cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
כביש אגרה
ביקורת
כבישי אגרה זכו גם לביקורת. בין היתר נטען, בעיקר כנגד גביית האגרה הידנית המסורתית, כי היא גורמת לבזבוז זמן ולהעלאת הוצאות תפעול כלי הרכב, וכן כי מנגנון הגבייה עצמו יקר ועשוי לכלות עד שליש משיעור האגרה. עוד נטען כי מנגנוני האכיפה אינם יעילים וכי ההשתמטות מתשלום האגרה קלה יחסית. בנוסף נטען כי כבישי אגרה מעודדים את השימוש בכלי רכב פרטיים, וכי הם גורמים לפערים חברתיים בגלל שהאגרה איננה פרוגרסיבית. עם זאת, בישראל קיימת מגמה של עידוד תחבורה ציבורית ולכן בכבישי אגרה חדשים, דוגמת הנתיב המהיר בכביש 1, תחבורה ציבורית פטורה מתשלום אגרה.
Worry About Me
Worry About Me (בעברית: לדאוג לי) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הבריטית אלי גולדינג, בשיתוף עם בלאקבר. השיר יצא לאור ב-13 במרץ 2020, על ידי חברת התקליטים פולידור רקורדס, כסינגל הרביעי מתוך האלבום, Brightest Blue.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום החמישי במדיה פורסט.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי אלי גולדינג, איליה סלמנזאדה, בלאקבר, פיטר סוונסון וסוואן קוטצ'ה והופק על ידי איליה סלמנזאדה. מייק ווס מ-Idolator כתב כי "באמצעות השיר גולדינג מצליחה להראות את עצמאותה". גם ב-Popline פורסם סיקור על השיר.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-9.7 מיליון השמעות.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-13 במרץ 2020. בתחילת הקליפ, ניתן לראות הבזקים מהירים בהם ניתן לראות את גולדינג כשהיא נמצאת בתוך רכב. בהמשך, ניתן לראותה כשהיא יושבת על ספה. כמו כן, ישנן סצנות בהן ניתן לראותה, כשהיא ביחד עם רקדני ליווי וזאת, בזמן שהיא נמצאת באזור דמוי יער.
עונת 1971/1972 בבונדסליגה
עונת 1971/1972 הייתה העונה התשיעית של הבונדסליגה, שהיא הליגה הגרמנית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-14 באוגוסט 1971 והסתיימה ב-28 ביוני 1972.
בוכום ופורטונה דיסלדורף עלו מהליגות האזוריות.
באיירן מינכן זכתה בתואר האליפות בפעם השנייה בתולדות המועדון.
על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות. במידה ובסוף העונה מספר קבוצות היו מגיעות לאותו מספר נקודות, קבוצה עם הפרש שערים הייתה מקבלת יתרון.
בורוסיה דורטמונד וארמיניה בילפלד ירדו לליגות אזוריות.
במהלך יוני 1971 נתגלה בכדורגל הגרמני סקנדל גדול בבונדסליגה כאשר היה חשד שמנג'ר קבוצת קיקרז אופנבך, הורסט גרגוריו קנלאס מכר משחקים נגד קבוצות אחרות. הפרשייה נקשרה גם לקבוצות פ.צ. קלן, שאלקה 04, ארמיניה בילפלד והרטה ברלין. מספר שחקנים לא הורשו יותר לשחק וקבוצת ארמיניה בילפלד איבדה את כל הנקודות שהרוויחה בעונת 1971/1972 וירדה לליגה האזורית שלה בתום העונה.
כדורגלנים מצטיינים
גרד מילר באיירן מינכן כבש 40 שערים, והיה מלך השערים של הליגה בפעם הרביעית בקריירה.
עפר קניספל
עפר (בן אדל) קניספל (נולד ב-24 באפריל 1961) הוא תסריטאי, מחזאי, מוזיקאי, עיתונאי, שחקן וסופר ישראלי.
ביוגרפיה
קניספל נולד ביפו וגדל בגבעתיים. בגיל 16 עת מעבר הוריו לרמת גן, נשאר לגור אצל סבתו אדלה (לאחר מותה הוסיף כשם אמצעי את "בן אדל" לזכרה). בצבא שירת בגרעין נח"ל, ונפצע בלבנון. הוא חי שנה וחצי בקיבוץ מורן בגליל. לאחר מכן עבד כקצין ביטחון ב"אל-על" במשך 8 שנים, כשבמקביל כתב לתיאטרון והעלה מחזות פרי עטו ב"תיאטרון הסימטה" ביפו.
בשנת 2008 היה שותף להקמת עמותת "כמונו", המסייעת להורים נזקקים במתן טיפול נדרש לילד אוטיסט. קניספל כיהן בוועד המנהל של העמותה במשך ארבע שנים כמבקר פנים.
נמנה עם הכותבים בתוכנית הסאטירית "גב האומה". לאחר פיטוריו תבע בשנת 2016 את חברת ההפקה על פיטורים שלא כדין, והצדדים הגיעו לפשרה לשביעות רצונו.
בשנת 2017 לאחר תום ההליך המשפטי, יזם פניה לאתר mako לגבי תנאי העסקה ב"גב האומה". בעקבות הפנייה עלתה כתבה של העיתונאית יאנה פבזנר על מנחה ועורך התוכנית ליאור שליין ובה עדויות של עובדים לשעבר, לגבי דפוס העסקה פוגעני. שליין הגיש תביעת לשון הרע בסך חצי מיליון ש"ח נגד קניספל, בטענה שניהל "מסע נקמה אובססיבי" נגדו בפייסבוק וברדיו לאחר שפוטר. בפסק דין שניתן ב-3 באוגוסט 2020 נדרש קניספל להתנצל לאחר שנקבע כי שיקר, והתנצלותו תופיע בראש דף הפייסבוק שלו למשך שנה אחת (עד אוגוסט 2021).
ספרים
בשנת 2003 יצא ספרו "כל שבת שנייה". הספר הוא מדריך שלם לגרוש הישראלי ומוצג כפרקי מיומנו של קניספל. הספר מלווה בצילומים של האמן יואב אפרתי. בעקבות הספר עלתה בשנת 2004 סדרה באותו השם בערוץ הילדים אותה כתב קניספל.
בשנת 2008 יצא בעם עובד ספרו "אגדות שהיו באמת".
מחזות
קניספל כתב מספר מחזות, ביניהם "עצמאות" ו"משחק ילדים" שהוצגו בתיאטרון הסימטה, "לוסטיג" בתיאטרון הנגב, והצגת ילדים "אבא עושה בושות" על פי ספרו של מאיר שלו. בנוסף, העלה את ההצגה "תירה כבר וזהו" במסגרת פסטיבל הקומדיה על שם אפרים קישון ובביומו של רמי ורד.
טורים
במהלך הקריירה שלו כתב קניספל טורים אישיים למספר עיתונים שונים. ביניהם טור סאטירי ב"עכבר העיר", וטור אישי באתר וואלה! בשנת 2014, במהלך מבצע צוק איתן.
רדיו
בשנים 2009–2010 הגיש פינת "דברים שצריך להספיק לפני שתיפול הפצצה" בתוכנית הלילה הקומית "ציפורי לילה מחפשות פואנטה" שבגלי צה"ל.
טרינידד וטובגו במשחקים הפאראלימפיים
טרינידד וטובגו השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים באולימפיאדת הנכים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984). המדינה שלחה משלחת פאראלימפית גם לאולימפיאדת הנכים סיאול (1988), ומאז נעדרה מהמשחקים עד לאולימפיאדת הנכים לונדון (2012). במשחקי החורף לא נטלה טרינידד וטובגו חלק מעולם.
את המשלחת הראשונה שלחה טרינידד וטובגו למשחקים הפאראלימפיים של שנת 1984. המשלחת כללה שמונה ספורטאים (שבעה גברים ואישה אחת), שהתחרו במקצועות האתלטיקה, שחייה והרמת משקולות. רייצ'ל מארשל, האתלטית היחידה במשלחת, הייתה גם לספורטאית היחידה שזוכה במדליה פאראלימפית. היא זכתה בשתי מדליות זהב באתלטיקה (בהטלת כידון והדיפת כדור ברזל) ובמדליית ארד נוספת בשחייה.
אל אולימפיאדת הנכים הבאה, שהתקיימה בשנת 1988 שלחה טרינידד וטובגו משלחת של ארבעה ספורטאים (גברים בלבד), שלא זכו במדליה. טרינידד וטובגו שבה להתחרות באולימפיאדת הנכים לונדון (2012).
במשחקי אולימפיאדת הנכים ריו דה ז'ניירו (2016) הצליחה המשלחת מטרינידד וטובגו לזכות שוב במדליות פאראלימפיות, כשאתלט אקים סטיוארט זכה במדליית הזהב בהטלת כידון (קטגוריה T42/T43/T44) עם שיא עולם של 57.32 מטרים, ובמדליית הכסף בזריקת דיסקוס עם תוצאה של 61.72 מטרים, שני רק לדייוויד בלייר האמריקאי שקבע שיא עולם בקטגוריה של 64.11 מטרים. גם האצנית ניושיה קיין זכתה במדליה פאראלימפית כשזכתה במדליית הארד בריצת 100 מטר (קטגוריה T43/44) עם תוצאה של 13.10 שניות.
אידאולוגיה
אִידֵאוֹלוֹגְיָה (מיוונית: Ιδεολογία) היא אסופה של רעיונות ותפיסות חיים ערכיות, המהווים יחדיו משנה רעיונית בתחום מסוים.
הגדרת המושג
קיים קושי אמיתי להגדיר את המונח "אידאולוגיה" עקב העובדה שהוא משמש בימינו להגדרת קשת רחבה מאוד של מחשבות, תנועות, איגודים, תנועות פוליטיות ותפיסות עולם. אם נחזור אל השורשים של הגדרת המונח על ידי סוציולוגים, ניתן יהיה להגדיר את האידאולוגיה בעיקר על פי המבנה שלה, הדרישות שלה ממאמיניה, והדרך בה היא מגדירה את המציאות העכשווית והמבוקשת. אידאולוגיה היא ביטוי מילולי של ערכים, סנטימנטים ואינטרסים של מנסח או מקבל רעיון ניהול חיים. ניתן להגיד כי אידאולוגיה היא השקפת עולם כוללת, המתייחסת למציאות בעבר, בהווה ובעתיד, ומטרתה היא ליצור מסגרת רעיונית המאפשרת לאדם לארגן ולהבין את העולם שבו הוא מתקיים ולפעול לשינויו או לשימורו.
מקור המונח "אידאולוגיה"
המונח ה"אידאולוגיה" הופיע לראשונה בכתביו של המהפכן הצרפתי אנטואן דסוט דה טרסי (Antoine Desutte de Tracy) שהשתמש בצירוף המונחים idea – logus על מנת ליצור תחום ידע חדש – מדע הרעיונות. מטרתו הייתה ליצור שיטה מבוססת, שתאפשר לזהות רעיונות נכונים, באופן מדעי. דה טרסי טען שבצורה זו ניתן יהיה להשתמש בהיגיון בממשל על מנת לשפר את מצבה של החברה ככלל. ברוחה של תנועת הנאורות, שאף דה טרסי לשפוך אור על פינות חשוכות של ידע על מנת ליצור מדד ומשקל ליכולת אינטלקטואלית וזאת על מנת להגיע אל "האמת המוחלטת". האידאולוגיה של דה טרסי הייתה פילוסופיה דמוקרטית: הסברת רעיונות כך שיהיו מובנים ובשימוש על ידי כל אדם. היא נועדה לפשט את המציאות, ליצור בה אחידות ולהפוך אותה למובנת יותר.
אידאולוגיות – מבט סוציולוגי
אנשים וחברות בתקופות שונות, נחלקים במידת אדיקותם באידאולוגיה כלשהי, לבין חיים פשוטים יותר בהם האידיאלים לא תופסים מקום משמעותי בתודעה ובחברה.
הסוציולוגים חלוקים בדעתם לגבי השפעתן של אידאולוגיות על התפתחות החברה. ענף בסוציולוגיה, הסוציולוגיה של הידע, עוסק גם בניתוח של מקורן של אידאולוגיות, דרכי התעצבותן והשפעתן.
מטריאליזם
המטריאליזם טוען כי לאידאולוגיות, כמו לשאר האלמנטים התרבותיים והרוחניים, השפעה פחותה על עיצוב המציאות החברתית, והשפעה זו שמורה לגורמים חומריים (לרוב כלכליים).
אחד התאורטיקנים המטריאליסטים הבולטים ביותר הוא קרל מרקס. לפי מרקס, האידאולוגיה, כמו תחומים רבים נוספים, אינה אלא חלק ממבנה העל של החברה, שמטרתו יצירת תודעה כוזבת בקרב המעמדות הנמוכים וביסוס ההגמוניה של המעמדות השולטים. האידאולוגיה, לפי מרקס, אינה כוח מניע בחברה אלא תוצר של הכוחות המניעים האמיתיים – כוחות הייצור. (לפירוט יתר על גישה זו, ראו מרקסיזם: תיאור החברה והחיבור האידאולוגיה הגרמנית).
אידיאליזם
סוציולוגים אידיאליסטיים מייחסים משקל רב לתרבות ולרוח, ובכלל זה גם לאידאולוגיות, בעיצוב פני החברה.
אידאולוגיה חילונית ואידאולוגיה דתית
כל אידיאליסט, בין אם הוא דתי ובין אם הוא חילוני, מאמין בכל ליבו בצדקת דרכו ויפעל תמיד לפי דרך זו. האידיאליסט הקיצוני, הפנאט, אף יהיה מוכן לפגוע באחרים או להקריב את עצמו למען המטרה המקודשת ומתוך אמונה שהוא פועל בשם האמת ו"הדרך האחת והנכונה". ההבדל, אפוא, בין אידאולוגיה חילונית לאידאולוגיה דתית, אינו במהות. ההבדל הוא רק בנימוק לצדקת הדרך.
האידאולוגיה החילונית מנמקת את עצמה, בכך שהיא צודקת (אם כי הדבר עומד בסתירה לרעיון האפולוגטי). דוגמאות: הקומוניסט מטיף לשוויון, ומנמק, ששוויון זהו צדק חברתי. הנאצי מדבר על השמדת היהודים, ומנמק, שהחברה הרצויה היא חברה בלי יהודים. איש השמאל מטיף לשלום ואחווה בין בני האדם, ומסביר שכך אמורה להיראות החברה האנושית הרצויה.
האידאולוגיה הדתית, לעומת זאת, מוסיפה פן נוסף להצדקתה, נוסף על הצדק החברתי, והוא רצון האל. האידיאליסט הדתי ינמק את כל מעשיו, בכך, שנוסף על כך שהם צודקים, הם גם מהווים את הגשמת רצון האל. דוגמאות: יהודי ציוני-דתי יתיישב בשטחים, בנימוק שהאל נתן את הארץ ליהודים. יהודי חרדי יתבדל מהחברה החילונית, בנימוק שזו חברה החוטאת לאלוהים. פונדמנטליסט מוסלמי יבצע פיגוע התאבדות בנימוק שזהו רצון האל.
המאה ה-19: לידת האידאולוגיה
המאה ה-19 ראתה סדרה של שינויים שהובילו לעליית כוחה של האידאולוגיה: מעמד הביניים נכנס אל הזירה הפוליטית כמשתתף פעיל (ולקראת סוף המאה, גם מעמד העובדים), בכל רחבי העולם המערבי נראו תהליכים של עיור מואץ והגירה של אוכלוסייה מן הכפר אל העיר. התיעוש התפשט והתרחב אל כל ענפי המשק. שילובם של התיעוש והעיור גרר שינוי מוחלט בכל היבט של חיי האנשים בני אותה תקופה. במקום הקהילתיות התומכת והאינטימית שאנשים היו רגילים לה – צמחו ניכור, תחושות של חוסר אונים ואנונימיות. החיים הפכו למורכבים, ממודרים ולא אישיים. המודרניזציה הביאה עימה גם ירידה בכוחה של הדת וחילון גובר והולך בקרב שכבות האוכלוסייה השונות. את מקומה של הדת הנסוגה מילאה האידאולוגיה. היא מילאה צרכים שנותרו ללא מענה, בכך שפעלה ליצור סדר בעולם חדש וסבוך זה, ובכך שהפכה אנשים בודדים מנותקים מקהילתם האינטימית, לחלקים משלם גדול יותר. האוריינות הגוברת בקרב כל שכבות האוכלוסייה, והעלייה התמידית ברמת ההשכלה סייעו להתפשטותן של האידאולוגיות בקרב אנשים בעלי רמת הכנסה נמוכה וגבוהה כאחד וחברי מעמדות שונים.
המאה ה-20: תור הזהב של האידאולוגיה
מאז שנות ה-70 של המאה ה-20 התפשטה התפיסה כי ירדה קרנן של האידאולוגיות כדרך ליצירת שינוי פוליטי או חברתי, בעיקר עקב תפיסת המחיר שהן גובות מן החברה, וחוסר היכולת שלהן לממש את האוטופיות שהן שואפות לממש. מידע נוסף על נושא זה ניתן למצוא בעיון ברעיון "קץ האידאולוגיה" משנות ה-50 של המאה ה-20, ועליית הפוסט מודרניזם.
אמריקן פסיכו
אמריקן פסיכו (באנגלית: American Psycho) הוא סרט מותחן פסיכולוגי/קומדיה שחורה בכיכובם של כריסטיאן בייל ווילם דפו בבימויה של מרי הארון. הסרט מבוסס על ספרו של ברט איסטון אליס בעל אותו השם. הסרט הוצג לראשונה בפסטיבל סאנדנס בתאריך 14 באפריל 2000.
עלילת הסרט
עלילת הסרט מתרחשת בסוף שנות ה-80. פטריק בייטמן הוא בנקאי השקעות עשיר שחי במנהטן. למראית עין, חייו של בייטמן מושלמים: הוא מחזיק בדירה אופנתית וחדשה, מאורס לחברתו היפהפייה, עתידו הכלכלי מובטח, נתוניו הפזיים מרשימים ביותר ומראיו טובים. בייטמן מבלה במסעדות והמועדונים היקרים והאופנתיים ביותר. לצד מראית העין הבוהמיינית והנוצצת, בייטמן מסתיר סוד אפל ונורא: הוא רוצח סדרתי.
בייטמן וחבריו מתהדרים בכרטיסי הביקור שלהם. אחרי שבייטמן מובך מעליונותו של הכרטיס של עמיתו לעבודה פול אלן, הוא רוצח בהתקף של זעם חסר בית ואת כלבו בסמטה חשוכה. במסיבת חג המולד, בייטמן מזמין את פול לארוחת ערב, לאחר שזה טועה בשמו ופונה אליו בשם מרקוס. השניים יוצאים לארוחת ערב, בייטמן משכר את פול ומפתה אותו לבוא אל דירתו.
כאשר השניים מגיעים לביתו של בייטמן, הוא רוצח את פול בעזרת גרזן. בייטמן נפטר מגופתו ולאחר מכן הולך לדירה של פול ולוקח מזוודה וכמה בגדים מהארון שלו, על מנת לעורר חשד כי פול נסע. בייטמן משאיר הודעה בתור פול, ובה הוא אומר שהוא נסע ללונדון לכמה ימים. לאחר שמשפחתו וחברתו של פול חושדים שהוא נעלם, דונלד קימבל, בלש המחפש את האמת בנוגע למה שקרה לפול, מגיע לפגוש את בייטמן במשרדו. השניים מנהלים שיחה ובה בייטמן מנסה לברר מה המשטרה יודעת ולנסות לשכנע כי אולי פול באמת נסע ללונדון.
לאחר מכן, בייטמן מזמין שתי נערות ליווי לביתו, להן הוא קורא "כריסטי" ו"סברינה". השלושה משתתפים באורגיה אלימה במיוחד בזמן שהוא מסביר להן על השיפור שראה בלהקת ג'נסיס אחרי שפיל קולינס החליף פיטר גבריאל כסולן הלהקה. שתי הנשים עוזבות את דירתו של בייטמן חבולות ופצועות. למחרת, עמיתו של בייטמן, לואיס קרותרס, מציג לבייטמן וחבריו את כרטיס הביקור החדש שלו, דבר שמעצבן את בייטמן מאוד. בייטמן מנסה להרוג את לואיס בשירותי המסעדה, אך נמלך בדעתו מפני שלואיס חושב שבייטמן חושק בו. לואיס אומר לבייטמן כי הוא נמשך אליו כבר זמן רב ובייטמן נמלט על נפשו. לאחר שביצע רצח נוסף, הפעם דוגמנית מקומית, מזמין בייטמן את מזכירתו לארוחת ערב. היא מגיעה לביתו לפני היציאה למסעדה כדי לשוחח ובייטמן מצמיד אקדח מסמרים לחלק האחורי של ראשה ללא ידיעתה.
לאחר קבלת הודעת משיבון מארוסתו, מחליט בייטמן שלא להרוג את ג'ין ומבקש ממנה לעזוב לפני שהיא "תפגע". לאחר ארוחת צהריים עם קימבל, עורך פטריק אורגיה נוספת עם ידידתו הוותיקה אליזבת ועם "כריסטי" בדירתו של פול אלן. בייטמן רוצח את אליזבת ואילו כריסטי נמלטת מן הדירה ונתקלת בכמה מקורבנותיו. בייטמן רודף אחר "כריסטי" ורוצח אותה עם מסור חשמלי רגע לפני שהיא נמלטת מן הבניין. כמה חודשים לאחר מכן, בייטמן מבטל בפתאומיות את אירוסיו עם אוולין. באותו הלילה, הוא מוצא חתול כשהוא משתמש בכספומט, ומדמיין שהתצוגה קוראת "הכנס חתול רחוב אל תוך המכונה." בייטמן מתכוון לירות בחתול, אולם אישה מבוגרת רואה אותו ומנסה לעצור אותו. בייטמן יורה בה במקום והורג אותה. מרדף משטרתי מתפתח אחריו, אבל בייטמן יורה על השוטרים, פוגע במכל הדלק של הניידת וזו מתפוצצת והשוטרים נהרגים. לאחר מכן הוא מנסה לברוח למשרדו, אבל הוא נכנס בטעות לבניין המשרדים הלא נכון, דבר שגורם לו לרצוח את מאבטח הכניסה והשרת של הבניין.
כאשר הוא מגיע למשרדו הוא מתקשר אל עורך הדין שלו, הרולד, ומשאיר הודעה ארוכה במשיבון שבה הוא מתוודה על רוב הרציחות שלו ואף מפרט עליהן. למחרת בבוקר, בייטמן מבקר בדירתו של פול, והוא מופתע לגלות שהבית פנוי ומוצע למכירה. מתווכת הנדל"ן רואה בו כפולש ואומרת לו לעזוב את הבית באופן מיידי. כאשר בייטמן הולך להיפגש עם עמיתיו ועורך דינו, ג'ין מוצאת שרטוטים מפורטים של רצח ואונס ביומנו של בייטמן. במקביל, בייטמן רואה את עורך הדין שלו, הרולד, במסעדה עם החברים שלו, ומנסה לשכנע אותו שהוא פטריק בייטמן ורוצח סדרתי. עם זאת, הרולד פונה אל בייטמן בשם "דייוויס" ומתגלה לבייטמן שהוא לקח את הווידוי שלו כבדיחה. בנוסף לכך, הרולד שולל את האפשרות שפול נרצח, בטענה שאכל איתו ארוחת ערב בלונדון 10 ימים קודם לכן. בייטמן מבין שהוא ימשיך להימלט מעונשו. הוא מקונן על כך שלא היה שום קתרזיס, ושהוא עדיין נשאר בגדר תעלומה לעצמו. למרות הכול, בייטמן עדיין רוצה שייגרם כאב לאחרים. הוא מסיים את המונולוג הפנימי שלו באומרו, "לווידוי הזה אין שום משמעות".
סרט המשך
ב-2002 יצא סרט ההמשך "אמריקן פסיכו 2" בכיכובה של מילה קוניס, המגלמת את רייצ'ל ניומן. בסרט זה לא מופיע כריסטיאן בייל.
Don't Cry
Don't Cry הוא בלדת רוק שבוצע על ידי להקת Guns N' Roses. לשיר יצאו שתי גרסאות. האחת נכללה באלבום Use Your Illusion I שיצא לאור בשנת 1991, והשנייה נכללה באלבום Use Your Illusion II שיצא בו זמנית. בין שתי הגרסאות יש הבדל במילים, והבדלים מעטים בקצב ובלחן. השיר הגיע לעשרת הגדולים במצעדים רבים בעולם, כולל למקום השמיני במצעד הסינגלים הבריטי ומקום עשירי במצעד הבילבורד הוט 100.
רקע
איזי סטראדלין ואקסל רוז כתבו את השיר במרץ 1985, זמן קצר לאחר ייסוד הלהקה. השיר נקרא אז Don't you cry tonight.
שאנון הון מלהקת בליינד מלון השתתף בהקלטת השיר ובוידאו קליפ.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ לשיר בוים על ידי אנדי מורהאן ומארק ראקו.
איזי סטראדלין שהיה שותף לכתיבת והקלטת השיר לא השתתף בווידאו קליפ מכיוון שבעת שצולם כבר עזב את הלהקה. בווידאו ניתן לראות מעריצים המניפים שלט עליו כתוב "היכן איזי?"
קמלה (כפר)
קמלה (בהונגרית: Kömlő) הוא כפר במחוז הווש בצפון מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בו קהילה יהודית.
האזור מיושב לסירוגין מהמאה ה-13 עד ימינו, היישוב עצמו הוזכר לראשונה בכתבים משנת 1261.
יהודי קמלה
יהודים חיו בקמלה במאה ה-18 ובמאה ה-19.
יצחק אבנדנה
רבי יצחק אָבֶּנדָנָה (Isaac Abendana; ~1640–1699) היה מלומד, מומחה לעברית ולספרות רבנית ותלמוד, ורופא יהודי, ממשפחת גולי ספרד. חכם הקהילה הספרדית בלונדון לאחר פטירת אחיו הגדול, חכם יעקב אבנדנה.
ביוגרפיה
נולד ליוסף אבנדנה, בנקאי נודע, יהודי ממוצא ספרדי. בראשית דרכו באמסטרדם שיתף פעולה עם אחיו החכם יעקב אבנדנה בהבאה לבית הדפוס של ספרים עבריים, כמו "מכלל יופי" של רבי שלמה אבן מלך לביאור מילים קשות בתנ"ך (אמשטרדם ה'ת"ך, 1660). על הספר קיבלו האחים את הסכמותיהם של גדולי המלומדים ההבראיסטים בני זמנו, כמו יוהאן בוקסטורף הבן ואחרים.
למד רפואה באוניברסיטת ליידן, אחר כך נסע לאוניברסיטת קיימברידג' וקיבל משרת הוראה לעברית וספרות רבנית. הוא התפרנס משיעורים פרטיים במקצועות אותם לימד, וממלגת קיום שקיבל בשנים 1664–1666 מטריניטי קולג'. בשל קשיי פרנסה נאלץ למכור ב-1671 לספריית טריניטי את תרגומו ללטינית לששה סדרי משנה, כתב היד הגיע מאוחר יותר לספריית אוקספורד. לפי ש"י פין, כנראה כולל כתב היד גם פירוש גדול של אבנדנה לשישה סדרי המשנה.
מאוחר יותר עזב את קיימברידג' ועבר לאוקספורד שם התיידד עם אחד מראשי הרטפורד קולג' שסייע לו גם כלכלית. לידידו זה, הקדיש אבנדנה את לוחות החישוב האסטרונומיים שהוציא לאור בשנים 1695–1696. בספרו הגדול "Discourses on the Ecclesiastical and Civil Polity of the Jews" (1706), הוא מסביר את שיטות החישוב שלו.
כמו אחיו, שמר אבנדנה על קשרי מחקר ענפים עם מלומדים נוצרים, אחד מידידיו הבולטים היה הפילוסוף האנגלי רלף קדוורת, מופקד הכריסט'ס קולג' בקיימברידג'.
Why Her Not Me
Why Her Not Me הוא סינגל של הזמרת-יוצרת הבריטית גרייס קרטר. נכון ליולי 2021, הסינגל הושמע למעלה מ-38 מיליון פעמים בספוטיפיי.
גרסת רמיקס של צ'אנל טרס יצאה ב-14 בספטמבר 2018.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ של הסינגל, בבימויו של הבמאי טוסק, הועלה לערוץ היוטיוב של הזמרת ב-20 בספטמבר 2018. נכון ליולי 2021, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-10 מיליון פעמים ביוטיוב.
אל תיקח ללב!
אל תיקח ללב! ( אַר אִידַרְדוֹ; ) הוא קומדיה קלילה של הבמאי גיאורגי דאנליה משנת 1969, המבוססת על סיפור צרפתי בנובלה של קלוד טילייה מ-1970, "הדוד שלי בנימין" (סרט צרפתי באותו שם צולם בערך באותה תקופה). רֵווַאז גַבַּרִידזֶה (קודם הבמאי של תיאטרון מריונטה בטביליסי), שינה את מקום התרחשות העלילה לעיר גאורגית קטנה בסוף המאה ה-19. המוזיקה לסרט הזה נכתבה על ידי גיה קנצ'לי, מלחין גאורגי ידוע, שמתלווה פעמים רבות אל דאנליה בעבודתו.
עלילה
בנימין הוא פיזיקאי צעיר. יחד עם חברו הם רוקדים ושרים בטברנה מקומית, ונהנים עם אשתו של הטבח. לֵווַאן הוא רופא מבוגר שרוצה שבנימין יישא את בתו לאישה, אבל היא בורחת עם קצין צבא.
הכוחות המזוינים של צרפת
הכוחות המזוינים של צרפת (בצרפתית: Forces Armées Françaises) כוללים את צבא היבשה (כולל לגיון הזרים), הצי הצרפתי ("הצי הלאומי"), צבא האוויר והחלל (כולל הגנה אווירית), המשמר הלאומי (מילואים), והז'נדרמריה הצרפתית. המפקד העליון של הכוחות המזוינים הוא נשיא צרפת.
כוחותיה הם הגדולים ביותר באירופה ומדורגים במקום השישי בעולם. בכוחות המזוינים של צרפת משרתים כ־205,000 חיילים בשרות פעיל (114,500 בצבא, 35,000 בחיל הים, 40,500 בחיל אוויר, 15,000 אחרים, כמו צוותים משותפים, שירות רפואי וכו') וכ־100,000 בז'נדרמריה לאומית.
צרפת מדורגת במקום השני בפריסת כוחות בעולם והשלישית בכמות כלי נשק הגרעיניים (לאחר ארצות הברית ורוסיה).
מבנה הפיקוד
נשיא הרפובליקה בתפקידו כ'ראש הצבאות' (Chef des Armées) הוא המפקד העליון של הכוחות הצבאיים הצרפתיים. עם זאת, החוקה מעמידה את הכוחות האזרחיים והצבאיים למרות הממשלה.
שר הכוחות המזוינים (לשעבר 'שר ההגנה'. בצרפתית: Ministère des Armées, 'שר הצבאות') מופקד על ניהול כוחות הצבא על אדמת צרפת ומחוצה לה. תפקידו לארגן ולנהל את מדיניות ההגנה בתאום עם משרדי הממשלה האחרים, גיוס כוחות וניהול התשתיות הצבאיות. הוא מייצג את כוחות הצבא בפני הפרלמנט. הוא מדווח לנשיא צרפת.
ראש מטה הכוחות המזוינים (בצרפתית: Chef d'État-Major des Armées 'ראש מטה הצבאות' בקיצור: CEMA) הוא קצין בדרגת גנרל 5 כוכבים והוא מפקד הכוחות המזוינים של צרפת. הוא אחראי על בניית הכוחות והפעלתם, פיקוח על הכוחות, תכנון הכוח ואיסוף וניתוח מודיעין. הוא גם אחראי על מערכות היחסים הצבאיות עם מדינות אחרות. הוא מדווח לשר הכוחות המזוינים.
ראשי המטות של הצבא, חיל האוויר והצי מדווחים לראש המטה של הכוחות המזוינים.
בשנים האחרונות
כיום יש 36,000 חיילים צרפתים פרוסים בשטחים זרים - פעולות כאלה ידועות בשם "OPEX" לפעולות חיצוניות ("פעולות חיצוניות"). בין היתר, צרפת מספקת חיילים לכוח האו"ם המוצב בהאיטי בעקבות המרד בהאיטי ב-2004. צרפת שלחה כוחות, במיוחד כוחות מיוחדים, במסגרת כוח הסיוע הביטחוני הבין-לאומי לאפגניסטן כדי לסייע לכוחות נאט"ו להילחם בשרידי הטליבאן ואל קאעידה.
הכוחות המזוינים הצרפתיים גם משחקים תפקיד מוביל במשימת שמירת השלום המתמשכת של האו"ם לאורך גבול לבנון-ישראל(יוניפ"יל) כחלק מהסכם הפסקת האש שהביא לסיומה של מלחמת לבנון השנייה ב-2006.
מפקדת הכוח המשותף והאימונים הצרפתי (Etat-Major Interarmes de Force et d'Entirement) בבסיס 110 ליד קריל שומרת על היכולת לפקד על מבצע בינלאומי בקנה מידה בינוני או גדול, ומפעילה תרגילים.[14]
בשנת 2011, מ- 19 במרץ, צרפת השתתפה באכיפת אזור אסור לטיסה מעל צפון לוב, במהלך מלחמת האזרחים בלוב, על מנת למנוע מכוחות הנאמנים למועמר קדאפי לבצע התקפות אוויריות על כוחות אנטי קדאפי. מבצע זה היה ידוע בשם מבצע הרמטן והיה חלק ממעורבותה של צרפת בסכסוך בקואליציה בראשות נאט"ו, תוך אכיפת החלטת מועצת הביטחון של האו"ם 1973. ב-11 בינואר 2013 החלה צרפת במבצע סרוואל כדי להילחם באסלאמיסטים במאלי ובאזור סחאל בתמיכה אפריקאית. אך ללא מעורבות נאט"ו ופתח במבצע ברקאן למלחמה בטרור בסאהל האפריקאי מ-2014 עד 2022.
דוקטרינה
מאז תום המלחמה הקרה העניקה צרפת עדיפות גבוהה לפיקוח על נשק ועל אי-הפצתו. ניסויים גרעיניים צרפתיים באוקיינוס השקט והטבעת האונייה ריינבו וורייר הקשה על יחסי צרפת עם בעלות בריתה, מדינות דרום האוקיינוס השקט (כלומר ניו זילנד) ודעת העולם. צרפת הצטרפה לאמנה למניעת הפצת נשק גרעיני בשנת 1992 ותמכה בהארכתה הבלתי מוגבלת בשנת 1995. לאחר שערכה סדרה שנויה במחלוקת של שישה ניסויים גרעיניים על מורורואה בדרום האוקיינוס השקט, חתמו הצרפתים על האמנה למניעת ניסויים גרעיניים בשנת 1996. מאז, הפסיקה צרפת את הייצור והשימוש במוקשי נגד אדם ותומכת באיסור אוניברסלי בנשק זה וחתמה על אמנת הנשק הכימי.
ב־31 ביולי 2007, הורה הנשיא ניקולה סרקוזי על הקמת ועדה לביקורת על כוחות ההגנה של צרפת. הוועדה פרסמה את המלצותיה בספר לבן בתחילת 2008. על פי ההמלצות, החל הנשיא סרקוזי לבצע שינויים מקיפים במדיניות ההגנה הצרפתית ובארגונה כולל מהלכי התיעלות וקיצוצים נרחבים. בהתאם לשינויים שהתחוללו בפוליטיקה האירופית ובמבנה הכוחות לאחר המלחמה הקרה, יתמקדו הכוחות המזוינים בהגנה טריטוריאלית ועמידה באתגרים של סביבת איומים גלובלית. על פי הארגון מחדש, המלחמה בטרור בצרפת ובמושבותיה לשעבר באפריקה, היא המשימה העיקרית של הצבא הצרפתי.
גיוס
מבחינה היסטורית, צרפת תמיד הסתמכה על כוח האדם שלה כדי להשיג עוצמה צבאית, ובכך שמרה גם על גיוס סדיר, ולא רק על חיילי הקבע המעטים. לאחר מלחמת אלג'יריה, השימוש בחיילים סדירים נוסף לצבא הצרפתי והם פעלו בכל פעולה צבאית של צרפת. אדם אשר יחידתו נקראת לשירות יכול לבחור בין אם לעזוב את יחידתו (ובכך לוותר על השירות ולדחות אותו לפעם אחרת) או להצטרף ליחידותו ולבצע את המשימה אליה הוא נשלח.
בשנת 1996 ביטלה הממשלה הצרפתית את חוק גיוס החובה במדינה. בפועל החוק התבטל בשנת 2001, דבר אשר ביטל את השירות הסדיר במדינה. כיום מתקבלים מתנדבים, גברים ונשים, בגיל 18–25 לשירות קבע. עם זאת קיימת חובת שירות של שנה.
צבא צרפת
צבא צרפת (בצרפתית: Armée de Terre – "צבא היבשה") הוא המרכיב הקרקעי והגדול בכוחות המזוינים של צרפת. נכון לשנת 2020 הצבא מונה 114,500 חיילים סדירים. בשנת 2011 תקציבו עמד על 8.3 מיליארד אירו.
הצי הצרפתי
הצי הצרפתי (בצרפתית: Marine nationale, 'הצי הלאומי'), באופן לא רשמי "לה רויאל", הוא הזרוע הימית של כוחות הצבא הצרפתיים. הוא מפעיל מגוון רחב של ספינות מלחמה הכוללות את נושאת המטוסים הגרעינית שארל דה גול, כוחות תעופה שונים, צוללות תקיפה וצוללות טילים בליסטיים, פריגטות, כוחות אוויר, סירות סיור וספינות תמיכה. נכון ליוני 2014, הצי הצרפתי העסיק 36,776 עובדים יחד עם 2,800 אזרחים. מרכיב המילואים כלל 4,827 אנשי המילואים המבצעיים.
הצי מאורגן בארבעה כוחות:
חיל האוויר הצרפתי
חיל האוויר הצרפתי (בצרפתית: Armée de l'Air 'צבא האוויר' או בקיצור ALA) הוא הזרוע האווירית של הכוחות המזוינים של צרפת. החיל נוסד בשנת 1909 והוא הוותיק מבין חילות האוויר בעולם. ראש מטה חיל האוויר (CEMAA) קובע את יישום הדוקטרינות של חיל האוויר והחלל הצרפתי ומייעץ לראש מטה הכוחות המזוינים (CEMA) לגבי פריסתו ואופן השימוש בו.
פיקוד המבצעים המיוחדים של צרפת
הוא גוף במשרד הכוחות המזוינים המופקד על מערך הכוחות המיוחדים מכל זרועות הכוחות המזוינים של צרפת.
בראש הפיקוד עומד "המפקד הכללי של הכוחות המיוחדים" (GCOS), קצין בדרגת בריגדיר גנרל הכפוף לראש מטה הכוחות המזוינים ונתון לסמכותו הישירה של נשיא הרפובליקה. תפקידו לספק לכוחות המיוחדים יכולת מלאה להגן על צרפת ועל האינטרסים שלה, לתכנן ולתאם פעולות כנגד רשתות טרור ולהפעיל את הכוחות המיוחדים למשימות כוחות משולבים, בין-משרדיים ובעלי ברית.
המשמר הלאומי הצרפתי.
המשמר הלאומי (בצרפתית: Garde nationale) נוסד במהלך המהפכה הצרפתית. הוא הוקם מחדש במתכונתו הנוכחית ב־2016 כשירות מילואים צבאי ומשטרתי לאומי, לאחר סדרת פיגועים בצרפת. המשמר המתחדש הוקם כזרוע החמישית של הכוחות המזוינים במטרה לחזק את גורמי הז'נדרמריה הלאומית והמשטרה הלאומית בהבטחת אירועים מרכזיים בפריסה ארצית.
תקציב הקמת המשמר עמד על 311 מיליון יורו ובשנת 2018 הוא תוכנן לכלול 86,000 עובדים.
הז'נדרמריה הצרפתית
הז'נדרמריה לאומית היא כוח משטרה צבאי השייך לכוחות המזוינים אך בסמכות משרד הפנים. יש לו גם תפקידים נוספים במשרד הביטחון ומשרד המשפטים
מבצעים ופריסה בחו״ל
כיום כ-36,000 חיילים צרפתיים מוצבים מחוץ לצרפת. צרפת שלחה כוחות לאפגניסטן, בעיקר כוחות מיוחדים במטרה לעזור לכוחות ארצות הברית וכוחות נאט"ו להילחם בשארית כוחות הטליבאן ואל-קאעידה. בשנת 2006 הציב צבא צרפת כוחות על גבול ישראל-לבנון כחלק מכוח שמירת השלום של האו"ם שהוצב לאחר מלחמת לבנון השנייה. הצבא הצרפתי הציב על הגבול כ-2,000 חיילים, בנוסף למספר של כלי רכב משוריינים, ארטילריה ומטוסים. הצבא הצרפתי אף הציב מספר ספינות על הגבול הימי.
פריסות פעילות (2020)
הענק (סרט, 2003)
הענק (באנגלית: Hulk) הוא סרט גיבורי על משנת 2003 המתבסס על דמות הקומיקס הענק הירוק מבית יוניברסל ומארוול קומיקס. את הסרט ביים אנג לי ומככבים בו אריק באנה, ג'ניפר קונלי, סם אליוט, ג'וש לוקאס וניק נולטה. הסרט חוקר את סיפור מקורו של הענק הירוק, בעיקר הודות לניסויים אותם ערך עליו אביו של באנר.
הסרט היווה הצלחה בקופות, עם הכנסות של כ-245 מיליון דולר. הוא זכה לביקורות מעורבות, אשר חלקן שיבחו את רמת המשחק, הכתיבה ופיתוח הדמויות, אך חלקן קטל את השינוי המהותי של סיפור המקור מהקומיקס, את גרפיקת התלת־ממד המיושנת ואת קו העלילה האפל והמדכא. אדפטציה קולנועית נוספת לענק הירוק יצאה לאקרנים ב-13 ביוני 2008.
תקציב וביקורות
תקציב הסרט נאמד בכ-137 מיליון דולר. בסוף השבוע הראשון להקרנתו, הסרט זכה להכנסות של 62.1 מיליון דולר. בשבוע השני להקרנתו, מכירות הכרטיסים צנחו בכ-70 אחוזים. סכום הכנסותיו הכולל נאמד בכ-132,177,234 מיליון דולר בארצות הברית, ו-113,183,246 מיליון דולר ברחבי העולם.
אתר הביקורות Rotten Tomatoes העניק לסרט ציון של 62 מתוך 100 בהתבסס על 229 ביקורות (141 מתוכן "טריות" ו-88 מתוכן "רקובות"), בציינו כי "בשעה שסרטו של אנג לי מרוויח נקודות על סגנון וניסיון בהקניית עומק דרמטי, יש יותר מדי דיבורים ופחות מדי ריסוקים". רוג'ר איברט העניק לסרט ביקורת חיובית, באומרו כי "אנג לי מנסה באמת ובתמים להתמודד עם סיפור מקורו של הענק הירוק, מאשר לחתוך היישר לאפקטים מיוחדים חסרי השכלה". בנוסף, הוא אהב את הסגנון שבו תנועותיו של הענק דמו לאלה של קינג קונג. פול קלינטון מה-CNN האמין כי השחקנים ביצעו עבודה טובה, אך ביקר את אנימציית התלת־ממד כאשר כינה את הענק כ"גרסה תלושה של שרק". ליסה שוורצבאום מאנטרטיינמנט ויקלי ציינה כי "אדפטציית קומיקס בתקציב ענק מעולם לא הרגישה כה חסרת הומור ומגוננת מדי מבחינה אינטלקטואלית על שורשיה של הדמות".
מוסא א-סדר
סייד מוסא א-סדר (בערבית: سید موسى الصدر, נהגה: "מוסָא-סְסָדר"; בתעתיק מדויק: מוסא אלצדר; נולד ב-4 ביוני 1928, נעלם בשנת 1978) היה מנהיג שיעי בלבנון.
קורות חייו
א-סדר נולד בעיר קוֹם שבאיראן ב-4 ביוני 1928, כבן למשפחה שיעית מכובדת וידועה של אייתוללות מצאצאי הנביא מוחמד, שמוצאה ההיסטורי באזורים השיעיים של דרום לבנון. הוא התחנך בנערותו בערים הקדושות לשיעה, נג'ף וכרבלא, בעיראק והוסמך כאיש דת. בהמשך למד גם משפטים באוניברסיטת טהראן. א-סדר הגיע ללבנון בשנת 1959 כמחליפו של המרג'ע (פוסק הדת השיעי) של העיר צור, אך עד מהרה הפך מקובל בקרב מרבית העדה השיעית והחל לפעול לשינוי מצבה הקשה.
א-סדר חזה בדאגה בעוני של השיעים ובמעברם של שיעים רבים לשמאל החילוני, ובתגובה יזם את הקמת "המועצה האסלאמית השיעית העליונה". הצעד העצמאי הוכר באופן רשמי ב-1967 על ידי בית הנבחרים של לבנון. שנה לאחר מכן, עם הקמתה בפועל של המועצה, נבחר א-סדר לתפקיד היושב ראש. בפי מאמיניו בלבנון זכה בתואר הדתי-השיעי "אימאם". בכך קיבל על עצמו למעשה את כתר המנהיג השיעי העליון בלבנון.
סדר תואר על ידי מכריו ככריזמטי ומנהיג מלידה, והתואר הרם "אימאם" הוענק לו על ידי קהל אוהדיו. בזכות מעמדו הדתי ויכולתו להלהיב ולסחוף את שומעיו בנאומים, הצליח סדר להפוך למנהיג בפועל של העדה השיעית בלבנון. הוא ארגן וניהל שביתות, הפגנות, עצומות ותהלוכות מחאה. עם התקדמותו בהנהגת העדה השיעית אימץ סדר לעצמו אידאולוגיה חברתית-פטריוטית.
א-סדר הזכיר לקהל שומעיו השיעי את ההיסטוריה של עדתם, שהייתה רצופה בדיכוי, אך עם זאת באומץ וחירוף נפשות, שהדוגמה לכך היווה האימאם חוסיין אבן עלי השאהיד, שנלחם בגוזלי השלטון האומיים בקרב כרבלא, אף על פי שידע כי יפסיד בשל רצונו להתנגד לחוסר הצדק. א-סדר הניע את המתואלים לפעולה, לדרישה את המגיע להם מהמדינה. באמצעות שימוש במונחים דוגמת "אי-צדק" ו"חוסר שוויון" וגינוי ממסד הזֻעמאא'
בבחירות לפרלמנט ב-1972 ניסה ה"שמאל" הלבנוני - אשר עד אז התבסס בעיקר על סונים, דרוזים ומעט נוצרים מרונים - לחזק את כוחו בעזרת תמיכתם של השיעים. השיעים, כבר אז, היו העדה הגדולה ביותר בלבנון, אך עדיין המקופחת ביותר.
התקפותיה של ישראל על לבנון, כתגובה לפעילות אש"ף משטח לבנון, היו בין המניעים שהביאו שיעים רבים להגר צפונה, לערים, ובעיקר לעיר הבירה ביירות. השיעים התיישבו בשכונות עוני ובמחנות דמויי מחנות פליטים. תנאי חייהם הקשים חשפו אותם להשפעת אש"ף, בניגוד לרצון נכבדי השיעים.
בתחילת שנות השבעים חש א-סדר במצבם של בני עדתו הנקרעים בין ההנהגה החילונית המסורתית – הזועמא ("המנהיגים") המקומיים, לבין השפעת "השמאל" ובראשם הפלסטינים. סדר החל לפעול בשני מישורים:
במשך שנות השבעים של המאה ה-20 פעל א-סדר במסגרת "תנועת המקופחים". בשנת 1975, במהלך מלחמת האזרחים השנייה בלבנון, שימשה תנועה זו בסיס להקמת תנועת "אמל" השיעית.
יתר על כן, א-סדר נתן את תשומת לבו לבעיה הפלסטינית. הפלסטינים נכללו תמיד בתוכניות הפיתוח שלו, והוא אף הצהיר כי יש לו "מדיניות פלסטינית", העוסקת בבעיות הפלסטינים בלבנון.
ב-1978, בעת ביקור בלוב בהזמנתו של מועמר קדאפי, נעלמו א-סדר ופמלייתו באופן מסתורי. התעלומה העיבה מאז על יחסי קדאפי עם השיעים. ההשערה הייתה שסוכני קדאפי הם שרצחו את האימאם א-סדר ואנשיו והעלימו את העדויות לכך.
העובדה שהיעלמותו של אימאם היא תופעה שעליה מתבססים יסודות השיעה רק הוסיפה למוזרותו של מקרה זה.
היימיש
"היימיש: זשורנאל פאר ליטעראטור, קריטיק און סאציאלע פראבלעמען" (יידיש: "כתב עת לספרות, לביקורת ולבעיות חברתיות"; "היימיש" פירושו "בֵּיתי") היה כתב עת חודשי ביידיש לספרות, ביקורת ונושאים חברתיים. המוציא לאור והעורך של העיתון היה הסופר והעיתונאי משה גרוסמן.
הגיליון הראשון של "היימיש" יצא לאור בישראל בחודש יוני 1956 והאחרון בספטמבר 1961, עם מותו של העורך. סך הכל נערכו ופורסמו על ידי גרוסמן שישים ושישה גליונות. לאחר מותו פורסמו שלושה גליונות כפולים נוספים של "היימיש" על ידי רעיתו רוזה (רחל) ועורכים מקצועיים, ומאז פסק להופיע.
"היימיש" הופץ בארץ ישראל ובתפוצות, ועורר סקרנות ועניין. כתב העת היווה מקום שבו התאפשר ביטוי חופשי בנושאים ספרותיים וחברתיים, וכן מקום פרסום לשירים, סיפורים ומאמרי ביקורת מאת אנשי רוח, ספרות וחברה יידים מכל העולם.
מחוז מרכז (משטרה)
מחוז המרכז במשטרת ישראל אחראי על האזור המאוכלס ביותר במדינה, גוש דן והסביבה ומשתף פעולה עם מחוז תל אביב הסמוך אליו.
המחוז הוקם ב-1954 כשקודם לכן נפת השפלה הייתה תחת פיקוד מחוז ירושלים וחלקים אחרים שלו היו תחת פיקוד מחוז תל אביב. מטה המחוז שכן במצודת טגארט ברמלה, שקודם לכן שימשה את משטרת רמלה.
בשנת 1958 בוצע ארגון מחדש במשטרה והמחוז אוחד לתוך מחוז ירושלים, שהיה למחוז דרום. המחוז הוקם מחדש בשנת 1981.
מנהרת ברוקלין בטרי
מנהרת ברוקלין בטרי (באנגלית: Brooklyn-Battery Tunnel) היא מנהרה החוצה את האיסט ריבר ומחברת בין רובע ברוקלין לרובע מנהטן בעיר ניו יורק.
המנהרה עוברת מתחת לגברנרז איילנד אך לא מאפשרת יציאה אל האי.
המנהרה מורכבת משתי מנהרות צמודות, שאורך כל אחת מהן הוא 2,779 מטרים, ובכל אחת שני נתיבים לכלי רכב. המנהרה היא הארוכה במנהרות כלי הרכב שבצפון אמריקה.
הקמת המנהרה
המנהרה בבעלות העיר ניו יורק ומנוהלת על ידי רשות המנהרות וגשר טריבורו.
שם המנהרה
שם המנהרה מתייחס לרובע אליו היא מתחברת, ולפארק בטרי המצוי בקצה הדרומי של האי מנהטן.
המנהרה בתרבות פופולרית
המנהרה מאוזכרת בסרט "גברים בשחור" משנת 1997 - בו משמש המאוורר של המנהרה ככניסה למפקדת הגברים בשחור.
במשחק Call of Duty: Modern Warfare 3 התעלה קורסת בשל ההתקפה הרוסית על ניו יורק.
פרויקט המכשפה מבלייר
פרויקט המכשפה מבלייר (באנגלית: The Blair Witch Project) הוא סרט אימה עצמאי אמריקאי משנת 1999 שבוים על ידי דניאל מייריק ואדוארדו סאנצ'ז וצולם בסגנון Found Footage. על אף שסרטים בסגנון נעשו קודם לכן, הסרט נחשב לאבטיפוס של סרטי פאונד פוטג'.
עלילה
באוקטובר 1994, יצאו כמה סטודנטים לקולנוע (הת'ר דונהיו, מייקל סי. ויליאמס וג'ושוע לאונרד) להפיק סרט תיעודי על אגדת המכשפה מבלייר. תחילה הם נסעו למרילנד, בורקיטסוויל, וראיינו שם מקומיים על אגדת המכשפה מבלייר. המקומיים סיפרו להם על אדם בשם ראסטין פארר, שחטף שבעה ילדים בשנת 1940 והביא אותם לביתו ביער, שם הוא רצח אותם בעינויים. לפי המשך הסיפור, פארר היה נוהג להביא את הילדים למרתף הבית שלו בזוגות, ומאלץ את הילד הראשון לעמוד בפינה ולשמוע את זעקות הילד השני נרצח. לאחר מכן פארר היה רוצח גם את הילד הראשון. בסופו של הסיפור פארר מסגיר את עצמו למשטרה. במשפט שלו הוא סיפר כי רוחה של אלי קדוארד, המכשפה שנתלתה במאה ה-18, השתלטה על נשמתו והבטיחה לעזוב אותו בתנאי שהוא ירצח את הילדים. השלישייה גם מראיינת את מרי בראון, אישה מקומית מוזרה שאומרת להם שהיא נתקלה במכשפה מבלייר כשהייתה ילדה.
ביום שני, הסטודנטים מתחילים לחקור את היער בצפון בורקיטסוויל כדי לחפש ראיות למכשפה מבלייר. לאורך הדרך, הם פוגשים בדייג מקומי המזהיר אותם כי היערות רדופים. הוא מספר להם זיכרון שבו פעם אחת הוא ראה ערפל מוזר עולה מן המים. הסטודנטים ממשיכים בדרכם לקופין רוק, שם נמצאו פעם חמישה גברים שנרצחו בטקס פולחני במאה ה-19. לאחר מכן הם מקימים מחנה לקראת הלילה. ביום שלאחר מכן הם ממשיכים עמוק יותר אל תוך היער, למרות היותו של השביל לא מסומן במפה. בסופו של דבר הם מאתרים את מה שנראה כבית קברות ישן עם גַּלְעֵדים קטנים. הם מקימים מחנה קרוב לאזור ולאחר מכן חוזרים לבית הקברות לאחר רדת החשכה. ג'וש ממוטט בטעות גּלעד אחד, והת'ר בחיפזון מתקנת את ההרס. יותר מאוחר באותו לילה הם שומעים צלילים חורקים מחוץ לאוהל. הם מנסים לזהות מה פשר הקולות, אך הרעשים מקיפים אותם מכל הכיוונים. הם נאלצים להניח כי הקולות הם של בעלי חיים או מקומיים העוקבים אחריהם.
למחרת הם מנסים לחזור אל הרכב שלהם, אבל הם לא מצליחים למצוא את דרכם, עד שלבסוף יורדת שוב חשכה, והם נאלצים להקים את המחנה ללילה נוסף. באותו לילה, הם שוב שומעים את אותם קולות חורקים, וגם הפעם מנסים לשווא לזהות מה מקורם. בבוקר המחרת הם מוצאים שלושה גלעדים נוספים שנבנו סביב האוהל שלהם במהלך הלילה. כשהם ממשיכים לנסות למצוא את דרכם אל מחוץ ליער, הת'ר מבינה שהמפה שלה חסרה. מייק מגלה לה ולג'וש שהוא בעט אותה לתוך הנחל מתוך תסכול יום קודם לכן. בין השלושה נוצר ריב. בשלב מסוים לאחר הרבה שעות של הליכה ללא מפה הם נאלצים להודות שהם אבודים לחלוטין. הם מחליטים להסתמך על מצפן וללכת דרומה. הם מגלים באותו יום מספר רב של מקלות ודמויות אנושיות התלויות על העצים כבובות וודו. באותו לילה, הם שומעים שוב רעשים מוזרים אך הפעם ברורים יותר, בהם גם של ילדים. לפתע כוח לא ידוע מנענע את האוהל של החבורה, הם בורחים בבהלה ומסתתרים ביער עד אור הבוקר. בשובם אל האוהל שלהם, הם רואים את הציוד של ג'וש מפוזר ומלא רפש. הת'ר מנסה להבין למה רק רכושו של ג'וש נפגע. במשך היום הם מגלים כי אף על פי שהמשיכו דרומה במשך 15 שעות הם איכשהו מגיעים לאותה נקודה ממנה התחילו בבוקר עם אותו בול עץ שבו השתמשו כדי לחצות נחל לצד השני. השעה כבר מאוחרת ביום והם שוב מקימים מחנה, מיואשים ועייפים לחלוטין. ג'וש שומר בחוץ.
למחרת בבוקר, ג'וש נעלם. לאחר שניסו לשווא למצוא אותו, מייק והת'ר מפרקים את המחנה ומחליטים הפעם לנסות את מזלם מזרחה. באותו לילה, הם שומעים את ג'וש צורח בחושך, אך אינם מסוגלים למצוא אותו. למחרת בבוקר, הת'ר מוצאת חבילה של מקלות עטופה בבד מחוץ לאוהל שלהם. לאחר בדיקה היא מגלה שהחבילה מכילה את חולצתו הספוגה בדם של ג'וש, שיניים ושיער. היא מחליטה לא לספר את זה למייק.
באותו לילה, הת'ר מצלמת את עצמה מתנצלת בפני המפיקים של הפרויקט שלה ולמשפחתה. באותו לילה הם שומעים שוב את הקריאות המיוסרות של ג'וש לעזרה, הפעם הם מחליטים לעקוב אחריו. בעקבות כך הם מגלים בית נטוש ביער. מייק עולה למעלה בעקבות הקולות של ג'וש, והת'ר בלית ברירה מנסה לעקוב אחריו כדי לא להישאר לבד על אף התנגדותה להיכנס לשם. מייק חושב שהוא אולי שומע את הזעקות של ג'וש מהמרתף. הוא עוקב אחר הקול, ואחרי מה שנראה כמאבק, משתתק ונופל על הרצפה. הת'ר שנשארה מאחור קוראת למייק, אך אין תשובה. היא נכנסת למרתף בחיפוש אחר שני חבריה כשלפתע המצלמה שלה תופסת את מייק עם הפנים לקיר. לפתע הת'ר צורחת והמצלמה נופלת לרצפה. ישנה דממה ארוכה לאחריה נגמר הסרט.
שיווק הסרט
שיווקו של הסרט נעשה בדרכים כמעט מחתרתיות. יוצרי הסרט הצעירים הפיצו אותו בעיקר באינטרנט דרך פורומים, ודרך קמפיינים מקוונים. אתר הסרט נותר מרכז משיכה, והפרסום של הסרט נעשה ב"רוח צעירה". סטיבן ספילברג ניסה להשתמש בדרכים דומות להפצת סרטו - אינטליגנציה מלאכותית. אך לא הייתה תרומה מהותית בדרכי ההפצה הללו.
קריאה להפקת גרסה מורחבת
בספטמבר 2016 קרא אדוארדו סאנצ'ז למעריצי "המכשפה מבלייר" לחתום על עצומה רשמית שתוגש לחברת Lionsgate בקריאה להפיק גרסה מורחבת לסרט. לדבריו, נעשו מעל 19 שעות צילומים שמהם נערכה הגרסה שהופצה בשנת 1999. סאנצ'ז הוסיף שאם החברה תיענה לאתגר, הוא ישמח להפיק את הגרסה המורחבת. עצומה כזו נערכה והוחתמה על ידי אתר האינטרנט Found Footage Critic.
עיבוד לטלוויזיה
באוקטובר 2017 מסר סאנצ'ז על כוונה לעבד את הסרט לסדרת טלוויזיה. בתגובה, אמר הבמאי השני, דניאל מייריק, שלא ידוע לו דבר על כך. ואולם, בפברואר 2018 נודע שחברת Lionsgate שוקדת על פיתוח סדרת טלוויזיה המבוססת על הסרט, ובאפריל אותה שנה הודיעה חברת Studio L שהעבודה על הסדרה כבר החלה. חברת Studio L היא חברה בת של Lionsgate, המתמקדת בהפצת סרטים באורך מלא וסדרות לטלוויזיה ולהזרמת מדיה.
בצלצל
בצלצל (שם מדעי: Allium cepa var. aggregatum, על פי האקדמיה ללשון העברית: בְּצַלְצוּל וגם בָּצָל הַסָּרִיס, ידוע בשמות בצל אשקלון ושאלוט) הוא צמח פורח, זן של בצל הגינה.
צמח הבצלצל בעל פקעת המורכבת ממקבץ, בדומה לשום. בהכנה למסחר פקעות הבצלצל מפורקות והשיניים הבודדות, כל אחת מהן בצלצל קטן, נמכרות בשווקים בנפרד. בשל ריכוז הסוכרים (המעניקים לו את הצבע הסגול) נחשב טעמו למעט מתקתק לעומת בצל הגינה.
הבצלצל משמש כרכיב מרכזי, הן כתחליף לשום והן כתחליף לבצל, במטבחים רבים ברחבי העולם. הוא פופולרי במטבח הצרפתי, במטבח ההודי ובמטבח התאילנדי.
טקסונומיה
בעבר סווג כמין עצמאי (Allium ascalonicum), אך בעקבות מחקרים בוטניים הוא מסווג כיום כזן של בצל הגינה (Allium cepa).
בגדי היריון
בגדי היריון הם בגדים שנשים לובשות בתרבויות שונות בהתאמה לשינויים המתחוללים בגוף בזמן ההיריון.
היסטוריה
בגדים מותאמים להיריון הופיעו בתרבות המערבית בימי הביניים. בתקופת הבארוק, במאות ה-17 וה-18, הופיעה "שמלת אדריאן", שהיא שמלה עם קפלים רבים.
בתחילת המאה ה-19 נשים החלו ללבוש שמלות אמפייר, שהיא שמלה המכווצת מתחת לחזה, ולאחריו היא רחבה מאוד. שמלת האמפייר הפכה פופולרית כשג'וזפין, אשתו של נפוליאון, לבשה אותה. בשנות ה-60 נשים החלו שוב ללבוש שמלת אמפייר כשמלת היריון.
בתקופה הוויקטוריאנית נהוג היה לא להזכיר היריון ונשים לבשו בבית בגד שנקרא "WRAPPER" שהיה מעין בד שעטף את הבטן ההריונית. היו גם מחוכים שהותאמו לבטן המתרחבת שנלבשו מחוץ לבית.
ב-1904 החלה חברת ליין בריאנט לשווק לראשונה בארצות הברית בגדי היריון. האופנה הייתה בעיקר חצאיות עם "חלון" בד שניתן להרחיבו על הבטן. בשנות ה-50 החלו נשים ללבוש מכנסיים ועליהם טוניקה רחבה בעת ההיריון. בשנות ה-80 החלו נשים ללבוש מכנסי ג'ינס גם בהיריון. מעצבי אופנה החלו לעצב בגדים לנשים בהיריון. החל משנות ה-90 נשים החלו ללבוש בגדים שמבליטים את הבטן ההריונית.
בשנת 1993 חוקק בארצות הברית חוק שאסר על פיטורי נשים בהיריון ומכך, החלה התפתחה אופנת בגדי ההיריון לעבודה.
נשים בתרבויות האסלאם והמזרח נוטות כיום יותר להסתיר את הריונן בבגדים שונים מאשר בתרבות המערב, שבהן כיום נשים נוטות להבליט את הריונן בבגדים צמודים.
המחאה על מחירי הדלק במקסיקו (2017)
המחאה על מחירי הדלק במקסיקו החלה ב-1 בינואר 2017 והסתיימה ב-10 בינואר 2017.
רקע
עם בחירתו לנשיא מקסיקו הציג אנריקה פניה נייטו יוזמה בשם "רפורמת האנרגיה" בה מוצע שינוי מבני בשוק הדלק שיגביר את התחרותיות ויוריד מחירים למשתמש הביתי.
ב-26 באוקטובר 2016 אישר קונגרס האיחוד המקסיקני את תקציב 2017, ובו עלייה בשיעור המיסים על דלק ומוצריו.
ב-1 בינואר 2017 עלו מחירי הדלק בכ-20%, ובאזורים רבים במדינה נרשם מחסור בדלק. עליית המחירים נקראת בפי העם gasolinazo, או בתרגום חופשי "שוד הגז".
כתוצאה מעליית מחירי הדלק עלו גם מחירי התחבורה הציבורית ומחירי החשמל בחלקים של מקסיקו.
תחילת המחאה
ב-1 בינואר החלו הפגנות ותהלוכות מחאה במקסיקו סיטי ובערים נוספות נגד "שוד הגז", והמפגינים חסמו את הכביש המוביל לקרטרו למשך מספר שעות.
ב-5 בינואר התפשטה המחאה לרוב אזורי מקסיקו. בהפגנות נרשמו עימותים רבים בין המפגינים לבין כוחות המשטרה. בעיר מונטריי הפגינו כ-15 אלף בני אדם. ההפגנה הייתה ברובה שקטה, אך מספר מפגינים השליכו אבנים ובקבוקי תבערה לעבר ארמון הממשלה של נואבו לאון וקראה קריאות "אתם לא העם". במדינת וראקרוס חילק המושל תלושי מזון למפגינים ובכך הפחית מעוצמת האלימות במחאה.
במהלך המחאות נפצעו מפגינים רבים, ואחד המפגינים בווראקרוס מת מפצעיו. נעצרו מאות מתפרעים ברחבי המדינה.
מעשי ביזה
ההפגנות לוו בהתפרעויות אלימות ומעשי ביזה נרחבים. על פי משטרת מקסיקו, מעשי הביזה מתבצעים בדרך כלל בידי כנופיות של צעירים המגיעים למוקדי ההפגנות ונוקטים במכוון במעשי אלימות מתוך מטרה לבזוז את החנויות הסמוכות.
מנהרת קווינס מידטאון
מנהרת קווינס מידטאון (באנגלית: Queens Midtown Tunnel) היא מנהרת אגרה המקשרת בין רובע קווינס לרובע מנהטן בעיר ניו יורק, בעוברה תחת איסט ריבר.
המחאה על מחירי הדלק במקסיקו (2017)
מעשי ביזה
במדינת פואבלה התושבים המתגוררים ליד מרכזי קניות הצטיידו במקלות ובאבנים על מנת להדוף ניסיונות ביזה.
מנהרת קווינס מידטאון
הקמת המנהרה ומבנה
המנהרה נבנתה בשנת 1940 והיא מורכבת משתי מנהרות מקבילות, שבכל אחת שני נתיבי כלי רכב.
המחאה על מחירי הדלק במקסיקו (2017)
תגובות
ב-4 בינואר 2017 נשא נשיא מקסיקו אנריקה פניה נייטו נאום לאומה, ובו אמר שההחלטה על רפורמת הדלק הייתה החלטה קשה אך הכרחית ליציבותה של הכלכלה המקסיקנית. למחרת הרחיב עוד בנושא זה, ואמר שהסובסידיות הממשלתיות על הדלק גרמו לעלייה בחוב הציבורי ובמסים, וגרמו לתוצאות חברתיות שליליות.
מנהרת קווינס מידטאון
הקמת המנהרה ומבנה
המנהרה בבעלות העיר ניו יורק ומנוהלת על ידי רשות המנהרות וגשר טרייבורו.
המחאה על מחירי הדלק במקסיקו (2017)
תגובות
מספר מפלגות, הן בקואליציה והן באופוזיציה, קראו לשקול מחדש את הרפורמה בדלק. גם הכנסייה הקתולית במקסיקו קראה להורדת מחירי הדלק וביקשה מהממשלה "ללכת בדרכי שלום, צדק וסולידריות, ולמצוא פתרון אינטליגנטי ויצירתי לאתגרים הגדולים העומדים בפנינו."
מנהרת קווינס מידטאון
המנהרה באמנות
בשנת 1997 הופיעה המנהרה בסרט "גברים בשחור" בסצנה בה נוסעים טומי לי ג'ונס וויל סמית' על תקרת המנהרה.
אוסקר מורגנשטרן
אוסקר מורגנשטרן (באנגלית: Oskar Morgenstern; 24 בינואר 1902 - 26 ביולי 1977) היה כלכלן אוסטרי-אמריקאי, ממייסדי תורת המשחקים.
חייו
מורגנשטרן נולד בגרליץ, במחוז שלזיה בגרמניה. את התואר דוקטור במדע המדינה קיבל בשנת 1925 מאוניברסיטת וינה. בשנת 1935 התמנה לפרופסור לכלכלה באוניברסיטה זו. כיהן גם כיועץ לבנק הלאומי האוסטרי ולמשרד המסחר האוסטרי.
ב-1938, עם השתלטות הנאצים על אוסטריה, הודח ממשרתו בשל דעותיו הפוליטיות, ועבר לארצות הברית. הצטרף לאוניברסיטת פרינסטון, בה שימש כפרופסור לכלכלה עד שנת 1970, אז עבר לאוניברסיטת ניו יורק וכיהן שם עד מותו.
ידוע במיוחד בכך שבשנת 1944 פרסם יחד עם ג'ון פון נוימן את הספר "Theory of Games and Economic Behavior", המסמן את ראשיתה של תורת המשחקים כתחום עצמאי.
פרסומים
פרסם ספרים נוספים בנושאי כלכלה, בגרמנית ובאנגלית, ובהם:
מנהור (תקשורת נתונים)
פרוטוקולי תיעול לרוב אינם מקיימים את מודל השכבות של ה-OSI במובן שפרוטוקול המעטפת לרוב (אך לא תמיד) שייך לשכבה גבוהה או זהה לזו של פרוטוקול הליבה.
תיעול SSH
מנהרת SSH היא תעלה מוצפנת הנוצרת על ידי פרוטוקול SSH בה מוכמס פרוטוקול אחר, לרוב פרוטוקול שאיננו מוצפן. לדוגמה, מחשבים מרוחקים המשתפים קבצים באמצעות פרוטוקול SMB דרך רשת לא מאובטחת, נדרשים להצפין את תעבורת פרוטוקול ה-SMB בחלק הלא מאובטח של הנתיב בו עוברים הנתונים. פרוטוקול SSH מאפשר יצירת תעלה מוצפנת שכזו, דרכה מועברות הודעות SMB. בהנחה שרשת המקור והיעד מאובטחות, מושגת בכך אבטחה מלאה של כל חלקי הרשת בהם מתבצע שיתוף הקבצים ללא כל שינוי במימוש פרוטוקול SMB.
אולדרידג'
{{פירושונים|
ראו גם
}}
נבחרת רואנדה בכדורסל
נבחרת רואנדה בכדורסל היא נבחרת הכדורסל הלאומית של רואנדה.
נבחרת רואנדה השתתפה חמש פעמים באליפות אפריקה בכדורסל והישג השיא שלה הוא המקום התשיעי, בו סיימה בשנת 2009.
נבחרת רואנדה מעולם לא העפילה למשחקים האולימפיים או לאליפות העולם בכדורסל.
פיי (כפר)
פיי (בהונגרית: Pély) הוא כפר במחוז הווש בצפון מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בו קהילה יהודית.
האזור מיושב לסירוגין מהמאה ה-13 עד ימינו, היישוב עצמו הוזכר לראשונה בכתבים משנת 1234.
יהודי פיי
יהודים חיו בפיי במאה ה-18 ובמאה ה-19, החל משנת 1885 היו יהודי הכפר תחת קהילת הווש. בשנת 1944 נרצחו יהודים מהכפר בשואת יהודי הונגריה.
מהפכת המידע במגזר הציבורי
מהפכת המידע במגזר הציבורי מתייחסת לשינוי וההשפעה העמוקה של טכנולוגיות מידע ותקשורת על ארגונים ממשלתיים, תהליכים אדמיניסטרטיביים ואספקת שירותים ציבוריים. הוא כולל אימוץ, אינטגרציה ושימוש של טכנולוגיות דיגיטליות כדי לשפר את היעילות, השקיפות, הנגישות ומעורבות האזרחים במגזר הציבורי. ממשל מידע הוא מושג גג הכולל מדיניות, נהלים וטכנולוגיות חיוניות לניהול מידע ונתונים במהלך מחזור החיים שלהם. מטרתו היא לעודד התנהגויות המטפחות תרבות ארגונית ממוקדת מידע וממקסמות את ערך המידע תוך מזעור סיכונים ועלויות נלווים. .
היסטוריה
מהפכת המידע במגזר הציבורי היא תהליך הדרגתי שנמשך כבר כמה עשורים, וניתן לייחס את מהפכת המידע במגזר הציבורי להופעת המחשבים ולפיתוח מערכות עיבוד נתונים אלקטרוניות מוקדמות באמצע המאה ה-20, כאשר ממשלות החלו להשתמש במחשבים כדי להפוך משימות אדמיניסטרטיביות לאוטומטיות כגון שכר ושימור רישומים. מערכות אלו החליפו בהדרגה תהליכים ידניים ומבוססי נייר, ואפשרו לממשלות לייעל פונקציות ניהוליות ולשפר את ניהול הנתונים, וככל שטכנולוגיית המחשבים התקדמה, ממשלות החלו להשתמש בה למשימות מורכבות יותר כמו ניתוח נתונים וקבלת החלטות. בשנות ה-80 וה-90, הייתה דחיפה לעבר יוזמות ממשל אלקטרוני, שמטרתן לספק לאזרחים גישה מקוונת לשירותים ומידע ממשלתיים. האימוץ הנרחב של האינטרנט בסוף שנות ה-90 ותחילת העשור הראשון של המאה ה-21 סיפק דחיפה גדולה למהפכת המידע במגזר הציבורי. ממשלות החלו ליצור אתרי אינטרנט ופורטלים מקוונים שבהם אזרחים יכולים לגשת למגוון רחב של מידע ושירותים. בעשור השני של המאה ה-21 גבר הדגש על יוזמות מידע פתוח, שמטרתן להפוך את הנתונים הממשלתיים לנגישים ושקופים יותר. זה הוביל ליצירת פלטפורמות מקוונות רבות שבהן אזרחים יכולים לגשת לנתונים ממשלתיים ולהשתמש בהם כדי ליצור יישומים ושירותים חדשים. בסך הכל, מהפכת המידע במגזר הציבורי הייתה תהליך הדרגתי אשר הונע על ידי התקדמות הטכנולוגיה והכרה גוברת בחשיבות השימוש בנתונים ובטכנולוגיה לשיפור שירותי הממשלה וקבלת החלטות.
טכנולוגיות המידע (IT) משפיעות על המינהל הציבורי והמגזר הציבורי, השפעות חיובית ושליליות. השיעור הגבוה ביותר של השפעות חיוביות מ-IT קשור ליעילות ולרציונליות של התנהגות יחידות המינהל הציבורי, בעוד שהשפעות שליליות נוטות להשפיע על תפקידיהם של אנשים כאזרחים פרטיים או עובדי ציבור. בנוסף, הפרופורציות הגבוהות ביותר של השפעות חיוביות מ-IT קשורות ליעילות ולרציונליות של התנהגות של יחידות המינהל הציבורי, בעוד השכיחות הגבוהה יותר של השפעות שליליות נוטות לערב את ההשפעות היותר סובייקטיביות של IT על אנשים, בתפקידיהם כאזרחים פרטיים או עובדים ציבוריים. האימוץ הנרחב של האינטרנט וההופעה שלאחר מכן של יוזמות ממשל אלקטרוני במהלך שנות ה-90, סימנו אבן דרך משמעותית בטרנספורמציה הדיגיטלית של המגזר הציבורי. ממשלות ברחבי העולם החלו להכיר בפוטנציאל הטמון ב-ICT באספקת שירותים ציבוריים, מעורבות אזרחים ושיפור נוהלי ממשל.
גורמים עיקריים
מספר גורמים אשר הניעו את תהליך המהפכה במידע במגזר הציבורי, גורמים אלה יצרו יחד סביבה שבה מהפכת המידע במגזר הציבורי הפכה לא רק אפשרית אלא הכרחית לארגונים להישאר תחרותיים ויעילים.