cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
בכי
השערות
כמו כן, נמצא קשר בין בכי לבריאות גופנית, ושאנשים שבוכים יותר ומתייחסים לבכי בצורה חיובית יותר סובלים פחות מכיבי קיבה ומדלקות מעיים. נמצא כי הבכי הביא גם להקלה בתסמיני אסתמה ולריפוי קדחת השחת. התנהגותם של אוטיסטים מעידה גם היא על התועלת שבבכי. כמה מטפלים מציינים שיפור עמוק ומהיר אצל ילדים אוטיסטים שקיבלו עידוד לבכות ולהביע זעם בזמן הטיפול.
תוצאות אלה היו מעודדות עד כדי כך, שכמה פסיכולוגים פיתחו גישה דומה לטיפול בילדים אלימים במיוחד. טיפול זה הוביל לשיפורים ניכרים בקרב הילדים שקיבלו עידוד להביע זעם ולבכות.
תפקיד רגשי-חברתי
על פי תאוריות מסוימות, אצל הרך הנולד הבכי הוא שפה ואינו מעיד בהכרח על מצוקה כלשהי, אלא מהווה בקשה מהסובבים להתייחס אליו ולטפל בצרכיו. לאחר שהפעוט שולט בשפה ויכול להביע את עצמו במילים, הבכי מתמעט ופעוט בוכה עקב כאב, כעס או תסכול, עד לגיל שבו אוצר המילים שברשותו מאפשר לו להביע רגשות אלה במילים.
אצל הבוגר הבכי, בדומה להכנעה, מלווה בשינוי בסטטוס החברתי של הבוכה, אלא שלא כמו ההכנעה שהיא ביטוי לוויתור על מעמד היררכי קבוע ומאוד מזוהה, הבכי נותן לבוכה מעמד חברתי נייטרלי וארעי. נייטרליות זו מבטיחה לבוכה הן את עזרתם של המתחרים מולו על המעמדות החברתיים, והן את תשומת לבה המיוחד של אותה החברה. יש הפורקים בבכי תחושות קונפליקט קשות כגון לחץ חברתי או תחרות קשה; הבכי עשוי לגרום לעמיתים לרכך לעת קצרה את עוצמת התחרות ולהקל על עומס הלחץ (למשל עבריין שבוכה בפני השופט בניסיון לרכך את גזר הדין). הבכי גם תורם להתעשתות מסוימת של הבוכה, לאחר תחושת לחץ שאיימה לשתקו.
היות שהבכי אצל הבוגר הוא רגש חברתי מובהק, ואילו אצל התינוק שזה עתה נולד הבכי הוא שפה, לכאורה נראה כי אלו שני דברים שונים למדי שרק ביטויים החיצוני דומה. כאן קמה ועומדת שאלת הביצה והתרנגולת - האם התינוק בוכה מפני שאימו מגיבה לבכי האמיתי כאל ביטוי לרגשות חברתיים או שמא החברה דנה את הבוכה לרחמים משום שהוא מאמץ דרך ביטוי תינוקי (משמע - בכי המבוגר הוא זיוף של בכי התינוק).
גורמים נוספים הגורמים לבכי אצל בני האדם, מלבד רגשות צער, רחמים וכאב, הם רגשות אושר ושמחה מרובה, פחד והומור. דמעות מבכי מזויף עקב חרטה ויגון שאינם כנים קרויות דמעות תנין, שם שמקורו במעשייה שעל פיה תנינים היו מעמידים פנים ובוכים כדי לפתות את טרפם, או לחלופין, מקורה בשמועות שמספרות שמרוב מאמציהם של התנינים בניסיון לאכול חיות גדולות - זולגות מעיניהם דמעות (למעשה הסיבה האמיתית לדמעות התנין נובעת מבלוטת דמע בעינו של התנין).
כמו בכעס, התועלת הגדולה והמיידית היא פתח לרמאות, משמע שאי אלו בכיות שנובעות ממניעים אחרים לגמרי יפיקו תועלת מעובדת קיומו של מעמד בכי חברתי, ויאמצו דרך ביטוי דומה לבכי כדי להשיג זאת.
אאופלוצפלוס
אֵאוֹפְּלוֹצֵפָלוּס (שם מדעי: Euoplocephalus, מבוטא באנגלית גם כ"יואופלוצפלוס") הוא סוג דינוזאור במשפחת האנקילוזאוריים, הדינוזאורים המשוריינים. פירוש שמו "ראש משוריין היטב".
מאפיינים
האאופלוצפלוס היה אנקילוזאור גדול למדי: אורכו, רוחבו למעלה מ-2 מטרים ומשקלו כ-2–2.5 טון מטרי. הוא היה אחד האנקילוזאורים הכבדים והגדולים ביותר ודמה לאנקילוזאורוס. הוא היה ממוגן באוסטאודרמים - לוחות שריון גרמיים שמהם בלטו קוצים ודוקרנים. גם צווארו היה ממוגן, ובלטו ממנו שתי בליטות עצם גדולות אך קהות. כפי שניתן להבין משמו, ראשו היה משוריין ביותר: הראש היה מכוסה במשטח עצם מעל לגולגולת, וכלל אף סט עפעפיים משוריינים, מכל צד של ראשו בלטו שתי קרניים, שלא שימשו לנגיחה, אך מנעו מטורפים לנגוס בראש. בזנבו היה מצויד האאופלוצפלוס במעין "אלה" גרמית: בליטת עצם מאוחה וכבדה, שיכלה לשבור רגליים כאשר הונפה בעוצמה על ידי הזנב השרירי. האאופלוצפלוס היה גם מצויד במקור קרני ואכל צמחים נמוכים, אותם תלש במקורו ולעס בלחייו.
האאופלוצפלוס חי בצפון אמריקה בשלהי תור הקרטיקון (כ-76 מיליון שנה לפני זמננו עד ל-67 מיליון שנה לפני זמננו), ונמצאו ממנו מאובנים של 40 פרטים, כולל 15 גולגולות, ממצא נדיר יחסית לאנקילוזאור. הוא סווג על ידי לורנס לם (Lambe) וידוע ממנו מין יחיד: Euoplocephalus tutus.
יואכים מרוגובסקי
יואכים מרוגובסקי (גרמנית: Joachim Mrugowsky; 15 באוגוסט 1905 ברנדנבורג - 2 ביוני 1948 לנדסברג) היה רופא נאצי. שירת כקולונל בכיר בוואפן אס אס, תברואן ראשי של שירות הרפואה באס אס ובמשטרה וראש המכון להגיינה של הוואפן אס אס. הועמד לדין במשפט הרופאים בגרמניה, נמצא אשם והוצא להורג.
ביוגרפיה
מרוגובסקי מונה פרופסור חבר בתחום ההיגיינה באוניברסיטת ברלין בספטמבר 1944.
מאז 1930, מרוגובסקי היה מעורב בחיזוק האידאולוגיה הנאצית, תחילה כראש קבוצת סטודנטים פרו-נאצית ובהמשך הצטרף לשורות המפלגה הנאצית (חבר מספר 210,049). בשנת 1931 הצטרף לאס אס, בשורותיה הגיע לדרגת אוברפיהרר הן באס אס הכללי והן בוואפן אס אס.
בשנת 1940, כרופא מחלקה של גדוד אס-אס, מרוגובסקי לקח חלק בכיבוש הנאצי של מערב אירופה.
הוא היה מעורב בכל הניסויים הרפואיים, מלבד ניסויי התעופה, שנערכו על אסירי מחנות ריכוז.
לאחר מלחמת העולם השנייה
הוא נמצא אשם בפשעי מלחמה ובפשעים נגד האנושות באוגוסט 1947, והוצא ולהורג ב-2 ביוני 1948.
פלטפורמת פיתוח Low code
פלטפורמת פיתוח Low code (באנגלית: "Low-code development platform", או "LCDP". בעברית: "פיתוח מעוט קוד") היא סביבת עבודה למתכנתים לשם יצירת אפליקציות בעזרת ממשקים גרפיים וקונפיגורציות. זאת בנוסף על תכנות מסורתי, כלומר כתיבת קוד. הפלטפורמה עשויה להתמקד בעיצוב ופיתוח של סוג מסוים של יישומים כמו: מסדי נתונים, תהליכים עסקיים או יישומי רשת. פלטפורמות ה-low code יכולות לייצר אפליקציות מלאות או כמעט מלאות - שדורשות לתכנת בכתיבת קוד חלקים ספציפיים בתוכן.
פיתוח ב-LCDP הוא פיתוח בקצב מהיר. היתרונות בפיתוח כזה הם בכמה ממדים: הניתוח, הפיתוח, כוח האדם וניהול הפרויקט. בכל אחד מאלה פלטפורמת ה-Low code מביאה תובנות שקהילת פיתוח התוכנה כבר הגיעה אליהן, לידי מימוש עכשווי.
בעידן מחשבי ה-Mainframe והשימוש במודל שרת-לקוח (Client-Server), קראו לכלים בתחום זה "מחוללי יישומים", או "שפות מהדור הרביעי". זאת משום ששפות אלה נבנו באמצעות שפות של הדור השלישי (C, Java ואחרות) ופעלו לא כשפות מקומפלות, אלא כמפרשים.
בשנת 2014, IDC טבעה את המונח Low Code, תוך שהיא סוקרת את הצורך והפתרונות בתחום הפיתוח המהיר, ומאז זה השם המקובל בעולם.
סטדיקאם
סטדיקאם (באנגלית: Steadicam) הוא מכשיר הנועד לנשיאה ולייצוב של מצלמות קולנוע ומצלמות וידאו. עקרון פעולתו הוא בידוד מכני של המצלמה מתנודות גופו של הצלם, מה שמאפשר צילומים "חלקים", נטולי רעידות, גם כאשר הצלם נע במהירות על משטח לא מישורי.
סטדיקאם הוא הסימן המסחרי הרשום של חברת טיפין (Tiffen), אך משמש גם כשם גנרי כולל לכלל סוגי המייצבים מכל החברות.
היסטוריה
לפני עידן הסטדיקאם, בידי במאי הקולנוע וצלמו היו נתונות שתי אפשרויות עיקריות במקרים של צילום בתנועה: צילום כתף (כאשר הצלם נושא את המצלמה על כתפו) או צילום דולי, כאשר המצלמה נעה על מסילות מיוחדות, המורכבות ומונחות על הקרקע, לצורך צילום הסצנה. אפשרויות נוספות היו צילום מתוך רכב בתנועה, או אף באמצעות כיסא גלגלים.
צילום באמצעות דולי הצריך זמן רב (של הרכבת המסילות המיוחדות וחזרות ממושכות שנדרשו עד להשגת קצב התנועה הנכון) וכסף. צילום כתף, לעומתו, השיג בדרך כלל תוצאות מהירות יותר, אלא שגם הצלם המיומן ביותר לא הצליח להפיק צילום יציב לחלוטין ונטול רעידות. צילום הכתף מקובל בצילומי חדשות, בסרטים דוקומנטריים או כשבמאי הקולנוע רוצה ליצור תחושה מציאותית יותר ואווירת מתח ודרמה. (בסרטי פעולה אפילו נוהגים לטלטל במכוון את המצלמה; סימן ההיכר של הבמאי מייקל ביי) למעשה, הסטדיקאם משלב את מידת היציבות של חצובה עם יכולת התנועה של דולי והגמישות שמאפשרת מצלמה המוחזקת ביד. הסטדיקאם "סופג" (משכך) את כל הקפיצות, התזוזות והתנועות החדות בעזרת איזון של משקולות (ולא, כנהוג לחשוב, באמצעות גירוסקופ). בניגוד לתפיסה שהושרשה – שהסטדיקאם מקל על נשיאת המצלמה, נדרשת מצלם הסטדיקאם יכולת גופנית גבוהה משל הצלם הממוצע. הסטדיקאם הוצג לענף רשמית בשנת 1975 על ידי הממציא והצלם גארט בראון, אשר במקור קרא להמצאה "מייצב בראון" (Brown Stabilizer).
לאחר השלמת בניית אב הטיפוס העובד הראשון, צילם בראון סרטון הדגמה בן 10 דקות, שהדגים את התנועות המהפכניות שהמכשיר החדש היה מסוגל לייצר. הדגמה זאת נצפתה על ידי במאים רבים, בהם סטנלי קובריק וג'ון אבילדסן. הסרט הראשון שעשה שימוש בסטדיקאם הוא "נועד לתהילה" (Bound For Glory) משנת 1976. לצורך צילום אחת הסצנות, העמיד צלם הסרט, הסקל וקסלר, את גארט בראון, מפעיל הסטדיקאם, על פלטפורמה מוגבהת, שבאמצעות מנוף, הונמכה עד שהגיעה לגובה הקרקע. בראון ירד מהפלטפורמה והחל להתהלך בתוך אתר הצילום. התוצאה הרשימה מאוד, משום שקודם לכן הייתה בלתי אפשרית לביצוע. וקסלר זכה בפרס האוסקר עבור הצילום. מיד לאחר מכן, עשה שימוש בסטדיקאם ג'ון שלזינגר, בסרטו "איש המרתון", בסצנות מרדף ברחובות ניו יורק. רוקי, משנת 1976, היה הסרט השלישי שעשה שימוש בהמצאה החדשה. גארט בראון היה מפעיל הסטדיקאם בכל שלושת הסרטים. סרטים בולטים נוספים שעשו שימוש בסטדיקאם: "ימים ברקיע" (1978) של טרנס מאליק ו"הניצוץ" של סטנלי קובריק (1980), שדחף את ההמצאות של בראון אף רחוק יותר, כשעשה שימוש בסטדיקאם מזווית נמוכה במיוחד, והצריך לשם כך פיתוחים מיוחדים ומורכבים. הפיתוחים האלה הרחיבו את טווח השימוש בסטדיקאם ונחשבים למשמעותיים ביותר מאז המצאתו.
תיאור הפעולה והעבודה
המפעיל לובש רתמה (אפוד), המחוברת לזרוע מכנית, וזו מחוברת על ידי מוט ברזל, המאוזן עם משקולות המצלמה בקצה אחד ומשקל שכנגד בקצה השני. משקל הייצוב שכנגד מונע את התנועות הקטנות של הגוף. כאשר המפעיל מצלם, ידיו לא נוגעות ישירות במצלמה, אלא רק בזרוע המכנית, והמצלמה נעה, בהתאם למיקום הלחיצות על הזרוע, לכיוון הצילום המבוקש. בעזרת מסך קטן, הצלם יכול לצפות בזמן אמת בתוצאת הצילום והפוקוס בדרך כלל נשלט מרחוק בצורה אלחוטית. עבור צילום מזוויות נמוכות, ניתן לסובב את הסטדיקאם למצב נמוך (Low mode).
נעשה שימוש רב בסטדיקאם בצילום של משחקי כדורגל.
כיום
הדור החדש ביותר של סטדיקאם הוא ה-MK-V AR. המפעיל יכול לעבור בזמן הצילום ממצב גבוה לנמוך ללא שינוי כלשהו, ולנוע בחופשיות לאורך עליות ומורדות, תוך שמירה על קו אופקי.
אמיץ הכלב הפחדן
אמיץ הכלב הפחדן (באנגלית: Courage the Cowardly Dog) היא סדרת הנפשה אמריקאית, ששודרה ב-Cartoon Network החל מה-12 בנובמבר 1999 עד 22 בנובמבר 2002. פרק הפיילוט של הסדרה יצא ב-1995 תחת השם "התרנגול מחלל החיצון", והצלחתו היא זו שגרמה ליצירת הסדרה כולה ב-1999.
בישראל, שודרה הסדרה בערוץ Cartoon Network ללא תרגום בעברית עד לסגירתו, ומאוחר יותר גם בערוץ הילדים עם תרגום מלא בעברית. ב-2021, נוספה הסדרה לשירות ה-VOD של חברת yes ללא תרגום בעברית.
עלילה
הסדרה מספרת על כלב ביגל פחדן הנקרא באופן אירוני בשם אמיץ. אמיץ מאומץ על ידי אישה זקנה מלאת חום ואהבה בשם מיוריאל בג. מיוריאל מצאה אותו בסמטה כשהיה צעיר יותר, אחרי שהוא ברח מווטרינר משוגע בשם דוקטור אייזניק, שהטיס את שני הוריו לחלל. מיוריאל נשואה ליוסטס, איש זקן, עצבני, זעפן, אנוכי וחמדן שאינו אוהב את אמיץ (אך לעיתים נדירות מפגין כלפיו רחמים). שלושתם גרים בחווה באמצע העיירה המכונה "אמצע שום מקום" וממוקמת בקנזס, והפנאי האהוב עליהם הוא צפייה בסרטי שחור לבן ישנים של אימה ומדע בדיוני. בכל פרק, אמיץ מציל את משפחתו ומגן עליה מפני המפלצות והיצורים המוזרים שחיים באזור העיירה ומנסים להרוס את חייהם. אמיץ, כאמור, מציל את השניים אך רוב הפעמים יוסטס לכאורה לא מצליח לשרוד ולכן ישנן שתי אפשרויות לכך: ייתכן ונעדר, או שמוצג בתור שקית/כוס עם חומר מסוים (כמטאפורה לשרידים), ובפנים משקפיו. שמו האירוני של אמיץ למעשה מסמל את אופיו המיוחד - הוא כלב הסובל מפוביות רבות ומצליח, למרות הכל, להוכיח שהוא יכול להתגבר עליהן. כלומר, הוא פחדן אבל בעל אומץ להתגבר על פחדיו.
יהדות סיביר
יהדות סיביר היא קהילה יהודית הממוקמת בסיביר שבצפון אסיה הנמצאת כיום בשליטת הפדרציה הרוסית. (אזור המזרח הרחוק הרוסי נחשב גם הוא לחלק מסיביר). סיביר נכבשה על ידי רוסיה במהלך המאות ה-16 וה-17 ושימשה בעיקר כמקום להגליית פושעים. בעיקר מכיוון שחבל סיביר ממוקם באזור מבודד שקשה לחיות בו.
ראשית הקהילה היהודית בסיביר
היהודים הראשונים שישבו בסיביר לקראת סוף המאה ה-17 היו שבויי מלחמה ממלחמת רוסיה -פולין. המלחמה התחילה ב-1654 והסתיימה בשנת 1667 עם חתימת הסכם אנדרוסובו. בסוף המאה ה-17 השתתפה האימפריה הרוסית בחלוקת פולין-ליטא וקיבלה שטחים רבים שהיו מיושבים בידי יהודים. בעקבות כך יהודים רבים הפכו לנתיני האימפריה, והפושעים היהודים ואויבי המדינה הוגלו לסיביר (שלא נחשבה אז כחלק מתחום המושב שנוצר בעקבות קבלת השטחים). תחום המושב היה שם נרדף לשטחים בהם יהודים בלבד יכלו להשתקע באותה התקופה. התיישבות יהודית מחוץ לתחום המושב הייתה בלתי חוקית. סיביר בתקופה זו לא נחשבה לחלק מתחום המושב, ולכן יהודים לא הורשו להשתקע באזור זה. כדי להתיישב בסיביר, נאלצו היהודים אז לבצע פשע שעונשו גירוש. בתחילת התיישבותם התמודדו המגורשים עם תנאי האקלים הקשים בסיביר, אך עם השנים הסתגלו לאזור ולתנאיו והחלו לעסוק במסחר ולפתח את הכלכלה. במשך הזמן, חלק מהיהודים שעסקו במסחר התעשרו והצליחו להתפרנס בכבוד. למרות מספרם המועט הם הפכו לחלק מהאליטות המקומיות.
דת ומסורת
יהודים רבים המתגוררים בסיביר הקפידו לשמור על אווירה קהילתית ויהודית, לא התביישו ביהדותם ונהגו לסמן את בתיהם בסימני היכר יהודים מובהקים. אף על פי שרובם לא היו שומרי דת אדוקים, הם דאגו להקים בתי ספר, בתי כנסת ובתי עלמין יהודיים. חלק מבתי הכנסת הראשונים בסיביר נבנו מעץ, ובמשך השנים, בשלהי המאה ה-19 הוקמו בתי כנסת מפוארים במרבית קהילות יהודי סיביר ששיקפו את עושרן ואת מעמדן החברתי הגבוה של הקהילות.
רוסים רבים שהוגלו לסיביר הופתעו מכמות היהודים שסיביר הכילה. האוכלוסייה היהודית בסיביר הזניקה את הכלכלה והפכה אותה למשגשגת ודומה לערים רוסיות רבות במערב האימפריה הרוסית. בשנות ה־30 של המאה ה־20 הורה השלטון הקומוניסטי על סגירתם של כל בתי הכנסת בסיביר, חלק מתשמישי הקדושה שלהם נעלמו וחלקם נמסרו למוזיאונים מקומיים. בתי קברות יהודיים בסיביר שנותרו מן התקופה משלבים את המסורות והמנהגים ממזרח אירופה עם השפעות מקומיות. המצבות שהשתמרו מהמאה ה־19 נושאות לעיתים כיתוב מסורתי בעברית ועיטורים מסורתיים (אריות, ציפורים, צבים, מנורה וכדומה). רובן כוללות גם את שם הנפטר ברוסית. בערים קטנות ומרוחקות נבנו לעיתים המצבות בצורה המונעת מחיות בר לחפור את הקבר. רוב בתי כנסת הגדולים שנבנו מעץ לא השתמרו עד ימינו למעט שלושה: בית הכנסת הישן באוֺמְסְק, בית הכנסת של החיילים בטוֺמְסְק ובית הכנסת בקַנְסְק. הראשון הוא בניין בסגנון ניאו־מורי, כמו בתי כנסת בערים אירופאיות גדולות. השני נבנה על ידי יהודים ששירתו בצבא הרוסי.
יהודי סיביר במאה ה-19
בתחילת המאה ה-19 הותרה הזכות לבעלי מלאכה וסוחרים יהודים ממעמדות שונים לצאת מגבול תחום המושב ולהתיישב בסיביר. דרך נוספת שאפשרה ליהודים להשתקע בסיביר הייתה גיוס לצבא הרוסי החל מ־1827. בתום השירות הממושך נהגו חיילים יהודים רבים להשתקע באותן ערים שבהן שירתו בצבא ולא חזרו לתחום המושב. החל משנת 1836, במשך כשנה, הוקצו אדמות מאדמת סיביר להתיישבות חקלאית של יהודים, עד שהדבר הופסק בהוראת הצאר ניקולאי הראשון.
בשנות ה־60 של המאה ה־19 זכו יהודים ממעמדות שונים ל"אמנציפציה סלקטיבית": סוחרים מהגילדה הראשונה, בעלי השכלה גבוהה ובעלי מלאכה מיומנים יכלו מעתה לגור מעבר לתחום המושב. גורמים אלו תרמו לגידול האוכלוסייה היהודית בסיביר, על אף שגם עתה הגורם העיקרי היה יהודים גולים חדשים שגורשו לשטחים אלו. במקביל השלטונות השתדלו למנוע את השתקעותם של היהודים בסיביר ומדיניות זו התעצמה לקראת שלהי המאה ה־19. בשלהי המאה ה-19 בשנת 1897 מנתה האוכלוסייה היהודית בסיביר רק כ-35,000 נפש והם נחשבו למיעוט בהשוואה ל-5.8 מיליון תושבי סיביר ול-5.1 מיליון יהודים באימפריה הרוסית כולה.
המאה ה-20
בתחילת המאה ה-20 בשנת 1900 חיו בסיביר כ-34,000 יהודים ובשנת 1926 חיו בסיביר כ-33,000 יהודים. הירידה במספר היהודים נובעת בעיקר מחזרת היהודים לארצות מוצאם, מעבר לרוסיה האירופית וכן בעקבות הגירה לארצות הברית ולארץ ישראל. לאחר התפרקות האימפריה הצארית ב־1917 והקמת ברית המועצות החל עידן חדש בחיי המדינה כולה וגם בחיי יהודי סיביר. יהודים אמידים רבים היגרו מסיביר לאחר המהפכה הבולשביקית. במהלך מלחמת העולם הראשונה היגרו יהודים רבים מאירופה לסיביר, ואף הקימו במקום מספר ארגונים ומפלגות. כמו כן, פעלה במקום התנועה הציונית, אך פעולותיה הופסקו בשנות ה-20, בהוראת השלטון הקומוניסטי. במסגרת תוכנית החומש שיזם סטלין הכריזו הרוסים על הקמת המחוז היהודי האוטונומי בסיביר ויהודים נוספים החלו להגיע לסיביר כדי לפתח שם את התעשייה. יהודים אחרים נסעו באותו זמן לאזור בִירוֺבִיגַ'אן בתור עובדי אדמה במחוז היהודי האוטונומי שסטלין הקים כאלטרנטיבה סובייטית לפרויקט הציוני בארץ ישראל.
בתקופת מלחמת העולם השנייה התחדש שוב היישוב היהודי בסיביר והקהילה גדלה באופן משמעותי מסיבות רבות. רבים מראשי הציבור היהודי, כמו כן גם יהודי ליטא, פולין ורומניה הועברו לבתי כלא ולמחנות עבודה באזורים מרוחקים בברית המועצות ובעיקר לסיביר בידי סטלין. מאסרים המוניים ושילוחים לברית המועצות החלו בליטא בליל ה-14-13 ביוני 1941 כשבוע לפני הפלישה הנאצית, והתמקדו בעיקר באלה שבגלל עברם הפוליטי היו מבוקשים על-ידי השלטונות. באותן השנים, נערכו הנחיות שיטתיות ומדוקדקות על ידי המשטר הסובייטי לקראת מבצע ההגליה, שהתברר מאוחר יותר שכלל לא רק את ערי ליטא ועיירותיה, אלא את כל האזורים שסופחו לברית המועצות במזרח אירופה בתקופת 1940-1939: מאסטוניה בצפון ועד בסרביה בדרום. ההגלייה בוצעה מסיבות שונות. מצורף ציטוט מהכנת הרשימות של "יסודות אנטי-סובייטיים" אשר מסבירים מדוע רצו לגרש את היהודים לסיביר. "כל אותם האנשים שכתוצאה מעברם הסוציאלי או הפוליטי, מהשקפתם הלאומית-שוביניסטית, או בשל חוסר יציבותם המוסרית והפוליטית - הם מהווים סכנה למשטר הסוציאליסטי ומשום כך עלולים להיות מטרות אנטי-סובייטיות, ומנוצלים על-ידי סוכני - ביון של מדינות זרות ומרכזים קונטרבולוציוניים."
לאחר מלחמת העולם השנייה עזבו יהודים רבים את סיביר, חלקם למדינת ישראל. בשנות ה-70 ומאוחר יותר בשנות ה-90 היגרו יהודים רבים מסיביר למדינת ישראל ולארצות הברית. על-פי ההערכות, בסוף המאה ה-20 התגוררו בסיביר בין 25,000 ל-30,000 יהודים. חב"ד מעריכים את המספר כגבוה בהרבה, כ-120,000 יהודים. לאחר קריסת ברית המועצות בשנת 1991 היגרו חלק ניכר מיהודי סיביר, אך אלה שנותרו הקימו מחדש את הקהילות, פתחו את בתי הכנסת וחידשו את החינוך היהודי. בתקופה זו היו קיימות קהילות פעילות בערים הגדולות, רובן בהנהגת רבני חב"ד. הקהילות בטְיּומֵן, אוֺמְסְק, טוֺמְסְק, אִירְקּוטְסְק, ּוולַדִיבוֺסְטוֺק אף הצליחו לקבל מהמדינה לרשותן בחזרה את בנייני בתי הכנסת.
יחסי אוסטרליה–קפריסין
יחסי אוסטרליה–קפריסין הם יחסי החוץ בין אוסטרליה לקפריסין. שתי המדינות חברות בחבר העמים הבריטי ובאו"ם.
היסטוריה
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1973. עוצמת היחסים הדו-צדדיים בין אוסטרליה לקפריסין נובעת מהקשרים שהתפתחו בעקבות ההגירה הקפריסאית לאוסטרליה. אוסטרליה מארחת את הפזורה הקפריסאית השנייה בגודלה אחרי בריטניה. אוסטרליה תומכת בריבונותה ובשלמותה הטריטוריאלית של הרפובליקה של קפריסין ומכירה ברפובליקה כסמכות הלגיטימית היחידה באי. אוסטרליה אינה מכירה ב''.
יחסים כלכליים
בשנת 2019 הוערך הסחר בין המדינות בסכום של 273 מיליון דולר. יבוא שירותים מקפריסין הוערך ב-211 מיליון דולר, בהשוואה לייצוא שירותים אוסטרלי לקפריסין בסך 21 מיליון דולר. סך יבוא הסחורה מקפריסין הוערך ב-32 מיליון דולר, בהשוואה ליצוא הסחורה האוסטרלי לקפריסין בסך 9 מיליון דולר.
יבוא הסחורה העיקרי מקפריסין לאוסטרליה כולל גבינה; תרופות (כולל וטרינריות); טבק; וציוד ביתי ממתכת בסיסית.
הייצוא העיקרי של סחורות לקפריסין מאוסטרליה כולל ברזל ופלדה מעובדים; מטוסים וחלקי חילוף; משקאות אלכוהוליים; ומוצרים מיוצרים שונים. בשנת 2019, סך ההשקעות הזרות באוסטרליה מקפריסין הוערך ב-126 מיליון דולר, לעומת סך ההשקעות האוסטרליות בקפריסין של 59 מיליון דולר.
ליפצק (מחוז)
מחוז ליפצק (ברוסית: Липецкая область; תעתיק: ליפצקאיה אובלסט) הוא סובייקט בפדרציה הרוסית. המחוז נמצא בשטח של המחוז הפדרלי המרכזי, כ-400 ק"מ דרומית למוסקבה.
המחוז הוקם ב-6 בינואר 1954 תוך העברת חלק מהמחוזות אוריול, טמבוב, טולה, ריאזאן ווורונז'.
המחוז מחולק ל-18 אזורים מוניציפליים ושתי ערים בעלי חשיבות מחוזית: העיר הגדולה והמרכז האדמיניסטרטיבי של המחוז, ליפצק, והעיר השנייה בגודלה – יילץ.
דמוגרפיה
הרוסים מהווים כ-96% מאוכלוסיית המחוז. בנוסף לכך, ניתן לציין את האוקראינים (כ-1%). אוכלוסיית ליפצק מונה כ-500 אלף תושבים.
כ-65% מתושבי המחוז מתגוררים בערים.
כלכלה
בשטח המחוז נמצא מפעל פלדה מהגדולים ברוסיה.
אדם לאלאנה
אדם דייוויד לאלאנה (באנגלית: Adam David Lallana; נולד ב-10 במאי 1988) הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בברייטון אנד הוב אלביון.
קריירה
לאלאנה החל לשחק כדורגל בקבוצות הילדים של בורנמות', וכשהיה בן 12 עבר למחלקת הנוער של סאות'המפטון. בשנת 2006 עלה לאלאנה לסגל הקבוצה הבוגרת של המועדון. לאחר השאלה קצרת ימים לבורנמות' ב-2007, תפס לאלאנה מקום בהרכב הראשון של סאות'המפטון, וסייע לקבוצה לעלות שתי ליגות ולהעפיל לפרמייר ליג. בשנת 2012 מונה לאלאנה לקפטן הקבוצה.
מוקטסומה השני
מוקטסומה השני (Moctezuma) או מוטקוסומה השני (Motecuhzoma) (1466–1520; ידוע גם כמונטזומה או מונטסומה, על פי הדרך בה נוהגים דוברי אנגלית להגות את שמו) היה השליט התשיעי של האצטקים. בתקופתו נכבשה האימפריה האצטקית (באזור מקסיקו של ימינו) על ידי הרנאן קורטס הספרדי. בשפת הנאוואטל הוא נקרא "מוטקסוימה" (Motecuhzoma) כלומר "הזועם באופן אצילי" ובתקופתו, זכה לכינוי "מוטקסוימה חוקויוטסין" כלומר "מוקטסומה הצעיר המכובד", כדי להבדיל בינו לבין מוקטסומה הראשון.
אדם לאלאנה
קריירה
הוא הופיע לראשונה בפרמייר ליג במשחק הפתיחה של עונת 2012-2013,כשהוא עונד את סרט הקפטן בהפסד 3–2 לאלופה מנצ'סטר סיטי. באוקטובר הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בפרמייר ליג בהפסד 4–1 מול וסטהאם יונייטד.
מוקטסומה השני
ביוגרפיה
בשנת 1502 ירש מוקטסומה את השלטון בממלכה האצטקית מדודו איויטסוטל (מלך בשנים 1486–1502). היות שאותן שנים היו שנות שלווה באימפריה האצטקית אשר התרחבה והתבססה, נבחר מוקטסומה בעיקר עקב היותו למדן אדוק בדת ולא בזכות תכונות מנהיגות או בזכות היותו מצביא.
אדם לאלאנה
קריירה
ב-11 באפריל 2013 האריך לאלאנה את חוזהו במועדון לחמש שנים נוספות.
מוקטסומה השני
ביוגרפיה
המקורות השונים על התקופה מוסרים גרסאות שונות ואף סותרות לגבי התנהלותו ושלטונו. בתחילת שלטונו הרחיב במעט את תחומי האימפריה שהשתרעה על פני כל מרכז אמריקה, ממקסיקו ועד פנמה של ימינו. מוקטסומה השליט מנגנון בירוקרטי ומנהלתי כך שהאימפריה חולקה למחוזות ששליטיהם היו כפופים לו ישירות. מנגד, הוא הסתכסך עם השבטים שהיו בברית איתו בעיקר בגלל מכסת קורבנות האדם הגבוהה שדרש מהם. מוקטסומה טיפח פולחן אישיות, אולם חרד הן לגורלו האישי והן לגורל הממלכה. על מנת להגן על הממלכה הקריב קורבנות אדם ללא הפסק ובנה מקדשים חדשים - שגם בהם הוקרבו קורבנות אדם.
אדם לאלאנה
קריירה
אחרי שתי עונות בפרמייר ליג ופריצה בזירה הבינלאומית, עם צירופו לסגל הנבחרת האנגלית, עבר לאלאנה ביולי 2014 לליברפול, ששילמה עבורו 25 מיליון פאונד. לאלאנה נפצע במחנה האימונים לקראת פתיחת העונה, ואת הופעת הבכורה שלו בליברפול ערך ב-13 בספטמבר, כשפתח בהרכב והוחלף אחרי 61 דקות בהפסד 0–1 לאסטון וילה. ב-4 באוקטובר כבש את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–2 על וסט ברומיץ' אלביון.
בגמר גביע הליגה האנגלית בעונת, בו שיחקה ליברפול נגד מנצ'סטר סיטי, החמיץ לאלאנה פנדל בדו-קרב בעיטות עונשין שנערך כדי להכריע את זהות הזוכה, לאחר שנכנס כמחליף במחצית השנייה. החמצה זו גרמה בסופו של דבר להפסד המשחק עבור ליברפול. באותה העונה העפיל עם קבוצתו גם לגמר הליגה האירופית 2016, ופתח בהרכב בהפסד קבוצתו 1–3 לסביליה.
בעונת 2019/2020 ערך לאלאנה 15 הופעות בפרמייר ליג, רובן כמחליף, וזכה עם ליברפול באליפות הליגה הראשונה שלה מזה 30 שנה. ב-27 ביולי 2020 עזב לאלאנה את ליברפול לאחר שש שנים ועבר בהעברה חופשית לברייטון אנד הוב אלביון.
מוקטסומה השני
הכיבוש הספרדי
קורטס, שהצליח למצוא בעלי ברית בין השבטים המשועבדים שנידונו להקריב קורבנות אדם, הצליח ב-1519 להיכנס בראש 500 לוחמים לעיר הבירה טנוצ'טיטלאן, בלי שנתקל בהתנגדות ממשית. הוא שבה את מוקטסומה, והצליח בעזרתו לשלוט בעיר ולבזוז את אוצרותיה. החלטת מוקטסומה לפתוח את השערים לקורטס, לערוך טקס חגיגי לכבוד חזרתו של קצ'לקואטל כביכול, ולתת ביד קורטס את מוסרות השלטון, נחשבת בעיני ההיסטוריונית ברברה טוכמן בספרה מצעד האיוולת לאחד ממעשי האיוולת הגדולים בהיסטוריה. יש לציין שבחצר המלכותית לא היו הכול תמימי דעים: אחיו של המלך ואחרים התנגדו בחריפות להחלטה.
אדם לאלאנה
קריירה
את הופעת הבכורה במדי ברייטון, ערך ללאנה ב-14 בספטמבר בהפסד 1–3 של הקבוצה, אך הוחלף לאחר 45 דקות עקב פציעה. ב-7 במרץ 2021 כבש שער בכורה בהפסד קבוצתו 1–2 ללסטר סיטי.
מוקטסומה השני
הכיבוש הספרדי
הספרדים, שחלק ממטרתם הייתה כפיית הדת הנוצרית על המקומיים, נתקפו זעם בשל טקסי הקרבת קרבן האדם ועבודת האלילים, טבחו באצטקים וניתצו פסלים במקדשים. בתגובה, התארגנו האצטקים בהנהגת אחיו הצעיר של מוקטסומה, ותקפו את הספרדים. מוקטסומה ניסה לפשר, עלה על אחת הבמות בניסיון לקרוא לרגיעה, אולם נרגם באבנים על ידי הקהל ומצא את מותו.
אדם לאלאנה
נבחרת אנגליה
ב-2006 שיחק לאלאנה עבור נבחרת אנגליה עד גיל 18, והבקיע במשחק הכורה שלו, 18 חודשים לאחר שעבר ניתוח לב בגין "דופק לא סדיר". כמו כן לזכותו של לאלאנה שתי הופעות בנבחרת עד גיל 19, והופעה אחת בנבחרת הצעירה. ב-10 בספטמבר 2012 זומן לראשונה לנבחרת הבוגרת, וב-15 בנובמבר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, במשחק ידידות נגד נבחרת צ'ילה באצטדיון ומבלי. את שערו הראשון עבור נבחרת אנגליה הבקיע ב-4 בספטמבר 2016 במוקדמות מונדיאל 2018 נגד נבחרת סלובקיה.
לאלאנה שיחק במדי נבחרת אנגליה במונדיאל 2014 וביורו 2016.
חיים אישיים
לאלאנה התחתן עם אמילי ג'וב ב-24 בדצמבר 2013. הזוג, שיצא במשך שבע שנים ואמור היה להינשא ב-14 ביוני 2014, אשר חפף יחד עם משחק במסגרת המונדיאל של נבחרת אנגליה נגד איטליה ולכן הקדימו את תאריך החתונה לדצמבר 2013. יחד, יש להם שני בנים, ארתור מייקל, יליד 26 בספטמבר 2012 ואלבי ג'ורג' שנולד ב-3 ביוני 2015.
מנדלסון
מנדלסון הוא שם משפחה שמקורו ביהודי אשכנז. פירושו ביידיש הוא בנו של מנדל, או בן-מנחם. מבין נושאי שם משפחה זה, יש כאלה ששם משפחתם כתוב ומבטא בגרמנית: מנדלסזון (Mendelssohn) ומשפחות אחרות עם שמות כתובים ומבטאים מנדלזון (Mendelsohn או Mendelson).
הרצל פריצנר
ביוגרפיה
פריצנר נולד בקייב, ולמד בדיסלדורף שבגרמניה. עלה ארצה במסגרת עליית הנוער, והתיישב יחד עם משפחתו ברחובות. שם שיחק בתחילת הקריירה בקבוצת, מכבי רחובות. כבר בגיל חמש עשרה וחצי שיחק במדי קבוצת הבוגרים של המועדון.
בהמשך שיחק במדי מכבי תל אביב, ואף הבקיע שער במשחק הגמר על הגביע הארץ-ישראלי בשנת 1941 (נגד הפועל תל אביב). בשנת 1947 שיחק עונה אחת במדי הפועל רמת גן, ולאחריה עבר לשחק בקבוצת הפועל תל אביב. החלפת הקבוצות של פריצנר הייתה חריגה בנוף הכדורגל הישראלי והארץ ישראלי, באשר נאמנות לזרם (הפועל/מכבי) נגזרה מהזדהות אידאולוגית. ב-28 במרץ 1953 כבש פריצנר רביעייה במדי הפועל תל אביב, במהלך הניצחון הגדול ביותר של הקבוצה בליגה, 8–0 מול הפועל רמת גן, קבוצתו הקודמת.
לאחר 6 שנים בהפועל תל אביב חזר להפועל רמת גן ואת שאר הקריירה כשחקן עשה במדיה. לזכותו של פריצנר 13 שערים במדי הפועל רמת גן, ובאמצע עונת 1959/1960 מונה למאמן הקבוצה. כמאמן רשם 31 משחקים (13 ניצחונות - 6 תיקו - 12 הפסדים).
פריצנר נודע גם כאלוף ישראל בהטלת כידון (בשנת 1941 עם 53.49 מ') ובהדיפת כדור ברזל (בשנת 1938 קבע 11.75 מ', ובשנת 1939 אלוף ישראל עם 12.02 מ'). לאחר פרישתו מאימון הפועל רמת גן, פריצנר עבד כקצין במשטרה (במחלקת החקירות) והיה גם קצין בצבא.
פריצנר נפטר ב-16 במרץ 2007.
יצחק זליג מורגנשטרן
רבי יצחק זליג מורגנשטרן (תרכ"ו, 1866 – ג' בחשוון ת"ש, 1939) היה אדמו"ר מקוצק-סוקולוב וראש ישיבה, חבר מועצת גדולי התורה וממנהיגי יהדות פולין לפני השואה. נפטר מעט לאחר שהחלה המלחמה.
שנים ראשונות
נולד בקוצק בשנת תרכ"ו ליוכבד ולרבי חיים ישראל מורגנשטרן. אביו היה נכדו של רבי מנחם מנדל מקוצק ובנו של רבי דוד מורגנשטרן, האדמו"ר השני מקוצק. גדל והתחנך בבית המדרש בקוצק, שהיה השני בגודלו מבין השושלות שהמשיכו את מסורת רבי מנחם מנדל מקוצק. בגיל 16 נישא לחיה הינדא ובמהלך השנים נולדו להם 11 ילדים. גם לאחר חתונתו המשיך לגור סמוך לאביו בקוצק ואחר כך בפילוב שליד לובלין. היה יד ימינו של אביו בניהול כל ענייניו, ובהם פרסום הקונטרס "שלום ירושלים" והקמת "אגודת האלף" לקניית קרקעות בארץ ישראל.
בסוקולוב
בשנת תר"ס (1900) התחיל לכהן כרב בעיירה סוקולוב, תפקיד אותו מילא במשך 40 שנה. לאחר פטירת אביו בשנת תרס"ה התחיל לשמש גם כאדמו"ר לצד אחיו רבי משה מרדכי ורבי צבי הירש, אולם הוא היה נחשב העיקרי ביניהם. לחצרו בסוקולוב היו מגיעים חסידים רבים, הוא הנהיג אותם בחריפות כמנהג חסידות קוצק ותבע מהם לימוד תורה והתעלות רוחנית. את עיקר זמנו השקיע בהדרכת החסידים בעבודת ה', לצד קבלת ההמונים שהיו באים אליו כדי להתברך ולקבל עצה. בביתו בסוקולוב הייתה ספרייה גדולה, שהכילה אלפי ספרים אותם היה רוכש במסעותיו הרבים.
ראש ישיבה
מיד עם הגיעו לסוקולוב פתח ישיבה לבחורים בבית הכנסת של העיירה. בשנים הראשונות היה הוא עצמו מלמד את התלמידים, בהמשך מינה ר"מים נוספים שיעזרו לו. בזמן מלחמת העולם הראשונה עזבו התלמידים והישיבה נסגרה. רבי יצחק זליג עצמו עבר לוורשה, כמו אדמו"רים ורבנים נוספים מרחבי פולין. לאחר המלחמה פתח את הישיבה מחדש ואף הרחיב וביסס אותה. את שמה קרא "בית ישראל" על שם אביו. בנו רבי משה דוד עמד בראש הישיבה. בשנת תר"פ (1920) נסגרה הישיבה שנית בעקבות המלחמה הפולנית-סובייטית. שנה אחרי כן הקים את הישיבה מחדש בפעם השלישית, בתחילה עם תלמידים מועטים, אך בהמשך גדלה הישיבה מאוד ומנתה מאות תלמידים, כאשר הוא עצמו מעורב מאוד בחיי הישיבה ובניהולה הן בצדדים הרוחניים והן בצדדים הכלכליים.
פעילות ציבורית
רבי יצחק זליג סבר כי כל רב בישראל נושא באחריות הציבורית, עליו לתת דעתו בענייני הכלל ואינו ורשאי להסתגר בארבע אמותיו. כבר מראשית הנהגתו היה מעורב בענייני הציבור הכלליים בפולין, והיה מפורסם כנואם, כאיש ארגון וכסופר מוצלח. הוא עמד בקשר עם כל מנהיגי יהדות פולין בזמנו, בהם: הרב אלחנן וסרמן, הרב מנחם זמבא ועוד. כבר בשנת תר"ע (1910) נבחר להשתתף במשלחת הרבנים מפולין לוועדת הרבנים בפטרבורג שכונסה בהוראת הצאר ניקולאי והשתתפו בה הרבנים החשובים ביותר באותה תקופה. היה ממייסדי "אגודת הרבנים" בפולין, ושימש בה כסגן נשיא בפועל.
כאביו תמך גם הוא ביישוב ארץ ישראל, אולם הוא הדגיש שבניין הארץ יכול להיות רק על פי התורה. מטעם זה התנגד בחריפות לתנועה הציונית החילונית. בשנת תרפ"ד (1924) ביקר בארץ ישראל יחד עם משלחת מטעם מועצת גדולי התורה שכללה גם את האדמו"ר מגור וגיסו ר' חנוך צבי מבנדין. המשלחת נפגשה עם הנציב העליון הרברט סמואל ועם ראשי הציבור היהודי בארץ וניסתה להשכין שלום בין חוגי הרב קוק לחוגי הרב יוסף חיים זוננפלד. במהלך הביקור סייר ברחבי הארץ ונפגש עם חסידי קוצק שעלו ארצה במצוות אביו. בעקבות הביקור התחזקה בו עוד יותר החיבה לארץ ישראל והוא קרא לחסידיו לעלות ארצה. הוא גם ניסה לחדש את הפעילות של אביו ולהקים מושבה של חסידי סוקולוב בארץ ישראל, אבל תוכניות אלו לא יצאו לפועל. אהרן סורסקי מביא עדות של תלמידו, שמעון ווסרצוג, לפיה אמר בשנת תרצ"ה כי נראה שמן השמיים הטעו את גדולי ישראל בעניינה של ארץ ישראל, ורצון ה' היה שהארץ תיבנה על ידי יהודים שאינם שומרי מצוות.
שנותיו האחרונות
בעשר השנים האחרונות לחייו היה חולה במחלות שונות. זמן קצר לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה עבר לגור בעיר הנופש אוטבוצק הסמוכה לוורשה. באלול תרצ"ט (1939) נכנסו הגרמנים לאוטבוצק והתחילו להתעלל ביהודים. ביום הכיפורים באותה שנה נרצח בנו הבכור ששימש כרב בוונגרוב הסמוכה לוורשה לאחר שעבר התעללות בכיכר העיר על ידי הגרמנים.
רבי יצחק זליג נפטר בג' בחשוון ת"ש. ארונו הובא לוורשה והוא נטמן בבית הקברות היהודי בעיר. לאחר פטירתו הוכתר בנו רבי בנימין פלטיאל לממלא מקומו. בשנת תש"ה נלקח לאושוויץ, שם נספה.
סין (אל)
סין היה גם אל העדרים ופיריון הבקר ואל שדות המרעה, ולכן היה גם האל של השבטים הנודדים שרעו את העדרים. הוא תואר בדמות של עגל וכינויו היה 'הרועה'.
לוח השנה המסופוטמי היה לוח ירחי. בכל חודש נחוגו שלושה ימי חג לכבוד אל הירח: ביום הראשון בחודש-במולד הירח (השווה לברכת הלבנה ביהדות), ביום השביעי-בחצי הסהר, וביום החמישה עשר-במילוא הירח.
במחקר המודרני קיימת סברה כי האל סין היה מושא הפולחן של ראשוני הישראלים. במקרא משתקפת זיקתם של הישראלים הקדומים לפולחן אל הירח בסיפור הנדידה של משפחת אברהם, היוצאת מאור ועוברת בחרן בדרכה לארץ כנען - שני מרכזי הפולחן של אל הירח. ייתכן גם, כי שמו של הר סיני נקרא על שם האל סין, ויש שמזהים את מקומו של הר סיני במקום של ג'אבל סין בישר במדבר סיני (כנראה גם, שהמילה 'בשורה' בשמו של ההר). הירח משתקף גם בשמותם של בני משפחת אברהם - תרח (ירח), שרה (סהר(ה)) ולבן (לבנה). בספר יהושע אף נכתב בפירוש "בעבר הנהר ישבו אבותיכם מעולם תרח אבי אברהם ואבי נחור ויעבדו אלהים אחרים" (כ"ד, ב')
שריד לאמונה הזאת מופיע בלוח השנה העברי הקדום שהיה לוח ירחי ומועדי החגים החלים בזמן מילוא הירח (כשהירח מלא), ב-15 לכל חודש: פסח, סוכות, טו בשבט, שושן פורים, ו-טו באב (יום זיכרון). הפולחן לאל סין התקיים גם במצרים (יחזקאל ל, יד-טו).
רווחה נפשית
רווחה נפשית או מיטביות סובייקטיבית (באנגלית: Subjective Well being או Wellness) הוא מושג בפסיכולוגיה המתאר את הערכתו הסובייקטיבית של האדם על בריאותו הנפשית. זו המידה שבה תופס האדם את האיכות הכוללת של חייו כחיובית ורצויה.
מושג הרווחה הנפשית מבוסס על תפיסות הפסיכולוגיה ההומניסטית, שיצאה נגד יצירת תובנות על נפש האדם מתוך מונחים של חולי, והעדיפה להתמקד במימוש והרחבה של אנושיות האדם, ופיתוח המשאבים האנושיים הגלומים בו לכיוון של התפתחות ויצירה. הרווחה הנפשית מתמקדת בתפקוד התקין של האדם. גישה זו מוליכה לחיפוש אחר מקורות הכוח, התפוקות החיוביות והתמודדויות יעילות עם המציאות. ישנה הכרה גוברת ברחבי העולם בחשיבותה של הרווחה הנפשית. ראייה לכך היא העובדה כי מעל 14,000 מאמרים בשנה פורסמו בכתבי עת מדעיים בנושא הרווחה הנפשית. בשנת 2013 ה-OECD פרסם מדריך עם קווים מנחים למדידה של רווחה נפשית מתוך הבנה של הפוטנציאל הטמון בהגברתו. בעשור השני של המאה ה-21, ישנה הבנה כי זהו מרכיב חשוב באיכות החיים של האדם מעבר למדדים אובייקטיביים כמו תל"ג, הכנסה, אבטלה ובריאות. מחקרים רבים מצביעים על קשר חזק בין רווחה נפשית גבוהה ומגוון רחב של השלכות חיוביות. ברמת הפרט נמצא כי אנשים אשר גבוהים ברווחה נפשית יחיו חיים ארוכים ובריאים יותר ואילו ברמת הכלל, נמצא כי אחוז הפשיעה יהיה נמוך יותר וההון החברתי גבוה יותר. כפועל יוצא, במדינות רבות בעידן המודרני גובר העניין בתחום והרצון לפתח דרכים אפקטיביות להגברת הרווחה הנפשית.
מרכיבי הרווחה הנפשית
אנשים רבים נוטים לבלבל בין רווחה נפשית לבין אושר, אך בעוד אושר הוא מרכיב חשוב ברווחה הנפשית של האדם, הוא מהווה רק חלק ממכלול רחב יותר של המושג. בספרות האקדמית אין הסכמה גורפת לגבי ההגדרה והמדידה של רווחה נפשית, אך רוב החוקרים אימצו את המודל התלת־ממדי (Tripartite model of subjective well-being) בו החלוקה מתבצעת למרכיב קוגניטיבי ומרכיב רגשי.
המרכיב הרגשי מתחלק לשני חלקים וכולל בתוכו את הערכתו הסובייקטיבית של הפרט בנוגע לקיומם של רגשות חיוביים וכן העדר רגשות שליליים כפי שהוא חווה אותם. רגש יוגדר כחיובי כאשר התחושות, מצבי הרוח והרגשות של האדם יחוו כנעימים ורצויים בחייו כמו אושר, סיפוק והנאה. מנגד, רגש יוגדר כשלילי כאשר האדם יחווה תחושות ורגשות לא נעימים כמו כעס, עצבות ובושה. המרכיב הרגשי ברווחה הנפשית נגזר מתוך הפרספקטיבה ההדונית בה האדם שואף למקסם רגעי אושר ועונג ולהימנע או להקטין ככל האפשר רגעי סבל. נהוג למדוד את שני המרכיבים בנפרד ולהתייחס אליהם כשני מדדים נפרדים אשר תורמים להבנת התמונה הגדולה של רווחת הפרט. המרכיב הקוגניטיבי מתייחס להערכה הקוגניטיבית הגלובלית של הפרט לחייו. מרכיב זה מכיל בתוכו את שביעות רצונו הכללית של האדם מחייו, וכן את שביעות רצונו בתחומים שונים כמו עבודה, זוגיות ומשפחה.
בשנים האחרונות התווסף מרכיב נוסף אשר הרחיב את ההגדרה והמדידה של מושג הרווחה הנפשית, וכולל בתוכו גם מדד מהפרספקטיבה האודימונית, אשר מתייחסת לתפיסת האדם את חייו כאל בעלי משמעות ותכלית. מימוש עצמי ואוטונומיה גם כן נכללים בתוך השיפוט האודימוני וזאת בניגוד לתחושות הדוניות של אושר וסבל רגעיים.
מדידה של רווחה נפשית
מכיוון שהרווחה הנפשית של האדם מתייחסת להערכה הסובייקטיבית של הפרט לגבי עצמו, רוב דרכי המדידה של המושג מתבצעות על ידי שימוש בשאלוני דיווח-עצמי. מכיוון ששאלונים אלו אינם מדדים מושלמים, ולעיתים יכילו הטיות, חוקרים רבים ממליצים לשלב מספר שיטות מדידה שונות על מנת לקבל תמונה מדויקת ככל הניתן של האדם. בנוסף לשאלוני דיווח-עצמי לעיתים חוקרים יאספו מידע מאנשים הקרובים לנבדקים על מנת להשוות את הדיווח העצמי עם הסביבה של הנבדק, וכן מדדים פיזיולוגים אשר מעידים על רמת אושר גבוהה כגון מערכת חיסון חזקה וגירוי מוחי באזורים המופעלים כאשר האדם חש אושר.
המרכיב הקוגניטיבי
המרכיב הקוגניטיבי ניתן למדידה בצורה רטרוספקטיבית וכן על ידי איסוף מידע בזמן אמת. במדידה רטרוספקטיבית החוקר מבקש מהאדם לתת הערכה כוללת של חייו עד לאותה נקודת זמן. דוגמה לשאלון המודד את שביעות הרצון הוא "Satisfaction With life scale". בשאלון זה הנבדק מתבקש לדרג בסולם ליקרט של 1 "מתנגד מאוד" עד 7 "מסכים מאוד" את מידת ההסכמה עם המשפטים בשאלון. לדוגמה, אדם אשר חש שביעות רצון גבוהה ידרג את הפריטים "עד עכשיו השגתי את הדברים החשובים שאני רוצה בחיים", ו-"תנאי החיים שלי מצוינים" בציון גבוה המעיד על הסכמה ועל רווחה נפשית גבוהה.
חוקרים מתחומי קבלת החלטות העבירו ביקורת על צורת המדידה הרטרוספקטיבית. לטענתם, תהליכי שיפוט מהסוג הזה עלולים להיות חשופים לשימוש בהיוריסטיקות שונות אשר יובילו להטייה וזיהום המדד. היוריסטיקת הזמינות היא דוגמה לזיהום אפשרי בדיווח-עצמי על שביעות הרצון הכללית. החשש הוא שהאדם עלול להשתמש במצב הרוח בו הוא נתון כרגע, טוב או רע, כאינדיקציה מוטעית לשביעות הרצון הכללית מחייו. ביקורת נוספת אשר הועברה על אופן המדידה הזה, קשורה לסדר השאלות המוצג לנבדק. החשש במקרה הזה הוא לדוגמה מצב בו החוקר יבקש תחילה להעריך את שביעות רצונו של הנבדק בעבודה, ולאחר מכן את שביעות רצונו הכללית לגבי חייו. המצב הנוכחי בעבודה ושביעות הרצון בתחום הזה עלולה להשפיע באופן ישיר על האופן בו הנבדק יעריך את חייו באופן כולל, בניגוד למצב בו ישאל תחילה על שביעות רצונו הכללית ללא מידע נוסף אשר ישפיע על הערכתו. שיטת מדידה בזמן אמת מתבצעת על ידי רישום ביומן, בו הנבדק מתבקש להעריך את שביעות רצונו בזמן נתון לאורך תקופה ממושכת על מנת לקבל תמונה בהירה ויציבה יותר לאורך זמן.
המרכיב הרגשי
המרכיב הרגשי נמדד גם הוא לרוב בשאלוני דיווח-עצמי. שאלון לדוגמה הוא שאלון ה-Scale of Positive and Negative Experience) SPANE), בו מופיעות 12 מילים המתארות רגשות שליליים וחיובים, כגון שמחה, עצב וכעס. הנבדק מתבקש לחשוב על ארבעת השבועות האחרונים בחייו, ולדווח באיזו תכיפות הוא חווה את הרגשות המוצגים ברשימה, בסולם של 1 "לעיתים נדירות/אף פעם" עד 5 "לעיתים קרובות/תמיד". שיטת מדידה נוספת נקראת Experience sampling method. בשיטה זו, הנבדק מקבל ביפר אשר מצלצל במרווחי זמן אקראיים ומתבקש לדווח כיצד הוא מרגיש באותו רגע. המדידה מתבצעת לאורך מספר שבועות וכך אוסף החוקר מידע לגבי המאזן השלילי/חיובי של המרכיב הרגשי. אחת הביקורות על השיטה טוענת שהיא מכבידה על המשתתפים, וכי שאילת שאלות דומות מספר רב של פעמים בזמן קצר עלולה גם היא להוות גורם זיהום לא-רצוי. הנבדק עלול לפרש את השאלות החוזרות כציפייה של החוקר ממנו, ולכן להגזים או לשנות את תשובותיו על מנת לעמוד במה שהוא תופס כמצופה ממנו.
בשנת 2009 פותח שאלון אשר מודד את המרכיב האודימוני של משמעות ותכלית החיים.
תכונות אישיות ורווחה נפשית
בעבר רוב התאוריות בתחום הרווחה הנפשית היו מודלים של Bottom-up שהתרכזו בקשר שבין מאפיינים דמוגרפים, אירועים שונים, גורמים חיצוניים ורווחה נפשית. התאוריות הללו מניחות כי ישנם צרכים אנושיים אוניברסליים אשר אדם צריך להשיג על מנת להיות מאושר. ב-30 השנים האחרונות, הדגש בקרב חוקרים רבים עבר לתאוריות אשר מתרכזות במודלים של Top down. מודלים אלו מתארים גורמים פנימיים לניבוי רווחה נפשית, כגון יכולת התמודדות, תכונות אישיות וראייה כוללת על החיים. מחקרים רבים מצביעים באופן עקבי על כך שהגורם האישיותי של הפרט הוא המנבא החזק ביותר לרמת הרווחה הנפשית ולכן ניתן להסיק כי ישנו מרכיב פנימי ויציב ברמת הרווחה של האדם. ישנם מחקרים שונים התומכים במודלים של Top down ותומכים בקיומו של מרכיב גנטי ובהשפעתו על רמת הרווחה של הפרט. בנוסף, נמצא כי תכונות אישיות שונות משפיעות על הנטייה של האדם לחוות אירועים שונים בחייו כשליליים או חיוביים. תאוריית ה-Dynamic Equilibrium model וכן תאוריית ה-Hedonic Treadmill Theory תומכות גם הן בקשר האישיותי לרמת האושר של הפרט. שתי התאוריות גורסות כי אירועים שונים בחייו של אדם, בין אם הם חיוביים או שליליים, אכן ישפיעו על רמת הרווחה הנפשית של הפרט, אך השינוי יקרה רק באופן זמני. לאחר תקופת אדפטציה קצרה האדם יחזור לרמת הבסיס הקבועה של האושר שלו אשר נקבעת על ידי מאפיינים גנטיים ואישיותיים. ישנם מקרים היוצאים מן הכלל כמו מוות של ילד, אך לרוב אפילו אירועים משמחים כמו זכייה בלוטו, או אירועים עצובים כמו פרידה מבן/בת הזוג יגרמו לעלייה או ירידה זמנית באושר וחזרה לרמות הבסיס זמן קצר לאחר מכן.
בקי גריפין
רבקה (בקי) גריפין (באנגלית: Rebecca "Becky" Griffin; נולדה ב-27 בדצמבר 1977) היא מנחת טלוויזיה, עיתונאית ספורט, שחקנית ודוגמנית ישראלית-אמריקאית.
רווחה נפשית
תכונות אישיות ורווחה נפשית
חוקרים בתחום האישיות מכירים גם הם בחשיבות תכונות אישיות שונות לרמת הרווחה הנפשית של הפרט, אך מבחינים בין הסבר אינסטרומנטלי להסבר טמפרמנטי. הראשון, טוען כי תכונות אישיותיות שונות יובילו להתנהגויות מסוימות שבתמורה יעלו או יורידו את רמת הרווחה הנפשית. לדוגמה, מוחצנות היא תכונה שבאופן עקבי נמצאה כמנבא חזק לרווחה נפשית גבוהה וקשר רגשי חיובי. הסבר אינסטרומנטלי יטען כי אנשים אשר גבוהים במוחצנות, יהיו בעלי קשרים חברתיים טובים יותר, דבר אשר יגביר את הרווחה הנפשית שלהם. מנגד, ההסבר הטמפרמנטי גורס כי הקשר בין אישיות לרווחה נפשית הוא קשר ישיר ואוטומטי וכי אנשים נולדו עם תכונות מסוימות אשר יגרמו להם להיות גבוהים או נמוכים יותר במדד הרווחה הנפשית.
בקי גריפין
ביוגרפיה
רבקה גריפין נולדה בגבעתיים. אמה, אריאלה (לבית גדסי), רואת חשבון ישראלית ממוצא תימני שעבדה בסטימצקי. אביה בוב גריפין, כדורסלן עבר אמריקאי ממוצא יהודי ואירי שעלה לישראל  בתחילת שנות ה-1970, שיחק באותה עת גם במכבי תל אביב, ולאחר מכן הפך לפרופסור לספרות אנגלית. לה אח צעיר, אורן גריפין. כשהייתה בת פחות משנתיים ירדה משפחתה עמה לארצות הברית, למשך שמונה שנים. לאחר מכן, עלו בחזרה לישראל. למדה בתיכון שמעון בן צבי (שָׁבָ"צ) שבעיר הולדתה.
רווחה נפשית
תכונות אישיות ורווחה נפשית
מספר מטא אנליזות נערכו במחקר על הקשר בין תכונות אישיות לרווחה נפשית, בעיקר על פי מודל חמש התכונות. נמצא כי מוחצנות ונוירוטיות (יציבות רגשית) הן התכונות בעלות הקשר העקבי החזק ביותר לרווחה נפשית: אנשים אשר גבוהים במוחצנות נמצאו גבוהים גם במדד הרגש החיובי. מנגד אנשים אשר גבוהים בנוירוטיות יחוו יותר רגשות שליליים ויהיו נמוכים יותר במדד הרווחה הנפשית. אף על פי שאין קונצנזוס בנושא, ישנם מספר רב של חוקרים שטוענים כי שתי התכונות האלו הן נטייה מולדת של האדם לחוות את העולם בצורה שלילית או חיובית ולכן מהוות הסבר טמפרמנטי לקשר ביניהם. מהצד האינסטרומנטלי נמצא כי נועם הליכות (agreeableness) קשור אף הוא לרגש חיובי. אנשים גבוהים במדד זה נמצאו כבעלי איכות קשרים חברתיים גבוהה יותר וזו מהווה גורם מתווך בין התכונה למדד הרווחה. בנוסף, נמצא קשר בין תכונת המצפוניות לבין שביעות רצון מהחיים. חוקרים טוענים כי אנשים גבוהים במדד זה, הם אלה בעלי שאיפות המציבים ומשיגים את מטרותיהם, וכתוצאה מכך, יחוו שביעות רצון גבוהה יותר. פתיחות מחשבתית נמצאה בקשר גבוה הן עם חוויות של רגש שלילי והן עם חוויות של רגש חיובי ולכן לא היוותה מנבא לקשר בין התכונה לבין מדד הרווחה הנפשית. חוקרים רבים בתחום גורסים כי נדרשת הבנה גדולה יותר של הקשר הסיבתי בין אישיות ורווחה נפשית וכי על מחקרים עתידיים לקחת בחשבון את האינטראקציה שבין הגורמים הסביבתיים ותכונות אישיות בהקשר של רווחה נפשית של הפרט.
סקרנות היא מנבא של רווחה נפשית חיובית.
בקי גריפין
ביוגרפיה
בשנת 2006 החלה ללמוד בחוג לקולנוע וטלוויזיה שבאוניברסיטת תל אביב, ואף שימשה כיועצת תקשורת לאגודת הסטודנטים במהלך מאחת הסטודנטים בוועדת שוחט שהתרחשה בין 2006 ו-2007.
רווחה נפשית
גנטיקה, סביבה ורווחה נפשית
מחקרים שבחנו את הקשר בין רווחה נפשית למאפיינים סביבתיים ולנסיבות חיים חיצוניות, מצאו כי משתנים אלה מסבירים אחוז קטן מהשונות ברווחה נפשית. כך, למשל, הקשר של משתנים אובייקטיביים כגון הכנסה ובריאות לרמת הרווחה הנפשית של הפרט, נמוך באופן מפתיע. המשתנה האובייקטיבי היחיד שנמצא בקשר גבוה עם מידת הרווחה הנפשית הוא איכות היחסים החברתיים. לעומת זאת, נמצא כי לתכונות אישיות שונות, כמו מוחצנות ונוירוטיות, יש קשר יחסית חזק לרווחה נפשית. בנוסף, נמצא כי רווחה נפשית סובייקטיבית מושפעת מתורשה, וכי היא תכונה יציבה לאורך זמן. יחד, ממצאי המחקרים הללו מצביעים על כך שרווחה נפשית סובייקטיבית פחות מושפעת מנסיבות חייו של האדם, וקשורה יותר למאפייני אישיות יציבים. כבני אדם אנחנו רוצים לשפר את תחושת הרווחה שלנו, והרצון הזה הוא שמניע אנשים להשיג בריאות טובה יותר, שכר גבוה יותר, ועוד; אולם, הממצאים הללו מראים כי למאמצים אלה עשויה להיות השפעה קטנה בלבד על רמת הרווחה הנפשית.
בקי גריפין
קריירה
בשנת 1998 החלה לשדר משחקי תיכונים בערוץ הראשון, ולאחר מכן עברה לערוץ הספורט, שם עבדה כחמש שנים, כשבמקביל דגמנה בפרסומות ובקמפיינים שונים. ב-2000 הנחתה את רצועת הילדים והנוער "זאפ לראשון" בערוץ הראשון. בשנת 2002 הצטרפה ככתבת לתוכניות הבידור של גיא פינס "ערב טוב עם גיא פינס" ו"אין ואאוט".
רווחה נפשית
גנטיקה, סביבה ורווחה נפשית
לעומת מחקרים אלה, נערכו מחקרים המשווים את רמת הרווחה הנפשית בין מדינות שונות בעולם. ההבדלים ברמות הרווחה הנפשית בין מדינות תורמים להבנת המשמעות של נסיבות חיים אובייקטיביות על הרווחה הנפשית. כאשר מודדים שביעות רצון מהחיים בסולם של 10 נקודות, מ-0 (החיים הגרועים ביותר), ועד 10 (החיים הטובים ביותר), מוצאים שמדינה ענייה שתנאי החיים בה מלחיצים, נבדלת ממדינה עשירה ושלווה בפער של עד 5 נקודות, מחצית מהטווח. הבדלים קיצוניים אלה בין מדינות שונות עשויים לשקף הבדלים בבריאות, בטיחות, הכנסה, וגורמים נוספים. השוואה בין מדינות עם הרווחה הנפשית הגבוהה ביותר לבין מדינות עם הרווחה הנפשית הנמוכה ביותר למעשה לוקחת בחשבון השפעות של גורמים סביבתיים ושל נסיבות חיים חיצוניות על הרווחה הנפשית. העובדה כי נמצאים פערים גבוהים בין מדינות מצביעה על כך שעל אף הממצאים שצוינו לעיל, לנסיבות החיים החיצוניות יש השפעה עצומה על הרווחה הנפשית. ייתכן שההבדל בין ממצאי המחקרים נובע מכך שבסביבה מסוימת רוב האנשים אינם שונים זה מזה באופן קיצוני במרבית המשתנים הסביבתיים, אולם כאשר בוחנים הבדלים בין מדינות שיש ביניהן פער גדול במדדים סביבתיים, הפער הזה בא לידי ביטוי במידת הרווחה הנפשית של הפרטים באותן מדינות.
בקי גריפין
קריירה
ב-2003 נבחרה מתוך מאות מועמדים להיות מנחה בערוץ המוזיקה האירופאי, MTV, שם הנחתה שתי תוכניות: "Dance Floor Chart", ו-"World Chart Express". כמו כן, הנחתה ספיישלים רבים ברחבי הרשת האירופית. באותה שנה, הוחתמה כפרזנטורית של חברת האופנה הישראלית קסטרו, עם השקת חנויות שונות של החברה ברחבי אירופה. גריפין שמשה כפרזנטורית של קסטרו עד לשנת 2005. במקביל השתתפה בקמפיין האירופי של רכבי ניסאן מיקרה היפנים. באותן השנים שיחקה גריפין גם בסרט הקולנוע "מתנה משמיים", וכן בסדרת הטלוויזיה "אהבה מעבר לפינה" בערוץ 2.
רווחה נפשית
גנטיקה, סביבה ורווחה נפשית
אם רווחה נפשית סובייקטיבית היא לא רק מאפיין אישיותי, אלא תלויה במידה רבה גם בגורמים סביבתיים, המשמעות היא כי ניתן לנקוט באמצעים שונים על מנת להגדיל את רמת הרווחה הנפשית. ואכן, נעשו מחקרים שונים על מנת לבחון את השפעתן של התערבויות חיצוניות על רמת הרווחה הנפשית של הפרט. התערבויות אלה רלוונטיות לא רק בהקשר של האדם הפרטי כי אם גם במדיניות בה נוקטות מדינות שונות. במשך עשרות שנים ממשלות התייחסו למדד הכלכלי כמדד עיקרי להצלחה ולחיוניות. חוקרים שונים מתחום הרווחה הנפשית טענו כי מדינות צריכות לבחון גם את מידת הרווחה הנפשית של האזרחים, משום שזו כוללת בתוכה מרכיבים רבים נוספים כמו בריאות, חינוך ואיכות חיים. תפיסה זו נובעת מההנחה כי הרווחה הנפשית של האזרחים משפיעה על החברה כולה, החל בתוחלת חיים גבוהה יותר, בריאות טובה יותר, עבודה פרודוקטיבית יותר ועוד. לכן, על פי תפיסה זו הסברה היא כי קובעי מדיניות צריכים להשתמש במדד הרווחה הנפשית כדי ליצור מדיניות יעילה יותר. דוגמה למנהיג שנקט בצעד כזה הוא דייוויד קמרון, ראש ממשלת בריטניה, שהכריז בשנת 2010 שבריטניה תשתמש במדדי שביעות רצון מהחיים, רגשות חיוביים, רגשות שליליים ומשמעות ומטרה בחיים, כדי לנקוט בצעדים לשיפור רווחת האזרחים.
בקי גריפין
קריירה
בתום שנת 2004 עזבה את ערוץ MTV, וחזרה לישראל. היא הנחתה את "המצעד" בערוץ 24, והגישה תוכנית היפ-הופ ברדיוס 100FM. באותה שנה התמודדה בעונתה הראשונה של תוכנית המציאות "רוקדים עם כוכבים" בערוץ 2 של רשת. בנוסף ב-2005, הנחתה את טקס הפתיחה והנעילה של המכביה השבע-עשרה, לצד רודריגו גונזלס.
רווחה נפשית
בריאות
רווחה נפשית הה עניין מוערך ורצוי עבור הרבה אנשים. מחקרים מראים כי אנשים המדווחים על רמות נמוכות של דיכאון, חרדה וכעס, ומאידך על רמות גבוהות של אופטימיות והנאה מהחיים, הם בעלי סבירות נמוכה יותר למות ממחלות לב. בנוסף, אנשים אלו הם בעלי מערכת חיסונית חזקה יותר ובעלי תוחלת חיים גבוהה יותר.
בקי גריפין
קריירה
בשנת 2008 החלה לעבוד ככתבת בערוץ 10 ובערוץ הספורט, וכיסתה את משחקיה של מכבי תל אביב בכדורסל ביורוליג.
רווחה נפשית
זוגיות
מחקרים בשנים האחרונות מצביעים על כך שבעלי רמות גבוהות של רווחה נפשית נוטים להיות בעלי כושר רבייה גבוה, וכי זוגות החווים רווחה נפשית נוטים לקיים יחסי מין באופן תדיר יותר מאלו שאינם בעלי רווחה נפשית גבוהה. כך, למשל, נמצא כי זוגות בעלי רמות סיפוק גבוהות בחייהם נוטים להוליד ילד בשנות הזוגיות הראשונות שלהם. בנוסף, נמצא כי נשים אופטימיות נוטות לאחוז נמוך יותר של הפלות. כמו כן, נמצא קשר בין הורים מדוכאים למקרי לידה טרם הזמן וכמו כן לסיבוכים שאחרי לידה הכוללים יצירת בעיות נוירולוגיות שונות ובמקרי קיצון אף מוות. בנוסף, נמצא כי צאצאים לאימהות בעלות הפרעות חרדה ודיכאון נוטים לסבול בסבירות גבוהה יותר מבעיות כגון דיכאון, בעיות האבסה ומחלות אוטואימוניות.
בקי גריפין
קריירה
בשנת 2010 הנחתה את התוכנית "Inside Israeli Basketball" ששודרה ברחבי ארצות הברית. בנוסף, כיכבה בקמפיין לשוקולד טורקי Eti Sticks.
בשנים 2016–2011 הנחתה את מצעד ההצדעה לישראל שמתקיים מדי שנה בניו יורק.
רווחה נפשית
עבודה
אנשים שמחים יותר הם אנשי עבודה טובים ויעילים יותר. ישנו קשר חזק בין סיפוק במקום העבודה ובין התנהגות ארגונית נאותה הנמדדת לפי יכולתו של העובד 'להגדיל ראש' ולעשות מעשים אשר מעבר לעבודה המצופה ממנו גרידא. מעשים אלו כוללים עזרה לעובדים אחרים, תמיכה בארגון, אי לקיחת ימי חופש שלא לצורך וכו'. בנוסף נמצא כי אנשים שמחים יותר נוטים למעשי התנדבות בצורה תכופה יותר. בנוסף, במחקרים נרחבים אשר נערכו בשוק העבודה מצאו כי רמות גבוהות של רווחה נפשית קשורות בהצלחה בעבודה והקטנת סיכויי פיטורים, וכמו כן משכורותיהם נוטות להיות גבוהות יותר.
בקי גריפין
קריירה
בשנים 2012–2016 שימשה גריפין ככתבת כדורסל ב"כלכליסט".
רווחה נפשית
חברתיות
אחד ההסברים לקשר בין תחושת רווחה נפשית לבין הצלחה הוא כי אנשים שמחים יותר נוטים להתנהגות פרו-חברתית גבוהה יותר. חוקרים בתחום הפסיכולוגיה והרווחה הנפשית מדווחים כי הם מוצאים דפוסים ברורים של התנהגות אלטרואיסטית, חברתית ואוהבת אצל בעלי רמות גבוהות של סיפוק מהחיים. כמו כן, אנשים אלו נוטים להביע רצון רב יותר ליצירת קשרים חברתיים ומתייחסים לחיי החברה שלהם במובנים חיוביים, בהשוואה לאלו אשר מדווחים על רמות נמוכות יותר של סיפוק מהחיים, שנוטים להביע רמות גבוהות של רצון להתנתק מאינטראקציות חברתיות.
בקי גריפין
חיים אישיים
גריפין סיפרה בטור שלה ב"ידיעות אחרונות", כי היא הוטרדה מינית כמה פעמים במהלך חייה על-ידי גברים, וביניהם אייל ברקוביץ' שהכחיש את האשמותיה כלפיו.
בשנים האחרונות ירדה בשנית להתגורר בניו יורק שבארצות הברית.
רווחה נפשית
מקורות לקידום רווחה נפשית
נהוג להתייחס לחמישה מקורות עיקריים לקידום רווחה נפשית, המסודרים לפי סדר התפתחותי, מגיל צעיר:
קידום כל המקורות במשולב לאורך החיים, יתרום באופן הטוב ביותר לשיפור הרווחה הנפשית של האדם.
ילדים מספרים על עצמם
ילדים מספרים על עצמם היא סדרת ספרים רבי מכר בת 14 כרכים של הסופר והמחנך החרדי חיים ולדר. את הספר הראשון בסדרה הוציא תחת השם ח. יערי. הסדרה עוסקת בדילמות ובעיות מעולמם של הילדים ובהענקת פתרונות חינוכיים עבורן. הסדרה תורגמה ל-8 שפות. מהסדרה נמכרו למעלה מ-100,000 עותקים בשפה העברית.
היווצרות הסדרה
על פי ולדר, מה שהוביל אותו ליצירת הסדרה היה בשלב בו עבד כמורה-חייל. בכיתה שבה לימד היה תלמיד מופרע. ולדר כתב סיפור והקריאו לכיתה מתוך מטרה שיפנים את המסר. לאור העובדה שהילדים נהנו מהסיפור הוא המשיך לכתוב סיפורים ולהקריא אותם לתלמידים. לאחר מכן הוא שלח כמה סיפורים לעיתון "יתד נאמן" תחת השם ח. יערי. לאור התגובות החיוביות שקיבל הוא פנה להוצאת ספרים על מנת להוציא את הסיפורים לאור. בסופו של דבר הוא הוציא לאור את הספר בשנת 1993 ולדבריו תוך שבוע וחצי נמכרו 2,000 עותקים. נכון לשנת 2002, יצא הכרך הראשון בכ-20 מהדורות, 40,000 ספרים, בסך הכול.
נושאי הסדרה ומאפייניה
הסדרה עוסקת באירועים ובחוויות מעולמם של הילדים ומתעמקת ברגשותיהם. הסיפורים הכתובים בגוף ראשון עוסקים בעלילות כמו התמודדות של ילד שמן, מלכי כיתה, יחסי הורים–ילדים ועוד. הסיפורים מעבירים מוסר השכל ישיר בעלילתם. רבים מספרי הסדרה אוירו על ידי יוני גרשטיין.