cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
רוב גרונקובסקי
קריירת פוטבול
בעונתו הראשונה הוביל את שחקני הפטריוטס עם 10 תפיסות לטאצ'דאון, בעונתו השנייה הוביל את הליגה עם 17 תפיסות לטאצ'דאון וסיים שישי ביארדים בתפיסה עם 1,327. שניהם שיאי כל הזמנים לעונה עבור שחקן בעמדת הטייט אנד. הוא סייע לפטריוטס להגיע לסופרבול XLVI בו הפסידו לניו יורק ג'איינטס. במהלך משחק הפלייאוף נגד בולטימור רייבנס נפגע בקרסולו ובתום העונה נאלץ לעבור ניתוח. עונה לאחר מכן שבר את ידו במחזור ה-11, הוא חזר לשחק בפלייאוף אך נפצע שוב ביד. השיקום מפציעה זו התארך בעקבות זיהום והוא נאלץ לעבור סדרת ניתוחים שגרמה לו להחמיץ את פתיחת עונת 2013, כמו כן עבר ניתוח בגבו. הוא חזר לשחק במחזור השביעי והיה מהשחקנים הבולטים בפטריוטס, עד שבמחזור ה-13 נפצע בברכו, קרע את שתי הרצועות הצולבות שלו והחמיץ את שאר העונה.
בעונת 2014 השיג 1,124 יארד בתפיסה ו-12 טאצ'דאונים במהלך העונה הסדירה. הוא נבחר לקאמבק של השנה ולנבחרת העונה ב-NFL. בפלייאוף סייע לפטריוטס לזכות בסופרבול XLIX, כשבכל אחד מהמשחקים תפס מסירה אחת לטאצ'דאון. בעונת 2015 היה שוב הטייט אנד המוביל בליגה עם 1,176 יארד בתפיסה ו-11 טאצ'דאונים. בניצחון בפלייאוף על קנזס סיטי צ'יפס השיג שני טאצ'דאונים והיה בכך לתופס המצטיין בפלייאוף בכל הזמנים של הפטריוטס, ולטייט אנד עם מספר הטאצ'דאונים הגבוה ביותר בפלייאוף בכל הזמנים מכל קבוצות הליגה.
בעונת 2016 שבר את שיא הקריירה לטאצ'דאונים לשחקן במדי ניו אינגלנד פטריוטס. בעקבות פציעה בגבו נאלץ לעבור ניתוח ולאחר המחזור ה-12 סיים את העונה. כשהוא מושבת, המשיכה הקבוצה וזכתה בסופרבול LI.
לפני עונת 2017 שיפר את חוזהו בפטריוטס, באופן שיתבסס על תמריצי הצלחה גבוהים עם אפשרות להפוך אותו לבעל המשכורת הגבוהה ביותר בליגה לעמדתו. במהלך העונה השיג 1,084 יארד ו-8 טאצ'דאונים, הוא נבחר בפעם החמישית לאול-פרו (נבחרת העונה). במשחק מול באפלו בילס פגע גרונקובסקי בשחקן שהיה שרוע על השדה וגרם לו לזעזוע מוח. בעקבות הפגיעה הושעה ממשחק אחד. בניצחון החוץ של הפטריוטס על פיטסבורג סטילרס שקבע את יתרון הביתיות בפלייאוף, השיג גרונקובסקי שיא קריירה של 168 יארד ולכך הוסיף גם תפיסה לבונוס של 2 נקודות שקבעה את תוצאת המשחק. במשחק גמר ה-AFC סבל מזעזוע מוח במהלך הרבע השני ולא חזר למשחק. בסופרבול LII השיג 9 תפיסות ל-119 יארד ושני טאצ'דאונים בהפסד הקבוצה לפילדלפיה איגלס. בעונת 2018 זכה עם ניו אינגלנד בסופרבול LIII, הוא הצטיין במשחק גמר ה-AFC נגד קנזס סיטי צ'יפס ובסופרבול, כשהשיג בכל אחד מהמשחקים שש תפיסות, כולל תפיסות מכריעות שהובילו לניצחון קבוצתו. בתום העונה הודיע על פרישתו ממשחק פעיל.
באפריל 2020, הצטרף גרונקובסקי לקבוצת טמפה ביי באקנירס, שבה חבר מחדש לטום בריידי שהצטרף אלייה אף הוא באותה עונה. הוא השיג שבעה טאצ'דאונים במהלך העונה וסייע לקבוצה להעפיל לסופרבול LV. בסופרבול רשם 67 יארד ושני טאצ'דאונים.
ביוני 2022 הודיע שוב על פרישה מפוטבול, באומרו "נתתי לזה את כל מה שהיה לי".
פעילויות נוספות
גרונקובסקי הוא מבעלי מניות המיעוט בקבוצת ההוקי קרח וגאס גולדן נייטס, המשחקת בליגת ה-NHL.
לאחר פרישתו הראשונה ממשחק הפוטבול, הצטרף לצוות הפרשנים של פוקס ספורטס.
במרץ 2020 הצטרף כמתאבק מקצועני ל-WWE וזכה באליפות 24/7 של ה-WWE.
סטטיסטיקה נבחרת
בעונה הסדירה:
בפלייאוף:
הליכון שולחני
הליכון שולחני הוא שולחן עבודה הבנוי מעל הליכון כושר.
אדם המשתמש בהליכון שולחני הולך באיטיות על הליכון כושר תוך כדי ביצוען של עבודות משרדיות על שולחן העבודה. המטרה של הליכון שולחני היא שילוב תנועה ותרגול עדין במשימות משרדיות שגרתיות. בכך, מאפשר ההליכון השולחני להחליף את תנוחת הישיבה המקובלת בעבודות משרדיות בהליכה איטית. במהירויות הליכה נמוכות, מרבית האנשים הבריאים מסוגלים לבצע משימות האופייניות לשולחן עבודה כגון הקלדה או שיחה בטלפון.
העיתון הניו יורק טיימס מייחס לד"ר ג'יימס לוין, אנדוקרינולוג מהמרכז הרפואי מאיו קליניק, את ההשראה להליכון השולחני. ד"ר לוין פיתח את הרעיון כחלק מעבודתו בנושא מניעת השמנת יתר, באמצעות הרכבת מדף של מיטת בית-חולים מעל מסילת כושר פשוטה. ד"ר סת' רוברטס, פרופסור לפסיכולוגיה מאוניברסיטת ברקלי, תכנן הליכון שולחני בשנת 1996, וככל הנראה היה המשתמש הראשון במערכת זו.
ישנם מספר סוגים מסחריים של הליכונים שולחניים. חלקם בנויים ממסילות כושר מסורתיות עם שולחן עבודה ייעודי בנוי סביבן, בעוד שאחרים נבנו לשימוש ייעודי כזה מלכתחילה.
הליכון שולחני לא משמש בדרך כלל לשיפור סיבולת לב-ריאה, שכן מרבית המשתמשים בו מוצאים שקצב ההליכה הנוח ביותר הוא בטווח של 1–3 קמ"ש. מחקר שערך ג'יימס לוין במאיו קליניק מגלה כי משתמשים שורפים כ-100 עד 130 קלוריות לשעה במהירויות הנמוכות מ-3 קמ"ש. מחקר שנערך במאיו קליניק בשנת 2007 ועסק בעובדי משרד הסובלים מעודף משקל, קבע כי "אילו זמן הישיבה מול מחשב היה מוחלף בעבודה-תוך-הליכה, שריפת האנרגיה הייתה עולה ב-100 קלוריות לשעה. לכן, אם עובדים הסובלים מעודף משקל היו מחליפים בין שעתיים לשלוש שעות ביום את הישיבה בהליכה, ואם שאר המרכיבים היו ללא שינוי, הדבר היה מביא לירידה במשקל של 20–30 ק"ג בשנה.
הנרי ברטל פריר
סר הנרי ברטל אדוארד פריר (באנגלית: Henry Bartle Edward Frere; נולד ב-29 במרץ 1815 בקליידאץ', האימפריה הבריטית - מת ב-29 במאי 1884 בלונדון, האימפריה הבריטית) היה פקיד קולוניאלי בריטי. הייתה לו קריירה מוצלחת בהודו, אולם נודע בשל תפקידו בדרום אפריקה, במסגרתו גרם למלחמת הזולו ומלחמת הבורים הראשונה.
שנותיו הראשונות
פריר נולד ב-29 במרץ 1815 בעיר קליידאץ' שבבריטניה. אביו היה אדוארד פריר, ואמו הייתה מרי אן גרין. היו לו שתי אחיות, אחת צעירה ממנו ואחת מבוגרת ממנו. הוא התחנך במכללת חברת הודו המזרחית.
בשנת 1842 הוא קיבל תפקיד כמזכירו האישי של סר ג'ורג' ארתור, שהיה מושל בומביי. שנתיים לאחר מכן ב-10 באוקטובר הוא נישא לבתו, קתרין ארתור. בתם הבכורה מרי, הייתה ברבות הימים לסופרת. בניהם הנוספים היו: קתרין (נולדה ב-1849), ג'ורג'ינה (נולדה ב-1850), ארתור (נולד ב-1855) ואליזה (נולדה ב-1857).
תפקידו בהודו
בשנת 1862 מונה כנציב של בומביי, ושם המשיך במדיניות הטיפוח העירוני שהחל בה בסינד. הוא הקים את "מכללת דקאן" (Deccan College) לארכאולוגיה ולשונות, הפועלת עד ימינו. הוא הורה לנתץ את המבצר העתיק ליד העיר, וכך אפשר לעיר להתרחב ולגדול, ובשנת 1864 נבנתה בהוראתו "מזרקת פלורה" (Flora Fountain). בשנת 1868 פרסמה בתו מרי ספר בשם "Old Deccan Days", שהפך לנכס חשוב בפולקלור ההודי בשפה האנגלית, והפך אותה לסופרת מפורסמת. בשנת 1867 הוא חזר לבריטניה, ושם קיבל את אות "אביר מפקד גבוה של מסדר כוכב הודו".
תפקידו בדרום אפריקה
בשנת 1872 הוא נשלח בידי משרד החוץ הבריטי לזנזיבר כדי לשאת ולתת עם השליט המקומי בורגוס בן סעיד. בשנת 1875 הוא ליווה את הנסיך מוויילס למצרים והודו. בשנת 1877 הוא מונה לנציב העליון של מושבת הכף בדרום אפריקה. במסגרת תפקידו, היה עליו לממש את התוכנית של משרד החוץ הבריטי להתיך את כל המדינות הדרום-אפריקאיות לקונפדרציה בריטית. עם זאת, רעיון ה נתקל בהתנגדות מצד הרפובליקות האפריקאנריות, וממלכות מקומיות כמו ממלכת הזולו.
בספטמבר 1877 פרץ סכסוך קטן בין שני שבטים מקומיים בגבול מושבת הכף. לרוב הבריטים התעלמו מסכסוכים כאלו, אולם פריר ראה בסכסוך זה הזדמנות לספח שטחים חדשים עבור הקונפדרציה המתוכננת, ומיהר להכריז מלחמה על אחד השבטים. כך פרצה המלחמה שכונתה "מלחמת הגבול התשיעית" והייתה חלק מסדרת מלחמות גדולה יותר בין הבריטים לבין הילידים שנקראה "מלחמות קוסה". המלחמה הסתיימה מהר מאוד בניצחון בריטי מוחץ. על הכוח הבריטי במלחמה זו פיקד לורד צ'למספורד, שהיה ידידו של פריר עוד מזמן שירות המשותף בהודו. בעקבות המלחמה, חבל טרנסקאי סופח למושבת הכף.
מלחמת הזולו
פריר עמד בתוקף על כך שכדי לשלוט באזור דרום אפריקה בצורה מוחלטת, יש להכניע את ממלכת הזולו שתחת שלטונו של מלכה קטשאויו קמפנדה הגיעה לשיא עוצמתה. הזולו ידעו על כך, והשתדלו להימנע. עם זאת, פריר החל להכין תוכניות מלחמה ללא גיבוי מלא מהפרלמנט הבריטי. המתיחות גברה כאשר ביולי של שנת 1876, שתי נשותיו של ראש שבט מקומי נמלטו עם אהוביהן לגבול מושבת נטאל הבריטית. בניו של ראש השבט החזירו אותן והוציאו אותן להורג. פריר דרש מקטשאויו לשלם 500 ראשי בקר כפיצוי על הסגת הגבול. קטשאויו טען שהצעירים שחטפו את הנשים פעלו בלהט הרגע, והציע לשלם 50 לירות שטרלינג כפיצוי. אירוע זה העלה את הביקורת האירופאית כנגד הזולו ומלכם קטשאויו והעלה את המתיחות בין הצדדים. ייתכן אף שקטשאויו הסית את השבטים הילידים באזור למרוד כנגד האירופאים.
פריר ניצל כמה תקריות גבול קטנות שהתרחשו בין אוגוסט לספטמבר 1878, כדי להציב אולטימטום בפני קטשאויו ב-1 בדצמבר. פריר דרש מקטשאויו לפרק את צבאו, לקבל עליו ממשל בריטי, ולשלם קנס. קטשאויו הסכים לשלם את הקנס, אולם לשאר הדרישות סירב. פריר ציפה לכך, ובתחילת שנת 1879 פרצה "מלחמת הזולו".
פריר מינה כמפקד הכוח שפלש לזולולנד את לורד צ'למספורד. שניהם זלזלו בבני הזולו. פריר כינה אותם "חבורה של פראים חמושים במלות". עם זאת, ב-22 ביוני התרחש קרב איסאנדלוואנה, שהסתיים בניצחון מוחץ לבני הזולו, והפך לאחת התבוסות המשפילות ביותר של צבא אירופאי כנגד צבא ילידים. לאחר הקרב ננזף פריר קשות בידי הפרלמנט הבריטי על שיצא למלחמה ללא אישור. עם זאת, ראש הממשלה בנג'מין דיזראלי החליט לסיים את הקונפילקט במהירות האפשרית, ושלח לאזור כוחות נוספים. פריר לא הודח מתפקידו לעת עתה, אולם שטחי שלטונו צומצמו מאוד.
מלחמת הבורים הראשונה
בשל המלחמות נגד הילידים, פריר לא יכל לתת את דעתו על כך שהתושבים הבורים של ממלכתו אינם מרוצים מהשלטון הבריטי וחפצים בעצמאות. באפריל 1879 נפגש פריר עם קבוצה של כ-4,000 בורים ממורמרים ליד פרטוריה, והבטיח להגיש את תלונותיהם בפני הממשלה הבריטית. עם זאת, בדצמבר 1880, הכריזה "הרפובליקה הדרום-אפריקאית" באופן חד-צדדי על עצמאותה בראשותו של פול קרוגר. הבורים הטילו מצור על עמדות הצבא הבריטי ברחבי טרנסוואל ותקפו את שיירות האספקה והתגבורת שניסו להגיע אליהם. המלחמה הגיעה לשיאה ב-27 בפברואר 1881 בקרב מג'ובה היל, שהסתיים בניצחון בורי מוחץ. ראש הממשלה הבריטי החדש, ויליאם יוארט גלאדסטון, נאלץ להכיר בעצמאותם של הבורים.
אחריתו
בשנת 1880 הוא נקרא לשוב ללונדון והואשם בפזיזות וביציאה למלחמה ללא רשות. הוא הודח מתפקידו ומת בלונדון ב-29 במאי 1884. הוא נקבר בקתדרלת סנט פול.
הורסט פון מלנתין
גנרל הורסט פון מלנתין (בגרמנית: Horst von Mellenthin; 31 ביולי 1898 – 8 בינואר 1977), היה מפקד בכיר בורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
קריירה מוקדמת
פון מלנתין נולד ב-31 ביולי 1898 בהנובר, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1915 במהלך מלחמת העולם הראשונה התגייס פון מלנתין לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הארטילריה ה-6, ולחם עמו במהלך המלחמה, ואף הועלה לדרגת לוטננט. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה הצטרף פון מלנתין לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1925 הועלה פון מלנתין לדרגת אובר לוטננט, ובשנת 1932 הועלה לדרגת האופטמן. בשנת 1933 מונה פון מלנתין לשלישו של מפקד הOKH, וכיהן בתפקיד זה כעוזרם של קורט פון המרשטיין-אקוורד וורנר פון פריטש. בשנת 1937 מונה פון מלנתין לנספח צבאי בברלין, ותפקידו היה לתאם עם בעלות הברית של גרמניה ואף עם המדינות הנייטרליות.
מלחמת העולם השנייה
ב-1 באוגוסט 1939 הועלה פון מלנתין לדרגת אוברסט לוטננט, וב-1 במרץ 1941 הועלה לדרגת אוברסט. במאי 1943 מונה פון מלנתין למפקד רגימנט הגרנדירים ה-67, שהיה חלק מהדיוויזיה ה-23, ובאוגוסט 1943 מונה למפקד הדיוויזיה שהייתה תחת פיקוד הארמייה ה-18. ב-1 בספטמבר אותה שנה מונה פון מלנתין למפקד הדיוויזיה ה-93, שהייתה חלק מהקורפוס ה-2 במסגרת הארמייה ה-16, וב-1 בדצמבר אותה שנה הוא הועלה לדרגת גנרל-מיור, ומונה למפקד הדיוויזיה ה-205, שהייתה חלק מהקורפוס ה-43 במסגרת הארמייה ה-16. ב-1 ביולי 1944 הועלה פון מלנתין לדרגת גנרל-לוטננט, וב-10 באוקטובר אותה שנה קיבל על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. באוקטובר 1944 מונה פון מלנתין בנוסף לממלא מקום מפקד הקורפוס ה-16, ובינואר 1945 מונה למפקד קורפוס הפאנצר ה-38, שהיה חלק מהארמייה ה-18 במסגרת קבוצת ארמיות צפון. ב-16 במרץ 1945 הועלה פון מלנתין לדרגת גנרל חיל התותחנים, ומונה למפקד הקורפוס ה-11, שהיה חלק מארמיית הפאנצר הראשונה במסגרת קבוצת ארמיות מרכז, עליו פיקד במשך 4 ימים, וב-4 באפריל קיבל תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-20 באפריל 1945 מונה פון מלנתין למפקד הקורפוס ה-8, שהיה חלק מהארמייה ה-17 במסגרת קבוצת ארמיות מרכז, ופיקד עליו עד סוף המלחמה, אז נכנע בראש כוחותיו לצבא ארצות הברית.
לאחר המלחמה
פון מלנתין שוחרר מהשבי בשנת 1947, ולאחר שחרורו היה פעיל בארגון גהלן. בשנת 1956 מונה פון מלנתין לנספח דיפלומטי בשגרירות גרמניה המערבית בוושינגטון, וב-8 בינואר 1977 הוא מת בביתו בוויסבאדן ונקבר בטקס צבאי מלא.
דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-47 (ורמאכט)
דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-47 (בגרמנית: 47. Volksgrenadier-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של ה שלחמה במלחמת העולם השנייה.
מערות ואומנות עידן הקרח בהרי היורה השוואבים
רקע
התרבות האוריניאקית הייתה תקופה תרבותית שהחלה בסביבות 42,000 לפני הספירה ונמשכה עד 31,000 לפני הספירה. במרכז אירופה זו התרבות העתיקה ביותר של התקופה הפלאוליתית (התקופה הפלאוליתית העליונה). מבחינת היסטוריית האקלים, תקופה זו נופלת במהלך עידן הקרח האחרון בתחילת הפליסטוקן, שבדרום גרמניה מכונה.
בתקופת התרבות האוריניאקית התפשטו בני אדם מודרניים אנטומית (Homo sapiens) על פני אירופה, ואילו הניאנדרטלים נעלמו. גם אם ידועות צורות קישוט אמנותיות מתקופות קדומות יותר, ייצוגים אמנותיים פיגורטיביים הופיעו לראשונה בתקופת התרבות האוריניאקית כציורי מערות ו, כך החלה האמנות החזותית. חלילי העצם הראשונים, שמוכרים באופן חד משמעי ככאלה, מגיעים גם הם מהתרבות האוריניאקית, והם מוכיחים גם את העיסוק במוזיקה בתקופה זו. מכתירים את אומנות התרבות האוריניאקית ותקופות מאוחרות יותר של תקופת הקרחונים האחרונה גם כ"אמנות מתקופת הקרח".
הרשמה
קבוצה של שש מערות מהרי היורה של שוואביה הוצעה על ידי מדינת באדן-וירטמברג בשנת 2015 בשם: "מערות עם האמנות העתיקה ביותר של עידן הקרח" ברשימת ההצעות של גרמניה לאתרים להכללה ברשימת אתרי המורשת העולמית של אונסק"ו. בשנת 2017, המערות נרשמו כמורשת תרבותית ברשימת אתרי המורשת העולמית של אונסק"ו בהתבסס על החלטה של הכנס ה-41 של הוועדה למורשת עולמית בשם "מערות ואומנות עידן הקרח בהרי היורה השוואבים". בסיכום כתוב:
הרישום נעשה על בסיס קריטריון 3:
תחום
אתר המורשת העולמית כולל שני אזורים נפרדים, אחד בעמק הנהר ב והשני בעמק לונה (Lonetal) באזור הגבול שבין מחוז אלב-דונאו ו. שטח אתר המורשת הכללי הוא 4,621 דונם וכל אחד משני האזורים מוקף באזור חיץ, ששטחו הכולל הוא 11,587 דונם. כל אחד מהאזורים הללו מכיל שלוש מערות, הממוינות בטבלאות הבאות בכיוון במורד הזרם.
המערות והממצאים שהתגלו בהן
ממערות עמק אך ועמק לונה וסביבתם ידועים בסך הכול יותר מ-50 ייצוגים פיגורטיביים וכן ממצאים ושרידים של 24 חלילים מהתרבות האוריניאקית (נכון לשנת 2016). הדמויות וכלי הנגינה, המגולפים לרוב משנהב של ממותה, הם "המכלול המוקדם ביותר של יצירות האמנות שידוע עד כה".
בגיל מוערך של לפני 42,000 עד 38,000 שנים,, שהתגלתה במערת הוהלה פלס (Hohle Fels) , היא אחד הייצוגים הפיגורטיביים העתיקים ביותר הידועים של גוף האדם. הצלמית העתיקה, באותה מידה של ארי-אדם ממערת שטאדל, מייצגת אדם עם ראשו וגפיו של אריה מערות. ממצאים דומים התגלו במערות האחרות, למשל פסלוני בעלי חיים בני כ-40,000 שנה במערת פוגלהרד או חלילי עצם בני 42,000 עד 43,000 שנה מגייסנקלוסטרלה.
ייצוג המערות במוזיאונים
מערות אלה וחפצי האמנות הפלאוליתיים שהתגלו בהם מוצגים בעיקר באמצעות שחזור המערות במוזיאון הפרהיסטורי בלאובאורן (Urgeschichtlichen Museum Blaubeuren, ליד המערות בעמק אך), בארכאופארק פוגלהרד (Archäopark Vogelherd, ליד מערת פוגלהרד שבעמק לונה), ב, במוזיאון המדינה וירטמברג (Landesmuseum Württemberg) בשטוטגרט ובמוזיאון של אוניברסיטת טיבינגן. מבין הממצאים המקוריים שהוצגו בארבעה מוזיאונים ובפארק הארכאולוגי, יותר ממחציתם נמצאים באגף "תרבויות עתיקות" (Alte Kulturen) במוזיאון של אוניברסיטת טיבינגן בטירת הוהנטיבינגן (Schloss Hohentübingen).
רחל וישניצר
רחל וישניצר-ברנשטיין (בגרמנית: Rahel Wischnitzer Bernsein) (14 באפריל 1885 – 20 בנובמבר 1989) הייתה אדריכלית והיסטוריונית של אמנות יהודית. במהלך חייה פרסמה ארבעה ספרים, כתבה עשרות מאמרים והייתה עורכת האמנות של כתבי העת "רימון" ו"מילגרוים".
ביוגרפיה ופעילות מקצועית
רחל וישניצר נולדה לולדמיר וסופי ברנשטיין במינסק, רוסיה. אביה היה סוכן ביטוח, והיה לה אח קטן אחד. משפחתה הייתה שומרת מסורת וחגגה חגים יהודיים. כמה שנים מאוחר יותר עברו לוורשה, שם סיימה תיכון ב-1902.
לאחר שסיימה תיכון, למדה אמנות באוניברסיטת היידלברג בשנים 1902–1903 ובאקדמיה המלכותית לאומנויות בבריסל בין השנים 1903–1905. משם עברה ללמוד בבית הספר המיוחד לאדריכלות בפריז וקיבלה תעודת אדריכל בשנת 1907, ובכך הייתה אחת הנשים הראשונות באירופה שקיבלו תעודה זו. היא המשיכה ללמוד אמנות באוניברסיטת מינכן בשנים 1910-1911.
בשנת 1912 רחל נישאה למארק וישניצר, היסטוריון שהתמחה בהיסטוריה רוסית ויהודית בסנקט פטרבורג, רוסיה. נולד להם ילד אחד, לאונרד, ב-1924.
השהות בברלין
בשנת 1921 בני הזוג וישניצר עברו לברלין וייסדו יחד עם חברים את כתבי העת 'רימון' ו'מילגרוים'. בזמן שהותה בברלין, וישניצר הייתה גם עורכת האמנות והאדריכלות של האנציקלופדיה יודאיקה, אנציקלופדיה העוסקת ביהדות ותכנים יהודים בין 1928 ל-1934. בנוסף, היא עבדה במוזיאון היהודי בברלין עד שנת 1938. בשנת 1935 פרסמה את ספרה הראשון, Symbole und Gestalten der Jüdischen Kunst (צורות וסמלים של אמנות יהודית).
המעבר לניו יורק
לאחר עליית המפלגה הנאצית לשלטון בגרמניה, משפחת וישניצר עברה לפריז לזמן קצר ולאחר מכן לניו יורק בשנת 1940. רחל המשיכה ללמוד באוניברסיטת ניו יורק, וסיימה את התואר השני שלה, שעסק באדריכלות של בתי כנסת, בשנת 1944.
בשנת 1956, שנה לאחר פטירתו של בן זוגה, וישניצר ייסדה את מחלקת האמנות במכללת שטרן לנשים (אנ'), והמשיכה ללמד עד פרישתה בשנת 1968. באותה שנה, קיבלה תואר דוקטור של כבוד מישיבה יוניברסיטי, אוניברסיטה יהודית בניו יורק.
בשנת 1979 השנתון Journal of Jewish Art הקדיש לה גיליון לרגל יום הולדה ה-95.
ספרים
רשימת ספריה שהתפרסמו:
מרסל סביצר
מרסל סביצר (בגרמנית: Marcel Sabitzer, נולד ב-17 במרץ 1994) הוא כדורגלן אוסטרי, המשחק כקשר בבורוסיה דורטמונד ובנבחרת אוסטריה.
הוא בנו של כדורגלן העבר הרפרייד סביצר.
קריירת מועדונים
סביצר החל את הקריירה המקצוענית שלו במדי מועדון נעוריו אדמירה ואקר. לאחר שנתיים, בהן שותף בד בבד גם בקבוצת המילואים של ואקר, חתם סביצר במדי ראפיד וינה. אחרי עונה מוצלחת בווינה, סביצר חתם בשורות מועדון הבונדסליגה השנייה ר.ב. לייפציג מגרמניה. בעונתו הראשונה הושאל לקבוצת רד בול זלצבורג, במדיה היה שותף לעונה אישית מצוינת כאשר כבש 19 שערי ליגה, ב-33 משחקים, וסייע לקבוצתו לזכות בדאבל האוסטרי. עם סיום עונת ההשאלה, סביצר שב ללייפציג, והיה שותף פעיל להעפלתה ההיסטורית לבונדסליגה בסיום עונת 2015/2016.
בקיץ 2021 עבר סביצר לבאיירן מינכן, תמורת דמי העברה של 16 מיליון אירו. ב-2 באפריל 2022 כבש שער בכורה בניצחון 1–4 על פרייבורג.
לקראת עונת 2022/23 עבר סביצר בהשאלה לעונה אחת למנצ׳סטר יונייטד מהפרמיירליג.
ב-24 ביול 2023 חתם סביצר ביריבתה של באיירן, בורוסיה דורטמונד.
קריירה בינלאומית
סביצר ערך את הופעת הבכורה שלו עבור הנבחרת האוסטרית ב-5 ביוני 2012, בהתמודדות מול רומניה. הוא כבש את שער הבכורה שלו עבור מולדתו במשחק ידידות מול איסלנד, ב-30 במאי 2014.
תארים
באיירן מינכן
משחקי גנגסטה
משחקי גנגסטה (שם מקורי באנגלית: Havoc; בעברית: אנדרלמוסיה, או: חוּרְבָּן) הוא סרט דרמת פשע והתבגרות אמריקאי משנת 2005 שביימה ברברה קופל. את התסריט עיבד סטיבן גייגן לפי סיפור מאת ג'סיקה קפלן.
במרכז העלילה המתרחשת בלוס אנג'לס, עומדת תופעת ה"וִיגֶרים", בני-טובים לבנים המחקים את תרבות כנופיות הגנגסטה ראפ על גינוניה, שפת הרחוב ואופנת הביגוד שלה, וכן ה"סלאמינג" (Slumming), שוטטות והתרועעות עם בני מעמד חברתי נמוך, דבר שמביא להתנגשות הממחישה ללבנים עד כמה הם חסרים חוכמת רחוב של הכנופיות.
את הדמויות הראשיות מגלמים אן האת'וויי, ביז'ו פיליפס, פרדי רודריגס ומייק ווגל, ובתפקידי משנה משחקים מאט או'לירי, ג'וזף גורדון-לוויט, שירי אפלבי, אלקסיס דזינה, צ'נינג טייטום, מייקל בין ולורה סאן ג'אקומו.
עלילה
נער בשם אריק (או'לירי) מצלם סרט תיעודי על חבריו מכנופיית "פי.אל.סי" (P.L.C), בני נוער "ויגרים" משכונת המעמד העליון "פסיפיק פאליסיידס" בלוס אנג'לס. את הכנופיה מנהיג טובי (ווגל), שחברתו היא אליסון "אלי" לאנג (האת'וויי), בת יחידה במשפחה לא-מתפקדת שהתקשורת בה מתנהלת בעיקר באמצעות פתקים על המקרר. אליסון מבלה את רוב זמנה עם חברתה הטובה אמילי רובין (פיליפס), והיא בת-בית אצל משפחת רובין. אליסון מדברת למצלמת הווידאו של אריק, ומסבירה שהיא וחבריה הם בסופו של דבר בני נוער משועממים, שאימצו את נורמות הגנגסטה כתרבות המתנגדת להוריהם העשירים והמתנשאים.
הסצנה הפותחת מתרחשת במגרש חניה, שם מתלקחת תגרה המונית בין כנופיית "פי.אל.סי" לכנופיה ממעמד חברתי נמוך. בני הנוער בורחים כאשר המשטרה מגיעה. בערב, החבורה מגיעה למסיבה פרועה בביתו של אריק, השורף רהיטים לפני שהוא עובר להתגורר עם אימו בשיקגו. במהלך המסיבה מתבהרים היחסים בין אליסון, טובי, אמילי וסאם (גורדון-לוויט), והערצתה של אמילי כלפי אליסון.
למחרת, אליסון נפגשת עם אביה סטיוארט (בין) במשרדו, לשיחה מאולצת ושטחית. בערב נוסעים טובי, אליסון, אמילי וסאם לאזור המכונה "הַגֶּטוֹ" במזרח לוס אנג'לס, שם הם קונים מריחואנה מהקטור (רודריגס), סוחר סמים ומנהיג כנופיית מקסיקנים מרחוב 16. אליסון קונה לעצמה קראק. טובי סבור שהקטור מרמה אותו בכמות המריחואנה, ובוויכוח ביניהם הקטור שולף אקדח, משפיל את טובי לעיני חבריו, ורק תחנוניה של אליסון משכנעים את הקטור להניח לטובי. מאחר שהן מאשימות את טובי בהסלמת התקרית, יוצאות אליסון ואמילי בערב המחרת לבילוי בנות עם חברותיהן אמנדה (אפלבי) וסאשה (דזינה). הבילוי מתחיל בבר, והבנות מעריצות את אליסון המפלרטטת עם גבר מבוגר כדי לקבל ממנו קוקאין. הן שואפות את הסם בשירותים, ואליסון משכנעת את חברותיה לנסוע למזרח העיר. למעשה, אליסון מקווה לפגוש שוב את הקטור שדמותו משכה וסקרנה אותה. הן פוגשות אותו עם אחיו הגדול צ'ינו וחבר כנופייתם, מנואל. הקטור מזמין את הנערות למסיבה בביתו, לשם הן הולכות למרות הסתייגותה של אמילי וחששה של אמנדה לעבור את הגבול הגאוגרפי שהציבו לה הוריה, ולהיכנס לאזור של זנות וסמים. סאשה מתערה מיד בסביבה בזכות הספרדית השגורה בפיה, ואמנדה נרגעת אחרי שתיית טקילה. הקטור מספר להן שהוא וחבריו נוהגים לבלות דרך שגרה במוטל "אלווראדו" ומציע להן לבוא לשם, אך אליסון דוחה את הזמנתו ברוח טובה והן חוזרות הביתה בלילה, נרגשות מחוויית ההרפתקה.
אריק בא למחרת אל ביתה של אליסון לראיין אותה לסרט שלו, אך היא הופכת את הריאיון לקרב מוחות ארוטי שבסופו הוא אומר לה שהיא אחת מהאנשים הבודדים ביותר שהוא מכיר. פגועה מהאמת שהוטחה בה, אליסון יוצאת להסתובב בעיר ופוגשת את הקטור, כביכול באקראי. הוא לוקח אותה לסיור מודרך בסביבת מגוריו ופעילותו ומספר לה על משפחתו ואורחות חייו, תוך שהוא מסביר שאף על פי שאנשים מזהים את האזור עם פשע וסמים, זה מקום שבני אדם גרים וחיים בו. מוקסמת מחוכמת הרחוב של הקטור, אליסון ממשיכה לסייר איתו לתוך הערב, כאשר כוח משטרה פושט על הרחוב בחיפוש אחרי סוחרי סמים. אליסון נעצרת על ידי שוטרת המבינה שמדובר בקטינה שלא שייכת לסביבה. הוריה באים לשחררה מהמעצר, ואביה נוזף בה על שנתפסה בחברתם של סוחרי קראק. אליסון טוענת כנגדו שהיא מאסה בחיים המזויפים. בבית הספר, אליסון הופכת למושא הערצה בין הבנות בגלל מעצרה, אך טובי כועס על חוסר נאמנותה ל"משפחת פי.אל.סי". אמילי מעוניינת לצאת עם אליסון שוב לעיר, וזו לוקחת אותה לביתו של הקטור כאשר במקום מתקיים טקס טבילה לנצרות של תינוק. הקטור שבע רצון מכך שאליסון לא הסגירה אותו למשטרה, ומזמין אותן לבלות בערב ב"אלווראדו".
השתיים באות למוטל, ואחרי ערב של שתיית אלכוהול הן מבקשות להצטרף לכנופיית רחוב 16. הקטור מסביר שבטקס החניכה הן צריכות להטיל קוביית משחק ולשכב עם חברי כנופיה כמספר שיעלה בגורל. אליסון מעלה את המספר 1, ואמילי – 3. אליסון בוחרת לשכב עם הקטור, אך מתחרטת ומבקשת לעזוב, דוחקת באמילי לבוא איתה, אך אמילי נלהבת להמשיך, ואליסון מושלכת מהחדר. הקטור שוכב עם אמילי, תוך כדי מעשה הוא רומז לצ'ינו להצטרף, והלה אונס את אמילי בחדירה אנאלית. למשמע זעקותיה של אמילי, אליסון פורצת לחדר ומחלצת אותה מידי הבחורים הכועסים על הפכפכותן.
באותו הזמן, טובי, סאם וניק (צ'נינג טייטום) מתארגנים לנקום באנשיו של הקטור, ומול מצלמתו של אריק הם מקיימים טקס ראוותני עם כלי הנשק שלהם. אליסון באה אל אריק, והוא מראה לה בדאגה את סרטון שבועת הנקמה של טובי. היא נבהלת ומתקשרת לטובי להסביר שכלל לא היה אונס, אך הוא מסרב להאמין לה ומנתק את השיחה. היא ממהרת לביתה של אמילי כדי לנסות למנוע שפיכות דמים ומספרת להוריה של אמילי על טקס הטלת הגורל שהן השתתפו בו מרצונן. אמילי המושפלת בורחת לחדר השירותים ומתחילה לחתוך את ורידי ידיה בסכין גילוח, אך אליסון, במילות פיוס ובהומור, מניאה אותה מהמעשה.
טובי וחבריו פורצים למוטל, אך מבהילים רק אישה ונערה מקסיקניות המתחננות על חיי התינוקת שאיתן, והם נמלטים מהמקום מבולבלים. בדרכם הביתה, הם חולפים על פני מכוניתם של צ'ינו ומנואל המחפשים את אליסון ואמילי. מבטיהם מצטלבים תוך כדי נסיעה, טובי רואה כתובת קעקע של כנופיית רחוב 16 על קרקפתו של מנואל, והמסך מחשיך. נשמעות חריקת צמיגים בולמים וצעקות, ולבסוף נשמעת ירייה.
הסרט של אריק מסתיים במונולוג של אליסון מסצנת הפתיחה, המדגיש לצופה עד כמה היא התפכחה מאז.
הפקה
ג'סיקה קפלן, ילידת 23 ביוני 1978 בסנטה מוניקה, כתבה את הסיפור בהיותה תלמידת בית ספר כבת 15, בהשראת דמויות חבריה לכיתה, ילדי עשירים לבנים במערב לוס אנג'לס אשר חיקו את תרבות הכנופיות. הכותרת המקורית הייתה "The Powers That Be" (כינוי גנאי ליחידים או קבוצות בעלי שררה המרכזים בידיהם כוח לקבוע עבור אחרים מה מקובל ומותר בקבוצה מסוימת). בשנת 1995, בהיות קפלן בת 17, נרכש הסיפור תמורת 150,000 דולר על ידי חברת "ניו ליין סינמה" וחברת ההפקות "New Cell" שבבעלות מייקל סטייפ. במשך כשבע שנים עבר הסיפור גלגולים שונים, כולל שכתובים שונים שעשתה קפלן עבור כמה אולפני הפקות, בטרם משך התפקיד הראשי את תשומת ליבן של השחקניות מנדי מור וקייט בוסוורת'.
ג'סיקה קפלן נהרגה באסון תעופה ב-6 ביוני 2003. מטוס קל שהטיס דודה ג'פרי סיגל התרסק לתוך בניין מגורים ברובע פיירפקס שבלוס אנג'לס, אחרי שהמריאו משדה התעופה של סנטה מוניקה בדרכם לבית המשפחה בסאן ואלי, איידהו. בכתוביות הסיום מוקדש הסרט לזכרה של קפלן.
את עיבוד התסריט השלים סטיבן גייגן בשם "Havoc" בראשית שנת 2003, עוד לפני מותה של קפלן, ואז הוחתמה מנדי מור לגלם את תפקידה של אליסון. מור פרשה מההפקה זמן קצר לפני תחילת הצילומים, משום שחשה לא בנוח עם נושאי המין, האלימות והסמים. בעקבות מור פרשה גם ג'נה מאלון שיועדה לתפקיד אמילי. אחרי פרישתה של מאלון, הוצע תפקיד אמילי ללינדזי לוהן שדחתה את ההצעה בנימוק שלא היה ראוי שהיא תשתתף בסצנת אונס. בסופו של דבר הוחתמו אן האת'ווי לתפקיד אליסון, וביז'ו פיליפס לתפקיד אמילי.
הסרט צולם בין התאריכים 30 בספטמבר ו-7 בנובמבר באזור דרום קליפורניה: מזרח לוס אנג'לס, אלטדינה, ברנטווד , הוליווד, סנטה מוניקה ושכונת פסיפיק פאליסיידס. סצנות בית הספר צולמו בבית הספר התיכון "פאליסיידס" בשכונה. בתסריט שעיבד גייגן, סצנת הסיום מתרחשת בהלווייתו של טובי שנהרג בעימות המזוין בסוף הסרט. סצנה זו מעולם לא צולמה.
הגרסה הקולנועית שהופצה קיבלה מהתאחדות הקולנוע של אמריקה סיווג צפייה R (Restricted) המגביל צפייה מתחת לגיל 17 בהשגחת הורים. אולם חברת "ניו ליין סינמה" הפקיעה את הגרסה הסופית מידיה של ברברה קופל, ונערכה גרסה נוספת ללא מעורבות הבמאית. גרסה זו לא הוגשה לקבלת דירוג צפייה, והיא ארוכה ב-7:05 דקות מהגרסה הקולנועית.
הפצה והכנסות
הקרנת הבכורה העולמית של "משחקי גנגסטה" התקיימה ב-26 ביוני 2005 במסגרת פסטיבל הסרטים הבינלאומי של מינכן, בארצות הברית – ב-8 באוקטובר באותה שנה, בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של שיקגו , וב-16 באוקטובר הופץ הסרט לבתי קולנוע בעולם. בארצות הברית, הסרט הופץ לצפייה ביתית בלבד ב-29 בנובמבר, באמצעות "New Line Home Video" (חטיבת ההפצה לצפייה ביתית של "ניו ליין סינמה"). ההכנסות הסתכמו ב-371,000 דולר.
"משחקי גנגסטה" לא הופץ לבתי הקולנוע בארצות הברית מכיוון שהאת'וויי ופיליפס סירבו ליטול חלק במסע פרסום לאור התערבותה הבוטה של ההפקה ועריכת הגרסה הארוכה ללא מעורבות הבמאית.
ביקורות
באתר ביקורות הסרטים "Rotten Tomatoes" קיבל הסרט 45% התייחסות חיובית בשקלול 11 ביקורות.
ג'ני קרמוד העניקה לסרט ארבעה וחצי כוכבים מתוך חמישה, וכתבה שזהו סרט נעורים צנוע, קצבי ומשכנע, העוסק בעולם האמיתי תוך שהוא נמנע מהמסקנה שבהינתן הבחירה, כל אחד יעדיף את עולם העשירים. האת'וויי מוכיחה אחרי "יומני הנסיכה" שהיא שחקנית מגוונת, ואותה משלימים מיטב שחקני המשנה, עם הופעה מרתקת של פרדי רודריגס, וביז'ו פיליפס כדמות מורכבת ורגישה. קרמוד סבורה שאף שהוא לא מחדש דבר לבני 25 פלוס, זהו סרט אינטליגנטי ששווה צפייה. ריצ'רד רפר הביע את דעתו ב"שיקגו סאן-טיימס" שהסרט היה נכנס לרשימת עשרת הסרטים הטובים ביותר לשנת 2005, אם היה מופץ כראוי לבתי הקולנוע. לעומתם, מייטלנד מקדונו כתבה במגזין "TV Guide" שכסיפור אזהרה, זהו ניסיון קלוש לספר על סלאמינג של ילדי עשירים.
אנה סמית' כתבה במגזין "אמפייר" שהדרמה מעלה שאלות מעניינות לגבי סלאמינג של מתבגרים בני-טובים, אבל מתקשה לספק תשובות. עם זאת, לאור האג'נדה הנוגעת ללב של הסרט, אין בו רגע דל. ליסה נסלסון ממגזין "וראייטי" הביעה דעה שהכותרת הראויה יותר לסרט היא "סלאמינג לאידיוטים", וציינה שהוא מספק כמה דיאלוגים משכנעים, ואיומים בין-תרבותיים אותנטיים. בסופו של דבר, אומרת נסלסון, הסרט נראה יותר כמו גרסת המאה ה-21 מצועצעת של מסות בסגנון שנות ה-50 של המאה ה-20 אודות הסכנות הצפויות לנערות נחמדות המפלרטטות עם מתמרדים חברתיים, בתוספת אקדחים, מין קבוצתי וקראק.
כמה מבקרים התייחסו לאיכות הסרט לאור עבודתם של במאית ותסריטאי זוכי פרס אוסקר. כריסטופר נול הביע התפעלות ממיומנותה של קופל נוכח תסריט לא מפותח וסיפור קשה לעיבוד. מייקל או'סאליבן כתב ב"וושינגטון פוסט" שהדבר הטוב ביותר בסרט הוא שדמותה של אליסון מתוארת ללא שמץ של התנשאות. הוא מציין שהתסריט כתוב באופן חד, וקופל מביאה רגישות של "זבוב על הקיר" אבל בסיכומו של דבר, הסרט מתקדם לשום מקום ואומר מעט. ריק ד'מוט סבור שלקופל וגייגן יש מה לומר, אבל הם לא מצליחים להעביר לצופים את המסר. לכן, הסרט אמנם איננו בזבוז זמן, אבל הוא בזבוז של כישרון, וקורס תחת תסריט לקוי שהיה צורך לשכתבו כדי שיהיה טוב באמת. ד'מוט נתן לסרט שניים וחצי כוכבים מתוך חמישה. פיליפ פרנץ' כתב ב"הגרדיאן" הבריטי שהסרט מתיימר להיות קריאת השכמה להורים מהמעמד הבינוני, אבל נשאר במרחב של "Reefer Madness" (סרט תעמולה אמריקאי משנת 1936 אודות סוחרי סמים המפתים ילדים להשתמש במריחואנה), והאכזבה גדולה בהרבה לאור העובדה שמדובר בבמאית דוקומנטריה רדיקלית גדולה, ותסריטאי שכתב את "טראפיק" ואת "סיריאנה".
קלאודיו בוויו
קלאודיו בוויו (בצרפתית: Claudio Beauvue; נולד ב-16 באפריל 1988) הוא כדורגלן גוואדלופי המשחק בבולון בעמדת החלוץ.
קריירת מועדונים
בוויו התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של נאנט וכאשר סיים את גיל הנוער הצטרף לטרואה מהליגה השנייה. ב-24 באוגוסט 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד בסטיה. ב-23 במרץ 2011 הושאל לשאטורו עד לסיום העונה עם אופציה לרכישת כרטיס השחקן שלו בסיום העונה, והעסקה יצא לפועל בסיום עונת. ב-37 משחקים בוויו כבש 10 שערים והיה מלך השערים של הקבוצה באותה עונה ובסיום העונה רכשה שאטורו את כרטיס השחקן שלו. ב-19 באוקטובר 2012 כבש שלושער ראשון בקריירה בניצחון 1-3 נגד אז'אקסיו.
לאחר שגילה יכולת טובה, אולימפיק מרסיי הביע עניין בשחקן, אך ב-29 בינואר 2013 הושאל לבסטיה מהליגה הראשונה לעד לסיום העונה. בסיום העונה החליטה בסטיה לא לממש עליו את האופציה מאחר שלא עלה על הציפיות. ב-20 ביוני 2013 חתם בגנגאן. בעונתו הראשונה במועדון זכה בקופה דה פראנס שהיה התואר הראשון שלו בקריירה. בוויו היה שותף לכל משחקי הקבוצה בליגה האירופית אלייה העפילה אוטומטית אחרי הזכייה בגביע והיה שותף להישג השיא של המועדון שהעפיל לשלב 32 הגדולות של המפעל בו הודח על ידי דינמו קייב. את העונה סיים כמלך השערים של המועדון עם 17 שערים בליגה ורק אלכסנדר לאקזט, אנדרה פייר ז'יניאק, זלאטן איברהימוביץ' ואדינסון קבאני כבשו יותר ממנו בליגה.
ב-27 ביוני 2015 חתם באולימפיק ליון ל-4 שנים תמורת 4.5 מיליון אירו. את שער הבכורה שלו במועדון הבקיע נגד גנגאן, קבוצתו הקודמת. בוויו בחר שלא לחגוג את השער כדי לכבד את קבוצתו הקודמת. ב-16 בינואר 2016 חתם בסלטה ויגו מהליגה הספרדית ל-5 שנים תמורת 5 מיליון אירו. סלטה היא הקבוצה הראשונה של בוויו מחוץ לצרפת.
ב-29 באוגוסט 2017 הושאל ללגנס מליגת העל הספרדית.
ב-30 באוגוסט 2018 הושאל לקן מליגת העל הצרפתית.
ב-18 בינואר 2020, חתם בדפורטיבו לה קורוניה מליגת העל הספרדית.
Panorama
Panorama (בעברית: פָּנוֹרָמָה) הוא אלבום האולפן השני נשל הזמרת-יוצרת האמריקאית היילי קיוקו. האלבום יצא לאור ב-29 ביולי 2022, על ידי חברות התקליטים אמפייר דיסטריביושן ואטלנטיק.
הרי חמרין
הרי חמרין הם רכס הרים קטן בצפון מזרח עיראק. הרי חמרין נמצאים בחלק המערבי ביותר של הרי זגרוס. ההרים נמשכים ממחוז דיאלא הגובל באיראן, צפון מערבה לחידקל, וחוצים את צפון מחוז סלאח א-דין ודרום מחוז כירכוכ.
דוריאן פיני-סמית'
דוריאן לורנס פיני-סמית' (באנגלית: Dorian Lawrence Finney-Smith; נולד ב-4 במאי 1993) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת ברוקלין נטס מליגת ה-NBA, בעמדות הסמול פורוורד והפאוור פורוורד.
קריירת מכללות
פיני-סמית' נולד וגדל בפורטסמות' שבווירג'יניה. בשנת 2011 החל ללמוד באוניברסיטת וירג'יניה טק, אך כבר לאחר שנה אחת עזב אותה ועבר לאוניברסיטת פלורידה. בעונתו היחידה בקבוצת הכדורסל של וירג'יניה טק רשם ממוצעים של 6.3 נקודות ו-7.0 ריבאונדים למשחק. על פי חוקי ליגת המכללות נדרשה עליו תקופת צינון ("Redshirt") של שנה בה לא הורשה לשחק בקבוצת הכדורסל, בשל מעברו בין אוניברסיטאות שונות. בעונתו הראשונה בפלורידה, 2013/2014, קלע 8.7 נקודות למשחק והעפיל עם הקבוצה לפיינל פור טורניר אליפות המכללות, בפעם החמישית בתולדות האוניברסיטה. במשחק חצי הגמר מול אוניברסיטת קונטיקט הוגבל כוכב הקבוצה סקוטי וילבקין ל-4 נקודות בלבד, ופלורידה הפסידה בתוצאה 53–63. בשתי העונות הבאות היה פיני-סמית' השחקן המוביל של קבוצתו, עם ממוצעים של 14.0 נקודות ו-7.4 ריבאונדים למשחק, אך בשתי העונות לא העפילה פלורידה לטורניר אליפות המכללות.
קריירה מקצועית
לאחר שלא נבחר על ידי אף קבוצה בדראפט ה-NBA 2016, חתם פיני-סמית' על חוזה בלתי-מובטח ל-3 עונות בדאלאס מאבריקס. בעונת החמיץ 61 משחקים בשל דלקת גידים בברכו השמאלית. לקראת עונת חתם על הארכת חוזה בדאלאס ל-3 עונות נוספות עבור כ-12 מיליון דולר. ב-18 בנובמבר 2019 קלע שיא קריירה של 22 נקודות במשחק מול סן אנטוניו ספרס.
המוזיאון הטכני בשפייר
המוזיאון הטכני בשפייר (בגרמנית: Technik-Museum Speyer) הוא מוזיאון המוקדש לטכנולוגיה בעיר שפייר, מדינת ריינלנד-פפאלץ, גרמניה.
היסטוריה
המוזיאון נחנך בשנת 1991 כמוזיאון משנה למוזיאון הרכב והטכנולוגיה בזינסהיים, אשר מרוחק ממנו כ-40 קילומטרים, ושני המוזיאונים מנוהלים על ידי אותו גוף מפעיל. במוזיאון בשפייר כ- 2000 מוצגים על שטח תצוגה של כ- 150,000 מטרים רבועים. במוזיאון מבקרים מדי שנה למעלה מחצי מיליון איש. בנוסף לשטחי התצוגה קיים במוזיאון אולם IMAX מקורה ענק.
בין המוצגים הבולטים במוזיאון:
זולת אלה, כולל המוזיאון אוסף מטוסים, קטרים, מכוניות עתיקות, הליקופטרים, עוגבים, חפצים מתחום הימאות, אוסף דגמי מיניאטורה ועוד.
שירות האוויר המיוחד של ניו זילנד
רגימנט שירות האוויר המיוחד ה-1 של ניו זילנד (בקיצור: 1 NZSAS Regt) הוא יחידת החוד בכוחות המיוחדים של צבא ניו זילנד. היחידה כפופה לפיקוד המבצעים המיוחדים.
על פי החלטת ממשלת ניו זילנד, NZSAS היא "היחידה הלוחמת הראשית של כוח ההגנה הניו זילנדי" והיא פורסת באופן מבצעי למקומות כולל אזור האוקיינוס השקט, אפגניסטן והג'ונגלים של דרום-מזרח אסיה.
הרגימנט מבצע איסוף מודיעיני אסטרטגי וטקטי, פעולות ישירות (DR), פעולות חילוץ ופינוי ומבצעים נגד טרור מעבר לטווח או יכולתם של יחידות הצבא הקונבנציונליות.
היסטוריה
שורשי ה-NZSAS בניו זילנדים שלחמו בקבוצת המדבר ארוכת הטווח ובשירות האוויר המיוחד הבריטי SAS בצפון אפריקה במלחמת העולם השנייה.
בפברואר 1955 הוחלט על ידי ממשלת ניו זילנד כי יש להקים טייסת המבוססת על ה-SAS הבריטי כחלק מצבא ניו זילנד כעתודה אסטרטגית במזרח הרחוק לבריטים במאמצם לדכא את ההתקוממות במלאיה. בסוף שנת 1957, זמן קצר לאחר חזרת הטייסת ממלאיה פורקה היחידה. היא הוקמה מחדש באוקטובר 1959 וב-2013 הורחבה וקיבלה מעמד של רגימנט.
פריסות מבצעיות
לצד משימות אלה, הם לקחו במשימות אזרחיות כמו סיוע והדרכה למשטרת מלזיה (1977–1980) ופעולות סיוע הומניטרי בעת הצונאמי בפפואה גינאה החדשה (2015). כמו כן הם סייעו בהקמת יחידה למלחמה בטרור במשטרת ניו זילנד (קבוצת הטקטיקה המיוחדת).
ארגון
המרכיבים העיקריים של כוחות המבצעים המיוחדים של ניו זילנד (NZSOF):
גיוס
הקבלה ל-NZSAS פתוחה למועמדים מכל זרועות כוחות ההגנה וכן לאזרחים והיא מותנית בתהליך מיון בהתאם לתפקיד שהם מבקשים בגדוד.
שירות אוויר מיוחד / קומנדו
המבדקים נועדו לזהות "אנשים בעלי משמעת עצמית המסוגלים לעבוד ביעילות כחלק מקבוצה קטנה בתנאים מלחיצים לפרקי זמן ארוכים". המיון נעשה בשלבים ו"שערים" אותם יש לעבור. בממוצע רק 10–15% מהמועמדים עוברים את המבדקים בהצלחה. לאחר המבדקים, מועמדי NZSAS עוברים מסלול הכשרה אינטנסיבי לפני שהם זוכים בכומתה עם תג NZSAS. לאחר מכן הם עוברים הכשרה נוספת במיומנויות מתקדמות של מבצעים מיוחדים.
פינוי פצצות / תמיכה
המעוניינים להצטרף לגדוד NZSAS בתפקידים אלה עוברים מבדקים במשך יומיים. המתאימים חייבים לעבור גם 'קורס הכנה לכוחות מבצעים מיוחדים' בן עשרה ימים.
הדיוויזיה ה-47 (ורמאכט)
הדיוויזיה ה-47 (בגרמנית: 47. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של ה שלחמה במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה ב-1 בפברואר 1944 על בסיס דיוויזיית המילואים ה-156, והועמדה תחת פיקוד אוטו אלפלדט. הדיוויזיה הוצבה בגזרה שבין קאלה לבולון, ולחמה במהלך המערכה בנורמנדי. באוגוסט 1944 נסוגה הדיוויזיה לעבר פריז, שם נפגעה הדיוויזיה קשות והושמדה. ב-17 בספטמבר 1944 הוקמה על בסיס שרידי הדיוויזיה ועל בסיס דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-577, דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-47.
לנה טרנר
לנה טרנר (באנגלית: Lana Turner; 8 בפברואר 1921 – 29 ביוני 1995) הייתה שחקנית קולנוע ותיאטרון, אמריקאית שזכתה לפופולריות בשנות ה-40 וה-50 בזכות תפקידיה בסרטים "הדוור מצלצל פעמיים", "נבל היה האיש" ו"חיקוי לחיים". הייתה מועמדת פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר לשנת 1957 על תפקידה בסרט "פייטון פלייס".
ביוגרפיה
טרנר נולדה בעיר וואלס שבמדינת איידהו. בתם היחידה של מילדרד פרנסיס קאוון וג'ון ורג'יל טרנר. אביה היה ממוצא הולנדי ואמה ממוצא סקוטי- אנגלי. כילדה גדלה בשם ג'וליה ג'ין טרנר והתחנכה כקתולית. הוריה נפרדו כאשר הייתה ילדה ולאחר מות אביה היא גדלה עם אמה שסבלה מבעיות רפואיות, טרנר גדלה עם אמה בקושי ובעוני רב והרבתה לשהות אצל חברים קרובים. התגלתה לראשונה בגיל 16 על ידי המוציא לאור ויליאם וילקרסון שקישר אותה עם כוכב הקולנוע וסוכן הכישרונות זיפו מרקס.
טרנר החלה את דרכה כשחקנית קולנוע בסוף שנות ה-30 של המאה ה-20 בהפקותיו של מרווין לרוי "גאריק הגדול", "הם לא ישכחו" ובקומדיות "Dancing Co-ed" ו"האהבה מוצאת את אנדי הארדי" לצידו של מיקי רוני. בתחילת שנות ה-40 צברה לעצמה מוניטין רב בזכות תפקידים ראשיים בסרטים "ג'וני אגר" בתור הסטודנטית לליסבת' בראד, "ד"ר ג'קיל ומיסטר הייד" של ויקטור פלמינג בתור ביאטריס אמרי לצידו של ספנסר טרייסי ו"נערת זיגפלד" (סרט ההמשך של "זיגפלד הגדול") בתפקיד נערת השעשועים שיילה רייגן. בהמשך העשור הפכה טרנר לכוכבת בזכות הופעותייה בדרמות "הדוור מצלצל פעמיים" בתפקיד קורה סמית', "רחוב הדולפין הירוק" בתפקיד מריאן פטוראל ובעיבוד ההוליוודי לרומן "שלושת המוסקטרים" בתור הרוזנת הרשעית מיליידי דה וינטר.
בתחילת שנות ה-50 הופיעה טרנר בדרמות "נבל היה האיש" זוכת 5 פרסי האוסקר של וינסנט מינלי בתפקיד השחקנית האלכוהוליסטית גורג'יה לוריסון, "חיים משלה" של ג'ורג' קיוקור ו"האלמנה השמחה" בתפקיד האלמנה הצעירה קריסטל ראדק. בשנת 1955 שיחקה לצד של ג'ון ויין בדרמת המלחמה של ג'ון פארו "מרדף הים" ובדרמת ההרפתקאות של ג'ין ניגולסקו "הגשם של רנצ'יפור". את מועמדותה היחידה בקריירה המפוארת שלה לפרס האוסקר השיגה טרנר בשנת 1957 בזכות הופעתה בתפקיד קונסטנס מקנזי בדרמה המעוררת מחלוקת של מארק רובסון "פייטון פלייס" לפי ספרה של גרייס מטאליוס. ב-1959 הופיעה בדרמה "חיקוי לחיים" בתפקיד האלמנה לורה מרדית' החולמת להיות שחקנית תיאטרון מצליחה.
הקריירה של טרנר החלה לדעוך בשנות ה-60 כאשר הופעותייה המוכרות ביותר היו בקומדיה "רווק בגן עדן" לצידו של בוב הופ ובדרמה "מאדאם X" בתפקיד הולי פארקר עליו זכתה במספר פרסים.
נישואיה הראשונים שנמשכו כארבעה חודשים בלבד היו למוזיקאי הג'אז ארט ישו. את בתה היחידה שריל קריין הביאה ביחד עם בעלה השני השחקן ג'וזף סטיבן קריין לו הייתה נשואה למשך שני פרקי זמן שונים. טרנר נישאה שוב בשנת 1948 להנרי טופינג, ממנו נפרדה בשנת 1952. בעלה הרביעי היה השחקן לקס ברייקר ממנו התגרשה לאחר ארבע שנים, בטענה שסבלה ממעשים מגונים מצידו. בעלה החמישי היה בעל חווה בשם פרד מיי, השישי היה מפיק הקולנוע רוברט אטון והאחרון בחייה היה ד"ר רונלד דנטה. בנוסף טרנר ניהלה רומן עם קלארק גייבל במהלך עבודה על סרט משותף ובעת שהיה נשוי לקרול לומברד.
לאחר גירושיה הרביעיים החלה טרנר לצאת עם המאפיונר ג'וני סטומפנאטו מחייליו של הגנגסטר מיקי כהן. לאחר שגילתה את זהותו ומעשיו של סטומפאנאטו ניסתה טרנר להיפרד ממנו אך ללא הצלחה, וסטומפאנאטו היה אלים מאוד כלפיה ותקף אותה פיזית ומינית מספר פעמים. באפריל 1958 לאחר וויכוח קולני נוסף בין בני הזוג, בתה בת ה-14 של טרנר שריל קריין חשה שאמה בסכנה, לקחה סכין מטבח והרגה בעזרתו את סטומפאנאטו. מותו של סטומפאנאטו זכה להד תקשורתי גדול ותאוריות קונספירציה רבות הועלו לאוויר. בית המשפט ניהל חקירה לקביעת נסיבות האירוע, וקבע שמדובר ברצח מוצדק. כעבור שנים, שריל קריין כתבה בזכרונותיה שסטומפנאטו היה מתעלל בה מינית, ושהוא לא היה הראשון מבני זוגה של אמה שעשה כן.
טרנר הייתה מעשנת כבדה ובשנת 1992 אובחנה כחולת מחלת סרטן הוושט. לאחר שהחלימה מהסרטן הפסיקה לעשן. טרנר חלתה שוב במחלת הסרטן בשנת 1994 וב-29 ביוני 1995 נפטרה בביתה בסנטרי סיטי שבלוס אנג'לס בהיותה בת 74. גופתה נשרפה על פי צוואתה.
על שמה של טרנר נמצא כוכב קולנוע בשדרת הכוכבים של הוליווד.
כלורלה
גם השימוש בה לראשונה יוחסו לכלורלה סגולות של תוסף חלבון לא יקר המסייע לתזונה האנושית. המצדדים באצה מדברים על יתרונות נוספים בצריכתה כגון: שמירה על המשקל, מניעת סרטן ותמיכה במערכת החיסונית.
כלורלה כמקור מזון
כלורלה נחשבת למקור מזון רב גוני בשל מגוון חומרים מזינים חיוניים המרכיבים אותה: כאשר היא מיובשת, האצה מכילה בסביבות 45% חלבון, 20% שומן, 20% פחמימות, 5% סיבים ו-10% ויטמינים ומינרלים. הרכבה המגוון של הכלורלה הופך אותה לאחד ממקורות המזון העשירים ביותר בעולם. בשונה מתוספי תזונה שפותחו ובודדו באופן מלאכותי, המרכיבים התזונתיים באצה מגיעים כמכלול טבעי ושלם.
חלבון
הריכוז הגבוה של החלבון בכלורלה מכיל חומצות אמינו חיוניות ומופיע בריכוז הגבוה כמעט פי שלושה מריכוזי החלבון במזונות המגיעים מן החי. בנוסף, בשונה מחומצות האמינו המורכבות המגיעות מן החי, החלבון בכלורלה מגיע בצורת חומצות אמינו מבודדות – דבר שמקל על ספיגתן בגוף האדם. בהקשר זה איכות הכלורלה היפנית נחשבת גבוהה נוכח ריכוז חלבון גבוה שעולה על 60%.
חומצות גרעין
ריכוז חומצות הגרעין באצה הוא הגבוה ביותר מבין צורות החיים המוכרות כיום: כ- 3% RNA וכ- 0.3% DNA 1. לשם השוואה, בקרב סרדינים הנחשבים לאחד המקורות העשירים בחומצות גרעין – ריכוזן אינו גבוה מ-0.6%. חומצות הגרעין אמונות על תהליכים של גדילה, שיקום והתחדשות התאים.
ויטמינים
אצת הכלורלה מכילה ריכוז גבוה יותר של ויטמין B12 ביחס לריכוז המצוי בכבד בקר. ויטמין זה הוא מרכיב חשוב בתזונה.
כלורופיל
הכלורלה מכילה את הריכוז הגבוה ביותר של כלורופיל מבין כל הצמחים המוכרים לאדם. כך למשל ריכוזו בכרלורלה גבוה פי חמישה מאשר ריכוזו בעשבי חיטה ושעורה. הכלורופיל, אחד המרכיבים בתהליך הפוטוסינתזה, נמצא יעיל בעצירת התפתחות זיהומים, טיהור הגוף מרעלים והפחתת תהליכים דלקתיים.
תהליך ההפקה של האצה
למרות שהאצה גדלה באופן טבעי, לצורך הפקה המונית מגדלים אותה באופן מבוקר בבריכות מים מתוקים עגולות. כדי לאפשר לאדם לעכל את החומרים המזינים הרבים המצויים באצה פותח הליך הפקה השובר באופן מכני את דופן האצה ואינו פוגע בחומרים המזינים המצויים בה. לאחר מכן טוחנים את האצות לאבקה ומפיקים ממנה טבליות.
היסטוריה
במהלך שנות ה-40 ותחילת שנות ה-50 ראו בכלורלה מקור מזון מבטיח שעשוי לסייע במציאת פתרון למשבר הרעב העולמי, זאת בשל ראיית האצה כמקור מזון באיכות גבוהה שעלות הפקתו נמוכה.
הפוטנציאל הגלום באצה גרם לגופים רבים לבצע בה מחקרים, לרבות קרן רוקפלר והוועדה לאנרגיה אטומית. בעקבות מלחמת העולם השנייה והגידול באוכלוסייה החריפה בעיית המזון העולמית בכלל והפקת בשר בפרט – בשל העלויות היקרות וצריכת האנרגיה הגבוהה.
אחת מדרכי ההתמודדות עם המחסור במזון הייתה לחקור את משאבי הים הלא מנוצלים אשר אצת הכלורלה נמנתה עליהם. בדיקה ראשונית שבוצעה על ידי מכון המחקר בסטנדפורד הראתה כי האצה המיובשת מכילה כ 50% חלבון. יעילות הפוטוסינתזה של האצה הובילה למסקנה שביכולתה לייצר יותר חלבון לכל יחידת שטח בהשוואה לכל צמח אחר, אך ממצאי המחקרים השונים לא הובילו להפקה המונית של האצה. זאת למרות התייחסותה של הספרות המדעית לאצה כפתרון אמיתי לבעיות הרעב והצפי כי בעתיד בריכות הגידול של האצה יכילו את היבול החקלאי החשוב בעולם.
It's Time to Go
It's Time to Go (בעברית: זמן ללכת) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט, מתוך מהדורת הדלוקס של אלבום האולפן התשיעי שלה, . השיר יצא לאור ב-7 בינואר 2021, על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס, ביחד עם שאר שירי האלבום. השיר נכתב על ידי סוויפט וארון דסנר והופק על ידי דסנר גם כן. השיר זכה להצלחה בינלאומית מבלי שיצא כסינגל, תוך שנבחר גם לא לצאת כסינגל ולא נשלח לשום פורמט של רדיו הלהיטים העכשוויים.
עם יציאתו, "It's Time to Go" זכה לביקורות חיוביות מטעם מבקרי המוזיקה. גם במצעדי הפזמונים זכה להצלחה רבה, כאשר דורג במקום התשיעי במצעד השירים האלטרנטיביים, תוך שדורג במקום הרביעי במצעד השירים מתחת להוט 100, ובמקום החמישי במצעד השירים הדיגיטליים.
רקע וסוגה
בנוסף ל-15 הרצועות שיצאו לאור במהדורה הסטנדרטית של Evermore, שתי רצועות בונוס – "It's Time to Go" ו-"Right Where You Left Me" – היו זמינות לרכישה במהדורת הדלוקס הפיזית של האלבום. השירים יצאו בפורמטים דיגיטליים ב-7 בינואר 2021. בהמשך, היו זמינים להאזנה גם ברשתות הסטרימינג השונות. את מילות השיר חיברו טיילור סוויפט וארון דסנר, שגם הפיק אותו.
ב-"It's Time to Go" סוויפט מתארת מצבים שבהם מערכות יחסים הפכו ללא רצויות, וציינה בעיקר את המאבק המשפטי המתוקשר שלה עם חברת התקליטים הקודמת שלה, ביג משין רקורדס, בנוגע לזכויות הבעלות על המאסטרס של ששת אלבומי האולפן הראשונים שלה. רצועת הבונוס "Right Where You Left Me" מופיעה באלבום לפני "It's Time to Go". דסנר שיתף בטוויטר בינואר 2021:
ביקורת
כלפי "It's Time to Go" הופנו ביקורות חיוביות רבות מטעם מבקרי המוזיקה. ב-Teen Vogue ש"שני השירים מהווים הרחבות מעניינות של Folklore ו-Evermore, ומכילים אנקדוטות מהחיים האמיתיים כתשתית מקורית". עם זאת, הוסיפו וטענו כי "Right Where You Left Me" טוב יותר מ-"It's Time to Go". בפורבס שמו דגש על הצלחתו של השיר במצעדי הבילבורד בדומה לשיר השני שיצא בסמוך אליו.
ב-Stereogum נכתב כי: "שני השירים ("Right Where You Left Me" ו-"It's Time to Go"), מכילים את סוגת האינדי פולק. שניהם קלילים להאזנה, אך מכילים בתוכם כאב שאנחנו כבר התרגלנו לשמוע מסוויפט. עם זאת, אף אחד מתוך השניים לא מצליח לתפוס את תשומת הלב של המאזין בדומה לשיריה האחרים". ב-AfterBuzz TV איגדו ביקורות שונות כלפי שני השירם כאחד.
קרדיטים וצוות
כל הקרדיטים שלהלן לקוחים מטיידל, ופיצ'פורק.
קוקו מרטינה
קריירה
מרטינה נולד ברוטרדם וגדל במבואות הדרומיים של העיר ביחד עם אימו שתי אחיו, אך מעולם לא זכה להכיר את אביו. אחיו דרווין וחאבייר הם גם שחקני כדורגל. מרטינה גדל במחלקת הנוער של פיינורד רוטרדם, אך לא זכה לשחק עבור הקבוצה הבוגרת. בשנת חתם ברוסנדאל מהליגה ההולנדית השנייה. בקיץ חתם בוואלבייק מליגת העל ההולנדית. אחרי שתי עונות חתם בטוונטה. בעונתו הראשונה לא השתלב במועדון ושיחק במקביל בצעירי טוונטה, אך בעונת ביסס את מקומו בהרכב הקבוצה. ב-7 ביולי 2015 חתם בסאות'המפטון מהפרמייר ליג שהייתה הקבוצה הראשונה שלו מחוץ להולנד. ב-6 באוגוסט 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון בניצחון 0-2 נגד ויטסה ארנהם במסגרת מוקדמות הליגה האירופית. 3 ימים לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בתיקו 2-2 נגד ניוקאסל יונייטד. ב-26 בדצמבר 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון בניצחון 0-4 נגד ארסנל והפך לכדורגלן מראשון מקוראסאו שכובש בפרמייר ליג מאז התפרקות האנטילים ההולנדים. ב-17 ביולי 2017 חתם באברטון לשלוש שנים. ב-17 באוגוסט 2018 הושאל לסטוק סיטי. ב-31 בינואר 2019 הושאל לפיינורד.
בנובמבר מרטינה חתם בגו אהד איגלס.
ב-5 בפברואר 2023 חתם בנאק ברדה מהליגה ההולנדית השנייה.
לאחר שנבחרת האנטילים ההולנדיים התפרקה והוקמה נבחרת קוראסאו, זומן מרטינה לסגל הנבחרת לקראת המשחק נגד ואף ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת באותו משחק שהיה גם משחק הבכורה של הנבחרת. מרטינה הוא שיאן ההופעות בנבחרת עם 23 הופעות (נכון ל-26 במרץ 2016) ומשמש כקפטן הנבחרת.
גניחת דם
גְּנִיחַת דָּם (hemoptysis) היא תסמין המתאר העלאת ליחה דמית ממערכת הנשימה. הדימום המופיע בתסמין זה יכול לנבוע מכל אחד מחלקי מערכת הנשימה, למן בית הקול ועד לרקמת הריאה והנאדיות, והוא נבדל מדימום מהאף או דימום מדרכי העיכול העליונות אשר יכולים להיראות לעיתים כשיעול דמי. הסיבה השכיחה ביותר בעולם לגניחת דם היא שחפת. דימום נרחב מדרכי הנשימה הוא מסכן חיים בשל החנק העלול להיגרם מהצפת הריאות בדם.
זיהומים של הריאה והסימפונות
כל זיהום בדרכי הנשימה יכול לגרום לגניחת דם. מבין הזיהומים הללו, הגורם השכיח ביותר לדלקת סמפונות חריפה הוא גורם נגיפי. במטופלים עם דלקת סמפונות כרונית, זיהום חיידקי חריף נוסף יכול גם כן לגרום לגניחת דם. בברונכיאקטזיס, אשר מוחמרת כתוצאה מזיהומים חוזרים, מועדות גבוהה לגניחת דם בשל הדלקת הכרונית ובשל השינויים האנטומיים הנגרמים עם שחיקת דופן הסמפונות והתקרבות העורקים אל הרירית.
ממאירות
גניחת דם מופיעה בכ-10% מהמטופלים עם סרטן ריאה המערב את הסמפונות, וגם בממאירויות נוספות של בית החזה ובגרורות בריאות עלולה להופיע גניחת דם. מבין סרטני הריאה, קרצינומת תאי קשקש וסרטן של תאים קטנים גורמים לעיתים קרובות יותר להופעת דם בליחה.
מחלות כלי הדם הריאתיים
יתר לחץ דם ריאתי הנגרם מאי-ספיקת לב עם לחצי דם מוגברים בעלייה השמאלית או מאי-ספיקת המסתם הצניפי עלול לגרום לקרע של הנימים בנאדיות הריאה הקטנות. כמו כן, מטופלים עם פקעת עורקים וורידים בריאות מועדים לדימום בדרכי הנשימה, ומטופלים עם תסחיף ריאתי עלולים לפתח דימום בשל אוטם ריאתי.
דימום נאדיתי מפושט
דימום מפושט לחלל הנאדיות מתרחש במחלות דלקתיות של כלי הדם בריאות כמו מחלת וגנר, וכן במחלות אוטואימוניות מערכתיות כמו זאבת אדמנתית מערכתית או במחלות חיסון עצמי שבהן מתפתחים נוגדנים נגד רכיבים בריאות כמו תסמונת גודפסצ'ר. דימום נאדיתי מפושט עלול להתרחש גם לאחר השתלת מח עצם.
שאיפת חומרים
חשיפה ישירה לחומרים כימיים מגרים, כמו בשאיפת עשן, סמים או רעלים כימיים עלולה לגרום לפציעה של רירית הסמפונות והנאדיות ולגרום לדימום. הדימום מוגבר כאשר למטופל הפרעה בקרישת הדם.
גישה אבחנתית
השלב הראשוני בעת בירור אבחנתי של גניחת דם הוא וידוא כי אכן מדובר בדימום ממערכת הנשימה ולא בדימום מהאף או בדימום מדרכי העיכול העליונות. עוד נדרש בעת ההערכה הראשונית אומדן לגבי מידת הדימום. דימום נרחב מוגדר כדימום שהיקפו למעלה מ-200–600 מ"ל דם ב-24 שעות, והוא מצריך התערבות מידית לעצירתו כפי שיפורט בהמשך.