cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פלוריאן יוזפזון
קריירת מועדונים
ליוזפזון 10 הופעות בנבחרות הצעירות של הולנד. בשנת, הצטרף לנבחרת סורינאם. ב-27 במרץ, ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0–6 נגד בו אף כבש את שער הבכורה שלו בנבחרת.
דורה היץ
דורה היץ (בגרמנית: Dora Hitz; 30 במרץ 1856 – 20 בנובמבר 1924) הייתה ציירת חצר המלכות של משפחת המלוכה הרומנית, חברה בקבוצת נובמבר ומייסדת שותפה של הזצסיון הברלינאי.
ביוגרפיה
כשהייתה בת שש עברה משפחתה לאנסבך ובגיל שלוש-עשרה נשלחה למינכן ללמוד ב"דמנמאלשול דר פראו שטאטסראט ובר", בית ספר לאמנות לצעירות, שם למדה אצל וילהלם פון לינדנשמיט הצעיר. בתערוכת האמנות והתעשייה של שנת 1876, היא נפגשה והתוודעה לאליסזבטה, מלכת רומניה (אולי ידועה יותר בשמה הספרותי "כרמן סילבה"). כתוצאה מכך מונתה היץ כציירת חצר המלוכה. בנוסף לציורי שמן ואיורי ספרים, היא יצרה גם ציורי קיר פרסקו בהיכל המוזיקה של טירת פלש בסינאיה.
לאחר 1880 התגוררה בפריז, שם למדה אצל לוק-אוליבייה מרסון, גוסטב קורטואה, ז'אן ג'וזף בנג'מין-קונסטנט, שהשפיעו ביותר על סגנונה. היא בילתה 1886/87 ברומניה, ואז חזרה לפריז. היא טיילה ברחבי בריטני ונורמנדי, ובשנת 1890 הפכה לחברה בסלון של Société des Artistes Français. משנת 1892 הייתה משתתפת בקביעות בתערוכות של Société Nationale des Beaux Arts.
אף שהצליחה בפריז, היא עברה להתגורר בברלין בשנת 1892 והצטרפה ל "Vereins Berliner Künstlerinnen und Kunstfreundinnen" (אגודת אמניות) שהעניקה לה גישה ללקוחות רבים מהמעמד הבינוני הגבוה שהזמינו דיוקנאות.
היא הקימה בית ספר לאמנות לנשים בשנת 1894, הפעילה סטודיו והתקשרה בידידות עם קתה קולוויץ.
היץ הציגה את עבודותיה בבניין האישה בתערוכה הקולומביאנית העולמית בשנת 1893 בשיקגו, אילינוי.
בשנת 1898, היא הייתה אחת החברות המייסדות של הזצסיון בברלין. הוענק לה פרס וילה רומנה בשנת 1906, שכלל מלגה שאיפשרה לה לבלות שנה בפירנצה.
במהלך מלחמת העולם הראשונה היא החלה לחוות קשיים כלכליים, חלתה והפכה בהדרגה למתבודדת.
היא נפטרה בנובמבר 1924.
קראטס
{{פירושונים|
ראו גם
}}
השושלת האגעזית
השושלת האגעזית היא שושלת מלכים שמיים ששלטו על שבא מ-1978 לפנה"ס ועד 978 לפנה"ס. אם משלבים את תקופת שלטון השושלת יחד עם שושלת מנליק שיצאה ממנה והענף שלה השושלת הסולומונית מקבלים שושלת ששנות שלטונה היו מהארוכות ביותר בעולם. תקופה שתחילתה ב-1978 לפנה"ס וסיומה במהפכה האתיופית ב-1974, כלומר ששנות שלטונם הם כ-3,952 שנים.
היסטוריה
על פי המסורות של החבשים והערבים מייסד ממלכת שבא היה עבד שמס (נקרא גם בשם "סבא") שהיה בנו של ירח בן יקטן. המסורת האתיופית מספרת שהשושלת שלטה בשני צידיו של מיצר באב אל מנדב ושלטונם של מלכים אלו ומרכז הכובד של הממלכה היה בתימן ומאוחר יותר עבר אל תיגראי, בתקופת שלטונם של מלכים אלו התרחשו ככל הנראה ההגירות של העמים השמיים לאתיופיה של היום ובייחוד השבט שהשושלת השתייכה אליו שבט האגעזי ("דוברי געז" - "אגעזיאן"). המלכה המפורסמת ביותר של הממלכה הייתה מקדה (מלכת שבא) אשר לפי המסורת ביקרה את שלמה המלך וילדה ממנו את מנליק, מנליק יירש את אמו ויצר שושלת חדשה שושלת מנליק וממלכה חדשה אקסום.
ממצאים ארכאולוגיים
עד לפני מספר שנים היסטוריונים גרסו שממלכת שבא היא ממלכת סבא שהתקיימה בחצי האי ערב ולא באתיופיה, אך בממצאי חפירות ארכאולוגית התגלתה ממלכה שמית קדומה יותר מאקסום באתיופיה בשם "דעמת", בחפירות במספר אתרים התגלו כתובות כגון "מלכי דעמת וסבא משבט האגעזי". כתובות כאלו קיימות הן בתימן והן בעיירה ההיסטורית יחא שבתיגראי.
שליטי השושלת
שמות שליטי השושלת כפי שנתפרסמו על ידי הקיסר היילה סלאסי ב-1931.
מפלגת הנשים (גרינלנד)
מפלגת הנשים (בגרינלנדית: Arnat Partiiat) הייתה מפלגה פמיניסטית גרינלנדית.
היסטוריה
ב-6 בנובמבר 1999, בתגובה לייצוג נמוך מאוד של נשים בפוליטיקה הגרינלנדית, הקימה קבוצה של נשים את המפלגה. כמה מחברות המפלגה רצו בבחירות לפרלמנט ב-2002. מפלגת הנשים הייתה מעוטת קולות ומעולם לא נבחרה לפרלמנט של גרינלנד. המפלגה פורקה באביב 2008.
אנול (קומיקס)
אנול (באנגלית: Anole) הוא דמות בדיונית של גיבור-על מוטאנט המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. דמותו הופיעה לראשונה בחוברת New Mutants Vol.2 #2 מאוגוסט 2003, ונוצרה על ידי צמד הכותבים נונזיו דה פיליפיס וכריסטינה וייר והמאייר קרון גראנט.
אנול הוא האלטר אגו של ויקטור בורקובסקי, מוטאנט בעל מראה ויכולות של לטאה. העור שלו ירוק עם קשקשים, הוא בעל לשון מתמתחת, דביקה וגמישה, יש לו יכולת הסוואה כמו זיקית. כמו כן הוא חזק, מהיר ואתלטי יותר מבני אדם רגילים. יכולת נוספת שלו שהתגלתה רק זמן רב אחרי הופעתו הראשונה היא היכולת לגדל חזרה איברים שנכרתו. זה מתגלה לאחר שידו נכרתת וגדלה חזרה בתוך מספר שעות, גדולה יותר ובעלת מראה לא אנושי.
בתחילה יוצרי הדמות תכננו קו עלילה שבו אנול יצא מהארון כהומוסקסואל להוריו ואז בעקבות הדחייה שלהם ושל כמה מחבריו בין התלמידים המוטנטים הוא יתאבד. קו עלילה זה נזנח לאחר שהעורכים של הסדרה החליטו שהוא לא מתאים. אנול נותר דמות שולית ולא יצא מהארון באופן רשמי, אם כי היו רמזים לנטייה המינית שלו, למשל הקרבה שלו למורים נורת'סטאר וקארמה, אקס מן שהיו ידועים כהומוסקסואלים. רק לאחר שאנול הצטרף לקבוצת האקס-מן החדשים הנטייה המינית שלו נחשפה בגלוי.
ביוגרפיה בדיונית
אנול היה בתחילה דמות רקע. הוא היה אחד התלמידים בבית הספר באחוזת אקסבייר, מהחברים של הליון אשר היה דמות משנית בסדרה השנייה של המוטנטים החדשים. המנחה הראשון שלו הוא וולברין, אך אנול מחליף מנחה לקארמה. כאשר תלמידי בית הספר מחולקים לחוליות אימון הוא משובץ לחוליית אלפא, בהנחיית נורת'סטאר ומתמנה למנהיג החוליה. ויקטור חווה טראומה כאשר נורת'סטאר נרצח בשטחי האחוזה על ידי וולברין שעבר שטיפת מוח. הנחיית החוליה שלו עוברת לקארמה.
לאחר אירועי "בית אם", אנול הוא מבין המוטנטים היחידים שהצליחו לשמור על כוחותיהם. הוא אינו נבחר להיות חלק מיחידת האקס-מן החדשים, אך נותר כדמות משנה בסדרה שבה הם מככבים. כאשר חלק גדול מתלמידי בית הספר מועברים למימד לימבו על ידי שד בשם בלסקו אשר מחפש את מג'יק, אנול הוא חלק מקבוצה אשר אינה מועברת לארמונו של בלסקו אלא לאזור אחר של לימבו. אף על פי שהקבוצה כוללת את רוקסלייד, חבר באקס מן הצעירים, אנול לוקח פיקוד על חבריו. הקבוצה מותקפת על ידי שדים, אשר אחד מהם כורת את זרועו של אנול, ולאחר מכן על ידי דארקצ'יילד, ייצוג של מג'יק ללא נשמה. אנול, לאחר שידו גדלה חזרה, מצליח להציל את פיקסי מידי דארקצ'יילד ולהנהיג את חבריו לעזור בהצלת חבריהם אזר נלכדו על ידי בלסקו. לאחר סיום המשימה רוקסלייד מבשר לאנול ופיקסי שהם עכשיו חברים ביחידת האקס מן הצעירים, לאחר שהוא הסביר לסייקלופס מה הם עשו בלימבו.
נורת'סטאר מוחזר לחיים ונשלח אל אחוזת אקסבייר תחת השפעת שליטה מוחית על מנת להילחם באקס מן. אנול שמח לראות שהוא בחיים ואף מצליח לרגע להחזיר את האישיות הרגילה שלו, אך השליטה המוחית חוזרת ונורת'סטאר מכה באנול.
אנול משתתף בלחימה במטהרים, במשוטטים ובטורף אקס במהלך אירועי תסביך משיח. בסופם סייקלופס מפרק את קבוצת האקס מן ואנול חוזר לעיירת הולדתו פיירבורי, אילינוי. לאחר זמן מה שבו האקס מן אינם מצליחים ליצור איתו קשר סייקלופס שולח את נורת'סטאר לדבר איתו. אנול מסביר שהעיירה שלו מקבלת אותו כמוטנט וכהומוסקסואל, אך הוא סובל מהפרעת דחק פוסט-טראומטית, שגורמת לו להיות אלים, כתוצאה מכל מה שעבר עליו ולכן הוא לא יכול להישאר שם.
דניאל מונסטאר משכנעת את אנול להצטרף לקבוצה של אקס מן צעירים, שפועלת מבסיסם החדש בסן פרנסיסקו, למרות שהוא מפגין חוסר רצון. בקבוצה זאת הוא חובר לחבריו מהעבר רוקסלייד ודאסט ויוצר קשר עם גריימלקין, מוטנט צעיר שהיה קבור באדמה 200 שנים ומגלה בפני ויקטור שגם הוא הומוסקסואל.
אנול ממשיך לפעול וללמוד עם האקס מן כאשר הם עוברים לאי אוטופיה. בין היתר הוא לומד חקלאות. הוא משתתף בעוד משימה למימד הלימבו על מנת להציל את מג'יק ובמשימה אחרת למומבאי.
במהלך אירועי פילוג כאשר וולברין פותח מחדש את בית הספר באחוזת אקסבייר, אנול הוא בין המוטנטים הצעירים שעוברים איתו.
תצלום לוויין
תצלומי לוויין (תצ"ל) הם תצלומים של כדור הארץ או של גרמי שמים אחרים, שנעשו מלוויינים בחלל. תצלומים אלה משמשים לצרכים אזרחיים ועסקיים (כגון חיזוי מזג אוויר) או לצורכי ריגול.
היסטוריה
התצלומים הראשונים מהחלל צולמו במהלך טיסה תת-מסלולית שנערכה ב-24 באוקטובר 1946 על ידי טיל V-2 אשר צילם כל שנייה וחצי במעופו. בשיא גובהו היה הטיל ברום של 105 ק"מ מעל פני הים (כמעט פי 5 משיא גובה הצילום קודם לכן אשר עמד על 22 ק"מ באמצעות בלון הצילום אפולו II).
תצלומי הלוויין הראשונים של כדור הארץ נעשו ב-14 באוגוסט 1959 באמצעות הלוויין האמריקאי אקספלורר 6 ששוגר לחלל ב-7 באוגוסט 1959. תמונות הלוויין הראשונות של הירח צולמו ב-6 באוקטובר 1959 על ידי הלוויין הסובייטי לונה 3, במטרה לצלם את הצד המרוחק של הירח. אחד מתצלומי הלוויין המפורסמים ביותר הוא "הגולה הכחולה" (The Blue Marble) שצולם בשנת 1972 על ידי חללית אפולו 17. בשנת 1972 יצאה לדרך גם תוכנית לנדסאט ("Landsat program"), תוכנית ארוכת טווח לאיסוף מידע מצילום לווייני של כדור הארץ.
כל תצלומי הלוויין אשר צולמו על ידי לוויינים המשויכים לסוכנות החלל האמריקאית נאס"א חופשיים לשימוש על ידי ההוצאה לאור של תוצרי החברה (NASA Earth Observatory) ומיועדים לשימוש מדעי עבור חוקרים מכל העולם.
מלבד נאס"א, יש גם למדינות נוספות לווייני צילום וכן לחברות מסחריות אשר מוכרות תצלומים לארגונים ולחברות עסקיות. יצוין, כי במהלך המאה ה-21, הנגישות לתצלומי לוויין עלתה בקצב מסחרר אשר נובע מכמות הלוויינים בחלל ויכולותיהם אשר כיום זמינים גם לגופים מסחריים שאינם מדינות ומעצמות.
מאפיינים
בדומה לתצלומי אוויר המצולמים ממטוסים, גם לתצלומי לוויין פרמטרים הניתנים לשינוי ולהתאמה בהתאם לצורך. כך למשל ניתן לצלם אתרים ומרחבי עניין בצורה אנכית, או לחלופין, לצלם בזווית אלכסונית יותר. עם זאת, על תצלומים המבוצעים מלוויינים יש מגבלות רבות הנוגעות לאופן החליפה של הלוויין ביחס לכדור הארץ. המגבלות הללו משפיעות על שעות הצילום האפשריות ביממה וגם על זוויות הצילום.
הדרך השלישית (הרשות הפלסטינית)
הדרך השלישית (בערבית: الطريق الثالث) היא מפלגת מרכז פלסטינית עם ייצוג במועצה המחוקקת הפלסטינית. המפלגה, שנוסדה ב-16 בדצמבר 2005, מנהיגי המפלגה היו סלאם פיאד וחנאן עשראווי. המפלגה מציגה את עצמה כאלטרנטיבה למערכת הדו-מפלגתית שמנהלים חמאס ופת"ח.
בבחירות לרשות המחוקקת הפלסטינית 2006 קיבלה המפלגה 2.41% מהקולות העממיים וזכתה בשניים מתוך 132 המושבים של המועצה. לאחר תוצאות הבחירות והכישלון שנחלה המפלגה, המפלגה למעשה נעלמה מהמגרש הפוליטי, עם זאת ביולי 2015 קיימו ראשי המפלגה סדרת פגישות ברמאללה ובחברון כדי לדון ביכולתה של המפלגה להפעיל מחדש את מצעה ולשוב.
ציפור הומא
ציפור הוֹמא (בפרסית: هما; באווסטית: homāio) היא ציפור מיתולוגית מהמיתולוגיה הפרסית, מוטיב נפוץ בשירה בעולם האסלאם בכלל, ובשירה פרסית וסופית בפרט. קיימות אגדות רבות אודות הציפור, והמשותף לכולן היא הטענה שהציפור אינה נוחתת לעולם על האדמה, אלא מבלה את כל חייה כשהיא בלתי נראית במעוף גבוה מעל פני האדמה. הציפור מסמלת שמחה, אהבה ושפע.
זהו גם שמו של העוף הדורס פרס.
ציפור ההומא בספרות הקלאסית
ציפור הומא אף פעם לא נחה, תמיד עפה בצורה בלתי נראית מעל פני האדמה ואף פעם לא נוחתת. (בחלק מהאגדות אין לה רגליים). בחלק מהגרסאות ציפור ההומא דומה לעוף החול המיתולוגי, נשרפת כל כמה מאות שנים ונולדת מחדש מהאפר. ציפור ההומא מלאת רחמים ומביאה מזל למי שתחת הצל שלה, או נגע בה. בספרות איראנית, היכולת להעניק מלכות מזוהה עם תרבות המלכות הקדם-אסלאמית. יכולת המלכת המלכים של ההומא מופיעה גם במסורת המוגולית שם מי שחווה את הצל או חווה את המראת הציפור מראשו או כתפיו זוכה במלוכה. במקביל, הנוצות המפארות את טורבן המלכים היו נחשבות שבאו מציפורים אלו.
בספר "הרצאת הציפורים" מאת פריד א-דין עטאר, אחת היצירות הפרסיות המוכרות ביותר, ציפור ההומא סירבה להצטרף למסע, כיוון שמסע כזה יפגע ביכולת להעניק מלכות למי שיהיה תחת צל הציפור.
בתרבות
בשפה הפרסית ראשי התיבות של חברת התעופה הארצית האיראנית איראן אייר (هواپیمائی جمهوری اسلامی ایران) מקוצרות ל"הומא", והלוגו מראה את ציפור ההומא.
סמל אוזבקיסטן מכיל את ציפור ההומא.
בספר "מובי דיק", בפרק "הזנב", המספר מדבר על הציפור שלעולם לא ממריאה אלא במעופה תמידית.
בסדרה "רומח הדרקון" הגיבור המיתולוגי הומא רועץ-דרקון נקרא על שם הציפור.
האסטרואיד 3988 Huma שהתגלה על ידי אלינור הלין בשנת 1986, נקרא על שם הציפור. שם הציפור נבחר במסגרת תחרות של מועצת דור החלל "נתינת שם לאסטרואיד".
מחוזות הרפובליקה המרכז-אפריקאית
מבחינה אדמיניסטרטיבית הרפובליקה המרכז אפריקאית מחולקת ל-20 מחוזות ואזור הבירה (commune). חלוקה זו בתוקף משנת 2021. כל מחוז מחולק לנפות.
טלטקסט
טלטקסט הוא שירות מידע המבוסס על שידורי טלוויזיה (אנלוגיים), המאפשר לצפות במידע טקסטואלי ובגרפיקה פשוטה, מבוססת טקסט (ראו אמנות ASCII). תחנות טלוויזיה ברחבי העולם כללו בשנות השמונים והתשעים שידורי טלטקסט.
החל מתחילת המאה ה-21 הדרישה לשירותי הטלטקסט היא מצומצמת, עקב קיומם של אמצעי תקשורת אחרים, זמינים ואינטראקטיביים יותר, בראשם האינטרנט ושירותי המידע בשידורי הטלוויזיה הדיגיטלית, שברוב המוחלט של המקרים, עדיפים על הטלטקסט. באמצע שנות האלפיים שירות הטלטקסט הופסק בערוצי טלוויזיה רבים בעולם, בעיקר בעקבות המעבר לשידור דיגיטלי וירידה בדרישה לשירות.
בישראל, החלו בשידורי ניסיון בשנת 1985, והשירות סופק בערוצי הטלוויזיה על ידי הטלוויזיה החינוכית הישראלית, החל מ-1986. השירות הופסק ב-2014.
שימוש
המידע בטלטקסט מאורגן לפי "דפים". לכל דף מספר סידורי בן שלוש ספרות והוא יכול להכיל נושא מסוים או מספר נושאים. שיקולי העריכה וחלוקת המידע לדפים נתונים בידי תחנת הטלוויזיה המשדרת את הטלטקסט. "דף הבית" של הטלטקסט הוא דף מספר 100 והוא בדרך כלל מכיל את תוכן העניינים של כל דפי הטלטקסט של אותה תחנת טלוויזיה.
הגישה לטלטקסט אפשרית רק במקלטי טלוויזיה המצוידים במפענח טלטקסט. במכשירים אלו קיימים כפתורים לשליטה ולניווט בטלטקסט. לחיצה על כפתור הכניסה לטלטקסט תשאיר את הפסקול של התחנה, אך תסתיר את התמונה המשודרת בערוץ, ובמקומה תציג את דף מספר 100 (דף הבית) של הטלטקסט של אותו ערוץ טלוויזיה. כניסה למצב טלטקסט בערוץ טלוויזיה שאינו מכיל שירות טלטקסט, תגרום להצגת מסך שחור, שבראשו רשום "p100", בשל הניסיון להיכנס לדף 100 של הטלטקסט בערוץ זה.
דוגמאות למידע שניתן למצוא בשירותי טלטקסט:
טכנולוגיה
מידע הטלטקסט מועבר בתוך שידורי הטלוויזיה הרגילים. שיטת השידור של הטלוויזיה מכילה מרווחי זמן, שאינם משמשים לשידור התמונה. מרווחי זמן אלה מנוצלים לשידור דפי המידע של הטלטקסט (וזו הסיבה לצורך במפענח). כל הדפים משודרים שוב ושוב בזה אחר זה, בלי תלות בביקוש לכל אחד מהדפים. תכונה זו של הטלטקסט הופכת אותו, יחד עם שידורי הטלוויזיה, לאמצעי טוב להפצת מידע לציבור הרחב גם באירועים של עומס על מערכות התקשורת ובעִתות חירום.
בעולם זכה שירות הטלטקסט לתפוצה רחבה, בעיקר באירופה. תחנות טלוויזיה רבות סיפקו שירותי טלטקסט בשנות ה-90 ובתחילת שנות האלפיים. כמו כן, רוב מקלטי הטלוויזיה שיוצרו באירופה כללו את היכולת לצפות בטלטקסט.
הטלטקסט, בהיותו שירות מידע טקסטואלי, תלוי בגופנים המציגים את המידע על גבי מסך הטלוויזיה. מאחר ששירות הטלטקסט היה נפוץ בעיקר באירופה, מכשירים רבים שווקו בישראל עם גופנים שלא תמכו בעברית, דבר שמנע ממשתמשים רבים קריאה של דפי הטלטקסט הישראליים כיוון שהכיתובים בעברית הוצגו כג'יבריש.
באותה עת, שווקו מספר דגמים של מכשירי טלוויזיה עם מפענח טלטקסט בשפה העברית, אך התקן זה לא אִפשר לצפות כהלכה בדפי טלטקסט בערוצים לועזיים – רק אותיות רישיות הוצגו נכון, ובמקום האותיות הקטנות הוצגו אותיות עבריות (ב – a, ג – b, וכו'). יוצאים מן הכלל היו מספר דגמים של מקלטי טלוויזיה "אלביט" שהורכבו בישראל בהם שולב מפענח רב-לשוני של חברת פיליפס: לחיצה בשלט רחוק אִפשרה מיתוג בין הצגת טקסט בלועזית להצגתו בעברית.
אבלינו
אבלינו (באיטלקית: Avellino) היא בירת נפת אבלינו שבמחוז קמפניה שבאיטליה. העיר שוכנת במישור המוקף בערים במרחק של 42 ק"מ מדרום-מזרח לנאפולי והיא מהווה צומת דרכים חשוב על הכביש מסלרנו לבנוונטו.
היסטוריה
לפני הכיבוש הרומי היה היישוב העתיק אבלינום (Abellinum) מרכזו של השבט הסאמניטי הירפיני (Hirpini). היישוב היה ממוקם על גבעה במרחק 4 ק"מ מהעיר הנוכחית, במקום שבו שוכנת כיום העיירה אטריפלדה (Atripalda). אבלינום נכבשה על ידי הרומים בשנת 293 לפנה"ס והם שינו את שמה כמה פעמים במאות השנים הבאות. יחד עם זאת ההכרה בה כעיר רומית של ממש חלה רק לאחר הכיבוש על ידי לוקיוס קורנליוס סולה בשנת 89 לפנה"ס.
ב-1100, בתקופת שלטון הנורמנים בדרום איטליה, נרכשה העיר על ידי ריקארדו דל'אקווילה (Riccardo dell'Aquila). מאוחר יותר העביר אותה שארל הראשון, מלך נאפולי וסיציליה לידי משפחת מונטפורט שאותה ירש בית קנדיה.
הזכויות הפאודליות על אבלינו נרכשו ב-1581 על ידי דוכס אטריפלדה (Atripalda), מאצולת נאפולי, שב-1589 הוענק לו התואר נסיך אבלינו. אבלינו הפכה להיות מקום מושב משפחתו של הנסיך. בנו ונכדו שימשו ברציפות כנגידים הגדולים של ממלכת נאפולי והיו אבירי מסדר גיזת הזהב.
ב-1943 הופצצה העיר על ידי מטוסי בעלות הברית בניסיון לסכל את נסיגתן של יחידות השריון הגרמניות דרך גשר פריירה (Ferriera).
אבלינו סבלה מרעשי אדמה במהלך ההיסטוריה שלה והיא הוכתה קשות ברעשי האדמה שאירעו ב-23 בנובמבר 1980 וב–14 בפברואר 1981. אבלינו ספגה גם מטר של אפר געשי שנבע מהתפרצויות רבות של הר וזוב השוכן ממערבה. העיר יושבת על מיקום מייצג של פומיס שנובע מהתפרצות פליניאנית של הוזוב שארעה במחצית הראשונה של האלף השני לפני הספירה.
כלכלה
רעש האדמה של 1980 היווה נקודת תפנית עבור העיר ועבור כל הנפה. תקציבים גדולים הושקעו בתשתיות של אבלינו וסכומים נוספים שימשו להניע את כלכלת העיר. בסוף העשור הראשון של המאה ה-21 הייתה רמת ההכנסה לנפש באבלינו מהגבוהות במחוז.
חקלאות
עד לאמצע שנות השבעים של המאה ה-20 חקלאות הייתה הציר המרכזי של כלכלת אבלינו. מאז עזבה אוכלוסייה צעירה רבה את החוות המשפחתיות ולעיתים גם עברה להתגורר מחוץ לאזור בחיפוש אחר עבודות מכניסות יותר. יחד עם זאת, ענפי גידול הטבק גפן היין ואגוזי הלוז נותרו חלק חשוב של הכלכלה המקומית ובעקבות השקעות של השנים האחרונות מהווים מקור תעסוקה לאנשים רבים.
תעשייה
המגזר התעשייתי מהווה חלק חשוב מכלכלת אבלינו. שני אזורי תעשייה שוכנים ממזרח וממערב לעיר ובהם פועלים עסקים קטנים ובינוניים רבים, כולל מפעל מנועים (FMA) המייצר מנועים עבור חבורת הרכב פיאט, אופל, לנצ'יה ואלפא רומיאו.
בתרבות הפופולרית
בסדרת הטלוויזיה הסופרנוס מוזכר מוצאו של טוני סופרנו מאבלינו. סבו של טוני סופרנו היגר מאבלינו לארצות הברית בראשית המאה ה-20. באחד הפרקים מציין סופרנו כי "כל תושבי הכפר אבלינו התיישבו באזור" (מחוז אסקס, ניו ג'רזי).
אילה פננן
סתה טלוויקי אילה פננן (בשם מלא בפינית: Säde Eila Talvikki Pennanen; 8 בפברואר 1916 – 23 בינואר 1994) הייתה סופרת ומתרגמת פינית.
ביוגרפיה
אילה פננן נולדה, בעיר טמפרה שבדרום-מערב פינלנד, ובה פעלה כל חייה ונפטרה. במשך רוב חייה עבדה פננן כמתרגמת מאנגלית לפינית וכעורכת לשונית בכתבי עת שונים.
כתיבתה
פננן התחילה את דרכה הספרותית ברומנים שבלט בהם שילוב של יסודות מיסטיים עם ניתוח פסיכולוגי: "לפני המלחמה היו הנעורים" (1942), "החוזררים הכרותים" (1944), "פרומו יצא בלילה" (1945), "העננים שופעים" (1947), "לדה והברבור" (1948) ו"הגזוזטרה" (1950).
ב-1952 פרסמה את קובץ הסיפורים "המגדל". החל מקובץ זה ואילך בלטו בכתיבתה ההתמקדות במצבי הלחץ שהגיבורים נתונים בהם, והבהרת בעיותיהם באמצעים ריאליסטיים. גישה זו באה לידי ביטוי בקובצי הסיפורים הבאים שלה, "פסיאנס" (1957) ו"בשניים" (1961), וכן ברומנים ההיסטוריים שכתבה באותן שנים, שמתאפיינים בהתחבטות גיבוריהם בבעיות מוסר ודת: "בירגיטה הקדושה" (1954) ו"ילדי האור" (1958).
בשנות השישים פרסמה בעיקר רומנים שהתרכזו בבעיות התא המשפחתי בחברה הפינית, שעברה באותן שנים תהליכי עיור מהירים שהשפיעו על המבנה הפנימי שלה. כתיבתה עסקה בין היתר בעוני, אלכוהוליזם, דיכוי האישה, אפליית האוכלוסייה הכפרית, אבטלה וזנות בקרב בני נוער. הרומנים שהיא פרסמה באותן שנים הם: "אֲבָל" (1963), "המונגולים" (1966) ו"ארעי" (1968). באותה תקופה ראו אור גם קובץ המסות "גישוש" (1965) וקובץ הסיפורים "אהבה קטנה" (1969).
בשנות השבעים פרסמה טרילוגיה של שלושה רומנים: "האהבות של הימו" (1971), "בגלל היופי" (1972) ו"שיח השושנים" (1973). הטרילוגיה מספרת את קורותיה של משפחה אחת בעיר טמפרה בראשית המאה העשרים, תוך הבלטת השפעת המאורעות החיצוניים על חיי בני המשפחה, ותיאור תפישת ההתרחשויות מנקודת מבט נשית.
קובץ הסיפורים "אהבה קטנה" תורגם לעברית בידי רמי סערי, ויצא בהוצאת כרמל בשנת 1999.
הר פיירווד'ר (רכס פיירווד'ר)
הר פיירווד'ר (באנגלית: Mount Fairweather; באופן רשמי, בקנדה, נקרא: Fairweather Mountain; אבל בפועל נעשה שימוש בשם: Mount Fairweather גם בקנדה), הוא הר ברכס פיירווד'ר, בהרי סנט אליאס; ההר ממוקם על הגבול בין מדינת אלסקה שבארצות הברית, לבין פרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה. בשל היותו על הגבול, ההר ממוקם על הגבול בין הפארק הלאומי גליישר ביי שבאלסקה, לבין הפארק הפרובינציאלי טאשנשיני-אלסק שבפרובינציית קלומביה הבריטית. בשל היותו על הגבול - הוא מוכר גם בשם "פסגת גבול מספר 164" (באנגלית: Boundary Peak 164 או: US/Canada Boundary Point #164), בדומה לפסגות רבות אחרות לאורך מקטע גבול זה.
גובהו של הר פיירווד'ר 4,653 מטרים מעל פני הים, והוא ההר הגבוה ביותר בקולומביה הבריטית, ה-8 בגובהו בקנדה, וה-7 בגובהו בארצות הברית; הר פיירווד'ר הוא ההר ה-18 בגובהו ביבשת אמריקה הצפונית.
הר פיירווד'ר הוא ההר ה-6 בהתנשאותו בקנדה, ה-18 בהתנשאותו ביבשת אמריקה הצפונית, וה-26 בהתנשאותו בעולם.
ההר ממוקם במרחק של 20 קילומטרים מחוף האוקיינוס השקט.
מקור השם
שמו של ההר ניתן לו ב- 3 במאי 1778 על ידי קפטן ג'יימס קוק, ככל הנראה בשל מזג האוויר הטוב במיוחד שהייתה בעת מתן השם. באנגלית "פיירווד'ר" משמעו "מזג אוויר נוח" או "מזג אוויר נאה".
השם תורגם לשפות רבות:
הטיפוס על ההר
הטיפוס המתועד הראשון לפסגת ההר היה ב-8 ביוני 1931 על ידי אלן קארפה (Allen Carpé) וטריס מור (Terris Moore). ניסיונות טיפוס רבים מתועדים שקדמו לשנה זו כשלו.
אקלים
למרות שמו, בהר פיירווד'ר יש תנאי מזג אוויר קשים בדרך כלל. הטמפרטורות בו נמוכות מאוד, עם קור מקפיא. בחודשים אוקטובר עד מאי הטמפרטורות בו הן מתחת לאפס. הטמפרטורה הממוצעת בחורף היא 20- מעלות צלזיוס, אך הגיעה בעבר אף ל 46-. הטמפרטורה בחודשי הקיץ, יוני עד ספטמבר היא מעל לאפס אך לרוב אינה גבוהה: בין אפס לשש מעלות צלזיוס בלילה, ועד 12 מעלות ביום. יורדים ברכס משקעים רבים בכל חודשי השנה,  מעל 2200 מ"מ בשנה בממוצע, בעיקר שלג.
לקריאה נוספת
• DARWIN L. ROSSMAN, Geology of the Eastern Part of the Mount Fairweather Quadrangle Glacier Bay, Alaska
ג'ון מוריסון (מתאבק)
ג'ון רנדל הניגן (באנגלית: John Randall Hennigan; נולד ב-3 באוקטובר 1979) הידוע יותר בשם הבמה שלו, ג'ון מוריסון הוא מתאבק אמריקאי. בנוסף לכך, הוא שחקן ופארקוריסט.
הניגן הוא זוכה העונה השלישית של התחרות Tough Enough, תחרות טלוויזיונית, שבה הזוכה קיבל חוזה בארגון ה-WWE, כשלאחר מכן הוא נשלח לארגון הפיתוח של ה-WWE, Ohio Valley Wrestling (OVW), שבו המשיך להתאמן. הניגן זומן לרוסטר הראשי של הארגון באפריל 2005, כשהוא נשלח לתוכנית סמאקדאון תחת שם הבמה ג'וני נייטרו. כבר בקרב הבכורה שלו, הניגן (כחלק מקבוצת MNM) זכה באליפות הזוגות של ה-WWE.
במהלך שהותו בארגון, הניגן הוא פעם אחת אלוף העולם של ECW, שלוש פעמים האלוף הבין יבשתי, שש פעמים אלוף הזוגות (פעם אחת אלוף הזוגות העולמי, ארבע פעמים אלוף הזוגות של ה-WWE ופעם אחת אלוף הזוגות של סמאקדאון).
לאחר שעזב את ה-WWE בנובמבר 2011, הניגן התאבק בארגונים עצמאיים מחוץ לארצות הברית תחת שמות במה רבים, עד שהוא נחל הצלחה בארגוני הלוצ'ה ליברה המקסיקניים Lucha Underground ו-Lucha Libre AAA Worldwide תחת שם הבמה ג'וני מונדו. בארגון Lucha Underground, הניגן היה חלק מרכזי מכל ארבע העונות של התוכנית. בנוסף לכך, הוא אלוף הטריפל קראון השני, ואף החזיק באליפות Lucha Underground, אליפות מתנת האלים ואליפות השלישיות (פעם אחת). בארגון המקסיקני AAA, הוא החזיק בו זמנית בשלוש אליפויות שונות: אליפות מגה, אליפות אמריקה הלטינית ואליפות העולם במשקל קל. הניגן חתם בארגון Impact Wrestling בשנת 2017, שם התחרה תחת שם הבמה ג'וני אימפקט. במסגרת שהותו בארגון, הוא כיכב פעמיים ברציפות בקרבות המרכזיים של אירוע הדגל של הארגון, נועד לתהילה, בשנים 2017 ו-2018. בנוסף לכך, הוא החזיק פעם אחת באליפות העולם של אימפקט. לאחר שעזב את הארגון ביולי 2019, הוא חזר ל-WWE חודשיים לאחר מכן.
ביוגרפיה
ג'ון רנדל הניגן נולד ב-3 באוקטובר 1979 בלוס אנג'לס, קליפורניה וגדל בפאלוס ורדס פנינסולה, שם למד בבית ספר התיכון של העיר. הוא סיים תואר בסרטים מטעם אוניברסיטת קליפורניה בדייוויס בשנת 2002.
חיים אישיים
הניגן היה מעורב במערכת יחסים על המרקע ומחוצה לו עם המתאבקת והמנג'רית שלו בעבר, מלינה פרז, בין השנים 2003 ל-2015. השניים הכירו במהלך האודישנים לעונה השלישית של התחרות Tough Enough. בשנת 2016, הניגן פיתח מערכת יחסים עם המתאבקת טאיה ואלקירי. השניים התארסו ב-14 ביוני 2017 והתחתנו ב-1 ביוני 2018.
תמר הירשפלד
תמר הירשפלד (נולדה ב-6 באוקטובר 1984 בירושלים), היא אמנית רב תחומית ישראלית. רוב עבודותיה נעשות בתחום הווידאו ארט. היא זכתה בפרס משרד התרבות באמנות הווידאו לאמן צעיר (2016).
ביוגרפיה
הירשפלד נולדה בירושלים, בכורה מבין שלוש בנות להורים ארכאולוגים. בילדותה בילתה רבות בחפירות הארכאולוגיות של אביה יזהר הירשפלד. ב-2003 החלה הירשפלד ללמוד אמנות לתואר ראשון באקדמיה לאמנות בצלאל. במהלך הלימודים נסעה לבוסטון שבארצות הברית במסגרת חילופי סטודנטים. ב-2008 סיימה את לימודיה בהצטיינות. את התואר השני הירשפלד התחילה בניס שבצרפת, אך עזבה אותו לפני תום הלימודים. ב-2011 החלה ללמוד בתוכנית לתואר שני בבצלאל, M.F.A אותו היא סיימה בהצטיינות ב-2013. בין השנים 2015 ל-2017 המשיכה הירשפלד עם לימודי האמנות, הפעם בתחום הטכנולוגיה בתוכנית לקולנוע וטכנולוגיות מתקדמות ב- Le Fresnoy שבעיר Tourcoing שבצרפת.
פעילותה האמנותית
בעבודות המוקדמות שלה, היא עסקה בדימויים מצוירים אותם היא הוסיפה על מצעים שהיא מצאה. דימויים אלה היו בעיקר דברי מאכל ומאפה המבוצעים בצורה 'חושנית' אותם היא שילבה בסיטואציות 'לא צפויות'. בשנה השלישית ללימודיה בתואר הראשון, כאשר נסעה לבוסטון, היא עסקה ביצירת דימויים ואובייקטים של הדונאטס האמריקאים. היא יצרה פסלים של דונאטס שנראים אכילים – כמו הדבר עצמו. כמו כן, הציגה מספר תצלומים בהם דונאטס מושחל על איבר מינו של בן זוגה. כשחזרה לבצלאל הדפיסה את אותם דימויים והדביקה אותם על מצתים אותם מכרה בבצלאל בחמישה שקלים, עסק שלפי טענתה הביא לה רווחים של אלפי שקלים. אחד מדימויי הדונאטס הודפס של כריכת הספר של ג'וליה פרמנטו "ספארי", שיצא לאור ב-2011.
שוורצע
ב-2012 הציגה הירשפלד את 'שוורצע', פרויקט הסיום שלה בתואר שני במתחם של בצלאל בתל אביב. התערוכה הייתה מיצב הכולל בתוכו שלל קטעי ווידאו מוצגים בתוך חלל עמוס בתפאורה חזותית ואקלקטית. התערוכה נעה סביב דמותה של "שוורצע" הלא היא הירשפלד צבועה כולה בשחור, מכף רגל ועד ראש, מבצעת פעולות שונות במיקומים שונים. בסרט ווידאו אחד רואים את דמותה של "שוורצע" מבצעת סקי באוסטריה, דמותה שחורה מכף רגל ועד ראש ורק נעלי הסקי והמגלשיים מבצבצות בצבע אחר, כל אלה על הרקע שלג לבן. שוורצע עולה ברכבל במעלה המסלול תוך כדי שהיא שרה שיר בגרמנית. דמותה השחורה של שוורצע גולשת במורד המדרון בעוד דגל ישראל קשור על צווארה כגלימה. בקטע ווידאו אחר דמותה של שוורצע נמצאת בחוף "עלמה ביץ'" בתל אביב ולצידה שני גברים ממוצא אפריקאי, היא מנופפת בדגל ארצות הברית בעוד הם מנופפים בדגלי ישראל. בקטע נוסף שוורצע נמצאת בכיכר הבימה בעת הפגנה ומניפה דגל פלסטין, במקטע אחר שורצע במדבר רוכבת על גמל המובל על ידי בדואי ולידם הולך חייל צה"ל במדים נושא על שכמו דגל ישראל, מדי פעם החייל מעניק את הדגל לשוורצע המנופפת אותו לגובה בעודה יושבת על הגמל. בווידאו אחר שוורצע נפגשת עם יובל נח הררי, עורה שחור והיא לבושה בשמלה פרחונית, היא מקשיבה להסבריו של הררי על הומו ספיאנס בחדר הנראה כאחורי הקלעים של מוזיאון, בין ארכיון ושרידי כדים. בסרט ווידאו האחרון, "סופה של שוורצע", היא מפתה במילקשייק בחור עם גוון עור כהה ונרצחת על ידיו.
התערוכה תוארה על ידי גליה יהב כ"מיצב טוטלי עמוס ומצחיק, מעין מדריך חזותי, קליפי וחומרי לספרו של ד"ר יובל נח הררי, "קיצור תולדות האנושות". הירשפלד בנתה מערה טרנס־היסטורית הכוללת דוגמאות מתומצתות וסאטיריות של כל התרבויות, המהפכות, הדתות, האסונות וכיוצא באלה רגעים היסטוריים גדולים, מוגשים בערבוביה. דרכם היא מגוללת את סיפורה של שוורצע, הלוא היא הירשפלד עצמה מצובעת בשחור כאשה קדמונית, מחן ונוס ההוטנטוטית העכשווית, הנקלעת כפורסט גאמפ בגרסת האשה השחורה לחזית ההיסטוריה. החלל הלימודי המגוחך, נוסח מופעים אור־קוליים או “מפגשים אותנטיים” על ילידים בקצה מסלול טיולים לכל המשפחה, כולל עץ זית, נרות כנסייה ופינת קפה (מגש נחושת ופינג'ן), ציורים עממיים וקמעות, “קדושים” בנוסח ישו, אלן גינסברג, היטלר ופרויד, אלביס פרסלי ובן-גוריון".
ביאנקה ביבשת השחורה
לאחר שזכתה ב-2013 במלגה מטעם המרכז לאמנות עכשווית (CCA) נסעה הירשפלד למסע בטנזניה שבאפריקה שם חייתה לסירוגין בין שבטים מקומיים, ביניהם יצרה את "ביאנקה ביבשת השחורה" בה היא לקחה את העיסוק ב"שחור" למחוזות חדשים. עבודתה הוצגה במוזיאון פתח תקווה לאמנות בתערוכה "מחשב מסלול מחדש" במלוא עשר שנים למוזיאון. במרכז הסרט דמותה של ביאנקה, הירשפלד עצמה, פניה צבועות בלבן ועל ראשה פאה בלונדינית, על ידיה כפפות לבנות והיא לובשת שמלה פרחונית. הסרט הוא מעין יומן מסע, אך ללא נרטיב קוהרנטי, של מפגשיה עם בני שבט טנזני.
תשאול
תשאול הוא ריאיון פנים-אל-פנים, בעל-פה, הנעשה כחלק מחקירה פלילית וחקירות דומות לה, לרבות חקירה משטרתית, חקירת מס ואיסוף מודיעין צבאי. בתשאול, המתשאל מנסה להפיק מהמתושאל מידע תקף, גם אם המתושאל לא התכוון מלכתחילה למסור אותו למתשאל.
התשאול הוא אחד מכלי החקירה הפלילית אך אינו היחיד בהם. לצדו קיימים, למשל, גביית הודאה בכתב, מסדר זיהוי, חיפוש ותפיסה, בדיקות פורנזיות וזיהוי פלילי. המתושאל עשוי להיות חשוד בעבירה, קורבן לעבירה, עד לעבירה או כל אדם שעשוי להיות לו קשר למאורע הנחקר.
טכניקת התשאול
מטרת הביניים של המתשאל, שמסייעת בהשגת המידע התקף ובהערכת תקפותו היא אבחון המתושאל. האבחון מזהה סימנים לאמירת אמת ושקר ומתחקה אחר האישיות, האינטרסים והמניעים של המתושאל כמו גם אחר סוג הלחצים שיש להפעיל עליו. בכל שיטת תשאול מופעלת מידה של לחץ, בגבולות ההתנהגות הסבירה, החוק וכללי האתיקה המקצועית. ככלל, מתבססות הטכניקות על פנייה להגיון ולרגשות, והכול על-פי נסיבות העבירה, מהותם של הנחקר והחוקר, והנסיבות בהן מתקיימת החקירה.
הצלחתו של התשאול תלויה בשני הצדדים - המתשאל והמתושאל. דהיינו, כמות המידע המופקת בתשאול, כמו גם חשיבותו ותקפותו תלויה הן ביכולות של המתשאל והן באלה של המתושאל. התשאול הוא מקצוע הכולל מיומנויות הניתנות ללמידה ולרכישה בעזרת התנסות, כמו גם כישרון בסיסי. הליך התשאול מוגבל גם במשאביו וסמכויותיו של המתשאל.
הטכניקה הנלמדת ביותר בצפון אמריקה היא של ג'ון רייד. הטכניקה מבוססת על תשעה שלבים דינמיים ובעיקרם התגברות על התנגדויות הנחקר.
מבחינת לוח הזמנים, תהליך התשאול כולל בדרך כלל ארבעה שלבים עיקריים והם:
עם זאת, במקרים רבים יחולו שינויים בסדר שני השלבים הראשונים, לדוגמה באירוע בלתי מתוכנן, מבחינתו של החוקר, כמו תפיסת חשוד "על חם". במצב כזה, תושלמנה המטלות החסרות בדיעבד, או במקביל למהלך התשאול, על ידי החוקר עצמו או על ידי עמיתיו.
מניפולציות מקובלות
המתשאל צריך להשיג מן המתושאל מידע אמין. מותר לו להציג למתושאל מידע בעל הגזמות או שקרים כדי לגרום למתושאל לומר את האמת. טכניקות מניפולציה מקובלות בתשאול המכוונות לתשאול חשודים:
סוגי מידע המושגים בתשאול
לפי העניין, עשויות להיות מטרות נוספות לתשאול, לרבות:
הודאות שווא
תקלה בהליך התשאול שגורמת למסירת הודאות שווא עשויה להיות הפעלת עודף לחץ על המתושאל. תקלה כזו עשויה להיעשות במזיד על ידי חוקר לא ישר או בשוגג על ידי חוקר שלא העריך נכון את המצב או שאינו מיומן מספיק. הנחקרים עשויים להיכנע ללחץ הרב ברמה ההתנהגותית בלבד, דהיינו לשקר במטרה להשיג הפוגה מלחצי החקירה או, במקרים קיצוניים, להתחיל להאמין שהם אכן ביצעו את העבירה המיוחסת להם. במקרה האחרון התשאול הופך לשטיפת מוח. אחד האמצעים המקובלים למניעת הפעלת לחץ יתר בשוגג הוא איתור קבוצות סיכון להודאת שווא והכשרת מתשאלים מיוחדים עבור קבוצות אלה. תשאול קטין או אדם עם לקות שכלית, למשל, מצריך מתשאל עם סמכויות והכשרה מיוחדים.
תקלה אחרת בהליך התשאול שיכולה לגרום להודאת שווא היא אי הבנה. דהיינו, פירוש לא נכון של דברי המתושאל בידי המתשאל, של המתשאל בידי המתושאל (חשב ששואלים אותו שאלה אחרת), שגיאה בתמלול הקלטת התשאול וכיוצא בזה. כדי להוריד את שכיחות השגיאות האלה, יש שאיפה לקבלת הודאות מפורטות ולא לקוניות, כולל, אם אפשר, שחזור הפשע בזירת הפשע עצמה.
הודאת שווא המתקבלת שלא בשל תקלה בתשאול, עשויה להימסר בשל לחצים המופעלים על המתושאל שלא על ידי המתשאל, למשל, אם האשם האמיתי עשוי לאיים על המתושאל, או שמרצונו החופשי של המתושאל. מתושאל שמוסר הודאת שווא מרצונו החופשי עשוי לחפות על האשם האמיתי, כאשר זה יקר ללבו של המתושאל, או שלא להיות שפוי.
קיום תופעת הודאות השווא קיבל אישוש מדעי עם השתפרות טכנולוגיית הזיהוי הפלילי ובמיוחד במחקרים שנעשו על מדגם תיקי חקירה סגורים בעזרת בדיקת סמני DNA, שנעשו בכמה מדינות מערביות. במסגרת זאת לא רק שנתגלו העבריינים האמתיים, אלא התברר כי אנשים רבים ישבו בבית הסוהר על לא עוול בכפם; חלקם אף הודו בעבירות שיוחסו להם. במקרים בהם ניתנה הודאת שווא ונתקיימה בדיקה על הליכי החקירה, התברר כי נפלו בה ליקויים משמעותיים כתוצאה מחוסר במקצועיות, חריגה מהוראות ומכללי האתיקה, או כתוצאה מהטיות מכוונות.
היבטים חוקיים
ככלל, פועלות הסוכנויות לאכיפת החוק בישראל מכוח חוק ספציפי שהעניק להן את סמכויותיהן, ובכלל זה הסמכות לתשאל נחקרים. ככל שנוגע הדבר למשטרת ישראל, הסמיך המחוקק שוטרים לחקור כל אדם בקשר לביצוע עבירה כלשהי ( לפקודת הפרוצידורה הפלילית (עדות)). חקירת חשודים תתבצעת רק בתחנת משטרה, ובעבירות שהוגדרו בחוק חלה חובה לתעד את החקירה קולית (אודיו), או חוזית (וידאו).
החוק מתייחס גם לזכויותיו של המתושאל. חשוד, בשונה מעד, אינו חייב לומר דבר לשוטר ואינו חייב להשיב לשאלותיו. דהיינו, מוקנית לו האפשרות להשתמש בזכות השתיקה. הודאת חשוד יכולה לשמש נגדו כראיה, אך אם עשה זאת מרצונו הטוב והחופשי. על פי הדין בישראל, חובה להזהיר חשוד לפני תשאולו, או גביית הודעתו, כי סכנת הפללה מרחפת מעל ראשו, בעבירה שהחוקר הגדירה בפניו, וכי אין הוא חייב להפליל עצמו. כמו כן, על המתשאל חלה חובה לוודא כי החשוד הבין את האזהרה.
לקריאה נוספת
דוידוביץ, אבי (2010). ושיודע לשאול: על התשאול המקצועי והאפקטיבי. יהוד מונסון: אופיר ביכורים.
סעודות שבת
בשבת ישנה מצווה על אכילת שלוש סעודות: האחת בליל שבת (סעודת ליל שבת), השנייה בבוקר יום השבת (סעודת יום שבת), והשלישית לקראת צאת השבת (סעודה שלישית). מצווה זו מוטלת על גברים ועל נשים בשווה.
מקור המצווה
אף כי החובה היא על סעודה אחת בלילה ושתיים ביום, במידה ולא נאכלה סעודה בלילה, יש לאכול שלוש סעודות ביום.
תוכן הסעודות
בשתי הסעודות הראשונות, כדי לצאת ידי חובת הסעודה יש לאכול פת בשיעור כביצה, אך בדיעבד די בכזית. בסעודה שלישית יש הסוברים (שיטת רבינו תם) שדי בפירות וירקות, אך להלכה נפסק שצריך גם בסעודה זו לאכול פת או לכל הפחות מיני מזונות.
צריך לכבד את סעודות השבת במאכלים חשובים מביום חול. הגמרא בכמה מקומות, מדברת על החשיבות של עינוג השבת, בין השאר בשלש סעודות, בגמרא נאמר שמי שמקיים שלש סעודות בשבת ניצל מחבלי משיח, גוג ומגוג ודינה של גיהנום. יש עניין לאכול דגים בשבת, אבל מי שלא אוהב אין צורך, ויש אמרה נפוצה שמקורה באחרונים שכל האוכל דג ביום דג (בגימטריה ז') ניצל מד"ג (ראשי תיבות - דין גיהנום).
נוהגים לשיר בסעודות השבת זמירות שבת.
בברכת המזון שלאחר סעודות שבת מוסיפים קטע המכונה 'רצה והחליצנו' בסופה של הברכה השלישית.
מאכלים מיוחדים בסעודת שבת
בקהילות מסוימות נהגו לאכול מאכלים מיוחדים בסעודת שבת, המרמזים על עניינים רוחניים. בחסידויות רבות מקפידים על אכילת רגל קרושה בסעודת יום השבת, ונקרא גאלע. נהוג גם לאכול מאכלי קוגל בסוף סעודות השבת.
מנהג נפוץ הוא לאכול דג.
פסגת אליסון
פסגת אליסון (באנגלית: Allison Peak) היא הר ברכס היי רוק, בהרי הרוקי הקנדיים, על קו פרשת המים של אמריקה. ההר ממוקם על הגבול בין פרובינציית אלברטה ופרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה.
לילי קולינס
לילי ג'יין קולינס (באנגלית: Lily Jane Collins; נולדה ב-18 במרץ 1989) היא שחקנית ודוגמנית בריטית-אמריקאית ממוצא יהודי. התפרסמה בשל השתתפותה בסרט "באהבה, רוזי" ובסדרה "אמילי בפריז".
פסגת אליסון
גאוגרפיה
גובהו של ההר 2,646 מטרים.
לילי קולינס
ביוגרפיה
קולינס נולדה בעיירה גילדפורד שבמחוז סארי, דרום-מזרח אנגליה. היא בתם של המוזיקאי הבריטי פיל קולינס ואשתו השנייה ג'יל טייוולמן ילידת בוורלי הילס, קליפורניה. יש לה שני אחים למחצה מנישואיו הראשונים של אביה; המוזיקאי סיימון קולינס והשחקנית ג'ולי קולינס. סבה מצד אמה הוא יהודי קנדי שהיגר לארצות הברית. הסב היה בעליה של חנות לבגדי גברים. הוריה התגרשו ב-1996, והיא עברה עם אמה ללוס אנג'לס.
למדה תואר ראשון בעיתונות באוניברסיטת דרום קליפורניה. כנערה, כתבה טור במגזין הנוער הבריטי "Elle girl". כתבה גם במגזינים "Seventeen", "Teen Vogue", ו"לוס אנג'לס טיימס". כתבה ספר בשם "Unfiltered: No Shame, No Regrets, Just Me" בו שיתפה על הפרעות אכילה שחוותה בנעוריה.
פסגת אליסון
מקור השם
שמו של ההר ניתן לו על ידי מוריסון פ. ברידג'לנד (Morrison P. Bridgland) בשנת 1915 והוא נקרא על שם דאגלס אליסון (Douglas Allison), מהמתיישבים הראשונים באזור מעבר קרואוזנסט, והשריף המקומי.
לילי קולינס
קריירה
קולינס החלה לשחק בגיל שנתיים בגרסה הבריטית לקומדיית המצבים "להתבגר ולהתגבר" ועברה להתגורר בארצות הברית בגיל חמש, שם שיחקה על בימות תיאטרון.
פסגת אליסון
מקור השם
ההר מכונה גם (על ידי תושבי הסביבה, באופן לא רשמי): קוף המחט (The Needle's Eye) והר וינדו (Window Mountain - הר החלון).
לילי קולינס
קריירה
בשנת 2011 שיחקה בסרט מותחן הערפדים "המאמין" בתפקיד לוסי אשר נחטפת על ידי חבורת ערפדים רצחנית, ובסרט "חטיפה". בשנת 2012 שיחקה בסרט "מראה מראה: הסיפור האמיתי" בתפקיד שלגיה, ושיחקה בסרט "כותבים סיפור אהבה".
בשנת 2013 גילמה את דמותה של קליירי פריי בסרט "בני נפילים: עיר של עצמות", המבוסס על הספר הראשון בסדרת "בני הנפילים". שיחקה בסרט "המורה לאנגלית", והופיעה בווידאו קליפ לשיר "City Of Angels" של להקת 30 Seconds to Mars. ב-2014 שיחקה את רוזי דאן בסרט "באהבה, רוזי" המבוסס על רב המכר "בקצה הקשת בענן", מאת סלייה ארון.
בשנת 2016 כיכבה קולינס בסרט "ללא חוקים" שביים וורן בייטי, לצידו של אלדן ארנרייך. על תפקידה בסרט הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי.
בשנת 2017 כיכבה בסרט מבית נטפליקס "עד העצם" לצידו של קיאנו ריבס, בו היא שיחקה אישה צעירה שנלחמת באנורקסיה. בשנת 2019 שיחקה בסרט "משפטו של טד בנדי" לצידו של זאק אפרון המגלם את הרוצח הסדרתי טד בנדי.
בשנת 2020 כיכבה בסרט הדרמה הביוגרפי של דייוויד פינצ'ר "מאנק" המבוסס על חייו של התסריטאי הרמן ג'יי. מנקייביץ' ועל מלחמתו מול הבמאי אורסון וולס על קרדיט על כתיבת התסריט של הקלאסיקה "האזרח קיין". בהמשך השנה כיכבה בסדרה מבית נטפליקס "אמילי בפריז", עליו הייתה מועמדת בפעם השנייה לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסדרת טלוויזיה - קומדיה או מוזיקלי.
היא הופיעה ברשימת טיים 100 נקסט לשנת 2022 של מגזין טיים.
חיים אישיים
קולינס פעילה בתחום האנטי בריונות, והחל מ-2018 היא משמשת כשגרירה של קמפיין "GO" לסיוע לילדים יתומים.
קתדרלת סולסברי
קתדרלת סולסברי (באנגלית: Salisbury Cathedral) היא קתדרלה גותית אנגליקנית הממוקמת בסולסברי, במחוז וילטשייר בדרום-מערב אנגליה. הקתדרלה היא הכנסייה בעלת הצריח הגבוה ביותר בבריטניה (123 מטר), הקלויסטר הגדול ביותר באנגליה וברשותה אחד מארבעת העותקים המקוריים של המגנה כרטה ששרדו.
היסטוריה
הקמרונות בקתדרלה הם קמרונות בני 4 צלעות כאשר בבית מועצת הבישוף ניתן למצוא קמרונות מניפה. בניגוד לקתדרלות גותיות אחרות, לקתדרלה זו אין תמיכות דואות במקור, ורק מאוחר יותר נוספו לה מספר תמיכות דואות בספינה הראשית ובית הרוחב. הקתדרלה היא בעלת שני בתי רוחב, להם רק אגף מזרחי לצד האגף הראשי, והיא מסתיימת בחלק מזרחי ישר שממנו בולטת תוספת מלבנית. החלונות בקתדרלה מקובצים בשלשות בקומת התאורה ובזוגות בקומת הארקדה.
בית מועצת הקתדרלה (Chapter House) ראוי לציון בשל צורתו המתומנת, העמוד המרכזי הדק שלו והאפריז המקושט מימי הביניים. האפריז מקיף את הפנים, מעל הספסלים ומתאר סצינות וסיפורים מספר בראשית וספר שמות, לרבות אדם וחוה, תיבת נוח, מגדל בבל ושלושת האבות אברהם, יצחק ויעקב.
המגדל ושינויים מאוחרים
החלק העיקרי היחיד בקתדרלה שנבנה מאוחר יותר הוא המגדל ובראשו הצריח המחודד שמתנשא לגובה 123 מטר, ושלט בקו הרקיע של העיר החל מ-1320. על אף שהצריח הוא החלק המרשים ביותר בקתדרלה הוא גם בעייתי למדי. משקלו הוא 6,397 טון יחד עם המגדל, ואילולא התוספת של תמיכות, קשתות תמיכה וחישוקי ברזל במאות שלאחר מכן, הוא היה קורס כמו שקרה במבנים אחרים דוגמת קתדרלת לינקולן וכנסיית מנזר מלמסברי. כיום, הצריח של סולסברי הוא הצריח הגבוה ביותר ששרד ונבנה לפני 1400. עד היום עמודי התמיכה הגדולים בצידי הצריח מכופפים פנימה כיוון שהם נושאים את המאמץ. התוספת של קורות קשירה במקום המצלב הובילו להתקנת תקרת דמה מתחת לקומת התאורה של המגדל.
שינויים משמעותיים בקתדרלה נעשו על ידי האדריכל ג'יימס ויאט (James Wyatt) בסוף המאה ה-18 וכללו את החלפת הסורג והריסת מגדל הפעמונים שהתנשא לגובה 100 מטר צפון-מערבית לבניין הראשי, צעד שגרר ביקורת. קתדרלת סולסברי היא אחת משלוש קתדרלות אנגליות ללא צלצול פעמונים, השתיים האחרות הן קתדרלת נוריץ' (Norwich) וקתדרלת אילי (Ely).
המגנה כרטה
בבית מועצת הבישוף נמצא העותק השמור והמשומר ביותר מתוך ארבעה של המגנה כרטה. עותק זה הגיע לסולסברי כיוון שאליה מדרהאם (Elias of Dereham), שהיה נוכח ברונימד (Runnymede) ב-1215 קיבל את המשימה להפיץ חלק מהעותקים המקוריים. מאוחר יותר, אליה נהפך לקנון בסוסלברי והשגיח על בניית הקתדרלה.
השעון והעוגב
שעון קתדרלת סולסברי, המתוארך ללא יותר מאוחר מאשר 1386 (אבל הוא כנראה קדום יותר) הוא כנראה השעון העתיק ביותר שעדיין עובד כיום. לשעון זה אין פנים מאחר שכל השעונים מתקופה זו צלצלו את השעה בפעמונים. הוא היה ממוקם במקור במגדל הפעמונים שנהרס ב-1792. השעון תוקן ושוחזר ב-1956. העוגב יוצר בשנת 1877 בידי הנרי וויליס ובניו.
בתרבות
הקתדרלה הייתה נושא לציורים מפורסמים מאת הצייר ג'ון קונסטבל (John Constable). הנוף שצויר בתמונות השתנה מאוד במהלך שתי המאות שחלפו.
מבקרים בקתדרלה יכולים לצאת ל"סיור המגדל" ולטפס למגדל ומשם לראות את הפנים החלול של הצריח ואת פיגומי העץ שתומכים בו.
עלי אל-חסן
עלי סאדק נאסר אל-חסן (בערבית: علي صادق ناصر الحسن בתעתיק: עלי צאדק נאצר אלחסן; נולד ב-4 במרץ 1997 בהופוף שבערב הסעודית) הוא כדורגלן סעודי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת א-נסר מליגת העל הסעודית ובנבחרת ערב הסעודית.
קריירת מועדונים
אל-חסן גדל במחלקת הנוער של אל-פתח. ב-17 בפברואר 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בתיקו 0-0 נגד אל-איתיחאד במסגרת המחזור ה-22 בליגת העל הסעודית לעונת. ב-6 במרץ הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2–5 על אל-באטין במסגרת הליגה. בסך הכל ערך אל-חסן 43 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע ארבעה שערים.
ב-5 באוקטובר 2020 חתם אל-חסן על חוזה לחמש עונות בא-נסר מליגת העל הסעודית.
קריירה בינלאומית
ב-15 ביוני 2021 ערך אל-חסן את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ערב הסעודית, בניצחון 0–3 על נבחרת אוזבקיסטן במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת. הוא היה חלק מסגל נבחרת ערב הסעודית בטורניר הכדורגל באולימפיאדת טוקיו בשנת 2021.
נכלל בסגל נבחרת ערב הסעודית לטורניר מונדיאל 2022.
הדסאים
הדסאים (שם מדעי: Myrtales) היא סדרת צמחים בעלי פרחים, המכילה 9 משפחות שחלקן חשובות לחקלאות.
מאפיינים
מרבית מיני ההדסאים בעלי קליפה קשיחה ומתקלפת ועלים פשוטים, תמימים ונגדיים. הפרחים בעלי עלי כותרת צרים בתחתיתם ונפרדים זה מזה, שחלה תחתית ואבקנים המעוקלים בתוך הניצן. זחלים רבים של פרפראים ממשפחת Lycaenidae ניזונים ממיני הדסאים.
גריליאנו
גריליאנו (איטלקית: Garigliano) הוא נהר במרכז איטליה. אורכו של הנהר הוא כ-38 ק"מ, ומקורו בנקודת ההתמזגות של נהר לירי ונהר גרי (מהם הוא מקבל את מימיו), כ-6 ק"מ  מדרום לקאסינו.
הנהר מהווה בחלקו הגדול את הגבול בין מחוז לאציו לבין מחוז קמפניה. בימי הביניים סימן הנהר את גבולה הדרומי של מדינת האפיפיור. במהלך מלחמת העולם השנייה הנהר עמד במרכז "קו החורף", השם הכולל לשלושת קווי מגננה שהקימו הנאצים באיטליה מול בנות הברית.
בית הכנסת בכיכר טלקי
היסטוריה
זהו בית הכנסת היחיד בבודפשט הפועל היום שבמקורו היה חסידי. הוא מכונה בית כנסת "צ'ורטקוב", כי חסידי צ'ורטקוב שהיגרו מגליציה לעיר הקימו אותו לפני מלחמת העולם הראשונה. בשל השימוש בנוסח ספרד, המקום כונה גם "בית-הכנסת הספרדי." מקום התפילה נוצר על ידי חיבור של שתי דירות בקומת הקרקע ופעיל מאז תחילת שנות העשרים של המאה ה-20.
אוגוסט, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג
אוגוסט, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג (בגרמנית: Emil Leopold August Herzog von Sachsen-Gotha-Altenburg; 23 בנובמבר 1772 – 17 במאי 1822) היה דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג בין השנים 1804–1822.
ילדותו
אוגוסט נולד ב-23 בנובמבר 1772 בגותה שהשתייכה לדוכסות סקסוניה-גותה-אלטנבורג, לארנסט השני, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג, ולשרלוטה, נסיכת סקסוניה-מיינינגן, בתו של אנטון אולריך, דוכס סקסוניה-מיינינגן. אוגוסט היה הבן השני, ולאחר מותו של אחיו הבכור ארנסט, הפך ליורש העצר של הדוכסות.
שלטונו
ב-20 באפריל 1804 מת אביו ארנסט השני, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג, ואוגוסט עלה לשלטון במקומו. בשנת 1806 הצטרף אוגוסט לקונפדרציה של הריין, ואף עמד בקשרים טובים עם נפוליאון, שאף ביקראותו במספר הזדמנויות.
לאחר תבוסת נפוליאון בקרב ווטרלו וקונגרס וינה, הפך אוגוסט למנודה מבחינה חברתית. ב-17 במאי 1822 מת אוגוסט בפתאומיות, ואחיו פרידריך הרביעי, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג עלה לשלטון במקומו.
משפחתו
ב-21 באוקטובר 1797 התחתן אוגוסט בלודוויגסלוסט עם לואיזה שרלוטה, דוכסית מקלנבורג-שוורין, בתו של פרידריך פרנץ הראשון, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין. לזוג נולדה בת אחת:
לאחר מותה התחתן אוגוסט ב-24 באפריל 1802 בקאסל עם קרולינה אמליה, נסיכת הסן-קאסל, בתו של וילהלם הראשון, הנסיך הבוחר מהסן, אך הנישואים לא היו מוצלחים, ובשנת 1813 נפרדו השניים ללא ילדים.
בצלאל מכליס
בצלאל (בוצי) מכליס (נולד ב־1963) הוא נשיא ומנכ"ל אלביט מערכות משנת 2013.
ביוגרפיה
בצלאל מכליס נולד ברמת גן ב־1963. שירת בצה"ל כקצין בחיל התותחנים, ובמהלך שירות המילואים הועלה לדרגת אלוף-משנה. בין השאר פיקד על עוצבת התבור.
למד הנדסת מכונות, ומדעי המחשב בטכניון ותואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת ת"א. השתתף ב- Advanced Management Program ב- Harvard Business School..
לאחר לימודי תואר שני, ב־1991, הצטרף לאלביט מערכות וכיהן בה בתפקידי ניהול בחטיבת התקשוב והיבשה של החברה. מאז 2004 כיהן כמנכ"ל חטיבת היבשה והתקשוב וכסגן נשיא מטה החברה.
ב־2013 החליף את יוסי אקרמן כנשיא ומנכ"ל אלביט והוביל במהלך השנים שינויים מבניים שהגדילו את מחזור המכירות של החברה השנתי למעל 5 מיליארד דולר ואת צבר ההזמנות של כ- 15 מיליארד דולר ב־2022. במהלך כהונתו עברה אלביט מערכות שינויים מבניים מהותיים. בשנת 2015 רוכזה פעילות הסייבר, של החברה במסגרת חברת הבת "סייברביט", אליה צורפה בהמשך חטיבת הסייבר של נייס מערכות שרכשה אלביט מערכות תמורת 120 מיליון דולר.
בשנת 2018 הוביל מכליס את רכישת תעש מערכות (לשעבר התעשייה הצבאית) תמורת 1.8 מיליארד ש"ח. בשנת 2019 הוביל את רכישת חטיבת ראיית הלילה של חברת "האריס" האמריקאית תמורת 350 מיליון דולר. בשנת 2020 הוביל את רכישת ספרטון האמריקאית, העוסקת בלוחמה בצוללות, תמורת 380 מיליון דולר, וכן את רכישת חברת רוקאר המפתחת מערכות ניווט והנחיה לדיוק רקטות ופצצות, פועלת מהר חוצבים בירושלים, ומעסיקה 122 עובדים.
בין השינויים המרכזיים בתקופת כהונתו בחברה היו הפיצול של חטיבת היבשה והתקשו״ב ב־2018, והרחבת הפעילות הבינלאומית בבריטניה, גרמניה ואוסטרליה. בעקבות הסכמי אברהם, מוסדו קשרי החברה גם עם איחוד נסיכויות ערב.
מכליס משמש גם כדירקטור בחברות בנות של "אלביט מערכות": אל-אופ, אלביט מערכות יבשה, אלישרא ותעש מערכות.
פוקימון לנצח
פוקימון לנצח: סלבי - קולו של היער (באנגלית: Pokémon 4Ever ביפנית: 劇場版ポケットモンスター セレビィ 時を越えた遭遇（であい), הוא סרט קולנוע יפני מסוגת האנימה. את הסרט ביים קוניהיקו יויאמה. היה זה הסרט הרביעי המבוסס על הסדרה "פוקימון".
הסרט יצא לאור בבתי הקולנוע היפניים ב-7 ביולי 2001, ולאחר מכן עשתה גרסה אנגלית את דרכה אל בתי הקולנוע בצפון אמריקה ב-11 באוקטובר 2002 בהפצת מירמקס (שהייתה שייכת לחברת וולט דיסני בזמנו). ב-2003 גם הסרט המדובב לעברית יצא לאקרנים בישראל.
עלילת הסרט
ביער באזור ג'וטו, מאמן פוקימונים בשם סאם נזהר בידע אישה בשם טואה מידי "הקול שביער", הידוע בתור סלבי, פוקימון אשר מסוגל לנסוע בזמן. במקרה, סלבי נרדף בידי צייד פוקימונים ונפצע. סאם הגן עליו מפני הצייד, אולם סלבי השתמש בכוחו כדי לנסוע מעבר לזמן, ולקח את סאם איתו. כעבור 40 שנה, הצייד הזקן עומת בידי רוצח מרושע בעל מסכת ברזל וחבר בכיר בצוות רוקט, אשר מתכוון לתפוס את סלבי.
בינתיים, אש, מיסטי וברוק הגיעו לעיר שכונתית בשם ארבורוויל, שם הם גילו את סוויקון בנחל. כשהם מדברים עם פרופסור אוק, השלישייה למדה שהוא נתקל בסוויקון בעצמו לפני שנים רבות, אולם הם נאלצו לזוז לפני ההסבר. החבורה נלקחה אל היער בידי איש מקומי בשם מר ווייט, אולם נתקלו בידי טואה הזקנה ובנכדתה דיאנה, אשר הזהירו אותם מפני הקול שביער. סלבי וסם הופיעו מהעבר, אולם בגרסאות העבר שלהם, כאשר סאם בא לתקופה עם תפקיד זמנו. אש, סאם, מיסטי וברוק מצאו את סלבי הפצוע והחליטו לקחת אותו של נהר החיים, אשר מספרים שיש בו מים מרפאי חיים.
צוות רוקט רדפו אחרי הילדים ואחדו כוחות עם הרוצח. הילדים הודרכו אל הנהר בידי פוקימונים פראיים, שם סלבי נרפא. בלילה הזה, אש וסאם נהיו חברים, מקווים שהשני יוכל לחזור לזמן שלו. יום למחרת, הרוצח רדף אחרי החבורה, משתמש בפוכדור מיוחד בשם כדור שחור, כדי לעשות שטיפת מוח לסלבי ולנצל את כוחותיו כדי לשלוט בטבע וליצור שריון דמוי דרקון עשוי מהיער. ג'סי נלכדה, הרוצח סיפר שהוא מתכוון לשלוט על ג'ובאני, המנהיג של צוות רוקט כדי לשלוט בעולם. אש וחבריו וגם סוויקון נלחמו בו כדי להציל את סלבי מידיו המרושעות של הרוצח.
אולם, לאחר שלקחו את סלבי לאגם, הוא מת בידיו של סאם. החבורה נסתה להחיות אותו כאשר סוויקון טיהר את האגם, אולם נכשלו. כאשר כל התקוות להחיות את סלבי אבדו, הקול של היער, אשר ידוע בתור הסלבים מעבר לזמן, הופיעו בשמים ובקסם החיו מחדש את אחיהם. לפתע, הרוצח הופיע וחטף את סלבי, משתמש בטיל מרחף לברוח, אולם אש ופיקאצ'ו הצילו את סלבי והרוצח התנגש ביער ונרדף על ידי טואה, דיאנה, ווייט ופוקימוני הפרא הכועסים.
סלבי לוקח את סאם לזמנו, אשר הבטיח לאש שיחזור לעתיד מתישהו. צוות רוקט מתאחד בנהר בזמן שהפוקימונים המשוחררים של הרוצח הולכים לדרכים מפוצלות. אש מיסטי וברוק מדברים עם פרופסור אוק על ההרפתקה שלהם, ואש היה עצוב על הפרידה שלו מסאם. אולם, פרופסור אוק אמר לו שהם יישארו חברים טובים גם אם זה יעמוד במבחן הזמן. אולם, בסוף השיחה, החבורה תהתה איך פרופסור אוק יודע את שמו של סאם, אף על פי שזה לא הוזכר. במעבדה, לאוק יש את מחברת הציורים של סאם, אשר נחשף שאוק וסאם הם אותה הדמות. במהלך הכותרות, טרייסי גילה את מחברת הציורים של אוק ושם את המחברת לשמירה במדף הספרים.
נח בשבע שגיאות
"נֹחַ בשבע שגיאות" הוא ביטוי המתאר כתיבה רצופת שגיאות. אלה יכולות להיות שגיאות כתיב או ניסוח, ובמובן הרחב יותר של הביטוי – שגיאות המעידות שהכותב אינו מבין מאומה בתחום עליו הוא כותב. גם על משימה פשוטה שאינה מבוצעת כהלכה ניתן להחיל ביטוי זה.
היסטוריה
מקור הביטוי הוא ככל הנראה מיידיש, המשתמשת באותיות א, ו, י ו-ע בתור אותיות ניקוד, בדומה לשפות לועזיות אחרות. מילים שאולות מעברית, ושמות מקראיים בכלל זה, נכתבות ביידיש בכתיב העברי המקורי, ולא בכתיב היידי המקובל. את המילה אפשר לכתוב ביידיש כמילה ארוכה, שגויה, בת שבע אותיות (לדוגמה: "נאוייעך" כאשר ההגיה היא יידישאית - נויֶח), ומכאן נולד הביטוי היידישאי: "(ער שרייבט) נח, מיט זיבן גרייזן", שתרגומו: "(הוא כותב) נח בשבע שגיאות", וכוונתו – עומס שגיאות בדבר שאפילו תינוק של חדר יודע.