cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
בוינאקסק
יהודים
ב-8 באוגוסט 1960 פורסם בעיתון "קומוניסט", עיתון מקומי המזוהה עם המפלגה הקומוניסטית, כי יהודי המקום שותים דם של מוסלמים לצורכי פולחן. נטען כי מטרתה של עלילת הדם הייתה להוביל לסגירת בית הכנסת בעיר והמרכז הסוציאלי היהודי האזורי.
שיאה של העלייה לארץ ישראל היה בשנות ה-70 של המאה ה-20, עם העלייה הגדולה של יהודי הקווקז, ובמהלך העלייה מברית המועצות לשעבר בשנות ה-90. בין העולים בשנות ה-90 נמנה המשורר אלברט בן יצחק יעקב.
מספר יהודי בוינאקסק וחלקם היחסי בתוך כלל תושבי העיר:
רבנים
הרב הידוע הראשון שפעל בקהילה היה רבי אליהו בן מישאל (מושאילוב) (1781-1848), יליד דרבנט וחניך ישיבות בגדד שהיה בעל מעמד בכיר בכל הקהילות היהודיות בקווקז. אחריו כיהן רבי אברהם בן חנוך מושאילוב. נפטר בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20. אחריו כיהן רבי יהושע בן חנוכה מושאילוב. באותה העת כיהן גם הרב שלום בן מלך מזרחי.
הרב יחזקאל מושאליוב היה הרב הראשי בשנות ה-80 של המאה ה-19. הוא למד בישיבות רוסיה והיה דובר רוסית. ביקר בארץ ישראל יחד עם הרב יעקב יצחקי.
הרב משה בן אברהם אגארונוב, יליד 1890. שלט ברוסית, בעברית ובטאטית יהודית.
רבני הקהילה האשכנזית:
כיום, הרב חיים דנציגר, שליח חב"ד ברוסטוב על הדון, מטפל בענייני הדת גם בבוינאקסק.
לנינגרדקה סנקט פטרבורג
מועדון הכדורעף לנינגרדקה סנקט פטרבורג (ברוסית: Волейбольный Клуб Ленинградка СПб) הוא שמו של מועדון כדורעף נשים מהעיר סנקט פטרבורג, שבצפון מערב רוסיה המתמודד בליגת העל הרוסית בכדורעף נשים.
הישג השיא של הקבוצה באליפות הרוסית הוא מקום חמישי בעונות 1993, 2008.
היסטוריה
קבוצת הכדורעף "לנינגרדקה" נוסדה ב-1935 כחלק מאגודת ספרטק והיא נקראה בשם "ספרטק לנינגרד בשנים 1935–1977. בשנת 1978 נקרא TTU לנינגרד וזה היה שמה עד 2003 עת שונה שמה לשם הנוכחי.
הקבוצה התמודדה לראשונה באליפות ברית המועצות בעונת 1939 והשתתפה ב-43 עונות באליפות הבכירה. בעונת 1992 נטלה חלק בליגת העל הרוסית בכדורעף נשים. בעונת 2004 ירדה לליגת המשנה אך הבטיחה את חזרתה לליגת העל לאחר שזכתה באליפות הליגה בעונת 2005/2006. הקבוצה השתתפה בגביע האתגר האירופי וסיימה במקום השלישי בטורניר בעונת 2009. קבוצת הנוער של לנינגרדקה סיימה במקום השלישי באליפות הנוער בעונת 2011.
בעונת 2020 הקבוצה העפילה לחצי גמר הגביע, לראשונה מאז 2008.
הכיתה המעופפת
הַכִּתָּה הַמְּעוֹפֶפֶת (בגרמנית: Das Fliegende Klassenzimmer) – ספר מאת הסופר הגרמני אריך קסטנר, שיצא לאור בשנת 1933.
עלילה
עלילת הסיפור, המכונה בפי קסטנר "סיפור-של-חג-המולד", מתרחשת בעיר קירכברג שבגרמניה בתקופת חג המולד. הספר מספר על קבוצת נערים המתגוררים בפנימייה ולומדים בגימנסיה הקלאסית בעיר. הוא מתאר את הווי החיים בפנימייה, את אופיו הייחודי של כל אחד מן הנערים ואת קשרי הידידות ביניהם. הכתה המעופפת הוא המחזה אותו כותב ג'וני טרוץ, אחד הנערים, ואותו מציגים הנערים בערב חג המולד.
עלילת המחזה אותו כותב ג'וני טרוץ
המחזה "הכיתה המעופפת" מספר על כיתה שבה לומדים ילדים אשר הם והמורה שלהם מעופפים עם הכיתה (מטוס) אל המקומות שהם לומדים עליהם. במערכה הראשונה, מתחילים לנסוע. במערכה השנייה, הם מגיעים להר געש יורק אש. במערכה השלישית, הם מגיעים לפירמידות בגיזה. במערכה הרביעית, מגיעים לקוטב הצפוני. במערכה החמישית, המטוס לא מוּשגח ומידרדר עד שהוא מגיע אל גן העדן. שם הם פוגשים את פטרוס הקדוש ומבקשים להחזיר ילדה, שרעמסס השני חטף בגיזה (במערכה השלישית). פטרוס מסכים, ולאחר מכן הם שרים שיר, מדברים, וזה סוף המחזה.
הדמויות
במהלך הסיפור מפגישים הנערים בין "אסור לעשן" ליוסטוס ו"אסור לעשן" מקבל את תפקיד הרופא בפנימייה.
סוציאליזם בספר
אחת הנקודות העיקריות בספר היא מצבו הכספי של מרטין, אשר הוריו היו מובטלים, ודבריו מובאים בהערכת הארגונים הפועלים לשיפור מצב העניים. הספר נכתב בתקופת המיתון הקשה בגרמניה בין שתי מלחמות העולם, ומתאר את מצבם והשקפתם של מיליוני גרמנים באותה עת.
רובי לינדזי
רובי לינדזי (באנגלית: Ruby Lindsay; 20 במרץ 1885 – 12 במרץ 1919) הייתה מאיירת וציירת אוסטרלית, אחותם של הציירים נורמן לינדזי ופרסי לינדזי.
ביוגרפיה
לינדזי נולדה בקרסוויק, ויקטוריה, ילדתם השביעית ובתם השנייה של רוברט וג'יין לינדזי, והתגוררה במלבורן מגיל 16 עם אחיה פרסי בזמן שלמדה בגלריה הלאומית של בית הספר ויקטוריה.
לינדזי ציירה מדי פעם למגזין "הבולטין" ואיירה את סקיצות הסטודיו של ויליאם מור (1906) ועיצבה כרזות.
בשנת 1912 תרמה איורים לספר Epigrams of Eve מאת עורכת דין והעיתונאית סופי אירן לואב.
לאחר מלחמת העולם הראשונה היא ביקרה באירלנד ומתה במהלך מגפת השפעת הספרדית.
לינדזי קבורה באותה חלקת קבר כמו בעלה בבית העלמין בהנדון, לונדון. שמה על המצבה מוצג כ"רובי לינד".
סוריה במשחקים האולימפיים
סוריה השתתפה לראשונה במשחקים האולימפיים באולימפיאדת לונדון (1948). היא נעדרה מארבע האולימפיאדות הבאות ושבה לאולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968). מאולימפיאדת מונטריאול (1976) שוב נעדרה, ומאז אולימפיאדת מוסקבה (1980) היא משתתפת ברציפות בכל האולימפיאדות. את המשלחת הגדולה בתולדותיה שלחה סוריה לאולימפיאדת מוסקבה, והיא כללה 70 ספורטאים. סוריה לא השתתפה מעולם באולימפיאדת חורף.
הישגיה הספורטיביים של סוריה נמוכים, והיא לא פיתחה מסורת של ניצחונות בענף מסוים. בסך הכל, צברו הספורטאים הסורים 4 מדליות ב-4 ענפים שונים, היאבקות, אתלטיקה קלה, איגרוף והרמת משקולות.
ג'וזף עטייה, מתאבק אמריקני בעל אזרחות סורית היה הראשון שזכה במדליה אולימפית, מדליית כסף באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984). את מדליית הזהב הראשונה והיחידה בתולדותיה של סוריה השיגה האתלטית ע'אדה שועאע בקרב שבע, באולימפיאדת אטלנטה (1996). המתאגרף נאסר אל-שאמי השיג את המדליה השלישית לזכותה של סוריה, מדליית ארד, באולימפיאדת אתונה (2004).
לאולימפיאדת בייג'ינג (2008) שלחה סוריה שמונה ספורטאים, אך רק שבעה מהם התחרו בסופו של דבר - השחיינית ביאן ג'ומעה, הייתה אמורה להשתתף במשחה ל-50 מטרים חופשי במקצה בו שחתה גם אניה גוסטומלסקי הישראלית, אך נעדרה ממנו. לעומתה, הקופץ לגובה מג'ד אלדין גזל השתתף בתחרות בה השתתף גם ניקי פאלי. הישג השיא של הסורים במשחקים אלה היה המקום ה-12 בו זכה מרים המשקולות אח'ד ג'ועילי. באולימפיאדת לונדון (2012) שיפר ג'ועילי את תוצאתו, וסיים במקום השישי. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) רשם את ההישג הגבוה ביותר מג'דאדין ע'זאל, שסיים במקום השביעי בקפיצה לגובה.
באולימפיאדת טוקיו (2020) במשלחת סורית לתחרות טניס שולחן נכללה הינד זאזא והיא בת 12 בלבד. באותה אולימפיאדה זכתה סוריה במדליה האולימפית הרביעית בתולדותיה לאחר שמען אסעד זכה במדליית הארד בהרמת משקולות.
לפי אולימפיאדה
באולימפיאדות הקיץ:
לפי ענף
בענפי הקיץ:
הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2008
הבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2008 נערכו ב-4 בנובמבר 2008. בבחירות זכה בנשיאות ברק אובמה מהמפלגה הדמוקרטית, שרץ יחד עם ג'ו ביידן כמועמד לתפקיד סגן הנשיא, והוא גבר על יריבו ג'ון מקיין מהמפלגה הרפובליקנית שרץ יחד עם שרה פיילין.
תוצאת הבחירות נקבעה על פי מספר האלקטורים להם זכה כל מועמד, הקצאת מספר האלקטורים לכל מדינה נקבעה בהתאם למפקד האוכלוסין של ארצות הברית בשנת 2000. אובמה זכה ב-365 אלקטורים וב-52.9% מקולות הבוחרים, לעומת 173 אלקטורים ו-45.7% מקולות הבוחרים שקיבל מקיין.
אובמה וביידן הושבעו לתפקידם ב-20 בינואר 2009.
תהליך הבחירות המקדימות החל ב-3 בינואר, מוקדם מאי פעם, וגם מערכות הבחירות של המועמדים והעימותים החלו מוקדם מהרגיל, בתחילת 2007.
רקע
הנשיא הרפובליקני המכהן, ג'ורג' ווקר בוש, לא יכל להתמודד לכהונה שלישית בשל מגבלות הקדנציה שנקבעו בתיקון ה-22 לחוקת ארצות הברית. בעקבות בחירתם של מקיין ואובמה מטעם שתי המפלגות הגדולות, אלו היו הבחירות הראשונות מאז 1952 שבהן אף אחד מחברי הממשל כולל הנשיא וסגנו היו מועמדים לבחירה.
הנושאים העיקריים בקמפיין הבחירות היו מלחמת עיראק וחוסר הפופולריות של הנשיא היוצא בוש. מקיין תמך במלחמה ובמבצע הנחשול שהחל בינואר 2007, בעוד אובמה התנגד נחרצות למחלמה. הנשיא היוצא בוש תמך במקיין, אך לא היה חלק מהקמפיין.
אובמה ערך קמפיין בנושא "וושינגטון חייבת להשתנות", לעומת מקיין שהדגיש את הניסיון שלו. הקמפיין הושפע מאוד מתחילתו של המשבר הכלכלי העולמי ב-2008, שהגיעו לשיאו בארצות הברית בספטמבר אותה שנה.
לוח הזמנים
מועד הבחירות המקדימות בכל מדינה בהן נבחרים הצירים לוועידות המפלגה הארציות נקבע על ידי גורמים מקומיים (הממשל המדינתי, או הממסד המפלגתי המדינתי), כאשר המוסדות המפלגתיים הלאומיים מנסים גם הם לקבוע חוקים, ומאיימים על מדינות שיפרו אותם בשלילה (חלקית או מלאה) של נציגיהם לוועידות הארציות. לקראת הבחירות של שנת 2008 התחרות בין המדינות על מועד טוב לבחירות החריפה בצורה חסרת תקדים. מעמדן של איווה בה נערכת ההתמודדות הראשונה (בצורה של אספות בחירה - caucus) ושל ניו המפשייר בה נערכות הבחירות מקדימות הכלליות הראשונות נשמר, אולם לשם כך הן הקדימו את מועד הבחירות לתחילת ינואר (3 בינואר באיווה, ו-8 בינואר בניו המפשייר). מספר קטן של מדינות נוספות קיבלו אישור לערוך את ההתמודדויות בהן עוד בינואר, אולם המוסדות המפלגתיים הארציים דרשו מהרוב המוחלט של המדינות לקיים את הבחירות שלהן רק החל מ-5 בפברואר. בתאריך זה התקיימו מספר חסר תקדים של התמודדויות, כולל במדינות הגדולות כמו ניו יורק וקליפורניה, שבשנים קודמות ערכו את הפמייריז שלהם לקראת סוף עונת ההתמודדות. כשהתמודדות למעשה הוכרעה.
הבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית
מועמד המפלגה לנשיאות:
מועמדים שפרשו:
התפתחות המירוץ
בשל לוח הזמנים המוקדם, מערכת הבחירות החלה כבר בדצמבר 2006 כאשר ג'ון אדוארדס הכריז על כוונתו להתמודד. ברק אובמה הכריז כוונותיו להצטרף למירוץ בינואר 2007. בעקבות כך הזדרזה להכריז על מועמדותה גם הילרי קלינטון, שנחשבה למועמדת הטבעית של הדמוקרטים ל-2008.
עד מהרה הסתמן מהסקרים כי המועמדת המובילה היא קלינטון, כאשר אובמה נמצא אחריה, אדוארדס אחריו, וכל שאר המועמדים אינם מצליחים להתקרב אל השלישייה המובילה. בסקרים הארציים הפערים בין קלינטון לבין שני מתחריה העיקריים היו גדולים, אולם באיווה, בה נערכת ההתמודדות הראשונה הפער היה מצומצם יותר, ובחלק מהסקרים אף היה לאדוארדס יתרון קל. במירוץ על גיוס הכספים, שבנוסף לעצם חשיבותו מהווה גם אינדיקציה למצב המועמדים, הצליח אובמה להתקרב לקלינטון, ואף לגבור עליה בכמה מהרבעונים, בין השאר בזכות כמות גדולה של תרומות קטנות.
החל מאפריל 2007 החלה סדרה של עימותים טלוויזיוניים אשר ברובם לא שינו את מצב המירוץ באופן משמעותי, והילרי קלינטון אף הגדילה את הפער שלה. נושא עיקרי שעלה לדיון היה המלחמה בעיראק, הדרכים שהציעו כל אחד מהמועמדים לסיים אותה, והדגשת ההבדלים ביניהם ביחסם למלחמה: אובמה (שלא היה בתפקיד לאומי) התנגד לה מלכתחילה, קלינטון ואדוארדס הצביעו בסנאט בעד ההחלטה לאשר לנשיא להשתמש בכוח בעיראק. אולם בעוד אדוארדס התנער מהצבעתו ואמר שהיא הייתה טעות, קלינטון ניסתה להצדיק את הצבעתה בטענה שהיא לא בהכרח הייתה אמורה להביא למלחמה, אלא רק לתת בידי הנשיא כוח לחץ אל מול סדאם חוסיין. נושא חשוב נוסף היה התוכניות השונות של המועמדים לרפורמה בביטוח הבריאות.
מטווח אנטנות
סוגי מטווחים
קיימים מספר סוגים של מטווחי אנטנות: במטווח שדה רחוק, המרחק בין אנטנת השידור לאנטנה הנבדקת צריך להיות לפחות אורך הגל/2D2
הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2008
התפתחות המירוץ
הקמפיין של הילרי התמקד בכך שכאשת נשיא וסנטורית, היא המועמדת עם הניסיון הרב ביותר. לעומתה אובמה התמקד בכך שהוא יכול להביא ל"שינוי בוושינגטון", ובכך שבנושא המלחמה בעיראק הוא גילה שיקול דעת נכון, בניגוד לקלינטון ואדוארדס. הנושא העיקרי של הקמפיין של אדוארדס היה (בדומה לקמפיין הבחירות שלו ב-2004) חיסול העוני בארצות הברית ודאגה למעמד הביניים הנמוך אל מול התאגידים הגדולים.
מטווח אנטנות
סוגי מטווחים
כמו כן מחולקים מטווחי האנטנות למטווחים פתוחים או סגורים:
הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2008
התפתחות המירוץ
מפנה מסוים במירוץ חל לקראת סוף 2007. ב-30 באוקטובר התקיים בפילדלפיה עימות של רשת NBC בין המועמדים הדמוקרטיים. במהלך העימות נשאלה קלינטון על מדיניות חדשה אותה ניסה מושל ניו יורק לקדם בנושא הענקת רישיונות נהיגה למהגרים לא חוקיים, וקלינטון השיבה בתשובה מתפתלת ומתחמקת. בעקבות כך החלו אדוארדס ובעיקר אובמה לצמצם את הפער בסקרים, ובחלק מהסקרים באיווה ובניו המפשייר אובמה אף הוביל. בתחילת דצמבר קיבלה מועמדותו של אובמה חיזוק חשוב נוסף, כאשר שדרנית הטלוויזיה הפופולרית אופרה וינפרי, שכבר הודיעה על תמיכתה בו, הצטרפה אליו למרתון של עצרות בחירות בשלוש המדינות הראשונות במירוץ, איווה, ניו המפשייר ודרום קרוליינה, שמשכו את כמות הקהל הגדולה ביותר במערכת הבחירות הדמוקרטית. בהתמודדות הראשונה, באיווה מספר המצביעים הדמוקרטיים הגיע לכמעט פי 2 מאשר אי פעם, וגם לכפי 2 ממספר המצביעים בקרב הרפובליקנים. בהתמודדות זכה אובמה, כאשר קלינטון נדחקה למקום השלישי אחרי אדוארדס. אובמה זכה לתמיכה רבה בקרב המצביעים לראשונה בהתמודדות הדמוקרטית, כולל מצביעים שמעולם לא השתתפו בבחירות המקדימות, ומצביעים שלצורך ההצבעה הפכו מעצמאים או רפובליקנים לדמוקרטים. במיוחד בלטה התמיכה הגדולה של אובמה בקרב המצביעים הצעירים, בעוד שקלינטון זכתה לרוב בקרב המצביעים המבוגרים. מאז נתפסת איווה כמדינה שהזניקה את מסע הבחירות של אובמה, הן בפריימריז והן בבחירות הכלליות. לאחר ההתמודדות באיווה, ביידן ודוד פרשו מהמירוץ.
מטווח אנטנות
סוגי מטווחים
המטווחים הפתוחים ממוקמים בשטח פתוח וללא קורת גג. מקימים אותם לרוב בשטח בקרבתו אין מגורים או תעשייה צפופים, כדי להקטין השפעות חיצוניות. במטווחים אלו קיימות בדרך כלל עדיין הפרעות חיצוניות והחזרות גלים מעצמים שבסביבת המטווח, ובעת קביעת מאפייני האנטנה יש צורך בביטול השפעות אלו.
מינרל (תזונה)
בתזונה, מינרלים הם קבוצה של יסודות, רובם מתכות, להם יצורים חיים נזקקים לשם פעולתם התקינה. חלק מהמינרלים מופיעים בכל היצורים החיים, ובלעדיהם אין החיים יכולים להתקיים: זרחן, סידן ונחושת, למשל; אחרים מופיעים בחלק מהיצורים בלבד: ניקל, סלניום וצורן, למשל. המינרלים נצרכים על ידי היצורים כחלק מהמזון, ולא בצורתם הגבישית, (למעט מקרים נדירים, כמו מלח בישול, למשל, הנצרך גם בצורתו הגבישית).
הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2008
התפתחות המירוץ
המירוץ בין קלינטון ואובמה התחמם לקראת שתי ההתמודדויות האחרונות לפני "יום שלישי הגדול" - הקוקוסים (אספות הבחירה) בנבדה ובעיקר הפריימריז בדרום קרוליינה, המדינה הראשונה בה יש אחוז גבוה של מצביעים אפרו-אמריקנים. המאבק בין המחנות הפך למאבק מר מלווה בהאשמות ואף השמצות הדדיות. ביל קלינטון ניהל בעצמו חלק רב מהמתקפה על אובמה, ובין היתר טען שההתנגדות של אובמה למלחמת עיראק היא לא יותר מ"אגדה". המתיחות בין המחנות עוררה גם נימה גזעית מסוימת. היא הגיעה לשיאה בעימות בחירות שנערך בדרום קרוליינה בשבוע שלפני הבחירות שם וששודר ב-CNN, ובו קלינטון ואובמה לא הפסיקו להטיח זה בזה האשמות, ללא קשר לשאלות שנשאלו. <BR>בסופו של דבר ניצחה קלינטון בהפרש קטן בנבדה, אולם אובמה ניצח בדרום קרוליינה בהפרש עצום של כמעט 30%, עם כ-80% מקולות השחורים, וכ-25% מקולות הלבנים (לעומת כ-35% לקלינטון, וכ-40% לאדוארדס). בעקבות התבוסה בדרום קרוליינה פרש אדוארדס מהמירוץ והותיר בו שני מועמדים בלבד.
מטווח אנטנות
סוגי מטווחים
המטווחים הסגורים הם לרוב מטיפוס תא חסר הד. צידם הפנימי של מטווחים אלה מרופד בחומר בולע קרינה אלקטרומגנטית לניטרול החזרים פנימיים, וכמו כן צידם החיצוני מצופה בשכבה בלתי חדירה לקרינה כדי לנטרל השפעות חיצוניות. כך מתאפשרת מדידה מדויקת של מאפייני האנטנה.
הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2008
יום שלישי הגדול
המירוץ בין קלינטון ואובמה התחמם לקראת שתי ההתמודדויות האחרונות לפני "יום שלישי הגדול" - הקוקוסים (אספות הבחירה) בנבדה ובעיקר הפריימריז בדרום קרוליינה, המדינה הראשונה בה יש אחוז גבוה של מצביעים אפרו-אמריקנים. המאבק בין המחנות הפך למאבק מר מלווה בהאשמות ואף השמצות הדדיות. ביל קלינטון ניהל בעצמו חלק רב מהמתקפה על אובמה, ובין היתר טען שההתנגדות של אובמה למלחמת עיראק היא לא יותר מ"אגדה". המתיחות בין המחנות עוררה גם נימה גזעית מסוימת. היא הגיעה לשיאה בעימות בחירות שנערך בדרום קרוליינה בשבוע שלפני הבחירות שם וששודר ב-CNN, ובו קלינטון ואובמה לא הפסיקו להטיח זה בזה האשמות, ללא קשר לשאלות שנשאלו.
מטווח אנטנות
מדידת עקום קרינה
מדידת אנטנות מבוצעת בעזרת מטווח אנטנות בו מבוצע מיפוי של עקום הקרינה של האנטנה על ידי סיבובה. המדידה מבוצעת בעזרת מקלט או נתח רשתות (Network Analyser). תיאור מערך המדידה הוא כדלהלן: אות היוצא ממשדר מנותב לאנטנת שידור כאשר ביניהם מותקן מגבר הספק במידת הצורך. בצד הקולט, מחוברת האנטנה הנבדקת המותקנת על מסובב אנטנה בעל ציר מדידה אחד או יותר. על ידי פקודה למבקר המסובב בעזרת מחשב או בצורה ידנית, מסתובבת האנטנה הנבדקת ותפוקת האות נדגמת בכל זווית רצויה. התוצאה המתקבלת היא עקום קרינה. מתוצאות עקום הקרינה ניתן לקבל מספר פרמטרים:
מדידת שבח
שבח האנטנה נמדד בדרך כלל ביחס לאנטנה מכוילת בעלת שבח ידוע. אנטנה מכוילת היא בדרך כלל אנטנת שופר בעלת מפתח סטנדרטי הנקראת STANDARD GAIN HORN. קימות חברות רבות המייצרות אנטנות שופר סטנדרטיות ולכולן גרף כיול זהה לאותו גודל אנטנה מקובל כשדיוק השבח של השופר הוא 0.5 ± דציבל. שלבי המדידה הם אלה: דיוק בדיקת השבח תלוי במספר גורמים שהעיקרי ביניהם הוא גורם ההחזרות. על מנת לנטרל גורם זה רצוי לבצע מדידה של האנטנה במספר קיטובים וכן במספר מרחקים שונים בין אנטנת השידור לאנטנה הנבדקת. ככלל, בתדרים גבוהים דיוק מדידת השבח הוא טוב יותר כיון שאנטנות הכיול הן בעלות אלומה צרה כך שיש פחות החזרות.
מינרל (תזונה)
ההגדרה למיקרומינרלים ומאקרומינרלים מתייחסת בעיקר לאדם וליונקים מפותחים אחרים, ואף כי ייתכן שתהיה תקפה גם ליצורים אחרים, הרי שייתכן שהדרישות המינרליות של חיידקים, צמחים, פטריות ויצורים רבים אחרים שונות למדי.
הטבלה שלהלן מרכזת את שלוש קבוצות המינרלים האחרונות. עמודת ה"מקורות" מתייחסת בעיקר לאדם; יצורים אחרים מסוגלים לצרוך מינרלים ממקורות שונים.
הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2008
יום שלישי הגדול
ב"יום שלישי הגדול" (Super Tuesday), ב-5 בפברואר זכתה קלינטון בניצחונות גדולים במספר מדינות מאוכלסות, כגון ניו יורק וקליפורניה, אך אובמה זכה בניצחון ברוב מדינות הדרום, וניצח ביותר מדינות מקלינטון; בסיכומו של דבר זכו שני המועמדים למספר דומה של צירים. אחרי הסופר-טיוזדיי, בו חולקו כמעט מחצית מהצירים בוועידה, התברר שבשל שיטת חלוקת הצירים בה גם המועמד המפסיד מקבל אחוז גדול של הצירים בכל מדינה וכיוון שלא נותרו מספיק צירים לחלוקה, ייקשה מאוד על כל אחד מהמועמדים להגיע לרוב מוחלט של הצירים בוועידה ללא צורך בקולות ה-"superdelegates" - צירים שלא נבחרים בפריימריז אלא הם מחזיקי תפקידים שונים מטעם המפלגה (חברי קונגרס, מושלים וכו') ויכולים להחליט על דעת עצמם עבור מי להצביע, ואף לשנות את דעתם - בניגוד לצירים שנבחרו בפיירמריז ומחויבים להצביע עבור המועמד מטעמו נבחרו. דבר זה עורר מחלוקת בין המחנות, משום שלקלינטון היה יתרון במספר ה-"superdelegats" שהכריזו על תמיכתם בה, בעוד מחנה אובמה פעל ללחוץ עליהם להצביע על פי התוצאות שיתקבלו בפריימריז עצמם. מחלוקת נוספת שעלתה הייתה בדבר הצירים שנבחרו במישיגן ובפלורידה, מדינות אשר הזיזו את הפריימריז שלהם למועד מוקדם (במהלך ינואר) בניגוד להחלטת מרכז המפלגה, ובשל כך נשללו מהם הצירים, והמועמדים לא ניהלו בהן מסע בחירות (במישיגן אובמה אף לא הופיע בקלפיות). מכיוון שקלינטון ניצחה בשתי מדינות אלה, אנשיה החלו לדרוש שהצירים שנבחרו בשתי מדינות אלה יורשו להשתתף בוועידת המפלגה.
חוסר ההכרעה בסופרטיוזדיי הביא להעברת ההכרעה לסדרת ההתמודדויות בחודש שלאחר כך, שהחלה ב-10 התמודדויות במדינות בהן היה נראה כי אובמה מוביל, ונחתמה ב-4 במרץ בהתמודדויות שכללו את טקסס ואוהיו, בהן הסקרים הראו על יתרון גדול לקלינטון. אובמה זכה בכל 11 ההתמודדויות הרצופות שבין הסופר טיוזדיי לבין 4 במרץ, ברוב גדול, ועבר לראשונה את קלינטון במספר הצירים הכללי. בתקופה זו הוא הצליח לצמצם את הפער בסקרים בטקסס ואוהיו, ואף להוביל בכמה מהם בטקסס, ולראשונה גם החל להוביל על פני קלינטון בסקרים הארציים. מצב זה גרם לכך שגורל מועמדותה של קלינטון הפך להיות תלוי בכך שתנצח בטקסס ובאוהיו.
טקסס, אוהיו ופסילבניה
שני עימותים טלוויזיוניים שנערכו בין המתמודדים לא שינו את התמונה, אולם ימים ספורים לפני ההתמודדויות בטקסס ובאוהיו העלה המטה של קלינטון לאוויר תשדיר בחירות בו נראים ילדים ישנים במיטתם, כאשר הקריין אומר: "השעה 3 לפנות בוקר, וילדיך נמים את שנתם. אך בבית הלבן הטלפון מצלצל - משהו קורה בעולם. הצבעתך תכריע מי יענה לשיחה. האם זה מי שכבר מכיר את מנהיגי העולם, מכיר את הצבא, מישהו שכבר נבחן ומוכן להנהיג בעולם מסוכן? השעה 3 לפנות בוקר, וילדך נמים את שנתם. מי תרצה שיענה לשיחת הטלפון הזו?". מאז מועד העלאת התשדיר נעצר הסחף לטובת אובמה, ורוב המצביעים שגיבשו את החלטתם לאחר תחילת שידורו תמכו בקלינטון. לבסוף ניצחה קלינטון גם באוהיו ברוב גדול, וגם בפריימריז בטקסס ברוב קטן, דבר שאפשר לה להמשיך במירוץ, ואף נתן לה תנופה, על אף שמבחינת ההפרש במספר הצירים התמונה לא השתנתה באופן מהותי.
בפרק הזמן נטול ההתמודדויות עד לפריימריז בפנסילבניה ב-22 באפריל, נאלצו המתמודדים להתמודד עם שערוריות שצצו. תחילה צצו סרטונים בהם נראה הכומר של אובמה, ג'רמיה רייט, משמיע בדרשותיו התבטאויות קיצוניות כנגד מדיניות ארצות הברית ונגד הממסד הלבן השולט בה. אובמה גינה את ההתבטאויות, אולם לא התנער לחלוטין מרייט וטען שהתבטאויות אלה אינן מייצגות, וכי הוא לא שמע התבטאויות חריפות כאלה בדרשות בהן הוא נכח. בעקבות הפרשה נשא אובמה נאום על היחסים בין הגזעים בארצות הברית, נאום שזכה לשבחים ברוב אמצעי התקשורת ועזר להתגבר על הפרשה, לפחות באופן חלקי. במקביל קלינטון נקלעה למבוכה כאשר התברר שתיאור עליו חזרה במספר עצרות בחירות על ביקורה בבוסניה בעת היותה הגברת הראשונה, בו כביכול היא הייתה נתונה לסכנת אש צלפים, היה מופרך - דבר שהגביר את בעיית חוסר האמינות ממנה היא סבלה בקרב מצביעים רבים. כשבוע וחצי לפני ההתמודדות התפרסמו דברים שאמר אובמה במפגש התרמה סגור בסן פרנסיסקו בו הוא תיאר את המצביעים בעיירות הקטנות בפנסילבניה ככאלה "שאיבדו מקומות עבודה במשך 25 שנה בלי שיהיו משרות שיחליפו אותם, ושנותרו מאחור בימי ממשלי קלינטון ובוש" כמי שאין להתפלא שהם "הופכים למרירים ונאחזים בנשק, או דת, או חוסר אהדה למי שאינו כמותם, או להלך רוח כנגד הגירה וסחר חופשי כדרך להסביר את התסכול שלהם". בעקבות פרסום הדברים מיהרו הן הילרי קלינטון והן ג'ון מקיין לטעון שדבריו של אובמה אליטיסטיים ומנותקים מהעם. בפנסילבניה ניצחה קלינטון.
אינדיאנה וקרוליינה הצפונית
ב-6 במאי התקיימו פריימריז באינדיאנה ובקרוליינה הצפונית. קלינטון ואובמה ניהלו קמפיין אגרסיבי לפני ההצבעה והסקרים הראו יתרון קטן לאובמה בקרוליינה הצפונית ויתרון דומה לקלינטון באינדיאנה. בפועל, אובמה גבר על הסקרים בשתי המדינות, כשהוא מנצח בקרוליינה הצפונית בפער משמעותי והפסיד רק ב-1.1% באינדיאנה (50.6% לקלינטון מול 49.4% לאובמה). לאחר הפריימריז האלה, מרבית המומחים הכריזו כי זה הפך להיות "בלתי סביר יותר ויותר", אך לא בלתי אפשרי שקלינטון תזכה במועמדות. הניצחון הקטן באינדיאנה בקושי החזיק את הקמפיין של קלינטון בחיים עד לחודש הבא. למרות שניצחה ברוב המדינות שנשארו (וירג'יניה המערבית, קנטקי, פוארטו ריקו, מונטנה ודקוטה הדרומית, מלבד אורגון ומונטנה בהן אובמה ניצח), זה לא הספיק כדי להתגבר על הובלת הנציגים המשמעותית של אובמה.
פלורידה ומישיגן
במהלך סוף 2007, שתי המפלגות אימצו כללים נגד העברת הפריימריז של מדינות למועד מוקדם יותר בשנה. עבור הרפובליקנים, העונש על הפרה זו היה אמור להיות אובדן של מחצית הנציגים של המדינה לוועידה. העונש הדמוקרטי היה הדרה מוחלטת מהוועידה הלאומית של צירים ממדינות שהפרו את הכללים הללו. המפלגה הדמוקרטית אפשרה רק לארבע מדינות לקיים בחירות לפני יום שלישי הגדול. קלינטון זכתה ברוב הצירים ובקולות הפופולריים משתי המדינות (אם כי 40% מהמצביעים במישיגן לא היו חברי מפלגה) ולאחר מכן הובילה את המאבק להושיב את כל הנציגים של פלורידה ומישיגן. היו כמה השערות שהמאבק על הנציגים יכול להימשך עד הכינוס באוגוסט, אבל ב-31 במאי, ועדת הכללים והתקנון של המפלגה הדמוקרטית הגיעה לפשרה על מצב הנציגים בפלורידה ובמישיגן. הוועדה החליטה להושיב צירים ממישיגן ופלורידה בוועידה באוגוסט, אך להעניק לכל אחד חצי קול בלבד.
הבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית
מועמד המפלגה הרפובליקנית: מועמדים שפרשו:
התפתחות המירוץ
עם תחילת המירוץ, בסוף שנת 2006, שני המועמדים המובילים היו ראש עיריית ניו יורק לשעבר רודי ג'וליאני והסנטור ג'ון מקיין שהדגישו את נושאי החוץ והביטחון: ג'וליאני בזכות המוניטין שצבר כראש עיריית ניו-יורק בעת פיגועי 11 בספטמבר ומקיין בזכות עברו הצבאי ופעילותו בסנאט. אולם שניהם היו מועמדים בעיתיים מבחינת הגוש הגדול של מצביעים רפובליקנים מהימין השמרני-דתי: ג'וליאני, שעמד בראש אחת הערים הליברליות ביותר בארצות הברית, גילה עמדות ליברליות מדי לטעמם בנושאים הפלות מלאכותיות, הגבלות על נשק, ויחס למהגרים, וגם חייו האישיים הוכתמו בשערוריות והיו רחוקים ממודל איש המשפחה המסור. מקיין נחשב למי שגילה עצמאות יתר מהקו המפלגתי, ונזקפה נגדו פעילותו להובלת רפורמות, יחד עם עמיתים דמוקרטיים בסנאט, בנושאים של מימון בחירות והטיפול בהגירה הלא חוקית לארצות הברית. גם התנגדותו לשימוש בעינויים בחקירות של חשודים בטרור לא הייתה פופולרית בקרב הרפובליקנים. שניהם ניסו לשכנע את המועמדים השמרניים-ימניים לתמוך בהם על סמך הנושאים הביטחוניים ולמרות הבדלי הגישות בנושאים החברתים-ערכיים.
המצב בו שני המועמדים המובילים חלוקים על הימין השמרני בנושאים החשובים ביותר לגוש מצביעים זה יצר "ואקום פוליטי" מימין, אליו ניסו מספר מועמדים להשתחל. במהלך הבחירות הסתמנו שלושה מועמדים עם סיכוי רציני למלא את החל שנוצר: הראשון היה מושל מסצ'וסטס לשעבר מיט רומני, שנקט בעת מערכת הבחירות בעמדות שמרניות עקביות, בניגוד מסוים לעמדותיו בעבר. בעזרת השקעה של כספים רבים מהונו האישי הצליח לתפוס החל מאביב 2007 את ההובלה בשתי המדינות הראשונות בהתמודדות, איווה וניו המפשייר, ולהחזיק בה ברציפות עד נובמבר. למרות זאת, בסקרים הארציים הוא עדיין פיגר אחרי ג'וליאני ואף אחרי מועמדים אחרים. המועמד השני שהסתמן כמי שעשוי ללכד סביבו את המחנה השמרני-דתי היה הסנטור לשעבר מטנסי ושחקן הטלוויזיה והקולנוע פרד תומפסון, שבמשך זמן רב שקל האם להיכנס למירוץ. בקיץ ובתחילת הסתיו הצליח תומפסון להגיע למקום השני בסקרים הארציים, אולם דווקא אחרי הכרזת מועמדותו החל מעמדו להתדרדר, כאשר בהופעות הפומביות ובעימותים הוא התקשה לעמוד בציפיות שנתלו בו. המועמד השלישי היה מושל ארקנסו לשעבר מייק האקבי, שהופעות מוצלחות בעימותים, ועברו ככומר בפטיסטי הצליחו להביא אותו בנובמבר 2007, כמעט בפתאומיות, ממועמד משני בעל אחוזי תמיכה חד ספרתיים, למועמד המוביל בקרב הימין-הדתי ולאחד המתמודדים הרציניים על המועמדות: הוא חלף על פני רומני בסקרים באיווה, והתקרב לג'וליאני בסקרים הארציים.
עם פתיחת ההתמודדויות עצמן בתחילת 2008 התברר שיש ארבעה מועמדים בעלי סיכויים ריאליים לזכות במינוי, כשלכל אחד מהם אסטרטגית בחירות שונה:
לפני יום שלישי הגדול
הקוקוסים (אספות הבחירה) באיווה היוו התמודדות בין רומני לבין האקבי, בה ניצח האקבי בעזרת השתתפות מאסיבית של מצביעים מהימין-הדתי. בנוסף, זכייתו של מקיין במקום הרביעי, עם 13% מהקולות, במדינה בה הוא לא התמקד, היוותה חיזוק למועמדותו. הקמפיין של האקבי היה דל בכסף והאקבי קיווה לסיים במקום השלישי לפחות בניו המפשייר. בסופו של דבר, מקיין עקף גם את ג'וליאני וגם את האקבי וניצח בניו המפשייר. מקיין ניצח בזכות קולות העצמאים (אשר בניו המפשייר יכולים להצביע בפריימריז של כל אחת מהמפלגות). אחרי שהמפלגה הרפובליקנית שללה חצי מכמות הנציגים של מישיגן ופלורידה, לאחר שאלו העבירו את תאריך הפריימריז שלהן בניגוד לכללי המפלגה, המירוץ למועמדות התבסס שם. אחרי שרומני הגיע רק למקום השני בשתי ההתמודדויות החשובות הראשונות, שעליהן הוא ביסס את אסטרטגית הבחירות שלו, הוא היה חייב לנצח בפריימריז במישיגן, המדינה בה נולד ושאביו היה המושל שלה שנים רבות. המועמד העיקרי נגדו היה מקיין. מערכת הבחירות התמקדה במצב הכלכלי הקשה במישיגן. רומני ניצח בהתמודדות זו והצליח לשרוד במירוץ הכללי. מקיין השיג ניצחון קטן על האקבי בקרוליינה הדרומית והתבסס על בוחרים באזור החוף של המדינה, בו נמצאים בסיסי צבא רבים, ואיתם אנשי צבא רבים בדימוס שבקרבם היה פופולרי. האקבי התבסס על מצביעים דתיים בעיקר בצפון מערב המדינה, בעוד שהוא כמעט לא מצליח לקבל תמיכה מציבורים אחרים. הניצחון של מקיין בקרוליינה הדרומית סידר לעצמו ניצחון גדול יותר וחשוב יותר על רומני בפלורידה, שערכו פריימריז סגורים. לאחר שסיים במקום השלישי בפלורידה, ג'וליאני פרש מהמירוץ ופרסם הודעת תמיכה במקיין. הבחירות בדרום קרוליינה הביאו גם לפרישתו מהמירוץ של פרד תומפסון שכמועמד דרומי (מטנסי) היה חייב להשיג תוצאה טובה, אולם הגיע רק למקום שלישי בהפרש גדול משני המקומות הראשונים.
יום שלישי הגדול
ב"יום שלישי הגדול" (Super Tuesday), שבמהלכו נערכו בחירות מוקדמות בספר רב של מדינות, מקיין קיבל תמיכה ממושל קליפורניה, ארנולד שוורצנגר לפני הפריימריז שהתקיימו שם. התמיכה הזו נתנה למקיין דחיפה משמעותית בסקרים לקראת הפריימריז ביום שלישי הגדול. מקיין זכה במדינת הבית שלו, אריזונה, כמעט בכל הצירים של קליפורניה, הלוא היא הגדולה מבין המדינות ביום שלישי הגדול, באילינוי ובנוסף בעוד 6 מדינות וקטף בסך הכול ב-574 צירים. האקבי הפתיע וזכה ב-5 מדינות וב-218 צירים סך הכול. רומני זכה ב-7 מדינות וב-231 צירים. בשל פיצול הקולות בין רומני להאקבי זכה מקיין במספר רב של צירים, כמעט פי שלושה מרומני שזכה במקום השני. בעקבות התוצאות פרש רומני מהמירוץ, ואמר שאם יישאר במירוץ הוא "ימנע את השקת הקמפיין הלאומי ויקל עם קלינטון או אובמה לנצח". עזיבתו של רומני הותירה את האקבי ופול כמתמודדים הגדולים היחידים מול מקיין. האקבי (שהיה במקום השלישי במניין הצירים) החליט להמשיך להתמודד על אף שסיכוייו לזכות במועמדות נראו אפסיים. כשנשאל מדוע הוא ממשיך להתמודד אף על פי שמתמטית אין לו כמעט סיכוי, ענה האקבי, "לא למדתי מתמטיקה, אבל למדתי משהו על נסים, ואני עדיין מאמין בהם."
לאחר יום שלישי הגדול
לואיזיאנה, וושינגטון די. סי., קנזס, ויסקונסין ווושינגטון ערכו פריימריז בחודש פברואר, לאחר יום שלישי הגדול. למרות שמקיין קטף נציחונות גדולים, הוא הפסיד להאקבי בקנזס ולואיזיאנה. מקיין ניצח בקושי במדינת וושינגטון את האקבי ופול, שזכו להופעה גדולה. סמואה האמריקנית, איי מריאנה הצפוניים ופוארטו ריקו, שם ניצח מקיין, חתמו את חודש פברואר. אחרי יום שלישי הגדול, מקיין הפך להיות המועמד המובהק, אבל עד סוף פברואר, הוא עדיין לא רכש מספיק צירים כדי להבטיח את המועמדות. בתחילת מרץ, ג'ון מקיין הבטיח את המועמדות הרפובליקנית לאחר שניצח בכל ארבעת הפריימריז בטקסס, אוהיו, ורמונט ורוד איילנד שהציבו אותו מעל לרף הנציגים הדרוש, שעמד על 1,191 נציגים. לאחר מכן הודה מייק האקבי בהפסד והשאיר את רון פול, שהיו לו רק 16 נציגים, כיריבו היחיד של מקיין.
מועמדויות נוספות
יחד עם שתי המפלגות הגדולות, שלוש מפלגות נוספות הציעו מועמדים עם גישה לקלפי במדינות מספיקות כדי לזכות במינימום 270 קולות האלקטורים הדרושים כדי לזכות בבחירות.
מפלגת הירוקים מינתה את חברת בית הנבחרים מטעם המפלגה הדמוקרטית לשעבר, סינת'יה מקיני מג'ורג'יה כמועמדת לנשיאות ואת הפעילה הפוליטית רוזה קלמנט מניו יורק לסגניתה. מקיני תמכה בקמפיין בשירותי בריאות אוניברסליים של משלם יחיד, נסיגת חיילים אמריקאים מעיראק ואפגניסטן, פיצויים לאפרו-אמריקאים והקמת מחלקת שלום.
המפלגה הליברטריאנית מינתה את חבר בית הנבחרים מטעם המפלגה הרפובליקנית לשעבר, בוב בר מג'ורג'יה כמועמד לנשיאות ואת יריבו לשעבר בפריימריז הליברטריאניים, ווין אלין רוט מנבדה לסגנו. במהלך הקמפיין בר תמך בביטול או עיבוד מחדש של מס ההכנסה, הביע התנגדות למלחמת עיראק ולחוק הפטריוט.
ראלף ניידר, שהתמודד כבר בבחירות קודמות, התמודד פעם נוספת באופן עצמאי ובחר במט גונזלס, יושב ראש מועצת העיר סן פרנסיסקו לשעבר. בקמפיין ניידר טען ששתי המפלגות הגדולות זהות למעשה. בזמן קמפיין באוניברסיטת פרינסטון, נאדר תיאר את תוכניותיו לרפורמה, לרבות ביטוח בריאות לאומי של משלם יחיד, קיצוצים בתקציב הצבאי, פעולות נגד תאגידים וביטול חוק טאפט-הארטלי מ-1947. אתר הקמפיין שלו הציג את תמיכתו של נאדר בסיום המלחמה בסמים ואת התנגדותו לעונש מוות.
בנוסף להם התמודדו אלן קייס, שפרש מהמפלגה הרפובליקנית והתמודד מטעם המפלגה האמריקאית העצמאית, רון פול שהתמודד מטעם מפלגה החוקה במונטנה ומטעם מפלגת משלמי המיסים של לואיזיאנה בלואיזיאנה והייתה אפשרות לרשום את שמו (write-in) בכמה מדינות, ביניהן קליפורניה, בה זכה למעל ל-17,000 קולות וגלוריה לה ריווה, פעילה פוליטית שרצה לנשיאות בבחירות 1992.
המפלגה הרפורמיסטית האמריקאית העמידה את טד וויל לבחירה. בשל הליכים משפטיים נמנעה הכללתו בפתקי הבחירה בכל אזורי ההצבעה, מלבד במיסיסיפי, בה זכה ל-481 קולות.
הבחירות הכלליות
ב-4 בנובמבר 2008, נערכו הבחירות. על-פי התוצאות נבחר אובמה לנשיאות ארצות הברית, לאחר שלזכותו נצברו 365 אלקטורים לעומת 173 למקיין.
תוצאות הבחירות
בבחירות ניצח המועמד הדמוקרטי אובמה שזכה ב-365 אלקטורים וב-52.9% מקולות הבוחרים (69,498,516 קולות), לעומת 173 אלקטורים ו-45.7% מקולות הבוחרים (59,948,323) שקיבל מקיין.
רנו פלואנס Z.E
רנו פלואנס Z.E היא מכונית חשמלית הראשונה בעלת סוללה מתחלפת שפותחה על ידי חברת בטר פלייס בשיתוף יצרנית הרכב הצרפתית רנו. מכונית זו יוצרה במפעל רנו אשר שוכן בטורקיה.
שיווק המכונית החל בשנת 2012 בישראל ובדנמרק.
מאפיינים טכניים
המכונית מעוצבת חיצונית כדגם הפלואנס המונע במנוע בנזין שהוארך ב-13 סנטימטרים כדי שיכיל את סוללת ליתיום-יון המותקנת מאחורי המושב האחורי. לסוללה קיבולת של 22 קילו-וואט-שעה ומשקל של כ-250 קילוגרם, מאפשרת לטענת היצרן נסיעה של 160 קילומטר בתנאים רגילים, ויכולה להיטען במספר דרכים:
במכונית מותקנת מערכת זיהוי אוטומאטית "אוסקאר" האחראית על ההפניה אל תחנות ההחלפה וניהול ממשק הטעינה מול מרכז הבקרה בבטר פלייס. מחשב האוסקאר כולל מקלט לוויני מובנה ותקשורת סלולרית המאפשרת קבלת שירותי מידע שונים ויישומים אחרים.
שיווק הרכב
כחלק מהסכם הפיתוח בין חברת בטר פלייס לרנו התחייבה בטר פלייס לרכוש 10,000 מכוניות. בינואר 2012 נמסרו כמאה מכוניות לעובדי חברת בטר פלייס בישראל ולאחר חודשים אחדים החלו מסירות לרוכשים פרטיים. סך הכל נמסרו עד ספטמבר 2012 כ-450 מכוניות מדגם זה בישראל והוזמנו כאלפיים מכוניות נוספות מפרטיים ומחברות. בדנמרק שווקו כ-400 רכבים עד מאי 2013. בשנת 2014, לאחר קריסת חברת בטר פלייס נמכרו על ידי מפרק החברה כמה מאות כלי רכב לחברת קרסו מוטורס אשר שיווקה את הרכב לאנשים פרטיים ולחברות ממלאי החברה.
חוויית נהיגה
הפלואנס החשמלית הציעה חווית נהיגה של רכב חשמלי מלא: הנסיעה ברכב חלקה ושקטה ביותר לעומת רכב עם מנוע בנזין או מנוע דיזל עד כדי כך שגם ניתן לשמוע ציוצי ציפורים במהלך נסיעה מהירה.
המנוע החשמלי העביר המון כח באופן מהיר ביותר אל הכביש דרך הגלגלים, וזו גם נקודת התרופה של רכב זה השוחק את הצמיגים הקדמיים בזמן נסיעה מאומצת.
אילולא הגבילו אלקטרונית את הספק המנוע, רכב זה היה יכול להתחרות עם רכבי ספורט יוקרתיים ולהתמודד בכבוד, אך נהיגה זו הייתה מרוקנת את הסוללה בזמן קצר ביותר.
בעקבות שינוי מבנה רכב קיים והתאמת המרכב לסוללה פריקה הניתנת להחלפה מהירה נגזל מקום רב מתא המטען של הרכב והותיר מקום קטן לאחסון מטען.
אך לא לכל בעלי הרכב זה הפריע שכן לחלקם הגדול קניית רכב חשמלי מלא הייתה בעיקר במניעים אידאולוגים של איכות הסביבה.
המעבר לנסיעה ברכב חשמלי הצריכה שינוי בהרגלי הנהיגה הרגילים ומעבר לנהיגה במסלולים מתוכננים מראש עקב הטווח הקצר יחסית של רכב חשמלי.
סיום ייצור ושיווק
במפעל בטורקיה הופסק הייצור בסוף שנת 2013. יצרן הרכב, רנו, שינה במהלך שנת 2017 את יחסו אל הרכב, אותו מיצב כראשון במכירות כלי רכב חשמליים באירופה ובעולם (ביחד עם הניסאן ליף, המבוססת על אותם רכיבים) ופתח במבצע לגניזת הרכבים. רנו הציעה במפורש לרכוש את הרכבים מהלקוחות במחיר השוק לאותו זמן.
.SM3 Z.E
לקראת הפסקת שיווק הפלואנס החל בקוריאה הדרומית שיווק דגם זהה בשם רנו סמסונג SM3 Z.E, בעל סוללה קבועה. הדגם הצליח שם ונמכרו ממנו 10,600 יחידות עד דצמבר 2019.
איגוד ערים
איגוד ערים היא התאגדות של רשויות מקומיות מכוח חוק איגודי ערים, התשט"ו-1955.
מטרת ההתאגדות היא לקדם מטרות משותפות של חברות האיגוד. האיגוד מספק שירותים תפעוליים ומקצועיים לחברות בו וכן לרוכשי שירותים במרחב האיגוד.
סמכויותיו של איגוד ערים נגזרות מהיקף סמכויותיהן של הרשויות המאוגדות בו וכל הדינים החלים על רשויות מקומיות חלים על איגוד ערים. איגוד ערים עונה על תבחינים מרכזיים של תאגיד ציבורי: מוקם מכוח חיקוק לתכלית ספציפית, נוהג על פי כללי המשפט הציבורי, אינו מורכב מנבחרי ציבור ונציגיו מתמנים על ידי שר הפנים.
בישראל פועלים כיום 29 איגודי ערים. הם פרוסים ברוב אזורי הארץ.
בין סוגי האיגודים: ביוב ומים, תבואה, איכות סביבה, וטרינריה, חינוך ורווחה, בריאות ושיתוף פעולה כלכלי.
אדם זאב
אדם זאב הוא יצור מיתולוגי, אדם שהופך לעיתים לזאב, יכול לשנות את צורתו בליל ירח מלא בין צורת אדם לצורת זאב, או אדם שנשאר לעד בצורת זאב. לעיתים, ישנן גם צורות ביניים לאנשי הזאב, שמשלבות בין תכונות אנושיות ותכונות זאביות. לפי המיתולוגיה, אדם נעשה לאיש זאב בעקבות שימוש מכוון בקסם אפל, כתוצאה מהטלת קללה, או על ידי נשיכה של אדם זאב אחר. יצורים דמיוניים אלה, המופיעים בפולקלור האירופאי, חדרו לספרות הפנטזיה ולקולנוע.
סופר מימי הביניים, גרויז מטילבורי קשר את שינוי הצורה בירח מלא, אך תפיסה זו הייתה נדירה עד שהרעיון אומץ על ידי סופרי פנטזיה מודרניים. כיום מקובלת הגישה שאפשר להרוג אדם זאב על ידי יריית קליע מכסף, אך גישה זו נובעת יותר מהשפעת ספרי פנטזיה מאוחרים מאשר מאמונות עממיות קדומות.
היסטוריה
הפחד מאדם זאב היה קיים עוד בימי קדם. סיפורים אודות אנשי זאב נפוצים בתרבויות אירופאיות רבות: אוקראינה, איטליה, אנגליה, אסטוניה,בולגריה, ברזיל, גליציה, גרמניה, יוון, ליטא, ספרד, סרביה, פולין, פורטוגל, צרפת, רומניה, רוסיה,   שוודיה, ועוד.
במיתולוגיה הרומית, הסיפור על ליקאון הוא דוגמה עתיקה לאגדת האדם זאב. לפי המטמורפוזות יופיטר הפך את ליקאון לזאב כעונש על אכילת בשר אדם.
הלוחמים הגרמאניים המכונים "ברסרקרים" היו כנראה אחד המקורות לאגדה על אנשי-הזאב. הברסרקרים, שמוזכרים גם במיתולוגיה הנורדית, היו לוחמים אחוזי שיכרון קרב (שלעיתים היה מושג על ידי שימוש באלכוהול או סמים משני תודעה) בשירותו של אודין, שלעיתים עטו על עצמם עורות ופרוות של חיות שונות, וייצגו כוח וזעם בלתי נשלט. היו כמה סוגים של לוחמים כאלה, נבדלים על פי העורות שלבשו בקרב: דובי-אדם (Berserkir), זאבי-אדם (Úlfheðinn), וחזירי-אדם (Svinfylking). ההיסטוריון הרומי טאקיטוס (Tacitus) תיאר את הלוחמים הברבארים כך: "הם צבעו את מגנם וגופם בשחור והקפידו לתקוף בלילות האפלים ביותר, לכן הם נדמו כצבא של רוחות רפאים, המשרים על האויב את פחד המוות, האויב לא יכול היה לחזות במראה השטני הזה מכיוון שבקרב הדבר הראשון שמושמד הוא העיניים." תיאורו של טאקיטוס תואם למדי את זה של החוקר המודרני גורג' דומיזל (Dumézil): "הם לבשו עורות זאבים כדי לחקות את דרכו של הטורף, או כדי לסמל את הטרנספורמציה לצורתו של הזאב. כשהאדם עטה תלבושת זו הוא חדל מלהיות אדם והפך לטורף. הוא לא רק היה לוחם עז ובלתי מנוצח, אחוז אקסטזה הוא נהפך לחיית טרף. הלוחמים הצעירים הללו לא הסתפקו יותר אך ורק בשלל המלחמה, אלא הם התאוו גם לבשר אדם." הברסרקרים נתפסו כדמויות מאיימות בעלות כוחות מאגיים על אנושיים. הופעתם והתנהגותם הדמוניים שיוותה להם הופעה של יצורי בלהות. בעיני אנשי התקופה המקור לכוחם הרב לא היה רק מיומנויות הלחימה הגבוהות שלהם, אלא, הקשר המיסטי שלהם לעולם הפראי והאלים של כוחות הטבע.
האמונה באנשי זאב רווחה במיוחד בצרפת במאה ה-16, ונערכו משפטים רבים בשל כך. בחלק מהמקרים הייתה עדות ברורה כנגד המואשמים שהואשמו ברצח ואף קניבליזם, אך לא נמצא כל קשר למעורבות של זאבים בדבר. במקרים אחרים הייתה עדות ברורה כנגד זאב מסוים, אך לא היה דבר כנגד הנאשמים. כמעט בכל המקרים הייתה נכונות יוצאת דופן של הנאשמים להודות באשמה, ואפילו לתת עדויות מפורטות על המטמורפוזה שהם עברו לכאורה, אך עם זאת כשהיסטריית אנשי הזאב הייתה בשיאה נקבע במשפט שנערך ב-1603 שליקאנתרופיה (הפיכה לאנשי זאב) היא לא יותר מהזייה פרועה.
הפיכה לאדם זאב
אגדות היסטוריות מתארות שיטות רבות של הפיכה לאדם זאב. אחת השיטות הפשוטות ביותר היא לפשוט את הבגדים ולחגור חגורה עשויה מעור זאב, ככל הנראה כתחליף לעור שלם של זאב שגם השימוש בו מתואר לעיתים קרובות. במקרים אחרים הגוף נמשח במשחת קסם. שתיית מים מטביעת רגל של בעל החיים הרצוי או מפלג מים מכושף נחשבו גם הן לשיטות יעילות לשינוי צורה. כמו כן נאמר שאם אישה יולדת שש בנות, ילדה השביעי יהיה בן ואדם זאב. בפולקלור של גליסיה, פורטוגל וברזיל הבן השביעי שנולד לאחר שישה בנים הוא שהופך לאדם זאב. אמונה זו רווחה מאוד גם בצפון ארגנטינה, עד כדי כך שזכרים אשר נולדו לאחר שישה בנים ננטשו, נשלחו לאימוץ או נרצחו. חוק משנת 1920 קבע שנשיא ארגנטינה הוא הסנדק של כל בן שביעי. חוק זה גרם להפסקת הנטישות.
אדם זאב ביהדות
האדם-זאב נמנה עם המזיקים השונים שיהודי אשכנז בשיא ימי הביניים האמינו בהם, ומוזכר תדירות בספרות של חסידי אשכנז ואלה שהושפעו מחוגם. דוד שיוביץ העריך כי העניין הבולט נבע מההתייחסות הענפה למפלצת זו בספרות הנוצרית של המאה ה-12 (תקופה שנודעת כ"רנסאנס אנשי-הזאב"), שייתכן שתווכה אל החסידים בעזרת נזירים אירים ששהו בחבל הריין.
בספר חסידים סימן תתתרס"ה מוזכר בפירוש (על משקל Werwolf בגרמנית). נכתב שם דרך אגב שכמו בריה דמוית-ערפד בשם שטריי"א, אף הוורוול"ף הוא יצור שבא מן הדם ולכן צריך לבלוע את הדם. בסימן קע"א שם מובאת גם דרך לרפא אדם-זאב, אף כי שמה של המפלצת לא מוזכר במפורש:  גם "ספר ציוני" מן המאה ה-14 מזכיר בתוך דיון אודות עליית חנוך ואליהו השמימה כי. האזכור הארוך ביותר הוא בפירוש התורה של רבי אפרים בן שמשון, בו הוא טוען שבנימין היה אדם-זאב:
גם ב"שבחי הבעש"ט" מובא סיפור כיצד הנער ישראל בן אליעזר הרג מכשף רשע שלבש צורת "וואקילאק" (מפולנית, Wilkołak, אדם זאב).
עלה בקנה אחד
עָלָה בְּקָנֶה אֶחָד הוא ניב עברי שמקורו בספר בראשית, בחלום פרעה על השיבולים העולות בקנה אחד, ומשמעותו: 'התאים', 'התיישב עם'. למשל: 'המשכורות הצנועות שניתנו באותן השנים עלו בקנה אחד עם ערכי הצניעות והשוויון'.
קנה הוא גבעול גבוה, עמוד חלול הנושא בצמחים מן הדגנים והגמאים את העלים והפרחים. שיבולים העולות בקנה אחד משלימות ותואמות זו את זו.
הניב השתרש בשפה העברית לתקופותיה, ומרבים להשתמש בו גם במאה ה-21, והיפוכו: "לא עלה בקנה אחד".
מקור הביטוי
המלך המצרי, פרעה, חולם שני חלומות המבשרים את בואן של שנות שובע רב ואחריהן שנות רעב גדול שיפקוד את האזור. בחלומו השני, מספר המקרא ב:
רש"י מפרש "בקנה אחד"- טואיד"ל בלע"ז [גבעול], משמע, שבע השיבולים הבריאות והטובות עלו מגבעול אחד.
בעל הטורים מקשר את הקנה לקני המנורה שמפיצים אור. על כן השיבולים הבריאות עלו בקנה אחד, ואילו בשדופות לא נאמר: קנה אחד. "שהשובע הוא אור לעולם, ולכך ראה בטובות בקנה אחד ובשדופות לא ראה בקנה אחד"
מלבי"ם מסביר את הופעת "בקנה אחד" בשיבולים הטובות בדרך זו: "לפי ששבע שני השובע היו רצופים בזה אחר זה, ע"כ עלו בקנה אחד המצרפם", שנות השובע הגיעו ברצף, מה שאין כן בשנות הרעב. הסבר נוסף לקנה האחד, לדעתו, טמון בבריאותן של השיבולים היפות; קנה אחד יצמיח שבע שבולים טובות.
"תיאור שבע השיבולים המלאות הצומחות מקנה אחד, כלומר מגבעול אחד, הוא סימן לשפע, העתיד לאפיין את שבע השנים הטובות – שנות השובע". מסבירה האקדמיה ללשון העברית כל הפירושים הללו מניחים בבסיס דבריהם, ששיבולים העולות מקנה אחד הן דומות, תואמות.
מלקולם באמצע
מלקולם באמצע (באנגלית: Malcolm in the Middle) היא קומדיית מצבים אמריקאית שנוצרה על ידי לינווד בומר ושודרה ברשת FOX החל מ-9 בינואר 2000 ועד 14 במאי 2006. היא כללה שבע עונות ובסך הכול 151 פרקים. הסדרה מתמקדת במלקולם, נער מחונן, ובמשפחתו.
בישראל הסדרה שודרה בערוצים סטאר וורלד וביפ.
תקציר העלילה
עלילת הסדרה מתמקדת במלקולם, נער מחונן עם מנת משכל 165, ובמשפחתו הלא מתפקדת. לאחר שפרנסיס, הבן הבכור, נשלח לפנימייה צבאית, נשארים בבית מלקולם, אחיו הגדול ריס, ואחיו הצעיר דיואי. עונותיה הראשונות של הסדרה התרכזו בעיקר בדרכים שבהן מלקולם בוחר להתמודד עם קשיי גיל ההתבגרות. בעונות המאוחרות יותר החלה עלילת הסדרה להתמקד באופן הדרגתי בשאר חברי המשפחה ומכריהם.
אגואיזם אתי
אגואיזם אתי (מצרפתית, égoïsme) היא גישה בפילוסופיה של המוסר, המציבה במרכז את האדם הפועל, וגורסת את העיקרון המוסרי לפיו על כל אדם לפעול כדי לקדם את תועלת עצמו, כפי שהוא תופס אותה. האגואיזם האתי מתיר כך את הסתירה האפשרית בין פעולה של אדם לקידום ענייניו האישיים, ועקרונות מוסריים אחרים, התובעים ממנו לדחות את קידום ענייניו לטובת עניינם של אחרים, או להתחשב בעניינים אחרים אלו. האגואיזם האתי דוחה את הרעיון לפיו ניתן לנקוב בעקרונות נורמטיביים אובייקטיביים כלשהם, ודבק בתפישה לפיה עקרונות נורמטיביים חייבים להיות סובייקטיביים ותלויים בתפישתו של כל אדם בנפרד. גם זרמי משנה של האגואיזם האתי, דוגמת ההדוניזם האתי, קובעים עקרון סובייקטיבי (להרבות בהנאות ולהמעיט בכאבים). במובן זה, ניתן לראות באגואיזם האתי תורה נורמטיבית חסרה, שכן היא נעדרת תכתיב שאינו תלוי בתפישה הסובייקטיבית של האדם הפועל. היפוכו של האגואיזם הוא האלטרואיזם, הדוגל בהעדפת הזולת על פני האינדיבידואל.
הקושי העיקרי עמו מתמודד האגואיזם האתי כתורה נורמטיבית (כלומר, כתפישה לגבי הפעולה הרצויה של בני-אדם בעולם, בניגוד לאבחנה שבני אדם פועלים באופן אגואיסטי) היא כי הדוגל בו נאלץ כמעט תמיד לאמץ שני רעיונות נלווים: א) כי כאשר כל בני האדם יפעלו באופן אגואיסטי תהיה התוצאה מועילה לא רק לאינדיבידואל הפועל אלא גם לחברה בכללה (כלומר, מסקנה תוצאתנית). ב) כי פעולה אגואיסטית מסוגים מסוימים (לדוגמה, התנהגות מקיאווליסטית, מרמה או שקר) תניב תוצאות טובות פחות לאינדיבידואל הפועל, ומשום כך שכיחותה תרד ולא תעלה. דחיית העיקרון הראשון מפחיתה את הכדאיות של רוב בני האדם לאימוץ התנהגות נורמטיבית המודרכת על ידי אגואיזם אתי, ואילו דחיית העיקרון השני מובילה לערעור מוחלט של האגואיזם האתי כתפישה נורמטיבית.
הזרמים באגואיזם
באגואיזם קיימים שני זרמים עיקריים:
האגואיזם האינדיבידואלי
הערך העליון בו הוא טובת האגואיסט ולכן כל מעשה אנושי, של האגואיסט ושל זולתו, יישפט על ידי האגואיסט כטוב, אם הוא תורם לטובת האגואיסט, וכרע אם הוא מזיק לה.
מבחינת יכולת ההכרעה בסכסוכים, זוהי תורת מוסר מושלמת, שבה כל מעשה אנושי נשפט על ידי האגואיסט בהתאם לתרומתו לטובתו הוא בלבד, כך שאין לו שום קושי להכריע סכסוכים לטובתו האישית גרידא. חסרונה העיקרי הוא בסיכוי המועט שלה להתקבל על ידי אחרים, שכן הצד האחר בסכסוך יראה עצמו נפגע, בהכרח, מפתרון שכולו לטובת צד אחד בלבד. חשיפת תורה הנוטה כולה לצד המחזיק בה תביא לכך, שגם הצד האחר בסכסוך יאמץ אותה לעצמו ויתעקש להכריע לטובתו הבלעדית בניגוד לגישת האגואיסט, המבקש להציב את עצמו במרכז.
האגואיזם הכללי
באגואיזם הכללי מספר הערכים העליונים שווי המעמד הוא כמספר הנפשות עלי אדמות, כאשר לגבי כל אדם מעשיו נשפטים בהתאם לתרומתם לטובתו הוא בלבד.
חסרונה העיקרי של שיטה זו הוא חוסר היכולת להכריע סכסוכים כאשר כל אחד מהצדדים לסכסוך רואה בטובתו האישית את הערך העליון ולא נותן כל ערך מוסרי לצדדים האחרים.
אליס בראגה
אליס בראגה מוראס (בפורטוגזית: Alice Braga Moraes; נולדה ב-15 באפריל 1983) היא שחקנית קולנוע ומפיקת קולנוע וטלוויזיה ברזילאית. התפרסמה בשל משחקה בסרטים "עיר האלוהים", "אני אגדה" ו"אליסיום" ובשל גילומה של תרזה מנדוזה בסדרת הטלוויזיה האמריקאית "מלכת הדרום".
ביוגרפיה
בראגה החלה את קריירת המשחק שלה במספר מחזות בית-ספריים ובפרסומות מקומיות.
קריירה
תפקידה הבא היה בדרמה האירוטית "עיר תחתית", המבוססת על משולש אהבה מלא אלימות ותשוקה בעיר התחתית של סלבדור. בראגה זכתה במספר פרסים נחשבים בקולנוע הברזילאי בעבור תפקידה כחשפנית במועדון לילה בשם קרינה.
את הופעתה הראשונה בשפה האנגלית עשתה בראגה בסרט "מסע אל סופו של הלילה". סרטה האחרון בו התפרסמה בברזיל לפני שעברה להוליווד היה "O Cheiro do Ralo".
בראגה היגרה להוליווד בשנת 2007 והשתתפה במותחן האימה הפוסט-אפוקליפטי שובר הקופות "אני אגדה". הופעתה בסרט הייתה בדמותה של אנה, הניצולה היחידה ביחד עם בנה ונוויל בעיר ניו יורק לאחר שמגפה עולמית כילתה את כל בני האדם והפכה אותם ליצורים דמויי זומבים.
היא שיחקה בסרט הדרמה "רק אלוהים יודע", הפקה ברזילאית-מקסיקנית לצד דייגו לונה.
בראגה חזרה לשתף פעולה עם הבמאי שגילה אותה, פרננדו מאירלס, לאחר תקופה של שש שנים, בדרמת המסתורין המבוססת על ספרו של ז'וזה סאראמאגו "על העיוורון". בסרט הופיעה בדמותה הספרותית של האשה בעלת העין האפלה.
ביוני 2016 החלה לשחק בסדרת הפשע של רשת USA "מלכת הדרום" בתפקיד תרזה מנדוזה. ביוני 2017 שבה עם תפקידה לעונה שנייה.
בשנת 2017 שיחקה בסרט הדרמה "הבקתה", לצד סם וורת'ינגטון ואביב אלוש. בשנת 2020 גילמה את מגי טייקסיירה בסדרת הטלוויזיה האמריקאית-איטלקית "אנחנו מי שאנחנו" של רשת HBO.
בשנת 2023 שיחקה בסרט המותחן ״המהפנט״.
חיים אישיים
בינואר 2020 בראגה יצאה מהארון כלסבית ופרסמה כי היא נמצאת בזוגיות של שלוש שנים עם השחקנית הברזילאית ביאנקה קומפרטו.
בראגה מתגוררת לסירוגין בלוס אנג'לס ובסאו פאולו.
פילסטר
פילסטרים יכולים להיות עגולים או חצי עגולים בדומה לרוב העמודים הקלאסיים אך לרוב הם מעוצבים בצורה של עמוד שטוח בצורה מלבנית, כתבליט של עמוד על הקיר. ההקפדה על פרופורציות ועיטורים לפי הסדרים הקלאסיים נשמרת גם בעיצוב של פילסטרים.
בבניינים רבים שנבנו באיטליה בתקופת הרנסאנס נעשה שימוש בפילסטרים סביב דלתות כניסה, שערים וחלונות אשר מולם הוצבו עמודים במרחקים דומים. באופן זה התקבלה אכסדרה בין שתי השורות למרות שרק שורה אחת הייתה שורת עמודים אמיתית. בכניסות למבנים גדולים בסגנונות נאו קלאסיים שונים נקרא המעבר בין העמודים והפילסטרים אשר יצר מעין מרפסת כניסה - "פורטיקו" (Portico).
צפיפות היקום
צפיפות היקום או ליתר דיוק צפיפות המסה-אנרגיה ביקום היא ההתפלגות של מסה, אנרגיה, לחץ ומאמץ-מעוות ברחבי היקום. ביטוי זה מקורו בקוסמולוגיה המבוססת על תורת היחסות הכללית.
צפיפות היקום והשפעתה על המודל הקוסמולוגי של היקום
חשיבותה של צפיפות היקום נובעת ממשוואות פרידמן, המתארות את התפשטות היקום כתלות בצפיפות המאמץ-מסה-אנרגיה (להלן פשוט צפיפות) הכוללת שלו. משוואות אלה נובעות מהצבת מטריקת פרידמן-רוברטסון-ווקר של יקום הומוגני ואיזוטרופי במשוואות איינשטיין של תורת היחסות הכללית. משוואות פרידמן הו זוג משוואות דיפרנציאליות המתאר את התפתחותו של פרמטר הסקלה של היקום \ R(t) כתלות בזמן.
משוואות אלה הן כאשר \Lambda הוא הקבוע הקוסמולוגי של איינשטיין, \ \rho היא צפיפות המסה-אנרגיה הרגילה ו P הוא הלחץ. הגודל k מבטא את הגאומטריה של היקום ומקבל 3 ערכים: 1+, 1- ו 0 (יקום שטוח).
סוג הפתרונות של משוואות קובע את הגאומטריה של היקום: האם זה יקום אוקלידי שטוח, יקום בעל עקמומיות חיובית וסגור (מעין על-כדור) או יקום בעל עקמומיות שלילית ופתוח. כמו כן קובעות המשוואות את קצב התפשטות היקום והאם ימשיך להתפשט לנצח או יקרוס תחתיו. סוג הפתרונות נקבע על ידי הצפיפות הכוללת והלחץ ביקום.
הצפיפות שנותנת יקום שטח (ללא הקבוע הקוסמולוגי) נקראת צפיפות קריטית וערכה נתון על ידי כאשר H הוא קבוע האבל ("קבוע" זה משתנה בזמן). את צפיפות החומר נהוג לבטא ביחידות של צפיפות קריטית, ויקום שטוח מתקבל עבור.
כאשר לוקחים בחשבון את הקבוע הקוסמולוגי (ויש לקחת אותו בחשבון בגלל תעלומת המסה החסרה) התנאי ליקום שטוח הוא כאשר
מדידות של צפיפות היקום
את צפיפות היקום ניתן למדוד בשתי גישות עיקריות:
כאשר ביצעו האסטרונומים מדידות בשתי הגישות הנ"ל הם גילו חוסר התאמה חריף בין התוצאות השונות. התברר שהמסה הנצפית ביקום קטנה בהרבה (פי 100 בערך) מהמסה הדרושה להקנות ליקום את הגאומטריה האוקלידית וקצב ההתפשטות המהיר הנמדדים כיום. יתרה מכך, התברר שחלק רב מצפיפות המסה והאנרגיה ביקום מרוכז בסוג של אנרגיה אפלה, שבניגוד למסה רגילה, גורמת לדחייה ולא למשיכה, ומשמשת כגורם מאיץ. הביטוי הפורמלי של האנרגיה האפלה במשוואות פרידמן הוא הקבוע הקוסמולוגי של איינשטיין. החסרון הגדול במסה הוביל את האסטרופיזקאים להשערה על קיומו של חומר אפל, השערה זו נובעת גם מחוסר התאמה בין המסה הנצפית של גלקסיה לבין עקומת הסיבוב שלה (זהו פרופיל מהירות הסיבוב של חומר סביב מרכז הגלקסיה כתלות במרחקו מציר הסיבוב). חומר אפל זה איננו קורן ואיננו מבצע שום אינטראקציה למעט כבידה (וזו הסיבה למה קשה עד בלתי אפשר לגלותו באופן ישיר) ופיזיקאים של חלקיקים הציעו מספר מועמדים אקזוטיים לחומר האפל. על כדור הארץ נערכו מספר ניסויים לגילוי חלקיקים מסיביים שיכולים להיות החומר האפל (WIMPS), אך עד עתה, היו הם ללא הצלחה.