cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
עמי וולנסקי
ביוגרפיה
בשנת 1970 החל לעבוד כמחנך ומורה לעבריינים צעירים בכלא תל מונד. בשנת 1973 התמנה לנהל את המרכז הקהילתי בשכונת העולים עמישב בפתח תקווה. את דרכו במשרד החינוך החל בשנת 1975 כמפקח על הטיפול בחבורות נוער במחוז תל אביב ובשנת 1978 התמנה למנהלה הראשון של ההיחידה לקידום נוער במשרד החינוך בירושלים. בתפקיד זה עסק בפיתוח תשתיות ושירותים לנוער בסיכון ועיצב את המדיניות החינוכית בתחום הטיפול באוכלוסיות שנשרו ממסגרות חינוכיות. תוכניות אלה כללו הנחת תשתית להשלמת השכלה והוראה פרטנית (או בקבוצות קטנות) הידועה כתוכנית היל"ה אשר פרצה דרכים עם מינויה של ברוריה בקר למנהלת התוכנית. בשנת 1980 הקים את המכון לקידום נוער בקלמניה (בית ברל) בראשות ד"ר המנחם אמיתי שנועד להכשיר את ממלאי התפקידים השונים במערכת העוסקת בטיפול בנוער מנותק בד בבד עם אימוץ מדיניות של אקדמיזציה כתנאי לעבודה עם נוער בסיכון. שנות השמונים הוקדשו להרחבת הפעולה ליישובים חדשים תוך הקמה של 40 יחידות לקידום נוער נוספות. כמו כן פיתח תוכנית לשילוב נוער מנותק בבתי ספר יוקרתיים; יזם מפעלי אתגר לנוער מנותק (מסעות במדבר; טיולי גמלים בסיני; מחנות ימיים; התנדבות בבסיסי צה"ל ועוד). במאמץ לסייע לבני נוער אלה בגיוס לצה"ל, פנה לתנועה הקיבוצית בבקשה להעמיד לרשות משרד החינוך מתנדב אשר יסייע בהכנתם לשירות צבאי. הצטרפותו של חרות לפיד לצוות היחידה לקידום נוער במשרד תרמה להנעת שרשרת החלטות של הרמטכ"ל רפאל איתן, אשר הביאה לגיוסו של נוער זה לצה"ל בתוכנית שזכתה לכינוי "נערי רפול".
נפרדק קרושבאץ
מועדון הכדורגל נַפְּרֶדָק קְרוּשֵׁבָאץ (בסרבית קירילית: Фудбалски клуб Haпpeдaк Крушевац, Fudbalski klub Napredak Kruševac) הוא מועדון כדורגל סרבי, המשחק בעיר קרושבאץ שבסרביה. המועדון נוסד לאחר הקמת הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה.
עמי וולנסקי
ביוגרפיה
יזם ופרסם, החל משנת 1980, סקרים שנתיים אודות היקף הבעיה של נוער מנותק בישראל במקביל להעמקת שיתוף פעולה עם משרדים ממשלתיים אחרים. בשנת 1983 פנה לד"ר אהרון זידנברג, מנכ"ל המכללה האקדמית בית ברל, בהצעה להקים את המסלול האקדמי הראשון לקידום נוער, ובכך נסללה הדרך לפיתוח מסלולי לימוד נוספים במוסדות להשכלה גבוהה כולל לימודים לתואר שני. במילואים שימש כקב"ן בבסיס הטירונים של חיילי מקא"מ בחוות השומר, בבתי כלא צבאיים ובמחלקת מדעי ההתנהגות של צה"ל (ממד"ה).
נפרדק קרושבאץ
היסטוריה
המועדון נוסד בדצמבר 1946 לאחר איחוד של 3 מועדוני כדורגל באזור. בשנת 1951 הצטרף לליגת העל היוגוסלבית וסיים את העונה במקום האחרון וירד לליגה השנייה ביוגוסלביה. בשנת 1955 הגיע לשמינית גמר הגביע היוגוסלבי והפסיד לקבוצת דינמו זאגרב. בעונות 1966/1967, 1968/1969 הגיע לרבע גמר הגביע היוגוסלבי והפסיד לקבוצות סראייבו והכוכב האדום בלגרד בהתאמה. בעונת 1970/1971 הגיע לשמינית גמר הגביע היוגוסלבי והפסיד לקבוצת FK בור. המועדון שיחק בליגה השנייה ביוגוסלביה עד עונת 1975/1976.
עמי וולנסקי
ביוגרפיה
בשנת 1986 החל את תפקידו כמנהל אגף תכנון של משרד החינוך. עמד בראש צוות אשר ביצע שינוי ארגוני מקיף במבנה הפעולה של משרד החינוך אותו יזם המנכ"ל, ד"ר שמשון שושני ושר החינוך יצחק נבון, עד יציאתו ללימודי הדוקטורט באוניברסיטת אוקספורד, בשנת 1988.
נפרדק קרושבאץ
היסטוריה
מעונת 1976/1977 ועד עונת 1978/1979 המועדון שיחק לסירוגין עונה אחת בליגת העל ועונה אחת בליגה השנייה. בסוף עונת 1979/1980 סיים במקום הרביעי בליגת העל והעפיל לגביע אופ"א בעונת 1980/1981. המועדון הפסיד בסיבוב הראשון בגביע אופ"א לקבוצת דינמו דרזדן והודח מהטורניר. בעונה זו הגיע לשמינית גמר הגביע היוגוסלבי והפסיד לקבוצת הכוכב האדום בלגרד ובסוף העונה הגיע למקום האחרון בליגת העל היוגוסלבית וירד לליגה השנייה.
עמי וולנסקי
ביוגרפיה
עם שובו מלימודים בשנת 1991 התרכזו מאמציו בקידום האוטונומיה המקצועית של מנהלי בתי הספר ומורים תוך שהוא עומד בראש הוועדה שעסקה במעבר בתי ספר לניהול עצמי. עם אישור המלצות הוועדה הנהיג את יישום התוכנית אשר הקיפה כ־700 בתי ספר עד שנת 2001 כאשר הכשרת המנהלים התבצעה במרכז ציפורי בהנהגתה של שלומית שימרון. באותה שנה ארגנן כנס בינלאומי בנושא הניהול העצמי בה השתתפו מומחים מקנדה, ארצות הברית, אוסטרליה, הונג קונג ואנגליה ובנוכחות שרי חינוך לדורותיהם. מעבר בתי הספר לניהול עצמי אותו יזם הושלם בשנת 2011. בשנת 1998 יזם יחד עם צבא הגנה לישראל את התכנית השלמת ההשכלה של צעירים בישראל אשר הניבה את השלמת תעודת הבגרות של 15,000 חיילים לוחמים עד שנת 2013. בשנת 2003 הגיש את התכנית לשינויים במבנה תוכנית הלימודים ומבנה בחינות הבגרות במטרה לסייע לצעירים הבאים "מהרבעון התחתון" של החברה.
נפרדק קרושבאץ
היסטוריה
בעונה הראשונה בליגה השנייה הגיע שוב לשמינית גמר הגביע היוגוסלבי והפסיד לקבוצת היידוק ספליט. המועדון שיחק בליגה השנייה עד עונת 1987/1988 שבסיומה עלה לליגת העל, שיחק עונה אחת בליגת העל וירד שוב לליגה השנייה. המועדון שיחק בליגה השנייה ביוגוסלביה מעונת 1989/1990 ועד עונת 1991/1992, העונה האחרונה בליגות של יוגוסלביה, בגלל התפרקות יוגוסלביה. בעונה זו הגיע לחצי גמר הגביע היוגוסלבי והפסיד לקבוצת הכוכב האדום בלגרד.
עמי וולנסקי
ביוגרפיה
תוכניות נוספות אותן יזם נועדו לקדם קליטה של מורים יוצאי ברית המועצות לשעבר; תיאום ושיתוף פעולה עם בנק ישראל, במטרה להחיל את "הערבויות האמריקאיות" על השקעות תשתית בחינוך אשר בעקבותיה נוספו כמיליארד דולר לחינוך החל משנת 1993. תוכניות להעלאת שיעור הזכאים לתעודת בגרות (1992); תוכנית לחיזוק יישובי עדיפות לאומית (1993); תוכנית "לימודי חול" למגזר החרדי (1997). בשנת 2000 התמנה לעמוד בראש צוות מומחים לצמצום פערים בין רשויות מקומיות ולהתייעלות בחינוך. כמו כן החליף מידע עם מומחים ממערכות חינוך בעולם, והגיש סקירות מקצועיות תקופתיות להנהלת המשרד אודות מגמות התפתחות של מערכות חינוך באנגליה; קנדה; הונג קונג; יפן; סינגפור; ניו זילנד; אוסטרליה וארצות הברית.
נפרדק קרושבאץ
היסטוריה
בעונת 2000/2001 עלה לליגת העל, שיחק עונה אחת בליגת העל וירד שוב לליגה השנייה. המועדון שיחק בליגה השנייה של סרביה ומונטנגרו עד עונת 2005/2006, העונה האחרונה של הליגה. הקבוצות של מונטנגרו פרשו והוקמו ליגות חדשות של קבוצות מסרביה. המועדון שיחק בליגה השנייה של סרביה בעונת 2006/2007 והגיע לשמינית גמר הגביע הסרבי והפסיד לקבוצת בנט זרניאנין. בסוף העונה עלה לליגת העל הסרבית.
המועדון שיחק 3 עונות בליגת העל הסרבית. בעונת 2007/2008 הגיע לשמינית גמר הגביע הסרבי והפסיד לקבוצת הכוכב האדום בלגרד. בעונת 2008/2009 הגיע לרבע גמר הגביע הסרבי והפסיד לקבוצת סבוינו. בסוף עונת 2009/2010 ירד מליגת העל הסרבית לליגה השנייה בסרביה. המועדון שיחק בליגה השנייה 3 עונת ובסוף עונת 2012/2013 עלה לליגת העל הסרבית. בעונת 2013/2014 הגיע לשמינית גמר הגביע הסרבי והפסיד לקבוצת ספרטק סובוטיצה. בעונת 2014/2015 ירד המועדון לליגה השנייה בסרביה וחזר לליגה הבכירה בעונה שלאחר מכן.
עמי וולנסקי
ביוגרפיה
בשנים 2013–2016 שימש כמדען הראשי במשרד החינוך. בתקופה זאת, התמקדו מאמציו בייזום מחקרים בנושאי הליבה של מדיניות החינוך ובהם:
תחומי המחקר וההוראה
רפורמות בחינוך; זרמים רעיוניים בחינוך; מדיניות ההשכלה הגבוהה; ביזור ומרכוז בחינוך; ניהול עצמי ואוטונומיה בית ספרית; בתי ספר אפקטיביים; טיפול בנוער מנותק ופערים חינוכיים.
קרן פימי
קרן פימי היא קרן ההשקעות הפרטית הגדולה בישראל, עם הון של מעל 7 מיליארד דולר. הקרן הראשונה מסדרת קרנות פימי הוקמה בשנת 1996 על ידי איש העסקים ישי דוידי.
עד 1 באפריל 2022 השקיעה הקרן בכ-99 חברות, ומימשה את השקעתה בכ-66 מהן, בהיקף עסקאות של למעלה מ-5.5 מיליארד דולר. בשנת 2012 השלימה קרן פימי גיוס לקרן החמישית בהיקף של כ-850 מיליון דולר. בשנת 2016 השלימה גיוס לקרן השישית בהיקף של 1.1 מיליארד דולר. בשנת 2020 הושלם הגיוס של הקרן השביעית בהיקף של 1.25 מיליארד דולר.
אופן השקעה
קרן פימי היא קרן השקעות פרטית המתמחה ברכישת שליטה בחברות פרטיות או ציבוריות. הקרן שותפה מלאה לתהליך השבחה של החברות בהן השקיעה. תחומי ההשקעה של קרן פימי כוללים את מרבית ענפי התעשייה, המסחר והשירותים. כמעט כל השקעותיה הן בחברות שבסיסן בישראל. פימי מתמקדת בהשקעה בחברות בינוניות וגדולות, בעלות פוטנציאל צמיחה. בחלק מהמקרים נכנסה הקרן להשקעה בחברה שסבלה ממשבר ניהולי או פיננסי. קרן פימי נבחרה לקרן ההשקעות הפרטית הטובה בעולם בשנת 2012 וברבעון הראשון של 2013 על ידי חברת המחקר האמריקאית פרקוין (Prequin).
חברות בהן השקיעה הקרן
עד היום השקיעה הקרן, בין היתר, בחברות:
מנזר יוחנן הקדוש התאולוג
מנזר יוחנן הקדוש התאולוג (ביוונית: Μονή του Αγίου Ιωάννου του Θεολόγου) הוא מנזר יווני אורתודוקסי שנוסד בשנת 1088 בחורה שבאי פטמוס. אונסק"ו הכריזה עליו כאתר מורשת עולמית.
היסטוריה
בשנת 1088, הקיסר הביזנטי אלכסיוס הראשון נתן את האי פטמוס לחייל-כומר יוחנן כריסטודולוס. חלקו הגדול יותר של המנזר הושלם על ידי כריסטודולוס שלוש שנים מאוחר יותר. הוא חיזק את החלק החיצוני בגלל האיומים של פיראטים וסלג'וקים טורקים. בספרייה שוכנים 330 כתבי יד (267 על קלף), כולל 82 כתבי יד של הברית החדשה. זעירים: 1160-1181, 1385-1389, 1899, 1901, 1966, 2001-2002, 2080-2081, 2297, 2464-2468, 2639, 2758, 2504, 2639. נכון לשנת 2012, 40 נזירים מתגוררים בפטמוס. המנזר כולל, בין שרידיו, את גולגולתו של תומאס הקדוש השליח.
ג'ושוע פרימו
ג'ושוע לינקולן אלכסנדר פרימו (באנגלית: Joshua Lincoln Alexander Primo; נולד ב-24 בדצמבר 2002) הוא כדורסלן קנדי, ששיחק בקבוצת סן אנטוניו ספרס מליגת ה-NBA, בעמדת הקלע.
נעורים וקריירת מכללות
פרימו נולד וגדל בטורונטו שבקנדה. בשנת 2018 החל ללמוד ב"תיכון הנטינגטון" שבווירג'יניה המערבית, ושנתיים לאחר מכן חזר לטורונטו בכדי ללמוד ב"תיכון רויאל קראון".
באפריל 2020 החל ללמוד באוניברסיטת אלבמה, והצטרף לקבוצת הכדורסל שלה – "אלבמה קרימזון". בעונתו היחידה בקבוצה, 2020/2021, קלע 8.1 נקודות בכ-22 דקות בממוצע למשחק. בסיום אותה עונה עזב פרימו את ליגת המכללות, לטובת התמודדות לבחירה בדראפט ה-NBA.
קריירת משחק מקצועית
פרימו, אשר פרשנים רבים צפו כי ייבחר במהלך הסיבוב השני של דראפט ה-NBA 2021, נבחר במפתיע כבר בבחירה ה-12, על ידי סן אנטוניו ספרס. בגיל 18 ו-217 ימים, היה פרימו השחקן הצעיר ביותר שנבחר בדראפט זה.
בתאריך 28 באוקטובר 2022 הודיעה קבוצת סן אנטוניו ספרס על שחרורו של פרימו מהקבוצה, לאחר שהתגלה כי נהג להטריד ולבצע מעשים מגונים במספר נשים שעבדו במועדון, כולל 9 פעמים בהם חשף את איבר מינו בפני פסיכולוגית שהתפטרה והחליטה לתבוע את המועדון. פרימו טען כי שוחרר כיוון שהוא מתמודד עם "התקפי חרדה נוראיים בשל טראומה אישית". הודעה זו באה לאחר שב-10 באוקטובר הודיעו על הארכת החוזה של פרימו לעונת 2023-2024.
יחסי גינאה ביסאו–הממלכה המאוחדת
יחסי גינאה ביסאו–הממלכה המאוחדת הם יחסי החוץ בין גינאה ביסאו לבין הממלכה המאוחדת.
סקירה כללית
בריטניה כוננה יחסים דיפלומטיים עם גינאה ביסאו בשנת 1975, זמן קצר לאחר עצמאותה מפורטוגל. בשנת 2012 השעה האיחוד האירופי, ובכלל זה בריטניה, חלק מהסיוע הניתן לגינאה ביסאו, בשל המהומות שאירעו במדינה.
כף דוברס
לשון היבשה בולטות לתוך מדף הקרח שקלטון.
כף דוברס ממוקם 9 קילומטרים מדרום לאי הנדרסון.
גילוי הכף
הכף התגלה על ידי קבוצת הבסיס המערבי (Western Base party) של משלחת אוסטרלאסיה לאנטארקטיקה, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1911 – 1914, בפיקודו של דאגלס מוסון.
מקור השם
לשון היבשה נקראת על שם ג'י. דוברס (G. Dovers), שהיה קרטוגרף במשלחת אוסטרלאסיה לאנטארקטיקה.
נחשיל חד-ראש
נַחֲשִׁיל חַד-רֹאשׁ (שם מדעי: Letheobia simonii ) הוא מין של נחש ממשפחת הנחשיליים, והוא אנדמי למזרח התיכון. הוא אינו מסוכן לבני האדם.
מאפיינים
הוא חי באזורי אקלים ים תיכוני מתחת לאדמה. אזורי המחיה שלו הם בישראל, סוריה וירדן, כשעיקר אזור המחיה שלו הוא אזור חיפה. עם זאת, במאי 2023 נצפה פרט של נחשיל חד-ראש בשמורת ערבות יריחו שבדרום בקעת הירדן.
הוא מגיע לאורך של 20 סנטימטר וצבעו ורדרד. על ראשו חוד קטן אשר מסייע לנחש להתחפר באדמה.
מזון
הנחשיל ניזון בעיקר מחרקים כמו טרמיטים ונמלים בגלגוליהם השונים.
רבייה
באביב הנקבה מטילה ביצים מעטות שמהן בוקעים הצעירים.
בוני רייט (זמרת)
בוני לין רייט (באנגלית: Bonnie Lynn Raitt; נולדה ב-8 בנובמבר 1949) היא זמרת וגיטריסטית בלוז, מוזיקאית וכותבת שירים.
במרוצת שנות ה-70, הוציאה רייט סדרת אלבומים ששילבו בלוז, רוק, פולק וקאנטרי. רק בשנת 1989, לאחר שנים של שבחים ממבקרים והצלחה מסחרית מעטה, הוציאה רייט אלבום שהפך ללהיט גדול, וכך גם היו שני האלבומים שאחריו, שנמכרו במיליוני עותקים.
רייט קיבלה 10 פרסי גראמי. היא דורגה במקום ה-50 ברשימת "100 הזמרים הגדולים בכל הזמנים" של מגזין רולינג סטון ובמקום ה-89 ברשימת "100 הגיטריסטים הגדולים של כל הזמנים" של המגזין.
ראשית חייה
בוני רייט נולדה בברבנק שבקליפורניה. היא בתם של כוכב מחזות הזמר של תיאטראות ברודוויי, ג'ון רייט, ואשתו הראשונה, הפסנתרנית מרג'ורי היידוק (Marjorie Haydock), והיא גדלה במסורת הקווייקרית. היא החלה לנגן בגיטרה בגיל צעיר, במחנה קיץ בניו יורק. מאוחר יותר בלטה בסגנון נגינתה בגיטרת סלייד.
לאחר שסיימה את לימודי התיכון ב-1967, רייט החלה ללמוד יחסים חברתיים ולימודי אפריקה במכללת רדקליף. רייט התיידדה עם אמרגן הבלוז דיק ווטרמן, ובמהלך שנתה השנייה במכללה, היא עזבה את לימודיה למשך סמסטר אחד ועברה עם ווטרמן ומוזיקאים מקומיים נוספים לפילדלפיה.
1970–1976
בסתיו 1970, בזמן שחיממה את הופעתו של מיסיסיפי פרד מקדואל בניו יורק, היא נראתה על ידי כתב מגזין "ניוזוויק", שהחל להפיץ את השמועה על הופעתה. מהר מאוד, מגלי כישרונות של חברות תקליטים גדולות החלו להגיע אל הופעותיה, כדי לראותה מנגנת. בסופו של דבר קיבלה את ההצעה של האחים וורנר, שהוציאה ב-1971 את אלבום הבכורה שלה, "בוני רייט". האלבום התקבל יפה על ידי עיתונות המוזיקה, כאשר עיתונאים רבים שיבחו את יכולותיה כמעבדת ומבצעת, וכגיטריסטית סלייד. בתקופה זו, רק מעט נשים במוזיקה הפופולרית היו בעלות מוניטין כגיטריסטיות.
רות דייווידסון
רות אליזבת דייווידסון (באנגלית: Ruth Elizabeth Davidson; נולדה ב-10 בנובמבר 1978) היא פוליטיקאית סקוטית המכהנת כחברת בית הלורדים. קודם לכן כיהנה נציגת מחוז מרכז אדינבורו בפרלמנט הסקוטי ובשנים 2011–2019 כיהנה כמנהיגת המפלגה השמרנית הסקוטית ומנהיגת סיעת המיעוט בפרלמנט.
בוני רייט (זמרת)
1970–1976
בזמן שקיבלה את הערכתם של אלה שראו אותה מופיעה, כמו גם של חבריה למקצוע, רייט קיבלה הכרה ציבורית מעטה בלבד. אלבומה השני, "Give It Up" (1972) ואלבומה השלישי, "Takin' My Time" (1973) התקבלו על ידי המבקרים, אך ללא התאמה במכירות התקליטים.
רות דייווידסון
ביוגרפיה
דייווידסון נולדה באדינבורו שבסקוטלנד וגדלה בפייף להורים בני מעמד הפועלים. אביה עבד במכרות ובמזקקת ויסקי.
סיימה תואר שני בספרות אנגלית באוניברסיטת אדינבורו. לאחר לימודיה עבדה ככתבת בעיתון ובתחנות רדיו מקומיות ובשנים 2002 עד 2009 בתחנת הרדיו BBC סקוטלנד. היא שירתה מספר שנים בכוחות המילואים כאלחוטנית, אך נאלצה לפרוש לאחר תאונת אימונים במהלכה שברה את גבה.
ב-2009 הצטרפה למפלגה השמרנית, היא התמודדה בבחירות המיוחדות למושב מחוז צפון מזרח גלאזגו בפרלמנט הבריטי אך סיימה שלישית ולא נבחרה. בבחירות הכלליות ב-2010 התמודדה שוב למושב זה אך הפסידה פעם נוספת, במקביל שימשה ראש המטה של מנהיגת המפלגה השמרנית הסקוטית אנבל גולדי.
בוני רייט (זמרת)
1970–1976
רייט החלה לקבל כיסוי עיתונאי גדול יותר, שכלל כתבת שער במגזין רולינג סטון, אולם לאחר הוצאת האלבום "Streetlights" (1974), הביקורות הפכו למעורבות. בשלב זה, רייט כבר ניסתה מפקים שונים וסגנונות שונים, והיא החלה לאמץ צליל שקרוב יותר למיינסטרים, שהמשיך גם באלבום "Home Plate" (1975).
רות דייווידסון
ביוגרפיה
במאי 2011 נבחרה לפרלמנט הסקוטי כנציגת גלאזגו. לאחר היבחרה שימשה דוברת המפלגה השמרנית הסקוטית לנושאי יחסי חוץ, אירופה ותרבות. בנובמבר 2011 נבחרה למנהיגת המפלגה בעקבות התפטרותה של גולדי. בבחירות לפרלמנט הסקוטי ב-2016 התמודדה ונבחרה למושב מחוז מרכז אדינבורו בפרלמנט. בבחירות אלו הובילה את המפלגה לגידול משמעותי בכוחה מ-15 מושבים ל-31 ולהיותה המפלגה השנייה בגודלה בפרלמנט לאחר המפלגה הלאומית הסקוטית על חשבון מפלגת הלייבור. ביולי 2016 מונתה לחברה במועצה המלכותית.
בוני רייט (זמרת)
1970–1976
ב-1976, רייט התארחה באלבום של וורן זבון, שנקרא בשמו.
רות דייווידסון
ביוגרפיה
בבחירות הכלליות בבריטניה ב-2017 הובילה את המפלגה השמרנית לזכייה ב-13 מושבים במחוזות סקוטלנד, לעומת מושב אחד בבחירות הקודמות, ההישג הטוב ביותר של המפלגה מאז 1983. בספטמבר 2019 התפטרה מכהונתה כמנהיגת המפלגה.
בוני רייט (זמרת)
1977–1988
האלבום "Sweet Forgiveness" (1977) העניק לרייט את פריצתה המסחרית הראשונה, כאשר הניב מתוכו להיט - גרסת כיסוי לשירו של דל שאנון, "Runaway".
רות דייווידסון
ביוגרפיה
ב-2020 נבחרה לבית הלורדים. ב-2021 מונתה לברונית והיא מכהנת בבית הלורדים.
בוני רייט (זמרת)
1977–1988
אלבומה הבא של רייט, "The Glow" (1979), קיבל ביקורות שליליות ונמכר במספרים צנועים. עם זאת, באותה שנה עזרה רייט לארגן את חמשת הקונצרטים של "מוזיקאים מאוחדים למען אנרגיה בטוחה" (MUSE - Musicians United for Safe Energy) במדיסון סקוור גארדן בעיר ניו יורק. ההופעות הולידו את אלבום הזהב המשולש "No Nukes", כמו גם סרט קולנוע באותו שם. בהופעות הללו השתתפו היוזמים ג'קסון בראון, גראהם נאש, ג'ון הול ובוני רייט, כמו גם ברוס ספרינגסטין, טום פטי, האחים דובי, קארלי סימון, ג'יימס טיילור ורבים אחרים.
רות דייווידסון
ביוגרפיה
ב-2018 נכללה ברשימת טיים 100.
בוני רייט (זמרת)
1977–1988
באלבומה הבא, "Green Light" (1982), רייט ניסתה לשפר את הצליל של אלבומיה המוקדמים, אולם להפתעתה, מוזיקאים רבים וגם התקשורת השוו את הצליל החדש שלה לתנועת הגל החדש. האלבום קיבל את הביקורות הטובות ביותר שקיבלה מזה שנים, אולם המכירות לא השתפרו, דבר שהיה לו השפעה חמורה על יחסיה עם האחים וורנר.
רות דייווידסון
חיים אישיים
דייווידסון מאורסת לבת זוגה ג'ן וילסון. באוקטובר 2018 נולד בנה.
בוני רייט (זמרת)
עזיבת האחים וורנר
ב-1983, בזמן שרייט הייתה בסיום עבודתה על אלבומה הבא, "Tongue & Groove", חברת האחים וורנר ויתרה על כמה אמנים גדולים, כמו ואן מוריסון וארלו גאת'רי. ביום למחרת השלמת המאסטרינג של האלבום, נטשה החברה גם את רייט. האלבום נגנז לתמיד ורייט נותרה ללא חברת תקליטים. באותה תקופה היא נאבקה גם בבעיות סמים ואלכוהול.
למרות בעיותיה אלו, רייט המשיכה להופיע ולהשתתף בפעילות פוליטית. ב-1985 היא שרה והופיעה בווידאו-קליפ של השיר "Sun City", מתוך תקליט האנטי-אפרטהייד שנכתב והופק על ידי הגיטריסט סטיבן ואן זאנדט. במקביל להשתתפותה ב-Farm Aid ובקונצרטים של אמנסטי אינטרנשיונל, רייט נסעה למוסקבה ב-1987 להשתתף בקונצרט השלום הסובייטי/אמריקאי המשותף. עוד באותה שנה, היא ארגנה אירוע התרמה בלוס אנג'לס לעצירת הקונטראס. באירוע השתתפו לצדה המוזיקאים דון הנלי, הרבי הנקוק, הולי ניר ואחרים.
שנתיים לאחר שהפסיקו את התקשרותם עמה, האחים וורנר הודיעו לרייט על תוכניותיהם להוציא את האלבום "Tongue and Groove". החברה הסכימה לאפשר לה לערוך מחדש כמחצית מהאלבום, שיצא ב-1986 בשם "Nine Lives", ואכזב ביקורתית ומסחרית.
בשנות ה-80 המאוחרות החלה בתהליך פסיכותרפיה והצטרפה לאלכוהוליסטים אנונימיים וב-1987 נגמלה מסמים ואלכוהול. מאוחר יותר, במהלך הופעה במינסוטה בלילה שלאחר מותו של הגיטריסט סטיבי ריי וון ב-1990, היא ציינה לטובה את עזרתו להפסקת הצריכה שלה, באומרה שמה שהעניק לה את האומץ להכיר בבעיית האלכוהול שלה ולהפסיק לשתות, היה שראתה שסטיבי ריי וון היה מוזיקאי אפילו טוב יותר כשהיה פיכח.
בסוף 1987 רייט הצטרפה לזמרות קיי די לאנג וג'ניפר וורנס כזמרות ליווי בספשל הטלוויזיוני של רוי אורביסון, "Roy Orbison and Friends, A Black and White Night". בעקבות שידור התוכנית האיכותית, רייט החלה לעבוד על חומר חדש.
רייט שרה גרסת כיסוי לשיר "Baby Mine", שיר הערש מדמבו הפיל המעופף, מתוך אלבום מחווה למוזיקה של חברת וולט דיסני. בהקלטות הללו היא הכירה את המפיק דון וואז. מאחר שהייתה מרוצה מההקלטות, ביקשה ממנו להפיק את אלבומה הבא.
1989–1999: פריצת דרך מסחרית
לאחר העבודה על אלבום המחווה, רייט חתמה עם חברת קפיטול רקורדס. היא החלה להקליט שילוב בלוזי של פופ ורוק בהפקתו של דון וואז והשיגה הצלחה מסחרית מאוחרת, לאחר 20 שנה, עם אלבומה העשירי, "Nick of Time", שיצא באביב 1989 ועלה לראש המצעדים באמריקה לאחר זכייתה של רייט בגראמי בתחילת 1990. אלבום זה נבחר למקום 230 ברשימת 500 האלבומים הגדולים של כל הזמנים של מגזין רולינג סטון. רייט טענה כי זה היה "האלבום הפיכח הראשון" שלה.
באותו זמן, רייט קיבלה פרס גראמי רביעי על הדואט שלה עם ג'ון לי הוקר, "In the Mood", מתוך אלבומו "The Healer". אלבומה העשירי של רייט היה הראשון בין הקלטות רבות שלה, בהן ניגנה חטיבת הקצב הוותיקה שלה, ריקי פאטאר (Ricky Fataar) וג'יימס האצ'יסון (James "Hutch" Hutchinson). האלבום "Nick of Time" נמכר בלמעלה משישה מיליון עותקים בארצות הברית בלבד.
על אלבומה "Luck of the Draw" (1991), שנמכר בכמעט שמונה מיליון עותקים בארצות הברית, היא זכתה בשלושה פרסי גראמי נוספים. ב-1994 זכתה בשני פרסי גראמי נוספים על אלבומה "Longing in Their Hearts", אלבומה השני שהגיע למקום הראשון. שני אלבומים אלה זכו במספר תקליטי פלטינה.
ב-1995 כתב בריאן אדמס את הלהיט "Rock Steady", כדואט של אדמס ורייט לסיבוב ההופעות שלה "Road Tested". גרסת הדמו המקורית של השיר מופיעה בסינגל של אדמס "Let's Make a Night to Remember" מ-1996. שיתוף הפעולה שלה עם וואז הגיע לסיומו עם הוצאת אלבום ההופעה החיה "Road Tested" ב-1995, שקיבל תקליט זהב.
לאלבומה הבא, רייט שכרה את מיצ'ל פרום וצ'אד בלייק כמפיקים. עבודתה איתם יצאה באלבום "Fundamental" (1998).
2000–2007
במרץ 2000 רייט הוכנסה להיכל התהילה של הרוק אנד רול בקליבלנד, אוהיו.
בשנת 2002 יצא האלבום "Silver Lining", שהגיע בארצות הברית למקום ה-13 במצעד הבילבורד ומאוחר יותר קיבל תקליט זהב. יצאו ממנו שלושה סינגלים, שכולם נכנסו ל-40 המקומות הראשונים בארצות הברית. באלבום זה היא שיתפה את חביב קויטה וחברי להקתו.
בשנת 2003 הוציאה קפיטול את האוסף "The Best of Bonnie Rait", הכולל שירים מאלבומיה מהשנים 1989–2002.
בספטמבר 2005 יצא האלבום "Souls Alike", שהגיע בארצות הברית ל-20 הראשונים בבילבורד. שני סינגלים מתוכו הגיעו ל-40 הגדולים בארצות הברית.
ב-2007 השתתפה רייט באלבום המחווה לפאטס דומינו, "Goin' Home: A Tribute to Fats Domino", בו שרה מחרוזת המורכבת משני שירים של דומינו.
2012 – הווה
בפברואר 2012 ביצעה רייט דואט עם אלישה קיז בטקס פרס גראמי ה-54, לכבוד אטה ג'יימס.
באפריל 2012, הוציאה רייט את אלבום האולפן הראשון שלה מאז 2005, "Slipstream". הוא הגיע למקום ה-6 בבילבורד 200, מה שהפך אותו לאלבום הראשון שלה שהתברג לעשרת הגדולים, מאז אלבומה מ-1994.
בספטמבר 2012 רייט השתתפה בקמפיין "Songs / 30 Days 30", לתמיכה ב-"Half the Sky", פרויקט מדיה לקידום הזדמנויות לנשים ברחבי העולם. ב-2013 השתתפה באלבומו של פוי ואנס "Joy of Nothing".
רייט נרשמה במקום ה-50 ברשימת 100 הזמרים הגדולים בכל הזמנים של מגזין רולינג סטון. היא גם נרשמה במקום ה-89 ברשימת 100 הגיטריסטים הגדולים בכל הזמנים של המגזין.
בפברואר 2016 רייט הוציאה את אלבום האולפן ה-17 שלה, "Dig in Deep", שהגיע למקום ה-11 במצעד בילבורד 200 וקיבל ביקורות חיוביות. האלבום כולל גרסת כיסוי לשיר של להקת INXS, "Need You Tonight".
גיטרה
גיטרת ההופעות הראשית של בוני רייט היא פנדר סטראטוקסטר מותאמת (customized). גוף הגיטרה משנת 1965 ואילו צוואר הגיטרה משנה קצת יותר מאוחרת. היא רכשה אותה בשנת 1969 וניגנה עליה בכל הופעותיה מאותה שנה. בשנת 1996 הפכה הגיטרה לבסיס של מודל חתום (דגם על שמה). בכך הייתה רייט למוזיקאית-אשה הראשונה שקיבלה מודל גיטרות על שמה בחברת פנדר.
חיים אישיים
ב-27 באפריל 1991, התחתנה עם השחקן מייקל או'קיף. ב-9 בנובמבר 1999 הם הכריזו על גירושיהם.
פעילות פוליטית
מעורבותה הפוליטית של רייט החלה בשנות ה-70 המוקדמות. על הכריכה האחורית של האלבום "Give It Up" הייתה הקדשה "לתושבי צפון וייטנאם...".
האתר של רייט מעודד מעריצים להרחיב את אופקיהם על שימור הסביבה. היא הייתה חברה מייסדת של "מוזיקאים מאוחדים למען אנרגיה בטוחה" ב-1979.
ב-1994 מימנה רייט את החלפת המצבה של גיטריסט הבלוז מיסיסיפי פרד מקדואל. מאוחר יותר מימנה מצבות זיכרון במיסיסיפי גם למוזיקאים ממפיס מיני, סאם צ'אטמון וטומי ג'ונסון.
ב-2002 הצטרפה כתומכת רשמית של הארגון ללא רווח "Little Kids Rock", המספק כלי נגינה ושיעורים בחינם לתלמידים בבתי ספר ציבוריים ברחבי ארצות הברית. היא ביקרה תלמידים המשתתפים בתוכנית ויושבת במועצת המנהלים של הארגון כחברת כבוד.
ב-2008 תרמה רייט שיר לדיסק של "Aid Still Required", לעזרה במאמצי הסיוע בדרום-מזרח אסיה לנפגעי הצונאמי ב-2004.
לקראת סיבובי ההופעות של סתיו-חורף 2005 ואביב-קיץ-סתיו 2006, עבדה רייט עם ארגון הסביבה ללא רווח "Reverb".
רייט היא חלק מקבוצת "No Nukes", המתנגדת להרחבת השימוש באנרגיה גרעינית. בשנת 2007, צילמה הקבוצה וידאו קליפ ליוטיוב לשיר של באפלו ספרינגפילד, "For What It's Worth".
במהלך הקמפיין לפריימריז של המפלגה הדמוקרטית ב-2008, הופיעה רייט, יחד עם ג'קסון בראון והבסיסט ג'יימס האצ'יסון למען המועמד ג'ון אדוארדס.
דוד בלומברג
דוד בלומברג (נולד ב-12 בספטמבר 1944) הוא בנקאי ופעיל ציבור העוסק בקידום התרבות והחינוך בישראל. כיהן כיושב ראש דירקטוריון הספרייה הלאומית, וקודם לכן כיהן כיושב ראש בנק ירושלים, מנכ"ל בנק מזרחי ומנכ"ל בנק טפחות.
ביוגרפיה
נולד לטובה ומאיר בלומברג בחיפה. נשוי ואב לשלושה ילדים. גר בירושלים. בעל תואר ראשון בכלכלה ותואר שני במנהל עסקים, שניהם מהאוניברסיטה העברית בירושלים.
קריירה בנקאית ותפקידים ציבוריים
בין 1971 עד 1981 כיהן במשרות שונות בבנק ישראל; האחרונות שבהן היו סגן מפקח סחר חוץ וסגן מנהל מחלקת האשראי.
משנת 1981 ועד 1995 כיהן במספר תפקידים בכירים בבנק המזרחי, הבנק הרביעי בגודלו בישראל. בין 1988 ועד 1993 שימש כמנכ"ל בנק טפחות - בנק המשכנתאות הגדול בישראל באותה עת. בין השנים 1993–1995 שימש כמנכ"ל בנק המזרחי, ובמקביל שימש כדירקטור בשירותי בריאות כללית.
בין השנים 1995–1998 שימש סגן יו"ר דירקטוריון בנק ירושלים ובין 1998–2006 שימש יו"ר דירקטוריון הבנק. כיהן גם כחבר הוועדה המייעצת לענייני בנקאות בבנק ישראל.
שימש גם כיועץ וכנציג של בנקים זרים בישראל. בין השנים 1997–2000 כיהן כיועץ בכיר לפעילות אזורית (ישראל, הרשות הפלסטינית וירדן) של ANZ Bank. בין השנים 2006–2008 היה הנציג הישראלי של יורו הייפו (אנ'), בנק הנדל"ן הגדול באירופה.
שימש כדירקטור בחברות ציבוריות, בהן אסם, בזק, אפריקה ישראל נכסים, ח.מר תעשיות, U-Bank, החברה לביטוח משכנתאות EMI.
בשנים 1999–2002 שימש כבורר בסכסוך בין מדינת ישראל, ארגון המורים העל-יסודיים והסתדרות המורים, ובשנים 2006- 2008 כיו"ר צוות הבוררים בסכסוך שבין מדינת ישראל, ההסתדרות הציונית הדסה וההסתדרות הרפואית בישראל.
מאז 1997 משמש כיו"ר דירקטוריון החברה הישראלית לביטוח סיכוני סחר חוץ (בסס"ח).alt=טקס החתימה על אמנת הספרייה הלאומית|ממוזער|טקס החתימה על אמנת הספרייה הלאומית. ראשון משמאל: יו"ר [[המועצה להשכלה גבוהה פרופ' מנואל טרכטנברג.
חמישי משמאל: שר החינוך, גדעון סער.
שישית משמאל: נשיאת בית המשפט העליון, דורית בייניש.
במרכז (אוחזים במגילה): ראש הממשלה, בנימין נתניהו ונשיא מדינת ישראל, שמעון פרס.
רביעי מימין: מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס.
שלישי מימין: נגיד בנק ישראל סטנלי פישר.
שני מימין: ראש עיריית ירושלים ניר ברקת.
הובלת התחדשות הספרייה הלאומית
מאז 2007 ועד תחילת 2022 בלומברג שימש כיו"ר דירקטוריון הספרייה הלאומית. במסגרת תפקידו זה הוביל את תהליך ההתחדשות המקיף של הספרייה השואף להתאימה למאה ה-21, ולהפכה למרכז תרבות וחינוך לאומי מוביל לכל אזרחי המדינה ולעם היהודי בכללו. שיאו של תהליך זה בהקמת בניין חדש לספרייה בקריית הלאום.
דוד בלומברג חתום על אמנת הספרייה הלאומית שנחתמה בטקס בו השתתפו ראשי מערכות השלטון בישראל, וכן הטמין את אבן הפינה לבנין הספרייה במשכנה החדש מול הכנסת.
ב-11 בינואר 2022, לאחר שבתחקיר שערכה אילה חסון עלתה הטענה כי חתם על הסכם השתקה עם עובדת שהתלוננה על הטרדה מינית על ידו, פרש בלומברג מתפקידו כיו"ר הדירקטוריון.
תרומה לחברה
דוד בלומברג פעיל בתחומי הפילנתרופיה, התרבות והחינוך והתרומה לקהילה. שימש בעבר בחבר הנאמנים של האוניברסיטה העברית בירושלים ושל האוניברסיטה הפתוחה, בוועד המנהל של מכון ירושלים לחקר ישראל, וכנציג ציבור בבית הדין הארצי לעבודה.
אסבסט (עיר)
אסבסט (ברוסית: Асбест; מילולית: "אזבסט") היא עיר באובלסט סברדלובסק שברוסיה. העיר שוכנת במורדותיו המזרחיים של רכס הרי אורל, כ-70 ק"מ צפונית-מזרחית ליקטרינבורג. בשנת 2010 התגוררו בה כ-69 אלף תושבים.
העיר נוסדה ב-1889. במהלך המאה ה-20 התפתחה כמרכז לכריית כריזוטיל, הסוג הנפוץ ביותר של אזבסט - והוא שנתן לה את שמה. תעשיית האזבסט היא הענף הכלכלי החשוב בעיר, וכ-17% מתושביה מועסקים על ידי חברות האזבסט. המכרה המרכזי, בבעלות חברת אורלאסבסט, הוא מכרה פתוח השוכן בפאתיה של העיר. זהו המכרה הגדול מסוגו בעולם: אורכו כ-11 ק"מ, רוחבו כ-2.5 ק"מ ועומקו כ-300 מטרים.
העולם המערבי מצמצם ומגביל את השימוש באזבסט מאז שנות ה-70 של המאה ה-20, בשל הנזקים הבריאותיים שעלולה לגרום החשיפה לחומר. מגבלות אלה אינן קיימות ברוסיה, ותעשיית האזבסט ממשיכה לשגשג. עם זאת, הנזקים הבריאותיים והחשש מהם נותנים את אותותיהם בעיר. רבים מהתושבים לקו במחלות שונות, ובפרט אזבסטוזיס. תושבים רבים עזבו את העיר, ואוכלוסייתה הצטמצמה מאוד מאז סוף המאה ה-20. ב-1989 התגוררו בה כ-84 אלף תושבים, בשנת 2002 ירד מספרם לכ-76 אלף, ובשנת 2010 התגוררו בה כ-69 אלף תושבים.
דרוהדה
דרוהדה (באירית: Droichead Átha, באנגלית: Drogheda, פירוש מילולי: גשר מעל מים רדודים) היא אחת מהערים העתיקות באירלנד. העיר ממוקמת על חופיה המזרחיים של אירלנד, במרכז הפרוזדור שבין דבלין לבלפסט, כאשר רובה ממוקמת במחוז לאות' ופאתיה הדרומיים בשטח מחוז מית'. בעיר מתגוררים בקירוב כ-41,000 תושבים נכון לשנת 2016 ובכך היא העיר ה-11 בגודלה באירלנד. את העיר חוצה נהר בוין, מעט לפני שהוא נשפך אל הים האירי. אתר המורשת העולמית של אונסק"ו, ברו נא בוין, ממוקם כ-8 קילומטרים ממערב לעיר.
דרוהדה הוקמה תחילה כשתי ערים נפרדות - דרוהדה-שבמית' (באותם הימים, אדנות מית') ודרוהדה-שבאוריאל (השם של הממלכה שהתקיימה באזור מחוז לאות' המודרני). חלוקה זו נובעת מהגבול שהוצב במאה ה-12 בין שתי ממלכות איריות, שנשלטו על ידי ברונים נורמנים שונים. בשנת 1412 שתי הערים אוחדו לכדי עיר אחת. לתקופות בהיסטוריה האירית נחשבה העיר כולה כחלק משטחו של מחוז לאות', אך החל משנת 2007, הכיר החוק האירי בחלוקתה של העיר בין שני מחוזות שונים.
היסטוריה
העיר ממוקמת באזור העשיר בממצאים ארכאולוגיים, המתוארכים לתקופה הנאוליתית והלאה, כשהמוכרים שבהם הם מעברי הקבר הענקיים שבברו נא בוין. השפע והצפיפות של האתרים הארכאולוגיים נתגלו בשנים האחרונות, עם התפתחותו של האזור העירוני של דרוהדה וסלילת כבישים מהירים באזורה. אתרים אלו מוכיחים את קיומו של יישוב אנושי באזור העיר במשך 5,500 השנים האחרונות לפחות.
בתחילת המאה ה-16, שם העיר נהגה כ"טרדה" בהתאם להגייה המקובלת באותה התקופה. דרוהדה הייתה לעיר מבוצרת חשובה בשטחי התחום האנגלי בימי הביניים והיא אירחה מספר פעמים את מפגשיו של הפרלמנט האירי. מלחמות השושנים השפיעו במספר מובנים על אירלנד וב-1468, תומאס פיצג'רלד, רוזן דזמונד ושני ילדיו הקטנים הסתבכו בסכסוכים המלכותיים והוצאו להורג בדרוהדה בהוראת המשנה למלך - שליט אירלנד באותה התקופה. הפרלמנט האירי הועבר לדרוהדה בשנת 1494 והעביר בה את החוק של פוינינג - החקיקה החשובה ביותר בהיסטוריה של אירלנד. חקיקה זו אפשרה בשנה שלאחר מכן להכפיף את הפרלמנט האירי לרשות המחוקקת האנגלית ובכך בעצם נגוזה העצמאות האירית לחלוטין.
העיר הייתה נצורה פעמיים במהלך מלחמות הקונפדרציה האירית בין השנים 1641 ו-1653. במהלך המצור השני, חומר העיר נפרצה מדרום וכוחותיו של אוליבר קרומוול כבשו אותה ב-11 בספטמבר 1649, כחלק מהכיבוש הקרומווליאני של אירלנד. בעיר בוצע טבח בתומכי המלוכה ובמגני העיר - אוליבר קרומוול הורה להוציא להורג כל חייל עשירי שבנמצא, ואת השאר לגרש לברבדוס.
בשנת 1661 נוצרה רוזנות דרוהדה כחלק מאצילות אירלנד. במהלך המלחמה הוויליאמית, ב-1690, התרחש בפאתי העיר קרב הבוין, במהלכו ניצחו הכוחות הפרוטסטנטיים את הכוחות הצרפתים והיעקוביטים. בשנת 1979, ביקר האפיפיור יוחנן פאולוס השני בעיר, פחות מחודש לאחר ההתנקשות בלואי מאונטבאטן בלונדון. במהלך ביקורו בעיר, האפיפיור ירד על ברכיו בפני 300,000 הנוכחים במקום והתחנן בפני הצדדים הלוחמים בצרות, שיחדלו את מעשי האיבה.
כלכלה
בדרוהדה מסורת ארוכת שנים של עבודה במבשלות ובמזקקות, וחברות בינלאומיות כג'יימסון, קוקה-קולה, גינס וג'ק דניאל'ס החזיקו או מחזיקות בבתי ייצור בעיר או בסביבתה. מבשלות מקומיות רבות קיימות בדרוהדה, כדוגמת מבשלת "בואן", המייצרת בעיר ויסקי, ג'ין, סיידר ובירה, וחברת "סליין", חברת בת של ג'ק דניאל'ס, המזקקת ויסקי בפאתי העיר. בתי עסק נוספים מייצרים בה סוגי אלכוהול שונים.
עם התפתחות הכלכלה האירית בשנות ה-90, דרוהדה הפכה לעיר לוויין חשובה של דבלין ועובדים רבים מהבירה עברו לגור בה, על מנת לחסוך במחירי הדיור. מהלך זה התגבר בעקבות סלילתן של דרכים מהירות חדשות בין שתי הערים, ובהן כבישים עוקפים שנסללו דרך סוורדס ובלבריגן ובניית גשר רחב על נהר בוין. כמו כן, עלו מספר רכבות היוממות בין דרוהדה לדבלין. כתוצאה מכך, מרכז העיר פותח, נבנו בה שני מרכזי קניות גדולים ורשתות קמעונאות ומותגים בינלאומיים פתחו בה סניפים. רוב אזורי הקניות בעיר ממוקמים ברובע ההיסטורי שלה, אך ישנם גם מרכזי קניות גדולים שממוקמים מחוצה לה.
תרבות
העיר מארחת פסטיבל סמבה שנתי, במסגרתו מגיעות אליה להקות סמבה מרחבי העולם ומתארחות בה במשך שלושה ימים. בעיר מספר תיאטראות, בית ספר למשחק ותיאטרון לנוער. בעיר מרכז אמנויות ובו גלריה ותיאטרון נוסף. העיר מארחת זו השנה השנייה את פסטיבל המוזיקה האירית הלאומי, "Fleadh Cheoil na hÉireann". בשנת 2006 נפתח בעיר מרכז עירוני לאמנות חזותית וממוקמות בה מספר גלריות נוספות.
בעיר שני שבועונים מקומיים - דרוהדה אינדיפנדנט ודרוהדה לידר, שניהם יוצאים לאור בימי רביעי. תחנת הרדיו המקומית נקראת "LMFM".
בעיר שישה בתי ספר תיכוניים ומוסד ללימודים גבוהים.
תחבורה
דרוהדה ממוקמת בסמוך לכביש M1, הכביש המהיר הראשי שבין דבלין לבלפסט. גשר נהר בוין נבנה בסמיכות לעיר על מנת לשרת את הכביש המהיר הזה, והוא הגשר המעוגן-בכבלים הגדול ביותר באירלנד. תחנת הרכבת בדרוהדה נפתחה לראשונה בשנת 1844, והיא חוברה במסילת ברזל לדבלין ב-1844, לנאבן ב-1850 ולבלפסט ב-1852. כיום, העיר מחוברת ברכבות מהירות לדאנדוק, ניורי, פורטאדאון, ליסבורן, בלפסט ודבלין. כמו כן, היא מחוברת ברכבות יוממות לבלבריגן, מאלהייד, מספר מיקומים בדבלין, בריי, ויקלו, ארקלו, דן לירי, גרייסטונס וראת'דראם.
פוליטיקה וממשל
חברי המועצה המקומית של דרוהדה ושיוכם המפלגתי:
ספורט
ב-2005 קבוצת הכדורגל העירונית, דרוהדה יונייטד, זכתה בגביע האירי לראשונה וב-2007 זכתה לראשונה בליגה האירית. צבעיה של הקבוצה הם אדום וכחול. בעיר קבוצת רוגבי בשם "בוין" שהוקמה בשנת 1997 מאיחודן של שתי קבוצות עירוניות אחרות. כמו כן, בעיר בתי ספר ללימוד משחק הרוגבי. ישנן בעיר חמש קבוצות של כדורגל גאלי.
ולטר שרייבר
ביוגרפיה
נולד בויפרדורף. רכש השכלה תיכונית בויימאר. למד באוניברסיטאות מינכן, האלה-ויטנברג, ברלין וגרנובל. בשנים 1911-1925 עבד כעורך דין ונוטוריון בהאלה. היה קצין מילואים במלחמת העולם הראשונה.
נבחר בשנת 1919 לחבר בפרלמנט של המדינה החופשית פרוסיה מטעם המפלגה הדמוקרטית הגרמנית.
ב-21 ביוני 1945, בעת הכיבוש הרוסי בגרמניה, היה ממקימי מפלגת CDU.
ב-29 בספטמבר 1953 החל בתפקידו כראש עיריית מערב ברלין, את תפקידו סיים ב-11 בינואר 1955.
ג'ון ס. הרינגטון
ג'ון סטיוארט הרינגטון (באנגלית: John Stewart Herrington; נולד ב-31 במאי 1939) הוא פוליטיקאי לשעבר אמריקאי. בין השנים 1985–1989 היה הרינגטון מזכיר האנרגיה של ארצות הברית, במהלך כהונתו השנייה של הנשיא רונלד רייגן.
ביוגרפיה
הרינגטון נולד בלוס אנג'לס שבקליפורניה, ובשנת 1961 השלים לימודי תואר ראשון בכלכלה באוניברסיטת סטנפורד. כעבור שלוש שנים, ב-1964, השלים את לימודיו במכללת הייסטינגס, בית הספר למשפטים של אוניברסיטת קליפורניה בברקלי. בהיותו סטודנט בסטנפורד, הוא הצטרף לאחוות דלתא אפסילון. הוא עסק בעריכת דין באופן פרטי מ-1965 עד 1981, בעיקר בסן פרנסיסקו, ולאחר מכן היה לפרקליט במגזר הציבורי כשעבד כסגן התובעי המחוזי במחוז ונטורה.
בשנים 1981–1983 היה הרינגטון עוזר מזכיר הצי של ארצות הברית לענייני כוח אדם וכוחות מילואים. בשנת 1985 מונה בידי נשיא ארצות הברית רונלד רייגן למזכיר האנרגיה של ארצות הברית.
לאחר שירותו בממשלה הפדרלית של ארצות הברית, היה הרינגטון יושב ראש חברת ההוצאה לאור "Harcourt". הוא נשאר פעיל בפוליטיקה במדינת ביתו, לאחר שכיהן תקופה כיו"ר המפלגה הרפובליקנית בקליפורניה. הוא הבעלים של ויק סטיוארט'ס (Vic Stewart's), מסעדה לממכר סטייקים, הפועלת בעיקר בקליפורניה. הוא גם מתווך נדל"ן ומספק שירותי ייעוץ ארגוני לתאגידים שונים.
העלייה
העלייה הוא אלבום הבכורה של הראפר הישראלי וייב איש. האלבום יצא לאור ב-4 במרץ 2020, על ידי חברת התקליטים שיגולה רקורדס.
רקע והפקה
האלבום הוא אלבומו הראשון של וייב איש לאחר פירוק הצמד "תלא מובב", בו היה חבר יחד עם קיד קופר ויחד הוציאו את האלבום היחיד שלהם הנושא את שמו של ההרכב. המפיק המרכזי של האלבום הוא די ג'יי מש, ממקימי הלייבל שיגולה רקורדס, שהפיק את כל השירים באלבום, למעט "מה עשית" ו"ג'ולי" שהפיק מיכאל כהן, "בלעדייך" שהפיק הפנר ו"לפעמים" הפיק צוקוש. מקורו של שם האלבום הוא רחוב "העלייה" בדרום תל אביב, שם גדל וייב איש.
הצלחה
האלבום זכה להצלחה במצעדי אפל מיוזיק, תוך שהגיע בשיאו למקום ה-17. ב-19 באפריל יצא הסינגל המוביל מהאלבום, "ג'ולי", שנכנס לפלייליסט של גלגלצ.
הבחירות לראשות העבודה (2002)
הבחירות לראשות מפלגת העבודה נערכו ב-19 בנובמבר 2002 בין מתפקדי המפלגה. ראש עיריית חיפה עמרם מצנע ניצח את מנהיג המפלגה דאז בנימין בן אליעזר ואת חבר הכנסת דאז חיים רמון.
רקע
בשנת 2001 התקיימו הבחירות המיוחדות לראשות הממשלה בעקבות התפטרותו של אהוד ברק. בבחירות הפסיד אהוד ברק, אז ראש מפלגת העבודה, לאריאל שרון. מפלגת העבודה הצטרפה לממשלתו החדשה של שרון, ולאחר מכן פרש ברק מהחיים הפוליטיים. לאחר התפטרותו, הוחלף ברק בנימין בן אליעזר, שניצח את יו"ר הכנסת אברהם בורג בבחירות לראשות מפלגת העבודה בדצמבר 2001. בשל מתיחות בנוגע לבחירות למנהיגות, הוחלט כי יתקיימו בחירות שנייה לראשות בשנת 2002. במאי 2002 הצהיר איתן כבל כי חבר הכנסת חיים רמון יתמודד על ראשות המפלגה, כאשר כבל משמש כמנהל הקמפיין של רמון. ביולי סיכמו בן אליעזר ורמון על קיום הבחירות ב-19 בנובמבר.
ב-5 בנובמבר 2002, בעקבות פרישת העבודה מהממשלה, פוזרה הכנסת, ונערכו בחירות בינואר 2003. ב-12 בנובמבר השתתפו מצנע, בן אליעזר ורמון בעימות בחירות בערוץ 2.
קמפיין
מצנע העמיד במרכז הקמפיין שלו את הסכסוך הישראלי-פלסטיני. הוא הצהיר כי על ישראל לנהל משא ומתן על הסדר קבע עם הפלסטינים, שיכלול פינוי מאחזים ישראלים.
רמון מתח ביקורת על מצנע על כך שהוא דוגל במשא ומתן עם הרשויות הפלסטיניות, וטען כי על ישראל לסגת באופן חד צדדי הן מרצועת עזה והן מהגדה המערבית. הוא גם מתח ביקורת על תוכניתו של בן אליעזר להקים מכשול הפרדה בגדה המערבית, בסבר שישראל צריכה לסגת לפני בניית מכשול. רמון גם מתח ביקורת על בן אליעזר על השתתפותו בממשלת שרון.
תגובות
בן אליעזר ורמון הודו בתבוסה לאחר שתוצאות ראשוניות הראו את ניצחון מצנע. בן אליעזר הועמד במקום השני ברשימת המפלגה לבחירות 2003, בהם זכתה המפלגה ב-19 מושבים, שפל של כל הזמנים. לאחר הבחירות הודיע מצנע על התפטרותו מראשות המפלגה במאי 2005, ובמקומו מונה שמעון פרס, שהפך למנהיג הזמני עד לבחירות לראשות העבודה (2005).
פלנחה
מפלגת הפלָנחֶה (בספרדית: Falange Española Tradicionalista y de las Juntas de Ofensiva Nacional Sindicalista, "הפלָנחֶה הספרדי המסורתי ושל חונטות התקיפה הלאומית הסינדיקליסטית") הייתה המפלגה החוקית היחידה בספרד תחת שלטון פרנקו. הפלנחה דגלה באידאולוגיה סינדיקליסטית נאציונל-פשיסטית. היא הוקמה בשנת 1937 על ידי איחוד של שתי מפלגות ימין קיצוניות: המפלגה הקרליסטית ומפלגת הפלנחה של ה-JONS (בספרדית: Falange Española de las Juntas de Ofensiva Nacional-Sindicalista). פירוקה היה ב-1977, על ידי המזכ"ל שלה, אדולפו סוארס, שמונה לראש הממשלה של ספרד הדמוקרטית.
היסטוריה
מפלגת הפלנחה הראשונה הצטרפה לצד הנאציונליסטי במלחמת האזרחים בספרד, ואחד מממנהיגיה, חוסה אנטוניו פרימו דה ריברה, הוצא להורג בכלא הרפובליקני. כשהגנרליסימו פרנקו צבר כוח, הוא איחד ב-19 באפריל 1937 את הפלנחה הראשונה עם המפלגה הקרליסטית, ובכך יצר חזית נאציונליסטית רחבה. כ-60% ממנהיגי הפלנחה הראשונה מצאו את מותם במהלך המלחמה.
לאחר המלחמה הפכה המפלגה למפלגה היחידה בדיקטטורה של פרנקו, שנקראה "המדינה הספרדית". במהלך מלחמת העולם השנייה, לאחר כמה עימותים עם יוצאי המפלגה הקרליסטית, החליטו מנהיגי הפלנחה, בראשות פרנקו, להגדיר אותה בתור "תנועה" יותר מאשר "מפלגה", כדי להדגיש את הייחודיות הפלנגית-ספרדית-קתולית של הפלנגות, בניגוד לשאר המפלגות הפשיסטיות באירופה באותה תקופה.
עם נפילת משטר פרנקו, ב-13 באפריל 1977, התפרקה המפלגה.
השפעה מחוץ לספרד
המפלגה היוותה השראה למפלגת הכתאיב הלבנונית, שגם שאבה ממנה את שמה - הפלנגות, בתרגום לצרפתית. השם נגזר מהמילה היוונית Phalanx (פלנקס) - מערך צפוף של חיל רגלים. "كتيبة" ("כַּתיבַּה", בריבוי: كتائب, "כַּתַאאִיב") הוא תרגום לערבית של מילה זו. המפלגה הלבנונית נודעה גם בשמה הצרפתי "Les Phalanges".
ז'אן הרשולט
ז'אן פייר הרשולט (Jean Pierre Hersholt; 12 ביולי 1886 - 2 ביוני 1956) היה שחקן קולנוע ממוצא דני שהופיע ב-140 סרטים בהוליווד. קריירת המשחק שלו החלה עוד בתקופת הסרט האילם ונמשכה עד סוף שנות השלושים. בין תפקידיו הבולטים ניתן למנות את מרקוס בסרט האילם "תאוות בצע" של אריך פון שטרוהיים מ-1924 ותפקיד הסבא של היידי בת ההרים (בגילומה של שירלי טמפל) בהפקה משנת 1937. ב-1934 שיחק בסרט הצעיף הצבעוני לצידה של גרטה גרבו. עקב מבטאו הדני הקל, לוהק בעיקר לתפקידי רופאים, פרופסורים או אנשי אצולה ממוצא אירופאי, לרוב נבלים. כמו כן כיכב במופע רדיו בשם "ד"ר כריסטיאן".
ב-1939 יסד הרשולט את "קרן הסיוע של הסרטים" (Motion Picture Relief Fund) ועמד בראשה מהקמתה ועד מותו ב-1956. הקרן נועדה לסייע לשחקנים ואנשי תעשיית הסרטים במימון טיפול רפואי. בין השנים 1945 ל-1949 כיהן כנשיא האקדמיה האמריקאית לקולנוע. לאחר מותו הוחלט לחלק את פרס ז'אן הרשולט לפעילות הומניטרית בטקס האוסקר לאדם מתעשיית הבידור בארצות הברית על הישגים יוצאים מן הכלל בתחום הפעילות ההומניטרית. זכה פעמיים בפרס אוסקר לשם כבוד, ב-1940 וב-1950.
פלטפורמת יונדאי E-GMP
פלטפורמת יונדאי E-GMP (באנגלית: Hyundai E-GMP platform) היא פלטפורמת רכב, שפותחה על ידי קבוצת יונדאי מוטור בשנת 2020 למכוניות חשמליות.
הפלטפורמה
היא מיועדת לשימוש בדגמים החשמליים של יונדאי מוטור, קיה וג'נסיס מוטורס. הפלטפורמה מיועדת לשימוש במכוניות חשמליות הן סדאן והן קרוסאוברים. היא מתאימה גם למכונית ספורט עד לתאוצה של 3.6 שניות ומהירות של 260 קמ"ש. היא כוללת סוללת ליתיום-יון שתאפשר טעינה מלאה ומהירה בתוך 18 דקות, וטווח נסיעה מרבי של 500 ק"מ.
ז'אן הרשולט
חיים אישיים
סבתו מצד אמו הייתה יהודייה מדנמרק, סבו מצד אביו היה מהגר צרפתי קתולי. אחיינו היה השחקן הקנדי-אמריקאי לזלי נילסן.
היה נשוי ואב ל-2 בנים.
קארוי נוטי
קארוי נוטי (בהונגרית: Nóti Károly; טשנד, 1 בפברואר 1892 – בודפשט, 28 במאי 1954) היה סופר, עיתונאי, תסריטאי, מחזאי קברט יהודי-הונגרי.
קריירה
נוטי סיים את לימודיו התיכוניים בזלאו (Zalău) ולאחר מכן למד משפטים בקלוז'. הוא מצא תחילה עבודה כפקיד רכבת, ומשנת 1918 ככתב עיתון בקלוז'. את הופעת הבכורה שלו ערך במועדון הלילה אפולו בשנת 1919 כמחזאי קברט. משנת 1923 עבר, חי ועבד בבודפשט. בין השנים 1923 לבין 1930 היה המחזאי הקבוע של תיאטרון טֶרֶזְקוֹרוּט. בשנים 1925-26 ערך את מגזין הקולנוע פּשְטִי אֶשְט (הערב של פשט). במחצית השנייה של שנות העשרים הפך לאישיות הדומיננטית של הקברט בבודפשט. נוטי עבר להתגורר בברלין בין 1930 לבין 1933 ועזב עם עלית היטלר לשלטון. בין 1940 לבין 1941 עבד בקברט הספרותי פודיום בבודפשט ובין 1947 לבין 1949 היה המחזאי של הקברט.
ההיסטוריה של ויקיפדיה
ויקיפדיה החלה לפעול ב-15 בינואר 2001, יומיים לאחר שהדומיין של האתר נרשם על ידי ג'ימי ויילס ולארי סנגר.
קארוי נוטי
קריירה
עבודותיו התאפיינו ברעיונות קומיים מקוריים, דיאלוגים מלאי חיים וטכניקת במה טובה בכל תחום שכתב, כתסריטאי, כסופר, כמחזאי, ובספרי האוספים העצמאיים.
כמחזאי
המחזות שכתב:
ההיסטוריה של ויקיפדיה
לפי SimilarWeb, ב-1 במאי 2023 הייתה ויקיפדיה האתר השביעי ברשימת אתרי האינטרנט הפופולריים ביותר בעולם מבחינת התנועה הכוללת של המבקרים. נכון למאי 2019 מספר הקוראים הממוצע בוויקיפדיה מדי חודש הוא כ-495 מיליון.
רקע
הרעיון של יצירת מקור המידע של העולם במקום אחד הוא רעיון עתיק שהחל עוד עם הספריות הקדומות של אלכסנדריה ופרגמון. הקונספט המודרני של אנציקלופדיה כללית, אשר תודפס בתפוצה רחבה מקורו במאה ה-18 בצרפת עם האנציקלופדיה הגדולה של דני דידרו.
ההתקדמות של טכנולוגיית המידע בסוף המאה ה-20 הובילה לשינויים בתחום האנציקלופדיות. בעוד שהאנציקלופדיות המסורתיות, ובעיקר אנציקלופדיית בריטניקה, היו קיימות רק כספרים, עם הפרסום של אנציקלופדיית אנכרטא של מיקרוסופט ב-1993 היא הפכה לאנציקלופדיה הראשונה שהייתה זמינה בתקליטור והכילה קישורים פנימיים רבים בין ערכיה. עם הפיתוח של ה-World Wide Web בשנות ה-90 נעשו ניסיונות רבים לפיתוח אנציקלופדיות מקוונות. הצעה מוקדמת לאנציקלופדיה מקוונת הייתה "אינטרפדיה" ב-1993 שפותחה על ידי ריק גייטס. מיזם זה מעולם לא זכה להצלחה. מקים מיזם GNU ריצ'רד סטולמן תיאר בשנת 1999 את התועלת שתהיה ביצירת אנציקלופדיה ומשאבים למידה חופשיים. ביום רביעי, 17 בינואר 2001, יומיים לאחר השקתה של ויקיפדיה, האתר GNUPedia מבית המוסד לתוכנה חופשית הושק.
גיבוש הקונספט
ויקיפדיה תוכננה בתחילה כאתר בו יפותחו טיוטות עבור אנציקלופדיית נופדיה, ונוצרה על ידי חברת הפרסום בומיס שבבעלות ג'ימי ויילס, טים של, ומייקל דייוויס. נופדיה נוסדה באמצעות מתנדבים מוסמכים והתוכן בה היה אמור לעבור תהליך ביקורת עמיתים רב שלבית. על אף שבמקור הייתה לאתר רשימת הדיוור גדולה יחסית עם עורכים שמעוניינים לסייע בפיתוח התוכן, ועל אף שבומיס שכרה את שירותיו של עורך ראשי במשרה מלאה (לארי סנגר), פיתוח התוכן עבור נופדיה הייתה איטית במיוחד ורק 12 ערכים פותחו במהלך השנה הראשונה.
ויילס וסאנגר דנו בדרכים שונות להפקת תוכן באופן מזורז יותר. באופן זה, במהלך שיחה בין לארי סאנגר לבן קוביץ עלה לראשונה הרעיון להסתייע באתר ויקי ליצירת התוכן. בן קוביץ היה מתכנת מחשבים והקונספט של פלטפורמת ה-"WikiWikiWeb" שפיתח וורד קנינגהאם הייתה מוכרת לו היטב. במהלך ארוחת ערב שנערכה ב-2 בינואר 2001 הוא הסביר לסאנגר לראשונה מה הם אתרי ויקי, קונספט אשר באותה העת לא היה מוכר היטב. באוקטובר 2001 ויילס הכריז לראשונה ש"לארי העלה את הרעיון להשתמש בתוכנת ויקי", אם כי בשלב מאוחר יותר, במהלך דצמבר 2005, הוא ציין שהיה זה ג'רמי רוזנפלד, עובד בחברת בומיס, שהציג בפניו את הרעיון. סאנגר היה סבור שאתר ויקי תהיה פלטפורמה טובה לפיתוח תוכן עבור נופדיה, והציע להשתמש ברשימת הדיוור של נופדיה שיוקם אתר מבוסס ויקי באמצעות UseModWiki אשר בו יפותחו הטיוטות עבור נופדיה. מתחת לכותרת "בואו נקים ויקי" הוא כתב:
הקמת ויקיפדיה
בתחילה עלתה התנגדות ניכרת מצד עורכי נופדיה לקונספט של שיוך נופדיה עם אתר ויקי לפיתוח טיוטות. סאנגר הציע להעניק למיזם החדש את השם "ויקיפדיה". ויקיפדיה הושקה בדומיין <tt>wikipedia.com</tt> ב-15 בינואר 2001. רוחב הפס והשרת (אשר היה ממוקם בסן דייגו) אשר שימשו עבור הפרויקטים הללו היה במימון בומיס. רבים מעובדי בומיס פיתחו בשלב הזה את התוכן לאנציקלופדיה - במיוחד טים של, המייסד והמנכ"ל של בומיס, וכמו גם המתכנת ג'ייסון ריצ'י.
סלמה שטרן
סלמה שטרן-טויבלר (נולדה ב־24 ביולי 1890, קיפנהיים, גרמניה – נפטרה 17 באוגוסט 1981, בזל) הייתה אחת ההיסטוריוניות הראשונות בגרמניה, ומחברת יצירה בת שבעה כרכים (3,740 עמודים), "המדינה הפרוסית והיהודים."
ההיסטוריה של ויקיפדיה
הקמת ויקיפדיה
ויילס הצהיר בדצמבר 2008 שהוא ביצע את העריכה הראשונה של ויקיפדיה כאשר הוסיף את הטקסט "Hello, World!", אך ייתכן שעריכה זו הייתה לגרסה ישנה של ויקיפדיה, אשר זמן קצר לאחר מכן נמחקה והוחלפה בגרסה מוקדמת יותר. הערך המוקדם ביותר שנוצר באותה העת וקיים עד היום הוא הערך UuU, אשר נוצר ביום שלישי, 16 ינואר 2001, בשעה 21:08 UTC. קיומו של המיזם הוכרז רשמית וכמו כן ב-17 בינואר 2001 פורסמה פנייה למתנדבים ברשימת הדיור של נופדיה להתחיל לעסוק ביצירת תוכן עבור נופדיה דרך ויקיפדיה. משתתפים רבים הצטרפו בהמשך למיזם לאחר שהוא הוזכר באתר האינטרנט של סלאשדוט ביולי 2001. לאחר מכן הוא הוזכר באתר הטכנולוגיה והתרבות הפופולרי Kuro5hin ב-25 ביולי. בעקבות הפרסומים הללו החלו להגיע משתמשים רבים לאתר אשר במקביל הגיעו אליו גם גולשים ממקורות אחרים, ובייחוד מגוגל, אשר לבדה שלחה מאות מבקרים חדשים לאתר מדי יום.
סלמה שטרן
ביוגרפיה
סלמה שטרן גדלה במשפחה יהודית מהמעמד הבינוני-גבוה. אביה היה רופא. בשנת 1901 עברה המשפחה לבאדן-באדן.
ההיסטוריה של ויקיפדיה
הקמת ויקיפדיה
ההתייחסות התקשורתית המרכזית הראשונה לוויקיפדיה הייתה בניו יורק טיימס ב-20 בספטמבר 2001.
ב-12 בפברואר 2001 נכתב הערך האלף באתר, ועד 7 בספטמבר נכתבו באתר 10,000 ערכים. בשנה הראשונה לקיומו נוצרו למעלה מ-20,000 ערכים באתר (למעלה מ-1,500 ערכים בחודש). ב-30 באוגוסט 2002 הגיע מספר הערכים באתר ל-40 אלף.
סלמה שטרן
ביוגרפיה
בשנת 1904 היא הייתה הילדה הראשונה שלמדה בגימנסיה "גרוסרצוגליך באדישס", בית ספר תיכון לבנים, בו סיימה את לימודיה בשנת 1908.
ההיסטוריה של ויקיפדיה
הפקת מהדורות בשפות נוספות
עוד בתחילת הדרך ויקיפדיה החלה הפקה של מהדורות בשפות נוספות. תת-הדומיין הראשון שנוצר עבור ויקיפדיה שאינה אנגלית היה deutsche.wikipedia.com (נוצר ב-16 במרץ 2001, בשעה 01:38 UTC), ולאחר מספר שעות נוצר תת-הדומיין Catalan.wikipedia.com (בשעה 13:07 UTC). ויקיפדיה היפנית שנוצרה בתת-הדומיין nihongo.wikipedia.com נוצרה באותה הזמן גם כן. במשך כחודשיים הוויקיפדיה הקטלאנית הכילה הכי הרבה ערכים לאחר ויקיפדיה האנגלית, אף על פי שהנתונים הסטטיסטיים הקיימים עבור התקופה המוקדמת אינם מדויקים. ויקיפדיה הצרפתית נוצרה ב-11 במאי 2001. בספטמבר 2001 פורסמה הודעה רב לשונית לכל מהדורות ויקיפדיה שקראה לתרגם את ערכי הליבה לאתרי הויקי החדשים. בסוף אותה השנה הושקו גם המהדורה האפריקאנית, הנורווגית והסרבית.
סלמה שטרן
ביוגרפיה
היא למדה היסטוריה, פילוסופיה ופילולוגיה באוניברסיטת היידלברג, אך עזבה לאחר שלושה סמסטרים, וסיימה את לימודיה באוניברסיטת מינכן בשנת 1913.
ההיסטוריה של ויקיפדיה
הפקת מהדורות בשפות נוספות
בינואר 2002 90% מכל הערכים בוויקיפדיה היו בשפה האנגלית. בינואר 2004 פחות מ-50% מהערכים בוויקיפדיה היו באנגלית, וכמות הערכים בשפות הנוספות המשך לגדול בהתמדה מאז ואילך. נכון לשנת 2014 כ-85.5% מכלל הערכים בוויקיפדיה אינם באנגלית.
סלמה שטרן
ביוגרפיה
בשנת 1914 עברה לפרנקפורט לגור עם אמה ואחותה, והחלה קריירה כהיסטוריונית באופן עצמאי בהתמחות בהיסטוריה גרמנית-יהודית.
ההיסטוריה של ויקיפדיה
הפיתוח של ויקיפדיה
במהלך מרץ 2002, לאחר שמקורות המימון של חברת בומיס הפכו דלים בעקבות התנפצות בועת הדוט-קום, לארי סאנגר עזב את נופדיה וויקיפדיה. ב-2002 התגלה כי ישנם חילוקי דעות בין סאנגר לוויילס לגבי הדרך הטובה ביותר לנהל אנציקלופדיות פתוחות. בעוד ששניהם תמכו בכך שהערכים צריכים להיות מפותחים במסגרת שיתוף הפעולה ובאופן פתוח, השניים לא הסכימו על איך להתמודד עם עורכים בעייתיים, מה יהיו התפקידים הספציפיים של המומחים שמעורבים בתהליך פיתוח התוכן, ומה תהיה הדרך הטובה ביותר להמשיך הלאה.
סלמה שטרן
ביוגרפיה
זמן קצר לאחר הקמת בית המדרש הגבוה למדעי היהדות בברלין בשנת 1919, נענתה שטרן להזמנה להיות אחת מצוות המחקר בשנת 1920. שם החלה לעבוד על שני הכרכים הראשונים של "Der preussische Staat und die Juden" (המדינה הפרוסית והיהודים), מחקר על יהדות פרוסיה תחת פרידריך וילהלם הראשון, מלך בפרוסיה, שפורסם בשנת 1925.
ההיסטוריה של ויקיפדיה
הפיתוח של ויקיפדיה
סאנגר ציין בעבר שהוא "מכלילן" ושהוא פתוח כמעט לכל דבר. הוא ציין גם שהוא סבור שלמומחים עדיין יש מקום בעולם של ה-Web 2.0. בשנת 2006 סאנגר ייסד את Citizendium, אנציקלופדיה פתוחה אשר בה עורכים תרמו בשמותיהם האמיתיים במאמץ להפחית את העריכות הבעיתיות והוא סבר שבאופן זה התוכן יהיה מדויק ואיכותי יותר.
סלמה שטרן
ביוגרפיה
בשנת 1927 קיבלה שטרן את הדוקטורט, והתחתנה עם מנהל ומייסד האקדמיה, ההיסטוריון אויגן טויבלר. כשלוש שנים לאחר עליית הנאצים לשלטון, בשנת 1936 עברו בני הזוג לאנגליה, אך חזרו לגרמניה הנאצית כעבור שנה.