cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קריסת שוק מניות
לא קיימת הגדרה חד משמעית לקריסה בבורסה, אך מקובל לקרוא לירידה של מעל 10% במדד לאורך מספר ימים קריסה. יש להבדיל בין שוק דובי (מצב של ירידה ממושכת בבורסה) לקריסה, מפני שבמצב של התרסקות מתקיימת מכירת בהלה וירידת מחירים פתאומית. לרוב יש קשר בין שני המושגים, אך לא בהכרח. יום שני השחור ב-1987, לדוגמה, לא הוביל לתקופה ממושכת של ירידות. דוגמה נוספת היא התפוצצות בועת הנדל"ן היפנית, שבמשך שנים רשמה ירידות ללא נפילות בולטות.
הבהלה של 1907
בשנת 1907 ו-1908 ירדו מדדי המניות ב-50% בשל מגוון גורמים, ובראשם המניפולציות על מניות הנחושת שביצעה חברת Knickerbocker, מה שגרם למחירי מניות חברת United Copper לעלות עד אוקטובר, ולאחר מכן להתרסק, מה שיצא בהלה בשווקים. כמה קרנות השקעות ובנקים שהשקיעו בבורסה קרסו גם הם ונסגרו. קריסות בנקים נוספות נמנעו אחרי התערבות ג'יי. פי. מורגן. הבהלה נמשכה גם ב-1908, וכלקח ממנה הוקם הפדרל ריזרב ב-1913.
קריסת וול סטריט 1929
במהלך רוב שנות ה-20 הכלכלה העולמית צמחה. בשנים אלו הוצגו חידושים כמו הרדיו, הרכב, התעופה, הטלפון, ופריסת רשת החשמל. חברות מובילות בתעשייה זו זכו לזינוקים במניות שלהן, ותאגידים פיננסיים אחרים כמו הבנקים הצליחו על ידי הצפת קרנות נאמנות, לדוגמה תאגיד גולדמן זקס. משקיעים רבים לוו כספים מהברוקרים שלהם כדי לקנות ניירות ערך נוספים, ששימשו כערבות.
בקיץ 1929 הפך ברור שהכלכלה מתכווצת, והתרחשו ירידות שערים מטרידות. ירידות אלו יצרו דאגה אצל המשקיעים, שהפכה לקריסה מלאה בסוף אוקטובר, בימים שכונו יום חמישי, שני ושלישי השחורים). ביום חמישי השחור נעשה מאמץ דומה לבהלה של 1907 לעצור את הקריסה, על ידי רכישת מניות בערך גבוה מערכן האמיתי, אולם לשווא.
ביום שני השחור, מדד הדאו ג'ונס צנח ב-12.8%. זרם המכירות הכריע את המערכת שבדרך כלל הצליחה לתת למוכרים את מחיר המניות שלהם. קווי הטלפון והטלגרף נפלו, וואקום המידע יצר בהלה נוספת. הטכנולוגיה של העידן החדש הפכה כעת למקור סבל.
למחרת התרחש כאוס. הבורסה הוצפה בפקודות מכירה, והדאו ג'ונס איבד עוד 12%, חרף מאמצים של סוחרים עשירים כמו משפחת רוקפלר לקנות מניות כדי להביע את האמון בשוק.
עד אמצע נובמבר ירד הדאו ג'ונס ב-40% לעומת השיא שלו בספטמבר, ולאחר מכן שב לעלות. אולם העלייה הייתה זמנית, וגרמה למשקיעים רבים להפסיד עוד. הקריסה הביאה לשפל הגדול, שנמשך לאורך שנות ה-30.
יום שני השחור 1987
אמצע שנות ה-80 היו תקופה של אופטימיות כלכלית חזקה. בין אוגוסט 1982 לאוגוסט 1987, עלה מדד הדאו ג'ונס מ-776 ל-2722 נקודות. 19 השווקים הגדולים בעולם עלו בממוצע ב-296% בתקופה זו, ומספר המניות הנסחרות בבורסת ניו יורק עלה מ-65 מיליון ל-181 מיליון מניות.
ההתרסקות שהתרחשה ב-19 באוקטובר 1987 הייתה הירידה החזקה ביותר במגמת ירידה שהחלה חמישה ימים קודם לכן. הדאו ג'ונס ירד ב-3.81% ב-14 באוקטובר, לעומת 22.6% ב-19 באוקטובר. מדד ה-S&P 500 ירד גם הוא ב-20.4%, ומדד הנאסד"ק איבד 11.3% "בלבד", בגלל תקלות במערכת המסחר. באותו יום, מניית מיקרוסופט נסחרה במשך 54 דקות בלבד.
למרות החששות מחזרה על השפל הגדול, השוק חזר לעלות מיד אחרי ההתרסקות, ורשם עליית שיא כבר למחרת. נדרשו שנתיים בלבד להתאוששות מלאה של הדאו ג'ונס.
לא קיימת הבנה ברורה של הגורמים ליום שני השחור. התנהגות עדרית ממלאת תפקיד מרכזי בכל התרסקות, אולם אנליסטים חיפשו סיבות נוספות שגרמו לבהלה ההמונית. האשמה בקריסה חולקה למספר גורמים כמו מסחר ממוחשב, ביטוח תיקים וחדשות קודמות על החמרה באינדיקטורים הכלכליים (גרעון סחר גדול יותר והיחלשות הדולר, מה שהצביע על העלאת ריבית עתידית). לקח משמעותי מההתרסקות של 1987 הוא הצורך באפשרות לעצור את המסחר, מתוך הבנה שצינון המסחר יאפשר להפיג את הבהלה ההמונית.
המשבר הכלכלי 2008
ב-15 בספטמבר 2008 הבנק האמריקאי ליהמן ברדרס פשט רגל, עקב חשיפה להלוואות הסאבפריים ולאשראי שהונפק כדי לבטח את הלווים במהירות. הדבר הזה גרם למספר פשיטות רגל של בנקים באירופה ולירידה חדה בשווי המניות והסחורות בעולם. נפילת הבנקים באיסלנד גרם לפיחות בשער הקרונה האיסלנדית והביא את הממשלה לסף פשיטת רגל. בנובמבר, איסלנד הצליחה להשיג הלוואת חירום מקרן המטבע העולמית.
המשבר הכלכלי גרם למספר מדינות להפסיק את המסחר בשווקים באופן זמני. כך למשל באינדונזיה, שם ב-8 באוקטובר הופסק המסחר אחרי ירידה של 10% ביום אחד.
מדד הדאו ג'ונס צנח תוך כמה ימים לרמה של 8,451.19 נקודות, כשב-9 באוקטובר לבדו נרשמה ירידה של 7.33% - אחת מהצניחות החד-יומיות החמורות בהיסטוריה, ואילו ב-10 בחודש נגע המדד במהלך יום המסחר ברמה של 7,773.71 נקודות, בפעם הראשונה מזה חמש שנים וחצי. גם ברחבי העולם המשיכו המדדים לצנוח, והפאניקה הגיעה לשיאים חדשים: בורסת טוקיו צללה ב-9.6%, והבורסות באירופה ירדו גם הן בשיעורים חדים. כל אלה אירעו למרות הפחתות של שערי הריבית ברבות ממדינות העולם, ולמרות הכרזת בריטניה וארצות הברית על כוונות להלאים בנקים.
מגפת הקורונה 2020
בשבוע של 24–28 בפברואר 2020, ירדו שוקי המניות בעולם במקביל להתפשטות נגיף הקורונה. מדד ה-מדד FTSE 100 הבריטי ירד לדוגמה ב-13%, ואילו מדד דאו ג'ונס ו-S&P 500 ירדו ב-11%–12%. זו הייתה הירידה השבועית הגדולה ביותר מאז המשבר של 2008.
ביום שני, 9 במרץ, אחרי שנפתחה מלחמת מחירי הנפט בין סעודיה לרוסיה, ירדו מדדים מרכזיים ב-8%, ביניהם מדד S&P 500 שירד ב-7.6%.
ב-16 במרץ, ירדו שוב המדדים. הדאו ג'ונס ירד ב-12.93%, הנאסד"ק איבד 12.32% וה-S&P 500 איבד 11.98%.
עד סוף מאי 2020 התאוששו מדדי המניות וחזרו לגובה שלהם לפני ההתרסקות הראשונה. ביוני 2020 עבר הנאסד"ק את השיא שקדם לקריסה, ואחריו מדד S&P 500 באוגוסט והדאו ג'ונס בנובמבר.
תאוריית ההילוך המקרי
ההנחה המקובלת היא ששווקי המניות פועלים לפי התפלגות לוג-נורמלית אקראית. הנחה זו מרמזת על כך שהתנודתיות הצפויה זהה כל הזמן. המתמטיקאי בנואה מנדלברוט טען כבר ב-1963 שהסטטיסטיקה המוכיחה הנחה זו אינה נכונה. מנדלברוט ציין בעבודתו שתנועות גדולות במחירים (קריסות) שכיחות הרבה יותר ממה שניתן למצוא בהתפלגות לוג-נורמלית. מנדלברוט ואחרים הציעו שמהלכי השוק מוסברים בצורה טובה יותר על ידי ניתוח לא ליניארי ושימוש במושגים מתורת הכאוס.
ארגון עצמי
מחקר שנערך ב-MIT מצא שיש ראיות לכך שתדירות הקריסות בבורסה היא פונקציה של חוק החזקה המרובעת הפוך. מחקר זה ומחקרים נוספים טוענים שקריסות בבורסה הן סימן לארגון עצמי מחודש בשווקים הפיננסיים.
טיסת לוי
ב-1963 הציע המתמטיקאי בנואה מנדלברוט שבמקום לעקוב אחר הילוך אקראי בקפדנות, שינויים במחירי מניות מבצעים את "טיסת לוי". זהו הילוך אקראי שמופרע מדי פעם בידי תנודות גדולות. החוקרים ממשיכים לחקור תיאוריה זו, במיוחד באמצעות הדמיות ממוחשבות של התנהגות הקהל, ואת יישום המודלים כדי לשחזר התרסקויות.
חיקוי משקיעים
בשנת 2011, מחקר במכון המערכות המורכבות של ניו אינגלנד שנעזר בכלי סטטיסטי, מצא שהפאניקה שמובילה לקריסות נובעת מעלייה דרמטית באופן שבו משקיעים מחקים זה את זה, עלייה שהתרחשה במהלך השנה שקדמה לקריסת השוק. עבודה זו היא הדגמה מתמטית של סימן אזהרה לקריסות עתידיות.
הפסקת המסחר
בארצות הברית קיימות שלוש רמות בירידה במדד S&P 500: ירידה של 7%, 13% ו-20%. אם הרמה הראשונה נפרצה לפני 15:25, המסחר ייעצר ל-15 דקות. אם הרמה השנייה נפרצת לפני 13:00, השוק ייסגר לשעתיים, ואם הירידה תתרחש בין 13:00 ל-14:00 תהיה עצירה של שעה. פריצה של הרמה השלישית תביא לסגירת השוק לשארית היום, בלי קשר לשעה בה התרחשה הירידה.
בבורסה לניירות ערך בישראל נקבע כי "חל שינוי של 8% או יותר במדד ת"א35 - ביחס למדד הבסיס באותו יום, אך פחות מ-12%, יפסיק המנהל הכללי של הבורסה או מי שהוסמך על ידו, את המסחר במניות, בניירות ערך המירים למניות, בקרנות סל שנכס המעקב שלהן הוא מדד מניות וקרנות חוץ נסחרות שנכס המעקב שלהן הוא מדד מניות, בנגזרים על מניות ובנגזרים על מדדי מניות, למעט במניות מוסדיים ולמעט בתעודות התחייבות ניתנות להמרה למניות מוסדיים, למשך 30 דקות ממועד פרסום ההודעה על הפסקת המסחר." עוד נכתב כי במידה ויחול שינוי נוסף של פחות מ-12%, לא יופסק המסחר בשנית.
במקרה של שינוי של מעל 12%, יופסק המסחר עד לסוף יום המסחר.
אם בארזים נפלה שלהבת מה יעשו אזובי קיר
מקור הפתגם
בר-קיפוק מהלל ומשבח את הנפטר על פני שאר החכמים. רב אשי לא אהב, בלשון המעטה, את הפיוט של בר קיפוק, המשווה, לכאורה, את החכמים לאזובי הקיר, לדגי רקק ולשלוליות. הגמרא מספרת שחלשה דעתו עליו, והקפדתו היתירה גרמה לכך שהתעוותו רגליהם של שני מספידים.
הסבר
עץ הארז, ובמיוחד ארז הלבנון, שימש פעמים רבות בתנ"ך כדוגמה ומשל לעץ שגיא ושליט על העצים. החוקרת רחל אליאור מציינת את מעלותיו, שבזכותן גם שימש העץ לבניית בית המקדש. "בארז יש שגב ויפעה בשל צמיחתו ירוקת-העד לגובה ולרוחב ובשל נצחיותו: ריחו הטוב נשאר גם כשהוא נכרת ומעובד לנסרים".
הצגה של שני קצוות - עץ הארז הגדול מזה ואזוב הקיר הנמוך והשפל מזה, מופיעה כבר במקרא. ב - מסופר על שלמה המלך - "וַיְדַבֵּר, עַל-הָעֵצִים, מִן-הָאֶרֶז אֲשֶׁר בַּלְּבָנוֹן, וְעַד הָאֵזוֹב אֲשֶׁר יֹצֵא בַּקִּיר".
העברית המודרנית, אימצה ברצון את הפתגם ונעזרת בו רבות, כל אימת שרוצים להבליט "מופת" שלילי של אנשי שררה, או אסון כלשהו שתוקף את החזקים, ויש לשער שגם החלשים לא יעמדו בפניו, שהרי אם האש כילתה את החזק שבעצים, הצמחים הזעירים שבקיר בוודאי לא יעמדו בפניה.
שיבושים
בניסוח עממי מודרני, המשפט מוכר יותר בצורה הבאה: "אם בארזים נפלה שלהבת - מה יגידו אזובי הקיר" - שהיא שיבוש של המקור התלמודי, שהשתרש בעקבות שיר שחובר בשנת 1945.
שיבושים אחרים הם "אם בארזים נפלה שלהבת מה יענו אזובי קיר", ו"אם בארזים נפלה שלהבת מה יאמרו אזובי קיר".
שיבוש נפוץ וותיק למשל זה, הוא הניסוח "אם בארזים נפלה שלכת", בין השאר עשו בו שימוש, מתמודד הריאליטי זיו גלברט (הישרדות הפיליפינים), פרשן הספורט שלמה שרף, וחברי הכנסת אבו וילן. התפרסם בשיבוש זה בני גנץ כשהתראיין ברשת ב' ואמר: "אם בארזים נפלה שלכת..." כשדיבר על תיקי החקירות של בנימין נתניהו.
הפתגם בשירה
בית זה של השיר מתבסס על המשל התלמודי. הארזים כאן הם "מבחר נשי תבל" שמבקר בשם וינקלר, אשר שיבח את מורפורגו, מצא בהן פגם לעומתה. מורפורגו תוהה כיצד היא מסוגלת בכלל להשתוות לנשים אלו, ומפקפקת באמיתות שבחיו של וינקלר.
טארנורודה
טארנורודה (באוקראינית: Тарноруда; בפולנית: Tarnoruda; ביידיש: טאַרנערודע) הוא כפר זעיר במחוז טרנופול שבמערב אוקראינה, על גדת נהר זברוץ', בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית.
תולדות היישוב
הכפר נזכר לראשונה בשנת 1578, והחל להתפתח כיישוב עירוני בשנות ה-70 של המאה ה-19. ריחוקו של היישוב ממסילות הברזל, ונטישת תושביו בתחילת המאה ה-20, הביאו אותו לממדים של כפר קטן. לאחר חלוקת פולין האזור נכלל בשטחי האימפריה האוסטרו-הונגרית. לאחר מלחמת העולם הראשונה, ובהתאם להסכם ריגה, נכלל היישוב בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה. בשנת 1939 הוא סופח לברית המועצות.
יהודי טארנורודה
בחורף 1943-1942, תחת הכיבוש הגרמני של האזור, נרצחו בירי 138 היהודים שנותרו ביישוב.
Cowboy Casanova
Cowboy Casanova (בעברית: קאובוי קזנובה) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית קארי אנדרווד, מתוך אלבום האולפן השלישי שלה, Play On. השיר יצא לאור ב-14 בספטמבר 2009, על ידי חברת התקליטים אריסטה נאשוויל, כסינגל הראשון והפותח מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד שירי הקאנטרי.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי קארי אנדרווד, מייק אליזונדו וברט ג'יימס והופק על ידי מארק ברייט. לאחר שסיימה לקיים את סיבוב ההופעות העולמי "Carnival Ride Tour", שנועד לקדם את אלבום האולפן השני שלה Carnival Ride, החלה אנדרווד לכתוב את השירים עבור האלבום Play On.
פרק זמן לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-41 מיליון השמעות.
הצלחה
השיר זכה להצלחה רבה, כאשר הגיע למקום הראשון במצעד שירי הקאנטרי ולמקום השני במצעד שירי הקאנטרי של קנדה. השיר קיבל מועמדות בטקס פרסי האקדמיה למוזיקת קאנטרי ה-45 בקטגוריית "שיר השנה". בסך הכול, זכה השיר בחמישה פרסים בטקסי מוזיקה שונים.
בנוסף לכך, דורג השיר במקום ה-45 ברשימה השנתית של מצעד שירי הקאנטרי של בילבורד, שפורסמה בסוף שנת 2009.
גוסטבו חימנו
גוסטבו חימנו (בספרדית: Gustavo Gimeno; נולד ב-1976) הוא מנצח ספרדי. כיום הוא המנצח הראשי של התזמורת הפילהרמונית של לוקסמבורג ומנהל מוזיקלי של התזמורת הסימפונית של טורונטו. הוא המנהל המוזיקלי המיועד של התיאטרון המלכותי של מדריד.
ביוגרפיה
גוסטבו חימנו נולד בוולנסיה והוא בנו של קלרינתן, חימנו למד נגינה בכלי הקשה ובפסנתר בצעירותו. אחיו הגדול למד נגינה בקלרינט ובכינור.
חימנו הצטרף לסקציית כלי ההקשה של תזמורת הקונצרטחבאו המלכותית בשנת 2001, ובאפריל 2002 מונה לנגן כלי ההקשה הראשי של תזמורת הקונצרטחבאו המלכותית. במהלך הקריירה שלו בתזמורת, חימנו המשיך את לימודיו בקונסרבטוריון של אמסטרדם, עם התמקדות בניצוח. הוא קיבל עידוד והדרכה ממאריס יאנסונס, והפך לעוזר מנצח ליאנסונס בקונצרטחבאו. הוא השתתף בניצוח כיתות אמן עם אד ספאנחארד, איוואן פישר והנס מונק. חימנו גם מינה את קלאודיו אבאדו וברנרד הייטינק בין מורי הניצוח האחרים שלו. בפרט, הוא סייע לאבאדו בתזמורת מוצרט (בולוניה) ובתזמורת פסטיבל לוצרן.
גוסטבו חימנו צבר ניסיון נוסף בניצוח עם תזמורות אחרות באמסטרדם. מ-2009 עד 2012, הוא היה המנצח הראשי של התזמורת הסימפונית של אמסטרדם. לאחר מכן היה המנצח הראשי של Het Orkest באמסטרדם מ-2012 עד 2013. הוא עזב את תזמורת הקונצרטחבאו המלכותית ב-2013 כדי להקדיש את הקריירה שלו לניצוח. גימנו הגיע לתשומת לב בינלאומית גדולה יותר בפברואר 2014 בהופעת אורח עם תזמורת הקונצרטחבאו המלכותית, במקום מאריס יאנסונס, בקונצרט שכלל את הבכורה ההולנדית של הקונצ'רטו לפסנתר מס' 2 מאת מגנוס לינדברג.
חימנו הפך למנצח הראשי של התזמורת הפילהרמונית של לוקסמבורג בתחילת עונת 2015–2016, תפקידו הראשון בתזמורת במשרה מלאה, עם חוזה ראשוני של ארבע שנים. במרץ 2017, תזמורת לוקסמבורג הודיעה על הארכת חוזהו של גימנו עד לעונת 2021–2022. גוסטבו ביצע מספר הקלטות מסחריות עם תזמורת לוקסמבורג עבור הלייבל Pentatonn. גימנו אמור לסיים את כהונתו בתזמורת בתום עונת 2024–2025.
בפברואר 2018, חימנו ניצח לראשונה על התזמורת הסימפונית של טורונטו. על בסיס הופעת אורח זו, תזמורת טורונטו הודיעה ​​על מינויו של חימנו למנהל המוזיקלי הבא שלה, החל מעונת 2020–2021, עם חוזה ראשוני לחמש שנים. בשנת 2019, חימנו ניצח לראשונה בתיאטרון המלכותי של מדריד, וחזר באפריל 2022 כדי להנחות את ההפקה של המלאך הלוהט (אופרה). ביולי 2022, התיאטרון המלכותי של מדריד הודיע ​​על מינויו של חימנו למנהל המוזיקלי הבא שלו, החל בעונת 2025–2026, עם חוזה ראשוני לחמש שנים.
בישראל ניצח חימנו על התזמורת הפילהרמונית הישראלית.
גוסטבו חימנו ומשפחתו מתגוררים באמסטרדם.
תומאס זנדקילר
תומאס זנדקילר (בגרמנית: Thomas Sandkühler; נולד ב-1962 במינסטר) הוא היסטוריון גרמני.
חייו
זנדקילר למד הוראת היסטוריה, לימודים גרמניים (Germanistik) ופדגוגיה באוניברסיטת בוכום ובאוניברסיטת פרייבורג, שם קיבל תעודת הוראה ב-1988. לאחר מכן הרצה באוניברסיטת בילפלד ושם קיבל את תואר הדוקטור בזכות הדיסרטציה שהגיש על רצח היהודים במזרח גליציה בין השנים 1941–1944, בתקופת השואה, לאחר מבצע ברברוסה.
מ-1944 עד 2002 היה יועץ מדעי בפקולטה להיסטוריה ופילוסופיה באוניברסיטת בילפלד. מ-1997 עד 1999 היה מנהל צוות המחקר הגרמני שהשתתף בוועדת ברז'ייה שהתכנסה בברן לשם חקר התנהלותה של שווייץ במלחמת העולם השנייה. ב-2002 היה זנדקילר עמית מחקר במוזיאון ארצות הברית לזכר השואה. ב-2003 וב-2004 עבר בחינות הוראה ולימד בגימנסיה את מקצועות הגרמנית וההיסטוריה. מ-2009 הוא יושב בראש הקתדרה לדידקטיקה היסטורית (Geschichtsdidaktik) באוניברסיטת הומבולדט של ברלין.
בין השנים 2015 ו-2019 היה זנדקילר יו"ר ועדה פדרלית גרמנית לדידקטיקה ועורך כתב העת לדידקטיקה בחינוך Zeitschrift für Geschichtsdidaktik. הוא היה חבר אגודת ההיסטוריונים הגרמנים ( Verbandes der Historiker und Historikerinnen Deutschlands), המונה כ-3,000 היסטוריונים והיה חבר ועדת המערכת של סדרת ספרים על היסטוריה תרבותית בשם Beiträge zur Geschichtskultur.
זנדקילר הוא חבר בחבר הנאמנים של קרן הזיכרון של אתרי ההנצחה ויימאר-בוכנוואלד ודורה-מיטלבאו, חבר האגודה להיסטוריה של ברלין וחבר הוועדה המייעצת של מוזיאון ברלין-קרלסהורסט (המוזיאון הגרמני-רוסי).
זנדקילר הוא מחברם של מספר ספרים בנושא הנאציזם והשואה, כמו גם בנושא תיאוריה של ההיסטוריה ותיאוריה של הדידקטיקה. הוא חוקר דידקטיקה ומחקר ההיסטוריה של עיצוב אתרי זיכרון. הוא כתב ביוגרפיה של אדולף היטלר לנוער. הביוגרפיה זכתה בפרס אמיס הגרמני לספרות עיון (Emys Sachbuchpreis) והופיעה בתרגום לסינית, יפנית והונגרית. ב-2016 פרסם עם האגודה לתולדות ברלין (Verein für die Geschichte Berlins) ספר תיעודי על לשכת קנצלר הרייך ובו כמאה תצלומים שלא היו ידועים עד אז.
בריאן ברי
בריאן ג'ו לובלי ברי (באנגלית: Brian Joe Lobley Berry; נולד ב-16 בפברואר 1934) הוא גאוגרף בריטי-אמריקאי ומתכנן אזורי. פרופסור בבית הספר למדעי הכלכלה, הפוליטיקה והמדיניות באוניברסיטת טקסס בדאלאס. מחקרו העירוני והאזורי בשנות ה-60 השתלב במהפכה המדעית של הגאוגרפיה, והפך אותו לגאוגרף המצוטט ביותר ב-25 שנה.
ביוגרפיה
ברי נולד בסדגלי, סטפורדשייר, בריטניה. הוא התחנך בבית הספר התיכון Gainsborough, לינקולנשייר. הוא סיים את אוניברסיטת קולג', לונדון, עם B.Sc. (כלכלה) עם תואר ראשון בהצטיינות בשנת 1955. בסיוע מלגת פולברייט הוא המשיך באוניברסיטת וושינגטון, שם הוא סיים תואר שני בשנת 1956, ודוקטורט בשנת 1958, בהדרכתו של הגאוגרף הנודע מראשי מנהיגי "המהפכה הכמותית" ויליאם גאריסון במחלקה לגאוגרפיה.
מ-1976 עד 1981 היה ברי פרופסור לתכנון העיר והאזור של בית הספר לעיצוב, יו"ר תוכנית לתואר שלישי ופרופסור בסוציולוגיה בפקולטה לאמנויות ומדעים, מנהל המעבדה בגרפיקה ממוחשבת וחבר סגל במכון לפיתוח בינלאומי בהרווארד. לאחר מכן מונה לפרופסור למדעי המדינה ולמדיניות ציבורית ולדיקן מכללת היינץ באוניברסיטת קרנגי מלון לתקופה של 5 שנים. בשנת 1986 הוא הצטרף לאוניברסיטת טקסס בדאלאס, והפך לדיקן המייסד של בית הספר למדעי הכלכלה, הפוליטיקה והמדיניות.
ברי חיבר למעלה מ-550 ספרים ומאמרים, ומנסה לגשר על תאוריה ומעשה באמצעות מעורבות בפעילות פיתוח עירונית ואזורית במדינות מתקדמות ומתפתחות. במהלך הקריירה שלו הוא גם היה יועץ ומדריך ליותר מ-145 דוקטורנטים חדשים. רבים מתלמידיו עברו לקריירות אקדמיות ומקצועיות מוצלחות בזכות עצמם.
מחקר
בריאן ברי זכה לשבחים רבים כאחד מהחוקרים החדשניים ובעלי השפעה רבה, שחנכו את השימוש בשיטות כמותיות של ניתוח מרחבי בגאוגרפיה האנושית באמצע המאה ה-20.
המאפיינים של ״ניתוח מרחבי״ בגאוגרפיה אנושית מבוססים על אימוץ השיטה המדעית; החיפוש אחר סדירות אמפירית, הנחות יסוד, בדיקות השערות, ניתוח כמותי ושיטות סטטיסטיות. וכן זיהוי הכללות ישימות אוניברסליות המובילות לתאוריה כללית של המבנה המרחבי.
הגאוגרפיה האנושית המתקדמת של ברי ואחרים (בעיקר קבוצת הסטודנטים לתארים מתקדמים שהוכשרו על ידי ויליאם גאריסון מאוניברסיטת וושינגטון בסוף שנות החמישים ותחילת שנות השישים) הביאה את המדע המודרני לגאוגרפיה (ולהפך) במחצית השנייה של המאה העשרים המאה. ״המהפכה הכמותית״ דחתה את הריאליזם האפיסטמולוגי של התיאור הרגיונלי לטובת מחויבות לתאוריה, שברי וחוקרים אחרים של ניתוח מרחבי עשו כדי להצביע על האפשרות לאפיין את המבנה המרחבי במונחים של הכללות אמפיריות וחוקים אוניברסליים החלים על המרחב והזמן.
שינויים אלה היו מרחיקי לכת, והפכו את זהותם של גאוגרפים מעובדי שדה לתאורטיקנים מופשטים, והעניקו לגאוגרפיה את הברק של האובייקטיביות האנליטית ואת הלגיטימיות של המדע. הבהירות התאורטית, ההקפדה האנליטית והשכפול, הם נושאים חוזרים ונשנים בכל הכתיבה של ברי, שבה המטרה המוצהרת תמיד הייתה פיתוח גישה שיטתית לגאוגרפיה האנושית. בגישתו של ברי לניתוח מרחבי, ההפשטה התאורטית החליפה את ההרכב העובדתי, האובייקטיביות האמפירית החליפה פרשנות סובייקטיבית, ביטוי סימבולי באמצעות סימון מתמטי שהוחלף בתיאור נרטיבי, ומניפולציה סטטיסטית של נתונים משניים הוחלפו בתצפית ישירה בשדה. עבודתו המוקדמת ביותר של ברי החלה להתמקד באופן מהותי בניתוח המרחבי של המערכות הכלכליות העירוניות, תוך שהיא דוחפת את תוכניתו להגדרת סדר יום של שינוי משמעתי. באלה הוא המשיך לעסוק לאורך הקריירה המקצועית שלו.
המאמר הראשון שלו, שכותרתו "הסברים חלופיים ליחסי גומלין של מדרג עירוני", בשיתוף עם ויליאם גאריסון, שפורסם ב"אנאלס "של אגודת הגאוגרפים האמריקנים ב-1958, חנך את הפרקטיקה של שילוב טיעון מהותי וסדר יום משמעתי. על פי התזה של ברי משנת 1956, המאמר מופיע כמאמר האחרון בגיליון, כמציין את מעמדו הדל בגאוגרפיה האנושית באותה העת, ועוקב אחר מאמרים באותו גיליון המתארים התנחלות יפנית על גבול פאוליסטה בברזיל, על חקלאות במחוז סאלי (דרום דקוטה), ופעילויות בנמל מטאדי במעלה הנהר של נהר קונגו.
בדחייה מפורשת של המאמרים תיאוריים כאלה בייחודיותם האידיוגרפית, ברי וגריסון קראו תיגר על המשמעות של גישה זו במאמרם הנזכר. הם מציגים במאמר את המודלים של קריסטלר וזיפ, ומסתיימים בהערת שוליים על היעדר בספרות הגאוגרפית "תאוריה כללית על גודל העיר, התפקודים שלה וההסדר המרחבי". הפרסום על יחסי הגודל של המדרג העירוני הגיע במהירות לניתוחים מורחבים של היררכית המקומות המרכזיים, למבנה המרחבי של דפוסי העסקים העירוניים ולסדירות במערכות העיר ובמבנה הפנימי של ערים.
פרויקט של שינוי הדיסצפלינה הגאוגרפית שברי הוביל, נתקל בהתנגדות אדירה וממשיך לעורר תגובה. ניסיונותיו המוקדמים ביותר לפרסום בכתבי העת המרכזיים בגאוגרפיה נדחו בטענה שמדובר ״במתמטיקה ולא בגאוגרפיה״, ומאמרו משנת 1958 פורסם למעשה כניסוי לבחינת הסכמת הקוראים. תגובה ביקורתית הופיעה במהרה בצורת מאמר מערכת אורח ב-1960 בכתב העת ״גאוגרפיה כלכלית״, שבו המחבר ציין ש"הסטטיסטיקה היא רק מחצית מהחיים ", והחצי השני הוא" הבנה ופרשנות דמיונית ".
ברי השיב בתוך שנה עם מאמר מערכת אורח בשם 'האדם הכמותי', וחזר על דחיית הייחודיות שלו כבלתי מועילה לחיפוש אחר ההכללות שהוא העדיף כמושא המחקר האמפירי. הביקורת המוקדמת התמקדה במדויק באותם מרכיבים של ניתוח מרחבי שברי קידם ככוחו - העברת "עובדות" ממצב של התיאור הרגיונלי לאמצעי לבניית תאוריה וחיפוש אחר חוקים אוניברסליים - ועל הדחייה הדוגמטית שלו לגישות אחרות.
בתחילת שנות ה-70, הפרויקט האנליטי המרחבי של ברי נכנס למרכז המחקר בגאוגרפיה האנושית. גם אז נמתחה ביקורת שמקורה בערכים פוליטיים שנוצרו על ידי המלחמה בווייטנאם ואלה התומכים בגישות המרקסיסטיות בגאוגרפיה הכלכלית העירונית. ביקורת זו התמקדה בחלקה המרכזי של האפיסטמולוגיה הפוזיטיביסטית של ברי: קיומה של מציאות חיצונית אובייקטיבית, האפשרות של מחקר בעל ערך, ושל הקונפליקט בקביעות האמפירית עם הסיבתיות הבסיסית.
ברי התווכח על נושאים אלה בחילופי דברים ממושכים עם דייוויד הארווי בתחילת שנות ה-70, בעיקר באמצעות ביקורות של ספריו של זה, שבהם הארווי דחה את טענותיו של ברי על נייטרליות פוליטית. השפעה מתמשכת של הדיון הזה הייתה בהשוות של כל צורות הניתוח הכמותי עם השמרנות האידאולוגית, דבר שחסידי הפלורליזם המתודולוגי בגאוגרפיה, מתמודדים איתו עד עצם היום הזה. ההזדמנות של ברי לחזור למרכז הבמה הגאוגרפית, באה בנאומו הנשיאותי ב-1980 לאגודת הגאוגרפים האמריקאים (AAG). תחת הכותרת 'יצירת גאוגרפיות עתידיות', הוא החזיר את סדר היום הטרנספורמטיבי שיזם כמעט רבע מאה קודם לכן, ובאופן אופייני ביקש לבטא כיוון עתידי למקצוע. לפי תפיסתו של ברי, התסיסה שאיפשרה לניתוח המרחבי להחליף את התיאור הרגיונלי כ"זרם מרכזי" של המקצוע, התדרדרה למצב המאיים על עתיד המקצוע. המתכון שלו לעתיד היה קשור להתפתחות המשלימה של התאוריה והפרקטיקה במרדף אחר סדר יום מקצועי המשקף ערכים אמריקניים של אינדיבידואליזם והזדמנות. הגאוגרפיה האמריקאית צריכה להיות "מבנה חברתי יצירתי אמריקני", שתביא ליעילות של יזמות אישית ושווקים פרטיים בפתרון בעיות חברתיות.
התעקשותו של ברי על אחיזת הגאוגרפיה בערכים אמריקאיים, חשפה נטייה אידאולוגית המושרשת עמוק בניסיונו האישי. הוא נולד למשפחה ממעמד הפועלים במרכז המערב האנגלי, אך התעלה על החסרונות של מערכת מעמדית נוקשה כדי ללמוד באוניברסיטה, ולפי דבריו, היה נחוש בדעתו להשיג ביצועים טובים יותר מאחרים כדי שיוכרו לפחות כשוויון. מחוויה מכוננת זו באה אמונה עקשנית הן בצורך והן בהישג הפרט. מרכזיותה של אמונה זו מצאה ביטוי חוזר ונשנה בכתיבה של ברי במשך כמה עשורים.
ברי הדגיש בנאום הנשיאותי שלו ב-AAG כי הגאוגרפיה האמריקאית צריכה להתבסס על ערכים אמריקאיים מסוימים, ובמיוחד האמונה התועלתנית שצריכים לספק פתרונות לצרכים מתוך מאמצים אינדיבידואליים במגזר הפרטי, שבהם "תמריץ הרווח, מביא לעבודה קשה כי היא חיונית מצד כל מי שרוצה להצליח ". עשר שנים לאחר מכן, ברי השתמש במאמר מערכת בגאוגרפיה עירונית משנת 1993 כדי לראות כי "אני גדלתי במסורת פילוסופית שמעריכה אינדיבידואליזם ואוניברסליות". ערכים מתמשכים אלה, דחף הן את מסלולו האישי כדמות דומיננטית בגאוגרפיה האנושית של המאה העשרים והן את הסגנון האנליטי המרחבי של הגאוגרפיה האנושית שהיא מורשתו המתמשכת.
אותות הכבוד
ברי נבחר חבר האקדמיה הלאומית למדעים בשנת 1975 ועמית של האקדמיה האמריקאית לאמנויות ומדעים בשנת 1976. הוא גם עמית של האקדמיה הבריטית ואוניברסיטת קולג', לונדון.
הוא היה נשיא אגודת הגאוגרפים האמריקאים בשנים 1978 - 1979, ובין פרסים רבים נוספים, בשנת 1988, זכה במדליית ויקטוריה מהחברה הגאוגרפית המלכותית. בשנת 1999 הוא נבחר כחבר במועצת האקדמיה הלאומית למדעים, ובשנת 2004 היה חבר מייסד של האקדמיה לרפואה, ההנדסה והמדעים של טקסס, ולאחר מכן מכהן במועצה שלה.
בשנת 2005 הוא נבחר לקבל את הפרס Laureat Internationale de Geographie 'Vautrin Lud' ("פרס נובל לגאוגרפיה") והפך לעמית במכון האמריקאי למתכננים מוסמכים, ולאחר מכן הפך לעמית באיגוד למדעי האזור.
די. ג'יי. קופר
'''דונל "די. ג'יי." קופר הבן (באנגלית: Donell "D. J." Cooper Junior'''; נולד ב-6 בדצמבר 1990) הוא כדורסלן אמריקאי במשחק בעמדת הרכז בעירוני נס ציונה מליגת העל בכדורסל.
ראשית חייו
קופר גדל באזור שיקגו, אילינוי, ובילה את שלוש שנות בית הספר התיכון הראשונות שלו בתיכון הפרנציסקני היילס. כשהיה, ולאחר שעבר לאקדמיית סיטון, קופר החל לקבל הכרה בארצות הברית. הוא היה מועמד למשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן ודורג כשחקן ה-30 הטוב ביותר בכל ארצות הברית על ידי ESPN במחזור 2009. קופר העמיד ממוצעים של כ-16 נקודות ושבעה אסיסטים למשחק והוביל את אקדמיית סיטון לאליפות המדינה הראשונה אי פעם של בית הספר בכל ענף ספורט, כשזכתה באליפות מדינת אילינוי בדרג 2A.
קופר חוזר על ידי כמה מכללות מרכזיות בחטיבה I של NCAA, כמו אוניברסיטת ביילור. בסופו של דבר הוא בחר לשחק עבור אוניברסיטת אוהיו, מכללה הנחשבת בינונית בחטיבה I.
קריירת מכללות
קופר השפיע באופן מיידי כ בעונת 2009/10. הוא העמיד ממוצעים של 13.5 נקודות, 5.4 ריבאונדים, 5.9 אסיסטים ו-2.5 חטיפות למשחק. הוא סיים במקום ה-11 בנקודות ובמקום ה-17 בריבאונדים באזור ה-MAC, בעוד החטיפות והאסיסטים שלו דירגו אותו במקום ה-5 וה-7 בכל המדינה. הוא זכה בתואר פרשמן השנה ב-MAC ועזר לבובקאטס המדורגים 14 להפתיע את ג'ורג'טאון הויאס המדורגת שלישית בסיבוב הראשון של טורניר אליפות המכללות 2010. אף שחקן באזור לא רשם יותר דקות משחק מקופר בעונה זאת והוא גם קבע שיאי מכללות חדשים בחטיפות (93) ואסיסטים (218) לעונה.
לקראת שנת ה שלו, קופר הוכרז כשחקן המצטיין בקדם העונה של MAC. הוא סיים את העונה עם בחירה לחמישיית האזור, לאחר ששבר את שיא המכללה של עצמו באסיסטים (263), וממוצע האסיסטים שלו, 7.5, היה השלישי בגובהו במדינה. במשחק מול מיאמי רדהוקס הוא קלע את הנקודה ה-1,000 שלו בקריירה, ובמשחק מול אקרון זיפס הוא כמעט רשם טריפל דאבל, עם 25 נקודות, תשעה אסיסטים ושמונה ריבאונדים.
בשנת ה שלו זכה קופר לתשומת לב בכל ארצות הברית בזמן טורניר ה-NCAA ב-2021. הבובקאטס, שדורגו 13, ניצחו שתי קבוצות מדורגות גבוה יותר והגיעו לשמינית הגמר בפעם השלישית בתולדות האוניברסיטה. הם הפתיעו את אוניברסיטת מישיגן המדורגים 4 ואחר כך הדיחו גם את דרום פלורידה המדורגים 12 לפני שנכנעו לבסוף לקרוליינה הצפונית המדורגת ראשונה. מוקדם יותר בעונה זו, קופר רשם את הטריפל דאבל הראשון אי פעם לשחקן באוניברסיטת אוהיו עם 14 נקודות, 10 ריבאונדים ו-10 אסיסטים בניצחון בפורטלנד. הוא היה מועמד סופי לזכייה הן בפרס בוב קוזי לרכז המצטיין והן בפרס לוטה אולסון לשחקן המצטיין בטורניר המכללות. בסוף העונה קופר כבר החזיק בשיא האוניברסיטה באסיסטים בקריירה והיה צריך רק עוד חטיפה אחת כדי לשבור גם את השיא הזה. הוא גם נבחר לחמישיית העונה באזור זו השנה השנייה ברציפות.
ב-5 במרץ 2013, קופר קלע 24 נקודות בבאפלו והפך לשחקן היחיד בהיסטוריה של כדורסל המכללות שרשם 2,000 נקודות, 900 אסיסטים, 600 ריבאונדים ו-300 חטיפות בקריירה. שישה ימים לאחר מכן הוא נבחר לחמישייה הראשונה של ה-MAC זו השנה השלישית ברציפות. קופר סיים את קריירת המכללות שלו עם 934 אסיסטים ו-328 חטיפות, שדירגו אותו במקום ה-12 וה-18 בכל הזמנים, בהתאמה, בהיסטוריה של חטיבה I.
ב-13 במרץ 2013 נבחר קופר לשחקן השנה באזור ה-MAC.
קריירה מקצועית
לאחר שלא נבחר בדראפט ה-NBA ב-2013, חתם קופר על החוזה המקצועי הראשון שלו באוגוסט 2013, בפאוק סלוניקי מליגת העל היוונית, לעונת 2013/14.
ב-1 באוגוסט 2015 הוא חתם בקראסני אוקטיבר הרוסית. ב-21 בנובמבר 2015 הוא עזב את מועדון ה-VTB וחתם על חוזה לשנתיים בא.א.ק. אתונה היוונית. הוא עזב את א.א.ק. לאחר שהופיע בשבעה משחקים. ב-25 בינואר 2016 הוא חתם במונקו מליגת העל הצרפתית להמשך העונה.
ב-8 באוגוסט 2016 חתם קופר בפו אורטז הצרפתית. קופר היה מלך האסיסטים בעונת 2016/17 של הליגה הצרפתית, ובסיום העונה הסדירה נבחר ל-MVP של הליגה.
ב-8 ביולי 2017, קופר חתם על חוזה לשנתיים עם המועדון הצרפתי גראבלין דנקירק. ב-16 באוקטובר 2017 הוא נפרד מגראבלין לאחר שהופיע בארבעה משחקים בלבד. שלושה ימים לאחר מכן, הוא חזר למונקו. לאחר שהעמיד ממוצעים של 6.9 נקודות ו-7.2 אסיסטים למשחק בעונת 2017/18, הודיע קופר שהוא עוזב את מונקו ב-7 בספטמבר 2018.
ב-10 ביוני 2020 חתם קופר באלאן שאלון מליגת העל הצרפתית. הוא נפרד מהקבוצה ב-8 באוקטובר, לאחר שהופיע בשלושה משחקים עם ממוצעים של 9.6 נקודות ו-6.6 אסיסטים למשחק. ב-3 בנובמבר, קופר חתם בדוראדוס דה צ'יוואווה מליגת העל המקסיקנית.
לעונת 2021/22 קופר חתם בדניפרו מהסופרליגה האוקראינית, אך בעקבות הפסקת הליגה במרץ 2022 עקב מלחמת רוסיה-אוקראינה הוא חתם בבני הרצליה מליגת העל הישראלית והגיע איתה לגמר עונת 2021/22, שם הפסידה להפועל חולון.
ב-5 ביולי 2022 הוא חתם בעירוני נס ציונה, גם היא מליגת העל. כבר במחזור הראשון בעונת 2022/23 שבר קופר את שיא האסיסטים למשחק בליגת העל, כשמסר 19 אסיסטים בהפסד 87–95 למכבי תל אביב. במחזור שלאחר מכן שבר קופר את השיא של עצמו, כשמסר 20 אסיסטים בניצחון 87–73 על הפועל אילת. ב-6 בפברואר 2023 שבר במהלך הרבע הראשון את שיא האסיסטים לעונה בכל הזמנים בליגת ווינר סל.
השעיה
בשנת 2019 קופר הושעה לשנתיים על ידי פיב"א מכיוון שהשתמש בשתן של בת זוגו ההרה בניסיון לרמות בדיקת סמים, לאחר שעישן קנאביס. הבדיקה הצביעה בתחילה על רמה מוגברת של גונדוטרופין כוריוני אנושי, המיוצר לרוב במהלך ההיריון.
קריירה בנבחרת הלאומית
קופר הגיש בקשה לאזרחות בוסנית בשנת 2014. הוא זומן לנבחרת בוסניה והרצגובינה בכדורסל ועמד לשחק עימה בטורניר מוקדמות יורובאסקט 2015. עם זאת, הוא עזב את הנבחרת בשל מקרה חירום משפחתי ולאחר שובו נפצע במהלך מחנה האימונים, ולא הצליח לשחק בטורניר המוקדמות. בסופו של דבר, אזרחותו הבוסנית מעולם לא הוענקה, לפי פיב"א.
אוירונפה
אוירונפה (בהונגרית: Újrónafő) הוא כפר חקלאי במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה. הכפר חזר להיות עצמאי לאחר שהיה חלק מהעיר מושונסולנוק עד שנת 1949.
אליהו שבירו
ביוגרפיה
נולד בשנת 1958 בבאר שבע ושם גדל. שרת בחטיבת גולני כלוחם ומפקד. בוגר קורס פו"מ (פיקוד ומטה). פרש מצה"ל בדרגת סא"ל. לאחר שחרורו מצה"ל שימש כמנהל אגף הביטחון בעיריית אריאל ולאחר מכן כרמ"ט (מנכ"ל) מועצה מקומית אורנית. במקביל נבחר כחבר מועצת העיר אריאל ובהמשך לממלא מקום ראש העיר לשעבר, רון נחמן.
לאחר פטירתו של רון נחמן בינואר 2013, נבחר על ידי מועצת העיר כראש העיר בפועל עד לבחירות בשנת 2013 שבהן נבחר לראשות העיר. בבחירות בשנת 2018 זכה למעט יותר מ-40% מהקולות והוכרז לזוכה. אולם בית המשפט המקומי באריאל ביטל את הבחירות בשלוש קלפיות בעיר והערעורים על החלטה זאת נדחו ונערכו בחירות חוזרות לראשות העיר ב-3 קלפיות אלו שבסיומם הוכרז שבירו כזוכה בסיבוב הראשון עם 42.48%	מהקולות.
קריירה פוליטית
אחד ממהלכיו הראשונים של שבירו היה להגדיל את תקציב החינוך של העיר. זאת בכוונה לגרום לאחוזים נמוכים של נשירת תלמידים ולהפחתה של מעבר תלמידים לבתי ספר מחוץ לעיר. במהלך כהונתו אחוזי הזכאות לבגרות עלו מ-62% ל-97.7%.
במהלך כהונתו אוכלוסיית העיר גדלה בלמעלה מ-20% והיא עומדת היום על למעלה מ-20,000 תושבים.
בתקופת כהונתו קיבלה העיר אריאל חמישה כוכבי יופי של הקריה לישראל יפה וכן פרס ניהול תקין מדי שנה.
במהלך כהונתו שולש מספר המפעלים באזור התעשייה אריאל מערב של העיר, בנוסף קידם שבירו תוכנית שתכפיל את שטחו של אזור התעשייה ואת כמות המפעלים שבו. כמו כן, הרחיב את שיתוף הפעולה בין העיר לאוניברסיטת אריאל.
בתקופת כהונתו הצליח לגרום לחברת התרבות העירונית "גוונים" לצאת מהגירעון אשר הייתה בו, כמו כן הוא יזם הקמת מרכז צעירים בעיר אשר מספק שירותים לחיילים משוחררים וייעוץ בנושאי הורות ויזמות.
שבירו גם פעל לזירוז הקמת קניון 'מגה אור' בכניסה המערבית לעיר, הקניון המספק שירותים להרבה מתושבי האזור.
ב-2020 הביא לפרישת עירו ממועצת יש"ע בשל המחלוקת עם הנהגת המועצה על היחס לתוכנית השלום של הנשיא טראמפ.
השכלה וחיים אישיים
בוגר תואר ראשון במדעי המדינה מאוניברסיטת תל אביב ומחזיק בתואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת בן-גוריון שבבאר שבע. שבירו הוא אלמן ויש שלושה ילדים ונכדה.
תאודור ויש
תאודור ויש (בגרמנית: Theodor Wisch; 13 בדצמבר 1907 – 11 בינואר 1995) היה קצין בוואפן אס אס במהלך מלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה
ויש נולד בוסלבורנרקוג ב-13 בדצמבר 1907, וסיים את לימודיו כחקלאי. בשנת 1930 הצטרף למפלגה הנאצית ולאס אס, וב-28 ביולי 1933 הוא הועלה לדרגת אונטר-שטורמפיהרר.
במהלך הפלישה לפולין הוא לחם בדרגת האופטשטורמפיהרר, וב-30 בינואר 1940 הועלה לדרגת שטורמבאנפיהרר. כמפקד הגדוד ה-2 ברגימנט "LSSAH" הוא השתתף בקרבות במערב ובקרבות בבלקן. בקיץ 1941 הוא נלחם במהלך מבצע ברברוסה, ועל כך הוא קיבל את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל ב-15 בספטמבר 1941. בסתיו 1942 הוא הפך למפקד רגימנט הפאנצרגרנדיר אס אס השני, וב-30 בינואר 1943 הוא הועלה לדרגת שטנדרטנפיהרר. ב-25 בפברואר 1943 הוענק לו עיטור הצלב הגרמני בזהב על גבורה אישית במהלך קרב חרקוב השלישי. ב-1 ביולי 1943 הוא הועלה לדרגת אוברפיהרר, ובסוף יולי 1943 הוא מונה למפקד דיוויזיית הפאנצר אס אס הראשונה. בספטמבר 1943 רצחו חייליו 50 יהודים בטבח אגם מג'ורה. במהלך הקרבות בז'יטומיר, קורסון וברדיצ'ב בחורף 1943/44, ספגה הדיוויזיה אבדות כבדות, אך הצליחה להשיג כמה הצלחות, ועל כך הוא הועלה ב-12 בפברואר 1944 לדרגת בריגדפיהרר והוענק לו תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. לאחר האבדות הקשים בקרב קורסון-צ'רקאסי, אורגנה הדיוויזיה מחדש בצרפת והיא לחמה במהלך המערכה בנורמנדי מיוני 1944. בקרב פאלז הוא נפצע בשתי רגליו ונאלץ למסור את הפיקוד על הדיוויזיה. ב-30 באוגוסט 1944 הוענק לו תוספת חרבות לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל על הישגי מנהיגותו. הוא היה בבית חולים צבאי עד תום המלחמה, ואז נכלא בשבי על ידי הבריטים ושוחרר בשנת 1948. לאחר שחרורו הוא התגורר בנורדרשטדט, עד מותו ב-11 בינואר 1995.
אליעזר גרשון פרידנזון
אליעזר גרשון פרידנזון (י"ז בחשוון תר"ס, אוקטובר 1899 – ניסן ה'תש"ג, 1943) היה עסקן חרדי, ממנהיגי אגודת ישראל בפולין, ממייסדי תנועת בית יעקב וביטאונה.
ביוגרפיה
נולד בוויסקיטקי הסמוכה לוורשה. אביו ר' יהושע היה למדן שבחר שלא לעסוק ברבנות, בנו של ר' שמלקה ששימש דיין בלודז' ונכדו של רבי חיים אוירבך. בגיל 19 החל את דרכו הציבורית, כשעמנואל קרליבך הגיע לפולין במהלך מלחמת העולם הראשונה כרב צבאי של צבא הקיסרות הגרמנית. קרליבך רצה להציל את הנוער מנזקי התקופה והקים סביבו קבוצה של צעירים שתפעל יחד עימו לשמור על הנוער. מטרת הקמת הקבוצה הייתה לאגד את הציבור, צעירים וזקנים יחדיו כאגודה.
בקום אגודת ישראל עם סיום מלחמת העולם הראשונה, כשהוא בן 19 שנים, התנדב כמורה דרך לסיירות שיצאו מטעם האגודה בכל פולין. בנוסף, דאג לארגן סניפים ברחבי פולין. במשך שנתיים סייע בהקמת מאות סניפים של ארגוני האגודה, פעילות שגרמה לעיתים לפעולות שננקטו נגדו מצד החילונים. בחלק מהמקרים גרמו החילונים למאסרו, ואף קיבלו את פניו באבנים.
בתמוז תרפ"א נישא לאסתר בילה. חמיו תבע ממנו שיכנס לעסקיו בתמורה לנדוניה, ולא ראה את פעילותו הציבורית בעין יפה. כתוצאה מכך, נאלץ להתעסק בעסקי חותנו. כאשר היה יוצא בשליחות חותנו בענייני עסקים, בפועל היה מתעסק בעיקר בענייניו הציבוריים.
בית יעקב
באחד ממסעיו בקראקא, נפגש עם ראשי אגודת ישראל המקומיים, ואלו לקחו אותו לביקור בבית הספר בית יעקב של שרה שנירר. עד לאותו הביקור, התנועה הארצית לא הייתה פנויה להתעסק בעניין בית הספר, שכן היא הייתה טרודה בביסוס עצמאותה. ביקורו של פרידנזון בבית הספר חשף את בית הספר לעיני הנהגת התנועה, ומאז החל להתמקד בסעד לבית הספר ובהקמת בתי ספר חדשים.
הוצאה לאור
כדי לחזק את השפעתו של הרעיון, הקים פרידנזון ביטאון – בית יעקב חודש-זשורנאל – כדי לעודד הורים לשלוח את בנותיהם אל בית יעקב. לצורך העניין הוא גייס את אחד מידידיו מהעיר לודז', והלה השקיע כסף כשיעור הוצאת הגיליון הראשון. בכתיבת הביטאון השתתפו באופן קבוע נתן בירנבוים, יצחק ברויאר, בן ציון פסלר, שמואל דויטשלנדר, יהודה לייב אורליאן, זליג שכנוביץ ואחרים. גם שולבו בו מדי פעם דבריהם של הרבנים אלחנן וסרמן, יהודה מאיר שפירא, טוביה הורוביץ ואחרים. הגיליונות הוקדשו לנושאים מגוונים כמו ארץ ישראל, יידיש, חינוך ודמויות תקופתיות.
לאחר שהתבסס הביטאון כלכלית, החל פרידנזון להרחיב את מעגל ההשפעה הכתובה באמצעות הוצאת עיתון בשם "גן ילדים" לנערות בית יעקב, ולאחר מכן הוציא לילדים עיתון בשם "שיחים רעננים". כשהתבסס עוד יותר פתח הוצאת ספרים – "בית יעקב".
בנות אגודת ישראל
לאחר שרעיון בתי הספר קם וראה אור, עלה הצורך להמשיך לשמור על צביון החינוך גם לאחר סיום בית הספר, ובפרט בגילאי ההתבגרות. כמענה לכך הקים פרידנזון את "בנות אגודת ישראל". בוועידת היסוד השתתפו בסך הכל כ-20 נערות. למרות זאת, המשיך בפעילותו ולאחר שנה מספר החברות בתנועה עמד על 1000 חברות ב-40 קבוצות. ב־1937 כינס את הוועידה השלישית הארצית של בנות האגודה, בהשתתפות 3,000 חברות. עד לפרוץ מלחמת העולם השנייה עמד מספר החברות על 25,000 ב־300 סניפים בפולין.
פעילויות שונות
דאג לתלמוד התורה העירוני בעיר, למוסדות החינוך לנערים ולבתי הספר של בית יעקב בעיר. נאם בכנסייה הגדולה השלישית, ובסוף אותה כנסייה נבחר כחבר בוועד הפועל של העולמי של האגודה.
שימש כחבר ההנהלה הראשית של צעירי אגודת ישראל, אחד מחבר הנאמנים של סמינריון בית יעקב בקראקא ומזכיר כבוד במועצת ההנהלה של ישיבת חכמי לובלין.
בשואה
בתקופה לאחר פלישת הנאצים לפולין, נעצרו כמה עסקנים מידידיו. בעצת ידידיו ברח לוורשה, ושם חי על תרומות נדיבים וקיבל נדבות. גם שם נאם בהזדמנויות שונות בבית הכנסת שהיה בחצר הבית שבו התגורר.
מותו וקבורתו לא נודעו, אולם ידוע שהיה בליל הסדר בבונקר של גביר בשם יוסף פסטג, ומאז לא נודעו עקבותיו. קיימות כמה גרסאות למותו. אשתו אסתר בילה ובנם השני שמשון רפאל היו איתו בתקופה האחרונה לפני מותו ונספו גם הם.
אפרים אבני
אפרים אבני (נולד בשנת 1981) הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה. שימש מפקד עוצבת חיצי האש, מפקד בא"ח צנחנים ומפקד גדוד 890.
ביוגרפיה
אבני גדל במבשרת ציון. למד בישיבת ירושלים לצעירים בירושלים ובישיבת איילת השחר באילת. התגייס לצה"ל באוגוסט 2002, והתנדב לצנחנים. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס שב לחטיבה ומונה למפקד מחלקה, והשתתף בלחימה כנגד הטרור הפלסטיני באינתיפאדה השנייה. לאחר מכן מונה לסגן מפקד פלוגת מסלול. בהמשך שימש כמפקד פלוגה מבצעית בגדוד 101, והוביל אותה בלחימה במהלך מבצע עופרת יצוקה. לאחר מכן מונה למפקד פלנ"ט צנחנים בין השנים 2012–2013. בהמשך שימש כסגן מפקד גדוד 890 בין השנים 2013–2014, בין היתר במבצע צוק איתן. לאחר מכן מונה למפקד מחזור בבא"ח צנחנים.
ב-28 ביוני 2017 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד 890, תפקיד בו שירת עד 10 ביולי 2019. ב-14 באוגוסט 2019 מונה למפקד בא"ח צנחנים, בסיום תפקידו ב-27 ביולי 2021 הועלה לדרגת אל"ם. ב-16 באוגוסט 2021 מונה למפקד עוצבת חיצי האש, ושימש בתפקיד עד 21 ביוני 2023.
ב-31 באוקטובר 2022 הוחלט על מינויו לקצין אג"ם של פיקוד הדרום. ביולי 2023 מונה וכיום משמש בתפקיד.
חיים אישיים
אבני מתגורר בקיבוץ שומריה, נשוי לבת שבע ואב לחמישה. גיסו הוא אל"ם יהונתן שטיינברג.
אל צ'לטן
אל צ'לטן (בספרדית: El Chaltén) היא עיירה קטנה הנמצאת בעמק על גדות נהר "ריו דה לאס וואלטס" (Rio de las Vueltas) בפרובינציית סנטה קרוס בארגנטינה.
היא ממוקמת בקצהו של שדה הקרח הפטגוני הדרומי והיא חלק מהפארק הלאומי לוס גלסיירס (הפארק הלאומי של הקרחונים). סמלה הוא הר פיץ רוי המפורסם.
הבתים בעיירה בני קומה או שניים ולמעט הדרכים הראשיות הסלולות רוב הדרכים בה הן דרכי עפר. יש בה מספר מכולות, טרמינל אוטובוסים, סניף של בנק (Banco de la Nacion), מרכז מבקרים ומגוון של מסעדות ודוכני אוכל.
היסטוריה
בשנת 1877 הגשש ומגלה הארצות פרנסיסקו מורנו נתן להר צ'לטן את השם הר פיץ רוי, על שם רוברט פיצרוי, שהיה הקפטן במסע השני של אה"מ ביגל ב-1830.
ב-12 באוקטובר 1985 החליטה ארגנטינה להקים את העיירה כדי לעבות את ההתיישבויות באזור רכס האנדים במערב המדינה (מעין "חומה ומגדל" ארגנטינאי). המחלוקת הוכרעה ללא מלחמה לטובתה של ארגנטינה והשטח נשאר בשטחה של פרובינציה סנטה קרוס. באוקטובר 2014 העניק המגזין לונלי פלאנט את המקום השני ברשימת "הערים הטובות ביותר להכיר בעולם" לאל צ'לטן והיא היישוב הראשון בארגנטינה הנמצא ברשימה.
מקור שמה
ילדי המקום המקוריים, בני שבט טוולצ'ה (Tehuelche), קראו למקום צ'לטן ובתרגום לשפתם זהו "הר מעשן". הם האמינו שזוהי פסגה של הר געש שרוב הזמן מכוסה בעננים.
אטרקציות ותיירות
עיירה זו היא עיירה תיירותית המשמשת כבסיס יציאה למסלולים באזור וזהו עיקר כלכלתה, בעיירה ניתן למצוא מידע על הפארק הלאומי והאתרים באזור, ניתן לקנות ציוד קמפינג ולהצטייד במזון ומצרכים אחרים.
בעבר היו מעט מקומות לינה אך עם ההתפתחות המואצת של העיירה וגדילתה נפתחו מגוון הוסטלים ומלונות המאפשרים מגוון אפשרויות לינה החל ממעונות, אכסניות וכלה בחדרי מלון מצוידים היטב.
בנוסף ישנם מספר אזורי מחנה חינמיים בשמורה המקיפה את העיירה המאפשרים שינה בשטחה והקמת אוהלים ובישול. המחנות הללו לא דורשים הזמנה מראש והכניסה אליהם היא בחינם.
המסלולים באזור כוללים מגוון רחב, החל מטיפוס בהרים, צפייה והליכה על הקרחונים ואף שיט ברפסודה בנהר.
מספר התיירים הפוקדים את העיירה גדל בכל שנה, רוב התיירות היא תיירות חוץ ארגנטינאית. היא מתמלאת בתיירים בעיקר בחודשי העונה - נובמבר-פברואר ואילו בחודשי החורף (אפריל-ספטמבר) היא כמעט שוממת.
אתרים באזור
מסלולים נוספים הם ללגונה טורו (Laguna Toro) ולהר טורו, צפייה בקרחונים שונים ולגונות נוספות שבשמורה: קרחון טורה (Torre Glacier), לגונה קפרי (Laguna Capri), קרחון פיידרס בלנקס (Piedras Blancas Glacier), צ'ורייו דל סלטו (Chorrillo del Salto), הר טומבדו (Tumbado), קרחון ויידמה, אגם ויידמה ועוד.
באזור נמצא גם מסלול מעבר הרוחות אשר לעיתים הרוחות בו במהירות גבוהה מאוד ומסוכנת והדרך אל המסלול אינה מתאפשרת.
אקלים
העיירה מוקפת בדרך כלל בשלג וקרח. האקלים בעיירה הוא אקלים ימי (Cfc) בלתי צפוי כאשר יש כמות גדולה של משקעים אשר מתפרסת על מספר רב של ימים (אך בכל זאת לא בצורה כבדה כמו בפטגוניה הצ'יליאנית).
בקיץ יש ימים ארוכים מאוד ועם הרבה רוח וטמפרטורות נמוכות בדר"כ בין 18 מעלות ביום ל-5 מעלות בלילה. לעיתים גם בקיץ יכולה להתרחש קרה.
בחורף יורד שלג בכמויות בינוניות והטמפרטורה הממוצעת היא בין 3 מעלות צלזיוס ביום לבין 4- מעלות בלילה. בימים קרים הטמפרטורה יכולה לצנוח לטמפרטורה נמוכה הרבה יותר מזה ובשנות ה-40 של המאה ה-20 נמדדה אף טמפרטורה מינימלית של 20- מעלות צלזיוס באמצע החורף בחודש יוני.
זאסטאבה פלורידה
זאסטאבה פלורידה (באנגלית Zastava Florida) היא מכונית משפחתית, 5 מושבים, אשר יוצרה ביוגוסלביה על ידי יצרנית הרכב היוגוסלבית Zastava Automobiles ובמצרים על ידי יצרנית הרכב המצרית נסר, (שם רשמי: "El Nasr Automotive Manufacturing Company", בערבית: "النصر"), ברישיון יצרנית הרכב הסרבית Zastava (בסרבית "Застава Аутомобили") בין השנים 1988–2008.
דגם ה"זאסטאבה פלורידה" התבסס על דגם "Fiat Tipo" שייצר יצרן הרכב האיטלקי Fiat Tipo.
בשנת 2008 קונצרן פיאט השתלט על "Zastava" ומאז החברה קרויה "FIAT Chrysler Automobiles Serbia".
סך הכול יוצרו 29,950 יחידות.
הרעשנים: חג המולד
הרעשנים: חג המולד (באנגלית: A Loud House Christmas) הוא סרט חג מולד טלוויזיוני בלייב אקשן, שבוים על ידי ג'ונתן ג'אדג' על פי תסריט מאת ליז מאסי, המבוסס על סדרת ההנפשה של ניקלודיאון, "הרעשנים".
הסרט שודר בערוץ ניקלודיאון ובשירות פרמאונט+ ב-26 בנובמבר 2021.
תקציר העלילה
לינקולן רעש מתרגש במיוחד לקראת בואו של חג המולד, שכן מדובר ביום היחיד בשנה שבו כל משפחת רעש מתכנסת. עם זאת – השנה, ללורי, לונה ולואן תוכניות חג המולד משלהן; בעקבות כך, מחליטים הורי משפחת רעש שעליהם לצאת לטיול משפחתי למיאמי עם שאר הילדים הנותרים. כשהוא מאוכזב וחושש מהחמצת שאר מסורות חג המולד המשפחתיות בבית רעש, לינקולן מגייס את חברו הטוב ביותר, קלייד, על מנת להמציא את התוכנית המושלמת, לשנות את דעתה של משפחתו, ולהציל את חג המולד המשפחתי.
פיתוח
ב-19 בפברואר 2020, נמסר לראשונה על הפקת סרט לייב אקשן שיתבסס על הסדרה המונפשת של ניקלודיאון, "הרעשנים". במקור, הסרט התעתד לעלות לשידור בשנת 2020, אך מסיבות שטרם נמסרו, תהליך פיתוחו והפקתו נדחה. ב-18 במרץ 2021, נמסר על ליהוקו של וולפגנג שייפר לדמותו של לינקולן ושל ג'אזיר ברונו לדמותו של קלייד. ב-23 באוגוסט 2021, נחשף צוות השחקנים המלא.
צילומים
צילומי הסרט החלו באפריל 2021 באטלנטה, תחת השם "!The Loud House: A Very Loud Christmas".
שידור
הסרט שודר בערוץ ניקלודיאון ובשירות פרמאונט+ ב-26 בנובמבר 2021.
רייטינג
בסרט צפו 383,000 ילדים בגילאי 2–11, 252,000 ילדים בגילאי 6–11 ובסך הכל, בסרט צפו 881,000 צופים בשידורו המקורי, דבר שהפך אותו לסרט הילדים הטלוויזיוני הנצפה ביותר לשנת 2021.
שיטת הרטרי-פוק
שיטת הרטרי-פוק (Hartree-Fock) היא שיטת קירוב למציאת מצב היסוד בבעיות קוונטיות של גופים מרובים. שיטה זאת שימושית בתחומים של פיזיקה וכימיה חישובית.
בשיטת Hartree-Fock מניחים שאפשר לקרב את פונקציית הגל של מערכת בעל N גופים על ידי מטריצת סלייטר (בעצם מכפלה של פונקציות הגל הבודדות של כל חלקיק). על ידי שימוש בעקרון הווריאציה אפשר לקבל N משוואות מצומדות עבור N אורביטלים שונים. פתרון המשוואות הללו ייתן לנו את פונקציית הגל של Hartree-Fock ואת האנרגיה של המערכת, ששניהם קירובים לגדלים המדויקים.
הדיון כאן עוסק רק בשיטת-Restricted Hartree-Fock, בה כל האטומים מכילים קליפות מלאות ב-2 אלקטרונים, בעלי ספינים הפוכים. מערכות אחרות בהן ייתכנו קליפות בעלות אלקטרון אחד דורשות שימוש בשיטות אחרות כמו:
תקציר היסטורי
תחילת הפיתוח של שיטת Hartree-Fock התרחשה זמן קצר לאחר פיתוח משוואת שרדינגר ב-1926. ב-1927 דאגלס הרטרי (Douglas Hartree) הציג שיטה לחישוב קירוב לפונקציות הגל והאנרגיות של אטומים ויונים. הרטרי חיפש דרך להיפטר מפרמטרים ניסיוניים ולפתור את משוואת שרדינגר הבלתי-תלויה בזמן בעזרת עקרונות פיסקליים בסיסיים (ab-initio). ההצעה הראשונה שלו לפתרון נקראת שיטת Hartree. ב-1930 סלייטר וולדימיר פוק ציינו ששיטת Hartree לא מקיימת את עקרון האנטי-סימטריות של פונקציות הגל שנובע מעקרון האיסור של פאולי. על-פי עיקרון זה שני אלקטרונים בעלי אותו מצב קוונטי (ספין בדרך-כלל) לא יכולים להתקיים באותו מיקום. הם הראו ששימוש בדטרימננט סלייטר, שהוא בעצם מכפלה של פונקציות אורביטלים של חלקיקים בודדים, מקיים את האנטי-סימטריות ולכן מייצג יותר את הפתרון האמיתי ומתאים יותר לשיטה. לאחר הכללת הדטרמיננטה של סלייטר השיטה נקראה שיטת Hartree-Fock.
למרות ששיטת Hartree-Fock הייתה יותר מדויקת פיזיקלית היא כמעט ולא הייתה בשימוש עד לכניסת המחשבים הראשונים בשנות ה-50, מכיוון שדרשה יכולות חישוביות גדולות יותר.
האלגוריתם של Hartree-Fock
השיטה משמשת בדרך-כלל כדי לפתור את משוואת שרדינגר הבלתי-תלויה בזמן עבור מערכת מרובת חלקיקים. מכיוון שלא ניתן לפתור את הבעיה המורכבת הזאת בצורה אנליטית הבעיה נפתרת בשיטות נומריות.
חולשות, הרחבות ואלטרנטיבות
מבין הקירובים שהוצגו, הקירוב האחרון הוא המשמעותי ביותר. הזנחת הקורלציה בין האלקטרונים יכולה להביא לתוצאות רחוקות מהתוצאות הנסיוניות. ישנן מספר שיטות שמנסות להתמודד עם הבעיה הזאת ונקראות שיטות post-Hartree-Fock.
אלטרנטיבה פופולרית לחישוב בשיטת Hartree-Fock היא שימוש בתורת פונקציונל הצפיפות (DFT) בה הקירוב כולל גם את הקורלציה בין האלקטרונים.
Loca (שיר של שאקירה)
Loca (באנגלית: Crazy, ובעברית: משוגעת) הוא שיר של הזמרת הקולומביאנית שאקירה מתוך אלבום האולפן התשיעי שלה, Sale el Sol. השיר יצא לאור ב-10 בספטמבר 2010, כסינגל הראשון מן האלבום. תחילה, שאקירה הוציאה את השיר במטרה לקדם בצורה הכי דרסטית שאפשר את האלבום. במהירות השיר הפך לשיר המצליח ביותר מן האלבום, כאשר מכר כמויות רבות של עותקים ובנוסף נכנס למצעדים רבים ברחבי העולם ואף הגיע לרוב צמרות המצעדים במצעדי אמריקה הלטינית.
מבקרים רבים שיבחו את השיר, ובנוסף המעריצים של הזמרת זכו להופיע בווידאו קליפ לשיר, ובמהרה הפך לאחד מהווידאו קליפים האהובים ביותר של הזמרת. לשיר יצאו שתי גרסאות, גרסה אחת באנגלית והשנייה גרסה בספרדית. הגרסה באנגלית נחלה הצלחה בינונית כאשר הצליחה להיכנס למצעד הבילבורד הוט 100, ובשיאה הגיעה למקום ה-32. הגרסה הספרדית זכתה להצלחה עצומה, ובמהרה הפכה לאחת מהגרסאות בספרדית המצליחות ביותר של הזמרת כאשר גרסה זו כבשה ראשי מצעדי רבים, מכרה כמויות רבות של עותקים, וצברה צפיות רבות על הווידאו קליפ. לשתי הגרסאות הועלו ווידאו קליפים לערוצה של הזמרת. בגרסה הספרדית דילן מילס השתתף באופן משמעותי בכתיבה.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ לשיר יצא בשנת 2010, והוא יצא כקליפ הראשון מן האלבום. במהרה הקליפ זכה לשבחים רבים ולביקורות טובות, כאשר בימיו הראשונים ביוטיוב צבר כמויות רבות של צפיות. בקליפ ניתן לראות את שאקירה משתטה, כשם השיר - "משוגעת".
היא נוסעת באופנוע כאשר חבורת אופנוענים סביבה, ובנוסף, עושה דברים שטותיים בעיר. בתחילת הקליפ ניתן לראות את מעריציה של הזמרת קוראים בשמה ומנסים לצלם אותה. נכון לאוגוסט 2019, הקליפ צבר למעלה מ-515 מיליון צפיות והוא הווידאו קליפ העשירי הנצפה ביותר של הזמרת.
מיקומי שיא
השיר הוא המצליח ביותר מתוך האלבום, ובשיאו הצליח להיכנס למצעדים רבים, ולכבוש צמרות מצעדים רבות.
דייוויד יאנג קמרון
דייוויד יאנג קמרון (באנגלית: David Young Cameron; 28 ביוני 1865 – 16 בספטמבר 1945) היה צייר סקוטי, שזכה להצלחה רבה. כמו כן היה חרט בעיקר של נופים עירוניים. הוא היה דמות מובילה בתחיית התחריט.
ביוגרפיה
קמרון היה בנו של הכומר רוברט קמרון ונולד בגלאזגו, סקוטלנד. הוא התחנך באקדמיה של גלאזגו. ב-1881 למד בבית הספר לאמנות של גלאזגו וב-1885 נרשם לבתי הספר לאמנות באדינבורו. קמרון הפך לחרט מיומן שעשה לעצמו שם במדיום הזה וזכה להכרה בינלאומית עד שנות ה-90. הוא נבחר לשותף של האגודה המלכותית של ציירים-חרטים (RE) בשנת 1889. הוא הציג באופן קבוע מ-1889 עד 1902, לפני שהתפטר מחברותו ב-1903.
מקצועותיו כללו לימודי אדריכלות, מהם הפיק מספר 'סטים' של נופים פופולריים. הוא קיבל מדליות ופרסים שונים על תחריטיו. באופן כללי ההדפסים שלו כוללים אזורים כהים, מקוזזים על ידי הדגשות. קמרון נודע מאוחר יותר בזכות חריטת פנים כנסייה ונופים של סקוטלנד. הוא הפך למבוקש מאוד בקרב אספנים, עד שהמפולת הכלכלית הגדולה של 1929 הביאה לקריסת מחירי ההדפסים בכלל. הוא ניצל את הפופולריות שלו על ידי הפקת מספר חסר תקדים של הדפסים.
בשנת 1899 קמרון ואשתו עברו לקיפן בהרים הסקוטים. זה היה ליד סטירלינג עם נוף של בן לומונד ומעבר לטירת סטירלינג. הם התגוררו בכפר למשך שארית חייהם, וכן החזיקו בית בלונדון. הם גם ערכו נסיעות קבועות לאירופה כולל ביקורים ברחבי איטליה וצרפת. איטליה סיפקה את ההשראה למספר תחריטים של נושאים אדריכליים. תחריטיו, שהתאפיינו באור וצל, מראים שוב את השפעת בית הספר בהאג וכן ויסלר ורמברנדט.