cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ט'פול
לפני אנטרפרייז
בשנת 2149, ט'פול החלה את כהונתה בקונסוליה של הפיקוד העליון של וולקן על פני כדור הארץ, וסייעה לשגריר סובאל בפיקוח על התקדמות האנושות לכיוון חקר החלל ("Fusion"). היא נבחרה על ידי סובאל ללוות את קפטן ג'ונתן ארצ'ר בעת משימתו הראשונה על סיפון האנטרפרייז NX-01 כמשקיפה, תת-קומנדר ונציגת וולקן. כאשר המשימה הסתיימה בהצלחה, והאנטרפרייז קיבלה "אור ירוק" להמשיך במשימה של חקר החלל, ט'פול נבחרה להישאר על הסיפון, כקצינת המדע ("Broken Bow").
פא'נאר, טרליום, מיזוג מוחות, רגשות
ט'פול, המתוארת על ידי הממונים עליה כיוצאת דופן וכמורדת, מוקסמת על ידי טולאריס, חבר בקבוצה של וולקנים חפים מכל רגש, בה נתקלה במהלך השנה הראשונה שלה על האנטרפרייז. טולאריס מציג בפניה את היכולת לבצע מיזוג מוחות (אשר באותה העת נחשב לפעילות אסורה בין וולקנים). היא מנתקת את יחסיה עם טולאריס אחרי שהיא ביקשה ממנו להפסיק את מיזוג מוחות והוא סירב, בניסיון להמשיך בכוח במיזוג, ללא הסכמתה (פעולה אשר במהותה היא סוג של אונס נפשי), וגרם לה לשבור את המיזוג בכוח. מאוחר יותר, היא מגלה כי נדבקה בתסמונת פא'נאר (Pa'nar) מהמפגש עם טולאריס. ט'פול מגלה כי וירוס זה הוא חשוך מרפא (אחד מתוך מספר נקודות הקבלה לנגיף ה-HIV האנושי). בשנת 2154 נודע לט'פול כי מצבה נגרם למעשה על ידי מיזוג מוחות שלא בוצע כהלכה, על ידי אדם לא מאומן, ובניגוד לפסיקתו של הפיקוד העליון של וולקן, המצב ניתן לריפוי על ידי מגע של מוח מנוסה (שירות שמוענק לט'פול על ידי הוולקנית - לימים: הבכירה - ט'פאו).
ל'טפול נאמר כי היא איננה מסוגלת, מבחינה גנטית, ליזום מיזוג מוחות, אולם בשנת 2154, בעקבות הפלת המשטר בוולקן אשר הסתייג ממיזוגי מוחות, היא למדה שלא כך. היא ביצעה את מיזוג המוחות הראשון שלה עם הושי סאטו, בסיועו של ג'ונתן ארצ'ר, אשר למד פרטים על מיזוגי מוחות במהלך התקופה בה החזיק בתוכו את הקטרה של סוראק. למעשה, לא רק שט'פול היא טלפתית, בפרק "Affliction" מתגלה כי היא מסוגל לתקשר עם טאקר על פני מרחקים גדולים, באמצעות היכולות המנטליות החדשות שמצאה בתוכה. כשנה לאחר מכן, בפרק "Bound", מסתבר כי היכולת הזו נבעה בשל זיווג בין השניים.
במהלך השנים הראשונות של ט'פול על סיפון האנטרפרייז, היא הפגינה נכונות יוצאת דופן (לוולקן) לבחון את התרבות והמנהגים של בני האדם, למרות שהיא הצהירה כי מאכלים של בני אדם אינם לטעמה. לאחר דיון עם קומנדר צ'ארלס טאקר, היא דגמה פאי פקאן, קינוח שבתחילה היא דחתה בטענה כי הוא "בעיקר סוכר". היא החלה להשתתף באירוע חברתי שבועי של הספינה - הקרנת סרט לילית עם קפטן ארצ'ר, והביעה התפעלות מסוימת מהסרט "פרנקנשטיין". היא הפגינה הצלחה מועטה באכילה עם צ'ופסטיקס, להנאתם של עמיתיה אנשי הצוות. קודם לשיבוצה על סיפון האנטרפרייז, ט'פול, לפחות פעם אחת, עזבה את מתחם מגורי הוולקנים שבסן פרנסיסקו, וביקרה במועדון מוזיקת ג'אז; המוזיקה הכאוטית עוררה תגובה רגשית שחזרה לרדוף אותה בתקופה קצרה שבה נטשה את טקס המדיטציה היומי שלה (במקביל לניסוייה בביצוע מיזוג מוחות).
בכמה הזדמנויות, במהלך השנתיים הראשונות שלה על סיפונה של האנטרפרייז, ט'פול התנגדה למאמצים על ידי בני משפחתה והפיקוד הגבוה של וולקן כדי לגרום לה לעזוב את הספינה ולחזור למחויבויותיה על וולקן. כאשר נדרשה לספק סיבה לסירובה מצד השגריר הוולקני סובאל, ט'פול השיבה כי היא מצאה שהעבודה על האנטרפרייז מעניקה לה "סיפוק", ועל כך היא ננזפה - שהיא נכנעת לרגש.
Born Free (שיר של מאט מונרו)
Born Free (בעברית: לחופש נולדה) הוא שיר פופולרי שאת לחנו כתב ג'ון בארי למילים מאת דון בלק. השיר נכתב עבור הסרט "לחופש נולדה" משנת 1966, והוא זכה בפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר.
הגרסה המקורית
מחברי השיר ג'ון בארי ודון בלק ביקשו מהזמר הבריטי מאט מונרו להקליט את השיר עבור פסקול הסרט. מפיקי הסרט חשבו שהשיר אינו מסחרי דיו, ומחקו אותו בגרסה שהוקרנה בהקרנת הבכורה בלונדון. מונרו, שנכח באירוע, הסב את תשומת ליבו של בלק לעריכה, והשניים הצליחו לשכנע את המפיקים להחזיר את השיר. הגרסה של מונרו נשמעה על רקע כתוביות הסיום של הסרט. השיר המקוצר הוקלט במיוחד עבור הסרט, ובכך התאפשר לו להיות מועמד לפרס האוסקר. ההקלטה המקורית המלאה של מונרו יצאה לאור כחלק מאלבום פסקול הסרט.
גרסאות שצעדו במצעדים
רוג'ר ויליאמס הקליט גרסה המפורסמת בזכות השימוש במקהלת גברים, הנשמעת בחלקו השני של השיר, אחרי קטע אינסטרומנטלי. השיר הגיע למקום השביעי במצעד בילבורד הוט 100, ולמקום הראשון במצעד Adult contemporary, ושהה בו במשך שישה שבועות בספטמבר ובאוקטובר 1966.
ט'פול
פא'נאר, טרליום, מיזוג מוחות, רגשות
ט'פול, לעומת זאת, מצאה את עצמה רוצה לחוות יותר רגשות אשר הטרליום-D שחרר. היא גילתה כיצד ליצור תמיסה מכמויות קטנות ולא מסוכנות של הכימיקל, והחלה בחשאי להזריק אותה לעצמה, החל מכשלושה חודשים לפני הגעת האנטרפרייז לכוכב הלכת "אזטי פריים" (הפרק "Azati Prime"). זה הוביל למה שהיא הרגישה כשיפור ביחסים שלה עם יתר אנשי צוות, בפרט עם המהנדס הראשי טריפ טאקר, מה שהוביל למערכת יחסים מינית ב-Harbinger, שבו היא חוותה קנאה. באותו הפרק, היא התייחסה לכך כאל חקר המיניות האנושית. עם זאת, מפגש חד-פעמי זה גרם להיווצרותו של קשר נפשי בין טריפ לבין ט'פול, אשר בא לידי ביטוי רק במחצית השנייה של העונה הרביעית.
Born Free (שיר של מאט מונרו)
גרסאות שצעדו במצעדים
להקת הרית'ם אנד בלוז The Hesitations הקליטה גרסת כיסוי של השיר שהגיע למקום ה-38 בבילבורד הוט 100 האמריקני בשנת 1968.
ט'פול
פא'נאר, טרליום, מיזוג מוחות, רגשות
עם זמן, בעוד ט'פול מתמכרת לזריקות הטרליום-D, רגשותיה החלו לזרום בחופשיות רבה יותר. זה הגיע לשיאו כאשר האנטרפרייז הגיעה אל "אזטי פריים", וג'ונתן ארצ'ר בחר לבצע משימת התאבדות במטרה להשלים את משימת הזינדי. התגובה הרגשית של ט'פול לקראת עזיבתו של ארצ'ר, ומותו המשוער שיתקה אותה כמפקדת (אשר בסופו של דבר פרצה בבכי, וניסתה להציל אותו). היא ניסתה להסתיר את המצב שלה, והאנטרפרייז כמעט נהרסה לחלוטין בהתקפת הזינדי שלאחר מכן, כאשר מצבה של ט'פול ייתכן והפך את המצב לגרוע יותר.
Born Free (שיר של מאט מונרו)
גרסאות שצעדו במצעדים
השיר "Born Free" נכלל באלבומו של הקומיקאי ויק ריבס "I Will Cure You". כסינגל הגיע השיר למקום השישי במצעד הסינגלים הבריטי בשנת 1991.
ט'פול
פא'נאר, טרליום, מיזוג מוחות, רגשות
לאחר ההתקפה, אספקת הטרליום-D ​​של ט'פול נעשתה קשה להשגה (שכן הייתה ממוקמת בחלק של הספינה אשר ניזוק קשה בהתקפה) והיא כמעט מתה במהלך ניסיון חשאי להחזיר אותו. זמן קצר לאחר מכן, היא איבדה את שלוותה עם ארצ'ר (ששב מאז לאנטרפרייז). הוא ציין שהוא זקוק לה למשימה קשה (ומפוקפקת מבחינה מוסרית). היא כמעט נהרגה בעת שניסתה לחלץ עוד טרליום-D, לאחר שחוותה חלום אירוטי הכולל את טאקר. הדבר הוביל אותה לבקשת עזרה רפואית מד"ר פלוקס, ולהתוודות בפניו על ההתמכרות שלה.
למרות שט'פול התגברה על ההתמכרות שלה לאחר מכן, פלוקס קבע שהיא פגעה במוח שלה באופן קבוע, וכתוצאה מכך ייתכן שלעולם לא תשיג את אותה הרמה של שליטה רגשית שהייתה לה פעם. מפגש עם גרסה מבוגרת של עצמה (עקב אנומליה הקשורה למרחב שנראתה בפרק "E²" - פרק אודות יקום חלופי) הצביע על כך שהיא תמשיך לחיות לשארית החיה עם תופעות הלוואי של החשיפה לטרליום-D. הגרסה המבוגרת יותר של ט'פול שירתה על סיפונה של האנטרפרייז שבציר הזמן החלופי, אשר חזרה אל העבר. על סיפון האנטרפרייז החלופית, ט'פול וטאקר התחתנו ונולדו להם בן, לוריאן, שבעת המפגש היה הקפטן של האנטרפרייז החלופית. ט'פול המבוגרת מייעצת לה שטריפ טאקר יכול לספק פורקן בטוח לרגשות החדשים שלה אם היא יכולה ללמוד לבטוח בו. היא גם יעצה לעצמה-הצעירה שהיא לא יכולה לדמיין איך החיים שלה היו נראים בלעדיו. עם זאת, ט'פול בחרה שלא להיכנס למערכת יחסים שכזו.
לאחר משימת הזינדי, היא המשיכה לחוות קושי לשלוט ברגשות שלה והפכה, למעשה, לרגשנית, בעקבות מותה של אמא שלה (כפי שנראה בפרקים "Awakening" ו-"Kir'Shara").
ט'פול, אשר (נכון לאותה העת) החזיקה בשיא במשך הזמן הארוך ביותר שוולקני משרת עם בני אדם, הוכיחה את יכולתה להסתגל. במקור, היה לה צורך בשימוש בתרופות על מנת לסבול את הריחות של בני האדם ושל כלב המחמד של קפטן ארצ'ר - פורתוס (שכן הוולקנים הם בעלי חוש ריח מפותח מאוד ורגיש).
התגלה כי יש לה חוש הומור, אשר יש ביכולתה להדגים (כפי שנראה בפרק "Future Tense", ובפרקים אחרים, כגון "Bound"). וגם, כמו במקרה של "ברומא - התנהג כרומאי", היא החלה לאכול סוגים מסוימים של מזון (פירות, פופקורן) בידיה, ובכך שוברת טאבו וולקני ארוך שנים.
בעקבות מות אמה (ראו בהמשך), הגירושים מבעלה קוס וגילוי קיר'שארה, ט'פול החלה להעריך מחדש את תורתו של סוראק ומה זה אומר להיות וולקן. כתוצאה מכך, היא החלה להתרחק מחלק מאנשי הצוות שלה, בוחרת לבלות את זמנה הפנוי בלימודי דבריו החדשים של סוארק. להחלטה שלה הייתה השפעה שלילית על היחסים שלה עם קומנדר טאקר. (בפרק "Bound", לעומת זאת, היא מחדשת את מערכת היחסים הרומנטית שלה עם טריפ. ט'פול מבקשץ מטריפ לחזור לאנטרפרייז, וכאשר הוא משיב כי הוא "חושב על זה", היא מראה את המחויבות הרגשיות שלה על ידי כך שהיא מנשקת אותו).
יחסים עם צ'ארלס טאקר
במהלך העונה השלישית של "מסע בין כוכבים: אנטרפרייז", בזמן שהספינה הייתה עסוקה בתפיסת הנשק הזינדי במרכב, ט'פול וטריפ טאקר הפכו יותר ויותר אינטימיים. תהליך זה החל משום שלטריפ היו בעיות בשינה (עקב מותה של אחותו כאשר הזינדי תקפו את כדור הארץ עם אב טיפוס של נשק חדש). ד"ר פלוקס דחק בט'פול לסייע לטריפ באמצעות לחץ נוירוני וולקני, סוג של עיסוי שט'פול מכנה "אינטימי" ושלעיתים קרובות נערך במצב חצי-לבוש.
כמה פרקים לאחר מכן, החל מהפרק "Impulse", ט'פול מתחילה לקחת טרליום-D, סם אשר יש לו את התוצאה של הנמכת מחסומיה ולייצר רגש גדול.
בפרק "Harbinger" (פרק 15 של עונה 3), כמה חודשים אחרי השימוש בטרליום-D ופעולות הנוירו-לחץ, ט'פול מגלה כי טאקר נמשך לאישה אחרת על סיפון האנטרפרייז. ט'פול מתחילה להציג סימנים קנאה בנוגע לפעילות של טאקר עם אישה אחרת על סיפון האנטרפרייז; בסופו של דבר, היא וטריפ מקיימים יחסי מין. לאחר מכן, ט'פול מנסה להרחיק את עצמה מהמעשה, על ידי התייחסות אליו כמחקר אודות המיניות האנושית. לאחר שהם מקיימים יחסי מין בפרק זה, ט'פול וטאקר לא עוסקים בכך שוב במהלך העונה השלישית.
בפרק "Zero Hour", ט'פול מגלה לטאקר מה הגיל שלה, תוך ציון העובדה כי הוולקנים מתייחסים למידע שכזה "אינטימי". בסוף משימת הזינדי, כאשר טאקר אומר לה שאין לו בית לחזור אליו, ט'פול מזמינה אותו להתלוות אליה לביתה בוולקן.
לאחר הגעתם לוולקן, ט'פול, תחת כפייה, מתחתנת עם ארוסה המקורי, קוס, על מנת להציל את הקריירה של אמא שלה; למרות שאמא שלה, ט'לס, מציעה לטאקר שיביע בפני ט'פול את רגשותיו האמיתיים כלפיה עוד לפני הטקס, על מנת שתוכל לקבל את כל המידע הזמין. טאקר מסרב, ואומר כי היא נמצאת תחת מספיק לחץ ושהוא דואג לה יותר מדי כדי לעשות את הדברים קשים עוד יותר עבורה.
בעקבות הגילוי של קיר'שארה בעונה 4, בעלה של ט'פול מתגרש ממנה וטריפ מנסה לחדש את מערכת היחסים שלהם. ט'פול לומדת את התורה המקורית של סוראק, ומתעלמת מבקשתו של טריפ. טריפ הפגוע מחליט לעשות התחלה חדשה ועובר לשרת בספינת חלל אחרת מדגם NX - ה"קולומביה". בזמן שהוא נמצא במרחק, על ה"קולומביה", טריפ וט'פול חווים קשר טלפתי בצורה של חלומות בהקיץ, כמו גם חלומות בזמן שינה.
מצב חירום מחייב את טאקר לחזור לאנטרפרייז. בזמן שהוא נמצא על הסיפון, ניסיון השתלטות מצד האוראיונים מגלה שטאקר הוא בן-האדם היחידי על הסיפון החסין לפרומונים בהם משתמשים האוראיונים, מה שמוכיח לט'פול שהם קשורים זה לזה. זמן מה לאחר שהשניים גילו אודות הקשר ביניהם, מערכת היחסים ביניהם עוברת סדרה מזעזעת של נסיבות במהלך פרקי "Terra Prime", כאשר טאקר וט'פול מגלים שיש להם ילדה משותפת. התינוקת נולדה באמצעות דגימות DNA שנלקחו מהשניים הטיול וגודל על ידי ארגון טרור בראשות פקסטון, בדלני קיצוני שמאמין כי כדור הארץ צריך להגן על עצמו מעולמות זרים. ט'פול בוחרת בשם "אליזבת" עבור התינוקת, על שם אחותו המנוחה של טאקר (שנהרגה במתקפת הזינדי על כדור הארץ). על פי ד"ר פלוקס, לילדה יש את העיניים של אבא שלה ואת האוזניים של אמא שלה. אולם, בשל תהליך שיבוט שגוי, התינוקת איננה שורדת. טאקר מגלה זאת לט'פול, כשהוא הולך אל חדר המגורים שלה, כדי לנסות ולנחם אותה.
יחסים עם ג'ונתן ארצ'ר
כאשר ט'פול התייצבה לראשונה על סיפון האנטרפרייז, ארצ'ר התרעם על הצבתה בשל חוסר אמונו בוולקנים והעובדה שהוולקנים סירבו לספק מפות כוכבים, אלא אם כן ט'פול תצטרף אל הצוות. ט'פול התעמתה עם ארצ'ר על סגנונו כמפקד במהלך המשימות הראשונות של הספינה; של פיקוד במהלך הגיחות הראשונות של הספינה; נוזפת בו על לקיחת סיכונים מיותרים, רק כדי לחקור כוכבי לכת חדשים. ככל שעבר זמן, ט'פול הוכיחה עצמה כנכס יקר עבור ארצ'ר, בשל זמנה בחלל וחוויות העבר שלה כקצינה עם ניסיון פיקודי. ואכן, הניסיון הפיקודי הוא מה שמבטיח את מעמדה כקצינה הראשונה.
ככל שמשימתה של האנטרפרייז התקדמה, ט'פול התקרבה עוד ועוד אל קפטן ג'ונתן ארצ'ר, אשר את היכולות שלו היא למדה לכבד, ואשר כלפיו היא פיתחה תחושת נאמנות, לאחר שסייע לה בהבאתן לדין של סוכן אבטחה וולקני בוגד. תחושת הנאמנות שלה הרחיקה לכת עד כדי כך שאילצה אותה לפרוש מתפקידה בפיקוד עליון של וולקן ולהצטרף לאנטרפרייז כקצינה שאינה מן המניין במהלך המשימה למרחב הדלפי (יש לציין כי במהלך משימה זו ט'פול המשיכה לשרת כקצינה הראשונה, למרות שלא הייתה בשירות צי הכוכבים). לאחר שהמשימה הסתיימה, ט'פול העדיפה להישאר בצי הכוכבים כמשנה לארצ'ר; ט'פול דילגה על ההכשרה רשמית בצי הכוכבים, התקבלה לשירות בדרגת קומנדר ושובצה רשמית כקצינה הראשונה של קפטן ארצ'ר.
בפעמים שבהן ארצ'ר נעדר מתפקידו, מסיבות שונות, ט'פול הראתה את חיבתה אליו עד כדי בכי, במהלך משימת הזינדי, כשהיא סבורה שהוא נהרג על "אזטי פריים". כמו כן, נראה כי היא מתאבלת, בפרק "Zero Hour", כאשר היא סבורה שמת, בכך שהיא מחזיקה קרוב אליה בספריו ובחיית המחמד שלו - הכלב פורתוס (אשר את הריח שלו, כאמור, היא לא יכלה לסבול במקור).
באחד מצירי הזמן החלופיים (המתואר בפרק "Twilight"), ט'פול הקדישה את חייה לטיפול בארצ'ר לאחר שטפילים גרמו לו לאובדן זיכרון לטווח ארוך. מאוחר יותר נרמז על ידי ד"ר פלוקס כי ט'פול התאהבה בארצ'ר בזמן שהיא טיפלה בו.
שירות בצי הכוכבים
לקראת סוף משימת הזינדי, ט'פול מגלה לארצ'ר ולטאקר שהיא שוקלת להתגייס אל צי הכוכבים. בעקבות משימת הזינדי, היא מתקבלת ומקבלת דרגה של קומנדר.
בחודש מאי 2154, ט'פול באופן רשמי החלה לשרת כקצינה בצי הכוכבים. עם זאת, מאחר שהיא איננה לובשת מדים סטנדרטיים של צי הכוכבים, הועלתה השערה שמעמדה הארגוני בצי הוא ייחודי. (עם זאת, יש תקדימים לקציני צי הכוכבים שאינם לובשים מדים סטנדרטיים; דיאנה טרוי ב-"מסע בין כוכבים: הדור הבא" לא לבשה מדים, אלא רק בעונות 6–7, ולאחר מכן בכל סרטי הקולנוע בכיכובם של שחקני "הדור הבא"; ואילו וורף לבש אבנט קלינגוני עם מדיו במשך כל הקריירה שלו בצי הכוכבים, הן על האנטרפרייז-D והן בתחנת החלל חלל עמוק 9; אולם סדרות אלו מתרחשות כמה מאות מאוחר יותר לאחר "מסע בין כוכבים: אנטרפרייז").
בפרק סיום הסדרה "These Are the Voyages..." מתגלה כי ט'פול נשארה הקצינה הראשונה על סיפון האנטרפרייז NX-01 תחת פיקודו של קפטן ג'ונתן ארצ'ר במשך עשר שנים. מערכת היחסים שלה עם טקאר הסתיימה, לכאורה, בנקודת זמן מסוימת בתוך שנה מיום מותה של ביתם המשובטת בשנת 2155, למרות שהיא נשארה קשורה אליו רגשית והביעה חשש שהיא לא תראה את טאקר שוב, לאחר השבתתה של האנטרפרייז בשנת 2161. מותו של טקאר, במהלך משימה פחותת חשיבות, זמן קצר בטרם השבתתה של האנטרפרייז, השפיע עליה עמוקות, והיא הביעה רצון לפגוש את הוריו.
במשך הזמן, ט'פול הרגישה עוד ועוד נוח להיעזר בשף של הספינה כאיש-סודה, בעיקר בשנים האחרונות על האנטרפרייז NX-01. על פי דיאלוג בפרק סיום הסדרה ניתן להסיק כי ט'פול קיבלה הצעה לשיבוץ מחדש בספינת חלל אחרת, לאחר השבתתה של האנטרפרייז, ובכך נרמז כי היא נשארה קצינה בצי הכוכבים למשך זה מה לאחר 2161.
גורלה הסופי של ט'פול טרם נחשף. בהתחשב בכך שתוחלת החיים של הוולקנים היא כ-250 שנה, זה אפשרי כי ט'פול - אשר נולדה בשנת 2088 - עדיין בחיים בזמן התרחשות האירועים המתוארים בפרקי הטלוויזיה ובסרטי הקולנוע של "מסע בין כוכבים: הסדרה המקורית" (המתרחשים בשנים 2265 - 2293).
משפחה
מעט מאוד נחשף על משפחתה של ט'פול, עד לפרק "Awakening", שבו מתברר כי היא יתומה. אביה (ששמו לא מוזכר) נפטר. אמה של ט'פול, ט'לס, פרשה מן האקדמיה של וולקן למדעים בשנת 2154, ומתה בזרועותיה של ביתה במהלך התקפה על מחנה באזור המדברים של וולקן, באותה השנה. ט'פול התאבלה על מותה של אימה; לאחר מותו של טאקר בשנת 2161, היא מתוודה בפני ארצ'ר כי היא מתגעגעת לאימה ככל שהזמן חולף. אביה מוזכר עוד למשך זמן קצר, בפרק "Home".
לט'פול אין אחים או אחיות. ידוע כי כילדה, הייתה לה חיית מחמד בשם שלאט (Sehlat).
ט'פול עמדה להינשא לוולקני בשם קוס לפני תחילת שליחותה של האנטרפרייז, כאשר הנישואין נקבעו לשנת 2151 (כשבוע לאחר האירועים המתוארים בפרק "Breaking the Ice", ליתר דיוק), אך בחר לדחות את נישואיה ללא הגבלה זמן. בפרק "Home" של העונה הרביעית, ט'פול צריכה להתמודד עם ההשלכות של ההחלטה שלה, כשהיא בוחרת להינשא לקוס כדי להציל את המוניטין של אמה. נראה שהיא מודעת לכך שטאקר התאהב בה (בפרק "The Augments" ברור שהיא מתחילה להבין את רגשותיו). לפני נישואיה, היא ניהלה משא-ומתן עם משפחתו של קוס, על מנת לדחות בשנה אחת את החובה (על פי החברה הוולקנית) כי תעבור לגור עמו, במטרה להצטרף לצי הכוכבים כקצינה מן המניין ולהישאר על סיפון האנטרפרייז. חודשים ספורים לאחר נישואיהם, קוס משחרר את ט'פול מהסדר נישואיהם (בפועל, הוא מעניק לה גט) לאחר מותה של אמה. הנישואים בוטלו באופן רשמי כעבור כמה שבועות (לפי הפרק "Babel One").
בפרק "Carbon Creek", אשר אירועיו מתרחשים על פני כדור הארץ בשנות ה-50 של המאה ה-20, ת'מיר (סבתא-רבה של ט'פול) הייתה מעורבת במשימה "מגע ראשון" לא מתוכננת בשנת 1957, כאשר חללית התרסקה על פני כדור הארץ. היא, ביחד עם עוד שני אנשי צוות, נאלצו לחיות בקרב בני אדם במשך מספר חודשים, כשהם מסתירים את זהותם הוולקנית. במהלך שהותה, ת'מיר סיפקה למשרד הפטנטים שיטה מהפכנית של להדבקת חפצים זה לזה - סקוטש, כדי לגייס כסף עבור שכר לימוד בקולג' עבור נער אנושי שהתיידדה איתו. למרות שהיא מודה כי היא "מספרת סיפור", הפרק מסתיים בכך שט'פול נראית מחזיקה בתא מגוריה חפץ היקר לה, שכנראה היה שייך לסבתא-רבתא שלה: הארנק שלתוכו ת'מיר הכניסה את הכסף כשיצאה ממשרד הפטנטים.
בציר הזמן החלופי הנראה בפרק "E²", ט'פול מתחתנת עם טאקר ולשניים נולד בן, לוריאן, שהופך להיות הקפטן של האנטרפרייז לאחר מותו של קפטן ארצ'ר. גורלו של לוריאן, בעקבות שיקום ציר הזמן, איננו ידוע (הכותבים השאירו דלת פתוחה לחזרה מאוחרת יותר של הדמות הפופולרית). באותו הפרק, ט'פול נפגשת עם גרסה מבוגרת יותר של עצמה (בגיל של כ-180 שנים). גורלה של ט'פול המבוגרת גם הוא לא ידוע.
בפרק "Demons" (עונה 4) נחשף כי לט'פול יש תינוקת בת שישה חודשים, כאשר טאקר הוא האבא. מאוחר יותר היא למדה כי ארגון טרור בשם "Terra Prime" יצר את הילדה על ידי שיבוט דגימות DNA של ט'פול ושל טאקר, שנגנבו מהאנטרפרייז. אולם תהליך השיבוט נעשה בצורה לא מוצלחת, והילדה - שט'פול העניקה לה את השם "אליזבת" על שם אחותו המנוחה של טאקר - מתה זמן קצר לאחר שחולצה ממתקן על מאדים בו הוחזקה.
קיומו של הקשר הנפשי בין ט'פול לבין טאקר מתגלה בעונה הרביעית; שום קשר תודעתי שכזה לא קיים בין ט'פול לבין קוס. בפרק האחרון של הסדרה, "These Are the Voyages...", הוזכר כי ט'פול וטאקר סיימו את מערכת היחסים ביניהם בתוך שנה מאז אירועי הפרק "Terra Prime".
יקום המראה
ט'פול של יקום המראה עברה "פון פארר" בשלב כלשהו בעבר הקרוב (לא נחשף אם זה היה אירוע טבעי או תוצאה של אותו הווירוס מהפרק "Bounty" שהשפיע על ט'פול מהיקום "האמיתי"), וטאקר הזדווג עימה, על מנת להשיג אותה בדרך זו. מבחינה פיזית, היא שונה מעמיתתה שביקום "האמיתי" בכך שיש לה שיער ארוך בלונדיני, וכמו קצינות אחרות באימפריית הארצנים, היא לובשת מדים בשני חלקים, עם בטן חשופה (אם כי אחרי שעברה אל הדיפאיינט (NCC-1764) שנתפסה, היא מאמצת באופן זמני מדי חצאית מיני בסגנון "מסע בין כוכבים: הסדרה המקורית", עד אשר היא מצליחה להשיג מדים סטנדרטיים של האימפריה).
יכולות מיזוג המוחות של ט'פול מיקום המראה נראים כמתקדמים הרבה יותר מאשר אלו של מקבילתה, שכן היא מסוגלת להחדיר מחשבות באופן פוסט-היפנוטי למוחם של אלה שאיתם היא מתמזגת; מאחר שט'פול של היקום "האמיתי" למדה רק לאחרונה כיצד לבצע מיזוג מוחות, אין זה סביר כי היא השיגה רמה כזו של מיומנות. היא גם נראית יותר רגשנית מאשר עמיתתה, מביעה סרקזם ובוז כלפי ארצ'ר בצורה גלויה, ואף מראה חיוך או נהמה (תלוי בנקודת המבט) במהלך התקף קצר של קרב פנים-אל-פנים עם הושי סאטו (של יקום המראה).
בסופו של דבר, ט'פול של יקום המראה מועברת מהדיפאיינט (NCC-1764) אל ה-Avenger, כאשר ג'ונתן ארצ'ר מנסה להיפטר מכל אנשי הצוות הזרים שעל ספינתו. ט'פול משתכנעת כי ארצ'ר לעולם לא יאפשר לוולקנים להיות שווים, ומנסה לעצור אותו מלהשתלט על האימפריה. ט'פול מקבלת השראה מקריאת היומנים ההיסטוריים של הדיפאיינט של היקום "האמיתי", המתארים יקום שבו בני אדם, וולקנים וזרים אחרים חיים כשווים בפדרציה נדיבה. לאחר שסיים לאייש מחדש את ה-Avenger לקראת המרד, ט'פול נתפסת ונחקרת על ידי ארצ'ר. גורלה לא נחשף; אף כי הן ארצ'ר והן הושי סאטו הביעו מפורשת את רצונם להוציא אותה להורג לאחר חקירתה, הדיפאיינט נכנסת מייד לקרב, והדבר איננו מתרחש על המסך.
קלינצי
קְלִינְצִי (ברוסית: Клинцы́) היא עיר במחוז בריאנסק שבמערב רוסיה, על גדת נהר טורוסנה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב
קלינצי נוסדה בשנת 1707, ובמהלך המאה ה-18 נפתחו בה מספר בתי דפוס. במאה ה-19 הפך היישוב למרכז טקסטיל אזורי, ובשנת 1925 הוענק לו מעמד של עיר.
יהודי קלינצי
טרם פרוץ מלחמת העולם השנייה נמנו בעיר כ-6,500 יהודים, כ-16% מתושביה. בתקופה הסובייטית פעלו בעיר ארבעה בתי ספר יידיים.
באקציה המונית שביצעו הגרמנים בגטו ב-6 עד 7 בדצמבר 1941, רצחו אלו בין 2,500 ל-3,000 מיושביו. כ-100 יהודים בעלי מקצוע מהגטו שהושארו בחיים נרצחו באביב 1942.
ג'ון פרנקלין
ב-2014 הודיע ראש ממשלת קנדה כי שרידי אחת משתי ספינות המשלחת אותרה במעמקי הים באוקיינוס הצפוני. ב-2016 אותרה גם השנייה.
שנותיו המוקדמות
ג'ון פרנקלין נולד בספילסבי (Spilsby) שבלינקולנשייר, אנגליה, כתשיעי מבין שנים עשר אחים ואחיות, ונצר לשושלת ארוכה של ג'נטלמנים כפריים. אחת מאחיותיו הייתה אמה של אמילי טניסון, אשתו של המשורר אלפרד טניסון. אביו של פרנקלין התנגד לעניין אשר בנו גילה במסעות, אבל פרנקלין היה נחוש. לבסוף התרצה האב ואפשר לפרנקלין לצאת למסע ניסיון באוניית סוחר, אשר הפליגה עד לליסבון. מסע הניסיון רק חיזק את נחישותו של הבן, ופרנקלין, בעזרת הצבה שהושגה בסיוע אביו, הצטרף ב-23 באוקטובר 1800 לחיל הים המלכותי. פרנקלין נטל חלק בקרב קופנהגן ב-1801. אחרי הקרב הוא שוחרר זמנית וזאת, לבקשתו ובעזרת הוריו, כדי ליטול חלק במשלחת מחקר לחופי אוסטרליה, בראשה עמד דודו, מתיו פלינדרס. הספינה בה נסעה המשלחת ננטשה ליד סידני, והספינה החלופית עלתה על שרטון. לבסוף פרנקלין חזר לאנגליה ב-1804 דרך קנטון (כיום גואנגג'ואו). בדרכו חזרה, על אונייה של חברת הודו המזרחית הבריטית, נטל פרנקלין חלק בהתכתשות עם הצי הצרפתי במצר מלאקה. פרנקלין חזר לשרת בצי והתקדם במהלך המלחמות הנפוליאוניות לדרגת לוטננט. בין היתר נטל חלק בהסגר הימי על ברסט ובים הצפוני, בקרב טרפלגר ובקרב ניו אורלינס (24 בדצמבר 1814 - 8 בינואר 1815), אשר היה חלק ממלחמת 1812, ובו פרנקלין נפצע. עם תום המלחמות הנפוליאוניות שוחרר פרנקלין מהצי אך המשיך לקבל מחצית ממשכורתו.
הפלגה ראשונה לאזור הארקטי
לאחר תום המלחמות הנפוליאוניות הפנה הצי הבריטי תשומת לב מיוחדת לאזור הארקטי, בין היתר, כדי לתעל את מרצם של קציני הצי, אשר הפכו לחסרי תעסוקה מלאה. דגש מיוחד הושם על מציאת מעבר בין האוקיינוס האטלנטי והאוקיינוס השקט, בין אם דרך הקוטב הצפוני, ובין אם מצפון לקנדה, דרך אשר כונתה המעבר הצפון-מערבי. בשנת 1818 עשה פרנקלין את דרכו לראשונה לאזור הארקטי, עת פיקד על אחת מספינות המשלחת של דייוויד ביוקן (Buchan), אשר ניסתה לעשות דרכה היישר צפונה, אל הקוטב הצפוני, מבריטניה. אותה משלחת נאלצה לחזור עת נתקלה סמוך לשפיצברגן בשדות קרח אשר מנעו את המשך דרכה.
משלחת קופרמיין
פרנקלין עמד בראש משלחת של הצי המלכותי, לצורך מיפוי חופיה הצפוניים של קנדה ומציאת המעבר הצפון-מערבי. המשלחת, אשר קורותיה הפכו בהמשך לפרשה של סבל אנושי רב ומתמשך, סבלה לאורך מסעה הן מהכנות חפוזות, הן מתקציב נמוך, הן מתכנון לקוי והן מביש מזל. בשל התקציב המוגבל היו לפרנקלין רק 19 איש, מהם ארבעה אנגלים, שניים מהם הפכו לימים חוקרי האזור הארקטי בזכות עצמם: ג'ורג' בק (Back) וג'ון ריצ'רדסון (Richardson). כן תוכננה הסתייעות בידי מקומיים, דבר שלא תמיד קרה. בנוסף, במבט לאחור, נראה כי פרנקלין נצמד יתר על המידה להוראות המקוריות שקיבל, וכן כי סבל מחוסר ניסיון בתנאי האזור הארקטי. המשלחת יצאה ב-23 במאי 1819 מאנגליה.
הדרך צפונה
ב-30 באוגוסט 1819 החל המסע ביורק פקטורי (York Factory) אשר בחופו הדרומי מערבי של מפרץ הדסון (כיום במניטובה). את החורף, הקשה במיוחד, עשתה המשלחת בקמברלנד האוז (Cumberland House, כיום בססקצ'ואן), אליו הגיעה ב-23 באוקטובר. בשלב הבא של המסע עברו מסע של 1,379 ק"מ לפורט צ'יפוואיין (Fort Chipewyan), שלחוף ימת את'בסקה (Athabasca), כיום בצפון מזרח אלברטה, תוך תלאות מרובות. משם המשיכו ב-18 ביולי 1820 לפורט פרובידנס (Fort Providence) שעל שפת ימת העבדים הגדולה, תוך עשרה ימים. בהמשך הם קיבלו עזרה, הדרכה ואספקה, אם כי באופן מקוטע, משבט הילידים המקומי אשר כונה 'ילונייף' (Yellowknife). לאחר שבשארית הקיץ, עד 20 באוגוסט, עשו דרכם צפונה, עד הגיעם לתחום האזור שטרם נחקר עד כה, הם בנו צריפי עץ לחניית החורף, אותו עשו בתנאי מחסור, על גדות נהר הקופרמיין (Coppermine), במקום אותו כינה פרנקלין פורט אנטרפרייז (Fort Enterprise). ג'ורג' בק עשה דרכו חזרה לפורט פרובידנס, על מנת להסדיר אספקה לתקופת החורף, ושליחותו, 1,900 ק"מ בחורף הקשה, צלחה. ב-4 ביוני 1821 המשיכה המשלחת במורד הנהר, והגיעה לחוף הארקטי ב-14 ביולי. משם פנו הסיירים מזרחה בסירות קאנו.
חזרה ונישואין
פרנקלין חזר לאנגליה באוקטובר 1822. למרות התקלות הרבות בעת המסע, רבתה בבריטניה ההערכה לנחישותו של פרנקלין ולעמידתו מול הקשיים הרבים. הוא הועלה בהיעדרו לדרגת קומנדר ובנובמבר 1822 לדרגת קפטן, וכן התקבל אל החברה המלכותית. לאחר חזרתו עלו דרישות לחקור את נסיבות מותו של הוד, באשר כל הידוע הוא עדויותיהם של שני השורדים. לבסוף האדמירליות הניחה לעניין. ספר שפרנקלין חיבר אודות עלילות מסעו הפך לרב-מכר, עד כדי כך שההוצאה לא עמדה בדרישות, ואפילו עותקים משומשים הפכו למבוקשים. כתוצאה מן הקשיים עליהם כתב וסיפר הוא קיבל את הכינוי 'האיש שאכל את מגפיו'. בשנת 1823 נשא פרנקלין לאישה את המשוררת אלינור אן פורדן (Porden). בתם נולדה שנה מאוחר יותר. אלינור מתה משחפת בשנת 1825. בעת מחלתה שכנעה את ג'ון פרנקלין שלא לוותר על יציאתו בראש משלחת נוספת, והיא הלכה לעולמה זמן קצר לאחר צאתו לדרך.
המשלחת לנהר המקנזי
ב-16 בפברואר 1825 יצא פרנקלין למסע נוסף, זו הפעם לשפכו של הנהר מקנזי, העובר בשטח הטריטוריות הצפון מערביות של ימינו, ומשם לאורך החוף מערבה, וזאת כדי להשלים את הידע החסר אודות החוף הארקטי של צפון אמריקה. באותה העת היו מוכרים רק כ-160 ק"מ ממצר ברינג מזרחה, אזור שפך המקנזי, כ-800 ק"מ משפך הקופרמיין מזרחה, אותו חקר פרנקלין במסעו הקודם, וכן קטע קטן ממפרץ בותיה (Boothia) שבין האי באפין לקנדה היבשתית. במקביל לפרנקלין, היה אמור פרדריק ויליאם ביצ'י (Beechey) לשוט ממצר ברינג מזרחה, והתקווה הייתה כי השניים ייפגשו, שכן פרנקלין היה אמור לנוע לאורך החוף משפך המקנזי מערבה. בנוסף לאלה, ויליאם אדוארד פארי (Parry) אמור היה להפליג אל שפך המקנזי מן האוקיינוס האטלנטי מערבה. בסופו של דבר ביצ'י הגיע עד לפוינט בארו (Point Barrow) שבחופה הצפוני של אלסקה, ואילו דרכו של פארי נחסמה על ידי הקרח צפונה למפרץ בותיה. תחילה פרנקלין הגיע לימת העבדים הגדולה, ומשם יצא למסע בן כ-1,600 ק"מ אל שפכו של נהר המקנזי, אליו הגיע ב-16 באוגוסט 1825, והיה בכך לאירופאי השני (אחרי מקנזי עצמו) המגיע לשפך. בהגיעו לשפך הנהר השאיר ציון בולט ומתחתיו קבר באדמה מכתבים לפארי (שכאמור נחסם הרחק מזרחה משם). לאחר מכן חזר ועשה את החורף לחוף ימת הדובים הגדולה, במקום שכונה פורט פרנקלין (כיום דלין (Délįne) בתחום הטריטוריות הצפון-מערביות). בין היתר, רשם ביומנו כי אנשי המשלחת שיחקו משחק הדומה להוקי קרח של ימינו. ב-22 ביוני 1826 ירדה המשלחת שוב עד לשפך הנהר, ואז התפצלה. חלק אחד, בראשות פרנקלין עשה דרכו מערבה לאורך החוף הארקטי. במקביל, חלק אחר בראשות ג'ון ריצ'רדסון ואדוארד ניקולס קנדול (Kendall), נע לאורך החוף מזרחה, משפך המקנזי לשפך הקופרמיין. ב-16 באוגוסט 1826 החליט פרנקלין לחזור, וזאת בהיותו כ-240 ק"מ מזרחה לפוינט בארו. ב-21 בספטמבר פרנקלין הגיע חזרה לפורט פרנקלין, לשם כבר הגיעו ריצ'רדסון וקנדול, ושם עשה את הסתיו ואת רובו של החורף. ב-20 בפברואר 1827 פרנקלין עזב את המקום לכיוון פורט צ'יפוואיין, ולבסוף הגיע לליברפול ב-1 בספטמבר. המסע הזה היה מוצלח מקודמו בשל הצטיידות מתאימה יותר, תוך היעזרות בחברת מפרץ האדסון. כתוצאה ממסע זה, פרנקלין וריצ'רדסון מיפו יחדיו, לראשונה, יותר מ-3,000 ק"מ של חוף. כעת נותרו כ-500 ק"מ של חוף בלתי ממופים.
שוב באירופה
בשנת 1828 התארס פרנקלין עם ג'יין גריפין (Griffin), שהייתה חברה של אשתו הראשונה, ויחסית לתקופתה, אשה משוחררת ודעתנית. ב-5 בנובמבר בא הזוג בברית הנישואין. ב-29 באפריל 1829 העניק המלך ג'ורג' הרביעי לפרנקלין תואר אבירות, וביולי פרנקלין קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת אוקספורד. באותה שנה היה ג'ון פרנקלין לחוקר הראשון לו הוענקה מדליית זהב (Grande Médaille d'Or des Explorations) של החברה הגאוגרפית הצרפתית (Société de géographie), מדליה המוענקת בדרך כלל אחת לשנה, מאז ועד היום (2015), למי שבמסעותיו הרחיב יותר מכל אדם אחר את הידע הגאוגרפי. פרנקלין פיקד בין 1830 ל-1833 על ספינה שסיירה בעיקר לאורך חופי יוון, אשר באותן שנים לחמה לעצמאותה. בשנים הבאות זכה פרנקלין בתוארי כבוד נוספים. כך, ב-25 בינואר 1836 הוא זכה לתואר אביר מפקד (Knight Commander) של מסדר הגואלפים, אשר הוענק לו על ידי המלך ויליאם הרביעי. בנוסף, זכה בעיטור מטעם 'מסדר המושיע' (Τάγμα του Σωτήρος) היווני.
מושל ארץ ואן דימן
בשנת 1836 מונה פרנקלין, למרות חוסר ניסיונו בתפקידי מינהל, למושל ארץ ואן דימן (כיום טסמניה), אשר הייתה באותה העת מושבת עונשין. בעת שהותו במקום ניסה לערוך רפורמות, ובאופן כללי ניסה לאמץ גישה הומנית ביחס לתושבי המקום. נראה שעקב זאת היו יחסיו של פרנקלין עם הפקידות והחברה הגבוהה המקומית קרירים, אך הוא היה אהוד למדי על התושבים. בעת שהותם במושבה, אימצו פרנקלין ואשתו את מאתינה - ילדה בת ילידים, וכשעזבו, הותירו אותה בבית יתומים, אף על פי שהייתה לה משפחה באי. פרנקלין נקרא חזרה לבריטניה ב-1843. על שמו נקראים נהר פרנקלין, כפר באי, ומעבר ימי במצר בס שבסמוך לו (Franklin Sound).
הכנות ויציאה לדרך
הבריטים החליטו על שיגור משלחת מחקר מצוידת היטב לחוף הארקטי של צפון אמריקה, על מנת להשלים את מיפויו. לאחר שג'יימס קלארק רוס דחה את ההצעה לפקד על משלחת זו, הוצע התפקיד לפרנקלין, שנעתר, וב-7 בפברואר 1845 קיבל את הפיקוד. למשלחת יצאו שתי ספינות, אה"מ ארבוס ואה"מ טרור. אלה היו ספינות חסונות במיוחד, ולפיכך נשלחו כבר בעבר להפלגות באוקיינוס הקרח הצפוני ובאוקיינוס הקרח הדרומי. לקראת מסע זה הותקן בהן מנוע קיטור והן צופו בלוחות מתכת לחיזוק. האספקה כללה אלפי קופסאות שימורים, חידוש באותה העת, אשר איפשר לגוון מאוד את תפריט אנשי הצוות. המשלחת, ובה 24 קצינים ועוד 110 אנשי צוות, אשר חמישה מהם שוחררו בדרך, עזבה את אנגליה ב-19 במאי.
הספינות הפליגו דרך סקוטלנד, איי אורקני ודרומה של גרינלנד ונראו לאחרונה בידי אירופאים ב-26 ביולי בלנקסטר סאונד (Lancaster Sound), מעבר מים מצפונו של האי באפין, על ידי אוניית לווייתנים.
אובדן וחיפושים
לאחר שנתיים בהן לא נשמע דבר מן המשלחת, פנתה רעייתו של פרנקלין לאדמירליות בבקשה לנסות לאתרו. כיוון שהמשלחת נשאה אספקה לשלוש שנים, האדמירליות המתינה כשנה בטרם נענתה בחיוב, והציעה פרס של 20,000 פאונד (פאונד דאז שווה כמעט 100 פאונד של 2015) למי שימצא את המשלחת. הפרס, כמו גם השם שעשה לו פרנקלין, הביאו לחיפושים המקיפים ביותר בהיסטוריה עד אז, ואלה היוו מוקד לעניין ציבורי באמצע המאה ה-19. בשלב מסוים, ב-1850, חיפשו אחריו 11 אוניות בריטיות ושתי אמריקניות. כמו כן, מספר אנשי הצוותים שאבדו בדרך בעת החיפושים, עלה בסופו של דבר על מספר אנשי המשלחת. עם זאת, מסעי החיפוש הוסיפו ידע רב אודות האזור הארקטי.
לאחר מספר שנות חיפושים נמצאו ב-1851 קבריהם של שלושה מאנשי המשלחת באי ביצ'י (Beechey), אי קטן אשר נמצא סמוך לקצהו הדרומי מערבי של דבון, וכן שרידי מחנה בו חרפו, ככל הנראה, חברי המשלחת. כיוון שלא נודע עדיין גורלו של פרנקלין עצמו, הוא נחשב כחי על ידי האדמירליות, ואף קודם ב-1852, בהיעדרו, לדרגת תת אדמירל. הד"ר ג'ון ריי (Rae) אשר חקר ב-1854 את חצי האי בותיה, למד משיחות עם אסקימואים כי שתי הספינות נלכדו בקרח, אנשי הצוות ניסו להיחלץ רגלית, והמחסור אליו נקלעו הביא לתופעות של קניבליזם. כן הביא ריי מספר חפצים שללא ספק היו שייכים לאנשי המשלחת. המידע שנתקבל היה רובו מכלי שני, אודות חלק מחברי המשלחת, ואף לא תרם להצלתו של איש. עקב כך, ככל הנראה, זכה ריי רק במחצית הפרס: 10,000 פאונד, ואילו הממשלה הבריטית ראתה את ממצאיו של ד"ר ריי כקיצה של פרשת החיפושים. אולם בעשורים הבאים, לא מעט עקב מאמצי רעייתו של פרנקלין, יצאו עוד משלחות חיפוש. הממצא המשמעותי ביותר היה זה של משלחתו של פרנסיס ליאופולד מקלינטוק (McClintock), אשר מומנה ואורגנה על ידי ליידי פרנקלין עצמה. בשנת 1859, מקלינטוק למד משיחות עם אסקימואים כי ספינה אירופאית התרסקה בקרח בסמוך לאי המלך ויליאם, מדרום מערב לחצי האי בותיה, ואנשיה גוועו מרעב לאחר שעלו לחוף. בהמשך, ב-1860, מצאה המשלחת חפצים שזוהו כשייכים למשלחת של פרנקלין, מסמך שנכתב על ידי פרנקלין, שלד אדם לבוש בבגדים אירופאים וכן סירה ובה עוד שתי גופות.
המכתב
המסמך נמצא על ידי משלחתו של מקלינטוק, בתוך גלעד שהוכן לצורך כך, וכלל טופס דיווח סטנדרטי של האדמירליות, מן ה-28 במאי 1847, ובו נאמר כי הכל בסדר. בשולי אותו טופס נכתבה תוספת מן ה-25 באפריל 1848, ובה נאמר כי הספינות נלכדו בקרח בחורף 1847/1846, למשך כשנה וחצי, עד שננטשו ב-22 באפריל. את החורף הראשון עשו אנשי הצוות באי ביצ'י ואת השני והשלישי באי המלך ויליאם. 24 מאנשי הצוות מתו עד לכתיבת התוספת, כולל פרנקלין, שמת ב-11 ביוני 1847. פרנסיס קרוזייה (Crozier), מפקד ה"טרור", החליפו. בתוספת נכתב כי בכוונת המשלחת לעזוב למחרת, ומגמתה דרומה, לנהר בק (Back), ששפכו מדרום לחצי האי בותיה.
סוף דבר
משלחות מאוחרות יותר מצאו שרידים נוספים של המשלחת, אך איש מחבריה לא נמצא מעולם בחיים. כמו כן, נראה כי לא הגיעו מעולם ליעד עליו נמסר במכתב, נהר בק. בדיקות של הגופות שנמצאו תומכות בעדות כי רעב קיצוני הוביל, ככל הנראה, לקניבליזם. כן נראה כי הרעלת עופרת החמירה את מצב בריאותם של אנשי המשלחת, ומקורה אולי באופן אטימת השימורים. החוקר הראשון אשר שט במעבר הצפון-מערבי לכל אורכו היה רואלד אמונדסן ב-1903. בשנת 2014 נמצאה "ארבוס" במעמקי אוקיינוס הקרח הצפוני. ב-2016 נמצאה גם אה"מ "טרור".
הנצחה
פרט לאתרים שהוזכרו בטסמניה, הונצח שמו של פרנקלין באתרים רבים נוספים, בעיקר בעולם דובר האנגלית. מחוז גדול בקנדה נקרא על שמו בין השנים 1935 ל-1999, עת אורגנה חלוקתו המנהלית מחדש. מחוז זה כלל בין היתר את האי באפין, חצי האי בותיה ועוד. כן נקראו על שמו שני איים, האחד באנטארקטיקה והאחר בגרינלנד. מיצר פרנקלין מפריד בין חצי האי בותיה לאי הנסיך מוויילס. קיימים אתרים נוספים: שכונה בויניפג, רחוב במרכז אדלייד ועוד.
פרנק אאורבך
פרנק הלמוט אאורבך (Frank Helmuth Auerbach, נולד ב-29 באפריל 1931) הוא צייר בריטי ממוצא גרמני. הוא נולד בברלין למשפחה יהודית. בילדותו נאלץ לעבור לבריטניה כדי להימלט מהנאצים במסגרת משלוחי ההצלה המכונים קינדר-טרנספורט. לאחר הגעתו לאנגליה, למד ועסק בתחום האמנות. כיום הוא מצייר בעיקר דיוקנאות עצמיים.
ילדות
פרנק אאורבך נולד בברלין ב-29 באפריל 1931 למשפחה יהודית. אביו, מקס אאורבך, היה עורך דין. אמו, שרלוט נורה, למדה אמנות. עם עליית הנאצים לשלטון חיי היהודים בגרמניה נעשו מסוכנים יותר ויותר, ולכן בשנת 1939 החליטו הוריו לשלוח אותו לבריטניה במסגרת תוכנית להצלת ילדים מהנאצים (קינדר-טרנספורט). הוריו נרצחו באושוויץ בשנת 1942.
אאורבך היה בן שמונה כאשר הוברח לבריטניה. הוא מצא את עצמו במדינה שונה עם שפה שלא הכיר וללא הוריו. עד מהרה גילה את האמנות. הוא החל להתמקד באמנות שלו. הוא לא התמקד בחיים חברתיים.
קריירה אמנותית
אאורבך צייר דיוקנאות עצמיים. ציוריו מבטאים את התקופה הקודרת של מלחמת העולם השנייה, לכן הם הרבה פעמים בצבעים כהים וקודרים. בנוסף, מאפיינות את ציוריו משיכות מכחול עבות ושכבות עבות של צבע.
פרנק גר בלונדון מעל חמישים שנה. הוא נחשב לאמן אשר השפיע על תקופת הפוסט טראומה שלאחר מלחמת העולם השנייה. התערוכה הראשונה שלו הוצגה בשנת 1956 ב-(Beaux arts Gallery in London). לאחר מכן הוצגו תערוכות של ציוריו בלונדון ב‘Marlborough Fine Art’, ובניו יורק ב'Marlborough Gallery’.
כיום, הוא אומן דיוקנאות והוא מצייר כל יום בסטודיו שלו שבשכונת קמדן שבלונדון.
חוברת מקווין
חוברת מקווין (שם מדעי: Chlamydotis macqueenii) היא מין של עוף מהסוג חוברה שבמשפחת החובתיים הקרובה לחוברה המדברית, החיה בישראל. בעבר גם הייתה תת-מין שלה.
מאפיינים
אורכה של חוברה זו עד 65 ס"מ ומוטת כנפיה עד 140 ס"מ. היא בעלת נוצות אפורות- בהירות עם כנפיים וראש כתומים בהירים ומנומרים בחום. לחוברה פס שחור לאורך העורף, עיניים צהובות גדולות ומקור קצר ואפור. הזנב שחור והרגליים צהובות ובעלות אצבעות חזקות. הבטן לבנה.
החוברה חיה באזורים פתוחים שונים ואף במדבריות. תפוצת החוברה, מחצי האי סיני ומזרחה עד למונגוליה בצפון ופקיסטן בדרום.
חוברה זו שוכנת קרקע ומסוגלת לרוץ במהירות גבוהה. היא ניזונה מזרעים, פירות קטנים, חרקים ועוד חסרי חוליות וזקוקה לכמות קטנה של מים.
חובה כחולה
חובה כחולה (שם מדעי: Eupodotis caerulescens) היא מין של עוף מדבר ממשפחת החובתיים. היא חיה רק בלסוטו שבאפריקה הדרומית.
אורכה של החובה 52-60 ס"מ ומשקלה 1.2-1.6 ק"ג. היא בעלת צבעים אפורים-כחולים על בטנה וחזה, מהם קיבלה את שמה. הכנפיים כתומות ובקצוות זהובות והראש לבן ומוקף ברצועות שחורות. המקור ורוד וקטן. קריאות החובה מזכירות קריאות צפרדע.
החובה שוכנת על הקרקע ומחפשת יצורים קטנים וזרעים. היא חיה בערבות, סוואנות, כרי דשא ובקרקעות חקלאיות ואדמות מרעה.
החובה מאוימת על ידי אובדן בית גידולה.
התאחדות הכדורגל האנגלית
התאחדות הכדורגל האנגלית (באנגלית: The Football Association, או בקצרה FA) היא הגוף הממונה על ענף הכדורגל באנגליה (ובמושבות הכתר ג'רזי, האי מאן וגרנזי).
ה-FA, אשר נוסדה בשנת 1863, היא ההתאחדות הכדורגל העתיקה בעולם. כלליה ותכתיביה של ההתאחדות האנגלית השפיעו באופן מכריע על חוקת משחק הכדורגל המודרני והתפתחותו, ומסיבה זו היא נחשבת לאחד הגופים המשפיעים ביותר בתולדות הספורט. ההתאחדות חברה בהתאחדות הכדורגל האירופית (אופ"א) והעולמית (פיפ"א), ומחזיקה במושב קבוע בוועדת הכדורגל הבינלאומית (IFAB).
בנוסף, ה-FA לוקחת חלק חשוב בפיתוח הכדורגל כענף ספורט לאומי באנגליה ומשקיעה רבות בתמיכה בקבוצות כדורגל חובבניות ואזוריות, והחילה חוק שחקני בית במטרה לפתח שחקני כדורגל מקומיים.
כיום, נשיא ההתאחדות הוא הנסיך ויליאם מוויילס, שהחליף בתפקיד את הנסיך אנדרו, דוכס יורק.
היסטוריה
קודם לפגישתה הראשונה של התאחדות הכדורגל בלונדון ב-26 באוקטובר 1863, לא היה אוסף כללים קבועים ומקובלים אוניברסלית למשחק הכדורגל. מייסדי ההתאחדות ביצעו בחינה מחודשת של כללי המשחק במהלך שישה מפגשים שהתפרסו על פני חודשיים. באחרונה שבהן, החליט גזבר ההתאחדות, שהיה נציגה של אחת הקבוצות המייסדות, כי הוא וקבוצתו פורשים מההתאחדות נוכח הסרתן של שתיים מהצעותיו, האחת המתירה לרוץ עם הכדור בידיים, והשנייה המאפשרת לחסום ריצה מעין זו על ידי פגיעה פיזית בשחקן הרץ. בעקבות זאת הוקם איחוד הרוגבי האנגלי בשנת 1871. משחק הכדורגל המודרני הראשון שנערך על פי כללי ה-FA התקיים במורטלייק ב-19 בדצמבר 1863 בין מורליז בארנס לריצ'מונד, והסתיים בתיקו מאופס.
תחרויות
ה-FA מקיימת מספר תחרויות:
ההתאחדות לא אחראית באופן ישיר על הליגות השונות באנגליה, ואלו מנוהלות על ידי מערכות פנימיות (לדוגמה, הפרמייר ליג מנוהלת במשותף על ידי מועדוניה וההנהלה שהם בוחרים, והפוטבול ליג מפקחת על הליגות שבמסגרת מפעל זה).
גרווימטריה
גרווימטריה בכימיה אנליטית היא שיטה לאפיון תמיסה יונית, כלומר מציאת סוגי היונים (חלקיקים בעלי מטען חשמלי, חיובי או שלילי) בתמיסה וריכוזם. השיטה מתבססת על העיקרון של יצירת מלחים קשי תמס (מחוץ לתמיסה) ושקילתם, כלומר לקשור את היונים המומסים למלח שאינו מומס, כך שניתן לשקול אותם. בגלל המגוון הרחב של מלחים קשיי תמס, והעלות הנמוכה של החומרים והמכשור הנחוצים, כמו גם בגלל הדיוק הרב אליו ניתן להגיע על ידי שקילה, שיטה זו נפוצה במעבדות כימיה אנליטית.
תיאור השיטה
גרווימטריה משמשת לאפיון תמיסה יונית, כלומר מציאת סוגי היונים בתמיסה וכמותם. חלק מהיונים בטבע הם חסרי צבע או ריח, ולא ניתן לזהותם ללא שימוש במכשור מיוחד או בחומרים מיוחדים. ראשית יש לשער איזה סוג יון נמצא בתמיסה, ואז יש למצוא יון במטען נגדי. לא כל יון במטען נגדי מתאים, עליו ליצור מלח קשה תמס עם היון החשוד, וכן להופיע לפחות במלח קל תמס אחד.
בתהליך המדידה, מוסיפים את המלח קל התמס עם היון הנגדי לתמיסה. אם נוצר משקע הרי שנוצר מלח קשה תמס, והיון המשוער כנראה נוכח. אם לא נוצר משקע היון המשוער לא נמצא בתמיסה. למציאת ריכוז היונים בתמיסה, שוקלים את כמות המלח קשה התמס אותו יצרנו. בעזרת הנוסחה של התגובה הכימית ונפח התמיסה ניתן לקבל את ריכוז היונים בתמיסה.
דוגמה
נאמר כי נהר מסוים חשוד בזיהום של יוני עופרת (דבר הקורה לעיתים באזורים הסמוכים למפעלי תעשייה) ולא צפויה הימצאותם של יונים אחרים. ראשית על החוקר לדגום נפח של מים מהנהר. צריך לאתר מלח קשה תמס במים של עופרת, בדרך כלל במאגרי נתונים (לדוגמה). אחד המלחים האלו הוא למשל עופרת דו-כלורית. היון הנגדי הוא אם כן יון כלור. כעת על החוקר לאתר מלח של כלור שהוא קל תמס במים, במקרה זה מדובר במקרה הנפוץ של מלח בישול, שאותו מוסיף החוקר לדגימת מי הנהר. המלח יומס במים בתגובה הבאה:
מציאת ריכוז היונים
נניח כי נפח הדגימה של מי הנהר הוא 0.01 ליטר. יש להוסיף לדגימה כמות מספקת של מלח קל תמס כדי לשקע את כל יוני העופרת ולהשאיר עודף מלח נגדי מומס, לכן החוקר מוסיף את המלח קל התמס עד אשר לא נוצר יותר משקע. לאחר מכן יש לסנן את התמיסה (למשל בעזרת נייר סינון או סינטרגלאס), לייבש את המלח ולשקול את המלח היבש. הריכוז של יון העופרת בתמיסה נתון על ידי הנוסחה:
כאשר: - ריכוז היון. - מסת המלח קשה התמס. - המסה המולרית של המלח קשה התמס. \xi - כמות מולי היון המתפרקת ממול אחד של מלח, שהיא גם מקדם היון בנוסחא האמפירית של המלח. - נפח הדגימה.
אם נשקלו 0.2781 גרם, יש אלפית מול של המלח, ולכן אלפית מול של יוני עופרת. בהכפלה בנפח הדגימה, מדובר בעשירית מולר ריכוז יוני עופרת במי הנהר.
מנגנון תרמודינמי
יצירת גבישים גדולים, מבחינת מסה ונפח, חשובה, הן כדי להקל על הסינון, והן כדי לאפשר שימוש במלח. כדי ליצור גבישים גדולים יש לנתח את שלבי יצירת הגביש. כבכל תגובת גיבוש גם כאן ישנם שלשה שלבים עיקריים:
שלב האינדוקציה
המעבר לשלב הנוקלאציה מתרחש כאשר גביש מסוים, למרות ההסתברות הנמוכה, גדל מעל הרדיוס הקריטי, שהוא הרדיוס ממנו והלאה גידול הגביש הופך אקסותרמי.
שלב הנוקלאציה
הוא השלב בו הגבישים גדלים לכדי הרדיוס הקריטי. דבר זה יכול לקרות הסתברותית, או על ידי נוכחות של זיהום, שסביבו קל יותר לגביש להתגבש. כדי לעודד נוקליאציה מערבבים את התמיסה, ובכך להגדיל את מספר ההתנגשויות הפוריות.
שלב גידול הגבישים
כדי לעודד את גידול הגבישים מניחים אותם בתמיסה חמה למשך זמן רב (מספר שעות), וזאת משום שאטומים ניתקים ומתחברים מהגבישים כל העת, וישנה הסתברות גבוהה יותר להתנגשות עם גביש גדול.
ערבוב התמיסה
בערבוב התמיסה מושגות כמה מטרות, ראשית, הדרך שעוברת טיפת מלח קל תמס ארוכה יותר, ולכן מתנגשת ביותר יונים, ולכן משקעת יותר מלח קשה תמס. שנית, נוצרות יותר התנגשויות ולכן הגבישים גדלים, והסיכוי ליצירת גרעיני גיבוש גדל.
טפטוף איטי של מלח קל התמס
בהאטת הטפטוף של מלח קל התמס, גדל זמן המגע בין המלחי קלי לקשי התמס, וגדלה ההסתברות ליצירת גרעיני גיבוש.
הבשלת המשקע
בתהליך זה משאירים את התמיסה מחוממת למשך זמן רב (מספר שעות). בתהליך יונים יוצאים ונכנסים לגביש, וישנה הסתברות גבוהה יותר לקבלת יון בגביש גדול מאשר בגביש קטן: משום ששטחו רב יותר, ההתנגשות בו מסתברת יותר. כך יון שיוצא מגביש קטן סביר יותר שיחזור לגביש גדול.
התאמת ריכוז המגיבים
נמצא שהגודל הסופי של הגבישים פרופורציונלי הפוך לרמת הסופרסטורציה היחסית של התמיסה: כאשר \ Qהוא ריכוז המגיבים ברגע הערבוב (הריכוז אילו לא היה נוצר משקע) ו-\ Sריכוז שיווי המשקל. בלשון פשוטה יותר, הוספת יתר של המלח קל התמס תגרור יצירת מרכזי גיבוש חדשים, במקום גידול הגבישים הקיימים.
בחירת המלחים והטמפרטורה
ככל שקבוע המסיסות של המלח קטן יותר, הגיבוש קל יותר. ככל שהטמפרטורה גבוהה יותר, פחות גיבוש מתרחש.
מידת הניקיון של הגבישים
יצירת גבישים נקיים (כלומר ללא אטומים שאינם היון המנוטר או היון הנגדי) חשובה הן לדיוק המדידה, והן לשימוש במלח אחר-כך. ישנם שני סוגים של תהליכים המזהמים את הגביש:
שטיפה
התזת נוזל על המלח לפי ייבושו. תפקיד השטיפה הוא לנקות את הגבישים מזיהומים שנספחו על פניהם, וממלחים נוספים העשויים להמצא בתמיסה. עם זאת, שטיפה עלולה לגרום לשני גבישים הקשורים בצורה חלשה זה לזה להתפרק.
יתרונות וחסרנות השיטה
ניתן למנות כמה יתרונות לשיטה זו: ראשית היא בת יישום למגוון רחב של יונים כמוסבר למעלה. שנית, יחסית לשיטות ניטור וכימות אחרות, (בליעה אטומית למשל), המכשור בו השיטה משתמשת הוא זול ופשוט. שלישית, מסה (בניגוד למשל לנפח) היא גודל קל לכימות בדרגת דיוק גבוהה בעלויות נמוכות, ומכאן דיוק רב שהשיטה עשויה להציע. רביעית, בגלל פשטותה היא לא דורשת הכשרה מוקדמת, או מיומנות מיוחדת (בניגוד למשל לשיטת אלקטרוכימיות הדורשות ידע מוקדם בנושא).
תופעה נוספת הקשורה לעניין זה היא סתימת מסננים, מכיוון שנכון להיום לא ידועה דרך לשליטה בגודל של כל גביש וגביש אלא רק הכוונת התפלגותם, בהכרח נוצרים גם גבישים קטנים מגודל החורים במסנן, אלו נתקעים בחורים וסותמים אותו. בכפוף לאופן ביצוע הניסוי, בחלק מהמקרים לא ניתן להשתמש בתמיסה המסוננת, למשל במקרה של שימוש במסנן זכוכית ("סינטרגלאס").
דיסקוגרפיה של נאטי נטשה
בשנת 2012, הוציאה את מיני-אלבומה הראשון, All About Me. שבע שנים לאחר מכן, הוציאה את אלבום הבכורה שלה, IlumiNATTI. מתוך האלבום יצאו עשרה סינגלים, כשהבולטים ביותר מתוכו הם: "Quién Sabe", "", "", "", "" ו-"No Voy a Llorar".
בין היתר, הוציאה ביחד עם אמנים שונים להיטים כדוגמת: "", "Otra Cosa", "", "", "", "" ו-"No Lo Trates". בשנת 2021, יצא אלבום האולפן השני שלה, Nattividad, שקיבל ביממה אחת את תואר הזהב הלטיני, על מכירות של למעלה מ-30,000 עותקים. באלבום נכללו להיטים כדוגמת "", "Antes Que Salga El Sol", "Las Nenas", "Ram Pam Pam", "Philliecito" ו-"Noches en Miami".
אירוויזיון 2007
אירוויזיון 2007 היה המהדורה ה־52 במניין תחרויות הזמר השנתיות. האירוע נערך בהלסינקי, בירת פינלנד. שלב חצי הגמר נערך ב־10 במאי והגמר ב־12 במאי 2007. מנצחת התחרות הייתה סרביה עם השיר "Molitva" (תפילה) בביצועה של הזמרת מריה שריפוביץ'. סרביה השתתפה בתחרות לראשונה כמדינה עצמאית, עלתה משלב חצי הגמר לשלב הגמר, שם סיימה ראשונה עם 268 נקודות, ובהפרש 33 נקודות מסגניתה אוקראינה, שהייתה המועמדת המובילה לזכייה על פי ההערכות וההימורים לפני התחרות. בזכייתה, שברה סרביה את השיא שקבעה פולין באירוויזיון 1994 - המיקום הכי גבוה אליו הגיעה מדינה בהופעה ראשונה.
הייתה זו הפעם הראשונה בה פינלנד ארחה את תחרות האירוויזיון, לאחר שזכתה באירוויזיון 2006 עם השיר "Hard Rock Hallelujah" בביצוע להקת הרוק לורדי. הייתה זו זכייתה הראשונה של פינלנד בתחרות, בה היא משתתפת מאז 1961.
בתחרות השתתפו 42 מדינות, מספר שיא בתחרות עד אז. בנוסף ל־36 המדינות שהשתתפו בשנה שעברה (מונקו פרשה לקראת התחרות הנוכחית) שבו לתחרות אוסטריה, הונגריה, סרביה ומונטנגרו (שהופיעו לראשונה כמדינות עצמאיות). בנוסף, לגאורגיה ולצ'כיה הייתה זו הופעת הבכורה בתחרות.
את התחרות הנחו יאנה פלקונן ומיקו לפילאמפי. פלקונן היא מנחת תוכניות בידור מוכרת בפינלנד, ובין היתר הנחתה פעמיים את הקדם־אירוויזיון הפיני. לפילאמפי הוא שחקן קולנוע מפורסם וזמר שהופיע במספר סרטים פיניים וכן הוציא דיסק בשנת 2006.
תקציבה של התחרות עמד על כ־13,000,000 אירו. הלוגו הרשמי לתחרות היה דגל המדינה המארחת בתוך ציור הלב. מפיקי התחרות הפינים, YLE, הכריזו כי הסלוגן, כמו גם הנושא המרכזי של אירוויזיון 2007, יהיו "True Fantasy" (פנטזיה אמיתית). אלו ימחישו את מאפייניה של פינלנד, כמו גם הקוטביות הקיימת במדינה מבחינת האור מול החושך, ההרים בצפון מול האיים בדרום, הקשר החזק לטבע מול ההתקדמות הטכנולוגית וכדומה.
התחרות עצמה נערכה באולם הארטוואל בהלסינקי. אולם ההוקי קרח הגדול ביותר בפינלנד מסוגל להכיל עד 13,665 איש, אם כי בתחרות עצמה הוא הכיל מספר צופים קטן יותר. באולם ניתן לקיים מגוון תחרויות ספורט וקונצרטים, כאשר בשגרה הוא משמש כאצטדיונה הביתי של קבוצת ההוקי קרח Jokerit.
ב-12 במרץ 2007 נערכה הגרלת סדר השירים לחצי הגמר והגמר. היה זה במהלך פגישת ראשי המשלחות לאירוויזיון בהלסינקי. כחלק מההגרלה בוצע הליך חדש בו הוגרלו 5 מדינות מחצי הגמר ו־3 בגמר, שקיבלו "קלפים חופשיים", אשר הקנו להם את הזכות לבחור בעצמן את מיקומן בסדר ההשמעה. המדינות הללו הן: בחצי הגמר אוסטריה, אנדורה, טורקיה, סלובניה ולטביה ובגמר ארמניה, אוקראינה וגרמניה. על פי הסדר שנקבע לבסוף, את חצי הגמר פתחה בולגריה ומיד אחריה הופיעה ישראל, ואת הערב קינחה לטביה. בשלב הגמר פתחה את התחרות בוסניה והרצגובינה, ומתמודדת מחצי הגמר (מולדובה) סגרה את הערב. מיד לאחר ההגרלה, כלל השירים המשתתפים בתחרות אושרו על ידי ועדת איגוד השידור האירופאי, מלבד בריטניה, שקיבלה ארכה לבחירת השיר.
המדינות שהשתתפו בתחרות
42 מדינות השתתפו בתחרות, וכמו בשנים הקודמות, התקיימו חצי גמר וגמר. בחצי הגמר, מספר המדינות הגיע לשיא - 28 מדינות (מסיבה זו הוחלט שבאירוויזיון 2008 יחלקו גם את חצי הגמר לשני חלקים). מתוך משתתפות חצי הגמר, עשר עלו לגמר (בלארוס, מקדוניה, סלובניה, הונגריה, גאורגיה, לטביה, סרביה, בולגריה, טורקיה, מולדובה). הן הצטרפו לארבע "המדינות הגדולות" (גרמניה, בריטניה, ספרד וצרפת) ולעשר המדינות שסיימו בשנה שעברה ראשונות (פינלנד, רוסיה, בוסניה והרצגובינה, רומניה, שוודיה, ליטא, אוקראינה, ארמניה, יוון ואירלנד).
חצי הגמר
יומיים לפני גמר התחרות בהלסינקי, נערך בעיר שלב חצי הגמר. בתום תחרות זו, מתוך 28 משתתפים, 10 המקומות הראשונים הצטרפו ל־14 שכבר הבטיחו את מיקומן בגמר.
ישראל בתחרות
בשנה זו לא התקיים קדם אירוויזיון "קלאסי" בשל חוסר תקציב לכך ברשות השידור. במקום זאת הוקמה ועדה לבחירת האומן המייצג שישלח לפינלנד. הוועדה כללה מספר אנשי תקשורת ומוזיקה כגון ירדנה ארזי, קובי אושרת, חיים אוליאל ודפנה דקל. בראשה עמד יואב גינאי והיא החלה לפעול ב־14 בדצמבר 2006.
קודם לבחירה הרשמית, הוזכרו כמועמדים לייצוג מספר זמרים שהיו בשנים קודם לכן בראש מצעדי הפזמונים בישראל, ביניהם: הראל סקעת, קרן פלס, נינט טייב, מירי מסיקה, רוני דואני, מאיה בוסקילה וכן הצמד הנרי וניקה. ב־7 בינואר 2007 התכנסה הוועדה ובחרה בלהקת טיפקס לייצוג ישראל באירוויזיון 2007. בנוסף הוכרז כי ליאל קולט ומישל גוריאלשווילי נבחרו למקומות השני והשלישי (בהתאמה) וישמשו כמחליפים פוטנציאליים במידת הצורך.
ב־27 בפברואר נערך בקיבוץ דורות שבדרום הארץ המיני־קדם של להקת טיפקס. את התחרות הנחו כתבת הערוץ הראשון נועה ברק ומנחת הטלוויזיה והדוגמנית נטלי עטיה. במהלך התחרות הוצגו 4 קליפים שהוקלטו מבעוד מועד. אלה הועמדו לבחירת הקהל בבית ולבחירתם של חברי הוועדה המקצועית. ההצבעה על השיר הזוכה חולקה ל־4: הצבעה מוקדמת באינטרנט, הצבעה במיסרונים, הצבעה בחיוג למספר טלפון והצבעה של הוועדה המקצועית. עם פרסום התוצאות התברר כי השיר "כפתור אדום" (או בשמו הלועזי "Push the Button"), זכה במירב הקולות בקרב כל אחת מהקבוצות הבוחרות, ועל כן זכה במלוא 100 הנקודות שהן העניקו.
ישראל במהלך התחרות עצמה
בתום חלוקת הנקודות בחצי הגמר, הגיע השיר הישראלי למקום ה־24 עם 17 נקודות. כיוון שלא סיים בין 10 המדינות בעלות הניקוד הגבוה ביותר, לא זכה להעפיל לגמר תחרות האירוויזיון.
דרך בחירת נציגי המדינות והשירים לתחרות
42 המדינות המשתתפות בתחרות בחרו כך את האומן והשיר שייצג אותן:
אייזק אוקורו
אייזק אוקורו (באנגלית: Isaac Okoro; נולד ב-26 בינואר 2001) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בקבוצת קליבלנד קאבלירס מליגת ה-NBA.
קריירת תיכונים
אוקורו נולד באטלנטה שבג'ורג'יה, ולמד ב"תיכון מקאיצ'רן" (McEachern High School) שבעיר פאודר ספרינגס הסמוכה. בעונתו האחרונה בקבוצת הכדורסל של התיכון, 2018/2019, הוביל אותה למאזן ניצחונות מושלם 32–0, ולזכייה באליפות ליגת התיכונים של ג'ורג'יה, עם ממוצעים של 19.7 נקודות, 10.1 ריבאונדים, 3.2 אסיסטים ו-2.7 חטיפות למשחק. באפריל 2019 השתתף בנייקי הופ סאמיט, אליו מוזמנים שחקני התיכונים המצטיינים בארצות הברית.
קריירת מכללות
בשנת 2019 החל ללמוד באוניברסיטת אובורן אשר במזרח אלבמה. לאורך עונתו היחידה בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה ("אובורן טייגרס") העמיד ממוצעים של 12.9 נקודות, 4.4 ריבאונדים ו-2.0 אסיסטים למשחק, ובסיומה נבחר לחמישייה השנייה של העונה ולחמישיית ההגנה של העונה במחוז הדרום-מזרחי (SEC). במרץ 2020 הודיע כי בחר לעזוב את האוניברסיטה, לאחר שנה אחת בלבד, לטובת התמודדות לבחירה בדראפט ה-NBA 2020.
קריירה מקצועית
בדראפט ה-NBA 2020 נבחר אוקורו בבחירה החמישית, על ידי קליבלנד קאבלירס.