cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אולם גריג
באולם נערכים מדי שנה קונצרטים, מופעי בלט ואופרה, בנוסף הוא משמש גם כמרכז כנסים ותערוכות, המקום מארח סמינרים, הרצאות וקונגרסים בינלאומיים, האולם אירח את אירוויזיון 1986 ואת האירוויזיון למוזיקאים צעירים 2000 וכמו כן מדי שנה מארח את תחרות להקות כלי הנשיפה הנורווגית (Norwegian Brass Band Championship competition).
אלכס בקט
ביוגרפיה
בקט נולד בקרמרת'נשיר שבוויילס. בטלוויזיה היה ידוע בעיקר מהופעתו בסדרה הקומית "2012" ובסדרת ההמשך "W1A".
בתיאטרון שיחק בין השאר בתפקיד היגינס במחזה "פיגמליון" בשנת 2017. עוד בתיאטרון גילם דמויות שונות בהן את דמותו של פידל קסטרו. ב-2013 השתתף בפרויקט המוזיקלי "ניאון ניאון" באלבום "Praxis Makes Perfect". ברדיו שיחק בקט בתפקיד מייקל בדרמה "Tracks" ברדיו 4 של ה-BBC.
הגביע הבולגרי
הגביע הבולגרי (בבולגרית: купа на България) הוא מפעל כדורגל בולגרי בשיטת גביע שנוסד בשנת 1938 ומנוהל על ידי התאחדות הכדורגל הבולגרית. זהו טורניר הגביע המרכזי בבולגריה, ומשתתפות כל הקבוצות הרשומות בהתאחדות הבולגרית.
המפעל מנוהל בשיטת הדחה במשחק אחד לאורך כל שלביו, והמנצחת מעפילה אוטומטית לשלב המוקדמות של הליגה האירופית. אם כבר הבטיחה את השתתפותה באמצעות מיקומה בליגת העל הבולגרית, המקום עובר לקבוצה שסיימה במקום הרביעי בטבלה. כמו כן, היא זוכה להשתתף במשחק הסופר קאפ הבולגרי בעונה שלאחר מכן.
מחזיקת הגביע הנוכחי (2019) היא לוקומוטיב פלובדיב, שגברה בגמר על יריבתה העירונית בוטב פלובדיב בתוצאה 1-0 וזכתה בגביע לראשונה בתולדותיה. שיאנית הזכיות היא לבסקי סופיה, שזכתה בתואר 25 פעמים, האחרונה שבהן בעונת. רובן המוחלט של הזוכות מגיעות מהעיר סופיה, כשתשע קבוצות מהעיר זכו ב-62 מהגביעים. הבולטות שבהן הן לבסקי וצסק"א סופיה.
היסטוריה
בתקופת היותה של בולגריה רפובליקה עממית (1945–1990), התקיים טורניר נוק-אאוט שנתי בשיטת בית-חוץ, שנקרא גביע הצבא הסובייטי, ששוחק בפריסה ארצית על אף שבתחילה שיחקו בו רק קבוצות הליגה הבכירה.
המפעל המשיך להתקיים עד לשנת 1990, אך עוד קודם, ב-1981, נוסד מפעל חדש בשם הגביע הבולגרי, לציון 1,300 שנים למדינה. המפעל הצטייר כסמל לגאווה הלאומית הבולגרית, וזכה לפופולריות גבוהה, שמאותו הזמן עלתה בחשיבותה גם על גביע הצבא הסובייטי. מכיוון שבין השנים 1981 - 1990 התקיימו שני המפעלים במקביל, הייתה צריכה ההתאחדות להכריע מי מהזוכות תהיה מחזיקת הגביע הרשמית באותן שנים, וכיום היא מכירה במחזיקות גביע הצבא הסובייטי מהקמתו ועד לשנת 1982 כמחזיקות הגביע הרשמיות, ומ-1983 ואילך, מחזיקות הגביע הבולגרי הן מחזיקות הגביע הרשמיות. הגביע שחולק במסגרת גביע הצבא הסובייטי ניתן, לאחר פירוקו, לשיאנית הזכיות בו - לבסקי סופיה.
שלבי המפעל
המפעל, בדומה למפעלי גביע אחרים, משוחק בשיטת ה"נוקאאוט" (המפסיד יוצא), כאשר כל סיבוב משוחק במשחק אחד. אם המשחק מסתיים בשוויון, הוא עובר להכרעה בהארכה. אם גם ההארכה מסתיימת בשוויון, ההכרעה תושג בדו-קרב בעיטות עונשין. המפעל עצמו מחולק לשני שלבים, שלב המוקדמות והשלב הסופי.
בשלב המוקדמות משתתפות קבוצות חובבניות המרכיבות את הליגה השלישית והרביעית במדינה. בתום השלב נותרות 12 קבוצות שמעפילות לשלב הסופי, המחולק לשישה סיבובים:
יחסי אורוגוואי–מצרים
יחסי אורוגוואי –מצרים הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה המזרחית של אורוגוואי ובין רפובליקת מצרים הערבית.
היסטוריה
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-1932, בהסכם ידידות שנחתם ברומא, איטליה.
החל משנת 1982, שולחת אורוגוואי חיילים לכוח המשקיפים הרב-לאומי שיושבים בחצי האי סיני, ואחראיים לפקח על הסכם השלום בין ישראל למצרים.
יעקב אדלר (מאמן)
יעקב אדלר (15 בינואר 1950 – 27 בדצמבר 2021) היה מאמן כדורסל ישראלי, שאימן בין היתר את מכבי תל אביב, את הפועל תל אביב, את אליצור רמלה והפועל גבעתיים.
ביוגרפיה
אדלר התחיל את קריירת האימון שלו בבוגרים בשנת 1978 כעוזר מאמן במכבי דרום תל אביב ומשם המשיך לעמדה דומה בהפועל תל אביב תחת אריה דוידסקו. בעונת 1985/1986 קודם לעמדת המאמן במקום פיני גרשון והוביל את הקבוצה לחצי גמר הפלייאוף ולמקום רביעי. שתי עונות לאחר מכן אימן את אליצור רמלה, ובעונת 1988/1989 חזר להפועל תל אביב והוביל אותה לגמר הפלייאוף, שם הפסידו ליריבה העירונית מכבי תל אביב. לאחר מכן, בעונת 1990/1991, מונה לעוזרו של צביקה שרף (שמונה בעקבות פיטוריו של טד אוונס לאחר הפסד בדרבי להפועל של אדלר) במכבי תל אביב, והשניים זכו יחד בשתי אליפויות, בגביע מדינה אחד והגיעו לפיינל פור גביע אירופה.
בעונת 1992/1993 מונה למאמן הראשי של מכבי תל אביב. עם זאת, עונה זו לא האירה פנים לאדלר ולמכבי, שכן הוא התפטר בסוף העונה הסדירה (הוחלף על ידי אלי קנטי) והקבוצה הפסידה להפועל גליל עליון 3-2 בחצי הגמר ואיבדה את אליפות המדינה לאחר זכיות 23 רצופות. בעונת 1993/1994 אימן את הפועל גבעתיים, אך הוחלף במהלכה בידי עדי אזולאי. מאז לא שב אדלר להדריך קבוצת כדורסל, וחזר בתשובה. בסך הכול אימן אדלר 107 משחקים בליגת העל בכדורסל, מהם ניצח 57 והפסיד 50.
אדלר נפטר ב-27 בדצמבר 2021, זמן קצר לפני יום הולדתו ה-72.
ענת לוין (מדענית מחשב)
ענת לוין (נולדה ב-16 באפריל 1978) היא מדענית מחשב ישראלית, פרופסור למדעי המחשב בפקולטה להנדסת חשמל של הטכניון.
ביוגרפיה
בשנת 2000 קיבלה תואר ראשון במתמטיקה ומדעי המחשב. בשנת 2001 קיבלה תואר שני במדעי המחשב, על עבודה בהנחיית פרופ' אמנון שעשוע שכותרתה "“On rigid and non-rigid shape invariants for image understanding purposes". בשנת 2006 קיבלה תואר דוקטור על עבודה בהנחיית פרופ' יאיר וייס שכותרתה "“Learning and inference in low level vision". כל תאריה אלה הם בהצטיינות יתרה, מהאוניברסיטה העברית בירושלים. בשנים 2007–2008 עברה פוסט-דוקטורט ב-MIT בהנחיית פרופ' ויליאם פרימן.
בשנת 2009 הצטרפה כמרצה בכירה במלגת אלון לסגל המחלקה למתמטיקה ומדעי המחשב של מכון ויצמן למדע. בשנת 2014 מונתה לפרופסור חבר. בשנת 2016 עברה לפקולטה להנדסת חשמל של הטכניון.
תחומי המחקר שלה הם ראייה ממוחשבת, גרפיקה ממוחשבת, עיבוד תמונה ואופטיקה.
פרסים
ענת לוין זכתה בפרסים רבים, בהם:
גבי נוימרק
גבריאל (גבי) נוֹיְמַרְק (17 באוגוסט 1946 – 4 בדצמבר 2000) היה כדורסלן ישראלי, בגובה 1.98 מטרים, ששיחק בין היתר בעמדת הסנטר במכבי תל אביב ובנבחרת ישראל.
ביוגרפיה
נולד לוויקטור ואילזה נוימרק בטבריה. החל את הקריירה במועדון הכדורסל של מכבי נתניה.
בעונת 1966/1967 עבר למכבי תל אביב, בה שיחק 9 עונות במהלכן היה שותף ב-8 אליפויות ו-7 גביעי מדינה. נוימרק שיחק, בין היתר, תחת המאמן יהושע רוזין, יחד עם טל ברודי. אחת ההופעות היותר זכורות של נוימרק היא במשחקה של מכבי תל אביב בטורקיה נגד אלופת טורקיה, במהלכו עלה מהספסל, קלע 29 נקודות, ומכבי הפסידה רק ב-4 הפרש. בגומלין ניצחה מכבי ועלתה לשלב הבא. בעונת 1970 נבחר לחמישיית העונה.
לאחר שאת מרבית השנים האחרונות במכבי תל אביב בילה על הספסל, בעונת 1975/1976 עבר למכבי חיפה ורשם בה את עונתו הטובה ביותר עם ממוצע של 23.2 נקודות למשחק. בעונת 1977/1978 עבר לבית"ר תל אביב, שם שיחק ארבע עונות עד לפרישתו בסיום עונת 1979/1980.
נוימרק רשם 57 הופעות במדי נבחרת ישראל ולקח חלק באליפות אירופה בכדורסל 1969, משחקי אסיה 1970, הטורניר הקדם אולימפי מינכן 1972 ו-אליפות אירופה בכדורסל 1973.
ב-4 לדצמבר 2000 נפטר נוימרק בגיל 54, לאחר מאבק במחלת הסרטן. נטמן במושב אביחיל בו התגורר. בתו היא השדרנית ומגישת החדשות רומי נוימרק.
סטטיסטיקה
סטטיסטיקות קריירה:
סה"כ נקודות בקריירה: 3,193
סה"כ משחקים בקריירה: 261
מקום ברשימת קלעי כל הזמנים: 60
שיא נקודות בקריירה: 35
עונות בליגה: 15
פטריק סנדרס
סר פטריק ניקולס יארדלי מונרד סנדרס (באנגלית: Patrick Nicholas Yardley Monrad Sanders; נולד ב-6 באפריל 1966) הוא גנרל ב המשמש כראש המטה הכללי החל מיוני 2022.
ביוגרפיה
פטריק סנדרס נולד ב-6 באפריל 1966 בטידוורת', וילטשייר, בן לאב ששירת בצבא הבריטי ובילדותו עברה המשפחה בין מספר מדינות בהן נורווגיה, גיברלטר ועיראק. אחרי התיכון למד סנדרס באוניברסיטת אקסטר ואוניברסיטת קרנפילד, בספטמבר 1984 הצטרף סנדרס כקצין לרגימנט המעילים הירוקים המלכותי (כיום רגימנט הרובאים).
בשנים הראשונות שירת סנדרס כקצין צעיר במהלך הסכסוך בצפון אירלנד, ב-1999 נשלח עם גדודו לקוסובו וב-2001 לבוסניה והרצגובינה. בשנת 2002 קודם לתפקיד ראש מטה החטיבה הממוכנת הראשונה וב-2005 מונה למפקד הגדוד השני של רגימנט המעילים הירוקים, שנתיים לאחר מכן הוא לקח חלק במעבר הגדוד שלו לרגימנט הרובאים (בתור הגדוד הרביעי) כחלק מאיחוד מספר רגימנטים וסגירת רגימנט המעילים הירוקים ההיסטורי. יחד עם הגדוד הרביעי תחת פיקודו, לקח חלק בלחימה סביב בצרה ב-2007 כחלק ממלחמת עיראק, עבור פיקודו בעיראק עוטר סנדרס באות השירות המצוין ביולי 2008.
באוגוסט 2009 מונה סדרס למפקד חטיבת השריון ה-20, בתפקיד זה גם מונה למפקד צוות המשימה הרב-לאומי הלמנד באפגניסטן באוקטובר 2011. ב-28 בספטמבר עוטר סנרדס בדרגת "מפקד" של מסדר האימפריה הבריטית עבור פיקודו באפגניסטן בין אוקטובר 2011 למרץ 2012, לאחר מכן שימש כקצין קישור לארצות הברית מטעם המטה הכללי הבריטי ובמרץ 2013 מונה לעוזר ראש מטה ההגנה.
באפריל 2015 מונה סנדרס למפקד הדיוויזיה השלישית ובדצמבר 2016 קודם לדרגת לוטננט קולונל ומונה למפקד צבא היבשה. במאי 2019 קודם לדרגת גנרל ומונה למפקד פיקוד הכוחות המשולב (כיום הפיקוד האסטרטגי), בינואר 2020 קיבל סנדרס תואר אבירות כאביר מפקד במסדר האמבט (KCB). הוא נחשב למועמד מועדף למינוי כראש מטה ההגנה בנובמבר 2021, אך ראש הממשלה בוריס ג'ונסון בחר בסר טוני רדקין לתפקיד. בפברואר 2022 יצאה ההודעה על מינויו כראש מטה הכללי וב-13 ביוני נכנס רשמית לתפקידו החדש.
ארנסט-אנטון פון קרוסיג
ארנסט-אנטון פון קרוסיג (בגרמנית: Ernst-Anton von Krosigk; 5 במרץ 1898 – 16 במרץ 1945) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
קריירה מוקדמת
פון קרוסיג נולד ב-5 במרץ 1898 בברלין, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1915 באמצע מלחמת העולם הראשונה התגייס פון קרוסיג לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לגדוד היגר של המשמר. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, אות הפציעה בשחור, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה הצטרף פון קרוסיג לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 במרץ 1936 הועלה פון קרוסיג לדרגת מיור, וב-6 באוקטובר 1936 מונה לקצין אג"ם של הדיוויזיה ה-28 בברסלאו. ב-1 באוגוסט 1938 מונה פון קרוסיג כמדריך באקדמיה הצבאית, וב-1 באפריל 1939 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט, ומונה לקצין אג"ם של המחוז הצבאי השמיני בברסלאו.
מלחמת העולם השנייה
ב-10 בספטמבר 1939 מונה פון קרוסיג לקצין אג"ם פלגת הארמייה A, שהייתה מוצבת בחזית המערבית, ולאחר פירוקה של פלגת הארמייה ב-25 באוקטובר 1939 כקצין אג"ם פיקוד הדרום בקרקוב. וב-1 בדצמבר 1939, מונה לקצין אג"ם של הקורפוס הממונע ה-22, והשתתף עמו במהלך המערכה על צרפת. ב-16 במרץ 1941 מונה פון קרוסיג לראש מטה אזור האבטחה האחורי ה-103, וב-1 באפריל 1941 הועלה לדרגת אוברסט. ב-26 בדצמבר 1941 מונה לראש מטה הקורפוס ה-1, וב-9 באוגוסט 1942 קיבל את עיטור הצלב הגרמני בזהב. ב-10 בפברואר 1943 מונה פון קרוסיג למפקד הדיוויזיה ה-24, שהייתה חלק מהקורפוס ה-50 במסגרת הארמייה ה-18, וב-1 ביולי 1943 מונה למפקד הדיוויזיה ה-1, שהייתה חלק מהקורפוס ה-26 במסגרת הארמייה ה-18. ב-1 בספטמבר 1943 הועלה פון קרוסיג לדרגת גנרל מיור, וב-12 בפברואר 1944 קיבל את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. בפברואר 1944 הועברה הדיוויזיה שבפיקודו תחת פיקוד ארמיית הפאנצר הראשונה, ופעלה כחלק מקורפוס הפאנצר ה-46, ולאחר מכן כחלק מהקורפוס ה-54. ב-1 במאי 1944 הועלה פון קרוסיג לדרגת גנרל לוטננט, וב-17 בדצמבר 1944 מונה למפקד הקורפוס ה-16, שהיה חלק מהארמייה ה-16 במסגרת קבוצת ארמיות צפון. ב-30 בינואר 1945 הועלה פון קרוסיג לדרגת גנרל חיל הרגלים, וב-10 במרץ 1945 מונה למפקד הארמייה ה-16 שהייתה חלק מקבוצת ארמיות קורלנד. ב-16 במרץ 1945 נהרג פון קרוסיג בקרב על יד קאנדן, ולאחר מותו קיבל תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל.
I Think He Knows
I Think He Knows (בעברית: אני חושבת שהוא יודע) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט, מתוך אלבומה השביעי, Lover. השיר יצא לאור ב-23 באוגוסט 2019, על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס, ביחד עם שאר שירי האלבום.
אף על פי שלא יצא כסינגל, הצליח השיר להגיע למקום ה-51 במצעד הבילבורד הוט 100.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי טיילור סוויפט וג'ק אנטונוף שכתבו יחד שירים נוספים מהאלבום, כדוגמת "Soon You'll Get Better", "Paper Rings", ו-"Death by a Thousand Cuts". השיר הוא שיר מסוגת הפאנק-פופ, המשלב בתוכה גם את סוגת האלקטרופופ.
מבקרי מוזיקה השוו את השיר לשיריה של קארלי ריי ג'פסן, תוך שציינו כי נראה שהסוגה שאופפת אותו היא R&B של שנות ה-80 של המאה ה-20.
הצלחה מסחרית
השיר זכה להצלחה רבה במצעדי הבילבורד אף על פי שלא יצא כסינגל. במצעד הבילבורד הוט 100 התברג במקום ה-51, תוך שבמצעד שירי הסטרימינג התברג במקום ה-28. בסמוך לכך, התברג במקום ה-48 במצעד קנדה הוט 100 ובמקום ה-17 במצעד שירי הסטרימינג לפי דרישה.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-80 מיליון השמעות.
ביקורת
כלפי השיר הופנו ביקורות חיוביות, תוך שברולינג סטון הוא דורג במקום ה-130 ברשימת "כל 206 השירים של טיילור סוויפט, לפי דירוג".
יחסי אורוגוואי–קובה
יחסי אורוגוואי –קובה הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה המזרחית של אורוגוואי ובין הרפובליקה של קובה. היחסים בין המדינות ידעו עליות ומורדות במשך השנים, אך החל משנת 2005, חודשו היחסים, ופועלים עד היום.
היסטוריה
מבחינה היסטורית, שתי המדינות היו חלק מהאימפריה הספרדית עד תחילת המאה ה-19, אם כי קובה שמרה על מעמדה כמושבה ספרדית במשך זמן רב יותר. כיום, שתי המדינות הן חברות מלאות בקבוצת ריו, האיחוד הלטיני, איחוד האקדמיות של השפה הספרדית, ארגון מדינות אמריקה, האיחוד האיברו-אמריקאי והקהילה של אמריקה הלטינית והמדינות הקריביות.
אורוגוואי היא פרטנרית מסחר חשובה לקובה והסחר ביניהן עולה.
ברבי הנסיכה רפונזל
ברבי הנסיכה רפונזל הוא סרט הנפשה משנת 2002 המבוסס על המעשייה "פעמונית" מאת האחים גרים.
עלילה
ברבי מספרת סיפור לאחותה הקטנה קלי, שלא בטוחה בקשר ליכולות הציור שלה על רפונזל החיה כמשרתת של גוטל הרעה במקום מרוחק ביער וגדלה כל חייה במחשבה שגוטל הצילה אותה מנטישה בינקותה, למרות שזו חטפה אותה מהוריה.
רפונזל מתחברת עם דרקון וארנב, ומציירת ציורים של מקומות אליהם היא חולמת ללכת יום אחד כשתהייה חופשייה. גוטל אינה אוהבת תחביב זה של רפונזל וטוענת כי רפונזל אינה מעריכה את מה שהיא עושה עבורה, בסוף הסרט רפונזל מתאחדת עם הוריה האמיתיים וקלי, אחותה של ברבי, מרגישה ביטחון בקשר לכישרון הציור שלה.
איצ'י וסקראצ'י
איצ'י וסקראצ'י או גירוד ועקצוץ (באנגלית: Itchy & Scratchy) הם דמויות בסדרת הטלוויזיה המצוירת האמריקנית "משפחת סימפסון". איצ'י וסקראצ'י הם עכבר וחתול אנתרופומורפיים שמככבים בסרטוני אנימציה קצרים, אשר מכונים "The Itchy & Scratchy Show", משודרים במהלך תוכניתו של קראסטי הליצן ופופולריים במיוחד בקרב ילדי העיירה הבדיונית ספרינגפילד ובמיוחד בקרב בארט וליסה סימפסון.
הסרטונים של איצ'י וסקראצ'י מהווים פרודיה על תוכנית הטלוויזיה טום וג'רי של רשת הטלוויזיה MGM ועל האלימות הרבה אליה נחשפים הילדים בטלוויזיה במסווה של תוכניות לילדים (על מנת להדגיש זאת הסרטונים של איצ'י וסקראצ'י מכילים כמות מוגזמת בהרבה של הומור שחור, אלימות ודם).
הצמד הופיע לראשונה עוד בסרטונים הקצרים של משפחת סימפסון ששודרו לפני שהסדרה עלתה לשידור, במהלך תוכניתה של טרייסי אולמן, בפרק בשם "The Bart Simpson Show" אשר שודר לראשונה ב-20 בנובמבר 1988. ההופעה הראשונה שלהם בסדרה עצמה הייתה בפרק הרביעי של העונה הראשונה בשם "There's No Disgrace Like Home" אשר שודר לראשונה ב-28 בינואר 1990.
איצ'י מדובב על ידי דן קסטלנטה וסקראצ'י מדובב על ידי הארי שירר. בסרט בעברית הם מדובבים על ידי יובל סגל ואבי חדש בהתאמה.
וילס פורטסיו
ויליאם "וילס" פורטסיו (באנגלית: William "Whilce" Portacio; נולד ב-8 ביולי 1963 ) הוא סופר וקומיקסאי פיליפיני-אמריקאי, הנודע בחוברות הקומיקס שכתב עבור הדמויות המעניש, אקס פקטור, אקס-מן, איירון מן וספון. בנוסף, פורטסיו הוא אחד משבעת מיסדיי חברת אימג' קומיקס אף שלא נכנס שותף בחברה.
איצ'י וסקראצ'י
סקירה כללית
איצ'י וסקראצ'י הם עכבר וחתול מואנשים שמככבים בסרטוני אנימציה אלימים בתוכנית של קראסטי הליצן. ברוב הסרטונים של איצ'י וסקראצ'י, העכבר הכחול איצ'י מנסה להרוג את החתול השחור סקראצ'י בדרכים שונות, אכזריות ומתוחכמות באמצעות שלל כלי נשק. כמעט כל סרטון מסתיים במותו האכזרי של סקראצ'י. על אף שאיצ'י סדיסט ואכזרי, הוא נחשב לגיבור בסרטונים בעוד שסקראצ'י, אשר כמעט תמיד הופך לקורבן של איצ'י, נחשב לנבל בסרטונים.
וילס פורטסיו
ראשית חיים
פורטסיו נולד בעיר סנגלי פוינט, שבפיליפינים. אולם משפחתו היגרה לעיר מקסיקו סיטי כשהיה צעיר מאוד, ולאחר מכן היגרה פעם נוספת והתמקמה בעיר סן דייגו שבקליפורניה, ארצות הברית.
איצ'י וסקראצ'י
סקירה כללית
האורך הממוצע של הסרטונים של איצ'י וסקראצ'י הוא בדרך כלל 30–60 שניות. בארט וליסה סימפסון הם מעריצים נלהבים של התוכנית של איצ'י וסקראצ'י והם נוהגים באופן קבוע לצחוק בקול רם לנוכח מותו האכזרי של סקראצ'י בסיומו של כל סרטון. סרטוני האנימציה הקצרים של איצ'י וסקראצ'י מופיעים כמעט במהלך כל הפרקים של הסדרה. כמו כן, איצ'י וסקראצ'י היו גם הנושא המרכזי בעלילתם של מספר פרקים בסדרה.
וילס פורטסיו
ראשית חיים
פורטסיו נחשף למדיום הקומיקס בגיל 10, כאשר שכנו זרק את אוסף הקומיקס שהיה בבעלותו ונתן כמה חוברות לפורטסיו. בין החוברות היו סיפורי קומיקס של ג'ק קירבי וניל אדמס, שני קומיקסאים שהיו ההשפעות הגדולות על היצירה שלו.
איצ'י וסקראצ'י
היסטוריה
בפרק "The Day the Violence Died" שבעונה השביעית מוזכר לראשונה ובהרחבה סיפור הרקע של המוצא של איצ'י וסקראצ'י. בפרק זה מתגלה לראשונה כי האמן צ'סטר לאמפוויק הוא זה שהמציא את דמותו של איצ'י (פרודיה על וולט דיסני ומיקי מאוס) במהלך שנת 1919 וכי הוא בעל זכויות היוצרים לדמות זו. במקור איצ'י נקרא "איצ'י העכבר בר המזל" (פרודיה על סדרת הסרטים המצוירים של אוסוולד הארנב) והוא כיכב לראשונה בסרטון המצויר "Manhattan Madness" אותו יצר לאמפוויק בעצמו. אף על פי כן, המפיק רוג'ר מאיירס החליט בהמשך להעתיק את יצירתו של לאמפוויק כאשר הוא הקים את אולפן ההפקות "אולפני איצ'י וסקראצ'י" בשנת 1921.
סקראצ'י החתול כיכב לראשונה בסרטון המצויר "That Happy Cat" בשנת 1928. לא ידוע מי המציא את סקראצ'י או האם הוא הועתק על ידי מאיירס באותו האופן שבו הוא העתיק את איצ'י מלאמפוויק. מאוחר יותר באותה שנה, איצ'י וסקראצ'י כיכבו לראשונה ביחד בסרטון המצויר "Steamboat Itchy" (פרודיה על הסרט המצויר "ספינת הקיטור וילי" אשר הוא הסרט הראשון של דיסני בו מופיעה דמותו של מיקי מאוס).
וילס פורטסיו
ראשית חיים
אף שפורטסיו חלם להיות אסטרונאוט, גובהו וראייתו לא עמדו ברף הנדרש, והוא לא עבר את מבחני הקבלה. על כן, החליט פורטסיו לעבור ללימודי אמנות. בבית הספר התיכון יצר פורטסיו קומיקס בשיתוף עם סקוט ויליאמס, אמן קומיקס גם הוא בעתיד.
איצ'י וסקראצ'י
היסטוריה
בהמשך נעשה שימוש בדמויותיהם של איצ'י וסקראצ'י בתסכית רדיו ששודר במהלך מלחמת העולם השנייה, ונעשה שימוש בדמויותיהם של איצ'י וסקראצ'י בסרטי תעמולה שונים נגד גרמניה הנאצית (התייחסות לסרטי התעמולה המצוירים הרבים שהופקו במהלך שנות ה-40 נגד גרמניה הנאצית). אף על פי כן, בפרק " Itchy & Scratchy Land" מסופר כי רוג'ר מאיירס האב הזדהה בפועל עם הנאצים, ובשל כך הפיק עוד במהלך 1938 סרט מצויר בשם "Nazi Supermen are our Superiors". בהמשך רוג'ר מאיירס נפטר וראשו מושם בתא קריוגני, בעוד שחברת ההפקות עוברת לראשותו של בנו, רוג'ר מאיירס הבן.
בשלב מסוים, הסרטים המצוירים של איצ'י וסקראצ'י זכו לתוכנית משלהם בטלוויזיה בשם "Itchy & Scratchy and Friends Hour" אשר בה נוספו לדמויות הראשיות דמויות משנה רבות (פרודיה על המגמה של הוספת דמויות משנה זניחות ומיותרות רבות לזיכיונות הסרטים המצוירים הקלאסיים השונים שעברו לפורמט טלוויזיוני לאורך השנים). באחד הפרקים הומר סימפסון אף מדבב קול של דמות משנה חדשה בסדרה - כלב בשם פוצ'י שאוהב לגלוש ולרכב על סקייטבורד.
וילס פורטסיו
קריירה אמנותית
פורטסיו הגיע לראשונה לכנס קומיק-קון, סן דייגו בשנת 1984 שם קיבל את הצעת העבודה הראשונה שלו בתחום הקומיקס: כריס וורנר, אז עורך קומיקס בחברת מארוול, הציע לו לכתוב את סדרת הקומיקס "Alien Legion" עד סוף אותה שנה. בשנה שלאחר מכן הוצע לו גם לאייר את סדרת הקומיקס של ארט אדמס, "Longshot", והוא נענה בחיוב.
איצ'י וסקראצ'י
היסטוריה
במהלך העשורים האחרונים התוכנית של איצ'י וסקראצ'י משודרת באופן קבוע במהלך תוכניתו של קראסטי הליצן כאשר הסרטונים עצמם מופקים בקוריאה הדרומית.
וילס פורטסיו
קריירה אמנותית
בשנים שאחרי כן כבר התקבל כעובד מן המניין במארוול קומיקס, בעיקר בתפקיד העפרונאי. עד מהרה התפרסם בעבודותיו עבור זיכיונות מפורסמים כמו "המעניש", "אקס פקטור" ו"אקס-מן". בין היתר יצר פורטסיו, בשיתוף עם ג'ון בירן, את הדמות "בישופ", שזכתה להצלחה עם הופעתה הראשונה בשנת 1991.
איצ'י וסקראצ'י
היסטוריה
הפורמט של התוכנית של איצ'י וסקראצ'י עבר בעבר שינוי קיצוני בעבר בעקבות קמפיין מחאה בראשותה של מארג' סימפסון כאשר המפיקים נאלצו להסיר את כל גילויי האלימות מהסרטונים. אף על פי כן, לבסוף הוחלט להחזיר את התוכנית לפורמט המקורי והאלים שלה.
בעקבות ההצלחה הרבה של התוכנית של איצ'י וסקראצ'י בעולם של משפחת סימפסון, הופקו לאורך השנים סרטי קולנוע שונים בכיכובם, נוצר מחזה בכיכובם, ונוצר אף פארק שעשועים של איצ'י וסקראצ'י בשם "Itchy and Scratchy Land" (סאטירה של דיסנילנד). בעונה הראשונה של משפחת סימפסון המשפחה נוסעת לפארק השעשועים של איצ'י וסקראצ'י אשר נסגר לבסוף לאחר שהרובוטים בפארק התקלקלו והחלו לרצוח אנשים.
וילס פורטסיו
קריירה אמנותית
בשנת 1992, עזב פורטסיו את מארוול קומיקס, כדי להקים יחד עם שישה אמנים נוספים את חברת אימג' קומיקס. מטרת הקמת החברה הייתה שיפור זכויותיהם של הקומיקסאים ותנאי העסקתם. אולם הוא נאלץ להניח את היוזמה בצד בעקבות מחלתה של אחותו, וויתר על שותפות בחברה כדי לטפל בה. מאוחר יותר, בשנת 1994, פרסם פורטסיו את הקומיקס הראשון שלו בהוצאה שהיא לא מארוול: הכותר Wetworks בהוצאת Wildstorm שנוהלה בידיי ג'ים לי בשנת 1994. בהמשך עבד פורטסיו עבור מארוול ואייר כמה מהדמויות המפורסמות של החברה, בהן איירון מן ותור.
איצ'י וסקראצ'י
מוצרים נלווים
הפופולריות הרבה לה זכתה משפחת סימפסון לאורך השנים הפכה אותה לתעשייה המכניסה מיליארדי דולרים ממכירת מוצרים נלווים. בעקבות כך, דמויותיהם של איצ'י וסקראצ'י (בנוסף ליתר דמויות הסדרה) מופיעים על גבי מוצרים רבים, החל מחולצות ועד כרזות.
וילס פורטסיו
קריירה אמנותית
באוגוסט 2000 נפל פורטסיו בתרדמת כתוצאה ממצב קיצוני של סוכרת בתגובה לכשל בתפקוד הלבלב. הוא התעורר שבוע אחרי כן בבית החולים, משקלו נמוך בכ-30 קילוגרמים והוא לא מסוגל ללכת, לעמוד או אפילו לצייר. זמן השיקום ארך זמן רב במהלכו התקשה להפעיל את שרירי הידיים, ורק כעבור חצי שנה הצליח להרים עיפרון ולצייר. על פי הבלוג שלו, "במוחי ראיתי מה אני רוצה לצייר, אבל היד שלי לא הצליחה לעשות את זה".
איצ'י וסקראצ'י
קומיקס
במהלך 1993 יצאו לשווקים בארצות הברית שלוש חוברות קומיקס של איצ'י וסקראצ'י.
וילס פורטסיו
קריירה אמנותית
רק בשנת 2006 שב פורטסיו לתפקיד המאייר בכותר Wetworks שנכתב הפעם על ידי מייק קארי, והיווה את גיליון מס' 2 מתוך שישה שבהם אייר פורטסיו.
דאגלס אלכסנדר
דאגלס גרבן אלכסנדר (באנגלית: Douglas Garven Alexander; נולד ב-26 באוקטובר 1967) הוא פוליטיקאי בריטי מטעם מפלגת הלייבור, שכיהן כחבר בבית הנבחרים הבריטי מאז נובמבר 1997 ועד מאי 2015. כיהן כנציג המחוז דרום פייזלי בשנים 1997–2005, ומחוז פייזלי ודרום רנפרושייר  בשנים 2005–2015. הוא שימש כמועמד לשר החוץ של בריטניה בממשלת הצללים של אד מיליבנד מאז שנת 2011 ועד הבחירות ב-2015.
בבחירות הכלליות שנערכו בממלכה המאוחדת ב-2015 נכשל אלכסנדר בבחירה מחודשת במחוז בחירתו, ונוצח על ידי מארי בלאק מהמפלגה הלאומית הסקוטית, בשל גל רחב היקף בסקוטלנד אשר העביר את רוב מושבי מפלגת הלייבור לידי המפלגה הלאומית הסקוטית, הדוגלת בבדלנות ובהיפרדותה של סקוטלנד מהממלכה המאוחדת.
קתרין בולקובאץ'
קתרין בולקובאץ' (אנגלית: Kathryn Bolkovac) היא חוקרת משטרה אמריקאית לשעבר מנברסקה. היא עבדה כשוטרת או"ם בינלאומית (United Nations International Police) בבוסניה בשנת 1990.
הארגון שכר אותה במסגרת החוזה עם החברה האמריקנית DynCorp. במסגרת תפקיד היא חשפה מעורבות של שוטרים, קצינים ובעלי תפקיד מהמשטרה המקומית והבינלאומית, ואנשי משרד החוץ האמריקני שניצלו את מעמדם כדי לעסוק בסחר בנשים. חלקם אף קנו את הנשים לעצמן כדי להתגורר עמן. בסחר היו מעורבים דרגות בכירות של מעסיקיה. היא שלחה מייל בו היא רשמה את מחשבותיה על העניין וקיוותה שהדברים ישתנו. במקום היא פוטרה. היא הגישה תביעה בבריטניה כנגד פיטורים לא הוגנים. ב-2 באוגוסט 2002 בית הדין מצא אותה זכאית. רבים מהנאשמים פוטרו בגין פעילות בלתי חוקית אולם הם מעולם לא הועמדו לדין כיוון שנהנו מחסינות בבוסניה.
קתרין פרסמה את סיפורה באמצעות העיתונות, ב-BBC. הא פרסמה ספר יחד עם לין קרי תחת הכותר חושפת השחיתות: הסחר בנשים, קבלנים צבא וקרב של אישה אחת למען הצדק, 2011. כמו גם סיפורה פורסם בסרט חשופות (The Whistleblower), שנת 2010. בעקבות הקרנת הסרט מזכ"ל האו"ם פתח דיון על ניצול והתעללות מינית בעת קרבות ובתומם.
ארמדיל החולד
ארמדיל החולד (שם מדעי: Chlamyphorus truncatus) הוא מין יחיד בסוגו של ארמדיל קטן שחי במדבריות בארגנטינה.
ארמדיל החולד נבדל במבנה גופו מכל הארמדילים האחרים מלבד ארמדיל החולד הגדול. בעקבות התאמתו לחיים במדבר השריון מכסה רק חלק קטן יחסית מגופו והצדדים שלו חשופים, ובנוסף לכך השריון יחסית רך, כל זה כדי לאפשר תנועה קלה במדבר ואיבוד חום יעיל יותר. ארמדיל החולד הוא בעל חיים לילי ובדרך כלל מתבודד, שניזון מחרקים, תולעים וחלזונות. אוכלוסיית ארמדיל החולד מדלדלת בשנים האחרונות עקב פעילות חקלאית, וטריפה על ידי כלבים וחתולים אך מצב שימורו טרם נקבע עקב חוסר נתונים מספיקים באשר למצב האוכלוסייה.
דנבישייר
דנבישייר (באנגלית: Denbighshire, בוולשית: Sir Ddinbych) הוא מחוז ממחוזות ויילס, בצפון ויילס, בממלכה המאוחדת. המחוז נוצר בשנת 1996 על בסיס חלק מהמחוז השמור קלוויד' (Clwyd) והמחוז ההיסטורי דנבישייר, למרות שגבולות המחוז החדש שונים באופן ניכר.
גאוגרפיה
מחוז דנבישייר מכיל בעיקר אזורים הרריים ומרחבים גבוהים, ביניהם נמצאים מספר עמקים ונהרות. במזרח ניצב רכס הרי קלוויד (Clwydian Range), במערב גבעות הירת'וג (Hiraethog Moors) ורכס הרי ברווין (Berwyn range) בדרום המחוז. לאורך מרכז שטח המחוז, מדרום לצפון, משתרע עמק קלוויד הרחב והפורה. בקצה הצפוני של המחוז ישנה גם רצועת חוף.
בשטחי המחוז נמצאים מספר כפרים ועיירות קטנות. בין העיירות המרכזיות ניתן למנות את: ריל (Rhyl; 24,889), פרסטטין (Prestatyn; 18,496), דנבי (Denbigh; 8,783), רית'ין (Ruthin; 5,218), ריד'לן (Rhuddlan; 4,296), סיינט אסאף (St Asaph; 3,491), ל'אנגול'ן (Llangollen; 3,412).
כלכלה
המחוז לא מכיל מוקדי תעשייה רבים, אלא מספר פארקי תעשייה בפרברי הערים הגדולות יותר, גם תעשייה זו היא לרוב תעשייה קלה ושירותים. רוב כלכלת המחוז נשענת על חקלאות ותיירות. האזורים הגבוהים יותר מכילים חוות ושיטחי מראה בעיקר לגידול כבשים ובקר, בעוד שבעמקים ישנה חקלאות שדה (בעיקר חיטה ושעורה) ובקר לצורכי תעשיית מוצרי החלב.
המכונית המהירה ביותר בעולם
המכונית המהירה היותר בעולם היא הגדרה למכונית ששברה את שיא המהירות למכוניות כביש. מחזיקת השיא כרגע היא רימאק נברה. יצרניות הרכב מקיימות ביניהן תחרות תמידית על המכונית בעלת המהירות הגבוהה ביותר. המכונית הראשונה שהגיעה למהירות 200 קילומטרים לשעה היא היגואר XK120 ששברה שיא עולמי בשנת 1949.
מכוניות שהחזיקו בתואר "המכונית המהירה ביותר בעולם"
להלן רשימה של המכוניות שהחזיקו בתואר "המכונית המהירה ביותר בעולם". חלק מהמכוניות לא נחשבו ל"מכוניות המהירות ביותר בעולם", מסיבות שונות.
דוניס אבדייאי
דוניס ג'מה אבדייאי (באלבנית: Donis Xhemë Avdijaj, נולד ב-25 באוגוסט 1996 באוסנבריק, גרמניה) הוא כדורגלן המשחק בעמדת הקשר בקבוצת TSV הארטברג מהבונדסליגה האוסטרית, כשחקן מושאל מפ.צ. ציריך.
קריירת המועדונים
בינואר 2015 הושאל לקבוצת שטורם גראץ האוסטרית ל-18 חודשים. ב-21 בפברואר ערך את הופעת הבכורה במשחק רשמי, כשעלה כמחליף בדקה ה-81 במשחק נגד קבוצת וינר נוישטט. שתי דקות לאחר שנכנס למשחק בישל שער, שהעלה את הקבוצה ליתרון זמני. חודש לאחר מכן הבקיע את שער הבכורה במשחק נגד קבוצת אדמירה וואקר. בעונתו הראשונה תופקד בעיקר כשחקן באגף השמאלי. הוא השתתף ב-17 משחקים, בהם הבקיע 6 שערים.
בעונת 2015/2016 המשיך לשחק בקבוצה האוסטרית ותופקד במרכז השדה. במהלך חודש אוקטובר סבל מפציעות בירך ובמותניים, פציעות שהשביתו אותו עד לתחילת חודש פברואר. עד לסיום העונה שותף ב-25 משחקים והבקיע שלושה שערים.
לאחר סיום ההשאלה חזר אבדייאי לשאלקה. במהלך סיבוב משחקים שעשתה הקבוצה בסין כהכנה לעונה נפצע במניסקוס.
בינואר 2018 הושאל אבדיאיי לרודה ההולנדית עד לתום עונת 2017/18. בקיץ 2018 סיים אבדיאיי את החוזה בשאלקה וחתם בוילם II מליגת העל ההולנדית. בסיום העונה חתם בקבוצת טרבזונספור על חוזה לעונה אחת.
נבחרת לאומית
באוקטובר 2014 הודיע אבדייאי על סירובו לשחק בנבחרת הצעירה של גרמניה בשל רצונו לייצג את אלבניה. ב-10 בנובמבר 2016 הצטרף לסגל נבחרת קוסובו לקראת משחקה מול נבחרת טורקיה, עקב בעיות בהגשת המסמכים נמנעה ממנו ההשתתפות במשחק.
סלע רמזי
סלע רמזי (באנגלית: Rumsey Rock; בסינית: 林士石) היה סלע בולט (אי תת-ימי) - מכשול ניווט ימי במפרץ הונג הום בסמוך לקאולון בנמל ויקטוריה שבהונג קונג.
היסטוריה
הייבוש העלים כמה אתרים ימיים שהיו במפרץ - ובהם סלע רמזי.
עם אחזור הים בעת ייבוש מפרץ הונג הום, הסלע הוצא מן הים ועתה הוא מוצג בשטח שיובש.
נמל התעופה הבין-לאומי לוקסור
נמל התעופה הבינלאומי לוקסור (בערבית: مطار الأقصر الدولي) הוא נמל תעופה, המשרת את העיר לוקסור שבמצרים, וממוקם כ-6 קילומטרים מזרחית לעיר לוקסור. חלק מטיסות הצ'ארטר עושים שימוש בנמל תעופה זה, והוא משמש כשער ליעדים תיירותיים, כגון: עמק הנילוס ועמק המלכים.
גונסאלו פלאטה
גונסאלו ז'ורדי פלאטה חימנס (בספרדית: Gonzalo Jordy Plata Jiménez; נולד ב-1 בנובמבר 2000 בגואיאקיל שבאקוודור) הוא כדורגלן אקוודורי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת ריאל ואיאדוליד ובנבחרת אקוודור.
אינדפנדיינטה דל ואיה
פלאטה החל לשחק במחלקת הנוער של ליגה דפורטיבה אוניברסיטריה דה קיטו בשנת 2011, ובשנת 2012 עבר אל מחלקת הנוער של אינדפנדיינטה של ואיה. ב-6 באוגוסט 2018 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בהפסד 0–2 לברצלונה ספורטינג קלוב במסגרת המחזור השלישי בליגת העל האקוודורית לעונת. ב-10 בנובמבר הבקיע את שערו היחיד במדי המועדון, בניצחון 1–3 על דלפין במסגרת המחזור ה-18. הוא ערך 13 הופעות ליגה במדי המועדון.
ספורטינג ליסבון
במהלך חלון ההעברות החורפי בעונת חתם פלאטה בספורטינג ליסבון מליגת העל הפורטוגלית. ב-31 באוגוסט 2019 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2–3 לריו אבה במסגרת המחזור הרביעי בליגה לעונת. ב-21 בדצמבר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2–4 על פורטימוננסה במסגרת גביע הליגה הפורטוגלית. ב-23 בפברואר 2020 הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה, בניצחון 0–2 על בואבישטה במסגרת המחזור ה-22. בשתי העונות הראשונות שלו במועדון הוא ערך 30 הופעות ליגה והבקיע שלושה שערים.
ההשאלה לריאל ואיאדוליד
ב-31 באוגוסט 2021 הושאל פלאטה למשך עונה לריאל ואיאדוליד מהליגה הספרדית השנייה. ב-18 בספטמבר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בהפסד 0–1 לז'ירונה במסגרת המחזור השישי בליגה לעונת.
קריירה בינלאומית
ב-5 בספטמבר 2019 ערך פלאטה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אקוודור, בניצחון 0–1 על נבחרת פרו במשחק ידידות. ב-10 בספטמבר הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 0–3 על נבחרת בוליביה במשחק ידידות.
הוא היה חלק מסגל נבחרת אקוודור לטורניר קופה אמריקה 2021, וערך ארבע הופעות בטורניר, בהן הבקיע שער אחד.
נכלל בסגל נבחרת אקוודור לטורניר מונדיאל 2022.
זואי פרי
זואי פרי (באנגלית: Zoe Perry; נולדה ב-26 בספטמבר 1983) היא שחקנית אמריקאית. היא הופיעה כמרי קופר הצעירה בספין–אוף שלדון הצעיר, תפקיד שאמה, לורי מטקאלף, שיחקה בסדרת המקור המפץ הגדול. פרי שיחקה גם בתפקידים חוזרים בסדרות המשפחה וסקנדל.
קריירה
פרי נולדה בשיקגו לשחקנים לורי מטקאלף וג'ף פרי ב-26 בספטמבר 1983. ההופעה הטלוויזיונית הראשונה שלה הייתה כג'קי בפלאשבקים בסיטקום רוזאן, בו הופיעה גם אמה באותו תפקיד. הוריה, לעומתה, לא רצו שפרי תמשיך במשחק עד שתתבגר בשל החשש מהלחץ שנלווה אליו. בתיכון, פרי טענה שהיא ביישנית מכדי להופיע, והחלה לשחק באוניברסיטת נורת'ווסטרן, כדרך להכיר חברים לאחר המעבר מאוניברסיטת בוסטון.
אחרי שסיימה את לימודיה, זואי פרי עברה לניו יורק כדי לחפש עבודה בטלוויזיה, וקיבלה תפקידים קטנים בסדרות כמו חוק וסדר: מדור מיוחד, אך הגעגועים הביתה החזירו אותה לקליפורניה, שם מצאה עבודה בתיאטרון. ב-2013 היא הופיעה בברודוויי במחזה The Other Place לצד אמה. ב-2015 פרי שיחקה לצד אביה וקווין מק'קיד בדרמה זוכת פרס פוליצר שנכתבה על ידי יוג'ין או'ניל, אנה כריסטי.
פרי הופיעה בתשעה פרקים במותחן של ABC, המשפחה, בשנת 2016. ב-2017 היא לוהקה לתפקיד חוזר במותחן הפוליטי סקנדל ששודר ב-ABC, ובו כיכב אביה. באותה שנה היא לוהקה לגרסה הצעירה של מרי קופר (אמו של שלדון קופר) בספין אוף של הסיטקום המפץ הגדול. יש לציין שבגרסת המקור, אמה של פרי שיחקה את מרי קופר. למרות קרבתה לתוכנית דרך אמה, זואי פרי קיבלה את התפקיד אחרי אודישן.
ספר עבודה
ספר עבודה הוא הספר השמיני מסדרת ספריו ההלכתיים של הרמב"ם. בספר זה עוסק הרמב"ם בדיני העבודה בבית המקדש, בדיני כלי המקדש, בדיני עשיית הקורבנות, בדיני עבודת יום הכיפורים ועוד.
הרמב"ם מגדיר את תוכן הספר: "ספר שמיני - אכלול בו מצוות שהם בבנין מקדש וקורבנות ציבור התמידין. וקראתי שם ספר זה, ספר עבודה".
הפסוק הפותח את הספר
כדרכו בספרי משנה תורה פותח הרמב"ם כל ספר בפסוק השייך לתוכן הספר. את ספר עבודה פותח הרמב"ם עם בפסוק הקשור לציפייה לבניין ירושלים בהתאם לנושא הספר. הפסוק אותו בוחר הרמב"ם פסוק מספר תהילים: "שאלו שלום ירושלים ישליו אהביך".
המצוות המבוארות בספר
בספר עבודה נתבארו 103 מצוות, מתוכם 47 מצוות עשה ו56 מצוות לא תעשה.
פרשני הספר
נושאי כלי הרמב"ם:
אחרונים:
מהדורות מבוארות:
המדינה החופשית אולדנבורג
המדינה החופשית אולדנבורג (בגרמנית: Freistaat Oldenburg) הייתה מדינה ברפובליקת ויימאר, ולאחר מכן בגרמניה הנאצית. בירתה של המדינה הייתה העיר אולדנבורג.
היסטוריה
ב-11 בנובמבר 1918 התפטר פרידריך אוגוסט השני, הדוכס הגדול של אולדנבורג מתפקידו, בעקבות המהפכה הגרמנית והתבוסה במלחמת העולם הראשונה.
כאשר הדוכסות בוטלה, הפכה המדינה למדינה חופשית, שהתקיימה עד לאחר מלחמת העולם השנייה.
בחוקת המדינה נקבע כי היא מהווה חלק עצמאי של הרייך הגרמני, כל אזרחיה שווים על פי החוק, אין שום מגבלה על חופש ההתאגדות, נכסי האזרחים ניתנים לביטול או להגבלה רק לטובת הכלל על פי חוק נגד פיצוי הוגן, ולכל התושבים יש חופש מלא של אמונה ומצפון.
לאחר מלחמת העולם השנייה מוזג החבל המרכזי של אולדנבורג במדינת סקסוניה התחתונה, ואילו המובלעות שלה צורפו לשלזוויג-הולשטיין ולריינלנד-פאלץ.
גבריאל אלמושנינו
הרב גבריאל רפאל בן אברהם אָלמוֹשְֹנִינוֹ (המכונה: מֶרְקָאדוֹ מופיע במקורות בעברית גם כ: אלמוזנינו וגם אלמוזלינו, בבולגרית: Габриел Меркадо Алмоснино; 1805, ניקופול, האימפריה העות'מאנית – 14 בינואר 1890, ירושלים, ארץ ישראל העות'מאנית) היה הרב הראשי ליהודי סופיה, ובהמשך הרב הראשי הראשון של בולגריה המודרנית.
בימי האימפריה העות'מאנית
גבריאל אלמושנינו נולד לאברהם (אלברט) בעיר ניקופול, ובה למד בישיבת "בית יוסף" שהקים בשעתו רבי יוסף קארו. בהמשך עלה לארץ ישראל, השתקע בירושלים ובה הוסמך לרבנות. לאחר הסמכתו לרבנות שב לבולגריה וב-1838 מונה לרב הראשי של ניקופול. על ימי שבתו בניקופול יש אגדה שנגלה עליו רבי יוסף קארו בבית הכנסת שלו בעיר.
ב-1876 מונה לרב הראשי של יהודי סופיה לאחר פטירתו של הרב יהודה עָרֶב.
במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) הורו מפקדי הצבא העות'מאני הנסוג לחייליהם להעלות באש את העיר סופיה. הרב אלמושנינו פנה למפקד הצבא סולימאן הוסני פאשה בבקשה שלא יפגע בעיר. בקשתו נדחתה והעות'מאנים החלו להצית מבנים ומחסני מזון. הרב אלמושנינו גייס רבים מבני הקהילה לפעולות הכיבוי וכך נמנע נזק גדול יותר. בהמשך, בתמיכת הקונסולים הזרים ארגן הרב משלחת נכבדים, הגיע למטה הצבא הרוסי וברך את מפקדיו. במהלך הפגישה ביקש ממפקדי הצבא להורות לחיילים הרוסים שלא לפגוע בבני הקהילה ונכסיה ובקשתו התקבלה.
לאחר עצמאות בולגריה ולאות הוקרה על פעילות יהודי סופיה, הורכבה יחידת כיבוי האש הראשונה של העיר על טהרת בני הקהילה היהודית. האירוע בו יהודי סופיה בראשות הרב אלמושנינו הצילו את העיר סופיה מנזקי ההצתה העות'מאנית, נכנס לנרטיב ההיסטורי הבולגרי. ב-2010, במהלך השרפה בכרמל, שלחה בולגריה 2 מטוסי כיבוי וכ-120 כבאים לסייע בכיבוי. בריאיון לעיתונות אמר סגן שר החוץ הבולגרי דימיטר צאנצ'ב (בבולגרית: Димитър Цанчев), שבולגריה גאה להיות הראשונה שמגישה סיוע לישראל, וכי הבולגרים זוכרים היטב את פועלו של הרב אלמושנינו להצלת העיר סופיה לאחר שהעות'מאנים הנסוגים הציתו בה אש.
לאחר כינון נסיכות בולגריה
לאחר סיום המלחמה וכינון נסיכות בולגריה הוזמן הרב אלמושנינו כנציג יהודי בולגריה לכינוס הראשון של האספה הלאומית של בולגריה שנערך בווליקו טרנובו ובמהלכו כוננה חוקת טרנובו. בעקבות כינון החוקה פרסם ראש הממשלה ושר החוץ והדתות של בולגריה דראגן צאנקוב את "התקנון הזמני לניהול הקהילות הדתיות של הנוצרים, המוסלמים והיהודים".
בעת מינויו היה הרב אלמושנינו בן 75 שנים. הוא דיבר עברית ולאדינו אך לא שלט בבולגרית ונקלע לראשיתו של מאבק הכוחות בקהילה היהודית בין הנכבדים הוותיקים שכונו נוֹטָאבֶּלִים לבין צעירי הקהילה אשר סברו שהרב אינו מתאים לתפקידו ויש למנות תחתיו רב צעיר ומשכיל. ב-13 בנובמבר 1884 נערך הכינוס הראשון של הקהילות היהודיות בבולגריה ובו נכחו נציגי 11 קהילות.
במהלך הכינוס הוחלט להחליף את הרב אלמושנינו ברב שיובא מחוץ לבולגריה. הבקשה הועברה לשר החוץ והדתות הבולגרי איליה צאנוב (בבולגרית: Илия Цанов) שהיה אחראי על הטיפול במיעוטים בבולגריה והוא דחה אותה. בעקבות התשובה, נציגי הקהילות פנו לרב אלמושנינו בבקשה שיתפטר מרצונו, אך הוא סרב.
לבסוף, ב-1885 עם הגיעו לגיל 80 התפטר הרב אלמושנינו מתפקידו ושר החוץ והדתות החדש קונסטנטין סטואילוב הסכים לבקשת ראשי הקהילות למנות רב חדש שיובא מחוץ לבולגריה.
עם סיום תפקידו עלה לירושלים. ב-1890 נפטר הרב אלמושנינו משפעת והובא לקבורה בחלקת הספרדים (בוראק-יא') בבית הקברות בהר הזיתים.
ארמדיל חולד גדול
ארמדיל החולד הגדול (שם מדעי: Calyptophractus retusus) הוא סוג של ארמדיל קטן שחי בארגנטינה, בוליביה ופרגוואי.
ארמדיל החולד נבדל במבנה גופו מכל הארמדילים האחרים מלבד ארמדיל החולד, שבעבר הוגדר באותו סוג איתו. בדומה לארמדיל החולד השריון מכסה רק חלק קטן יחסית מגופו והצדדים שלו חשופים, ובנוסף לכך השריון יחסית רך. הוא מגיע לאורך של 175-140 מ"מ, עם זנב של 35 מ"מ ושוקל בערך קילוגרם אחד. הוא חי בערבות יבשות או בסביבות יבשות למחצה. ארמדיל החולד הוא בעל חיים לילי ובדרך כלל מתבודד, שניזון מחרקים, תולעים,וחלזונות, זרעים, ושורשים.
אוכלוסיית ארמדיל החולד מדלדלת בשנים האחרונות עקב איבוד שטחי מחיה פעילות חקלאית, אך עדיין לא נקבע לו מצב שימור עקב חוסר נתונים מספיקים באשר למצב האוכלוסייה.
יחסי בנגלדש–קוריאה הדרומית
יחסי בנגלדש–קוריאה הדרומית הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה העממית של בנגלדש ובין הרפובליקה של קוריאה. לבנגלדש קיימים יחסים דיפלומטיים עם שני הצדדים של קוריאה. כאשר היחסים עם קוריאה הצפונית כוננו בשנת 1973, ושנה לאחר מכן פתחה קוריאה הדרומית שגרירות בבנגלדש. השגרירות של קוריאה הצפונית בבנגלדש נפתחה כמה שנים מאוחר יותר, ב-1987.
היסטוריה
בשנת 2008, משרד המשפטים בדרום קוריאה הפסיק את פטור הוויזה שהיה לתושבי בנגלדש, וניתן מעמד של 'תושב ארעי' ל-13,000 אזרחים מבנגלדש שחיו במדינה. מאז ה-15 ביולי 2008, תושבי שתי המדינות נדרשים לקבל ויזה כדי לעבור בין המדינות.
מכיוון שבקוריאה הדרומית חיים פועלים רבים מבנגלדש, התפתחו במדינה דעות קדומות כלפי תושבי בנגלדש. בשנת 2009 יצא סרט דרום קוריאני שעסק בנושא.
יחסי גרנדה–קוריאה הדרומית
יחסי גרנדה–קוריאה הדרומית הם היחסים הדיפלומטיים בין גרנדה ובין הרפובליקה של קוריאה.
היסטוריה
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים לראשונה ב-1 באוגוסט 1974, ונשמרו עד ל-מרץ 1975. היחסים הוקפאו לשמונה שנים, במהלכם קיימה גרנדה קשרים דיפלומטיים עם השכנה היריבה של קוריאה הדרומית, קוריאה הצפונית, קשר דיפלומטי במשך שש שנים (מאי 1979 ועד ינואר 1985). בחודש מאי 1984, חודשו היחסים בין גרנדה וקוריאה הדרומית, ואלו נמשכים עד היום.
בשנת 1990 ביטלה קוריאה הדרומית את דרישות הוויזה מתושבי גרנדה, ומאז הם יכולים להיכנס למדינה בקלות.
שאנדור קוטי
קריירה
בשנת 1935 (בהיותו רק בן 27!) איגוד המוזיקה ההונגרי החדש (Új Magyar Zene Egyesület} העלה לתוכניותיה כמה מיצירותיו וגם סונטה לפסנתר מפרי עטו שיצאה בדפוס גם בהולנד. לאחר שסיים את לימודיו הוא חי ממתן שיעורים פרטיים, לימד פסנתר וקומפוזיציה, עבד בכנסיות כנגן עוגב וכן כקורפטיטור באיגוד המקהלה והתזמורת של בודפשט (Budapesti Énekkari és Zenekari Egyesület). בשנים 1933–1935 כתב ביקורות מוזיקה עבור כתב העת "הסקירה העצמאית" (Független Szemle). הוא לקח חלק בתנועת הפועלים של אובודה, ניהל את מקהלת העובדים הצעירים של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית ההונגרית והלחין כמה שירי תנועה עבור המקהלה. אז כתב את השיר הלכת התנועתי "המכוש מצלצל לקצב" (Ütemre cseng a csákány) שמילותיו נכתבו על ידי המשורר היהודי-הונגרי לאיוש הולוש קורווין (מקודם וייס). במשך תקופה קצרה עמד בראש "מקהלת הסתדרות העובדים נגד אלכוהול". יצירתו בשם "שיר המורה" בוצעה על ידי "מקהלת ואנדור" (Vándor-kórus). הוא הלחין שני שירים מאת המשורר הגדול אטילה יוז'ף ("שיר לילה", "הצער"). בשנות ה-40 הלחין שלוש יצירות למקהלה של שירי המשורר הלאומי ההונגרי שנדור פטפי, שבוצעו על ידי "מקהלת ואנדור". המשמעותית שבהן הייתה "השיר הלאומי" (Nemzeti dal) של פטפי שהמשורר קרא בעצמו על מדרגות המוזיאון הלאומי של הונגריה בתחילת מהפכת 1848 בהונגריה וכך הפך לסמל המהפיכה ושל המאבק לחירות ולעצמאות של הונגריה מאז ועד היום. קוטי הלחין יצירה זו למקהלה בארבעה חלקים בליווי פסנתר, שבוצעה במרץ 1942 ב"מטה ואשאש". משנת 1940 נלקח לשרות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי). חברו אנדרה סרבנצקי ניסה להתערב להצלתו, אך לא הצליח. בקיץ 1944 גורש למחנה ריכוז בגרמניה הנאצית ושם אבדו עקבותיו.
חייו הפרטיים
אשתו הייתה עמליה ארז'בט פרוינד הציירת (1911–?). הם נישאו ב-12 באפריל 1934 בבודפשט. בתם הייתה אווה קוטי.
הנצחתו
ב-29 בספטמבר 2017 יצא אלבומה של הכנרת אורשויה קורצ'ולאן בם "Silenced", כלומר "מושתק" בחסות דויטשה גרמופון ויוניברסל (Deutsche Grammophon and Universal), לזכר פועלו הרב של שאנדור קוטי. האלבום כולל את כל יצירות כלי הקשת הקאמריות ששרדו של קוטי במשך כל חייו בין 1908 לבין 1945, בביצועם של מנצחי התזמורת הקאמרית פרנץ ליסט: גזה הרגיטאי, מיהאי וארנאג' ואוטו קרטס.
M99
M99 (נקראת גם NGC 4254) היא גלקסיה ספירלית הנמצאת במרחק של כ-50 מיליון שנות אור מכדור הארץ בקבוצת הכוכבים שערות ברניקי. גלקסיה זו שייכת לצביר הבתולה ונמצאת בחלקו הצפוני, שגולש לתחומי הקבוצה השכנה – שערות ברניקי.
היסטוריה
M99 התגלתה ב-15 במרץ 1781 על ידי עוזרו של שארל מסיה, האסטרונום הצרפתי פייר מאשן, שבאותו לילה גילה גם את M98 ואת M100 הסמוכות. מאשן דיווח על תגליתו למסיה, שצפה בהן ב-13 באפריל וצירף אותן לקטלוג מסיה. M99 תוארה על ידיו כ"ערפילית ללא כוכבים, שאורה חלש מאוד, אך לא חלש כמו M98, על הכנף הצפונית של הבתולה ליד הכוכב 6 בשערות ברניקי". ויליאם הרשל צפה ב-M99 ב-14 בינואר 1787 וציין שהיא בהירה וגדולה ושבהירותה גדלה בהדרגה לכיוון המרכז. בשנת 1831 צפה בה גם ג'ון הרשל וציין שהיא בהירה, גדולה ועגולה. ב-1846 גילה ויליאם פרסונס שלערפילית מבנה ספירלי וזו הגלקסיה השנייה שהתגלתה ככזו אחרי M51, שהמבנה הספירלי שלה התגלה כשנה קודם, גם כן על ידי פרסונס.
עד היום התגלו ב-M99 ארבע סופרנובות: סופרנובות מסוג II בשנים 1967 ו-1972 שהגיעו לבהירות נראית מדרגות 14 ו-15.5 בהתאמה, וסופרנובות מסוג I בשנים 1986 ו-2014 שהגיעו לבהירות נראית מדרגות 14 ו-15.5 בהתאמה.
עדה רוטנברג
עדה רוטנברג (נולדה ב-1971) היא מעצבת, עורכת גרפית וארט דיירקטור, ומרצה לתקשורת חזותית. עיצבה עטיפות ספרים רבות להוצאות גדולות בישראל, ויצרה זהות חזותית לגופי תרבות, לארגונים חברתיים ולמלונות בוטיק. גישתה מבוססת על עיצוב קונספטואלי־אסתטי שבו התפיסה הרעיונית מובילה את הסגנון החזותי.
M99
תצפית
M99 נמצאת בחלקו הצפון-מערבי של צביר הבתולה והיא מהגלקסיות הבהירות שבו. עם דרגת בהירות נראית 9.9 היא ניתנת לצפייה באמצעות טלסקופ חובבים וקל לאתרה כ-50 דקות קשת מדרום-מזרח לכוכב 6 בשערות ברניקי, שבהירותו הנראית היא מדרגה 5, וכ-7.2 מעלות ממזרח לדנבולה. M98 נמצאת כ-1.3 מעלות ממערב-צפון-מערב ל-M99, M100 ו-NGC 4350 נמצאות כ-1.7 מעלות ו-2.6 מעלות בהתאמה מצפון-מזרח לה ו-M88 נמצאת כ-3.2 מעלות ממזרח לה. כמעלה וחצי מדרום-דרום-מערב ל-M99 נמצאת NGC 4216, כ-1.6 מעלות מדרום לה נמצאת NGC 4267, כ-2.25 מעלות מדרום-מזרח לה נמצאות זוג הגלקסיות M84 ו-M86 ובאותו הכיוון במרחק של כ-3.5 מעלות נמצאת הגלקסיה האליפטית הענקית M87, כולן גלקסיות השייכות גם כן לצביר הבתולה.
עדה רוטנברג
ביוגרפיה
רוטנברג נולדה במונטריאול, קנדה ב-1971, וגדלה בירושלים. היא בוגרת מגמת המוזיקה בתיכון של האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים. לאחר שירותה הצבאי החלה ללמוד באקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל, ירושלים וקיבלה תואר בוגר בעיצוב. לאחר מכן, שבה ללימודי תואר שני בתוכנית הבינתחומית באמנויות בפקולטה לאמנויות באוניברסיטת תל אביב, במסגרתו ערכה מחקר על עטיפות ספרים קונספטואליות במאה ה-20.
M99
תכונות
מישור הדיסקה של M99 כמעט ניצב לקו הראייה אליה כך שהיא נראית כמעט מעגלית עם קוטר זוויתי של כ-5.4 דקות קשת, השקול לקוטר של כ-80,000 שנות אור. מהירות הסיבוב של החומר בקצה הגלקסיה מוערכת בכ-278 קילומטר לשנייה, ומשילוב מהירות הסיבוב ורדיוס הסיבוב ניתן לקבל את מסת הגלקסיה שמוערכת בכ- מסות שמש (כ-40% ממסת שביל החלב). מתוך מסה זו מהווים הכוכבים כ-20% בלבד ( מסות שמש). זרועותיה של הגלקסיה אינן סימטריות ואחת מהן פתוחה בהרבה מהשנייה. תצפיות בגלי רדיו מראות מעין זרוע של מימן נייטרלי שמחברת את הגלקסיה עם ענן עצום של מימן חסר כוכבים במרחק של כ-390,000 שנות אור מ-M99 ושמסתו מוערכת בכ- מסות שמש. הענן שקיבל את השם Virgo H21 אינו פולט אור נראה וניתן לצפייה רק באמצעות רדיו-טלסקופ. נראה שלפני כ-280 מיליון שנים M99 חלפה בסמוך לגוף מסיבי אחר, ככל הנראה Virgo H21, וכתוצאה מכך קיבלה את צורתה הא-סימטרית. אפשרות נוספת היא ש-M99 נפגשה עם הגלקסיה הסמוכה NGC 4262 שנמצאת כחצי מעלה מצפון-צפון-מזרח לה.
על פי ההסחה לאדום של אורה, M99 נעה במהירות של כ-2,400 קילומטר בשנייה בעוד שצביר הבתולה נע במהירות של כ-1,100 קילומטר בשנייה בלבד, כך שהיא למעשה נעה במהירות של כ-1,300 קילומטר בשנייה ביחס לצביר שאליו היא שייכת. אף על פי שגלקסיות אחרות בצביר, שנעות במהירויות גדולות ביחס לצביר, איבדו את המימן הנייטרלי שלהן, M99 עדיין מכילה כמות גדולה של מימן, כך שייתכן שהיא כעת בתהליך של הצטרפות לצביר וזו הפעם הראשונה שהיא עוברת דרכו. M98 שנראית סמוכה ל-M99 מתקרבת אל מערכת השמש במהירות של כ-140 קילומטר בשנייה כך שהפרש המהירויות ביניהן הוא למעלה מ-2,500 קילומטר בשנייה.
עדה רוטנברג
ביוגרפיה
היא מתגוררת עם משפחתה בתל אביב.
קריירה
רוטנברג לימדה עיצוב גרפי-טיפוגרפי במרכז האקדמי לעיצוב ולחינוך ויצו חיפה (2009-2018) וב-HIT מכון טכנולוגי חולון (2012-2014).
משנת 2010 היא מרצה ומרכזת את התוכנית לתקשורת חזותית בביה״ס לאדריכלות ע"ש באוניברסיטת תל אביב, ומאז 2018 מרצה במכללת שנקר.
היא החלה את דרכה בעיצוב ועריכה גרפית בעיתונות המודפסת, בעיצוב מוספים ב'ידיעות אחרונות‘ וב'הארץ', מגזינים ('בלייזר' ו'עלמה' מבית 'ידיעות אחרונות'); והשתתפה בהקמת ynet, פרויקט שבמסגרתו עבדה עם המעצב הבריטי נוויל ברודי.
עיצוב ומיתוג
רוטנברג היא הארט דיירקטור של רשת מלונות הבוטיק אטלס, ואחראית על יצירת זהות חזותית למלונות הקונספט של הרשת.
עיצוב עטיפות ספרים
רוטנברג עיצבה מאות עטיפות להוצאות הספרים המובילות בישראל, ביניהן כתר הוצאה לאור, עם עובד, כנרת זמורה-ביתן דביר, הוצאת שוקן, ידיעות ספרים, דני ספרים ולהוצאה האיטלקית ג'יונטינה.
רוטנברג מגדירה עיצוב גרפי בכלל, ועיצוב עטיפות ספרים בפרט, כשדה למחקר קונספטואלי. העטיפה מבטאת רעיון בעזרת שני מרכיבים – דימוי וכותרת – שכל אחד מהם בעל משמעות בפני עצמו, ויחד הם יוצרים משמעות שלישית.
הליום-3
הליום-3 (3He) הוא איזוטופ יציב של הליום המורכב מ-2 פרוטונים ונייטרון אחד. הליום-3 ומימן-1 (1H) הם שני האיזוטופים היציבים היחידים המכילים יותר פרוטונים מנייטרונים.
תכונות
המסה האטומית של הליום-3 היא 3.02 יחידות מסה אטומיות, בהשוואה ל 4.00 יחידות מסה בהליום-4. אנרגיית נקודת האפס של הליום-3 גבוהה משל הליום-4 ולכן נדרשת פחות אנרגיה תרמית להתגבר על אינטראקציות ואן דר ואלס החלשות. בהתאם לכך נקודת הרתיחה של הליום 3 והנקודה הקריטית נמוכות בהשוואה להליום 4. הליום-3 הוא פרמיון, בניגוד להליום-4 שהוא בוזון, ולכן הוא עובר למצב של נוזל-על בטמפרטורה נמוכה בהרבה משל הליום-4 (ב-0.00249K לעומת 2.17K בהליום-4).
בשנות החמישים של המאה ה־20 גילה הפיזיקאי הסובייטי אייזק פומרנצ'וק (אנ') כי תחת תנאים מסוימים, הליום-3 נוזלי מתמצק בחימום. הסיבה לכך היא שבפאזת המוצק של החומר יש יותר כיוונים אפשריים לספין של האטום, דהיינו האנטרופיה גבוהה יותר.
להליום-3 חתך פעולה גדול לבליעת נייטרונים בתגובה בה נוצר טריטיום ופרוטון: ולכן משמש למדידת פליטת נייטרונים.
שכיחות
האיזוטופ הליום-3 נפלט מרוח השמש אך נבלם ברובו בהגיעו לכדור הארץ עקב האטמוספירה, ולפיכך, הגז נדיר בכדור הארץ, ושכיחותו היא 0.000137% מכלל ההליום. עם זאת, ברגולית הירח הליום-3 שכיח יותר, עקב היעדר אטמוספירה, וריכוזו בדוגמאות קרקע שהובאו מהירח הוא בין 1 ל-15 חלקים למיליארד (ppb). הריכוזים הגבוהים ביותר נמצאו בים השלווה, בדוגמאות שהובאו במשימת אפולו 11 - 15 חלקים למיליארד, לעומת 8 חלקים למיליארד בדוגמאות של אפולו 17 ולונה 16. במכתשים בקטבי הירח הריכוז המשוער הוא של 50 חלקים למיליארד. הגשושית גלילאו מדדה באטמוספירה של כוכב הלכת צדק שכיחות יחסית דומה לזה שבירח - יחס 3He:4He של 1:10,000, הגבוה בערך פי 100 מהיחס בין האיזוטופים בכדור הארץ. משערים שיחס זה משקף את הרכב ההליום בערפילית השמש הקדמונית - ואילו היחס בכדור הארץ הוא תוצאת יצירת הליום-4 מהתפרקויות אלפא של אורניום ותוריום. רוב ההליום-3 שבמעטפת כדור הארץ נלכד במהלך היווצרות כדור הארץ וכמותו הכוללת מוערכת ב 0.1-1 מיליון טון. בנוסף לכך 37,000 טון של הליום-3 שנוצרו מפגיעת קרינה קוסמית נמצאים באטמוספירה, וכן הליום-3 שנוצר מפירוק בטא של טריטיום.
היתוך גרעיני
או בתגובה בין שני אטומים של הליום-3
לא נפלטים נייטרונים, ולכן התהליך עשוי להיות ידידותי ובטוח יותר משיטות אחרות להפקת אנרגיה גרעינית. על פי הערכות מדענים, כ-25 טון של הליום-3 מספיקים על מנת לייצר חשמל עבור ארצות הברית כולה למשך שנה.
גאוגרפיה של איטליה
איטליה ממוקמת בדרום אירופה וכוללת את חצי האי האפניני הארוך הדומה בצורתו למגף, הצד הדרומי של האלפים, המישור הגדול של עמק הפו וכמה איים כולל סיציליה וסרדיניה. קורסיקה, על אף שהיא חלק מהאזור הגאוגרפי האיטלקי, נמצאת בשליטת צרפת מאז המאה ה-18. איטליה היא חלק מחצי הכדור הצפוני. שניים מאיי פלאג'יה (למפדוזה ולמפוינה) ממוקמים ביבשת אפריקה.
שטחה הכולל של איטליה הוא 301,340 קמ"ר, מתוכם 294,140 קמ"ר (97.61%) הם קרקע ו-7,200 קמ"ר (2.39%) הם מים. איטליה שוכנת בין קווי הרוחב 35° ו-47° צפון, וקווי האורך 6° ו-19° מזרח.
איטליה גובלת בשווייץ (698 ק"מ), צרפת (476 ק"מ), אוסטריה (404 ק"מ) וסלובניה (218 ק"מ). סן מרינו (37 ק"מ) וקריית הוותיקן (3.4 ק"מ) הן מובלעות. אורך הגבול הכולל הוא 1,836 ק"מ.
הרים ומישורים
כמעט 40% מהשטח האיטלקי הוא הררי, כאשר הגבול הצפוני עם הרי האלפים והרי האפנינים מהווים את עמוד השדרה של חצי האי האפניני ומשתרעים על פני 1,350 ק"מ. בין השניים שוכן מישור גדול בתווי זרימת הפו, הנהר הגדול באיטליה, הזורם לאורך 652 ק"מ מזרחה מהאלפים הקוטיים אל עבר הים האדריאטי. עמק הפו הוא המישור הגדול ביותר באיטליה, בגודל של בערך 46,000 קמ"ר, והוא מהווה למעלה מ-70% מכלל שטחי המישור במדינה.
רכס ההרים האלפיני מקושר עם הרכס האפניני דרך מעבר קול די קדיבונה באלפים הליגוריים.
הרים נודעים בעולם הממוקמים באיטליה כוללים את מונטה צ'רבינו (מטרהורן), מונטה רוזה, גראן פרדיסו באלפים המערביים, וברנינה, סטלביו והדולומיטים לאורך הצד המזרחי של האלפים. הפסגה הגבוהה ביותר באיטליה היא מון בלאן, המחולקת בין איטליה לצרפת, ומגיעה לשיא של 4,810 מטר מעל גובה פני הים.