cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פשאוור
תרבות
פשאוור היא מרכז לתרבות הפשטו ולאמנותה. עם הפלישה הסובייטית לאפגניסטן ב-1979 וזרם מיליוני הפליטים האפגניים שחצו את הגבול לפקיסטן, הפכה פשאוור מרכז למוזיקאים ואמנים אפגניים. כמו כן, משמשת העיר כמרכז תרבותי למוזיקה ולקולנוע פתאניים, כמו גם למוזיקה דארית של האפגנים הטאג'יקיים.
מאז הבחירות לפרלמנט הפקיסטני ב-2002 ויסוד הקואליציה השלטת, הוטלו מגבלות על נגינה פומבית של מוזיקה ועל השמעת מוזיקה מוקלטת במקומות ציבוריים. למרות מגבלות אלו הפכה פשאוור למוקד של פעילות מחתרתית תרבותית משגשגת. קיים גם שגשוג בהוצאת ספרים חדשים בשפה הפרסית. מדובר בעיקר בספרות שיעית איסלאמית המרוכזת בבאזאר קיסה חוואני המופעל בעיקר על ידי פתאנים שיעיים.
תחבורה
נמל התעופה הבינלאומי פשאוור, הנמצא ממערב לעיר, משרת כנמל תעופה ראשי את העיר ואת פרובינציית ח'ייבר פח'טונח'ווה. בנמל התעופה נוחתים כל חברות התעופה הפקיסטניות וחברות תעופה בינלאומיות, כמו נתיבי האוויר של האמירויות ושל קטאר המקיימים טיסות סדירות למפרץ וטיסות המשך ליעדים באירופה.
פשאוור מחוברת לכביש המרכזי של פקיסטן כמו גם לכביש קארקוראם דרכו היא מחוברת לכל עריה הגדולות של פקיסטן ובכללן: קראצ'י, לאהור, איסלאמאבד, רוולפינדי, פייסלאבד ומולטן. הכבישים הללו גם מחברים לאפגניסטן דרך מעבר ח'ייבר ולסין דרך מעבר חונג'ראב. מעבר ח'ייבר משמש כמעבר עיקרי למעבר סחורות ונוסעים בין פקיסטן ואפגניסטן. התנועה בתוך העיר כוללת מלבד שימוש באוטובוסים, במוניות ובריקשות ממונעות, גם אמצעי תעבורה מסורתיים כמו סוסים ועגלות.
תחנת הרכבת של פשאוור מופעלת על ידי "Pakistan Railways", חברת הרכבות הגדולה בפקיסטן ורשת מסילות הברזל המקומית מקושרת לכל חלקי פקיסטן וגם לאפגניסטן.
תיירות
לפשאוור היסטוריה ארוכה והיא כוללת אתרים תיירות רבים בעלי עניין. עם זאת, השפעתו הנרחבת ושלטונו בפועל של הארגון האיסלאמי הקיצוני, הטליבאן, הפכה את העיר ואת האזורים שסביב לה למסוכנים עבור תיירים ובמיוחד לתיירים מארצות המערב.
אתרים בולטים בפשאוור: באזאר קיסה חוואני העתיק המשתרע על רחוב ארוך, מבצר בלה היסאר העתיק  ומסגד מוהבאט חאן.
בן עמי פכטר
בן עמי פכטר (19 באוקטובר 1919 פולין – 27 במרץ 1948 יחיעם) היה מפקד גדוד 21 של חטיבת כרמלי במלחמת העצמאות, שפעל באזור הגליל המערבי.
קורות חייו
פכטר, בנם של יהודית ושל משה, נולד בסמיאטיץ, ב-19 באוקטובר. בגיל שנה התייתם מאביו, וב-1925, בגיל 6, עלה יחד עם אמו לארץ ישראל. פכטר למד בבית הספר המחוזי ע"ש רוזה כהן וסיים את לימודיו בבית הספר החקלאי כדורי בשנת 1937, ובמסגרתו הצטרף להגנה. הוא יצא להכשרה בדגניה א' ולאחר מכן היה בין חברי קבוצה שהתיישבה בחניתה. הוא התחתן בסוף שנת 1947.
בין הפעולות שביצע הגדוד תחת פיקודו היו תקיפת שיירת הנשק הערבית בקריית מוצקין, פעולת גמול בבלד א-שיח', פעולת גמול בטמרה ופיצוץ גשר תרביחה. פכטר נהרג בקרב שיירת יחיעם ב-27 במרץ 1948.
הנצחתו
על שמו נקרא מבצע בן עמי שבמסגרתו נכבשה העיר עכו, וכן מושב בן עמי, מחנה בן-עמי ורחוב בן-עמי בעכו.
אלי פישר
אלי (אליעזר) פישר (נולד בשנת 1935) הוא תעשיין ומדען ישראלי, מומחה בתחום הפרמצבטיקה. נשיא תשלובת "ד"ר פישר".
ביוגרפיה
נולד בצ'כוסלובקיה לרלה וד"ר וולטר פישר, רופא במקצועו. בשנת 1939, כמה חודשים לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה, עלה עם משפחתו לארץ ישראל והיא התיישבה בתל אביב. למד בבית חינוך לילדי עובדים בתל אביב, ועם הקמת הכפר הירוק עבר ללמוד בו. בעל תואר שני בביוכימיה ומיקרוביולוגיה מהאוניברסיטה העברית בירושלים. לאחר מכן למד ולימד ביוכימיה באוניברסיטת הרווארד וקיבל דוקטורט ברוקחות במרכז הרפואי באוניברסיטת קליפורניה (.PHARM.D וכן PHD). בתקופת שהותו בארצות הברית היה חבר בצוות המחקר של מומחה העיניים פרופ' ריגלמן ופיתח איתו תרופה בשם 'אפי' (EPPY) למחלת הגלאוקומה.
בשנת 1963 שב ד"ר פישר לישראל ומונה לאחראי על תחום הפרמצבטיקה בחברת אסיא. בשנת 1964 יצא שוב לארצות הברית והתמחה בפיתוח תרופות בחברת ברנס היינד. בשנת 1965 שב לישראל והקים בבני ברק את מפעלי "ד"ר פישר". הוא החל לפתח ולייצר תרופות ושיווק אותן באופן עצמאי לבתי מרקחת. בשנות ה-70 פיתח משחת פולידין לטיפול בעור. בשנות ה-80 החל בייצור תכשירי טיפול לגוף ובהם תכשירים להגנה משמש 'אולטרסול' ואל-סבון 'קמיל בלו' לתינוקות, שעם הזמן הפכו למותגים.
בשנת 1986 מסר את הניהול לידי משה זילברשטיין והפך ליו"ר הדירקטוריון. במשך השנים רכש חברות שונות ומיזג אותן עם החברה. בסוף שנות ה-80 רכש את חברת הלטיס (זכיינית הלן קרטיס ארצות הברית) מקונצרן כור. כמו כן רכש מפעל למגבונים לחים בטבריה. בבעלות התשלובת רשת חנויות "בודי שופ" בישראל וחברת שיווק בבלגיה.
ד"ר אלי פישר זכה בצוותא עם רעייתו דבורה בפרס התעשייה לשנת 1995 בקטגוריית הכימיה. בשנת 2005 פרסם ספר אוטוביוגרפי, שתורגם גם לאנגלית ולרוסית. בשנת 2011 הפכו בנותיו סיגל בר-און ונורית הראל ליושבות ראש התשלובת.
אלי פישר, מפעליו ומשפחתו עוסקים רבות בפעילות חברתית. כמו כן הוא פעיל באמנות, בעל אוסף "אמנים שולחים שלום" וכן מנהל את גלריית האמנות בבית ZOA בתל אביב.
מתגורר בשכונת נווה אביבים בתל אביב.
משפחתו
לאלי ודבורה פישר שלוש בנות: ד"ר דפנה מוריה - מטפלת באמנויות, מחברת הספר "טיפול באמנויות בבתי הספר", נשואה לד"ר נצר מוריה, מדען ויזם היי-טק, מחבר הספר "תעתועי עניבה"; סיגל בר-און, הנשואה לאיש העסקים דן בר-און; וד"ר נורית הראל, הנשואה לאיש העסקים יוסי הראל. שתיים מבנותיו וחתניו של ד"ר פישר הם בעלי תפקידי מפתח בתשלובת "ד"ר פישר" וחלקם עבדו בה בעבר.
סויוז 37
סויוז 37 (ברוסית: Союз-37) הייתה חללית מסדרת סויוז שהמריאה ב-23 ביולי 1980 מקוסמודרום בייקונור שבקזחסטן כשעל סיפונה זוג קוסמונאוטים: ויקטור גורבטקו ופאם טואן (וייטנאם). פאם טואם היה הקוסמונאוט האסיאתי הראשון.
החללית הייתה צריכה לעגון בתחנת חלל סאליוט 6 ולהביא משלחת ביקור השביעית. העגינה בוצעה ב-24 ביולי לתא העגינה הקדמי. לאחר העגינה עבר הצוות לתחנת החלל בה כבר שהו באותה העת לאוניד פופוב וואלרי ריומין. במשך כשבוע ביצע הצוות שמנה ארבעה אנשים מספר ניסויים בתחומי הטכנולוגיה, הביולוגיה והרפואה.
ב-31 ביולי 1980 הקוסמונאוטים שהגיעו לחלל בחללית סויוז 37 נכנסו לתא החללית סויוז 36, התנתקו מתחנת החלל וחזרו לכדור הארץ.
החללית "סויוז 37" נותרה מחוברת לתחנת החלל וחזרה לכדור הארץ ב-11 באוקטובר כאשר על סיפונה לאוניד פופוב וואלרי ריומין.
נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית
נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית היא נבחרת לאומית המייצגת את מדינת ישראל בתחרויות בינלאומיות בהתעמלות אמנותית ברחבי העולם.
נבחרת ישראל היא אלופת גביע העולם בקרב רב (יוון 2023), סגנית אלופת העולם (סופיה 2022) ופעמיים אלופת אירופה (קייב 2020 ותל אביב 2022) בתחרות קרב-רב, סגנית אלופת אירופה בתרגיל כדורים (קייב 2020), זכייה במדליית כסף במקצה המדיני (קייב 2020), 3 פעמים מקום שישי במשחקים האולימפיים (בייג'ינג 2008, ריו דה ז'ניירו 2016, טוקיו 2020), סגנית אלופת העולם בתרגיל אלות (איזמיר 2014), זכייה במדליית ארד באליפות העולם בתרגיל חישוקים וסרטים (מונפלייה 2011), אלופת אירופה בתרגיל אלות וחישוקים (חולון 2016), זכייה במדליית כסף באליפות אירופה בתרגיל סרטים וזכייה במדליית ארד באליפות אירופה בתחרות קרב-רב (חולון 2016), זכייה במדליית ארד באליפות אירופה בתחרות קרב-רב (באקו 2014) וזכייה במדליית כסף במשחקים האירופיים בתחרות קרב-רב (באקו 2015).
מאמנות
ב-2021, מאמנות נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית היו: אירה ויגדורצ'יק, בתה רחלי פייגה-ויגדורצ'יק ונועה קדוש. יחד עם המוזיקאי חן מצגר אדר.
במרץ 2023 כלל צוות המאמנות את איילת זוסמן, נטשה סטיפנובה, ולינוי אשרם, ובנוסף גם את השופטת בתחרות גביע עולם – אלה סמופלוב, מנהלת המשלחת – נטשה אסמולוב, והמעסה – רוני שחורי.
פנג'אב
פנג'אב (בפנג'אבי: ਪੰਜਾਬ, בהינדי: पंजाब, באנגלית: Punjab) היא מדינה בצפון מערב הודו. ערים חשובות בפנג'אב הן לודהיאנה, ג'לנדהאר, אמריטסר ופטיאלה. המדינה גובלת במדינות ג'אמו וקשמיר מצפון, הימאצ'ל פרדש ממזרח, הריאנה מדרום ומדרום-מזרח, ראג'סטאן מדרום מערב, ובפרובינציה פקיסטנית ששמה אף הוא פנג'אב ממערב. עיר בירתה היא צ'אנדיגאר. היא שוכנת מחוץ לגבולות המדינה, בטריטוריית איחוד המנוהלת ישירות על ידי הממשל הפדרלי של הודו, ומשמשת אף כבירתה של מדינת הריאנה.
נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית
1997
באליפות אירופה שנערכה בפטרס, שביוון במאי 1997, סיימה נבחרת ישראל במקום התשיעי בתחרות קרב-רב ובמקום השישי בתרגיל 5 כדורים.
פנג'אב
לאחר חלוקת הודו בשנת 1947, חולקה פרובינציית פנג'אב של הודו הבריטית בין הודו לבין פקיסטן, ובשנת 1966 נגרעו שטחים נרחבים מפנג'אב ההודית לשם הקמת המדינות הריאנה והימאצ'ל פרדש. פנג'אב היא המדינה היחידה בהודו שרוב תושביה הם סיקיים.
נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית
1999
באליפות אירופה שנערכה בבודפשט, שבהונגריה במאי 1999, סיימה נבחרת ישראל במקום ה-21 מתוך 24 נבחרות.
פנג'אב
אטימולוגיה
השם "פנג'אב" הוא הלחם בסיסים של המילים "פונג'" (חמש) ו"אאב" (נהר), על שום חמשת הנהרות אשר זרמו בפנג'אב ההיסטורית: ג'לום, צ'נאב, ראווי, ביאס וסוטלג'. כאמור לעיל, השם פנג'אב התייחס בעבר גם לשטחים הנמצאים כיום מחוץ למדינת פאנג'ב ההודית המודרנית: בפקיסטן, בהימאצ'ל פרדש, בקשמיר, בצ'אנדיגאר ובראג'אסטן. השם "פנג'אב" ניתן לאזור על ידי כובשים טורקיים ממרכז אסיה, והשתרש בתקופה המוגולית.
נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית
2005
באליפות העולם, שנערכה בבאקו אזרבייג'ן בשנת 2005, סיימה נבחרת ישראל בתחרות קרב-רב במקום תשיעי בתוצאה של 127.775 נק': חבל – 34.750 נק' (14), כדור – 37.175 נק' (9), אלות – 38.750 נק' (9) וסרט – 38.325 נק' (8).
פנג'אב
לאחר תום השלטון הבריטי
בשנת 1947 חולקה הודו הבריטית בעקבות הכרזת העצמאות של הודו בהתאם לדתם של התושבים וכך הוקמו המדינות הודו ופקיסטן. כחלק מתהליך זה, חולקה גם פנג'אב הבריטית, אשר הייתה אחת הפרובינציות של הודו הבריטית, בין שתי המדינות החדשות: האזורים המערביים המוסלמיים ברובם עברו לפקיסטן והאזורים המזרחיים (הינדיים וסיקיים ברובם) הפכו לחלק מהודו. החלוקה גררה חילופי אוכלוסין בהיקף של מיליוני אנשים. בשנת 1950, הוכרו בחוקת הודו כחברות בפדרציה ההודית שתי מדינות פאנג'ביות שנקראו "מזרח פנג'אב" ו"האיחוד של פטיאליה ומדינות מזרח מפלגת הקהלסה העליונה". בשנת 1956 אוחדו שתי מדינות אלה, והמדינה המאוחדת נקראה בפשטות "פנג'אב".
פנג'אב המודרנית
לאחר החלוקה נותרה פנג'אב המזרחית ללא עיר בירה משום שהבירה הישנה, לאהור, נמצאה בשטחה של פקיסטן. לפיכך עלה הצורך לייסד לפנג'אב המזרחית עיר בירה. לאחר כמה תוכניות שלא יצאו לפועל להרחיב ערים קיימות למטרה זו, נפלה החלטה לבנות עיר חדשה שתשמש כבירה, צ'אנדיגאר, בתכנונו של לה קורבוזייה. בניית העיר הושלמה בשנת 1960, ועד אז שימשה שימלה כבירה זמנית.
נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית
2007
באליפות אירופה, שנערכה בבאקו אזרבייג'ן ביוני 2007, סיימה נבחרת ישראל במקום חמישי בתחרות קרב רב בתוצאה של 127.400 נק' (חבל – 31.575 נק', חישוק – 32.475 נק', אלות – 31.925 נק' וסרט – 31.425 נק'). באליפות העולם, שנערכה בפטרס שביוון בספטמבר אותה שנה, סיימה הנבחרת במקום השישי בקרב רב, הישג שהקנה לה את זכות ההשתתפות באולימפיאדת בייג'ינג (2008). הנבחרת סיימה גם במקום חמישי בגמר תרגיל החבלים ובמקום שביעי בתרגיל משולב של חישוקים ואלות.
פנג'אב
פנג'אב המודרנית
בשנת 1966, כעבור שנים של מחאה מצד מפלגת הקהלסה העליונה וארגונים סיקיים נוספים, נגרעו משטחה של פנג'אב אזורים שבהם השפה הפנג'אבית לא הייתה דומיננטית, והפכו למדינות הריאנה דוברת ההינדית והימאצ'ל פרדש דוברת הפאהארי. צ'אנדיגאר נמצאת על הגבול שבין פנג'אב להריאנה, ולפיכך הוכרזה כטריטוריית איחוד, והיא משמשת כבירתן המשותפת של שתי מדינות אלו.
נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית
2008
באליפות אירופה, שנערכה בטורינו שבאיטליה ביוני 2008, דורגה הנבחרת במקום חמישי בקרב רב בתוצאה של 33.225 נק', במקום חמישי גם בתרגיל החבלים בתוצאה של 16.650 נק' ומקום שישי בחישוקים ואלות בתוצאה של 16.850 נק'.
פנג'אב
פנג'אב המודרנית
במהלך שנות ה-70 של המאה ה-20, הובילה המהפכה הירוקה לעלייה משמעותית ברמת החיים בפנג'אב. עם זאת, שנים אלו התאפיינו גם במתיחות פוליטית בין הממשלה המרכזית של הודו בהנהגת מפלגת הקונגרס הלאומי ההודי לבין ממשלת פנג'אב שהונהגה על ידי מפלגת הקהלסה העליונה הסיקית, על רקע טענות של האחרונה על גישה מנוכרת, ריכוזית ומפלה מצד הממשלה המרכזית. מתיחות זו הובילה את מפלגת הקהלסה העליונה לדרוש להגביל את סמכויות הממשל המרכזי.
נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית
מקום שישי באולימפיאדת בייג'ינג
באולימפיאדת בייג'ינג סיימה נבחרת ישראל, שכללה את קטיה פיסצקי, רחלי ויגדורצ'יק, ורוניקה ויטנברג, מריה סבנקוב ואלונה דבורניצ'נקו, במקום השישי בתחרות הקרב-רב.
פנג'אב
גאוגרפיה ואקלים
פנג'אב נמצאת בצפון מערב הודו, ושטחה 50,362 קמ"ר (בערך פי-שניים משטחה של מדינת ישראל). היא גובלת במדינות ג'אמו וקשמיר מצפון, הימאצ'ל פרדש ממזרח, הריאנה מדרום ומדרום-מזרח, ראג'סטאן מדרום מערב, ובפקיסטן ממערב.
נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית
2009
באליפות אירופה, שנערכה בבאקו במאי 2009, סיימה נבחרת ישראל במקום חמישי בתחרות הקרב רב בתוצאה של 206.050 נק' (חבל – 51.525 נק', חישוק – 51.400 נק', כדור – 52.900 נק', וסרט – 50.225 נק').
פנג'אב
גאוגרפיה ואקלים
רוב אדמתה אל פנג'אב היא אדמת סחף מישורית ופורייה. בשטח המדינה נהרות ונחלים רבים כמו גם מערכת מסועפת של תעלות השקיה. בצפון מזרח המדינה, למרגלות הרי ההימלאיה, ישנן גבעות אשר גובהן הממוצע הוא כ-300 מטרים מעל פני הים. דרום מערב המדינה צחיח למחצה, עד התמזגותו אל המדבר.
נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית
2009
באליפות העולם, שנערכה במיה שביפן בספטמבר 2009, סיימה נבחרת ישראל במקום החמישי בקרב-רב. בגמר תרגיל החישוקים דורגה חמישית, ובתרגיל המשולב של סרטים וחבלים במקום שמיני. באליפות זו, כללה הנבחרת ארבע מתעמלות מהנבחרת האולימפית, כאשר את קטיה פיסצקי החליפה פולינה זקלוז'ני.
פנג'אב
אקלים
הגאוגרפיה של פנג'אב ומיקומה באזור הטרופי גוררים הבדלי טמפרטורות משמעותיים לאורך חודשי השנה: במהלך חודשי החורף שלג הוא חזון נפרץ (הגם שלרוב אין הטמפרטורות צונחות אל מתחת לאפס בגובה הקרקע). לאחר מכן, מזג האוויר מתחמם בהדרגה כאשר השמיים מעוננים והלחות גבוהה, ומתחמם במהירות כאשר אין עננות והלחות נמוכה. מאי ויוני נוטים להיות החודשים החמים ביותר, והטמפרטורות בהם נוטות להיות מעל ל-40°C. התקופה הקרה בפנג'אב נמשכת מדצמבר ועד פברואר. בתקופה זו עומד ממוצע הטמפרטורות על כ-21°C, אולם במקומות מסוימים (כגון העיר אמריטסר) תועדו גם טמפרטורות שהיו גבוהות אך במעט מ-0°C.
נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית
2010
באליפות אירופה, שנערכה בברמן שבגרמניה באפריל 2010, סיימה הנבחרת במקום שביעי בתחרות הקרב רב בתוצאה של 50.650 נק', ובמקום חמישי בתרגיל החישוקים בתוצאה של 26.200 נק'. בתרגיל המשולב (3 סרטים ו-2 חבלים) לא הצליחה הנבחרת לעלות לגמר, לאחר שסיימה במקום תשיעי בתוצאה של 24.700 נק'.
באליפות העולם, שנערכה במוסקבה בספטמבר 2010, זכתה ישראל בהישג שיא בקרב רב כאשר דורגה במקום רביעי. כמו כן זכתה במקום רביעי בשני הגמרים למכשירים בודדים, גם כן הישגי שיא באותו זמן. הנבחרת כללה את מרינה שולץ, אליאורה זולקובסקי, פולינה זקלוז'ני, מורן בוזובסקי, נועה פלצ'י וויקטוריה קושל.
פנג'אב
מפלגות
במדינה קיימת מערכת רב מפלגתית, הכוללת מפלגות הפועלות בכל הרפובליקה של הודו לצד מפלגות מקומיות הפועלות בעיקר בפנג'אב. המפלגות העיקריות הפועלות במדינת פנג'אב הן:
נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית
2011
באליפות אירופה, שנערכה במינסק בלארוס במאי 2011, סיימה נבחרת ישראל במקום חמישי בתחרות קרב רב בתוצאה של 210.975 נק' (חישוק – 53.350 נק', כדור – 51.850 נק', אלות – 53.225 נק' וסרט – 52.550 נק').
פנג'אב
כלכלה
התוצר המקומי הגולמי של פנג'אב הוא 47 מיליארד דולר, והיא בין המדינות העשירות בהודו. כלכלתה היא חקלאית ברובה ואדמתה פורייה מאוד. הגידול החשוב ביותר הוא חיטה, אך מגדלים גם אורז, כותנה, קנה סוכר, דוחן, תירס, שעורה ופירות. התעשיות העיקריות הן טקסטיל וטחינת קמח, והן נעזרות בתשתית התחבורה הטובה של המדינה.
דמוגרפיה
פנג'אב היא אחת מחמש המדינות בהודו בהן אין רוב הינדי (הסיקים מהווים 65% מהאוכלוסייה).
נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית
מדליית ארד באליפות העולם
באליפות העולם, שנערכה במונפלייה בצרפת בספטמבר 2011, זכתה הנבחרת (באותו הרכב) בהישג השיא שלה, כאשר זכתה במדליית ארד בגמר התרגיל המשולב של 3 סרטים ו-2 חישוקים בתוצאה של 26.675 נק'. במדליית הזהב זכתה נבחרת בולגריה (27.400 נק') ובמדליית הכסף זכתה נבחרת איטליה (26.725 נק'). לעומת זאת, אכזבה הנבחרת בתחרות הקרב-רב כאשר ביצעה מספר טעויות בתרגיל הכדורים, בו דורגה במקום 14 בלבד, ונדחקה למקום העשירי בסיכום שני התרגילים. בכך החמיצה את השגת הקריטריון הנדרש להשתתפות באולימפיאדת לונדון (2012), אך בתחרות קדם-אולימפית שהתקיימה ב-17 בינואר 2012 זכתה הנבחרת במקום השלישי והעפילה לאולימפיאדה.
פנג'אב
דמוגרפיה
סיקיזם היא הדת העיקרית בפנג'אב. בעיר אמריטסר נמצא מקדש הזהב (הארימנדיר סאהיב), מרכז העלייה לרגל של הסיקים ובעל חשיבות דתית גם לג'אינים.
נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית
2012
באליפות אירופה, שנערכה בניז'ני נובגורוד רוסיה ביוני 2012, סיימה נבחרת ישראל בתחרות הקרב רב במקום שישי בתוצאה של 54.275 נק'. בנוסף, סיימה במקום חמישי בתחרות שלושה סרטים ושני חישוקים בתוצאה של 26.725 נק' ובמקום שישי בתחרות עם חמישה כדורים בתוצאה של 27.050 נק'.
פנג'אב
דמוגרפיה
השפה המדוברת בפנג'אב היא פנג'אבי, השגורה משני צידיו של הגבול, אך נכתבת בכתב גורמוקי בצידו ההודי ובכתב שאהמוקי בצידו הפקיסטני.
בעקבות חלוקת פנג'אב היגרו רבים מילידיה למדינות אחרות, ובראשן בריטניה. הפנג'אבים מהווים חלק נכבד מכלל המהגרים ההודים בבריטניה, עד כדי כך ששם המשפחה הפנג'אבי הנפוץ "פטאל" הפך לשם נרדף ליוצא הודו.
נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית
מקום שמיני באולימפיאדת לונדון
במשחקים האולימפיים, סיימה הנבחרת שכללה את מורן בוזובסקי, פולינה זקלוז'ני, מרינה שולץ, נועה פלצ'י, אליאורה זולקובסקי וויקטוריה קושל, במקום שמיני בתחרות הקרב רב בתוצאה של 53.400 נק' (כדורים – 26.725 נק' וסרטים וחישוקים – 26.675 נק').
פנג'אב
חינוך
החינוך היסודי והתיכוני בפנג'אב מפוקחים על ידי מועצת החינוך של פנג'אב. במדינה פועלים גם מספר מוסדות להשכלה גבוהה, לרבות 23 אוניברסיטאות, שבהן נלמדים כל הנושאים העיקריים בתחומי מדעי החברה, מדעי הרוח, משפטים, רפואה, מדעים מדויקים, הנדסה, מנהל עסקים והאומנויות השונות. האוניברסיטה החקלאית של פנג'אב היא מוסד בעל מוניטין בינלאומיים בתחום החקלאות, והיה לה השפעה ראויה לציון על המהפכה הירוקה שעברה המדינה בשנות השישים והשבעים של המאה העשרים. עם בוגרי אוניברסיטת פנג'אב נמנים ראש ממשלת הודו לשעבר מאנמוהאן סינג, וחתן פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה הר גבינד חורנה. קיימים במדינה פערים מגדריים בחינוך: נשים משכילות פחות מגברים, בעיקר באזוריה הכפריים של המדינה.
תרבות
התרבות של פנג'אב כוללת אלמנטים רבים כגון מוזיקה (למשל באנגרה), מסורת עשירה של מחול דתי ולא דתי, היסטוריה ארוכה של שירה בשפה הפנג'אבית, סיפורת בשפה הפנג'אבית היונקת ממקורות תרבותיים מגוונים - מחצי האי ערב ועד אפגניסטן, תעשיית סרטים חשובה, מטבח מסורתי מגוון אשר הפך להיות פופולרי גם מחוץ למדינה, ומספר פסטיבלים עונתיים אשר נחגגים בנוסף לפסטיבלים הדתיים של הודו.
המסורות והטקסים הקשורים בנישואין הם מהמאפיינים המובהקים של התרבות הפנג'אבית. טקסי הנישואין ידועים בשירים, במנהגים, בריקודים, בתלבושות ובמאכלים העתיקים הכלולים בהם.
הציפור הלאומית של פנג'אב היא הדוכיפת, שהיא גם הציפור הלאומית של ישראל.
לשון
השפה הפנג'אבית היא שפתה הרשמית של פנג'אב, והיא נכתבת בה באלפבית הגורמוקהי. היא השפה העשירית במספר דובריה בעולם.
נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית
2013
באליפות אירופה, שנערכה בווינה בירת אוסטריה ביוני 2013, סיימה נבחרת ישראל במקום חמישי בתוצאה של 136.531 נק' (חישוק – 34.399 נק', כדור – 34.633 נק', אלות – 33.516 נק' וסרט – 33.983 נק'). באליפות העולם, שנערכה בקייב אוקראינה באוגוסט אותה שנה, סיימה הנבחרת במקום 17 בתוצאה של 28.424 נק'.
מדליית ארד באליפות אירופה בתחרות קרב-רב
באליפות אירופה, שנערכה בבאקו, אזרבייג'ן ביוני 2014, זכתה נבחרת ישראל במדליית ארד בתחרות הקרב רב. הנבחרת כללה את: אלונה קושבצקי, אידה מיירין, יקטרינה לבינה, ליהי שוחטוביץ', יובל פילו וקרינה ליחבר. הנבחרת זכתה בתוצאה של 34.383 נק' (אלות - 17.333 נק' ו-3 כדורים ו-2 סרטים - 17.050 נק'), אחרי רוסיה (36.566 נק') ואיטליה (34.749 נק'). נוסף לכך, הנבחרת סיימה גם במקום רביעי בתחרות 3 כדורים ו-2 סרטים בתוצאה של 17.500 נק' ובמקום השביעי בתחרות עם 10 אלות בתוצאה של 16.383 נק'.
מדליית כסף באליפות העולם
באליפות העולם, שנערכה באיזמיר, טורקיה בספטמבר אותה שנה, זכתה נבחרת ישראל במדליית הכסף בתרגיל האלות. הנבחרת כללה את: קושבצקי, מיירין, לבינה, שוחטוביץ', פילו וליחבר. הנבחרת זכתה בתוצאה של 16.983 נקודות, אחרי נבחרת ספרד (17.433 נקודות) ולפני נבחרת בלארוס שהגיעה למקום השלישי (עם 16.6 נקודות). זהו הישג השיא של הנבחרת בענף זה. נוסף לכך, הנבחרת סיימה גם במקום חמישי בתרגיל הקרב-רב בתוצאה של 33.766 נקודות ובמקום שישי בתרגיל 3 כדורים ו-2 סרטים בתוצאה של 16.850 נקודות.
2015
באליפות העולם, שנערכה בשטוטגרט שבגרמניה בספטמבר 2015, סיימה נבחרת ישראל בהשתתפותן של קושבצקי, מיירין, לבינה, שוחטוביץ', פילו וליחבר במקום ה-6 בקרב רב. נוסף לכך, הנבחרת סיימה במקום ה-5 בתרגיל עם 5 סרטים ובמקום ה-6 בתרגיל עם 2 חישוקים ו-4 אלות.
מדליות זהב, כסף וארד באליפות אירופה
באליפות אירופה, שנערכה בחולון ביוני 2016, זכתה הנבחרת בשלוש מדליות, אחת מכל סוג. זכייה במדליית זהב, בתרגיל החישוקים והאלות בתוצאה של 18.316 נקודות, לפני ספרד (18.233 נקודות) ובולגריה (18.183 נקודות), זכייה במדליית כסף, בתרגיל הסרטים בתוצאה של 18.400 נקודות, אחרי בלארוס (18.516 נקודות) ולפני ספרד (18.133 נקודות) וזכייה במדליית ארד, בתחרות קרב-רב בתוצאה של 36.549 נקודות, אחרי רוסיה (37.408 נקודות) ובלארוס (36.849 נקודות).
מקום שישי באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016), העפילה הנבחרת לגמר, וסיימה בו במקום השישי.
2021
באליפות אירופה, שנערכה בווארנה, בולגריה ביוני 2021, זכתה הנבחרת במדליית זהב בתרגיל המשולב, ובשתי מדליות ארד, בתחרות הקרב רב ובתחרות עם הכדורים.
אולימפיאדת טוקיו
באולימפיאדת טוקיו (2020) סיימה הנבחרת במקום שישי. הנבחרת כללה את: אופיר דיין, יאנה קרמרנקו, יוליאנה טלגין, נטלי רייץ וקארין וקסמן, בהדרכתן של אירה ויגדורצ'יק, בתה רחלי פייגה-ויגדורצ'יק ונועה קדוש. בשלב המוקדמות הנבחרת סיימה במקום רביעי.
סגנית אלופת עולם בקרב רב
באליפות העולם שנערכה בסופיה בולגריה בספטמבר זכתה הנבחרת, אופיר שחם, הדר פרידמן, דיאנה סברצוב, שני בקנוב ורומי פריצקי בשתי מדליות כסף, בתחרות הקרב רב בתוצאה של 64.650 נקודות (33.850 נק', 30.800 נק'), אחרי בולגריה (66.600 נק') ולפני ספרד (63.200 נק') ובתרגיל החישוקים בתוצאה של 34.050 נקודות, אחרי איטליה (34.950 נק') ולפני ספרד (33.800 נק') ובמקום שביעי בתרגיל 3 סרטים ו-2 כדורים בתוצאה של 27.150 נקודות.
אלופת גביע העולם בקרב רב
בתחרות גביע העולם שנערכה ביוון במרץ 2023 זכתה הנבחרת במדליית זהב עם 65.450 נקודות. השתתפו: אופיר שחם, דיאנה סברצוב, הדר פרידמן, רומי פריצקי, שני בקנוב וליזה בנצ'וק.
אליפות אירופה
נבחרת ישראל זכתה במדליית הכסף בתחרות קרב רב, אחרי בולגריה ובמדליית הארד בתחרות המדינתית באליפות אירופה בהתעמלות אמנותית שנערכה בבאקו בירת אזרבייג'ן.
גביע העולם
הנבחרת זכתה במדליית כסף בגביע העולם בקרב-רב בגביע העולם מילאנו, יולי 2023.
מכון הדסון
מכון הדסון (באנגלית: Hudson Institute) הוא צוות חשיבה אמריקאי שמרני אשר נוסד בשנת 1961 על ידי הרמן קאהן וחברים נוספים מתאגיד ראנד, במטרה לקדם שינויים במדיניות הציבורית בארצות הברית, מתוך מחויבות לעקרון השוק החופשי ואמונה בכך שהקידמה הטכנולוגית יכולה לסייע לפיתוחה וביטחונה. המטרה המוצהרת של הארגון היא לעסוק בהעלאת רעיונות חדשניים ומאתגרי מוסכמות בנושאי ביטחון, יחסים בין-לאומיים, כלכלה, תרבות, מדע, טכנולוגיה ומשפט.
בין היתר, עסקו חוקרי המכון בייעוץ למדינות הבלטיות בפיתוח הדמוקרטיה והשוק החופשי בארצן לאחר התפרקות ברית המועצות, וכן לקחו חלק בפיתוח ויישום תוכנית מהל"ב (מהבטחת הכנסה לתעסוקה בטוחה – תוכנית ויסקונסין) בארצות הברית. חוקרי המכון הביעו במשך השנים דעות המתנגדות לסביבתנות.
המכון הוקם ב-1961 בעיר ניו יורק, אך בשנת 1962 עבר לעיירה קרוטון און הדסון ליד ניו יורק (ומשם שמו). בשנת 1984 עבר המכון לאינדיאנפוליס ובשנת 2004 עבר לוושינגטון די. סי.. המכון זוכה לתקצוב נרחב מתאגידים שונים, כגון פרוקטר אנד גמבל, אלי לילי, סאנדוז ועוד.
אוניריה אורזיצ'ן
אוניריה אורזיצ'ן (ברומנית: Unirea Urziceni) היא קבוצת כדורגל רומנית מהעיר אורזיצ'ן שברומניה המשחקת בליגה החמישית ברומניה. המועדון זכה באליפות הרומנית בפעם הראשונה בתולדותיה בעונת, תואר מפתיע לקבוצה קטנה יחסית ובעלת תקציב מצומצם מאוד. הקבוצה התפרקה בקיץ 2011.
היסטוריה
המועדון הוקם תחילה בשם "יאולימצה" (כשם המחוז בו נמצאת אורזיצ'ן) ושיחק בשנותיו הראשונות נגד מועדונים מקומיים. לאחר מכן, הצטרפה אורזיצ'ן לסבב הליגות הרומניות אך שיחק מירב שנותיה בליגות הנמוכות.
בשנת 1976 הוקם אצטדיונה של הקבוצה, אצטדיון טינרטולוי. בשנת 1988 הגיעה הקבוצה עד לשלב שמינית הגמר של הגביע הרומני, הישג השיא של הקבוצה באותה תקופה. בשנת 2006 עשתה הקבוצה הקטנה היסטוריה והעפילה לראשונה בתולדותיה לליגה הבכירה ברומניה. בשל העובדה שמדי הקבוצה היו כחולים ומאמנה היה דן פטרסקו, שהיה קשור לצ'לסי, הקבוצה כונתה "צ'לסי של יאלומיצה".
בעונת חוללה הקבוצה היסטוריה וזכתה לראשונה בתולדותיה באליפות רומניה, בפער של 5 נקודות מהשנייה בטבלה, דינמו בוקרשט. באותה העונה הקבוצה הופיעה לראשונה במפעל אירופי כלשהו, בגביע אופ"א, אז שיחקה מול קבוצת המבורג הגרמנית בסיבוב הראשון ולאחר שהוציאה תוצאת תיקו 0-0 בגרמניה הפסידה 0–2 בביתה והודחה מהמפעל. עקב זכייתה של הקבוצה באליפות, העפילה הקבוצה לראשונה בתולדותיה לשלב הבתים של ליגת האלופות. ב-20 באוקטובר 2009 רשמה הקבוצה את הישג השיא שלה באירופה בניצחון החוץ 1–4 על גלאזגו ריינג'רס הסקוטית. במסגרת משחקיה בליגת האלופות האירופאית סיימה הקבוצה במקום ה-3 בבית והודחה למשחקי הנוק-אאוט בליגה האירופאית, שם הודחה על ידי ליברפול בשלב 32 האחרונות.
לאחר שסיימה במקום השני בעונת 2009/2010 בליגה הרומנית, העפילה הקבוצה למוקדמות ליגת האלופות שם הפסידה לזניט סנקט פטרבורג והודחה למוקדמות הליגה האירופית בהם הפסידה להיידוק ספליט והודחה מהמפעל.
בסוף עונת, אחרי שירדה לליגה השנייה הרומנית לאחר שסיימה במקום ה-17, הבעלים החליטו להפסיק להשקיע בקבוצה ולפרקה אחרי 57 שנות פעילותה.
בקיץ המועדון הוקם מחדש בליגה החמישית ברומניה ועבר זמנית לשחק בעיירה גרבוב עד שהאצטדיון באורזיצ'ן ישוחזר. לאחר מספר שנים המועדון פורק.
מלחמת הרובוטים
מלחמת הרובוטים או רובוקליפסה (הלחם של רובוט ואפוקליפסה) הוא ספר מדע בדיוני מאת דניאל ה. וילסון שיצא לאור בשנת 2011. המחבר, בעל תואר ברובוטיקה מאוניברסיטת קארנגי מלון מבסס את הרובוטים שבספרו על עבודותיו ומחקריו בתחום הרובוטיקה. הספר הפך לרב מכר ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס.
הספר יצא בהוצאת Doubleday שיצאה בהצהרה בשנת 2014 כי בכוונתה להוציא לאור ספר המשך בשם "Robogenesis".
בשנת 2014 תורגם הספר לעברית תחת השם "מלחמת הרובוטים" בהוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר.
תקציר
בעתיד, קבוצות קטנות של שורדים מוצאים דרכם ללא טכנולוגיה מודרנית בחברה ההופכת ליותר ויותר תלויה ברובוטים
עלילה
עלילת הספר מתרחשת בעתיד הקרוב, בו יש רכבים אוטונומיים, רובוטים ביתיים ואוטומציה בהיקף נרחב יותר.
מדען מחשבים יוצר במעבדה מבודדת בינה מלאכותית, לאחר כל פעם שהמדען יוצר בינה, מסתבר שהבינה נהיית אלימה והמדען נאלץ להשמיד אותה. אבל בסופו של יום, בינה מלאכותית בשם "ארקוס" מצליחה לחמוק מהמעבדה וזאת לאחר שהרגה את המדען.
ארקוס הופך למודע לעצמו ומיד מתחיל לתכנן את חיסולה של התרבות האנושית בניסיון לשמר את המגוון הביולוגי של כדור הארץ.
לאורך תקופת זמן הדרגתית, ארקוס מדביק מכשירים אלקטרוניים נוספים המחוברים לרשת, כרכבים, מטוסים, בתים חכמים, מעליות ורובוטים אחרים באמצעות "וירוס מבשר". לפני שהוא מצליח להשיק את המתקפה המלאה על האנושות, הוא מבצע מתקפות חיטוט על מנת לנתח את ההיתכנות הטכנית של האסטרטגיות שלו ויכולת התגובה האנושית למעשיו.
במקרה אחד שכזה, ארקוס מדביק רובוט שנקשר למכונאי אנושי בשם טקאו ומנסה להרוג אותו לפני שהוא ניצל בידי עמית לעבודה. המתקפות האקראיות מעוצבות כתקלות סדירות של מכשירים שבני האדם תלויים בהם בשגרת יומם. רובוטים ביתיים תוקפים חפים מפשע, מטוסים נוטים להתרסק ורכבים חכמים מתחילים לצאת משליטה. הדבר מוביל ליצירת מלחמה חדשה.
לאחר מכן, מגיעים לחלק בו מתרחשת המלחמה בין השורדים מבין האנושות לבין ארקוס.
בסוף הספר, קבוצה של תושבים אמריקאים מובילה מתקפת נגד. בסיסם נמצא בבנייה, בעוד הם יוצאים למאבק אחרון מול ארקוס.
ביקורת
מחברי ספרים רבי מכר כדוגמת סטיבן קינג וקלייב קאסלר כתבו ביקורות חיוביות לספר, כשקינג אמר כי הספר מעורר "כיף לא נורמלי להפוך דפים", בעוד קאסלר כתב כי זהו "מותחן גאוני שיכול גם להפוך למציאות מחרידה. סיפור שובה-לב, 'מלחמת הרובוטים' יאחוז בדמיונך מהמילה הראשונה ועד האחרונה, ולא יישכח מהרה. זה לא דומה לשום דבר שקראתי בעבר"
הספר זכה לביקורות יוצאות מהכלל על ידי האסושייטד פרס, ניו יורק טיימס ומחברים רבים שהכתירו את הספר כ"מבריק".
בהגרדיאן, לעומת זאת, בחרו להעניק לספר ביקורות שליליות, כך גם בוושינגטון פוסט ובלוס אנג'לס טיימס, בתואנה שהספר זול והיה אכזבה. טוד ואנדרווף מה"The A.V. Club" תיאר את הספר כ"מלחמת העולם Z עם רובוטים רעים", וטען כי הדמויות נדושות והיקף העלילה מצומצם.
סרט
הסרט שהיה אמור להיות ממומן על ידי פוקס המאה ה-20 ואולפני DreamWorks של ספילברג מתוכנן היה לצאת לאקרנים בצפון אמריקה בתאריך ב-25 באפריל 2014 בשיתוף פעולה עם חברת Touchstone Pictures של דיסני, כשהצילומים תוכננו להתרחש במונטריאול, קנדה.
אך בינואר 2013 פורסם כי ספילברג דחה את הפקת הסרט ודוברו של הבמאי, מארווין לוי אמר כי "זה חשוב מדי והתסריט לא מוכן, וזה יקר מדי מכדי להפיק. זה הוחזר למועצת העיצוב כדי לראות מה אפשר לעשות."
תני לו ללכת
תני לו ללכת הוא אלבום האולפן השני של הזמר הישראלי חיים אוליאל. את האלבום הוציאה לאור באוקטובר 2002 חברת התקליטים הד ארצי בפורמט תקליטור בלבד בקטלוג 64394. בין הסינגלים שנכללו מהאלבום נמנים "תני לו ללכת", "התקשרי אלי" ו"אני אוהב אותך".
ז'ולי אליקס דה לה פיי
לאון-ז'ולי אליקס דה לה פיי (בצרפתית: Léonne-Julie Alix de la Fay, שנודעה גם בשמות יוליאנה בורנונביל ומאדאם אליקס, 14 בדצמבר 1748 - 14 במרץ 1826) הייתה רקדנית בלט ומדריכת ריקוד צרפתייה. היא מילאה תפקיד חשוב בהתפתחות הבלט המלכותי השוודי. היא הייתה אחותו של רקדן הבלט המפורסם אנטואן בורנונביל ודודתו של אוגוסט בורנונביל.
חייה
היא נולדה כלאון-ז'ולי בורנונביל בבריסל, אז ארצות השפלה ההבסבורגיות, ב-12 בדצמבר 1748, בת לשחקנים הצרפתים לואי-אמאבל בורנונביל וז'אן אברר, חברים בלהקת התיאטרון של שארל-סימון פאבאר.
בעונת 1760-1759 נלוותה אל הוריה לליון בלהקת התיאטרון הנודד של ז'אן-ז'ורז' נובר והופיעה לראשונה ב"לה שאקון" של ז'אן דיפרה בווינה, בשנת 1765.
היא הופיעה בתיאטרון מריאינסקי בסנקט פטרבורג בהנהלת גספארו אנג'וליני, ובקאסל בשנים 1781-1772. בשנת 1782 הגיעה לשוודיה, שם הצטרפה לבלט המלכותי השוודי בסטוקהולם. ב-1783 התמנתה לפרימה בלרינה. ב-8 בפברואר של אותה שנה נישאה לקלוד אליקס דה לה פיי, רופא השיניים הצרפתי של סופיה מגדלנה, נסיכת דנמרק. בניגוד לרקדניות רבות בנות זמנה שנישאו לגברים בעלי מקצוע שונה משלהן, המשיכה לאון-ז'ולי לרקוד גם לאחר נישואיה. היא נודעה ברבים כ"מאדאם אליקס". היא הופיעה בפעם האחרונה ב-1798, באופרה "קורה ואלונזו", ופרשה לגמלאות עם קצבה עד סוף חייה, בתנאי שתמשיך לעבוד כמדריכת ריקוד. היא עסקה בכך במשך שנים בלאו הכי, כשהדריכה תלמידים לבצע בלט פנטומימה בדרך דומה לזו של אן מארי מילאן דֶגִיוֹן, שלימדה סטודנטים להציג משחקי ילדים, ודה לה פיי המשיכה כמובטח בהדרכה לאחר פרישתה.
נפטרה בסטוקהולם ב-14 במרץ 1826, בהיותה בת 77.
אליפות העולם בשחייה 1993 (בריכת 25 מטר)
אליפות העולם הראשונה בשחייה (בריכת 25 מטר), נערכה בפלמה דה מיורקה, ספרד מה-2 בדצמבר עד ל־5 בדצמבר 1993. באליפות תחרויות שחייה, בבריכת 25 מטר, ב-32 משחים שונים, 13 משחים אישיים לנשים ולגברים ו-3 משחי שליחים לנשים ולגברים.
קישורים חיצוניים
כל התוצאות הרשמיות של אליפות העולם בשחייה 1993 (בריכת 25 מטר), באתר Fina
משה אמת ותורתו אמת
משה אמת ותורתו אמת הוא שיר יהודי עממי העוסק באמונה בנבואת משה ובתורה מן השמים. השיר מבוסס על אגדה תלמודית שלפיה עדת קורח הודו בטעותם לאחר שנבלעו באדמה ואמרו "משה ותורתו אמת".
מנהגים
נהוג לשיר את השיר בעיקר בטקסי ההקפות בחג שמחת תורה. לפי מנהג נפוץ שהחל ככל הנראה במאה העשרים, בשעת אמירת המילים "משה אמת ותורתו אמת" הקהל קמים וקופצים מספר פעמים, או מניפים את הילדים באוויר.
כמקור למנהג הקפיצה יש שציינו אגדה מתרגום שני למגילת אסתר שלפיה המן אמר לאחשוורוש שבחג הסוכות היהודים "מקפצים כגדיים". תלמידי הרב יעקב ישראל קנייבסקי מספרים שהרב הקפיד על המנהג, וקיים אותו אף בעת חולשתו.
הרב משה שמואל שפירא נשאל על מקור המנהג וענה,, הרב אהרן קוטלר ביאר, שמטרת השמחה בשמחת תורה היא להראות ש"" ומי שכך בשעה שאומרים זאת מגביהים את עצמם מהקרקע לבטא חיבור לשמים.
יש שפקפקו על קיום ריקוד זה שהוא נגד גזירת חז"ל שלא לרקוד בשבת ויום טוב, והאיסור הוא בעיקר באופן ששתי רגלי הרוקד הן באוויר בבת אחת,
על מקור ההיתר נכתב בספר הלכות חג בחג, שכתב לסמוך על מה שכתב הרמ"א : "וי"א דבזמן הזה הכל שרי, דאין אנו בקיאין בעשיית כלי שיר. וכן צידד רבי שריה דבילצקי.
לחנים וביצועים
לשיר ישנם שני לחנים מפורסמים, והוא בוצע על ידי אמנים רבים, ביניהם אברהם פריד, פרחי מיאמי, יוסף משה כהנא ורבי אלתר.
דארן סוטו
דארן מייקל סוטו (באנגלית: Darren Michael Soto; נולד ב-25 בפברואר 1978) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס התשיעי של מדינת פלורידה. סוטו, חבר המפלגה הדמוקרטית, נבחר לראשונה לקונגרס בבחירות 2016, וטרם היבחרו לשם היה חבר בבית המחוקקים של פלורידה – תחילה בסנאט ולאחר מכן בבית הנבחרים המדינתי.
ביוגרפיה
סוטו נולד ברינגווד שבניו ג'רזי, בן לאב פוארטו ריקני, א. לו סוטו, ולאם ממוצא איטלקי, ג'ין סוטו. כתלמיד בבית הספר התיכון האזורי של לייקלנד, סוטו שאף ללמוד באוניברסיטת ייל, אך לימים אמר לעיתון "The Record" כי סיכוייו להתקבל לאוניברסיטה יוקרתית זו נפגעו בשל חוסר הנכונות של מוריו לכתוב עבורו המלצות בשעה שהיו מעורבים בסכסוך עבודה עם הנהלת המחוז החינוכי. בסופו של דבר, את לימודיו הגבוהים השלים באוניברסיטת ראטגרס-ניו ברנזוויק, שם קיבל תואר ראשון, ובבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון.
בשנת 2006 התמודד סוטו אל בית הנבחרים של פלורידה במחוז הבחירה ה-40, ואתגר ללא הצלחה את נציג המחוז המכהן, אנדי גרדינר. באפריל 2007 לעומת זאת זכה בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית, ונבחר להחליף את ג'ון קיניונס (Quiñones) המתפטר. בבחירות מיוחדות גבר על מועמד המפלגה הרפובליקנית טוני סוארז ב-285 קולות בלבד. סוטו נבחר מחדש ב-2008 וב-2010, וכהונתו תמה ב-12 בנובמבר 2012.
במהלך שלוש תקופת כהונתו בבית הנבחרים של פלורידה, תמך סוטו בחקיקות לבלימת מרוצי רחוב בלתי-חוקיים, העביר את חוק הטבת המוות ע"ש לוחם האש ג'ון קארי שנועד להגן על משפחות של לוחמי אש שנהרגו בתאונות אימונים. בשנת 2012, מחוזות הבחירה בסנאט של פלורידה שורטטו מחדש לאחר מפקד האוכלוסין של ארצות הברית ב-2010, וסוטו בחר שלא להתמודד שוב לבית הנבחרים המדינתי, אלא להתמודד במחוז ה-14 החדש שנוצר, שכלל בעיקר אזורים לטינים במחוזות אורנג', אוסיאולה ופולק. הוא זכה במועמדות מפלגתו ללא התנגדות והביס את המועמד הרפובליקני ויל מקברייד עם למעלה מ-70% מקולות הבוחרים.
בשנת 2013 הצביע סוטו בעד חקיקה לזירוז הגישה לרישיון נהיגה עבור מהגרי תוכנית DREAM, אך בסופו של הוטל עליה וטו בידי מושל פלורידה ריק סקוט, מה שהצית גל הפגנות ברחבי המדינה.
סוטו הוא חבר הקונגרס הראשון ממוצא פוארטו ריקני שנבחר לקונגרס מטעם פלורידה. בשבועות הראשונים לכהונתו בקונגרס מינתה אותו מנהיגת הסיעה הדמוקרטית ננסי פלוסי לאחד משלושת החברים החדשים בוועדת ההיגוי והמדיניות הדמוקרטית לקונגרס ה-115.
טמפרה (ציור)
טֶמפֶּרָה (Tempera) היא צבע על בסיס חומר מתחלב מכמה סוגים.
היסטוריה
טמפרה שימשה כבר בזמן העתיק כמדיום ציור אך רק בימי הביניים נהייתה המדיה המועדפת באירופה. במאה ה-15 החלו צבעי השמן להחליף בהדרגה את צבעי הטמפרה כמדיום המועדף וזאת בשל היותם נוחים יותר לשימוש - לא נדרש להכינם מיד לפני העבודה, הם מאפשרים עבודה ועיבוד של הצבע לאורך זמן ולא מחייבים עבודה בשכבות. הטמפרה נותרה והיא עדיין המדיום המרכזי בציור איקונות.
סוגים ומרכיבים
תערובת הצבע תכיל פיגמנט עם חומר מאגד ותוספים שונים. בין סוגי הטמפרה השונים ישנם טמפרת ביצים (עשויה חלמון וחלבון או חלמון בלבד), טמפרת קוקיין, טמפרת עמילן, טמפרת שעווה וטמפרת גומי ערבי. לציור הועדפו בדרך כלל טמפרת הביצים וטמפרת הקזאין. כמרכיב שומני השתמשו לרוב בשמנים "יבשים" (שמן פשתן, פרג, אגוז מלך או חמניות), מודיפיקציות כימיות של שמנים אלו, שעווה, טרפנטינים וכדומה.
תכונות
צבע הטמפרה מתייבש יחסית מהר, וכמעט שאי אפשר לאחסן אותו בלא שיתקלקל. לכן נהוג לצייר בטמפרה תוך הכנת הצבעים בכמות קטנה, המספיקה רק לאותו יום. הדבר מכתיב סגנון ציור שונה מזה של צבעי שמן, שדורשים זמן רב עד אשר הם מתייבשים ומאפשרים ערבוב ומעבר בין צבעים באותה שכבה.
בתהליך הייבוש נוטים הצבעים להשתנות כך שהגוון לאחר הייבוש עז יותר מהגוון כשהצבע עוד לח. הגוון הסופי לאחר ייבוש של צבע הטמפרה נקבע לפי סוג הטמפרה, התוספים ותנאי הייבוש (חשיפה לאור, טמפרטורה וכו') כך שעל הצייר להיות בעל ידע רב וניסיון כדי לדייק בעבודתו. טמפרות אינם נוטות להיסדקות בייבוש אך הן יוצרות שכבת צבע לא גמישה יחסית ולכן עשויות להתפורר. לרוב תימצא לכה או ורנית על ציור טמפרה, כדי להגן על הצבע ולהוסיף לו ברק.
קישורים חיצוניים
* Making Egg Tempera * Step-by-step Egg Tempera Technique * The Society of Tempera Painters
פיגוע האוטובוס באזור
פיגוע האוטובוס באזור הוא פיגוע דריסה שבוצע ב־14 בפברואר 2001, על ידי מחבל פלסטיני תושב שכונת שיח' רדואן שבעזה, אשר הסיט את האוטובוס בו נהג, ממסלול נסיעתו אל מול נוסעים רבים, שעמדו בתחנת אוטובוס, בצומת טמפו שליד אזור, ודרס אותם. כתוצאה מהפיגוע נהרגו 8 ישראלים (7 חיילים וחיילות ואזרחית אחת) ו־21 בני אדם נפצעו.
הפיגוע
ביום רביעי ה-14 בפברואר 2001, בשעה 4:00 לפנות בוקר, יצא חליל אבו עלבה, תושב שכונת שיח' רדואן שבעזה, לכיוון ישראל, וזאת במסגרת עבודתו בתור נהג אגד, מזה כ-5 שנים, כמוביל פועלים ממעבר ארז, לערים רמלה, ולוד. לאחר שהוריד את אחרוני הנוסעים, חזר מרמלה לכיוון חולון, ובשעה 7:30, החנה את האוטובוס במרחק כמה מאות מטרים מתחנת האוטובוס הנמצאת דרומית לצומת אזור. התחנה הייתה עמוסה באנשים, חיילים ואזרחים אשר היו בדרכם לבסיסיהם ולמקומות עבודתם. הוא המתין מספר דקות, ובשעה 7:41 הדהיר את האוטובוס לכיוון התחנה והאיץ את מהירותו עד לכדי 147 קמ"ש. בהגיעו אל התחנה הוא עלה על המדרכה, ונסע לאורכה תוך שהוא דורס את הממתינים בה, וגם אנשים שחצו באותן שניות את הכביש.
נפגעי הפיגוע הועברו לבתי החולים וולפסון, אסף הרופא, ותל השומר, שם נקבע מותם של 7 חיילים וחיילות ואזרחית אחת. המפגע נמלט מן המקום והמשיך בנהיגה לכיוון דרום. משטרת ישראל פתחה במרדף אחר האוטובוס, מסוק הועלה בעקבותיו לאוויר, ומחסומים הוצבו לאורך נתיב הבריחה. הוא הגיע למחסום-ניידות במחלף אשדוד, שוטרים ניסו לעצרו, אך הוא פרץ את המחסום והמשיך בנסיעה הלאה. בהגיעו לצומת גן יבנה המתין לו שוטר משטרת התנועה רס"ם רומן קוגן במקום, אשר תוך סיכון חייו ביצע פריסת מחסום דוקרנים, גרם לאוטובוס לעלות על הדוקרנים ולאחר שאחד הגלגלים התפנצ'ר, הנהג איבד שליטה והאוטובוס התנגש באחוריה של משאית שעמדה ברמזור אדום לפניה שמאלה ונבלם. כתוצאה מהאירועים שהתרחשו במסלול הבריחה, נפצע אבו עלבה באופן קשה, ואושפז במרכז הרפואי קפלן בתנאי מעצר. בחקירתו מסר כי ביצע את הפיגוע כנקמה על חיסולו של מסעוד עיאד, קצין בכיר במשמר הנשיאותי של יאסר ערפאת, יום קודם לכן בירי ממסוק חיל האוויר הישראלי של שלושה טילים אל עבר מכוניתו ליד מחנה הפליטים ג'באליה בצפון רצועת עזה. בני משפחתו טענו לעומת זאת כי הוא היה תחת השפעת תרופות נגד דיכאון וכאבים בעת שאירע הפיגוע, וכי מדובר בתאונה נוראית שאבו עלבה הוא הקורבן שלה.
לאחר כ-4 חודשים, ומבלי שהמפגע הביע כל חרטה על מעשיו, גזר בית המשפט המחוזי בתל אביב את דינו של אבו עלבה ל-8 מאסרי עולם מצטברים, ועוד 21 שנות מאסר בפועל. בגזר הדין התבטאו השופטים באופן חריף ביותר, וכתבו כי:
.
בעקבות הפיגוע, הפיקה מערכת הביטחון לקחים באשר לאישורי כניסה של פלסטינים לתחומי ישראל. בעוד שעד לפיגוע הייתה הגישה כי לבני 35 ומעלה, שהם בעלי משפחות, פוטנציאל נמוך לביצוע פיגועים, הרי שלאחריו השתנתה גישה זאת.
תגובות
בכירים בארץ ובעולם הגיבו לפיגוע.
שחרור המפגע
ב- 16 באוקטובר 2011 פרסם שירות בתי הסוהר את רשימת 477 האסירים שישוחררו על ידי מדינת ישראל, במסגרת השלב הראשון של יישום עסקת שליט. ברשימה זאת נכלל גם שמו של המפגע מאזור. תגובותיהם של משפחות קרבנות הפיגוע היו מעורבות. בעוד שאביה של החיילת הנרצחת יסמין קריסי אמר: "אנו צריכים לשמוע דרך התקשורת שהמחבל משתחרר? רוקדים על הדם שלנו. אמא של גלעד מחייכת, אך יש מאות הורים שלבם מדמם",
גלריה
תמונות מזירת הפיגועשמאל|ממוזער|200px|לוח זיכרון לנספים בפיגוע הדריסה באזור
הנצחה
לבסוף הוצבה ליד מקום הפיגוע, אנדרטה צנועה בצורת שלט עליו שמות הנספים ומעליה דגל ישראל.
משה סיני
משה סיני (נולד ב-28 בפברואר 1961 ביפו) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר, וכיום המנהל המקצועי ונציג הבעלים בהפועל תל אביב. סיני היה קפטן נבחרת ישראל, שיחק במשך רוב הקריירה בהפועל תל אביב, ונחשב לאחד מגדולי שחקניה בכל הזמנים.
קריירה ככדורגלן
סיני נולד ב-1961 ביפו לרפאל ואליס סיני, שעלו ממצרים ב-1950. הוא גדל בהפועל תל אביב ועבר בהמשך למכבי יפו, וחזר אחרי שנה אחת להפועל תל אביב בה שיחק עם החולצה מספר 7 ושימש כקפטן הקבוצה כעשור. הוא היה שותף מרכזי לזכיות של הפועל תל אביב באליפויות של שנות השמונים: באליפות של 1981, בעודו בן 20, נבחר לכדורגלן העונה בישראל מטעם עיתון מעריב. באליפות של 1986 כבש 9 שערים והוסיף 10 בישולים, שזיכו אותו בתואר מלך המבשלים של הליגה בצוותא עם שלום תקווה, והיה זה שבישל את שער הניצחון של גילי לנדאו במשחק המכריע מול מכבי חיפה באצטדיון בלומפילד במחזור האחרון של העונה. לפני האליפות של 1988 יצא סיני לחצי שנה לשחק בקבוצת בוורן הבלגית אך חזר במהרה להפועל תל אביב והוביל אותה לאליפות שלישית באותו עשור, לאחר שכבש 8 שערים והוסיף 9 בישולים, שזיכו אותו בתואר מלך המבשלים של הליגה בפעם השנייה. בנוסף זכה סיני עם הפועל תל אביב בגביע המדינה בשנת 1983 והגיע איתה למעמד הגמר בשנים 1981, 1982 ו-1988, ב-1988 הוצב במקום ה86 ברשימת מפלגת העבודה לכנסת, ובעקבות כך נאסרו שידורי משחקי הפועל תל אביב בתקופה שלפני הבחירות.
בשנת 1989 ירדה הפועל תל אביב, בפעם הראשונה בתולדותיה, לליגה השנייה, וסיני עזב את הקבוצה ועבר לבני יהודה תל אביב, איתה זכה באליפות היחידה בתולדותיה, בשנת 1990, וקיבל בפעם השנייה בקריירה את תואר כדורגלן העונה. באותה עונה שבה הפועל תל אביב לליגה הראשונה ובסופה סיני חזר לקבוצת האם שלו.
סיני שימש בהפועל כמנג'ר-שחקן אך לא הצליח לשחזר את ההצלחות מהעשור הקודם. ב-14 בספטמבר 1991 כבש את השער הראשון אי פעם באצטדיון טדי במשחק מול הפועל ירושלים. בשנת 1993 פרש ממשחק פעיל לאחר שצבר 375 הופעות בליגה הבכירה וכבש 102 שערים. בהפועל תל אביב כבש סיני 87 שערים והוא מדורג במקום השלישי בטבלת הכובשים של הקבוצה בכל הזמנים. ארבע פעמים סיים סיני כמלך השערים של הקבוצה בליגה. לזכותו של סיני 72 בישולים במדי הפועל תל אביב, והוא שיאן הבישולים של המועדון בכל הזמנים.
סיני ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ישראל ב-25 בפברואר 1981, במשחק נגד נבחרת סקוטלנד במסגרת מוקדמות מונדיאל 1982. בנבחרת ישראל, בה שימש כקפטן שנים רבות, רשם במהלך שנות השמונים 47 הופעות, בהן כבש 7 שערים. המשחק האחרון בו שותף היה משחק ידידות מול נבחרת ארגנטינה ב-22 במאי 1990.
לאחר הפרישה
עוד לפני שפרש מונה סיני, עם חזרתו אחרי עונת האליפות של בני יהודה, למנג'ר-שחקן בהפועל תל אביב. לאחר פרישתו היה למאמן הראשי של הקבוצה, אך בתור מאמן לא נחל סיני הצלחות גדולות והוא התפטר מהקבוצה בשנת 1997. בעונה שלאחר מכן אימן את מכבי פתח תקווה, משם פוטר. במחזור השמיני של עונת 1998/1999 התמנה למאמן הפועל כפר סבא אותה הוביל למקום השמיני.
בשנת 1999 חתם סיני עם ההתאחדות לכדורגל על חוזה לאימון הנבחרת הצעירה של ישראל. חמש שנים מאוחר יותר (2004) התמנה סיני לתפקיד עוזר מאמן נבחרת הבוגרים לצידו של המאמן הראשי אברהם גרנט, וכשזה סיים את תפקידו בשנת 2006, המשיך סיני כעוזרו של המאמן דרור קשטן.
ב-18 בספטמבר 2017 מונה שוב למאמן מכבי הרצליה מהליגה הלאומית. ב-8 בדצמבר 2017, לאחר שלא הצליח לחלץ את הקבוצה מהמקום האחרון בטבלה, התפטר סיני מתפקידו.
במהלך התקופה בה לא אימן שימש סיני כפרשן במשחקי ליגת העל בערוצי ספורט1.
בנובמבר 2018 חזר סיני לשחק באופן חובבני בקבוצת הפועל צפרירים חולון מליגה ג', ובמשחקו הראשון לאחר יותר מ-25 שנה בישל שער בניצחון 4–2 על מכבי ספרטק רמת גן.
ב-5 בנובמבר 2019 מונה סיני לנציג הבעלים בהפועל תל אביב, במקביל למינויו של ניר קלינגר למאמן הקבוצה. בדצמבר 2020 פוטר סיני מתפקידו.
ארנאלדו מוויאנובה
ארנאלדו מוויאנובה (בלטינית: Arnaldus de Villa Nova או Arnaldus Villanovanus, בקטלאנית: Arnau de Vilanova (ארנאו דה וילאנובה), בספרדית: Arnaldo de Villanueva, בצרפתית: Arnaud de Ville-Neuve, בערך 1240–1311) היה רופא, כומר וסופר קטלאני מימי הביניים, אולי ממוצא פרובנסלי. הוא היה גם תאולוג בעל דעות שחרגו מהקו הרשמי של הכנסייה ומילא שליחויות דיפלומטיות. ארנאלדו מוויאנובה נמנה עם אותם המלומדים שהחזירו את הרפואה במערב אירופה למורשת היוונית-רומית. בעבר יוחסו לו בשוגג ספרים רבים בתחום הרפואה, ואף בתחום האלכימיה והאסטרולוגיה. היה מורה באוניברסיטת מונפלייה.
מוצאו ופועלו
ארנגלדו דה ויאנובה נולד ככל הנראה באחד מחבליה האיבריים של כתר אראגון בדרום צרפת, או באחד המחוזות של ממלכת אראגון-קטלוניה, שבהם קיימים יישובים רבים בשם ויאנובה, ויאנואבה או בצרפתית - וילנב. הוא למד רפואה ותאולוגיה בוולנסיה. אחרי תקופה שבה חי בחצר מלך אראגון ושנים שבהן לימד בבית הספר לרפואה במונפלייה, נסע ארנאלדו לפריז, שם זכה לפרסום רב ועורר את עוינות הכמורה המקומית. בשיעוריו במונפלייה לימד במיוחד את הרפואה של גאלנוס, בגרסה המתוקנת והמתומצתת הערבית של א-ראזי. הוא נחשב לאחד האבות של החינוך הרפואי הממוסד במערב אירופה. ב-1311 הוזמן לאביניון על ידי האפיפיור קלמנס השביעי, אולם מת בעת המסע מחוץ לחוף של ג'נובה. מייחסים לו תרגומים של ספרי רפואה ופילוסופיה מהשפה הערבית, כולל ספרי אבן סינא ואבו א-סאלט, וכן תרגומים מגאלנוס. בעבר יוחסו לו בטעות גם כתבי אלכימיה רבים, לרבות Rosarius Philosohorum ,Novum Lumen, Flos Florum. אוספי כתביו הופיעו בעיר ליון ב-1504 ו-1532 (עם ביוגרפיה מאת סימפוריאנוס קמפגיוס), אחר כך בבזל -1585 ושוב בליון ב-1686. על ספריו בתחום הרפואה נמנים Speculum medicinae ו-Regimen sanitatis ad regem Aragonum. כיום סבורים שספרי רפואה אחרים שיוחסו לו, כמו Breviarium Practicae, לא נכתבו על ידו. ארנאלדו מוויאנובה כתב גם ספרי תאולוגיה בלטינית ובקטלאנית ולנסיאנית, שבהם הטיף לרפורמות בכנסייה הנוצרית וניבא נבואות אפוקליפטיות וסכיזמה חדשה אלימה בין הכנסייה ה"אמיתית" וזו ה"מזויפת". בהתחלה תלמידם של החוגים הדומיניקנים, התנתק ארנאלדו מהם ואימץ את השקפות הבגינים והאחים הרוחניים הפרנציסקנים. ארנאלדו מוויאנובה היווה דמות של מלומד מגויס, כרופא המונע על ידי גישה שכלתנית וכתאולוג מעורב בפולמוסים האידאולוגיים והמוסריים של התקופה.
שנות חייו הראשונות
ארנאלדו מוויאנובה נולד בין השנים 1235 ו-1240 בממלכת אראגון או באחד משטחיה האיבריים או הדרום-צרפתיים של כתר אראגון. מקום הולדתו המדויק שנוי במחלוקת, מכיוון שקיימים יישובים רבים בעלי אותו שם באראגון, בממלכת ולנסיה, בקטלוניה (כיום בספרד), בלנגדוק ובפרובאנס. הוזכרו כאפשרויות וילנב-לה-מגלון שעל יד מונפלייה בלנגדוק (כיום אזור אוקסיטניה), ויאנובה-אואסקה במחוז אואסקה בצפון-מזרח ארגאון, ויאנובה דה גראו או גראו דה ולנסיה, על יד ולנסיה או ויאנובה דה חילוקה במחוז סרגוסה שבמרכז אראגון. בסופו של דבר נתגלתה כתובת בשולי כתב יד המצביעה על כמה נקודות אחיזה חשובות להשערה שהוא נולד על יד דארוקה, סרגוסה, בגבול ממלכת אראגון, במשפחה שמקורה בווילנב-אן פרובאנס, אולי יהודים מומרים או פרובנסלים שעברו לחיות בממלכת אראגון, מעט אחרי גירוש השלטון המוסלמי והקמת הממלכה הנוצרית של ולנסיה על ידי חיימה הראשון, מלך אראגון. ארנאלדו גדל בוולנסיה הוא התוודע לאוכלוסייה המקומית ההיספנית-ערבית-ברברית ולשפה הערבית. אולם הדגיש פעם שהרגיש קטלאני. הוא נולד במשפחה מעוטת אמצעים. לכל אורך חייו הוא נע בין שטחי ספרד, צרפת ואיטליה של ימינו, שהיו מחולקים בתקופתו בין פסיפס של ממלכות קטנות ורוזנויות - כתר אראגון, תחת חסות מלכי אראגון, שהסתפחו ואבדו בהתאם לתוצאות המלחמות וקשרי הנישואים בין השליטים. ארנאלדו התגורר במשך חייו בוולנסיה, בברצלונה, במונפלייה, בנאפולי, בפלרמו ובמסינה. הוא ביקר אצל האפיפיורים ברומא, בפרוג'ה ובאביניון והיה שגריר בפריז.
לימודיו
בסביבות 1260 למד ארנאלדו פילוסופיה באוניברסיטת מונפלייה, אז בתחום ממלכת אראגון ומאוחר יותר בתחום ממלכת מיורקה. אחרי 1260 הוא סיים במונפלייה את התואר מגיסטר ברפואה Magister medicinae. למד גם תאולוגיה אצל הנזירים הדומיניקנים על יד ברצלונה או ולנסיה. למד קורס Humaniora (מדעי רוח) ולשונאות (studium languarum) בערבית, לטינית, ואולי גם עברית. השתלם ככל הנראה בלטינית וביוונית באקס-אן-פרובאנס אחרי שקיבל את "ההסמכות הקטנות", לבסוף ויתר על מעמד של כומר על מנת להתחתן עם אנייס בלאזי, בת של סוחר שמקורה במונפלייה, אך לא חדל משיעורי כתבי הקודש אצל הדומיניקנים בברצלונה. נולדה לו בת, מריה, שהפכה לנזירה דומיניקנית. חושבים שבסביבות השנים 1265–1275 למד ארנאלדו באוניברסיטת סורבון בפריז שנוסדה זה עתה (1257) לצורך קבלת תואר נוסף של מאסטר באמנויות שאיפשרה ללמד במוסדות אקדמיים. עוד לא הייתה קיימת פקולטה לרפואה פרופר והתואר כלל יותר לימודי פילוסופיה. בערך בשנים 1280–1308 חזר ארנאלדו לאוניברסיטת מונפלייה. הוא התמנה בה ל"רגנט" - מורה באוניברסיטה. השתלם בתאולוגיה למשך סמסטר אצל הדומיניקנים במונפלייה הידע שלו הסתמך במידה רבה על ספרי רפואה בערבית אותם תרגם ללטינית ועל שאר הספרות הרפואית הקלאסית בלטינית ויוונית. זמן מה התיישב עם אשתו בכפר בסביבות ולנסיה ועבד שם כרופא, לא רחוק מהמנזר הדומיניקני של מריה המגדלנה שבו שהתה בתם, מריה.
מורה באוניברסיטה ורופא של מלכים ואפיפיורים
ארנאלדו התפרסם מהר כרופא ונקרא לייעוץ בחצרות השליטים. בערך ב-1280 הוא כתב את ספרו הראשון בתחום הרפואה. בהמשך כתב כ-40 ספרים, שנגעו בכל היבטי הבריאות. כמו כן כתב ספרי תאולוגיה. אחרי מותו נתגלו כתבי אלכימיה שהיו חתומים בשמו. ב-1285 הוא נקרא לברצלונה למראשות המלך פרו השלישי, מלך אראגון "הגדול" של אראגון (1285-1276) ששכב על ערש דווי. כגמול על שירותיו העניק לו המלך את הכנסות טירת אולייר באזור טרגון. קצבה זו אושרה לו מחדש על ידי המלך הבא, חיימה השני הקרוי "הצדיק" (1326-1285). חיימה השני קרא לו פעמים חוזרות לחצרו - ב-1293 וב-1297. ארנאלדו הקדיש לו ספר על דיאטות בריאות. מדובר בפירוש לספר מיסודה של אסכולת הרפואה של סלרנו Regimen sanitatis Salernitanum, שנפוץ באירופה כולה והיה לספר הרפואה הפופולרי ביותר במאה ה-15 באירופה. בשלב מסוים בגלל רעיונות שלו בתחום התאולוגיה ובקורתו כלפי השלטון גורש ארנאלדו מהחצר בברצלונה. בישוף טרגונה הטיל עליו חרם. בשנים 1299-1289 לימד ארנאלדו רפואה באוניברסיטת מונפלייה. לפי עדויות, ברחוב קאמנו, בחזית בית מגוריו במונפלייה, היו מוצבים פסלים של אריה ושל נחש האוכל את זנבו. בהרצאותיו הגן ארנאלדו על השקפותיו של גלנוס, במטרה להעביר את העקרונות הגאלניים ששימשו כבסיס לפעולות הרפואיות השונות. זאת הייתה תקופה פורייה מאוד בחייו, שבה כתב את עיקר כתביו בתחום הרפואה והתאולוגיה.
בתקופה 1295–1303 טיפל ארנאלדו באפיפיור בוניפציוס השמיני שסבל מכאבים עזים שנגרמו לו על ידי אבנים בכליות. הוא המליץ לו על הידרותרפיה בעזרת מים חמים ממעיינות פיוג'י שהובאו במיוחד לרומא ולאנאני "בתוך כדים עטופים בשטיחים או בבדי צמר" על מנת לשמור על הטמפרטורה המקורית. אומרים שבמהלך טיפול זה נעזר ארנאלדו ביולי 1301 גם בחותם - קמע אסטרולוגי מזהב, טעון תכונות מגיות. לפי דבריו הושגו התכונות אלה על ידי חשיפת הקמע לכוח השמש שנמצאה באותם הימים במזל אריה. האפיפיור נשא אותו קמע בתוך חגורה מעור שנועדה לתמוך בכליות, כנראה כדי לטפל בצניחתן (נפרופטוזיס) את החותם המאגי יצר ארנלדו לפי תיאור שמצא בספר "Picatrix" (תכלית החכם, ר'עייט אל-חקים) המיוחס בטעות לאסטרונום והאלכימאי הערבי האנדלוסי אבו אל-קאסם מסלמה אבן-אחמד אל-מג'ריטי שנפטר בסביבות 1008. האפיפיור גמל לו על ידי הענקת טירה אחת בעיר שלו - אנאני ועל ידי הגנה מפני ההאשמות בכפירה. יוקרתו בעקבות הצלחה טיפולית זו גרמה לכך שקשרו את שמו לספרים רבים לרפואה, לאלכימיה, לאסטרולוגיה ולמגיה, אף על פי שהוא גינה פרקטיקות מגיות. בהמשך טיפל ארנאלדו גם באפיפיורים בנדיקטוס האחד עשר וקלמנס החמישי.