cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
גדעון סער
שר הפנים
באוגוסט 2014 החליט סער לבצע מהלך רחב של צדק חלוקתי ולשנות מיקום גבולות וחלוקת הכנסות ממתקנים מניבי ארנונה בין הרשויות המקומיות בנגב. במסגרת זו הועברו הכנסות מהמועצות האזוריות (רמת נגב ותמר) לערי פיתוח (דימונה, ערד, ירוחם ומצפה רמון) ולרשויות בדואיות (חורה, כסייפה, ערערה-בנגב ושגב שלום). בעקבות זאת העניקה מועצת ירוחם אזרחות כבוד לסער.
ביוני 2014 דחה סער סעיפים בתיקון של עיריית תל אביב לחוק העזר העירוני שהתירו בפועל את המשך הפתיחה בשבת של המרכולים שפעלו קודם לכן באופן בלתי חוקי בשבת. סער נימק את החלטתו, בין השאר, בכך שהחוק המוצע מנוגד לכלל המשפטי של "אין חוטא יוצא נשכר"; שהוא "פוגע בצורה לא מידתית בערך השבת כיום המנוחה הכללי במדינת ישראל ושהוא משרת בפועל את עסקיהם של בעלי רשתות המרכולים ההחלטה עוררה ביקורת מצד חילונים תושבי תל אביב שטענו שסער פוגע בכך בצביונה של העיר כ"עיר ללא הפסקה". מאידך, התאחדות הסוחרים וארגון המכולות בתל אביב ביקרו את החלטתו של סער לאשר את סעיפי תיקון החוק שהתירו מסחר בשלושה מתחמים בעיר, בנימוק שאינם יכולים לעמוד במעמסה הנפשית והכלכלית הכרוכה בכך והם רוצים לנוח יום בשבוע. בעקבות זאת אישרה מועצת העירייה תיקון מתון יותר בחוק העזר העירוני, שלפיו תאושר בשכונות מגורים פתיחתם בשבת של 165 מרכולים בלבד.
בספטמבר 2014 הכיר סער בכ-13 אלף נוצרים דוברי-ערבית בישראל כבני הלאום הארמי והתיר רישום מתאים ("ארמי" במקום "ערבי") בתעודת הזהות שלהם.
במהלך מבצע צוק איתן מתח סער ביקורת על ניהול המבצע והתנהלות הקבינט המדיני-ביטחוני בעניינו וקרא לראש הממשלה לדון בנושא במליאת הממשלה. לימים הגדיר את המבצע ככושל.
בשנת 2013 דווח בתקשורת על תלונה לראש הממשלה בנושא וניצול אסור של יחסי מרות מצד סער עם עובדת המשרד. חקירת משטרה שנפתחה בעניין העלתה שמדובר בזיוף והתיק נסגר.
פרישה מהפוליטיקה והפרישה מהליכוד
ב-17 בספטמבר 2014 הודיע סער על נטילת "פסק זמן" מהחיים הפוליטיים, ועל כוונתו להתפטר מהממשלה ומהכנסת לאחר חגי תשרי. ב-3 בנובמבר 2014 הגיש את התפטרותו מהכנסת. עם זאת, הוא השתתף בפעילות הליכוד בקמפיין המפלגה לקראת הבחירות לכנסת העשרים וקרא להצביע לליכוד.
בדצמבר 2014 החליט ראש עיריית אור יהודה, דוד יוסף, לקרוא לרחוב "ההגנה" על שם סער. בעקבות התנגדותו של סער חזרה בה העירייה מן המהלך, ואולם בפברואר 2015 החזיר ראש העירייה את השלט. בדצמבר 2015 הוחלט להחזיר לרחוב את שמו המקורי.
במאי 2015 הצטרף סער כעמית בכיר למכון למחקרי ביטחון לאומי (INSS) והחל לפרסם במסגרתו מאמרים ומחקרי מדיניות, לרבות בעיתונות הכללית. כמו כן, הצטרף לסגל המרצים של הקריה האקדמית אונו והחל להעביר קורס בנושא "ממשל, משילות ורפורמות" לתלמידי תואר שני.
באפריל 2016 החל לעמוד בראש ועדה ציבורית לעתיד ענף הביטוח שהקימה לשכת סוכני הביטוח. כמו כן שימש יועץ לארגונים.
חזרה לפוליטיקה
באפריל 2017 הודיע גדעון סער שפרישתו מהפוליטיקה תמה וכי בכוונתו לחזור לפעילות בליכוד.
באוקטובר 2018 רמז בנימין נתניהו שסער רקם מזימה עם הנשיא ראובן ריבלין, שבמסגרתה לאחר הניצחון הצפוי של הליכוד בראשות נתניהו בבחירות יטיל הנשיא על סער להקים את הממשלה. סער וריבלין דחו טענה זו, וסער ציין כי "זאת חציית קו אדום, קרה פה דבר חמור". בפברואר 2019 לקראת הבחירות לכנסת ה-21, סער התמודד שוב בפריימריז בליכוד ונבחר למקום החמישי ברשימה לכנסת ולאחר הבחירות כיהן כחבר ב עד פיזור הכנסת ויו"ר ועדת המשנה (של ועדת החוץ והביטחון) למדיניות חוץ.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים ושתיים הוצב סער במקום השישי ברשימת הליכוד. באוקטובר 2019, לאחר פרסום כי הליכוד מעוניין לקיים פריימריז בזק, כתב גדעון סער בטוויטר: "אני מוכן." בהמשך ביקש ממרכז הליכוד להקדים את הפריימריז. ב-26 בנובמבר, אמר כי על יו"ר הליכוד, בנימין נתניהו, להתפטר בעקבות אי יכולתו להרכיב ממשלה, מצב שלדבריו לא צפוי להשתנות גם אם ייערכו בחירות נוספות. בבחירות שנערכו ב-26 בדצמבר 2019 לראשות הליכוד הפסיד לנתניהו בתוצאה של 27.5% מול 72.5% מקולות המתפקדים. ברשימת הליכוד בבחירות לכנסת ה-23 הוצב סער במקום ה-5.
בכנסת ה-23
עם הקמת הממשלה ה-35 נתניהו לא מינה את סער לשר בממשלה למרות מקומו הגבוה ברשימת הליכוד. הוא הציע לסער לכהן כשגריר באו"ם, אך סער סירב. התפטר באוקטובר 2020 מועדת החוקה, חוק ומשפט ונשאר חבר בוועדות חוץ וביטחון, ובוועדת המשנה למודיעין ולשירותים החשאיים.
סער הציע לראש הממשלה נתניהו להחיל מערך של בדיקות קורונה חובה בכל המדינה. בוועדת הקורונה, הציע לחלק את המדינה ל-20 אזורים שיוגבלו ל-24 שעות, שבהן ייבדקו כלל התושבים באזור.
ב-8 בדצמבר 2020 הודיע על פרישתו מהליכוד ומהכנסת ועל הקמת מפלגה חדשה בראשותו בשם "תקווה חדשה". הוא מתח ביקורת על ממשלת ישראל השלושים וחמש והעומד בראשה והודיע כי יתמודד על ראשות הממשלה בבחירות לכנסת ה-24. סער הציג את מפלגתו כ"מפלגת מרכז-ימין ליברלית". כמו כן התחייב שמפלגתו לא תשב בממשלה בראשות נתניהו.
שר המשפטים
בבחירות לכנסת ה-24 השיגה מפלגת תקווה חדשה 6 מנדטים. סער העדיף לא להמליץ על אף מועמד בפני הנשיא ראובן ריבלין. לאחר שנתניהו החזיר את המנדט להקמת הממשלה לנשיא, המליץ סער בפני הנשיא על יאיר לפיד. לאחר הקמת ממשלת ישראל ה-36 בתאריך 13 ביוני 2021 מונה סער לשר המשפטים. הוא מינה את עורך הדין ערן דוידי למנכ"ל משרדו.
לאחר הקמת הממשלה, החל לקדם את חוק יסוד: החקיקה באמצעות הקמת ועדה הכוללת את נציגי סיעות הקואליציה. ב-7 ביולי 2021, בעת כהונתה של הכנסת העשרים וארבע, התפטר סער מהכנסת במסגרת החוק הנורווגי ובמקומו נכנסה מספר 9 ברשימת תקווה חדשה, מיכל שיר.
ביולי 2021, חתם על תקנות שנועדו להגביר את השקיפות של האגודות העות'מאניות.
באוקטובר 2021, סער הקים ועדה לבחינת רגולציה על הרשתות החברתיות.
ב-7 בפברואר 2022, אישרה הממשלה את הצעתו למנות את עו"ד גלי בהרב-מיארה ליועצת המשפטית לממשלה.
ב-9 בפברואר 2022, אישרה הכנסת את הצעתו לבטל את מגבלת החזקת רישיון הנהיגה לחייבים בהוצאה לפועל.
ב-21 בפברואר אישרה הוועדה לבחירת שופטים בראשותו מינויים של 4 שופטים חדשים לבית המשפט העליון: גילה כנפי-שטייניץ, רות רונן, יחיאל כשר וח'אלד כבוב.
ב-23 במרץ 2022, אישרה ועדת החוקה של הכנסת את התקנות עליהן חתם אשר הופכות את עבירת השימוש העצמי בקנאביס מעבירה פלילית לעבירה מנהלית.
ב-30 ביוני 2022, אושר חוק המעגן את שיקול הדעת השיפוטי לפסול ראיה שהושגה בניגוד לדין (העיקרון המשפטי המכונה "פרי העץ המורעל"). הצעת החוק הבהירה, כי הכלל יחול על כל ראיה – הודאת נאשם, הודעת עד או ראיה חפצית.
חיים אישיים
בשנים 1990–2012 היה נשוי לשלי דנציגר. בגיל 24, מעט לפני החתונה עברת את שם משפחתו מ"סרצ'נסקי" ל"סער". לזוג שתי בנות משותפות, והצעירה בהן היא השחקנית אלונה סער.
ב-16 במאי 2013 נישא למגישת החדשות והעיתונאית הערוץ הראשון, גאולה אבן (כיום אבן-סער מגישה את "העולם הבוקר" של ערוץ רשת 13). בסוף אותה שנה נולד בנם המשותף, ובנובמבר 2016 נולדה להם גם בת משותפת. מתגוררים בתל אביב. לאבן-סער גם 3 ילדים מנישואיה הראשונים.
Rated R
Rated R (בעברית: דירוג R) הוא אלבומה הרביעי של זמרת הפופ ריהאנה, אשר יצא לאור ב-20 בנובמבר 2009 על ידי חברת התקליטים דאף ג'אם. הקלטות האלבום החלו באפריל 2009, והיו בכמה אולפנים בארצות הברית ואירופה. ריהאנה עבדה עם כמה מפיקים על האלבום ובניהם: אנטוניו "L.A." ריד ודה קרטר שהיו מפיקים בפועל. ריהאנה עבדה גם עם צ'ייס & סטטוס, סטארגייט, The-Dream, ני-יו ובריאן קנדי. האלבום כלל את השתתפותם של האמנים: will.i.am, יאנג ג'זי, ג'סטין טימברלייק ונגן הגיטרה סלאש שניגן בשיר "Rockstar 101". ריהאנה הייתה שותפה לכתיבת השירים באלבום זה וכן להלחנתם בשיתוף עם הזמר כותב השירים המצליח ני-יו.
מבחינה מוזיקלית האלבום מייצג כיוון שונה מהאלבום הקודם שהכיל שירי up-tempo ובלדות מוכוונת. האלבום הוקלט לאחר התקרית האלימה עם בן זוגה לשעבר כריס בראון, שתקרית זו הביאה את האלבום להיות קודר ואפל יותר מהאלבומים הקודמים. האלבום מכיל שילוב של מוזיקת היפ-הופ, רוק ודאבסטפ. כמו כן האלבום מכיל את ז'אנר הדאנסהול מאלבומיה הקודמים, בשירים "Rude Boy" ו-"Te Amo". האלבום זכה לביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה, ששיבחו את הביצועים הבוגרים של ריהאנה, וכינו את האלבום "כמאמצה השכבתי והלבבי ביותר של ריהאנה". בארצות הברית האלבום הופיע לראשונה במקום ה-4 עם מכירות של 181 אלף עותקים. כמו כן האלבום הגיע למקום הראשון בעשר מדינות שונות.
מהאלבום יצאו חמישה סינגלים: "Te Amo" ,"Rockstar 101" ,"Rude Boy" ,"Hard", ו-"Russian Roulette", והסינגל ,"Wait Your Turn" שיצא כסינגל שיווקי בלבד. הלהיטים הבולטים של האלבום היו השירים "Russian Roulette" ו- "Rude Boy" שזכו להצלחה יוצאת דופן בעולם. "Russian Roulette" יצא לאור כסינגל הראשון מהאלבום, והצליח להגיע לטופ 10 ב-17 מדינות שונות. הסינגל הבא מהאלבום "Hard" הגיע למקום ה-8 בארצות הברית אף על פי שנכשל בעולם, ובכך השיר נהיה לשיר ה-13 של הזמרת שהצליח להגיע לטופ 10 בארצות הברית, ובכך ריהאנה הפכה לאמן הנקבה עם הכי הרבה שירים בטופ 10 במאה ה-21 במדינה ביחד עם ביונסה. הסינגל השלישי "Rude Boy" זכה להצלחה אף יותר גדולה כאשר שהה במקום ה-1 בארצות הברית במשך 5 שבועות רצופים. כדי לקדם את האלבום ריהאנה יצאה לסיבוב ההופעות השלישי שלה, תחת השם: Last Girl on Earth Tour.
רקע ופיתוח
בעקבות תקיפתו האלימה של כריס בראון, לא היו הרבה התלבטויות לגבי העובדה שכל שיר באלבום יהיה קשור אליו. בריאיון לחדשות MTV ריהאנה וני-יו הבהירו כי ני-יו לא רצה לכתוב שיר על בראון מכיוון שחשב שזה מיותר. המפיק צ'אק הרמוני אמר כי לא משנה איזה שיר יהיה באלבום, באופן מידי זה יראה כמו שיר שנכתב על בראון.
במהלך ריאיון עם מארק מלכין בטקס הפרסים של MTV אמר כי המעריצים צריכים לצפות שריהאנה תהיה עצבנית ומסוכנת יותר באלבום. מאוחר יותר בריאיון ל-Touch Weekly אמר כי האלבום הוא בהחלט מאיים יותר מהעבודות הקודמות של ריהאנה ותיאר אותו כ"משוחרר" יותר. הזמר האמריקאי אייקון אמר כי הוא הולך "להאיר" את ריהאנה באלבום ולא לעשות אותה כועסת. אחרי ההצלחה של האלבום האחרון ריהאנה רצתה לוודא שהיא לא תיפול לקול או אווירה אחת. במהלך "Justin Timberlake & Friends Concert in Las Vegas" (ג'סטין טימברלייק וחברים קונצרט בלאס וגאס), טימברלייק סיפר בריאיון לחדשות MTV שהאלבום הוא קול חדש לגמרי, ושהשירים החדשים הם לא שיחזור של החומרים מהאלבום הקודם. "היא חזרה לתודעה שוב אחרי המקרה הכול כך קשה שקרה... והדבר הכי חכם שהיא עושה זה לא לחקות את מה שהיא עושה אלא לנוע קדימה", הסביר טימברלייק.
הקלטות
ריהאנה התחילה להקליט שירים לאלבום באפריל 2009. ההקלטות לאלבום נערכו באולפני "חלב" במנהטן, ניו יורק, אולפני מטרופוליס בלונדון, אנגליה, אולפני דאבו בפריז, צרפת, וסטלייק- אולפנים בלוס אנג'לס, קליפורניה. ריהאנה עבדה עם מספר מפיקים וכותבים ובניהם: צ'אק הרמוני, The-Dream, כריסטופר "טריקי" סטיוארט, צ'ייס & סטטוס, סטארגייט, דמו וג'סטין טימברלייק. ריהאנה רצתה שהאלבום יהיה פחות מושפע מסינתפופ, במטרה למנוע את הפופ המסחרי והקליל באלבומיה הקודמים. בעקבות כך היא שילבה יותר בס ומוזיקה גותית. במהלך השלבים המוקדמים של העבודה על האלבום, ריהאנה עבדה עם אדוניס שרופשייר, שאמרה שסיעור המוחות איתו הביא לה את כמות הרעיונות הגדולה ביותר לאלבום. על שיתוף הפעולה עם הצוות הנורווגי סטארגייט ריהאנה אמרה שהוא היה "מאוד מתגמל" ו"מעורר השראה" והוסיפה: אנחנו עדיין לא יודעים מה הולך להיות באלבום אבל הולך להיות מאוד מרגש". מאוחר יותר התברר כי סטארגייט גם הפיקו שיר של ריהאנה והראפר הקנדי דרייק לאלבום, אך בסוף הוא לא נכנס.
ריהאנה הייתה שותפה בכתיבת רוב השירים באלבום עם העזרה של טימברלייק וני-יו, שסייע לזמרת לתרגם את רגשותיה לשירים. היא עבדה עם ני-יו על מספר שירים, אף על פי שלעיתים קרובות לא היה ברור איזה סוג שירים הם רוצים שיהיו באלבום. בזמן שעבדו ביחד הוא [ני-יו] אמר שבזמן שהם עבדו ביחד הוא הרגיש שריהאנה לא הייתה אותה האישה איתה הוא עבד לפני כמה שנים, והחמיא על הצמיחה המוזיקלית שלה. ריהאנה רצתה שהשירים באלבום יהיו קודרים יותר, ולכן ני-יו וצ'אק הרמוני כתבו את "Russian Roulette", שהיה השיר הכי אפל וחולני באלבום. ריהאנה הגיבה בחיוב על השיר ורצתה שהסגנון שלו יהיה לאורך האלבום כולו.
אחרי שהקשיבה לשיר "Saxon" שבוצע על ידי ניקי מינאז', והופק על ידי הצוות צ'ייס & סטטוס, ריהאנה רצתה לעבוד עם הצמד על האלבום, והם עבדו במשך כמה שבועות במקום לא ידוע. ריהאנה והצמד עבדו על שירי דאבסטפ, אף על פי שלריהאנה היו כמה חילוקי דעות עם הצמד. בחודש אוקטובר היא הגיע למסקנה שהיא רוצה לעבוד גם עם טריקי סטיוארט ו-The-Dream. השניים טסו לפריז וניגנו לריהאנה את השירים "Rockstar 101" ו-Hard". גם אמנים נוספים תרמו לאלבום כמו הגיטריסט סלאש, שניגן בגיטרת בס בשיר "Rockstar 101", ו-will.i.am שכתב עם להקתו בלאק אייד פיז את השיר "Photographs". שיר זה היה מיועד להיכנס לאלבומם של הלהקה, "The E.N.D" ובוצע על ידם, אך בסוף לא נכלל ב-Final Cut והועבר לריהאנה. בנוסף לכך כותבת השירים אסתר דין שכתבה בעבר שירים לאמנים כמו מרי ג'יי בלייג', וכריס בראון, השתתפה בכתיבת השיר: "Rude Boy". השיר "The Last Song" היה השיר האחרון שנוצר עבור האלבום. ריהאנה הקליטה את השיר ב-12 השעות האחרונות להקלטות. על הקלטת השיר ריהאנה אמרה: "כשאמרו לי שיש עוד 12 שעות לסיום ההקלטות, אמרתי לעצמי אוקיי אני צריכה לעשות את זה, אז אני פשוט שתיתי מעט יין אדום, ואז נכנסתי לתא ההקלטות עם אורות מעומעמים ושרתי את השיר".
מוזיקה ומילים
האלבום הוא אלבום בעל צליל אפל יותר ומבשר רעות בניגוד לאלבומיה הקודמים. האלבום מתאפיין בעיקר במוזיקת פופ ו-R&B, אך גם באלבום משולב אלמנטים של היפ-הופ, רוק, ודאנסהול. האלבום מאופיין בצליל מלוטש ומשלב סינתיסייזרים מאיימים, בשילוב גיטרה, פעימות מתוחות, מנגינות סולם מינור, והרמוניות קוליות. שירים כמו "G4L", "Mad House", ו-"Wait Your Turn" משלבים אלמנטים של דאבסטפ כולל סינתיסייזרים מהורהרים. האלבום משלב גם דאנסהול בשירים "Rude Boy" ו-"Te Amo". ריהאנה דנה בניהולו המוזיקלי של הפרויקט בריאיון למגזין "גלמור", ואמרה: " השירים הם באמת אישיים. יש באלבום שירי רוק אנ' רול, אבל זה באמת היפ הופ: אם הסגנון המוזיקלי של ליל ויין וקינגס אוף ליאון הוא כמו האלבום שלי, אז אני ארגיש טוב."
עבודה אומנותית ואופנה
ב-8 באוקטובר 2009, ריהאנה חשפה תמונת קידום מכירות בברלין בבגד גוף ומעיל פרווה לבן. התמונות היו אמורות להיות על העטיפה או החוברת של האלבום. עטיפת האלבום הסופית לאלבום נעשתה על ידי צלם האופנה אלן פון אנוורת',שאמר כי "ריהאנה יוצרת מראה חדש לאלבום". אנוורת', שגם עשה את העטיפות לאלבומים The Velvet Rope (1997) של ג'נט ג'קסון, Back to Basics (2006) של כריסטינה אגילרה, ו-Blackout (2007) של בריטני ספירס, המשיך ואמר שריהאנה הייתה מעורבת בכל היבט של עשיית עטיפת האלבום והיה מוכן ללכת עד הגבולות כדי ליצור את עטיפת האלבום. עטיפת האלבום יצא לאורה ב-27 באוקטובר 2009 והציגה את ריהאנה במצב רוח רע, בתנוחה מהורהרת לובשת עליונית עור ועם ידה מכסה את עין ימין שלה וכל האצבע עטופה בסט מורכב של טבעות. הכיסוי השחור-לבן הושווה לעטיפות אלבומים של הזמרת גרייס ג'ונס בשנות ה-80.
הסטייל של האלבום מותג על ידי האומן והבמאי הבריטי סיימון נווד, שהיה גם המנהל הקריאטיבי של הקמפיין הפרסומי. "בילינו הרבה זמן לפתח רעיונות. אנחנו נסענו לפריז לשבוע אופנה, נפגשו עם מעצבים, ישבתי עשיתי ציורים, תחפושות, צילומים ועוד." הנווד חשף בריאיון ל-MuuMuse: "הכול באמת מוזיקה, וזה האלבום האישי שלה ביותר עד כה, כך שהכול שואב השראה בדרך זו או אחרת." על מנת לעשות את היצירה החזותית של האלבום, הנווד לקח השראה מהסרט "איש האומגה" ומהספר "תחרה של גן עדן": "רצינו ליצור אותה [ריהאנה] בעולם שיהיה אישי... כל העניין היה חלום אפל, לתת לה לבטא את כל הדברים האלה בלי להיות ספציפיים/מילוליים." נווד גם הגה את המראה והתחושה של יצירות האמנות של האלבום בקטעי וידאו, בטלוויזיה, ותרם לסיבוב ההופעות המקדם של האלבום, כולל עיצוב הבמה, תלבושות ורקע חזותי.
שחרור וקידום מכירות
ב-15 באוקטובר 2009 ריהאנה פרסמה הודעה בה יש תמונה עם האות R עשויה מתכת ומתחתיה רשום: "The Wait is Ova. Nov 23 09", המציין את תאריך השחרור עבור האלבום. יום למחרת ריהאנה שחררה קליפ לסינגל השיווקי: "Wait Your Turn", שהועלה לאתר האינטרנט שלה ב-3 בנובמבר. קטע מהשיר עם הכותרת "The Wait is Ova" יצא כפרומו ליציאת האלבום, וגם שעון ספירה לאחור באתר האינטרנט שלה. ב-5 בנובמבר 2009, שודר ראיון טלוויזיוני בתוכנית Good Morning America על התקרית בינה לבין בראון בפעם הראשונה מאז התקרית. הראיון המשיך למחרת גם ב-ABC's 20/20. בדצמבר 2009 הופיעה על שער מגזין "גלמור", ובינואר 2010 על שער מגזין GQ ובחודש שלאחר מכן על שער מגזין W.
בחודש נובמבר 2009 Island Def Jam התכנסה עם נוקיה לקונצרט קידום מכירות מיוחד שנערך ב-16 בנובמבר 2009, בבריטניה. הכרטיסים חולקו בחינם לקהל, ואף נוקיה אירחה מסיבות האזנה מכל רחבי העולם ביום האירוע. ריהאנה צילמה וידאו פרומו לאירוע שהתקיים באקדמיה בריקסטון בלונדון. היא העלתה לראשונה שירים מהאלבום במהלך האירוע שהיה קונצרט הסולו הראשון שלה מאז התקרית עם בראון. חנות המוזיקה של נוקיה הציעה גרסה משופרת של האלבום בתאריך השקתו, שכלל רמיקסים לשירי האלבום ושיר נוסף שלא נכלל באלבום: "Hole in My Head", בהשתתפות ג'סטין טימברלייק. האלבום יצא לאור ב-23 בנובמבר בבריטניה וארצות הברית.
ב-4 בפברואר 2010 ריהאנה הופיעה בפפסי סופרבול בערוץ VH1 יחד עם טימבלנד וג'סטין ביבר. ריהאנה ביצעה את "Hard", "Rude Boy" במהלך האירוע, ו-"Don't Stop the Music" בטקס פרסי Kids' Choice Awards. כדי לקדם את האלבום ריהאנה יצאה לסיבוב ההופעות Last Girl on Earth Tour שהתחיל ב-16 באפריל והיה בין היתר בבלגיה, אירופה, צפון אמריקה ואוקיאניה. אמנים כמו פיקסי לוט, קשה, ו-Travie McCoy שימשו כזמרי חימום בסיבוב ההופעות. בנוסף לכך שוחררה לאלבום גרסת רמיקסים שנקראת: Rated R: Remixed ומכילה 10 רמיקסים לשירי האלבום. האלבום יצא לאור ב-8 במאי 2010 בכל העולם וב-24 במאי באירופה וארצות הברית. רוב הרמיקסים באלבום היו של מוזיקת האוס בשימוש כבד של סינתיסייזרים. האלבום הגיע למקום ה-158 בארצות הברית, ומכר עד היום 13 אלף עותקים שם.
Russian Roulette
הסינגל נשלח לתחנות הרדיו בארצות הברית ב-27 באוקטובר 2009 כסינגל המוביל מהאלבום, ושוחרר להורדה דיגיטלית 6 ימים לאחר מכן. השיר הוא שיר מסוג בלדת פופ אשר זכתה לביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה, ששיבחו את היכולות הקוליות של ריהאנה והמילים של השיר. בארצות הברית השיר הגיע בשיאו למקום ה-9, והגיע למקום ה-1 במצעד: Hot Dance Club Songs במדינה. בבריטניה השיר הגיע למקום ה-9 במצעד שירי ה-R&B, ולמקום ה-2 במצעד הסינגלים הרגיל. ריהאנה ביצעה את השיר בעונה השישית של X פקטור בבריטניה ומאוחר יותר בתוכנית של דייוויד לטרמן בארצות הברית.
Hard
הסינגל השני מהאלבום, בשיתוף עם הראפר יאנג ג'זי, נשלח לתחנות הרדיו בארצות הברית ב-10 בנובמבר 2009. ריהאנה חשבה להקליט את השיר כך שיהיה שונה משאר שירי הפופ שלה. מבקרי המוזיקה שיבחו את היכולות הקוליות של ריהאנה בשיר ואת ההחלטה לארח את יאנג ג'זי. השיר הגיע למקום ה-8 בבילבורד בארצות הברית, מה שהפך את השיר לשיר ה-13 של הזמרת שהגיע ל-Top 20 במצעד זה, כאשר היא משווה עם ביונסה. הישג זה הפך את ריהאנה לאמן הסולו הנשי עם הכי הרבה שירים ב-Top 20 שבמצעד הבילבורד במאה ה-21, ביחד עם ביונסה. ב-6 במרץ 2010 השיר גם הצליח להגיע למקום הראשון במצעד US Hot Dance Club Songs. כדי לקדם את השיר ריהאנה הופיעה איתו בטקס פרסי המוזיקה האמריקאית (AMA) במחרוזת עם השיר "Live Your Life" ב-22 בנובמבר, ובתוכנית של אלן דג'נרס בתחילת פברואר 2010, כאשר ביצעה גם את "Don't Stop the Music".
Wait Your Turn
יצא כסינגל השיווקי היחיד מהאלבום ב-13 בנובמבר 2009, באוסטרליה, בברזיל ומדינות נוספות באירופה. השיר נכתב על ידי ריהאנה, סטארגייט, והצמד צ'ייס & סטטוס. השיר הוא שיר דאבסטפ בשילוב היפ-הופ. הקליפ לשיר בוים על ידי אנתוני מנדלר שצולם בצורה מגורענת בשחור-לבן. את השיר ביצעה בטקס AMA במחרוזת עם Hard, וגם ביצעה את השיר ב- Good Morning America וב-BBC Radio 1's. השיר הגיע למקום ה-17 במצעד שירי האר אנד בי של בריטניה.
Rude Boy
יצא כסינגל השלישי מהאלבום, שוחרר לתחנות הרדיו בארצות הברית ב-9 בפברואר, ושוחרר להורדה דיגיטלית ב-19 בפברואר. הביקורות על השיר היו מעורבות בקרב מבקרי המוזיקה: חלק מהמבקרים מתחו ביקורת על הסגנון שירה הגברי וה"קפוא" שיש לריהאנה בשיר, ואילו מבקרים אחרים החמיאו לשיר וכינו אותו כשיר בסגנון "יחפני". השיר הגיע ל-Top 10 ב-28 מדינות שונות, כאשר בין היתר הגיע למקום הראשון באוסטרליה, בתרשים ה-R&B בבריטניה ובבילבורד בארצות הברית. שיר זה נהפך לשיר השישי של הזמרת שמגיע למקום הראשון בבילבורד, מה שהפך אותה באותה תקופה לאמן הסולו הנשי החמישי עם הכי הרבה שירים במקום הראשון במצעד הבילבורד האמריקאי כאשר היא השוותה עם פאולה עבדול ו-דיאנה רוס. ריהאנה קידמה את השיר במספר מקומות ובניהם בתוכנית הטלוויזיה Alan Carr: Chatty Man בבריטניה ובטקס האמריקאי Kids' Choice Awards.
Rockstar 101
Rockstar 101 שוחרר כסינגל הרביעי מהאלבום ב-18 במאי 2010. השיר זכה לביקורות מעורבות ממבקרי המוזיקה שכינו את השיר כ"אגרסיבי", ומתחו ביקורת על השתתפותו של הגיטריסט סלאש בשיר, אותה כינו "במחשבה שנייה". השיר הגיע למקום ה-24 באוסטרליה ולמקום ה-2 במצעד US Hot Dance Club Songs. הקליפ לשיר צולם באפריל 2010, ובוים על ידי מלינה מטסוקס, שביימה גם את הקליפים לשירים Hard ו-Rude Boy. ריהאנה ביצעה את השיר בעונה ה-9 של אמריקן איידול ב-7 באפריל 2010.
Te Amo
שוחרר כסינגל החמישי מהאלבום. הסינגל שוחרר ב-7 ביוני 2010 באירופה בלבד, ויום למחרת גם לאוסטרליה, ניו זילנד ואיטליה. באמריקה הלטינית השיר זכה לביקורות חיוביות מהמבקרים. השיר הגיע לעשיריה העליונה במדינות כמו: צ'כיה, הונגריה ופולין, והגיע ל-40 העליונים באוסטרליה, הולנד וסלובקיה, שם הגיע למעמד זהב. ריהאנה ביצעה לראשונה את השיר ב-Radio 1's Big Weekend, ב-23 במאי 2010.
שירים אחרים
השיר "Stupid in Love" אף על פי שלא יצא כסינגל, הגיע למספר 7 במצעד של קוריאה הדרומית בשל מכירות דיגיטליות גבוהות. השיר נכתב על ידי ני-יו וסטארגייט, ואף ני-יו שימש כעוזר הפקה בשיר. בריאיון עם USA Today, ני-יו סיפר שהשיר נכתב כמה ימים לפני התקרית בין בראון לריהאנה, ולכן השיר לא מבוסס על המקרה כפי שחשבו. השיר הוא בלדת פופ, R&B ובלדה כוחנית. חלק מהמבקרים שיבחו את המסירות הרגשית של ריהאנה בשיר, וחלק מהם מתחו ביקורת על כך שהוא אפל מדי.
מכירות
האלבום דורג לראשונה במקום ה-4 בארצות הברית עם מכירות של 181 אלף עותקים בשבוע הראשון, מה שהפך אותו לאלבום הנמכר ביותר בשבוע הראשון ליציאתו מאלבומיה של ריהאנה. במדינה האלבום הצליח להגיע גם למקום הראשון במצעד האלבומים R&B/Hip-Hop, מה שהופך את האלבום לראשון של ריהאנה לעשות זאת. ב-8 בינואר 2010 האלבום הגיע למעמד פלטינה בארצות הברית, ועד נובמבר 2013 מכר האלבום 1.11 מיליון עותקים שם.
בבריטניה האלבום הגיע לראשונה למקום ה-16, והגיע למעמד זהב תוך 4 ימים בלבד. ב-15 באוקטובר 2010 האלבום הגיע למעמד פלטינה כפולה במדינה (+600,000 עותקים). ב-24 בינואר 2010 האלבום הגיע למקום ה-30 במצעד, ובשבוע שלאחר מכן עלה למקום ה-27. ב-21 בפברואר הגיע האלבום למקום ה-26, ושבוע לאחר מכן טיפס למיקום הבכורה שלו. ב-7 במרץ 2010 האלבום הגיע למקום התשיעי, בשבוע ה-15. באותו זמן האלבום הגיע למקום השני במצעדי אלבומי ה-R&B במדינה. האלבום נהיה לאלבום של ריהאנה שנמכר הכי מהר בבריטניה, כאשר הגיע לפלטינה חודשיים לאחר יציאתו. ב-26 ביוני 2011 מכירות האלבום הסתיימו במדינה עם 656,527 עותקים.
ביקורות
האלבום זכה באופן כללי לביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה. האתר Metacritic, אשר נותן ניקוד לאלבומים בהתבסס על 21 ביקורות שונות, נתן לאלבום ציון של 75 נקודות מתוך 100. אן פוטון מ"טיימס", ראה את האלבום כהאלבום הטוב ביותר של ריהאנה, וג'ודי רוזן מ"רולינג סטון", כינתה את האלבום כאחד מאלבומי הפופ הכי טובים של השנה. אנדי קלמן מ"אולמיוזיק", כינה את האלבום כ"מוגזם", אבל "משכנע" באופן שבו ריהאנה שרה "גבולות בלתי נשכחים כוחניים רבים". גרג קוט מ"שיקגו טריביון", כינה את האלבום "כרב עוצמה ומרגש אומנותית" "ושריהאנה אישית מרמזת שיש לה הזנה יצירתית יותר מאשר באלבומיה הקודמים". ג'ון פרלס מ"ניו יורק טיימס" אמר "שאף על פי שהנושא האישי של האלבום הוא אמיץ, זה לא יפגע ביצירתיות שלה".
אן פאוורס מ"לוס אנג'לס טיים", כינתה את האלבום: "דיוקן מורכב ומרתק, שמכיל מגוון רגשות של אישה שעברה התעללות". אלכס מקפירסון מ"עובדה" אמר שמלבד המוזיקה המעניינת שלה, האלבום חשוב לאיך שריהאנה "תפסה חזרה את השליטה על סיפורה הציבורי, במהלך גיל הכיף הנוכחי שלנו". שרה רודמן מ"הבוסטון גלוב" שיבחה את האלבום, וכינתה אותו "כמבט קצר על שתי התפתחויות של ריהאנה כאמנית ונקודת המפגש של תרבות צהובונים ואומנות הפופ." רוברט קריסטגו מ-"MSN Music", נתן לאלבום ציון של 2 כוכבים, וציין: "צרכני מאמץ חביבים קשובים לחזון האסתטי, פרט מכריע שלה שעשוי גם לגרום הנאה", אך נתן ביקורת שלילית לשירים "Hard" ו-"Rude Boy".
בביקורות המעורבות שון פניסי מ"ספין" הרגיש שהאלבום לא מתאים לעוצמות המבוססות של ריהאנה ומצא את הקול שלה שטוח מדי וחסר הבעה כדי להעביר את הכעס של השירים. ריאן דומבל מ-קלשון מדיה כתב: "האמנותי שהשאיפות שלה הן כיום גבוהות יותר מהיכולות שלה". מיכאלאנג'לו מטוס של מ"מועדון AV" כתב שהמוזיקה נפוחה לעומת המילים שלה שבאופן שלילי הם "קטעים מתוך מפגש טיפולי". אלקסיס פטרידיס, כותבת בגרדיאן, מתחה ביקורת על רמיזותיו לתקיפתו של כריס בראון שלה ואמר שהאלבום לא מציע שום דבר מעבר "האינטרס של הציבור התאוותן בחיים הפרטיים שלה". רוב הרוילה מ-"וילג' וויס" מצא את הסאבטקסט שלא בנוח וציין כי רגעי השיא של האלבום, "מרגשים שהם, עלולים לגרום לך להרגיש אפילו יותר גרועים, יותר מהנקודות השפלות".
שבחים
האלבום נכלל במקום השלישי ברשימת "עשרת האלבומים הטובים ביותר על ידי מבקרים בשנת 2009". ברשימת סוף השנה של מהאלבומים הטובים ביותר, לאה גרינבלט מ"בידור השבועי" כינתה את האלבום כהאלבום הפופ הטוב ביותר של השנה. גרג קוט מ"שיקגו טריביון" דירג אלבום זה מספר שמונה ברשימה של האלבומים הכי טובים שלו לשנת 2009.
פתיחת פירץ
הפתיחה קרויה על שם רב האמן הסלובני וסיה פירץ.
פתיחה זו נחשבת לחדשה באופן יחסי, הגם שנצפתה לעיתים בשלהי המאה ה-19. היא נחשבה לחריגה, וצדדית. רק לאחר מלחמת העולם השנייה החלה לצבור פופולריות, ובשנות ה-60 רב האמן הקנדי דונקן סאטלס שיחק משחקים רבים בשיטה זו. השחור לא מנסה להשתלט על המרכז בעזרת הרגלים, כמקובל במרבית הפתיחות אלא פועל לפרק את מרכז הלבן מאגפי הלוח. בפעם הראשונה נעשה שימוש בפתיחה זו באליפות העולם על ידי בובי פישר במשחק ה-17 בינו לבין בוריס ספסקי. משחק זה הסתיים בתיקו.
ישנן הסתעפויות בהן מעכב השחור את פיתוח הפרש ל-ו6, וזו עשויה לעבור להגנת רובץ'. המשחק הראשון המתועד בפתיחה זו שוחק בשנת 1887 בין יוסף נועה לבין עמוס ברן..
מג'ד אל-כרום
מַגְ'ד אלְ-כֻּרוּם (בערבית: مَجْد الْكُرُوم, תרגום: תפארת הכרמים) היא מועצה מקומית ערבית-מוסלמית במחוז הצפון בישראל. היישוב שוכן בבקעת בית הכרם וממוקם בצדו הצפוני של כביש 85, צפונית-מערבית לכרמיאל ודרומית-מערבית לבענה.
היסטוריה
בחפירות באזור מג'ד אל כרום התגלה יישוב עתיק. חלק מחוקרי המקרא מזהים אותו כ"בית הכרם" המוזכר במשנה ובתלמוד.
בתקופת דאהר אל-עומר ובנו עלי שהיה מושל הגליל, נבנתה חומה סביב הכפר ובה מגדלי שמירה. כאשר עלי ניסה למרוד באחמד אל ג'זאר הגיע האחרון בראש צבא למג'ד אל כרום וכבש אותה.
בשנת 1896 תואר הכפר על ידי נוסע יהודי:
במפקד האוכלוסין של 1922 נמנו בכפר 885 תושבים סונים, 3 מתואלים ונוצרי אחד.
במדינת ישראל
במהלך מלחמת העצמאות הגנה על הכפר יחידה של צבא ההצלה הערבי. בליל 29 באוקטובר 1948, במהלך "מבצע חירם", נסוגו אנשי צבא ההצלה ללבנון ועמם יצאו מהכפר כשליש מתושביו. ב-30 באוקטובר הכפר נכבש. ב-5 בנובמבר ציוותה יחידת צה"ל על התושבים להתאסף במרכז הכפר, ודרשה מהמוח'תאר שימסור את כל כלי הנשק של הכפר. המוח'תאר טען כי אין נשק בכפר, ובעקבות זאת לקחו החיילים חמישה מצעירי הכפר והוציאו אותם להורג ביריות. לאחר מכן נערך חיפוש בכפר, שבמהלכו נהרגו עוד שני גברים ושתי נשים, ובתים רבים נבזזו. עשרות משפחות נטשו את הכפר וברחו ללבנון. בית המוח'תאר פוצץ ולפנות ערב עזבה יחידת הצבא את המקום. לטענת עאדל מנאע החיילים בצעו בכפר גם מעשי אונס. מתושבי הכפר נלקחו גם מאות ראשי צאן. בני מוריס מצטט דו"ח של קצין או"ם המייחס זאת ליחידת צבא, ובעיתונות נטען בשם המשטרה שהשודדים היו דרוזים.
ברישום התושבים תש"ט, ב-8 בנובמבר 1948, נמנו בכפר פחות מ-200 תושבים. במאי 1949 הגיע מספר התושבים בכפר לבין 2000-3000. בכפר התיישבו גם פליטים מן הכפרים שעב ואל-בירווה. בנובמבר 1949 גרשו שלטונות ישראל 200 מסתננים שנמצאו במג'דל כרום ושעב. במאי 1950 הוחל בחלוקת תעודות זהות לתושבי הכפר שהביאו אישורים שהיו בכפר בעת מפקד האוכלוסין בנובמבר 1948. בסוף אוגוסט 1950 הטיל צה"ל עוצר על הכפר למשך 8 ימים. במהלך שנת 1951 הוציא בג"ץ מספר פעמים צו על תנאי המורה לשר הפנים לנמק מדוע לא יינתנו לתושבים במג'ד אל כרום תעודות זהות. בחלק מהמקרים נפסק שיש לתת לפונים תעודות זהות. לגבי מקרים אחרים טען פרקליט המדינה שהבקשות מבוססות על עדויות מזויפות. במקרים אחרים נדונו מבקשים על ניסיון לקבל תעודת זהות במרמה.
באוגוסט 1952 הוטל עוצר על הכפר ונעשו בו סריקות.
בתחילת 1961 הוקמה ביישוב מרפאה של קופת חולים. בשנת 1963 חובר היישוב לרשת החשמל הארצית.
בראשית ימי מדינת ישראל שויך הכפר למועצה אזורית נעמן (כיום חלק ממועצה אזורית מטה אשר). לפחות חלק מתושבי מג'ד אל-כרום התנגדו לשיוך זה, בטענה שאינם מקבלים מהמועצה כל שירותים ודרשו להוציאם מתחומה. פנייתם לבג"ץ נדחתה. בשנת 1964 הוקמה מועצה מקומית ביישוב.
בין 1964 ל-2003 הייתה מג'ד אל-כרום מועצה מקומית בעלת שטח שיפוט של 9,000 דונם. בשנת 1983 הורחב שטח השיפוט של המועצה.
בשנת 2003 אוחדו היישובים בענה, דייר אל-אסד ומג'ד אל-כרום תחת מועצה מקומית משותפת בשם שגור. בשנת 2005 הוכרז היישוב כעיר. בנובמבר 2008 אישרה הכנסת חוק המבטל את האיחוד, החל מ-1 בדצמבר 2008, ומשיב את המצב לקדמותו. בבחירות חדשות למועצות המקומיות הנפרדות שהתקיימו ב-18 באוגוסט 2009, נקבע כי יש צורך בסיבוב שני על מנת להכריע בין המתמודדים. מוחמד מנאע נבחר לראשות המועצה המקומית. תושבי מג'ד אל-כרום עוסקים בעיקר בתעשייה קלה, מסחר ושירותים לכלי רכב. שיעור המועסקים בחקלאות, בעיקר זיתים וגידולי שדה, נמוך יחסית לממוצע בקרב ערביי ישראל, כיוון שרוב האדמה בסביבת היישוב אינה ראויה לעיבוד. במהלך מלחמת לבנון השנייה ספגה מג'ד אל-כרום מטחי קטיושות כשאר יישובי הצפון ושניים מתושביה נהרגו ב-4 באוגוסט 2006 מנפילת קטיושה.
אוכלוסייה
תושבי מג'ד אל-כרום הם מוסלמים, אך ברובם מנהלים אורח חיים חילוני-מסורתי.
ירושה
המונח "ירושה" או "הורשה", בהגדרתו הרחבה, מתייחס לכל העברה של מאפיין כלשהו מאדם לאדם, כגון תפקיד או תכונות גופניות במשפחה, בלא קשר למותו של האדם המוריש. לעיתים אין ההפרדה בין סוגי הירושות ברורה ומוחלטת. למעשה, מבטא ביסוס הירושה בחוק ממד עמוק יותר של דפוס התנהגות זה, המכונה זכות הירושה. משמעות זכות הירושה היא שאדם אשר צבר כוח חברתי מסוים בחייו (נכסים, הון, תפקיד, תואר וכולי), מעביר את כוחו לאדם אחר, לרוב לצאצאיו. עקרון יסוד בדיני הירושה של מדינת ישראל הוא ה"חופש לצוות". פירושו של עיקרון זה הוא שהאדם חופשי להחליט אם לעשות צוואה, אם לשנותה ואם לבטלה.
הדוגמה הבולטת ביותר במהלך ההיסטוריה לזכות הירושה היא האצולה - מכלול של יחסים חברתיים (בעלות על קרקעות, כבוד ויוקרה, סמכות חוקית, הסכם אריסות וכולי) מועבר באופן גורף מהורה לילדיו.
זכויות נוספות שהועברו בירושה במהלך ההיסטוריה הן לאום, כהונה, מונרכיה, בעלות על קרקע, ממון ונכסי-דניידי, בעלות על ארגונים, מקצוע, והון.
יש המשייכים אף גורמי זהות כגון עדה, גזע, דת וכולי לירושה.
כמו כן, ניתן לייחס העברה בירושה, על-פי הגדרתה הרחבה, גם תכונות אישיות, כגון כישרונות, תסביכים נפשיים, מאפייני גוף ונפש, דעות, מוסר וכולי. תופעה זו נקראת תורשה.
זכות הירושה במשפט העברי
הירושה מושרשת היטב במשפט העברי. כבר ב מופיע פסוק על הירושה: "וַיֹאמֶר אַבְרָם הֵן לִי לֹא נָתַתָה זָרַע וְהִנֵה בֶן בֵיתִי יוֹרֵשׁ אֹתִי". דינים מפורטים יותר מופיעים בפרשת פינחס ובפרשת כי תצא. אצל חז"ל, דיני הירושה נדונים בעיקרם במסכת בבא בתרא (בחלקו הראשון של הפרק השמיני ובפרק התשיעי), וכן במסכת כתובות - בעיקר בהקשר של זכויות בן/בת-הזוג.
כלל חשוב נוסף המופיע במשפט העברי הוא ש"מותר לבית דין לוותר בממון היתומים חוץ מן הדין כדי להשקיטם ממריבות", כלל זה מאפשר גמישות מסוימת בדין בכדי למנוע מריבות בתוך המשפחה.
כשירות להוריש
במסגרת המשפט העברי, לא כל אדם יכול להוריש. למשל: חז"ל פירשו בתורה, שאדם יכול להוריש רק כאשר יש לו קרובים המיוחסים לו לפי כללי היוחסין; לכן (למשל): אדם שמת כיהודי ללא צאצאים חיים ושאביו לא היה יהודי כשהרה את האדם - אינו יכול להוריש לאף אחד - ולכן נכסיו הפקר, ולמעשה - כך גם כל "מי שמת סוף משפחתו" (כמצוין בסוף מסכת שביעית שבתלמוד ירושלמי). בתוספתא (של מסכת שבת) מצוין גם כי נפל אינו מוריש לאף אחד. מדברי רמב"ם עולה - שגוי חסר צאצאים חיים אינו מוריש לאף אחד (מדין תורה).
כשירות לרשת
במסגרת המשפט העברי, לא כל אדם יכול לרשת. למשל: חז"ל פירשו בתורה, שאדם יכול לרשת רק כאשר יש כאלה אשר הוא קרובם המיוחס להם לפי כללי היוחסין; לכן (למשל): גֵּר שמת ללא צאצאים חיים - ובכלל כל "מי שמת סוף משפחתו" - אינו יכול לרשת מאף אחד (מדין תורה). בתוספתא (של מסכת שבת) מצוין גם כי נפל אינו יורש, ומחלוקת תַּנָּאִים ופוסקים היא - האם עובר יורש - אם כי גם השוללים ירושה מהעובר מסכימים שהוא יירש-בדיעבד לכשיוולד (על אף שטרם נולד במות המוריש), בעוד שלגבי מומר נפסק להלכה (בעקבות מחלוקת גאונים) - כי עקרונית הוא אמנם אמור לרשת - אם כי לבית הדין ניתנת סמכות להחליט האם לקונסו שלא יירש (כשכל מקרה נידון לגופו).
ירושה על פי דין
לפי דין תורה, הבכור (החי) נוטל מנכסי אביו המת פי שנים ממה שנוטל כל בן (חי) אחר של האב; חז"ל הוסיפו לבאר בתורה, שזכות-יתר זו של הבכור חלה רק על הנכסים שהיו ברשות האב ברגע מותו.
דיני הירושה המפורטים יותר, מופיעים בפרשת בנותיו של צלפחד אשר לא היו לו בנים (במדבר כ"ז ח-י"א), ובה נקבע - בהנחה שלמוריש (בדומה לצלפחד) אין בן - סדר הקדימוּת לרשת: בת (חיה), קודמת לאח (חי), שקודם לאח (חי) של האב, שקודם ל"שארו הקרוב אליו ממשפחתו". אמנם: בפרשה זו לא מצוין מי יורש - אם המוריש הוא (שלא כמו צלפחד) בעל-בנים-ובנות: האם הבנים קודמים, או הבנות קודמות, או כולם יורשים בשווה (או שמא אף אחד מהם אינו יורש); אך חז"ל נסמכו על רמז מפסוק אחר - אשר דן בהנחלת עבדים כנענים - ואשר מופיע בחומש אחר (ויקרא כ"ה מ"ו), וכך הכריעו כי - בן (חי) קודם לבת (חיה) - ואף בירושת כל נכס. עוד פירשו חז"ל, שכאשר התורה הציגה - בפרשת בנות צלפחד - את הסדר הנ"ל, היא התייחסה רק ל"עץ-משפחתי" הזהה לזה של צלפחד - דהיינו כשלמוריש אין אחיות ואין אב חי וגם אבי-האב אינו חי; אחרת: בת (חיה), קודמת לאב (חי), שקודם לאח (חי), שקודם לאחות (חיה), שקודמת לאב (חי) של האב, שקודם לאח (חי) של האב. עוד פירשו חז"ל בתורה, שיבם קודם לכולם בירושת אחיו המת. באשר לירושה המועברת לבעלה של המורישה: אמנם מוסכם שהוא קודם לכולם בירושה זו, אך חז"ל - ובעקבותיהם הפוסקים - נחלקו האם מקורה מהתורה; אם כי גם אלו הסבורים שמקורה מהתורה, מסכימים שהבעל יורש את אשתו רק כשהוא חי ורק את הנכסים שהיו ברשותה ברגע מותה.
עוד פירשו חז"ל בתורה, כי בכל דיני ירושה, כל קרוב-משפחה הוא בהכרח קרוב "מיוחס" של המוריש. משמעות הדבר מושפעת בין השאר מכך, שאמנם גם בן ממזר - נחשב מיוחס להוריו - אם הם הרו אותו בהיות שניהם יהודים, אך למשל אדם אשר נהרה מגוי ונולד מיהודייה נחשב מיוחס - רק לאמו אך - לא לאביו, בעוד אשר - מי שהתגייר - אינו נחשב מיוחס להוריו כלל.
עוד פירשו חז"ל בתורה, כי בכל דיני ירושה, כל שושלת רצופה - שמסופה נולד המוריש ושבה תלויה-גנאלוגית קרבתם המשפחתית (הלא-בהכרח דו-צדדית) של יורשיו אליו - כוללת רק גברים יהודים שאליהם הוא מיוחס. משמעות הדבר היא בין השאר בכך, שלמשל - ה"אח" המצוין בתורה כיורש - הוא אמנם בהכרח בן-האב אך לא בהכרח בן-האם, ושלמשל - שום אדם [חסר-צאצאים חיים] אינו מוריש להוריו אם אביו גוי.
עוד פירשו חז"ל בתורה, שאמנם גם אדם מת יכול עקרונית לרשת (בתהליך המכונה בתלמוד: "משמוש" הירושה "בקבר", וגם: ירושה "בראוי"), אך בן שמת [ואין לו צאצאים חיים] אינו יורש מאמו בקברו להוריש ממנה לבנים של אביו המת ושל אֵם אחרת.
לנוכח כל פירושי חז"ל אלו לנוסח (המקוצר יחסית) של סדר הירושה שבתורה, הוצג (לפחות עבור המצבים השימושיים הרוֹוחים) על ידי הפוסקים הקלאסיים (כגון "היד החזקה" ו"שולחן ערוך") - אלגוריתם חד-משמעי (אם כי מורכב למדי בניסוחו) הקובע את סדר הירושה הסופי.
ירושה מדרבנן
לפי תקנת חז"ל, גֵּר יורש את אביו הגוי (למרות היעדר היוחסין). באשר לירושה המועברת לבעלה של המורישה, חז"ל - ובעקבותיהם הפוסקים - נחלקו האם מקורה מהתורה או רק מדרבנן, אך גם אלו הסבורים שמקורה מדרבנן - מסכימים שהבעל קודם לכולם בירושה זו. לגבי זכויות בת-הזוג - מוסכם, שהיא אינה יורשת את בעלה - אפילו לא מדרבנן, בעוד אשר נכסי הכתובה הנזקפים לזכות האשה במות בעלה כפופים - לא לדיני "ירושה" אלא - לדיני "חוב" של הבעל כלפי אשתו. בדומה למעמד הכתובה, תיקנו עוד חז"ל (למרות הפסוק המפורש בויקרא כ"ה מ"ו), שכאשר יהודי מת ונכסיו מועטים אז - בנותיו מקבלות מבניו את כל הירושה - ובניו נותרים "לחזר על הפתחים", בעוד שכאשר נכסיו מרובים אז - בנותיו מקבלות מבניו את החלק המספיק לפירנוסן (וגם כעשירית מהירושה לצורך נדוניותיהן אם טרם נישאו) - ולבניו נותרת שאר-הירושה (כל תקנות חז"ל אלו שלטובת הבנות, מוגדרות-הילכתית - לא כ"ירושה" אלא - כ"חוב" של הבנים כלפי אחיותיהם).
זכות הירושה בחוק הישראלי
תחום דיני הירושה הוא תחום משפט אזרחי שחל על כל אזרחי המדינה באופן שווה. יש אפשרות לדון על דיני הירושה גם בבית דין דתי, אך זהו אינו הכלל ולא ניתן לכפות על אזרח דיני ירושה דתיים. בדיני הירושה אין בעיות של דת ומדינה וכולי. בתחום הירושה אין שום קונפליקט פוליטי, כמו שיש בדיני משפחה. ההבדל בין דין הירושה האזרחי לבין דין הירושה הדתי הוא רק באופן חלוקת הממון.
ירושה במובן חוק הירושה, התשכ"ה-1965 - הוא פעולה משפטית, המתייחסת להעברת רכושו של נפטר ליורש. ואכן, חוק הירושה קובע (בס' 1) כי עם מותו של אדם עובר עיזבונו ליורשיו.
עזבונו של אדם אינו אישיות משפטית - אלא מהווה כל מסת הנכסים של המנוח הנאספת לעיזבון, להבדיל ממנהל עיזבון ויורשים על-פי דין.
הדין הישראלי מכיר בשתי דרכים של העברת ירושת אדם לאחר פטירתו ליורשים - 'על-פי דין' או 'על-פי צוואה'.
ירושה על פי דין
אדם שנפטר ולא הותיר צוואה חוקית, היורשים נקבעים לפי הוראות חוק הירושה. היורשים על פי הדין עשויים להיות בני הזוג, קרובי משפחתו של המוריש (עד להורי הוריו וצאצאיהם) או המדינה.
חלקו של בן הזוג בירושה תלוי בקיומם של קרובי משפחה. אם - אין כאלה או - ישנם רק צאצאים של הורי ההורים של המוריש, בן הזוג יורש הכל. אם ישנם הורי הורים או אחים וצאצאיהם, הוא יורש שני שלישים של הרכוש (ובתנאים מסוימים - את כל דירת המגורים של הזוג). אם ישנם צאצאים של המוריש או הוריו, בן הזוג זכאי למחצית הירושה. בן זוג לפי החוק - הוא בן זוג נשוי, אך החוק גם קובע כי ידועים בציבור של מורישים שלא היו נשואים ושאינם נשואים בעצמם - יהיו זכאים לירושה כאילו היו בני זוג, בהוכחה של תנאים מסוימים הקבועים בחוק.
הקרובים יורשים לפי סדר קדימות הקבוע בחוק: צאצאי המוריש קודמים לכל שאר הקרובים, והוריו וצאצאיהם קודמים להורי הוריו וצאצאיהם. אם חלק מהיורשים הפוטנציאליים מתו, אז קביעת סדר היורשים נעשית (בהשפעת המשפט העברי) לפי שיטת הייצוגיות ("חליפי יורש"): למשל, אם למוריש יש שלושה בנים: בן חי - בן מת שהותיר בת יחידה וחיה - ובן מת שהותיר שתי בנות חיות, אז הבן החי יורש שליש - הנכדה שהיא בת יחידה יורשת שליש - וכל אחת משתי הנכדות האחרות יורשת שישית. שיטה זו, הייתה גם גישת המשפט האנגלי הישן, וידועה בשמה הלטיני "per stirpes" - כלומר ירושה "לפי ענף", ובה משתמשים עד היום אף בכמה מדינות בודדות בחבר העמים הבריטי - כגון באירלנד ובניו זילנד (אם כי כבר לא בבריטניה עצמה).
בשונה ממערכות משפט אחרות, ובהבדל קל אף מהוראות חוק הירושה בנוסחו המקורי, אין חשיבות כיום לשאלה אם הקרוב נולד במסגרת הנישואין הנוכחיים של המוריש או במסגרת נישואין בכלל, כך שגם ממזר יורש (זאת בהשפעת המשפט העברי - ראו לעיל).
מקרי ירושה מיוחדים
בחוק הירושה מספר מקרים בהם הוא אינו נותן תשובה מדויקת אודות זכאותו של אדם לרשת.
באין קרובים או בן זוג לנפטר, תירש אותו המדינה. על פי הוראות החוק הירושה תשמש למטרות חינוך, מדע, בריאות וסעד.
למדינה סמכות להחליט כי היא מוותרת על הרכוש ומעבירה את הירושה לאדם אשר דאג לנפטר טרם מותו, לבן משפחתו של המצווה או בן זוג שלא זכאי לירושה וכן, לאדם שהנפטר טיפל בו.
כשירות לרשת
בישראל, כל אדם שהיה בחיים או תאגיד שהיה קיים בעת מותו של המוריש כשר להיות יורשו. כמו כן הרחיב הדין את הכשרות גם למי שנולד תוך 300 ימים לאחר מות המוריש ולתאגיד שהוקם תוך שנה מיום המוות.
צו ירושה וצו קיום צוואה
הצווים הנ"ל מהווים אסמכתה משפטית לצורך העברת זכויות במקרקעין על שם היורשים, וכן קבלת כספים או זכויות אחרות שהיו מופקדים על שם המוריש אצל צד שלישי, כגון בנק, קרן גמלאות וחברת ביטוח. כמו כן, במקרים מסוימים החוק הישראלי חל גם על ירושה של אדם מסוים בחוץ לארץ, כל עוד המוריש הוא בעל אזרחות ישראלית ו"מרכז חייו" כמוגדר לפי החוק הוא בישראל. זהו תחום אפור, מכיוון שנכסי נדל"ן שמצויים מחוץ לשטחי המדינה כפופים לרוב לחוקי הירושות של אותו מקום. עם זאת, צוואה שנכתבה ונחתמה בישראל, גם אם היא כוללת רכוש שמצוי מחוץ לגבולות המדינה, כן תיחשב לתקפה מכוח החוק הישראלי לירושות וצוואות.
גם במקרה של נעדר, ניתן לבקש מבית המשפט לקבוע מתו מבחינה משפטית. עניין זה רלוונטי לדיני ממונות אך מבחינת דיני משפחה הזוג עודנו נחשב נשוי.
מנהיג מפלגת הלייבור (הממלכה המאוחדת)
מנהיג מפלגת הלייבור (באנגלית: Leader of the Labour Party) הוא ראש מפלגת הלייבור ב.
היסטוריה
תפקיד מנהיג מפלגת הלייבור נוצר רשמית בשנת 1922. לפני כן, בין שנבחרו לראשונה כחברי פרלמנט של הלייבור בשנת 1906 ועד הבחירות הכלליות בבריטניה 1922, כאשר הושגו הישגים פוליטיים ניכרים, התפקיד נודע כיו"ר הסיעה הפרלמנטרית של מפלגת הלייבור. ב-1970 הופרדו תפקידי מנהיג מפלגת הלייבור ויו"ר הסיעה הפרלמנטרית של מפלגת הלייבור.
ב-1921 היה ג'ון קליינס למנהיג הראשון של מפלגת הלייבור שנולד באנגליה; כל מנהיגי המפלגה לפניו נולדו בסקוטלנד. ב-1924 הפך רמזי מקדונלד לראש ממשלת בריטניה הראשון מטעם הלייבור, שעמד בראש ממשלת מיעוט שהחזיקה מעמד תשעה חודשים. קלמנט אטלי היה למנהיג הלייבור הראשון שהוביל ממשלת רוב בשנת 1945. הראשון שנולד בוויילס היה ניל קינוק, שנבחר ב-1983.
מנהיגי המפלגה המצליחים ביותר מבחינה אלקטורלית הם טוני בלייר, שהשיג שלושה ניצחונות רצופים בבחירות ב-1997, 2001 ו-2005, והרולד וילסון, שניצח בארבע בחירות כלליות מתוך חמש שבהן התמודד (ב-1964, 1966, בפברואר 1974 ובאוקטובר 1974). נכון ל-2021, מנהיגי הלייבור היחידים שלא התמודדו בבחירות כלליות (למעט ממלאי מקום זמניים) הם ג'ורג' לנסברי (שהתפטר), ג'ון סמית' (שמת בתפקיד) וקיר סטארמר.
תפקיד
בניגוד למנהיגי מפלגות פוליטיות אחרות בבריטניה, למנהיג הלייבור אין את הכוח לפטר או למנות את סגנו. גם המנהיג וגם סגן המנהיג נבחרים בשיטת הצבעה חלופית. בשנים 1980 ל-2014 נעשה שימוש במועצת בחירות, כאשר שליש מהקולות הוקצו לחברי הפרלמנט ולחברי הפרלמנט של המפלגה, שליש לחברים בודדים במפלגת הלייבור ושליש לחברים בארגונים הקשורים למפלגה, כמו אגודות סוציאליסטיות ואיגודי עובדים.
נוי דריהן
נוי דריהן (נולדה ב-15 בנובמבר 1999) היא גולשת רוח ישראלית, זוכת מדליית ארד באליפות העולם (2020), המתחרה על גלשן מדגם ניל פרייד RS:X.
ביוגרפיה
נוי גדלה באילת. הוריה, דודו דריהן וענבל דריהן, מנהלים את המרכז הימי בחוף חנניה בעיר.
את דרכה בענף השיט החלה בסירת האופטימיסט, אך בכיתה ה' עברה לענף גלישת הרוח שמשך אותה יותר.
בשנת 2014 היא הוכתרה לאלופת אירופה עד גיל 17 בדגם ה-BIC המיועד לגולשים צעירים וכמו כן לסגנית אלופת העולם עד גיל 17 בדגם ניל פרייד RS:X האולימפי.
בקיץ 2015 הוכתרה לאלופת אירופה עד גיל 19 בדגם הניל פרייד RS:X. מכיוון שבמסגרת התחרות נערכה גם האליפות לגילאי 17, דריהן זכתה למעשה בדאבל. נוסף לכך, היא זכתה באותה שנה באליפות העולם עד גיל 19 ועד גיל 17 באותו הדגם.
שנה לאחר מכן ב-2016 הוכתרה שוב פעם לאלופת אירופה עד גיל 19 ולסגנית אלופת העולם עד גיל 19.
בשנת 2017 עברה דריהן פציעה ובאותה שנה עברה להתחרות בבוגרות.
ב-2019 סיימה במקום שישי באליפות אירופה ובמקום שלישי עד גיל 21.
בשנת 2020, שהייתה אמורה להיות השנה האולימפית, הפגינה דריהן לראשונה בקריירה יכולת גבוהה במהלך אליפות העולם. היא הובילה את התחרות במרבית ימיה ובסופה זכתה במדליית ארד. למרות ההישג, היא לא נבחרה לייצג את ישראל באולימפיאדת טוקיו מאחר שסיימה במקום שני בתחרויות המבחן על קביעת הנציגה הישראלית בגלשני RS-X. מכיוון שהאולימפיאדה נדחתה בשנה הוחלט כי קטי ספיצ'קוב תייצג את ישראל בתחום זה. בשנת 2021 נוי ילדה ילד
חיים אישיים
דריהן מתגוררת באילת והיא אם חד-הורית לבן שנולד בשנת 2021.
טירת דוויסיב
טירת דוויסיב (Duwisib) היא טירה בדרום מדבר נמיב, בדרום-מערב נמיביה.
היסטוריה
הטירה הוקמה על ידי האנס היינריך פון וולף ורעייתו ג'ייטה האמפרי. פון וולף היה קצין גרמני, שב-1904 נשלח לדרום-מערב אפריקה הגרמנית כחלק מכוחות השוצטרופה. ב-1906 שב לגרמניה, וב-1907 נישא לג'ייטה האמפרי, בתו החורגת של הקונסול האמריקאי בדרזדן. האמפרי ירשה ממון רב מסבה, ובעת שנישאו כבר הייתה מיליונרית. זמן קצר לאחר נישואיהם, נסעו לדרום-מערב אפריקה הגרמנית, ורכשו קרקע בשטח של 5,500 דונם, אותם ייעדו להקמת חווה. בשטח זה, הקימו השניים את ביתם, שנראה כטירה, ובנייתו הושלמה ב-1909.
פון וולף הביא לחווה סוסי הרבעה מאוסטרליה ומבריטניה ופרי הרבעה מסוג הרפורד, בהם השתמשו להרבעה בחוות ברחבי המושבה. בנוסף, הביא פון וולף לחווה עדר כבשים ממושבת הכף, אותו ייעד להפקת צמר. פרט לעובדי החווה, העסיקו בני הזוג גם שבעה עובדים מינהל ומשק שהתגוררו באגף המערבי של הטירה, ובהם רואה חשבון, שף, תופר ומשרתים אישיים. בעת שבני הזוג התגוררו במקום, כינו אותם תושבי האזור "הברון" ו"הברונית", אף שלא היו להם תוארי אצולה, בשל אורח חייהם.
ב-1914 יצאו בני הזוג פון וולף מנמל לידריץ לכיוון אנגליה, במטרה להביא סוס הרבעה נוסף. במהלך שהותם בים, פרצה מלחמת העולם הראשונה, וכנתינים גרמנים לא יכלו להגיע לאנגליה. הם שינו את נתיב הפלגתם, והגיעו לריו דה ז'ניירו. שלטונות ברזיל החזיקו בהם במעצר במשך מספר חודשים, ולאחר מכן עלו על ספינה נייטרלית והפליגו לאירופה. פון וולף שב לצבא הגרמני, ונהרג ב-1916 בקרב על הסום. ג'ייטה המשיכה להתגורר במינכן עד מלחמת העולם השנייה, אז עקרה לשווייץ, ולאחר סיום המלחמה נסעה לארצות הברית. היא נפטרה בסאמיט שבניו ג'רזי ב-1946.
ג'ייטה פון וולף מעולם לא שבה לטירה, ואף לא תבעה את זכויותיה בקרקע שבבעלותה. עם עזיבתם ב-1914, הפקידו את החווה בני הזוג בידי חברים, ואלה מכרו אותה ב-1920 למשפחת מורמן השוודית. לאחר מותו של אב המשפחה, ירש בנו את החווה, והוא החזיק בה עד שנהרג במלחמת העולם השנייה, בעת ששירת בחיל האוויר הדרום-אפריקאי. לאחר מכן, רכש את הקרקע תאגיד תורר גרופ. ב-1979 בעת שדרום-מערב אפריקה הייתה תחת שליטת דרום אפריקה, רכשו שלטונותיה את הטירה, והכריזו עליה כאתר לאומי. גם לאחר עצמאות נמיביה ב-1990 נשמר מעמדה של הטירה, והיא מנוהלת בידי החברה הממשלתית נמיביה ויילדלייף ריזורטס, שמפעילה בה מוזיאון, מסעדה וכן חדרי אירוח ואתר קמפינג.
אדריכלות
הטירה נבנתה בתכנונו של האדריכל הגרמני וילהלם זאנדר. היא נבנתה בסגנון נאו-רומנטי, וכוללת גם מאפיינים גותיים. היא נבנתה מאבן חול אדומה, שנכרתה מגבעה מאחוריה. רוב הבנייה נעשה על ידי פועלים בני הררו, אך על גימור הלבנה פיקחו אומנים מאיטליה. יתר חומרי הבנייה הובאו מאירופה, והועברו מנמל לידריץ על גבי עגלות רתומות לשוורים. את עבודות העץ בטירה ביצעו נגרים מבלגיה, גרמניה ושוודיה. הטירה כוללת 22 חדרים, ושטחה 900 מ"ר.
מליסה מקברייד
מליסה סוזן מקברייד (באנגלית:  Melissa Suzanne McBride; נולדה ב-23 במאי 1965) היא שחקנית אמריקאית. ידועה בזכות תפקידה כקרול פלטייר בסדרה "המתים המהלכים".
ביוגרפיה
מקברייד נולדה בעיר לקסינגטון שבקנטקי. החלה את קריית המשחק שלה בשנות ה-90 עם תפקידים קטנים בסדרות טלוויזיה ובהמשך בסרטים "חייהם הפרועים של נערי המקהלה" ו"הערפל".
מקברייד עבדה כמלהקת שחקנים לפרסומות בעת שקיבלה במפתיע בשנת 2010 תפקיד משני בסדרת האימה המצליחה "המתים המהלכים". בסדרה הופיעה בתור קרול פלטייר, האלמנה מקבוצת הניצולים המשמשת כאם הקבוצה. מקברייד זכתה להערכה רבה בקרב צוות מפיקי התוכנית ודמותה הפכה לדומיננטית יותר בעונות ההמשך. בשנת 2014 ובשנת 2015 זכתה מקברייד על תפקידה בסדרה בפרס סאטורן. בשנים 2016, 2017, 2018 הייתה שוב מועמדת לפרס סאטורן.
חיים אישיים
בשנות ה-80 עברה מקברייד לאטלנטה, שם היא חיה עד היום.
כשהדינוזאורים שוטטו באמריקה
כשהדינוזאורים שוטטו באמריקה (באנגלית: When Dinosaurs Roamed America) היא תוכנית טלוויזיה מוקומנטרית באורך 91 דקות ששודרה בערוץ דיסקברי ב-15 ביולי 2001 ועוסקת בחיי הדינוזאורים אשר חיו באמריקה הצפונית עד להכחדתם.
צורת התוכנית מזכירה את הסדרה המצליחה של ה-BBC, ללכת עם דינוזאורים אך בניגוד אליה לא השתמשו בבובות חיות אלא במצגי ההנפשה Computer-generated Imagery על רקע צילומים שנעשו בארגנטינה, פלורידה וטסמניה. היא התבססה חלקית על הסדרה פלאווורלד. בנוסף בסדרה זו היו כמה דינוזאורים מכוסי נוצות. הקריין של התוכנית הוא השחקן והזמר האמריקאי ג'ון גודמן (שדיבב גם בסרט הדינוזאורים המצויר "We're Back! A Dinosaur's Story" והופיע בסרט גרסת הלייב-אקשן של משפחת קדמוני) והיא מלווה בהסברי פלאונטולוגים שונים.
על חלק מהמראות בסדרה השתמשו בסדרות ערוץ דיסקברי: כוכב הדינוזאורים והעמק של הטירנוזאורוס רקס.
זיהום תרמי
זיהום תרמי היא הפרעה המשנה את הטמפרטורה בסביבה, לרוב כתוצאה מפעילות טבעית (כגון זרימת לבה) או אנושית. הזיהום תלוי במשך הזמן של פעילות המזהם ובגודל השטח המזדהם.
דוגמה לזיהום תרמי קבוע כתוצאה מפעילות אנושית היא הפעלת תחנת כוח לחוף אגם. תחנת כוח גרעינית למשל, משתמשת במי האגם כדי לצנן את מכונותיה, ואחר משיבה אליו את המים כשהם חמים יותר. ההשפעה על היצורים החיים היא לעיתים מכרעת ועלולה להמיט עליהם אסון.
פגיעה במארג המזון: חרקים המופיעים בדרך כלל בתחילת הקיץ, עשויים להופיע מוקדם יותר עם שינוי הטמפרטורה בסביבה, כאשר עדיין אין מזון עבורם, ומשום כך עלולים למות מחמת הרעב. בעלי חיים הניזונים בקיץ מאותם חרקים, עלולים שלא למצוא מזון גם הם ולגווע בשל כך.
ככל שהמים חמים יותר, כך הם מהווים כר פורה להתפשטות מיקרואורגניזמים, שאחדים מהם עלולים להיות קטלניים.
ספרות סוג'ואו
ספרות סוּג'וֹאוּ (בסינית: 蘇州碼子; בפין-יין: sūzhōu mǎzi, "סוג'ואו מָדְזְה") או חְווָאמָה (בסינית: 花碼; בפין-יין: huāmǎ; מילולית: 'מספרים פרחוניים' או 'מספרים מקושטים') היא שיטת ספירה שהייתה בשימוש נרחב בסין בטרם חדרה לסין שיטת הספרות ההודו-ערביות.
שיטת ספרות סוג'ואו היא הגרסה היחידה של ספרות מוטות שנמצאת בשימוש מסוים כיום. מערכת ספרות המוטות היא שיטת ספירה שהסינים עשו בה שימוש, המבוססת על מיקומם של המוטות. ספרות סוג'ואו הן וריאציה על שיטת ספרות המוטות של תקופת שושלת סונג.
בספרות סוג'ואו נעשה שימוש כקצרנות בתחומי מסחר עתירים במספרים כדוגמת חשבונאות וניהול ספרים. לעומת זאת, בספרות סיניות תקניות נעשה שימוש במסמכים רשמיים, בדומה לאיות המספרים בעברית. ספרות סוג'ואו היו פעם פופולריות בשוקי סין, כדוגמת אלו של הונג קונג לפני 1990, אבל הן הוחלפו בהדרגה במערכת הספרות ההודו-ערבית. המערכת הסינית דומה לספרות רומיות בהן נעשה שימוש באירופה בעת העתיקה ובימי הביניים עבור מתמטיקה ומסחר. כיום נעשה שימוש במערכות ספרות סוג'ואו רק על מנת להציג מחירים בשווקים סיניים או על קבלות מסורתיות הכתובות בכתב יד.
סמלים
במערכת ספרות סוג'ואו, מחליפים סמלים מיוחדים את הספרות במקום התווים הסיניים.
הספרות אחת, שתיים ושלוש מיוצגות כולן על ידי סימני מוטות. שיטה זו יכולה לגרום לבלבול כאשר הן מופיעות אחת ליד השנייה. באידאוגרפיות סינית תקניות נעשה שימוש לעיתים קרובות במצב זה, על מנת שניתן יהיה להחליף ביניהן מבלי לגרום לדו-משמעות. כך למשל, המספר "21" נכתב כ"〢一" במקום "〢〡" על מנת למנוע את האפשרות שיובן כמספר "3" (〣). התו הראשון של צירוף כזה מיוצג בדרך כלל על ידי ספרת סוג'ואו בעוד שהתו השני מיוצג על ידי אידאוגרף סיני.
צורת כתיב
השורה הראשונה מכילה את הערך המספרי. בדוגמה זו 〤〇〢二 מייצג את הערך "4022". השורה השנייה מכילה תווים סיניים המייצגים את סדר הגודל ויחידת המידה של הספרה הראשונה בערך המספרי. במקרה זה "拾元", המייצג "עשר יואן". יחד יש לקרוא את המספר כ"40.22 יואן".
תווים אפשריים המייצגים את סדר הגודל כוללים: תווים אפשריים נוספים המייצגים יחידת מידה כוללים:
שימו לב שמיקום הנקודה העשרונית משתמע כאשר הספרה הראשונה נקבעת ב-מיקום של המספר 10. אפס מיוצג על ידי התו עבור אפס (〇). אין צורך באפסים לא משמאל ולא מימין לספרות המשמעותיות בשיטה זו.
שיטה זו דומה מאוד לכתיב המדעי המודרני של מספרים בנקודה צפה, בהם הספרות המשמעותיות מיוצגות על ידי המנטיסה, וסדר הגודל מיוצג על ידי מעריך החזקה. בנוסף, נוהגים בדרך כלל לכתוב את יחידת המידה, יחד עם מציין הספרה הראשונה במרכז שורת "המספרים".
יוניקוד
ספרות סוג'ואו מוגדרות בין U+3021 ל-U+3029 ביוניקוד.