניות ותרבותיות הן מספרד שמדרום לה והן מאשכנז (גרמניה וצרפת) שמצפון לה.
הקהילה היהודית בלוניל
יהודים ישבו בלוניל כבר מימי הביניים המוקדמים. משמעות שם העיר בצרפתית הוא ירח, ולכן כונתה בפי היהודים "בקעת ירחו" או "מגדל ירחו".
בתקופת ימי הביניים הייתה העיר מרכז תורני חשוב שחיו ופעלו בו תלמידי חכמים מלומדים ופילוסופים יהודיים, בהם משולם בן יעקב מלוניל וחמשת בניו, בני משפחת, יהונתן מלוניל, זרחיה הלוי, אבא מארי הירחי, אברהם בן נתן, מנוח בן יעקב, רבי אהרן הכהן מלוניל. הנוסע בנימין מטודלה התארח בעיר בשנת 1166 ומצא שם כ-300 יהודים.
"חכמי לוניל" עמדו בקשרי מכתבים עם הרמב"ם ועם חכמי ספרד הסמוכה, כרמ"ה והרשב"א, ונטלו חלק פעיל בפולמוסים השונים על ספריו של הרמב"ם ועל לימוד הפילוסופיה באותה תקופה.
ג'ק מקמהון
ג'ון ג'וזף "ג'ק" מקמהון (באנגלית: John Joseph "Jack" McMahon; 3 בדצמבר 1928 – 11 ביוני 1989) היה כדורסלן ומאמן כדורסל אמריקאי. שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1952–1960, ושימש בה כמאמן ראשי וכעוזר מאמן בין השנים 1962–1987.
בעונת זכה באליפות ה-NBA כשחקן סנט לואיס הוקס, וממוצעיו הכוללים לאורך 8 עונותיו בליגה הם 8.1 נקודות, 3.7 אסיסטים ו-2.7 ריבאונדים למשחק. לאורך קריירת האימון היה המאמן הראשי של הקבוצות שיקגו זפרס, סינסינטי רויאלס וסן דייגו רוקטס מה-NBA, וכן של פיטסבורג קונדורס מליגת ה-ABA.
קריירת משחק
מקמהון נולד וגדל בברוקלין שבניו יורק, ובין השנים 1948–1952 למד באוניברסיטת סנט ג'ון בניו יורק. לאורך 3 עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה קלע 12.8 נקודות בממוצע למשחק, ושיתף פעולה עם שני חברי היכל התהילה של הכדורסל לעתיד – השחקן אל מקגווייר והמאמן פרנק מקגווייר (אין קשר משפחתי). בעונת 1951/1952 העפיל עם סנט ג'ון לגמר טורניר אליפות המכללות, לראשונה בתולדותיה, אולם במשחק הגמר הפסידה הקבוצה מול אוניברסיטת קנזס, בה שיחקו קלייד לאבלט ודין סמית'.
בדראפט ה-NBA 1952 נבחר מקמהון בבחירה ה-19, על ידי רוצ'סטר רויאלס. לאורך 3 וחצי עונותיו בקבוצה קלע 8.6 נקודות ומסר 3.2 אסיסטים בממוצע למשחק, כמחליפם מהספסל של בובי וונזר ובוב דייוויס. מלבד וונזר ודייוויס, שיחקו בקבוצה שלושה חברי היכל התהילה נוספים – רד הולצמן, אלכס האנום וארני רייזן – תחת המאמן חבר היכל התהילה לס האריסון.
במהלך עונת הועבר מקמהון בטרייד לסנט לואיס הוקס, אותה אימן הולצמן. בעונת הפסידה הקבוצה בגמר הליגה מול בוסטון סלטיקס, ובעונה העוקבת "נקמה" בה סנט לואיס באותו מעמד, בדרך לזכייתה היחידה באליפות ה-NBA. באותה עונה שימש כשחקן חמישייה קבוע, לצדם של בוב פטיט, סלייטר מרטין, קליף הייגן וג'ק קולמן, ורשם ממוצעים של 7.9 נקודות ו-4.6 אסיסטים למשחק. בפלייאוף העפיל עם ההוקס פעם נוספת לגמר ה-NBA, בו הפסידה מול הסלטיקס. בסיום אותה עונה פרש מקמהון ממשחק, בגיל 31.
קריירת אימון
לקראת עונת מונה למאמן הראשי של קבוצת שיקגו זפרס, במקומו של ג'ים פולארד. לאחר 38 משחקים בלבד, מתוכם ניצחה הקבוצה ב-12, פוטר מתפקידו והוחלף על ידי בובי לאונרד.
בקיץ 1963 מונה למאמן סינסינטי רויאלס. בעונתו הראשונה השיגו הרויאלס מאזן חיובי 55–25, והעפילו לגמר האזור המזרחי בהובלתם של אוסקר רוברטסון, ג'רי לוקאס, ויין אמברי וג'ק טוויימן. ב-3 העונות הבאות רשמה הקבוצה מאזן כולל של 132 ניצחונות ו-109 הפסדים (54.8%), ובשלושתן הודחה מהפלייאוף בחצי גמר המזרח.
בשנת 1967 עזב מקמהון את הרויאלס, ועבר לאמן את סן דייגו רוקטס לקראת עונתה הראשונה ב-NBA. בשתיים וחצי עונותיו בתפקיד רשמה הקבוצה מאזן שלילי 61–129, והשתתפה בסדרת פלייאוף אחת. בדצמבר 1969 פוטר והוחלף על ידי אלכס האנום, לצדו שיחק בעבר ברוצ'סטר רויאלס.
בין השנים 1970–1971 היה המאמן הראשי של קבוצת פיטסבורג קונדורס מליגת ה-ABA.
בעונת שימש כעוזרו של ג'ורג' קארל, מאמן גולדן סטייט ווריורס. בסיום אותה עונה עזב מקמהון את הקבוצה ופרש מאימון, בגיל 58.
פרסף הנגב
פרסף הנגב (שם מדעי: Rhinolophus clivosus) הוא מין של עטלף חרקים ממשפחת הפרספיים, החי באפריקה, ישראל וחצי האי ערב.
מאפיינים
גודלו נע בין 4.8 ל-5.8 סנטימטרים, כאשר אורך הזנב הוא כ-2.5 סנטימטרים. צבע הפרווה של הפרסף הוא אפור כאשר הבטן בהירה יותר מהגב, ומשקלו של הפרסף נע בין 8 ל-17 גרם, והנקבות גדולות יותר מהזכרים.
האקולוקציה של מין זה בישראל מאופיינת בסיגנל CF בתדר 84 kHz.
הוא חי בערבות, מדבריות, חורבות, מערות ומבנים נטושים.
פרסף הנגב נמצא בדרך כלל לבד או בקבוצות קטנות. הוא פעיל בלילה ובמהלך היום הוא ישן.
תזונה
תפריטו מבוסס על חיפושיות, דבורים, פרפרים וחרקים גדולים שהוא צד על הקרקע ועל צמחים שהוא מעופף סביבם.
אלכסנדר קר
חייו
קר נולד ב-1892 באיסט האם, שהייתה אז חלק מאסקס, אך צורפה לאחר מכן ללונדון רבתי. הודות להכשרתו כמכונאי ספינות, הצטרף לאנדיורנס בתפקיד מכונאי שני. אף כי ה"אנדיורנס" הייתה מפרשית תלת-תורנית, היה לה גם מנוע פחם וחלק גדול מן הזמן שייטה כאוניית קיטור.
קר עבד בפיקוחו של המכונאי הראשי לואיס ריקינסון, שהיה לידידו ולשותפו לתא. קר השתדל לעזור בהנעת ה"אנדיורנס" אל היעד, שבחר מנהיג המשלחת, סר ארנסט שקלטון, והוא מדף הקרח פילכנר, המחובר ליבשת אנטארקטיקה. כדי להגיע ליעד זה, היה צוות ה"אנדיורנס" צריך לפלס דרך לספינה בים ודל, החסום ופקוק בגושי קרח-ים דחוס. האונייה לא הצליחה להגיע אל מדף הקרח, משום שקרח ים דחוס סגר עליה מכל עבריה וכלא אותה בתוכו כשהחורף של 1915 ירד על אנשי המשלחת. התנאים החמירו והלכו במשך החורף ובנובמבר 1915 לא הייתה לשקלטון ברירה אלא להורות לאנשיו להתפנות מן האונייה, שנמחצה בהדרגה בין מצופי הקרח הכבדים. קר וחבריו למשלחת היו לניצולי אונייה טרופה בלב ים ודל הקפוא. הם חנו על מצופי קרח, שנסחפו צפונה אל מעבר דרייק ולתוך מים חמימים יותר. כאשר המצוף שעליו מצאו מקלט לאחר טביעת ה"אנדיורנס" התפרק תחתיהם, נמלטו קר וחבריו למשלחת בשלוש סירות ההצלה של האונייה, שהגדולה בהן הייתה הג'יימס קיירד. לאחר מסע ימי הרה סכנות, נחתה החבורה באי הפיל, סמוך לחופי חצי האי האנטארקטי, משם חולצה באוגוסט 1916.
עם שובו לבריטניה, התגייס קר לצי המלכותי ושירת שם במשך המחצית השנייה של מלחמת העולם הראשונה. הודות לניסיונו הקוטבי, נשלח לצפון רוסיה, בניסיון הכושל של הממלכה המאוחדת ושאר מדינות מערביות לתמוך בלוחמים נגד הצאר ונגד הקומוניסטים ברוסיה, הנתונה במהפכה. קר שמר על קשר עם שקלטון בתקופת שירותו במימי רוסיה; וכאשר החוקר הוותיק הודיע על תוכניותיו לעוד משלחת אנטארקטית בשנת 1921, חתם קר על חוזה להפליג באונייה "קווסט", הפעם כמכונאי ראשי. משלחת שקלטון-רווט הסתיימה בטרגדיה, כאשר שקלטון הלך לעולמו בהתקף לב בג'ורג'יה הדרומית בינואר 1922. עם תום מה שכונה העידן ההרואי של חקר אנטארקטיקה, חזר קר ללונדון והשתקע שם סופית. הוא חידש את חייו כמהנדס אזרחי, מומחה ליחידות הכוח של סירות הנתבים בנמל לונדון.
בשנת 1917 נשא קר לאישה את ליליאן מיטשל. לזוג נולדו שני ילדים, ג'ק קר (1918) ואיילין קר (1920). בשנת 1934 עשה קר הסבה נוספת בקריירה ובנה לו חיים חדשים כספק סיטונאי לחנויות קטנות. הפירמה שלו, ששכנה באילפורד, הפיצה ממתקים, טבק ועיתונים לחנויות בעלות זיכיון לממכר עיתונים וטבק. אלכסנדר קר מת בגיל 72 בבית חולים בסטפני, ובכך שימר את קשריו עם מזרח לונדון עד מותו.
ערך ריאלי וערך נקוב
ערך רֵיאָלִי וערך נוֹמִינָלִי (בעברית: ערך נָקוּב) הן שתי דרכים להצגת סכומים הנקובים במטבע מסוים.
ערך נקוב הוא הסכום כפי שנקבע: המחיר שנקבע למוצר, התקציב כפי שאושר לשנה מסוימת, הערך הנקוב על שטר כסף וכדומה. בהתחשב בשינויים בכוח הקנייה של הכסף לאורך זמן, בדרך כלל כתוצאה מאינפלציה, השוואת ערכים נקובים המתייחסים לתאריכים שונים אינה מועילה, ועדיפה עליה השוואת ערכים ריאליים, כלומר ערכים המשקפים אותו כוח קנייה, באמצעות הבאת הסכומים לבסיס משותף.
שימוש בערכים ריאליים מכונה הצמדה - עדכון סכומי כסף נקובים תוך התחשבות בשינויים במדד המחירים לצרכן. מנגנון זה אמור לשמור על ערך הכסף. ההצמדה עשויה להיות שלילית או חיובית, בהתאם לסימן המדד ולמגמה במשק (שינויים אינפלציוניים או דיפלציוניים).
בתחום המיסוי, הטלת מס על רווח נומינלי של העסק עלולה להוות מס על רווח שלא נוצר בפועל, ולכן נהוג, לפחות בתקופה של אינפלציה, להטיל את המס על הרווח הריאלי, המשקף גידול ממשי בהונו של הנישום.
דוגמאות
דוגמה א: אדם מרוויח כ-10,000 ש"ח בחודש, ובהם הוא קונה 10,000 תפוחים. לאחר מספר שנים, מחיר התפוח עלה ל-2 ש"ח, ומשכורתו עלתה ל-20,000 ש"ח.
דוגמה ב: אדם מרוויח כ-10,000 ש"ח בחודש, ובהם הוא קונה 10,000 תפוחים. לאחר מספר שנים מחיר התפוח עלה ל-4 ש"ח, ומשכורתו עלתה ל-20,000 ש"ח.
בדוגמה זו גובה המשכורת אמנם עלה (פי 2), אך ביחס נמוך מזה שעלה מחירו של התפוח (פי 4), ולכן כוח הקנייה של האדם קטן. כאן הערך הנקוב של התפוח עלה (מ-1 ש"ח ל-4 ש"ח), אך גם הערך הריאלי שלו עלה, שכן אם בעבר אותו אדם יכול היה לרכוש 10,000 תפוחים באמצעות משכורתו החודשית, כעת הוא מסוגל לרכוש רק 5,000. ירידת כוח הקנייה מ-10,000 תפוחים ל-5,000 מסמלת את עליית הערך הריאלי של התפוח (פי 2).
אם-אז
אם-אז או קַשָּׁר הגרירה או אימפליקציה מטריאלית הוא קשר לוגי בלוגיקה מתמטית, שמסומן באמצעות \to.
הקשר נוצר משני פסוקים, המסומנים ב-p,q, פסוק חדש עם קשר ביניהם p\to q.
מרכיבי התנאי
הפסוק הראשון (p) נקרא רישא ובו מופיע התנאי. שם נוסף הוא פותח.
הפסוק השני (q) נקרא סיפא ובו מוצגת התוצאה. שם נוסף הוא סוגר.
למשל, תנאי המורכב משני חלקים, כאשר הפותח הוא המרכיב א' והסוגר הוא מרכיב ב' יתבצע באופן הבא. אם נרצה לחלק את המשפט, נוכל לטעון כי הפותח הוא המשפט "א' הוא אדם", ואילו הסוגר "א' הוא בן תמותה".
טבלת אמת
טבלת האמת היא טבלה שמייצגת את כל הערכים האפשריים שטענה מסוימת יכולה לקבל, בין אם שקר ובין אם הוא אמת. היא מאפשרת לדעת מתי טיעון הוא תקף ומתי כשל. אם כן, טבלת אמת עבור הקשר "אם-אז" (p\to q) תראה באופן הבא, כאשר T מייצג "אמת" (True) ו-F מייצג "שקר" (False):
בשפה הטבעית רגילים ליחס לקשר הגרירה משמעות של סיבה ותוצאה:. ואולם, מבחינה לוגית ערך האמת של פסוק התנאי תלוי רק בערכי האמת של שני המרכיבים, ולא ביחס הסיבתי ביניהם. לפיכך, תוצאה המצביעה על כשל נגרמת כאשר התנאים מתקיימים, ואילו התוצאה אינה מתקיימת (אפשרות 2 בטבלת האמת). למשל "אם יורד גשם אנחנו נרטבים". אם אכן יורד גשם ואנחנו לא נרטבים סימן שיש כשל בהגדרה.
תוצאה תקפה תתקיים כשאר הפסוק הוא בעל ערך "אמת" אם התוצאה אמיתית, או אם התנאי שקרי.
סוגי טענות היפוכיות ומנוגדות
טענה מהצורה "אם A אז B" נקראת טענה פוזיטיבית. הטענה תקפה, כאמור, אם כל אימת שמתקיים A מתקיים גם B. הטענה אינה תקפה אם A מתקיים ו-B אינו מתקיים. זוהי, אם כך, השלילה הלוגית של "אם A אז B": "A אבל לא B".
מלבד פעולת השלילה, מקובלות בלוגיקה גם פעולות אחרות, המביאות לטענות שאינן שקולות לטענה הפוזיטיבית.
האון
הָאוֹן הוא יישוב קהילתי שבעבר היה קיבוץ שהשתייך לתנועה הקיבוצית המאוחדת. יושב באזור הצפון לחופה המזרחי של ימת הכנרת (מול המושבה כנרת) והוא שייך, מוניציפלית, למועצה אזורית עמק הירדן. היישוב נוסד באוגוסט 1949 כהיאחזות נח"ל ליד עין גב מעבר לקו שביתת הנשק עם סוריה ועבר למקום הקבע באוקטובר של אותה שנה אף הוא מעבר לקו הירוק בתחום גבולות הסכם ניוקומב-פולה - הגבול המנדטורי הבינלאומי 1923, ובגבולות המדינה היהודית על פי החלטת החלוקה.
שם היישוב סמלי, ומשמעותו: כוח וגבורה.
הקמה
הסכם שביתת הנשק בין ישראל לסוריה, שנחתם ב-20 ביולי 1949, הביא לנסיגת הצבא הסורי משטח ארץ ישראל המנדטורית. אולם ישראל הסכימה על שלושה שטחים מפורזים בשטחה הריבוני ממערב לגבול הבינלאומי בתחומי ארץ ישראל המנדטורית. באזורים המפורזים הוגבלה הכנסת צבא אך נקבע שתותר חזרה לחיים אזרחיים סדירים. לפי הפרשנות הסורית "חזרה לחיים אזרחיים סדירים" משמעה שרק מי שהתגורר באזור לפני מלחמת העצמאות רשאי להמשיך להתגורר בו. לעומת זאת, לפי הפרשנות הישראלית היה זה שטח ריבוני ישראלי שאסור להחזיק בו צבא, אך פעילות אזרחית הותרה בו, בתיאום עם האו"ם וללא כל צורך בתיאום עם סוריה. הבדלי פרשנויות אלה ורצונה של ישראל לבטא את ריבונותה בשטח היו אחד הגורמים העיקריים להקמת האון (כמו גם תל קציר ומעגן (קיבוץ) הסמוכים וגדות במפורז המרכזי). ב-23 באוגוסט 1949, עוד לפני שהכוחות הסוריים פינו את השטח המפורז, עלו חברי האון על הקרקע מדרום לעין גב במבצע שנקרא "חומת הכנרת". סוריה מחתה בפני ועדת שביתת הנשק, אשר קבעה שהעלייה על הקרקע הייתה בניגוד להסכם, שכן לא תואמה עם האו"ם. סוריה גם עיכבה את פינוי כוחותיה ממובלעת משמר הירדן בטענה שהקמת היישוב מדרום לעין גב מהווה הפרה של הסכם שביתת הנשק. בתחילה, ישראל טענה שהיישוב הוקם עוד לפני חתימת הסכם שביתת הנשק. בהמשך הושג הסכם שישראל תפנה את היישוב שהוקם ללא תיאום ותקים את היישוב במקום אחר בתיאום עם האו"ם וישראל קיבלה אישור בכתב להעלות את האון על הקרקע מצפון לכפר א-סמרה - כפר שהיה בבעלות של הבהאיים ובעיבוד של אריסים ערבים. בעקבות זאת, ישראל הודיעה שהיא מקבלת את עמדת ועדת שביתת הנשק ותפרק את היישוב שהוקם מדרום לעין גב. ב-8 באוקטובר 1949 הורה הרמטכ"ל על פירוק היישוב מדרום לעין גב והעברתו למיקום הנוכחי של קיבוץ האון. מחאת הסורים כנגד הקמת האון במקומו החדש נדחתה על ידי ועדת שביתת הנשק של האו"ם.
מייסדי הקיבוץ היו כ-120 חברים משני גרעינים: גרעין נח"ם של עולים מפולין שהגיעו לארץ ישראל ב-1947 ועברו הכשרה בקיבוץ כנרת וגרעין של עולים מתנועת הבונים בהונגריה שעלו דרך מחנות בקפריסין ועברו הכשרה בכפר גלעדי. בסמוך לעלייה על הקרקע הם עברו הכשרה בעין גב. שלושה חודשים לאחר העלייה על הקרקע הצטרפו לקיבוץ חברת נוער מטורקיה.
המצב הביטחוני
במהלך השנים עד מלחמת ששת הימים היו לקיבוץ עימותים רבים עם סורים מעבר לגבול. בין השאר חצו רועים את הגבול ורעו עם עדריהם בשדות הקיבוץ ולעיתים קרובות הומטרה עליהם אש מן המוצבים הסוריים ברמת הגולן, עת עיבדו את שדותיהם.
בשנים שלפני מלחמת ששת הימים, בעיקר בתקופה שבין 1965 ל-1967, קיבלו מספר מפעילי ציוד מכני הנדסי של חיל ההנדסה את עיטור העוז על שהפעילו טרקטורים ודחפורים, רובם לא משוריינים, על מנת לעבד אדמה ולבצע עבודות הנדסיות בגזרת האון, תחת אש כבדה והפגזה ארטילרית מצד הסורים.
התפתחות משקית
בראשית דרכו עבדו החברים בעיקר בעבודות חוץ במשקי הסביבה. הקיבוץ סבל מקשיים כלכליים ורוב החברים עזבו אותו. בסוף 1950 שוב הייתה עזיבה גדולה כאשר חברי מפ"ם עזבו את הקיבוץ במסגרת היריבות בין מפ"ם למפא"י והשאירו את האון כקיבוץ חד מפלגתי. הפרישה החמירה את המחסור בכח אדם בקיבוץ, אשר קרא להצטרפות חברים חדשים. בשנת 1954 הצטרף לקיבוץ גרעין נוסף של חברת נוער מטורקיה ובשנים 1954 ו-1957 הצטרפו גרעינים של התנועה המאוחדת. בשנים 1960, 1963, 1964, 1965, 1968 ו-1971 הצטרפו להאון גרעינים של הנוער העובד. אולם הקיבוץ סבל מעזיבה רבה, כמעט כל חברי הגרעינים עזבו, והוא נותר קטן.
עם השנים שירותי הקיבוץ לחבריו כמו חדר אוכל, מכבסה ומכולת בוטלו. בשנת 2002 התגוררו בקיבוץ 62 חברים, רובם בגילאי 50 עד 70. עקב חובות גדולים לבנקים, לסוכנות היהודית ולגופים אחרים, החליטו רוב החברים בשנת 2007 על פירוק הקיבוץ, הפיכתו ליישוב קהילתי, ומכירת נכסי הקיבוץ במסגרת הסדר חובות כולל אשר כיסה את חובות הקיבוץ, איפשר רישום בתי החברים על שמם והסדיר להם פנסיה בגובה של כ-2,400 ש"ח לחודש. ביולי 2007 אישרה ממשלת ישראל את ההסדר. ביוני 2009 אושר ההסדר סופית ולאחר מכן נמכרה תחנת הדלק לחברת דור אלון, נמכר כפר הנופש, האדמות החקלאיות של הקיבוץ הושבו למנהל לצורך החכרה לכיסוי החובות והשטח הבנוי של הקיבוץ הושב למינהל מקרקעי ישראל לצורך בניית הרחבה של 300 יחידות דיור, תמורת 14 מיליון ש"ח לקופת הסדר החוב של הקיבוץ.
תיירות
בקיבוץ האון הייתה קיימת חוות היענים הגדולה בישראל שמנתה למעלה מ-5,000 יענים, למטרות מסחריות ותיירותיות. החווה התיירותית עדיין קיימת ואילו זו המסחרית כבר לא. בשר היען נשלח לצרפת בעיקר, עור היען עובד גם הוא בצרפת ונחשב לעור היקר בתבל, לאחר עור התנין. מנוצות היען נעשו קישוטים שונים והן נצבעות בשלל צבעים (דוגמה בולטת לכך היא בקרנבל בברזיל). על הביצים ציירו והביצים הגדולות שמשו כחפצי אומנות יקרי ערך. בקיבוץ האון הוטלה גם ביצת היען הגדולה ביותר בעולם.
בשנים 1995, 1998 ו-1999 התקיים בקיבוץ פסטיבל סולם יעקב.
Inner Monologue Part 2
Inner Monologue Part 2 (בעברית: מונולוג פנימי חלק 2) הוא המיני-אלבום החמישי של הזמרת-יוצרת האמריקאית ג'וליה מייקלס. המיני-אלבום יצא לאור ב-28 ביוני 2019 על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס.
המיני-אלבום הגיע למקום ה-14 במצעד האלבומים של נורווגיה.
הבחירות לראשות העבודה (2021)
הבחירות לראשות מפלגת העבודה הישראלית נערכו ב-24 בינואר 2021 בין מתפקדי המפלגה. הבחירות נערכו לאחר הודעתו של יושב ראש המפלגה, עמיר פרץ, שניצח בבחירות הקודמות לראשות המפלגה בשנת 2019, שלא יתמודד בבחירות לכנסת העשרים וארבע. בבחירות אלה ניצחה חברת הכנסת מרב מיכאלי, לאחר שגרפה כ-77.54% מקולות הבוחרים.
רקע
לקראת הבחירות לכנסת העשרים וארבע יו"ר המפלגה עמיר פרץ, הודיע על פרישתו מראשות המפלגה ומהחיים הפוליטיים. קודם לכן, בנובמבר 2020 העביר פרץ החלטה כי הרשימה לכנסת תורכב על ידי ועידת המפלגה ולא באמצעות בחירות מקדימות בקרב חברי המפלגה כפי שהיה נהוג עד כה. גם איציק שמולי שהיה חבר הכנסת ושר מטעם העבודה הודיע שיעזוב את המפלגה.
תוצאות
בבחירות אלה אחוז הצבעה היה נמוך במיוחד. סך הכול הצביעו 9,651 בעלי זכות בחירה, שהם 26.01% מכלל בעלי זכות ההצבעה.
לאחר הבחירות
לאחר ניצחונה בבחירות, הודיעה מיכאלי כי תכנס את ועידת המפלגה, כדי שתקבל החלטה על פרישת המפלגה ושריה, עמיר פרץ ואיציק שמולי מהממשלה.
עם זאת עמיר פרץ החליט לעזוב את המפלגה ולהישאר שר בממשלה מטעם כחול לבן. גם שמולי עזב את מפלגת העבודה.
בעקבות הבחירות לכנסת הצטרפה העבודה לממשלה ה-36, ממשלת חילופים בראשות נפתלי בנט ויאיר לפיד, אך כעבור כשנה מהקמתה איבדה הממשלה את הרוב בכנסת והקואליציה נאלצה להקדים את הבחירות. בעקבות כך הכריזה מפלגת העבודה על בחירות חדשות לראשות המפלגה ב-18 ביולי 2022.
עודד בלוש
עודד בלוש (נולד ב-28 בספטמבר 1957) הוא כדורגלן עבר ישראלי אשר שימש כקפטן מכבי חיפה בשנות ה-70 והפועל חיפה בשנות ה-80, וכן שיחק בליגה הבכירה בארצות הברית. בלוש שיחק כבלם וכקשר אחורי.
ביוגרפיה
בלוש גדל במחלקת הנוער של מכבי חיפה תחת הדרכתו של כוכב העבר אשר עלמני, וכבר בגיל 16, ב-29 בדצמבר 1973, ערך את הופעתו הראשונה בקבוצה הבוגרת של מכבי חיפה במשחק הליגה נגד בני יהודה. בגיל 21 התמנה לקפטן הקבוצה, אך שנה לאחר מכן עזב לשחק בארצות הברית בקבוצות סן דייגו סוקרס וסן חוזה ארת'קווייקס, לצד שחקנים כגון הוגו סאנצ'ס וג'ורג' בסט.
כאשר מכבי חיפה שבה לליגה הבכירה בשנת 1981 קיבל אישור להצטרף אליה מחדש, אולם חודשיים וחצי לאחר שהוחזר, הוחלט לוותר על שירותיו. לבסוף הושאל להפועל כפר סמיע מליגה ג'. מאוחר יותר עבר להפועל חיפה שם התמנה במהלך השנים לקפטן ולמרות היותו בלם, סיים באחת מעונותיו בקבוצה כמלך השערים שלה.
בזמן ששיחק בהפועל חיפה הקים בלוש, יחד עם שותף, את חברת התיירות "צבר". כיום בלוש נשוי עם שני ילדים ועוסק בתחום הפרסום.
ציפי אובזילר
ציפורה (ציפי) אובזילר (נולדה ב-19 באפריל 1973 בתל אביב) היא טניסאית עבר ופוליטיקאית ישראלית. בשיאה דורגה במקום ה-75 בעולם בדירוג ה-WTA (ב-9 ביולי 2007).
אובזילר זכתה ב-14 תארים בסבב ה-ITF ליחידות וב-14 תוארי זוגות באותו הסבב. הישג השיא שלה בסבב ה-WTA היה גמר טורניר גואנגג'ואו שבסין בשנת 2007. אובזילר הייתה אלופת ישראל בשנים 2000, 2004 ו-2005.
אובזילר הייתה שחקנית בנבחרת טניס הנשים של ישראל ושותפה בכירה לניצחונותיה הרבים של הנבחרת בגביע הפדרציה. בנוסף, אובזילר החזיקה בעבר בשיא העולמי של מספר התמודדויות שונות בגביע הפדרציה (61) בצוותא עם ישראלית אחרת - אנה סמשנובה.
אובזילר מתגוררת בגבעתיים עם בת-זוגה ובנותיהן. לצד הקריירה המקצוענית בטניס היא החלה בשנת 2008 גם בפעילות פוליטית. בבחירות לרשויות המקומיות שהתקיימו בנובמבר 2008 נבחרה לכהן כחברת מועצת עיריית גבעתיים מטעם הרשימה העצמאית "גבעתיים הירוקה" ושימשה בתפקיד יו"ר הסיעה. באוגוסט 2010 התפטרה מתפקידה. בנובמבר 2009 מונתה ליועצת לענייני ספורט של שרת התרבות והספורט לימור לבנת. בשנת 2011 אובזילר החלה לנהל את מועדון הטניס בכפר מעש ואת פרויקט אתנה באיגוד הטניס. אובזילר לומדת ב לתואר ראשון בחינוך וחברה, עם התמחות בספורט.
קריירה מקצוענית
אובזילר החלה לשחק טניס כשהייתה בת 10. בשנת 1997 היא הפכה למקצוענית.
עד שנת 2006 הישג השיא של אובזילר בסבב ה-WTA היה הגעה לשלב רבע הגמר בטורנירי טשקנט (2000) והיידראבאד (2003 ו-2005). כמו כן היא העפילה לסיבוב השני בטורנירי הגראנד סלאם של ארצות הברית (2004) ואוסטרליה (2004, 2005).
בשנת 2006 הגיעה אובזילר לראשונה למעמד של חצי גמר טורניר WTA בגואנגג'ואו, תוך כדי שהיא מנצחת את השחקנית נה לי שדורגה אז במקום ה-20 בעולם. באותה שנה הגיעה אובזילר לרבע גמר טורניר WTA נוסף, באוקלנד. כמו כן היא עמדה ב-2006 על סף כניסה לרשימת מאה הטניסאיות הטובות בעולם, כשהגיעה לדירוג השיא שלה - 105 בעולם.
2007 הייתה שנת השיא של אובזילר. הפריצה שלה אל מרכז הבמה אירעה כשהיא בת 34, המהווה גיל מאוחר יחסית לטניסאית מקצוענית לפרוץ בו. באותה השנה הגיעה אובזילר בפעם הראשונה לגמר טורניר WTA (גואנגג'ואו), לחצי גמר (בנגלור) ולשני רבעי גמר (פאטאיה וקולקטה). לאחר הטורניר בבאנגלור נכנסה אובזילר לראשונה לרשימת מאה הטניסאיות הטובות בעולם, כאשר היא מזנקת מהמקום ה-117 אל המקום ה-96. בנוסף, היא שיחקה לראשונה בכל ארבעת טורנירי הגראנד סלאם, ואף העפילה לסיבוב השני ברולאן גרוס. ביולי 2007 הגיעה אובזילר לדירוג השיא שלה: מקום 75 בעולם. את שנת 2007 היא סיימה במקום ה-80. בריאיון לעיתון "מעריב" ביולי 2007 יצאה אובזילר מהארון וסיפרה כי היא לסבית, וכי היא ובת זוגה מצפות ללידת תינוקן. היא גם אפשרה לעיתונים לסקר את מערכת היחסים שלה עם בת זוגה. לאחר חופשה קצרה לרגל לידת ילדתה הביולוגית של בת זוגה חזרה אובזילר לסבב המקצועני.
בעקבות פתיחה לא טובה של שנת 2008, איבדה אובזילר את מקומה ברשימת 100 הטניסאיות הטובות בעולם, ובמטרה לחזור לרשימה זו חזרה להתחרות בטורנירי ITF. לאחר שזכתה בסוף מרץ 2008 בטורניר ה-14 בקריירה שלה (טורניר מסבב ה-ITF בטנריפה, ספרד, על סך פרסים של 25,000 $) חזרה אל רשימת מאה הטניסאיות הטובות בעולם. בטורניר הרולאן גרוס של אותה השנה התמודדה אובזילר בסיבוב הראשון מול ונוס ויליאמס, המדורגת שביעית בעולם. אובזילר הפסידה בשלוש מערכות במשחק ששוחק במגרש הראשי של הטורניר ושודר בשידור חי ביורוספורט. בעקבות ההפסד צנחה אובזילר עד למקום ה-120 בעולם. באותה שנה התמודדה והפסידה גם נגד סרינה ויליאמס בסיבוב השני בטורניר בנגלור.
ביולי 2008 אישר ארגון ה-ITF את הבקשה של איגוד הטניס הישראלי לאפשר לאובזילר לשחק באולימפיאדת בייג'ינג במשחקי זוגות הנשים בצוותא עם שחר פאר. בכך עלה מספר הטניסאים הישראליים באולימפיאדה לארבעה (השניים האחרים הם אנדי רם ויוני ארליך). בעקבות פרישת מספר טניסאיות מן הטורניר האולימפי, נכנסה אובזילר גם למשחקי היחידות באולימפיאדה. היא הודחה בסיבוב הראשון על ידי מריה קוריצבה האוקראינית. בסיבוב הראשון בזוגות הודחו אובזילר ופאר בידי צמד הארגנטינאיות חיסלה דולקו ובטינה חוזאמי. לאחר האולימפיאדה לא הצליחה אובזילר לשחזר את הישגיה מהשנה הקודמת, ובסוף שנת 2008 צנחה אל המקום ה-176 בעולם.
פרישתה
ב-13 באוגוסט 2009 הודיעה אובזילר על פרישה מטניס פעיל בגיל 36.
ב-15 בספטמבר 2017 קיבלה את הפרס "Fed Cup Commitment Award" מטעם איגוד הטניס הבינלאומי (ITF).
שכונת שפאק
שכונת שפאק בתל אביב שוכנת בין הרחובות יהודה הלוי במזרח, שדרות רוטשילד במערב, רחוב מרמורק בצפון ורחוב כרמיה בדרום. הוקמה במהלך שנות העשרים של המאה ה־20 ונקראה על שמו של היזם שרכש את הקרקע – דב שפק-לובזובסקי.
בתי השכונה נבנו על קרקע בגבולו הצפוני של פרדס שהיה בבעלותן של משפחות למלה ושומאכר – גרמנים טמפלרים תושבי שרונה. הפרדס השתרע מערבית לדרך שכם – כיום רחוב יהודה הלוי – ועד לתוואי בו יעבור החלק הצפוני של שדרות רוטשילד.
מאז חלוקת העיר לרבעים נמצאת שכונת שפאק בחלק הצפוני-מזרחי של רובע 5 שהוא האזור ההיסטורי הכולל בעיקר את אזור לב העיר.
הרקע להקמת השכונה
במהלך מלחמת העולם הראשונה, ולאחר כיבוש ארץ ישראל על ידי הבריטים (1917–1918) נחשבו הטמפלרים לנתיני מעצמת אויב ורבים מהם גורשו למצרים. רק לאחר מאמצים רבים ומשא ומתן ממושך אפשרו האנגלים את שובם לבתיהם במושבותיהם ברחבי ארץ ישראל. עם שובם גילו רבים מהם כי נחלותיהם נבזזו והמטעים והפרדסים הוזנחו ונהרסו. עם ירידת ערכם ומחירם של חלק מהפרדסים, ומתוך הצורך לממן את המשכיות נחלותיהם, נאלצו אחדים מהטמפלרים, ובהם משפחות למלה ושומאכר, למכור חלק מהפרדסים שבבעלותם. אדמת הפרדס ליד דרך שכם נמכרה ליזמים יהודים ועליה נבנתה שכונת מרכז בעלי מלאכה ב' (מרחוב כרמיה דרומה עד רחוב שינקין) ובצפון החלקה הוקמה שכונת שפאק. דב שפאק-לובזובסקי עלה לארץ ישראל בשנת 1911 והתגורר בגדרה שם רכש אדמות מערביי הסביבה. לאחר סיום מלחמת העולם הראשונה השתקע עם משפחתו בתל אביב וניהל בה את עסקי הקבלנות שלו כמומחה לסוסים. הוא הפעיל עבור העירייה מערכת לפינוי אשפה של תל אביב בעגלות רתומות לסוסים וכן עסק בתחזוקת סוסי המשטרה העירונית. יחד עם שותפו, יעקב גוברניק, רכש את הקרקע בגבולו הצפוני של פרדס למלה – שטח של 200 דונם במחיר 10 לירות לדונם. הקרקע חולקה למגרשים שנמכרו למתיישבים חדשים, ביניהם אנשי העלייה השלישית שהגיעו בתחילת שנות ה-20 של המאה ה-20 לארץ ישראל ולתל אביב. בשכונה נבנו בתים צנועים, בדרך כלל בני קומה אחת, ובחלק מהחצרות התקיים משק חקלאי זעיר שתוצרתו נמכרה לתושבי תל אביב. הרחוב הראשי בשכונה נקרא על שמו של הרופא והעסקן הציוני אלכסנדר מרמורק שנפטר בשנת 1923, כשנה לפני הקמת הרחוב. השכונה הייתה מנותקת למעשה מתל אביב עד לשנות השלושים, כאשר רק אז נוצר רצף בנוי עם העיר.
בתי הכנסת
הבתים ברחוב מרמורק 20–22 בשכונת שפאק נבנו על ידי ישראל וחוה ישראלסון. באחד החדרים, בקומה הראשונה הפונה לרחוב מרמורק, ייסד ישראל ישראלסון בית כנסת. חוה ישראלסון נפטרה בנובמבר 1935 ובעלה ישראל נפטר במרץ 1941. מספר שנים טרם מותו הוריש ישראלסון את הבתים לעיריית תל אביב כדי שישמשו בית ומקלט לנכים – בית אינוולידים – וזאת בתנאי שבאי בית הכנסת ימשיכו להתפלל לעילוי נשמתו ונשמת רעייתו. בבית האינוולידים שוכנו כ־30 נכים סיעודיים, אשר הועברו אליו מהוסטל שפעל קודם לכן בבניין שכור ברחוב שרעבי ליד שכונת נווה צדק. רופא המוסד היה ד"ר יעקב פרנד.
במהלך מלחמת העולם השנייה, ביוני 1941 הותקפה תל אביב, בשנית מהאוויר, (ההפצצה הראשונה התרחשה בחודש ספטמבר 1940), על ידי מטוס גרמני בודד, מדגם יונקרס 88, שהמריא מבסיס צבא וישי בסוריה, והצליח לחדור את ההגנה האווירית הבריטית. בהפצצה זו נפגע בית האינוולידים פגיעה ישירה. 13 מדייריו נהרגו, אחרים נפצעו והבניין עצמו ניזוק קשות. שיפוץ המבנה לאחר ההפצצה נתקל בהתנגדויות השכנים, אך העירייה השלימה את בניית המוסד מחדש, תוך הבטחה לאתר מבנה חילופי שיקלוט את הנכים. רק בשנת 1964 הועברו הנכים למוסד מלב"ן הסמוך לקיבוץ גבעת השלושה.
בפינת הרחובות מרמורק והוברמן, מרחק קצר מבית האינוולידים, ניצב מתחילת שנות השלושים צריף שבו פעל בית הכנסת מרמורק. עיריית תל אביב ניסתה מאז שנות השישים לפנות את בית הכנסת ולהרוס את הצריף שהפריע להרחבת הכביש בפינת הרחובות. לבאי בית הכנסת מרמורק הוצע להקים בית כנסת חדש על המגרש של בית האינוולידים שפונה באותה תקופה. מתפללי בית הכנסת על שם ישראלסון שפעל בבית האינוולידים התנגדו להריסת הבניין ופנו לערכאות. בית המשפט דחה את תביעתם והתיר לעירייה לממש את התוכנית להרוס את בית האינוולידים. בשנת 1993 נחנך בית הכנסת מרמורק החדש הניצב במקום בו שכן בית האינוולידים. המבנה החדש תוכנן עלי ידי משרד האדריכלים אלחנני-כנען. חלונות בית הכנסת מקושטים בויטראז'ים שעוצבו על ידי בית המלאכה בקיבוץ נחשון.
דמויות משכונת שפאק
ברחוב ברדיצ'בסקי 14 פעלה מאפיית טגנסקי, מהראשונות בתל אביב, בהנהלת יוסף טגנסקי ואשתו חנה (למשפחת זמלר). בסופי שבוע הובאו אל התנור שבמאפייה סירי החמין של חלק מהשכנים והלקוחות. בני משפחת טגנסקי התגוררו בבניין שברחוב ברדצ'בסקי 16 (פינת בילו) שנבנה בשנות העשרים בידי הסבא יצחק טגנסקי. בני משפחת טגנסקי היו חברים באצ"ל, החביאו נשק בביתם ויוסף טגנסקי ישב מספר פעמים במעצר במחנה לטרון והיה מאסירי ציון הראשונים אחרי מעצרו של זאב ז'בוטינסקי בעכו בשנת 1920 אשר השניים היו חברים קרובים מאוד. בבית המשפחה ברחוב ברדיצ'בסקי התגוררה גם אסתר טגנסקי שהייתה נהגת ה"טקסי" הראשונה בארץ, והסיעה ברכבה לוחמים של האצ"ל ונשק. מאפיית טגנסקי נסגרה בתחילת שנות ה-70. בשנת 2012 נחנך באתרה מלון בוטיק בשם מלון ברדצ'בסקי שעוצב בסגנון אר דקו.
בליל 26 במרץ 1946 נהרגה בפינת הרחובות מרמורק ויהודה הלוי לוחמת הפלמ"ח ברכה פולד. היא הייתה מפקדת חוליה שאמורה הייתה לחסום מעבר תגבורת אנגלית לחוף מדרום לנמל תל אביב שם עמדה להתבצע באותו לילה הורדה של מעפילי האונייה "אורד וינגייט". אולם האונייה התגלתה על ידי האנגלים שהפנו אותה לעתלית והמבצע התבטל ללא ידיעת אנשי הפלמ"ח שהתמקמו בבית ברחוב מרמורק. בחילופי אש עם משוריין בריטי שהגיע מכיוון שרונה נפגעה ברכה פולד ונפצעה קשה. היא נלקחה לחקירה ביפו ונפטרה מפצעיה לאחר זמן קצר. הרחוב המקביל לרחוב מרמורק מצפון נושא את שמה של ברכה פולד.
בשכונת שפאק גדל הסופר והמחזאי יגאל מוסינזון ("חסמבה"). ברחוב ברדיצ'בסקי 8 חי ויצר המשורר אבות ישורון שתיאר את סביבתו בכמה משיריו.
אנה אודובסקו
אנה אודבסקו (במולדובנית: Anna Odobescu, נולדה ב-3 בדצמבר 1991) היא זמרת מולדובית. נציגת מולדובה באירוויזיון 2019 בתל אביב, ישראל עם שירה Stay, לאחר שזכתה בקדם המולדובני: "O melodie pentru Europa" ב-2 במרץ 2019.
בשנת 2020 הופיעה בהופעת קמאו בסרט הקומי "תחרות הזמר של האירוויזיון: סיפורה של Fire Saga" בכיכובו של ויל פרל.
מדידה והערכה בחינוך פורמלי
מדידה בחינוך פורמלי היא תהליך בו מתקבל תיאור כמותי של תכונה או יכולת מסוימת - מספרים לפי כללים מסוימים - לביצועי תלמיד במטלה מסוימת (מבחן, עבודה וכן הלאה). המדידה העיקרית בחינוך פורמלי נעשית באמצעות מבחן.
הערכה בחינוך פורמלי
הערכה בחינוך פורמלי היא מונח כולל לקבלת מידע פורמלי אודות הלמידה של תלמיד והשיפוט לגבי התקדמותו בלימודים, לרוב באמצעות מבחנים סטנדרטיים והענקת ציונים (הערכה מספרית של התלמיד). המעריך משתמש בציונים על מנת לפרש את תכונות התלמיד במונחים של ידע, הבנה, יכולות או עמדות כלפי נושא נתון. ההערכה היא ניסיון פורמלי לקבוע את סטטוס התלמיד ביחס למשתנים חינוכיים (כגון: ידע, מיומנות, עמדה).
בהתאם לאופיו הבירוקרטי של חינוך פורמלי, הערכה ומדידה בו הן הערכות פורמליות, כלומר: ניתנות להתייחסות כללית (בניגוד לאישית), בלא התחשבות בתלמיד כמכלול אנושי.<BR> הביטוי המרכזי של תהליך זה הוא הציון: ציונו של תלמיד במקצוע מסוים משקף אך ורק את תפקודו בנוגע ללימודי המקצוע, אינו מתחשב בגורמים כגון הזדהות התלמיד עם מקצוע זה, ומשווה בין תלמידים שונים על בסיס אמות מידה כלליות.
השפעות על המדידה וההערכה
למרות תכונותיהן הפורמליות של המדידה והערכה בחינוך הפורמלי, קיימות שיטות שונות ורבות לביצוע תהליכים אלו, המשתנות על פי מטרות החינוך (לרוב, הגדלת כמות הידע הכללי שברשות התלמיד). גורם זה מבטא חלק מהשפעת ערכי החינוך על ההערכה והמדידה בו.
השיטות הננקטות מושפעות ביותר המצב הקיים. כך, לדוגמה, עשויים להיות הבדלים בשיטות ההערכה והמדידה בין כיתות ובתי ספר שהישגיהם הממוצעים אינם זהים.
קיימת השפעה ניכרת לפעולתם של הגורמים הרבים הפועלים על החינוך הפורמלי, ומהמסגרות בהן נעשה החינוך.
השפעה אחת היא עובדת ביצועו של החינוך הפורמלי במסגרת ארגון גדול יחסית (בית-ספר, מערכת החינוך וכו') בעל נטייה לבירוקרטיה. נטייתו זו, הנובעת מהצורך להניע מערכת גדולה שכזו, מדגישה את נטייתן של שיטות המדידה וההערכה לפורמליות, כלומר- שיטות חיצוניות לאופיו האנושי של התלמיד (אף סעיפי ההתנהגות של התלמיד נמדדים בכלים פורמליים, כגון מספר חיסורים או מדידה כמותית של הערות ביומן המורה). השפעה זו חזקה במיוחד במערכת חינוך ממלכתית, ובבתי ספר גדולים.
גורם אחר המשפיע על שיטות ההערכה והמדידה, הוא תכונתו החינוך הפורמלי לריכוזיות: על בית הספר למלא מטרות מורכבות מטעם גורמים שמרחקם מהמתרחש בפועל רב.
ההשפעה העיקרית של גורם זה היא הבלטת הפן הפורמלי (לא-אישי) של המדידה וההערכה, שכן על בית הספר להוכיח את מילוי מטרותיו. השפעה נוספת היא שימת דגש על הערכה ומדידה של כמות ידע כללי אותו רוכש התלמיד, ולא של אופיו ותכונותיו, שכן כך ניתן ליצור שליטה רבה יותר בחינוך. השפעה אחרת היא יצירת זהות בין שיטות ההערכה והמדידה בבתי ספר שונים.
הדוגמה הבולטת ביותר לגורם זה היא דרישות משרד החינוך: בחינוך ממלכתי, משרד זה קובע את תוכנם ואופיים של הלימודים במדינה שלמה, ולכן קובע דרכי הערכה ומדידה בהתאמה גסה בלבד לכל כיתה. בחינוך שאינו ממלכתי ההשפעה שונה, שכן למשרד החינוך התערבות ישירה מועטה בנעשה בכיתות, אך הוא קובע באופן עקיף את הנעשה דרך קביעת צורתם של מבחני הבגרות, וכך רחוק עוד יותר מהמתרחש בפועל, ביחס לחינוך הממלכתי.
דוגמה אחרת היא דרישות הורי התלמידים, אשר מעניקים חשיבות רבה לתעודות מסכמות (לרוב פעם, פעמיים או שלוש פעמים בשנת לימודים), ומתעניינים פחות בלימוד היומיומי או בתוכן הלימוד.
החינוך הפורמלי מתבקש לקבוע את ערך תלמידיו עבור שוק עבודה עתידי. בגלל תכונותיו הפורמליות של תחום הערכת העובדים, על בתי הספר למדוד את תלמידיו בהתאם לכמות הידע שיכול להוות את הבסיס לידע מקצועי הנדרש בשוק העבודה, בהתאם לכשרונותיהם (כישרונות יצירה, חישוב, למידה וכו') וכן לתאר את מידת היכולת של התלמיד להסתגל לארגונים (לדוגמה: מידת הנטייה של התלמיד לאיחור והחסרת שיעורים). כתוצאה מכך, מבצע בית הספר הערכה כמותית ופורמלית של מאפיינים אלו, ההופכים למטרות ההערכה והמדידה.<BR> גורם זה משמעותי במיוחד בחינוך שאינו כפוף לממשלה, שכן לממשלה לעיתים רבות השקפה שאינה נגזרת משוק העבודה.
גורם אחר אשר יכול להשפיע על המדידה וההערכה, הוא אורח החשיבה המאפיין את אנשי הסגל ואת התלמידים (בדרך זו משפיעים ערכי החברה על ההערכה והמדידה בחינוך הפורמלי באופן ישיר). לגורם זה מצטרפת השפעתם של היישומים הפנימיים השונים של המדידה וההערכה בבית הספר, המשפיעים עליהן.
לדוגמה, אורח חשיבה אינדיבידואלי המתבסס על אנוכיות, מאלץ לנקוט בשיטות הערכה ומדידה על מנת לקבוע את התמורה אשר יקבל התלמיד על מעשיו השונים, ושיטות אלו יותאמו לשימוש ככלי ישיר להנעת התלמידים למשמעת ולהתמדה בלימודים. בהתאם לכך, ננקטות שיטות של הערכה גלויה לתלמידים, המחולקת להישגים לימודיים כמותיים ולהתנהגות משמעתית.
עבור כל הגורמים שהוזכרו, ההשפעה היא הדדית: שיטות הערכה ומדידה משפיעות על גורמים אלו ומעצבות אותם (לדוגמה: הערכת ידע כמותית עשויה לדרבן את שוק העבודה להתחשב בכמות ידע כמאפיין עיקרי של איכות עובד).
תהליך המדידה בחינוך לאמנות הוא תיאור איכותי של תוצרים ותהליכים. המדידה היא בדגש על ידיעת השפה האמנותית והשימוש בה (יצירת הקשרים, תולדות, מושגי יסוד וכו')
ברלינגטון (ורמונט)
ב-2015 הפכה ברלינגטון לעיר הראשונה בארצות הברית שמתבססת לחלוטין על אנרגיה מתחדשת.
היסטוריה
השטח שבו התפתחה העיר ברלינגטון ניתן כמענק בידי בנינג וונטוורת, המושל הבריטי של ניו המפשייר, ב-7 ביוני 1763 לעשרות אנשים בודדים שהגיעו מאזור ניו אינגלנד. בקיץ 1775 החלו מתיישבים להכין את השטח, ונבנו מספר בקתות בודדות במקום, אבל בה בעת פרצה מלחמת העצמאות האמריקאית, מה שגרר עיכוב של יישוב המקום עד לסיומה.
ברלינגטון נהפכה בחלוף השנים למרכז ייצור משמעותי והוכרזה כעיר בשנת 1865.
השכלה
בברלינגטון פועלים כ-9 בתי ספר במסגרת מערכת החינוך הציבורית של העיר. בנוסף, נמצאים בעיר כ-7 בתי ספר פרטיים. בעיר נמצאים מספר מוסדות השכלה ומחקר ויחסית לגודלה מתגוררים בה סטודנטים רבים, דבר אשר הוביל לכינוייה "קולג' טאון" (College town). בברלינגטון שוכנים האוניברסיטה הציבורית אוניברסיטת ורמונט, ברלינגטון קולג' ושמפליין קולג'.יש גם בית ספר יהודי הנקרא תמים אקאדעמי[tamimvt.org]
ערים תאומות
לעיר ברלינגטון 7 ערים תאומות:
משל השאור
משל השאור (נקרא גם את משל השמר) הוא אחד ממשלי ישו הקצרים ביותר,  מופיע במתי י"ג 33 ולוקס י"ג 20-21. בשני המקומות מופיע המשל מיד אחרי משל גרגר החרדל, אשר המשותף  להם הוא נושא מלכות השמים הגדלה מהתחלות קטנות.
סיפור המשל
המשל מתאר מה קורה כאשר אישה מוסיפה לעיסת הבצק שאור (בצק המותסס באמצעות שמרים, מכיל בדרך כלל חיידק בשם לקטובצילוס ושמרים) לכמות גדולה של קמח (בערך בנפח של כ-8 וחצי גלונים או 38 ליטר). היצורים החיים בתוך השאור צומחים בין לילה, כדי שבבוקר כל הבצק מחמיץ ותופח.
במתי י"ג 33 נוסח המשל הוא כדלקמן:
בלוקס י"ג 21-20, נוסח המשל הוא כדלקמן:
פרשנות
המשל הזה הוא חלק מצמד משלים ושהמשותף להם המשמעות של המשל שקדם לו, משל גרגר החרדל, כלומר עוצמת הצמיחה של מלכות האלוהים מהתחלות קטנות. התוצאה הסופית הבלתי נמנעת מרגע שתהליך הצמיחה הטבעי החל.
למרות שהשאור מסמל השפעות רעות במקומות אחרים בברית החדשה (כמו הלוקאס י"ב 1), בדרך כלל לא מפרשים אותו באופן זה בהקשר למשל הנוכחי  עם זאת, ישנם פרשנים הרואים בשאור כמשקף השפעה משחיתה בעתיד בקהילה ובכנסייה.
משל זה, כמו במשל המטבע שאבד, הוא חלק מצמדי משלים, כאשר המשל הראשון מתאר את פועלו של ישו במונחים של פעילויות חקלאיות, והמשל השני בצמד במונחים של פועלה הביתי של אישה. יואל בי. גרין כותב כי ישו "מזמין אנשים, בין שמדובר בזכר או נקבה, בין שמדובר בעירוני או חקלאי,  להיכנס למשק ביתה של עקרת הבית, בעת שהיא היא אופה לחם, בתקופת ראשית המאה הראשונה לספירה (או בתקופת בית המקדש הראשון), על מנת לרכוש תובנות על מהות מלכות אלוהים."
כמות הקמח הגדולה עשויה לרמז על אירוע חגיגי מתוכנן, שכן הלחם המיוצר ממנו יכול להאכיל מאה איש. שלוש סאים של קמח שמשו את שרה לאפות לחם כאשר היא ואברהם ארחו את שלושת המלאכים. וזו גם הכמות ששימשה לאפיית לחם הפנים בבית המקדש בישראל.
גרוש (מטבע אירופי)
גרוֹש (בלטינית: Grossus; בגרמנית: Groschen; באיטלקית: grossone; בצ'כית: groš; בפולנית: grosz; בהונגרית: garas; ברומנית: gros, ברוסית: грош) היה מטבע (לעיתים שם בלתי רשמי, בלשון דיבורית) ששימש בכמה מדינות אירופיות דוברות גרמנית וכן במספר מדינות מרכז אירופיות (בוהמיה, פולין) ונסיכויות ברומניה.
מקור השם במונח בלטינית וולגרית "grossus", קיצור של denarius grossus, "מטבע עבה".
שמו של הגרוש, שהיה נהוג באזורי האימפריה העות'מאנית וסביבתה, נגזר מאותו מקור לטיני.
היסטוריה
שמות כ"גרושן", "גרוסוס", "גרוס", "גרוש" ועוד שימשו בימי הביניים כשמם של כל מטבעות הכסף העבים, בניגוד למטבעות כסף דקים כמו הדנייר הצרפתי והפני. שוויו ההיסטורי של המטבע היה בין מספר דנאריוס לתריסר.
ב1193 הונפק גרוסו ונציאני בונציה.
ב-1271 הוא הונפק על ידי הדוכס מיינהרד מאזור טירול. במהלך ימי הביניים הוטבע המטבע במדינות נוספות ובגרסאות שונות של שמו: באנגליה הוטבע הגרוֹט (Groat) (החל מ-1279), בבוהמיה הוטבע מ-1300 הגרוש הפראגי, שבהמשך אומץ על ידי מרבית מדינות מרכז אירופה, ובפולין הוטבע החל מ-1367 הגרוֹש הקרקובי, שהיה שווה ערך ל-12 דנאריוס.
במהלך השנים ויתרו חלק מהמדינות על הגרוש, בעוד שבאחרות ערכו הופחת. בפולין למשל, הלך משקל מטבע הכסף וקטן עד שב-1752 הוא הוחלף במטבעות נחושת בעלי אותו שם. כיום מצוי בשימוש בפולין מטבע בשם גרוֹש, שערכו מאית הזלוטי.
בגרמניה במאה ה-18 שימש הגרוש בעיקר במדינות הצפוניות כמטבע שערכו 12 פפניג השווים ל-1/24 רייכסטאלר (שווה ערך ל-1/32 קונוונציונסטאלר של האימפריה הרומית הקדושה). במאה ה-19 שונתה שיטת המטבע - בפרוסיה הונהג החל מ-1821 הטאלר, ששוויו 30 גרושן. לאחר איחוד גרמניה והמעבר לשיטה עשרונית, נקבע המארק כמטבע הראשי, הנחלק ל-100 פפניג. הגרושן נותר ככינוי סלנג למטבע של 10 פפניג. המילה פחות פופולרית מאז המעבר לאירו, אולם עדיין נשמעת לעיתים, בעיקר מפי הדור המבוגר.
הגרושן האוסטרי, ששוויו היה מאית השילינג, הונפק בין 1924–1938 ובין 1945–1999 עד להצטרפות אוסטריה לגוש האירו באותה השנה.
באוקראינה גרוש היא מילת סלנג לקופיקה, מאית ההריבניה. גם המילה האוקראינית ל"כסף" נגזרת ממילה זו.
בבולגריה שימש הגרוֹש כהילך חוקי עד שהוכנס למחזור הלב במאה ה-19. המילה משמשת עדיין כשם כללי למטבע או כסף בכמה ביטויים ופתגמים וכן בסיפורי עם ובסיפורים שעלילתם מתרחשת בעבר.
מפרץ ארבוס (אנטארקטיקה)
מפרץ אֶרֶבּוּס (באנגלית: Erebus Bay) הוא מפרץ ברוחב כ-21 ק"מ, הממוקם בין כף אוונס וחצי האי האט פוינט, על צדו המערבי של האי רוס.
הר ארבוס חולש על המפרץ מצפון.
גילוי המפרץ
המפרץ נחקר לראשונה בתחילת המאה ה-20 על ידי המשלחת הבריטית הלאומית לאנטארקטיקה (משלחת דיסקברי), אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1901–1904, בהנהגתו של רוברט פלקון סקוט.
מקור השם
במסגרת המשלחת השנייה של סקוט, המשלחת הבריטית הלאומית לאנטארקטיקה (משלחת טרה נובה), אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1910 – 1913, המפרץ קיבל את שמו הנוכחי. משלחת טרה נובה בנתה את מחנה המחקר שלה על כף אוונס.
סקוט נתן למפרץ את שמו.
המפרץ נקרא על שם הר ארבוס, המתנשא מעליו.
לקריאה נוספת
• GILLIAN L. HADLEY, JAY J. ROTELLA and ROBERT A. GARROTT, Evaluation of reproductive costs for Weddell seals in Erebus Bay, Antarctica, Journal of Animal Ecology (2007) 76, 448–458, doi: 10.1111/j.1365-2656.2007.01219x
• LaRue, M.A., Rotella, J.J., Garrott, R.A. et al., Satellite imagery can be used to detect variation in abundance of Weddell seals (Leptonychotes weddellii) in Erebus Bay, Antarctica, Polar Biol 34, 1727 (2011). https://doi.org/10.1007/s00300-011-1023-0
• Rotella, J. (2018), Demographic data for Weddell Seal colonies in Erebus Bay through the 2017 Antarctic field season, U.S. Antarctic Program (USAP) Data Center. doi: https://doi.org/10.15784/601125
• Cameron, Michael & Siniff, Donald. (2011), Age-specific survival, abundance, and immigration rates of a Weddell seal (Leptonychotes weddellii) population in McMurdo Sound, Antartica, Canadian Journal of Zoology. 82. 601-615. 10.1139/z04-025
• Jay Rotella & Robert Garrott, Weddell Seal Population Dynamics in Erebus Bay, Antarctica, Ecology Department, Montana State University
הערות שוליים
[
סשה איבקוביץ'
סשה איבקוביץ' (בסרבית: Саша Ивковић; נולד ב-13 במאי 1993) הוא כדורגלן סרבי המשחק בעמדת הבלם בבניאס.
קריירה
איבקוביץ' נולד בווקובאר שבקרואטיה, ובגיל צעיר עבר לבאצ'קה פלנקה שבסרביה. איבקוביץ' התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של קרילה קראיינה ובגיל 14 הצטרף למחלקת הנוער של צ'לארבו.
בשנת, איבקוביץ' חתם בפרטיזן בלגרד לחמש שנים, אך את מרבית תקופתו בפרטיזן העביר כשחקן מושאל לטלאופטיק ולבסוף בבאצ'קה.
בינואר, איבקוביץ' חתם בווז'דובאץ.
באוגוסט, איבקוביץ' הושאל למ.ס. אשדוד מליגת העל. באשדוד, איבקוביץ' מיעט לשחק ובינואר חזר לווז'דובאץ.
בינואר, איבקוביץ' חתם במריבור מליגת העל הסלובנית.
באוגוסט, איבקוביץ' חתם בבניאס מליגת העל של איחוד האמירויות הערביות.
לוינשטיין
לוינשטיין (Löwenstein וצורות נוספות של הכתיב) הוא שם גרמני שמשמעותו אבן אריה
{{פירושונים|
ראו גם
}}
הר דאגלס (מונטנה)
הר דאגלס (באנגלית: Mount Douglas) הוא הר ברכס אבסרוקה (רכס בהרי הרוקי), במחוז סוויט גראס, במדינת מונטנה שבארצות הברית.
ההר הוא הפסגה הגבוהה ביותר במחוז סוויט גראס.
ההר ממוקם בשטח היער הלאומי גאלאטין, ובשטח אזור הפרא אבסרוקה-ברטות'.
גובהו של ההר 3,440 מטרים מעל פני הים; הר דאגלס הוא ההר ה-44 בגובהו במונטנה; הר דאגלס הוא ההר ה-3,450 בגובהו בארצות הברית.
ההר מתנשא לגובה של 501 מטרים מעל סביבתו.
מקור השם
שמו של ההר ניתן לו על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית.
הר דאגלס נקרא על שמו של אי. אם. דאגלס (E. M. Douglas), שהיה עובד של הסקר הגאולוגי של ארצות הברית.
לקריאה נוספת
• Gannett, Henry, The origin of certain place names in the United States, P 108
אופנהיימר (סרט)
אופנהיימר (באנגלית: Oppenheimer) הוא סרט דרמה ביוגרפי שנכתב ובוים על ידי כריסטופר נולאן. הסרט עוסק בחייו של הפיזיקאי היהודי-אמריקאי רוברט אופנהיימר, שעמד בראש מעבדות לוס אלאמוס בניו מקסיקו שבארצות הברית, שבהן פותחו והורכבו פצצות האטום במסגרת פרויקט מנהטן במהלך מלחמת העולם השנייה. קיליאן מרפי מגלם את אופנהיימר, ולצידו מככבים אמילי בלאנט, רוברט דאוני ג'וניור, מאט דיימון ופלורנס פיו.
תקציר העלילה
(עלילת הסרט מוצגת באופן לא ליניארי, התקציר כאן מסודר לפי ציר זמן.)
בשנת 1926, רוברט אופנהיימר, סטודנט בן 26 מניו יורק, מתמודד עם געגועים הביתה ובעיות רגשיות, כולל חרדות מרחיקות לכת הנוגעות לעולם הפיזיקה, כשהוא לומד לדוקטורט שלו בפיזיקה במעבדת קוונדיש שבקיימברידג' תחת פטריק בלקט, מורה תובעני שלא היסס להעיר לסטודנט הצעיר, ושעבורו משאיר אופנהיימר תפוח מורעל בציאניד. כשהפיזיקאי הדני נילס בוהר, שמבקר במעבדה, כמעט אוכל את התפוח, אופנהיימר עוצר אותו בזמן וזורק את התפוח. לאחר שסיים את הדוקטורט שלו באוניברסיטת גטינגן, אופנהיימר חוזר לארצות הברית, מונע מרצון להביא את התחום החדש של מכניקת הקוונטים למולדתו, כאשר תחילה יש לו סטודנט אחד בלבד. הוא מתחיל ללמד באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, ובמקביל גם מקדיש זמן למכון הטכנולוגי של קליפורניה. בדרך הוא נתקל בדמויות משמעותיות כמו ארנסט לורנס, המדגיש את החשיבות של ניסויים מעשיים; ג'ין טאטלוק, חברה במפלגה הקומוניסטית של ארצות הברית שאיתה אופנהיימר מקיים מערכת יחסים רומנטית, והביולוגית הקומוניסטית-לשעבר קתרין "קיטי" פונינג, איתה אופנהיימר מתחתן מאוחר יותר.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, הגנרל לסלי גרובס מחיל ההנדסה, מנהל פרויקט מנהטן, ניגש לאופנהיימר ומבקש את מעורבותו בפיתוח פצצת האטום במסגרת הפרויקט הסודי, אך רק לאחר שאופנהיימר מבטיח לו שאין לו אהדה לקומוניזם. אופנהיימר מרכיב צוות של מדענים לעבוד יחד בסתר וליצור את הפצצה בלוס אלמוס, ניו מקסיקו, במטרה להשתמש בה כאמצעי להבסת גרמניה הנאצית. בשלב מסוים, אופנהיימר פוגש את הפיזיקאי הנודע אלברט איינשטיין כדי להתייעץ איתו בממצאיו של חבר הצוות אדוארד טלר, שהעלה את האפשרות שהפצצה עלולה לגרום לתגובת שרשרת שתבעיר את האטמוספירה ותשמיד את כדור הארץ, אך איינשטיין מרגיע את אופנהיימר ומבטל את האפשרות כלא סבירה בעליל.