cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קלו (קומיקס)
התקרית עם דאזלר והמלחמות הסודיות, ארבעת המפחידים, מעשי נקמה
במהלך אירוע מעשי נקמה, קלו ברח מכלאו אך נתפס על ידי ארגון A.I.M, אשר שתלו מכשיר בתותבו על מנת לשלוט בו. הוא נשלח להיאבק בוולקנה בתקווה שאיש המולקולה יתפתה לעזור, אך ברח כאשר תותבו נהרס. קלו גויס לקבוצת "אדוני הפסיפיק" של דוקטור דמוניקוס, אך כאשר גילה כי דמוניקוס נעשה משועבד לשד, בגד בקבוצה וסייע לאוונג'רס מהחוף המערבי נגדם. הוא הצטרף לקבוצת אדוני הרשע של ג'אסטין האמר (ברדס הארגמן החדשה, בתו של ג'סטין האמר) והובס על ידי קבוצת ת'נדרבולטס, ונאבק בקפטן אמריקה על ויברניום.
שנות האלפיים, מארוול עכשיו! וחזרה לחיים
אמנם, קלו נראה חי לאחר אירועים אלו ונאבק בקבוצת האקס-מן. במהלך אירועי "מארוול החדשה והשונה", התגלה כי קלו נכלא בידי סוכנות הביון S.H.I.E.L.D במתקן כליאה ובו האסירים נהפכים לאזרחים מן השורה באמצעות שינוי מציאות שנעשה בידי קוביק, התגלמות של הקוביה הקוסמית.
אהרימן
אַהְרִימַן, או בלשון אָוֶסְטִית- אַנְגְרַה מַנְיוּ, 'הרוח הרעה', הוא מייצג הרוע ויריבו של האל בדת הזורואסטרית, המיוחסת לנביא זרתוסטרה. אהרימן הוא מקור הרוע בעולם. הוא אף מנהיגם של השדים, הקרויים בדת הזורואסטרית "דיווים". התפיסה הזורואסטרית את אהרימן לא נשארה זהה לאורך ההיסטוריה, כאשר בטקסטים המוקדמים הוא מופיע כ'רוח הרעה', ניגודה של 'הרוח הקדושה', ובמאוחרים כיריבו של האל הטוב, אוֹהְרְמַזְד (בלשון אווסטית- אַהוּרָה מַאזְדָה).
באווסטה
האָוֶסְטָה, ברבים אווסטות, הם כתבי הקודש הזורואסטריים. הם מחולקים לשני חלקים, כאשר החלק הקדום יותר נקרא גאת'ה ומיוחס לנביא זרתוסטרה עצמו (ככל הנראה בין 1400 ל-1000 לפנה"ס), והמאוחר יותר נקרא 'האווסטה הצעירה'. תחילתם כתורה שבעל פה, ושרידיהם הועלו על הכתב ככל הנראה בתקופה הסאסאנית (מאות 3–6 לספירה).
בגאת'ה מופיע אהרימן פעם אחת בלבד בשמו הקדום 'אנגרה מניו': "...ואז אדבר, על שתי הרוחות הראשיות של הקיום... והרוח הקדושה דיברה אל הרוח הרעה (מילולית- אנגרה מניו)...". 'הרוח הרעה' מוזכרת שוב בגאת'ה, בשם מעט שונה, כאחת מבין שתי הרוחות הגדולות שבחרו בין הטוב ובין הרע. כלומר, אנגרה מניו בחר להיות רע ולא נולד כזה. יש המפרשים מהגאת'ה כי שתי הרוחות הן תאומות, בנותיו של האל אהורה מאזדה.
אנגרה מניו מופיע באווסטה הצעירה במספר מקומות, בין היתר בתיאור מלחמתו ב'רוח הקדושה'. במקום מסוים הוא אף מוזכר כלוקח חלק בבריאת העולם, כאשר בתגובה לבריאת הדברים הטובים בידי אהורה מאזדה (ולא הרוח הקדושה), ברא הוא את הדברים הרעים. בחלקים מהאווסטה הצעירה לא קיימת הבחנה בין 'הרוח הקדושה' לבין אהורה מאזדה, רעיון המתקבע בבירור בטקסטים המאוחרים יותר, ומסביר את החריגה הנ"ל. במקום אחר מופיע כי אנגרה מניו ניסה לפתות את זרתוסטרה לנטוש את דרך הטוב, אך זה סירב.
בטקסטים מאוחרים
כפי שצוין לעיל, חלקים רבים מהאווסטה אבדו. הידע שקיים בנושא בריאת העולם לפי הדת הזורואסטרית נמצא בטקסטים מאוחרים יותר כמו ה'בּוּנְדַהִישְׁן' ("בריאת ההתחלה") ו'המבחר של זָאדְסְפְּרַם', כאשר החוקרים סבורים שמקורם של טקסטים אלה בחלקים האבודים של האווסטה. בטקסטים אלה מופיעים אהורה מאזדה ואנגרה מניו בשמותיהם בפַּהְלַוִי (ניב של פרסית אמצעית)- אוהרמזד ואהרימן.
לפי ה'בונדהישן' ו'המבחר של זאדספרם', במשך 3,000 השנים הראשונות של הקיום לא היה עולם גשמי. אוהרמזד ואהרימן, שתי ישויות יודעות כל, שכנו במקומות מנוגדים: "אוהרמזד שכן למעלה, באור הטהור, ואהרימן שכן במעמקים, בחשכה." אוהרמזד הבין שאהרימן עומד לתקוף אותו, וכהכנה לתקיפה ברא את ה'אַמְשַׁה ספְּנְטַה', הישויות הקדושות. במקביל ברא אהרימן את יצורי האופל. אחרי 3,000 שנים אהרימן תקף, וביוזמת אוהרמזד הם קבעו זמן מוגדר ללחימה- 12,000 שנים, וזירה מוגדרת ללחימה- העולם הגשמי. זמן הלחימה המוגדר מחולק אף הוא לשלוש תקופות, כאשר 3,000 השנים של תקופת ההכנה הראשונית נספרות אף הן לפי חלק מהמקורות. מיד לאחר הגדרת הזמן, גורש אהרימן שוב לחשכה, ואוהרמזד עסק בבריאת העולם הגשמי במשך 3,000 השנים הבאות. עם סיומן תקף אהרימן בשנית, וניצח. הוא זיהם את העולם שאוהרמזד ברא ברוע והתחיל את תקופת הזמן בה אנו נמצאים כעת- תקופת העירוב בין הטוב והרע. תקופת העירוב תגיע לסיומה כעבור 3,000 שנים נוספות, עם טיהור העולם מכל הרע וניצחונו המוחלט של הטוב. זוהי למעשה אחרית הימים. לא ברור האם באחרית הימים יושמד אהרימן לחלוטין, או רק יאבד את כל כוחותיו.
פולחן
אין עדויות רבות על פולחן שנערך לכבוד אהרימן. מקור אחד הוא פלוטרכוס שכתב בספרו 'איזיס ואוזיריס' על טקס קורבן מסוים אותו ערכו מאמיני זרתוסטרה, ונועד למנוע מחלות ו"דברים חשוכים" אחרים. אזכור נוסף מופיע ב'דֶנְקארט', אחד הטקסטים הזואורסטרים, שם כתוב על כת ה'מכשפים' הכופרים שסוגדת ל"אהרימן המשמיד".
ייצוגים באומנות
מאחר שלאוהרמזד ואהרימן אין קיום בעולם הגשמי, לא נהגו הזורואסטרים לפסל או לצייר אותם. אף על פי כן, ייצוג וודאי אחד של אהרימן מופיע בכתובת סלע של ארדשיר הראשון, ששלט באימפריה הסאסאנית בין השנים 224 ל-241 לספירה. כתובת זו מתארת את ארדשיר מקבל את טבעת המלוכה מאוהרמזד לאחר ניצחונו על אויביו. מתחת לסוסו של אוהרמזד שוכב אהרימן המובס, בדמות אדם, אשר שערות ראשו המסולסלות מסתיימות בראשי נחש ואזניו נראות כאוזני ארנב.
השפעות על היהדות
לאחר גלות אשור, בשנת 721 לפנה"ס, נוצר מגע בין העם האיראני ותרבותו ליהודים. מפגש זה השפיע רבות על התפתחות רעיונות שונים ביהדות, ודרכה גם על הנצרות והאסלאם. בין הרעיונות שניתן להצביע עליהם: אחרית הימים, העולם הבא ועוד.
אף הרעיון של ישות רעה שנאבקת עם האל ככל הנראה לא היה קיים באמונה היהודית עד המפגש עם דמותו של אהרימן, או בשמו היהודי ה"שטן". בספרים שנכתבו לפני גלות בית ראשון מופיעה המילה "שטן" במשמעות כללית של אויב, או יריב. לעומת זאת, בספרים מתקופת בית שני, כמו איוב, זכריה ודברי הימים, מקבל השטן את המשמעות אותה אנו מכירים היום- יריבו הרע של האל עצמו.
אהרימן מוזכר בגמרא מספר פעמים בשם אהורמין.
לפי חוקרים מסוימים, גם התפיסה הקבלית לגבי מקור הרע נובעת מהיכרות של מקובלים עם טקסטים זורוואניים. לפי תפיסה זו, מקור הרע הוא ב"מחשבה הרעה" של האל, רעיון המקביל לתורה הזורוואניסטית הגורסת כי אוהרמזד ואהרימן נולדו מספק, או מחשבה רעה, שעלו בנפשו של אל קדום יותר, זוּרְוָאן.
מיליציית מאוטה
מיליציית מאוטה (בפיליפינית: Maute group), הידועה גם בשם המדינה האסלאמית בלאנאו, הייתה מיליציה אסלאמיסטית קיצונית של בני המורו הפעילה בפיליפינים, ומורכבת ברובה מפעילים ג'יהאדיסטים לשעבר בחזית השחרור האסלאמית של המורו ומלוחמים זרים מדרום-מזרח אסיה. מנהיג ומייסד המיליציה הוא עבדאללה מאוטה, והיא פעלה בעיקר במחוז לאנאו דל סור באי מינדנאו שבדרום הפיליפינים בו נמצאת אוכלוסייה מוסלמית גדולה. המטה המרכזי של המיליציה שכן במחנה דארול אימאן באזור העירוני בוטיג שבמחוז לאנאו דל סור, עד שביוני 2016 הצבא הפיליפיני פשט על המטה; מאז, תחומי הפעילות של המיליציה הוגבלו לרוב לישוביים מרוחקים סביבות בוטיג בדרום האי מינדנאו, בה הם שלטו על מספר כפרים. מאוטה חברה ככל הנראה בח'ליפות האסלאמית במינדנאו - ארגון גג של כל הארגונים הג'יהאדיסטיים במינדנאו שמטרתו המוצהרת להקים מדינה עם שלטון אסלאמי באי ובעל קשרים עם המדינה האסלאמית.
המאוטה פורקה בשנת 2019.
הקמה
מקורות בצבא הפיליפינים, טוענים שההתנגשות הראשונה שלהם עם המיליציה הייתה בשנת 2013, כאשר לוחמי המיליציה תקפו מחסום ביטחוני של כוחות הממשלה במדלום שבמחוז לאנאו דאל-סור. על פי הצבא, המיליציה כללה באותו זמן כ-100 פעילים, והיא קיבלה ציוד מארגוני טרור זרים. המיליציה ככל הנראה קשור לאל-ג'מאעה אל-אסלאמיה - זרוע אל-קאעידה באינדונזיה.
אף על פי שמאז הקמתה המיליציה עשתה שימוש קבוע בדגל המדינה האסלאמית ובסמליה, גורמים ממשלתיים טענו בתחילה שלמילצייה אין קשר עם דאעש ומדובר בסך הכול בתושבים חמושים. עם זאת, חוברות הדרכה של המדינה האסלאמית וכן מסמכים אחרים של מרכז התקשורת אל-חיאת שנתפסו בהמשך ממחנות של המיליציה, הראו שהיא נמצאת בקשרים עם המדינה האסלאמית או מנסה להצטרף אליה.
האזור העירוני בוטיג בו שכנה זמן רב המפקדה הראשית של המיליציה, הוא גם המעוז של חזית השחרור האסלאמית של המורו, ובין הפעילים בארגונים יש קשרי דם או קשרי נישואין. מנהיגי מיליציית מאוטה - האחים עומר ועבדאללה מאוטה, הם בני דודים של עזיזה רומאטו - אשת סגן היו"ר לשעבר לענייני צבא של החזית, עלים עבדול עבד עזיז מימבאנטס שקבור בבוטיג. האחים מאוטה היו בעצמם חברים בעבר בחזית השחרור האסלאמית של בני המורו.
אריק נלסן
אריק נלסן (באנגלית: Eric Nelsen; נולד ב-26 ביוני 1991) הוא שחקן ומפיק אמריקאי זוכה פרסי אמי וטוני.
קריירה
הופעתו הראשונה של נלסן בטלוויזיה הייתה בשנת 2006 בסדרת הטלוויזיה "Sensing Murder". נלסן הופיע בסדרות טלוויזיה רבות בהן חוק וסדר, בנות, הרשימה השחורה, שוטרים בדם והאישה הטובה.
בשנת 2008 נלסן גילם את ברט סמפסון בהפקה המקורית של ברודוויי של המחזה "13".
בשנת 2010 החל לשחק בסדרת הטלוויזיה "המפרץ". הוא שיחק בסדרה עד שנת 2017. בשנת 2018, זכה נלסן בפרס אמי ביום לשחקן משנה מצטיין בסדרת דרמה דיגיטלית בשעות היום על משחקו בסדרה. כמפיק, נלסן זכה בשלושה פרסי אמי עבור "המפרץ" ובפרס טוני על המחזה "הירושה" שהוצג בברודוויי. הוא גם הפיק את סרט האינדי "ווייקפילד" בכיכובם של בריאן קרנסטון וג'ניפר גארנר.
בשנת 2013 דיבב קולות שונים בסרט האנימציה "הממלכה הסודית". באותה שנה שיחק בתפקיד משנה באופרת הסבון, "כל ילדיי"  . שנה לאחר מכן שיחק בסרט הקולנוע "הדרך לגיהנום".
בשנת 2021 החל לשחק בסדרת הטלוויזיה "1883" בתפקיד אניס, קאובוי צעיר ויפה תואר שמסכים לעזור ללוות משלחת של גברים, נשים וילדים חסרי ניסיון צפונה כדי למצוא בית.
חיים אישיים
נלסן הוא יליד ווסט פאלם ביץ', פלורידה. הוא עבר לניו יורק עם משפחתו בגיל 13. אריק התחתן עם השחקנית סינטי ריד (כיום נלסן) בפורט וורת', טקסס ב-29 בנובמבר 2013 ואשתו ילדה את בתם מולי מורגן נלסן ב-1 באוקטובר 2019 בלוס אנג'לס, קליפורניה.
הילה חדד-חמלניק
הילה חדד-חמלניק (נולדה ב-3 במרץ 1984) היא מהנדסת חלל ואווירונאוטיקה אשר כיהנה כמנכ"לית משרד החדשנות, המדע והטכנולוגיה. קודם לכן שימשה כסמנכ"לית אסטרטגיה וחדשנות בחברת נתיבי ישראל.
ביוגרפיה
ב-2007–2009 למדה לתואר בלימודי דיפלומטיה מאוניברסיטת תל אביב ולאחר מכן המשיכה לתואר שני במנהל עסקים גם הוא באוניברסיטת תל אביב. ב-2014 החלה ללמוד תואר שני נוסף במדיניות ציבורית וממשל מהאוניברסיטה העברית בירושלים, במסגרת המחזור השלישי של צוערים לשירות המדינה. סיימה את התואר ב-2016.
באפריל 2016 עברה למשרד התחבורה, שבו שימשה כראש מינהלת פרויקטי תשתיות לאומיות. בין היתר שימשה ראש מינהלת נתיבי ישראל במסגרתה הובילה קידום וביצוע של פרויקטים בהיקף של 27 מיליארד ש"ח, שכללו את מסילת העמק, מסילת עכו-כרמיאל, כביש 6 חוצה צפון, מסילת הרכבת המהירה לירושלים וחשמול מסילות הרכבת.
ב-2019 נבחרה לאחת מ-40 הצעירים המשפיעים של העיתון "TheMarker".
בשנת 2020 מונתה לסמנכ"לית אסטרטגיה וחדשנות בחברת נתיבי ישראל.
ב-14 באוקטובר 2021 נכנסה לתפקידה כמנכ"לית משרד החדשנות, המדע והטכנולוגיה תחת השרה אורית פרקש-הכהן. בינואר 2023 הודיעה על רצונה לסיים את תפקידה במסגרת חילופי הממשלה. באפריל 2023 פורסם כי תתחיל תפקיד חדש כיו"ר פעילה של חברת דוטס — חברת אגריטק ישראלית שעוסקת בתחום הטכנולוגיה החקלאית.
חדד-חמלניק נשואה ללירון ולהם שלושה ילדים. היא מתגוררת ביישוב כרמית שבצפון הנגב.
Under Rug Swept
Under Rug Swept (מילולית: מה שטוטא מתחת לשטיח) הוא אלבומה החמישי של הזמרת הקנדית אלאניס מוריסט. האלבום יצא לאור ב-25 בפברואר 2002 והוא האלבום הראשון שמוריסט כתבה והפיקה את כל שיריו.
האלבום דורג במקום הראשון ב-12 ארצות, בהם מצעד הבילבורד 200 ומצעד האלבומים הבריטי וכלל את הלהיטים "Hands Clean" ו"Precious Illusions". למרות הצלחתו היחסית, המכירות היו נמוכות מן המכירות של שני האלבומים הקודמים של מוריסט.
רשימת רצועות
כל השירים נכתבו והולחנו על ידי אלאניס מוריסט
אוקיינוס (מיתולוגיה)
אוקיינוס (ביוונית עתיקה: Ὠκεανός; בלטינית: Oceanus) הוא טיטאן הים מהמיתולוגיה היוונית.
במלחמת הטיטאנים
ברוב גרסאות הסיפור אודות מלחמת הטיטאנים ושנים-עשר האלים האולימפיים, הטיטאנומכיה, לא עמד אוקיינוס, יחד עם פרומתאוס ותמיס, לצדם של אחיו הטיטאנים כנגד אלי האולימפוס, ובמקום זאת פרש מן הקרב. בנוסף, הוא סירב להושיט עזרה לקרונוס, כשהלה מרד באביו אורנוס.
תיאוריו והתגלמויותיו
אוקיינוס היה, על פי אמונת היוונים והרומאים הקדמונים, נהר ענק שהקיף את העולם. ליתר דיוק, הכוונה הייתה לזרם מים אוקייני בקו המשווה, שעליו צף "העולם הנושב" (אויקומנה, oikoumene). במיתולוגיה היוונית תואר אוקיינוס בדמותו של טיטאן, בנם של אורנוס וגאיה. באמנות היוונית העתיקה מתואר הטיטאן אוקיינוס לעיתים קרובות כבעל פלג-גוף עליון שרירי עם זקן ארוך וקרניים, ופלג-גוף תחתון של נחש.
חוקרים אחדים סבורים כי אוקיינוס גילם בתחילה את הים התיכון ואת האוקיינוס האטלנטי, שני אגני מי הים הגדולים ביותר שהיו ידועים ליוונים הקדמונים. ברם, עם התפתחות הידע הגאוגרפי נעשה אוקיינוס להתגלמות מימיו הבלתי-נודעים של האוקיינוס האטלנטי (שנקרא גם "ים האוקיינוס"), בעוד שפוסידון שלט על הים התיכון. בת-לווייתו של אוקיינוס היא אחותו טתיס, ומזיווגם נולדו שלושת אלפים צאצאים הידועים בשם אוקיינידים. אוקיינוס מופיע הן במיתוסים והן בקוסמוגרפיה היוונית. קרטוגרפים הוסיפו להציג במפותיהם את זרם המים המשווני המקיף את הארץ ממש כפי שהופיע על מגינו של אכילס.
סמליו של אוקיינוס הם רכיבה על סרטן ענק, ושימוש בנחש ים כמו בחרב.
מגן אכילס
כמתואר באיליאדה של הומרוס, עיטר הפייסטוס את שולי מגינו של אכילס באוקיינוס, כמו העולם עצמו:
ויליאם וילטון
וילטון עבד במועדון במשך 16 שנים (מאז ספטמבר 1883) לפני שקיבל את התפקיד הכפול של מזכיר ומאמן במאי 1899. לפני כן, היה האחראי על קבוצות הנוער וקודם לתפקיד מזכיר המשחק של הקבוצה הראשונה ב-1889. ב-10 שנותיו כמזכיר המשחק של הקבוצה הבכירה, המועדון זכה ב-2 אליפויות סקוטלנד (1891 ו-1899) ו-3 גביעים סקוטיים (1894, 1897 ו-1898). כשהחלה הליגה הסקוטית את דרכה בשנת 1890, וילטון התמנה לגזבר הראשון שלה, כאשר ריינג'רס חלקה את האליפות עם דאמברטון.
בעונה לפני שהתמנה לתפקיד הכפול, ריינג'רס סיימה את העונה בפעם הראשונה עם 100% הצלחה, כאשר ניצחה בכל 18 המשחקים והבקיעה 79 שערים. אף קבוצה לפני כן או אחרי כן לא הצליחה לחזור על ההישג, אף על פי שמספר קבוצות סיימו עונות ללא הפסדי ליגה, כמו ארסנל ב-2004.
תחת שרביטו של וילטון, זכו הריינג'רס ב-7 אליפויות והיו בזמנו לקבוצה השנייה המצליחה ביותר בסקוטלנד אחרי סלטיק. עם זאת, וילטון לא זכה לראות את מלוא ההצלחה של קבוצתו. ביום לאחר המשחק האחרון של עונת 1920, יצא וילטון לחופשה ונהרג בתאונה ימית ביומה הראשון. ממשיכו בתפקיד המאמן היה ביל סטרות'.
ראדו היפה
ראדו היפה, המכונה על ידי היסטוריונים גם "ראדו השלישי" (ברומנית: Radu cel Frumos; בטורקית: Yakışıklı Radu Bey; נולד בין 1437-1439 – מת ב-1475 בטרנסילבניה) היה שליט ולאכיה לסירוגין בין השנים 1462–1473, דצמבר 1473- אביב 1474, אביב 1474 - אוקטובר 1474 ואוקטובר 1474 - תחילת 1475.
ראדו היפה היה בן של ולאד דראקול (ולאד השני) ושל וסיליסה לבית מושאט ואחיו הצעיר של ולאד המשפד ("ולאד צפש" או "דרקוליה"). אחיו הגדולים יותר היו מירצ'ה השני וולאד הנזיר. ראדו היפה, המכונה בטורקית ראדו ביי, נודע כידיד ובן ברית של הסולטאן מהמט השני "הכובש".
שנות נעוריו כבן ערובה אצל הסולטאן העות'מאני
ראדו היפה נולד בגלות טרנסילבניה. כילד קטן, ליווה את אביו ואת אחיו הגדול ולאד "דרקולה" ("המשפד") בחצרו של הסולטאן הטורקי מוראט השני, בברוסה. לא ברור אם השארת הילדים כבני ערובה אצל הטורקים החלה עוד ב-1437 בעקבות כניעת אביו לסולטאן, או מאוחר יותר, ב-1442. ידוע כי החל מ-1442 הם גדלו במבצר אגריגז (Eğrigöz) בנפת אמט בוילאייט גרמיאן, לא רחוק מקיטאהיה, במעקב אנטוליה. חייהם היו במידה רבה תלויים בנאמנות אביהם ולאד דראקול לאימפריה העות'מאנית. בעת שהותם כבני ערובה קיבלו הבנים חינוך שכלל לוגיקה, לימוד הקוראן והשפה הטורקית. כמו כן למדו אמנויות לחימה, כולל רכיבה על סוסים. בינתיים, ולאד דראקול, אביהם, הצליח לעלות שוב לכס השלטון בוולאכיה מולדתו, אחרי שהודח על ידי יאנוש הוניאדי. ב-1448 ולאד דרקולה ("צפש", המשפד) שוחרר כדי לשמש שליט בוולאכיה מטעם העות'מאנים. ראדו שנשאר, ככל הנראה מרצון, אצל הטורקים, ייתכן - אחרי שהמיר אולי את דתו לאסלאם.
לפי עדות הכרוניקן הביזנטי לאוניקוס כאלקוקנדילוס, בספרו "Historiarum Demonstrationes", ראדו הפך למאהב בנו של מוראט השני, הסולטאן מהמט השני. הכרוניקן מספר שניסיון ראשון של מהמט לפתותו לא צלח מפני שראדו שלף סכין, פצע את מהמט ואז נמלט וטיפס על עץ; בהמשך השניים נתידדו. ראדו מילא משימות צבאיות, בראש יחידות של יניצ'רים, כמו בדיכוי מרד באנטוליה, וכן השתתף ב-1453 בכיבוש קונסטנטינופול לצידו של מהמט השני.
עלייתו שלטון
באביב 1462 הצטרף ראדו היפה, ככל הנראה, בראש גדוד משלו המורכב מ-4000 פרשים וולאכים, למסע עונשין של הסולטאן מהמט השני נגד אחיו, ולאד המשפד, בוולאכיה. הם הוצבו בכוח החלוץ של הצבא העות'מאני. מגובה בעוצמת צבא הסולטאן שעמד מאחוריו, הצליח ראדו למשוך לצידו, לימים, את רוב הבויארים - והוכתר, ככל הנראה ביולי 1462, על ידי מהמט השני לשליט וולאכיה במקום ולאד צפש אחיו, שנאלץ להימלט לטרנסילבניה. הבויארים היו שבעי רצון מהחלפתו של צפש בשליט בינוני וחלש יותר. מלך הונגריה, מתיאש הוניאדי, עמד לצאת ולהחזיר את ולאד צפש לשלטון, אך חזר בו כשמסרו לו סקסונים טרנסילבנים בבראשוב, בעלי חשבון ישן עם השליט המודח, שלוש איגרות מזויפות שהצביעו על כוונות-כביכול של ולאד צפש להיכנע לטורקים, ולחתור תחת שליטת המלך ההונגרי בטרנסילבניה. הוניאדי, שהאמין באמיתות האיגרות, עצר את מסעו ושלח את ולאד צפש לכלא בווישגראד. כוח טורקי של אקינג'י בראשות מכאלולו עלי ביי נשאר זמנית בוולאכיה, כדי להבטיח את ביטחונו של השליט החדש.
שמו של ראדו היפה כשליט מוזכר כבר באיגרת מ-15 באוגוסט 1462, מאת סגן-הקומס של הסקלרים אל נכבדי בראשוב ואל בעלי ארמון בראן; באיגרת התבקשו הנכבדים לשמור על הסכם השלום שנחתם עם "הנסיך המכובד ראדו, כעת ווייבוד של החלקים הציסאלפינים".
במשך כמעט עשור ידעה ולאכיה תחת שלטונו של ראדו היפה תקופת שלווה יחסית, ללא עימותים עם הטורקים או עם הונגריה השכנה. הוא הקפיד לשלם לעות'מאנים מיסים כבדים (12,000 זהובים בשנה), לשלוח מתנות יקרות לסולטאן וליידע אותו על התנהגותם של המושלים הטורקים שעל יד הדנובה. יחסיו עם הסוחרים הסקסונים מבראשוב (קרונשטאט) ומסיביו (הרמנשטאט) היו קרירים. נותרו מכתבים רבים שבהם התלוננו הסוחרים על קשיים עם הבירוקרטיה השלטונית הוולאכית. ב-1470 פרץ ככל הנראה רעב בוולאכיה והיה צורך לייבא דגנים מנסיכות טרנסילבניה הסמוכה. המלך ההונגרי מתיאש הוניאדי אסר כל יצוא של חיטה, שעורה, שיבולת-שועל ודוחן לוולאכיה כדי למנוע מחסור ועליית מחירים בטרנסילבניה, שהייתה תחת שלטונו.
תחילת המלחמות עם שטפן הגדול; המסע לקווקז עם הצבא העות'מאני
בסוף מלוכתו נאלץ ראדו לעמוד בפני ניסיונות חוזרים ונשנים מצד שטפן הגדול, שליט מולדובה, להדיחו - בגלל מדיניותו הכנועה כלפי העות'מאנים.
יש הסבורים שבסוף 1469 ניסה ראדו ללא הצלחה, בעזרת הבאיים מדוברוג'ה, לכבוש את קיליה, עליה השתלט שטפן הגדול ב-1462. בתגובה לכך יצא שטפן הגדול, שכעס על מדיניותו הפרו-עות'מאנית של ראדו היפה, לפשיטות בוולאכיה, ושרף את נמל בראילה שעל הדנובה(27 בפברואר 1470), והעלה באש את העיר טרגול דה פלוץ' (28 בפברואר) ואת מחוז יאלומיצה. מלך פולין קזימיר הרביעי ניסה ככל הנראה, לשווא, לתווך בין שני השליטים, ובמרץ 1471 פלש ראדו היפה - כתגובת-נגד - למולדובה, בזמן ששטפן הגדול השליט היה שקוע במאבק בטטרים מחצי האי קרים בראשות אמינק מרזה. שטפן, שהצליח לגלות ולדכא בינתיים קנוניה פנימית של קבוצת בויארים נגדו, יצא לקראת ראדו וניצח אותו ניצחון מוחץ (ב-7 במרץ 1471), על יד היישוב סוץ', מצפון מרמניקו סראט.
במרץ 1473 הצטרף ראדו היפה כידיד ובן חסות של הסולטאן, בראש 12,000 חיילים וולאכים, למסע של מהמט השני בקווקז כנגד אוזון חסן, השאה הטורקמני של ממלכת פרס (שליט אימפריית אק קויונלו). הוולאכים לקחו חלק בניצחון באוטלוקבלי ב-11 באוגוסט 1473, למסע צבאי הארוך ביותר שבו השתתף צבא רומני אי-פעם - דרך רומליה, אסיה הקטנה ועד קווקז.
בתקופה בה הטורקים היו טרודים בסכסוך עם פרס, ב-8 בנובמבר 1473 פתח שטפן הגדול במערכה חדשה כנגד ראדו היפה, וב-18 עד 20 בנובמבר 1473 הביס שטפן את יריבו על גדת נחל וודנאו (או וודנה), לא רחוק מהכפר גרגיצה, 45 ק"מ צפונית-מזרחית מבוקרשט. ראדו נמלט לבוקרשט, אך שטפאן כבש את העיר ב-23 בנובמבר 1473. משפחתו של ראדו, כולל אשתו ובתו, וכל אוצרותיו ודגליו, נפלו לידי המולדבים. במקומו של ראדו הועלה לשלטון לזמן קצר בסאראב הזקן לאיוטה, טוען לכתר ממשפחת דנשט, ששב מתקופת גלות ארוכה אצל הסקסונים בטרנסילבניה.
ב-28 בנובמבר ניסה ראדו לחזור לשלטון, אבל הכוח הצבאי הטורקי (לפי הכרוניקה המולדבית-גרמנית כ-13,000 חיילים טורקים) ועוד 6,000 וולאכים שהתערבו לטובתו, חוסלו על ידי שטפאן. 2,300 שבויים טורקים הועלו על ידי שטפאן על שיפודים "דרך הטבור", כפי שמפרט הכרוניקן.
מלוכתו השנייה ואולי השלישית, דצמבר 1473 - סתיו 1474
כעבור כחודש, בהיעדרו של שטפן הגדול ששב לארצו, חזר ראדו עם עזרה צבאית טורקית נוספת, גרש את בסאראב הזקן לאיוטה מוולאכיה ושב לשלטון. אולם במהלך שנת 1474 היו ככל הנראה ניסיונות חוזרים של שטפן הגדול להכתיר שוב את בסאראב הזקן כשליט וולאכיה במקומו של ראדו. יש הסבורים כי באביב 1474 חזר בסאראב הזקן בעזרתו של שטפן הגדול. ראדו נמלט למבצר הטורקי שבג'ורג'יו. נמצאה איגרת ששלח לנכבדי בראשוב ב-10 באוגוסט 1474. עם זאת, א. קזן וא. דניזה מציינים במחקרם כי ניסיונות אלה של שטפאן עד לסתיו 1474, ככל הנראה לא צלחו. מכל מקום, מלך פולין קזימיר הרביעי ניסה שוב לתווך בין שטפאן לראדו במטרה להשיג פשרה, ולמנוע פלישה טורקית בסמיכות לגבולות פולין. ברם, שטפן הגדול נחוש היה באותה תקופה להמשיך מאבקו בטורקים, ודחה את פניות המלך הפולני. הכרוניקן הפולני, הבישוף יאן דלוגוש, מציין כי שליחי המלך "השתכנעו כי שטפאן אינו מתכוון לעשות שלום עם ראדו. וזאת לא מפני שלא חפץ בהסכם צודק, אלא מפני שראדו, במוסרו את כל המבצרים לידי הטורקים, תוך תלות ברצונם ודברם, לא היה יכול ולא העז לפעול על דעת עצמו, אלא היה נתון תחת שליטה זרה." ב-1 באוקטובר 1474 פלש שוב שטפאן לוולאכיה, הרס את המבצר של ראדו בטליאז'ן ושוב העלה את בסאראב הזקן על כס וולאכיה.
נישואים וצאצאים
מקום קבורתו של ראדו היפה אינו ידוע. ייתכן כי היה במנזר טנאגנול במחוז אילפוב, אותו הקים.
קישורים חיצוניים
(קונסטנטין ק. ג'ורסקו ודינו ק. ג'ורסקו - "תולדות הרומנים", כרך ב, 1352-1606) Ştefan Andreescu ''Vlad Ţepeş între legendă şi adevăr istoric. Editura enciclopedică, Bucureşti, 1998'' Ileana Cazan, Eugen Denize - Marile puteri şi spaţiul românesc în secolele al XV-lea- al XVI-lea Editura Universităţii din Bucureşti 2001, cap.3 - Domnia lui Ştefan cel Mare - epoca de maximă afirmare politică a Moldovei medievale""
סירה (פאב וקפה בירושלים)
סירה הוא פאב ובית קפה שפועל ברחוב בן סירא 4 בירושלים. בניגוד לבתי עסקים אחרים במרכז העיר, הפאב פעיל גם בימי שישי ושבת. במקום נערכות לעיתים הופעות מוזיקליות שונות.
היסטוריה
הבניין שבו פועל הפאב נבנה בתחילת המאה ה-20, והיה שייך לפני מלחמת העצמאות לפטריארכיה הארמנית, שבבעלותה בניינים רבים באזור זה של מרכז ירושלים. כמה שנים לאחר 1948 רכש את הבניין דויד חסון, וכיום שייך הבניין לבנותיו. הבניין ניצב בין בניין ברחוב בן סירא מס' 2, שבו התגורר בשנת 1920 המנהיג הציוני זאב ז'בוטינסקי, לבין בניין אחר, ברחוב בן סירא מס' 6, שבו התגורר הצייר מירון סימה, וכיום, לאחר בינוי מחדש, פועל בו "מלון בראון JLM ממילא".
פאב סירה הוקם ב-8 במאי 2005 על ידי ליאור גוטריימן, במקום פאב אחר שפעל במקום - "הדיוואן", שהוקם על ידי פריד בשארה, ונוהל בהמשך על ידי ישי הלפר (בנו של האנתרופולוג ג'ף הלפר) ועל ידי לידיה מלטין. מאז הקמת הפאב בשנת 2005 הוא עבר מספר גלגולים ניהוליים: בשנים 2005–2009 נוהל הפאב במשותף על ידי גוטריימן ותומר מעיין מרזל (שהייתה אז בת זוגו), בשנים 2009–2017 ניהל גוטריימן את המקום לבדו, ומשנת 2017 שותף בבעלות גם לני בוס.
בשנים 2017–2022 התרחב הפאב והוקמה שלוחה שלו כבית קפה נבדל, מול הפאב, ברחוב בן סירא 1, במקום שבו שכנה בעבר מסעדת "קבלייר".
דוד מונשיין, מספר הסיפורים הירושלמי, ציין בעקבות ביקורו בפאב בשנת 2022, כי המקום מזכיר לו באיכויותיו, באווירתו, ובאנשים המתקבצים בו, את מועדון בכחוס ומרתפי סורמלו של שנות ה-60.
בין המלצרים שעבדו במקום בעבר ניתן למנות את המשורר רומן אייזנברג, ובתקופת ה"הדיוואן" בתחילת שנות האלפיים עבדו במקום שאנן סטריט,וסייד קשוע.
כמו כן, נוהגים לשבת בפאב אנשי תרבות ורוח ירושלמים, ובהם המשורר עמוס נוי ואחרים.
פעילות מוזיקלית
במשך השנים שילב הפאב בפעילותו הרגילה גם הופעות מוזיקה, שירה ותקלוט.
בשנים הראשונות לפעילות הפאב, הייתה בו רחבת ריקודים קטנה, והמקום שימש כזירת התנסות לדי ג'יי רבים בתחילת דרכם המקצועית. בין הדי גיי שהופיעו בפאב ניתן למנות את מארקי פאנק שמתקלט בפאב מתחילתו, ואת אנה הלטה שהחלה את דרכה עוד בדיוואן, אחר כך בפאב סירה, ובהמשך עברה לסצנת הטכנו בתל אביב. כמו כן פעלה במקום קבוצת "רעש רקורדס" ולהקת מוג'אהדין עשתה את הופעתה הראשונה במקום.
בימי ראשון בעבר הונהגו במקום ערבי "במה פתוחה".
מקום מפגש לאוהדי הפועל ירושלים
הפאב והסמטה המובילה אליו מהווים מקום מפגש לאוהדי קבוצות הפועל ירושלים. הם שימשו מספר פעמים כאתר לחגיגות ניצחון של אוהדי הקבוצה.
כמו כן, נערכו בפאב ובקפה ישיבות שונות בנושאים הקשורים לניהול קבוצת הכדורגל. בסוף שנת 2021 חולקו בפאב חולצות עם לוגו כפול של הפועל ירושלים ופאב סירה. בעלי הפאב מעניקים חסויות לקבוצות הכדורגל של מחלקת הנוער של הפועל ירושלים. כך בשנת 2022 ניתנה חסות לקבוצת נערים א' - בנים, ובשנת 2023 ניתנה חסות לקבוצת נערות א' - בנות.
כרומטוגרפיה
עקרון
לסוגי הכרומטוגרפיה הרבים עקרון פעולה משותף. התערובת שאותה רוצים להפריד מומסת בנוזל או בגז (או שהיא בעצמה נוזל או גז); בחלק מסוגי הכרומטוגרפיה מוזרם הנוזל או הגז (המכונה פאזה נעה/ניידת) בצינור או שפופרת שדפנותיו הפנימיות מצופות במוצק או ג'ל (המכונה פאזה נחה/נייחת); לעיתים ממלאת הפאזה הנחה את הצינור כולו. בסוגי כרומטוגרפיה אחרים את הצינור מחליף משטח (נייר, פלסטיק או אחר) המהווה את הפאזה הנחה, והפאזה הנעה נודדת על גביו.
בין שתי הפאזות נוצרות אינטראקציות כימיות (לא תגובות כימיות). בדרך-כלל מדובר במשיכות חשמליות הנובעות מההבדלים בקוטביות של החומרים השונים המעורבים. לעיתים מדובר בהבדלים במסיסות או בכושר ההספגות של החומרים השונים. היות שחוזקן של האינטראקציות בין הפאזה הנחה ובין המרכיבים השונים של הפאזה הנעה שונה ממרכיב למרכיב, זורמים חלק מהמרכיבים במהירות לקצה הצינור או הנייר, ואילו חלק אחר זורם באטיות. כך מופרדת התערובת למרכיביה (הומוגנית).
את התוצאות ניתן לראות בשלושה אופנים:
היסטוריה
מקור המילה כרומטוגרפיה ביוונית: כרומו - "צבע", גרפיה - "כתיבה". השיטה פותחה במהלך המאה ה-19 על ידי הבוטנאי הרוסי מיכאיל צבט. צבט חקר את הפיגמנט כלורופיל המקנה לצמחים את צבעם הירוק. כתוצאה מבידוד הכלורופיל התקבלה שורה של צבעים האופייניים למרכיביו ומכאן שם השיטה. כיום הכרומטוגרפיה התפתחה ונחשבת לכלי אנליטי מדויק להפרדה ולמדידות גזים, מוצקים ונוזלים ללא תלות בהיותם בעלי צבע.
צבט פיתח את השיטה בשנת 1901, הגם שעקרונותיה היו ידועים עוד לפני כן; תרומתו של צבט הייתה ביישום העקרונות לשימוש מעשי. צבט לא הצליח לפרסם את שיטתו במידה רבה, אולי כיוון שכתב את עבודותיו רק ברוסית. במהלך המאה ה-20 התפתחה הכרומטוגרפיה בצעדים משמעותיים; ב-1952 זכו שני בריטים בפרס נובל לכימיה על פיתוח תאוריות מתקדמות ומספר סוגים של כרומטוגרפיה.
כרומטוגרפיית נייר
בשיטה פשוטה זו הפאזה הנחה היא רצועת נייר (העשוי ברובו מתאית), שבמרכזה מניחים טיפה מהתערובת שרוצים להפריד (יש לוודא שאף אחד ממרכיביה לא עלול להגיב עם הנייר). הנייר מוטבל בקצהו אל תוך הפאזה הנעה - מים או אתנול, למשל. הפאזה הנעה מתחילה "לטפס" במעלה הנייר; כשהיא פוגשת את טיפת התערובת היא גוררת את מרכיביה איתה. עתה מתבצעת ההפרדה: מרכיבי התערובת שאינם יוצרים אינטראקציות חזקות עם מולקולות הנייר מטפסים במהירות עם הפאזה הנעה אל קצה הנייר; המרכיבים שיוצרים אינטראקציות עם הנייר מזדחלים באיטיות. התוצאה המתקבלת היא שורה של נקודות, כל אחת מייצגת אחד ממרכיבי התערובת.
את התוצאות ניתן להשוות לתוצאות ידועות של החומרים המדוברים. ניתן לחשב את שיעור הנדידה של כל חומר. שיעור הנדידה (מסומן RF) שווה למרחק שנדד החומר (2 ס"מ, לדוגמה) חלקֵי המרחק שנדדה הפאזה הנעה (5 ס"מ, למשל; במקרה זה שווה ה-RF ל-0.4).
בכרומטוגרפיית נייר דו-ממדית מסובבים את הנייר באמצע התהליך ב-90 מעלות. כתוצאה מכך נוצרת הפרדה כפולה, מדויקת יותר; זו משמשת בדרך-כלל להפרדת תערובות בעלות מספר רב של מרכיבים דומים מאוד.
כרומטוגרפיה ברובד דק
שיטה זו, הידועה יותר כ-TLC (באנגלית: Thin Layer Chromatography), זהה בעקרונותיה לכרומטוגרפיית נייר, אלא שכאן הפאזה הנייחת (בדרך כלל סיליקה או אלומינה) מצופה על גבי משטח (זכוכית, אלומיניום או פלסטיק). שיטת ה-TLC מהירה ומדויקת יותר מכרומטוגרפיית נייר ומשום כך, עם התפתחותה של שיטה זו - שיטת כרומטוגרפיית הנייר נעלמה כמעט לחלוטין. שיטת ה-TLC משמשת בעיקר לזיהוי של חומרים לא ידועים המוטענים על גבי המשטח ו"רצים" על גביו לצד חומרים ידועים (סטנדרטים). בסיום תהליך ההרצה מושווה מרחק הנדידה של החומר הנעלם למרחקי הנדידה של הסטנדרטים. ההנחה שעומדת במרכזה של שיטת ה-TLC היא שלחומרים זהים יהיה מרחק נדידה זהה. לכן, על פי מרחק של חומר לא ידוע ניתן לקבוע את זהותו. היא משמשת רבות בכימיה אורגנית בעיקר לבדיקת דרגת הניקיון של החומר ולבדיקה ראשונית של כמות המרכיבים בתערובת.
כרומטוגרפיה ברובד דק נחשבת לשיטה כרומטוגרפיית זולה, קלה ויעילה. היא משמשת בעיקר לזיהוי של חומרים ויש לה יישומים נרחבים בן התחום הכימיה האנליטית והן בתחום הכימיה האורגנית בעיקר לבדיקת דרגת הניקיון של החומר ולבדיקה ראשונית של כמות המרכיבים בתערובת.
ניתן לבצע בעזרת שיטה זו בדיקות כמותיות למציאת ריכוז חומרים, אך שיטות אלו פחות נפוצות. לצורך כימות חומרים בשיטות כרומטוגרפיות ישנו שימוש נרחב בשיטות של כרומטוגרפיה נוזלית בלחץ גבוה (HPLC) וכרומטוגרפיה גזית (GC).
כרומטוגרפיית גודל המולקולה
הפרדה לפי משקל מולקולרי או הפרדה לפי גודל מולקולה Size Exclusion Chromatography - SEC. כרומטוגרפיה סינון בג'ל, או SEC היא שיטה להפרדת חלקיקים לפי נפחם בממס מסוים. לרוב שימושיה הן טיהור ואנליזה של מולקולות סינתטיות וביולוגיות כמו: חלבונים, פוליסוכרים וחומצות גרעין.
ביולוגים וכימאים משתמשים בתמיסה ג'לטינית ספדקס שמורכבת מחרוזים קטנים בעלי חריצים המרכיבים את הפזה הנייחת, דרכה תעבור תמיסת הבופר ובה החלקיקים המיועדים להפרדה. יתרונה של השיטה הוא בכך שניתן להשתמש במגוון גדול של תמיסות מבלי שהן יפגעו בתהליך הסינון ולא יפגעו בפעילות הביוכימית של המולקולות המיועדות להפרדה.
לרוב לא די רק בשיטה זאת להפרדה מושלמת ולכן היא משמשת כאחד השלבים מני רבים (כרומטוגרפיית זיקה, כרומוטוגרפיה לפי מטען וכו').
השיטה היא המסת חומר בממס מסוים והנעתו בתוך קולונה על ידי ממס (בופר) נוסף דרך השכבה הנייחת לשם הפרדתו לפי גודל, כאשר לפי נפח הממס המניע שיצא (אילוציה), מחליטים על גודל המולקולה.
שארל הראשון, דוכס בורבון
ביוגרפיה
שארל נולד בשנת 1401. היה בנם הבכור של ז'אן הראשון, דוכס בורבון ומארי, דוכסית אוברן. הוא מונה בידי אביו לרוזן קלרמון-אן-בובאיס בשנת 1424. ב-1415 נפל אביו בשבי לאחר קרב אז'נקור, ושארל הפך באופן זמני לדוכס בורבון. לאחר שחרורו של אביו הוא תפס בחזרה את השליטה בדוכסות. ב-1434 מת אביו ושארל ירש אותו כדוכס בורבון. בהמשך הוא ירש מאמו את דוכסות אוברן.
כרומטוגרפיה
כרומטוגרפיית גודל המולקולה
הפרדה לפי משקל (Size-Exclusion Chromatography – SEC) היא שיטה שנועדה להבדיל בין מולקולות כתלות בגודלם במרחב.
שארל הראשון, דוכס בורבון
ביוגרפיה
ב-1425 נישא שארל לאגנס מבורגונדי בתו של ז'אן הראשון, דוכס בורגונדיה. שארך שירת בהצטיינות בצבא המלכותי במהלך מלחמת מאה השנים בקרבות כנגד האנגלים. עם זאת הוא שמר על הפסקת אש עם גיסו פיליפ השלישי, דוכס בורגונדיה אשר גם הוא נמנה עם אויבי הכתר הצרפתי. ב-1440 שני הדוכסים אף חתמו על ברית רשמי. הוא נכח בהכתרתו של שארל השביעי, מלך צרפת שהעניק לו תואר אבירות.
דיאדיפורוס
דיאדיפורוס (שם מדעי: Diadiaphorus) הוא סוג של יונק בן לסדרה הקדומה ליטופטרנה אשר חי בערבות אמריקה הדרומית של סוף תקופת המיוקן לפני 17.5-6.8 מיליון שנה מהיום. מאובניו נמצאו בתצורות שונות בארגנטינה ובבוליביה.
מאפיינים
הדיאדיפורוס היה יונק, קרוב ל"גמל המקומי" - המקרוקניה שהיה בעל חדק גדול והגיע למשקל של 1 טון. הוא הגיע לגובה 1.5 מטר בכתפיו ולמשקל 70 ק"ג והיה בעל פרסות קטנות לרגליו אשר רק אחת מהם נגעה בקרקע. צורת חייו הזכירה את ראשוני הסוסים כמו המריקהיפוס. הוא היה בעל ניבים מפותחים ואולי ניזון מעלים נמוכים של שיחים ומצמחיה רכה והיה בעל חלל מוח גדול.
שארל הראשון, דוכס בורבון
ביוגרפיה
למרות זאת, עוד באותה שנה הוא השתתף במרד הפרגואריה כנגד המלך. עם התמוטטות המרד הוא נאלץ להתחנן לרחמים מצד המלך, אשר שלל ממנו כמה מאדמותיו. הוא נפטר במולן ב-4 בדצמבר 1456.
כרומטוגרפיה
כרומטוגרפיית גודל המולקולה
תאוריה ושיטות:
דיאדיפורוס
מאפיינים
יונק זה שימש לטרף לטורפי העל של המישורים כמו הפורוסרקוסיים, התיילקוסמילוס בעל ניבי הענק ואולי העוף הגדול ארגנטוויס.
בתרבות
יונק קדום זה הופיע בסדרה פלאווורלד.
כרומטוגרפיה
כרומטוגרפיית גודל המולקולה
ישנן שתי הנחות בסיסיות שמניחים בשיטת SEC. (יש לשים לב שהן לא תמיד מתקיימות).
שארל הראשון, דוכס בורבון
משפחתו
מנישואיו לאגנס מבורגונדי נולדו לשארל 12 ילדים:
כרומטוגרפיה
כרומטוגרפיית גודל המולקולה
אם לחבר את שתי ההנחות, אז העיקרון המנחה הוא שמולקולות בגדלים שונים יצאו בנפחי אילוציה שונים (אילוציה היא התמיסה שנאספת בתחתית עמודת ההפרדה ובה החלקיקים שעברו סינון). ההפרדה מתבצעת בתוך עמודת הפרדה (Column או קולונה) שמורכבת מצינור חלול ובתוכו ארוזים חרוזים מחוררים (נקראים בידיים - bead) עשויים פולימר (לרוב דקסטרן, אגרוז או מפוליאקרילאמיד (Polyacrylamid)). הבידים מעוצבים בגדלים שונים ויוצרים תעלות דרכם החלקיקים (המתאימים בגודל) יוכלו לנוע, כלומר החלקיקים נעים בתוך הקולונה בנוזל הבופר כאשר בהתאם לגודלם היחסי חלקם נכנסים גם לחריצים של הבידים וחלקם ממשיכים עם הנוזל אל קצה הקולונה. ככל שהחלקיק גדול יותר כך הנפח בו הוא יוכל לנוע בתוך הקולונה קטן יותר ולכן חלקיק גדול יצא בנפח אילוציה קטן יותר.
שארל הראשון, דוכס בורבון
משפחתו
כמו כן היו לו מספר בנים לא-חוקיים ביניהם לואי מבורבון-רוסיון ורנו מבורבון.
כרומטוגרפיה
כרומטוגרפיית זיקה
תאוריה ושיטות
כאשר רוצים להפריד על ידי קולונת אופייניות נלקחים מספר דברים בחשבון:
לפיכך כדי לבודד חלבון מסוים על ידי קולונת אפיניות צריך להכיר את החלבון אותו מבקשים לבודד. לפי הידע המוקדם יודעים לקשור בצורה קוולנטית, אל החרוזים מולקולה אליה לחלבון המטרה אפיניות גבוהה. את החרוזים עם המולקולה הקשורה מעמיסים אל הקולונה והם יהוו את הפאזה הנייחת. בהמשך מעמיסים לתוך הקולונה תמיסה ובה החלבון אותו מבקשים לבודד, לאחר מכן מוזרמת תמיסת בופר שתשטוף את יתר החלבונים שלא נקשרו מהקולונה. בשלב הבא מוזרם לתוך הקולונה את אותה המולקולה שקשרה את החלבון לחרוזים, והיא תתחרה על הקישור לחלבון, כלומר בריכוז גבוה החלבון יקשר אליה וכל שנשאר לעשות הוא לאסוף את האילוציה מתחתית הקולונה.
כרומטוגרפיית חילוף יונים או הפרדה לפי מטען
בשיטה זו, הידועה יותר כ-IEC (באנגלית: Ion-Exchange Chromatography). IEC) מופרדות מולקולות לפי מטענן החשמלי. בשיטה ניתן להפריד כמעט כל סוג של מולקולה טעונה לרבות, חלבונים, חומצות גרעין וחומצות אמיניות. התמיסה המיועדת להפרדה נקראת דוגמית. את הדוגמית מעמיסים לתוך עמודה (קולונה), שהיא בעצם צינור חלול המורכב משכבת ג'ל עשויה חרוזים קטנים (בידים, באנגלית: bead), החרוזים קשורים קוולנטית לשיירים טעונים, ומהווים את הפזה הנייחת. הדוגמית מוזרמת דרך הקולונה על ידי תמיסת בופר ונקראת הפזה הניידת. ניתן גם להשתמש בשיטה זו להפרדה פרפרטיבית (לא לצורך אנליזה), כפי שיוסבר בדוגמה למטה.
הפרדה זו מתבססת על כך שלחלבונים מספר גדול של קבוצות פונקציונליות טעונות (חיובית או שלילית) כתלות בחומציות התמיסה בה הם נמצאים. IEC מפרידה בין חלבונים על סמך המטען הכללי על שרשרת הפפטיד, כאשר המטען תלוי בחומציות הפזה הניידת.
IEC מפרידה בין מולקולות על ידי אינטראקציה יונית בין המולקולות הטעונות הנמצאות בפאזה הניידת לבין השיירים הטעונים (R-X) הנמצאים על הפאזה הנייחת. השיירים מגיבים עם מולקולות טעונות (במטען הנגדי) מהדוגמית.
ניתן לחלק כרומטוגרפיה מסוג זה לשתי תת-קבוצות: כרומטוגרפיית קטיונים וכרמטוגרפיית אניונים. כרומטוגרפיית קטיונים מפרידה בין המולקולות מהדוגמית בעזרת האופי השלילי של השייר על הפאזה הנייחת, כאשר בכרומטוגרפיית אניונים משתמשים בשייר טעון חיובית.
אופי האינטראקציה בין המולקולות יכול להיות מבוקר על ידי pH תמיסת הבופר, כאשר השינוי ב-pH נעשה על ידי הוספה של מלח. ככל שמולקולה טעונה יותר כך ידרשו ריכוזים גבוהים יותר של מלח כדי להזרימה מתוך הקולונה. ניתן לקבל פרופיל אילוציה הדומה ליתר שיטות הכרומטוגרפיה בעמודה, כלומר כדי להזרים חלבון טעון יותר דורש כמות מלחים גבוהה יותר.
דוגמה
תהא דוגמית המכילה את חלבונים א' וב' המתוארים להלן:
הדוגמית תוזרם בנוזל בופר דרך קולונה של כרומטוגרפיית קטיונים (כלומר אל החרוזים שמרכיבים את הפזה הנייחת קשורים שיירים שליליים) חלבון א' בשל מטענו החיובי יקשר בתוך הקולונה לחרוזים בעלי שיירים שליליים, בזמן שחלבון ב' יזרום מתוך הקולונה עם תמיסת הבופר. ישנן מס' שיטות בהן ניתן להשתמש כדי להוציא את חלבון א' מחוץ לקולונה:
כרומטוגרפיית גז
זמן הנדידה של כל אחד מהחומרים בתערובת - הזמן שעובר עד שהם חוצים את העמודה לאורכה - תלוי בנקודת הרתיחה שלהם, בעיקר, ופחות באינטראקציות עם הפאזה הנחה. לפיכך, השיטה יעילה במיוחד להפרדה של סדרות הומולוגיות - תרכובות אורגניות המשתייכות לאותה משפחה, אך הנבדלים זה מזה באטום פחמן אחד (לדוגמה: האלקאנים מתאן, אתאן, פרופאן, בוטאן). כל אטום פחמן נוסף מגביר את חוזקה של המולקולה, ובכך את נקודת הרתיחה שלה; לכן החומרים מגיעים אל הגלאי לפי סדר גודל המולקולה. ההפרדה ב-GC נעשית במהירות, תוך מספר דקות. אחד מחסרונות השיטה הוא שהתערובת הנבדקת רותחת ונהרסת; אלא אם כן ניתן לוותר עליה, יש להשתמש בשיטה אחרת. חיסרון נוסף הוא מחירם של מכשירי ה-GC, המתחיל בעשרות אלפי דולרים.
כרומטוגרפיית נוזל בלחץ גבוה
בשיטה זו, הידועה כ-HPLC (באנגלית: High Performance Liquid Chromatography), מומסת התערובת בפאזה הנעה (ממס זה או אחר), המוזרק בלחץ גבוה אל עמודה או נים. גם כאן מחכה לחומרים גלאי בקצה העמודה, המתרגם את הנתונים לצורה גרפית. ב-HPLC, אולם, ההפרדה מבוצעת על ידי הבדלים בקוטביות של חומרי התערובת. חומרים קוטביים (הידרופיליים) נמשכים לפאזה הנחה ונשארים זמן רב יותר בעמודה, וחומרים הידרופוביים (שומנים, למשל) ממהרים להגיע לקצה. גם שיטה זו טובה להפרדת סדרות הומולוגיות, שכן כל אטום פחמן נוסף מוריד מקוטביות המולקולה.
ב-HPLC מהופך (Reversed Phase (RP) HPLC) הפאזה הנחה היא הידרופובית, בניגוד ל-HPLC הרגיל, בו היא הידרופילית. לפיכך, החומרים מגיעים אל הגלאי בסדר הפוך.
HPLC הוא סוג הכרומטוגרפיה הנפוץ ביותר; 80% מההפרדות מבוצעות בשיטה זו. גם כאן מהווה המחיר הרב חיסרון, ולעיתים מכונה השיטה בהיתול High Price Liquid Chromatography (כרומטוגרפיית נוזל במחיר גבוה).
Babooshka
Babooshka (בעברית: בבושקה) הוא שיר של הזמרת הבריטית קייט בוש שיצא באלבומה Never for Ever משנת 1980. הסינגל, שיצא לאור ביוני 1980, שהה 10 שבועות במצעד הסינגלים הבריטי, כשבשיאו הוא הגיע למקום החמישי. השיר אף היה להיט גדול באוסטרליה כשהשיר בשיאו הגיע למקום השני למשך שלושה שבועות, והיה לסינגל ה-20 הנמכר ביותר לאותה שנה. השיר מדבר על אישה אשר שולחת מכתבים לבעלה כשם עט (בבושקה). השיר בסגנון הרוק עושה שימוש בולט בסינתיסייזר דיגיטלי.
השיר
קייט בוש הקליטה את השיר בין ינואר ליוני 1980 כחלק מהקלטת אלבומה Never for Ever. בשיר מנגן ג'ון גיבלין. השיר מסתיים בדגימה של שבירת זכוכית, אחת הדוגמאות המוקדמות ביותר לדגימה שנוצרה עם הסינתיסייזר הדיגיטלי החדש של Fairlight CMI. בראיון שנתנה לסדרת הטלוויזיה האוסטרלית "Countdown" בשנת 1980, תיארה בוש את השיר כרצון של אישה לבחון את נאמנותו של בעלה אליה. לשם כך, היא החליטה לאמץ את שם העט בבושקה, והיא שולחת לבעלה פתקים במסווה של אישה צעירה יותר, כי היא חוששת שזה ההפך מאיך שבעלה רואה אותה כרגע. מכאן גם מגיעות השורות העוקצניות בשיר "Just like his wife before she 'freezed' on him/Just like his wife when she was beautiful". בוש ציינה כי היא לא הייתה מודעת שבבושקה היא בעצם המילה ברוסית לסבתא. במרירות ובפרנויה שלה, מניחה בבושקה מלכודת לבעלה, שנמשך לדמות שמזכירה לו את אשתו בתקופות מוקדמות, על ידי קביעת פגישה איתו, ובכך הורסת את מערכת היחסים עמו. בוש ציטטה את שיר העם הבריטי "Sovay", בו מתוארת אישה המתלבשת כשודדת דרכים וניגשת לאהובה כדי לבחון את מסירותו, כהשראה לסיפורה של באבושקה. "אני בטוחה ששמעתי על כך בכמה סדרות טלוויזיה לפני שנים, כשהייתי ילדה", סיפרה בוש על השיר. "אתה יודע, הדברים התקופתיים האלה שה-BBC עושים. אני חושבת שזה דבר יוצא דופן שמישהו עושה...בגלל זה מצאתי את זה מרתק".
הקליפ
בקליפ נראית בוש יחד עם קונטרבס המסמל את הבעל, לבושת בגד גוף שחור וצעיף בתפקידה כאישה המרירה. במהלך הקליפ היא משתנה לתחפושת "רוסית" אקסטרווגנטית, מיתית ודי חושפנית בתור האלטר-אגו שלה, בבושקה. איור של כריס אכילאוס לכריכת הספר "Raven – Swordsmistress of Chaos" היווה את הבסיס לתחפושת של בוש בשיר.
ה-B-side של הסינגל מכיל את השיר שלה "Ran Tan Waltz". השיר מבוצע כשיר טרגי-קומי, שבו מתארת בוש דמות של אדם שמקונן על מזלו הרע בחייו על היותו נשוי לאם גחמנית. השיר משתמש במילה "dick" בבית הראשון שלו כדיספמיזם. בוש הצהירה שהיא בדרך כלל לא משתמשת בשפה כה נוקשה או כותבת חומר בצורה כה מפורשת מינית, אלא שהיא רואה בשיר כ"כיף שובב וטוב".
הצלחת השיר
השיר הפך להיות השני של בוש שמגיע לטופ 5 בבריטניה והגיע למעמד של כסף עם מכירת 250000 עותקים לפי איגוד תעשיית ההקלטות הבריטי. בשנת 2021 השיר זכה לעדנה מחודשת וזכה לעלייה בפופולריות שלו בזכות אפליקציית הטיקטוק שחשפה את בוש לקהל האמריקאי.
קוסקוס דרומי
קוסקוס דרומי (שם מדעי: Phalanger mimicus; קרוי גם קוסקוס אפור/מצוי דרומי או קוסקוס אוסטרלי), הוא מין קוסקוס קטן-בינוני שנפוץ בדרום גינאה החדשה ובצפון אוסטרליה. הוא תואר מדעית בשנת 1922 על ידי הזואולוג הבריטי אולדפילד תומאס ובעבר נחשב כתת-מין של קוסקוס צפוני. שמו המדעי ניתן לו על שם נהר מימיקה בגינאה שבקרבתו נאספה הדגימה הראשונה של המין. זהו המין היחיד בסוגו שנמצא באוסטרליה.
תיאור
לקוסקוס הדרומי גוף גוצי וגמיש, ראש חרוטי דמוי אגס ואוזניים קצרות ועגולות. עיניו גדולות ומותאמות לראיית לילה, זנבו ארוך, דק ושרירי ומשמש לאחיזת ענפים. בדומה ליתר הקוסקוסים, גם למין זה יש טפרים חזקים ומעוקלים וכריות הדבקה שמאפשרות לו לטפס בקלות על עצים. אורך ראשו וגופו של הקוסקוס הדרומי: 40-33 סנטימטרים; אורך זנבו: 35-28 סנטימטרים ומשקלו: 2-1.5 קילוגרם.
תת-מינים
המין כולל כיום 2 תת-מינים:
תפוצה וביולוגיה
הקוסקוס הדרומי מצוי בגינאה החדשה ובאוסטרליה; בגינאה, הוא נמצא לאורך השפלה הדרומית של האי - הן בצד הפפואני והן בצד האינדונזי, עם גלישה קטנה למדרונות הדרומיים של הקורדילרה הניו-גינאית. באוסטרליה, הוא מוגבל לאזור מצומצם בחצי האי כף יורק שבקווינסלנד. נוסף על כך, הקוסקוס הדרומי מצוי גם באיי ארו ובאי יוס סודארסו בחלק הצפוני של ים אראפורה הסמוך לגינאה (כול האיים שייכים לאינדונזיה).
בגינאה, בית הגידול של הקוסקוס הדרומי מורכב מיער גדותיים טרופי ליד נהרות, וכן יערות מקוטעים ומטעים; באוסטרליה, בית הגידול כולל יער גשם טרופי ויער גפן נשיר למחצה, נוטופילי או ירוק-עד בתוך הפארקים הטרופיים הגשומים של קווינסלנד.
הקוסקוס הדרומי פעיל בשעות הלילה וחי בגפו בטריטוריה קבועה. את שעות היום הוא מבלה בשינה בעץ חלול. הוא נע על העצים בחיפוש אחר מזונו הצמחוני - עלים, פירות ופרחים. הקוסקוסית ממליטה גור יחיד לאחר היריון של 13 יום, והוא מבלה בכיס שלה מספר חודשים.
מצב
הקוסקוס הדרומי מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור ללא חשש (LC), עקב טווח התפוצה הרחב, אוכלוסייה גדולה, התרחשות באזורים מוגנים רבים וסובלנות במידה מסוימת לשינויים בבית הגידול. מגמת האוכלוסייה בירידה, אך לא ברמה המצדיקה שינוי במצבו לרמה מאוימת יותר. בגינאה, המין מאוים בעיקר על ידי ציד לבשרו, סחר בחיות מחמד וכריית מינרלים. באוסטרליה הוא מוגן לחלוטין בתוך אתר מורשת עולמית.
המין רשום בנספח ג' של אמנת CITES.
אצטדיון ג'ילט
אצטדיון ג'ילט (באנגלית: Gillette Stadium, מכונה The Razor) אשר היה ידוע בעבר בשם '''סי.אם.ג'י. איי פילד''', הוא אצטדיון הנמצא בעיר פוקסבורו במסצ'וסטס (עיר ליד בוסטון) ומשמש כיום כביתם של הניו אינגלנד פטריוטס מה-NFL, הניו אינגלנד רבולושן מה-MLS והמיניטמנס מאוניברסיטת מסצ'וסטס אמהרסט. הפטריוטס אירחו בו את אליפות ה-AFC בשנים 2004, 2008 ובשנים 2012 ו-2013. הוא גם אירח את גביע ה-MLS בשנת 2002
בימיו הראשונים של האצטדיון, האצטדיון נקרא על שם החברה הממשלתית מודוס לינק גלובל סולושנס.
לקראת סוף שנת 2002 שינו את שם המגרש בפעם היחידה עד כה, כאשר התאגיד הרב-לאומי פרוקטר אנד גמבל החליטה להפיק חסות מסחרית של אחד ממוצריה (מותג הגילוח ג'ילט) על שם המגרש.
תזמורת מטרופוליטן
תזמורת מטרופוליטן (בצרפתית: Orchestre Métropolitain) היא תזמורת קנדית, השוכנת דרך קבע במונטריאול, קוויבק. הקונצרטים שלה מתקיימים בעיקר באולם הקונצרטים של מונטריאול, en:Montreal Symphony House בכיכר האמנויות (Place des Arts), והיא מופיעה גם באולם וילפריד-פלטייה en:Salle Wilfrid-Pelletier וב-en:Théâtre Maisonneuve. התזמורת מופיעה בעוד אתרים שונים מחוץ למרכז העיר מונטריאול.
היסטוריה
ראשיתה של התזמורת בשנת 1980, כשאנסמבל Les Variations היה לתזמורת הרשמית לסדרת Concerts Lachine. הנגנים באנסמבל היו בוגרי מוזיקה צעירים מן הקונסרבטוריונים של מונטריאול. ב-1981 שינה "לה וריאציון" את שמו ל"תזמורת מטרופוליטן של מונטריאול רבתי". רוברט סבורי היה היו"ר הראשון של התזמורת (עד 1985) והון באנג היה המנכ"ל שלה (עד 1987). המנהל המוזיקלי הראשון של התזמורת היה מארק בלאנז'ה, מ-1981 עד 1986. בלאנז'ה כיהן גם כמנהל אמנותי מ-1986 עד 1987. התזמורת הופיעה בקונצרטים מזדמנים במשך שנותיה הראשונות, והציגה את סדרת הקונצרטים הראשונה שלה בשנת 1985.
בשנת 1986 קיצרה התזמורת את שמה ל"תזמורת מטרופוליטן" (Orchestre Métropolitain). באותה שנה התהווה גם ה-Choeur de l'Orchestre Métropolitain, עם ז'אק פובר כמנהלו הראשון. בשנה זו גם הייתה אגנס גרוסמן למנהל המוזיקלית השנייה של התזמורת, ולמנהל האמנותית השנייה שלה בשנה שלאחריה. היא כיהנה בשתי המשרות עד 1995. במשך שנות ה-80' וה-90', הרבתה התזמורת להקליט לרדיו קנדה ול"אנאלקטה". בשנת 1993 החלה התזמורת בקונצרטי קיץ ללא תשלום בפארקים של מונטריאול וגם הופיעה במטרו בפעם הראשונה. ג'וזף רסיניו היה למנהל האמנותי של התזמורת בשנת 1995, והחזיק במשרה זו עד 2000, אז החליף אותו יאניק נזה-סגין החוזה שלו עם התזמורת הוארך לא מכבר עד עונת 2021-2020. נזה-סגין ניצח על תזמורת מטרופוליטן בכמה הקלטות מסחריות לחברת ATMA קלאסיק, בהן סימפוניות של אנטון ברוקנר וגוסטב מאהלר. באפריל 2013 הודיעה התזמורת על מינוי ג'וליאן קוארטי כמנצח אורח ראשי הראשון שלה מאז הקמתה, בחוזה התחלתי לשלוש שנים.
בינואר 2005 קיבלו תזמורת מטרופוליטן ונזה-סגין פרסי אופוס מן המועצה למוזיקה של קוויבק, שניים על הקלטת הסימפוניה הרביעית של מאהלר ואחד על הביצוע הקונצרטי של ווצק מאת אלבן ברג. באוקטובר 2005, קיבלה התזמורת פרס פליקס מאת ADISQ awards על אלבום קורט וייל בביצועה, יחד עם דיאן דופרזן. ב-2010, זכתה תזמורת מטרופוליטן בפרס אופוס על הקלטת הסימפוניה התשיעית של ברוקנר.
לוגן הנדרסון
ביוגרפיה
לוגן נולד וגדל בנורת' ריצ'לד הילס, פרבר של העיר פורט וורת', טקסס למשפחה יהודית. בגיל 18 עבר לקליפורניה כדי לפתח את קריירת המשחק שלו.
2014-2009: "ביג טיים ראש"
בתחילת דרכו הנדרסון גילם תפקיד קטן כבריון בתוכנית הטלוויזיה "אורות ליל שישי" (Friday Night Lights).
הפריצה הגדולה של הנדרסון בתחום הייתה בסדרת הטלוויזיה "ביג טיים ראש" בניקלודיאון. הנדרסון גילם בסדרה למשך כל ארבע העונות את לוגן מיטשל - אחד מחברי הלהקה על שמה נקראת הסדרה ואשר מתקיימת ופועלת גם כלהקה אמיתית.
בשנת 2015 דיבב בפרק אחד של הסדרה "הפינגווינים ממדגסקר".
הנדרסון חתם עם סוני מיוזיק אנטרטיינמנט וקולומביה רקורדס כחלק מלהקת "ביג טיים ראש" בשנת 2009.
אלבום הבכורה של הלהקה, "BTR" יצא לאור ב-11 באוקטובר 2010, מתוכו יצא הסינגל "Oh Yeah", בו הנדרסון לקח חלק בכתיבתו. האלבום השני של הלהקה "Elevate" יצא לאור ב-21 בנובמבר 2011 ובו לוגן השתתף בכתיבת השירים : "Time of Our Life" יחד עם המפיק ניקולאס פורלונג, ובכתיבת השירים "Music Sounds Better With U" ,"Love Me, Love Me, ו-"Superstar" יחד עם שאר חברי הלהקה. אלבומה השלישי של הלהקה "24/Seven" שוחרר ב-11 ביוני 2013, ומתוכו הנדרסון כתב יחד עם שאר הלהקה את הסינגל שהוא גם שיר הנושא של הלהקה "24/Seven". זוהי אלבומם האחרון של הלהקה לפני פירוקה.
ו-"Superstar".
2017 - היום: קריירת סולו
לאחר פירוק הלהקה בשנת 2014, הנדרסון לקח הפסקה למשך שלוש שנים כדי להתמקד בחייו האישיים. בדצמבר 2016 הודיע על הוצאת סינגל הבכורה שלו "Sleepwalker". הסינגל שוחרר ב-27 בינואר 2017, מה שהציג את הסאונד החדש שלו, שתואר על ידי המפיק המוזיקלי ניקולאס פורלונג כעל סינגל מתהדר ב"צליל פופ גראנג כהה". הסינגל השני שלו "Bite My Tongue" שוחרר ב-15 בספטמבר 2017, כשהוא ממשיך בכיוון הקולי של סינגל הסולו הראשון שלו. הוידאו קליפ הנלווה אליו זכה לביקורות נלהבות של מבקרים ומעריצים כאחד, שהחמיאו להתפתחותו של המוזיקה שלו מאז "ביג טיים ראש". סינגל שלישי "Speak of the Devil" שוחרר להורדה דיגיטלית ב-30 באוקטובר 2017. ב-15 בפברואר 2018 יצא הסינגל שלו תחת הכותרת "פעילויות אקוסטיות" ובו שלושת הסינגלים הראשונים שלו בגרסה אקוסטית.
הזמר הזכיר את הוצאת אלבום הבכורה הקרוב שלו במדיה החברתית, והעלה תמונות מצילומי האלבום כולל פוסט אחד עם רשימת השירים של האלבום. ב-14 במאי 2018 הודיע הנדרסון על שם אלבום הבכורה שלו שיקרא "Echoes of Departure and the Endless Street of Dreams - Pt. 1", והוא שוחרר ב-18 במאי 2018 להורדה דיגיטלית.
סונז'ה
סונז'ה (ברוסית: Сунжа) היא עיר שנמצאת ברפובליקת אינגושטיה, רוסיה. ליד העיר, פועל נמל התעופה מגאס.
גאוגרפיה
העיר ממוקמת כ-27 ק"מ מבירת אינגושטיה, מגאס, וכ-1,483 ק"מ מבירת רוסיה, מוסקבה.
הונגצ'י L5
הונגצ'י L5 (באנגלית: Hongqi L5) היא מכונית סלון, בעלת הנעה כפולה 4x4, בתצורת רטרו, מתוצרת יצרנית הרכב Hongqi (marque) אשר מיוצרת בין השנים 2014 ועד היום.
הונגצ'י L5 היא מכוניתו הרשמית של שי ג'ינפינג, המזכיר הכללי של המפלגה הקומוניסטית של סין  ונשיא הרפובליקה העממית של סין.
בזמן ביקורו של נשיא צרפת פרנסואה הולנד בסין, הועמדה לרשותו מכונית שרד מסוג "Hongqi L5".
בקשטי
בקשטי (בבלארוסית וברוסית: Бакшты, ביידיש: באַקשט) הוא כפר במחוז משנה איוויה במחוז גרודנו שבבלארוס. עד שואת יהודי בלארוס התקיימה בו קהילה יהודית.
הקהילה היהודית
בשנת 1897 נמנו בעיירה 1,461 תושבים, מתוכם 172 יהודים. מלחמת העולם הראשונה והכאוס שלאחריה חיסלו כמעט לחלוטין את היישוב היהודי בבקשטי וב-1921 נמנו בעיירה רק 13 יהודים. ב-1923 בנתה חברת יקופ"ו 10 בתים למען שרידי הקהילה ובסוף שנות ה-20 נמנו בה 55 יהודים.
בתקופת הכיבוש הנאצי גורשו יהודי בקשטי לגטו איוויה וב-12 במאי 1942 נרצחו עם שאר יושבי הגטו ונקברו בקבר אחים גדול בסמוך לאיוויה.
בלאיט
בלאיט (בהונגרית: Balajt) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
בבלאיט התגוררו יהודים מעטים.
היסטוריה של סן מרינו
תולדותיה של סן מרינו הן אירופאיות במהותן ואופייניות לחצי האי האיטלקי, אולם הן מסייעות להבנת אופייה המיוחד של המדינה כעיר המדינה היחידה שנותרה באיטליה לצידה של קריית הוותיקן, והצליחה לשמור על עצמאותה כמעט בלא הפסקה.
המסורת אודות מרינוס הקדוש
סן מרינו טוענת להיותה הרפובליקה העתיקה בעולם. על פי המסורת נוסדה סן מרינו בשנת 301, לאחר שהסתת הנוצרי מרינוס הדלמטי, נמלט מן האי ראב בים האדריאטי, כיום בשטח קרואטיה, כדי להציל עצמו מרדיפות הקיסר דיוקלטיאנוס. הוא התיישב בהר טיטאנו (Monte Titano), שם המשיך בעיסוקו בסיתות אבן והפיץ את הנצרות. בעלת האדמה, פליקיסימה, גבירה מרימיני, התנצרה לאחר שמרינוס ריפא את בנה הנכה, והורישה את האדמה לקהילה הנוצרית הקטנה. מרינוס הועלה מאוחר יותר לדרגת קדוש והמדינה כמו גם עיר בירתה נקראות על שמו. מחקרים מודרניים טוענים כי מרינוס הקדוש חי במאה ה-6 או ה-7, וכי תולדות חייו הותאמו לצרכים פוליטיים מאוחרים.