cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
גדי איזנקוט
ראש המטה הכללי
ב-4 בדצמבר 2018, במהלך חג החנוכה, יצא צה"ל למבצע מגן צפוני מבצע שנועד להשמיד את איום המנהרות בגבול של מדינת ישראל עם לבנון. את ההכנות ריכז איזנקוט באופן אישי ואף פיקד עליו כשיצא לפועל. המבצע הסתיים בהצלחה בתחילת ינואר 2019 ובמהלכו חיל ההנדסה הקרבית איתר ונטרל 6 מנהרות חוצות גדר.
לאחר סיום המבצע, ב־15 בינואר 2019, השתחרר איזנקוט מצה"ל.
לאחר שחרורו מצה"ל
בשנת 2019 הצטרף איזנקוט למכון וושינגטון למדיניות המזרח התיכון.
בספטמבר 2019 פרסמו איזנקוט ופרופסור גבי סיבוני עבודה שכותרתה "קווים מנחים לתפיסת ביטחון לישראל". עבודה זו התפרסמה במקביל במכון למחקרי ביטחון לאומי ובמכון וושינגטון למדיניות המזרח התיכון. השניים קובעים כי האתגרים הביטחוניים שבפניהם ניצבת מדינת ישראל מאז הקמתה מחייבים את קברניטיה לעצב עקרונות כתובים לביטחון לאומי ולגבש לאתגרים אלה מענה רלוונטי המשתרע על מגוון מאמצי הביטחון הלאומי. האיום המרכזי מולו מתמודדת ישראל הנה שאיפתה של איראן להשיג הגמוניה אזורית ונשק גרעיני. לצד אלה עולה הצורך להתמודד עם שינויים פנימיים בחברה הישראלית, כאשר לצד צמיחה באוכלוסייה, בעוצמה הכלכלית וביכולותיה מדעיות וטכנולוגיות, מתגלעים בקיעים מטרידים בלכידות החברה. העבודה מציעה מספר תובנות עקריות בהם: עדכון למושגי היסוד הצבאיים-ביטחוניים, מרכזיות המערכה שבין המלחמות, חשיבות התמרון היבשתי, חשיבות המאמץ המדיני בדגש על הקשר האסטרטגי עם ארצות הברית, המאמץ הכלכלי, המאמץ החברתי ובמסגרתו החשיבות המכרעת של הקשר על יהדות התפוצות והצורך לחזק קשר זה. המסמך מציג את עילות המלחמה של ישראל ובכלל אלה החשיבות של מערכה לפגיעה בבניין כוח של האויב לאור התפתחות אסטרטגית ומערכה לגמול מרתיע.
בנובמבר 2019 מונה איזנקוט לדירקטור בחברת צור שמיר אחזקות והצטרף כעמית מחקר בכיר למכון למחקרי ביטחון לאומי. זכה באות אביר איכות השלטון 2019 בקטגוריית צבא וביטחון מטעם התנועה לאיכות השלטון.
בינואר 2020 מונה לדירקטור בחברת הנדל"ן והארכיבאות וילאר.
באפריל 2021 מונה ליו"ר דירקטוריון חברת סטורג' דרופ, המתמחה בפיתוח טכנולוגיות מתקדמות לאגירת אנרגיה ירוקה.
הצטרפות לפוליטיקה
באוגוסט 2022 הודיע על הצטרפותו לפוליטיקה במסגרת המחנה הממלכתי בראשות בני גנץ וגדעון סער. הוא קיבל ברשימה את המקומות 3,9,16,18.
חיים אישיים
איזנקוט נשוי לחנה, אדריכלית, ואב לחמישה ילדים. מתגורר עם משפחתו בהרצליה.
עמדות
איזנקוט מאמין במדינה שחזונה משקף ערכים לאומיים-יהודיים. הוא מאמין כי על המדינה לקיים שוויון זכויות לכל אזרחיה בלי הבדל דת, לאום, גזע ומגדר.
איזנקוט מאמין בהיפרדות מהפלסטינים כדי להימנע ממדינה דו-לאומית וכדי לשמור על מדינה יהודית-דמוקרטית, עם שמירה קבועה על בקעת הירדן וגושי ההתיישבות. ברצועת עזה, איזנקוט חותר להסכם הפסקת אש ארוך טווח, החזרת השבויים והנעדרים, פירוז מוחלט מיכולת שיגור טילים ורקטות ובתנאים אלה יסכים לצעדי שיקום לרצועה הכוללים פתיחת נמל ימי.
בראייה ביטחונית כוללת הוא רואה חשיבות בקידום מדיניות ביטחונית אקטיבית ובלתי מתפשרת לקידום האינטרסים הביטחוניים, תוך הפגנת עוצמה ביטחונית, כדי להמשיך לשחוק יכולות אויב ולהרתיע את הגורמים העוינים שטרם השלימו עם קיומה של מדינת ישראל.
איזנקוט דורש קידום רפורמות שיחזקו את הפרדת הרשויות.
אזוביון רפואי
אֲזוֹבְיוֹן רְפוּאִי (שם מדעי: Lavandula angustifolia) המכונה גם לָבֶנְדֶר הוא בן שיח ממשפחת השפתניים. בעבר נקרא Lavandula officinalis ומכאן שמו העברי.
תיאור הצמח
גובהו בין 30 ל-70 ס"מ. העלים צרים וארוכים, קרחים, גזורים ומנוצים, באורך 2–6 ס"מ וברוחב 4–6 מ"מ, וגבעוליו מרובעים וזקופים. תפרחתו ארוכה ומרווחת, אורך הפרחים כס"מ אחד. הפרחים בצבע כחול כהה, נוטה לסגול. העלים והפרחים מפיצים ריח מיוחד, המזכיר את ריח הזעתר. הפריחה בחודשים ינואר- אפריל.
האזוביון מעדיף תנאי שמש מלאה, קרקע בסיסית מנוקזת היטב וכיוון שהוא עמיד לחום ויובש אינו דורש השקיה מרובה. ריחו דוחה חרקים וכנימות.
ירחמיאל רבינוביץ'
רבי ירחמיאל רבינוביץ' מפשיסחא (ה'תקמ"ד – ח' באייר ה'תקצ"ו; 1784–1839) היה אדמו"ר פולני, בנו של רבי יעקב יצחק רבינוביץ, "היהודי הקדוש מפשיסחא".
קורות חייו
נישא לבתו של רבי דוד דוב אב"ד שדה לבן שברוסיה חתנו של רבי יהושע יחזקאל פייביל פרנקיל-תאומים מאוסטרובצה. בימי חייו של אביו התפרנס במסחר שעונים ובתיקונם.
היה תלמידו של רבי ישכר דוב מרדושיץ. מתלמידיו היו רבי שמואל מאוסרובצה והשרף ממוגלניצא שאמר בשעת קבורתו של רבי ירחמיאל שבכל פעם שרצה לדעת מה קורה בשמים בעולמות העליונים היה הולך אל רבי ירחמיאל.
ספרות
דברי תורתו כונסו בספר "תורת הרבי רבי ירחמיאל", בראש הספר ישנה הקדמה מאת צאצאו הרב בן ציון רבינוביץ, האדמו"ר מביאלא. מדברי תורתו מובאים בספר "תפארת היהודי" על אביו, ובקונטרס שבסוף הספר. נזכר אף בספר "סיפורי חסידים" לרב שלמה יוסף זוין.
לאחר פטירת "הרבי ר' ירחמיאל" עברה הנהגת העדה לשני בניו, רבי נתן דוד משידלובצה ורבי יעקב יצחק אלחנן מפשיסחא. הבן הגדול, רבי נתן דוד, לא התיישב במקום אביו ועבר לכהן בשידלובצה לחסידי אביו. כ-4 שנים לאחר מכן, עם פטירת רבו המובהק רבי ישכר דוב מרדושיץ, החלו לנסוע אליו גם מחסידי רדושיץ, והם היוו את רוב חסידי שידלובצה.
צאצאיו
"הרבי ר' ירחמיאל מפשיסחא" נישא לרבנית גולדה, בת ר' דוד דוב משדה-לבן. ממנה נולדו שני בניו.
צאצאיהם של שני בניו של "הרבי ר' ירחמיאל" כיהנו ברבנות ובאדמו"רות בפולין עד לשואה שבה נספו רבים מהם ומחסידיהם. נכדו של רבי ירחמיאל, רבי יצחק יעקב רבינוביץ, הוא מייסדה של חסידות ביאלה הממשיכה להתקיים בדורנו.
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לטלוויזיה 2017
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לטלוויזיה 2017 נערך ב-14 במאי 2017 ברויאל פסטיבל הול שבלונדון. המנחה הייתה סו פרקינס.
שמות המועמדים פורסמו ב-11 באפריל. הסדרה "הכתר" הייתה מועמדת בחמש קטגוריות. פרס עמית באפט"א הוענק לג'ואנה למליי.
טקס פרסי האומנויות של האקדמיה הבריטית לטלוויזיה נערך ב-23 באפריל 2017.
יער הקדושים
יער הקדושים הוא יער נטוע על ידי הקק"ל בהרי ירושלים, שניטע על שתי גדותיו של נחל כסלון, בין השפלה במערב ומושב שואבה במזרח.
בניגוד ליערות קק"ל אחרים, יער הקדושים ניטע לא רק למטרות ייעור, אלא גם להנצחתם של מיליון וחצי ילדים שנספו במהלך השואה ("הקדושים"). ביער נטועים כ-6 מיליון עצים לזכר הקרבנות, ובפינות שונות ביער ניצבים מצבות ולוחות שיש הנושאים את שמות הקהילות היהודיות שנמחו. בנוסף, האנדרטאות ביער מציינות גם את חסידי אומות העולם ואת התורמים שאפשרו את הקמת פרויקט זה.
באתר נערכים מדי שנה טקסי זיכרון ביום הזיכרון לשואה ולגבורה.
שלושת האתרים המרכזיים ביער הם:
בנוסף, היער נמצא בלב גן לאומי הרי יהודה, ועוברים בו שבילי אופניים ומסלולי טיול רבים (בהם "שביל ישראל").
רעיון נטיעת "יער הקדושים" נולד לאחר המלחמה, וכבר במחצית השנייה של שנות ה-40 הוחל בגיוס תרומות למען המפעל.
נטיעת היער החלה בטקס ב-7 במרץ 1951, ונמשכה לאורך שנות ה-50. בנטיעות לקחו חלק חברי התאחדויות העולים מכל מדינה, נציגי הקהילות היהודיות מן המדינות השונות, מאות מארגוני הקהילות היהודיות (הלאנדסמאנשאפטן) בארץ, אנשי ציבור ישראלים ודיפלומטים מהמדינות השונות. ביער הוקצו חלקות לקהילות יהודיות ממדינות שונות ("יער קדושי פולין", "יער קדושי ליטא", "יער קדושי צ'כוסלובקיה", "יער קדושי רוסיה", "יער קדושי הונגריה", "יער קדושי יוגוסלביה", "יער קדושי לטביה ואסטוניה", "יער קדושי בלגיה והולנד", "יער קדושי איטליה" ועוד). מספר העצים בכל "יער" כזה נועד להיות כמספר הנספים מאותה מדינה. במסגרת כל חלקה כזו הוקצו חלקות לכל עיר ועיירה שהוכחדו.
בנוסף לאלה ניטעו יערות מיוחדים: יער לוחמי הגטאות, שיזמה מועצת הנוער למען הקרן הקיימת לישראל, ויער הילדים הקדושים "מצבתם", שיזמה מועצת המורים למען הקרן הקיימת לישראל, ואשר מומן בין השאר על ידי תרומות ילדי הארץ וניטע על ידיהם.
העצרת שקיימה הקק"ל באתר ביום השואה ב-1952 הייתה אחד מהטקסים הראשונים לזכר השואה שהיו בעלי ממד לאומי. ראש הממשלה דוד בן-גוריון שלח איגרת למשתתפיה; הייתה זו הפעם היחידה במהלך אותו עשור שעשה מעשה מסוג זה לציון יום הזיכרון לשואה. משנת 1954, לאחר ייסוד "יד ושם", נערכה ביער עצרת זיכרון בחסות משותפת של הקק"ל ויד ושם, שנשאה אופי ממלכתי והתקיימה במעמד שרי ממשלה, חברי הכנסת ונציגי מוסדות לאומיים וציבוריים נוספים. בשנת 1956 עבר הטקס המרכזי להר הזיכרון, אך הקק"ל מוסיפה לקיים במקום טקס מדי שנה.
דומדמניתיים
דומדמניתיים (שם מדעי: Grossulariaceae) היא משפחה המכילה סוג אחד - Ribes, ובו כ-150 מינים שונים. היא נמצאת תחת הסדרה בקעצוראים והופרדה ממשפחה אחרת, בקעצוריים, עם התקדמות המחקר הגנטי של הסדרה.
המשפחה כוללת את הדומדמנית, את ענבי השועל ואת החזרזר, בין שאר גרגרי יער אכילים ושיחים נוספים, חלקם תורבתו כצמחי נוי.
טקסונומים מסוימים מחלקים את המינים השונים ב-Ribes לשבעה תתי-סוגים. קיימת מחלוקת לגבי מיקומה של העכובית (Gooseberry) בסוג זה, ויש מיעוט שמחשיבים אותה כמין בסוג נפרד, Grossularia.
בארצות הברית יש איסור על גידול מרבית מיני ה-Ribes, היות שהוא נחשב כנשא למחלת אורנים ועשוי לפגוע ביערות טבעיים.
אוונסנס
אוונסנס (באנגלית: Evanescence; תרגום חופשי: העלמות) היא להקת רוק אמריקנית, שמקורה בליטל רוק, ארקנסו, שהוקמה בשנת 1995 על ידי הגיטריסט בן מודי והזמרת איימי לי. סגנון הלהקה נחשב מגוון וכולל השפעות מטאל, אופרה, גראנג' ואלקטרונית.
הלהקה הקליטה את האלבום באורך מלא הראשון שלה "Fallen" ב-2003. האלבום מכר כ-17 מיליון עותקים בעולם, מה שעזר ללהקה לזכות בשני פרסי גראמי מתוך שש מועמדויות.
שנה לאחר מכן הוציאה אוונסנס את אלבום ההופעה הראשון שלה "Anywhere But Home", שמכר יותר ממיליון עותקים בעולם. ב-2006 הוציאה הלהקה אלבום אולפן השני שלה "The Open Door", שמכר בעולם יותר מחמישה מיליון עותקים.
הרכב הלהקה השתנה בתכיפות לאורך השנים, לעומת שני האלבומים הראשונים: דייוויד הודג'ס עזב אותה ב-2002, מייסדה מודי עזב ב-2003, וויל בויד ב-2006, הגיטריסט ג'ון לקומפט והמתופף רוקי גריי עזבו ב-2007, וטרי בלסאמו עזב ב-2015, והוחלפו בחברי הרכב חדשים. כתוצאה מכך בשלושת האלבומים הבאים של הלהקה (האחרון שבהם ב-2020) לא היה את אותו הרכב.
1995–2001: תחילת הדרך
להקת אוונסנס הוקמה על ידי הצמד בן מודי ואיימי לי. השניים נפגשו לראשונה במחנה קיץ לנוער, בעיירה שמרנית-נוצרית במדינת ארקנסו בסוף שנת 1995, כשהיו בגילאי 14 ו-15.
חודש אחד לאחר שהכירו, כבר החלו השניים לנגן גרסאות כיסוי וסקיצות מקוריות בהופעות אקוסטיות קטנות בחנויות ספרים ובבתי קפה בליטל רוק וכן הקליטו באופן חובבני בבתי הוריהם. בין השנים 1997–1999 הקשר הבין-אישי החל להתהדק וגלש בהמשך הדרך לזוגיות.
שיריהם הראשונים היו "Solitude" (שנכתב על ידי לי) ואחריו "Understanding" (מודי), "Give Unto Me" (לי) ו-"My Immortal" (מודי). בכל השירים הללו מופיע קרדיט כתיבה משותף לשניים, אף שמבחינה הכתיבה עבדו לחוד. נאמר כי בן היה כותב השירים הראשי ולרוב איימי הייתה משכתבת את הליריקות שלו ומוסיפה מלודיות וקולות משלה.
לזוג לא היו משאבים כספיים ליצירת הרכב קבוע. עקב כך, פנה מודי למספר מוזיקאים חובבים מסצנת הרוק בעיר וביניהם ג'ון לקומפט ורוקי גריי מלהקות המטאל הנוצריות Kill System, Mindrage, A Living Sacrifice ו-Soul Embraced, ולבסיסט ויליאם בויד מלהקות הפאנק Lucky Father Brown ו-The Visitors, אשר עבדו איתם על מספר הקלטות דמו. מוזיקאים אלו עזרו להוות למעשה את ההרכב המלא של אוונסנס בתחילת דרכה המסחרית.
הצמד הוציא את ה-EP העצמאי הראשון שלו בשם Evanescence EP. האלבום יצא במהדורה של כמאה עותקים בלבד, אשר חולקו במהלך הופעה במועדון הרוק האהוב על הלהקה, Vino's, בליטל-רוק. שני שירים מתוכו, Understanding ו-Give Unto Me, הגיעו לתחנות הרדיו המקומיות ובראשן תחנת KABF, הודות לשדרן בראד קאווינס. Understanding, על אף אורכו (מעל שבע דקות), זכה להצלחה. בשל עליית הפופולריות של הלהקה, החל ביקוש למופע חי בפורמט מלא ובנוסף הוקלטו שירים חדשים. כך, לאחר כשנה, יצא ה-EP השני, Sound Asleep EP, במהדורה מצומצמת יותר ונדירה של חמישים עותקים בלבד. הצמד המשיך לכתוב ולהלחין שירים חדשים. בשלב מאוחר יותר חברו השניים לקלידן דייוויד הודג'ס, מכר של מודי, שהצטרף לפרויקט.
2002: Fallen והכרה בינלאומית
לקראת 2002 החלה הכתיבה הרשמית של Fallen, אלבום האולפן המסחרי הראשון באורך מלא של הלהקה. במהלך יצירתו העתיקו חברי הפרויקט את מגוריהם ללוס אנג'לס ואיימי, הסולנית, לקחה שיעורי משחק על מנת להתגבר על בעיית הביטחון העצמי הנמוך שלה כדי להשיג נוכחות בימתית. כשיצא, הוגדר האלבום כ"רוק נוצרי" ונמכר רק בחנויות מסוג זה. בתגובה, העידו חברי הלהקה שלמרות אמונותיהם האישיות והאווירה הגותית בשיריהם, הם כלל אינם להקה נוצרית. במהלך של קידום מכירות, ככל הנראה, התנסחו השניים בצורה בוטה ומודי קילל ונשא את שם האל לשווא במהלך ראיון במגזין Entertainment Weekly, ובכך יצרו ביקורת ומחלוקת כנגדם בקהילה זו. ישנן טענות כי הלהקה הסכימה למהלך הראשוני של פניה למגזר המסורתי-נוצרי. הזרם הנוצרי הסיר את האלבום מן המדפים והוא הגיע לבסוף לקהל הרחב, לא לפני שנוצר אוסף ה-EP השלישי, Mystary, ששימש כדיסק פרומו או טריגר ליציאת אלבום הבכורה. הדיסק הכיל גרסאות כמעט סופיות לסינגלים העתידיים, ויצא בעיר הבית של ההרכב על ידי Wind-Up במטרה לבדוק את שביעות רצון המאזינים מהפרויקט החדש והמבטיח של הלייבל. ה-EP נחשב לנדיר ביותר.
בדצמבר 2002, לאחר יציאת אלבום הבכורה, עזב הודג'ס את הלהקה, כתוצאה מהמחלוקת סביב הגישה הנוצרית ומשום שהגורמים בדבר לא תמכו ברצונו ליצירה בכיוון מוזיקלי זה.
שני שירים מתוך "Fallen" צורפו לפסקול הסרט דרדוויל, בשנת 2003: "Bring Me to Life" ו-"My Immortal" הביאו לפרסום בינלאומי של הלהקה, כמעט בן לילה. Fallen זכה להצלחה רבה ומכר למעלה מ-17 מיליון עותקים ברחבי העולם, כמעט חצי מתוכם בארצות הברית. הוא זכה במספר אלבומי פלטינה וזיכה את הלהקה בשלל פרסים, כאשר הבולטים מביניהם הם שני פרסי גראמי ב-2004 עבור האמן החדש הטוב ביותר והופעת הרוק הטובה ביותר (עבור השיר Bring Me to Life).
2003–2005: הפרידה ממודי
הלהקה יצאה לסיבוב הופעות עולמי אינטנסיבי, אשר ארך בסופו של דבר כ-18 חודשים. ב-22 באוקטובר 2003, לילה לפני קונצרט בגרמניה כחלק מסיבוב ההופעות האירופאי לקידום Fallen, עזב במפתיע הגיטריסט הראשי ומייסד הלהקה, מודי, בגלל חילוקי דעות קשים עם לי ובשל עניינים אישיים אחרים. כעבור זמן מה נתגלה שמודי אובחן כסובל מהפרעה דו־קוטבית והתמכרות לאלכוהול וסמים (מהן נגמל מאוחר יותר). נאמר גם שרדה בחברי הלהקה - מודי שאף למיינסטרים, בניגוד לרצונה של לי, שמאסה בפעילות יחסי הציבור, בסיבובי ההופעות התדירים ובהגבלת רעיונותיה המוזיקליים.
את מקומו תפס הגיטריסט טרי בלסאמו, יוצא להקת המטאל האלטרנטיבית Cold אשר הופיעו עם אוונסנס במהלך חלק מסיבוב ההופעות של Nintendo Fusion Tour. בלסאמו הפך במהרה לחבר קבע ועזב את להקתו הקודמת.
בתום סיבוב ההופעות יצאה אוונסנס להפסקה ארוכה. לאחר שהוציאה ארבעה סינגלים, יצא גם מארז DVD כפול, בשם "Anywhere but Home". המכיל הקלטה של הופעה שלמה מאולם הזניט בפריז, בנוסף לקליפים הרשמיים מ-Fallen וקטעים דוקומנטריים מאחורי הקלעים.
2006–2010: The Open Door
הסיבה לעיכוב הארוך היה רצון הלהקה לתת לתהליך האמנותי מספיק מרחב וזמן כדי להבשיל וליצור יצירה מקורית שלא תחקה את קווי האלבום הקודם. נוסף לכך, סבל בלסאמו משבץ כתוצאה מקריש דם שהגיע למוחו בנובמבר 2005, דבר שגרם להקפאה בהפקת האלבום. לצד פרויקטים צדדיים של חלק מחברי ההרכב, נבע עיכוב נוסף מתביעה משפטית שהגיש נגדם אמרגנם האישי לשעבר, דניס ריידר מ-Rider Management, בדצמבר שלאחר מכן, בגין הפרת חוזה בשל אי תשלום של 20% מרווחיהם, ודרש עשרה מיליון דולר. לי הגישה תביעת נגד על הפרת נאמנות, רשלנות מקצועית, תקיפה מינית ועוד. התיק עדיין נמצא בהליכים. את ריידר החליף האמרגן אנדי לורי.
הבסיסט, ויליאם בויד, הודיע על פרישתו מספר שבועות לפני צאת הסינגל הראשון מ-The Open Door, משום שמאס בלוחות הזמנים הקשים של סיבובי ההופעות הקרבים ורצה להיות קרוב יותר למשפחתו. כיום הוא חבר בלהקות Two Spines ו-American Princes.
זקינתוס
זקינתוס (ביוונית: Ζάκυνθος) או זנטה (בוונטית: Zante) הוא אי יווני במרכז הים היוני, המהווה יחידה אזורית נפרדת במחוז האיים היוניים. האי, השלישי בגודלו מקרב קבוצת האיים היוניים אליה הוא שייך, ממוקם כ-20 ק"מ ממערב לחצי האי הפלופונסי וכ-15 מדרום לאי קפלוניה. זקינתוס היא היחידה האזורית הדרומית ביותר במחוז האיים היונים.
אוונסנס
2006–2010: The Open Door
ג'ון לקומפט פוטר ב-4 במאי 2007 על ידי לי. הסיבות הרשמיות אינן ידועות לציבור. ההנחה היא שלקומפט לא היה חבר תורם בכתיבה ובהלחנה, מה שהוביל לתסכול אישי ובכך הוא גרם לאווירה שלילית בקרב שאר חברי הלהקה, כשלמעשה נשאר בפרויקט רק בשביל הכסף (לפי דברי לי). כיום הוא חבר בלהקות Mourningside ו-Machina. המתופף ויליאם ("רוקי") גריי החליט לפרוש יחד עם ג'ון, חברו הוותיק, עמו היה שותף להרכבים שונים בעבר. פרישתו תוכננה לאמצע הפגרה שיועדה ללהקה בדרום אפריקה במהלך סיבוב ההופעות של האלבום The Open Door. בסופו של דבר פוטר גם הוא על ידי איימי לאחר שגילתה על תכנונו לפרוש מהלהקה. כיום הוא חבר בלהקת Mourningside, יחד עם לקומפט. להקות נוספות בהן הוא חבר (כגיטריסט): Fatal Thirteen ו-Soul Embraced.
זקינתוס
שטחו של האי עומד על כ-407 קמ"ר, ואוכלוסייתו מונה בקירוב, נכון ל-2011, 41,000 תושבים, כאשר קרוב לחצי מהתושבים מתגוררים בתחומי העיר זקינתוס, העיר הגדולה ביחידה האזורית, ובירתה המנהלית.
אוונסנס
2006–2010: The Open Door
במהלך סיבוב ההופעות של הלהקה, הופיעו אוונסנס בישראל באמפי-פארק רעננה ב-26 ביוני 2007, והיו לאומן/להקה הבינלאומי הראשון שהגיע לאחר שנה נטולת הופעות של אמנים שאינם ישראלים עקב המצב הביטחוני.
ב-2008 הודיעה איימי לי על כוונתה להוציא אלבום סולו וכן היא ביצעה לבדה שיר בפסקול של הסרט הסיוט שלפני חג המולד, עובדות שהשאירו סימן שאלה לגבי המשך הלהקה.
זקינתוס
גאוגרפיה
חלקו הדרום מערבי של זקינתוס מורכב משני חצי איים, החובקים את מפרץ לגאנאס הרדוד, שבו שוכנים שני איים קטנים ובלתי מיושבים. חופי מפרץ לגאנאס הם אזור ההטלה העיקרי של נקבות צב הים החום, צב ים המצוי בסכנת הכחדה, ובמקום קיים פארק לאומי ימי.
אוונסנס
2006–2010: The Open Door
הלהקה קיבלה שני מקומות ב"מצעד העשור" שנערך בגלגלצ ב-31 בדצמבר 2009, מצעד שהציג את השירים הגדולים של העשור. אוונסנס הגיעו למקום השלישי עם השיר My Immortal, ולמקום השמיני עם השיר Bring Me to Life.
זקינתוס
גאוגרפיה
בירת האי, הנושאת את שמו, שוכנת בחלק המזרחי של החוף הצפוני, ומתפרשת על שטח של כ-46 קמ"ר.
סמוך לאי נמצאת הנקודה העמוקה ביותר באגן הים התיכון, שעומקה הוא 4500 מטרים.
היסטוריה
השם זקינתוס הוא ממקור פלסגי, כלומר קודם לתרבות היוונית.
באי שרידים מתקופת האבן החדשה. הוא נזכר באיליאדה ובאודיסיאה. בימי הביניים היה בשלטון הרפובליקה של ונציה שהנהיגו שלטון פאודלי.
האי היה בשליטת ונציה עד שנת 1797. עם סיום עצמאותה של הרפובליקה הוונציאנית בהסכם קאמפו פורמיו, סופח האי, יחד עם האיים היוניים האחרים, לצרפת, אשר שלטה בהם עד 1799, מועד בו גורשה על ידי כוח צבאי עות'מאני-רוסי. הכוחות הכובשים הקימו באיים את רפובליקת שבעת האיים אשר התקיימה בין 1800 ל-1807. ב-1809 סופחו האיים לפרובינציות הצרפתיות של איליריה, אך באותה שנה השתלטו הבריטים על האי. לאחר תבוסת נפוליאון בשנת 1815, העניק קונגרס וינה את זקינתוס והאיים היוניים לאימפריה הבריטית. ב-1817 הקימו הבריטים מדינת חסות בשם ארצות הברית של האיים היוניים. עם עלייתו לשלטון של גאורגיוס הראשון, מלך היוונים העניקו הבריטים את האיים לממלכת יוון ומאז הם חלק מיוון.
מחבר ההמנון היווני, המשורר דיוניסוס סולומוס, נולד בזקינתוס בשנת 1798. הוא חיבר את המנון לחירות, שיר המורכב מ-158 בתים, ב-1823, וההמנון הלאומי כולל שניים מהם.
כלכלה
רוב תושבי האי עוסקים בחקלאות ובדייג, ואינם תלויים בתיירות לפרנסתם. באי תעשיית תיירות מפותחת. ענף התיירות עונתי ופעיל בעיקר בחודשי הקיץ. כחצי מיליון תיירים בשנה מגיעים לאי. אזור התיירות המרכזי הוא בלאגאנס אשר על החוף הדרומי. זקינתוס זכה ב'אות האי האקולוגי', המוענק על ידי האיחוד האירופי, בגין שימור חופים.
ארכיטקטורה
בשנת 1953 פקדה את האי רעידת אדמה עזה, שגרמה נזק רב למבנים באי. על אף שכמה מהכנסיות הוונציאניות של העיר שופצו, העיר זקינתוס נחשבת עדיין לעיר אפורה. אף על פי כן, באי שרידים רבים, בני 500 שנה ויותר, הממחישים את גדולתה של העיר בעבר. בעיר אנפוניטריה קיימים מבנים רבים ששרדו, בהם מנזר עתיק שהוקם בשנת 1400.
יהודי זקינתוס
יהודים יושבים באי זקינתוס מזה שמונה מאות שנים. לאחר גירוש ספרד הגיע למקום גל הגירה נוסף של יהודים. במקום עומד בית קברות עתיק מאותה תקופה.
בשנת 1941 פלשו הגרמנים והאיטלקים ליוון. תחילה היה זקינתוס תחת שלטון איטליה הפשיסטית שלא הציקה ליהודים, אך בספטמבר 1943 פרשה איטליה מהמלחמה והנאצים השתלטו על האי. מפקד האי, הקולונל ליט, הורה לאסוף את כל יהודי האי, כ-275 במספר, ולהעבירם להשמדה. לצורך כך העביר ליט לראש עיריית זקינתוס, לוקאס קארר פקודה בה ציווה לרשום את שמות היהודים וכתובותיהם. ראש העיר התייעץ במיטרופוליט של האי כריסוסטומוס דימיטריו ויחד החליטו למסור למפקד האי דף שהיו רשומים בו שני שמות: הראשון היה שמו של הארכיבישוף והשני שמו של ראש העיר. לשאלת המפקד ענו השניים "אנו היהודים הראשונים באי, אם ברצונך לקחת את היהודים שלנו אנו הולכים איתם".
בהנחיית הארכיבישוף עזבו היהודים את בתיהם וברחו לכפרים. תושבי הכפרים נתנו להם מחסה, ולמרות הרעב ששרר באי, הם סייעו ליהודים במאבק ההישרדות. מפקד האי השהה את גירוש היהודים, אבל לאחר שקהילת יהודי קורפו נשלחה להשמדה באושוויץ, ננקטו צעדים מחודשים לשילוח קהילת יהודי זקינתוס למחנות המוות. שלוש ספינות הגיעו לשם כך לזקינתוס, אולם מפקד הפרטיזנים באי דימיטרי קטבאטיס איים לפגוע בחיילים הגרמנים אם יגורשו היהודים. בסופו של דבר הספינות הללו שימשו את הגרמנים בבריחתם החפוזה מהאי ב-12 בספטמבר 1944. הקהילה היהודית של זקינתוס ניצלה בשלמותה.
הסופרת מיכל שלו מספרת פרק זה בספרה רחמים. סיפור הצלתה של הקהילה, מנקודת הראות של ילדה יהודייה מיכל-מזל מצא, הועלה גם בסיפור לילדים "הגיבורים מהאי זקינתוס", שכתבה בתה שילה כהן.
היהודי האחרון באי, ארמנדו מורדו, נפטר בשנת 1982. ב-1978 הוענק לארכיבישוף כריסוסטומוס דימיטרי ולראש העיר לוקאס קארר אות חסיד אומות העולם. ב-1992 הקימה הנהגת יהודי יוון שתי אנדרטאות במקום בו ניצב בית הכנסת שלום, כהוקרה לחסידי אומות העולם: ראש העיר לוקאס קארר והארכיבישוף כריסוסטומוס דימיטריו, שהודות למנהיגותם הערכית ואומץ ליבם, ניצלה הקהילה היהודית באי.
אוונסנס
2011–2016: אלבום אולפן שלישי - Evanescence
בחודש פברואר 2010 הוציאה הלהקה את השיר Together Again, שיר שנחתך מהאלבום The Open Door ויצא בעקבות רעידת האדמה בהאיטי. הלהקה העמידה את השיר למכירה שכל תרומותיה נתרמו לשיקום ההריסות ונפגעי רעידת האדמה.
בראיון אמרה איימי לי:
בריאיון לאתר Spin שנערך באפריל 2011 הוסיפה לי:
ביוני 2011 הודיעה לי בטוויטר שהאלבום החדש צפוי לצאת ב-11 באוקטובר 2011, וכן היא מסרה בהודעה שטרוי מקלוהורן יחזור ללהקה באופן רשמי. בנוסף בריאיון ל-MTV מסרה איימי את שמו של הסינגל הראשון "What You Want", בנוסף איימי הודיעה באחד מראיונותיה על הסינגל השני My Heart Is Broken שיצא ב 31 באוקטובר 2011 מתוך הדיסק שיחולק ל-שני חלקים, החלק הראשון הכולל 12 שירים והשני גרסת הדלוקס הכוללת 16 שירים,DVD של הלהקה וקטעים למאחורי הקלעים של הקליפ של What You Want.
ב-22 ביוני איימי חשפה בריאיון למגזין "Karrange" ובריאיון ל-MTV את שם האלבום השלישי שנקרא על שם הלהקה- "Evanescence" כיוון שלדבריה "אוונסנס" מאוחדת מתמיד וכל חברי הלהקה היו שותפים מלאים בכתיבת האלבום, סיבה נוספת היא שהאלבום בעצם עוסק על להקת אוונסנס, ועל יחסיה עם המעריצים.
2017–2019: Synthesis
בפוסט אותו פרסמה איימי בפייסבוק הודיעה כי האלבום החדש ייקרא Synthesis. על פי איימי, אלבום זה יתבסס על כלים אורגניים ואלקטרוניים כגון נבל, צ'לו וכינור - ללא גיטרות ותופים.
האלבום אשר יצא ב-10 בנובמבר 2017 מכיל קטעים נבחרים מאלבומים קודמים אשר עובדו בכלי נגינה סינתטיים ואלקטרוניים ובתוספת 2 שירים חדשים: "Imperfection" ו-"Hi-Lo" (בשיתוף לינדזי סטירלינג).
האלבום מלווה בתזמורת מלאה בניצוחו של המפיק דייוויד קמפל. גרסת הדלוקס כוללת פרקי וידאו דוקומנטריים בשם "Inside Synthesis" המציגים את תהליך העבודה על האלבום.
ב-12 באוקטובר הושק לרכישה מארז DVD של המופע "Synthesis".
בספטמבר 2019 אוונסנס הכריזו על מופע משותף עם להקת Within Temptation בשם Worlds Collide אשר תוכנן בשבע ערים באירופה באפריל 2020 אך נדחה לספטמבר 2022 לאחר התפרצות מגפת הקורונה.
בנובמבר 2019 שוחררה גרסת כיסוי של אוונסנס לשיר "The Chain" של להקת Fleetwood Mac, אשר הופק לקידום משחק הווידאו Gears 5, זמן קצר לאחר מכן יצא לשיר קליפ באווירה אפוקליפטית בבימויו של P.R. Brown.
2020–הווה: The Bitter Truth
כשאיימי נשאלה על סגנון האלבום ב-Reddit ענתה: זה הולך להיות אפל וכבד, בדומה ל-The Open Door (אלבומם השני של הלהקה), אך עם נגיעות מסגנונות מגוונים.
ב-24 באפריל שוחרר הסינגל הראשון מהאלבום: ״Wasted On You" בשידור לייב ביוטיוב מלווה בקליפ אשר צולם ממכשירי הטלפון של חברי הלהקה בזמן שהם שוהים בבידוד בביתם עקב התפרצות נגיף הקורונה. הסינגל השני מהאלבום, "The Game Is Over" שוחרר ב-1 ביולי.
ב-14 באוגוסט שוחרר הסינגל השלישי: "Use My Voice" כחלק מקמפיין מטעם HeadCount לעידוד הצבעה בבחירות 2020 בארצות הברית. להקלטת השיר חברו אוונסנס למספר נשים להקלטת קולות הרקע כמסר להעצמה נשית, וביניהן: לינדזי סטירלינג, שרון דל אדל, טיילור מומסון, ליזי הייל, דינה ג'ייקוב ועוד.
משמעות שם הלהקה
משמעות המילה "אוונסנס" (באנגלית: Evanescence) היא המצב הנתון בו נמצא חומר או גורם כלשהו כאשר הוא נעלם, מתפוגג, מתכלה או מתמוסס בצורה פתאומית. בדומה להתאדות של נוזל ומים, היעלמות של חלום, תקווה או רוח רפאים. נאמר שצמד מייסדי ההרכב, בן מודי ואיימי לי, בחנו מספר אפשרויות שונות לבחירת שם ללהקתם, בפרט, השמות Childish Intentions ו-Stricken. עד שהחליטו על Evanescence. מונח זה נבחר בצורה אקראית על ידי מודי מתוך מילון אנגלי, בטענה שהוא "אפל, מסתורי ומצייר לך תמונה במחשבה", המטרה אותה רצה הצמד להשיג.
סגנון מוזיקלי
הסגנון של הלהקה השתנה מאז הקמתה על ידי הצמד לי ומודי, ועד היום. לאחר שחרור הלהקה מהחוזה של Wind-Up Records אימצה הלהקה יותר את זרם הרוק האלקטרוני. סגנונה העיקרי של הלהקה הוא רוק בעל השפעות מזרמים שונים:
הלחנים מורכבים בעיקר מהשפעות של רוק וגראנג' משנות ה-80 וה-90 של המאה ה-20, עימם מזדהים חברי הלהקה. בו בזמן מורגשת השפעת סצינות שונות ורבות, כגון: מטאל, גותיקה, מוזיקה אלקטרונית, פופ, אלטרנטיבי ומוזיקה קלאסית.
ווקאלית, מובלת המלודיה על ידי קול נשי עוצמתי בעל טון דרמטי דמוי אופראי (איימי לי), הכולל קולות שניים שמימיים על גבי קולות רקע עשירים של מקהלה.
מבחינה אינסטרומנטלית, המנגינה מורכבת לרוב מריפים מונוטוניים וסבוכים ומסולואים מהוקצעים, מהירים וחדים של גיטרה חשמלית ובנוסף מצליל כבד ועמוס של רוק על ידי שימוש מודגש בשכבות רבות של גיטרות ותופים, עם נגיעות אקוסטיות. שני הרבדים הללו מתחברים בצורה מקורית באמצעות אלמנטים נאו-קלאסיים של קלידים, אפקטים של ביטים אלקטרונים ממוחשבים ואף כלי מיתר קלאסיים (כינורות וצ'לו).
הליריקה העמוקה והספרותית והטקסטים האפלים של לי לצד הרגישות המבנית לפופ (לגאטו, בית-פזמון-בית וכדומה), מביאים ליצירה מוזיקלית הנעה בין הכוחניות והאגרסיביות הרוקיסטית של חברי הלהקה, לבין הפן הרגשי והדרמטי של לי.
השפעות מוזיקליות
חברי הלהקה מעידים על סגנונות מוזיקליים מגוונים להם הם מאזינים, והמשפיעים עליהם במידה כלשהי ומסבירים את הגיוון ביצירתה של הלהקה:
דיסקוגרפיה
{{שני טורים|
אלבומי וידאו
}}
פלאפל התאומים
פלאפל התאומים הוא דוכן פלאפל הקיים משנת 1978 בגבעתיים על גבול רמת גן. הדוכן נחשב לאחד מדוכני הפלאפל המוצלחים בישראל, ומופיע באופן תדיר ברשימות הפלאפליות הטובות ביותר במדורי האוכל בכלי התקשורת השונים.
היסטוריה
באפריל 2020, על רקע מגפת הקורונה בישראל, סירבו בעלי החנות לשלם לרבנות המקומית אגרה בעד מתן כשרות והשגחה, וההשגחה על המקום הופסקה. האירוע זכה לפרסום תקשורתי, ובאוקטובר 2021, על רקע כוונה של ממשלת ישראל לבצע רפורמות בתחום הכשרות וצמצום סמכות הרבנות הראשית לישראל, קיים שר האוצר אביגדור ליברמן ביקור כחיזוק למקום.
העולם במלחמה (סרט)
העולם במלחמה (באנגלית: The World at War), הוא סרט תיעודי שהופק כסרט תעמולה ב־1942 על ידי משרד מידע המלחמה האמריקני.
הסרט הוא אחד הסרטים הראשונים באורך מלא שהופקו על ידי ממשלת ארצות הברית בזמן מלחמת העולם השנייה; הוא ניסה לעסוק בתמונה הכוללת של מעורבות ארצות הברית של אמריקה במלחמה, ובסיבות המקדימות לפרוץ המלחמה. ניתן לראות בו תקציר מעורר סקרנות לסדרת סרטי התעמולה Why We Fight (למה אנחנו נלחמים?) בת 6 החלקים של פרנק קפרה, שיצאה לאקרנים ב־1940.
ג'רג' היימן
ג'רג' היימן (בהונגרית: Haiman György; בודפשט, 26 במאי 1914 – אינסברוק, 13 באוגוסט 1996) היה טיפוגרף, אמן ספרים, מתכנן בולים, היסטוריון של הדפוס, פרופסור באוניברסיטה, דוקטור ללימודי ספרות יהודי-הונגרי, חבר מייסד של "האקדמיה לספרות ואמנות סצ'ני" (1992).
ביוגרפיה
ג'רג' היימן נולד במשפחה יהודית בבודפשט. הוא למד אצל דיולה קייס בבית הספר לאמנות שימושית בין השנים 1929 לבין 1932. בין השנים 1932–1934 למד את אמנות הדפוס בדפוס קנר בגיומנדרד וב"בית הדפוס הונגריה" בבודפשט. בשנים 1933–1934 למד במחלקה לעיצוב גרפי בבית הספר לעיצוב וסדנאות אמנות אטליה (Atelier), שם היו מוריו גוסטב ויג ואלברט קנר. כבר בשנת 1938 הצטיין ובלט היימן בפעילותו בעיצוב ספרים, והוענקה לו תעודה מטעם "אגודת הביבליופילים ההונגרית" על עיצוב שני כרכי השירה של מיקלוש רדנוטי : דרך תלולה (Meredek út); ושירי אהבה הונגריים ישנים (Régi magyar szerelmes versek).
ב־25 באפריל 1937 התחתן עם ורוניקה היידו, בתם של מיקלוש היידו ווילמה דירי, ברובע ה-5 בבודפשט. בשנים 1935 עד 1939 היה סדר ב"בית הדפוס הונגריה", עבר את השואה, ניצל, ולאחר המלחמה ניהל את דפוס קנר משנת 1946 עד 1948. לאחר ההלאמה (1948) מונה לסגן המנהל הכללי של מרכז דפוס הספרים הממלכתי ההונגרי, ומשנת 1964 עמד בראש איגוד תעשיית הדפוס. בשנת 1948 הקים את האיגוד הטכני של תעשיית הנייר והדפוס. הוא פרסם באופן קבוע את כתב העת המקצועי "מדיאר גרפיקה" (גרפיקה הונגרית). משנת 1957 הוא קיבל באופן קבוע הזמנות לעיצוב ספרים מהוצאת הליקון שהוקמה אחר מלחמת העולם השנייה. הוא הקים את המחלקה לגרפיקה הקלדתית במכללה ההונגרית לאמנות שימושית בשנים 1948–1949, לימים (1968–1983) היה ראש מחלקה זו במכללה.
משפחתו
אביו היה הוגו היימן ואמו אילונה קנר (בתו של איזידור קנר). הוא התחתן פעמיים ואב לשני בנים ולשתי בנות.
פסטיבל סן רמו
פסטיבל השירים האיטלקי או פסטיבל סן רמו (באיטלקית: Festival della canzone italiana di Sanremo או Festival di Sanremo) הוא תחרות פופולרית הנערכת מדי שנה מאז שנת 1951 בחודש פברואר באיטליה, בעיר סן רמו. משנת 1951 ועד שנת 1976 נערך הפסטיבל באולם של "קזינו סן רמו", ומשנת 1977 ועד היום נערך הפסטיבל באולם של "תיאטרון אריסטון". יוצא הדופן הוא פסטיבל סן רמו שנערך בשנת 1990, כאשר הפסטיבל נערך באותה שנה באולם "Nuovo Mercato dei Fiori" ("שוק הפרחים החדש").
אמנים איטלקיים ידועים רבים ביותר השתתפו בפסטיבל סן רמו: זמרת השאנסונים והבלדות המצרית ממוצא איטלקי, דלידה, הזמרים דומניקו מודוניו, ג'יליולה צ'ינקווטי, בובי סולו, טוני הקטן, קלאודיו וילה, אדריאנו צ'לנטנו, ג'יאני מורנדי, נדה, ניקולה די ברי, כולם השתתפו בתחרות, כל אחד מספר פעמים במהלך שנות השישים והשבעים. זמרי הפופ טוטו קוטוניו, אל באנו, רומינה פאוור ולהקת הפופ "ריקי ופוברי", השתתפו בתחרות במהלך שנות השבעים והשמונים. זמרי הפופ העכשוויים טיציאנו פרו ולאורה פאוזיני, השתתפו בתחרות במהלך שנות התשעים והאלפיים. זמר הפופ ארוס רמאצוטי השתתף בתחרות במהלך שנות השמונים וזמר האופרה אנדראה בוצ'לי, השתתף בתחרות בשנות התשעים. בשנים האחרונות השתתפו זמרים כמו ביאנקה אטציי, להקת מודה, להקת איל וולו, מחמוד ואחרים. כמו כן, אמנים רבים ממדינות נוספות כגון ארצות הברית, ברזיל, קנדה וישראל, השתתפו בתחרות, ביניהם גם אמנים ידועים: צמד הזמרים האמריקאי, סוני ושר, השתתפו בחצי הגמר של הפסטיבל בשנת 1967 אך לא זכו להגיע לתחרות הגמר. הזמר הברזילאי רוברטו קרלוס זכה במקום הראשון בפסטיבל בשנת 1968. הזמר הקנדי פול אנקה והזמר ג'ים פיטני השתתפו בתחרות בשנת 1964. הזמרת הישראלית אחינועם ניני השתתפה בתחרות בשנת 2006 בדואט עם הזמר האיטלקי קארלו פאבה ובליווי רביעיית נגני כלי המיתר "סוליס", ושירם זכה במקום הראשון בקטגוריית "פרס המבקרים - מיה מרטיני" לשנת 2006. עפרה חזה הופיעה פעמיים בפסטיבל- בשנת 1989 ושנת 1991.
הפסטיבל נמשך בדרך כלל חמישה לילות, כאשר תוצאות ההצבעה הסופיות הן בערב האחרון. במהלך חמישה ערבים אלו ישנם מופעים אומנותיים של הפסטיבל שמופיעים לפני ואחרי הצגת השירים. הפסטיבל מארח את מיטב האמנים המצליחים בעולם בכל שנה ושנה, כך שאמנים מפורסמים רבים הופיעו במסגרתו. כך, בשנות החמישים והשישים הופיעו כמופע האומנותי בפסטיבל זמרי הג'אז ומוזיקת הנשמה האמריקאיים שהיו בין הזמרים המצליחים ביותר בארצות הברית וכמו כן שהשירים שלהם הגיעו לראש מצעדי הפזמונים גם ברחבי מדינות אירופה, ובאיטליה בפרט, כגון לואי ארמסטרונג, דאסטי ספרינגפילד וסטיבי וונדר. כך גם במהלך שנות השמונים והתשעים, כאשר הפופ הפך להיות סגנון המוזיקה הפופולרי ביותר, אירח הפסטיבל את מיטב זמרי ולהקות הפופ, כגון מדונה, אנני לנוקס, בריטני ספירס ולהקת "בויזון". בנוסף לאמנים, גם אנשים מפורסמים מהעולם הם אורחים קבועים בכל פסטיבל, למשל כוכבי ספורט מאוד מפורסמים, למשל האסרונאוט שנחת על הירח נייל ארמסטרונג, וגם דוגמניות בצמרת העולמית וביניהן גם הדוגמנית הישראלית בר רפאלי.
בפסיטבל שנערך בשנת 2020 נוספה קטגוריה של להיטי העבר של הפסטיבל, אשר מבוצעים על ידי הזמרים המתחרים של הפסטיבל באותה שנה. במקום הראשון הגיע שיר של לוצ'ו דאלה ובמקום השני זכה השיר "הלב המטורף" של טוני הקטן, בביצוע של פיירו פלו. הפסטיבל משודר באופן קבוע גם בארצות הברית, גם באוסטרליה דרך רשות השידור האוסטרלית, SBS One.
היסטוריה
בתקופה שלאחר מלחמת העולם השנייה, אחת ההצעות שהוצעו כדי להחיות את המוניטין והכלכלה של העיר סן רמו, הייתה ליצור פסטיבל מוזיקה שנתי שיתקיים בעיר. במהלך קיץ 1950, מנהל "קזינו סן רמו", פיירו בוסטי, והמנצח של תזמורת רשות השידור האיטלקית, RAI, ג'וליו ראזי, דנו ברעיון ליצור תחרות שירים שנתית, והחליטו לאחר דיונים רבים ליצור תחרות שירים שנתית שלא היה כמותה בעבר. פסטיבל סן רמו הראשון נערך ב"קזינו סן רמו" בתאריכים ה-29, 30 ו-31 בינואר 1951, וכותרתו הרשמית הייתה "Festival della Canzone Italiana" ("פסטיבל השירים האיטלקי"). גמר הפסטיבל הראשון שודר ברשות השידור האיטלקית, Rai Radio 1, תחנת הרדיו השנייה בחשיבותה באיטליה. עשרים שירים השתתפו בפסטיבל הראשון, ובוצעו רק על ידי שלושה אמנים: נילה פיצי, דו פסאנו ואצ'יל טוגליאני. החל מפסטיבל סן רמו השלישי שנערך בשנת 1953, כל שיר בוצע על ידי שני אמנים שונים עם תזמורות וסידורים שונים. כעבור שנתיים, בשנת 1955, פסטיבל סן רמו שודר בפעם הראשונה בתולדותיו בערוצי הטלוויזיה, וכן חלק מגמר הפסטיבל שודר ברשות השידור האיטלקית, Rai 1. כמו כן, גמר הפסטיבל שודר באותה שנה גם במספר מדינות ברחבי אירופה כגון צרפת, בלגיה, גרמניה, שווייץ והולנד. בשנת 1964, ג'יאני רברה, שארגן את פסטיבל סן רמו ה-14 במספרו, שינה את חוקי התחרות. חוקי התחרות החדשים דרשו שכל שיר בתחרות יש לבצע פעם אחת על ידי אמן איטלקי ופעם אחת על ידי אמן בינלאומי. כמו כן, חוקי התחרות החדשים אפשרו לכל אמן לבצע את השיר בכל שפה בה ירצה לבצע את השיר. כמו כן, אותם חוקים יושמו גם בשנה שלאחר מכן. בין השנים 1967–1971, שינו שוב את חוקי התחרות, והשירים בפסטיבל לא הצטרכו להתבצע על ידי אמנים בינלאומיים, אך כן הצטרכו להתבצע על ידי שני אמנים שונים. החל משנת 1972, כל שיר בפסטיבל מושר על ידי אמן אחר. בפסטיבל סן רמו בשנת 1974, האמנים המתחרים בתחרות פוצלו לשתי קבוצות שונות; "אמנים מבוגרים" ו"אמנים צעירים", ובתחרות זכה אמן אחד בלבד, בניגוד לתחרויות אחרות בהן זכו שני אמנים. האמנים בקבוצת ה"אמנים צעירים" הצטרכו לעבור דרך סיבוב שני, בעוד שהאמנים בקבוצת ה"אמנים מבוגרים" העפילו ישירות אל גמר התחרות. בשנת 1977, "קזינו סן רמו", שאירח את כל המהדורות הקודמות של התחרות, נאלץ לעבור שיפוצים נרחבים. בעקבות השיפוצים לא ניתן היה להמשיך לארח בו את התחרות, ולכן התחרות עברה ל"תיאטרון אריסטון". מאוחר יותר, "תיאטרון אריסטון" הפך למיקום הקבוע של התחרות, והתחרות נערכת בו באופן קבוע עד היום. "תיאטרון אריסטון" אירח את כל תחרויות פסטיבל סן רמו בכל שנה החל משנת 1977, אך יוצאת דופן הייתה התחרות שנערכה בשנת 1990, כאשר התחרות נערכה באולם "Nuovo Mercato dei Fiori" ("שוק הפרחים החדש").
בשנת 1980, את מקומה של התזמורת תפסה הקלטה אותה הקליטו מראש, ואילו הרשו לאמנים להופיע עם פלייבק בשנת 1983. בשנים 1984–1985, כל האמנים בתחרות חויבו להופיע עם פלייבק, אך הרשו לאמנים להופיע שוב עם התזמורת בשנת 1986. באותן שנים, נעשו בתחרות מספר שינויים; בשנת 1982, נוספה קטגוריה חדשה בשם "פרס המבקרים - מיה מרטיני", על שמה של הזמרת האיטלקייה מיה מרטיני שזכתה באותה שנה ראשונה בדעת צוות מומחים במוזיקה שהופעתה היא הטובה ביותר. החל משנת 1983, הפרס מוענק באופן רשמי במהלכה של התחרות. בשנת 1984, נוספה קטגוריה נוספת בשם: "הזמרים החדשים הטובים ביותר".
החל משנת 1984, בקטגוריית "פרס המבקרים - מיה מרטיני" ישנה הפרדה מוחלטת בין האמנים הגדולים לבין הזמרים החדשים, כלומר, ישנן שתי תחרויות שונות ושני זוכים נפרדים. כמו כן, רק בשנת 1998 שלושת האמנים המובילים בקטגוריית "הזמרים החדשים הטובים ביותר" הורשו להשתתף בתחרות הראשית, מה שהוביל לניצחונה של הזמרת אנליסה מינטי בתחרות הראשית באותה שנה. ניצחונה של אנליסה מינטי בתחרות הראשית הניב חיכוכים ומחלוקות, והביא לחידושן של התחרויות המופרדות החל מפסטיבל סן רמו בשנת 1999. הפרדתן של שתי התחרויות בקטגוריית "פרס המבקרים - מיה מרטיני" בוטלה שוב בשנת 2004, ובשנה שלאחר מכן התחרות חולקה לחמש קטגוריות; זמרים חדשים, גברים, נשים, קבוצות וקלאסיקות. הזוכה בכל אחת מחמש הקטגוריות התחרה על הניצחון הסופי בתחרות. עם זאת, קטגורית "קלאסיקות" בוטלה בשנת 2006, ואילו החל משנת 2007, הפסטיבל שב לחוקי התחרות מפסטיבל סן רמו בשנת 1990, עם שתי תחרויות נפרדות; תחרות לאמנים הגדולים ותחרות לזמרים החדשים. בשנת 2009, נוספה קטגוריה בשם "הזוכה באגף האינטרנט", שהוצגה על ידי נשיא תחרות פסטיבל סן רמו ה-59 במספרו, פאולו בונוליס. עם זאת, הקטגוריה בוטלה בשנה שלאחר מכן.
מחלוקות
בפסטיבל סן רמו בשנת 2009, השיר "Luca era gay" (בעברית: לוקה היה הומוסקסואל), שנכתב והושר על ידי הזמר האיטלקי, פוביה, נחשב על ידי מספר ארגוני זכויות להט"בים כשיר אנטי-הומוסקסואלים. מחלוקת נוספת סביב שירו של פוביה, נבעה גם משמה של הדמות בשיר; לטענתו של אורליו מנקוסו, נשיא "Arcigay" (ארגון זכויות להט"ב איטלקי), השיר מתייחס לאדם בשם לוקה טולבי, שטען כי אדם בשם יוסף ניקולוסי נרפא מהיותו הומוסקסואל. פוביה הכחיש ודחה את טענותיהם של ארגוני זכויות להט"בים, וטען כי השיר מתייחס לגבר אותו הכיר בעת נסיעתו ברכבת, ושמו מסימיליאנו. עם זאת, השיר זכה במקום השני בתחרות.
עבודה מרחוק
עבודה מהבית או עבודה מרחוק (באנגלית: Telework, Telecommuting, Work from Home, Remote Work) היא עבודה המתבצעת בדרך כלל מבית המגורים של העובד, באמצעות שימוש בטכנולוגיות מידע ותקשורת, כגון מחשב, אינטרנט ועוד, להבדיל מביצוע העבודה במבנה מרכזי של המעסיק.
פריצת הדרך הטכנולוגית שהביאו עמם אמצעי מחשוב אפשרה מהפך נרחב בעולם העבודה; תפיסות ניהוליות ותאוריות ארגוניות שהתקבעו לאורך עשרות שנים, לפיהן עבודה מתבצעת מאתר עבודה מרכזי אחד אליו מגיעים העובדים מדי יום, השתנו. כמו כן, האפשרות לבצע מטלות ללא מגבלות זמן ומרחק מאפשרת לארגונים לשווק את מוצריהם ושירותיהם גלובלית ולהגיב למציאות עסקית דינמית ביעילות, גם ממרחק מדינות רבות. התפתחויות השונות הרחיבו גם תפיסות ניהוליות מסורתיות של הערכת עובדים והערכת ביצועים, ניהול סביבת העבודה, וניהול משאבים כולל.
עבודה מהבית מהווה חלק מהסדרי עבודה גמישים לפיהם העובד רשאי לבצע עבודתו שלא באתר העבודה המרכזי, לרוב בשעות עבודה גמישות. במילים אחרות, המסע היומי לאתר עבודה מרכזי, מוחלף באפשרות לביצוע העבודה והעברת מידע מרחוק. בעוד עובדים רבים מבצעים מטלותיהם מהבית, עובדים אחרים, המכונים לעיתים "עובדים ניידים" משתמשים באמצעי תקשורת ניידים על מנת לעבוד מבתי קפה, אתרי לקוח, נמלי תעופה, רכבות, בתי מלון בכל מקום בעולם. המהפכה הגדולה נעוצה דווקא בתפיסת העובד כ"אמצעי הייצור" הנייד של המפעל, אשר הטכנולוגיה משרתת אותו לשם העברת ה"מוצר", כלומר המכונה בשרות האדם במקום תפיסות תעשייתיות לפיהן האדם היה בשרות המכונה. סגנון עבודה זה מדגים את התפתחות עולם המידע ואת הגדרתם של חלק ניכר מעובדי הצווארון הלבן כ"עובדי ידע".
בשנת 2020 עם פרוץ נגיף קורונה בה לא התאפשר עבודה בחללים סגורים, מקומות עבודה רבים עברו למתכונות של עבודה מרחוק. גם כאשר הנגיף היה במגמת ירידה, חלק ממשרדים הממשלתיים בישראל, ואף גופים אזרחים המשיכו לעבוד בקפסולות - חלק מהבית וחלק מהמשרד.
אמצעים טכנולוגיים
עבודה מרחוק מתאפשרת בעיקר באמצעות מחשבי עבודה (כגון לפטופ) וכן תוכנות שיתוף קבצים והיא לעיתים מתאפשרת או לפחות הופכת נוחה יותר בעזרת סמארטפון, מכשיר מדפסת-פקס וכן לעיתים גם מכשיר סורק (רוב המקצועות לא דורשים מדפסת-פקס או סורק). חלק מהמקצועות דורשים ציוד הקלטה.
ועידת וידאו מאפשרת עבודת צוות, כולל דיון צוותי בו כל משתתף שוהה במשרד ביתי במקומות מרוחקים על פני הגלובוס. לעיתים, לצורכי עבודה במתכונת זאת, נעשה שימוש ב-VPN וב-VoIP. מוצרים אלה, המשלבים חומרה ותוכנה, מאפשרים לעובדים לבצע עבודתם ממרחק רב, ולתקשר עם עמיתים, מנהלים, ספקים ולקוחות, תוך חיסכון ניכר בזמני ועלויות נסיעה. ככל שתקשורת פס-רחב באינטרנט הופכת זמינה וזולה יותר, עובדים רבים נעזרים באפשרות זו כמו גם בחיבורים לרשת ביתית אלחוטית על מנת לעבוד מביתם, ולהתחבר לרשתות אינטראנט הארגוניות.
הבט נוסף של ההתפתחויות הטכנולוגיות הוא נוחות השימוש וידידותיות המכשירים למשתמשים. עובדים עושים שימוש בטלפון ובמחשב הנייד לצורכי עבודה ושעשוע לסירוגין. לנתונים אלו משמעויות שונות, לחיוב ולשלילה:
היסטוריה
נכון לעשור השלישי של המאה ה-21, פחות ופחות עובדים מוכרחים לבוא באופן קבוע ושגרתי למקום העבודה על מנת לבצע עבודתם באמצעות אמצעי ייצור הזמינים להם רק במקום העבודה, ומקומות עבודה רבים מאפשרים גמישות זו, אם כי לרוב לא באמצעות הסדרי עבודה פורמליים, אלא הסכמה שבעל פה בין מנהל לעובד. למרות זאת, מגוון נושאי תפקידים שאינם עובדי ידע עדיין מחויב להגיע לאתר העבודה המרכזי לשם ביצוע העבודה: אלו הם מפעילי המכונות, עובדי מעבדות, אנשי שירות לקוחות פרונטלי, או בעלי תפקידים אחרים המחויבים באינטראקציות בין-אישיות פנים אל פנים במקום העבודה.
את המונחים Telework ו-Telecommuting טבע האמריקאי ג'ק נילס בשנת 1973.
יתרונות
אפשרות עבודה מרחוק מרחיבה את הזדמנויות התעסוקה למגוון מגזרים אשר אחרת מתקשים להשתלב באופן מלא במעגל התעסוקה, כגון הורים לילדים קטנים, אנשים עם לקויות ואנשים הגרים במקומות מרוחקים ממרכזי תעסוקה. כמו כן, אפשרות עבודה מרחוק מפחיתה באופן ניכר את זיהום האוויר באמצעות צמצום היקפי התעבורה בכבישים. האפשרות לעבוד מכל מקום מרחיבה גם את פוטנציאל הגלובליזציה של ארגונים, בשל האפשרות להיות זמין ללקוחות וספקים על פני טווח זמנים נרחב יותר. עבודה מרחוק מזמנת לעובדים אפשרויות לגמישות תעסוקתית, מקלה על קונפליקטים של הורים עובדים, תורמת להעלאת פריון העבודה ומפחיתה היעדרויות. משרדים וירטואליים מעניקים למעסיקים הזדמנות לשימור עובדים מוצלחים שלהם ולגיוס עובדים יוצרניים הנדרשים לגמישות זו.
יתרונות לסביבה
עבודה מרחוק החלה להיחשב יעילה בארצות הברית לאחר שאומצו התיקונים לחוק אוויר נקי בשנת 1996. הצפייה הייתה להפחית את כמות פחמן דו-חמצני והאוזון על פני הקרקע בכ-25%. החוק דרש מחברות המעסיקות למעלה ממאה עובדים לעודד נסיעות משותפות במכוניות, שימוש בתחבורה ציבורית, דחיסת ימי העבודה השבועיים ועבודה מרחוק. בשנת 2004 החליט הקונגרס להרחיב תוכניות אלו גם לסוכנויות פדרליות, ולעודדן לאמץ תוכניות עבודה מרחוק על ידי הימנעות מהעברת כספים לאלו שלא יציעו תוכניות אלו לציבור עובדיהן.
מחקר שנערך על ידי קייט ליסטר ותום הרניש בשנת 2008 מראה כי שלושים ושלושה מיליון אמריקאים יכולים על פי סיווגם המקצועי לעבוד מהבית. לטענת המחקר, אם אכן הם יעשו כך, יוכל הממשל האמריקאי להפחית באופן משמעותי את התלות בספקי נפט חיצוניים. בהתבסס על הצלבת נתונים ממספר מקורות מחקר כגון EPA, DOT ושבעה מקורות נוספים, נמצא כי עבודה מהבית עשויה להפחית את יבוא הנפט מהמפרץ הפרסי בכ־24-48%, צמצום גזי החממה בכ־67 מיליון טון ולחסוך 7.5 מיליארד גלוני דלק מדי שנה. עובדים מהבית יוכלו להימנע במשותף מ-154 מיליארד מיילים של נהיגה ולחסוך 25 מיליארד דולר על רכישות דלק. יתרה מכך, המחקר מוכיח כי חיסכון זמן הנסיעה עבור אותם עובדים בשל העבודה מהבית, יפנה להם 5 שבועות עבודה של זמן חופשי מדי שנה.
יתרונות לעובדים
גמישות תעסוקתית, המאפשרת עבודה מהבית בחלק מימי השבוע, היא אפשרות מועדפת על ידי עובדים רבים. מחקר שביצעה חברת רוברט הף בשנת 2008 אשר סקר 1,400 סמנכ"לי כספים הצביע על כך כי 13% מחשיבים עבודה מהבית כתמריץ הטוב ביותר לגיוס בעלי מקצוע בתחום הכספים. במחקר מוקדם יותר, 33% החשיבו עבודה מהבית כתמריץ הגיוס הטוב ביותר, וכמחצית הנשאלים הצביעו עליו כתמריץ השני החשוב ביותר.
עבודה מהבית מאפשרת השתלבות במעגל העבודה למגזרי עובדים אשר מסיבות שונות נדרשים להיות שעות רבות יותר בסביבת ביתם (טיפול בהורים קשישים, בני זוג מוגבלים, הורים לילדים קטנים, ועוד). להורים לילדים רכים היא מאפשרת נוכחות הורית רבה יותר, גמישות בתכנון סדר היום בהתאם לצורכי המשפחה, אפשרות לתכנון ועיצוב סביבת העבודה כך שתהיה מותאמת לצורכי העובד, הימנעות מזמני נסיעה ארוכים מבוזבזים אל העבודה וממנה, חיסכון בעלויות טיפול בילדים, וכן אפשרות למגורים באזורי פריפריה מבלי לחשוש מאיבוד מקום העבודה.
יתרונות למעסיקים
שביעות רצון מוגברת של עובדים משפיעה על יעילות בעבודה ועל רמת פריון גבוהה יותר. חברות שונות מדווחות על עליה בפרודוקטיביות של בין 10-45% לעובד לשנה.
המעסיקים נהנים מכלי יעיל להעלאת נאמנות עובדים והפחתת שיעורי עזיבה, שיפור יכולות הגיוס, טיפוח תוכניות קיימות ארגונית, ותרומה ניכרת של הארגון לאיכות הסביבה. אפשרותם של מעסיקים להישען פחות על דיווחי שעון הנוכחות לטובת דיווחי ביצועים של העובדים (תוכניות מדידה על פי יעדים המותאמים להגדרת התפקיד של העובד), עשויות לתרום להפחתת התשלום עבור שעות נוספות, ומדידה איכותית ביותר של תפוקות העובד.
אתגרים
הצלחתן של תוכניות עבודה מהבית תלויה במספר גורמים. תוכניות אלו צריכות להיבנות מתוך מחשבה עמוקה ורחבה, הבוחנת באופן מחושב ומושכל מגוון היבטים אישיותיים, תפקודיים וארגוניים הנוגעים לבחירת העובדים, התפקידים והמנהלים המתאימים להשתלבות בתוכנית.
ברמת התפקיד
לא כל תפקיד מתאים לעבודה מהבית. נדרשת בחינה הגדרת התפקיד והתאמתה לביצוע מרחוק, תוך בחינת היבטים כגון שמירת סודיות, עבודת צוות, גמישות בהעברה בין ביצוע התפקיד במשרד לבית ולהפך ועוד.
ברמת העובד
לא כל אדם מתאים אישיותית לעבודה מהבית. סגנון עבודה זה דורש משמעת עצמית גבוהה, יכולות תכנון סדר יום קפדני, יכולת הימנעות מהסחות דעת של שכנים ובני משפחה הנמצאים בקרבת מקום, ויכולת לוויסות צרכים חברתיים כך שהעבודה ללא מסגרת חברתית לא תגרום לדכדוך ולא תשפיע לרעה על מצב הרוח.
לפי מחקר אחד, ייתכן והתמכרות לעבודה של עובדים רבים נעוצה בנוחות השימוש במחשב ובטלפון הנייד. הזמינות והניידות של המכשירים מאפשרת עבודה בכל מקום ומקשה על יצירת הפרדה בין פעילויות הקשורות לעבודה לפעילויות אחרות - משפחתיות ואחרות.
ברמת הארגון
ניתן להבטיח תחושת שייכות, נאמנות וגיבוש עובדים על ידי פעילויות שונות כגון ימי גיבוש, ימי עיון ועוד אשר ההגעה אליהם, ככלל, נדרשת מכל העובדים.
הממשל האמריקאי
נושא העבודה מרחוק השתלב בחזית המדדים הקריטיים של הממשל האמריקאי החל משנת 2007. עבודה מרחוק קשורה לפיתוח תוכניות קיימות ארגונית (COOP), תוכניות היערכות למגיפות כלל עולמיות, צמצום התלות במקורות נפט חיצוניים, עליות מחירי הדלק, משימות לבחינת היערכות ביטחונית מחודשת (BRAC) ומיקוד בנושאי גיוס ושימור עובדים.
בכינוס ה-Telework Exchange שנערך ב-12 בספטמבר 2007 הכריזה לוריטה דואן, מנהלת ה-GSA (General Services Administration על יצירת מחויבות עמוקה לתוכנית עבודה מרחוק בקרב עובדי הסוכנות. תוכנית זו תאפשר ל-50% מעובדי הסוכנות הרשאים לכך לעבוד מהבית לפחות יום אחד בשבוע עד שנת 2010. בשנת 2007 10% מעובדי ה-GSA הרשאים לכך עובדים מהבית, לעומת 4.2% בקרב כלל עובדי הממשל. מטרתה להרחיב את השתתפות העובדים בתוכנית זו לכ-20% בשנת 2008, 40% עד סוף 2009, ולבסוף ל-50% עד סוף 2010. תוכנית עבודה מרחוק זכתה להצלחה והכרה ובשנת 2010 נחקק בארצות הברית חוק בנושא תוכניות עבודה מהבית באופן קבוע, נבדקת שביעות רצון בקרב המשתתפים, וחיסכון משמעותי בזמן עבודה מבוזבז כמו גם צמצום גז החממה כתוצאה מתוכנית עבודה מהבית.
הממשל הישראלי
באפריל 2021 פרסמה נציבות שירות המדינה הנחיה בדבר עבודה מהבית/מרחוק בזמן שגרה. בנובמבר 2021 נחתם הסכם קיבוצי בין מדינת ישראל, מרכז השלטון המקומי, שלוש הערים הגדולות ומרכז המועצות האזוריות לבין הסתדרות העובדים הכללית החדשה, בעניין עבודה מרחוק במגזר הציבורי. ההסכם מאפשר למעסיקים ציבוריים נוספים להצטרף אליו.
עבודה מבוזרת
צורת עבודה מרחוק שאינה עבודה מהבית היא עבודה מבוזרת. בעבודה מבוזרת עובדים מרחוק אינם בהכרח עובדים מהבית. עבודה מבוזרת היא פועל יוצא של מחויבות הארגונים לביצוע משימותיהם במקומות שהם מעבר לגבולות ומגבלות של המשרדים המסורתיים. מדובר על הסדרים ארגוניים המאפשרים או דורשים מהעובדים לבצע את עבודתם ביתר יעילות באתרים אחרים, כגון בבית או באתרי לקוח, באמצעות יישומי טכנולוגיות המידע והתקשורת. עבודה מבוזרת מתאפשרת כיום במגוון רחב יותר של מקצועות על בסיס כלים טכנולוגיים, אך עבודה באתרי לקוחות אינה תופעה חדשה.
דוגמה לשימוש ביישומים טכנולוגיים בעבודה מבוזרת ניתן לראות אצל מתכננים פיננסיים הפוגשים לקוחות לארוחות צהרים ובעזרת גישה למגוון כלי תכנון פיננסיים מגישים להם הצעות לתוכניות שונות בעזרת המחשב הנייד, או מוציאים לאור הנפגשים עם ספרנים בספריות, עם פרופסורים באוניברסיטאות או עם לקוחות אחרים, ומוציאים עבורם הזמנות להוצאות ספרים.
הסדרי עבודה אלו עשויים להיות פופולריים יותר עם התפתחות מגמות של התאמות השירותים לצורכי הלקוחות וניהול וירטואלי. עבודה מבוזרת מאפשרת לארגון הזדמנות לחסוך בהוצאות, להגביר יתרונות תחרותיים וגמישות, גישה למגוון רחב יותר של כישרונות, והגברת גמישות עובדים, אפקטיביות ופריון עבודה. סגנון עבודה זה זכה לפופולריות רבה במערב, בעיקר באירופה. למרות עלייה בחשיבותה, עבודה מבוזרת טרם הפכה סגנון עבודה מקובל באסיה.
שיתוף במשרה
עבודה בשיתוף היא סגנון עבודה שבו קבוצות אנשים, העובדים באופן אינדיבידואלי, חולקים מתחם עבודה משותף על מנת ליהנות מהסינרגיה האפשרית בין קבוצת אנשים מוכשרים העובדים קרוב זה לזה. לרוב, מתחם עבודה זה כולל "שולחנות חמים" ושירותים נוספים שהם חלק מהתשתית המשרדית.
מיקרו-ג'ובס
עובדים שהחלו עבודתם מהבית באופן חלקי עבור חברה אחת, עשויים לעבור למעמד של עצמאים באמצעות הסכם או בשל צורך. מעמדה זו העובד יכול לחפש עבודה אצל יותר ממקור אחד. לבסוף, היקף יחידת המשרה יכול להצטמצם, כך שיותר אנשים עובדים למשך יחידות זמן קצות עבור לקוחות שונים. עבודות לפרק זמן קצר אלו נקראות מיקרו-ג'ובס.
עבודה מרחוק 2.0
Telecommuting 2.0 מציעה פתרונות עבור מספר בעיות שמנעו מעבודה מרחוק להיות פופולרית עבור מנהלים ועובדים. טלקומיוטינג 2.0 מעניקה יתרון למרכזי משרדים מרוחקים, המשמשים להשכרה עבור ארגונים הזקוקים לשטחי עבודה לעובדיהם העובדים כצוות וירטואלי. עובדים מחברות שונות חולקים בסופו של דבר שטח משרד אחד. שטחי משרדים אלה כוללים מגוון שירותי רשת, מערכת טלפוניה, מערכות אבטחה, תאי דואר ושירותים נוספים בתשלום. מרכזים אלו ממוקמים לרוב קרוב למרכזי אוכלוסייה, כך שהעובדים לא יצטרכו להתנייד למרחק רב יותר ממספר קילומטרים מביתם. העובד מרחוק עובד במשרד אמיתי, אולם מקבל גישה לרשת הארגונית באינטרנט באמצעות VPN בדומה לעבודה מרחוק שגרתית. פתרון תעסוקה זה עולה למעסיק כסף, היות שהוא צריך להשקיע כסף בשכירת שטחי משרד משותפים, בנוסף לשטחי העבודה באתר העבודה המרכזי. העלייה המתמשכת במחירי הדלק הופכים את מודל הטלקומיוטינג (1.0 או 2.0) לאטרקטיבי יותר ויותר עבור ארגונים ועובדים במקביל.
השפעות מגפת הקורונה
בעקבות מגפת הקורונה חברות רבות מחייבות את העובדים שלהן לבצע את העבודה מהבית. חברות כמו מיקרוסופט, אמזון, פייסבוק וגוגל הודיעו שיאפשרו לעובדים לעבוד מרחוק לכל יתר השנה, בעוד שחברות כמו טוויטר הודיעו כבר שיאפשרו לעובדיהן לעשות זאת באופן קבוע. גוגל הציעה החזר הוצאות לעובדים לשיפור המשרד הביתי שלהם. יש שהציעו כי עלייה בעבודה מרחוק כתוצאה מהמגפה יכולה לגרום להרחבת הזכות לגישה לאינטרנט בארצות הברית. מגפת הקורונה השפיעה גם על כל מערכות החינוך והעבירה בתי ספר ואוניברסיטאות ללמידה מקוונת. ארגון יורופאונד מצא כי קרוב ל-40% מהעובדים כיום באיחוד האירופי החלו לעבוד מרחוק במשרה מלאה כתוצאה ממגפת הקורונה. עם זאת, שיעור העובדים המרוחקים משתנה מאוד בין מדינות בתוך האיחוד. מגפת הקורונה השפיעה גם על שוק העבודה הישראלי כ-30% מהשכירים ו-60% עצמאים התחילו לעבוד מהבית.