cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
יואב לימור
ביוגרפיה
לימור, בנם של העיתונאי וחוקר התקשורת פרופ' יחיאל לימור ושל ההיסטוריונית פרופ' אורה לימור, נולד וגדל בירושלים. לאחר שסיים לימודים בבית הספר התיכון רנה קסין, התגייס לשירות בצה"ל ככתב בשבועון הצבאי "במחנה". לאחר שחרורו מהצבא בשנת 1989 המשיך בקריירה עיתונאית ומילא מספר תפקידים בעיתונות הכתובה. בין היתר שימש כתב צבאי, כתב פוליטי, וכתב לענייני מפלגות בעיתון "מעריב", והיה גם שליח העיתון בלונדון.
בשנות ה-90 עבד לימור כשדר ספורט בתוכנית הדקה ה-91. בין השנים 1998–2005, במקביל לעבודתו ב"מעריב", היה בין מגישי מגזין האקטואליה היומי "רצועת הביטחון" בגלי צה"ל, לצד יצחק טוניק ועמוס הראל.
יעקב ארז (עיתונאי)
קורות חייו
לאחר שחרורו החל לעבוד ככתב ספורט בעיתון "חדשות הספורט" ולאחר מכן ככתב ספורט ב"מעריב" ובמהדורת אזור השרון של העיתון. ב-1963 מונה לכתב "מעריב" באזור הערבה ואילת. ב-1966 מונה לכתב אזור הצפון של "מעריב" וסיקר עבורו את חזית הצפון במלחמת ששת הימים. ב-1971 מונה לכתב לענייני השטחים ולאחר מכן לכתב הצבאי של העיתון. בסדרת ידיעות התריע על הכנות המצרים למלחמה, אך ידיעותיו נפסלו על ידי הצנזורה הצבאית ולמכשיר הטלפון שלו אף הושמה האזנת סתר בהוראת ראש אמ"ן אלי זעירא. הוא סיקר עבור העיתון את מלחמת יום הכיפורים, את שיקום צה"ל לאחר המלחמה, מלחמת ההתשה במובלעת הסורית, הסכם השלום בין ישראל למצרים מנקודת המבט הצבאית ומלחמת לבנון הראשונה. ביולי 1976 יצא לארצות הברית וליווה את מבצע פעמון החירות - ספינות חיל הים שהגיעו למפגן חגיגות 200 שנה לארצות הברית. הוא היה בעל מדור בשם "שולחן החול" במגזין "סופשבוע" של "מעריב" ביום שישי. על מנת לעקוף את מגבלות הצנזורה פרסם במדור זה פינה בשם "אגדה לילדים" (ולעיתים "אגדה לילידים"), ובה בדרך של משל רמז על אירועים אקטואליים ביטחוניים (כגון פרשת קו 300) ועל התדרדרות המצב הביטחוני לקראת מלחמת לבנון ואחריה. בפרט מתח ביקורת על שר הביטחון אריאל שרון אותו כינה "צחור השיער". את הטור היה חותם באמירה "כל מי שמאמין כי יש דמיון בין סיפור זה לבין מאורעות אמיתיים בסביבתנו - עושה זאת על אחריותו האישית". ב-1984 זכה בפרס סוקולוב יחד עם אברהם תירוש ואבי בטלהיים על תחקיר בנושא המלחמה.
יואב לימור
ביוגרפיה
החל משנת 2002 היה כתב ופרשן צבאי בערוץ הראשון של הטלוויזיה הישראלית למשך 9 שנים, עד להתפטרותו בסוף 2011.
יעקב ארז (עיתונאי)
קורות חייו
ביולי 1984 מונה לכתב "מעריב" בארצות הברית. בשובו שימש ראש מערכת המוספים של "מעריב", תקופה בה יזם את המוספים "גבר לעניין", "קריירה" ו"בית וגן". ב-1988 מונה לראש אגף החדשות. בתקופתו עבר העיתון לפורמט טבלואיד ושימוש בצבע. ב-1992 מונה לסגן עורך "מעריב", ובהמשך השנה מונה לעורך הראשי, תפקיד בו כיהן עד מרץ 2002. בהמשך שימש פרשן צבאי בעיתון.
יואב לימור
ביוגרפיה
ב-2008 עזב את מעריב והחל לכתוב פרשנות צבאית בעיתון "ישראל היום", במקביל לעבודתו בטלוויזיה.
החל מינואר 2012 לימור מגיש את "יום חדש" שבהמשך הוחלף שמה ל"הבוקר של קשת" - תוכנית הבוקר של שידורי קשת בערוץ 2.
בדצמבר 2016 הגיש בערוץ 2 את הסרט "נעלמים", העוסק בהתבוללות בארצות הברית. הסרט מומן ב-2 מיליון ש"ח על ידי משרד התפוצות.
החל מ-10 בפברואר 2013 מנחה לימור את התוכנית "הבוקר של קשת" בשמה החדש "שישי בבוקר" לצד גלית גוטמן בימי שישי ב"קשת 12".
ביוני 2019 החל לימור להגיש תוכנית שבועית בשם STRICTLY SECURITY בערוץ החדשות הבינלאומי i24NEWS.
לימור שותף בחברת "תבונה פיננסית", העוסקת בייעוץ וליווי פיננסי של פורשי צה"ל.
חיים אישיים
לימור בעל תואר ראשון במשפטים מהקריה האקדמית אונו.
הוא אב לשלושה בנים. במאי 2018 פורסם שהוא ואשתו נפרדו לאחר 23 שנות נישואים.
יעקב ארז (עיתונאי)
קורות חייו
ב-2004 סייע ליאיר לפיד בכתיבת סדרת הטלוויזיה "חדר מלחמה".
ארז נשוי ואב לשלוש. אחיו הצעיר,, היה מפקד גדוד בחיל השריון ונהרג ב-1976.
אנתוני סטוקס
קריירה
סטוקס התחיל את הקריירה הבוגרת שלו ב-2005 במועדון האנגלי ארסנל, שם שיחק שנה אחת בעונת 2005–2006. לאחר מכן הושאל לפלקירק, ובעונת 07–2006 הוא הבקיע 14 שערים ב-16 משחקים בליגת העל הסקוטית. הוא נמכר במחיר של 2 מיליון פאונד לסנדרלנד, אבל הוא היה צריך להיאבק כדי להישאר בקבוצה הבכירה של המועדון. באוגוסט 2009 חזר סטוקס אל הליגה הסקוטית כאשר חתם בהיברניאן שרכשה אותו בעלות של כחצי מיליון פאונד. בעונה הראשונה שלו במועדון, עונת 10–2009, הוא הבקיע 20 שערים. בתחילת עונת 11–2010 עבר לסלטיק שרכשה אותו ב-1.2 מיליון פאונד. סטוקס שיחק בסלטיק עד אמצע עונת 16–2015 שבה הושאל להיברניאן שזכתה באותה עונה בגביע הסקוטי.
סנטוס אסקובר
חורחה לואיס אלקנטר בולי (באנגלית: Jorge Luis Alcantar Bolly; נולד ב-30 באפריל 1984) הידוע יותר בשם הבמה שלו, סנטוס אסקובר הוא מתאבק מקסיקני דור שני, המופיע בארגון ההיאבקות WWE, בתוכנית סמאקדאון.
טהראן טאבו
טהראן טאבו (פרסית: تهران تابو); אנגלית: Tehran taboo) הוא סרט הנפשה גרמני-אוסטרי בבימויו של עלי סוזנדה. הסרט, המונפש בטכניקת רוטוסקופ, מספר את סיפורן של שלוש נשים ומוזיקאי החיים בטהראן ומתמקד במאמציהם הנואשים להתמודד עם חוקי הדת המחמירים הנהוגים באיראן, שמובילים לקיומם של סטנדרטים כפולים. הסרט הוצג לראשונה במסגרת שבוע המבקר הבינלאומי בפסטיבל קאן 2017.
סנטוס אסקובר
הוא מוכר בעיקר בשל הופעותיו תחת שם הבמה אל איחו דל פנטסמה. תחת שם זה, הוא הופיע עבור ארגון ההיאבקות המקסיקני Lucha Libre AAA Worldwide (AAA) בין השנים 2013 ל-2019. בארגון זה, הוא זכה באליפות פיוז'ן של AAA, אליפות העולם במשקל קל של AAA, אליפות אמריקה הלטינית של AAA וגביע אנטוניו פניה לשנת 2017. לפני כן, הוא הופיע עבור ארגון היאבקות מקסיקני אחר בשם Consejo Mundial de Lucha Libre (CMLL) בין השנים 2008 ל-2013. בארגון זה, הוא זכה באליפות העולם במשקל בינוני של CMLL והיה פעמיים אלוף השלישיות של CMLL (ביחד עם הקטור גרזה ולה מסקארה).
טהראן טאבו
עלילה
שלוש צעירות וצעיר מאיראן יוצאים למסע של חופש מיני ואושר, בחיפושיהם אחר דרכים יצירתיות להתגבר על מגבלות החברה האסלאמית השמרנית. מסעם מתואר בסרט כהזדמנות נדירה להיכרות עם תת-התרבות העירונית באיראן. הסרט, העוסק בדיכוי הנשים באיראן, מתייחס גם לצביעות ומשולבים בו תיאורים של הוצאות להורג בפומבי, אלימות מינית, התעללות בבעלי חיים והתאבדות.
סנטוס אסקובר
אלקנטר הופיע גם בארגון ההיאבקות האמריקאי Lucha Underground בין השנים 2014 ל-2019 תחת שם הבמה המלך קוורנו. עקב השותפות של AAA יחד עם ארגוני היאבקות נוספים, אלקנטר הופיע במספר תוכניות עבור ארגון ההיאבקות Impact Wrestling, כשהיה תחת חוזה ב-AAA.
קריירת היאבקות מקצועית
אלקנטר החל את הקריירה שלו בענף ההיאבקות המקצועית בשנת 2000 כדמות בעלת מסכה המאפיינת את תרבות ההיאבקות המקסיקנית, תחת שם הבמה "טופ סיקרט" (שפירושו: "סודי ביותר"). בזמן שהתאבק תחת הדמות, הוא עטה מסכה שחורה בעל עיטור מזהב מסביב לעיניים. בשנת 2003, אלקנטר אימץ מסכה חדשה, כשהפעם הזדהה בדמות חדשה בשם "אל איחו דל פנטסמה" (שפירושו: "הבן של אל פנטסמה"). לאחר שינוי שם זה, הוא החל לעטות מסכה המזכירה את המסכה של דמות הקומיקס, הפנטום, בדומה למסכה שאביו עטה לפניו.
טהראן טאבו
עלילה
במרכז הסרט תיאור ניסיונותיהן של שלוש הנשים לנווט בין האיסורים הדתיים והציפיות החברתיות הרבות. פארי (אותה מגלמת השחקנית אלמירה רפיזדה) היא עובדת מין, הנזקקת לשופט (אותו מגלם חסן עלי מט), כדי שיחתום על מסמכי הגירושים שלה. פארי מתגוררת בדירה בבעלותו של השופט ומספקת לו שירותי מין, מה שבהמשך יבטיח את רישומו של בנה לבית הספר.
סנטוס אסקובר
Consejo Mundial de Lucha Libre (2008–2013)
אלקנטר הובא לארגון ההיאבקות Consejo Mundial de Lucha Libre (CMLL) בשנת 2008 לאחר שהוא עזב את IWRG ארבע שנים קודם לכן. במהלך שהותו ב-CMLL, הוא זכה באליפות השלישיות של CMLL בשני מקרים, כשבשניהם חבריו לצוות היו הקטור גרזה ולה מסקארה. אף על פי שהשלושה לא התאבקו יחדיו קודם לכן, הם הצליחו להגיע על לשלב הגמר של טורניר על אליפות השלישיות הפנויה, כשבגמר הם גברו על הפנתר הכחול, דוס קאראס ג'וניור ומיסטיקו כדי לזכות בתואר. ב-5 באוגוסט 2008, הם הפסידו את חגורות האליפות לאולטימו גררו, נגרו קאסאס ואטלנטיס. מנגד, הם הצליחו להשיב אליהם את חגורות האליפות ב-18 בינואר 2009. ב-21 ביולי, אל איחו דל פנטסמה ניצח את אוורנו וזכה באליפות העולם במשקל בינוני של CMLL. לאחר הגנה מוצלחת אחת בלבד על התואר, הוא הפסיד את התואר לנגרו קאסאס ב-14 בפברואר 2010.
טהראן טאבו
אופני הפקת הסרט
הסרט הונפש בטכניקת רוטוסקופינג, בה השחקנים מצולמים תחילה ולאחר מכן מונפשים. יתרונה העיקרי של טכניקה זו הוא העברת כישרונם של השחקנים המקוריים אל הסרט המונפש, שהופך נגיש רגשית עבור הצופים. סרט הנפשה הפך אפשרות מעשית עבור סוזנדה, שלא יכל לצלם את הסרט באיראן בגלל הצנזורה. באיראן אמנים רבים אינם חופשיים להביע את דעותיהם והם מצאו דרכים מגוונות לבטא את עצמם.
סנטוס אסקובר
Consejo Mundial de Lucha Libre (2008–2013)
במרץ 2010 ניתן היה להבחין במחלוקות בין אלופי השלישיות כשגרזה עזב את הצוות במהלך קרב מתוך מחשבה שאחד מהם תקף אותו. לאחר שעזב, גרזה התעקש באופן חסר כנות שאין מתיחות יותר בין חברי הקבוצה. ספקות רבים עלו מנאמנותו לחבריו, כאשר הוא חבר לשורות פולבורה, מתאבק בעל דמות רעה, כשביחד הם זכו בטורניר גראן אלטרנטיבה לשנת 2010. במהלך האירוע Super Viernes, שנערך ב-7 במאי 2010, במהלך קרב הגנה על חגורות אליפות השלישיות, גרזה תקף את אל איחו דל פנטסמה ולה מסקארה ואיפשר לקבוצת לה אולה אמארילה (הירושי טנהאשי, שיגאו אוקומורה וטאיצ'י אישיקארי) לזכות בחגורות האליפות. ב-28 באוקטובר 2012, פנטסמה כשל בניסיונו לזכות באליפות העולם ההיסטורית במשקל בינוני של NWA, כשהפסיד לדראגו רוחו ג'וניור.
טהראן טאבו
ביקורות
מבקרים כתבו כי סוזנדה עקף את בעיית הצנזורה באופן מושכל, מלבד העובדה שהוא חי מחוץ לאיראן, בחירת הז'אנר וטכניקת ההנפשה שנבחרה, יצרה "מרקם חזותי" יוצא דופן, שתואר כהיפר-ריאלסטי מבחינת אופני התנועה והביטוי, תוך שיומש בצבעים פשוטים.
סנטוס אסקובר
Lucha Libre AAA Worldwide (2013–2019)
ב-18 באוקטובר 2013, אל איחו דל פנטסמה ביצע מעבר מפתיע לארגון ההיאבקות Lucha Libre AAA Worldwide (AAA), כשערך הופעת בכורה במהלך האירוע Héroes Inmortales VII כחבר החדש בקבוצת El Consejo (קבוצה הכוללת מתאבקי CMLL לשעבר המגלמת את דמויות הנבלים). כבר בבכורה שלו, הוא הגיע עד לגמר גביע אנטוניו פניה, לעומת זאת, באותו הגמר הוא הפסיד ללה פארקה הוותיק. באירוע Guerra de Titanes, שנערך ב-8 בדצמבר, פנטסמה הצטוות לשורות סילבר קינג ואל טחאנו, כשביחד הם איתגרו את Los Psycho Circus (מונסטר קלאון, מרדר קלאון וסייקו קלאון) על אליפות השלישיות של AAA, זאת ללא הצלחה. באירוע טריפלמניה XXII, שנערך ב-17 באוגוסט 2014, פנטסמה ניצח בקרב הדחות בן עשרה משתתפים אשר גרם לאיחוד אליפות פיוז'ן של AAA ואליפות AAA במשקל קל; במהלך כהונתו, שם האליפות שונה לאליפות העולם במשקל קל של AAA. ב-20 בספטמבר 2015, פנטסמה הפך למנהיגה החדש של קבוצת לה סוסיאדד. ב-19 במרץ 2017, פנטסמה הפסיד את אליפות העולם במשקל קל לג'וני מונדו.
טהראן טאבו
ביקורות
האנימציה הרוטוסקופית הבולטת בתצלום זה של איראן מאפשרת את הטכניקה לבמאי, עלי סוזנדה, להציג צד של העיר שסרט פעולה חי לעולם לא יורשה לתאר. כן, הוא נראה מדהים עם לוח הצבעים של אוקרסים זוהרים וניאון. הדמויות והעלילה נוטים להיות מעט סכמטיים, אך מכיוון שמסלולי הנורמל של הנשים ניתנים לחיזוי לא מפני שהסיפור חסר כוח אלא מפני שהסיפור חסר פחד וחזק. Wendy Ide
סנטוס אסקובר
Lucha Libre AAA Worldwide (2013–2019)
באירוע Héroes Inmortales XI, שנערך ב-1 באוקטובר, פנטסמה זכה בטורניר גביע אנטוניו פניה, שהעניק לו זכייה באליפות אמריקה הלטינית הפנויה של AAA. לאחר מכן, הוא היה מעורב בעלילה מורכבת וארוכה עם טחאנו ג'וניור, שבסופו של דבר הייתה על התואר. השניים התמודדו זה מול זה בקרב כלוב באירוע Guerra de Titanes, שנערך ב-26 בינואר 2018, ובו פנטסמה ניצח כתוצאה מפסילה. לאחר הקרב, נודע שהשניים יתחרו פעם נוספת באירוע Rey de Reyes בקרב מסכה נגד שיער. באירוע זה, שנערך ב-4 במרץ, אל איחו דל פנטסמה גבר על טחאנו ג'וניור וכתוצאה מכך ובהתאם להתניית הקרב, טחאנו נאלץ לגלח את ראשו.
בשבועות שבאו לאחר מכן, פנטסמה, סייקו קלאון, לה פארק ופנטגון ג'וניור סיכנו כולם את המסכות שלהם במסגרת קרב מרובע באירוע טריפלמניה XXVI. לקראת אירוע זה, פנטסמה ביצע פעם נוספת את מעברו לדמות הרעה, כשהקים את קבוצת Los Mercenarios (שפירושו: "שכירי החרב") עם טחאנו ג'וניור, ריי אסקורפיון ולה מסקארה. באירוע טריפלמניה XXVI, שנערך ב-26 באוגוסט, פארק ניצח את אל איחו דל פנטסמה בקרב המסכות. לאחר הקרב, פנטסמה נאלץ לחשוף את זהותו כאשר הוא הסיר את המסכה מפניו וחשף את שמו האמיתי כחורחה לואיס אלקנטר בולי. באירוע Guerra de Titanes שנערך ב-2 בדצמבר, פנטסמה התמודד הגן על אליפות אמריקה הלטינית של AAA מול דראגו בקרב שבו הוא הפסיד את התואר לאחרון.
ב-20 במרץ 2019, פנטסמה הודיע על שחרורו מ-AAA.
Lucha Underground (2014–2019)
בספטמבר 2014, אל איחו דל פנטסמה החל לעבוד עבור ארגון ההיאבקות Lucha Underground תחת שם הבמה "המלך קוורנו". הוא החל בפיוד עם דראגו, כשב-21 בינואר 2015 הוא ניצח אותו בקרב מי שעומד אחרון. ב-4 בפברואר, הוא גבר על ג'וני מונדו בקרב יחידים שיצר פיוד בין השניים. היריבות ביניהם הסתכמה ב-11 במרץ, כשהם התמודדו זה מול זה בקרב כלוב, שבו מונדו יצא עם ידו על העליונה. ב-14 בנובמבר, קוורנו ניצח את פיניקס וזכה באליפות מתנת האלים. הוא הפסיד את תואר זה בחזרה לפיניקס בקרב סולם, שהתקיים ב-21 בנובמבר. באירוע Ultima Lucha Dos, שנערך ב-13 ביולי 2016, הוא נוצח על ידי מיל מוארטס בקרב מוות.
הוא לא נראה בכל העונה השלישית של הסדרה למעט פרק הסיום של Ultima Lucha Tres, שבו הוא תקף את אותו מוארטס. עלילה זו המשיכה לתוך העונה הרביעית, שבה השניים התמודדו ביניהם ב-12 בספטמבר 2018 בקרב שהסתיים בפסילה כפולה. שבוע לאחר מכן, השניים היו עסוקים מדי בפיוד ביניהם, מה שאיפשר לפנטגון דארק להגן בהצלחה על אליפות Lucha Underground בקרב משולש נגדם. היריבות בין השניים הסתיימה באופן שאינו חד משמעי בקרב שבו פנטגון דארק ניצח את המלך קוורנו, מיל מוארטס ואל דרגון אצטקה ג'וניור ב-26 בספטמבר 2018; קרב מרובע זה היה הפעם האחרונה שבה קוורנו ומוארטס התמודדו זה מול זה. הוא שוחרר מחוזהו ב-26 במרץ 2019.
Impact Wrestling (2017–2018)
ב-2 ביולי 2017, אל איחו דל פנטסמה ודראגו ייצגו את AAA באירוע סלאמיברסרי XV של ארגון ההיאבקות Impact Wrestling; השניים הפסידו ל-The Latin American Xchange (סנטנה ואורטיז), כשכשלו בניסיונם לזכות באליפות הזוגות של אימפקט ובאליפות הזוגות של GFW בקרב זוגות מרובע אשר כלל בנוסף את לארדו קיד וגרזה ג'וניור, ונאומיצ'י מרופוג'י וטייג'י אישימורי. באירוע באונד פור גלורי 2017, קבוצת AAA (פנטסמה, פגאנו וטחאנו) הפסידו לקבוצת אימפקט (אית'ן קרטר III, אדי אדוארדס וג'יימס סטורם) בקרב שלושה נגד שלושה. ב-6 בנובמבר, אל איחו דל פנטסמה כשל בניסיונו לזכות באליפות במשקל כבד של GHC, כשהפסיד לאלוף, אדי אדוארדס. באירוע Impact Wrestling Redemption, שנערך ב-22 באפריל 2018, פנטסמה השתתף בקרב משושה נגד בריאן קייג', דזמונד אקסבייר, DJZ, טייג'י אישימורי וטרבור לי, שבסופו קייג' ניצח.
חתימה ובכורה בארגון (2019–2020)
ב-14 באוגוסט 2019, אלקנטר חתם על חוזה ב-WWE. במהלך אחד השבועות הראשונים במתחם של ה-WWE Performance Center, אלקנטר נפצע בברכו, כך שנמנע מפעילות בזירה במשך מספר חודשים. ב-15 בפברואר 2020, הוא ערך את קרב הבכורה שלו בארגון תחת שמו במציאות במסגרת מופע של NXT, כשהצטוות לראול מנדוזה בניצחונם על לואיס האולי וסם סטוקר.
לגאדו דל פנטסמה (2020–היום)
ב-7 באוקטובר בפרק של התוכנית סמאקדאון, אסקובר הופיע לראשונה ברוסטר הראשי, כשעשה זאת לצד ויילד ודל טורו ביחד עם זלינה וגה (שהחליפה את אלקטרה לופז) תקפו את קבוצת Hit Row במהלך הכניסה של האחרונים. ב-11 בנובמבר, אסקובר גבר על שינסקה נקאמורה. שבועיים לאחר מכן, הוא ניצח את בוץ'. ב-2 בדצמבר, אסקובר הפסיד לריקושט בגמר גביע העולם של סמאקדאון. ב-3 במרץ 2023, אסקובר נחל הפסד לדומיניק מיסטריו.
תביעה נגד Lucha Underground
ב-9 בפברואר 2019, דווח שאלקנטר הגיש תביעה נגד רשת El Rey וחברת ההפקה Baby-G שעמדו מאחורי Lucha Underground. בתביעה נטען כי החוזה של Lucha Underground הגביל באופן לא חוקי את מתאבקיו לעבוד ב"מקצוע החוקי" שלהם, כך שהחברה הגבילה אותם לעבוד עבור חברות אחרות בזמן שהם נמצאים תחת חוזה אצלם, שמצידה שילמה לעובדיה עבור כל קרב. עורך דינו של אלקנטר חשף גם שהוא הגיש תובענה ייצוגית נגד Lucha Underground בגין החוזים שלטענתו היו בלתי חוקיים על פי חוק בקליפורניה. התביעה הייצוגית כללה גם את המתאבקים איווליס ולז, ג'ואי ריאן ומליסה סרוונטס, שביקשו לבטל את חוזיהם. התביעה הובילה לשחרורם של אלקנטר ואחרים מהחוזה שלהם בחברה לפני תום תוקפם.
אדם דמוס
אדם דמוס (באנגלית: Adam Demos; נולד ב-24 במאי 1986) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אוסטרלי. הוא ידוע בעיקר בזכות תפקידיו כג'ייק טיילור בסרט "אהבה היא השטח שלה" בהפקת נטפליקס, אוגוסט ווקר בסדרת הטלוויזיה האמריקאית "Unreal" ,נייט בולדווין בסדרת הטלוויזיה האוסטרלית "ג'נט קינג" ובראד סיימון בסדרת הטלוויזיה של נטפליקס sex/life..
ראשית חייו
דמוס נולד בוולונגונג, ניו סאות' ויילס, אוסטרליה. הוא סיים את בית הספר התיכון בשנת 2003. בעוד שהוא התעניין במשחק בגיל צעיר, עבד תחילה כפועל בנייה עד שנרשם לשיעור משחק בבית הספר לקולנוע ולטלוויזיה "Screenwise", כשהיה בן 23. בראיון הוא אמר כי אמו - שגידלה אותו לבד - היא זו שחיפשה את בית הספר לדרמה בסידני.
קריירה
בעבר שיחק בתפקידים קטנים באוסטרליה לפני שהצטרף לעונה השלישית של הסדרה "Unreal", שהייתה לתפקיד הפריצה שלו.
בשנת 2019 הוא כיכב לצד כריסטינה מילאן בסרט "אהבה היא השטח שלה" בהפקת נטפליקס.
בשנת 2021 שיחק בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "Sex/Life" בהפקת שירות ההזרמה נטפליקס. ב-19 במאי 2022 הוקרן לראשונה בנטפליקס, הסרט "לגימה של אהבה", בו הוא משחק בתפקיד ראשי.
חוטם האיילה (יישוב עתיק)
חוטם האיילה היה שם שניתן במצרית עתיקה ליישוב כנעני עתיק שהתקיים בארץ ישראל ("חאריושה" במצרית: "ארץ שוכני החולות") ב.
דאגלס A-26 אינוויידר
דאגלס A-26 אינוויידר (באנגלית: Douglas A-26 Invader, צוּיַּין גם בסימול B-26 בין 1948 ל-1965. Invader פירושו "פּוֹלֵשׁ" או "פּוֹשֵׁט") הוא מטוס תקיפה ומטוס הפצצה קל אמריקאי, דו מנועי, שנבנה ויוצר על ידי דאגלס איירקראפט קומפני, במהלך מלחמת העולם השנייה. ה"אינוויידר" ראה גם שירות מבצעי במהלך עימותים גדולים של המלחמה הקרה. מספר מטוסים מוגבל של חיל האוויר של ארצות הברית, שעברו שינויים רבים מאוד, שירתו בדרום-מזרח אסיה במלחמת הודו סין הכלל אזורית, עד שנת 1969. היה זה מטוס מהיר בעל יכולת נשיאה של מטען פצצות גדול, וניתן היה להרכיב עליו מגוון רחב של מקלעים ליצירת כלי טיס אימתני לתקיפה קרקעית.
חוטם האיילה (יישוב עתיק)
היישוב נזכר בכתובת של וני הזקן, קצין צבא של פרעה פפי הראשון מהשושלת השישית, שמזכיר כי המקום מרד בשלטון מצרים העתיקה (לא ידוע כי בתקופת הברונזה הקדומה הייתה ארץ ישראל תחת שלטון מצרי, אך ידוע שבדרומה חיו אנשים ממוצא מצרי בתוך יישובים כנעניים ושהארצות ניהלו קשרי מסחר) וכי פרעה פפי הראשון הורה על מלחמה כנגדם, הקרב נערך בשתי חזיתות: אחת ימית - מה שמעיד ש"חוטם האיילה" היה מקום שישב על קו החוף, והשנייה קרקעית. בתום המלחמה הוכנע המקום (בהוראת פרעה הצבא המצרי החריב את הגפנים והיינות ושרף את המקום), רבים ממורדיו נהרגו והמצרים טוענים שלקחו רבים מהמורדים שנשארו בחיים כשבויי מלחמה יחד איתם בחזרה למצרים.
דאגלס A-26 אינוויידר
סימול מחדש של המטוס, מ-A-26 ל-B-26 הוביל לבלבול בינו לבין המרטין B-26 מראודר, שטס לראשונה בנובמבר 1940, כ-20 חודשים לפני טיסת הבכורה של ה"דאגלס A-26". על אף ששני סוגי המטוסים הוּנעוּ על ידי המנוע הרדיאלי רחב השימוש פראט אנד וויטני R-2800 Double Wasp, הם היו עיצובים שונים ונפרדים לגמרי – ה"מפציץ" של חברת מרטין, ה-B-26, החל את דרכו בשנת 1939, עם יותר מכפול מספר יחידות שיוצרו ממנו (קרוב ל-5,300) בהשוואה ל-A-26, אך עם זאת, כבר מיד לאחר סיום מלחמת העולם השנייה, נגרטו רוב מטוסי ה"מראודר", זאת בניגוד ל-A-26 שהמשיך לשרת במשך יותר משני עשורים נוספים.
חוטם האיילה (יישוב עתיק)
הוצע בעבר כי "חוטם האיילה" הוא הר הכרמל, אמנם אין תעודות שמפריכות או תומכות בזה.
עונת 2011/2012 בליגת העל ההולנדית
מבנה
על ניצחון הוענקו 3 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. הליגה כללה 18 קבוצות, (17 ששיחקו בעונה שעברה, אליהן הצטרפה ואלבייק שעלתה מליגת המשנה) ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 17 משחקים כל אחד - 34 מחזורים בסה"כ. בסיומם הראשונה זכתה באליפות והקבוצה במקום ה-18 ירדה לליגת המשנה. הקבוצות במקומות 16 ו-17 התמודדו בפלייאוף ירידה בשיטת הטוב משני משחקים כנגד הקבוצות שהעפילו מטורניר הפלייאוף בליגת המשנה.
פלייאוף הירידה
אל הפלייאוף העפילו 4 הקבוצות שסיימו במקומות 2–5 בליגת המשנה, אליהן הצטרפו שתי הקבוצות שהעפילו מסיבוב הפלייאוף הראשון בליגת המשנה ושתי הקבוצות שסיימו במקומות 16 ו-17 בליגת העל לסדרת הטוב מ-2 משחקים.
הג'וב הצרפתי
הג'וב הצרפתי (באנגלית: Bastille Day - יום הבסטיליה) הוא סרט פעולה אמריקאי-בריטי-צרפתי משנת 2016 בבימויו של ג'יימס וואטקינס ובכיכובם של אידריס אלבה, ריצ'רד מאדן, שרלוט לה בון, אריק איבוני וג'וזה גרסיה.
עלילת הסרט עוקבת אחר סוכן CIA (אידריס אלבה) שנאלץ להיעזר בכייס-רחוב (ריצ'רד מאדן) על מנת לאתר חוליית טרור הפועלת בפריז ואשר מאיימת להוציא לפועל פיגוע.
בעקבות פיגוע הדריסה בניס, הופסקה הקרנת הסרט בבתי הקולנוע בצרפת.
תקציר העלילה
מייקל מייסון (ריצ'רד מאדן), כייס אמריקאי המתגורר בפריז, גונב תיק ובו דוב צעצוע, מבלי לדעת שבתוכו מוטמנת פצצה, ומשליך את הצעצוע ברחוב סואן. כעבור מספר שניות, המטען מתפוצץ, והורג ארבעה בני-אדם. צילומי טלוויזיה במעגל סגור חושפים את פניו ומשטרת פריז פותחת במצוד אחריו. שון בריאר (אידריס אלבה), סוכן CIA המוצב בפריז, מגלה כי מי שעומדים מאחורי הפיצוץ הם סוכנים ממשלתיים צרפתיים מושחתים, שהשתמשו בפיגוע ככיסוי, על מנת לגנוב חצי מיליארד דולר מהבנק המרכזי של צרפת במהלך יום הבסטיליה. בריאר חובר למייסון, והשניים משתפים פעולה יחד, על מנת לחשוף את השחיתות.
ביקורות ותגובות
הסרט קיבל ביקורות שליליות באופן כללי ולציון 51% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 47 ביקורות.
ראס אל פארעה
ראס אל פארעה (בערבית: راس الفارعة) הוא כפר פלסטיני בנפת טובאס בשומרון, הממוקם כ-5 קילומטרים דרומית מערבית לטובאס. על פי נתוני הלשכה המרכזית הפלסטינית לסטטיסטיקה, בעיירה התגוררו באמצע שנת 2006 למעלה מ-701 תושבים. מתקני הבריאות של ראס אל-פארע נמצאים בטמון ובמחנה הפליטים הסמוך אל-פארא.
בובי זינגר
בובי זינגר (בגרמנית: Bobbie Singer; נולדה ב-22 בפברואר 1981) היא זמרת אוסטרית. ייצגה את אוסטריה באירוויזיון (1999).
ביוגרפיה
זינגר נולדה בלינץ בשם טינה שוסר.
ב-1996 הקליטה את שירה הראשון "Egoistic".
ב-1999 נבחרה על ידי רשת השידור האוסטרית "ORF" לייצג את אוסטריה באירוויזיון 1999, שנערך בבנייני האומה בירושלים. באירוויזיון היא סיימה במקום עשירי.
באותה שנה יצא לאור האלבום היחיד שלה, Before I Die. שיר הנושא הופיע בפסקול של סרט המתח "Seven Days To Live" משנת 2000.
ב-2005 עזבה זינגר את תחום השירה והחלה לעבוד כמפיקה וכפזמונאית.
בלה סטולר
בלה שטולאר (בהונגרית: Stollár Béla; 1917, זאלאגרסג – 1944, בודפשט) היה עיתונאי וחסיד אומות העולם מהונגריה.
קורות חיים
לאחר תום לימודיו התיכוניים היה שטולאר פקיד בבנק. בשנת 1940 זכה שטולאר בתחרות כתיבה ומאז היה עיתונאי ספורט וכתב עבור עיתון הספורט ההונגרי "פשטי הירלפ".
בתקופת מלחמת העולם השנייה
בשנת 1943 גויס סטולר לצבא הונגריה ועבד במטה משרד ההגנה. את עבודתו ניצל לשם השגת טפסים רשמיים וציוד משרדי שסייע לו לסייע ליהודים שנשלחו לעבודות כפייה ויועדו להישלח לעבודות אלה. עם עליית פרנץ סלשי לשלטון באוקטובר 1944, סייע שטולאר ליהודים רבים שהיו בין מכריו. הוא סיפק להם מסמכים מזויפים, שלח מזון וכסף ליהודים במחנות לעבודת כפייה ואף ניסה להציל קשישה יהודייה, סבתה של מכרה יהודייה, מצעדות המוות.
שטולאר ארגן קבוצת התנגדות חמושה נגד הגרמנים וכוחות צלב החץ. קבוצת המחתרת בראשותו של שטולאר פעלה מתוך דירה ברחוב קלוטילד 22 בבודפשט בעזרת מסמכים מזויפים, פקודות צבאיות מזויפות ונשק. בין חברי הקבוצה היו יהודים וכן עריקים מהצבא ההונגרי.
ב-25 בדצמבר 1944 איתרו אנשי צלב החץ את הקבוצה בדירה ברחוב קלוטילד עקב הלשנה. רוב חברי הקבוצה נמלטו אך שטולאר ומספר חברים בקבוצתו נלחמו נגד אנשי צלב החץ ונהרגו לאחר קרב קצר.
הכרה והנצחה
בשנת 2003 הוכר שטולאר בתור חסיד אומות העולם על ידי יד ושם.
רחוב קלוטילד בבודפשט, הרחוב שבאחד מבנייניו פעלה קבוצת המחתרת של שטולאר בתקופת המלחמה, נקרא לאחר המלחמה על שמו של שטולאר.
קנת' מקנזי
קנת' פרנק מקנזי ג'וניור (באנגלית: .Kenneth Frank McKenzie Jr; נולד בשנת 1957) הוא קצין בדימוס בדרגת גנרל. בתפקידו האחרון שירת כמפקד פיקוד מרכז של ארצות הברית.
ביוגרפיה
מקנזי גדל בסנטר פוינט שבאלבמה. ב-1979 סיים תואר ראשון בחינוך מהמכללה הצבאית של קרוליינה הדרומית ("סיטאדל"). התגייס לחיל הנחתים של ארצות הברית והוכשר כקצין חי"ר. פיקד על מחלקה ופלוגה רובאית, שימש סגן מפקד גדוד חי"ר וקצין מבצעים של דיוויזיית נחתים. כמו כן שימש מדריך במכון הצבאי של וירג'יניה והיה כותב הנאומים של מטה חיל הנחתים.
פיקד על הגדוד הראשון ברגימנט הנחתים השישי, שהוצב באזור קוסובו ככוח היבשה של יחידת המשלוח ה-24 של הנחתים. פיקד על יחידת המשלוח ה-22 של הנחתים שהוצבה באפגניסטן ב-2004 ובעיראק בשנים 2005–2006. בתפקידו הבא שירת כמזכיר הצבאי של מפקד חיל הנחתים.
ביולי 2007 קודם לדרגת בריגדיר גנרל ומונה לסגן קצין אג"ם במרכז הפיקוד הצבאי הלאומי של המטות המשולבים. ביוני 2008 מונה לעמוד בראש צוות ההערכות של המטות המשולבים לקראת חילופי השלטון. ביוני 2009 מונה לסגן ראש מטה כוח הסיוע הביטחוני הבינלאומי באפגניסטן. ביולי 2010 מונה לראש אגף תכנון בפיקוד מרכז של ארצות הברית. באוגוסט 2012 מונה לנציג חיל הנחתים בצוות ההערכה ובניית התוכנית הרב-שנתית של מחלקת ההגנה. ביוני 2014 מונה למפקד כוחות הנחתים בפיקוד מרכז.
בנובמבר 2015 מונה לראש אגף התכנון במטות המשולבים. ביולי 2017 מונה למנהל המטות המשולבים. ב-28 במרץ 2019 מונה למפקד פיקוד מרכז של ארצות הברית בדרגת גנרל. הוא כיהן בתפקיד עד אפריל 2022. בתקופת כהונתו יצא לפועל מבצע קיילה מולר בו חוסל אבו בכר אל-בגדאדי בסוריה, תקיפת אווירית של מטה כתא'אב חזבאללה בו נהרגו 25 מחבלים, ומבצע חיסולם של קאסם סולימאני ופעילים איראנים נוספים.
מקנזי בוגר המכללה לפיקוד ומטה של הנחתים, בעל תואר שני בחינוך עם התמקדות בהיסטוריה. שימש עמית בכיר באוניברסיטה לביטחון לאומי.
מפלצות מעופפות 3D
מפלצות מעופפות 3D (באנגלית: Flying Monsters 3D) הוא סרט טבע תיעודי שהופק על ידי ה-BBC וערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק ושודר ב-25 בדצמבר 2010, לכבוד חג המולד. המגיש היה החוקר ויוצר סרטי הטבע הבריטי דייוויד אטנבורו. הסרט הוקרן גם בבתי קולנוע וברשתות IMAX. הסרט זכה בפרס האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה.
הסרט מתאר בתלת מימד את חייהם של הפטרוזאורים - הזוחלים המעופפים בליווי הסבריו של אטנבורו ושל מומחים אותם הוא פוגש.
התוכנית
הסרט מראה את חייהם של הפטרוזאורים השונים כאשר חיו. בתחילה החלו יצורים הדומים ללטאת הדרקון לפתח קרומי עור שאיתם דאו בין הענפים. בהמשך החלו להפוך לשליטי האוויר אחרי החרקים הקטנים. הדימורפודון מתור היורה פיתח קרומי עור שבלטו מאצבעותיו ועזרו לו להמריא ביערות של בריטניה הקדומה במרדף חרקים. דימורפודון חד נופל למי הביצה הקדומה וטובע. כעבור שנים האספנית מרי אנינג גילתה את עצמותיו.
הדרווינופטרוס האסייתי היה גדול יותר וניזון מציד של יצורים קטנים כמו דינוזאורים קטנים אך דמה לו מאוד. יצור נוסף שהתגלה בזולהופן, גרמניה היה הרמפורינקוס אוכל הדגים.
פטרוזאורים גדולים יותר החלו להתפתח מקבוצה של פטרוזאורים בעלי זנב קצר, כתפיים חזקות ומקור בעל שיניים קטנות וקלות כמו אצל הפטרודקטיל שיכל לנוע ביעילות על הקרקע. מעופפים גדולים יותר כמו הפטרנודון דאו בחופשיות מעל הים בחיפוש דגים. כך עשה גם הטפיג'רה שהיה בעל כרבולת מוזרה מאחורי ראשו ששימשה לאיזון וייתכן שהוא יכל לצוף מעל המים לפרק זמן.
הגדול שבכל המעופפים היה הקוואצלקואטלוס שעצמותיו נראו כמו עצמו של דינוזאור אך היו חלולות מבפנים ורק כך הוא יכל לעופף. הוא היה אוכל נבלות חסר שיניים בגובה של ג'ירף.
לצידם של הפטרוזאורים החלו לעופף קבוצה נוספת - העופות כמו הארכאופטריקס שנמצא בגרמניה והיה דומה לזוחל. העופות שרדו את ההכחדה הגדולה שהשמידה את אחרוני הפטרוזאורים. במקומם שלטו בשמיים עופות שונים כמו הסולות והפלמינגויים.
Echo of Miles: Scattered Tracks Across the Path
Echo of Miles: Scattered Tracks Across the Path הוא אלבום אוסף משולש של להקת הגראנג' האמריקאית סאונדגארדן, שיצא בנובמבר 2014 בחברת A&M.
הפקה
האלבום יצא בשתי גרסאות, בגרסה הראשונה שלושה תקליטורים:
הגרסה השנייה של האוסף היא גרסת דיסק יחיד (Single disc version) ובו 14 רצועות נבחרות מהדיסק "Originals".
אחרי שחרורו הגיע האלבום למקום ה-49 במצעד הבילבורד של "US Top Rock Albums".
ג'רג' קרפאטי (שחקן כדורמים)
ג'רג' קרפאטי (בהונגרית: Kárpáti György; בודפשט, 23 ביוני 1935 – בודפשט, 17 ביוני 2020) היה שחקן ומאמן כדורמים ושחיין יהודי-הונגרי, שלוש פעמים אלוף אולימפי (הלסינקי 1952, מלבורן 1956 וטוקיו 1964) בכדורמים. קרפאטי היה האלוף האולימפי ההונגרי הצעיר ביותר בכדורמים בכל הזמנים. נושא בתואר "ספורטאי האומה".
קריירה כשחיין
באליפות הונגריה שנערכה בשנת 1956 זכה בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב במשחה שליחים 4x200 מטר ובמדליית ארד במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 58.8 שניות. בשנת 1958 זכה במדליית זהב במשחה שליחים 4x200 מטר. בשנת 1959 זכה בשתי מדליות, זהב וארד, מדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ומדליית ארד במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 59.2 שניות ובשנת 1960 זכה במדליית זהב במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי. באוניברסיאדה שנערכה בסופיה, בולגריה בשנת 1961 זכה במדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:58.1 דקות, אחרי יפן (3:48.7 דקות) וברית המועצות (3:57.2 דקות) באוניברסיאדה שנערכה בפורטו אלגרה, ברזיל בשנת 1963 הוא זכה במדליית כסף במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:48.7 דקות, אחרי יפן (3:47.8 דקות) ולפני איטליה (3:49.8 דקות).
קריירה כמאמן
בשנת 1970 הפך לעוזרו של דז'ה דיארמטי בנבחרת הגברים בכדורמים, איתה זכה גם בזהב כמאמן באולימפיאדת מונטריאול (1976). הוא החזיק בתפקיד עד 1980. קרפאטי אימן באוסטרליה במשך כמה שנים בשנות ה-80 של המאה ה-20.
קריירה כמנהל ספורט
קרפאטי היה ראש חטיבת הכדורמים של FTC. בשנת 1989 נבחר לחבר מועצת המנהלים של הוועד האולימפי ההונגרי (עד 1992) ושל איגוד הכדורמים ההונגרי (נבחרה מחדש ב-1996). ב-1990 הצטרף לנשיאות מועדון הספורט פרנצווארוש (FTC).
פרסים והוקרה
זכה בפרסים רבים, החשובים שבהם:
מחוץ לספורט
קרפטי למד בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת אטווש לוראנד וקיבל את הדוקטורט במשפטים ב-1964. משנת 2003 נכנס לתפקיד בסקציית הספורט באגף התרבות של פידס. הוא כתב את הקריירה שלו במספר ספרים.
חייו הפרטיים
הוא היה נשוי שלוש פעמים. אשתו השנייה ילדה ממנו בת ובן. הוא נפטר בבודפשט זמן קצר לפני יום הולדתו ה-85. הוא היה חבר קרוב של שחקן הכדורמים לשעבר והשחקן הקולנוע האיטלקי המפורסם באד ספנסר.
מאט טארגט
מת'יו רוברט טארגט (באנגלית: Matthew Robert Targett; נולד ב-18 בספטמבר 1995) הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת המגן השמאלי והקיצוני בניוקאסל יונייטד.
קריירה
טארגט גדל במחלקת הנוער של סאות'המפטון. ב-26 באוגוסט 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצת הבוגרים בסיבוב השני של גביע הליגה במילוול, בו ניצחה קבוצתו 2–0. ההופעה הבאה שלו הגיעה ב-23 בספטמבר בניצחון 2–1 על ארסנל בסיבוב הבא של הגביע.
הוא ערך את הופעתו הראשונה בפרמייר ליג ב-27 בספטמבר 2014, כשהחליף את דושאן טאדיץ' בתוספת הזמן בתום ניצחון ביתי 2–1 על קווינס פארק ריינג'רס. ב-28 בדצמבר פתח לראשונה בהרכב בתיקו 1-1 עם צ'לסי, מפני שהמגן השמאלי הקבוע, ריאן ברטרנד, לא היה יכול לשחק בגלל היותו מושאל מהקבוצה האורחת. בתום העונה נבחר לשחקן הצעיר המצטיין של המועדון.
ב-4 באוגוסט 2017 חתם על חוזה חדש לחמש שנים עם סאות'המפטון, והאריך את שהותו במועדון עד לקיץ 2022.
ב-22 בינואר 2018 הושאל לקבוצת הצ'מפיונשיפ פולהאם עד לתום העונה. הוא כבש את שערו הראשון בתיקו 1–1 עם בולטון וונדררס ב-10 בפברואר. ב-26 במאי 2018 שיחק את כל המשחק בו ניצחה פולהאם 1–0 את אסטון וילה בגמר פלייאוף הצ'מפיונשיפ ועלתה חזרה לפרמיירליג.
ב-1 ביולי 2019 עבר לאסטון וילה. הוא כבש את שערו הראשון בקבוצה ב-19 באוקטובר 2019, שער שהיה שער הניצחון בניצחון קבוצתו 2–1 את ברייטון.
ב-31 בינואר 2022 הושאל לניוקאסל יונייטד עד לתום העונה. ב-8 ביוני 2022 חתם בניוקאסל ל-4 שנים.
קריירת נבחרות
טארגט החל לייצג את נבחרת סקוטלנד עד גיל 19, לפני שבחר לעבור לייצג את נבחרות אנגליה הצעירות השונות.
באפריל 2022 דווח כי הנבחרות הבוגרות של ו שוקלות לזמן אותו לסגל שלהן.
ארורים
ארורים (באנגלית: Blasted) הוא המחזה הראשון שכתבה המחזאית הבריטית שרה קיין.
תקציר העלילה
עלילת המחזה מתרחשת בחדר מלון יקר מאוד בלידס. איין, עיתונאי בן 41, מביא בלילה לחדרו את קייט בת ה-25. קייט רגישה מאוד וחסרת השכלה.
לאורך כל התמונה הראשונה איין מנסה לפתות את קייט לשכב עמו, אולם היא מסרבת. כל אותה עת איין מתרברב במיזוגיניה, הגזענות וההומופוביה שלו. התמונה מסתיימת לקולו של גשם האביב.
התמונה השנייה נפתחת בבוקר המחרת. איין אונס את קייט באכזריות. היא תוקפת אותו ונמלטת דרך חלון האמבטיה. לפתע, נכנס לחדר חייל ומאיים ברובה. בית המלון נפגע מפצצת מרגמה, והתמונה מסתיימת לקול גשם של קיץ.
בתמונה השלישית, חדר המלון הרוס; הפצצה פערה חור בקיר. החייל ואיין משוחחים, ולאט לאט מתברר שהמלון ממוקם בטבורה של מלחמה קטלנית. החייל מספר לאיין אודות מעשי הזוועה המחרידים להם היה עד ובהם לקח חלק, הכוללים אונס, עינויים ורצח עם, ואומר שהוא עשה הכול כצעד נקמה על רציחתה של חברתו. אחר-כך הוא אונס את איין. אחר-כך מוצץ, נוגס ואוכל את עיניו. התמונה מסתיימת בקול גשם של סתיו.
בתמונה הרביעית איין שוכב עיוור לצד החייל, שמתאבד. קייט שבה, מספרת שהעיר הומה בחיילים, ומביאה עימה תינוקת אותה הצילה. התינוקת הולכת לעולמה. התמונה מסתיימת לקול גשם כבד של חורף.
התמונה החמישית נפתחת כשקייט קוברת את התינוקת מתחת למרצפות. התמונה מורכבת מסצינות קצרות, בהן נראים איין בוכה, מאונן ואפילו מתנחם בחיבוק החייל המת, בעודו גווע ברעב בחדר ההרוס. לבסוף, הוא מרים את המרצפות, מוציא את גופת התינוקת ואוכל אותה. מתחיל לרדת עליו גשם שחודר מהגג ואיין אומר "חרא". קייט שבה, מביאה עימה לחם, נקניק ובקבוק ג'ין, עליהם שילמה במין שקיימה עם החיילים בחוץ. היא אוכלת, מאכילה ומשקה את איין, שאומר לה "תודה".
הכתיבה
קיין כתבה את שתי התמונות הראשונות כשהייתה סטודנטית בברמינגהאם, שם "ארורים" הוצג לראשונה. הסוכן מל קניון ישב בקהל ולבסוף ייצג את קיין. הוא הציע שהיא תציג את עבודתה בפני תיאטרון רויאל קורט בלונדון, כך היא אכן עשתה והרויאל קורט החליטו להציג אותה.
ההפקות
הצגת הבכורה של "ארורים" הייתה ב-12 בינואר 1995 בתיאטרון רויאל קורט, לונדון, בבימויו של ג'יימס מקדונלד.
המחזה הנטורליסטי שכלל סצינות הולכות ומתקצרות של אלימות הולכת וגוברת, בהן אונס אנאלי, קניבליזם וצורות אחרות של אלימות, יצר את השערורייה הגדולה ביותר בתיאטרון הלונדוני מאז מחזהו של אדוארד בונד " הצילו" ב-1965.
קיין העריצה את מחזהו של בונד, שבתורו הגן עליה ועל המחזה בפומבי.
ההפקה הייתה מאוד שנויה במחלוקת וזכתה לביקורות שליליות מרוב מבקרי העיתונים, רבים מהם החשיבו אותה לניסיון בוסר להמם את קהל הצופים. .
כותרת ביקורתו של ג'ק טינקר, מבקרו של הדיילי מייל הייתה "הילולה מבחילה של זוהמה".
אולם, מחזאים עמיתים של שרה קיין קשרו ל"ארורים" כתרים. בכללם מרטין קרימפ,
וקריל צ'רצ'יל, שהחשיבה אותו כ"מחזה טוב למדי".
ברם, לימים מבקרים שינו את דעתם. למשל, מייקל בילינגטון מהגארדיאן, שתקף את המחזה בביקורתו הראשונה, כתב לאחר התאבדותה של קיין: "טעיתי בהערכתי, כפי שאני אומר שוב ושוב. היא הייתה כישרון בחסד. ככל הנראה, הרולד פינטר אמר באזכרה שלה שהיא הייתה משוררת, ואני תמים דעים עמו."
אחרי שהוא צפה בהפקה המחודשת של המחזה, מבקר האיבנינג סטנדרט כתב: "כמה צווחנים ומטופשים נשמעים המהומה וההיסטריה של 1995, לאחר ש"ארורים" שב לרויאל קורט ליל אמש. זה היה, ותמיד יהיה, מחזה בעל תכלית מוסרית ראויה לשמה".
עוזר הבמאי, ג'וזף היל-גיבינס, הסביר ש"הטיעון מוסבר באמצעות צורה, למרות שישנם שינויים בסגנון ב"ארורים". כך היא בונה טיעון. על ידי זה שהיא ממקמת את זירת ההתרחשות בעיר תעשייתית בצפון אנגליה ולפתע הופכת את הפעולה לשטח מלחמה." המבקר קן אורבן כתב ש"עבור קיין, הגיהנום אינו  מטאפיזי, אלא היפרריאליסטי, המציאות המוקצנת".
לימים נערכה השוואה בין אלימות במשפחה ומלחמת בוסניה, לבין אלימות פיזית ונפשית. קיין אמרה: "ניתן להבין את האונס של פרטים באנגליה אם חושבים על מחנות האונס בבוסניה ועל ציפיות החברה מהתנהגותם של גברים במלחמה.
ב-2010 הועלה "ארורים" בתיאטרון ליריק האמרסמית, לונדון. הפקה מחודשת של המחזה, 15 שנה מהצגת הבכורה שלו, בבימויו של שון הולמס, מנהלו האמנותי של תיאטרון ליריק האמרסמית. בכיכובם של דני וב ולידיה וילסון. ההפקה זכתה בפרס אוליביה לשנת 2011.
ד'ו אלפקאר
היסטוריה
לפי האמונה הסונית, החרב ניתנה לנביא מוחמד בקרב בדר (بدر) בשנת 625, אך איננה חרב שמיימית, כלומר, לא ניתנה על ידי המלאכים.
השיעים מאמינים כי החרב ניתנה למוחמד בקרב אוחוד על ידי המלאך גבריאל והועברה לעלי איבן אבו טאלב באותו קרב. לפי אמונתם החרב הועברה מדור לדור בין האמאמים, יורשיו של הנביא מוחמד בהנהגת האומה המוסלמית. לפי המסורת השיעית, החרב נעלמה בשנת 940 יחד עם האמאם ה-12, מוחמד אלמהדי.
השם
שמה המלא של החרב בתעתיק מערבית נכתב כ-ד'ו אל-פִֿקאר, או כד'ו אלפִֿקאר, אך משמעותו איננה לגמרי ברורה. המשמעות המועדפת למילה "ד'ו / זו" (ذو) בשם החרב היא "אדון של", המציין בעלות על חפץ כלשהו.
למילה "פִֿקאר" אין משמעות ברורה. יש הסבורים כי היא מציינת את חוליות הגב או עצמות עמוד השדרה המונחות בסדר קבוע זו אחר זו, או לחלופין מתכוונת לסידור הכוכבים בקבוצת הכוכבים אוריון.
רקע אגדי
לפי האגדה המוסלמית, המילה "ד'ו" מכוונת לנביא מוחמד, כלומר הוא הבעלים של החרב. מוחמד העביר את החרב לחתנו ובן דודו, עלי איבן אבו טאלב לפני הקרב על או'חוד כדי להחליף את חרבו שנשברה. מכאן עולה בעיה: אם החרב שייכת למוחמד, לא הגיוני שהיא תינתן לעלי. לפיכך יש הסבורים כי המילה "ד'ו" אינה מיוחסת למוחמד, אלא ללוחמים בשדה הקרב.
עלי השתמש בחרב בקרב על אוח'וד נגד האויבים ממכה. לאחר הניצחון בקרב יוחסה לנביא מוחמד האמרה "אין חרב אלא ד'ו אל-פִֿקאר, ואין גיבור מלבד עלי" (لَا سَيْفَ إِلَّا ذُو ٱلْفَقَارِ وَلَا فَتَىٰ إِلَّا عَلِيٌّ). אמרה זו עדיין נחרטת על כלי נשק של חיילים מוסלמים בעידן המודרני.
לאה לופנפלד
לאה לופֶנפֶלד (וינקלֶר) (נולדה ב-8 ביולי 1936) היא פזמונאית, סופרת, מחנכת ומורה למתמטיקה ישראלית, חברת המועצה לביקורת סרטים ומחזות.
ביוגרפיה
לופנפלד כתבה מספר רב של שירים שהפכו ללהיטים. בהם שיר הפתיחה לסדרת הטלוויזיה החינוכית "דובי דוברמן" המחנכת לזהירות בדרכים (1981); "השפן הקטן" ו"היפו היפי" בביצועו של מייק בורשטיין.
אריק איינשטיין היה אחד הזמרים הראשונים שהקליט את פזמוניה. את השיר "בתי עינת" שכתבה לופנפלד עם הולדת בתה עינת, הלחין משה וילנסקי והקליט איינשטיין באחת מהקלטותיו הראשונות כסולן. בשנת 1974 הופיע שירה הראשון במצעדים השנתיים "מודה אני לפנייך" בביצועה של עדנה לב ולחנו של משה וילנסקי.
בשנת 1982 הגיע השיר "מלודי", שהלחין רוני וייס וביצעו להקת איזולירבנד, למקום השלישי במצעד השנתי, לאחר שהתחרה בקדם אירוויזיון והגיע לאותו מקום. הצלחתו הובילה להמשך שיתוף הפעולה בין חברי הלהקה ובאלבומם הראשון, כתבה לופנפלד את השירים "ישן וגם נחר" ו"חג על הגג".
בשנת 1986 השתתף חיים משה בקדם-אירוויזיון וזכה במקום השלישי עם שירה "לחיים" שהלחין אבי טולדנו. השיר נכלל מאוחר יותר באלבומו "כל נדריי", שאת השיר הנושא את שמו כתבה לופנפלד והלחין יאיר קלינגר.
לופנפלד כתבה מספר שירים לתחרויות ה"שירוויזיון". בהם "סופר ילד" שביצעה ציפי שביט (1979), "סוף טוב" של להקת בצל ירוק 80 (1980) ו"זאפטה מהסבתא" של אברהם מור (1982).
לופנפלד כתבה את השיר "אברא קדברא", אותו הלחין משה וילנסקי, עבור שלישיית "שוקולד מנטה מסטיק", איתו הופיעו ב"פסטיבל שירי הילדים" השלישי והגיעו למקום השני. לאותו הפסטיבל כתבה גם את השיר "למה לא יכול להיות" שהלחין מרטין מוסקוביץ' וביצע דודו דותן. בשנת 1976 נכלל בפסטיבל שירה "סיבה למסיבה", אותו הלחין שמוליק צ'יזיק וביצע אלי גורנשטיין. "היפו היפי" שכתבה לפסטיבל הילדים השמיני (1977), בלחן של קובי אשרת ובביצוע של מייק בורשטיין, זכה במקום הראשון בפסטיבל. בפסטיבל הישראלי לשירי ילדים מספר 15, בשנת 1984, שרה רבקה מיכאלי את "ילד טוב של אמא", שירה של לופנפלד בלחן של משה וילנסקי. בשנת 2007 כתבה את השיר "פיל מפיל" שזכה במקום השלישי בפסטיבל שירי הילדים "ילד פלא".
בשנת 2010 שודר בערוץ הראשון ספיישל משירי הילדים שכתבה במסגרת פסטיבל שירי הילדים "ילד פלא" בניהולו האומנותי של אלי ניסמן.
בשנת 2020 היא קיבלה פרס מפעל חיים ב"פסטיבל השיר הבא" בניהולו האומנותי של אלי ניסמן.
לופנפלד הייתה נשואה לאדריכל משה לופנפלד (נפטר ב-2010), ולהם שתי בנות.
ינה פראגו
ינה פראגו (במקור פרנקפורטר עד 1906, בהונגרית: Faragó Jenő; פשט, 6 באפריל 1872 – בודפשט, 28 במרץ 1940) היה עיתונאי, סופר, מתרגם יהודי-הונגרי. שמו הספרותי הבדוי היה: Mirácó. אחיו גזה פראגו היה צייר וגרפיקאי. אחיינו שאנדור פראגו היה סופר ועיתונאי.
ביוגרפיה
ינה פרנקפורטר נולד במשפחה יהודית בנם של שאנדור פרנקפורטר, סוחר, ושל טרז רוטברגר. הוא היה עיתונאי בסגד מ-1890 ובסובוטיצה מ-1891. משנת 1894 עבד בפשטי נפלו בבודפשט. בשנים 1900–1901 היה כתב העיתון "האזרח ההונגרי" (Magyar Polgár) בקולוז'וואר ובין 1901 לבין 1919 היה חבר מערכת ועוזר עורך של "עיתון הונגרי" (Magyar Hírlap). מ-1916 עד 1918 עבד כעורך כתב העת "התיאטרון והאופנה" (Színház és Divat). מ-1919 עד 1930, היה העורך האחראי של "עיתון השעה 8" (8 Órai Újság). הוא גם כתב מחזות ולבריות אופרטה.
אשתו הייתה אילונה יוז'ה קונשנר (1885–1969), איתה התחתן ב-8 בנובמבר 1906 בבודפשט.
ניקאב
נִיקַאבּ (בערבית نقاب; באופן מילולי: "כיסוי") הוא רעלה מוסלמית מסורתית לנשים, לרוב שחורה, המכסה את כל הפנים, מלבד פתח צר לעיניים. הניקאב נפוץ בעיקר במרכז אסיה ובמדינות ערב.
אנרגיה בישראל
האנרגיה בישראל מגיעה במרביתה מדלקי מאובנים. צריכת החשמל מהווה כ-30% (נתוני 2004) מסך כל צריכת האנרגיה בישראל. צריכת החשמל של אוכלוסיית המדינה הייתה 68 ו-72.8 מיליארדי קוט"ש בשנים 2017 ו-2020 בהתאמה.
אנרגיה מתחדשת מהווה חלק מזערי מייצור החשמל בישראל, שמיוצרת בעיקר בעזרת תאים פוטו-וולטאיים, חרף זאת ישנם בישראל למעלה מ-1.3 מיליון דודי שמש המותקנים כתוצאה מתקנות חובה לחימום מים באמצעות אנרגיה סולארית.
על פי נתוני משרד האנרגיה תמהיל אנרגיה ראשוני בישראל מתפלג ב-2020 באופן הבא: נפט (40.2%), גז (38.7%), פחם (15.9%), מתחדשות (5.2%).
נכון ל-2018, 70% מהחשמל בישראל הגיע מגז טבעי וכ-4% ממקורות של אנרגיה מתחדשת (מתוכם כ-95% הם בעזרת אנרגיה סולארית). בשנת 2020, 67% מהחשמל בישראל יוצר מגז טבעי, 26% מפחם, ו 7% ממקורות מתחדשים. אחד מהיעדים בישראל היא להגיע לכך שכ-30% מהצריכה בחשמל בישראל תבוצע בעזרת מקורות אנרגיה מתחדשים.
נפט
לאורך היסטוריה של מדינת ישראל הבטחת אספקת אנרגיה הייתה דאגה לצמרה המדינית בישראל. החל מ-1923 ועד ימינו (2021) חברת החשמל לישראל אחראית העיקרית על ייצור חשמל וסיפוק החשמל לישראל (ואף לשכנתה, רשות הפלסטינית).
גם חיפושי אחר נפט בישראל החלו במהרה. כבר ב-1947 החלו לחפש נפט באזור המושב חלץ, ואכן נמצא שם אחד משדות הנפטים הבודדים בישראל "שדה הנפט חלץ". שדה הנפט בחלץ היו משדות הנפט הבבודים שהיו בישראל, שדות נפט אחרים נמצאו בברור חיל ובאשד.
ב-1951 האשימו ארצות ערב את האמריקאים במכירת נפט סעודי לישראל חרף חרם הנפט הערבי על ישראל, המכירה בוצעה בדרך עקיפה בה הסעודים מכרו נפט למדינות במרכז אמריקה ואלו מכרו אותה לישראל ולבתי הזיקוק שבתי הזיקוק בחיפה.
ב-1965 סיפקו שדה ברור יחד עם שדה חלץ וכוכב הסמוכים 10% מתצרוכת הנפט של מדינת ישראל. בסך הכל, בישראל נמצאו כ-480 בארות נפט וגז ואף בוצעו בהן קידוחים אך רובם בסופו של יום לא הצליחו באופן מסחרי ולא היו כדאים כלכלית.
לאחר מלחמת ששת הימים השתלטה ישראל על שדות הנפט של אבו רודס ומתקני השינוע של א-טור שבדרום סיני והפיקה נפט לשימושה, תפוקת הנפט הספיקה לכמחצית מהתצרוכת הארצית. בין מלחמת ששת הימים למלחמת יום כיפור הופעל השדה על ידי חברת נתיבי נפט ובמקום אף הוקם יישוב עבור העובדים בשם "שלהבת". במלחמת יום כיפור פונו המתקנים והיישוב ולא אויש שנית. במסגרת הסכם ההפרדה משנת 1975 הוחזרו הבארות למצרים ובמסגרת הסכם השלום עם מצרים הסכימה ישראל לשלם פיצויים על הנפט שהפיקה מהשטח הכבוש.
גז טבעי
כבר מהקמת מדינת ישראל ב-1948 הייתה תלויה האחרונה בייבוא אנרגיה ממדינות אחרות, עם זאת ב-2011 ייבאה ישראל כ-720 מיליון מטר מעוקב אך שנתיים לאחר מכן ייצרה כ-7 מיליארד מטר מעקוב של גז טבעי. חלק ניכר מהגז הטבעי שיובא לישראל היה דרך קו אל עריש-אשקלון.
ב-2005 חתמה מצרים על עסקת במסגרת תספק לישראל כ-57 מיליארד מטרים מעקובים של גז טבעי מדי שנה לאורך תקופה של כ-15 שנים וזאת אמצעות חברת EMG דרך צינור הגז הערבי.
התגליות של שדה הגז תמר בשנת 2009 ושדה לוויתן בשנת 2010 מול חופי ישראל היו חשובות מאוד למשק הגז הטבעי בישראל, לוויתן הוא, על-פי הגדרת משרד האנרגיה, מאגר הגז הטבעי האסטרטגי של מדינת ישראל.
חשמל
ביולי 2015 הגיע כושר הייצור הארצי של יחידות הייצור הגדולות המיועדות להפקת חשמל לשימוש לא-עצמי לכ־15,807 מגה-ואט, כאשר כושר הייצור הארצי של חברת החשמל היה 13,617 מגה-ואט, והשאר סופק על ידי יצרנים פרטיים. בשיא הקיץ, בשל מגבלות ייצור בעת שיא הביקוש (עקב טמפרטורות חיצוניות גבוהות, המקשות על קירור טורבינות הגז ומונעות תפוקה מלאה שלהם), כושר היצור נמוך בכ־5.5% מכושר היצור הכללי ומסתכם בכ־14,800 מגה-ואט.
פחם
במדינת ישראל שתי תחנות כוח, הממוקמות ליד חדרה ואשקלון. שתי התחנות מופעלות על ידי פחם המיובא מדרום אפריקה, קולומביה, אוסטרליה ורוסיה. נרכשת כמות שנתית של כ-13 מיליון טון פחם (ביטומיני בלבד).
ממשלת ישראל החליטה בתחילת העשור השלישי של המאה ה-21 להפסיק להשתמש בפחם לייצור חשמל בישראל בשל זיהום האוויר הגבוה שהדבר גורם, ולהחליפו בגז טבעי שהשימוש בו נקי יותר משמעותית. הממשלה קבעה כי עם חיבור מאגר הגז הטבעי לווייתן למשק הישראלי וחיבור מאגרי כריש ותנין, ניתן יהיה לסגור עד לשנת 2022 מחצית מכוח הייצור של תחנת הכוח בחדרה ולהחליפה ביחידות שיונעו בגז טבעי. בהמשך להחלטה זאת הודיע משרד האנרגיה כי עד לשנת 2030 תופסק לחלוטין עבודתן של תחנות הכוח הפחמיות אורות רבין בחדרה ורוטנברג באשקלון, והן ימשיכו להוות גיבוי בלבד. היו עיכובים בלוחות הזמנים אך בחברת החשמל מתחייבים לעמוד בלוחות הזמנים המקוריים, ולסיים את השימוש בפחם בישראל עד סוף שנת 2025.
להערכת המשרד להגנת הסביבה עלות התחלואה כתוצאה מזיהום האוויר שמקורו בייצור חשמל מפחם נאמדת ב-3.6 מיליארד שקל וגובה בכל שנה את חייהם של 234 ישראלים.
אנרגיה פוטו־וולטאית
יצרני חשמל בשיטה פוטו-וולטאית, בהיקף יצור של כ־1,400 מגה-ואט בקיץ, נכון ל־2019. ייצור זה משתנה לפי עוצמת קרינת השמש במהלך היממה ועונות השנה, ומושפע מעננות, אובך והפרעות אחרות. בקיץ, עיקר התפוקה הסולארית היא מ־8 בבוקר ועד 18:30 בערב, כאשר היא מגיעה לשיאה סביב השעה 13. מאפיין זה קרוב לחפיפה לשיא הביקוש היומי בקיץ, שמתרחש בשעות הצהרים, אך אינו מקביל לשיא הביקוש בחורף, שמתרחש בשעות הערב. לצד שדות בגודל נרחב ובינוני, ישנם שדות רבים בהיקפים קטנים של מספר קילו-ואט בודד. התעריף לשדות סולאריים הוא מסובסד (ישנה התחייבות לרכישת החשמל המיוצר בהם בתעריף מסוים), כאשר שיעור הסבסוד יורד בהדרגה במשך השנים עם ירידת מחירי הפאנלים הסולארים בעולם ועלות ההתקנה.
בתחילת 2004 הכריזה המועצה הארצית לתכנון ובניה על תוכנית מתאר להקמת תחנה סולארית, במסגרתה נבנו תחנות הכוח אשלים, בסמוך ליישוב אשלים שבשטח המועצה האזורית רמת הנגב. באתר הוקמו עד 2020 שלוש תחנות, תחנת כוח תרמו־סולארית של נגב אנרגיה בטכנולוגית שוקת פרבולית בהספק של 121 מגה־ואט שיא,תחנת כוח פוטו־וולטאית של אשלים סאן פי וי בהספק של 30 מגה־ואט שיא, ומגדל שמש שברייטסורס הקימה והפעילה יחד עם שותפותיה בהספק של 121 מגה־ואט שיא.תחנה פוטו־וולטאית נוספת בהספק 40 מגה־ואט שיא תוקם על ידי חברת פארק סולארי אשלים.בשנת 2022 צפויה להתחיל בסמוך לעיר דימונה בנייתה של תחנת כוח סולרית בשדה שאמור להיות הגדול ביותר בישראל ולהפיק כ־300 מגה ואט עם השלמת הפרויקט ב־2024.
החל מיוני 2008 מאשרת ומעדכנת רשות החשמל תקנות העוסקות בייצור חשמל על ידי מתקנים פוטו־וולטאיים. התקנות מיועדות לעידוד התקנת מערכות סולאריות ביתיות וקובעות כי יינתן תעריף הזנה מיוחד לחשמל עודף שיימכר לחברת החשמל. בתחילת התהליך נקבע תעריף של 2.04 שקל לקוט"ש. מכיוון שהחשמל נמכר לצרכנים במחיר של כחצי ש"ח לקוט"ש, היה מדובר בסבסוד של כ־1.54 ש"ח לקוט"ש. מכסות נוספות שפורסמו מאז, הציעו תעריף נמוך יותר הנובע מירידת עלויות הקמת המתקנים הסולאריים. נכון ל־2021 תעריף ההזנה המוצע הוא 48 אג' לקוט"ש. הסובסידיה הכלולה בתעריף זה היא כפולה. מחד, התעריף משתווה לתעריף שחברת החשמל גובה מלקוחות הקצה ואינו לוקח בחשבון את הוצאות חברת חשמל על הובלה והפצה. מאידך, התעריף מובטח ל־25 שנה, אף על פי שייתכן שבמהלך 25 שנים עלות ההפקה לחברת חשמל תהיה זולה בהרבה.
שיטת מימון הפרויקטים של ייצור חשמל מאנרגיה סולארית במערכות ביתיות שונה לשיטת מונה נטו. בשיטה זו, ניתן לייצר חשמל ככמות הצריכה ולהתחשבן מול חברת חשמל. ב־2019 הוטבו תנאי היצרנים הקטנים לעומת שיטת מונה נטו. כאשר יצרנים פרטיים קטנים של חשמל סולארי שאינם חברה או עוסק מורשה פטורים מפתיחת עסק עד להכנסה שנתית של 24,300 ₪. ההקלות הובילו להתעוררות של שוק המערכות הסולאריות הביתיות וניתן לראות בתים ומבנים רבים בישראל שעל גגותיהם יש מערכות סולאריות. לדוגמה, מלון אורכידאה באילת עושה שימוש בלוחות סולאריים פוטו־וולטאיים. לאספקת חשמל למלון. התעריף המובטח לשדות סולאריים מסחריים נמוך בהרבה ונקבע במתקנים גדולים על ידי מכרז.
בפברואר 2021 חברת נופר אנרגיה סיימה את העבודות להקמת המערכת הראשונה בישראל לאגירת אנרגיה סולארית וזאת בהספק כולל של כ-3.22 מגה ואט. המערכת הוקמה בניר יצחק שבנגב המערבי ועל פי הצהרת החברה צפויה להתחיל לפעול בעוד מספר חודשים.
מרכזי מחקר בתחום הסולארי
בנגב פועלים שני מרכזי חקר בתחום האנרגיה הסולארית, הוותיק יותר הוא המרכז לחקר אנרגיית השמש בשדה בוקר שמהווה חלק מהמכון לחקר המדבר ע"ש יעקב בלאושטיין של אוניברסיטת בן-גוריון. המרכז השני נמצא בפארק תעשיות רותם,והפעילות בו החלה ב־1996 בהקמת מעבדה של לייזרים שאובי שמש ומרכז שמש אסטיגמטי חדשני אשר הועבר ב־2002 לפארק סולארי בניצנה. עד 2019 פעל בפארק תעשיות רותם מגדל שמש ניסויי של ברייטסורס תעשיות ישראל, הנראה בתמונה משמאל. ב־2020 פועלות בפרק מס' חברות הזנק וכן חברת ברנמילר המפתחת שקתות סולאריות ומתקני אחסון אנרגיה ובונה שדות סולאריים במוך לפארק.
בערבה פועלים שני מרכזי מחקר בתחום האנרגיה ובפרט בתחום הסולארי. הראשון בהם הוא מרכז אימות לבחינת התכנותן של טכנולוגיות אנרגיה מתחדשת בקטורה שבערבה, אשר הוקם ב־2010 על ידי החברה לאנרגיה מתחדשת אילת־אילות. בנוסף באוגוסט 2008 אישרה הממשלה את ההצעה בדבר מחקר, פיתוח טכנולוגיות וייצור חשמל בתחום אנרגיה סולארית בישראל. במסגרת התוכנית הקים משרד התמ"ת באמצעות לשכת המדען הראשי מרכז טכנולוגי לאנרגיה מתחדשת בערבה בהשקעה של 70 מיליון ש"ח על פני 5 שנים. פעילות זאת נעשית תחת חברת 'הון הטבע' והיא ממוקמת במבנה מחקר ואנרגיה מתחדשת בערבה.
אנרגיה מתחדשת
נכון לשנת 2019, יכולת ייצור האנרגיה המתחדשת של ישראל עמדה על כ-1,500 מגה ואט, כמעט כולה בעזרת אנרגיה סולארית (כ-1,438 מגה-ואט), שאר המקורות היו אנרגיית רוח (כ-27 מגה-ווט), ביוגז (כ-25 מגה ואט), אנרגיה הידרואלקטרית (כ-7 מגה ואט) ואנרגיית ביו אחרת (כ-3 מגה-ואט בלבד).
בנוסף לאנרגיה מתחדשת, ישראל בונה תחנות כוח הפועלות בטכנולוגיית אנרגיה שאובה רב בשאיבה בהספק כולל של 800 מגה ואט.
בשנת 2021, החמיצה הממשלה את מימוש היעד לייצור 10% מהחשמל באמצעות אנרגיה נקיה ממקורות מתחדשים, יעד שהוצב לשנת 2020, והסתפקה ב-7.6%. בהחלטת ממשלה, נקבע כי ישראל תייצר 30% מהחשמל ממקורות מתחדשים בשנת 2030 ואף הוצב יעד ביניים של 25% בשנת 2025.
אנרגיה גרעינית
אף על פי שהכור הגרעיני בדימונה פועל בעזרת מים כבדים, אין בישראל תחנות כוח גרעיניות.