cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אלכסיס קיווי
ביוגרפיה
משנת 1863 ואילך הקדיש קיווי את זמנו לכתיבה. הוא כתב 12 מחזות ואוסף שירה. את הרומן "" (Seitsemän veljestä) כתב במשך עשר שנים. מבקרי ספרות, במיוחד הסופר והמשורר הפיני הבולט, פסלו את הספר, לפחות באופן נומינלי בגלל "גסות הרוח" שלו – התנועה הרומנטית הייתה אז בשיאה; אלקוויסט כתב גם "זו יצירה מגוחכת וכתם על שם הספרות הפינית". ידוע שאף מבקר אחר לא שנא את כתביו של קיווי כמו אלקוויסט, ובמקרה זה כמעט אפשר היה לכנות את המצב "רדיפה", אבל גם חברי התנועה הפנומאנית פסלו את התיאור שלו של חיים כפריים לא כל כך מוסריים שהיו רחוקים מנקודת המבט האידיאלית שלהם, והשתיינות המוגזמת של קיווי אולי דחתה את חלקם.
בריאותו של קיווי הדרדרה לחלוטין בשנת 1870, כאשר התגורר במשכן פרנזן ב, הלסינקי. הקריסה הואצה על ידי טיפוס הבטן והתקפי דליריום ובשנת 1871 הוא התקבל למרפאה החדשה, משם הועבר לבית החולים הפסיכיאטרי בלפינלהטי (Lapinlahti), הלסינקי. הרופא המטפל בו, א.ת.סאלן, אבחן מלנכוליה הנובעת מ"פגיעה בכבודו כסופר". על בסיס המסמכים הזמינים, הסיק הרופא הפיני שזה היה מקרה קלאסי של סכיזופרניה, שנגרמה בשל מצבי חרדה חמורים. עם זאת, הוצע גם כי ייתכן שמחלת הנפש של קיווי נגרמה על ידי מחלת ליים מתקדמת. קיווי מת בעוני בגיל 38 ב, בביתו של אחיו אלברט ליד. לפי האגדה, מילותיו האחרונות היו "אני חי" (בפינית: "Minä elän").
מורשת
בתחילת המאה ה-20 העלו הסופרים הצעירים ואינו לינו את קיווי למעמד של אייקון לאומי. אינו לינו - ואחר כך גם ואינו לינה ו - הזדהו עם גורלו של קיווי כסופר.
בשנת 1936 נוסד פרס אלכסיס קיווי (Aleksis Kiven palkinto), שהוענק על תרומות לספרות פינית.
בשנת 1939 הוקמה, פסל ברונזה של קיווי מאת ויינה אלטונן, מול התיאטרון הלאומי הפיני. רחובות רבים בערים ועיירות פיניות נקראו גם על שם קיווי, כמו אלכסיס קיוון קאטו בטמפרה.
בשנים 1995 עד 1996 כתב המלחין הפיני אופרה על חייו ויצירותיו של קיווי. ישנם שני סרטים של קיווי: "אני חי" (השם בפינית: "Minä elän") משנת 1946, בבימויו של ; ו"חייו של אלכסיס קיווי" (השם בפינית: "Aleksis Kiven elämäme") מ-2002, כתב וביים.
דוריאן גריי (סרט, 1970)
את הסרט ביים מאסימו דאלאמנו, והפיק הארי אלן טאוורס. הסרט מדגיש את הדקדנטיות והארוטיקה של הסיפור, על רקע לונדון בשנות ה-70 של המאה ה-20. המהפכה המינית של סוף שנות השישים ותחילת שנות השבעים מספקת רקע הולם להרפתקאותיו של דוריאן בגרסה זו. כמו כן סגנון הביגוד והאופנה של שנות השבעים מסמל את העולם האסתטי והדקדנטי של סוף המאה התשע עשרה שברומן.
דעות המבקרים על הסרט היו מעורבות. מצד אחד יש שראו בסרט שטויות וניצול מיני, ואילו אחרים ציינו שהסרט צולם בתקופה ייחודית במאה העשרים, כאשר הייתה פתיחות בנושא מיניות, שאיפשרה להציג בסרט סצנות שבספר הוזכרו במרומז.
הבדל ניכר בין גרסה זו לרומן קיים בסצנת הסיום. במקום שדוריאן קורע בסכין את התמונה (ובכך הורג את עצמו), בסרט הוא מתאבד בכוונה באמצעות הסכין.
רוברט קאטלר
רוברט קאטלר (באנגלית: Robert Cutler; 12 ביוני 1895 – 8 במאי 1974) היה פקיד ממשל אמריקאי ששימש בתפקיד היועץ לביטחון לאומי הראשון והרביעי של ארצות הברית. הוא שימש בתפקיד זה בתקופת ממשלו של הנשיא דווייט אייזנהאואר בשנים 1953–1955 ושוב בשנים 1957–1958.
קורות חייו
רוברט קאטלר נולד בברוקליין, מסצ'וסטס. הוא היה הצעיר מבין חמשת בניהם של ג'ורג' ומרי (לבית וילסון) קאטלר. אחיו היו אליוט קאטלר (פרופסור בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת הרווארד ומנתח), ג'וני קאטלר (שהיה קוורטרבק בנבחרת הפוטבול של הרווארד), רוג'ר קאטלר (קצין בצי ארצות הברית ובן זוגה של חברת הסנאט של מסצ'וסטס, לסלי בריידלי קאטלר), וג'ורג' קאטלר הבן.
קאטלר למד בקולג' הארוורד ותכנן להיות מורה לאנגלית וסופר. הוא היה המשורר של כיתתו, כתב את המנון סיום הלימודים שלהם, וסיים את לימודיו בתיכון ב-1916. לאחר סיום לימודיו הוא לימד בהרווארד ובמכללת רדקליף ופרסם שני רומנים: "ככר לואיסבורג" (1917) ו"הציפור המנומרת" (1923). במלחמת העולם הראשונה הוא התנדב לחיל המשלוח של ארצות הברית. הוא שירת בצרפת כקצין בדרגת לוטננט בדיוויזיה ה-76. לאחר המלחמה הוא שירת שמונה חודשים כשליש בכוח המשטרה הצבאית של הארמייה השלישית. ב-1922 הוא סיים את לימודיו בבית הספר הרווארד למשפטים.
ראשית הקריירה
לאחר סיום לימודיו בבית הספר למשפטים החל קאטלר לעבוד במשרד עורכי הדין "הריק, סמית', דונלד ופרלי". הוא גם שימש כגזבר של בריגהאם אנד וימנ'ס הוספיטל, כנשיא של חברת Community Chests and Councils, Inc, כיושב ראש המערכה לגיוס תרומות של בוסטון רבתי ב-1937 והיה המנהל של החברה לייצור טקסטיל Saco-Lowell Shops ושל Old Colony Trust Company.
ביוריאקטור
ביוריאקטור (מאנגלית: Bioreactor; ביוֹ - ביולוגיה, ריאקציה - תגובה) הוא מונח המתאר מתקן או מערכת ייצור או הנדסה, המיועדים לסביבה של פעילות ביולוגית. לדוגמה, בהנדסת תאים, ביוריאקטור הוא המתקן המשמש לגידול תאים או רקמת תאים בתהליך של תרבית תאים. בתעשיות כימיות ובטיהור שפכים נעשה שימוש ברקמה ביולוגית לצורך הפעלת תהליכים כימיים רצויים.
רוברט קאטלר
מלחמת העולם השנייה
ב-28 ביוני 1942 התפטר קאטלר ממועצת העיר בוסטון והתגייס לצבא ארצות הברית. הנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט מינה אותו כמנתח המידע המקצועי הראשי של "גיס המומחים של הצבא" בדרגת קולונל. לאחר שגיס המומחים פורק, שירת קאטלר כראש חטיבת הרכש. בבחירות לנשיאות של 1944 הוא שימש כקצין המנהל של ועדת הבחירות הצבאית. בדצמבר 1944 הוענקה לו מדליית השירות המצוין. ב-1945 הוא עבד במשימות מיוחדות עבור מזכיר המלחמה הנרי סטימסון ועבור ראש מטה הצבא ג'ורג' מרשל. באוקטובר אותה שנה הוא קודם לדרגת בריגדיר גנרל והוענק לו עיטור לגיון ההצטיינות על "התכנון הרואה את הנולד והקפדני, על הטאקט המושלם שלו, על יכולתו הבלתי רגילה ועל מרצו" במהלך שירותו בצוות המיוחד של מחלקת המלחמה. ב-9 בדצמבר 1945 השתחרר קאטלר מהצבא.
ביוריאקטור
אופני סיווג ביוריאקטורים
קיימים כמה דרכים לסווג ביוריאקטורים:
סיווג לפי המטרה
ברוב המקרים המטרה לשמה משתמשים בביוריאקטור היא אחת מהבאות:
סיווג לפי סוג התאים
שלושת הסוגים העיקריים המשמשים בביוריאקטורים הם:
רוברט קאטלר
היועץ לביטחון לאומי
ב-29 בדצמבר 1952 מינה הנשיא הנבחר אייזנהאואר את קאטלר כיועץ לביטחון לאומי. בתפקיד זה לקח קאטלר תפקיד חשוב בהפיכת המועצה לביטחון לאומי לגוף התוויית המדיניות העליון. ב-8 במרץ 1955 הוא הגיש את התפטרותו והוחלף בדילון אנדרסון ב-2 באפריל אותה שנה. ב-31 במרץ הוענקה לו מדליית החירות על "תרומותו היוצאת דופן לביטחון וההגנה של האומה שלנו". קאטלר היה זה שדאג לניסוח הוראה נשיאותית צו נשיאותי מספר 10450 שאייזנהאואר חתם עליו ב-27 באפריל 1953, ותרם את הנוסח שזיהה פאראפיליה כרקע לפיטורים מהממשלה הפדרלית. צו זה ייצג את הניסיון לממש את הבטחת הבחירות של אייזנהאואר, שניתנה כתגובה להאשמות של הסנאטור ג'וזף מקארתי, להרחיק "חתרנים" מהממשל הפדרלי. הצו יזם את הטיהור ארוך השנים של הומוסקסואלים ולסביות מהעסקה בממשל הפדרלי, מרכיב בהלת הלבנדר של ציד המכשפות של "הבהלה האדומה" בשנות ה-50.
קאטלר התפטר ב-1955, ככל הנראה מתוך חשש שחשיפת ההומוסקסואליות החשאית שלו עלולה הייתה להזיק לממשל אייזנהאואר. נטייתו המינית הייתה ידועה לכמה חוגים בוושינגטון, כולל בעל הטור הנודע ג'וזף אלסופ, הומוסקסואל חבוי בעצמו וצ'ארלס בולן, שמינויו כשגריר במוסקבה עמד בפני איום של מקארתי באותה עת, עם רמיזות כלפי נטייתו המינית.
שנותיו האחרונות
ב-14 באוקטובר 1959 הודיע הנשיא אייזנהאואר שהוא ימנה את קאטלר לתקופת כהונה של שלוש שנים כמנהל הכללי של הבנק הבין-אמריקאי לפיתוח שנוסד אז. ב-2 בפברואר 1960 הושבע קאטלר לתפקיד וב-15 ביולי 1962 הוא התפטר.
ב-1966 פרסם קאטלר את זכרונותיו "אין זמן למנוחה".
רוברט קלרט נפטר ב-8 במאי 1974 בקונקורד, מסצ'וסטס. הוא מעולם לא נשא אישה ונפטר לפני כל אחיו. לא היו לו יורשים ישירים, אך הוא הותיר אחריו כמה אחיינים ואחייניות.
אליפות אירופה בכדוריד 2022
אליפות אירופה בכדוריד 2022 היא אליפות אירופה ה-15 שהתקיימה בינואר 2022 והיא נערכה על ידי איגוד הכדוריד האירופאי. הטורניר התקיים בשתי מדינות – הונגריה וסלובקיה בין 13 בינואר ל-30 בינואר 2022. שוודיה היא הזוכה באליפות בפעם החמישית.
מתכונת התחרות
המדינות המארחות (הונגריה וסלובקיה) והאלופה המכהנת (ספרד) העפילו ישירות. יתר עשרים ואחת הנבחרות, העפילו דרך המוקדמות.
24 קבוצות חולקו ל-6 בתים. שתי הנבחרות הראשונות מכל בית העפילו לשלב הבתים השני. בשלב הבתים השני העפילו שחולק לשתי בתים העפילו מכל בית שתי קבוצות לחצי הגמר וקבוצה למשחקי הדירוג.
ישראל באליפות
נבחרת ישראל בכדוריד החלה את השתתפותה במשחקי העפלה מוקדמים. היא סיימה במקום הרביעי בבית אחרי פורטוגל, איסלנד וליטא ולא העפילה לטורניר.
ליהיא גרינר
ליהיא גרינר צבר  (נולדה ב-10 באוקטובר 1984) היא ידוענית ישראלית. התפרסמה בעקבות השתתפותה בעונה השלישית של תוכנית המציאות "האח הגדול", בה סיימה במקום השני.
ביוגרפיה
גרינר נולדה למשה (מארק) ומאיה, בתו של ויקטור תייר, וגדלה בחולון. ב-1989 היגרה משפחתה ללוס אנג'לס, וב-2009 שבה לישראל.
ב-2010 השתתפה בעונה השלישית של תוכנית המציאות "האח הגדול". היא נכנסה לתוכנית כאשר הייתה מאורסת לאבירם בן שושן, והתבלטה בה כמי שבגדה בו עם עתי שולברג, מתמודד אחר בתוכנית. מאוחר יותר הצטרף בן שושן לתוכנית כמתמודד; הרייטינג של הפרק שבו הצטרף היה הגבוה ביותר בתוכנית עד לאותו מועד. ג'קי מנחם זכה במקום הראשון בפרק הגמר, וגרינר דורגה במקום השני. ב-2011 השתתפה בתוכנית אינטרנט הנקראת "ליהיא באקסטרים".
ב-5 בדצמבר 2013 ילדה את בנה הבכור. בדצמבר 2013 שודרה בהוט בידור ישראלי הסדרה הדוקומנטרית "ליהיא תעשי לי ילד", שתיעדה את החודש שלפני לידת בנה הבכור עד ללידה עצמה.
ב-29 בינואר 2016 ילדה בת. ב-15 בנובמבר 2019 ילדה בת נוספת. מתגוררת עם משפחתה בפתח תקווה.
קמפיינים והופעות במגזינים ובכלי התקשורת
בשנת 2011 הצטלמה גרינר עבור משרד הפרסום "Gkid&younG" למסע פרסום להסרת שיער לצמיתות, ובהמשך הצטלמה למסע פרסום למכנסונים עבור רשת "TAGWOMAN". באוגוסט 2012 הופיעה בעמוד השער של השבועון "פנאי פלוס" בתצלום שהוא פרודיה על ציורו המפורסם של סנדרו בוטיצ'לי, "הולדת ונוס". ב-2012 הצטלמה לכמה מסעות פרסום נוספים: לקניון הזהב, לחברת מוצרי השיער "EGO" (כחלק ממסע פרסום זה גילחה את שערות ראשה) ולפאות של רבקה זהבי.
בשנת 2013 נבחרה להיות הפרזנטורית של חברת gold line.
בריאיון לגיא פינס תיארה עצמה גרינר כ"מלכת הטראש", וכינוי זה מלווה אותה במדורי רכילות ובידור ישראלים.
בשנת 2014 נבחרה להיות הפרזנטורית של דיאטה "איזי לייף".
השתתפה בתוכנית הישרדות VIP עונה 2, ששודרה ב-2019 ברשת 13 והייתה המודחת ה-12.
בדצמבר 2019 ליהיא השתתפה בספישל האח הגדול לקראת העשירית של האח הגדול ששודרה ברשת 13.
ב-2020 השתתפה בתוכנית "ליהיא ונעמה - מטראש לקלאס", בערוץ HOT3. באותה שנה השתתפה בתוכנית המציאות "גולסטאר" ב-HOT.
באוגוסט 2021 נכנסה כדיירת זמנית לעשר שעות לבית של תוכנית הריאליטי "האח הגדול". באותה שנה השתתפה בתוכנית הטלוויזיה "גולסטאריות".
קריירת הנחיה
בשנת 2012, הגישה באתר Mako, יחד עם זוהר ישראל וגואל פינטו, את העונה השנייה של התוכנית "אחי נדבר בבית", אשר ליוותה את העונה הרביעית של תוכנית המציאות "האח הגדול".
בשנת 2013 הגישה לצדו של בעלה יוסי צבר את התוכנית האינטרנטית "דייט בחשיכה עם הגרינרס", ששודרה באתר רשת וליוותה את התוכנית "דייט בחשיכה".
בשנת 2014 השתתפה כפאנליסטית בתוכנית "הדיבור", בערוץ 24 בהנחיית אלירז שדה.
קריירה מוזיקלית
בשנת 2013 השתתפה בתחרות קדם אירוויזיון 2013, וביצעה יחד עם די ג'יי עומרי סגל את השיר "Just Like Me", אך לא העפילה לעשיריית הגמר.
באוגוסט 2014 הצטלמה עם לאון שניידרובסקי לקליפ "בוסית של הים" בשירה משותפת של שניהם.
בינואר 2017 ניגשה גרינר לאודישן בעונה הרביעית של תוכנית הריאליטי הכוכב הבא לאירוויזיון, אולם היא לא עברה את האודישן.
כריס לבו
ביוגרפיה
נולד בדירת מרתףבאמסטרדם לז'אק צארלס לבו (Jacques Charles Lebeau) מכונאי וזבן בחנות ולחריטיה סחולטה לבו [Grietje Scholte lebeau] כילד רביעי ואחרון במשפחת פועלים. אב המשפחה היה סוציאליסט וכריס ליווה אותו במכירה מדלת לדלת של העיתון הסוציאליסטי Recht voor Aleen.
לבו למד בבית הספר לאמנויות יפות קוואלינוס אמסטרדם (kunstnijnerheidschool Quellinus Amsterdam) בין השנים 1892 ל-1895, ולאחר מכן בבית הספר המלכותי לאמנות באמסטרדם בשנים 1895–1899 אחר כך היה מורה לאמנות בבית הספר לאמנות בהרלם 1914–1904.
בערך בשנת 1900 הוא התחיל לעסוק בבטיק ,שעד אז הוכר כשיטה לצביעה יפה של אריגים שנהוגה בג'אווה, הוא היה חלוץ השיטה הזו בהולנד והפך מהר מאד למומחה סמכותי שלה.
ב-7 במאי 1902 התחתן עם אנה לברינגטון (Anna A. Leverington) נולדה להם בת והנישואים התפרקו ב-27 בפברואר 1919. ב-7 במאי 1932 נכנס לנישואים חופשיים עם מריה סופיה הרמן (Maria Sofia Herman), וב־12 בנובמבר 1935 נישא בלונדון לאילזה רות פויכט (Ilse Ruth Voigt). נישואים אלה הסתיימו בגירושים ב-14 בינואר 1937. כל ימיו הגדיר עצמו כאנרכיסט-קומוניסט.
אמנותו
לבו היה רב כישרונות, הוא עיצב מצעים עבור מפעל לכלי מיטה E.J.F. van Dissel en Zonnen באינדהובן, זכוכיות למפעל זכוכית Glasfabriek Leerdam, צייר על צלחות קרמיקה למפעל Haga בפורמאראנד (Purmerend) ואייר כלי חרס ב-Amphora בעיירה אוחסטחאסט (Oegstgeest) עיצב דוגמאות לטפטים, יצר בטיקים, צייר, אייר, הכין תפאורות, קיפוליות ופוסטרים לתיאטרון פרקדה (Verkade) בהאג, עיצב אקס ליבריס ועטיפות לספרים, עיצב והכין גלופות לבולים, מפות שולחן, חלונות מסכית. הוא עסק בגרפיקה, הדפסים, עיצב מפות שולחן מבד דמשק וגם שטיחי סמירנה עבור מפעל שטיחים בהאג. כן צייר דיוקנים, נופים וציורי דומם. בין השנים 1926–1928 יצר בעיר ליידן ציורי קיר בכנסייה הקתולית הישנה (Oud-Katholiek Kerk).
הוא צייר ועיצב כלי חרסינה שהשתלבו עם מפות שולחן תואמות, של חיות וצמחים. הוא מפורסם כיוצר בסגנון האר נובו ויצירותיו מופיעות בהרבה ספרים וקטלוגים של סגנון זה
לבו עבד גם כמורה בבית ספר ערב מקצועי ביורדן (Jordaan) באמסטרדם, ב־1908 עבד זמן מה באנטוורפן שבבלגיה. ב-1914 נסע לחצי שנה לאינדונזיה יחד עם להקת תיאטרון E. Verkade יצירתו היא מאוד דקורטיבית.
עזרה ליהודים לפני ובזמן מלחמת העולם השנייה והשואה
אחרי עליית הנאצים לשלטון בגרמניה ב-1933, התחתן לבו בנישואים פיקטיביים עם פליטה יהודיה, באותו הזמן גם גם לקח תחת חסותו את סיקסטה הדאמה (Sixta Heddema).
ב-1936 השתתף בתערוכת מחאה בהולנד נגד השלטון הנאצי בגרמניה, ראשי התיבות הנראים כמו המילה מוות בהולנדית הם של המשפט "De olympiade onder dictatuur" ("האולימפיאדה תחת דיקטטורה"). לבו הציג בתערוכה דיוקן של חברתו לתנועה בפ דה יונג - כהן, תחת הכותרת "אשה יהודיה". בפ' הייתה בת זוגו לחיים ואם בניו של אלברט דה יונג.
לאחר שביתת הפועלים ההולנדיים ב-1941, הוא התחיל לעזור ליהודים נרדפים, בתחילה באיסוף כספים אחר כך בזיוף מסמכי זיהוי, כרטיסי מזון וחיפוש מקומות מסתור בהאג, אחר כך הצטרף למחתרת, בת זוגו מריה סופיה הרמן (Maria Sophia Herman) עזרה לו בפעילותו זו. ב־3 בנובמבר 1943 נעצר זוג יהודי באדה (Ede) באזור חלדרלנד ובזמן חקירתם נודע שמו של כריס והמשטרה מיד עצרה את כריס, את מריה סופיה הרמן ואת הדאמה, באשמת עזרה ליהודים, בחיפושים בביתם ובסטודיו גילתה המשטרה המון חומרים ששימשו לזיוף אך לבו טען בתוקף שמריה אינה יודעת על כך דבר, ואינה מעורבת כלל, לכן היא שוחררה לאחר שבעה שבועות ואילו הוא נשלח לבית סוהר בהאג. הדאמה שוחררה ודאגה לשמור ולאפסן את כל יצירותיו. מכיוון שהיה אמן מפורסם הוא נחשב אסיר חשוב והרשו לו להמשיך ביצירתו האמנותית ולמריה הותר להביא לו חומרי עבודה ומזון. כיוון שלא הסכים להבטיח שיפסיק לעזור ליהודים, הועבר ב-24 בפברואר 1944 למחנה הריכוז פיכט, שם עבד עם אמנים נוספים. ב-25 במאי 1944, הוא הועבר לדכאו בגרמניה ושם עבד במפעל הקרמיקה שבמחנה. בשל התנאים הקשים במחנה, בעיקר בחורף 1944–1945, ובשל גילו המתקדם, הוא מת מטיפוס ב-30 באפריל 1945.
חסיד אומות העולם
ב-18 בפברואר 1981 הכיר יד ושם ביוריס יוהנס כריסטיאן לבו ובמריה סופיה הרמן כחסידי אומות עולם.
אוספים שבהם יש מיצירותיו
יצירותיו נמצאות ברייקסמוזיאום (Rijksmuseum), באוסף "קרן אמנות יפה סביב 1900" (Stichting Schone Kunsten Rond 1900) במוזיאון דרנטה (Drents Museum) באסן [Assen], לשם הורישה בת חסותו סיקסטה הדאמה את כל מה שנמצא בסטודיו שלו.
קרנף אסייתי
קרנף אסייתי או קרנף (שם מדעי: Rhinoceros) הוא סוג במשפחת הקרנפיים. כיום חברים בו שני מינים: קרנף הודי (R. unicornis) וקרנף ג'אווה (R. sondaicus), כשמינים נוספים מהסוג נכחדו. השם המדעי, Rhinoceros, נגזר מיוונית: "rhino" פירושו "אף" ו-"ceros" פירושו "קרן". קרנף ג'אווה הוא ממיני היונקים הגדולים הנדירים בעולם, וכיום חיים רק כ-60 פרטים המרוכזים בג'אווה ובווייטנאם.
דינג ליי
דינג תרם משמעותית לפיתוח רשתות המחשבים בסין. בסוף 2016, דינג הרחיב השקעותיו במגזר הנדל"ני, כולל השקעות בזימבבואה, ובממלכה המאוחדת. ביוני 2020, הוערך הונו של דינג במעל $25 מיליארד דולר.
ביוגרפיה
ליי נולד ב Fenghua, Ningbo, ג'ג'יאנג. הוא סיים תואר ראשון במכללה האלקטרונית למדע וטכנולוגיה בצ'נגדו (כיום האוניברסיטה למדעים אלקטרוניים וטכנולוגיה של סין).
מכוון (גאומטריה)
מכוון הוא עקומה מישורית סגורה התוחמת את בסיס החרוט. צורת המכוון ומיקום קדקוד החרוט במרחב ביחס אליו, הם שקובעים את צורת החרוט. מעטפת החרוט היא תולדה של חיבור כל נקודות המכוון לקדקוד בקווים ישרים. המכוון הוא למעשה הקו המפריד בין בסיס החרוט למעטפת שלו. קיימים גופים גאומטריים, כמו החרוט הדו-צדדי אשר להם יותר ממכוון אחד. קיימים גם גופים כמו הספריקון (Sphericon) אשר המכוונים שלהם אינם עקומות סגורות.
סוגי מכוונים
מכוון מעגלי - לרוב החרוטים המוכרים יש מכוון שצורתו מעגל. במקרה זה אורך המכוון שווה להיקף מעגל הבסיס השווה ל- \ 2 \pi R, כש-R הוא רדיוס המעגל. פריסה של מעטפת חרוט בעל מכוון מעגלי יוצרת גזרה שרדיוסה שווה לאורך הקו היוצר של החרוט, ואורך הקשת שלה שווה לאורך המכוון.
מכוון מצולע - מכוון שצורתו מצולע יוצר חרוט שצורתו היא, למעשה, צורת פירמידה. כך, מכוון שצורתו ריבוע יוצר פירמידה ריבועית, וכן הלאה. פריסה של חרוט מצולע יוצרת מצולע קעור שמספר צלעותיו גדול בשתיים ממספר צלעות המכוון. מכוון כלשהו - צורת המכוון בחרוט יכולה גם להיות צורה אקראית. במקרה כזה גם החרוט שיתקבל הוא חרוט אקראי.
הטייס הקיטע (רומן)
המחבר, המעיד על עצמו בספר שהוא עיתונאי צבאי של העיתון פראבדה, כתב את הרומן בהשראת פגישה עם הטייס הקיטע בחזית הקרבות נגד גרמניה הנאצית במהלך מלחמת העולם השנייה.
עלילה
בבית החולים נאלצו לקטוע את שתי רגליו על מנת להציל את חייו. מארסייב שוקע בייאוש, בחושבו כי "טייס בלי רגליים כמוהו כעוף בלי כנפיים, אשר אמנם יכול הוא לחיות ולנקר זרעונים, אבל לעוף – לא יוכל לעולם". בעידודו של פצוע, קומוניסט ותיק ששהה עמו בחדר בבית החולים, ניטעה בו התקווה שאולי יוכל לשוב ולטוס למרות נכותו. על מנת לחזור לטייס כטייס קרב היה עליו להיאבק בבירוקרטיה ובחוסר אמונה של הגורמים השונים בצבא הסובייטי ובחיל האוויר שלו. על מנת לשכנע את הגורמים השונים שיש ביכולתו לחזור לשירות, מלמד מארסייב את עצמו ללכת, לרוץ ואף לרקוד ריקודים רוסיים לאורך זמן ממושך. לבסוף, הוא מוחזר למערכה ומשתתף בקרבות אוויר, מפיל מטוסים גרמנים ומגיע לתפקיד של מפקד טייסת ומתואר כטייס מצטיין.
תרגום לעברית
הרומן שתורגם מרוסית על ידי חנה עירונית, יצא לאור, בשני כרכים, על ידי הוצאת יוסף שמעוני, תל אביב, תש"ט. הוצאתו לאור בעברית הייתה לאחר שהספר הופץ כבר על ידי עשרים הוצאות ספרים ברחבי העולם ונמכר בכ-560 אלף עותקים בתשעה החודשים הראשונים של שנת 1948.
הרומן עוּבד לסרט קולנוע בשנת 1948, כאשר פאבל קדוצ'ניקוב גילם את הטייס. הסרט זכה בפרס סטלין.
אלפמן
אלפמן (באנגלית: Elfman) היא משפחה יהודית-אמריקנית.
אייסין גיורו, קיסרי צ'ינג
איסין גיורו הוא בית מלוכה קיסרי מאנצ'ורי, אשר שלט בסין לאורך תקופת שושלת צ'ינג וגם שלטו כבובה תחת יפן לאימפריית מנצ'וקוו. בית המלוכה נוסד במנצ'וריה בתחילת המאה ה-17 תחת השליט של נורהאצ'י. לאורך 300 שנים בין המאה ה-17 ועד המאה ה-19 מלאה הכוח של בית המלוכה תפקיד ראשי בקביעת עתיד ההיסטוריה של העולם כולו.
ניקולאוס קארליס
ניקולאוס קארליס (ביוונית: Νικόλαος Καρέλης; נולד ב-24 בפברואר 1992) הוא כדורגלן יווני המשחק בעמדת החלוץ בפאנטוליקוס.
קריירת מועדונים
קארליס התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של ארגוטליס, ב-20 באפריל 2008, ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 0-2 נגד סקודה קסנתי, ובכך הפך לשחקן הצעיר ביותר שמשחק במועדון בליגה הבכירה. קארליס יצא להתרשמות במדי ארסנל ועזר לה לזכות בטורניר בו השתתפה, אך בסופו של דבר לא הצטרף לתותחנים. בארגוטליס הרבה לשחק בעיקר במחלקת הנוער, ובקיץ הוא חתם באמקאר פרם הרוסית. ב-20 ביולי 2013 חתם בפנאתינאיקוס על חוזה לשלוש אחרי שלא זכה לדקות משחק ברוסיה. ב-18 באוגוסט 2013 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 0-2 נגד פאנטוליקוס וב-24 בנובמבר 2013, הוא הבקיע את צמד הבכורה שלו בניצחון 1-3 נגד פאס יואנינה. ב-26 באפריל 2014, הוא הבקיע את השער השלישי בניצחון 1-4 נגד פאוק סלוניקי בגמר הגביע היווני.
בינואר 2016 עבר לגנק מליגת העל הבלגית וכבר בהופעת הבכורה בליגה נגד זולטה ורכם כבש שער ניצחון דקות ספורות לפני סוף המשחק.
בקיץ, קארליס הושאל לפאוק סלוניקי.
ב-22 באוגוסט 2019 חתם בברנטפורד.
ב-8 באוקטובר 2020, חתם בדן האג מליגת העל ההולנדית.
ב-31 בינואר 2021, קארליס חתם בפאנטוליקוס מליגת העל היוונית.
קריירה בינלאומית
קארליס ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הצעירה של יוון ב-14 בנובמבר 2011 בהפסד 1-0 נגד בוסניה והרצגובינה.
אסון המוקש בחוות הלימוד
אסון המוקש בחוות הלימוד בירושלים התרחש ב-13 במרץ 1950. נערים חניכי החווה הביאו אליה מוקש שמצאו, והוא התפוצץ וגרם למותם של שבעה נערים בגילאי 16 עד 18.
האסון
המוסד החינוכי "חוות הלימוד" מצא עצמו לאחר מלחמת העצמאות בשטח מפורז בדרום מזרח ירושלים, כ-500 מטר מקו הגבול. לאחר המלחמה למדו בחווה עשרות חניכים, רובם עולים מטורקיה.
ביום האסון יצאו כמה מחניכי החווה, לאחר תום לימודיהם, לקטוף כלניות בשטח שבין החווה והגבול. הם מצאו חפץ מתכתי שסברו שהוא נראה כפרימוס ונטלו אותו עמם בחזרה לחווה. הנערים הכניסו את החפץ למטבח החווה. אחת מעובדות המטבח חשדה בחפץ והזעיקה למקום מדריך של החווה, שהיה קצין לשעבר בצה"ל.
המדריך הרחיק את המוקש לשטח הפתוח, כמאה מטר מחדר האוכל של החווה. שם ירה לעברו ארבע יריות מאקדח שהיה ברשותו במטרה לפוצצו, אך המוקש לא התפוצץ. המדריך החל ללכת חזרה לחווה, ואז הרים אחד מהנערים שנמצאו במקום את המוקש והשליך אותו אל סלעים בשטח. כתוצאה מכך התפוצץ המוקש.
עקב ההתפוצצות והרסיסים שהמטירה נפגעו המדריך ועמו 17 מהנערים שנמצאו בקרבת המוקש. שניים מהנערים נהרגו במקום. רוב הפצועים נפצעו פצעים קשים.
האסון אירע בשעה 17:30. קול ההתפוצצות נשמע למרחוק וענן עשן היתמר מעל מקום האסון. במקום נראה מחזה קשה וקמה מהומה.
משקיפי האו"ם מארמון הנציב הסמוך נזעקו למקום והחלו להעביר במכוניותיהם את הנפגעים לבתי החולים הדסה ושערי צדק במרכז העיר. פצועים אחרים הועברו לשם באמבולנסים של מגן דוד אדום.
הטרגדיה שאירעה הסלימה לאחר ששלושה מהפצועים מתו מפצעיהם ביום האסון ועוד שניים מתו בימים הבאים. הנערים שנהרגו הובאו לקבורה בבית הקברות בשיח באדר בירושלים. אנדרטה הוקמה לזכרם, והם הוכרו לימים כחללי פעולת איבה.
חקירת האסון
משקיפי האו"ם החלו לחקור ראשונים את האסון. לאחריהם חקרה אותו משטרת ישראל באמצעות ועדת בדיקה שהוקמה ובה שלושה קצינים. מסקנות הוועדה הוגשו לכנסת ב-20 במרץ. הוועדה מצאה כי המוקש היה מדגם ששימש את צה"ל ומשקלו היה חמישה קילוגרם. היא קבעה שהחניכים שהביאו את המוקש אל החווה נהגו בחוסר זהירות, שכן הוזהרו מפני הימצאות מוקשים בשטח. כמו כן קבעה כי המדריך שטיפל במוקש התרשל כאשר לא הרחיק ממנו את החניכים.
קרנף סומטרה
קרנף סומטרה (מכונה גם קרנף סומטרי, שם מדעי: Dicerorhinus sumatrensis) הוא מין במשפחת הקרנפיים. בדומה לשני מיני הקרנפים האפריקניים (רחב-שפה וצר-שפה), לקרנף סומטרה שתי קרניים, והגדולה שבהן היא הקרן האפית (מלשון אף). שכבת שיער חומה-אדמדמה מכסה את מרבית גופו.
בעבר נפוצו הקרנפים הסומטריים ביערות הגשם, בביצות וביערות העננים בהודו, בבורמה, בתאילנד, באיים באינדונזיה. כיום מצב השימור של המין מוגדר "בסכנת הכחדה חמורה", משום שנותרו רק שש תת-אוכלוסיות עיקריות: ארבע מהן בסומטרה, אחת בבורנאו ואחת בחצי האי המלאי. קשה לאמוד את מספרם של הקרנפים הסומטריים, בשל נטייתם להתבודדות ועקב פיזורם הרב באזור מחייתם, אך האומדנים מעריכים כי חיים בעולם כ-300 פרטים בלבד. הירידה במספרם מיוחסת בעיקרה לציד שמטרתו השגת הקרניים שלהם, שערכן ברפואה העממית גבוה לאין ערוך - מחיר קילוגרם אחד של קרני קרנפים סומטריים עשוי להגיע ל-30,000 דולרים בשוק השחור. הקרנפים הסומטריים סבלו גם מאובדן ניכר של בתי גידול עקב בירוא יערות שמשרת את תעשיית העץ והחקלאות.
הקרנף הסומטרי מבלה את מרבית זמנו לבדו, למעט תקופות של חיזור ושל גידול צאצאים. הוא הקרנף הקולני ביותר מכל הקרנפיים החיים כיום. המחקר על אודותיו מקיף יותר מהמחקר על אודות קרנף ג'אווה, שנוטה גם הוא להתבודד. הסיבה העיקרית לכך היא תוכנית שבמסגרתה הועברו 40 קרנפים לחיי שבי, במטרה לתרום לשימור המין. התוכנית נחלה כישלון חרוץ, אפילו לדעת יוזמיה: מרבית הקרנפים מתו ולא הומלט אף צאצא אחד במשך כ-20 שנה, ירידה חדה אף יותר מהנצפה בטבע.
מיון ואבולוציה
הקרנף הסומטרי הוא מין יחיד בסוג דיצרורינוס (Dicerorhinus), שבמשפחת הקרנפיים. במשפחת הקרנפיים נמצאים זולתו ארבעה מינים: קרנף צר-שפה, קרנף רחב-שפה, קרנף הודי וקרנף ג'אווה. מקובל לסווג את המין קרנף סומטרי לשלושה תת-מינים:
אבותיהם הקדומים של הקרנפים התפצלו ממפריטי הפרסה בתחילת תקופת האאוקן. מהשוואת דנ"א מיטוכונדריאלי עלה כי אבותיהם של הקרנפים המודרניים התפצלו מאבותיהם הסוסיים לפני כ-50 מיליוני שנים. חברי משפחת הקרנפיים הופיעו לראשונה בסוף האאוקן באירואסיה, והמינים המודרניים התפזרו בעולם החל בתקופת המיוקן.
הקרנף הסומטרי נחשב למין הקרוב ביותר לאבותיהם של הקרנפיים, מפני שהוא חולק תכונות רבות ביותר עם אבות המשפחה. ראיות בדמות מאובנים מצביעות על כך שהקרנף הסומטרי התפצל מהסוגים האחרים במשפחה לפני 16–23 מיליוני שנים, ואולם תארוך מולקולרי קבע כי הפיצול אירע לפני כ-25.9 מיליוני שנים. מבחינה מורפולוגית, הקרנף הסומטרי דומה מאוד לקרנף הצמרירי, שהיה נפוץ באירואסיה בתקופת הפליסטוקן, אך מחקרים מורפולוגיים אחדים הטילו ספק בטענה זו. מחקרים מולקולריים מאוחרים הצביעו גם הם על קרבה רבה בין המינים.
תיאור
גובה כתפיו של קרנף סומטרי בוגר נע בין 120 ל-145 סנטימטרים, אורך גופו כ-250 סנטימטרים, ומשקלו בין 500 ל-800 קילוגרמים; ואולם נצפו פרטים גדולים יותר, שמשקלם הגיע אף לטון. בדומה לשני הקרנפים האפריקניים, לקרנף הסומטרי זוג קרניים. הגדולה מבין השתיים היא הקרן האפית, שאורכה 15–25 סנטימטרים, ותועד גם קרנף בעל קרן שאורכה 81 ס"מ. הקרן השנייה נמצאת מאחורי הקרן האפית, והיא קטנה ממנה בהרבה: אורכה אינו עולה על עשרה סנטימטרים. צבע הקרניים אפור כהה או שחור. קרניהם של הזכרים גדולות מאלו של הנקבות, והבדל זה הוא הביטוי היחידי לדו-צורתיות בין הזוויגים אצל הקרנף הסומטרי. תוחלת חייו המשוערת בסביבתו הטבעית היא בין 30 ל-45 שנים. תוחלת החיים בשבי נמוכה יותר: הפרט המבוגר ביותר שתועד הוא נקבה שחיה 32 שנים ו-8 חודשים בגן החיות של לונדון, ומתה ב-1900.
שני קפלי עור עבים מקיפים את גוף הקרנף, מאחורי רגליו הקדמיות ולפני רגליו האחוריות. קפל עור קטן יותר נמצא סביב לצוואר. העור עצמו דק: עוביו נע בין 1 ל-1.6 סנטימטרים. קרנפים החיים בטבע אינם מפתחים שכבת שומן תת-עורית. כמו כל הקרנפים, ראייתו של הקרנף הסומטרי חלשה מאוד. הקרנף הסומטרי מהיר וזריז; הוא מסוגל לטפס על הרים ולעבור מדרונות תלולים או גדות נהר בקלות יחסית.
תפוצה ובתי גידול
הקרנף הסומטרי חי ביערות גשם, בביצות וביערות עננים. הוא נפוץ באזורים הרריים הסמוכים למקורות מים, ובמיוחד בעמקים תלולים ועשירים בצמחייה. בעבר היו שטחי תפוצתו רציפים, והגיעו עד לבורמה, מזרח הודו ובנגלדש. לפי טענות לא מאומתות, קרנפים סומטריים חיו גם בקמבודיה, בלאוס ובווייטנאם. כיום כל הפרטים חיים בחצי האי המלאי, באי סומטרה ובסבה שבבורנאו. חוקרים אחדים מקווים כי אוכלוסיית הקרנפים שבבורמה תשרוד גם היא, אולם הסיכויים לכך נחשבים לקלושים. בשל מהומות על רקע פוליטי בבורמה לא הוערכה אוכלוסיית הקרנפים שם, ויש המשערים שהם נכחדו לחלוטין.
הקרנפים הסומטריים פזורים על פני אזור תפוצתם במידה גבוהה בהרבה מהקרנפים האסייתים האחרים, ולכן פעילי איכות הסביבה מתקשים להגן על המין ביעילות. כיום ידוע על שישה אזורים בלבד שבהם אוכלוסיות לא קטנות: ארבעה פארקים לאומיים בסומטרה, פארק לאומי בחצי האי המלאי ושמורת טבע בסאבה שבבורנאו.
ניתוח גנטי של אוכלוסיות הקרנפים מלמד על שלוש תת-אוכלוסיות מובחנות. התברר גם כי מצר מלאקה אינו מהווה מחסום עבור הקרנפים, שלא כהרי בוקיט בריסאן; לכן הקרנפים שבמזרח סומטרה ובחצי האי המלאי קרובים יותר אלו לאלו מאשר לקרנפים שמעבר להרים, כלומר במערב סומטרה. למעשה, השוני הגנטי בין הקרנפים במזרח סומטרה ובין אלה שבמלזיה כה קטן, עד כי נראה שהם התפצלו רק לאחר הפליסטוקן.
התנהגות
על פי רוב, הקרנפים הסומטריים הם בעלי חיים סוליטריים (חיים בגפם). יוצאות מכלל זה הן עתות הרבייה וגידול הצאצאים, בהן נפגשים הזכרים והנקבות. תחומי המחיה של הקרנף הסומטרי פרושים על שטחים רחבי ידיים: גודל הטריטוריות של הזכרים הוא כ-50 קילומטרים רבועים, ושל הנקבות - 10–15 קמ"ר. בניגוד לזכרים, הטריטוריות של הנקבות אינן חופפות זו את זו בדרך כלל. הקרנפים מסמנים את הטריטוריה שלהם באמצעות שפשוף האדמה ברגליהם, כיפוף עצים צעירים ופיזור צואה. הם פעילים בעיקר בזמן האכילה, לרוב כשמזג האוויר נוח - בשעות הבוקר המוקדמות או בשעות הערב. במהלך היום נוהגים הקרנפים לנוח ולהתפלש בבוץ על מנת להתקרר. בעונות הגשומות הם נעים לאזורים גבוהים יותר, ובחודשים הקרים הם חוזרים לאזורים נמוכים. חלק ניכר מזמנו מבלה הקרנף בהתפלשות בבוץ. כשאין בוץ באזור, הקרנף ימצא שלוליות ויעמיקן בעזרת רגליו וקרנו. ההתפלשות בבוץ מסייעת לקרנף לשמור על טמפרטורת גופו ולהגן על עורו מטפילים חיצוניים ומחרקים. קרנפים שחיו בשבייה, ונמנעה מהם האפשרות להתפלש בבוץ, סבלו במהרה מבעיות עור, מהפרשות מוגלתיות, מבעיות עיניים, מציפורניים מודלקות ומנשירת שיער, עד שלבסוף מתו. באופן טיפוסי, הקרנף הסומטרי יתפלש בבוץ בשעות הצהריים במשך שעתיים עד שלוש לפני שיחל בחיפוש מזון. בשבייה לעומת זאת, הקרנפים יבלו בבוץ רק במשך 45 דקות בממוצע ביום.
בשל גודלו וחוזקו של הקרנף הסומטרי, לא ידוע על בעל חיים שנוהג לטרוף אותו, והאדם הוא אפוא אויבו העיקרי. טיגריסים וכלבי בר יכולים להרוג גורים, אך אלו האחרונים נוטים להישאר בסמוך לאמם, ותדירות הטריפות הללו אינה ידועה. אף על פי שתחום המחיה של הקרנפים הסומטריים חופף את זה של אוכלוסיות פילים וטפירים, נראה שהם אינם נוטים להתחרות זה בזה בהשגת מזון או אזורי מחיה.
תזונה ותקשורת
הקרנפים הסומטריים נוהגים לאכול לפני רדת החשיכה ובשעות הבוקר המוקדמות. תזונתם מורכבת מעצים צעירים, מעלים, מפירות ומנבטים. קרנף טיפוסי צורך כ-50 קילוגרמים של מזון מדי יום. מניתוח הגללים נמצא כי הקרנף ניזון מלמעלה ממאה מינים של צמחים, והוא נוהג לגוון את מזונותיו באופן תדיר. חביבים עליו במיוחד מיני צמחים ממשפחות החלבלוביים, הפואתיים והמלסטומטיים (Melastomataceae).
תזונתו של הקרנף הסומטרי עשירה בסיבים תזונתיים ומכילה רמה בינונית בלבד של חלבונים. לתזונתו של הקרנף חשובים גם אתרי ליקוק מלח (אזורים שבהם בעלי חיים מלקקים מלח מן האדמה), כמו מעיינות חמים. נוסף על ההיבט התזונתי, לפעילות הליקוק גם היבט חברתי - הזכרים מבקרים באזורים אלו על מנת לאתר נקבות בתקופת הייחום. לא כל הזכרים נוהגים לבקר באתרי ליקוק מלח, וחלקם מקבל את תצרוכת המלחים שלו מצמחים עשירים במינרלים.
הקרנף הסומטרי הוא הקולני שבמיני הקרנפים החיים. תצפיות על קרנפים שנערכו בגני חיות גילו כי הם משמיעים קולות באופן קבוע, וידוע כי הם נוהגים באופן דומה גם בסביבתם הטבעית. ברפרטואר הקולות של הקרנף נמצאים שלושה קולות מובחנים, המכונים "eeps", "whales" ו-"whistle-blows". קריאת ה-eep היא קריאה קצרה שאורכת כשנייה, והיא השכיחה ביותר. אחריה נמצאת קריאת ה-whale, ששמה ניתן לה בשל דמיונה לקולות שמשמיעים לווייתנים גדולי-סנפיר. זוהי הקריאה המלודית ביותר מן השלוש, והיא אורכת בין ארבע לשבע שניות. קריאת ה-whistle-blow החזקה מורכבת משריקה שאורכת שתי שניות, ומיד אחרי כן נשיפת אוויר חזקה. מטרת השמעת הקולות אינה ידועה לאשורה, אך משערים שהם נועדו להזהיר מפני סכנה, לשדר מוכנות מינית ועוד.
רבייה
נקבות הקרנף הסומטרי מגיעות לבגרות מינית בגיל 6–7 שנים, והזכרים מגיעים לבגרות מינית רק בגיל 10. ההיריון אורך בין 15 ל-16 חודשים. הגור, שמשקלו בלידה הוא בדרך-כלל 40–60 קילוגרמים, יונק מאמו במשך 15 חודשים, וחי לצדה בשנות חייו הראשונות. בסביבה הטבעית, המרווח בין לידה ללידה נע בין ארבע לחמש שנים. הטיפול ההורי על מגוון היבטיו טרם נחקר באופן מסודר.
הרגלי הרבייה של הקרנף הסומטרי נחקרו רבות בשבייה. היחסים המיניים מתחילים בתקופת חיזור המאופיינת בעלייה בכמות הקולות שמשמיע הקרנף, בזקיפת הזנב, בהפרשת שתן מוגברת ובמגע פיזי תדיר יותר. הן הזכרים והן הנקבות משתמשים באפם כדי לשפשף את ראשו ואיברי מינו של בן המין השני. נוהגי החיזור דומים לאלו של הקרנף צר-השפה. לעיתים קרובות זכרים צעירים מגלים התנהגות אגרסיבית למדי כלפי הנקבות, ולפעמים הם אף פוצעים או הורגים אותן במהלך החיזור. בסביבה הטבעית נקבות יכולות לברוח מזכרים אגרסיביים, אך בתחומה המוגבל של סביבת השבי אין הן יכולות להימלט, וזהו אחד הגורמים לשיעור ההצלחה הנמוך של גרעיני רבייה של המין.
תקופת הייחום עצמה נמשכת כ-24 שעות, ומתצפיות נראה כי מחזור הייחום הוא בן 21 עד 25 ימים. קרנפים בגן החיות של סינסינטי נצפו מזדווגים במשך 30–50 דקות, בדומה למשך ההזדווגות אצל קרנפים אחרים. הריונות רבים בגן החיות הסתיימו בכישלון; בחינת הסיבות לכישלון ההריונות בגן החיות העלתה כי הביוץ של נקבת הקרנף הסומטרי מזורז על ידי הזדווגות, וכי רמות הפרוגסטרון משתנות באופן בלתי צפוי. ריבוי הקרנף בגן החיות נחל הצלחה לראשונה ב-2001, כאשר החדירו לגופה של קרנפה הרה פרוגסטין.
שימור
בעבר נפוצו קרנפים סומטריים רבים ברחבי דרום-מזרח אסיה, אולם כיום מספרם מוערך בכ-300 בלבד. הגם שהם אינם נדירים כקרנפי ג'אווה, הם ניצבים בפני בעיות כבדות משקל: הם ניצודים בכמויות בלתי מבוטלות באופן בלתי חוקי; אובדן בתי הגידול שלהם מפעיל עליהם לחץ; והאוכלוסיות שלהם קטנות ומרוחקות זו מזו. יתר על כן, בעוד מספרם של קרנפי ג'אווה יציב ככל הנראה, מספר הקרנפים הסומטריים נמצא בירידה. מצב השימור של המין מוגדר "בסכנת הכחדה חמורה", בעיקר בשל הציד ואובדן סביבות המחיה. כיום חלק ניכר מאזור התפוצה של המין כולל אזורים הרריים ובלתי-נגישים באינדונזיה.
ציד הקרנפים הסומטריים מניב רווחים נאים לסוחרי הקרניים - מחיר קרנו של קרנף סומטרי עשוי להגיע עד ל-30 אלף דולרים לקילוגרם. ציידים אירופים מעולם לא צדו את הקרנפים באינטנסיביות. הקרנפים חמקמקים וקשה לצפות בהם, ולכן שיטת הציד המועדפת על הסוחרים היא באמצעות מלכודת מוכנה הממתינה לקרנף (למשל, בורות המכוסים באדמה כדי להסוותם, אליהם נופלים הקרנפים). בשנות ה-70 של המאה ה-20 תועד שימוש באיברי גופם של הקרנפים בקרב המקומיים בסומטרה. למשל, השתמשו בקרני הקרנפים כקמעות בשל האמונה כי הקרניים מציעות לבעליהן הגנה כלשהי מרעלים. בשר קרנף מיובש שימש כתרופה נגד שלשולים, צרעת ושחפת. "שמן-קרנפים", שהוא שמן קוקוסים שהושרתה בו גולגולת של קרנף במשך שבועות מספר, שימש לטיפול במחלות עור. בעבר הייתה קיימת סברה שהרפואה הסינית עושה שימוש נרחב בקרני הקרנפים להכנת תרופה לעירור החשק המיני, אולם התברר שאין בכך אמת. סכנה נוספת נשקפת לקרנף הסומטרי מבירוא יערות הגשם באינדונזיה ובמלזיה, שנעשה גם באופן בלתי חוקי בשל העובדה שהעצים ביערות הם עצים קשים ולכן יקרים ומבוקשים. עצים נדירים, כמו עצי איפיל (Intsia bijuga) ועצי הגוטה פרצ'ה (Palaquium), הם יקרי ערך בשווקים בינלאומיים, ומחירם עשוי להאמיר עד 1,800 דולרים למטר מעוקב. רעידת האדמה שהתרחשה באוקיינוס ההודי בשנת 2004 שימשה צידוק להגברת כריתת העצים, אף שהם מיוצאים ברובם לשווקים חיצוניים ואינם נמצאים בשימוש נרחב בבנייה. כך, מספר ההיתרים לכריתת עצים גדל באורח ניכר לאחר רעידת האדמה והצונאמי, ועל כן בתי הגידול של הקרנפים הסומטריים מוסיפים להצטמצם.
בשבייה
אף שהם נדירים, הקרנפים הסומטריים הוצגו מדי פעם בגני חיות במשך למעלה ממאה שנים. גן החיות של לונדון רכש שני קרנפים סומטריים ב-1872. אחד הפרטים, נקבה ושמה "Begum", נלכדה ב-1868 וחייתה בשבי עד מותה בשנת 1900. זהו זמן החיים הארוך ביותר שנצפה אצל קרנף סומטרי בשבי. לפני היכחדותו של תת-המין D. s. lasiotis נמצאו לפחות שבעה פרטים בגני חיות ובקרקסים. עם זאת, הקרנפים הסומטריים לא התרגלו לסביבות החיים החדשות והלא-טבעיות שלהם. רק קרנף סומטרי אחד נולד בשבי בגן החיות של כלכותה ב-1889, ואף קרנף אחד לא נולד בשבי בכל המאה ה-20.
למרות אחוזי ההצלחה האפסיים של הרבייתו בשבי, בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20 נעשו כמה ניסיונות להרבות קרנפים סומטריים בתנאי שבי. במסגרת אחת התוכניות הללו הועברו בין 1984 ל-1986 כ-40 קרנפים סומטריים מבית גידולם הטבעי לגני חיות ולשמורות טבע בכל רחבי העולם. המחקר הרב שהושקע לא הצליח להביא לשיפור באחוזי הרבייה, ואף קרנף לא נולד עד סוף שנות התשעים. רוב המומחים הסכימו כי התוכנית נחלה כישלון. ב-1997 הכריזה קבוצת מומחים של איגוד השימור העולמי (IUCN) כי התוכנית נכשלה, אף ששמרה על אחוזי תמותה סבירים. ב-2004 התפרצה מחלה במרכז לשימור קרנפים סומטריים במלזיה, ולאחריה נותרו רק שמונה קרנפים סומטריים בשבי.
בספטמבר 2001 המליטה נקבת קרנף סומטרי זכר בריא בגן החיות של סינסינטי, לאחר שהוענקו לה טיפולים הורמונליים מיוחדים. זו הייתה הלידה המוצלחת הראשונה זה 112 שנים של קרנף סומטרי בשבי. בהמשך נולדו עוד שני קרנפים, ב-2004 וב-2007. על אף ההצלחות הללו, תוכניות ההרביה בשבי של הקרנפים עודן נתונות במחלוקת. תומכיהן טוענים כי לגני החיות חשיבות מכרעת במאמצי השימור של המין: בגני החיות אפשר ללמוד את הרגלי הרבייה של הקרנפים, וכן להעלות את המודעות הציבורית ולסייע בגיוס כספים עבור מאמצי השימור בסומטרה. מתנגדיהן של התוכניות, לעומת זאת, טוענים כי חסרונותיהן רבים וגדולים: התוכניות יקרות מאוד; העברת הקרנפים מסביבת מחייתם הטבעית משנה את תפקידם האקולוגי; ולבסוף אוכלוסיות שבי אינן מסוגלות להתחרות בשיעורי ההתאוששות שמגלות אוכלוסיות החיות בסביבתן הטבעית והנתונות להגנה טובה.
תיעוד ואמונות עממיות
מלבד הפרטים המעטים שהוחזקו בשבי ואלו שתמונותיהם הופיעו בספרים, הקרנפים הסומטריים נותרו לא מוכרים, ועמדו בצלם של הקרנפים האחרים הידועים יותר, כמו הקרנף ההודי, הקרנף רחב-השפה והקרנף צר-השפה. עם זאת, לאחרונה תועד הקרנף בסביבתו הטבעית בכמה קטעי וידאו. תיעוד נרחב יחסית של הקרנף בוצע על ידי חברת "Asia Gerographic" בסרט שנקרא "The Littlest Rhino" ("הקרנף הקטן ביותר"). הקרנף הסומטרי מופיע גם בסרט הדוקומנטרי "The Forgotten Rhino" ("הקרנף הנשכח") מ-2001, שהתמקד בעיקר בקרנף ההודי ובקרנף ג'אווה.
תמונות של הקרנף הסומטרי צולמו לראשונה על ידי פעילי שימור סביבה באפריל 2006, כאשר מצלמות שלהם תיעדו פרט בוגר ובריא בתוך ג'ונגל בסאבה. בנוסף, הקרן העולמית לשימור חיות הבר צילמה סרטון בשעות החשכה, בו נראה הקרנף בזמן אכילה, תוך שהוא מרחרח את ציוד ההסרטה. הקרן לשימור חיות הבר עשתה שימוש בסרטון כדי לשכנע את הממשלות המקומיות להפוך את האזור לבטוח עבור הקרנף.
במאה ה-19 תיעדו חוקרי טבע כמה אגדות עממיות העוסקות בקרנף הסומטרי. בבורמה רווחה בעבר האמונה כי הקרנף הסומטרי נוהג לאכול אש. בסיפורים דובר על קרנף אוכל-אש שעקב אחר עשן עד שהגיע למדורות שהודלקו בידי בני אדם, ואז נהג לתקוף את המחנה שלהם. לפי אמונה בורמזית אחרת, הזמן הטוב ביותר לצוד קרנף סומטרי הוא בחודש יולי, שכן אז הקרנפים הסומטריים נוהגים להתאסף לאורו של הירח המלא. במלזיה סופר כי קרנו של הקרנף חלולה, ולכן ניתן להשתמש בה כמעין צינור לנשימת אוויר ולהתזת מים. במלזיה ובסומטרה האמינו המקומיים כי הקרנף נוהג להשיר את קרנו מדי שנה ולקבור אותה באדמה. בבורניאו סופר כי לקרנף יש מנהג מוזר: אחרי שהוא עושה את צרכיו בנחל, הוא אוכל את הדגים ש"שותקו" מהשתן או מהצואה.
שמות מדעיים
השם המדעי "Dicerorhinus sumatrensis" נגזר מהמונחים היווניים "di", שמשמעותו "שניים", "cero" או "ceras" (κερας) שמשמעותם "קרן", ו-"rhinos" (ρινος) שמשמעותו "אף". השם הספציפי של המין, "Sumatrensis", נגזר משמו של האי סומטרה, האי האינדונזי שקרנפים אלו התגלו בו לראשונה. בתחילה סיווג קרולוס ליניאוס את כל מיני הקרנפים תחת אותו סוג (Rhinoceros), לכן שמו המדעי של הקרנף באותה עת היה Rhinoceros sumatrensis. ג'ושוע ברוקס הפריד את הקרנף הסומטרי בעל שתי הקרניים מהקרנפים בעלי קרן אחת, לכן ב-1828 נתן לסוג את השם Didermocerus. קונסטנטין וילהלם למברט גלוגר הציע את השם Dicerorhinus ב-1841, ומאוחר יותר אף הוצע השם Ceratorhinus. על פי רוב השם המוקדם ביותר הוא המשמש כשמו של המין, אך החלטה מ-1977 של הנציבות הבינלאומית למינוחים זואולוגיים קבעה כי שמו יהיה דווקא Dicerorhinus.
אנדי רוני
אנדרו אייטקן "אנדי" רוני (באנגלית: Andrew Aitken "Andy" Rooney; 14 בינואר 1919 - 4 בנובמבר 2011) היה איש רדיו וטלוויזיה אמריקאי. הוא ידוע במיוחד בזכות פינתו השבועית "כמה דקות עם אנדי רוני" (באנגלית: A Few Minutes with Andy Rooney), אשר הייתה חלק מהתוכנית 60 דקות ברשת CBS בין השנים 1978 - 2011. הופעתו האחרונה בתוכנית הייתה ב-2 באוקטובר 2011, חודש טרם נפטר בגיל 92.
תחילת דרכו
רוני נולד בשנת 1919 באולבני ניו יורק. הוא למד תואר ראשון באוניברסיטת קולגייט, אוניברסיטה פרטית קטנה בכפר המילטון, במרכז מדינת ניו יורק.
באוגוסט 1941 הוא גויס לצבא ארצות הברית. בשנת 1942, בעודו חייל, היה לעיתונאי צבאי בעיתון הכוחות המזוינים של ארצות הברית כוכבים ופסים, והוצב בלונדון. בפברואר 1943 היה לאחד משישה עיתונאים שצורפו לטיסת ההפצצה השנייה של חיל האוויר האמריקאי מעל גרמניה. בתום מלחמת העולם השנייה היה אחד מן העיתונאים האמריקאים הראשונים שהגיעו למחנות הריכוז הנאצים, ואחד הראשונים שדיווח על שראה שם. בריאיון שהעניק לעיתונאי טום ברוקו בשלהי המאה ה-20 סיפר כי בטרם גיוסו היה פציפיסט והתנגד למלחמת העולם השנייה, אולם ביקורו במחנות הריכוז הנאציים גרם לו להתבייש בעמדה זו ושינה את השקפת עולמו בשאלה: האם קיימות מלחמות צודקות?
בספר זכרונותיו, "מלחמתי" (My War), שהתפרסם בשנת 1995, סיפר על עבודתו כעיתונאי בתקופת מלחמת העולם השנייה. בנוסף לתיאור מאורעות היסטוריים בהם היה נוכח, רוני אף תיאר כיצד ניסיונותיו בתקופת מלחמת העולם שינו עבודתו כעיתונאי וכסופר.
קריירה עיתונאית
בשנת 1949 הצטרף רוני לחברת CBS ככותב תסריטים עבור תוכנית כישרונות ששודרה ברדיו ובטלוויזיה, בהנחייתו של ארתור גודפרי. הייתה זו אחת התוכניות האהודות ביותר בארצות הברית, אשר בשנת 1952 הגיעה למקום הראשון באחוזי צפייה. רוני המשיך לכתוב עבור ארתור גודפרי אף לאחר שסיים עבודתו בתוכנית. בשנות ה-50 רוני עבד עבור חברת החדשות של CBS וכתב מאמרים לתוכניות יחסי ציבור. בין השנים 1962 - 1968 רוני כתב מאמרים לתוכניות שונות של חברת החדשות של CBS, בעוד העיתונאי הארי ריזונר היה הקריין של מאמריו. הופעתו הראשונה של רוני בטלוויזיה הייתה בשנת 1970, לאחר שחברת CBS סירבה לשדר מאמר שכתב, "מאמר על מלחמה", ובמחאה הוא התפטר והקריא את המאמר בשידור של רשת PBS. הוא שב לעבוד ב-CBS בשנת 1973, ככותב מאמרים ומפיק תוכניות מיוחדות. עד לשנת 1978 כתב והופיע בתוכניות מיוחדות רבות ברשת CBS.
"כמה דקות עם אנדי רוני"
פינתו השבועית, "כמה דקות עם אנדי רוני", אשר חתמה לאורך שנים את תוכנית התחקירים שישים דקות, החלה בשנת 1978 כתחליף זמני בחודשי הקיץ לפינה הוויכוח השבועי "בעד ונגד" אשר הייתה חלק מן התוכנית. פינתו זכתה לאהדה כה רבה בקהל הצופים עד שעם בוא הסתיו הוחלט כי תשודר לסירוגין, אחת לשבועיים, במקום הפינה "בעד ונגד". בסוף עונת 1978–1979 החליפה פינתו של רוני את פינת הוויכוח השבועי.
בפינתו היה רוני מציע לצופים מבט סאטירי על נושאים מחיי היומיום, כגון מחיר המוצרים במרכול, קרובי משפחה מעצבנים, מתנות חג מולד פגומות, וכדומה. הופעותיו בפינה אף כללו לעיתים רשימות מבודחות אותן הקריא, למשל, סוגי החלב הנמכרים לצרכן, שמות יצרני מים מבוקבקים, שמות יצרני כלי רכב, וכדומה. עם חלוף השנים פינתו הפכה פוליטית יותר. אף שהיה ידוע במיוחד בזכות הופעותיו בתוכנית "שישים דקות", רוני ראה עצמו סופר ומחבר מאמרים עיתונאים, אשר אף הופיע לעיתים בטלוויזיה.
מחלוקות
לאורך השנים עוררו חלק ממאמריו ופינותיו של רוני מחלוקת בציבור. בשנת 1992 כתב טור בו טען יש משום טפשות בעובדה שאינדיאנים מתלוננים על כך כי חלק מקבוצות הספורט בארצות הברית אימצו שמות דוגמת "אדומי העור" (רדסקינס), בין השאר כתב: "הבעיה האמיתית היא, אנחנו לקחנו את הארץ מן האינדיאנים, הם רוצים אותה חזרה ואנחנו לא עומדים לתת להם. אנחנו חשים אשמה ונעשה עבורם כל שנוכל בגבולות ההיגיון, אבל הם לא יכולים לקבל את ארצם בחזרה. השאלה הבאה..."
בשנת 2007 כתב בטור עיתונאי: "אני יודע הכל על בייב רות' ולו גריג, אבל היום כוכבי בייסבול נראים לי כולם בחורים שקוראים להם רודריגז." מאוחר יותר הודה רוני שלא היה צריך להתבטא כך, אך לא התכוון בכך להפחית מערכו של איש.
בשנת 1994 עורר רוני מחלוקת בעת שהעיר בפינתו על התאבדות קורט קוביין סולן להקת נירוונה. רוני הביע תדהמתו על כך שהתאבדות קוביין זכתה לתשומת לב רבה יותר מאשר מותו של ריצ'רד ניקסון, תוך שהוא מעיר כי מעולם לא שמע על קוביין או על להקתו נירוונה. עוד אמר כי "אנשים רבים היו שמחים לקבל את שנות החיים שהוא זרק", ושאל, "מה זה כל השטויות האלה על חיים נוראיים?". שבוע אחר כך, לנוכח תגובות זועמות בציבור, הוא התנצל בשידור ואמר כי לא התחשב בדיכאון של קוביין. הוא אף קרא מכתבי ביקורת של צופים מבלי שהעיר על תוכנם. בשנת 1990 הושעה רוני מעבודתו ב-CBS, ללא שכר, למשך שלושה חודשים, לאחר תגובות זועמות בציבור לדברים שאמר: "יותר מדי אלכוהול, יותר מדי אוכל, סמים, ארגונים הומוסקסואלים, סיגריות, הם כולם ידועים כמובילים למוות מוקדם.". לאחר שהצטווה על ידי מעבידו, כתב מכתב הסבר לארגון גיי. ארבעה שבועות לאחר הפסקת עבודתו בתוכנית שישים דקות, איבדה התוכנית 20 אחוז מקהל הצופים ורשת הטלוויזיה החליטה להשיבו מיידית לעבודתו.
עם שובו לתוכנית הביע רוני חרטה פומבית על דבריו:
התקפת איזון זמן/זיכרון
בקריפטואנליזה, התקפת איזון זמן/זיכרון (באנגלית: Time/Memory Tradeoff) היא סוג של התקפת כוח גס גנרית הסתברותית שבה המתקיף (או הקריפטאנליסט) מנסה לקצר את זמן החישוב על חשבון שימוש בזיכרון או להפך. שני המשאבים, דרישות זיכרון מצד אחד וזמן עיבוד מהצד השני משלימים זה את זה והתוקף מנסה להגיע לאיזון אופטימלי כך שההתקפה תצליח בזמן הקצר ביותר תוך שימוש בכמות המינימלית של זיכרון. ניצול זיכרון לצורך האצת ביצועים אטרקטיבי לאור העובדה ששטח אחסון נעשה זמין וזול בקצב מהיר. השיטה יכולה לשמש להיפוך כל פונקציה חד-כיוונית ומסיבה זו ישימה במיוחד כנגד פונקציית גיבוב או צופן בלוקים וכן לניחוש מפתחות הצפנה וסיסמאות. מקרה פרטי של התקפה זו נקרא איזון זמן/זיכרון/דטה (באנגלית: Time/Memory/Data Tradeoff), שבו נוסף פרמטר דאטה המתייחס לכמות המידע שהתוקף משיג בזמן ריצה (און ליין). היא מבוססת על איזון בין שלושת הפרמטרים הללו והיא טובה במיוחד כנגד צופן זרם.
הגדרה כללית
התקפת איזון זמן/זיכרון היא התקפת כוח גס המורכבת משני שלבים: שלב "קדם חישוב" שיכול לקחת הרבה זמן. בשלב זה המתקיף מנסה לנצל חולשות במערכת ההצפנה ומנסה לסכם את הממצאים שלו בטבלה ענקית. ושלב "און ליין" שבו המתקיף מקבל נתונים אמיתיים שהופקו באמצעות האלגוריתם אותו הוא מתקיף עם מפתח שאינו ידוע לו, והמטרה שלו היא כמובן לגלות את המפתח מהר ככל האפשר. שלב זה מוגבל בזמן. בהתקפת איזון זמן/זיכרון ישנם חמישה פרמטרים עיקריים:
במקרה של צופן בלוקים N=2^n הוא מרחב כל המפתחות האפשריים כאשר n הוא אורך המפתח בסיביות (למשל בצופן AES עם מפתח באורך 128 סיביות N=2^{128}). למען הפשטות ההנחה היא שגם מרחב המסרים האפשריים הוא N. בדרך כלל לצורך ההתקפה המתקיף רשאי לבחור בלוק מוצפן יחיד והבלוק המקורי שהוצפן. במונח "לבחור" מתכוונים שהמתקיף הצליח להשיג לכל הפחות בלוק טקסט קריא אחד לפי בחירתו ואת תוצאת ההצפנה שלו עם מפתח לא ידוע. מודל זה נקרא התקפת גלוי-נבחר. התקפת איזון זמן/זיכרון שהוצגה לראשונה על ידי מרטין הלמן נחשבת להתקפה הטובה ביותר מסוג זה נגד פונקציה אקראית, היא מאזנת בין הערכים, הערכים האופטימליים תלויים בעלות היחסית של המשאבים החישוביים שברשות המתקיף. למשל אם T=M, לפי הלמן אפשר להגיע לאיזון של T=N^{2/3} וכן M=N^{2/3} כלומר שיפור בפקטור של שליש לעומת התקפת כוח גס.
רקע
התקפת איזון זמן/זיכרון הועלתה לראשונה ב-1980 על ידי מרטין הלמן. בעיות חיפוש רבות כמו בעיית תרמיל הגב או בעיית הלוגריתם הבדיד ניתנות לפתרון מהיר יותר מכוח גס באמצעות שימוש מושכל בזמן וזיכרון. כלומר אם קיימים N פתרונות אפשריים לבעיה נתונה, איזון זמן זיכרון מאפשר למצוא את הפתרון הנכון בזמן של T פעולות חישוב עם M מילות זיכרון בתנאי שהמשוואה TM=N מתקיימת. ליתר דיוק האגף הימני של המשוואה צריך להיות cN\log_2N אולם אפשר להתעלם מהלוגריתם והקבוע c.
ניחוש מפתח הצפנה שהוא בעצם קריפטואנליזה בסיסית של כל צופן סימטרי, אינו אלא בעיית חיפוש שיש לה שני מקרי קצה. המקרה T=N,M=1 שבו לא נעשה שימוש בזיכרון כלל אך מצריך זמן ביצוע מלא, כלומר המתקיף צריך לנסות כמעט את כל N המפתחות האפשריים במקרה הממוצע עד שימצא המפתח הנכון ומהצד השני T=1,M=N שמסתמך על טבלת איחזור ענקית, כך שהזמן הדרוש לאיחזור המפתח הנכון מתקרב ל-O(1) (אם לא מביאים בחשבון את זמן ההכנה). מציאת התאמה בטבלה ממויינת באמצעות חיפוש בינארי וטבלאות גיבוב היא פעולה קלה במונחי מחשוב, אך מאידך המחיר הוא שימוש מופרז בזיכרון. שני מקרי הקצה אינם מעשיים מצד אחד הזמן הדרוש גבוה מדי ומהצד השני כמות הזיכרון בלתי מעשית.
יהיו t ו-m שני פרמטרים שחשיבותם תובהר בהמשך, אם מתעלמים לרגע מזמן הביצוע של ההכנה המוקדמת, חיפוש פתרון של כל פונקציה חד-כיוונית באמצעות טכניקת איזון זמן זיכרון יכול להתבצע בסיבוכיות מקום ממוצעת של M=tm וזמן בסדר גודל של T=t^2 פעולות בקירוב, בתנאי שמתקיים mt^2=N. אם m=t=N^{1/3} מתקבל M=T=N^{2/3} שזהו שיפור משמעותי לעומת חיפוש ממצה של כל הפתרונות האפשריים בשיטה הישירה וזאת עם זיכרון בגודל tm. אם סיבוכיות החיפוש נמדדת במונחים של M+T (זמן פלוס זיכרון) אף על פי שזיכרון וזמן אינם מושגים זהים אפשר להתעלם מפרט זה, בכללות מושג שיפור בפקטור של שליש בסיבוכיות. ההשלכה היא שחיפוש מפתח DES באורך 56 סיביות מתקצר לחיפוש בסדר גודל של 38 סיביות. יתרה מזו, בבעיות מסוימות כמו פרמוטציה פסאודו אקראית או בעיית הלוגריתם הבדיד, אפשר להשיג שיפור גדול יותר עד פקטור של חצי, קרי M=T=N^{1/2} על חשבון עליה קלה בסיבוכיות עבודת ההכנה.
חיפוש ממצה
חיפוש ממצה של מפתח ההצפנה או התקפת כוח גס ישירה נגד צופן סימטרי יכולה להתבצע לפי מודל התקפת גלוי-ידוע כך שברשות המתקיף לפחות בלוק טקסט גלוי אחד ובלוק מוצפן שמתאים לו (כלומר שהוצפן עם מפתח סודי כלשהו אותו המתקיף מעוניין לחשוף), אותו הוא השיג בדרך כלשהי אך אין לו שליטה על התוכן. ואילו התקפה שעושה שימוש בטבלת חיפוש דורשת מודל התקפת גלוי-נבחר, כלומר המתקיף שהכין את הטבלה מראש עם בלוק נתון (למשל בלוק המכיל רק אפסים), צריך שתהיה לו היכולת לבחור בזמן ריצה לפחות בלוק גלוי אחד המכיל את הנתונים שהוא מעוניין והבלוק המוצפן המתאים לפני שהוא מתחיל בהתקפה. זה אפשרי בעולם האמיתי, אפשר למשל לחשוב על מקרה שבו המתקיף יודע שהוצפן בלוק המכיל נתונים קבועים הידועים לכל. הרעיון של התקפת כוח גס ישירה פשוט, אם נתון בלוק טקסט מוצפן C_0 שהוצפן עם המפתח K וההנחה היא שהמתקיף יודע בדרך כלשהי מהו הבלוק שהוצפן P_0 והוא מעוניין לגלות את K, בניסוח פורמלי: כאשר F היא פונקציית הצפנה כמו DES והנעלם היחיד במשוואה האמורה הוא K. המתקיף תחילה בונה טבלה שמכילה N הצפנות של P_0 עם מפתחות הצפנה שונים כאשר N מתייחס למרחב כל המפתחות האפשריים של הצופן (לדוגמה ב-DES N=2^{56}), בכל שורה בטבלה הוא מאחסן מפתח אחר וטקסט מוצפן מתאים, ממיין את הטבלה לפי הטקסט המוצפן ואז מחפש התאמה עם C_0, היות שהטבלה ממוינת אפשר למצוא התאמה אם קיימת באמצעות חיפוש בינארי בזמן של \log_2N, אם מאיצים את החיפוש עם טבלאות גיבוב אפשר להתעלם מהלוגריתם לצורך הדיון ולהחשיב את פעולת החיפוש כקרובה ל-O(1).
בטכניקת איזון זמן/זיכרון מתעלמים מפעולת ההכנה המוקדמת כי היא אינה משפיעה ישירות על סיבוכיות ההתקפה משני טעמים. ראשית, פעולת ההכנה יכולה להתבצע באופן לא מקוון בזמנו החופשי של המתקיף ושנית במקרים מסוימים פעולת ההכנה יכולה להיות שימושית לכמה התקפות ולכן אפשר להניח לצורך הדיון שהיא כבר נעשתה.