cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
המחוז האוטונומי הטיבטי
שאלת כיבוש טיבט
ב-1959 אירעה התקוממות טיבטית כנגד השלטון הסיני. מרד זה נכשל ובעקבותיו ברח המנהיג הטיבטי, הדלאי לאמה, להודו. לטענת גולים טיבטים רצחה ממשלת סין למעלה ממיליון איש מבני אדם. בשנת 2005 הגיש ארגון טיבטי תביעה בספרד כנגד נשיא סין וראש ממשלתה באשמת רצח עם ועינויים.
חלקים נוספים של טיבט, הנמצאים בהודו, נכבשו על ידי הצבא הסיני במלחמת הודו–סין (1962). בסיום הסכסוך, הודיעו הסינים שניצחו, וחד-צדדית נסוגו לקו מקמהון, המפריד בין הודו לסין, כשהם מכריזים בפועל שקו שנחתם בידי בריטים וטיבטים, ולכן הצהרתית לא מוכר על ידי סין והודו, הוא קו הגבול ביניהן.
מידת האוטונומיה של האזור האוטונומי הטיבטי שנויה במחלוקת. על-פי ממשלת סין, לאזור האוטונומי הטיבטי מידה רבה של אוטונומיה, כאמור בסעיפים 111–122 בחוקת הרפובליקה העממית ומכוח החוק הסיני בדבר אוטונומיה אתנית אזורית. כך למשל היושב ראש של האזור האוטונומי הטיבטי מחויב על-פי חוק להיות ממוצא טיבטי אתני. מנגד טוענים התומכים בעצמאות טיבט כי בפועל אין לאזור האוטונומי הטיבטי כמעט שום אוטונומיה. מזה למעלה מעשור מצהיר הדלאי לאמה ה-14, טנזין גיאטסו, כי הוא מבקש לדון ב"ממשל עצמי אמיתי" לטיבט תחת הרפובליקה העממית של סין.
דמוגרפיה
כ-90% באזור האוטונומי הטיבטי מהאוכלוסייה הם טיבטים, רובם מאמינים בבודהיזם טיבטי או בבון. סינים בני האן, שהיגרו לאזור מיתר חלקי סין, מהווים כ-8% מהאוכלוסייה. בדרום מזרח האזור נמצאות גם קבוצות שבטיות שונות כגון מוֹנְפָּה ולוֹבָּה, הנוהגות לפי שילובים של בודהיזם טיבטי ופולחן נשמות. בנפת להאסה הבירה, המרכז השלטוני והכלכלי, אחוז הסינים האנים הוא 34.3% ובעלייה מתמדת.
כלכלה
הממשלה המרכזית מיישמת מדיניות של פיתוח מערב סין. בין יישומיה הבולטים של מדיניות זו היא סלילת מסילת הרכבת ללהסה, מיזם הנדסי עתיר אתגרים ותקציב, שבא אל סיומו בשנת 2006.
נקודת שבת
במתמטיקה, נקודת שֶׁבֶת של פונקציה היא נקודה בתחום ההגדרה של הפונקציה אשר תמונתה היא הנקודה עצמה, כלומר אם f(x) היא פונקציה אז הנקודה x_0 היא נקודת שבת אם מתקיים.
ג'ולפה
ג'ולפה (בפרסית: شهر جلفا; בארמנית: Ջուղա) היא עיר על גדת נהר האראס, הגובלת בנחצ'יבאן (אזרבייג'ן) וממוקמת צפונית לתבריז, בפרובינציית מזרח אזרבייג'ן שבאיראן. בעיר וסביבותיה מתגוררים כ-56,000 תושבים.
בעבר שימשה העיר כעיר גבול לסחורות לתוך איראן, ובשיא, בשנות ה-90 המוקדמות, עברו כ-10% מסך הסחורות המיובאות לאיראן דרך העיר. בעקבות המחלוקת בין ארמניה לאזרבייג'ן בנוגע לחבל נגורנו קרבאך ירדה משמעותית כמות הסחורות.
קינן
קֵינָן הוא דמות מקראית, בנו של אנוש ונינם של חוה ואדם, ואביו של מהללאל. דור רביעי לאדם. כך לפי המסופר ב וכן בדברי הימים א, א', ב'.
קינן חי 910 שנים. הוא נולד בשנת שכ"ה לבריאת העולם (3436 לפנה"ס) ומת בשנת א'רל"ה (2526 לפנה"ס). בנו מהללאל נולד כשהיה בן 70. היו לו בנים ובנות נוספים.
שם חיצוני לאשתו הוא מהללאית, מחוללת, או מהוללאות.
פליצ'ה אנריו
פליצ'ה אנריו (באיטלקית: Felice Anerio; 1560 - 26 או 27 בספטמבר 1614) היה מלחין איטלקי משלהי תקופת הרנסאנס ותחילת תקופת הבארוק וחבר באסכולה הרומאית. פליצ'ה היה אחיו הבכור של מלחין חשוב אחר, קצת יותר מתקדם ממנו, מאותה תקופה, ג'ובאני פרנצ'סקו אנריו.
חייו
פליצ'ה אנריו נולד ברומא וחי שם כל חייו. בילדותו, מ-1568 עד 1577 שר במקהלה של קאפלה ג'וליה, תחילה בקול סופרן ואחר כאלט. מ-1577 עד 1580 שר בכנסייה אחרת. בערך בתקופה זו החל להלחין, בייחוד מדריגלים; הייתה זו אחת התקופות המעטות בחייו של כתיבת מוזיקה חילונית. סביר להניח, שהושפע מלוקה מרנציו, שנהנה מפופולריות עצומה בשעתו ושהה ברומא בזמן שאנריו התחיל לחבר מוזיקה. ב-1584 התמנה אנריו למאסטרו די קאפלה (ממונה על המוזיקה) בקולג' האנגלי; נראה שהיה גם מנצח מקהלה באגודה אחרת של המוזיקאים הראשונים במעלה ברומא, "ורטואוזה קומפניה דה אי מוזיצ'י די רומא". המשרות הללו הקנו לו ככל הנראה הזדמנות נאותה לעשות שימוש טוב בכישורי ההלחנה שלו, שכן במועד זה סיים כבר לכתוב את המוזיקה, שירים, מדריגלים וקטעי מקהלה, למחזה פסיון איטלקי. ב-1594 החליף את ג'ובאני פלסטרינה כמלחין הרשמי של מקהלת האפיפיור, המשרה הגבוהה ביותר למלחין ברומא.
ב-1607 או קצת אחר כך היה לכומר (נתיב קריירה מקובל למלחין באסכולה הרומאית). יחד עם פרנצ'סקו סוריאנו, עוד מלחין מן האסכולה הרומאית, עזר לתקן ולחדש את הרספונסאריות - תשובות המתפללים - בספר התפילות הקתולי, עוד אחת מן הפעילויות המאוחרות של הקונטרה-רפורמציה באיטליה.
יצירותיו
אנריו היה מלחין שמרני, שהציב לו את סגנון פלסטרינה כנקודת מוצא, לפחות מאז שיצא מתקופת המוזיקה החילונית, כגון מדרגילים וקאנצונטות, של נעוריו. עם זאת, אנריו השיג עוצמת מבע, שהייתה ייחודית לו לבדו. השפעת-מה של התנועות הפרוגרסיביות של צפון איטליה ניכרת, אם כי במעומעם, ביצירתו, למשל בשימוש במקהלות כפולות (יצירות פוליכוראליות היו אופייניות לאסכולה הוונציאנית); מרקמים דקלומיים הומופוניים מהירים; תרוצות מלודיות מהירות בקו הבס (בהשפעת המונודיה). נוסף לכך נטה לעיתים למרקמים משתנים במהירות, העוברים לסירוגין בין מקהלה מלאה לקבוצות קטנות של שניים או שלושה קולות, עוד קו-אופי פרוגרסיבי של האסכולות הצפון-איטלקיות (קו אופי זה בולט מאוד, לדוגמה, במוזיקה של קלאודיו מונטוורדי). ביצירותיו האחרונות ממש ניכרת השפעת ויאדאנה, מי שהקנה פופולריות לבאסו קונטינואו, אך הוא המשיך לשמור אמונים לסגנון פלסטרינה בכתיבתו המלודית וההרמונית. אנריו לא חיבר, ככל הידוע, מוזיקה אינסטרומנטלית בלבד.
מספר רב של מגניפיקטים, מזמורי תפילה, מוטטים ויצירות אחרות הודפסו על ידי ק. פרוסקה ב"מוזיקה דיווינה" שלו (1854).
יצירותיו של פליצ'ה אנריו כוללות:
שחטיור קרגנדה
שחטיור קרגנדה (בקזחית: футбол клубы «Шахтер») הוא מועדון כדורגל מהעיר קרגנדה שבקזחסטן. עם הקמתו ב-1958, השתייך המועדון לסבב הליגות הסובייטיות ואף הגיע לליגת העל הסובייטית, ונחשב לאחד ממועדוני הכדורגל החזקים בקזחסטן שהיוותה חלק מברית המועצות. המועדון משתייך לליגת העל של קזחסטן, מאז הקמתה ב-1992 ועד היום.
במסגרת אירופאית
הקבוצה השתתפה בגביע האינטרטוטו בעונת 2006, אז פגשה בקבוצת פרטיזן מינסק מבלארוס, אך הפסידה לה בסיכום המשחקים והודחה מהטורניר.
הישג השיא של הקבוצה הוא בעונת 2013/2014 כשהגיע לשלב הפלייאוף במוקדמות ליגת האלופות כשניצחה את סלטיק בקרגנדה 0-2, והפסידו ב-סלטיק פארק 0-3 כשאת השער האחרון שהעלה את הסקוטים נכבש בדקה ה-90.
בעונת 2013/2014 הוגרלה הקבוצה עם מכבי חיפה בשלב הבתים של הליגה האירופית שם הקבוצות סיימו בתיקו 2-2 בקרגנדה והפסידה 1–2 במפגש בישראל ב-אצטדיון סמי עופר.
בעונת 22\2021 הוגרלה הקבוצה עם מכבי תל אביב בפליאוף של הליגה האזורית שם הקבוצה סיימה בהפסד 2-1 בקרגנדה והפסידה 2-0 במפגש בישראל באצטדיון בלומפילד
עקיפה (נהיגה)
עקיפה בנהיגה היא פעולה שאותה מבצע נהג רכב, החולף בנתיב פנוי בכביש על פני רכב אחר הנוסע יותר לאט באותו כיוון באותו כביש. הנתיב הפנוי רחוק משולי הכביש, משום שעקיפה על שולי הכביש היא עבירת תנועה. במדינות שבהן הנהיגה היא בצד ימין של הכביש, העקיפה נעשית בנתיב השמאלי של הכביש. במדינות שבהן הנהיגה היא בצד שמאל, העקיפה נעשית בנתיב הימני של הכביש. עקיפה נעשית בכביש דו סטרי או בכביש חד סטרי עם שני נתיבים או יותר.
במדינות דוברות אנגלית
בכביש דו סטרי, הנתיב המשמש לעקיפה הוא הנתיב המיועד לתנועה הנגדית. נהג המבצע עקיפה חייב לראות בצורה ברורה את נתיב העקיפה במשך כל העקיפה בתוספת מרווח טעות. בניו זילנד, קובעים כללי התעבורה שנהג עוקף חייב לראות כביש פנוי באורך מאה מטר לפחות לפני תחילת העקיפה. בבריטניה, הוראות העקיפה קבועות בכללים 162–169 לקוד הכביש המהיר.
קו מרוסק המסומן על הכביש בצבע לבן או צהוב, מתיר עקיפה. כשהעקיפה איננה בטוחה, המרחקים בין קטעי הקו המרוסק קצרים. קו רצוף המסומן על הכביש ליד הקו המרוסק, אוסר עקיפה מהצד של הקו הרצוף. שני קווים רצופים המסומנים על הכביש, אינם מתירים עקיפה מכל צד. אופניים, רכב חונה ורכב איטי ניתן לעקוף גם כשהקו רצוף.
במדינות אחרות
הסימון על הכביש שאוסר עקיפה, נראה זהה ברוב מדינות אירופה. כללי העקיפה משתנים ממדינה למדינה, ובחלק ממדינות אירופה חל איסור עקיפה על רכב בן שלושה גלגלים ויותר. במדינות אלו רשאים נהגי אופנועים לעקוף מכוניות גם כשיש על הכביש סימון האוסר עקיפה. במדינות אחרות באירופה, אותו סימון אוסר עקיפה על כל סוגי הרכב. מדינות כמו גרמניה ובריטניה דורשות שמירת מרחק של מטר וחצי בזמן עקיפת הולכי רגל, רוכבי אופניים, רוכבי סוסים ונהגי אופנוע או קטנוע.
בהולנד
ב-95 אחוזים מכבישי הולנד, העקיפה אסורה. לפי סטטיסטיקה עד 1990, רוב תאונות הדרכים הקטלניות בהולנד היו תוצאה של עקיפה בלתי זהירה, עקב הערכה שגויה של מהירות הרכב שנסע מול הרכב העוקף. מ-1990 תוכננה בהולנד רשת כבישים בשם "בטיחות כבישים בת קיימא", שנועדה להגן על הנהגים ונוסעיהם ממוות ופציעות. ההגנה בוצעה על ידי תכנון שמנע טעויות נפוצות בנהיגה, שגרמו לתאונות, והאחריות לבטיחות הנסיעה הועברה מהנהגים למתכנני הכביש. רשת "בטיחות הכבישים" יצרה שלוש קטגוריות: כבישים מקומיים, כבישים אזוריים הנקראים GOW, וכבישים ארציים. בכל קטגוריה, יש סימון קו שונה בשולי הכביש, המאפשר לנהג לדעת על איזה כביש הוא נוסע ולפעול בהתאם. הפרדה מוחלטת של תנועה מקומית איטית מתנועה ארצית מהירה, הפכה את הכבישים לבטוחים יותר. באמצע כביש אזורי מסומן קו רחב כפול הנותן יותר מרווח על הכביש ומאפשר סטייה קלה מהנתיב עקב טעות אנוש, אבל אוסר עקיפה גם בתנאי כביש ישר ושטוח עם ראות טובה, ומספר התאונות הקטלניות בהולנד פחת משמעותית.
בישראל
בישראל קובעת תקנה לתקנות התעבורה:.
מגמת הענישה בבתי המשפט לתעבורה באישומים על עקיפות אסורות, כולל "זיגזוג בין נתיבים" ועקיפה כשהדרך אינה פנויה, היא שלילת רישיון נהיגה למשך מספר חודשים והטלת קנס כספי.
עקיפה על שולי הכביש
עקיפה על שולי הכביש היא עקיפת רכב איטי בנסיעה על הנתיב הנמצא מעבר לשולי הכביש, כלומר נסיעה בנתיב מימין לרכב האיטי במדינות שבהן הנהיגה היא בצד ימין, ונסיעה בנתיב משמאל לרכב במדינות שבהן הנהיגה היא בצד שמאל. רוב המדינות קבעו שעקיפה כזו היא מסוכנת ולכן היא עבירת תנועה, אבל מבדילות בין עקיפה על השוליים כדי להגיע לצומת כאשר יש פקק תנועה ובין עקיפה לתועלתו האישית של הנהג העוקף.
בישראל קובעת תקנה 47 לתקנות התעבורה:
אמנת וינה
במדינות החתומות על אמנת וינה בנושא תעבורה בדרכים, קובעת האמנה לצד חזרתה על כללים לביצוע עקיפה בטוחה, כנתיב פנוי, רוחב כביש מספיק ואי-עקיפה על פסגת גבעה, כי לא תיעשה עקיפה מול מעבר חציה להולכי רגל, וכי נהג שנעקף, לא יגביר את מהירותו בזמן העקיפה.
רונן תמים
רונן תמים (נולד ב-1977) הוא קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה, המשמש סגן מפקד עוצבת געש. בין היתר שימש כמפקד האחרון של חטיבת מרכבות הפלדה וכראש מטה עוצבת עידן.
ביוגרפיה
תמים נולד בעפולה וגדל במושב מגן שאול. הוא בוגר הפנימייה הצבאית לפיקוד ובית הספר הריאלי בחיפה (מחזור 1995).
שירת כלוחם וכקצין בחיל השריון. שימש סגן מפקד גדוד 52 בחטיבה 401, קצין אג"ם חטיבתי, מפקד קורס מפקדי טנקים ומפקד קורס קציני שריון. היה סמג"ד בגדוד הפיקוד 196 מ-2005. ב-2009 מונה למפקד פלס"ר 401 בהמשך שירותו שימש קצין מבצעים של אוגדה 162. בשנת 2010 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד 52 בחטיבה 401. ב-2012 מונה למפקד גדוד 195, בית הספר לשריון. לאחר מכן שימש ראש ענף כשירויות ותורת חיל השריון וסגן מפקד חטיבה 7.
ב-7 ביוני 2017 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת מרכבות הפלדה ובמקביל לראש מטה עוצבת עידן. הוא סיים את תפקידו ב-19 באוגוסט 2020, עת החטיבה נסגרה במסגרת תר"ש תנופה. בנובמבר 2019 פורסם שימונה לסגן מפקד עוצבת געש. משמש כסגן מפקד עוצבת געש.
חיים אישיים
נשוי להילה ואב לארבעה. בעל תואר שני במדיניות ציבורית מאוניברסיטת תל אביב.
הר סונג
הר סונג (סינית: 嵩山; פיניין: Sōng Shān; תעתיק סונג שאן – מילולית הר נישא) הוא הר במרכז מחוז חנאן שבמרכז סין. להר יש חשיבות היסטורית ותרבותית כהר המרכזי מחמשת ההרים הגדולים של סין. ההר שוכן על הגדה הדרומית של הנהר הצהוב. פסגתו הגבוהה ביותר היא הר שָׁאושְׁה (少室) בגובה 1,512 מטרים מעל פני הים. ב-2010 הכריז ארגון אונסק"ו על קבוצה של מבנים בשטח של 40 קמ"ר בעמק שבין שתי הפסגות העיקריות של ההר כאתר מורשת עולמית.
גאולוגיה
בארכאיקון היה האזור מתחת לפני הים. שלושה אירועים בוני הרים התחוללו במהלך עידן הפרוטרוזואיקון בהר, והם קרויים על שם אתרים בהרים. אורוגנזת סונְגְיָאנְג לפני 2.5 מיליארד שנים, אורוגנזת ג'ונְגְיְוֵּ'ה לפני 1.85 מיליארד שנים ואורוגנזת שאולין לפני 543 מיליון שנים. הצורה הסופית של ההר נקבעה בעקבות הפעילות הטקטונית המכונה תנועת יֵנְשָׁאן (Yanshan Movement), בין היורה לקרטיקון שקבעה את צורתם של רכסי הרים רבים בסין. השכבות הגאולוגיות מתקופות גאולוגיות נרחבות בהר סונג והמאובנים הרבים מאפשרים מחקר גאולוגי ופלאונטולגי עשיר ולכן נבחר הר סונג ב-2004 כפארק גאולוגי (Geopark) של אונסק"ו, חלק מהרשת הגלובלית של פארקים גאולוגיים.
היסטוריה
הר סונג נחשב הר קדוש בסין כבר בזמנים קדומים שבהם האמינו שמקור כוחו של השליט בשמים. על פי הקלאסיקה של ההרים והימים "טאישה ושאושה שניהם קברים, ומנחות לשמים ולירקן מובאים אליהם". הסינים הקדומים האמינו שהר סונג הוא האב הקדמון של עשרת אלפי הרים וכי האלים בני האלמוות (仙 - xian שיאן) שוכנים על פסגות ההר. עקב כך נהגו השליטים להקריב קרבן על פסגת ההר במטרה ליצור קשר עם האלים, ולהתפלל לשגשוג מדינתם. על פי המיתוסים נהג הקיסר הצהוב המיתולוגי "לפגוש את האלים" לעיתים קרובות על הר סונג, וכך נהגו גם הקיסרים המיתולוגיים האחרים: יאו, יו ושון. השליט האנושי הראשון שיש לגביו תיעוד היסטורי כי העלה קורבן בהר היה המלך וו משושלת ג'ואו, שעשה זאת לכבוד ניצחונו על שושלת שאנג. מתקופת קיסר זה ועד סופה של תקופת שושלת צ'ינג, שושלת הקיסרים האחרונה בסין, קיים תיעוד על 68 קיסרי סין שביקרו בהר או העלו קורבן על ההר.
הסיבה לכך שההר הפך להר קדוש נעוצה בהיות האזור שסביב ההר ערש הציוויליזציה הסינית. נתגלו עדויות רבות ליישובי קבע סביב ההר המתוארכות לתקופה הפלאוליתית, לדוגמה באתר מערת גְ'ה-גִ'י (Zhiji) שבה נתגלו שימוש באש ושרידים פלאוליתיים רבים. בתקופה הנאוליתית התקיימו באזור התרבויות המתקדמות ביותר בפרהיסטוריה של סין: תרבות פֵּילִיגָאנְג (裴李崗; פין-יין Péilǐgāng) המתוארכת בין 7,000 ל-5000 לפנה"ס ותרבות דָאחֶצוּן (大河村). חשיבות האזור כערש התרבות הסינית קיבלה משנה תוקף משנות ה-70 של המאה ה-20 כאשר נתגלו בו אתרים מתרבות לונגשאן: האתר הארכאולוגי וָאנְגְצֶ'נְגְגָאנְג (王城岗, פין-יין: Wangchenggang) בדנגפנג והאתר שִׂיגָ'אי בסמוך לעיר שִׂינְמִי (新密 פין-יין Xīnmì) הסמוכה. מתרבות זו התפתחו המדינות הראשונות והשושלות הראשונות בסין: שיה, שאנג וג'ואו. כמה מערי הבירה של שושלות אלו הוקמו סביב ההר, כולל יָאנְגְצֶ'נְג (שמה הקודם של דנגפנג) ווָאנְגְצֶ'נְגְגָאנְג, שהייתה אחת משתי ערי הבירה של שושלת שיה. התקופה שבה פעלו שושלות אלו עיצבה את האומה הסינית, תהליך היסטורי שהתרחש למרגלות הר סונג. הר סונג הפך למרכז התרבות הסינית ובמקביל ל"מרכז הארץ" (中国, בפין-יין Zhongguo) בתודעה הסינית, כיום כינויה של סין כולה. מסופר על הדוכס ג'וֹאוּגונְג משושלת ג'ואו שחיפש את מרכז הארץ באמצעות שעון שמש בטקסים שנערכו ביָאנְגְצֶ'נְג (כיום דנגפנג) בירתה המזרחית של השושלת. גם הקמת מצפה הכוכבים בסמוך לדנגפנג בתקופת שושלת טאנג, זמן רב אחר-כך, נובעת מהאמונה כי האזור הוא מרכז העולם.
לאחר שהבודהיזם חדר לסין בתקופת שושלת האן נבנו מקדשים בודהיסטים רבים סביב ההר, כולל מקדש סונְגְיְוֵּ'ה, מנזר שאולין ומקדש חְווֵיְשָׁאן. מנזר שאולין היה גם המקור שממנו התפשט הזן בודהיזם בסין. לאזור היה גם תפקיד חשוב בהתפתחות הטאואיזם. בתקופת שושלת וי הצפונית פיתח הנזיר הטאואיסטי הנודע קוֹאוּ צְ'ייֵנְגְ'ה תוך כדי התבודדות את הכת המכונה בֵּייטְייֵנְשְׁה דָאו. המקום המרכזי שתפס ההר בתודעה, בתרבות ובדתות בסין גרם לכך שבמשך כ-2,000 שנים, החל בתקופת שושלת האן, דרך שושלות וי הצפונית, טאנג, סונג, ג'ין, יואן, מינג, צ'ינג וכלה ברפובליקה העממית של סין נבנו סביב ההר, מבנים דתיים ואזרחיים רבים, בהם שלושת צמדי השערים: טאישה, שאושה וצִ'ימוּ, שנבנו בתקופת שושלת האן, מבני הדת העתיקים ביותר בסין, והפגודה של מקדש סונְגְיְוֵּ'ה, הפגודה הראשונה מלבנים שנבנתה בסין והפגודה העתיקה ביותר בסין.
מבני דת
ההר הוא אחד ההרים הקדושים ביותר לטאואיזם בסין, וכולל מקדשים טאואיסטיים חשובים דוגמת מקדש ג'ונְגְיְוֵּ'ה, אחד המקדשים הטאואיסטיים הקדומים בסין, ויחד עם זאת יש גם נוכחות בודהיסטית ניכרת בהר. בהר שוכן מנזר שאולין, הנחשב מקום הולדת הזן בודהיזם, ואוסף הפגודות של המנזר הוא הנרחב ביותר בסין. אקדמית סונְגְיָאנְג שבסמוך היא אחת מארבע האקדמיות החשובות ביותר בסין העתיקה. על ההר ובסביבתו יש שפע של מנזרים טאואיסטיים ובייחוד בודהיסטיים. מבנים דתיים נוספים הם פגודת סונְגְיְוֵּ'ה מהמאה השישית, כמו גם הפגודות מתקופת שושלת טאנג (שלטה 907-618) במקדש פָאוָאנְג. שמונה אתרים של מבנים דתיים ואזרחיים השוכנים בעמק שבין הר טָאיְשְׁה (太室) הר שָׁאושְׁה המשתרעים על שטח 40 קמ"ר בסמוך לדנג פנג הוכרזו אתר מורשת עולמית ב-2010.
מורי ארקין
משה "מורי" ארקין (נולד ב-23 באוקטובר 1952) הוא איש עסקים ישראלי.
ביוגרפיה
ארקין נולד בשנת 1952 ברמת גן. הוריו לובה וזיאמה ארקין, אשר באו מרוסיה ב-1932, עסקו ברוקחות והיו בעלי בית מרקחת ברחוב לוינסקי בתל אביב. בשנת 1961, בשובו מקלן, יסד אביו את חברת "אגיס" (מלטינית: פעלתנות), שעסקה ביבוא תרופות לישראל.
כדובר רוסית, הוצב ארקין לשירות באגף המודיעין ביחידה 848 בסיני. שירת בתקופת במלחמת יום הכיפורים. בתחילת שנות ה-70 מת אביו, ומורי, אז חייל בן 19, קיבל לידיו את האחריות על החברה.
ארקין רכש תואר ראשון בארכאולוגיה ומקרא ולמד לתואר שני בפסיכולוגיה פיזיולוגית באוניברסיטת תל אביב ותואר שני בפילוסופיה של המדע. הוא פרסם בשנת 1997 מאמר ברבעון "Art Bulletin" בשם "ניתוח אינטרדיסציפלינרי של הפייטה מפירנצה של מיכלאנג'לו". בשנת 2003 הפיק דיסק משירי משוררים אותם הוא הלחין וביצעו אשתו, דוריס ארקין, לצד קרן הדר ואריק לביא. הוא עובד על דיסק נוסף משירי רחל המשוררת.
בשנת 2004 נמכרה "אגיס" לחברת התרופות האמריקאית "פריגו" בסכום של 831 מיליון שקל. באוקטובר 2005 רכש מניות בחברת בזק בסך 170 מיליון דולר. בשנת 2007 מכר אותן לשלמה נחמה ב-470 מיליון דולר.
ארקין מחזיק ב-1.5% מבנק הפועלים ובנק לאומי והיה בשנים 2010 עד 2013 הבעלים של הפועל רמת גן בכדורגל, אותה רכש לאחר שנקלעה לחובות. הוא בעל החזקות בכעשרים חברות המפתחות ציוד רפואי ותרופות.
בשנת - 2019 רכש ארקין את החזקותיה של קרן פימי בחברת נובולוג. נכון לסוף שנת 2019 מחזיק ארקין כ-12% מחברת נובולוג.
ב-2016 העריך פורבס את הונו של ארקין ב-1.3 מיליארד דולר.
ארקין נשוי לדוריס, פסיכולוגית, וגר בכפר שמריהו. הוא אב לשלושה ילדים: ניר, לשעבר אלוף ישראל לנוער בסקווש וכיום שחקן בנבחרת ישראל; איתי, לשעבר שוער הפועל רמת גן בכדורגל; וקרן.
שלמה אבן איוב
רבי שלמה בן יוסף אבן אַיוּב (ראשית המאה ה-13, רמון ספרד, גרנדה – ?), מדען, פילוסוף, רופא ומתרגם יהודי-ספרדי שפעל בפרובאנס במאה ה-13.
תרגום ספר המצוות לרמב"ם
אבן איוב עזב את ספרד לפני שנת 1240, ועקר לבדרש, שבפרובאנס. לבקשת חכמי בדרש, תרגם את ספר המצוות לרמב"ם לעברית.
תרגומים נוספים
תרגומים נוספים של אבן איוב, הם:
ראשי מדינות ממוצא יהודי
להלן רשימה של ראשי מדינות וראשי ממשלה יהודים מבחינה אתנית, ולהם לפחות הורה יהודי אחד.
הרשימה לא כוללת את נשיאי מדינת ישראל וראשי ממשלת ישראל, אף שכולם ממוצא יהודי.
תחנת אוטובוס
תחנת אוטובוס (ע"פ האקדמיה ללשון העברית: תַּחֲנִית) היא אתר הנמצא לצד הדרך, והמשמש לעצירת אוטובוסים לצורך העלאת נוסעים והורדתם.
ניתן לאפיין את תחנות האוטובוס כשייכות לאחת מארבע קטגוריות:
ישנן מדינות, ובהן ישראל, האוסרות בחוק או בתקנות עצירה לצורך העלאה או הורדה של נוסעים שלא בתחנה, וזאת על מנת למנוע עלייה או ירידה במקומות שאינם בטוחים.
מבנה התחנה וסימונה
מקובל לסמן תחנת אוטובוס בשלט צורת דגל (קוד השלט 505) בצבע צהוב הניצב מעל התחנה ושלט סטטי בתוך התחנה ובו מספר התחנה והקווים העוצרים בתחנה. כאשר התחנה היא מבנה ימוקם השלט בראש המבנה או לצידו. ישנן תחנות אוטובוס הכוללות מבנה מסתור המיועד להגן על הנוסעים הממתינים מגשם או מהשמש. לעיתים ממוקמת תחנת האוטובוס לצד מפרץ חניה מיוחד המיועד לאוטובוסים, או לצד נתיב תחבורה ציבורית. במקרים אלה, לרוב מסומנת התחנה בסימון על שפת המדרכה על מנת לסמן לנהגים בכלי רכב אחרים, כי העצירה במפרץ או בסמוך לתחנה אסורה, ומיועדת לאוטובוסים בלבד.
מבנה המחסה לנוסעים יכול להיות עשוי מגג פשוט המקרה על הנוסעים, ויכול לכלול מושבים לנוסעים. לעיתים לתחנות מספר קירות המגינים על הנוסעים מפני הרוח, וכן לעיתים כוללות התחנות תאורה לנוסעים הממתינים. תחנות אוטובוס משוכללות יכולות לכלול מיזוג אוויר. יש המשתמשים בקירות התחנה על מנת להציב פרסומות או מידע לציבור.
נגישות
בחלק מתחנות האוטובוס יש עמוד הכרזה (אינו פועל אוטומטית) המסביר מה הזמנים ואילו אוטובוסים הולכים להגיע, בנוסף קיים שילוט בכתב ברייל של מספר הקו המגיע לתחנה. קיים גם חלל המאפשר לאדם המתנייד על כיסא גלגלים, לחסות תחת גג התחנה.
בישראל
בישראל קיימות כ-27,000 תחנות, כאשר כ-50% מהן ללא סככה או ספסלי ישיבה ורק בכ-5,000 מהן מותקן צג דיגיטלי עם מידע אלקטרוני על התחבורה הציבורית.
מיזוג אוויר
במדינות עם אקלים חם לפעמים משתמשים בתחנות האוטובוס עם מיזוג אוויר, לדוגמה, בדובאי, באשגבאט, בהיידראבאד.
ביוני 2020, התחילו להתקין תחנות ממוזגות באילת. התחנה הראשונה הותקנה בדרך הערבה, מול קניון מול הים. לפי התוכנית, התחנות הממוזגות באילת אמורים לקום גם בשדרות התמרים, במצפה התת-ימי ובשדה התעופה רמון. התחנה היא במידות 2.5 על 5.20 מטרים עם דלתות הזזה אוטומטיות מזכוכית. בכל תחנה פועל מזגן בטמפרטורה של 26-23 מעלות. בתחנה קיים גם לוח עם מידע אלקטרוני על התחבורה הציבורית בעיר.
בית היאס
בית היאס הוא מכלול מבנים שהוקם בבאר שבע בשנות החמישים של המאה העשרים על ידי ארגון "היאס". המקום שימש מעון לאנשי מדע מהנדסים ומומחים שעבדו בפיתוח באר שבע והנגב ומנהלו הראשון היה מנחם קרויצר, אשר על שמו נקרא כיום הרחוב שמוביל אל מבואת המבנה. לימים הפך בית היאס למלון הראשון בעיר באר שבע, ובשנת 1965 רכשה עיריית באר שבע (בראשותו של דוד טוביהו) את הבניין, כדי שישמש לפעילותו של המכון להשכלה גבוהה בנגב. כבר באותה שנה נפתחה שנת הלימודים הראשונה במסגרת המכון. עברו עוד מספר שנים עד שהמכון הוסב בצורה רשמית לאוניברסיטה, היא אוניברסיטת בן-גוריון בנגב. כיום האוניברסיטה מקיימת בבית היאס את קמפוס קריית טוביהו.
פסגת ואטס
גובהה של הפסגה 1,785 מטרים מעל גובה פני הים.
הפסגה מתנשאת מעל הקצה הדרום-מערבי של שולחן לקסינגטון.
גילוי ומיפוי הפסגה
הפסגה מופתה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית בשנת 1967, בהתבסס סקרים על הקרקע ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בשנת 1964.
מקור השם
הפסגה נקראת על שם ריימונד די. ואטס (Raymond D. Watts), גאופיזיאי מטעם הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, שחקר את מסיב דופק ואת הרי פורסטל בין השנים 1978–1979.
תל בנימין
שכונת תל בנימין היא שכונת וילות בצפון מערב רמת גן, והיא אחת מהוותיקות בעיר. בשכונה עוברים ארבעה רחובות: בנימין, אלונים, אלעזר ומקדונלד ובתחילת המאה ה-21 צורפו אליה רחובות גלעד והיוזמה הגובלים במתחם הבורסה.
מיקום
תל בנימין נמצאת בצפון מערב רמת גן, היא תחומה ברחוב ז’בוטינסקי מדרום, דרך אבא הלל ומתחם הבורסה ממערב, רחוב ביאליק ושכונת גפן במזרח, מצפון השכונה גובלת בשיכון עילית ובחוות תלמי אביב שבעיר תל אביב.
מקור השם
השכונה קרויה על שמו של (1905–1929), בנו של מייסד השכונה, יצחק לייב גולדברג. בנימין נפל במאורעות תרפ"ט, בהן נרשם כ״שוטר מיוחד״ וסייע בהגנה על שכונות מקור חיים ותלפיות בירושלים. ב-25 באוגוסט 1929 חזר לתל אביב והצטרף לקבוצת מגינים שנסעה להגן על יהודים שהותקפו בבית החרושת לספירט. כשהגיעו למפעל הותקפו ביריות ונהרגו בידי המון זועם.
בנימין נפל עם שניים מחבריו ומילותיו האחרונות היו: "אבל ארץ ישראל תהיה בכל אופן שלנו". הוא הובא לקבורות בבית הקברות טרומפלדור. לזכרו הוקמה השכונה, וכן נקרא על שמו אחד מארבעת רחובות השכונה - רחוב בנימין. בנימין נפל מתבוסס בדמו לזרועות השוטר שמחה חינקיס, לו העניק האב יצחק מגרש בשכונה.
תכנון השכונה וייסודה
במהלך שנות ה-20 רכש יצחק לייב גולדברג, נדבן יהודי ידוע באותה תקופה, 500 דונם משטחי הפרדסים שהיו שייכים לטמפלרים שהתגוררו במושבה שרונה, שטח שהשתרע מנחל איילון ועד גבעת נפוליאון. ב-1931 החליט גולדברג לפתח חלק משטחו לטובת שכונת גנים לסופרים, משוררים ואמנים, שתהיה מרכז רוחני ביישוב היהודי. לטובת כך פנה למהנדס פרדריק קיש, שלקח אחריות על תכנון השכונה ומכירת המגרשים. לטובת כך בחר גולדברג גבעת כורכר בדרום הפרדס, שלא התאימה לגידולים חקלאיים, במיקום שבו יעמוד משולש הרחובות ביאליק, אבא-הלל וז'בוטינסקי. שני-שלישים משטח השכונה הוקצה לגנים ציבוריים.
קיש החל לעסוק בפיתוח השכונה באמצעות החברה שבבעלותו, "הסוכנות להשקעות ופיתוח", סלל כבישים ושיווק את המגרשים. בתכנון בתי השכונה השתתפו אדריכלים נודעים כגון ג'ניה אוורבוך, שמואל ברקאי, יוסף מינור, יצחק רפופורט ואחרים. הבתים הראשונים אוכלסו בשנת 1934 ועשר משפחות עברו לשכונה. תכנונו המקורי של גולדברג היה להקים שכונה עבור סופרים ומשוררים, ופנה למספר סופרים כדי שיעברו לשכונה. הסופר יעקב חורגין והצייר אריה לובין היו בין הבודדים שקיבלו את ההזמנה והקימו את ביתם בשכונה. חיים נחמן ביאליק, שהוזמן גם הוא על ידי גולדברג לעבור להתגורר בשכונה, הסכים לעשות כן ואף לווה 4,000 לירות לטובת בניית ביתו לפני שנפטר מהתקף לב.
בתקופת המנדט הבריטי
עד 1939 התרחבה השכונה לכדי 24 בתים פרטיים, כאשר מעמדה המשפטי הוא של אגודה אוטונומית הכפופה לקצין המחוז ברמלה. באותם ימים התגורר בשכונה המנתח משה מרכוס, מבכירי המנתחים בארץ באותה תקופה, שהיה נוהג לטפל בביתו שבשכונה בפצועים של כל שלוש המחתרות בתקופת המנדט הבריטי. בשכונה התגוררו משפחות יהודיות ממוצאים שונים, בכירי בנק אנגלו-פלשתינה, סוחרים ובעלי קרקעות.
בקצה השכונה הוקם בית קולנוע "רמה". ליד רחוב ביאליק ניטעה חורשת אקליפטוסים, ולידה הוקם גן ציבורי קטן על שם ארגון ניל"י. בסמוך הוקמו מגרשי טניס שם אימנו נעים ואדוארד רג'ואן, אלופי ארץ ישראל בטניס.
השכונה סופחה לרמת גן ב-30 בדצמבר 1943.
לאחר קום המדינה
במהלך שנות ה-50 רכשה המדינה את ביתו של היינריך כהן ושיכנה בו את משפחת משה שרת, אז נקרא הבית בית כהן-שרת, ואת בית בראודה ושיכנה בו את שגריר ארצות הברית, ג'יימס מקדונלד, שעד למעבר לבית זה התגורר במלון גת רימון בתל אביב. הרחוב שבו שכן הבית קיבל את השם "רחוב מקדונלד" על שמו של השגריר.
השכונה הפכה ליעד מבוקש עבור בתי מגורים של נציגים דיפלומטיים, והייתה ביתם של שגרירי שווייץ, יפן, דרום אפריקה, איטליה, הפיליפינים ועוד. בתחילת המאה ה-21 התייצבה תדמיתה של השכונה כשכונה היוקרתית ביותר ברמת גן. בשכונה קיים מרכז תרבות ציבורי על שם ביאליק ומרכז קהילתי. בשכונה קיים גם בית ספר יסודי, בית הספר "הגפן".
מבנים לשימור בשכונה
ב-2008 אושרה תוכנית בנייה הכוללת הריסה של בתים שונים בשכונה. התוכנית לא יצאה לפועל ובעלי השטח הגישו תוכנית נוספת ב-2018, תוכנית רג/ 1293 /א', המבקשת אף היא להרוס מבנים בשכונה ולהקים במקומם מגדל מגורים בן 12 קומות במסגרת תמ"א 38. כלפי תוכנית זו הובעה התנגדות על ידי גורמים שונים, בהם המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל, שגריר שווייץ בישראל (שהתנגד מטעמי ביטחון אישי), שביתו במגרש הסמוך לבית אוארבך שמבקשים להרוס, בעלי עסקים באזור ומהנדסת העיר רמת גן. למרות ההתנגדויות, אושרה לבסוף התוכנית בשנת 2019.
במקביל, הוכרזה ב-2015 שכונת תל-בנימין כולה כמיועדת לשימור. מבנים רבים בשכונה צוינו כאתרי מורשת ונכללו בתוכנית שימור מבנים של עיריית רמת גן, בהם:
הפארק המלכותי סטאדלי
הפארק המלכותי סטאדלי (באנגלית: Studley Royal Park) הוא פארק שהוקם ופותח מסביב לשרידיו של המנזר הציסטרציאני פאונטיינז בצפון יורקשייר, אנגליה. כמו כן, בפארק שוכנים מבנים שונים המתוארכים למאה ה-18 כגון גן המים המלכותי סטאדלי.
היסטוריה
מנזר פאונטיינז הוקם ב-1132 על ידי 13 נזירים בנדיקטינים. בתקופה מאוחרת יותר הם הפכו לנזירים ציסטרציאנים. לאחר פירוק המנזרים ב-1539 על ידי הנרי השמיני בנייני המנזר ושטח של 2 קמ"ר מסביבם נמכרו לסוחר בשם סר ריצ'רד גרשאם. גרשאם העביר את המנזר בירושה לצאצאיו, ולבסוף הוא נמכר לאדם בשם סטיבן פרוקטור שבנה את פאונטיינז הול בין 1598 ל-1604. פאונטיינז הול היא אחוזה בסגנון אליזבתני, וחלק מהאבנים המרכיבות אותו נלקחו מהריסות המנזר. כיום יש שני חדרים במבנה הפתוחים לציבור.
ג'ון אייסלבי ירש את אחוזת סטאדלי ב-1693. הוא היה איש חברה ופוליטיקאי שאפתן, והחבר הטורי הראשון בפרלמנט האנגלי מטעם העיר ריפון החל מ-1695, וב-1718 הוא התמנה לתפקיד שר האוצר. בשנת 1720 קרסו מניותיה של חברת הים הדרומי. אייסלבי היה מעורב עד צוואר בפרשת השחיתות סביב הנפקתה לציבור, והוא סולק מהפרלמנט ונפסל לצמיתות מלהחזיק בתפקיד ציבורי כלשהו.
אייסלבי חזר ליורקשייר והקדיש את עצמו לפיתוח הגן שהוקם על ידו ב-1718. לאחר מותו ב-1742 הורחבה התוכנית על ידי בנו, ויליאם, באמצעות רכישתם של שרידי המנזר והמבנה פאונטיינז הול. ויליאם שיפר את האזור מבחינת היופי הציורי שלו, באופן שהיה מנוגד לסגנונו הרשמי של אביב. ביחד הם יצרו את מה שנחשב לאחד מגני המים החשובים ביותר באנגליה של המאה ה-18.
לאחר מותו של ויליאם האחוזה עברה לידיה של בתו, וממנה לאחייניתה. האחוזה עברה כמה שיפוצים ולאחר מכן הגן והפארק עברו לידיה של משפחת ויינר, שבניה הם צאצאים של האייסלבים.
האחוזה נרכשה על ידי המועצה המחוזית ווסט רידינג ב-1966, וב-1983 על ידי קרן הלאומית למקומות בעלי עניין היסטורי או יופי טבעי. המנזר מנוהל על ידי קרן המורשת הבריטית ברשותה של הקרן הלאומית.
אתרים עיקריים
ביחד עם המנזר ופאונטיינז הול, בפארק יש כמה מקומות היסטוריים חשובים.
זינוביי אברמוביץ' קונצבוי
זִינוֹבִיִי אַבְּרָמוֹבִיץ' קוֹנְצֵבוֹי (ברוסית: Зиновий Абрамович Концевой; 25 ביולי 1903 - 5 בפברואר 1990) היה יהודי סובייטי, שעוטר כגיבור ברית המועצות על פועלו בניהול צליחת נהר דנייפר במהלך מלחמת העולם השנייה.
הפארק המלכותי סטאדלי
פאונטיינז הול
הבניין נבנה על ידי סטיבן פרוקטור בין 1598 ל-1604, כאשר חלק מחומרי הבנייה נלקחו מהריסות המנזר. הבניין נחשב לדוגמה נאה של האדריכלות האליזבתנית המאוחרת, וככל הנראה בנייתו הושפעה מעבודתו של רוברט סמיתסון. לאחר מותו של פרוקטור ב-1619 פאונטיינז הול עבר לחזקתה של משפחת מסנג'ר, שמכרה אותו לוויליאם אייסלבי מאה וחמישים שנים לאחר מכן. פאונטיינז הול הפך למיותר במהלך השנים כיוון שמשפחת אייסלבי התגוררה באחוזת סטאדלי. הבניין הושכר לכמה דיירים לאורך השנים ובחלק מהזמן הוא שימש כמחסן של חווה. אולם, הוא חודש ועבר תהליך מודרניזציה בין 1928 ל-1932, כאשר המלך ג'ורג' השישי ואשתו ביקרו במקום כאורחיה של ליידי דוריס ויינר.
זינוביי אברמוביץ' קונצבוי
ביוגרפיה
נולד בעיר ניקופול של האימפריה הרוסית במשפחתו של פקיד אבר (ה)ם ואשתו לאה עם עוד שישה אחים ואחיות. לאחר המלחמה וטיהורי סטלין נשארו לו שתי אחיות בלבד. סיים בית ספר. בהמשך עבד כמתקן נעליים בחרסון.
הפארק המלכותי סטאדלי
פאונטיינז הול
לפאונטיינז הול יש מרפסת גדולה, אך כיום לא ניתן להשתמש בה בגלל שהקומה השנייה משמשת לחתונות וגרם המדרגות מצוי בסכנת התמוטטות. כאשר יורדים במדרגות האחוזה ניתן לראות כתובת אבן לזכרם של צ'ארלס, בנה של דוריס ויינר שהיה טייס שמטוסו נעלם, ואליזבת שנהרגה כתוצאה מפצצה שהוטלה על ידי הלופטוואפה.
זינוביי אברמוביץ' קונצבוי
ביוגרפיה
התגייס לצבא האדום במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה ב-1920, השתתף בלוחמה עם כוחותיו של פיוטר וראנגל. באותה השנה הצטרף למפלגה הקומוניסטית. ב-1926 סיים מכללה צבאית להנדסה ועד שנת 1930 פיקד על יחידות הנדסיות שונות. ב-1935 סיים. בין השנים 1936–1940 שירת כמפקד הנדסת האוגדה באוגדת סיור.
הפארק המלכותי סטאדלי
פאונטיינז הול
הקרן הלאומית רכשה את פאונטיינז הול מהמועצה המחוזית של צפון יורקשייר ב-1983, והיא אחראית לעבודות השיקום מאז. חלק מהבניין חולק לדירות, שאחת מהן מושכרת לנופשים מדי פעם. המבקרים במנזר פאונטיינז יכולים לצפות בבניין ובחדר תערוכות שלידו. ישנן תוכניות לשפץ את הקפלה.
זינוביי אברמוביץ' קונצבוי
ביוגרפיה
עם תחילת המלחמה מונה למפקד מטה והשתתף בקרבות על מוסקבה ולנינגרד. ב-1942 מונה להיות מפקד מטה חיל ההנדסה בחזית הדון והחזית המרכזית. על פועלו בחזית הדון קיבל עיטור הכוכב האדום. נפצע קלות באוקטובר 1943במהלך קרבות על שחרור קייב. מ-1943 ועד 1945 נהיה למפקד חיל ההנדסה של הארמייה ה-60.
הפארק המלכותי סטאדלי
כנסיית סנט מארי ופארק האייליים
כנסיית סנט מארי היא אחת מבין שתי כנסיות זיכרון ויקטוריאניות שנבנו על ידי משפחתו של המרקיז הראשון מריפון לזכרו של פרדריק גראת'אם ויינר. הכנסייה השנייה היא כנסיית הנוצרי המייעץ בסקלטון-און-אורה, והאדריכל שבנה את שתיהן הוא ויליאם ברג'ס. ויינר נרצח על ידי פורעים יוונים ב-1870 וליידי מארי ויינר וליידי ריפון, אמו ואחותו, החליטו להקדיש את הכופר שהיה אמור להיות משולם תמורתו לצורך בניית שתי כנסיות באחוזות שלהן.
מינויו של ברג'ס לתפקיד האדריכל היה ככל הנראה בזכות קשריו עם ג'ון קריצ'טון-סטיוארט שהיה בעל קשרים באוקספורד. הזמנת העבודה על כנסיית סנט מארי בוצעה ב-1870, ועבודות הבנייה עצמן החלו ב-1871. הכנסייה קודשה ב-1878. בדומה למה שהיה בסקלטון, העיצוב של ברג'ס מייצג מעבר בין סגנון בנייה צרפתי לסגנון בנייה אנגלי. ניקולאוס פבסנר כותב על "מקדש ויקטוריאני, החלום של התהילה האנגלית". פנים הכנסייה נחשב למפואר ועשיר יותר בהשוואה לסקלטון. הוויטראז' ידוע באיכותו הגבוהה. הכנסייה נחשבת לאחת מעבודותיו הטובות ביותר של ברג'ס בתחום הנצרות.
הכנסייה ניצבת בתוך פארק אייליים מימי הביניים, שהיה בית הגידול של 500 אייליים ובעל פלורה ופאונה עשירות. פארק האייליים הקיף בעבר את הבית המלכותי בסטאדלי, שרובו נהרס בשרפה שפרצה בדצמבר 1916, כך שהיה צורך לבנות אותו מחדש. הבניין השני נפגע באופן קשה משרפה שפרצה ב-1946, ונהרס זמן קצר לאחר מכן. רק אורוות האבן הגדול שנבנו בין 1728 ל-1732 שרדו מאז. כיום הבניין המשוקם משמש כבית פרטי.
זינוביי אברמוביץ' קונצבוי
ביוגרפיה
במהלך מבצע ויסלה-אודר פעולותיו עזרו בכניסת הכוחות לקרקוב ועל כך עוטר בעיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה מדרגה ראשונה.
הפארק המלכותי סטאדלי
גן המים המלכותי סטאדלי
גן המים המלכותי בסטאדלי הוא אחת הדוגמאות הטובות ביותר לגן מים מלכותי מהתקופה הג'ורג'יאנית. האגמים, תעלות, בתי תפילה והאשדות הציוריים מהווים רצף של אתרים המושכים את תשומת לבו של המתבונן. בגן יש גם כמה מבני שטות כגון טירה בסגנון התחייה הגותית וחדר אוכל בסגנון פלדיאני.
זינוביי אברמוביץ' קונצבוי
ביוגרפיה
לאחר המלחמה המשיך את השירות בכוחות המזוינים של ברית המועצות. ב-1948 סיים את האקדמיה הצבאית של המטה הכללי. בין 1948 ל-1950 פיקד על חיל ההנדסה במחוז הצבאי של קובאן (שהתבסס על הארמייה ה-60). לפי הכתבה שפרסם יבגני רוז'קוב ב"ווסטוק רוסיי" ("Восток России"), עיתון של מגדן מאוקטובר 1992, השתתף בסוף שנות ה-40, תחילת שנות ה-50 בחלק ההנדסי של פריסת כוחות סובייטיים ב ובניית בסיסי טילים ליד אנאדיר.מ-1951 הרצה באקדמיה צבאית להנדסה. קיבל תואר דוקטור בנושא צבא. ב-1961 שוחרר מן השירות.
הפארק המלכותי סטאדלי
טחנת מנזר פאונטיינז
טחנה זו היא טחנת הדגן הציסטרסיאנית היחידה בממלכה המאוחדת ששרדה מאז המאה ה-12, והיא המבנה העתיק ביותר בשטח האחוזה שלא נפגע מבחינה פיזית.
זינוביי אברמוביץ' קונצבוי
ביוגרפיה
לאחר שחרורו עבד כמרצה במכון ערב כלל ארצי להנדסת בנייה. התגורר ועבד במוסקבה. נקבר בבית הקברות "חובאנסקויה".
חסידות בוהוש
חסידות בוהוש היא חצר חסידית, ענף של בית רוז'ין. תחילתה של החסידות בעיירה בוהוש ברומניה, וכיום מרכזה בישראל. מייסד השושלת היה רבי יצחק פרידמן. האדמו"ר הנוכחי הוא רבי יעקב מנדל פרידמן.
דור ראשון
רבי יצחק פרידמן (ה' בכסלו תקצ"ה, 1834 - י' באלול תרנ"ו, 1896), נכדו של מייסד חסידות רוז'ין רבי ישראל מרוז'ין, היה בנם של בלומא רייזיל ורבי שלום יוסף פרידמן מסאדיגורה. לאחר פטירת אביו, בשנת תרי"א (1851), כאשר היה בן 17, החל לכהן באדמו"רות בפוטיק, אחוזת אדמו"רי רוז'ין. אשתו שיינא רחל הייתה בתם של פסיה לאה (בת רבי משה לייב מסאסוב) ורבי דוד הגר מזבלטוב (בן רבי מנחם מנדל הגר מקוסוב).
בתרט"ז (1856) עבר רבי יצחק לאיזמאיל, שבדרום בסרביה ובתרכ"ו (1866) קבע את מושבו בעיירה בוהוש, בקרבת העיר בקאו ברומניה. לאחר שהתיישב בבוהוש, הפכה זו למרכז חסידי גדול ואלפי חסידים היו פוקדים אותה.
דור שני
בניו של רבי יצחק פרידמן מבוהוש:
דור שלישי
לאדמו"ר רבי ישראל שלום יוסף פרידמן היו רק בנות, ומשום כך אחרי פטירתו הוכתרו על פי צוואתו לממלאי מקומו שניים מחתניו שהיו אף נכדי אביו: רבי מנחם מנדל פרידמן (בנו של רבי דוד בן רבי יצחק האדמו"ר הראשון) ורבי דוד טברסקי (בן רבי מרדכי זוסיא מטריסק-הוצלאס-יאס חתן רבי יצחק האדמו"ר הראשון).
השניים הנהיגו יחד את החצר, קיבלו בצוותא את החסידים, וחתמו יחד על המכתבים שיצאו מן החצר. עוד קודם לכן, בין השנים 1916-1909, עמדו השניים בראש ישיבה בשם "בית ישראל". בישיבה למדו כ-100 תלמידים בחמש כיתות. רבי דוד נפטר בכ"א בכסלו תרצ"ד. רבי מנדל נפטר בי"א בתשרי תש"ג. חתנו של רבי מנדל, רבי יצחק פרידמן, מילא את מקומו.
דור רביעי
לאחר פטירת רבי מנדל, המשיך את שושלת בוהוש חתנו רבי יצחק פרידמן מבוהוש-שפיקוב. רבי יצחק היה בנו של רבי שלום יוסף מבוהוש-שפיקוב, אחיו של רבי מנדל. לפני כן הוא כיהן בשפיקוב ובבוקרשט כאדמו"ר משפיקוב. בשנת תש"ג החל גם למלא את מקום חמיו. בשנת תשי"א עלה לארץ ישראל והתיישב בתל אביב. בסוף ימיו עבר לבני ברק. נפטר בי"ד באב תשנ"ב.
דור חמישי
לרבי יצחק הייתה בת יחידה, שנישאה לקרוב משפחתה, רבי ישראל שלום יוסף פנחס פרידמן, בנו של רבי יעקב דוד מפשקאן, נכדו של רבי יצחק אבי שושלת בוהוש. בנם, רבי יעקב דוד מנדל לייב פרידמן ממלא את מקום סבו בבני ברק. נשוי להדסה רייזיל בתו של הרב יהושע השיל ברים, ראש ישיבת רוז'ין.
החסידות בארץ ישראל
האדמו"ר הראשון, רבי יצחק, עודד את חסידיו לעלות לארץ ישראל. אחריו גם בנו רבי ישראל שלום יוסף המשיך בדרך זו, ובזמנו היו שישה בתי כנסת של החסידות בארץ ישראל, בירושלים ('רומנישער שול' ברחוב מאה שערים, בית הכנסת פעיל עד היום), בטבריה (נוסד בשנת תרמ"ה, 1885) וארבעה בצפת.
רבי יצחק השני מבוהוש שעלה לארץ ישראל התגורר בתל אביב שם פתח בית כנסת בשדרות רוטשילד. רבי יצחק גילה יחס אוהד למדינת ישראל ונהג ללכת ביום העצמאות לתפילת שחרית בבית הכנסת הגדול. בסוף ימיו, בשנת תשמ"ז עבר לבני ברק, שם נפתח מרכז החסידות, ברחוב חגי. בית הכנסת בתל אביב משמש כיום את בית המדרש באר מים חיים בראשות רבי אפרים דב טייטלבוים, האדמו"ר מהוסאקוב.
לאחר פטירת רבי יצחק פרידמן מהוסיאטין הצטרפו חלק מחסידיו לחסידות בוהוש. כמו כן רבים מחסידי בויאן היו מגיעים אליו בשנים שבין פטירת רבי מרדכי שלמה מבויאן למינויו של רבי נחום דב ברייאר, וחלקם הצטרפו לחסידות.
החסידות מונה כיום כמה אלפים בארץ הקודש. לחסידות בית כנסת וישיבות בבני ברק ובתי כנסת בבית שמש, באחוזת ברכפלד ובירושלים.
ישיבת בוהוש
בשנת תשמ"ה פתח רבי יצחק בבני ברק את הישיבה לצעירים "אור שרגא יצחק". מאוחר יותר נפתחה גם ישיבה גדולה של החסידות. בראשות הישיבות עומד רבי יהושע השיל ברים.
גזע בוהוש-שפיקוב
רבי שלום יוסף (תרל"ז-י"ד באדר תר"פ), בנו של רבי דוד בנו של רבי יצחק הראשון בשושלת בוהוש כיהן אף הוא כאדמו"ר. היה חתן רבי מרדכי טברסקי משפיקוב והתגורר בשפיקוב אצל חותנו. לאחר פטירת סבו רבי יצחק החל לכהן כאדמו"ר בשפיקוב. היה האדמו"ר היחיד מבית רוז'ין שגר תחת השלטון הרוסי אחר מלחמת העולם הראשונה וכל חסידי רוז'ין ברוסיה הסתופפו אצלו. מילא את מקומו בנו רבי יצחק, שמילא אחר כך גם את מקום דודו וחותנו רבי מנדל מבוהוש.
בנו הבכור רבי דוד (תרנ"ח-כ"ז בחשוון תש"א) נרדף על ידי השלטון הרוסי ונאלץ להימלט, ואת מקום אביו תפס אחיו רבי יצחק. נישא לבת שבע בת רבי אהרן טברסקי מאזארניץ (בן רבי ברוך מאזרניץ בן רבי מנחם נחום מלויעב). שימש משנת תר"צ כאדמו"ר בפלויטש שברומניה. הואשם על ידי הרומנים שתומך ברוסים והוצא להורג. בהיותו במאסר עודד את האסירים היהודים וחיזק את אמונתם. בט"ז בתמוז תשכ"ט הועלה ארונו לארץ ישראל ונקבר בנחלת יצחק בחלקת אדמו"רי רוז'ין. בתו צפורה נישאה לרב ישראל חיים לבנון מחיפה, אביו של הרב דוד דב מירושלים דיין באשקלון.
Windows Aero
בחלק ממערכות ההפעלה חלונות Windows Aero הוא ממשק משתמש גרפי וערכת נושא כברירת מחדל.
הממשק קיים ברוב המהדורות של מערכות ההפעלה, חלונות 7 וחלונות ויסטה. בנוסף קיים הממשק ב-Windows Server 2008 אך לא כברירת מחדל.
השם Aero הוא ראשי תיבות של המילים האנגליות, אותנטי (Authentic) אנרגטי (Energetic) רפלקטיבי ( Reflective) ופתוח (Open).
תכונות
ב-Windows Aero נוספו מספר תכונות גרפיות ובהם:
קימים הבדלים בין גרסאות ה-Windows Aero בחלונות 7 וויסטה. כך לדוגמה בחלונות 7 נוספו התכונות בנוסף לתכונות הרשומות מעלה, בממשק Aero של Windows 7 שקיפות מסגרת החלון אינה מתבטלת כאשר מגדילים את החלון למצב מסך מלא, בניגוד לחלונות ויסטה.
ב-Windows 8 הוצגה גרסה חדשה לממשק, שכבר לא נקרא Aero החל מגרסה זו. העדכון כלל ביטול השקיפות למסגרות החלונות (שורת המשימות נותרה שקופה), עידון ההנפשות, עיצוב חד יותר וביטול תצוגת ה-Flip 3D להחלפה בין חלונות. לטענת מיקרוסופט, צעד זה נועד להקטין ככל האפשר סקאומורפיזם. למרות זאת, יתר התכונות של Windows Aero נותרו בעינן - למשל הצמדת חלונות לצידי המסך, תצוגה מקדימה לחלונות ממוזערים.
ב-Windows 10 הוכנסו שינויים נוספים בממשק - הצמדת חלונות לארבע פינות המסך, שולחנות עבודה מרובים ו"מבט על" על החלונות הפתוחים באותו רגע (כתחליף לממשק Flip 3D שהוצג ב-Windows Vista). בנוסף, ניתן לבחור שלא להציג צבע ברקע של סרגל המשימות, תפריט ההתחלה, מרכז הפעולות ופס הכותרת של חלון פעיל (במצב הזה פס הכותרת של החלון הפעיל יוצג בלבן והרקע של שורת המשימות והתפריטים האחרים יוצג בשחור, ללא תלות בצבע הנבחר עבור ערכת הנושא)
אלניהספור
אלניהספור (בטורקית: Alanyaspor) הוא מועדון כדורגל טורקי מקצועי מהעיר אלניה, טורקיה, המשחק בליגת העל הטורקית.
המועדון הוקם בשנת 1948, צבעיו הם כתום וירוק ואת משחקי הבית שלו הוא משחק באצטדיון אצטדיון בשאקשהיר אוקולורי.
היסטוריה
בשנים 1989–1997 היה המועדון בליגה הטורקית הראשונה. ב-1997 ירד לליגה השנייה, וב-2001 התדרדר לליגה השלישית שם היה המועדון עד 2004 אז חזר לליגה השנייה. ב-2016 עלה המועדון לליגת העל הטורקית.
אלניהספור הצליחה מאוד בעונת 2019/2020 כשסיימה את העונה במקום ה-5 עם 57 נקודות בתום 34 משחקים וקיבלה את הכרטיס לאירופה לראשונה בתולדותיה. היא הודחה כבר בסיבוב הראשון על ידי רוזנבורג כשהפסידה 0–1. עוד באותה העונה העפילה לגמר הגביע הטורקי שם הפסידה לטרבזונספור. הייתה זו העונה המוצלחת ביותר בתולדות המועדון.
סגל נוכחי
נכון ל-18 בספטמבר 2022
(בהשאלה מבשיקטש)
(בהשאלה מארסנל)
(בהשאלה ממרסיי)
פונקציית זוגיות
באלגברה בוליאנית, פונקציית זוגיות היא פונקציה בוליאנית המחזירה 1 אם מספר האחדות בווקטור הקלט הוא אי זוגי.
אלניהספור
סגל נוכחי
(בהשאלה ממונצה)
נוער חובב תנ"ך
ארגון נוער חובב תנ"ך (נח"ת) הוא ארגון ארצי שמטרתו להפיץ את לימוד התנ"ך ולהוות מקום מפגש לבני נוער יהודים החשים קשר לתנ"ך ואוהבים ללמוד אותו.
אלניהספור
סגל נוכחי
(בהשאלה מפולהאם)
פונקציית זוגיות
תכונות
פונקציית הזוגיות ב-n משתנים ושלילתה הן היחידות עבורן הצורה הנורמלית הדיסיונקטיבית תהיה בהכרח בעלת המספר המקסימלי של 2^{n-1} פרדיקטים באורך n וכן הצורה הנורמלית הקוניוקטיבית תהיה בעלת המספר המקסימלי של 2^{n-1} פסוקיות מאורך n.
נוער חובב תנ"ך
היסטוריה
הארגון הוקם בסוכות התשמ"ב (1981) על ידי זוכי חידון התנ"ך העולמי לנוער יהודי: דוד מוריה, נריה פנחס, אשר חפוטא ורונן מכלוף, שחברו לפרופ' חיים גבריהו מהחברה לחקר המקרא ודוד שמש ממשרד החינוך.
פונקציית זוגיות
סיבוכיות מעגלים
בשנות השמונים המוקדמות של המאה העשרים מריק פורסט, ג'יימס סאקס ומייקל סיפסר ובאופן בלתי תלוי מיקלוס אג'טאי מצאו חסם תחתון על-פולינומי על הגודל של מעגלים בוליאניים קבועי-עומק עבור פונקציית הזוגיות. כלומר, הם הראו כי לא קיים מעגל קבוע-עומק מגודל פולינומי שיכול לחשב את פונקציית הזוגיות. תוצאות דומות הושגו גם עבור פונקציות הרוב, הכפל והסגור הטרנזיטיבי, על ידי רדוקציה למקרה של פונקציית הזוגיות. עד אותו זמן היו ידועים רק חסמים תחתונים ליניאריים עבור פונקציות טבעיות אחדות. בעקבות זאת פורסמו מספר הולך וגדל של חסמים תחתונים. לבסוף, בשנת 1984 ג'ואן הסטאד (שזכה ב-1994 בפרס גדל עבור עבודתו זו) מצא חסם תחתון אקספוננציאלי הדוק על גודל המעגלים הבוליאניים קבועי העומק עבור פונקציית הזוגיות. למעשה, למת המיתוג של הסטאד טומנת בחובה את הקושי הטכני שבמציאת חסמים תחתונים שכאלו.
הגרסה האינסופית
פונקציית זוגיות אינסופית היא פונקציה הממפה כל מחרוזת בינארית אינסופית ל-0 או 1, והיא בעלת התכונה הבאה: אם \ w ו-\ v הן מחרוזות בינאריות אינסופיות השונות זו מזו רק במספר סופי של קואורדינטות, אז  אם ורק אם \ w ו-\ v שונות זו מזו במספר סופי של קואורדינטות. בהנחת אקסיומת הבחירה ניתן להוכיח בקלות שפונקציית זוגיות אינסופית קיימת וישנן פונקציות כאלו - כמספר כל הפונקציות מ- ל-\ \{0, 1\}. מספיק לקחת נציג אחד לכל מחלקת שקילות של היחס \approx המוגדר כך: w \approx v אם ורק אם \ w ו-\ v שונים במספר סופי של קואורדינטות. בהינתן נציגים כאלו, נוכל למפות את כולם ל-0. יתר ערכי \ f ייקבעו באופן חד משמעי. לעיתים קרובות משתמשים בפונקציות זוגיות אינסופיות בתאוריה של מדעי המחשב ובתורת הקבוצות בשל הגדרתם הפשוטה - ומצד שני - הסיבוכיות התיאורית שלהן. למשל, ניתן להראות שתמונה הפוכה \ f^{-1}[0] היא קבוצת לא-בורל.
נוער חובב תנ"ך
פעילות
חברים בארגון נערים ונערות, בעיקר בגיל תיכון (אך גם מעט מבוגרים וצעירים יותר). ייחודו של הארגון הוא בכך שהוא מנוהל על ידי החברים בו, בני נוער בלבד, ורובם המוחלט של השיעורים והפעילויות בו מועברים על ידי החברים עצמם, ולא על ידי מורים.
בארגון קיימים מספר מוקדים (מחוזות): מחוז ירושלים, מחוז מרכז (פתח תקווה), מחוז חיפה, מחוז גוש (אלון שבות), מחוז צפון (טבריה), מחוז שומרון (אריאל), מחוז דרום (קריית גת) ומחוז שרון (חדרה).
בין השנים תשס"ד–תשס"ח (2004–2008) פעל גם "מחוז רשת", באמצעותו הועברו שיעורי תנ"ך בחדרי שיחה באינטרנט.
פעילות הארגון מורכבת משיעורים שבועיים או דו-שבועיים בכל אחד מהמחוזות. שיעורים אלו מועברים על ידי חברי הארגון או בוגריו. כמו כן, מארגן נח"ת פעילויות ארציות בחגים (סוכות, חנוכה, פסח, וכן במהלך החופש הגדול), בשבתות (כ-4 שבתות בשנה, בנוסף לשבת מחוזית לכל אחד מהמחוזות).
בחופש הגדול מתקיים סמינריון בן יומיים בו מועברים שיעורים על ידי מרצים חיצוניים ובוגרי הארגון.
חלק מחבריו של הארגון משתתפים בהצלחה בחידון התנ"ך העולמי לנוער יהודי. רבים מהזוכים בחידוני התנ"ך העולמי לנוער היו חברים בארגון, ורבים ממתמודדי החידון מצטרפים לארגון.
הארגון פתוח לבני-נוער מכל שכבות החברה היהודית, ואינו קשור פוליטית למפלגה או לזרם כלשהו. הקריטריון היחיד לקבלה לארגון הוא אהבת התנ"ך. בתקנון הארגון נכתב כי הארגון הוא א-פוליטי וא-דתי.
בעבר, הוציא הארגון עלון דו-חודשי בשם "מלא כף נחת" ולאחר מכן "כפית של נח"ת". כיום, המאמרים מועלים לאתר בעל אותו השם . באתר ניתן למצוא מאמרים, מדורים קבועים, חידות על הפרשה ואת כל הכפיות הקודמות.
מתוך הארגון צמח גם אתר הניווט בתנ"ך בו נכתבים מאמרים בתנ"ך בפורמט שימוש חופשי, בדומה לויקיפדיה, ומרוכזים קישורים למאמרים ומאגרי מידע בתנ"ך. רבים ממאמרי האתר הוטמעו בפלטפורמת ויקיטקסט.
טעות ריבועית ממוצעת
בסטטיסטיקה, טעות ריבועית ממוצעת או שגיאה ריבועית בינונית (שר"ב) (Mean Squared Error) של אומד מודדת את ממוצע ריבועי ה"טעויות", כלומר ההבדל בין האומד לבין מה שנאמד. ההבדל נובע בגלל האקראיות או בגלל שהאומד לא לוקח בחשבון מידע שיכול לייצר אומד מדויק יותר.
טעות ריבועית ממוצעת היא מומנט מסדר שני של השגיאה, ולכן משלבת גם את השונות של האומד וגם את ההטייה שלו. עבור אומד חסר הטיה, הטעות הריבועית הממוצעת היא שונות האומד. בדומה לשונות, לשונות הריבועית הממוצעת יש אותם יחידות מדידה כמו לריבוע המידה שנאמדת. באנלוגיה לסטיית התקן, אם ניקח את השורש של הטעות הריבועית הממוצעת נקבל את שורש הטעות הריבועית הממוצעת (RMSE), אשר יש לה את אותן יחידות מידה כמו למידה שנאמדת; עבור אומד חסר הטיה, שורש הטעות הריבועית הממוצעת הוא שורש השונות, הידוע כסטיית התקן.
הגדרה ומאפיינים בסיסיים
אם  Ŷ  הוא וקטור של n ערכים חזויים, ו- Y  הוא הווקטור של הערכים האמיתיים, אזי הטעות הריבועית הממוצעת המוערכת היא:
המדד מחושב בהינתן מדגם מסוים, ובהתאם תלוי בו. הטעות הריבועית הממוצעת של אומד בהתייחס לפרמטר לא ידוע \theta מוגדרת כ:
הגדרה זו תלויה בפרמטר הלא ידוע, והטעות הריבועית הממוצעת בהקשר הזה היא תכונה של אומד. הטעות הריבועית הממוצעת שווה לסכום השונות וריבוע ההטייה של האומד או של התחזיות. במקרה של טעות ריבועית ממוצעת של אומד:
אלבטרוס אמסטרדם
אלבטרוס זה, כמו יתר האלבטרוסים, מתרבה מדי שנתיים, לרוב באדמות ביצה פתוחות. הנקבה מטילה ביצה אחת בלבד, עליה דוגרים שני ההורים במשמרות שאורכן כשבוע. הגוזל בוקע לאחר 80 ימים. לאחר 230 ימים לערך יתחיל לעוף. בתחילת חייו יואכל מדי שלושה ימים, אולם ככל שיתקרב לעת המעוף הראשון, כך תרד תדירות ההאכלה. בשלב מסוים לפני התעופה הראשונה יגיע הפרחון למשקל גבוה מזה של הוריו, אולם הוא ישווה בהדרגה לזה של האחרונים לאחר שנוצותיו תצמחנה. האלבטרוס הצעיר יעזוב את מושבת בקיעתו למשך חמש שנים לערך, ורק אז יחזור למושבה. מספר שנים אחרי כן יחל להתרבות בעצמו.
טעות ריבועית ממוצעת
הגדרה ומאפיינים בסיסיים
הוכחה:
אלבטרוס אמסטרדם
האי הצרפתי אמסטרדם, היחיד עליו חיים אלבטרוסים אלו, השתנה משמעותית, ובתי הגידול האפשריים עבורם באי הצטמצמו באופן ניכר. אחת הסיבות לכך היא הגעתם של חתולי רחוב פראיים בעקבות בני האדם. על סמך עובדה זו, בצירוף מספר הפרטים המועט, הגיעו אנשי המקצוע לקביעה כי מין זה נתון בסכנת הכחדה חמורה. בנוסף, נדירותו של המין מקשה על חקר הרגלי התזונה שלו ותפוצתו בים.
טעות ריבועית ממוצעת
הגדרה ומאפיינים בסיסיים
(יש טעות בשורה האחרונה של הפיתוח. הביטוי של ה-bias שגוי)
כלומר לטעות הריבועית הממוצעת יש תכונה של אומד או סט של תחזיות במונחים של השוני שלה ושל רמת ההטייה. משום שהטעות הריבועית הממוצעת זו תחזית, טכנית זה לא משתנה מקרי, אבל היא תהיה נתונה לטעות בהערכה כאשר תחושב עבור אומד ספציפי של \theta עם ערך אמיתי בלתי ידוע. כלומר, כל הערכה של הטעות הריבועית הממוצעת על סמך פרמטר מוערך היא אכן משתנה מקרי.
פרשנות
טעות ריבועית ממוצעת עם ערך אפס, משמעותה שהאומד חוזה את ערכו של הפרמטר האמיתי בדיוק מושלם. כלומר האומד אידיאלית.
ניתן להשוות בין מודלים סטטיסטיים שונים על-בסיס ערכי ה-MSE שלהם, על-מנת להעריך את רמת הדיוק שבה הם מפרשים קבוצה נתונה של תצפיות - אומד חסר הטיה (הנשען על מודל סטטיסטי כלשהו) עם שונות מזערית ביחס ליתר האומדים הקיימים, יהיה האומד בעל התחזית הטובה ביותר, במובן שהוא ממזער את השונות. אומד כזה מכונה MVUE - Minimum Variance Unbiased Estimator.
שיטות לרגרסיה ליניארית מנסות להעריך את ה-MSE כחלק מהאנליזה שהן מבצעות, ומשתמשות ב-MSE המוערך על-מנת לקבוע את המובהקות הסטטיסטית של הגורמים הנמצאים בבחינה.
חסרונות
בדומה לשונות, לטעות הריבועית הממוצעת יש חיסרון בכך שהיא נותנת משקל רב לתצפיות חריגות. דבר זה מתרחש בשל ההעלאה בריבוע של הסטיות, אשר נותנת משקל רב יותר לטעויות הגדולות. תכונה זו, שהיא בעייתית במקרים רבים, גרמה לחוקרים רבים לזנוח את הטעות הריבועית הממוצעת לטובת מדדים אחרים, כגון טעות מוחלטת ממוצעת או מדדים המבוססים על חציונים.
שלמה בן ערבי
הרב יעקב שלמה בן ערבי ("Iacob Salomo ben Aravi" או "Shlomo ibn Arvay", המכונה גם "Solomon ben Aroio", 1549–1629) היה הרב הראשון של יהודי יאשי, אז בנסיכות מולדובה.
קורות חיים
בן ערבי נולד כנראה בתימן, הגיע ליאשי בשנת 1589 וכיהן בה במשך 40 שנים. לפי מקורות אחרים מוצאו ממשפחת ארביב מסלוניקי ומוצא המשפחה מעורב, איטלקי וצפון אפריקאי. בן ערבי אף עסק ברפואה ולפי דעתם של היסטוריונים מסוימים היה רופאו של נסיך מולדובה. הוא עסק בלימודי הקבלה והיה בקי בפילוסופיה של אבן רושד. שמו נודע הודות לתלמידו רבי יוסף שלמה דלמדיגו (Josef S. Del Medigo), שביקר אצלו בסביבות שנת 1619, התרשם מידיעותיו ונשאר ללמוד אצלו רפואה וקבלה במשך 11 שנים. תלמידו של הרב דלמדיגו כתב עליו כך: "איש אלקים קדוש הרופא כמה"ר שלמה ן' ארואי, שהוא היה עסוק בחכמת הקבלה יותר ממ' שנה וחיבר ספרים בה".
בן ערבי כתב ספרים על הקבלה ובזקנתו עלה לארץ ישראל והתיישב בצפת. אף אחד מכתביו לא שרד.
אריוך
אַרְיוֹךְ מלך אֶלָּסָר נזכר בתנ"ך בספר בראשית, כאחד ממלכי קואליציית ארבעת המלכים שהוקמה יחד עם אמרפל מלך שנער, כדרלעמר מלך עילם ותדעל מלך גוים, למטרת דיכוי מרד של חמשת מלכי כיכר הירדן, שכרתו ביניהם ברית על מנת למרוד במלכי מסופוטמיה.
במקרא
ארבעת המלכים, בהנהגת כדרלעומר, באו לכנען כדי להכניע את מלכי כיכר הירדן שמרדו בכדרלעומר. בדרכם הכו בעמים נוספים: רפאים, זוזים, חורים, עמלקים, ואמורים. במלחמתם כנגד חמשת מלכי כיכר הירדן הכניעו ארבעת המלכים את המורדים, שבו מהם שבי רב ובזזו את כל רכושם. בדרכם צפונה אל ארצותיהם רדף אחריהם אברהם, ובאזור דמשק השיג אותם, הביסם, והשיב את השבויים והרכוש למלכי כיכר הירדן.