cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
רודריגו וגבריאלה
רודריגו וגבריאלה (בספרדית: Rodrigo y Gabriela) הם צמד גיטריסטים מקסיקנים שגוף יצירתם משופע בעיקר מהז'אנרים פלמנקו, רוק והבי מטאל. ההקלטות של הצמד הן בעיקר דואטים של מוזיקה אינסטרומנטלית על גיטרה קלאסית. כרגע הם גרים במקסיקו סיטי הם התחילו את הקריירה שלהם בדבלין, אירלנד, במהלך שהות של שמונה שנים. הם הוציאו - חמישה אלבומי אולפן, שלושה אלבומים של הופעות חיות, ומיני אלבום אחד. בשנת 2011 הם יצרו יחד עם הנס צימר את הפסקול של שודדי הקאריביים: זרמים זרים, באותו זמן תרמו גם לפסקול של שרק החתול במגפיים. הם טיילו בעולם, ובמאי 2010 הם הופיעו בבית הלבן בנשיאותו של ברק אובמה.
ביוגרפיה
רודריגו סאנצ'ז (יליד 1974) וגבריאלה קווינטררו (ילידת 1973) נולדו למשפחות מהמעמד הבינוני במקסיקו סיטי. ההורים שלהם האזינו בעיקר לפלמנקו, ג'אז ורוק אבל הם נחשפו יותר להבי מטאל כמו מטאליקה, שהשפיעה רבות על רודריגו וגבריאלה.
אנולריה (חילזון)
אנולריה (שם מדעי: Annularia) הוא סוג של חילזון יבשתי ממשפחת העגלוליים (Pomatiidae). פירוש השם המדעי הוא: "בעל טבעת" (Annulus = טבעת).
הקונכיות של מיני האנולריה מאופיינות בפתח מוקף על ידי חישוק טבעתי עבה דמוי פרח או שמלת מלמלה. את הפתח סותם גולל (operculum) קרני בעל צורה ספירלית. פיתולי הקונכייה תפוחים ועגולים וצבעה קרמי-בהיר.
בעבר שויך סוג זה למשפחה Annulariidae, אך משפחה זו בוטלה והפכה לתת-המשפחה Annulariinae במשפחת העגלוליים Pomatiidae, שכוללת את הסוג עגלול (המיוצג בארץ ישראל על ידי המין עגלול המכסה).
אדריאן ואן דה פנה
ביוגרפיה
אדריאן ואן דה פנה נולד בדלפט. בהמשך למד בליידן. בשנת 1614 עבר למידלבורך שם הושפע מיאן ברויגל האב ופיטר ברויגל האב. באותה שנה צייר את הציור הסאטירי Fishing for Souls על הבעיות של המרד ההולנדי.
החל משנת 1620 עסק באיורים לספרים רבים לרבות ספרי יאקוב קאטס. הדבר פרסם אותו והוא היה פופולרי עד למאה ה-18.
בשנת 1625 הוא עבר להאג והצטרף לגילדת לוקאס הקדוש. בשנת 1637 הוא העומד בראש הארגון.
אודיסיאה (מיני-סדרה)
אודיסיאה (באנגלית: The Odyssey) היא מיני-סדרה מיתולוגית-הרפתקאות אמריקאית משנת 1997 - המבוססות על השיר האפי היווני העתיק מאת הומרוס, האודיסיאה בבימויו של אנדריי קונצ'לובסקי, המשרדים שודרו בשני חלקים החל מ־18 במאי 1997 ב- NBC. הוא צולם במלטה, טורקיה, חלקים מאנגליה, ובמקומות רבים אחרים סביב הים התיכון, שם מתרחש הסיפור. צוות השחקנים כולל את ארמנד אסנטה, גרטה סקאקי, איירין פפא, איזבלה רוסליני, ברנדט פיטרס, אריק רוברטס, ג'רלדין צ'פלין, כריסטופר לי וונסה וויליאמס.
הסדרה זכתה בפרס אמי לבידור בפריים טיים ה-49 על הבימוי המצטיין למיני-סדרה.
הפלישה הצרפתית לאי וייט
מהלכה ותוצאותיה
הצרפתים התקיפו את האי פעמים אחדות במהלך תולדותיו. מטרת הפלישה של שנת 1545 הייתה להשתלט על האי ולהשתמש בו כקרש קפיצה להנחתת חילות משלוח בחופי אנגליה גופה. הצי הצרפתי, בפיקודו של קלוד ד'אנבול, עלה אומנם במספר אוניותיו על הצי האנגלי, אך הקרבות שניטשו בין שני הצדדים (כולל קרבות סולנט ובונצ'רץ') הסתיימו ללא הכרעה. ברם, מאחר שהתקפת הצרפתים נהדפה, נחשב המאורע לניצחון אנגלי, אם כי תוך אבדות כבדות ובהן טביעת הקאראק "מרי רוז" בקרב סולנט. הידיעות על העימות מעטות, ותיאורים אחדים גורסים כי הצרפתים הובסו די בנקל בכל אחד מן הקרבות.
תוכנית הצרפתים הייתה להנחית כוח אחד במפרץ וייטקליף, שיחצה את במברידג' דאון ויתקיף את סנדאון, וכוח נוסף בבונצ'רץ', שיצעד ויתחבר אתו בסנדאון. הכוח הצפוני יורט בעודו חוצה את גבעת המרעה, אך הצליח להבקיע לו דרך תוך כדי לחימה אל מצודת סנדאון שעל החוף, שהייתה אז בבנייה. שני חלקי חיל המשלוח הצרפתי נהדפו לאחר לחימה עזה. זכר המאורע מונצח על גבי לוח בכפר סיוויו (Seaview), שזו לשונו: "במהלך הפלישה האחרונה לאדמתנו נחתו מאות חיילים צרפתיים בחוף הסמוך. פלישה מזוינת זו נהדפה בלחימה עקובת־דם של המיליציה המקומית ב-21 ביולי 1545".
הכרוניקן הצרפתי מרטין דה בלה כותב על המאורע את הדברים הבאים: "כדי להותיר את כוחות האויב מופרדים זה מזה, נעשתה ההתנפלות מן הים בשלושה מקומות שונים בו זמנית. סניור פייר סטרוסה נצטווה לנחות מתחת למצודה קטנה, בה הציב האויב שלושה תותחים שהתקיפו את הגליאות שלנו באגפן, ואשר בה נמצאו חיילים רגלים אחדים מבני האי. כשראו את עוז רוחם של אנשינו, נטשו את המצודה ונסו דרומה כשהם תופסים מקלט בחורשה סמוכה. אנשינו רדפו אחריהם, הרגו אחדים מהם והעלו באש את בתי התושבים בסביבה...".
בתיאור מאוחר יותר של סר ג'ון אוגלנדר נכתב כי "...הם נחתו בשלושה מקומות נפרדים בעת ובעונה אחת, כשמטרתם לפצל את כוחותינו. פייר סטרוסה נחת בסיינט הלנס, שם ניצבה מצודה קטנה, והדף את אנשינו, שעזבו את המצודה, אל החורש. לה סניור דה טה, מפקד הרגלים, נחת בבונצ'רץ', שם נתלקחה לחימה עזה בינם לבינינו, ורבים היו ההרוגים בשני הצדדים...".
הצרפתים נחתו, כפי הנראה, במקומות בלתי מוגנים, ואז תקפו את ביצורי האנגלים מצדם הפונה ליבשה. במפרץ וייטקליף ובבונצ'רץ' הם מיהרו לתפוס עמדות שליטה גבוהות. אלא שהאנגלים ציפו להם, ובשני המקומות הקדימו הכוחות המקומיים ותפסו את אותן עמדות.
בבונצ'רץ' נחתו הצרפתים ללא כל קושי במפרץ הנזירים, אך נתקלו בקושי להבקיע לעצמם דרך החוצה ממה שמוכר בשם "מרגלות הצוק". הפתרון שמצאו – כפי הנראה הודות להיכרות מעטה של המקום – היה לטפס במעלה המדרונות התלולים של סיינט בוניפס ובונצ'רץ' דאונס, המתנשאים לגובה 210 מטרים. למגינים, שתפסו עמדות בראש הגבעה, היה אפוא יתרון ניכר.
פול אברלן
פול אברלן (בצרפתית: Paul Haeberlin; 24 בנובמבר 1923 – 10 במאי 2008) היה שף ומסעדן צרפתי.
פול אברלן נולד בכפר אילהאוזן. סבו וסבתו פתחו פונדק קטן וקפה, שנקרא "ל'ארבר ור" (L’Arbre Vert), בעיר ב-1878. הוא התלמד ב"Hôtel de la Pépinière" בריבווילה, צרפת, כשמלאו לו ארבע עשרה שנים, אצל השף אדוארד וובר. הוא עבר לפריז שם עבד במסעדות כמו "פוקרדי" (Poccardi) ו"רוטיסייר פריגורדין" (Rôtisserie Périgourdine).
אברלן גויס לצבא הצרפתי במלחמת העולם השנייה, תקופה בה לא עסק בבישול. הפונדק המשפחתי שלו, "ל'ארבר ור", אותו פתחו סביו ב-1878, נהרס בפצצה ממטוס ב-1945, בסמוך לסיום המלחמה. אחרי מלחמת העולם השנייה המשפחה בנתה מסעדה וקראה לה אוברז' דה ל'יל (Auberge de l’Ill). פול אברלן ואחיו, ז'אן-פייר אברלן, צייר ורשם במקצועו, בנו ביחד מבנה חדש למסעדה ב-1950.
המסעדה קיבלה כוכב ראשון במדריך מישלן האדום ב-1952, כוכב שני ב-1957, וכוכב שלישי ב-1967. היא המסעדה המחזיקה במספר השנים הרב ביותר בשלושה כוכבי מישלן, אחרי פול בוקיז שמחזיק בהם מ-1965.
בורנס
גארט קלארק בורנס (באנגלית: Garrett Clark Borns; נולד ב-7 בינואר 1992), הידוע בשם הבמה Børns , הוא זמר-יוצר ומוזיקאי אמריקאי.
ביוגרפיה
בורנס נולד בעיירה במדינה מישיגן, ארצות הברית. כבר בגיל 10 הוא היה ידוע כפעלולן וקיבל תשלום על הופעות במסיבות. בגיל 13 הוא קיבל מלגת לימודים בקוג' לאמנויות.
עוד במהלך לימודי בית ספר בורנס הקים להקה. בשנת 2012 הוא היה גיטריסט ומתופף בלהקה והם ביצעו השירים הראשונים שלו. בשנת 2013 בורנס החליט לעזוב את ניו יורק ועבר ללוס אנג'לס. בשנת 2014 הוא הוציא את הסינגל הראשון שלו 10,000 Emerald Pools ב"אינטרסקופ רקורדס" וזמן קצר אחרי זה מיני אלבום Candy.
בשנת 2015 הוא הוציא סינגל Electric Love שזכה להצלחה גדולה. הוא דורג במצעדי פזמונים וקיבל הכרה כ"אלבום פלטינה". השיר שולב באלבום הראשון של בורנס Dopamine. האלבום דורג במקום השני בארצות הברית וקיבל דירוג "אלבום זהב" מאיגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי. בשנת 2016 בורנס השתתף בסבב הופעות עולמי של להקת "הלומינירז".
בשנת 2017 הזמר הוציא סינגל "Faded Heart" ששולב במשחק מחשב "FIFA 18" ובסרט "קו הדממה". בשנת 2018 הוא השתתף סבב הופעות LA to the Moon Tour.
בשנת 2020 שוחרר אלבום השני Blue Madonna שהגיע למקום השלישי במצעד בארצות הברית. אלבום זה כלל שיר שבוצע ביחד עם לנה דל ריי שבהמשך שוחרר כסינגל.
בשנת 2020 בורנס היה שותף באלבום שהוצאה לזכר להקת טי רקס.
ב-28 ביולי 2023 הוציא את המיני-אלבום Suddenly.
ג'יין לו
ד"ר ג'יין לו (באנגלית: Jane Luu; יולי 1963, סייגון בדרום וייטנאם (כיום הו צ'י מין סיטי), וייטנאם). היא אסטרונומית אמריקאית ממוצא וייטנאמי. זוכת פרס קוולי לאסטרופיזיקה לשנת 2012 עבור "גילוי ואפיון חגורת קויפר, מחקר שהיווה תרומה משמעותית להבנת התפתחות מערכת השמש".
קורות חייה
ג'יין לו, בלידתה לו לי האנג (וייטנאמית Lưu Lệ Hằng), נולדה ביולי 1963 בסייגון שבדרום וייטנאם. אביה, שעבד כמתורגמן בשרות הצבא האמריקאי, לימד אותה צרפתית. עם נפילת סייגון באפריל 1975 היו לו, בת ה-12, ומשפחתה בין הווייטנאמים שפונו על ידי האמריקאים. בארצות הברית התיישבו בקנטקי שם היו להם בני משפחה ובהמשך עברו לקליפורניה. עם הגיעם לארצות הברית בני המשפחה "אינגלתו" את שמותיהם: לו לי האנג הפכה לג'יין לו. לו למדה אנגלית במהירות והצטיינה בלימודיה בבית הספר התיכון אותו סיימה כולדיקטוריאן (Valedictorian) של המחזור מה שזיכה אותה במלגה שאפשרה לה ללמוד באוניברסיטת סטנפורד.
לו נשואה לרוני הוגרוורף, אסטרונום אף הוא, אותו הכירה בתקופת שהותה בליידן. בתם נולדה ב-2006.
השכלה ומסלול מקצועי
לו סיימה תואר ראשון בפיזיקה באוניברסיטת סטנפורד ב-1984. בשנת 1986 החלה לימודי דוקטורט ב-MIT, המנחה שלה היה דייוויד ג'וויט כאן התחיל שיתוף הפעולה רב השנים ביניהם. היא סיימה את הדוקטורט ב-1990. באותה שנה זכתה במלגת מחקר מטעם הארגון של טלסקופ החלל האבל, במסגרתה עשתה את הפוסט דוקטורט במרכז לאסטרופיזיקה של אוניברסיטת הרווארד, ובהמשך באוניברסיטת קליפורניה בברקלי ובסטנפורד.
משנת 1994 הייתה פרופסורית במחלקה לאסטרונומיה של הרווארד, ובשנת 1998 עברה לאוניברסיטת ליידן.
ב-2001, עם שובה לארצות הברית, ג'יין פנתה לכיוון הטכנולוגי והתמנתה לתפקיד של מדענית בכירה בצוות ההנדסי במעבדת לינקולן ב-MIT. באוטוביוגרפיה שלה הסבירה זאת כך: "תמיד הרגשתי שההשכלה שלי לקויה בצד הטכנולוגי, רציתי ללמוד איך המכשירים פועלים".
לו הייתה חברה במספר ועדות מדעיות. ביניהן:
פעילותה המדעית
הדוקטורט שעשתה בהדרכתו דייוויד ג'וויט עסק באסטרואידים.
כבר במהלך עבודת הדוקטוראט הייתה שותפה של ג'וויט בחקר חגורת קויפר. נושא שהפך לתחום מחקרה המרכזי. הם התחילו את התצפיות במצפה קיט פיק (Kitt Peak) שבאריזונה, המשיכו במצפה סרו טולולו ( Cerro Tololo) בצ'ילה ולבסוף עברו לטלסקופ UH88tb של אוניברסיטת הוואי הממוקם בפסגת הר מאונה קיאה. במקביל גם השתכללה שיטת עבודתם שהחלה בבחינה של צילומים ועברה לסריקה ישירה באמצעות רכיבי CCD. חמש שנים של תצפיות הביאו לבסוף ב-1992 לגילוי של כוכב הלכת המינורי שהם קראו לו "סמיילי" ושמו הרשמי 15760 אלביון. כעבור שישה חודשים הם גילו גוף נוסף שהם כינוהו "קרלה" וכינויו הרשמי הוא 1993 FW.
הם המשיכו בחקר חגורת קויפר, וב-2004 לו וג'וויט גילו מים קפואים (crystalline water ice ) על קווה-וואר וגם עקבות של אמוניה הידראט (H8N2O).
פרסומים
בסיס הנתונים של נאס"א מונה מעל 200 פרסומים של לו, או שלו הייתה שותפה לכתיבתם.
תפקידים ואותות הוקרה
חברת האקדמיה הנורווגית למדעים.
סקילט
בתחילת הקריירה שלהם עברה להקת סקילט כמה שינויים בהרכב. ג'ון קופר הוא מייסד הלהקה והחבר המקורי היחיד שנשאר אחרי השינויים הללו.
הלהקה הוציאה 9 אלבומים, שניים מהם היו מועמדים לגראמי (Collide ו-Comatose). האלבום Awake הגיע למכירות שזיכו אותו בתואר אלבום פלטינה. האלבום Comatose זכה לתואר אלבום זהב על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA) והגיע למקום השני במצעד בילבורד 200.
הלהקה מכרה 2 מיליון אלבומים בארצות הברית בלבד וידועים בלוח הופעות נוקשה שהוביל אותם לזכות בדירוג חמישי באתר Songkick במועמדות ל"להקות שעובדות הכי קשה" בשנת 2011.
1996-1999: Skillet, Hey You, I Love Your Soul
ג'ון קופר התחיל כזמר יוצר בלהקת פוגרסיב רוק מטנסי הנקראת "Seraph" וקן סטיורטס, היה גיטריסט ידוע בלהקת Urgent Cry. שתי הלהקות נפגשו במהלך הופעה משותפת ולאחר ששתיהן התפרקו, ג'ון וקן התחילו להופיע ביחד כפרויקט צדדי. היות ששניהם באו מסגנונות שונים של מוזיקת רוק הם החליטו לקרוא לפרויקט הנסיוני "Skillet", שפירושו בעברית: מֵחֲבֵת. חברי הלהקה הסבירו את השם כניסיון לבטא את התערובת שהם בישלו מהז'אנרים השונים מהם באו. שם הלהקה עדיין נחשב כסוג של בדיחה בין חברי הלהקה, במיוחד אצל קופר שטוען שהוא איננו אוהב את השם שנבחר. לאחר שטריי מק'לרקין הצטרף כמתופף זמני תפקדה הלהקה כחודש ביחד, עד שחברת תקליטים נוצרית גדולה בשם ForeFront Records התעניינה בהם. בשנת 1996 הם הוציאו לראשונה אלבום הנושא את שם הלהקה Skillet. האלבום התקבל היטב והשלישייה החלו לכתוב יחד חומרים נוספים בזמן סיבוב ההופעות שלהם בארצות הברית. את האלבום השני שלהם - Hey You, I Love Your Soul הם הקליטו במשך שנת 1997 והוא השתחרר באפריל 1998. באלבום הזה סקילט נטשו את סגנון הפוסט-גרנאג' שלהם לסגנון אלטרנטיב רוק קליל. אשתו של ג'ון התגייסה לנגן על הקלידים בהופעות כדי לחזק את תפקידו של על הבמה, אך הוא עדיין ניגן בסיבוב ההופעות - Love Your Soul UK בשנת 1998.
2000-2002: Invincible, Ardent Worship, and Alien Youth
קצת לפני שהלהקה התחילה להקליט את אלבומה השלישי Invincible, עזב סטיורטס את הלהקה לטובת משפחתו והשיק את Visible Music College - קולג' ממשלתי למוזיקה מודרנית הנמצא בממפיס. וקווין האלהנד החליף אותו כגיטריסט. קורי קופר הצטרפה כחברה קבועה ונגנה בקלידים לצורך הקלטות האלבום השלישי. עקב שינוי זה נשמע אלבום זה יותר אלקטרוני. לאחר שחרור האלבום השלישי טריי מק'לרקין נפרד מהלהקה ובמקומו הצטרפה לורי פיטרס כמתופפת. הלהקה הוציאה את אלבום הסגידה הראשון שלהם והרביעי במספר - Ardent Worship. הלהקה שמרה באופן ניכר על קולם כמו באלבום Invincible בתוך אלבומם הרביעי Alien Youth בזמן סיבובי ההופעות וההקלטות הם הוציאו את האלבום ב-28 באוגוסט 2001 והוא האלבום הראשון בו ג'ון קופר לקח על עצמו את חובות ההפקה, לפני שחרור האלבום האלנד עזב את הלהקה ובמקומו בן קסיקה הצטרף ללהקה כגיטריסט. הסינגל הראשון מתוכו שם כותרת הסינגל, היה להיט גדול בקרב השוק הנוצרי והוביל את סקילט להופעות פתיחה ראשונות. היו יותר ידועים, קיבלו כותרת משלהם.
2009-2011: Awake
סקילט הכריזו כי הם נכנסו לסטודיו כדי לסיים את הקלטת האלבום עם מפיק המועמד לפרסי גראמי, הווארד בנסון. הם הוסיפו שני שירים מהאלבום "Hero" ו-"Monster" לתוך רשימת השירים שהושמעו בזמן הופעה חיה באוונסויל שבהודו. כחלק מסיבוב ההופעות Comatose 2009. האלבום השמיני של סקילט, Awake מכיל בתוכו 12 שירים שהתפרסמו ב-25 באוגוסט שנת 2009, האלבום דורג במקום השני במצעד האלבומים הכי נמכרים של בילבורד 200, נמכרו בערך 68,000 אלבומים בשבוע הראשון לפרסום. הסינגל "Monster" יצא ב-14 ביולי 2009. בניגוד לדעות אחרים, ג'ון קופר קבע כי השיר "Hero" איננו הסינגל המוביל של האלבום. אך איכשהו הסינגל יצא במרץ 2010. הלהקה גם הוציאה גרסת דה-לוקס עם שירים נוספים "Dead Inside" ו-"Would It Matter" לצד עריכת רדיו של הסינגל "Monster" שבו אין את גרואל מעוות כמו בסינגל ובדיסק עצמו. רמיקס של הסינגל "Monster" נבחר כאחד השירים המובילים שלהם. השיר "Hero" נבחר כדי לפרסם את המשחק הראשון בעונת הפוטבול 2009 NFL בין Pittsburgh Steelers ל-Tennessee Titans. והשיר "Monster" הופיע בתוך פרק בסדרה "Jason: The Pretty-Boy Bully" בערוץ אמטיוי Bully Beatdown. "Monster" היה שיר נושא ב-WWE באירוע WWE Hell in a Cell במקביל השיר "Hero" היה שיר הנושא ב-WWE באירוע Tribute to the Troops ו-Royal Rumble 2010. כמו כן שני השירים נכללו באלבום הפסקול הרשמי של WWE משחק הווידאו e WWE SmackDown vs. Raw 2010. השיר "Monster" היה גם שיר הנושא של AHL קבוצת Lake Erie Monsters קליבלנד מהואיו. השיר הופיעה בעוד מספר משחקים של ACC פוטבול בעונת 2009. השיר גם נהפך לשיר מסע וזכה להופעה על ידי בתי ספר ברחבי המדינה. בתחילת השבוע הראשון של אפריל 2010 השיר יצא לחנות Rock Band 2, וגם היה בתיקו לצד המקומות הגבוהים במצעד של אלבומים נוצרים במצעד בילבורד 200 עם סינגל להקת Underoath Define the Great Line ו-Casting Crowns' 2007 הוציאו את Casting Crowns' 2007 כל שלושת האלבומים דורגו במקום שני. סקילט היו מועמדים לטקס ששת פרסי Dove תחרות השנתית ה-41 במספרה Awake הוכתר כאלבום זהב ב-2 ביולי 2010. וכן גם בשנה זו באופן נלהב את Ardent אוסף של שירים משנת 1996 עד 2001. בנובמבר 2012 הוציאו שירים לאייטונס מהאלבומים Comatose ו-Awake, השיר "Monster" הוכתר כגולד יום למחרת. ב-14 בפברואר 2011 הכריזה הלהקה באופן רשמי כי הגיטריסט בן קסיקה עוזב את הלהקה לאחר עשר שנות פעילות בהם הוא תרם המון ללהקה, הלהקה הודיעה כי הם בחרו בעצמם את האומן העצמאי ג'ונתן סלס כהגיטריסט החדש שלהם אך הוא הודיע שהוא עזב את הלהקה בחודש אפריל באמצעות טוויטר כתוצאה מכך קסיקה חזר להופיע איתם בסיבובי ההופעות עד שהם מצאו גיטריסט חילופי. ב-16 באפריל החליף סאת' מוריסון את קאסיקה לצמיתות וכיום מופיע איתם בכל סיבובי ההופעות. בחודש מרץ שנת 2011 סקילט הוציאו את אלבומם Awake and Remixed EP הסינגל "Awake" היה מועמד וזכה באלבום הנוצרי הטוב בותר במצעד מוזיקת בילבורד 200 והשיר "Awake and Alive" זכה להופיע בפסקול הסרט Transformers: Dark of the Moon במאי.
2011–2015: Rise
ב-21 ביוני 2011 ג'ון פרסם בעמוד הטוויטר שלו כי הלהקה ערכה חזרה בה הם ניגנו מוזיקה חדשה לאלבום העומד לצאת. בזמן פגישת שאלות ותשובות ג'ון מסר כי הם עומדים להקליט שיר חדש במהלך חודש ינואר/פברואר 2012. אבל איכשהו הלהקה הייתה מתוכננת להופיע ב-WinterJam Tour. בחודש ינואר 2012 הודיעו סקילט כי הם לא יופיעו הרבה במהלך הקיץ כי הם רוצים להמשיך להקליט את האלבום החדש, הם תכננו לעבוד על האלבום בסוף עונת המופע בערך לקראת סוף חודש מאי, כך שהאלבום יצא לקראת סוף שנת 2012. במהלך ריאיון עם מגזין CCM Magazine ג'ון תיאר את האלבום כ"כמו לרכב ברכבת הרים" הוא ציין כי: "יש לנו שירים אגרסיביים, אומנותיים ושירים מוזיקליים, שזהו שטח חדש לסקילט. חלק מהשירים הם שירי אמריקאים המנונים וחלקם הם שירי סימפוני-קלאסי רוק תוצרת סקייל, הגיטרות כבדות וחדות יותר, עם סולואים הקורעים לגזרים של סאת'" שיר אחד שהוזכר בתוך הראיון הזה היה שם השיר "Salvation". בראיון מחודש 26 בינואר 2013 ב-Beaumont TX ג'ון הכריז כי האלבום Rise ייצא בחודש מאי 2013 אך התאריך נדחה לאחר מכן ל-25 ביוני 2013. בריאיון עם Noise Creep ג'ון ציין כי הסינגל והקליפ של השיר החדש ייצא לקראת סוף אפריל. הסינגל הראשון מהאלבום, "Sick of It", יצא US Rock radio בחודש 23 באפריל 2013, לאחר מכן אושר כי הסינגל "Sick of It" יצא ב-9 באפריל 2013. האלבום הגיע למקום רביעי במצעד בילבורד 200 ולמקום ראשון במצעד Top Rock Chart ו-Christian Album charts כמות האלבומים שנמכרו היו כ-60,000 בארצות הברית בלבד במהלך השבוע הראשון לאלבום. הלהקה ביצעה את השיר Rise במהלך תוכנית הטלוויזיה קונאן (קונאן או'ברייאן). סקילט הייתה מועמדת ל-Dove Award במועמדות לפרס שיר הרוק של השנה עם השיר "Sick Of It".
2015-הווה: Unleashed
ביום 16 בפברואר 2015 הודיעה סקילט שהם כותבים חומר לאלבום חדש עם הקלטה שיתחילו ביוני עם שחרור האלבום במחצית מאוחר של 2015 או בתחילת 2016. ב-8 באפריל של אותה שנה, פרסמה סקילט תצוגה מקדימה של שיר חדש, אשר יותר מאוחר יקרא "Out Of Hell", בדפי המדיה החברתיים שלהם. ב-20 במאי 2016 הוכרז שם האלבום, Unleashed, ומאוחר יותר ישוחרר ב-5 באוגוסט 2016 על ידי אטלנטיק רקורדס. באותו יום יצא וידאו עם מילים לסינגל החדש Feel" Invincible". ב-26 במאי 2016 שוחרר השיר "Stars" ואיתו תצוגה מקדימה של השיר Back For The" Dead". תוכנית האיגרוף האמריקאית WWE הודיעה ב-7 ביולי שבחרה ב-"Feel Invincible" בתור הנושא הרשמי של ה-Battleground WWE. ב-8 ביולי יצאה הגרסה מלאה של השיר "Back From The Dead" ונעשתה זמינה לרכישת אונליין. ב-27 בינואר 2017 הוציאה הלהקה גרסה האקוסטית לשיר "Stars", גרסה זו הפכה לפסקול לסרט "הבקתה" ("The Shack").
סגנון מוזיקה
סגנון המוזיקה של הלהקה כולל שילוב של סגנונות כמו רוק נוצרי, מטאל נוצרי, רוק אלטרנטיבי, הארד רוק, נו-מטאל ומטאל סימפוני. האלבום הראשון של הלהקה אופיין כבעל נגיעות גראנג', בעוד שהאלבום השני "Hey You, I Love Your Soul" אופיין דווקא כבעל אלמנטים אלקטרוניים ותחושה של התמסחרות". מבקר המוזיקה Allmusic ג'יימס כריסטופר מונג תיאר את סגנון הלהקה כ "רוק אלטרנטיב, הרד-רוק, פוסט-גראנג', ורוק אלטרנטיב מרקיע" כשסיקר את אלבום הלהקה של שנת 2013, Rise. יש ללהקה כמה שירים עם רוק בסגנון של פופ. כמו הלהיט שלהם "Hero".
סיבוב הופעות
במהלך שנת 2006, קורי לקחה הפסקה מסיבוב ההופעות היות שהייתה בהריון שני מג'ון, מחליפיה היו שני נגני גיטרה מקצבית וקלידים - אנדריה ווינצ'ל (בהמשך היא תהיה המטפלת של בניה) וכריס מרווין על הגיטרה (סולן, גיטריסט להקת The Spark).
סקילט הופיעו עם Ron Luce ו-Teen Mania Ministries בסיבוב הופעות Acquire The Fire ברחבי ארצות הברית וקנדה בשנת 2007. כשהלהקה חזרה הם תכננו להופיע כהופעה משנית בסיבוב הופעות Justice & Mercy עם להקת Flyleaf, אך הסיבוב נדחה ואפילו בוטל בגלל בעיות בקול של סולנית הלהקה Flyleaf. לאחר מכן הם הופיעו ביחד עם תוכנית Luce's Global Expeditions משלחת קיץ של צעירים למקסיקו. בשנת 2008 הם הופיעו עם Teen Mania Ministries ו-Acquire the Fire.
סקילט הצטרפו ללהקות Breaking Benjamin, Three Days Grace, והזמר- Seether במהלך סיבוב הופעותיהם בסתיו שנת 2007. לאחר מכן סקילט הופיעו לבדם בסיבוב הופעות הנקרא Comatose ביחד עם להקת Thousand Foot Krutch וביקרו בכ-30 ערים. סיבוב ההופעות החל ב-28 במרץ והסתיים בערך במאי 2008.
סקילט החלו בעוד מסע הופעות באפריל 2009 ועד ה 29 ביוני 2009 ביחד עם להקת Decyfer Down ולהקת- Disciple. בסתיו 2009 סקילט הופיעו עם Hawk Nelson, Decyfer Down, ו-The Letter Black כדי לקדם את אלבומם Awake. סיבוב ההופעות The Awake & Alive הקיף 52 ערים במהלך החודשים אוקטובר עד ינואר.
סקילט נצפו ב-Night of Joy בפסטיבל רוק נוצרי בסטודיו Disney Hollywood Studios בתוך Walt Disney World. זה הראה סימן להיעדרותם של כ-5 שנים מאז שהופיעו ב-Rock the Universe של Universal Studios Orlando. בשל סמכויות של לוחות זמנים. אך הם יכלו להופיע בשנת 2010. בספטמבר 16 שנת 2009 הלהקה הופיעה ב-Awakening Music Festival בלייסבורג, וירג'יניה. לצד Jeremy Camp, Kutless, Hawk Nelson, Disciple, Decyfer Down, ואחרים. הלהקה הופיעה בשתי הופעות משלהם ב- Rock the River נוצר על ידי בילי גרהם והונחה על ידי פרנקלין גרהם. שתי ההופעות התרחשו במערב-תיכון העיר בקיץ 2009. ובמערב העיר בקיץ 2010.
My Darkest Days ו-Trapt יהיו מופעי חימום. הם יופיעו שוב עם TobyMac בנובמבר ודצמבר בגרסת סיבוב הופעות הנקרא Winter Wonder Slam.
ב-4 ביולי סקילט הופיעו ב-Creation Festival East וג'ון אמר שזאת הייתה ההופעה הטובה ביותר אי פעם של הלהקה. בינואר 2011 הלהקה אישרה כי הם יופיעו עם להקות Stone Sour ו-Theory of a Deadman בסיבוב הופעות the Avalanche Tour. סיבוב ההופעות החל במרץ 2011 והסתיים ב-8 במאי בג'קסונוויל, פלורידה עם הלהקות Halestorm ו-Art of Dying. ללהקה היה סיבוב עולמי קצר באוסטרליה בחודשים ינואר ופברואר. בפסטיבל בניו זילנד Parachute Music Festival ואפילו גם ביפן.
באוקטובר 2011 המשיכה הלהקה את מסע ההופעות Awake and Alive עם להקות Disciple, We as Human, ו-Manafest.
סקילט הופיעה כמופע פתיחה ב-Winter Jam Tour 2012 הופעה לחלקים מרכזיים ומזרחיים במדינת ארצות הברית. ב-12 באוגוסט 2013 סקילט הופיעה עם להקות Shinedown, Papa Roach ו-In This Moment ב-the Carnival of Madness tour. בחודשי אוקטובר ונובמבר הלהקה הופיע ברחבי אירופה לצד להקת Nickleback כדי לתמוך ב-21 הופעות של הלהקה. הלהקה סגרה את השנה עם מופע משלהם ברוסיה וגם באוקראינה. סקילט הופיעו כמופע משני ב-Roadshow 2014 עם להקת Third Day במהלך חודשים ינואר ופברואר, וכמופע משלים הלהקה תופיע עם Third Day בסיבוב הופעות באביב. בסוף חודש מאי הלהקה הופיעה על הלהקות TobyMac ו-Lecrae בסיבוב הופעות Summer Shed Tour. בהמשך הלהקה הופיעה בפסטיבל שנמשך כ-6 שבועות. בחודשי אוגוסט וספטמבר הלהקה הופיעה עם הלהקות Godsmack, Seether, and Buckcherry בסיבוב הופעות Rockstar Uproar Festival שהתקיים ב-21 ערים. בחודשים אוקטובר ונובמבר הלהקה תעשה סיבוב הופעות משלה באירופה ורוסיה, סך הכל 22 הופעות.
ב-2 בינואר 2015 הם יופיעו כמופע שני ב- Winter Jam Tour 2015 לצד ג'יימ קאמפ.
חברי הלהקה
נוכחים
Telefon, Telefon
Telefon, Telefon (בעברית: טלפון טלפון) הוא שיר שבוצע על ידי הזמרת הגרמנייה, מרגוט הילשר. השיר ייצג את גרמניה באירוויזיון 1957. השיר נכתב על ידי ראלף מריה סיגל והולחן על ידי פרידריך מאייר. השיר הושר שביעי בסדר ההופעות, לפני צרפת ואחרי הולנד.
רקע
בדומה לשירי התקופה, השיר בוצע בסגנון בלדת שאנסון צרפתי עם עיבוד גרמני. במרכז מילות השיר עומדת הילשר ששרה לטלפון הביתי שלה. היא מספרת לו כי היא שמחה לקבל "חדשות אהבה" באמצעות הטלפון שלה. במהלך השיר היא ענתה לטלפון בשפות גרמנית, אנגלית, צרפתית, איטלקית וספרדית. בעקבות ריבוי השפות, השיר נחשב לשיר הראשון שבוצע במספר שפות שונות על בימת האירוויזיון.
באירוויזיון
ב-3 במרץ 1957, השיר בוצע על ידי הילשר בתחרות האירוויזיון. השיר זכה במקום הרביעי עם שמונה נקודות (אחת מבלגיה ואיטליה, ושש מצרפת).
ארגילורניס
ארגילורניס (שם מדעי: Ergilornis) הוא סוג נכחד של עוף לא מעופף ממשפחת האאוגרואידיים שבסדרת העגוראים. הוא חי באזור מונגוליה הקדומה שבין האאוקן לתחילת המיוקן. הסוג הוגדר ב-1981 בידי החוקר הרוסי יבגני קורוצ׳קין. מרבית המאובנים שלהם השתמרו בצורה גרועה, בייחוד של הרגליים.
הארגילורניס היה עוף דמוי יען מודרני, אך היה קרוב יותר לעגורים המודרניים או לחצוצרנים. גובהו הגיע לגובה 1.2 עד 1.5 מטר ומשקלו ל-35 עד 80 קילוגרם, כך שהיה מהגדולים שבעגורים מעולם.
לעוף זה היו שרירי כנפיים מנוונים מכדי לעוף וצוואר ארוך עם ראש קטן. מבנה רגליו הזכירו את רגלי היענים ושאר בני הקבוצה עופות קדומים חסרי שיניים והיו ארוכות ושריריות בעלות שתי אצבעות חזקות בכל רגל - מבנה ששימש לעזור לעוף הלא-מעופף להימלט במהירות מטורפי הערבות הקדומות. עם זאת רוב החוקרים רואים בהם קרובים של העגורים עקב מאפיינים נוספים ברגליים ושאר השלד כאשר הדמיון ליענים הוא כתוצאה מאבולוציה מתכנסת עקב אורח חיים דומה. לעומתם החוקר אולסון (Olson 1985), קבע שלמרות המרחק מיענים ייתכן שהם צאצאים מאוחרים של היענים האמיתיים.
לימפומה של תאי מעטפת
לימפומה של תאי מעטפת (באנגלית: Mantle cell lymphoma) היא לימפומה, שאינה הודג׳קין, מן הלימפומות של תאי B, אשר נגרמת עקב פגיעה במעטפת תאי ה-B בזקיקי קשרי הלימפה (מכאן שמה).
במרבית המקרים נובעת לימפומה זאת מטרנסלוקציה כרומוזומלית של כרומוזומים 11 ו-14, אשר נשברים ומתחברים האחד לשני (התקה הדדית). עקב כך, תאי ה-B יוצרים את החלבון בכמות עודפת. חלבון זה משמש בכמויות רגילות לגדילת התא, וכשנוצר בו עודף, תאי המעטפת גדלים ללא בקרה.
ישנם כ-15,000 מטופלים בארצות הברית עם לימפומה של תאי מעטפת, המהווים כ-6% מכלל מקרי הלימפומה שאינה הודג'קין. בעת אבחנתם, המטופלים בלימפומה של תאי מעטפת בדרך כלל בשנות ה-60 לחייהם וכבר נמצאים במצב של מחלה מתקדמת. כמחצית מהמטופלים סובלים מתסמיני B כגון חום, הזעות לילה או ירידה בלתי מוסברת במשקל (מעל 10% ממשקל הגוף). כמו כן, קשרי הלימפה והטחול בדרך כלל מוגדלים אצל הסובלים מהמחלה, ומעורבות מח עצם, כבד ומערכת העיכול מתרחשת מוקדם יחסית במהלך המחלה.
לימפומה של תאי מעטפת דווחה במקרים נדירים כקשורה לתגובות אלרגיות קשות לעקיצות יתושים. לימפומה של תאי מעטפת, כמו רוב סוגי הסרטן, נובעת מרכישת מוטציות גנטיות (לא תורשתיות) בזמן התמיינות תאים, דבר זה מוביל להתרחבות המושבה של לימפוציטים מסוג B ממאירים. הגורמים המקדמים את השינויים הגנטיים אינם ניתנים לזיהוי, ובדרך כלל מתרחשים אצל אנשים ללא גורמי סיכון להתפתחות לימפומה. מכיוון שמדובר בהפרעה גנטית נרכשת, לימפומה של תאי מעטפת אינה מחלה מידבקת ואינה תורשתית.
אבחון לימפומה של תאי מעטפת דורש בדרך כלל בדיקה של חתכים היסטלוגיים של חלק מקשריות הלימפה שהוסרו בניתוח. שיטות אחרות המשמשות לאבחנה, כוללות ציטוגנטיקה והיברידיזציה פלואורסצנטית באתר (FISH). PCR (תגובת שרשרת פולימראז) ופריימרים קלונוטיפים מסוג CER3 הן שיטות נוספות המשמשות לאבחון, אך לעיתים רחוקות יותר. אין טיפולים סטנדרטים מוכחים לטיפול בלימפומה של תאי מעטפת, ואין הסכמה בקרב מומחים כיצד לטפל בה בצורה אופטימלית. משטרי טיפול רבים זמינים ולעיתים קרובות מתקבלים שיעורי תגובה טובים, אך המחלה כמעט תמיד מתקדמת לאחר כימותרפיה. בדרך כלל הישנות המחלה מהירה יותר, וקשה יותר לטפל בה. ישנם משטרי טיפול המיועדים לטפל בהישנות המחלה, וגישות חדשות נמצאות בבדיקה, מטופלים רבים עם לימפומה של תאי מעטפת נרשמים לניסויים קליניים לקבלת הטיפולים החדישים ביותר. שיעור ההישרדות בלימפומה של תאי מעטפת ל-5 שנים הוא בדרך כלל 50% (לימפומה של תאי מעטפת מתקדמת) עד 70% (עבור לימפומה של תאי מעטפת לא מתקדמת). בדיקת שיעור ההישרדות לאנשים עם לימפומה של תאי מעטפת היא בעייתית ואינדקסים אינם פועלים היטב בגלל שמטופלים רבים סובלים ממחלה בשלב מתקדם. דירוג משמש אך אינו אינפורמטיבי במיוחד, מכיוון שתאי B ממאירים יכולים לנוע בחופשיות דרך מערכת הלימפה ולכן רוב המטופלים נמצאים בשלב III או IV בזמן האבחון.
גלינה פור דה-ברה
גלינה פור דה-ברה (צרפתית: Gallina Port Des Bras) היא דמות דראג קווין המגולמת על ידי האמן והפעיל החברתי גיל נוה (נולד ב-15 ביוני 1983). נוה עוסק רבות בפיתוח תחום הדראג המקצועי בישראל, כאמנות במה - ובין היתר הקים את בית הספר לדראג, ובאמצעותו הכשיר והדריך מלכות ומלכי דראג רבים. כמו כן יזם את ליין הדראג Werk, שהוא ליין דראג שבועי מהבולטים בישראל.
ביוגרפיה
נוה נולד בבוסטון, מסצ'וסטס, ב-15 ביוני 1983. הוא עלה עם משפחתו ארצה בגיל שבועיים, וגדל בשכונת הגבעה הצרפתית בירושלים. לדברי נוה, כבר בגיל צעיר נהג ללבוש את בגדיה של אימו. בגיל 5 הופיע לדבריו לראשונה על במה במסגרת חוג מחול סטודיו מחולה שבמושבה הגרמנית, ובכיתה ז' נהג לעשות חיקויים לחבריו לכיתה. בסמוך לגיל הבר מצווה יצא מהארון מול חבריו ובהמשך מול משפחתו.
למד בתיכון האקדמיה למוזיקה ולמחול בירושלים, והתגייס לצה"ל במעמד רקדן מצטיין. שירת בגלי צה"ל בין היתר כעורך אתר האינטרנט של התחנה. במסגרת שירותו זכה בפרס מפקד גל"צ על התוכנית "גאוות יחידה" שעסקה בחיילים ובחיילות הומואים ולסביות.
גלינה פור דה ברה
את שם הבמה גלינה אימץ נוה בין כיתה י"א ל-י"ב כשהשתתף כרקדן בפרויקט מקצועי שעידו תדמור היה הכוריאוגרף שלו. מרבית הרקדנים היו הומואים ובמהלך העבודה הם אימצו כינויים נשיים. השם גלינה נבחר על שמה של הבלרינה היהודיה הרוסיה גלינה פאנוב, שערקה למערב ולבסוף עלתה לישראל והתגוררה באשדוד (זוגתו לשעבר של הרקדן ולרי פאנוב). חלקו השני של השם, Port Des Bras, נלקח מעולם המושגים של הבלט, והכוונה היא לעבודת הזרועות בריקוד - אולם השם משחק גם עם משמעות המילים באנגלית וספרדית (נשמע כמו: Por The Bra): 'בשביל החזייה'.
בשנת 2007 השתתפה גלינה בסרט 'געוואלד' של נטעלי בראון בתפקיד עצמה. כחלק מההרכב פיאות קדושות, השתתפה גלינה בסדרה תמיד אותו חלום בשנת 2009. אחרי צילום הסדרה עזבה גלינה את ההרכב.
לאור העובדה שנוה הכשיר לאורך השנים עשרות אמניות דראג בישראל, שלחלקן תלמידות משל עצמן - רבות מהן מתייחסות לדמותה של גלינה כאל 'אם הדראג' שלהן.
פיתוח תחום הדראג בישראל
ב-2005 הקימה את ליין הדראג הירושלי געוואלד שהתקיים תחילה במועדון שושן ואחרי כן במועדון הקצה שנפתח באותה הכתובת. כמו כן הקימה גם את ליין הדראג בימי שלישי במועדון האוויטה בעיר. שני הליינים רצו במשך כעשור.
נוה שם דגש על פיתוח תחום הדראג כאמנות מקצועית, הכוללת בין היתר: משחק, ריקוד, שירה, ליפסינק חיקוי, איפור, עיצוב בגדים ופיאות. פעמים רבות התבטא כנגד הנוהג לבקש מאמניות דראג להופיע או להנחות אירועים בחינם, גם עבור ארגונים גדולים בקהילה הגאה שלהם תקציב מכובד.
ב-2017 הקימה גלינה יחד עם הדיג'יי דניאל מריומה את ליין WERK הפועל מדי יום שלישי במועדון Desire Club. לתקופה מסוימת, היה זה ליין הדראג השבועי היחיד בישראל.
חיים פרטיים
בעברו היה רקדן מקצועי ומורה לבלט אך פרש מהתחום בעקבות פציעה בגב. במקביל לתחום הבמה עסק גם בתקשורת ועיתונות. בנערותו במסגרת רשת א' ובפרויקט ידיעותיכון, בצבא בגלי צה"ל, ולאחר שירותו הצבאי במחלקת החדשות של ynet ובמוסף גלריה של הארץ. כיום לצד עבודתו בתחום הדראג עובד נוה גם כדובר ארגון אמנסטי אינטרנשיונל ישראל.
נוה נשוי לגבר, ואב לשתי ילדות בהורות משותפת.
אדר (כדורגלן פורטוגזי)
אדרזיטו אנטוניו מסאד לופז (Éderzito António Macedo Lopes), הידוע בכינוי אדר (נולד ב-22 בדצמבר 1987), הוא כדורגלן פורטוגלי המשחק בעמדת החלוץ. אדר כבש את שער הניצחון בגמר יורו 2016, ובכך סייע לנבחרתו לזכות בתואר הבינלאומי הראשון בתולדותיה.
קריירת מועדונים
אדר נולד בגינאה ביסאו, שהייתה מושבה פורטוגלית בעברה, היגר לפורטוגל כילד. בגיל 11 החל לשחק כדורגל בקבוצה המקומית דפורטיבו קולטורל דה אדמיה. החל את הקריירה המקצועית שלו באלוביירה הוספיטל וטוריזנס מהליגה השלישית.
בקיץ 2008 עבר לאקדמיקה דה קוימברה מליגת העל הפורטוגזית, ב-24 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בהפסד 0–1 לאסטרלה. בסוף העונה הבקיע את שערו הראשון בקבוצה בניצחון 1–3 אסוסיאסו נבל, בעונתו האחרונה בקבוצה זכה בגביע הפורטוגלי.
בקיץ 2012 חתם אדר לארבע שנים בספורטינג בראגה. ב-2 בספטמבר ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בהפסד 0–2 לפאסוס די פריירה הבקיע את שערו הראשון בקבוצה באותו החודש בהפסד 1–4 לריו אבה.
ב-28 ביוני 2015 חתם לשלוש שנים בסוונסי סיטי מהפרמייר ליג. ב-8 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בתיקו 2-2 נגד צ'לסי. לאחר שלא הבקיע במשך 15 משחקים רצופים הושאל לליל הצרפתית. ב-3 בפברואר 2016 ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בניצחון 0–1 על קן. ב-7 בפברואר הבקיע את שערו הראשון בליל בתיקו 1-1 נגד סטאד רן. ב-24 במאי חתם על חוזה קבוע בקבוצה לאחר שהבקיע 6 שערים וסייע לליל להעפיל לליגה האירופית.
ב-23 באוגוסט 2017 הושאל אדר ללוקומוטיב מוסקבה. ב-5 במאי 2018 הבקיע את שער הניצחון במשחק נגד זניט סנקט פטרבורג והעניק לקבוצתו את אליפות ליגת העל הרוסית בכדורגל, 14 שנה לאחר תואר האליפות הקודם. ביולי 2018 נרכש על ידי לוקומוטיב.
ב-22 בספטמבר 2021 חתם בא-ראיד מליגת העל הסעודית.
נבחרת פורטוגל
אדר בחר לייצג את נבחרת פורטוגל. הוא זומן לראשונה לנבחרת בספטמבר 2012 לקראת משחק מוקדמות מונדיאל 2014 נגד. ארבעה ימים לאחר מכן ב-7 בספטמבר ערך את הופעתו הבכורה בנבחרת בניצחון 0–3 על.
אדר נכלל בסגל למונדיאל 2014 ועלה כמחליף בהפסד 0–4 ל ותיקו 2-2 נגד, וסיים עם הנבחרת את הטורניר בשלב הבתים. ב-16 ביוני 2015 הבקיע את שערו הראשון בנבחרת בניצחון 0–1 על. בטורניר יורו 2016 שיחק בעיקר כמחליף, ואף כבש את השער היחיד במשחק הגמר של הטורניר בדקה ה-109 וסייע לנבחרתו לזכות בתואר ראשון בתולדותיה.
חנה ריבר
חנה ריבר (28 בינואר 1927 – 9 בספטמבר 2014) הייתה שחקנית תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה ישראלית.
ביוגרפיה
ריבר נולדה ברומניה. הייתה שחקנית בתיאטרון הממשלתי של בוקרשט במשך 20 שנה, שם זכתה בפרס הלאומי למשחק על תפקידה ב"אופרה בגרוש" וב"יומנה של אנה פרנק". כמו כן, הייתה ממקימי תיאטרון היידיש הרפרטוארי בבוקרשט. בשנת 1964, בגיל 37, עלתה לישראל והייתה בין מייסדי התיאטרון העירוני חיפה, תיאטרון הילדים והנוער והתיאטרון העירוני באר שבע. שיחקה בהצגות רבות בתיאטראות שונים, בעיקר בתיאטרון הבימה.
בתיאטרון
במהלך השנים שיחקה בעשרות הצגות שונות בתפקידים נבחרים. תפקידה המפורסמים הם "פפינה" בהצגה השושנה המקועקעת, ו"אידה" בהצגה חבילות מאמריקה, שתי הצגות שהעלה תיאטרון הבימה.
כמו כן שיחקה ריבר בהצגות פיגמליון והרשלי מאוסטרופולי שהעלה התיאטרון העירוני חיפה, בהצגה מתחם התפודים שהעלה תיאטרון תמונע, ובהצגה אינגעלע שהעלה תיאטרון מראה מקריית שמונה, ושזכתה בפרס השופטים ובפרס חביב הקהל בפסטיבל אקט 2 בחיפה.
ריבר שיחקה ושימשה כיוצרת שותפה בהצגת המחול גילה שעלתה בבכורה בפסטיבל אשה 2008 ומאז הופיעה במרכז סוזן דלל, בטקס פרס דן דוד 2011 וזכתה להצלחה רבה.
מאוחר יותר החלה לשחק גם במסגרת תיאטרון היידישפיל, בהצגות רטרו או שנות החורף המאוחרות והחייט המכושף.
שיחקה בתאטרונים העירוני חיפה, גיורא גודיק, אורנה פורת לילדים ולנוער, צוותא תל אביב, בימת קדם, הבימה, העירוני באר שבע, יידישפיל, הספרייה, בית ליסין, צוותא תל אביב.
שיחקה בהצגות ימים של זהב, פיגמליון, ריצ'רד השלישי, אדם וצילו, פיטר פן, יומנה של אנה פרנק, שרה גבורת נילי, תעלולי סקאפן, המכשפה, אופרה בגרוש, אגדות מיערות וינה, יונו והטווס, לצאת מכאן, תופים בלילה, עמודי החברה, מקהלת אי ההסכמה, תמונות צייד מבוואריה, רק בימי ראשון, קומדיה של טעויות, השושנה המקועקעת, ימים מתוקים של חורף, החייט המכושף, קשה להיות יהודי, המערב האמיתי,, שירת הלוויתן, טווס הקסמים, גן הדרור, רס"ר האוצר, הכושי נשאר במשפחה, בית קטן בערבה, חתלתולה שחורה עם כתם לבן, חופשת שבת, מפיסטו, המערב האמיתי, הדה גבלר, בית קטן בערבה, הכושי נשאר במשפחה, שיחות עם אבי, בורגנים, סדום סיטי, כסף אהבה וחרפה ועוד.
העלתה הצגה ליחיד האם (עיבדה ושיחקה במחזה ליחיד על פי מחזהו של קרל צ'אפק 1992).
בשנת 2013 הוענק לה פרס קיפוד הזהב על מפעל חיים בתיאטרון הפרינג'.
בקולנוע
ב-1972 שיחקה בסרטו של אלפרד שטיינהרדט, "סלומוניקו" וגילמה את גברת צימרמן, אמא של בועז (מני פאר). ב-1981 שיחקה בסרטו של אבי נשר, "הפחדנים" וגילמה את בעלת המכולת.
בשנות התשעים שיחקה בסרטים "קיץ אצל אריקה" של הבמאית דליה הגר, ובסרט "זיכרון דברים" של הבמאי עמוס גיתאי.
ב-2005 שיחקה ריבר בסרט הקצר "ביקור חולים" שביימה מיה דרייפוס. הסרט זכה בפרס שני בתחרות ה-Cinéfondation בפסטיבל קאן 2005, בפרס הסרט הטוב בפסטיבל הבינלאומי לסרטי נשים רחובות 2005, ובפרס הסרט הטוב בפסטיבל הבינלאומי לסרטי סטודנטים בתל אביב, 2006.
ב-2010 השתתפה בתפקיד עצמה בסרט "שונד" שביימה יעל ליבוביץ' זנד. ב-2011 שיחקה בסרט "בדרך אל החתולים" שביים חורחה גורביץ' וגילמה את נחמה.
בטלוויזיה
ב-1982 שיחקה בסדרת הטלוויזיה "מישל עזרא ספרא ובניו" ששודרה בערוץ הראשון ובבימויו של ניסים דיין. ב-1999 שיחקה בקומדיית המצבים "ספי" ששודרה בערוץ 2 של הזכיינית טלעד.
בשנת 2007 גילמה ריבר את סבתא מרים בסדרת הטלוויזיה "הכל דבש" ששודרה בערוץ 2 וזכתה בפרס האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה. שלוש שנים מאוחר יותר, ב-2010 לוהקה לתפקיד הסבתא בסדרת הטלוויזיה "מעצר בית" גם הוא בערוץ 2 ובכיכובם של טל פרידמן ואיל קיציס. באותה שנה שבה לגלם את דמותה של סבתא מרים בעונה השנייה של הסדרה "הכל דבש".
בשנת 2011 שיחקה בתפקיד גברת טרכטנברג בגרסה הישראלית של הסדרה "בנות הזהב" ששודרה בערוץ 10, וב-2013 שיחקה בתפקיד מלכה (בובע) שטיסל בעונה הראשונה של סדרת הטלוויזיה של yes, "שטיסל" וזכתה לשבחים רבים ולאהדת הקהל, לאחר מותה גילמה את תפקידה בעונה השנייה בסדרה השחקנית ליא קניג. בשנת 2014 שיחקה בתפקיד אורח בסדרת המתח של HOT, "מתים לרגע" וגילמה את מרים.
היידי מוהר
היידי מוהר (באנגלית: Heidi Mohr; 29 במאי 1967 - 7 בפברואר 2019) הייתה כדורגלנית גרמנייה ששיחקה בעמדת החלוצה. מוהר נחשבת לאחת מהכדורגלניות הגרמניות הטובות בכל הזמנים, וב-1999 נבחרה לכדורגלנית המאה באירופה.
קריירה
בקיץ 1989 אירחה מערב גרמניה את אליפות אירופה שנערכה בפעם השלישית בתולדותיה. משחק הגמר של הטורניר שנערך מול קהל של 22 אלף צופים באוסנבריק הפגיש את שתי הנבחרות הטובות באירופה, גרמניה ונורווגיה. גרמניה עמדה בציפיות של אוהדיה, הביסה את הנורווגיות 1–4, וזכתה באליפות בפעם הראשונה אי פעם. מוהר זכתה לכבוש את השער השלישי במשחק.
עם הקמת הבונדסליגה לנשים ב-1990, הצטרפה מוהר לקבוצת טוס נידרקירשן. בעונה הראשונה של הליגה, סיימה נידרקירשן במקום השלישי ואילו מוהר סיימה כמלכת השערים של הליגה עם 36 שערים. בסוף אותה שנה, השתתפו מוהר ונבחרתה בשני טורנירים בינלאומיים - אליפות אירופה שנערכה בדנמרק וגביע העולם שהתקיים בפעם הראשונה אי פעם. באליפות אירופה סיימה מוהר כמלכת השערים של הטורניר (4 כיבושים) והובילה את גרמניה לזכייה בפעם השנייה ברציפות. אל גביע העולם הגיעה גרמניה כאחת מהפייבוריטיות לזכייה, אך הודחה בחצי הגמר על ידי ארצות הברית. מוהר כבשה שבעה שערים בטורניר וסיימה כסגנית מלכת השערים אחרי מישל אקרס.
בעונת 1992/93, סיימה מוהר בפעם השלישית ברציפות כמלכת השערים של הליגה והצליחה להוביל את נידרקירשן לאליפות ראשונה בתולדותיה. באליפות אירופה שנערכה באותה שנה, סיימה גרמניה במקום הרביעי, כשמוהר כובשת את שער הניחומים בהפסד לנבחרת איטליה בחצי הגמר. בשתי העונות הבאות, סיימה מוהר כמלכת השערים של הליגה ובכך סגרה חמש שנות מלכות רצופות (141 שערים בסה"כ). למרות זאת, היא לא הצליחה לזכות בעוד אליפויות מדינה.
ב-1995, היא הייתה שחקנית מפתח בסגל הנבחרת הגרמנית שנסע לגביע העולם שנערך בשוודיה. היא כבשה שלושה שערים במהלך הטורניר, אך גם הפעם גרמניה לא הצליחה לקטוף את התואר. הנבחרת הפסידה במשחק הגמר 0–2 ליריבתה המרה, נורווגיה. שנה לאחר מכן, השתתפה מוהר בטורניר הבינלאומי האחרון שלה. היה זה טורניר הכדורגל של אולימפיאדת אטלנטה - האולימפיאדה הראשונה אי פעם שנערכו בה משחקי כדורגל לנשים. מוהר כבשה שער אחד במהלך הטורניר, ואילו גרמניה לא הצליחה לעבור את שלב הבתים. זמן קצר לאחר מכן, ב-29 בספטמבר נגד איסלנד, שיחקה מוהר את משחקה האחרון בנבחרת גרמניה. במשחק עצמו ניצחה גרמניה 0–4, ומוהר אף כבשה את אחד השערים. בעשר שנים שבהן שיחקה בנבחרת גרמניה, היא כבשה 83 שערים ב-104 הופעות.
נפטרה ב-7 בפברואר 2019 לאחר מאבק במחלת הסרטן.
אורי ניר
אורי ניר (נולד ב-1976) הוא אמן, פסל ויוצר סרטים ישראלי החי ועובד בתל אביב-יפו.
ביוגרפיה
בשנת 1997 החל את לימודיו במחלקה לאמנות בבצלאל אותם סיים בשנת 2001, מאז סיום לימודיו הציג תערוכות יחיד והשתתף בתערוכות קבוצתיות בישראל ומחוצה לה. בשנת 2000 למד במסגרת חילופי סטודנטים בבית הספר של המכון לאמנות של שיקגו. בין השנים 2006–2008 למד לימודי התואר השני במחלקה לאמנות באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס.
משנת 2003 מלמד במחלקה לאמנות בבצלאל, ומשנת 2009 במדרשה לאמנות במכללה האקדמית בית ברל.
עבודותיו
התערוכות של אורי ניר הן סביבות הרמטיות המפגישות בין פיסול, וידאו, סאונד וטקסט. ניר עוסק במושג הזמן ובתפישות ראייה באמצעות ייצוגים של ריאליזם עתידני, של חלימה בהקיץ ושל מציאות הבזקית. כל תערוכה מושתתת על מערכת סגורה ומעגלית של רעיונות ודימויים, שמתקיימים בה נרטיבים ביוגרפיים ומדומיינים ומצבי צבירה מנוגדים - תודעתיים, פיזיים וחושיים.
המאבק על נחל האסי
רקע
החל מ-2012 מתנהל מאבק בין חברי קיבוץ ניר דוד לבין תושבים מבית שאן ומישובי הסביבה סביב נושא הגישה לנחל האסי, נוכח העובדה שהגישה למקטע הנחל העובר בשטח הקיבוץ סגורה בפני כל מי שאינו בר רשות בקיבוץ. הטענה העיקרית של התומכים בגישה חופשית של הציבור לקטע הנחל המצוי במחלוקת היא, שיש לחייב את קיבוץ ניר דוד לאפשר גישה חופשית לנחל העובר בשטחו, מפני ש"חוק המים" מחייב את הנגשת אוצרות הטבע של המדינה לכל אזרחיה. לדבריהם, טענת הקיבוץ, שגישה חופשית לנחל תיפגע בזכותם של חברי הקיבוץ לפרטיות, לא תקפה משום שהוא מפעיל בעצמו אטרקציות תיירותיות שונות בשטחו וסביב הנחל. מנגד טוען הקיבוץ, שקיימת הפרדה בין אזור האירוח הכפרי של הקיבוץ, ובריכת השחייה, הפתוחה לרחצת אורחי הצימרים, לבין אזור המגורים של חברי הקיבוץ, ושאורחי הצימרים אינם רשאים להיכנס לרחוץ בנחל עצמו.
"הטבע שייך לציבור"
ארגון שפועל משנת 2012, הוקם בידי נסים זמיר (פעיל חברתי מבית שאן), יחד עם בן חיים, זהבה ורחלי פרץ. הארגון פועל לשיקום נחל חרוד – החזרת מים לנחל ולחימה כנגד זיהום הנחל, שיקום העיר בית שאן והפיכתה ליעד תיירותי ופתיחת נחל האסי לתושבי כלל האזור.
בשנת 2016, הגיעו להסכם פשרה בבג"ץ בו הוסכם שמפני שהמקרה הוא ייחודי, הקיבוץ צריך לתת מקטע מהנחל לטובת הכלל, ולהשתתף בעלויות שיקום נחל עין חרוד.
"משחררים את האסי"
בספטמבר 2019 הוקמה קבוצת הפייסבוק "משחררים את האסי" במטרה למחות נגד החלטת קיבוץ ניר דוד להתיר את הכניסה לקיבוץ לחבריו ולאורחיהם בלבד ולמנוע מכלל האזרחים ליהנות ממקטע הנחל העובר בקיבוץ. המאבק צבר תאוצה ומול שערי הקיבוץ החלו להתקיים אירועי מחאה והפגנות, חלקן אלימות. בהמשך הפכה הקבוצה לעמותה רשומה.
מתווה גמליאל-לוי-קרין והסכם פשרה זמני
ביולי 2020 הציגו ראש עיריית בית שאן ז'קי לוי, ראש מועצה אזורית עמק המעיינות יורם קרין והשרה להגנת הסביבה גילה גמליאל מתווה לפתרון המאבק, שעיקרו בניית פארק בעיר בית שאן שאליו יוזרמו מי מעיינות, ושיקום נחל חרוד מהקנטרה ועד בית שאן. כמו כן, משרד הפנים אישר העברת 5,000 דונם ממועצת עמק המעיינות לבית שאן לטובת דיור ותעשייה.
באוגוסט 2020, בעקבות התגברות המאבק לפתיחת הנחל לציבור הרחב, הגיעו להסכמה ראש העיר בית שאן והנהלת קיבוץ ניר דוד על פתיחתו של קטע של כ-150 מטרים מהנחל, הנקרא "החוף הירוק", ל-50 איש ביום, ברישום מוקדם, ללא כניסה לאזור המגורים בקיבוץ, בין השעות 9:00 עד 17:00. בתגובה להסכם, שנחתם ללא מעורבות של נציגים מהמחאה, מובילי המאבק הבהירו כי הוא לא מייצג את כל תושבי בית שאן ואת כלל הציבור, והמאבק נמשך. החל מ-18 ביולי 2021 מתאפשרת כניסת הציבור ל"חוף הירוק", ללא הרשמה מראש ועד לתפוסה של 400 מבקרים. במקום אין שירותי הצלה, מלתחות או שירותים.
חוות דעת של המשנה ליועמ"ש ועתירה מנהלית
במענה לפנייתו של ח"כ משה ארבל מש"ס, הבהיר המשנה ליועץ המשפטי לממשלה באוגוסט 2020, כי לציבור הרחב קיימת זכות גישה לנחל האסי, יחד עם שמירה על שגרת החיים של תושבי הקיבוץ. לדבריו
בספטמבר 2020 מפלגת ש"ס עתרה לבית המשפט המחוזי בנצרת בדרישה לפתוח את הנחל לכלל הציבור, יחד עם צו ביניים הדורש לפתוח את שערי הקיבוץ עוד לפני שהצדדים יֵשבו לדון בפשרה. אולם בשל ניגוד עניינים שהתגלה במשפט, העבירה נשיאת בית המשפט העליון אסתר חיות את הדיון לבית משפט המחוזי בחיפה.
ב-14 בספטמבר 2020 בית המשפט המחוזי בחיפה דחה את בקשת צו הביניים, כאשר לדברי השופטת תמר שרון נתנאל.
השופטת שדנה בדיון, תמר שרון נתנאל, תמכה בעמדת הפרקליטות והציעה אף היא למשוך את העתירה. לדבריו:. בנוסף, הזכירה השופטת בדיון, שמדובר בסוגיה מורכבת ושהטיפול המשפטי בה מחייב גם איזון בין אינטרסים שונים – בין אם פתיחת הנחל ומתן אפשרות לתושבי הקיבוץ לקיים שגרת חיים נאותה – תוך שמירה על ביטחונם האישי ופרטיותם.
ב-30 במאי 2021, בהמשך לדיון, מצד המדינה נקבע כי לא ניתן למנוע באופן גורף מהציבור הרחב גישה אל הנחל, אף שהיא מחייבת מעבר בשטחי הקיבוץ, והפרקליטות הציעה להגיע להסדר בין אנשי המחאה לקיבוץ ולמועצה האזורית עמק המעיינות, ולאפשר גישה חופשית על פי הצעה המוסכמת על הצדדים. בנוסף, המדינה הוסיפה כי הקיבוץ יהיה אחראי לייצר את דרכי הגישה לנחל.
ב-26 באוגוסט 2021 קבע בית המשפט כי נחל האסי יחשב לשטח ציבורי, וזכות הגישה של הציבור הרחב לנחל צריכה להיות מאוזנת עם זכויותיו של הקיבוץ. כמו כן, על המדינה לקבוע גישה למקום בתוך שנה וחצי.
הסכם הפשרה הקבוע
בסוף 2020 הוגשה תכנית בידי ניר דוד לאישור במועצה האזורית "עמק המעיינות", לפי הסכם הפשרה שנחתם בבג"ץ בשנת 2016. התכנית מתקדמת לעבר דיון בוועדה המחוזית לקראת הפקדה.
לפי התכנית, על חשבון השטחים החקלאיים מחוץ לשטחו של הקיבוץ, הוקם מתחם על בסיס תוואי הנחל, שיהווה אזור לנופש ורחצה באפיק הנחל. הקיבוץ מתחייב לשמור על עיצוב נוף טבעי ככל האפשר ויקפיד על שימור העצים המקוריים במקום, כך שהציבור יוכל ליהנות ממדשאות, עצים ומתקנים שונים. בנוסף, התכנית כוללת 130 מקומות חנייה ודרכי גישה מסודרות.
דני בוברוב
דני בוברוב (נולד ב-1986) הוא שחקן ומאמן טניס שולחן פאראלימפי ישראלים.
בוברוב נולד עם מחלת SED שפוגעת בהתפתחות החוליות והוא קטן קומה.
בשנת 2001 החל לשחק טניס שולחן והיה פעיל במסגרת מרכז הספורט לנכים של איל"ן ברמת גן. בוברוב היה חבר נבחרת ישראל בטניס שולחן לנכים וזכה מספר שנים ברצף באליפות ישראל.
בשנת 2016 דורג תשיעי בעולם ועמד בקריטריון להשתתפות ב אבל השתתפותו התאפשרה רק בעקבות השעיית הנבחרת של רוסיה שאיפשרה כניסת ספורטאים נוספים ממדינות העולם. הוא התחרה בטורניר יחידים בדרגת נכות 6 ולא העפיל משלב המוקדמות לשמינית הגמר.
בוברוב ניהל הוצאה לאור ובהמשך הקים עסק לקידום ושיווק אתרים. אחרי פרישה ממשחק פעיל החל לנהל את מועדון טניס השולחן בפתח תקווה.
נאור יחיא
נאור יחיא (נולד ב-18 ביולי 1989) הוא דובר ויועץ תקשורת, המכהן כדובר נשיא מדינת ישראל, יצחק הרצוג מאז כניסתו לתפקיד ביולי 2021. קודם לכן, כיהן כדוברו הפוליטי של ראש הממשלה בנימין נתניהו.
ביוגרפיה
נולד וגדל ביקנעם עלית. הוא שירת בצה"ל בין השנים 2007–2017. החל משנת 2009 שירת בחטיבת דובר צה"ל במגוון תפקידים פיקודיים ומקצועיים, כולל ראש מדור תקשורת מקומית ורדיו. בתפקידו האחרון, שימש כראש מדור טלוויזיה והפקות ולאחריו השתחרר מצה״ל בדרגת רב-סרן בתום עשר שנות שירות.
בשנת 2017, לאחר שחרורו מצה״ל, שימש כדובר שר הבינוי והשיכון ובהמשך כדובר שר העלייה והקליטה, יואב גלנט. בראשית 2019 ניהל את קמפיין הפריימריז של ח״כ גלנט ממפלגת ׳כולנו׳ למפלגת הליכוד, בסיומו הגיע למקום 7 ברשימת הליכוד לכנסת.
במאי 2019, לאחר סבב בחירות א׳, מונה לדוברו הפוליטי של ראש הממשלה בנימין נתניהו וכדובר מפלגת הליכוד. תפקיד אותו מילא במהלך שלוש מערכות הבחירות ובתקופת משבר הקורונה. בתקופה זו עבד בצמוד לראש הממשלה נתניהו וניהל את מערך התקשורת בקמפיינים של מפלגת הליכוד. כחלק מתפקידו היה אמון על הופעות השרים וחברי הכנסת של המפלגה בתקשורת, כתיבת המסרים והאסטרטגיה הדוברותית של נתניהו ומפלגת הליכוד.
בחודש יוני 2021, עם בחירתו של יצחק הרצוג לנשיא המדינה, מונה לדובר נשיא המדינה וראש מערך התקשורת והדוברות של בית הנשיא. עם מינויו התעוררה סערה ציבורית ותקשורתית ונמתחה ביקורת על המינוי מצד גורמים שונים. עמותת "חוזה חדש" (קריים מיניסטר) ארגנה הפגנות מול ביתו של יצחק הרצוג בדרישה לעצור את המינוי ואף עתרה לבג"ץ במטרה לעכב את המינוי עד שתתקיים בדיקה שתבחן האם הוא עומד בקריטריונים. טענת העמותה הייתה כי בתפקידו כדובר ראש הממשלה ודובר הליכוד "היה הנ"ל אחראי לחלק מהקמפיינים המסיתים והארסיים ביותר שיצאו מצדו של ראש הממשלה היוצא נתניהו ותנועת הליכוד כנגד מתנגדיו הפוליטיים ותרם תרומה משמעותית לשיח הרעיל והאלים שהתנהל בישראל בשנתיים האחרונות". העתירה נדחתה על הסף ויחיא נכנס לתפקידו.
השכלה וחיים אישיים
בעל תואר ראשון מאוניברסיטת בר-אילן במדעי המדינה. מתגורר בגבעתיים.
רומאו לבלן
רומאו-אדריאן לבלן (באנגלית: Roméo-Adrien LeBlanc; 18 בדצמבר 1927 - 24 ביוני 2009) היה מדינאי, פוליטיקאי ועיתונאי קנדי שכיהן כמושל כללי של קנדה, ה-25 במניין מאז איחוד קנדה, בין השנים 1999–1995.
לבלן נולד והתחנך בניו ברנזוויק וגם למד בצרפת לפני שהיה למורה ולאחר מכן לכתב ברדיו קנדה. הוא נבחר לאחר מכן לבית הנבחרים של קנדה ב-1972, ולאחר מכן כיהן כשר הכתר עד שנת 1984 כאשר עבר לסנאט הקנדי ונבחר להיות יושב ראש הסנאט. ב -1994 מונה למושל הכללי של קנדה על ידי אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת בהמלצת ראש ממשלת קנדה ז'אן קרטיין להחליף את ריי נטישין כמושל כללי, והוא כיהן בתפקיד עד שאדריאן קלרקסון החליפה אותו ב-1999 בצטטו כי בעיותיו הבריאותיות היו הסיבה לעזיבת משרתו. מינויו כנציג המלוכה הקנדית עורר מחלוקת מסוימת לאחר שנטען כי הוא מונה לתפקיד המושל הכללי בשל חובות פוליטיים, אף על פי שזכה לשבחים על עליית מעמדם החברתי של האקדיאנים ופרנקופונים, ועל החזרת אחוזת רידו למרכז החיים באוטווה.
ילדות וקריירה פוליטית
לבלן נכנס לתחום הפוליטיקה כאשר נעשה מזכיר העיתונות של ראשי הממשלה לסטר פירסון ופייר אליוט טרודו. לאחר מכן הוא החליט להתקדם מבחינה פוליטית, וזכה בבחירות הפדרליות ב-1972 למושב בבית הנבחרים הקנדי מטעם מחוז הבחירה בסז'ור כנציג המפלגה הליברלית של קנדה, וסלל את הדרך למינויו כשר הדיג והאוקיינוסים בממשלתו של טרודו. לבלן היה דמות מפתח באכיפת אזורה הכלכלי בלעדי של קנדה; הקמת מערכת רישוי חדשה לדיג וכיוצא בזה. בהזדמנות אחת שכנע לבלן את ראש הממשלה טרודו להמליץ ​​למושל הכללי לסגור את הנמלים הקנדיים לסירות דיג סובייטיות, מה שהיה אירוע דיפלומטי בולט שהביא לשיתוף פעולה טוב יותר בין ברית המועצות וקנדה, ולמנוע מכל התאגידים הזרים להחזיק ברישיונות דיג מסחריים בקנדה.
בסוף 1982, הפך לבלן לשר העבודות ציבוריות למשך שנתיים, עד שהוזמן על ידי טרודו ומונה על ידי המושלת הכללי ז'אן סווה לסנאט הקנדי ב-29 ביוני 1984. אז ב-1993 ראש הממשלה ז'אן קרטיין בחר בו להיות יושב ראש הסנאט והוא מונה לתפקיד זה על ידיד המושל הכללי ריי נטישין.
המושל הכללי של קנדה
תקופתו של לבלן כנציגה של המלוכה הקנדית נחשבה לחסרת השפעה ולא ייחודית במיוחד, במיוחד בהשוואה לזו של יורשתו, אדריאן קלרקסון. לעומת זאת היה המושל הכללי של קנדה הראשון שמגיע מתרבות אקדיה.
מושל כללי נבחר
מינויו של לבלן גרם למחלוקת: נטען כי המינוי הוא לא יותר ממתנת חסות של ראש הממשלה טרודו לחבר מפלגה נאמן. בבחירות הפדרליות ב-1993 היה לבלן אחד האדריכלים הבכירים של אסטרטגיית הבחירות של המפלגה הליברלית של קנדה, ונאמנותו למפלגה הליברלית התחזקה עוד יותר. במחאה על כך, מנהיג המפלגה הרפורמית של מנהיג קנדה, פרסטון מאנינג ומנהיג הגוש הקיצוני לוסיין בושארד, סירבו להשתתף בטקס ההשבעה של לבלן.