cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
רודולף, נסיך הכתר של אוסטריה
בצעירותו
ב-10 במאי 1881 אולץ רודולף להתחתן עם סטפני, נסיכת בלגיה, בתו של לאופולד השני, מלך הבלגים, שלא הייתה נאה בעיניו. ב-2 בספטמבר 1883 נולדה בתם היחידה הארכידוכסית אליזבת מריה, ארכידוכסית אוסטריה. עם לידתה נפרדו בני הזוג.
פרשת מאיירלינג
בשנת 1887 רכש רודולף ביתן ציד בעיירה מאיירלינג שבוינר ואלד (אזור מיוער ממערב לווינה). זמן מה מאוחר יותר החל הנסיך בן ה-30 לנהל פרשת אהבים עם הברונית מרי וטסרה (Marie Alexandrine von Vetsera) בת ה-17. ב-30 בינואר 1889 נמצאו הנסיך ופלגשו מתים בביתן הציד. תעלומת מותם הכתה גלים בכל העולם ונחשדה כזירת רצח-התאבדות. על פי דוחות רשמיים, התאבדותם הייתה כתוצאה מדרישתו של פרנץ יוזף, אביו של רודולף, שיסיים את הרומן.
בית המלוכה הודיע שהשניים התאבדו ביריית אקדח, אבל הקבר של הברונית נפתח שלש פעמים כדי לחקור את נסיבות מותה. מספר פעמים הוטל ספק בכך שהנסיך ירה בה לאחר שבגולגולתה לא נמצא סימן לירי. הפעם האחרונה הייתה בדצמבר 1992 לאחר שגופת הברונית נגנבה מקברה ובעקבות זאת מומחים בדקו אותה. בכתר הגולגולת נמצאה עדות על שטח גדול של טראומה, מה שמעיד שייתכן שמתה מפגיעה בגולגולתה ולא נורתה על ידי רודולף. עם זאת, השלד לא היה שלם ולא ניתן היה לאשר זאת. במקביל, טען דו"ח כי הנסיך נורה שש פעמים ברובה שלא היה שלו. אביו של הנסיך, הקיסר, שחשב שבנו התאבד ציווה להפוך את מקום התאבדותו לכנסייה. רודולף הוכרז כלא היה יציב מבחינה נפשית, וזאת על מנת לאפשר את קבורתו הנוצרית בחלקה המלכותית. גופתה של מריה נלקחה בחשאי מבקתת הציד ונקברה בבית קברות אחר. הקיסר פרנץ יוזף הפך את בקתת הציד הידועה לשמצה למנזר נשים, שעד היום מתנהלות בו תפילות יומיות לנשמתו של רודולף.
התאהבותם ומותם של הנסיך והברונית הייתה כר לתאוריות קונספירציה רבות במרחב האוסטרו-הונגרי ושימשה השראה לספרים וסרטים רבים, בהם  Tragödie im Hause Habsburg (טרגדיה בבית הבסבורג, סרט אילם משנת 1924 בבימויו של אלכסנדר קורדה) ו-Mayerling משנת 1968 בכיכובם של עומר שריף וקתרין דנב והיא זוכה להתייחסות גם בסרט אמן האשליות משנת 2006.
נסיבות התאבדותם נותרו לא ברורות זמן רב. חלק מהסיפורים תמכו בגרסה שבה הנסיך ירה בברונית, ואז התאבד. אחרים טוענים שהם הרגו זה את זה, וישנה גרסה שטוענת שהם בכלל נרצחו בזמן שישנו. כמו כן, ישנן טענות לגבי כך שהברונית הייתה בהריון כשמתה, חודשיים בלבד לפני יום הולדתה ה-18, בעוד אחרים מפריכים טענות אלה.
בשנת 2015 התגלה אוסף מכתבים שכתבה הברונית מריה וותסרה למשפחתה וחשף את תעלומת מותם, כ-126 שנים לאחר מכן. המסמכים הופקדו בכספת בנק אוסטרית כ-36 שנה לאחר מותה, ככל הנראה על ידי משפחתה, והועברו לספרייה העירונית האוסטרית בתיקיית מכתבים שהכילו מסמכים אישיים, מכתבים, ותמונות של משפחת וטסרה. מהמכתבים שנכתבו במאיירלינג זמן קצר לפני האירוע, עולה כי וותסרה התכוונה להתאבד יחד עם רודולף בעקבות חוסר יכולתם לממש את אהבתם.
הביקור בירושלים ויחסו ליהודים
בשנת 1881 ביקר הנסיך רודולף בארץ ישראל והגיע לעיר ירושלים. רישומיו האישיים הם עדות היסטורית על הקהילות היהודיות בעיר. העיתון הירושלמי שערי ציון (שנה ו' גיליון 10, מיום ב' ניסן תרמ"א) מתאר את טקס קבלת הפנים שערכו לכבודו יהודי ירושלים וכותב: . במאי 1881, לקראת נישואי רודולף עם הנסיכה סטפני מבלגיה, פרסם בפולין העיתון היהודי-אורתודוקסי מחזיקי הדת שיר שחובר ליום החתונה. ספרו, "מסע אל המזרח", מתאר את החי בארץ ישראל.
לזכרו של רודולף, שהיה אהוד מאוד על היהודים, נערכו תפילה ומספד בבתי מחסה שברובע היהודי.
הסופר מאיר שלו תיאר את הביקור ברוח הומוריסטית, אך לפי דיווחי הזמן, בפרק הראשון של ספרו "עשו".
ניקולאי קודריצקי
ניקולאי מיכאילוביץ' קודריצקי (באוקראינית: Микола Михайлович Кудрицький; 6 באוקטובר 1962 – 16 במרץ 1994) היה כדורגלן סובייטי-אוקראיני שנולד בעיר ניקופול שבברית המועצות (כיום באוקראינה). את מרבית הקריירה עשה בקבוצת דנייפר דנייפרופטרובסק. בתחילת שנות ה-90 הגיע לישראל והיה משחקניה הבולטים של בני יהודה תל אביב, עד שנהרג בתאונת דרכים.
קריירה
קודריצקי החל את דרכו ככדורגלן בקבוצת קולוס ניקופול בעיר הולדתו, ובשנת 1985 עבר לקבוצת דנייפר דנייפרופטרובסק, במדיה שיחק שש שנים. בשנת 1988 זכה עם הקבוצה באליפות הליגה הסובייטית, ושנה לאחר מכן זכה עמה גם בגביע הסובייטי. בסך הכל הבקיע 29 שערי ליגה במדי הקבוצה.
לקראת פתיחת עונת 1991/1992 יצא מנג'ר בני יהודה גיורא שפיגל לאוקראינה להתרשם מהשחקן והחליט להחתימו בקבוצה. משחקו הראשון של קודריצקי בישראל התקיים ב-16 בנובמבר 1991, במשחק גביע הטוטו נגד מכבי נתניה. בעונה זו זכה עם בני יהודה בגביע הטוטו, וכבש 14 שערי ליגה.
ביאתלון
ביאתלון הוא ענף ספורט חורפי אולימפי המשלב סקי למרחקים (קרוס קאונטרי) עם ירי ברובה. בביאתלון מתחרים גברים ונשים במגוון מרחקים הנעים בין 6 ל-20 קילומטרים, ובמספר נקודות לאורך המסלול עליהם לירות ברובה קליבר זעיר לחמש מטרות עיגול, הנמצאות במרחק 50 מטר מהם. ענף הביאתלון פופולרי בעיקר בארצות סקנדינביה, גרמניה, צרפת, ארצות מרכז אירופה, ארצות מזרח אירופה, רוסיה ומדינות אירופיות של ברית המועצות לשעבר.
היסטוריה
מקור הביאתלון באימונים של הצבא הנורווגי. ההתמודדות הידועה הראשונה התקיימה בשנת 1767 בין שני כוחות משמר הגבול הנורווגי. עם הזמן התפשט הענף כענף צבאי בכל רחבי סקנדינביה. בתחילת המאה ה-20, הגיע הענף גם למדינות מרכז ומזרח אירופה.
בשנת 1924 באולימפיאדת החורף הראשונה התקיימו תחרויות בענף הנקרא סיור צבאי (Military Patrol). ענף זה נשאר בתוכנית האולימפית כענף ראווה באולימפיאדות 1928, 1936 ו-1948 אך לא זכה להכרה כספורט אולימפי עקב מיעוט המדינות המשתתפות.
ניקולאי קודריצקי
קריירה
בעונתו האחרונה במדי הקבוצה, עונת 1993/1994, נחשד במעורבות בלקיחת שוחד בליגה הארצית אולם לא הוגש נגדו כתב אישום. בעונה זו, לאחר עזיבתם של מרבית כוכבי הקבוצה, היה קודריצקי שחקנה המוביל של בני יהודה, ועד למותו באמצע העונה הבקיע 20 שערי ליגה.
ביאתלון
היסטוריה
בשנות החמישים הספורט צבר פופולריות בברית המועצות ושוודיה וכמות המדינות בהן עוסקים בביאתלון גדלה. במהלך השנים האלה קיבל ביאתלון צורה וכללים שמזכירים את הענף המודרני. אליפות העולם הראשונה בביאתלון נערכה בשנת 1958 באוסטריה, ושנתיים לאחר מכן נכנס הביאתלון לתוכנית אולימפיאדת החורף, כשהוא כולל ענף אחד בלבד: התחרות האישית ל-20 ק"מ (ראה להלן) לגברים. תחרות השליחים נוספה לתוכנית אליפויות העולם בשנת 1966 ולתוכנית האולימפית שנתיים מאוחר יותר. תחרויות הספרינט נוספו החל משנת 1974 באליפויות העולם והחל משנת 1980 באולימפיאדות החורף.
ניקולאי קודריצקי
קריירה
בסך הכל הבקיע קודריצקי 51 שערי ליגה במהלך שנתיים וחצי בהן שיחק בבני יהודה, והוא נחשב לאחד השחקנים הזרים הטובים ששיחקו בישראל.
ביאתלון
היסטוריה
נשים החלו להתחרות בביאתלון החל משנות השמונים, כשאליפות העולם הראשונה לנשים התקיימה בשנת 1984. החל משנת 1989 תחרויות לגברים ולנשים ובכלל זה אליפויות העולם מתקיימות בו זמנית ובאותו המקום. החל משנת 1992 נכנס ביאתלון נשים לתוכנית האולימפית.
ניקולאי קודריצקי
מותו
ב-15 במרץ 1994 התקיים משחק ידידות בין נבחרת ישראל לבין נבחרת אוקראינה, לאחר המשחק ערכה נבחרת אוקראינה מסיבה בבית מלון עם השחקנים האוקראינים ששיחקו בליגה הישראלית וביניהם נכח באירוע גם קודריצקי. בשעה 4 לפנות בוקר, קילומטר צפונית לרעננה, איבד קודריצקי שליטה על רכבו, התנגש בגדר ההפרדה במהירות 160 קמ"ש ורכבו התהפך. קודריצקי, שלא היה חגור בחגורת בטיחות, מת במקום.
ביאתלון
היסטוריה
בשנות התשעים נעשה באיגוד הביאתלון הבינלאומי מאמץ למשוך אל הביאתלון יותר קהל ולהפוך את הענף ליותר מושך מבחינה טלוויזיונית. הדבר נעשה על ידי הוספת ענפים שבהם זהות המנצח נקבעת על קו הסיום ולא נגד השעון. כך בשנת 1997 נוספו תחרויות המרדף ובשנת 1999 - תחרויות הזינוק ההמוני לתוכנית הגביע העולמי. הענפים הללו נכנסו לתוכנית האולימפית בשנים 2002 ו-2006 בהתאמה.
ניקולאי קודריצקי
מותו
ארונו של קודריצקי הונח מספר שעות באצטדיון שכונת התקווה. כ-10,000 אוהדים עברו ליד ארונו וחלקו לו כבוד אחרון.
ביאתלון
כללים וציוד
תחרויות ביאתלון מורכבות מגלישת סקי במישור (קרוס קאנטרי) בשילוב עם שתיים או ארבע עצירות במטווח (מחציתן במצב שכיבה ומחציתן במצב עמידה) שבו על המתחרים לירות ממרחק 50 מטרים למטרה שבה יש 5 עיגולים נפרדים שבהם יש לפגוע כשלרשות הביאתלט 5 כדורים. קוטר העיגולים הוא 45 מ"מ בירי בשכיבה ו-115 מ"מ בירי בעמידה. במקרה של פגיעה בתוך המטרה, נסגר עיגול המטרה. במקרה של החטאה "נענש" הביאתלט על כל החטאה באחת משלוש דרכים:
ניקולאי קודריצקי
מותו
אביחי מליחי כתב שיר לזכרו, שבוצע בידי פיני חדד.
ביאתלון
כללים וציוד
מבחינת טכניקות גלישה, כל טכניקה מותרת אך כל הביאתלטים משתמשים בגלישה בסגנון חופשי הנחשבת למהירה ויעילה יותר. ציוד הגלישה מוגבל על ידי תקנות. הביאתלט נושא על גבו רובה קליבר זעיר במשקל 3.7 ק"ג שאליו מחוברת רצועת עזר לירי ואת המחסניות המכילות כדורים בקוטר 0.22 אינץ'. המטרות בביאתלון המודרני הן אלקטרוניות ונסגרות אוטומטית ברגע שמזוהה פגיעה בעיגול האמצע.
סוגי התחרויות
כיום מתקיימות בסבב העולמי תחרויות מהסוגים הבאים:
גביעי עולם, אליפויות עולם ואולימפיאדות
כיום מתחרים בסבב העולמי כ-120 ביאתלטים מכ-35 מדינות. עונת הביאתלון מתחילה בסוף נובמבר או תחילת דצמבר ומסתיימת באמצע או סוף מרץ וכוללת את התחרויות הבאות:
היבטים פיזיולוגיים ופסיכולוגיים
כאמור, ביאתלון הוא שילוב של ענפי ספורט שונים (מרוצי סקי וקליעה ספורטיבית). בעוד שסקי במישור דורש יכולת אירובית גבוהה וסיבולת לב ריאה, בדומה לאופני כביש, קליעה למטרה מחייבת ריכוז גבוה ורוגע. היכולת העיקרית שנדרשת מביאתלט היא היכולת להסדיר את הנשימה ולהרגיע את הדופק הגבוה בזמן הגלישה במטרים האחרונים שלפני המטווח וזאת כדי למנוע מדופק גבוה להפריע לביאתלט בשלב הירי.
הביאתלטים המובילים בסבב כגון אולה איינר ביורנדלן אצל הגברים וקאטי וילהלם אצל הנשים מיטיבים לשלב מהירות גלישה גבוהה עם אחוזי פגיעה טובים. ביאתלטים אחרים כמו פרודה אנדרסן ולארס ברגר הנורווגים הם בעלי מהירות גלישה גבוהה, שמביאים במקרה של ברגר להשתתפות ולהישגים באליפויות העולם הקרוס קאנטרי, אך יכולת הקליעה שלהם חלשה מה שמביא אותם להישגים מעטים בלבד.
בנוסף להיבטים הפיזיולוגיים, גם לפסיכולוגיה תפקיד חשוב בביאתלון. ספורטאים מכל ענפי הקליעה והביאתלון בפרט, נדרשים ליכולת מנטלית גבוהה בזמן העמידה על קו המטרות-יכולת שלא כל ספורטאי ניחן בה. תופעה נפוצה היא החטאת המטרה האחרונה, במיוחד במקצה הירי האחרון כשהביאתלט מדורג במקום טוב, מה שמוביל להידרדרות בדירוגו. תופעה זו אופיינית בדרך כלל לביאתלטים צעירים או בינוניים, אך לא פעם מתרחשת גם בקרב הביאתלטים המנוסים ביותר, במיוחד בתחרויות שיא של העונה או בתחרויות השליחים שבהן תחושת האחריות לתוצאת הנבחרת מורגשת היטב אצל כל ספורטאי. השילוב של מעבר קיצוני בין מאמצים פיזיים גבוהים לשהיות בתנוחה רגועה, עם דרישות מנטליות גבוהות הופך את הביאתלון לאחד הענפים האולימפיים הקשים והמאתגרים ביותר.
ביאתלטים מובילים
בסבב העולמי מתחרים ביאתלטים מיותר מ-40 מדינות בארבע יבשות. הנבחרות הבולטות במשך השנים הן גרמניה, נורווגיה וברית המועצות/רוסיה וביאתלטים ממדינות אלו זכו במירב המדליות באליפויות העולם ובאולימפיאדות. מדינות בולטות נוספות הן צרפת, אוסטריה (גברים בלבד), בלארוס, אוקראינה, שוודיה, איטליה, סלובניה ובולגריה. במהלך השנים ניתן למצוא ביאתלטים טובים גם בארצות הברית, קנדה, פינלנד, לטביה, צ'כיה, סלובקיה ומדינות נוספות. ביאתלטים בולטים הם:
גברים:
נשים:
סוגי ביאתלון נוספים
בעונת הקיץ מתאמנים ביאתלטים על כבישי אספלט כשבמקום מגלשי סקי רגילים הם משתמשים בסקי גלגיליות (Roller Ski) ומשלבים זאת עם ירי במטווח, בדומה לגרסה החורפית. ספורט זה נקרא ביאתלון קיץ. סוג אחר של ביאתלון קיץ, המשלב ריצת שדה עם קליעה למטרה ברובה קליבר זעיר, צובר תאוצה בשנים האחרונות. בשני סוגי ביאתלון הקיץ מתקיימת אליפות העולם, המאורגנת על ידי איגוד הביאתלון הבינלאומי, בכל שנה בחודש ספטמבר. ניתן לציין בישראל את אליפות צה"ל שבעבר התנהלה באופן דומה יחסית לתחרות ביאתלון קיץ.
ענף נוסף שהתפתח בשנים האחרונות הוא ביאתלון חץ וקשת (Archery Biathlon) המשלב גלישת סקי עם ירי למטרות בחץ וקשת.
חבייר אגירה
חבייר אגירה אונינדייה (בספרדית: Javier Aguirre Onaindía; נולד ב-1 בדצמבר 1958 במקסיקו סיטי) הוא כדורגלן עבר מקסיקני ששיחק בעמדת הקשר, ומאמן כיום את קבוצת מיורקה.
כשחקן
אגירה החל את הקריירה שלו ככדורגלן בקבוצת קלוב אמריקה המקסיקנית בשנת 1980, ועבר באותה שנה ללוס אנג'לס אצטקס מארצות הברית. ב-1981 הוא חזר לקלוב אמריקה ושיחק בה במשך ארבע עונות, במהלכן זכה עם הקבוצה באליפות מקסיקו בעונות 1983/1984 ו-1984/1985. מאוחר יותר הוא שיחק גם בקבוצות אטלנטה, אוסאסונה הספרדית וגוודלחרה, ופרש מכדורגל בשנת 1993.
אגירה שיחק בנבחרת מקסיקו בין השנים 1983 ו-1992, וכבש 13 שערים ב-59 משחקים במדיה. הוא השתתף עם הנבחרת בטורניר מונדיאל 1986, שבו הורחק בכרטיס אדום בהפסד בשלב רבע הגמר לנבחרת גרמניה המערבית.
כמאמן
בשנת 2001 מונה אגירה למאמנה של נבחרת מקסיקו, במקום אנריקה מסה תחתיו השיגה הנבחרת תוצאות חלשות. באותה שנה הוא הצעיד את הנבחרת להעפלה לגמר קופה אמריקה 2001, אך שם הפסיד עמה בתוצאה 0–1 לנבחרת קולומביה. הוא הצעיד את הנבחרת גם בטורניר גביע הזהב 2002, שבו היא הודחה כבר ברבע הגמר, וכן במונדיאל 2002.
בהמשך אותה שנה מונה אגירה למאמן אוסאסונה, קבוצת תחתית באותו זמן בליגה הספרדית שנאבקה באופן קבוע על הישארותה בליגה. בעונתו הראשונה כמאמן הקבוצה הצליח אגירה להשאיר את אוסאסונה בליגה, והמשיך לאמן את הקבוצה עד 2006. משום כך הוא נחשב לאחד מהמאמנים הטובים והעקביים שהיו לקבוצה מזה שנים רבות. בעונתו האחרונה כמאמן אוסאסונה,, הוא הוביל אותה להשגת מקום במוקדמות גביע אופ"א.
לאחר שרשם לזכותו הצלחות באימון קבוצות קטנות, לפני עונת מונה אגירה למאמן אתלטיקו מדריד, שניסתה לשחזר את הצלחותיה משנים עברו. בעונתו הראשונה כמאמן אתלטיקו הוא הצעיד את הקבוצה להשגת מקום בגביע אופ"א - ההעפלה הראשונה של המועדון למפעלים האירופיים מזה שבע שנים. בעונת שיחקו תחת אגירה מספר מהחלוצים הכישרוניים בעולם, כדוגמת דייגו פורלאן וסרחיו אגוארו, והוא הצעיד את הקבוצה למקום הרביעי בליגה ולהעפלה לליגת האלופות. על אף שלקח תפקיד חשוב בהחזרתה של אתלטיקו לצמרת הכדורגל הספרדי, הוא פוטר מאימון הקבוצה בפברואר 2009, בעקבות רצף תוצאות רעות שהשיג.
באפריל 2009 מונה אגירה בפעם השנייה למאמן נבחרת מקסיקו, במקומו של סוון-יוראן אריקסון. באותה שנה הוא הוביל את הנבחרת לזכייה בגביע הזהב של CONCACAF, לאחר ניצחון 0–5 על נבחרת ארצות הברית במשחק הגמר. בנוסף, הנבחרת העפילה תחתיו למונדיאל 2010 מהמקום השני במשחקי המוקדמות של דרום אמריקה.
ב-17 בנובמבר 2010 מונה למאמן ריאל סרגוסה הספרדית, אך פוטר ב-29 בדצמבר 2011.
ב-28 בנובמבר 2012 מונה אגירה למאמן אספניול הספרדית.
דגל גואטמלה
דגל גואטמלה מכיל שני צבעים: כחול שמים ולבן. כחול שמים מסמל את העובדה שהמדינה ממוקמת בין שני אוקיינוסים - האוקיינוס השקט והאוקיינוס האטלנטי, בעוד הלבן מסמל את הטוהר של ערכי המדינה.
מקורו של הפס הלבן בין שני הפסים הכחולים בדגל הפרובינציות המאוחדות של מרכז אמריקה, אולם הגרסה הגואטמלית הפכה את הפסים לאנכיים במקום אופקיים.
במרכז הדגל ישנו סמל עם איור של הציפור הלאומית, קורוקו הדור (קצאל), שהיא סמל לחירות; מגילת קלף ובה תאריך העצמאות של מרכז אמריקה מספרד, 15 בספטמבר 1821; רובים מוצלבים, המציינים את נכונותה של גואטמלה להגן על עצמה בכוח אם יהיה בכך צורך; כתר של עלי דפנה כסמל לניצחון; ושתי חרבות מוצלבות המייצגות את הכבוד.
האל סיטי
מועדון הכדורגל האל סיטי (באנגלית: Hull City Association Football Club) הוא מועדון כדורגל אנגלי, המשחק בצ'מפיונשיפ. קבוצת הכדורגל, המייצגת את העיר קינגסטון על ההאל, משחקת באצטדיון קינגסטון קומיוניקיישנס אשר מונה 25,400 מושבים. מדי הקבוצה כוללים חולצת פסים כתומה-שחורה, מכנס שחור וגרביים כתומים, ומכאן כינויים: ה"נמרים" (The Tigers).
בעונת רשם המועדון היסטוריה והעפיל לראשונה בתולדותיו לליגת הכדורגל הבכירה באנגליה. עד אז הייתה העיר הגדולה באירופה שמעולם לא הייתה לה נציגה בליגת הכדורגל הלאומית הבכירה. למיקום השיא שלה עד אז - שלישי בליגת המשנה - הגיעה האל סיטי בשנת 1910, ואך החמיצה את העלייה לליגה האנגלית הראשונה. מאז ועד לעלייתה לפרמייר ליג בשנת 2008 לא הצליחה האל לשחזר את ההישג ולסיים כה גבוה בטבלה, ואת רוב תולדותיה העבירה בליגות השלישית והרביעית. התארים היחידים שלה כוללים שלוש זכיות באליפות הליגה האנגלית השלישית, בעונות 1932/1933, 1947/1948 ו-1965/1966. ההישג המשמעותי ביותר שלה בגביע ה-FA היה העפלה לשלב הגמר בשנת 2014.
השנים האחרונות
באמצע עונת עברה הקבוצה לשחק באצטדיון קינגסטון קומיוניקיישנס, מגרש משוכלל ומטופח אשר נבנה בעלות של 43 מיליון ליש"ט, רובו ככולו במימון עיריית האל. כמה שבועות קודם לכן מונה מאמן חדש לקבוצה, פיטר טיילור (אשר שימש גם כמאמן הנבחרת האולימפית של אנגליה בכדורגל), שבעונות קודמות העלה את ג'ילינגהאם  ואת ברייטון אנד הוב אלביון  לליגה גבוהה יותר. בתום עונה השלמה הראשונה שלו כמאמן, עונת, סיימה האל סיטי במקום השני בליגה הרביעית והעפילה לליגה השלישית. בעונת  סיימה שנייה גם בליגה השלישית והעפילה לראשונה מזה 15 שנה לליגת המשנה האנגלית.
בשנת 2008 סיימה הקבוצה במקום השלישי בליגת המשנה, והעפילה למשחקי הפלייאוף לקביעת העולה השלישית לפרמייר ליג. בחצי הגמר עברה האל סיטי את ווטפורד ובגמר היא פגשה את בריסטול סיטי, עליה גברה 0–1 ועלתה בפעם הראשונה בתולדותיה לפרמייר ליג. את עונת 2008/2009, למרות התחזיות הקודרות שקבעו שהיא תרד בחזרה לליגת המשנה, פתחה האל בצורה מצוינת ומצאה את עצמה בתחילת העונה בצמרת הטבלה. ההמשך היה חלש מאוד, ב-2009 ניצחה הקבוצה בשני משחקים בלבד, והקבוצה התדרדרה לתחתית הטבלה. הקבוצה הצליחה לבסוף להינצל מירידה ולהישאר בפרימייר ליג בזכות נקודת ליגה אחת יותר שצברה הקבוצה על פני ניוקאסל.
בסוף עונת 2009/2010 ירדה האל לליגת המשנה. כעבור שלוש עונות העפילה האל בחזרה לפרמייר ליג. בעונת 2013/2014 העפילה האל לראשונה בתולדותיה לגמר הגביע האנגלי אך הפסידה לארסנל 2–3 לאחר הארכה. בסיום עונת 2014/2015 ירדה שוב לליגת המשנה.
בחלוף שנה נוספת שבה האל סיטי לפרמייר ליג אחרי שסיימה במקום הרביעי וגברה בחצי גמר הפלייאוף על דרבי קאונטי. בגמר הפלייאוף על העלייה לפרמייר ליג ניצחה האל סיטי את שפילד ונסדיי בתוצאה 0–1. שנה מאוחר יותר נשרה חזרה האל לצ'מפיונשיפ לאחר שסיימה במקום ה-18. בסיום עונת 2019/2020, סיימה הקבוצה במקום האחרון בצ'מפיונשיפ, ונשרה לפוטבול ליג הראשונה. עונה לאחר מכן שבה בחזרה לצ'מפיונשיפ.
בינואר 2022 תאגיד שבראשות אג'ון איליג'אלי רכש את המועדון והוא מונה יושב ראש.
סגל שחקנים
נכון ל-11 בספטמבר 2022
(קפטן)
(בהשאלה מארסנל)
(בהשאלה מצ'לסי)
(בהשאלה מפנרבחצ'ה)
מזל עקרב
מזל עקרב הוא אחד משנים עשר המזלות שבגלגל המזלות. באסטרולוגיה המערבית, "בן מזל עקרב" הוא מי שנולד בין 23 באוקטובר לבין 22 בנובמבר. במסורת היהודית מתייחס מזל עקרב אל חודש חשוון. בלוח השנה במגילות קומראן משויך מזל עקרב לחודש תשרי. מושג זה מתייחס לרעיון שבתקופה הנתונה מיקום השמש באזור השמיים המוקצה למזל עקרב האסטרולוגי. כיום, אין חפיפה בין קונסטלציית העקרב לבין אזור השמיים של מזל עקרב בגלל נקיפת ציר כדור הארץ.
מזל עקרב במיתולוגיה
זהו העקרב שהרג את אוריון – הצייד. בשמים, העקרב זורח בדיוק כאשר אוריון שוקע כך ששתי הקבוצות לא נראות לעולם ביחד. זוהי מערכת בולטת, בפרט בחצי הכדור הדרומי. הכוכבים הבהירים שלה הם אנטארס (מיוונית: "יריבו של מאדים" בשל צבעו האדום החזק מאוד).
ז'אק שיבואה
ז'אק שיבואה (בצרפתית: Jacques Chibois; נולד ב-1954) הוא שף צרפתי.
ביוגרפיה
ז'אק שיבואה גדל בפריגור שבדרום-מערב צרפת. רכש את יסודות המקצוע מז'אן דלאווין, במסעדת "הקאמליות" בפרוור בוז'יבאל. התלמד אצל מישל גראר במסעדת "קדרת הברזל" (Le Pot de Fer), בפרוור אנייס שליד פריז. עבד שנה במסעדה "מולן דה מוז'ן" של רוז'ה ורז'ה, עבד במסעדת "ל'אואזיס" של לואי אוטייה ואחר-כך היה השף של אשת החברה רז'ין בפריז. אשתו ילידת הריביירה הצרפתית והוא למד את יסודות הבישול הפרובנסיאלי מחמותו.
בשנת 1981, בהיותו בן 27, שב שיבואה לריביירה הצרפתית וכיהן כשף המלון "גרה ד'אלביון" בקאן, שבתחומיו חמש מסעדות ובמסגרת זאת היה ממונה על מסעדת הדגל של המלון "לה רויאל גרה", המסעדה הגיעה בניהולו לציון של שני כוכבים במדריך מישלן האדום ו-18 נקודות בגו מיו, זו המסעדה הראשונה בהיסטוריה של קאן שהגיעה לכך. ב-1995 עזב את המלון.
ב-1996 הקים שיבואה את המסעדה "לה באסטיד סנט-אנטואן", (La Bastide Saint-Antoine) בבניין אחוזה מהמאה ה-17 אותו רכש. היא נמצאת למרגלות העיר גראס, בפרוורי הכפר סנט-אנטואן, סמוך לריביירה הצרפתית. ב-1998 העניק לו מדריך גו מיו את הציון 18 ואת התואר "שף השנה". ב-1998 פתח במקום מלון ובשנת 2000 הצטרף המלון לרשת רלה א שאטו. המסעדה מחזיקה כיום (2010) בשני כוכבים במישלן וב-18 נקודות בגו מיו. המסעדה נכללת במדריך השולחנות הגדולים בעולם.
ב-2001 ראה אור לראשונה ספרו "שמן זית", שתורגם לאנגלית.
מטבחו של שיבואה משלב בין מטבחה של פריגור מכורתו, המתאפיין ברטבים כבדים ובכבד אווז, לבין מטבחה הקליל של פרובאנס המתאפיין בירקות. הוא מרבה להשתמש בזיתים ומגיש אותם כחלק ממנות הקינוח.
שמואל רויטל
שמואל רויטל (15 באוקטובר 1928 - 18 ביוני 2015) היה משפטן ומומחה בתחומי תכנון ובנייה ושלטון מקומי, מחברם של ספרי משפט.
ביוגרפיה
רויטל נולד ברובנו, באותה תקופה בשלטון פולין. עלה עם משפחתו לארץ ישראל בשנת 1935. הוא התגורר בילדותו ברעננה ולמד בבית הספר היסודי "מגד". כנער למד בישיבת לומז'ה בפתח תקווה. שירת במלחמת השיחרור בחטיבת אלכסנדרוני. למד משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים וקיבל תואר דוקטור למשפטים בשנת 1972. שימש כמשפטן בשירות המדינה – במשרד מבקר המדינה וכסגן היועץ המשפטי של נציבות תלונות הציבור.
שימש מרצה לדיני תכנון ובנייה באוניברסיטה העברית בירושלים, באוניברסיטת בר-אילן ובמרכז האקדמי למשפט ולעסקים ברמת גן.
צוגנית
צוגנית (שם מדעי: Pseudotsuga) היא סוג של עצים מחטניים ירוקי עד ממשפחת האורניים. שמה המדעי הוא פסודו-צוגה (דמוית צוגה, סוג נוסף של משפחת האורניים בעל מאפיינים דומים) וממנו נגזר השם העברי. אחד ממיני הסוג, צוגנית מנזיס הקרויה לעיתים אשוח דאגלס, משמש כעץ חג מולד נפוץ באמריקה הצפונית. מינים של צוגנית נפוצים באמריקה הצפונית ובמזרח אסיה, כשלכל אזור גידול מינים מקומיים הייחודיים לו.
הצוגניות הן עצים בינוניים-גבוהים, בין 20 ל-120 מטרים. העלים שטוחים, רכים ומחטניים, באורך 2–4 סנטימטרים, המקיפים לחלוטין את הענף. האצטרובלים הנקביים ייחודיים במראם, עם תגית רכה מעל כל קשקש, גזורה לשלושה משולשים.
שימושים
עץ הנלקח ממיני הצוגנית נחשב כעמיד במעמס כבד, ולכן בא לשימוש נרחב בתעשיית הבניין. היות שלקורות הצוגנית מיעוט של עיניים וקשרים, קורות אלו משמשות גם לבניית ספינות וסירות, הן לשלדה והם לתרנים.
פרטים רבים של המין צוגנית מנזיס מגודלים בחוות למכירה כחלק ממנהגי חג המולד, והוא אחד ממינים ספורים של עצים שמשמשים למטרה זו, בנוסף לאשוח פרייזר וכמה מיני אשוח נוספים. שמו של מין זה באנגלית נפוצה הוא אשוח דאגלס, אף על פי שאינו קשור בוטנית לסוג אשוח. צוגנית מנזיס הוא עץ נפוץ ביותר בחופה המערבי של ארצות הברית, בעוד מינים אחרים של צוגנית נפוצים רק במזרח אסיה ועל כן לא משמשים כעצי חג מולד באמריקה הצפונית.
פרטים נוספים
צוגנית מנזיס היא עץ המדינה של אורגון בארצות הברית.
Return of the B-Girl
Return of the B-Girl הוא מיקסטייפ הבכורה של הראפרית האמריקאית רפסודי. האלבום יצא לאור ב-7 בדצמבר 2010, על ידי חברת התקליטים ג'מלה רקורדס.
אורי יניב
ביוגרפיה
אורי יניב נולד בחיפה וגדל בירושלים. הוא נין נינו של היהודי הקדוש, רבי יעקב יצחק רבינוביץ'. אביו, אלי יניב, היה מפקד מעוז הכפר במלחמת יום הכיפורים, סיים את שירות המילואים כמתאם הכוחות עם המצרים בדרגת סגן-אלוף וכיום הוא סמנכ"ל חברת ההייטק אלווריון. אימו, שושנה יניב, היא מנהלת מוזיאון מגדל דוד. אחותו, רוני יניב, היא שחקנית ומעצבת תלבושות, ואחיו אסף יניב, הוא מוזיקאי וחבר בלהקת "מיומנה".
אורי יניב למד בתיכון ליד האוניברסיטה. מגיל 14 למד במרכז נורית קציר, תיאטרון הנוער הירושלמי, ביחד עם נטע שפיגלמן. בצה"ל שירת כלוחם בנח"ל והשתתף במבצע חומת מגן בגזרה בג'נין.
יניב למד משחק בסטודיו למשחק ניסן נתיב בשנים 2003–2006. זכה במלגת הצטיינות בשנת 2004. זכה בפרס "השחקן המבטיח" לשנת 2006 במסגרת פסטיבל בתי-ספר למשחק "עתיר התיאטרון" בצוותא.
בסיום השנה השלישית ללימודיו הצטרף יניב ללהקת השחקנים של תיאטרון גשר, בו הוא משחק מאז. "עשר שניות", אחת מהצגות בה שיחק, עיבוד למחזה הגרמני "Norway Today", היא פרי עבודה עצמאית שלו ושל נטע שפיגלמן, והועלתה במשך למעלה משנה.
השתתף בעשרות הצגות, סרטים ותוכניות טלוויזיה שונות. הפרסומת לבנק איגוד בה לקח חלק ב-2008, זכתה בפרס אפי לאותה שנה. למד בקורסים למשחק מול מצלמה אצל רות דייכס ואיוואנה צ'בק בשנת 2010. במסגרת תפקידיו בתיאטרון, הופיע בפסטיבלים בינלאומיים רבים, בין היתר בניו-יורק, מוסקבה ובייג'ינג. בשנת 2010 זכה במלגת הצטיינות בתיאטרון מטעם משרדו של עו"ד אלי זהר.
יניב חבר ה"אקטורס סטודיו" מבית סדנאות הבמה, בהדרכת עודד קוטלר ואמנון מסקין.
בספטמבר 2013 נבחר לוועד המנהל של שח"ם, ומאז מכהן גם כיו"ר ועד שחקני גשר.
בשנת 2014 יצר את סדרת הרשת "הרומן שלי עם דאעש" בה הוא מככב. הפיילוט זכה בתחרות "יוצרים ברשת 2.0", והסדרה נרכשה לשידור על ידי Hot VOD.
בשנת 2016 סיים בהצטיינות תואר ראשון במדעי-המדינה ויחסים בינלאומיים באוניברסיטה הפתוחה.
בשנת 2017 השתתף יניב בארבע פרסומות של חברת "סנפרוסט" בתפקיד חקלאי מתלמד.
בשנת 2018 שיחק יניב בסדרה "עיר מקלט".
בשנת 2019 זכה בתחרות פרסי האקדמיה לטלוויזיה בתואר "סדרת הרשת הטובה ביותר" על "הרומן שלי עם דאעש".
בנוסף למשחק יניב הוא גם מדריך סקי.
חיים אישיים
יניב נשוי לגלי אלון, זמרת ומורה לפיתוח קול, ולהם בן ובת. מתגורר בתל אביב.
בית לחם
העדות המוקדמת ביותר המצויה בידינו ליישוב בשם בית לחם הוא במכתבי אל-עמארנה, המתוארכים לאמצע האלף השני לפנה"ס. על-פי המסופר במקרא, בית לחם היא עיר הולדתו של דוד, ובה הוא נמשח בידי שמואל למלך על ישראל, וכן בוצרה על-ידי נכדו, רחבעם מלך יהודה. העיר מוזכרת בברית החדשה כעיר הולדתו של ישו. במהלך מרד בר-כוכבא, העיר נחרבה בידי הקיסר הרומי אדריאנוס. במאה ה-4 העיר נבנתה מחדש בידי הלנה, אימו של הקיסר הרומי קונסטנטינוס, ולאחר מכן הוא בנה בה את כנסיית המולד, על הגבעה בה על-פי המסורת הנוצרית התרחשה לידתו של ישו. העיר נפגעה קשות במהלך מרידות השומרונים, אך שוקמה לאחר מכן על-ידי הביזנטים. חומותיה נחרבו בידי הממלוכים אך נבנו מחדש על ידי העות'מאנים.
בעבר הייתה רוב אוכלוסייתה של העיר נוצרית, אך שינויים דמוגרפיים שכללו הגירת נוצרים רבים אל מדינות המערב בשל חיכוכים עם המוסלמים שבעיר, הגירת מוסלמים מכפרי הסביבה ומחברון אל העיר, וילודה גבוהה יותר בקרב המוסלמים, הפכו אותה כיום לעיר מוסלמית בעיקרה. לפי אומדנים שונים, כיום הנוצרים מונים 20%–40% בלבד מאוכלוסיית העיר.
אתרה של בית לחם הקדומה
בסקר הר יהודה נמצאו החרסים הקדומים במדרונות מזרחית לכנסיית המולד, מכאן ברור שהאתר הקדום שכן בראש הגבעה, אלא שבניית כנסיית המולד מחקה את רובו. נ"צ האתר הוא 1698.1235 (מרכז הגבעה), גובה מוחלט 765 מ', גובה יחסי 2 מ', תצפית בינונית (לכיוון המדבר: טובה). קשה להעריך את שטחו המרבי, אך נראה שהיה כ-25 דונם.
הכלקולית ותקופת הברונזה
לפי העדויות הארכאולוגיות מהסקר ומחפירה, ראשית היישוב בתקופות הכלקולית והברונזה הקדומה 1, מהן נחשפו מערות מגורים וכן קברים, בשולי האתר. נראה שלא התקיימה אז עיר של ממש, אלא שתושבי היישוב היו חקלאים ורועים.
מתקופת הברונזה התיכונה 2 מוכרת מערת קבורה אחת באזור, אך אין עדות ליישוב. לא ברור עד כמה הייתה פה פעילות אנושית בתקופת הברונזה המאוחרת.
היו שסברו כי העיר נזכרת במכתבי אל-עמארנה, המתוארכים לאמצע המאה ה-14 לפנה"ס, ושזוהי הופעתה לראשונה בתעודה כתובה. סברה זו אינה מקובלת עוד, ואף היעדר הממצא הארכאולוגי מתקופת הברונזה המאוחרת מפריך אותה.
תקופת הברזל
האתר חוזר ונושב בהיקף מצומצם (5–10 דונם ואולי פחות) בתקופת הברזל 1. הוא גדל בהדרגה עד תקופת הברזל 2ג, ואז מגיע לשיא גודלו, כמו רבים מאתרי יהודה המקראית. מתקופה זו נמצאה טביעת 'למלך' אחת; טביעות אלה מתוארכות למרד חזקיהו באשורים (705-701 לפסה"נ). בתקופת הברזל 2ד הצטמצם היקף האתר בכחצי בערך; סביר להניח שהעיר חרבה במסע סנחריב, והתאוששה באופן חלקי בלבד לאחריו. מהתקופה הפרסית ואילך היקף האתר הקדום מינימלי, ויש להניח כי בית לחם חרבה יחד עם ירושלים בעת חורבן בית ראשון, והתקיימה כיישוב קטן בימי שיבת ציון.
בשנת 2012 נמצאה בולה עם כיתוב "בשבעה בת לחם למלך". זהו המקור האפיגרפי היחיד שנמצא עד היום ומזכיר את בית לחם של תקופת הברזל.
היסטוריה מקראית
בית-לחם \ אפרתה נזכרת במסורות יעקב, בקשר לקבורת רחל בדרך אליה:,.
בבית לחם התיישבו האפרתים, אחת משלוש המשפחות הגדולות ביהודה (לצד הכלבים והירחמאלים): אֵלֶּה בְנֵי חוּר בְּכוֹר אֶפְרָתָה אֲבִי בֵּית לָחֶם. העיר נזכרת גם ב ו בסיפור פסל מיכה ובפרשת פילגש בגבעה.
בנוסף, העיר בית לחם היא מוקד התרחשותו של סיפור מגילת רות, שגם הוא מתייחס לתקופת השופטים.
היא נזכרת הרבה בימי דוד, שמוצאו ממנה,, ועוד הרבה אזכורים בספרי שמואל ודברי הימים א.
התקופה הרומית ביזנטית
העיר בית לחם נהרסה במהלך מרד בר כוכבא, ובמסגרת גזירות אדריאנוס תושביה היהודים גורשו מהעיר. ולאחריו הקימו הרומאים בעיר מקדש לאדוניס. בשנת 326 הקימה הלנה, אמו של הקיסר קונסטנטינוס כנסייה במקום בו עמד המקדש. בסוף המאה הרביעית התיישב בעיר הירונימוס וייסד בה שני מנזרים.
במהלך מרד השומרונים בשנת 529 נחרבה העיר שוב. הכנסייה שנהרסה נבנתה מחדש בהוראת הקיסר יוסטיניאנוס הראשון.
התקופה המוסלמית המוקדמת
בשנת 637 נכבשה העיר על ידי החליף עומר בן אל-ח'טאב שהורה לשמר את כנסיית המולד ונתן חופש פולחן לנוצרים בעיר.
התקופה הצלבנית
בשנת 1099 נכבשה העיר על ידי הצלבנים אשר ביצרו את העיר, בנו סביבה חומות וכן בנו את המנזר המצוי צפונית לכנסיית המולד. לאחר הכיבוש הצלבני נוספו נזירים בנדיקטינים למספר הנזירים המידלדל שהיה שם.
ב-15 בספטמבר 1187 כבש צלאח א-דין את העיר וגירש את כל תושביה הנוצרים, יחד עם הבישופות הלטינית והכמורה. בשנת 1192 התיר צלאח א-דין לארבעה כמרים לשוב אל העיר. לא נגרם שום נזק לכנסייה עם כיבושו של צלאח א-דין, למעט שומרים מוסלמיים שהוצבו בשער. בשנת 1229 נכבשה העיר בשנית על ידי הצלבנים, והכמורה שבה למקום באופן מלא מעכו. היא נשארה בידיהם עד שנת 1244, עת חוּללה על ידי הטורקים הח'וורזימים. עם עלייתו לשלטון של הסולטאן ביברס בשנת 1250 גורשו הכמרים שבעיר ובשנת 1263 נהרסו חומות העיר ביחד עם המנזר. ידוע על אגדה שלפיה ביברס ניסה להעביר לקהיר את השיש והעמודים מהכנסייה, אך כוונתו סוכלה על ידי הופעה ניסית של נחש. ב-1271 התיר ביברס גישה למקום עבור צליינים מהמערב. בשנת 1347 הותר לכמרים הפרנציסקנים לשוב לעיר ולהחזיק בכנסיית המולד.
התקופה העות'מאנית
במהלך השלטון העות'מאני בעיר רבו המחלוקות בין הכמרים היוונים אורתודוקסים והכמרים הקתוליים על השליטה בכנסיית המולד. בין השנים 1831–1841 שלט בעיר מוחמד עלי, ובשנת 1841 חזרה העיר לשלטון האימפריה העות'מאנית.
בשנת 1897 קנה שליחו של הרב צבי הירש קלישר חלקת אדמה בבית לחם, מול קבר רחל. הניסיונות ליישב את החלקה לא צלחו והוואקף השתלט עליה.
בראשית המאה ה-20 רכש נתן שטראוס נחלה נוספת באזור קבר רחל. הנחלה נקראה על שמו "נחלת שטראוס". יורשיו של נתן העבירו את החלקה לבעלות קרן קיימת לישראל, אך גם על חלקה זו השתלטו ערבים.
בתקופת המנדט הבריטי
בשנת 1917 נכבשה העיר על ידי כוחות צבא בריטיים במהלך מלחמת העולם הראשונה.
בסקר הכפרים בשנת 1945 אוכלוסיית העיר מנתה 8,820 תושבים.
בשנת 1930 הקימו רשויות המנדט את בית הסוהר לנשים בבית לחם שפעל בעיר עד תום המנדט במאי 1948.
על-פי תוכנית החלוקה, שהתקבלה ברוב קולות בעצרת הכללית של האו"ם ב-29 בנובמבר 1947, הייתה בית לחם אמורה להיות חלק מהאזור הבינלאומי המצוי בשליטת האו"ם יחד עם העיר ירושלים. לאחר הסכמי שביתת הנשק בתום מלחמת העצמאות ב-1949, עבר משליטה בריטית לירדנית, וסביבה הוקמו מספר מחנות פליטים עבור פליטים פלסטינים שנמלטו משטחי מדינת ישראל, מחנה אל-עזה (ידוע גם בשם מחנה הפליטים בית ג'יברין), מחנה עאידה, מחנה דהיישה ומחנה אל-ערוב מדרום לעיר.
לאחר 1967
במלחמת ששת הימים נכבשה העיר על ידי צה"ל. זמן קצר לאחר מכן, לאחר סיפוח מזרח ירושלים, פנו ראשי הערים בית לחם (אליאס בנדק), בית סאחור ובית ג'אלה וביקשו להסתפח לישראל. על הבקשה חתמו גם 500 נכבדים מבית לחם.
בין השנים 1972–1997 שימש כראש עיריית בית לחם אליאס פריג'. פריג' היה ראש העירייה היחיד בגדה המערבית אשר לא הודח ממשרתו על ידי הממשל הצבאי הישראלי. הוא אף היה ראש העיר היחיד אשר לא הזדהה עם הפת"ח ואשר לא הודח ממשרתו בעקבות הקמת הרשות הפלסטינית. הוא שמר על יחסים טובים עם שלטונות ישראל ועד האינתיפאדה השנייה המצב הביטחוני בעיר היה רגוע. פריג' עבד בשיתוף פעולה עם ראש עיריית ירושלים טדי קולק כדי לקדם את התיירות והתשתיות העירוניות באזור.
בעקבות הסכמי אוסלו הוגדר רוב שטח העיר כשטח A, וב-21 בדצמבר 1995 עברה העיר לשליטת הרשות הפלסטינית.
המאה ה-21
בעקבות תחילת האינתיפאדה השנייה נכנסו כוחות צה"ל לעיר במאי 2002. כ-40 פלסטינים חמושים אשר היו מבוקשים על ידי צה"ל כאחראים לפיגועי טרור נמלטו לכנסיית המולד והסתגרו בה תוך שהם מחזיקים כ-200 בני ערובה בנוסף ל-46 כמרים. הפלסטינים המבוקשים הציתו חלקים מקודשים במתחם הכנסייה. בנוסף, לפי עדות כמרים שהוחזקו במקום, הם גנבו איקונות ומנורות יקרי ערך והשתמשו בדפים של ספרי קודש של הכנסייה כבנייר טואלט. צה"ל צר על המבנה אך לא נכנס לתוכו על מנת שלא לפגוע בקדושת המבנה, עם זאת, צלפים של צה"ל ירו בחמושים במבנה שניסו לירות על חיילי צה"ל. לאחר משא ומתן שנמשך מספר שבועות הוסכם כי 13 מבוקשים שהוגדרו על ידי ישראל כבעלי "דם על הידיים" יגורשו לקפריסין, 26 מבוקשים נוספים יגורשו לעזה ושאר המבוקשים ישוחררו.
בית לחם במסורות הדתות
בבית לחם חיו אנשים חשובים הן בעיני היהודים והן בעיני הנוצרים ובה אירעו אירועים בעלי משמעות לבני שתי הדתות.
במסורת היהודית
בתנ"ך מוזכרת העיר בית לחם, אשר הייתה קרויה גם "אפרת" ב, וכן בפרק מ"ח 7, וכן במגילת רות ד' 11, בשם "יב וְדָוִד בֶּן אִישׁ אֶפְרָתִי הַזֶּה מִבֵּית לֶחֶם יְהוּדָה וּשְׁמוֹ יִשַׁי וְלוֹ שְׁמֹנָה בָנִים וְהָאִישׁ בִּימֵי שָׁאוּל זָקֵן בָּא בַאֲנָשִׁים" בספר שמואל א' י"ז 12, ובשם "א וְאַתָּה בֵּית לֶחֶם אֶפְרָתָה צָעִיר לִהְיוֹת בְּאַלְפֵי יְהוּדָה מִמְּךָ לִי יֵצֵא לִהְיוֹת מוֹשֵׁל בְּיִשְׂרָאֵל וּמוֹצָאֹתָיו מִקֶּדֶם מִימֵי עוֹלָם" ב. רחל נקברה על אם הדרך המובילה לבית לחם ("דרך אפרתה") צפונית לעיר (בראשית מ"ח 7), וכן בעיר התגוררה רות המואביה בשובה לארץ. על פי ספר שמואל, בעיר נולד דוד המלך ובה נמשח למלך על ידי שמואל (שמואל א' ט"ז 4–13). לאחר שנאלץ דוד המלך לגלות מן העיר, התגעגע למי הבאר בעיר, ושלושה מגיבוריו הביאו לו מים מהבאר (שמואל ב' כ"ג 13–17). כמו כן, בספר שופטים מוזכר השופט אבצן מהעיר בית לחם.
אלון גור אריה
אלון גור אריה (נולד ב-5 בספטמבר 1976) הוא במאי, תסריטאי, מרצה, שחקן וקומיקאי, עורך תוכן, מלחין, שדרן רדיו ומפיק קולנוע וטלוויזיה ישראלי.
בית לחם
במסורת היהודית
ע"פ המדרש, פירוש השם "בית לחם" אינו לחם אלא מלחמה (שורש: ל-ח-מ).
אלון גור אריה
ביוגרפיה
נולד ליואל ולוויויאן גור אריה, גדל בראשון לציון, הבכור מבין שלושה אחים. התחיל ללמוד פסנתר בגיל שש, תמיד היה מאייר קומיקסים, מצייר ומלחין מנגינות; מילדותו צפה בקומדיות. בכיתה ט' זכה בפסטיבל ארצי של הצופים עבור שיר שחיבר והמשיך לכתוב, לביים ולהלחין לפסטיבלים ומחזות זמר במסגרת זו.
בית לחם
במסורת הנוצרית
לפי מסורת הנוצרים ישו נולד בעיר, וכנסיית המולד הנמצאת בה נבנתה לפי אמונתם על הגבעה בה התרחשה הלידה. העיר בית לחם מוזכרת בברית החדשה כעיר הולדתו של ישו.
אלון גור אריה
ביוגרפיה
גור אריה דחה את גיוסו לצבא בשנה על מנת להקים את גרעין אתגר בצופים, גרעין של אנשים בודדים שהיו מקימים בפריפריה שבטי צופים. בצבא שירת כמדריך ביחידת ההסברה "שרון", שעוסקת בידיעת הארץ ואיכות הסביבה.
בית לחם
במסורת הנוצרית
ישנם חוקרים הסבורים כי הזיהוי של בית לחם כאתר הולדתו של ישו שגוי וכי בית לחם הגלילית היא האתר המוזכר בברית החדשה. בבית לחם הגלילית התגלו שרידי עיר מהמאה הראשונה לספירה, וכן שרידי בית כנסת, ואף כנסייה מאוחרת יותר. המרחק בין בית לחם הגלילית לבין נצרת מסביר את התיאור המופיע בברית החדשה לפיו עבר ישו את המרחק בין הערים במשך שש שעות.
אלון גור אריה
ביוגרפיה
בתום שירותו הצבאי עבד כמפיק מוזיקלי של פסטיבלים שונים ואייר קומיקסים בעיתון "ראש אחד".
בית לחם
דמוגרפיה
בעקבות הכיבוש הערבי של ארץ ישראל, תושביה הנוצרים של בית לחם עברו תהליך ערביזציה, אמנם מכתחילה רבים ביניהם היו במוצאם ערבים משבט ע'סאן. שתי החמולות הנוצריות המרכזיות בעיר, חמולת נג'ג'רה ופרהאייה, טוענות למוצא משבט ע'סאן. הראשונה מתייחסת לבני השבט שהיגרו מאזור תימן ומואדי מוסא בירדן של ימינו, והשנייה מתייחסת לבני השבט יצאו מהכפר נג'ראן, הנמצא בדרום ערב הסעודית של ימינו, בסמוך לגבול בינה לבין תימן. חמולה נוצרית נוספת, ענטרה, גם מתייחסת לשבט ע'סאן. חמולת פווג'רה מוסלמית ומקורה בכפר בית פאג'ור.
אלון גור אריה
ביוגרפיה
הוא למד קולנוע בבית הספר לאמנות "קאמרה אובסקורה", בימוי ועריכה ועשיית סרט גמר (2003-1999).
בשנת 2009 שנה השתתף ב-"Talent Campus" של פסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין.
בית לחם
דמוגרפיה
אחוז הנוצרים בבית לחם נמצא בירידה מתמדת מאמצע המאה ה-20.
אלון גור אריה
ביוגרפיה
עבור קרנות הקולנוע שימש כעורך תסריטים ולקטור.
בית לחם
חינוך
בעיר ממוקמת אוניברסיטת בית לחם (בערבית: جامعة بيت لحم), אוניברסיטה פלסטינית נוצרית-קתולית. בשנת 2014 למדו באוניברסיטה כ-3,200 סטודנטים. האוניברסיטה נוסדה בשנת 1973, והיא האוניברסיטה הראשונה שנפתחה בגדה המערבית.
אלון גור אריה
ביוגרפיה
גור אריה נבחר לרשימת חמישים אנשי השנה בתרבות ובבידור על ידי מאקו תרבות לשנת תשע"ט.
בית לחם
מרתון פלסטין
באפריל 2013 התקיים מרתון פלסטין הראשון בבית לחם, המרתון התחיל ונגמר ליד כנסיית המולד. מאז מתקיים המרתון מדי שנה.
אלון גור אריה
ביוגרפיה
הוא נוהג לכתוב את הסרטים והסדרות שהוא מביים ולעיתים להלחין חלק מהמוזיקה.
המוסד הסגור
ב-2007, בתום ארבע שנות עבודה, יצא לאקרנים סרטו העצמאי של גור אריה "המוסד הסגור" בכיכובם של רון שחר, אילן דר, לנה אטינגר ואלי גורנשטיין. הקרנת הבכורה נערכה בפסטיבל הקולנוע ירושלים ומיד אחר כך החל בהקרנות מסחריות קבועות בעיקר בסינמטקים וצפו בו כ-80,000 איש (נכון לאוקטובר 2018). הסרט היה אמור להיות פרויקט הגמר שלו בלימודי הקולנוע, הוא נפסל ויצא בסוף כהפקה עצמאית. למרות הגדרתו כקומדיה מטורפת הסרט נבחר להיות מוקרן בתחרות הדרמה בפסטיבל הסרטים ירושלים. הסרט זכה בפרס הבמאי הטוב ביותר - Houston Comedy Film Festival 2009, פרס בחירת הקהל - Toronto World Of Comedy Film Festival 2009, פרס אפקטים מיוחדים הטובים ביותר - Houston Comedy Film Festival 2009, פרס סרט האקשן הטוב ביותר - Action On Film Festival 2010 - לוס אנג'לס, פרס הקומדיה הטובה ביותר - Dixie Film Festival 2010 - אטלנטה, ציון לשבח - MocFest 2010 - הוליווד.
מבצע ביצה
סרט הקולנוע "מבצע ביצה" בכיכובם של ירון ברלד, שלומי קוריאט, יהורם גאון, דנה סמו, חיים אוסדון, טל מוסרי, אסף אשתר, טילטיל, תומר שרון ומאי ז'פקו. זהו סרט הרפתקאות, קומי ומוזיקלי לכל המשפחה. הסרט יצא ב-10 באוגוסט 2017, והפיקה אותו חברת סרטי יונייטד קינג.
הסרט משלב אפקטים מיוחדים כמו פיל וירטואלי, סלע ממודל מחשב שמוחץ רכב, בעלי חיים משולבים בסצנות עם שחקנים. הסרט צולם בספארי ברמת גן ובשמורת גמלא שברמת הגולן.
המוסד
ב-2018 החלו צילומי סרט הקולנוע "המוסד", קומדיית אקשן ופעולה, אתחול מחדש לסרטו הקצר של גור-אריה משנת 2007 "המוסד הסגור". זוהי פארודיה הצוחקת על עולם הריגול והביטחון הישראלי-בינלאומי, בעיקר על ה-CIA והמוסד. בכיכוב: צחי הלוי, עדי הימלבלוי, אפרת דור, שלומי קוריאט, טל פרידמן, דביר בנדק, עומר דרור, עידו מוסרי, גילה אלמגור, אילן דר, תומר שרון, מיטל דוהן ושירן סנדל.
הסרט הוקרן לראשונה ב-27 ביוני 2019 והוא הסרט הישראלי הקופתי ביותר לשנת 2019. לאלון התלוו לעבודה על הפרויקט במאי ויוצר הפרודיות ההוליוודי דייוויד צוקר והבמאי והיוצר הישראלי אבי נשר.
הסרט הוקרן בבתי הקולנוע באירופה בדיבוב לשפות מקומיות ונמכר ל-HBO.
אנחנו לא ניפרד לעולם
בשנת 2022 ביים וכתב את הסרט התיעודי "אנחנו לא ניפרד לעולם" על חייו ויצירתו של יהודה בארקן. הקרנת הבכורה נערכה בתחרות התיעודית בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה ובהמשך בפסטיבל קולנוע דרום.
הסרט הוא הפקה ראשונה משותפת של YES ו-HOT, שודר לראשונה ב-12 בדצמבר 2022 וזכה לסיקור תקשורתי בולט, בעיקר נסוב הדיון על הקריינות שבוצעה בגוף ראשון בקולו של המנוח. גור אריה ביקש לשמור בסוד את יצירת הקול במשך שבוע כדי להפוך את העניין למתיחה בסגנון בארקן. דגש מיוחד ניתן לסקסיזם והחפצת נשים בסרטים אלו.
תסריטים לקולנוע
אלון כתב את התסריט לסרטי הקולנוע "גויאבות" ו"האוצר מעבר לנהר" יחד עם קובי מחט שגם ביים.
ב-2015 השתתף בקומדיה סרט אפס בתפקיד אריה האמרגן.
ביים וכתב את הסרטים הקצרים "מלחמת המלבי", "לשיר עם האויב", "אפי השומר".
ביים, כתב והלחין את "גולגולנוע" – שני מופעים קולנועיים משולבים באנימציה ובמופע לילדים, בו מופיעים דמות וירטואלית על המסך ושחקנים על הבמה.
במאי ותסריטאי
מוטי אבירם (במאי, עורך תוכן ויוצר הסדרות זהו זה!, בבית של פיסטוק ורחוב סומסום) האזין לתוכנית הרדיו "היפופוטם" ולקח את גור אריה לעבוד כעוזרו. אחר-כך אבירם הקים ביחד עם התסריטאי והבמאי חיים אידיסיס חברה בשם "סאבטקסט", שמטרתה ליצור חבר כותבים יצירתי. במסגרתה היה גור אריה עוזר במאי, תסריטאי ומלחין בסדרות בערוץ לוגי כמו "מה שלמה", "חוכמולוגי", ובערוץ הילדים "ברוכים הבאים לבית הספר חגבים" ו"הצלצול הוא בשבילי" ובערוץ הופ! "נחשון כל יכול". בסדרות אלו גם הלחין ועיבד את הפסקול והשירים.
ב-2004 היה כותב את קטעי חבורת "מה קשור" בפינתם בחדשות 10 וב-2007 בתוכנית הלייט נייט היומית ב-HOT.
ב-2005 עבד כעוזר במאי של יצחק שאולי בפרק האיחוד של "קרובים קרובים".
ב-2006 היה כותב ראשי ומפתח תוכן בערוץ 10.
ב-2008 הגיש פינה סאטירית קבועה בתוכנית "עד כאן" בהנחיית יעקב כהן מערכונים שכתב הופיעו בתוכניות פאנל ומערכונים ברשת "שבוע סוף!", "משחק מכור" ו"הספסל האחורי". באותה שנה היה שותף לכתיבת מופע היחיד של מיקי קם "מיקי קם-רגל פה רגל שם".
ב-2009 הוא יצר, כתב וביים את "קרטושקס", סדרה עלילתית לאינטרנט של שטראוס עם חברת ההפקה דה בוקס, בה כיכבו תומר שרון ועופר סקר. באותה שנה החל לשמש ככותב ראשי ועורך תוכן במשך שלוש שנים בערוץ הילדים - נגה תקשורת.
ב-2012 עבר לערוץ לוגי. הוא יצר סדרה בשם "תעלומות מהאגדות", בה כיכבו תומר שרון, יובל סגל וקרן שניוק והיה עורך תסריט ובמאי שחקנים.באותה שנה הוא ערך תסריט וביים גם את העונה השלישית של קומדיית המצבים "בית ספר למכשפים". בסדרה כיכבו ליאת הר לב, עידו מוסרי, דב רייזר, מירב פלדמן וליאור פאוקר.
ב-2012 כתב את "ספר הבדיחות הראשון שלי" בהוצאת קלסיקלטת שכלל כפתור צחוק פרוע בקולו של גור אריה.
ב-2013 ביים והיה מיוצרי וכותבי הסדרה עמי'לה, סיטקום על עולם הסטנד-אפ בכיכובם של עמי אנידג'ר ושראל פיטרמן, הפקת המקור הראשונה של ערוץ zoom יחד עם Hot vod.
.לילדים ביים קטעים לרחוב סומסום ואת הסדרה המוזיקלית מדינת המקצבים בהשתתפות להקת טררם בערוץ הופ! ואת "איני מיני מו בארץ האנגלית" בכיכוב מיקי קם שכלל בימוי שחקנים באולפן וירטואלי. כתב את ה-DVD "מיקי בחופשה" בכיכוב מיכל מוכתר ואת סדרות הטלוויזיה מיקי בפארק השעשועים ומיקי בספארי עבור yes ו שלושה DVD "שירי חגים" עם חני נחמיאס, "ראש כרוב" משירי קובי אושרת. כתב לטלוויזיה החינוכית את "כמה כמה", "קוד 100", מאסטרו, חידון התנ"ך, ולערוץ הופ! לתוכניות "רחוב סומסום", "פטטה מכוכב בטטה" ועוד.
היפופוטם
הוא רצה להקים ביחד עם חבריו תוכנית רדיו. אחד מהם היה אייל שינדלר, שעבד ב"ראשונית" – תחנת הרדיו של ראשון לציון. גור אריה ביחד עם נמרוד יזהר וליאור אברבנאל כתבו את הטקסט, הקליטו מראש ושידרו את התוכנית "היפופוטם". אחר-כך התגייסו לצבא ובתום שירותם "היפופוטם" חזרה למשך שנתיים ברדיו תל אביב. אחר-כך ביים כתב ושיחק בעוד עונה מצולמת של "היפופוטם" באתר פליקס ושתי עונות נוספות שהופקו עבור נענע10.אלון כתב, ערך שיחק ביים ושידר יחד עם חבריו, איל שינדלר, ליאור אברבנל, נמרוד יזהר, אביעד רוטר ברדיו "ראשונית" – תחנת הרדיו של ראשון לציון, ואת הגרסה המורחבת של התכנית במשך שנתיים ברדיו תל אביב החל משנת 1999 שודרה תוכנית לילית ברדיו תל אביב, והיא כללה מערכוני נונסנס רבים. בין מערכוניה המפורסמים: קולנועפון, תדריך יציאה לחיילים, חנות מתנות לגבר, פרפר נחמד הפרק האבוד, היפומחזמר, ורבים נוספים.
במהלך קיץ 2000 שודרה התוכנית בשידור יומי לפני שחזרה למתכונתה השבועית. כל תוכנית כללה גם משימה הומוריסטית למאזינים ופינות כמו "הפינה בחרוזים", "חמשיר האמצע", "משחק החורף הקטן שהקדים את זמנו". הפינה "שיר בשקל" כללה שירים הזויים וראיונות עם יוצריהם, שיא הפינה היה ספיישל שיר בשקל. כמו כן, כללה התוכנית ג'ינגלים, פרסומות פיקטיביות, אורחים באולפן ועוד. אורחים מיוחדים: ארז טל, דודו זר, ירמי קפלן ומיכל ניב. מערכון נבחר מהיפופוטם שודר בתוכנית הרדיו "היפות והאמיצות" מדי שבוע.
ביים כתב ושיחק בשלוש עונות מערכונים מצולמים לאינטרנט של "היפופוטם" באתר פליקס ושתי עונות נוספות שהופקו עבור נענע10. בהפקת הווידאו נוספו דמויות חדשות וחלק מדמויות הרדיו השתנו, כמו שועלי שהפך משוטר לבובה של סרטן מדבר.
זילוח
זילוח הוא מעבר נוזל דרך מערכת הדם או המערכת הלימפתית לאיבר או רקמה. בדרך כלל מדובר במעבר מכלי דם נימיים לרקמה סמוכה. במקרה של מערכת הדם הנוזל הוא דם, והוא מוביל חמצן, תאים וחומרי הזנה לרקמות שונות, ובמקרה של מערכת הלימפה מדובר בנוזל דמוי פלזמה המכיל חומרים ותאים שונים המנוקז מהרקמות. זילוח נמדד כקצב מעבר הדם לרקמה, או נפח הדם ליחידת זמן (זרימת דם) ליחידת מסת רקמה. היחידה הבינלאומית למדידת זילוח היא (m3/(s·kg, אך היא לרוב מדווחת ביחידת ml/min/g בהקשרי גוף האדם.
אלון גור אריה
היפופוטם
המשיך כשחקן ובמאי במופע "היפופוטם על הבמה" שנערך במשבצת שישי בערב בסינמטק תל אביב. מופע מערכוני נונסנס עם הדמויות מתוכנית הרדיו והאינטרנט. תוכן המופע השתנה מדי חודש ולכן קהל קבוע היה חוזר ומשתתף בו. בסיום האירוע הוקרן הסרט "המוסד הסגור".
זילוח
נוזל הדם משמש כמוביל של חמצן, חומרי הזנה ותאי דם לבנים לכל הרקמות בגוף. בכלי הדם הורידיים והעורקיים זורם הדם בצינור ואין מעבר לרקמות הסובבות את כלי הדם, אך בכלי הדם הנימיים יש שכבת תאים יחידה המפרידה בין הדם לבין הרקמה. החומרים השונים עוברים לרקמה בפעפוע. באמצעות מנגנון דומה, הדם מועשר בחמצן במעבר הגז לכלי הדם הסמוכים לנאדיות הריאה ומועבר לכל רקמות הגוף בזילוח. באיברים בהם מתקיימת פעילות של סינון הדם (כמו בכבד ובטחול), הקפילרות מתרחבות ומאפשרות מעבר איטי יותר של הדם בו לצורך סינון הנוזל (על פי מכניקת הזורמים, גידול ברדיוס הצינור מביא לזרימה איטית יותר של הנוזל), והזילוח בהן גבוה במיוחד.
אלון גור אריה
היפות והאמיצות
היה שותף להפקת התכנית "היפות והאמיצות" - תוכנית רדיו בהנחיית מיכל ניב ותמר מרום ואחר-כך ניב ועינב גלילי ; רדיו תל אביב.
זילוח
רוב הרקמות בבעלי חיים דורשת אספקה קבועה של דם והחומרים השונים אותו הוא מוביל לכלל הרקמות על מנת לקיים פונקציות ביולוגיות שונות. זילוח לוקה בחסר גורם למגוון של בעיות רפואיות, ביניהן מחלות כלי דם, מחלת לב כלילית, שבץ, מחלת העורקים הפריפריאליים וכו'. הערכת הזילוח בגוף יכולה להיעשות על ידי הערכת צבע ומאפייני עורו של החולה, חום גופו ומילוי קפילרי. זילוח ירוד ברמה המערכתית יכול להעיד על הלם והוא מצב חירום.
גילוי
ב-1920, אוגוסט קרוג זכה בפרס נובל לפיזיולוגיה או רפואה על גילויו את מנגנון הוויסות של הנימים בשריר השלד. קרוג היה הראשון לתאר את התאמת זילוח הדם בשריר ובאיברים אחרים לדרישות באמצעות סגירת ופתיחת עורקים ונימים. עבודתו נסמכה על גילוי מחזור הדם על ידי וויליאם הארווי ב-1628 וגילויו של מרצ'לו מלפיגי את הקפילרות ב-1661.
אלון גור אריה
מלחין ומעבד
אלון גור אריה הלחין את "שיר אהובת הסוכן" בביצוע מיקי קם מתוך סרטו המוסד הסגור ואת "המנון המוסד" שמופיע גם בסרט "המוסד".
זילוח
זילוח לקוי
זילוח לקוי (Malperfusion) מתייחס לכל סטייה של הזילוח מהנורמה, אך לרוב נמצא בשימוש כדי לתאר היפופרפוזיה. לזילוח לקוי השלכות רפואיות רבות.
רמות הזילוח מגוונות, ושונות בין אדם לאדם בהתאם לדרישה מטבולית. על כן, רמות גבוהות או נמוכות של זילוח ביחס לממוצע הרקמות בגוף לא בהכרח מתארות מצב פתולוגי- למשל רקמות הלב נחשבות בזילוח גבוה, כיוון שפעולתן המתמדת דורשת רמת זילוח גבוהה מהממוצע בשאר הרקמות בגוף. זילוח שונה גם בהתאם לתנאים ולצורכי הגוף, במקרה של רקמת העור, דם נוסף על הנחוץ זורם אליהם לצורכי ויסות טמפרטורה של הגוף ובעת התעמלות החום הנוצר בשרירים מתפשט באמצעות הזילוח. סוגים שונים של גידולים מתוארים כחמים וגדושים בדם מפני שהזילוח אליהם גבוה ביחס לשאר הגוף.
אלון גור אריה
מלחין ומעבד
הלחין את "לפרוש כנפיים" בביצוע עדי כהן, שיר הנושא מתוך סרטו "מבצע ביצה".
זילוח
זילוח לקוי
היפופרפוזיה והיפרפרפוזיה מתארים את מצב הזילוח ברקמה ביחס לרמה אשר מספקת את הצרכים המטבוליים של רקמה מסוימת, ולכן מונחים אלו מתארים מצב פתולוגי. היפופרפוזיה הוא מצב בו הזילוח ירוד ביחס לנחוץ ברקמה. דוגמה להיפופרפוזיה היא חסימה של כלי דם על ידי תסחיף אשר חוסם אותו. לעומת זאת, היפרפרפוזיה, יכול להיגרם על ידי זיהום שהמאבק בו גורם לגוף להגדיל את זרימת הדם לאזור, לכן אזור מודלק יהיה חם, אדום ולעיתים ניתן יהיה לחוש בו דופק. מאפיינים אלו מאפשרים לעיתים לזהות מוקדי דלקת באמצעות זילוח. איסכמיה (חסימת כלי דם) יכולה להיווצר עקב היפופרזפוזיה ועלולה לגרום לנקרוזיס (מות הרקמה). זילוח לקוי יכול להוביל למגוון בעיות רפואיות כגון: ריפוי איטי של פצעים (כמו במחלת הסוכרת), ויסות טמפרטורה לקוי (כמו בתסמונת רנו), וכו'.
השימוש בזילוח לצורכי אבחנה רפואית
כאמור, היפופרפוזיה והיפרפרפוזיה הן אינדיקציות של מצבים פתולוגיים, על כן, מיקום של מקור הבעיה הוא קריטי לטיפול. ישנן טכניקות שונות לזיהוי חסימות בכלי דם או עליה זילוח שמעיד על בעיה מקומית. בנוסף לזאת, ניתן להשתמש בזילוח בגוף ככלי לזיהוי בעיות רפואיות אחרות מסוגים שונים. כך לדוגמה, נמצאו קשרים בין רמות זילוח לרמות נזק עצבי ותפקוד במחלת ה-ALS. כמו כן, גידולים רבים מתאפיינים בזילוח יוצא דופן ואספקת הדם הרבה אליהם מחשידה אותם כפתולוגיים ומשמשת לסיווגם. מסלולי הזילוח בגוף יכולים גם לתת מושג על מיקומים פוטנציאליים לגרורות של גידולים ממאירים לאורך הצנרת הלימפטית, זאת באמצעות הזרקת סמן רדיואקטיבי ובחינת הדגימה.
אלון גור אריה
מלחין ומעבד
הלחין את הפתיחים והפסקול לסדרות "כיף של חווה" ו"בונבונים" בערוץ בייבי.
זילוח
מיקרוספרות
בטכניקה זו, חלקיקים רדיואקטיביים מוזרקים למטופל ונעים בגופו דרך זרם הדם, כך הם משתתפים גם בזילוח, ומאפשרים מדידה של מידת הזילוח באמצעות מד קרינה. מדידה זו יכולה למפות חסימות ורקמות בהם יש ליקוי בזילוח. טכניקה זו הייתה בשימוש מאז שנות השישים של המאה העשרים. בהמשך, התחיל להיעשות שימוש במיקרו ספרות פלואורסצנטיות במקום הרדיואקטיביות.
רפואה גרעינית
זילוח של רקמות שונות יכול להימדד בגוף החי באמצעות שיטות רפואה גרעינית, בעיקר PET ו-SPECT, כמו כן יש תרופות גרעיניות ספציפיות לזיהוי זילוח באיברים שונים.
אלון גור אריה
מלחין ומעבד
ב17 ביוני 2023 בוצע "שיר סיום" שכתב והלחין במסגרת מחזמר כשהיה חבר בשכבות הבוגרות של הצופים. במרוצת השנים הפך לשיר השמיניסטים המסורתי ובמסגרת ארוע 90 שנה לשבט "שורק" בוצע השיר ע"י המבצעים המקוריים מתוך המחזמר.
זילוח
שימוש ברנטגן במהלך צנתור
במהלך צנתור, כאשר ממפים ומתקנים חסימה בכלי הדם, מזריקים חומר ניגוד ובוחנים את הזילוח שלו באמצעות קרני רנטגן. המצנתר מביט בפיזור חומר הניגוד בכלי הדם של המטופל וכאשר לא מופיע כלי דם, זוהי אינדיקציה לכך שהוא חסום. לאחר שהחסימה זוהתה ומוקמה, ניתן להסירה או לעקוף אותה.
CT
סיטי פרפוזיה ב-שבץ מוחי איסכמי הפך לאחת הבדיקות לאבחון שבץ מוחי יחד עם סיטי אנגיוגרפיה, ואלו באים כתוספת לסיטי הקובנציאונלי של המוח. סיטי פרפוזיה מאפשר הבחנה בין רקמות הניתנות להצלה ברקמה הפגועה לרקמות אשר הנזק הוא סופי. דבר זה שימושי בעת מתן טיפול (תרומבוליזיס לעומת אחזור הקריש). אף על פי ש-MRI יותר רגיש לשינויים מוקדמים ברקמה בעת אוטם, מפני שישנו צורך בקבלת תמונה במהרה וקבלת טיפול בפרק הזמן הקצר ביותר, MRI פחות מתאים במיוחד שזמני ההמתנה אליו ארוכים ואינם רלוונטיים למקרים שמצריכים טיפול ומענה מהירים.
אלון גור אריה
מרצה
אלון מרצה לקולנוע ומרצה בסדרת הרצאות בשם "מועדון הסרט המופרע" – שנערכת בסינמטקים ת"א, ירושלים, חיפה, ראש פינה ושדרות, אוניברסיטת בן-גוריון, לימודי "זמן אשכול" בסינמה סיטי, קשרי תרבות, מכון אבשלום, מכון מגיד, בית אריאלה, בית ציוני אמריקה ו"האוזן השלישית". בין הנושאים עליהם הוא מרצה: מונטי פייתון, וודי אלן, האחים מרקס, באגס באני, אפרים קישון, חבורת לול, צ'ארלי צ'פלין, מל ברוקס, סאות'פארק, שייקה אופיר. הרצאותיו סוקרות תופעות קומיות וביוגרפיות בצורה קלילה ומשעשעת. לרוב מתמקד אלון בסיפורם של אנשים ששינו את ז'אנר הקומדיה. בסוף ההרצאה מוקרן סרט באורך מלא.