cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אדמונד רוברה
תקופת המלחמה ואחריה
אחרי המלחמה, בסביבות 1947, עבר רוברה לקתוליות ולכבוד אירוע זה כתב מיסה מיוחדת. באותו זמן בערך הקימה אוניברסיטת אוקספורד פקולטה למוזיקה והזמינה את רוברה להצטרף אליה כמרצה, הצעה שקיבל לאחר שיקולים ממושכים. השלישייה הצבאית המשיכה להיפגש עוד שנים אחדות לנגינה במועדונים ובשידורי רדיו, עד שעיסוקיו של רוברה מנעו ממנו להמשיך בכך. בהמשך לימד גם בבית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה. עם פרישתו מאוקספורד בשנת 1968 לא חדל רוברה מעבודה, אלא קיבל על עצמו שעות הוראה רבות יותר בגילדהול. בו בזמן המשיך גם להלחין והתמיד בכך עד סוף ימיו. את הסימפוניה ה-12 שלו התחיל בחודש מרץ 1985, פחות משנה לפני מותו.
יצירותיו של רוברה, "סינפוניה קונצ'רטנטה" והשיר "משמרת בוקר" נוגנו לצד "חלום גרונטיוס" של אדוארד אלגר, "מיסה ברוויס" של זולטאן קודאי ו"איוב" של ראלף ווהן ויליאמס בפסטיבל שלוש המקהלות של 1948.
כשנודע לווהן ויליאמס, שאוניברסיטת דארהם עומדת להעניק ב-1949 תואר דוקטור למוזיקה לשם כבוד לרוברה, כתב לו מכתב קצרצר: "אני שמח לשמוע על הכבוד, שאוניברסיטת דארהם מעניקה לעצמה."
ה-BBC פנה אל רוברה בבקשה לכתוב יצירה להכתרת המלכה אליזבת השנייה. רוברה נענה ב"אודה למלכה", יצירה לקול ותזמורת, למילים מן התקופה האליזבתנית.
רונלד סטיבנסון סיכם את סגנון יצירתו של רוברה בקיצור נמרץ כשכתב, "בעידן של פיצול, רוברה מתבלט (עם אי-אילו אחרים) כמלחין של מוזיקה האומרת אחדות."
סר אדריאן בולט ביטא את הערכתו למוזיקה של רוברה במילים "לעולם איננו עושה שום מאמץ ליצור משהו פופולרי במתכוון, אך הוא יוצר יצירות מופת, פעם אחר פעם."
יצירות
רוברה לא ביסס את יצירותיו על כללים צורניים, אלא העדיף לפתח אותן מרעיון ראשוני ולגלות את המוזיקה תוך כדי חיבור. סגנונו בנוי יותר על קווים מלודיים מאשר על אקורדים, גישה המשווה למוזיקה שלו תחושה ווקאלית.
סימפוניות
רוברה כתב את הסימפוניה הראשונה שלו רק ב-1937. אחרי שהשלים אותה, הופיעו הסימפוניות הבאות, מס' 2, 3 ו-4, ברצף מהיר. הסימפוניה הרביעית הושלמה במרץ 1942. הוא תיאר אותן כ"פנים שונים של מחשבה אחת", הואיל וכל אחת מהן הייתה תגובה לקודמתה.
כתיבת הסימפוניה החמישית שלו החלה ב-1947. הזמן שחלף מאז סיום הסימפוניה הרביעית איפשר לה להינתק מקודמותיה, והיא אכן עצמאית בסגנונה. גרוב מזהה "תחושת הרפיה, שמקורה ביתר גמישות בטיפול בחומר", המציבה יצירה זו בנפרד מן הסימפוניות שקדמו לה. סימפוניות מס' 6 ו-7 נכתבו בשנים 1954 ו-1957.
מוזיקה ווקאלית
רבות מאוד מן היצירות הכוראליות של רוברה (42 מתוך 59) כתובות לטקסטים דתיים או פילוסופיים, בהתאם לעניין שגילה, כפי שנזכר כבר קודם, בנושאים אלה. יצירתו הכוראלית הראשונה הייתה אופוס 3 שלו, משנת 1924 והאחרונה הייתה אופוס 164 משנת 1984, רק שנתיים לפני מותו. הוא כתב מוזיקה לקולות ילדים ומדריגלים, מיסות ומוטטים. בשנת 1948 חיבר "מיסה סנקטי דומיניקי", אופוס 66, לחגוג את מעברו לקתוליות. שם המיסה נובע מכך, שקבלתו לכנסייה הקתולית חלה ביום חגו של הקדוש דומיניק, 4 באוגוסט.
שיריו של רוברה אינם מוכרים ברבים, אך הם חובקים את מלוא תקופת יצירתו: "רוזה מונדי", אופוס 2, היה הראשון להתפרסם, ב-1921; "עופה, זמן קנאי", אופוס 148, היה האחרון, ב-1974, מוקדש "לזכרו של ג'רלד פינצי". בפחות ממחציתם צוין בפירוש פסנתר ככלי המלווה, אף כי רק אחד מהם נכתב ללא ליווי. באחרים נבחרו רביעיית מיתרים, תזמורת כלי קשת או נבל כמלווים.
מוזיקה קאמרית
הסונאטה לצ'לו משנת 1946 הוקדשה לויליאם פלית' ואשתו. הצ'לנית ז'קלין די פרה, שהייתה תלמידתו של פלית', ניגנה אותה לפעמים. שלישיית הפסנתר השנייה של רוברה, אופוס 138, בוצעה לראשונה על ידי נגני קבוצת המוזיקה הקלאסית של הצבא, שהתכנסו במיוחד לביצוע זה בשנת 1970, אם כי גלזייר הוחלף בינתיים בגרינברג.
הרפרטואר לחלילית התרחב והתעצם הודות ליצירות אחדות של רוברה. פורמן סבור, שהיצירות הללו יצירות אלה לחלילית נכתבו בשביל קרל דולמטש, בנו של ארנולד דולמטש, וכמעט כל אחת מהן מתייחסת למוזיקה של המאה ה-16, למשל, Passacaglia sopra ‘Plusieurs Regrets’ לחלילית סופרן וצ'מבלו.
בין שאר היצירות הקאמריות במכלול המוזיקה של רוברה גם יצירות לאבוב, קרן אנגלית וויולה.
יצירות אחרות
מוזיקה נלווית למחזות אחדים תפסה מקום קטן אך משמעותי בתפוקה של רוברה. הארוכה ביצירות אלה היא המוזיקה, שלא התפרסמה, ל"מקבת". ב-1933 כתב אופרה במערכה אחת, עדיין בכתב יד, שלה קרא במקור "בי-בי-ביי", אך שינה את שמה ל"הצל". היא משקפת את עניינו במזרח הרחוק, כיוון שהיא מתרחשת בקשמיר.
כל שלוש היצירות לכלי נשיפה ממתכת נכתבו לפי הזמנה. אחת מהן, "וריאציות על הנהר הזוהר", הייתה יצירת מבחן לאליפות תזמורות כלי נשיפה של בריטניה הגדולה, 1958, שהתקיימה ברויאל אלברט הול.
יצירתו האחרונה של רוברה הייתה סינפונייטה לתזמורת כלי קשת גדולה, אופוס 163, בהזמנת התזמורת הסימפונית של אולבני מניו יורק, לביצוע בשנת 1986, כחלק מחגיגות השנה השלוש-מאות לייסוד ניו יורק. יצירה זו הוקדשה לבניו של רוברה, אדריאן וג'וליאן, והתקבלה בביקורות מצוינות בעיתונות.
NTSC
מקור השם
שם התקן הוא ראשי תיבות של הוועדה הלאומית האמריקאית לתקני טלוויזיה (National Television Standards Committee).
בעיות בקליטה של אות NTSC עלולות לגרום לשינוי במופע אות הצבע. עקב עובדה זו נהוג להתבדח על שם התקן ולטעון שמקורו ב- "Never The Same Color" או ב- "Never Twice the Same Color" (לעולם לא אותו הצבע).
פרטים טכניים
בתקן NTSC מכיל אות הווידאו 29.97 מסגרות בשנייה. בכל תמונה יש 525 שורות, מתוכן רק 484 שורות מוצגות על הצג - שאר השורות מכילות נתונים אחרים. איכות התמונה נמוכה מזו שבתקן PAL, שבו כל תמונה מורכבת מ-625 שורות. השורות השונות המרכיבות כל אחת מהתמונות משודרות לסירוגין בשני שדות. שדה אחד מכיל רק את השורות שמספרן אי זוגי, והשדה השני רק את השורות שמספרן זוגי. תדר השדות, לכן, הוא 60 הרץ, מספר שנבחר בגלל תדר רשת החשמל בארצות הברית. התקן אומץ במדינות נוספות שבהן רשת החשמל היא בתדירות 60 הרץ. למעשה, בתקן NTSC הצבעוני התדר הוא 59.94 הרץ, מסיבות הקשורות לקידוד אות הצבע בתמונה.
אנול
אנולים (באנגלית ביחיד: Enol) הם קבוצה של תרכובות אורגניות. מונח מדעי יותר הוא אַלקֵנול (Alkenol), אך השימוש בו לא נפוץ.
המילים אנול ואלקנול הן חיבור של "אלקֵן" (או רק "אֵן", הסיומת המשמשת לציון אלקנים—פחמימנים בעלי קשר קוולנטי כפול), ו"אלכוהול" (כוהל); ואכן, כל האנולים מכילים קשר קוולנטי כפול בין שני אטומי פחמן, ולצידו קבוצת הידרוקסיל (OH), הקבוצה הפונקציונלית המאפיינת את הכוהלים. מבנה זה מגדיר את האנולים כנגזרות של וינילים; אנול נטול קבוצת הידרוקסיל הוא ויניל.
האנולים הם למעשה איזומרים של קטונים או אלדהידים. הקשר הכפול המצוי בשתי קבוצות חומרים אלו נמצא לעיתים בין פחמן לפחמן, כשאחד מהם קשור לקבוצת הידרוקסיל, ולעיתים בין אחד הפחמנים ובין אטום החמצן. שיווי המשקל בין שני המצבים נקרא טאוטומריית קטו-אנול. האנול בדרך כלל אינו יציב, ומשתנה במהירות לצורת הקטו.
אודים
אוּדִים הוא מושב הנמצא מדרום לנתניה ומשתייך למועצה אזורית חוף השרון. זהו היישוב היהודי הראשון שהוקם בישראל לאחר קום המדינה. כיום מתגוררים במושב כ-1,400 תושבים.
היסטוריה
המושב הוקם באוגוסט 1948 על ידי ניצולי השואה, בסיוע חברת רסקו. שם היישוב נסמך על ספר זכריה (ג, ב): "אוּד מֻצָּל מֵאֵשׁ" כסמל לניצולי השואה. ב-1950 עבר המושב למיקומו הנוכחי, על גבעה ממערב למיקום המושב הראשוני. המיקום הראשוני נמצא בשמורת שער פולג, סמוך לאגם יקום, ונותרו ממנו מספר מבנים ישנים.
ענפי המשק העיקריים במושב הם הדרים ופקאן, ובתחומי המושב מצוי אתר ארכאולוגי ובו מצודה ישראלית עתיקה.
ילדי המקום לומדים בבית הספר היסודי על שם ויצמן בבית יהושע, ובבית החינוך המשותף בשפיים.
בוקר טוב ישראל (תוכנית טלוויזיה)
בוקר טוב ישראל הייתה תוכנית הבוקר הראשונה ששודרה בישראל, התוכנית שודרה בערוץ הראשון.
התוכנית עלתה למרקעים ב-15 בדצמבר 1991 והסתיימה בספטמבר 2006. הרקע לעליית התוכנית הייתה המתיחות ששררה בתקופה זו באזור המפרץ הפרסי והחשש ממלחמה. הורגש צורך להעניק אינפורמציה לצופים בחלק רחב יותר של היום, ולא רק בשעות הערב כפי שהיה נהוג עד אז. תוכנית זו המשיכה זמן רב לאחר תום המלחמה, והיא למעשה תוכנית הבוקר הראשונה שהופקה בישראל.
את התוכנית יצר בני עורי לבקשת מנהל הערוץ דאז יוסף בראל, ובהמשך הפך לאחד מעורכי התוכנית ולאחד המגישים.
אחד מעורכי התוכנית היה מנחם הדר, ומגישיה הראשונים היו רוני יובל ונועם אבירם. בין מנחיה נמנו גם דליה מזור, דניאל פאר, ליאת רון, יעל שטרנהל, גאולה אבן, דליק ווליניץ, עמוס ארבל, בן כספית, גיל תמרי, יעל דן, בני עורי, אורלי וילנאי, מאיר איינשטיין, מיכל גזית ועוד. מלבד ההנחיה והראיונות, התוכנית כללה מספר פינות כמו פינת כושר, פינות חדשותיות, פינת ספרות, חדשות לילדים בהגשת מיכאל דק, ופינת הילדים בה שודרו סרטוני אנימציה בניהם בולי איש השלג, האופנוברים ממאדים ואחרים.
משנה לראש הממשלה
משנה לראש הממשלה הוא תואר כבוד. תפקיד זה אינו מוגדר בחוקי מדינת ישראל והוא חסר משמעות סטטוטורית. מטרתו להוות תואר נכבד יותר מסגן ראש ממשלת ישראל.
עד היום נשאו בתואר שישה אישים. שניים מהם החזיקו גם בתפקיד השר האחראי על פיתוח הנגב והגליל (שמעון פרס, סילבן שלום) ושלושה אחרים החזיקו בתפקידים מדיניים (חיים רמון, משה יעלון, אריה דרעי). נשא בו לראשונה שמעון פרס בימי כהונתו כשר בממשלה ה-30 (10 בינואר-23 בנובמבר 2005).
היסטוריה
כאשר נכנסה מפלגת העבודה לממשלתו השנייה של אריאל שרון בראשית שנת 2005, דרשו אנשי המפלגה תיק בכיר, אך דרישתם לא נענתה. פרס דרש לקבל מינוי כממלא מקום ראש הממשלה אולם הנושא בתפקיד זה, אהוד אולמרט, סירב לוותר עליו. בצר להם בקשו אנשי מפלגת העבודה לשנות את חוק יסוד: הממשלה ולקבוע כי יהיו לאריאל שרון שני ממלאי מקום. משנוכחו לדעת כי לא יהיה רוב להצעתם, הציע חבר הכנסת חיים רמון הצעת פשרה לפיה ימונה פרס למשנה לראש הממשלה. בהסכם הקואליציוני הוגדרו סמכויותיו של פרס, אולם מבחינה פורמלית, המשנה לראש הממשלה הוא שר מן המניין ותו לא.
פרס נשא בתפקיד המשנה לראש הממשלה גם בממשלה ה-31 בראשות אהוד אולמרט החל מיום כינונה, 4 במאי 2006, ועד ליום בחירתו לנשיאה התשיעי של מדינת ישראל, ב-13 ביוני 2007. ב-4 ביולי 2007 מונה חיים רמון למשנה לראש הממשלה, תואר בו החזיק עד סוף כהונת הממשלה.
בממשלה ה-32, בראשות בנימין נתניהו, ניתן התואר לשלושה שרים במקביל - משה יעלון, סילבן שלום ושאול מופז. שלום הופקד על פיתוח הנגב והגליל, כמו מי שהחזיק בתואר המשנה לראש הממשלה - שמעון פרס, יעלון הופקד על התיק לעניינים אסטרטגיים ונושאים מדיניים אחרים, ומופז (אשר צורף לממשלה בחודש מאי 2012) הוגדר כ"שר במשרד ראש הממשלה" ומכנס את ישיבות הממשלה בעת נסיעותיו של ראש הממשלה נתניהו לחוץ לארץ. בממשלת ישראל ה-34 מונה סילבן שלום, שר הפנים, לתפקיד.
ב-27 בדצמבר 2015 פרש סילבן שלום מהחיים הפוליטיים, מאז ועד 2022 לא מונה חבר כנסת או שר לתפקיד.
ב-29 בדצמבר 2022 מונה אריה דרעי, יו"ר מפלגת ש"ס לתפקיד, אך מינוי זה נפסל על ידי בג"ץ בינואר 2023, ודרעי פוטר בהתאם לפסק הדין.
יחסי אוקראינה–אסטוניה
יחסי אוקראינה–אסטוניה הם יחסי החוץ בין אסטוניה לבין אוקראינה.
היסטוריה
שתי המדינות היו תחת שלטונה של האימפריה הרוסית עד לשנת 1918, ולאחר מכן שיתפו פעולה נגד רוסיה הסובייטית. במהלך מלחמת העולם השנייה נכבשו שתי המדינות על ידי גרמניה הנאצית, ולאחר המלחמה הם היו חלק מברית המועצות. בשנת 1991 בעקבות אירועי סתיו העמים הכריזו שתי המדינות על עצמאותם, ובשנת 1992 שתי המדינות כוננו את היחסים הדיפלומטיים ביניהם.
יחסים דיפלומטיים
אוקראינה מחזיקה באסטוניה שגרירות בטאלין וקונסולי כללית בפרנו, ואילו, אסטוניה מחזיקה באוקראינה שגרירות בקייב וקונסוליה כללית בסימפרופול.
הדיוויזיה ה-296 (ורמאכט)
הדיוויזיה ה-296 (בגרמנית: 296. Infanterie-Division), הייתה דיוויזיה של הוורמכאט במהלך מלחמת העולם השנייה.
היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה ב-10 בפברואר 1940, על בסיס יחידות מהדיוויזיה ה-33 והדיוויזיה ה-34, והועמדה תחת פיקוד וילהלם שטמרמן. במהלך המערכה על צרפת הושארה הדיוויזיה בעתודת הOKH, ובמהלך מבצע ברברוסה לחמה כחלק מהקורפוס ה-4 במסגרת הארמייה ה-17, ולאחר מכן לחמה כחלק מהארמייה השישית, ולחמה עמם בקרב אומן ובכיתור הגדול בקייב. במהלך הקרב על מוסקבה לחמה הדיוויזיה כחלק מארמיית הפאנצר השנייה, ולאחר מכן נשארה תחת פיקודה כחלק מקבוצת ארמיות מרכז עד לאוגוסט 1943. לאחר מכן הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד הארמייה התשיעית, ובמהלך מבצע בגרטיון לחמה הדיוויזיה תחת פיקודה, ובאוגוסט 1944 הושמדה הדיוויזיה.
נבחרת נמיביה בכדורגל
נבחרת נמיביה בכדורגל, הידועה בכינוייה "הלוחמים האמיצים", היא נבחרת הכדורגל הלאומית של נמיביה.
אינסיי (גו)
אִינסֵיי (insei) הוא כינוי יפני לתלמידים הלומדים את משחק הגו באופן רשמי בשאיפה להפוך למקצוענים. האינסיי לומדים בנִיהוֹן קִי-אִין (Nihon Ki-in), התאחדות הגו היפנית. בכל שנה נבחרים בתחרויות 3-4 תלמידים ההופכים למקצוענים. כדי להפוך לאינסיי, נדרשת חסות משחקן מקצועי ובקשה לניהון קי-אין. אין דרך רשמית לבקש חסות משחקנים מקצועיים.
האינסיי יכולים להפוך למקצוענים עד גיל 36.
PNA
PNA (ראשי תיבות באנגלית של Peptide Nucleic Acid, "חומצה פפטידו-גרעינית") חומצה הדומה במאפייניה ל-DNA ו-RNA אך שונה ב"עמוד השדרה" שלה. PNA נחשב תחליף חומצות אמינו מלאכותי, אך ישנן תאוריות שבאטמוספירת כדור הארץ הקדום נוצר כימיקל זה באופן ספונטני.
מבנה
בעוד "עמוד השדרה" של RNA עשוי משרשראות ריבוז (דיאוקסיריבוז ב-DNA), "עמוד השדרה" של PNA עשוי מחומצות אמינו (בעיקר N-אמינומתיל-גליצין) מחוברות בקשרים פפטידים. אל החומצות אמינו מחוברים לסירוגין, על כל חומצה אמינית שנייה, בסיסים חנקניים בדומה ל-RNA או DNA כדוגמת אדנין, ציטוזין גואנין וכו'. המרווחים בין הבסיסיים החנקניים ב-PNA הם של 3.4 אנגסטרם, בדומה למרווח הקיים ב-DNA וב-RNA. לכן ניתן ליצור צימוד ווטסון-קריק רגיל בין גדילי PNA לגדילי RNA או DNA ולקבל דו-גדילים מעורבים של המולקולות השונות.
שימושים
מכיוון שלשדרה הפפטידית ב-PNA אין קבוצות פוספט מחוברות אליה (זאת בניגוד ל-DNA או RNA) היא נטולת מטען שלילי. חוסר זה במטען השלילי מקל על שרשרת PNA חד-גדילית להתחבר לשרשרת DNA חד-גדילית באפיניות חזקה יותר מאפיניות הקישור בין שני גדילי DNA רגילים. לכן דו-גדילים מעורבים של PNA וDNA מסוג זה משמשים רבות בשבבי DNA ומסייעים בכך באנליזות גנטיות יעילות יותר.
העדר המטען על שלד ה-PNA יכול לסייע בעתיד לטיפולים תרפיוטים מבוססי PNA לחדור ביתר קלות את קרום תא. תכונה נוספת של PNA היא היכולת להוליך חשמל.
היפותזת תחילת החיים
ישנם מדענים הגורסים כי עקב תכונות היציבות היחסית של ה-PNA ביחס ל-RNA, ישנה אפשרות שהחיים המוקדמים על פני כדור הארץ נשאו מידע גנטי מבוסס PNA, אשר קדם להופעת ה-RNA. עם זאת, הזרם המרכזי של המדע אינו תומך בהשערה זו ומעדיף את תאוריית עולם הRNA הקדום. זאת מכיוון שאין עדויות לקיום PNA בטבע ומשום שהיווצרות ספונטנית של PNA על כדור הארץ הקדמון היא בלתי סבירה.
מוזיקת פופ
מוזיקת פופ (באנגלית: Pop music) היא סוגה מוזיקלית וקיצור למונח מוזיקה פופולרית. בשנים האחרונות המונח לרוב מתאר סוגה של המוזיקה הפופולרית. שירי פופ רבים, במיוחד שירים בולטים של הזמרים המודרניים והוותיקים, מושמעים ברדיו, במועדונים ובאירועים.
אפיון מוזיקלי
הפופ כסגנון מוזיקלי, הוא אולי הצורה המרצה והמספקת ביותר עבור הקהל הרחב מכל צורות המוזיקה הפופולרית. חלק מהמאפיינים המוזיקליים המגדירים את הז'אנר הם קיומם של רפרן והוק בשיר וטכניקות הפקה מוזיקלית אשר מתבססות, במידה כזו או אחרת, על האופנות המוזיקליות באותה עת.
הפזמון יכול להיות כל קטע בשיר, בעל אופי מוזיקלי, קצבי, קולי, או כפי שהוא בדרך כלל, שילוב של כל אלה, אשר נקלט בקלות על ידי המאזין ואשר עוזר לשיר להתבלט. מגוון העקרונות של הפקה הנחשבת לטובה בפופ הם נרחבים ולכן, כאשר האדם העומד מאחורי המוזיקה הוא כותב, או מפיק, או מעבד מוכשר, אזי, כמעט מובטח כי התוצאה הסופית תהיה מבוססת על מספר רעיונות מוזיקליים החוזרים על עצמם כדי לגרות את אוזנו ואת עניינו של המאזין.
אצל אריאנה גרנדה ואמני פופ מפורסמים אחרים בשנים האחרונות, ישנן השפעות חזקות של ראפ והיפ הופ ורית'ם אנד בלוז. ההשפעה שהיא קצת יותר חדשנית כיום היא ההופעה המחודשת של הסינתסייזרים.
ברוב המקרים במוזיקת הפופ, מפיק התקליטים הוא דמות מרכזית בתהליך היצירה. הוא זה שבוחר את השירים וגם זה שקובע את הסאונד ואת אופי המוזיקה.
סוג ייחודי של מוזיקת הפופ הם השירים אשר מכונים "בלדות האהבה". אלו הם שירים בעלי קצב איטי אשר מילותיהם מאופיינות ברגשנות ותוכניהם נסובים סביב הנושא הרומנטי באהבה.
בדרך כלל, המוזיקה נגישה מיידית לכל מי שנוטה להשתתף בתרבות זו, גם אם הוא טירון מוזיקלי. מוזיקת פופ מוצלחת, שלרוב נמדדת במונחים של הצלחה מסחרית, מבוצעת בדרך כלל על ידי מבצעים צעירים, כריזמטיים, מושכים, לבושים בצורה אופנתית ואשר מסוגלים לרקוד היטב. כותבי השירים והמעבדים נשארים לרוב עלומי שם לקהל הרחב.
היסטוריה
ראשיתה של מוזיקת הפופ היא בשנות ה-60 של המאה ה-20, מעט אחרי מהפכת הרוק אנד רול בעשור הקודם. בעוד להקות הרוק שקמו החל משנות השישים ואילך התיימרו ליצור יצירה בעלת ערך אמנותי, יוצרי הפופ של שנות השישים אמנם התרחקו בהדרגה מהצליל המקורי של הרוק אנד רול, אך נותרו נאמנים לשאיפה ליצור מוזיקה קלילה וקליטה הפונה אל הקהל הרחב.
שוני אזורי
כעת מוזיקת הפופ קשורה בעיקר למגוון המערבי שלה, יורופופ. סגנון זה שורר גם באמריקה וגם באירופה, כולל רוסיה (פופ רוסי). עם זאת, באזורים שונים בעולם ישנם מוזרויות הקשורות לשילוב המקצבים של מוזיקת פופ ומנגינות לאומיות. למשל מוזיקת הפופ האמריקאית הלטינית (לטינה) עם ז'אנר הריקודים הרבים שלה - סמבה, סלסה, רומבה, טנגו, צ'ה צ'ה צ'ה, למבדה, מקרנה. לטינה צברה פופולריות בצפון בזכות מבצעים כמו גלוריה אסטפן, ריקי מרטין, שאקירה, אנריקה איגלסיאס, חוליו איגלסיאס. למוזיקת פופ מזרח תיכונית יש לחן יוצא דופן. למוזיקת הפופ הקוריאנית (קיי-פופ) והיפנית (ג'יי-פופ) יש טעם ותהילה משלה.
יצירה אמנותית ומסחור
בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 ניסה המפיק פרנק פריאן ליצור מופע בו המבצעים נמצאים בחזית הבמה ומבצעים תנועות בשפתיהם כאילו הם שרים, אך למעשה הקול הוא הקלטת קולם של זמרים אחרים ("תזמורת בצורת"). לתוצאה קראו מילי ונילי והיא הצליחה מסחרית עד אשר נתגלתה התרמית והתברר כי לצמד המופיעים אין שום קשר להפקה המוזיקלית. כיום, חלק מכוכבי מוזיקת הפופ עדיין משתמשים ב"פלייבקים" אך בכאלה שהוקלטו על ידם באולפן מראש. אותם כוכבים מסבירים זאת בכך שמטרתם היא לא לכסות על כישורי שירה ירודים, אלא לשמור על טיב הביצוע למרות שקשה מאוד לבצע את השיר תוך כדי הריקוד האינטנסיבי הנפוץ במוזיקת הפופ. מבקרי תופעה זו טוענים לעומתם, כי בהופעה חיה יצירת המוזיקה החיה (מושרת, מנוגנת או שתיהן יחד) היא לב העניין וצריכה לקבל קדימות על פני דברים הנחשבים בעיניהם למשניים כמו ריקוד והופעה תיאטרלית.
רבים מבקרים את המסחור של מוזיקת הפופ, ואת הנטייה, הקיימת לטענתם, לראות את רווחי חברות התקליטים, כשיקול בלעדי המתגבר על השיקולים האמנותיים. הטענה היא כי חברות התקליטים בוחרות מבצעים צעירים ונאים ללא קשר ליכולתם המוזיקלית ומשווקות אותם בכל ערוצי השיווק למטרת מכירת מוצר מוזיקלי רקיד שקהל היעד שלו הוא ילדים לפני או בתחילת גיל הנעורים. סגנון פופ זה מכונה בלעג "טין פופ" (Teen Pop, בתרגום חופשי: "פופ לבני נוער").
תדמיתם של כוכבי הפופ נחשבת לעיתים כחשובה יותר מהמוזיקה אותה הם יוצרים. עקב כך, כוכבי פופ ומנהליהם עושים מאמצים גדולים כדי להקרין את הדימוי המבוקש על ידם דרך ביגוד, קליפים המוקרנים בטלוויזיה, חדירה לידיעות באמצעי התקשורת הפופולריים ובאמצעים דומים נוספים. ואמנם, אמני ולהקות פופ רבים, מתוכננים ונבנים מראש על פי השאיפה להשיג דימוי מסוים. כתוצאה מכך, כוכבי פופ רבים הופכים לאלילי נוער.
גאל גרסיה ברנאל
גאל גרסיה ברנאל (בספרדית: Gael García Bernal; נולד ב-30 בנובמבר 1978) הוא שחקן, במאי ומפיק קולנוע מקסיקני. זוכה פרס גלובוס הזהב על משחקו בסדרת הטלוויזיה "מוצרט בג'ונגל" בשירות פריים וידאו.
אריה ברונר
אַרְיֵה בְּרוֹנֶר (נולד ב-1960) הוא זמר חסידי ישראלי.
גאל גרסיה ברנאל
ביוגרפיה
גרסיה ברנאל נולד בגוודלחרה, מקסיקו, למשפחה קתולית. בנם של פטרישיה ברנאל, שחקנית ודוגמנית לשעבר, וחוסה אנחל גרסיה, שחקן ובמאי. אביו החורג הוא סרחיו יאזבק, שלו אמו נישאה כאשר גרסיה ברנאל היה צעיר. אחיו למחצה של גרסיה ברנאל הוא השחקן דריו יאזבק ברנאל. הוא החל לשחק כבר בגיל שנה בלבד והעביר את רוב שנות העשרה שלו בהשתתפות באופרות סבון.
קריירה
קריירת המשחק של גרסיה ברנאל, שגם שני הוריו היו שחקנים, החלה כבר בהיותו בן שנה. בתקופת נעוריו השתתף במספר טלנובלות מקסיקניות.
אריה ברונר
ביוגרפיה
ברונר הוא בן לניצולי שואה. אביו יצחק, שעלה ארצה מבלגיה, הוא אחיו של יעקב ברונר, מראשי פא"י. אימו יוצאת אוסטריה.
גאל גרסיה ברנאל
קריירה
בגיל 19 החל ללמוד משחק ב-Central School of Speech and Drama בלונדון.
אריה ברונר
ביוגרפיה
ברונר למד בצעירותו במוסדות חרדיים ובישיבות. כבר בגיל צעיר הוא החל לעסוק במוזיקה. אביו, שהיה בעל קורא וחזן, היה נקודת המפגש הראשונית שלו ושל אחיו שמואל לעולם המוזיקה.
קריירה מוזיקלית
ברונר הוציא מספר אלבומים עצמיים, ולאחר מכן הוציא יחד עם אחיו שמואל כעשרה אלבומים. אחדים מתקליטיו עיבד יצחק גרציאני, ואת האחרים עיבדו משה לאופר ואחיו.
גאל גרסיה ברנאל
קריירה
במקביל, עזב את הטלנובלות לטובת הקולנוע. ב-1992 הופיע בטלנובלה מקסיקנית בשם "Abuelo y yo, El", לצד חברו הטוב דייגו לונה. מאז תחילת שנות האלפיים כיכב בכמה סרטי קולנוע מקסיקניים בולטים, כגון "אהבה נושכת" (Amores perros) בשנת 2000, עליו זכה בפרס אריאל לשחקן הטוב ביותר (המקביל המקסיקני לפרס אוסקר), שיחק בסרט "ואת אמא שלך גם" (Y tu mamá también) בשנת 2001. הופעותיו בסרטים אלו הובילו אותו גם לכמה הפקות בינלאומיות, בהן "דרום אמריקה באופנוע" (Diarios de motocicleta) בשנת 2004 ו"חינוך רע", בבימויו של פדרו אלמודובר, בשנת 2005. על תפקידו של גרסיה ברנאל בסרט "דרום אמריקה על אופנוע", בו גילם את דמותו של צ'ה גווארה, היה מועמד לפרס BAFTA לשחקן הטוב ביותר.
אריה ברונר
קריירה מוזיקלית
הופיע במשך שנים עם אחיו כזמר חתונות. בשנות ה-90 החלו האחים לעבוד בנפרד ובסגנונות שונים. שמואל נשאר בסגנון החסידי המקובל, ואילו אריה פרץ כשייסד את ז'אנר הרוק בחתונות המגזר החרדי. בעקבות כך, מוכר ברונר כרוקיסט של המוזיקה חסידית. במאה העשרים ואחת הפסיק להופיע.
בנובמבר 2019, חשוון ה'תש"פ, החל להגיש תכנית שבועית באתר כיכר השבת, הנקרא "הללוהו במינים ועוגב", בו הוא מדבר ושר על פרשת השבוע.
חיים אישיים
ברונר נשוי ומתגורר בפתח תקווה.
גאל גרסיה ברנאל
קריירה
בשנת 2014 החל לשחק בתפקיד הראשי של רודריגו דה סוזה בסדרת הטלוויזיה הדרמה-קומית "מוצרט בג'ונגל" של רשת פריים וידאו. על תפקידו בסדרה זכה בפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר בסדרה קומית לשנת 2016, וקיבל מועמדות נוספת בשנת 2017. הסדרה סיימה את שידוריה ב-2018 בתום ארבע העונות כאשר העונה האחרונה עלתה בסטרימינג ב-16 בפברואר.
בשנת 2016 שיחק בסרט המתח המקסיקני-צרפתי "נטושים", לצד ג'פרי דין מורגן.
בשנת 2017 דובב בסרט האנימציה "קוקו" מבית פיקסאר דיסני את אחת הדמויות הראשיות-הקטור. רוח שחיי בעולם המתים שמנסה במשך שנים למצוא דרך לבקר בעולם החיים בערב של חג יום המתים המקסיקני ( Dias de los Muertos) כפי ששאר הרוחות נוהגות לעשות.
במקביל לקריירה הקולנועית, השתתף גם בכמה הצגות תיאטרון, בהם גם אחת המבוססת על "חתונת הדמים" של פדריקו גארסיה לורקה, שהוצגה בתיאטרון אלמיידה בלונדון ב-2005.
חיים אישיים
גרסיה ברנאל גילה מעורבות חברתית כבר מגיל צעיר. בגיל 14 לימד קרוא וכתוב בכפרי האינדיאנים במקסיקו, והביע תמיכה במאבקם של בני חבל צ'יאפס, וכאשר היה בגיל 15 השתתף בהפגנות שלוות במהלך המרד בצ'יאפס בשנת 1994.
בשנת 2008 החל בזוגיות עם השחקנית הארגנטינאית דולורס פונסי. הם נפשו על הסט של "חיים פרטיים" בשנת 2001. בניגוד לדיווחים בתקשורת, הם מעולם לא התחתנו, כך עולה מראיון שנתן ברנאל למגזין Elle. ב-8 בינואר 2009 נולד בנם הראשון לאזארו, במדריד, ספרד. בתם ליברטד, נולדה ב-4 באפריל 2011 בבואנוס איירס, ארגנטינה. הזוג סיים את מערכת היחסים ביניהם בספטמבר 2014. הוא מתגורר לסירוגין בבואנוס איירס ומקסיקו סיטי. ברנאל תיאר עצמו כ"קתולי תרבותי אבל גם כאגנוסטי רוחני."
קווין ליווינגסטון
קווין ליווינגסטון (באנגלית: Kevin Livingston; נולד ב-24 במאי 1973 בסנט לואיס) הוא רוכב אופניים אמריקאי מקצועני לשעבר.
הוא החל את דרכו ברכיבה מקצוענית בקבוצת מוטורולה ב-1995, ולאחר שנתיים עבר לקבוצת קופידיס. ב-1999 עבר לקבוצת רשות הדואר האמריקאית. ליווינגסטון הצטיין כמטפס וכפועל חזק ונאמן, והיה אחד מהעוזרים הראשיים של לאנס ארמסטרונג בשני ניצחונותיו הראשונים בטור דה פראנס, בשנים 1999 ו-2000 (ניצחונות שנפסלו מאוחר יותר בשל שימוש בחומרים אסורים). לאחר מכן עבר ליווינגסטון לקבוצת דויטשה טלקום, ושימש כעוזרו של יאן אולריך, יריבו הגדול של ארמסטרונג.
הוא פרש מרכיבה בשנת 2002, ומתגורר באוסטין שבטקסס. בחקירת הרשות האמריקנית למלחמה בסמים בספורט אודות לאנס ארמסטרונג וקבוצת רשות הדואר האמריקאית, שממצאיה פורסמו ב-2012, נמצא כי חבריו לקבוצה: טיילר המילטון, ג'ורג' הינקאפי וכריסטיאן ואנדה ולדה העידו כי יחד עם רוב רוכבי הקבוצה, גם ליווינגסטון נטל חומרים אסורים. ב-2014 הופיע שמו של ליווינגסטון ברשימה שפרסם הסנאט של צרפת שכללה רוכבים שנמצאו חיוביים לבדיקת סמים בבדיקות שנלקחו בטור דה פראנס ב-1998 ונבדקו מחדש (לאחר שפותחה בדיקה שמסוגלת לגלות את החומר האסור EPO) ב-2004.
פול פרנסואה גרוסטי
פול פרנסואה גרוסטי (בצרפתית: Paul François Grossetti; 10 בספטמבר 1861 – 7 בינואר 1918) היה גנרל צרפתי, מפקד דיוויזיית רגלים בחזית המערבית במלחמת העולם הראשונה. גרוסטי כיהן גם כמפקד הכוח הצרפתי בחזית המקדונית תחת פיקודם הכולל של הגנרלים מוריס סראי ואדולף גיומא.
תחילת הקריירה
גרוסטי נולד למשפחה ממוצא קורסיקני אשר היגרה לצרפת ואת השכלתו הצבאית רכש באקדמיה הצבאית סן-סיר. ב-1880 הוסמך כקצין רגלים בדרגת סגן והוצב לשורת תפקידים בגדודי רגלים בצרפת וכן במסגרת לגיון הזרים הצרפתי בקולוניות הצרפתיות באסיה ובאפריקה.
מלחמת העולם הראשונה ואחריתו
בפרוץ מלחמת העולם הראשונה פיקד גרוסטי על הדיוויזיה ה-42 "הקורסיקנית" ולחם במסגרת החזית המערבית. הוא השתתף בנסיגה הגדולה אל המארן, בקרב הראשון על המארן ובהמשך בסדרת קרבות במסגרת המירוץ אל הים. בשלהי אוקטובר בעת קרב איפר הראשון לחם גרוסטי בראש כוחותיו תחת אש כבדה ובתנאי קרקע קשים במיוחד לאחר הצפת האזור על ידי הבלגים. לאחר הקרב זכה גרוסטי למעמד של גיבור מלחמה בעיני הבלגים והצרפתים והגנרל פרדיננד פוש אמר בשבחו:
.
הדיוויזיה של גרוסטי השתתפה גם בקרב שמפאן הראשון ובקרב ורדן וספגה אבדות כבדות מאד.
בפברואר 1917 נאלץ הגנרל ויקטור לואי קורדונייה לסיים את תפקידו כמפקד הגיס הצרפתי בחזית המקדונית, על רקע יחסים עכורים עם מפקד הזירה מוריס סראי ובהמלצת הגנרל פוש מונה גרוסטי לתפקיד. הוא פיקד על הגיס במהלך קרב מונאסטיר ובמלחמת ההתשה הארטילרית שנמשכה בגזרה לאחר סיומו. בראשית 1918 חלה גרוסטי בטיפוס הבטן, הוחש לטיפול בסנטוריום בפריז ובמקומו מונה לפקד על הגיס הצרפתי, הגנרל פול פרוספר אנרי. גרוסטי הלך לעולמו ב-7 בינואר 1918 ונקבר בחלקה הצבאית של בית העלמין פר לשז.
תאוקריטוס
תאוקריטוס (ביוונית: Θεόκριτος; נולד בערך בין השנים 315–305 לפנה"ס – 250 לפנה"ס) היה מחשובי המשוררים ההלניסטים, השפיע רבות על ורגיליוס ובאמצעותו על התפיסה האסתטית של הרנסאנס.
חייו ויצירתו
הסברה המקובלת היא כי מוצאו של תאוקריטוס הוא מסיציליה. הוא כתב שירה פסטורלית, סוגה שעתידה הייתה להגיע לשיאה מאוחר יותר באקלוגות של ורגיליוס. משירת הרועים שלו, המשובחת ביותר היא האידיליה הפדרסטית "חגיגת קציר". תאוקריטוס כתב אף מחזות פואטיים ("מימות") על רקע תפאורה כפרית, וכן שירה אפית ולירית שנחשבת לחלק חשוב פחות במכלול יצירתו.
יסודות השירה שלו הם התמקדות בטבע (לרוב טבע רגוע ושלו) ובחיי האדם הפשוט בכפר או בחיק הטבע וכתוצאה מכך בקונפליקטים שמתחוללים בין אופיו של האדם ויצרו הסוער (הארוס) לבין הטבע, שסופו הוא פעם רבות קטסטרופלי.
תאוקריטוס כתב אחדים משיריו בניב האיולי (אידיליות 28–30), ומספר שירים בוקוליים (שירי רועים) בניב הדורי.
בשנת 1935 פורסם חיבור עיוני על עבודותיו של תאוקריטוס על ידי המסאי ארתור סנדאואר באוניברסיטת לבוב שבפולין.
ג'י-איזי
ג'רלד ארל גילום (באנגלית: Gerald Earl Gillum; נולד ב-24 במאי 1989), המוכר שם הבמה שלו ג'י-איזי, הוא ראפר, ומפיק אמריקאי מאוקלנד, קליפורניה.
ביוגרפיה
כאשר עלה גילום לכיתה א', אמו עזבה את אביו, פרופסור חבר לאומנות באוניברסיטת קליפורניה בפרזנו. גילום עבר לגור עם סבו וסבתו בברקלי, קליפורניה.
לאחר מכן, עבר לצפון אוקלנד, קליפורניה, אולם המשיך להגיע לבית הספר בברקלי.
קריירה
אלבומו "These Things Happen" יצא לאור ב-23 ביוני 2014. האלבום הגיע למקום השלישי במצעד הבילבורד 200 האמריקאי.
אלבומו "When It's Dark Out" יצא ב-4 בדצמבר 2015. הוא כלל את השיר "Me Myself and I" שהגיע לעשרת הגדולים במצעד הבילבורד הוט 100 האמריקאי.
אלבומו "The Beautiful & Damned" יצא ב-15 בדצמבר 2017. הסינגל הראשון מתוכו, "No Limit" הצליח לשחזר את הצלחת קודמיו, ובשיאו הגיע אל המקום ה-4 במצעד הבילבורד הוט 100.
חיים אישיים
בקיץ 2017 היה בזוגיות עם הזמרת הלסי, והם נפרדו לאחר שנה של זוגיות. ביוני 2020 החל לצאת עם השחקנית אשלי בנסון, עד לפרידתם בפברואר 2021.
בית דין לביקורת משמורת של שוהים שלא כדין
בית דין לביקורת משמורת של שוהים שלא כדין הוא בית דין ישראלי מיוחד שתפקידו לקיים ביקורת שיפוטית על החלטות הממונה על ביקורת הגבולות במשרד הפנים להוציא צווים להחזקת שוהים שלא כדין במשמורת. בסמכותו של ממונה הביקורת להוציא צווים מסוג זה עד ליציאתו של השוהה שלא כדין מישראל או עד שחרורו בערובה.
מעמד בית הדין
בתי הדין הוקמו בשנת 2001, ב, שנחקק בעקבות עתירה של האגודה לזכויות האזרח לבג"ץ, שבה נטען שלא ניתן לשלול את חירותם של מי ששוהים שלא כדין בישראל בלא לקיים ביקורת שיפוטית על ההחזקה במשמורת של אדם, כמו גם על הצורך והאפשרות לשחרר את המוחזק בערבות, עד ליציאתו מהארץ, ולחלופין, עד להסדרת מעמדו. בית הדין אינו מהווה חלק ממערכת בתי המשפט בישראל, כללי סדר הדין ודיני הראיות אינם חלים עליו, ותפקידו מוגבל לנושא מצומצם יחסית. למעשה, הוא מהווה שלב ביניים בביקורת שיפוטית על החלטות של גוף מינהלי, שכן החלטותיו ניתנות לערעור בפני בית משפט לעניינים מינהליים. בתחילה, היו בתי הדין חלק ממשרד הפנים, וב-2004 עברו למשרד המשפטים.
בבית הדין לא מכהנים שופטים שמונו על ידי הוועדה לבחירת שופטים, כי אם דיינים שמונו על ידי שר המשפטים. עם זאת, כשיר להתמנות כדיין בבתי דין אלה רק מי שכשיר לשמש כשופט שלום.
סמכויות בתי הדין
לפי סעיף 13יד לחוק הכניסה לישראל, שוהה שלא כדין שהושם במשמורת חייב להיות מובא בפני בית הדין בתוך ארבעה-עשר ימים. אם לא הובא בפני בית הדין בתוך פרק זמן זה, יש לשחררו. לפי הנחיית היועץ המשפטי לממשלה, נהוג להביא את השוהים שלא כדין בפני בית הדין בתוך ארבעה ימים. כך, מובטחת הביקורת השיפוטית על החלטתו של ממונה ביקורת הגבולות. בסמכותו של בית הדין לאשר את צו המשמורת, לשנותו או לבטלו. כן, יש בסמכותו להורות על שחרור בערובה.
הן ממונה ביקורת הגבולות, והן השוהה המוחזק במשמורת, רשאים לפנות לבית הדין בכל עת ולבקשו לקיים עיון חוזר בהחלטותיו.
בתי הדין שהוקמו
לפי החוק, על הדיונים להתקיים במקום המשמורת. בתי הדין הוקמו במרכזים מיוחדים למשמורת שוהים שלא כדין שקמו בישראל - גבעון (רמלה) ובית סוהר סהרונים.
ויזקום
ויזקום טכנולוגיות בע"מ היא חברה ישראלית-אמריקאית, המייצרת מתרגמים ניידים אלקטרוניים בצורת עט עבה המסוגלים לסרוק טקסט מודפס באופן מיידי ולתרגם את הטקסט, מילה במילה, לשפות אחרות, ולהציג את הטקסט המתורגם על מסך ה-LCD של המוצר או לשמור את הטקסט הסרוק בזיכרון על מנת להעביר אותו בהמשך לתוכנת עיבוד תמלילים במחשב כף יד, במחשב שולחני או במחשב נייד.
היסטוריה
החברה נוסדה בשנת 1995 בשם "זוהר ארגמנית", כחברת בת של חברת "ליפמן הנדסה אלקטרונית" (היום וריפון ישראל), שהייתה אז בשליטת האחים רמי ואהרון ליפמן, ומבטח שמיר אחזקות, שבשליטת איש העסקים מאיר שמיר. לאחר ששמיר רכש כרבע מהמניות לפי שווי חברה של כ-4 מיליון דולר, ביולי 1995, והיה מעורב בניהול ושיווק המוצר. באפריל 1996 חשפה לראשונה החברה את ההמצאה שלה, עט אלקטרוני, בעל סורק ידני, המתרגם מיידית טקסטים משפה לשפה. המוצר פותח על בסיס רעיון של עדי ליפמן, בנו של אהרון ליפמן. הרעיון שלו נבע מצורך אישי, בעת לימוד לבחינות הבגרות באנגלית. הטכנולוגיה האלקטרואופטית שמאפשרת סריקת טקסט ותרגומו משפה לשפה, פותחה בחברת "ליפמן הנדסה אלקטרונית". תוכנת זיהוי התווים האופטית, שמאפשרת את המרת הטקסט המודפס לתמליל ממוחשב, פותחה על ידי חברת "ליגטורה", שבעל המניות הגדול בה הייתה וויזקום עצמה, לאחר שהשקיעה בחברה.
במהלך 1996 שונה שם החברה ל"ויזקום טכנולוגיות", גויסו משקיעים נוספים לחברה ונקבעה תוכנית עסקית לייצור ושיווק המוצר שקיבל את השם "הקוויקשנרי". ביולי 1996 רכש בנק ההשקעות אופנהיימר 8% ממניות ויזקום לפי שווי חברה של 25 מיליון דולר. בנוסף השקיעו בחברה חבורה של מקורבים לבעלים, ביניהם איש הטלוויזיה דן שילון, מאמן הכדורגל אברהם גרנט, עורך הדין אורי סלונים וניר ברקת. במאי 1997 הוקם המפעל של החברה באזור התעשייה הר חוצבים, שזכה למעמד של מפעל מאושר במסלול פטור ממס של 10 שנים, על פי החוק לעידוד השקעות הון, מאחר שנבנה בירושלים, אזור עדיפות לאומית.
"הקוויקשנרי" הושק באירופה, בתערוכת "סיביט" בגרמניה באפריל 1997. תוך זמן קצר פותחו גרסאות של המוצר ב-19 שפות ונמכרו עשרות אלפי יחידות. במאי 1998 הגישה החברה טיוטת תשקיף ראשונה להנפקת מניותיה בבורסת נאסד"ק בניו יורק, וביקשה לגייס סכום של כ-30-25 מיליון דולר לפי שווי חברה של כ-150 מיליון דולר. אך תוכנית ההנפקה בנאסד"ק בוטלה. את שנת 1998 סיימה החברה בהפסד של 17 מיליון שקל מהכנסות של כ-60 מיליון שקל.
במרץ 1999, השלימה ויזקום הנפקה ראשונה לציבור בהיקף 46 מיליון דולר בשוק "הנויר מרקט" של הבורסה לניירות ערך בפרנקפורט שבגרמניה. הנפקת ויזקום כללה הצעת מכר של בעלי המניות בהיקף 16 מיליון דולר, כך שהיא גייסה 30 מיליון דולר בסך הכל לקופת החברה. עם זאת היא סיימה את שנת 2000 עם הפסד של 8.4 מיליון דולר.
בנובמבר 1999 השיקה החברה את מוצר נוסף שלה ה"קוויק לינק", עט סורק בעל קיבולת של 1,000 עמודים. בשנת 2002 השיקה מוצר לניהול ארכיב ממוחשב המאפשר זיהוי מלל במסמכים סרוקים ואיחזורם, באמצעות החברה הבת ליגטורה. כמו כן רכשה את חברת נקסטק, המתמחה בטכנולוגיות סריקה תלת־ממדית ללא מגע, המשמשת לפיקוח על תכנון הנדסי ולבקרת איכות.
בפברואר 2005, רכש איש העסקים רונן אלעד את השליטה בחברה תמורת כ-2.3 מיליון דולר, מידיהם של החברות מבטח שמיר וליפמן, שהחזיקו אז יחד כ-32.5% מהחברה. העסקה גילמה לחברה שווי של 7 מיליון דולר בלבד, אל גבוה ב-16% ממחירה בשוק באותה עת.
במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 החברה העבירה את המטה שלה לווסטפורד, מסצ'וסטס שבארצות הברית. ב-21 בפברואר 2012 מונה מפרק זמני לחברה בעקבות קשיים כלכליים שאליהם נקלעה.
אתר הנופש הפולינזי של דיסני
אתר הנופש הפולינזי של דיסני (באנגלית: Disney's Polynesian Resort) הוא בית מלון הממוקם לחופי אגם בואנה ויסטה המלאכותי, בסמוך לפארק השעשועים ממלכת הקסם. המלון ממוקם בחלקו הצפוני של אתר הנופש דיסניוורלד במדינת פלורידה שבארצות הברית.
המלון נפתח ב-1 באוקטובר 1971, והיה אחד משני המלונות שנפתחו בעת הקמת אתר הנופש (השני היה אתר הנופש העכשווי של דיסני). המבנה נבנה בתמה פולינזית ואוקיאנית, ונועד ליתן למבקרים בו אשליה של שהות באיי הים הדרומי.
עיצוב המלון ותכנונו
בדומה למבנה אתר הנופש העכשווי של דיסני, המלון תוכנן על ידי ולטון בקט והוקם על ידי חברת תאגיד הפלדה של ארצות הברית. חדרי המלון נבנו באתר אחר והובאו לאתר המלון. במרכז המלון הוקם מבנה שכונה "המבנה הטקסי הגדול" (Great Ceremonial House) -שעוצב על פי מבנה האספה המלכותי של טהיטי. במבנה מרכזי זה מוקמו הלובי של המלון, אתרי ההסעדה והחנויות. בסמוך למבנה המרכזי הוקם יער טרופי ובו 75 זנים של צמחים האופייניים ליער טהיטי, וכן מספר מפלי מים. בעת הקמתו היו במלון 492 חדרים אשר מוקמו ב-8 מבנים ארוכים שנקראו: באלי היי, בורה בורה, פיג'י, הוואי, מאווי, סמואה, טהיטי וטונגה (שמות איים באוקיינוס השקט). באותה עת סברו שניתן יהיה לשפץ את המלון על ידי הוצאת החדרים ממקומם והחלפתם, אולם לימים התברר שלא ניתן להוציא את החדרים מבלי לערער את המבנה, והחדרים שופצו באופן קונבנציונלי.
בדומה למלון העכשווי, במלון הפולינזי הוקמה תחנה של המונורייל אשר הובילה את אורחי המלון לפארק השעשועים הסמוך. כמו כן מערכת של סירות הובילה מבקרים אל פארק השעשועים. כיום, מערכת של אוטובוסים מקשרת את המלון לייתר פארקי השעשועים שנבנו.
בשנת 1978 הורחב המלון בראשונה ונבנה בית ארוך נוסף (שנקרא על שם האי אוהאו). בשנת 1985 נוספו שני מבנים ארוכים נוספים למלון (שנקראו על שם מואוראה ופאגו פאגו), וכיום במלון 847 חדרים.
בשנת 1999 שונו שמות האגפים - ובמקום להיקרא על שם איי הוואי, נקראים כיום המבנים על שם איים באזור פולינזיה: באלי היי שינה שמו לטונגה, בורה בורה לניווה, הוואי לסמואה, מאורי לררוטונגה, מואוראה לטהיטי, אוהאו לטוקלאו, פאגו פאגו לרפה נוי, סמואה לטובלו, טהיטי לאאוטארואה, וטונגה להוואי.
חדרי המלון הם הגדולים ביותר בחדרי מלונות דיסני - כ-50 מ"ר רבועים לכל חדר.
בעת הקמת המלון יכלו המבקרים להתרחץ בלגונת שבעת הימים המלאכותית, שחופי חול נבנו סביבה, ומתקני גלים הוצבו בה על מנת ליצור אשליה של אוקיינוס. בדיעבד התברר שמכונות הגלים גורמות לארוזיה (שחיקה) של קו החוף והן הוסרו. כיום אורחי המבנה רוחצים בבריכות שנבנו בתמה פולינזית, ובסמוך לבריכה שנבנתה בשנת 2001 הוקם מבנה דמוי הר געש ובו מפלי מים ומגלשות מים.
קלאב אפריקן
קלאבן אפריקן (בערבית: النادي الإفريقي) היא קבוצת כדורגל מהעיר תוניס, בירת תוניסיה.
קלאב אפריקן היא אחת הקבוצות הוותיקות והמצליחות בתוניסיה ובעלת שנים עשר תוארי אליפות ואחד עשר גביעים ועוד מספר הופעות מכובדות במפעלים האפריקאים. למועדון גם קבוצות כדורסל וכדוריד.
המועדון, שעל תכנון הקמתו הוחלט כבר בשנת 1919, הוקם רק בשנת 1920. הסיבה לכך, הייתה שבתחילה היה אמור להיקרא "איסלאמיק קלאב אפריקן" אך שלטונות צרפת בתוניסיה לא אישרו זאת והוסכם לאשר את הקמת המועדון רק תחת השם "קלאב אפריקן", כפי שקרה לבסוף בשנת 1920.
הדרבי הגדול של תוניסיה
הכדורגל התוניסאי ידוע כענף שבו קהל האוהדים הוא מחמי המזג בעולם כולו בכלל ובאפריקה בפרט. הדרבי של תוניס נערך בין קבוצות קלאב אפריקן ואספרנס דה תוניס ונערך באצטדיונן המשותף בעיר הבירה. הדרבי נחשב לאחד ממשחקי הדרבי החמים ביבשת, יחד עם הדרבי של קזבלנקה והדרבי של קהיר. עד לפני כמה שנים היו אירועים אלימים במשחקים של שתי הקבוצות, בייחוד מצידם של אוהדי קלאב אפריקן אך בשנים האחרונות נעשו מספר צעדים של המשטרה המקומית לדיכוי מהומות אלו.
הופעות באפריקה
בעונת 1991 שיחקה הקבוצה בליגת האלופות האפריקאית, אז גברה ברבע הגמר על קבוצת וידאד קזבלנקה ממרוקו ובשלב חצי הגמר גברה על קבוצת נקנה רד דווילס מזמביה כאשר בגמר ניצבה מול קבוצת נאקיוובו וילה מאוגנדה וניצחה אותה בתוניסיה בתוצאה 6-2 כאשר תיקו 1-1 באוגנדה הספיק לה והיא זכתה בתואר לראשונה בתולדותיה. גם בעונת 1997 שיחקה באותו המפעל, אז גברה בסיבוב הראשון על קבוצת דג'וליבה ממאלי, וגברה בסיבוב השני על קבוצת סנט-פייר מראוניון. בשלב הבתים של המפעל שיחקה קבוצה נגד קבוצות א-זמאלכ ממצרים, אשאנטי גולד מגאנה ופרוויאריו ממוזמביק אך סיימה במקום השלישי בבית ולא העפילה לגמר. בעונת 2008 שיחקה הקבוצה פעם נוספת באותו המפעל, אז גברה בסיבוב המוקדם על קבוצת סאלום מסנגל ובסיבוב הראשון גברה על קבוצת אסקו קארה מטוגו. בשלב שמינית הגמר הפסידה הקבוצה לקבוצת אנימבה מניגריה.
הופעות בעולם הערבי
הקבוצה החלה את דרכה בטורניר גביע המחזיקות הערבי, בו זכתה בעונת 1995 כאשר גברה בגמר על קבוצת אטואיל דו-סאהל, גם היא מתוניסיה.
בליגת האלופות הערבית הקבוצה הגיעה לשלב הגבוה ביותר תחילה לגמר הטורניר, בעונת 1988, אז הפסידה בגמר לקבוצת אל-איטיפאק מסעודיה. בעונת 1997 זכתה הקבוצה בטורניר לאחר שגברה על קבוצת אל-אהלי ממצרים. בעונת 2002 סיימה הקבוצה פעם נוסת כמקום שני לאחר שהפסידה באותו הגמר לקבוצת אל-אהלי ג'דה.
Countdown to Extinction
Countdown to Extinction (הספירה להכחדה) הוא האלבום החמישי של להקת הת'ראש מטאל האמריקנית מגאדת'. האלבום יצא ב-14 ביולי 1992 והגיע למקום השני ברשימת המצעדים האמריקני.
זהו האלבום השני של ההרכב הקלאסי של מגאדת' המכיל את דייב מאסטיין, מרטי פרידמן, דייוויד אלפסון וניק מנזה ובניגוד לאלבומים קודמים יותר של הלהקה, Countdown to Extinction נוקט בסגנון יותר הבי מטאל (סגנון שגם יעבור לאלבומים אחרים של הלהקה). בגלל שינויים משמעותיים בהשוואה לאלבומם הרביעי והפופולרי Rust in Peace, האלבום היה יותר מלודי ופחות רועש וכבד, ופתוח לקבלת קהל מאזינים רחב יותר. הרבה מאוד ממעריצי הלהקה האדוקים ראו בזאת סימן להתמסחרות.
למרות האשמות אלו הרבה מאוד מעריצים ומבקרים שיבחו את האלבום, ואף השיר Countdown to Extinction זיכה את מגאדת' בפרס ג'נסיס של החברה ההומנית האמריקאית. ראש הלהקה דייב מאסטיין העיד שלפי דעתו זה האלבום הטוב ביותר שהוציא עד היום.
האלבום יצא במהדורה מחודשת בשנת 2004 בעיבוד סאונד מחודש ובתוספת שירים.
רשימת שירים
כל השירים נכתבו והולחנו על ידי דייב מאסטיין אלא אם צוין אחרת.
C-3PO
C-3PO, או בקיצור 3PO (בתעתיק: סי-טרי-פי-או וטרי-פי-או; נבנה בשנת BBY 112 ופורק בין ABY 37 ל-ABY 138) הוא דמות בדיונית של אנדרואיד המככבת בזיכיון "מלחמת הכוכבים". בסרטים גולם על ידי אנתוני דניאלס. C-3PO הוא מהדמויות היחידות שהופיעו בכל תשעת סרטי מלחמת הכוכבים ובסרט האנתולוגיה "רוג אחד". C-3PO עבר ליותר מ-40 בעלים שונים, כשהידועים מביניהם הם משפחת סקייווקר.
אימת הפנטום
בסרט מלחמת הכוכבים - פרק 1: אימת הפנטום, מתרחשת הופעתו הראשונה של C-3PO מבחינה כרונולגית. C-3PO נמצא הרוס ברחובות מוס אספה בטטואין, אך נמצא על ידי העבד אנאקין סקייווקר. אנאקין בנה מחדש את C-3PO, אך לא היה ברשותו כיסוי מוזהב לכן בנה את C-3PO בצורתו השלדית. אנאקין אירח בבקתת משפחת סקייווקר את מאסטר הג'דיי קווי-גון ג'ין, מלכת נאבו פאדמה אמידאלה, ג'אר ג'אר בינקס וחברו הטוב ביותר שלC-3PO - R2-D2. הדרואיד צפה בניצחונו של אנאקין במרוץ הפודים (ובעקבות כך, יציאתו מעבדות), אך נשאר בטטואין עם שמי סקייווקר כשאנאקין עוזב לנאבו. בשנת BBY 30, שמי מכסה את C-3PO בציפוי כסוף, ובשנת BBY 27 עבר לשרת את משפחת לארס, וזאת לאור העובדה ששמי התחתנה עם קליאג לארס.
מתקפת המשובטים
בשנת BBY 22 אירעו אירועי מתקפת המשובטים. זמן מה לאחר חטיפתה של שמי על ידי אנשי חול, אנאקין (כעת פדוואן) וסנאטור פאדמה אמידאלה הגיעו לטטואין. אנאקין הגיע כדי לחפש אחר אימו, אותה מצא מתה בכפר אנשי החול, ובעקבות כך ירש את חוות הלחות של משפחת לארס. C-3PO היה נוכח בהלוויה של שמי, שנקטעה כש-R2-D2 ניסה להעביר מסר דחוף לאנאקין, ואת המסר C-3PO תרגם. לאחר ההלוויה, אנאקין ופאדמה מתכוננים לטוס לג'נוסיס כדי להציל את אובי ואן קנובי, ובנו של קליג - אואן - נותן לאנאקין את C-3PO.
בקרב על ג'נוסיס, R2-D2 ו-C-3PO נשארו על סיפון ספינת החלל המלכותית של פאדמה. R2-D2 יצא לשדה הקרב, ו-C-3PO יצא אחריו. השניים הגיעו למפעל ייצור דרואידי קרב, בו פאדמה אנאקין נלחמו בג'נוסיאנים. R2-D2 הגן על פאדמה, ואילו C-3PO נפל על גבי פלטפורמת ייצור, וכך ראשו נחת על גוף של דרואיד קרב מסדרה B1 וגופו צורף לראש של דרואיד קרב מאותו הייצור. שני הגלגולים של C-3PO יצאו לשדה הקרב. בשם קונפדרציית המערכות העצמאיות, דרואידי הקרב החלו לתקוף את הג'דיי. ראש דרואיד הקרב המחובר לגופו של C-3PO גילה כי אינו מסוגל להילחם, ואילו ראשו של C-3PO התנצל בפני הג'דיי אותם תקף. עם זאת, שניהם החלו לסבול מבעיות תכנות; לאחר שאחד אבירי הג'דיי ערף את ראשו של C-3PO
R2-D2 עשה שימוש במסור חשמלי כדי לנתק סופית את ראשו של C-3PO, ומחבר את הגוף לראש. אחרי סיוע מצד מאסטר יודה וצבא המשובטים, הקרב נגמר ו-C-3PO מתייחס לאירועים הללו כחלום מוזר. זמן מה לאחר הקרב, R2-D2 ו-3PO הם העדים היחידים לחתונתם הסודית של אנאקין סקייווקר ופאדמה אמידאלה.
נקמת הסית'
בסרט מלחמת הכוכבים - פרק 3: נקמת הסית', נראה כי C-3PO מודע להריונה של פאדמה, ולפגישות הסודיות בינה לבין בייל אורגנה ומון מות'מה. אחרי חזרתו של אנאקין אחרי טבח הג'דיי, R2-D2 ו-C-3PO מסיקים כי המעשה האחרון היה תוצר של לחץ נפשי. C-3PO עד לנפילתו הסופית של אנאקין לצד האפל של הכוח (וזאת לאחר שפאדמה, C-3PO, R2-D2 ואובי-ואן טסים למוסטאפר ואנאקין חונק את פאדמה). לאחר שפאדמה נעשית מחוסרת הכרה, C-3PO ו-R2-D2 טסים עמה למקום ששמו לא הוזכר, ומשאירים את אובי-ואן להילחם באנאקין - אשר אימץ את זהות הסית' החדשה שלו, דארת' ויידר. פאדמה מולידה את לוק וליאה ומתה בלידה. זמן מה לאחר מכן, C-3PO ו-R2-D2 מגיעים לרשותו של בייל אורגנה, אשר מוחק את זיכרונו של 3PO ומעביר אותו ואת D2 -R2 לידי הקפטן הנאמן שלו ניאטיליס.
תקווה חדשה
הופעתו הראשונה ביקום מלחמת הכוכבים התרחשה בסרט זה. C-3PO ו-R2-D2 נמצאים כעת בבעלותו של קפטן ניאטיליס על סיפון ספינתה של ליאה אורגנה, ולאחר שדארת' ויידר מתקיף את החללית של ליאה, היא שולחת את השניים להעביר מסר לאובי-ואן קנובי. השניים מגיעים לטטואין, שם הם נתפסים על ידי הג'אוות ומוצעים למכירה. C-3PO ו-R2-D2 לבסוף נמכרים לאוון לארס, ובסוף מגיעים לידיו של לוק סקייווקר. R2-D2 ו-C-3PO בורחים מלוק, המותקף על ידי אנשי חול. עם זאת, אובי-ואן מציל את לוק, ומקבל מסר מליאה המודיע על קיומו של כוכב המוות. בסרט זה, היחסים בין C-3PO ל-R2-D2 מוצגים בהרחבה; C-3PO מתרגם את הדיבור הבינארי של R2-D2 ולהפך, וכש-R2-D2 נעשה פגום בקרב של יאבין, C-3PO מציע לתרום את חלקיו כדי לתקן אותו. בסרט זה, נראה כי C-3PO מנוגד לשלושת חוקי הרובוטיקה של אייזק אסימוב.
האימפריה מכה שנית
באירועי האימפריה מכה שנית, C-3PO הוא זה שמודיע לברית המורדים כי האימפריה הגלקטית איתרה אותם. C-3PO בורח עם האן סולו, צ'ובאקה וליאה במילניום פלקון, בעוד R2-D2 ולוק נוסעים לדגובה לפגוש את מאסטר יודה. C-3PO וסולו נעשים קרובים יותר, ולאחר המרדף בשדה האסטרואידים, המילניום פלקון וצוותה מגיעים לעיר העננים. בעוד הוא חוקר חדר בעיר העננים, C-3PO נורה על ידי חייל סער ומפורק. בחיפוש אחריו, צ'ובאקה מוצא את חלקיו המבותרים של C-3PO במכל מיחזור. כאשר דארת' ויידר מגלה את נוכחותם של ברית המורדים, צ'ובאקה נכלא עם חלקיו של C-3PO, ואף בונה אותו בצורה גרועה ביותר. בעזרתו של לאנדו, ברית המורדים הצליחה להימלט, בלי האן סולו הקפוא בפחמן, שנלקח על ידי בובה פט. לאחר חזרתו, R2-D2 מתקן את C-3PO באופן מלא.
שובו של הג'דיי
כשנה לאחר הבריחה מעיר העננים, לוק פקד על C-3PO ו-R2-D2 להעביר מסר ממנו לג'אבה ההאט, אליו האן סולו הקפוא הועבר. למעשה, לוק מסר את הדרואידים לג'אבה כדי לזכות במעין אישור כניסה, וכך יצא ש-C-3PO שימש כמתורגמן החדש של ג'אבה (בניגוד ל-R2D2, אשר נעשה לשולחן משקאות). C-3PO תרגם עבור צייד הראשים באוש - ליאה בתחפושת - אשר מסר את צ'ובאקה לג'אבה. העניינים הסתבכו כאשר באוש דרש 50,000 מטבעות תרומת צ'ובאקה ואיים להשתמש בנפץ תרמי, ג'אבה חבט ב-C-3PO ופירק אותו. לאחר שג'אבה גילה כי באוש הוא ליאה, לוק סקייווקר חדר לארמון של ג'אבה והרג את הראנקור שלו. כוחותיו של ג'אבה גברו על לוק, צ'ובאקה והאן סולו המופשר, אשר נשלחו כארוחה לסארלאק. בעוד ליאה משמשת כשפחה של ג'אבה, לוק גובר על השומרים, ובובה פט נהרג. ליאה משתחררת וחונקת את ג'אבה, בעוד דוברת המפרש שלו נשרפת והמורדים נמלטים מהמקום.
C-3PO ליווה את כוח הפלישה שבא לאנדור כדי להרוס את מחולל המגן של כוכב המוות השני. הוא, R2-D2, לוק, האן וצ'ובאקה נתפסו על ידי האיווקים, אשר חשבו כי C-3PO הוא אל בשם "המוזהב". על אף שתכנותו של C-3PO נוגד לאלוהות, הוא נעשה אורח כבוד בסעודה שהתרחשה בכפר העץ הבהיר. חבריו הובאו לכפר העץ הבהיר כאסירים, ונועדו להיות ארוחה לאיווקים. למרות חוסר רצונו, לוק שכנע את C-3PO להשתתף במשתה, אך רק בתנאי שחבריו ישוחררו, מה שאכן קרה. לוק גורם ל-C-3PO לרחף באמצעות הכוח כדי להפגין את "כוחות הקסם" של C-3PO, אשר סיפר את קורות מלחמת האזרחים הגלקטית לאיווקים. בעקבות כך, האיווקים סייעו למורדים בקרב על אנדור, מה שאיפשר להאן ולליאה להרוס את מחולל המגן. בקרב על כוכב המוות השני C-3PO לא מופיע רבות, אך היה נוכח בחגיגות שהתרחשו אחריו.
אפיון הדמות
C-3PO הוא דרואיד פרוטוקול הבקיא מיליוני שפות, ניבים ודרכי תקשורת. תפקידו העיקרי הוא לשמש כמתורגמן, וכן לסייע בתקשורת עם רובוט אסטרומך, כגון R2D2.
מבחינת אופיו הוא פחדן, דאגן, ציני, פסימי ונוירוטי. זו כנראה גם תוצאה של היותו חסר אונים ומשולל כל יכולת להגן על עצמו. בסרטים הוא מופיע לא פעם כשחלקים מגופו התפרקו בנסיבות שונות, לרוב אלימות.
מאיר כליפי
מאיר כליפי-אמיר (נולד ב-30 באפריל 1959), הוא אלוף במילואים בצה"ל אשר שימש בתפקידו האחרון בצה"ל כמזכיר הצבאי של ראש הממשלה. בשנים 2015-2020 כיהן כליפי כמנכ"ל ארגון ידידי צה"ל בארצות הברית ובפנמה (FIDF), והחל מחודש יוני 2023 מכהן כליפי כנשיא חברת התקשורת הפרו ישראלית NEWSRAEL.
שירות צבאי
כליפי התגייס לצה"ל בשנת 1977, התנדב לחטיבת הצנחנים, ושובץ בגדוד 202. בצנחנים עבר הכשרה כלוחם וקורס מ"כים חי"ר. בהמשך עבר קורס קציני חי"ר ועם סיומו שב לגדוד כמפקד מחלקה. במלחמת לבנון הראשונה היה מפקד פלוגה בגדוד ולחם בראש פלוגתו מהנחיתה מן הים בשפך נהר האוואלי שבקרבת צידון ועד ביירות. בין היתר השתתף בקרב הקשה על רכס הבוקסתא, למחרת הנחיתה בלבנון, בו תקף כוח בן כשלושים מחבלים את פלוגתו שהייתה ערוכה להגנה על הרכס. בקרב קשה, בסיוע טנקים וכוחות נוספים מן הגדוד בפיקוד דורון אביטל והסמג"ד שמאי רן, הצליחו כליפי וחייליו להדוף את התוקפים ולהרגם. עם תום המלחמה מונה למפקד הפלוגה המסייעת בגדוד. בשנת 1988 שימש כקצין האג"ם של חטיבת הצנחנים והשתתף בין היתר במבצע חוק וסדר.
לאחר מכן הועלה לדרגת סגן-אלוף ומונה למפקד גדוד 202 בחטיבה. בתפקידו הבא שימש כסגן מפקד חטיבת הצנחנים. בשנת 1992 הועלה לדרגת אלוף-משנה ומונה לפקד על חטיבת מילואים של הצנחנים חטיבה 55. לאחר שנה, במקביל לתפקידו כמח"ט 55 מונה לפקד על חטיבת יהודה באוגדת אזור יהודה ושומרון. הוא פיקד על החטיבה בזמן טבח מערת המכפלה. בשנת 1995 לאחר שסיים את לימודיו במכללה לביטחון לאומי, מונה למפקד חטיבת גבעתי. בשנת 1997 מונה לקצין אג"ם של פיקוד המרכז. בשנת 1999 הועלה לדרגת תת-אלוף ומונה למפקד עוצבת סיני, ובמקביל שימש כמפקד קורס מפקדי פלוגות ומפקדי גדודים בזרוע היבשה.
בשנת 2001 שימש כמפקד עוצבת הגליל. בשנת 2003 מונה לראש חטיבת התורה והדרכה באגף המבצעים במטכ"ל בתפקידו זה היה אמון בין השאר על אימון המפקדות הבכירות של צה"ל (המטכ"ל, הזרועות והפיקודים המרחביים) ועל כתיבת תפיסת ההפעלה של צה"ל. בשנת 2006 הועלה לדרגת אלוף ומונה לסגן מפקד זרוע היבשה לתחומי התורה, ההדרכה והאימונים. כמו כן היה אחראי על חקירת הירי ממנו נהרגו שבעה אזרחים פלסטינים בחוף רצועת עזה.
לאחר שחרורו מצה"ל
בשנים 2015-2020 כיהן כליפי כמנכ"ל ארגון ידידי צה"ל בארצות הברית ובפנמה (FIDF). הוא חבר תנועת הביטחוניסטים. החל מחודש יוני 2023 מכהן כליפי כנשיא חברת התקשורת הפרו ישראלית NEWSRAEL.
חייו האישיים
בעל תואר ראשון במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה. מתגורר בקיסריה יחד עם אשתו, תא"ל במילואים גילה כליפי-אמיר, אשר שירתה בתפקידה האחרון כיועצת הרמטכ"ל לענייני נשים, ולהם 3 ילדים.
שעון קיטור
למרות שהם מעוצבים, לעיתים קרובות, כעתיקות מהמאה ה-19, שעוני קיטור הם תופעה חדשה יותר שהושפעו משעון הקיטור בגאסטאון שנבנה על ידי סונדרס בשנת 1977. יוצא מן הכלל הוא שעון הקיטור שנבנה במאה ה-19 על ידי המהנדס ג'ון אינשאו מברמינגהאם כדי להמחיש את הרבגוניות של כוח הקיטור.
מסבאת שעון הקיטור
ב-1859 רכש המהנדס ואיש העסקים, ג'ון אינשאו, את המסבאה בפינת רחוב מורוויל ורחוב שרבורן בליידיווד, בירמינגהם, בריטניה. במטרה ליצור נקודת ציון באזור, כמו גם לצייד אותה במודלים דינמיים שונים, יישם אינשאו את התעניינותו בכוח הקיטור כדי לבנות דגם של שעון המופעל על ידי מנוע קיטור. דוד קטן יצר אדים והקיטור עובה לטיפות מים שנפלו לפנכה במרווחי זמן קבועים והפנכה היא זו שהניעה את המנגנון. השעון היה מותקן מעל דלת הכניסה, והמסבאה נודעה כ"מסבאת שעון הקיטור". המסבאה הייתה מוצלחת למדי והפכה למיוזיק הול בשנות ה-80 של המאה ה-19.
שעון הקיטור בגאסטאון
שעון הקיטור הראשון של ריימונד סונדרס נבנה ב-1977 בפינת הרחובות קמבי ווטר בשכונת גאסטאון בוונקובר, 49.28444°N, -123.10889°W. למרות שהשעון נמצא כיום בבעלות עיריית ונקובר, המימון לפרויקט, המוערך בכ -58,000 דולר קנדי, הושג על ידי תרומות של סוחרים מקומיים, בעלי נכסים ותורמים פרטיים. בשילוב של מנוע קיטור ומנוע חשמלי, השעון מציג את הזמן בארבעת צדדיו ומנגן בכל רבע שעה עם שריקות קיטור את "מלודיית הרבעים של וסטמינסטר". השעון משחרר אדי קיטור בחלקו העליון כל רבע שעה. השעון נבחר לעטר את עטיפת האלבום של להקת Nickelback, "כאן ועכשיו" משנת 2011. מנוע הקיטור שמפעיל את השעון הוא מנוע בוכנה "1 בעל מחזור שתי פעימות סטארט #4 הרחבה יחידה.
שעון הקיטור בשוק החקלאים של צ'לסי
שעון הקיטור הממוקם בשוק החקלאים של צ'לסי נבנה בשנת 1984. למרות שעדיין נמצא שם, הוא כבר לא פועל.