cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
נמרוד שלום אריאב
ביוגרפיה
אריאב נולד בלובלין שבפולין, בנם של אריה-לייב ציגלמן ומרטה לבית וייסברוד. בפרוץ מלחמת העולם השנייה עברה משפחתו לבלז'יצה. ב-1942 רצחו הנאצים את אביו במהלך אקציה בגטו בלז'יצה. לאחר הטבח הוחלט כי ינסה להסתוות לפולני-נוצרי בזכות מראהו, הוא לקח לעצמו את השם הבדוי "הנריק גורסקי", עבר לוורשה שם הצטרף למחתרת ארמייה קריובה ועבר הכשרה כלוחם. הוא הביא את אחיו התאום אברהם לוורשה, אך זהותם נחשפה וב-1943 נהרג אחיו. הוא שינה את שמו שוב ל"בז'ה יבגנוב קובלסקי". תחת זהות זו השתתף במרד ורשה במהלכו נפצע באורח קשה. לאחר המלחמה עבר למחנה עקורים בגרמניה, למד באוניברסיטה במינכן והצטרף לאצ"ל. הוא היה פעיל בתנועת הבריחה ומונה למפקד מחנה ההכשרה של ההגנה בצרפת.
ג'ון לנגנוס
קריירת שיפוט
הטורניר הגדול הראשון בו שפט היה אולימפיאדת 1928. הוא ניהל את משחק שמינית הגמר בו אורוגוואי ניצחה 2–0 את המארחת הולנד וקיבל את הכבוד במשחק על מדליית הארד בו איטליה הביסה 3–11 את מצרים.
נמרוד שלום אריאב
ביוגרפיה
ב-1948 עלה לישראל. הוא שירת בחיל האוויר במשך שבע שנים, שימש קצין אחזקה ראשי בכנף 4 והשתחרר בדרגת סרן. ב-1954 החל לעבוד במפעל בדק מטוסים (לימים התעשייה האווירית לישראל), ב-1958 הקים את החטיבה לייצור כלי טיס, לצורך ייצור מטוסי פוגה מגיסטר, ב-1964 מונה לסמנכ"ל ייצור וכיהן בתפקיד עד 1973. לאחר מכן ניהל חברה בבעלות שאול אייזנברג לשיווק מוצרי תעופה. עשור לאחר מכן התבקש על ידי משה ארנס לשוב לתעשייה האווירית על מנת לכהן כמנכ"ל ולקדם את פרויקט הלביא, אריאב הסכים תוך קציבת הכהונה מראש לשנתיים, וכיהן בתפקיד עד 1985.
ג'ון לנגנוס
קריירת שיפוט
גולת הכותרת בקריירה שלו הייתה במונדיאל 1930 שהיה לראשון ונערך באורוגוואי. הוא שפט ארבעה משחקים כששניים מתוכם היו ה-1–6 של ארגנטינה נגד ארצות הברית בחצי הגמר והגמר בין היריבות אורוגוואי לארגנטינה. לפני פתיחת הגמר לנגנוס התעקש על כך שכל 60,000 הצופים ייבדקו אם הם מחזיקים בנשק, ולאחריה נמצאו והוחרמו כ-1,600 אקדחים. המארחת ניצחה בסיום בתוצאה 2–4 וזכתה בגביע. שנתיים אחר כך בדצמבר 1932 ניהל גם את הניצחון 3–4 של אנגליה על "נבחרת הפלא" האוסטרית, ועליו אמר שחווה את קרב הכדורגל הטוב ביותר שנערך בסטמפורד ברידג'.
נמרוד שלום אריאב
ביוגרפיה
לאחר פרישתו כיהן במשך כשנה כיו"ר החברה לישראל בבעלותו של אייזנברג. הוא היה שותף במשך 15 שנים עם אהרון פרנקל בחברה בתחום ייצור כלי טיס.
ג'ון לנגנוס
קריירת שיפוט
אף על פי שהיה אחד השופטים הבכירים באירופה הוא הורשה לשפוט רק משחק אחד במונדיאל 1934, בניצחון 1–2 של צ'כוסלובקיה על רומניה. הופעתו האחרונה בטורניר גדול היה בתיקו 1–1 של גרמניה הנאצית ושווייץ במונדיאל 1938 ובמשחק על המקום השלישי בו ברזיל ניצחה 2–4 את שוודיה. לנגנוס שפט את משחקו האחרון ביוני 1939 שהיה ל-64 שלו בסך הכל בין נבחרות. עד 1944 עדיין היה פעיל בליגה הבלגית ולאחר הפרישה כתב שלושה ספרים. אוטוביוגרפיה שנקראת "שורק בעולם" ושתי עבודות נוספות הקשורות לכדורגל.
נמרוד שלום אריאב
ביוגרפיה
היה נשוי לאודט עד למותה ב-2018. נולדו להם שני בנים.
נפטר ב-3 באוגוסט 2023 והובא לקבורה בבית הקברות קריית שאול.
בית הקברות הצבאי והאנדרטה האמריקניים בלורן
בית הקברות הצבאי והאנדרטה האמריקניים בלורן (באנגלית: Lorraine American Cemetery and Memorial; שוכנים בחבל גראנד אסט שבצפון-מזרח צרפת.
בית הקברות נוסד ב-1945, וכיום קבורים בו 10,489 חללים של ארצות הברית שנפלו במלחמת העולם השנייה. זהו בית הקברות הצבאי האמריקני הגדול ביותר באירופה ממלחמה זו.
אתר בית הקברות
בית הקברות ממוקם מצפון לכפר סנט אבו (St. Avold), כ-30 קילומטרים ממזרח לעיר מץ וכקילומטר מגבול צרפת-גרמניה. האתר נכבש על ידי הדיוויזיה האמריקנית ה-80 ב-27 בנובמבר 1944. צבא ארצות הברית פתח ב-16 במרץ 1945 בית קברות ארעי באתר שמעט מצפון לאתר הנוכחי. במקור נקברו בו 4,221 חללים. לאחר המלחמה נבחר המקום להיות אחד בתי הקברות הקבועים של ארצות הברית באירופה (אחד מ-11 בצרפת, משתי מלחמות העולם). אז הוקם האתר הנוכחי, ואליו הועברו גופות חלק מהחללים מהאתר המקורי וכן מבתי קברות ארעיים אחרים.
בניית בית הקברות והאנדרטה במתכונתם הקבועה הוצאה לפועל על ידי הוועדה האמריקנית למצבות קרב, שגם אחראית להפעלתם. הבנייה הסתיימה בשנת 1960 והאתר נחנך ב-19 ביולי באותה שנה.
אדריכלי בית הקברות והאנדרטה היו מרפי ולוקראפט (Murphy &Locraft) מוושינגטון די. סי.. אדריכל הנוף היה אלין ג'נינגס (Allyn R. Jennings) מאולי (Oley) שבפנסילבניה.
מבנה בית הקברות
שטחו הכולל של מתחם בית הקברות הוא כ-460 דונם. בכל שטחו נטוע דשא והוא משופע בעצים ובערוגות פרחים. אזור הקבורה נמצא בחלקו המזרחי של האתר, וממערב לו נמצאת האנדרטה.
האנדרטה
מבנה האנדרטה ניצב בעברו המערבי של בית הקברות. המבנה הוא מגדל מלבני בגובה של 20 מטר, המצופה באבן גיר לבנה. אור יום מאיר לתוכו מבעד לחלון גדול בכותלו הצפוני. מעל פתח המגדל, המצוי בעברו המזרחי, קבוע בקיר פסלו של הקדוש המעונה הנוצרי נאבור, הנקרא גם סנט אבו, המשקיף אל אזור הקבורה. מדרגות רחבות מובילות מפתח המגדל אל אזור הקבורה.
בפנים המגדל קבועות בכותלו המערבי חמש דמויות מפוסלות: במרכז ניצב פסל המסמל את הצעירים ומשני צידיו פסלי דמויות הגיבורים ההיסטוריים של דוד המלך, הקיסר קונסטנטינוס, המלך ארתור וג'ורג' וושינגטון. הפסלים עוצבו על ידי מייקל לנץ (Michael Lantz). מתחתיהם ניצב מזבח שמשני צידיו מתנופפים דגלי ארצות הברית.
על גבי הכותל שמימין (הצפוני) נחרתה כתובת הקדשה לזכר המתים הנחים בבית הקברות. על גבי הכותל הנגדי (הדרומי) נקבעו מפות קרמיקה, המתארות את המלחמה בצפון מערב אירופה בכלל ובאזור שסביב בית הקברות בפרט, בצירוף הסברים מפורטים.
בעורף מגדל האנדרטה מצפון ומדרום לו ובמקביל לחזיתו ניצבים קירות זיכרון. נחרתו עליהם שמותיהם ופרטיהם של חיילים נעדרים, אשר נפלו באזור שסביב בית הקברות ומקום קבורתם לא נודע. סימן מיוחד הוצב ליד שמות אלו שקבריהם אותרו לאחר הקמת האתר.
בקרבת מגדל האנדרטה ניצב בניין המבקרים של בית הקברות.
אזור הקבורה
אזור הקבורה כולל תשע חלקות עגלגלות, המשתרעות באופן סימטרי מצדי הציר מזרח-מערב של האתר. שבילי הליכה קשתיים מפרידים ביניהן. מצבות הנופלים ניצבות בחלקות בשורות ישרות. בעברו המזרחי של האתר, מנגד למבנה האנדרטה, ממוקמת רחבת תצפית מוגבהת, שממנה נשקף מראה בית הקברות כולו והשטח שסביב לו.
החללים בבית הקברות
בבית הקברות טמונים 10,489 חללים ומונצחים 444 חללים שמקום קבורתם לא נודע. רוב החללים שירתו בארמייה השלישית ובארמייה השביעית של ארצות הברית ונהרגו בקרבות בעיר מץ וסביבה בשלהי 1944 ובקרבות על אדמת גרמניה בחדשים הראשונים של 1945. אחד הקברים הוא קבר אחים ובו נטמנו שלושה חיילים. 202 מהחללים היו יהודים ומצבותיהם עוצבו בצורת מגן דוד. מצבות צלב ניצבות על קברי האחרים. 151 מהקברים בבית הקברות הם קברי אלמונים.
בבית הקברות קבורים שלושים זוגות של אחים, שנטמנו זה לצד זה.
ארבעה מהחללים שנקברו בבית הקברות עוטרו בעיטור מדליית הכבוד של הקונגרס, העיטור הצבאי האמריקני הגבוה ביותר.
ויליאמס קולג'
ויליאמס קולג' (מכללת ויליאמס, באנגלית: Williams College) היא מכללה פרטית הנמצאת בעיירה ויליאמסטאון (כ-8,000 תושבים), מסצ'וסטס, ארצות הברית, מקבוצת המכללות המתמחות בשבע האמנויות החופשיות (Liberal Arts), שכוללים, כנהוג בארצות הברית, את מדעי החברה ותחומים נוספים. לוויליאמס קולג' הסדר מיוחד עם אוניברסיטת אוקספורד הבריטית (Study Away), שבמסגרתו יכולים תלמידי המכללה ללמוד שם במסלולים מיוחדים. המוסד נוסד ב-1793, בכספי קרן על שם אפרים ויליאמס, כמכללה לגברים. רק ב-1970 הפך למוסד לשני המינים. הוא כולל היום 3 חטיבות (מדעי הרוח, מדעי החברה ומדעים - בעיקר מדעי הטבע ומדעי המחשב), 24 מחלקות, 33 תחומים ראשיים ובהם לימודי שפות, שתי תוכניות לתואר שני (בתולדות האמנות ובכלכלת פיתוח). בכל שנתון לומדים כמה מאות סטודנטים. בסך הכל לומדים במוסד כ-2000 סטודנטים לתואר ראשון וכ-50 תלמידים לתואר שני.
ויליאמס קולג' דורג ב-2013 על ידי U.S News & World Report כמכללה המובילה במקום הראשון ברשימה של 266 מכללות בקבוצת "מדעי הרוח". המגזין "פורבס" דירג ביולי 2013 את המוסד במקום התשיעי ברשימת מוסדות ההשכלה הגבוהה הטובים ביותר בארצות הברית.
המכללה מקיימת מסלול התמחות במדעי היהדות.
מיכל להב
מיכל להב (נולדה ב-3 באוקטובר 1999) היא שחמטאית ישראלית בדרגת אמן בינלאומי לנשים. אלופת ישראל לנשים לשנת 2016.
בשנת 2016, בגיל 17, רשמה מספר הישגים יוצאי דופן:
ביוגרפיה
מאמנה בשנים 2013–2018 היה האמן הבינלאומי שי פורת.
להב מתגוררת בנס ציונה.
אביה של מיכל, עדי להב, חבר בהנהלת מועדון ראשון לציון (בשורותיו משחקת מיכל בליגה הארצית), יושב ראש עמותת השחמט ראשון לציון וחבר הנהלת האיגוד הישראלי לשחמט.
חופמי (סוג)
חוֹפָמִי (שם מדעי: Charadrius) הוא סוג של עוף ממשפחת החופמיים שבסדרת החופמאים.
אלו עופות קטנים בעלי כסות אפורה-לבנה ולעיתים גם כתומה ולחלקם חזה גדול בעל פס שחור לאורכו. העיניים גדולות והמקור שחור וקצר. הם יכולים להגיע לאורך 12-30 ס"מ.
החופמים מקננים על פני הקרקע ומטילים ביצים בעלות הסוואה. אם טורף מאתר את הביצים למרות ההסוואה, האם מתרחקת מהקן ומתנהגת כאילו היא נפצעה בכנף כאמצעי הסחה והטורף נמשך אחריה לאיטו עד שהוא מאבד את מקום המחבוא של הביצים. לאחר מכן נמלטת האם מן הטורף וחוזרת לקן המסווה.
רועי מייקל שפי
רוֹעִי מַיִּיקל שֵׁפִי (נולד 23 בינואר 1989, י"ז בשבט ה'תשמ"ט) הוא סופר, כתב, קופירייטר ויוצר תוכן ישראלי. שפי הוציא שלושה ספרים, שניים מהם "הדרך של יובל ואמא ש'ך" ו"הוקי" הפכו לרבי מכר. החל משנת 2017 הוא בעל טור במגזין TimeOut וכתב במספר מגזינים גדולים.
שני ספריו הראשונים נחשבים לגסים במיוחד מבחינת שפה, סגנון כתיבה, הומור ותוכן "טאבו" הכולל שימוש בסמים, קללות ומין.
רקע
רועי שפי נולד וגדל ברמת אביב ג'. בגיל 10 עבר עם משפחתו להוד השרון. כתלמיד, הוא היה בעל הפרעות קשב חמורות, שפגעו בציוניו. בשל כך, אמו הוסיפה לו את השם "מייקל" מטעמים נומרולוגיים. בגיל 14 הוריו התגרשו, מה שגרם לו למשבר רגשי שהוביל לצריכת סמים קשים. למרות כל אלה הוא סיים את לימודיו התיכוניים בבית הספר "אורט שפירא" בכפר סבא במגמת מדעי המחשב. בצעירותו, השתתף בפרויקט מיכא"ל, לנדמרק, והדריך בתנועת הנוער העובד והלומד. בנובמבר 2007 הוא התגייס לחיל התותחנים ומשם עבר למחנה 80 לתפקיד בשלישות. לאחר שירותו הצבאי, טס לאוסטרליה לשנה.
קריירה
בשנת 2014 לאחר חזרתו לישראל, החל שפי בכתיבת ספרו הראשון, "הדרך של יובל ואמא ש'ך", אשר יצר לאור בהוצאת "גוונים". הספר זכה להצלחה מיידית והפך לרב-מכר. היה זה הספר הנמכר ביותר של הוצאה זו עד 2018 (אז נסגרה) ומכר עשרות אלפי עותקים.
בשנת 2016, סיים לימודי קופירייטינג ב"הבצפר", מוסד הלימודים של איגוד חברות הפרסום והדיגיטל.
בשנת 2017, הוציא את ספרו השני "אפשר הכל" ספר פנטזיה המיועד לקהל צעיר. עלילת הספר מתרחשת ביקום דמיוני ובו חומה החוצה בין עיר עתידנית לבין נוף פנטזיה מעברה האחר. במהלך הסיפור נשלח צעיר מהעיר האנושית אל הצד הקסום כדי למלא משימה קריטית. העלילה עוקבת אחר מסעו של הצעיר אשר במהלך דרכיו מפתח חברות עם דרקון המתלווה אליו במסעו. הספר הוצא במימון המונים וזכה למימון תוך 72 שעות. הוא נמכר בהצלחה אך עם פשיטת הרגל של ההוצאה נעצרו מכירותיו. בחודשים הספורים בהם הופץ לחנויות, מכר אלפי עותקים (שתי מהדורות, של 4,000 כל אחת) במבצעים ברשתות הספרים.
בשנת 2017 התחיל שפי לכתוב את הטור "אנשים מתוקים" במגזין TimeOut.
בראשית שנת 2020, הוציא את ספרו השלישי "הוקי", שזכה להצלחה מיידית בחנויות הספרים ומכר שתי מהדורות באלפי עותקים בחודשו הראשון. לדברי הסופר, מבוסס הספר על סיפור אמיתי ומגולל את סיפורם של הוקי, רועה בלגי, והחייל דוד וטין, שירתו ביחידת "עוקץ", יחידת הכלבנים הצה"לית. במהלך פעילות מבצעית הציל הוקי את דוד מדקירת סכין ונדקר במקומו. יחד, דוד והוקי זכו בשני צל"שים על הצלחותיהם המבצעיות. בסיום השירות נאלץ דוד בצערו להעביר את הוקי לחייל אחר. לאחר מכן דוד מגלה כי הוא מצוי בדכדוך עמוק, ונתון בפוסט-טראומה בעקבות החוויות הקשות מאירועי לכידת מחבלים בהן השתתף. הספר שונה מהותית מספריו הקודמים של שפי ואינו עוסק כלל בסמים, מין או גסויות.
ספריו הראשונים פונים ל"קהל שאינו קורא ספרים". כדי להגיע אל קהל זה, בתחילת דרכו שפי פרסם את ספריו בדרכים בלתי שגרתיות. הוא פנה לחוגגים במסיבות טבע, בחוף הים, במועדונים תל אביבים ואפילו ברחובות. כתיבתו היא בשפה ברורה וישירה וספריו גדושים בסלנג, ניבולי פה, והומור גס ויש בהם התייחסות נרחבת לשימוש בסמים וליחסי מין. בעקבות השימוש בשפה הגסה ובנושאים הנחשבים לטאבו. בספריו הוא משתדל להעביר מוסר השכל. בספרו הראשון ("הדרך של יובל ואמא ש'ך") הנושא המרכזי היה העצמה וקבלה עצמית. בספרו השני ("אפשר הכל"), היה אומץ לב וקבלת החלטות. בשלישי ("הוקי"), הנושא היה חברות אמת והשראה להגשמת מטרות. בראיונות שונים, שפי מבקר את הצנזורה, המהווה לדידו חוצץ בין אישי ומבדילה בין תרבויות לאנשים. בכך, היא פוגעת במציאת המכנה המשותף בין אנשים שונים. הוא גורס כי דווקא לשימוש בשפה גסה יש חשיבות ביצירת אינטימיות בין בני אדם. בכך השפה הופכת לחופשית ונטולת מחסומים ולכן אינטימית ומקרבת יותר. דרך כתיבתו הוא שואף למגר את תופעת הריחוק והפחד מהשונה, וכך הפחד של כל אדם מעצמו. שפי מנסה לקדם את הרעיון שקיומו הבסיסי של האדם מחייב עשיית טוב לסביבתו הרחבה.
חיים אישיים
משנת 2015 שפי מתגורר בשכונת כרם התימנים בתל אביב.
ליאנג קאי
הוא נולד בשאנדונג (Shandong), ועבד בלין אן (Lin An) (הידועה כיום כהאנגג'ואו; Hangzhou). הוא היה בין הציירים הבולטים באסכולת צ'אן בודהיזם (זן; zen) והיה ידוע בעיקר בציוריו המשקפים את עניינו בצ'אן בודהיזם.
קורות חייו
ליאנג היה גם חבר האקדמיה הקיסרית לציור בין השנים 1201–1204. בשנת 1201, הוא זכה באות הכבוד הגבוהה ביותר הניתן לחברי האקדמיה, חגורת הזהב ובמשרה רשמית בארמון. למרות דרגתו הגבוהה והזכייה בחגורת הזהב כאות לכבוד, הוא סירב למעמד, התפטר מתפקידו הרשמי ועזב את האקדמיה. לאחר עזיבת האקדמיה עבר לגור במקדש ליו-טונג (LiuTong) ליד לין-אן שהיה, מרכזו של ציור הצ'אן, לתרגל צ'אן בודהיזם. סגנון הציור החדש של ליאנג היה רחוק מהמסורת והשמרנות האקדמאית בתחילת דרכו. ציוריו המאוחרים יותר משקפים את מעורבותו בבודהיזם. לדוגמה, מרבית מעבודותיו המאוחרות נמצאות כיום ביפן, שם השפיע רבות על ציורי זן.
פרישתו של ליאנג קאי מהחיים הרשמיים סימנה את השינוי הרדיקלי בסגנונו האמנותי. עבודותיו המוקדמות מאופיינות במשיכות מכחול נקיות (baimia), סגנונו מסורתי ועסק בעיקר ברוחות רפאים, אלים שמימיים, קונפוציאניזם ודאואיזם. ביטוי לסגנונו המוקדם ניתן למצוא בציור "המלומד של הגדה המרכזית" (Scholar of the Eastern Fence) המתאר את המשורר הגדול טאו יאן-מינג (Tao Yuanming; 365-427 לספירה). ליאנג קאי היה בקיא גם בסגנון הנוף המונומנטלי של תקופת סונג הצפונית (960–1279). נסיגתו מהאקדמיה סימלה את כניסתה של הטכניקה הספונטנית בעלת משיכות מכחול מקוצר (jiǎnbǐ; 減筆), אשר מזוהה עם ציורי הצ'אן אשר אותה הוא למד יחד עם מסטר הצ'אן וואוג'ון (Wuzhun; 1177–1249). עבודותיו המאוחרות של ליאנג חושפות השפעות חזקות של קליגרפיה, שליטה מוחלטת בגווני הדיו וגמישות בתנועות המכחול. דרך התמציתיות והצִיוּרִיוּת של משיכות המכחול שלו, יכול היה לנצל את מלוא תכונותיהם של הדיו והמברשת. משיכות מכחול אלו מתחברות אל טכניקת הציור המסורתי.
יצירות מרכזיות
ציוריו של ליאנג צבועים בשלל גוונים הנוגעים בנושאים בודהיסטים מסורתיים. עבודת המכחול ומספר משיכות המכחול המצומצמות שמשו בציור דמויות בודהיסטיות ודאואיסטיות כדי להעביר את האיכויות החופשיות של הישויות העל טבעיות. יצירותיו של ליאנג נוצרו במשיכות מכחול חזקות, עם זאת הוא גם השכיל להפיק תועלת מהחלק הרטוב, דהיינו, הטכניקה "ללא עצמות", בו ניתן לראות מריחה של גוני דיו בהדרגה ללא קווים. היה נהוג במיוחד לעשות שימוש בטכניקה זו בז'אנר חדש המכונה תמונות של הארת הצ'אן (Chan ji tu). ציור המרווה שלו היא הדוגמה היחידה לסגנון ספונטני זה הנמצא באוסף הקיסרי. זהו דיוקן דמיוני שבוצע בטכניקת "התזת דיו" (pomo), עם גירודים וקווים רטובים שזורמים אל תוך שטיפות או אזורים רטובים בתהליך שנשלט באופן חלקי בלבד. משיכות המכחול הרחבות מלחינות את הניגודים של מבנה המרווה יחד עם הקווים הדקים שמגדירים את תווי הפנים. טכניקה זו בולטת במיוחד ב-"חווינשנג, פטריארך הצ'אן השישי, קוצץ במבוק ברגע של הארה" (Huineng, the Sixth Chan Patriarch, Chopping Bamboo at the Moment of Enlightenment).
"בן-אלמוות" (Immortal in Splashed Ink) היא יצירה גם מתקופתו המוקדמת של ליאנג בה שתה לשוכרה וצייר בספונטניות, הדמות המצוירת שיכורה במקצת, בן למעמד גבוה. ניתן להבחין בפרופורציות השונות שלו מאשר מבני תמותה רגילים. המצח הבולט והבטן העגולה מודגשים על ידי מקבץ שערות ובגלימה מוזנחת המקיפה אותו ונתלת ברפיון כלפי מטה. ליאנג לא עשה שימוש בקווים ליצירת חלקיו של הציור, מלבד כמה משיכות אלכסוניות וקצרות שעסקו בהגדרת חלק מהפרטים כמו החגורה. ניתן לראות כיצד ליאנג מעניק אור לציור באמצעות שטיפת הדיו ולאחר מכן הוספה של דיו כהה יותר לפני התייבשות הדיו, כדי ליצור את תחושת משקל הגוף של הדמות. בעבודה זו רואים כיצד טכניקת "המברשת המקוצרת" באה לידי ביטוי.
יצירה נוספת היא דיוקנו של המשורר לי באי (701-762 ,Li Bai), בציור רואים מעט מאוד משיכות מכחול, ועם זאת הוא מעביר בצורה בהירה את אופי הדמות אשר מעבר לצורה, או במילים בודהיסטיות - מעבר לעולם האשליה, העולם הגשמי. הציור כפי הנראה תוצאה של מדיטציה מוקדמת, ונעשה לאחריה. סגנון זה נחשב לטכניקה מדיטטיבית להגיע להארה, משום שיש לבצעה בכוונה ובהתחברות מלאה.
עבודות נוספות
עבודות נוספות בסגנון אקדמי בתחילת דרכו: סדרה בשם שמונה ציורי הנזירים הנעלה; שקיאמוני יורד מההר לאחר סגפנות; השיכור שמיימי (aka Sage).
שעבן סחקפי
שעבן סחקפי (1961 - 11 ביולי 1985) היה ספורטאי ספורט נכים וחבר נבחרת ישראל בכדורסל נכים.
בגיל צעיר החל להתאמן במרכז הספורט לנכים ברמת גן. ב-1979 החל המרכז באימוני סנוקר וסחקפי זכה בגביע הראשון שחולק בתחום.
היה שחקן פעיל ובולט בכדורסל כיסאות גלגלים בנבחרות איל"ן יפו ובנבחרת ישראל, איתה זכה במדליית הזהב באולימפיאדת הנכים ארנהם (1980) והשתתף באולימפיאדת הנכים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984).
ב-11 ביולי 1985 התחשמל במקום עבודתו ונהרג, בגיל 24.
נבחרת הכדורסל איל"ן יפו שינתה את שמה לאיל"ן שעבן יפו ובמרכז הספורט לנכים הונהג טורניר כדורסל לזכרו.
דמוקרטיה לא ליברלית
ישנן מדינות רבות שאינן ניתנות לסיווג ברור בין מדינות "חופשיות" ל"לא חופשיות", ונמצאות על הטווח בין דמוקרטיה לבין אנטי-דמוקרטיה. ישנם תאורטיקנים הטוענים כי דמוקרטיה לא ליברלית היא לא דמוקרטית מיסודה ולכן מעדיפים מונחים כגון "אוטוריטריזם", "אוטוקרטיה אלקטורלית", "סמכותנות אלקטורלית", "סמכותנות תחרותית", "לֶגָלִיזְם סמכותני", או "סמכותנות רכה". בדומה לכך, ההיסטוריון הישראלי יעקב טלמון טבע כבר בשנות החמישים את המונח "דמוקרטיה טוטליטרית" לתיאור מדינות שהן בעלות הליכים דמוקרטיים, אך מונעות פלורליזם.
שליטי דמוקרטיות לא ליברליות עשויים להתעלם או לעקוף מגבלות חוקתיות בכוחם, ולהוביל הלכה למעשה ל"הפיכה עצמית". מנהיגם אלו גם נוטים להתעלם מרצון המיעוט, מה שהופך את הדמוקרטיה לבלתי ליברלית. בחירות בדמוקרטיה לא ליברלית לעיתים קרובות עוברות מניפולציה כלשהי, ומשמשות כדי להכשיר את השליטים, ולא כדי לבחור את המנהיגים וקובעי המדיניות במדינה בפועל. מדינה בעלת סממנים דמוקרטיים לכאורה הפוגעת בשוויון בין האזרחים ובזכויות האדם קרויה דמוקרטיה חלולה.
ביקורת
הפילוסוף הגרמני יאן-ורנר מולר טוען כי דמוקרטיה לא ליברלית היא בגדר סתירה וכי לא תיתכן דמוקרטיה מודרנית שתגביל את "חופש הדיבור וההתאספות, את הפלורליזם בתקשורת או את ההגנה על מיעוטים". מולר כותב כי בעוד המונח שימש במקור לביקורת, פוליטיקאים פופוליסטים אימצו אותו כמייצג אידאולוגיה לגיטימית לכאורה.
גורגוניאון
ביוון העתיקה היה במקור הגורגוניאון (ביוונית: Γοργόνειον) תליון אפוטרופאי מטיל אימה המציג את ראש הגורגונה. התליון היה קשור גם לאלים זאוס ואתנה מהמיתולוגיה היוונית, שנאמר עליהם שענדו אותו כתליון. הוא היה גם פופולרי כאיגיס (Αιγίς), מעין מגן אלוהי במיתולוגיה היוונית, שם המופיע, למשל, בפסיפס אלכסנדר ובמדליון גונזגה (Cammeo Gonzaga). אחר כך כונה בשם זה כל שימוש שנעשה בראש הגורגונה - באמנות, בלבוש, בטביעת מטבעות, וכו'.
התפתחות דמות הגורגונה בתרבות היוונית
הומרוס מתייחס לגורגונה בארבעה מקומות, כשהוא מתייחס בכל פעם לראש בלבד כאילו שליצור לא היה גוף. ג'יין אלן הריסון ציינה ש"למדוזה היה ראש ותו לא... מסיכה שהגוף הוצמד אליה אחר כך". עד המאה ה-5 לפנה"ס נהגו לצייר את הראש כמכוער באופן יוצא דופן, עם לשון משורבבת, חטים של חזיר בר, לחיים נפוחות, גלגלי עיניה נעוצות בצופה במבט חודר ונחשים מתפתלים סביבה.
המבט החזיתי הישיר, "שנראה כאילו נשקף מבעד להקשרו האיקונוגרפי ומתגרה ישירות בצופה", היה יוצא דופן באמנות היוונית העתיקה. בכמה מקרים נהגו הוסיף לסנטרה של הגורגונה זקן (ככל הנראה פסים של דם נוטף), מה שגרם לה להראות כאל דמוי דיוניסוס.
הגורגוניאונים שקישטו את המגנים של הלוחמים המצוירים על כדים יווניים מאמצע המאה החמישית גרוטסקיים ומאיימים פחות במידה משמעותית. בתקופה זו, הגורגונה איבדה את חטיה והנחשים היו מעוצבים היטב. פסל השיש ההלניסטי המכונה מדוזה רונדניני מדגים את השינוי שחל בסופו של דבר בתרבות היוונית כלפי דמות הגורגונה שהפכה לאישה יפת תואר.
שימושים
גורגוניאונים הופיעו לראשונה באמנות יוונית בתחילת המאה השמינית לפנה"ס. אחד מהמקרים המוקדמים ביותר של ייצוג הגורגוניאון היה סטאטר מאלקטרום שנתגלה בחפירות בפריום. דוגמאות נוספות מתחילת המאה השמינית לפנה"ס נתגלו בטירינס. אבל יש גם דוגמאות לכאורה קדומות יותר. דמות דומה נתגלתה בארמון קנוסוס, המתוארך למאה ה-15 לפנה"ס. הארכאולוגית הליטאית אמריקנית מריג'ה ג'ימבוטס (Marija Gimbutas) אפילו טוענת שדמות הגורגונה מופיעה לפחות מ-6,000 לפנה"ס, כפי שהמסכה מקרמיקה מתרבות ססקלו (Σέσκλο) מוכיחה.
במאה השישית לפנ"ס היו גורגינאונים מהסוג הקלאסי המכונה "מסכת האריה" נפוצים מאוד במקדשים יווניים, במיוחד בקורינתוס ובסביבתה. בסיציליה היה נפוץ המנהג לקשט גמלונים בגורגוניאונים, כנראה שהמקרה הקדום ביותר היה במקדש אפולו בסירקוזה. סביב 500 לפנה"ס נפסק המנהג להשתמש בהם לקישוט בניינים מונומנטליים, אך עדיין השתמשו בהם כרעף קצה של מבנים קטנים במהלך המאה שבאה אחר כך.
מלבד מקדשים הופיעה דמות הגורגונה על בגדים, כלי אוכל, כלי נשק ומטבעות שנמצאו ברחבי אגן הים התיכון מאטרוריה ועד חוף הים השחור. מטבעות גורגונה נטבעו ב-37 ערים, דמותה הייתה שנייה בפופולריות על מטבעות עתיקים רק לכמה מאלים האולימפיים העיקריים. על רצפות פסיפס הופיעה דמות הגורגונה בדרך כלל בסמוך לסף הכניסה לבית, כשהיא כאילו מגינה על הבית מפולשים עוינים. דמות הגורגונה מעל דלת הפתח לתנורי ייבוש והתכה באטיקה נועדה להגן מפני תאונות.
מקור
לדברי ג'ימבוטס, הגורגוניאונים מייצגים היבטים מסוימים של פולחן האלה האם הקשורים ב"אנרגיית החיים הדינמית". היא הגדירה את הגורגוניאון כדמות אירופאית במהותה. לעומתה טענה ג'יין אלן הריסון (Jane Ellen Harrison) שתרבויות פרימיטיביות רבות משתמשות במסכות פולחניות דומות במטרה להרתיע את בעליה של המסכה מלעשות מעשים רעים. לטענת הריסון הסדר הכרונולוגי של יצירת הגורגוניאון היה כדלקמן "החפץ הפולחני בא תחילה, ואז נולד הסיפור על המפלצת על מנת להסביר את קיומו, ואז מומצא הגיבור על מנת להסביר מי הרג את המפלצת."
מולייטאי
מולייטאי (, בפולנית: Malaty, ביידיש: מאַליאַט) היא עיר בחבל אוקשטאיטייה ומרכז מנהלי של הרשות המקומית מולייטאי במחוז אוטנה שבמזרח ליטא.
יהודי מאליאט
ערב מלחמת העולם השנייה התגוררו במאליאט כ-1,300 יהודים, שהיוו כ-75% מתושבי העיירה. רוב יהודי העיירה התפרנסו ממסחר וממלאכה. ארבע מחמש המסעדות בעיירה היו בבעלות יהודים. יהודים היו רוב יצרני הבגדים ומשווקיהם בעיירה.
בין יהודי העיירה היו ציונים, אנשי הבונד ופועלים, וכן חרדים. בעיירה פעלו מוסדות חינוך מכל הזרמים: תלמוד תורה, בית ספר ביידיש של ה"קולטור ליגע" ובית ספר בעברית של רשת "תרבות", שנפתח בשנת 1925.
בשנת 1940, עם סיפוח ליטא לברית המועצות, הולאמו כל החנויות ובתי המלאכה בעיר, כולל אלה שהיו בבעלות יהודים. פעילותן של המפלגות הציוניות נאסרה ומוסדות החינוך העברי נסגרו.
ביוני 1941 כבשו הגרמנים את מאליאט ובסוף יוני ובתחילת יולי רצחו עשרות צעירים יהודים מבין תושביה. באוגוסט נכלאו יתר יהודי מאליאט בבית המדרש המקומי. לאחר שלושה ימים בלי מזון ומים גורשו היהודים בכיוון וילנה. כקילומטר מחוץ לעיר נורו היהודים על ידי שכיניהם הליטאים ונקברו בקבר אחים. על פי דו"ח של קארל יגר, מפקד איינזקומנדו a3, מעל 3,500 יהודים ממאליאט ומאוטנה הקרובה - כמעט 90% מהם נשים וילדים - נרצחו מחוץ למאליאט ב-29 באוגוסט 1941.
לאחר המלחמה נחשף קבר אחים ובו גוויותיהם של כ-700 גברים, נשים וילדים. בתחילת שנות ה-90' הוצבה מצבה על קבר האחים ועליה הכתובת, ביידיש ובליטאית: "במקום זה רצחו הרוצחים ההיטלראים ועוזריהם המקומיים ב-29 באוגוסט 1941 בערך 700 יהודים, גברים, נשים וילדים".
מלחמת הזומבים הגדולה
מלחמת הזומבים הגדולה (באנגלית: World War Z) הוא ספר מאת הסופר היהודי אמריקאי מקס ברוקס אשר יצא לאור בשנת 2006, בגרסה העברית בהוצאת ידיעות ספרים. זהו ספר ההמשך לספרו משנת 2003, "המדריך להישרדות כנגד זומבים" (באנגלית - "The Zombie Survival Guide"). הספר עצמו מורכב ממקבץ עדויות, כאשר המספר הוא סוכן מטעם ועדה מיוחדת של האומות המאוחדות אשר תפקידה הוא לחקור את אירועי המלחמה הגדולה כנגד הזומבים, וזאת כעשור לאחר השתלשלות האירועים המתוארת בספר. המחבר מתאר למעשה את ההיסטוריה של "מלחמת העולם Z", וזאת בהסתמך על מקבץ ראיונות אישיים שערך עם משתתפים שונים מרחבי העולם אשר לחלקם היה קשר ישיר למאורעות הספר.
סרט המבוסס על עלילת הספר יצא לאקרנים בארצות הברית במהלך חודש יוני 2013, ובישראל במהלך חודש יולי 2013.
עלילה
למרות שמקורה של המגפה אשר הופכת בני אדם לזומבים חסרי בינה ורעב בלתי נשלטת לבשר, אינו ידוע בוודאות, הסיפור עצמו מתחיל בסין העממית שבה מאותרת לראשונה המגפה בגופו של נער צעיר. בשלב הראשון, הממשלה הסינית מנסה להכיל את הזיהום ולמנוע פאניקה ציבורית, וזאת באמצעות יצירת משבר מכוון עם טאיוואן. חרף צעדי מנע מסוימים, הזיהום מתפשט במהירות למדינות אחרות, הן על ידי סחר באיברים בשוק השחור, והן על ידי גל של פליטים הנס מהאזורים הנגועים.
בעקבות מידע ראשוני אודות הזיהום, מדינת ישראל שהיא בין המדינות הראשונות אשר מודעת לחומרת המצב ונוקטת בצעדי מנע, מכריזה על סגר כלל ארצי, ומכריזה כי רק ליהודים ולבני הפזורה הפלסטינית ברחבי העולם ניתנת זכות הכניסה לישראל, הכרזה אשר מובילה להתקוממות יהודית-דתית כנגד מוסדות המדינה. כמו כן, ניסיונה של ממשלת איראן לבלום את גל הפליטים שנמלטו לשטחה דרך פקיסטן מוביל לפריצת מלחמה גרעינית בין שתי המדינות, מלחמה אשר מביאה להשמדתן המוחלטת של השתיים.
בארצות הברית, חרף הצלחתם של כוחות מיוחדים מטעם צבא ארצות הברית לדכא מספר התפרצויות ראשוניות של המגפה, הממשל לא מצליח לגבש תוכנית פעולה יעילה כנגד האיום עד לשלב מאוחר מדי. בסופו של דבר, כאשר האמת על אודות המגפה יוצאת לאור, מתחילה פאניקה המונית שאף מחריפה בעקבות תבוסתו של צבא ארצות הברית בקרב מתועד היטב נגד עדר הזומבים. בעוד שמדינות אחרות חוות אף הן תבוסות איומות, נדמה כי התרבות האנושית עצמה עתידה לקרוס.
האסטרטגיה להתמודד עם המשבר אשר אומצה לראשונה על ידי ממשלת דרום אפריקה ובעקבותיה על ידי שאר מדינות העולם, קוראת להשתמש באזרחים רבים כ"מגן אנושי", כאשר עיסוקם של הזומבים באלו יאפשר את מנוסתם של אחרים, ויאפשר להתארגן מחדש לפעולה כנגד האיום. בסופו של דבר ארצות הברית מצליחה לייצב אזורים בטוחים ממערב להרי הרוקי, ומבלה את רוב העשור הבא בלחימה במגפה באזור זה. בתקופה זו כל ההיבטים של החיים האזרחיים מוקדשים לתמיכה במאמץ המלחמתי נגד המגפה.
לבסוף, כשבע שנים לאחר תחילת המגפה, מתקבלת החלטה עולמית, ביוזמת נשיא ארצות הברית שלא להסתפק עוד בצעדי בלימה, אלא לעבור למתקפה כנגד הזומבים שנותרו, במטרה לכבוש מחדש את שטחי כדור הארץ למען המין האנושי. בעקבות שורה של רפורמות טכנולוגיות והנחלת שיטות אימון חדשות, צבא ארצות הברית מתחיל במסעו לחצייתה של יבשת אמריקה, מסע של שלוש שנים, בפעולה שיטתית לחיסולם של שארית הזומבים.
בתקופה שבה נכתב לכאורה הספר, כעשר שנים לאחר סיומה הרשמי של מלחמת הזומבים הגדולה, מיליוני זומבים עדיין פעילים ברחבי העולם, ואומות העולם ממשיכות במאמץ המלחמתי למיגור המגפה. המלחמה הובילה לשינוי עצום בקרב הפוליטיקה והתרבות של המין האנושי, כאשר בין היתר קובה הפכה לדמוקרטיה משגשגת ולמעצמת על, בעוד שרוסיה אימצה את הגישה הדתית והפכה לתיאוקרטיה. בעוד מיליונים רבים של בני אדם נהרגו במלחמה, מספר עצום של מינים שונים של בעלי חיים נעלמו מהאדמה, וחלקים נרחבים של כדור הארץ הפכו לעיי חורבות, ואינם ראויים עוד למגורי אדם, נשאלת השאלה האם המין האנושי יוכל להשתקם מהמהלומה הגדולה שעבר.
Revolution (2022)
היה אירוע היאבקות מקצועית בשיטת שלם וצפה של ארגון ההיאבקות All Elite Wrestling (AEW). האירוע נערך ב-6 במרץ 2022 באדישן פיננשייל ארנה שבאורלנדו, פלורידה והוא היה האירוע השלישי בסדרת אירועי Revolution.
רקע
Revolution הוא אירוע שלם וצפה שנתי של ארגון ההיאבקות All Elite Wrestling (AEW), הנערך בשלהי חודש פברואר-תחילת חודש מרץ. הוא נחשב לאחד מארבעת אירועי השלם וצפה הגדולים של הארגון, לצד Double or Nothing, All Out ו-Full Gear. האירוע של שנת 2022 היה השלישי בסדרת אירועי Revolution. ב-8 בדצמבר 2021 בפרק של התוכנית Dynamite, הארגון הודיע שהאירוע Revolution יתקיים ב-6 במרץ 2022 באדישן פיננשייל ארנה שבאורלנדו, פלורידה. כרטיסים לאירוע הוצאו למכירה ב-17 בדצמבר 2021.
מיד לאחר שידור פרק התוכנית השבועית Rampage ב-4 במרץ, רשת הטלוויזיה TNT שידרה תוכנית של חצי שעה אשר נקראה Countdown to Revolution.
עלילות
ב-9 בפברואר בפרק של התוכנית Dynamite, לאחר הגנה מוצלחת של "האנגמן" אדם פייג' על אליפות העולם של AEW, הוא נקלע לעימות עם אדם קול, שהצהיר על כוונותיו לאתגר את האלוף לקרב על תוארו, מכיוון שהגיע לפסגת הדירוג אשר הפכה אותו לטוען לכתר הבלעדי. שבוע לאחר מכן, הקרב הוכרז באופן רשמי לאירוע Revolution.
במהלך פרק הבכורה של התוכנית Dynamite ברשת הטלוויזיה TBS ב-5 בינואר 2022, ג'וראסיק אקספרס (ג'ונגל בוי ולוצ'סאורוס) ניצחו את הלוצ'ה בראדרס (פנטה אל זרו מיידו וריי פיניקס) וזכו באליפות הזוגות של AEW. לאחר מספר הגנות מוצלחות על חגורות האליפות, ב-16 בפברואר בפרק של התוכנית Dynamite, נודע שג'וראסיק אקספרס יגנו על חגורות האליפות בקרב זוגות משולש באירוע Revolution. יריביהם נקבעו על ידי קיום קרב באטל רויאל זוגות בפרק של השבוע לאחר מכן וקרב קזינו באטל רויאל זוגות ב-2 במרץ. reDRagon (בובי פיש וקייל אוריילי) והיאנג באקס (מאט ג'קסון וניק ג'קסון) היו המנצחים בקרבות אלה, בהתאמה.
ב-17 בנובמבר 2021 בפרק של התוכנית Dynamite, CM פאנק החל פיוד עם MJF. לאחר שפאנק ניצח את כל חברי קבוצת The Pinnacle, שבה MJF משמש כמנהיג, השניים התמודדו לבסוף זה מול זה ב-2 בפברואר בפרק של התוכנית Dynamite בקרב שבו MJF ניצח לאחר עזרה מצד וורדלו. זהו היה ההפסד הראשון של פאנק ב-AEW, הפסד שהיה על אדמת עיר הולדתו של פאנק, שיקגו. שבוע לאחר מכן בתוכנית, פאנק דרש קרב חוזר, אך MJF אמר שיעניק לו את מבוקשו רק אם הוא ימצא שותף לנצח בקרב זוגות את FTR (קאש וילר ודקס הרווד) מאוחר יותר באותו הערב. ג'ון מוקסלי נחשף כשותפו של פאנק, כשהשניים גברו על FTR וניצחו בקרב. ב-16 בפברואר בפרק של התוכנית Dynamite, פאנק חשף שהקרב החוזר בינו לבין MJF יהיה קרב קולר כלבים.
לאחר שנותרה בלתי מנוצחת במשך חודשים, ת'אנדר רוזה הפכה לטוענת לכתר לאליפות הנשים של AEW של ד"ר בריט בייקר, דבר שהצית פיוד ישן בין השתיים. קרב על תואר זה הוכרז באופן רשמי לאירוע Revolution ב-16 בפברואר בפרק של התוכנית Dynamite.
ב-23 בפברואר בפרק של התוכנית Dynamite, לאחר שג'ייד קרגיל הגנה בהצלחה על אליפות TBS מול הבאני, היא התגאתה במאזן המושלם שלה של 28 ניצחונות ו-0 הפסדים והציבה אתגר פתוח על תוארה. טיי קונטי הייתה זו שנענתה בחיוב לאתגר זה והקרב בין השתיים הפך רשמי לאירוע Revolution.
באירוע של שנת 2021, הארגון קיים את קרב סולם פני המהפכה הראשון, כשהמנצח בקרב השיג לעצמו קרב עתידי על אליפות TNT של AEW. קרב שני בסדרה הוכרז לאירוע של שנת 2022, צעד שהפך את הקרב למסורת שנתית. קית' לי, שערך את הבכורה שלו בארגון, העפיל לקרב זה לאחר שניצח את אייזיאה קאסידי ב-9 בפברואר בפרק של התוכנית Dynamite. המקומות הנותרים התמלאו במהלך השבועות שבאו לאחר מכן, כשוורדלו, פאוורהאוס הובס, ריקי סטארקס, אורנג' קאסידי וכריסטיאן קייג' העפילו לקרב זה אחר זה לאחר שניצחו את מקס קאסטר, דאנטה מרטין, פרסטון "10" ואנס מקבוצת הדארק אורדר, אנתוני בואנס ואית'ן פייג', בהתאמה.
כריס ג'ריקו ואדי קינגסטון החלו בפיוד ביניהם לאחר שקינגסטון אמר לחבריו (ושותפיו של ג'ריקו לקבוצת The Inner Circle), הצמד Proud and Powerful (סנטנה ואורטיז), שהם נעצרו מלהגיע לשיא הפוטנציאל שלהם עקב היותם בקבוצה עם ג'ריקו ועל מנת להגיע לפסגה הם חייבים לעזוב את קבוצה זו, רעיון שג'ריקו דחה. לאחר שהשניים התעמתו ב-23 בפברואר בפרק של התוכנית Dynamite, קרב רשמי ביניהם נקבע לאירוע Revolution.
מופע מקדים
שלושה קרבות התקיימו במהלך המופע המקדים אשר נודע בשם "The Buy In". בקרב הפותח, ליילה הירש התמודדה מול קריס סטטלנדר. הקרב הסתיים לאחר שללא ידיעתו של השופט, הירש הכתה את סטטלנדר בראשה בעזרת חפץ זר מתחת לזירה ולאחר מכן ביצעה עליה את מהלך המונסולט פרס.
אז, השדרן טוני שיבאני הודיע שיש לו אורח מיוחד. שיבאני היה בדרכו להציג את קני אומגה, אך במקומו, דון קאליס יצא והצהיר שזהו הולך להיות ערב ענק עבור קבוצת The Elite כאשר הוא אמר שאדם קול יהיה "אלוף חליפי מצוין" עד שאומגה יבצע את חזרתו.
לאחר מכן, הוק התמודד מול QT מרשל. הוק יצא עם ידו על העליונה לאחר שבזמן ניסיון ביצוע מהלך הדיאמונד קאטר מצד מרשל, הוא הפך זאת למהלך ה-Redrum, שלא הותיר למרשל דבר מלבד להיכנע.
בקרב האחרון של המופע המקדים, House of Black (מלאקאי בלאק, ברודי קינג ובאדי מת'יוס) התמודדו מול Death Triangle (פאק ופנטה אוסקורו) ואריק רדבירד (שלוו לקרב על ידי אלכס אברהאנטס) בקרב שלושה נגד שלושה. בסיום, רדבירד ניסה לבצע את מהלך הדאבל צ'וקסלאם, אך בלאק בלם זאת והתיז בעיניו חומר שחור, כשלאחר מכן מת'יוס בעט בו עם הברך וקינג ביצע עליו את מהלך הפיילדרייבר, מהלכים שאיפשרו לבלאק להצמיד אותו לניצחון.
קרבות מקדימים
אז, ג'וראסיק אקספרס (ג'ונגל בוי ולוצ'סאורוס) (א) הגנו על אליפות הזוגות של AEW נגד reDRagon (בובי פיש וקייל אוריילי) והיאנג באקס (מאט ג'קסון וניק ג'קסון) (שלוו לקרב על ידי ברנדון קאטלר) בקרב זוגות משולש. במהלך הקרב, אוריילי הכה את ג'ונגל בוי בעזרת חגורת האליפות. הצמד reDRagon ביצע על אותו ג'ונגל בוי את המהלך המשולב high-low, אך לוצ'סאורוס היה שם על מנת לבלום את ניסיון ההצמדה שבא לאחר מכן. היאנג באקס ביצעו על ג'ונגל בוי את מהלך ה-BTE Trigger, אך אוריילי הצליח לעצור בזמן את ניסיון ההצמדה. בסיום, ג'ונגל בוי ולוצ'סאורוס ביצעו על מאט את מהלך ה-Thoracic Express, כשלאחר מכן ג'ונגל בוי הצמיד את מאט לניצחון לפני שניק הצליח להגיע למתרחש, ניצחון שהקנה להם הגנה מוצלחת על חגורות האליפות.
הקרב הבא היה קרב סולם פני המהפכה אשר קבע את הטוען לכתר הבא לאליפות TNT של AEW ב-16 במרץ בפרק של התוכנית השבועית Dynamite. המשתתפים בקרב היו כריסטיאן קייג', קית' לי, אורנג' קאסידי, פאוורהאוס הובס, ריקי סטארקס וורדלו. לקראת סוף הקרב, דנהאוסן הופיע ו"כישף" את סטארקס. בזמן שכריסטיאן טיפס במעלה הסולם, וורדלו בלם אותו וביצע עליו את מהלך הפאוורבומב. כשסטארקס עשה את דרכו במעלה הסולם, וורדלו קפץ על סולם ששכב במאונך ובמקביל לחבל הזירה האמצעי ולאחר מכן ביצע על סטארקס את מהלך הפאוורבומב על סולם זה. לאחר מכן, וורדלו הסיר את הטבעת שהייתה תלויה על וו התלייה וכתוצאה מכך קיבל קרב עתידי על אליפות TNT.
לאחר קרב זה, טוני שיבאני עמד על רמפת הכניסה לאולם עם חוזה בידו, כששיין "סוורב" סטריקלנד ערך את הבכורה שלו ב-AEW וחתם על חוזה בארגון.
בקרב הרביעי, ג'ייד קרגיל (שלוותה לקרב על ידי מארק סטרלינג) הגנה על אליפות TBS נגד טיי קונטי (שלוותה לקרב על ידי אנה ג'יי). על מנת להתגרות בטוענת לכתר, קארגיל נישקה את קונטי בשפתיה כבר בתחילת הקרב. מאוחר יותר, קונטי השיבה ונישקה את האלופה ולאחר מכן ביצעה עליה את מהלך ה-DDTay שלא הספיק לה כדי לזכות בתואר. בסיום, קארגיל ביצעה על קונטי את מהלך ה-Jaded על מנת לשמור על התואר ולהעלות את מאזנה בקרבות יחידים ל-29 ניצחונות ו-0 הפסדים.
אז, CM פאנק התמודד מול MJF בקרב קולר כלבים. MJF נכנס ראשון לצלילי מוזיקת הכניסה של פאנק, "פולחן האישיות" ופאנק נכנס לקרב עם מוזיקת הכניסה מימיו בארגון ההיאבקות Ring of Honor (ROH), "Miseria Cantare" של להקת AFI. במהלך הקרב, MJF ליפף את השרשרת המחברת בין השניים מסביב לאגרופו והחל לתקוף את פאנק, שבתגובה החל לדמם. פאנק היה בדרכו לבצע את מהלך הסיום שלו, ה-Go to Sleep, אבל MJF מנע זאת כשהכניס את אצבעותיו לעיניו של פאנק ובמקום זאת ביצע את מהלך הבריח שלו, "מלח הארץ". פאנק הצליח לחמוק מכך, כשהכניס אותו למהלך הכנעה משלו, האנקונדה וייס. MJF שבר את מהלך זה לאחר שאחז בחוזקה בשיערו של פאנק. MJF ניסה לבצע את מהלך הטומבסטון פיילדרייבר על דופן הזירה, אך פאנק לא איפשר לכך להתבצע, כשביצע את אותו המהלך על MJF. בחזרה בזירה, MJF ביצע על פאנק את מהלך הסופלקס על נעצים. MJF סימן לוורדלו להגיע על מנת למסור לו את טבעת היהלום של דינאמייט. וורדלו חיפש בכיסיו והעמיד פנים שלא מצא את הטבעת, דבר שאיפשר לפאנק לבצע על MJF את מהלך ה-GTS. לבסוף, וורדלו הוציא את הטבעת והניח אותה על מפתן הזירה, צעד שאותת על מעברו לדמות הטובה. פאנק השתמש בטבעת זו והכה את MJF כדי לנצח בקרב.
בקרב שבא לאחר מכן, ד"ר בריט בייקר (שלוותה לקרב על ידי ג'יימי הייטר ורבל) הגנה על אליפות הנשים של AEW נגד ת'אנדר רוזה. בייקר הגיעה ביחד עם עיצוב חדש לחגורת אליפות הנשים. בקרב עצמו, רוזה ביצעה על האלופה את מהלך הטומבסטון פיילדרייבר, אך דעתו של השופט הוסחה על ידי רבל. הייטר הושיטה לבייקר את חגורת האליפות, כשהיא השתמשה בה על מנת לבצע על רוזה את מהלך הקורב סטומפ, שלא הספיק לה על מנת להשיג את הניצחון בקרב. בייקר ביצעה על רוזה את מהלך נעילת הלסת שלה, המכונה "Lockjaw", אך רוזה הצליחה לחמוק מכך ולבצע את אותו המהלך על האלופה; בייקר נכנעה, אך דעתו של השופט הוסחה פעם נוספת על ידי רבל. רוזה השיבה במתן מהלך הספיר לאותה רבל על דופן הזירה, כשלאחר מכן ביצעה על הייטר את מהלך הקלוזליין. כשרוזה נכנסה בחזרה לזירה, בייקר ביצעה עליה פעם נוספת את מהלך הקורב סטומפ, שהספיק לה הפעם כדי לשמור על התואר.
הבא בתור היה הקרב בין בריאן דניאלסון לג'ון מוקסלי. השניים דיממו במהלך הקרב, כאשר דניאלסון ביצע על מוקסלי את מהלך הבלי טו באק סופלקס מהחבל העליון. דניאלסון המשיך וביצע את מהלך ההכנעה שלו, הדרגון סליפר, אך מוקסלי הניח את רגלו על החבל התחתון במטרה למנוע את המשך המהלך. ברגעי הסיום של הקרב, דניאלסון ביצע את מהלך החניקה המשולשת, כשמוקסלי הפך זאת למהלך הצמדה פשוט, שהיה מוצלח ואיפשר לו להשיג את הניצחון בקרב בעוד שדניאלסון היה נמצא במהלך ההכנעה שלו. לאחר הקרב, דניאלסון זעם על הפסדו ובעט במוקסלי, דבר שהוביל לתיגרה בין השניים. הם נקטעו על ידי בכיר הנהלת NXT לשעבר, ויליאם ריגל, שערך את הבכורה שלו בארגון והכריח את השניים ללחוץ ידיים. לאחר שסטר לשניהם, דניאלסון ומוקסלי נשמעו להוראתו ולחצו את היד אחד של השני לעיני ריגל.
בקרב הלפני אחרון, דארבי אלין, סמי גווארה וסטינג התמודדו מול The Andrade-Hardy Family Office (אנדרדה אל אידולו, מאט הארדי ואייזיאה קאסידי) בקרב טורנדו שלשות. במהלך הקרב, גווארה ביצע על קאסידי את מהלך הספאניש פליי מפלטפורמה גבוהה אל תוך מספר שולחנות על רמפת הכניסה לאולם. סטינג קפץ מהיציע על אנדרדה שהיה שכוב על מספר שולחנות וכתוצאה מכך שבר שלושה מהם. בסיום, אלין ביצע על הארדי את מהלך ה-Scorpion Death Drop על כיסא ולאחר מכן ביצע את מהלך הסיום שלו, ה-Coffin Drop על מנת להשיג עבור קבוצתו את הניצחון בקרב.
הקרב המרכזי
בקרב המרכזי, "האנגמן" אדם פייג' הגן על אליפות העולם של AEW נגד אדם קול. במהלך הקרב, פייג' ניסה לבצע את מהלך המונסולט, אך קול הפך זאת למהלך סופרקיק משלו. קול ניסה לבצע פעם נוספת את מהלך הסופרקיק, אך הפעם פייג' חמק מכך וביצע במקום את מהלך ה-Dead Eye. הצמד reDRagon (בובי פיש וקייל אוריילי) הגיעו והפריעו לטובתו של קול, דבר שאיפשר לאחרון לבצע על פייג' את מהלך הפנמה סאנרייס על דופן הזירה. בחזרה בזירה, הצמד הסיח את דעתו של פייג' שוב, כשהפעם קול הכה את האלוף עם מכה מתחת לחגורה. לאחר מכן, קול ביצע פעם נוספת את מהלך הפנמה סאנרייס ואז את מהלך הבום, שלא הספיקו לו כדי לזכות בתואר. מנגד, פייג' ביצע על קול פעם נוספת את מהלך ה-Dead Eye מדופן הזירה אל תוך שולחן. בסיום, פייג' ביצע על הטוען לכתר את מהלך הסיום שלו, ה-Buckshot Lariat, אך קול הניח את ידו על החבל התחתון. לאחר מכן, פייג' ביצע על קול את מהלך הבום ואז פעם נוספת את מהלך הסיום שלו כדי לשמור על התואר בהצלחה.
תוצאה לאורך זמן
אורנג' קאסידי ספג פציעה בידו במהלך קרב הסולם לאחר שהושלך על ידי קית' לי מחוץ לזירה מעל החבל העליון אל הרמפה המובילה לזירה.
פתרון משוואת שרדינגר בעבור פוטנציאל מדרגה
במכניקת הקוונטים ותורת הפיזורים, מדרגת הפוטנציאל החד-ממדית היא אידיאליזציה מתמטית המשמשת כדי למדל פגיעה, החזרה והעברה של גלי חומר. הבעיה מתייחסת לפתרון משוואת שרדינגר הבלתי-תלויה בזמן בעבור חלקיק הפוגע בפוטנציאל דמוי מדרגה בממד אחד. בדרך כלל, הפוטנציאל ממודל דרך פונקציית המדרגה של הביסייד.
משוואת שרדינגר ופונקציית הפוטנציאל
משוואת שרדינגר הבלתי תלויה בזמן בעבור פונקציית הגל \psi(x) היא
כאשר H הוא ההמילטוניאן, ħ הוא קבוע פלאנק המצומצם, m היא מסת החלקיק ו-E האנרגיה הכוללת שלו. מדרגת הפוטנציאל היא פשוט המכפלה של V0, גובה המחסום, ופונקציית המדרגה של הביסייד:
המחסום מוצב ב-x = 0, למרות שניתן לבחור בערך שרירותי עבור x0 מבלי שהדבר ישפיע על התוצאות.
האיבר הראשון בהמילטוניאן,, הוא האנרגיה הקינטית של החלקיק.
פתרון
המדרגה מחלקת את הישר הממשי לשני חלקים: x < 0 ו-x > 0. בכל אחד מהם הפוטנציאל קבוע, מה שאומר שהחלקיק מתנהג בכל תחום בנפרד כחלקיק חופשי, והפתרון למשוואת שרדינגר הוא סופרפוזיציה של גל המתקדם שמאלה וגל המתקדם ימינה
כאשר הסימנים התחתיים 1 ו-2 מסמלים את התחומים x < 0 ו-x > 0 בהתאמה, והסימנים התחתיים (→) ו-(←) במשרעות A ו-B מסמלים את כיוון וקטור המהירות של החלקיק: ימינה ושמאלה בהתאמה.
ולשניהם אותה צורה כמו בקשר דה ברולי (בממד אחד):
תנאי שפה
המקדמים A, B ניתנים לקביעה מתנאי השפה של פונקציית הגל ב-x = 0. פונקציית הגל ונגזרתה חייבות להיות רציפות בכל מקום, ולכן:
לאחר הצבת פונקציות הגל, תנאי השפה מטילים את האילוצים הבאים על המקדמים
העברה והחזרה
מפתה להניח שההסתברות להימצאות החלקיק מן העבר הימני של מדרגת הפוטנציאל שווה ל- (זאת על פי פרשנות בורן ההסתברותית לפונקציית הגל), אולם הנחה זאת מוטעית מיסודה (מה גם שהיא מניבה הסתברות גדולה מ-1); שורש הטעות נעוץ בהנחה המתמטית שאינה תואמת את התמונה הפיזיקלית לפיה לחלקיק יש תנע מוגדר והוא אינו ממוקם במרחב. ישנן שתי דרכים קונספטואליות שקולות לתקן את הטעות: האחת מתייחסת למצב עצמי של תנע החלקיק (מספר גל יחיד) אך עושה שימוש בשימור זרם ההסתברות, ואילו השנייה עושה שימוש ישיר בפרשנות בורן הסטנדרטית אך מתייחסת לחבילות גלים רחבות מאוד המייצגות חלקיק חופשי ממוקם. ההנחה שחבילת הגלים רחבה מאוד גוררת שבהצגת התנע, לחלקיק יש טווח מספרי גל \Delta k צר מאוד, ולכן ניתן להניח בקירוב שהוא מיוצג על ידי מספר גל יחיד (שכן כפי שניווכח בהמשך, מקדמי ההעברה וההחזרה תלויים במספר הגל הפוגע).
דרך א'
זרם ההסתברות בכיוון פיזור מסוים מוגדר כמכפלת צפיפות ההסתברות (ריבוע המשרעת המפוזרת) במהירות התקדמות החלקיק המקומית. על פי העיקרון של שימור זרם ההסתברות, זרם ההסתברות של הגל הפוגע שווה לזרם ההסתברות המועבר ועוד זרם ההסתברות המוחזר. מכיוון שהגל הפוגע והגל המוחזר מתקדמים באותה מהירות, ואילו יחס המהירויות של הגל המועבר והגל הפוגע הוא, נציב במשוואות לעיל A→ = 1 (חלקיק פוגע),  (החזרה), ו-B→ =  Tk1/k2 (העברה). לאחר פתרון בעבור T ו-R, התוצאה היא:
דרך ב'
נניח חבילת גלים רחבה מאוד בעלת רוחב d. כתוצאה מהרוחב הסופי של החבילה, מהירות ההתקדמות האיטית יותר של חבילת הגלים המועברת לצד הגבוה של מדרגת הפוטנציאל גורמת לה להיות צרה יותר, ועל פי פרשנות בורן הסיכוי של החלקיק להימצא מן העבר הגבוה של מדרגת הפוטנציאל (מקדם ההעברה T) שווה לאינטגרל על ריבוע משרעת פונקציית הגל בתחום שבו חבילת הגלים המועברת אינה מתאפסת, שרוחבו הוא למעשה. כיוון שהחבילה הפוגעת רחבה מאוד, ניתן לאפיין אותה בקירוב על ידי מספר גל יחיד k_1, ולכן היחס בין משרעת הגל המועבר למשרעת הגל הפוגע מקבל ערך יחיד. לפיכך, האינטגרל על צפיפות ההסתברות של חבילת הגלים המועברת שווה ליחס בין המשרעת המועברת למשרעת הפוגעת בריבוע, כפול יחס ההיצרות של החבילה, שהוא כאמור לעיל.
אנרגיה נמוכה מגובה המדרגה (E < V0)
בעבור אנרגיות E < V0, פונקציית הגל לימין המדרגה היא אקספוננציאלית דועכת.
אנרגיה גבוהה מגובה המדרגה (E > V0)
בתחום אנרגיות זה מקדמי ההעברה וההחזרה שונים מאשר במקרה הקלאסי. הם זהים עבור פגיעה משמאל ומימין:
הגבול הקלאסי
התוצאה שהושגה עבור R תלויה רק ביחס האנרגיות E/V0. זה נדמה כמפר את עקרון ההתאמה, שכן חישבנו הסתברות סופית להחזרה ללא קשר לערכו של קבוע פלאנק או למסה של החלקיק. לדוגמה, החישוב הזה חוזה כי עבור גולה המתגלגלת לקצה השולחן, תהיה הסתברות גבוהה שהיא תוחזר במקום ליפול מקצה השולחן. העקביות עם המכניקה הקלאסית משוחזרת באמצעות הסרת ההנחה הלא-פיזיקלית שמדרגת הפוטנציאל אינה רציפה. כאשר פונקציית המדרגה מוחלפת במדרגה משופעת הנמשכת לאורך מרחק סופי w, אז חישוב מדוקדק העושה שימוש בקירוב WKB מדגים שההסתברות להחזרה שואפת לאפס בגבול, כאשר k מספר הגל של החלקיק.
בניין המשרדים של הסנאט דירקסן
ההחלטה על הקמת המבנה
ערב כניסת ארצות הברית למלחמת העולם השנייה, בשנת 1941. אישר הסנאט לאדריכל הקפיטול להכין תוכניות לבניית בניין משרדים שני עבור הסנאט. עליית הפעילות של הממשל הפדרלי של ארצות הברית, הן בתוך המדינה, והן במישור הבינלאומי, הביא את חברי הסנאט למסקנה כי הם צריכים צוות סיוע גדול יותר, דבר הייצר צפיפות רבה בבניין המשרדים היחיד ששימש את הסנאט עד אותה עת. הצפיפות הייתה כה גדולה, שוועדות הסנאט ישבו במסדרונות, וחדרי שירותים הוסבו לחדרי סנאטורים.
במהלך מלחמת העולם השנייה, בשל צורכי המלחמה, עיכב הסנאט את ביצוע התוכניות, אך צוותי חברי הסנאט גדלו, והצורך היה יותר ויותר דחוף. מיד לאחר המלחמה, הקונגרס העביר את חוק הארגון מחדש, 1946, אשר שינה את סמכויות וועדות הקונגרס, וזאת על מנת לייעל את פעילות חברי הקונגרס ולספק הסנאטורים ולחברי ועדות צוותי סיוע מקצועיים.
בשל המחסור במיקום עבור הצוותים הנוספים, שכר הסנאט שטחים בבנייני משרדים סמוכים. ההצטרפות הצפויה של שתי מדינות חדשות: אלסקה והוואי, הגדיל את הצורך במשרדים (שכן מצטרפים, עם הצטרפות המדינות, סנאטורים נוספים של מדינות אלה).
בשל הצורך הגדל, רכש הסנאט בשנת 1948 את הקרקע הנדרשת להקמת בניין המשרדים.
הקמת המבנה
אדריכל הקפיטול שכר את האדריכלים אוטו ר. אגרס (Otto R. Eggers) ודניאל פול היגינס (Daniel Paul Higgins), ממשרד האדריכלים אגרס והיגינס מהעיר ניו יורק, להכין את תוכניות הבניין; הם התבקשו להכין תוכניות לבניין בן שבע קומות, המכופה בשיש לבן.
אף על פי שהסנאט אישר את תוכניות הבניין החדש בשנת 1949, הבנייה החלה רק בשנת 1956; בשל כך גדלו עלויות הבנייה, ובשל כך הוחלט להקטין את המבנה, כדי לחסוך בעלויות. במסגרת זאת, בוטל מסדרון מרכזי מפואר שתוכנן עבור המבנה.
הבניין נפתח לציבור ב-15 באוקטובר 1958.
בניין דירקסן תוכנן לאור תחילת עידן הטלוויזיה, ובשל כך תוכננו חדרי הוועדות כך, שהם מתאימים למתן עדות בפני הוועדה, ולא חדרים בהם הוועדה יושבת סביב שולחנות ועידה (כפי שהיה בבניין המשרדים הראשון של הסנאט, ובחדרי הישיבות של הסנאט קודם לכן)(ראו בתמונה משמאל). בבנייני הקונגרס הקודמים, לא היו שקעי חשמל מתאימים לצוותי הטלוויזיה (החשמל במבנים אלה היה זרם ישר ולא זרם חילופין). קשיים אלה הביאו את צוותי העיתונות והטלוויזיה לבקש להיות מעורבים בתכנון המבנה, ונציגיהם השפיעו על התכנון ובייחוד על תכנון חדרי הוועדות - במטרה לאפשר צילומים של דיוני הוועדות.
הרכבת התחתית של הקפיטול
בשנת 1960 נבנה קו של הרכבת התחתית של קפיטול ארצות הברית המקשר בין בניין הקפיטול לבניין דירקסן.
בשנות ה-70 הוקם בניין המשרדים השלישי של הסנאט - בניין המשרדים של הסנאט הארט, למול בניין דירקסון. בניין הארט ובניין דירקסן מחוברים זה לזה, וניתן לעבור ביניהם כאילו הם בניין אחד.
שיפוץ הבניין
בניין דירקסן שופץ במהלך השנים 1999–2000 תחת פיקוחו של אדריכל הקפיטול (באותה עת - אלן מ. הנטמן), כאשר הפיקוח היום-יומי בוצע על ידי עוזרו של אדריכל הקפיטול - מייקל ג'י. טרנבול.
ארז קריינר
ארז קריינר לשעבר מבכירי השב"כ אשר הקים את הרשות הממלכתית לאבטחת מידע ועמד בראשה. קריינר החל את דרכו בשירות הביטחון הכללי כמאבטח באל על ושגרירויות. בשנת 2002 הקים קריינר את הרשות הממלכתית לאבטחת מידע כחטיבה בשב"כ ועמד בראשה. הרשות מוסמכת להנחות גופים בעלי מערכות מידע קריטיות. קריינר עמד בראש הרשות עד שנת 2012.
לאחר פרישתו הקים חברה לייעוץ בתחום הסייבר.
זיכרון הדהודי
זיכרון הדהודי (או זיכרון אקואי) הוא זיכרון חושי, המתייחס לחוש השמיעה. מקור השם מהמילה הד (=אקו ביוונית). הזיכרון ההדהודי מכיל למשך זמן קצר את המידע הנקלט באוזניים מהסביבה, כך שבהמשך הוא יוכל לעבור לזיכרון לטווח קצר וזיכרון לטווח ארוך.
הזיכרון האקואי דועך במשך זמן איטי יותר מהזיכרון האיקוני. דבר זה מסייע בתפיסה של גירויים קוליים. זאת משום שהם לרוב מופיעים לזמן קצר יותר מהגירויים החזותיים ונוטים להתחלף במהרה בגירויים קוליים אחרים. לדוגמה, כמו שקורה בזמן דיבור. כך ניתנת למערכות עיבוד המידע שהות נוספת לעבד גירויים אלו.
ויט (פירושונים)
{{פירושונים|* ויט ווידן – בית מסחר להזמנות בדואר בגרמניה
שונות:
ראו גם
}}
מלקחיים
מלקחיים הם כלי המשמש לאחיזת והרמת חפצים, למלקחיים צורות רבות בהתאם לסוג השימוש, נהוג לחלקם לשלושה סוגים:
מלקחיים נפוצים ככלי מטבח לאחיזה ולהגשת מזון חם מאוד (למשל להפיכת אומצה).
לפי פרקי אבות, המלקחיים הראשונים נבראו בסוף בריאת העולם בערב שבת בין השמשות. ההבנה מאחורי כך היא שלשם יצירת מלקחיים נדרש לנפח זוג מלקחיים קודם.
אפוטרופאיזם
במיתולוגיה היוונית נקשרו האלים הכתוניים לאפוטרופאיזם. הדת הפרימיטיבית שקדמה לפולחן האלים האולימפיים, שאת זכרה השתדלו היוונים להשכיח עוד בתקופתו של הומרוס, כללה מרכיב אפוטרופאי קלאסי - הרחקת רוחות רעות, נשמות מתים או שדים, כדוגמת קרס, הרפיות, אריניות ומוירות. אמצעי אפוטרופאי חשוב היה פרצוף מאיים על גבי קמעות שתפקידו היה להטיל אימה ולהרחיק רוע מבעל הקמע. לעין, כחלק רב ההבעה ביותר בפנים, הייתה עוצמה אפוטרופאית. בין האמצעים האפוטרופאיים ביוון העתיקה היו הגורגוניאון - דמות ראש הגורגונה מטילת אימה שהוטבעה על גבי תליונים אותם נהגו לענוד, על מטבעות, כפסלים על גגות, או שיבצו ברצפות פסיפס בכניסה לבתים, והעין האפוטרופאיטית – עין שצוירה באופן מוגזם על כלי שתייה במאה ה-6 לפנה"ס על מנת להרחיק שדים או עין הרע בזמן השתייה.
סמלים אפוטרופאיים היו נושא נפוץ באומנות של רומא העתיקה. הרומאים האמינו כי קנאה מביאה מזל רע למושא הקנאה. על מנת להימנע מקנאה שאפו הרומאים לגרום לאורחים לצחוק על ידי שימוש בדימויים אפוטרופאיים. סמלים כמו פאלוס, שימוש באנשים מעוותים או שאינם רומאים כדוגמת פיגמים, אפריקאים שחורים וגיבנים היו מקובלים. הרומאים ראו באנשים בעלי גוף מעוות דמויות משעשעות, וככאלה נעשה בהם שימוש להרחיק את עין הרע.
בסיפורת ובפולקלור העוסקים בערפדים יכולים סמלים כדוגמת קרוסיפיקסים, סקרמנטים, ורדי בר, ושום להרחיק או אפילו להמית ערפדים ובכדור כסף ניתן להרוג אנשי זאב. הביטוי ביידיש " קיין עין הרע" (בלי עין הרע) הוא אפוטרופאי מטבעו, ומקביל לביטוי "הקש בעץ".
יגאל זקס
יגאל זקס (נולד ב-20 בספטמבר 1967 בישראל) הוא שחקן תיאטרון וטלוויזיה, במאי ומחזאי ישראלי.
ביוגרפיה
שירת בצה"ל כקצין תותחנים. לאחר סיום שירותו הצבאי, למד בבית הספר הגבוה לאמנויות הבמה בית צבי ברמת גן (1991-1994).