cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
עלייה לרגל
עלייה לרגל באסלאם
אחת מחמש המצוות העיקריות בדת האסלאם היא אל־חג' - الحجّ -העלייה לרגל לעיר הקדושה של האסלאם מכה בחודש ד'וּ אל־חִג'ה (האחרון בשנה בלוח המוסלמי) וקיום הטקסים שם, וזאת לפחות פעם בחיים. לאחר העלייה לרגל מקובל לכנות את המוסלמי בתואר הכבוד "חאג'", אם כי אין חובות, איסורים או זכויות מיוחדות הכרוכים בתואר זה.
עלייה לרגל לאתרים שאינם הכעבה מכונה זיארה (زِيارة). האתרים לזיארה קשורים לחייו של הנביא מוחמד, מלוויו, צאצאיו ודמויות חשובות אחרות בהיסטוריה האסלאמית, כדוגמת האימאמים השיעים והקדושים הסופים. האתרים השונים כוללים מסגדים, קברים, ומקומות בהם התרחשו קרבות מפורסמים. הזיארה נפוצה במיוחד בקרב השיעה, ועל ידי סונים שמרנים נחשבת ככפירה ו"סגידה לקברים".
עלייה לרגל בדתות נוספות
ביוון העתיקה עלו לרגל לאורקל מדלפי אנשים מכל קצות העולם היווני. היוונים פנו לאורקל כדי לקבל הוראות מהאלים בענייני מלחמה ושלום, אמונה, פולחן ועוד. עבור רבים היווה האורקל תחליף לפולחן אחיד ולדת מסודרת.
גביית מכס מעולי רגל בדרכם לדלפי על ידי העיר קריסה הובילה לפריצת מלחמת הקודש הראשונה של דלפי.
ההינדים מאמינים שטבילה בגנגס שוטפת את החטאים, ופיזור אפר הגופה בנהר משפר את החיים בגלגול הבא ואף להגיע למוקשה (שחרור מגלגל החיים) מוקדם יותר. הינדים אדוקים עורכים עלייה לרגל לנהר כדי לרחוץ בו ולעשות מדיטציה על גדותיו. כמו כן, מקובלת עלייה לרגל למקדשים וזאת למטרות דומות.
הדרוזים נוהגים לעלות לרגל ב־25 באפריל למקום בו לפי אמונתם נמצא קברו של יתרו בחג נבי שועייב כמו כן הם עולים לקבר הנביא סבלאן ב־10 בספטמבר ליד הכפר חורפיש, וב־25 בינואר חוגגים הדרוזים בישראל בקבר אל-חד'ר (אליהו הנביא) שבכפר יאסיף שליד עכו.
הבהאים עולים לרגל לאתרים הקדושים לבהאים בישראל, שהחשובים שבהם הם קברו של הבאב, הנביא שהניח את היסוד לאמונה הבהאית בכיפת הבאב בחיפה, וקברו של בהאא אללה באל־באהג'ה בעכו.
עלייה לרגל (שימוש מודרני)
כיום משתמשים בצמד המילים עלייה לרגל במקרים בהם מתאספים המונים למקום אחד, כגון: עלייה לקברי צדיקים, נסיעות חסידים לרבותיהם וכדומה. גם מקומות חילוניים נקראים מוקדי עלייה לרגל. מקומות אלו כוללים אתרי קניות, אתרי טיול ואף אתרי זיכרון כמו כיכר רבין וקברה של רחל המשוררת. הקבלה שכזו תיתכן בעיקר אם מתייחסים לתאורטיקנים סוציולוגים כמו ויקטור טרנר ולא לחוקרי דת מהדור הקודם כגון מירצ'אה אליאדה.
אוריול (חללית)
אוריול (ברוסית: Орёл; בעבר מערכת התחבורה המאוישת העתידית, Перспективная пилотируемая транспортная система, ППТС; או חללית התחבורה המאוישת מדור חדש, Пилотируемый транспортный корабль нового поколения, ПТК НП) הוא מיזם רוסי לפיתוח חללית מאוישת רב שימושית, שעתידה להחליף את מיזם קליפר כדי לשמש תחליף לסדרת חלליות הסויוז הוותיקות ואת חלליות הפרוגרס. התקשורת הרוסית כינתה את המיזם בשם "רוס" ונודעה כך בשמה העממי (Русь).
היסטוריה
ב-23 בנובמבר 2005 סוכנות החלל הפדרלית של רוסיה הודיעה על מכרז תחרותי לבניית חללית רוסית חדשה. שלושה תאגידים וחברות הציעו את הפרויקט שלהן: תאגיד הטילים והחלל אנרגיה הציג את חללית קליפר, חברת מולניה ("ברק"), המרכז לחקר החלל ע"ש מיכאיל חרוניצ'ב. לאחר סירובה של סוכנות החלל האירופית ליטול חלק בפרויקט "קליפר", החליטה רוסיה לשתף פעולה עם אירופה בבניית חללית אירופית, שרכיבים ממנה יתבססו על החללית ATV.
ב-14 ביוני 2006 תאגיד החלל הרוסי אנרגיה הודיע כי בהתאם לתוכניות הממשלה לטיסות מאוישות בשנים 2006–2030, נבחנת הקמתה של מערכת חלל שתתבסס על תעשיית התחבורה במדינה, מערכת שתהיה הבסיס לשיגור טיסות לכוכבי הלכת מאדים ונוגה. כחלק מן המערכת בוצעו מודרניזציה וחידוש לחלליות הסויוז. נוסף לכך, לאחר 2015 מתוכננת בנייתה של תוכנית לאומית, בנפרד מאירופה, לביצוע טיסות מאוישות לירח, החללית עתידה להיות חללית מאוישת ולהוות אלטרנטיבה רוסית לחללית אוריון האמריקנית.
בינואר 2016 ראשי רוסקוסמוס הכריזו כי החללית החדשה תישא את השם "פדרציה". בהמשך שונה שמה ל"אוריול" (עיט).
פיתוח החללית
ב-6 באפריל 2009, סוכנות החלל הפדרלית של רוסיה הכריזה כי על פיתוח החללית יעבדו תאגיד הטילים והחלל אנרגיה ומרכז החלל והטילים פרוגרס. החללית החדשה, שקיבלה את השם פדרציה, עתידה להוות את חללית הבסיס של רוסיה לשיגור משימות מאוישות למאדים ולסייע ביישוב הירח.
בסלון האווירי במוסקבה שנערך באוגוסט 2011 הוצג מודל בקנה מידה 1:1 של החללית רוס. באוקטובר 2011 ראש סוכנות החלל, ולדימיר פופובקין, הופיע בישיבת הדומה והכריז כי רוסקוסמוס הגיעה להחלטה משותפת עם ממשלת רוסיה על הפסקת פיתוח טילי רוס-M, שהיו אמורים לשאת את החללית רוס בטיסת הבכורה. פופובקין לא הזכיר את הגורם להחלטה.
ביולי 2019 במהלך הפורום הבינלאומי לנוער "מהנדסי העתיד", ראש מחלקת פיתוח עסקי הטיסות המאוישות של תאגיד הטילים והחלל אנרגיה, איגור ורחובסקי, דיווח על קשיים בפיתוח החללית העתידית, ברם בהתאם לתוכניות החברה טיסה מאוישת ראשונה תוכננה תחילה לשנת 2022.
בשנים 2016—2019 החללית נקראה "פדרציה" אך באפריל 2019 נשקל שינוי שם החללית שוב. כך, בעוד פרויקט פיתוח החלליות ייקרא "פדרציה" החללית הראשונה נקראת "אוריול" (נשר ברוסית). טיסה לא מאוישת ראשונה מתוכננת לשנת 2023. על כך גם הצהיר מנכ"ל תאגיד רוסקוסמוס, דמיטרי רוגוזין בריאיון שהעניק ב-12 באפריל 2021.טיסה מאוישת מתוכננת לשנת 2025. בספטמבר 2021, החללית עברה ניסויים דינמיים במתחם הבדיקות של תאגיד החלל אנרגיה. באפריל 2022, החלו בניסויי ואקום של החללית בנמל החלל ווסטוצ'ני.
קוטוסיים
קוטוסיים (שם מדעי: Cottidae) היא משפחת דגים בסדרת העקרבנונאים החיה בימים וכמה מינים גם בנהרות רדודים. הם שוכני קרקעית ברובם הגדול באזורים של אצות קלפ ושל שוניות אלמוגים. הם חיים בעיקר באקלים הממוזג של צפון האוקיינוס השקט.
דגים אלה יכולים להגיע לאורך 10-78 ס"מ. הם בעלי סנפירי זימים מגודלים וראשים עם לסתות גדולות וסנפירי גב ושת מצויצים גדולים. הזנב קטן אך מניע את הגוף המוארך. דגים אלה אינם מצטיינים בשחייה אך יכולים להיצמד לסלעים.
הם טורפים יצורי מים קטנים יותר, בעיקר דגים וסרטנים. לסתותיהם החזקות עוזרות להם גם לשבור צדפות. הם טריטוריאליים ברובם הגדול ועוטים דוגמאות צבעים מרובות, בעיקר על הסנפירים העליונים.
הרצאות על הפילוסופיה של ההיסטוריה העולמית
הטקסט פורסם במקור בשנת 1837 על ידי תלמידו הקרוב ביותר, אדוארד גנז, שש שנים לאחר מותו של הגל, תוך שימוש ברשימות ההרצאות של הגל עצמו וכן באלו שנמצאו שנכתבו על ידי תלמידיו. ב-1840 פורסמה מהדורה גרמנית שנייה על ידי בנו של הגל, קארל הגל. ב-1917 יצאה לאור מהדורה גרמנית שלישית, בעריכת גיאורג לאסון. הספר נכלל בכרך ה-46 של הספרים המופלאים של העולם המערבי.
היסטוריה כתובה
להיסטוריה מקורית ופילוסופית, הגל מקצה הגדרה אחת; ולהיסטוריה רפלקטיבית, הגל מציע שלוש הגדרות משנה.
היסטוריה מקורית
ההיסטוריה המקורית דומה לזו של הרודוטוס ותוקידידס, והיא כזו שנכתבה בסמוך לאירוע המתואר. כתבים אלו מוגבלים למעשים, אירועים ומצבים חברתיים שעמדו לנגד עיניהם של הכותבים ושהיו חלק מתרבותם. הגל מאפיין את מטרת ההיסטוריה המקורית בתור המרה של ההתרחשויות בעולם לתחום אינטלקטואלי-ייצוגי. תופעה חיצונית מתורגמת לתפיסה פנימית. בדומה לכך המשורר מעבד את החומר שרגשותיו מספקים לו, מציג אותו אותו כדימוי של בר ההמשגה.
היסטוריה פילוסופיה
עבור הגל, ההיסטוריה הפילוסופית היא השיטה האמיתית. הגל טוען שעם ההיסטוריה הפילוסופית על ההיסטוריון להשהות את דעותיו הקדומות ולמצוא את המובן הכללי ואת הרעיונות המניעים את עצם העניין של החשיבה ההיסטורית.
הרוח
הרצאותיו של הגל על הפילוסופיה של ההיסטוריה העולמית משמשות לעיתים קרובות כדי להכיר לתלמידים את הפילוסופיה של הגל, בין השאר משום שסגנונו הקשה לפעמים של הגל מושתק בהרצאות, והוא דן בנושאים נגישים כמו אירועים בעולם כדי להסביר את הפילוסופיה שלו. רוב העבודה מושקעת בהגדרה ואפיון של הרוח (Geist). בהקשר זה הרוח היא מונח מקביל לתיאור התפתחות תרבותם של אנשים, שמבינה ומשנה את עצמה מחדש תדיר כדי להתאים לקצב השינויים החברתיים. במקביל הרוח פועלת מביאה לשינויים החברתיים בעצמה באמצעות מה שהגל כינה "עורמת התבונה" (List der Vernunft) או החוכמה בדיעבד. בהרצאות טוען הגל שמקורה של המודעות התרבותית לרוח ביהדות המוקדמת; כך הוא קושר את ההיסטוריה שלו של הרוח לנרטיב של התפקחות מאשליית הפוליתאיזם הפגאני. נושא חשוב נוסף של הטקסט הוא ההתמקדות בהיסטוריה העולמית, ולא בהיסטוריה אזורית או מדינתית. הוגים כמו יוהאן גוטפריד הרדר (1744–1803) ויוהאן גוטליב פיכטה (1762–1814) כתבו על הרעיון והחשיבות של ההיסטוריה העולמית והלאומיות, והפילוסופיה של הגל ממשיכה במגמה זו, תוך התנתקות מהדגש על גיבוש לאומיות, במטרה לתפוס את מלוא ההיסטוריה התרבותית והאינטלקטואלית האנושית כביטוי של רוח.
תיאודיציה
הגל מציג את הרצאותיו על הפילוסופיה של ההיסטוריה כמעין תיאודיציה, או פיוס עם רעיון ההשגחה האלוהית נוכח הרוע במהלך ההיסטוריה. ואולם בשיטת הגל אין אל טרנסצנדטית, אלא המודעות העצמית של האנושות היא שמכוננת את האל, ובמסגרת דיון זה, באמצעות ההבנה ההיסטורית.
הדיון התיאודיצאי מוביל את הגל לשקול את אירועי ההיסטוריה במונחים של תבונה אוניברסלית: "ההיסטוריה העולמית מונחת על ידי תכנון אולטימטיבי, שהוא תהליך תבוני [...] זוהי טענה שעלינו לספק את אמיתותה; הוכחתה טמונה בחקר ההיסטוריה העולמית עצמה, שהיא דמותה וגילום התבונה."
התפתחותה של ההיסטוריה העולמית
לפי הגל, ההיסטוריה העולמית "מייצגת את התפתחות תודעתה העצמית של הרוח לחירותה שלה ושל ההתממשות הנובעת מחירות זו. ההבנה הזו מושגת בלימוד התרבויות השונות שהתפתחו במהלך אלפי השנים, ובניסיון להבין את הדרך שבה החופש עיבד את עצמו דרכן. תיאור ההיסטוריה של הגל מתחיל בתרבויות עתיקות כפי שהוא הבין אותן. התיאור שלו על הציוויליזציות הסתמך על המחקר האירופית המצומצם שהיה נגיש במאה ה-19, ולפיכך מכיל הטיות אתנוצנטריות-אירופאיות. יחד עם זאת, האופי ההתפתחותי של הפילוסופיה של הגל גרם לכך שבמקום פשוט לזלזל בתרבויות עתיקות ותרבויות לא-אירופיות, הוא ראה בהן שלבים או מוממנטים הכרחיים (אם כי לא שלמים או לא מפותחים) ביצירת הרוח המוחלטת. הרצאותיו של הגל על הפילוסופיה של ההיסטוריה מכילות את אחת הטענות הידועות והשנויות במחלוקת שלו לגבי מושג החירות:"ההיסטוריה העולמית היא תיעוד של מאמציה של הרוח להשיג ידע על מה שהיא כשלעצמה [על מהותה הפוטנציאלית]. האוריינטלים אינם יודעים שהרוח או האדם חופשיים כשלעצמם. ומכיוון שהם לא יודעים זאת, הם עצמם אינם חופשיים. הם יודעים רק שאחד חופשי [...] תודעת החירות התעוררה לראשונה בקרב היוונים, ולפיכך הם היו חופשיים; אבל, כמו הרומאים, הם רק ידעו רק שחלקם, ולא כל האנשים הם חופשיים. [...] האומות הגרמניות, עם עליית הנצרות, היו הראשונות שהבינו שכל בני האדם הם מטבעם חופשיים, ושחירות הרוח היא עצם המהות שלה."במילים אחרות, הגל טוען כי תודעת החירות בהיסטוריה נעה מעריצות, לפריווילגיה חברתית של מעטים, לתפיסה איתנה שהאנושות חופשית בפני עצמה וכל בני האדם חופשיים. הגל מאמין שרוח החירות האנושית מטופחת בצורה הטובה ביותר במשטר של מונרכיה חוקתית שבו המונרך מגלם את רוחם ורצונותיהם של הנשלטים, וקריאה שלו בהיסטוריה מאתרת את עלייתן של צורות ממשל כאלה במדינות השבטים הגרמאניים, למשל בבריטניה ובפרוסיה לאחר הרפורמציה הפרוטסטנטית.
הצעתו של הגל "אחד, חלק וכולם" עוקבת אחר המטאפורה הגאוגרפית הבסיסית שהגל נוקט לאורך הפילוסופיה שלו על ההיסטוריה, כלומר "ההיסטוריה העולמית נעה ממזרח למערב ; שכן אירופה היא הסוף המוחלט של ההיסטוריה, בדיוק כפי שאסיה היא ההתחלה." כאשר מתייחסים למזרח, הגל מתחשב בדרך כלל בתרבויות ההיסטוריות של פרס, אם כי לפעמים הוא מתייחס לסין ומבלה הרבה מקום בדיון בהודו ובדתות דהרמיות. עם זאת, הוא גם אמר שהשקפת ההיסטוריה (כולל זו שלו) צריכה להיות פתוחה לשינוי בהתבסס על "העובדות האמפיריות" הזמינות.
באופן שכיום נתפס מקומם הגל גורס כי לאפריקה אין היסטוריה במובן זה שאין בה תודעת חירות. זאת חרף הידיעה כיום כי ההומו סאפיאנס התפתח לראשונה ביבשת זו.
עם זאת, טרי פינקרד טוען כי יש לקחת אמירה זו כסיסמה ראשונית ובערבון מוגבל, שכן היא נועדה לשמור על ערנותם של תלמידיו בהרצאות.
המהפכה הצרפתית
המהפכה הצרפתית נחשבת עבור הגל לאחד מישאי הגדולים של תודעת החירות של רוח העולם. בתרגמו וביאורו של צבי טאובר:
פרסום בגרמנית
בגלל אופיו של הטקסט כאוספת הערות ערוכה מהרצאות שונות, הכנת מהדורות הביקורות ערכה זמן רב. המהדורה הגרמנית הסטנדרטית במשך שנים רבות הייתה כתב היד של בנו של הגל, קרל הגל, שפרסמה בשנת 1840. המהדורה הגרמנית שהופקה על ידי אווה מולדנהאואר וקרל מישל (1986) עוקבת בעיקרה אחר המהדורה של קרל הגל. המהדורה הביקורתית היחידה בגרמנית לטקסט ההרצאות היא הכרך הרביעי של ג'אורג לארסון (1917–1920). מהדורה זו פורסמה שוב על ידי פליקס מיינר ורלאג. בשנת 1955, ההקדמה הארוכה נערכה מחדש על בסיס פרסומו של לאסון על ידי יוהנס הופמייסטר.
פרוטוקול סיגנל
פרוטוקול סִיגְנָל (באנגלית: Signal Protocol) (לשעבר פרוטוקול TextSecure) הוא פרוטוקול קריפטוגרפי בקוד פתוח המספק הצפנה מקצה-לקצה לאבטחת תקשורת מסרים מיידיים ושיחות וידאו והוא הבסיס לאפליקציית המסרים המיידיים סיגנל. הפרוטוקול פותח ב-2013 בתחילה בשם TextSecure על ידי חברת Open Whisper Systems שנוסדה על ידי חוקר אבטחת המידע מוקסי מרלינספייק (מתיו רוזנפלד). הפרוטוקול נמצא במימושים בקוד סגור של חברות ידועות ביניהן: וואטסאפ שמצפינה הודעות של למעלה ממילארד משתמשים ברחבי העולם, Facebook Messenger של פייסבוק במצב "שיחה סודית", Google Allo במצב "אינקוגניטו" וכן סקייפ במצב "שיחה פרטית".
פרוטוקול סיגנל הוא התפתחות על שני פרוטוקולים ידועים: OTR ומערכת הצפנת SCIMP מבית Silent Circle שפיל צימרמן הוא אחד ממייסדיה. בגרסאות המתקדמות של הפרוטוקול שולב אלגוריתם מַחְגֵּר מְשֻׁנָּן כפול יחד עם מספר פרימיטיבים קריפטוגרפיים ידועים: פרוטוקול לחיצת יד המבוסס על דיפי-הלמן משולש (בקיצור \text{3-DH}), וכן עקום 25519, צופן AES-256 ו-HMAC-SHA256.
פרוטוקול סיגנל מתאים גם לשימוש במצב של משתמשים מרובים והתקנים מרובים, כלומר כל משתמש יכול לשלוח ולקבל הודעות ממספר התקנים שונים וכן לנהל שיחות עם קבוצות משתמשים. כמו כן הפרוטוקול בנוי להתחשב במצב שבו לא כל המשתמשים במצב מקוון; הודעה יכולה להתקבל מייד או לאחר הרבה זמן והודעות לא תגענה ליעדן בהכרח לפי סדר כרונולוגי.
הפרוטוקול נחשב לבשל ובוגר ומכיל מאפיינים ביטחוניים טובים לרבות סודיות מושלמת קדימה וכן מה שקרוי "סודיות מושלמת עתידית" במובן שגם אם המתקיף מצליח לגלות את מפתח השיחה בשלב כלשהו, אם לפחות הודעה אחת עברה מבלי שהוא הצליח ליירט אותה הרי שהוא יאבד את יכולתו לפענח את כל ההודעות. במילים אחרות כדי שהמתקיף יכול להאזין לשיחות ולפענחם עליו לבצע התקפת אדם באמצע על כל חילופי ההודעות שנעשו במסגרת השיחה מבלי לדלג על אף אחת מהן.
היסטוריה
פרוטוקול סיגנל החל עם עבודתם של חוקרי האבטחה Trevor Perrin ו-Moxie Marlinspike שהקימו ב-2013 את חברת Open Whisper Systems. הגרסה הראשונה שלו נקראה TextSecure1 והייתה מבוססת על פרוטוקול מיסור שלא לפרסום (OTR).
הגרסה השנייה v2 פורסמה ב-2014 והסתמכה על אלגוריתם חדש שנקרא "מַחְגֵּר מְשֻׁנָּן אקסולוטל" על שם סוג של סלמנדרה בסכנת הכחדה חמורה החיה במקסיקו ולה סגולות ריפוי מיוחדות. האלגוריתם משלב את הרעיון הארעיות של OTR המספק ביטחון קדימה עם אלגוריתם מחגר משונן (רָאצֶ'ט) מפרוטוקול SCIMP המבוסס על הצפנה סימטרית. בניגוד ל-OTR, לפרוטוקול סיגנל יתרון במצב עבודה אסינכרוני שבו לא כל המתקשרים במצב מקוון בזמן השיחה והוא מטפל טוב יותר באבטחת שיחות שלא לפי סדר כרונולוגי ללא "פנקסנות" הנובעת מהצורך לתחזק ולנהל מפתחות הצפנה ישנים שאיתם הוצפנו הודעות שטרם הגיעו ליעדן בגלל שהמקבל לא היה במצב מקוון. הייחוד באלגוריתם שהוא מאפשר התאוששות ממצב של פריצה אפילו אם מפתח שיחה אחד נחשף, מה שנקרא בפי המפתחים יכולת ריפוי עצמית.
בגרסה השלישית v3 של הפרוטוקול נעשו שינויים בפרימיטיבים הקריפטוגרפיים שבבסיסו. ב-2014 פרסמו חוקרים מאוניברסיטת רוהר בוכום קריפטואנליזה של הפרוטוקול ולמעט בעיה אחת הוא נמצא בטוח לשימוש. הבעיה בגרסה זו הייתה שהפרוטוקול היה חשוף בתנאים מסוימים להתקפת שיתוף לא ידוע, שהיא סוג של התקפת אדם באמצע בה המתקיף מנסה להערים על צד אחד המשתתף בשיחה בהתחזות לצד השני. ב-2016 שינו המפתחים את שם הפרוטוקול לסיגנל וכן שינו את שם האלגוריתם הפנימי ממחגר משונן אקסולוטל למחגר משונן כפול כדי להפריד בין האלגוריתם הפנימי לבין הפרוטוקול בכללותו. כמו כן נוספו שינויים קריפטוגרפיים אחדים כדי לענות על הבעיות שהתגלו.
תכונות
פרוטוקול סיגנל מספק מספר מאפיינים קריפטוגרפיים:
מבנה
פרוטוקול סיגנל (בגרסה השלישית שלו) בנוי ממספר שכבות שלכל אחת מהן תפקיד קריפטוגרפי נפרד:
מהלך הפרוטוקול
כמובן שלכל המפתחות הללו מתאימים מפתחות פרטיים סודיים השמורים מקומית אצל המשתמש ולעולם אינם נשלחים ברשת. את המפתחות מכינים בשיטת דיפי הלמן משולשת באמצעות שילוב המפתח הפרטי של אליס עם המפתחות הציבוריים של בוב ובשילוב פונקציית גזירת מפתחות (בקיצור KDF) המפורטים להלן.
חתימת XEdDSA
חתימת XEdDSA היא וריאציה של החתימה הדיגיטלית DSA מעל העקום האליפטי עקום 25519 או עקום 448. אילו הם עקומים מיוחדים הנמנים עם עקומי אדוארד ומכאן שם האלגוריתם. הפרמטרים הקבועים של העקום הם נקודת בסיס קבועה B והסדר שלה q והקבועים c ,d ו-A של עקום אדוארד. כפל סקלרי של נקודה הוא פעולה ארוכה וצורכת משאבים ולכן מנסים לייעל אותה על ידי שימוש בסולם מונטגומרי שבנוסף יתרונו הוא שהוא עמיד נגד התקפת ערוץ צדדי. לצורך סולם מונטגומרי משתמשים כאן רק בקואורדינטה y של הנקודה בשיטת קואורדינטות פרויקטיביות. היות שהעקום הוא מסוג אדוארד, יש צורך בפונקציה מוסכמת להמרת נקודה מעקום אדוארד לעקום מונטגומרי ובחזרה (הפונקציה לא מובאת כאן). הפונקציה בתהליך החתימה להלן מקבלת את המפתח הסודי k  שלם כלשהו ומחזירה את (A,a) שהם המפתח הפרטי והמפתח הציבורי שהוא נקודה בעקום אדוארד. שים לב שהנקודה A מתקבלת מהכפלת נקודת הבסיס בשלם הסודי בשיטת סולם מונטגומרי. כדי לחתום על מסר M תחילה יש צורך במחרוזת אקראית כלשהי Z חד-פעמית עבור כל מסר נתון. בהינתן הפרמטרים הקבועים של העקום, הפונקציה המתוארת להכנת המפתחות והמפתח הסודי k החתימה והאימות על המסר M מתבצעים כדלהלן: כדי לאמת את החתימה דרושים הפרמטרים הקבועים של העקום, המפתח הציבורי של החותם u (בעקום מונטגומרי) המסר M וזוג הערכים שהתקבלו מהחתימה R ו-s. הסימן \| מייצג שרשור. הפונקציה היא פונקציית גיבוב מותאמת המתקבלת על ידי שרשור הערך 2^b-1-i לקלט x לפני הקריאה לפונקציה. כך שמתקבל. במקרה של יוצא שלפני הקלט נוספת תחילית המורכבת ממחרוזת אחדים באורך b-1 ואפס בסופה. b מייצג את אורך נקודה בעקום בסיביות. בנוסף הפרוטוקול תומך בגרסה מורחבת הנקראת VXEdDSA שהיא דומה לזו המתוארת אך מכילה תכונה נוספת. בגמר הפרוטוקול היא מפיקה מחרוזת פסאודו אקראית נוספת המשרתת כהוכחה לפונקציה אקראית בקיצור VRF.
פרוטוקול דיפי-הלמן משולש (X3DH)
פרוטוקול X3DH הוא פרוטוקול שיתוף מפתח קנייני המבוסס על פרוטוקול דיפי-הלמן (שאיתו שני משתמשים מבצעים שיתוף מפתח סודי מאומת לצורך התקשרות עתידית) שעושה שימוש בשלושה סוגים של זוגי-מפתחות במקום באחד.
הפרוטוקול מכיל סודיות מושלמת קדימה ויכולת הכחשה וכן מותאם לעבודה במצב אסינכרוני, כלומר כל אחד מפרסם מפתחות ציבוריים מראש וכאשר מישהו מעוניין להתקשר עמו גם אם הוא אינו מחובר באותו רגע הוא יכול לבקש מהשרת את המפתחות השמורים שלו ולבצע את פרוטוקול השיתוף בלעדיו. מאוחר יותר כאשר אותו משתמש מתחבר הוא מקבל מהשרת התראה שמחכה לו הודעה הוא יכול להשתמש במפתח הפרטי המתאים, יחד עם המפתח הציבורי של השולח שנכלל בהודעה, לבצע את אותו תהליך שיתוף ולחלץ את הסוד המשותף כדי לפענח את ההודעות שקיבל.
צרור המפתחות של כל משתמש כולל שלושה סוגים של זוגי מפתחות (key pairs), כאמור:
כאשר אליס מעוניינת לשלוח הודעה לבוב, תחילה היא מכינה מפתח דיפי הלמן ארעי EK_a (Ephemeral Key) ומבקשת מהשרת את המפתחות הציבוריים של בוב: IK_b, SPK_b וכן OPK_b אם ישנו ואז היא מבצעת את פונקציית דיפי-הלמן שלוש פעמים. אם מסמנים את הפונקציה DH אז היא מבצעת לפי הסדר: אם קיים מפתח חד-פעמי היא מבצעת גם ואז היא משרשרת את כל התוצאות ביחד ומפעילה את פונקציית גזירת המפתח כאשר DH_4 אופציונלי.
בנוסף לאמור אליס מכינה קובץ כותר המכיל מידע על זהותה וזהותו של בוב. את מפתחות הזהות שלהם IK_a ו-IK_b וייתכן מידע נוסף. לסיום היא שולחת לבוב את מפתח הזהות שלה IK_a, את המפתח הארעי שלה EK_a ואת גוף ההודעה כשהיא מוצפנת עם SK או עם מפתח אחר שנגזר ממנו באמצעות פונקציה פסאודו-אקראית ומידע ניהולי נוסף. את ההצפנה היא מבצעת עם אלגוריתם להצפנה מאומתת עם מידע נלווה (AEAD). למעשה ההודעה משרתת שתי מטרות: אחת היא להעברת המסר שהיא מעוניינת והשנייה העברת מפתח ציבורי ארעי חדש על מנת שבוב יוכל להכין את המפתח הסודי המשותף לצורך תקשורת עתידית ביניהם. לכן כאשר בוב מקבל את המסר תחילה הוא מכין את המפתח המשותף ומפענח את ההודעה ואז אם ברצונו להחזיר תגובה לאליס הוא מייצר מפתח חדש ושולח לה אותו יחד עם ההודעה באותה דרך. כמובן שהוא מוחק מיד כל מפתח חד פעמי שנעשה בו שימוש.
מחגר משונן כפול (Double Ratchet)
מחגר משונן כפול או ראצ'ט כפול הוא מנגנון קריפטוגרפי המאפשר לשני משתתפים לנהל שיחה מוצפנת בהתבסס על סוד משותף שהשיגו קודם לכן. בדרך כלל הסוד המשותף מושג באמצעות פרוטוקול דיפי-הלמן כמו פרוטוקול דיפי-הלמן משולש המתואר לעיל. לאחר שיתוף הסוד המשתתפים ישתמשו בפרוטוקול ראצ'ט כפול כדי לגזור מפתחות חדשים עבור כל הודעה באופן כזה שגם אם מפתח אחד נחשף בדרך כלשהי לא ניתן יהיה לנחש על ידו מפתחות אחרים, לא עתידיים ולא קודמים בשרשרת המפתחות. משיגים זאת על ידי צירוף מפתחות דיפי-הלמן ארעיים חדשים עם כל הודעה ואיתם משתפים סודות חדשים מהם שוב גוזרים מפתחות חדשים וכן הלאה. למעשה מכל סוד משותף גוזרים מפתחות חדשים בשילוב הראצ'ט הסימטרי, דהיינו באמצעות פונקציית KDF לגזירת מפתחות הצפנה והתהליך חוזר על עצמו שוב ושוב עד לסיום השיחה. המושג ראצ'ט משמש כאן לתיאור מצב שבו לא ניתן לחזור שלב אחד לאחור, בדומה לכלי העבודה לחיזוק ברגים המסתובב רק בכיוון אחד. השילוב של הראצ'ט הסימטרי עם הראצ'ט האסימטרי המפורטים להלן יוצר ראצ'ט כפול שגורם לכך שלא ניתן לנוע (להסיק) ממפתח אחד לאחר לא קדימה ולא אחורה, מכאן שם האלגוריתם.
האלגוריתם מכיל "שרשרת מפתחות" מבוססת KDF שהיא פונקציה לגזירת מפתחות שמקבלת מפתח סודי ומידע נוסף ומפיקה מפתח חדש באופן אקראי ובלתי תלוי במפתח הקודם. פונקציית HKDF (המתוארת להלן) מקיימת את ההגדרה של פונקציית PRF, גם אם הקלט אינו אקראי עדיין תתקבל תוצאה אקראית ובלתי תלויה לכן היא מספקת ביטחון לפנים, אם נחשף מפתח אחד, לא ניתן לנחש את המפתח הקודם ממנו הוא נגזר. למעשה שרשרת המפתחות מורכבת משלוש שרשראות: שרשרת מפתחות שורש ושתי שרשראות מקבילות, שרשרת משלוח ושרשרת קבלה. בנוסף בכל סבב הצדדים מפיקים ומשתפים מפתח דיפי-הלמן שהופך להיות חלק ממפתח השורש הבא. ממפתחות השורש מתחילים שרשרת משלוח או שרשרת קבלה בהתאם.
כל הודעה שנשלחת או מתקבלת, מוצפנת עם "מפתח הודעה" חדש. את ממפתח ההודעה מפיקים בצד השולח משרשרת המשלוח ובצד המקבל משרשרת הקבלה. לאחר משלוח ההודעה המפתח נמחק מיד, אפילו אם ההודעה טרם הגיעה ליעדה או שלא התקבל אישור שהיא נקראה. היות שמפתח ההודעה אינו משמש לגזירת מפתחות אחרים, אין בו צורך יותר ומיד בגמר השימוש בו אפשר למחוק אותו. המקבל יכול להשיג את מפתח ההודעה הדרוש לפענוח הודעה ספציפית מתוך שרשרת הקבלה שלו לפי אינדקס ההודעה וגם הוא אינו זקוק לשמירת המפתח לאחר קריאת ההודעה. כך אפשר להתמודד עם הודעות שלא הגיעו כסדרן. חישוב המפתח הבא בשרשרת המשלוח וגזירת מפתח ההודעה הבא נקרא ראצ'ט סימטרי והוא אינו מספק ביטחון עתידי. אם מפתח אחד בשרשרת נחשף, אמנם אי אפשר לחשב את המפתחות הקודמים אך אפשר לחשב את כל המפתחות הבאים כי ה-KDF דטרמיניסטי ואם הקלט ידוע קל לדעת מה יהיה הפלט.
פונקציית גזירת מפתחות
לצורך פרוטוקול סיגנל משתמשים בפונקציית גזירת מפתחות (בקיצור KDF) המבוססת על HKDF לפי שהיא בתורה מסתמכת על HMAC. הפונקציה HKDF מקבלת ערך חד-פעמי הנקרא מלח (שהוא מחרוזת אפסים בפרוטוקול סיגנל) וכן את הקלט ממנו מעוניינים להפיק מפתחות אחרים. היא מבצעת שני שלבים: שלב חילוץ סודיות ושלב הרחבה. היא משתמשת בפונקציה HMAC המקבלת שני פרמטרים, מפתח סודי וקלט באורך כלשהו ומחזירה תג באורך המפתח. תחילה מפעילים את הפונקציה HMAC על הקלט KM ומקבלים את PRK לאחר מכן מחשבים את HMAC באופן חוזר ונשנה עם המפתח PRK על מחרוזת כלשהי המסומנת כאן \text{info} שהיא מחרוזת טקסט תלויית יישום כמו "MyProtocol" ומונה i שמקודם עם כל קריאה, עד שמתקבל מפתח סודי אחד או כמה מפתחות באורך הרצוי. לסיכום הפסאודו קוד הבא ממחיש יצירת t מפתחות סודיים מתוך מפתח מאסטר אחד:
ביטחון
ממחקרים שפורסמו ב-2016 על ידי אוניברסיטאות אחדות עולה שהפרוטוקול במבנה הבסיסי בשיחה בין שני משתמשים בטוח לשימוש. בינואר 2018 פורסם מחקר המצביע על חולשה בפרוטוקול סיגנל בשיחה קבוצתית בתוכנות סיגנל, ואטסאפ וטרימה. בניגוד לשיחה בין שני משתתפים בלבד המתקיימת לפי כללי הצפנה מקצה לקצה, בשיחה קבוצתית, שלמות השיחות ומסרי הניהול של הקבוצה אינם מוצפנים מקצה לקצה וכן לא מופעל אימות. משמעות הדבר היא שמי שיש לו גישה לשרת ההודעות יכול להוסיף עצמו לכל קבוצה ללא ידיעת מנהליה ובכך להפר את הקונספט של הצפנה מקצה לקצה. אם מישהו יכול להוסיף עצמו לכל קבוצה שיחפוץ הוא יקבל את כל השיחות המוצפנות בתוך הקבוצה כך שאין כל תועלת בהצפנה. הבעיה פחות קריטית בסיגנל משום שבתוכנה זו כל חברי הקבוצה הם גם מנהלים בהגדרה ולשרת אין גישה למסרי ניהול הקבוצה. החוקרים הציעו כמה תיקונים גנריים במטרה להבטיח אימות והצפנת כל המסרים והשיחות כולל מסרי ניהול המיועדים למנהלי הקבוצות. ראוי לציין שיישום ההתקפה בפועל מאוד קשה והתיקון קל מאוד כך שסביר להניח שבזמן הקרוב תוכנות המסרים המדוברות יפיצו עדכוני תוכנה מתאימים להסרת האיום.
דיטר ויסליצני
דיטר ויסליצני (בגרמנית: Dieter Wisliceny; 13 בינואר 1912 – 4 במאי 1948) היה פושע מלחמה נאצי, מעוזריו הבכירים של אדולף אייכמן. במהלך יישום הפתרון הסופי, משימתו של ויסליצני הייתה סגירתן בגטאות וחיסולן של מספר קהילות יהודיות חשובות באירופה תחת הכיבוש הנאצי, והוא היה אחד האחראים העיקריים להשמדתם של כמאה אלף מיהודי סלובקיה, סלוניקי והונגריה.
תחילת הדרך
ויסליצני נולד בעיירה Regulowken בפרוסיה המזרחית (כיום Możdżany בפולין). בשנת 1931 הצטרף כמובטל למפלגה הנאצית, וב-1934 הצטרף לאס אס וה-אס דה. הוא היה אחד מעוזריו הבכירים של אדולף אייכמן כ"מומחה לענייני היהודים". מ-1934 עד 1937 הוצב בברלין, ומ-1937 עד 1940 בדנציג. בשנה זו קיבל דרגת האופטשטורמפיהרר (דרגת קצונה באס אס המקבילה לדרגת סרן). יחסיו עם אייכמן היו ידידותיים ביותר, עד כי אייכמן היה פונה אליו בגוף שני יחיד (בגרמנית: Du), סימן לקרבה גדולה ואף קרא לאחד מבניו על שמו.
השמדת יהודי סלובקיה
בספטמבר 1940 נתמנה ויסליצני על ידי אייכמן לנציגו בברטיסלאבה כיועץ לענייני יהודים וכנציג המשרד הראשי לביטחון הרייך (RSHA). ב-2 בספטמבר 1940 הגיע לעיר עם מספר עוזרים, והם נתקבלו בישיבה חגיגית על ידי ממשלת סלובקיה.
ויסליצני היה אחראי מטעם הגרמנים על יישום ההסכם בין סלובקיה וגרמניה הנאצית, שבו התחייבה סלובקיה לספק כוח עבודה יהודי לגרמניה. עבור כל יהודי שלמו הסלובקים לגרמנים 500 מארקים, בתנאי שהיהודים המגורשים לא יחזרו לעולם לסלובקיה. בתחילה נשלחו צעירים בלבד, אבל עד מהרה דרשו הסלובקים שיישלחו משפחות שלמות כולל זקנים וילדים. את ריכוז היהודים והעלאתם על הקרונות ביצעו הסלובקים בעצמם בעזרת המיליציה שלהם - משמר הלינקה. בגבול גרמניה היו השומרים הסלובקים מתחלפים בשומרי האס אס עד הגיעם להשמדה באושוויץ.
ויסליצני הסכים לקבל שוחד מקבוצת יהודים סלובקים שנקראה קבוצת העבודה, ובתמורה הפסיק כביכול את המשלוחים באוקטובר 1942. עד אז שולחו 60,000 מיהודי סלובקיה להשמדה. מסמכים חדשים מגלים כי למעשה, הגירושים הופסקו מאילוצים פנים-גרמניים בלבד. במסמך שהתגלה בשנים האחרונות, אף תבע ויסלציני את גירוש היהודים לאחר שהמשלוחים הופסקו. המשלוחים חודשו באוגוסט 1944, עם פרוץ המרד הסלובקי הלאומי, ונמשכו עד מרץ 1945.
השמדת יהודי סלוניקי
בינואר 1943 זימן אייכמן את ויסליצני לברלין, והטיל עליו את המשימה של חיסול יהודי סלוניקי. ויסליצני בחר בעמיתו אלויס ברונר כעוזרו הבכיר, וב-6 בפברואר 1943 הם הגיעו עם צוות מצומצם לסלוניקי והשתכנו בשתי וילות מהודרות שהוחרמו מיהודים. בתוך זמן קצר נתפרסמו חוקי הגזע בסלוניקי, והיהודים רוכזו בשלושה גטאות צפופים לקראת שילוחם לאושוויץ. ויסליצני פעל עם צוותו במהירות וביעילות, וניהל תוכנית הטעייה מחוכמת: רכוש היהודים הוחרם, ובמקומו קבלו המחאות בכסף פולני ונאמר להם שהם הולכים להתיישב ליד קרקוב. הגרמנים נעזרו בכוח משטרה יהודי שמנה 250 איש.
ב-15 במרץ 1943 יצא המשלוח הראשון של 2,800 יהודים. בקרונות שיועדו ל-8 סוסים העמיסו מעל מאה איש. היינריך הימלר קיבל דו"ח על כל משלוח. המשלוח ה-19 והאחרון יצא מסלוניקי ב-10 באוגוסט 1943 והגיע לאושוויץ ב-18 באוגוסט 1943. בסך הכל הוגלו מסלוניקי 46,061 יהודים, והקהילה היהודית הגדולה של סלוניקי הושמדה כמעט לחלוטין.
השמדת יהודי הונגריה
ויסליצני היה עוזרו הבכיר של אייכמן בהשמדת יהודי הונגריה. הוא ניהל משא ומתן עם הנהגת היהודים בהונגריה ובראשם ישראל קסטנר, על העסקה של הצלת יהודי הונגריה בתמורה ל-10,000 משאיות וסחורות (עסקה שנודעה בשם "סחורה תמורת דם"). העסקה לא יצאה לפועל, אולם ויסליצני פיתח קשרים עם קסטנר עד כי זה האחרון העיד לטובתו לאחר המלחמה.
סופו של ויסליצני
ויסליצני נעצר באוסטריה ב-12 במרץ 1945 על ידי הצבא האמריקאי. במשפטי נירנברג שימש עד מטעם התביעה. בעדותו התייחס רבות לאייכמן, תוך תיאורו כחסר כל רגש אנושי כלפי היהודים. הוא העיד כי בפגישתם האחרונה, בפברואר 1945, אמר לו אייכמן: "אני אצחק ביורדי אל הקבר בזכות ההרגשה שהרגתי 5,000,000 יהודים. זה נותן לי סיפוק ונחת רוח רבה". עדותו של ויסליצני שימשה את התביעה במשפט אייכמן ב-1961.
לאחר משפטי נירנברג, דרשו שלטונות צ'כוסלובקיה את הסגרתו. ויסליצני הוסגר והועמד לדין באשמת פשעי מלחמה. ב-27 בפברואר 1948 נידון למוות, וב-4 במאי 1948 הוצא להורג בברטיסלאבה.
אות שעון
אות שעון (ובקיצור "שעון") הוא מושג באלקטרוניקה. זהו סוג של אות אשר אינו מייצג נתונים ותפקידו לתזמן נכונה את הפעילות של רכיב אלקטרוני אחד או יותר, כחלק ממעגל אלקטרוני דיגיטלי.
ניתן לדמות את תפקידו של אות השעון במעגל, לתפקידו של מטרונום השומר על מהירות אחידה של הנגינה. לרוב, אות השעון הוא אות מחזורי, שעוצמתו נעה בין ערך גבוה לערך נמוך, ובמחזור פעולה (Duty Cycle) של 50%, והוא מיוצר על ידי מתנד או מתקבל מממשק חשמלי חיצוני של המעגל.
מעגלים הפועלים על פי אות שעון נקראים מעגלים סינכרוניים, והם מבצעים את פעולותיהם באחד מהתזמונים הבאים:
נחיצות
אפילו מערכות אלקטרוניות פשוטות, כגון שערים לוגיים, בנויות ממספר מרכיבים אשר פועלים יחדיו. לכל מרכיב ומרכיב ישנם זמני תגובה שונים, הן בגלל השונות המזערית בין רכיב לרכיב בתהליכי הייצור, והן בגלל השימוש ברכיבים הפזורים על גבי המעגל המודפס (לדוגמה, רכיבים הממוקמים קרוב לגוף חם, כגון ספק כוח, יפעלו במהירות השונה מרכיבים מאותה סדרה שאינם קרובים אליו). על מנת שכל מרכיבי המעגל יספיקו לבצע את פעולתם, יש צורך בגורם מרכזי אשר יקבע את הזמן בו כל הרכיבים כבר סיימו לבצע את הפעולה הקודמת והם מוכנים להתחיל בביצוע פעולה חדשה. לפיכך, ניתן לדמות את אות השעון לרמזור המסמן מתי ניתן להמשיך בתנועה.
השפעת התדר של אות השעון על מהירות הביצוע
במעגלים סינכרוניים, ככל שמהירות הביצוע של כלל הרכיבים היא גבוהה יותר, כך ניתן להעלות את המהירות שבה פועל אות השעון, ובמילים אחרות להעלות את התדר של אות השעון. מעגלים אלקטרוניים גדולים יכולים להכיל כמות גדולה של רכיבים, מסוגים שונים, אשר מבצעים פעולות שונות. ייתכן מצב שבו רכיב מסוים מבצע פעולה גדולה ומסובכת, ולכן הוא איטי בהשוואה לרכיבים אחרים במעגל. על מנת שרכיב זה לא יגרום להאטת התדר של אות השעון במעגל, ישנן מספר טכניקות לשמור על תדר שעון גבוה. בשיטות אלו, המעגל בנוי כך שרכיבים מהירים פועלים בקצב שעון גבוה, ומבצעים מספר פעולות הכנה הקשורות זו בזו, לפני שהנתונים או האותות מגיעים אל הרכיב האיטי. בזמן שהרכיב האיטי מבצע את פעולתו על הנתונים או האותות, הרכיבים המהירים כבר מבצעים פעולות הכנה נוספות, עבור הפעולה הבאה של הרכיב המהיר. לדוגמה, אם נדרשות 4 פעולות הכנה מהירות, לפני כל פעולה של מעבד כלשהו, אזי קצב השעון של המעגל יכול להיות פי 4 מקצב השעון של אותו המעבד. ואכן, מעבד ה-8086 מבצע פעולה יחידה בכל 4 מחזורי שעון, לכל הפחות. פעולות מורכבות יותר מבוצעות לאחר עשרות מחזורי שעון.
בעבר, היה נהוג לציין את תדר אות השעון של מעבדים ורכיבים אחרים, כמדד להשוואה של הביצועים של רכיבים שונים. אמנם, כאשר רכיב מסוים פועל בקצב שעון נמוך יותר, הוא אכן מבצע פחות פעולות, ולכן הביצועים שלו נמוכים יותר. אך כאשר משווים בין רכיבים שונים, גורמים אחרים יכולים להשפיע בצורה מכרעת על הביצועים שלהם. למשל, מעבד עם קצב שעון מסוים, המבצע פעולה כל 4 מחזורי שעון, הוא מהיר פי 2, ממעבד בעל קצב שעון גבוה פי 2, אשר מבצע פעולה כל 16 מחזורי שעון.
עם זאת, בעלי מחשבים בעלי יכולות טכניות, מבצעים לעיתים Overclocking על מנת לקבל ביצועים טובים יותר מהחומרה שברשותם. במהותה, פעולת ה-Overclocking היא הגדלה של קצב השעון, מעבר לקצב שמוגדר כקצב המרבי בהצהרת היצרן.
לעומתם, יצרנים של מעגלים אלקטרוניים, מעדיפים לפעמים להפחית את קצב אות השעון בגלל מספר סיבות.
ארלו, ילד-אליגטור
ארלו, ילד-אליגטור (באנגלית: Arlo the Alligator Boy) הוא סרט מצויר מוזיקלי אמריקאי, שבוים על ידי ריאן קרגו שכתב גם את התסריט ואת שירי הסרט. בסרט מדבבים בין היתר מייקל ג'יי וודארד בתפקיד ארלו ומרי למברט בתפקיד ברטי. הסרט עלה לשידור בכל הפלטפורמות של נטפליקס ב-16 באפריל 2021.
סדרת טלוויזיה בשם "אני ♥ ארלו", אשר משמשת כהמשך לסרט, עלתה לנטפליקס בשנת 2021.
הפקה
הסרט הוכרז לראשונה בנטפליקס בנובמבר 2020 וריאן קראגו יביים את הסרט.
מוזיקה
הפסקול של הסרט יצא יחד עם הסרט ב-16 באפריל 2021, על ידי חברת קפיטול רקורדס.
ביקורות
אתר Rotten Tomatoes נתן לסרט ציון 82% המבוסס על 17 ביקורות, עם רייטינג ממוצע של 7.4/10.
אנדרטת החוקה
אנדרטת החוקה של ה-3 במאי (בפולנית: Pomnik Konstytucji Trzeciego Maja) שבכיכר ליטא בלובלין שבפולין, היא אנדרטה המציינת את כינון חוקת 3 במאי 1791 שאומצה בידי הסיים הגדול (הפרלמנט) של האיחוד הפולני-ליטאי. החוקה הייתה החוקה הדמוקרטית הראשונה באירופה, ובמשך 123 שנה נתפסה כעדות להצלחתן של הרפורמות הפנים-מדינתיות וכסמל המבטיח את השבת הריבונות של פולין.
האנדרטה הוקמה בשנת 1795 בידי הפסל פאבל מלינסקי, ובראשה הוצב העיט הלבן - סמלה של פולין, שיצר ויטולד מרצ'ביץ. על האנדרטה חקוק הכיתוב "NA PAMIĄTKĘ OBCHODÓW 125 ROCZNICI 3 MAJA 1791-1916" (לציון 125 שנה ל-3 במאי 1791). לאחר מלחמת העולם השנייה הוסטה האנדרטה ממקומה ונעלמה מתחת לשיחים. בשנת 1981 שוקמה האנדרטה והושבה למקומה המקורי, בפינת הרחובות פשדמישצ'יה ומאיה. לאנדרטה נוסף בסיס אבן שעליו נחקק ציון השנים "1791-1981".
מול האנדרטה שוכן בית המלון גרנד הוטל, מבתי המלונות המפוארים בעיר, שנבנה בשנת 1899.
וואן טכנולוגיות
וואן טכנולוגיות תוכנה בע"מ היא חברה ציבורית ישראלית העוסקת במתן שירותי טכנולוגיית מידע ומיקור חוץ לכ-2,000 ארגונים במגזרי התעשייה, ההיי-טק, בנקאות, פיננסים, ביטוח, קמעונאות והמסחר.
היסטוריה
בשנות ה-80 הייתה בין החברות הראשונות בישראל שסיפקה מערכות Enterprise resource planning באמצעות מיני-מחשבים של חברת Data General.
ביולי 1983 הנפיקה החברה לראשונה ניירות ערך לציבור בבורסה לניירות ערך בתל אביב, והפכה לחברה ציבורית. ב-1985 שונה שמה של החברה ל"יענא מערכות בע"מ. ביולי 1999 רכשה חברת "מיחשוב ישיר" את השליטה בחברה ב-2000 שונה שמה של החברה ל"מיחשוב ישיר תוכנה בע"מ". ב-2014 שונה שמה של החברה לשמה הנוכחי – "וואן טכנולוגיות תוכנה בע"מ".
יוחנן הגדי
יוחנן הגדי (ביוונית: Ἰωάννης Γαδδίς) היה בנו של מתתיהו החשמונאי, אחיו של יהודה המכבי ואחד ממנהיגי מרד החשמונאים שפרץ בשנת 167 לפנה"ס.
לא ידוע לנו הרבה על יוחנן, והוא הפחות מפורסם מבין חמשת בני מתתיהו: הוא לא עמד בראש הנהגת העם (כמו יהודה, יונתן ושמעון אחיו), ולא נהרג בקרב הרואי (כמו אלעזר אחיו). נראה ששמו השני של יוחנן, גדי, מרמז על מזל טוב. יוחנן מוזכר ראשון ברשימת חמשת בני מתתיהו בספר מקבים א, וייתכן שיש ללמוד מכך שהוא היה הבכור בין האחים.
אולם לאחר זמן לא רב נקמו אחיו של יוחנן, יונתן ושמעון, את מותו מיד בני ימרי. נודע להם שבני ימרי עושים משתה נישואין גדול, והם יוצאים לקראת הכלה, שהייתה בת של אחד מראשי השבטים האחרים באזור. הם ארבו לחבורת מלווי החתן בסתר אחד ההרים, וכשאלה הגיעו, מלווים בכלי נגינה, בתופים, בנשק וברכוש רב – קמו עליהם אחי יוחנן מן המארב, המיתו רבים מהם (לפי יוסף בן מתתיהו היה מספר ההרוגים ארבע מאות איש), הבריחו את האחרים ולקחו את השלל.
פיצוי היקס
פיצוי היקס הוא עקרון בכלכלה, בתחום תורת המחירים, שמטרתו לאפשר לכלכלן להבין את גודל השפעת עקרון ההכנסה על החלטות הקניה של הצרכן לאחר שינוי מחירים. זהו כלי חישובי והפעולות בו הם במסגרת מודל כלכלי ואינן מתרחשות במציאות. על פי העיקרון יש לפצות את הצרכן במודל על עליית מחירים או לנכות מהכנסתו לאחר ירידת מחירים על מנת להחזיר את הצרכן לתועלת ההתחלתית שלו לאחר שינוי המחירים. כך מוציאים מהמודל את השפעת עקרון ההכנסה ונשארים עם השפעת עקרון התחלופה על הצרכן בלבד.
יחד עם הבנה של גודל עקרון התחלופה ניתן, על פי התאוריה הכלכלית, להבין בשלמות את גודלם של המרכיבים המשפיעים על החלטת הצרכן לשינוי צריכתו העתידית בעקבות השינוי במחירים. בעזרת היקס ניתן בנוסף למצוא את עקומת הביקוש המפוצה.
פיצוי היקס קרוי על שם הכלכלן הבריטי ג'ון היקס.
איבויה צ'אק
איבויה צ'אק (בהונגרית: Csák Ibolya; 6 בינואר 1915 – 10 בפברואר 2006) הייתה אתלטית יהודייה-הונגרייה. אלופה אולימפית (ברלין 1936) ואלופת אירופה (וינה 1938) בקפיצה לגובה. הייתה הספורטאית האישה הראשונה שזכתה במדליית זהב אולימפית עבור הונגריה.
ביוגרפיה
צ'אק נולדה בבודפשט.
באולימפיאדת ברלין (1936) זכתה צ'אק במדליית זהב בתחרות הקפיצה לגובה בתוצאה של 1.60 מטר, לפני שיאנית העולם דורותי טיילר-אודם מבריטניה (1.60 מטר) ואלפרידה קאון מגרמניה (1.60 מטר). שלוש הקופצות הראשונות עברו את אותו הגובה וכשלו בניסיון לעבור גובה של 1.62 מטר. נערכה קפיצה רביעית וצ'אק עברה בניסיון הראשון 1.62 מטר וזכתה במדליית הזהב. שבועיים לפני התחרויות הודיעו ראשי הנבחרת הגרמנית לגרטל ברגמן שיאנית גרמניה שזכתה במבחנים הגרמניים לאולימפיאדה ובתוצאה השנייה בטיבה בעולם באותה שנה (1.60 מטר), כי לא תוכל ליטול חלק במשחקים בשל היותה יהודייה.
באליפות אירופה השנייה באתלטיקה והראשונה לנשים שנערכה בווינה, אוסטריה בשנת 1938 זכתה צ'אק במדליית זהב בתחרות הקפיצה לגובה בשיא הונגרי חדש של 1.64 מטר, לפני נלי ון-באלן-בלאנקן מהולנד (1.64 מטר) ופאודורה צו זולמס מגרמניה (1.64 מטר). שיא זה החזיק מעמד 24 שנים כשיא הונגריה לנשים.
צ'יק וצ'אק
באולימפיאדת ברלין (1936), לאחר שהודיע הכרוז על ניצחונה של צ'אק, הגיעה לאצטדיון המרכזי בו נכחו 110 אלף צופים, הידיעה שבבריכת השחייה ניצח השחיין ההונגרי פרנץ צ'יק במשחה הגמר הראשון והיוקרתי ביותר ל-100 מטר חופשי. האוהדים ההונגרים שלא ידעו את נפשם מרוב שמחה, פרצו בקריאות צ'יק צ'אק, צ'יק צ'אק וכל הקהל הצטרף אליהם. יש חושבים שזהו מקור הביטוי.
אבן גולל
אבן גוֹלֵל היא שיטה לחסימת מערות-קבורה ופתחים צרים אחרים.
אבני גולל במערות קבורה
מטרתה של האבן היא מניעת חדירתם של בעלי חיים ומבקרים לא רצויים אל תוך מערכת הקבורה.
בארץ ישראל, בקבורה מתקופת בית ראשון נפוצות אבני גולל רבועות המותאמות כ"פקק" לפתח מערכת הקבר החצובה בסלע. גם כאשר אבן הגולל אינה קיימת בשטח ניתן לזהות שהמערה נאטמה באבן לפי סיתות שפת פתח המערה. מערות מסוג זה ניתן לראות במורדות כפר השילוח, מול עיר דוד.
בקבורה מתקופת בית שני ניתן למצוא אבני גולל עגולות הנעות על-גבי מסילה ואוטמות את הפתח. האבן הייתה גדולה וכבדה, כך שעל מנת להזיזה ממקומה נדרש מאמץ משותף של כמה אנשים, דבר שיועד להקשות על שודדים ונוודים. קברים עם אבני גולל כאלה ניתן לראות בחורבת מדרס, במערת קבורה שמורה ב"כביש ג'וערה" (6954), ליד הצטלבותו עם כביש 66 ובקברי המלכים בירושלים. נפוצות אגדות אודות מנגנונים מיוחדים לגלילת אבני הגולל הכבדות, אולם לא נמצאו כל ממצאים המעידים על מנגנונים כאלה.פרט לחסימה פיזית מפני כניסת מזיקים, מטרה נוספת של אבן הגולל היא מניעת יציאת הטומאה. ה מלמדת שעצמים שונים יכולים לשמש כגולל לקבר על-מנת למנוע את יציאת הטומאה, אולם אבן אינה מקבלת טומאה ובכך יתרונה בנושא זה (ראו גם ).
שימוש באבני גולל לצורכי ביטחון
עדות לשימוש באבני גולל לצורכי ביטחון ניתן למצוא בתקופה הרומית בארץ ישראל. בעת מרד בר כוכבא שימשו אבני גולל לסתימת מערכות המסתור של המורדים.באתרי חפירה רבים בישראל, בעיקר באתרים באזור ההר מהתקופה הביזנטית בארץ ישראל, התגלו אבני גולל גדולות ומסילות לגלגולן בפתחי בנייני ציבור (כגון בתי כנסת). חצר המבנה הייתה מוקפת בחומה יציבה ובעלת פתח יחיד וצר יחסית, במפתן הפתח הותקנה מסילה ובצדי הפתח עוצבו מגרעות בחומה ובהן הייתה נתונה אבן גולל. הדבר איפשר את סגירת המקום באופן בטוח כאשר אינו בשימוש, דבר שאיפשר אחסון דברי ערך בתוכו. פתיחת האבן יכולה הייתה להעשות רק במשותף, דבר שמנע חדירה למקום על ידי בודד. הדבר איפשר גם יצירת מקום כינוס בטוח לאוכלוסיית היישוב, כאשר האזרחים יכלו להימלט אל בית הציבור ולסגור עצמם בתוכו כדי להתבצר מפני אויבים.
ביטויים בשפה
נסתם עליו הגוֹלֵל, לאמור - מת ונקבר באופן סופי ואבן הגולל נסגרה על-פי המערה (לפי בבלי, שבת, דף קנ"ב ע"ב:"כל שאומרים בפני המת יודע עד שיסתם הגולל"). בהשאלה - כל דבר שמת ונקבר באופן סופי. למשל: "הדרישה היא שהמתווך יהיה הגורם היעיל. לפיכך, לא תמיד די ביצירת הקשר הראשוני בין הצדדים, בפרט כאשר ישנה מעורבות של גורמים נוספים אשר סייעו לחדש את הקשר העסקי שכביכול נסתם עליו הגולל". (פסק דין של בית משפט השלום ירושלים, א 008856/01)
משוואות מקסוול
בפיזיקה, באלקטרומגנטיות, משוואות מקסוול (על שם הפיזיקאי ג'יימס קלרק מקסוול) הן מערכת של ארבע משוואות דיפרנציאליות חלקיות המתארות את תכונותיהם של השדה החשמלי והשדה המגנטי ואת הקשר ביניהם לבין מקורותיהם, צפיפות המטען וצפיפות הזרם בהתאמה. באמצעות משוואות אלה ניתן להראות גם כי האור הוא גל אלקטרומגנטי, ואף לגזור את משוואת הגל האלקטרומגנטי.
ארבע משוואות מקסוול הן חוק גאוס, חוק גאוס למגנטיות, חוק פאראדיי וחוק אמפר (עם תיקון מקסוול). עם המשוואה של כוח לורנץ, משוואות מקסוול מהוות תיאור מתמטי שלם של חוקי תורת החשמל והמגנטיות הקלאסית. למעשה, חוק לורנץ עצמו נוסח על ידי מקסוול כאחת משמונה משוואות מקסוול המקוריות (ראו בהמשך).
תיאור כללי
פרק זה יתאר, בצורה רעיונית ולא מתמטית, את ארבע משוואות מקסוול וכיצד הן משתלבות ביחד להסברת מקורה של קרינה אלקטרומגנטית כגון אור. המשוואות המתמטיות המדויקות מופיעות בפרק הבא. ניתן לראות כי שינוי בשדה מגנטי יוצר שדה חשמלי, ושינוי בשדה חשמלי יוצר, בתורו, שדה מגנטי - זהו הבסיס לגל האלקטרומגנטי.
משוואות מקסוול
את משוואות מקסוול אפשר לכתוב בצורות רבות. הנוסח המקורי של מקסוול, במאמרו משנת 1861, כלל מערכת של 20 משוואות. בשנת 1865, תימצת מקסוול את המשוואות ל-8, אך גם הם כתובות בצורה סבוכה בשל היעדר האופרטורים רוטור ודיברגנץ. הכתיב הווקטורי הנחשב לסטנדרטי פותח על ידי אוליבר הביסייד והוא זה המשמש בניסוח הדיפרנציאלי. במערכת יחידות SI בריק, הן נראות כך:
\ t הוא הזמן ואופרטור נַבּלה, בקואורדינטות קרטזיות, הוא. במערכות צירים שונות נבלה מוגדר באופן שונה.
בעזרת משוואות מקסוול ניתן להסביר מגוון רב של תופעות טבע, בהן: התופעות החשמליות והמגנטיות שחלק מהן יפורטו בהמשך, אופטיקה גאומטרית (חוק סנל), התאבכות ועקיפה, תופעות הקשורות בקיטוב (משוואות פרנל, שבירה כפולה, פעילות אופטית ועוד). גם במכניקת הקוונטים עושים שימוש במשוואות מקסוול (בתיאור הסמי־קלאסי) כדי לתאר את האינטראקציה בין קרינה וחומר.
קיימות תופעות אותן לא ניתן להסביר בתיאור הסמי־קלאסי, כמו פליטה ספונטנית. לכן פותחה אלקטרודינמיקה קוונטית, הנותנת משמעות ברורה למושג פוטון. משוואות מקסוול מתקבלות כגבול של האלקטרודינמיקה הקוונטית עבור עצמת אור חזקה.
משוואות מקסוול בחומר דיאלקטרי
משוואות מקסוול נראות מעט שונה כאשר אנחנו מדברים על תווך שעשוי מחומר דיאלקטרי. תווך כזה הוא חומר מבודד שמגיב באופן ליניארי לשדות שמופעלים עליו וכך גם משפיע עליהם. מבחינה פורמלית, קיימים מקדם דיאלקטרי \epsilon ומקדם מגנטיות \mu לחומר, כך ש: כאשר \vec{D} הוא וקטור שדה ההעתקה, ו-\vec{H} שדה החוזק המגנטי, המושפעים ישירות מהפולריזציה והמגנטיזציה של החומר בהתאמה.
משוואות מקסוול בתווך כזה משתנות בהתאם לשדות החדשים, ונעלמים בהם הקבועים (כי נכנסים לתוך ההגדרה של \vec{D} ו-\vec{H}):
כאשר ה-f מסמלת את צפיפות המטען החופשי ואת צפיפות הזרם החופשי, להבדיל ממטען וזרם מושרים, שנוצרים מתגובת החומר לשדות החיצוניים.
תנאי שפה
כאשר באים לפתור את משוואות מקסוול בתווך חומרי, בהינתן התפלגות של זרמים ומטענים, יש לדעת מהם תנאי השפה בנקודות אי רציפות של החומר, למשל בשפה של זכוכית ואוויר (כמו בסיב אופטי). השדות הבסיסיים בריק במקרה זה הם \ E ו־\ B, בעוד השדות המושרים עקב תכונות החומר הם \ D ו־\ H בהתאמה עבור השדה החשמלי והמגנטי.
בעזרת חוק גאוס ניתן להראות:
בעזרת משפט סטוקס ניתן להראות:
ראו גם חוקי פרנל לתיאור של מקדמי ההחזרה והשבירה בשפה בין שני תווכים דיאלקטריים.
המשמעות הפיזיקלית של המשוואות
משוואות מקסוול מתארות חוקי טבע שהיו ידועים, לפחות בחלקם, לפני שמקסוול רשם את המשוואות. החוקים עליהם מקסוול ביסס את המשוואות הם: לאלו מקסוול הוסיף את משוואת הרציפות, על פיה, שינויים במרחב בצפיפות הזרם יכולים לנבוע רק משינויים בזמן בצפיפות המטען - כלומר: חוק שימור המטען החשמלי.
משוואות מקסוול ביחידות cgs
משוואות מקסוול ביחידות cgs נראות כך:
שיטה זו מדגישה את הסימטריה במשוואות מקסוול, ולכן לרוב היא מועדפת כאשר עוסקים בפיתוחים תאורטיים. לעומת זה שיטת היחידות של SI מבוססת על היחידה הבסיסית של הזרם - אמפר, שלרוב הוא הגודל הנמדד באופן ישיר, ולכן השיטה מועדפת בעת עריכת ניסויים או תכנון מערכות מעשיות.
בחומר
בחומר בעל מקדם דיאלקטרי \epsilon ומקדם מגנטיות \mu כך ש: משוואות מקסוול במונחי הזרמים והמטענים החופשיים הן:
משוואות מקסוול בצורה יחסותית
בתורת היחסות מאחדים את השדה החשמלי והשדה המגנטי לישות טנזורית הנקראת טנזור השדה האלקטרומגנטי המוגדר על ידי: כאשר הוא 4-וקטור הפוטנציאל האלקטרומגנטי.
בצורה זו ניתן לרשום את 4 משוואות מקסוול כ־2 משוואות יחסותיות קו־ואריאנטיות:
המשוואה העליונה שקולה ל־2 משוואות מקסוול ההומוגניות. המשוואה התחתונה שקולה ל־2 משוואות מקסוול הלא־הומגוניות (כלומר, עם מטענים וזרמים חשמליים).
מ־2 משוואות אלה נגזרות עוד 2 משוואות חשובות:
יוסי אבני-לוי
יוסי אבני-לוי (נולד ב-25 במאי 1962) הוא סופר ודיפלומט ישראלי, המשרת כשגריר ישראל בליטא משנת 2020. ספריו הראשונים יצאו לאור תחת שם העט "יוסי אבני".
ביוגרפיה
אבני-לוי נולד ברעננה להורים שעלו מאפגניסטן ומאיראן. שירת בצה"ל כקצין מודיעין, וסיים תואר ראשון בהיסטוריה של המזרח התיכון ובערבית (האוניברסיטה העברית) ותואר במשפטים. כיהן כדיפלומט ישראלי בגרמניה, בסרביה, במונטנגרו ובפולין, בשנים 2011-2008 שימש כדובר משרד החוץ, וב-10 באוקטובר 2010 מונה לשגריר ישראל בסרביה ובמונטנגרו וכיהן בתפקיד זה עד קיץ 2016.
בתקופת כהונתו כשגריר בבלגרד נודע ביחסיו המעולים עם צמרת הממשל הסרבי, ובפרט עם ראש הממשלה אלכסנדר ווצ'יץ'. ביום עזיבתו את התפקיד זכה לביקור של ראש הממשלה ושל שר הפנים בשדה התעופה, שהגיעו כדי להיפרד משגריר ישראל. אבני-לוי היה אחד השושבינים העיקריים לחקיקת החוק הסרבי להשבת רכוש יהודי ללא יורשים (2015), המשמש דוגמה למדינות אחרות באירופה. הוא זכה במספר אותות הוקרה על כהונתו כשגריר, ונבחר על ידי התקשורת כאחד האנשים המשפיעים ביותר בבלגרד. היה השגריר הראשון של מדינת ישראל בבלגרד שביקר בקוסובו ונפגש עם צמרת הממשל הקוסוברי, לרבות עם ראש הממשלה האשים טאצ'י והנשיאה יאהיאגה.
פרסם קובצי סיפורים ורומנים שעוררו התרגשות, הערכה וגם פולמוס ספרותי וחברתי. אחד מספריו עובד לסרט. קובץ הסיפורים "גן העצים המתים" (1995) נחשב פורץ דרך במועד פרסומו. הרומן "דודה פרהומה לא הייתה זונה" נחשב אחד מספריו הבולטים, לצד "איש ללא צל" והרומן "רוכלי האהבות".
חיים אישיים
אבני משתייך לקהילת הלהט"ב, ולו ולבן זוגו בן ובת שנולדו בהליך פונדקאות.
כפר חג מולד
הכפר עשוי בדרך כלל מחרס או פורצלן, ומונח על שטיח לבן המייצג שלג.
כפרים אלה מהווים בדרך כלל פרטי אספנות.
קבוצת הדסטארט
הדסטארט
הדסטארט (באנגלית: headstart) הוא אתר מימון המונים ישראלי שמטרתו לסייע במימון פרויקטים ויזמים יצירתיים. באמצעות הדסטארט הציבור נקרא לממן מיזמים שונים, לרוב פרטיים, בתחומי הטכנולוגיה, האומנות, החינוך, החברה ואחרים. יזמים יכולים לפרסם את תוכניותיהם ולגייס בדרך של תמיכה את המימון הנדרש לביצוע התוכנית תמורת תשורה. לרוב מוצעות מספר תשורות והן נקבעות על פי גובה התרומה.
האתר הוקם בשנת 2011 על ידי מעין מלצר, יונתן גל ומאירי יוסי. מאז הקמתו גויסו דרכו (נכון ל-2020) כ-150 מיליון שקלים כ-3,000 פרויקטים, בעזרת כ-700,000 תומכים.
השיטה
הדסטארט הוא אתר אינטרנט למימון המונים הגדול בישראל, שדרכו בונה היוצר עמוד למיזם שברצונו לקדם, קובע יעד למימון, מציג את עצמו ואת הפרויקט בסרט, טקסט ותמונות, ומציע לתומכים בתמורה מוצרים או שירותים, שלרוב קשורים למיזם. בשלב שני מזמין היוצר את קרוביו, חבריו, מכריו ואף אנשים זרים להיכנס לעמוד המיזם על מנת לעזור לו. כל אחד יכול לקחת חלק בתהליך היצירה בכל סכום רצוי. כמות תומכים גדולה מצטברת לגיוס מימון משמעותי.
headstart היא שיטה חדשה של מסחר וחסות, שבה היוצר שומר על 100% מהקניין הרוחני בפרויקט. המימון אינו מהווה השקעה פיננסית המקנה אחוזי בעלות או הלוואה מסוג כלשהו, אלא מיוסד על בסיס תשורה של רצון טוב מהיוצר למממן, כאשר ניתן לתרום מסכום מסוים ומעלה עבור כל תשורה.
פעילות האתר מתחלקת, החל מ-2016, לשני אפיקים:
מיזמים מוכרים
גיוס מימון ההמונים הגדול ביותר עד כה בישראל (נכון ליוני 2016), היה עבור הנגשת ביתו של יהודה הישראלי, לוחם סיירת גבעתי שנפצע קשה במבצע צוק איתן, כדי לאפשר לו שיקום בביתו. בפרויקט זה גויסו כ-1,200,000 ש"ח תוך פחות מיממה, ובסך הכל כמיליון וחצי ש"ח.
להדסטארט ולזכיינית השידור רשת היה שיתוף פעולה בתוכנית "המיזם", שבמסגרתו הפרויקטים שהופיעו בתוכנית הועלו לאתר.
פאנדיט
פאנדיט (באנגלית: Fundit) היא פלטפורמת השקעות המונים, המאפשרת גיוס הון למיזמים וחברות היי-טק דרך מספר רב של משקיעים זעירים בסכומים נמוכים, בתמורה למניות. החברה מתפקדת כיום כ"רכז הצעה", בפיקוח ישיר של רשות ניירות ערך.
פאנדיט הוקמה בשנת 2016 תחת קבוצת הדסטארט בשיתוף עם פועלים IBI. בסך הכל גויסו דרך הפלטפורמה של החברה יותר מ-300 מיליון שקל.
השיטה
עם כניסת תקנות מימון ההמונים, שקידמה הרשות לניירות ערך, יכול הציבור הרחב לקחת חלק במגוון רחב של השקעות, שהיו עד 2017 נחלת ציבור המשקיעים ה"מתוחכם", דהיינו המשקיעים שהכירו את נבכי שוק ההון בלבד.
כיום, משקיע הוא כל אדם הרואה ערך בחברה המציעה את מניותיה. אך כחלק מהגנה על משקיעיה, ממנה פאנדיט משקיע מוביל, שמבצע סינון למאות העסקאות המוצעות מדי יום. רק לאחר בדיקת נאותות על ידי המשקיע המוביל מוצע הגיוס לציבור.
במידה וההשקעה אינה מקבלת את אמון הציבור היא אינה יוצאת אל הפועל וכספי המשקיעים מוחזרים אליהם במלואם.
מצד היזמים, מאפשרת פאנדיט לחברות וליזמים עסקיים, בכל תחום, לגייס כסף מהציבור בתמורה להקצאת מניות או אג"ח נושאת רבית. היזם מרוויח מפיזור ההשקעה בקרב משקיעים רבים ופיזור השליטה בחברה שלא על ידי גורם בודד.
Giveback
Giveback היא פלטפורמת מימון המונים מבוסס תרומות, מבית קבוצת הדסטארט. מקימי giveback הסבירו כי המיזם הוקם כדי לייצר יחד מציאות טובה יותר, על מנת לסייע לעמותות, גופים או יזמים פרטיים, עם מטרה התנדבותית.
במסגרת המיזם גויסו בהצלחה עשרות מיליוני שקלים למטרות שונות החל ממעל 200 אלף שקל להקמת מרפאה וטרינרית לחיות שננטשו, דרך עשרת אלפים שקלים לטובת ימי כיף לילדים בעלי מוגבלויות, 400 אלף שקל להשתלת כליה ומעל חצי מיליון שקלים למרכז סיוע לנפגעות תקיפה מינית
beactive
האתר הראשון בישראל למימון המונים למטרת קידום מאבקים משפטיים ונושאים ציבוריים. בbeactive פרויקטים הנוגעים להובלת מאבקים משפטיים, שינוי חקיקתי או מחאות ציבוריות.