cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
טרלאו
כלכלה
העיר היא מרכז מסחרי ותעשייתי חשוב באזור, כמו גם מרכז תעשיית הצמר הארגנטינאית אשר 90% מפעילותה מתקיימים בעיר. התוצרת מיוצאת דרך הנמלים בפוארטו מדרין ופוארטו דסאדו.
אתרי התיירות העיקריים:
תחבורה
נמל התעופה אלמירנטה מרקוס א. סר ממוקם במרחק של 7 ק"מ מהעיר ומשרת אותה ואת העיר הקרובה ראוסון, בירת פרובינציית צ'ובוט.
צבי הירש מווידיסלאב
הרב צבי הירש מווידיסלאב היה מגיד נודד, ומחבר ספרים, אביו של רבי שמחה בונים מפשיסחה.
ביוגרפיה
הרב צבי הירש נולד לרבי יהודה לייב ולרחל בגרמניה, בסביבות שנת ת"ץ, בבגרותו נישא לשרה בת רבי בצלאל הלוי והתגורר בווידיסלאב שבפולין.
משם נדד ברחבי פולין וגרמניה, ונשא דרשות בעירות שונות.
סגנון דרשותיו היה פשטני ולא מפולפל.
בעוברו בקלן בשנת תקמ"ו הדפיס את ספרו "ארץ צבי" - מקבץ מדרשותיו הספר מחולק לערים בכל עיר נושא אחר, את הספר הדפיס לאחר שחלה, ונדר שאם יינצל יכתוב ספר וניצל, לספר הסכמות מאת הרב יחזקאל לנדא ואחרים.
לאחר כשבע עשרה שנה הדפיס את ספרו השני "עשרה למאה" בברלין, בספר עשר דרשות מתוך מאה שיש לו, ומאז נדפס הספר יותר מעשרים פעמים.
חתנו היה יהושע ליב דוקטור בענעליאווסקי בן אליהו גלדשמיד מברעסלא.
Ratchet & Clank (משחק וידאו)
Ratchet & Clank (ראצ'ט וקלאנק) הוא משחק פלטפורמה שפותח על ידי Insomniac Games ופורסם על ידי "Sony Computer Entertainment". המשחק זכה להצלחה רבה בכל העולם, ובעקבות זאת, יצאו משחקי המשך. המשחק יצא גם ב-Ratchet & Clank Collection יחד עם המשחק השני והמשחק השלישי לפלייסטיישן 3.
עלילת המשחק
בגלאקסיית סולאנה, בתוך מפעל בכוכב לכת קוארטו, רובוט פגום אך אינטליגנטי בורח ומתרסק בכוכב הלכת ולדין, ביתו של המכונאי ראצ'ט (יצור אנושי דמוי חתול הידוע בתור לומבאקס). אחרי שתוקן על ידו, הרובוט שניתן לו השם "קלאנק", חושף שמשימתו לעצור את דרק, איש עסקים בלארגיאני אשר הורס כוכבי לכת כדי לבנות כוכב לכת בשביל הגזע שלו, הבלארגים, בגלל שכוכב הלכת שלהם מלא באוכלוסייה וזיהום אוויר. ביחד השניים מנסים לעצור את משימתו של דרק ומקבלים מידע בהדרגה על תוכניותיו. המהלך מעצבן את דרק, ששולח מצוד אחריהם.
ראצ'ט וקלאנק מנסים לגייס עזרה מקפטאן קווארק, גיבור העל / סלבריטי; לאחר שהם מסיימים בהצלחה את מחנה האימונים שלו הנקרא "גיבורי העל", הם מסכמים על פגישה משותפת עם קווארק במפקדה הפרטית שלו באומבריס. אחרי שהם שורדים במסלול המכשולים שלו בתוך המפקדה, קווארק חושף שהוא בוגד בשניים ועובד עבור דרק כמוכר של כוכב הלכת החדש שלו. קווארק משאיר את השניים למות במערת יצורים בלארגים, אך השניים מצליחים לברוח בקלות ונחושים יותר מתמיד לנקום בו. לאחר שהם מצליחים לכבוש מספר כוכבי לכת הנשלטים על ידי הבלארגים, בסופו של דבר הם מגיעים לכוכב הלכת הבלארגי. קווארק, אשר מנסה למנוע מהשניים לסכל את תוכניותיו של דרק, נלחם בהם בקרב חלל שבסופו הוא נפגע והשניים עוזבים את האזור בידיעה שהנקמה שלהם הושלמה.
לאחר קרב החלל, ראצ'ט וקלאנק עפים לקוארטו למצוא עוד מידע על תוכניותיו של דרק. לאחר שהם מגלים שהוא יצר כוכב לכת חדש והוא רוצה למקם אותו במקום ולדין על ידי שימוש בנשק בשם "משמיד כוכבי-הלכת". ראצ'ט, אשר מחפש לנקום בדרק, רודף אחריו בתוך ולדין ומתחיל איתו קרב. באמצע הקרב, דרק חושף בפני השניים שהוא זה שזיהם את כוכב הלכת של הבלארגים, כדי למכור לבלארגים חלקות בתוך כוכב הלכת המלאכותי שלו ושהוא מתכוון להמשיך להשמיד עוד כוכבי לכת וליצור עוד כוכבי לכת חדשים עד שיהיה עשיר. לאחר שניצח את הקרב, ראצ'ט משגר את דרק לתוך כוכב הלכת שלו ומשתמש בנשק שלו "משמיד כוכבי-הלכת" כדי להשמיד את הכוכב שהוא יצר וגם כדי להרוג אותו. חתיכות מהכוכב המושמד פוגעות בולדין וכמעט הורגות את השניים. קלאנק אשר ניזוק מהפגיעה, רואה את ראצ'ט מתחיל לעזוב את ולדין. קלאנק הפגוע מתחיל גם הוא לעזוב את ולדין אך לפתע רואה את ראצ'ט חוזר אליו כדי לקחת את אותו ולתקן אותו. השניים הולכים הביתה יחדיו כשהם חברים.
חיים רפאל בן אשר
ביוגרפיה
פרטים ביוגרפיים רבים אודותיו חסרים, בשנת ה'תצ"ד, 1734 יצא כשד"ר ירושלים לאירופה. בשנות ה-40 המוקדמות של המאה ה-18 שהה מספר שנים באירופה (באיזמיר שבטורקיה ובערים נוספות באיטליה ובצרפת) בשנת ה'תק"ד (1744) הקימו בני משפחת פרנקו האיטלקית את ישיבת "יפאר ענוים" בירושלים, והעמידו אותו בראשה. עם חזרתו לירושלים התמנה כראב"ד תחת הראשונים לציון, רבי אליעזר נחום ורבי ניסים חיים משה מזרחי, והוא חתום על כמה פסקי דין שלהם. הוא חתום על שטר ההתקשרות הראשון של ישיבת המקובלים בית אל, ועל "תקנת הרווקים" (1749) של רבני ירושלים, בה נקבע כי אסור לרווק ללון בירושלים.
בראשית שנות ה-60 של המאה ה-18 נמלט עם רבים מיהודי ירושלים למצרים, ולאחר מספר שנים שב לירושלים. בשנת ה'תקל"א (1771) התמנה כרבה של ירושלים בתואר "הראשון לציון", וכיהן בתפקידו זה כשנה.
הרב בן אשר נפטר במגפה בירושלים בי"ז באב ה'תקל"ב, 16 באוגוסט 1772 ונקבר בבית הקברות בהר הזיתים. על מצבת קברו נחקק: .
צ'ארלס ואדי
צ'ארלס ואדי (באנגלית: Charles & Eddie) היו צמד זמרים אמריקניים, שזכו במצעד הסינגלים הבריטי ב-1990. הלהיט הידוע שלהם הוא "האם אשקר לך?" (Would I Lie to you?), שהתפרסם באלבומם השני שיצא ב-1992. השיר זכה במקום השלישי בפרסי אייבור נובלו.
קריירה
צ'ארלס נפטר מסרטן ב-6 באפריל 2001, בגיל 37.
קווין פאבריי
לוסי קווין פאבריי (באנגלית: Lucy Quinn Fabray) היא דמות בדיונית מסדרת הטלוויזיה האמריקאית, Glee, שמגולמת על ידי השחקנית דיאנה אגרון. קווין היא אחת מהדמויות הראשיות בסדרה עד לעונה הרביעית. בעונה הרביעית היא הופכת לדמות משנית, ובעונה החמישית והשישית היא מופיעה בתפקיד אורח, והיא אחת מחברי "כיוונים חדשים" המקוריים.
קווין היא הדמות האחרונה שפותחה על ידי ראיין מרפי, ודמותה היא אחת מהדמויות שעוברות שינויים קיצוניים במהלך שלוש העונות הראשונות. במהלך העונה הראשונה, קווין נכנסת להריון לכאורה מפין, בן זוגה במהלך העונה, אך למעשה מתברר שהאבא האמיתי הוא נוח פאקרמן, מה שגורם למאמנת סו סילבסטר להעיף אותה מהמעודדות. לאורך כל העונה הראשונה, דמותה מתבגרת ונעשית יותר אחראית ואמפתית כלפי החברים האחרים ב"כיוונים חדשים", וזאת בעיקר בגלל הריונה. בסוף העונה, קווין יולדת את בתה והיא ונוח מחליטים לקרוא לה בת', ולאחר מכן היא מוסרת את בת' דרך אימוץ לשלבי קורקורן, אימה הביולוגית של רייצ'ל ברי. בעונה השנייה, קווין חוזרת להיות המעודדת הראשית, אך לאחר כשמבינה שלסו לא אכפת מהביטחון שלה ושל בריטני וסנטנה, היא פורשת פעם נוספת מהמעודדות. במקביל, היא מתחילה לצאת עם סאם אוונס, תלמיד חדש שהצטרף ל"כיוונים חדשים", אך לאחר מכן נפרדת ממנו והיא חוזרת פעם נוספת לפין, מציתה מחדש את היריבות שלה עם רייצ'ל. בעונה השלישית, קווין מעוניינת לקבל מחדש את בתה, בת', ומנסה לחבל בכישורי ההורות של שלבי, אך פורשת לאחר שמבינה ששלבי תהיה אמא הרבה יותר טובה ממנה לבת'. בדרכה לטקס החתונה של פין ורייצ'ל, היא נקלעת לתאונת דרכים קטלנית, מה שגורם אצלה לשיתוק בעמוד השדרה ומחייב אותה להתנייד עם כיסא גלגלים כמו ארטי, אך בסוף העונה היא חוזרת ללכת.
עונה 1
קווין היא המעודדת הראשית של קבוצת המעודדות בתיכון מקינלי, בהדרכתה של סו סילבסטר (ג'יין לינץ'). קווין באה ממשפחה נוצרית קתולית, והיא למעשה הנשיאה של מועדון הפרישות. כאשר בן זוגה של קווין, פין הדסון (קורי מונטית') מצטרף ל"כיוונים חדשים", היא דואגת שהוא יעזוב אותה לטובת רייצ'ל ברי (ליאה מישל), ומצטרפת ל"כיוונים חדשים" בעצמה יחד עם חברותיה הטובות ביותר: סנטנה ובריטני. סו מנצלת את זה ומגייסת את שלושתן כדי לעזור לה להרוס את "כיוונים חדשים" מבפנים.
בהמשך העונה, קווין מגלה שהיא בהריון, ומשכנעת את פין שהוא האבא, אף על פי שהם אף פעם לא שכבו. למעשה, אביה האמיתי של התינוקת ברחמה הוא החבר הטוב ביותר של פין, נוח פאקרמן, שמציע לתמוך בקווין ובתינוקת, אבל קווין דוחה אותו מפני חוסר האחריות שלו. קווין מחליטה למסור לאימוץ את התינוקת, ומסכימה לתת אותו לטרי, אשתו של מדריך "כיוונים חדשים", מר שוסטר, שאינו יודע שטרי זייפה את ההריון שלה. כאשר ההריון של קווין מתגלה, סו מעיפה אותה המעודדות והפופולריות שלה יורדת בצורה דרסטית, ההורים שלה מגרשים אותה מהבית והיא עוברת לגור עם פין ואמו. היא מחליטה לשמור את התינוקת, ונותנת לפאק הזדמנות להוכיח את עצמו, אך נכשל בכך ולכן היא חוזרת להחלטה למסור את התינוקת לטרי. קווין מכריחה את סו לאפשר לה לחזור למעודדות בשביל תמונות המחזור, אבל בסופו של דבר, מעדיפה להישאר עם "כיוונים חדשים", שם היא מרגישה מקובלת. בסוף, פין לומד את האמת על אבהותה של התינוקת מרייצ'ל, נפרד מקווין ורב עם נוח. פאק מציע שוב לתמוך בה, אבל היא אומרת לו שהיא רוצה לטפל בעצמה לבד. היא עוברת לגור עם משפחתו של נוח לזמן קצר, אך לאחר שהיא מתיידדת עם מרסדס ג'ונס, היא עוברת לגור איתה. בפרק האחרון של העונה, בזמן התחרות האזורית, קווין מקבלת צירים, והיא מובהלת לבית החולים הסמוך, שם היא יולדת את בתה, שנקראת מאוחר יותר בת' על ידי קווין ונוח, ומפני שבמהלך העונה מר שוסטר גילה על הריונה המזויף של אשתו, טרי, ובעקבות כך התגרש ממנה, בת' מאומצת על ידי שלבי קורקורן, המדריכה של "אדרנלין וואקלי", המקהלה היריבה, ואימה הביולוגית של רייצ'ל.
עונה 2
בתחילת שנת הלימודים החדשה, קווין חוזרת להיות המעודדת הראשית. קווין מתחילה לצאת עם חבר המקהלה החדש של "כיוונים חדשים", סם אוונס, ומאוחר יותר גם מקבלת טבעת הבטחה ממנו. כאשר סו מכריחה את קווין, סנטנה ובריטני לבחור בין המעודדות ל"כיוונים חדשים", בתחילה שלושתן בוחרות במעודדות על מנת לשמר את הפופולריות שלהן, אך מאוחר יותר משוכנעות על ידי פין שהן צריכות להיות אצל "כיוונים חדשים". מאוחר יותר, קווין בוגדת בסם עם פין, ולאחר שנודע לו על כך, סם נפרד ממנה. היא ופין חוזרים להיות יחד, והיא מתחילה קמפיין לבחירות מלך ומלכת הנשף. לורן זייזס, החברה החדשה של פאק ואחת מהמתמודדות למלכת נשף, מגלה כי שמה האמיתי של קווין הוא למעשה לוסי, ובילדותה היא סבלה מעודף משקל ונידוי חברתי, ולאחר דיאטה וניתוח אף, היא המציאה את עצמה מחדש כקווין, תוך כדי שימוש בשם האמצעי שלה. בנשף, פין נאבק עם בן זוגה של רייצ'ל, ג'סי. פין וג'סי מועפים מהנשף ומהבחירות, מה שגורם לקווין לא להיבחר למלכת הנשף, והיא מאשימה את רייצ'ל בכך. קווין סוטרת לה, אבל מיד מתחרטת על כך ומתנצלת. בסוף העונה, פין נפרד פעם נוספת מקווין כשהוא מבין שהוא עדיין מאוהב ברייצ'ל.
עונה 3
בתחילת העונה, הצופים מגלים שקווין הזניחה את עצמה לגמרי במהלך הקיץ האחרון וכעת היא הצטרפה למועדון "המופקרות", ומסרבת לחזור למעודדות או ל"כיוונים חדשים". שלבי חוזרת לליימה, ומאפשרת לנוח לראות את בת', אך מונעת זאת מקווין מפני השינוי שעברה. אחרי שראתה תמונה של בת' המאושרת יחד עם נוח, קווין חוזרת לעצמה, ו"כיוונים חדשים" מקבלים אותה מחדש, אך מתברר שהיא רק מעמידה פנים כדי לקחת בת' בחזרה משלבי ולקבל עליה משמורת קבועה. נוח מספר לשלבי של הכוונות האמיתיות של קווין, מה שגורם לשלבי להרחיק את בת' ממנה. מאוחר יותר בהמשך העונה, קווין מגלה רצון ללדת תינוק שני עם נוח, אך הוא מסרב, ומנסה לנחם אותה. נוח מגלה לקווין שהוא ניהל רומן מזדמן עם שלבי, מה שנותן לקווין מניע לומר ששלבי אינה כשירה לגדל את בת', אך היא מחליטה בסוף לא לחשוף את הסוד של שלבי למענה של בת'.
בהמשך העונה, כשקווין מגלה שפין הציע לרייצ'ל נישואין, היא מייעצת לה לסרב ולהשאיר את העבר מאחוריה. קווין עושה זאת, והיא מתקבלת לאוניברסיטת ייל. עם זאת, בעקבות התחרות האזורית, קווין משנה את דעתה על הנישואין של פין ורייצ'ל ותומכת בהם. רייצ'ל מסרבת להתחיל את החתונה ללא קווין, אך קווין נקלעת לתאונת דרכים קטלנית והחתונה מתבטלת.
בעקבות תאונת הדרכים, קווין סובלת מפגיעה בעמוד השדרה, ונאלצת להתנייד באמצעות כיסא גלגלים, כמו ארטי, אך לזמן קצר. לאחר מכן, ג'ו הארט, ביקש מקווין לעזור לה ולבוא לפגישות הפיזיותרפיה שלה עד תחלים ותשוב ללכת.
לאחר שקווין וג'ו החלו להתקרב, הם החליטו שלא יהפכו לזוג בגלל האמונה של ג'ו. כאשר קווין מועמדת למלכת נשף, פין מסכים להצטרף אליה, אך מתקומם כאשר הוא מגלה שהיא מסתירה את העובדה שהיא מסוגלת ללכת לבדה כדי לזכות באהדה. כאשר קווין וסנטנה סופרות את הקולות, הן מגלות שפין זכה ולכן גם קווין, איתו. קווין מבינה שהניצחון לא משתלם עבורה, והיא וסנטנה משקרות ואומרות שהמנצחת היא רייצ'ל. ההתאוששות שלה מהתאונה מספיק מהירה כדי לאפשר לה לרקוד בתחרות הלאומית, בה "כיוונים חדשים" זוכים. לאחר מכן, בסוף העונה, קווין עוזרת לנוח לעבור מבחן שהוא צריך על מנת לסיים את הלימודים. קווין מספרת לו שעם כל מה שהם עברו, הם רק התחזקו יותר ויותר, והיא מנשקת אותו. מאוחר יותר, קווין נפרדת בפעם האחרונה מסו.
עונה 4
קווין חוזר לליימה לחג ההודיה, ומסייעת לפין להדריך את החברים החדשים של "כיוונים חדשים" ביחד עם שאר חברי המקהלה המקורית, לקראת התחרות המקומית. בתהליך ההדרכה, פין מצוות את קווין לקיטי ווילד, הגרסה הצעירה והמוקצנת שלה. קיטי, שמעריצה את קווין, משכנעת אותה שג'ייק פאקרמן, אחיו למחצה של נוח, לוחץ על מארלי לקיים איתו יחסי מין, מה שגורם לקווין להיות עוינת כלפיו, בשל הניסיון שלה עם אחיו הבכור (נוח). מאוחר יותר, סנטנה מתעמתת עם קווין כשהיא מגלה שקיטי נתנה למארלי חומר משלשל כדי לפתח את הבולימיה שלה. מאחר שקווין מנהלת רומן עם אחד מהמרצים שלה באוניברסיטת ייל, היא מאשימה את סנטנה בקנאה שלה וסוטרת לה. בהמשך העונה, קווין נוסעת לניו יורק על מנת לייעץ לרייצ'ל כשהיא מתלבטת אם להשתתף בסצנת עירום בסרט סטודנטים ב"ניאד"ה". קווין חוזרת פעם נוספת לליימה בשביל החתונה של מר שוסטר ואמה - בה אמה מקבלת רגליים קרות ובורחת. קווין וסנטנה משתכרות בבר ולאחר מכן גם שוכבות יחד, בהסכמה מלאה שזה חד פעמי.
עונה 6
קווין, יחד עם בוגרי "כיוונים חדשים", חוזרת לליימה בפעם האחרונה בפרק "השיבה הביתה", כדי לעזור לרייצ'ל וקורט לבנות מחדש את "כיוונים חדשים". קווין, סנטנה, ובריטני מנסות לגייס חברים חדשים, אך מצליחות לגייס רק את התאומים מייסון ומדיסון, כאשר חברת "כיוונים חדשים" לשעבר, קיטי ויילד, שהייתה החברה היחידה שסו לא העיפה, מודיעה שהיא לא תחזור מפני שארטי זרק אותה כשהוא עבר לניו יורק. לאחר מכן, יחד עם טינה, קווין עוזרת לבקי לשכנע את החבר החדש שלה שהיא הייתה בכל מועדון של תיכון מקינלי, אך עם זאת, היא, טינה, סו, והמאמנת רוז מופתעת כאשר הן מגלות שלחבר של בקי, דארל, אין תסמונת דאון כמו לבקי, ובכך הן מקבלות שיעור גדול כאשר הן מתעמתות איתו ומבינות שאדם עם תסמונת דאון ראוי ליחס כמו כל אחד אחר. למרות היותה החברה הטובה ביותר של סנטנה ובריטני, קווין נעדרת מסיבה לא מוסברת מהחתונה שלהן בפרק "החתונה". לא ידוע הרבה על עתידה של קווין לאחר סיום העונה, בשנת 2020 (בפרק האחרון של הסדרה), קווין חוזרת יחד עם כל חברי "כיוונים חדשים" מכל העונות לביצוע שיר הסיום.
שלום (גופן)
שלום הוא גופן עברי שעוצב על ידי גרשום פלוטקין, מעצב תפאורות במקצועו. תאריך עיצוב הגופן אינו ידוע. האותיות עוצבו בהשראת אותיות משנת 800 לספירה הנוצרית. האות נקראת על שמו של שלום סיון, מייסד הוצאת קריית ספר. האות הופיעה בקטלוג הגופנים "טיפוגרפיה עברית" של אילן מולכו, בצלאל, משנת 1980 (אות מס' 39). בקטלוג זה נכתב כי האות שמשה להדפסת כתבי קודש, והייתה זמינה להדפסה בסידור מכונה מונוטייפ עם טעמי מקרא ובסדר צלם פוטון ללא טעמים.
ניתוח האות
הגרסה של הגופן "שלום" אשר מופיעה בקטלוג "טיפוגרפיה עברית" היא מסוג אות כותרת ואות מקורות, כלומר שהגופן מתאים לעיצוב כותרות, הזמנות, וכתבי קודש. נראה שהגופן כולל סדרת ספרות וסימני קריאה שעוצבו במיוחד לפי סגנון הגופן.
לאותיות יש אופי קליגרפי יהודי, וקונטרסט גבוה בין הקווים האופקיים העבים לקווים האנכיים הדקים יותר, הנפגשים בצד ימין למעלה של האות בחיבור צולב.
רוב האותיות מורכבות משלד מרובע, אך עם זאת קיימות גם אותיות בעלות שלד משולש ברור (כגון ג',ל',נ',פ',ף',צ',ק').
קווי הגג הם ישרים, וקווי הבסיס של האות (באותיות ב',מ',ם',נ',ס',ע',פ',צ',ש') מוטים כלפי מטה, מה שנותן לאות מבנה משולש ולעיתים מעוגל (כגון ט', מ', ס', ע', פ', צ', ש').
ישנן כמה אותיות המראות מאפיינים ייחודיים:
"שלום" כגופן מחשב (גרסה דיגיטלית)
כיום נמכרת גרסה דיגיטלית על ידי חברת מסטרפונט.
רוברט בולט
רוברט אוקסטון בולט (באנגלית: Robert Oxton Bolt; 15 באוגוסט 1924 - 21 בפברואר 1995) היה מחזאי ותסריטאי אנגלי, זכה בשני פרסי אוסקר.
בולט ידוע בעיקר בזכות שלושה תסריטים שכתב: דוקטור ז'יוואגו, אדם לכל עת ולורנס איש ערב. על דוקטור ז'יוואגו ועל "אדם לכל עת" זכה בפרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר. ב-1984 כתב את התסריט לסרט הבאונטי.
וילם ואן ריין
וילם ואן ריין (בהולנדית: Willem van Rijn; 29 בדצמבר 1915 – 20 באוקטובר 1997) היה גנרל הולנדי אשר שימש כיושב ראש מטה ההגנה המאוחד (מקביל לרמטכ"ל) בין 1972–1973.
ביוגרפיה
ריין נולד בהאג ב-29 בדצמבר 1915. הוא עבד בחברת גז בעיר הולדתו, אולם ב-1938 החל ללמוד באקדמיה הצבאית המלכותית בברדה, וב-1939 החל לשרת בצבא כקצין זוטר. במהלך הקרב על הולנד לחם נגד הפולשים הגרמנים, אולם לאחר כניעתה של הולנד חזר לעבוד בחברת הגז. ב-1942 הוא נעצר בידי הגרמנים ועד סוף המלחמה הועבר בין מחנות ריכוז בגרמניה.
לאחר המלחמה חזר ריין לצבא ולמד בבתי ספר צבאיים בהולנד ובצרפת. ב-1963 הוא מונה למפקד בריגדת השריון ה-43. שנה לאחר מכן עבר לשמש כראש מטה הקורפוס ה-1. ב-1966 מונה לסגן יושב ראש מטה ההגנה המאוחד (מקביל לרמטכ"ל) ולסגן מפקד זרוע היבשה של הצבא. ב-1968 הוא מונה למפקד זרוע היבשה. ב-1972 הוא מונה ליו"ר מטה ההגנה המאוחד, עד 1973, אז פרש מהתפקיד כמחאה על תקציב ההגנה הקטן מדי לטעמו.
ניקולאי דוחוב
חייו
ניקולאי דוחוב נולד בכפר באזור פולטבה (אז בתחומי האימפריה הרוסית, כיום באוקראינה) למשפחת חובש. דוחוב למד בבית הספר של הכפר ואחר כך בגימנסיה שסיים בשנת 1920. דוחוב עבד בעבודות שונות ובשנת 1925 בהיותו פעיל בקומסומול דוחוב קיבל היתר להתחיל ללמוד במכינה ללימודי הנדסה בחרקוב. עם סיום המכינה דוחוב עבר ללמוד הנדסת מכונות במכון הפוליטכני של לנינגרד וסיים אותו בשנת 1932.
פיתוח טנקים
לאחר תחילת מלחמת העולם השנייה הוחלט להעביר תשתית לבניית טנקים לצ'ליאבינסק. ב-10 ביולי 1941 דוחוב נסע לאתר בניית מפעל חדש ומונה לסגן מתכנן כלים משוריינים ראשי ובשנת 1943 מונה למתכנן ראשי של המפעל. בהיותו בתפקיד זה דוחוב קידם תחילת ייצור סדרתי של טנקים במפעל החדש ופיתוח כלים משוריינים חדשים (בעיקר טנקים ותותחים ממונעים).
במקביל לעבודה במפעל, דוחוב עוד בהיותו בלנינגרד החל ללמד מהנדסים חדשים. עם העברתו לצ'ליאבינסק הוא המשיך בתחום זה ופעל להקמה בעיר מכון להכשרת מהנדסים חדשים.
פיתוח נשק גרעיני
בשנת 1948 דוחוב הועבר לנושא חדש - פיתוח נשק גרעיני. הוא מונה לסגן של יולי חריטון במרכז פיתוח שהוקם לצורך זה. בתפקיד זה דוחוב היה אחראי על פיתוח חלקים שונים של פצצה גרעינית סובייטית. הוא לקח חלק פעיל בניסויים ראשונים של נשק גרעיני סובייטי בסוף שנות ה-40 ותחילת שנות ה-50 של המאה ה-20.
בשנת 1954 דוחוב מונה למהנדס ראשי של משרד תכנון חדש. באחריות המשרד היה תכנון ופיתוח של חימוש לטילים סובייטים. במהלך עשור שדוחוב היה בראש המשרד פותחו מערכות חימוש רבות.
הכתרת זמרי-לים
הכתרת זמרי־לים הוא ציור קיר צבעוני גדול שהתגלה בארמון המלכותי בעיר העתיקה מָרי שעל הפרת. התמשיח, שראשיתו במאה ה־18 לפנה"ס, מתאר את זמרי־לים, מלך מָרי, המקבל טבעת ומטה, סמלי השלטון, מהאלה עשתרת/אישתר.
הציור התגלה באתרו על הקיר המקורי הממוקם מול הפתח הגדול אל הפודיום המוביל לחדר הכס של הארמון. הוא התגלה על ידי הארכאולוג הצרפתי אנדרה פארו במהלך חפירות במָרי בשנים 1935–1936. הציור מוצג כעת במוזיאון הלובר.
תיאור
הציור מורכב משלושה לוחות אנכיים המסודרים בסימטריה, כאשר שני החלקים החיצוניים ממסגרים את המרכזי. הלוח האמצעי מחולק אופקית לשני חדרים מלבניים הממוסגרים בשישה קווים מקבילים בצבעים שונים. הסימטריה בציור מקלה על שחזור החלק הפגוע בלוח השמאלי.
החדר העליון בלוח האמצעי הוא מרכז ציור הקיר ומתאר את זירת האינווסטיטורה, ההמלכה. הוא מכיל חמישה אנשים העומדים על רקע ריק. אישתר עטורת הקובע האלוהי שלה, כשכלי נשק בולטים מאחורי כתפיה וחרב מגל בידה השמאלית, מציגה בפני המלך את טבעת ומטה, סמלי שלטון. המלך מושיט את ידו השמאלית אל האלה, ואילו ידו הימנית מתוארת כנגד פניו בתנוחת כבוד או תפילה. משני צדי המלך ואישתר עומדת האלה לַמַה, אלת התפילה לשלום המלך הזוטרה במסופוטמיה, חובשת קובע עם קרניים. מימין ניצב נינשובור, הסוּכַּל (המשרת) של אישתר.
החדר התחתון הוא סימטרי. בחדר נראית האלה לַמַה נוסכת מים מכד עגול. צמחים נובטים מהאגרטל, ודגים שוחים בנהר הננסך וזורם מהכד.
שני הלוחות החיצוניים מתארים גן של דקלים ועץ מיתולוגי נוסף עם גזע אדום ועלים כחולים. האלה לַמַה עומדת בגן, משני צדי הסצנה המרכזית, ומרימה את ידיה בתפילה. שלוש חיות מיתיות, אריה, כרוב, ושור עם ראש אדם, מתוארות כל אחת על קו מקביל לקרקע. החיות ממוקמות באופן סימטרי מכל צד, ופונות לעבר הסצנה המרכזית בציור. יונים מעופפות מופיעות מעל הדקלים.
פרשנות
הציור ככל הנראה משקף את המבנה האמיתי של הארמון שבו נמצא ציור הקיר. החדר התחתון בלוח האמצעי משקף את חדר הפודיום שבו התגלה גוף פסל של אֵלה הדומה לאלה לַמַה המתוארת בציור הקיר. הפסל החזיק אגרטל שממנו זרמו מים ממש. חדר הפודיום נפתח לחדר הכס, שם מתרחשת החקירה. עצי הדקל המתוארים בלוחות הצדדיים מייצגים עצים ממשיים שנשתלו בחצר הארמון.
החדר התחתון בלוח האמצעי מסמל את מסמל את הפריון והשגשוג של שלטונו של זמרי־לים, כפי שמבטאים המים, הצמחים הנובטים והדגים. היונים בגינה מסמלות את היבט השלום של אישתר, ומאזנות את האריה המסמל את התוקפנות של אותה אלה.
הסמלים והאיקונוגרפיה בציור הקיר מושווים לעיתים קרובות לדמויות על גבי מצבת עמורפיא.
תיאור המלך מקבל את סמלי המלוכה מהאלים במבנה באמצע גן עם חיות מיתולוגיות, ביניהן כרובים, וכן הדמויות המחזיקות כדים מהם בוקעים נהרות ב, הושוו לסיפור גן עדן, ובעיקר לתיאור מלך צור בו בקינת יחזקאל על צור.
האנשים המטפסים על סנסני עץ התמר בגינת המבנה, כנראה מקדש האלה, מקושרים לקדושת עץ התמר במזרח הקדום, ובפרט לפעולה הקדושה של הטיפוס על העץ והאחיזה באשכולות התמר, המשולים לעתים שדי אישה.
שחזור
הפרסקו השתמר בצורה גרועה בשל תנאי האזור והרס הארמון בשריפה כאשר חמורבי בזז את העיר ב־1760 לערך לפנה"ס. הציור עבר מספר שחזורים וצביעה מחדש, רובם נוקו לאחרונה על ידי הלובר. הניקוי חשף כמה פרטים שלא נראו עד כה, כולל הדגים במים שננסכו. הניקוי גם החזיר קצת ברק לצבעי הציור.
המוגלובין
המוגלובין (באנגלית: Hemoglobin) הוא מבנה (קומפלקס) אורגנו-מתכתי המכיל ארבע מולקולות פוליפפטידיות הקשורות לקבוצת הם (Heme) קשר קוולנטי קואורדינטיבי, ועל כן הן מוגדרות כמטאלופרוטאינים. ההמוגלובין מצוי בתאי הדם האדומים של בעלי חוליות וברקמות של חלק מחסרי חוליות. תפקידו העיקרי הוא נשיאת חמצן אל תאי הגוף במערכת הדם.
מכיוון שבתאי הדם האדומים של היונקים אין גרעין תא, מהווה חלבון ההמוגלובין אחוז גבוה ביותר מהמסה של תא דם אדום. ההמוגלובין נושא חמצן מהריאות או הזימים לכל חלקי הגוף, כמו השרירים, שם משתחרר החמצן. בנוסף, להמוגלובין תפקיד חשוב במנגנון הובלת גזים שהם תוצרי לוואי רעילים בנשימה תאית.
אטימולוגיה
שמו של ההמוגלובין נובע משני המבנים הכימיים המרכיבים אותו: קבוצה פרוסטטית הם, שהיא מולקולה לא-חלבונית המורכבת ממבנה טבעתי שבמרכזו אטום ברזל ומוקף בארבעה אטומי חנקן, וגלובין, חלבון גלובולרי שבתוכו משובץ ההם בקשר קוולנטי. האינטראקציה בין מולקולת החמצן לאטום הברזל בקבוצת ההם דרך אינטראקציות אלקטרוסטטיות מתאפשרות בגלל האופי המרחבי של המולקולה ופיזור המטען עליה. הסוג הנפוץ ביותר ביונקים: מולקולת המוגלובין שמורכבת מארבע יחידות גלובין הקשורות האחת לשנייה, ומארבע קבוצות הם המצויות בתוך יחידות אלו. כל קבוצת הם יכולה לקשור מולקולת חמצן אחת ולכן מולקולת המוגלובין אחת בעלת פוטנציאל קשירה של עד ארבע מולקולות חמצן.
מסלול ביוסינתזה ורגנרציה
הסינתזה של המוגלובין נעשית דרך סדרה של מסלולים מורכבים. מולקולת ההם בחלקה מסונתזת במיטוכונדריה ובציטוזול של תא אדום לא בוגר, בעוד שחלבון הגלובין מסונתז על ידי הריבוזומים החופשיים בציטוזול. הבניה של החלבון השלם בתא ממשיכה דרך מסלולים במח העצמות שעוברים התאים האדומים עצמם. בשלבים הללו יש עיבוד בגרעין התא בתאי דם אדומים של יונקים, אך לא במינים רבים של עופות לדוגמה. העיבוד וההרכבה של החלבון ממשיכים גם לאחר איבוד הגרעין. כאשר התאים האדומים נהרסים כפונקציה של זמן מחצית חיים או עקב הריסה רנדומלית, או בעקבות פקטור לתפקוד לקוי, ההמוגלובין מתפרק ומתחיל תהליך מחזור שבו מפורקת טבעת ההם. הברזל מוסע על ידי חלבונים המכונים טרנספרינים למח העצמות, שם נעשה בו שימוש חוזר ליצירת ההמוגלובין בתאים האדומים. שארית קבוצות ההם, משמשת כבסיס ליצירת בילירובין המופרש לכיס המרה כמלחי מרה, המגיעים למעי הדק ומשמשים כחומרים מְתַחלבים בתהליך הפרוק האנזימטי של שומנים על ידי האנזים ליפאז המופרש למעי הדק מבלוטת הלבלב. הבילירובין נותן לצואה את צבעה החום.
תפקיד במערכת הובלת הגזים
ההמוגלובין קושר ומשחרר חמצן בסביבות שונות כפונקציה של תנאים (חומציות, ריכוזים וכדומה). הדרישה לחמצן בשרירים וביתר רקמות הגוף גבוהה לצורך יצירת אנרגיה במעגל קרבס. על כן יש צורך שלאנזים תהיה יכולת שחרור גבוהה ובמקביל יכולת קישור גבוהה לפסולת הגזית של הנשימה התאית. בהגיעו שוב לריאות התנאים משתנים וכן גם העדיפות בקישור: קישור חמצן והעברתו לרקמות לצורך יצירת אנרגיה, ושחרור פחמן דו-חמצני כתוצר לוואי בתהליך יצירת האנרגיה.
תפקידו העיקרי של ההמוגלובין הוא ביצירת קשרים רופפים בלתי יציבים והפיכים עם החמצן שנקשר בריאות ולהעבירו באמצעות זרם הדם אל כל תאי הגוף. מהתאים נושא ההמוגלובין בחזרה אל הריאות חלק מהפחמן הדו-חמצני (~15-20%) ואטומי מימן (אחראי לאיזון רמת החומציות ברקמות). החמצן נקשר אל אטום הברזל של קבוצות ההם בהמוגלובין בעוד הפחמן הדו-חמצני נקשר לקצה האמיני כיוון קרבמיד ואטומי המימן יוצרים אינטראקציות באתרי קישור אחרים בחלבון.
קבוצות ההם מהוות רק ארבעה אחוזים מהמסה של מולקולת ההמוגלובין. למרות זאת, החלבון הגדול שמקיף אותן. חלבוני הגלובין תורמים ליצירת מבנה מרחבי המאפשר קשירה יעילה של הגזים אל אטום הברזל, כמו כן המבנה החלבוני מונע את חמצון הברזל שבקבוצת ההם. משמע, יש חשיבות למבנה המרחבי השלם של החלבון. ממצא נוסף שתומך בהנחה הזו הוא שקבוצות הם עצמאיות אינן מסוגלות לקשור חמצן באופן ספונטני.
מבנה
ההמוגלובין בנוי מארבע תת-יחידות, אשר נמצאות בטבע בכמה מופעים דומים. כל יחידה מורכבת משרשרת פוליפפטידית בעל מספר סלילי α, הקשור באמצעות חומצת האמינו היסטדין קואורדינטיבית לקבוצת הם, ללא קבוצת ההם הקומפלקס כולו לא מתפקד זאת מכיוון שבמרכז קבוצת ההם ישנו יון ברזל בעל היכולת לקשור חמצן אטמוספירי (O2), סך הכל המוגלובין יכול לקשור בו זמנית עד ארבע מולקולות של חמצן אטמוספירי.
מבנה תת-היחידה גלובין
בקומפלקס ההמוגלובין המצוי ביותר בגוף האדם הבוגר יש שתי תתי יחידות חלבוניות מסוג α ושתיים נוספות מסוג β, אך קיימים בטבע מופעים נוספים לתתי היחידות החלבוניות מלבד α ו-β. ההבדל בין המופעים השונים נוצר מהחלפת כמה חומצות אמינו אשר הבדלי תפקודם זניח לפעילות תת-היחידה. המשותף לכל המופעים הוא מספר סלילי אלפה, המקושרים בחלקים ללא מבנה שניוני מוגדר. כמו כן החלק הקושר בין תת-היחידה החלבונית לקבוצת ההם הוא חומצת האמינו היסטדין. ציר הקשר בין חומצת אמינו זו ליון הברזל הוא מאונך למשטח מולקולת ההם, זאת בזכות המבנה המרחבי האוקטהדרלי של יון הברזל. על ציר זה נקשר גם החמצן האטמוספירי בכיפוף מסוים הנובע מהאלקטרונים הבלתי קושרים של החמצן כפי שאפשר לראות בתרשים לקמן. בהיעדר קישור לחמצן אטמוספירי תמצא במקום מולקולת מים אשר מעניקה למולקולה יציבות. מבחינה תרמודינמית יון הברזל יכול להיקשר מלבד לחמצן אטמוספירי למספר מולקולות נוספות בכללם למולקולת פחמן דו-חמצני וגם למולקולת פחמן חד-חמצני, והגלובין מכיל מספר אתרי קישור נוספים מלבד יון הברזל. המבנה המרחבי של הגלובין מאלץ קישור זוויתי של הליגנד אל קבוצת ההם. זווית זו באמצעות אילוץ היקשרות במיקום מרחבי מאוד ספציפי הופכת את הזיקתיות של פחמן חד-חמצני לאטום הברזל לקטנה יותר ובכך מפחיתה את קשירתו, לעומת זאת החמצן באופן טבעי נקשר בכיפוף כך שהשפעת ההפרעה הסטרית על הזיקה של החמצן היא זניחה. הקטנת הזיקתיות לפחמן חד-חמצני היא תכונה חשובה זאת כיוון שהקשר של הפחמן החד-חמצני ליון הברזל הוא מאוד יציב, ונמצא בזיקה של פי 20,000 מזיקתו של חמצן אטמוספירי, ולכן ברגע שהוא נוצר הוא יכול להשבית את פעולת ההמוגלובין לזמן רב.
אלוסטריה של ההמוגלובין
המוגלובין כנשא חמצן צריך להיות בעל יכולת לשנות בהתאם לתפקיד את הזיקה לחמצן, זאת כיוון שמלבד לשאת את החמצן הוא גם צריך לשחרר אותו. במינוח ביוכימי נאמר שעל ההמוגלובין להיות חלבון אלוסטרי. היקשרות של מולקולות בצורה המשנה את הזיקתיות של ההמוגלובין למולקולות אחרות נקראת היקשרות קואופרטיבית. אחת המולקולות הנקשרות קואופרטיבית להמוגלובין היא הליגנד עצמו, קרי חמצן אטמוספירי. כלומר בעת קישור של מולקולת חמצן לאחת מתתי היחידות של ההמוגלובין, הזיקה של ההמוגלובין לחמצן עולה בעקבות שינוי מבני של ההמוגלובין. כמו כן רמת החומציות של הסביבה בה נמצא ההמוגלובין ומולקולות נוספות משפיעות על רמת הזיקתיות.
מצב T ומצב R
להמוגלובין עצמו מוגדרים שני מצבים מבניים עיקריים בהם הוא יכול להימצא, המבטאים את רמת הזיקתיות שלו לחמצן - מצב T (מתוח - tense) בעל זיקתיות נמוכה לחמצן ומצב R (רגוע - relaxed) בעל זיקתיות גבוהה לחמצן.
מעבר ממצב T ל-R בעקבות היקשרות חמצן
נתבונן בתת-יחידת המוגלובין מסוימת, כאשר אין יון הברזל קשור לליגנד, אזי הקישור עם ההיסטדין מושך את הברזל לכיוון השרשרת החלבונית מחוץ למולקולת ההם. כאשר מולקולת החמצן נקשרת מצידו השני של הברזל, ההיסטדין יחד עם השרשרת החלבונית נמשך מעט לכיוון מולקולת ההם, כך שיון הברזל לאחר הקישור נמצא על מישור מולקולת ההם. דבר זה גורם לשבירת קשרי מימן בין חלקי ההמוגלובין השונים, ומשנה מבנית את תצורת הקומפלקס כולו. שינוי זה מגביר את הזיקה של הקומפלקס לחמצן.
אלוסטריה באמצעות מולקולת BPG
המולקולה 2,3-ביספוספוגליצרט (BPG) היא מולקולה אורגנית אשר נקשרת בין שתי תת-יחידות בטא כאשר הוא נמצא בקונפורמציית T. המולקולה כפי שאפשר לראות באיור משמאל מכילה מטען שלילי וחומצות אמינו חיוביות הנמצאות באתר האלסטרי שלו ממסכות את המטען הזה באמצעות שיירים צדיים חיוביים. קישור זה מייצב את מצב ה-T ולכן ה-BPG משרה את קונפורמציית T ומשפיע על כל הטטרמר בבת אחת. כאשר יש מחסור בחמצן כגון בהרים גבוהים מאוד, הגוף מגביר את ייצור ה-BPG ובכך גורם לשחרור רב יותר של חמצן ברקמות. עם זאת עיקר השפעתו של ה-BPG מתבטאת ברקמות, אך כאשר יש ריכוז גבוה של חמצן כמו בריאות השפעתו של BPG על הקונפורמציה פוחתת.
תיאור כמותי של תפוסת ההמוגלובין בשיווי משקל
כאשר האינטראקציה בין אתרי הנשיאה השונים חיובית באופן מקסימלי, דהיינו כל אתרי הנשיאה מלאים אם התרחש קישור בין הליגנד לנשא, המשוואה המתארת את תפוסת נשא בעל n אתרי נשיאה בריאקציית קישור ליגנד היא:
כאשר P מייצג את הנשא, L מסמן את הליגנד, PLn מייצג את הנשא רווי ב-n מקומות.
לפיכך קבוע שיווי המשקל יהיה של הריאקציה יהיה:
נגדיר \theta להיות אחוז הנשאים התפוסים מסך כל הנשאים:
נקשר את תטא לקבוע שיווי המשקל באמצעות כמה פעולות אלגבריות פשוטות:
מהוצאת לוג על שני האגפים וסידור המשוואה נקבל את המשוואה הבאה:
.
עם זאת בטבע לרוב איננו מוצאים אינטראקציה חיובית באופן מקסימלי. על כן יש לעדכן את המשוואה לפי מידת ההשפעה של היקשרות הליגנד על שאר מקומות הקישור של הנשא. החוקר ארצ'יבלד היל החליף את n בפקטור חדש בשם מקדם היל המסומן ב-n_H כמבטא את מידה זו. כאשר n_H=1 הדבר מעיד על כך שלהיקשרות ליגנד לנשא אין השפעה על שאר מקומות הקישור בנשא. כאשר n_H<1 הדבר מעיד על הפרעה להיקשרות נוספת של ליגנדים לאותו הנשא. כאשר n_H>1 הדבר מעיד על עידוד היקשרויות נוספות לאותו הנשא. ישנו חסם עליון על מידת האינטראקציה האפשרית של n_H=n, זאת משום שכמות האתרים בהם ניתן לקשור ליגנדים היא סופית ושווה ל-n.
אפקט בוהר לזיקתיות ההמוגלובין
כמו שהוזכר לעיל אחד המאפיינים המשפיעים על האפיניות של ההמוגלובין לחמצן הוא רמת החומציות בסביבת ההמוגלובין. נמצא כי כאשר יש חומציות גבוהה נקשרות מולקולות מימן לחומצות האמינו המרכיבות את תתי יחידות החלבוניות, ובכך יורדת הזיקתיות של ההמוגלובין לחמצן. ברקמות יש חומציות גבוהה יחסית לסביבה הריאתית, דבר זה מאפשר את שחרור החמצן דווקא ברקמות המטרה, ואת קשירת החמצן ביתר שאת בריאות.
רגולציה באמצעות פחמן דו-חמצני
מולקולה נוספת היכולה להגיב עם ההמוגלובין היא פחמן דו-חמצני. כל חלבון מכיל שני קצוות, אחד פחמני, הנקרא הקצה הקרבונילי, ואחד המכיל קבוצת אמין, שנקרא הקצה האמיני. כמו כן הוא יכול להיקשר אל הקצה האמיני של תת-יחידת המוגלובין כקבוצת קרבומט, ליצור קשרי מלח ובכך לייצב את מצב T. בנוסף לייצוב בעזרת גשרי מלח, בריאקצייה בה הוא נקשר לקצה האמיני משתחרר פרוטון, דבר שבאמצעות אפקט בוהר מגדיל עוד יותר את היציבות של מצב T. בנוסף לזאת הפחמן הדו-חמצני המופרש מהרקמות יכול גם להגיב עם מים באמצעות האנזים קרבוניק אנהידרז וליצור ביקרבונט ויון מימן המעלה גם הוא את החומציות.
פחמן דו-חמצני נפוץ לרוב ברקמות וריכוזו בדם עולה בעת מאמץ. תהליך זה רצוי כיוון שבעת מאמץ יש צורך בפליטת חמצן רבה יותר ברקמות, וריאקציה זו גורמת להורדת הזיקה לחמצן ובכך לפליטתו ברקמה.
אנמיה חרמשית
אנמיה חרמשית היא מחלת דם תורשתית הגורמת להמוגלובין, המצוי בתאי הדם האדומים ואשר נושא חמצן לכל תאי הגוף, להיווצר בצורה לקויה. שם המחלה נובע מצורתם האופיינית של תאי הדם האדומים.
ערכי רמה תקינה
רמות תקינות של המוגלובין אצל גברים הן 12 עד 18 גרם לדציליטר, ואצל נשים - 12 עד 16 גרם לדציליטר.
רמת המוגלובין נמוכה (אנמיה) עשויה לנבוע מאי ייצור או אי תפקוד או עודף פירוק של המוגלובין, כמו גם מבעיות שונות בתאי הדם האדומים:
רמת המוגלובין גבוהה יכולה לנבוע ממגורים במקומות גבוהים, מעישון, או מהתייבשות שגורמת לרמה גבוהה כוזבת של המוגלובין, שמתאזנת עם צריכת נוזלים נאותה. סיבות אחרות לכך, שאינן נפוצות, הן מחלות ריאה מתקדמות, גידולים מסוימים וכו'.
טמיראט טולה
טמיראט טולה אברה (נולד ב-11 באוגוסט 1991) הוא אתלט אתיופי. הוא אלוף העולם (יוג'ין 2022) וסגן אלוף העולם (לונדון 2017) בריצת מרתון, ומחזיק מדליית ארד אולימפית (ריו דה ז'ניירו 2016) בריצת 10,000 מטר.
מדליית ארד אולימפית בריצת 10,000 מטר
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכה טולה במדליית ארד בריצת 10,000 מטר בתוצאה של 27:06.26 דקות, אחרי מו פארח מהממלכה המאוחדת (27:05.17 דקות) ופול טנוי מקניה (27:05.64 דקות).
סגן אלוף העולם בריצת מרתון
באליפות העולם שנערכה בשנת 2017 בלונדון שבממלכה המאוחדת זכה טולה במדליית כסף בריצת מרתון בתוצאה של 2:09.49 שעות, אחרי ג'פרי קירוי מקניה (2:08.26 שעות) ולפני אלפונס סימבו מטנזניה (2:09.50 שעות).
אלוף העולם בריצת מרתון
באליפות העולם שנערכה בשנת 2022 ביוג'ין שבארצות הברית זכה טולה במדליית זהב בריצת מרתון בשיא אליפות חדש של 2:05.35 שעות, לפני בן ארצו מוסינט גרמאו (2:06.45 שעות) ובשיר עבדי מבלגיה (2:06.49 שעות).
הזדהות (פסיכולוגיה)
הזדהות (באנגלית: Identification) הוא תהליך פסיכולוגי של הידמות לאיש או קבוצת אנשים אחרים. במקרים מסוימים יכול להיחשב כמנגנון הגנה.
תיאור
הזדהות נבדלת ממנגנון פרימיטיבי יותר של אינטרויקציה (introjection) לפי רמת המודעות שלה. הזדהות היא תמיד מודעת ברמה כלשהי. אף על פי שהתהליך של הזדהות אינו מודע, בחירת אובייקט ההזדהות תמיד מודעת וניתנת לשליטה. הזדהות היא חלק מן האינטליגנציה הרגשית על פי הווארד גרדנר, (אינטליגנציות מרובות: התאוריה הלכה למעשה 1996), הזדהות רגשית היא חלק מאהבה הנובעת מההבנה של האחר וקבלתו.
כמנגנון הגנה
הזדהות כמנגנון הגנה היא דימוי של מישהו אחר כהמשך שלך. לעיתים קרובות פוגשים את ההזדהות הזאת אצל הורים שרואים כך את ילדיהם. מצד אחד ההורה המזדהה עם הילד, רואה את עצמו צעיר ומעניק לעצמו את הישגיו של הילד. מצד שני, ההורה גם משליך על ילד את רצונותיו, מטרותיו וצרכיו. התייחסות כזאת לאחרים מאפיינת אנשים עם נרקיסיזם מובהק. המנגנון של הזדהות עם התוקפן גם יכול להיות מודע במידת מה ולכן, יותר נכון לשייכו למנגנון הגנה מסוג הזדהות.
כמנגנון הסתגלות
הזדהות נמצאת בבסיס תהליך נורמלי של ניסיון להיות דומה לאדם אחר או קבוצת אנשים, לקבל תכונות בולטות שלהם. בצורה כזאת ההזדהות קיימת מהילדות המוקדמת. היא מתפתחת מהרצון הפרימיטיבי "לספוג לתוכך" ועד לצורות מורכבות וניתנות לשליטה. הזדהות מאפשרת ליצור קשרים רגשיים עמוקים בין אנשים, להרגיש תחושות של ביחד. התהליך הזה גורם לאדם לקבל לא רק תכונות אופי אלא גם נורמות, ערכים וכללים שמתבטא בקונפורמיות.
הזדהות רגשית
הזדהות רגשית זו יכולת להבנה של רגשות הזולת, בעזרת מעורבות רגשית ועניין בזולת. היא דורשת יכולת למודעות עצמית ויכולת לדיאלוג. יכולת להבין את עצמנו, לשים עצמנו במקום הזולת ולהבינו בדרך זו. אין הכרח שהחוויה תהיה משותפת אלא נדרשת יכולת להבינה כאילו היינו שותפים לה ומעורבים בה. חוסה אורטגה אי גאסט כותב בספרו מסות על אהבה: "איש חלש אינו מסוגל לתשומת לב אל מה שמחוץ לעצמו". כך שרק אדם בעל מודעות גבוהה ורגישה מסוגל להזדהות מלאה. מרטין בובר מבחין בין אמפתיה הכוללת שכחה עצמית לבין יחסי אני-אתה הכוללים דיאלוג וזיקה של שני שותפים. כדי לכונן יחס של אני-אתה, בובר מדבר על הזדהות הכוללת מודעות עצמית וידיעה. "האני עומד מול עצמו שנתפרד, כעומד מול אתה ומחוזק בשל כך ויוצר זיקה". כלומר, אדם מתממש באופן מלא רק על ידי דיאלוג בין-אישי, הזדהות ומימוש של קשר. הזדהות רגשית היא חלק מאהבה ואינטימיות תוך התבוננות רגשית באחר והדדיות.
פראנס דה ואל טוען שהיכולת להזדהות עם האחר והדאגה לו, בלא איבוד הזהות העצמית היא מקור הסימפתיה האנושית, משום שהיא דורשת אני מפותח וראיית דברים מנקודת מבטו של הזולת. דה ואל סבור שגם אצל הקופים קיימת דאגה ואמפתיה כזו. ההזדהות היא מילולית יותר מהאמפתיה, והיא מאפשרת הזדהות ללא אמפתיה, עם דעות, חשיבה, זיכרון ורגשות. קרייטלר וקרייטלר מצטטים את ליפס (Lipps) הטוען, שקיים הבדל מהותי בין הבנה להשתקעות אמפתית. הבנת רגשות הזולת כרוכה בהבחנה בין האני שלנו ושל זולתנו, ואילו באמפתיה הבדל זה מיטשטש ונעלם. הזדהות ואמפתיה מאפשרות תמיכה הדדית. תמיכה חברתית מתוך הזדהות מהווה חיזוק משמעותי ועידוד לאישיותנו ולמצבנו. כך גם אחריות לזולת חייבת לכלול יכולת להזדהות עמו ויכולת לשים את עצמנו במקומו – כדי שנוכל להבין את מצבו ואת העוול שאנו עלולים לגרום לו בפעולותינו.
הזדהות עם קבוצה
השתייכות וקונפורמיות בתוך חברה מחזקות את הביטחון העצמי וגורמות להזדהות עמה. הזדהות יתר עלולה לבטל את האינדיבידואליות, ולהחליש ביקורת עצמית. עם זאת, היא מהווה דבק חברתי חזק כל כך עד שקל לאבד את עצמנו בתוך ההמון. בחברות שבהן האדם חש שייכות טבעית למשפחה ולחברה, ההזדהות טבועה באישיות. בתרבות המערבית, מטפחים את האינדיבידואליות ונוצר אחד הקונפליקטים הנפוצים בין היותנו חלק מחברה לבין אישיותנו הפרטית.
הזדהות יתר עם קבוצה עלולה לגרום לפעולות אלימות כנגד קבוצה שאין עימה הזדהות. עמנואל לוינס כותב: "האלימות מפסיקה את המשכיותם של האנשים, היא מוליכה אותם למלא תפקידים שבהם אינם מוצאים עוד את עצמם, היא מוליכה אותם לבגוד לא רק בהתחייבויותיהם אלא גם בסובסטנציה שלהם עצמם" "האלימות היא שלילת הסובייקט והפיכתו למשהו שאינו הוא. היא מצב שבו בני אדם ממלאים תפקידים ומזדהים עמם הזדהות יתר על ידי כפיפות לסדר חיצוני, מדיני או חברתי אך לא אישי".
חברת מיסיסיפי
חברת מיסיסיפי הייתה חברה צרפתית קולוניאלית, אחת מהראשונות שנסחרה בבורסת פריז. "חברת מיסיסיפי" של 1684 הפכה ל"חברת המערב" ב-1717, והורחבה ל"חברה של הודו" ב-1719. תאגיד זה, אשר החזיק במונופול עסקי במושבות צרפתיות בצפון אמריקה ובאיי הודו המערבית, הפך לאחת מהדוגמאות המוקדמות ביותר של בועה כלכלית.
היסטוריה
באוגוסט 1717, איש העסקים הסקוטי ג'ון לו קנה את "חברת מיסיסיפי", שנוסדה בשנת 1684, ושינה את שמה ל"חברת המערב" (או "חברת מיסיסיפי"). המטרה הראשונית של החברה הייתה לסחור עם המושבות הצרפתיות בצפון אמריקה, שמרביתן היו באגן של נהר המיסיסיפי והמושבה הצרפתית של לואיזיאנה. עם קניית החברה, קיבל לו מממשלת צרפת מונופול של 25 שנה על הסחר עם צפון אמריקה והודו המערבית. ב-1719 רכשה החברה את "חברת הודו המזרחית", "החברה של סין" וחברות מסחר צרפתיות אחרות והפכה ל"חברת הודו המזרחית". בשנת 1720, התמזגה החברה עם ה"בנק רוּאַיַאל" - הבנק הממשלתי, שנוסד על ידי ג'ון לו עצמו כ"בנק ז'נרל" בשנת 1716.
"בועת המיסיסיפי"
ג'ון לו ניפח את ערכה של לואיזיאנה על ידי שיטת שיווק יעילה, מה שהוביל לבועה ספקולטיבית במניות החברה בשנת 1719.
אז, לואיזיאנה הייתה מחוז שכיסה שטח נרחב שכלל את כל אגן נהר המיסיסיפי והשתרע בין האגמים הגדולים למפרץ מקסיקו, ומהרי האפלאצ'ים להרי הרוקי. היה זה עידן של התפשטות טריטוריאלית באיי הודו המערבית, מה שהכניס ממון רב לממשלת צרפת ממטעי הסוכר הגדולים. בשל ציפיות להתפתחות המושבות הצרפתיות בלואיזיאנה, נסק מחיר מניית החברה מ-500 ליברות למניה ל-15,000 ליברות למניה. אולם, עליית שערי מניות חברת מיסיסיפי הייתה בפועל בועה כלכלית. המושבה עצמה הייתה כושלת וענייה. עליית מניות החברה הביאה להתעשרות אנשים רבים, אך גם לאינפלציה מהירה. בקיץ 1720 איבדה החברה בפתאומיות את אמון הציבור, והמניה צנחה חזרה ל-1,000 ליברות למניה ולבסוף התמוטטה לגמרי. בסוף שנת 1720 פיטר פיליפ השני, דוכס אורליאן את לו, שנמלט לצרפת, ובשנת 1721 חזר מחיר המניה ל-500 ליברות למניה.
בין השנים 1726–1746, שגשגה החברה. במהלך תקופה זו, החברה איבדה את זכויות הסחר שלה במערב, תוך שמירה על סחר עם המזרח והגדלתו. מוצרי הסחר העיקריים שלה במהלך תקופה זו היו פורצלן, טפט, צבע ותה מסין, כותנה ובדי משי מסין והודו, קפה מוקה מתימן, פלפל מדרום הודו, זהב, שנהב ועבדים ממערב אפריקה.
אם יוצאים מגיעים למקומות נפלאים!
אִם יוֹצְאִים מַגִּיעִים לִמְקוֹמוֹת נִפְלָאִים! (באנגלית: !Oh, the Places You'll Go, תרגום מילולי: הו, המקומות שתלך אליהם!) הוא ספר מאת דוקטור סוס. הספר יצא לאור בשנת 1990 והוא הספר האחרון שפורסם בחייו.
הספר נכתב בסגנון דומה לספרים קודמים של דוקטור סוס כגון "חתול תעלול" ו"לא רעב ולא אוהב", אך בניגוד ליצירות אלה בהן מופיעות דמויות עצמאיות, בספר זה הגיבור הוא למעשה הקורא עצמו והספר כולו כתוב בגוף שני ובלשון עתיד.
תוכן
בספר מתוארים מסעותיו העתידיים של הגיבור, מקומות שבהם הוא עובר וכן רגשות, דילמות והחלטות. המקומות והתיאורים בעלילה הם מטפורות לאירועי חיים אופייניים. לדוגמה, הגיבור מגיע למקום המתואר בצורה שלילית אשר נקרא "מקום לחכות" ובו לא עושים דבר ורק ממתינים לדברים שיקרו.
הספר מתאר תחושות התעלות לאחר הצלחות וגם התמודדות עם כישלונות, ומסתיים בנימה אופטימית ובעידוד לגיבור – שהוא למעשה הקורא - להתחיל במסע.
איורים
בדומה לספריו הקודמים של דוקטור סוס, את הספר כולו אייר המחבר בעצמו בסגנונו הייחודי. האיורים מכילים פרטים ואלמנטים רבים כגון יצורים דמיוניים ומבנים מורכבים, ומאופיין בהימנעות מקווים ישרים. לאורך כל הסיפור הדמות הראשית (המייצגת את הקורא) לבושה בפיג'מה ובמצנפת שינה צהובים.
הצלחת הספר
הספר נחשב לאחת מצירותיו המצליחות ביותר של דוקטור סוס. עם יציאתו לאור הוא הגיע למקום הראשון ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס בקטגוריית סיפורת. הוא תורגם לעשרות שפות וזכה להצלחה עולמית. כמו מרבית ספריו של סוס, הוא פונה בעיקר לילדים ולנוער, אך הוא פופולרי גם אצל קוראים בוגרים ונחשב ספר מוטיבציה בשל סגנון הלשון והשקפתו על החיים. הספר הוא מתנה פופולרית למתחילים התחלות חדשות – עובדה אשר תורמת למכירותיו לאורך השנים.
תרגום לעברית
גרסתו העברית של הספר ראתה אור בהוצאת 'כתר' כבר בשנת שבה יצא לאור הספר המקורי. תרגמה אותה לאה נאור, אשר תרגמה 34 מספרי דוקטור סוס. כמו מרבית ספריו, בשל משחקי המילים והחריזה באנגלית, התרגום לעברית אינו תמיד מילולי, אך המתרגמת הצליחה להישאר נאמנה לרעיונות של היצירה המקורית ולשמר את סגנון הכתיבה הייחודי של הסופר.
הספר זוכה להצלחה בישראל לאורך זמן, בין השאר בשל היותו מתנה סמלית למשתחררים מצה"ל, לקראת טיול אחרי צבא או אירועים אחרים המהווים יציאה לדרך חדשה.
גריפון
גְריפֿון (קרוי גם גריפִֿין) הוא חיה מיתולוגית בעלת גוף, זנב ורגליים אחוריות של אריה, וראש וכנפיים של עיט. לעיתים קרובות לגריפון יש טפרי עיט בתור רגליים קדמיות. מכיוון שהאריה נחשב באופן מסורתי למלך החיות, והעיט למלך הציפורים, בימי הביניים, נחשב הגריפין ליצור חזק ומלכותי במיוחד. מאז העת העתיקה הקלאסית, גריפינים היו ידועים בשמירה על אוצרות ורכוש יקר.
הציור הראשון של הגריפון שידוע עליו כיום הופיע במצרים, בין דמויות של בעלי חיים אחרים על לוח תמרוקים משנת 3200 לפנה"ס בערך. במקדשי הקבורה של סחו-רע ושל פפי השני הוא נקרא "תשתש" (טורף, קורע) וכן נקרא גם "פתפת". בציורים הראשונים של הגריפון היו כנפיו סגורות, ורק מאוחר יותר הן צוירו פרושות.
סוג אחר של גריפון שהופיע במקומות שונים בתקופה מאוחרת יותר היה בעל ראש של עוף בלתי ידוע המזכיר תרנגול. את הסוג הזה של גריפון ניתן לראות כמעט בכל האגן המזרחי של הים התיכון: מגידו בישראל, גבל בסוריה, נמרוד באשור וביוון - בדלוס, בדלפוי ובאתונה. על פי המיתולוגיה היוונית, הגריפון מתגורר בקן דמוי קן עוף, אך במקום ביצים הוא מטיל אבנים יקרות מסוג אכטיס (אגתה). הגריפונים היו מקודשים לאלה בריטומרטיס, אלת הרשתות.
בארץ ישראל נמצאו כמה גריפונים כדוגמת חרפושית ועליה ציור של גריפון, בסגנון מצרי קדום, שנמצאה בחפירות תל מגידו. בין רגלי הגריפון חרות השם "חמן" בכתב עברי קדום. בערבית מכונה הגריפון "אלענקא" (בעל צוואר ארוך), והוא מקושר לפעמים עם דמות מיתולוגית יהודית – הכרוב. נמצא ציור של גריפון מופיע על תקרת בית כנסת בעיירת הורב שליד במברג, דרום גרמניה. תקרת בית הכנסת נמצאת היום במוזאון ישראל בירושלים, תערוכת יודאיקה.
הגריפון הופיע על רבים מהפסלים והתכשיטים מאזור חופי הים השחור ומרכז אסיה. בעולם העתיק נהגו להראות עצמות ענק ולומר כי אלו עצמות גריפון, אך ככל הנראה מדובר היה בעצמות דינוזאורים. הגריפון מסמל את הסיטי של לונדון, ופסליו נמצאים בכל הגבולות המפרידים בין הסיטי ושאר חלקי לונדון. הוא מופיע ביצירות ספרות, ובהן "הרפתקאות אליס בארץ הפלאות" וספרי "דברי ימי נרניה". אויבו הגדול ביותר הוא הסוס.
עדי שמיר
עדי שמיר (נולד ב-6 ביולי 1952) הוא פרופסור למדעי המחשב במכון ויצמן העוסק בעיקר בקריפטוגרפיה (תורת ההצפנה) ובסיבוכיות חישובית, חתן פרס טיורינג, פרס ישראל ופרס יפן.
קורות חיים
שמיר קיבל תואר ראשון מאוניברסיטת תל אביב ב-1973, ותואר שני ושלישי ממכון ויצמן למדע. את עבודת הדוקטורט עשה בהנחייתו של פרופסור זוהר מנה. עם סיום לימודיו עבד בשנים 1980-1977 במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, ובשנת 1980 הועלה לדרגת פרופסור חבר במכון ויצמן, במחלקה למתמטיקה שימושית ומדעי המחשב.
עדי שמיר ידוע בזכות תרומותיו הרבות לקריפטוגרפיה. עבודותיו נוגעות בכל היבט של התחום. אחת הראשונות בהן הייתה אלגוריתם ההצפנה RSA, המהווה בסיס למרבית תוכנות ההצפנה הנהוגות היום. האלגוריתם פותח בשנת 1977, בעת ששמיר שהה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, והוא קרוי על שם ראשי התיבות ממציאיו: ריבסט, שמיר ואדלמן.
תרומות אחרות של שמיר כוללות את מושג חלוקת הסוד, קריפטאנליזה דיפרנציאלית (יחד עם תלמידו אלי ביהם) ורעיון השימוש בפונקציות אקראיות ליצירת שיטות חתימה יעילות (עם תלמידו עמוס פיאט). שמיר בחן פרוטוקולים ושיטות קריפטוגרפיות רבים ולעיתים קרובות מצא בהם חולשות משמעותיות. כך, למשל, יחד עם סקוט פלורר ואיציק מנטין פרסם את המאמר Weaknesses in the Key Scheduling Algorithm of RC4, שחשף את החולשות הטבועות באלגוריתם האבטחה WEP לרשתות אלחוטיות, והיווה את הבסיס לתוכנות פריצה רבות לרשתות אלו.
מתרומותיו הידועות לסיבוכיות חישובית היא ההוכחה שמחלקת הסיבוכיות IP, שמציינת את השפות שיש להן מערכת הוכחה אינטראקטיבית יעילה מבחינת המוודא, זהה למחלקה PSPACE שכוללת את השפות שניתנות להכרעה באמצעות שימוש בזיכרון שגודלו פולינומי.
שמיר גם עסק בפיתוח יישומים מסחריים לפיתוחיו. בשנת 1982 הקים בארצות הברית, יחד עם ריבסט ואדלמן, את חברת חברת RSA על מנת למסחר את אלגוריתם ההצפנה שפיתחו. בישראל פיתח יישומים מסחריים במכון ויצמן, יחד עם תלמידי המחקר שלו עמוס פיאט ויוסי טולפן. היישום הראשון שפיתחו בשנת 1983, היה פתרון לניהול זכויות דיגיטלי, שמטרתו הגנה על תוכנה מפני העתקות. אחר כך פיתוחו כרטיס חכם למניעת זיופים, שתחילה ייעדו אותו להגנה על עסקאות בכרטיסי אשראי. הפטנט של הכרטיס נרשם על שם ידע חברה למחקר ופתוח, חברת מסחור הידע של מכון ויצמן למדע.
בשנת 1988, הוקמה על בסיס טכנולוגיית הכרטיס החכם של שמיר חברת "דאטהקום" בשותפות בין חברת ידע של מכון ויצמן ותאגיד ניוז קורפ של איל התקשורת רופרט מרדוק, שהשקיעה 5 מיליון דולר בחברה. בשנת 1988 שונה שם החברה ל"ניוז דאטהקום ריסרץ'" והחברה חתמה על חוזה עם חברת "בי סקיי בי" הבריטית, המספקת שירותי טלוויזיה בלוויין, בה החזיק תאגיד ניוז קורפ כ-35% מהמניות, לפיתוח מערכת הצפנה. החברה הוקמה בהר חוצבים בירושלים, מאחר שקיבלה שם הטבות מס בתור אזור פיתוח לפי החוק לעידוד השקעות הון. ב-1993 רכשה ניוזקורפ את הבעלות המלאה בחברה תמורת 13.5 מיליון דולר. לאחר הרכישה הוחזקה חברת "דאטהקום" בידי חברת "ניוז דיגיטל סיסטמז" News Digital Systems או בקיצור NDS. חברה בריטית ששיווקה את מוצרי החברה ברחבי העולם, עם זאת מכון ויצמן המשיך לקבל תמלוגים על ההמצאה. החברה הונפקה בבורסת נאסד"ק בנובמבר 1999, לפי שווי של מיליארד דולר, וגייסה 180 מיליון דולר. בשנת 2007 תבע מכון ויצמן את NDS על תמלוגים שלא שולמו, על פי היקף השימוש שלה בפועל בטכנולוגיה. במרץ 2012 רכשה חברת סיסקו את NDS תמורת 5 מיליארד דולר. זו הייתה עסקת הרכישה הגדולה ביותר של חברה ישראלית עד אז. באותה עת העסיקה NDS במרכז הפיתוח שלה שבירושלים 1,300 עובדים, ובסך הכל 5,300 עובדים ברחבי העולם. וההכנסות השנתיות של החברה הגיעו לכמיליארד דולר. פלד עבר לעבד בחברת סיסקו ומונה לסגן נשיא בכיר ואסטרטג ראשי לקבוצת הווידאו והשיתופיות.
בשנת 1999, הציג שמיר שיטה לפיתוח קודים להגנה על העברת כספים באינטרנט, וטען שפיצח את קוד ההצפנה של הטכנולוגיה הסלולרית GSM תוך פחות משנייה אחת.
בשנת 2005, שימש כיועץ של חברת סאיוטה הישראלית, שנרכשה על ידי חברת RSA שהיה בין מקימה.
בשנת 2009 הציע להכניס עמימות מסוימת למאגר הביומטרי של ישראל, באופן שיגשים את מטרת המאגר של מניעת זיוף זהות, אך לא יגרום לפגיעה בפרטיות, אך הממשלה דחתה את הצעתו.
בשנת 2013, ושוב בשנת 2019, שמיר לא קיבל אשרת כניסה לארצות הברית.
פרסים והוקרה
עדי שמיר זכה, יחד עם אדלמן וריבסט, בפרס טיורינג לשנת 2002. פרסים נוספים בהם זכה: פרס ארדש לשנת 1983, פרס רוטשילד, פרס ויצמן לשנת 1987. הוא נבחר כחבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים בשנת 1998. בצרפת הוענק לו תואר דוקטור לשם כבוד באקול נורמל סופרייר בשנת 2003. נבחר כחבר זר של האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית בשנת 2005. זכה בפרס ישראל לחקר מדעי המחשב לשנת תשס"ח. בפרס יפן בשנת 2017.
מגדל פראטוני
כוכב דובאי הוא גורד שחקים אשר נמצא תחת בנייה וממוקם בעיר דובאי שבאיחוד האמירויות הערביות. המגדל עתיד להתנשא לגובה של 191 מטרים (627 רגל) ולכלול כ-46 קומות (קיימות גם 3 קומות תת-קרקעיות). בניית המגדל החלה בשנת 2007 והייתה אמורה להסתיים בשנת 2015 אך נעצרה לפני שהושלמה, והסתיימה בשנת 2018. אדריכל המגדל הוא אדנאן ז. סאפאריני. המגדל הוא מגדל מגורים ומשרדים אשר יכלול 226 דירות בנוסף לחדרי משרדים.
דוד מנובהרדוק
רבי דוד מנובהרדוק (ה'תקכ"ט, 1769 בערך - כ"ג בכסלו ה'תקצ"ז, 2 בדצמבר 1836) היה רב ליטאי מבחירי תלמידיו של רבי חיים מוולוז'ין, ורבה של נובהרדוק. נודע על שם ספרו "גליא מסכת".
ביוגרפיה
נולד ללאה ולרב משה מקלצק, למד אצל אביו, אצל רבי יום טוב ליפמן הלפרין ואצל רבי חיים מוולוז'ין. בגיל 14 נישא לבתו של הרב אלעזר, רבה של העיירה ברסטוויץ. לאחר נישואיו גר בבית סמוך לאביו בקלצק, ולמד תחת הדרכתו 11 שנים.
בהיותו בגיל 25 (ה'תקנ"ד, 1794) התקבל כרבה של נובהרדוק לאחר השתדלות אביו, והחזיק בכהונתו זו במשך 43 שנים עד פטירתו. היה אחד הבוררים בזבל"א בסכסוך שהתגלע בין האחים שפירא בעלי דפוס סלאוויטא ואנשי דפוס ראם על הדפסת ש"ס סלאוויטא.
סביב דמותו נקשרו סיפורים עממיים.
רבי דוד נפטר בנובהרדוק בכ"ג בכסלו ה'תקצ"ז, 2 בדצמבר 1836, ונקבר בה. בנו, הרב משה, היה רבה של קרליץ ונפטר בשנת 1845 בהיותו בן שלושים שנה.
אוליביה מאן
ליסה אוליביה מאן (באנגלית: Lisa Olivia Munn; נולדה ב-3 ביולי 1980) היא שחקנית, דוגמנית, וסופרת אמריקאית. בשנותיה הראשונות על המרקע היא השתמשה בשם ליסה מאן.
ביוגרפיה
מאן נולדה באוקלהומה סיטי, אוקלהומה שבארצות הברית, לאם פליטה וייטנאמית ממוצא סיני, ולאב אמריקאי מרקע נוצרי ממוצא גרמני ובריטי. אמה נולדה וגדלה בווייטנאם ונמלטה לאוקלהומה עם סיום מלחמת וייטנאם בשנת 1975. היא נישאה לבעלה הראשון, אביה של אוליביה שנתיים אחרי סיום לימודיה בקולג'. כשמאן הייתה בת שנתיים, נישאה אמה לבעלה השני, חייל בחיל האוויר האמריקאי. למרות שהמשפחה נדדה פעמים רבות, את מרבית ילדותה בילתה מאן בטוקיו, יפן, היכן שאביה החורג הוצב. בתקופה זו, היא הופיעה במספר הפקות תיאטרון מקומיות ומאוחר יותר הייתה לדוגמנית בתעשיית האופנה היפנית.
לאחר שאמה התגרשה מבעלה השני, חזרו השתיים לאוקלהומה, שם השלימה את לימודי התיכון שלה.
משחק
לאחר לימודי עיתונות באוניברסיטת אוקלהומה היא החלה לעבוד כמתמחה בערוץ טלוויזיה מקומי בטלסה, ומאוחר יותר עברה ללוס אנג'לס כדי לקדם את קריירת המשחק שלה.
בשנת 2004 היא החלה התמחות ברשת פוקס ספורט ועבדה כשדרנית שטח בסיקור משחקי פוטבול מכללות וכדורסל נשים.
ב-2006 הגישה תוכניות ברשת הטלוויזיה G4 שעסקה במשחקי מחשב וטכנולוגיה, שם הנחתה לצד קווין פריירה את "Attack of the Show!".