cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קורט גרשטיין
ביוגרפיה
הוא למד הנדסת מכרות; בשנת 1931 קיבל בברלין תואר של מהנדס, ובשנת 1935 היה למומחה מכרות בשירות המדינה. ביום 1 במאי 1933 הצטרף יחד עם כל משפחתו, בהשפעת אביו, למפלגה הנאצית, וזאת על מנת להגדיל את סיכוייו המקצועיים. בחודש אוקטובר באותה השנה התמנה למנהל של תנועת נוער נוצרית ובתפקידו זה יצא חריפות נגד ההשתייכות הכפוייה לתנועת הנוער הנאצית, ההיטלריוגנד. בשל מדיניות הגלייכשאלטונג התפרקה בשנת 1934 תנועת הנוער בראשה עמד והמשיכה את פעילותה במסגרת ההיטלריוגנד.
בחודש דצמבר 1936 התחיל גרשטיין בלימודי רפואה באוניברסיטת טיבינגן. בנובמבר 1937 נישא לאלפרידה בנש. בלחץ אביו ערער גרשטיין על הרחקתו מהמפלגה, עד שזו הוקלה בשנת 1939 מהרחקה לביטול החברות. מכיוון שלא הצליח למצוא עבודה, התנדב בחודש מרץ 1941 ל-SS. במכתביו לחברים הקרובים כתב כי הוא מנסה לקבל גישה לפעולות סודיות של האס.אס. כפי שגונבו לאוזניו בפניו בגראפנק (Grafeneck) ובהדצמר (Hadamar), שם הומתה קרובת משפחתו במסגרת תוכנית T4 ל"המתת חסד" של אנשים הלוקים בפיגור שכלי ומחלות נפש.
את הכשרתו הצבאית קיבל בהמבורג, ארנהיים ואורניינבורג. בשל ידיעותיו הרפואיות הוצב במכון להיגיינה של האס.אס. בברלין. שם ייצר עמדות חיטוי ניידות וקבועות עבור הכוחות הלוחמים וגם עבור מחנות ההשמדה. כך זכה לאמון מפקדיו ובינואר 1942 היה לראש מחלקת הציוד הרפואי. בשל עבודתו היה מעורב גם באספקת הגז ציקלון B למחנות. גז רעיל ביותר זה שימש עוד בימי מלחמת העולם הראשונה לחיטוי מחנות ומחסנים צבאיים נגד מחוללי טיפוס, והחל בספטמבר 1941 שימש להריגת בני אדם במחנה ההשמדה אושוויץ.
לפי עדותו של גרשטיין, ניסה גם להיפגש עם נציג הוותיקן בברלין על מנת לדווח לו על ההשמדה ההמונית בשואה. בשל היותו חייל, דחו אותו והפגישה לא נערכה. אז פנה גרשטיין ליועץ המשפטי של הבישוף של ברלין, ד"ר וינטר, וביקשו מפורשות להעביר את המידע שבידיו לכס הקדוש.
בעזרת חברו ללימודים הרמן אובינק הגיעו דיווחים בעל פה שלו, תחת הזיהוי "מאת קצין אס.אס. בכיר", לגורמי התנגדות הולנדיים כבר בפברואר 1943. אלו העלו אותם על כתב ושלחו אותם לבריטניה. בשנת 1992 נתגלה עותק שלהם בארכיון הממשלה הגולה ההולנדית בלונדון. מופיע בהם הנתון של 6.5 מיליון בני אדם שהושמדו, ביניהם 4 מיליון יהודים.
לאחר כניעת הוורמאכט מסר עצמו גרשטיין לידי הכוחות הצרפתיים ליד טובינגן. שם כתב את "דו"ח גרשטיין" מתוך כוונה למסור עדות על שהתחולל במחנות ההשמדה. למרות זאת סווג כפושע נאצי והועמד לדין. לאחר שהדרדר מצבו הבריאותי והנפשי, תלה עצמו ב-25 ביולי 1945 בתאו. נסיבות מותו המדויקות לא נתבררו מעולם.
מעשיו ודמותו בתרבות
הדין והחשבון שכתב גרשטיין שימש כראיה במשפטי נירנברג. במשפטי פרנקפורט בשנת 1949 התקבלה עדותם של רבים ממכריו של גרשטיין על כך שהוא שאף לאסוף מידע על רצח-העם ולחבל בו במסגרת האס.אס., אבל השפעתו על המהלכים הייתה מוגבלת מאוד.
המחזה "ממלא המקום" מאת רולף הוכהוט פרסם את סיפורו של גרשטיין בשנת 1963, והתניע את התהליך הארוך של טיהור שמו.
בשנת 1968 פרסם חוקר השואה שאול פרידלנדר את הביוגרפיה "קורט גרשטיין או הדו-משמעות של הטוב".
בשנת 1972 הופיעה הביוגרפיה "המרגל של אלוהים. הפסיון של קורט גרשטיין" מאת פייר ז'ופרואה (Pierre Joffroy), ומהדורה מורחבת מאוד שלה הופיעה בשנת 1995.
בשנת 1997 נחנכה תערוכה בעיר האגן אודות קורט גרשטיין. את התערוכה חנך איגנץ בוביס, יו"ר ועד יהודי גרמניה.
ביוגרפיה נוספת, מאת יורגן שפר (Jürgen Schäfer), יצאה לאור בשנת 1999 תחת הכותרת "קורט גרשטיין - עד לשואה. חיים בין חוגים נוצריים והאס.אס". ביוגרפיה זו מתבססת על עבודתו של ההיסטוריון הצרפתי פלורן בראיאר (Florent Brayard) אשר מסווג את דיווחו של גרשטיין להולנד מפברואר 1943 בתור עדות הראייה המהימנה הראשונה לשואה, מכיוון שפרטיה אושרו בידי הניצולים.
בשנת 2000 נפתחה בגרמניה התערוכה הנודדת "קורט גרשטיין - התנגדות במדי אס.אס".
בשנת 2002 עובד מחזהו של הוכהוט לסרט "אמן" בבימויו של קוסטה גברס. הסרט אינו נצמד במוצהר לעובדות ההיסטוריות, אלא מציג את ייסורי המצפון של גרשטיין בתסריט דמיוני. הסרט צולם בשיתוף עם ארכיב גרשטיין שבעיר בילפלד.
דמותו של קורט גרשטיין נותרה שנויה במחלוקת. יש הרואים בהצגתו כמתנגד למשטר הנאצי במדי אס.אס., הרווחת במיוחד בכנסייה האוונגלית, ניסיון להאדרת שמו. במשפטי פרנקפורט לא ניתן היה לאשר או לשלול את הצהרתו שבכתב אשר לפיה ניסה להסיט משלוחים של ציקלון B מיעדם לבלזץ ולטרבלינקה כדי לחבל בתוכנית ההשמדה הנאצית. העובדה שגרשטיין התמיד בעבודתו במכון ההיגיינה עד לסוף המלחמה ושכתב את הדין וחשבון שלו רק לאחריה מקשה על הערכה אובייקטיבית של דמותו ומניעיו.
נאום פוטין בפורום ולדאי (2014)
נאום ולדאי של פוטין הוא שם לנאום שנשא נשיא רוסיה,ולדימיר פוטין, במושב XI של מועדון הדיונים הבינלאומי של ולדאי -24 באוקטובר 2014 בעיר סוצ'י ברוסיה.
נושא המפגש הכללי היה "הסדר העולמי: כללים חדשים או משחק ללא כללים?" הנאום השנוי במחלוקת התמקד בפוליטיקה העולמית המודרנית. אנליסטים רבים ראו זאת המשך לנאום ולדימיר פוטין בפני ועידת מינכן לביטחון מ-2007, שם החל להתוות את דעותיו לגבי הסדר העולמי.
הנאום הראשוני בן 40 הדקות היווה הקדמה למסיבת עיתונאים ממושכת, שבה פוטין ענה לשאלות והעיר הערות נוספות שמשכו תשומת לב תקשורתית כבדה.
קטעים
אתר הנשיא Kremlin.ru פרסם את תמליל דבריו של פוטין והדגיש את הציטוטים הבאים:
הערכות
הפייננשל טיימס כינה את הנאום "אחת ההצהרות החשובות ביותר בנושא מדיניות חוץ". רויטרס כתב כי "פוטין מאשים את ארצות הברית בפגיעה בסדר העולמי".
גמדות פסיכוסוציאלית
התסמינים כוללים הפרשה מופחתת של הורמון גדילה, קומה נמוכה, משקל שאינו מתאים לגובה וגיל שלד לא בוגר. המחלה היא פרוגרסיבית - ככל שהילד ממשיך להיות בתנאים מעוררי הדחק, ההתפחתותו הולכת ומתדרדרת. בדרך כלל, גדילה נורמלית חוזרת לאחר היציאה ממצב הדחק.
מספר מקרים של קומה נמוכה על רקע פסיכוסוציאלי זכו לפרסום. קיימת השערה כי הסופר ג'יימס מתיו ברי סבל מגמדות פסיכוסוציאלית עקב הזנחה מתמשכת של אימו לאחר שאחיו בן השש נפטר; גובהו של ברי היה 1.6 מטר ומדווח כי מעולם לא מימש את נישואיו, דבר העשוי להעיד על חוסר בשלות מינית. ייתכן כי מצב זה היווה עבורו את ההשראה לחיבורו המפורסם ביותר, על הילד שמעולם לא גדל, "פיטר פן".
כורזים (יישוב)
כורזים הוא יישוב קהילתי ברמת כורזים, מצפון לכנרת, בתחום המועצה האזורית מבואות החרמון.
היסטוריה
כורזים נוסד בשנת 1980 כמושבה ביוזמה פרטית שזכתה רק לסיוע מועט של המוסדות המיישבים. בתחילה בקשו המייסדים להקים יישוב של 12–15 משפחות שלכל אחת נחלה של 12 דונם, אולם המדינה דרשה שכל מתיישב יקבל שישה דונם בלבד ושהיישוב יכלול 60 משפחות. עבודות הכשרת השטח הסתיימו בתחילת 1980. החל מאמצע 1980 זכו המתיישבים לחסות התאחדות האיכרים.
בשנת 1989 התאחד היישוב עם היישוב השכן "מעוף" והפך ליישוב קהילתי. היישוב מעוף, שכונה באופן זמני - ארש"ח (ר"ת של "ארגז שחור", שיבוש של העולים החדשים ל"קופסה שחורה"), נוסד במטרה להתבסס על תעשייה עתירת ידע ומכאן שמו.
ביישוב מספר צימרים ומתחמי אירוח. בתחומי היישוב בסיס מתנדבים של משמר הגבול.
מי שטוב לו ושמח כף ימחא - שירי משחק
מי שטוב לו ושמח כף ימחא - שירי משחק של דתיה בן דור היא קלטת ילדים שהופקה על ידי "קלסיקלטת", וים הפקות ויצאה בשנת 1994 על גבי קלטות וידאו, קלטת שמע ואלבום פסקול. מאוחר יותר הופקה כתקליטור DVD, ובהמשך עובדה להצגת ילדים.
תקציר העלילה
עכבר העיר ועכבר הכפר מוזמנים לחגיגת שירים קצבית ועליזה עם גיבורי האגדות המוכרים והחביבים.
ההצגה
הקלטת עובדה ב-2006 להצגת ילדים בישראל בהפקת תיאטרון נדנדה שנכתב בידי דתיה בן דור בוים בידי אבי מלכה ושיחקו בה:
אי-ביזנס
אי-ביזנס (e-business) הוא מונח המשמש לתיאורם של תהליכים עסקיים המבוססים על מחשוב, ובפרט על שימוש נרחב באינטרנט. אי-ביזנס הוא מכלול המתודולוגיות והכלים, המאפשרת לעובד וללקוח של הארגון לדעת ולפעול עם הארגון בתקשורת מחשבים. את המושג טבע יו"ר חברת יבמ, לו גרסטנר.
במסגרת אי-ביזנס נכללות מערכות מידע כגון CRM, ERP ניהול ידע, פורטל ארגוני ועוד. ככל שיש יותר אינטגרציה בין מערכות מידע אלה, כך הארגון מאפשר ללקוחותיו ועובדיו יותר ויותר אפשרויות.
ספקים בולטים של כלי אי-ביזנס הם אורקל וSAP. מיקרוסופט, BEA ויבמ הן שחקניות נוספות בתחום זה.
קורטני אקט
שיין גילברטו ג'נק (נולד ב-18 בפברואר 1982), הידוע יותר בשם הבמה קורטני אקט, היא דראג קווין אוסטרלית, זמרת פופ, בדרנית ואישיות טלוויזיה בריאליטי. קורטני אקט התפרסמה לראשונה כשהתמודדה בעונה הראשונה של אוסטרליאן איידול בשנת 2003. לאחר התוכנית היא חתמה חוזה עם BMG אוסטרליה (כיום סוני מיוזיק אוסטרליה), והוציאה את סינגל הבכורה שלה, "Rub Me Wrong", שהגיע למקום מספר 29 במצעד הסינגלים של ARIA. היא המתמודדת הלהט"בית הראשונה שהופיעה בגלוי בתוכנית כישרונות טלוויזיה אוסטרלית. בשנת 2014, קורטני הייתה אחת המתמודדות בעונה השישית של המרוץ לדראג של רו פול.
בשנת 2014, חזרה קורטני להקליט מוזיקה והוציאה לאור את extended play Kaleidoscope(2015, שכללה את השיר הרשמי של המרדי-גרא הלהט"בי של סידני 2016 . קורטני החלה להופיע בקבוצת הדראג - The AAA Girls, שפרסמה מספר סינגלים ויצאה לסיבוב הופעות בצפון אמריקה. בינואר 2018 הופיעה קורטני בעונה 21 של האח הגדול - עונת הסלבריטי אוסטרליה ובסופו של דבר זכתה מקום ראשון עם 49.43% מקולות הציבור הסופיים. היא החלה לפתח קריירת אירוח, בתוכנית The Bi Life, תוכנית ההיכרויות הביסקסואלית הראשונה בבריטניה, ב- E!. אקט פרסמה את השיר " Fight for Love " בסוף 2018, בתקווה לייצג את אוסטרליה בתחרות האירוויזיון 2019.
בשנת 2019, קורטני התחרתה והגיעה למקום השני בעונה 16 של הגרסה האוסטרלית של Dancing with the Stars, שם הוצמדה קורטני לג'ושוע קיף. כך הפכו קורטני וקיף לזוג הראשון מאותו המין בתולדות הגרסה האוסטרלית, כמו גם לזוג השני מאותו המין בכל גרסה של התוכנית. קורטני / ג'נק מעדיפה את כינוי הגוף היא בהתייחס לקורטני והוא בהתייחס לג'נק.
מוזיאון האינדיאנים הלאומי
מוזיאון האינדיאנים הלאומי (באנגלית: National Museum of the American Indian) נפתח ב-21 בספטמבר 2004, בעקבות חקיקה של הקונגרס של ארצות הברית משנת 1989.
המוזיאון הוא חלק ממוסד הסמית'סוניאן ויש לו סניפים בניו יורק, במדינת מרילנד ובוושינגטון, בירת ארצות הברית.
בניין המוזיאון בניו יורק הוקם בשנת 1907, ותוכנן על ידי האדריכל קאס גילברט. הוא ממוקם במקום בו שכן מושבו המקורי של פורט אמסטרדם, ובו שכנו בית המושל, בסיסי צבא, מחסנים, כנסייה ובית מכס.
שמשון שחורי
שמשון שחורי (22 באפריל 1930 - 13 בספטמבר 2010) היה מחנך ואיש ציבור. היה ראש המועצה האחד עשר של עפולה וראש העירייה הראשון שלה.
ביוגרפיה
מסע הרכבת נעצר כי המסילה ניזוקה מהפצצות בנות הברית, ונוסעיה הועברו למחנה העבודה שטרסהוף שבאוסטריה. במסגרת המחנה הועסק בעבודות כפייה במפעל ליצור תחמושת. לאחר כארבע חודשים הועבר לברגן-בלזן. ומשם לטרזיינשטט שם שוחרר על ידי הרוסים, אך איבד את אביו שמת במחנה.
לאחר המלחמה, שחורי חזר להונגריה והצטרף לתנועת החלוץ במסגרתה היה שנתיים בהכשרה לקראת עלייה לארץ ישראל. בשנת 1947 עבר לאיטליה ועלה על אנית המעפילים "מולדת" יחד עם 1500 מעפילים. כעבור מספר ימי הפלגה הספינה נטתה על צידה ונלכדה על ידי הצי הבריטי ונוסעיה גורשו לקפריסין. בדצמבר 1947, שבועיים לאחר החלטת החלוקה הגיע לארץ במסגרת עליית הנוער.
בלונד
בלונד הוא צבע שיער צהבהב שנמצא ביונקים מסוימים, ובדומה לשיער ג'ינג'י מאופיין ברמה נמוכה של הפיגמנט אומלנין. מבלונד זהוב עד בלונד חיוור, גוני הבלונד נמצאים באופן טבעי על ראשם של קצת פחות מ-1.8% מאוכלוסיית העולם. שיער בלונדיני הוא השיער הדק ביותר, בעוד שיער אדמוני הוא השיער העבה ביותר. לבלונדיניים טבעיים יש לעיתים קרובות גם צבע עיניים בהיר ועור חיוור, לעיתים מנומש.
תפוצה
הבלונד נפוץ במיוחד באירופה, ובפרט בסקנדינביה ובמדינות הים הבלטי. בעקבות כך, שיער בלונדיני חיוור מכונה לעיתים "שיער נורדי". באזורים הללו קיימת תפוצה של השיער הבלונדיני במעל ל-50% מהאוכלוסייה ואף במקומות מסוימים מעל ל-80% ממנה.
תינוקות בלונדיניים יכולים להיוולד בכל אוכלוסייה, אך אצל חלקם השיער יהפוך לשטני כהה עם השנים. באוכלוסיות אירופיות מסוימות הבלונד כל כך שכיח, שלעיתים מתייחסים אליו כאל תכונה אירופית ייחודית, אך הייחודיות היא רק בתפוצתו שם.
שמשון שחורי
ביוגרפיה
בבחירות המוניציפליות שהתקיימו בסוף 1969 הופיע שמשון שחורי בראש רשימת המערך, נבחר לראשות המועצה המקומית והחל למלא את תפקידו ב 23 בנובמבר 1969. במהלך כהונתו, בשנת 1972, קיבלה עפולה מעמד של עיר וכך הפך שמשון שחורי לראש העירייה הראשון של עפולה.
בלונד
תפוצה
בהתבסס על מידע גנטי, ניתן לשער כי הבלונד הוא תוצר של מוטציה גנטית שהתפשטה באירופה לפני כ-10,000–11,000 שנים, בסוף עידן הקרח האחרון. לפני כן, לאירופים היו שיער ועיניים חומים כהים, כמו לשאר העולם.
שמשון שחורי
ביוגרפיה
שחורי כאיש חינוך שם את הדגש על פיתוח מערכת החינוך בעפולה, הפעיל את הרפורמה של חטיבת הביניים, הקים סמינר ערב למורים, הקים את המרכז הקהילתי "בית אשכול", יזם את הקמתה של בריכת שחייה מחוממת בגבעת המורה.
בלונד
תפוצה
אנשי המדע טרם מצאו תשובה לשאלה מדוע אנשי צפון אירופה התפתחו להיות בעלי שיער בלונדיני ועיניים בהירות כל כך מהר, יחסית לקצב התפתחות האבולוציה האנושית. אילו קרו השינויים בקצב ההתפתחות הממוצע של האבולוציה, היה לוקח להם כ-850,000 שנים להתרחש, אך האדם המודרני היגר לאירופה מאפריקה רק ב-35,000–40,000 השנים האחרונות.
מחקר סותר נערך על ידי הד"ר מרק סטונקינג והפרופ' קרלוס בוסטמנטה והד"ר איימר קני מאוניברסיטת סטנפורד, על האוכלוסייה המקומית באיי שלמה, ש-5%–10% ממנה הם בעלי שיער בלונד טבעי, למרות צבע עורם הכהה. לפי המחקר השיער הבלונדיני של תושבי איי שלמה הוא תוצר של מוטציה בגן יחיד, ושונה מהבסיס הגנטי שאחראי לבלונד שנפוץ באירופה. המשמעות היא שהבלונד התפתח אבולוציונית לא פעם אחת, אלא לפחות פעמיים, בשני אזורים שונים בעולם.
שמשון שחורי
ביוגרפיה
כמו כן פעל שחורי ליצירת מקומות עבודה והקמת מפעלים, יזם את הקמת אזור התעשייה בעפולה עילית. יחד עם יישובי הסביבה הקים מחוץ לעיר מפעל למחזור אשפה מן המשוכללים בישראל. בצד תפקידו כראש העיר שימש שמשון שחורי כחבר הנהלת מרכז השלטון המקומי. ב 20 בדצמבר 1978 סיים שמשון שחורי את תפקידו בראשות העיר עפולה, לאחר תשע שנות כהונה.
בלונד
תפוצה
צבע בלונדיני נפוץ גם בבעלי חיים שונים אם כי בכמות פחותה. בין היונקים הבלונדינים נמנים מיני חתולים וכלבים וכן סוסי פוני, דוב גריזלי, עצלן דו-אצבע, סוריקטה ועוד נמיות, גיבון לבן-גבות, מספר מרמוסטיים וקופי קפוצ'ין, מספר אנטילופות והחמוס.
שמשון שחורי
ביוגרפיה
שמשון שחורי נפטר בשנת 2010.
בלונד
בלונד בתרבות
מקור המילה מצרפתית. משחר ההיסטוריה, אנשים כהי-שיער התרשמו משיער בלונדיני ושאפו לחקות אותו. נשים כהות-שיער ברומא העתיקה, לדוגמה, נהגו לקנות פאות נוכריות משיער בלונדיני ואדמוני מאנשי השבטים הגרמאנים. בחברה המערבית המודרנית, הבהרת שיער נפוצה במיוחד בקרב נשים, ובסלנג העברי ניתנה מילה מיוחדת לתיאור אישה כזו ובפרט כשלה שורשים שחורים נראים לעין בקודקוד הראש - "שחורדינית". עם זאת, ישנם אנשים בלונדיניים שבוחרים דווקא להכהות את שיערם.
לפי מספר מחקרים, שיער בלונדיני, שהוא תכונה אופיינית לילדים קטנים, גורם לאנשים לתחושות הוריות של חיבה ורצון להגן. שיוך תכונה זו לילדים הוא אולי גם הגורם לסטריאוטיפ המערבי, המייחס לנשים בלונדיניות טיפשות. שני סמלי סקס מהמאה העשרים שטיפחו דימוי זה היו מרילין מונרו וג'ין הארלו. שתיהן גילמו בסרטים בכיכובן בלונדיניות "מטומטמות קלאסיות", אף שנודעו באופן אישי כנשים אינטֶליגנטיות. מונרו למעשה הבהירה את שערה השטני לבלונד כדי ליצור את הדמות הסטראוטיפית שלה, והארלו אולצה להבהיר את שערה מבלונד "אפר" טבעי לבלונד "פלטינה", מה שגרם לו נזק. אצל חלק מהתינוקות שנולדים בלונדיניים, צבע השיער נעשה כהה בתקופת הילדות באופן טבעי. הכהיית השיער יכולה להתרחש גם בתקופה מאוחרת יותר בחיים.
בתחילת המאה העשרים, שיער בלונדיני שויך לעיתים לגזע הארי. תפיסה זו קודמה על ידי תומכי תאוריית עליונות הגזע הנורדי כמו מדיסון גרנט ואלפרד רוזנברג, למרות ששיער כהה היה יותר נפוץ בקרב הארים.
מיתוס לגבי היעלמות הבלונד
המיתוס מתבסס על תפיסה שגויה של מושג הגן הנסגני. למעשה, הגן ימשיך לעבור לדורות הבאים, אלא אם כן יקושר לקושי בהישרדות או בפריון. למרות שערבוב הגזעים עשוי להוביל להפחתת המקרים בהם הגן בא לידי ביטוי (כלומר מקרים בהם הצאצא מקבל את הגן משני הוריו), הוא לא יפחית את שכיחות הגן עצמו.
שחף צפוני
שחף צפוני (שם מדעי: Larus argentatus, נקרא בעבר שַׁחַף כַּסְפִּי או שחף אטלנטי) הוא מין של שחף השייך לסדרת החופמאים. הוא נפוץ במערב, מזרח, ומרכז אירופה, באזור סקנדינביה ובאזור הבלטי.
תיאור
הזכר הוא באורך 60–67 ס"מ ומשקלו 1,050-1,525 גרם. הנקבה קטנה יותר: אורכה 55–62 ס"מ ומשקלה 710-1,100 גרם. מוטת הכנפיים יכולה לנוע בין 125 ל 155 ס"מ. הגוף העליון של המבוגרים הוא אפור וראשם וחלקיהם התחתונים לבנים. הכנפיים שחורות עם כתמים לבנים המכונים "מראות". המקור צהוב עם נקודה אדומה ויש טבעת של עור צהוב חשוף סביב העין. הרגליים בדרך כלל ורודות בכל הגילאים, אך הן יכולות להיות צהבהבות, במיוחד באוכלוסייה הבלטית שנחשבה בעבר כתת-מין נפרד.
הנקודה האדומה על המקור
לנקודה האדומה הזו יש תפקיד חשוב בתקשורת עם הגוזלים ובהאכלתם. הגוזלים מנקרים בנקודה האדומה, וניקור זה מעורר את ההורים להקיא את המזון שהובא.
כלוב השלום
"כלוב השלום" (1978) הוא מיצג מאת האמן הישראלי דב אור-נר.
את היצירה "כלוב השלום", יצר אור-נר בשנת 1978. היא בוצעה לראשונה ב-1 בספטמבר 1978 במסגרת ההפגנה לתמיכה בהסכם השלום בין ישראל למצרים, ערב ועידת קמפ דייוויד. אור נר, כשהוא לבוש חולצת חולצת טי שעליה הודפס הכיתוב "Museum of Museumes" (באנגלית: "מוזיאון המוזיאונים"), נישא בתוך כלוב ברזל בראש מצעד שנערך בשדרות שאול המלך ורחוב אבן גבירול בדרך אל הפגנה של "שלום עכשיו" בכיכר רבין (אז "כיכר מלכי ישראל").
שחף צפוני
תזונה
השחף הצפוני אוכל-כול: ניזון מטרף, אוכל אשפתות ושודד מזון מחיות אחרות; בדרך כלל הוא מלקט רכיכות, סרטנים ושיירי מזון מחופים הנחשפים בשפל. כמה שחפים צפוניים מנקים את עורו של דג שמש מגובשש המכוסה בטפילים והדג צריך להתאזן על צידו בשביל הניקוי.
כלוב השלום
המיצג בוצע בשנית במסגרת "סדנה פתוחה 3x3", שנערכה בגלריה הקיבוץ בתל אביב-יפו בסוף השבוע של ה-25-24 בנובמבר. אור-נר נישא בידי קבוצת אנשים בכלוב הברזל, שהועמד בפינת הרחובות דיזנגוף וגורדון ולרגלי הכלוב הונח שלט ועליו הטקסט "כלוב השלום: מוצג של מוזיאון השלום". כאן, הושם הדגש על יצירת דו-שיח עם הקהל, שהיה הטרוגני. על תגובת הקהל ניתן ללמוד מביקורת אמנות שפורסמה בעיתון דבר:
ב-15 ביוני 1979 ביצע אור-נר את העבודה במסגרת הפגנה של "שלום עכשיו" שנערכה ברחבת מוזיאון תל אביב לאמנות.
ב-1980 בוצע המיצג בפתיחת התערוכה "גבולות" במוזיאון ישראל. תיעוד העבודה הוצג במספר תערוכות במהלך השנים. בין היתר בתערוכה "כתוב בגוף: פעולה בשידור חי" (2006) במוזיאון חיפה לאמנות.
המון
המון על פי ההגדרה היומיומית הוא כמות גדולה ביותר של פרטים בקבוצה מסוימת.
על פי ההגדרה הסוציולוגית, המון הוא ציבור גדול של בני אדם בני אותה חברה, אשר בו אין הפרט רואה עצמו קובע ואחראי להתנהגות הכוללת של הציבור (לדוגמה: במעשה לינץ' לא היה רוב הפרטים לוקחים חלק, אם היו רואים עצמם אחראים לתוצאותיו). למרות הגדרה זו, חבר המון יכול להיות מזוהה עם מעשים אלו (לדוגמה: תהלוכה פוליטית או תפילה המונית). להמון עשויים להיות מניעים שונים, המגדירים את פעילותו.
במובן זה קיימות מערכות חברתיות שאינן המוניות, ומערכות המוניות. מערכות לא־המוניות מאופיינות בכך שהן מכילות תת-מערכות רבות, אשר מאפשרות לפרט להכיל את השליטה והאחריות להתנהגות החברתית. מערכות המוניות אינן מתפלגות לתת־יחידות, או שתת-היחידות אינן מאפשרות לו שליטה ואחריות עליהן.
לדוגמה, מפלגה בעלת סניפים פעילים בעלי דמוקרטיה פנימית, בעלי יחס עמוק ודמוקרטי להנהגת המפלגה, היא מערכת חברתית לא־המונית שכן היא מאפשרת לחבר לחוש אחריות ושליטה פעילה על המפלגה. לעומתה, מפלגת שלד, בה קיימת הנהגה מצומצמת וציבור מצביעים שאינו פעיל, היא המונית, כמו מפלגה אשר התנהלות סניפיה ריכוזית ואינה מאפשרת לחבר המפלגה לעצב אותם (כדוגמת המפלגה הנאצית).
מערכות בירוקרטיות נוטות באופן מובהק להתנהלות המונית, שכן הן לא מאפשרות לפרט להיות אחראי על מעשי הארגון הכולל.
תכונות ההמון
מכיוון שהפרט אינו שולט ואחראי להתנהגות ההמון אליו הוא משתייך, אין הוא מפעיל ביקורת פעילה כלפי התנהגות זו (ייתכן כי הוא מכיל ביקורת, אך אינו מיישמה באופן מלא בפועל). עיקרון זה יוצר דפוסי התנהגות חברתיים מיוחדים, אופייניים להמון בלבד.
יעדי ההמון
כמעט בכל המקרים קיימים קבוצות או פרטים אשר מנווטים במכוון את ההמון לטובתם, בהתבסס על תכונותיו ההמוניות. לעיתים מביאים גורמים אשר עשויים להרוויח מהתנהגות המונית להגברת ההמוניות בחברה. לדוגמה: פוליטיקאים עשויים להגביר את הנטייה להמוניות, על מנת לצמצם את יכולת הביקורת של הציבור ולשלוט בו ביתר קלות.
גורמים אלו, אשר מוגבלים על ידי החוקיות של ההמון, פעמים רבות אינם שולטים לגמרי בהתנהגות ההמון (לדוגמה: אנשי דת אשר נאלצים להשתמש במתכוני תפילה קבועים על מנת לקבע את השימוש בתפילה עבור קבוצת מאמינים גדולה שאינה נאמנה באופן טבעי). כמו כן, גורמים אלו אינם תופסים עצמם לעיתים כמנהיגיו (לדוגמה: פרסומאים עבור חברת צריכה המונית).
העיוותים נגרמים בשל חוסר היכולת של ההמון לשקול באופן רציונלי את הסוגיות העומדות בפניו, וזאת משום שאין הפרטים בו מבקשים לקחת אחריות על תהליך זה. כך נבחר דפוס הפעולה הנגיש ביותר.
הנעה פנימית בהמון
התנהגות המונית מכילה מנגנונים המגבירים התנהגות זו. מנגנונים אלו מתבססים על כך שהפרט מושפע מהחוקים, מהנורמות ומהדרישות השונות של החברה באופן טבעי. כאשר אין הפרט אחראי על ההתנהגות החברתית אשר יצרה כללים אלו, הוא הופך כפוף להם ומציית להם בלא לשנותם, ובכך הוא מגביל את פעילותו החברתית להגבה בלבד. מכיוון שהכללים תלויים בהתנהגות הפרטים, ציותו של הפרט מחזק אותם עבור עצמו ועבור פרטים אחרים, המגיבים אליו.
לדוגמה: כל חברה כוללת אמונות מסוימות בנוגע למציאות, אשר מושרשות בעיקר בתקשורת, באמנות ובחינוך. העובדה כי פרט מסוים אינו שולט במערכות אלו ואחראי על דרך פעולתן, מונעת ממנו להטיל ספק באמונות אלו, ועל כן הוא מקבלן (לעיתים באופן לא־מודע). אמונותיו אלו, מדרבנות פרטים אחרים להאמין בהן.
חלק מכריע ממנגנונים אלו הוא הגבה מעגלית - הפרטים מגיבים זה להתנהגותו של זה, ומחזקים אחד את השני בהתנהגותם, באופן מגיב ולא מכוון.
מסיבה זו להמון משויך כוח פסיכולוגי סוחף (מודע או לא מודע), ותחושת הסחיפה של ההמון מחזקת את הפסיביות של הפרט בו (דבר שמגביר עוד יותר את משקלה של ההתנהלות ההמונית).
הסחיפה שבהמון, אשר נובעת מחוסר האחריות של הפרט על מעשי הציבור, יוצרת תחושה של ביטחון עבור הפרט, אשר חש כי ההמון מגן עליו. תחושת הביטחון, במקרים רבים חסרת יסוד, משמשת כגורם רב חשיבות עבור התפתחותן והתחזקותן של תופעות המוניות.
גורמי ההנעה הפנימית בהמון מדרבנים פרטים נוספים להצטרף להתנהגות המונית קיימת, ומרגע שהצטרפו, סוחף ההמון את הפרטים החדשים, המסגלים במהירות את ההתנהגות ההמונית. דפוס זה מכונה גרירה אל תוך ההמון.
מנגד, תופעות היחלשות של ההמון (מיעוט מספרי, מיתון הפעילות, התגבשות תת-מערכות המאפשרות שליטה של הפרט וכו') עשויות לחזק את עצמן, ולהביא לתהליכים הפוכים למתוארים לעיל.
המון וחברה
מכיוון שתופעות המוניות מושפעות מהגבה לפרטים אחרים, דמיון וקרבה בין פרטים אלו מחזק את ההתנהגות ההמונית על ידי חיזוק השפעת ההגבה.
להתנהגות המונית יחס הפוך לדמוקרטיה. מכיוון שהדמוקרטיה מחייבת לקיחת אחריות של הפרט על החברה. מסיבה זו, מערכת דמוקרטית היא בהכרח מערכת המחולקת לתת־מערכות בעלות אוריינטציה דמוקרטית.
התחזקות מנגנונים המוניים בחברה מחלישה את המנגנונים הלא־המוניים, ולהפך, בתהליך המזין את עצמו (שכן חולשה יחסית מגבירה את המערכת הנגדית). לרוב קיימות בו־זמנית בחברה מגמה של התחזקות ההמון במקביל למגמות הסותרות אותו, אך ניתן להגדיר עבור חברה איזהו התהליך המכריע בה.
מצבים קיצוניים (משברים, שינויים חברתיים מהירים וכו') אשר אין המערכות החברתיות מסוגלות להתמודד איתם, מעודדים התנהגות המונית ומדגישים אותה. כמו כן, צרכים (לרוב נפשיים) אשר אין המערכות החברתיות הלא־המוניות נותנות עליהם מענה, יוצרים התנהגות שכזו.<BR> לדוגמה, בחברה קפיטליסטית מודרנית אין מערכות התעסוקה והממשל עונות על צרכים כגון קביעת הלבוש המתאים בחברה, ועל כן תחום זה ניתן בידי מעצבי אופנה המנתבים המון בו נהוגים כללי לבוש מחמירים (אך בלתי־פורמליים).
קיימים ביטויים רבים להתנהגות המונית, מהם גלויים לעין, כגון תהלוכה וקהל בהופעה ציבורית, ומהם סמויים, כגון יצירת פולקלור ודפוסי צריכה.
התנהגות המונית גלויה
לרוב במסגרת התנהגות המונית גלויה מתכנס מספר גדול של פרטים במקום מסוים המכונה קהל, וממלאים אחר אותו דפוס התנהגות (תכונה זו של ציבור אינה גוזרת בהכרח התנהגות המונית, אך היא תנאי להמוניות גלויה). המון זה יכול להיות אדיש (כדוגמת יושבי קונצרט) או פעיל (כדוגמת הפגנה או מופע מוזיקלי סוער). במקרים של התנהגות פעילה קיצונית וגסה, מכונה ההמון אספסוף.
למרכיב הדמיון בין חברי ההמון הגלוי משמעות רבה במיוחד, וככל שהפרטים בהמון קרובים יותר בתכונותיהם (גיל, גזע, עיסוק וכו'), כך התנהגותם ההמונית תהיה חזקה יותר.
המון גלוי מבליט את כל מאפייני ההמון, ועל כן כל התהליכים בו מזורזים במיוחד. אם ההמון מצוי במקום בו נמצאים אנשים רבים נוספים (כיכר העיר, רחוב וכו'), קיים לרוב כוח גרירה חזק ומהיר במיוחד.
מסיבה זו שלטונות רבים במהלך ההיסטוריה נטו למנוע מתושביהם התכנסויות ציבוריות רחבות, על מנת למנוע הידרדרותם לכדי פעולות אספסוף שייפגעו בסדר הקיים.
על אף שבמקרים מסוימים המון גלוי יכול להיות ספונטני לחלוטין (כגון התקהלות סביב תאונת דרכים), לרוב ההמון הגלוי מאורגן במידה זו או אחרת - החל מקבוצה אשר כיוונה מראש להתגבשות המון (כגון מופעי רחוב), עד אירועים ממוסדים ומאורגנים בקפידה. הדוגמאות הבולטות להמון מאורגן הן קהלי־תופים, טקסים דתיים וכנסים פוליטיים.
בכל התנהגות המונית מאורגנת מנווט ההמון על־פי צורכי הגורמים המארגנים, אך לעיתים חורג ההמון מכוונת המאורגנים (לרוב כאשר המון פשוט הופך לאספסוף, או כאשר אינו מגלה התלהבת מספקת).
התנהגות המונית סמויה
פרטים בהמון שכזה פועלים בצורה דומה ומגיבים זה לזה בשל נסיבות דומות, המייצרות מסגרת של חוקים ונורמות תואמים. כללים אלו, אותם קיבלו הפרטים בלא עיצוב מכוון שלהם, מכתיבים את התנהגות הפרטים במצבים שונים ורבים, ומגדרים את החברה כחברת המון. חברה זו מאופיינת על ידי קיומה של תודעת המון בקרב חבריה (אין תודעה זו מחייבת הזדהות עם ההמון, אלא רק דפוס חשיבה המניח כי לפרט אין שליטה ואחריות על הציבור).
התנהגות סמויה של המון מכילה רכיבים רשמיים ובלתי פורמליים. לרוב, הרכיבים הרשמיים (מנהגים דתיים, צורת שוק העבודה, מבנה המערכת הפוליטית וכו') קובעים את המבנה של חברת ההמון כחברה בה אין אפשרות שליטה לפרט במסגרות החברה. הרכיבים הבלתי פורמליים (אופנה, נטייה לפסיביות ביחס לחברה וכו') נגזרים מהמבנה הפורמלי, ומבטאים את ההתנהגות ההמונית בפועל.
כך, לדוגמה, פן פורמלי של שוק עבודה קפיטליסטי יוצר מבנה בו אין רוב הפרטים לוקחים אחריות על החברה, אלא פועלים להשגת רווח. כך דפוסי הצריכה בשוק זה נגזרים מקיום קבוצת צרכנים שאינם לוקחים אחריות פעילה על עיצוב החברה. תנאים אלו הופכים את הצריכה להמונית באופייה, ויוצרים נורמות צריכה בלתי־פורמליות. על־אף שנורמות אלו אינן מעוגנות בדפוס הפורמלי, הן נגזרות ממנו ומהוות את לב ההתרחשות ההמונית.
יחס מורכב זה הופך את ההשפעה על תופעות ההמון הסמויות למורכב ביותר, ומושפע מתהליכים רבים. בכך חינוך, כלי תקשורת, אמנות וגורמים אחרים משפיעים ומושפעים מדפוסי התנהגותו של ההמון. לרוב, הכלים החברתיים השונים בחברת המון נכפים לכוחו של ההמון שבו הם תלויים, ובכך מקדמים את התפתחותו של המון זה.
לתהליך זה שני מישורים:
לדוגמה, התנהגות המונית מביאה למכלול אמונות מסוים, אשר אינו נשלט על ידי הפרטים אלא נגרם כתוצאה מהתנהגותם ההמונית. אמן אשר יסטה מאמונות אלו, יוחרם על ידי ההמון, אשר יחשוש ליציבותו, ולכן רוב האמנים יתאימו עצמם לדרישות ההמון. במישור השני, יאלצו האמנים להופיע במסגרת אמצעי תקשורת המונים, שכן כך מאורגן הקהל.
ביטוי מסוים של התנהגות המונית סמויה הוא התפתחות תקשורת פנימית לא־פורמלית בציבור, אשר אינה נשלטת ישירות על ידי גורם חלקי כלשהו. תקשורת כזו מתפתחת בצורות שונות, בהן הפולקלור ושמועות.
הוגים, סופרים ופילוסופים רבים כתבו על ההמון כתופעה מסוכנת, אם לא, בזויה. בדיאלוג קריטון לאפלטון, אומר סוקרטס "אין להתחשב בדעת ההמון" ניטשה אמר "החיים הם באר העונג, אך כל היכן שהאספסוף בא לשתות, שם כל הבארות הן מורעלות".
המון בעידן המודרני
בתקופה המודרנית תופעת ההמון רחבה בחברות רבות, הודות לגורמים הבאים:
טל בן-חיים (1982)
טל בן-חיים (נולד ב-31 במרץ 1982) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הבלם. בן-חיים הוא סגן שיאן ההופעות במדי נבחרת ישראל עם 96 הופעות.
קריירה
בן-חיים גדל והתחנך בראשון לציון. הוא הצטרף לקבוצת הילדים של מכבי תל אביב בגיל 6. הוא התקדם בין קבוצות הנערים והנוער של מכבי תל אביב עד עלייתו לקבוצת הבוגרים. בן-חיים החל את הקריירה המקצועית שלו בליגת הבוגרים, עוד כשהיה בן 16 בלבד. בקבוצת הבוגרים של מכבי תל אביב בליגת העל הישראלית, שיחק במשך 6 שנים וזכה עמה בגביע המדינה בעונת 2001/2002 ובאליפות המדינה בעונת 2002/2003.
בתקופה בה ז'וז'ה מוריניו עדיין אימן את צ'לסי בתחילת העונה שותף בן-חיים ברוב משחקיה של צ'לסי, בעיקר כממלא מקומם של הבלמים והמגנים שהיו פצועים באותה תקופה. לאחר מינויו של אברהם גרנט הישראלי למאמן הקבוצה, לא מצא בן-חיים את מקומו בקבוצה, הוא מיעט לשחק ובתקשורת נפוצו שמועות על עזיבתו. באפריל 2008 התבטא בן-חיים בחריפות כנגד גרנט ("ידעתי ששום דבר טוב לא ייצא מזה שגרנט יגיע לצ'לסי") ונקנס בשל כך על ידי הנהלת הקבוצה ב-80,000 לירות שטרלינג.
ב-30 ביולי 2008, כחודש לפני שהמועדון נרכש על ידי חברה מאבו דאבי, חתם בן-חיים במנצ'סטר סיטי. בן-חיים לא השתלב היטב גם בקבוצה זו - הוא שותף בתשעה משחקי ליגה בלבד ובפברואר 2009 הושאל לסנדרלנד עד סוף העונה.
ב-31 באוגוסט 2009 חתם בן-חיים בפורטסמות', עמה העפיל לגמר הגביע האנגלי אך בתום העונה ירד עמה לליגת המשנה באנגליה. ב-2 באוגוסט 2010 הושאל בן-חיים לווסטהאם יונייטד, ובכך איחד כוחות פעם נוספת עם המאמן אברהם גרנט. ב-13 בינואר 2011 חזר בן-חיים לפורטסמות' אחרי שווסטהאם לא עמדה בחוזה ההשאלה. ב-9 באוגוסט הכריז מפרק פורטסמות' כי בן-חיים משוחרר מהקבוצה שעומדת בפני פירוק ולא יכלה לשלם לו את המשכורת שביקש, מיליון ליש"ט.
ב-4 בינואר 2013 חתם על חוזה עד תום העונה בקבוצת קווינס פארק ריינג'רס. למחרת ערך בן-חיים את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הגביע מול וסט ברומיץ' אלביון, שהסתיים בתוצאה 1–1. בן-חיים בישל את השער לזכות קבוצתו.
ב-24 ביולי 2013 חתם בן-חיים על חוזה לשתי עונות במדי סטנדרד ליאז' מליגת העל הבלגית, שם שיחק תחת המאמן גיא לוזון, אך לא הצליח למצוא את מקומו בהרכב הקבוצה, ובמהלך העונה שותף בעשרה משחקי ליגה.
לקראת עונת חזר בן-חיים לאנגליה, וחתם לעונה אחת בצ'רלטון את'לטיק מליגת המשנה. ב-9 באוגוסט 2014 ערך בן-חיים את הופעת הבכורה שלו במדי צ'רלטון, במשחק מול ברנטפורד במסגרת מחזור הפתיחה של הליגה. ב-12 במאי 2015 שוחרר מהקבוצה.
לקראת עונת 2015/2016, ב-4 ביוני 2015, חזר בן-חיים לישראל, וחתם בקבוצת נעוריו, מכבי תל אביב, על חוזה לשנתיים עם אופציה לשנה נוספת. ב-17 ביוני 2017 האריך בן-חיים את חוזהו במכבי תל אביב בעונה אחת. בעונת 2017/2018 זכה עם הקבוצה בגביע הטוטו, וב-5 ביוני 2018 הודיע על עזיבת הקבוצה.
ב-17 באוגוסט 2018, חתם בן-חיים על חוזה לשנתיים בבית"ר ירושלים, וב-27 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה בקבוצה, בהפסד 1–4 למכבי פתח תקווה במחזור הפתיחה של עונת 2018/2019. באוגוסט 2020 האריך את החוזה בשנה.
ב-25 באוגוסט 2021 הודיע בן-חיים על פרישתו ככדורגלן, ומונה למאמן ההגנה של נבחרת ישראל.
נבחרת ישראל
ב-13 בפברואר 2002 ערך בן-חיים את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ישראל, במשחק ידידות מול נבחרת גרמניה שהסתיים בהפסד 1–7. ב-4 ביוני 2011 הבקיע את שערו הראשון והיחיד במדי נבחרת ישראל (בפנדל) במשחק נגד נבחרת לטביה. בשנים 2014–2015 שימש בן-חיים כקפטן משנה בנבחרת. החל מספטמבר 2017 שימש כקפטן במקום ערן זהבי שפרש מהנבחרת, עד מינויו של ביברס נאתכו לקפטן במרץ 2018.
לאחר הפרישה
ב-2022, לאחר פרישתו ממשחק פעיל, החל בן חיים לעסוק כסוכן שחקנים.
ב-2023 הוציא ספר אוטוביוגרפי בשם "בכוח הרצון".
אסטרו אורביטר
אסטרו אורביטר (באנגלית: Astro Orbiter) או אסטרו אורביטור (באנגלית: Astro Orbitor) הוא מתקן המצוי בארץ המחר של פארקי השעשועים של חברת וולט דיסני. שם המתקן שונה מפארק לפארק, אולם המתקן דומה או זהה. בארץ המחר שבדיסנילנד נפתח החדש מבין המתקנים ב-22 במאי 1998 ונקרא "אסטרו אורביטור". בפארק השעשועים דיסנילד פריז שבאתר הנופש דיסנילנד פריז נקרא המתקן Orbitron, Machines Volantes, בממלכת הקסם שבדיסניוורלד נקרא המתקן "אסטרו אורביטר" ובדיסנילנד שבהונג קונג נקרא המתקן "אורביטרון" (Orbitron)
מבנה
המתקן בנוי ממבנה מרכזי שאליו מחוברות החלליות. בכל חללית ישנו מוט המאפשר לשלוט על הגובה. במרכז המתקן ישנו מנוע שמסובב אותו, וכך בעת הסיבוב המתקן נראה כמו פסל קינטי ענק.
בדיסנילנד בקליפורניה וביורודיסני המבנה המרכזי הוא מערכת פלנטות ולוויינים מוזהבת. בממלכת הקסם ובדיסנילנד הונג קונג מערכת הכוכבים זהה אך צבעונית. בדיסנילנד טוקיו המנה המרכזי הוא דמוי טיל סאטורן 5 וצבוע בצבעי לבן, כחול וכסוף.
היסטוריה
המתקן הוא דור שלישי של מתקני טילים מסתובבים בארץ המחר. המתקן המקורי היה בגובה פני הקרקע. במקור נקרא המתקן אסטרו ג'טס ובהמשך שונה שמו לסילוני הטילים (רוקט ג'טס). בשנת 1966 הועבר המתקן למיקום גבוה יותר - בראש תחנת הפיפלמובר, והגיעו אליו באמצעות מעלית. גרסה זו נותרה בפעולה עד שנת 1997.
בעת שיפוץ ארץ המחר בשנת 1998 תוכננה הצבת המתקן במקום טיל הסאטורן V שעמד במרכז מתקן סילוני הטילים, אולם משקלו של מתקן האסטרו אורביטר היה גדול מכדי להציבו על בניין תחנת הפיפלמובר, ועל כן הוצב המתקן בכניסה לארץ המחר בגובה פני הקרקע.
מעולם לא ניתן הסבר מדוע המתקן נקרא בשם שונה בפארקים השונים.
דיולה לאנצי
דיולה לאנצי (במקור לזרספל - Lazarsfeld, בהונגרית: Lánczy Gyula; פשט, 17 בינואר 1850 – בודפשט, 17 בינואר 1911) היה דוקטור למשפטים יהודי-הונגרי, פרופסור מן המניין באוניברסיטה המלכותית בבודפשט, יועץ חצר המלכות בהונגריה, חבר האספה הלאומית של הונגריה. דיולה לאנצי הוא אחיו של לאו לאנצי, הדקאן לשעבר של הפקולטה למדעי הרוח של אוניברסיטת בודפשט (כיום שמה אוניברסיטת אטווש לוראנד).
קורות חיים
דיולה לאנצי נולד במשפחה יהודית כבנם של אדולף לזרספלד סוחר סליבוביץ, ששינה את שם משפחתו ללאנצי בשנת 1861. אמו היא קטלין פולק. במהלך לימודיו בבית הספר לאנצי הופיע ובלט בעיתונות היומית והתקופתית עם מחקרים נרחבים בספרות היסטורית, פוליטית וכללית, כמו גם במאמרי מערכת בעיתונים ובכתבות פורטפוליו. בשנת 1872 עבד בכספים ובמימון ומשנת 1874 במשרד הפנים כמנסח מסמכים עד שנת 1880. הוא נבחר לחבר פרלמנט בין השנים 1881-1884 והצטרף לאופוזיציה המתונה באותה תקופה, אך מאוחר יותר נסוג מקשריו אלה. באמצע שנות ה-80 של המאה ה-19 פרש מהחיים הפוליטיים ומהפעילות העיתונאית והקדיש את זמנו אך ורק למחקריו המדעיים והספרותיים. בשנת 1886 מונה לפרופסור להיסטוריה אוניברסלית באוניברסיטת קלוז'-נאפוקה ובשנת 1891 בבודפשט. בגיל 61 ובשנה ה-27 לנישואיו. הלווייתו התקיימה ב-19 בינואר 1911.
חייו הפרטיים
ב- 17 בדצמבר 1883, בנשאה לאישה את אנה אלאונורה אלה ויידה (1864–1926), בתם של שמו ויידה ושל שרולטה לוינסקי.
עבודותיו (חלקי)
בשפת המקור:
בתרגום לעברית:
אנה הורנונג (טומצ'ק)
אנה הורנונג (טומצ'ק) (בפולנית: Anna Tomczak Hornung; 4 ביולי 1922 - 12 בפברואר 2012) הייתה חסידת אומות העולם מפולין ממוצא אוקראיני, שהצילה יהודים במלחמת העולם השנייה.
פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
בשנת 1939, משפחת הורנונג היהודית, ליאון אשתו וילדיו, עברו מצ'שין שבשלזיה עילית, אל סטרי, בפרברי סטניסלב (איוונו-פרנקיבסק כיום), אשר באותה התקופה הייתה תחת שלטון סובייטי. כאשר הגרמנים כבשו את האזור, הורנונג ושני בניו הבוגרים, פרידריך (שרגא) ואורן שמואל, נשארו בצד הגרמני של העיר משום שדיברו גרמנית שוטפת. הם הציגו את עצמם כפולקסדויטשה ומצאו עבודה בחברת בנייה גרמנית בפידבולוצ'יסק. הורנונג טען לעיכוב בקבלת המסמכים עקב המלחמה ומשום כך לא הייתה לו תעודת זהות אלא רק רישיון עבודה. הוא הביא אליו את בנו המבוגר יותר, שכונה בשם הפולני סטאסייק. שסייע לו בעבודתו והתגורר עמו. כאשר הוקם גטו בסטרי. אשתו וילדיו הצעירים נכלאו בו ולאחר חיסול הגטו, נשלחו למחנה ההשמדה בלז'ץ, שם נספו.
אנה הייתה נערה בת 17–18 ממוצא אוקראיני שעבדה במטבח של חברת הבנייה. אנה עברה לעבוד אצל הורנונג, שחיפש אישה לניהול משק ביתו. אנה הייתה הולכת לכפרים כדי להשיג מצרכי מזון עבור המשפחה. היא עדיין לא ידעה כי בני המשפחה יהודים. כאשר פשטה השמועה כי מדובר במשפחה יהודית ולכן יצטרכו להיחקר במשרדי החברה, קפטן גרוס, מבחירי העובדים בחברה יעץ להם לא להגיע לחקירה. הורנונג ובניו קיבלו את עצתו ונמלטו.
לאחר שרוב יהודי הסביבה הושמדו, הגרמנים השאירו כמה עשרות אחדות של יהודים לעבודה. הם היו רעבים מאד ואנה נחלצה לעזרתם ונהגה לבשל עבורם. היא הביאה להם דליים של מרק סמיך מהמצרכים שלקחה מהמטבח הגרמני. כמו כן, היא התנדבה ללוות שני זוגות של יהודים שביקשו להגיע ללבוב.
לאחר המלחמה
במאי 1945 שחרר הצבא הסובייטי את האזור בו התגוררה המשפחה. ב-1945 עלה בנו של ליאון, שרגא לארץ ישראל כמתנדב במאבק להקמת המדינה. ב-1945 נשא ליאון הורנונג את אנה לאישה והם עלו יחד לארץ ישראל והתגוררו בחיפה על הכרמל. ליאון הורנונג נפטר ב־1973. אנה נפטרה ב-2012.
הכרה והנצחה
ב-16 בפברואר 1996 הכיר יד ושם באנה הורנונג כחסידת אומות העולם, ולכבודה ניטע עץ בגן חסידי אומות העולם בירושלים. כמו כן, הוקדשו לכבודה ספסל ומצבת אבן בגן חסידי אומות העולם תושבי חיפה בשכונת רמת אלון בחיפה. במסגרת מיזם "חסד אחרון" (מיזם משותף ל"יד ושם" ושב"כ שנערך במהלך 2021, ובמסגרתו אותרו קבריהם של חסידי אומות העולם שגרו ונקברו בישראל ונאסף אודותם מידע רב), נחקר גם סיפורה של. אנה. קברה אותר בבית הקברות מנוחה נכונה בקריית טבעון..
מרגליות
מַרְגָּלִיּוֹת הוא מושב בישראל הסמוך לגבול בין ישראל ללבנון, 1.5 ק"מ מערבית לקריית שמונה. הוא נמצא ברכס רמים שבהרי נפתלי וממוקם סמוך להר שנאן, פסגת הרכס.
היסטוריה
המושב הוקם בשנת 1951 על ידי עולים מעיראק, על אדמות הכפר הערבי הונין שנחרב במהלך מלחמת העצמאות.
המושב שייך למועצה אזורית מבואות החרמון, וקרוי על שמו של חיים מרגליות קלווריסקי שניהל את יק"א באזור הגליל בתחילת המאה ה-20, ואף עזר בהקמת מספר יישובים באזור. אחד מתושביו המפורסמים של המושב היה חבר הכנסת יוסי שריד, שעבר להתגורר ביישוב בשנת 2000, לאות הזדהות עם תושביו.
כלכלת היישוב מתבססת על ענפי חקלאות שונים ובראשם ענף הביצים. ביוני 2018 זכו 4 לולים מהמושב, בבעלות שני אחים, במכרז לאספקת 144,000 ביצים ביום לצה"ל.
אקריטופילפש
אקריטופילפש (בהונגרית: Ököritófülpös) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.
בדומה ליישובים רבים באירופה, גם באקריטופילפש נמצא מספר התושבים בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 1,971 ובשנת 2020 רק 1,772 תושבים.
הכפר הוקם בשנת 1950 כאיחוד של שני כפרים פילפש (Fülpös) וסטמארקריטו (Szatmárököritó)
יהודי סטמארקריטו
יהודים התיישבו בסטמארקריטו לראשונה בסוף המאה ה-18. רובם עסקו ברוכלות ומלאכה. בזמן הקרע ביהדות הונגריה בקונגרס של יהודי הונגריה הצטרפה הקהילה לזרם האורתודוקסי (שסרב לקבל עליו את תקנות הקונגרס). לקהילה היו בית קברות יהודי ובית כנסת.
באפריל 1944, כחודש אחרי כניסת הצבא הגרמני להונגריה הועברו היהודים לגטו מאטסלקה בו רוכזו כ-18,000 איש, הם הוחזקו בתנאי צפיפות ורעב ובמאי 1944 שולחו כולם למחנה ההשמדה אושוויץ.
יהודי פילפש
יהודים חיו בפילפש בתקופות זמן שונות, ויהודים רבים מהכפר נרצחו בשואה.
נמנמן ננסי סיני
נמנמן ננסי סיני (שם מדעי: Typhlomys cinereus) הוא מין של מכרסם יחיד בסוגו ממשפחת הנמנמנים האוריינטלים הנמצא בסין ווייטנאם.
תיאור
אורכו של הנמנמן הננסי הסיני הוא כ-67 עד 90 מ"מ עם זנב שגדול פי כאחת וחצי פעמים מאורך גופו. יש לו אוזניים בולטות, כמעט ללא שיער ושפם לבן. הפרווה שעל גבו בצבע אפרפר-חום כהה וחלקיו התחתונים הם אפורים עם שיערות בעלות קצוות לבנים.
תפוצה
הנמנמן הננסי הסיני נפוץ בווייטנאם ובמחוזות הסיניים: אנחווי, פוג'יין, גואנגשי, גוויג'ואו, חוביי, חונאן, ג'יאנגשי, שאאנשי, סצ'ואן, יונאן וג'ג'יאנג.
התנהגות
הנמנמן הננסי הסיני חי באזורי יערות על הרים, כולל יערות במבוק, שם הוא מטפס על עצים. הוא יכול גם לחפור מחילות, אבל הוא לא עיוור (בשונה ממינים אחרים מסוגו). הוא ניזון מחלקים שונים של צמחים, כולל עלים, גבעולים, פירות וזרעים. ידוע מעט על הרבייה של מין זה. נקבות הן בעלות ארבע פטמות ונמצאו נקבות בהריון שהיו בעלות שניים עד ארבעה עוברים. הוא עשוי להשתמש בגלי קול לצורך התמצאות בפעילויות ליליות.
מצב שימור
הנמנמן הננסי הסיני נוטה להתבודד ונצפה רק לעיתים רחוקות, אז אוכלוסייתו יכולה להיות גדולה יותר מהמשוער. הוא נצפה בסביבה של יער ראשוני אבל לא נצפה מתגורר ביער משני. מספר פארקים לאומיים ועוד אזורים מוגנים נמצאים בתוך הטווח שלו, ולא זוהו שום איומים על אוכלוסייתו. עקב כך, האיגוד הבינלאומי לשימור הטבע העריך את מצב השימור של המין כ-"ללא חשש".
בלן
{{פירושונים|
פורטוגל:
ארגנטינה:
אישים ששמם בלן:
ראו גם
}}
הצלילה
"הצלילה" (באנגלית: The Dive) הוא סרט ישראלי משנת 2018 שכתב וביים יונה רוזנקיאר, המככב בסרט לצד שני אחיו - יואל ומיכה. הסרט הופק בתמיכת קרן סטיב טיש לסרט ראשון באורך מלא, אוניברסיטת ת"א, קרן יהושע רבינוביץ' לאמנויות תל אביב – פרויקט קולנוע ומועצת הפיס לתרבות ולאמנות.
הסרט הוקרן בישראל בהקרנת בכורה ב-1 באוגוסט 2018, במסגרת התחרות העלילתית של פסטיבל הקולנוע ירושלים, בו זכה בארבעה פרסים, בהם פרס הסרט הטוב ביותר ובפרס סרט הביכורים המצטיין (ביחד עם הסרט "פרה אדומה").
באוגוסט 2018 הוקרן הסרט במסגרת פסטיבל לוקרנו ה-71 בו זכה בפרס Swiss Critics Boccalino Award, וכן בפרס Junior Jury Award לסרט הטוב ביותר במסגרת הבמאים של הווה. הסרט יצא לאקרנים בבתי הקולנוע בישראל ב-4 ביולי 2019.
תקציר העלילה
הימים הם ימי מלחמת לבנון השנייה. לאחר שנה של נתק ממשפחתו, יואב (יואל רוזנקיאר) שב לקיבוץ ילדותו הנמצא סמוך לגבול ישראל-לבנון, על מנת להשתתף בהלוויה של אבי המשפחה, שנפטר כבר שנה קודם לכן ותרם את גופתו למדע. אבישי (מיכה רוזנקיאר), אחיו הצעיר של יואב, הוא חייל בשירות סדיר, הצפוי להצטרף למלחמה בצפון, אך מפגין סימני חרדה, ואיתי (יונה רוזנקיאר), האח הבכור, לוקח על עצמו לחנך אותו, למורת רוחו של יואב, רב-סרן לשעבר בצה"ל הסובל בעצמו מפוסט-טראומה.
שומרי הגלקסיה (סדרת טלוויזיה)
שומרי הגלקסיה (באנגלית: Guardians of the Galaxy) היא סדרת אנימציה מבית מארוול המשודרת בערוץ דיסני XD החל מה-1 באוגוסט 2015. הסדרה היא ספין אוף טלוויזיוני לסרט שומרי הגלקסיה, אשר ממשיכה את עלילותיו. המדבבים במקור הם: ויל פרידל, טרוור דוול, ונסה מרשל, קווין מייקל ריצ'רדסון ודייוויד סובולוב. בערוץ דיסני ישראל, הסדרה עלתה ב-7 בפברואר 2016.
לסדרה יש עונת קצרים הנקראת גם מקורות, אשר מספרת את סיפור מקורותם של סטאר-לורד, גאמורה, רוקט ראקון, דראקס וגרוט, עוד לפני שהתאחדו יחדם כשומרי הגלקסיה, ושודרה בארצות הברית החל מה-1 באוגוסט 2015 עד ה-29 באוגוסט 2015 ובישראל החל מה-7 בפברואר 2016 עד ה-18 בפברואר 2016.
העונה הראשונה שודרה לראשונה בארצות הברית החל מ-5 בספטמבר 2015 ובישראל החל מ-13 באפריל 2016. העונה הסתיימה ב-17 בדצמבר 2016 ובישראל ב-30 בינואר 2017.
לקראת העונה השנייה, שודרה 6 קצרים בארצות הברית החל מה-27 בפברואר 2017 עד ל-4 במרץ 2017.
ב-9 באוקטובר 2015 הסדרה חודשה לעונה שנייה. העונה עלתה בארצות הברית ב-11 במרץ 2017.
לוואנגו
מחוז לוואנגו (באנגלית, בסוואהילי: Lwengo) הוא אחד ממחוזותיו האדמיניסטרטיביים של האזור המרכזי במדינת אוגנדה. בדומה למחוזות נוספים במדינה, המחוז נקרא על שם העיר הראשית שלו, לוואנגו.
מיקום
המחוז גובל במחוז סאמבאבולה מצפון, במחוז בוקומנסימבי מצפון מזרח, במחוז מאסאקה ממזרח, במחוז ראקאי מדרום ובמחוז ליאנטונדה ממערב. מטה המחוז יושב בעיר הבירה של המחוז. עיר הבירה והעיר הגדולה של המחוז היא לוואנגו.
רקע כללי
במקור נחשב המחוז לחלק ממחוז מאסאקה. ב-1 ביולי 2010, התפצל המחוז והפך למחוז עצמאי, כחלק מתוכנית ממשלתית להקטין את המחוזות במדינה, ובכך יועברו הכספים גם לעיירות הקטנות, ולא יישארו בידיי הערים הגדולות במחוז, כפי שקרה עד אז.
אוכלוסייה
קצב גידול האוכלוסייה הוא 2.6% בשנה. כ-90% מתושבי המחוז גרים באזורים כפריים.
אלזי לואר פומרוי
אלזי לואר פומרוי (באנגלית:Elsie Lower Pomeroy: 1882 – 1971 ) הייתה אמנית המזוהה ביותר עם תנועת ציור הנופים האמריקאיים ובמיוחד אזורי קליפורניה. היא גם הייתה אחת מקבוצה קטנה של מאיירים בוטניים שעבדו עבור משרד החקלאות של ארצות הברית (USDA) בתחילת המאה ה-20.
ביוגרפיה
אלזי נולדה ב-30 בספטמבר 1882 בניו קאסל, פנסילבניה. היא הייתה בתו של סיירוס ב. לואר, יוצא צבא האיחוד האמריקני, שהשתתף במלחמת האזרחים האמריקאית וקיבל מדליית הכבוד. היא גדלה בוושינגטון הבירה וסיימה את לימודיה בבית הספר לאמנות קורקורן בתחילת המאה ה-20.
מאיירת למשרד החקלאות
עד 1908, היא עבדה כאמנית עבור משרד החקלאות, וציירה איורים בוטניים עבור פרסומי המשרד. היא הייתה אחת מהקבוצות המובחרות של מאיירים בוטניים שעבדו בארגון בתקופה זו, ביניהם הייתה גם דבורה גריסקום פאסמור, אלן אישאם שאט, רויאל צ'ארלס סטדמן ואמנדה ניוטון.
היא ציירה למעלה מ-280 צבעי מים עבור משרד החקלאות, כולל פירות נפוצים כמו הדרים, תפוחים ותותים, וגם פירות פחות נפוצים. השנתון של המשרד לשנת 1908 הכיל שתיים מהתמונות שלה, כולל אפרסק אוגברט (עמוד 479) ואפרסמון (עמוד 484). שלא כמו רוב הקולגות שלה במשרד החקלאות, היא המשיכה בקריירה של אמנית מציגה לאחר שעזבה את השירות.
בשנת 1911 נישאה לקרל סטון פומרוי, פומולוג צעיר במשרד החקלאות. עד 1913, בני הזוג עברו לריברסייד, קליפורניה, שם קרל הצטרף לתחנת ניסוי הדרים ועזר לפתח את תעשיית התפוזים/הדרים במרכז ובדרום קליפורניה.
ציירת בקליפורניה
בעת שהותה בריברסייד, החלה בלימודים וחברות מספר ציירים והייתה חברה באיגוד האמנות בריברסייד. במהלך תקופה זו, היא השלימה סדרה של ארבעה צבעי מים על תעשיית ההדרים בריברסייד. ציורים אלה הוצגו ברחבי ארצות הברית, זכו בפרסים רבים, והם נמצאים כעת באוסף הקבוע באוניברסיטת קליפורניה בריברסייד. ב-1935 היא נסעה לוושינגטון הבירה, שם הועסקה כאמנית בוטנית במשך מספר חודשים על ידי שירות היערות האמריקאי.
אלסי התגוררה במחוז מרין עד סוף חייה והייתה חברה באגודת האמנים של מרין.
היא מתה ב-1971 במיל ואלי, קליפורניה, כשהיא מותירה אחריה מאות צבעי מים, שמנים ורישומים.
אף שאינה ידועה כמו בני דורה הגברים, עבודתה מדגימה את תנועת ציור הסצנות בקליפורניה משנות ה-50. המדיומים העיקריים שלה היו צבעי מים ושמן, אך היא גם ציירה והשתמשה בטמפרה.
גמר גביע אופ"א 2000
גמר גביע אופ"א 2000 התקיים באצטדיון פארקן בקופנהגן, דנמרק ב-17 במאי 2000, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר גביע אופ"א לעונת היא גלאטסראיי הטורקית, שניצחה במשחק את ארסנל האנגלית בתוצאה 1-4 בדו-קרב בעיטות עונשין, לאחר שוויון 0-0 בתום הארכה. הייתה זו המהדורה ה-29 של המפעל.
הייתה זו זכייתה הראשונה אי פעם של גלאטסראיי בתואר אירופי, בהופעתה הראשונה בגמר אירופי כלשהו. גלאטסראיי הייתה גם לנציגה הטורקית הראשונה בתולדות המפעל (והיחידה עד כה) שמעפילה לגמר גביע אופ"א. גם עבור ארסנל הייתה זו השתתפות ראשונה בגמר גביע אופ"א, אך לא הגמר האירופי הראשון עבורה, שכן היא זכתה שש עונות קודם לכן בגביע אירופה למחזיקות גביע. ארסנל הייתה לאנגלית החמישית שמעפילה לגמר הטורניר, והראשונה לעשות זאת מזה 16 שנים, אז טוטנהאם הוטספר זכתה בתואר.
שתי הקבוצות העפילו החלו את עונת 1999/2000 בליגת האלופות עקב מיקומן בליגה בעונת. גלאטסראיי עשתה זאת לאחר זכייה באליפות טורקיה, ארסנל העפילה לטורניר לאחר שסיימה כסגנית אלופת הפרמייר ליג, עם נקודה פחות מהאלופה מנצ'סטר יונייטד. שתי הקבוצות סיימו את שלב הבתים בליגת האלופות במקום השלישי בבית, ומשם נשרו לגביע אופ"א, המפעל השני בחשיבותו ביבשת. משחק הגמר עצמו היה לראשון שלא מוכרע בתום 90 דקות, מאז המעבר למשחק גמר בודד בעונת . שתי הקבוצות לא מצאו את הרשת בתום ההארכה, וההכרעה עברה לדו-קרב פנדלים. גלאטסראיי כבשה את כל ארבע הבעיטות שלה, וניצחה 4-1 בתום הדו-קרב.
משחק הגמר לווה באלימות קשה מצד שני מחנות האוהדים, ועל פי החשד אוהדי קבוצות אנגליות נוספות, בעיר קופנהגן ביום המשחק. היה זה המשך ישיר למהומות סביב מפגש חצי הגמר בין גלאטסראיי ללידס יונייטד, בהן נרצחו שני אוהדי לידס. 19 נפצעו במהומות, וכשישים אוהדים נעצרו.
גלאטסראיי
אלופת טורקיה החלה את דרכה בסיבוב המוקדמות השלישי של ליגת האלופות. היא העפילה לשלב הבתים לאחר ניצחון כפול על ראפיד וינה האוסטרית, עליה גברה 3-0 בחוץ, והשלימה את ההעפלה עם ניצחון 1-0 ביתי.
גלאטסראיי פתחה את שלב הבתים עם תיקו מול הרטה ברלין, אך לאחריו הגיעו שלושה הפסדים רצופים, למילאן ופעמיים לצ'לסי, כולל תבוסת 5-0 ביתית. לאחר שצברה נקודה בלבד בארבעה משחקים, חזרה גלאטסראיי עם ניצחון 4-1 על הרטה ברלין, ובמחזור הנעילה עקפה את מילאן בדרך למקום השלישי. מילאן הובילה פעמיים במשחק, כולל 2-1 עד לדקה ה-87, אך אז הקאן שוקור השווה את התוצאה, ואומיט דבאלה קבע את תוצאת המשחק בפנדל מדויק בדקה האחרונה, 3-2 לגלאטסראיי.
לאחר שהקדימה את מילאן בתום שלב הבתים, זכתה גלאטסראיי להמשיך את העונה האירופית במסגרת הסיבוב השלישי של גביע אופ"א. בסיבוב זה הוגרלה לשחק מול בולוניה האיטלקית. במשחק הראשון בחוץ, נקלעה גלאטסראיי לפיגור במהלך המחצית השנייה מרגליו של ג'וזפה סיניורי, אך שוקור השווה כעשר דקות לסיום וקבע 1-1 בתום המשחק הראשון. ההכרעה עברה לאיסטנבול, שם נפתח המשחק בסערה, וכבר לאחר שמונה דקות עמדה התוצאה על שוויון 1-1. דבאלה כבש את שער הניצחון עוד במחצית הראשונה, קבע 2-1 לגלאטסראיי, שעלתה לשלב הבא עם 3-2 בסיכום המפגשים.
בשמינית הגמר פגשה גלאטסראיי את בורוסיה דורטמונד הגרמנית. גלאטסראיי חזרה עם ניצחון 2-0 יוקרתי מהזיגנאל אידונה פארק, משערים של שוקור וגאורגה חאג'י כבר במחצית הראשונה, ושמרה עליו עם 0-0 ביתי שהעלה אותה לרבע גמר המפעל.
בשלב רבע הגמר פגשה גלאטסראיי את מיורקה הספרדית. במשחק הראשון בפלמה דה מיורקה, כבש עריף ארדם דקה לתום המחצית את השער הראשון במשחק. השער העניק רוח גבית לטורקים, שבתוך עשרים דקות מפתיחת המחצית השנייה כבר עלו ליתרון 4-0, לפני שמיורקה כבשה שער מצמק שקבע 4-1 בסיום. בגומלין הביתי ביססה גלאטסראיי את שליטתה עם 2-0 בהפסקה, ובסיום גברה 2-1 על מיורקה, שקבע 6-2 בסיכום והעפלה מרשימה לחצי הגמר.
בשלב חצי הגמר פגשה גלאטסראיי את לידס יונייטד. למשחק הראשון באיסטנבול קדמו מהומות אלימות שהביאו לרציחתם של שני אוהדי לידס. עם זאת, המשחק התקיים במועדו, והסתיים בניצחון המארחת, 2-0. הגומלין בחוץ, שנערך ללא אוהדיה של גלאטסראיי, הסתיים בשוויון 2-2, ובו נקבע כי לראשונה בתולדותיה, גלאטסראיי מעפילה לגמר אירופי.
ארסנל
המקום השני בפרמייר ליג העניק לארסנל את כרטיס הכניסה הישיר לשלב הבתים של ליגת האלופות. בסיבוב הראשון שמרה על מאזן נקי מהפסדים. לאחר שפתחה עם תיקו 0-0 בחוץ מול פיורנטינה, המשיכה ארסנל לניצחון דרמטי על א.י.ק סולנה, כשתיירי הנרי ודאבור שוקר כובשים בתוך תוספת הזמן וקובעים 3-1 לארסנל. את הסיבוב הראשון סיימה עם שוויון 1-1 בקאמפ נואו מול ברצלונה, לאחר שנוואנקוו קאנו מחק בדקות הסיום שער יתרון מוקדם של לואיס אנריקה. בסיבוב השני איבדה ארסנל גובה במאבק ההעפלה, כשהפסידה פעמיים רצוף בביתה, 4-2 לברצלונה ו-1-0 לפיורנטינה (גבריאל בטיסטוטה הכריע את המשחק כרבע שעה לסיום). במחזור האחרון גברה ארסנל 3-2 על א.י.ק לפרוטוקול בלבד, וסיימה את הבית במקום השלישי, המוביל לסיבוב השלישי של גביע אופ"א.
ארסנל פתחה את משחקיה בגביע אופ"א מול נאנט הצרפתית. במשחק הראשון באצטדיון ארסנל, גברה ארסנל 3-0 על יריבתה הצרפתית. נאנט הגיעה לגומלין ללא סיכוי רב להעפיל, ועל אף שהובילה ראשונה, ירדה למחצית בפיגור 3-1. במחצית השנייה חזרה נאנט לשוויון 3-3, אך בסיכום, 6-3 לארסנל שמעפילה לשלב הבא.
ארסנל הוגרלה למפגש מול ורדר ברמן הגרמנית ברבע הגמר. המשחק הראשון בלונדון הסתיים בניצחונה של ארסנל, 2-0 משערים של הנרי ופרדי יונגברי. במשחק גומלין רב שערים, כבש ריי פארלור שלושער לזכותה של ארסנל בדרך לניצחון 4-2 במשחק. עם 6-2 במצטבר, חגגה ארסנל בפעם השלישית ברצף שישייה בסיכום שני המפגשים.