cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
גראנה
בעת החדשה
הרב יעקב אלחאייק תרם איסוף מידע שאיפשרה פרסום "פינקס הקהילה" שכלל בין היתר רשימת רבני הקהילה מ-1710 ועד ל-1944.
נוהגי הגורנים
הקשרים המסחריים בין יהודי ליבורנו לבין קהילת יוצאי ליבורנו בתוניסיה לא הצטמצמו בקשרים מסחריים. הם כללו סולידריות קהילתית, נשיאת נטל משותף בחובות, ושידוכים.
כמו כן, נהגו הגורנים לשלוח את בניהם הבוגרים לליבורנו על מנת ללמוד במוסדות התורניים בעיר, כמו הסמינר לרבנים ולמוסדות ההשכלה הגבוהה בטוסקנה, בדרך כלל ללימודי רפואה והנדסה באוניברסיטת פיזה.
תרומת הגורנים
תרומה אחרת של קהילת הגראנה לקהילת תוניסיה, היא אמנות הפיוט הספרדית. אמנות זו טופחה ואומצה בחום על ידי יהדות זו, עד שיצרה לה סימנים משל עצמה, אולם תרומת הפיוט הספרדי לא נמחתה ממנה עד היום הזה.
ברם, על אף תרומתם של היהודים הליוורנזים לקהילה היהודית, הם הביאו עימם רוחות חדשות של השכלה והתרחקות משמירת תורה ומצוות. מתוכם יצאו אנשי רוח משכילים רבים, בהם עיתונאים, רופאים ופעילים פוליטיים. בתחילתה של המאה העשרים המשיכו היהודים הליוורנזים לשמור באדיקות על זיקתם לאיטליה. הם השתקעו בערי החוף של תוניסיה בעיקר, רבים בעיר הבירה תוניס, ויתרתם בערי החוף - ביזרטה, סוסה וספאקס. הם למדו בבתי ספר איטלקיים ובסיום לימודיהם יצאו ללימודים באוניברסיטאות באיטליה ולמעשה היו הראשונים ב"התמערבות" הקהילות היהודיות בתוניסיה.
הקשרים עם איטליה
הקשרים של הקהילה האיטלקית בתוניסיה עם איטליה ארץ מוצאם, היו טובים. היהודים האיטלקים בתוניסיה הגנו עוד בסוף המאה ה-19 על האינטרסים האיטלקיים בתוניסיה. הם נהנו מהזכות שניתנה לנתינים האיטלקיים להעביר את אזרחותם האיטלקית מאב לבן ולעסוק בתוניסיה בכל המקצועות החופשיים ולהקים בתי ספר ומוסדות עזרה. לאחר עליית בניטו מוסוליני לשלטון באיטליה, הניחו כמו שאר יהדות איטליה, ששלטונו החדש של הדוצ'ה ישרת את האינטרסים האיטלקיים. הם גם לא יכלו לעמוד בלחץ האדיר של הקונסוליה האיטלקית להציג אהדה כלפי המשטר החדש והם אף חששו כי הסתייגות ממנו תביא לנידויים ולחרם מצד האומה האיטלקית. לפיכך נפוצה בין יהודי הגורני התופעה של תרומה למען הצבא האיטלקי שיצא לכבוש את אתיופיה ואף נטילת חלק בלגיון הזרים שהיה מורכב ברובו מאיטלקים תושבי ארצות חוץ.
בזכות נאמנותם זו של הגורנים הם זכו לתפקידים ברשויות האיטלקיות ובקונסוליות. בשנות השלושים של המאה העשרים היו לליוורנזים נציגים בתוניסיה: במועצה המינהלית של הבנק האיטלקי - בנקה איטליאנה די קרידיטו (Banca Italiana di Credito), במועצת המנהלים המקומית של העיתון ליוניונה (L'Unione) ובהנהלת מוסדות צדקה ובאגודות תרבותיות.
קהילת הגראנה הוכתה בתדהמה של ממש כשהחיל הדוצ'ה מוסוליני את חוקי הגזע שאסרו עליהם ללמוד במוסדות חינוך ציבורי, יסודי, תיכוני וגבוה. הם לא יכלו עוד להחזיק משרה ממשלתית וזכויותיהם ברכוש תעשייתי וחקלאי הופקעו. גם הנישואין המעורבים נאסרו עליהם ואף על פי שהיהודים ממוצא תוניסאי היו רחוקים מארץ המוצא של הגזרות, הם נפגעו קשות מפרסום החוקים שלמעשה נידו אותם מכל קשר לארץ מוצאם.
לאחר חוקי הגזע פחת באופן משמעותי מספר היהודים שביקשו להתאזרח כאיטלקים. הקשר לאיטלקיות כמעט ונעלם, מאידך, הפעילות האנטי פשיסטית בתוניסיה של קהילת הליוורנאים גברה. הם הקימו עיתון יומי בשם איל ג'יורנלה (Il Giornale) אשר בו בלטו כותבים והוגים יהודים אינטלקטואלים שלחמו בלהט כנגד השלטון הפשיסטי.
לאחר מלחמת העולם השנייה הלכה ופחתה ההתבדלות הליוורנזית, בני הקהילה חברו לארגונים הציוניים ולתנועות הנוער ככל צעירי הקהילה היהודית, הנישואים המעורבים הלכו ונתרבו ולמרות הבדלי המעמדות הניכרים בזכות היבלטותה של הקהילה הליוורנזית בחיי המסחר ובמקצועות החופשיים בתוניסיה, הרי שהציונות והאידאולוגיה הציונית הביאו להיטמעות ממשית של קהילה זו ביתר בני הקהילה היהודיים, כשבראשי התנועות הציוניות עומדים בני הגורני בשורה הראשונה של המנהיגות הציונית המקומית.
הומארניסמו
הומארניסמו (באספרנטו: Homaranismo), בתרגום חופשי, "אנושיות", הוא מילה באספרנטו שבה השתמש מחבר שפת אספרנטו אליעזר לודוויג זמנהוף כדי לתאר את השקפת עולמו על ההתנהגות ויחסי הגומלין בין אדם לאדם.
שינוי השם על ידי זמנהוף (מן השם הקודם, Hilelismo) נועד להפקיע את המושג מתחום היהדות ולהפוך אותו לנייטרלי עד כמה שניתן, בהתאם למודל השפה הנייטרלית שיצר ולמודל של דת אנושית נייטרלית. זמנהוף אף השתמש במושג Neŭtralismo ("נייטרליות") בתור מילה נרדפת ל"הומארניסמו", ובמושג neŭtralisto ("נייטרליסט") כמילה נרדפת ל-homaranisto ("הומארניסט").
יוהאנס דיטרלה (Dietterle), אשר פרסם את החומר של זמנהוף אודות ההומארניסמו, הוסיף ואמר על זמנהוף כי "הרעיון הנשגב של ההומארניסמו העסיק אותו במשך כל חייו, ונראה לי שעבורו הוא היה חשוב אף מכל הרעיון של השפה הבינלאומית, אשר כנראה שימש עבורו רק כדרך אל המטרה האידיאלית, אשר לה הוא ייחל במילים הכמעט נרדפות "Hilelismo" ו"Homaranismo".
סיבות שונות גרמו לזמנהוף מלכתחילה לחשוש לפרסם את רעיונותיו תחת שמו האמיתי:
זמנהוף לא הצליח להקים תנועה למען ההומארניסמו, בין היתר בשל פריצת מלחמת העולם הראשונה, אך נמצאו רבים, בעיקר בקרב הפציפיסטים, אשר הרעיון מצא חן בעיניהם.
הגרעין הפופולרי ביותר של ההומארניסמו הורכב מן ה-Interna Ideo, "הרעיון הפנימי" של אספרנטו: אספרנטו שימשה תמיד עבור זמנהוף אמצעי לשיפור הקשרים בין בני האדם, מעבר לגבולות המוצא, השפה והתרבות. בתו של זמנהוף, לידיה, אימצה פילוסופיה זו ולימדה אותה יחד עם אספרנטו ועם הדת שקיבלה על עצמה, הדת הבהאית.
מבנה (גאולוגיה)
מבנה גאולוגי הוא תוצר של היערכות סלעי קרום כדור הארץ במרחב תלת-ממדי כתוצאה מפעולתם של תהליכים גאולוגיים. מבנים גשמיים אלה מבטאים תכונות גאומטריות המאפשרות לתאר את צורתם, עיצובם ותפוצתם וכן את היחס בינם לבין מבנים אחרים בסביבתם. תחום המחקר העוסק בחקר מבנים גאולוגיים הוא גאולוגיה מבנית.
צירוף של מבנים באזור מסוים מרכיב את המבנה הגאולוגי שלו.
מאפיינים
מבנה גאולוגי הוא קונפיגורציה גאומטרית של חומר סלעי. גודלם של מבנים גאולוגיים נע ממיקרונים אחדים לקילומטרים רבים. חקר המבנים מבוסס על היחסים בין חלקים שונים בסלע או בין גופים סלעיים שונים. הגדרתו של מבנה גאולוגי אינה קשורה למסלע המצוי בתשתיתו, אם כי לרוב קיים קשר עז ביניהם.
המבנים הגאולוגיים נחלקים לשתי קבוצות עיקריות: חלוקה נוספת נובעת ממיקום המבנה:
מיון מבנים
ניתן למיין מבנים גאולוגיים באמצעות מאפיינים שונים שלהם בכמה אופנים:
גאומטריה
המיון הבסיסי של מבנים גאולוגיים מתבצע על-פי הגאומטריה שלהם ומחלק אותם לפי מספר הממדים לתוואים ליניאריים, למשטחים מישוריים ולפני שטח מעוקמים.
משמעות גאולוגית
המיון על-פי משמעות גאולוגית מתייחס בהרחבה לנסיבות, למיקום היחסי ולאופן ההיווצרות של המבנה. מיון זה מחלק את המבנים הראשוניים לשלושה חלקים: בנוסף להם מוגדרים בשיטת מיון זו מבנים שניוניים שנוצרו כתוצאה מתנועה טקטונית או פיצוי איזוסטטי.
זמן היווצרות
מיון זה מחלק את המבנים לשלושה חלקים על-פי עיתוי היווצרותם:
תהליך היווצרות
מיון זה נוגע לתהליכים האחראים באופן ישיר להיווצרות המבנים:
לכידות במהלך מעוות
מיון זה מתייחס לסוג המעוות – גמיש ופריך – וללכידות החלקיקים במהלכו, ומחלק את המבנים באופן הבא:
משמעות המעוות
מיון זה מתייחס לתוצאות המעוות המשתקפות באורכו של המקטע הקרומי עליו הוא פועל:
חלוקת המעוות
מיון זה מבוסס על חלוקת המעוות בנפח הסלע:
היווצרות
מרבית סלעי המשקע, הסלעים הפירוקלסטיים והסלעים הגעשיים נוצרים כשהם ערוכים בשכבות אופקיות. לעומתם נוצרים מרבית הסלעים הפלוטוניים ללא מבנה שכבתי אלא יוצרים גושים מסיביים של מסלע. במבנים ראשוניים אלה עשויים לחול תהליכים מאוחרים של קימוט, העתקה והסרה של חומר סלעי באמצעות בליה וסחיפה.
תוצריהם של תהליכים אלה ניכרים במבנים שניוניים, לדוגמה:
תהליכים
מבנים גאולוגיים הם תוצר של תהליכים המשנים את צורתו של המסלע ואת הארגון הגאומטרי שלו ביחס לסביבתו.
קימוט
קמטים נוצרים במגוון של תנאים ותהליכים הפועלים על מסלע ראידי:
שני תהליכי הקימוט הפעיל האחראים להיווצרות קמרים נבדלים זה מזה בכיוון פעולתם: עיקום – הפועל במקביל למבנה השכבות, וכיפוף – הפועל בניצב או באלכסון למבנה השכבות. תהליכים אלה עשויים להתרחש בקנה מידה גדול היוצר רכסי הרים או בקנה מידה קטן היוצר חרקרקוּת – קמטים זעירים וצפופים
שבירה, העתקה וסידוק
שבירה והעתקה מתרחשות כאשר המאמץ עובר את גבול החוזק של הסלע והחלקיקים המרכיבים אותו כושלים בהיערכות מחודשת. מעוות פריך מתרחש בעיקר במהלך תנועה טקטונית בגבולות חילוף.
בליה וסחיפה
בליה וסחיפה הם שני תהליכים גאולוגיים הגורמים להתפרקות והתפוררות המסלע ולהסעת תוצרי הבליה למקומות אחרים. שני תהליכים אלה – בשילוב עם תהליכים מגמטיים, סייסמיים, טקטוניים והתמרה – אחראים להיווצרות אי התאמה ולחשיפת המסלע על פני השטח.
סוגים של מבנים גאולוגיים
בסופם של התהליכים נוצרים מבנים מסוגים שונים בנוסף לקמטים, העתקים, סדקים ואי התאמות. לדוגמה:
לעיתים נכללים בהגדרת המבנה הגאולוגי גם תוצרים געשיים ואף סדימנטריים, אולם באלה עוסקים תחומי מחקר אחרים: וולקנולוגיה וסדימנטולוגיה.
דה ספליטרס
היסטוריה
דה ספליטרס הוקמה בשנת 2017 בספליט שבקרואטיה. החלה לבצע את שיריה המקוריים ביריד מוזיקה שונים כמו "ST@rt" ופסטיבל מערב הרצגובינה. אלבום הבכורה שלה, Love Sucks, יצא לאור ב-7 באפריל 2018. הוא היה זמין דרך סאונדקלאוד בלבד, והכיל שירים באנגלית. It was only available via SoundCloud and contained English language songs.
בתחילת 2019 חתמה הלהקה על חוזה הקלטות עם קרואטיה רקורדס. מאז היא יוצרת שירים בשפה הקרואטית. אלבומה השני, Izvedi me van, פורסם ב-2 ביולי 2020.
ב-9 בדצמבר 2022 נחשף כי הלהקה עתידה להשתתף בקדם הקרואטי לאירוויזיון 2023 עם השיר "Lost and Found". היא הגיעה למקום הרביעי עם 110 נקודות.
דומרה
דומרה (רוסית: Домра) היא כלי מיתר רוסי בעל 3 מיתרים, שמכוונים כ מי לה רה (כמו 3 המיתרים העליונים בגיטרה) ו-4 מיתרים שמכוונים כמנדולינה.
מקורו ממונגוליה והוא נפוץ במוזיקה רוסית עממית.
פיל סילברס
פיל סילברס (באנגלית: Phil Silvers, 11 במאי 1911 - 1 בנובמבר 1985) היה בדרן ושחקן יהודי-אמריקאי, הידוע בכינויו "מלך החוצפה" ("The King of Chutzpah"). נודע במיוחד בקומדיית המצבים "המופע של פיל סילברס" ("The Phil Silvers Show") ששודרה בשנות ה-50 ובה גילם את דמותו של איש צבא ארצות הברית רב-סמל ארנסט בילקו.
ביוגרפיה
סילברס נולד בברוקלין, ב-	11 במאי 1911, בנם השמיני והאחרון של שרה לבית הנדלר ושאול, מהגרים יהודים מרוסיה. אביו התפרנס מהתקנת לוחות פלדה על גורדי השחקים של ניו יורק. בתו היא השחקנית קת'י סילברס.
גילברט (אריזונה)
תחילתה של ההתיישבות באזור שנקרא כיום גילברט התאפשרה תודות לוויליאם "בובי" גילברט, שעל שמו נקראת העיר. הוא סיפק ב-1902 את השטח לצורך בניית מסילת רכבת בין פיניקס לפלורנס. ב-1910 נוסדה המכולת "Ayer's Grocery Store", החנות הראשונה בגילברט, וב-1912 התמקם סניף הדואר הראשון בחנות זאת. באותה שנה הגיעו מורמונים רבים להתיישב בגילברט, ועד ל-1918 הם התארגנו תחת הארגון "Gilbert Ward".
גילברט הייתה יישוב חקלאי עד ל-1920, אז הפכה לתאגיד עירוני. כעיירה נשארה גילברט בעלת אפיון חקלאי מובהק, ונודעה כ"בירת החציר העולמית" מ-1911 עד לשנות ה-20 המאוחרות של המאה ה-20.
השלום הרומאי
השלום הרומאי או פַּקס רוֹמָנָה (בלטינית: Pax Romana) הוא כינויה של התקופה שנמשכה משנת 27 לפנה"ס ועד שנת 180, בה שרר שלום ושקט יחסי ברחבי האימפריה הרומית. שקט זה התרחש בשלושה מישורים: השלום הרומאי היה תוצאה ישירה של הקמת הקיסרות ומשטר הפרינקיפאט על ידי אוגוסטוס קיסר, תהליך שהגיע לסיומו בשנת 27 לפנה"ס. הכוח רוכז בידיו של איש אחד, שהחזיק הן את הנהגת הצבא והן את המינהל הרומי. במהלך תקופת שלטונו הממושך של אוגוסטוס נקבעו רוב העקרונות שעליהם הושתת השלום הרומאי: הריבוד המעמדי ברומא מוסד, הצבא הרומי נבנה מחדש, תחת שליטתו הישירה של הקיסר, הוסדרו היחסים בין הסנאט לקיסר ואורגן המינהל בפרובינקיות הרומאיות על בסיס של קבע. גבולות האימפריה נקבעו פחות או יותר בהתאם לתחומיהן הטבעיים של ארצות הים התיכון: במערב, האוקיינוס האטלנטי, בצפון, נהרות הדנובה, ריינוס והאלבה, במזרח, מדבר ערב ונהר הפרת ובדרום, מדבר סהרה והאשד הראשון של נהר הנילוס.
יורשיו של אוגוסטוס המשיכו במידה זו או אחרת את עקרונות השלטון שהוא טבע, מה שאפשר תקופה של שלום יחסי עד שנת 69, השנה בה הסתיים שלטון השושלת היוליו-קלאודית עם התאבדותו של נירון. על אף המאבק העקוב מדם שנערך בשנה זו בין מצביאי הצבא על השליטה באימפריה, השלום הרומאי נשמר פחות או יותר והשלטון התבסס בשנית בידי המנצח, הקיסר החדש, אספסיאנוס.
התקופה שבין שנת 98 לשנת 180 לספירה נחשבת לתקופת הפריחה של האימפריה והשלום הרומי. הקיסרים, על אף שהנהיגו שלטון אבסולוטי, שמרו על אווירת פיוס עם הסנאט הרומי, הנהיגו מינהל מתוקן ונקי משחיתות, הראו מסירות לתפקידם ונראה שדאגו כמיטב יכולתם והבנתם לביטחונה ושגשוגה של הקיסרות. הפרובינקיות הרומיות ואזרחיהן השתלבו יותר ויותר במבנה האימפריה, נוצרה אחדות בחיים הציבוריים והפרטיים של תושבי האימפריה השונים, התרחשו תהליכים מואצים של עיור והתפתחות טכנולוגית והובטחו סחר חופשי ונתיבי תחבורה בטוחים ונוחים.
ימי שלטונו של אנטונינוס פיוס, בין השנים 138–161, היוו את שיאה של תקופת השלום הרומאי. היסטוריונים רבים מתארים תקופה זו כשיא הצלחתה של האימפריה. ההיסטוריון אדוארד גיבון אף הרחיק לכת וטען בחיבורו המפורסם, "שקיעתה ונפילתה של הקיסרות הרומאית", שזהו שיא האושר בתולדות המין האנושי.
על אף שתקופת השלום הרומאי נחשבת לאחת התקופות השלוות והפורחות ביותר בתולדות העולם העתיק, היא הייתה רחוקה מאוד ממצב של שלום, הן מבית והן מחוץ. במהלך כל התקופה הייתה רומא שקועה במלחמות גבול עם הפרתים במזרח ועם השבטים הגרמאניים בצפון. בשנת 9 היא ספגה תבוסה צורבת מידי המנהיג הגרמני ארמיניוס בקרב יער טויטובורג, תבוסה בה הושמדו שלושה לגיונות. בימי הקיסר קלאודיוס נכבשה בריטניה, ובימיו של הקיסר דומיטיאנוס פלשו הדאקים לאימפריה והסבו לה נזק גדול. הקיסר טראיאנוס, ששלט בשנים 98–117, הוביל את רומא לשורה של מלחמות, שמהלכן נכבשו דאקיה, ארץ הנבטים, ארמניה ושטחים נרחבים מהאימפריה הפרתית (כיבוש זה לא החזיק מעמד לאחר מותו).
בתחום הפנים סבלה רומא ממספר עימותים פנימיים, כגון מרידות היהודים השונות (המרד הגדול, מרד התפוצות ומרד בר כוכבא), מלחמת 4 הקיסרים בשנת 69, ורציחתם של קיסרים שונים כגון קליגולה ודומיטיאנוס.
השלום הרומאי הגיע לקצו בשנת 180 לספירה, השנה בה עלה קומודוס לשלטון. שלטון העריצות של קומודוס ורציחתו, משברים כלכליים, עימותים חברתיים ומאבקים צבאיים מתמשכים, כל אלה הביאו את האימפריה למשבר חמור, שבמהלכו התרבו הפלישות החיצוניות והמלחמות הפנימיות. האימפריה לא התאוששה ממשבר זה (משבר המאה ה-3) עד לעלייתו של דיוקלטיאנוס לכס הקיסרות במאה ה-4 לספירה.
נתן בירנבוים (שחמטאי)
נתן בירנבוים (נולד ב-27 בנובמבר 1950, תל אביב). הוא שחמטאי בדרגת אמן בינלאומי וחבר נבחרת ישראל לשעבר, שזכה שלוש פעמים באליפות ישראל. בוגר החוג למתמטיקה באוניברסיטת תל אביב ומנכ"ל חברה לקידום אתרים ושיווק באינטרנט. לשעבר שימש כבעלים של חברת I.C Conecpt, חברה לבניית אתרי אינטרנט שנסגרה. נכון לאוגוסט 2023, מדורג במקום ה-80 בישראל לפי מד כושר.
הופעות באולימפיאדה
השתתף בנבחרת ישראל בחמש אולימפיאדות שחמט:
דבורת וואלאס
דבורת וואלאס או דבורת הענק של וואלאס (שם מדעי: Megachile pluto: מכונה גם ראג'ה אופו, פירוש "מלכת הדבורים" באינדונזית) הוא מין אינדונזי גדול ממדים של דבורים ממשפחת Megachilidae ("דבורת רסין"). דבורת וואלאס היא הדבורה הגדולה ביותר המוכרת למדע, אשר נרשמה כמין נכחד כבר בשנת 1982.
להפתעת החוקרים, בשנת 2018 נאספו והוצאו למכירה ב eBay שתי דבורות וואלאס. נקבה חיה אותרה לראשונה בשנת 2019.
תיאור
לנקבות דבורת וואלאס לסתות גדולות במיוחד, אך לא לזכרים, והיא מאופיינת בפער גדול יחסית של דו-צורתיות זוויגית, כאשר נקבות עשויות להגיע לאורך של 38 מילימטרים ומוטת כנפיים של 63.5 מילימטרים, לעומת הזכרים שמגיעים לאורך של עד 23 מילימטרים.
דבורת וואלאס היא הדבורה הגדולה ביותר שנצפתה ותועדה, והיא מגיעה ל"גודל של אגודל של אדם בוגר". ניתן לאבחן יחסית בקלות את דבורת וואלאס בשל הגודל הגדול של לסתותיה, סממן בולט נוסף של דבורת וואלאס (מלבד הגודל החריג והלסתות), הוא רצועה לבנה לרוחב הבטן.
המילטון פיש השלישי
המילטון פיש השלישי (באנגלית: Hamilton Fish III; 7 בדצמבר 1888 – 18 בינואר 1991) היה מדינאי, פוליטיקאי ואיש צבא אמריקאי אשר שירת במלחמת העולם הראשונה בחזית המערבית. פיש בהמשך כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית, הבית התחתון בקונגרס האמריקאי, מטעם מדינת ניו יורק בין השנים 1920–1945 והיה חבר המפלגה הרפובליקנית.
ביוגרפיה
המילטון פיש נולד בגאריסון, מדינת ניו יורק ב-1888. אביו היה המילטון פיש השני, חבר קונגרס במדינת ניו יורק בבית הנבחרים המדיני. בדומה לאביו ולסבו המילטון פיש השלישי גם הוא נכנס לפוליטיקה המקומית של ניו יורק כחבר המפלגה הרפובליקנית. עם זאת, בניגוד לאביו ולסבו, שלמדו בבית ספר למשפטים באוניברסיטת קולומביה, המילטון פיש השלישי הלך ללמוד באוניברסיטת הרווארד. בשל דמותו המרשימה, גובהו יותר משישה מטרים, הוא היה שחקן בקבוצת הכדורגל של הרווארד. הוא היה כה מוצלח עד שהוא הוכנס מאוחר יותר אל היכל התהילה של כדורגל המכללה.
כאשר סיים את לימודיו קיבל הצעה להפוך לקפטן בצבא ארצות הברית של רגימנט מתגייסים אפרו-אמריקאים שנקרא "הארלם הלפייטרס" (Harlem Hellfighters). הוא קיבל את משרת הפיקוד ונשלח לצרפת, לשרת בחזית המערבית במלחמת העולם הראשונה. הוא שב בסיומה של המלחמה לארצות הברית כוותיק מלחמה מעוטר בדרגת מייג'ור ואז החל את דרכו בפוליטיקה. הוא התמנה לחבר בית הנבחרים מטעם המפלגה הרפובליקנית וכיהן בתפקיד זה במשך עשרים וחמש שנים בקונגרס. במהלך שירותו בקונגרס, קידם לצד הסנאטור, הנרי קבוט לודג' את החלטת לודג'-פיש, שקבעה כי ארצות הברית תומכת בהצהרת בלפור ובהקמתו של "בית לאומי" עבור העם היהודי בארץ ישראל.
המילטון פיש השלישי תמך בהתבודדות המדינית של ארצות הברית ונקט בעמדה אנטי-קומוניסטית. כמו כן, התנגד נחרצות, בדומה לרוב חברי מפלגתו, להצטרפות ארצות הברית לתוך חבר הלאומים שקידם הנשיא הדמוקרטי המכהן, וודרו וילסון. פיש קידם חקיקה בקונגרס עבור אנדרטת החייל האלמוני שהוקמה לזכר חללי מלחמת העולם הראשונה. בנוסף לאנדרטה הזאת קיים קבר החיילים האלמונים בבית הקברות הלאומי ארלינגטון לזכר חללי מלחמת האזרחים האמריקנית. פיש היה ממתנגדיו החריפים של פרנקלין דלאנו רוזוולט ומדיניותו הכלכלית של הניו דיל, בטענה כי המדיניות הובילה להארכתו של השפל הכלכלי הגדול.
מאוחר יותר, המילטון פיש תויג בידי יריביו הפוליטיים בהיותו אוהד הנאציזם ואיבד את מושבו בבית הנבחרים במהלך הבחירות לקונגרס ב-1945. לאחר הפסדו הפוליטי פרש ומאוחר יותר כתב אוטוביוגרפיה המתארת את הקריירה הפוליטית שלו. לבסוף, ב-18 בינואר 1991, המילטון פיש השלישי נפטר בגיל 102, ובכך היה לאמריקאי המבוגר ביותר שכיהן בקונגרס.
פורמלין
הפורמלין מופק באופן עקרוני על ידי חמצון אדי מתנול לקבלת פורמלין בתמיסה מימית בריכוז 37%. כמויות גדולות של פורמלין משמשות בייצור של אוריאה-פורמלדהיד, פנול-פורמלדהיד, וכן שרפים של אצטל.
פורמלין הוא חומר משמר. הוא משמש בין השאר לשימור רקמות למחקר פתולוגי ולטיהור אזורים נגועים בתוצרי לוחמה ביולוגית, כגון גחלת. פורמלין הוא חומר מסוכן הגורם לכוויות, לסרטן ולפגמים גנטיים.
שימוש נוסף של הפורמלין הוא כחומר חיטוי בשירותים כימיים, אך עקב היותו חומר מסוכן הוא מוחלף בחומרים אחרים, כמו כן משמש לניקוי חללים, כגון תאי בטיחות ביולוגיים, אינקובטורים וחדרי מעבדה.
מנוע מגח סילון
מנוע מגח סילון (באנגלית: Ramjet, רמג'ט) הוא מנוע כלאיים בין מנוע סילון למנוע רקטי. מנוע המגח סילון הוא מנוע סילון שאינו משתמש בטורבינה לדחיסת תערובת הדלק והאוויר.
דחיסת תערובת הדלק והאוויר מתבצעת במנוע זה על ידי תנועתו באוויר. כאשר מהירות האוויר קרבה למהירות הקול, נוצרת תופעת המגח. תופעת המגח היא דחיסה עצמית של פרודות האוויר, כלומר, דחיסה ללא כוח חיצוני.
יתרונותיו של מנוע זה כוללים: הספק גדול יותר ביחס למנוע סילון, יכולת לעבודה בלחץ אטמוספירי נמוך, המנוע אינו מכיל חלקים נעים כך שהשחיקה נמוכה וכן יכולת לעבוד במהירות גבוהה ממהירות הקול. בין חסרונותיו: מסוגל לפעול רק בתנועה, או כשקיימת זרימת אוויר חזקה, וכן הצורך במבנה מנוע שיעמוד בלחצים הפנימיים הגבוהים השוררים בו.
Blue Monday
Blue Monday (בעברית: יום שני הכחול) הוא שיר של להקת הרוק האנגלית ניו אורדר. הוא יצא כסינגל ב-7 במרץ 1983 על ידי פקטורי רקורדס. הסינגל הוא מאלבום האולפן השני של הלהקה, Power, Corruption & Lies. השיר נכתב והופק על ידי גיליאן גילברט, פיטר הוק, סטיבן מוריס, וברנרד סאמנר.
"Blue Monday" הוא שיר סינת'-פופ ודאנס אלטרנטיבי ששאב השראות מיצירות רבות של אמנים אחרים.
הסינגל המקורי היה להיט, והגיע לעשירייה הראשונה במדינות רבות. בבריטניה השיר הגיע למקום ה-9. גרסת הסינגל משנת 1988 הגיעה למקום השלישי במצעד הבריטי ולמקום ה-4 במצעד האוסטרלי.
זהו סינגל ה-12 אינץ' הנמכר ביותר בגודל בכל הזמנים. בבריטניה הוא מכר 1.16 מיליון עותקים בכל הפורמטים, כולל המהדורה המחודשת של 1988. הלהקה הוציאה שני רמיקסים לסינגל, בשנת 1988 וב-1995. הרמיקס משנת 1988 הגיע למקום הראשון בניו זילנד. השיר כוסה על ידי להקות שונות ובהן אורגי, פלונק, 808 State ו-Health.
הפסדי הסינגל
בשנת 1983 הלהקה החליטה להוציא את הסינגל אך ורק בגרסת 12" בעטיפה מיוחדת בצורת דיסקט מחשב ענקי. הסינגל היה להצלחה גדולה, והפך לאחר זמן קצר לסינגל ה-12" הנמכר ביותר בכל הזמנים. אך בשל ניהולה הכושל של חברת התקליטים פקטורי, עלות ייצור העטיפה הייתה גבוהה מהמחיר בו נמכר הסינגל, דבר שיצר הפסד של כ-£0.20 על כל תקליט שנמכר. כתוצאה מכך, נוצר מצב אירוני בו ככל שהסינגל הצליח ונמכר ביותר עותקים, כך הפסידה הלהקה והחברה יותר כסף והגיעה לסף פשיטת רגל.
חוטף הכלבים
חוטף הכלבים (באנגלית: The Dognapper) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי משנת 1934 שהופק על ידי וולט דיסני הפקות והופץ על ידי יונייטד ארטיסטס. בסרט מככבים מיקי מאוס ודונלד דאק בתור שוטרים שרודפים אחרי פיט רגל-עץ לאחר שהוא חטף את כלבת המחמד של מיני מאוס, פיפי. הסרט בוים על ידי דייוויד הנד וכולל את דיבובם של קלרנס נאש כמיקי ודונלד, פינטו קולביג כפיט ומלווין ג'יי גיבי כפיפי. זו הייתה הפעם הראשונה והיחידה שמיקי דובב על ידי נאש; וולט דיסני היה באירופה באותה תקופה ולא היה זמין להקליט את השורות שלו עבור מיקי, לכן נאש לקח את התפקיד. זהו הסרט הקצר ה-70 בסדרת סרטי "מיקי מאוס" שיצאו לאקרנים והשמיני באותה השנה.
הסרט היה סרטו השלישי של דונלד והיה סיפור ההרפתקאות הראשון שהציג את מיקי ודונלד יחדיו. זה היה הסרט שחור-לבן השני מבין שלושה בלבד שהציגו את דונלד דאק (השניים האחרים היו ה"ההתרמה לבית היתומים" ו"תחנת השירות של מיקי"). מכיוון שצבע כפות רגליו של דונלד אינו מופיע בשחור-לבן, רגליו היו שחורות בסרטים הללו.
עלילה
העלילה מוצגת תחילה דרך כותרות בעיתונים לפיהם פיפי, כלבת המחמד של מיני מאוס, נחטפה, יחד עם תיאורו של החשוד, פיט רגל-עץ. שידור רדיו המפרט את מכונית המילוט של החשוד נשמע על ידי השוטר מיקי מאוס ועוזרו דונלד דאק. מיד צמד השוטרים רואים את פיט חולף על פניהם במכונית והם מתחילים לרדוף אחריו, מיקי נוהג באופנוע ודונלד יושב בסירה ליד. למרות תרגילי ההתחמקות של פיט הוא לא מצליח להימלט ממיקי ודונלד, ובסופו של דבר הם עוקבים אחריו למחבוא שלו במנסרה נטושה.
בפנים, פיט כובל את פיפי לקיר ותופס תת-מקלע. מיקי ודונלד הולכים בעקבותיו לתוך המנסרה ועוצרים אותו באיומי אקדח. הרצף הבא מלא בצחקיקים ובדיחות שונות המציגות את שני אנשי החוק פועלים באופן לא יעיל וחסר כישורים, אך בכל שלב הם איכשהו מצליחים להקדים את פיט, אך לא ללכוד אותו.
לבסוף, בזמן שמיקי ודונלד עומדים על בול עץ, פיט מפעיל מסור עגול הממוקם כך לחתוך את הבול. מיקי ודונלד רצים קדימה כדי לחמוק מהלהב, אבל בסופו של דבר הבול עץ מסתיים ולהב המסור מתנער ומסתובב ללא שליטה. הלהב מתגלה איום עבור כל שלוש הדמויות, אך לבסוף רגל-העץ של פיט נתקעת בחור המרכזי של הלהב מה שגורם לו לעצור. מיקי ודונלד כובלים את פיט באמצעות מחוך, ויחד הם צועדים איתו לכלא בליווי האינסטרומנטלי של "The Girl I Left Behind" כשלצידם פיפי, החופשייה כעת, נובחת לעברו בכעס.
חלומות של אחרים
רקע
השיר נכתב והולחן על ידי עידן רייכל והופק על ידי רייכל וגלעד שמואלי, בדומה לשאר שירי האלבום. השיר הוא בין השירים היחידים שמבצע רייכל באלבום "בין קירות ביתי", לצד "בין קירות ביתי" ו"הכל עובר".
הצלחה
ב-5 בפברואר 2009 השיר נכנס לראש המצעד השבועי של רשת ג' למשך שבועיים, וגם למקום הראשון במצעד ההשמעות השבועי של מדיה פורסט. במצעד הפזמונים השנתי של רשת ג', דורג השיר במקום הרביעי, במצעד הפזמונים השנתי של גלגלצ דורג השיר במקום השישי, ובמצעד ההשמעות השנתי של חברת "מדיה פורסט", הגיע השיר למקום השני. השיר זכה גם בפרס אקו"ם לשיר השנה.
ב-2020, עלה לאוויר המחזמר "חלומות של אחרים" הקרוי על שם שיר זה ומבוסס על שירי עידן רייכל.
הדילרים
הדילרים הוא סרט קולנוע ישראלי מסוגת דרמת הפשע בבימויו של עודד דוידוף משנת 2012.
עלילה
אבישי (איתי תורג'מן) ורמי (רמי דוידוף) הם חברי ילדות שמתגוררים ביחד, בדירת רווקים מוזנחת, בשכונת רמות בירושלים. את זמנם הם מעבירים בעישון ג'וינטים ומשחקים בקבוצת הכדורגל השכונתית, שמאמנה צביקה (צחי גראד) מנסה להשליט בהם משמעת, כדי שיזכו בגביע השכונות. אבישי ורמי מנסים לעשות כסף מהיר ממכירת סמים קלים, מסתבכים בהרפתקאות רומנטיות עם בחורות: רמי עם חוה (יובל שרף) אבישי עם גטפריק (מיכל גבריאלוב). הם גם מסתבכים עם הגנגסטר המקומי שגיא (אלון אבוטבול) שמטיל אימה על השכונה.
ארנסט שמיץ
האב ארנסט יוהאן שמיץ (בגרמנית: Ernst Johann Schmitz; 18 במאי 1845 – 3 בדצמבר 1922) היה איש-דת קתולי וזואולוג גרמני, מחלוצי המחקר של הפאונה של ארץ ישראל. הקים אוסף זואולוגי הכולל ציפורים, יונקים וזוחלים שמקורם מארץ ישראל וסביבתה. אחדים מבעלי החיים המוצגים באוספו נכחדו לחלוטין מהאזור.
ביוגרפיה
האב שמיץ נולד ברייט (כיום שכונה בעיר מנשנגלדבך) שבגרמניה ב-1845. משנת 1864 למד בבית הספר של המיסיון של ונסן דה פול, מן הלזריסטים, והוסמך ככוהן-דת.
בשנת 1873, במסגרת "מאבק התרבות" בגרמניה, החליט ביסמרק כי גרמניה תהיה פרוטסטנטית, ואז גורש האב שמיץ שהיה לזריסט-קתולי. הוא עבר לאיי מדיירה, שם ניהל הוספיס וקולג' לכוהני-דת, ויסד מוזיאון למדעי הטבע שהפך לאחת האטרקציות המרכזיות באיים. בשנת 1908 החליטו נציגי "האיגוד הגרמני למען ארץ הקודש" למנות אותו כמנהל המוסדות הקתוליים של האגודה בארץ ישראל, והאב שמיץ בן ה-63 נשלח לארץ.
עם הגיעו לירושלים, שם לו האב שמיץ למטרה להקים אוסף זואולוגי, אשר יכלול את פוחלציהם של כל בעלי החיים מארץ הקודש. הוא ארגן לעצמו רשת של ציידים בכל רחבי הארץ, על ידי כך שהפיץ בין הבדואים והפלאחים את הידיעה כי הוא מעוניין בכל בעל חיים שהוא, וכי הוא מוכן לשלם בעין יפה תמורת חיות נדירות. ואכן זכתה קריאתו של האב שמיץ למענה נרחב, וחיות החלו לזרום לאוספו. בין החיות שהגיעו אליו, וכיום כבר אינן קיימות בארץ, היו ראם, ברדלס, דב סורי, אייל הכרמל, הפרס ואף תנין מנחל תנינים.
בנוסף הקים האב שמיץ סמינר לפרחי כהונה אשר פעל גם הוא לטובת עניינו - הכרת פאונה של ארץ ישראל. כך כותב האב שמיץ על חניכיו: "... החניכים של הסמינר מונהגים על ידי טיולים מתמידים וקבועים בסביבה הקרובה והרחוקה יותר, במטרה לשים לב לכל דבר בשטח, ולאסוף חומר מדעי שיוכל להעמיק את ידע עבודת האל בטבע ולמען התפתחות מדעי הטבע בכלל...". בשנתיים הראשונות לשהותו של האב שמיץ בארץ ישראל נאספו על ידו 40 מיני נמלים, כשעשרה מתוכם היו מינים חדשים למדע (עוד לפני הגיעו לארץ ישראל, איתר האב שמיץ מספר מינים של בעלי חיים חדשים למדע). שמיץ עשה מאמצים מרובים להבטחת איכות גבוהה של המוצגים באוספו. על מנת שהפוחלצים שבידו יהיו מעולים, הוא אפילו שלח את העורות שבידיו לברלין, שם הם נחנטו במומחיות ונשלחו חזרה לארץ ישראל.
בנוסף למוזיאון לטבע, מדי פעם הגיח האב שמיץ למסעות ברחבי הארץ שבמהלכם אסף מידע רב על עולם החי. בין השאר הוא אף התיישב מספר חודשים בכנסייה שבטבחה, על שפת הכנרת, וחקר את החי באגם וסביבו, בגליל ובגולן. קובץ רשימותיו של האב שמיץ מספר בין היתר גם על מסע לציד דובים בחרמון, ציד תנינים בנחל התנינים, דורסי היום והלילה בפלשתינה ועוד.
על החי בארץ הקודש כתב שמיץ מספר מאמרים ברבעון הגרמני שעסק בארץ הקודש- Das Heilige Land וברבעון הצפרות הגרמני Ornitologisches Jahrbuch, ובעוד כמה כתבי-עת-מדעיים נוספים. מלבד זאת הוא נהג לרשום ביומנו בדייקנות רבה את כל התצפיות שלו ומידע נוסף שהגיע אליו.
בנוסף לפעילותו הדתית והזואולוגית, הקים בירושלים, בשנת 1908 חוג אספרנטו יחד עם הרופא אהרן מאיר מזי"א. בערוב ימיו עבר האב שמיץ לחיפה ושם מת בדצמבר 1922.
לאחר מותו אבדו עקבותיו של אוסף הטבע המפורסם שלו. במשך שנים חיפשו אחריו רבים בישראל המעוניינים בהכרת הפאונה בארץ. בסוף שנות ה-70 של המאה ה-20, התגלה האוסף לגמרי במקרה על ידי איש החברה להגנת הטבע, יוסי לשם, שהוזמן על ידי ידידו להצטרף אליו לביקור באכסניית סנט פאולוס הנמצאת בתחילת דרך שכם בירושלים. במרתף המבנה נמצא האוסף האבוד. החיות היו מסודרות שורות שורות בתוך ארונות זכוכית מאובקים, וביניהם נמצאו זוחלים, עופות ויונקים שונים. כיום מוצג האוסף של שמיץ במוזיאון הטבע ע"ש שטיינהרדט באוניברסיטת תל אביב.
צ'בסבדי
צ'בסבדי (בהונגרית: Csabaszabadi) הוא כפר קטן בנפת בקשצ'בה שבמחוז בקש בדרום מזרח הונגריה. היישוב ממוקם דרומית-מערבית לבקשצ'בה.
כמו יישובים רבים באירופה גם בצ'בסבדי מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 454 תושבים ובשנת 2021 רק 246 תושבים.
האזור מיושב מסביבות המאה ה-13, אבל רק בשנת 1993 לאחר חילופי משטר במחוז וביוזמת האוכלוסייה המקומית, תושבי המקום החליטו במשאל אם כי הם יוותרו על מעמד של פרבר עירוני גדול של בקשצ'בה וינסו לשפר את מצבם כישוב קטן עצמאי.
גמר הליגה האירופית 2018
גמר הליגה האירופית 2018 התקיים בפארק אולימפיק ליון בליון, צרפת ב-16 במאי 2018, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר הליגה האירופית לעונת 2017/2018 היא אתלטיקו מדריד הספרדית, שניצחה במשחק את אולימפיק מרסיי הצרפתית בתוצאה 0–3. הייתה זו המהדורה ה-47 של המפעל, והתשיעית מאז המעבר מגביע אופ"א לליגה האירופית.
אתלטיקו מדריד זכתה בתואר בפעם השלישית בתולדותיה, והראשונה מאז גמר הליגה האירופית 2012. כל זכיותיה (כולל הראשונה ב-2010) התרחשו בעידן הליגה האירופית. אתלטיקו השתוותה לליברפול, יובנטוס ואינטר מילאנו כסגנית הזכיות במפעל, והיא היחידה מבין הארבע שמעולם לא הפסידה בגמר המפעל. היא העמיקה את שליטת קבוצות הכדורגל הספרדיות במפעל עם הזכייה ה-11 של קבוצה ספרדית מלה ליגה, יותר מכל מדינה אחרת. מנגד, מרסיי המשיכה את המאזן הקבוצתי והלאומי הצרפתי העגום במשחקי גמר המפעל. הייתה זו הופעתה השלישית של מרסיי בגמר, והיא כשלה לנצח בכל אחד מהמפגשים. גם בפעם הקודמת, בגמר גביע אופ"א 2004, הפסידה מרסיי לקבוצה ספרדית, ולנסיה. בסך הכול חמש פעמים העפילה קבוצה צרפתית למשחק גמר המפעל, אך בכל המקרים נותרה ללא ניצחון. בעבר נפגשו אתלטיקו ומרסיי פעמיים במסגרת אירופית. בשני המקרים נפגשו השתיים בליגת האלופות, והמאזן עמד על ניצחון אחד לאתלטיקו ותוצאת תיקו אחת.
אתלטיקו מדריד החלה את דרכה האירופית באותה העונה בשלב הבתים של ליגת האלופות, לאחר שסיימה את העונה החולפת במקום השלישי בטבלת הליגה הספרדית. היא נשרה לליגה האירופית לאחר שסיימה שלישית בבית. מרסיי התחילה את דרכה בסיבוב המוקדמות השלישי של הליגה האירופית, אליו העפילה לאחר שסיימה חמישית בליגה הצרפתית בעונה החולפת. היא חלפה על פני שני סיבובי מוקדמות בדרך לשלב הבתים של המפעל. בעקבות זכייתה של אתלטיקו, היא זכתה במקום בשלב הבתים בעונת 2018/2019 בליגת האלופות. עם זאת, מאחר שהבטיחה את מקומה בשלב זה גם דרך מיקום הליגה שלה, הכרטיס עבר לאולימפיק ליון, שסיימה שלישית בליגה הצרפתית באותה העונה.
במשחק עצמו הצטיין קשרה הצרפתי של אתלטיקו, אנטואן גריזמן, שכבש את השער הראשון בדקה ה-21 וקבע את תוצאת המחצית. ארבע דקות בתוך המחצית השנייה השלים גריזמן צמד, ודקה לסיום קבע גבי את תוצאת הסיום, 3-0 לאתלטיקו מדריד.
אתלטיקו מדריד
אתלטיקו מדריד החלה את דרכה בשלב הבתים של ליגת האלופות, שם הוגרלה מהדרג השני לצדן של רומא, צ'לסי וקרבאך. את משחקיה פתחה אתלטיקו בשוויון 0-0 בסטאדיו אולימפיקו ברומא. במשחק השני אירחה את צ'לסי והובילה עליה במחצית משער של אנטואן גריזמן בפנדל, אך אלברו מוראטה איזן במחצית השנייה, ומישי בטשואיי השלים מהפך דרמטי עמוק בתוך תוספת הזמן. במשחק הבא נעצרה אתלטיקו עם שוויון 0-0 מאכזב מול קרבאך בחוץ. גם במחזור הרביעי לא השכילה אתלטיקו לאסוף ניצחון ראשון, לאחר שנקלעה לפיגור ביתי בהפסקה משער של מיצ'ל. תומאס פארטי איזן במחצית השנייה, אך בסיום הצליחה אתלטיקו להשיג שוויון 1-1 בלבד. את ניצחון הבכורה שלה באותה עונה באירופה השיגה אתלטיקו בבית מול רומא, משערים של גריזמן כעשרים דקות לסיום, ושל קווין גאמיירו חמש דקות לסיום. לפני מחזור הנעילה כבר הבטיחה אתלטיקו את המקום השלישי, אך הייתה צריכה לקוות לתרחיש לא סביר (הפסד של רומא לקרבאך וניצחון על צ'לסי) כדי להעפיל. בפועל, רומא גברה על קרבאך, ואתלטיקו לא הצליחה לגבור על צ'לסי. סאול ניגס העלה אותה ליתרון בדקה ה-56, אך שער עצמי של סטפן סאביץ' קבע שוויון 1-1 בסיום. עם ניצחון אחד בלבד בשלב הבתים, סיימה אתלטיקו את דרכה במפעל ונשרה לשלבי הנוקאאוט של הליגה האירופית.
בשלב הנוקאאוט הראשון פגשה אתלטיקו את פ.צ. קופנהגן הדנית. במשחק הראשון בחוץ נקלעה אתלטיקו לפיגור מפתיע משער של ויקטור פישר לאחר רבע שעה, אך השיגה שוויון תוך שש דקות מרגליו של סאול, ורבע שעה מאוחר יותר השלימה מהפך משער של גאמיירו. גריזמן הגדיל את היתרון בדקה ה-71, ושש דקות לאחר מכן כבש ויטולו כדי לקבוע את תוצאת המשחק, 4-1 לאתלטיקו. את הגומלין הביתי הכריע גאמיירו לאחר שבע דקות, 1-0 בסיום ועם 1–5 בסיכום המשיכה אתלטיקו לשמינית הגמר.
בשמינית הגמר פגשה אתלטיקו את לוקומוטיב מוסקבה הרוסית. במפגש הראשון באצטדיון ונדה מטרופוליטנו כבש סאול בדקה ה-22 וקבע את תוצאת המחצית. דייגו קוסטה הכפיל עם פתיחת המחצית השנייה, וקוקה קבע את תוצאת המשחק בדקה האחרונה, 3-0 לאתלטיקו. עם היתרון הנוח יצאה אתלטיקו ל-RZD ארנה במוסקבה, ועלתה ליתרון חוץ של אנחל קוריאה לאחר כרבע שעה. מאצ'יי ריבוס איזן לאחר ארבע דקות בלבד וקבע שוויון 1-1 במחצית, אך לאחר ההפסקה הציגה אתלטיקו יכולת התקפית מרשימה. סאול כבש שתי דקות מפתיחת המחצית השנייה, פרננדו טורס כבש בפנדל בדקה ה-65 והשלים צמד חמש דקות לאחר מכן, וחמש דקות לסיום קבע גריזמן את תוצאת הסיום, 5-1 לאתלטיקו, שעולה לרבע הגמר עם 1–8 מרשים בסיכום.
ברבע הגמר פגשה אתלטיקו את ספורטינג ליסבון הפורטוגלית. במשחק הראשון בבית הבקיע קוקה כבר בדקה הראשונה, וגריזמן קבע את תוצאת המשחק בדקה הארבעים, 2-0 בסיום. בגומלין כבש פרדי מונטרו בדקה ה-28 לזכות ספורטינג, אך עד לסיום לא נכבשו שערים נוספים. 2-1 בסיכום לאתלטיקו בדרכה לחצי הגמר.
במאבק על הכרטיס לגמר פגשה אתלטיקו את ארסנל האנגלית. המשחק הראשון נערך באצטדיון האמירויות בלונדון, ולאחר כשעה ללא שערים, כבש אלכסנדר לאקזט לזכות ארסנל. שמונה דקות לסיום העניק גריזמן לקבוצתו שער חוץ יקר שקבע שוויון 1-1 בסיום, וההכרעה עברה למדריד. במשחק הגומלין כבש דייגו קוסטה את שער הניצחון לזכות אתלטיקו עמוק בתוספת הזמן של המחצית הראשונה. 1-0 בסיום לאתלטיקו, ועם 1–2 בסיכום שני המפגשים, העפילה הקבוצה לגמר השלישי בתולדותיה במפעל.
אולימפיק מרסיי
הקבוצה הצרפתית החלה את דרכה כבר בשלב המוקדמות של הליגה האירופית. היא הוגרלה כמדורגת בסיבוב המוקדמות השלישי מול אוסטנדה הבלגית. במשחק הראשון בבית עלתה מרסיי ליתרון משער של ואלר ז'רמן כבר בדקה השנייה. הבלגים איזנו מפנדל של סבסטיאן סיאני בדקה ה-26, אך שש דקות אחר כך החזיר מורגן סנסון את היתרון למרסיי. במחצית השנייה השלים ז'רמן צמד וקבע 1–3 לאחר כשעה של משחק. נוולדג' מוסונה החזיר את הבלגים למשחק עם 2–3 בדקה ה-69, אך ז'רמן השלים שלושער בדקה ה-82 וקבע את תוצאת הסיום, 4-2 למרסיי. לאחר גומלין מאופס באוסטנדה, המשיכה מרסיי לשלב הפלייאוף.
מרסיי, שהמשיכה כמדורגת גם בפלייאוף, פגשה את דומז'אלה הסלובנית במאבק על הכרטיס לשלב הבתים. במשחק הראשון בחוץ ספגה מרסיי שער של אמדיי וטריך כבר לאחר 12 דקות. סנסון איזן בדקה ה-63, וקבע את תוצאת המשחק. בגומלין הביתי העלה ז'רמן את קבוצתו ליתרון אחרי 28 דקות. כעשר דקות בתוך המחצית השנייה השלים ז'רמן צמד, וחמש דקות לסיום כבש פלוריאן תובאן את שערו האירופי הראשון לעונה זו, כדי לקבוע 0–3. 4-1 בסיכום למרסיי בדרך לשלב הבתים.
בשלב הבתים הוגרלה מרסיי מהדרג השני לצדן של קוניאספור, ויטוריה דה גימארייש ורד בול זלצבורג. במשחק הראשון גברה מרסיי 0–1 בבית על קוניאספור משער של עדיל ראמי בדקה ה-48. במחזור השני הפסידה מרסיי באותה התוצאה במשחק החוץ שלה מול זלצבורג, מואנס דאבור הישראלי הכריע את המשחק בדקה ה-73. מרסיי חזרה הביתה למפגש מול ויטוריה, שהפתיעה אותה עם שער של רפאל מרטינס בדקה ה-17. לוקאס אוקאמפוס איזן בדקה ה-28, ומקסים לופס הכריע לטובתה של מרסיי בדקה ה-76. במפגש הבא יצאה מרסיי למשחק חוץ בפורטוגל, אך הפעם נכנעה לשער של פאולו אורטאדו בדקה השמונים, שקבע את תוצאת המשחק. במשחק החוץ בטורקיה התקרבה מרסיי להפסד שהיה מרחיק אותה מהמשך העונה האירופית, מפנדל של נייץ' סקוביץ' בדקה ה-82. את השוויון הדרמטי השיגה מרסיי שלוש דקות בתוך תוספת הזמן, משער עצמי של וילפרד מוקה. במחזור האחרון, שוויון 0-0 ביתי הספיק למרסיי כדי לסיים במקום השני בבית ולהמשיך לשלבי הנוקאאוט.
בסיבוב הראשון פגשה מרסיי את ספורטינג בראגה מפורטוגל. במשחק הראשון בבית כבש ז'רמן כבר לאחר ארבע דקות, והשלים צמד בדקה ה-69. חמש דקות לאחר מכן קבע תובאן את תוצאת המשחק, 3-0 למרסיי. בגומלין בחוץ העלה ריקרדו הורטה את בראגה ליתרון לאחר כחצי שעה, אך בראגה לא השכילה לכבוש שוב והודחה עם 1–3 למרסיי בסיכום.
בשמינית הגמר פגשה מרסיי את אתלטיק בילבאו הספרדית. במשחק הראשון בבית כבש אוקאמפוס בדקה הראשונה, ובדקה ה-14 הכפיל דימיטרי פאייה את התוצאה. פנדל מדויק של אריץ אדוריס בתוספת הזמן של המחצית הראשונה צימק את התוצאה, אך בדקה ה-57 השלים אוקאמפוס צמד וקבע את תוצאת המשחק, 3-1 למרסיי. בגומלין כבש פאייה בפנדל בדקה ה-38, ואוקאמפוס הכפיל כשבע דקות מפתיחת המחצית השנייה. איניאקי ויליאמס רק צימק בדקה ה-74, ומרסיי השלימה ניצחון כפול של 2–5 בסיכום, בדרך לרבע הגמר.
בחצי הגמר נקבע כי מרסיי תפגוש את יריבתה משלב הבתים, רד בול זלצבורג, שלא הפסידה למרסיי בצמד משחקי שלב הבתים וסיימה לפניה בראש הטבלה. עם זאת, במשחק הראשון בבית יצאה מרסיי עם ידה על העליונה, לאחר שערים של תובאן בדקה ה-15 ושל קלינטון אנז'י בדקה ה-63, 2-0 בסיום. בגומלין הצליחה זלצבורג למחוק את היתרון הצרפתי, כאשר אמאדו היידארה כבש בדקה ה-53, ופחות מרבע שעה אחר כך כבש סאר שער עצמי, 2-0 לרד בול זלצבורג בסיום. המשחק הלך להכרעה בהארכה, וארבע דקות בלבד לסיום כבש רולאנדו, בלמה של מרסיי, את שער החוץ המכריע. 2-1 לזלצבורג בסיום, אך עם 2–3 בסיכום העפילה מרסיי לגמר המפעל השלישי בתולדותיה.
מחצית ראשונה
אתלטיקו מדריד הגיעה לגמר האירופי התשיעי בתולדותיה, בחיפוש אחר זכייה שלישית בליגה האירופית. לאחר ההפסדים במשחקי גמר ליגת האלופות ב-2014 וב-2016, ולאחר פתיחת העונה האירופית החלשה במסגרת שלב הבתים בליגת האלופות, היו חניכיו של דייגו סימאונה פייבוריטים לזכייה. אתלטיקו הגיעה למשחק ללא סימאונה, שנאלץ לצפות במשחק מהיציע בעקבות ההרחקה שספג מאופ"א לאחר חצי הגמר מול ארסנל, ובמקומו עמד על הקווים עוזרו חרמן בורגוס. ויטולו נעדר מהמשחק עקב פציעה, ובחוד פתח דייגו קוסטה לצדו של אנטואן גריזמן. הקפטן גבי פתח במרכז השדה לצדו של סאול ניגס, ובמרכז ההגנה פתח הצמד מאורוגוואי, דייגו גודין וחוסה מריה חימנס. על הספסל חיכו פרננדו טורס, שחיפש זכייה ראשונה בתואר אירופי עם קבוצת נעוריו במשחקו האירופי האחרון במדיה, וקווין גאמיירו, שבאמתחתו שלוש זכיות רצופות בתואר עם סביליה. מנגד, חניכיו של רודי גרסיה חיפשו זכייה ראשונה בתואר, ונהנו מקיום המשחק על אדמת צרפת, אם כי לא באצטדיונם הביתי. פציעתו של דימיטרי פאייה העסיקה את הקבוצה בימים שלפני הגמר, אך הקפטן עבר מבחן כשירות ופתח בעמדת הקשר ההתקפי. ואלר ז'רמן פתח כחלוץ בודד, ופלוריאן תובאן ולוקאס אוקאמפוס פתחו בכנפיים.
בדקות הראשונות של המשחק המגרש עדיין נותר אפוף עשן מהופעת המוזיקה שקדמה למשחק הגמר, מה שהקשה על הראות של שחקני הקבוצות. בדקות הראשונות ניסו השחקנים בעיקר כדורים ארוכים, בשל הקושי לפתח משחק בתנאי הראות שנוצרו.
ההזדמנות המשמעותית הראשונה הגיעה בדקה הרביעית. חילופי מסירות של פאייה ותובאן במרכז המגרש הסתיימו בכדור עומק מרשים של פאייה לעברו של ז'רמן. החלוץ נותר במצב נוח לכיבוש מול יאן אובלק, אך בעט ברשלנות מעל לשער. הזדמנות טובה למרסיי לעלות ליתרון מהיר. עשרים הדקות הראשונות עברו בשליטה צרפתית, כאשר מרסיי חיפשה שוב ושוב את השער של אובלק. על אף מספר ניסיונות בעיטה, אף כדור לא סיכן את שערו של אובלק באופן ממשי.
בדקה ה-21, ובניגוד למהלך המשחק, עלתה אתלטיקו ליתרון ראשון. השוער סטיב מנדנדה מסר כדור קל לאנדרה-פרנק זמבו אנגוויסה. הקמרוני לא הצליח להשתלט על הכדור, אותו שלח גבי בנגיעה קדימה לגריזמן, כשהוא מותיר אותו לבד מול מנדנדה. הצרפתי לא התבלבל מול השוער וכבש בקלות, 1-0 לאתלטיקו מדריד.
הרגע הטרגי של המשחק הגיע בדקה ה-32. פאייה, קפטן מרסיי שעבר מבחן כשירות טרם המשחק, נפל על הדשא עם כאבים בירכו הפגועה, והוחלף על ידי מקסים לופס כשהוא ממרר בבכי. גם גריזמן, שותפו לנבחרת צרפת, הגיע לנחם את הקשר, שבעקבות הפציעה איבד את מקומו בסגל הנבחרת למונדיאל 2018, בו זכתה צרפת באליפות העולם.
מחצית שנייה
בדקה ה-49, ארבע דקות בלבד מפתיחת המחצית השנייה, הכפילה אתלטיקו את יתרונה. קוקה התנהל חופשי עם הכדור כשלושים מטרים משערה של מרסיי, ומצא בכדור עומק את גריזמן, שהתחמק מהשומר שלו ונותר פנוי מול השוער, על סף הרחבה. גריזמן התקדם לתוך הרחבה ובנגיעה קלה הכניע את מנדנדה שיצא לכיוונו, 2-0 לאתלטיקו, ושער שני למצטיין במשחק, אנטואן גריזמן.
השער השני הוציא את מרסיי מהמשחק, ואתלטיקו השתלטה לחלוטין על הנעשה במגרש. בלטו במיוחד דייגו קוסטה, גריזמן וקוקה, שהובילו את המשחק של אתלטיקו, אך ככל שנקפו הדקות, ניסתה מרסיי להשיג שער מצמק. בדקה ה-81 הייתה מרסיי קרובה מאוד לשער, לאחר הגבהה של מורגן סנסון מאגף ימין. קונסטנטינוס מיטרוגלו, החלוץ היווני המחליף, התרומם ראשון לנגיחה כ-15 מטרים מהשער ונגח לפינה הרחוקה. הכדור הכניע את אובלק אך פגש את העמוד, התגלגל על קו השער עד שהורחק על ידי ההגנה הספרדית. שתי דקות לאחר מכן בעט המגן השמאלי ג'ורדן אמאבי בעוצמה מכ-23 מטרים כדור שטוח, אך אובלק קלט.
מרסיי שלחה שחקנים רבים קדימה, ושילמה על כך מן העבר השני. בדקה ה-89 שלח גריזמן כדור לקוסטה באגף שמאל של הרחבה, האחרון מסר באין מפריע לקוקה שניצב כ-16 מטרים מן השער, והמשיך בנגיעה לגבי, שהיה פנוי לחלוטין בצד ימין של הרחבה. גבי עצר את הכדור, עדיין ללא תגובה מצד ההגנה, ובעט שטוח ומדויק לפינה הרחוקה. למנדנדה לא היה סיכוי, 3-0 לאתלטיקו מדריד.
התוצאה נשמרה עד לסיום, ניצחון 0–3 לאתלטיקו שהבטיח לה זכייה שלישית בתולדותיה בליגה האירופית.
הבחירות הפרלמנטריות בהונגריה 2018
הבחירות הפרלמנטריות בהונגריה 2018 התקיימו ב-8 באפריל 2018. מערכת זו היא מערכת הבחירות השמינית בה מתקיימת מערכת רב מפלגתית ומערכת הבחירות השנייה מאז אימוץ החוקה החדשה שנכנסה לתוקף ב-1 בינואר 2012. תוצאות הבחירות קבעו כי ברית המפלגות פידס-מפלגת העם שמרו על כוחן של שני שלישים מהפרלמנט הקודם וכך ויקטור אורבן זכה בכהונה נוספת.
מלחמת מנע
מלחמת מנע היא החלטה מדינית על פעולה צבאית נרחבת שנועדה למנוע ממדינת אויב לתקוף ראשונה במלחמה מתוכננת מצדה. היוזמה למלחמת מנע נובעת מן האמונה שההתנגשות עם האויב היא בלתי נמנעת והסיכון הכרוך בדחיית ההתנגשות גדול מהסיכון הכרוך במלחמה מיידית.
על מדינה היוצאת למלחמת מנע יש להביא בחשבון את הקושי להצדיק את המלחמה בפני הקהילה הבינלאומית ואף בפני אזרחיה, שכן הסכנה שהניעה אותה לצאת למלחמה אינה מיידית ועל כן היא עלולה להצטייר כמדינה תוקפנית ללא עילה למלחמה.
מלחמת ששת הימים ביוני 1967 נחשבת דוגמה מובהקת למלחמת מנע. גיוס ותמרוני הצבא המצרי היוו איום מתמיד על מדינת ישראל. מדינת ישראל נאלצה לגייס בפעם השנייה באותה השנה את צבא המילואים ולגרום נזק אדיר למשק הישראלי על מנת להיות מוכנים למתקפה מצרית אם תבוא. ביוני 1967 בחרו קברניטיה של מדינת ישראל במלחמת מנע על מנת לסיים מצב איום מתמיד זה.
הצד הטקטי של ההחלטה הפוליטית על מלחמת מנע היא מכה מקדימה במסגרתה עוברת הלחימה לשטח האויב.
Rumours
Rumours (בעברית: שמועות) הוא אלבומה ה-11 של להקת הרוק הבריטית-אמריקאית פליטווד מק. האלבום הוקלט בשנת 1976 ויצא ב-4 בפברואר 1977. האלבום הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים של ארצות הברית, בילבורד 200, ושהה שם במשך 31 שבועות. כמו כן, הוא הגיע למקום הראשון במספר רב של מדינות, ביניהן בריטניה, אוסטרליה, קנדה, הולנד וניו זילנד. השירים "Go Your Own Way", "Dreams", "Don't Stop" ו-"You Make Loving Fun" יצאו כסינגלים. "Rumours" הוא האלבום המצליח ביותר של הלהקה; האלבום זכה בפרס הגראמי לאלבום השנה לשנת 1978 ומכר יותר מ-45 מיליון עותקים ברחבי העולם, דבר שהופך אותו לאחד האלבומים הנמכרים ביותר בכל הזמנים.
הרקע לאלבום
האלבום "Fleetwood Mac", שיצא ב-1975 נחל הצלחה רבה, ואף הגיע למקום הראשון ב-1976. "Rhiannon", הלהיט הגדול של האלבום, הביא לחשיפה גדולה ללהקה ברדיו. באותו הזמן, הרכב הלהקה כלל את הזמר והגיטריסט לינדסי בקינגהאם, המתופף מיק פליטווד, הזמרת והקלידנית קריסטין מק'ווי ובעלה הבסיסט ג'ון מק'ווי והזמרת סטיבי ניקס. אחרי חצי שנה של מסע הופעות, הזוג מק'ווי התגרש, אחרי 8 שנות נישואין. הזוג הפסיק לדבר אחד עם השנייה ודיבר אך ורק "דרך המוזיקה". בקינגהאם וניקס, שהצטרפו ללהקה לפני האלבום "Fleetwood Mac", היו במערכת יחסים מתנדנדת, שגרמה להם לריבים רבים. מיק פליטווד, חווה אף הוא בעיות רבות אחרי שגילה שאשתו ג'ני, אמם של שני ילדיו, ניהלה רומן עם חברו הטוב.
חייהם הפרטיים של חברי הלהקה היו חשופים בתקשורת, שהובילו לשמועות לא נכונות. נאמר שקריסטין מק'ווי התאשפזה בבית החולים עקב מחלה קשה, ובקינגהאם וניקס הוכרזו כהורים האמיתיים של בתו של מיק פליטווד, לוסי, לאחר שצולמו איתה. התקשורת אף פרסמה על חזרתם של חברי הלהקה המקורית, פיטר גרין, דני קיוואן וג'רמי ספנסר למסע הופעות שציין 10 שנים להקמת הלהקה. למרות הפרסומים הכוזבים, הלהקה לא שינתה את הרכב חבריה, למרות שלחברים לא היה זמן להתמודד עם הפרידות לפני הקלטת האלבום החדש. פליטווד ציין שחברי הלהקה הקריבו מעצמם רגשית רק כדי להשתתף בעבודה המוזיקלית. בתחילת 1976, הלהקה חשפה שירים חדשים בהופעה בפלורידה. החברים המייסדים, פליטווד ומק'ווי בחרו לוותר על שירותו של המפיק המוזיקלי הקודם קית' אולסן, והם הקימו חברה ששמה "Seedy Management" (ניהול עלוב), שתנהל את ענייני הלהקה.
הצלחת האלבום
עד 1980, האלבום מכר כ-13 מיליון עותקים ברחבי העולם, ועד 1987 הגיעה הכמות ל-20 מיליון. כשהלהקה התאחדה למסע הופעות ב-1997, האלבום מכר כ-25 מיליון אלבומים ברחבי העולם. הכמות גדלה עד 2004, אז האלבום כבר מכר 30 מיליון, ו-40 מיליון אלבומים שמכרו עד 2009. נכון ל-2014, "Rumours" היה במצעד האלבומים הבריטי כ-522 שבועות בטופ 75, והוא האלבום ה-14 הכי נמכר בכל הזמנים בבריטניה. בארצות הברית, האלבום הוא האלבום השישי הנמכר ביותר.
פרנץ נופצ'ה
פרנץ נופצ'ה (בהונגרית: Franz Nopcsa; 3 במאי 1877 – 25 באפריל 1933) היה אריסטוקרט הונגרי, הרפתקן, מלומד, גאולוג ופליאונטולוג. נחשב לאחד ממייסדי הפליאוביולוגיה. היה גם מומחה בלימודי אלבניה והשלים את המפה הגאולוגית הראשונה של צפון אלבניה.
ביוגרפיה
נופצ'ה נולד ב-1877 בדווה, טרנסילבניה, ממלכת הונגריה (היום דווה, רומניה), למשפחת האצולה נופצ'ה ההונגרית ממוצא רומני. הוא היה בנו של Elek Nopcsa, חבר הפרלמנט ההונגרי. בשנת 1895, אחותו הצעירה אילונה גילתה עצמות דינוזאורים באחוזה המשפחתית. הוא חלק את העצמות עם פרופסור אדוארד סואס, שעודד אותו לחקור אותן. בעקבות עצתו של הפרופסור, הוא החל ללמוד גאולוגיה באוניברסיטת וינה ב-1897, שם התקדם במהירות בלימודיו. הוא נשא את הרצאתו האקדמית הראשונה בשנת 1899 בגיל עשרים ושתיים. הוא השיג תואר דוקטור בגאולוגיה ב-1903 מהאוניברסיטה; הדוקטורט שלו התמקד במיפוי גאולוגי של האזור המקיף את האחוזה המשפחתית.
ב-20 בנובמבר 1906 פגש נופצ'ה את ביאזיד דודה, אז בן השמונה-עשרה, בבוקרשט ושכר אותו כמזכירו. מאוחר יותר סיפר נופצ'ה על פגישה זו בספר הזיכרונות שלו.
בנוסף, נופצ'ה התעניין באלבניה, שהייתה מחוז של האימפריה העות'מאנית שהתמודדה על עצמאות באותה תקופה. הוא היה אחד הזרים הבודדים שהעזו להיכנס לאזורים ההרריים בצפון אלבניה. עד מהרה למד את הדיאלקטים והמנהגים האלבניים. בסופו של דבר, הם הסתדרו עם מנהיגי ההתנגדות הלאומנית האלבניה שנלחמו נגד הטורקים באזור. נופצ'ה נשא נאומים נלהבים והבריח נשק. בשנת 1907, באחת ממסעותיו בהרי אלבניה, הוא הוחזק כבן ערובה על ידי השודד מוסטפא ליטה, יחד עם המלווה שלו בג'אזיד דודה. ליטה דרש עשרת אלפים לירות טורקיות עבור שחרורו. בזיכרונותיו תיאר נופצ'ה את תוכניתו להיחלץ ממצב זה. בסופו של דבר הוא ניצל על ידי אביו של דודה, שהביא "עשרה שומרים חמושים".
מאוחר יותר, במהלך מלחמת העולם הראשונה, נופצ'ה היה במשימה נוספת כמרגל עבור אוסטריה-הונגריה, ועבד בחשאי כרועה צאן בטרנסילבניה הוא גם הוביל קבוצה של מתנדבים אלבניים בזמן מלחמה. כמו כן הוא היה הראשון שחטף מטוס בהיסטוריה. המניע שלו לחטיפת מטוס היה לברוח מהרפובליקה הסובייטית ההונגרית המתהווה. עם תבוסתה של אוסטריה-הונגריה בתום המלחמה, טרנסילבניה מולדתו של נופצ'ה נמסרה לרומניה. כתוצאה מכך איבד הברון את אחוזותיו ורכושו ב-1920. הוא חיפש עבודה בשכר, ומצא תפקיד כראש המכון ההונגרי לגאולוגיה בשנת 1925.
אבל כהונתו של נופצ'ה במכון הגאולוגי הייתה קצרת מועד, עד מהרה השתעמם מהעבודה המשרדית. הוא נסע לאירופה על אופנוע יחד עם מזכירו ואהובו האלבני הוותיק בג'אזיד אלמז דודה כדי לחקור מאובנים מאוחר יותר חזר לווינה שם נקלע שוב לקשיים כלכליים. כדי לכסות את חובותיו, הוא מכר את אוסף המאובנים שלו למוזיאון הטבע בלונדון.
עד מהרה נכנסה נופצ'ה לדיכאון. לבסוף, בשנת 1933, הוא ירה למוות בבן זוגו, באיאזיד אלמאס דודה, לאחר מכן התאבד בעצמו. במכתב התאבדות, הוא מציין את הסיבה למעשיו בהתמוטטות עצבים. הוא נקבר בווינה, ואפרו נקבר שם.
כתבים
נופצ'ה השאיר כמות ניכרת של פרסומים מדעיים ויומנים פרטיים. היומנים מציירים תמונה של אדם מורכב בעל אינטואיציה רבה, אך ללא יכולת להבין את המניעים של אחרים. מסירותו למען האלבנים הייתה בניגוד לחוסר הרגישות הסוציופתית שלו. ביומניו כתב על הצעתו להיות מלך אלבניה: "כשאהיה מונרך אירופאי שולט, לא יהיה לי שום קושי להשיג את הכספים הנוספים הדרושים על ידי נישואים עם יורשת אמריקאית עשירה השואפת למלוכה, צעד שבנסיבות אחרות הייתי מתעב לעשות".
תרומות מדעיות
תרומתו העיקרית של נופצ'ה לפליאונטולוגיה - ומכאן לפליאוביולוגיה - הייתה שהוא היה אחד החוקרים הראשונים שניסו "לשים בשר על עצמות". בתקופה שבה פליאונטולוגים התעניינו בעיקר בהרכבת העצמות, וניסו להסיק על הפיזיולוגיה וההתנהגות של הדינוזאורים. נופצ'ה היה הראשון שהציעה שהארכוזאורים האלה דאגו לצעירים שלהם והפגינו התנהגות חברתית מורכבת, רעיון שלא נאמר עד שנות ה-80. אבל מכיוון שהיה אחד האנשים הראשונים שחקרו את הביולוגיה של הדינוזאורים, הוא ידוע בתור 'אבי הפליאוביולוגיה', אף על פי שהוא עצמו טבע את המונח "פלאופיזיולוגיה" לחקר האבולוציה של הפיזיולוגיה והביולוגיה.
תיאוריה נוספת של נופצ'ה שהקדימה את זמנה הייתה שציפורים התפתחו מדינוזאורים השוכנים על הקרקע, שהיא התיאוריה למקור לתעופה. הוא העלה תיאוריה שהקשקשים על אמות הגפיים התפתחו לנוצות כדי לסייע בתעופה. תיאוריה זו התקבלה בשנות ה-60 ומאוחר יותר זכתה להסכמה רחבה, אם כי ממצאים מאובנים מאוחרים יותר של דינוזאורים מראים שהתפתחות התעופה הייתה מורכבת יותר ממה שדמיין נופצ'ה. בנוסף, המסקנה של נופצ'ה שלפחות חלק מהזוחלים מתקופת המזוזואיקון היו בעלי דם חם, משותפת כעת לחלק גדול מהקהילה המדעית.
מספר רב יחסית של מיני מאובנים נקראים על שמו.
מסע הטבעת
מסע הטבעת הוא סרט קומדיה ישראלי משנת 2017.
פרנץ נופצ'ה
תרומות מדעיות
נופצ'ה חקר דינוזאורים טרנסילבניים באופן אינטנסיבי, אף על פי שהם היו קטנים יותר מ"בני דודיהם" במקומות אחרים בעולם. לדוגמה, הוא חשף זאורופודים באורך שישה מטרים, קבוצה של דינוזאורים שבמקומות אחרים הגיעו לגודל של 30 מטרים או יותר. נופצ'ה הסיק שהאזור שבו נמצאו השרידים היה אי, בתקופת המזוזואיקון. הוא העלה את התאוריה של "משאבים מוגבלים" המצויים באיים ושיש לכך בדרך כלל השפעה של "הקטנת גודלם של בעלי חיים" לאורך הדורות, מה שיוצר צורה מקומית של גמדות. התיאוריה של נופצ'ה לגבי גמדות בעלי החיים, מקובלת בהווה. נופצ'ה גילה ונתן שמות לכמה מינים בחייו. בשנת 1899 הוא קרא למין Mochlodon robustus, שלאחר מכן שינה את שמו ל-Rhabdodon robustus בשנת 1915.הוא גם נתן את שמו של Struthiosaurus transylvanicus, אותו תיאר ב-1915. בשנת 1928 הוא נתן שם לטיינורוזאורוס.