cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
המפקד העליון
מקסיקו
החוקים האורגניים של הצבא וחיל האוויר ושל הצי המקסיקני קובעים בבירור שנשיא הרפובליקה הוא "המפקד העליון של הכוחות המזוינים". הנשיא הוא התפקידו הגנרל חמישה כוכבים היחיד של מקסיקו.
החוקה גם מעניקה לנשיא חופש למנות ולהדיח את מזכיר הצי ואת מזכיר ההגנה הלאומית.
ניו זילנד
המושל הכללי של ניו זילנד משמש כמפקד העליון של ניו זילנד, ומהווה מבחינה חוקתית הסמכות העליונה בענייני הגנה בניו זילנד. עם זאת, בפועל תפקיד המפקד העליון הוא טקסי, והמושל הכללי משמש בעיקר כ"פטרון של כוחות ההגנה של ניו זילנד". המושל הכללי מפעיל את סמכותו כמפקד העליון בעצת שר ההגנה או שרים אחרים בממשלת ניו זילנד.
סעיף I של פטנט המכתבים מ-1983 קבע את המשרה באופן רשמי כ"מושל כללי ומפקד עליון", אם כי המסמך אינו מפרט יותר את תפקידו של המושל כמפקד העליון. המושל הכללי הוא גם המפקד הכללי של כוח ההגנה של ניו זילנד באמצעות חוק ההגנה משנת 1990. סעיפים 5 ו-6 לחוק זה מתארים את סמכותו של המושל הכללי לכונן כוחות מזוינים ולתחזק אותם.
ניגריה
לפי חוקת ניגריה, נשיא ניגריה הוא המפקד העליון של הכוחות המזוינים של ניגריה.
נורווגיה
האראלד החמישי, מלך נורווגיה, שומר רשמית על הכוח הביצועי בנושא. סעיף 25 לחוקה קובע: "המלך הוא המפקד העליון של הכוחות המזוינים של הממלכה".
עם זאת, עם הנהגת שיטת ממשל פרלמנטרית הפכו חובותיו של המונרך הפכו מאז ייצוגיות וטקסיות, כגון מינויים ופיטורים רשמיים של ראש הממשלה ושרים אחרים בממשלה. בהתאם לכך, המונרך הוא המפקד העליון של הכוחות המזוינים של נורווגיה, לצד תפקידו כראש המדינה, כנציג דיפלומטי ראשי מחוץ למדינה וכסמל לאחדות.
פקיסטן
בפקיסטן, לפני כינון החוקה ב-1973 היה ראש הצבא המפקד העליון של צבא פקיסטן. וראשי הצי וחיל האוויר זכו גם הם לתואר זה. תפקידו של ראש הצבא הוחלף ל"ראש מטה הצבא" ב-20 במרץ 1972 במהלך רפורמות צבאיות. ראש מטה הצבא הוא קצין ארבעה כוכבים שמכהן לשלוש שנים, שניתן להאריך או לחדש את כהונתו פעם אחת. לאחר חוקת 1973 ראש הצבא, הצי או חיל האוויר נבחר על ידי ראש ממשלת פקיסטן וממונה על ידי נשיא פקיסטן כמפקד העליון של הכוחות המזוינים של פקיסטן. לכן הנשיא הוא המפקד העליון.
הפיליפינים
נשיא הפיליפינים הוא גם ראש המדינה וגם ראש הממשלה, ולכן הוא מחויב לפי פרק VII, סעיף 18 לחוקת 1987 להיות המפקד העליון של הכוחות המזוינים.
פולין
בפולין, הנשיא הוא המפקד העליון של הכוחות המזוינים של פולין. עם זאת, סעיף 134 פרק 4 לחוקה קובע: בתקופת הרפובליקה הפולנית השנייה, בין שתי מלחמות העולם, מונה המפקד העליון של הכוחות המזוינים לשעת מלחמה. עם זאת, לאחר המלחמה חדלה משרה זו להתקיים - ולכן סביר להניח שאם פולין תשתתף רשמית במלחמה ימונה ראש המטה הכללי למפקד העליון.
פורטוגל
נשיא פורטוגל הוא המפקד העליון החוקתי של הכוחות המזוינים (בפורטוגזית: Comandante Supremo das Forças Armadas). עם זאת, הפיקוד המבצעי מואצל על ראש המטה הכללי של הכוחות המזוינים.
בעגה הצבאית הפורטוגלית, המונח "מפקד העליון" (בפורטוגזית: comandante-em-chefe או comandante-chefe) מתייחס למפקד הצבאי המאוחד של כל חילות היבשה, הים והאוויר.
רוסיה
על פי חוקת הפדרציה הרוסית, (פרק 4, סעיף 87, סעיף קטן 1) נשיא רוסיה הוא המפקד העליון של הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית. הנשיא מאשר את הדוקטרינה הצבאית וממנה את שר ההגנה, את ראש המטה הכללי הרוסי ושאר חברי המטה הכללי.
הכוחות המזוינים מחולקים לשלוש זרועות: כוחות היבשה הרוסיים, הצי הרוסי וכוחות האוויר והחלל של רוסיה. בנוסף, ישנן שתי זרועות עצמאיות: חיל הטילים האסטרטגיים של רוסיה וחיל הצנחנים הרוסי. חילות ההגנה האווירית הוכפפו לחיל האוויר מאז 1998.
ערב הסעודית
סעיף 60 לחוק היסוד של ערב הסעודית קובע כי "המלך הוא המפקד העליון של כל הכוחות הצבאיים. הוא ממנה קצינים ומסיים את תפקידם בהתאם לחוק". הסעיף הבא קובע כי "המלך מכריז על מצב חירום, גיוס כללי ומלחמה, והחוק מגדיר את הכללים לכך".
סעיף 62 קובע כי "אם קיימת סכנה המאיימת על ביטחון הממלכה, שלמותה הטריטוריאלית, ביטחון אנשיה והאינטרסים שלה, או הפוגעת בתפקוד מוסדות המדינה, רשאי המלך לנקוט באמצעים דחופים על מנת להתמודד עם סכנה זו ואם המלך סבור שיש להמשיך באמצעים אלה הוא רשאי ליישם את התקנות הנדרשות לשם כך".
סרביה
החוק קובע כי נשיא סרביה הוא המפקד העליון של הכוחות המזוינים והפיקוד על הצבא. הוא ממנה, מקדם ומחזיר את קציני צבא סרביה.
דרום אפריקה
פרק 11, סעיף 202(1) לחוקת דרום אפריקה קובע את נשיא דרום אפריקה למפקד העליון של כוחות ההגנה של דרום אפריקה. החוקה מציבה תנאים מתי וכיצד ניתן להפעיל כוח זה ומחייבת את הנשיא לדווח באופן שוטף ל.
קוריאה הדרומית
לפי חוקת קוריאה הדרומית, המפקד העליון של הכוחות המזוינים של הרפובליקה של קוריאה והסמכות העליונה בכל העניינים הצבאיים הוא נשיא קוריאה הדרומית.
ספרד
כמו ברוב המונרכיות האירופיות ששרדו עד היום, מעמדו של מלך ספרד כראש הכוחות המזוינים הרשמי נטוע עמוק במסורת.
המלך מנהל בקביעות את ישיבות המועצה לביטחון לאומי, המטות המשולבים והמטות הכלליים הבודדים של כל זרוע של הכוחות המזוינים בתפקידו כמפקד עליון.
כל הקידומים לדרגות ותפקידים צבאיים בפיקוד העליון של הכוחות המזוינים נעשים בצו מלכותי שנחתם על ידי המלך ושר ההגנה. עם זאת, סעיף 64 דורש שכל מעשיו הרשמיים של המלך יהיו חתומים בחתימה נגדית על ידי נשיא הממשלה או שר מוסמך אחר על מנת לתת להם תוקף. חתימה נגדית זו משמשת להגבלת ניצול לרעה של כוח אפשרי על ידי כל אדם בודד.
בשנת 1981 קיבל המלך כמפקד העליון של הכוחות המזוינים את הפיקוד הישיר על מנת לדכא את ניסיון ההפיכה הצבאית. כל חברי הממשלה היו באותו זמן לכודים או הוחזקו כבני ערובה בפרלמנט ולא היו מסוגלים לחתום כנגד פקודות המלך. עם זאת, זה לא הביא לכך שצווים אלה נקבעו כבלתי אכיפים או בלתי חוקתיים, וההפיכה קרסה לאחר שהמלך הורה לכל יחידות הצבא לעזוב את הרחובות ולחזור לבסיסיהן.
שום הוראה בחוקה לא מחייבת את המלך או הממשלה לבקש אישור מהקורטס חנרלס לפני שליחת הכוחות המזוינים אל מחוץ למדינה.
החל משנת 1984 ראש מטה ההגנה הוא הראש המקצועי של הכוחות המזוינים ובסמכות שר ההגנה אחראי על הפעולות הצבאיות והארגון הצבאי.
טאיוואן
כפי שנקבע בחוקת טאיוואן, נשיא הרפובליקה הסינית הוא המפקד העליון של הכוחות המזוינים של הרפובליקה הסינית.
תאילנד
ראש הכוחות המזוינים של תאילנד (בתאית: จอมทัพไทย) הוא תפקיד הנתון למלך תאילנד, שכריבון וראש המדינה הוא המפקד העליון של הכוחות המזוינים המלכותיים של תאילנד.
טורקיה
לפי חוקת טורקיה, לנשיא טורקיה יש את הזכות לייצג את הפיקוד הצבאי העליון של הכוחות המזוינים של טורקיה מטעם האספה הלאומית הגדולה של טורקיה, להחליט על גיוס הכוחות המזוינים, למנות את ראש המטה הכללי, לכנס את המועצה לביטחון לאומי ולעמוד בראשה, להכריז על ממשל צבאי או מצב חירום ולהוציא הוראות בעלות תוקף של חוק על פי החלטת מועצת השרים הנפגשת תחת ראשותו.
אוקראינה
בעוד המפקד העליון של הכוחות המזוינים של אוקראינה הוא הקצין הצבאי הבכיר ביותר, מבחינה חוקתית נשיא אוקראינה הוא המפקד העליון הנעלה של הכוחות המזוינים של אוקראינה.
הממלכה המאוחדת
המונרך הבריטי הוא "ראש הכוחות המזוינים הבריטיים" והוא תואר גם כ"מפקד העליון של הכוחות המזוינים של בריטניה". ראש הממשלה, הפועל בתמיכת הקבינט, מקבל את ההחלטות המרכזיות לגבי השימוש בכוחות המזוינים. המלך, לעומת זאת, נותר "הסמכות האולטימטיבית" הטקסית של צבא הממלכה המאוחדת, כאשר קצינים ואנשי צבא נשבעים אמונים רק למלכי בריטניה.
ארצות הברית
על פי סעיף 2, סעיף I בפרק 2 לחוקת ארצות הברית, נשיא ארצות הברית הוא "המפקד העליון של הצבא והצי של ארצות הברית, ושל המיליציה של כמה מדינות, כאשר נקרא לשירות בפועל של ארצות הברית." כל ארבעים ושישה נשיאי ארצות הברית כיהנו כמפקדים העליונים, אבל שלושה סגנים שכיהנו כנשיאים בפועל קיבלו את הסמכויות של הנשיא בזכות התיקון ה-25. מאז חוק הביטחון הלאומי מ-1947, הכוונה היא לכל הכוחות המזוינים של ארצות הברית. לדרגות הכוחות המזוינים של ארצות הברית שורשים במסורות הצבאיות הבריטיות, כאשר לנשיא יש סמכות אולטימטיבית אך ללא דרגה, והוא שומר על מעמד אזרחי. מידת הסמכות המדויקת שהחוקה מעניקה לנשיא כמפקד העליון הייתה נושא לוויכוחים רבים לאורך ההיסטוריה של ארצות הברית, כאשר הקונגרס מעניק בזמנים שונים לנשיא סמכות רחבה ולעיתים מנסה להגביל סמכות זו.
מדינות ארצות הברית
במדינות ארצות הברית המושל משמש גם כמפקד העליון של המשמר הלאומי, המיליציה וכוחות ההגנה של המדינה.
אוזבקיסטן
על פי חוקת אוזבקיסטן, הנשיא מחזיק בתפקיד החוקתי של המפקד העליון של צבא אוזבקיסטן. בתפקידו זה מחליט הנשיא על הכרזת מלחמה או ממשל צבאי, מינוי קצינים בכירים ופיתוח הכוחות המזוינים. במקרה של התקפה על הרפובליקה, הנשיא מכריז על מצב מלחמה ויגיש בתוך 72 שעות החלטה לתוכנית פעולה לאוליי מג'לס, הפרלמנט האוזבקי. כאשר המדינה נמצאת במצב מלחמה, יכהן שר ההגנה בתפקידו הרשמי כסגן המפקד העליון של הכוחות המזוינים ויסייע לנשיא בפעילותו השוטפת והחלטותיו בנושא ביטחון לאומי.
וייטנאם
המפקד העליון של הכוחות המזוינים של וייטנאם הוא נשיא וייטנאם, בתפקידו כיושב ראש המועצה הלאומית להגנה וביטחון, אף על פי שעמדה זו היא טקסית בלבד והכוח האמיתי נתפס על ידי הוועדה הצבאית המרכזית של המפלגה הקומוניסטית של וייטנאם. מזכיר הוועדה, בדרך כלל המזכיר הכללי של המפלגה, הוא המפקד בפועל.
שר ההגנה מפקח על פעולות משרד ההגנה והצבא העממי של וייטנאם. הוא גם מפקח על סוכנויות כמו המטה הכללי ומחלקת הלוגיסטיקה הכללית. עם זאת, המדיניות הצבאית מנוהלת בסופו של דבר על ידי הוועדה הצבאית המרכזית של המפלגה הקומוניסטית.
ארמניה
ראש ממשלת ארמניה מחזיק בתואר המפקד העליון של הכוחות המזוינים של ארמניה (בארמנית: Հայաստանի Զինված ուժերի գերագույն հրամանատար). התואר והדרגה ספראפט (սպարապետ), שעברה בירושה, שימש לתיאור המפקד העליון של צבאות ארמניה העתיקה ובימי הביניים. התואר נוצר ב, ועד היום הוא משמש לתיאור קציני צבא מפורסמים ובכירים. ארמנים בולטים שהחזיקו בתואר כוללים את גארגין נזהדה, המפקד העליון של רפובליקת ארמניה ההררית מלחמות הבלקן, ואת ואזגן סרקיסיאן, שר ההגנה פעמיים וראש הממשלה בשנות ה-90 של המאה ה-20.
הרפובליקה העממית של סין
סעיף 93 לחוקת הרפובליקה העממית של סין קובע שהסמכות להנחות את הוועדה הצבאית המרכזית (CMC) של המפלגה הקומוניסטית של סין (מק"ס) והוועדה הצבאית המרכזית של הרפובליקה העממית של סין כפופה לוועדה הצבאית המרכזית, המורכבת מיושב ראש, סגני יו"ר וחברים רבים. באותו סעיף נכתב גם כי יו"ר הוועדה הצבאית המרכזית נוטל על עצמו את האחריות הכוללת לעבודת הוועדה כמפקד צבאי עליון והוא חייב דין וחשבון ל ולוועדה המתמדת שלו.
יתרה מזאת, סעיף 80 מעניק לנשיא הרפובליקה העממית של סין, בנוסף לתפקידי ראש המדינה הטקסיים, את הסמכות להכריז על ממשל צבאי, על מצב מלחמה ולהוציא צווי גיוס על פי החלטת הקונגרס העממי הלאומי והוועדה המתמדת שלו.
יו"ר ה-CMC והנשיא הם משרדים ממלכתיים נפרדים באופן מובהק, והם לא תמיד הוחזקו על ידי אותם אנשים. עם זאת, החל משנת 1993, במהלך כהונתו של ג'יאנג דזה-מין כיו"ר ה-CMC והמזכיר הכללי של המפלגה הקומוניסטית הוא יצא את הנוהג לפיו מקובל כי הנשיא, יו"ר ה-CMC והמזכיר הכללי של המק"ס יהיו כולם אותו אדם, המכונה המנהיג העליון של סין.
הונג קונג
כאשר הונג קונג הייתה תחת שלטון בריטי, המושל האזרחי היה המפקד העליון של הכוחות הבריטיים מעבר לים להונג קונג. לאחר מסירת השטח לסין ב-1997 מפקדי צבא השחרור העממי בהונג קונג הם אנשי הצבא מסין היבשתית בפיקודה של ה-CMC.
אתיופיה
חוקת 1995 קובעת את ראש ממשלת אתיופיה כ"מפקד העליון של כוחות ההגנה הלאומיים" בסעיף 74(1).
הרפובליקה הפדרלית של גרמניה (1956–הווה)
עם המיליטריזציה מחדש של גרמניה המערבית ב-1955, אז הצטרפה לנאט"ו, תוקן חוק היסוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה ב-1956 וכלל הוראות חוקתיות לפיקוד על הכוחות המזוינים, הבונדסוור.
הענקת הסמכות הפיקודית על הכוחות המזוינים ישירות לשר האחראי מפרה את המסורת החוקתית ארוכת השנים בגרמניה, הן במערכות המלוכניות והן הרפובליקניות הקודמות, אז ניתנה סמכות זו לראש המדינה. הרציונל היה שבדמוקרטיה פרלמנטרית הסמכות הפיקודית צריכה להיות ישירות במקום בו היא תופעל ובמקום בו תהיה נתונה לשליטתו הפרלמנטרית של הבונדסטאג. בהקצאה ישירה לשר האחראי במקום לקנצלר הפדרלי הובהרה העובדה כי ענייני צבא הם רק אחת מתחומי האחריות המשולבים הרבים של הקבינט, בניגוד גמור לתקופות קודמות, אז הניתוק של הממסד הצבאי מהממשל האזרחי אפשרה לצבא לפעול כמדינה בתוך מדינה (בניגוד לרפובליקת ויימאר הפדרלית, ששמרה את הממסד הצבאי ככוח אוטונומי מחוץ לשליטת הפוליטיקה).
גרמניה המזרחית (1960–1990)
הפולקסקאמר, בית המחוקקים של הרפובליקה הדמוקרטית הגרמנית (GDR), חוקק ב-13 בפברואר 1960 את חוק הקמת מועצת ההגנה הלאומית של ה-GDR, אשר הקים מועצה המורכבת מיושב ראש ולפחות 12 חברים ושולב מאוחר יותר בחוקת גרמניה המזרחית באפריל 1968. מועצת ההגנה הלאומית החזיקה בפיקוד העליון על צבא העם הלאומי ועל כוחות ביטחון הפנים, ויו"ר המועצה (בדרך כלל המזכיר הכללי של מפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה) נחשב למפקד העליון של ה-GDR.
ה-GDR הצטרפה ל ב-3 באוקטובר 1990 במסגרת איחוד גרמניה מחדש, ולאחר מכן בוטלו החוקה והכוחות המזוינים של ה-GDR.
הרייך הגרמני (1871–1945)
במהלך הרייך הגרמני, כלומר ממלכת פרוסיה, הקיסרות הגרמנית, רפובליקת ויימאר וגרמניה הנאצית, מי שהיה ראש המדינה – מלך פרוסיה או קיסר גרמניה (על פי חוקת פרוסיה והקיסרות הגרמנית) עד 1918, הרייכספרזידנט (תחת חוקת ויימאר) עד 1934 והפיהרר מ-1934 עד 1945 – היה ראש הכוחות המזוינים (Oberbefehlshaber).
מתחת לרמתו של ראש המדינה, לכל זרוע צבאית (Teilstreitkraft) היה ראש משלו שדיווח ישירות לראש המדינה והחזיק בדרגה הגבוהה ביותר בשירותו: ברייכסווהר גנרל-פלדמרשל, וברייכסמארין, הצי הקיסרי הגרמני, גרוס-אדמירל.
לאחר שהקנצלר אדולף היטלר קיבל את השלטון כפיהרר לאחר מותו של הנשיא פאול פון הינדנבורג הוא העניק לשר המלחמה, גנרל-פלדמרשל ורנר פון בלומברג, את תואר המפקד העליון של הכוחות המזוינים בשנת 1935. עם זאת, ב-1938, עקב פרשת בלומברג-פריטש, הוא הסיר את תואר המפקד העליון, ביטל את תפקיד שר המלחמה וקיבל על עצמו את הפיקוד האישי על הכוחות המזוינים. את תפקיד שר המלחמה עקף דה פקטו ראש הפיקוד העליון של הוורמאכט, שבראשו עמד גנרל-פלדמרשל וילהלם קייטל עד כניעת גרמניה הנאצית.
יוון
על פי סעיף 45 לחוקת יוון, הנשיא הוא ראש הכוחות המזוינים של יוון, אך הם מנוהלים על ידי הממשלה. ראש הממשלה, שר ההגנה הלאומית וראש המטה הכללי של ההגנה הלאומי הם המפקדים על הכוחות המזוינים.
ישראל
בישראל, חוק יסוד: הצבא קובע בסעיף 2(א) כי "הצבא נתון למרות הממשלה", ובסעיף 2(ב) כי "השר הממונה מטעם הממשלה על הצבא הוא שר הביטחון". עם זאת, בסעיף 3(א) "הדרג הפיקודי העליון בצבא הוא ראש המטה הכללי", שלמרות היותו "נתון למרות הממשלה וכפוף לשר הביטחון" מחזיק בדרג הפיקוד הגבוה ביותר בצבא.
יפן
לפני רסטורציית מייג'י תפקידו של המפקד העליון ביפן הוטל על השוגון (הסמוראי החזק ביותר מבחינה צבאית בקרב הדאימיו). לאחר פירוק שוגונות טוקוגאווה היה תפקידו של המפקד העליון אצל קיסר יפן. תפקידו החוקתי של הקיסר כיום הוא תפקיד של דמות טקסית ללא כל תפקיד צבאי.
מיאנמר
במיאנמר, המפקד העליון של שירותי ההגנה (טטמדאו) הוא מפקד הצבא הלאומי, תפקיד הנתון לקצין צבאי, לא לנשיא. עם זאת, המפקד העליון חבר במועצה הלאומית להגנה ולביטחון וכפוף לנשיא.
הולנד
חוקת הולנד קובעת, בסעיף 97, כי "לממשלה תהיה סמכות עליונה על הכוחות המזוינים". סעיף 42 מגדיר את הממשלה כמונרך והשרים, וכי רק השרים האחראים לפעולות הממשלה. סעיף 45 מגדיר את השרים כמרכיבים את הקבינט, בראשות ראש הממשלה, עם "סמכות להחליט על מדיניות הממשלה הכוללת".
לפני שחל שינוי בחוקה ב-1983 הסעיף המקביל קבע כי "למלך תהיה סמכות עליונה על הכוחות המזוינים", אך לא נתן למלך שום סמכות פיקוד אוטונומית.
לשר ההגנה יש את האחריות המיניסטריאלית העיקרית על הכוחות המזוינים, שהם רשמית חלק ממשרד ההגנה. ראש ההגנה הוא קצין הצבא המקצועי בעל הדרגה הגבוהה ביותר, ומשמש כמתווך בין שר ההגנה לכוחות המזוינים, ואחראי מול השר על התכנון, המבצעים וההיערכות הצבאית-אסטרטגית שלהם.
קוריאה הצפונית
על פי פרק 6, סעיף 2 לחוקת קוריאה הצפונית, נשיא הוועדה לענייני המדינה, ראש המדינה והמפקד העליון של הכוחות המזוינים העממיים של קוריאה הצפונית הוא המנהיג העליון של קוריאה הצפונית.
בשנת 2018 הפסיק קים ג'ונג-און להוציא פקודות בתור המפקד העליון והחל לפרסם פקודות לצבא העם הקוריאני בתור יו"ר הוועדה הצבאית המרכזית של מפלגת הפועלים של קוריאה.
שוודיה
בשוודיה, החל מ-1280 אצילים היו פטורים ממיסוי קרקעות אם סיפקו פרשים לשירות המלך. בעקבות מלחמת העצמאות של שוודיה (1521–1553) מאיחוד קאלמאר הוקם חיל משמר תחת המלך ומשם שורשיו של צבא שוודיה המודרני. בתקופת האימפריה השוודית הובילו כמה ממלכי שוודיה – גוסטב השני אדולף, קרל העשירי גוסטב, קרל האחד עשר גוסטב וקרל השנים עשר – הובילו באופן אישי את כוחותיהם לקרב. על פי חוק הממשל של 1809, שהיה בתוקף עד החוק החדש ב-1 בינואר 1975, המונרך סומן בסעיפים 14–15 במפורש כמפקד העליון של הכוחות המזוינים של שוודיה (בשוודית: Högste befälhavare).
נכון ל-2023 מחזיקה הממשלה (Regeringen), בראשות ראש ממשלת שוודיה, בכוח הביצועי העליון, בכפוף לרצון הריקסדאג; ולפיכך היא המקבילה הקרובה ביותר של פיקוד עליון כיום, אם כי לא מוגדרת ככזו במפורש. הסיבה לשינוי זה הייתה, מלבד העובדה שהמלך כבר משנת 1917 לא צפוי לקבל החלטות פוליטיות ללא ייעוץ מיניסטריאלי, שמכשיר השלטון החדש נועד להיות תיאורי ככל האפשר על פעולת המדינה. ומשקף כיצד מתקבלות החלטות בפועל. שר המשפטים לנארט גייר ציין עוד בהצעת החוק הממשלתית כי כל יומרה מתמשכת של מעורבות מלכותית בהחלטות הממשלה תהיה בעלת "אופי פיקטיבי" ו"בלתי מספקת ביותר".
החלטות ממשלה מסוימות בנוגע לכוחות המזוינים ניתן להאציל לשר ההגנה, בפיקוח ראש הממשלה ובמידה שנקבעה בפקודות.
תוארו של ראש הסוכנות של הכוחות המזוינים של שוודיה והקצין בשירות פעיל בדרגה הגבוהה ביותר הוא למעשה המפקד העליון של הכוחות המזוינים של שוודיה (Överbefälhavaren).
עם זאת, המונרך (כיום קרל השישה עשר גוסטב, מלך שוודיה), הוא עדיין גנרל ואדמירל ארבעה כוכבים בצבא, בצי ובחיל האוויר השוודי, ועל פי מוסכמה בלתי כתובה נחשב לראש ולנציג הבכיר של הכוחות המזוינים השוודיים. למלך יש, כחלק מחצרו, סגל צבאי. בראש הסגל עומד קצין בכיר (בדרך כלל גנרל או אדמירל בדימוס) והוא מורכב מקציני צבא בתפקיד פעיל המשמשים כעוזרים למלך ולמשפחתו.
שווייץ
הסמכות העליונה על הצבא שייכת ל, שהיא ראש המדינה הקולקטיבי. למרות זאת, על פי החוקה המועצה הפדרלית יכולה לפקד במובן המבצעי על מקסימום 4,000 חיילים, עם הגבלת זמן של שלושה שבועות של גיוס. כדי לפקד על יותר חיילים, האספה הפדרלית חייבת לבחור גנרל, לו תוענק דרגת ארבעה כוכבים.
בזמן מלחמה או מצב חירום לאומי, לעומת זאת, האספה הפדרלית בוחרת גנרל למפקד העליון של הכוחות המזוינים לפי סעיף 168 לחוקה. בעוד הגנרל פועל כסמכות הצבאית העליונה עם מידה גבוהה של אוטונומיה, הוא עדיין כפוף למועצה הפדרלית לפי סעיפים 58, 60, 174, 177, 180 ו-185. האספה הפדרלית שומרת על הסמכות הבלעדית לפטר את הגנרל, שנשאר כפוף למועצה הפדרלית.
ארבעה גנרלים מונו בהיסטוריה של שווייץ: גיום אנרי דופור במהלך מלחמת האזרחים, הנס הרצוג במהלך מלחמת צרפת–פרוסיה, אולריך וילה במהלך מלחמת העולם הראשונה ואנרי גיזאן במהלך מלחמת העולם השנייה. אף על פי ששווייץ נותרה נייטרלית במהלך שלושת הסכסוכים האחרונים, האיום ששטחה ישמש שדה קרב בין הצדדים השונים במלחמות הצריך גיוס של צבא שווייץ.
ראש ממשלת אסטוניה
ראש ממשלת אסטוניה (באסטונית: Eesti peaminister; פירוש מילולי: "השר הראשי") הוא ראש הפרלמנט של רפובליקת אסטוניה. ראש הממשלה ממונה על ידי נשיא המדינה, לאחר שנערך סבב התייעצויות בין נציגי המפלגות בפרלמנט. הפרלמנט יכול להתנגד למינוי הנשיא ולהציב מועמד מטעמו בראשות הפרלמנט. ברוב המקרים, ראש הממשלה הנבחר הוא ראש המפלגה הגדולה ביותר ומנהיג הקואליציה.
ראש הממשלה הנוכחית של אסטוניה היא קאיה קאלאס, מנהיגת מפלגת הרפורמה.
היסטוריה
תפקיד ראש הממשלה נוסד לראשונה לאחר הכרזת העצמאות של אסטוניה מהאימפריה הרוסית בשנת 1918.
בחוקה הראשונה של אסטוניה (1920–1933) הונחלה במדינה דמוקרטיה פרלמנטרית. תפקיד ראש הממשלה החדש נקרא "ראש המדינה" (riigivanem), וסמכויותיו שילבו בין תפקידו של ראש ממשלה ושל נשיא. בשיטה שהונהגה אז, פיזור הפרלמנט התאפשר רק לאחר משאל עם, והדחתו של ראש הממשלה התאפשרה על ידי הצעת אי-אמון. בפועל, כוחו של ראש המדינה היה יחסית מועט.
לאחר השתלטות ברית המועצות על אסטוניה, נכפתה על המדינה חוקה סובייטית החל מ-25 באוגוסט 1940. באסטוניה הסובייטית, תפקיד זה המשיך להתקיים בממשלה הגולה שהייתה תחת חסות סובייטית.
לאחר התפרקות ברית המועצות והשבת עצמאותה, נכתבה החוקה הרביעית של אסטוניה (1992–כיום). חוקה זו משלבת אלמנטים משתי החוקות הראשונות של המדינה, וסמכויות תפקיד ראש הממשלה שבו לסורן.
שאול, נסיך הונגרי
שאול, נסיך הונגרי (בהונגרית: Saul magyar herceg; בסביבות 1115 – בערך 1131) היה נסיך הונגרי, יורש העצר בתור אחיינו של אישטוואן השני, מלך הונגריה.
חייו ומוצאו
אביו היה שאול, האישפאן של מחוז ביהאר (המחוז הגדול ביותר בשטח של ממלכת הונגריה), אמו הייתה הנסיכה ז'ופיה, בתם הבכורה של קלמן, מלך הונגריה ושל המלכה ההונגרית פליסיה. מעט ידוע על נעוריו, דברי הימים מתחילים להזכיר אותו רק לאחר שמונה ליורש העצר על ידי דודו חסר הילדים. ייתכן שהקביעה שלו ליורש העצר התרחשה בסביבות 1127.
הכרוניקה המאוירת מדווחת על החלטתו של אישטוואן:
אולם כאשר מת דודו באביב 1131, שאול לא הפך למלך. אחר כך נעלם מהכרוניקות, כנראה מת בקרבות על כס המלכות, שכן זמן רב ויוצא דופן חלף מאז מותו של אישטוואן השני לבין ההכתרה של בלה.
לפי דעות אחרות, שאול שרד את מלחמות הכס. הכרוניקה המאוירת מדווחת על האלכוהוליזם של בלה, כדלקמן:
על פי כמה הנחות, ייתכן שהאיש (מרמז על נזיר) בשם שאול שמוזכר לעיל היה הנסיך שאול. על סמך אלה, שאול שרד את הכתרתו של בלה וככל הנראה בדרך כלשהי הפך לבלתי כשיר לשלוט, ורק מאוחר יותר נרצח בהוראת בלה. עם זאת, רוב החוקרים רואים ברעיון זה חוסר סבירות.
ועדת המשפט בעצרת הכללית של האומות המאוחדות
הוועדה השישית העצרת הכללית של האומות המאוחדות (באנגלית: United Nations General Assembly Sixth Committee) הידועה גם כ"ועדת המשפט" היא וועדה בעצרת הכללית של האומות המאוחדות, הוועדה עוסקת בעיקר במשפט בינלאומי פומבי, יישום עקרון השיפוט האוניברסלי וניהול נושאי הצדק שנידונים בעצרת הכללית של האו"ם.
הוועדה אינה מקיימת דיון כללי בתחילת מושבה, אלא דנה בנושאים שעל סדר היום בזה אחר זה. כל הצעה שאושרה והושג הסכמה על קידומה, מוגשת למליאת העצרת הכללית לאישור סופי ואחרון, עם זאת כאשר עולה הצעה שדנה בנושא מורכב מדי עבור הוועדה הוא לרוב מועבר לוועדת המשפט הבינלאומי או לוועדת אד-הוק שתדון בו.
גולת הכותרת בפעילותה של הוועדה היא "שבוע המשפט הבינלאומי" שנערך מדי שנה בסוף אוקטובר, במסגרת אירוע שערך באותו השבוע מתכנסים בניו יורק יועצים משפטיים מובילים מהמדינות החברות, אחד מהדברים המרכזיים שנעשים באירוע הם הדיווחים שמוגשים לבית הדין הבינלאומי בהאג ולבית הדין הפלילי הבינלאומי.
הרכב
אלו חברי הוועדה נכון לפברואר 2021 :
לאפנראנטה
לאפנראנטה (בפינית: Lappeenranta, בשוודית: Villmanstrand), היא עיר השוכנת לחוף אגם סאימה, בדרום מזרח פינלנד. לאפנראנטה היא בירת מחוז דרום קרליה, ומרוחקת כ-19 ק"מ מהגבול הרוסי. לפי מספר תושביה, מדורגת העיר במקום ה-13 במדינה.
היסטוריה
העיר נוסדה רשמית בשנת 1649 על ידי הרוזן פייר ברה הצעיר, שליחה של מלכת שוודיה, כריסטינה. בשנת 1721 החלה שוודיה בבניית המבצר בעיר, בנייתו הושלמה בשנת 1730.
בשנת 1741, במהלך מלחמת רוסיה-שוודיה (1741-1743), כבשה רוסיה את העיר מיידי שוודיה, לאחר ניצחונם בזזו ושרפו הרוסים את העיירה.
בשנת 1989 עם נפילת מסך הברזל החלה העיר לשגשג, הודות לקשרי מסחר הדוקים עם רוסיה.
בשנת 1967 סופחה ללאפראנטה העיירה לאפה (Lappee), בשנת 1989 סופחה נואיאמה (Nuijamaa), בשנת 2009 סופחה יוטסנו (Joutseno), ובשנת 2010 סופחה גם העיירה ילאמה (Ylämaa).
תחבורה
הכבישים המהירים 6 ו-13 עוברים בעיר; כביש 6 מקשר את העיר לצפון ודרום, כביש 13 מקשר את העיר לכיוון צפון מערב. מסילת הברזל עוברת בלאפנראנטה, עליה חולפות רכבות לצפון ולדרום.
נמל התעופה של לאפנראנטה ממוקם בסמוך לעיר, ממנו יוצאות טיסות סדירות למספר ערים באירופה.
בעונת הקיץ כשהאגם והתעלה מפשירים, מופעל קו מעבורת מלאפנראנטה לויבורג שברוסיה השכנה.
אליפות גרמניה בכדורגל 1925
אליפות גרמניה בכדורגל 1925 הייתה העונה ה-18 של התחרות.
למשחק הגמר הגיעו נירנברג ופ.ס.וו פרנקפורט. לנירנברג זה היה הניצחון רביעי בתולדות המועדון והשני ברציפות.
ארגון האליפות
לתחרות העפילו מנצחות תחרויות אזוריות:
המשחקים נערכו בשיטת נוק-אאוט (מפגש יחיד בין הקבוצות).
כדורגלנים מצטיינים
מספר כדורגלנים כבשו שלושה שערים ובכך זכו בתואר מלך השערים:
אמי-ג'יל לוין
אמי-ג'יל לוין (באנגלית: Amy-Jill Levine; נולדה ב-1956) היא פרופסור אמריטה מומחית ללימודים יהודיים ונוצריים, מופקדת הקתדרה ע"ש קרפנטר לברית החדשה במחלקה לתאולוגיה באוניברסיטת ואנדרבילט בנאשוויל, טנסי. כחוקרת הברית החדשה מייצגת קריאה ביקורתית "מבחוץ" הן כאשה והן כיהודיה.
תולדות חייה
נולדה למשפחה יהודית אורתודוקסית במסצ'וסטס, אך גדלה בסביבה קתולית ופיתחה בקיאות וחיבה לנצרות. את לימודי התואר הראשון סיימה בהצטיינות באנגלית ובלימודי דת במכללת סמית', מכללה פרטית בנורת'המפטון (מסצ'וסטס). את תואר הדוקטור שלה קיבלה ב-1984 מאוניברסיטת דיוק. בדיוק הכירה גם את בעלה, ג'יי גלר, חוקר יהדות מודרנית.
ב-1994 הייתה ליהודיה הראשונה שלימדה ברית חדשה באוניברסיטת ואנדרבילט. על כך אמרה בהומור: "אני יהודיה יאנקית המלמדת ברית חדשה במחלקה תאולוגית פרוטסטנטית באבזם של חגורת התנ"ך".
קריאתה בברית החדשה עושה שימוש בכלים פילולוגיים-היסטוריים ובמתודולוגיה הלקוחות מתוחמי ספרות השוואתית, לימודי מגדר ומדעי היהדות ואף קורט הומור. חיבוריה כוללים הסתכלות על ישו ואירועי הברית החדשה מנקודת מבט יהודית ונקודת במט נשית. מחקריה כוללים תיאור של ישו ולתמידיו כיהודים הפועלים בחברה יהודית ומתוך זיקה (גם אם ביקורתית) למסורת יהודית והלכה יהודית. מאז ראשית שנות ה-2000, נמצאת במהלך עריכת סדרה יחד עם מריאן בליקנסטאף, שעתידה לכסות את כל ספרי הברית החדשה מנקודת מבט פמיניסטית בשם Feminist companion to the New Testament and early Christian writings. בין היתר ראו אור בסדרה הכרכים על הבשורה על פי מתי, הבשורה על-פי מרקוס, הבשורה על-פי לוקס והבשורה על-פי יוחנן.
Feminist companion to the New Testament and early Christian writings
Edited with Marianne Blickenstaff, Sheffield Academic Press.
ציר המיקרוביוטה-מערכת העיכול-מוח
ציר מערכת העיכול-מוח הוא ציר של תקשורת דו-צדדית, ביוכימית בין מערכת העיכול ומערכת העצבים המרכזית. ציר זה חשוב לשמירה על הומאוסטזיס וכולל את מערכת העצבים המרכזית, המערכת הנוירו-אנדוקרינית, המערכת הנוירו-חיסונית ומערכת העצבים האוטונומית, כולל מערכת העצבים האנטרית (ENS) ועצב הואגוס.
תחילת העיסוק המחקרי בתפקיד המיקרוביוטה של מערכת העיכול בציר מערכת העיכול-מוח היה במחקר אשר מצא כי עכברים ללא חיידקים במערכת העיכול הראו פעילות גבוה יותר של ציר ה-HPA בתגובה ללחץ, בהשוואה לעכברים בעלי חיידקים.
מנגנוני פעולה אפשריים
קיימים מסלולים מרובים, ישירים ועקיפים, שדרכם המיקרוביוטה במערכת העיכול יכולה לווסת את הציר מערכת העיכול-מוח. אלה כוללים מסלולים אנדוקריניים (קורטיזול), חיסוניים (ציטוקינים) ועצביים (עצב הואגוס ומערכת העצבים האנטרית). המוח מצידו מגייס מנגנונים אלה כדי להשפיע על הרכב המיקרוביוטה במערכת העיכול, למשל בתנאים של לחץ.
מערכת החיסון
מערכת החיסון פועלת כמתווך חשוב בין המיקרוביוטה של מערכת העיכול והמוח. המיקרוביוטה כוללת חיידקים אשר יכולים להשפיע באופן ישיר או עקיף על מערכת החיסון. הם יכולים לשנות את רמות הציטוקינים ובכך להשפיע על תפקוד המוח. למערכת החיסון קשר דו-כיווני עם מערכת העצבים המרכזית ולמעשה היא אחד הגורמים המתווכים את ההשפעות של המיקרוביוטה על מערכת העצבים המרכזית. מנגד, מערכת החיסון המולדת והנרכשת משתפות פעולה בשימור ההומאוסטזיס במעי, ובכך משפיעות על הרכב המיקרוביוטה באזור זה.
המערכת האנדוקרינית
גם המערכת האנדוקרינית משמשת כמתווכת בין המיקרוביוטה של מערכת העיכול והמוח, זאת באמצעות מספר מנגנוני פעולה. מנגנון אחד הוא ציר ה-HPA, המושפע ממצבי לחץ כרוניים או אקוטיים ומוביל לשינויים במיקרוביוטה וברקמת האפיתל, הרקמה החיצונית של מערכת העיכול. ציר ה-HPA מווסת הפרשת קורטיזול, אשר יכול להשפיע על תאי מערכת החיסון הממוקמים במערכת העיכול (כולל הפרשת ציטוקינים). קורטיזול גם יכול לשנות את חדירות ותפקוד המחסום של מערכת העיכול ואת הרכב המיקרוביוטה שלה. מנגנון נוסף הוא דרך תאים אנטרואנדוקרינים (EECs) במעי אשר מייצרים בין היתר פפטידים המתחברים לרצפטורים תואמים הנמצאים על עצב הואגוס. בדרך זו, תאים אלו מייצרים איתותים המווסתים תחושות והתנהגויות שונות שקשורות למערכת העיכול (תחושת שובע, ריקון הבטן, גודל הארוחה). יש ראיות לכך שחיידקים מהמעיים יכולים לווסת איתותים מתאים אלה.
עצב הואגוס
לעצב הואגוס תפקיד מרכזי בתקשורת הדו-כיוונית בין המיקרוביוטה של מערכת העיכול והמוח. המיקרוביוטה במערכת העיכול משחררת מולקולות המשפיעות באופן ישיר על עצב הואגוס, אשר מעביר מידע למוח על מצב מערכת העיכול. כמו כן, ממחקר על מודלים של בעלי חיים, עולה כי הרבה מההשפעות של המיקרוביוטה וחיידקים פרוביוטיים על המוח ועל התנהגות קשורות לפעילות ואגלית. ממחקרים אלו עולה, כי הדבקה בחיידקים נמצאה קשורה להתנהגויות דמויות-חרדה ודיכאון, ואילו קטיעה של עצב הואגוס לפני ההדבקה, הפחיתה התנהגויות אלו בחולדות.
נוירומטאבוליטים
נוירו-מטבוליזם חיידקי: לחיידקים יש את היכולת לייצר הרבה מוליכים עצביים ונוירומודולטורים. מחקרים הראו שהחיידקים: lactobacillus spp. ו-Bifidobacterium spp מייצרים GABA Escherichia, bacillus spp ו- saccharomyces spp מייצרים נוראדרנלין, candida spp, streptococcus spp, esherichia ו-enterococcus spp מייצרים סרוטונין, bacillus spp מייצרים דופמין ו-lactobacillus spp מייצרים אצטילכולין.
מחקרים בבני אדם
עד כה, רוב המחקרים על הקשר בין המיקרוביוטה במערכת העיכול לציר מערכת העיכול-מוח נערכו על בעלי חיים. אולם, בשנים האחרונות המחקר בבני אדם תפס תאוצה.
השפעות על התפתחות המוח
המיקרוביוטה במערכת העיכול מהווה שחקן בתהליכים מוחיים בסיסיים כמו התפתחות מחסום הדם-מוח, מיאליניזציה, נוירוגנזה והבשלה של תאי מיקרוגליה.
נצברו עדויות על תפקיד המיקרוביוטה במערכת העיכול בתהליכים התפתחותיים במוח אשר להם השפעות ארוכות טווח על הבריאות. בנוסף, מרכיבים תזונתיים אשר משפיעים על הרכב המיקרוביוטה במערכת העיכול, נמצאו כקשורים ישירות להתפתחות המוח ולתפקוד תקין של המוח הבוגר. לדוגמה, אלרגיות למזונות שונים נמצאו נפוצות בהפרעות שונות של התפתחות המוח. דוגמה נוספת היא הממצא כי הדיאטה האימהית עשויה להשפיע על התפתחות המוח אצל העובר.
ישנן עדויות אפשריות לכך שנוירוגנזה, אפופטוזה (מוות טבעי של תאים) וגיזום סינפטי מווסתים על ידי איתותים מהמיקרוביוטה. נוירוגנזה אצל מבוגרים מושפעת גם מסרוטונין והחיידקים במערכת העיכול נמצאו כמשפיעים על מסלולים סרוטונרגיים במעיים וכן במוח.
המיקרוביוטה מווסתת את תהליך המיאליניזציה. מחקרים מצאו השפעה של טיפול אנטיביוטי על תהליך זה. כך, למשל נמצא תהליך מיאליניזציה מוגבר בקליפת המוח הקדם-מצחית ביחס לשאר חלקי המוח, כתוצאה מטיפול אנטיביוטי או בקרב עכברים ללא חיידקים במערכת העיכול.
השפעות על קוגניציה
נמצא כי תוספי מזון מועשרים בפרוביוטיקה מצליחים להתגבר על ההשפעה השלילית של גיל על זיכרון וקוגניציה. בנוסף, נמצא כי מזון מועשר בסיבים, אשר משפיע על הרכב המיקרוביוטה, מגביר קשב אל גירויים חיוביים. הנושא לא נחקר רבות בבני אדם אולם עדויות מבעלי חיים מראות על השפעה של המיקרוביוטה על תהליכי למידה וזיכרון.
השפעות על מצב רוח ורגשות
נמצא כי אנשים שנטלו מוצר מזון מועשר בפרוביוטיקה הראו בסריקת fMRI פעילות מוחית שונה באזורים האחראיים על עיבוד תחושה ורגשות במהלך מטלה של קשב לפרצופים רגשיים. עדויות על הקשר של המיקרוביוטה למצב רוח ורגשות מגיעות בעיקר ממחקרים על מצבים נפשיים ספציפיים (ראה סעיף "מצבים ספציפיים").
מצבים ספציפיים
המחקר על הקשר שבין המיקרוביוטה במערכת העיכול להפרעות ומצבים פסיכיאטרים שונים נמצא עדיין בחיתוליו ואין עדויות חד משמעיות על קשר סיבתי בין השניים או על יעילות טיפול המשלב ביניהם. עם זאת, באופן כללי, בעיות עיכול נמצאו בשלל הפרעות פסיכיאטריות ונוירולוגיות כגון: חרדה, הפרעות מצב רוח, סכיזופרניה ואוטיזם.
חרדה
מחקר מ-2004 הראה שעכברים ללא חיידקים במערכת העיכול הראו פעילות יתר בציר ה-HPA בתגובה ללחץ, בהשוואה לעכברים בעלי חיידקים. כמו כן, מחקרים על פרידה מהאם לאחר הלידה (מצב המהווה מצב לחץ) אצל חולדות וקופים, הראו שינויים ארוכי טווח בהרכב ובמגוון במיקרוביוטה במערכת העיכול. שינויים אלה היו קשורים ללחץ ולהתנהגות דמוית חרדה. מערכת היחסים בין חרדה והמיקרוביוטה במערכת העיכול בקרב בני אדם טרם נחקרה מספיק ועדיין אינה ברורה דיה.
דיכאון
ממצאי מחקרים שונים מראים על מעורבות המיקרוביוטה של מערכת העיכול בהתנהגויות דמויות דיכאון. נמצא כי התפרצות של דיכאון פעמים רבות מלווה בהתפרצות של דלקת במוח או ירידה בתפקוד תאים במערכת העצבים המרכזית. ההנחה היא שהמיקרוביוטה משפיעה על דיכאון בכך שהיא משפיעה על ההתפתחות והתפקוד של תאים אלה. בנוסף, נמצא מתאם בין טיפול אנטיביוטי בשנה הראשונה לחיים לבין דיכאון וקשיי התנהגות בהמשך החיים. אצל עכברים נמצא כי ניתן לטפל בסימפטומים דמויי-דיכאון באמצעות השתלת צואה.
על אף כל זאת, אין עדיין תוצאות חד-משמעיות ממחקרים שהשוו בין המיקרוביוטה במערכת העיכול של אנשים עם דיכאון קליני לבין זו של אנשים בריאים.
סכיזופרניה
נמצא כי קיים שוני בהרכב המיקרוביוטה של מטופלים סכיזופרנים בהשוואה לנבדקי ביקורת (עודף של חיידקי אלפא ובטא).
מחקרים הראו קשר בין המיקרוביוטה של האם להתפרצות סכיזופרניה אצל היילוד. לדוגמה, נמצא כי זיהום חיידקי בהריון (אשר משפיע על הרכב המיקרוביוטה של האם) עלול להעלות את הסיכוי להתפרצות סכיזופרניה אצל העובר. כמו כן, נמצא כי לידה בניתוח קיסרי (אשר מונע את היחשפות העובר למיקרוביוטה שבתעלת הלידה) מעלה סיכוי להתפרצות פסיכוזה.
עדות נוספת לקשר בין המיקרוביוטה לסכיזופרניה נמצאה במחקר שהראה כי תרופות לטיפול בסכיזופרניה השפיעו על התפשטות של זיהום חיידקי.
מחקר בו גרמו לסימפטומים דמויי סכיזופרניה אצל עכברים באמצעות נתינת פנציקלידין מצא שינויים במיקרוביוטה במערכת העיכול אצל העכברים שקיבלו את החומר בהשוואה לעכברים שלא קיבלו את החומר.
אוטיזם
מחקרים מצאו הבדלים בין המיקרוביוטה במערכת העיכול של ילדים עם אוטיזם לבין ילדים נורמלים אך תוצאות אלה לא עברו שחזור. נמצא קשר בין השמנת יתר אצל האם להתפתחות אוטיזם אצל הילד(8). מחקרים על תוספי מזון כטיפול באוטיזם מצאו תוצאות שאינן חד משמעיות.
מחלת פרקינסון
מחקר מ-2015 מצא הבדלים במיקרוביוטה במערכת העיכול של אנשים עם מחלת פרקינסון ביחס לאנשים בריאים ובנוסף מצא שהבדלים אלו היו קשורים לחומרת הסימפטומים הקליניים של החולים. החוקרים לא סיפקו מסקנה חד משמעית בנוגע לשאלה האם השינויים במיקרוביוטה במערכת העיכול הם שגרמו להתפתחות המחלה או להפך.
דער אידישער ארבייטער (פריז)
דער אידישער ארבייטער הוא עיתון שיצא לאור ביידיש בפריז בין השנים 1911–1914.
דער אידישער ארבייטער היה ביטאון הגוף המתאם (Intersectionen Byuro) של האיגודים המקצועיים היהודיים במסגרת הקונפדרציה הכללית של העובדים בצרפת (בצרפתית Confédération générale du travail (CGT)).
המהדורה הראשונה הופיעה ב־9 באוקטובר 1911.
מצבו הכספי של העיתון היה ירוד. הוא מומן בעיקר מתרומות האיגודים המקצועיים השונים כגון יצרני הכובעים, יצרני מוצרי פרווה ועור, החייטים, האופים, הפחחים, הספרים והמלצרים. בשנת 1911 הודפסו שתי מהדורות בלבד. במהדורה הראשונה הודפסו 2,000 עותקים מתוכם נמכרו רק 800.
העיתון נוהל על ידי סלומון דרידזו (אלכסנדר לוזובסקי) ראש איגוד יצרני הכובעים.
העיתון דיווח בעיקר על פעילות הקונפדרציה ועל פעילותן של תנועת הפועלים הצרפתית והבינלאומית. לאיגודים המקצועיים היהודיים בצרפת היו תפיסות פוליטיות שונות. המחלוקת נסובה סביב הזהות הנפרדת של האיגודים היהודיים בתוך תנועת העבודה הצרפתית. היו שטענו כי האיגודים המקצועיים הצרפתיים אינם דואגים לפועלים היהודיים לכן על היהודים להקים איגודים עצמאיים.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, העיתון נקט בעמדה מנוגדת לעמדת תנועת פועלים הצרפתית, דבר שגרם לסגירתו ב-4 ביולי 1914.
בארבע שנות קיומו, העיתון פרסם עשרים וחמש מהדורות.
הבתים התאומים
הכינוי הבתים התאומים בתל אביב מתייחס לשני בתי מידות זהים שמשפחת שלוש בנתה בנווה צדק עבור צאצאיה: בית משה שלוש ובית אברהם חיים שלוש.
הבתים הניצבים בסמוך זה לזה ברחוב פינס מספר 30 ו-32 נבנו ב-1913 עבור שני נכדיו של אהרון שלוש: משה שלוש ומרקו שלוש (בהתאמה).
הבתים נבנו על ידי יוסף אליהו שלוש והתבססו על תוצרת בית החורשת של האחים שלוש.
אף שבמרוצת הזמן שני הבתים הללו לא נותרו בידי משפחת שלוש, הם שמרו על אחידותם וכיום הם בתים לשימור מחמיר.
הרקע להקמת המבנים
כ־4 שנים לאחר הקמת אחוזת בית, משה שלוש, בכור ילדיו של יוסף אליהו, עמד להתחתן עם רחל מדניצקי, בת למשפחת מדינצקי והיה זקוק למקום מגורים. לסבו, אהרון, נותרו עוד שטחים מיותרים וכך הוא מכר לשני בניו, יוסף אליהו ו-אברהם חיים שני שטחים סמוכים ברחוב פינס 30 ו- 32. הבתים היו מיועדים לשני בניהם: משה שלוש ו-מרקו שלוש.
הקמת המבנים
אף שהמגרשים לא היו זהים בגודלם הוחלט לבנות שני בתים זהים ולאחר מכן להגריל את הבתים בין בני הדודים כדי למנוע צרות עין ולשמור על שוויון בתוך המשפחה.
המרצפות, האריחים, הגדרות והעמודים היו תוצרת בית החרושת של האחים שלוש והרעפים ושאר חומרי הבניין יובאו מצרפת על ידי בית החרושת.
מבחינה אדריכלית, הבתים בולטים בין בתי הסביבה בכך שנעשה בבנייתם שימוש נרחב באלמנטים טרומיים מבטון כגון במשקופי הדלתות, בחלונות ובשערי הכניסה.
המבנים כמגורי משפחת שלוש
עם סיום בניית הבתים, משה הגריל את המגרש הגדול ברחוב פינס 30 ו-מרקו הגריל את המגרש השני ברחוב פינס 32.
בבית ברחוב פינס 30 נכנסו לגור משה ורחל, אשתו הראשונה, ולאחר שהתאלמן עבר לזמן מה עם שני ילדיו לגור בבית אביו והבית הושכר לדיירי משנה. עם נישואיו בשנית בשנת 1928 לנינה ברלין, בתו של אליהו ברלין חזרה המשפחה לגור בבית ברחוב פינס באופן בלעדי. עם הזנחת האזור בסוף שנות ה-50, הבית נמכר בשנת 1960 ל-בית הספר לאמנויות רננים.
בבית ברחוב פינס 32 המיועד למרקו שלוש ששהה בצרפת באותה העת, נכנסו לגור הוריו אברהם חיים ושרינה. אברהם חיים ושרינה עברו לבית זה מביתם ברחוב רוקח 10 בשעה שכל ילדיהם כבר היו בוגרים וכך גרו בבתחילה בבית זה רק עם 2 ילדים בלבד. עם חתונת בנם, דוד, הוא עבר לגור בקומה הראשונה שהייתה פנויה, והוריו המשיכו לגור בקומה השנייה. ב־1931 דוד החל לנהל את הטחנות הגדולות של רוטשילד ועבר עם משפחתו לחיפה. לאחר מעברם, עבר זכי להתגורר בקומה זו עד פטירתו ב-1973. אברהם חיים נפטר ב־1925. מרקו, שחזר לבית הוריו, גר עם אמו בקומה השנייה עד לפטירתו ב־1965. שנתיים אחר כך אמו שרינה נפטרה ב-1967. משפחת שלוש הוסיפה להחזיק בבית זה עד שב־1988 הבית נמכר.
שימושים אחרים במבנים, כמבני ציבור ומסחר
בית משה שלוש נמכר ב־1960 לבית הספר לאמנויות רננים ושימש את התיכון עד לסגירתו ב-1975. משנה זו הבית החל לתפקד כבית חרושת למכנסיים עד סוף שנות ה-80 לערך.
הבתים כיום
בשנות ה-90 שני הבתים הגיעו לידי יזמים פרטיים שחילקו את הבתים למספר דירות וכך החזירו את הבתים לשימושם המקורי כבתי מגורים.
בנק כרמל
בנק כרמל למשכנתאות והשקעות היה בנק למשכנתאות בחיפה שהוקם ב-1962 ופעל עד שנת 2001.
היסטוריה
הבנק נוסד על ידי "הלוואה וחיסכון" חיפה, עיריית חיפה (באמצעות "החברה הממשלתית-עירונית לשיקום משכנות העוני בחיפה") ומספר גורמים נוספים. ההסכם להקמת הבנק נחתם בנובמבר 1961, והוא החל לפעול באפריל 1962.
בשנת 1964 הונפקו מניות הבנק בבבורסה לניירות ערך בתל אביב.
בשנת 1972 נרכשה השליטה בבנק על ידי בנק טפחות. בסוף 1987 עבר הבנק לידי קבוצת כצמן-רייך-קינד-שמיר. תקופת שליטתם של הארבעה בבנק הייתה רצופה קשיים וסכסוכים. בשנת 1995 מכרו חיים כצמן ורפי רייך את מניותיהם, כ-53%, לג'ק בר, מבעלי חברת טמפו משקאות. בנוסף החזיקו בה אלי קינד (10%), איתן שמיר (10%) ושתי קרנות ההשתלמות, של המהנדסים ושל האקדמאים, שהחזיקו יחדיו כ-12% מההון.
בדצמבר 1996 הודיע בנק כרמל על רכישת השליטה בבנק הספנות, כצעד ראשון בדרך למיזוג מלאה בין הבנקים. אך במרץ 1997 העסקה בולטה לאחר שהבנק ובעל השליטה בו, ז'ק בר, לא הצליחו להגיע להסכמה עם זאב אבלס, המפקח על הבנקים, לגבי התנאים שהציב האחרון בטרם ייתן את אישורו למיזוג. בעקבות כישלון המהלך, החל בנק אגוד במשא ומתן לרכישת השליטה בבנק כרמל מידי ז'ק בר.
הבנק התקשה להוות תחרות לבנקים הגדולים בתחום ההלוואות והמשכנתאות. בשנת 2000 הונו העצמי של בנק כרמל בסוף היה כ-118 מיליון ש"ח, והעסיק כ-90 עובדים ב-7 סניפים, וטיפל ב-24 אלף לקוחות. הבנק היה הקטן ביותר מבין הבנקים למשכנתאות שפעלו אז בישראל. בפברואר 2001, החליט דירקטוריון הבנק למכור את הפעילות הבנקאית שלו, באמצעות הקמת חברה שתשמש חברת החזקות ותחזיק במניות הבנק. והבנק יימחק מהמסחר בבורסה. לצורך המכירה יצא הבנק במכרז בעלי מניות המיעוט בבנק התנגדו למכירה ופנו לבית המשפט, אך פנייתם נדחתה.
בפברואר 2001, הוקמה חברת "כרמל השקעות" כחברת החזקות, כדי לקלוט לתוכה בעסקת החלפת מניות, את הבעלות בבנק כרמל למשכנתאות במסגרת ארגון מחדש של הבנק. לאחר שהושלמה העסקה למכירת הבעלות המלאה בבנק לידי בנק אגוד, נותרו בבעלות כרמל השקעות מספר נכסים, שנרכשו מבנק כרמל. מניות חברת "כרמל השקעות" היו רשומות למסחר בבורסה לניירות ערך בתל אביב עד שנת 2013. בין השאר השקיע החברה בהקמת בנק זרע בשנת 2004, ובנדל"ן ברומניה.
בשנת 2004 אושרה בקשה לתובענה ייצוגית נגד הבנק, על סך כ-6 מיליון שקל. התובעים טענו כי הבנק גבה שלא כדין פרמיות ביטוח בגין ביטוח חיים וביטוח נכס, כדי לכסות סיכון שאינו קיים על מרכיב של מענק ממשלתי. התביעה הסתיימה בהסכם פשרה בשנת 2007, במסגרתה החזיר הבנק כ-3 מיליון שקל ללקוחות.
הניגסברג ודויטש
הניגסברג ודויטש (בגרמנית: Hönigsberg & Deutsch) היה משרד אדריכלים אשר פעל בין 1889–1922 ובסיסו בזאגרב. המשרד נוסד על ידי שני אדריכלים יהודים, ליאו הניגסברג ויוליוס דויטש ועסק בתכנון והקמה של למעלה מ-100 מבני ציבור, מוסדות דת ומבני מגורים באזור קרואטיה ככלל ובזאגרב בפרט.
היסטוריה
יוליוס דויטש (ידוע גם בתור יוליו או יולִיֵה; 1859, קופז'יבנה, מוראביה – 1922, זאגרב, ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים) וליאו (לב, לאלוסלאב) הניגסברג (1861, זאגרב, האימפריה האוסטרית – 1911, זאגרב, האימפריה האוסטרו-הונגרית) למדו אדריכלות באוניברסיטה הטכנית בווינה. לאחר תום הלימודים התמחה הניגסברג בווינה ודויטש יצא להתמחות בפריז. ב-1889 הקימו בזאגרב את משרד האדריכלים "הניגסברג ודויטש". באותה העת עברה זאגרב תנופת שיקום ופיתוח מואצים בעקבות נזקי רעש האדמה אשר פקד את העיר ב-1880 והמשרד צמח והיה לגדול ביותר באזור קרואטיה מבחינת היקף הפרויקטים.
יוליוס ודוישט תכננו במספר סגנונות אדריכליים כגון: נאו-רנסאנס, אדריכלות הבארוק ורוקוקו ובהמשך נמנו עם תנועת "הזצסיון הווינאי". ב-1911 נפטר ליאו הניגסברג ויוליוס דויטש המשיך לנהל את המשרד. ב-1921 ניהל המשרד את פרויקט הרחבת בית הכנסת בזאגרב. ב-1922 לאחר פטירתו של יוליוס דויטש ירש בנו פוואו דויטש (בסרבו-קרואטית: Pavao Deutsch, 1948-1897) את ניהול המשרד. ב-1923 התאחד משרד הניגסברג ודויטש עם משרד האדריכלים של אלכסנדר פרוידנרייך (בסרבו-קרואטית: Aleksandar Freudenreich, 1974-1892) ונקרא "פרוידנרייך ודויטש" ופעל עד 1940.
סיטרואן אקסל
סיטרואן אקסל (בצרפתית : Citroën Axel, קרויה גם : Oltcit-Citroën Axel) היא מכונית סופרמיני מתוצרת יצרנית הרכב הרומנית Oltcit בשיתוף יצרנית הרכב הצרפתית סיטרואן אשר יוצרה בין השנים 1996–1984 ב-רומניה
יצרנית הרכב הרומנית Oltcit בבעלות ממשלת רומניה פעלה בשיתוף פעולה "Joint venture" עם סיטרואן.
חלקה של "Oltcit" בשותפות 64%, וחלקה של "סיטרואן" 36%.
אסורדה
אסורדה (בפורטוגזית: Açorda) הוא מרק המורכב מלחם פרוס דק עם שום, כוסברה, שמן זית וביצה עלומה.
למרק גרסאות שונות ומלבד הגרסה הבסיסית, קיימות גם גרסאות עם שרימפס ודג בקלה.
היסטוריה
מאכל זה מזוהה עם המטבח הערבי והוא מיוחס להאשים איבן עבד מאנאף שהיה נוהג לאכול אותו עם דלעת, בשר ופירורי לחם.
עם הגעתם של המוסלמים לחצי האי האיברי בתחילת המאה ה-8, הגיע גם התורוד (Thurûd) שמכונה גם אסורדה.
Olymp-K
Olymp-K הוא לוויין גאוסטציונרי רוסי שנבנה עבור משרד ההגנה הרוסי ושירות הביטחון הפדרלי (ככל הנראה עבור המרכז למודיעין אותות שלו). הלוויין מכונה גם לוץ'. מאמינים שזהו לוויין מודיעין אותות.
שיגור
Olymp-K שוגר ב־28 בספטמבר 2014. טיל פרוטון-M עם שלב עליון של בריץ-M שוגר מאתר השיגור בבייקונור 81/24, קזחסטן בשעה 20:23 UTC. לאחר ארבע הקפות של השלב העליון של בריץ-M הוא הוכנס למסלול העברה גיאו-סינכרוני. בהודעה לעיתונות ב-28 בספטמבר 2014, התייחסה רוסקוסמוס ללוויין כלוויין לוץ'.
תמרונים
לאחר שיגורו, הלוויין Olymp-K ביצע מספר תמרונים לפני שהתיישב בקו אורך 18.1° מערב בסביבות 4 באפריל 2015. הלוויין הוצב אז במסלול ישירות בין Intelsat 901, שהיה ממוקם ב־18° מערב, לבין Intelsat 7, שנמצא ב-18.2° מערב. הוא נשאר במסלול גיאוסינכרוני בין הלוויינים במשך חמישה חודשים. לפעמים, Olymp-K ביצע תמרוני מיקום, והתמקם כ-10 קילומטרים מהלוויינים. בספטמבר 2015, הלוויין תומרן למיקום ב-24.4° מערב, בצמוד ללוויין Intelsat 905. בעוד דובר JFCC SPACE וקפטן חיל האוויר ניקולס מרקוריו אמר שהיו שלוש מקרים שבהם הלוויין Olymp-K הגיע לטווח של חמישה קילומטרים מלוויין אחר, מקור בתעשייה ציין כי נתוני חיל האוויר הם תחזיות המבוססות על קצבי סחיפה וכי הגישה של Olymp-K לא קירב אותו יותר מ-10 קילומטרים ללווייני Intelsat. נכון לדצמבר 2019, הלוויין היה ממוקם בקו אורך 70.6° מזרח. בשנת 2018 מתחה צרפת ביקורת על רוסיה על כך שתימרנה את הלוויין קרוב ללוויין אתנה-פידוס הצרפתי. פלורנס פארלי, שר ההגנה הצרפתי, האשימה את רוסיה ב"מעשה ריגול".
ניתוח ותגובה
Intelsat מתחה ביקורת על התמרונים, כאשר נשיא החברה, קיי סירס, אמר כי "זו לא התנהגות נורמלית ואנחנו מודאגים". ניסיונות Intelsat ליצור קשר ישירות עם בעלי הלוויין הרוסי ובאמצעות מחלקת ההגנה האמריקאית לא זכו לתגובה. חברי קהילת החלל רואים בתקרית בין המקרים המתועדים הראשונים של לוויין צבאי זר שהתקרב למפעיל מסחרי באופן כזה.
בניתוח של 5 באוקטובר של פעולות הקרבה והמפגש הרוסי שנכתב עבור Space Review, היועץ הטכני של Secure World Foundation, בריאן ווידן, הדגיש את התנועות של Olymp-K. במאמרו הוא כתב שמשקיפים רבים של תוכניות חלל רוסיות מאמינים שמשימת הלוויין כוללת מודיעין אותות או תקשורת. משקיפים העלו גם השערות אם יש קשר בין Olymp-K ללוויין הניסוי יניסיי A1 (לוץ' 4). דיווח של קומרסנט הצביע על כך ש־Olymp-K תספק תקשורת ממשלתית מאובטחת כמו גם מודיעין אלקטרוני. מקורות דיווחו גם כי ללוויין יש מכשיר תקשורת לייזר מובנה והוא יספק למערכת GLONASS אותות תיקון ניווט.
דווח כי התמרונים של Olymp-K הובילו למספר פגישות מסווגות בתוך מחלקת ההגנה האמריקאית.
In the Air Tonight
In the Air Tonight (בעברית: באוויר הלילה) הוא שיר של הסולן והמתופף של להקת ג'נסיס, פיל קולינס. הוא יצא כסינגל מתוך אלבום הסולו הראשון שלו, Face Value, בינואר 1981.
קולינס הפיק את הסינגל יחד עם יו פדגהאם. השיר הגיע למקום השני במצעד הסינגלים הבריטי, והגיע למקום הראשון באוסטריה, גרמניה, שווייץ ושוודיה, ובין עשרת המובילים באוסטרליה, ניו זילנד ובמקומות נוספים באירופה. בארצות הברית הסינגל הגיע למקום השני במצעד שירי המיינסטרים רוק, ולמקום ה-19 במצעד הבילבורד הוט 100. הקליפ של השיר, בבימויו של סטיוארט אורמה, שודר בערוץ MTV כאשר הוא החל את שידוריו באוגוסט 1981.
"In the Air Tonight" הוא אחד הלהיטים המוכרים ביותר של קולינס. הוא מפורסם במיוחד בזכות התיפוף של קולינס בסוף השיר. השיר דורג במקום ה-35 ב-"100 השירים הגדולים ביותר של שנות ה-80" ב-VH1 בשנת 2006.
פורשה 911 GT2 RS
פורשה 911 GT2 RS (באנגלית: Porsche GT2 911) היא מכונית ספורט בתצורת קופה, המיוצרת על ידי יצרנית הרכב הגרמנית פורשה משנת 1993. היא מבוססת על פורשה 911, אך כוללת שדרוגים רבים, כולל שדרוגי מנוע ובלמים גדולים יותר. ה-GT2 קלה משמעותית מה-911 בשל השימוש בהנעה אחורית. זאת המכונית היקרה ביותר בדגמי פורשה 911.
דור 993
ה-911 GT2 הוצגה בשנת 1995 עם מנוע טורבו שסיפק כ-430 כ"ס. בסך הכל הופקו 172 יחידות. היא מאיצה מ-0 ל-100 בתוך 3.9 שניות ומהירותה המרבית היא 296 קמ"ש.
דור 993 GT2
ה-993 GT2 נבנתה על מנת לעמוד בדרישות למרוצי ה-GT. המנוע סיפק כ-424 כ"ס, בשנת 1998 הוא שודרג ל-450 כ"ס.
דור 996
בשנת 1999 הוחלפה ה-993 בדגם 996. בניגוד לקודמתה היא הציגה מנוע כפול-טורבו בנפח ה-GT2 מאיצה מ-0 ל-100 קמ"ש בתוך 3.6 שניות ומהירותה המרבית היא 328 קמ"ש.
דור 997 GT2
ה-997 GT2 יוצרה בשנת 2007.
991 GT2 RS
991 GT2 RS הוצגה בתחילה בתדרוך ה-E3 יחד עם ההכרזה על משחק הווידאו פורזה מוטור ספורט 7, שם הוא נחשף כמכונית הרקע וכן נכלל כרכב שניתן לשחק בו.המכונית הושקה רשמית על ידי פורשה בפסטיבל המהירות של גודווד בשנת 2017 יחד עם הצגת הפורשה 911 טורבו S. ה-991 GT2 RS מופעלת על ידי מנוע שטוח 6 טורבו עם הספק מרבי של 700 כ"ס ב־7,000 סל"ד, מה שהופך אותה למכונית הייצור החזקה ביותר של הפורשה 911 שנבנתה אי פעם. היא מאיצה בין 0 ל-100 בתוך 2.7 שניות, ומהירות השיא שלה היא 340 קמ"ש.
GT2 RS Clubsport
הוצגה בתערוכת הרכב ב-2018. אלמנטים חדשים מגבירים את הכוח המכונית ואילו הסרת רכיבים שאינם חיוניים מוריד את המשקל עוד יותר. שינויים חיצוניים בולטים כוללים כנף אחורית גדולה יותר המכוונת לספורט מוטורי עשויה סיבי פחמן המשותפת עם ה-GT3 R, אורות LED וגג סיבי פחמן. המכונית שוקלת 1,390 ק"ג.
המנוע ותיבת ההילוכים נותרים זהים ל-GT2 RS ואילו מאפייני בטיחות חדשים כוללים מערכת ניהול יציבות PSM ומערכת ABS, שניהם נשלטים ידנית. ה-GT2 RS Clubsport מגיעה עם גלגלים בגודל 18 אינץ'.
מרוצים
פורשה GT2 מגיעה משורה ארוכה של פורשה 911 טורבו בספורט מוטורי בינלאומי.
GT2 993
המנוע שלה מספק כ-.
במקביל, פורשה פיתחה גם את הפורשה GT2 Evo, שיועד להתחרות במירוץ ה-GT1. הספק המנוע עלה ל- באמצעות מגדשי טורבו גדולים יותר. משקל המכונית הוא.
שרגא שכטר
שרגא שכטר (9 בספטמבר 1930 - 21 במרץ 2017) היה ביוכימאי ישראלי, פרופסור אמריטוס בבית הספר לרפואה ע"ש סאקלר באוניברסיטת תל אביב.
אודות
שכטר נולד בארגנטינה. סיים דוקטורט בכימיה באוניברסיטת בואנוס איירס. עלה לישראל בשנת 1957 והצטרף למחלקה לחקר הסרטן בבית הספר לרפואה באוניברסיטה העברית בירושלים, שם התמחה בביוכימיה. אחר כך עשה התמחות נוספת באוניברסיטת פנסילבניה. בשנת 1964 התמנה לפרופסור ולראש המחלקה לביוכימיה באוניברסיטת תל אביב. הוא היה ממקימי הפקולטה למדעי החיים באוניברסיטה והדיקן הראשון שלה. בשנת 1983 הקים את מכון סאקלר לרפואה מולקולרית בבית ספר לרפואה באוניברסיטת תל אביב ועמד בראשו.
בשנת 2007 יצא ספרו "סדקים במגדל השן" בהוצאת צבעונים, בו הוא ניתח את הצלחות האקדמיה הישראלית בעבר ודן בסכנות העומדות בפניה בעתיד.
התגורר ברמת השרון, אחד משלושת בניו הוא פרופ' עמית שכטר.
גרייס פולטון
גרייס קרוליין פולטון (באנגלית: Grace Caroline Fulton; נולדה ב-17 ביולי 1996) היא שחקנית ורקדנית קנדית.
ביוגרפיה
פולטון נולדה בוונקובר, קולומביה הבריטית, קנדה ב-17 ביולי 1996, בתם של אליסה ודמיאן פולטון. אחיה הגדול, סורן אלברט פולטון, גם הוא שחקן, הופיע בצעירותו בתפקידי טלוויזיה וקולנוע בין השנים 2000 ל-2014, בעוד שדודתה, השחקנית האמריקאית ג'ואן שאווי גילמה את סוויט סו בסרט "חמים וטעים" משנת 1959.