cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ג'ונתן מן
מושג ה'פגיעות' (Vulnerability)
מגוון של גורמים חברתיים זוהו כרלוונטיים למניעת איידס: חוסר תשומת לב פוליטית, או מחסור בהתייחסות לאיידס, הפרעה של השלטון לזרימה חופשית של מידע על איידס, קיומן של נורמות חברתיות הקשורות לתפקידים של מגדר ומיניות, עוני, ומחסור במשאבים לתוכניות מניעה. עם זיהויים, גורמים אלו הופכים למושאים פוטנציאלים לעבודת בריאות הציבור. מן גרס כי המאמצים להתמודד ישירות עם גורמים חברתיים המשפיעים על מניעת איידס היו בעלי אופי מוגבל. ראשית, הם בדרך כלל התמקדו בנושא האיידס בלבד, למשל: תקנה המחייבת לבצע בדיקת איידס, אפליה כלפי גברים הומוסקסואלים בהקשר של איידס וביטוח רפואי. שנית, פעולות אלה היו חסרות מסגרת עבודה מושגית המתייחסת לגורמים החברתיים, כלומר, לא התקיימה הסכמה על האופן בו הגורמים החברתיים יכולים להשפיע על הבריאות. לכן, רמת העבודה בנושאים חברתיים נשארה מוגבלת בהשפעתה. לפי מן חסרה הבנה עמוקה יותר של טבע המגפה והפגיעות אשר תביא להתקדמות אמיתית במאבק בה. מן נעזר בניתוח מטא-אנליטי של התפתחות המגפה במדינות שונות ברחבי העולם כדי להבהיר את ההקשר החברתי לבלימת המחלה. ההיסטוריה של המחלה מראה שאיידס יכול לחדור לקהילה או מדינה בדרכים רבות ושונות. לדוגמה בארצות הברית וצרפת גברים לבנים הומוסקסואלים היו הנדבקים הראשונים, בברזיל הנדבקים הראשונים היו מחוג הסילון של ריו וסאו-פאולו, ובאתיופיה הראשונים היו מקרב העלית החברתית. למרות השוני במדינות השונות בזהותם של הנדבקים הראשונים, המשותף היה בהמשך התפשטות המחלה. בכל חברה האנשים שהיו טרם הגעת המחלה מודרים ומופלים, היו חשופים לסיכון ההידבקות הגבוה ביותר. בארצות הברית היו אלה מיעוטים בערים פנימיות, מזריקי סמים ונשים. בברזיל התפשטה המגפה בפאבלות סביב ריו וסאו פאולו, באתיופיה נדבקו העניים, ובצרפת הטיפוסים שבשולי החברה.
תובנה נוספת של מן לגבי מניעת איידס וזכויות אדם מגיעה מניתוח של מצבים בהם ישנה יכולת מוגבלת או כישלון של תוכניות מניעה. מן ערך בחינה של הצלחות או כישלונות תוכניות מניעה והסיק ממנה כי תפקיד חברתי נחות או סטטוס נמוך יכולים לפגוע בהצלחת תוכניות מניעה ויידוע המכוונות לשינוי התנהגותי של הפרט. דוגמה לכך היא בבחינה של תוכניות מניעה לנשים : נשים מונוגמיות שקיבלו תוכנית מניעה (מידע, חינוך, נגישות לבדיקות, ייעוץ, קונדומים זמינים) במדינות מסוימות סיכוייהן להידבק עשויים להצטמצם כליל, אך יש מדינות בהן להיות נשואה זהו גורם סיכון. כדי להבין פרדוקס זה יש להבין את המציאות השונה בה חיות נשים במקומות שונים בעולם. קיימות המלצות הניתנות לגברים ונשים להפחית את מספר הפרטנרים שלהם לסקס כגורם להפחתת סיכון, אך ישנן עדויות לכך שבמקומות שונים בעולם זה לא אפקטיבי. חוסר האפקטיביות יכול לנבוע ממספר סיבות: ראשית, הרבה מסיכונן של נשים קשור להתנהגות המינית של הפרטנר שלהן. שנית, מספר מתחלף של בני זוג הוכח כבר בכמה מקרים כמפחית את הסיכוי להידבקות, ושלישית, נשים לעיתים חסרות יכולת שליטה על יחסי המין שהן מקיימות למשל, יש נישואים המלווים באלימות, והאישה חסרת זכויות אדם ומשאבים, במצב זה גם אם האישה מודעת לאיידס, ויש לה קונדומים זמינים ואף אם היא יודעת שבעלה נשא, היא אינה יכולה להשתמש בכל אלה להגנתה. זוהי דוגמה להבנת המרכיב החברתי של המגפה. כיוון שזוהי מגפה שחלק מהגורמים לה הם חברתיים יש צורך במעורבות וטיפול בגורמים אלו. במילים אחרות, הגישה החדשה לבריאות הציבור לוקחת בחשבון שמגפה וחברה שלובות זו בזו וניסיון לטפל רק באחת מהן הוא שגוי.
זכויות אדם ואיידס
מן ראה בחיוב את העובדה כי מחוץ לתחום של בריאות הציבור או מדע ביו רפואי, התפתחה סדרה של תפיסות לגבי התנאים החברתיים המוקדמים הנחוצים לבריאות תקינה. זכויות אדם מודרניות מדגישות כי המאמץ העיקרי של העולם, צריך להיות בניסיון להגדיר ערכים משותפים. הצהרת זכויות האדם האוניברסלית ב-1948 סיפקה רשימה של הדברים שלממשל ולחברה אסור לעולל לאדם, ורשימה של הדברים שהממשל מחויב לספק לאדם מעצם היותו אדם: מחסה, אוכל, טיפול רפואי, חינוך, בריאות. במקום בו זכויות האדם והאדם מכובדים, עדיין יהיו עשירים ועניים, אך לכולם יובטח מינימום בסיסי בו הפוטנציאל האישי שלהם יכול להתפתח בחופשיות. אלה אמנם לא ימנעו חולי או מוות מוקדם מלהתרחש, אך ההכרה בחשיבותן של הזכויות תצמצם את המרכיבים החברתיים, אשר להם התרומה המרכזית לעול המגיפות והמוות. זכויות האדם המודרניות מספקות מסגרת עבודה קוהרנטית לניתוח הגורמים החברתיים לאיידס ופעולה בנושא. לפי מן, ניתן לשלב בצורה פרקטית את מימד זכויות האדם במאבק באיידס על ידי זיהוי הזכויות הספציפיות שהפרתן גורמת לפגיעות לאיידס בחברה או במדינה ספציפית. זה יכול לכלול את הזכות למידע, לשוויון בין גבר לאישה במערכת נישואין או גירושין, את הזכות לטיפול רפואי, אי הפליה ועוד.
מן גורס כי לאחר זיהוי הזכויות הנפגעות יש לפעול בשיתוף פעולה עם הגורמים (רשמיים/ לא ממשלתיים/ פרטניים). הפועלים לקידומן של זכויות אדם. לשיטת מן, חינוך לזכויות אדם יכול לעיתים חשוב אף יותר לבריאות האוכלוסייה מאשר תוכניות ספציפיות למניעת איידס. פעילות של זכויות אדם לבריאות הציבור אינה פעילות מסורתית של בריאות ציבור, אך לדעת מן הן זירת פעולה הכרחית וחיונית במאבק.
תתני
תתני נזכר בספר עזרא כפחה של פַּחֲווֹת "עֵבֶר הַנָּהָר" בתקופת שיבת ציון, וכאדם שעמד יחד עם שתר בוזני, בראש קבוצה שניסתה למנוע את המשך בניין בית המקדש השני. על פי תרגום יונתן, תתני היה אביה של זרש, חמיו של המן, וסבו של שמשי ספרא.
הצהרת כורש
לאחר גלות עם ישראל לבבל, כורש הפרסי בשנה הראשונה למלכותו, מחליט לאפשר לבנות את בית המקדש. הוא מורה ליהודים לעלות לירושלים שביהודה. מתרדת, אשר שימש כגזבר בממלכת פרס האחמנית תחת הנהגתו של כורש, מצווה על ידי כורש לתת לששבצר נשיא יהודה בימים ההם את כל כלי בית המקדש הראשון שנבזזו על ידי צבאו של נבוכדראצר מירושלים. חלק מהיהודים עלו לירושלים והתחילו לבנות את בית המקדש, בהנהגת ישוע בן יוצדק, זְרֻבׇּבֶל בן שאלתיאל, ואנשים נוספים.
איגרת השטנה הראשונה, עצירת הבנייה, והמשכה
בניית הבית רכשה מתנגדים רבים בקרב השומרונים, עמים שיושבו על ידי שלמנאסר בשומרון, 163 שנים קודם לכן. הם ניסו בדרכים שונות למנוע את המשך בניין הבית, ומשלא הצליחו, יזם מתרדת טבאל מראשי השומרונים, כתיבת איגרת שטנה נגד בניין בית המקדש, ושלח אותו לארתחששתא המלך.
האיגרת שנכתבה ונערכה בפועל על ידי רחום בעל טְעֵם ושמשי ספרא. הכילה תיאור של ירושלים מבחינה היסטורית, כעיר בעלת פוטנציאל למרידה, ונטען בה, כי אם תיבנה העיר ישתלטו תושביה ומלכיה, על כל עבר הנהר המזרחי עד לנהר פרת. ארתחששתא השתכנע והורה לבטל את בניין הבית, והבנייה נפסקת כל חיי ארתחששתא, עד השנה השנייה למלכות דריוש מחליפו. בשנה זו חגי הנביא וזכריה בן עדוא אומרים לעם שביהודה שימשיכו בבניית בית המקדש.
התיאור המקראי
בעת תחילת הבניה, תתני שהיה הפחה של הפחווה המערבית לנהר הפרת, פנה יחד עם חבורתו אל הבונים, ושאל אותם מי אישר להם להתחיל לבנות מחדש את בית המקדש והחומות. בנוסף דרש תתני לדעת את שמות האחראים על הבניה.
בהמשך שלח תתני וחבורתו איגרת שטנה אל דריוש המלך כדי למנוע את המשך הבניה.
תוכן האיגרת
בהמשך מזכיר תתני את רישיון בנין בית המקדש של כורש, ואת תחילת בנין בית המקדש, ומציין שבניית הבית עדיין לא הושלמה.
לסיום מבקש תתני מהמלך שיבדוק בגנזיו אם אכן כורש נתן את ההוראה, ומבקש שבעקבות הבדיקה דריוש ישלח לו את הוראותיו בעניין.
תגובת דריוש
דריוש לאחר קריאת המכתב הורה לבדוק את עניין הרישיון, ולבסוף נמצאה מגילה אשר הכילה את רישיון כורש לבנות את בית המקדש. הצו המאוחר יותר של כורש שהורה על הפסקת הבניה, לא הופיע במגילה.
דריוש כתב מכתב תגובה, ובו הוא הורה לתתני, שתר בוזני, וחבורתם, להתרחק מאזור בית המקדש, ולאפשר את המשך הבניה ללא הפרעות. בנוסף מורה דריוש לתת לבונים את הוצאות הבניה ועבודת בית המקדש, ומנמק זאת בכך שהיהודים יתפללו ויקריבו קרבנות, לחיי המלך ובניו. לתוספת תוקף איים דריוש כי יתלה את מי שלא יקשיב לצו זה, ויחריב את ביתו. את סוף המכתב מסיים דריוש באמירה, כי ה' השוכן בבית המקדש, יפגע בכל מי שינסה לפגוע בבית, ומצווה לבצע את דבריו במהירות.
תתני וחבריו קיבלו את המכתב מדריוש וביצעו במהירות את שביקש, ובכך התאפשרה המשך בניית בית המקדש.
האחים זנגאקי
חיים וקריירה
מעט ידוע על קורות חייהם של האחים זנגאקי, מלבד ראשי התיבות שלהם, וכי הם פעלו במצרים מחוץ לאזור פורט סעיד וקהיר מסביבות שנות ה-60 ועד שנות ה-90 לפחות. רבים מתצלומי זנגאקי חתומים בראשי תיבות של אחיו או מקום עסקו, למשל, "C. Zangaki" או "Zangaki, Cairo" או מדי פעם "A. Zangaki".
בעבר האמינו ש"א. זנגאקי" הוא צלם יחיד. עם גילוי שלט עם השם "אדלפוי זנגקי", הוכר כי מדובר באחים. מאמינים ששמותיהם היו ג'ורג' וקונסטנטינוס (או קוסטאס). כמה חוקרים מאמינים שהם נולדו באי מילוס, בעוד שאחרים טענו שהם קפריסאים. עם זאת, אין ראיות סופיות הנוגעות למקום ותאריך הלידה שלהם. גם לא ברור איך הם הגיעו ללמוד צילום. עם זאת, זמן קצר לאחר הגעתם למצרים הם הפכו לצלמים מבוססים עם סטודיו בקהיר ובפורט סעיד.
בשנות ה-50 של המאה ה-19, נסיעות תיירים למצרים יצרו ביקוש רב לצילומים כמזכרות. קבוצה קטנה של צלמים מוקדמים, רובם ממוצא צרפתי, התמקמה בקהיר ובעמק הנילוס כדי לנצל את הדרישה הזו. בין הצלמים החלוציים הללו נמנו פליקס בונפיס (1831–1885); גוסטב לה גרה (1820–1884), אמיל בכר (אחיו אנרי חתום על כמה מתצלומיו; פעיל 1860–1890); האחים הבריטים-איטלקים אנטוניו באטו (בערך 1832–1906) ופליצ'ה באטו (1832–1909) והיפוליט ארנו (פעיל בין 1860 ל-1890).
תצלומים שצולמו על ידי האחים זנגאקי נמצאים בדרך כלל באלבומי תיירים שנאספו במזרח התיכון במחצית השנייה של המאה ה-19. מהסטודיו שלהם בפורט סעיד, הם היו במיקום אידיאלי למכור לאירופאים המבקרים במצרים כחלק מסיבוב הטיול הגדול. האחים זנגאקי נסעו לאורך הנילוס בליווי עגלת חדר חושך רתומה לסוס כדי לתעד את הנוף, הארכיטקטורה והאירועים במצרים. התמונות כללו את הפירמידות או הספינקס והערים, סואץ או אלכסנדריה, כמו גם צילומים של חיי היומיום במצרים, כמורה ותלמידים, גברים ליד הנילוס או נשים בבית.
ייתכן שהם עבדו עם צלם צרפתי, היפוליט ארנו, בפרויקט תיעוד עבודות של בניית תעלת סואץ. רוב החוקרים מאמינים שארנו היה הצלם הרשמי של סואץ ושייתכן שהאחים זנגאקי סייעו לו, עם זאת, האופי המדויק של מערכת היחסים ביניהם אינו ברור שכן הביוגרפיה של ארנו אינה ברורה בדיוק כמו זו של האחים זנגאקי. עם זאת, מערכת היחסים התפרקה כאשר בשנת 1874, ארנו פתח בהתדיינות נגד האחים זנגאקי והאשים אותם בגזילת הקניין הרוחני שלו. ארנו הצליח וב-29 ביוני 1876, בית המשפט של איסמעיליה, הכיר בהם כ"אשמים בגרימת נזק לרכוש אמנותי ותעשייתי ובתחרות בלתי הוגנת."
הכרה
ידוע שהאחים זנגאקי "הפיקו כמה מהתמונות המשובחות ביותר של מצרים הוויקטוריאנית המאוחרת." התמונות שלהם ממצרים של סוף המאה ה-19, אף שהופקו למכירה לסחר התיירים האירופי הפורח למצרים, זוכים להערכה רבה על ידי היסטוריונים ואספנים על התובנות שלהם על החיים באותה תקופה.
סאר
סאר (גרמנית: Saar) הוא נהר הזורם בצפון מזרח צרפת ומערב גרמניה ומהווה אחד מיובליו של נהר המוזל. הנהר מתחיל ברכס הרי הווז' שבצרפת, בגבול אלזס-לורן ומתמזג לתוך המוזל בסמוך לטריר. הנהר מקבל את עיקר מימיו משני יובלים מרכזיים הנובעים בסמיכות למון דונון (Mont Donon), שבהרי הווז'. לאחר 246 ק"מ (126 בצרפת והשאר בגרמניה) הוא מתחבר למוזל בסמיכות לעיר קונץ שבריינלנד-פפאלץ, בין טריר לגבול עם לוקסמבורג.
אגן הניקוז של הנהר הוא 7,431 קמ"ר, וספיקתו היא 75 קוב לשנייה.
הנהר הוא מרכיב חיוני בתעשיית הפחם, ברזל והפלדה של חבל הסאר בגרמניה. על גבי הנהר מובלים חומרי גלם ומוצרים מוכנים אל חבל הרוהר ולנמל רוטרדם.
אדון האולימפוס זאוס
הרפתקאות
בעוד העיר נבנית ישנן מטלות שצריך למלא, כמו להרוג את מדוזה. בכל הרפתקה יש משימות משנה, למשל להשיג כמות מסוימת של צמר או שמן זית.
בתים פשוטים
בתים הם דבר חיוני על מנת שתהיה אוכלוסייה בעיר. בתים פשוטים יכול להיות מפותחים יותר או פחות בהתאם לתנאים שיש להם, ברגע שהתנאים מספקים הם גם משרתים בצבא. על מנת שהתושבים יחליטו לפתח את בתיהם צריכים להיענות על הדרישות הללו:
בתי אצולה
על מנת למשוך את האליטה של יוון אל העיר שבנית, צריך שהעיר תוכל לספק את צרכיהם. בנוסף, שכונות היוקרה חייבות לשכון באזורים אטרקטיביים ועם הרבה בידור. כאשר יש ברשותך בתי יוקרה, יש ברשותך צבא מפותח יותר מאשר צבא האספסופים שהבתים הפשוטים סיפקו לך. אם אתה בוחר לספק סוסים לבתי היוקרה יכול גם להיות צבא פרשים.
כלכלה
כמעט לכל עיר הנבנית יש מקורות כלכלה, זה יכול להיות אדמה פורייה שמאפשרת גידול של זיתים, ענבים, גזרים ובצלים. וזה יכול להיות דברים הקשורים בכרייה, כגון כרייה של ברונזה.
מסחר
על מנת לסחור עם עיר מסוימת, כל מה שצריך לעשות זה לבנות מזח או עמדת מסחר יבשתית. וכך ספינות ושיירות מסחר יעברו בעירך. אי אפשר לסחור עם כל הערים, ניתן לסחור רק עם בנות ברית, מושבות וערים כבושות על ידך. למרות זאת ערים אלו לא חייבות לסחור איתך. כדי לסחור עם עיר כזו עליך לשמור על יחסים דיפלומטיים טובים עם אותה העיר. ניתן לייבא סחורות מרחוק שאתה מתקשה להשיג מהעיר שלך. וניתן לייצא סחורות אותם אתה מייצר ביתר קלות ויש ברשותך כמות מספקת גם לערים אחרות.
אלים
שנים עשר אלים מופיעים באדון האולימפוס זאוס, עם זאת אין לכולם קשר לעיר שלך בכל הרפתקה. ישנם אלים שעוינים כלפי העיר וכאלה ידידותיים. על מנת למשוך את האלים הידידותיים אל העיר שלך יש לבנות להם מקדשים.
בניית מקדשים
על מנת לבנות מקדש צריך לדאוג לכמות מספקת של שיש. כל מקדש הוא שונה ולכן דורש כמות שונה של שיש. כשיש מספיק כסף ושיש אפשר לבנות מקדש. בניגוד להקמת בניין אחר במשחק, בניית מקדש היא יותר מורכבת, כאשר שחקן מחליט להקים אותו לוקח זמן רב מאז שהוא מתחיל להיבנות ועד סיומו. מקדשים חייבים להיבנות על יד שבילים כדי שהחומרים יוכלו להגיע בעזרת עגלות הרתומות לשוורים. בנוסף, צריך לדאוג לכמות עובדי בניין שיבנו את המקדש וכן, לדאוג לעצים ופסלים. ככל שיהיו יותר עובדים כך גם יבנה המקדש באופן מהיר יותר.
המפלצות
מפלצות בדרך כלל לא מנסות להחריב את העיר שלך סתם, אלא בגלל שהאלים שלחו אותם.
מפרץ המלך ג'ורג' (אנטארקטיקה)
מפרץ המלך ג'ורג' (באנגלית: King George Bay) הוא מפרץ בחוף הדרומי של אי המלך ג'ורג' - האי הגדול ביותר באיי שטלנד הדרומיים, השוכן במרחק 120 ק"מ מחופי אנטארקטיקה.
רוחב פתחו של המפרץ 11 קילומטרים; והוא ממוקם בין לשון היבשה לייונז ראמפ, ולשון היבשה נקודת טרט.
גילוי ומיפוי המפרץ
המפרץ התגלה ב-22 בינואר 1820, על ידי אדוארד ברנספילד, שעמד בראש המשלחת הבריטית לחקר האזור.
המפרץ צולם מהאוויר (ומופה בעקבות זאת), על ידי משלחת הסקר האווירי של שטחי חסות איי פוקלנד, בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1956–1957.
מקור השם
שמו של המפרץ ניתן לו ב-24 בינואר 1820, על ידי אדוארד ברנספילד, שעמד בראש המשלחת הבריטית לחקר האזור.
האי נקרא על שמו של ג'ורג' השלישי, מלך הממלכה המאוחדת, ששלט באותה עת.
אזור אנטארקטי מוגן מיוחד
אזור המפרץ הוגדר כאזור אנטארקטי מוגן מיוחד מספר 151, בשל החשיבות הגאולוגית, והאקולוגית שלו.
לקריאה נוספת
• ANGIE DÍAZ, CLAUDIO ALEJANDRO GONZÁLEZ-WEVAR, CLAUDIA S. MATURANA, ALVARO T. PALMA, ELIE POULIN & KARIN GERARD, Restricted geographic distribution and low genetic diversity of the brooding sea urchin Abatus agassizii (Spatangoidea: Schizasteridae) in the South Shetland Islands: A bridgehead population before the spread to the northern Antarctic Peninsula?, Rev. chil. hist. nat. vol.85 no.4 Santiago dic. 2012 http://dx.doi.org/10.4067/S0716-078X2012000400008
דורנבירן (מחוז)
המחוז חולק ממחוז פלדקירך בשנת 1969. שטח המחוז הוא 172.37 קמ"ר ואוכלוסייתו 83,358 נפשות (נכון ל-2012). המחוז מחולק לשלוש מועצות מקומיות, שניים מהן - ערים.
דואר מידלמוסט
דואר מידלמוסט (באנגלית: Middlemost Post) היא סדרת טלוויזיה קומית מונפשת אמריקאית שנוצרה על ידי ג'ון טראביק השלישי, שהוצגה לראשונה בניקלודיאון ב-9 ביולי 2021.
העונה הראשונה התחילה ב-9 ביולי 2021 והסתיימה ב-1 באוגוסט 2022. העונה השנייה התחילה ב-2 באוגוסט 2022 והסתיימה ב-21 באוקטובר 2022.
תקציר העלילה
עלילותיהם של פארקר ענן הגשם לשעבר וחבריו אנגוס וראסל, שעושים יחדיו שליחויות דואר ברחבי הר מידלמוסט, וההרפתקאות אותם הם עוברים.
מדבבים
הדיבוב העברי בוים על-ידי תומר שביט (פרקים 1 עד 6, פרק 21 ואילך), רועי רגב ומני אסיקנד (פרקים 7 עד 20), והופק על ידי ענבר שטגר עזרא באולפני דאבי דאב.
הפקה
ב-16 ביוני 2020, הוכרז כי ניקלודיאון הזמינו את הסדרה מאחד מבמאי הסדרה "בובספוג מכנסמרובע", ג'ון טראביק השלישי. הסדרה בת 20 הפרקים הופקה על ידי אולפני ההנפשה של ניקלודיאון, כאשר העבודה נעשתה מרחוק במהלך מגפת הקורונה. האנימציה נעשתה על ידי Yowza! Animation בקנדה. ב-18 במרץ 2021, נחשף כי הסדרה תעלה לאקרנים ביולי של אותה שנה. ב-17 ביוני 2021, הוכרז כי הסדרה תעלה לאקרנים ב-9 ביולי, והטריילר הראשון לסדרה הופץ.
ב-24 במרץ 2022, הסדרה חודשה לעונה שנייה בת 13 פרקים, ששודרה לראשונה ב-2 באוגוסט 2022.
צעצוע של סיפור 5
צעצוע של סיפור 5 (באנגלית: Toy Story 5) הוא שמו המשוער של סרט הרפתקאות קומי בהנפשה ממוחשבת של אולפני פיקסאר. הסרט הוכרז רשמית על ידי מנכ"ל דיסני, בוב אייגר, בפברואר 2023.
רקע
בין השנים 2020 ל-2022, על רקע מגפת הקורונה והשפעותיה על הרגלי הצפייה של הציבור בסרטי קולנוע, ומסיבות נוספות, לא הוציאה פיקסאר סרטי אנימציה לאקרנים. הסרט "קדימה" הגיע לבתי הקולנוע, אך עבר במהרה לצפייה ביתית עקב התפשטות המגפה, והסרטים "נשמה", "לוקה" ו"אדומה אש" כלל לא הגיעו לבתי הקולנוע. מה שנגס משמעותית ברווחיותם. גם הסרט "שנות אור", שיצא לאקרנים, היה לסרט בעל ההכנסות הנמוכות ביותר בהיסטוריה של פיקסאר. על רקע זה, כמו גם על רקע הצלחתם של אולפני אנימציה אחרים להציג להיטים קופתיים, נאלצה דיסני, בעליה של פיקסאר, לגבש תוכנית להחזרת אולפני האנימציה שלה לרווחיות. לאור זאת, בשיחה עם בעלי המניות של דיסני בפברואר 2023, הודיע בוב אייגר, מנכ"ל החברה, כי בשנים הקרובות יתמקדו אולפני ההנפשה של וולט דיסני ופיקסאר בזיכיונות מצליחים שמהווים השקעה בטוחה, והכריז על הפקת שלושה סרטי המשך מזיכיונות רווחיים במיוחד, "לשבור את הקרח 3" ו"זוטרופוליס 2" מאולפני דיסני, ו"צעצוע של סיפור 5" מפיקסאר, שקודמיהם הרוויחו למעלה ממיליארד דולר כל אחד, והיו מועמדים או זכו בפרס אוסקר. במקביל הודיע אייגר על פיטוריהם של 7,000 מעובדי החברה, מהלך שצפוי לחסוך לדיסני 5.5 מיליארד דולר.
ליהוק
ב-9 בפברואר אישר טים אלן כי ישוב לדבב את דמותו של באז שנות-אור בסרט זה, זאת לאחר שבסרט "שנות אור" דיבב את הדמות כריס אוונס.
ויטבסק (מחוז משנה)
מחוז משנה ויטבסק (בבלארוסית: Віцебскі раён; ברוסית: Витебский район) הוא אחד מ-21 מחוזות משנה מנהליים של מחוז ויטבסק שבצפון בלארוס. מרכזו המנהלי היא העיר ויטבסק, אם כי היא עצמה לא כלולה בו. יש בו שני יישובים עירוניים, ינוביצ'י וסוראז', ויתר האוכלוסייה מתגוררת בכפרים.
דמוגרפיה
בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009), מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה ויטבסק 40,552 בני אדם. האוכלוסייה הצטמצמה וב-2018 נמנו במחוז המשנה 37,051 בני אדם. ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה ב-2009: 87.56% בלארוסים, 10.08% רוסים, 1.09% אוקראינים ו-1.27% אחרים. שפות הדיבור הנפוצות: בלארוסית (53.32%) ורוסית (45.38%).
ברכייה
בְּרֵכִיָּה (שם מדעי: Anas platyrhynchos) היא מין של ברווז שכיח מסדרת האווזאים. הוא נפוץ באזורים רבים בעולם, לרבות בישראל והוא אביו של ברווז הבית.
תפוצה ואזורי מחיה
תפוצת מין זה רחבה ביותר וחולשת על כל היבשות, בעיקר בהמיספירה הצפונית, באירופה, אפריקה, אסיה, וכן באוסטרליה, ניו זילנד ובאיים רבים. אזור המחיה כמעט תמיד בקרבת אדמות פוריות או מקורות מים, מאחר שהמין ניזון מחסרי חוליות רבים השוכנים במים או באדמות אלו.
תיאור המין
בשל תפוצתה הרחבה של הברכייה, מבנה גופה הפך לתיאור מבנה גופם של כל הברווזים. למין מקור שטוח ורחב ובעל שיניים דקות. אורכו כ-58 ס"מ ומשקלו בערך ק"ג אחד. לזכר ראש בצבע ירוק, על הצוואר קולר לבן והחזה חום. הכנפיים והבטן לבנות-אפורות, קצה הזנב שחור. הנקבה חומה-אפורה בצבעי נוצותיה. לשני המינים רגליים כתומות ונוצות כחולות מבריקות במרכז הבטן הנתחמות בפס לבן ופס שחור, מוסתרות מתחת לכנף, אלו מהווים מאפיין בולט בזיהוי המין בשעת תעופה. מהירות תעופת הברכייה מגיעה לשמונים קמ"ש.
התנהגות
לאחר עונת הרבייה מתאספות הברכיות בלהקות ונודדות דרומה מהאזורים הצפוניים אל האזורים החמים יותר, שם מצוי המזון בשפע. הן ממתינות שם עד לתחילת עונת הרבייה ואז נודדות בחזרה לכיוון צפון. אולם, פרטים רבים נשארים באזורים הצפוניים גם כאשר מורגש מחסור במזון ובמחסה ומקימים אוכלוסיות קבועות שאינן נודדות.
קול הברווז המוכר לנו, שייך לנקבת הברכייה. לקול זה עוצמה רבה והוא נשמע למרחק. הנקבה משמיעה קול זה כאשר היא מעוניינת למשוך לקרבתה זכרים.
רבייה
עונת הרבייה של הברכייה היא באביב. לאחר החיזור בונה הברכייה קן וזוג הברכיות אינו נפרד עד ההזדווגות. דגירת הברכייה על ביציה אורכת כ-28 יום. שעות אחדות לאחר שבקעו, הולכים האפרוחים אחרי אימם אל המים. אפרוחי הברכייה אינם מואכלים על ידי אימם אלא מלקטים מזון בעצמם.
תזונה
הברכייה ניזונה ממגוון רחב של מזון, כולל סוגי צמחייה שונים, חרקים, סרטנים, דגים, רכיכות ותולעים. מרבית המזון ניצוד מתוך המים. לעיתים רחוקות, אוכלת הברכייה מזון מתוך אזורים חקלאיים וממשק האדם, על פי רוב זרעים ויבולים שונים.
המין והאדם
בשל תפוצתו הרבה, הותר ציד מבוקר של המין במדינות רבות באסיה. מסביב לציד זה צמחה תעשייה גדולה התורמת לכלכלת האדם. כספים רבים מציד זה נאספים על ידי ארגוני טבע ומתועלים לשמירה על אוכלוסיות של המין הנמצאים באזורי סיכון, בגלל דלדול בשטחי מחיה המתואמים למין. נצפית מגמה של הסתגלות המין לסביבתו של האדם, והרחבת מקום החיות אף לאזורים סמי-אורבניים. אחד מתת-מיניו הוא ברווז הבית, שבוית על ידי האדם.
משפט לקסל
בגאומטריה כדורית, משפט לקסל (באנגלית: Lexell's theorem) הוא תוצאה המאפיינת את המקום הגאומטרי של קודקודי כל המשולשים הכדוריים בעלי בסיס ושטח קבועים. המשפט נקרא על שם המתמטיקאי הפיני-שוודי אנדרס יוהאן לקסל שפעל ברוסיה, מחשובי מפתחי הטריגונומטריה והגאומטריה הכדורית במאה ה-18.
לקסל הציג את המשפט שלו כדוגמה לטענה לא טריוויאלית על עקומים על גבי ספירה דו-ממדית (טענה על מקום גאומטרי), האנלוגית באופן חלקי לטענות 37 ו-39 בספר הראשון של יסודות של אוקלידס. בגאומטריה אוקלידית דו-ממדית (מישורית), בהינתן צלע אחת (נניח AB) של משולש, המקום הגאומטרי של כל הנקודות C כך שלמשולש ABC יהיה שטח השווה לערך נתון מסוים הוא זוג ישרים המקבילים לצלע הבסיס (AB), והנמצאים במרחק ממנה הנקבע על פי היחס בין שטח המשולש לאורכה. משפט לקסל מספק את התשובה לשאלה הזהה עבור המקרה של משולשים כדורים; במקרה זה, המקום הגאומטרי של C יהיה מעגל קטן מסוים, שאינו מצוי במרחק קבוע מן המעגל הגדול שעליו מונחת צלע הבסיס.
המשפט משך תשומת לב מסוימת מכמה מהמתמטיקאים הגדולים של המאה ה-18 ותחילת המאה ה-19, ביניהם לאונרד אוילר, יאקוב שטיינר, קרל פרידריך גאוס וניקולאי לובצ'בסקי, כולם מתוך שאיפה לפשט במקצת את הטיעון המקורי של לקסל, שעשה שימוש נרחב בנוסחאות מסוימות של טריגונומטריה כדורית הנקראות אנלוגיות נפייר. לובצ'בסקי אף חקר שאלה זהה עבור המישור ההיפרבולי, וגילה שבמקרה זה המקום הגאומטרי המתקבל הוא היפר-מעגל (hypercycle).
בניית המקום הגאומטרי המבוקש
בהינתן נקודות A,B על מעגל גדול, נבנה מעגל גדול נוסף החותך את המעגל הגדול שעליו מונחת הקשת AB בשתי נקודות המרוחקות במידה שווה מנקודת האמצע של הקשת AB. כיוון שכך, אם נוריד גבהים A\alpha ו-B\beta מ-A ו-B אל המעגל הגדול הנוסף הזה, אז אורכי הגבהים הללו יהיו זהים. כעת, נבחר כל נקודה \epsilon על המעגל הגדול השני ונמשיך את A\epsilon עד לנקודה C כך ש-\epsilon תהיה אמצע הקשת AC. שוב, כתוצאה מאופן בניית המעגל הגדול השני, האנך C\gamma מ-C למעגל הגדול השני יהיה זהה באורכו ל-A\alpha ולפיכך גם ל-B\beta. כעת, תהי \zeta נקודת החיתוך של BC עם המעגל הגדול השני. אז, המשולשים הכדוריים ו-B\beta\zeta יהיו חופפים, מה שגורר ש-\zeta היא נקודת האמצע של הקשת BC. כעת מכיוון ש- חופף ל- ו- חופף ל-B\beta\zeta, נובע שלמשולש ABC אותו שטח כמו למרובע הכדורי. מכיוון שהשטח של המרובע בלתי תלוי בבחירת \epsilon (זהו מרובע קבוע), נובע שלכל המשולשים הנבנים בדרך הזו יש שטח זהה. אולם מכיוון ש- ו-A\alpha קבוע, נובע שהמקום הגאומטרי של הקודקוד השלישי C הוא עקומה שכל נקודה עליה מרוחקת מרחק זהה (השווה ל-A\alpha) מן המעגל הגדול השני, וזו הרי ההגדרה של מעגל קטן המצוי במרחק שווה מן המעגל הגדול השני.
נשים לב שכשבנינו את המעגל הגדול השני, יכולנו לעשות זאת באינסוף דרכים שונות; כדי לבדוק איזה מעגל גדול יש לבחור כך ששטח המשולש ABC יהיה שווה לערך המבוקש, אין מנוס מלהיעזר בנוסחאות הטריגונומטריה הכדורית.
יחסי אוקראינה–נורווגיה
יחסי אוקראינה–נורווגיה הם יחסי החוץ בין אוקראינה לנורווגיה.
היסטוריה
התיאוריה הנורמנית, הנפוצה ביותר במערב בימינו, חושפת את שורשיהם הסקנדינבים של השליטים הקדומים של קייב, ושל השליט האגדי של נובגורוד רוריק בפרט. לפיכך, מקור השם "רוס" נחשב כמילה נרדפת לשבטים סקנדינבים.
בדיונים סביב ייסוד רוס של קייב, ידוע כי השליטים הסקנדינבים הראשונים בקייב היו אסקולד ודיר, שנסעו מנובגורוד לקייב והתיישבו שם. לאחר מכן, סקנדינבים רבים (Varangians) הגיעו לקייב וקונסטנטינופול כסוחרים בודדים. ויקינגים אחרים שהו בקייב זמן רב יותר, שירתו את דרך הסחר האגדית ממפרץ פינלנד, לדנייפר ובהמשך ל.
בתקופה שבין 975 עד 1066 נורווגיה נהנתה מיחסי ידידות מיוחדים עם רוס של קייב. צאצאים רבים של מלכים ואצילים נורווגיים התגוררו תקופות ארוכות יותר בחצר קייב שזכתה לחינוך צבאי, וכן השתתפו בהתקפות על קונסטנטיפונול. בעקבות כך, חצרו של ולודימיר הגדול בקייב אירחה את המלך הנורווגי האגדי אולף טריגבאסון ששהה שנים רבות בקייב בזמן גלותו. גם מלך נורווגיה מגנוס הטוב בילה גם כן כמה שנים בקייב לחינוך להכשרה צבאית.
לאחר מותו של האראלד נקטע רצף הניצחונות של נורווגיה וכך גם האפשרות למדיניות חוץ עצמאית. מאוחר יותר, כתוצאה מאיחוד קאלמאר (1397) נפלה נורווגיה תחת מלך דנמרק, ובשנים 1814–1905 הייתה חלק מהאיחוד השוודי-נורווגי. נורווגיה קיבלה את עצמאותה בשנת 1905.
נורווגיה הכירה בעצמאות אוקראינה ב-24 בדצמבר 1991, לאחר שזכתה בעצמאותה בעקבו קריסת ברית המועצות. היחסים הדיפלומטיים בין אוקראינה לנורווגיה כוננו ב-5 בפברואר 1992. שגרירות נורווגיה באוקראינה נפתחה בשנת 1992. שגרירות אוקראינה בנורווגיה החלה את פעילותה באוקטובר 2004.
ב-7 במרץ 2022 כתמיכה בעצמאות אוקראינה, וכמחאה על הפלישה הרוסית לאוקראינה, שינתה נורווגיה את שם הכיכר בו שוכנת השגרירות הרוסית לכיכר אוקראינה.
יחסים כלכליים
שיתוף פעולה מסחרי וכלכלי מתפתח באופן פעיל. ניתוח הנתונים הסטטיסטיים מראה נטייה יציבה להגדיל את היקף הסחר הדו-צדדי בין אוקראינה לנורווגיה ב-30% בממוצע בשנים האחרונות, למעט לשנת 2009 (בהתחשב במשבר הפיננסי העולמי). פריטי הסחורות העיקריים בייצוא מאוקראינה הם אסדות צפות (45.9%), מתכות ברזליות ומוצריהם (32.4%), כימיקלים אנאורגניים (17.5%), ציוד תחבורה, עץ ומוצרי עץ. פריטי הייבוא העיקריים מנורווגיה לאוקראינה: דגים ופירות ים (כ-80% מסך הייצוא הנורווגי), מוצרי ניקל וניקל, מכונות וציוד חשמליים, ציוד ומכשירים חשמליים, תרופות.
נורווגיה מדורגת במקום ה-33 בקרב 125 מדינות משקיעים מבחינת השקעה ישירה באוקראינה. בשנת 2010 היו באוקראינה 33 חברות עם הון נורווגי. יותר משני שלישים מההשקעה בנורווגיה היא בענף התקשורת (71.2 מיליון דולר). בנוסף, מושאי ההשקעה הם נדל"ן, הוצאה לאור, חקלאות וכו'.
מאז 2008 פועלת לשכת המסחר והתעשייה הנורווגית-אוקראינית באוסלו הכוללת 33 גופים עסקיים. הלשכה מקדמת שיתוף פעולה בין אוקראינה ונורווגיה בתחומי המסחר והטכנולוגיות התעשייתיות, מספקת שירותי מידע להערכת המצב הכלכלי בנורווגיה ובאוקראינה, מארגנת אירועים וכנסים שונים להפצת מידע על אפשרויות סחר והשקעה באוקראינה. הן חברות פרטיות והן חברות במגזר הציבורי המעוניינות בשיתוף פעולה בין תעשיינים נורווגיים ואוקראינים יכולים להיות חברים בלשכת המסחר והתעשייה.
זכויות להט"ב בצ'צ'ניה
מאז מרץ 2017, פשיטות אלימות מצד הממשל כנגד הקהיל הלהט"בית הובילו לחטיפתם של גברים הומוסקסואליים וביסקסואלים, שהוכו ועונו. למעלה ממאה איש, ואולי אף כמה מאות גברים, היו קורבנות של פשיטות כאלו. בין שלושה ל-20 בני אדם נהרגו במהלך אירועים אלו. מספרם המדויק של אלה שנעצרו ונרצחו אינו ידוע. פאנל של יועצים מומחים למועצת האומות המאוחדות לזכויות אדם דיווחה בראשית אפריל 2017 כי "מדובר במעשי רדיפה ואלימות בקנה מידה חסר תקדים באזור המהווים הפרות חמורות של חובותיה של הפדרציה הרוסית על פי המשפט הבינלאומי לזכויות אדם". גם נשים לסביות ונשים טרנסג'נדריות נרדפות בצ'צ'ניה, נחטפות למעצרים או נרצחות.
היבטים תרבותיים
צ'צ'ניה היא חברה שמרנית מאוד, ובהתאם לכך - הומופוביה היא דבר נפוץ בה, והומוסקסואליות היא טאבו. בעקבות שני עימותים מזוינים מול בדלנים מוסלמים שהתרחשו בשנות ה-90 - מלחמת צ'צ'ניה הראשונה ומלחמת צ'צ'ניה השנייה - צ'צ'ניה "נעשתה שמרנית יותר" תחת הנהגתם של הנשיא אחמד קדירוב ובנו רמזאן קדירוב, ראש הרפובליקה הצ'צ'נית. בצ'צ'ניה, כמו באזורים אחרים בדרום רוסיה, העניק נשיא רוסיה, ולדימיר פוטין, סמכות למנהיגים מקומיים "לאכוף את הפרשנות שלהם לערכים מוסלמיים מסורתיים, בין השאר במאמץ לשלב את הקיצוניות האיסלאמית, אשר ירדה במידה רבה למחתרת".
ארגון זכויות האדם, "Human Rights Watch" דיווח ב-2017 כי "קשה לקבוע עד כמה פגיעים האנשים בצ'צ'ניה, שם ההומופוביה היא אינטנסיבית ומשתוללת. אנשים להט"ביים נמצאים בסכנה לא רק של רדיפות מצד השלטונות, אלא גם של נפילת קורבן למעשי רצח על חילול כבוד המשפחה על ידי קרובי משפחתם". רמזאן קדירוב עודד מעשי הוצאה להורג ללא משפט על ידי בני משפחה כחלופה לאכיפת החוק - במקרים מסוימים, הומואים בכלא שוחררו מוקדם במיוחד כדי לאפשר לקרובי משפחה שלהם לרצוח אותם.
מעמד משפטי
ההומוסקסואליות הוצאה אל מחוץ לחוק בצ'צ'ניה לראשונה לאחר שנכבשה על ידי רוסיה בסוף המאה ה-19. לאחר מהפכת אוקטובר, הומוסקסואליות הייתה שוב חוקית בכל רחבי רוסיה, אך הפכה שוב לבלתי חוקית בברית המועצות תחת שלטונו של יוסיף סטלין. בשנת 1993 ההומוסקסואליות הייתה שוב חוקית ברוסיה, אם כי בין השנים 1991 ל-2000 צ'צ'ניה הייתה למעשה עצמאית ולא כפופה לחוק הרוסי. על מנת להתחרות עם מנהיגים איסלאמיים באזור, הנשיא הצ'צ'ני אסלאן מסחאדוב אימץ את חוק השריעה ב-1996, וסעיף 148 של חוק העונשין הצ'צ'ני קבע כי יחסי מין אנאליים בהסכמה (בין שני גברים או בין גבר לאשה) הם עבירה על החוק, שעונשה הוא הלקאה על שתי העבירות הראשונות, והוצאה להורג בעבירה השלישית.
צ'צ'ניה אמנם חזרה להיות כפופה לשלטון הרוסי בשנת 2000, אך היא בכל זאת שומרת על אוטונומיה מסוימת, ומנהיגה הנוכחי, רמזן קדירוב, "הביא את האסלאם לקדמת חיי היומיום של צ'צ'ניה, ואנשים הומוסקסואלים שחושפים את המיניות שלהם מופלים לרעה על ידי משפחותיהם".
ביוני 2013 רוסיה העבירה חוק תעמולה אנטי-הומוסקסואלי. היא אוסרת באופן רשמי על הפצת "תעמולה ליחסי מין לא מסורתיים" בקרב ילדים. החוק ספג ביקורת מצד מספר ארגוני זכויות אדם, ובכלל זה ארגון Human Rights Watch, שטענו שהוא "מפלה בגלוי" כנגד אוכלוסיית הלהט"ב וכי חוק זה הוא אחת הסיבות לכך שהקרמלין לא הגיב מהר מספיק לרדיפת הומוסקסואלים בצ'צ'ניה.
רדיפת להט"בים בידי הרשויות בצ'צ'ניה
באפריל 2017 החלו להופיע בעיתונות המערבית עדויות לכך שמאז פברואר של אותה השנה, רשויות צ'צ'ניה ריכזו ועינו למעלה ממאה גברים שנחשדו כהומוסקסואלים או ביסקסואלים. רמזן קדירוב, מנהיגה המוסלמי של צ'צ'ניה, הקים שלושה מתקני מעצר במקומות סודיים על מנת לכלוא ולהשמיד את כל הגברים ההומוסקסואלים במדינתו. מתקנים אלו כונו על ידי ארגוני זכויות אדם ועדי ראייה "מחנות הריכוז".
סנקציות האיחוד האירופי
במרץ 2021 סוכנות הידיעות רויטרס דיווחה כי האיחוד האירופי הטיל סנקציות מיידיות הן על צ'צ'ניה והן על רוסיה - עקב אלימות ממומנת ומתמכת ממשלתית נגד להט"בים.
הסדר מותנה
הסדר מותנה הוא הסכם משפטי שנחתם בין רשויות התביעה השונות של מדינת ישראל לבין החשוד. במסגרת ההסדר וכתנאי לחתימתו, מודה החשוד בביצוע העובדות המהוות עבירה פלילית ומתחייב לקיים את התנאים שפורטו בהסדר. מנגד, רשות התביעה מתחייבת שלא להגיש כתב אישום נגד החשוד. אם יעמוד החשוד בתנאים שנקבעו בהסדר, מתחייבת התביעה כי התיק הפלילי ייסגר בעילת סגירה הנקראת "סגירה בהסדר".
רקע וחקיקה
עיגון ההסדר בחוק היה יוזמה של פרופסור אורן גזל-אייל, אשר כתב את הטיוטה הראשונה של הצעת החוק במסגרת מאמר. למרות התנגדותה של משטרת ישראל לחקיקה, אישרה ועדת השרים לחקיקה את ההצעה, והיא עברה בתיקונים מסוימים בכנסת בשנת 2012.
כדי ליישם את הליכי ההסדר המותנה, הוקמה בחטיבת התביעות של משטרת ישראל, שהיא האמונה על טיפול ברוב המכריע של הסדרים אלה, יחידה בפריסה ארצית שזה תפקידה.
סוגי העבירות והנסיבות בהן ניתן לערוך הסדר מותנה
ניתן לערוך הסדר בעבירה מסוג חטא או עוון. החוק מאפשר להגדיר גם עבירות מסוימות מסוג פשע כמצדיקות הסדר מותנה, אולם טרם הוגדרו עבירות כאלו.
ככלל, השימוש בהסדר נועד לחול על עבירות קלות או עבירות שבוצעו בנסיבות מקלות, הן נסיבות הקשורות לביצוע העבירה והן נסיבות שאינן קשורות בהכרח בביצוע העבירה, לרבות נסיבות הקשורות למבצע העבירה.
א. כל עבירות העוון שבטיפול פרקליטות המדינה – בין העבירות בקבוצה זו נכללות העבירות של גרימת מוות ברשלנות, חבלה ברשלנות, קבלת דבר במרמה, עבירות הונאה, הלבנת הון, עבירות על פי חוק איסור לשון הרע, הטרדה מינית, עבירות על פי פקודת סימני מסחר.
ב. עבירות עוון בטיפול התביעה המשטרתית הקבועות בנספח ב' להנחיות היועמ"ש. ניתן לערוך הסדר מותנה בעבירות הבאות אם הן בוצעו לאחר 1.1.2016: עבירת האיומים, למעט אם נעברה כלפי בן משפחה כהגדרתו בסעיף 382(ב) לחוק העונשין, עבירת הסגת גבול, למעט אם נעברה כלפי בן משפחה כהגדרתו בסעיף 382(ב) לחוק העונשין, עבירת מעשי פזיזות ורשלנות, במקרה של אי נקיטת צעדי זהירות בחיה. בנוסף ניתן לערוך הסדר מותנה בעבירות הבאות אם הן בוצעו לאחר 1.1.2017: תקיפה, גנבה, היזק בזדון, תגרה, החזקת נכס חשוד, הטרדה באמצעות מתקן בזק, הזנחת השמירה על כלי ירייה וחומרים מסוכנים, העלבת עובד ציבור, איסור מכירת משקאות משכרים לקטין, והחזקת סמים לצריכה עצמית. החל מיום 1.1.2019 ניתן יהיה לערוך הסדר מותנה בכל העבירות מסוג עוון (עבירות שהעונש המרבי בגינן אינו עולה על שלוש שנות מאסר).
ג. עבירות על פי חוק התכנון והבנייה – הקבועות בנספח ג' להנחיות היועמ"ש.
לוריס בניטו
לוריס בניטו סוהו (בצרפתית: Loris Benito Souto; נולד ב-7 בינואר 1992) הוא כדורגלן שווייצרי, המשחק בעמדת המגן ביאנג בויז ברן.
קריירת מועדונים
בניטו נולד באראו, שווייץ וגדל בקבוצת הכדורגל המקומית. ב-1 בנובמבר 2009, בניטו ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 3-3 נגד נשטל גזמאקס.
בקיץ בניטו חתם בפ.צ. ציריך. ב-10 במרץ 2013, ננשך על ידי דלק הסלעים שפרץ למגרש במהלך משחק הליגה נגד ת'ון.
ב-22 ביוני 2014, בניטו חתם לחמש שנים בבנפיקה ליסבון תמורת כ-2.5 מיליון אירו. ב-18 באוקטובר, בניטו ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 2-3 נגד ספורטינג קולביה.
ב-23 ביוני 2015, בניטו חתם לארבע שנים ביאנג בויז ברן, לאחר שלא זכה לדקות משחק רבות בבנפיקה. במהלך שתי עונותיו הראשונות סבל מקרע בברך ופציעות בקרסול, לכן קיבל דקות משחק מעטות. בעונת, בניטו הצליח לחזור לכושר והיה שותף לזכייה של המועדון באליפות שווייץ לראשונה מזה 32 שנים.
בקיץ בניטו חתם בבורדו מליגת העל הצרפתית. בספטמבר שוחרר מהמועדון.
ב-31 בינואר 2022 חתם בפ.צ. סיון.
קריירה בינלאומית
ב-14 בנובמבר 2018 בניטו ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת שווייץ בתיקו 0-0 נגד. ב-18 בנובמבר 2019 בניטו הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-6 נגד.
בניטו נכלל בסגל הנבחרת לקראת יורו 2020.
תיאבון
תיאבון הוא תאווה לאכילת מזון (בפרט מזון הנתפס על ידי הפרט כטעים). תיאבון נחשב כתחושה משנית לרעב (תחושות אלו אינן בהכרח קשורות ורעב נחשב לאינסטינקט בסיסי יותר שאינו תלוי בתיאבון אך ככלל מעורר אותו במידת מה). תיאבון קיים בכל בעלי החיים והוא מנגנון שמטרתו הביולוגית היא הבטחת צריכת מזון. העדר תיאבון נקרא "אנורקסיה" והפרעת אכילה המתבטאת באיבוד תיאבון היא אנורקסיה נרבוזה.
כשמתעורר התיאבון, מתרחשים כמה תהליכים בגוף: בלוטות הרוק מקבלות אספקת דם מוגברת, והתאים המפרישים מגבירים את תפוקתם כדי למלא את הפה בריר . בו בזמן, שרירים לאורך צינור העיכול נערכים לשינוי הנפח הצפוי ומיצי עיכול מיוצרים ומופרשים בציפייה לארוחה הקרבה. תיאבון עשוי להתעורר מתוקף רעב (כאשר גופו של אדם אנורקטי נדרש לאכילה מתוקף רעב, תיאבונו יעלה בהתאם), סיבה אפשרית שנייה היא הפעלת קולטנים מסוימים במערכת העצבים המרכזית. שני מוליכים עצביים אשר קולטנים ספציפיים שלהם קשורים בתחושת תיאבון הם נוראדרנלין וסרוטונין, וחלק מן התרופות לטיפול בהשמנה (מסוג המצריך טיפול תרופתי), פועלות כאגוניסטים של נוירוכימיקלים אלה. סיבה אפשרית שלישית נוגעת לגודל ותוכן הקיבה (אדם שזה עתה סיים לאכול לא אמור לחוש עוד תיאבון).
בעיית תיאבון יתר מכונה פוליפגיה.
תיאבון כרפלקס מותנה
בשונה מהרעב, שמתרחש כתגובה להידלדלות מאגרי האנרגיה הזמינה בגוף, התיאבון שמתעורר כבר כשמתיישבים לשולחן או מריחים אוכל הוא רפלקס מותנה. רפלקס הוא תגובה עצבית שאינה מחייבת התערבות מודעת.
ניסויי פבלוב - התניית תיאבון
בתחילת המאה ה-20 חקר הפיזיולוג הרוסי איוואן פבלוב את הפרשת הרוק ומיצי עיכול אצל כלבים. בניסוי, הוא חשף בניתוח את בלוטות הרוק של כלבים, אסף את הרוק שהפרישו ומדד את העלייה בהפרשת הרוק עם ההאכלה. הכלב הוכנס לחדר מבודד מרעש, אולף לעמוד ללא תזוזה על שולחן כשהוא כבול ברצועות לקורה שמעליו, כך שנמנעה ממנו כל פעילות שעלולה הייתה להפריע להזלת ריר. הוא גילה כי הפרשת הרוק מתחילה לא רק כשהכלב מתחיל ללעוס, אלא כבר כשהוא מקבל גירויים שונים שמקדימים בדרך כלל ארוחה. קול המושמע בעקביות לפני האוכל עורר את תגובת הרפלקס של בלוטות הרוק שבדרך כלל מופעל על ידי הלעיסה. לאחר 30 פעמים בהם הושמע אותו צליל לפני שאוכל הונח לפני הכלב, הוא הגיר את מלוא כמות הריר שהופרשה בארוחה (כ-60 טיפות) עם השמעת הצליל, גם ללא הגשת מזון כלשהו. מנגנון זה מאפשר לבעל החיים לקשר גירוי עם התרחשות שבאה אחריו, וכך להכין את עצמו לבאות. הארוחה פוגשת פה מוצף ריר המחכה לה, ומערכת עיכול המוכנה לקלוט אותה.
מי שאחראי לתחושת התיאבון הוא ההיפותלמוס, חלק במוח שתפקידו לשמור על הומאוסטזיס (מצב יציב). ההומאוסטזיס כולל שמירה על טמפרטורת גוף קבועה, לחץ דם קבוע, מאזן נוזלים ומלחים וכן את חילוף החומרים, שלצורך האיזון שלו נדרש התיאבון והשובע. ההיפותלמוס מקבל לצורך כך הרבה מאוד מסרים. הוא רגיש להורמונים, לריכוזי חומרים שונים בסביבתו ומקבל איתותים עצביים ממקורות רבים (מרכזי החישה במוח ועצבי תחושה). את כל האינפורמציה הזו מתרגם ההיפותלמוס להוראות לחלקי גוף שונים באמצעות שליטה על בלוטות הפרשת הורמונים ובאמצעות מערכת העצבים.
כשמגיעה שעת הארוחה, מתקבלים גירויים רבים המוכרים לאורגניזם היטב מארוחות קודמות. ההיפותלמוס מקבל איתותים מחוש הראיה, השמיעה ובעיקר הריח והטעם, שמעוררים את תגובות הרפלקס המותנה. ריחות של מאכלים לא מוכרים לא יעוררו תיאבון עד שמערכת העצבים לא תלמד לקשר אותם לאוכל רצוי (כלומר עד שתיווצר התניה).
חוסר תיאבון
במצב של לחץ, מתח או פחד, אדם איננו חש תיאבון. המסרים העצביים שיוצרים את התכוננות הגוף לארוחה נשלחים על ידי המערכת הפאראסימפתטית. זוהי מערכת שמופעלת בשעת רגיעה ותפקידה להפעיל את מערכות הגוף הצריכות לפעול כשאין סכנה המאיימת על הגוף. במצב רגיעה כזה, מקבלת מערכת העיכול את תשומת הלב הראויה. תרופות המדיכאון תיאבון נקראות אנורקטיות, והן פועלות על קולטנים ספציפיים של מוליכים עצביים במערכת העצבים המרכזית. סוג עיקרי של תרופות אלו הוא "סטימולנטים אנורקטיים", ולצידם חומרים אנורקטיים אחרים כגון סיבים תזונתיים (פרי ביוטיים ושאינם).
תחושת השובע
בעיה קשה עוד יותר מהפעלת התיאבון היא כיבוי המנגנון הזה לאחר אכילה מספקת. כיוון שפעולת הבליעה מהירה הרבה יותר מאשר העיכול, על הגוף להורות לחדול מאכילה עוד לפני שחומרי המזון נספגו בגוף. כדי לעשות זאת, שולחת מערכת העיכול "רמזים": התמתחות הקיבה המלאה מהווה גירוי לתחושת שובע, ומעבר מזון לתחנה הבאה במערכת - התריסריון מביאה להפרשת הורמון הנקרא Cholecystokinin, שמדכא את התיאבון. מנגנון זה איטי, כ-20 דקות יעברו מאז מהתחלת האכילה ועד שהגעת האות ההורמונלי ממערכת העיכול להיפותלמוס על המלאות. זהו הבסיס להמלצת התזונאים לאכול לאט ולהימנע ממזון עתיר קלוריות הנאכל בחיפזון. נראה שכמו בהפעלת התיאבון, גם ביצירת תחושת השובע יש מקום לרפלקסים מותנים. גרויי ריח וראיה מתקשרים לתחושת שובע ומלאות ועוזרים להפסיק לאכול. בכך הבחינו כבר הקדמונים:
קישורים חיצוניים
Edmund T. Rolls, Brain mechanisms underlying flavour and appetite, Philosophical Transactions of the Royal Society B, (2006) 361, pp. 1123–1136 Martin R Yeomans, Olfactory influences on appetite and satiety in humans, PHYSIOLOGY & BEHAVIOR, (2006) 89(1), pp. 10-14
Cities: Skylines
Cities: Skylines (בתרגום חופשי לעברית: ערים: קווי רקיע; נהגה כ-סיטיס: סקייליינס) הוא משחק וידאו מסוגת הבניית ערים וסימולציות ניהול ובנייה שפותח על ידי Colossal Order ומופץ על ידי Paradox Interactive, אשר יצא לאור למערכות ההפעלה Microsoft Windows, לינוקס ו-macOS ב-10 במרץ 2015 לקונסולת המשחקים Xbox One ב-21 באפריל 2017, לקונסולת המשחקים פלייסטיישן 4 ב-15 באוגוסט 2017 ולקונסולת המשחקים נינטנדו סוויץ' ב-13 בספטמבר 2018. במשחק, המשוחק ביחידות, השחקנים מתכננים ובונים ערים על ידי בניית תשתיות ואזורים, שליטה במיסוי, בנייה ותחזוקה של שירותים ותחבורה ציבורית תוך שמירה וניטור התקציבים, רמת הזיהום, בריאות הציבור ותעסוקתם. בנוסף השחקנים יכולים לנהל את העיר במצב ארגז חול, אשר מאפשר להם טווח פעולה רחב יותר.
Cities: Skylines מהווה התקדמות משמעותית בפיתוח משחקי סדרת Cities in Motion על ידי Colossal Order, אשר התרכזו בעיקר בעיצוב תחבורה ציבורית יעילה. בעוד שצוות המפתחים חשב כי יש לו את המיומנויות הטכניות הנדרשות על מנת להרחיב אותו למשחק בניית ערים מלא, המפיצה Paradox דחתה את הרעיון בטענה כי סדרת משחקי הווידאו סים סיטי כבר שולטת בז'אנר. אף על פי כן, בעקבות ביקורות שליליות רבות על המשחק SimCity אשר יצא לאור ב-2013, המפיצה אישרה את המשך פיתוח המשחק. מטרת המפתחים הייתה ליצור מנוע משחק המסוגל לדמות את הפעילויות היומיומיות של כמיליון אזרחים ייחודיים, תוך כדי שמירה על פשטות, כך שהשחקנים יוכלו להבין בקלות מה מתרחש בעיר שתכננו, עיצבו ובנו. הסימולציות כוללות עומסי תנועה מציאותיים ועומסים בשירותי העיר ובמחוזותיה. מאז ההוצאה לאור של המשחק, הרחבות רבות ותוכן נוסף להורדה (DLC) יצאו לאור. כמו כן, המשחק בנוי לעבוד עם יצירות ומודים מותאמים אישית של הקהילה.
המשחק זכה לביקורות חיוביות רבות ונחשב להצלחה מסחרית, כאשר נכון ליוני 2022 נמכרו בסך הכל 12 מיליון עותקים של המשחק לכל הפלטפורמות.
משחקיות
בתחילת המשחק מקבל השחקן שטח אדמה ריבועי בגודל של 4 קמ"ר שמחובר לכביש מהיר, וסכום כסף התחלתי. עליו לסלול דרכים חדשות בתוך השטח שהוקצה, לקבוע אזורי שימוש למגורים, מסחר ותעשייה, להקים תשתית להפקת חשמל, מתקן לשאיבת מים, מערכת ביוב ומטמנת פסולת. בנוסף עליו לקבוע מדיניות של מיסוי מוניציפלי, ולספק שירותים ציבוריים לתושבים כמו בתי ספר, כיבוי אש, שיטור עירוני, מרפאות, תחבורה ציבורית, בתי קברות, ופארקים ציבוריים.
המשחק מאפשר להקים עיר מטרופולינית שמכילה עד מיליון תושבים. תושבי העיר אינם מסתובבים באופן אקראי ברחבי העיר, אלא מקיימים שגרת חיים המתנהלת בין מקום המגורים, מקום התעסוקה ומוקדי המסחר והבילוי המובחנים של כל אחד מהתושבים. התושבים והעסקים הפועלים בעיר מגיבים על המדיניות שקובע השחקן, וככל ששביעות רצונם גבוהה יותר, גובר הביקוש למגורים ולעסקים נוספים להגיע לעיר. מנגד, ככל ששביעות רצונם של התושבים והעסקים נמוכה יותר, הביקוש ירד והתושבים והעסקים המקומיים יחלו לעזוב את העיר.
ככל שהעיר מתפתחת וגדלה, מקבל השחקן אפשרויות חדשות ומתקדמות יותר. לדוגמה, בניית מכון טיהור שפכים שתאפשר להימנע מהזרמת הביוב לנהר, קביעת אזורי מגורים בבניה צפופה המאפיינת עירוניות מתחדשת, הקמת רכבות תחתית ורכישה של קרקעות הגובלות בעיר על מנת להגדיל את שטחה. התפתחות העיר מייצרת גם אתגרים חדשים של עומסי תנועה, זיהום אוויר מוגבר וצורך גובר בשירותים עירוניים מתקדמים כמו אוניברסיטה, בית חולים ונמל תעופה.
המשחק מאפשר לסמן אזורים מסוימים כמחוזות ולהחיל עליהם מדיניות נפרדת מזו של שאר חלקי העיר. כך, על כל מחוז יכולים להיות מוטלים תעריפי מס שונים, וניתן לקבוע כי באזור שמיועד לתעשייה במחוז מסוים תתאפשר רק תעשיית עץ או חקלאות.
חבילות הרחבה
מאז יציאת משחק המקורי לשוק, יצאו מספר חבילות הרחבה שהרחיבו את גבולות המשחק המקורי:
בנוסף לחבילות ההרחבה הרשמיות של המשחק, קיימים מודים שונים של בניינים וכלי רכב שפותחו על ידי השחקנים וניתנים להורדה והתקנה דרך חנות המשחקים הדיגיטלית סטים.
ביקורות
להלן הדירוג שניתן על ידי חלק מהמבקרים עם יציאת המשחק בשנת 2015: בשנת 2020 דורג המשחק במקום הרביעי בסוגת משחקי הניהול למחשב האישי על ידי האתר Rock, Paper, Shotgun.
סידני פרסקוט (צעקה)
סידני פרסקוט (באנגלית: Sidney Prescott) היא דמות בדיונית והפרוטגוניסט בסדרת סרטי צעקה. הדמות נוצרה על ידי קווין ויליאמסון, ומגולמת על ידי השחקנית הקנדית נב קמפבל. היא הופיעה לראשונה בצעקה (סרט, 1996) ועוד ארבעת סרטי המשך: צעקה 2, צעקה 3, צעקה 4 וצעקה (סרט, 2022). הדמות מופיעה בסדרת סרטי צעקה כמטרה לרצח אשר האנטגוניסט הראשי "גוסטפייס" - (בן אדם המחופש לדמות רפאים) משתוקק לרצוח את סידני. רוב הרוצחים הם קרוביה או חבריה של סידני. בכל סרט, גוסטפייס מתגרה בסידני בשיחות טלפון, באיומים ובידע אינטימי על חייה ועל רצח אמה, מה שמוביל במערכה השלישית שבו מתגלה זהותו של הרוצח.
לכל רוצח יש מניע אחר, מנקמה - צעקה (1996), בן זוגה של סידני, בילי לומיס (סקיט אולריך), השתוקק להרוג את סידני בכך שאמו נטשה אותו, בגלל שאביו ניהל רומן עם אמה של סידני (מורין פרסקוט). ושותפו לרציחות של בילי, סטו מאכר        (מת'יו לילארד). צעקה 2 אימו של בילי, ננסי לומיס (לורי מטקאלף), המניע שלה היה נקמה על מות בנה על כך שסידני גרמה למותו, שותפה היה מיקי אלטירי (טימותי אוליפנט). צעקה 3, אחיה למחצה של סידני, רומן ברידג'ר (סקוט פולי), השתוקק להרוג את סידני בכך שאמה של סידני עברה אונס קבוצתי, ומסרה את רומן לאימוץ אשר חיפש אותה ולא מצא. רומן הוא זה שסיפר לבילי לומיס מדוע אימו נטשה אותו ובכך זה מה שהביא להשתלשלות האירועים בשני הסרטים הקודמים. ועד לתהילה ולחץ חברתי - צעקה 4 וצעקה (2022).
דרו ברימור לוהקה לתפקיד כסידני פרסקוט, אך בעקבות סכסוכים ברימור קיבלה תפקיד קטן. כאשר התפקיד הראשי הוצע לקמפבל והיססה לקחת תפקיד בסרט אימה נוסף אשר כיכבה באותו זמן בסרט האימה "הכישוף", וקמפבל ניצלה את ההזדמנות לתפקיד הראשי. אם כי התנגשויות התזמון שלה הביאו לכך שהיא יכלה לככב גם בצעקה 2 ובצעקה 3.
הופעות בזיכיון
סידני פרסקוט הופיעה לראשונה בסרט "צעקה" משנת 1996, כנערה שלמדה בתיכון וודסבורו. לאחר סדרה של רציחות בעיירה מתרחשות ביום השנה למותה של אמה, הרוצח המכונה "גוסטפייס" ממקד את סידני בהתקפות, איומים ושיחות טלפון. בסרט צעקה 6, לא כיכבה בסרט בשל בעיות בשכר שלה מול סרטי פרמאונט, אך אוזכרה פעמים רבות בסרט.
צעקה (1996)
סידני פרסקוט, נערה אשר לומדת בתיכון בעיירה הבדיונית - וודסבורו, קליפורניה. על סמך רצח אמה, קוטון וירי הוא המואשם על כך. במהלך מסע רציחות אכזריות של גוסטפייס, סידני מקבלת שיחת טלפון ממנו, אשר מדבר על רצח אמה ומאיים עליה ותוקף אותה. החשד נופל על בן זוגה של סידני, בילי לומיס, ומתגלה במערכה השלישית כ-גוסטפייס עם שותפו, סטו מאכר, ורצחו יחד את אמה של סידני והפלילו את קוטון. המניע של בילי היה על כך שאביו ניהל רומן עם אמה של סידני, אשר גרם לנטישת אמו, ולסטו לא היה מניע אך כסידני שואלת אותו בזמן שמדמם: "סטו מה המניע שלך?", סטו: "לחץ קבוצתי, אני רגיש מדי".סידני הורגת את שניהם בעזרתה של גייל וות'רס, כתבת הצהובונים.
צעקה 2
כעבור שנתיים, סידני לומדת בקולג' ומנסה להמשיך בחייה, וכעת יש לה גם בן זוג חדש, דרק. בכיתת הקולנוע, מיקי אלטירי מצהיר לכיתה, שלרוצח אין מניע, אך עושה זאת בשביל להתפרסם, וחבריו לכיתה יוצאים נגד על כך. לאחר שורה של רציחות של גוסטפייס, החבר הטוב ביותר של סידני, רנדי מיקס, נרצח באכזריות על ידי הסחות דעת והתקלות שהגוסטפייס הציב בפניו. במערכה השלישית גוסטפייס הורג את האלי, החברה ללימודים של סידני. ולבסוף מתגלה מיקי כגוסטפייס, המניע שלו היה לרצוח ולהתפרסם בכך על זאת (כפי שהצהיר בכיתה), ושותפו לרציחות מתגלה כננסי לומיס המחזיקה את גייל כבת ארובה, אמו של בילי לומיס, המניע שלה היה להרוג את סידני כנקמה על מות בנה. על מנת להסיר איום פוטנציאלי דבי יורה למוות במיקי, סידני הורגת את ננסי בעזרתו של קוטון וירי, סידני יורה בראשה של ננסי כדי לוודא שהיא מתה (וידוא הריגה), ומיקי מתגלה כחי, סידני וגייל הורגות אותו יחד.
צעקה 3
כעבור שלוש שנים, סידני פרסקוט מתגוררת בבית בדרום קליפורניה. שם היא חיה הרחק מהעיר, אך השקט שהתרגלה אליו מתערער שוב כאשר מקבלת שיחת טלפון מגוסטפייס. קוטון וירי מקבל שיחת טלפון מאיימת גוסטפייס, אשר מודיע לו שהוא מרגל אחרי בת זוגו, כריסטין, ומתכנן לרצוח אותה אם קוטון לא יגלה את מיקומה של סידני. קוטון מסרב לסחיטה וממהר לביתו בזמן שהרוצח רודף אחרי כריסטין אשר נועלת את עצמה בחדרה. כשקוטון מגיע כריסטין תוקפת אותו עם מחבט גולף ומשוכנעת שהוא הרוצח. כאשר גוסטפייס משתמש במעוות קול. הרוצח האמיתי מופיע מאחוריה אך קוטון אינו מצליח להזהיר אותה ולכן היא נרצחת ולאחר שניות ספורות, גם קוטון. באותה תקופה הסרט "דקירה 3: חזרה לוודסבורו" בתהליך צילומים בהוליווד. לאחר שורה של רציחות, גוסטפייס מתגלה כרומן ברידג'ר, הוא מסביר לסידני שהוא אחיה למחצה, ושאמה עברה אונס קבוצתי, ומסרה את רומן לאימוץ, רומן בעיקר כעס על כך שהחיים שהיו לסידני עם אמה, מורין, ולטענתו היו צריכים להיות שלו ורוצה לסיים את הכול בכך שיהרוג אותה. השניים מתאבקים אחד בשנייה, וסידני כמעט נהרגת במאבק האלים, אך דוקרת את רומן, דיואי וגייל מוצאים את סידני לאחר הקרב, אך רומן הגוסס מנסה שוב להרוג את סידני, ודיואי יורה בראשו ומחסל את רומן. למחרת, דיואי מציע נישואין לגייל בביתה של סידני, השלושה צופים בסרט, וכשסידני סוגרת את הדלת, וכעבור כמה רגעים נפתחת, מבינה סידני שאין לה כבר ממה לחשוש ולהרגיש חופשיה.
צעקה 4
15 שנה לרציחות וודסבורו, סידני פרסקוט חוזרת אל בית ילדותה - וודסבורו, כדי לפרסם את ספרה, אשת יחסי ציבורה רבקה וולטרס. סידני הופכת לחשודה, אשר בתוך רכבה נמצאת ראיה, ולכן אסור לה לצאת מהעיר. סידני מתגוררת זמנית אצל דודתה, קייט רוברטס. בת דודתה של סידני, ג'יל רוברטס ואוליביה מוריס, חברתה של ג'יל, מקבלות שיחת טלפון מאיימת מגוסטפייס, לצד חברתן, קירבי ריד, השלושה נחקרות על המקרה על ידי שריף דיואי, וג'ודי היקס, אחת מסגניו של דיואי. מאוחר יותר בלילה, אוליביה, השוכנת מול ביתה של ג'יל, נרצחת באכזריות על ידי גוסטפייס, ג'יל וסידני מתאבקות בגוסטפייס ונפצעות בניסיונן להציל את אוליביה, השתיים נלקחות אל בית החולים, לאחר מכן רבקה נרצחת בחניון בית החולים. גייל מנסה לפענח את מסע הרציחות עד כה, ומגייסת עזרה על ידי שני תלמידים אשר הם חובבי קולנוע, צ'רלי ווקר ורובי מרסר, צ'רלי טוען שהרוצח משתמש בחוקי רימייק כדי לרצוח, וכי טוען גם שהרוצח צפוי לתקוף במסיבת 15 שנה לרציחות וודסבורו המתקיימת באותו לילה. גייל נפצעת על ידי גוסטפייס במסיבה, ודיואי לוקח אותה אל בית החולים. ליד ביתה של ג'יל גוסטפייס הורג את שני השוטרים, הוס ופרקינס. סידני מגלה כי ג'יל עזבה והלכה לביתה של קירבי, ומספרת זאת לקייט, ובאותו זמן גוסטפייס מתגלה לעינהן והורג את קייט. סידני מגיעה אל ביתה של קירבי. ג'יל, צ'רלי, קירבי, רובי וטרבור נמצאים בביתה של קירבי וגוסטפייס הורג את רובי. צ'רלי מתגלה כגוסטפייס לעיניה של קירבי אחרי שהצילה אותו, ודוקר אותה בבטנה. סידני מתאבקת בצ'רלי ומנסה לברוח, אך מתגלה גוסטפייס נוסף, וזוהי ג'יל. המניע של צ'רלי וג'יל היה להיות מפורסמים כ"ניצולים" ומפלילים את טרבור כגוסטפייס. טרבור נורה ומת על ידי ג'יל. ג'יל מצהירה לסידני כי היא רוצה את כל התשומת לב שהיא מקבלת. לאחר מכן השניים רוצים לדקור ולפצוע אחד את השנייה כדי ליצור את האשליה כי הם הותקפו על ידי טרבור. ג'יל בוגדת בצ'רלי אשר דוקרת אותו בליבו ומת. סידני מבינה כי ג'יל תעשה הכל כדי לקבל את מה שהיא רוצה, וג'יל מצהירה לה: "באיזה עולם את נמצאת? אני לא צריכה חברים, אני צריכה מעריצים." ג'יל דוקרת את סידני הגוססת בבטנה וטוענת שהיא מתה, ופוצעת את עצמה ומעלימה ראיות. בבית החולים דיואי מודיע לג'יל כי סידני לא מתה, ונוצר בין שניהן מאבק, ג'יל פוצעת את סידני אנושות ויורה בג'ודי, סידני מחשמלת את ג'יל על ידי דפיברילטור, ג'יל הגוססת מנסה לדקור את סידני אך יורה בה בחזה ומתה.