cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אח"י דקר
שירות בצי הבריטי
בתום מלחמת העולם השנייה הושבתו מרבית הצוללות מהסדרה. אלה שהושארו בשירות ובהן הטוטם יועדו למשימה של מעקב ולחימה בצוללות סובייטיות. כדי לעשותה יעילה יותר למשימה זאת עברה אה"מ טוטם בשנות ה-50 שיפוצים נרחבים, במספנות צ'טהם (בריטניה). השיפוצים כללו הארכת גוף הלחץ, הסרת תותח הסיפון, הסרת צינורות טורפדו חיצוניים, הוספת מצברים ושני מנועים חדשים, ועיצוב מחדש של ביתן הגשר.
אובדן הצוללת ומציאתה
ב-25 בינואר 1968, בדרכה מבריטניה לישראל טבעה הצוללת, וכל 69 אנשי צוותה, בפיקודו של רס"ן יעקב רענן, נספו. למרות חיפושים נרחבים שנערכו אחריה על ידי אוניות, צוללות וכלי טיס לא נמצא זכר לצוללת, וגורלה היה לתעלומה.
כשנה לאחר טביעתה התגלה אחד ממצופי החירום של הצוללת בחוף חן יונס על ידי שני תושבים מקומיים שהעבירו אותו לידי צה"ל. מסקנות שגויות מניתוח ממצאי המצוף ומיקומו הובילו לחיפושים בחופי מצרים והים האגאי שלא העלו דבר.
בגמר המלחמה הקרה ניאותה ארצות הברית להעמיד את יכולות החיפוש והאיתור במים עמוקים שפותחו על ידי צי ארצות הברית, לטובת מציאת הצוללת. החיפושים חזרו והתמקדו בקטע שבו אבד הקשר, לאורך נתיבה המתוכנן של הצוללת לנמל חיפה. ב-28 במאי 1999, 31 שנים וארבעה חודשים לאחר היעלמה, נמצאו שרידיה של "דקר" על ידי אוניית החיפוש של חברת נאוטיקוס. השרידים נמצאו בעומק 3 ק"מ על הנתיב לחיפה, במרחק 485 ק"מ מיעדה.
באתר הטביעה בוצע תיעוד מקיף של שרידי הצוללת וסביבתם, אולם שום שרידים מהצוות לא אותרו. הממצא היחיד שנמצא והשתייך לצוות הוא חליפת מדי א' ועליה דרגות רב"ט. כיוון שהחליפה הייתה עטופה במעיל סערה ושקית פלסטית, היא השתמרה במצב טוב. על פי המספר המוטבע על סמל הצוללן זוהו מדים אלו כשייכים לרב"ט יוסף אלמוג (סוויסה), מכונאי מצוות הדקר. לאחר תהליך שימור הועברו המדים לידי בני משפחתו ואלה העבירו אותם לתצוגה לקהל במוזיאון ההעפלה וחיל הים בחיפה.
גוף הצוללת לא נשלה בגלל סבירות גבוהה להתפרקות בשל נזקים כבדים. גשר הצוללת נמשה מן הים ב-1999 ומוצג במוזיאון ההעפלה וחיל הים. המחקר בעניין הצוללת הסתיים בעקבות פנייתו של מפקד חיל הים, ידידיה יערי, לבני המשפחות והסכמתם הסכמה רחבה לסיומו.
יאנז דרנובשק
יאנז דרנובשק (Janez Drnovšek; 17 במאי 1950 - 23 בפברואר 2008) היה פוליטיקאי סלובני ליברלי, ראש ממשלת סלובניה.
ביוגרפיה
יאנז דרנובשק נולד בצליה וגדל בעיירה קיסובץ בסלובניה (שהייתה אז חלק מיוגוסלביה). הוא כיהן במספר תפקידים בולטים, בשנים 1989–1990 הוא היה נשיא הנשיאות של יוגוסלביה. לאחר קבלת עצמאותה של סלובניה שימש כראש ממשלתה בשנים 1992–2002. לאחר שסיים את כהונתו כראש הממשלה נבחר לנשיאות סלובניה ושימש בתפקיד בשנים 2002–2007. הוא סיים את כהונתו ב-2007 ובחר שלא לרוץ לכהונה נוספת בשל מחלת הסרטן שבה חלה.
לאחר אבחונו במחלת הסרטן בשנת 1999, אימץ דרנובשק אורח חיים טבעוני.
סו טונג
סו טונג (נולד ב-21 בינואר 1963), ידוע גם בשם טונג שונגאווי, הוא סופר סיני מודרני שפרסם שבעה רומנים ומאתיים סיפורים קצרים, ספריו תורגמו לשפות רבות כולל אנגלית, גרמנית, צרפתית ואיטלקית. חלק מספריו אף עובדו לסרטים, בהם "על נשים ופילגשים" שעובד לסרט "הרם את הפנסים האדומים" והיה מועמד לפרס אוסקר ב-1991 בקטגוריית הסרט הזר. הוא מעוטר בפרסים בינלאומיים, ובסין מולדתו נחשב לסופר חשוב.
רקע כללי
סו טונג נולד ב-21 בינואר 1963 בסין בעיר סוג'ואו. הוא סיים את לימודיו התיכוניים בעיר הולדתו והחל ללמוד באוניברסיטת בייג'ינג בשנת 1980. לאחר הלימודים קיבל משרת הוראה בבית ספר בעיר נאנג'ינג והוא שימש כמורה זמן קצר בלבד. ב-1983 הוא הצטרף אל צוות העורכים של מגזין ספרות סיני, שראה כשליחות את טיפוחם של סופרים סינים צעירים. החל מאמצע שנות השמונים הוא סופר במשרה מלאה וכיום הוא נשוי ואב לילד וגר בעיר נאנז'ינג.
קריירה
הפריצה של טונג אל תודעת המערב התרחשה בשנת 1991 בעקבות הסרט הרם את הפנים האדומים, שהתבסס על ספרו: נשים ופילגשים, הספר יצא לאור בסין ב-1990. הסרט היה מועמד בקטגוריית הסרט הזר. הסרט עורר רושם עז, בעקבותיו הוא זכה בפרסים במערב. הסרט שהוצג בתחרות האוסקר אמנם עבר בהצלחה את מבחן הצנזורה המחמיר של שלטונות סין, אך בתחילה בסין עצמה נאסרה הקרנת הגרסה העדכנית של הסרט. בעקבות הסרט, תורגם הספר לשפות רבות כולל אנגלית גרמנית צרפתית אך שמו שונה לשם הסרט: הרם את הפנסים האדומים.
כמו מו יאן מרבה טונג להציג תיאורי זוועות ואכזריות בספריו, מאידך כמו הסופרת הונג יינג, הוא אינו נצמד באופן אוטומטי אל הקו התרבותי פילוסופי בו דוגל המשטר הסיני. הוא נחשב לסופר צעיר מרדן בסין, ובפסטיבל הספרות בסינגפור בשנת 2003 הוא מבכה את ירידת קרנו של הסופר בסין בפרט ובעולם בכלל (ביקורת מרומזת על סין).
בספרו החשוב חיי כקיסר, מבקרי ספרות רואים בתיאור תככי חצר של ארמון סיני מסורתי אלגוריה אודות תככי השלטון בעולם המודרני. כמו כן הפתרון שמוצא הקיסר המודח דואן באי (גיבור הרומן) נטען על ידי מבקרים שהוא מנוגד לרוח הקומוניזם הסיני, דואן באי בוחר להתבודד במנזר נטוש להתאמן בהליכה על חבל בימים ובלילות לומד "המאמרות של קונפוציוס" (פתרון אנטי חברתי, ודתי.) בשנת 2009 טונג זכה בפרס איש הספרות של אסיה על סיפרו: סירה אל הגאולה והיה לסופר הסיני השני שזכה בפרס (ג'יאנג רונג זכה בפרס בשנת 2007).
סרטים בולטים שנעשו על פי ספריו
הסרט זכה בפרסים הבאים:
קש"ת (ארגון)
קש"ת היה ארגון חרדי מחתרתי קיצוני שפעל בישראל בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 באמצעים אלימים, כדי להילחם בעיקר בחילול השבת, נתיחות שלאחר המוות וחילול קברים עתיקים במסגרת חפירות ארכאולוגיות.
היסטוריה
הארגון הוקם בשנות ה-80 בשם קש"ת ("קבוצה שלא תשלים", יש שפרשו "קבוצת שומרי תורה"), כדי להילחם באמצעים אלימים בבנייה על קברים, פרסום חוצות, "חוסר צניעות" וחילול השבת. הארגון השחית את המצבות על קבריהם של הרצל ודוד בן-גוריון, הפעיל טרור ואיומים נגד אישים ומוסדות, הטמין מטעני חבלה, הציתו את מכוניתו של אברהם (פריצי) פריד שהיה מראשי הוועד נגד אלימות חרדית, והצית תחנות אוטובוסים וחנויות. במסגרת מאבקם נגד נתוחי מתים וחילול קברים נהגו חברי הקבוצה להטריד רופאים פתולוגיים וארכאולוגים.
ביולי 1983 פרסמו "פסק דין מוות" נגד הארכאולוג יגאל שילה שחפר בעיר דוד. לאחר שנפטר ב-1987 פגעו בקברו.
בפברואר 1989, נעצרו 10 חשודים בחברות בארגון, מתוכם 5 בני משפחתו של יהודה משי זהב. נערכה חקירה ממושכת שכללה הפעלת סוכנים סמויים וציתותים לטלפונים. מספר ימים אחר כך הוגש כתב אישום נגד ישראל חשין, תלמיד ישיבת פוניבז' בבני־ברק, ואברהם משי־זהב. הם הורשעו בעסקת טיעון ונידונו ל-18 חודשי מאסר, על כך שתכננו להניח חומרי נפץ בקיוסקים שמכרו עיתונים חילוניים בבני ברק. יהודה משי זהב נעצר 5 פעמים ונחשב כמי שעומד בראש הארגון. עקב כך כונה משי זהב "קמב"ץ העדה החרדית".
ליילנד 8
ליילנד 8 (באנגלית: Leyland Eight) היא מכונית ספורט בתצורת קבריולה, 4 מושבים, אשר יוצרה בבריטניה על ידי יצרנית המכוניות "ליילנד" (שם מלא: "BritishLeylandMotor Corporation") הבריטית בין השנים 1920–1923.
ליילנד 8
דגם ה"ליילנד 8" הוצג לראשונה בתערוכת המכוניות הבינלאומית באולימפיה, לונדון, בשנת 1920.
סך הכול יוצרו 18 יחידות.
מחיר דגם ה"ליילנד 8" עמד על 2,500 לירות שטרלינג בשנת 1920. בשנת 1922 הוזל הדגם ל-1,875 לירות שטרלינג.
בשנת 1922 נבנתה מכונית המרוץ "8 Leyland-Thomas" על בסיס דגם ה-"ליילנד 8".
רועי גורדנה
רועי גורדנה (נולד ב-6 ביולי 1990) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר בהפועל באר שבע.
קריירה
גורדנה, אחיינם של כדורגלני העבר יוסי ודוד גורדנה, גדל בשכונת התקווה, שיחק בקבוצות הילדים של בני יהודה תל אביב ומכבי תל אביב, ובגיל 14 עבר לשחק במחלקת הנוער של הפועל תל אביב. בעונת כבש 15 שערים במדי קבוצת נערים א' של המועדון, ובעונה שלאחר מכן עלה לקבוצת הנוער. ב-1 בספטמבר 2007, כשהוא בן 17 בלבד, ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת, במשחק מול הפועל כפר סבא במסגרת גביע הטוטו.
בעונתו השנייה בקבוצת הנוער שימש כקפטן הקבוצה, ובתום העונה הניף את גביע המדינה לנוער לאחר ניצחון 1–2 על מכבי תל אביב במשחק הגמר. בעונה זו שותף בשישה משחקי גביע הטוטו במדי הקבוצה הבוגרת, וב-30 במאי 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, כשנכנס כמחליף במשחק מול מכבי נתניה במסגרת המחזור האחרון של ליגת העל. בעונת 2009/2010 שוב שותף בשישה משחקי גביע הטוטו. גורדנה לא שותף במשחקי הליגה והגביע בעונה זו, אך היה חלק מסגל הקבוצה שזכתה בתום העונה בדאבל.
בעונת 2010/2011 שותף גורדנה בחמישה משחקי גביע הטוטו, ואף פתח בהרכב הקבוצה במחזור הראשון של ליגת העל מול הפועל חיפה בקריית אליעזר. בהמשך העונה לא הצליח לתפוס שוב את מקומו בהרכב, ובחלון ההעברות של ינואר 2011 הושאל להפועל פתח תקווה. כבר במשחקו הראשון במועדון כבש את שער הבכורה שלו, כשנכנס כמחליף וסייע לקבוצתו לנצח את מכבי תל אביב 1–3 במסגרת גביע המדינה. גורדנה שותף ב-14 משחקים במדי הפועל פתח תקווה בליגה, מתוכם ב-12 משחקים פתח בהרכב, וסייע לה להינצל מירידה לליגת המשנה.
בעקבות יכולתו הטובה בפתח תקווה, הוחזר גורדנה לסגל הפועל תל אביב לקראת עונת 2011/2012. כבר בתחילת העונה הפך לשחקן הרכב קבוע בקבוצה, וב-7 בינואר 2012 כבש את שער הבכורה שלו במדי הפועל תל אביב, שהיה לשערו הראשון בליגת העל, במשחק חוץ מול הפועל באר שבע. בעונה זו העפיל עם הקבוצה לשלב הבתים של הליגה האירופית, ושותף ב-30 משחקי ליגה, בהם רשם 2 שערים ו-2 בישולים. בתום העונה שוב זכה בגביע המדינה עם הקבוצה, אך הפעם היה שותף מלא לזכייה בתואר, כשבמשחק הגמר בישל את השער של מירקו אורמוש בניצחון 1–2 על מכבי חיפה.
בעונת 2012/2013 שוב העפיל עם הפועל תל אביב לשלב הבתים של הליגה האירופית, ושותף ב-25 משחקי ליגה, בהם בישל שלושה שערים. את עונת 2013/2014 פתח גורדנה כשחקן הרכב קבוע, וב-12 המחזורים הראשונים כבש שני שערים והוסיף שני בישולים, אך לאחר מכן נפצע וחזר לשחק רק במחזורי הסיום של העונה.
ב-10 ביולי 2014 חתם גורדנה לשלוש שנים בהפועל באר שבע. ב-17 ביולי 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, במשחק מוקדמות הליגה האירופית מול RNK ספליט הקרואטית. ב-20 בספטמבר 2014 כבש את שער הבכורה שלו במדי הקבוצה, בניצחון החוץ 1–3 על הפועל פתח תקווה במסגרת המחזור השני של עונת 2014/2015. בסך הכל כבש בעונתו הראשונה בקבוצה שבעה שערי ליגה, והגיע עמה למקום השלישי בטבלה ולגמר גביע המדינה, שם עלה כמחליף במהלך המחצית הראשונה, במשחק בו הובסה קבוצתו 2–6 על ידי מכבי תל אביב.
ב-28 בינואר 2016 הושאל למכבי פתח תקווה עד לסיום העונה. ב-2 בפברואר 2016 ערך את הופעת הבכורה בקבוצה בניצחון 1–3 על עירוני קריית שמונה בגמר גביע הטוטו. ב-19 במרץ 2016 כבש את שערו היחיד במדי הקבוצה, בניצחון 1–2 על הפועל חיפה.
לקראת עונת 2016/2017 חזר גורדנה לסגל הפועל באר שבע, וזכה עמה בתואר אלוף האלופים ובגביע הטוטו, אך כמעט לא שותף במשחקי הקבוצה. ב-16 בינואר 2017 חתם בבני יהודה תל אביב עד לסוף העונה, ובתום העונה זכה עמה בגביע המדינה לאחר ששיחק 120 דקות במשחק הגמר מול מכבי תל אביב. בעונת 2017/2018 כבש שישה שערים והיה שותף להעפלתה של הקבוצה לפלייאוף העליון בליגת העל.
ב-9 ביולי 2018 חתם גורדנה לעונה אחת בקבוצת סלאבן בלופו מליגת העל הקרואטית, במדיה כבש שלושה שערים ב-16 הופעות ליגה. ב-31 בינואר 2019 חזר לישראל וחתם במועדון ספורט אשדוד. ב-30 במרץ 2019 כבש את שער הבכורה שלו במדי הקבוצה, בניצחון 3–2 על עירוני קריית שמונה. בסך הכל ערך 12 הופעות עד תום עונת 2018/2019, וסייע לקבוצה להישאר בליגת העל.
ב-10 ביוני 2021 חתם לשנתיים בהפועל באר שבע.
תארים
סה״כ תארים קבוצתיים: (11)
איליה קאזאן
איליה קאזאן (7 בספטמבר 1909 – 28 בספטמבר 2003) היה במאי קולנוע ותיאטרון אמריקני. הוא זכה בשני פרסי אוסקר על בימוי, ובפרס אוסקר לשם כבוד.
ביוגרפיה
נולד בשם אליאס קאזאנדזולו (ביוונית: Ηλίας Καζαντζόγλου) בקונסטנטינופול שבאימפריה העות'מאנית (לימים, איסטנבול שבטורקיה), למשפחה יוונית-נוצרית-אורתודקוסית. בילדותו היגרה משפחתו לארצות הברית. קאזאן גדל כבן מהגרים טיפוסי, מנוכר ורחוק מאביו; חש נחות מבחינה חברתית ומינית, בחוויית קיפוח.
את האוסקר הראשון קיבל קאזאן על הסרט "הסכם ג'נטלמני" בשנת 1947. באותה שנה ביים את ההפקה המקורית של המחזה "כולם היו בניי". כן ביים את ההפקה המקורית של המחזה "מותו של סוכן" (1949).
בשנת 1951 ביים קזאן את הסרט "חשמלית ושמה תשוקה", לאחר בימוי הפקה מקורית בברודוויי של המחזה שכתב טנסי ויליאמס. בסרט נתגלה מרלון ברנדו, והיה מועמד עליו לפרס האוסקר.
קאזאן עבד בשיתוף פעולה הדוק עם סופרים ותסריטאים מהשורה הראשונה, ובהם ארתור מילר, טנסי ויליאמס, ויליאם אינג', באד שולברג (חופי הכרך ופנים בקהל), ג'ון סטיינבק (ויוה זפאטה!) והרולד פינטר (הטייקון האחרון).
בעת "ציד המכשפות" של ועדת מקארתי לא עמד קאזאן בלחץ, ומסר שמות של חלק מחבריו, שלטענתו היו ידועים גם ללא עדותו. רבים לא סלחו לו על כך.
קאזאן ביים בשנת 1954 את הסרט חופי הכרך. כמו כן ביים את הסרטים: פינקי (1949), קדמת עדן (1955), "בייבי דול" (1956), "ויוה זפאטה!" (1952), "נהר פראי" (1960), "זוהר בדשא" (1961), "ההסדר" (1969), "הטייקון האחרון" (1976), "בהלה ברחובות" (1950), "אמריקה אמריקה" (1963), "אילן גדל בברוקלין" (1945), "בומרנג" (1947), "פנים בהמון" (1957), "אדם על חבל מתוח" (1953), וסרטים נוספים.
בשנת 1999 זכה באוסקר על מפעל חיים. במעמד קבלת הפרס נערכו הפגנות מחאה, הן של קהילת הקולנוע והן של אזרחים מהמחנה הליברלי, אשר התקוממו על הענקת פרס למי שנתפס בעיניהם כ-"מלשין ומשתף-פעולה".
איליה קאזאן היה נשוי שלוש פעמים. אשתו הראשונה הייתה מולי דיי תצ'ר. תוך כדי נישואיו ניהל מערכות יחסים מקבילות; הוא התגרש מאשתו הראשונה למען השחקנית קונסטאנס דאולינג, אבל אחרי תקופה של חיים משותפים חזר למסגרת הנישואין שאליה התגעגע; מבלי שהפסיק לנהל מערכות יחסים מקבילות מחוץ לנישואיהם, עד למותה. נישואיו השניים היו לשחקנית ברברה לודן, שילדה את בנו כאשר עדיין היה נשוי לאשתו הראשונה, והם נמשכו בין השנים 1969 עד למותה ב-1980. נישואיו לאשתו השלישית נמשכו מ-1982 עד למותו, ב-2003.
בין השאר ניהל ידידות רומנטית עם מרילין מונרו. לקאזאן יש חמישה ילדים, ביניהם התסריטאי ניקולס קאזאן והוא סבם של השחקניות זואי קאזאן ומאיה קאזאן.
סטפן ורנייש
סטפן ורנייש (בקרואטית: Stjepan Vranješ; נולד ב-28 באוגוסט 1971 ביוגוסלביה) הוא כדורגלן עבר קרואטי ששיחק בעמדת הבלם.
לאורך שנות ה-90 שיחק בקבוצת אן קיי אוסייק מהעיר אוסייק שבמזרח קרואטיה. בעונת 1999/2000 עבר לשחק בישראל בקבוצת מכבי נתניה, בה שיחק עד עונת 2001/2002. נפצע במהלך העונה, עזב את ישראל וחזר לקרואטיה.
גביע גומלסקי (כדורסל)
שם
הגביע נקרא על שם אלכסנדר גומלסקי, מאמן צסק"א מוסקבה לשעבר ומאמן נבחרת ברית המועצות בכדורסל בשנים 1963-1988. גומלסקי החל את הקריירה כמאמן בסקונטו ריגה עימה זכה בשלוש המהדורות הראשונות של גביע אירופה לאלופות. עם צסק"א זכה פעם אחת בגביע האירופי ו-10 פעמים באליפות ברית המועצות. עם נבחרת ברית המועצות זכה בשתי אליפויות עולם ובשמונה אליפויות אירופה. הישגו הגדול – מדליית זהב אולימפית ב-1988.
מיכל קובאץ'
מיכל קובאץ' (בסלובקית: Michal Kováč; 5 באוגוסט 1930 - 5 באוקטובר 2016) היה הנשיא הראשון של סלובקיה, כיהן בין השנים 1993–1998.
בתקופת נשיאותו היה מתנגד חריף לראש הממשלה ולדימיר מצ'יאר, והסכסוך ביניהם אף הביא לחשדות השירותים החשאיים SIS בהוראת מצ'יאר הביאו לחטיפת בנו של קובאץ' באוסטריה.
כהונתו של קובאץ' הסתיימה בשנת 1998.
ב-2008 התפרסם כי קובאץ' סובל ממחלת פרקינסון, דבר שלא אושר על ידי קובאץ' עצמו, אם כי הודה כי הוא סובל מבעיות בריאותיות. הוא נפטר ב-5 באוקטובר 2016 בברטיסלבה מסיבוכים של מחלת פרקינסון.
אשתו אמיליה קובאצ'ובה הייתה פרופסור לכלכלה.
ג'קסונוויל ג'אגוארס
היסטוריה
הקבוצה נוסדה ב-1995 והיא אחת משתי הקבוצות שהצטרפו לליגת ה-NFL בשנה זו, יחד עם קרוליינה פנתרס. הקבוצה משתייכת לבית הדרומי של חטיבת ה-AFC, אליו עברה מהבית המרכזי ב-2002. לאורך שנות קיומה הקבוצה העפילה שמונה פעמים לפלייאוף, זכתה ארבע פעמים בראשות הבית, ושלוש פעמים הפסידה בגמר חטיבת ה-AFC.
בשנותיה הראשונות בליגה הייתה הקבוצה אחת מבעלות ההכנסה הגבוהה ביותר מקרב קבוצות ה-NFL, זאת בזכות האצטדיון החדש שלה, אולם עם השנים התפוסה ירדה, המבנה הפך למיושן ביחס לסטנדרטים בליגה, והכנסות הקבוצה התדלדלו. ב-2011 נמכרה הקבוצה לשהיד ח'אן, איש עסקים אמריקאי-פקיסטני, תמורת 760 מיליון דולר. ב-2016 שווי הקבוצה הוערך על ידי מגזין פורבס בכ-1.95 מיליארד דולר, מקום 25 מבין 32 קבוצות ה-NFL.
בנק לאומי לישראל
בנק לאומי לישראל בע"מ הוא התאגיד הבנקאי הוותיק בישראל. הוא נוסד בלונדון בשנת 1902 בשם "בנק אנגלו-פלשתינה", על פי חזונו של ד"ר בנימין זאב הרצל, שראה צורך בהקמתה של זרוע פיננסית שתתמוך בפעילות התנועה הציונית בארץ ישראל. הבנק הפך בשנת 1951 לבנק לאומי לישראל, או בקיצור בנק לאומי. הבנק, שבשנת 1902 הציג מאזן של 58,000 ליש"ט, הפך עם השנים למודרני וגלובלי, ועל פי נתוני הדוחות הכספיים לשנת 2022 הוא הבנק הראשון בגודלו בישראל במונחי הון עצמי.
קבוצת לאומי מעסיקה כ-10,000 עובדים ומפעילה כ-200 סניפים ברחבי הארץ. מניות בנק לאומי מוחזקות על ידי הציבור והגופים המוסדיים ונסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
מנכ"ל הבנק הוא עו"ד חנן פרידמן, שהחל לכהן בתפקידו ב-1 בנובמבר 2019. יו"ר הדירקטוריון של הבנק הוא הכלכלן סאמר חאג' יחיא, שהחל לכהן בתפקידו ב-22 ביולי 2019.
בנק אנגלו-פלשתינה
בנק אנגלו-פלשתינה הוקם ב-1902 על ידי המוסד הבנקאי "אוצר התיישבות היהודים" (אוה"ה) של ההסתדרות הציונית. הקמת הבנק הייתה חלק מחזונו של בנימין זאב הרצל, שסבר כי על מנת להקים יישוב יהודי ומדינה יהודית בארץ ישראל, התנועה הציונית צריכה להפסיק להתבסס על תרומות ונדבנים, ולהקים גוף פיננסי שיעניק הלוואות ולא תרומות, וכך יוכל להמריץ את המשק ואת הכלכלה של המדינה שבדרך.
הסניף הראשון של הבנק, בניהולו של זלמן דוד ליבונטין, נפתח ביפו בשנת 1903, ומאז היה הבנק מעורב בכל ההתפתחויות הכלכליות המשמעותיות של הקמת המדינה. בשנת 1909 נתן הבנק את הערבויות ואת הליווי הפיננסי הראשוני להקמת השכונה החדשה שקמה מחוץ לחומות יפו – היא העיר תל אביב. הבנק העניק אשראי לפעילות חקלאית, והפעילות שלו אפשרה לתושבי ארץ ישראל בזמן מלחמת העולם הראשונה להינצל מקריסה כלכלית ומאנרכיה מוניטרית, שאפיינה מדינות אחרות בעת המלחמה.
בין שתי מלחמות העולם הרחיב הבנק את פעילותו ועזר לתעשייה, למסחר ולבנייה בארץ ישראל, ובין היתר היה לו תפקיד מפתח בהקמת נמל תל אביב, יריד המזרח ולשכות המסחר.
ביוזמת ההסתדרות הציונית אף הוקם אז הבנק למשכנתאות – הפועל היום בשם 'לאומי למשכנתאות', כמערך בתוך החטיבה הקמעונאית של לאומי.
עם הקמת המדינה בשנת 1948 נחתמה אמנה בין הבנק לבין הממשלה הזמנית, ובה הוגדר הבנק בתור הסוכן הכספי של מדינת ישראל. בהתאם לכך, הבנק (אז בשם אפ"ב – "בנק אנגלו-פשתינה"), שימש כבנק המרכזי של ישראל ואף הנפיק את שטרות הכסף הראשונים שלה, שהיו הילך חוקי החל מ-18 באוגוסט 1948.
בנק לאומי לישראל
ב-1 במאי 1951 הועברו כל הנכסים וההתחייבויות של "בנק אנגלו-פלשתינה" לחברה חדשה בשם "בנק לאומי לישראל בע"מ". בעקבות כך, הונפקה סדרת שטרות חדשה, והמטבע החדש נקרא: "לירה ישראלית". החלפת המטבע בוצעה ביוני 1952, ולוותה במילווה חובה בן 10 אחוזים על המזומנים וחשבונות עובר ושב.
גלי העלייה שהגיעו מיד עם קום המדינה הביאו לפתיחת סניפים רבים של בנק לאומי בארץ, ובשנת 1960 היה הבנק עם פריסה רחבה של 125 סניפים ברחבי ישראל. בשנת 1954 רכש הבנק את מניות "האגודה הארץ-ישראלית" וקנה שליטה בבנק אגוד שנוסד שלוש שנים קודם לכן. שיתוף הפעולה הזה איפשר את קידומה של תעשיית היהלומים והעברת יהלומים לא מלוטשים לליטוש בישראל, ובנק אגוד היה המקור העיקרי למימון פעילות תעשיית היהלומים המקומית – שסיפקה לישראל את מטבע החוץ הנצרך כל כך באותה עת.
בנק לאומי המשיך לסייע לתעשייה בארץ, בין היתר באמצעות חברת הבת: "בנק לאומי לפיתוח התעשייה", שנוסדה בשנת 1944.
הבנק עזר לפתח גם את ענף החקלאות, באמצעות חברת הבת "אוצר לחקלאות", דרכה קודמו מימון אשראי לחקלאים ברחבי הארץ. בשנות ה-80 היה חלקו של לאומי בהקצאת מימון לחקלאות גבוה מן הממוצע במערכת הבנקאית כולה.
בשנת 1983 הולאם הבנק בעקבות משבר מניות הבנקים. בעקבות המלצות ועדת בייסקי נאלץ יו"ר מועצת המנהלים של הבנק, ארנסט יפת, לפרוש מתפקידו. במסגרת מדיניות ההפרטה שהנהיג משרד האוצר מכרה המדינה בהדרגה את מרבית המניות שברשותה, אולם לא הצליחה למכור את גרעין השליטה בבנק. בשנת 2005 ערכה המדינה מכרז על מניות השליטה של הבנק, וזכתה בו קבוצת קרנות הגידור האמריקאיות סרברוס-גבריאל. בעקבות הזכייה רכשה קבוצה זו מהמדינה 9.99% ממניות הבנק. אולם בסופו של דבר נדחתה בשנת 2007 בקשת הקבוצה לקבל היתר שליטה בבנק.
בראשית המאה ה-21 תמך הבנק במימון שני פרויקטים לאומיים רחבי היקף: תחנת הכוח "אורות רבין" בחדרה, וכביש חוצה ישראל (כביש 6), זאת בנוסף לעשרות פרויקטים של התעשיות הביטחוניות הישראליות.
קבוצת לאומי מספקת מגוון שירותי בנקאות לכל סוגי הלקוחות, החל במשקי בית, דרך עסקים קטנים ובינוניים וכלה בתאגידי ענק. חברות הבנות של קבוצת לאומי כוללות את 'לאומי פרטנרס' – זרוע ההשקעות הריאליות של הקבוצה, לאומיטק – זרוע בנקאות ההיי-טק של הקבוצה ו-VIDEA – חברת ניהול תיקי השקעות דיגיטלית. לקבוצת לאומי סניפים ונציגויות בצמתים פיננסיים מרכזיים ברחבי העולם, לרבות ניו יורק, לונדון, פאלו אלטו ושאנגחאי.
המגזין הכלכלי The Banker בחר בלאומי כ"בנק השנה בישראל" חמש פעמים במהלך העשור השני של המאה ה-21 (2010, 2014, 2016, 2018, 2019).
ב-24 בפברואר 2022 הודיעה קבוצת לאומי כי בכוונתה לסגור את אפליקציית התשלומים Pay (לשעבר Pepper Pay) בחודש אפריל.
ב-7 למאי 2023 הודיע בנק לאומי כי בדוח הכספי לרבעון הראשון של שנת 2023 תצויין ירידת ערך של כמיליארד שקלים כתוצאה מהשקעה בוואלי נשיונל בנק בו בנק לאומי מחזיק 14.2% ונחשב לבעל המניות הגדול ביותר.
פרשת העלמות המס בארצות הברית
בשנת 2014 הוועדה לניירות ערך ולבורסות של ארצות הברית פתחה בחקירה כנגד מספר בנקים ישראלים בחשד כי הבנקים סייעו ללקוחות בעלי אזרחות אמריקאית להעלים מס בין השנים 2000–2010. בנק לאומי נפגע באופן הקשה ביותר בפרשת העלמות המס בארצות הברית בין היתר עקב פעילותו הנרחבת בארצות הברית ביחס לשאר הבנקים בישראל.
פעילות דיגיטלית
בראשית שנות ה-60 החלו הבנקים המובילים בארצות הברית לעשות שימוש במחשבים. בשנת 1964 הופעל המחשב הראשון בבנק לאומי, ובשנים שלאחר מכן שודרגה כל הפעילות המיכונית בבנק. בשנת 1971 הוכנס לשימוש, לראשונה בישראל, מכשיר ה"טלר האוטומטי", או הכספומט, לרחוב דיזנגוף דרכו יכלו תושבי העיר למשוך כסף באופן אוטומטי וללא עזרת פקיד. בראשית שנות ה-80 היה לאומי מהבנקים הראשונים בעולם שאיפשרו ללקוחותיהם עבודה מקוונת – תחילה דרך הטלפון ומאוחר יותר באמצעות האינטרנט.
בין כלל סניפיו החל הבנק להפעיל, בסוף שנות ה-90, גם סניף וירטואלי שנקרא "הבנק הישיר הראשון" – סניף שכל הקשר שלו עם לקוחותיו נעשה בתקשורת מרחוק, באמצעות הטלפון והאינטרנט ובאמצעות שירותי שליחים ושירותי דואר כאשר נדרשת העברה פיזית של מסמכים (כגון פנקסי צ'קים). עם הקמתו נקרא סניף זה "הישיר הראשון", וביולי 2009 עבר שינוי מיתוג ושמו שונה ל"ישיר לאומי".
בשנת 2016 היה בנק לאומי לבנק הראשון בישראל, שעבר להשתמש בטכנולוגיית מחשוב ענן.
על רקע המהפכה הטכנולוגית ועם כניסת שירותים דיגיטליים לבנקים בכל העולם, הקים בנק לאומי בראשית 2016 את 'החטיבה לבנקאות דיגיטלית'. מטרת החטיבה הייתה לפתח את מגוון השירותים הבנקאיים שניתנים ללקוחות באמצעות ערוצי הדיגיטל, להטמיע טכנולוגיה מתקדמת בכל קווי העסקים של הבנק, ולהקים את הבנק הדיגיטלי הראשון בישראל. במסגרת זו, השיק לאומי בראשית 2017 אפליקציית תשלומים עבור לקוחות כל הבנקים, אפליקציית PAY. מספר חודשים לאחר מכן השיק לאומי את PEPPER, הבנק הדיגיטלי הראשון מסוגו בארץ. עם זאת בשנה הראשונה לאחר השקתו סבל השירות מתקלות רבות ותלונות של לקוחות על תפקוד מערך שירות הלקוחות בחברה, ועל כך שכספים המועברים בין משתמשים באפליקציה אינם מגיעים ליעדם.
בעקבות המעבר לשירות דיגיטלי סגר הבנק בין השנים 2013 ל-2018 64 סניפים, ומאז מספר סניפיו נמוך מזה של בנק מזרחי טפחות. במקביל גם הקטין לאומי את מספר העובדים שלו ביותר מ-2,200 איש.
מתחם קש"ב בלוד
מתחם קש"ב (קריית שירותים בל"ל), הממוקם באזור התעשייה הצפוני של לוד, הוא מרכז המחשבים, שירות הלקוחות, מכרז ההדרכה ובעתיד תעבור אליו גם הנהלת הבנק מתל אביב. הפרויקט החל בשנת 1980 כאשר החברה לפיתוח אזור לוד-רמלה החליטה להקצאת שטח של 100 דונם להקמת מרכז שירותי מחשב לענף הפיננסים. הרעיון מאחרי הפרויקט היה, למשוך מוסד פיננסי שיקים במקום מרכז שירותים לעובדים שאינם באים במגע עם הקהל, בבניין משרדים ייעודי בעלות זולה יחסית למרכז תל אביב. יתרון נוסף של האזור היה נגישות לכבישים ראשיים (כביש 1 וכביש 40). בנק לאומי נענה להצעה והקמת הפרויקט החלה בשנת 1983. חברת אפריקה ישראל להשקעות זכתה במכרז להקמת המתחם, בו 30,000 מטר רבוע, ובו נבנה לראשונה בישראל מרכז נתונים ייעודי וחדרי מחשבים תת-קרקעיים. על פי התכנון הייתה אמורה לקום גם שכונת מגורים בסמוך, עבור עובדי הבנק. הקמת המתחם הושלמה בשנת 1990, אך אכלוסו התעכב עקב סירובם של עובדי הבנק לעבור ללוד. במשך השנים בנה בנק לאומי מבנים נוספים במתחם, וגם בנק מזרחי טפחות העביר את מכרז המחשבים שלו למבנה חדש שבנה מדרום למתחם קש"ב של לאומי. ביוני 2019 הודיע על העברת כל הנהלת הבנק למתחם.
בנק לאומי למשכנתאות
"בנק לאומי למשכנתאות בע"מ" נוסד בשנת 1921 בשם "הבנק האפותיקאי הכללי של ארץ ישראל בערבון מוגבל" (The General Mortgage Bank of Platasinte Limited), בעקבות החלטה של הקונגרס הציוני (אפותיקאי משמעותו משכנתא ביוונית), בסיוע מימון של בנק אנגלו-פלשתינה. ארבע שנים מאוחר יותר, עברה השליטה בבנק לבעלותו של בנק אנגלו-פלשתינה. הבנק מימן הלוואות על ידי הנפקת אג"ח ומניות שנסחרו בלשכת החליפין לניירות ערך. בשנת 1957 קוצר שם הבנק ל"הבנק האפותיקאי הכללי בע"מ" בשנת 1981 הפך ל"בנק לאומי למשכנתאות בע"מ". מניות הבנק נסחרו בבורסה לניירות ערך בתל אביב עד שנת 2002, כאשר נמחקו מהמסחר בעקבות הצעת רכש של בנק לאומי שרכש את מלוא הבעלות. בשנת 2012 מוזג לתוך בנק לאומי.
לאומי קארד / MAX
לאחר שהבעלות על חברת כרטיסי האשראי "כאל", שהייתה משותפת לבנק לאומי ולבנק דיסקונט עברה במלואה לבנק דיסקונט - הקים בנק לאומי, ב-15 בפברואר 2000 את חברת "לאומי קארד". באפריל 2000 רכש לאומי את הפעילות של חברת כרטיסי האשראי "אלפא קארד", שהייתה בבעלות הבנק הבינלאומי וקבוצת עורק, והעביר אותה לחברת "לאומי קארד". בינואר 2001 החל מהלך במסגרתו הוחלפו רוב כרטיסי האשראי של לקוחות בנק לאומי, מכרטיסי האשראי שהונפקו על ידי חברת כאל לכרטיסים חדשים שהנפיקה לאומי קארד. באוגוסט 2001 החלה החברה בהנפקת כרטיסי אשראי ללקוחות כל הבנקים.
במאי 2008 רכשה קבוצת עזריאלי, באמצעות חברת הבת "קנית – ניהול השקעות ומימון", 20% מלאומי קארד, תמורת כ-360 מיליון ש"ח.
ביולי 2018 נמכרה החברה לקרן ההשקעות ורבורג פינקוס האמריקאית, בתמורה ל-2.5–2.7 מיליארד ש"ח. זאת, בעקבות המלצות ועדת שטרום להפרדת כרטיסי האשראי מהבנקים הגדולים בישראל, כדי לעודד תחרות במערכת הבנקאית. במרץ 2019, בעקבות המכירה, עברה החברה מיתוג מחדש - כשכעת היא ממותגת בשם "MAX". שם החברה שונה ל"מקס איט פיננסים בע"מ".
לאומיטק
במהלך 2014 החליט לאומי להרחיב משמעותית את פעילות הבנק בקרב תעשיית ההיי-טק הישראלית, ובתוך כך הקים את 'לאומיטק', זרוע בנקאות ההייטק של קבוצת לאומי, המספקת שירותים פיננסיים לחברות הייטק ישראליות שפועלות בישראל ובעולם. ללאומיטק מרכזי פעילות בישראל, ניו יורק, לונדון ופאלו אלטו. באוגוסט 2018 לאומיטק הרחיבה את פעילותה בארצות הברית, במסגרתה היא מספקת שירותים גם לחברות הייטק שאינן בעלי זיקה ישראלית.
לאומי פרטנרס
לאומי פרטנרס היא זרוע הבנקאות להשקעות של קבוצת לאומי. לחברה, שנמצאת בבעלות מלאה של בנק לאומי, מוצרים המשלימים את הפעילות הבנקאית של הקבוצה, באמצעות כלים חוץ בנקאיים כגון חיתום, ייעוץ וניהול של גיוסי הון פרטיים וציבוריים בישראל; ניהול תהליכי מיזוגים ורכישות וגיוסי הון; וביצוע ניתוחים כלכליים והערכות שווי. בנוסף, לאומי פרטנרס מנהלת את תיק ההשקעות הריאליות של קבוצת לאומי בשווי מיליארדי ש"ח.
פפר (Pepper)
פפר, או Pepper, הוא בנק שבו כל השירותים הבנקאיים מוצעים רק דרך אפליקציית מובייל. פפר החל בתור "מחלקה" בתוך לאומי, ובסוף שנת 2018 הפך לחברת בת נפרדת.
מיזוגים ורכישות
במהלך השנים גדלה פעילות הבנק גם באמצעות מיזוגים ורכישות:
פרשת הסיוע של בנק לאומי להימנעות ממס בארצות הברית
במסגרת ההסדר, קבוצת לאומי התחייבה ליישם מדיניות ציות ובקרה מחמירה על מנת לוודא כי הקבוצה פועלת בהתאם להוראות החוק האמריקאי לאכיפת מיסים בחשבונות זרים (FATCA).
לאחר החתימה על ההסדר, לאומי התאים עצמו לשינויים הרבים שנעשו בתחום הבנקאות הפרטית הבינלאומית ופועל בהתאם לדרישות הרגולטוריות, הן בישראל והן במדינות אחרות, לרבות יישום קפדני של מדיניות כסף מוצהר. במסגרת זו, פעל לאומי לסגירת נציגויות וסניפים של הבנק בחוץ לארץ, לרבות מכירת פעילות השלוחות בשווייץ ובלוקסמבורג.
המעילה ב"לאומי שווייץ"
בתחילת שנת 2001, נתגלתה מעילה ב"בנק לאומי שווייץ" שגרמה לבנק נזק הנאמד בכ-229 מיליון פרנק שווייצרי. מנהל אגף בנקאות פרטית בבנק, ארנסט אימפלד, שביצע את המעילה, החל לעבוד בבנק ב-1985 (בהמשך נודע כי לפני כן עזב את עבודתו בבנק קרדיט סוויס בציריך עקב אי סדרים), ביצע פעולות פיננסיות בחשבונותיהם של כמחצית מתיקי הלקוחות בלאומי שווייץ במשך עשר שנים, בהיקף של כ-7.2 מיליארד דולר, וגרם להם להפסד של כ-100 מיליון דולר. רוב הלקוחות של לאומי שווייץ היו בעלי הון ממוצא יהודי שהתגוררו, בגרמניה, צרפת, בריטניה, ארצות הברית, ארגנטינה ודרום אפריקה; ובחרו בשווייץ כמקלט לכספם מטעמי הסודיות הבנקאית. אימפלד סחר בעיקר במטבע חוץ ובמניות בכספי הבנק והלקוחות. המעילה התגלתה לאחר שלקוח התקשר לבנק וגילה חוב של ארבעה מיליון דולר בתיק מניות אמריקאיות אף על פי שמעולם לא קנה מניות.
בעקבות המעילה, בנק לאומי פיצה את הלקוחות ב-90 מיליון דולר, בגין הכנסות שרשם הבנק מפעולות שביצע אימפלד בחשבונות הלקוחות, כך שחויבו בעמלות יתר בגין עסקאות בניירות ערך, מטבע חוץ וריבית על יתרות חובה. חברת הביטוח פיצתה את לאומי ב-83 מיליון פרנק שווייצרי. שאר סכום הנזק שנגרם לבנק, 146 מיליון פרנק שווייצרי, הופרש על ידי לאומי בדו"חות הכספיים לשנים 2003-2005.
בשנת 2008, בית המשפט בציריך גזר 8 שנות מאסר על ארנסט אימפלד. על 4 נאשמים נוספים בפרשה, שלא נמנו על עובדי בנק לאומי שווייץ, נגזרו עונשים של עד שנתיים וחצי מאסר בפועל, וכן עונשי מאסר על-תנאי וקנסות כבדים. בנק לאומי הגיש תביעה אזרחית בסך 107 מיליון פרנק שווייצרי נגד אימפלד ו-4 הנאשמים הנוספים.
פעילות קהילתית
מאז היווסדו מקיים לאומי פעילות חברתית וקהילתית לצד העשייה העסקית. מורשת זו מצאה את ביטויה בפעילות לקידום החינוך, התרבות והאמנות, ובפעילות לצמצום פערים וקידום שוויון הזדמנויות, מתוך אמונה כי תחומים אלה מהווים כלי מרכזי לחיזוקו וקידומו של דור המחר.
הרזדאן
הרזדאן (בארמנית: Հրազդան) היא העיר הגדולה ביותר ועיר הבירה של מחוז קוטאייק בארמניה. העיר נמצאת במרחק של 45 קילומטרים מעיר הבירה של ארמניה, ירוואן. מקורו של השם הרזדאן הוא מהשם הפרסי-אמצעי פראזדן. פראזדן קשור למיתולוגיה הפרסית הזורואסטרית. נכון להערכות הרשמיות משנת 2011, בעיר מתגוררים 53,400 תושבים, זו העיר החמישית בגודלה מבחינת אוכלוסייה בארמניה. העיר איבדה מספר משמעותי מתושביה מאז 59,000 התושבים שחיו בעיר בשנת 1989.
בזמן תקופת ברית המועצות, הרזדאן הייתה אחת מהעיירות המתועשות ביותר ברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הארמנית.
גאוגרפיה ואקלים
הרזדאן ממוקמת בחלק הצפוני-מזרחי של ארמניה, בתוך מחוז קוטאייק. העיר גובלת עם הרי פמבאק, גבולות העיר מתרחבות אל המזרח, חוצים את הרי גגהאמה ומגיעים אל פסגת הר גוטאנסאר.
הגובה הממוצע של העיר הוא 1675 מטרים מעל גובה פני הים. הטמפרטורה הממוצעת בעיר היא 4,8°C (בינואר ממוצע של -9°C ובאוגוסט ממוצע של -16,8°C). כמות המשקעים השנתית נעה בין 715 ל-730 מילימטרים.
Rules (שיר של דוג'ה קאט)
Rules (בעברית: חוקים) הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפרית האמריקאית דוג'ה קאט, מתוך אלבום האולפן השני שלה, Hot Pink. השיר יצא לאור ב-24 באוקטובר 2019, על ידי חברות התקליטים קימוסבי רקורדס ותקליטי RCA, כסינגל השלישי מתוך האלבום.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי דוג'ה קאט, דוקטור לוק, לידיה אסרט, ת'רון תומאס, בן ביליונס וסאלאם ראמי והופק על ידי דוקטור לוק, דניאלה אלווארז, סאלאם ראמי ובן ביליונס. במקור, יצא השיר כרצועה השלישית מתוך האלבום Hot Pink, אך בהמשך הוחלט להוציא אותו כסינגל השלישי מתוכו.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של דוג'ה קאט ב-24 באוקטובר 2019. הקונספט של עוסק סביב מדבר, בו דוג'ה קאט מסתובבת לבד, תוך שהיא לובשת בגדי בוקרים בצבעים שונים וכובע בוקרים גם כן. ישנם קטעים בהם ניתן לראותה בתוך רכב.
נכון למאי 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-35 מיליון צפיות.
אוסף וולאס
אוסף וולאס (באנגלית: The Wallace Collection) הוא מוזיאון אמנות הנמצא בלונדון שבאנגליה.
היסטוריה
מקור האוסף באוספו הפרטי של סר ריצ'רד וולאס אשר הוענק לממשלת בריטניה על ידי אלמנתו בשנת 1897. המוזיאון נפתח לציבור בשנת 1900 וממוקם בבית הרטפורד (Hertford House) שבכיכר מנצ'סטר. הכניסה למוזיאון היא בלא תשלום. המוזיאון מציג אמנות אירופאית, כלי חרסינה מתוצרת סוורס ומייסן וכן כלי נשק ושריון מסוגים שונים וריהוט צרפתי. בשנת 2015 אירח המוזיאון תערוכה "גידיי המלחמה" (The sinews of war) שהקודשה לציון 600 שנים של ניצחון ממלכת אנגליה על צרפת בקרב אז'נקור בשנת 1415.
להקת העבר הבלגית "אוסף וולאס" קרויה על שם המוזיאון.
גלשנאים
מאפיינים
הגלשנאים מצויים בדרום-מזרח אסיה, והם שוכני-עצים הדואים מעץ לעץ בעזרת קרומי-עור המתוחים בין ידיהם. הגלשנאים פיתחו את שיטת הדאייה כחלק מההסתגלות לחיים בצמרות העצים, כאמצעי קל לעבור בין העצים השונים. קרומי העור מאטים את מהירות הנפילה, בדומה למצנח, והגלשנאים אף יכולים לכוון את כיוון דאייתם. למרות זאת, הם אינם עפים. טעות נפוצה זו בדבר תעופתם לכאורה היא זו שהביאה לכינוי השגוי "למורים מעופפים", המכיל טעות נוספת - שכן הגלשנאים אינם קרובים כלל למשפחת הלמוריים.
הגלשנאים הם בעלי-חיים ליליים וביישנים, החיים רק ביערות הטרופיים של דרום מזרח אסיה. מכיוון שכך, יחסית מעט ידוע על אורחות-חייהם. ידוע שהם אוכלי-צמחים הניזונים בעיקר מעלים, ענפים, פרחים, מוהל ופירות. הטורפים העיקריים של הגלשנאים הם עופות דורסים שונים, ובייחוד העיט הפיליפיני (Pithecophaga jefferyi).
הקמן
{{פירושונים|
ראו גם
}}
רייטר
רייטר הוא שם משפחה.
1942 בברית המועצות
1942 בברית המועצות הייתה שנה בה נחגגה השנה ה-25 למהפכת אוקטובר.
ב-22 ביוני 1941 החלה המלחמה בין גרמניה לבין ברית המועצות הידועה ברוסיה כ"מלחמת הפטריוטית הגדולה" ושהייתה חלק של מלחמת העולם השנייה. המלחמה הסתיימה בשנת 1945 בתבוסה מוחצת של גרמניה.
הנהגה
מעשית, יוסיף סטלין בתפקיד המזכיר של המפלגה הבולשביקית והחל ממאי 1941 בתפקיד ראש הממשלה, מרכז בידיו את השלטון במדינה.
לופית
לוּפִית (שם מדעי Arisarum) הוא סוג צמח במשפחת הלופיים. שמו העברי מרמז על דמיונו לסוג הקרוב לוף. בארץ ישראל גדל מין אחד מסוג זה כצמח בר - לופית מצויה, הידועה גם בכינויה העממי מטה אהרון.
תיאור כללי
השם העברי, כאמור, נגזר מהשם "לוף" בתוספת סופית הקטנה, לציון המידות הקטנה של מיני הסוג בהשוואה לצמחים אחרים ממשפחת הלופיים. השם המדעי Arisarum מזכיר אף הוא את שם הסוג לוף (arum), אולם מקורו לטיני קדום, והטיה שלו נזכרת עוד בכתביו של פליניוס הזקן, כשם שמתייחס לצמח ממשפחת הלופיים, אם כי לא ברור אם הכוונה דווקא לסוג זה.
תיאור מורפולוגי
מיני הלופית הם עשבים רב-שנתיים בעלי איבר אגירה תת-קרקעי מטיפוס פקעת או קנה-שורש. עלי הצמח ארוכי-פטוטרת, וטרפיהם רחבים יחסית ואופייניים למשפחה.
תפרחת הלופית אופיינית למשפחה מבחינה מורפולוגית, אך בשונה משאר סוגי המשפחה המיוצגים באגן הים התיכון, המתחל צבעו בהיר, ואין הוא מפיק ריח תסיסה או פגרים. המתחל צינורי, צבעיו ירוק ולבן לרוב בדגם מפוספס. השזרה מעוטת פרחים יחסית, וחסרת פרחים עקרים. הפריחה חלה עם לבלוב העלים. יחסי הגובה שבין התפרחת לעלים מהווים את אחד מנתוני ההגדרה החשובים לסוג זה.
ספינת סיור
ספינת סיור היא כלי שיט חמוש קטן, המיועד לרוב למשימות הגנה במים הטריטוריאליים. ספינות סיור מופעלות על ידי חיל הים, משמר החופים או המשטרה בים או בשפכי נהרות ובנתיבי מים פנימיים. על פי רוב מוטל על ספינות הסיור תפקיד שמירת הגבולות, הכולל גם מניעת הברחות, מניעת שוד ימי, הגנה על שדות דיג ואכיפת חוקי ההגירה. לעיתים תכופות הן מוזעקות גם לפעולות הצלה בים.
אורכן של ספינות הסיור הטיפוסיות כ-, ועל פי רוב הן נושאות תותח ימי יחיד, המהווה את חימושן העיקרי, ובנוסף לו מקלעים וכלי נשק קלים מסוגים שונים. הן מונעות לרוב על ידי מנועי דיזל, אך קיימות גם ספינות סיור מודרניות המונעות על ידי טורבינות גז. מהירותן האופיינית היא.
כלי שיט דומים, המשמשים למשימות צבאיות בלבד, כוללים ספינות טורפדו וספינות טילים. הצי האמריקני הפעיל בשנים 1977 עד 1993 סנפיריות חמושות מדגם "פגסוס" (Pegasus) בתפקידי סיור.
חיל הים הישראלי מפעיל ספינות סיור מדגמי דבור, דבורה, סופר דבורה סימן 2, סופר דבורה סימן 3 ושלדג.
גורפינקל
גורפינקל הוא שיבוש של השם "", שם משפחה יהודי, (ביידיש: גאָרפֿינקל) שמקורו במילה הגרמנית Karfunkel. פירוש המילה הוא הצורה הארכאית של אבן יקרה אדומה.
מרצדס-מייבאך 6
מרצדס-מייבאך 6 (בגרמנית: Mercedes-Maybach 6) היא מכונית קונספט, המוגדרת כמכונית ספורט בתצורת קופה, אשר הוצגה על ידי חטיבת מייבאך, בשיתוף פעולה עם חטיבת מרצדס-בנץ בשנת 2016.
חברת האם של חטיבות "מרצדס-בנץ" ו-"מייבאך" הוא התאגיד הגרמני דיימלר AG שמייצר כלי רכב ועוסק גם בשירותים פיננסיים.
"מרצדס-מייבאך 6" היא מכונית חשמלית, אשר הורכבו בה 4 מנועים חשמליים.
מהדגם יוצרו 2 יחידות בלבד.
ספורט ימי
ספורט ימי הוא הגדרת-גג לענפי הספורט (התחרותיים והלא תחרותיים), שעיסוקם הוא בים או באגם.
מאפייניהם של עיסוקי הספורט הימי מגוונים מאוד, כאשר המשותף לכולם הוא התלות בחוקי-הטבע של המים והים והשאיפה למתוח את היכולת האנושית להם. מרביתם של הענפים עושים שימוש בציוד מיוחד כסירה או גלשן מסוגים שונים, אחרים כשחייה תובעים רק את יכולותיו הגופניות והאישיותיות של הספורטאי. יש ענפים שמתקיימים על-פני המים, ואחרים שמתחת להם, ובכל מקרה הם נבדלים מענפים תחרותיים המתנהלים בבריכת שחייה ככדורמים וקפיצה למים, ואחדים מהם נחשבים כספורט אתגרי.
בישראל
בישראל פעילות הספורט הימי מצומצמת יחסית לארצות ימיות אחרות במערב, בעיקר בשל זמינות מרחבית מוגבלת ביחס לדרישות. היתרון הוא מזגו הטוב של הים כמעט לאורך כל השנה. התפרוסת שאמורה לאפשר את קיומם והתפתחותם של מספר ענפי ספורט ימי, והמשאבים הממלכתיים המופנים לאלה, קטנים ביחס למוטיבציה העזה של האינדיבידואלים העוסקים בתחום בארץ, שפעילותם מסוגרת לחופים שחלקם מזוהמים, וחלקם משמשים בסיסי צבא או מופקעים מהציבור לצרכים שונים. בשלושת אתרי הפעילות הימית בישראל, חופי הים התיכון, הכנרת והים האדום, מתקיימת פעילות סדירה ולא-סדירה של ספורט הכוללת את כל הענפים שנמנו למעלה.
על רקע הקשיים שנזכרים כאן - לצד תשומת הלב העממית הפחותה שממנה נהנה הספורט הימי ביחס למשחקי כדור בישראל - בולטת מאוד העובדה, כי מתוך שלוש עשרה מדליות אולימפיות ישראליות בסך הכל (נכון ל-2021), ארבע הן בשטחי הספורט הימי.
בארץ פועלים מועדוני חתירה גדולים כמועדון השייטים תל אביב, מועדון החתירה חיפה ומועדון השיט טבריה. כמו כן מפורסמים חופי אילת כמקום שמארח מגוון תחרויות חשובות, ביניהן אליפות המדינה בטריאתלון מדי חורף.
כחוף מרכזי עבור שלושת סוגי הגלישה המימית הידועים היום, גלישת גלים, גלישת רוח וגלישת קיט, נחשב חוף בת גלים במערב חיפה, שידוע גם בשמו "חוף הגולשים", ושלי קורזיץ, אלופת העולם ב-2003, העידה כי הוא "החוף הטוב באירופה".
בכנרת ארעה הטרגדיה היותר ידועה של הספורט הימי בישראל, בשנת 1987, כשאבי רן, שהיה שוער כדורגל במכבי חיפה, נהרג מפגיעתה של סירת מרוץ בעת שרכב על אופנוע ים.
לי קורזיץ
לי (לִי-אֵל) קוֹרְזִיץ (נולדה ב-25 במרץ 1984) היא גולשת רוח ישראלית שזכתה בהישגים בולטים בתחרויות גלישה בינלאומיות, היא ארבע פעמים אלופת העולם בגלישת רוח (2003, 2011, 2012 ו-2013).
ביוגרפיה
קורזיץ החלה לעסוק בגלישת גלים כבר כשהייתה בת 8, אז הצטרפה למועדון השיט המקומי המכשיר את ילדי עמק חפר בגלישה ובשיט. לאחר כשנתיים עזבה את המועדון והחלה להתאמן בג'ודו עד לזכייתה באליפות ישראל בג'ודו לגילאי עד 14, זכייה שאחריה פרשה מהענף. היא חזרה למועדון השיט והחלה לגלוש באופן תחרותי בדגם הגלשנים התואם את גילה.
בשנת 2000, בצירוף נסיבות שנבעו מפרישתה של השייטת ענת פבריקנט, צורפה קורזיץ כבת זוג ללינור קליגר מהפועל תל אביב בסירה מדגם 470. בשנה העוקבת היא השיגה את המקום השני באליפות ישראל בדגם קטמרן, יחד עם השייטת שני קדמי.ב-2002 חזרה קורזיץ לגלוש גלישת רוח, והחלה באימונים אינטנסיביים עם גולש הצמרת גל פרידמן, בגלשן מדגם מיסטרל. פרידמן תמך בה מקצועית, ובתקופה זו הגיעה לתחרויות בינלאומיות והישגיה השתפרו מתחרות לתחרות.
היא נמנתה עם נבחרת ישראל בשיט, בקטגוריית גלישת רוח בוגרות.
מהזכייה באליפות העולם ב-2003 ועד הזכייה ב-2013
בשנת 2003, כשהיא בת 19, השתתפה קורזיץ באליפות העולם בגלישת רוח בדגם מיסטרל, שנערכה בקדיס שבספרד. היא זכתה במקום הראשון והייתה לגולשת הצעירה ביותר שזכתה בתואר אלופת העולם.
לאחר הזכייה התברגה קורזיץ בסגל האולימפי הישראלי. בשנת 2004, בעת שעסקה בהכנות למשחקי אתונה, זכתה במקום הרביעי באליפות העולם שהתקיימה בטורקיה. גם בתחרות הקדם אולימפית זכתה במקום הרביעי. באולימפיאדת אתונה הגיעה למקום ה-13. באותה שנה היא נמנתה בין מדליקי המשואות בחגיגות הממלכתיות לציון יום העצמאות.
ב-2005 הייתה קורזיץ חלק מקומונת הגולשים בבת גלים. היא חלקה דירה עם גולשי הרוח ארנון דגן ואלכס חבנר, ועמדה במוקד המאבק לשימור החוף. בשלהי 2007 הצטרפה לסבב הגלישה המקצוענית של ה-Professional Windsurfers Association) PWA), לצדו של דגן, וכעבור שנה דורגה במקום החמישי בעולם במסגרת הסבב העולמי, בתחום גלישת רוח סלָלוֹם.קורזיץ לא צלחה את תחרויות המבחן שנועדו לקבוע את הרכב הסגל למשחקים האולימפיים בבייג'ינג ב-2008, ולמעשה כבר ב-2006 הודיעה על רצונה לפרוש מפעילות אולימפית, על רקע סכסוך עם ראשי הענף בארץ.
ביולי 2010, באליפות אירופה שהתקיימה בפולין, חוותה קורזיץ פציעה נוספת, כאשר גולשת צרפתייה התנגשה בה. קורזיץ צללה ונתקעה מתחת למפרש. היא חולצה על ידי אחד המאמנים כשהיא מחוסרת הכרה. באליפות העולם שנערכה בקרטמינדה שבדנמרק, בספטמבר 2010, סיימה קורזיץ במקום השישי, לאחר שדורגה במקום השני לפני השיוט האחרון. ביוני 2011 זכתה במדליית ארד בתחרות גביע העולם בוויימות', האתר שאירח את התחרויות באולימפיאדת לונדון. באליפות אירופה שנערכה בבורגס, בספטמבר אותה שנה, זכתה קורזיץ במדליית הכסף. בדצמבר 2011 זכתה במדליית הזהב באליפות העולם שנערכה בפרת', אוסטרליה, והייתה לספורטאית הישראלית הראשונה שזכתה בשתי אליפויות עולם בענפים אולימפיים. במרץ 2012 זכתה בפעם השלישית במדליית זהב באליפות העולם שנערכה בקדיס, ספרד. ביוני 2012 זכתה במדליית ארד בגביע העולם בווימות'.
אליפות ישראל באתלטיקה 1949
אליפות ישראל באתלטיקה נערכה באצטדיון המכביה בתל אביב בין התאריכים 15 - 16 ביולי 1949.
לי קורזיץ
מהזכייה באליפות העולם ב-2003 ועד הזכייה ב-2013
באולימפיאדת לונדון (2012) סיימה קורזיץ במקום השישי. במהלך כל התחרות דורגה בין 3 הראשונות עד לשיוט המדליות שבו סיימה במקום תשיעי. בשני שיוטים סיימה ראשונה (שיוט 1 ושיוט 8), ב-3 שיוטים סיימה שנייה (שיוט 4, שיוט 5 ושיוט 7) ובשיוט 2 סיימה שלישית.
פנגולינאים
פַּנְגּוֹלִינָאִים (שם מדעי: Pholidota) היא סדרה במחלקת היונקים, ובה קיימת בימינו משפחה אחת, הכוללת שלושה סוגים (בעבר היה רק סוג אחד) ושמונה מינים.
לי קורזיץ
מהזכייה באליפות העולם ב-2003 ועד הזכייה ב-2013
במרץ 2013 זכתה בפעם הרביעית והשלישית ברציפות במדליית הזהב באליפות העולם שנערכה בברזיל.
פנגולינאים
משקלם של הפנגולינים נע בין ארבעה קילוגרם (אצל פנגולין עצים קטן) ל-33 קילוגרם (אצל פנגולין ענק). אורכם נע בין 30 ל-100 סנטימטר.
לי קורזיץ
חיים אישיים
קורזיץ מתגוררת ביישוב חופית.
בריאיון עיתונאי שפורסם ב-17 באוגוסט 2012 חשפה קורזיץ את דבר היותה חולה במחלה שבהמשך צוינה כפוליציטמיה ורה, מחלת דם בה מייצר מח העצם שלה יתר טסיות דם (תרומבוציטוזיס). כתוצאה מהמחלה היא סובלת מכאב עז ומטופלת בתרופה כימותרפית. בראיון מאוחר יותר תיארה קורזיץ כי היא סובלת ממחלה במח העצם שנגרמה ממוטציה בגן JAK2 (Janus kinase 2), וכי כתוצאה מכך נפסקו לה 97% נכות לצמיתות. קורזיץ אובחנה כחולה במחלה בהיותה בת 15. ב-2016 נותחה בניסיון לבנות לה שלפוחית שתן חדשה, לאחר שעברה כריתה של שלפוחית השתן שנפגעה קשות, ככל הנראה כתוצאה של חומציות יתר של גופה שנגרמה מהתרופה הכימית שלקחה. הניתוח נכשל.
בשנים האחרונות מתמודדת קורזיץ עם מחלת הסרטן. ביולי 2022, נפתח קמפיין מימון המונים לשיקומה. ביולי 2023 פרסמה סטטוס בדף הפייסבוק שלה ובו בישרה לעוקביה כי חלתה בלוקמיה קשה.
רוברט וייז
רוברט וייז (באנגלית: Robert Wise; 10 בספטמבר 1914 – 14 בספטמבר 2005) היה במאי קולנוע, עורך ומפיק אמריקאי, שזכה בשלושה פרסי אוסקר וב. הוא עבד בתחום הקולנוע משנות ה-30 עד שנות ה-90.
וייז נולד בווינצ'סטר, אינדיאנה. הוא התחיל את הקריירה הקולנועית שלו ב-RKO כעורך מוזיקה וסאונד. ב-1940 ערך את הסרט אשתי המועדפת. מאוחר יותר היה למועמד לאוסקר על עריכת הסרט האזרח קיין ב-1941. ב-1957 ביים את הסרט "עד שירימו עוגן" בכיכובם של פול ניומן וג'ין סימונס. ב-1958 ביים את הסרט "אני רוצה לחיות" עם סוזן הייוורד בתפקיד הראשי. ב-1956 ביים את "מישהו שם למעלה אוהב אותי" בכיכובו של פול ניומן. ב-1961 ביים את סיפור הפרברים שזכה ב-10 פרסי אוסקר.ב-1962 ביים את נדנדה בשניים עם שירלי מקלין ורוברט מיצ'ם. ב-1966 ביים את הסרט היאנגצה הגועש עם סטיב מקווין וקנדיס ברגן.
ב-1965 ביים את הסרט צלילי המוסיקה, שהיה מועמד לעשרה פרסי אוסקר וזכה בחמישה, כולל פרס הבמאי הטוב ביותר ופרס הסרט הטוב ביותר. ב-1975 ביים את סרט האסונות "ההינדנבורג".
בשנת 2000 ביים את סרט הטלוויזיה "A Storm in Summer" עבור רשת שואוטיים.
היה נשיא איגוד הבמאים האמריקני והאקדמיה האמריקאית לקולנוע. יש לו כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד.
לאחר שעבר התקף לב בביתו, מיהר וייז לבית החולים ושם מת מאי ספיקת לב. הוא נפטר ב-14 בספטמבר 2005, ארבעה ימים אחרי יום הולדתו.
בידור חינוכי
בידור חינוכי, המכונה לעיתים בידור חברתי, הוא סוג של בידור שמטרתו לחנך ולבדר באותה עת. בידור חינוכי מנסה בדרך כלל ללמד או לחברת את קהלו על ידי שילוב חומר לימודי במעטפת מוכרת של בידור: תוכניות טלוויזיה, משחקי מחשב ומשחקי וידאו, סרטים, מוזיקה, אתרי אינטרנט, תוכנות מולטימדיה, ועוד.
תחום הבידור החינוכי משלב בתוכו תאוריות מתחום התקשורת והחינוך יחד עם אומנויות התקשורת, לשם העברת מסרים לקהל. בידור חינוכי התקיים לאורך אלפי שנים, במיוחד בדרך של משלים ואגדות.
מטרת הבידור החינוכי היא ללמד נושא ממוקד, או לשנות התנהגות על ידי עיצוב גישות חברתיות ותרבותיות. הצלחתם של כלי הבידור החינוכי מותנית בגרימת הנאה ללומד לצד יצירת מודעות. גופים שונים בעולם עשו שימוש בכלי הבידור החינוכי כדי לנסות ולהנחיל מסרים שונים בתחומי הבריאות, הבטיחות, החברה והסביבה, כגון התמכרות לסמים, חיסונים, היריון בגיל הנעורים, איידס ו-HIV ומחלות ממאירות, בטיחות בדרכים, הגנת הסביבה.
בידור חינוכי באמצעות תוכני טלוויזיה
בעידן המודרני אחד הבולטים שביוצרים ובהוגים בתחום הבידור החינוכי הוא מיגל סבידו. בשנות ה-70 החל סבידו בהפקת טלנובלות אשר שילבו יישום של תאוריות מתחום התקשורת יחד עם מסרים בריאותיים-חינוכיים אשר נועדו לחנך את קהל הצופים באמריקה הלטינית בתחומים כגון, תכנון המשפחה, אוריינות, ועוד. דגם עבודתו של סבידו, אשר יישם יסודות ממחקריו של הפסיכולוג אלברט בנדורה ואחרים, לצד מחקר שנועד לבחון את השפעתן של התוכניות על התנהגות קהל הצופים, הביאו למהפכה בתחום הבידור החינוכי. היום עקרונות עבודתו של סבידו מיושמים באופן נרחב בתקשורת בנושאי בריאות, כדי לחנך בני אדם ברחבי תבל בנושאים אלה.
בארצות הברית מוענק מדי שנה "פרס סנטינל" על ידי אוניברסיטת דרום קליפורניה, מרכז אננברג לתקשורת, המכונים הלאומיים לחקר מחלות בארצות הברית (CDC), והמכון הלאומי לסרטן, לתוכניות אשר קידמו נושאי בריאות ורפואה בעלילותיהן. בין המועמדים לפרס מאז שנת 2000, היו:
בידור חינוכי במשחקי מחשב
משחקי מחשב הם חלק בלתי נפרד מפעילות הפנאי של ילדים ובני נוער בעולם המערבי זה למעלה מעשרים שנה. ארגונים חינוכיים ומחנכים זיהו בשנים האחרונות את הפוטנציאל הגלום במשחקי מחשב כדי להופכם לכלי של בידור חינוכי. אף שיש המבקרים אופן שימוש זה במשחקי מחשב, מחקר שנעשה בנושא מצא כי תלמידים שהשתמשו במשחקי המחשב ג'פרדי! (!Jeopardy) ומי רוצה להיות מיליונר כבידור חינוכי השיגו ציונים גבוהים יותר, לא באופן משמעותי, מתלמידים שלמדו את אותו חומר בהוראה מסורתית, אולם הנאתם מתהליך הלימוד והתלהבותם ללמוד הייתה גבוהה הרבה יותר מאלה שלמדו באופן מסורתי
בידור חינוכי בישראל
בטלוויזיה הרב ערוצית בישראל ערוצי פעוטות, ילדים ונוער כוללים בידור חינוכי. ערוץ לוגי, המוגדר כערוץ נישה לתוכניות מדע והעשרה לילדים ונוער, כולל תוכניות רבות שעלילתן משולבת בתכנים לימודיים, למשל, 100 בתנ"ך - סיפורים תנ"כיים, האחים דה גמה - מדינות, אין דברים כאלה - המצאות וממציאים, היה היה - האדם - היסטוריה של האנושות והיה היה - החיים - על גוף האדם. תוכניות בעלות תכנים דומים הועלו גם בערוץ הילדים, ביניהן אוטובוס הקסמים (מדע), ארבעה בעקבות החג (חגי ישראל). בערוץ הפעוטות ערוץ הופ! הוקרנו תוכניות כגון מגלים עם דורה (לימוד אנגלית), הדוב בבית הכחול (מושגים בסיסיים לפעוטות).
אפרים מושקטו
אפרים (אפי) מושקטו הוא תא"ל במילואים בצה"ל, שירת כמפקד חטיבת הבקעה ומתקן אדם.
שירות צבאי
עם גיוסו לצה"ל שובץ מושקטו בחטיבת גולני. בגולני עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב לחטיבה ושימש במספר תפקידי פיקוד ובהם מפקד גדוד 13 ומפקד בא"ח גולני. בשנים 1999–1997 שימש כמפקד חטיבת הבקעה. לאחר מכן השתלם במכללה לביטחון לאומי ועם סיום לימודיו מונה למפקד מתקן אדם. בשנת 2002 נפטר החייל מיחידת דובדבן כתוצאה מכך שטורטר באופן שחרג מן המותר בצה"ל הן בעצימות והן במשך העונש. כתוצאה מכך עוכב קידומו של מושקטו ולבסוף בוטל מינויו למפקד חטיבת ביסלמ"ח. בתפקידו הבא שימש כמפקד מחוז הצפון בפיקוד העורף. בשירות המילואים בפיקוד העורף הועלה בשנת 2012 לדרגת תא"ל.
לאחר שירותו הצבאי שימש כמנהל תחום ביטחון פנים במוטורולה ישראל ולאחר מכן כמנהל אגף מוצרים ושירותים במוטורולה סולושנס ישראל. מתגורר בקיבוץ קליה.
Womanizer
Womanizer (בעברית: רודף שמלות) הוא הסינגל הראשון של זמרת הפופ האמריקאית בריטני ספירס מתוך אלבומה השישי, Circus. השיר הופק ונכתב על ידי ניקשה בריסקו ורפאל אקיניימי, הידועים גם כצמד המפיקים "האוטסיידרס" (The Outsyders).
ב-15 באוקטובר 2008, השיר עשה היסטוריה כשמכר 285,782 עותקים בשבוע הראשון לצאתו בארצות הברית. בכך שברה ספירס את שיא "הפתיחה הטובה ביותר על ידי אמנית", שיא אשר קודם לכן הוחזק על ידי מריה קארי עם הסינגל "Touch My Body", אשר מכר 285,544 עותקים בשבוע הראשון לצאתו. "Womanizer" שבר שיא זה בכ-200 עותקים. נוסף על כך, שברה ספירס שיא נוסף – "הקפיצה הגדולה ביותר של שיר למקום הראשון" [96 → 1]. מה שהופך את "Womanizer" לסינגל השני של ספירס הכובש את פסגת מצעד הבילבורד, עשר שנים לאחר "...Baby One More Time". הסינגל מכר בארצות הברית מעל ל-3,000,000 עותקים, וכך הפך לסינגל הנמכר ביותר של ספירס.
השיר זכה לגרסאות כיסוי של זמרים שונים, ביניהם לילי אלן, פרנץ פרדיננד ו-Girls Aloud. בטקס פרסי גראמי של שנת 2010 היה השיר מועמד לפרס "שיר הדאנס הטוב ביותר", אך הפסיד לשיר Poker Face של הזמרת ליידי גאגא.
רקע וכתיבה
בריאיון לתחנת רדיו בניו יורק, ספירס דיברה על השיר ואמרה: "הוא בעיקרון שיר שאומר, 'אנחנו יודעות מה אתה מתכנן.' זה על בחורים שבוגדים בבחורות... זה המנון לנשים. בגלל זה אני אוהבת את השיר הזה."
השיר קיבל בעיקר ביקורות חיוביות. אן פאוורס מ"טיימס" תארה את השיר כ"רטרו-פוּטוּרִיזְם" ש"לוקח אותך בחזרה אל מוזיקת הסְטָקָטוֹ בעזרת ביטים עכשוויים של צוות המפיקים - האוטסידרס". עורכת ה-CosmoGirl, רייצ'ל צ'אנג אמרה כי היא רואה בשיר להיט עתידי, וכותבת ש"בריט יודעת מה מעריציה אוהבים, היא אף פעם לא מאכזבת עם היצירה האחרונה שלה - להיט דאנסי שעומד לכבוש את פסגות המצעדים". אתר המוזיקה "Popjustice" כתבו כי: "הסינגל החדש של בריטני, הוא בדיוק מה שכריסטינה מנסה לעשות – ונכשלת – עם הסינגל החדש שלה. השיר חולק הרבה במשותף עם שירה של רייצ'ל סטיבנס, "Some Girls", אך בקריטריונים של בריטני זהו שילוב מבריק בין "Toxic" לבין רגעיו היותר משוגעים של אלבומה האחרון, כמו "Ooh Ooh Baby". שיר זה מציב יסודות חזקים לקאמבק אשר לא בדיוק התחולל בפעם הקודמת, וקשה שלא לחשוב על השיר כמתמודד מאוחר לתואר שיר השנה. כמו שאמרנו לפני כן, השיר בהחלט טוב."