cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מחנה הריכוז אוהרדרוף
שחרור המחנה: אפריל 1945
הגילוי המחריד של הגופות הביא את גנרל דווייט אייזנהאואר, המפקד עליון של כוחות בעלות הברית באירופה, לבקר במחנה ב-12 באפריל. נלוו אליו גם הגנרלים ג'ורג' פטון ועומר בראדלי. לאחר ביקורו, שלח אייזנהאואר מברק לגנרל ג'ורג' מרשל, ראש המטות המשולבים בוושינגטון, בו תיאר את מה שראה בביקורו במחנה. הוא כתב שהאכזריות והבהמיות היו כל כך חזקים שהותירו אותו חולה. לדבריו, גנרל פטון לא רצה להיכנס לראות, אך הוא שכנע אותו לבקר במחנה כדי שהוא והגנרלים האחרים שביקרו במחנה יוכלו להעיד בעתיד מיד ראשונה על הזוועות שביצעו הנאצים ביהודים, וכדי למנוע מאנשים לכנות את מה שהתחולל כתעמולה יהודית. השפעת המראות במחנה הייתה כה חזקה עד שב-19 באפריל 1945 שלח אייזנהאואר בקשה למרשל שישלח משלחת של חברי קונגרס ועיתונאים שיבואו לראות ולהביא את מעשי הזוועה של הנאצים לידיעת הציבור האמריקאי. המשלחת אושרה באותו יום על ידי נשיא ארצות הברית הארי טרומן.
סנז'נקה (מערה)
סנז'נקה (בולגרית: Снежанка; "שלגיה") היא מערה בהרי רודופי, 5 ק"מ מהעיר פשטרה, בדרום בולגריה.
מבנה המערה
אורכה של המערה 145 מטרים והטמפרטורה בה היא 9 מעלות צלזיוס באופן קבוע.
המערה מורכבת מאוסף של נטיפים, זקיפים, וילונות ואגמי גיר. המערה מורכבת ממספר היכלים, לדוגמה: ההיכל הגדול, היכלי העטינים והיכל המוזיקה. ההיכל מכיל בתוכו זקיף הדומה לצורת ילדה ובצבע לבן ומכאן השם שלגייה. ההיכלים שבמערה נחשבים מהיפים בבולגריה, כמו גם המערה בכללותה.
היסטוריה
המערה נוצרה על ידי נהר נובומאלנסקה לפני 3.5 מיליון שנים באותו התהליך של כל מערת נטיפים.
התראקים השתמשו במערה כמחסה בעת מלחמה.
המערה נתגלתה מחדש בשנת 1961.
תיירות
סנז'קה היא אחת ממאה אתרי התיירות הלאומיים של בולגריה. דרך ההגעה הלא ממונעת היא טיפוס של כחצי שעה על ההר הסמוך.
דקוואן ג'ונס
דקוואן ג'ונס (באנגלית: DeQuan Jones; נולד ב-20 ביוני 1990) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדות הסמול פורוורד והקלעי בנישינומיה סטורקס.
קריירת מכללות
בכל ארבע השנים בהם שיחק ג'ונס באוניברסיטת מיאמי, רשם ג'ונס נתונים של 508 נקודות 268 ריבאונדים, 53 אסיסטים, 52 חטיפות ו 51 בלוקים ב-111 משחקים. ב-25 בנובמבר 2009, הוא רשם את שיא הקריירה שלו במכללות כאשר קלע 16 נקודות נגד חוף המפרץ פלורידה.
אורלנדו מג'יק
לאחר שלא נבחר בדראפט 2012, ג'ונס הצטרף לאורלנדו מג'יק בליגת הקיץ של ה-NBA. ב-29 בספטמבר 2012, הוא חתם באורלנדו מג'יק. ב-27 במרץ 2013, עשה ג'ונס את משחקו הטוב ביותר באותה עונה כאשר קלע 13 נקודות בהפסד 108-114 לשרלוט הורנטס.
בחודש יולי 2013, ג 'ונס חזר לליגת הקיץ במדי אורלנדו מג'יק. ב-29 בספטמבר 2013, הוא חתם ב-סקרמנטו קינגס. למרות זאת, ב-15 באוקטובר 2013, הוא נחתך מהקבוצה לאחר ששיחק במשחק אחד בלבד.
סטוקטון קינגס
בנובמבר 2013 עבר ג'ונס לסטוקטון קינגס מ-ליגת הפיתוח של ה-NBA.
פלקנסטרו קאנטו
בחודש יולי 2014,שיחק ג'ונס בליגת הקיץ של אורלנדו במדי אינדיאנה פייסרס] ושיחק בניו אורלינס פלניקס בליגת הקיץ של ה-NBA. ב-27 ביולי חתם ג'ונס לעונה פלקנסטרו קאנטו. ב-8 בינואר 2015, הוא השתתף בתחרות ההטבעות של הליגה. הוא היה גם חלק ממשחק הכוכבים של הליגה שנערך ב-17 בינואר, ג'ונס קלע 26 נקודות והוביל את נבחרתו לניצחון במשחק, 146-143. בליגה ג'ונס העמיד ממוצעים של 8.2 נקודות ו-3.3 ריבאונדים ב-35 משחקים. הוא גם ממוצעים 8.2 נקודות ו-4.3 ריבאונדים ב-17 משחקים ביורוקאפ.
ליל מטרופול
ב-15 בספטמבר 2016, ג'ונס חתם בליל מטרופול הצרפתית.
יהודה נחמה
הרב יהודה נחמה (1825–1899) היה איש ציבור ופעיל חינוך, עיתונאי ומשכיל עברי, ממחיי השפה העברית בסלוניקי שביוון.
דקוואן ג'ונס
פורט ויין מאד אנטס
ב-7 בספטמבר 2017, ג'ונס חתם באינדיאנה פייסרס. הוא היה נחתך מהסגל ב-14 באוקטובר. הוא חתם בפורט ויין מאד אנטס ובסיום העונה זכה בתואר השחקן המשתפר.
יהודה נחמה
קורות חיים
נולד בסלוניקי שביוון (אז בשליטת טורקיה) בשנת 1825 (ה'תקפ"ה) ליעקב נחמה, בן למשפחת רבנים מיוחסת. בצעירותו התחנך בתלמוד תורה ובישיבות העיר, שם הוסמך לרבנות ולהוראה. נישא לבתו של הגביר יעקב מודליאנו, ולפרנסתו הקים בית מסחר לספרים שהתפרסם בכל רחבי אירופה.
Ghost of Tsushima
הרוח של צושימה (באנגלית: Ghost of Tsushima) הוא משחק וידאו מסוגת התגנבות, אקשן והרפתקאות וכן דרמה היסטורית, אשר פותח ונוצר בידי Sucker Punch הפקות והופץ בידי Sony Interactive Entertainment עבור פלייסטיישן 4. המשחק, אשר בנוי בתוך עולם פתוח המבוסס על יפן של המאה ה-13, מתרחש במהלך הפלישה המונגולית הראשונה ליפן ב-1274 דרך גוף שלישי והשחקנים שולטים בדמותו של ג'ין סאקאי, אחד הסמוראים האחרונים שנותרו באי צושימה ותפקידו להציל את האי ואת יפן מידי המונגולים. שמו של המשחק מתייחס לסגנון הלחימה אותו לומד סאקאי במשחק ואף משתמש בו כדי להתגנב, המדמה מאוד רוח רפאים.
יהודה נחמה
קורות חיים
בשל עיסוקו בספרים, נמשך לתחום הספרות ובילה את רוב זמנו בקריאה, ורכש שליטה בשפות עברית, צרפתית אנגלית ואיטלקית. כשנפטר אביו, הרחיב את עיסוקו למסחר של תבואה, ולשם יצירת קשרים מסחריים עם חברות גדולות בעולם המערבי הרבה לנסוע לערים שונות, שם נפגש עם רבנים ואישי ציבור שונים. למרות עיסוק זה, לא נשללה ממנו האפשרות ללמוד, ובעיקר הקדיש את כשרונותיו וזמנו להרמת מצבם הרוחני של יהודי טורקיה.
דקוואן ג'ונס
אנחוי ווני
ב-5 במאי חתם ג'ונס באנחוי ווני הסינית.
Ghost of Tsushima
המשחק, אשר נוצר כמחווה מסוימת עבור סרטי סמוראים קלאסיים בעיקר של אקירה קורוסאווה וכן עבור עבודות אחרות המבוססות על סמוראים וכדומה אל מול סיפורים היסטוריים כגון הפלישה המונגולית ליפן, יצא לאור ב-17 ביולי 2020.
יהודה נחמה
קורות חיים
כששמע על הקמת חברת כל ישראל חברים בשנת 1863 (ה'תרכ"ג) ראה חובה לייסד לחברה סניף בעירו, ובשנת 1864 (ה'תרכ"ד) הקים וועד מקומי לשם כך, והעמיד בראשו כנשיא את ד"ר משה (מואיז) אלטיני, ושימש כסגנו. יחד הצליחו השניים להניח את התשתית להשכלה ולקדמה בעיר, ולגייס ליוזמה את תמיכתו של הרב אשר קובו, החכם באשי של העיר. בתקופה זו ייסד בעיר בית ספר מודרני בשם "קולג'יו דה פדרה דה פמיליה" והעמיד בראשו כמנהל את שלמה דילהרוזה, אך המוסד לא האריך ימים.
דקוואן ג'ונס
הפועל חולון
ב-31 ביולי 2018 חתם ג'ונס בקבוצה הישראלית הפועל חולון לעונה עם אופציה לאחת נוספת.
Ghost of Tsushima
משחקיות
Ghost of Tsushima הוא משחק התגנבות פעולה-הרפתקאות וגם דרמה היסטורית. המשחק משוחק מנקודת מבט של גוף שלישי. הוא כולל עולם פתוח גדול ורחב יריעה ללא נקודות ציון וניתן לחקור אותו ללא הדרכה. השחקנים שולטים בדמותו של ג'ין סאקאי, אחד הסמוראים האחרונים שנותרו באי צושימה. השחקנים יכולים לנסוע במהירות לאזורים שונים בעולם המשחק על ידי רכיבה על סוס. פריט הפועל כקרס צלצל יהיה זמין לגישה לאזורים שקשה להגיע אליהם. המשחק כולל משימות צדדיות ודמויות שאינן ניתנות לשחק שניתן לתקשר איתן. בנוסף, ישנה אפשרות לעקוב אחר רוחות המובילות שחקנים למיקומים שונים כדי להתחיל משימות ולעזור לתושבים.
יהודה נחמה
קורות חיים
בחודש אוקטובר 1864 (תשרי ה'תרכ"ה) החל להוציא לאור ירחון אנציקלופדי בשם "אל לונאר", שהכיל ידיעות מעולם המדע, תרגומים לספרים בעלי שם, סיפורים, היסטוריה, פולקלור ועוד, ומטרתו הייתה הפצת השכלה יהודית. בתקופה זו הקים בית דפוס פרטי בו הודפסו ספרים של מחברים שונים. בית הדפוס עבד בחשאי, בשל הקשיים הרבים לאישורים מצד הממשל. כשנודע למושל חפזי פחה על בית הדפוס, הורה להחרים את כל הציוד, ולשים את מייסדו במאסר. ההוראה בוטלה לאחר התערבות מצד קונסול ארצות הברית וקונסול בריטניה בסלוניקי.
Ghost of Tsushima
משחקיות
שחקנים יכולים לעסוק בעימות ישיר עם אויבים באמצעות כלי נשק כמו קטאנה, אשר ניתן להשתמש בה גם כדי ליצור שרשרת וסדרה של תקיפות-נגד קטלניות לאחר הדגשת אויבים ספציפיים. לחלופין, שימוש בהתחמקות מאפשר לחמוק מאויבים ולהכות אותם בשקט והתגנבות בעזרת כלים כמו חזיזים ליצירת הסחות דעת, פצצות עשן כדי לאבד את האויבים המוזעקים, וקונאי להכות אויבים מרובים. דו-קרב אחד מול אחד עם דמויות לא ניתנות להפעלה הוא גם אופציונלי.
יהודה נחמה
קורות חיים
לאחר ניסיון כושל, בשנת 1873 (ה'תרל"ג) ייסדה ביוזמתו חברת כל ישראל חברים בסלוניקי בית ספר מטעמה, לאחר שרכש לשם כך תמיכה מעשירי העיר.
Ghost of Tsushima
התרחשות
המשחק מתרחש ב-1274, במהלך הפלישה המונגולית הראשונה ליפן, באי צושימה. המשחק כולל בתוכו שורה מעורבת של מבנים, הרים, אזורים, בתי קברות, יערות עתיקים, יערות-עד ועוד. במאי המשחק נייט פוקס אמר כי: "המשחק הזה הוא משחק שמעוצב כולו בתוך המציאות", באומרו כי; "אנחנו מנסים כל-כך קשה להעביר אנשים ל-1274 של יפן. אנחנו בהשראת ההיסטוריה אבל הגיבור שלנו הוא יצירה בדיונית".
יהודה נחמה
קורות חיים
החל משנת 1875 (ה'תרל"ה) שימש כחבר וועד הקהילה, ובשנת 1878 (ה'תרל"ח) נבחר לשמש כחבר בוועד מיוחד שמטרתו הייתה ביצוע שינויים בתלמוד תורה המקומי, ובמסגרתו הכניס לתלמוד תורה מספר שינויים מועילים. בנוסף שימש כנשיא חברת ביקור חולים המקומית וסייע לרבני העיר במילוי תפקידם, ובשנת 1887 (ה'תרמ"ז) נוסדו בסלוניקי ביוזמתו חברת נפט, מים ורכבת חשמלית, ושימש כסוכן פעיל עבורן.
Ghost of Tsushima
עלילת המשחק
מערכה ראשונה: לשחרר את הלורד שימורה
יהודה נחמה
קורות חיים
במסגרת פעילותו להחייאת השפה העברית, ייסד בשנת 1891 (ה'תרנ"א) את חברת "שפת אמת" שמטרתה הייתה החייאת העברית באמצעות לימוד תנ"ך וכתבי עת שונים. כן עמד בקשר מכתבים עם משכילים שונים מרוסיה, אוסטריה, צרפת ובריטניה, בהם שמואל דוד לוצאטו, פרץ סמולנסקין ויום טוב ליפמן צונץ, ואת התכתובת שניהל עמם פרסם בספרו "מכתבי דודים מיין".
Ghost of Tsushima
עלילת המשחק
בשנת 1274, צי מונגולי שבראשו עומד המנהיג חסר הרחמים- ק'וטאן חאן, פולש לאי צושימה שנמצא ביפן. הסמוראי המקומי לורד ג'ין סקאי, סמוראי נוסף בשם לורד אדאצ'י, ודודו של ג'ין, לורד שימורה מובילים את הסמוראים של האי בניסיון להדוף את הפולשים. עם זאת, הקרב מסתיים באסון, כאשר הסמוראים (וביניהם אדאצ'י) נהרגים, שימורה נשבה, וג'ין נפצע קשה ונשאר למות. הוא נמצא וניצל על ידי יונה, גנבת, שמודיעה לו שהאי נחרב. ג'ין מסתער על מקום מבטחו של ק'וטאן בטירת קאנדה בניסיון להציל את שימורה, אך מובס על ידי ק'וטאן בקרב ונזרק מגשר הטירה, אך שורד את הנפילה.
יהודה נחמה
קורות חיים
הלך לעולמו ב-26 בינואר 1899 (ט"ו בשבט ה'תרנ"ט).
Ghost of Tsushima
עלילת המשחק
כשהבין שהוא לא יכול להביס את המונגולים לבד או עם טקטיקות סמוראים מסורתיות, ג'ין דוהר על סוסו ברחבי האי כדי לגייס בני ברית. הוא מגייס את יונה, אחיה הנפח טאקה,    הסוחר קנג'י, הקשת המיומן סדנובו אישיקאווה, הסמוראית מאסקו אדאצ'י (המכונה ליידי מאסקו), וחברו הוותיק שכיר החרב ריוזו וצי הרונין שלו, שנקרא "כובעי הקש". בעוד ג'ין משבש את הפעילות המונגולית ומשחרר כפרים ברחבי האי, האנשים (בעידודה של יונה) מתחילים לכנות אותו כ"רוח הרפאים", רוחו של אחד מהסמוראים שנהרגו בקומודה, שקמה נגד המונגולים. לפני הפשיטה על קאנדה, ג'ין מנסה לסייע לכובעי הקש להשיג אוכל באמצעות פשיטה על כמה בסיסים של הצבא המונגולי, ולאחר מכן גם על ספינות הקרב שלהם. בססופו של דבר, לוחמי הרונין לא משיגים עוד אוכל, וחלקם אף נופלים בשבי המונגולי. טאקה מכין וו אחיזה לג'ין כדי שיוכל להיתלות על חומותיה של טירת קאנדה, וג'ין משתמש בו כדי לפשוט על בסיס מונגולי נוסף כדי לשחרר את לוחמי הרונין שנשבו. לאחר מכן, ג'ין מארגן פשיטה על טירת קאנדה. הוא מצליח לחדור פנימה ולחסל הרבה חיילים בדרך לשחרור הלורד שימורה. תוך כדי שהוא מנסה להתקדם פנימה, ג'ין נתקל בריוזו, שמספר לג'ין שהחאן הציב פרס גדול על ראשו של "רוח הרפאים", מה שמוביל את השניים לקרב פנים מול פנים. סקאי מצליח לפצוע את ריוזו ובכך גורם לו לסגת. הפשיטה מצליחה, ג'ין משחרר את דודו ומתאחד איתו, והם מצליחים לברוח מהמקום. למרות הניצחון שלהם, ק'וטאן כבר עזב כדי לכבוש את טירת שימורה לצד ריוזו.
יהודה נחמה
קורות חיים
ספרייתו, שהכילה ספרים רבים ונשמרה בקהילה היהודית בסלוניקי, הוחרמה ואבדה עם הגעתו של צבא גרמניה הנאצית אל סלוניקי בחודש מאי 1941, במסגרת מלחמת העולם השנייה.
Ghost of Tsushima
עלילת המשחק
מערכה שנייה: לכבוש את טירת שימורה
יהודה נחמה
חיבוריו
חיבורים נוספים שלו בשם "נדחי ישראל ונפוצות יהודה", וספר שו"ת בנושאים שונים עלו באש בשריפה שפרצה בסלוניקי בשנת ה'תר"ן.
Ghost of Tsushima
עלילת המשחק
כדי להשתלט מחדש על טירת שימורה, ג'ין מגייס את נוריו והנזירים הלוחמים שלו ואת שבט יאריקאווה. בשמו של שימורה, הוא גם מגייס את הפיראט המקומי גורו לשאת עצומה לתגבורת מטעם השוגון, כמו גם בקשה לאישור לאמץ את ג'ין כבנו. עם צבא חדש שנאסף, ג'ין משחזר את השריון הקדמוני של משפחתו מהמטפלת יוריקו, שמלמדת אותו כיצד ליצור רעל קטלני שגורם לאויב להקאת דם עד מוות. בהוראת שימורה, ג'ין וטאקה מנסים לחדור למבצר שבו נמצא ריוזו אך נקלעים למארב ונלכדים על ידי ק'וטאן, שמציע לטאקה עסקה: טאקה ישתמש בחרבו של ג'ין כדי לחסל אותו, ובתמורה, החאן ייתן לו לברוח. טאקה מסרב לעסקה ומנסה לחסל את החאן, אך ק'וטאן מתחמק מהמכה, דוקר את טאקה בגבו, ועורף את ראשו ובכך הורג אותו. ג'ין בורח בעזרתה של יונה, הורג את כובעי הקש הנותרים וקובר את גופתו של טאקה ליד קברה של יוריקו (שמתה באחת מן המשימות הצדדיות). התגבורת של השוגון מגיעה, ושימורה מוביל את הצבא הנאסף בהסתערות על טירת שימורה, בה הם דוחקים את המונגולים אל החצר הפנימית של הטירה. עם זאת, כשהמונגולים נסוגים, הם מפוצצים את הגשר המוביל לחצר הפנימית, וגורמים לאבדות רבות לסמוראים. בידיעה שמתקפה חזיתית נוספת רק תגרום ליותר אבדות, ג'ין מחליט להסתנן לטירה ולהרעיל את המונגולים. הוא מצליח להגניב את הרעל לאיראג של המונגולים, שמתים. הוא גם נתקל בריוזו ונקלע איתו לקרב בו ג'ין מחסלו כאשר ריוזו מסרב להיכנע, וג'ין מסרב לגייס את ריוזו בחזרה לצד הסמוראי. אך מגלה שק'וטאן ברח צפונה יותר. למרות שהטירה נלקחה כשהסמוראים לא מאבדים יותר אבדות נוספות, שימורה זועם על ג'ין, מכיוון שהפעולה שלו מפרה קשות את קוד הסמוראי. בידיעה שהשוגון יוציא את ג'ין להורג על כך שבגד בדרכי הסמוראים והרג מונגולים ללא כבוד. שימורה דוחק בג'ין שיונה היא בוגדת וצריך להתרחק ממנה, אך ג'ין מסרב ומחבק את דמותו כ"רוח הרפאים". שימורה נאלץ לאסור אותו, אך הוא מצליח להימלט כאשר קנג'י משכנע את השומרים לעזוב את עמדות השמירה שליד תאו של ג'ין, ומודיע לג'ין על מקום הימצאו של ק'וטאן. ג'ין נמלט מתא המעצר שלו, אך בדרכו החוצה, הסוס שלו נפגע מחצים ששומריו של שימורה ירו עליו, ונהרג.
מערכה שלישית: לחסל את החאן
ג'ין נוסע צפונה, ולומד שהמונגולים למדו כיצד ליצור את הרעל שלו, שבו הם מתכוונים להשתמש בהסתערותם על האי היפני. לפני שהוא אוסף את בני בריתו ותוקף את הבסיס האחרון של ק'וטאן באזור איזומי, ג'ין משאיר פתק עבור שימורה בטירתו ומבקש ממנו להצטרף למאמץ אחרון איתו. בסופו של דבר, ג'ין מצליח לחדור לנמל של איזומי ועורף את ראשו של ק'וטאן חאן על ספינת הדגל שלו, שעולה באש וטובעת יחד עם הרבה מחיילי הצבא המונגולי.
עם מותו של ק'וטאן, הפלישה המונגולית מאבדת את המומנטום שלה והיתרון עובר לטובת הסמוראים. שימורה מודיע לג'ין שהשוגון רואה בו איום על יציבות האי ועל הסטטוס של ציות של האנשים למנהיגיהם. לכן הוא פירק את שבט סקאי והורה לשימורה להרוג את ג'ין. כשהם נזכרים במה ששניהם הפסידו ג'ין כותב פואמה אחרונה למען המורשת של סקאי, ונקלע לדו-קרב עם שימורה בחוסר רצון. כאשר ג'ין יוצא מנצח, לג'ין יש אפשרות להרוג את שימורה בכבוד כאשר הוא שומר על המסורת הסמוראית, או לנטוש לחלוטין את קוד הסמוראי ולחוס על חייו. ללא קשר להחלטה, ג'ין הופך לאויב השוגון, ובכך המשחק נגמר.
פיתוח ויצירה
המשחק פותח ונוצר בידי חברת סאקר פאנץ' הפקות. לאחר שסיימו את Infamous: First Light, הצוות רצה לפתח פרויקט נוסף בעולם פתוח מכיוון שהם האמינו כי בחירות שביצע השחקן חשובות למשחק.
כתוצאה מכך, המשחק לא יכלול נקודות ציון ולשחקנים תהיה חופש מוחלט לחקור את עולם המשחק. לדברי נייט פוקס, במאי המשחק, הצוות זיקק את המגרשים הפנימיים של המשחק ל"פנטזיה של להפוך לסמוראי" במהלך היצירה ועיצוב הקונספט.
כדי להבטיח שהפרויקט יהיה ייצוג מדויק של יפן הפיאודלית, חברת סאקר פאנץ' התייעצה עם מומחי תרבות ושלחה צוות שמע ליפן להקליט צלילים שונים, כולל שירי ציפורים. השחקנים יכולים לעבור לדיאלוג יפני עם כתוביות באנגלית. הסדרה Infamous של סאקר פאנץ' שימשה השראה לטכניקות המעבר של ג'ין. המשחק בנוסף לכך, שואב בעיקר השראה מהקולנוע היפני המציג סמוראים, ובמיוחד סרטיו האפיים והמפורסמים של אקירה קורוסאווה כמו "שבעת הסמוראים" (1954), "ראן" (1985) וגם "סנג'ורו" (1962).
הצוות התייעץ עם מומחה הלחימה בחרבות היסטוריות דייוויד אישימארו כדי לעזור ליצור בסיס מבוסס היסטורי למשחק. בדצמבר 2015 חשף מנהל סוני, סקוט רודה, כי הפרויקט החדש של סאקר פאנץ' נמצא בפיתוח מוקדם, אך הוא הוסיף כי המשחק היה מהנה לשחק. ב־23 ביוני 2020 הוכרז כי המשחק עבר התפתחות זהב.
מוזיקה
פסקול המשחק הולחן ונוצר בידי אילן אשקרי ושיג'ירו יומבאשי. הזמנות מוקדמות של התאריך המקורי של המשחק כללו מספר רחב של טראקים מהפסקול.
יציאה לאור
המשחק יצא לאור ב-17 ביולי 2020 עבור פלייסטיישן 4. המשחק היה אמור לצאת ב-26 ביוני 2020 אך נדחה בעקבות מגפת הקורונה. חברת סאקר פאנץ' הודיעה כי למשחק יש 4 מהדורות; רגילה, דיגיטל דלוקס, מיוחדת ומהדורת אספנים. לאחר יציאת הפלייסטיישן 5, המשחק יצא בגרסה מחודשת, עם חבילת הרחבה ששולחת את ג'ין לאי בשם איקי, בו ג'ין נאלץ להתמודד עם שבט מונגולי בעל יכולות על-טבעיות.
שיווק
הקמפיין השיווקי של המשחק החל באוקטובר 2017 כאשר טריילר חשיפה יצא בעת שבוע המשחקים בפריז בעת מסיבת עיתונאים של סוני. מספר טריילרים לאחר מכן יצאו ב-2018, 2019 וב-2020 יצא הטריילר האחרון.
ביקורות
עוד לפני יציאתו, המשחק זכה לביקורות משבחות וב-Metacritic הוא קיבל ציון של כ-84 מתוך 100. המשחק זכה לביקורות משבחות על העיצוב הגרפי, המשחקיות, מערכות הלחימה, העלילה, הדמויות ועוד אך זכה לביקורות פושרות עבור העולם הפתוח המיושן והידוע ועבור חוסר חידוש. ב-IGN דאגו לשבח את האסתטיקה של העיצוב הגרפי ומייקל זלצמן של IGN כתב בביקורתו כי "הרפתקה מפוארת לחלוטין".
בתחילת חודש מרץ 2021, שנים ממפתחי המשחק (ג'ייסון קונל ונייט פוקס) קיבלו את תואר הכבוד ״שגרירי תיירות״ של האי צושימה על ידי ראש העיר שציין כי הם "הפיצו את שמה וההיסטוריה של צושימה באמצעות עבודותיהם".
עיבוד קולנועי
ב-25 במרץ 2021, Sony Pictures ו-PlayStation Productions הכריזו על פיתוח עיבוד קולנועי למשחק, כאשר צ'אד סטהלסקי - הבמאי של ג'ון וויק 2   וג'ון וויק 3 - יביים. הסרט יופק על ידי סטהלסקי, אלכס יאנג וג'ייסון ספיץ מ-87Eleven Entertainment, ואסד קיזילבש וקרטר סוואן עבור PlayStation Productions;  כאשר אולפני סאקר פאנץ' ישמשו כמפיקים בפועל, ופיטר קאנג יפקח על ההפקה מטעם האולפן.
אדוארד פישר (מוזיקאי)
חייו
פישר נולד בורמונט ולמד בקונסרבטוריון של בוסטון בשנת 1867. מוריו היו יוליוס אייכברג, ג'וזף בנט שארלנד וויטני יוג'ין תאייר. הוא המשיך את לימודיו בברלין אצל קרל אוגוסט האופט וקרל אלברט לשהורן. בשנת 1875 עבר לאוטווה והיה למנהל המוזיקלי של הקולג' לבנות של אוטווה. במקביל ניצח על החברה הכוראלית של אוטווה. בהמשך עבר לטורונטו והיה שם לנגן העוגב של כנסיית סנט אנדרו הפרסביטריאנית משנת 1879 עד 1899. כמו כן היה המנהל המוזיקלי של הקולג' לבנות של אונטריו בוויטבי. בשנת 1886 פתח את הקוטנסרבטוריון למוזיקה של טורונטו ומונה למנהלו המוזיקלי.
פישר מת בשנת 1913. את מקומו תפס אוגוסטוס סטפן פוגט.
יחסי אקוודור–הודו
יחסי אקוודור–הודו הם יחסי החוץ בין אקוודור להודו.
היסטוריה
אקוודור והודו כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1969. אקוודור פתחה לראשונה את שגרירותה בניו דלהי בשנת 1973, אך סגרה אותה בשנת 1977. השגרירות פעלה שוב בין השנים 1984–1985, לפני שנפתחה שוב בפברואר 2005, וקונסוליה כללית במומבאי בשנת 2013. הפתיחה והסגירה החוזרים של השגרירות היו בגלל ההוצאה שהוציאה אקוודור לשמירה על השגרירות. שגרירות הודו בבוגוטה, קולומביה מוסמכת במשותף לאקוודור.
שתי המדינות חתמו על הסכמה על קיום התייעצויות קבועות בשנת 2000. הייעוץ הראשון נערך בשנת 2005, ואחריו בשנים 2008, 2011 ו-2014. התקיימו כמה ביקורים ברמת השרים בין שתי המדינות. כמה שרי חוץ של אקוודור ונכבדים אחרים ביקרו בהודו. מהודו, הביקורים ברמה הגבוהה ביותר באקוודור היו ברמת שר המדינה.
שתי המדינות חתמו על כמה הסכמים דו-צדדיים בנושא שיתוף פעולה בתחומי החינוך (2006), החקלאות (2008) ושיתוף פעולה כלכלי (2013). הודו ואקוודור חתמו באוקטובר 2015 על פרוטוקול בוועדת הכלכלה והסחר המשותפת (JETCO) בניו דלהי.
יחסי סחר
הסחר הדו צדדי בין אקוודור להודו צמח מ-98.9 מיליון דולר בשנת 2009 ל-1.29 מיליארד דולר בשנים 2014–2015. הסחר הדו צדדי ירד ל-553.14 מיליון דולר בשנים 2015–2016. הודו ייצאה סחורות בשווי 415.45 מיליון דולר לאקוודור, וייבאה 137.69 מיליון דולר בשנים 2015–2016. הסחורות העיקריות שמייצאת אקוודור להודו הן דלקים / שמנים מינרליים, עץ ומוצריו, קקאו ומוצריו, אלומיניום ומוצרים נלווים, מכונות ומכשירים מכניים, עופרת, נחושת, אבץ ומוצריהם ומוצרי ייצור שונים. הסחורות העיקריות המיובאות על ידי אקוודור מהודו הן דלקים / שמנים מינרליים, ברזל ופלדה, מוצרי תרופות, כלי רכב, כימיקלים אורגניים, פלסטיק ומוצרים נלווים, מכונות ומכשירים מכניים, מכונות חשמליות וציוד, גומי ומוצרים.
ב-16 בנובמבר 2008 פגשה שרת החוץ של אקוודור מריה איזבל סלבדור את מקבילה, פראנב מוכרג'י, ודנה בשיתוף פעולה בתחום הנפט וההגנה. הממשלה החדשה באקוודור ביטלה את ההסדרים הקודמים לחלוקת הכנסות עם חברות נפט מערביות והייתה להוטה להתחיל בשותפות חדשה עם ONGC Videsh שבבעלות המדינה.
בשנת 2006 נחתמו הסכמים בין שתי חברות הנפט הממשלתיות ONGC Videsh ו-Petroecuador, וכן בין ה-Confederation of Industrial Industries (CII) לבין המועצה לקידום יצוא והשקעות באקוודור (CORPEI).
יחסים צבאיים
אקוודור הייתה המדינה הראשונה שרכשה מסוקי דרוב, מתוכם אחד לשימוש הנשיא. ממשלת אקוודור חתמה על הסכם עם HAL לרכישת 7 מסוקי דרוב בעלות כוללת של 45.2 מיליון דולר בנובמבר 2008. חברת HAL העבירה את 7 המסוקים לאקוודור בין 2009 ל-2012. ב-11 באוקטובר 2015, אקוודור הצהירה כי היא מקרקעת את צי המסוקים, לאחר שארבעה מתוך שבעת המסוקים התרסקו באירועים נפרדים. ממשלת אקוודור הצהירה כי שני מסוקים התרסקו בגלל שגיאת טייס, ואילו השניים האחרים היו תוצאה של כשלים מכניים. הממשלה גם האשימה את HAL באי מסירת חלקי חילוף למסוקים. HAL הגנה על מסוקיה וקבעה כי מעל 200 מסוקי דרוב היו בשירות הצבא ההודי ופועלים ללא תקריות. החברה האשימה את הפעלת המסוקים באקוודור בהתרסקויות, וכן הוסיפה כי תקופת האחריות של 24 חודשים של תמיכה בשירות לאחר המכירה למסוקים כבר פגה. HAL הציע גם לשלוח צוות לאקוודור כדי לפתור את הבעיות הבולטות. אקוודור העמידה למכירה את שלושת המסוקים שנותרו בשנת 2016.
סגן מפקד צבא אקוודור, הגנרל רודריגו בוורקס, השתתף באירואינדיה בפברואר 2007 ובריגדיר ראול בנדרס דוניאס השתתף בתערוכת ההגנה בפברואר 2010. אקוודור והודו חתמו על הסכמה בנושא שיתוף פעולה ביטחוני בשנת 2011.
ממשלת אקוודור מחזיקה נספח הגנה בשגרירותה בניו דלהי. נספח ההגנה בשגרירות הודו בסנטיאגו דה צ'ילה, צ'ילה מוסמך במשותף לאקוודור.
יחסי תרבות
אקוודור והודו חתמו על הסכמה בנושא שיתוף פעולה תרבותי בשנת 2006, ותוכנית חילופי תרבות בין שתי המדינות התקיימה בין השנים 2009–2011.
נכון לדצמבר 2016, כ-350 אזרחים הודים התגוררו באקוודור, שרובם הועסקו בתחום השירותים ובעסקים קטנים.
עזרה חיצונית
הודו ואקוודור הסכימו להקים מרכז למצוינות בטכנולוגיית המידע באוגוסט 2009. המרכז, שנמצא באוניברסיטה הטכנית הצפונית (UTN) באיבארה, נפתח בשנת 2015. הודו תרמה תרופות בשווי מיליון דולר בשנים 2008 ו-2010 לבקשת אקוודור. הודו תרמה 15 טונות של תרופות לאקוודור בעקבות רעידת האדמה ב-16 באפריל 2016.
אזרחי אקוודור זכאים למלגות במסגרת תוכנית שיתוף הפעולה הטכני והכלכלי ההודי והמועצה ההודית ליחסי תרבות.
ישראל גוכברג
ישראל גוֹכְברג (23 באוגוסט 1928 - 12 באוקטובר 2009) היה מתמטיקאי ישראלי. מחקריו עסקו בתורת האופרטורים, משוואות אינטגרליות, תורת המערכות ותורת המטריצות. חתן פרס רוטשילד במתמטיקה בשנת 1985.
ביוגרפיה
גוכברג למד לתואר ראשון במכון הפדגוגי בבישקק, קירגיזסטן ואחר כך למד לתואר שני באוניברסיטת מולדובה (אנ'). בהמשך השלים את לימודי הדוקטורט (1954) באוניברסיטת סנקט פטרבורג, תחת הנחייתו של המתמטיקאי הסובייטי מארק קריין.
משנת 1969 החל לנסות לעלות לישראל, אולם הצליח לקבל את האישורים הנדרשים רק כעבור חמש שנים, ובשנת 1974 עלה לישראל עם משפחתו. בישראל הצטרף לאוניברסיטת תל אביב ולימד גם במכון ויצמן למדע.
בשנת 1983 ייסד את כתב העת המתמטי "Integral equations and operator theory journal".
בשנת 2008, לכבוד יום הולדתו ה-80, יצא הספר "Israel Gohberg and Friends: On the Occasion of his 80th Birthday".
לווייתן אפור
לווייתן אפור (שם מדעי: Eschrichtius robustus) הוא מין של יונק ימי ממשפחת הלווייתנים האפורים. זהו לווייתן מתת-סדרת לווייתני המזיפות, הנקראים כך בגלל המסננים בפיהם אשר משמשים תחליף לשיניים. זהו לווייתן קטן יחסית לשאר לווייתני המזיפות, אורכו רק 15 מטרים ומשקלו 36 טון. תוחלת חייו בממוצע היא בין 50 ל-70 שנה.
תפוצה
תפוצתו של הלווייתן האפור משתרעת מים יפן (האוכלוסייה הקוריאנית) ומפרץ קליפורניה (באוכלוסייה הצפון אמריקאית) בדרום, לאורך חופה המערבי של אמריקה הצפונית, ים ברינג וחופה הצפוני של אלסקה וחופה המזרחי של רוסיה (אוכלוסייה צפון אמריקאית) וצפונה לתוך ים אוחוצק (באוכלוסייה הקוריאנית). האוכלוסייה הצפון אמריקאית מונה כ-26,000 פרטים ובמצב יציב יחסית, בזמן שהאוכלוסייה הקוריאנית מונה רק כ-100 פרטים ונמצאת בסכנת הכחדה חמורה יחסית.
בעבר התקיימו אוכלוסיות של הלווייתן האפור גם בצפון האוקיינוס האטלנטי, אחת מצפון ספרד לאורך חופיהן של בריטניה, צרפת, בלגיה, הולנד, גרמניה, ודנמרק והסתיימה בערך בחוג הצפוני לחופיה של נורווגיה. אוכלוסייה זו נכחדה בערך בשנת 500 לספירה. האוכלוסייה השנייה התפרסה מפלורידה עד ניופאונדלנד אוכלוסייה זו נכחדה בערך באמצע המאה ה-17.
לאורך חודשי מאי ויוני בשנת 2013 נצפה לוויתן אפור כמה פעמים לחופיה של נמיביה. בנוסף ב-8 במאי 2010 נצפה לווייתן אפור מול החוף הישראלי של הים התיכון.
פארניים
פארניים (שם מדעי: Pinguipedidae) הם משפחת דגים מסדרת הדקראים המצויים על קרקעית הים בדרך כלל על חוליות או אדמות בוץ ימי. במשפחה זו כמה מיני דגי מאכל חשובים.
תפוצת הפארניים היא באוקיינוס האטלנטי לחופי אמריקה הדרומית, דרום אפריקה וסביב האזור האינדו-פסיפי (כולל ים סוף) עד ליפן במזרח. הם חיים במים רדודים באזורים טרופיים עד ממוזגים.
אורך בני המשפחה 60–90 סנטימטרים והם בעלי גוף מוארך וגלילי המזכיר מראה של שפתוניים או של קברנוניים בצורת סנפיריהם. הם בעלי עיניים גדולות המצויות בקצה הראש ובעלי לסתות גדולות עם שפתיים רחבות. הסנפירים יוצרים מפרש קוצי דק המשתרע עד לזנב. גופם מותאם לשכיבה על הקרקעית.
אוזנן אלן
אוזנן אלן (שם מדעי: Idionycteris phyllotis) הוא מין של עטלף קטן במשפחת הנשפוניים שחי באמריקה הצפונית ומהווה מין יחיד בסוגו. הוא תואר מדעית לראשונה בשנת 1916 על ידי הזואולוג האמריקני גלובר מוריל אלן וקרוי על שמו. במקור נחשב למין בסוג אוזנן או אוזנן אמריקני, עד שבשנת 1923 הוגדר כטקסון מונוטיפי. מין זה הוא אוכל-חרקים בעל אוזני ענק, חי ביערות מחטניים ומצוי בארצות הברית ומקסיקו. יש לו 2 תת-מינים והוא חופף בתפוצה עם קרובו הססגוני - האוזנן המנומר.
תיאור ואנטומיה
אוזנן אלן מתאפיין בגוף גוצי, ראש קטן ועגול וכנפיים ארוכות ורחבות. פניו קומפקטיות וחינניות, חוטמו קצר ורחב, עיניו בולטות ונחיריו קטנטנים. הלוע קטן ומעוגל עם טורי שיניים קצרים וחדים. אוזנן אלן הוא עטלף קטן למדי: אורך ראשו וגופו 50–70 מ״מ, אורך הזרוע 42–49 מ״מ, אורך האוזן 34–43 מ״מ ואורך הזנב 44–55 מ״מ; משקלו 8–16 גרם ומוטת כנפיו 30–34 ס״מ. הנקבות גדולות במקצת מן הזכרים. לאוזנן אלן אוזניים ענקיות ורחבות דמויות מפרש שמתעקלות לאחור בצורת קרני איל ואורכן מתקרב לאורך גופו. הן מתאפיינות בכ-13 רכסים רוחביים בולטים ובצפירים ארוכים. באזור החיבור בין האוזניים במרכז המצח, יש עיטור עור קטן דמוי עלה-תלתן או לב שייחודי למין זה ומהווה למעשה חלק מהאפרכסת על אף שהוא נראה נפרד ממנה. כנף הזנב של האוזנן גדולה ורחבה כמפרש, והיא עוטפת את הזנב הדקיק לחלוטין.
הפרווה של אוזנן אלן רכה וארוכה יחסית. צבעה הכללי נע בין חאקי לחום אפרורי, קש, אוכרה או שילוב של שחור וזהוב; הצד העליון כהה יותר עם כתמים שחורים באזור הכתף והצד התחתון נע בין בז׳ לשנהב או לבן בוהק שמעורב בשיער שחרחר. מכיוון שהשערות של האוזנן כהות בבסיס ובהירות או חיוורות בקצוות, נפוץ שלפרווה יש גוונים מרובים. הפנים שחרחרות והחוטם והלוע חומים-ורודים. אפרכסות האוזניים והצפירים בצבע ורוד, כתמתם או חום-ורוד, וקצה האפרכסות כהה יותר; על החלק האחורי של האוזניים יש כתמים לבנים. הכנפיים בצבע סגלגל או שחור-אפור חיוור, והזרועות, הרגליים והזנב ורודים או ערמוניים.
תפוצה ובית גידול
אוזנן אלן מצוי בדרום-מערב ארצות הברית ובחלקים נרחבים במקסיקו. בארצות הברית הוא מצוי ביוטה, נבדה, קולורדו, קליפורניה, ניו מקסיקו, אריזונה וקצה טקסס; במקסיקו, הוא מצוי בסונורה, צ'יוואווה, קואווילה, דורנגו, סקטקס, נואבו לאון, טמאוליפס, סן לואיס פוטוסי,  אגואסקליינטס, חליסקו, גואנחואטו, אידלגו, קרטרו, טלקסקלה, מקסיקו, מורלוס, מיצ'ואקאן, וראקרוס ופואבלה.
בית הגידול של האוזנן מורכב מיערות מחטניים על מדרונות ההרים ברום 3,225-855 מטר מעל פני הים, כשהגובה הממוצע הוא 2,500-1,100 מטר. הצמחייה הדומיננטית בבית גידולו כוללת את אורן הזפת, אורן פיניון, ערער, אשוח ואלון. בנוסף, הוא מצוי גם ביערות טרופיים יבשים וסובטרופיים, ובבתה מדברית צחיחה למחצה שמנוקדת בעצי ינבוט, אלון ושיחים יבשים. הגורם העיקרי המשפיע על בחירת בית הגידול הוא נוכחות של מקורות מים.
אקולוגיה
אוזנן אלן פעיל בלילה ומבלה את שעות היום במערות, מנהרות, מכרות נטושים, נקיקים או סדקים בסלעים. הוא חי בקבוצות קטנות של 5–30 פרטים ויוצא לפעילות כשעתיים עד שלוש לאחר השקיעה. האוזנן הוא אוכל-חרקים מובהק שמחפש את טרפו באוויר או על העלים באמצעות איכון-הד בתדר של 12–40 קילוהרץ, ומשתמש בשילוב מתוחכם של קריאות ותדרים בכדי למקסם את יירוט הטרף. האוזנן ידוע גם ביכולתו לטוס באיטיות, לטוס אנכית, לרחף במקום או לבצע תנועות חדות ומהירות תוך כדי תעופה. הוא ניזון מעשים, חיפושיות, תיקנאים ונמליים ומבקר במקורות מים לעיתים קרובות. אוזנן אלן הוא עטלף בעל מזג רגוע ונוח, וחוקרי טבע שלכדו וחקרו אוזננים בטבע ציינו שהם נושכים לעיתים נדירות.
אין מידע רב על הרבייה של המין. לפני תחילת ההמלטות, האוזנניות מתקבצות יחדיו במערות בקבוצות גדולות של עד 150 פרטים לצורך המלטה וגידול משותף של הצאצאים, בעוד שהזכרים חיים בבדידות בתקופה זאת. האוזננית ממליטה גור יחיד בדרך כלל ביוני או ביולי. תוחלת החיים המרבית שנרשמה בשבי היא 3 שנים וחודשיים.
מצב
אוזנן אלן מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור ללא חשש (LC), בגלל תפוצתו הרחבה, אוכלוסייה גדולה ויציבה, נוכחות במספר רב של אזורים מוגנים, והעדר אינדיקציות לירידות משמעותיות המצדיקות סיווג בקטגוריה מאוימת יותר. עם זאת, המין רגיש לפגיעה באתרי הלינה שלו, ובכלל זה הפרעה אנושית במערות, מנהרות ומכרות נטושים, כרייה וחציבה ומיטוט מכרות. המין נפוץ בדלילות הן בארצות הברית והן במקסיקו והתפשטות עירונית מובילה במקומות מסוימים לצמצום התפוצה.
האוכלוסייה העולמית של אוזנן אלן גדולה ככל הנראה מ-10,000 פרטים בוגרים.
היכל אהרון
היכל אהרון הוא בית הכנסת המרכזי בעיר נהריה, ישראל. בית הכנסת נקרא על שם רבה הראשון של נהריה, אהרן קלר. התפילות בבית הכנסת מתנהלות בנוסח אשכנז. בית הכנסת נוסד בידי יוסף לוי וזליג סוסקין, ממייסדי נהריה. רב העיר, הרב ישעיהו מייטליס, מכהן כרב בית הכנסת.
מבנה בית הכנסת
בבית הכנסת שתי עזרות נשים - אחת בצד המערבי של הקומה הראשונה, ואחרת - בקומה השנייה. שמות חללי צה"ל בני העיר רשומים במבואת בית הכנסת וכן מוזכרים בקביעות בתפילת יזכור.
לצד בית הכנסת נמצא המבנה של המועצה הדתית של נהריה.
ממשלת הרשות הפלסטינית
הממשלה הפלסטינית (בערבית: الحكومة الفلسطينية) היא הרשות המבצעת של הרשות הפלסטינית, שהוקמה בשנת 2007. עד שנה זו, הוועד הפועל של הארגון לשחרור פלסטין היה הגוף הביצועי העליון של הארגון לשחרור פלסטין ופעל כממשלה. מאז יוני 2007, קיימים ברשות הפלסטינית שני ממשלים נפרדים, האחד בגדה המערבית והשני ברצועת עזה. הממשלה אשר שולטת בגדה המערבית מוכרת ככממשלת הרשות הפלסטינית. עם זאת, הממשלה ברצועת עזה בראשות החמאס טוענת כי היא הממשלה הלגיטימית של הרשות הפלסטינית ומייצגת העם הפלסטיני.
עד ליוני 2014, כאשר הוקמה ממשלת האחדות הפלסטינית, הממשלה בגדה המערבית הייתה ממשלת חמדאללה הראשונה והשנייה, אשר הוקמה בשנת 2013 ונשלטה על ידי הפת"ח. לאחר השתלטות תנועת החמאס על רצועת עזה, הקימה התנועה בשנת 2012 ממשלה אשר אחראית על רצועת עזה בלבד. ב-25 בספטמבר 2014 הסכימה תנועת החמאס חמאס לאפשר לממשלת הרשות בגדה המערבית לחדש את השליטה על רצועת עזה ומעברי הגבול שלה עם מצרים וישראל. עם זאת, ההסכם שנערך בין תנועות הפת"ח והחמאס החזיק עד יוני 2015, לאחר יו"ר הרשות עבאס אמר כי ממשלת הרשות לא הצליחה לפעול ברצועת עזה.
היסטוריה
לפני הקמת הרשות הפלסטינית, הארגונים הבאים תבעו או הפעילו את סמכותם על האוכלוסייה הפלסטינית בעבר:
ממשלות הרשות הפלסטינית
הרשות הפלסטינית הוקמה על ידי אש"ף בשנת 1993, כאוטונומיה מנהלית זמנית פלסטינית מתוקף הסכמי אוסלו משנת 1993. בהתאם להסכמי אוסלו, לממשלת הרשות הייתה סמכות על חלק מזכויות התושבים הפלסטינים באזורי הגדה המערבית A ו-B וברצועת עזה, ועל ביטחון הפנים בשטח A ורצועת עזה. אחת המשימות הביטחוניות הייתה שיתוף הפעולה הביטחוני בין ישראל לרשות הפלסטינית, שמטרתו הייתה למגר את תשתיות הטרור בתחומי הרשות הפלסטינית ולמנוע פיגועים. עד 2007 הממשלה הפלסטינית שלטה באזורים מיושבים בשטח A ו-B בגדה המערבית וברצועת עזה.
הפיצול השלטוני בין הגדה המערבית לרצועת עזה.
ביוני 2007 השתלטה תנועת החמאס ושלטה בפועל ברצועה באמצעות דחיקת נציגי אש"ף ואנשי המגנונים הפלסטיניים אל מחוץ לרצועה. כדי למלא את הוואקום השלטוני שנוצר, תנועת החמאס תשתית שלטונית משלה הכוללת ממשלה וגופי ביצוע האחראים על ניהול חיי היום יום של תושבי הרצועה. בכך דחקה את הממשלה הפלסטינית אשר יושבת בגדה מהשליטה ברצועה. מאז יוני 2007 הממשלות בראשות הפתח ישבו בעיר רמאללה שבגדה המערבית, והפעילו את סמכויותיהן בשטחים שהוכרו בהתאם להסכמי אוסלו, מלבד רצועת עזה. ממשלות רמאללה הוכרו הגוף הרשמי של הרשות הפלסטינית.
גיל עקיביוב
גיל עקיביוב (נולד בכ"ה בשבט תש"ל, 2 בפברואר 1970) הוא זמר, פסנתרן, מלחין ומעבד מוזיקלי ישראלי, חסיד חב"ד.
ביוגרפיה
בסוף שנות ה-80 החל בתהליך חזרה בתשובה בעקבות מפגש עם הזמר ניסים מולגן בעזרת אבי פיאמנטה ובהמשך הפך לחסיד חב"ד.
עקיביוב נשוי לאיילת, אב לשבעה ומתגורר בקריית מלאכי.
קריירה
בגיל 11, הופיע בפסטיבל שירי הילדים לצד צביקה פיק כסולן בשיר "הסבון בכה מאוד" אותו הם ביצעו במשותף.
בצבא שירת בלהקה צבאית, בתחילה כזמר בלהקת מפקדת חילות השדה (מפח"ש) ובהמשך כנגן ומעבד מוזיקלי בחיל האוויר. כסולן בלהקת מפח"ש (בניהולו המוזיקלי של מיקי גבריאלוב) ביצע כסולן את השיר "פתחי לי את הדלת" של להקת אחרית הימים.
בעקבות אהדת הקהל, החליט הצוות המקצועי בראשותם של שמוליק בילו ומיקי גבריאלוב להוציא את השיר כסינגל לרדיו.
תחנות נוספות בתחום המוזיקלי
במשך כל השנים הקליט והוציא לאור שירים, בביצועים אישיים כסולן ועם מבצעים ויוצרים נוספים.
בשנת 2012 הקליט והוציא יחד עם היוצר עובדיה חממה את הסינגלים: הארץ הטובה, השלום שאני מבקש, מטה, מסך הנצח עולה, עלה, שנה חדשה - נפלאות הזמן
טריסקוול
טריסקוול (באנגלית: Trisquel; שם מלא- Trisquel GNU/Linux) היא מערכת הפעלה והפצת גנו/לינוקס המורכבת באופן בלעדי מתוכנות חופשיות.
טריסקל מוכרת על ידי המוסד לתוכנה חופשית כמערכת הפעלה חופשית מלאה.
פילוסופיה
טריסקל נשענת על הרעיון הפילוסופי של המוסד לתוכנה חופשית, שלפיו תוכנת מחשב היא חופשית אם ורק אם היא מעניקה למשתמשים ארבע חירויות כדלקמן:
רוב מערכות ההפעלה כיום אינן מקיימות אחת או יותר מהחירויות הללו, בין אם משום שהן קנייניות בכללותן או שהן משלבות מרכיבים קנייניים כחלק משאר המרכיבים החופשיים. לעומת זאת, טריסקל היא הפצה פילוסופית טהורה, שבה הרעיון הפילוסופי של חופש המשתמש, כפי שהוא מוגדר לעיל, תמיד קודם לשיקולים של נוחיות.
מהדורות
טריסקל מציעה ארבע מהדורות הניתנות להורדה בחינם מאתר הבית שלה:
הומרוס (מכתש פגיעה)
מכתש הומרוס הוא מכתש פגיעה הנמצא על כוכב חמה אשר קרוי על שמו המשורר היווני הומרוס. האיגוד האסטרונומי הבינלאומי הכריז על שמו של המכתש ב-1976.
איתן ארד
איתן ארד הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה, אשר כיהן כמפקד עוצבת הרעם ויחידה 5252.
ביוגרפיה
ארד התגייס לצה"ל ושובץ בחיל התותחנים. בשנים 1999–2001 פיקד על גדוד 334. בשנת 2002 מונה למפקד יחידה 5252 וכיהן בתפקיד עד שנת 2005. בהמשך הועלה לדרגת אל"ם ומונה בשנת 2005 למפקד עוצבת הרעם ארד הוביל את האגד במהלך מלחמת לבנון השנייה הוא סיים את תפקידו 2008. לאחר מכן מונה למפקד צוות במכללה לביטחון לאומי.
יחסי גבון–הממלכה המאוחדת
יחסי גבון–הממלכה המאוחדת הם היחסים הדיפלומטיים שבין הרפובליקה הגבונית לבין הממלכה המאוחדת.
סקירה כללית
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1960, זמן קצר לאחר שכבון קיבלה את עצמאותה מצרפת. ב-22 במרץ 2011 נפגשו שר החוץ הבריטי ויליאם הייג וסגן ראש הממשלה ניק קלג עם נשיא גבון עלי בונגו, ודנו בשיפור יחסי בריטניה–גבון, במיוחד באמצעות קשרים מסחריים מוגברים בין שתי המדינות. הם דיברו גם על המשך שיתוף הפעולה של בריטניה עם גבון בענייני מועצת הביטחון של האו"ם, כולל אימוץ החלטה 1973 על לוב והמצב הנוכחי בחוף השנהב. לאחר הפגישה נאם שר החוץ בנאום על המצב באפריקה בפסגת הטיימס להזדמנויות עסקיות באפריקה.
היום העולמי לאחווה האנושית
היום העולמי לאחווה האנושית הוא יום בין-לאומי שנקבע על ידי האו"ם ל-4 בפברואר ומטרתו קידום סובלנות רבה יותר בין התרבויות והדתות השונות. . היום נקבע על ידי האו"ם ב-21 בדצמבר 2020, החלטה 75/200 – לראשונה בשיתוף של מצרים ואיחוד האמירויות הערביות, ובהמשך הזמינה העצרת הכללית של האו"ם את כל המדינות החברות בה וארגונים בין-לאומיים אחרים לציין את היום הזה.
היום העולמי לאחווה האנושית התקבל על ידי מנהיגים שונים בעולם. ראש הכנסייה הקתולית האפיפיור פרנציסקוס, השייח' אחמד אל-טייב האימאם הגדול של אל-אזהר ונשיא ארצות הברית ג'ו ביידן  תמכו ביוזמה.
היסטוריה
במפגש בעיר אבו דאבי שבאיחוד האמירויות הערביות, שהתקיים ב-4 בפברואר 2019, חתמו האפיפיור פרנציסקוס והשיח' אחמד אל-טייב, על "מסמך האחווה האנושית לשלום עולמי וחיים משותפים", המסמך ידוע גם בשם "הצהרת אבו דאבי". הצהרה זו היוותה ההשראה להחלטה שקבעה את ה-4 בפברואר כיום האחווה הבין-לאומי. על בסיס המסמך של האחווה אנושית הוקמה גם הוועדה העליונה לאחווה האנושית. באיגרת האפיפיורית "Fratelli tutti", האפיפיור פרנציסקוס קובע שהכל נוצר בהשראת פגישתו עם השייח' אחמד אל-טייב.
משטרת בית המשפט העליון של ארצות הברית
המשטרה
משטרת בית המשפט העליון הוקמה בשנת 1935, סמוך לאחר סיום בנייתו של בניין בית המשפט החדש. עד אז שכן בית המשפט בבניין הקפיטול, וראשוני המשרתים במשטרה החדשה - 33 במספר - נבחרו מקרב שוטרי משטרת הקפיטול. כיום (2020) משרתים במשטרת בית המשפט העליון 145 איש. הפיקוד עליהם נתון בידי המרשל של בית המשפט העליון (ראו להלן).
תפקידיה של משטרת בית המשפט העליון הם להגן על שופטי בית המשפט, על בניין בית המשפט וחצריו ועל הנמצאים בהם, לרבות מבקרים. אנשיה שומרים על הסדר בבית המשפט, מסייעים למבקרים בו, מספקים הגנה לנכבדים המגיעים אליו ומאומנים להגיב למצבי חירום. בעת הצורך הם משתתפים במשמרות כבוד מטעם בית המשפט.
יחידות משטרת בית המשפט כוללות:
שוטרי המשטרה עוברים אימונים במרכז האימונים של סוכנויות אכיפת החוק הפדרליות, השוכן במדינת ג'ורג'יה. מאז 1982 יש להם סמכות חוקית לשאת נשק חם. השוטרים רשאים לפרוש לפנסיה בגיל 50 אם שירתו 20 שנה, או בכל גיל אם שירתו 25 שנה.
המרשל של בית המשפט העליון
המרשל של בית המשפט העליון, המפקד על משטרת בית המשפט, הוא בעל תפקיד שמונה לראשונה בשנת 1867. בית המשפט הוא הממנה אותו. תפקידיו וסמכויותיו מוסדרים בחוק הפדרלי.
התפקיד הידוע ביותר של המרשל הוא לקרוא את הקריאה המסורתית המוכרזת עם פתיחת כל ישיבה של בית המשפט.
עד לשנת 2020 כיהנו עשרה אישים כמרשלים של בית המשפט. פמלה טוקין, שפרשה מהתפקיד בשנת 2020 לאחר 19 שנות כהונה, הייתה האשה הראשונה למלא אותו.
Love the Way You Lie
Love the Way You Lie (בעברית: אוהבת את הדרך בה אתה משקר) הוא שיר של הראפר האמריקאי אמינם בשיתוף הזמרת ריהאנה מתוך אלבומו השביעי, Recovery. השיר יצא לאור כסינגל השני מהאלבום ב-17 באוגוסט 2010. השיר עוסק במערכת של יחסי אהבה-שנאה.
השיר הופק על ידי מפיק ההיפ-הופ הבריטי אלכס דה קיד. במצעדי הפזמונים, זכה השיר להצלחה רבה. בין היתר, הגיע השיר למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100 וב-22 מצעדי פזמונים נוספים. במצעדים השנתיים, הגיע השיר למקום הראשון באוסטרליה, בבריטניה ובישראל. הווידאו קליפ של השיר זכה ל-2.3 מיליארד צפיות באתר YouTube (נכון לינואר 2022), והוא הקליפ ה-54 הנצפה ביותר באתר, והנצפה ביותר של אמינם. השיר מכר עד כה 13 מיליון עותקים.
לשיר יצאה גרסה נוספת, שנכללה באלבומה של ריהאנה, Loud, ונקראה "(Love the Way You Lie (Part II". בשיר זה, ריהאנה היא הזמרת המובילה, ואמינם מתארח בו.
מצעדי סוף שנה
השיר נכלל במספר רשימות שפרסמו גופי תקשורת שונים לסיכום השירים הטובים והאהובים ביותר לשנת 2010. איאן גיטינס מכתב העת הגרידאן דירג את השיר במקום השני ברשימתו 10 הרצועות הטובים ביותר לשנת 2010. אנטוני ראמוס ממגזין Access Hollywood הכלילה את השיר במקום השלישי לפי בחירתה ברשימת 10 השירים הטובים ביותר לשנת 2010.
אשל בן-יעקב
אשל בן-יעקב (13 באפריל 1952, חיפה – 5 ביוני 2015, תל אביב) היה מדען ישראלי בתחומי הפיזיקה התאורטית והניסיונית ובביופיזיקה.
ביוגרפיה
אשל בן-יעקב נולד בחיפה, ליעקב ברסלב שעלה לישראל בגיל חמש, ולמרים, ילידת המושבה אבן יהודה. כשהיה בן חמש עברה המשפחה לאבן יהודה. עם סיום לימודיו בתיכון החל ללמוד באוניברסיטת תל אביב. ב-1972, לאחר שתי שנות לימודים, התגייס לחיל הים. את שירותו בחיל הים החל ביחידת החיזוי המטאורולוגי, ובהמשך עבר לשרת בתפקידי מודיעין.
השכלה ומסלול מקצועי
בן-יעקב החל לימודי פיזיקה באוניברסיטת תל אביב, בשנת 1970. הוא המשיך את לימודיו במהלך שירותו הצבאי, ב-1975, סיים תואר ראשון, ב-1978, תואר שני בהצטיינות (Magna cum laude) וב-1982, דוקטורט בהצטיינות יתרה (Summa cum laude). בשנים 1981–1984 היה פוסט דוקטורנט במכון קאוולי לפיזיקה תאורטית של אוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה.
בשנים 1984–1989 היה חבר סגל המחלקה לפיזיקה של אוניברסיטת מישיגן, ובמקביל חזר לישראל ב-1986 על מלגת אלון והיה לחבר סגל בבית הספר לפיזיקה ואסטרונומיה של אוניברסיטת תל אביב, שם פעל עד סוף ימיו. ב-1992 הועלה לדרגת פרופסור מלא וב-2003 קיבל את הקתדרה על שם "מגיי-גלאס" למערכות מורכבות. במקביל היה גם, החל מ-2005, חוקר בכיר במרכז לפיזיקה ביולוגית תאורטית של אוניברסיטת רייס. בראשית שנות ה-2000 כיהן כנשיא החברה הישראלית לפיזיקה. ב-2014 התמנה כחבר בחברה האמריקנית לפילוסופיה.
פעילותו המדעית
בן-יעקב כיהן כפרופסור לפיזיקה באוניברסיטת תל אביב ועסק במחקריו בשילוב בין פיזיקה ובין מדעי החיים. עסק רבות ביצירת מודלים של תבניות בעולם החי, ובשנים האחרונות התמקד במיוחד בהתארגנות עצמית של מושבות חיידקים, מנגנוני קבלת החלטות קולקטיביים, ובתקשורת ביניהם ונעשה למוביל בתחום של פיזיקה ביולוגית. מחקריו שימשו בסיס לחיפוש אחר טיפולים תרופתיים שפועלים באמצעות ציטוט ושיבוש התקשורת הבין-חיידקית, או כפי שכינה זאת: לוחמת סייבר ביולוגית. בשנה האחרונה לפועלו החל בן יעקב לנצל את התובנות שרכש גם במלחמה בסרטן, ובשימוש בחמצן לטיפול בפיברומיאלגיה (דאבת).
פיתוח מודלים של אינטליגנציה קולקטיבית
בהשראת תצפיות שבהן בחן כיצד חיידקים יכולים לתאם באופן ספונטני את תנועתם במהלך שינויי תנאים בסביבת הניסוי, המציא ביחד עם ט. ויססק מודל פשוט המסוגל לייצר מצבים שאינם שיווי משקל המפרים את משפטי הפיזיקה הרגילים עבור מצבי שיווי משקל. עבודה זו הובילה ליצירת שדה חדש של אינטליגנציה קולקטיבית (Swarm intelligence), המציע הסבר למגוון רחב של תופעות החל מניווט קולקטיבי של חיידקים, אמבות וחרקים, לנדידת ציפורים ולהקות דגים כמו גם לעיצוב כלי רכב אוטונומיים המסוגלים לארגון עצמי פונקציונלי גם בהיעדר בקרה חיצונית. בשנת 2000, הקבוצה של בן-יעקב גילתה תופעה של תחרות בין שתי מושבות אחיות של חיידקים מסוג P. dendritiformis כאשר הושמו זו לצד זו. במחקרו גילה ששתי המושבות לא רק עיכבו זו את זו מלהצמח לשטח ביניהן, אלא גרמו למותם של אותם תאי חיידק הקרובים לגבול. על ידי שימוש בשיטות ביולוגיה מולקולרית בשילוב עם מידע על רצף הגנום החדש וביואינפורמטיקה, גילה רעלן חדש (טוקסין חיידקי), הפועל באופן סלקטיבי רק על אותו זן חיידקי.
קבלת החלטות חיידקית
על סמך ההבנה שצבר ממחקר במדעי המוח (עיכוב העכבות), בן יעקב וצוות המחקר שלו הציגו מודל של ממתג סטוכסטי המווסת על ידי טיימר עם קצב שעון הניתן להתאמה (המותאם על ידי תנאי עקה חיצוניים) באמצעות מעגל מיוחד המורכב ממפל עכבות. מעגלי ההחלטות של החיידקים הבודדים משולבים על ידי חילופי מסרים כימיים בין הפרטים במושבה כדי להבטיח החלטה קולקטיבית לטובת כלל הקבוצה.
מדעי המוח המערכיים ושבב הזיכרון הנוירוני
מחקריו של בן-יעקב במדעי המוח ניסו לפשט את המורכבות בחיפוש אחר עקרונות של קידוד מידע, זיכרון ולמידה. לבן יעקב תרומות ייחודיות רבות בתחום מדעי המוח מערכות ורשתות עצביות, כולל היחסים בין גודל הרשת לפעילותה המסונכרנת, גילוי תיאומים נסתרים בין נוירונים, יחסי צורה פונקציונלית ויחסים הדדיים, השפעת נזק ל-DNA על סנכרון הרשת, תקשורת נוירו-גליה, גילויים של דינמיקת סידן תוך-תאית, באמצעות טכנולוגיית ננו להנדסת רשת, גילוי ומודלים של המניעים הדינמיים של רשתות עצביות צמודות, פיתוח ניתוח חדשני ברמת המערכת של פעילות רשת עצבית, ניתוח ההולוגרפיה הפונקציונלי, מיפוי והערכות של מוקדי אפילפסיה. עם זאת, פיתוח שבב הזיכרון הנוירונוי הראשון יחד עם הדוקטורנט שלו, איתי ברוכי, היא התרומה החשובה ביותר של בן-יעקב במערכות מדעי המוח. בעוד שניסיונות קודמים התבססו על "הוראה בתגמול" (שיפור סינפסות מעוררות ) או "הוראה בעונש" (עיכוב סינפסות מעוררות), גישתם של ברוכי ובן-יעקב הייתה "הוראה על ידי שחרור", או "עיכוב עכבה" (עיכוב סינפסות מעכבות). בהיותו מוכר כתגלית פורצת דרך במערכות מדעי המוח, הוענק על הישג זה לבן-יעקב בשנת 2007 ל-SciAm 50, הפרס המדעי האמריקאי על 50 ההישגים החשובים ביותר בכל תחומי המדע והטכנולוגיה.
פרוסיה הדרומית
פרוסיה הדרומית (בגרמנית: Südpreußen; בפולנית: Prusy Południowe) הייתה פרובינציה של ממלכת פרוסיה מ-1793 עד 1807.
היסטוריה
פרוסיה הדרומית נוצרה מתוך טריטוריה שסופחה בחלוקתה השנייה של פולין וב-1793 כללה:
פרוסיה הדרומית גבלה במחוז הברנדנבורגי נוימרק במערב ובמחוז נצה הפרוסי בצפון. לאחר החלוקה השלישית הועברו אדמות דובז'ין ופלוק צפונית מזרחית לנהר הוויסלה לפרוסיה המזרחית החדשה, בעוד שפרוסיה הדרומית זכתה לאזור ורשה של מחוז מזוביה לשעבר. בדרום מזרח סימן נהר פיליצה את הגבול עם שטחי פולין קטן שב-1795 הפכו לחלק מגליציה החדשה האוסטרית. בדרום-מערב היא גבלה במחוז שלזיה הפרוסית ובשלזיה החדשה, פרובינציה קטנה יותר הכוללת את דוכסות סיווייז' לשעבר, אשר נוהלה מפרוסיה הדרומית.
כמה מהקולוניסטים הגרמנים שהוזמנו להתיישב באחוזות האצילים של המחוז נודעו בשם "Hauländer", בעוד שאחרים שהתיישבו על אדמות הכתר המלכותי היו ידועים בשם "Kolonisten". המונח Hauländer הוא שיבוש גרמני של ההולנדר המקורי שניהל משא ומתן על תנאים מיוחדים של שלטון דמוקרטי עבור ההתנחלויות שלהם, שזכו לכינוי הולנדרי. גרמנים רבים עדיין חיו תחת סגנון שולזנדורף של שלטון הכפר ולכן לא היו Hauländer.
המחוז הלא מפותח נוהל כשהרווח הפיסקאלי היה יעד עיקרי. שר המחוז הראשון אוטו פון ווס אמר כי "דרום פרוסיה לא נקנתה במחיר גבוה מדי: זה לא צריך להיות נטל על מחוזות אחרים, זה צריך אפילו להועיל להם ולמדינה הפרוסית" כך, תוך כדי עיסוק בגרמניזציה של הפולנים במהלך החלוקות, המדינה הפרוסית הוציאה יותר הכנסות ממה שהוציאה מהפרובינציה וגבתה מכסים על סחורות מהמחוז, מה שהרתיע מאוד את התפתחותה התעשייתית.
בעקבות ניצחונו של נפוליאון בונפרטה במלחמת הקואליציה הרביעית והתקוממות פולנית, שטחה של פרוסיה הדרומית הפך לחלק מדוכסות ורשה, מדינת חסות צרפתית, על פי הסכמי טילזיט משנת 1807. לאחר קונגרס וינה בשנת 1815, היא חולקה בין הדוכסות הגדולה של פוזן הפרוסית ופולין הקונגרסאית, שהייתה חלק מהאימפריה הרוסית.
רישומי הדירקטוריון הכללי העוסקים בהיסטוריה ובאילן היוחסין של החלק הפרוסי של פולין נלקחו מהארכיון הפרוסי על ידי נפוליאון בונפרטה זמן קצר לאחר 1806 והועברו לוורשה.
דמוגרפיה
בשנת 1806 מנה המחוז 1,503,508 תושבים.
הבחירות לרשויות המקומיות בישראל (1993)
הבחירות לרשויות המקומיות בישראל התקיימו בפעם העשירית ב-2 בנובמבר 1993.
בחירות אלו היו הראשונות שבהן התמודדו המפלגות הארציות מרצ ויהדות התורה שנוסדו בשנתיים טרם הבחירות.
הבחירות ברשויות השונות
בירושלים טדי קולק כיהן כראש עיר כ-28 שנים. בתחילה קולק החליט שלא להתמודד בשל גילו המתקדם. לאחר לחצים פוליטיים החליט קולק לשוב ולהתחרות בחבר הכנסת ושר הבריאות לשעבר אהוד אולמרט. לקראת הבחירות פרש המועמד החרדי הבולט מאיר פרוש שקרא לתמוך באולמרט. ביום הבחירות עצמו אחוז ההצבעה בקרב האוכלוסייה החרדית היה גבוה, בניגוד לערביי העיר ולחילונים שמיאנו להגיע לקלפי. מצב זה הוביל לבחירתו של אולמרט שקיבל כ-59% מהקולות, לעומת 35% שהצביעו לקולק. למרות זאת, המצב במועצת העיר היה אחרת: הסיעה הגדולה ביותר הייתה יהדות התורה (מצב הנשמר עד היום) עם כ-7 מושבים ולאחר מכן סיעת "ירושלים אחת" של קולק (6), "ירושלים המלוכדת" של אולמרט (5), מרצ-הירוקים והמפד"ל (4), ש"ס וצומת (2) ורשימתו של יהורם גאון שקיבלה מושב אחד. לאחר הבחירות הקים אולמרט קואליציה עם הסיעות הדתיות וצומת.
בתל אביב-יפו ניצח מועמד "לב" רוני מילוא את מועמד העבודה אביגדור קהלני. בדומה לירושלים, גם בתל אביב המצב במועצת העיר היה שונה לגמרי- סיעת העבודה הייתה הגדולה ביותר (10 מנדטים), הליכוד (6), "לב" (5), מרצ והחזית הדתית (3), רשימת "אכפת לי" (2), ורשימות "למען יפו" ורשימתו של אליהו אמינוב קיבלו מנדט אחד. לאחר הבחירות חבר קהלני למילוא וכיהן כסגנו.
בחיפה ניצח מועמד מפלגת העבודה עמרם מצנע עם כ-56% מהקולות. מושבי מועצת העיר התחלקו בין העבודה (13), רשימת הליכוד (5), סיעת הצעירים (4), מרצ (3), רשימת השלום והסיעה הדתית (2), החזית התורנית וצומת (1).
בראשון לציון ניצח ראש העיר המכהן מטעם מפלגת העבודה מאיר ניצן. באותן הבחירות התמודד גם דוד ביטן מטעם מפלגת הליכוד, אך קיבל פחות מ-7% מהקולות. המושבים במועצת העיר התחלקו בין העבודה (8), הליכוד (6), ש"ס, "לב" והחזית הדתית (2), צומת, תנועת המעירים וראשון אחת (1).
ברמת גן ניצח ראש העיר המכהן צבי בר. רשימתו "רמת גן בראש" קיבלה כשמונה מושבים. הסיעות האחרות היו העבודה (6), הליכוד (4), המפד"ל ומרצ (2), הרשימה הדתית, התנועה למען העיר וצומת (1).
בלוד ניצח המועמד מקסים לוי וסיעתו "לוד אחת" קיבלה כשבעה מושבים. שאר הסיעות היו "אחדות" (3), נאמני לוד, הסיעה הערבית ו"יחדיו" (2), ואילו רשימת ש"ס-מפד"ל קיבלה כמושב אחד.
בקריית ביאליק ניצח ראש העיר המכהן דני ז'ק עם כמחצית מהקולות.
בקריית שמונה נצח ראש העיר פרוספר אזרן.
בערד ניצח ראש המועצה מטעם מפלגת העבודה בצלאל טביב. סיעתו איישה כשמונה מתוך 15 מושבי המועצה. הליכוד קיבל כארבעה מושבים. סיעת "יחד" קיבלה כשני מנדטים ואילו מרצ קיבלה כמושב אחד.
בגדרה ניצח מועמד הליכוד אליהו רדיע בסבב השני. הליכוד ניצח גם בשלומי עם המועמד ישראל אוקרט.
במצפה רמון ניצח מועמד העבודה-מרצ סמי (שלמה) שושן בסבב השני. רשימתו קיבלה כארבעה מושבים, ואילו רשימת "המצפאים" קיבלה ארבעה מושבים אף היא והליכוד קיבל כשלושה מנדטים.
במכבים-רעות התקיימו בפעם הראשונה בחירות למועצת היישוב שבהן זכה משה ספקטור. ספקטור זכה בכ-57% וסיעתו קיבלה כ-5 מתוך 11 המושבים.
בכפר שמריהו ניצח המועמד שרגא מילשטיין שהיה מועמד יחיד.
בעומר ניצח ראש המועצה המכהן פיני בדש.
בטבריה ניצח ראש העיר המכהן יוסף פרץ.
ביישוב בועיינה-נוג'ידאת ניצח מועמד מפלגת העבודה.
קישורים חיצוניים
ב רמלה, אופקים, אזור, ג'לג'וליה, יפיע וכפר ברע)
ג (באר יעקב, בית שאן, זכרון יעקב, יסוד המעלה, כפר קאסם, מגאר, מזכרת בתיה, נווה אפרים, עומר, ערד, פרדסיה, תל שבע ותל מונד)