cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
שלומי לאופר
ביוגרפיה
היה פעיל חברתי מגיל צעיר, במסגרות שונות, בהן מועצת התלמידים ונוער מרצ. בנוסף, כיהן כיועץ ראש עיריית חדרה לענייני נוער בתקופת כהונתו של ישראל סדן כראש העיר.
החל לעבוד כעיתונאי במקומוני האזור, ברדיו האזורי ובטלוויזיה האזורית. מאוחר יותר עבר לתל אביב ושימש ככתב הרכילות של זמן תל אביב ו-nrg מרשת מעריב. לאחר מכן עבר לידיעות אחרונות להקים את מדור "העלוקה", מדור הרכילות היומי במוסף "24 שעות". בהמשך קודם לתפקיד רכז המערכת של מוסף "24 שעות" ולתפקיד עורך עמודי התרבות, תפקיד בו נשא עד סוף 2008.
בספטמבר 2008 נבחר לוועד המנהל של אגודת הלהט"ב. היה מועמד לכנסת ה-18 במקום ה-11 ברשימת צבר - מפלגת הצעירים של ישראל, רשימה שלא עברה את אחוז החסימה.
בדצמבר 2013 הקים עם נדב גלאון (בנה של זהבה גלאון) את משרד ייעוץ התקשורת GLPR ובין היתר מונה לשמש כיועץ התקשורת והדובר של עיריית חדרה, צוותא, תנו לחיות לחיות, מכון הערבה והרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו.
ב-2019 סגר את משרד הייעוץ ומאז פועל כפרילנס ויועץ התקשורת של ירדנה ארזי.
מרק ברווז
מרק ברווז (באנגלית: Duck Soup) הוא סרט קומדיה של האחים מרקס משנת 1933, בו השתתפו ארבעה מהאחים, גראוצ'ו, צ'יקו, הארפו וזפו מרקס. הסרט נכתב על ידי ברט קלמר, הארי רובי, ארתור שיקמן ונט פרין ובוים על ידי לאו מקארי. בנוסף לאחים מרקס שיחקו בסרט מרגרט דומונט, לואיס קלהרן וראקל טורס.
בשעתו הסרט זכה לביקורת מעורבות והיה לאכזבה בקופות. עם זאת ברבות השנים דעת הקהל השתנתה וכיום הסרט נחשב לאחת מיצירותיהם הבולטות של האחים מרקס וכולל סצינות רבות שהפכו לקלאסיקה, ושוחזרו לאחר מכן בסרטים רבים. הוא כולל קטעים מוזיקליים מקוריים, דיאלוג שנון, וקטעי פנטומימה. הביקורת החברתית והפוליטית, ואף החזון הפוליטי שמציג הסרט, נראים רלוונטיים אף כיום וצוטט בסרטים רבים לאחר מכן.
הסרט סימן את קו פרשת המים בקריירה של האחים – לאחר הסרט פרש זפו מרקס מן הצוות, והאחים עזבו את אולפני סרטי פרמאונט לטובת אולפני MGM, בעצת המפיק אירווינג תלברג, וסרטיהם איבדו את התנופה האנארכית ואת הביקורת החברתית שאפיינה אותם עד לסרט זה.
עלילה
רופוס ט. פיירפליי (גראוצ'ו מרקס) ממונה על ידי המיליונרית גב' טיסדייל (דומונט) לראש ממשלת המדינה הזערורית "פרידוניה" שמתנה סיוע כספי למדינה במינויו. מדינת "סילבניה" השכנה שואפת לספח את פרידוניה ושגריר סילבניה טרנטינו (קלהארן) שולח אליו את המרגלים פינקי וצ'יקוליני (הארפו וצ'יקו), ואת הרקדנית ורה מארקל (טורס) למצוא חומר מכפיש על פיירפליי.
לאחר שניסיונו לאסוף את החומר המכפיש נכשל, טרנטינו שולח המרגלים להסתנן לממשל וצ'יקוליני ממונה לשר המלחמה. לאחר חילופי עלבונות בין פיירפליי וטרנטינו המדינות נמצאות על סף מלחמה. במקביל טרנטינו ופיירפליי מחזרים אחר גב' טיסדייל, הראשון במטרה להכניע את המדינה והשני במטרה לזכות בעושרה.
שמו של הסרט
"מרק ברווז" הוא ביטוי סלנג שפירושו "קלי קלות". סרט זה ממשיך את נושא ה"חיות" שליווה את האחים בסרטיהם הקודמים "Animal Crackers" ו-"Monkey Business". מקארי הוא שהגה את שם הסרט.
קבלתו של הסרט
על אף שהצליח יחסית בקופות הסרט לא עמד בציפיות שאולפני פרמאונט תלו בו, דבר שגרם לאולפני פרמאונט לסיים את התקשרותם עם האחים מרקס. חוסר ההצלחה היחסי של הסרט מיוחס למספר גורמים – נעימת הפתיחה המציגה את דמותו של גראוצ'ו הייתה דומה לזו שבסרטיהם הקודמים, והקהל חש כי הוא מקבל חזרה על אותו הנושא. כמו כן, הסרט שוחרר במהלך תקופת השפל הגדול וייתכן שהקהל נרתע מסרטים פוליטיים או ציניים.
שנים לאחר מכן, ארתור מרקס, בנו של גראוצ'ו תיאר את הערכתו של המפיק אירוינג תלברג כי הסרט היה לכישלון, בראיון רדיופוני: "הוא (תלברג) אמר כי הבעיה עם "מרק ברווז" היא שיש בו קטעים מצחיקים, אבל אין בו סיפור שניתן להיאחז בו. אי אפשר להיאחז באחים מרקס רק מפני שהם קבוצת מטורפים מצחיקים. 'אתם חייבים לשים סיפור אהבה בסרטים כדי שיהיה משהו להיאחז בו, ואתם חייבים לעזור לאוהבים להישאר ביחד'".
בנוסף, סיפור האהבה שנראה הכרחי בעיני תלברג, ונכלל לאחר מכן בכל סרטי האחים מרקס, נראה כיום כהפרעה לכישרונם הקומי האדיר של האחים, וסרטיהם המוקדמים נראים כ"קומדיה טהורה".
כיום, הסרט "מרק ברווז" נראה כפארסה פוליטית מן המעלה הראשונה, ונכלל ברשימות רבות של "מאה הסרטים הטובים ביותר".
דבורה בארון
דבורה בארון-אהרונוביץ (י"ח בכסלו תרמ"ח, 4 בדצמבר 1887 – י"ג באלול תשט"ז, 20 באוגוסט 1956) הייתה סופרת, עורכת ומתרגמת עברייה.
מרק ברווז
השפעה
בסרטו "חנה ואחיותיה" מציג וודי אלן גיבור המגלה את טעם החיים באמצעות צפייה בסרט זה.
דבורה בארון
ביוגרפיה
דבורה בארון נולדה לרב שבתי בארון בעיירה אוזדה שליד מינסק שבבלארוס (אז באימפריה הרוסית). מגיל צעיר בלטה בכישרון כתיבה: בגיל 7 חיברה מחזה ביידיש, ובגיל 12 החלה לכתוב בעברית. בגיל 15 פרסמה לראשונה מסיפוריה בעיתונים "המליץ" (1903) ו"הצפירה" (1904), ויצרה לה קהל מעריצים. בנוסף פרסמה את יצירותיה בעיתון הזמן. יוסף חיים ברנר כתב לה: "יודעת את לכתוב, אחותי". אביה שבתי, על אף היותו רב, ושלא כמקובל באותה עת, נתן לבתו השכלה תורנית, ובארון למדה עברית, תורה, מדרשים ומשניות.
מרק ברווז
סצינות מפורסמות
ב"סצנת הראי" הארפו, הלבוש כגראוצ'ו מעמיד פנים כי הוא השתקפותו של גראוצ'ו במראה, ומנסה להתאים את תנועותיו לאלו של גראוצ'ו. לבסוף צ'יקו, הלבוש אף הוא כגראוצ'ו מתנגש בשניהם. סצנה זו היא בסיס לחיקוי בסרטים ותוכניות טלוויזיה רבים מסוגות שונות.
דבורה בארון
ביוגרפיה
יחד עם אחיה בנימין, סטודנט לרפואה, שעימו היה לה קשר הדוק, יצאה למינסק.
מרק ברווז
סצינות מפורסמות
בסצנה נוספת לועגים האחים מרקס לקוד ההפקה ההוליוודי, שכלל פירוט של נושאים וסצנות האסורים בהקרנה. האחים הראו חדר מיטה של אישה, ולאחר מכן נעליים המושלכות על הרצפה, ולצידן נעלי גבר, ופרסות סוס. לאחר מכן הראתה המצלמה את הארפו הישן כשלצידו סוס.
דבורה בארון
ביוגרפיה
אירוסיה לסופר משה בן אליעזר הסתיימו לאחר חמש שנים, ובארון עלתה ארצה בכסלו תרע"א (דצמבר 1910). היא עבדה כעורכת המדור הספרותי של "הפועל הצעיר", שם הכירה את עורך העיתון, יוסף אהרונוביץ', שלו נישאה. לזוג נולדה בת, צפורה אהרונוביץ.
מרק ברווז
משמעויות פוליטיות
הסרט צולם בשנת 1933, בה נאבקה ארצות הברית עם השפל הגדול, מיד לאחר בחירת הנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט, ובה עלה לשלטון בגרמניה אדולף היטלר, ומזה מספר שנים היה בניטו מוסוליני שליטה של איטליה, ויוסיף סטלין שליטה של ברית המועצות.
הסרט תוקף ומביא לידי גיחוך את השיטה הקפיטליסטית ומציג את המליונרית טיסדייל, המגולמת באופן מגוחך על ידי דומונט, כשליטה האמיתית בפרידוניה הממנה ראשי ממשלה לפי גחמותיה. אחת מפעולותיו של פיירפליי כראש ממשלה היא היענות לדרישת העובדים לקיצור שעות העבודה, בכך שהוא מבטל את הפסקת הצהריים.
קנדארם
המערכת לתפעול מרחוק במעבורת (SRMS - Shuttle Remote Manipulator System), הידועה גם בשם קנדארם, הייתה יד רובוטית ששימשה את מעבורות החלל. תפקידה היה להוציא ציוד ומיכשור מתא המטען של המעבורת על מנת למקם אותו במקום הרצוי ואז לשחררו, ובנוסף הייתה יכולה לתפוס חפצים מרחפים ולהכניס אותם לתוך תא המטען תוך שימוש באמצעי קצה רובוטי. השימוש הראשון של הקנדארם היה על גבי מעבורת החלל קולומביה במשימתה השנייה STS-2, ב-13 בנובמבר 1981. אך מאז אסון קולומביה במהלך STS-107 נאס"א הוסיפה ליד הרובוטית הערכה שידוע בשם מערכת חיישנים על בום למעבורת או OBSS. מערכת זאת בודקת את מגיני החום של מעבורת החלל על מנת למצוא פגעים במגן החום.
מרק ברווז
משמעויות פוליטיות
בארצות הברית של שנות השלושים, העומדת בפני אתגרים בינלאומיים ומשבר קשה מבפנים, סימן הסרט מגמות בדלניות, כאשר הציג מדינות זערוריות הנלחמות זו בזו, רק בשל העובדה כי אחד מן המנהיגים כינה את השני בשם "Upstart" (זה מקרוב בא).
דבורה בארון
ביוגרפיה
בשנת 1915 הוגלו לאלכסנדריה שבמצרים, בשל גזירותיו של ג'מאל פאשה, והדבר חולל שבר בחייה. היא התמסרה לטיפול בילדתה ומיעטה לצאת מן הבית, מסתירה את מחלת האפילפסיה שבה לקתה הילדה.
מרק ברווז
משמעויות פוליטיות
הסרט נאסר להקרנה באיטליה הפשיסטית.
קנדארם
במהלך פעילותן של המעבורות הותקנה קנדארם על כל אחת מחמש המעבורות. שתיים מהן הושמדו במהלך השירות, הראשונה הייתה של מעבורת החלל צ'לנג'ר שהתפוצצה איתה במהלך משימה STS-51-L, והשנייה הייתה של קולומביה שהושמדה במהלך אסון קולומביה. הקנדארם והבום של דיסקברי ושל אטלנטיס הושארו עליהן ומופיעות איתן בתצוגה במוזיאון האוויר והחלל הלאומי ובמרכז המבקרים של מרכז החלל קנדי בהתאמה. במשימתה האחרונה השאירה אנדוור את הבום כהארכה לקנדארם2 והיד הרובוטית עצמה מוצגת בנפרד במשרדים הראשיים של סוכנות החלל הקנדית.
דבורה בארון
ביוגרפיה
ב-1919, מששבו לתל אביב עם תום מלחמת העולם הראשונה, שמעה שאחיה נדבק בטיפוס ומת ממחלתו, דבר שזעזע אותה קשות. בארון שבה לעבודתה ב"הפועל הצעיר", ובה התמידה עד שנת 1924. מ-1920 עד 1923 ערכה את המדור הספרותי בעיתון.
בניגוד לסופרים כמו שופמן וי"ד ברקוביץ, שפרצו בתנופה לעולם הספרות העברית, תהליך ההבשלה של בארון היה איטי וממושך. רק בשנת 1927 יצא לאור ספרהּ הראשון, "סיפורים" (בהוצאת דבר). כתביה זכו בפרסי ביאליק, רופין וברנר.
כמה שנים אחר כך הסתגרה בביתה ולא יצאה משם עוד. היא אפילו לא הלכה להלווית בעלה, שהיה בשנים האחרונות לחייו מנהלו הראשון של בנק הפועלים. לאחר מות בעלה, ב-1937, ערכה את כתביו.
בביתה קיבלה אורחים, כגון אשר ברש ונחום גוטמן, כשהיא שוכבת במיטתה. עם זאת, הייתה מעורה בחיים הציבוריים. באותו הזמן עסקה במרץ בכתיבה ובתרגום וקיבלה תמיכה מן הבנק.
השואה נטעה בה תחושה כי שליחות מוטלת עליה, להמשיך ולכתוב על חיי היהודים בעיירה: "הרי שאני רואה את עצמי כמין זכוכית נגטיבית שנשארה רק היא היחידה לאחר שאבד העצם המצולם. כלום לא שומה עליי, למען הקים להם לדברים זכר, להטביע את רישומיי על הנייר".
נוסף על כתיבתה, תרגמה ספרות יפה ממספר שפות. כך, לדוגמה, תרגומה המופתי של "מאדאם בובארי" (מאת גוסטאב פלובר) מצרפתית לעברית (ספריית פועלים, יצא לאור 1957).
הפסיכולוגית וחוקרת הספרות פרופ' עמיה ליבליך סבורה שבארון ובתה פיתחו יחד "שיגעון בשניים", עולם של הזיה משותפת. צפורה, בתה של בארון, גדלה נטולת קשרים חברתיים - אמהּ הייתה, למעשה, חברתה היחידה. בשנים שאחרי פטירת אמהּ, עברה צפורה להתגורר בחדר על גג הבית, שם נמצאה מתה ב-1971, כמה ימים לאחר שמעדה ונפלה בו.
ציטוטים אודותיה
לדעת נורית גוברין, רקע גידולה בבית אביה, הרב שסידר גיטין, תרם לעיסוקה הרב בצדדים השליליים של הזוגיות.
מנסחת זאת אילת נגב:
על סיפוריה כתב חוקר תולדות הספרות העברית אהרון בן אור:
אפקט אלייזה
אפקט אליזה הוא מונח מתחום מדעי המחשב, המתאר את הנטייה הלא מודעת להניח שהתנהגותו של מחשב מקבילה להתנהגות אנושית.
אפקט זה מתייחס לנטייה האנושית למרצף של סמלים, בייחוד מילים, שחוברו יחד על ידי מחשבים. דוגמה טובה לכך, שניתנה על ידי דאגלס הופשטטר, היא כאשר כספומט מציג את המילה "תודה" לאחר ביצוע פעולה על ידי המשתמש. הצופה המקרי עלול לייחס למכשיר רגש תודה, למרות שהמכשיר רק מראה על גבי המסך תוכן שהוזן מראש.
צ'ריקאו (מחוז משנה)
דמוגרפיה
בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009), מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה צ'ריקאו 14,875 בני אדם. האוכלוסייה הצטמצמה ובשנת 2019 נמנו במחוז המשנה 12,960 בני אדם. ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה ב-2009: 94.21% בלארוסים, 4.51% רוסים, ו-1.28% אחרים. שפות הדיבור הנפוצות: בלארוסית (83.90%) ורוסית (14.94%).
אפקט אלייזה
מקור
מקור השם הוא תוכנה אינטראקטיבית המדמה טיפול פסיכותרפי שנקראה אלייזה, שפותחה על ידי חוקר MIT בשם ג'וזף וייצנבאום. תוכנה זו נועדה לחקות את עיקרון הלקוח במרכז, המקובל בחלק ממקצועות הרפואה, בעיקר על ידי שינוי הנוסח של המשפטים הנאמרים על ידי ה"מטופל".
נירוושווארי
נירוושווארי (בהונגרית: Nyírvasvári) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.
הכפר ואזורו מיושבים לסירוגין מאז המאה ה-14.
יהודי נירוושווארי
יהודים חיו בנירוושווארי במאה ה-19 ובמאה ה-20. בשנת 1944 נרצחו יהודים מהכפר יחד עם מרבית יהודי הונגריה.
פיליפ פרנץ'
פרנץ' נבחר לקצין מסדר האימפריה הבריטית בדצמבר 2012. עם מותו קרא לו מחליפו של פרנץ' ב"אובזרבר" מארק קרמוד "השראה לדור שלם של מבקרי קולנוע".
ביוגרפיה
פרנץ' נולד בליברפול בשנת 1933 כבנו של סוכן ביטוח. הוא למד באקסיטר קולג' של אוניברסיטת אוקספורד, למד משפטים. הוא למד לתואר שני בעיתונאות באוניברסיטת אינדיאנה בלומינגטון, באמצעות מלגה.
פרנץ' החל בקריירה העיתונאית שלו ככתב ב"בריסטול איוונינג פוסט" בשנת 1957. הוא היה מבקר תיאטרון עבור "ניו סטייטסמן" בין 1967 ל-1968 וסגנו של מבקר הקולנוע של "הטיימס", דייוויד רובינסון, במשך כמה שנים. פרנץ' החל לכתוב בעיתון "האובזרבר" בשנת 1963, והיה מבקר הקולנוע שלו משנת 1978. הוא כתב גם עבור "Sight and Sound". לפרנץ' הייתה חיבה למשחקי מילים, שנבעו מהתמודדותו עם גמגום.
בין ספריו "The Moguls Movie: An Informal History of the Tycoons Hollywood" משנת 1969 ו-"Westerns", שהפיע בגרסה מחודשת בשנת 2005. הוא גם כתב את הספר "Cult Movies" בשנת 1999 יחד עם קארל פרנץ', אחד מבניו.
פרנץ' זכה בתואר "מבקר השנה" בפרסי העיתונות הבריטיים בשנת 2009. הוא מונה לקצין מסדר האימפריה הבריטית (OBE) ב-2013 בשל השפעתו בתחום הקולנוע. פרנץ' היה ידוע בזיכרונו יוצא הדופן. מבקר הקולנוע של "הגרדיאן" מייקל בילינגטון מונה לקצין באותו זמן כמו פרנץ'. בילינגטון נזכר: "סיימתי שיחת טלפון עמו בביטוי, "נתראה בארמון". במהירות רבה, הוא ענה, "כמו שאמר דירק בוגרד לביל קר בסרט "Appointment in London" בשנת 1953".
באוגוסט 2013 פרש מתפקידו כמבקר הקולנוע של "האובזרבר", ביום הולדתו ה-80.
פרנץ' היה עמית כבוד של בית הספר לקולנוע של לונדון.
חיים אישיים
לפרנץ' ולאשתו השוודית קרסטי מולין, נולדו שלושה בנים. בנם הבכור, שון פרנץ', מחבר עם אשתו מותחנים בשם ניקי פרנץ', ובנו הצעיר, קארל, הוא עורך וסופר.
מותו
לאחר שנים של בריאות לקויה, מת פרנץ' מהתקף לב ב-27 באוקטובר 2015, בן 82.
לאחר מותו, אמר עורך "האובזרבר" ג'ון מלהולנד כי פרנץ' היה "דמות ענקית" בהיסטוריה של העיתון ו"חלק מהנשמה שלו ב-50 השנים האחרונות", והוסיף: "הוא היה מבקר מבריק, שדורות של אוהבי קולנוע ומפיקי קולנוע כאחד כיבדו את בקיאותו ואת שיקול דעתו. היה גם תענוג לעבוד לצדו. הוא היה תמיד חם ונדיב לעמיתים ולאלפי הקוראים שבהם נתקל. הוא נערץ כאחד המבקרים הנבונים ביותר בדורו, שאהבתו לקולנוע זרחה דרך כתיבתו הבורקת ושובת הלב. הוא יחסר לו מאוד, אך ייזכר בחיבה ובכבוד על ידי המון המעריצים שלו." בנו של פרנץ', שון, אמר "אם הקוראים הרגישו שהם מכירים אותו, זה משום שהוא הכניס את אישיותו לכתיבה. הוא היה אדם מצחיק מאוד, עם מבט קומי מעט קודר על העולם ועם האובססיה הזו למשחקי מילים". ב"דיילי טלגרף" נאמר כי פרנץ' היה "זקן מבקרי הקולנוע האנגלים", ומספר הסרטים שבהם צפה הוערך ב-14,000 סרטים.
ג'יזל סילבר
ג'יזל סילבר (נולדה ב־22 במאי 1976) היא שחקנית ישראלית.
השכלה
נולדה בשם אסנת חכים בכרמיאל, וב-1990 בגיל 14 עברה לתל אביב. למדה במגמת המחול בבית הספר לאמנויות תלמה ילין. למדה משחק בסטודיו למשחק ניסן נתיב.
קריירת משחק
ב-1996 שיחקה בתפקיד מרכזי בתור ליאת לנקרי בסדרה "הפוך". ב-1997 גילמה את מיצי בסרט הטלוויזיה של גל אוחובסקי ואיתן פוקס "בעל בעל לב" לצד צק ברקמן וסמי הורי, ובסרט הטלוויזיה של איתן גרין "אישה מרציפן" לצד דורית לב ארי. ב-2001 גילמה את שירלי בסרטו של עודד דוידוף "מרס תורכי" לצד אלון אבוטבול, דלית קהן, גל זייד וצחי גראד; והשתתפה בסרטו של איתן ענר "פרצוף של פוקר" לצד סנדרה שדה וששון גבאי כחלק מסדרת סרטי הדרמה עטורת פרסים "שיעור מולדת" שהופקה עבור זכיינית ערוץ 2 רשת.
ב-2002 שיחקה בתפקיד מרכזי בתור נילי (היא) בסדרה הקומית "הוא והיא" לצד אמנון וולף. ב-2002 גילמה את חווה בסרטו של אורי ענבר "בית"ר פרובנס" לצד זאב רווח ואיתי תורג'מן. ב-2004 גילמה את אורית תמיר בטלנובלה "אהבה מעבר לפינה", וגילמה את נגה בסרטו של שי כנות "אהבה קולומביאנית" לצד מילי אביטל ושמיל בן ארי. ב-2005 גילמה תפקיד אורח בסדרת הטלוויזיה "עולם מושלם"; השתתפה בסדרת הטלוויזיה "כתב פלילי"; ובסרטי הקולנוע "החשוד האחרון" (לצד שמיל בן ארי); וגילמה את תמי גל, בחורה המקבלת תפקיד ראשי בסרט אך חייה דומים יותר מדי לסרט, בסרטם של נמרוד עציון-קורן וסער לחמי "דמיונות".
בשנת 2007 החלה לקריין בתוכנית "סייד קיק" של שלישיית הפיג'מות ברדיו 99. באותה שנה נבחרה להוביל את הקמפיין של חברת האיפור "קרליין".
בשנת 2017 שיחקה בפרק סיום העונה הרביעית של הסדרה "החברים של נאור".
חייה האישיים
בשנת 2007 החליטה להפוך לטבעונית. בשנת 2008 שינתה רשמית את שמה לג'יזל סילבר. בשנת 2017 נטען במאמר ב"ידיעות אחרונות" כי חכים הייתה חברה בכת מייסודה של חוה גואז, והיא שייעצה לה לשנות את שמה.
גוסטב פרנה
גוסטב "גאס" פרנה (באנגלית: Gustave F. Perna; נולד ב-15 באפריל 1960) הוא קצין  בדימוס בדרגת גנרל בצבא ארצות הברית, כיהן כמנהל מבצע מהירות שיא לפיתוח והפצה של חיסון למחלת נגיף קורונה 2019.
ביוגרפיה
פרנה נולד וגדל בניו ג'רזי. ב-1979 סיים לימודי תעודה במנהל עסקים באקדמיה הצבאית ואלי פורג' והתגייס לצבא ארצות הברית. הוא בעל תואר ראשון במנהל עסקים מאוניברסיטת מרילנד ובעל תואר שני בניהול לוגיסטי מהממכון הטכנולוגי של פלורידה.
במהלך שירותו הצבאי שירת כקצין לוגיסטי, והוצב בין השאר בסומליה, בוסניה ועיראק. הוא פיקד על חטיבת התמיכה של הדיוויזיה הרביעית, שימש קצין הלוגיסטיקה של הכוחות הצבאיים האמריקאיים בעיראק, שימש סגן ראש סוכנות הלוגיסטיקה של מחלקת ההגנה, מפקד פיקוד התחמושת המשותף וראש אגף לוגיסטיקה בצבא ארצות הברית.
בספטמבר 2016 קודם לדרגת גנרל ומונה למפקד פיקוד האמצעים של צבא ארצות הברית.
במאי 2020 הודיע נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ על מינוים של פרנה ושל מונצף סאלווי להובלת "מבצע מהירות שיא" לפיתוח והפצה של חיסון למחלת נגיף קורונה 2019, פרויקט שיתוף פעולה ציבורי-פרטי. מינויו אושר בסנאט ביולי אותה שנה. הוא פרש מהשירות ביולי 2021.
Space (שיר של בקי היל)
Space (בעברית: חלל) הוא סינגל של הזמרת-יוצרת הבריטית, בקי היל, שיצא, על ידי חברת התקליטים פולידור רקורדס ואקו רקורדס, ב-2 באוקטובר 2020. השיר נכתב על ידי בקי היל, ג'וש רקורד, מארק ראלף, ו-CamelPhat, והופק על ידי מארק ראלף ו-CamelPhat. השיר מופיע בגרסת הדלוקס של אלבום האולפן הראשון שלה, Only Honest on the Weekend.
נכון לינואר 2022, השיר הושמע למעלה מ-9.3 מיליון פעמים בספוטיפיי.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ של השיר יצא בערוץ היוטיוב של בקי היל ב-2 באוקטובר 2020. נכון לינואר 2022, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-3.8 מיליון פעמים.
פוטיונד
פוטיונד (בהונגרית: Potyond) הוא כפר קטן במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה. כמו כפרים רבים באירופה גם בפוטיונד מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 123 תושבים, ובשנת 2019 רק 96 תושבים.
יהודי פוטיונד
בפוטיונד חיו יהודים בתקופות זמן שונות:
הכל עובר
הכל עובר הוא פזמון עברי שנכתב, הולחן ובוצע על ידי עידן רייכל. השיר יצא לאור ב-20 בנובמבר 2008, כחלק מהאלבום השלישי של הפרויקט של עידן רייכל, "בין קירות ביתי".
רקע
השיר הוא בסגנון מוזיקת עולם המאפיין את שאר השירים באלבום. רייכל סיפר כי כתב את השיר על הוריו. השיר הוא בין ארבעת השירים שבוצעו על ידי רייכל עצמו באלבום "בין קירות ביתי", לצד "בין קירות ביתי", "חלומות של אחרים" ו-"מנעי קולך מבכי".
גרסאות כיסוי
השיר בוצע בגרסאות כיסוי על ידי אמנים שונים. מהמפורסמים ביניהם הם עידן עמדי, רוני דלומי ודוד לביא.
דריבין (מחוז משנה)
מחוז משנה דריבין (בבלארוסית: Дрыбінскі раён; ברוסית: Дрибинский район) הוא אחד מ-21 מחוזות משנה מנהליים של מחוז מוהילב שבמזרח בלארוס. מרכזו המנהלי היא העיר דריבין.
דמוגרפיה
בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009), מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה דריבין 12,253 בני אדם. האוכלוסייה הצטמצמה ובשנת 2016 נמנו במחוז המשנה 10,132 בני אדם. ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה ב-2009: 92.83% בלארוסים, 5.68% רוסים, ו-1.49% אחרים. שפות הדיבור הנפוצות: בלארוסית (72.77%) ורוסית (26.73%).
איבריה הבגרטידית
איבריה הבגרטידית או ממלכת אִיבֶּרִיָה (, כַּרתְווֵלתָה סַאמֵפּוֹ) הייתה מונרכיה אירואסיאתית בקווקז בימי הביניים תחת שליטתם של מלכים משושלת בגרטיוני, אשר צמחה בשנת 888 לספירה וירשה את נסיכות איבריה, באזור ההיסטורי של מחוז טאו-קלארג'תי ואיבריה עילית (או כארתלי עילית ) בצפון-מזרח טורקיה. בחלקים נרחבים של דרום-מערב גאורגיה של היום. הממלכה השתרעה בין השערים האיבריים מדרום והקווקז הקטן מצפון.
מבחינה היסטורית, האזור כלל את כל המחוזות ההיסטוריים: ממערב לרכס ארסיאני היו טַאוֹ, קלַארגֵ'תִי , נִיגַאלִי  ושַׁוושֵׁתִי , בכיוון מזרח שכנו מֶסחֶתי, אֶרוּשֵׁתִי , גַ'אווַאחֶתי, אַרטַאַאנִי (כיום באזור ארדהאן), אַבּוֹצִי , קוֹלָה  ובַּאסִיאַנִי. הנוף המאפיין הוא הרים ומערכות הנהרות של צ'ורו וקורה. האזור מילא תפקיד מכריע באיחוד כל הממלכות הגאורגיות לממלכת גאורגיה ב-1008.
ייסוד
בשנת 813 ירש אשוט הראשון משושלת בגרטיוני, הנסיך האחרון של נסיכות איבריה, שהיה היה ה"אריסמתאווארי"  של ג'אוואחתי, את דוכסות קלארג'תי. הוא שחזר את טירת אַרטַאנוּגִ'י, שנבנה על ידי וחטנג גורגסלי במאה החמישית, וקיבל את הגנת הביזנטים. הוא הוכר כנסיך וקיבל את התואר הביזנטי - קורופלאטס של איבריה. וייסד נסיכות גאורגית בשם הביזנטי - הקורופלאטה של איבריה. הוא הפך את קלארג'תי לבסיס למאבקו כנגד הכיבוש הערבי, וכבש בהדרגה הוא את אזורים סביבו מידיהם.
אשוט הראשון עודד התיישבות מחדש של גאורגים באדמות אלה, ונתן חסות לנזירות בנסיכות על פי יוזמותיו של גרִיגוֹל חַאנדזתֶלִי, נזיר גאורגי בולט של הכנסייה הגאורגית (759 לערך-861). במשך זמן רב הפך האזור לבית בטוח לתרבות ואחד המרכזים הדתיים החשובים ביותר בגאורגיה. כתוצאה מכך, המרכז הפוליטי והדתי של איבריה הועבר למעשה ממרכז איבריה לדרום-מערב, בטאו-קלארג'תי. מיקומה הגאוגרפי של הנסיכות, בין האימפריות החזקות ממזרח וממערב, והעובדה שנתיב אחד של דרך המשי עבר בשטחה, פירושו היה כי הוא נתון לזרם מתמיד של השפעות שונות.
יורשו של אשוט, המשיך במאבקו לכיבוש אדמות כארתלי, והתמודד גם עם השושלת האבחזית ממערב גאורגיה, אגריסי, אמירות טביליסי הערבית, כורבישופות קאחתי ממזרח גאורגיה ושליטים ארמנים. למרות זאת, מאבקים פנימיים, שהיו דבר שכיח בנסיכות, היוו מכשול רב. מלחמת האזרחים שהתחוללה בעקבות ההתנקשות בדוד הראשון (876-881), הביאה, בשנת 888, לניצחונו של אדרנסה הראשון (881-923) על יריבו העיקרי, נאסרה, רוצחו של דוד הראשון. בתקופת שלטון בנו של אדרנסה, דוד השני (923-937) נאלצו הגאורגים להתגונן מפני התוקפנות הביזנטית, בעיה שנראה כי הסתדרו עימה בהצלחה. למרות זאת, שושלת בגרטיוני נכשלה בשמירה על אחדות ממלכתם, שהייתה למעשה מחולקת לשלושה ענפים של השושלת, כאשר הענף העיקרי נותר בטאו, וכן התואר מלך הכרתוולים, ענף קלארג'תי הכיר בריבונות המלך. ממלכת הכרתוולים כללה גם מספר נסיכויות שהיו עצמאיות פחות או יותר. בשנת 958, הוכתר בגרט השני הפשוט (958-994) כ"מלך הגאורגים", וירש את צפון טאו (ידוע גם כאימיאר-טאו), כאשר דוד השלישי (961-1001) קיבל את התואר "קורופלאטס" וקיבל לבעלותו את דרום טאו (ידוע גם כאימיאר-טאו). הכמעט שליט וחבר הכנסייה, דוד בא-בברית עם השליט הביזנטי, בסיליוס השני כדי לגבור על האציל הביזנטי המורד, ברדס סכלארוס (976-979) ותוגמל בשטחים נרחבים, שהפכו אותו לשליט החזק ביותר בעבר הקווקז. ממלכתו כללה מספר מחוזות גאורגים וארמנים עד לימת ואן. עם מטרה עזה לאחד את כל האדמות הגאורגיות, הוא אימץ את הנסיך בגרט (לימים המלך בגרט השלישי), נכדו של בגרט הפשוט, היה גם יורש מוחלט אבחזי. דוד הכניס אותו לתפקיד הנסיך המקומי בכארתלי (975) וכמלך אבחזיה (978). ועזר להמליך את אביו הביולוגי של בגרט, גורגן, למלך מלכי הכרתוולים עם מותו של בגרט הפשוט (994), בכך הפך את בגרט לשליט שתי הנסיכויות והיורש המוחלט של שתי נסיכויות נוספות. המכשול היחיד היה הקונפליקט הבלתי מוצלח עם האימפריה הביזנטית, בשנים 987-989, שהכריחה את דוד לוותר על שליטתו, ולהפוך את בסיליוס השני ליורש עם מותו (שטחי הירושה אורגנו מאוחר יותר בתמה של איבריה). למרות זאת, הצליח בגרט להפוך לשליט הראשון של הממלכה הגאורגית המאוחדת (שנקראה באופן רשמי "ממלכת הגאורגים והאבחזים") במות אביו בשנת 1008.
היסטוריה מאוחרת
האזור המשיך להיות טריטוריה גאורגית ונוהל מנהלית על ידי אטבאגות סאמצחה עד לכיבוש העות'מאני בשנת 1551. בתקופת שלטון האחרונים, החלה מדיניות האיסלאמיזציה והרבה מהכנסיות הנוצריות הפכו למסגדים. בעקבות המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878), רוב שטחי טאו-קלארג'תי לשעבר סופחו לאימפריה הרוסית, אבל נלקחו בחזרה על ידי העות'מאנים בחוזה ברסט-ליטובסק שנערך עם הרפובליקה הסובייטית הסוציאל-פדרטיבית של רוסיה (РСФСР) בשנת 1918 (ברית המועצות הוקמה בשנת 1922). תבוסת האימפריה העות'מאנית במלחמת העולם הראשונה איפשרה למדינה שזה עתה הוקמה, הרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה, להחיל את שליטתה על האזור. אוטלו (Oltu) שבנפת ארזורום, מחוז שהיה במאבק בין הגאורגים לארמנים, נותר תחת שליטה טורקית. למרות זאת עצמאותה של גאורגיה הדמוקרטית התמוטטה בעקבות פלישת הצבא האדום לגאורגיה בפברואר 1921, ובמקביל נכבש האזור מחדש על ידי הטורקים, וזאת בהסכמת הרוסים על פי הסכם מוסקבה בין הטורקים לממשלה הרוסית, ב-16 במרץ 1921.
ארכיטקטורה
מספר מונומנטים של הארכיטקטורה הגאורגית של ימי הביניים מוזנחים שבחלקם הומרו לכנסיות, מנזרים, גשרים ומצודות, מפוזרים באזור. מהידועים שבהם:
אמיר אלקריף
אמיר אלקריף (ב-7 באוגוסט 1977) הוא כדורגלן עבר ישראלי, המשחק בעמדת המגן.
קריירה
אלקריף, התחיל את הקריירה שלו במכבי עירוני אשדוד ובשנת הצטרף למ.ס. אשדוד. ב-16 באוקטובר 1999, אלקריף ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה המאוחדת בהפסד 2-0 להפועל פתח תקווה.
בקיץ, אלקריף הושאל להפועל פתח תקווה עד לסיום העונה. ב-13 בדצמבר 2003, אלקריף ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, בניצחון 1-3 נגד מ.ס. אשדוד. בסיום העונה חזר לאשדוד, במדיה שיחק עד שנת אז פרש מכדורגל.
ב-16 באוקטובר 2015, אלקריף רשם את הופעתו היחידה במדי הפועל אשדוד בניצחון 1-6 נגד אליצור עירוני יהודה.
קיפודג
קיפודג (שם מדעי: Cyclichthys) הוא סוג של דגים ממשפחת הדו-שיניים, שידועים בגופם המכוסה קוצים, וביכולתם להתנפח. המינים במשפחה מתאפיינים בפה דמוי-מקור קשיח, שנועד לפיצוח סרטנאים ורכיכות, שמהווים את עיקר תזונתם. הם מאופיינים בגוף קשיח ובצבע חום-אפרפר.
מנגנון ההגנה העיקר שלהם הוא הקוצים שמכסים את גופם, וכמו מינים אחרים בסדרת הנפוחיתאים, הם מסוגלים להתנפח עד פי שלושה מממדי גופם. מנגנון הגנה זה עוזר להרתיע אויבים וטורפים פוטנציאליים, אך ההשלכות שלו על גופם של הקיפודגים הן קשות, ועלולות להוביל למות הדג אם הוא נאלץ להתנפח לעיתים קרובות מדי. הם לעיתים יכולים להיות רעילים.
בסוג 3 מינים:
לה פלאטה
לה פלאטה (בספרדית: La Plata; מילולית: הכסף) היא בירת פרובינציית בואנוס איירס בארגנטינה, ומחוז לה פלאטה. על פי מפקד אוכלוסין משנת 2001, בעיר מתגוררים 574,369 תושבים ובשטח המטרופוליני מתגוררים 694,253 תושבים.
לה פלאטה תוכננה ופותחה במטרה לשמש כבירת הפרובינציה לאחר שבשנת 1880 הפכה בואנוס איירס לאזור פדרלי המשמש לבירת ארגנטינה ונמצא בשליטה ישירה של הממשל המרכזי. העיר נוסדה באופן רשמי ב-19 בנובמבר 1882 על ידי המושל דארדו רוחה. בנייתה של העיר תועדה לכל אורכה. בין השנים 1952–1955 שונה שמה של העיר והיא נקראה עיר אווה פרון.
היסטוריה
עם ההחלטה על הפיכת העיר בואנוס איירס לעיר פדרלית, החליט מושל פרובינציית בואנוס איירס, דארגו רוחה, להקים עיר חדשה שתהיה לבירת הפרובינציה ובה תוקם אף אוניברסיטה. מתכנן הערים הארגנטינאי האדריכל פדרו בנויט, תכנן את מתווה העיר על בסיס תפיסה רציונליסטית של תכנון עירוני. המתווה הכללי של העיר הוא ריבוע שבתוכו פארק מרכזי ושתי שדרות מרכזיות אלכסוניות, צפון-דרום ומזרח-מערב. בנוסף להן רחובות אלכסוניים קצרים נוספים. שאר רחובות העיר הם במתווה שתי וערב המחולקים למבני-על של שישה על שישה גושי מבנים בכל מבנן. כל שישה גושי מבנים קיים פארק קטן, או כיכר. כל רחובות העיר ממוספרים באופן עוקב. מתווה רחובות העיר אף העניק לה את כינויה "עיר האלכסונים" (בספרדית: la ciudad de las diagonales) ולעיתים "עיר עצי הטיליה" בגלל מספרם הרב של עצי הטיליה הנטועים לאור שדרותיה וכיכרותיה.
יש הטוענים כי מתווה העיר ועיצוב בנייניה מכילים סמלים בולטים מתחום הבנייה החופשית, זאת מכיוון שיוזם העיר, המושל רוחה ומתכננה, האדריכל בנויט, היו בונים חופשיים.
תכנונם של בנייני הממשל בעיר נבחר בדרך של תחרות אדריכלית בינלאומית. באופן זה נבחרה תוכנית של אדריכל איטלקי לארמון המושל, ואילו בניין העירייה תוכנן על ידי אדריכל גרמני. שנתיים לאחר שנוסדה, בשנת 1884 הותקנה תאורה חשמלית ברחובות העיר, הראשונה מסוגה בערי אמריקה הלטינית. הקתדרלה של לה פלאטה, בסגנון נאו-גותי, היא הכנסייה הגדולה ביותר בארגנטינה. בית קורוצ'ט (Curutchet House) הוא אחד משני המבנים היחידים של לה קורבוזיה ביבשת אמריקה. "התיאטרון הארגנטיני בלה פאלטה" (Teatro Argentino de La Plata) הוא בית האופרה השני בחשיבותו בארגנטינה לאחר בית האופרה של בואנוס איירס.
ב-1884 החלה בניית קתדרלת לה פלאטה, קתדרלה נאו-גותית שאפתנית, שהושלמה רק בשנות ה-2000. זו הקתדרלה הגבוהה באמריקה עם זוג צריחים מחודדים המתנשאים לגובה 111 מטר.
בשנת 1897 נוסדה אוניברסיטת לה פלאטה והיא הפכה לאוניברסיטה לאומית בשנת 1905. האוניברסיטה ידועה בזכות מצפה הכוכבים הפועל בה ומוזיאון הטבע.
בתקופת שלטונו של נשיא ארגנטינה מרסלו טורקואטו דה אלבאר (1922–1928), נבנה בלה פלאטה בית זיקוק לנפט שהיה העשירי בגודלו בעולם.
אוכלוסיית העיר
מפקדי אוכלוסין שנערכו בעיר כל כעשור שנים מצביעים על גידול עקבי באוכלוסייתה מאז 1960. בשנת 1960 נמנו בעיר 337,060 תושבים ובשנת 2001 563,943 תושבים. רוב אוכלוסיית העיר מורכבת מצאצאי מהגרים ממוצא ספרדי ואיטלקי, אולם בין מיעוטי העיר קיימות אף קהילות מצאצאי מהגרים גרמנים, ערבים, בוליביאנים, יהודים, פולנים ומפרגוואי.
הקהילה היהודית בעיר כוללת מוסדות קהילתיים רבים, ובהם מרכז קהילתי יהודי רפורמי של AMIA שבמסגרתו פועלים אף בית ספר עברי על שם חיים נחמן ביאליק, בית קברות יהודי. וכן בית חב"ד עם בית כנסת, ספרייה מקווה טהרה וגן ילדים בשם ציפורה.
מיכה פופר
מיכה פופר (נולד ב- 1947) הוא פרופסור אמריטוס בחוג לפסיכולוגיה באוניברסיטת חיפה, שימש ראש המגמה לפסיכולוגיה ארגונית-תעסוקתית.
לה פלאטה
חינוך
בלה פלאטה פועלת אחת האוניברסיטאות הבולטות בארגנטינה, האוניברסיטה הלאומית של לה פלאטה (Universidad Nacional de La Plata). באוניברסיטה למעלה מ-75,000 תלמידים וסגל של כ-8,000 מרצים. היא פועלת ב-16 פקולטות ומתקיימות בה 106 תוכניות לתארים אקדמיים. על חברי סגל האוניברסיטה בעבר נמנו: ראול אלפונסין, נסטור קירשנר, כריסטינה פרננדס דה קירשנר, וחתן פרס נובל קרלוס למאס. האוניברסיטה מנהלת ארבעה בתי ספר תיכוניים, שלושה מהם פועלים בתחומי העיר לה פלאטה.
מיכה פופר
ביוגרפיה
בעל תואר ראשון מהאוניברסיטה העברית, ותואר שני מאוניברסיטת תל אביב. את הדוקטורט השלים ב-1986 באוניברסיטת תל אביב.
לה פלאטה
חינוך
בעיר פועלות שלוש אוניברסיטאות נוספות, בהן האוניברסיטה הקתולית של לה פלאטה.
מיכה פופר
ביוגרפיה
שימש כמפקד בית הספר לפיתוח המנהיגות (ביסל"ם) בצה"ל.
ידידיה גפני
ידידיה (דידי) גפני (תל אביב 18 במרץ 1949) הוא חוקר בכיר במחלקה לגנטיקה של צמחים במכון וולקני ופרופסור אמריטוס מאוניברסיטת בר-אילן.
מיכה פופר
ביוגרפיה
בשנת 1991, היה בין מייסדי "המכון למנהיגות איכותית".
לה פלאטה
ספורט
ענף הספורט הפופולרי ביותר בלה פלאטה הוא כדורגל, בדומה למצב בארגנטינה כולה. שניים ממועדוני הכדורגל הרבים בעיר בולטים באיכותם אסטודיאנטס לה פלאטה וחימנסיה לה פלאטה, המשחקים במסגרת ליגת העל הארגנטינאית. כמה משחקני הכדורגל הבולטים בארגנטינה בעבר ובהווה שיחקו במועדונים אלה. במחוז לה פלאטה פועלת אף ליגה לקבוצות חובבים במסגרתה משחקים עשרות מועדוני כדורגל קטנים.
ידידיה גפני
ביוגרפיה
גפני נולד בתל אביב ב-1949 לגניה ומשולם גפני, אח לארי גפני. למד בבית ספר יסודי ותיכון בתל אביב. התגייס ב-1967 לשריון ושירת בתעלה בתקופת מלחמת ההתשה. לאחר השחרור סיים גפני את לימודי התואר הראשון בביולוגיה והמשיך ללימודי מסטר ודוקטורט בביוכימיה באוניברסיטת תל אביב. בעת לימודיו זכה גפני בפרס לנדאו לתלמידים מצטיינים לשנת 1979.
ב-1981 השתלם במחלקה לנוירוביולוגיה במכון ויצמן למדע.
מיכה פופר
ביוגרפיה
באמצע העשור השני של המאה ה-21, משמש כראש המגמה לפסיכולוגיה ארגונית-תעסוקתית בחוג לפסיכולוגיה באוניברסיטת חיפה. במחקריו הוא עוסק באספקטים שונים של מנהיגות ולמידה ארגונית.
ידידיה גפני
ביוגרפיה
ב-1982 נסע לארצות הברית להשתלמות באוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס ובחברת סיבא גייגי שבצפון קרולינה (כיום נוברטיס).
לה פלאטה
ספורט
בעיר פועל מסלול מרוצי מכוניות, ליגת כדורסל ומועדוני רגבי, כדורעף והוקי.
ידידיה גפני
ביוגרפיה
ב-1985 חזר לישראל והשתלב בסגל החוקרים במכון וולקני. ב-1991 היה למנהלה הראשון של היחידה לביוטכנולוגיה במכון ובהמשך ניהל שש שנים את המחלקה לגנטיקה.
מיכה פופר
ביוגרפיה
מתגורר בזכרון יעקב.
מחקריו
פופר עוסק בחקר המנהיגות במספר תחומים:
ידידיה גפני
ביוגרפיה
גפני הוא מרצה מבוקש במסגרות רבות בנושאי ההנדסה הגנטית. כמו כן הגיש סדרת הרצאות בנושא זה בגלי צה"ל.
מיכה פופר
מחקריו
עבודתו של פופר תרמה להמשגה ומתודולוגיות לחקר התפתחותם של "מנהיגים בחיי יום יום" (מנהיגים בארגונים, בקהילה). המחשות לתרומה בהיבט זה פורסמו במאמרים:
ידידיה גפני
ביוגרפיה
בשנת 2008 הוכתר כחוקר השנה מטעם מכון וולקני.
מיכה פופר
מחקריו
Davidovitz, R., Mikulincer, M., Shaver, P., Iszak, R., Popper, M. (2007). Leaders as
ידידיה גפני
ביוגרפיה
ב-2016 פרש גפני לגמלאות.
מיכה פופר
מחקריו
סיכום של התבוננות זו והמחשתה במקרים אמיתיים הוצגו בספר:
ידידיה גפני
מחקריו
מחקריו הגנטיים של פרופסור גפני עסקו בין השאר ביצירת צמחים מהונדסים גנטית יצרני אינסולין, אינטרפרון ועוד. מאז אמצע שנות התשעים של המאה העשרים, עוסק גפני בחקר נגיפי צמחים מקבוצת הג'מיני ויצירת צמחים עמידים להם בדרך של הנדסה גנטית. כמו כן יזם הקמת פרויקט מחקר ליצירת צמחי ביו דיזל בוולקני, פרויקט המתנהל בעיקר בברזיל.
פרסומיו
פרופ' גפני פרסם עשרות מאמרים מקצועיים בספרות העולמית אך גם מאמרים רבים בעברית להנחיל את המדע בצורה פופולרית לציבור.
בילבו בגינס
בילבו בגינס הוא דמות בעולם הפנטזיה של ג'ון רונלד רעואל טולקין, דמותו של בילבו היא הדמות המרכזית בספר ההוביט (ששמו רומז אליו) ודמות משנית בטרילוגיית שר הטבעות. בילבו הוא ההוביט הראשון שנודע בעולם הגדול בזכות הרפתקאותיו והוא ידוע במיוחד כמשיב של הטבעת האחת.
ביוגרפיה
בגינס נולד ב-22 בספטמבר בשנת 2890 לעידן השלישי, לבאנגו בגינס ובלדונה טוק.
בעלילת ההוביט
בשנת 2941 לעידן השלישי חבורה של 13 גמדים, ובראשם תּוֹרִין תְּרִיסַלוֹן החליטו לצאת אל ממלכתם העתיקה ולגרש משם את סמוג. בילבו נדחף למסע הרפתקאות זה על ידי הקוסם גנדלף, שצירף אותו לגמדים. בילבו צורף לחבורה בתפקיד 'פורץ' אשר תפקידו יהיה, לאחר הגעתם, להתגנב אל הדרקון סמוג ולגנוב ממנו את אוצרות הגמדים השדודים. גנדלף טוען בפני הגמדים כי יש בו, בהוביט הנראה מבולבל וחסר ישע, אומץ לב ותושיה אשר יתגלו לקראת הסוף.
בתחילת מסעם של הגמדים מהווה בילבו יותר נטל מנכס, ונקודת המפנה מגיעה כאשר הגמדים עוברים בהרים ונופלים בשבי הגובלינים. בני החבורה מצליחים להרוג את מנהיג הגובלינים ולהימלט, אך בילבו אובד במהלך המנוסה, משוטט במערות שמתחת להרים, נתקל ביצור המכונה גולום ומוצא טבעת אשר שייכת לגולום ומסוגלת להעלים את העונד אותה. טבעת זו משמשת את בילבו מאוחר יותר לטפח דימוי של גנב מעולה אשר מסוגל לעבור דרך הדרוכים והמוכשרים שבצופים.
לאחר מכן מתגלה ערכו הרב של ההוביט, שהטבעת נהיית לו לעזר. בין השאר הוא עוזר לגמדים להימלט מעכבישי ענק (מצאצאי שילוב) שלוכדים אותם בעת מעבר ביער אופל וכן מצליח למלט אותם מכלאם של האלפים בני היער. בני החבורה מגיעים לעיר האגם, אסגרות שמה, אשר הקימו בני האדם לאחר חורבן דיל. משם שמו הגמדים וההוביט את פעמיהם לעבר ההר הבודד. לאחר שהגיעו בני החבורה אל ההר הם נאלצו למצוא מסתור מפני הדרקון בנקבה סודית שמובילה לאולמות בטן ההר. או אז מצליח בילבו לחדור שלוש פעמים אל מאורתו של הדרקון סמוג. בילבו, מוסתר על ידי טבעתו, מתגרה בדרקון וגונב ממנו גביע זהב, לאחר מכן מתגרה באופן בוטה בדרקון על ידי דיבור חלקלק. עקב התגרות זו, יוצא הדרקון לתקוף את עיר האגם. ברד הקשת, לוחם נועז ומפקד פלוגת קשתים במשמר העיר, אשר היה נצר לשושלת מלכי דיל, ירה חץ לעבר סמוג וקטל אותו.
ברד סייע לשר העיר לשקם את העיר וכרת ברית עם מלך האלפים, שצבאו צעד לעבר העיר אותה שעה. לאחר מכן הנהיגו מלך האלפים וברד כוח צבאי משותף של אלפים ובני אדם לעבר ההר הבודד בו התבצר תורין עם גמדיו ובילבו. תורין, נתמך בצדקת טענתו כי האוצר במקורו היה שייך לאבותיו של תורין, סירב לבקשת ברד לחלוק את אוצר הדרקון, ואף קרא לקרובו מלך הגמדים מגבעות הברזל, דֵּין רגל ברזל, בֶּן נֵין, לבוא לעזרתו. בעקבות זאת הטילו ברד ומלך האלפים מצור על ההר הבודד. ברד הצליח לשאת ולתת עם תורין על הסכם לחלוקת האוצר בעזרתו של בילבו, אשר כדי למנוע את המלחמה הקרבה גנב אבן חן היקרה למנהיג הגמדים והעביר אותה לבני האדם. כתוצאה מכך נאלצו הגמדים להגיע להסכם. התגבורת המיוחלת של צבא גמדים בראשות דֵּין הגיעה, אולם ממש באותה העת הותקפו הן הצרים והן הנצורים על ידי צבאו של בולג (בנו של אזוג) מלך האורקים. מלחמה זו מכונה קרב חמשת הצבאות ובמהלכה התאחדו כוחות בני האדם עם האלפים, הגמדים והנשרים כנגד האורקים והווארגים, זאבי הענק שלהם. בילבו עצמו עשה בקרב שימוש מושכל בטבעתו ונעלם מן העין, אולם נפצע בראשו ואיבד את הכרתו עד מהרה. לאחר המלחמה שהסתיימה בתבוסת האורקים ובעודו מוטל על ערש דווי, התפייס תורין עם בילבו, עליו כעס בעקבות גנבת אבן החן.
בילבו חזר להוביטון לאחר המלחמה וחי בעושר רב אשר צבר בהרפתקאותיו. הוא התחיל לכתוב את הספר האדום של מחוז המערב וסיים את הפרק הראשון.
בשר הטבעות
בהמשך חייו, המתוארים בספר שר הטבעות, עזב בילבו את הפלך ביום הולדתו ה-111 (22 בספטמבר 3001) והשאיר את הטבעת ואת שאר רכושו, כולל ביתו, מעון באג, לאחיינו פרודו. הוא עבר לריוונדל בליווי שלושה גמדים, שם בילה את ימיו בנוחות: אכילה, שינה, כתיבת שירה, וכן השלמת כתיבת "הספר האדום" שהוא הבסיס לספרי ההוביט ושר הטבעות. לאחר השמדת הטבעת הוא עלה על ספינה למערב יחד עם גלדריאל, גנדלף, אלרונד ופרודו אחיינו.
קישורים חיצוניים
Figuren in Tolkiens Welt Middle-earth characters
נייג'ל הייז
נייג'ל הייז-דייוויס (באנגלית: Nigel Hayes-Davis; נולד ב-16 בדצמבר 1994) הוא כדורסלן מקצועני אמריקאי המשחק בעמדות הסמול פורוורד והפאוור פורוורד בפנרבחצ'ה מליגת העל הטורקית והיורוליג.
קריירת תיכונים
הייז, שנולד בוסטרוויל, אוהיו, למד בבית הספר התיכון ויטמר בטולידו.
לאחר סיום לימודיו בתיכון הוא התחייב לשחק באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון מחטיבה I של ה-NCAA.
קריירת מכללות
בעונתו הראשונה שיחק הייז דקות משמעותיות, זכה בתואר השחקן השישי של העונה באזור ה-Big Ten ונבחר לחמישיית הפרשמנים של העונה.
הייז היה במקום השלישי בנקודות בקבוצה, שהגיעה לגמר טורניר אליפות המכללות בכדורסל, ונבחר לחמישייה השלישית ב-Big Ten בתור סופומור.
בעונת הג'וניור שלו נבחר הייז לחמישיית העונה ב-Big Ten לאחר שהוביל את קבוצתו בקליעה (15.7 נקודות למשחק), אסיסטים (3.0) וזריקות עונשין (258) וסיים שני בריבאונדים (5.8 למשחק). עם תחילת עונת הסיניור, הרביעית והאחרונה שלו, נבחר הייז לשחקן הקדם-עונה באזור. הוא העמיד ממוצעים של 14.0 נקודות, 6.7 ריבאונדים ו-2.7 אסיסטים למשחק במהלך שנתו האחרונה בוויסקונסין.
הייז סיים במאי 2017 תואר במימון עסקי ובנקאות השקעות. הוא נודע בהיותו מנהיג בנושאים כמו צדק גזעי ותגמול של ספורטאי NCAA.
וסטצ'סטר ניקס (2017–2018)
לאחר שלא נבחר בדראפט ה-NBA 2017, הוא הצטרף לניו יורק ניקס לליגת הקיץ 2017. ב-19 באוגוסט הוא חתם על חוזה מובטח חלקית עם הקבוצה, וב-14 באוקטובר הוא נופה על ידי הניקס. מאוחר יותר הוא הוחתם בווסטצ'סטר ניקס, קבוצת ליגת הפיתוח של הניקס.
לוס אנג'לס לייקרס (2018)
ב-19 בינואר 2018 חתם הייז על חוזה ל-10 ימים בלוס אנג'לס לייקרס. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-NBA יומיים לאחר מכן בניצחון 127–107 על הניו יורק ניקס, ושיחק דקה בודדת באותו לילה. הלייקרס לא נתנו להייז חוזה שני ל-10 ימים, ולאחר מכן הווסטצ'סטר ניקס רכשו אותו מחדש ב-30 בינואר.
טורונטו ראפטורס (2018)
ב-6 במרץ 2018 חתם הייז בטורונטו ראפטורס על חוזה ל-10 ימים. ב-12 במרץ 2018 ערך הייז את הופעת הבכורה שלו עבור הראפטורס, וקלע 6 נקודות עם שתי שלשות ב-5 דקות בניצחון 132–106 על הניקס. ב-14 במרץ 2018 החתימו הראפטורס את הייז על חוזה נוסף ל-10 ימים. בזמן החוזה השני שלו נשלח הייז לראפטורס 905, קבוצת הפיתוח של טורונטו. הייז לא קיבל הצעה לשאר העונה מהראפטורס וחזר לווסטצ'סטר ניקס.
סקרמנטו קינגס (2018)
ב-31 במרץ 2018 הודיעה סקרמנטו קינגס על החתמתו של הייז להמשך עונת. ב-7 ביולי 2018 הוא נחתך מסגל הקינגס.
גלאטסראיי (2018–2019)
ב-29 באוגוסט 2018 חתם הייז בגלאטסראיי מליגת העל הטורקית. הייז העמיד ממוצעים של 12.6 נקודות, 2.0 אסיסטים ו-5.4 ריבאונדים למשחק. הוא העמיד ממוצעים של 15.7 נקודות, 5.6 ריבאונדים ו-1.8 אסיסטים בממוצע בעונת היורוקאפ.
ברצלונה (2021–2022)
ב-22 באוגוסט 2021 חתם הייז בברצלונה מליגת העל הספרדית.
פנרבחצ'ה (2022–הווה)
ב-22 ביולי 2022 הוא חתם על חוזה לשנה בפנרבחצ'ה מליגת העל הטורקית.
חיים אישיים
בשנת 2021 שינה הייז את שם משפחתו להייז-דייוויס לכבוד אביו החורג.
טושינו
טושינו (ברוסית: Ту́шино) הוא ראיון היסטורי בצפון-מערב מוסקבה השייך לעיר מאז 1960 ובין 1939 ו-1960 הייתה עיירה עצמאית. נהר הסחודניה זורם לאורך דרום טושינו.
כעת שטח טושינו מחולק לארבעה ראיונים: פוקרובסקויה-סטרשנבו, מיטינו, טושינו הצפונית וטושינו הדרומית.
היסטוריה
קיימות עדויות לקיומו של היישוב מן המאה ה-14, כאחוזתו של בויאר בשם וסילי איוונוביץ' קבאשנין-טושה ומאוחר יותר של בניו, פיוטר וסמיון. באמצע המאה ה-16, הכפר ומנזר הגואל שלידם נקנו על ידי לאוורת השילוש-סרגייב. אחת מכנסיות האוהל היפות ביותר נבנו במנזר תחת שלטונו של איוואן האיום. טושינו שימשה בתקופה זו כמקום לאירוח אורחים רשמיים של הצאר, לפני קבלתם במוסקבה.
במהלך תקופת הצרות, הפכה טושינו לבסיס כוחו של דמיטרי הכוזב השני, אדם אשר טען כי הוא דמיטרי, בנו של איוואן האיום, והיורש החוקי לכס הצאר. בין 1608 ל-1610 הוקם בה מטה שהוא העתק של חצר המלוכה במוסקבה, כולל פריקאזים (משרדים ממשלתיים) ופטריארך. מכאן ביצע דמיטרי הכוזב השני את המצור על מוסקבה.
במחצית השנייה של המאה ה-18 התחיל תהליך של תיעוש של טושינו, בתחילה עם הופעתן של טחנות רוח ומתפרות. ב-1920 הוקם במקום מפעל לגרביים. ב-1929 הקים האוסואביצ'ים בית ספר לטיסה בטושינו. ליד שדה התעופה הוקמו לאחר מכן מפעל למטוסים ומתקני מחקר בנושאי תעופה ואדם בחלל.
בשדה התעופה בטושינו התרחש בשנת 1991 אחד ממופעי הרוק הגדולים בעולם – מופע פתוח שכונה 'מפלצות הרוק', ואליו הגיעו למעלה ממיליון מאזינים מכל רחבי ברית המועצות, להאזין ללהקות הרוק המובילות במערב באותה התקופה מטאליקה, פנטרה, AC/DC ועוד. מופע היה מסימני ההשתנות וההתפרקות של ברית המועצות.
במקום נמצא גם מתקן האימונים של מועדון הכדורגל ספרטק מוסקבה.
סלפיים
סלפיים (שם מדעי: Salpidae) היא משפחה יחידה בסדרת הסלפות (Salpida) שהם קבוצה של מיתרניים פרימיטיביים מקבוצת מיתרני זנב. יצורים אלה חיים בים ומתנהלים כיצורי פלנקטון גדולים המזכירים מעט מדוזות.
יצורים אלה מצויים בכל האוקיינוסים ובימים שונים ונפוצים ביותר בתוך האוקיינוס הדרומי שלחופי אנטארקטיקה. הם מותאמים הן למים קרים והן למים טרופיים. רבים מהם חיים גם בתהומות האוקיינוס. הם ניזונים מסינון של יצורי פלנקטון קטנים אחרים לתוך גופם.
לסלפות שני שלבי חיים. בשלב הראשון היא חיה לבדה ומתרבה ברבייה אל-מינית ובשלב השני מתחברת למושבה הנראית כשרשרת שיכולה להגיע עד לכמה מטרים ומתרבה בצורה מינית.
דיולה האי
דיולה האי (שמו הבדוי: סטפן פאבר, בהונגרית: Háy Gyula; אבון, 5 במאי 1900 – אסקונה, שווייץ, 7 במאי 1975) היה סופר, מחזאי, מתרגם, תסריטאי יהודי-הונגרי זוכה פרס קושוט (1951). הוא אחיו הגדול של הצייר קארוי לאסלו האי (1907–1961).
ביוגרפיה
דיולה האי נולד במשפחה יהודית כבנם של מור האי (? -1934) ושל גיזלה ויינברגר (1868–1958). בתקופת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית עבד דיולה האי ב"קומיסריאט העם לחינוך ציבורי". הוא היגר לגרמניה אחרי נפילת הרפובליקה. תחילה היה צייר ומעצב תפאורות בדרזדן ואחר כך בברלין. הוא חזר להונגריה בשנת 1923, אך שב לגרמניה בשנת 1929. משנת 1932 היה חבר במפלגת הקומוניסטים של הונגריה הבלתי חוקית אז.
הוא זכה להצלחה בימתית בברלין, אך לאחר הצגת הבכורה שם של יצירתו "אלוהים, קיסר, איכר" (1932), הופעות נוספות סוכלו בשל ההפגנות הנאציות. הוא היגר לאוסטריה, משם גורש בשל מעורבותו במרד הסוציאליסטי בשנת 1934. בהזמנתו של אנטולי וסילייביץ' לונאצ'רסקי הוא היגר לברית המועצות בשנת 1935. במוסקבה, בין היתר, כתב תסריטים לסרטים. כתביו פורסמו ברוסית ובשפות אחרות.
הוא חזר להונגריה בתום מלחמת העולם השנייה בשנת 1945. מחזותיו הוצגו בזה אחר זה. משנת 1948 עד 1950 הוא היה הדרמטורג הראשי של "מפעל הקולנוע מאפילם" (Mafilm) ומשנת 1951 עמד בראש מחלקת המחזאות באוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע בבודפשט. האי בירך את בנייתו של גשר קושוט, שמאז פורק, בדרמה בשם "גשר החיים" (1951). בפברואר 1953 הציג הרדיו ההונגרי את דרמת הרדיו הראשונה שלו,"בחוות הרוצחים", שביים אנדרה מרטון.
בשנת 1955 הצטרף למה שכונה קבוצת אימרה נוג' ולחוג פטפי. הפמפלט שלו, "למה אני לא אוהב", שפורסם ב"עיתון הספרותי", ויצר פרודיה נצחית על כל הביורוקרטים הקומוניסטיים בדמותו הדמיונית של החבר קוצֶ'רה (Kucsera), השפיעה על המשך גורלו עד סוף ימיו. במהלך המרד ההונגרי של שנת 1956, לאחר שהכוחות הסובייטים תקפו את המורדים ב-4 בנובמבר, הוא ואשתו קראו את קריאת העזרה המפורסמת ברדיו קושוט ("הצילו! הצילו! הצילו!”). בשנת 1957 הוא נידון לשש שנות מאסר: "כאחד המנהיגים הרוחניים של המרד ...,, ... הוא השתתף בהתארגנות להפלת הסדר החברתי" נאמר בפסק הדין. הוא שוחרר בשנת 1960 באמצעות חנינה.
"אחרי פרנץ מולנר, הוא היה המחזאי ההונגרי המוכר ביותר והמשוחק ביותר בעולם", כתב עליו גזה הגדוש.
עבודותיו לבמה
מספר הבכורות של הצגותיו שנרשמו במאגר התיאטרון: כמחזאי: 28 ; כמתרגם: 67.
השם (ספר)
השם הוא רומן מאת מיכל גוברין. הספר ראה אור לראשונה ב-1995 בהוצאת הקיבוץ המאוחד, ותורגם לאנגלית, The Name, בהוצאת ריברהד-פינגווין, ניו יורק, בשנת 1998. מהדורה חדשה של הנוסח העברי, בתוספת אחרית דבר של יהודה ליבס, ראתה אור בהוצאת הקיבוץ המאוחד ב-2013.
תוכן
מיכל גוברין מתמקדת בספר זה בשאלה כיצד להביא את אלוהים לחיי היומיום עצמם ועושה זאת דרך סיפור על עמליה, צלמת, חוזרת בתשובה, העוסקת בצירופים קבליסטיים, בימים אורגת ובלילות כותבת וידויים.
לאחר שהתירה את אירוסיה עם ישעיהו, החוזר-בתשובה ששידכו לה, היא מתכוונת להתאחד עם הנמען של מכתביה ששמו כשם הספר, "השם", על ידי כך שתקריב קורבן של התאבדות ארוטית גואלת, כמעין שעיר לעזאזל.
המארג השברירי של חיי התשובה של עמליה נקרע כאשר היא נחשפת לאהבה ולמשיכה מינית לבחור ששודך לה. גם זה מתמוטט די מהר. האני של המספרת מפוצל. עמליה חיה במקביל זמנים שונים אולי מקבילים, כמו עולמות מקבילים בפיזיקה. הווידוי כתוב בגוף שני ואינו דיבור של אדם אל עצמו, אלא גם דיבור של אישה עם אישה אחרת שנמצאת כנראה בתוכה עצמה. יש כאן התמודדות עם עבר וניסיון לא להשכיח את אחד המרכיבים החשובים ביותר שיש לו לאדם, הזיכרון. יחסי אירוטיקה של עמליה עם האל הם ביטוי לידע קולקטיבי הטמון בתוכה. ידע שאיננה יכולה למחוק מזיכרונה, מעין פיצול האישיות שיש בו היכולת אולי, בסופו של דבר, להביא לתיקונו בהתאחדותה עם השם.
הספר מעורר תהיות ושאלות, מתפצל לאמירות שכולן מהוות סערה תאולוגית.
על הספר
עם צאתו של השם באנגלית נערך סביבו בניו יורק רב-שיח שפורסם כספר, 'גוף תפילה' בהשתתפות הפילוסוף ז'אק דרידה, המשורר דייוויד שפירו, ומיכל גוברין. הנוסח העברי של 'גוף תפילה' ראה אור בסדרת "קו אדום כהה" של הוצאת הקיבוץ המאוחד.
עסקת חבילה (כשל לוגי)
עסקת חבילה הוא כשל לוגי הכולל הנחה שדברים שמקובל לקבצם בדרך כלל ביחד, מתוקף מסורת או תפישה תרבותית, יקובצו באופן כזה תמיד. בכשל זה נפוץ שימוש שגוי באופרטור "ו". לפרטים, ראו דילמה כוזבת.
דוגמאות:
הבחירות הכלליות בבריטניה 1931
הבחירות הכלליות בבריטניה 1931 התרחשו ב-27 באוקטובר 1931. בבחירות אלו ניצח ראש הממשלה רמזי מקדונלד שהוביל ממשלה לאומית רחבה בתמיכת השמרנים, את מנהיג מפלגת הלייבור, ארתור הנדרסון. באופן כולל, מפלגות הממשלה של מקדונלד זכו ב-67% מהקולות ובכ-554 מתוך 615 המושבים בפרלמנט. בבחירות אלו מפלגת הלייבור קיבלה כ-52 מושבים בלבד, ואיבדה 80% ממושביה. זו הייתה הפעם האחרונה בה מפלגה אחת (במקרה זה השמרנית) קיבלה רוב מוחלט של קולות המצביעים. בנוסף על כך, אלו היו הבחירות האחרונות בבריטניה שלא התקיימו ביום חמישי, והפעם האחרונה עד בחירות 1997 שבה מפלגה אחת קיבלה למעלה מ-400 מושבים.
ההחלטה של מקדולנד להתמודד במסגרת עממית רחבה התקבלה בעת השפל הגדול ובתמיכתו של ג'ורג' החמישי.
צ'זארה בורג'ה
צ'זארה בורג'ה (איטלקית: Cesare Borgia; 13 בספטמבר 1475 - 12 במרץ 1507), דוכס ולנטינו (Duca Valentino), היה בנו הבכור של רודריגו בורג'ה (האפיפיור אלכסנדר השישי) ופילגשו וָנוֹצַה דֶיי קָטָנִי. אחיה של לוקרציה בורג'ה.
הלוסק (מחוז משנה)
מחוז משנה הלוסק (בבלארוסית: Глускі раён; ברוסית: Глу́сский райо́н) הוא אחד מ-21 מחוזות משנה מנהליים של מחוז מוהילב שבמזרח בלארוס. מרכזו המנהלי היא העיר הלוסק.
דמוגרפיה
בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009), מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה הלוסק 16,457 בני אדם. האוכלוסייה הצטמצמה ובשנת 2016 נמנו במחוז המשנה 13,994 בני אדם. ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה ב-2009: 94.82% בלארוסים, 3.79% רוסים, ו-1.39% אחרים. שפות הדיבור הנפוצות: בלארוסית (84.57%) ורוסית (13.86%).
ניקמי-אפוח
ניקמי-אפוח (מופיע גם בשם ניקמפע; מלך בין השנים 1700–1675 לפנה"ס לערך, על פי הכרונולוגיה התיכונה) היה המלך השישי בממלכת ימחד האמורית, שמרכזה שכן בעיר חלב שבסוריה. הוא ירש את אביו, המלך ירים-לים השני.
תקופת מלכותו
המידע על ממלכת ימחד מקורו בלוחות בכתב יתדות שנמצאו בחפירות הארכאולוגיות במארי ואללח'. העיר חלב כמעט ולא נחפרה. בתקופת מלוכתו של ניקמי-אפוח, ממלכת מארי הייתה כבר הרוסה, והמידע מקורו בלוחות שנמצאו באללח' חתומות בחותם שלו.
ירים-לים מלך אללח', דודו של ירים-לים השני ומלך לקוח של ימחד, מת בתקופת שלטונו של ניקמי-אפוח. ירש אותו בנו אמיתכום, שהתחיל לטעון לקבלת עצמאות חלקית של אללח'.
הלוחות מציינים מנחה שהקדיש ניקמי-אפוח לאל הדד, אותה הוא הניח אותה במקדשו. בלוח אחר מסופר שהוא חזר ממקום בשם נישין, שם שלא היה ידוע לפני מציאת הלוח. החוקרים מעריכים שנישין הייתה בתחום ממלכת ימחד, כי הלוח התייחס לנסיעה ולא למסע מלחמה.
בלוח אחר מסופר שהוא כבש את העיר ארזיק, ששכנה ליד כרכמיש. שנת כיבוש העיר שימש כציון שנה במספר מסמכים משפטיים.
החותם של ניקמי-אפוח כולל את שמו כתוב בכתב יתדות, וציור שלו: על ראש המלך כתר, והוא מסתכל לכיוון שתי אלות, אחת בלבוש אשורי והאחרת בלבוש בבלי.
מותו ויורשיו
ניקמי-אפוח מת בשנת 1675 לפנה"ס. היו לו כנראה מספר בנים, ביניהם: אירכבתום שירש אותו, ירים-לים השלישי שמלך על ימחד אחרי אירכבתום, והנסיך אבא-אן.
מרשה דבנפורט
מַרשָה דבנפורט (באנגלית: Marcia Davenport; 9 ביוני 1903 – 15 בינואר 1996) הייתה סופרת ומבקרת מוזיקה אמריקאית.
ביוגרפיה
דבנפורט נולדה בשנת 1903 ב-ניו יורק, בתם של זמרת האופרה אלמה גלוק וברנרד גליק. לאחר נישואיה השניים של אמה הייתה לבתו החורגת של הכנר אפרם צימבליסט. הרבתה בנסיעות עם הוריה ולמדה באופן לא סדיר בבית הספר של הקווייקרים בפילדלפיה ובבית הספר שיפלי בברין מור. היא החלה ללמוד בוולסלי קולג', אבל עזבה את הלימודים באפריל 1923 כדי להינשא בסתר לפרד מ. קלארק, בפיטסברג שבפנסילבניה. בהמשך סיימה את לימודי התואר הראשון באוניברסיטת גרנובל שבצרפת. בתה נולדה ב-1924, אבל בשנת 1925 התגרשה מקלארק.
היא החלה לעבוד במשרד פרסום כדי לפרנס את עצמה ואת בתה. בשנת 1928 החלה בקריירת הכתיבה שלה כחברת מערכת של "הניו יורקר", שם עבדה עד 1931. ב-13 במאי 1929 נישאה לראסל דבנפורט, שהתמנה זמן קצר לאחר מכן לעורך המגזין "פורצ'ן". בתה השנייה של דבנפורט נולדה בשנת 1934. אותה שנה החלה לעבוד כמבקרת מוזיקה במגזין "סטייג'".
דבנפורט כתבה גם מספר רב של רומנים פופולריים, שהידוע ביותר ביניהם הוא "עמק החרוץ". זו היא סאגה משפחתית העוקבת אחר משפחת סקוט, בעלים טיפוסיים של מפעלי ברזל בפיטסברג, משנת 1873 עד אירועי פרל הארבור. דבנפורט חיה בפיטסברג במשך שנתיים לצורך עבודת תחקיר ואיסוף חומר על תעשיית הפלדה לספר המידות הזה, ה"מגנום אופוס" שלה, שיצא לאור באורך 788 עמודים והיה לרב-מכר.
שניים מספריה של דבנפורט עובדי לסרטי קולנוע: "עמק החרוץ" ו-"East Side, West Side". בסרט "עמק החרוץ" כיכבו גריר גרסון, גרגורי פק, דונלד קריספ, ליונל ברימור, פרסטון פוסטר, מרשה הנט, גלדיס קופר, רג'ינלד אוון, דניאל דאריה וג'סיקה טנדי. הסרט היה מועמד לפרס האקדמיה על השחקנית הטובה ביותר בתפקיד הראשי (גריר גרסון) והמוזיקה הטובה ביותר לסרט דרמטי או קומי.
ספרה "דרכה של לנה גאייר" מלמד רבות על ההשפעה הרבה שהייתה לאמה, זמרת האופרה אלמה גלוק, על עולמה התרבותי ועל התפתחותה כסופרת. זהו סיפור חייה של זמרת סופרן צ'כית, שבראשית דרכה, כילדה עניה מרודה, מגלה מורה איטלקי לשירה ופיתוח קול את כשרונה הודות לעקשנותה של אמה, עוזרת הבית המנקה את דירתו העלובה בפראג. הספר מתאר את עלייתה ההדרגתית והמפרכת, לאחר הגירה לארצות הברית, עד לשיא הקריירה, כזמרת אופרות ולידר ברמה עולמית, קשריה עם ארטורו טוסקניני (הנזכר בספר בשם בדוי, אך קל לזיהוי) וגוסטב מאהלר, ואהבתה לדוכס צרפתי עשיר ואנין טעם. אין זו ביוגרפיה במלוא מובן המילה, משום שזמרת בשם זה לא הייתה וההנחה היא, שדמותה וסיפור חייה הם צירוף של שתי זמרות ואולי יותר.