cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
כוחות ההגנה של ניו זילנד
היחסים הביטחוניים עם ארצות הברית
לאור מדיניותה האנטי-גרעינית של ניו זילנד, שיתוף הפעולה הביטחוני עם ארצות הברית, כולל תרגילים משותפים, הוגבל בואפן משמעותי מאז 1986, כאשר הושעו התחייבויותיה של ארצות הברית במסגרת ברית ANZUS כלפי ניו זילנד. עם זאת, שתי המדינות נותרו "ידידות טובות". בביקור בניו זילנד ביולי 2008, שדרגה מזכירת המדינה האמריקנית קונדוליזה רייס את היחסים באומרה: "ניו זילנד היא כעת ידידה ובעלת ברית". בעשור הראשון למאה ה-21 השתתפו כוחות ההגנה של ניו זילנד, לצדן של מדינות נאט"ו, במלחמה באפגניסטן, וב-2004 העניקה היחידה המובחרת של צבא ניו זילנד, הכוחות המיוחדים האווירים של ניו זילנד(NZSAS), אות הערכה יחידתי לנשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש, לציון "גבורה יוצאת מהכלל" בקרב. ניו זילנד היא חברה בפורומים ABCA, לשיתוף פעולה בין צבאות, בפורום AUSCANNZUKUS לשיתוף פעולה בין חילות הים, בפורום לשיתוף פעולה אווירי בו חברים צבאות ארצות הברית, בפורום לשיתוף פעולה מודיעיני ('Five Eyes' ) ובפורום לשיתוף פעולה טכנולוגי (TTCP) בהם חברות ארצות הברית, בריטניה, קנדה אוסטרליה וניו זילנד.
אימפריות
רשימת אימפריות ומעצמות על מחולקת לתקופות היסטוריות ואזורים גאוגרפיים שונים. מימין לשמאל ניתן לראות את שם האימפריה, תקופת קיומה כאימפריה ואזורי השליטה וההשפעה שלה.
אימפריה היא שליטה של מדינה אחת על שטחים נרחבים ואזורים גדולים המיושבים באוכלוסיות השונות (תרבותית ואתנית) מאוכלוסיית המדינה השולטת.
תאוריית אנרגיה-כושר תמרון
תאוריית אנרגיה־כושר תמרון היא מודל של ביצועי כלי טיס שפותחה על ידי ג'ון בויד והמתמטיקאי תומאס קריסטי בחיל האוויר האמריקאי בשנות ה־60. המודל מתייחס לנתונים כגון דחף, משקל, גרר, שטח כנף ותכונות כלי הטיס נוספות ומאפשר לכמת אותם יחדיו. המודל מאפשר לחשב מראש את ביצועי כלי הטיס בקרבות אוויר, וכן להשוות ביצועים בין כלי טיס שונים. המודל עזר בהנדסת מטוסי קרב בני הדור הרביעי בארצות הברית כגון ה־F-15 וה־F-16.
מרבית מאפייני ביצועי כלי הטיס מתוארים בנוסחה הבאה:
כאשר:
V – מהירות
T – דחף
D – גרר
W – משקל
P_S – עודף אנרגיה ספציפי. נתון זה מציג את עודף האנרגיה ביחידות מהירות, בניגוד לנתוני עודף אנרגיה אחרים המציגים את האנרגיה ביחידות של אנרגיה ליחידת משקל.
– יחס זה דומה ליחס דחף־משקל (\frac{T}{W}) אך לוקח בחשבון גם את הגרר במהירות הנתונה.
קוונטיקו (סדרת טלוויזיה)
קוונטיקו (באנגלית: Quantico) היא סדרת מתח אמריקאית שנוצרה על ידי ג'ושוע ספרן ושודרה לראשונה ב-ABC בספטמבר 2015. הסדרה עוסקת בקורותיהם של קבוצת מגויסים ל-FBI ועוקבת במקביל אחר הכשרתם בעבר ופעולותיהם בהווה. העונה השנייה עלתה לשידור בארצות הברית ב-25 בספטמבר 2016. בישראל משודרת הסדרה בערוץ HOT3 ובסלקום TV.
ב-11 במאי 2018, רשת ABC ביטלה את הסדרה לאחר 3 עונות. פרק הסיום שודר ב-3 באוגוסט באותה שנה.
עונה ראשונה
העלילה מתארת שתי תקופות זמן במקביל ונעה בין עברה של אלכס באקדמיה להכשרת סוכנים בבסיס קוונטיקו וסיפורם של החניכים והמדריכים שאיתה בקורס, לבין ההווה - שבו מנסה אלכס לגלות מי עומד מאחורי מגה-פיגוע שבו הופללה כחשודה העיקרית בתכנון הפיגוע המחריד, בידיעה שאחד מחבריה מהקורס הוא הטרוריסט. במהלך העונה הראשונה מנסה אלכס להוכיח את חפותה ולמצוא מיהו הטרוריסט האמיתי לפני שיבצע פיגוע נוסף.
פרסים
הסדרה קיבלה שתי מועמדויות לפרס ה-People's Choice, בקטגוריות "הדרמה החדשה האהובה ביותר" ו"השחקנית הטובה ביותר בסדרת טלוויזיה חדשה".
באטרפילד 8 (סרט)
באטרפילד 8 (באנגלית: BUtterfield 8) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1960 המבוסס על רומן בשם זה מאת ג'ון או'הרה.
אליזבת טיילור משחקת בתפקיד הראשי לצידם של לורנס הארווי ואדי פישר שהיה בתקופה זו בעלה הרביעי.
טיילור זכתה עבור תפקידה בסרט זה בפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר והייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה. כעבור שש שנים קבלה פרס אוסקר נוסף עבור משחקה בסרט מי מפחד מווירג'יניה וולף?. הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לצילום הטוב ביותר.
שם הספר והסרט נובע משיטת מרכזיות הטלפון שהייתה בארצות הברית וקנדה עד 1970. BU מסמל 28 במרכזיה ששרתה את מנהטן ואפר איסט סייד ובאטרפילד 8 זו הקידומת 288 של מספר טלפון בעל סה"כ 7 ספרות.
יוצרי הסרט בקשו לשנות את השם של הסרט ל-גלוריה, כשם גיבורת הסרט. בחלק מהמדינות הוא נקרא באטרפילד 8 ובחלק (כולל בישראל), הוא נקרא גלוריה.
תקציר העלילה
גלוריה וואנדורס (אליזבת טיילור) מתפרנסת כנערת ליווי. היא נמצאת לאחרונה בקשר עם וסטון ליגט (לורנס הארווי), עורך דין עשיר ומקווה שאתו תוכל להפסיק את חייה ההוללים. היא נפגעת מכך כשהיא קמה בבוקר בדירתו ומוצאת שהשאיר לה כסף. היא כותבת בשפתון על הראי: "לא למכירה", משאירה את הכסף, לוקחת פרוות מינק ונוסעת לחברה סטיב קרפנטר (אדי פישר) בגריניץ' וילג'. סטיב הוא חבר ילדות של גלוריה והאדם היחיד איתו היא מוכנה לדבר בפתיחות.
ליגט נשוי לאמילי (דינה מריל), עובד בחברה ששייכת למשפחתה אך אינו מרוצה מחייו ומאשתו. כשהוא חוזר לדירתו ומוצא את הכסף שהשאירה לו גלוריה הוא כועס ולאחר שהוא מוצא אותה בבר הם מתפייסים, מבלים במוטל המנוהל על ידי שחקנית וודוויל לשעבר בשם "הפי" (קיי מדפורד). הוא מספר לה כי הוא נשוי ולוקח אותה לבית הולדתו ולשייט.
לאחר חמישה ימים חוזרת גלוריה לאמה המודאגת (מילדרד דאנוק) ולאחר מריבה היא מגלה לה לראשונה כי היא אינה דוגמנית אלא נערת ליווי ואמה סוטרת לה.
בינתיים מגלה אמילי כי פרוות המינק שלה חסרה ורוצה להתקשר למשטרה אך ליגט מונע ממנה. הוא מתחיל לחפש את גלוריה בברים ומיד מתגלה לו שהיא למעשה נערת ליווי וכל באי הברים מברכים אותו על הצטרפותו ל"אחוות מאהבי גלוריה".
כשהוא מוצא לבסוף את גלוריה הוא שתוי וכועס ומכנה אותה בשמות גנאי, מתפרע ומחליף מהלומות בבר. גלוריה מחזירה אותו לביתו ורוצה לתת לו בחזרה את פרוות המינק אבל הוא זורק לה אותו בחזרה וצועק שהפרווה "מזוהמת". אשתו אמילי מתבוננת במריבה מחלון הדירה. ליגט מודיע לאמילי כי ברצונו להתגרש.
גלוריה ההמומה נוסעת לסטיב ובפעם הראשונה מגלה לו כי התנהגותה נובעת מכך שבגיל 13 נאנסה פעמים רבות על ידי ידיד של אמה האלמנה וכי למעשה נהנתה מזה כי הוא העניק לה חיבה ואהבה.
היא חוזרת לאמה ואומרת כי היא נוסעת לבוסטון להתחיל שם חיים חדשים.
ליגט מחפש את גלוריה ולבסוף פוגש את גלוריה בבר, מתנצל ומשכנע אותה לבוא איתו למוטל של "הפי". היא משתכנעת בחוסר רצון אבל כשהם מגיעים והוא יוצא מהמכונית היא משנה את דעתה ומריצה את מכוניתה במהירות כשליגט נוסע אחריה. כשהיא מבחינה שהוא רודף אחריה היא מגבירה את המהירות, מתנגשת במחסום דרכים ונהרגת.
הדור האבוד
הדור האבוד (באנגלית: Lost Generation) הוא מונח המתאר את דור הצעירים שחיו בארצות המערב בזמן מלחמת העולם הראשונה ולאחריה. אי לכך, דור זה נקרא גם לעיתים דור מלחמת העולם הראשונה או דור שנות ה-20. באירופה הם ידועים בעיקר בתור הדור של 1914, השנה שבה החלה מלחמת העולם הראשונה. בצרפת, שבה התיישבו גולים רבים, הם נקראים  Génération au Feu ("דור האש"). על פי ויליאם שטראוס וניל האו בספרם "דורות", דור זה נולד בין השנים 1883 ל-1900.
המונח נטבע על ידי גרטרוד שטיין כדי לתאר קבוצת סופרים אמריקנים שחיו בפריז בשנות ה-20 וה-30. כמה מהחברים הנודעים בקבוצה זו הם הסופרים ארנסט המינגוויי, פ. סקוט פיצג'רלד ושטיין עצמה. המונח התפרסם והפך לנפוץ וידוע ברבים על ידי המינגוויי, אשר בהתייחסו לדור הצעירים שגדל בתקופת מלחמת העולם הראשונה כתב בספרו המפורסם "וזרח השמש" (1926) את המשפט "You are all a lost generation".
סביהם הטיפוסיים של בני הדור האבוד היו הדור המוזהב; הוריהם היו הדור המתקדם ודור המיסיונרים. ילדיהם היו דור ה-GI והדור השקט; נכדיהם הטיפוסיים היו דור הבייבי בום.
מאפיינים כלליים
מלחמת העולם הראשונה הסתיימה בניצחון של מדינות ההסכמה. המדינות בריטניה, צרפת וארצות הברית הכריעו את הקיסרות הגרמנית ואת האימפריה העות'מאנית. ממדי הקטל וההרס שחוללה המלחמה היו כבדים. כ-10 מיליון בני אדם נהרגו, רובם צעירים מתחת לגיל 40, וכ-20 מיליון בני אדם נפצעו. דור שלם של אנשים צעירים (בעיקר בריטים, צרפתים וגרמנים) נספה ועבר מן העולם. הם כינו את שנות המלחמה "שנים אבודות" ואת בני דורם "הדור האבוד" כי רבים מן החיילים חשו שהמדינאים והמפקדים הוליכו אותם שולל ושמלחמה, אובדן החברים, הפציעות הקשות וסבל המשפחות היו לשווא.
על "הדור האבוד" נאמר כי הוא התפכח על ידי הטבח חסר התכלית של מלחמת העולם הראשונה. דור ציני, שבז למושגי המוסר והנימוס הוויקטוריאניים. ככל ניסיון לתאר דור שלם, הכללה זו נכונה לכמה טיפוסים בני דור זה ולא לאחרים.
בין חברי דור זה נפוצה התלונה כי האמנות והתרבות האמריקאיות חסרות את רוחב היריעה שבעבודות אירופאיות – מה שהוביל צעירים רבים לשהות זמן רב באירופה – ושמרבית הנושאים שראוי לעסוק בהם ביצירה ספרותית כבר זכו לטיפול. אף על פי כן, אותה תקופה עצמה הביאה לפריחה בספרות ובאמנות האמריקאית, ונוצרו בה כמה מיצירות הספרות החשובות ביותר שנכתבו על ידי אמריקאים. דור זה הביא גם לפריחה במוזיקת הג'אז, שיש הטוענים שהיא הז'אנר האומנותי האמריקאי הראשון.
אישים בולטים שמזוהים עם הדור האבוד
אישים אמריקאים בולטים אשר השיוך שלהם לקבוצה הדמוגרפית "הדור האבוד" התפרסם במקורות מהימנים בולטים:
בנוסף לכך, שני נשיאים אמריקאים מזוהים עם "הדור האבוד":
אישים לא-אמריקאים בולטים אשר השיוך שלהם לקבוצה הדמוגרפית "הדור האבוד" התפרסם במקורות מהימנים בולטים:
התזמורת הסימפונית בת ים
התזמורת הסימפונית בת ים הייתה תזמורת סימפונית קלה שפעלה בעיר בת ים מסוף שנות ה-80 ועד לפירוקה בשנת 1999.
התזמורת הסימפונית בת ים נוסדה על ידי המנהל המוזיקלי שלה ומנצחה הקבוע דוד קריבושי. הנגנים בתזמורת היו ברובם עולים חדשים מרוסיה ומוזיקאים ישראלים תושבי בת ים. רפרטואר התזמורת כלל בעיקר קטעי מוזיקה קלאסית ומוזיקה פופולרית שקריבושי אהב לנצח עליה במיוחד.
התזמורת הסימפונית בת ים השתתפה בתוכניות טלוויזיה כמו בשידור חי עם דן שילון והראשון בבידור עם דודו טופז. כמו כן היא השתתפה גם בעצרת השלושים לרצח יצחק רבין בניצוחו ובעיבודו של קריבושי.
בין האמנים שהופיעו והשתתפו עם הסימפונית בת ים היו: מקהלת הגליל העליון, ששי קשת, סימה עמיאל, גלי עטרי, מרגלית צנעני, דנה אינטרנשיונל, צביקה פיק ועוד.
התזמורת הופיעה בדרך קבע בהיכל התרבות אשר נמצא בשכונת רמת יוסף שבבת ים.
אלבארו חסטידו
אלבארו חסטידו (בספרדית: Alvaro Antonio Gestido Pose; 17 במאי 1907 – 18 בינואר 1957) היה כדורגלן אורוגוואי, ששיחק בעמדת הקשר אחורי.
ביוגרפיה
חסטידו נולד במונטווידאו שבאורוגוואי ולמד בבית ספר צבאי בשם "אסקואלה מיליטר" משנת 1923, בו גם ככל הנראה זכה בדרגה הדומה לאלוף-משנה. אחיו, אוסקר דייגו חסטידו, היה נשיא אורוגוואי בשנת 1967. לאורך כל קריירת הקבוצות שיחק בפניארול עימה זכה ב-7 תוארי אליפות. משחקו האחרון היה ב-28 בספטמבר 1941 נגד ריבר פלייט בו חלו חגיגות 50 שנה להיווסדות פניארול.
במדי נבחרת אורוגוואי ערך 26 הופעות בסך הכל ולא כבש. באולימפיאדה ב-1928 זכה במדליית זהב ונחשב בעיני רבים לשחקן הטוב ביותר בה. שנתיים אחר כך זכה עימה במונדיאל 1930 כשהוא משתתף בכל משחקי הטורניר והיה חלק משלישיית "מסך הברזל" שהיה בקישור אורוגוואי לצד לורנסו פרנדדס וחוסה לאנדרו אנדראדה. בתום התחרות נבחר להיות בנבחרת המצטיינת.
חסטידו נפטר ב-18 בינואר 1957 בסנטה קלרה דה אולימאר בגיל 49 כתוצאה מהתקף לב.
מריו אוואריסטו
מריו אוואריסטו (בספרדית: Mario Evaristo; 10 בדצמבר 1908 – 30 באפריל 1993) היה כדורגלן ארגנטינאי, ששיחק בעמדת הקיצוני שמאלי.
קריירת משחק
אוואריסטו נולד בבואנוס איירס שבארגנטינה בשם מרינו, אך בהמשך שינה את שמו ל"מריו". אחיו הגדול של מריו, חואן אוואריסטו, היה גם כדורגלן והם שיחקו יחדיו בנבחרת ארגנטינה. בנבחרת שיחק במשך שנתיים בהן כבש 3 שערים והגיע עימה עד לגמר מונדיאל 1930, אותו הפסידה למארחת הטורניר אורוגוואי. הוא ואחיו חואן היו לצמד האחים הראשונים ששיחקו יחדיו בגמר המונדיאל.
מריו שיחק בארגנטינה בקבוצות ספורטיבו פלרמו, אינדפנדיינטה ובבוקה ג'וניורס, עימה זכה באליפות ארגנטינה המקצועית הראשונה אי פעם בשנת 1931. בהמשך הקריירה עבר מריו לאירופה, שם שיחק בגנואה האיטלקית ובקבוצות ניס ואנטיב שבצרפת.
לאחר קריירת המשחק מריו ואחיו חואן היו אחראים על אקדמיות הנוער של בוקה ג'וניורס במשך יותר משלושים שנה. הוא נפטר ב-30 באפריל 1993 בגיל 84.
התזמורת הסימפונית תל אביב
התזמורת הסימפונית תל אביב הייתה תזמורת סימפונית, שפעלה בעיר תל אביב בין השנים 1992 - 1995.
היסטוריה
התזמורת הסימפונית תל אביב נוסדה על ידי המנהל המוזיקלי שלה איתי טלגם והיא החלה לתפקד כתזמורת סימפונית המכוונת אל קהילת אוהבי המוזיקה בעיר שאינם יכולים להרשות לעצמם לרכוש כרטיסים לקונצרטים של התזמורת הפילהרמונית הישראלית.
התזמורת הסימפונית תל אביב הופיעה בשתי סדרות קונצרטים באולם אהל שם ובמרכז סוזן דלל. כמו כן התזמורת הופיעה במקומות שונים בעיר.
נגני התזמורת היו ברובם צעירים – ילידי ארץ ישראל ועולים חדשים. הכנר הראשי שלה היה אייל שילוח.
התזמורת הייתה מיסודה של תזמורת העולים ומשך חייה נקבע מראש. שכן היא הייתה תלויה בהקצבה של הוועדה הבין-משרדית לקליטת אמנים עולים, והקצבות אלה מוגבלות מראש לפרק זמן של שלוש שנים.
עם פירוק התזמורת נקלטו חלק מנגניה בתזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, ואיתי טלגם נאלץ לסיים את תפקידו כמנהל המוזיקלי של התזמורת.
בשנת 1995 השתתפה התזמורת בקונצרט טלוויזיוני ששודר בערוץ הראשון כמחווה לדני קיי, עם שלמה בראבא כמנצח.
ישי וינשטיין
ישי וינשטיין (נולד ב-30 בדצמבר 1958) הוא פרופסור לגאולוגיה, חוקר גאוכימיה וראש המעבדה לאיזוטופים רדיואקטיביים באוניברסיטת בר-אילן.
חייו
וינשטיין נולד בחיפה בשנת 1958. למד גאולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים עד לקבלת תואר דוקטור בשנת 1998.
בשנים 1981-1983 שימש כמדריך ומנהל בי"ס שדה קשת-יהונתן. בשנים 1986-1989 שימש כמנהל בי"ס שדה גולן. בשנים 1992-1997, שימש כמנחה באוניברסיטה הפתוחה.
בין השנים 1998-2000, ביצע פוסט דוקטורט במכון סקריפס לאוקיינוגרפיה שבאוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו.
פרנטישק סבובודה
פרנטישק סבובודה (בצ'כית: František Svoboda; 5 באוגוסט 1906 – 6 ביולי 1948) היה כדורגלן צ'כוסלובקי, ששיחק בעמדת החלוץ עבור נבחרת צ'כוסלובקיה.
ישי וינשטיין
חייו
וינשטיין נשוי, אב לשני בנים ובת, גר בירושלים.
פעילות אקדמית
מחקריו עוסקים בוולקניזים ותופעות מגמתיות בדגש על פריאטומגמטיזם ולתהליכים המתרחשים במעטפת כדור הארץ. וינשטיין מרבה לעסוק במחקריו בתופעות הקשורות לישראל והוא מהחוקרים הידועים והבולטים ביותר בתחום הוולקניזם והפטרולוגיה של הבזלות בצפון ישראל ורמת הגולן. מחקריו האחרונים בתחום עסקו בתהליכי ההיווצרות של הקומפלקס הוולקני אביטל-בנטל בצפון רמת הגולן. ויינשטיין הציע תאוריה חדשה שבה הציג ראיות שסתרו את התפיסה הקודמת שרווחה בדבר התפתחותו של הקומפלקס הוולקני. ויינשטיין הציע לקשור את סיפור ההתהוות של הקומפלקס לאירועים פריאטומגמתיים שהתרחשו בסמיכות לו, זאת תוך הצגה של ראיות המבוססות על אופי השכבות בחתכים הגאולוגיים, ונוכחותם של שכבות פירוקלסטיות משמעותיות הכוללות שברים מזוותים של סלעי סביבה בגדלים שונים המכילים גם זכוכיות געשיות כולל בחלקים נרחבים של עמק אביטל ואף בעמק קונטרה וכן על דופנותיהם של תל אביטל ובנטל בגבהים שונים, ותוך הסתמכות על תארוכים רדיוגניים בשיטת ארגון-ארגון.
וינשטיין נטל חלק בייעוץ המדעי בתכנון הפארק הוולקני ברמת הגולן.
מחקריו בתחום ההידרולוגיה עוסקים רבות בהיבטים הקשורים לגאוכימיה של מים ואוקיינוגרפיה כימית, הידרולוגיה של קרקעית הים ושל קו החוף, לימוד מפורט של גופי התמלחת הממוקמים מתחת לאגם הכנרת ודפוסי הספיקה של המים המלוחים על ציר הזמן.
מחקרים נוספים עוסקים בתהליכי בריחת מי התהום מאקוויפרים חופיים אל הים, וההשפעות של תהליכים אלו על איכות מי הים בהיבט של כניסת דשנים וכימיקלים המספקים מצע נוח לפריחה מוגברת של אצות, וכן זיהום מי הים בתקופה בה חלק נכבד ממי השתייה מופק בתהליכי התפלה.
מחקריו נערכים בחלקים שונים בעולם, בעיקר במזרח האוקיינוס השקט, מפרץ מקסיקו, וכן באגם הכנרת, אגמון החולה, ים המלח וחופי הים התיכון של ישראל.
בשנת 2015 הקים את המעבדה לאיזוטופים רדיואקטיביים באוניברסיטת בר-אילן, המעבדה משמשת לביצוע של ניתוחים ומדידות של דוגמיות סלע ומים באמצעות שימוש בסמנים רדיואקטיביים.
הוראה
וינשטין מלמד קורסים רבים במחלקה לגאוגרפיה באוניברסיטת בר-אילן, הקורסים מבוססים על הרצאות פרונטליות. חלק גדול מהקורסים כוללים יציאה למספר ימי שדה. בין הקורסים: מערכת השמש, חומרי כדור הארץ, מבוא לגאולוגיה, גאולוגיה של ארץ ישראל, מי תהום, וולקניזם, אוקיינוסים, תקופות הקרח, אסונות טבע ושיטות תארוך.
תומאס גוטשאלק
תומאס גוטשאלק (בגרמנית: Thomas Gottschalk; נולד ב-18 במאי 1950) הוא מנחה ושחקן גרמני.
ביוגרפיה
גוטשאלק נולד בבמברג. לאחר בית הספר הוא למד היסטוריה ופילולוגיה גרמנית. הוא ניגש למבחני הסמכה על מנת להיות מורה אך לבסוף פנה לתחום הבידור.
ב-1978 הופיע לראשונה בקולנוע בסרט "Summer Night Fever" לצד באה פידלר.
הוא פרשן את אירוויזיון 1989 עבור הטלוויזיה הגרמנית.
ב-1990 שיחק בסרט ההרפתקאות האמריקאי "Think Big".
ב-1991 גילם ממציא מזרח גרמני הנוסע לארצות הברית על מנת למכור מוצר מהפכני בסרט "Driving Me Crazy".
ב-1993 שיחק בסרט המוזיקלי "Sister Act 2: Back in the Habit".
מ-1992 ועד 1995 הגיש את תוכנית האירוח "Gottschalk Late Night". במסגרת התוכנית אורגנה תחרות הדוגמנות "מודל 92" בה זכתה היידי קלום.
ב-2008 שיחק מלך בסרט "1½ Knights: In Search of the Ravishing Princess Herzelinde" בבימויו של טיל שווייגר.
ב-2008 הרוויח מיליון יורו בפרק של הגרסה הגרמנית של "מי רוצה להיות מיליונר?", בו השתתפו ידוענים. את הכסף הוא תרם לצדקה.
ב-2011 הופיע בסרט שומר גן החיות.
סוזנה הופס
סוזנה לי הופס (באנגלית: Susanna Hoffs; נולדה ב-17 בינואר 1959) היא זמרת-יוצרת אמריקאית-יהודיה, הידועה בעיקר כחברה בלהקת הפופ רוק הבאנגלס ששחררה מספר סינגלים מצליחים בשנות ה-80. הופס החלה בקריירת סולו לאחר התפרקות הלהקה עם האלבום When You're a Boy שיצא ב-1991. בשנות ה-90 הקימה יחד עם מייק מאיירס ומת'יו סוויט את להקת שנות ה-60 הבריטית המדומה Ming Tea, בה יצר מאיירס את דמותו המפורסמת אוסטין פאוורס. הופס גם הופיעה בתפקידי משנה במספר סרטים.
ביוגרפיה
הופס נולדה בלוס אנג'לס, קליפורניה למשפחה יהודית. היא בתם של במאית/כותבת/מפיקה תמר רות (לבית סימון) ושל הפסיכואנליטיקאי ג'ושוע אלן הופס. אמה ניגנה את מוזיקת הביטלס עבור הופס כשהייתה ילדה, והיא החלה לנגן בגיטרה בשנות העשרה שלה. הופס סיימה את לימודיה התיכוניים ב-1976. בזמן לימודיה בקולג' היא עבדה כעוזרת הפקה, ועשתה את הופעת הבכורה שלה בקולנוע בשנת 1978.
הבאנגס
בהשראת הראמונס ולהקות פאנק אחרות, הקימה הופס את להקת The Bangs (תסרוקת פוני) עם ויקי ודבי פיטרסון. הלהקה אוימה בתביעה משפטית על ידי להקה אחרת בשם "The Bangs", ונאלצה לשנות את שמה ל-The Bangles. האלבום המלא הראשון של הלהקה היה All Over the Place ב-1984 בהפקת קולומביה רקורדס. פריצת הדרך המסחרית שלהם הגיעה עם אלבומם השני Different Light מ-1986, שכלל את הסינגלים המצליחים "Manic Monday" (שנכתב עבורם על ידי פרינס), "If She Knew What She Wants", ו- "Walk Like an Egyptian" שהפך לסינגל הראשון של הלהקה שהגיע למקום הראשון במצעדי בילבורד.
בשנת 1986, הופס הייתה שותפה לכתיבת השיר "I Need a Disguise" עבור אלבום הבכורה של בלינדה קרלייל מלהקת הגו-גו'ס. עם התהילה הגוברת, הופיעה הופס גם על שערי מגזינים רבים, וחברת הגיטרות Rickenbacker הנפיקה דגם של סוזנה הופס שאותו היא התאימה בעצמה.
בשנת 1987 שיחקה הופס בסרט "The Allnighter" אותו ביימה אמה תמר סיימון הופס, ובהשתתפות ג'ואן קיוזאק ופאם גריר. הסרט ספג ביקורת ונכשל בקופות. בהמשך אמרה הופס: "זה לא היה סרט גדול אבל כל החוויה שלו הייתה נהדרת". ב-1988 הוציאו ה-באנגלס את אלבומם השלישי, Everything. הסינגל הראשון שנכתב בשיתוף הופס, "In Your Room" הפך ללהיט והגיע למקום החמישי במצעדי בילבורד. בנוסף, האלבום כלל את הסינגל "Eternal Flame" שהגיע למקום הראשון במצעד בתשע מדינות, ביניהם מצעדי בילבורד. גם שיר זה נכתב בשיתוף והושר על ידי הופס.
ב-1989 התפרקה הלהקה, אך בסוף שנות ה-90 הן התאחדו מחדש להקלטת הסינגל "Get the Girl" לסרט השני של אוסטין פאוורס ב-1999. לאחר מכן הן הודיעו על החלטתן להתאחד באופן מלא בשנת 2000. אלבומם הרביעי, Doll Revolution יצא ב-2003, ואלבומם החמישי, Sweetheart of the Sun יצא ב-2011.
קריירת סולו
הופס הוציאה את אלבום הסולו הראשון, "When You're a Boy" בשנת 1991, ואת אלבום הסולו השני, "סוזנה הופס" בשנת 1996. הופס הוציאה את אלבום הסולו השלישי עם חומרים חדשים בשם "Someday" בהוצאת Vanguard Records ב־2012. האלבום הופק על ידי מיטשל פרום ומושפע מהמוזיקה של שנות ה-60.
מינג תה
הופס הקימה ביחד עם מייק מאיירס ומת'יו סוויט את הלהקה הבריטית המדומה. כולם אימצו שמות בדויים ללהקה, כאשר הופס השתמשה בשם ג'יליאן שאגוול, בעוד מאיירס השתמש בדמות של אוסטין פאוורס. רובין רוזן, אשתו של מאיירס, עודדה אותו לכתוב סרט המבוסס על הדמות. התוצאה הייתה אוסטין פאוורס: מרגל עם סגנון, בבימויו של בעלה של הופס, ג'יי רואץ'. מינג תה הופיעה בכל שלושת סרטי אוסטין פאוורס.
חיים אישיים
הופס נשואה לבמאי ולמפיק ג'יי רואץ' מאז 1993, ולהם שני בנים.
פיית השיניים
פיית השיניים היא דמות פולקלוריסטית דמיונית שעל פי האגדה נותנת לילדים כסף או מתנות אם הם שמים בלילה את שיני החלב שנפלו להם מתחת לכרית.
דמות זו היא דוגמה לדמויות פולקלוריסטיות הקיימות בעולם המודרני, ואשר מבוגרים רבים, אף שאינם מאמינים כלל בקיומה, מספרים עליה לילדיהם. דוגמה נוספת לסוג זה של דמויות הוא סנטה קלאוס.
דמות זו ודמויות דומות לה קיימות במרבית מדינות מערב אירופה, צפון אמריקה, וחלק ממדינות דרום ומרכז אמריקה. במדינות רבות הדוברות ספרדית קיימת דמות דומה המכונה "ratoncito Pérez" - "העכברון פרז" (עכבר עם שם משפחה). בארצות הפרנקופוניות (כגון צרפת, בלגיה, שווייץ או לוקסמבורג) מכנים את הדמות "העכבר הקטן" (או "העכברה הקטנה") - "La petite souris".
אמונה
בעוד שהורים לפעמים אינם בטוחים האם כדאי לספר סיפור בדיוני לילדיהם, מרבית הילדים מדווחים על תוצאות חיוביות. לאחר הגילוי שפיית השיניים אינה אמיתית 75% מהילדים דיווח שהם אהבו את המנהג, 20% היו נייטרלים ו3% התנגדו למנהג ואמרו שהם לא צפויים להעביר אותו לילדיהם בעתיד. הורים נוטים לראות את מיתוס פיית השיניים כמקור לנחמה עבור ילדים עם נפילת שיני החלב.
מראה חיצוני
שלא כמו סנטה קלאוס, יש כמה פרטים על המראה של פיית השיניים אשר נותרים עקביים בגרסאות שונות של המיתוס. מחקר שנערך ב -1984 על ידי רוזמרי ולס גילה שרובם, 74% מהנשאלים, האמינו שפיית השיניים היא נקבה, ואילו 12% סברו שפיית השיניים אינה זכר או נקבה, ו-8% האמינו שפיית השיניים יכולה להיות זכר או נקבה. כשנשאלה על ממצאיה לגבי הופעת פיית השיניים, הסבירה ולס - "יש את הפיות הבסיסית של טינקרבל עם הכנפיים, השרביט, קצת יותר מבוגרות ומה לא". סקירה של ספרי ילדים ופרסומים פופולריים מצאה את פיית השיניים מתוארת גם כילד עם כנפיים, פיקסי, דרקון, דמות אם כחולה, בלרינה מעופפת, שני זקנים קטנים, רופא שיניים, איש מעופף בעל כרס מעשן סיגר, עטלף, דוב ועוד.
בתרבות
בשנת 1993 שודרה הסדרה "ממלכת עכברי השן", אשר עוקבת אחר עכברים שעושים את עבודתה של פיית השיניים.
בשנת 2022 עלה לאקרנים הסרט "מעופפת", אשר עוקב אחר פיית שיניים שנתקעה בעולם האמיתי.
ג'ובאני סימאונה
ג'ובאני פאבלו סימאונה בלדיני (בספרדית: Giovanni Pablo Simeone Baldini; נולד ב-5 ביולי 1995 במדריד שבספרד) הוא כדורגלן ארגנטינאי, המשחק בעמדת החלוץ בנאפולי מהסרייה א' ובנבחרת ארגנטינה. סימאונה הוא בנו של כדורגלן העבר והמאמן דייגו סימאונה.
ריבר פלייט וההשאלה לבאנפילד
סימאונה החל לשחק במחלקת הנוער של ריבר פלייט בשנת 2008, ובחודש נובמבר 2011 חתם על חוזה מקצועני ראשון במועדון. ב-5 באוגוסט 2013 ערך סימאונה את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, כששיחק 90 דקות בהפסד 0–1 לחימנסיה לה פלאטה במסגרת המחזור הראשון בליגת העל הארגנטינאית. ב-8 בספטמבר 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-63 בניצחון 0–3 על טיגרה במסגרת המחזור השישי בליגה. הוא שיחק במועדון במשך 4 עונות, בהן ערך 27 הופעות ליגה והבקיע שני שערים. בנוסף, הושאל לבאנפילד, בה ערך 34 הופעות ליגה והבקיע 12 שערים.
גנואה
ב-18 באוגוסט 2016 חתם סימאונה בגנואה מהסרייה א'. ב-21 בספטמבר ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בתיקו 0-0 נגד נאפולי. ב-25 בספטמבר הבקיע את שערו הראשון בקבוצה בתיקו 1-1 נגד פסקארה. בעונתו היחידה בקבוצה הבקיע 12 שערים ב-35 הופעות בליגה.
פיורנטינה
ב-16 באוגוסט 2017 חתם סימאונה בפיורנטינה. ב-22 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בהפסד 0–3 לאינטר מילאנו.
קליארי
ב-30 באוגוסט 2019 הצטרף סימאונה לקליארי בחוזה השאלה לעונה אחת, שכלל סעיף לרכישתו על ידי הקבוצה עם סיומה.
הלאס ורונה
ב-26 באוגוסט 2021 הושאל סימאונה להלאס ורונה לעונה אחת. ב-26 בספטמבר כבש שער בכורה בתיקו 3-3 עם גנואה. עונתו בוורונה הייתה עונת השיא של סימאונה, הוא כבש 17 שערים ב-35 הופעות בסרייה א'. בסיום העונה נרכש על ידי הקבוצה.
נאפולי
ב-18 באוגוסט 2022 הושאל לנאפולי לאחר שנרכש על ידי הלאס ורונה.
נבחרת ארגנטינה
ב-7 בספטמבר 2018 ערך את הופעתו הבכורה בנבחרת בו הבקיע את שערו הראשון בניצחון 0–3 על.
חיים אישיים
סימאונה נולד במדריד שבספרד כאשר אביו, כדורגלן העבר והמאמן דייגו סימאונה, שיחק באתלטיקו מדריד. בשנת 1997 משפחתו עברה להתגורר באיטליה, אך חזרה לספרד בשנת 2003. לאחר שנתיים עברה המשפחה לארגנטינה, והוא החל לשחק במחלקת הנוער של ריבר פלייט, שאת הקבוצה הבוגרת שלה אימן אביו. לסימאונה אזרחות ארגנטינאית ואזרחות ספרדית.
תארים
נאפולי
רני יגר
רני יגר (נולד ב-22 במרץ 1971, תל אביב יפו, ישראל) הוא חוקר תרבות עברית, מייסד בית תפילה ישראלי, עמית מחקר במכון שלום הרטמן ומנהל את מיזם התנ"ך "ראשית" שבו, רב ופובליציסט.
ראשית חייו והשכלה
רני יגר נולד בתל אביב. אביו ד"ר זאב יגר הוא פיזיקאי יליד הארץ, ואימו הרצלינה לבית כָּלֶב נולדה בסופיה שבממלכת בולגריה, הייתה מורה לספרות וסגנית מנהלת תיכון עירוני ה' (תל אביב). בוגר בית החינוך ע"ש א"ד גורדון ותיכון עירוני ה' בתל אביב. את שירותו הצבאי עשה בחיל הרפואה. סיים תואר ראשון בהיסטוריה ומחשבת ישראל בבאוניברסיטה העברית (1998). רכש דוקטורט מהחוג לפרשנות ותרבות באוניברסיטת בר-אילן (2018). את עבודת הדוקטור "אברהם המאמין העברי- חולין ודתיות ביצירתו של אברהם שלונסקי" כתב בהנחיית פרופסור אבי שגיא.
קריירה מקצועית
מ-2001 עובד ועמית מחקר במכון שלום הרטמן בירושלים. במכון, ניהל את "חדרים"- בית המדרש המתקדם יחד עם ד"ר שרגא בר-און, הקים את תוכנית "בארי" להוראת יהדות בבתי ספר תיכוניים ברוח מסקנות דו"ח ועדת שנהר (2006) עם חנה גילת, ואת בית הספר להכשרת מורים של תוכנית בארי (2010). ב-2022 מנהל את "ראשית" מיזם התנ"ך במכון הרטמן בשותפות מנהלת התוכן ד"ר רוני מגידוב. המיזם מכוון לטפח מורים להוראת מקרא ברוח יהודית-ישראלית-דמוקרטית ולהעלאת ערכו של התנ"ך בעיני תלמידי בתי הספר הממלכתיים.
שימש כמייסד וכמנהל הראשון של תוכנית "גוונים" של הפדרציה היהודית של סן פרנסיסקו (1999), כאיש סגל ומוביל בית-המדרש במכללת עלמא בית לתרבות עברית יחד עם בארי צימרמן ואפרת טננבאום. לימד בתוכנית "אופקים" של אוניברסיטת תל אביב וכיהן כאיש צוות ב"פידיאה", המכון האירופי ללימודי-יהדות בסטוקהולם, שוודיה, שם שהה כמרצה אורח (2009-2010).
ב-2004 נמנה עם מקימי בית תפילה ישראלי בתל אביב יחד עם הרב אסטבן גוטפריד. משמש בו מאז היסוד כמוביל-שותף, ולאחר שסיים לימודיו במחזור הראשון של "בית המדרש לרבנות ישראלית" של אורנים - המכללה האקדמית לחינוך ומכון שלום הרטמן (2017) משמש גם כרב בקהילה.
פעילות ציבורית
יגר פעיל בתחום הנצחת השואה וחסידי אומות העולם. עורך משנה ביחד עם פרופסור מיכל גוברין של "ההתכנסות" -דרך חדשה להנחלת זיכרון השואה. יגר כתב תפילת יזכור ייעודית לחסידי אומות העולם המשמשת בטקסי בארץ ובעולם.
יגר נמנה עם מייסדי וחבר ועדת התוכן של עמותת בית מורשת יהדות בולגריה ביפו. בנוסף, היה שותף ליצירת סידור ערב שבת של בית תפילה ישראלי, "עת ספוד ועת רקוד" – סדר הבדלה בין יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל ליום העצמאות.
חיים אישיים
מתגורר בירושלים, נשוי לענבל ואב לארבעה ילדים.
סופיה דורותיאה, דוכסית בראונשווייג-צלה
סופיה דורותיאה, דוכסית בראונשווייג-צלה (בגרמנית: Sophie Dorothea Herzogin von Braunschweig und Lüneburg; 15 בספטמבר 1666 - 13 בנובמבר 1726), הייתה אשתו של ג'ורג' הראשון, מלך בריטניה.
ביוגרפיה
באוגוסט 1726 חלתה סופיה דורותיאה, וב-13 בנובמבר מתה בטירת אהלדן כתוצאה מדלקת בכבד. בעלה ג'ורג' לא התאבל עליה, ואף כעס כששמע שבתם סופיה דורותיאה, נסיכת הנובר לבשה שחורים. ג'ורג' שלח את גופתה לקרוביה לצורך קבורתה, וזמן קצר לאחר מכן מת אף הוא ב-11 ביוני 1727.
משפחתה
ב-22 בנובמבר 1682 התחתנה סופיה דורותיאה עם ג'ורג' הראשון, מלך בריטניה, ממנה נולדו לו שני ילדים:
אחוזת הווארד (מיני-סדרה)
אחוזת הווארד (באנגלית: Howards End) היא מיני-סדרה בריטית-אמריקאית המבוססת על הרומן באותו שם מאת א.מ. פורסטר. את הסדרה עיבד קנת' לונרגן, ביימה הטי מקדונלד, ומככבת בה היילי אטוול. המיני-סדרה בת ארבעה החלקים הופקה בשיתוף פעולה של רשת הטלוויזיה הבריטית BBC One, והרשת האמריקאית Starz. שידור הבכורה היה ב-12 בנובמבר 2017 בממלכה המאוחדת, וב-8 באפריל 2018 בארצות הברית.
"אחוזת הווארד" בוחן את "הנוף המשתנה של חלוקה מעמדית וחברתית באנגליה במפנה המאה העשרים, מבעד לעדשה של שלוש משפחות: משפחת שלגל האינטלקטואלית והאידיאליסטית, משפחת וילקוקס העשירה מעולם העסקים, ומשפחת באסט ממעמד הפועלים".
הפקה
ב-28 בנובמבר 2012 פורסם שחברת Playground Entertainment יחד עם City Entertainment ו-KippSter Entertainment רכשו את הזכויות לעיבוד הרומן של א.מ. פורסטר "אחוזת הווארד", במטרה לעבד אותו למיני-סדרה טלוויזיונית עבור ערוץ BBC Two. קולין קלנדר, ג'ושואה ד. מאורר, אליקסנדר, ויטלין ודייוויד א. סטרן נועדו להיות המפיקים בפועל. ב-11 באוקטובר 2013 נמסר שקנת' לונרגן נבחר לעבד את הרומן. ב-28 בדצמבר 2015 הוכרז ש-BBC אישרה רשמית את ההפקה. ב-7 ביוני 2016 פורסם שהטי מקדונלד תביים את ארבעת הפרקים של המיני-סדרה. ב-15 בפברואר 2017 הוכרז שרשת Starz מצטרפת להפקה.
ליהוק
עם ההכרזה על הצטרפות Starz, פורסם שהיילי אטוול, מת'יו מקפדיין וטרייסי אולמן יככבו בסדרה. ימים אחדים אחר כך, נמסר שג'וליה אורמונד, פיליפה קולטהרד, ג'וזף קווין, רוזלינד אלעזר ואלכס לות'ר הצטרפו לצוות השחקנים.
צילומים
שלב הצילומים למיני-סדרה החל בקיץ 2016. הבית ששימש לצילומי אחוזת הווארד הוא ואן האוס, השוכן סמוך להמבלדון שבסארי. צילומים אחרים נערכו בווברלי אבי, וסט וייקומב פארק, באלרד דאון, סוואנייג' פיר, והארי וורן האוס בסטודלנד ביי. אתרי צילומים בלונדון כללו את כיכר מידלטון בקלרקנוול, רחוב גרייט ראסל, צ'אנסרי ליין, המוזיאון הבריטי, בית אוסטרליה, והמסעדה Simpsons in the Strand שברחוב הסטרנד.
שידור והפצה
ב-4 במאי 2017 פורסמה התמונה הראשון מתוך הסדרה. ב-7 בדצמבר 2017 הפיצה Starz את הקדימון הראשון של הסדרה לקהל האמריקאי.
הקרנת הבכורה הרשמית בבריטניה נערכה ב-1 בנובמבר 2017 ב-BFI סאות'בנק שבלונדון. באפריל 2018 נערכה הקרנת הבכורה הרשמית בארצות הברית בוויטבי הוטל שבניו יורק.
קונטסה 900
קונטסה 900 (Hino Contessa) היא מכונית משפחתית קטנה, 4 דלתות, מתוצרת יצרנית הרכב היפנית הינו מוטורס, אשר הורכבה במדינת ישראל, בחיפה, הושקה באוקטובר, שנת 1963, ונמכרה מפברואר 1964 עד 1968.
ביפן, יוצרה הקונטסה 900 בין אפריל 1961 לאמצע 1964. יוצרו 47,299 יחידות.
היסטוריה
חברת הינו מוטורס הוקמה בשנת 1910 והתמקדה בייצור מנועי דיזל ורכבים כבדים. בשנת 1953 החלה החברה לייצר רכבים פרטיים, תחילה בהרכבת דגמי רנו הצרפתית. באפריל 1961 הציגה רכב עצמאי קונטסה 900. החברה קיימה הסכם שיתוף עם מפעל קייזר-אילין תעשיות בע"מ, בחיפה שהרכיב את הקונטסה 900, קונטסה 1300, וטנדרים מסוג בריסקה 900 ובריסקה 1300. מי שעמד מאחורי ההסכם היה התעשיין אפרים אילין שהרכיב בישראל משנת 1961 את הלארק תוצרת סטודיבייקר.
הגרסה הספורטיבית של הקונטסה 900 ספרינט לא יובאה לישראל.
ביפן יוצרה הקונטסה 900 משנת 1961–1964.
הרכבת קונטסה 900 בארץ
הרכבתה בחיפה החלה בפברואר 1964 ועד סוף דצמבר הורכבו 1,302 יחידות, לכולן המתינו לקוחות. זו הייתה הצלחה מיידית: בסיכום השנתי של מסירות הרכב החדש ניצבה הקונטסה – מכונית אלמונית של יצרן יפני לא מוכר – במקום השלישי, אחרי החיפושית ומעט אחרי הפיאט 600. הקונטסה 900 עברה במכירות את האוסטין 1100 את הווקסהול ויוה ואת הפיאט 850 שהיו פופולרים בתקופה. דגם הקופה, "900 ספרינט" לא הגיע לישראל.
בסיס ההרכבה של הקונטסה 900 היה הקטר שבו, של רנו. משקלה העצמי של הקונטסה 900 היה 715 ק"ג. המנוע האחורי בנפח 893 סמ"ק הפיק 26 כ"ס, שהספיקו להגעה למהירות שיא של 110 קמ"ש. הגיר עם תמסורת של שלושה הילוכים היה בהגה., מרבית החלקים הגיעו מיפן, למעט מצבר, מצנן (רדיאטור), צמיגים, פגושים, שמשות וצבע שהיו תוצרת כחול לבן., בסיס הגלגלים היה 2,150 מ"מ, אורך הרכב 3,795 מ"מ, רוחבו 1,475 מ"מ וגובהו 1.415 מ"מ.
הקונטסה 900 הורכבה בכמות של 2,292 יחידות. מחיר היחידה באוקטובר שנת 1963 היה כ- 9350 ל"י (תוספת לרדיו 250 ל"י). בתל אביב הסוכנות הייתה של קפריש, בבית הדר.
בשנת 1967 נבלעה חברת הינו בתוך טויוטה, והפסיקה את ייצור הקונטסות.
במרץ 1969 רכש יצחק שובינסקי, הבעלים של אוטוקרס את המפעל של אפרים אילין בנשר תמורת שני מיליון וחצי דולרים.
קבוצת הפיתוח של האו"ם
הארגון מרכז 34 סוכנויות, קרנות ותוכניות הפועלות תחת האו"ם, השוקדות יחד לפיתוח בר-קיימה, החל בתוכנית הפיתוח של האו"ם (United Nations Development Programme) וכלה בארגון העבודה הבינלאומי של האו"ם (ILO). ה-UNSDG משמש פורום ברמה גבוהה לגיבוש מדיניות משותפת וקבלת החלטות. הוא מנחה, תומך, עוקב ומפקח על תיאום פעולות הפיתוח ב-162 מדינות וטריטוריות.
היסטוריה
ב-1997 נשמעו באו"ם קולות הקוראים לאחד את כלל סוכניות האו"ם שעוסקות בענייני פיתוח, מאחר ששלל תוכניות הפיתוח של האו"ם, קרנותיו וסוכנויותיו המיוחדות חפפו בתחומי הפעילות האחת של השנייה. ההצעה הראשונית הייתה לאחד את היוניצ"ף, את תוכנית המזון העולמית (World Food Programme) ואת קרן האוכלוסייה של האו"ם (United Nations Population Fund) תחת ארגון תוכנית הפיתוח של האו"ם. לבסוף, החליט מזכ"ל האו"ם קופי ענאן לפעול להקמת אונד"ג, וזכה על כך לשבחים מפי אמרכל תוכנית הפיתוח ג'יימס ספת (James Speth).
דו"ח היעדים האסטרטגיים של הארגון לשנים 2010–2011, עמד על טיבם של יעדיו: "כדי לפעול בעקבות דו"ח המדיניות המקיף התלת-שנתי (Triennial Comprehensive Policy Review; בראשי תיבות: TCPR) ולענות על יעדי פיתוח כלל-עולמיים, וכן כדי להבטיח שמערך הפיתוח באו"ם מציג שיפור ברמת המיקוד והלכידות שלו, פיתח אונד"ג והגדיר שורה של יעדים אסטרטגיים ל-2010–2011. היעדים האסטרטגיים של אונד"ג מעניקים הכוונה לארגונים החברים באונד"ג, במאמציהם ברמה העולמית, האזורית והמדינתית, בהבאה לשינוי מורגש באיכות ובמידת ההשפעה של תמיכת האו"ם ברמת המדינה." בינואר 2018, קבוצת הפיתוח של האו"ם (UNDG) אורגנה מחדש לקבוצת האו"ם לפיתוח בר-קיימה (UNSDG) במטרה להאיץ את ההתקדמות לעבר היעדים לפיתוח בר-קיימה.
הארגונים החברים בקבוצה
להלן חברי הארגון, החל מינואר 2022:
מינהל
המועצה הכלכלית-חברתית של האומות המאוחדות והעצרת הכללית של האומות המאוחדות מפקחות על אונד"ג ומעניקות לו ייפוי כוח. כמו כן, נתון אונד"ג תחת פיקוחה של הוועדה הכלכלית והפיננסית (הוועדה השנייה) של העצרת הכללית. תחת ידיו של הגוף הופקו דו"חות בעבור העצרת הכללית, כמו: ניתוח סטטיסטי מקיף של מימון פעולות מעשיות לשם פיתוח של מערך האו"ם לשנת 2006, וניתוח סטטיסטי מקיף של מימון פעולות מעשיות לשם פיתוח של מערך האו"ם לשנת 2007.
ראשי הארגון מתחילת פעילותו הם:
הוועדה הביצועית
הוועדה הביצועית מורכבת מארבע הסוכנויות המייסדות של הגוף - תוכנית הפיתוח, קרן האוכלוסייה, יוניצ"ף ותוכנית המזון העולמית. כמו כן, הנציב העליון למען זכויות האדם הוא חבר הוועדה אקס-אופיציו (מתוקף תפקידו).
קבוצת הייעוץ לאונד"ג
בתקופת כהונתו של כמאל דרוויש כראש הארגון, הוקמה "קבוצת הייעוץ" לאונד"ג (UNDG Advisory Group), שמעניקה שירותי ייעוץ והכוונה לאמרכל אונד"ג, בעניין ניהול ההיבטים הביצועיים של הארגון ושל מערך המתאמים המקומיים (Residnet Coordinator) של האו"ם. ב-2009 מנתה קבוצת הייעוץ כמה ארגונים שהיו בגדר חברים קבועים: ארגון המזון והחקלאות, ארגון העבודה הבינלאומי, תוכנית הפיתוח, אונסק"ו, קרן האוכלוסייה, יוניצ"ף, נציבות האו"ם לפליטים, תוכנית המזון העולמית, ארגון הבריאות העולמי וארגון הפיתוח התעשייתי. חברי קבוצת הייעוץ הלא-קבועים (לפי תקופה בת שנה, נכון ל-1 באוגוסט 2009) היו: תוכנית האיידס, המחלקה לענייני כלכלה וחברה והנציבות הכלכלית לאירופה (שייצגה את כל חמש הנציבויות האזוריות).
סקרדי הסנאי
סקרדי הסנאי (באנגלית: Scaredy Squirrel) היא סדרת הנפשה קומית קנדית, המבוססת באופן רופף על סדרת ספרים בעלת אותו שם מאת מלאני וואט. הסדרה בוימה על ידי מאט פרגוסון, שלימים ביים את הסדרה "הטוסיק שלי השתגע", אשר זיכתה אותו בפרס המסך הקנדי לבימוי הטוב ביותר בתוכנית או סדרה מונפשת.
הסדרה שודרה לראשונה בקנדה בערוץ YTV, החל מה-1 באפריל 2011 עד ה-17 באוגוסט 2013. בישראל הסדרה שודרה בדיבוב עברי בערוץ הילדים החל משנת 2011 עד שנת 2013. לסדרה הופקו שלוש עונות בעלות 52 פרקים באורך 22 דקות, כאשר כל פרק מורכב משני פרקים משניים באורך 11 דקות.
תקציר העלילה
הסדרה עוקבת אחר סקרדי הסנאי האנרגטי, וחברו הטוב ביותר, דייב הבואש, שבכל פרק עוברים הרפתקה חדשה ומצחיקה.
מדבבים
במאית הדיבוב בעברית היא אפי בן ישראל ומפיקת הדיבוב היא ענבר שטגר עזרא. בנוסף דיבבו בדיבוב האנגלי ג'יין איסטווד ודוויין היל, ובדיבוב העברי – מולי שולמן.
פלוגה בקו (או לגמרי במקרה)
פלוגה בקו (או לגמרי במקרה) הוא פזמון שכתב, הלחין וביצע מאיר אריאל. השיר יצא לאור באלבום "ירוקות" בשנת 1988.
רקע
השיר מתבסס על אירועים אמיתיים שהתרחשו בראשית שנות ה-60, עת היה אריאל בזמן שירותו הסדיר בצנחנים.
בשנת 1961 שירת אריאל בגדוד 890 של הצנחנים. הגדוד ישב בחורשת טל בגבול לבנון. בין פעילות לפעילות היו מגיעות לחורשה בנות קיבוצי האזור להתרועע עם החיילים. בחורשת טל הכיר אריאל את רותי פרס-רוזנפלד, בת קיבוץ דפנה שהייתה אז בת 17. בין השניים נרקמה חברות עמוקה והם ניהלו שיחות ארוכות, אך לא התפתח ביניהם קשר רומנטי.
השיר עצמו נכתב שנים רבות מאוחר יותר והתפרסם רק כעבור יותר משני עשורים.
בהופעותיו נהג אריאל לספר את עיקרי הסיפור שמאחורי השיר כהקדמה לשיר עצמו.
תוכן השיר
השיר משלב לסירוגין בין זכרונות עבר מאותו מפגש עם הנערה, לבין ציפייה למפגש מקרי עימה בהווה. אריאל שילב בין שני אלמנטים אלה והם מופעים בשורות עוקבות בשיר - שורה המתארת את המפגשים בחורשת טל ושורה המתארת מפגש מקרי שלא התקיים.
גרסות כיסוי
לשיר בוצעו כמה גרסות כיסוי, בין היתר על ידי אהוד בנאי, שחר ואהוד אריאל - בניו של מאיר אריאל ודן תורן ושליחי הבלוז.
אוניברסיטת ז'נבה
אוניברסיטת ז'נבה (בצרפתית: Université de Genève) היא אוניברסיטה ציבורית בעיר ז'נבה שבשווייץ.
האוניברסיטה נוסדה ב-1559 על ידי ז'אן קלווין בשם Académie de Genève, ב-1873 שונה שמה לשם הנוכחי. נכון ל-2019 לומדים בה מעל 17,000 סטודנטים והיא השנייה בגודלה בשווייץ לאחר אוניברסיטת ציריך. האוניברסיטה חברה בקבוצת קוימברה, בהתאחדות האוניברסיטאות האירופאיות וחברה בליגה האירופית לאוניברסיטאות מחקר.
פקולטות
באוניברסיטת ז'נבה 9 פקולטות ו-13 מכונים ומרכזים. האוניברסיטה מציעה 566 תוכניות לימוד הכוללות 136 תוארי בוגר ומאסטר, 87 תוכניות לדוקטורט ו-343 לימודי המשך.
פקולטות האוניברסיטה הן:
היא ביתם של שבעה מרכזים לאומיים למחקר: SwissMAP (מתמטיקה ופיזיקה תאורטית), Frontiers in Genetics (גנטיקה), MaNEP (מכניקת הקוונטים), PlanetS (מדעים פלנטריים), מרכז לביוכימיה, מרכז לחקר השפעת סינפסיות על הפרעות נפשיות ו-LIVES (התגברות על פגיעות: נקודות מבט על מסלול החיים).
סאקין קיסיז
סאקין קיסיז (בכורדית: Sakîne Cansiz; 1958 - 9 בינואר 2013) הייתה אקטיביסטית כורדית ואחת המייסדות של מפלגת הפועלים של כורדיסטן (ה-PKK). בינואר 2013 נרצחה יחד עם זוג פעילות נוספות ב-PKK בפריז.
חייה המוקדמים
סאקין קיסיז נולדה בשנת 1958 בעיר טונצלי שבמזרח טורקיה למשפחה אלווית. כבר בתחילת שנות ה-70 היא החלה לקחת חלק בפעילות מהפכנית כורדית, דבר שלא התקבל יפה בידי משפחתה. לאחר מכן עברה להתגורר באנקרה, שם הכירה את עבדוללה אג'לאן. בראיון מאוחר יותר היא אמרה לגבי אותה התקופה: "במובן מסוים, נטשתי את משפחתי. לא קיבלתי את הלחץ שלהם, והתעקשתי להיות מהפכנית. כך עזבתי לאנקרה, בסודיות".
פעילותה
סאקין קיסיז הייתה אחת המייסדות של ה-PKK, והאישה הראשונה שהייתה חברה בארגון. בפגישת הייסוד של ה-PKK שהתרחשה בסוף שנת 1978, ובה השתתפו 22 אנשים, היא ייצגה את העיר אלאזיג. סאקין קיסיז הייתה אחת מ-2 הנשים היחידות בפגישה זו.
בשנת 1979, קצת אחרי שסיימה את לימודיה בבית הספר התיכון, נעצרה סאקין קיסיז בעקבות פעילותה ונשלחה לכלא בדיארבקיר ומשם המשיכה להנהיג את תנועת הפועלים הכורדית. היא עונתה בכלא, שוחררה, חזרה לפעול ב-PKK תחת השם הבדוי "שרה", ונעצרה בשנית אחרי ההפיכה הצבאית בטורקיה בשנת 1980.
סאקין קיסיז שוחררה מהכלא הטורקי בשנת 1991, לאחר מכן התגוררה במחנות של ה-PKK בבקאע בלבנון, ובהמשך בצפון עיראק, שם הצטרפה למאבק החמוש של ה-PKK תחת פיקודו של אוסמאן אג'לאן. באותה תקופה, היא אף ארגנה ועמדה בראשן של חוליות נשיות של ה-PKK. באמצע שנות ה-90 היא עברה לאירופה בשליחותו של מוראט קראילאן כדי לפקד על הענף האירופאי של ה-PKK, ועל עניינו האזרחיים, בתחילה בגרמניה ולאחר מכן בצרפת.
לפי העיתון הטורקי הורייט, העברתה של סאקין קיסיז לאירופה נבעה מהתנגדותה להוצאתו להורג של אחד מחברי ה-PKK, וחילוקי הדעות שיצרו עם מספר פעילים בכירים ב-PKK. בנוסף, הסתכסכה עם זובייר ילמז, מי שהיה למנהיג הפיננסי של ה-PKK, לאחר שזה הטריד אותה מינית. בשנת 1998, העניקה לה ממשלת צרפת מקלט מדיני.
מותה
ב-10 בינואר 2013 סאקין קיסיז נמצאה ירויה ללא רוח חיים יחד עם 2 פעילות כורדיות נוספות (פידאן דואן וליילה סוילמז) במרכז הכורדי בפריז.
בזמן שהתרחשו הרציחות, הייתה הממשלה הטורקית בעיצומו של משא ומתן עם ה-PKK. פעילים רבים ב-PKK האשימו ברציחות גורמים בממשלה הטורקית, שלטענתם ניסו לחבל במשא ומתן.
שנת שבתון
שנת שבתון (מלטינית: sabbaticus, מעברית: שבת) היא הפסקה מהעבודה לשם מנוחה, הנמשכת לרוב לאורך מספר חודשים עד שנה. מקורו של רעיון השבתון הוא במצוות השמיטה המתוארת בתנ"ך; לדוגמה, בספר ויקרא מוצגת השמיטה כמצווה לחדול מעיבוד השדות במהלך כל השנה השביעית (לפי תיאור זה, השבתון נמשך שנה שלמה).
היסטוריה
מקורו הראשוני של רעיון השבתון הוא במושג יום השבת, המתואר בתנ"ך בספר בראשית ; בשבת אלוהים נח וחדל מעבודתו לאחר יצירת היקום. מצוות שמירת השבת היא אחת מעשרת הדיברות (המתוארים בספר שמות). ביום שבת מופסקות עבודות החקלאות, כך שגם לאדמה ניתנת מנוחה פעם בשבוע. כן נקבעו במסורת היהודית ימי שבתון - ימי חג ויום טוב שבהם בין השאר מופסקת העבודה.
בתקופה המודרנית, הורחב השימוש במושג השבתון כך שהוא מתאר היעדרות ממושכת בקריירה של האדם, שמטרתה לנוח או להשיג משהו שונה מהתפוקות הנדרשות ביומיום בשגרת העבודה שלו. עובד עשוי לצאת לשבתון כדי למלא מטרה מסוימת, למשל כתיבת ספר או עריכת מסע ארוך למטרות מחקר. הדבר נחשב מקובל באוניברסיטאות ומוסדות מחקר ורפואה רבים, המציעים לעובדים הזדמנות לצאת לשבתון על חשבון המעסיק ולעסוק בפרויקט מחקר מסוים. חברות מסוימות מציעות לעובדים אפשרות לצאת לשנת שבתון ללא תשלום, לאנשים שמעוניינים לקחת תקופה של הפסקה בקריירה; בבריטניה, למשל, זו מגמה גוברת: ל-20% מהחברות יש מדיניות שמאפשרת תקופה של שבתון בקריירה.
בישראל מקובלת יציאה לשנת שבתון בין השאר במוסדות אקדמיים ובקרב עובדי הוראה (מורים וגננות). בתקופת השבתון מקבלים מורים וגננות תשלום חודשי פטור ממס מקרן ההשתלמות. לכל מורה ניתנת האפשרות לחסוך בקרן השתלמות לבחירתו ואינו מחויב לחסוך בקרנות המיועדות לעובדי הוראה, כאשר בקרנות המיועדות לעובדי הוראה, אחוזי החיסכון גבוהים יותר בהשוואה לחסכון בקרן השתלמות רגילה כתוצאה מהיותו מורה.
בקרן השתלמות ייעודית לעובדי הוראה שיעורי ההפרשות שונים משיעורי ההפרשות בקרנות הרגילות: מעסיק 8.4% עובד 4.2% וקרנות אלו מזכות ביציאה לשנת שבתון.
קרן ההשתלמות הרגילה מהווה אפיק חסכון בלבד ואינו מזכה בשנת שבתון, שיעורי ההפרשות: מעסיק 7.5% עובד 2.5%. מידע נוסף ניתן לקרוא באתרי הקרנות.
לאחר מחזור חסכון ניתן לצאת לשנת השתלמות, במידה והוא עונה על הקריטריונים ליציאה לשנת השתלמות. לבדיקת זכאות יציאה לשנת השתלמות ניתן לבדוק מול הקרן שבה המורה חוסך ובתנאים מסוימים ניתן לבצע משיכת כספים או לקיחת הלוואה מקרן ההשתלמות
סרטן
ראו גם
}}
נובמבר 1963
נובמבר 1963 (באנגלית: 11.22.63) הוא מיני סדרת מותחן ומדע בדיוני, המבוססת על ספר באותו השם מאת סטיבן קינג. הסדרה הופקה על ידי ג'יי ג'יי אברהמס וברידג'יט קרפנטר. הסדרה עלתה לשידור ב-15 בפברואר 2016, ברשת הכבלים "Hulu".
סקירת העלילה
ג'ייק אפינג הוא מורה גרוש שמחפש הזדמנות להשפיע ולשנות את העולם, שחברו החולה משכנע אותו לצאת למסע בזמן כדי למנוע את ההתנקשות בנשיא ג'ון קנדי. ג'ייק חוזר אל טקסס של שנות השישים במטרה לחקור את התעלומות האופפות את חייו של המתנקש לכאורה, לי הארווי אוסוואלד. אלא שאוסוואלד אינו האיום היחיד על משימתו של ג'ייק: גם סיידי, ספרנית יפהפייה שבה הוא מתאהב, וגם העבר – שמסרב להשתנות ומתנגד בכל הכוח - מאיימים להפריע לג'ייק במשימתו.
ממשק תכנות יישומים
ממשק תכנות יישומים (באנגלית: Application Programming Interface; ראשי תיבות: API) הוא ערכה של ספריות קוד, פקודות, פונקציות ופרוצדורות מן המוכן, בהן יכולים המתכנתים לעשות שימוש פשוט, בלי להידרש לכתוב אותן בעצמם כדי שיוכלו להשתמש במידע של היישום שממנו הם רוצים להשתמש לטובת היישום שלהם.
לדוגמה: חברה קטנה רוצה לפתח יישומון 'מדריך מסעדות' שיציג את המסעדות במפה מבוססת צילומי לוויין, לכן - עליהם להקצות משאבים עצומים לבניית לוויין, שיגורו לחלל וכדומה - משימה עתירת זמן והוצאות כספיות, כשרוב הסיכויים שהתוצר יהיה נחות מזה של גוגל מפות. לעומת זאת, מאחר שיש לאתר המפות של גוגל API, ניתן לנצל את פלטפורמת המפה שלהם למדריך של החברה - מה שנקרא בעגה המקצועית MASHUP.
ככל שה-API מקיף וגמיש יותר כך השליטה והאינטגרציה בין המשתמש לבינם תהיה טובה יותר. חברות משקיעות כסף רב בבנייה ובשדרוג ה-API שלהם על מנת שיהיה יותר קל לשימוש, מתוך הבנה ש-API טוב יותר יזכה ליותר תשומת לב.
הפונקציות העיקריות המוצעות בממשק תכנות יישומים מתמקדות במשימות מורכבות כמו ציור חלונות ופריטי ממשק אחרים, אחסון ושליפת נתונים, ניהול זיכרון, קישור ליישומים אחרים, ועוד. ממשקי תכנות יישומים מוצעים על ידי סביבות פיתוח, מפתחים עצמאיים, צוותי פיתוח, חברות בעלות מוצרי תוכנה, כמו חברות המפתחות מערכות הפעלה, גם כדי להקל על מתכנתים ולקצר את זמן הפיתוח, וגם כדי למנוע גישה ושינוי שאינם הולמים בנתונים.
Web API
הממשק הנפוץ יותר, המאפשר העברת נתונים בין צד שרת לצד לקוח. web API בצד שרת הוא ממשק תוכנה המורכב מנקודת קצה אחת או יותר החשופות למערכת מוגדרת של הודעות בקשה-תגובה (request-response), כאשר הן הבקשות והן התגובות יעברו בדרך כלל בפורמט קריא לאדם - JSON או XML.
נקודות הקצה הן היבטים חשובים של אינטראקציה עם ממשקי web API בצד השרת, מכיוון שהן מציינות היכן נמצאים המשאבים שניתן לגשת אליהם באמצעות תוכנה חיצונית. בדרך כלל הגישה מתבצעת באמצעות URI (כתובת של דפים וקבצים באינטרנט, כמו URL) שאליו נשלחות בקשות ה-HTTP, ומתקבלות התגובות. ממשקי API של אינטרנט יכולים להיות ציבוריים או פרטיים, כאשר לממשקים הפרטיים נדרשת גישה באמצעות access token, מעין סיסמה המאפשרת את זיהוי המשתמש, ככזה הרשאי לגשת ל-API.
על נקודות הקצה להיות סטטיות, על מנת להבטיח שהתוכנה המקיימת אינטראקציה עם נקודת הקצה תמשיך לתפקד. אם מיקומו של משאב מסוים משתנה (ויחד איתו גם נקודת הקצה), תוכנה שנכתבה בעבר ומסתמכת על המיקום הקודם תישבר, שכן כאשר היא ניגשת למיקום הקודם, המידע הרלוונטי לא חוזר ממנו. מאחר שספקי API בכל זאת נדרשים לעדכן את ממשקי ה-API שלהם באינטרנט, קיימות מערכות ניהול גרסאות ב-URI המצביעות על נקודות קצה ומאפשרות את שינוי המקום מבלי שהתוכנות החיצוניות המסתמכות על הAPI ייפגעו.
מתחלק לשני תקנים עיקריים: REST ו-SOAP.
צמיחה והשפעה
מספר ממשקי ה-web API גדל בעקביות במהלך השנים האחרונות, כאשר יותר ויותר עסקים מבינים את הזדמנויות הצמיחה הקשורות להפעלת פלטפורמה פתוחה, שכל מפתח יכול ליצור איתה אינטראקציה. פלטפורמת המידע והחדשות ProgrammableWeb מצאה כי למעלה מ-24,000 ממשקי web API היו זמינים ב-2022, לעומת 105 בלבד ב-2005. כיום, רק מעט מיישומי התוכנה/השירותים הגדולים אינם מציעים צורה כלשהי של ממשק web API. כך למשל, כל 100 האתרים המדורגים באתר אלכסה משתמשים בממשקי API או מספק ממשקי API משלהם, והדבר מצביע על היקף ההשפעה של ממשק הweb API על האינטרנט בכללותו.
אבטחת מידע
תחום ה-API הביא להרחבה של משטח התקיפה שיש להאקרים על אתרים ותשתיות. OWASP פתחו פרויקט מיוחד עבור אבטחת מידע ב-API, ואף נבנה רשימה של 10 בעיות האבטחה הגדולות ב-API.
לדוגמה, אחת מבעיות האבטחה הנפוצות ביותר ל-API הוא חולשות בפרוטוקול האתר. במידה ולפרוטוקול האתר אין תעודת SSL בתוקף, ממשק ה-API יהיה נתון בסכנה משום שלא תתבצע הצפנה של המידע העובר.
על מנת ללמוד על עשרת הבעיות הגדולות ב-API, נבנתה מערכת vapi ואף נכתב מדריך לשימוש בו.
גלישת קניונים
גלישת קניונים (באנגלית: Canyoning או Canyoneering) היא פעילות נופש וספורט שבמסגרתה נעים המשתתפים בתוך ערוצו של קניון, תוך מעבר על פני מכשולים שונים הנמצאים בו בתוכם, לרבות הפרשי גובה ומכשולי מים. בהתאם לטופוגרפיה של הקניון יכולה הפעילות להימצא בשני קצותיו של טווח קושי - להיות מתונה ומתאימה למרבית קבוצות האוכלוסייה, או קשה ומורכבת ועולה כדי ספורט אתגרי, המתאים רק למי שאומנו לקראתו.
גלישת קניונים עשויה לערב פעילויות ספורטיביות שונות כגון שחייה, קפיצה למים, גלישה במפלי מים וקפיצה מהם, טיפוס מצוקים וגלישה מהם. בהתאם הוא יצריך שימוש בציוד מיוחד לרבות קסדות, חליפות שחייה, חגורות הצלה, חבלים וציוד טיפוס נוסף.
גלישת קניונים היא פעילות שהפופולריות שלה הולכת ועולה והיא נערכת בעשרות מדינות בכל רחבי העולם.
סיכונים
גלישת קניונים עלולה להיות כרוכה בסיכון ניכר: קניון עשוי להיות עמוק ותלול עד כדי שלא יאפשר הליכה בתוכו אלא יצריך טיפוס על צוקים וגלישה מהם. יציאה מקניון עמוק עשויה להיות קשה ביותר וכך גם הגשת עזרה לנמצאים בתוכו במקרה הצורך. בארצות שונות בעולם נמצאים קניונים באתרים רחוקים ממקומות יישוב, עובדה שרק מגבירה את הקושי לסייע למטיילים בהם שנקלעו לצרה.
סיכונים נוספים של גלישת קניונים:
הפופולריות הגוברת של גלישת קניונים והסיכונים הכרוכים בה הביאו להתפתחות מסגרות להדרכה במיומנויות הכרוכות בפעילות זו. מספר ארגונים ברחבי העולם מקיימים הדרכה שכזו ברמות קושי ומורכבות שונות ומציעים את שירותיהם של מדריכי גלישת קניונים מטעמם.
אוגוסטה, נסיכת סקסוניה-גותה-אלטנבורג
אוגוסטה, נסיכת סקסוניה-גותה-אלטנבורג (בגרמנית: Augusta von Sachsen-Gotha-Altenburg; 30 בנובמבר 1719 – 8 בפברואר 1772) הייתה דוכסית סקסוניה-גותה-אלטנבורג בין השנים 1732–1772.
ביוגרפיה
אוגוסטה נולדה ב-30 בנובמבר 1719 בגותה שהשתייכה לדוכסות סקסוניה-גותה-אלטנבורג, לפרידריך השני, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג, ולמגדלנה אוגוסטה, נסיכת אנהלט-צרבסט, בתו של קרל, נסיך אנהלט-צרבסט.