cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קדש (ארנת)
חפירות ארכאולוגיות בתל נבי מנד
בעונה הראשונה של חפירות פאר בשנת 1975 נמצאו מספר כתובות. אלו כללו מכתב ממלך חלב אל מלך קדש וכתובת אוגריתית מתקופת הברונזה המאוחרת. בתעלה 1 נמצא על סלע האם יישוב המזוהה כנאוליתי. עד 1991 לא נמצאו בתל ממצאים כלקותיים. בתעלה 8 נמצאו בתים בעלי אופי עירוני העשויים מלבני בוץ מתקופת הברונזה הקדומה שדומים לממצאים בחמה ושונים מאלו באוגרית וגבל שעל חוף הים התיכון. מערכת הביצורים הקדומה ביותר שנמצאה מתוארכת למאה ה-17 לפני הספירה. הביצורים כוללים שלוש חומות מקבילות עשויות מלבני בוץ המחוברות מדי פעם בקירות אנכיים. החומה החיצונית היא בעובי של בערך 2.5 מטר, בעוד החומה הפנימית היא בעובי של פחות ממטר. לאחר שמערכת הביצורים הזאת נזנחה ועברה תהליכי בלייה, נבנו עליה מבני מגורים של תקופת הברונזה המאוחרת. על פי החרסים שנמצאו, התקופה שבין הזנחת הביצורים לבין הקמת הבתים על ההריסות הייתה קצרה ולא יותר משנות דור. בצפון מזרח התל, בתעלה 5, נמצא מבנה מרשים שעבר חורבן אלים בשריפה, תוך השארת שברי חרסים. המבנה מתוארך למאה השמינית לפני הספירה וייתכן שהוא מעיד על כיבוש אשורי של העיר. מעל שכבה זאת, מופיעה השכבה ההלניסטית.
בחפירות של פאר נמצאו עצמות רבות של בעלי חיים מבויתים. עיקר הממצא היה מתקופת הברונזה ומהתקופה ההלניסטית, וממצאים נוספים נמצאו מהתקופה הנאוליתית, התקופה הכלקוליתית המאוחרת ותקופת הברזל. שיעור עצמות העיזים והכבשים בממצאים שנבדקו עמד על בין 68-74% ושיעור הבקר עמד על 17%. חזירים היוו כ-8% בתקופה הכלקוליתית המאוחרת וירדו לכ-4% בתקופת הברונזה המאוחרת. נמצאו באתר גם מעט עצמות של חמורים, סוסים וגמלים.
בניתוח של כלי אבן שנמצאו בתל, נכללו שברי קלצ'יט שזוהו כחלקים של כלי שיובא ממצרים, ייתכן מטאזה, ואלו היו העדות היחידה של כלי אבן שיובאו ממצרים. בתל נמצאו גם מספר כלי בזלת שכוללים מכתש וחצובה.
היסטוריה
האתר של קדש יושב לראשונה בתקופה הנאוליתית. בתקופת הברונזה המאוחרת, העיר הייתה עיר חשובה, והייתה יעד למסעי קרבות של חלק ממלכי השושלת ה-18 והשושלת ה-19 של מצרים. העיר שכנה בשטח ממלכת אמורו, בעמק בעל חשיבות אסטרטגית, דרכו עברו דרכי המסחר. תחותמס הראשון שמלך בתחילת המאה ה-16 לפנה"ס יצא בשנת מלכותו השנייה למסע מלחמה כנגד ברית ממלכות בראשה עמדה מיתני, וכללה גם את החתים, ארם וקדש.
בשנת 1482 לפנה"ס יצא תחותמס השלישי למסע המלחמה הראשון, לאחר שהתייצבה מולו ברית נרחבת של מלכי כנען בראשות מלך העיר קדש. המרד נתמך על ידי ממלכת מיתני. תחותמס עצמו כתב שהמרד התפשט על פני כנען כולה (יֻרְזָה שכנה כנראה בתל גמה של היום). מרד זה הוכרע בקרב מגידו. רק במסעו השישי הצליח לכבוש אותה. במאה ה-14 לפנה"ס עברה העיר להיות תחת השפעה חתית.
בתחילת המאה ה-13 לפנה"ס יצא סתי הראשון למסעו השלישי שמטרתו הייתה להילחם בחתים, הוא הצליח להכותם בקדש, ולזכר ניצחונו הציב מצבת ניצחון שנמצאה במקום בחפירות ארכאולוגיות. אולם, ככל הנראה, השלטון המצרי במקום לא האריך ימים והעיר שבה להיות תחת שלטון חיתי.
בימי רעמסס השני נערך בקרבת העיר קרב קדש כנגד האימפריה החתית שבראשה עמדו מוותליש השני וחתושיליש השלישי. הקרב נערך על השליטה באזורי כנען, סוריה ולבנון. בתחילת הקרב הייתה יד החתים על העליונה אולם המצרים, בהנהגתו של רעמסס, התעשתו וגרמו לחתים אבדות כבדות. הקרב הסתיים בתיקו טקטי, אולם הניצחון האסטרטגי במלחמה היה בידי החתים, כש-16 שנים מאוחר יותר, הגיע המאבק לסיומו עם חתימת הסכם שלום בין שתי המעצמות. על פי הסכם זה קדש נשארה בידי החתים והגבול בין הממלכות עבר באזור בקעת הלבנון.
קדש נהרסה בסוף המאה ה-13 לפנה"ס, בעקבות פלישת גויי הים, ונעלמה מהתיעוד ההיסטורי, ככל הנראה בגלל שחמת וריבלה היו לערים הראשיות באזור והאפילו עליה. העיר הייתה מיושבת עד התקופה ההלניסטית, בה היא זכתה לתחייה מסוימת, כפי שמעידים הממצאים הארכאולוגיים. היא נודעה בשם לאודיקיאה על הלבנון (Laodiceia-ad-Libanum או Laodiceia Scabiosa). היא מוזכרת מספר פעמים בהקשר המלחמות בין בית תלמי והממלכה הסלאוקית. העיר מוזכרת גם בכתבים רומאיים וכתבי הכנסייה הביזנטית ולמרגלות התל נמצאו שרידים מהתקופה הביזנטית. ככל הנראה ישב בעיר בישוף של הכנסייה הביזנטית.
הגישה החברתית בתקשורת
הגישה החברתית היא גישה בתחום חקר התקשורת היוצאת מנקודת הנחה כי החברה היא המעצבת את הטכנולוגיה. הגישה נמנית יחד עם שתי גישות נוספות בחקר טכנולוגיות מידע ותקשורת: הגישה הטכנולוגית והגישה הסביבתית.
רקע
הגישה מזוהה עם ריימונד וויליאמס אשר טוען כי יש לראות את הטכנולוגיה כמשהו בתוך החברה ושווה ערך לה, ויוצא כנגד תפיסת הגישה הטכנולוגית המבודדת את הטכנולוגיה מן החברה. הסדרים חברתיים (חוקים, רגולציה, תרבות, צרכים כלכליים) הנובעים מצרכים, ערכים ותרבויות של יחידים, קבוצות וחברות, הם אלו שמעצבים, מייצרים ומפיצים טכנולוגיות מידע ותקשורת, כמו גם משפיעים על טכנולוגיות מידע ותקשורת קיימות. ההסדרים מושפעים ממהלכים פוליטיים וכלכליים, על כן שונים בכל תקופה ובכל ציבור.
ההסדרים נחלקים לשתי קבוצות:
הגישה קמה כביקורת לגישה הטכנולוגית וטענתה העיקרית היא כי הטכנולוגיה לבדה אינה מסבירה התפתחויות שונות בחברות בהן קיימת אותה טכנולוגיה.
הגישה לוקחת בחשבון את האנשים שמאחורי הטכנולוגיות- היוצרים והמשתמשים.
אסכולת פרנקפורט
הגישה החברתית אף יכולה לאפשר הסתכלות נאו-מרקסיסטית ולטעון כי לבעלי הכוח נגישות גבוהה יותר לטכנולוגיה ולכן באפשרותם לרתום את השימוש בטכנולוגיה לקידום האינטרסים שלהם. וויליאמס במאמרו מתייחס לאסכולת פרנקפורט ומתאר מצב מציאותי שבו פיתוח טכנולוגיה מסוימת יכול לעזור לקבוצת בעלי הון בחברה, לארגון או אף למדינה לשלוט על ההמונים.
השוואה לגישה הטכנולוגית
הגישה החברתית אינה סותרת את הגישה הטכנולוגית, אלא מציעה נקודת מבט שונה על החברה ועל התפתחות הטכנולוגיה. הגישה החברתית מסתכלת בעין ביקורתית יותר על אופן השימוש של החברה בטכנולוגיה לעומת הגישה הטכנולוגית ומבטה החיובי יותר. ההבדל העיקרי הוא שהגישה הטכנולוגית תראה בטכנולוגיה הגורם המשפיע על החברה, היא מסיקה על החברה מתוך הטכנולוגיה. הגישה החברתית מסתכלת על האנשים שמאחורי התאגידים, רואה את הפרטים בחברה כמשפיעים על התפתחות הטכנולוגיה ומתייחסת ליחידות הניתוח השונות בחברה.
דלילה מוחמד
דלילה מוחמד (באנגלית: Dalilah Muhammad; נולדה ב-7 בפברואר 1990) היא אתלטית אמריקאית. היא האלופה האולימפית (ריו דה ז'ניירו 2016), אלופת העולם (דוחה 2019), פעמיים סגנית אלופת העולם (מוסקבה 2013 ולונדון 2017), 4 פעמים אלופת ארצות הברית (2013, 2016, 2017 ו-2019), אלופת העולם לנוער (אוסטרבה 2007), ושיאנית העולם לשעבר בריצת 400 מטר משוכות (52.16 שניות).
ביוגרפיה
מוחמד נולדה בג'מייקה, שבניו יורק. היא למדה והתאמנה באוניברסיטת דרום קליפורניה.
אלופת העולם נוער
באליפות העולם באתלטיקה לנוער (עד גיל 17, כולל) שנערכה באוסטרבה, צ'כיה ביולי 2007 זכתה מוחמד במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 57.25 שניות.
אלופת ארצות הברית וסגנית אלופת עולם
באליפות ארצות הברית שנערכה בדה מוין, איווה ביוני 2013 זכתה מוחמד במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 53.83 שניות. באליפות העולם שנערכה במוסקבה, רוסיה באוגוסט אותה שנה היא זכתה במדליית כסף, בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 54.09 שניות, אחרי זוזאנה היינובה מצ'כיה (52.83 שניות) ולפני בת ארצה לשינדה דמוס (54.27 שניות).
אלופה אולימפית
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) שנערכו ביוג'ין, אורגון ביולי 2016 סיימה מוחמד ראשונה בריצת 400 מטר משוכות בשיא אישי חדש ובתוצאת השנה בעולם של 52.88 שניות ונכללה במשלחת האמריקאית למשחקים. במשחקים עצמם היא זכתה במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות, בתוצאה של 53.13 שניות, לפני בת ארצה אשלי ספנסר (53.72 שניות) ושרה סלוט פטרסן מדנמרק (53.55 שניות).
2017
באליפות ארצות הברית שנערכה בסקרמנטו, קליפורניה בסוף יוני 2017 ושהיוו את המבחנים האמריקאים לאליפות העולם זכתה מוחמד במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות בתוצאת השנה בעולם, התוצאה השישית בכל הזמנים ובשיא אליפות חדש של 52.64 שניות, לפני שמיר ליטל (52.75 שניות) וקורי קרטר (52.95 שניות). באליפות העולם עצמה שנערכה בלונדון באוגוסט היא זכתה במדליית כסף בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 53.50 שניות, אחרי קרטר 53.07 שניות ולפני ריסטננה טרייסי מג'מייקה (53.74 שניות).
מוחמד השתתפה בריצת 400 מטר משוכות בארבע תחרויות מסבב ליגת היהלום. בחודש מאי, בתחרות ליגת היהלום ביוג'ין, סיימה במקום חמישי בתוצאה של 54.53 שניות. חודשיים לאחר מכן, בתחרות בלוזאן, נפצעה לאחר מאה מטרים ולא סיימה את הריצה. חודש לאחר מכן, בתחרות בבירמינגהאם סיימה במקום שני בתוצאה של 54.20 שניות ובספטמבר, בגמר ליגת היהלום בבריסל, זכתה במדליית זהב בתוצאה של 53.87 שניות.
שיאנית עולם
באליפות ארצות הברית שנערכה בדה מוין, איווה ב-28 ביולי 2019 זכתה מוחמד במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות בשיא עולם חדש של 52.20 שניות, שיפור לשיא העולם בן 16 השנים של יוליה פצ'ונקינה מרוסיה (52.34 שניות).
אלופת עולם
באליפות העולם שנערכה בדוחה ב-4 באוקטובר זכתה מוחמד במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות, לאחר ששברה את שיאה העולמי הטרי וקבעה תוצאה של 52.16 שניות, לפני בת ארצה סידני מק'לוכלין (52.23 שניות) וראשל קלייטון מג'מייקה (53.74 שניות).
2021
באולימפיאדת טוקיו (2020) היא זכתה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית כסף בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה טובה משיא העולם 51.58 שניות, אחרי סידני מק'לוכלין שקבעה שיא עולם חדש של 51.46 שניות ולפני פמקה בול מהולנד (52.03 שניות) ומדליית זהב בריצת שליחות 4x400 מטר ביחד עם סידני מק'לוכלין, אליסון פליקס ואתינג מו בתוצאה של 3:16.85 דקות, לפני פולין (3:20.53 דקות) וג'מייקה (3:21.24 דקות).
תארים והישגים
בשנת 2019 זכתה מוחמד בתואר אתלטית השנה בעולם.
תמר ברס
ביוגרפיה
תמר נולדה בישראל וגדלה בגינות שומרון. היא בוגרת האוניברסיטה העברית בחוג לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה ובתוכנית ללימודי הודו. ב-2014 היא עזבה את עבודתה, ויצאה לטיול תרמילאי ארוך, שלימים התפתח לקריירה בתחום העיתונאות וההרצאות. קריירה זו לוותה בתחילתה בחיי נדודים בין מדינות שונות, שבגינם כונתה בעיתונות "עיתונאית תרמילאית"
אליפות העולם בכדורסל נשים 2014
אליפות העולם בכדורסל נשים 2014 היא אליפות העולם בכדורסל נשים ה-17 שאורגנה על ידי פיב"א ונערכה בטורקיה בין 27 בספטמבר ל-5 באוקטובר 2014.
תמר ברס
ביוגרפיה
ברס החלה את דרכה העיתונאית בסיקור ביקוריה בסומלילנד, באפגניסטן, בעומאן ובצ'אד, בדאגסטן ובצ'צ'ניה, אך פרצה לראשונה לתודעה הציבורית כעיתונאית ב-2015, כאשר סיקרה באופן בלעדי את מלחמת האזרחים ברפובליקה המרכז אפריקאית. לפני כן, באותה השנה פרסמה מאפגניסטן מספר כתבות נוספות.
ב-2016 היא ביקרה בסאמרא, בכרבלא, בתיכרית ובערים נוספות בעיראק. בנג'ף נעצרה על ידי המוחבראת העיראקי בחשד לריגול, לאחר שהללו גילו את זהותה הישראלית. היא שוחררה כעבור מספר ימים. במסגרת ביקורה בעיראק, סיקרה את תעשיית הזנות העיראקית ואת מצבה של עיראק באזורים שבשליטת המליציות השיעיות והממשלה העיראקית.
אליפות העולם בכדורסל נשים 2014
ארצות הברית ניצחה אליפויות בפעם התשיעית בתולדותיה.
תמר ברס
ביוגרפיה
ב-2017 היא פרסמה מספר כתבות מרוסיה, על יקוצק, העיר הקרה ביותר בעולם, ועל ההפגנות בבלארוס נגד חוק האבטלה שהסתיימו במעצרים ובהיעלמותם של מארגנים ואנשי אופוזיציה. לאחר מכן היא המשיכה לפולין, ופרסמה על חיי המנזר הפולני ויחסם של הפולנים לשואה. בסופה של אותה שנה חזרה לצפון רוסיה כדי לסקר את שבט הלאפים החי בצפון המדינה ומונה רק כ-1,700 חברים.
אליפות העולם בכדורסל נשים 2014
שיטת המשחקים
תחילה התקיים השלב המוקדם בארבעה בתים. הקבוצות שזכו במקום הראשון בבית העפילו ישירות לרבע הגמר. הקבוצות שזכו במקומות 2-3 בבתים התמודדו בשיטת פלייאוף על 4 מקומות ברבע הגמר. בהמשך נערכו משחקים של חצי הגמר והגמר.
תמר ברס
ביוגרפיה
ב-2018 נסעה ברס לדרום סודאן וסיקרה מספר נושאים לרגל מלחמת האזרחים השוררת במדינה מאז 2013, לרבות מצבם של הפליטים הדרום סודנים שגורשו מישראל, ההתמוטטות הכלכלית במדינה, וקיומה של מושבת מצורעים שנוכח המצב אינה מצליחה לקבל סיוע רפואי ולכן עדיין קיימת. מספר חודשים לאחר מכן היא סיקרה בצפון סודאן, בחרטום וסביבותיה את השינויים הנובעים מפתיחתה לתיירות וחידוש היחסים עם ארצות הברית. באותה שנה התחקתה אחר תעשיית סחר האיברים במצרים וראיינה פליטים סודנים שנפלו קורבן לסוחרי איברים בקהיר.
אליפות העולם בכדורסל נשים 2014
משחקי הגמר
ספרד, טורקיה,  אוסטרליה ו- ארצות הברית זכו במקום הראשון בבית המוקדם והעפילו ישירות לרבע הגמר.
תמר ברס
ביוגרפיה
ב-2019 נסעה לאריתריאה במטרה לבחון את מצבה בשטח לעומת הפרסומים בדו"חות האו"ם וארגוני זכויות האדם. כתבתה הופיעה בעמוד השער של מוסף "הארץ".
אליפות העולם בכדורסל נשים 2014
משחקי הגמר
כל המשחקים נערכו באולקר ספורט ארנה, איסטנבול.
תמר ברס
ביוגרפיה
כיום תמר מרצה על מסעותיה וכתבותיה בישראל ומחוצה לה ועוסקת גם בעבודות תרגום וכתיבה.
אליפות העולם בכדורסל נשים 2014
משחקי הגמר
משחק הגמר:
המשחק על המקום השלישי:
אגודת העיתונאים ירושלים
אגודת העיתונאים ירושלים היא אגודה מקצועית שהוקמה ב-1933, ומשמשת כאגודתם המקצועית של העיתונאים ואנשי התקשורת בירושלים רבתי.
מטה האגודה שוכן בבית אגרון שברחוב הלל, ירושלים.
היסטוריה ורקע
אגודת העיתונאים של ירושלים נוסדה בחודש יוני 1933 בשם "התאגדות העיתונאים בישראל – ירושלים". האגודה הוקמה בזמן שבו עדיין לא גובשו בישראל כללי בסיס להעסקתם של עיתונאים ועורכים, ולמעשה אגודה זו הייתה האיגוד המקצועי הראשון בישראל בתחום התקשורת. כיום, האגודה הירושלמית היא הבינונית מבין שלוש אגודות עיתונאים אזוריות (השתיים האחרות: אגודת העיתונאים בתל אביב ואגודת העיתונאים חיפה והצפון), המרכיבות יחד את איגוד עיתונאי ארץ ישראל אשר הוקם בשנת 1946. לפיכך, כל עיתונאי החבר באגודת עיתונאים אזורית חבר גם באיגוד הארצי.
אגודת העיתונאים בירושלים מייצגת את העיתונאים, בכל אמצעי תקשורת בעיר, והיא מהווה גשר על דורי בין עיתונאים במרשתת, במקומונים, בטלוויזיה וברדיו, הן בתחילת דרכם והן ותיקים שלמדו את המקצוע. הנהלת האגודה מורכבת מחברים מכל קשת העיתונות בישראל.
כלל אגודות העיתונאים אמנם מאוחדות כולן תחת ארגון גג אחד, אך מבחינה משפטית שלוש האגודות הן עמותות עצמאיות ונפרדות. כמו שאר האגודות, האגודה הירושלמית רשאית לקבוע על פרישה מהאיגוד הארצי אם עולה בידה להחתים שליש עד שני שלישים מחברי האגודה על הצהרת פרישה מהאיגוד.
בחודש מרץ 2003 הכריזה אגודת העיתונאים בירושלים על סכסוך עבודה ברשות השידור, בעקבות כוונתו של מנכ"ל הרשות דאז יוסף בראל לבצע קיצוצים נרחבים בתקציב. לצורך המאבק בתוכניתו של בראל שכרה אגודת העיתונאים את שירותיו של משרד יחסי ציבור, שבהודעה מטעמו אף הצהיר כי יעסוק בשתדלנות בממשלה ובכנסת. בשנתיים שעברו מאז פרוץ המאבק נגד בראל ועד הדחתו בידי הממשלה בחודש מאי 2005 האשימה אגודת העיתונאים את מנכ"ל רשות השידור במינוי מקורבים ומתן "שוחד מסך", כלומר - הענקת זמן מסך לפוליטיקאים הממונים עליו, בהדחת עיתונאים מסיבות שאינן מקצועיות וכיוצא בזה.
מטרות האיגוד
המטרות העיקריות של אגודת העיתונאים ירושלים כפי שנוסחו בתקנון הן:
תנאי קבלה
לאגודת העיתונאים בירושלים יכול להצטרף כל עיתונאי בישראל מגיל 18 ומעלה בתנאי שעיקר פרנסתו מקורו בעבודה עבור כלי תקשורת כלשהו שפעילותו איננה עומדת בסתירה לכללי האתיקה של האגודה. עיתונאי שעיקר פרנסתו מקורו בהוצאה לאור או כזה המועסק במקביל ב"ענף שאינו הולם את מעמדו כעיתונאי" (כלשון התקנון) לא יתקבל גם כן לאגודה. בחודש ינואר 2007 הוכנסו שינויים לתקנון אגודת העיתונאים בירושלים, ובכללם כאלה המאפשרים לעיתונאי אתרי האינטרנט להצטרף לשורות האגודה.
הוועד
ועד העובדים של האגודה הוא המנהל את האגודה, ובו 15 חברים הנבחרים בבחירות חשאיות על ידי כלל חברי האגודה. הוועד הוא זה שמנהל את סדר יומה של האספה הכללית וזה שמודיע על התכנסותה.
האספה הכללית
מושבה של האספה היא דו שנתי. אספה זו מתכנסת בחודשים ינואר או פברואר. אחת לשנתיים תבחר האספה הכללית את מוסדות האגודה. באספה הכללית השנתית מוגשת הצעת התקציב השנתית של האגודה, וכן דו"ח ועדת הביקורת, דו"ח כספי ופירוט הכספים שנצברו בקרנות האגודה, לשם אישורם. הוועד רשאי לזמן אספה כללית. הוועד מחויב לזמן אספה כללית לפי דרישתם של לפחות 10% מחברי האגודה. האספה הכללית אמונה לבחירתה של נשיאות האגודה, המופקדת על ניהול האספה. האספה הכללית בוחרת אחת לשנתיים בבחירות חשאיות את מוסדות האגודה ובראשם הוועד, המנהל את ענייני האגודה ואחראי לייצוג ציבור העיתונאים, ובו לכל היותר כ-15 חברים.
פיצוץ הגז בנתניה
פיצוץ הגז בנתניה הוא פיצוץ גז שהתרחש ב-17 ביוני 2011, בבניין בכיכר העצמאות ברחוב הרצל 5 בנתניה, הפיצוץ גרם לארבעה הרוגים: שלוש עולות מצרפת ופועל אחד, וכ-90 פצועים ולנזק רב.
הפיצוץ
ביום חמישי 16 ביוני 2011, הגיע אחר הצהריים עובדי חברת הגז פזגז שלה שייכים בלוני הגז, בעקבות תלונות של דיירים על ריח חריף של גז בסביבת הבניין, העובדים אמרו כי לא מצאו בעיה, ועזבו את המקום. אחת התושבות סיפרה כי זיהתה אדם שחותך את צינור הגז המרכזי של הבניין.
המשטרה הוזעקה למקום, עצרה לחקירה את החשוד אולם הוא שוחרר בהמשך היום.
בהמשך הלילה בשעה 00:20 לאחר חצות נשמע פיצוץ, בעקבות דליפת גז מאחד הבלונים בקומת הקרקע של הבניין בן חמש הקומות.
הפיצוץ גרם להרס רב בכל קומות הבניין, בכיכר העצמאות ובמבנים הסמוכים. ההדף גרם נזק רב גם לבתי קפה המרוחקים מאות מטרים מהבניין שבו אירע הפיצוץ.
בפיצוץ נהרגו שלוש נשים שנהגו לחלק בכל יום שישי, נרות שבת לעוברים ולשבים מטעם בית חב"ד לקהילה הצרפתית בנתניה, הקדימו באותו פעם את החלוקה ליום חמישי בערב.
ב-28 בדצמבר 2011 החלו להרוס את הבניין. אך חלקים מהבניין נשארו עומדים על תילם, לא נהרסו או פונו, ולא נבנה בניין אחר במקום הבניין שניזוק.
המשטרה עצרה את טכנאי הגז שטיפל בבניין ואדם נוסף בחשד שחיבל במערכת הגז. ביולי 2013 סגרה הפרקליטות את התיק נגד השניים בעילה של חוסר אשמה.
המתקפה על בסיס הטיסה צ'והוייב
המתקפה על בסיס הטיסה צ'והוייב היא התקפה שנעשתה על בסיס חיל האוויר האוקראיני צ'והוייב אשר נמצא ליד העיר צ'והוייב במחוז חרקוב שבאוקראינה באמצעות טילים על ידי צבא רוסיה ב-24 בפברואר 2022 כחלק מהמתקפה על מחוז חרקוב בפלישה הרוסית לאוקראינה.
בבסיס זה שכנו מערכות S-300 ומל"טים מסוג באירקטאר TB-2.
התקיפה
בשעות הראשונות לפלישה לאוקראינה ב-24 בפברואר נורו טילים על הבסיס. בעקבות התקיפה פרסמה חברת טכנולוגיות החלל האמריקאית מקסאר תמונות לוויין המתארות את הנזק שנגרם כתוצאה ממתקפת הטילים. על פי מידע מודיעיני בקוד פתוח, התקיפה הותירה נזק לאזורי אחסון דלק ולתשתיות אחרות בשדה התעופה.
תקיפות אחרות
ב-10 באפריל אמרו גורמים רוסיים כי תקפו שוב את הבסיס כדי להשמיד את מערכות ה-S-300 שבו.
All Stars
All Stars (בעברית: כל הכוכבים) הוא סינגל של התקליטן הצרפתי, מרטן סולבג, בשיתוף פעולה עם הזמרת-יוצרת הפינית, אלמה. השיר יצא בצרפת, על ידי וירג'ין EMI רקורדס, כהורדה דיגיטלית ב-16 ביוני 2017. השיר נכתב על ידי MNDR, פיטר וייד קיוץ' ומרטן סולבג, והופק על ידי מרטן סולבג.
נכון לספטמבר 2021, הסינגל הושמע למעלה מ-153 מיליון פעמים בספוטיפיי.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ של הסינגל, בבימוים של תומאס ללו ופייר דיקסאוט, יצא לראשונה לערוץ היוטיוב של מרטן סולבג ב-11 ביולי 2017. נכון לספטמבר 2021, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-47 מיליון פעמים.
חוליה מקשרת
בטבע, אנזימי ההגבלה לרוב נמצאים בחיידקים בחלק ממנגנון ההגנה שלהם כנגד נגיפים, כך שהם מזהים רצפי DNA ספציפיים של נגיפים שעברו איתם קו-אבולוציה. לכל אנזים אתר קיטוע ייחודי המורכב מ-4 עד 12 נוקלאוטידים. בפלסמידים מהונדסים מוסיפים את החוליה המקשרת המכילה מספר רב של אתרי קיטוע, המאפשרים לאנזימי הגבלה שונים לזהות את הרצף הספציפי שלהם ולקטוע בו את הפלסמיד. קיטוע זה פותח את הפלסמיד הטבעתי, ומאפשר להחדיר את קטע ה-DNA הרצוי לאותו האזור.
החוליה המקשרת משמשת בתהליכים רבים הקשורים בחקר גנטי, ייצור חלבונים והנדסה גנטית, ונמצאת במגוון נשאים.
יצירת חוליה מקשרת
סטטיסטית, כל מולקולת DNA בטבע מכילה אתרי מטרה לאנזימי הגבלה, אך לעיתים הנשא (וקטור) הרצוי אינו כולל אתרי קיטוע מתאימים. במקרים כאלו ניתן ליצור ולהחדיר לנשא חוליה מקשרת.
השלב הראשון כולל תכנון של רצפי DNA משלימים קצרים (אוליגונוקלאוטידים) המכילים את אתרי הקיטוע של אנזימי ההגבלה הרצויים, כשבקצותיהם בסיסים משלימים נוספים המתאימים לנשא המעוכל.
לאחר מכן ניתן לאחות את רצפי האוגלינוקלאוטידים אל תוך הנשא בעזרת האנזים DNA-ליגאז.
שימושים
החוליה המקשרת מאפשרת הכנסת DNA זר לפלסמיד מבלי לפגוע בו, תכונה שהופכת אותה לשימושית במיוחד בתחומי הביוטכנולוגיה, הנדסת הביוטכנולוגיה והביולוגיה המולקולרית.
היא יכולה לסייע בין היתר בייצור תרופות, מחקר גנטי ובהכנת אורגניזמים טרנסגניים, המוכרים כאורגניזמים מהונדסים גנטית (GMO).
החדרת הפסלמיד המאוחה עם הגן הרצוי לחיידק מארח תביא להכפלת מספר עותקי הגן פעמים רבות. גנים שהוחדרו למיקום מתועתק בפלסמיד (לאחר פרומוטור) ושהרצף שלהם עבר התאמות נחוצות לאורגניזם המארח כגון הוצאת אינטרונים, יביאו ליצירת התוצר החלבוני אותו הם מקודדים, אותו ניתן לאחר מכן לסנן ולהפריד מהמארח לקבלת החלבון הנקי. כך ניתן ליצר חלבונים שונים ובכללם חיסונים ותרופות, כגון אינסולין ואנטיביוטיקות שונות, בכמויות גדולות ובאיכות גבוהה. תהליך זה משמש גם בטיפולים שונים של ריפוי גני.
במחקר גנטי ניתן להכפיל את הפלסמידים המכילים את הגן המוחדר בשיטות שונות, כגון PCR, ולייצר מספר עותקים רב מאותו גן.
דוגמאות לנשאים ואורגניזמים מארחים
pUC18 הוא פלסמיד חיידקי נפוץ המשמש בהנדסה גנטית כנשא שיבוט. החוליה המקשרת שלו סונתזה מאתרי קיטוע של מספר אנזימי הגבלה נפוצים, כגון EcoRI ,BamHI ו-Pstl, שהונדסו יחד למקטע אחד. נשא נפוץ נוסף הוא pUC19, הדומה ל-pUC18 אך בעל חוליה מקשרת הפוכה. אורגניזם מארח (מאכסן) נפוץ הוא E. coli, בעיקר בשל זמינותו, קצב הכפלתו המהיר והתאמתו למגוון רחב מטרות.
ג'יי מוהר
ג'יי מוהר (נולד ב-23 באוגוסט 1970) הוא שחקן אמריקאי.
ביוגרפיה
מוהר נולד בניו ג'רזי לאם אחות ולאב שעסק בניהול שיווק ולו שתי אחיות, בתיכון היה קפטן נבחרת ההיאבקות.
ב-1992 הנחה את תוכנית הליפ סינק "Lip Service" ששודרה ב-MTV. ב-1996 שיחק בסרט "ג'רי מגווייר", ב-2000 גילם עיתונאי בסרט "תעביר את זה הלאה", באותה שנה שיחק מורה לאנגלית בסרט האימה "Cherry Falls", ב-2010 גילם את אח של מאט דיימון בסרט "מכאן והלאה". בין 2006–2007 שיחק תפקיד קבוע ב"הלוחשת לרוחות".
הוא גם עסק מספר פעמים בדיבוב ובין היתר בסדרה איש משפחה.
היה נשוי פעמיים ולו שני בנים.
דבון אלן
דבון אלן (באנגלית: Devon Allen; נולד ב-12 בדצמבר 1994) הוא אתלט אמריקאי, שלוש פעמים אלוף ארצות הברית (2014, 2016 ו-2018) בריצת 110 מטר משוכות.
מיכאל חי זירקיוף
הרב מיכאל חי זירקיוף (ה'תרס"א, 1901 - כ"ה בחשוון ה'תשל"ה, נובמבר 1974) היה רב הקהילה הבוכרית ורב הקהילה המשהדית בעיר בני ברק.
דבון אלן
ביוגרפיה
אלן נולד ברנטון, וושינגטון. בשנים 2014–2016 שיחק פוטבול בעמדת התופס בנבחרת אוניברסיטת אורגון.
אלוף ארצות הברית
באליפות המכללות שנערכה ביוג'ין, אורגון ביוני 2014 זכה אלן במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.16 שניות. שבועיים לאחר מכן, באליפות ארצות הברית שנערכה בסקרמנטו, קליפורניה בסוף יוני הוא זכה במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.16 שניות.
מיכאל חי זירקיוף
קורות חיים
נולד בחודש אב ה'תרס"א (1901) בעיר בוכרה, לר' ציון הלוי (בן ר' פינחס) ולמרת מזל זירקיוף.
דבון אלן
2016
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) שנערכו ביוג'ין, אורגון ביולי 2016 זכה במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בשיא אישי חדש של 13.03 שניות ונכלל במשלחת האמריקאית למשחקים. במשחקים עצמם הוא סיים חמישי בתוצאה של 13.31 שניות.
מיכאל חי זירקיוף
קורות חיים
בבוכרה למד הרב זירקיוף בבית מדרשו של רבו, הרב משה יצחקוף הכהן וכן נמנה עם שומעי לקחו של הרב אברהם חיים נאה, הרב פינטו ועוד.
דבון אלן
2021
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת טוקיו זכה במדליית כסף בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.10 שניות, אחרי גרנט הולוואי (12.96 שניות) ולפני דניאל רוברטס (13.11 שניות) ובמשחקים האולימפיים עצמם סיים רביעי בתוצאה של 13.14 שניות.
מיכאל חי זירקיוף
קורות חיים
לימים, שינה אביו של הרב זירקיוף, את שם משפחתו לשם 'פנחסי', אך הרב מיכאל חי המשיך להחזיק בשם המשפחה הקודם 'זירקיוף'.
דבון אלן
2022
באפריל 2022 חתם על חוזה בפילדלפיה איגלס. ב-12 ביוני קבע בריצת 110 מטר משוכות שיא אישי חדש ותוצאת השנה בעולם של 12.84 שניות המדרגת אותו שלישי בכל הזמנים.
מיכאל חי זירקיוף
קורות חיים
בשנת ה'תרפ"ב (1922) נשא לאשה את מרת חפצי בת ר' מיכאל הלוי וציפורה קלנדרוף.
הקמת בית המדרש התורני בעיר משהד
בתחילת שנות השלושים של המאה העשרים, הכביד השלטון הבולשביקי את עולו על רבים מהיהודים שהתגוררו בעיר בוכרה ובמחוזות שלטונו. בעקבות כך, ברח הרב זירקיוף לעיר משהד שבפרס, שם הקים בית מדרש תורני לבני הקהילה ועמד בראשו למעלה מעשר שנים, עד לעלייתו לארץ ישראל. משפחות רבות וחשובות מבני הקהילה היהודית במשהד שלחו את בניהם ללמוד במדרשו של הרב מיכאל חי ובהם משפחות: יצחקוף, כהנים, זר, כרמלי, זבולוני, נסימי, בצלאלי, אמינוף, הלוי, נמדר, כוחאי ועוד. תלמידי חכמים חשובים יצאו ממדרשו של הרב, כמו למשל הרב שלמה כהן, לימים ראש ישיבת 'אוהל מועד'.
בנוסף, כיהן הרב זירקיוף כדיין בבית הדין המקומי יחד עם הרב חזקיה הכהן רבין ורבנים נוספים.
רב העדה הבוכרית והמשהדית בעיר בני ברק
בחודש כסלו בשנת ה'תש"ה (1944) עלה הרב זירקיוף לארץ ישראל וקבע את מקום מושבו בעיר בני ברק. בסוף המאה התשע עשרה ובתחילת המאה העשרים, החלו להגיע יהודים מהעיר משהד לארץ ישראל כדי להשתקע בה, ורבים מהם התגוררו בשכונת הבוכרים בירושלים. באמצע שנות העשרים של המאה העשרים, נוסדה המושבה בני ברק, וכבר בשנות השלושים התיישבו בה יהודים יוצאי העיר משהד. בשנת תרצ"ג (1933), הקימו יוצאי משהד את בית הכנסת הראשון לעדות המזרח בעיר בני ברק. ברבות הימים, הקצתה עיריית בני ברק למתפללים אתר לבניית בית כנסת, בשטח הסמוך לבית הכנסת הגדול של הקהילה האשכנזית בעיר, ועליו נבנה בית הכנסת, העומד על תלו עד היום. את הקמת בית הכנסת מימנה הקהילה מהתמורה שקיבלה ממכירתם של ארבעה בתי כנסת בעיר משהד. בהגיע הרב מיכאל חי זירקיוף לארץ ישראל, התבקש מפי ראשי הקהילה המשהדית אשר נמנו עם תלמידיו במשהד לשמש רב ומורה הוראה לעדת המשהדים בעיר בני ברק, ולשמש רב בית הכנסת 'עולי משהד'. הרב זירקיוף נענה בחיוב להצעה וכיהן במשך עשרות שנים כרבה של קהילת משהד וכרב בית הכנסת 'עולי משהד' בעיר בני ברק.
בעקבות התרחבותה של העדה הבוכרית בבני ברק, הנהיגו עוד בשנות החמישים מספר משפחות מהעדה הבוכרית תפילות בנוסח העדה בחגים ובימים הנוראים בבית משפחת מתתוב, שברחוב הרב קוק. בתחילת שנות השישים ייסדו הרב מיכאל חי זירקיוף ובני משפחתו בית כנסת קבוע לעדה הבוכרית בבני ברק אשר נקרא בשם 'שערי רחמים'. הרב זירקיוף כיהן בו כרב בית הכנסת במקביל לכהונתו כרב בית הכנסת 'עולי משהד' וכרב קהילת משהד. כמו כן כיהן הרב זירקיוף כרב העדה הבוכרית בעיר בני ברק.
"כולל האר"י" על שם הרב מיכאל חי ומרת חפצי זירקיוף
"וכבוד עשו לו במותו – מלמד שהושיבו ישיבה על קברו" (בבא קמא טז, ע"ב). לאחר פטירתו של הרב מיכאל חי זירקיוף, הקימו בני משפחתו כולל אברכים בעיר בני ברק לעילוי נשמתו אשר נקרא בשם "כולל האר"י".
"כולל האר"י" נחשב לאחד הכוללים החשובים ללימוד קבלה ותורת הנסתר בישראל, וספרים רבים העוסקים בתורת הנסתר יצאו ממנו לאור. בראש הכולל עמד מיום היווסדו, ובמשך עשרות בשנים המקובל הרב ישראל פנחסי, אחיינו של הרב מיכאל חי זירקיוף.
פטירתו
הרב זירקיוף הלך לעולמו בכ"ה בחשוון ה'תשל"ה, ונקבר בהר הזיתים בירושלים בחלקת החסידים של העדה הספרדית.
ציון אלוף
ציון אלוף (1904 – 23 באוגוסט 2001) היה שופט ישראלי (1944–1948, 1952–1972) שכיהן כמנהל בתי המשפט הראשון (1948–1952) ומשנת 1952 ועד פרישתו כשופט שלום ראשי נודד, שתחום שיפוטו השתרע על כל רחבי המדינה.
ביוגרפיה
מחמת צמצום אפשרויות התעסוקה בימי המנדט הבריטי לתחומי ההוראה והפקידות הממשלתית, פנה אלוף לשורות הממשלה המנדטורית. אלוף השתבץ במשרת פקיד בבית משפט, זאת לאור השכלתו וככל הנראה מפאת מחסור באנשי מִנהל דוברי השפה הערבית, אותה ידע אלוף על בוריה. במסגרת תפקידו בתור פקיד בבית המשפט, עסק בעבודת הארכיון וההוצאה לפועל.
על מנת להתקדם בשורות הממשלה החליט ללמוד משפטים. ראשית נסע בשנת 1929 ללבנון, ולאחר מכן לפקולטה למשפטים באוניברסיטת סורבון שבפריז, ממנה שב לאחר חודשיים בשל קשיים כלכליים. בספטמבר 1929 מונה לכהונת רשם בבית משפט השלום בירושלים. את לימודי המשפטים השלים לבסוף במסגרת בית הספר המנדטורי למשפטים בירושלים בשנת 1940.
עם תום לימודיו שובץ בתפקידים שונים במערכת המשפט המנדטורית, כשהאחרון שבהם היה לבלר ראשי בבית משפט השלום בירושלים.
בדצמבר 1944, בגיל 40, מונה לשופט שלום בתל אביב שבנפת יפו (ביחד איתו מונו גם אליעזר מלחי ויצחק קיסטר). באותם הימים, שופטים לא נדרשו להיות עורכי דין טרם מינויים לכס השיפוט. לפיכך, רק עם מינויו למנהל מחלקת בתי המשפט בשנת 1949 נרשם אלוף בפנקס עורכי הדין.
עם קום מדינת ישראל היה אלוף בין השופטים שעברו בהצלחה את הביקורת של 'ועדת הטיהור' של המועצה המשפטית של המוסדות הלאומיים בפרשת מסמך השופטים החסוי. במסמך זה נכתב על אלוף: "שופט שלום בפתח תקווה. ישר ומוכשר. בעל ניסיון אדמיניסטרטיבי" כשלצד שמו הופיע הסימן (+) שסימן אותו כראוי להמשיך לכהן כשופט.
ביולי 1948 מינה שר המשפטים פנחס רוזן את אלוף למנהל מחלקת בתי המשפט במשרד המשפטים. מינוי זה היה טבעי שכן הוא היה בעל הניסיון האדמיניסטרטיבי הגדול ביותר מקרב השופטים.
באוקטובר 1952 חזר אלוף לבקשתו לכס השיפוט, ומונה למשרת שופט שלום ראשי נודד שתחום שיפוטו השתרע על כל רחבי המדינה, תפקיד אשר מילא עד פרישתו מכס המשפט בשנת 1972. בתור שופט שלום נודד, תפקידו היה לנדוד בין ערים בהן לא היה בית משפט השלום קבוע. בין היתר ישב אלוף בדין בעכו, באר שבע (1953–1957), אילת, רמלה, אשקלון, רחובות, פתח תקווה ונתניה.
ביולי 1967, לאחר מלחמת ששת הימים, בתקופת כהונתו של שר המשפטים יעקב שמשון שפירא, התמנה אלוף, במקביל לתפקידו כשופט שלום נודד, לממונה על מערכת המשפט בגדה המערבית.
בדצמבר 1972 פרש אלוף מכס השיפוט ולא שב לעסוק במשפט.
לוק בא א מוטה
לוק רישר בא א מוטה (באנגלית: Luc Richard Mbah a Moute; נולד ב-9 בספטמבר 1986) הוא כדורסלן קמרוני, המשחק בעמדות הסמול פורוורד והפאוור פורוורד. לצד יכולת קליעה בינונית, נחשב לשומר מצוין בזכות יכולותיו האתלטיות.
מכללות
בא א מוטה למד באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס ("UCLA") ושיחק במדי קבוצתה במשך שלוש שנים בין 2005 ל-2008. בסיום עונתו הראשונה זכה בתואר "ה המצטיין של מחוז ה-Big 10" לאחר שהעמיד ממוצעים של 8.9 נקודות ו-8.1 ריבאונדים למשחק. בתקופתו ב-UCLA עזר לקבוצתו להעפיל לשלב פיינל פור אליפות המכללות במשך שלוש עונות רצופות, בהן שיתף פעולה עם כוכבי ה-NBA לעתיד ראסל וסטברוק וקווין לאב.
מילווקי באקס
ב-2008, בסיום עונתו השלישית ב-UCLA, נרשם לדראפט ה-NBA ונבחר בבחירה ה-37 על ידי קבוצת מילווקי באקס. כבר במהלך עונת הרוקי הפך לשחקן חמישייה קבוע בבאקס, כשתפס את מקומו של הפאוור פורוורד צ'ארלי וילנואבה. ב-3 בפברואר 2011 קבע שיא קריירה של 19 ריבאונדים בהפסד קבוצתו לגולדן סטייט ווריורס. לאחר עונתו השלישית במילווקי חתם על הצעת חוזה ל-4 עונות עבור כ-18.7 מיליון דולר בדנוור נאגטס, אך לאחר שלושה ימים השוו הבאקס את ההצעה והשאירו את הפורוורד במילווקי. גם את שיא הנקודות שלו קבע בא א מוטה מול גולדן סטייט, כשקלע 22 נקודות בניצחון הבאקס על הווריורס ב-16 במרץ 2012. בא א מוטה המשיך לשחק בשורות הבאקס עד סוף עונת, וב-5 עונותיו בקבוצה העמיד ממוצעים של 6.9 נקודות ו-5.3 ריבאונדים למשחק.
סקרמנטו קינגס
ב-12 ביולי 2013 הועבר בטרייד לסקרמנטו קינגס, בתמורה לשתי בחירות דראפט עתידיות.
מינסוטה טימברוולבס
לאחר 9 משחקים בלבד במדי הקינגס, הועבר בא א מוטה בטרייד נוסף למינסוטה טימברוולבס, בתמורה לפורוורד דריק ויליאמס.
פילדלפיה 76'
בסיום עונת, ב-23 באוגוסט 2014, נשלח לפילדלפיה 76' כחלק מטרייד משולש ששלח את קווין לאב לקליבלנד קאבלירס, את אנדרו ויגינס, אנתוני בנט ות'דאוס יאנג למינסוטה ואת אלכסיי שבד, בא א מוטה ובחירת דראפט עתידית לפילדלפיה.
לוס אנג'לס קליפרס
ב-14 ביולי 2015 חתם כשחקן חופשי בסקרמנטו קינגס, אך יומיים לאחר מכן נפסל החוזה על ידי הקינגס לאחר שנכשל בבדיקות הרפואיות של הקבוצה.
ב-25 בספטמבר 2015 חתם על חוזה לעונה אחת בלוס אנג'לס קליפרס, וב-8 ביולי 2016 האריך את חוזהו בקבוצה לשנתיים נוספות עבור כ-4.5 מיליון דולר.
יוסטון רוקטס
לקראת עונת חתם בקבוצת יוסטון רוקטס על חוזה לעונה אחת. בפלייאוף של אותה עונה העפיל עם הרוקטס לגמר המערב, בו הפסידו לגולדן סטייט ווריורס בתוצאה 3–4.
החזרה לקליפרס
ב-20 ביולי 2018 חזר ללוס אנג'לס קליפרס, כשחתם בקבוצה על חוזה לעונה אחת בסך כ-4.3 מיליון דולר. לאורך כל עונת השתתף ב-4 משחקים בלבד, בשל פציעה בברכו השמאלית, וב-7 באפריל 2019 שוחרר מהקבוצה.
החזרה לרוקטס
ביולי 2020 חתם על חוזה ביוסטון רוקטס עד לסיום עונת.
חייו האישיים
אימו, קאמיל, היא ראש הכפר "ביה מסה" שעל-יד יאונדה, בירת קמרון. אביו בכיר בממשלה, מנהל קרן התעסוקה של קמרון. אחיו התאום של לוק, עמנואל, שיחק כדורסל באוניברסיטת המדינה של טקסס, ואחיו הצעיר, רוג'ר, משחק במדי אוניברסיטת קליפורניה בברקלי.
היוזמה הלאומית למינהל ולשינוי בסוריה
היוזמה הלאומית למינהל ולשינוי בסוריה (NIACS; בערבית: المبادرة الوطنية للإدارة والتغيير في سوريا) היא מפלגה פוליטית סורית. מנהיג המפלגה הוא חסאן א-נורי, איש עסקים עשיר, שר וחבר פרלמנט שהתייצב בבחירות לנשיאות סוריה 2014 וקיבל 500,279 קולות, 4.3% מכלל הקבוצות. המפלגה טענה כי תתמודד עם שחיתות, תקדם משק אפקטיבי ותקדם שינוי בסוריה.
המפלגה תיארה את הליברליות הכלכלית בכך שהיא התחייבה לחלק מחדש את עושרן של המשפחות המעטות השולטות במדינה ולבנות מחדש את מעמד הביניים של המדינה. המפלגה הוקמה בשנת 2012 וקיוותה ליצור מנגנוני אינטראקציה בין תאגידים וקהילות בסוריה.
ה-NIACS מתנגד גם לקבוצות המורדים במלחמת האזרחים בסוריה, ומתח ביקורת על צבא סוריה החופשית ועל ההתערבות בהובלת ארצות הברית בסוריה. הוא גם מתח ביקורת על עמדתה של ישראל.
פז בש
פז בש (נולדה ב-28 ביוני 1983) היא רוכבת אופניים ישראלית. 5 פעמים ברציפות אלופת ישראל במרוץ נגד השעון (2012–2016) ופעמיים ברציפות אלופת ישראל במרוץ כביש (2013–2014). ב-2014 רכבה במסגרת קבוצת הנשים המקצועית הבלגית - טופספורט פלנדרן. ב-2016, רכבה בקבוצה הבלגית Autoglass Wetteren-Group Solar. היא רוכבת (נכון ל-2019) בקבוצה הישראלית IGP.
ביוגרפיה
נולדה וגדלה בקיבוץ ראש הנקרה. בצעירותה התחרתה בשחייה. בגיל 25 החלה לרכוב באופן תחרותי באופניים, לאחר שאחותה, אורת בש משכה אותה לתחום.
מרוץ ערד 2016
בש נחשבה כמועמדת מובילה לייצוג ישראל באופני כביש באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016). כרוכבת בנבחרת ישראל, נטלה בש חלק במרוץ ערד שנערך במרץ 2016. במרוץ הראשון בסדרת שלושת המרוצים החד-יומיים ניצחה שני בלוך ובעקבות ניצחון זה הורה הצוות המקצועי של הנבחרת הישראלית לכל שאר הרוכבות הישראליות, לעבוד עבור שני בלוך בשני המרוצים שנותרו. במרוץ השני סיימה פז בש שנייה (לאחר רוכבת מקפריסין שניצחה במרוץ) ושני בלוך סיימה שלישית. הצוות המקצועי של נבחרת ישראל הישעה את פז בש מהנבחרת בסיום המרוץ בשל אי-ציותה להוראותיו (שפגע בסיכוי להביא רוכבת ישראלית לאולימפיאדה) ובכך בא לסיומו ניסיונה להגיע למשחקים האולימפיים.
ג'ון לוקומי
ג'ון חאנר לוקומי בונייה (בספרדית: Jhon Janer Lucumí Bonilla) הוא כדורגלן קולומביאני המשחק בעמדת הבלם בקבוצת בולוניה.
היסטוריית מועדונים
החל את הקריירה באקדמיית הנוער של דפורטיבו קאלי בשנת 2007 והגיע עד לקבוצה הבוגרת בשנת 2015. ערך את הופעת הבכורה ב-26 בספטמבר 2015 מול קורטולואה ושיחק בסך הכל 54 משחקים בנדי קאלי. עבר ב-18 ביולי 2018 לליגה הבלגית ולקבוצת ראסינג גנק ששילמה עליו 2.5 מיליון יורו. את הופעת הבכורה ערך כעבור 8 ימים במסגרת הליגה האירופית. בסך הכל שיחק 27 משחקים בכל המסגרות בעונת הבכורה בליגה, תפס מאוחר יותר את מקומו בהרכב הראשון ועזר לקבוצתו לזכות באליפות בלגיה.
נבחרת לאומית
קיבל את זימון הבכורה מהמאמן הזמני, ארתורו רייס, ב-28 באוגוסט 2018 לקראת צמד המשחקים מול ו אך לא שיחק. את הופעת הבכורה רשם במשחק הידידות מול שהסתיים בניצחון 0–3 באצטדיון אל קמפין. זומן לסגל הסופי של הנבחרת לטורניר הקופה אמריקה 2019.
ניצן חן
ניצן חן (נולד ב-4 באוקטובר 1963) הוא עיתונאי, סופר ועורך חדשות ישראלי. מכהן כראש לשכת העיתונות הממשלתית. קודם לכן היה יו"ר המועצה לשידורי כבלים ושידורי לוויין ומנהל חטיבת החדשות של הערוץ הראשון של הטלוויזיה הישראלית. חבר בוועד האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה.
ביוגרפיה
חן הוא בנו של משה חן (חבה), עיתונאי ותיק במחלקה הדתית בקול ישראל. הוא גדל בירושלים, למד בישיבה התיכונית אור עציון ושנה בישיבת מרכז הרב. שירת בחיל התותחנים. הוא בעל תואר ראשון במדע המדינה מאוניברסיטה העברית ובמשפטים מהקריה האקדמית אונו וכן מוסמך האוניברסיטה העברית במדיניות ציבורית למנהלים.
חן החל את דרכו ככתב בסוכנות הידיעות עיתים ב-1987. לאחר שנה עבד באנגליה כעורך בעיתון ג'ואיש כרוניקל ואז כעורך ומגיש תוכניות ב"קול ישראל".
ב-1991 עבר לטלוויזיה, תחילה ככתב שיכון, פנים, דתות ובית הנשיא בחדשות הערוץ הראשון ואחר כך, ככתב התיישבות ומתנחלים. בתפקיד זה, עסק בפעולות המחאה של המתנחלים ושל תנועות הימין החוץ-פרלמנטריות בתקופת הסכמי אוסלו. ב-1996 נהיה כתב פרלמנטרי ודיווח על הכנסת במהדורות החדשות והאקטואליה במשך למעלה מעשור. בארכיון רשות השידור רשומים על שמו כשלושת אלפים כתבות על הנעשה בכנסת באותן שנים. לאחר ששירת כעורך תוכנית החדשות היומית "שבע וחצי" ב-1999, עבר לערוך את "מבט", מהדורת החדשות המרכזית של ערוץ 1.
בשנותיו בערוץ הראשון ערך והגיש משדרים ודיווחים מיוחדים, לצד כתבות מגזין וסרטים דוקומנטריים בנושאי דת, חברה ופוליטיקה. ב-1998, סדרת כתבות תחקיר על תנועת ש"ס בתוכנית "מהיום למחר" זיכו אותו בפרס מטעם מכון הרטמן. באותה שנה, פרסם לראשונה דוח שהוגש לוועדת החוץ והביטחון על התקלה בפעולת המוסד בשווייץ; הפרסום עורר הדים רבים ואף הוביל להתפטרותו של ראש המוסד דני יתום.
במרץ 1999 התפרסם שמו של ניצן חן בעקבות פרשת "תצא בחוץ". לאחר הרשעתו של אריה דרעי, כינס דרעי מסיבת עיתונאים, בהשתתפות הרב עובדיה יוסף. כאשר חן הפנה שאלה לדרעי, הרב יוסף, שבטעות זיהה את חן כמתי כהן (כתב אשר לדעת אנשי ש"ס היה עוין את דרעי לאורך כל המשפט) שישב לצידו, התפרץ לעבר חן ואמר: "אתה שומע שיש ערעור. מה אתה רוצה? מה אתה רוצה?! אמר שיש ערעור, מה אתה רוצה? זה בחוק, ערעור! תצא בחוץ!" ופקד על דרעי: "אל תענה לו. זה עוין! תשת... אל תענה לו. אני גוזר עליך שלא תענה לו". מסיבת העיתונאים התפוצצה, והפרשה עוררה סערה רבה ובעקבותיה השתרש מטבע הלשון: "תצא בחוץ". מאוחר יותר, התנצל הרב יוסף בפני חן.
בתחקיר ל"יומן השבוע" ב-2001, תיעד רישום כוזב של תלמידים בישיבות, שראשיהן קבלו במרמה כספים ממשרד הדתות. הכתבה עוררה סערה ציבורית והייתה אחת הסיבות לביטול שיטת תקצוב הישיבות. בין 2001 ו-2006 היה ראש מגמת הטלוויזיה בבית הספר לטלוויזיה וקולנוע "מעלה" ובמכללת "ליפשיץ".
ניהול בתקשורת
חן הוא בוגר התוכנית להכשרת דירקטורים ונושאי משרה בכירים בחברות ותאגידים מאוניברסיטת ת"א. כיהן כמנהל חטיבת החדשות של הטלוויזיה הישראלית-ערוץ 1 מ-2006 עד 2007. במסגרת זו היה אחראי על לוח השידורים, התכנים, והתקציב של תוכניות הערוץ הראשון. ב-2008, בתפקיד יו"ר מועצת הכבלים והלוויין ויו"ר המנהלת להסדרת השידורים לציבור במשרד התקשורת, פיקח על בעלי הרישיונות בטלוויזיה הרב ערוצית ועל משרד התקשורת; והסדיר את השידורים, התכנים והפקות המקור. חן הרבה לבקר את התנהלותן של החברות "yes ו-HOT, שמצפצפות על הצרכנים".
ניצן חבר בוועד המנהל של האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה, בו מייצג את איגודי היוצרים. הוא בוגר התוכנית למנהל ציבורי של הסגל הבכיר "אלכא"-הכשרת מנהלים בכירים מטעם נציבות שירות המדינה וגויינט ישראל. בעשור השני של המאה ה-21 התנדב בבתי ספר ובתנועות נוער בפרויקט "תקשורת לקהילה" והיה ראש פרויקט "כל ישראל ערבים".
יחד עם אנשיל פפר, כתב את הספר "מרן – עובדיה יוסף", הביוגרפיה השלמה הראשונה על מנהיגה הרוחני של ש"ס.
בשנות האלפיים, מתגורר בשכונת ארנונה בירושלים.
¿Qué voy a hacer sin ti?
¿Qué voy a hacer sin ti? (בעברית: מה אני אעשה בלעדייך) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמר הספרדי מיקל הרצוג. השיר נכתב על ידי אלברטו אסטבנס ומיקל הרצוג בעצמו. הוא מוכר כהיותו השיר שייצג את ספרד באירוויזיון 1998.
בערב התחרות, השיר היה ה-4 בסדר ההופעה אחרי מארי ליין מצרפת עם "Où aller" ולפני גונבור גוגיסברג משווייץ עם "Lass ihn". השיר קיבל 21 נקודות והגיע למקום ה-16 מתוך 25 מדינות שהשתתפו בתחרות.
איגנץ וכסלמן
האביר איגנץ (יצחק) וכסלמן, (בהונגרית: Wechselman Ignác; מיקולוב, 22 בספטמבר 1828 – בודפשט, 17 בפברואר 1903) היה אדריכל ונדבן יהודי-הונגרי.
ביוגרפיה
איגנץ וכסלמן נולד במשפחה יהודית, למד בברלין ובווינה, שם הפך לידידו ולעוזרו של האדריכל לודוויג פרסטר. בשנת 1856 עבר לבודפשט, שם, כנציגו של פרסטר, פיקח על בניית בית הכנסת הגדול של בודפשט ברחוב דוהאני. לאחר מכן הוציא לפועל למעשה את רוב יצירותיו של האדריכל ההונגרי המפורסם מיקלוש איבל. כך בין עבודותיו: בניית גן הטירה, ארמון המכס, מבני האוניברסיטה הישנים וספריית האוניברסיטה וכו'. רוב המבנים המונומנטליים שהוקמו בבירת הונגריה בין השנים 1870 לבין 1890 תוכננו על ידו. גם עבודותיו העצמאיות כללו ארמונות, טחנות, מפעלים, כנסיות.
תואר אצולה
ב-1886 קיבל את מסדר כתר הברזל הדרגה השלישית (שייסד נפוליאון באיטליה), וזמן קצר לאחר מכן העניק לו מלך הונגריה, פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה, תואר אצולה ההונגרית. ראייה הנחלשת אילצה את וכסלמן לפרוש מהחיים הפעילים ב-1890, ולאחר מכן הקדיש את זמנו לפעילות פילנתרופית בבודפשט.
נדבנות
הוא הנציח את שמו בצוואתו, שבה תרם 1,400,000 כתרים למכון לעיוורים יהודים הקרוי על שמו, תוך קביעה שחציו יוקדש לילדים יהודים וחציו לילדים נוצרים שיתקבלו למכון. הוא גם הוריש בצוואתו שני מיליון כתרים עבור סיוע למורים ומורים יהודים ונוצרים נהנו כאחד בחלקים שווים. מכון וכסלמן לעיוורים עבר לכיכר בתלן ב-1926 משום שבגלל הפיחות במטבע ההונגרי אחרי מלחמת העולם הראשונה לא ניתן היה להחזיקו במתכונתו המקורית ואחרים לא דאגו לתוספת כספים ל"קרן האצילית". ארמון מכון וכסלמן המקורי שהקים, נמכר (היום: בית ספר יסודי לשיפור התנועה).
אשתו הייתה ז'ופיה נוישלוס (1914-1838). שניהם הובאו למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב שלגוטאריאני בבודפשט.
ג'ון אקוולינו
ביוגרפיה
אקוולינו נולד בהנטינגטון שבמדינת ניו יורק. ב-1984 סיים תואר ראשון בפיזיקה מהאקדמיה הימית של ארצות הברית והתגייס לצי.
ב-1986 סיים קורס טיס ובהמשך שירותו סיים קורס טיסה קרבית בבית הספר לטיסה קרבית של הצי ("טופ גאן"). שירת כטייס F-14 טומקט ו-F/A-18 הורנט בטייסת הקרב 142 ובטייסת הקרב 41 ופיקד על טייסת הקרב 11. במהלך שירותו השתתף במבצע אכיפת האזור אסור לטיסה בבוסניה והרצגובינה, באכיפת האזור האסור לטיסה בעיראק ובמלחמת עיראק.
באוגוסט 2007 מונה למפקד כנף 2 תפקיד בו שירת עד אוקטובר 2008, בתקופת פיקודו הוצבה הכנף על נושאת המטוסים "אברהם לינקולן" והשתתפה במלחמת אפגניסטן ובמלחמת עיראק.
תפקידיו ביבשה כללו מדריך טיסה על מטוסי A-4 סקייהוק, F-5, ו-F-16N בטייסת האימונים 43. שימש קצין המבצעים של בית הספר לטיסה קרבית מתקדמת של הצי האטלנטי. שימש עוזר לסגן ראש המבצעים הימיים, ראש מחלקת כוננות ואימונים במפקדת הכוחות האווירים של הצי האטלנטי ועוזרו של מפקד פיקוד כוחות הצי.
לאחר שקודם לדרגת אדמירל משנה, שימש ראש אגף אסטרטגיה ומדיניות בפיקוד הכוחות המשותפים ולאחר מכן סגן ראש אגף מבצעים במטות המשולבים. במרץ 2013 מונה למפקד כוח התקיפה 2 על נושאת המטוסים "ג'ורג' ה. וו. בוש", בתקופת פיקודו היה אמון על הכנת הכוח לקראת הצבתו בגזרת אחריות הצי השישי והצי החמישי. במרץ 2014 מונה לראש המבצעים הימיים של כוחות צי האוקיינוס השקט.
באוגוסט 2015 מונה לראש אגף מבצעים, תוכניות ואסטרטגיה במטה הצי. בספטמבר 2017 מונה למפקד כוחות הצי בפיקוד מרכז של ארצות הברית וכמפקד הצי החמישי במקום קווין דוניגן.
במאי 2018 הועלה לדרגת אדמירל ומונה למפקד צי האוקיינוס השקט של ארצות הברית. באפריל 2021 מונה למפקד פיקוד האינדו-פסיפי של ארצות הברית.
במהלך שירותו צבר למעלה מ-5,100 שעות טיסה וביצע למעלה מ-1,150 נחיתות על נושאות מטוסים. הוא בוגר המכללה למטה של הכוחות המזוינים ובוגר תוכנית הבכירים לביטחון לאומי ובינלאומי באוניברסיטת הרווארד.
חנה הולנדר
ביוגרפיה
נולדה בירושלים וגדלה בשכונת קטמון בעיר, כאחת מתוך ארבעה אחים. אביה היה הרב הראשי של קטמון וקודם לכן שימש במשך כעשור כאב בית הדין הרבני בחיפה.
חיים אישיים
הולנדר נשואה לגיל, רואה חשבון שכיהן בעבר כסמנכ"ל הכספים של כלל מימון. לזוג ארבעה ילדים והם מתגוררים במודיעין.
קריירה
ב־1997, ניהלה את מחלקת ההשקעות בבנק יהב ושימשה כמנהלת הנוסטרו בבנק.
ב-2007, הקימה וניהלה בשותפות עם בית ההשקעות IBI את מחלקת המסחר בניירות לא סחירים.
ב-2013, גייס אייל לפידות את הולנדר לחברת הפניקס להקים את מערך האשראי הלא סחיר בחברה. שם הקימה הולנדר מחלקת ליווי מיזמי בניית נדל"ן ותשתיות בחברה. ב-2019 החליפה הולנדר את אייל לפידות בתפקיד מנכ"ל בית ההשקעות אקסלנס מקבוצת הפניקס.
בינואר 2020, הובילה את רכישת בית ההשקעות אלומות שהוטמע בקבוצת ”אקסלנס נשואה”. בית ההשקעות המנהל מעל 5 מיליארד שקל, נרכש ב-35 מיליון שקלים מידי בעליו ההיסטוריים, הקיבוצים והאגודות השיתופיות.
בינואר 2022 סיימה הולנדר את תפקידה כמנכ"לית אקסלנס. באוקטובר 2022 מונתה לדירקטורית חיצונית ברכבת ישראל.
ואט פרה טאט דוי סוטפ
ואט פרה טאט דוי סוטפ (בתאית: วัด พระ ธาตุ ดอย สุ เทพ) הוא מקדש בודהיסטי טרוואדי במחוז צ'יאנג מאי בתאילנד. המקדש נקרא לפעמים גם דוי סוטפ על-שם ההר (דוי) סוטפ עליו הוא נמצא.
דיוויזיית פאנצר מוצנחת הראשונה הרמן גרינג
דוויזיית פאנצר מוצנחת הראשונה "הרמן גרינג" (בגרמנית: Fallschirm-Panzer-Division 1. Hermann Göring) או בקיצור דיוויזיית הרמן גרינג, הייתה דיוויזיית עילית משוריינת אשר שירתה בלופטוואפה הגרמני במהלך מלחמת העולם השנייה. היא הוקמה ב-1933 כגדוד משטרתי על ידי הרמן גרינג ובשנים לאחר מכן גדלה לכדי דיוויזיה, אשר לקראת סוף המלחמה הצטרפה יחד עם "דיוויזיית פאנצר מוצנחת השנייה הרמן גרינג" לתוך "קורפוס הפאנצר המוצנח הרמן גרינג".
ואט פרה טאט דוי סוטפ
לפי המסורת בתוך הצ'אדי שבמקדש נמצא קצת מהאפר של בודהה, מספרים על קבוצת נזירים שרצו לבנות מקדש חדש באזור, רעיונם היה לקשור את האפר לפיל ולשלח אותו בטבע, איפה שהפיל יעצור שם יהיה מקום המקדש וכך היה, הפיל הגיע לפסגת ההר והחל לבכות, שמעו הנזירים את קולות הפיל יוצאים מפסגת ההר ושם בנו את המקדש.
דיוויזיית פאנצר מוצנחת הראשונה הרמן גרינג
הדיוויזיה נחשבה יחידת עילית בוורמאכט הגרמני ולמרות היותה דיוויזיית שריון שירתה תחת חיל האוויר, מה שהיקנה לה מעמד פוליטי בתור היחידה האישית של הרמן גרינג (מפקד הלופטוואפה לאורך המלחמה). הדיוויזיה שירתה בצפון אפריקה, סיציליה ובחזית המזרחית עד אשר פורקה בסוף המלחמה ב-8 במאי 1945.
ואט פרה טאט דוי סוטפ
גאוגרפיה
המקדש ממוקם 15 קילומטר (9.3 מייל) מהעיר צ'יאנג מאי, ונחשב כאתר קדוש לרוב תושבי תאילנד. מהמקדש ניתן לראות נופים מרהיבים של העיר צ'יאנג מאי, והוא מהווה יעד פופולרי לתיירים.
דיוויזיית פאנצר מוצנחת הראשונה הרמן גרינג
היסטוריה
בתחילת שנת 1933 עם עליית כוחה של המפלגה הנאצית, מונה הרמן גרינג לשר הפנים של פרוסיה הממונה בין היתר על כוחות המשטרה והגסטפו בפרוסיה. ב-24 בפברואר הקים גרינג גדוד שיטור מיוחד שהעניק לו מנוף פוליטי בתקופת מאבקי הכוחות בגרמניה, במיוחד נוכח כוחם של האס אס (בפיקוד הימלר) והאס אה (בפיקוד ארנסט רהם). גדודו של גרינג לקח חלק נרחב בפעילות לחימה כנגד מתנגדי שלטון וכוחות המפלגה הקומוניסטית, בינואר 1934 הגסטפו עבר לפיקוד האס אס של הימלר וכדי לחזק את כוחו הגדיל גרינג את הגדוד ואף הקים יחידת אימונים ייחודית לחייליו. במהלך ליל הסכינים הארוכות ביוני 1934 סייעה היחידה בתפיסה והוצאה להורג של עשרות מחברי האס אה.
ואט פרה טאט דוי סוטפ
מבנה
הדרך הסלולה הראשונה אל המקדש נבנתה בשנת 1935. ממנה ניתן לעלות אל המקדש באמצעות מאות מדרגות או ברכבל.
דיוויזיית פאנצר מוצנחת הראשונה הרמן גרינג
היסטוריה
בשנת 1935 מונה גרינג למפקד הלופטוואפה והוא הביא איתו את יחידתו לתוך שורות הלופטוואפה, כאשר בספטמבר שונה שמה לרגימנט הגנרל גרינג. הרגימנט שימש ככוח משמר ראש של גרינג ובנוסף שימש ככוח הגנה אווירי על המפקדה של היטלר. במרץ 1938 גדוד חי"ר ("גדוד יגר הראשון") מהרגימנט נשלחו לשמש בסיס להקמת הדיוויזיה המוצנחת הראשונה - יחידת הפלשירמיאגר הראשונה שהוקמה. בחודשים שקדמו למלחמה השתתף הרגימנט במהלך הצבאי של האנשלוס (סיפוח אוסטריה) וסיפוח חלק מצ'כוסלובקיה, לאחר תחילת המלחמה לקח הרגימנט חלק במערכה על צרפת ועל ארצות השפלה כשהוא נלחם בבלגיה והולנד.
במהלך מבצע ברברוסה הרגימנט שירת תחת פיקוד דיוויזיית הפאנצר ה-11 כחלק מקבוצת ארמיות דרום, הוא לחם בגזרה הדרומית והמרכזית בין היתר באזור קייב ובריאנסק. כשנה לאחר תחילת הפלישה לברית המועצות, הורחב הרגימנט לכדי חטיבה ביולי 1942 ובאוקטובר הורחבה החטיבה לכדי דיוויזיית פאנצר (שריון). במהלך תהליך הקמת הדיוויזיה היא נשלחה לסייע לקורפוס אפריקה בצפון אפריקה לאחר התבוסה של ארווין רומל בקרב אל-עלמיין השני והנסיגה הגרמנית לתוניס, במאי 1943 נכנעה דיוויזיית הרמן גרינג לבעלות הברית לצד שאר יחידות ארמיית הפאנצר אפריקה.
במהלך 1944 המשיכה הדיוויזיה להילחם כנגד מאמץ בעלות הברית באיטליה, ב-12 במאי היא השתתפה בניסיון בלימת השלב הסופי של קרב מונטה קאסינו ולבסוף נסוגה צפונה לעיר רומא. ביולי נשלחה הדיוויזיה לפולין בסיוע לכוחות הגרמנים כנגד ההתקדמות של כוחות ברית המועצות. הדיוויזיה השתתפה בלחימה כנגד הפולנים במרד ורשה ועל פי דיווחים של הכוחות הפולנים, עשתה שימוש באוכלוסייה האזרחית כמגן אנושי כנגד הלוחמים הפולנים בעיר. במהלך ספטמבר 1944 הוקם קורפוס הפאנצר המוצנח הרמן גרינג שאיחד את הדיוויזיה הראשונה והדיוויזיה השנייה שהוקמה אף היא בתקופה זו.
כוחות הדיוויזיה לחמו סביב וורשה לצד דיוויזיית פאנצר אס אס החמישית ודיוויזיית הפאנצר ה-19 בחודשים האחרונים של 1944, ב-24 בינואר 1945 הוקמה קבוצת ארמיות ויסלה שכללה גם את דיוויזיית הרמן גרינג. בתקופה זו במהלך מבצע ויסלה-אודר כוחות הדיוויזיה ספגו אבדות קשות וכוח הלחימה שלה נפגע באופן קשה. באפריל נשלחה הדיוויזיה לאזור שלזיה משם היא נסוגה בהדרגה לתוך מרכז גרמניה, ב-22 באפריל היא הייתה מבין שתי דיוויזיות בלבד שהצליחו להינצל מכיתור הכוחות הפולנים והסובייטים בקרב באוצן. ב-8 במאי כוחות הדיוויזיה וקורפוס הרמן גרינג נכנעו לכוחות הצבא האדום.
קרן אדמונד דה רוטשילד
קרן אדמונד דה רוטשילד (ישראל) היא קרן פילנתרופית מיסודה של משפחת רוטשילד הפועלת בישראל.
היסטוריה
קרן אדמונד דה רוטשילד נוסדה על ידי הברון אדמונד אדולף דה רוטשילד, נכדו של "הנדיב הידוע". בעוד סבו טבע את חותמו ברכישת אדמות ויישובם, ייזכר הברון אדמונד דה רוטשילד בזכות תרומתו לתיעושה של ארץ ישראל ותרומותיו הנדיבות למוסדות חינוך ותרבות. הזרוע החברתית היא שותפויות אדמונד דה רוטשילד.
בסוף שנות ה-50 של המאה ה-20, העבירה משפחת רוטשילד את אדמות קיסריה (כ-30,000 דונם), לקרן אדמונד דה רוטשילד והזמינה את המדינה להיות שותפה בקרן. המודל על פיו פועלת הקרן הוא מודל ייחודי לפיו, כל ההכנסות מפיתוח היישוב קיסריה, עוברות מהחברות הבנות של קרן אדמונד דה רוטשילד - החברה לפיתוח קיסריה אדמונד דה רוטשילד והחברה לנכסי קיסריה אדמונד דה רוטשילד, לקרן, וזו תורמת את רווחיה לקידום החינוך וההשכלה הגבוהה בישראל.
כאשר נפטר הברון אדמונד דה רוטשילד בשנת 1997, עברו הקבוצה הבנקאית ורשת הקרנות הפילנתרופיות של המשפחה לידי בנו - הברון בנז'אמן (בנימין) דה רוטשילד. הברון בנימין דה רוטשילד ורעייתו הברונית אריאן דה רוטשילד, מעורבים ומובילים את פעילות קרן אדמונד דה רוטשילד בישראל כחלק מרשת קרנות אדמונד דה רוטשילד הפועלות בתחום החינוך ברחבי העולם.
ב-1 ביוני 2019 החליף מיכאל קליגר את גיא סברסקי כסגן וממלא-מקום יו"ר קרן אדמונד דה רוטשילד.
מועצת הנגידים של הקרן מורכבת מנציגי משפחת רוטשילד ומנציגי נבחרת הדירקטורים.
תחומי הפעילות של הקרן
כדי לממש את חזונה קרן אדמונד דה רוטשילד פועלת בחמישה תחומים: במטרה לצמצם פערים בחברה הישראלית, באמצעות קידום מוביליות חברתית של צעירים מאוכלוסיות פריפריאליות על ידי רכישת השכלה גבוהה ותרגומה לתעסוקה הולמת.
מנהיגות
תוכניות מנהיגות של הקרן מופעלות על ידי ארגון שותפויות אדמונד דה רוטשילד.
ארגון שותפויות אדמונד דה רוטשילד הוקם על ידי קרן אדמונד דה רוטשילד בשנת 2016, במטרה לשמש כזרוע החברתית של הקרן. הארגון מאתר ומכשיר צעירים וצעירות מובילים ובעלי פוטנציאל, בעיקר מהפריפריה החברתית-גאוגרפית, בשאיפה לבסס את הדור הבא של מנהיגי ישראל על תפיסות עולם חברתיות ועקרונות הומניים – צמצום פערים, שוויון הזדמנויות, סולידריות וכבוד הדדי.
היקף התרומות
היקף התרומות שהעניקה הקרן גדל לאורך השנים, כך בשנת 2015 היקף התרומות עמד על כ-32 מיליון ₪ ובשנת 2018 היקף התרומות גדל לכדי 86 מיליון ₪.