cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
יחסי הוותיקן–ישראל
1993 ואילך: ההכרה
אחד משיאי היחסים בין שתי המדינות היה ביקור האפיפיור יוחנן פאולוס השני בישראל בשנת היובל - שנת 2000. הביקור נשא אומנם אופי דתי של עלייה לרגל אך אין להתעלם גם מהיבטיו המדיניים כמו ביקורו אצל נשיא המדינה ופגישתו עם ראש הממשלה.
התקוות הגדולות ליחסים דיפלומטיים קרובים התנפצו בפרוץ האינתיפאדה השנייה בספטמבר 2000. הוותיקן מתח ביקורת על התגובה הצבאית של ישראל וצינן את יחסיו עמה. עם זאת, כדי למנוע קרע מוחלט קודמו יוזמות אחרות כולל פתיחת דו-שיח פורה בשנת 2003, אשר ממשיך עד היום, עם הרבנות הראשית. היחסים הדיפלומטים הוכיחו את חוזקם וחשיבותם כאשר באפריל 2002 שיתפו ישראל והוותיקן פעולה באופן מלא ודיסקרטי כאשר חמושים פלסטיניים השתלטו כנסיית המולד בבית לחם והחזיקו אנשי דת רבים ואזרחים פלסטיניים לא חמושים.
ביקורי שרים בוותיקן מתקיימים לעיתים קרובות כיום. הנשיא הראשון שהתקבל על ידי האפיפיור היה משה קצב בדצמבר 2002. במסגרת נאומו בברלין ב-2004 הזכיר את שינוי עמדותיו של הוותיקן כלפי ישראל. שני הצדדים מחפשים דרכים להרחבת שיתוף הפעולה והבנה בתחומי התרבות, החינוך, האקדמיה והיחסים הבין-דתיים. הנציגויות מטפלות דרך קבע גם בבעיות ארציות כמו מתן אשרות כניסה ואפשרות לכניסה לישראל לאנשי דת קתוליים ממדינות ערביות שאין להן הסכמי שלום עם ישראל.
במאי 2014 ביקר האפיפיור פרנציסקוס בישראל.
במסמך שהקריא בסוף 2015 הקרדינל קוך, הממונה על הוועדה האפיפיורית בוותיקן ליחסי יהודים-נוצרים, במלאת 50 שנה לנוסטרה אטאטה, מצהירה הכנסייה כי היא מתנגדת לתופעת המיסיון ככל שהיא מכוונת ליהודים.
שגריר הוותיקן בישראל, מספטמבר 2021, הוא הארכיבישוף אדולפו טיטו ילנה. שגריר ישראל בוותיקן, מספטמבר 2021, הוא השגריר הוותיק רפאל שוץ.
פילדלפיה זורחת
פילדלפיה זורחת (באנגלית: It's Always Sunny in Philadelphia) היא סדרת טלוויזיה וקומדיית מצבים שחורה אמריקאית. הסדרה נוצרה ופותחה על ידי רוב מקאלהניי, גלן האוורטון וצ'ארלי דיי, אשר היו שותפים בכתיבת פרקי הסדרה וגם מככבים בה בתפקידים הראשיים. בהמשך הסדרה גם דני דה ויטו מקבל תפקיד ראשי כאביהם של האח והאחות התאומים.
הסדרה שודרה בתחילת עונתה הראשונה ברשת FX האמריקאית ב-4 באוגוסט 2005, ומאז עונתה התשיעית (2013) היא משודרת ברשת הבת האמריקאית, FXX. בדצמבר 2020, הסדרה חודשה מראש עד לעונתה ה-18. ב-1 בדצמבר 2021, עונתה ה-15 עלתה לשידור בארצות הברית.
בישראל, שודרה הסדרה בערוץ yes+ בלוויין, בערוץ yes Oh, ולאחר מכן בערוץ yes Comedy, וכיום משודרת גם ב-yes VOD.
סקירה כללית
הסדרה מתמקדת בעלילותיהם של ארבעה חברים, רווקים צעירים, אנוכיים ובלתי מוסריים אשר מנהלים פאב אירי כושל באזור דרום פילדלפיה שבארצות הברית - דניס (גלן האוורטון), די (קייטלין אולסון), צ'ארלי (צ'ארלי דיי) ומאק (רוב מקאלהניי).
לאורך הסדרה נוהגים חברי הקבוצה לרקום מזימות מפורטות על-מנת להשיג יתרון על שאר חברי הקבוצה או על אנשים אחרים לצורך רווח אישי או רק לשם ההנאה אותה הם מפיקים מפגיעה בזולת. החבורה נוהגת להשתמש באופן קבוע במין כאמצעי לסחיטה או כאמצעי להפעלת מניפולציות על אנשים. אף אחד מחברי הקבוצה איננו נאמן לשאר חברי הקבוצה - כל אחד יבגוד בחבריו מבלי להסס אם יוכל להפיק מכך רווח או תועלת כלשהי.
בעונה השנייה, פרנק (מגולם על ידי דני דה-ויטו) מצטרף לחבורה והופך לבעלים של הפאב, וכך גם לדמות קבועה בסדרה.
לאורך הסדרה מתמודדת הדמויות עם סוגיות שנויות במחלוקת כמו הפלות, גזענות, שנאת זרים, המתת חסד, סקסיזם, דת, זכויות הומוסקסואלים והטרדה מינית.
מניסקותריום
מניסקותריום (שם מדעי: Meniscotherium) הוא סוג נכחד של יונק מסדרת מפריטי הפרסה או סדרת הקונדילרסים. הוא היה בן משפחת הפינקודונטיים לצד הפינקודוס והוא התגלה בחפירות באמריקה הצפונית ביוטה, קולורדו וניו מקסיקו ותוארך לתקופת האאוקן שלפני 54 עד 38 מיליון שנה מזמננו. נמצאו פרטים מתים רבים יחד, כך שכנראה היונק הקדום חי בלהקות קטנות. הוא הוגדר לראשונה ב-1874 בידי החוקר אדוארד דרינקר קופ.
מאפיינים
יונק זה היה דומה מעט לכלב במראהו והגיע למשקל 15 עד 20 ק"ג. במקום אצבעות הוא הכיל פרסות נמוכות והוא היה בעל לסתות נמוכות עם חוטם גדול וגולגות רחבה שדמתה לגולגולת של שפן במראה. מבנה שיניו מרמז על תזונה צמחונית, שהתבססה על עלים. עם זאת הוא היה בעל מבנה גוף של טורף ובעל זנב עבה וארוך. ככל הנראה הוא היה מסוגל לטפס על עצים אך לא לריצה מהירה, מאחר שהרגליים היו נמוכות מאוד.
יונק זה בהתבסס על כמות המאובנים שנמצאו היה יונק מצליח מאוד ביערות של אמריקה הצפונית, אולי בשל חייו בקבוצות גדולות ובשל מבנה שיניו הטוחנות הגדולות שהתאימו ללעיסת צמחייה קשה שאוכלי צמחים אחרים לא יכלו לאכול. למרות זאת הוא נכחד עם סוף האאוקן לפני 38 מיליון שנה.
אריך גמא
אריך גמא (באנגלית: Erich Gamma; ) הוא מהנדס תוכנה, חלוץ בתחום פיתוח מונחה-בדיקות ופיתוח תוכנה זריז, ואחד המחברים של הספר Design Patterns הנחשב לטקסט מכונן של תחום תבניות העיצוב בהנדסת תוכנה.
קריירה
בשנות התשעים המוקדמות, פיתח גמא יחד עם אנדרה ווינאנד את ‎ET++‎, אחד משלדי התוכנה הראשונים לפיתוח מונחה-עצמים של יישומים בשפת ‎C++‎. בעבודתו המשותפת עם קנט בק, פיתח גמא את JUnit, שיטה וכלי לבדיקות יחידה ב-Java. הכלי הורחב בהמשך לשפות תכנות רבות נוספות ומהווה היום נדבך יסודי בעבודת התכנות של מתכנתים רבים בעולם.
במסגרת עבודתו בחברת IBM, היה גמא אחד מהמובילים של פרויקט פיתוח שנועד להסב את כלי ה-Smalltalk של החברה לכלים מקבילים ב-Java. גמא תרם רבות לפיתוח הכלי VisualAge for Java, וסייע לפתח טכנולוגיה וכלים חדשניים בתחום Java Micro Edition. בהמשך, הוביל ב-IBM את פיתוח דור העתיד של כלי ה-ג'אווה של החברה, שלימים הפך לפלטפורמה החופשית Eclipse.
לגמא תואר דוקטור במדעי המחשב מאוניברסיטת ציריך שבשווייץ.
Kiss Me More
Kiss Me More (בעברית: נשק אותי יותר) הוא סינגל של הראפרית והזמרת האמריקאית דוג'ה קאט, בהשתתפות הזמרת-יוצרת האמריקאית סיזה. השיר יצא לאור ב-9 באפריל 2021, כסינגל המוביל מתוך אלבום האולפן השלישי של דוג'ה קאט, Planet Her, על ידי חברות התקליטים RCA רקורדס וקימוסבי רקורדס. השיר נכתב על ידי דוצ'ה קאט, סיזה, ד"ר לוק, סטפן קיפנר, טרי שאדיק, קרטנר לנג, ויאטי ביטס, האחרון נכלל גם בהפקת השיר יחד עם רוג'אט צ'הייד. תואר כשיר דיסקו עם השפעות של שיר פופ.
השיר דוגם בתוכו את הצלילים של הלהיט הבינלאומי "Physical" של אוליביה ניוטון-ג'ון משנת 1981. השיר הגיע למקום הראשון בניו זילנד, מקסיקו, מלסיה, וסינגפור, ושהה בחמישייה הפותחת בעוד 18 מדינות כולל קנדה, בריטניה, אוסטרליה, וארצות הברית. השיר נהפך לשיר הנשי עם מספר הרב ביותר של שבועות בעשירייה הפותחת במצעד בילבורד הוט 100. השיר קיבל מועמדויות בטקס פרסי גראמי ה-64 בקטגוריות הקלטת השנה, שיר השנה וזכה בביצוע הפופ הטוב ביותר של צמד/להקה, כאשר זהו הפרס הראשון בפרסי הגראמי של שתיהן.
רקע והוצאה
בתחילת ינואר 2021 חשפה דוג'ה קאט כי אלבום האולפן העתידי שלה כולל הופעות אורח רבות, בהן סיזה. ב-5 במרץ 2021 הוזכר לראשונה שירן על ידי סיזה בראיון למגזין V. על השיר, סיזה חשפה כי הוא "סטראט אחר ואני פשוט מתרגשת", ודוג'ה קאט השיבה ואמרה כי "אני משבחת אמנים כמוך, שדבוקים במשהו". ב-8 באפריל 2021, הזמרת הכריזה ברשתות החברתיות על תאריך צאתו של השיר וחשפה את עטיפתו. השיר יצא בו זמנית להזמנה מראש. בראיון לזיין לואו באפל מיוזיק, אמרה דוג'ה קאט: "רציתי לעשות שיר על נשיקות. פשוט חשבתי שזה יהיה חמוד. זה לא קורה לעיתים קרובות מדי, אבל רק שיר שעניינו נשיקות בלבד".
הרכב וביקורת
קלייר דודסון מווג תיארה את השיר כ"מעולה" ו"אודה מנצנצת לנשיקה [...] עם מנגינה בסיסית, קצת מלנכולית, שמתנגדת היטב לאותו מקצב רך-דיסקו של דוג'ה". אנדרס הייר מ-Rated R&B כתב כי "המנגינה המשופעת והקופצנית [...] מציגה גם יכולות מוזיקליות שמתחכמות בחושניות על חיבוק העכשווי עם [השירים] האחרים המשמעותיים שלהם". גם השיר וגם הקליפ הנלווה לו זכו לשבחים על ה"חולמניות" וה"חושניות" שלהם.
בחודש יוני 2021 דירג בילבורד את השיר במקום ה-21 ברשימת "50 השירים הטובים ביותר בשנת 2021 עד כה". מגזין Complex דירג את השיר במקום השביעי ברשימת ״50 השירים הטובים ביותר לשנת 2021 (עד כה)״.
הישגים
"Kiss Me More" נכלל בכמה וכמה רשימות של סיכומי השנה במוזיקה, עם כמה מבקרי מוזיקה אשר טענו שהשיר הוא השיר הטוב ביותר של השנה עד כה. הרשימה הבאה היא חלק מהמגזינים וההוצאות אשר כללו את השיר ברשימתם.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הוקרן לראשונה באותו יום לצאת הסינגל ובוים על ידי וורן פו. הוא מציג אסטרונאוט (בגילומו של אלכס לנדי) החוקר את כוכב הלכת הזר, בו דוג'ה קאט וסיזה מופיעות כחייזרים מפתים ש"מעניקים אווירה נשמתית למסעו" ובסופו של דבר לוכדות אותו בצינור זכוכית, והוא מוצג בקרב אוסף של גברים אחרים שניסו לחקור את כדור הארץ לפניו. אמלין טראוויס מ-MTV שיבח את הקליפ ותיאר את Planet Her כ"עולם מסתורי ופורח ומלא באוזות נוצצות, גני זן מרגיעים, שמי שקיעה פסטליים ועצי דובדבן פורחים הנשלטים על ידי שתי מלכות גדולות מהחיים". אירקה גונזלס מ-Harper's Bazaar תיארה את הקליפ כ"פנטסטי" ש"רק המוחות היצירתיים שלהן יכולים למשוך". ג'ם אסוואד מוראייטי ראה את הקליפ כ"טריפי", וג'קסון לנגפורד מ-NME תיאר אותו כ"מדע בדיוני חושני". מקישנה פייר מאנטרטיינמנט טונייט ציינה כי הקליפ "שובב ומתקתק כמו הרצועה עצמה". טרישנה רייקי מ-V כתבה כי הקליפ הוא "חוויה חזותית ושמימית, רמזים לסוריאליזם שדוג'ה קאט משחילה כל הזמן בקליפים שלה עדיין נותר".
הופעות
דוצ'ה קאט הופיעה לראשונה עם השיר לבדה במועדון האיגרוף באפריל 2021. דוצ'ה קאט וסיזה הופיעו לראשונה עם השיר ביחד בטקס פרסי המוזיקה של בילבורד לשנת 2021 במאי אותו השנה. דוצ'ה קאט הופיעה שוב לבדה כחלק ממחרוזת שיריה בטקס פרסי המוזיקה של iHeartRadio לשנת 2021 מוקדם יותר באותו החודש. במשך הופעה וירטואלית כחלק מהקמפיין של אמריקן אקספרס "Unstaged", סיזה הופיעה את הבית שלה בשיר יחד עם הפזמון במקומה של דוצ'ה קאט.
אדווארד בנש
ביוגרפיה
אדוורד בנש נולד בשנת 1884 למשפחת איכרים בבוהמיה באימפריה האוסטרו-הונגרית. למד פילוסופיה באוניברסיטת קארל בפראג ובמכון למדע המדינה בפריז. בשנת 1908 סיים דוקטורט במשפטים. הוא לימד במשך שלוש שנים באקדמיה של פראג, ולאחר ההשתלמות שלו בתחום הפילוסופיה בשנת 1912, הוא הפך למרצה לסוציולוגיה באוניברסיטת קארל.
בתחילת מלחמת העולם הראשונה ארגן מחתרות אנטי- אוסטריות. בספטמבר 1915 יצא לגלות ופעל בדרכים דיפלומטיות על מנת ליצור הכרה בינלאומית בלאומיות הצ'כית. משנת 1915 היה עוזרו של טומאש מסריק והושפע ממנו בהשקפותיו המדיניות. בנש היה שר החוץ של צ'כוסלובקיה עם הקמתה בשנת 1918, ראש ממשלתה, ולאחר פרישת מסריק בשנת 1935 – נשיאה של צ'כוסלובקיה. הוא השתייך לזרם השמאלי במפלגה הלאומית הסוציאליסטית הצ'כית. הוא החזיק בשיא אורך הכהונה, וכיהן במשך 10 ממשלות רצופות. בין השנים 1923–1927 היה חבר במועצת חבר הלאומים (ושימש כנשיא הוועד שלה בשנים 1927–1928). תמך באחדות לאומית של העמים הסלבים בצ'כוסלובקיה הצ'כים והסלובקים והתנגד באופן מובהק לחלוקת המדינה (חשוב לציין שבצ'כוסלובקיה בשנים בהן כיהן בנש התקיימו מספר גדול של מיעוטים נוספים ביניהם למעלה מ-3 מיליון גרמנים סודטים אשר היוו חלק מרכזי במדיניותו בין מלחמות העולם.)
בלחץ בריטניה וצרפת נכפו עליו ויתורים לגרמניה ששיאם היה הדיקטט מינכן. הוא יצא לגלות באנגליה וארצות הברית לאחר דיקטט מינכן, שעל פיו הועבר לשלטון גרמני חבל הסודטים בצ'כוסלובקיה, המיושב בגרמנים אזרחי צ'כוסלובקיה.
בתקופת מלחמת העולם השנייה עמד בראש הממשלה הלאומית הגולה, שהוכרה על ידי בעלות הברית (בריטניה הכירה בממשלה הגולה באביב 1940 וברית המועצות בקיץ 1943). ממשלת הגלות בהנהגת בנש הייתה היחידה שזכתה להכרה סובייטית מבין ממשלות הגולה הדמוקרטיות. לאחר הבגידה של בריטניה וצרפת בהסכמים והבטחות לשלמותה וחירותה של צ'כוסלובקיה, בנש ראה ביוסיף סטלין שליט ברית המועצות כבן בריתו החשוב ביותר, אף שלא היה קומוניסט בעצמו. הוא האמין כי צ'כוסלובקיה יכולה להרוויח רבות משיתוף פעולה עם ברית המועצות. ב-1945 חזר לארצו, התקבל כגיבור ונבחר שוב לנשיא ביוני 1946. בממשלתו התקיימה קואליציה מתוחה מאוד בין קומוניסטים ללא קומוניסטים. כתוצאה מהמתיחות התפטרו כ-12 שרים לא קומוניסטים, והמשבר הפוליטי העמוק הוביל לפרישתו של בנש מהנשיאות ביוני 1948 לאחר שסירב לחתום על החוקה החדשה שנוסחה על פי קווי היסוד של המפלגה הקומוניסטית.
בשנת 1947 לקה בנש בשני אירועים מוחיים. נפטר בביתו שבדרום בוהמיה בספטמבר 1948.
אינדיאנה ג'ונס ומסע הצלב האחרון
אינדיאנה ג'ונס ומסע הצלב האחרון (באנגלית: Indiana Jones and the Last Crusade) הוא השלישי בסדרת סרטי אינדיאנה ג'ונס, בבימויו של סטיבן ספילברג, ובכיכובו של האריסון פורד. הסרט צולם בשנת 1989.
תקציר העלילה
הסרט מתחיל בפלאשבק לילדותו של אינדיאנה, ביוטה של 1912. הנרי "אינדיאינה" ג'ונס הצעיר, (ריבר פיניקס) יוצא לסיור רכוב של הצופים בפארק הלאומי ארצ'ס ונתקל בשודדי קברים, שגילו צלב מוזהב, שהיה שייך לפרנסיסקו וסקס דה קורונדו. הוא גונב מהם את הצלב כדי להחזירו למוזיאון. השודדים רודפים אחריו על גבי רכבת קרקס מלאה בחיות ובסופו של דבר מצליחים לקחת ממנו את הצלב. במסגרת הפלאשבק הצופים מגלים כיצד קיבל ג'ונס את הצלקת שעל סנטרו (כאשר ניסה בפעם הראשונה להצליף בשוט שהיה באחד הקרונות), את הפוביה מנחשים (כאשר נפל לתוך בור מלא בהם), ואת כובע הפדורה החום (שניתן לו על ידי מנהיג כנופיית השודדים).
עיקר העלילה מתרחש בשנת 1938. ג'ונס (האריסון פורד) מצליח להחזיר לעצמו את הצלב, ונפגש עם אספן העתיקות וולטר דונובן (ג'וליאן גלובר), המספר לו על החיפושים אחר הגביע שממנו שתה ישו בסעודה האחרונה, הוא הגביע הקדוש, שלפי האמונה מעניק לכל השותה ממנו חיי נצח. דונובן מגלה לג'ונס כי אביו, ד"ר הנרי ג'ונס האב, ארכאולוג וחוקר עתיקות בפני עצמו, יצא לחפש את הגביע ונעלם. לאחר שאינדיאנה מקבל בדואר את היומן של אביו, העוקב אחר תעלומת הגביע, הוא מחליט לנסוע ולחקור את התעלומה.
הוא מגיע לוונציה יחד עם ידידו מרכוס ברודי (דנהולם אליוט), שם הוא פוגש את ד"ר אלזה שניידר (אליסון דודי), חוקרת יפהפייה המגלה גם היא עניין בגביע. ביחד הם מגלים קבר שהיה שייך לאביר מתקופת מסע הצלב הראשון, שעל מגינו נמצא הרמז המגלה את מיקום הגביע. אחרי הצמד רודפים אנשים השייכים לאחווה שנשבעה לשמור על סוד הגביע. לאחר מרדף בסירות מנוע ברחבי וונציה, מנהיג הכנופיה מספר לג'ונס שאביו שבוי בטירה בין גרמניה ואוסטריה. ג'ונס ושניידר מגיעים לטירה, ומגלים שהיא מבצר נאצי. ג'ונס מוצא את אביו (שון קונרי), אך ד"ר שניידר מתבררת כנאצית בעצמה, והאב ובנו נשבים בשנית. הם מצליחים לברוח, ונוסעים לברלין, להשיב את היומן שנגנב.
הם בורחים מברלין בצפלין, ונוסעים לכיוון העיר הטורקית איסכנדרון, הבנויה על חורבותיה של אלכסנדרטה, בה נמצא הגביע. בינתיים מגיע ברודי לאיסכנדרון ונפגש עם סלאח (ג'ון ריס-דייוויס), ידידו הוותיק של ג'ונס. ברודי נשבה בידי הנאצים, וג'ונס ואביו נפגשים עם סלאח במטרה לצאת אחריהם למדבר. לאחר מרדף ממושך במדבר, מגיעים הנאצים, ביחד עם שניידר ודונובן, למקדש שבו נמצא הגביע. החבורה של ג'ונס עוקבת אחריהם, ונתפסת שוב על ידי הנאצים. דונובן יורה בחזה של ג'ונס האב, במטרה לגרום לבן להיכנס פנימה עם הגביע, על מנת להצילו. על ג'ונס הבן לעבור שלושה מכשולים כדי להגיע לגביע, והוא עובר אותם בהצלחה. דונובן ושניידר עוקבים אחריו, ושלושתם מגיעים לחדר בו נמצא האביר השומר על הגביע כבר 700 שנים. עליהם למצוא את הגביע הקדוש מתוך מבחר גדול של גביעים. שניידר בוחרת עבור דונובן גביע מפואר במיוחד. הוא שותה את מימיו ומת מיד. ג'ונס זוכר שיוסף, בעלה של מרים אם ישו, היה נגר ולכן הוא בוחר גביע עץ צנוע ושותה ממנו. הוא משקה את אביו במי הגביע, והאב מחלים מפציעתו. האביר מסביר שהגביע הקדוש חייב להישאר במקדש, ושעליהם להישאר שם אם הם רוצים חיי נצח. שניידר מנסה להוציא את הגביע החוצה בניגוד להוראות האביר, ומביאה על עצמה את מותה. אינדיאנה ג'ונס, יחד עם אביו, ברודי וסלאח, יוצאים ורוכבים לעבר השקיעה.
המרכז הישראלי למצוינות בחינוך
מייסד העמותה, רפי עמרם, כיהן כמנכ"ל העמותה עד יום מותו בשנת 1997. כמחליפו מונה חזקי אריאלי. מנכ"ל העמותה הנוכחי הוא אלי טוטיאן. בוב אשר שימש כיו"ר העמותה מאז הקמתה ומשנת 2014 משמשת בתפקיד זה פרופסור נאוה בן-צבי. בתפקיד יו"ר בית הספר התיכון למדעים ולאמנויות משמשת הגב' שלומית עמיחי. בין שאר חברי העמותה נמנים, הגב' מרי–ג'יין אשר, מארק צ'ייס, פרופ' זאב תדמור ועוד רבים אחרים.
התיכון הישראלי למדעים ולאמנויות
עיקר פעילותה השוטפת של העמותה היא הפעלת התיכון הישראלי למדעים ולאמנויות. בית הספר, שהוקם בשנת 1990, הוא בית ספר תיכון פרטי שהוקם למען תלמידים מצטיינים. בית הספר פועל במתכונת של פנימייה ומתקבלים אליו מדי שנה כ-80 תלמידים אשר מצטיינים באחד או יותר מהתחומים הבאים: מדעים, מוזיקה, אמנות חזותית ומדעי הרוח. אוכלוסיית בית הספר מגוונת למדי ומתקבלים תלמידים מכל רחבי ישראל ומכל שכבות האוכלוסייה. מלבד השאיפה למצוינות, דוגל בית הספר בערכים של תרומה לקהילה, דו קיום ואחריות אישית - דבר המתבטא בעצם פעילותו של בית הספר במתכונת של פנימייה.
מצוינות 2000
בעקבות הצלחת בית הספר התיכון למדעים ולאמנויות, פיתחה העמותה את התוכנית "מצוינות 2000", הפועלת בבתי ספר שונים בישראל במטרה לקדם את מטרות העמותה בקרב האוכלוסייה הצעירה יותר. התוכנית פועלת במספר אופנים ופונה אל המצטיינים שבתלמידים בבתי הספר. תוכנית "מצוינות 2000" פועלת בבתי ספר יסודיים, חטיבות הביניים והתיכונים ומפעילה את הפרויקטים הבאים: "מועדון החלל על שם אילן רמון", "פרויקט גילדור להמצאה ויצירה מדעית", "תוכנית החוויה המדעית", "מועדון מדעי חוקר" ועוד רבים אחרים.
מתוך מחקר שנערך על ידי מכון הנרייטה סאלד בשנת 2002, עלה כי התוכנית מספקת מענה לצרכים האינטלקטואליים של התלמידים המצטיינים וכי היא תורמת לאיכות ההוראה ולשינוי התייחסות התלמידים לתחומי המדע. את התוכנית מממנת העמותה בחסות משרד החינוך, התרבות והספורט ומוסדות אקדמיים מובילים בישראל ובעולם. נותני חסות נוספת לתוכנית זו הם קרן סקירבול וקרן מיטשל-קליפורניה אשר מסייעים בהפעלתה בבתי הספר היסודיים והתיכוניים.
פעילויות קיץ
בעת שהתלמידים כבר בחופש מבתי הספר, מפעילה העמותה מגוון פעילויות העשרה אשר מיועדות לאותם תלמידים המצטיינים. פעילויות אלו, משלבות בתוכן אף חוויה לימודית בתחומים שונים וחברתית.
במרכז פעילות הקיץ של העמותה מתקיים "מחנה יאסא ע"ש ברינקט". מחנה זה פונה לבוגרי כיתות ח' המצטיינים באחד מתחומי המחנה, מדעים, מוזיקה ואמנות. המחנה כולל 10 ימיי חוויה בהם לנים המשתתפים בפנימייה של בית הספר התיכון למדעים ולאמנויות ונהנים מפעילויות מגוונות בנושאי המחנה. פעילות קיץ נוספת של העמותה היא "מחנה קיץ מדעי". תוכנית זו פונה לבוגרי כיתות ו' ו-ז' אשר הומלצו על ידי מוריהם כמצטיינים בתוכנית "מצוינות 2000". תוכנית זו, האורכת 6 ימים, דומה במתכונתה למחנה צ'ייס וכוללת התנסויות חווייתיות בתחומי המדעים והחשיבה המתמטית.
מכון צ'ייס להכשרת מורים למצוינות, המרכז לפיתוח והדרכה
באמצעות מכון צ'ייס להכשרת מורים למצוינות, העמותה למצוינות בחינוך מכשירה ומנחה את המורים המלמדים בתוכניות השונות שהעמותה מפעילה. המכון מקיים 22 מסלולי הכשרה, כל אחד פונה לתחום הוראה שונה, גילאי תלמידים שונים, ופרויקטים שונים שהעמותה מפעילה. מרכז זה מהווה כלי הפיתוח המרכזי של העמותה לכלל תוכניותיה החינוכיות ובעיקר ל"מצוינות 2000". חומרים אלו מתורגמים לעיתים קרובות לשפות שונות ומופצים לשימוש בפעילויות העמותה בעולם.
המרכז לטיפוח המצוינות
המרכז לטיפוח המצוינות פועל בבתי הספר השונים בישראל על מנת להנחיל את ערכי המצוינות בחינוך בבית הספר כולו וכיעד קהילתי לכלל היישוב. מרכז זה מפעיל בין היתר ועדות היגוי למצוינות בחינוך (יישוביות, מחוזיות וארציות), כנסים מקצועיים למנהלים ומחנכים, מרכז ללמידה מתוקשבת ועוד.
פעילות בארצות הברית
העמותה למצוינות בחינוך מקיימת קשרים המבוססים על העברת ידע מקצועי הדדי וביקורי עמיתים עם מוסדות חינוך ואקדמיה מובילים ברחבי העולם אשר התמחותם היא בנושא החינוך לתלמידים מצטיינים ומחוננים. תוכנית אחת מבין רבות שהחלה את פעילותה בארצות הברית לאחר שהצליחה בישראל היא "מצוינות 2000". העמותה קיבלה פניות ממספר בתי ספר בארצות הברית והעמידה לבתי ספר אלו מערך תמיכה בארצות הברית שכולל: בשנת הלימודים תשס"ז (2006–2007), פעלה התוכנית "מצוינות 2000" ב-95 בתי ספר ברחבי ארצות הברית.
באלדומרו פרלאסה
באלדומרו פרלאסה פרלאסה (בספרדית: Baldomero Perlaza Perlaza; נולד ב-5 ביוני 1992) הוא כדורגלן קולומביאני המשחק בעמדת הקשר באתלטיקו נסיונל.
קריירה
פרלאסה נולד בטולואה שבקולומביה, והחל ללמוד כדורגל בבית הספר "Escuela de Fútbol Carlos Sarmiento Lora".
בשנת 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הקולומביאנית במדי הקבוצה העירונית, דפורטיבו טולואה.
ב-22 ביוני 2019 דווח כי סיכם על חוזה לשלוש עונות בהפועל באר שבע, שתשלם 600,000 אירו על 60% מכרטיס השחקן שלו, אך העסקה לא יצאה לפועל לבסוף.
ב-7 ביולי 2019 עבר לאתלטיקו נסיונל מליגת העל הקולומביאנית.
דז'יאלושיצה
דז'יאלושיצה (בפולנית: Działoszyce; ביידיש: זאלעשיץ) היא עיירה במחוז פינצ'וב שבפרובינציית שוויינטוקז'יסקיה בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
דזיאלושיץ' נזכרת לראשונה בשנת 1220, ובשנת 1409 העניק לה מלך פולין ולדיסלב השני יגיילו זכויות עיר. תחילה השתייכה העיירה למשפחת אוסטרוגסקי, ולאורך השנים שימשה כנקודת מעבר בנתיב המסחר של קרקוב.
יהודי דז'יאלושיצה
נראה שיהודים התיישבו בדז'יאלושיצה מאז שהוענקו לה זכויות עיר. מאמצע המאה ה-18 נעשו היהודים לרוב בעיירה, והפכו את היישוב למרכז מסחר ומלאכה לכפרי הסביבה. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה 5,618 יהודים, מתוך 6,755 תושבים.
לאחר כיבוש העיירה בידי הגרמנים בספטמבר 1939, מונה בה יודנרט, אשר נצטווה לספק לגרמנים כוח אדם לעבודות כפייה, שבוצעו גם במחנות עבודה.
משנת 1941 הורע מצבם של יהודי העיירה, ונאסר עליהם לצאת מהעיירה לקניית מזון. במקרה אחד הוצאו להורג 6 יהודים שעברו על האיסור, ובמקרה נוסף 4 יהודים. בחורף 1942 נצטוו יהודי העיירה למסור לגרמנים את דברי הפרווה שלהם, ובאביב 1942 צוו יהודי העיירה לשלם לגרמנים סכום כופר גבוה.
ב-2 בספטמבר 1942 כותרה העיירה בידי אנשי ס"ס ושוטרים פולנים, ויהודיה נצטוו להתכנס בכיכר השוק המקומית. בשלב זה מאות מיהודי העיירה הצליחו להימלט ממנה ליערות הסביבה. בכיכר השוק נערכה ביהודים סלקציה, כאשר כ-1,200 עד 2,000 יהודים, בעיקר מבוגרים וילדים, נרצחו בבורות ירי שהוכנו בבית העלמין היהודי המקומי. יתר יהודי העיירה, בנוסף לפליטים יהודים רבים שהגיעו והובאו אליה, כ-15,000 איש, הועברו לעיירה מייחוב, שם הוחזקו בשדה פתוח שעות רבות ללא מזון ושתייה, ונערכה בהם סלקציה יחד עם יהודים נוספים מהסביבה שהובאו למקום. כ-2,000 צעירים, ובהם 800 מתושבי דז'יאלושיצה, הועברו למחנות עבודה באזור קרקוב, והיתר שולחו באמצעות קרונות משא למחנה ההשמדה בלז'ץ.
מעט היהודים שהושארו בדז'יאלושיצה לאחר האקציה, לצד מאות מהיהודים הנמלטים ששבו אליה, הועסקו בידי הגרמנים באיסוף ובמיון הרכוש היהודי הנותר בעיירה, ובאוקטובר 1942 גורשו כולם למחנות עבודה.
שימוש באור נרות בשבת
אודות השימוש באור נרות בשבת ישנן הלכות רבות, המגבילות את סוגי החומרים מהם ניתן להדליק את הנרות, ולעיתים אוסרות את השימוש בהם בשבת (בהתאם לסוג הנר).
לפני פיתוח התאורה המלאכותית שימשו מנורות שמן ונרות לצורך תאורה עיקרית, ובליל שבת צפו שאלות הנוגעות למלאכות שהאדם עלול לעשות בנרות. לפיכך, נקבעו בהלכה דינים רבים העוסקים בהכנת הנרות לשבת, בשימוש המותר והאסור בהם, ובהקשרים נוספים הנובעים מחיובים הלכתיים שונים.
החשש המרכזי לגבי שימוש בנר הוא להגברת אורו כאשר השמן מתמעט והאור מתעמעם, 'שמא יטה' (הטיית הכלי ובו השמן על מנת לקרב את מעט השמן שנותר לפתילה הבוערת, ובכך נמצא האדם עובר על מלאכת מבעיר), ובחשש שמא יבוא אדם לכבות את הנרות, (ובכך נמצא עובר על מלאכת מכבה).
היישום המעשי של הלכות אלו פחת בעת המודרנית, עקב מיעוט השימוש בתאורה שניתן לשנות את עוצמת אורה בעזרת הטיה, בעוד הרחבת איסורים אלו גם על תאורה מודרנית (כגון מנורת נפט ותאורה חשמלית) שנויה במחלוקת.
חומרים מותרים ואסורים להדלקת נר בשבת
באופן עקרוני הדלקת נר לשבת כשרה בכל חומר, אך במשנה ובגמרא מובאות מספר הגבלות (הנוגעות בעיקר להדלקה באמצעות מנורת שמן) שעיקרן הוא שהנר יבער היטב, על מנת למנוע חשש שאדם יתקן את הנר בשבת על מנת לשפר את אורו, ובכך יעבור על מלאכת מבעיר. עיקרו של הפרק השני במשנה מסכת שבת עוסק בפתילות ובשמנים הכשרים והפסולים להדלקה.
סיבות נוספות לפסילה הם שמן עם ריח רע, שמן נדיף שעשוי לגרום לדליקה, ושמן עם ריח טוב שיש חשש שיבואו להשתמש בו (ובכך יעברו על מלאכת מכבה מדרבנן).
במקרה ובו הודלק נר מחומר פסול אסור ליהנות מאורו כלל, כצעד למניעת הטייתו בשגגה לצורך הגברת אורו. במקרה זה האיסור גורף, ואין חלים עליו ההיתרים החלים על נר כשר (ראו בפרק הבא).
השימוש המותר והאסור באור הנר
במשנה במסכת שבת נאמר: דינים אלו מנומקים בחשש שמא אדם יבוא להטות את מנורת השמן על צידה (על מנת שכמות שמן גדולה יותר תגיע לפתילה, וכך תגבר אש הנאחזת בפתילה) או שימשוך את הפתילה על מנת לקרבה לשמן, ובכך יעבור על מלאכת מבעיר. בעקבות משנה זו נאסרה עשיית כל פעולה שדורשת עיון מעמיק לאור הנר, שמא אדם ישכח ויבוא להטות את הנר.
היתרים
במקרים בהם ישנו החשש להטיית הנר נאסרו פעולות הדורשות עיון אפילו אם נעשות לאור נר מרוחק וגבוה (על פי עקרון 'לא פלוג רבנן'), אולם פעולות אלו הותרו במספר מצבים בהם החשש להטיית הנר הופחת.
הנאה מנר שהדליק גוי
ככלל, אסור ליהודי ליהנות ממלאכה שעשה גוי בשבת לצורך היהודי, אך מותר לו ליהנות ממלאכה שעשה הגוי לצורך עצמו. על כן אסור ליהודי לבקש מגוי שידליק בעבורו נר או את התנור בשבת (גם אם הבקשה הייתה קודם לשבת), או ליהנות מהם אם הגוי הדליק אותם לתועלת יהודי באיסור (כלומר כאשר לא הייתה לך הצדקה הלכתית). איסור זה של הנאה ממעשה גוי בשבת חל גם כאשר הגוי הדליק את הנר או התנור לצורך יהודי אחר באיסור. אולם מותר ליהנות מאור נר ותנור אם הגוי הדליק אותם לצורך עצמו, וכן אם הגוי הדליק אותם בהיתר, לדוגמה לצורך חולה (גם חולה שאין בו סכנה) או ילדים קטנים (הנחשבים גם כן כחולה שאין בו סכנה), בהם התירו חז"ל אמירה לנוכרי להדליק את הנר לצורכם.
במקרה וגוי הדליק נר בשבת לתועלת יהודי אך בלא הסכמתו וידיעתו, אף כי אסור ליהודי ליהנות מהנר שהודלק באיסור, אין הוא מחויב לצאת מביתו עקב כך, כדין הנאה הבאה לאדם בעל כורחו. יחד עם זאת היהודי מחויב להתרות בגוי שלא יעשה זאת שוב, אחרת ימשיך הגוי להדליק את הנר גם בפעמים הבאות לטובת היהודי, מתוך שרואה שליהודי יש הנאה מכך.
במקומות קרים מאוד נחשבים הכל כחולים מפני הצינה, ולכן מותר לומר לגוי להסיק את התנור כדי לחמם את הבית גם לטובת בריאים. לעניין זה נחשבים ילדים לרגישים יותר לקור ממבוגרים.
מותר לצוות או לבקש מגוי להעביר נר דולק ממקום למקום, היות שמדובר באיסור טלטול מוקצה בלבד, וגם היהודי יכול היה לטלטל את הנר באופן של 'טלטול מן הצד'.
מניעת כיבוי הנר
הגדרת מלאכת מכבה האסורה מהתורה היא פעולת כיבוי שיש בה צורך מצד עצמה (לדוגמה כיבוי לצורך הבהוב פתילה, על מנת שתבער היטב כשתודלק שוב), בעוד כיבוי שאין בו צורך מצד עצמו (לדוגמה כיבוי לצורך החשכת הבית) אסור מדרבנן, כדין מלאכה שאינה צריכה לגופה.
קבוצת הלכות מתייחסת למניעה מעשיית פעולות שונות שיובילו לכיבויו של הנר, דבר האסור משום מלאכת מכבה מדרבנן. לדוגמה, אין לפתוח דלת כאשר מולה נמצא נר שיכבה עקב הרוח שתנשוב בחדר לאחר פתיחת הדלת. מקור דין זה בגמרא, וישנה מחלוקת ראשונים בפירושו, ועל כן מחלוקת במסקנות ההלכתיות היוצאות ממנו (לדוגמה, פתיחה הדלת באופן איטי).
מותר לכסות נר דולק בקערה או כיסוי אחר, כאשר הכיסוי לא יוביל לחניקת האש וכיבוייה עקב כילוי החמצן.
מוקצה
נר דולק נחשב למוקצה ואסור להזיזו, וכן הדין בפמוט המיוחד להדלקת נר, כדין מוקצה מחמת איסור. הנר הדולק נחשב כבסיס לשלהבת, ועל כן אסור להזיזו אף לצורך גופו או מקומו, וכן בפמוט שנעשה בסיס לנר. יחד עם זאת מותר לנער שולחן שעליו נר כדי לסלקו, כאשר הנר לא הונח בכוונה תחילה על השולחן (אם הונח בכוונה, נעשה השולחן בסיס לדבר האסור). דין זה הוא אף אם הנר דולק, כל זמן שש סיכוי סביר שלא יכבה כאשר יושלך לרצפה, ובתנאי שאין בו שמן.
צבי פרץ חיות
צבי פרץ חיוֹת (בגרמנית: Hirsch Perez Chajes; 1876 – 14 בדצמבר 1927), היה רב, היסטוריון וחוקר תנ"ך יהודי-אוסטרי, יליד גליציה.
קורות חיים
נולד בעיירה ברודי שבגליציה לשלמה חיות, סוחר ותלמיד חכם. נכדו של המהר"ץ חיות. למד אצל אביו ואצל דודו, רבי יצחק חיות, אב"ד ברודי והוסמך כרב על ידי הרב יצחק יהודה שמלקיש, ובנוסף למד באוניברסיטה.
חיות כיהן כרב הקהילה בפירנצה מ-1901, עסק בהוראה בבית המדרש לרבנים בפירנצה ובהוראה לחקר המקרא באוניברסיטה המקומית. בפירנצה התקרב אליו בן הקהילה, ד"ר יהודה פצ'יפיצ'י, והושפע ממנו רבות. פצ'יפיצ'י, שהפך מאוחר יותר לאחד ממנהיגיה הבולטים של יהדות איטליה, ראה ברב חיות את מורו ורבו. ב-1912 היה לרבה של קהילת טריאסטה, והוציא לאור עיתון בשם איל מֶסָגֶרו אישראליטיקו ("מבשר ישראל").
משנת 1918 היה הרב הראשי של וינה. והקים שם את בית המדרש למורים בווינה ועמד בראשו (לימים, בית המדרש נקרא על שמו).
חיות היה מראשוני הרבנים שתמכו בציונות. והיה היושב ראש הראשון של הוועד הפועל הציוני בין השנים (1921–1925), הטיף לציונות ופעל רבות למען חינוך יהודי וציוני. חיות דגל בשלום בין העמים, והשתתף בוועידת השלום בסן רמו. בשנת 1923 ארגן את האגודה היהודית למען חבר הלאומים, ושימש נשיאה עד מותו.
הרב צבי פרץ חיות היה רווק כל ימיו. נפטר בווינה בשנת 1927.
בשנת 1950 עצמותיו הועלו לארץ ישראל ביוזמתה של אניטה מילר-כהן, והוא נקבר בבית הקברות טרומפלדור בתל אביב.
פעילותו הספרותית
בראשית המאה ה-20 נמנה עם צוות המלומדים בראשותו של אברהם כהנא שהתאגדו להוצאת פירוש מדעי של ספרי התנ"ך. במסגרתו פירש חיות את ספרי עמוס ותהילים.
כמו כן ההדיר פירוש למסכת מועד קטן מאחד הראשונים.
פרסם מאמרים בעניינים שונים במספר שפות. מבחר ממאמריו כונסו בעברית בשני קבצים:
צדק חלוקתי
צדק חלוקתי הוא מונח פוליטי המבטא את הרעיון כי חלוקת העושר בחברה צריכה להיות תואמת לקריטריונים מסוימים כדי שתיחשב הוגנת, לרוב קריטריונים של שוויון.
הגדרה
בהגות המודרנית בולטת תאוריית "הצדק כהוגנות" של ג'ון רולס אותה פרסם בספרו תאוריה של צדק (1972). רולס טען כי מדיניות חלוקת משאבים צודקת היא כזו המכוונת תמיד להטבת מצבו של הפרט העני ביותר בחברה (כלומר, הפרט שמצבו הרע ביותר). אי שוויון בחלוקת המשאבים מוצדק לפיכך רק אם הוא משרת מטרה זו. בהתאם לכך תמך רולס במדינת רווחה, במסגרת כלכלה קפיטליסטית.
הוגים ליברלים וליברטריאנים טוענים כי חלוקת משאבים צודקת היא כזו שאינה תולדה של כפייה או יזימת אלימות. כלומר, שהושגה בחליפין מרצון בשוק החופשי. הוגים אלו התעמתו עם גישתו של רולס, למשל רוברט נוזיק. על פי נוזיק, מצב צודק הוא מצב שהתקבל כתוצאה מפעולות צודקות, כלומר, מצב שהתקבל ללא יזימת אלימות כנגד אדם או רכוש, מצד הממשלה או מצד פרטים בחברה.
הגישה התועלתנית גורסת כי חלוקה צודקת היא כזו שנושאת את מרב התועלת למרב האנשים. מייקל וולצר טוען כי קהילות שונות נבדלות בערך שהן מייחסות למשאבים שונים ולכן שונות גם באופן בו הן מגדירות חלוקה צודקת של משאבים אלה. כך, בהתאם להגדרות החברתיות של סוגי משאבים שונים נקבעים עקרונות החלוקה שנחשבים לצודקים באותו הקשר חברתי.
יש הטוענים כי מדיניות צדק חלוקתי יש ליישם ברמה העולמית, נוכח אי השוויון הרב בין רמת החיים בארצות העולם המערבי לארצות העולם השלישי.
צדק חלוקתי בישראל
בישראל הועלו טענות על קיומו של אי צדק חלוקתי ביחס לחלוקת קרקעות המדינה בשנים הראשונות לקום המדינה, הטענה היא שהמזרחים הופלו לרעה בחלוקה זו וקבלו הרבה פחות קרקעות וכן הופלו לרעה בקבלת קרקעות שאינם כשירות לעיבוד, טענה זו הועלת בבג"ץ הקרקעות על ידי הקשת הדמוקרטית המזרחית ובה קבע בית המשפט העליון שתופעה זו אכן קיימת בישראל בצורה רחבה, בית המשפט אף הורה למדינה לפעול לתיקון אי צדק זה. בתקציב 2023-2024 הכניס שר האוצר בצלאל סמוטריץ' את תכנית קרן הארנונה, המנסה להוביל שינוי בתחום הצדק החלוקתי. הרעיון העומד בבסיס התכנית, הוא שמכיוון שהארנונה העסקית גדולה יותר מהארנונה למגורים, ורבים מתושבי הפריפריה מועסקים בערים הגדולות ובגוש דן, אחוז מסוים מהכנסות הרשויות עתירות הארנונה העסקית יועבר לרושיות בפרפריה, כתגמול על בנייה למטרות מגורים. כך יתוגמלו הרשויות החלשות על חלקן בעסקים הנמצאים ברשויות החזקות, ויהיה תמריץ לכל הרשויות להפנות משאבים לבנייה למטרות דיור, ובכך יוזלו מחירי הדיור.
צדק חלוקתי ביהדות
הדרישה לצדק חלוקתי מופיע ביהדות במספר מצוות, המקום הבולט ביותר הוא במצוות שנת היובל שבה אחת לחמישים שנה חוזרים כל הקרקעות שנרכשו במשך שנים אלו לבעליהם הראשונים, במצווה זו משלבת התורה בין הקפיטליזם וזכות הקנין לבין יצירת חברה סוציאלית והדרישה לקיום צדק חלוקתי.
אבוקסיס
אַבּוּקְסִיס, או אַבֵּקָסִיס (לעיתים אביקסיס ואף אביקציץ), הוא שם משפחה יהודי צפון-אפריקאי הנובע, ככל הנראה, מהמילה הערבית קסיס (קשיש בעברית) במשמעות של זקן השבט ו/או מנהיג רוחני.
בחינה של איות שם המשפחה על מצבות, כתובות וספרי קודש ממרוקו מראה שהשם המקורי הוא אבי קציץ, (צדי בערבית נהגת בקירוב לסמך), ולא "קסיס", שהוא כתיב שגוי על פי תעתיק השם בלועזית "Abecasiss". התואר "קסיס" (قسيس) בשפה הערבית משמעותו איש דת נוצרי, ומעולם לא היה נמצא בשימוש בקרב יהודים.
שבט יהודי בשם "בני קציץ" (بنو القصيص) מאזור החיג'אז ידוע ממקורות ערביים, ייתכן שהשבט נדד לצפון אפריקה ואנדלוסיה אחרי גירוש יהודי החיג'אז בפקודת עומר אבן אל-ח'טאב במאה ה-7, ובני משפחת אביקציץ הם צאצאיו.
עוזי קרן (עין גב)
ביוגרפיה
קרן בנם של גבריאל ושושנה קרן (רוגוז'ינסקי) נולד בקיבוץ רמת השופט ועבר בשנת 1962 לגור בקיבוץ עין גב בעקבות נישואיו ליעל בת המקום.
שירת בצה"ל כקצין בחיל השריון. לחם ופיקד במסגרת פעילויות, ממבצעים ומלחמות החל מסוף שנות ה-50 ועד לסוף שנות ה-80.
במשך כל השנים לקח חלק פעיל בתפקידי ניהול בקיבוץ עין גב ובעמק הירדן.
שירות צבאי
שירת בחיל השריון (1958-1961), סיים בהצטיינות את קורס הקצינים. השתתף במלחמת ששת הימים בשרות מילואים בתפקיד מפקד מחלקת טנקים בגדוד 377 שלחם בקרבות ההבקעה בכיבוש רמת הגולן תחת פיקוד חטיבה 8, במסגרת הקרב על קלע וזעורה.
שימש כיועץ צבאי בתחום חיל השריון של צבא אתיופיה (1969–1970) ואוגנדה (1970–1971).
במלחמת יום הכיפורים חזר קרן חזר לשמש בתפקיד מפקד פלוגת טנקים בגדוד 377 של חטיבה 9 בקרבות הבלימה בגזרת דרום רמת הגולן. נפגע ביום השני למערכה, נפצע בשנית בקרבות חושנייה, חזר לפקד על פלוגתו בקרב ההבקעה ונפגע בשלישית בקרבות השריון בעומק המובלעת הסורית. לאחר ההחלמה חזר להשתתף במלחמת ההתשה במובלעת הסורית. שימש כמפקד גדוד 53 בחטיבה 188 במשך חודש ובהמשך מונה למפקד גדוד 266 בחטיבה 179, גדוד טנקים שהוקם על ידו מחדש לאחר שספג אבדות קשות בפתיחת המלחמה.
מאבק למען הגולן
בתקופה בה החלו השיחות שדנו באפשרות של ויתור על הגולן (1991) הצטרף למטה המאבק של "הוועד למען הגולן", ונמנה עם ראשי המאבק של "העם עם הגולן" בהמשך גם שימש כמנכ"ל הראשון של "הדרך השלישית", תנועה ציבורית שהפכה למפלגה פוליטית על רקע ההתנגדות לנסיגה מהגולן. נבחר בה למקום הרביעי ברשימתה לבחירות לכנסת ה-14, בחירה שלא מומשה עקב ויתורו עליה.
בשנת 2000, במסגרת המאבק למען הגולן, יצר את פסל "הדייג" ובו דמותו של אסד (האב) יושב על מדרונות רמת הגולן ו"דג" את הכנרת. הפסל נמצא מול הכניסה לחוף גופרה שבדרום רמת הגולן.
פעילות בקיבוץ עין גב ובעמק הירדן
בשנת 2010 חזר לקיבוצו עין גב. ניהל עד 2014 את מפעלי תיירות-עין גב. בשנת 2017 ניהל והפיק את חגיגות ה-80 לעין גב. משמש כנציג עין גב במועצה אזורית עמק הירדן וכחבר בוועד המנהל של מכללת כנרת. שימש בתפקיד ראש המועצה האזורית עמק הירדן (2016) בתקופת המעבר בה לא היה למועצה יו"ר.
השכלה
קרן הוא בוגר המרכז ללימודי ניהול אוניברסיטת ת"א (1972), המכללה לביטחון לאומי (1985) והחוג לניהול פיננסי במדרשת רופין (1988).
חיים פרטיים
נשוי ליעל, בת קיבוץ עין גב, ולהם נולדו 4 ילדים. שכל את בנו גיל שהיה בן 25 בתאונת דרכים בבוליביה (1992), וערך ספר לזכרו "עד פי התהום"
פיטנס אינטרנשיונל
פיטנס אינטרנשיונל (באנגלית: Fitness International, בתרגום חופשי: "כושר בינלאומי") היא תחרות כושר חד שנתית לנשים שנערכת על ידי הפדרציה הבינלאומית של פיתוח הגוף. התחרות מתקיימת כל שנה כחלק מהתחרות ארנולד קלאסיק ונערכה לראשונה בשנת 1997. סוזי קורי מחזיקה במספר הרב ביותר של זכיות (4).
התכופף והתכסה
"התכופף והתכסה'" (באנגלית: "Duck and Cover") היא שיטה להגנה אישית מפני האפקט של פיצוץ גרעיני שהממשל האמריקני לימד במשך שנים רבות את ילדי בתי הספר בארצות הברית החל משנות הארבעים המאוחרות ועד לשנות השמונים. שיטה זו נועדה להגן עליהם במקרה של תקיפה גרעינית פתאומית שנאמר להם שיכולה לקרות בכל רגע ללא התראה מוקדמת. מיד לאחר שראו הבזק, הם היו צריכים להפסיק את עיסוקיהם ולהשתטח על הקרקע תחת מכסה כלשהו - כגון שולחן, או לפחות קרוב לקיר - בתנוחה עוברית, כשפניהם פונים מטה וידיהם מכסות את ראשם.
מבקרי השיטה טענו כי תרגול זה יכול היה לעזור מעט, אם בכלל, במקרה של מלחמה תרמו-גרעינית, והוא לא תרם הרבה מלבד יצירת מצב של אי-נחת ופרנויה.
כיום, באזורים המועדים לרעידות אדמה בארצות הברית מלמדים את שיטת "פול, התכסה והמתן" ("Drop, Cover and Hold On").
קישורים חיצוניים
Duck and Cover Duck and Cover Duck and Cover (elokuva) Duck and Cover (film) Duck and Cover
נבחרת מאלי בכדורגל
נבחרת מאלי בכדורגל, הידועה בכינוייה "הנשרים", היא נבחרת הכדורגל הלאומית של מאלי.
שיאי שחקנים
נכון ל-28 במרץ 2023.
נבחרת גביע דייוויס של בלגיה
שיאה של נבחרת בלגיה היה בהעפלתה לגמר שלוש פעמים: בשנת 1904, השנה הראשונה בה השתתפה בתחרות, ב-2015 וב-2017.
ז'ק ברישאן הוא השחקן בעל מספר המשחקים הבינלאומיים הגדול ביותר בנבחרת, 120 בסך הכל. הוא גם השחקן בעל שיא הניצחונות במשחקים, 42.
בשנים האחרונות נבחרת בלגיה אינה נמנית בין הנבחרות המובילות בגביע דייוויס, ומדשדשת בין הבית העליון לבתים האזוריים.
בשנת 2015 העפילה בלגיה לגמר גביע דייוויס, בו הפסידה 1–3 מול נבחרת בריטניה.
בשנת 2017 שוב העפילה לגמר, בו הפסידה 3-2 לנבחרת צרפת.
נבחרת בלגיה משחקת בצבעים אדום ושחור.
צ'ליאבינסק (מחוז)
מחוז צ'ליאבינסק (ברוסית: Челябинская область; תעתיק: צ'ליאבינסקיה אובלסט) הוא סובייקט בפדרציה הרוסית, במחוז הפדרלי אורל. המחוז הוקם ב-17 בינואר 1934.
גאוגרפיה
המחוז נמצא בדרום הרי אורל, בגבול בין אירופה לאסיה. חלק מערי המחוז באירופה, וחלקן באסיה. העיר מגניטוגורסק שבאזור הגבול שוכנת בשתי היבשות. בשטח המחוז נמצאים מרבצי ברזל, נחושת וניקל.
דמוגרפיה
הרוסים מהווים כ-83.8% מאוכלוסיית המחוז. בנוסף לכך, במחוז מתגוררים כ-181 אלף (5.4%) טטרים, 162 אלף (4.8%) בשקירים, כ-50 אלף (1.4%) אוקראינים, כ-35 אלף קזחים וכ-19 אלף (0.7%) גרמנים. הערים הגדולות הם צ'ליאבינסק - מעל מיליון תושבים, מגניטוגורסק - כ-410 אלף תושבים וצ'ברקול - כ-43 אלף תושבים.
כלכלה
במחוז קיימת תעשיית מתכת ובניית מכונות מפותחת מאוד. ממוקמים שם מפעלי ענק לייצור פלדה, נחושת, אבץ וניקל. בזמן מלחמת העולם השנייה הוקם בעיר צ'ליאבינסק מפעל מהגדולים בעולם לייצור טנקים.
בעיות אקולוגיות
בשנת 1957 התרחש באזור זיהום בחומרים רדיואקטיביים. אירוע זה הוא החמור ביותר בהיסטוריה של תעשיית הגרעין לאחר אסון צ'רנוביל. האירוע לא טופל על ידי השלטונות הסובייטים, ועד עתה סובלים תושבי האזור מרמת זיהום גבוהה.
נועם יוספידיס
נועם אליעזר יוספידיס (נולד ב-10 בנובמבר 1976) הוא יזם היי-טק, מנכ"ל ומייסד חברת Vonetize – פלטפורמת טכנולוגיית סטרימינג אשר הונפקה  בבורסה לניירות ערך בתל אביב ונסחרה בשוק ההון הישראלי. כמו כן במאי זוכה פרסים, סופר ומנכ״ל של חברות הטכנולוגיה SmartPay ו-InSplit וקרן ההשקעות במדיה פיגמליון.
מכהן בוועדה המייעצת של תוכנית ספארק למצוינות Spark Academy – התכנית הרב-תחומית לקידום מצוינות בילדים.
בשנת 2023 השתתף עם אשתו וילדיו בתוכנית "מבחן ההורים הגדול" ששודרה בקשת 12.
קריירה
לאחר גיוס לצה״ל לקורס טיס ושירות קבע בחיל האוויר בו הגיע לדרגן רב-סרן, והשלמת תואר ראשון בתסריטאות ובימוי בחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב, פנה יוספידיס ליזום ולהוביל מספר חברות סטארטאפ והשקעות המשלבות טכנולוגיות מתקדמות ועולם המדיה הצרכני.
בשנת 2007 הקים את קרן ההשקעות פיגמליון בשיתוף בית ההשקעות תמיר-פישמן, חברת הביטוח מגדל וזרוע ההשקעות לאומי פרטנרס של בנק לאומי. יוספידיס כיהן כמנכ"ל הקרן והוביל תהליך של הנפקה בבורסת תל אביב.
בשנת 2011 הקים את חברת Vonetize אשר פיתחה טכנולוגיה לשירותי סטרימינג בשם SmartVOD לטלוויזיות חכמות בשנת 2016 הונפקה החברה בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
בשנת 2012 הקים יוספידיס את חברת SmartPay שפיתחה טכנולוגיה לסליקת תשלומים ממכשירי טלוויזיה חכמה ומכשירים המחוברים לאינטרנט.
חיי יצירה
בשנות נערותו יצר יוספידיס את טור הקומיקס "מצב הכן" בשבועון הילדים הפופולרי בישראל "כולנו".
בשנת 2003 יצר וביים את הקליפ לשיר "סיגפו" של להקת "בית הבובות". הקליפ זמין לצפיה ביוטיוב.
בשנת 2003 כתב וביים את סרט הקולנוע "אלכס", שזכה בפרס הראשון בפסטיבל קליפורניה, פרס הקהל בפסטיבל טאראגונה, ספרד ובפסטיבלים נוספים ברחבי העולם.
בשנים 2004 עד 2008 יצר פרסומות וסרטים לחברות והערוצים המובילים במשק
מתמטיקה: דמותה ותכליתה
הרקע לכתיבת הספר
העניין של מקליין בפילוסופיה של המתמטיקה החל בגיל צעיר, בין היתר כאשר קרא בנערותו את ספרם של ראסל ווייטהד פריניקיפיה מתמטיקה. היות שנולד בשנת 1909, נעוריו של מקליין ותחילת דרכו כמתמטיקאי עברו עליו בשנות ה-20 וה-30, שנים בהן העיסוק ביסודות המתמטיקה ובפילוסופיה שלה היה פעיל מאוד (בין היתר עקב "משבר היסודות" שהתרחש בשנים אלו). ייתכן שבהשפעת הסביבה הזו, מקליין בחר לעשות את עבודת הדוקטורט שלו (1933) בתחום הלוגיקה המתמטית, באוניברסיטת גטינגן, בהנחייתו של פאול ברנייס (Paul Bernays) - מגדולי החוקרים בתחום הלוגיקה המתמטית באותה עת.
לאורך העשורים שלאחר מכן, רמת העניין של מרבית המתמטיקאים בתחום היסודות והפילוסופיה של המתמטיקה פחתה במהירות. אף שמקליין מעולם לא איבד עניין בפילוסופיה של מתמטיקה, הוא הרגיש שמדובר בתחום שקשה מאוד לתרום לו תרומה בעלת ערך, ומיעט יחסית לעסוק בנושא בשנים אלו. מחקרו של מקליין עבר לתחומי האלגברה והטופולוגיה האלגברית, מה שיוביל אותו בהמשך לייסד את תורת הקטגוריות ואת האלגברה ההומולוגית יחד עם שותפו, סמואל אילנברג.
מקליין מספר שבעיניו עבודות רבות העוסקות בפילוסופיה של המתמטיקה מתבססות על גישה מוטעית, מכיוון שהן אמנם מכילות דיונים רבים בנוגע לטיבם ומציאותם של אובייקטים מתמטיים, אך דיונים אלו מתבססים לרוב רק על החלקים האלמנטריים ביותר של המתמטיקה עצמה. יתר על כן, מחבריהן של עבודות אלו לעיתים קרובות אף כלל לא מכירים לעומק את חלקיה המתקדמים של המתמטיקה המודרנית - מקליין מציין את ויטגנשטיין כדוגמה למי שלדעתו כשל בנקודה זו. להשקפתו של מקליין, כדי שפילוסופיה של המתמטיקה תהיה באמת משכנעת, היא צריכה קודם כל להתבסס על בחינה רעננה של מה יש במתמטיקה. רק כך, מול חומר הראיות הרלוונטי, ניתן יהיה לגבש פילוסופיה רלוונטית של המתמטיקה.
לכן, מקליין גמר אומר לכתוב ספר שבו יתאר דעותיו באשר לפילוסופיה של המתמטיקה, כאשר הטענות הפילוסופיות יוצגו כנגד חומר רב הסוקר את המקור והמשמעות של חלקים נרחבים מהמתמטיקה המודרנית, בהתאם לעקרון שהוא הציג.
מגיה
מַגִּיהַּ הוא אדם העוסק בהגהה, כלומר בבדיקת דיוקו של טקסט שנערך לדפוס טרם מסירתו להדפסה. או בבדיקת התאמתו למקור, בדומה למגיה של פרשיות התורה הכתובות בכתב יד על קלף, המגיה, במקרה זה, בודק את הטקסט, ומשווה אותו למקור מוסמך.
על מאפיין מיוחד של עבודת המגיה מספר הסופר חיים באר, שבצעירותו היה מגיה בעיתון דבר:
ליאור אשכנזי
ליאור-לואי אשכנזי (נולד ב-28 בדצמבר 1968) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון, במאי, מדבב, קומיקאי, קריין ומנחה טלוויזיה ישראלי. זוכה שלושה "פרסי אופיר": שני פרסים על תפקידים ראשיים ב"חתונה מאוחרת" וב"פוקסטרוט", ופרס אופיר אחד על תפקיד משני ב"הערת שוליים".
ביוגרפיה
אשכנזי נולד וגדל ברמת גן, בן למשפחה ממוצא טורקי. כשהיה בן 16 עבר לגור בקיבוץ רגבים. בשנת 1988 התגייס לצה"ל ושירת בגדוד הנח"ל המוצנח. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם וקורס מ"כים חי"ר. לאחר שהשתחרר מהצבא ב-1991, למד בבית הספר למשחק "בית צבי".
בתיאטרון
ב-1993, בעת לימודיו בשנה השלישית, כיכב בתפקיד הראשי בהצגה "נוכלים ואוהבים" בתיאטרון באר שבע ובמקביל שיחק בתיאטרון "בית צבי" - "ייסורי איוב", "נ.ב. החתול שלך מת", "אחים בדם", "זה שחוטף סטירות", "מידה כנגד מידה" ו"תמונות".
ב-2005 שיחק אשכנזי לצד לינור אברג'יל בתיאטרון בית ליסין, בהצגה "החדר הכחול", שכתב במקור ארתור שניצלר. כמו כן שיחק בהצגות: "כולם היו בניי", "חלום ליל קיץ", "בשם האהבה", "פילדלפיה הנה אני בא", "הדודה ואני", "הדבר האמיתי" ועוד.
ב-2007 גילם את פיליאס פוג בהפקה "מסביב לעולם בשמונים יום" בבימויו של ירון כפכפי, בהפקה שבה שיחקו אלי יצפאן, דוד קיגלר, מייקל לואיס והדס מורנו. ב-2012 השתתף בהצגה "שם פרטי" בתיאטרון בית ליסין, לצד יעל לבנטל ודב נבון.
ב-2013 השתתף בהצגה "האמת", לצד הילה זיתון, מיכל לוי וירון מוטולה.
ב-2018 ביים את המחזה "השקר" בתיאטרון בית לסין.
בטלוויזיה
ב-1996 גילם בתפקיד משנה את עמית אדיר בסדרת הטלוויזיה "הפוך", שביימו שמואל חיימוביץ' ואריק רוטשטיין. ב-1997 השתתף בסרט הדרמה הקצר "קנון", וגילם את קמיר בסדרת המתח בת חמשת הפרקים "מרחב ירקון", שיצר וביים חיים בוזגלו. בין השנים 2000–2001 גילם את גלילי בסדרה נוספת שביים חיים בוזגלו, "זינזאנה". בשנת 2001 החל לגלם את אלון ב"שבתות וחגים", סדרת הדרמה של הוט 3 זוכת פרס האקדמיה לטלוויזיה ופרס מסך הזהב, בה השתתף אשכנזי החל מהעונה השנייה עד סופה ב-2004. ב-2002 גילם את גבי אלקלעי במיני סדרה של עירית לינור "בנות בראון". ב-2005 גילם את אל"ם רענן אורן, מפקד החמ"ל, בסדרת הטלוויזיה "חדר מלחמה", שכתב יאיר לפיד. בסוף אותה שנה השתתף בסדרת הדרמה "בטיפול". על משחקו בשתי הסדרות האלה היה מועמד לפרס האקדמיה לטלוויזיה.
ב-2006 גילם בתוכנית הרצועה בערוץ ביפ את עצמו ודמויות נוספות - הרב מאיר כהנא, לוחם ממלחמת לבנון הראשונה, לוחם ממבצע אנטבה ועוד. בסוף העונה השלישית של הסדרה "השיר שלנו" ששודרה ב-yes, גילם ליאור אשכנזי בתפקיד אורח את יותם "יו-יו" ברקת המתמנה לרמטכ"ל. בעונה הרביעית הצטרף לסדרה באופן קבוע. ב-2008 השתתף אשכנזי בסדרת המערכונים "כפיות" של הזכיינית "רשת" בערוץ 2. באותה שנה שיחק גם בסדרת הדרמה "אבידות ומציאות", שיצרו דנה מודן ושבי גביזון, ושודרה אף היא בזכיינית "רשת" בערוץ 2, והפכה אחר כך לסרט קולנוע. עוד שיחק אשכנזי ב-2008 גם בתפקיד יובל בסדרת הטלוויזיה "מתי נתנשק", ששודרה בערוץ 10. ב-2009 גילם את פקד רונן גבאי בסדרת המשטרה "האמת העירומה" שיצרו אורי ובני ברבש ושודרה בערוץ 10 ובאותה שנה הנחה בערוץ את סדרת המשדרים "יפה לנו"; ובסדרת הסאטירה "גם להם מגיע". ב-2011 גילם את אלון אבקסיס בסדרת הטלוויזיה "אדמה" שביים רני בלייר. ב-2012 החל לגלם את שוקי, בן דמותו של אל באנדי, בסדרה "נשואים פלוס" בגרסתה הישראלית. את אשתו בסדרה, מלי, מגלמת דורית בר-אור. דמותו של אשכנזי, שוקי, עוצבה בסדרה כך שחיצונית היא דומה מאוד לאל באנדי האמריקאי - הן במראה (תסרוקת, איפור, לבוש) והן במימיקת הפנים, בשפת הגוף ובצורת הישיבה על הספה בסלון.
ב-2015 חזר לגלם את שוקי אברהמי בעונתה השנייה של הסדרה "נשואים פלוס". באותה שנה גילם את תפקיד הצורף, מנהיג רוחני, בסדרת הדרמה "הצורף". ב־2016 הופיע בתפקיד הראשי בסדרת המתח "עקרון ההחלפה" ששודרה ב-HOT.
ב-2018 השתתף בשני פרקים בסדרה "ככה זה" של yes. בנוסף ב-2018 משחק בתפקיד הראשי בסדרה "המנצח".
החל מהעונה ה-16 של התוכנית ארץ נהדרת מופיע בתור אורח קבוע בתור הרמטכ"ל לשעבר בני גנץ ויו"ר מפלגת כחול לבן, ובהמשך החל לגלם אף דמויות נוספות (בהם יוני רכטר וגיא מרוז). כמו כן, אשכנזי השתתף לעיתים קרובות בתוכנית הסאטירה "גב האומה", אשר שודרה בערוץ רשת 13.
בתחילת שנת 2020 התחיל להשתתף בסדרת הילדים והנוער "בת השוטר". בהמשך אותה השנה גילם אשכנזי את מני בן דרור בסדרה "שעת נעילה".
בשנת 2021 שיחק בסדרה "פגע וברח".
בשנת 2022 שיחק בסדרה "בוגד" בתפקיד ראשי, כשגילם את החוקר יונתן ג'ורג'י.
בשנת 2023 שיחק בסרט הדרמה הביוגרפי "גולדה" בדמותו של ראש המטה הכללי דאז דוד אלעזר. הסרט, בבימויו של גיא נתיב, מתמקד בהחלטות הדרמטיות והרות הגורל שאיתן נאלצה ראש ממשלת ישראל גולדה מאיר להתמודד בעיצומה של מלחמת יום הכיפורים.
בקולנוע
ב-1999, עשה ליאור אשכנזי את תפקידו הראשון בקולנוע בסרט הטלוויזיה של עודד רסקין, "הקרב על תל חי", בתור מתיישב.
ב-2001 גילם ליאור אשכנזי את זאזא בסרט הקולנוע של דובר קוסאשווילי "חתונה מאוחרת". בסרט גילם את הדמות הראשית, הצעיר הגאורגי זאזא, הנמצא במשבר משפחה קשה בדרכו אל המימוש העצמי; על תפקידו בסרט זכה בפרס אופיר לשחקן הראשי הטוב ביותר לשנת 2001. ב-2003 גילם את לאונרד בסרטו של אלי כהן "איש החשמל". באותה שנה גילם את דב וסרמן, איש ועד הבית בסרט הקומי של דרור שאול "סימה וקנין - מכשפה" ; גילם את אוטרי בסרטו השני של קוסאשווילי "מתנה משמיים" ואף שר את שיר הנושא "לא אכפת לי". כמו כן, באותה שנה דגמן עבור מותג האופנה "גולף".
ב-2004 גילם את אייל, סוכן המוסד אשר נשלח לתפוס פושע מלחמה נאצי באמצעות התקרבות לשני נכדיו, בסרטו של איתן פוקס "ללכת על המים". לקראת סוף שנת 2005 התראיין למוסף "הארץ" בו התוודה על תקופות הדיכאון הרבות שעבר בחייו שהובילו לטיפול פסיכיאטרי, ועל השימוש הנרחב שלו בסוגים רבים של סמים. ב-2006 גילם את רונן בסרטו של אורי ברבש "מלח הארץ", וגילם תפקיד אורח בסרטו של איתן פוקס "הבועה". ב-2007 גילם את דמותו של ברי, בסרט "אבדות ומציאות" של שבי גביזון. באותה שנה, שיחק את אורי בלום בסרטו של ארנון צדוק ע"פ תסריט מאת אסי דיין "רק כלבים רצים חופשי", יפתח קליין ונטע גרטי. ב-2008 שיחק בסרט "אבדות ומציאות" של שבי גביזון ובסרט הצרפתי "שלום ולהתראות" בכיכובם של ז'ראר דפארדייה ופאני ארדן. ב-2009, שיחק בסרט הטלוויזיה "החזקים שורדים" ובאותה שנה, גילם את בן יסיף בסרטו של אורי רביד "אילי ובן". ב-2010 גילם את דני השוטר בסרט האימה הישראלי הראשון "כלבת" של אהרון קשלס ונבות פפושדו, וכן השתתף לצידם של גל זייד ותום אבני בסרטה של סיגל אבין "לא תדעו עוד צער", אשר נעשה בתוך 48 שעות.
ב-2011 גילם בסרטו של יוסף סידר "הערת שוליים" את חוקר התלמוד פרופסור אוריאל שקולניק, בנו של פרופסור אליעזר שקולניק (שלמה בראבא), על תפקידו בסרט, זכה בפרס אופיר כ-"שחקן המשנה הטוב ביותר". ב-2012, גילם את מוטי הופמן בסרט ההמשך ליוסי וג'אגר, "הסיפור של יוסי". ב־2013 שיחק תפקיד אורח בסרט בננות ותפקיד ראשי בסרט השני של אהרון קשלס ונבות פפושדו - "מי מפחד מהזאב הרע". ב-2014 יצאו לקולנוע הסרטים "אחרי הים" ו-"הקפות" בהם מככב ליאור בתפקיד הראשי, שני הסרטים היו ברשימת המועמדים לפרס אופיר לשנת 2014 וליאור היה מועמד לפרס השחקן הראשי הטוב ביותר על משחקו בסרטים אלה, אך לא הגיע לרשימה הסופית.
ב-2017 שיחק בתפקיד הראשי בסרטו של יוסף סידר "נורמן: עלייתו המתונה ונפילתו התלולה של מאכער אמריקאי", לצדו של ריצ'רד גיר. באותה שנה שיחק בסרטו של צחי גראד, "הבן-דוד" ובסרטו של ערן ריקליס, "מסתור".
ב-2017 גילם אשכנזי, בתפקיד ראשי, אב לחייל קרבי בסרטו של שמוליק מעוז - "פוקסטרוט". על תפקיד זה זכה בפרס אופיר לשחקן הראשי הטוב ביותר.
בשנת 2021 גילם את עמוס בסרטו של גורי אלפי "עוד סיפור אחד". באותה שנה ביים את הסרט הישראלי "זרים מושלמים".
כמנחה
אשכנזי מנחה את האירוע "שרים בכיכר" בערב יום הזיכרון בכיכר רבין, אירוע בהשתתפות עשרות אלפי אנשים שבו שרים אומנים רבים, לזכרם של הנופלים, ומספרים את סיפורם של חללי צה"ל ונפגעי פעולות האיבה. אשכנזי החליף את יאיר לפיד לאחר שזה פרש לפוליטיקה באוקטובר 2012.
ליאור הנחה את מגזין הקולנוע בערוץ הראשון "טלסינמה" (2002-2005), ומדי שנה מנחה את טקס פרס ספיר (לספרות).
דיבוב
ב-1995 דיבב אשכנזי את קוקואם בסרט "פוקהונטס". ב-1998 דיבב את קפטן לי שאנג בסרט "מולאן". ב-1999 דיבב את טרזן הבוגר בסרט "טרזן". ב-2003 דיבב את חץ מקשת בסרט "על כלבים וגנבים 2: הרפתקאות פאטץ' בלונדון", ב-2004 דיבב את באק הסוס בסרט "מרד החיות". ב-2005 דיבב שוב את קפטן לי שאנג בסרט ההמשך של מולאן, "מולאן 2". ב-2008 דיבב את בולט, גיבור הסרט "בולט". ב-2009 דיבב את הגלשן ג'ק קאהונה לגונה בפרק 111 בסדרה "בובספוג מכנסמרובע".
חיים אישיים
לאשכנזי בת מנישואיו הקודמים לתסריטאית והשחקנית שירה פרבר, שממנה הוא התגרש בשנת 2005. ביולי 2011 התחתן בשנית עם המפיקה ומפיצת הסרטים מאיה אמסלם, שהכיר שנה קודם לכן, כששניהם עבדו יחד על הסרט "הערת שוליים". באוגוסט 2012 נולדה לשניים בת.