cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אהרן פרץ (רופא)
קורות חיים
עם חיסול הגטו בקיץ 1944 הועבר יחד עם אשתו למחנה הריכוז שטוטהוף ולאחר כמה ימים הפרידו ביניהם. הוא הועבר ממחנה למחנה והגיע למחנה הריכוז דכאו, שם שירת במקצועו כמו בגטו. באפריל 1945 שוחרר מדכאו על ידי הצבא האמריקאי. בנו שהוצא בסתר מן הגטו בתקופה שלאחר "האקציה של הילדים" (שנערכה בסוף מרץ 1944) ונמסר לחסותה של אישה ליטאית, שוחרר על ידי הרוסים. ואילו אשתו שוחררה על ידי האנגלים לאחר טלטולים במחנות שונים ובאוניה בוערת בלב ים.
מיד עם תום המלחמה חיפש אחר אשתו ובנו הקטין אך משנאמר לו כי בנו יצא לדרכו עם שאר יתומי מלחמה לארץ ישראל, מיהר בעקבותיו ועלה ארצה בספטמבר 1945 רק כדי לגלות לאכזבתו כי הקדים את בנו. בנו אליק עלה ארצה באוקטובר 1945 מרומניה באנייה "פנסילבניה" במסגרת עליית הנוער בקבוצה של אלף יתומים, מבלי לדעת שאביו מצפה לו. באפריל 1946 הגיעה גם אשתו רעיה.
בתקופת מלחמת העצמאות שימש קצין רפואה. ב-1949 הועבר לבית החולים הממשלתי בחיפה (לימים רמב"ם) שם ייסד את מחלקת הנשים וגינקולוגיה ומונה כמנהלה. כיהן כפרופסור מן המניין בבית הספר לרפואה.
פרסם כ-70 עבודות בתחום הגינקולוגיה ומיילדות. זכה בתעודת כבוד ומדליה מטעם הפקולטה לרפואה בחיפה ובתעודת כבוד מאיגוד הגינקולוגים בישראל.
פרופ' אהרן פרץ נפטר בחיפה ב-11 באפריל 1989 ונטמן במתחם בתי הקברות בכפר סמיר שבעיר.
בנו ד"ר אליק בצלאל פרץ הוא גינקולוג.
פרסומיו
לאחר מותו:
רמזי ריצ'רד ריינאגל
רמזי ריצ'רד ריינאגל (באנגלית: Ramsay Richard Reinagle; 19 במרץ 1775 – 17 בנובמבר 1862) היה צייר דיוקן, נוף ובעלי חיים אנגלי, ובנו של פיליפ ריינאגל.
ביוגרפיה
רמזי ריצ'רד ריינאגל היה תלמידו של אביו פיליפ ריינאגל, שאת סגנונו הוא למד, והציג באקדמיה המלכותית כבר בשנת 1788. בהמשך נסע לאיטליה, ולמד ברומא בשנת 1796. הוא ביקר בהולנד על מנת ללמוד מהמאסטרים ההולנדיים. לאחר שובו הביתה צייר זמן מה בפנורמה של רוברט בארקר בכיכר לסטר, ולאחר מכן נכנס לשותפות עם תומאס אדוארד בארקר, בנו הבכור של רוברט, שלא היה אמן, על מנת להקים בניין מתחרה בסטרנד. הם הפיקו תמונות פנורמה של רומא, מפרץ נאפולי, פירנצה, גיברלטר, מפרץ גיברלטר ופריז, אך ב-1816 מכרו את התערוכה שלהם להנרי אסטון בארקר וג'ון ברפורד.
ב-1805 נבחר ריינאגל למקורב של אגודת הציירים בצבעי מים, ובשנת 1806 לחבר. הוא הפך לגזבר שלה בשנת 1807, והיה נשיא בשנים 1808 עד 1812 בין 1806 ל-1812 הוא שלח לתערוכות שלה שישים ושבעה רישומים, בעיקר נופים איטלקיים ונופים של האגמים האנגלים. באותה תקופה הציג דיוקנאות ונופים בשמן באקדמיה המלכותית, שבה הפך למקורב ב-1814, ולאקדמאי ב-1823.
בשנת 1848 הוא שלח לתערוכת האקדמיה המלכותית בתור עבודתו, תמונה קטנה של מזג אוויר גשום מטירת הרסט, שצוירה על ידי אמן צעיר בשם J. W. Yarnold, שאותה הוא רכש בחנות תיווך. הוא עשה שינויים קלים בתמונה ושלח אותה כעבודתו. שהתגלתה הרמאות, אחרי בירור מלא שנערך על ידי האקדמיה, הוא נקרא להתפטר מתעודתו כצייר אקדמאי מלכותי. בשנת 1850 הוא ניסה ללא הצלחה לפטור את עצמו מאחריות לזיוף, במכתבים שפורסמו בעיתון.
הוא המשיך להציג באקדמיה עד 1857, אך בשנותיו האחרונות שקע בעוני, ונעזר בפנסיה מכספי האקדמיה. הוא מת בצ'לסי ב-17 בנובמבר 1862.
ציוריו של ריינאגל נכללים באוספים של מספר מוסדות בריטיים כולל שפילד, רות'רהאם, דונקסטר וגלריה לאמנות דרבי ובאוסף האמנות הממשלתי.
משפחה
ריינאגל התחתן עם אוריאנה בולפינץ' בשנת 1801. נולדו להם שלושה בנים, מתוכם ג'ורג' פיליפ ריינאגל הצייר, שהיה הצעיר ביותר, ובת אחת, אוריאנה ג'יין, שנישאה לסופר פיליפ דוטין.
חטיפת נשים
חטיפת נשים או חטיפת כלות, היא פרקטיקה בה גבר חוטף אישה אליה הוא רוצה להינשא.
חטיפת נשים נהוגה ברחבי העולם ולאורך הפרהיסטוריה וההיסטוריה, בקרב עמים מגוונים, בהם המונג בדרום מזרח אסיה, צלטל  במקסיקו, צוענים באירופה ושבטים ביער האמזונאס. חטיפת נשים עדיין מתקיימת באזורים שונים בעולם, והיא שכיחה בעיקר בקווקז ובמרכז אסיה.
רקע
ברוב המדינות, חטיפת נשים נחשבת לפשע מיני ולא כצורת נישואין תקפה. במקרים מסוימים, האישה משתפת פעולה עם החטיפה או נעתרת לה, בדרך כלל במטרה להציל עצמה או את משפחתה. גם באזורים בהם המעשה מנוגד לחוק, האכיפה נותרה רופפת באזורים רבים. חטיפת נשים היא לעיתים קרובות (אך לא תמיד) סוג של נישואים כאשר ישנו פער גדול בין הגילים של בני הזוג. ייתכן שהדבר קשור למוהר, וחוסר היכולת או חוסר הרצון לשלם אותו.
בנוסף לנושא הנישואים בכפייה, לחטיפות נשים עשויות להיות השפעות שליליות אחרות על הנשים הצעירות ועל החברה שלהן. לדוגמה, הפחד מפני חטיפה מצוטט כסיבה להשתתפות נמוכה יותר של בנות במערכת החינוך.
נשים ונערות שנחטפות עלולות להיחשף גם למחלות המועברות במגע מיני דוגמת איידס.
אפריקה
נשים נחטפו על ידי בוקו חראם בניגריה. צבא ההתנגדות של האל במזרח התיכון הוגדרו כרעיות ידי חוטפיהם.
רואנדה
חטיפת כלות נפוצה באזורים רבים ברואנדה. לעיתים קרובות החוטף חוטף את האישה מביתה או עוקב אחריה וחוטף אותה. לאחר מכן הוא וחבריו עשויים לאנוס את האישה על מנת להבטיח שהיא תיכנע לנישואין. משפחת האישה חשה מחויבת להסכים לאיחודם לאחר המעשה או נאלצת להסכים אם היא נכנסה להיריון, מכיוון שנשים בהריון אינן נתפסות ככשירות לנישואין במדינה. הנישואין מאושרים בטקס מספר ימים לאחר החטיפה. בטקסים כאלה, החוטף מבקש מהוריה של כלתו לסלוח לו על חטיפת בתם. החוטף עשוי גם להציע פרה, כסף או סחורה אחרת כפיצוי למשפחת כלתו.
עובדי זכויות האדם מדווחים כי שליש מהגברים שחוטפים את נשותיהם ברואנדה, נוטשים אותן, ומשאירים את האישה ללא תמיכה ואף פוגעים בה במציאת הנישואים העתידיים הפוטנציאליים שלה. בנוסף, עם התדירות ההולכת וגוברת של חטיפת נשים, ישנם גברים שבוחרים לא לחגוג את נישואיהם כלל, ולהשאיר את האישה כפילגש.
חטיפת נשים איננה מחוץ לחוק ברואנדה באופן ספציפי, אם כי חטיפות אלימות נחשבות ונענשות כאונס. אף על פי כן, חוטפי נשים כמעט ואינם נשפטים בבית המשפט. ארגוני זכויות נשים ניסו לשנות את המסורת על ידי ניהול קמפיינים להעלאת מודעות וקידום שוויון בין המינים, אך התקדמותן לא נושאת פרי.
מצרים
במצרים תועדו מקרים של נשים ונערות נוצריות קופטיות שנחטפו, נאלצו להתאסלם ואז נישאו לגברים מוסלמים. המעשים התרחבו ונעשו נפוצים יותר עם עליית הסלפיה תחת הנשיא עבד אל-פתאח א-סיסי ששילמו סכום של עד 3000 דולר עבור כל אישה נוצרית קופטית שנחטפה, נאנסה ונישאה לגבר מוסלמי.
אתיופיה
חטיפת נשים נפוצה באזורים רבים באתיופיה. על פי סקרים שנערכו בשנת 2003 על ידי הוועדה הלאומית לתרגולים מסורתיים באתיופיה, שיעור השכיחות של המנהג נאמד בכ-69 אחוזים ברמה הלאומית, ובמדינת האומות, הלאומים ועמי הדרום עמד על 92 אחוז. גבר העובד בתיאום עם חבריו עלול לחטוף ילדה או אישה, לאחר מכן החוטף יסתיר את כלתו המיועדת או יביא אותה למשפחתה יאנוס אותה, לעיתים מול משפחתה, עד שהיא נכנסת להריון ואז הגבר יכול לדרוש ממנה להיות לו לאישה. לאחר מכן, החוטף עשוי לנסות ולנהל משא ומתן על מחירה עם זקני הכפר על מנת להכשיר את הנישואים. אף על פי שאתיופיה הפלילה חטיפות כאלה והעלתה את גיל הנישואים ל-18 בשנת 2004, בפועל, החוק לא יושם. סקירה של קרן החירום הבינלאומית של האומות המאוחדות לילדים בשנת 2016 (בהתבסס על נתונים מ-2010 ו-2013) העריכה כי 10 עד 13 אחוזים מהנישואים באזורי הסיכון במדינה, היו כרוכים בחטיפה, עם שיעורים של 1.4 אחוזים עד 2.4 אחוזים באזורי סיכון נמוכים יותר במדינה.
קניה
נישואים בכפייה ממשיכים להוות בעיה עבור נערות צעירות בקניה. מחלקת המדינה של ארצות הברית מדווחת כי ילדות ונערות צעירות (בגילאי עשר ומעלה) נישאות לעיתים לגברים המבוגרים מהן בשני עשורים ומעלה.
נישואים בחטיפה היו בעבר, ובמידה מסוימת עדיין, נהוגות עבור הקבוצה האתנית קייסי. למנהגם, החוטף חוטף את האישה בכוח ואונס אותה בניסיון להכניס אותה להריון. האישה נאלצת לאחר מכן באמצעות סטיגמת הריון והאונס להתחתן עם החוטף שלה. אף על פי שהדבר היה נפוץ ביותר בסוף המאה ה-19 ועד שנות השישים, חטיפות נישואים כאלה עדיין מתרחשות מדי פעם.
גם שבט טורקאנה בקניה נהג בשיטת נישואים בחטיפה. בתרבות זו, חטיפת נשים התרחשה לפני כל ניסיון רשמי לארגן נישואין עם משפחת כלה. לדברי החוקרים, חטיפת כלות מוצלחת העלתה את המוניטין של החוטף בקהילה שלו. אם ניסיון החטיפה לא יצלח, הוא יחויב לשלם מחיר לאישה ולמשפחתה, לספק מתנות ותשלומים נוספים ולקיים נישואים מסודרים.
קירגיזסטן
סקר קורבנות שנערך בקירגיזסטן (2015) גילה שארבעה עשר אחוזים מהנשים הנשואות ענו כי הן נחטפו באותה תקופה ושני שלישים מהמקרים הללו היו בהסכמה, האישה הכירה את הגבר והסכימה עם זה מראש.
קזחסטן
סקר קורבנות שנערך בקזחסטן (2018) גילה כי 4% מהנשים הנשואות נחטפו באותה תקופה ושני שלישים מהמקרים הללו היו בהסכמה, האישה הכירה את הגבר והסכימה עם זה מראש. המשמעות היא שכ-1-1.5% מהנישואין הנוכחיים בקזחסטן הם תוצאה של חטיפות שלא בהסכמה.
אוזבקיסטן
בקראקלפקסטן, חבל אוטונומי באוזבקיסטן, כמעט חמישית מכלל הנישואים נערכים על ידי חטיפת האישה. חוקרים מדווחים כי גברים פחות רצויים, עם השכלה נחותה או בעיות סמים או אלכוהוליזם נוטים יותר לחטוף את כלותיהם.
סין
עד שנות הארבעים של המאה העשרים, נישואים בחטיפה, המכונים צ'יאנגקין ( בסינית: 搶親), התרחשו באזורים הכפריים של סין. על אף שהדבר לא היה חוקי באימפריה הסינית, עבור אזורים כפריים הדבר הפך למסורת. לדברי החוקרים, נישואים בחטיפה היו לעיתים תשובת החתן להימנע מתשלום המוהר. במקרים אחרים, היה זה מעשה שנחתם בין הורי הכלה לחתן על מנת לעקוף את הסכמת הכלה.
לאחרונה, חטיפת הנשים צצה מחדש באזורים בסין. במקרים רבים הנשים נחטפות ונמכרות לגברים באזורים עניים יותר של סין, או מחוץ לארץ עד למונגוליה. הדיווחים טוענים כי רכישת כלה שנחטפה היא כמעט עשירית ממחיר אירוח החתונה המסורתית. מחלקת המדינה של ארצות הברית קושרת מגמה זו של חטיפת נשים בסין כחלק ממדיניות הגבלת הילודה בסין, ואת חוסר האיזון המגדרי.
צ'צ'נייה
חטיפת נשים נמצאת במגמת עלייה במדינות ואזורים שבשליטת קווקז. בגרסאות הקווקזיות של חטיפת נשים, משפחתו של קורבן החטיפה עשויה למלא תפקיד בניסיון לשכנע את האישה להישאר עם החוטף שלה לאחר החטיפה, עקב הבושה הטמונה בקיום הנישואים.
אזורי דאגסטן, צ'צ'ניה ואינגושטיה בצפון הקווקז (ברוסיה) היו עדים לעלייה בחטיפות הנשים מאז נפילת ברית המועצות. כמו במדינות אחרות, לעיתים החוטפים תופסים מכרות להיות כלותיהם ופעמים אחרות חוטפים זרות. הסטיגמה החברתית של בילוי לילה בבית של זכר יכולה להוות סיבה מספקת לאלץ אישה צעירה להתחתן עם הגבר. על פי החוק הרוסי, אף על פי שחוטף המסרב לשחרר את כלתו עלול להישפט לשמונה עד עשר שנים, חוטף לא יועמד לדין אם ישחרר את הקורבן או יתחתן איתה בהסכמתה. כמו באזורים האחרים, הרשויות לעיתים קרובות לא מגיבות לחטיפות. בצ'צ'ניה, כישלון המשטרה בתגובה לחטיפות כלות מורכב משכיחות חטיפות באזור.
בצ'צ'ניה, ארגוני זכויות נשים קושרים את הגידול בחטיפות להידרדרות זכויות הנשים תחת שלטונו של נשיא צ'צ'ניה, רמזן קדירוב.
אזרבייג'ן
במנהג החטיפה האזרי, צעירה נלקחת לבית הוריהם של החוטפים באמצעות הונאה או כוח. לא משנה אם אונס מתרחש או לא, האישה נחשבת בדרך כלל כטמאה על ידי קרוביה, ולכן נאלצת להינשא לחוטפה. על אף החוק האזרי משנת 2005 שאסר חטיפת נשים, הנוהג מציב נשים בנסיבות חברתיות כפגיעות ביותר, ואין אפשרות לפנות לאכיפת החוק בענייני פנים. באזרבייג'ן, נשים שנחטפות על ידי חטיפת כלות הופכות לפעמים לשפחות של המשפחה שחוטפת אותן.
גאורגיה
בגאורגיה, חטיפת נשים מתרחשת בדרום המדינה בעיקר מרוכזת בעיירה אחלכלכי. על אף שלא ידועה היקף הבעיה, פעילים לא ממשלתיים מעריכים כי מאות נשים נחטפות ונאלצות להינשא מדי שנה. במודל הגאורגי חטיפות אלה כוללות לעיתים אונס, ועלולות לגרום לסטיגמה חזקה של הקורבן, אשר משערים כי הוא ניהל יחסי מין עם בעלה. נשים שהיו קורבנות לחטיפת כלות נחשבות לעיתים קרובות כבושה למשפחה. קרוביו של הקורבן עשויים לראות בכך ביזיון אם האישה תחזור לביתה לאחר חטיפה. במקרים אחרים, החטיפה היא התקרבות בהסכמה. ארגון Human Rights Watch מדווח כי לעיתים קרובות התובעים מסרבים להגיש אישומים כנגד החוטפים, וקוראים לקורבן החטיפה להתפייס עם התוקף שלה. גם אכיפת החוק מהווה בעיה בעניין זה מכיוון שמקרי החטיפה לרוב אינם מדווחים כתוצאה מהפחדה של הקורבנות ובני משפחותיהם על ידי החוטפים.
אמריקה
המנהג היה לחטוף ילדים, בני נוער ונשים משבטים שכנים ולאמץ אותם לשבט החדש היה מקובל בקרב הילידים האמריקאים ברחבי אמריקה. החטיפות היו דרך להכניס דם חדש לקבוצה.
ארצות הברית
מקרים קיימים בכמה קהילות פונדמנטליסטיות מורמוניות סביב גבול יוטה-אריזונה, עם זאת, קשה להשיג מידע מדויק מקהילות סגורות אלה. לרוב מקרים אלה מכונים נישואי כפייה, אם כי הם דומים לחטיפות נשים אחרות ברחבי העולם.
מקסיקו
בקרב קהילת צלטל, שבט בני המאיה בצ'יאפס, מקסיקו, חטיפת נשים הייתה שיטה קבועה לנישואים. בני צלטל הם שבט ילידי, חקלאי, אשר מגע לפני הנישואין בין המינים אסור, ונשים לא נשואות אמורות להימנע מלדבר עם גברים מחוץ למשפחותיהם. כמו בחברות אחרות, החתנים העוסקים בחטיפת הנשים היו בדרך כלל גברים פחות מקובלים מבחינה חברתית מסיבות שונות.
דרום אמריקה
המנהג היה נפוץ אצל בני המפוצ'ה של צ'ילה, הנוהג היה ידוע בתור casamiento por capto בספרדית.
צוענים
חטיפת נשים תועדה כפרקטיקה זוגית בכמה מסורות קהילתיות צועניות. בנות מגיל שתים עשר עלולות היו להיחטף על מנת להינשא לחוטף. החטיפה תוארה כדרך להימנע ממוהר או כשיטה להבטחת אקסוגמיה. הנורמליזציה של מסורת החטיפה מעמידה נשים צעירות בסיכון גבוה יותר להיות קורבן לסחר בבני אדם.
איטליה
המנהג של חטיפת נשים - פוטינה - היה נפוץ בסיציליה ובמצוג'ורנו. בתיאוריה ובמקרים מסוימים זו הייתה התקרבות מוסכמת בין שני צעירים, בפועל הייתה זו חטיפה ואונס בכוח, ואחריו מה שמכונה "נישואים שיקומיים" בגלל היותה נקראת בחברה מאותו הרגע "לדונה סברגוגנאטה", או "אישה ללא כבוד" ("אישה חסרת בושה"). בשנת 1965, מנהג זה במדינה זכה לפרסום עולמי לאור המקרה של פרנקה ויולה, צעירה בת 17 שנחטפה ונאנסה על ידי מקומי קטן, בסיוע תריסר מחבריו. כאשר הוחזרה למשפחתה לאחר כשבוע, היא סירבה להינשא לחוטפה, בניגוד לציפיות המקומיות. משפחתה תמכה בה, וסבלה מאיומים קשים על ידי סביבת החוטף. החוטפים נעצרו והמבצע העיקרי נידון ל-11 שנות מאסר.
מלטה
בשנת 2015 ספגה מלטה ביקורות על ידי ארגוני נשים ברחבי העולם על חוק שיכול היה בנסיבות מסוימות, לבטל את העונש על גבר שחוטף אישה אם בעקבות החטיפה האיש והאישה יתחתנו. החוק בוטל ב-2018.
בדת
בכנסייה הקתולית החוק אוסר נישואים בין אישה שנחטפה במטרה להכריח אותה להתחתן. על פי ההוראה השנייה לחוק, אם האישה תחליט לקבל את החוטף כבעל לאחר שתהיה בטוחה, היא תורשה להינשא לו.
באסלאם נישואי כפייה אסורים, ואינם נחשבים מלכתחילה כנישואים.
במדיה
חטיפת נשים באה לידי ביטוי בסרטים עלילתיים מתרבויות רבות, לפעמים בהומור, לפעמים כפרשנות חברתית.
נחמן כהנא (ארחות חיים)
רבי נחמן כהנא (ה'תרכ"א 1861 - ה'תרס"ח 1908) היה רב העיירה ספינקא ומחבר הספר ארחות חיים.
ביוגרפיה
נולד לרבי חיים אריה כהנא דיין בסיגט ומחבר הספר "דברי גאונים". נשא לאשה את צירל בתו של רבי יוסף מאיר וייס מייסד חסידות ספינקא. משנת תרמ"ה ועד מותו שימש כרבה של קהילת ספינקא.
נפטר עוד בחיי אביו וחותנו בכ"ח (או כ"ט) בתמוז, תרס"ח (1908), ונקבר בסבליאבה (כיום במחוז זקרפטיה באוקראינה).
ספרו ארחות חיים
את פרסומו בעולם ההלכה קיבל עם פרסום ספרו ארחות חיים. ספר זה הוא אוסף פסקי הלכה בענייני שולחן ערוך - אורח חיים. הספר נדפס לראשונה בסיגט בשנת תרנ"ח (1898), וקיבל עליו את הסכמות אביו, המהרש"ם, ר' חיים חזקיהו מדיני (השדי חמד), ר' משה גרינוולד מחוסט, ר' יצחק שמלקיש מלבוב, האדר"ת ועוד.
על הספר נוספו הגהות שכתב המהרש"ם, ובסופו קונטרס בשם "עובר אורח" מאת האדר"ת.
קרל אמיך, נסיך ליינינגן
קרל אמיך, נסיך ליינינגן (בגרמנית: Emich Kirill Fürst zu Leiningen; נולד ב-12 ביוני 1952) הוא אחד הטוענים לכתר האימפריה הרוסית, בשם ניקולאי השלישי, קיסר רוסיה.
ביוגרפיה
קרל אמיך נולד ב-12 ביוני 1952 באמורבאך, לאמיך קיריל, נסיך ליינינגן ולאיליקה, דוכסית אולדנבורג, בתם של ניקולאוס, נסיך הכתר של אולדנבורג והלנה, נסיכת ולדק ופירמונט. קרל אמיך הוא צאצא של המלכה ויקטוריה והצאר אלכסנדר השני, וכן צאצא של מלכי שוודיה מבית ואסה, וצאצא של שני אחיה למחצה של המלכה ויקטוריה, קרל, נסיך ליינינגן ופאודורה, נסיכת ליינינגן. כתוצאה מכך, קרל אמיך הוא צאצא של כל שלושת ילדיה של ויקטוריה, הדוכסית של קנט.
ב-8 ביוני 1984 התחתן קרל אמיך עם מרגריטה, נסיכת הוהנלוהה-אהרינגן, ממנה נולדה לו בת אחת, אולם היא נהרגה בתאונת דרכים בשנת 1989. ב-24 במאי 1991 הוא התחתן עם גבריאלה רנטה טייסן, שאף ממנה נולדה לו בת אחת, ובשל נישואיו בנישואים מורגנטיים, נישל אותו אביו מירושתו. כמו כן, בשל היותו צאצא של ג'ורג' השני, מלך בריטניה, דרך נכדתו אוגוסטה, נסיכת בריטניה הגדולה, הוא היה חלק מסדר הירושה לכתר הבריטי, אולם בשל נישואיו לקתולית הוא איבד את מקומו בסדר הירושה בשל חוק ההסדר 1701, ורק בשנת 2015 הוא קיבל את מקומו בחזרה. בשנת 1998 התגרשו השניים, וב-7 ביוני 2008 הוא התחתן עם הרוזנת איזבל פון אונד צו אגלופשטיין, ממנה נולד לו בן אחד.
בשנת 2000 הגיש קרל אמיך תביעה נגד משפחתו על זכויותיו לרשת חלק מנכסי המשפחה, וטען שבשל הלחץ שהפעילה עליו משפחתו, אשתו התגרשה ממנו, התאסלמה, ועברה להתגורר עם אגא חאן הרביעי.
בשנת 2013 המיר קרל אמיך את דתו לנצרות אורתודוקסית, והכריז על עצמו כראש בית רומנוב, מתוקף היותו נכד של מריה קירילובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה, ונטל לעצמו את השם ניקולאי השלישי, קיסר רוסיה. קרל אמיך, בסיועו של אנטון בקוב, הודיע על כוונתו לקנות חלקת קרקע בת 80 דונם במונטנגרו, וכן קנה כמה איים מקיריבטי ומגמביה, שיהוו את השטח לקיסרותו החדשה. בנוסף תמך במיזם הכס האימפריאלי שיזם איש העסקים אנטון באקוב, יושב ראש המפלגה המונרכיסטית.
משפחתו
ב-8 ביוני 1984 התחתן קרל אמיך עם מרגריטה, נסיכת הוהנלוהה-אהרינגן, ממנה נולדה לו בת אחת:
ב-24 במאי 1991 הוא התחתן עם גבריאלה רנטה טייסן, שאף ממנה נולדה לו בת אחת:
ב-7 ביוני 2008 הוא התחתן עם הרוזנת איזבל פון אונד צו אגלופשטיין, ממנה נולד לו בן אחד:
יורגוס ואסיליו
יורגוס ואסיליו (ביוונית: Γιώργος Βασιλείου, מכונה גם ג'ורג' ואסיליו; נולד ב-20 במאי 1931) היה נשיאה החמישי של קפריסין. כיהן בתפקיד בין השנים 1988–1993.
ביוגרפיה
ואסיליו נולד בפמגוסטה, קפריסין ב-1931. אביו, רופא עיניים במקצועו, היה חבר בכיר במפלגה הקומוניסטית של קפריסין (המפלגה הפרוגרסיבית של העם העובד, AKEL), ושירת כרופא במלחמת האזרחים ביוון. אמו הייתה רופאת שיניים.
הוא החל בלימודי רפואה בשווייץ. לאחר מלחמת העולם השנייה עבר עם משפחתו להונגריה, שם למד כלכלה והיה תלמידו של אימרה נוג'. עם פלישת ברית המועצות להונגריה, הוא עזב את המדינה ועבר ללמוד באוניברסיטת לונדון. ב-1962 הקים את מרכז המחקר המזרח-תיכוני, ועמד בראשו עד בחירתו לנשיאות ב-1988.
ואסיליו נבחר לנשיא קפריסין כמועמד עצמאי. הוא החזיק בתפקיד כהונה יחידה (עד 1993) ובמהלכה הוביל דיונים בניסיון לפתור את הסכסוך הקפריסאי, והנהיג רפורמות כלכליות ואזרחיות.
לאחר שהפסיד בבחירות לכהונה שנייה, ייסד את מפלגת הדמוקרטים החופשיים, ונבחר מטעמה ב-1996 לפרלמנט הקפריסאי, בו כיהן עד 2001. בשנים 1995–2005 היה נשיא האיחוד הדמוקרטי, לתוכו התמזגה מפלגת הדמוקרטים החופשיים. בשנים 1998–2003 עמד ואסיליו בראש צוות המשא ומתן לכניסת קפריסין אל האיחוד האירופי.
ואסיליו נשוי ואב לשלושה. אשתו אנדרולה ואסיליו הייתה חברת הפרלמנט הקפריסאי בשנים 1996–2006 וכיהנה כחברת הנציבות האירופית בשנים 2008–2014.
הלשכה למניעה ומאבק בשחיתות (לטביה)
הסוכנות העסיקה 145 עובדים (נכון ל-2009). עבודה הלשכה למניעה ומאבק בשחיתות מפוקחת על ידי מנהל הלשכה, שכהונתו מוגבלת לתקופה של חמש שנים. הוא מפוטר וממונה באישור הפרלמנט (Seimas), על פי החלטת קבינט השרים.
מטה הלשכה נמצא בעיר ריגה, רחוב בריוויבאס 104.
מדג'ידיה
מדג'ידיה (ברומנית: Medgidia) היא עיר נמל על תעלת דנובה–הים השחור בחבל דוברוג'ה, רומניה.
היישוב נוסד ב-1848, כאשר השולטן אבדילמג'יט הראשון הושיב במקום, שהיה יריד דגנים, טטרים יוצאי חצי האי קרים - שם היישוב נגזר משמו של השולטן, לפי דרך הביטוי שלו ברומנית. ב-1878 החבל עבר לשלטון רומני לאחר קונגרס ברלין.
ב-17 בפברואר 1968 הוענק ליישוב מעמד של עיר. מדג'ידיה נמצאת במרחק של 41 קילומטרים מקונסטנצה, אליה היא מחוברת בכביש, במסילת ברזל וגם בדרך שיט, באמצעות תעלת דנובה–הים השחור. לפי נתוני 2010 חיים בעיר 44,034 תושבים. מרבית תושבי המקום, יותר מ-72% הם נוצרים אורתודוקסים ורק כ-17% מוסלמים (טטרים וטורקים).
בעיר יש מסגד וכנסייה מהמאה ה-19.
Everyday Is Christmas (שיר)
Everyday Is Christmas (בעברית: כל יום הוא חג המולד) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האוסטרלית סיה, מתוך אלבום האולפן השמיני שלה, Everyday Is Christmas. השיר בדומה לשאר שירי האלבום, הוא שיר חג מולד.
למרות שלא יצא כסינגל, הצליח השיר להיכנס אל המקום ה-28 במצעד שירי חג המולד הדיגיטליים.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על והופק על ידי סיה וגרג קורסטין, שכתבו והפיקו יחד את שאר שירי האלבום, Everyday Is Christmas. כמו כן, השיר הוא שיר בסגנון הפופ המשלב בתוכו את סגנון מוזיקת חג המולד. השיר זכה לגרסאות כיסוי רבות ואף חודש על ידי הזמרת-יוצרת הקזחית דנליה טולשובה.
בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-20 מיליון השמעות.
וידאו קליפ
טרם יצא הווידאו קליפ המלא של השיר, העלתה סיה לערוץ ה-Vevo שלה את האודיו המלא של השיר, המציג לאורכו את מילותיו של השיר ואת עטיפתו של האלבום, Everyday Is Christmas. נכון למאי 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-16 מיליון צפיות.
קליפ המילים של השיר שהועלה ליוטיוב ב-17 בנובמבר 2017, צבר למעלה ממיליון צפיות.
אוו
הר אוו (באינדונזית: Gunung Awu) הוא הר געש פעיל, הגדול שברכס ההרים "Sangihe" השוכן במחוז צפון באי סוּלָאווֵסִי שבאינדונזיה. ההר הוא חלק מטבעת האש.
מבנה
בשל ההתפרצויות נוצר מכתש בקוטר 4.5 קילומטרים בפסגת ההר, ובאמצעו נקווה אגם לוע.
התפרצויות
התפרצויות געשיות הכוללות להאר וזרם פירוקלסטי אירעו בשנים 1711, 1812, 1856, 1875, 1883, 1885, 1892, 1893, 1913, 1921, 1922, 1930, 1966 ו-1992, כשההתפרצות האחרונה הייתה בשנת 2004. מספר ההרוגים בכל ההתפרצויות עומד על כ-8,000 לערך.
בן צ'ילוול
בנג'מין ג'יימס צ'ילוול (באנגלית: Benjamin James Chilwell; נולד ב-21 בדצמבר 1996) הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת המגן השמאלי בצ'לסי ובנבחרת אנגליה.
קריירת מועדונים
צ'ילוול נולד במילטון קיינס שבבקינגהאמשייר. בילדותו עבר במספר קבוצות נוער מקומיות, עד שהגיע בגיל 13 למחלקת הנוער של לסטר סיטי. הוא זכה בפרס שחקן השנה באקדמיית לסטר בסיום עונת 2014/2015.
לקראת עונת 2015/2016 הצטרף צ'ילוול לאימוני הקבוצה הבוגרת, תחת הדרכתו של קלאודיו ראניירי, וקיבל את חולצה מספר 30. הוא ערך את הופעת הבכורה המקצוענית שלו ב-27 באוקטובר 2015, מול האל סיטי, במסגרת גביע הליגה. הוא שיחק 120 דקות, עד הפסד קבוצתו 4–5 בדו-קרב בעיטות עונשין.
ב-19 בנובמבר 2015 הצטרף צ'ילוול להאדרספילד טאון מהצ'מפיונשיפ, בהשאלה עד לינואר 2016. הוא ערך את הופעת הבכורה בהאדרספילד תשעה ימים מאוחר יותר, בהפסד הביתי 0–2 למידלסברו.
ב-28 ביולי 2016 חתם על חוזה מקצועני בלסטר לחמש שנים. ב-26 בדצמבר 2016, במהלך עונת 2016/2017, ערך את הופעת הפרמייר ליג הראשונה שלו, בהפסד הביתי 0–2 לאברטון. צ'ילוול זכה לשבחים על הופעתו יוצאת הדופן. באותה עונה ערך בסך הכל 19 הופעות בכל המסגרות, כולל שניים במסגרת ליגת האלופות, וכבש את שער הבכורה שלו ב-18 במאי 2017, בהפסד הביתי 1–6 לטוטנהאם הוטספר.
צ'ילוול הורחק לראשונה ב-13 בינואר 2018, לאחר שספג שני כרטיסים צהובים, בהפרש של חמש דקות זה מזה, בשוויון המאופס מול צ'לסי.
ב-26 באוגוסט 2020 חתם צ'ילוול לחמש שנים בצ'לסי, ששילמה עבורו 50 מיליון ליש"ט ללסטר.
את הופעת הבכורה ערך ב-3 באוקטובר בניצחון של צ'לסי 0–4 על קריסטל פאלאס. צ'ילוול כבש את השער הראשון ובישל את השני בהופעת הבכורה.
נבחרת אנגליה
צ'ילוול שיחק בכל נבחרות אנגליה הצעירות, ואף השתתף עם נבחרת אנגליה עד גיל 21 באליפות אירופה עד גיל 21 בשנת 2017.
דיק ברליין
דיק לודווייק ברליין (בהולנדית: Dick Lodewijk Berlijn; נולד ב-18 במרץ 1950) הוא גנרל הולנדי בדימוס, אשר שימש כראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של צבא הולנד בין השנים 2004–2008.
ביוגרפיה
ברליין נולד באמסטרדם ב-18 במרץ 1950. ב-1969 הוא נרשם ללימודים באקדמיה הצבאית המלכותית ההולנדית בברדה, וב-1973 התגייס לחיל האוויר המלכותי ההולנדי. הוא עבר הכשרת טייס בסיסית בקנדה ולאחר מכן חזר להולנד ועבר הכשרה כטייס נורת'רופ F-5. ב-1976 עבר הסבה למטוס F-104 סטארפייטר. הוא שרת בכוח המשימה באורוזגאן וביוניפי"ל. בין 1989–1991 למד במכללת הסגל של חיל האוויר ולאחר מכן שימש כראש מדור המבצעים וההדרכה בחיל האוויר. ב-1993 הוא מונה למפקד טייסת F-16. ב-1994 הוא מונה לראש אגף המבצעים בחיל האוויר. בנובמבר 1998 הוא הועלה לדרגת גנרל-מיור ומונה למפקד חיל האוויר הטקטי.
ב-24 במרץ 2000 הוא מונה למפקד חיל האוויר ההולנדי, וב-24 ביוני 2004 מונה לראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) והועלה לדרגת גנרל. ב-5 בספטמבר 2005 שונה שם התפקיד ל"ראש ההגנה". ב-17 באפריל 2008 הוא פרש מהצבא והתפקיד הועבר לפטר ואן אום.
סטיבן קרינגטון
סטיבן קרינגטון (באנגלית: Steven Carrington) הוא דמות בדיונית, שנוצרה על ידי ריצ'רד ואסתר שפירו ומופיעה באופרת הסבון הפופולרית "שושלת". דמותו של סטיבן קרינגטון ידועה בעיקר בשל היותו אחת הדמויות הראשיות שהייתה גם הומוסקסואלית שהופיעו על מסכי הטלוויזיה האמריקאית. אף על פי שהוא מזוהה כהומוסקסואל, לאורך הסדרה סטיבן מנהל קשרים רומנטיים הן עם גברים והן עם נשים.
דמותו של סטיבן גולמה במקור על ידי השחקן אל קורלי שעזב את הסדרה בסוף העונה השנייה בשנת 1982 לאחר שהתלונן על "העדפותיו המיניות המשתנות" של סטיבן ועל רצונו "לעשות דברים אחרים". לאחר מכן, השחקן ג'ק קולמן לוהק מחדש לדמותו והשינוי במראהו הוסבר על ידי ניתוחים פלסטיים שנעשו בפניו לאחר פיצוץ באתר קידוח. קולמן גילם עד סטיבן עד לשנת 1988, אך במיני הסדרה "שושלת: המפגש", קורלי שב לגלם את סטיבן לאחר שקולמן לא היה זמין בגלל בעיות בלוח הזמנים.
באתחול המחודש של הסדרה, דמותו של סטיבן מגולמת על ידי השחקן ג'יימס מקיי.
היסטוריה בטלוויזיה האמריקאית
סטיבן נחשב לדמות ההומוסקסואלית הראשונה בסדרת דרמה בפריים טיים, ונשאר אחת הדמויות המוכרות ביותר בתולדות הייצוג ההומוסקסואלי הראשוני ביותר בטלוויזיה. הכתבת סוזאנה דנוטה וולטרס כתבה כי בגלל הדמות, "ברשומות ההיסטוריות ההומוסקסואליות, שנות ה-80 לנצח ייזכרו כשנותיה של 'שושלת'." בתחילה, כבנו היחיד של הפטריארך בלייק קרינגטון, סטיבן היה דמות ראשית שהופיעה במרכז העלילה של הסדרה. בניגוד להוריו האכזריים והמסוכסכים ואחותו המתנשאת, דמותו של סטיבן היוותה את "מצפונה המוסרי של המשפחה", ובכל זאת, דמותו הוגדרה בעיקר על ידי מאבקו בניסיון להבין את זהותו המינית והסכסוך שנוצר בעקבות כך במשפחת קרינגטון.
הפוטנציאל והוצאתו לפועל
קורלי ציין ש"מה שמשך אותי לשחק דמות הומוסקסואלית... הדמות הטלוויזיונית ההומוסקסואלית היחידה שהכרתי אז הייתה דמותו ההומואית של בילי קריסטל, ג'ודי דאלאס, בסדרה Soap של רשת ABC, שהייתה קומדיה שחורה". המפיקה-שותפה של "שושלת", אסתר שפירו, ציינה במאמר במגזין אסקווייר משנת 1981 כי דמותו של סטיבן "הייתה, היא, ותמיד תהיה הומוסקסואלית", אך הסבירה כי תחילה התכוונה לתת לו להיות מבובל בקשר לזהותו המינית במשך שתי עונות לפני שיהפוך בסופו של דבר "דמות הומוסקסואלית מעוגלת היטב". לאחר שהסדרה הפכה לאחת הסדרות הנמצאות בין 20 הסדרות עם הדירוג הגבוה ביותר בזמן הפריים טיים עד סוף עונתה השנייה ובסופו של דבר נכנסה למקום הראשון בשנת 1985, לסטיבן "היה פוטנציאל גדול לפרוץ את הסטריאוטיפים הרגילים" וחייו "יכלו להיחקר בסיפורים שבהם המיניות שלו לא בהכרח צריכה להיות בעייתית." עם זאת צוין כי עם "ההתערבות של מנהלי רשות השידור וכן מ"לחץ מצד הימין הדתי", פוטנציאל זה מעולם לא מומש במלואו. וולטרס כתבה שסטיבן - "גבריות גסה ומוטרדת עמוקות מהומוסקסואליות שלו" - הציג את הצופים את "הזווית ההוליוודית על הומוסקסואליות" במשך שמונה עונות, "מארוניסט מעונה, לבעל הטרוסקסואלי 'בריא', ולבסוף לדמות מעורפלת של הומו גאה". וולטרס הוסיפה שניסיותיה התמידיים של הדמות "להתיישר" ולהימנע באופן נחרץ מכל סממן הומוסקסואלי הציג את "שושלת" באופן פגום ופוגעני, אך הודתה שהסדרה נשארה מרכיב עיקרי באיקונוגרפיה ההומוסקסואלית אף על פי שהדמות הראשית ההומוסקסואלית שלה נחשבת "בקושי למודל לחיקוי עצמי ולגאווה."
בראיון שנערך בשנת 2006 עם "TV Guide", קולמן ציין שהכללת דמות ראשית הומוסקסואלית בתסריט של סדרת דרמה בפריים טיים בתחילת שנות ה-80 היה מהלך "די נועז באותה תקופה, ואני חושב שהדמות ההומואית היחידה בסדרה הייתה של בילי קריסטל ב-Soap, זו הייתה קומדיה, אבל [סטיבן] היה כל כך ביישן על פי הסטנדרטים של ימינו, במיוחד עם מה שיש היום בכבלים, עם סדרות כמו 'ישנן בנות' ו'הכי גאים שיש'. עכשיו 'שושלת' היא זו שנראית מוזר להפליא." על יחסיו של סטיבן עם לוק פולר (בגילומו של בילי קמפבל), ציין קולמן: "זה היה מאוד דומה ל'מופע של דונה ריד', לאף אחד לא היה ממש אכפת."
מורשת
נראותם ההולכת וגוברת של דמויות הומוסקסואליות כמו סטיבן קרינגטון בסדרות טלוויזיה בסוף שנות ה-70 וה-80 (שהיו חייבות את קיומן למהומות סטונוול שהתקיימו בשנת 1969) עוררה תגובה חריפה מצד פונדמנטליסטים שהתלוננו בפני המפיקים, ועד לתקופת האביב של שנת 1991, לא הופיעו כלל דמויות הומוסקסואליות בטלוויזיה. בסופו של דבר, כל אלו סללו את הדרך לשינוי המגמה והפיכתן לטרנד וכן לפרשת יציאתה מהארון של אלן דג'נרס בשנת 1997, ולאחר מכן ל"זרם יציב... מפותח, של דמויות הומואיות ולסביות תלת-ממדיות" בטלוויזיה בשנות ה-2000. בשנת 2005, הכתב דייוויד ביטלר מערוץ הלהט"ב של ערוץ MTV, אמר ש"הדור הצעיר של היום מורגל יותר לראות דמויות הומוסקסואליות בטלוויזיה, משום שנראות ההומואים בתרבות הפופ רק עלתה באופן אקספוננציאלי במהלך 10 עד 15 השנים האחרונות", עם הופעתן של דמויות הומוסקסואליות בסדרות פופולריות כגון דוסון קריק, באפי ציידת הערפדים, העולם האמיתי וחוקי הדרך. בהשוואה בין העימות של סטיבן עם אביו על נושא מיניותו בשנת 1981 לעימות בין אנדרו ואן דה קאמפ לאמו על נושא מיניותו בעקרות בית נואשות, דיימון רומן מהארגון "GLAAD" ציין במאמר כי אף על פי שגם בלייק קרינגטון וגם ברי ואן דה קאמפ מעודדים את בנם "להשתנות" – דבר שאינו אפשרי – בשנת 1981, זה הוצג כ"הצעה רצינית", ואילו בשנת 2005, הרעיון הוצג כ"מגוחך". רומיין הוסיף, "זו התקדמות, אף על פי שעדיין יש לנו דרך ארוכה." באותו המאמר, הכתבת ג'ני סטיוארט מהאתר "פלאנט אאוט" העלתה את התמיהה האם דמותו של סטיבן קרינגטון ייצגה את "פריצת הדרך הראשונה שהובילה את הדרך עבור הטלוויזיה ההומוסקסואלית של המילניום החדש או הגסיסה האחרונה של קשת העלילה 'ההומוסקסואליות כטרגדיה' המסורתית."
עונה 1
עם תחילת הסדרה, סטיבן קרינגטון שב לדנוור מניו יורק במטרה להשתתף בחתונתו של אביו, אייל הנפט העשיר, בלייק קרינגטון. פגישתם של האב והבן מנוכרת במקצת, ונהפכת במהרה למביכה ומעיקה לאחר שסטיבן מתנגד פעם נוספת ללחציו של אביו שייכנס לתפקידו כמנהיגה העתידי של אימפריית קרינגטון. בניגוד לבלייק, פאלון, אחותו, שמעריצה אותו מקבלת אותו במאור פנים ואף מנסה לגשר בין השניים, אך סטיבן, שמכיר את מסירותה של פאלון לבלייק, מהסס להיפתח אליה רגשית. במקביל, סטיבן מתיידד עם קריסטל, מזכירתו לשעבר של בלייק ואשתו לעתיד, המתכוננת לחייה החדשים באחוזה, ומעודד אותה למרות קבלות הפנים הצוננות של פאלון ומשק הבית של קרינגטון. בתום פרק הבכורה, סטיבן סוף סוף מתעמת עם אביו, בעודו מבקר את הערכים הקפיטליסטיים שלו ואת הפרקטיקות העסקיות לא המוסריות שלו לכאורה. בלייק מתרגז וחושף שהוא נגעל מנטייתו ההומוסקסואליות של בנו, וסירובו של סטיבן "להתיישר" מעמיד את השניים בניכור לזמן מה.
למגינת לבו של בלייק, סטיבן בוחר לעבוד עבור וולטר לנקרשים, יריבו של בלייק, ושותפו העסקי החדש, מת'יו בלייזדייל, ידידו של סטיבן ועובדו לשעבר של בלייק, שאף ניהל רומן עם קריסטל. אף על פי שוולטר מביא את סטיבן לבית בושת בניסיון אבהי לפתור את הבלבול המיני שלו, הוא ומת'יו אינם מוטרדים מהעדפתו של סטיבן לגברים, ומת'יו אף מגן עליו מפני התנהגותם ההומופובית של שאר הפועלים. בהמשך, סטיבן מתיידד עם אשתו המעורערת של מת'יו קלאודיה, שמנסה לתקן את חייה לאחר התמוטטות נפשית, והשניים מתנשקים בחשאי. לאחר מכן, סטיבן מופלל בתאונה במתקן הקידוח של וולטר ומפוטר, ואף על פי שהעבודה מוצעת לו שוב לאחר שחפותו מוכחת, הוא מסרב ועוזב; לאחר שהוא מתחיל לנהל רומן עם קלאודיה, סטיבן מחליט לעבוד עבור בלייק ב"דנוור-קרינגטון". עם זאת, בן זוגו לשעבר של סטיבן, טד דינארד, מופיע בתקווה להתפייס איתו, והשניים שוכבים. בעקבות הלילה, סטיבן מבין שעליו להיפרד מטד ומקלאודיה. כשסטיבן וטד נפרדים, בלייק הזועם מוצא את השניים מתחבקים, ומפריד בין השניים בכעס, אך בשוגג גורם למותו של טד, והוא נעצר ומואשם ברצח. כועס ומוטרד, סטיבן מעיד כי מותו של טד היה תוצאה של כוונה זדונית, עדות המקוממת את בלייק ופאלון. העונה מסתיימת עם בואה של עדה מפתיעה מטעם התביעה - אלקסיס קרינגטון, גרושתו של בלייק ואמם של סטיבן ופאלון.
עונה 2
בפרק בכורת העונה, בעקבות עדותה של אלקסיס, בלייק מורשע במותו של טד אך משוחרר על תנאי. בניגוד לפאלון ובלייק שעוינים את אלקסיס בגלוי; סטיבן נמשך אליה ולזיכרונתיו המועטים ממנה, אך מגלה בהדרגה את אישיותה האמיתית לאחר שאלקסיס מגלה לו את סודה ושייתכן ופאלון היא כלל לא בתו של בלייק, אלא של ידידו ותיק ויריבו העסקי, ססיל קולבי. סודה של אלקסיס הורס את סטיבן מבפנים, ומוביל להשתכרותו, וכמעט לטביעתו בבריכה. בעקבות התאונה, סטיבן ובלייק מתפייסים, ובעודו מחלים, סטיבן פוגש את אחייניתה של קריסטל, סאמי ג'ו.
כאשר אלקסיס אומרת לסטיבן, שכיורשו של בלייק הוא חייב להתחתן, הוא שוקל את הרעיון ומתקרב לקלאודיה על רקע חידוש ידידותם, ובמקביל הוא מתחיל לצאת עם סאמי ג'ו, אף על פי שעדיין אינו מסוגל לשכב עימה. סטיבן מחליט להציע נישואין לקלאודיה; אך זאת, שעדיין מאוהבת במת'יו, מסרבת לו וגורמת לסטיבן לחזור לסאמי ג'ו ולשאת אותה לאישה. עם שובם, השניים מגלים שבלייק ואלקסיס אינם מרוצים מנישואיהם ואלקסיס אף משלמת לסאמי ג'ו שתעזוב את סטיבן ואת דנוור. סטיבן מתחקה אחר עקבותיה עד להוליווד, אך היא דוחה אותו והוא שב הביתה. בדרכו הביתה, סטיבן פוגש גבר זר ואטרקטיבי שלאחר מכן מנסה לסחוט אותו; סטיבן מכה אותו, והוא נעצר. בפרק הסיום, סטיבן מתעמת עם כל המשפחה, נואם בפניהם על חוסר הסובלנות ועל הערכים האליטיסטיים שלהם, ויוצא בפניהם כהומוסקסואל ואף מודיע שהוא אינו מתבייש בכך. כשהוא נשבע לחיות את חייו בתנאיו שלו, סטיבן מחליט לעזוב את האחוזה.
עונה 3
בפרקו השמיני של העונה, פאלון סוף סוף מקבלת מכתב מסטיבן, שכעת עובד באתר קידוח בים ג'אווה. עם זאת, אתר הקידוח מתפוצץ ובעקבות כך, בלייק ואלקסיס טסים לאינדונזיה במטרה לחפש אותו, אך מגלים שהוא מת לכאורה; ובלייק מסרב להאמין בזה. לאחר מכן, סאמי ג'ו שבה לדנוור עם תינוק, שלטענתה הוא בנה של סטיבן.
כשהיא מכריזה על רצונה לחפש תהילה כדוגמנית בניו יורק, סאמי ג'ו מקווה שבלייק וקריסטל ייקחו את בנה, דני קרינגטון, ממנה. בינתיים, סטיבן מתגלה כחי בבית חולים בסינגפור, כשפניו חבושים לאחר ניתוח קוסמטי נרחב. לאחר שתחבושותיו מוסרות, סטיבן שוקל לתת למשפחתו להמשיך להאמין שהוא מת, אבל הרופא שלו יוצר קשר עם בלייק, שמזהה את בנו למרות הניתוח, אך מגלה שסטיבן מסרב לחזור לדנוור. כאשר בלייק מספר לו על דני, סטיבן שב אל האחוזה ופוגש את אדם, אחיו הבכור והאבוד, ואת ובנו התינוק בפעם הראשונה. אלקסיס מתוודה שהיא שילמה לסאמי ג'ו שתעזוב את דנוור ומרמזת שבלייק שיחד אותה שתנטוש את דני; בעקבות כך, סטיבן מבקר את סאמי ג'ו בניו יורק, אך חוזר לבדו.
עונה 4
כאשר סטיבן לומד על תוכניותיו של אביו, הוא מחליט להיאבק בו. במשפט על המשמורת, בלייק טוען כי הומוסקסואל לא יוכל להיות הורה טוב, בעוד שמנגד סטיבן טוען כי בלייק, כרוצח מורשע, הוא הורה גרוע יותר; אלקסיס מעידה שבלייק שילם לסאמי ג'ו שתנטוש את התינוק בדנוור, בעוד שסאמי ג'ו מעידה שהתנהגותו של סטיבן היא מופקרת. קלאודיה, שכבר שוחררה מהסנטריום, מספרת לסטיבן על תוכניתה באמצעותה הוא ינצח במשפט על המשמורת – סטיבן וקלאודיה טסים לרינו ומתחתנים, וכתוצאה מכך זוכים במשמורת על דני. בהמשך, סטיבן ובלייק מתפייסים פעם נוספת וסטיבן וקלאודיה חוזרים להתגורר באחוזה.
בהדרגה, סטיבן מתחיל להיות מודאג ממצבה הרגשי השברירי של קלאודיה כשהיא מתחילה לקבל סיגליות, מתנות ושיחות טלפון לכאורה מבעלה הנעדר, מת'יו. בחקירתם, סטיבן וקלאודיה נוסעים לדרום אמריקה, לאתר שבו מת'יו ולינדזי נעלמו. כאשר סטיבן מוצא את דקס דקסטר עם סיגליות ב"קולביקו", הוא חושד שדקס אחראי להטרדתה של קלאודיה. בסופו של דבר, השניים מגלים שהשיחות והמתנות היו ממורגן הס, חוקר פרטי בעל קשר לאלקסיס. עם זאת, מתברר שסאמי ג'ו היא ששילמה להס שיטריד את בני הזוג, ולאחר מכן היא חוזרת לדנוור ומודיעה שהיא תילחם על המשמורת על דני.
עונה 5
עם תחילת העונה, סאמי ג'ו חוטפת את דני, ודורשת 30,000 דולר לחודש עבור החזרתו. עם זאת, קלאודיה משכנעת את אדם לסייע להשיב את דני, וסאמי ג'ו חוזרת מובסת לניו יורק. בינתיים, סטיבן מוטרד ממעצרה של אמו באשמת רצח מארק ג'נינגס, בעלה לשעבר של קריסטל. לאחר עצה אנונימית לתובע המחוזי, סטיבן נקרא לעדות שבה הוא מעיד כי ראה את אמו דוחפת את מארק מהמרפסת שלה. אלקסיס זועמת על עדות זו ומתכחשת לסטיבן. במקביל, מאהבה, דקס דקסטר, מגלה שחבר הקונגרס לשעבר, ניל מקווין, הוא הרוצח האמיתי. לאחר זיכוייה של אלקסיס, היא וסטיבן ואמו מתפייסים והוא חוזר לעבודתו ב"קולביקו".
בהמשך, סטיבן ומשפחתו לומדים שפאלון נהרגה לכאורה בהתרסקות מטוס עם מאהבה, פיטר דה וילביס, ובמקביל מגלה שיש לו אחות נוספת, אמנדה, שנולדה לאחר שהוריו התגרשו וגודלה על ידי בת דודתה של אלקסיס. במהלך עבודתו, סטיבן פוגש קולגה בשם לוק פולר. אף על פי שלוק נמשך בבירור לסטיבן, יחסיהם מתנהלים באפלטוניות. קלאודיה, לעומת זאת, מוטרדת מידידותם המתחזקת בין שני הגברים, ובסופו של דבר מתחילה לנהל רומן עם דין קולדוול. כאשר סטיבן מגלה על כך, הוא שוכב עם לוק. לאחר מכן, סטיבן מתפייס עם קלאודיה, אך אומר לה שאף על פי שהוא מאוהב בה, הוא גם מאוהב בלוק. משכך, קלאודיה, בהנחייתו של אדם, טסה למקסיקו על מנת להתגרש מסטיבן. במקביל, זוגיותו של סטיבן עם לוק מערערת את יחסיו עם בלייק, בייחוד כאשר סטיבן מזמין אותו ללוות אותו בחתונתה של אמנדה לנסיך מייקל ממולדביה.
עונה 6
סטיבן נותר שבור לב לאחר שלוק נהרג בפיגוע במהלך חתונתה של אמנדה. לאחר שחזר לדנוור, סטיבן שוב מתקרב יותר לסאמי ג'ו ששבה גם היא לאחר שהתפייסה עם קריסטל. במקביל, סטיבן נאלץ לשמש כיד ימינו של בלייק, לאחר שזה סובל מבעיות בריאותיות רציניות. באמצע העונה, סאמי ג'ו המבוהלת מתוודה בפני סטיבן כי היא הייתה מעורבת במזימה לחטוף את קריסטל ולהחליף אותה בכפילה זהה לה, וסטיבן נחלץ לעזרתה ומציל את אביו מקריסטל המזויפת בזמן שסאמי ג'ו מחלצת את קריסטל מהשובה שלה.
עונה 7
לאחר נישואיה לקליי, סאמי ג'ו מתגרה בסטיבן באיומים על מאבק על המשמורת. כתוצאה מכך, סטיבן מוטרד לשמוע שדני מפגין התנהגות מטרידה בבית הספר. למות התוצאות ההרסניות, סאמי ג'ו ממשיכה לאיים על סטיבן, אך נישואיה החפוזים לקליי נמצאים על שרטון, ולאחר שהשניים מתגרשים, סאמי ג'ו וסטיבן מסכימים להניח ליריבות ביניהם לטובת דני, ולחיות יחד בצורה אפלטונית בניסיון לתת לדני חיי משפחה נורמליים. עם זאת, הם מגלים שוב את רגשותיהם הרומנטיים אחד כלפי השנייה ומקיימים סטוץ. סטיבן, ששוב נקרע בין רגשותיו למיניותו, מחליט לעזוב את החווה של סאמי ג'ו ולהשאיר את דני עם אמו, ובמקביל מודיע שהוא יעזוב את דנוור לאחר חתונתו של אדם. לרוע המזל, מת'יו בלייזדייל, שמתגלה כלא-כל-כך מת, ואנשיו מתפרצים לחתונה ולוקחים את משפחת קרינגטון כבני ערובה.
עונה 8
לאחר מספר ימים בשבי, סטיבן מצליח להתגבר על מת'יו ודוקר אותו למוות בתחילת העונה. התקרית משאירה אותו מצולק רגשית והסובבים אותו מעודדים אותו לחפש עזרה פסיכיאטרית. כשהוא מחליט להישאר בדנוור, סטיבן לוקח על עצמו את ניהול קבוצת הפוטבול של בלייק; וכאשר סאמי ג'ו מתחילה לנהל קשר רומנטי עם הקוורטרבק, ג'וש האריס, סטיבן זועם על כך. בהמשך, סטיבן מזמין ייעוץ רפואי כאשר התנהגותו של ג'וש מאבדת מיציבותה, והוא עוזב את הקבוצה. ג'וש מציע לסאמי ג'ו נישואין, אך היא מסרבת לו ובשברון לבו, הוא לוקח מנת יתר ומת. בלייק, שהתרשם מהדרך בה סטיבן ניהל את קבוצת הפוטבול, מבקש ממנו לנהל את "דנוור-קרינגטון" בעודו רץ לראשות ממשל המדינה. עם זאת, סגנון הניהול של סטיבן גורם לסכסוך גדול בינו לבין אדם, פאלון ודקס; במקביל, סטיבן מתעמת גם עם ג'ף, כשהוא מבקש ממנו להישאר מחוץ לחייה של סאמי ג'ו. עם זאת, סטיבן מתפייס עם אחיו כאשר הם מגלים שבעלה החדש של אלקסיס, שון רוואן, מתכנן לנקום במשפחת קרינגטון, ומצליחים להכניע אותו. כשהוא נאבק עם אי הוודאות בחייו, סטיבן מחליט שהוא צריך לעזוב את דנוור וכותב מכתב לבלייק בו הוא מסביר את הצורך שלו להתרחק ולאחר מכן עוזב את דנוור. עם זאת, אדם מוצא ושורף את המכתב לפני שבלייק מוצא או קורא אותו.
המפגש (1991)
שלוש שנים לאחר סיום הסדרה, סטיבן הפך ללוביסט להגנת הסביבה בוושינגטון די סי, והוא נמצא במערכת יחסים ארוכת טווח עם בארט פאלמונט, שחזר לדנוור במהלך שלוש השנים שחלפו בין סיום הסדרה למיני הסדרה. בסוף הסדרה, סטיבן ובלייק מתפייסים בפעם האחרונה כאשר בלייק מקבל באופן רשמי מקבל את הזוגיות של סטיבן ובארט.
באתחול המחודש
פיילוט לאתחול מחודש של הסדרה הוכרז על ידי רשת "The CW" בספטמבר 2016, והשחקן ג'יימס מקיי לוהק לגילום דמותו של סטיבן קרינגטון. האתחול המחודש עלה לשידור ב-11 באוקטובר 2017.
אפיון
המפיק בפועל ג'וש שוורץ אמר כי בסדרה החדשה, "היחסים בין בלייק לסטיבן אינם עוסקים במיניותו [של סטיבן]. סטיבן הוא הומוסקסואל גלוי, ובלייק מקבל אותו." במקום זאת, הקונפליקט ביניהן מתרכז בנושא הסוגיות הסביבתיות. המפיקה בפועל סאלי פטריק אמרה: "לא הייתי מעוניינת לספר סיפור על אבא שאינו בסדר עם העובדה שבנו הומו. זה לא אומר שבלייק תמיד היה בסדר עם זה - יכול להיות שהיה רגע בו היה הוא נאבק בזה, אולי זה סיפור הרקע... רציתי גם שסטיבן יהיה בטוח יותר במי שהוא. בשבילנו, העובדה שהקונפליקט ביניהם קשור יותר לניגודים ביניהם ולעמדות הפוליטיות שלהם, נשמע הרבה יותר מעניין." לדברי פטריק," התעניינו ביצירת דמות כמודל לחיקוי של קבלה עצמית וגאווה, והקונפליקט שלו עם אביו לא נועד להיות על היותו הומוסקסואל, אלא יותר על היותו ליברלי - ואיך הקונפליקט הוביל לניכור ביניהם." מורין ראיין מ"וראייטי" ציינה כי" כמו פאלון, [סטיבן] מקבל כמה הזדמנויות להביע את הכעס שלו על דרכיו המניפולטיביות של אביהם... סטיבן פחות שאפתן מאחותו, אבל כמוה, הוא נמשך חזרה לדרכיו של בלייק".
כמו בסדרה המקורית, גם באתחול המחודש סטיבן מנהל רומן עם גרסתו הגברית וההומוסקסואלית של סאמי ג'ו. המפיקה בפועל, סטפני סאבאג', אמרה על מערכת היחסים בין סטיבן לסאמי ג'ו כי "כשסטיבן קרינגטון הוא הומוסקסואל מחוץ לארון, המהלך ההגיוני עבור דמותה של סאמי ג'ו היה לשנות את מינה לגבר." פטריק הוסיפה ש"זה הרגיש נכון לגרום לו להיות הנפש התאומה של סטיבן", ושהיא אהבה את הדרך בה קשת העלילה של סטיבן נבנתה ואיך שיכולתו לסלוח לסאמי ג'ו הוצגה בצורה מנוגדת לחוסר היכולת של בלייק לסלוח לפאלון, ולהמחיש כיצד סטיבן ממשיך להיות שונה לגמרי מאביו.
ביקורות
מורין ראיין מ"וראייטי" שיבחה את ביצועיו של מקיי, באומרה שהם "הולמים ומרתקים", ומאט זולר סייץ מ-"Vulture", ציין שדמותו של סטיבן היא "הדמות הטובה ביותר בסדרה".
אפורה
אַפּוּרֶה (בספרדית: Apure) היא אחת מ-23 המדינות המרכיבות את ונצואלה. המדינה, הנמצאת במערב ונצואלה, גובלת בטאצ'ירה, בברינס ובגואריקו בצפון, בבוליבר במזרח, באמסונאס בדרום, ובקולומביה בדרום ובמערב.
המדינה משתרעת על שטח של 76,500 קילומטרים רבועים. במדינה מתגוררים 459,025 תושבים (נכון ל-2011). בירתה והעיר הגדולה ביותר בה היא סן פרננדו דה אפורה.
היסטוריה
הספרדים הגיעו לאזור במאה ה-17, כבשו אותו והוא נותר בשליטתם עד המאה ה-19.
בשנות ה-20 של המאה ה-19 האזור צורף לרפובליקת קולומביה הגדולה ולאחר שזו התפרקה ב-1830 האזור הועבר לוונצואלה. ב-1856 נוצרה באזור פרובינציית אפורה.
ב-1864, לאחר המלחמה הפדרלית, ונצואלה הפכה למדינה פדרלית והפרובינציה הפכה למדינת אפורה. בעשורים שלאחר מכן המדינה פוצלה ואחודה עם מדינות אחרות עד שבתחילת המאה ה-20 מעמדה התקבע בתור מדינה נפרדת.
כלכלה
כלכלת אפורה מתבססת בעיקר על גידול מקנה וחקלאות, הכוללת בין היתר גידול קנה סוכר, שעועית וקקאו.
קרל פרידריך וילהלם, נסיך ליינינגן
קרל פרידריך וילהלם, נסיך ליינינגן (בגרמנית: Carl Friedrich Wilhelm, 1. Fürst zu Leiningen; 14 באוגוסט 1724 - 9 בינואר 1807) היה אציל גרמני, והנסיך הראשון של נסיכות ליינינגן.
ביוגרפיה
קרל פרידריך וילהלם נולד ב-14 באוגוסט 1724 בדירקהיים, והיה בנם הבכור של פרידריך מגנוס, רוזן ליינינגן-דאגסבורג-הארטנבורג ולאנה כריסטינה אלאונורה, רוזנת וורמבראנד-שטופאך, בתם של יוהאן וילהלם, רוזן ורמבראנד-שטופאך וסוזאנה יוזפה, ברונית פרזינג-שטיין. בשנת 1756 מת אביו, וקרל פרידריך וילהלם ירש את נחלותיו.
ב-3 ביולי 1779 הוא קיבל את התואר נסיך האימפריה הרומית הקדושה, והיה הנסיך הראשון של ליינינגן.
בשנת 1801 נשללו ממנו אדמותיו על הגדה השמאלית של הריין, דהיינו הרדנבורג, דאגסבורג ודירקהיים, אך ב-1803 הוא קיבל את אדמות מנזר אמורבאך כגמול רחב על ההפסדים.
כמה שנים לאחר מכן איבדה נסיכות ליינינגן את עצמאותה, והפכה להיות חלק מממלכת בוואריה. ב-9 בינואר 1807 מת קרל פרידריך וילהלם באמורבאך, ובנו אמיך קרל, נסיך ליינינגן ירש את נחלותיו.
משפחתו
ב-24 ביוני 1749 התחתן קרל פרידריך וילהלם עם בת דודתו כריסטיאנה וילהלמינה לואיזה, רוזנת זולמס-רדלהיים ואסנהיים, בתם של וילהלם קרל לודוויג, רוזן זולמס-רדלהיים ואסנהיים ומריה מגדלנה לאופולדה, רוזנת וורמבראנד-שטופאך, ממנה נולדו לו בן ושלוש בנות:
איתמר ישראלי
איתמר ישראלי (נולד ב־22 במרץ 1992) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת השוער.
קריירה
ישראלי התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של בני יהודה. בינואר, ישראלי הושאל להפועל הרצליה מליגה א' צפון. ב-30 בינואר, ישראלי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 4-0 לעירוני קריית שמונה במסגרת גביע המדינה.
ב-5 בספטמבר 2014, הושאל להפועל מורשה רמת השרון.
בקיץ, חזר לבני יהודה והשתלב בה. ב-1 בנובמבר, ישראלי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ובליגת העל בפרט, בניצחון 1-2 נגד הפועל כפר סבא. ב-23 באוגוסט 2016, ישראלי חתם בהפועל ראשון לציון מהליגה הלאומית.
ב-1 ביולי 2018 ישראלי עבר בהעברה מבני יהודה וחתם בהפועל כפר סבא מהליגה הלאומית. ישראלי היה שותף לחזרה של כפר סבא לליגת העל בסיום העונה, והמשיך לעמוד בשער הקבוצה גם לאחר שעלתה לליגת העל.
ב-24 ביוני 2021 חתם ישראלי במכבי חיפה למשך שנתיים. לקראת עונת 2022/23 הושאל לבית"ר ירושלים, שם צבר 18 הופעות. בסיום העונה שוחרר ישראלי מהמועדון.
תארים
מכבי חיפה
טופולוגיה דיפרנציאלית
הרבה מהתוצאות של טופולוגיה דיפרנציאלית מספקות כלים אנליטיים לחקר של אינווריאנטים מטופולוגיה אלגברית.
ראלף מאצ'יו
ראלף ג'ורג' מאצ'יו הבן (באנגלית:) Ralph George Macchio; נולד ב-4 בנובמבר 1961) הוא שחקן אמריקאי שהתפרסם בזכות תפקידיו בדרמות הנעורים "קראטה קיד", "נערי הכרך", ו"קוברה קאי".
ביוגרפיה
ב-1983 שיחק בדרמת הנעורים של פרנסיס פורד קופולה "נערי הכרך", לצד קבוצת שחקנים צעירים שהפכו לאורך השנים לכוכבי קולנוע מצליחים, בהם טום קרוז, מאט דילון ורוב לאו. בסרט זה מאצ'יו גילם את ג'וני קייד, חבר כנופיית הגריזרס שהורג בטעות חבר בכנופיה היריבה. אחר כך שיחק בקומדיה "מטורפים מטורפים המורים" (1984) לצד ניק נולטי.
מאצ'יו הפך לאחד מאלילי הנוער המפורסמים ביותר של שנות ה-80 בזכות הופעתו בדרמת ההתבגרות של ג'ון ג. אבילדסן "קראטה קיד". בסרט גילם את הנער דניאל לארוסו, שמתאמן אצל שרת הבניין בו הוא מתגורר, המאסטר לקראטה מר מיאגי (נוריוקי מוריטה), במטרה להיאבק בחבורת בריונים מבית הספר בו הוא לומד שנוהגת להתקוטט עמו. בזכות ההצלחה המסחרית לה זכה הסרט, המשיך מאצ'יו גם לשני סרטי המשך.
ב-1986 גילם בדרמה המוזיקלית "קרוסרודס" את הגיטריסט יוג'ין מרטון.
ב-1992 הופיע בקומדיה "בן דודי ויני" בתור ביל המסתבך עם החוק באלבמה בעוון רצח שלא ביצע. על מנת להגן על חפותו הוא מגייס את בן דודו, עורך הדין וינסנט גמביני (ג'ו פשי).
ב-2006 שיחק בקומדיה "ליגת הבירה" ובשנים 2008–2009 בעונה השלישית של הסדרה "בטי" בתור הפוליטיקאי ארצ'י רודריגז.
למאצ'יו בן ובת מאשתו פייליס פיירו.
ארתור באר
ארתור באר (באנגלית: Arthur Beer; 28 ביוני 1900 – 20 באוקטובר 1980) היה אסטרונום יהודי-גרמני, שפעל בגרמניה ולאחר מכן בקיימברידג' בבריטניה.
ביוגרפיה
נולד ברייכנברג שבבוהמיה, בנו היחיד של פרופסור יוהאן באר. בשנת 1918 סיים את לימודיו התיכוניים ברייכנברג. לימודיו באוניברסיטה נדחו לאחר שחלה במחלת הפוליו בשנת 1924. בשנת 1925 נישא לשארלוטה ורה פופילארסקי, ובאותה שנה קיבל את הדוקטורט.
בגלל רדיפות מדענים יהודים לאחר עליית הנאצים לשלטון בגרמניה הנאצית, היגר באר לקיימברידג' בשנת 1934. אלברט איינשטיין נחלץ לסייע לו וכתב לו מכתב המלצה: "באר הוא אסטרונום בן 33, מוערך על ידי כל המומחים, יהודי בוהמי שפעל בהצלחה במכונים הגדולים בגרמניה. האיש הזה איבד את משרתו ואת האפשרות להתפרנס והגיע לפת לחם. יש לי קומץ עדויות מבריקות עליו ועל עבודתו".
Wahrlich, wahrlich, ich sage euch, רי"ב 86
Wahrlich, wahrlich, ich sage euch (בעברית: אמן, אמן, אני אומר לכם), רי"ב 86, היא קנטטה שהלחין יוהאן סבסטיאן באך בהיותו בלייפציג. ביצועה הראשון היה ביום ראשון החמישי שלאחר חג הפסחא, שחל ב-14 במאי 1724.
ארתור באר
ביוגרפיה
באר היה חבר ב"חברה המלכותית לאסטרונומיה" ובאיחוד האסטרונומי הבינלאומי. הוא פרסם פרסומים מדעיים ופופולריים בעיתונים וכתבי עת וכן תרגם כמה יצירות מדעיות. הוענק לו תואר דוקטור לשם כבוד על עבודתו בתולדות האסטרונומיה.
Wahrlich, wahrlich, ich sage euch, רי"ב 86
היסטוריה
קנטטה זו הייתה החמש עשרה שהלחין באך באותה שנה, לאחר שבשנה הקודמת הלחין עשרים וחמש קנטטות. הקנטטה הקודמת שהלחין היא רי"ב 166.
ארתור באר
ביוגרפיה
באר נפטר בשנת 1980 ונקבר בקיימברידג'. על שמו נקרא האסטרואיד "באר 1896".
Wahrlich, wahrlich, ich sage euch, רי"ב 86
מילים ומוזיקה
סדר הקריאה לאותו יום כולל פסוקים מאיגרת יעקב ומהבשורה על-פי יוחנן שבדומה לקריאה של השבוע שלפניו עוסק בפרידת ישו מתלמידיו. בדבריו מבטיח ישו לתלמידים שכל דבר שיבקשו מהאל, יקבלו. החלק הראשון של הקנטטה הוא ציטוט מתוך דברי ישו "אָמֵן אָמֵן אֲנִי אֹמֵר לָכֶם כִּי כָּל־אֲשֶׁר תִּשְׁאֲלוּ מֵאֵת אָבִי בִּשְׁמִי יִתֵּן לָכֶם". לברית הקנטטה כולה שנכתבה על ידי מחבר לא ידוע, ממשיך את דבריו של ישו ועוסק ברעיון שהאל ימלא את כל הבטחותיו. החלק השלישי לקוח ממזמור מאת גאורג גרינוולד, איש דת גרמני מהמאה ה-16. החלק האחרון לקוח ממזמור של פאול שפרטוס.
הקנטטה נועדה לביצוע על ידי סולני אלט, טנור ובס בליווי מקהלה בת ארבעה קולות, ובתזמור של שני אבובי ד'אמורה, שני כינורות, ויולה ובאסו קונטינואו. לקנטטה שישה פרקים:
הקלטות
היצירה הוקלטה במלואה 14 פעמים בהקלטות מסחריות. בין המנצחים שביצעו את ההקלטות ניתן לציין את הלמוט רילינג (ב-1979), טון קופמן (ב-1998) וג'ון אליוט גרדינר (ב-2000).
סטיב מקלארן
סטיבן "סטיב" מקלארן (באנגלית: Stephen "Steve" McClaren; נולד ב-3 במאי 1961) הוא כדורגלן עבר אנגלי ומאמן בהווה.
קריירת משחק
את מרבית הקריירה כשחקן בילה מקלארן בעמדת הקשר בליגות נמוכות באנגליה. בשנת 1979 הצטרף מקלארן לקבוצת האל סיטי לאחר שעזב את בית הספר. הוא שיחק במדי הקבוצה 178 משחקים וכבש שישה עשר שערים בטרם עזב את המועדון בשנת 1985. לאחר עזיבתו שיחק במספר קבוצות, ביניהן דרבי קאונטי ובריסטול סיטי.
קריירת אימון
בשנת 1999 היה שותף לזכייתה של מנצ'סטר יונייטד בטרבל כעוזר המאמן של אלכס פרגוסון. בשנת 2001 מונה למאמנה הראשי של מידלסברו, והוביל את המועדון לזכייה היחידה שלו בגביע הפוטבול ליג בעונת.
בינואר 2006 הודיעה ההתאחדות הכדורגל האנגלית כי מקלארן יחליף את סוון-יוראן אריקסון כמאמן נבחרת אנגליה לאחר מונדיאל 2006. מקלארן הדריך את הנבחרת במוקדמות יורו 2008, אך פוטר לאחר שלא הצליח להעפיל עם הנבחרת לטורניר.
בעונת, זכה מקלארן באליפות ליגת העל ההולנדית כמאמן קבוצת טוונטה אנסחדה, לראשונה בתולדות המועדון. לאחר העונה המוצלחת בהולנד מונה מקלארן למאמנה של וולפסבורג הגרמנית, אך לאור הישגיה הנמוכים פוטר מהקבוצה ב-7 בפברואר 2011. לאחר מכן אימן מקלארן בנוטינגהאם פורסט האנגלית ואחר כך חזר לקדנציה שנייה בטוונטה אנסחדה.
ב-1 באוקטובר 2013 מונה מקלארן למאמנה של דרבי קאונטי מליגת המשנה באנגליה, ב-25 במאי 2015 פוטר מתפקידו. ב-10 ביוני 2015 מונה למאמנה של ניוקאסל יונייטד. ב-11 במרץ 2016 פוטר מתפקידו. ב-12 באוקטובר 2016 מונה שוב למאמנה של דרבי קאונטי. ב-12 במרץ 2017 פוטר מתפקידו.
ב-21 באוגוסט 2017 חתם על חוזה במכבי תל אביב בתור יועץ לצוות האימון במועדון. ב-28 בדצמבר 2017 סיים את תפקידו במועדון.
ב--18 במאי 2018 מונה מקלארן למאמן קווינס פארק ריינג'רס מליגת המשנה באנגליה. ב-1 באפריל 2019 פוטר מקלארן מתפקידו לאחר 15 משחקים ללא ניצחון.