cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פגיעה ארכאולוגית בעתיקות הר הבית
פגיעה ארכאולוגית בעתיקות הר הבית היא חפירה בהר הבית שבוצעה על ידי הווקף המוסלמי במהלך שנים, באופן שהביא להרס ואובדן של ממצאים ארכאולוגים רבים. בניסיון להציל את הממצאים הוקם פרויקט סינון העפר מהר הבית.
היסטוריה
בנובמבר 1999 נחפר על ידי הווקף בור גדול במתחם בהר הבית. הבור, בעל ממדים של 43x36 ובעומק 12 מטרים, נחפר ברובו בתוך יום וחצי, תוך שימוש בציוד מכני כבד, ללא חפירה ארכאולוגית מקדימה או פיקוח ארכאולוגי, ותוך פגיעה בעתיקות. שפכי העפר מכריית בור זה, יחד עם שפכים נוספים מעבודות בניין וגינון באזורים סמוכים פונו באמצעות ארבע מאות משאיות למספר מקומות. רובן נשפכו בנחל קדרון הסמוך. סביבותיו של הבור רוצפו ובבור עצמו נבנו מדרגות המובילות מטה. מלבד הרס העתיקות עצמן, העתיקות שהיו עשויות להתגלות בחפירה נותקו מהקשרן ובכך איבדו רבות מערכן המדעי.
במסגרת מהומות הר הבית 2022, חסמו מוסלמים את גישתם של יהודים שרצו לעלות להר הבית לרגל חג הפסח, באמצעות אבנים. חלק מהאבנים היו ממצאים ארכאולוגיים עתיקים. בעקבות זאת הודיעה רשות העתיקות על בחינה של הממצאים הארכאולוגים שנפגעו ממעשה זה.
כמענה לבקשת מכון המידע של הכנסת מידע מרשות העתיקות על פגיעה בעתיקות בהר מ־2011 ואילך ענתה רשות העתיקות "יש בידינו מידע, אך ניתן למסור אותו בדיון מסווג בלבד" וסירבה לספק אותו.
חוסר האכיפה
1. רשות העתיקות מקיימת כל העת פיקוח ארכאולוגי בהר הבית. מאז נובמבר 1996 הפיקוח הוא מוגבל, והוא נעשה לעיתים בחסות המשטרה.
2. על פי הנחיות היועץ המשפטי לממשלה, שניתנו בהמשך לפסיקת בג"ץ בעניין הר הבית, מנועה רשות העתיקות מלאכוף את חוק העתיקות בהר הבית. עליה לדווח על הנעשה במתחם ולפעול על פי הנחיות היועץ המשפטי לממשלה והנחיות הדרג המדיני.
סוגיית האכיפה נדונה פעמים מספר בבג"ץ, לרבות דיון בזמן האחרון, בהקשר של פריצת הפתח החדש ב"אורוות שלמה".
3. חוק העתיקות נאכף בכל מקום. פעולות פיתוח במקומות המוכרזים כאתר עתיקות נעשות באישור רשות העתיקות ועל פי תנאי מינהל מקרקעי ישראל, כקבוע בחוק.
הוועד הציבורי למניעת הרס העתיקות בהר הבית
בראשית שנת 2000 הוקם "הוועד הציבורי למניעת הרס העתיקות בהר הבית". עם חברי הוועד נמנים ארכאולוגים בכירים רבים, בהם יו"ר המועצה הארכאולוגית ונשיא החברה לחקירת ארץ־ישראל ועתיקותיה, משפטנים, בהם גם נשיאי בית המשפט העליון בדימוס ומבקרת המדינה לשעבר, אנשי רוח ואישי ציבור ואנשי ביטחון בכירים.
הוועד פועל במטרה למנוע פגיעה במעמדו ההיסטורי והארכאולוגי של מתחם הר הבית, מפני שמשמעותה היא פגיעה בתרבות העולמית בכלל ובמורשת היהודית בפרט. מאחר שהווקף והתנועה האסלאמית מבצעים את הרס העתיקות ומשנים את אופיו ההיסטורי של המתחם העתיק תוך הפרה של חוק העתיקות תשל"ח-1978 וחוק התכנון והבנייה תשכ"ה-1965, ולפיכך דורש הוועד להורות למשטרת ישראל לאכוף את חוקי העתיקות, התכנון והבנייה בהר הבית, לערוך סיורים שוטפים בתדירות גבוהה, כל יום, בכל חלקי הר הבית, ולמנוע ולסכל כל פעולה בלתי חוקית המתבצעת במקום, כמקובל בכל שאר אתרי העתיקות בארץ. כמו כן דורשים לפתוח באופן מלא וחופשי את כל מתחם הר הבית לביקור וסיקור שוטף של התקשורת הישראלית והבינלאומית; דבר זה, הנמנע כעת, הוא הפרה של חופש העיתונות והמידע במדינה דמוקרטית ושלילת זכות הציבור לדעת, ללא כל בסיס חוקי. סגירת ההר לתקשורת מאפשרת לווקף להסתיר את הפשעים הארכאולוגיים והעבירות שהוא מבצע על ההר מעיני הציבור בישראל וכלל העולם התרבותי. ולבסוף, דרישה לפיקוח קבוע, שוטף יומיומי ואמיתי בכל חלקי הר הבית של רשות העתיקות, שתפקידה להגן ולשמור על העתיקות בכל מקום ועל אחת כמה וכמה במקום בעל חשיבות היסטורית וארכאולוגית כמו הר הבית.
יחסי דומיניקה–הממלכה המאוחדת
יחסי דומיניקה–הממלכה המאוחדת הם היחסים הנוכחיים וההיסטוריים בין דומיניקה לבין הממלכה המאוחדת.
סקירה כללית
צרפת הייתה המדינה האירופית הראשונה שהקימה באי יישובי קבע בשנת 1635, אך גם היא נאלצה לנטוש תוך זמן קצר. היא חידשה את ההתיישבות בהדרגה במהלך המאה ה-18, אך בסופו של דבר, במסגרת ההסכמים שנחתמו עם סיום מלחמת שבע השנים, עברה דומיניקה לידי בריטניה ב-1763.
הגעתם של הבריטים שינתה את הרכבו האתני של האי. הם החלו לגרש את הקאריבים לדרום אמריקה, והמחלות שהביאו עמם גרמו לתמותה אצל הילידים. במקביל, הביאו עמם הבריטים עבדים מאפריקה. ב-1831 הוענקו זכויות פוליטיות גם לשחורים (למעט עבדים), ולמשך זמן מה נשלטה האספה המחוקקת של דומיניקה בידי הרוב השחור. בלחץ בעלי האדמות האנגלים, נשחקו בהדרגה זכויותיהם של השחורים. ב-1871 עברה דומיניקה לניהול אדמיניסטרטיבי של איי וינדווארד, וב-1896 בוטל הממשל העצמי.
לאחר מלחמת העולם הראשונה גברה המודעות הפוליטית של תושבי האי, והממשל העצמי חזר בהדרגה. ב-1958 הצטרפה דומיניקה לפדרציה של איי הודו המערבית, ועם פירוקה ב-1962, הייתה למדינת חסות בריטית. ב-1967 הוקנתה לה האחריות המלאה על ענייני הפנים, וב-3 בנובמבר 1978, תאריך סמלי שנקבע על פי התאריך בו הגיע כריסטופר קולומבוס לאי, זכתה בעצמאות. מיד לאחר העצמאות כוננו שתי המדינות יחסים דיפלומטיים. כיום, שתי המדינות חברות מלאות בחבר העמים הבריטי.
דומיניק תים
דומיניק תים (בגרמנית: Dominic Thiem; נולד ב-3 בספטמבר 1993 בווינר נוישטאדט שבאוסטריה) הוא טניסאי אוסטרי מקצועני. נכון ליוני 2023 מדורג תים במקום ה-89 בעולם בסבב ה-ATP. דירוג השיא שלו היה 3, ב-2 במרץ 2020. עד כה זכה ב-17 תארים.
2013
בשנת 2013, הגיע תים לרבע הגמר באליפות אוסטריה הפתוחה ובאליפות וינה הפתוחה.
2014
תים העפיל לאליפות אוסטרליה הפתוחה שנערכה בשנת 2014 משלב המוקדמות. בסיבוב הראשון הוא ניצח את ז'ואאו סוזה מפורטוגל ב-4 מערכות (7-5, 4-6, 3-6, 6-7 3-7). בסיבוב שני הוא הפסיד לקווין אנדרסון מדרום אפריקה (19 בטורניר) ב-3 מערכות (6-4, 6-3, 6-4).
באליפות מדריד הפתוחה באותה השנה, הוא השיג תים את הניצחון הגדול שלו עד כה, לאחר שניצח בסיבוב השני את המדורג שלישי בעולם, סטאן ואוורינקה משווייץ ב-3 מערכות (1-6, 6-2, 6-4).
באליפות צרפת הפתוחה שנערכה באותה שנה הוא הפסיד בסיבוב השני לרפאל נדאל מספרד (1 בעולם) ב-3 מערכות (6-2, 6-2, 6-3), שבסופו של דבר גם זכה בטורניר.
באליפות וימבלדון אותה שנה הוא הפסיד בסיבוב הראשון ללוק סוויל מאוסטרליה שעלה משלב המוקדמות ב-4 מערכות (7-5, 6-4, 3-6, 6-4).
באליפות אוסטריה הפתוחה שנערכה באותה שנה הוא הגיע עד למשחק הגמר שבו הפסיד לדויד גופין מבלגיה ב-3 מערכות (4–6, 6–1, 6–3).
באליפות ארצות הברית הפתוחה שנערכה בסוף אוגוסט תחילת ספטמבר אותה שנה הגיע תים לסיבוב הרביעי שבו הפסיד לתומאש ברדיך מצ'כיה (6 בעולם) ב-3 מערכות (6-1, 6-2, 6-4)
2015
באליפות אוסטרליה הפתוחה הפסיד תים בסיבוב הראשון, באליפות רוטרדם הפתוחה, הפסיד תים בסיבוב השני. באליפות מיאמי הפתוחה של אותה שנה הגיע תים לרבע הגמר.
במאי זכה תים באליפות ניס הפתוחה, לאחר ניצחון על לאונרדו מאייר, זהו טורניר ה-ATP הראשון בו זכה תים. באליפות צרפת הפתוחה 2015 הודח תים בסיבוב השני. באליפות וימבלדון 2015 ניצח תים את דודי סלע בסיבוב הראשון אך הפסיד בסיבוב השני של התחרות.
ביולי, זכה תים בתואר ה-ATP השני בקריירה בטורניר אומג לאחר שניצח את ז'ואאו סוזה. באוגוסט זכה בטורניר השלישי שלו בטורניר גשטאט לאח ניצחון על דויד גופין
את השנה סיים תים במקום 18 בעולם.
2016
את השנה החל תים עם העפלה לחצי הגמר של טורניר בריזביין, שם הפסיד לרוג'ר פדרר. באליפות אוסטרליה הפתוחה הפתוחה של אותה שנה הודח תים בסיבוב השלישי.
בפברואר של אותה שנה זכה תים בטורניר בואנוס איירס לאחר ניצחון על ניקולס אלמגרו, באותו חודש זכה תים גם בטורניר אקפולקו לאחר ניצחון על ברנדר טומיק.
בטורניר אינדיאן וולס של אותה שנה הגיע תים לסיבוב הרביע שם הפסיד לז'ו-וילפריד צונגה שדורג במקום התשיעי בעולם באותה תקופה. בסיבוב השלישי של אליפות איטליה הפתוחה ניצח תים בפעם הראשונה בקריירה את רוג'ר פדרר, באותו טורניר הפסיד תים ברבע הגמר. תים שמר על הישגו משנה שעברה וגם ב-2016 זכה בטורניר ניס לאחר ניצחון על אלכסנדר זברב מגרמניה.
חצי גמר גראנד סלאם ראשון
באליפות צרפת הפתוחה שנערכה בסוף מאי תחילת יוני, הוא העפיל לשלב חצי הגמר והפסיד לנובאק ג'וקוביץ' מסרביה. תים זכה בתואר הרביעי שלו באותו עונה לאחר ניצחון בטורניר שטוטגרט על פיליפ קולשרייבר, בכך הפך תים לשחקן ה-29 בעולם שזכה לנצח בטורנירים על שלושה סוגי מגרשים שונים באותה עונה. באליפות וימבלדון 2016 הודח תים בסיבוב השני. מאליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס של אותה שנה פרש תים בסיבוב הרביעי עקב פציעה בברך.
את שנת 2016 סיים תים במקום שמיני בעולם.
גמר גראנד סלאם ראשון בקריירה
באליפות צרפת הפתוחה שנערכה בסוף מאי תחילת יוני אותה שנה הוא הגיע למשחק הגמר לראשונה בקריירה שלו והפסיד לרפאל נדאל (1 בעולם) ב-3 מערכות (4–6, 3–6, 2–6).
2019
באליפות אוסטרליה הפתוחה שנערכה בינואר 2019 הגיע תים לסיבוב השני שבו הפסיד לאלכסיי פופירין מאוסטרליה (קיבל כרטיס חופשי) לאחר שהוא פרש מהמשחק (7-5, 6-4, 2-0). בסיבוב הראשון הוא ניצח בקושי את בנואה פייר מצרפת (53 בעולם) ב-5 מערכות (4-6, 3-6, 7-5, 6-1, 3-6).
בטורניר אינדיאן וולס, בתחילת מרץ אותה שנה, זכה תים בתואר מאסטרס ראשון בקריירה כשניצח בגמר את רוג'ר פדרר (3 בעולם) ב-3 מערכות (6:3, 3:6, 5:7). הוא זכה בתואר ה-13 שלו באותה עונה, בברצלונה, כשניצח בגמר את דניל מדבדב (14 בעולם) בשתי מערכות (4:6, 0:6).
באליפות צרפת הפתוחה שנערכה בסוף מאי תחילת יוני אותה שנה הוא הגיע למשחק הגמר בפעם השנייה בקריירה שלו והפסיד שוב לרפאל נדאל (2 בעולם) ב-4 מערכות (3–6, 7–5, 1–6, 1–6).
2020
לראשונה בקריירה הגיע תים למשחק הגמר באליפות אוסטרליה הפתוחה שבו הפסיד לנובאק ג'וקוביץ' (2 בעולם) ב-5 מערכות (4–6, 6–4, 6–2, 3–6, 4–6). בסיבוב הרביעי הוא ניצח את גאל מונפיס מצרפת (10 בעולם) ב-3 מערכות (2-6, 4-6, 4-6), בשלב רבע הגמר הוא ניצח את רפאל נדאל (1 בעולם) ב-4 מערכות (6-7 3-7, 6-7 4-7, 6-4, 6-7 6-8) ובשלב חצי הגמר הוא ניצח את אלכסנדר זברב (7 בעולם) ב-4 מערכות (6-3, 4-6, 6-7 3-7, 6-7 4-7).
ב-2 במרץ דורג תים במקום שלישי בעולם, דירוג השיא שלו. בשל מגפת הקורונה לא נערכו משחקים ממרץ ועד סוף יולי. בטורניר סינסינטי שנערך באוגוסט אותה שנה הוא הפסיד כבר במשחק הראשון שלו בסיבוב השני לפיליפ קריינוביץ' מסרביה (32 בעולם) ב-2 מערכות (6-2, 6-1).
תואר גראנד סלאם ראשון
באליפות ארצות הברית הפתוחה, זכה תים בתואר ליחידים, גראנד סלאם הראשון בקריירה שלו לאחר ניצחון במשחק הגמר על אלכסנדר זברב (7 בעולם) ב-5 מערכות (2–6, 4–6, 6–4, 6–3, 7–6 8–6). בסיבוב השלישי הוא ניצח את מרין צ'יליץ' מקרואטיה (38 בעולם) ב-4 מערכות (2-6, 2-6, 6-3, 3-6), בסיבוב הרביעי הוא ניצח את פליקס אוז'ה-אליאסים מקנדה (21 בעולם) ב-3 מערכות (6-7 4-7, 1-6, 1-6), בשלב רבע הגמר הוא ניצח את אלכס דה מינור מאוסטרליה (28 בעולם) ב-3 מערכות (1-6, 2-6, 4-6) ובשלב חצי הגמר הוא ניצח את דנייל מדבדב מרוסיה (5 בעולם) ב-3 מערכות (6-2, 6-7 7-9, 6-7 5-7)
YJ-18
YJ-18 (במנדרינית: 鹰击 תרגום מילולי: תקיפת העיט, פין-יין: Yīng jī, סימול נאט"ו: CH-SS-NX-13, השם המלא במנדרינית תקנית: 鹰击18反舰导弹) היא סדרה של טילי שיוט נגד ספינות ומטרות קרקעיות, מתוצרת סין.
תיאור
על פי פרסומים במדיה הסינית למערכת יכולות ניווט אינרציאליות, ועם תמיכה מבערכת הנווט הלווינית הסינית BeiDou, ונושאת ראשי קרב עם יכולת השמדת מערכות אלקטרוניות באזור הפגיעה על ידי פיצוץ אלקטרומגנטי.
הטילים פרושים על משחתות מסוג Type 052D ו-Type 055 וייתכן שאף בצוללות גרעיניות מסוג Shang-II, Song, Yuan ועוד.
גביע אפריקה לאומות 1998
גביע אפריקה לאומות 1998 היה הטורניר ה-21 של גביע אפריקה לאומות. הטורניר נערך בבורקינה פאסו החל מה-7 בפברואר עד ה-28 בפברואר. מצרים זכתה בגביע בפעם הרביעית בתולדותיה לאחר שניצחה את דרום אפריקה במשחק הגמר.
המדינות המשתתפות
16 מדינות לקחו חלק בטורניר הגמר. נבחרת העפילה באופן אוטומטי לטורניר כמארחת, ונבחרת  העפילה אוטומטית אף היא בעקבות זכייתה בטורניר הקודם. שאר 14 הנבחרות העפילו דרך שלב המוקדמות בו השתתפו 28 נבחרות.
אדריאן דאנבר
ביוגרפיה
דאנבר נולד וגדל באניסקילן במחוז פרמנה בצפון אירלנד, הבכור במשפחה בת שבעה ילדים. הוא למד התחנך אצל ה-Presentation Brothers, ואחר כך למד משחק בבית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה בלונדון.
קריירה
דאנבר הופיע בסרטי קולנוע כמו "כף רגלי השמאלית", "משחק הדמעות" ו"הגנרל". בנוסף היו לו תפקידים ראשיים בסרטים "Triggermen", "Shooters", "How Harry Became A Tree" (עם קולם מיני), "ריצ'רד השלישי" ובסרט "גבעת הסודות". בטלוויזיה כיכב בפרק הראשון של הסדרה "המפצח" וגילם חשוד ברצח שסובל מאבדן זיכרון. הוא השתתף בפרק האחרון של הסדרה "A Touch of Frost" והופיע בסדרות בריטיות רבות בהן "אהבה קשוחה", "המפקח מורס", "חטוף", "חוק מרפי", "אפר לעפר" וב-2005 שיחק בהפקה מחודשת של הסדרה "The Quatermass Experiment".
בתיאטרון הופיע דאנבר במחזה "The Shaughraun" ובמחזה "גולים" בתיאטרון אבי שבדבלין; במחזה "Real Dreams" ובמחזה "The Danton Affair" עם הלהקה השייקספירית המלכותית; במחזות "המלך ליר", "Pope's Wedding" ו-"Saved and Up To The Sun And Down To The Centre" בתיאטרון רויאל קורט; במחזה "Conversations on a Homecoming" בתיאטרון ליריק בבלפסט. הוא שיחק בתפקיד אוסקר ויילד במחזה "A Trinity of Two" בתיאטרון ליברטי הול בדבלין ובמחזה "בואינג בואינג" בלונדון ב-2007.
דאנבר ביים את המחזה "פילדלפיה, הנה אני בא!" מאת בריאן פריל הפקה שזכתה לשבחי הביקורת. ב-2008 ביים וכיכב במחזה "Brendan at the Chelsea" מאת ג'נט בהאן, וגילם את דמותו של המחזאי האירי ברנדן בהאן. המחזה הוצג בתחילה ב-2011 בתיאטרון ליריק בבלפסט, ובספטמבר 2013 הוצג בתיאטרון רו בניו יורק.
הוא גילם את אופידיוס בהפקה הרדיופונית של ה-BBC למחזה "קוריולנוס". עוד שיחק בתפקיד אורח בסדרת התסכיתים "באלדי" ברדיו 4. על הבמה הופיע בדמות הצייר יאן ורמיר בעיבוד לתיאטרון של הרומן "נערה עם עגיל פנינה".
ב-2008 שיחק דאנבר בתפקיד פיליפ קונולי בסרט "The Last Confession of Alexander Pearce". לצדו של דאנבר כיכב השחקן האירי קירן מקמנמין, והם הצטלמו לסרט ביער גשם מרוחק בצפון מערב טסמניה. ב-2012 הצטרף דאנבר לצוות השחקנים של הסדרה המשטרתית "שחיתות" וגילם את רפ"ק טד הייסטינגס. הוא המשיך לגלם את התפקיד בעונה השנייה של הסדרה ששודרה ב-2014 ובעונה השלישית ב-2016.
עוד בתיאטרון ביים דאנבר מחזות לפסטיבל בקט (Happy Days Enniskillen International Beckett Festival).
בעונה השנייה של הסדרה "אפר לעפר" שיחק דאנבר בדמות מסתורית בשם מרטין סאמרס. ב-2014 שיחק בתפקיד הראשי בדרמה הקומית של ה-BBC "וולטר".
חיים אישיים
ב-1986 התחתן דאנבר עם השחקנית האוסטרלית אנה ניי (Nygh). יש לו בת אחת ובן חורג. הוא חי בקראוץ' אנד שבצפון לונדון.
ביוני 2009 הוענק לדאנבר תואר דוקטור לשם כבוד מטעם אוניברסיטת אולסטר כהוקרה על תרומתו לתחום המשחק.
ננו-אקס אימג'ינג
ננו-אקס אימג'ינג בע"מ (באנגלית: Nano-X Imaging, מוכרת גם בשם ננוקס) היא חברה ציבורית ישראלית העוסקת בפיתוח מכשור לדימות רפואי.
היסטוריה
החברה הוקמה בדצמבר 2018, אחת ממקבץ של חברות הזנק שהוקמו על ידי רן פוליאקין בנווה אילן. החברה מפתחת מכשור דימות רפואי מבוסס קרני רנטגן המיוצרות באמצעות רכיב ננואלקטרוני. לפי החברה, מוצריה זולים יחסית למוצרים דומים, ובכך מאפשרים נגישות גבוהה יותר לשירות זה. עם זאת, אף מוצר עוד לא הוצע למכירה. מודל ההכנסות של החברה הוא MSaaS - סריקה רפואית כשירות, כלומר תשלום עבור כל שימוש במוצרי החברה במקום רכישה של ציוד יקר. מנכ"ל ויו"ר החברה מאז היווסדה היה רן פוליאקין. בינואר 2022 החליף אותו ארז מלצר כמנכ"ל החברה, ופוליאקין המשיך בתפקידו כיו"ר.
הפיתוח הטכנולוגי
הטכנולוגיה אשר בבסיסה מפותח המוצר ייחודית לחברה ומתבססת על מכשיר רנטגן בעל מקורות קרינה מרובים.
באפריל 2021 קיבלה החברה 'clearance' (ולא אישור) מה-FDA למכשיר רנטגן בעל מקור קרינה יחיד שפיתחה.
באוגוסט 2021 רכשה החברה את חברת "זברה מדיקל ויז'ן" משפיים, שפיתחה תוכנה לניתוח בדיקות שלהן תוצאות ויזואליות, כגון צילום רנטגן, בדיקת CT ובדיקת MRI. הרכישה נעשתה תמורת 100 מיליון דולר במניות של ננו-אקס ו-100 מיליון דולר נוספים מותנים בעמידה ביעדים. שם החברה הנרכשת שונה ל"ננו-אקס איי איי בע"מ" (Nano-X AI).
באוקטובר 2021 חנכה החבר מפעל לייצור רכיבי MEMS בקוריאה הדרומית.
במאי 2023 קיבלה החברה אישור של ה-FDA לשיווק מכשיר רנטגן בעל מקורות קרינה מרובים Nanox.ARC מתוצרתה ולתשתית הענן Nanox.CLOUD.
גיוס הון
בשנת 2019 גייסה החברה חמישה מיליון דולר מחברת SK טלקום. בינואר 2020 גייסה החברה, בהובלת חברת פוקסקון, 26 מיליון דולר. ביוני 2020 גויסו עוד 20 מיליון דולר מחברת SK טלקום, שהפכה למשקיעה עיקרית בננו-אקס. ביולי 2020 השלימה החברה גיוס של 110 מיליון דולר. באוגוסט 2020 גייסה החברה 165 מיליון דולר בהנפקת מניותיה בבורסת נאסד"ק.
הטענות להונאת משקיעים
בספטמבר 2020, זמן קצר לאחר הפיכת החברה לציבורית, הניוזלטר טען שננוקס היא הונאה מוחלטת והעניק לחברה מחיר יעד של 0 דולר. עוד הוסיפו האנליסטים של סיטרון כי שוק ההדמיה הרפואית נשלט על ידי חברות ענק כמו ג'נרל אלקטריק שמוציאות מדי שנה מיליארדי דולרים על הוצאות מחקר ופיתוח ואין כל היתכנות כי ננוקס הצליחה לפתח מכונה טובה יותר בסכום של 7.5 מיליון דולר בלבד. כשבוע לאחר פרסום המחקר של סיטרון, גוף המחקר הפיננסי מאדי ווטרס הודיע כי הוא פתח פוזיציית שורט על מניית החברה, וטען שננוקס מנסה לייצר מצג שווא כי יש לה שיתוף פעולה עם בית החולים הדסה עין כרם אך מבדיקה שערכו הדסה לא הסכימו לאשר זאת. המשקיעים הגיבו בפאניקה ומניית החברה ירדה משיא של 64 דולר למניה ל-28 דולר למניה. באוקטובר 2020 הנהלת החברה הגיבה לטענות והודיעה על הצגת הטכנולוגיה שפיתחו במהלך כנס בשיקגו בדצמבר 2020, המניה הגיבה בעלייה של 40 אחוז והגיעה לשיא של כמאה דולר למניה בינואר 2021. מאז ירד שערה בהדרגה עד לשפל של 8 דולר למניה במאי 2022.
במאי 2022 הודיע מנכ"ל החברה כי בהתאם לדרישת ה-SEC הועברו מסמכים המעידים על הטכנולוגיה של החברה. עוד הוסיף כי החברה הגישה בקשה לאישור המוצר המוגמר וממתינה לאישור הFDA.
לאופולד וילהלם, ארכידוכס אוסטריה
לאופולד וילהלם, ארכידוכס אוסטריה (בגרמנית: Leopold Wilhelm von Österreich; 5 בינואר 1614 - 20 בנובמבר 1662) היה מפקד צבאי אוסטרי, מושל ארצות השפלה הספרדיות בין השנים 1647–1656, ופטרון של האמנויות.
ביוגרפיה
לאופולד וילהלם נולד בוינר נוישטאדט ב-5 בינואר 1614, והיה בנם הצעיר של פרדיננד משטיריה, ארכידוכס אוסטריה לבית הבסבורג ואשתו הראשונה, מריה אנה מבוואריה, בתם של וילהלם החמישי, דוכס בוואריה ורנאטה מלורן. בשנת 1619 מת מתיאס, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ללא ילדים, ואביו הוכתר לקיסר האימפריה, מעשה שהביא לפרוץ מלחמת שלושים השנים.
בשנת 1637 מת אביו, ואחיו הבכור הפך לקיסר פרדיננד השלישי. לאופולד וילהלם שימש כגנרל במלחמת שלושים השנים, וכמפקד בקרב ברייטנפלד השני ובמלחמת צרפת-ספרד. במהלך המלחמה, כוחות ארצות השפלה הספרדיות תחת פיקודו של לאופולד וילהלם הפסידו בקרב לן, בניסיון לכבוש את העיר מחדש בשנת 1648. מאוחר יותר בזמן המלחמה הוא התקיף מכיוון ארצות השפלה פעמיים. בפעם השנייה הוא תפס בהצלחה מספר מצודות בצפון צרפת בחודשים פברואר-מרץ 1652, ואילץ את הצרפתים למשוך כוחות מקטלוניה כדי לחזק את גבולם הצפוני. זה סייע לכוחות הספרדים בספרד להחזיר את שלטונם בקטלוניה, ולמגר את המרד הקטלאני שקיבל סיוע מצרפת.
אף על פי שללאופולד וילהלם היו חסרים הכישורים הקנוניים, הוא השיג, בעזרת אביו, מספר תוארי בישוף כדי לספק לו הכנסה. הוא לא היה כשיר לתפקיד, אך קיבל את התואר, ואת מימוש ההכנסות האפיסקופליות המלאות של הבישופויות של הלברשטט (1628-1648), פסאו (1625-1662), ברסלאו (1656-1662), אולמוץ (1637 -1662) ושטרסבורג (1626-1662). ב-1635 אישר אותו האפיפיור אורבנוס השמיני כנסיך-הארכיבישוף של ברמן, אך בגלל כיבושה בידי השוודים הוא מעולם לא זכה לשלוט בה דה פקטו.
חוק יסודות התקציב
חוק יסודות התקציב, התשמ"ה–1985 קובע את עקרונותיו של תקציב המדינה ואת אופן ניהולו. החוק אושר בשנת 1985 בכנסת האחת עשרה, ומאז תוקן יותר מ-50 פעמים.
חוק יסוד: משק המדינה קובע שתקציב המדינה ייקבע בחוק, הוא חוק התקציב שאותו מאשר הכנסת מדי שנה או שנתיים. חוק יסודות התקציב קובע את העקרונות לפיהם נבנה חוק התקציב ואת אופן ניהולו של התקציב שאושר. עמד על כך שופט בית המשפט העליון מישאל חשין: "חוק יסודות התקציב בכללו יועד לשמש תשתית לחוקי התקציב המתקבלים מדי שנה בשנה. חוק זה, אין עניינו לא בשקלים ולא באגורות אלא ביסודות התקציב: בנורמות כלליות שיועדו להיותן מוטמעות בכל חוק תקציב שייחקק בעתיד." נשיאת בית המשפט העליון, דורית ביניש, הציגה את המטרה הנוספת של החוק: "להגביר את הפיקוח על ההקצאה והשימוש בתקציב השנתי של תאגידים, רשויות מקומיות וגופים נתמכים אחרים."
בעקבות חוקרת המשפט האמריקאית ציינה הנשיאה ביניש את ייחודו של חוק יסודות התקציב:
היסטוריה חקיקתית
הצעת החוק הוגשה כחלק מתוכנית הייצוב הכלכלית של 1985, שנועדה להוריד את שיעור האינפלציה, לאזן את מאזן התשלומים ולייצב את מצב המשק. החוק אושר בכנסת האחת עשרה ב-27 במרץ 1985, כהוראת שעה לשנות התקציב 1985, 1986, 1987. באותן שנים שנת התקציב התחילה בחודש אפריל, כך שהחוק אושר לקראת תחילתה של שנת התקציב 1985.
בתיקון מס' 4 לחוק, שנחקק לקראת תחילתה של שנת התקציב 1988, הפך החוק לחוק קבוע. דברי ההסבר להצעת החוק נימקו צעד זה: "לחוק יסודות התקציב נקבעה תחולה מוגבלת למשך שלוש שנות תקציב, וזאת כדי שניתן יהיה לבחון במשך תקופה זו האם הוראותיו עומדות במבחן הביצוע ומשיגות את מטרותיהן. לאור הניסיון החיובי שנרכש בביצוע החוק מוצע לעשות את החוק לחוק של קבע."
בדצמבר 1991, במסגרת "חוק ההסדרים" שנחקק לקראת תחילתה של שנת התקציב 1992, נוסף לחוק יסודות התקציב סעיף 3א, שבא, כדברי השופט יצחק זמיר, "לשרש את שיטת הכספים הייחודיים, ולהסדיר את מתן התמיכות על ידי משרדי הממשלה באופן שוויוני."
ביולי 2009 אושר תיקון מס' 36 לחוק, המחייב את הממונה על השכר באוצר לפרסם גם את השכר הנמוך במגזר הציבורי ולא רק את השכר הגבוה, לרבות שכרם של עובדי הקבלן במשרדי הממשלה.
במרץ 2011 אושר תיקון מס' 40 לחוק, ולפיו נוסף לחוק סעיף 3ב המתואר להלן, לפיו יוכל שר האוצר להפחית מתקציבו של גוף מתוקצב או גוף נתמך סכומים של עד פי 3 מההוצאה שהוציא, אם היא במהותה לשם פעילות נגד עקרונות המדינה. תיקון זה כונה "חוק הנכבה", משום שאחת ממטרותיו היא מניעת ציון הנכבה.
בהתאם לסמכות שניתנה בחוק התקינו שרים את התקנות הבאות:
מבנהו של תקציב המדינה
החוק קובע את מבנהו של תקציב המדינה, וקובע כי חוק תקציב שנתי יכלול את אלה: לחוק תקציב יש לצרף: בתקציב יצוינו סכומי הוצאה, הוצאה מותנית בהכנסה והרשאה להתחייב ומספרי שיא כוח אדם; הסכומים והמספרים יחולקו לסעיפי תקציב, תחומי פעולה ותוכניות.
פרק מיוחד בחוק, פרק ג', עוסק בתקציב הביטחון.
הממשלה רשאית למלא בשנת כספים פלונית את מספר המשרות הנקוב בחוק התקציב השנתי. חלוקת המשרות לסעיפי תקציב, לתחומי פעולה ולתוכניות תהיה כמפורט בחוק התקציב השנתי.
תמיכה במוסדות ציבור
סעיף 3א לחוק קובע שחוק תקציב שנתי יקבע את הוצאות הממשלה לצורך תמיכה במוסדות ציבור - מוסדות שאינם ממוסדות המדינה הפועלים למטרה של חינוך, תרבות, דת, מדע, אמנות, רווחה, בריאות, ספורט או מטרה דומה. חלוקת הכספים בין מוסדות ציבור הנמנים עם אותו סוג תיעשה לפי מבחנים שוויוניים, שיקבע השר הממונה על סעיף התקציב המתאים, בהתייעצות עם היועץ המשפטי לממשלה (הנושא נמצא בתחום אחריותו של המשנה ליועץ המשפטי לממשלה למשפט ציבורי-מינהלי). בהתאם לסמכותו לפי סעיף זה פרסם שר האוצר נוהל לתמיכות מתקציב המדינה במוסדות ציבור, והיועץ המשפטי לממשלה פרסם הנחיות בעניין אופן מימוש הסעיף.
סעיף 3ב לחוק קובע כי שר האוצר רשאי, בהסכמת השר הממונה על סעיף התקציב שלפיו מתוקצב או נתמך גוף מסוים, להפחית מהסכומים שיש להעבירם מתקציב המדינה לאותו גוף, כאשר גוף זה הוציא הוצאה שהיא במהותה אחד מאלה:
פיקוח על תקציביהם של גופים שהממשלה משתתפת בתקציבם
פרק ד' לחוק מקנה לשר האוצר כלים לפיקוח על תקציביהם של גופים (למעט בנק ישראל, רשות מקומית וחברה ממשלתית) שהממשלה משתתפת בתקציבם, במישרין או בעקיפין, או שחבריהם או חברי הנהלתם, כולם או מקצתם, מתמנים בידי הממשלה או בידי שר. התקציב של תאגיד כזה טעון אישור של שר האוצר. שר האוצר והשר הנוגע בדבר רשאים לקבוע לתאגיד כזה את שיא כוח האדם שלו וכן, על פי החלטת הממשלה, להורות לו להפחית את תקציבו או את שיא כוח האדם שלו בסכום או בשיעור שיקבעו. שר הפנים רשאי לקבוע לרשות מקומית את שיא כוח האדם שלה וכן, על פי החלטת הממשלה, להורות לה להפחית את תקציבה או את שיא כוח האדם שלה בסכום או בשיעור שיקבע.
סעיף 29 לחוק קובע שגוף מתוקצב וגוף נתמך, כהגדרתם בחוק זה, לא יסכים על שינויים בשכר, בתנאי פרישה או בגמלאות, או על הטבות כספיות אחרות הקשורות לעבודה, ולא ינהיג שינויים או הטבות כאמור, אלא בהתאם למה שהוסכם או הונהג לגבי כלל עובדי המדינה או באישורו של שר האוצר. הסכם או הסדר הנוגד את הוראות סעיף זה, בטל. גוף מתוקצב וגוף נתמך חייבים למסור למנכ"ל משרד האוצר לפי דרישתו כל מידע שיש בו צורך למטרות מעקב אחר ביצוע חוק זה או חוק תקציב שנתי. הממונה על השכר והסכמי העבודה במשרד האוצר נדרש למסור לכנסת, אחת לשנה, דו"ח על העסקת עובדים (כולל עובדי קבלן) בגוף מתוקצב וגוף נתמך ועל תנאי שכרם של העובדים.
פרק ו' לחוק קובע הגבלות על לקיחת אשראי בידי רשויות מקומיות וגופים נתמכים.
שנת תקציב המשכי
בעקבות התיקון לחוק יסוד: משק המדינה, שבו הוגדרה בחוק היסוד "שנת תקציב המשכי" כתקופה שבה פעלה הממשלה ללא חוק תקציב מאושר, נוסף לחוק יסודות התקציב פרק ו'1, שתחילתו ב-1 בינואר 2021, העוסק בשנת תקציב המשכי.
בפסיקה
סעיף 3א לחוק, שבא להסדיר את מתן התמיכות למוסדות ציבור על ידי משרדי הממשלה באופן שוויוני, שימש פעמים אחדות בסיס לעתירות לבג"ץ:
מרטין ריינולדס
מרטין אדוארד ריינולדס (באנגלית: Martin Edward Reynolds; נולד ב-22 בפברואר 1949) הוא אתלט בריטי בעבר, בעל מדליית כסף אולימפית בריצת שליחים.
ביוגרפיה
במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו באדינבורו, סקוטלנד ביולי 1970 כחבר נבחרת אנגליה זכה ריינולדס במדליית ארד בריצת שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 40.05 שניות, אחרי ג'מייקה (39.46 שניות) וגאנה (39.82 שניות). באוניברסיאדה שנערכה בטורינו, איטליה בסוף אוגוסט אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בריצת 200 מטר בתוצאה של 21.0 שניות.
באולימפיאדת מינכן (1972) זכה ריינולדס במדליית כסף בריצת שליחים 4X100 מטר ביחד עם אלן פסקו, דייוויד המרי ודייוויד ג'נקינס בתוצאה של 3:00.46 דקות, אחרי קניה (2:59.83 דקות) ולפני צרפת (3:00.65 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום 14 בריצת 400 מטר בתוצאה של 46.71 שניות. בשלב רבע הגמר הוא קבע שיא אישי של 46.11 שניות ובשלב המוקדמות תוצאה של 46.46 שניות.
אי הטווסים
אי הטווסים (בגרמנית: Pfaueninsel) הוא אי בנהר הָאפֶל השוכן בפרבר ואנזה שבדרום מערב ברלין בירת גרמניה, סמוך לגבול עם העיר פוטסדאם, בירת מדינת ברנדנבורג. כחלק מהארמונות והגנים של פוטסדאם, האי הוא אתר מורשת עולמית של אונסק"ו ויעד פופולרי עבור טיולים בשעות היום. אי הטווסים הוא גם שמורת טבע בהתאם להנחיית האיחוד האירופי ואזור הגנה מיוחד לעופות בר.
גאוגרפיה
אי הטווסים הוא אי המשתרע על שטח של 670 דונם בנהר האפל בין ואנזה רבתי לפוטסדאם. רוב האי מיוער, והשאר שטחים פתוחים, הכוללים מדשאות ושדות חקלאיים. סך כל השטח המוגן, כולל האזורים המכוסים מים, הוא 980 דונם.
היסטוריה
בסוף המאה ה-17 נקרא האי "אי הארנבים" (בגרמנית: Kaninchenwerder) על שם תחנת רבייה לארנבים שהוקמה על ידי פרידריך וילהלם הראשון, הנסיך הבוחר מברנדנבורג משושלת הוהנצולרן. משנת 1685, הוא נתן את לכימאי יוהאן קונקל סיוע כספי כדי לבנות כור היתוך לזכוכית במזרח האי, אשר הפכה לרכושו הפרטי של קונקל. שם קונקל גילה את תהליך הייצור של אודם מלאכותי. למרות זאת, לאחר מותו של הנסיך הבוחר בשנת 1688, קונקל לא זכה לתמיכה נוספת מיורשו של פרידריך וילהלם. בשנת 1689 נהרס מבנה הכור בשרפה (שנגרמה ככל הנראה על ידי הצתה), וקונקל עזב ב-1692 לסטוקהולם כדי לעבוד עבור מלך שוודיה.
דאגלס בות'
דאגלס ג'ון בות' (באנגלית: Douglas John Booth; נולד ב-9 ביולי 1992) הוא שחקן ודוגמן אנגלי. התפרסם בשל תפקידו בתור פיליפ "פיפ" פיריפ במיני-סדרה "תקוות גדולות" של רשת BBC, בתור שם בן נח בסרט התנ"כי "המבול" שביים דארן ארונופסקי, ובזכות הופעתו בתור ניקי סיקס בסרט הביוגרפי של נטפליקס "הלכלוך: סיפורה של מוטלי קרו".
ביוגרפיה
בות' נולד בגריניץ', לונדון שבממלכה המאוחדת, בנם של ויויאן (לבית דה-קאלה), ציירת, ושל סיימון בות', יועץ פיננסי בנושא ספנות ושימש כמנכ"ל לשעבר באגפי המימון של חברת סיטיגרופ ושל חברת דויטשה בנק. אביו ממוצא אנגלי, ואילו אימו ממוצא ספרדי והולנדי. אחותו הגדולה, אביגיל, היא בוגרת בית הספר לאמנויות בצ'לסי. בות' נולד וגדל בגריניץ', אך בגיל עשר עבר לסבנאוקס, קנט. הוא ניגן בחצוצרה בילדותו.
אי הטווסים
היסטוריה
האי נותר ללא שימוש במשך כ-100 שנה, עד שבשנת 1793, המלך הפרוסי פרידריך וילהלם השני, צאצא של פרידריך וילהלם הראשון, רכש את האי ובנה בו טירה עבורו ועבור פילגשו, וילהלמה אנקה, בין השנים 1794–1797. הוא תוכנן לשמש כמגורי קיץ עבור המלך על ידי יוהאן גוטליב ברנדל סביב הגן האנגלי שיצר, והכנסייה הנאו-גותית בקצה השני של האי. אחד ממעצבי הגנים היה יוהאן אוגוסט אייזרבק שמת בשנת 1801. בשנת 1804 התמנה פרדיננד פינטלמן לתפקיד הגנן מלכותי.
דאגלס בות'
ביוגרפיה
בות' גילה עניין בדרמה בגיל שתים עשרה, לאחר שכיכב בהפקת בית ספר של "אגממנון" ואמר על כך "מצאתי את עצמי מרגיש מאורס בפעם הראשונה ... חשבתי, ואני מעדיף להיות מרכז תשומת הלב. זה המקום שבו אני רוצה להיות". בגיל שלוש עשרה היה כבר מעורב בהפקות של התיאטרון הלאומי לנוער ובית הספר גילדהול למוזיקה ודרמה.
אי הטווסים
היסטוריה
יורשו של פרידריך וילהלם, פרידריך וילהלם השלישי, הפך את האי לחווה לדוגמה, ובשנים 1821–1834 עוצב הפארק מחדש על ידי פטר יוזף לנה וקארל פרידריך שינקל, שתכנן כמה מבני עזר. בנוסף, המלך בנה גן חיות המבוסס על ז'רדן דה פלאנט בפריז אשר כלל חיות אקזוטיות כמו תנינים, באפלו, קנגורו, קופים, זיקיות, זאבים, נשרים, אריות, למות, בונים וטווסים. תחילה הוא נבנה בין הטירה ובית האביר (Kavaliershaus), אבל ב-1824 שינה אותו לנה. הבניינים תוכננו בסגנון וילה איטלקית וכללו מערות מלאכותיות וכלוב ציפורים (שנשאר עד היום). בשיאו, מספר בעלי החיים הגיע ליותר מ-900, מתוך יותר מ-100 מינים. פרידריך וילהלם השלישי אהב מאוד את החיות שלו והאכיל רבות מהן באופן אישי. כמו כן, הוא הנגיש את האוסף שלו עבור תושבי ברלין, מה שיצר הסתערות על האי הקטן. לכן, משנת 1821 הכניסה לציבור התאפשרה רק שלושה ימים בשבוע. עם זאת, העניין הציבורי היה כה רב, שעל רכבות מיוחדות שהגיעו מברלין למקום היה לעיתים קרובות עומס יתר. בשנת 1842 העביר פרידריך וילהלם הרביעי את כל החיות שלו לגן החיות של ברלין, שנפתח בשנת 1844 כראשון מסוגו בגרמניה.
דאגלס בות'
קריירה
בות' החל לשחק בשנת 2009 בסרטו של ג'וליאן פלוז "מפעם לפעם". ב-2010 התפרסם כשגילם את דמותו של בוי ג'ורג' בסרט טלוויזיה של ה-BBC על חייו, "מודאג על הילד" של הבי בי סי.
בשנת 2011 הופיע במיני-סדרת הדרמה התקופתית המצליחה "תקוות גדולות", בתפקיד פיפ. כן שיחק בדרמה "כריסטופר ובני מינו" לצד מאט סמית, בתפקיד מטאטא רחובות בשם היינץ נדרמאייר.
אי הטווסים
היסטוריה
בית הדקלים (בגרמנית: Das Palmenhaus) שהוקם בשנת 1831 התבסס על עיצובו של שינקל. הוא הכיל צמחים אקזוטיים כמו טבק, חבצלות, סלק עלים, בננות, ארטישוק וריבס וקיבל שבחים מהחוקר אלכסנדר פון הומבולדט. הבית נשרף עד יסוד מסיבה לא ידועה במאי 1880. אחת הסברות אומרת כי הבית נדלק בעקבות ניצוץ תועה מהארובה, מה גם שהוא נבנה מעץ. בית הדקלים לא נבנה מחדש, אבל עמודי אבן עדיין עומדים בקווי המתאר של המבנה.
דאגלס בות'
קריירה
בשנת 2012 הופיע בות' בקומדיית ההתבגרות "לול", בתפקיד קייל, חבר של המתבגרת לולה ויליאמס (מיילי סיירוס).
אי הטווסים
היסטוריה
ב-15 באוגוסט 1936, ממשלת גרמניה הנאצית חגגה על האי את סיום אולימפיאדת ברלין (1936), במסיבת לילה בסגנון איטלקי שכללה זיקוקים וקרוב לאלף מוזמנים.
דאגלס בות'
קריירה
בשנת 2013 שיחק בתפקיד הראשי בעיבוד הקולנועי למחזה השייקספירי "רומיאו ויוליה".
בשנת 2014 הופיע בסרט האפוס "המבול", בו גילם את שם בן נח. באותה שנה שיחק בתפקיד הראשי לצד סם קלאפלין ומקס איירונס בסרט הדרמה "מועדון הפרעות", אשר מבוסס על מועדון הבולינגדון.
אי הטווסים
היסטוריה
בתקופה שלאחר מלחמת העולם השנייה, אי הטווסים היה לחלק ברלין המערבית, כחלק משכונת צלנדורף, כיום, שטגליץ-צלנדורף, קרוב לגבול עם מזרח גרמניה. על חוף סקראו בצפון ובמערב היו ביצורים של הגבול הפנים-גרמני של הרפובליקה הדמוקרטית הגרמנית.
ב-1960, שימש האי כאתר צילום למספר סרטים המבוססים על ספריו של אדגר וולאס.
דאגלס בות'
קריירה
בשנת 2016 שיחק בסרט האימה "גאווה ודעה קדומה וזומבים" בתפקיד של מר בינגלי, בן זוגה של ג'יין (בלה היתקוט). בשנת 2017 שיחק בסרטים "מרי שלי" לצדה של אל פנינג, ו"לאהוב את וינסנט" אודות חיו של וינסנט ואן גוך.
בשנת 2019 כיכב בסרט הדרמה הביוגרפי "הלכלוך: סיפורה של מוטלי קרו" בתפקיד ניקי סיקס, סולן להקת הגלאם מטאל מוטלי קרו.
אי הטווסים
כיום
האי שמר על אופיו המיועד כאידיליה של טבע במידה רבה: בנוסף לכמה טווסים המשוטטים חופשיים, ניתן למצוא ציפורים מהאי ומחוץ בשבי, כהשלמה למגוון עשיר של פלורה. כל האי מיועד כשמורת טבע, ובשנת 1980 הוכרז כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו יחד עם עוד מספר טירות ופארקים באזור פוסטדאם וברלין. אמנם ניתן להגיע אליו רק באמצעות מעבורת קטנה, אך הוא אתר תיירות פופולרי. האתר מנוהל על ידי קרן הארמונות והגנים הפרוסיים.
האי של הרפר
האי של הרפר (באנגלית: Harper's Island) היא סדרת טלוויזיה קצרה אמריקאית מסוגות המסתורין והאימה. יוצר הסדרה הוא ארי שלוסברג. 13 פרקי הסדרה שודרו ברשת CBS בקיץ 2009.
עלילה
העלילה מתרחשת באי בשם "האי של הרפר" ומתמקדת בקבוצת דמויות של בני משפחה וידידים שהתקבצו באי לקראת חתונה של שניים מהם שמתוכננת להיערך באי.
הפצה והזרמת מדיה
ב-2009 החלה חברת סרטי פרמאונט בהפצת מארזי DVD של הסדרה לפי אזורים. בשנים 2014-2015 הסדרה הייתה זמינה בשירות הזרמת המדיה נטפליקס. הסדרה זמינה לצפייה באמזון וידאו וב-CW Seed.
אבן חוף
אבן חוף היא סלע משקע פריר (friable) עד דבוק היטב (indurated). הסלע מורכב מתערובות קלאסטיות של משקעים בגדלים של חצץ, חול וסילט, שעברו "צמנטציה" (Cementation) בעזרת סידן פחמתי והתגבשו לאורך החוף. הסדימנט שעבר צמנטציה כדי שיוכל ליצור אבן חוף יכול להכיל בין השאר, צדפים, שברי אלמוגים, שברי סלעים מסוגים שונים וחומרים אחרים. כמו כן, אבן החוף יכולה להכיל חפצים, שבבי עץ, ולעיתים חתיכות קוקוס.
אבן חוף נוצרת בדרך כלל באזור החופי בין גבולות הגאות והשפל (Intertidal zone) באזורים טרופים בקוי רוחב 23.5 צפון עד 23.5 דרום או סובטרופים בקוי רוחב 40 עד 23.5 צפון ודרום, אך עם זאת, אבן חוף שנוצרה ברביעון בתקופת הקנוזואיקון עלולה להמצא עד לקו רוחב 60 צפון ודרום.
סקירה
יחידות של אבן חוף נוצרות תחת מעטה דק של סדימנטים ובדרך כלל מונחות על חול שאינו מגובש. לרוב ניכרות מכילות יחידות נבדלות רבות המסמלות מחזורי צמנטציה וחישוף רבים.
מבחינה מינרלוגית אבני חוף מורכבות בעיקר מקלציט ועשירה מאוד במגנזיום או ארגוניט. התהליכים העיקרים שמעורבים בצמנטציה הם:
על קווי חוף נסוגים, מחשופים של אבן חוף עשויים להימצא במרחק מה מהחוף שם הם יכולים לשמש כמחסום נגד בליה חופית. המצאות אבן חוף יכולה גם לזרז מחסור של סדימנטים בחוף (בגלל תהליך הצמנטציה) ולהוציא מסנכרון את משטר הגלים באזור הזה. היווצרות אבן חוף באזור החופי שבין גבולות הגאות והשפל ויצירתה בתהליך של כמה שנים גורמת לה להיות עזר פוטנציאלי חשוב כמכווין לגבי גובה פני הים באותו מקום בעבר.
צמנטציה ומיקום במרחב של אבני חוף
אבני חוף ממוקמות לאורך החוף באופן מקביל ובדרך כלל הן מצויות כמה מטרים מתחילת החוף. על פי רוב הן מופרדות בכמה שלבים המקבילים לדורות השונים של מחזורי צמנטצית אבני חוף. לכן, האזורים העתיקים נמצאים באזור החיצוני של המבנה כאשר הסלעים הצעירים יותר נמצאים בקרבת החוף לפעמים מתחת לחול הלא מגובש. לאבנים גם יש נטייה כללית לכיוון הים (50–150 מעלות). בכמה מתצורות אבני החוף יש סדקים (fracture) מרובים ורווחים ביניהם. כתוצאה מכך יש תצורות שסועות-מופרעות של חבורות שונות של אבני חוף שיש סיכוי שהיו חלק מאותה תצורה.
אורכן של אבני חוף משתנה ונע בין מטרים ספורים ועד לקילומטרים, בעוד שרוחבן יכול להגיע עד לכדי 300 מטר וגובהן מתחיל מ-30 סנטימטר ויכול להגיע עד ל-3 מטר.
תהליכי בליה חופית, עשויים לחשוף תצורות שונות של אבני חוף. בליה חופית היא ככל הנראה תוצר או תוצאה של עלייה בגובה פני הים או מחסור בשוויון הסדימנטרי. כך או כך, חול לא מגובש שמכסה את אבני החוף נסוג וחושף את התצורה. אם תהליך הצמנטציה נמשך, אבני חוף חדשות תיווצרנה במיקום חדש באזור החוף שבין הגאות והשפל. תקופות רצופות של שינויים בגובה פני הים עשויות להביא לתוצאה של אזורים סדירים של אבני חוף.
אבני חוף בישראל
סלע חוף היא תופעה אופיינית לאזור הכרית (האזור המצוי בין הגאות והשפל) בישראל ובעיקר בשרון. אלה שכבות שטוחות בעובי עשרות ס"מ וברוחב מטרים אחדים, אשר נטויות בשיפוע קל [°3-°6] לכיוון הים. בחורף היא מכוסה בשכבת חול דקה, ובקיץ היא חשופה ומכוסה מים רק בזמן הגאות. באזור השרון סלע החוף מורכב מביוקלסטים ימיים, שברי כורכר וגרגרי חול. הסדימנטים הללו גסים יותר מאשר בשפת הים, והתלכדו על ידי צמנט גירי - ארגוניט וקלציט מגנזי, בכמה שלבים:
מעבר לשנאה
מעבר לשנאה (באנגלית: Beyond Hatred; בצרפתית: Au-delà de la haine) הוא סרט תיעודי צרפתי משנת 2005 שכתב וביים אוליבייה מיירו.
אודות
הסרט התיעודי מספר את סיפורם של זוג צרפתי הרודף אחר צדק לאחר הרצח ההומופובי של בנם ההומוסקסואל, פרנסואה צ'נו בן ה-29, אשר בשנת 2002 נרצח על ידי שלושה גלוחי ראש הדוגלים בעליונות לבנה, שהכו אותו קשות בפניו והשליכו אותו אל תוך בריכה. התוקפים נעצרו חודש לאחר האירוע, ומיירו קרא על המקרה בעמוד הראשון של לה מונד. במשך זמן מה רצה מיירו ליצור סרט על הומופוביה, והחליט לבחור להתמקד במקרה של צ'נו.
הפצה
הקרנת הבכורה הטלוויזיונית של הסרט בצרפת הייתה ב-19 ביוני 2005. חברת ההפצה Eurozoom הפיצה את הסרט בבתי הקולנוע בצרפת במהלך השנה שלאחר מכן. בשנים 2006–2007 הסרט הוקרן בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין, פסטיבל הקולנוע ההומו-לסבי בפריז ובפסטיבל הקולנוע ההומו-לסבי בלונדון. בארצות הברית הסרט יצא לאקרנים ב-15 ביוני 2007, בהפצת First Run Features.
תגובות וביקורות
באתר Rotten Tomatoes לסרט יש דירוג של 89% המבוסס על 18 ביקורות. באתר Metacritic הוענק לסרט דירוג "חיובי באופן כללי" של 65%, בהתבסס על חמש ביקורות. הסרט זכה בפרס טדי לסרט התיעודי הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין בשנת 2006.
אירנ"א
הסוכנות לחדשות הרפובליקה האיסלאמית (בפרסית: ایرنا, ידועה בשם IRNA קיצור של "Islamic Republic News Agency") היא סוכנות החדשות הרשמית של הרפובליקה האסלאמית של איראן.
הוקמה בשנת 1934 ונשלטת וממומנת על ידי הסוכנות לתרבות והכוונה איסלאמית. הסוכנות מוציאה לאור מגוון כתבי-עת, וכן עיתון בשם איראן. לסוכנות כ-60 משרדים בתוך איראן ועוד כ-30 הפזורים ברחבי העולם.
מורפיזמים מופרדים ונאותים
בגאומטריה אלגברית, הפרדה (separatedness) ונאותות (properness) מתארות תכונות של מורפיזמים בין סכמות.
התכונות הפרדה ונאותות מקבילות לתכונות מוכרות של מרחבים טופולוגיים:
הפרדה מתאימה לאקסיומת האוסדורף של מרחב טופולוגי, ואילו נאותות מתאימה למושג הרגיל של העתקה נאותה בין מרחבים טופולוגיים (תמונה הפוכה של תת-מרחב קומפקטי היא קומפקטית).
במקרה של סכמות מטיפוס סופי מעל \Complex, ניתן להראות כי הפרדה ונאותות של מורפיזמים זהים למושגים הרגילים של האוסדורף ונאותות כשמסתכלים על הסכמות כמרחבים מרוכבים אנלטיים במובן הרגיל של טופולוגיה.
מוטיבציה
המוטיבציה להגדרה היא הטענה הבאה:
מרחב טופולוגי X הוא האוסדורף אם ורק אם העתקת האלכסון היא העתקה סגורה.
המושג 'סכמה פרידה' אנלוגי למושג 'מרחב טופולוגי האוסדורף', והמושג מורפיזם פריד הוא המושג המתאים בגרסה היחסית.
הגדרה
יהי f: X \to Y מורפיזם של סכמות. מורפיזם האלכסון הוא המורפיזם היחיד שהרכבתו עם כל אחת מההטלות  היא העתקת הזהות X \to X. המורפיזם f נקרא מופרד אם מורפיזם האלכסון \Delta הוא שיכון סגור. במקרה זה אנו אומרים שהסכמה X מופרדת מעל Y.
סכמה X היא מופרדת אם היא מופרדת מעל.
דוגמה
מורפיזם f: X \to Y בין סכמות אפיניות הוא מופרד.
הוכחה: נסמן. אז. מורפיזם האלכסון \Delta מושרה על ידי ההומומורפיזם, הומומורפיזם זה הוא על ולכן מורפיזם הסכמות המושרה ממנו ( \Delta) הוא שיכון סגור, כלומר f מופרד.
דוגמת נגד
עבור שדה K, נגדיר את הסכמה X להיות, סכמה זאת נקראת "הישר עם שני אפסים" זאת בעצם הדבקה של שני ישרים לאורך הקבוצה הפתוחה שהיא המשלים של הראשית. הסכמה X אינה מופרדת מעל. ואכן הוא המישור האפיני עם צירים כפולים וארבע "ראשיות צירים". התמונה של \Delta הוא האלכסון במובן הרגיל עם שתיים מבין ה"ראשיות" האלה. אבל תמונה זו היא לא סגורה, כי ארבע ה"ראשיות" נמצאות בסגור של \Delta(X).
קריטריון ההערכה למופרדות
יהי f: X \to Y מורפיזם של סכמות עבור X סכמה נתרית. המורפיזם f הוא מופרד אם ורק אם התנאי הבא מתקיים:
עבור שדה כלשהו K ותחום הערכה R ששדה השברים שלו הוא K, נסמן ,
ו-i: U \to T הוא המורפיזם המושרה מההכלה. בהינתן מורפיזם מ-T ל-Y ומורפיזם מ-U ל-X ההופכים את הדיאגרמה הבאה לחלופית (קומוטטיבית): קיים לכל היותר מורפיזם אחד מ-T ל-X ההופך את הדיאגרמה כולה לקומוטטיבית (החץ המקווקו).
טענות
בטענות הבאות נניח כי כל הסכמות נתריות.
מוטיבציה
בקטגוריה של מרחבים טופולוגיים (שבה כל מורפיזם הוא פונקציה רציפה) תת-מרחב קומפקטי עובר למרחב קומפקטי. הצד השני לא בהכרח מתקיים, אבל העתקה f שמקיימת את הצד השני (תמונה הפוכה של תת-מרחב קומפקטי היא קומפקטית) נקראת העתקה נאותה. נאותות של מורפיזמים של סכמות היא תכונה אנלוגית. לדוגמה, יריעות נאותות (proper varieties) מעל \C יהיו יריעות קומפקטיות כשמסתכלים בטופולגיה הרגילה של \C.
תהי C הקטגוריה של מרחבי האוסדורף קומפקטיים מקומית בעלי בסיס בן מנייה לטופולוגיה. אז ההעתקה f: X \to Y בקטגוריה C היא סגורה אוניברסלית אם ורק אם היא העתקה נאותה (לכל תת-מרחב קומפקי התמונה ההפוכה f^{-1}(V) היא קומפקטית).
מוטיבציה נוספת להגדרה היא העובדה שמורפיזמים פרויקטיבים הם נאותים. מורפיזמים פרויקטיבים הם מורפיזמים מרכזיים ביותר בגאומטריה אלגברית, ואפשר לראות בנאותות תכונה נחמדה שהם מקיימים. אפשר אף להסתכל על מורפזמים נאותים כהרחבה של מורפיזמים פרויקטיבים.
הגדרה
מורפיזם של סכמות נקרא סגור אם ההעתקה של המרחבים הטופולוגיים היא העתקה סגורה (שולחת תת-קבוצה סגורה לתת קבוצה סגורה).
מורפיזם של סכמות f: X \to Y נקרא סגור אוניברסלית אם הוא מורפיזם סגור ועבור כל מורפיזם אחר Y' \to Y המורפיזם המתקבל מהרחבת בסיס של f גם הוא מורפיזם סגור.
מורפיזם נקרא נאות אם הוא מופרד, מטיפוס סופי וסגור אוניברסלית. במצב הזה אומרים כי X נאותה מעל Y. סכמה נקראת נאותה אם היא נאותה מעל.
דוגמה
כל סכמה פרויקטיבית היא נאותה. ניתן להוכיח את זה באמצעות קריטריון ההערכה לנאותות להלן.
קיימות העתקות נאותות שאינן פרויקטיביות, אבל לא קל לבנות דוגמה כזאת.
דוגמת נגד
יהי k שדה, ויהי X הישר האפיני מעל k. אז X הוא סכמה מופרדת ומטיפוס סופי מעל k, אבל לא נאותה מעל k. אכן, נסתכל על הרחבת הבסיס X\to k. ההעתקה שמתקבלת היא ההטלה של המישור על הישר האפיני. זאת לא העתקה סגורה. למשל, ההיפרבולה הנתונה על ידי xy=1 היא תת-קבוצה סגורה של המישור, אבל התמונה שלה תחת ההטלה מכילה את הישר האפיני בלי הראשית, וזה לא סגור. לכן X\to k לא סגורה אוניברסלית, ולכן X אינה נאותה מעל k.
קריטריון ההערכה לנאותות
יהי f: X \to Y מורפיזם של סכמות מטיפוס סופי עבור X סכמה נתרית. המורפיזם f הוא נאות אם ורק אם התנאי הבא מתקיים:
עבור שדה כלשהו K ותחום הערכה R ששדה השברים שלו הוא K, נסמן ,
ו-i: U \to T הוא המורפיזם המושרה מההכלה. בהינתן מורפיזם מ-T ל-Y ומורפיזם מ-U ל-X ההופכים את הדיאגרמה הבאה לקומוטטיבית: קיים ויחיד מורפיזם מ-T ל-X ההופך את הדיאגרמה כולה לקומוטטיבית (החץ המקווקו).
(נשים לב שזה דומה מאוד לקריטריון ההערכה של מופרדות, פרט להבדלים:
f נדרש להיות מטיפוס סופי. החץ המקווקו קיים ויחיד, לא רק "קיים לכל היותר חץ מקווקו אחד").
אחמד סעיד
אחמד סעיד (בערבית: أحمد سعيد, 9 באוגוסט 1925 - 4 ביוני 2018) היה שדרן רדיו מצרי, אשר שימש בין השנים 1953–1967 כמנהל ושדרן ראשי בתחנת הרדיו המצרית "סאות אל-ערב" ("קול ערב"), שפעלה תחת חסות המשטר בראשות נשיא מצרים גמאל עבד אל נאצר, נחשבה לתחנת הרדיו החשובה ביותר בעולם הערבי והייתה אמצעי מרכזי להפצת התעמולה הנאצריסטית המצרית. סעיד נודע כשדרן פופולרי ועממי, השתמש בשפה עממית ובסיסמאות ישירות ובוטות לעיתים, ונהג אף לצעוק, לגדף ולאיים בשידור. היה מקורב לנאצר ותומך נלהב של הנאצריזם, ושידוריו הוכוונו על ידי השלטון המצרי. קרבתו לשלטון, הפופולריות לה זכה והשפעתו הרחבה על דעת הקהל בעולם הערבי עשו אותו לדמות מרכזית וחשובה בתקשורת הערבית ובעולם הערבי כולו בשנות החמישים והשישים של המאה העשרים.
לפני ובמהלך מלחמת ששת הימים מילאו סעיד ותחנת הרדיו אותה ניהל תפקיד מרכזי בעיצוב דעת קהל התומכת במלחמה עם ישראל. בזמן המלחמה עצמה שידר סעיד, ככלי תקשורת ערביים נוספים, תיאורים שגויים של הצלחות צבאיות משמעותיות לכוחות הערביים. לאחר המלחמה פוטר סעיד ומעמדו בשדה התקשורת דעך.
בשל אופי שידוריו, מעמדו המרכזי ותפקודו בתקופת "מלחמת ה-5 ביוני" הפך סעיד, לצד אחמד שוקיירי, לאחד מסמלי התבוסה במלחמה ולסמל התעמולה השקרית והצעקנית שאפיינה חלקים בתקשורת הערבית בתקופה זו. לצד התדמית השלילית שדבקה בו, דמותו הבולטת והחלוצית בתקשורת המצרית נחשבת לבעלת השפעה רבה על עיצוב התקשורת הערבית במחצית השנייה של המאה העשרים.
ממהפכת הקצינים עד 1967
הרדיו היה כלי תקשורת נפוץ ופופולרי במצרים עוד לפני מהפכת הקצינים החופשיים ועליית נאצר לשלטון, בשל נגישותו לאנשים שאינם יודעי קרוא וכתוב והדמיון בינו לצורות המסורתיות של העברת ידע בעל פה. עם זאת הרמה הטכנית של תשתיות הרדיו במצרים הייתה נמוכה, התחנות היו מקומיות ומרובות ולא פעלה תחנת רדיו ארצית אחת שזכתה להאזנה במספרים גדולים. השלטון החדש, שחיפש דרכים לבסס את שלטונו ולהפיץ את רעיונותיו בעולם הערבי, דאג לפיקוח הדוק על כלי התקשורת במדינה ולהקמת כלי תקשורת ש את דברו.
אחמד סעיד החל את דרכו כמגיש התוכנית "סאות אל ערב" ("קול ערב") ברדיו קהיר ובעקבות הצלחת התוכנית הפך למנהל תחנת רדיו חדשה שנשאה את שמה. תחנת "סאות אל ערב" הוקמה ביולי 1953, תוך מעורבות אישית של נאצר ואנשי השלטון במהלך, ועל פי אחמד סעיד, עם הנחיה ברורה מלכתחילה לגבי מטרות התחנה בתחום קידום רעיון הפאן-ערביות בעולם הערבי. המטרות הרחבות של שידורי התחנה היו קידום שחרור וחירות לערבים, איחוד המדינות הערביות, מניעת "ניצול אימפריאליסטי" של משאבים, ושימוש במשאבים לטובת החברה, המדע והתרבות הערביים. התחנה הייתה לשופר מפוקח היטב של המשטר במצרים.
שידוריו של אחמד סעיד זכו להצלחה רבה במצרים ומחוצה לה, והוא הפך למזוהה מאוד עם התחנה ולדמות מרכזית בתקשורת הערבית כולה. בשידוריו העזים והסוחפים התנסח בערבית פשוטה והשתמש ברטוריקה מתלהמת ובוטה הכוללת צעקות, קללות ופנייה ישירה למאזינים ולמושאי הנאומים.
תשתיות הרדיו הגרועות במדינה שופרו במהירות תחת שלטון נאצר ועד מהרה התאפשר שידור מקהיר למדינות ערב האחרות. מהר מאוד הפכה התחנה, שהחלה "לקדם קשרים חברתיים ותרבותיים בין מצרים לעמים ערביים אחרים", לגורם מרכזי בהפצת הקריאות המצריות לפאן-ערביות ואיחוד מדיני של הערבים. אחד מהמהלכים המשמעותיים הראשונים בעולם הערבי שנתמכו על ידי התחנה היה מלחמת העצמאות של אלג'יריה. עם פתיחת המרד שידר סעיד את הצהרת ה-1 בנובמבר 1954 של החזית הלאומית לשחרור אלג'יריה, שקראה לסילוק הצרפתים והקמת מדינה עצמאית באלג'יריה.
נושא מרכזי נוסף בשידורים של סעיד היה הבעיה הפלסטינית והסכסוך עם ישראל. בנאומיו הזכיר הבושה בכך שפלסטין כבושה בידי זרים וקרא לשחרור פלסטין ולחיסולה של ישראל. בנוסף יצא סעיד נגד המעצמות המערביות, אותן הגדיר כאימפריאליסטיות וכקפיטליסטיות, ונגד ניצול "המשאבים הערביים" על ידי מדינות אלו, ובעיקר נגד בריטניה. לשונו הבוטה גרמה לכך שבעת ביקורו בבריטניה כינו אותו כלי התקשורת המקומיים "מר שנאה". תפקיד נוסף של התחנה היה "לדווח" על פשעי משטרים ערביים שלא סרו למרותו של הקו הנאצריסטי, בעיקר אלו שהוקמו על ידי בריטניה - ירדן ועיראק. המדינות הערביות שהשתתפו בברית בגדאד, שקשרה בברית הגנתית את עיראק, טורקיה, פקיסטן, בריטניה ואיראן, ספגו ביקורת מצרית קשה דרך שידורי התחנה. סעיד, שנודע בשנאתו לחוסיין מלך ירדן, הרבה להתנגח בירדן - אותה ראתה מצרים כמדינה "מזויפת" וכסוכנת של בריטניה האימפריאליסטית - ולהאשים אותה בשיתוף פעולה עם ישראל, וביתר שאת בתחילת שנת 1967, עד לחתימת ברית ההגנה בין מצרים וירדן במאי של אותה שנה.
בתקופת מלחמת ששת הימים
במהלך תקופת ההמתנה הקצין סעיד את הקריאות לחיסול ישראל והביא לשיא את התעמולה וההסתה נגדה. סעיד עודד את היציאה למלחמה והפגין ודאות מוחלטת בחיסולה הצפוי של ישראל ובכוחה של מצרים: "אין בכוחה של ישראל להחזיק מעמד נגד הערבים ולו לשעה אחת בלבד. החלטתו של העם הערבי נחושה: למחוק את ישראל מעל פני המפה ולהחזיר את הכבוד הערבי לפלסטין". בשידוריו השמיע שוב ושוב איומים קשים על הצפוי לישראלים, אמירות בצדק תביעות הערבים על הארץ והאשמות כנגד ישראל באימפריאליזם, כיבוש, רצח ונישול. ייתכן שהיה זה סעיד שטבע את הסיסמה "הגברים לים והנשים לנו", שהולידה מאוחר יותר את האמונה בקרב ישראלים על כוונתם של הערבים "לזרוק את ישראל לים". בשטף ארוך של סיסמאות ונאומים שהלהיטו את האווירה במצרים הוצגה המלחמה כמאבקם של כלל הערבים ברוע הציוני, למען החירות והמולדת הערבית ובשם הניצחון המהפכני על האימפריאליזם.
שידוריו של סעיד, והתעמולה הערבית כולה, לא רק ביטאו את רגשות הקהל הערבי אלא יצרו ברחוב הערבי התלהבות כללית, ציפייה ואווירה לוחמנית לקראת המלחמה עם ישראל.
ב-5 ביוני 1967, עם פרוץ המלחמה, אוחדו שידורי תחנות הרדיו "סאות אל ערב" ו"רדיו קהיר" תחת הנהלתו של סעיד. באותו יום שידר סעיד:
בימים הראשונים למלחמה שידרה תחנת הרדיו המשותפת, כמו כלי תקשורת ערביים אחרים, ידיעות על פחד ובהלה בישראל, הפלת מטוסים ישראליים רבים, שליטה מצרית מוחלטת בסיני והתקדמות כוחות ערביים, שהשתמע מהן ניצחון ערבי על ישראל. אחמד סעיד עמד בקשר עם מפקדים מצריים שמסרו לו נתונים על אבדות ישראליות, כנראה פיקטיביות בחלקן. אפילו לאחר שכלי תקשורת מערביים דיווחו על כיבוש סיני, הגולן ויהודה ושומרון בידי ישראל הסתירו ב"סאות אל ערב" את המידע מהציבור והמשיכו להתפאר בניצחונות ערביים מוחצים בקרבות. תחנת הרדיו המשותפת המשיכה לשדר מסרים לוחמניים ולהביע ביטחון בניצחון הערבי: ב-8 ביוני, היום הרביעי למלחמה, שידרה התחנה:
ב-10 ביוני, יומה האחרון של המלחמה, הודיע נאצר על התפטרותו והעברת כל סמכויות נשיא מצרים לסגנו, זכריא מוחי א-דין. היו שראו בהתפטרות ניסיון מוסווה להתחמק מאחריות לתבוסה, אך מרבית העם המצרי, שממדי התבוסה טרם נודעו לו, סירבה להשלים עם ההתפטרות. ברחבי מצרים התקיימו הפגנות המונים סוערות, שייתכן שהיו ספונטניות וייתכן כי נערכו בהשפעת מנגנון ביטחון המדינה המאורגן, והביאו את נאצר להיכנע ללחץ ההמונים ולבטל את התפטרותו שתוקפה נמשך יום אחד בלבד. בניגוד לשאר כלי התקשורת לא ביקש סעיד בפירוש מנאצר לחזור בו לאחר ההתפטרות, ובשידור שלאחר הנאום דיבר על נאצר כעל "מנהיג לשעבר": "המהפכה נשארת, המהפכה נמשכת, המהפכה חזקה, חי אלוהים, באלוהים נשבענו, באלוהים נשבענו!".
כמה חודשים לאחר המלחמה פוטר סעיד. היו שתלו זאת בהתבטאותו אחרי נאום ההתפטרות של נאצר, והיו שתלו זאת בקיצוניות ובדמגוגיה המוגזמים שאפיינו את שידוריו והפיכתו לסמל לתבוסה במלחמה.
הביקורת על אחמד סעיד
בספרו "עמודי השואה - דיון מדעי בסיבות תבוסת ה-5 ביוני" כתב האינטלקטואל והחוקר הסורי-לבנוני ד"ר צלאח אל-דין אל-מונג'ד על אחמד סעיד: "'סאות אל-ערב' בימי אחמד סעיד היה בית-ספר להדרכה, להשראה, לתעמולה למען המהפכה, לעידוד מעשי אלימות, או להעלבת הבריות... לאחמד סעיד לא ישווה איש בקללות וגידופים. 'סאות אל-ערב' שימש במה להטעיה ולהסתה, במקום שישמש במה לתודעה ולהקניית תרבות. האחראים בדמשק וקהיר לא איחרו ללכת באותה דרך עצמה גם בנאומיהם הרשמיים, כדי לעורר את יצרי-ההמונים ולנצלם להגשמת מטרותיהם".