cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
תיאטרון
תיאטרון בישראל
תיאטרון תמונע הוקם על ידי נאוה צוקרמן, המנהלת האמנותית, כאנסמבל בשנת 1981 ובשנת 2000 נפתח המרכז הקיים כיום, ברחוב שונצינו בתל אביב-יפו, המוגדר במרכז פרינג' עצמאי, ומכיל, מלבד הפקות האנסמבל, עוד עשרות הפקות עצמאיות במסגרת מרכז הפרינג'. התיאטרון מעלה מחזות קלאסיים, לצד מחזות ישראליים מקוריים ומחזות מודרניים של יוצרי שונים מכל קשת התיאטרון.
הכרטיס הכפול
הכרטיס הכפול הוא תקנה שהנהיג איגוד הכדורסל בישראל, המאפשרת לשחקני כדורסל עד גיל 22 להשתייך לקבוצה מליגת העל בכדורסל ובמקביל לשחק ולהתאמן בקבוצה מהליגה הלאומית והארצית. התקנה נכנסה לתוקף בעונת.
איגוד הכדורסל ומנהלת הליגה הלאומית יזמו את התקנה. התקנה נועדה לאפשר לשחקנים צעירים שאינם מקבלים דקות משחק רבות בשל ריבוי שחקנים זרים ומתאזרחים, לקבל דקות משחק בליגות המשנה ובכך לצבר ניסיון על הפרקט. הקבוצות מליגת המשנה זוכות מצידן לשחקנים איכותיים מליגת העל. על פי ההסדר קבוצה מליגת המשנה יכולות לכלול בשורותיהן עד 3 שחקנים מליגת העל.
ב-2015 הוחלט לכלול גם את ליגת כדורסל הנשים בהסדר זה לקראת עונת 2015/2016, ובכך לאפשר לשחקניות צעירות לקבל דקות משחק בליגת המשנה.
העורקים הבין-צלעיים
הָעוֹרְקִים הַבֵּין-צַלְעִיִּים (TA: arteriae intercostales) הם קבוצה של עורקים המספקים דם לרווחים הבין-צלעיים.
העורקים הבין צלעיים הקדמיים
הענפים הבין-צלעיים הקדמיים של עורק החזה הפנימי מספקים דם לחמשת או ששת הרווחים הבין-צלעיים הראשונים. לאחר הסתעפותם ממנו, מתפצל עורק החזה הפנימי לעורק רום הבטן העליון ולעורק הסרעפת השרירי. מעורק הסרעפת השרירי מסתעפים יתר הענפים הבין-צלעיים הקדמיים.
העורקים הבין-צלעיים האחוריים
העורק הבין-צלעי העילאי (arteria intercostalis suprema) הוא עורק שממנו מתפצלים העורקים הבין-צלעיים האחוריים הראשון והשני, אשר מספקים דם לרווחים בין-צלעיים אלה. עורק זה מסתעף מגזע הצלע והצוואר, ענף של העורק התת-בריחי. תשעת העורקים הבין-צלעיים האחוריים האחרים יוצאים ישירות מאבי העורקים.
בשל מיקומו של אבי העורקים לשמאל עמוד השדרה, העורקים הימניים ארוכים יותר מעורקים השמאליים. העורקים הימניים עוברים על פני גופי החוליות, מאחורי הוושט, צינור החזה והווריד האי-זוגי. הם מכוסים על ידי הריאה הימנית והאדר. לעומתם, העורקים השמאליים יוצאים אחורנית לצד החוליות, מכוסים על ידי הריאה השמאלית והאדר. שני העורקים השמאליים העליונים נחצים על ידי הווריד הבין-צלעי העילאי השמאלי, ואילו העורקים התחתונים נחצים על ידי הווריד האי-זוגי המחציתי (vena hemiazygos). ממול לראשי הצלעות, עובר מטה קדמית להם הגזע הסימפתטי. עצבי הקרביים יורדים גם הם קדמית לעורקים התחתונים.
כל עורק בין-צלעי אחורי מתקדם לאורך הגבול התחתון של הצלע ממעל, יחד עם הווריד הבין-צלעי והעצב הבין-צלעי של אותו רווח. הווריד נמצא מעל לעורק, ואילו העצב מתחתיו.
מכל עורק בין-צלעי אחורי מתפצל ענף גבי (ramus dorsalis), המלווה את הענף הגבי של עצב השדרה ומספק את חוט השדרה, עמוד השדרה, שרירי הגב והעור בגב. כמו כן, מכל עורק מתפצל גם ענף עקיף החוצה את המרווח הבין-צלעי ונע לאורך הגבול העליון של הצלע.
תיאור קולי
תיאור קולי או תיאור חזותי היא רצועת קול מיוחדת עבור אמצעי מדיה חזותית (כגון טלוויזיה וקולנוע, מחול, אופרה ואמנות חזותית, הכוללת תיאור של המתרחש על המסך או הבמה, אשר מיועדת בעיקר לעיוורים וללקויי ראייה. היא מורכבת מקריין שמדבר במהלך ההתרחשות החזותית, בעיקר בזמן ההפסקות הטבעיות של השֶׁמַע.
באמנויות הבמה (תיאטרון, מחול ואופרה) ובמדיה (תכנים טלוויזיוניים וסרטי קולנוע), התיאור הוא סוג של תרגום שמיעתי-חזותי, הנעזר בהפסקות בדיאלוג או בין מרכיבי קול נחוצים, כדי להוסיף נרטיב שמתרגם את התמונה החזותית לחוש, שנגיש למיליוני אנשים שחסרה להם גישה מלאה לתכנים טלוויזיוניים ולסרטים. מדי פעם, כאשר יש דיאלוג שמתבצע בשפה אחרת מן השפה הראשית של הסרט, מוקרא התרגום על ידי קריין (לרוב בעל קול שונה מהקריין הראשי). במוזיאונים או בתערוכות אמנות חזותית, סיורים עם תיאור קולי משמשים כדי לספק גישה למבקרים עיוורים או בעלי לקות ראייה.
חוקרים פועלים כדי להראות כיצד התיאור הקולי, שנפוץ בו השימוש במבחר מילים מגוונות, כגון מילים נרדפות ודימויים, עוזר לא רק לילדים עיוורים וגם לסובלים מלקות למידה, אלא גם יכול לשפר את האוריינות של כלל הילדים.
פרסי ג'קסון והאולימפיים
פֶּרְסִי ג'קסון והאולימפיים (באנגלית: Percy Jackson & the Olympians) היא סדרת ספרים (פנטלוגיה) מאת הסופר האמריקאי ריק ריירדן (Rick Riordan). עלילת ששת הספרים בסדרה מבוססת על המיתולוגיה היוונית ומתרחשת בימינו. ב-2005 ראה אור הספר הראשון בסדרה. ב-2008 ו-2009 תורגמו לעברית חמשת הספרים על ידי יעל אכמון, בהוצאת גרף צעיר (הסדרה של גילי בר-הלל). גם חברת ההוצאה לאור מרגנית הוציאה את חמשת הספרים של סדרת פרסי ג'קסון והאולימפיים. הספר השישי בסדרה עתיד לצאת לאור ב-26 בספטמבר 2023.
הספרים בסדרה
בסדרת פרסי ג'קסון והאולימפיים יצאו הספרים:
סדרות המשך
ריק ריירדן כתב שלוש סדרות המשך לסדרה המקורית. סדרת ההמשך הראשונה נקראת "גיבורי האולימפוס", והיא מבוססת בנוסף גם על חלק מהמיתולוגיה הרומית. הספרים בסדרה הם:
סדרת ההמשך השנייה לסדרת פרסי ג'קסון היא "גורלו של אפולו" שעוסקת במסעותיו של אפולו ומהווה המשך לגיבורי האולימפוס. הסדרה מונה חמישה ספרים:
בנוסף ישנם ספרי תוספת למיתולוגיה היוונית בידי ריק ריירדן אשר לא תורגמו לעברית:
בנוסף נכתב מפגש בין משפחת קיין לפרסי ג'קסון (שלושה סיפורים קצרים המאוגדים לאחד – demigods & magicians):
עלילה
ישנם בני אלים אחרים שנלחמים למען קרונוס כגון אית'ן נקמורה בן נמסיס. מניעם של חצויים אלה הוא חוסר הקשבה מהוריהם, אשר לא יכולים לעזור להם, ורובם בני אלים משניים אשר מנסים להחזיר את כבוד הוריהם. גם חלק מהאלים המשניים עצמם נלחמים למען כבודם. הטענה העיקרית הנוספת שלהם היא שהאלים משתמשים בהם כבכלי משחק, כמו חיילים. פרסי מסכים עם הטענות ובאמת מתנגד לחלק מההתנהגויות של האלים האולימפיים, אך בכל זאת נלחם למענם. בסיום המלחמה האלים מציעים לפרסי משאלה כפרס על תרומתו, והוא בוחר לוותר על חיי נצח ובמקום זאת דורש מהאלים שישנו את התייחסותם לילדיהם החצויים ובנוסף יתנו יחס טוב יותר לאלים המשניים.
הספר הראשון: גנב הברק
פרסי תופס את העט ומגלה שהעט קסום, כך שכאשר פרסי תפס אותו הוא הפך לחרב מארד שמימי (מתכת המחושלת במיוחד ללחימה במפלצות, כיוון שמתכות רגילות אינן משפיעות עליהן). פרסי מגלה שיש לו כישרון ללחימה בחרב, והוא מביס את האריניה. פרסי לא מבין מה בדיוק קרה. הוא יוצא לחופשת הקיץ עם אמו, אך החופשה נקטעת כאשר גרובר חברו הטוב (הלומד איתו בפנימייה) מאתר אותו. גרובר מתגלה כסאטיר מגונן, ומנסה להציל את פרסי ממינוטאור שרודף אחריו. כאשר פרסי מגיע לעמק בלונג איילנד, אמו נעלמת באור זהוב רגע לפני שהמינוטאור מוחץ אותה בידו, ופרסי מצליח להרוג את המינוטאור. מאז הוא בטוח שאמו מתה. העמק אליו הגיעו דרך כביש 3.141 נקרא מחנה החצויים, מחנה לילדים שהם חצי אלים וחצי בני תמותה. מתברר כי מורו ללטינית, מר ברונר, הוא בעצם הקנטאור כירון וגם מנהל הפעילויות במחנה. במחנה החצויים מתגלה לפרסי שאביו הוא אל. תחילה פרסי לא יודע את זהות אביו, אך בהמשך, במהלך משחק "תפוס את הדגל" במחנה, מתגלה כי פרסי הוא בן פוסידון, אל הים. פרסי מתיידד עם חבריו החדשים, ובעיקר עם לוק בן הרמס, אל הנוודים, ואנבת' צייס, בת אתנה, אלת החוכמה. פרסי נשלח למסע חיפושים ומקבל נבואה מהאורקל:
.
מטרתו היא למצוא את הברק הראשון של זאוס. זאוס חושד שפרסי הוא זה שגנב את הברק עבור אביו, ופרסי צריך למצוא את הברק כדי להוכיח לזאוס כי פוסידון הוא לא הגנב. את המשימה הזאת יש להשלים תוך עשרה ימים, אחרת תפרוץ מלחמה. אל פרסי מתלווים גרובר, וחניכה מהמחנה - אנבת' צ'ייס. ביחד הם יוצאים מערבה כדי להגיע לשאול. כירון נותן לפרסי את החרב אנקלוסמוס (ביוונית - נחשול), אשר עשויה מארד שמימי ויכולה להשתנות מצורתה המקורית לצורת עט. בדרך הם מותקפים על ידי יצורים שונים מתוך המיתולוגיה היוונית כמו מדוזה, האריניות, וכימרה. הם גם נפגשים עם אל המלחמה, ארס, שמעניק להם תיק עם ציוד לאחר שמילאו את משימתו. כאשר הם מגיעים לשאול מתברר כי בתוך התיק שקיבלו מארס נמצא הברק הראשון, וכי ארס הוא זה שסיכסך בין האלים, בעודו פועל תחת השפעת קרונוס. בסיום הספר מתברר כי לוק הוא הבוגד, הוא זה שגנב את הברק ונתן אותו לארס מלכתחילה. מטרתו היא לעורר את קרונוס מטרטרוס, אך פרסי לא מצליח לעצור בעדו ולוק בורח ממחנה החצויים (ומאז הפך לאחד מאויביו הגדולים של פרסי וחבריו למשך כל סדרת הספרים). בסוף הספר, פרסי עוזב את מחנה החצויים למשך השנה ועובר ללמוד בבית ספר במנהטן.
הספר השני: ים המפלצות
טייסון, חברו של פרסי מבית ספרו, מתגלה כקיקלופ, בנו של פוסידון ואח - למחצה של פרסי. יום אחד, מגיעים לכיתתו של פרסי נערים מגודלים עם שמות מוזרים, כגון טוחן גולגולות, כותש עצמות, ג'ו בוב וכו'. פרסי מגלה במהלך משחק מחניים עם הנערים המגודלים שהם אינם אלא לייסטריגונים שמנסים להרוג אותו. במהלך הקרב הלייסטריגונים זרקו על פרסי וטייסון כדורי אש לוהטים. טייסון חסם אותם מבלי להיפגע כיוון שקיקלופים חסינים לאש. באותו הזמן, גרובר יוצר קשר עם פרסי דרך החלומות של פרסי. מתברר שגרובר נכלא על ידי פוליפמוס - קיקלופ ענקי. גרובר מצליח לשרוד רק מפני שהקיקלופ חושב שגרובר הוא קיקלופה, והוא אומר לקיקלופה (גרובר) שהם יתחתנו ברגע שהיא (גרובר) תסיים להכין את ההינומה שלה. העץ הקסום של תאליה (השומר על המחנה מפני פולשים) הורעל, והחליש את ההגנות הקסומות של המחנה. כירון פוטר מתפקיד מנהל הפעילויות, וטנטלוס, העולה מהשאול, מחליף אותו. פרסי ואנבת' מצליחים להבין שגרובר מצא את גיזת הזהב, המסוגלת לרפא את העץ של תאליה מההרעלה ולעזור להגן על המחנה. בשל כך קלאריס נשלחת לחפש אותה כדי להציל את המחנה.
לאחר ששוחח עם הרמס וקיבל את עצתו, פרסי בורח מהמחנה עם חברתו אנבת' ואחיו למחצה, טייסון. כדי שההרפיות לא ישיגו את פרסי וחבריו, ויאכלו אותם, פרסי מתפלל לפוסידון, אביו, ששולח היפוקמפוסים, סוסי ים גדולים, ומפני שפרסי מכיר את שפת הסוסים הוא מסוגל לתקשר אתם ומנווט אותם הרחק ממצר לונג איילנד. הם מגיעים לספינת התענוגות "הנסיכה אנדרומדה" ומגלים שהיא שורצת מפלצות, ובנוסף לכך מגלים שקרונוס רוצה לעלות חזרה לפני כדור הארץ בעזרת סרקופג מוזהב שניצב בספינה ולכן בורחים ממנה. לוק מנהיג על הספינה צבא מפלצות גדול. הם רוצים להגיע לים המפלצות (משולש ברמודה), כדי למצוא את גיזת הזהב ולזרז את תחייתו של קרונוס. קלאריס מוצאת את פרסי, אנבת, וטייסון כשהם נלחמים בהידרה והם נכנסים אל ים המפלצות יחד. הספינה של קלאריס, סי. אס. אס ברמינגהם מתפוצצת במהלך קרב וטייסון איתה. הם מגיעים לאי של פוליפמוס, ממנו הם לוקחים את הגיזה, מצילים את גרובר וקלאריס מפוליפימוס ומגלים שטייסון חי, וחוזרים למיאמי. קלאריס טסה למחנה עם גיזת הזהב, כדי לרפא את העץ המורעל מהר ככל האפשר, ואילו פרסי, אנבת' וטייסון נתפסים על ידי לוק. בעזרת הודעת איריס-נט הם מראים לדיוניסוס, אחראי המחנה ואל היין, שלוק הוא האשם בהרעלת העץ של תאליה ושכירון חף מפשע, ודיוניסוס מפטר את טנטלוס. לאחר שפרסי נלחם בלוק ומביס אותו, לוק מורה על אנשיו לחסל אותם ומחליט להשיג את קלאריס עם פגסוס שחור (בלאקג'ק) מכיוון שגם הוא רוצה להשיג את גיזת הזהב. אך הוא לא מצליח לצאת לדרך כי צבא קנטאורים ובראשם כירון מעוררים מהומה שמאפשרת לבלאקג'ק לברוח, ופרסי, טייסון ואנבת' חוזרים על גב הקנטאורים ("חבורת הפונים הפרועים") למחנה, שם כבר ריפאה הגיזה את העץ של תאליה. למזלם, כל תשומת הלב מופנית לקלאריס, ואף אחד לא מעיר להם על כך שברחו כדי לעזור לה במסע החיפושים. טייסון נקרא על ידי פוסידון על מנת לעזור לו בכבשני הקיקלופים מתחת לים, ועוזב את המחנה לעת עתה. הגיזה עובדת טוב יותר משציפו כולם, וימים ספורים לאחר מכן נפלטת תאליה (בת זאוס) מהעץ בהפתעה. זוהי עוד תוכנית של קרונוס שנועדה להוסיף עוד קלף שיכול לשנות את תוצאות הנבואה אשר שאומרת שלבן של אחד משלושת הגדולים (זאוס, פוסידון והאדס) אם ישרוד עד גיל 16, יהיה את הכוח והיכולת להחליט אם להשמיד את האולימפוס או לא.
הספר השלישי: קללת הטיטאן
בתחילת הספר פרסי, אנבת' ותאליה בת זאוס (חברת ילדות של לוק ואנבת') נסעו לפנימייה צבאית בשם "ווסטאוובר הול" מפני שגרובר מצא שני חצויים חדשים: ביאנקה וניקו די אנג'לו, שהתבררו כחזקים מאוד. על שני החצויים שם עין מפלצת - המנטיקור, המתחזה לד"ר קוטס. פרסי נקלע למצב שבו הוא מופרד מחבריו וצריך להילחם במנטיקור לבדו. בשנייה האחרונה אנבת', תאליה וגרובר מגיעים אבל המנטיקור ממשיך להיות חזק יותר מהם. לפתע נחלצת לעזרתם האלה ארטמיס - אלת הציד ביחד עם ציידותיה, אך היא אינה מספיקה להציל את אנבת' שנחטפת על ידי המנטיקור. האלה ארטמיס יוצאת לחפש את המפלצת המסוכנת שיכולה להשמיד את האולימפוס, שעליה דיבר המנטיקור, אבל היא נתפסת בטרם גילתה מידע חדש ונהיית שבויה. תאליה, גרובר, ביאנקה (שהפכה לציידת ארטמיס), הבכירה שבציידות ארטמיס, זואי צל-ליל (אחותם של נימפות השקיעה - ההספרידות) ופרסי יוצאים לחפש את ארטמיס, אנבת' ואת המפלצת בעקבות הנבואה שהם שמעו מפי האורקל מדלפי ששוכנת במחנה החצויים בגופה של מומיה:
הם מחליטים על שילוב של 3 ציידות ו־2 חניכים. התכנון הוא שתאליה, גרובר, זואי צל-ליל, ביאנקה ופיבי הציידת יצאו. אך האחים טראוויס וקונור שוד מותחים את פיבי עם דם קנטאור ופוגעים בה, כך שהיא לא יכולה לצאת למסע החיפושים. פרסי בורח מהמחנה (בעזרת בלאקג'ק) כדי להשתתף במסע במקום פיבי. פרסי והשאר נפגשים לאחר שפרסי מנסה להזהיר את השאר מפני אנשי - שלד שהטיטאן אטלס יצר כדי להרוג אותם. הם נלחמים נגד אנשי השלד, וגם נגד מפלצת, האריה מנמאה. לאחר מכן יוצאים למסע מרובה הרפתקאות והנבואה התקיימה במלואה: ביאנקה די אנג'לו נהרגת במגרש הגרוטאות של הפייסטוס והאלים שנמצא במדבר, אימת האולימפוס הוא האופיאוטאורוס (חצי פרה חצי נחש ים שפרסי מתוך חובותיו בתור בנו של אל הים הציל בתחילת הספר), שאם מישהו יקריב אותו לאלים ויזרוק את קרביו לאש יהיה לו הכוח להשמיד את האולימפוס, והם אכן פוגשים את האופיאוטאורוס (המכונה בידי פרסי "בסי") בנקודות שונות לאורך הדרך. החבורה מוצאים את האלה ארטמיס, אשר הוכרחה להחזיק את השמיים, הנטל הקבוע של אטלס, ופרסי מחליף אותה בהחזקה כדי שתוכל להילחם נגד אטלס. בנוסף לכל זה קרו עוד דברים, כגון הפעם שרכבו על חזיר ענק (ברכת פאן), כשפרסי נאבק בנראוס הזקן כדי לקבל מידע, וכשהוא נפגש עם רייצ'ל אליזבת דר (בת תמותה אשר יכולה לראות דרך הערפול כמו אימו של פרסי) והיא מצילה אותו. לקראת סוף הספר מגלים שזואי צל - ליל הציידת היא אחת ההספרידות (נימפות השקיעה), שהן בנותיו של אטלס והיא אכן נהרגת על ידו. ניקו די אנג'לו מאשים את פרסי במות אחותו, ולאחר התקף זעם מתגלה כבנו של האדס - אל המתים ואדון השאול - אחד משלושת הגדולים. בנוסף מתגלה במהלך הספר שניקו וביאנקה היו לכודים במלון הלוטוס שהזמן בו מהיר איטי יותר. הם הרגישו ששהו במלון חודש לכל היותר, אבל מסתבר שהם הגיעו מתקופת מלחמת העולם השנייה לפני 70 שנה.
בסוף הספר, תאליה מצטרפת לציידות ארטמיס יום לפני יום הולדתה ה-16 כדי לא להיות החצויה מהנבואה, וגרובר מקבל הודעה מהאל פאן שאומרת: "אני ממתין לך".
הספר הרביעי: הקרב על המבוך
לאחר שהותקף על ידי מעודדות אמפוזות בבית ספרו החדש ומצליח לחסל רק אחת מהן בעזרת רייצ'ל אליזבת דר, חוזר פרסי ג'קסון למחנה החצויים על מנת ללמוד על המבוך העצום אשר נבנה על ידי האדריכל היווני דיידלוס מתחת לאדמה. כשהוא מגיע למחנה, הוא פוגש את מורה קרב החרבות החדש, קווינטוס. במהלך קרב נגד עקרבי ענק במחנה במקום משחק תפוס את הדגל, מוצאים אנבת' ופרסי במקרה את הכניסה למבוך. לאחר כניסה למבוך ויציאה ממנו, מבין פרסי בעזרת דפנה, חברתו של גרובר, כי לוק כבר השתמש במבוך והוא מתכוון להוביל את צבאו דרכו כדי לתקוף את מחנה החצויים. הנבואה היא:
על ידי שימוש במבוך, מוכרחים אנבת', פרסי, גרובר וטייסון למצוא את דיידלוס ולשכנעו לא לערוק אל כוחותיו של לוק, בשביל שלא ימסור את חוטה המכושף של הנסיכה אריאדנה, שינחה אותו ואת כוחותיו במבוך. לאחר ניווט קל במבוך, נפגשים פרסי ורעיו בקאמפה - מחצית אישה ומחצית מפלצת-דרקון ולאחר קרב משחררים את אסירה, בריאראוס בעל־מאה־הידיים, בן משפחתו של טייסון ואלילו הרוחני. למרות הערצתו של טייסון כלפי בעל מאה הידיים ה"אימתני", מאכזבו בריאראוס בכך שמסרב לעזור להם כאשר הפחד מניע אותו. לאחר מפגש עם האלה האולימפית הרה ועם האל הזוטר יאנוס וקרב בחוותו של גריאון, מתאחדת הקבוצה עם ניקו די אנג'לו, בן האדס, אשר מאשים את פרסי כגורם למות אחותו, ביאנקה. לאחר מכן, בהוראתו של האל הפייסטוס, משתמשים פרסי והקבוצה במבוך על מנת להגיע להר סנט הלן. שם, מרגיש גרובר בנוכחותו של האל פאן ויוצא בעקבותיו יחד עם טייסון. פרסי ואנבת' מתפצלים ויוצאים אל נפחיית הטלקינים, שדים דמויי הכלבים אשר משרתים את הטיטאן קרונוס. הטלקינים מוצאים אותו ותוקפים אותו. זמן קצר לפני ההתקפה, נפגשים פרסי ואנבת' ומתווכחים לגבי אפשרות לבריחתה של אנבת'. אנבת' מנשקת את פרסי ובורחת. פרסי משתמש בכוחו השולט במים וגורם להתפרצות הר הגעש, ובורח בעזרת מים מההר כדי להשאיר את הטלקינים חסרי אונים. לאחר התרגיל הוא נשאר מחוסר הכרה ואנרגיה.
הספר החמישי: תקוות האולימפוס
הספר מספר על המלחמה האחרונה בין האלים לבין קרונוס. הספר מתחיל ביציאה של פרסי וצ'ארלס בקנדורף מביתן הפייסטוס למשימה על ספינת 'הנסיכה אנדרומדה'. בסופו של דבר הספינה מתפוצצת ובקנדורף ולוחמים ספורים מצבאו של קרונוס נהרגים. פרסי מתעורר בממלכתו של פוסידון, ומגלה שפוסידון נמצא במצור על ידי הטיטאן אוקיינוס. הוא חוזר למחנה ומעביר את ההודעה על מותו של בקנדורף, ושומע לבסוף את הנבואה הגדולה:
במהלך שיטוט ביער הוא רואה את ניקו, דפנה והסאטיר לנאוס, שדנים בהיעלמותו הבלתי מוסברת של גרובר. ניקו מדבר עם פרסי והם מחליטים ללכת לשאול, על מנת שיוכל פרסי לקפוץ לסטיקס ולהיות בלתי מנוצח. הם הולכים לבית אמו של לוק, שמתגלה כמטורללת ומשונה. היא מסבירה לשניים שלוק בא לבקש את ברכתה והם מבינים שגם לוק הפך לבלתי פגיע. הם חוזרים לביתו של פרסי, שם אמו נותנת לו את ברכתה גם כן. לאחר שהם פוגשים את גרובר בסנטרל פארק, הם נכנסים לשאול דרך שער אורפאוס, ומתעמתים עם האדס. פרסי קופץ לסטיקס ונהיה חסין ובלתי מנוצח מלבד נקודה בגב שלו. בתור משהו שיעגן אותו לעולם בני האנוש, הוא חושב על אנבת' ששולה אותו מהנהר. ניקו נשאר בשאול, בעוד פרסי עולה ותופס פיקוד על כל החצויים שבאים להילחם בקרונוס ובצבאו, והציידות, בהנהגת תאליה, מחליפות את תפקידם של ביתן ארס.
קרונוס מעיר את המפלץ טיפון בסנט הלן, וכך כל האולימפיים - חוץ מדמטר ופרספונה, שמתחבאות עם האדס בשאול, ומפוסידון, שנערך עליו מצור - יוצאים להילחם בו. האולימפוס נשאר כמעט בלי הגנות, וקרונוס לוקח את כל הצבא שלו לניו יורק כדי להשמיד את האולימפוס. האל הזוטר מורפיאוס מרדים את כל בני התמותה, ורק מחנה החצויים נשאר להגן על תרבות המערב כולה, אחרת קרונוס ישמיד את האולימפוס, מקום משכנם של האלים. קלאריס, נציגת ביתן ארס, רבה עם מייקל יוּ מביתן אפולו, ומשום כך קלאריס וביתן ארס מסרבים להשתתף בקרב ונשארים במחנה, כי 'נמאס לה שמשתמשים בחצויי ארס למלחמות בלי הכרת תודה'. עם זאת, מתברר שלקרונוס יש מרגל במחנה שמעביר אליו את כל המידע האסטרטגי החשוב של צבא החצויים.
החצויים ממשיכים להילחם, ורובם נפגעים וחלקם מתו. רק פרסי - המוגן בקללת אכילס - לא נפגע ולא נשרט אפילו שריטה קלה. קרונוס מצליח להגיע לכניסת בניין האמפייר סטייט ופתאום האדס מגיח מאדמה עם דמטר, פרספונה וניקו עם צבא מתים ומתחילים להילחם נגד קרונוס, אך הוא מצליח להגיע לאולימפוס ושם קרונוס ופרסי נאבקים זה בזה. אנבת' נפצעה קשה, מפני שספגה את המכה של איתן נקמורה במקום פרסי, כי איתן כיוון ישר לנקודת התרופה של פרסי. אנבת' מבינה שלוק עוד מנסה להאבק בקרונוס ששוכן בגופו, ומביאה לפרסי את הסכין שלה כדי שימסור אותו ללוק, שיוכל לדקור את עצמו בנקודת התורפה שלו - האזור היחיד בגופו שבו הוא פגיע. פרסי מתלבט האם לבטוח בלוק ולתת לו את הסכין כדי שיתאבד ובכך יקטול את קרונוס, או שהוא משקר לו וקרונוס יהפוך לצורתו האמיתית שתחריב את העולם בקלות. פרסי מביא ללוק את הסכין ולוק מתאבד, כשהוא דוקר את עצמו בנקודה מתחת לזרועו השמאלית. בזכות פוסידון, האלים מביסים את טיפון וחוזרים לאולימפוס, האדס מתקבל בהתלהבות רבה, ולאחר שאלות הגורל באת לשאת את התכריכים של לוק - פרסי, אנבת', תאליה, טייסון וגרובר מקבלים כל אחד מתנה מהאלים. תאליה מקבלת עזרה בגיוס ציידות חדשות, והאדס מוודא שהציידות שמתו יובלו לשדות אליסיום. טייסון נמנה כמשרת גנרל צבאות האוליפוס ומקבל נבוט חדש. גרובר נמנה כחבר במועצת זקני הפרסות וכאדון הפרא החדש לאחר מות פאן בספר הקודם. אנבת' מקבלת את המשרה להיות אדריכלית האולימפוס ולשקם אותו לאחר שנהרס במלחמה, ופרסי מקבל את ההזדמנות להפוך לבן אלמוות - לאל. פרסי דוחה את ההצעה המפתה, ומבקש במקום זאת לקיים את בקשתו האחרונה של החצוי הזוטר אית'ן נקמורה (בן נמסיס) ממנו - שיכירו בכל בני האלים לכל היותר עד גיל שלוש עשרה, ושהילדים של האלים הזוטרים יקבלו מקום מכובד במחנה. בסוף הספר רייצ'ל הופכת לאורקל החדשה של מחנה החצויים, ואנבת' ופרסי נהיים בני זוג. ובסוף הספר רייצ'ל האורקל החדשה דוברת את הנבואה הבאה:
חפצים קסומים
רוב כלי הנשק הקסומים עשויים מארד שמימי שמחושל על ידי הקיקלופים או בביתן הפייסטוס. כלי נשק של בני האדס/פלוטו עשויים מברזל סטיגאי, שחושל במי נהר הסטיקס. חצי הציידות של ארטמיס עשויים כסף טהור, הקדוש לארטמיס/דיאנה שגם הוא עשוי להרוג מפלצות, ואנשי זאב במיוחד. כלי נשק של חצויים רומיים עשויים מזהב קיסרי שמחושל במקדש יופיטר על גבעת הקפיטולין ברומא. לרוחות רפאים של גאיה יש כלי נשק ממתכת רפאים סגולה.
הנבואה הגדולה
במהלך הספרים מוזכרת "הנבואה הגדולה" כמה פעמים, לפעמים בהסברים כואבים בהם אנבת' וכירון מספרים לפרסי שאסור היה לו להיוולד. הנבואה הגדולה הייתה הנבואה שהאורקל סיפרה לכירון בסוף מלחמת העולם השנייה, ובגללה החליטו שלושת האלים הגדולים להפסיק להוליד חצויים. בהסבר פשוט סיפרו לפרסי במהלך הספרים: "כשתגיע לגיל שש-עשרה תאלץ להחליט את גורל האולימפוס, לטוב או לרע" בצורה שונה ולעיתים קרובות בהן פרסי חושב שאינו חשוב או מאוכזב מעצמו. הנבואה הגדולה מסופרת לראשונה בשלמותה לאחר הרבה רמזים, בספר החמישי "פרסי ג'קסון ותקוות האולימפוס". בסוף הספר החמישי מתגלה שפרסי הוא בכלל לא הגיבור מהנבואה, אלה רק שותף לה.
הנבואה מתבצעת במלואה כך: ("בחירה גורלית את חייו תקפד, את משכן האלים לקומם או לאבד").
הנבואה הגדולה השנייה (נבואת השבעה)
נבואה זאת אומרת רייצ'ל דר בתור האורקל החדשה, לאחר שרוח האורקל תפסה בה אחיזה, בסוף הספר החמישי. פרסי חושב שנבואה זו תתקיים רק דורות רבים אחריהם, כמו הנבואה הגדולה הקודמת - שהתקיימה רק אחרי קרוב לשבעים שנה לאמירתה. (אף על פי שבמחנה יופיטר הכירו את הנבואה הרבה לפני.)
נבואה זו מתגשמת בסדרת ההמשך, "גיבורי האולימפוס".
התגשמות הנבואה
בחמשת הספרים שיצאו לאור בסדרה הבאה "גיבורי האולימפוס" מובהרת הנבואה.
ספר שישי
באוקטובר 2022 פרסם ריק ריירדן שספר חדש בשם "פרסי ג'קסון והאולימפיים: גביע האלים" (Percy Jackson & the Olympians: The Chalice of the Gods) שמהווה המשך ישיר לסדרה צפוי לצאת ב־26 בספטמבר 2023.
סדרת המשך
באוקטובר 2010 הוציא לאור ריק ריירדן סדרת המשך חדשה, "גיבורי האולימפוס" שבה שישה גיבורים חדשים מתווספים לסדרה והם: ג'ייסון, פייפר, ליאו, ריינה, פרנק והייזל, בנוסף לפרסי ואנבת' שממשיכים בסדרה זו וניקו שמקבל תפקיד יותר מרכזי.
בעברית יצאו לאור חמישה ספרים: "הגיבור האבוד", "בן נפטון", "אות אתנה", "בית האדס" ו"דם האולימפוס". בנוסף יש את הספר "The Demigod Diaries"- יומני החצויים.
בנוסף, יצאה סדרה שלישית בשם "גורלו של אפולו", המונה חמישה ספרים ספרים, "האורקל הנסתר", "הנבואה האפלה" "המבוך הבוער", "קברו של הרודן" ו"המגדל של נירון".
סדרות קשורות
סדרות נוספות מפרי עטו של ריירדן, "משפחת קיין והאלים המצריים" וכן "מגנס צ'ייס והאלים של אוסגרד", מתקיימות באותו יקום בדיוני של סדרת פרסי ג'קסון והאולימפיים. דמות הפרוטגוניסט בסדרת מגנס צ'ייס הוא בן דודה של אנבת' צ'ייס. דמויות מסדרת משפחת קיין נפגשו לראשונה עם פרסי בספר "בן סובק".
עיבוד קולנועי
עד כה יצאו שני סרטים המבוססים על סדרת ספרי פרסי ג'קסון והאולימפיים: ב-2010 יצא לאקרנים סרט הקולנוע "פרסי ג'קסון וגנב הברק" בבימויו של כריס קולומבוס, ובאוגוסט 2013 יצא לאקרנים סרט המשך, "פרסי ג'קסון וים המפלצות" בבימויו של תור פרוינדנטל בעוד שקולומבוס הפך למפיק הסרט. הסרטים הם בכיכובם של לוגאן לרמן בתפקיד פרסי ג'קסון, ברנדון טי. ג'קסון בתפקיד גרובר אנדרווד, אלכסנדרה דדריו בתפקיד אנבת' צ'ייס וג'ייק אייבל בתפקיד לוק קאסטלאן. הסרטים לא קיבלו ביקורות טובות מהמבקרים, וביקורת חריפה יותר ממעריצי הספרים, מפני שהעלילה שונה מאוד מעלילת הספרים, עיצוב הדמויות שונה, וסצנות חשובות נמחקו מהעלילה.
סדרת טלוויזיה
בשנת 2020 ריק ריורדן ואשתו בקי העלו סרטון לטוויטר המאשר באופן רשמי הפקת סדרה המבוססת על סדרת הספרים פרסי ג'קסון והאולימפיים. פרק הפיילוט נכתב על ידי ריק ריירדן והוגש להפקה בשנת 2021. ההפקה בפועל כבר החלה, ושחקנים לדמויות הראשיות כבר נבחרו. בינואר 2022 נחתם חוזה להפקת הסדרה ע״י דיסני, את הסדרה יביים ג׳יימס בובין והיא צפויה לעלות בשירות דיסני+ של החברה בעתיד.
נורמן האנטר
נורמן האנטר (באנגלית: Norman Hunter; 29 באוקטובר 1943 – 17 באפריל 2020) היה כדורגלן אנגלי בולט בקבוצת הכדורגל המצליחה של לידס יונייטד בשנות ה-60 וה-70. הוא היה הראשון שזכה בתואר כדורגלן השנה בליגה האנגלית.
קריירת אימון
בספטמבר 1980 התמנה האנטר למאמנה של בארנסלי. הוא החליף בתפקיד את שחקן העבר אלן קלארק, שמונה למאמנה של לידס יונייטד. לאחר כ-4 עונות בבארנסלי עבר לאמן את וסט ברומיץ' אלביון, שם סיים את תפקידו בתום עונת 1984/5. ביוני 1985 החל האנטר לאמן את קבוצת רות'רהאם יונייטד למשך 2 עונות. בשלהי 1988 שב ללידס כמאמן זמני במקומו של בילי ברמנר שפוטר מתפקידו, אולם סיים את דרכו כמאמן במועדון לאחר כ-3 משחקים בלבד כאשר הווארד וילקינסון החליף אותו בתפקיד. קבוצתו האחרונה כמאמן הייתה ברדפורד סיטי אותה אימן מ-1989 עד ראשית 1990.
מותו
ב-10 באפריל 2020 דווח כי האנטר מאושפז בבית חולים ומקבל טיפול לאחר שנבדק ונמצא שהוא נושא את נגיף הקורונה. ב-16 באפריל דווח כי הוא נמצא במצב קשה מאוד. ב-17 באפריל הודיעה הנהלת לידס יונייטד כי האנטר נפטר כתוצאה מהמחלה. בהצהרה ששחרר המועדון נאמר: "האנטר משאיר אחריו חור ענק במשפחת לידס יונייטד, ומורשתו לא תישכח לעולם".
משל המנורה תחת האיפה
משל המנורה מתחת האיפה, (ידוע גם כמשל המנורה מתחת הקערה), הוא אחד המשלים של ישו בברית החדשה. הוא מופיע בבשורות על פי מתי, מרקוס ולוקאס . במתי, המשל הוא המשכו של השיח על המלח והאור.
קטע קשור למשל
בבשורה על פי לוקס, אומר ישו:
פרשנות
הרעיון המרכזי במשל הוא כי "על האור להתגלות, לא להיסתר" . את הנמשל לאור כאן יש לפרש כמתייחס לישו, או למסר שלו, או לתגובת המאמין למסר זה
הכוחות המזוינים של תימן
הכוחות המזוינים של תימן (בערבית: الْقُوَّاتُ الْمُسَلَّحَةُ الْيَّمَّنِيَّة) הם הכוחות הצבאיים המשולבים של רפובליקת תימן. הם כוללים את צבא תימן (כולל המשמר הרפובליקני), הצי התימני (כולל הנחתים) וחיל האוויר התימני (כולל חיל ההגנה האווירית). בירת המדינה, צנעא, היא המקום שבו נמצאת המפקדה הצבאית. על פי חוקת תימן, נשיא תימן משמש כמפקד העליון.
מספר אנשי הצבא בתימן גבוה יחסית. לתימן יש את הכוח הצבאי השני בגודלו בחצי האי ערב אחרי ערב הסעודית. בשנת 2012 נאמד סך החיילים הפעילים באופן הבא: צבא, 66,700, חיל הים, 7,000 וחיל האוויר, 5,000. בספטמבר 2007 הודיעה הממשלה על החזרת שירות החובה לצבא. תקציב הביטחון של תימן, שבשנת 2006 היווה כ-40% מסך התקציב הממשלתי, צפוי להישאר גבוה בטווח הקרוב, עם כניסת הגיוס הצבאי לתוקף ואיומי ביטחון הפנים אשר ממשיכים להסלים.
מאז מלחמת האזרחים בתימן בשנת 2015, הכוחות המזוינים מחולקים בין נאמניו של הנשיא לשעבר עלי עבדאללה סאלח לבין הכוחות הפרו-ממשלתיים של הנשיא עבד רבו מנסור האדי.
ההיסטוריה המוקדמת
את מקורותיו של הצבא התימני המודרני ניתן לייחס לסוף המאה ה-19 כאשר הטורקים החלו לגייס אנשים שבטיים כדי ליצור 4 גדודי ז'נדרמריה ושלושה גדודי פרשים. בשנת 1906 גייסו האיטלקים אלפי תימנים והעניקו להם הכשרה צבאית במושבה סומליה לפני ששלחו אותם ללוב כדי להילחם במרד הסנוסי ב-1911. בהיותם מודעים להישגים שהשיגו ההאשמים במהלך המרד הערבי, שילוב של כוחות אלו (שכולם היו בעלי קשרים חזקים עם שבטים מקומיים שונים) מרדו בשלטון העות'מאני בתימן במהלך מלחמת העולם הראשונה. על אף שהמרד לא מפורסם כמו ההתקוממות שבה היה מעורב לורנס איש ערב - מרד תימן הוביל לנסיגת הצבא הטורקי. לאחר שהכריזה רשמית על עצמאות מהעות'מאנים ב-1918, זכתה תימן להכרה בינלאומית רק ב-1926.
הכוחות המזוינים של צפון תימן
כשהממשלה הרפובליקנית תפסה את השלטון בהפיכה נהרסו חלק גדול מהיציבות והמקצועיות שנותרה בצבא. הממשלה החדשה הייתה צריכה לבנות צבא חדש כדי להילחם במורדים. בכל מחוז הוקמו מרכזי הכשרה ומשרדי גיוס. המצרים מילאו תפקיד יוצא דופן בתהליך בניית צבא לאומי מודרני באמצעות יועצים ומתן הזדמנות לקצינים תימנים ללמוד באקדמיות מצריות. בעזרת המצרים הוקמו ארבע חטיבות חי"ר מלאות. אלה מורכבים מחטיבת המהפכה, חטיבת נאסר, חטיבת האחדות וחטיבת אל-עראבה. אחת הבעיות בצבא תימן הצעיר הייתה היעדר מנהיגות חזקה. היועצים המצריים היו צריכים להקים פיקוד צבאי מאוחד, ולכן הוקמו הגופים הבאים: הרשות לניהול הצבא, הרשות הלוגיסטית, רשות החימוש הצבאית וחדר מבצעי מלחמה.
הכוחות המזוינים של דרום תימן
צבא דרום תימן התקיים עוד ממלחמת העולם הראשונה, אז הוקם הגדוד התימני הראשון, המורכב מערבים מקומיים שגויסו להתעמת עם כוחות טורקים שאיימו על עדן. יחידה זו פורקה ב-1925, אך כעבור שלוש שנים עברה ארגון מחדש כ-Aden Protectorate Levies (APL). בין השנים 1929–1939 הגן ה-APL על שדות תעופה ובסיסים אחרים, וגם על ההאיים פרים וקמראן. במהלך מלחמת העולם השנייה היחידה תוגברה באמצעות הוספת יחידת נ"מ, שהצליחה ב-1940 להפיל מפציץ איטלקי מעל עדן. בשנת 1957, ה-APL אורגנה מחדש והושמה בשליטת הצבא הבריטי. ארבע שנים לאחר מכן, היא עברה לשליטה של הפדרציה של דרום ערב ועברה ארגון מחדש רשמית כ-FRA. עד 1964, היחידה כללה 5 גדודי חי"ר, יחידת משוריינים ויחידת איתות. ביוני 1967 היא חוזקה על ידי הוספת 4 גדודים של המשמר הפדרלי (או המשמר הלאומי) שאוחדו לתוך המבנה הקיים של היחידה ובסך הכל גיוס הגדוד העשירי של היחידה. שנה לאחר מכן שולבו ב-FRA שלושה גדודי הלגיון הבדואי הדרומי. הבריטים אימנו את היחידות הללו בלוחמת הרים ובמבצעים הנתמכים במסוקים, חלקם אפילו לפעולות ביטחון פנים עירוני. לכן, כאשר הבריטים ניהלו משא ומתן בנובמבר 1967 על העברת השלטון לחזית השחרור הלאומית (NLF) ככוח הפוליטי הדומיננטי, הצליחה הממשלה החדשה להניח את ידה על צבא מאומן ומאורגן היטב, גם אם קטן. ביוני 1969, זרוע מרקסיסטית רדיקלית של ה-NLF תפסה את השלטון בעדן וב-1 בדצמבר 1970 שונה שמה של המדינה לרפובליקה הדמוקרטית העממית של תימן. שמם של הכוחות המזוינים שונה לכוחות המזוינים של הרפובליקה הדמוקרטית העממית של תימן. בעוד שהממשלה יצרה קשרים הדוקים מאוד עם מוסקבה אשר התעניינה להשיג דריסת רגל ממנה תוכל לשלוט ולהשפיע על ההתפתחויות בים האדום, בים הערבי ובקרן אפריקה, כמו גם לשפר את יכולתה לפקח על פעילויות ארצות הברית ובעלות בריתה במזרח התיכון ולחזק את הנוכחות הצבאית הסובייטית שלה. הסובייטים תפסו את ההזדמנות. ובעוד מוסקבה התיידדה רשמית עם שתי הממשלות בצנעא ובעדן, היא לקחה על עצמה לאחר מכן את החובה לסייע בבנייה הצבאית של דרום תימן בלבד. התהליך התקדם בקצב משמעותי יותר ברפובליקה הדמוקרטית העממית של תימן, מאשר בצפון תימן - לא רק בגלל ההכשרה הטובה יותר שהכוחות המזוינים המקומיים קיבלו קודם לכן מהבריטים, אלא גם משום שהחזית הלאומית המאוחדת התנגדה אידאולוגית לשבטיות ועשתה כמיטב יכולתה כדי למגר אותה. היחסים עם מוסקבה התחזקו, ובתחילת 1969 הוקמה קבוצת ייעוץ צבאית סובייטית גדולה - שבסיסה בעדן ובפיקודו של מייג'ור גנרל. קולונל סובייטי אחד קיבל את הפיקוד על חיל האוויר בעוד אחר קיבל את הפיקוד על כוחות היבשה. האחרונים ארגנו מחדש והרחיבו את הכוחות הזמינים לשש חטיבות של שלושה גדודים כל אחת, גדוד איתות, גדוד אימונים, אקדמיה צבאית, יחידת משטרה צבאית ומספר יחידות תמיכה קטנות. יתר על כן, הסובייטים הפכו למסייעים בפיתוח מערכת מודיעין אפקטיבית המבוססת על משאבים אנושיים וטכניים, והקמת מערכת לוגיסטית יעילה המסוגלת לתמוך בפעולות ניוד כוחות.
מלחמת האזרחים של צפון תימן
מלחמת האזרחים של צפון תימן החלה ב-1962 והסתיימה ב-1970. המלחמה התרחשה בין הכוחות הרפובליקנים הערביים של צפון תימן לבין ממלכת תימן. המלוכה קיבלו תמיכה מערב הסעודית וירדן ואילו הרפובליקנים של צפון תימן קיבלו תמיכה ממצרים וברית המועצות, תוך שימוש בכ-55,000 חיילים מצריים. המלוכה השתמשה בבני שבטים מקומיים.
המפקדים הרפובליקנים היו גמאל עבד אל נאצר ועבד אל-חכים עאמר ממצרים ועבדאללה אל-סלאל מהרפובליקה הערבית של תימן. במהלך הסכסוך יותר מ-50,000 חיילי מצרים נכחו בתימן, מה שהיווה חסרון למצרים במהלך מלחמת ששת הימים עם ישראל ב-1967. כוחות מצרים נסוגו מתימן כדי להצטרף למלחמת ששת הימים. מלחמת האזרחים הסתיימה כאשר הכוחות הרפובליקנים ניצחו, וכתוצאה מכך להפיכתה של ממלכת תימן לרפובליקה הערבית של תימן. יותר מ-100,000 נהרגו משני הצדדים במהלך הסכסוך.
מלחמת האזרחים של 1994
במלחמת האזרחים בתימן ב-1994 כמעט כל הלחימה בפועל התרחשה בחלקה הדרומי של המדינה למרות התקפות מהאוויר וטילים נגד ערים ומתקנים מרכזיים בצפון. תושבי הדרום ביקשו תמיכה ממדינות שכנות וקיבלו מיליארדי דולרים של ציוד וסיוע כספי, בעיקר מערב הסעודית, שחשה מאוימת במהלך מלחמת המפרץ ב-1991 כשתימן תמכה בסדאם חוסיין. ארצות הברית קראה שוב ושוב להפסקת אש ולחזרה לשולחן המשא ומתן. ניסיונות שונים, כולל של שליח מיוחד של האו"ם, לא צלחו להגיע להפסקת אש.
המהפכה בתימן ב-2011
במרץ 2011, חודש לאחר תחילתה של התקוממות נגד שלטונו של הנשיא סאלח. גנרל עלי מוחסן אל-אחמר, מפקד הדיוויזיה המשוריינת ה-1, ערק לצד המפגינים שלקחו מאות חיילים וכמה טנקים כדי להגן על האזרחים המפגינים. טנקים יריבים של דיוויזיית השריון ה-1 והמשמר הרפובליקני התמודדו זה מול זה בצנעא.
השתלטות החות'ים בתימן
במהלך המהפכה של 2011, המוני חות'ים השתתפו בהפגנות. החות'ים השתמשו במהפכה כהזדמנות להשתלט על צפון תימן. כאשר עלי עבדאללה סאלח הוחלף בעבד רבו מנסור האדי כנשיא, האדי היה אמור לכהן בנשיאות למשך שנתיים. החות'ים השתתפו גם בוועידת הדיאלוג הלאומי, בתיווך האו"ם ומועצת שיתוף הפעולה של המפרץ כדי להאריך את כהונתו של האדי בשנה אחת ולאפשר לו להנהיג רפורמות גורפות בכל הרשויות האזרחיות, הכלכליות והצבאיות כאחד, וזאת על מנת לטהר את כל הרשויות מנאמני סאלח. אבל ועידת הדיאלוג הלאומי אפשרה להאדי גם להפוך את תימן למערכת פדרלית בת שישה אזורים, החות'ים התנגדו לכך. לאחר החלטת האדי להעלות את מחירי הדלק ולהסיר סובסידיות מגוונות, החלו החות'ים בהתקדמות על כל המחוזות בתימן להשלמת ההשתלטות על תימן. סעודיה נאלצה להכריז על האחים המוסלמים כארגון טרור ולהסיר את תמיכתם ממפלגת איסלאח בתימן. מהלך זה אפשר לחות'ים להשתלט על חטיבת השריון 310 בעמרן ולהוציא להורג את מפקדה ולהחליפו בחות'י. לאחר מכן, החות'ים התקדמו לצנעא ויישרו קו עם קונגרס העם הכללי הנאמן לסאלח (GPC). מכיוון שהכוחות המיוחדים של תימן והמשמר הרפובליקני היו נאמנים ל-GPC, הדבר אפשר לחות'ים להשתלט על כמה מהבסיסים שלהם בצנעא. כתוצאה מכך, חיל האוויר התימני (YAF) פתח בתקיפות אוויריות כבדות על כוחות החות'ים מחוץ לצנעא. החות'ים המשיכו וכבשו את הפיקוד העליון של צבא תימן והמתחם הנשיאותי היה מצור של החות'ים. לבסוף, הלחימה הסתיימה עם חתימת הסכם השלום והשותפות בין החות'ים והאדי, כחלק מההסכם האדי החליף את כל הקבינט שלו. החות'ים ראו בכך הזדמנות לאתר ולעצור את בעלי בריתה של מפלגת האיסלאח בצנעא. הם גם ניסו לכפות את שליטתם על כל צבא תימן, אבל כשהקצינים סירבו לציית להם, הם החליפו אותם בתומכי החות'ים ובכך הם אף השתלטו על חיל האוויר התימני. לאחר מכן החליטו הגורמים שנשארו ממפלגת האיסלאח, המשמר הנשיאותי ושרידי יחידות צבאיות הנאמנות להאדי, להילחם. האלימות הגיעה לשיאה בבירה כאשר החות'ים גירשו את המשמר הנשיאותי מהמתחם הנשיאותי והשתלטו על בניין משרד הביטחון בצנעא.
כוחות הנאמנים לנשיא האדי
בנוסף לכוחות היבשה, חיל האוויר של איחוד האמירויות אימן טייסים להקים חיל אוויר תימני חדש באמצעות מטוסים קלים מסוג אייר טרקטור AT-802. דווח כי מטוסים אלו פועלים ומסייעים ליחידות הצבא הנאמנים של האדי ליד תעז. חיילי צבא תימן לחמו בתעז נגד הכוחות החות'ים, ותפסו שליטה על כמה מחוזות בעיר בסוף אפריל 2017. מתקפה מחודשת יצאה לדרך על ידי הצבא הלאומי של תימן שקיבל תמיכה אווירית מהקואליציה בהובלת חיל האוויר של תימן והקואליציה בהנהגת סעודיה, בסופה עמדה ממשלת האדי בשליטה בתעז.
מבנה
הצבא מאורגן בשמונה חטיבות שריון, 16 חטיבות חי"ר, שש חטיבות ממוכנות, שתי חטיבות קומנדו מוטסות, חטיבת טילי קרקע-קרקע אחת, שלוש חטיבות ארטילריה, כוח משמר מרכזי אחד, חטיבה אחת של כוחות מיוחדים ושש חטיבות הגנה אווירית, המורכבות מארבעה גדודי ארטילריה נ"מ וגדוד טילי קרקע-אוויר אחד.
תקציב הביטחון
הוצאות הביטחון של תימן היו תמיד אחת משלוש ההוצאות הגדולות של הממשלה. תקציב הביטחון גדל מ-540 מיליון דולר ב-2001 ל-221. מיליארד דולר ב-2006, וכלל הנראה הוא הגיע ל-3.5 מיליארד דולר ב-2012. לפי הערכות, טרם 2014 התקציב היווה כ-4–5% מהתוצר המקומי הגולמי.
כוחות חצי-צבאיים
ב-2009 היו לכוח החצי-צבאי של תימן כ-71,000 אנשים. כ-50,000 היוו את ארגון הביטחון המרכזי של משרד הפנים; הם מצוידים במגוון של כלי נשק ומשוריינים.
תימן בנתה משמר חופים קטן תחת משרד הפנים, והכשירה טכנאים צבאיים ימיים.
תמי בולדווין
תמי סוזן גרין בולדווין (באנגלית: Tammy Suzanne Green Baldwin; נולדה ב-11 בפברואר 1962) היא פוליטיקאית אמריקאית, חברת המפלגה הדמוקרטית, המכהנת כסנאטורית מטעם מדינת ויסקונסין.
בולדווין כיהנה כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מדינת ויסקונסין בשנים 1999–2012 ובכך הייתה לאישה הראשונה שנבחרה מטעם מדינה זו. ב-6 בנובמבר 2012 נבחרה לסנאט של ארצות הברית, ובכך הייתה לסנאטורית הראשונה בארצות הברית שהיא לסבית מחוץ לארון.
בית הנבחרים של ויסקונסין
בשנת 1992 התמודדה בולדווין לבית הנבחרים של ויסקונסין במחוז 78, וזכתה ברוב של 43% מקולות הבוחרים והייתה אחת מ-6 להט"בים גלויים שזכו בבחירות הכלליות של ארצות הברית. בשנת 1993 היא התבטאה שהיא מאוכזבת מתמיכתו של נשיא ארצות הברית ביל קלינטון במדיניות אל תשאל, אל תספר שהייתה נהוגה בכוחות המזוינים של ארצות הברית כלפי להט"בים. בתחילת 1994 היא הציעה לאשר נישואים חד-מיניים בוויסקונסין. בהמשך אותה שנה היא נבחרת בשנית ברוב של 76% מקולות הבוחרים. בשנת 1995 היא הציעה לאשר שותפות ביתית בוויסקונסין. בשנת 1996 נבחרה בשלישית ברוב של 71% מקולות הבוחרים.
בולדווין התנגדה לעונש מוות בוויסקונסין.
בבית הנבחרים של ויסקונסין הייתה בולדווין חברה בוועדה למשפט פלילי ויושבת ראש ועדת החינוך.
בית הנבחרים של ארצות הברית
לאחר פרישתו של סקוט קלוג הרפובליקני בשנת 1998, התמודדה בולדווין במחוז מספר 2 של מדינת ויסקונסין בבחירות לבית הנבחרים של ארצות הברית מול מועמדת המפלגה הרפובליקנית, ג'וזפין מזר וניצחה אותה ברוב של 53% מקולות הבוחרים (116,377 קולות) ובכך הייתה לאישה הראשונה מטעם מדינת ויסקונסין שנבחרה לקונגרס וללהט"בית הראשונה הגלויה הלא מכהנת שנבחרה לקונגרס. היא החלה לכהן בבית הנבחרים ב-3 בינואר 1999. בשנת 2000 היא זכתה שוב לאחר ניצחון על ג'ון שארפלס ברוב של 51% מקולות הבוחרים (163,534 קולות), בפער של 8,902 קולות.
ב-10 באוקטובר 2002 הייתה בולדווין מבין 133 חברי הקונגרס שהתנגדו לפלישת ארצות הברית לעיראק. חודש לאחר מכן, ב-7 בנובמבר היא זכתה בפעם השלישית ברוב של 66% קולות (163,313 קולות) לאחר ניצחון על רון גריר, בשנת 2004 היא זכתה בפעם הרביעית ברוב של 63% מקולות הבוחרים (251,637 קולות), לאחר ניצחון על דייב מגנום.
בשנת 2005 הייתה חברה בשדולה ליציאה מעיראק. בשנת 2006 היא זכתה בפעם הרביעית ברוב של 63% מקולות הבוחרים (191,414 קולות), שוב לאחר ניצחון על מגנום, בשנת 2008 היא זכתה בפעם החמישית ברוב של 69% מקולות הבוחרים (277,914 קולות), לאחר ניצחון על פיטר ת'רון ובשנת 2010 היא זכתה בפעם השישית ברוב של 62% מקולות הבוחרים (191,164 קולות) לאחר ניצחון על צ'ד לי.
בבית הנבחרים של ארצות הברית הייתה בולדווין חברה בוועדה לאנרגיה ומסחר ובשתי ועדות המשנה, לאיכות סביבה וכלכלה ולבריאות.
בסקר שנערך על ידי השבועון National Journal בשנת 2011 נבחרה בולדווין לחברת הקונגרס הליברלית ביותר.
הבחירות לסנאט ב-2018
בבחירות לסנאט בשנת 2018 זכתה בכהונה שנייה, והביסה את לאה ווקמיר.
חיים אישיים
במשך 15 שנים חייה עם בת זוגה, לורן אזר. בשנת 2009 נרשמו כבנות זוג בוויסקונסין. הזוג נפרד בשנת 2010.
מדרון קאיפר
מדרון קאיפר או מתלול קאיפר (באנגלית: Kuiper Scarp) הוא מדרון, בצידו המזרחי של האי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה.
המדרון ממוקם לגדתו הדרומית של קרחון אורנוס.
גילוי ומיפוי המדרון
המדרון מופה על ידי וולפגנג לואיס גוטפריד יוארג (Wolfgang Louis Gottfried Joerg) בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו בטיסתו של אלזוורת'.
המדרון נסקר על ידי הסקר האנטארקטי הבריטי בין השנים 1961–1973.
מקור השם
שמו של המדרון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.
בצלאל בזק
בצלאל בָּזָק (ביז'ינסקי) (ח' בשבט ה'תרנ"ח, 31 בינואר 1899 – י"א בכסלו ה'תשל"ה, 25 בנובמבר 1974) היה פעיל ציבורי בולט בציונות הדתית.
ביוגרפיה
נולד בוולוצלבק שבאימפריה הרוסית (בתחומי פולין של ימינו) למשה ביז'ינסקי ולחיה. הוא קיבל חינוך מסורתי בחדר ובישיבה. השכלה כללית רכש מפי מורים פרטיים.
מנעוריו היה פעיל ב"צעירי מזרחי" בעירו וולוצלבק וכן בחינוך הדתי ובקרן היסוד. במשך הזמן נבחר כחבר מועצת המזרחי ומועצת הפועל המזרחי בפולין. בשנת ה'תרפ"ד נשא לאשה את שושנה, ובשנת 1925 עלה עמה לארץ ישראל וקבע את מושבו בירושלים. בשנת 1934 היה מראשי סיעת "אל המקור" של הפועל המזרחי.
בזק כיהן כחבר מועצת ההסתדרות של הפועל המזרחי בירושלים וחבר נשיאות המרכז של הסתדרות הפועל המזרחי בארץ ישראל. היה חבר אספת הנבחרים, החל מהאסיפה השנייה, מטעם הפועל המזרחי וחבר הוועד הלאומי. בתקופת המאבק, בשנת תש"ז (1947), שימש כמ"מ חבר הנהלת הוועד הלאומי.
השתתף בקונגרסים הציוניים החל מהקונגרס הי"ב (פרט לקונגרס הי"ד) ולאחר מכן חבר נשיאות הוועד הפועל הציוני. היה יו"ר ועדת הבחירות במחוז ירושלים לכנסת הראשונה; חבר המועצה ליד המושל הצבאי למחוז ירושלים בתקופת מלחמת העצמאות.
שימש במשך שנים כמזכיר הכללי של המרכז העולמי של הפועל המזרחי, גזברו של המרכז ובשנים האחרונות לחייו יו"ר בפועל ויושב ראש "מפעל התורה למען הישיבות בארץ ישראל". היה חבר המועצה הדתית בירושלים מייסודה בשנת 1936.
פרסם מאמרים בעיתונים: "המזרחי", "קדם" (שהופיע בפולין), "התור", "נתיבה" ו"הצופה". ערך את קובץ "נירותינו" שהופיע בוולוצלבק. פרסם קובץ על הפועל המזרחי בארץ ישראל בהוצאת צעירי המזרחי, ניו יורק תרפ"ז.
משפחתו
לבצלאל בזק שלושה בנים:
הפועל גליל עליון (כדורסל)
הקבוצה נוסדה בשנת 1972 (כהפועל כפר גלעדי) וקיבלה את השם מזוהה איתה ב-1978. גליל עליון היא הקבוצה השלישית בהיסטוריה שזכתה באליפות המדינה בכדורסל (לאחר מכבי תל אביב והפועל תל אביב). לאורך ההיסטוריה זכתה הקבוצה באליפות אחת (1993) ובשני גביעי מדינה (1988, 1992).
לאחר שהבעלים חיים אוחיון העביר את רישיון ליגת העל של הקבוצה הבוגרת להפועל גלבוע גליל בתום עונת 2007/08, המועדון "הפועל גליל עליון", ששמר על מחלקת הנוער המקורית, הקים מחדש את קבוצת הבוגרים ב-2009 ומאז היא נמצאת בבעלות אוהדיה בשיתוף המועצה האזורית גליל עליון.
היסטוריה
קבוצת הפועל גליל עליון נוסדה בשנת 1972 ונועדה להחליף קבוצה בשם זהה שהייתה קיימת בעבר אך התפרקה בשנת 1964. שורשיה בקבוצות הכדורסל של קיבוצי הגליל: הפועל שדה נחמיה, הפועל כפר גלעדי, הפועל חולתה, הפועל מעיין ברוך (שהייתה אחת הקבוצות הראשונות בישראל ואף זכתה באליפות "הפועל" ב-1951, לפני הקמת הליגה הלאומית) ועוד. הקבוצה העפילה לראשונה לליגה הבכירה בסיום עונת 1978/79.
בשיאה זכתה הקבוצה המקורית באליפות ישראל (עונת 1992/1993) ובשני גביעי מדינה (1987/1988 ו-1991/1992). ב-2008 הבעלים, חיים אוחיון, החליט להעביר את רישיון ליגת העל של הקבוצה הבוגרת לגלבוע והקבוצה שיחקה בליגות הנמוכות מספר שנים, עד אשר זכתה באליפות הליגה הלאומית לעונת 2020/21 והעפילה לליגת העל.
ניסיונות ההקמה
בעונת 1966/1967 היה הניסיון הראשון להקים את הקבוצה, כאשר גרשון פרינץ (ששיחק באותם ימים בהפועל גבעת חיים בליגה הלאומית) הקים את קבוצת הפועל שדה נחמיה בליגה ג' (הליגה התחתונה), אך היא נכשלה בניסיון ההעפלה לליגה ב' במשחק המכריע מול הפועל כפר גלעדי.
הטרודונטוזאוריים
הטרודונטוזאוריים (שם מדעי: Heterodontosauridae) היא משפחת דינוזאורים בעלי אגן דמוי עוף אשר חיו בין היורה התחתון לקרטיקון התחתון ברחבי כל היבשות, למעט אוסטרליה.
הפועל גליל עליון (כדורסל)
ניסיונות ההקמה
בסיום העונה נעשה ניסיון לאחד את הקבוצה עם קבוצת הכדורסל של קיבוץ דפנה, אך ניסיונות אלה לא צלחו והקבוצה פורקה.
השנים הראשונות
ב-1972 נעשה ניסיון נוסף לבדוק האם ניתן להקים קבוצה מאוחדת ליישובי הגליל, כאשר קבוצת הארלם גלובטרוטרס האמריקאית התארחה באולם הפתוח באיילת השחר ומשכה כ-3000 צופים. בסיום המשחק הוחלט כי יש להקים קבוצה חדשה שתמשוך אליה את שחקני הכדורסל המובילים באזור ותנסה להעפיל לליגה הלאומית (הליגה הבכירה).
הטרודונטוזאוריים
המאפיין העיקרי של בני המשפחה הוא שיניהם המוזרות אשר הזכירו ערכת שיניים של יונקים מודרניים. בקדמת הלסת שלהם היה מקור קרני ומאחוריו היו ניבים קדמיות, שיניים דמוי מלתעות ובאחורי הלסת שיניים טוחנות בדומה למרבי אוכלי הצמחים. כמה חוקרים רואים בכך הוכחה שהם היו טורפים או אוכלי כל ולא התבססו רק על צמחים.
הפועל גליל עליון (כדורסל)
השנים הראשונות
בעונת 1972/1973 מונה פרינץ למאמן/ שחקן הקבוצה הראשונה על בסיס הפועל כפר גלעדי מליגה ב', אך בשל חוקי איגוד הכדורסל באותן שנים לא התאפשר לשנות את שמה של הקבוצה מבלי שתרד לליגה ג'. הקבוצה הורכבה בעיקר משחקני כפר גלעדי, אך היא נכשלה בניסיון להעפיל לליגה א', לאחר שהפסידה להפועל עין דור במשחק המכריע בשתי הארכות. בעונה לאחר מכן איגוד הכדורסל הקפיא את העליות והירידות בין הליגות השונות בשל מלחמת יום הכיפורים. במלחמה נהרג שחקן הקבוצה אביהוא גלעדי.
בעונת 1974/1975 הקבוצה התאחדה עם הפועל קריית שמונה ושינתה את שמה ל"הפועל כפר גלעדי-קריית שמונה", כאשר בסיום אותה עונה עולתה הקבוצה לליגה א'. במקביל מתחילה התפרקות של קבוצות הכדורסל בקיבוצים (שבשיאן מנו 6 קבוצות בליגה הבכירה) ושחקנים רבים, בראשם שחקן נבחרת ישראל גיורא דורי מקבוצת גבת יגור, מחליטים לחזק את הקבוצה. בתוך כך, במגרש בכפר גלעדי מוקמות טריבונות נוספות שמגדילות את הקיבולת באולם ל-900 צופים. עם זאת, הקבוצה נכשלה בניסיון להעפיל לליגה הארצית.
הטרודונטוזאוריים
מינים אלה הגיעו לאורך 1–2 מטר והיו דו-רגליים. הם התפחתו אולי למינים גדולים יותר כמו ההדרוזאוריים שהיו צמחוניים לחלוטין.
הפועל גליל עליון (כדורסל)
השנים הראשונות
בעונת 1976/1977 התקבל שחקן מכבי תל אביב מיכה שוורץ לקיבוץ חולתה והקבוצה התאחדה עם הפועל חולתה ושינתה את שמה ל"הפועל כפר גלעדי-חולתה". בתחילה המשחקים שוחקו בשני הקיבוצים בחלוקה שווה, אך בשל העובדה כי המגרש בחולתה אינו מקורה הועברו כלל המשחקים לכפר גלעדי. בסיום אותה עונה העפילה הקבוצה לליגה הארצית. בסיום עונת 1977/1978 הוקם חוג האוהדים של הקבוצה על ידי שישו גבאי ויובל סביר.
בעונת 1978/1979 שינתה הקבוצה לראשונה את שמה ל"הפועל גליל עליון" והיא הורכבה משחקני יישובי הגליל כולו. לקבוצה הצטרפו הסנטר בוב פדרהסט ושחקן הנוער ארז חזן מקיבוץ שמיר. מיכה שוורץ שימש כמאמן-שחקן. בסיום אותה עונה גברה גליל עליון על הפועל נהריה ומכבי טבריה והעפילה לראשונה לליגה הלאומית. לתפקיד יו"ר הקבוצה מונה צליל גורלי.
הפיכה לאחת הקבוצות המובילות בישראל
בעונת 1980/1981 גליל עליון מתבססת בליגה הלאומית ומסיימת במקום הרביעי עם 15 ניצחונות והקדימה קבוצות מובילות כמו הפועל תל אביב, הפועל חולון והפועל ומכבי חיפה. בשנים הבאות הופך אולם ציפורי למבצר והקבוצה מסיימת ברוב העונות בחלק העליון של הטבלה. בעונת 1982/1983 הצטרף אל גליל עליון השחקן שהפך למזוהה ביותר עם הקבוצה המתאזרח בראד ליף. בתום אותה עונה ניסתה מכבי תל אביב להחתים את ווינפרי, אך בשל התנגדות של יתר הקבוצות החברות באיגוד ההעברה לא יצאה אל הפועל, ונחקק "חוק ווינפרי", שאסר על זרים ששיחקו בישראל לעבור ישירות לקבוצה אחרת בארץ, ועליהם לעבור תקופת צינון של שנתיים במדינה אחרת (חוק זה המשיך עד עונת 1990/91).
בעונת 1987/1988, בהנהגתו של המאמן מולי קצורין, זכתה גליל עליון בתואר ראשון לאחר שגברה על אליצור נתניה בגמר גביע המדינה 77-79. את הקבוצה הובילו ליף, נדב הנפלד והשחקן הזר ווין פרימן, שהתגלה כששיחק כדורסל רחוב בארה"ב. בסיום אותה עונה נפתח האולם החדש בקיבוץ בכפר בלום, שמונה 2,200 מקומות ישיבה והפך למזוהה עם הקבוצה.
קצורין והגליל העליון שחזרו את ההישג בעונת 1991/1992 כאשר גברו על מכבי ראשון לציון של מיקי ברקוביץ' 76-84. את אותה קבוצה הובילו השחקנים הזרים אנדרו קנדי ומייק גיבסון והישראלים ליף ודורון שפר.
בעונת 1992/1993 עצרה גליל עליון רצף של 23 אליפויות רצופות של מכבי תל אביב כאשר ניצחה אותה בחצי גמר הפלייאוף בחמישה משחקים. גליל גם זכתה בסופו של דבר באליפות אחרי ניצחון בסדרת הגמר בהנהגתו של פיני גרשון, על הפועל תל אביב בארבעה משחקים ללא יתרון ביתיות. עונה זו כונתה בשם "עונת הדובדבנים" וזו הייתה האליפות הראשונה בהיסטוריה של הקבוצה, והאליפות הראשונה שבה לא זוכה קבוצה מתל אביב.
בעונת 1994/1995 הגיעה פעם נוספת לסדרת גמר הפלייאוף בהנהגתם של עודד קטש ואנדרו קנדי, אך כשלה מול מכבי תל אביב והפסידה לה 3-0 בסדרת הטוב מחמישה משחקים. כאשר גליל כמעט והפתיעה את מכבי במשחק השני אך לבסוף הפסידה 78-73.
בעונת 1997/1998 הגיעה לגמר גביע המדינה, אך הפסידה למכבי תל אביב 83-70, כיכבו בה אז אנדרו קנדי וגור שלף.
בעונת 1999/2000 גליל סיימה את הליגה הסדירה במקום הרביעי, ניצחה את הפועל חולון בסדרת רבע גמר הפלייאוף 1-2 בסדרת הטוב משלוש, והגיעה לחצי הגמר מול מכבי תל אביב, מכבי תל אביב ניצחה בקלות את המשחק הראשון, במשחק השני גליל הובילה רוב המשחק אך תל אביב לבסוף ניצחה 76-68, במשחק השלישי שנראה היה שהסדרה תיגמר ניצחה גליל בתוצאה סנסציונית 62-72 ביד אליהו, אך מכבי תל אביב ניצחה בקלות את המשחק הרביעי. באותה עונה כיכבו בה למונט ג'ונס, ליאור ארדיטי, איוון קארסיץ', יואב ספר ועידו קוז'יקרו שעשה את עונת הפריצה שלו.
בעונת 2000/2001 הציגה הקבוצה כדורסל מהנה בניצוחם של הרכז המצוין למונט ג'ונס, יואב ספר שהיה מלך הסלים הישראלי באותה עונה, הקלעי הליטאי המצוין רימאס קאוקינאס והסנטר דמטריוס אלכסנדר. היא סיימה את הליגה הסדירה במקום השני, אבל בחצי הגמר היא הופתעה על ידי הפועל ירושלים 3-1 בסדרת הטוב מחמש למרות שיתרון הביתיות היה של הגליל.
בעונת 2002/2003 היא סיימה את הליגה הסדירה במקום השני אך בסדרת חצי גמר הפלייאוף הופתעה הפעם על ידי עירוני נהריה למרות שיתרון הביתיות היה של הגליל. באותה עונה כיכבו בה למונט ג'ונס, עידו קוז'יקרו, ברק פלג ורג'י באסט. בסיום אותה עונה נקלעה הקבוצה לבעיית כלכליות והיה ניסיון לאחד אותה עם הפועל צפת.
בעונת 2006/07 סיימה במקום הרביעי בניצוחם של צ'סטר סימונס, עומרי כספי וקני אדלקה, והגיעה לפיינל פור. בחצי הגמר היא כמעט והפתיעה את מכבי תל אביב אך לבסוף נוצחה במשחק צמוד.
בסיום עונת 2007/08 לאחר שניסיון איחוד עם המועצה אזורית הגלבוע נדחה על ידי הפועל גליל עליון, העביר הבעלים חיים אוחיון את רישיון ליגת העל לקבוצות הבוגרים של הפועל גלבוע ושחקני הקבוצה הבוגרת של גליל עליון הועברו לקבוצה החדשה שנקראה הפועל גלבוע גליל. הקבוצה החדשה החלה לארח בהיכל הספורט גן נר תחת השם הפועל גלבוע גליל.
הקמת קבוצת האוהדים
לאחר העברת הרישיון לליגת העל לבעלות המועצה אזורית הגלבוע, בעונת הוקמה מחדש קבוצת הבוגרים בשם "הפועל גליל עליון" בליגה ב' והעפילה בסיום אותה עונה לליגה א'. לאחר שנה אחת בוצע איחוד עם קבוצת "הפועל קצרין" מהליגה הארצית ל"הפועל גליל עליון-קצרין", אך הקבוצה נשרה שוב לליגת א'. לפני תחילת עונת 2010/11 הצטרף רז גל כמנהל הקבוצה, כשבסיומה חזרה גליל עליון לארצית.
בעונת התמודדה בצמרת מול קבוצת מכבי קריית ביאליק על הכרטיס לליגה הלאומית, אך נכשלה במחזור האחרון. בתחילת עונת 2012/13, הוקפצה הקבוצה לליגה הלאומית במקומה של קבוצת הפועל יקנעם-מגידו שירדה לליגה א' עקב בעיות כלכליות. באותה עונה שיחק בקבוצה הרכז מייק ג'יימס.