cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
סאן (עיתון בריטי)
היסטוריה
עד 1969, הסאן הפסיד כ-2 מיליון ליש"ט בשנה והייתה לו תפוצה של 800,000 עותקים יומיים. IPC החליטה למכור כדי לעצור את ההפסדים, המוציא לאור וחבר הפרלמנט רוברט מקסוול, היה להוט לקנות עיתון בריטי, והציע לרכוש אותו ולשמור על מחויבותו למפלגת הלייבור, אך הודה שיהיו פיטורים, במיוחד בקרב עובדי הדפוס. רופרט מרדוק, בינתיים, קנה את "ניוז אוף דה וורלד", עיתון יום ראשון סנסציוני, בשנה הקודמת, אבל מכונות הדפוס במרתף הבניין שלו ברחוב בוברי בלונדון לא היו בשימוש שישה ימים בשבוע. מרדוק ניצל את ההזדמנות, עשה הסכם עם האיגודים של עובדי הדפוס, והבטיח פחות פיטורים אם ירכוש את העיתון. הוא הבטיח ל-IPC שהוא יפרסם "עיתון ישר" שימשיך לתמוך בלייבור. IPC, בלחץ האיגודים, דחתה את הצעתו של מקסוול, ומרדוק קנה את העיתון תמורת 800,000 ליש"ט, ששולמו בתשלומים. מאוחר יותר הוא ציין: "אני כל הזמן נדהם מהקלות שבה נכנסתי לעיתונים בריטיים". ה"דיילי הראלד" הודפס במנצ'סטר מאז 1930, וכך גם הסאן לאחר השקתו המקורית ב-1964, אבל מרדוק הפסיק את ההדפסה שם ב-1969, והעביר אותו לבית הדפוס שהחזיק בלונדון.
תחת בעלותו של רופרט מרדוק העיתון הפך לצהובון בפורמט טבלואידי, שמגיש לקוראיו תצלומי עירום, סיפורי מין, סמים ועלילות ספורט. מרדוק הפחית את העלויות ההפקה באמצעות הפעלת מכונת דפוס זהה לשני העיתונים שבבעלותו. בשנות השמונים מכר ה"סאן" 4 מיליון עותקים ביום והגיע לידי כ-12 מיליון קוראים מדי יום. העיתון נודע בתצלום היומי של אישה חשופת חזה, שהופיע בעמוד 3 של העיתון. לאורך השנים המדור עורר התנגדות רבה, ובינואר 2015 פורסמה הודעה על ביטולו, במשך ימים אחדים הופיעו בו דוגמניות בביקיני, אך לאחר מכן שב המדור לפרסם אישה חשופת חזה ליום אחד, תוך הכחשת הידיעה על סגירת המדור, כתרגיל שיווקי. מאז לא פורסם שוב.
בסוף שנות ה-80 פרצה תחרות עזה בין "הסאן" ל-"דיילי מירור", לאחר ש"הסאן" עקף אותו בתפוצתו הוא נרכש בידי רוברט מקסוול ב-1984. שני העיתונים נהגו לערוך תחריות נושאת פרסים בשביל למשוך קוראים. לאחר ש"דיילי מירור" הציע מכונית בהגרלה לאחד מקוראי העיתון, הציע "הסאן" חמש מיליון ליש"ט כפרס, והגדיל את תפוצתו תוך יום אחד ב-100 אלף עותקים.
בשנת 2003 מונתה רבקה ברוקס (אז רבקה וייד) לעורכת העיתון, לאחר שקודם ערכה את עיתון האחות "ניוז אוף דה וורלד", וב-2009 קידם אותה רופרט מרדוק, לתפקיד המו"ל של כל עיתוניו בבריטניה. בעקבות פרשת האזנות הסתר והפריצה לטלפונים של עיתונאי "ניוז אוף דה וורלד", שהובילה לסגירתו של העיתון ב-10 ביולי 2011, היו השערות שניוז קורפ תשיק מהדורת יום ראשון של "הסאן" שתחליף אותו. היא הושקה לבסוף בפברואר 2012. כתב שעבד ב"סאן" נעצר ונלקח ב-4 בנובמבר 2011. האיש היה האדם השישי שנעצר בבריטניה במסגרת הפרשה. בינואר 2012 נעצרו שני עובדים בהווה ושני עובדים לשעבר. ועד ינואר 2013, 22 עיתונאים של "הסאן" נעצרו, כולל כתב הפלילים אנתוני פראנס ורבקה ברוקס. במקביל בינואר 2012, המשטרה עצרה ארבעה אנשי צוות בהווה ובעבר של העיתון, כחלק מחקירה על כך שילמו לשוטרים עבור מידע; בחקירה נעצר גם שוטר. אנשי "הסאן" שנעצרו היו עורך הפלילים מייק סאליבן, ראש מחלקת החדשות כריס פארו, סגן העורך לשעבר פרגוס שנהאן, והעורך הראשי לשעבר גרהם דודמן, שהפך מאז לבעל טור וכתב תקשורת. כל חמשת העצורים הוחזקו בחשד לשחיתות. דובר המשטרה הודיע כי יש עדויות רבות המצביעות על תרבות של תשלומים בלתי חוקיים ב"סאן", שאושרה על ידי הדרגים הבכירים ביותר בעיתון. חמישה עיתונאים שעבדו בעיתון הורשעו ונשלחו לתקופות מאסר שונות, בשתי הפרשות.
ביולי 2013 הודיע "הסאן" שיישם חומת תשלום באתר האינטרנט שלו, לאחר שסבל קשות מצניחה במספר העותקים היומיים שמכר, משיא של יותר מ-4 מיליון לפחות משני מיליון. המהלך נכשל, ולאחר שנתיים בוטלה חומת התשלום של "הסאן". העיתון המשיך לסבול מירידה במכירות והפסדים. בשנת 2020 רשם הפסד של 200 מיליון ליש"ט (חלקו בעקבות תשלום פיצויים בפרשת האזנות הסתר), ותאגיד "ניוז קורפ" נאלץ למחוק את שווי העיתון ממאזניו.
נטייה פוליטית
מבחינה פוליטית, העיתון תמך בתחילה (בשנת 1970) במפלגת הלייבור בהנהגת הרולד וילסון, אך בהמשך (שנת 1974) העיתון תמך במפלגה השמרנית בהנהגת אדוארד הית'. בשנת 1979 העיתון הכריז על תמיכה במרגרט תאצ'ר. בשנים שלאחר מכן העיתון תמך בנחרצות במלחמת פוקלנד. בשנת 1997 תמך שוב במפלגת הלייבור בהנהגת טוני בלייר החל משנת 2002 קידם העיתון קו אנטי-אירופי ששיאו היה תמיכה ב"ברקזיט", פרישת הממלכה המאוחדת מהאיחוד האירופי, במשאל העם בשנת 2016.
סיגלה
ברוס פילדר (באנגלית: Bruce Fielder; נולד ב-1 בנובמבר 1990), המוכר בשם הבמה סיגלה (Sigala), הוא די ג'יי ומפיק מוזיקלי אנגלי.
ראשית חייו
סיגלה נולד בנוריץ', נורפוק ב-1 בנובמבר 1990. הוא ניגן בפסנתר מאז שהיה בן שמונה. הוא למד בבית הספר התיכון רייפהאם ובמכללת נוריץ' סיטי, לפני שסיים תואר ראשון במוזיקה מסחרית באוניברסיטת וסטמינסטר.
2015–2018: פריצת הדרך ו-Brighter Days
אחרי סיום הלימודים באוניברסיטה, סיגלה היה חבר במספר להקות, לפני שהתחיל לעשות רמיקסים ולהפיק מוזיקה לאחרים, כולל שיתוף פעולה ב-"Good Times" של אלה אייר עם סיגמא.
סינגל הבכורה שלו, "Easy Love", הגיע לאחר ששתה שש חבילות דספרדו, בעייפות ובתסכול מוחלטים, לאחר שהתבקש לבצע רמיקס לאמן פופולרי, והוריד את גרסת הא-קפלה של הסינגל "ABC" של חמישיית הג'קסונים. בראיון לחברת המצעדים הרשמית, הוא הצהיר כי הסינגל נכתב ביום ראשון בערב מתוך רצון ליצור לעצמו מוזיקה מחוץ לגבולות: "מישהו שמבקש ממני ליצור שיר, שיש לו צליל מסוים או היה צריך להיות דרך מסוימת".
הסינגל השני של סיגלה, "", בשיתוף פעולה עם ברין כריסטופר, יצא ב-4 בדצמבר 2015, כאשר בשיאו הגיע למקום השלישי במצעד הסינגלים הבריטי.
הסינגל השלישי של סיגלה, בשיתוף פעולה עם הזמרת הבריטית, אימאני ויליאמס, "Say You Do", יצא באופן לא-רשמי ביוטיוב ב-23 בינואר 2016. הסינגל יצא באופן רשמי ב-18 במרץ 2016. השיר כולל דגימה מהשיר "Always Be My Baby" של מריה קארי.
סיגלה דיווח כי הוא עובד על אלבום הבכורה שלו באולפן הקלטות, וחשף כי הוא מקווה לשתף פעולה עם סטיבי וונדר וכריס מרטין. זמן קצר לאחר שהכריז על האלבוום, יצא הסינגל הבא שלו, בשיתוף פעולה עם ג'ון ניומן ונייל רוג'רס, "Give Me Your Love". הסינגל יצא ב-8 באפריל 2016.
ב-2 בדצמבר 2016, הוציא סיגלה, בשיתוף פעולה עם דיגיטל פארם אנימלס, את הסינגל "Only One".
ב-17 בינואר 2017, הוציא סיגלה, בשיתוף פעולה עם קאטו והיילי סטיינפלד, את הסינגל "Show You Love". ב-9 ביוני 2017, הוציא סיגלה, בשיתוף פעולה עם הזמרת-יוצרת הבריטית, אלה אייר, את הסינגל "Came Here for Love".
ב-23 בפברואר 2018, הוציא סיגלה, בשיתוף פעולה עם פאלומה פיית', את הסינגל "Lullaby". ב-24 במאי 2018, הכריז סיגלה על אלבום הראשון שלו, Brighter Days, שיצא ב-28 בספטמבר 2018. האלבום הגיע, בשיאו, למקום ה-14 בבריטניה. מיני-סיבוב הופעות של האלבום התקיים בבריטניה ובאירלנד.
ב-14 ביוני 2018, הוציא סיגלה, בשיתוף פעולה עם פיוז ODG, שון פול וקנט ג'ונס , את הסינגל "Feels like Home". ב-27 ביולי 2018, הוציא סיגלה, בשיתוף פעולה עם להקת הפופ הבריטית, The Vamps, את הסינגל "We Don't Care".
ב-7 בספטמבר 2018, הוציא סיגלה, בשיתוף פעולה עם אלה אייר, מייגן טריינור ופרנץ' מונטנה, את הסינגל "Just Got Paid".
2019 – הווה
ב-2019, סיגלה הוחתם אצל אריסטה רקורדס. ב-24 במאי 2019, הוציא סיגלה, בשיתוף פעולה עם בקי היל, את הסינגל "Wish You Well".
ב-19 באוקטובר 2019, סיגלה הודיע כי ישתף פעולה עם הזמרת הבריטית, אלה הנדרסון בסינגל הבא. ב-21 באוקטובר 2019, הוא פרסם כי הסינגל יקרא "We Got Love". הסינגל יצא ב-1 בנובמבר 2019.
ב-14 בפברואר 2020, הוא הוציא גרסת רמיקס לסינגל "If We Never Met" של ג'ון קיי. ב-23 ביוני 2020, סיגלה הודיע ברשתות החברתיות כי הוא ישתף פעולה עם בקי היל פעם נוספת בסינגל הבא שלו. הסינגל הבא שלו, "Heaven on My Mind" יצא ב-25 ביוני 2020.
ב-27 באוגוסט 2020, הודיע סיגלה כי יוציא את הסינגל הבא שלו, "Lasting Lover", בשיתוף פעולה עם ג'יימס ארתור, ולואיס קפלדי. הסינגל, שדגם מהשיר "Time to Pretend" של MGMT, יצא ב-4 בספטמבר 2020.
ב-2 ביולי 2021, הוא הוציא את הסינגל "You for Me", ביחד עם הזמרת-יוצרת הבריטית, ריטה אורה.
Memory Garden
Memory Garden (בעברית: "גן זיכרון", תעתיק: "ממורי גרדן") היא להקת אפיק דום מטאל ופאוור מטאל שוודית, אשר הוקמה ב-1992.
היסטוריה
הלהקה הוקמה בדצמבר 1992, הוציאה מיני אלבום Blessed Are the Dead ב-1994, ומיני אלבומים Forever ו-Ta någon hårt i hand, så ger vi oss av till Tomteland... ב-1995. הלהקה הוציאה את אלבום הבכורה באורך מלא, Tides, ב-1996. הלהקה הוציאה אלבומים באורך מלא Verdict of Posterity ב-1998, Mirage ב-2000, Carnage Carnival ב-2008 ו-Doomain ב-2013. ב-2021 הלהקה הוציאה את אלבום הקונספט 1349, בו קו העלילה מכסה סיפור המתרחש במהלך שנות המגפה השחורה, המכיל הן עובדות והן בדיות. הלהקה נקראת על שם שיר של להקת הדום מטאל Trouble.
סגנון מוזיקלי
הלהקה משלבת בין דום מטאל מסורתי לבין פאוור מטאל. מדובר בשילוב לא נפוץ, אשר לכאורה נשמע מוזר עד כדי לא הגיוני, כיוון שמדובר בהפכים: בעוד שהדום מטאל איטי ופסימי מבחינה לירית, הפאוור מטאל מהיר ואופטימי מבחינה לירית. השירה העוצמתית של סולן הלהקה סטפן ברגלונד, והשילוב בין הדום לפאוור, גורם ללהקה להיחשב ללהקת אפיק דום מטאל.
משה מזרחי (במאי קולנוע)
משה מזרחי (5 בספטמבר 1931 – 3 באוגוסט 2018) היה במאי קולנוע, תסריטאי, שחקן ומפיק ישראלי יליד מצרים. חתן פרס האוסקר לסרט הזר הטוב ביותר ב-1977, פרס על מפעל חיים מפסטיבל הסרטים הבינלאומי בחיפה 1994 ופרס אופיר על מפעל חיים ב-2001.
ביוגרפיה
משה מזרחי נולד באלכסנדריה במצרים שם ספג תרבות צרפתית ים-תיכונית, שאופיינה במפגש רב תרבותי בין מיעוטים מיוון, ארמניה, טורקיה, וארצות ים-תיכוניות אחרות אשר היוו חלק נכבד מאוכלוסיית העיר באותה תקופה. תרבות זו שימשה בסיס ליצירתו של משה ובסרטיו מופיעה ערגה לתום הילדות שאפיין תקופה זו. עלה לישראל ב-1946 מאלכסנדריה יחד עם אמו האלמנה ואחיו שבתאי. המשפחה התיישבה ביפו ועברה חבלי קליטה קשים. משבר גדול התחולל סמוך לעלייתם כאשר סבו, אבי אימו, נפטר בישראל והאם הפכה למפרנסת המשפחה. דמות אימו משמשת כמרכיב מרכזי ביצירתו הרואה בדמות האישה את ההשראה והיצירה, ובלעדיה, כדבריו, נותר היה הגבר ברברי.
התחנך בחברת נוער בקיבוץ מעברות והושפע מתפיסת עולם קומוניסטית. ב-13 ביולי 1948 נהרג אחיו בגיל תשע בהפצצה של חיל האוויר המצרי. הימים היו ימי קרבות לטרון, ובבית הקברות נחלת יצחק לא היו די קברנים, כדי לכרות את הקברים הרבים וכך, נאלצו מזרחי ודודו לכרות את קברו של אחיו.
יכולתו של מזרחי ללמוד ולהתאים את עצמו לסביבה שבה נמצא, איפשרה לו להתערות בחיי הקיבוץ, ולאחר מכן בסביבה הישראלית. תוך כדי עיסוקו בתרגום סרטים, התחדדה בו ההכרה שייעודו הוא בימוי סרטים. מאחר שתעשיית הסרטים בישראל הייתה בראשית דרכה, החליט לנסוע לפריז. ב-1958 נסע לצרפת ללימודי קולנוע ונשאר ליצור שם. ב-1970, ביים את סרטו הראשון "אורח בעונה מתה".
בשנות ה-70 חזר לישראל, עסק בבימוי סרטים ישראליים ובמקביל עבד גם בצרפת.
סרטו עטור השבחים "כל החיים לפניו", על פי ספרו של אמיל אז'אר, נבחר על ידי חברי האקדמיה האמריקאית לקולנוע לסרט הזר הטוב ביותר לשנת 1977 בתחרות פרס אוסקר. בסרט כיכבו השחקנית הצרפתייה סימון סיניורה והישראלית מיכל בת-אדם, אשתו של מזרחי. (מלבדו זכה ב-2019 גם הישראלי גיא נתיב בפרס האוסקר על סרטו הקצר "Skin").
מזרחי היה נשוי עד יום מותו לשחקנית-במאית מיכל בת-אדם ולהם בן, דניאל.
הוא שימש מורה מן החוץ באוניברסיטת תל אביב בחוג לקולנוע וטלוויזיה.
קישורים חיצוניים
בעקבות מותו:
סאמי ג'ומאייל
סאמי ג'ומאייל (בערבית: سامي الجميّل, תעתיק מדויק: סאמי אלג'מיל, בהגייה לבנונית: סַ֫אמִי זְ'מַ֫יֶּל; נולד ב-3 בדצמבר 1980) הוא פוליטיקאי לבנוני וחבר פרלמנט מטעם מפלגת הכתאיב ("הפלנגות הנוצריות"). עורך דין במקצועו.
ביוגרפיה
סאמי ג'ומאייל נולד בשנת 1980 בעיירה בכפיא (בערבית: بكفيا) למשפחת מדינאים נוצרים מרונים מהמעמד הגבוה. אביו, אמין ג'ומאייל, היה נשיא לבנון, ואמו, ג'ויס, מעורבת בפוליטיקה גם כן. סבו, פייר ג'ומאייל ייסד את מפלגת הכתאיב. דודו, בשיר ג'ומאייל, נבחר לנשיא לבנון אך נרצח ב-14 בספטמבר 1982 בטרם נכנס לתפקידו. אחיו של סאמי, פייר אמין ג'ומאייל, היה שר התעשייה בלבנון ונרצח בהתנקשות ב-21 בנובמבר 2006.
בתום לימודיו התיכוניים פנה ג'ומאייל ללימודי משפטים באוניברסיטת סנט ג'וזף שבביירות, בשנת 2003 הוא סיים את התואר והתמחה במשפט ציבורי. בתקופת לימודיו האקדמיים, עמד בראש תא הכתאיב באוניברסיטת סנט ג'וזף, ובשנת 2006 נבחר לעמוד בראש מועצת הסטודנטים והצעירים של מפלגת הכתאיב, אשר אביו עומד בראשה. ג'ומאייל היה פעיל מאוד במועצת הכתאיב ונטל חלק משמעותי בארגון הפגנות ועצרות נגד הסדר הסורי בלבנון, מה שכונה מאוחר יותר "מהפכת הארזים" והיה לאחד מראשי הקמפיין הלבנוני לשחרור העצירים הפוליטיים הלבנוניים מבתי הכלא בסוריה.
ג'ומאייל הוא פוליטיקאי ימני והוא נחשב לבעל משנה פוליטית לאומית-לבנונית. הוא חבר בקואליציית ה-14 במרץ, מתנגד לנוכחות זרה בלבנון וקורא למימוש ריבונותה של לבנון כמדינה דמוקרטית וחילונית. להבדיל מהקו שנוקטים רבים מהפוליטיקאים הנוצרים בלבנון כיום, ג'ומאייל מתנגד לערביזציה של לבנון ונחשב למקורב למפלגת הימין "שומרי הארזים". בריאיון, אמר ג'ומאייל כי הוא תומך בהסכם שלום עם ישראל שלא במסגרת יוזמת השלום הערבית, מה שהפנה אליו חיצי ביקורת רבים מהגוש הפרו סורי ("קואליציית ה-8 במרץ").
קרל רוברט נסלרודה
הרוזן קרל רוברט נסלרודה (Karl Robert Nesselrode; 14 בדצמבר 1780 – 23 במרץ 1862) היה דיפלומט רוסי ממוצא גרמני-בלטי ואחד המדינאים השמרנים הבולטים בברית הקדושה.
סאמי ג'ומאייל
ביוגרפיה
בנוסף לכך, נמנה ג'ומאייל עם המבקרים החריפים ביותר של חזבאללה וחזית השינוי והרפורמה. בריאיון שהעניק ג'ומאייל לאחר מלחמת לבנון השנייה הוא האשים את חזבאללה בחתרנות והתנהגות בריונית. ג'ומאייל טען כי חזבאללה כופר בריבונות לבנון ומתנהג כמדינה לכל דבר; הארגון מחוקק חוקים דה פקטו משל עצמו ומשליט אותם בבריונות על הציבור, וזאת על-מנת להקים בעתיד בלבנון רפובליקה אסלאמית. ג'ומאייל קרא רבות לפירוק חזבאללה מנשקו והכריז כי לא ישתף פעולה עם הזרם הפטריוטי החופשי בהנהגת מישל עאון, כל עוד שזה תומך במיליציית חזבאללה המזוינת.
בבחירות הכלליות שנערכו בשנת 2009 נבחר ג'ומאייל לפרלמנט הלבנוני כנציג מרוני מטעם מפלגת הכתאיב בנפת מתן שבמחוז הר הלבנון עם 47,688 קולות. הוא אחד מחברי הפרלמנט הלבנונים הצעירים ביותר.
קרל רוברט נסלרודה
חייו
נסלרודה נולד בליסבון, פורטוגל, שם שימש אביו – רוזן באימפריה הרומית הקדושה (נפטר ב-1810) – שגריר של הצאר הרוסי. מתוך כבוד לאמו הפרוטסטנטית הוא נטבל בבית התפילה של השגרירות הבריטית, וכך נעשה חבר בכנסייה האנגליקנית. את חינוכו קיבל בגימנסיה בברלין, שם שירת אביו כשגריר בחצר מלך פרוסיה.
בגיל 16 התגייס לצי המלחמתי הרוסי, והודות להשפעת אביו קיבל את תפקיד המזכיר הימי לצאר פאבל הראשון. אחר כך עבר לצבא, ובתקופת שלטונו של הצאר אלכסנדר הראשון הצטרף לשירותו הדיפלומטי. הוא סופח לשגרירות הרוסית בברלין ומאוחר יותר נשלח להאג.
נסלרודה נעשה מזכיר המדינה ב-1814 והיה ראש המשלחת הרשמית של רוסיה לקונגרס וינה, אם כי רוב הזמן ניהל אלכסנדר הראשון את ענייני החוץ בעצמו. ב-1816 נתמנה נסלרודה לשר החוץ הרוסי, וחלק את התפקיד עם הרוזן יואניס קפודיסטריאס עד פרישתו של זה ב-1822. משך ארבעים שנים כיוון נסלרודה את המדיניות הרוסית, והיה מהמדינאים הקונסרבטיבים האירופים הבולטים של הברית הקדושה. בין 1845 ו-1856 שירת כראש הממשלה. ב-1849 שיגר חיילים רוסים לעזרת אוסטריה כדי לדכא את מאבק ההונגרים לעצמאות בהנהגת לאיוש קושוט. ניסיונות נסלרודה להרחיב את השפעתה של רוסיה אל הבלקנים והים התיכון הובילו לעימות עם טורקיה, בריטניה וצרפת במלחמת קרים (1853 – 1856). בריטניה וצרפת ראו בדאגה את השפעתה הגוברת של רוסיה והחליטו לסייע לטורקים כדי לבלום אותה. מאוחר יותר השתתף נסלרודה במשא ומתן לחתימת חוזה פריז שסיים את המלחמה.
שמש (שיר של חנן בן ארי)
שמש הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הישראלי חנן בן ארי. השיר יצא לאור ב-2 בספטמבר 2019, כסינגל מתוך אלבום עתידי, על ידי חברת התקליטים יוניסל.
רקע וכתיבה
השיר נכתב והולחן על ידי חנן בן ארי והופק על ידי תומר בירן.
השיר עלה לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי וצבר מעל למיליון השמעות. בסוף אפריל 2020, הוציאה שרית חדד גרסת כיסוי לשיר.
וידאו קליפ
טרם פורסם הווידאו קליפ המלא של השיר. העלה בן-ארי לערוץ היוטיוב שלו את האודיו קליפ הרשמי של השיר ב-2 בספטמבר 2019, בסמוך לצאת הסינגל. האודיו מציג בתוכו את עטיפתו של הסינגל ואף את מילותיו של השיר.
נכון לאפריל 2023, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-27 מיליון צפיות.
דקות של תהילה
דקות של תהילה היא סדרת קומדיה ישראלית לנוער ששודרה בערוץ 2 (בשידוריה של הזכיינית טלעד) בשנת 2001 וכללה 12 פרקים.
הסדרה שודרה תחילה בשעות אחר הצהריים, ולאחר שזכתה למדרוג (רייטינג) גבוה, עברה לשעות הערב.
עלילה
שישה צעירים, מכל רחבי ישראל, מתקבצים בבית מלון חמישה כוכבים באילת בו הם אמורים לשהות תקופה ממושכת. בפניהם עומדת המשימה להפוך לצוות בידור מגובש ומצליח. מלבד הדרמה הכרוכה בעיצוב ובהעלאת המופע לאוויר, מהווים החיים המשותפים של הצעירים, המגיעים מרקע שונה, בסיס לאינספור קונפליקטים, חלקם דרמטיים וחלקם קומיים. הסדרה צולמה בבית מלון באילת, כשאזורי המלון השונים היוו את אתרי ההתרחשויות העיקריים. בין אזורים אלה ניתן למנות את הבריכה, הלובי, הבר, חדר האוכל וכיוצא באלה. הדרמה התפרשה גם על פני העיר אילת עצמה, במקומות כמו החוף, הטיילת, אתרי הבילוי ואף עד למעבר טאבה, מעבר הגבול למצרים.
טרוור הווארד
טרוור הווארד (באנגלית: Trevor Howard; 29 בספטמבר 1913 - 7 בינואר 1988) היה שחקן קולנוע ותיאטרון בריטי.
ביוגרפיה
הווארד נולד בקליפטונוויל שבמחוז קנט באנגליה. אביו, ארתור, היה סוכן ביטוח בלוידס של לונדון. הוא החל לללמוד במכללת קליפטון, ועזב כדי ללמוד באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה, והחל לשחק בתיאטרון הבריטי בתפקידים קטנים. ב-1936 כיכב בהצגה הלונדונית "צרפתית ללא דמעות".
במלחמת העולם השנייה שירת מספר שנים בחיל הקשר המלכותי של הצבא הבריטי, בדרגת לוטננט שני, עד ששוחרר ב-1943. נפוצו מספר סיפורי גבורה על תקופת שירותו, בפרט בקרבות מול השלטון הנאצי בנורווגיה ובפלישת בעלות הברית לסיציליה, אך מסמכים רשמיים מעידים כי שוחרר בשל חוסר יציבות נפשית.
קריירה קולנועית
לאחר ששיחק בהצגה "קצין הגיוס" ב-1943, החל הווארד לשחק בסרטים. תפקידו הראשון היה בסרט "הדרך קדימה" (1944). ב-1945 גילם הווארד את דמות הרופא בסרט "פגישה מקרית", וזכה להכרה בעקבותיו. בהמשך שיחק במספר מותחנים בריטיים, וב-1947 הוזמן על ידי לורנס אוליבייה לגלם את דמותו של פטרוצ'יו בסרט השייקספירי "אילוף הסוררת". ב-1949 גילם את תפקידו של הבלש קאלאויי בסרטו הקלאסי של קרול ריד "האדם השלישי". אחד מתפקידיו המהוללים היה כקצין המיוסר סקובי בסרטו של ג'ורג' פארל "לב העניין", על פי הרומן הנודע של גרהם גרין. סרטים נוספים בהם כיכב היו "המרד על הבאונטי", "ירוק לסכנה", "מנואלה", "הפרג אינו פרח", "בית הבובות", "הצייד אחר השמש", "המפתח" ועוד.
ב-1958 זכה בפרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בתפקיד ראשי על משחקו בסרט "המפתח", וב-1960 היה מועמד לפרס האוסקר על משחקו בסרט "בנים ואוהבים". ב-1963 שיחק בסרט "אדם בתווך" בכיכובו של רוברט מיצ'ם וזכה בפרס אמי על גילום ראש ממשלת בריטניה, בנג'מין דיזראלי, בסרט "The Invincible Mr Disraeli". ב- 1964 שיחק בסרט "אבא אווז" לצידם של קארי גרנט ולסלי קארון. ב-1965, שיחק בסרט "מוריטורי" לצידם של יול ברינר ומרלון ברנדו וב"מבצע חץ מקשת". הווארד גילם בסרטים רבים את דמות הקצין הבריטי, למשל בסרטים "פון ראיין אקספרס", "הדו-קרב הארוך", "הסתערות חיל הפרשים" ועוד. ב-1970, שיחק בסרט "בתו של ריאן" בכיכובה של שרה מיילס.
בערוב ימיו שיחק במספר תפקידי משנה, בסרטים "האפיפיורית יוהנה", "סופרמן" (1978), "גנדי" (1982), ותפקידו האחרון היה בשנה בה נפטר, בסרט "The Dawning" (1988).
חייו האישיים
הווארד התמודד כל חייו עם בעיית שתיית משקאות חריפים מרובה. הוא נפטר בינואר 1988 משחמת הכבד.
לא יהיה כלום, כי אין כלום
"לא יהיה כלום כי אין כלום" היא סיסמה שטבע ראש הממשלה בנימין נתניהו ב-2016 בתגובה לחקירת המשטרה בעניינו בחשדות לעבירות שוחד ומרמה והפרת אמונים (תיק 1000). נתניהו הפסיק להשתמש בה כאשר הוגש כתב אישום נגדו.
רקע
ב-2016 נחקר בנימין נתניהו על שתי פרשות שלימים כונו תיק 1000 ותיק 2000. בתיק 1000, נחשד נתניהו בקבלת טובות הנאה מאנשי העסקים ארנון מילצ'ן וג'יימס פאקר. בתמורה לפי החשד פעל להשגת אשרת כניסה לארצות הברית למילצ׳ן, ולהארכת הפטור מדיווח ותשלום מס הכנסה לתושבים חוזרים, ממנו נהנה מילצ׳ן. בתיק 2000, נחשד כי מוזס הציע לנתניהו שוחד, בדמות הטיית הסיקור ב"ידיעות אחרונות" לטובת נתניהו. בתמורה נתניהו יפעל להגבלת העיתון המתחרה "ישראל היום", באמצעות חקיקה, או באמצעות קשריו עם הבעלים, שלדון אדלסון.
הסיסמה
בישיבת שרים של חברי הליכוד בינואר 2017, אמר נתניהו באמצעות הסיסמה כי התנהגותו לא הייתה פסולה:. בהמשך, נתניהו והליכוד חזרו על הסיסמה בהודעות לתקשורת, בנאומים בכנסת, במסיבות עיתונאים, בעצרות תמיכה וברשתות החברתיות.
תבנית
תבנית המשפט היא תבנית רטורית – משפט תקבולת, כלומר אפשר להחליף את חלקו הראשון של המשפט בשני והמשמעות לא תיפגע, לעיתים זה תיקבולת ניגודית ולעיתים זה תקבולת משלימה.
באנגלית מכונים משפטים אלו מעיל דו צדדי, מכיוון שאין כינוי לסגנון משפט זה בעברית, הציע קוה שפרן לכנות את משפטים אלו "משפטי בי-בי", גם בגלל שנתניהו משתמש בסגנון זה הרבה, וגם כפראפרזה על שמו של נתניהו "ביבי" שגם חוזר על עצמו.
מקבילות בשימוש נתניהו
נתניהו השתמש במשפטים בתבנית זו רבות, כך בקדנציה הראשונה שלו אמר עם "ייתנו יקבלו, לא ייתנו לא יקבלו", בהמשך לגבי איומים על מדינת ישראל אמר, "ידע כל מי שמנסה לפגוע בנו — שאנחנו נפגע בו", בהקשר זה אמר, "מי שניסה אותנו חטף — מי שינסה אותנו יחטוף", בבחירות לכנסת ה-20 אמר "זה לא המחנה הציוני, זה המחנה האנטי־ציוני", עוד אמר "חמאס הוא דאעש, ודאעש הוא חמאס", לגבי הסכם הגרעין עם איראן אמר "אסור שלמשטר המסוכן בעולם יהיה את הנשק המסוכן בעולם", בנאומו המפורסם בעצרת הכללית של האו"ם בו הציג ציור של פצצה, עם מרעום מילולי מסוגנן שעליו נכתב, "קו אדום לא מוביל למלחמה, קו אדום מונע מלחמה", נתניהו אמר עוד משפטים רבים בסגנון זה.
התייחסות לסיסמה
הסיסמה שימשה ככותרת לעשרות כתבות באתרי חדשות.
העיתונאי בן כספית, בספרו "נתניהו: ביוגרפיה" כתב, "מרוב שנתניהו חזר על המימרה "לא יהיה כלום כי אין כלום" כל כך הרבה פעמים, השתכנע בעצמו".
הילה קובו ויניר קוזין קראו לספרם, "לא יהיה כלום", העוסק ב"משפטים הגדולים של הפוליטיקה הישראלית", כפרפרזה על הסיסמה.
USBL
ליגת ה-USBL (ראשי תיבות: United States Basketball League) היא ליגת כדורסל גברים אמריקאית המשוחקת באביב. הליגה הוקמה בשנת 1985. הליגה הושבתה בשנת 2007, והאלופה האחרונה מליגה זו היא הקנזס קייג'רז שזכו בתואר ב-1 ביולי 2007. המוטו של הליגה הזו הוא: "ליגה של הזדמנות".
במשך השנים שיחקו רבים משחקני הליגה הזו בליגות שונות ברחבי העולם, לרבות ליגת ה-NBA, ליגות הכדורסל האירופאיות (כולל היורוליג) והליגה הישראלית.
יצחק פרי, פיני גרשון ושלמה וייספלר נסעו לראות את דארל ארמסטרונג משחק ב"אטלנטה איגלס" לפני קיץ 1993, אך גרשון העדיף שלא להחתימו בעבור מכבי ראשון לציון ובמקומו נלקח סטיב בארט ששיחק מולו במדי "ניו ג'רזי שור-קאטס" באותו המשחק.
מצב הליגה כיום
לאחר חששות שהליגה תקרוס לאחר עונת 2007, הליגה הודיעה כי לא תפעל בעונת 2008, וכי תשקול את אפשרויותיה בעתיד. עם זאת, הליגה לא חזרה לפעילות מאז, למרות שבאתר האינטרנט של הליגה פורסם בחודש ינואר 2010 כי מקווים לחדש את פעילות משחקי הליגה באפריל 2010.
עונת 2007
את עונת 2007 פתחו עשר קבוצות, ששיחקו בחלוקה של שני בתים בני חמש קבוצות, ארבע קבוצות נשרו במהלך העונה ושש הקבוצות הנותרות שובצו מחדש בבית אחד.
אבלינו (כדורסל)
בשנותיו הראשונות המועדון התנדנד בין הליגות הנמוכות באיטליה. בתחילת שנות ה-2000 הגיע למועדון בעלים חדש, וינצ'נזו ארקולינו. הבעלים החדש החל להשקיע ולשדרג את המועדון. כתוצאה מכך המועדון העפיל בעונת 2000/01 לראשונה לליגה הבכירה, בה משחק עד היום.
בעונת 2007/08 המועדון הקטן הדהים בכשזכה בגביע האיטלקי, כשהביס בגמר את וירטוס בולוניה, והדהים כשהגיע עד לחצי גמר הפלייאוף באיטליה והבטיח מקום במפעל היורוליג היוקרתי. בתחילת העונה שלאחר מכן, הפסידה הקבוצה בגמר הסופרקאפ למונטפסקי סיינה.
בתחילת עונת 2019–2020 הודיעה הקבוצה על בעיות פיננסיות ובעקבות כך הורדה לליגה השלישית.
אולם הבית של המועדון הוא היכל ג'יאקומו דל מאורו, בעל קיבולת של כ-5,300 מקומות ישיבה.
NGC 4526
NGC 4526 היא גלקסיית עדשה בקבוצת הכוכבים בתולה, הנמצאת במרחק של כ-48 מיליון שנות אור ממערכת השמש ושייכת לצביר הבתולה.
היסטוריה
לגלקסיה בהירות נראית מדרגה 9.6 והיא בין הגלקסיות הבהירות שבצביר והבהירה ביותר מבין אלה שלא נכללו בקטלוג מסיה. הגלקסיה התגלתה ב-8 באפריל 1784 על ידי האסטרונום ויליאם הרשל, שכלל אותה ברשימת הערפיליות שפרסם בשנת 1786 תחת הציון I.31, כשהיא מתוארת כבהירה מאוד, מאורכת, בעלת מרכז בהיר מאוד, ובין שני כוכבים בהירים. הוא ציין את מיקומה ביחס לכוכב 31 בבתולה. עשרה ימים מאוחר יותר ציין הרשל ערפילית נוספת בציון I.38 ותיאר אותה כבהירה מאוד, מאורכת מאוד ועם מרכז בהיר מאוד, כאשר מיקומה ניתן ביחס לכוכב 32 בבתולה, ולמעשה במיקום זהה למיקום של I.31. בנו, ג'ון הרשל, צפה בה מספר פעמים והכניס אותה לקטלוג הערפיליות שפרסם בשנת 1833 תחת הציון 1329, כשהיא מתוארת כבהירה מאוד, מאורכת מאוד, בעלת מרכז בהיר מאוד שמתבהר בחדות, וכן ציין שיש שני כוכבים מדרגת בהירות 9-8 ממזרח וממערב לה. הוא הכניס את הגלקסיה גם לקטלוג הכללי של ערפיליות וצבירי כוכבים שפרסם בשנת 1864 תחת הציון GC 3075 ועם אותו התיאור, וציין שהערפיליות שאביו, ויליאם, רשם כ-I.31 וכ-I.38 הן למעשה אותה ערפילית. בשנת 1888 ג'ון דרייר הכניס אותה לקטלוג הכללי החדש, תחת הציון NGC 4526, כאשר היא מתוארת כבהירה מאוד, גדולה מאוד, מאורכת מאוד, בעלת מרכז בהיר מאוד שמתבהר בחדות ובין שני כוכבים מדרגת בהירות 7.
תצפית
הגלקסיה נמצאת בחלקו הדרומי של צביר הבתולה, כ-6.9 מעלות מצפון-מערב לכוכב δ בבתולה, כ-7.7 מעלות ממערב-דרום-מערב לכוכב וינדמיאטריקס וכ-9.3 מעלות מצפון-צפון-מערב לכוכב פורימה. כחצי מעלה מצפון לה נמצאת NGC 4535, כ-0.8 מעלה מדרום מזרח לה נמצאת NGC 4570, מעט יותר ממעלה ממערב-צפון-מערב לה נמצאת M49, כ-2.4 מעלות ממערב-דרום-מערב לה נמצאת NGC 4365, כ- 2.9 מעלות מצפון-צפון-מזרח לה נמצאת NGC 4596 וכ-3.6 מעלות ממזרח-צפון-מזרח לה נמצאת NGC 4698, כולן גלקסיות השייכות גם כן לצביר הבתולה.
תכונות
אורכה הזוויתי של NGC 4526 הוא כ-7.2 דקות קשת, שממרחקה שקול לקוטר של כ-100,000 שנות אור, דומה לקוטר של שביל החלב, אך מסתה מוערכת רק בכ- מסות שמש, כ-3.5% ממסת שביל החלב, כאשר קרוב לשלושה רבעים ממסתה או כ- מסות שמש, היא מסת הכוכבים שבגלקסיה. בדומה לגלקסיות אחרות מסוגה, בגלקסיה יש מעט גז ואבק, ולכן יצירה של כוכבים חדשים מתרחשת בקצב נמוך יחסית שמוערך בכ-3 מאיות של מסת שמש בשנה, או מסת שמש בכ-36 שנים. בהתאם לכך, אוכלוסיית הכוכבים בגלקסיה היא די זקנה וגילה הממוצע מוערך בכ-11 מיליארד שנים והמתכתיות של הכוכבים היא כ-85% מזו של השמש. במרכז הגלקסיה נמצאת דיסקת אבק שרדיוסה הזוויתי כ-15 שניות קשת ששקול לרדיוס של כ-1,200 שנות אור, ונראה שבתוכה עדיין מתרחשת יצירה של כוכבים חדשים. מתנועת החומר מסביב לליבת הגלקסיה נראה שבתוכה נמצא חור שחור על-מסיבי שמסתו כ- מסות שמש. בשנת 1969 זוהתה בגלקסיה סופרנובה שבהירותה הנראית הגיעה לדרגה 16 וקיבלה את הציון SN1969E. בשנת 1994 זוהתה בגלקסיה סופרנובה נוספת מסוג Ia שהגיעה בשיאה לדרגת בהירות 15 וקיבלה את הציון SN1994D. ככל הנראה היא נוצרה מננס לבן, שהיה מורכב מפחמן ומחמצן, וספח מסה מכוכב שכן עד שמסתו חצתה את גבול צ'נדראסקאר.
פייטרו טריבונו
פייטרו טריבונו (באיטלקית: Pietro Tribuno; נפטר בשנת 911) היה הדוכס ה-17 של ונציה. טריבונו כיהן בתפקיד הדוג'ה בין השנים 888 ועד פטירתו.
קורות חיים
פייטרו היה בנם של דומניקו ואנג'לה טריבונו, ואחיינו של פייטרו קאנדיאנו הראשון, שכיהן כדוג'ה זמן קצר קודם לכן. לאחר מותו של קאנדיאנו בקרב, ולאחר כהונה קצרה של ג'ובאני פרטיצ'יפאציו השני (ששב לכהן כדוג'ה לאחר מותו קאנדיאנו, על אף מצבו הבריאותי), נבחר טריבונו לתפקיד הדוג'ה.
מיד לאחר עלייתו לשלטון, החל טריבונו במשא ומתן עם יורשיו של קרל השמן. ההסכם שהושג הבטיח את זכויותיהם של תושבי ונציה במסחרם עם האימפריה הרומית הקדושה, והעניק סמכות שיפוט לוונציה על הסוחרים הוונציאנים בהיותם ברחבי האימפריה (דבר שהבטיח יציבות חוזית לסוחרים). בשנת 888 החל המשא ומתן עם ארנולף מקרינתיאה. משא ומתן זה הופסק, והחל בשנית בשנת 891.
משמעות ההסכמים הייתה שגשוג רב לוונציה כתוצאה מהגידול בהיקף המסחר. בתקופת כהונתו של טריבונו הורחבו שטחי העיר על ידי יבוש שטחי ים נוספים.
בשנת 898 פשטו ההונגרים לוונציה לראשונה, ובשנת 899 נערכה תקיפה נוספת על לומברדיה אשר נפלו אחת אחרי השנייה. הדוג'ה אסף את צבאו והמתין למגיארים באלבוילה והביסם.
לאחר הצלת העיר מפני הפלישה, החל טריבונו לחזק את ביצורי העיר. טריבונו הקים חומה אשר הקיפה את אזור הריאלטו ומתח שרשרת ברזל לאורך התעלה הגדולה בין כנסיית גרגוריו הקדוש שבדורסודורו לאתר בו ממוקם כיום הפאלאצו גאגיה.
טריבונו נפטר בשנת 911 ונקבר בכנסיית סן זכריה. לאחר מותו נבחר לתפקיד הדוג'ה אורסו פרטיצ'יפאציו השני.
ג'ון מקלפלין
ג'ון מקלפלין (באנגלית: John McLaughlin; נולד ב-4 בינואר 1942), הידוע בכינויו "מהווישנו", הוא גיטריסט ומלחין פיוז'ן אנגלי. הוא היה חלק מ"ההרכב החשמלי" של מיילס דייוויס בשנות ה-60 המאוחרות, ושיתף פעולה עם נגנים מפורסמים אחרים כמו צ'יק קוריאה, פאקו דה לוסיה וטוני ויליאמס, מירוסלב ויטוס, לארי קוריאל, ווין שורטר, קרלה בליי.
שנות השבעים
בשנת 1969 הקליט מקלפלין את אלבום הסולו "Extrapolation" (עם טוני אוקסלי וג'ון סורמן). הוא עבר לארצות הברית על מנת לחבור להרכבו של המתופף טוני ויליאמס, "Lifetime". לאחר מכן הוא ניגן עם מיילס דייוויס באלבומיו הקלאסיים "In A Silent Way", "Bitches Brew" (שכלל קטע שנקרא על שמו), "Big Fun" ו-"A Tribute to Jack Johnson". הוא חזר לנגן עם הרכבו של דייוויס בהופעה אחת מוקלטת, שחלקה יצא באלבום "Live/Evil". מקלפלין ליווה אמנים נוספים כמו מירוסלב ויטוס, לארי קוריאל, ווין שורטר וקרלה בליי.
לאחר הלהקה, הפתיע מקלפלין את עולם המוזיקה בשינוי דרסטי, כאשר הקים עם המתופף זקיר חוסיין את "שאקטי", להקה אקוסטית ששילבה מוזיקה הודית עם אלמנטים של ג'אז. מקלפלין היה בין המוזיקאים המערביים הראשונים, אם לא הראשון, שהופיע עם מוזיקה הודית בפני קהל הודי.
מקלפלין עבד גם עם מלחינת הג'אז קארלה בליי.
קריירה מאוחרת
בתחילת שנות ה-80 חבר מקלפלין לגיטריסט הפלמנקו פאקו דה לוסיה ואל גיטריסט הפיוז'ן אל דימיולה. שלושת הווירטואוזים הופיעו כשלישיית גיטרות, והוציאו את האלבום Friday night in San-Francisco. בשנת 1996, אוחד ההרכב להקלטה נוספת וסיבוב הופעות עולמי.
אחד האלבומים המצליחים ביותר בו השתתף הוא תקליט מוזיקת העולם "Making Music" מ-1987 (יצא בהוצאת ECM) עם יאן גרברק בסקסופון, זקיר חוסיין בטאבלה והאריפראסאד צ'אוראסיה בבנסורי.
בתחילת שנות ה-90 מקלפלין הופיע עם האלבום "Que Alegria", יחד עם טרילוק גורטו ודומיניק דיפיאצה. ב-1994 הוציא את "After the Rain" אחריו יצא למסע ההופעות ארוך עם הרכב שכלל את ג'ואי דה-פרנצ'סקו באורגן המונד.
בראשית שנות ה-2000 הופיע מקלפלין עם ההרכב "Remember Shakti" יחד עם חבר ההרכב המקורי זאקיר חוסיין.
בשנת 2003 יצא אלבומו "Thieves and Poets", שכלל אדפטציות לסטנדרטים של ג'אז לגיטרה קלאסית. ביוני 2006 יצא אלבום הרד בופ והפיוז'ן "Industrial Zen".
ג'מבטיסטה וארסקו
האב גַ'מְבַּטיסְטָה וָארֶסְקוֹ (באיטלקית: Giambattista Varesco; ) היה כומר, מוזיקאי, משורר וכן, העיסוק שפרסם את שמו מעל לכל, לבריתן למוצרט. וארסקו כיהן ככומר בקאפלת החצר של זלצבורג משנת 1766.
יצירתו
היצירה השלמה היחידה של וארסקו עם מוצרט היא הלברית לאידומניאו. האווז מקהיר (L'oca del Cairo) הבלתי גמורה איננה מוכרת ברבים. וארסקו גם ערך את הלברית של מטסטאזיו ל"המלך הרועה", אחת האופרות הפחות חשובות של מוצרט.
ההזמנה ל"אידומניאו" הגיעה אל מוצרט בשנת 1780 והמזמין היה קרל תאודור, הנסיך הבוחר של בוואריה (חצרו במינכן שילמה לווארסקו 90 גולדן). לאופולד מוצרט שימש כאיש-קשר מקומי לבנו. ההתכתבות ביניהם מלמדת רבות על שיתוף הפעולה בין מוצרט לווארסקו ועל מורת רוחו של מוצרט מאורך הטקסט. וארסקו דרש בעקשנות, שהלברית שלו תתפרסם במהדורה הראשונה ללא קיצורים, אך מוצרט ראה בדרישתו זו תירוץ להרשות לעצמו להכניס בה שינויים בלי להתייעץ עם הלבריתן. לנגד עיניו עמד הצורך לקצר, מתוך ראיית פרטים קטנים, כמו ווקאלים צליליים, לצד פרטים גדולים כמו הנוחות הבימתית והרושם הבימתי הכללי. כפי שכתב לאביו, לא עלה כלל על דעתו, אף לא בחלום הלילה, לחבר מוזיקה לכל הבתים שווארסקו כתב למקהלות.
בניגוד לתיעוד המפורט של שיתוף הפעולה העגום הזה, אין בנמצא שום רשומות בכתב לגבי עבודתו המשותפת של מוצרט עם הלבריתן הגדול ביותר שלו, לורנצו דה פונטה, שמשרדו נמצא מרחק הליכה קצר ממקום מגוריו של מוצרט בווינה.
תחכמוני (דמות מקראית)
תַּחְכְּמֹנִי (עדינו העצני) הוא דמות מקראית, שהיה מראשי הגיבורים של דוד המלך.
השילוב של איש חיל עם תלמיד חכם עשתה אותו לדמות מופת ולסמל לשילוב בין לימוד תורה לחיי המעשה. בשל כך, בתי ספר ומוסדות חינוכיים רבים הדוגלים בשילוב כזה קראו לעצמם על שמו – תחכמוני.
דרכו
תחכמוני נמנה ברשימת הגיבורים אשר לדוד המלך המופיעה בספר שמואל:.
לפי מדרש חז"ל, היה תחכמוני גם ראש הסנהדרין.
בתלמוד הבבלי במסכת מועד קטן, נזכר שהשם תחכמוני מתייחס לדוד המלך:
מראשי הגיבורים
הרד"ק סבור כי "תחכמוני " בדומה ל"עדינו העצני" הם מראשי הגיבורים של דוד המלך, וכינויו בא להעיד על חכמתו, שנוספה על גבורתו, "והיה יושב בשבת סנהדרין... והיה ראש להם". אף "תחכמוני" ו"בן חכמוני" עניין אחד הם: בן חכמה.
בן חכמוני
בדברי הימים א' נזכר שמו של ישבעם כבנו של 'חכמוני':. על פניו נראה כי מדובר בגיבור נוסף מלבד תחכמוני, בשם חכמוני.
אך יש שסבורים, כי לא מדובר בשני אנשים שונים, כי אם באותו אדם, והגירסה בספר שמואל מושבשת, וכי הנוסח המתואר בספר דברי הימים הוא המדויק.
ספין-אוף (עסקים)
ספין-אוף (מאנגלית: Spin-off) הוא תהליך שבו חברה מנתקת מעצמה חברה בת על ידי חלוקת מניות החברה הבת כדיבידנד לבעלי המניות.
הספין אוף כתהליך לגיטימי
פעמים רבות חברת אם סופגת הפסדים בדוחותיה כתוצאה מפעילות גרועה של חברת הבת. כדי להתמודד עם הבעיה מחלקת החברה האם את מניות החברה הבת כדיבידנד לבעלי המניות של החברה האם. החברה האם מוצגת כעת בניכוי החברה הבת, והפעילות של החברה הבת אינה משתקפת בדוחותיה הכספיים. ההון העצמי של החברה הבת נגרע מההון העצמי של החברה האם ולכן החברה האם שווה פחות לאחר ביצוע הספין אוף. עם זאת בעבור בעל המניות של החברה האם אין כל הבדל כי למרות הירידה בערך מניות החברה האם הוא מקבל מניה של החברה הבת השווה להפרש (דלתא) שנוצר. במצב החדש שנוצר תיבחן החברה הבת בנפרד מהחברה האם. כעת החברה האם יכולה להציג את הנתונים שלה ללא החברה הבת, והחברה הבת תידרש לשפר את ביצועיה. דירקטוריון החברה הבת יהיה מצוי כעת בביקורת משמעותית יותר מאשר היה בעבר.
הספין אוף כתהליך לא לגיטימי
למרות שבעקרון הספין אוף הוא מהלך כשר ובריא, פעמים רבות הוא מנוצל כדי לעקוף כללים תאגידיים שונים בעיקר מתחום דיני ניירות הערך. ספין אוף היה טכניקה שאפשרה לחברות פרטיות להפוך לציבוריות וזאת ללא התהליך המפרך הנדרש לשם כך. חברה פרטית הייתה מוצאת שלד בורסאי או חברת שלד כלשהי ומתקשרת עימם בחוזה מורכב. ראשית, חברת השלד הייתה מקימה חברה בת. שנית, החברה הבת הייתה רוכשת מניות מהחברה הפרטית בעבור סכום הנמוך מערכן האמיתי. שלישית, חברת השלד הייתה מבצעת ספין אוף למניות החברה הבת ובכך הופכת את מניות החברה הפרטית למניות נסחרות. בדרך זו ניתן היה להחדיר לשוק מניות של חברות שלא הגישו למשל תשקיף או שלא עמדו בכללי הבורסה.
קיסאס
גובה הכופר אינו קבוע בקוראן. באסכולות המד'הב השונות ישנן עמדות שונות בנוגע לשאלה מהו הכופר שישולם עבור פגיעה ביהודי או נוצרי (ד'ימי). על פי האסכולה השאפעית סכום הכופר במקרה זה הוא שליש הכופר עבור מוסלמי. האסכולה המאליכית קובעת חצי הסכום. לעומת זאת, על פי האסכולה החניפית גובה הכופר יהיה זהה בין אם מדובר במוסלמי ובין אם מדובר בלא-מוסלמי.
עם זאת, במקרים מסוימים הכופר אף עלול היה להיות גבוה יותר עבור ד'ימי. אצל השבטיים התימניים פגיעה בבן חסות נחשבה כפגיעה בשבט כולו והכופר היה גבוה בהתאם.
במדינות מוסלמיות בהן החוק הוא השריעה, כדוגמת איראן וערב הסעודית, הקיסאס הוא חלק מהדין הפלילי.
החברים של ברני
החברים של ברני היא תוכנית טלוויזיה חינוכית לילדים בגילאי הגן ובית הספר היסודי. במקור הייתה זו תוכנית אמריקאית בשם "Barney & Friends" ("ברני וחברים"), וגרסאות מקומיות שלה דובבו במדינות רבות בעולם. רק ישראל ודרום קוריאה זכו להפיק גרסאות מקוריות של הסדרה, לאחר קבלת אישור מאולפני "ליריק".
כוכב הסדרה הוא דינוזאור סגול וידידותי מסוג טירנוזאורוס רקס בשם ברני המחנך ומבדר קבוצת ילדים באמצעות שירים, ריקודים ובעזרת גישה ידידותית ואופטימית. ברוב הפרקים הופיעו גם הדינוזאורית הירוקה בובה בון והדינוזאור הצהוב בובי בן, והחל משנת 2006, הצטרף הדינוזאור הכתום ריף.
לחן שיר הנושא מבוסס על השיר העממי האמריקאי "יאנקי דודל" ולחן שיר הסיום מבוסס על השיר העממי האמריקאי "this old man" הנקרא "i love you" או בגרסה הישראלית "בשבילי, בשבילך".
בשנת 2022 יצא סרט תיעודי בשירות הסטרימינג "peacock" (בישראל ב-yes) בשם "i love you, you hate me" שמציג תופעה של אנשים ששונאים את הסדרה.
החברים של ברני בישראל
ההפקה הישראלית של התוכנית הופקה מ-1997 עד 1998 ושודרה בערוץ 2 עבור זכיינית טלעד ב-1997, בערוץ הילדים ב-1998 ובהופ! בשנת 2000. הנוסח העברי נכתב ותורגם על ידי אהוד מנור ובתו ליבי. השחקנים הישראלים שגילמו את דמותו של ברני היו אבי טרמין ויהויכין פרידלנדר שדיבבו את הטקסט בזמן אמת, וג'וש שגיא שהפעיל את הבובה של ברני בתזמון מדויק עם המדובב. את בובה בון גילמה ציפי מור ואילו בובי בן הודח מהתוכנית בישראל, למרות שעדיין הופיע בחלקים קטנים בפרקים בודדים. שתי עונות יצאו לגרסה בישראל. כאשר בעונה השנייה שונתה התפאורה החיצונית.
השחקנים דיבבו את הבובות במהלך יום הצילום באופן סימולטני ובהתאם להוראות הבמאית איריס ארגמן בלהוסקי שבמקביל ביימה את צוותי הצילום, הקול והתאורה באולפן.
החלק מהפרקים של שלוש העונות הראשונות שוחררו בקלטות וידאו ו-DVD על ידי חברת קלסיקלטת משנת 1998 עד 2005.
סרט קולנוע
ב-1998 יצא לאקרנים סרט בשם "ההרפתקה הגדולה של ברני", שדובב לעברית ב-1999 על ידי אולפני אלרום. זו הפעם היחידה שהסרט דובב בשפה העברית.
העלילה מספרת על הילדים קודי, אבי ומרסלה שיוצאים עם ברני וחבריו בני בון ובובה בון אחרי הביצה המסתורית שבתוכה מגשים חלומות.
פיזאנו
פיזאנו (Pisano) הוא שם איטלקי המעיד על מוצאו של נושאו מהעיר פיזה:
תעלת גריבוידוב
תעלת גריבוידוב (ברוסית: Канал Грибоедова) היא תעלת מים מלאכותית בעיר סנקט פטרבורג שברוסיה, אשר מחברת בין הנהרות מויקה ופונטנקה. אורכה – 5 קילומטר, ורוחבה – 32 מטר.
היסטוריה
התעלה נחפרה בשנת 1739 בתור הרחבה של נחל קריבושה (בתרגום מרוסית "הנחל העקום"), אשר נשפך לתוך נהר פונטנקה. הנחל הורחב, הועמק וחובר עם הנהר מויקה. בשנים 1764 –1790 נערכו עבודות לחיזוק קרקעית התעלה וגדותיה. גדות התעלה צופו באבן גרניט ונבנו עליהן מדרכות (מגרניט אף הן). בשנת 1774 קיבלה התעלה שם רשמי, "תעלת יקטרינה", על שמה של הקיסרית הרוסית יקטרינה הגדולה.
בשנת 1923, במסגרת קמפיין שניהל השלטון הקומוניסטי לסילוק שמות המקומות שהיו קשורים לשלטון הצארים, הוחלף שמה של התעלה ל"תעלת גריבוידוב" – על שמו של הדיפלומט והמחזאי הרוסי אלכסנדר גריבוידוב, אשר התגורר באחד הבתים לאורך התעלה. הבית בו התגורר גריבוידוב לא השתמר עד ימינו.
לוסיו קוסטה
לוסיו מרסל פרירה ריביירו לימה קוסטה (בפורטוגזית: Lúcio Marçal Ferreira Ribeiro Lima Costa; 27 בפברואר 1902, טולון – 13 ביוני 1998, ריו דה ז'ניירו) היה אדריכל ומתכנן ערים ברזילאי חשוב. קוסטה היה מחשובי הזרם המודרניסטי בברזיל וזכור בעיקר בזכות תכנון העיר ברזיליה ב-1956.
ביוגרפיה
קוסטה נולד בצרפת להורים ברזילאים והתחנך באנגליה ובשווייץ עד 1916. את לימודי האדריכלות סיים בריו דה ז'ניירו ב-1924.
עבודותיו האדריכליות התאפיינו בשילוב בין הבנייה המסורתית של ברזיל, "הבארוק הבריזילאי" והשפעה ניכרת של האדריכלות המודרנית שהחלה לפרוח בימיו כאדריכל צעיר. בין 1930 ל-1932 היה שותף לעבודה עם האדריכל הרוסי גרגורי וורשבצ'יק, פוטוריסט שהביא למעשה לראשונה את המודרניזם לברזיל.
בשנת 1936, הזמין קוסטה את לה קורבוזיה להיות שותף בתכנון משרדיו החדשים של משרד החינוך והבריאות הברזילאי כמחאה על ההחלטה לתכננם בסגנון אר דקו על ידי ארכימדס ממוריה, אדריכל ברזילאי נוסף בתקופה זו. הזמנה הפגנתית זו הביאה כבר אז למחלוקת סביב מקומה של האדריכלות המודרנית בברזיל.
בסוף שנות ה-30 חבר קוסטה לאוסקר נימאייר ותכנן יחד איתו את הביתן הברזילאי ליריד העולמי בניו יורק בשנת 1939, פרויקט שבו השפעתם של לה קורבוזיה והתפישה המודרניסטית הייתה רבה. החברות בין השניים נמשכה גם בזמן תכנון העיר ברזיליה בשנות ה-50. באותן שנים תכנן יחד עם האדריכלית הצרפתית שארלוט פאריו על הביתן הברזילאי באוניברסיטת פריז.
תכנון העיר ברזיליה ב-1956 הושפע במידה רבה מתכנון העיר צ'אנדיגאר בהודו על ידי לה קורבוזיה, שנים ספורות קודם לכן. את תכנון העיר ביצע קוסטה, ואילו נימאייר תכנן רבים ממבני הממשל והציבור של העיר החדשה. תכנון העיר, שגרר מחלוקות רבות הנמשכות עד היום, היה דוגמה לתכנון עירוני מודרניסטי שניסה ליצור סוג חדש של עירוניות. התכנון פרס את העיר על שטח עצום בגודלו ובצורה המזכירה צורתו של מטוס וכלל מערכת כבישים מתקדמת מאוד. עיקר הטענות כנגד התכנון הוא שהעיר בנויה למעשה עבור מכוניות ולא עבור הולכי רגל, מה שיוצר בעיר בעיות של תנועה ,ובעל השלכות סביבתיות בריאותיות חברתיות וכלכליות קשות שנובעות מבניית העיר בסגנון של פרוור משתרע.
מוריס גיב
מוריס ארנסט גיב (באנגלית: Maurice Gibb; 22 בדצמבר 1949 – 12 בינואר 2003) היה מוזיקאי, זמר, פזמונאי ומפיק מוזיקלי בריטי, שזכה לתהילה כחבר להקת הבי ג'יז. על אף שאחיו הבכור בארי גיב ואחיו התאום רובין גיב היו הזמרים הראשיים של הלהקה, ברוב אלבומיהם נכללו לפחות שיר אחד או שניים המציגים את שירתו הראשית של מוריס, כולל "Lay It on Me", "Country Woman" ו-"On Time".
ביוגרפיה ופעילות
מוריס גיב נולד בדאגלס. הוא אחיו הצעיר של בארי גיב, אחיו הגדול של אנדי גיב, ואחיו התאום של רובין גיב, אשר צעיר ממנו ב-35 דקות. הוא התחיל את קריירת המוזיקה שלו בשנת 1955 במנצ'סטר שבאנגליה, והצטרף ללהקת Rattlesnakes, שהפכה מאוחר יותר ל-Bee Gees בשנת 1958 כאשר הם עברו לאוסטרליה. הם חזרו לאנגליה, שם זכו לתהילה עולמית. היה נשוי לכוכבת הפופ, לולו הבריטית.
מותו
מוריס התמוטט ב-9 בינואר 2003. הוא הובהל לבית חולים ועבר ניתוח בטן, הוא אושפז במצב קריטי אך יציב במשך שלושה ימים אך נפטר מהתקף לב ב-12 בינואר 2003. הרופאים קבעו את מותו בבית חולים בבוקר של אותו יום. בעקבות מותו הבלתי צפוי של גיב בשנת 2003, בנו אסף את הפרס שלו בארמון בקינגהאם בשנת 2004.
קטלוג ציבורי מקוון
הקטלוג הממוחשב החליף את הכרטיסיות בספריות רבות החל משנות ה-70, והיה בעל ממשק משתמש טקסטואלי - דבר שהצריך ידיעה של פקודות חיפוש ייעודיות. מאז אמצע שנות ה-90, בתהליך הדרגתי, הותאם ממשק המשתמש של הקטלוגים המקוונים ל"מראה אינטרנטי", והפך נגיש דרך דפדפן אינטרנט.
בישראל קיים קטלוג ציבורי מקוון בספרייה הלאומית, בספריות אוניברסיטאיות, וכן בספריות ציבוריות.
Orkut
אורקוט (באנגלית: Orkut) הייתה רשת חברתית מקוונת בבעלות חברת Google. האתר נקרא על שם יוצרו, עובד גוגל בשם אורקוט בויוקוקטן. הרשת הייתה פופולרית בעיקר בברזיל והודו. בפברואר 2014 דירוג האתרים אלקסה דירג את האתר במקום ה-3,003 בדירוג העולמי ובמקום ה-207 בברזיל.
הרשת נסגרה ב-30 בספטמבר 2014 כדי לעודד משתמשים לעבור לרשת החברתית גוגל+.
היסטוריה
ב-2003, גוגל הציעה לקנות את הרשת החברתית Friendster, אך החברה סירבה להצעה. בעקבות כך גוגל פנתה לאורקוט בויוקוקטן וביקשה ממנו לבנות פרויקט עצמאי של רשת חברתית. המוצר יצא לשוק ב-22 בינואר 2004, תחילה רק למוזמנים. במקור, אורקוט אוחסנה בשרתים של גוגל במדינת קליפורניה, אך באוגוסט 2008 גוגל הכריזה שתעביר את אורקוט לשרת בברזיל, בעיר בלו הוריזונטה.
ג'נבייב או'ריילי
ג'נבייב או'ריילי (באנגלית: Genevieve O'Reilly; נולדה ב-6 בינואר 1977) היא שחקנית אירית, הידועה מהופעתה בזיכיון "מלחמת הכוכבים" בתפקיד מון מות'מה. היא גילמה את הדמות לראשונה בסרט "מלחמת הכוכבים - פרק 3: נקמת הסית'".
הופעת הבכורה של או'ריילי בטלוויזיה הייתה ב-2001 בסדרה הקנדית "BeastMaster" בתפקיד אורח בפרק "Slayer's Return". בשנה שאחר כך הופיעה או'ריילי בפרק "Asylum Seekers" בסדרה "Young Lions" בתפקיד קימברלי אוסוולד. בשנים 2002 עד 2005 שיחקה בתפקיד ליאן קרטיס בסדרה "אול סיינטס". מ-2011 עד 2014 השתתפה או'ריילי בסדרה "אפיזודס" לצדו של מאט לה-בלאנק. בהמשך 2014 כיכבה או'ריילי במיני-סדרה הטלוויזיונית "The Honourable Woman" בתפקיד פרנסס פירסיג. ב-2015 כיכבה או'ריילי בסדרה "Banished" של ה-BBC. ב-2016 שיחקה בדרמה הבריטית "הסוד" עליו זכתה לשבחים.
בנוסף להופעותיה בטלוויזיה או'ריילי ידועה גם מתפקידיה בקולנוע. הסרטים הבולטים בהם שיחקה היו "אוואטר" מ-2004 בו גילמה את דאש מקנזי, בסרט הרומנטי "Forget Me Not" מ-2010 בתפקיד איב, ובדרמה התקופתית מ-2009 "ויקטוריה הצעירה" בתפקיד ליידי פלורה הסטינגס. ב-2016 גילמה או'ריילי את דמות אמו של טרזן בסרט הפעולה "האגדה של טרזן".
ביוגרפיה
או'ריילי נולדה בדבלין שבאירלנד, וגדלה באדלייד שבאוסטרליה. היא הבכורה במשפחה בת ארבעה ילדים. בגיל 20 עברה או'ריילי לסידני ללמוד ב-National Institute of Dramatic Art, וסיימה את לימודיה בשנת 2000. ב-2005 עברה עם בעלה לחיות בלונדון.
תיאטרון
ב-2017 גילמה או'ריילי את מרי קארני במחזה "The Ferryman" תחילה בתיאטרון רויאל קורט ובהמשך בתיאטרון גילגוד בווסט אנד הלונדוני.
קולנוע
או'ריילי הופיעה בסרטים אחדים שצולמו באוסטרליה בהם שני סרטי ההמשך של סדרת "מטריקס". ב-2004 השתתפה בסרט מדע בדיוני סינגפורי בשם "אוואטר" בתפקיד הראשי בדמות דאש מקנזי.
ב-2005 שיחקה או'ריילי בתפקיד מון מות'מה הצעירה בסרט "מלחמת הכוכבים - פרק 3: נקמת הסית'". רוב הסצנות בהשתתפותה הושמטו בעריכה. בסוף 2016 חזרה לגלם את אותה דמות בסרט "רוג אחת: סיפור מלחמת הכוכבים", ודיבבה את הדמות בסדרת האנימציה "מלחמת הכוכבים: המורדים".
בשנת 2021 היא הצטלמה בסרט "בצורת" על פי ספרה של ג'יין הארפר.
טלוויזיה
מאז שעברה לחיות בבריטניה כיכבה או'ריילי במיני-סדרה הפוליטית "The State Within", גילמה את דמותה של הנסיכה דיאנה בדוקו-דרמה משנת 2007 בשם "Diana: Last Days of a Princess", ושיחקה בתפקיד ראשי בסדרה "The Time of Your Life". בסדרת הריגול "ספוקס" של ה-BBC גילמה או'רייל את שרה קולפילד קצינת הקישור של ה-CIA. עוד שיחקה בתפקיד מישל בידלי בגרסה מחודשת של "The Day of the Triffids" ששודר בערוץ BBC One בדצמבר 2009.
או'ריילי הופיעה בשלוש עונות של הסדרה הקומית "אפיזודס" של ה-BBC ושואוטיים, החל מ-2011 עד 2014, וגילמה את ג'יימי לפידוס, אשתו העיוורת של מפיק הטלוויזיה מרק לפידוס.
בתחילת 2015 כיכבה או'ריילי בדרמה "Banished" מאת ג'ימי מקגוורן העוסקת באסירים בריטים שנשלחו למושבת עונשין באוסטרליה.
עוד ב-2015 גילמה או'ריילי את ד"ר אלישה מק'קלר בדרמה העל טבעית "גליץ'" המתרחשת בעיירה בדיונית בשם יוראנה. העונה הראשונה זכתה בפרסים, והעונה השנייה שודרה בערוץ ABC1 ובנטפליקס ב-2017.
בשנת 2022 תשחק בסדרת האינטרנט של דיסני+ "אנדור". הסדרה מהווה פריקוול לסרט מיקום מלחמת הכוכבים, "רוג אחת" (2016), על דמותו של קסיאן אנדור חמש שנים לפני אירועי הסרט.
חיים אישיים
או'ריילי נשואה ללוק מולוויהיל.
אוגד
אוגד (בלעז: קוֹפּוּלה) הוא מעמד תחבירי של מילה המסמנת את היחס (או הקשר) בין נושא המשפט לנשואו. במרבית שפות העולם, כאשר נשוא המשפט הוא פועל אין צורך להשתמש באוגד, שכן הפועל מובן בהכרח כנשוא המשפט. כפועל יוצא מכך, האוגד מופיע לרוב במשפטים שמניים או משפטים שנשואם אינו פועלי. בשפות שאינן מאפשרות משפט ללא פועל, ניתן לראות בפועל ההוויה אוגד. יש לשים לב לכך שהאוגד איננו חלק דיבר, שכן מילים השייכות לחלקי דיבר שונים עשויות לשמש כאוגד. כך לדוגמה, בעברית, הן הפועל "היה" והן כינוי הגוף עשויים לשמש כאוגדים (ראו להלן).
על אף שתפקידו העיקרי של האוגד הוא לסמן את היחס הנשואי במשפט, לעיתים קרובות הוא עשוי לסמן קטגוריות תחביריות נוספות כגון זמן, אספקט או קוטביות (פולאריות, חיוב המשפט או שלילתו).
האוגד בעברית
האוגד בעברית ניתן להמרה באוגד אחר או להשמטה. בעברית נהוג לנתח מספר מקרים כאוגדים:
בלשון התקנית, על האוגד להתאים במין ובמספר לנושא. לפיכך יש לומר (הדם הוא הנושא במשפט זה), ולא, אך בלשון הדבורה לעיתים מתאים האוגד לנשוא ולעיתים אינו מתאים לא לנשוא ולא לנושא (כמו בדוגמה ).
פועל ההוויה כאוגד
שפות רבות אינן מאפשרות משפטים חסרי-פועל (או לחלופין, מאפשרות משפטים אלה במספר מקרים מצומצם). במקרים אלה משמש פועל זה כאוגד. לרוב, פועל זה הוא פועל ההוויה. כך לדוגמה, הפועל be באנגלית משמש כאוגד במשפט כגון John is my friend שכן נשוא המשפט הוא הצירוף השמני my friend. נשים לב, כי פועל ההוויה עשוי לשמש כנשוא בפני עצמו, כגון באמירתו הידועה של דקארט Cogito, ergo sum אשר בה פועל ההוויה הלטיני sum משמש כנשוא במשמעות "אני קיים".
במסורת הדקדוקית הערבית נקרא השימוש האוגדי בפועל ההוויה كان ناقصة (פועל הוויה חסר), ואילו השימוש הנשואי – كان تامة (פועל הוויה מלא), בהתייחס לתוכן הסמנטי של פועל ההוויה.
במספר שפות לטיניות, כגון ספרדית, איטלקית ופורטוגזית, קיימים שני פועלי הוויה שונים המשמשים כאוגד. הם מובחנים ביניהם בכך שהראשון בא לפני נשוא המציין מצב קבוע (כגון תכונת אופי), ואילו השני בא לפני נשוא המציין מצב זמני (כגון חולי, מצב רוח חולף) או מקום הימצאות. בספרדית ובפורטוגזית הפעלים הם: ser ו-estar, ובאיטלקית essere ו-stare.
Where Them Girls At
Where Them Girls At (בעברית: איפה אותן הבנות) הוא שיר של ה-DJ והמפיק הצרפתי, דייוויד גטה, בשיתופם של הראפר האמריקני פלו ריידה וזמרת ההיפ הופ הטרינידדית, ניקי מינאז'.
השיר הופץ ב-2 במאי 2011 על ידי חברת התקליטים, וירג'ין רקורדס, כסינגל הראשון מתוך אלבומו של גטה, "Nothing but the Beat".
השיר זכה להצלחה רבה במצעדי הפזמונים ברחבי העולם, תוך שנכנס לעשרת המקומות הראשונים בבריטניה,צרפת, אוסטרליה, איטליה ואירלנד.
רקע וכתיבה
גטה שיתף פעולה בעבר עם הראפר האמריקאי פלו ריידה בשיר, "Club Can't Handle Me" מתוך האלבום, "Only One Flo" (חלק 1), של פלו ריידה ובפסקול לסרט סטפ אפ 3D, בשנת 2010. שיתוף הפעולה בין הצדדים התנה גם השתתפותו של פלו ריידה באלבומו של גטה. מאוחר יותר, הצטרפה הראפרית האמריקנית ניקי מינאז' שמשתפת פעולה בשיר נוסף באלבומו של גטה.
גרסה מוקדמת של השיר הכוללת קולות בלבד (א-קפלה), הושגה והודלפה לאינטרנט לאחר שהאקרי מחשב פרצו למחשבים באולפן ההקלטות של גטה, דרך רשת ה-Wi-Fi.
דוד מנשרי
דוד מנשרי (נולד ב-28 באוקטובר 1944) הוא פרופסור אמריטוס בחוג להיסטוריה של המזרח התיכון ואפריקה באוניברסיטת תל אביב, חוקר בכיר במרכז אליאנס ללימודים איראניים ובמרכז דיין לחקר המזרח התיכון ואפריקה. מומחה לאיראן, לדת ומדינה, ולחינוך גבוה במזרח התיכון.
ביוגרפיה
דוד מנשרי נולד בטהראן שבאיראן. עלה עם משפחתו לישראל בשנת 1949. הוא גדל בראשון לציון, שם למד בבית הספר ע"ש רמז בשיכון המזרח (1950–1958) ולאחר מכן בגימנסיה הריאלית (1962-1958). דוד מנשרי מתגורר כיום בנס ציונה ונשוי לגילה לבית זקס, מורה בתיכון. הם הורים לשלושה ילדים ולהם תשעה נכדים.
לימודים והשכלה
מנשרי סיים את לימודיו לתואר הראשון בחוגים להיסטוריה של המזרח התיכון ואפריקה והיסטוריה כללית באוניברסיטת תל אביב בטרם שרות צבאי בחיל המודיעין. הוא המשיך בלימודי התואר השני והשלישי באוניברסיטת תל אביב בבית הספר להיסטוריה. עבודת הדוקטורט שכתב עסקה בנושא "מקומו של החינוך הגבוה בהתפתחותה של איראן החדשה" (בהנחייתם של הפרופסורים שמעון שמיר ומיכאל חן). במהלך המחקר שהה שנתיים באיראן בסיוע מענק מחקר של קרן פורד. בשנת 1982 הוענק לו תואר דוקטור. בשנים 1984–1986, המשיך לפוסט-דוקטורט במסגרת תוכנית פולברייט ושהה שנתיים בארצות הברית באוניברסיטת קורנל ובאוניברסיטת פרינסטון.