cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
גלריה ג'ולי מ.
היסטוריה
התערוכה זוהתה עם אמנים ובהם מיכל נאמן, דגנית ברסט, ציונה שמשי, מנשה קדישמן, בוקי שוורץ ציבי גבע, יאיר ברק, שי קרמר ואחרים. לצד אלו הוצגו בגלריה גם אמנים צעירים יותר כגיל שחר, מרב סודאי ואחרים. לצד תערוכות ציור ופיסול, הציגה ממן גם עבודות מיצב ועבודות מושגיות כגון "מי ציוני ומי לא" (1979) מאת משה גרשוני. בין האמנים שהציגו תערוכות רבות בגלריה ניתן לציין את ענת בצר.
בשנים האחרונות ניהלו את הגלריה עדי קבילי, בתה של ממן, ועודד שתיל. בשנת 2006 עברה הגלריה לחלל חדש שמוקם בקומה הראשונה של בניין ברחוב בצלאל יפה מס' 10. בשנת 2009 נפתחה שלוחה של הגלריה בטורונטו, קנדה.
I'm with You (שיר)
I'm with You הוא הסינגל השלישי של הזמרת אבריל לאבין מתוך אלבומה, Let Go. השיר נכתב על ידי לאבין עצמה והמטריקס (סקוט ספוק, לאורן כריסטי וגרהם אדוורדס). שיר זה הוא הבלדה הראשונה שיצאה כסינגל.
וידאו קליפ
הקליפ לווידאו, בוים על ידי דייוויד לקפל. רוב הקליפ הוא ב"סלואו מושיין", אך השפתיים של אבריל זזות לפי קצב השיר.
פרסים ומועמדויות
השיר היה מועמד לפרס גראמי בשנת 2004 בקטגוריה "Grammy Award for Song of the Year", ועבור הקטגוריה "Grammy Award for Best Female Pop Vocal Performance", אך הפסיד לשיר "Beautiful" של הזמרת האמריקאית כריסטינה אגילרה.
בנוסף, הועמד לפרס הווידאו קליפים של MTV בקטגוריית "הקליפ הנשי הטוב ביותר".
נמל התעופה הבין-יבשתי ג'ורג' בוש
נמל התעופה הבין-יבשתי ג'ורג' בוש  (באנגלית: George Bush Intercontinental Airport) הוא נמל תעופה בין-לאומי בעיר יוסטון שבמדינת טקסס, ארצות הברית, המשרת את כל מטרופולין יוסטון, האזור המטרופוליני החמישי בגודלו בארצות הברית. נמל התעופה, שממוקם כ-37 ק"מ צפונית למרכז יוסטון, בין שני נתיבי תחבורה חשובים, מבוצעות ממנו טיסות פנים-ארציות ובין-לאומיות ליעדים בצפון ודרום אמריקה, אירופה, אסיה והמזרח התיכון.
השדה קרוי מאז 1997 על שמו של ג'ורג' הרברט ווקר בוש, הנשיא ה-41 של ארצות הברית.
בשנת 2011 שירת השדה 40,187,442 נוסעים והפך לשדה התעופה העשירי העמוס ביותר בצפון אמריקה. ב-2006 הוא הוכר כשדה התעופה הכי צומח ומתפתח בין כעשרה שדות תעופה שונים חשובים בארצות הברית, לפי משרד התחבורה האמריקאי.
נמל התעופה הבין-יבשתי הוא נמל הבית הראשי של חברת יונייטד איירליינס האמריקאית, שמעבירה דרך השדה כ-16.6 מיליון נוסעים בכל שנה, עם ממוצע מוערך של כ-45,413 נוסעים מדי יום. כיום משמש השדה כיעד פעולה חשוב עבור חברת התעופה ספיריט איירליינס ובעבר שירת את קונטיננטל איירליינס, עד שזו התמזגה עם יונייטד בשנת 2011.
תדירות מנורמלת
תדירות מנורמלת (V-number) של מוליך גל היא פרמטר לקביעת מספר אופני התנודה המתקדמים בו. מספר זה תלוי בפרמטרים גאומטריים של מבנה מוליך הגל, ובמקדמי השבירה של מוליך הגל ושל התווך שבו נמצא מוליך הגל. למאפיין זה חשיבות רבה בתקשורת אופטית בסיבים אופטיים.
תדירות מנורמלת בסיב אופטי
כאשר יתקדם בסיב אופן יחיד (סיב חד-אופן). עבור ערכים גדולים יותר יתקדמו מספר אופנים (סיב רב-אופן). כאשר יתקדמו בסיב ארבעה אופנים, וכאשר  מספר האופנים יהיה בקירוב.
הקבוע 2.405 נובע מהאפס הראשון של פונקציית בסל, \ J_0, הנדרשת בגלל הסימטריה הגלילית של הסיב. עבור מוליך גל מלבני שטוח, התנאי לאופן יחיד הוא ומספר האופנים נקבע לפי אפסים של פונקציית קוסינוס).
אחת הדרכים להגדיר את התדירות המנורמלת עבור סיב היא בעזרת אורך הגל הגבולי שבו הסיב עדיין יהיה חד-אופן, כלומר, אורך הגל שעבורו יתקבל, שאותו מקובל לסמן כ-, ומתוך הגדרה זו מקבלים:
עבור אורכי-גל ארוכים מ- יתקדם בסיב אופן יחיד, ואילו עבור אורכי גל קצרים מ- יתקדמו בסיב אופנים מרובים.
שימוש חשוב נוסף בתדירות המנורמלת הוא חישוב הקוטר האפקטיבי של אלומת האור (MFD - ראשי תיבות של "Mode field diameter") בתוך הסיב. עבור מקבלים:
כאשר \ a הוא רדיוס ליבת הסיב.
קונצ'רטו למרגל ולתזמורת
קונצ'רטו למרגל ולתזמורת הוא מותחן ריגול ישראלי, ספרו הראשון של אורי אדלמן, שיצא בשנת 1993.
עלילה
הספר מתמקד בכנסייה הרוסית הישנה, השוכנת במגרש הרוסים שבירושלים ומהווה מוקד לפעילות ריגול אינטנסיבית הנמשכת ללא שינוי מהותי גם לאחר התפרקות ברית המועצות. ההנחה שנשמעת שוב ושוב מפי דמויות שונות בספר והיא גורם בסיסי לעלילה היא כי הק.ג.ב. מהווה גורם אוטונומי הממשיך בפעילותו "כרגיל" ללא קשר לשינוי המשטר. בניגוד לכנסיות הקיימות במגרש הרוסים במציאות, הכנסייה שבסיפור נהנית ממעמד אקסטרה-טריטוריאלי ולרשויות החוק הישראליות אסור להיכנס אליה - דבר המשפיע באופן משמעותי על מהלך העלילה.
העלילה מסופרת בגוף ראשון מפי שני מספרים המתחלפים ביניהם: מלבדם, מופיעה בספר גלריה של דמויות ססגוניות כגון
פרשנות
הספר מהווה חלק מובהק מסוגת ספרות הריגול הבינלאומית, ומזכיר את ספריו של ג'ון לה קארה בתיאור מפורט של מאבקי הכוחות הקטנוניים לעיתים בתוככי שירות הריגול (למשל, התחרות החריפה בין הסניפים בתל אביב ובירושלים) וגם בעולם האקדמי - ועם זאת הוא בעל רקע ישראלי מובהק ואופייני (למשל, בהתייחסות של אנשי שירות הריגול אלה אל אלה בשמם הפרטי - אף מפקד הסוכנות נקרא בפי כל בשם "מיקי").
הסוכנות בה פעילים יוחנן ואמנון אינה מוזכרת במפורש בשמה. תפקידה העיקרי שמופיע בספר - מעקב אחר מרגלים זרים הפועלים בשטח ישראל - הוא תפקיד מובהק של השב"כ. אולם הסוכנות עוסקת גם בפעילויות שהן במציאות בתחומו של המוסד, כגון תיאום עם שירות הריגול של ספרד בנושא המחתרת הבסקית.
לקראת סיום הספר מואץ קצב העלילה וכנהוג בספרים מסוג זה נחשף הקורא לגילויים מרעישים המאלצים אותו להבין מחדש את כל מה שסופר עד לאותו רגע. הקורא מגלה כי גם הדמויות הראשיות שסיפרו את סיפורן בגוף ראשון הסתירו ממנו מידע רב ומשמעותי.
תרגומים
גרמנית:
דגל תאילנד
דגל תאילנד, ידוע גם בשם טריירנגה מורכב מחמישה פסים אופקיים בצבעים אדום, לבן, כחול, לבן ואדום. הפס הכחול, המרכזי, כפול בגובהו משאר ארבעת הפסים. שלושת הצבעים אדום-לבן-כחול מסמלים אומה-דת-מלך, מוטו לא רשמי של תאילנד.
לפי גרסה אחרת הפסים האדומים מסמלים את דם חייהם של בני העם, והפסים הלבנים - את טוהר הדת הבודהיסטית.
הדגל הראשון ששימש את סיאם היה ככל הנראה דגל אדום, בו השתמשו לראשונה תחת שלטונו של המלך נראי (1656–1688). לפי מקורות מסוימים, צורפו מאוחר יותר סמלים שונים לבד האדום - צ'קרה לבנה (הגלגל הבודהיסטי), פיל לבן בתוך צ'קרה, או דסקית לבנה שבתוכה השמש.
באופן רשמי הדגל הראשון נוצר בשנת 1855 על ידי המלך מונגקוט ( ראמה הרביעי), ובו פיל לבן (הסמל הקדוש והמלכותי של מלכי תאילנד) על רקע אדום, שכן הדגל האדום הפשוט לא היה בעל סממנים ייחודיים מספיק, שיאפשרו לסיאם להשתמש בו ביחסים בינלאומיים.
בשנת 1916 שונה הדגל לעיצובו הנוכחי, אך הצבע האמצעי היה אדום, כמו בפסים החיצוניים. לפי האגדה, במהלך שיטפון ראה המלך וג'ירוודה (ראמה השישי) את הדגל תלוי הפוך, ואת רגליו של הפיל הקדוש מופנות כלפי מעלה, וכדי למנוע את הישנות המקרה הוא יצר דגל חדש, סימטרי.
בשנת 1917 הוסר סמל הפיל, והצבע האמצעי הוחלף לכחול, כאשר לפי גרסה אחת כחול הוא הצבע של יום שישי, היום בו נולד המלך, ולפי גרסה אחרת הצבע הכחול שימש כמחווה למאבקן של מדינות ההסכמה במלחמת העולם הראשונה.
מאנו צ'או
מאנוּ צָ'אוֹ (בספרדית: Manu Chao; נולד ב-21 ביוני 1961) הוא זמר ומלחין לטיני. הוא נולד בפריז שבצרפת להורים מהגרים מספרד, ומתגורר כיום בברצלונה.
יצירתו
רבים משיריו הם בסגנון הרגאיי, רובם מבוצעים בספרדית, וחלקם בצרפתית ובאנגלית. שיריו בולטים בניגודיות שבהם: הלחן נשמע עליז וקצבי, בעוד מילות השירים משלבות לעיתים קרובות אמירה חברתית.
אלבום הסולו הראשון שלו, "Clandestino", נמכר בלמעלה משני מיליון עותקים ברחבי העולם. האלבום "Proxima Estacion: Esperanza", שיצא לאור בשנת 2001, נמכר במיליון עותקים כבר בחודש הראשון להוצאתו, וטיפס לראש מצעדי האלבומים בשתים עשרה מדינות באירופה. Me Gustas Tú שהיה חלק מהאלבום יצאה גם כסינגל וזכה לתואר תקליט זהב במספר מדינות.
בין הנושאים בהם עוסקות מילות השירים של צ'או נמנים הגירה, סמים והחיים בגטו, ולעיתים קרובות הוא נושא מסרים של שמאל חברתי. רבים ממעריציו מזוהים עם השמאל האירופי, תנועות אנטי-גלובליזציה ואנטי-קפיטליזם. דעותיו הפוליטיות באות לידי ביטוי ברשתות החברתיות, שם הביע תמיכה בנושאים מגוונים בהם אנטי-גלובליזציה, זכויות עמים ילידים, זכויות עובדים, זכויות האישה וצדק סביבתי. בין השאר גינה צ'או את פעולות ישראל במבצע צוק איתן וחתם על עצומה הקוראת לחרם על ישראל.
קרב העיוורים והחזירה - להיינריך פון קלייסט
"קרב העיוורים והחזירה - להיינריך פון קלייסט" (1979) הוא שמה של סדרת הדפסים מאת האמן הישראלי יגאל תומרקין.
תיאור
בשנת 1979, אחת מן השנים הפוריות ביותר ביצירתו של תומרקין במדיום ההדפס, יצר האמן סדרה של חמישה תחריטים בעקבות סיפור של היינריך פון קלייסט - "קרב העיוורים והחזיר" - שנכתב על פי כרוניקה של הנס זקס. העלילה מתארת אירוע באאוגסבורג בו ליצן החצר של הקיסר מקסימיליאן הראשון ארגן קרב הומוריסטי בין חזירה לבין 12 עיוורים. במהלך הקרב מכים העיוורים זה.
הסדרה הודפסה על ידי בטי אדלשטיין במהדורה בת 34 עותקים. ההדפסים הם בגובה של כ-50 ס"מ וברוחב של כ-30 ס"מ, והם הודפסו על גליונות נייר בגובה של 76 ס"מ וברוחב של 56 ס"מ. כל אחד מחמשת הדפסי הסדרה מפגיש בין דימויים הקשורים לסיפורו של קלייסט ולהיסטוריה הגרמנית, עם דמותו של צייר גרמני המיוצג על ידי פרט מיצירתו: חתימה של הצייר מתיאס גרונוואלד, פרט מציור של אורס גראף, דיוקן מרטין לותר על פי ציור של לוקאס קראנאך האב ודיוקן מקסימיליאן הראשון שיצר אלברכט דירר.
בסדרה שילב תומרקין בין טכניקות הדפס שונות. בהדפס "מרטין לותר על פי ציור של לוקאס קראנאך" מן הסדרה, לדוגמה, נעשה בעזרת שתי פלטות תצריב. באחת מהן מופיע דיוקנו של מרטין לותר, שהועבר את פלטת הפלטה בעזרת תצריב צילומי. מאחורי פלטה זו הוסיף תומרקין פלטה נוספת, המתבססת על רישום חופשי בטכניקה של תחריט יבש. רישום זה כולל תשליב של האותיות L ו-C, המייצגות את שמו של קראנאך, המשפט "בשנת 1938 מצמיד מרטין לוטר את פרצופו לחלון ונראה כמו חזיר SAU" בכתב ידו של האמן, ומודפס בהיפוך. וכן פני חזיר. בכך רומז תומרקין על קשר היסטורי בין ההיסטוריה של גרמניה לבין תקופת השואה.
אסקה
אסקה (בצרפתית: Eséka) היא עיירה בקמרון שנמצאת באזור המרכז.
גאוגרפיה
העיירה ממוקמת כ-87 ק"מ מבירת המדינה ומבירת האזור יאונדה.
תנועה ותחבורה
אסקה נמצאת ליד הכביש D91 והכבישים האזוריים P9 ו-P10.
ב-21 באוקטובר 2016, היה ליד אסקה תאונת רכבת שבה 79 נהרגו ו-551 נפצעו.
תיירות, בריאות וכלכלה
באסקה יש בית מרקחת, 4 בתי מלון וסניף בנק.
אל גאוצ'ו
אל גאוצ'ו היא רשת מסעדות בשרים ישראלית בסגנון דרום אמריקאי.
אל גאוצ'ו הוקמה בשנת 1982 על ידי קבוצת עולים מארגנטינה, שיצרו תפריט בסגנון המטבח הארגנטינאי. מקור השם במילה "גאוצ'וס" - בוקרים דרום אמריקאים, המרמז לבשר עגלי בקר שניזונו בדרום אמריקה במרעה הטבעי.
הסניף הראשון של המסעדה היה באילת ובשיאה הגיעה הרשת ל-17 סניפים שהיו ממוקמים באילת, אשדוד, באר שבע, בת ים, הרצליה, חיפה, ירושלים, נתניה, פתח תקווה, קריית מוצקין, קריית שמונה, ראשון לציון, רמת גן, רמת ישי ותל אביב-יפו. חלק מסניפי הרשת כשרים ואף כשרים למהדרין. סניפי הרשת פועלים בשיטת הזכיינות. ב-2009 נמכרה הרשת למשפחת עזרא ולאורך העשור השני של המאה ה-21 מספר המסעדות הצטמצם והסניף המייסד באילת החליף את שמו ל"פאפי" על שם ראובן "פאפי" נחימוב ממייסדי הרשת. נכון ל-2022 רק סניף נתניה עדיין פעיל.
בנוסף למסעדות, הרשת הפעילה גם שירותי קייטרינג וקיימה סדנאות בתחום הבשר. מ-2010 החלה הרשת לשווק בשר קפוא לרשתות השיווק, חמישה מוצרים תחת המותג "אל גאוצ'ו פרימיום": קציצות, סטייק אנטריקוט, קבבים, המבורגרים ונקניקיות צ'וריסו.
פיב"א אירופה
פיב"א אירופה היא השלוחה של פיב"א באירופה. בפיב"א אירופה רשומות כיום 52 התאחדויות כדורסל.
דירוג נוכחי לנבחרות פיב"א אירופה
להלן דירוג הנבחרות בפיב"א אירופה לפי הדירוג העולמי של פיב"א:
קבוצות
הערה: היורוקאפ מופעל על ידי יול"ב, ואילו שלבי המוקדמות שלו על ידי פיב"א אירופה. התחרות עצמה נתמכת על ידי פיב"א ומשוחקת על פי החוקים במפעלי פיב"א.
מריון
מריון (שם מדעי: Meriones) הוא סוג מכרסם ממשפחת העכבריים. הסוג מכיל בעיקר בעלי חיים המכונים מריונים, אך לעיתים נקראים חברי סוג בזה שם תת-המשפחה אליה הם שייכים: גרביל. תפוצת חברי סוג זה נעה  בין צפון אפריקה  למונגוליה. המריונים נוטים לגור באזורים צחיחים לרבות ספר המדבר, מדבריות חוליים, אזורי ערבה, אך לעיתים מעטות גם באזורים לחים, בהם הם מהווים מזיקים לחקלאות. בישראל חיים שלושה מיני מריונים: מריון מצוי, מריון המדבר ומריון החולות. ייתכן שמצוי עוד מין - מריון לובי אך לא ידועה תצפית.
הסוג קיבל את שמו בשנת 1811 על ידי איליגר והשם נובע מהמילה היוונית μηρος (עצם הירך).
התנהגות
המריונים בונים מחילות לצורך אחסון מזון, ויסות טמפרטורה ואגירת מים. המחילות של מינים מסוימים הם פשוטות למדי, אך קיימים מינים עם מחילות מורכבות מאוד, לרבות מין בשם מריון קראסוס החופר מחילות  באורך של מעל 30 מטר ו-18 כניסות. מזון מאוחסן בתאי המחילות. בדומה למכרסמים אחרים המותאמים לתנאי יובש, למזון המאוחסן במחילות מבצע ספיגה חוזרת של המים שמאבדים המריונים בנשימה בתוך המחילה. בני סוג זה יכולים לעבור תקופת חיים שלמה מבלי לצרוך מים נוזליים, ולהסתמך במקום על מים שספגו מהמזון במהלך חילוף החומרים. מכרסמים אלו ניזונים משורשים, זרעים, פירות, וחרקים.
רון אהרוני
רון אהרוני (נולד ב-1952) הוא מתמטיקאי ואיש חינוך ישראלי, פרופסור אמריטוס בפקולטה למתמטיקה בטכניון וזוכה פרס עפר לידר לעידוד היצירה הספרותית בין מדענים לשנת 2011.
מריון
התנהגות
במינים השונים בסוג קיימות התנהגויות יחידאיות וחברתיות. אפילו במינים היחידאים, קיימת לעיתים קרובות חפיפה בשטחי המחיה. נקבות ממליטות כ-12 צעירים אחרי ההיריון הנמשך תקופה של כ-20–30 ימים. הצעירים מגיעים לבגרות מינית לאחר כ-9–15 שבועות. תוחלת החיים בטבע היא בדרך כלל פחות משישה חודשים, אבל שיא משך החיים בשבי הוא מעל חמש שנים.
רון אהרוני
גדל בקיבוצים כברי וגשר.
מחקר
את שלושת תאריו האקדמיים במתמטיקה קיבל בטכניון. את עבודת המוסמך, בשם "על תכונות רדון-ניקודים במרחבי בנך", בהנחיית דוד פ' ספר, הגיש בשנת 1975. את עבודת הדוקטור בשם "בעיות קומבינטוריות בתורת המטריצות", בהנחיית אברהם ברמן, הגיש בשנת 1979, ולאחר מכן עשה פוסט דוקטורט שנה באוניברסיטת ברנדייס ושנתיים ברידינג באנגליה.
מריון
סיווג
17 המינים בסוג מחולקים לארבעה תת-סוגים:
רון אהרוני
מחקר
במחקריו המתמטיים עסק בשידוכים בתורת הגרפים. בין השאר עסק בשידוכים בתחום האינסופי והציע (יחד עם קריספין נאש-ויליאמס ושהרן שלח) הרחבה למשפט החתונה עבור גרפים אינסופיים. כמו כן עסק בהיפרגרפים. הוכיח גרסאות של משפט קניג ומשפט מנגר לגרפים אינסופיים. ההשג הנכבד ביותר של אהרוני הוא הכללה טופולוגית של משפט החתונה של הול. הכללה שפתרה השערות קומבינטוריות שהיו פתוחות ושאין להן עד היום הוכחה קומבינטורית טהורה.
מריון
סיווג
סוג Meriones
רון אהרוני
מחקר
לאהרוני מספר ארדש 1.
הוראת המתמטיקה
אהרוני הוציא ספר על הוראת המתמטיקה עבור ההורים שנקרא "חשבון להורים".
ניסיונו ללמד מתמטיקה בהתנדבות בחטיבת ביניים נכשל לאחר שנתקל בבעיות משמעת חריפות של התלמידים.
בשנת 2010 יצא בביקורת יחד עם קבוצה של כ-30 פרופסורים למתמטיקה, כנגד תוכנית הלימודים בגאומטריה לחטיבות הביניים.
השקפותיו
אהרוני הוא מבקר חריף של דתות, ורואה בהן נוגדות להיגיון. מבחינה פוליטית בהקשר זה, חבר למפלגת אור שהיא בעלת מצע חילוני מובהק.
קישורים חיצוניים
מכּתביו:
על ספריו:
Ilomilo
Ilomilo הוא סינגל שהקליטה הזמרת-יוצרת האמריקאית בילי אייליש, ומופיע באלבום הבכורה שלה,. השיר יצא לאור ב-29 במרץ 2019, על ידי חברות התקליטים דארק-רום רקורדס ואינטרסקופ רקורדס, ביחד עם האלבום עצמו. בשנת 2020, יצא לאור כסינגל השביעי מתוך האלבום.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-62 במצעד הבילבורד הוט 100.
רקע וכתיבה
השיר בדומה ל-"", "Bad Guy" ו-"Wish You Were Gay" נכתב על ידי בילי אייליש, ביחד עם פיניאס או'קנול שגם הפיק אותו. בקנדה קיבל השיר את תואר הזהב, על מכירות של למעלה מ-40,000 עותקים במדינה. בארצות הברית קיבל את תואר הזהב, על מכירות של למעלה מ-500,000 עותקים במדינה.
הצלחה
במרץ 2019, עלה האודיו הרשמי של השיר לערוץ היוטיוב של בילי אייליש. באודיו ניתן לראות את עטיפת האלבום בו נכלל השיר. נכון לפברואר 2020, מונה הצפיות של האודיו עומד על למעלה מ-20 מיליון צפיות. קליפ המילים של השיר צבר למעלה מ-10 מיליון צפיות.
בין היתר, הצליח השיר לצבור למעלה מ-300 מיליון השמעות ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
קלוראזפאט
קלוראזפאט (באנגלית: clorazepate) היא תרופה ממשפחת הבנזודיאזפינים, ומיועדת לטיפול קצר טווח במצבי חרדה ומתח, הרפיית שרירי שלד, לטיפול בגמילה מאלכוהול, ולהקלת התקפים אפילפטיים. שם מסחרי של התרופה הוא טרנקסל.
התרופה עוברת מטבולזים במערכת העיכול לדסמתילדיאזפאם, שהוא גם המטבוליט הפעיל של דיאזפאם, ורק אז הופכת פעילה. על כן היא משפיעה לאט יותר יחסית לדיאזפאם. עם זאת, קלוראזפאט מאופינת בהשפעה מהירה יחסית לבנזודיאזפינים אחרים, ובמשך זמן פעולה ארוך.
אופן נטילה
התרופה ניטלת בכמוסות. המינון והתדירות משתנים בהתאם למטרת הנטילה. תחילת השפעה לאחר 1–2 שעות, טווח השפעה עד 24 שעות.
הפסקת נטילה- במידה והתרופה ניטלה מעל 10 ימים יש להפסיק באופן הדרגתי את הנטילה. הפסקה פתאומית עלולה לגרום לתסמיני גמילה כגון מתח, עצבנות, בלבול, רעד, נדודי שינה, כאבי בטן, הקאות ובחילות, זיעה, עוויתות, התכווצויות וכאבי שרירים.
אזהרות ותופעות לוואי
=== תופעות לוואי === ישנוניות, סחרחורת, עצבנות, כאבי ראש, בלבול, הפרעות המערכת העיכול, יובש בפה, ראייה מטושטשת.
=== אזהרות ===
פרמקולוגיה
=== מנגנון הפעולה === משפר את ההשפעה המעכבת של גאבא על עוררות עצבית על ידי הגדלת חדירות הממברנה הנוירונית ליוני כלוריד.
=== פרמקוקינטיקה === מחצית חיים: 50-70 שעות
זמן השיא: כשעה
קשור לחלבון: 97-98%
מטבוליזם: הידרוקסילציה, צימוד חומצה גלוקורונית
מטבוליטים: Desmethyldiazepam (nordiazepam), oxazepam
הפרשה: שתן
תחילת הפעולה: 1-2 שעות
משך: משתנה 8–24 שעות
קרב מרס אל כביר
קרב מרס אל כביר היה קרב ימי אשר התרחש ב-3 ביולי 1940 בין בריטניה לכוחות צרפת הכבושה כחלק מזירת הים התיכון במלחמת העולם השנייה. לאחר כניעת צרפת לגרמניה הנאצית חששו הבריטים שהגרמנים יוכלו לנצל את הצי הצרפתי החזק ובכך ישתנה מאזן הכוחות הימי. במטרה למנוע אפשרות זו, יצאו הבריטים למבצע קטפולט ובמסגרתו הושמדה השייטת הצרפתית בנמל מרס אל כביר שבצפון אפריקה הצרפתית (כיום אלג'יריה) על ידי הצי המלכותי הבריטי ב-3 ביולי 1940 לאחר שהצרפתים לא נענו לאולטימטום בריטי.
רקע
ב-1940, לאחר כניעת צרפת לגרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה, לא ידעו הבריטים האם תנאי הכניעה שקיבלו הצרפתים יאפשרו שימוש גרמני בשייטת הצרפתית נגד בריטניה. שינוי שכזה ביחסי הכוחות בים עשוי היה לאיים באופן חמור על יכולתם של הבריטים לשמור על קווי האספקה שלהם ולהעמיד בסכנה את בריטניה. וינסטון צ'רצ'יל החליט אפוא שעל הצי הצרפתי להילחם יחד עם הצי המלכותי הבריטי או שעליו להיות מנוטרל בדרך כלשהי, כדי למנוע את נפילתו לידיים גרמניות. כדי לבצע זאת יצאו הבריטים ל"מבצע קטפולט" (כף הקלע).
הצי הצרפתי היה מפוזר באופן נרחב. כמה ספינות היו בנמלי צרפת, בעוד שאחרות נמלטו לנמלים בשליטה בריטית, בעיקר בבריטניה עצמה או לאלכסנדריה שבמצרים. בשלב הראשון של המבצע השתלטו הבריטים על הספינות שבנמלים הבריטים בפלימות' ובפורטסמות' בליל 3 ביולי 1940, עם אבדות מעטות לכל אחד מהצדדים שנגרמו במהלך ההשתלטות על הצוללת הגדולה בתבל באותה העת, סורקוופ. ספינות נוספות שעליהן השתלטו הבריטים היו אוניות המערכה המיושנות פריז וקורבט וכמה משחתות וצוללות. אניות רבות הועברו לשימוש כוחות צרפת החופשית וכמה מלחים הצטרפו לכוחות צרפת החופשית. מלחים אחרים הוחזרו לצרפת.
הקרב
הריכוז המשמעותי ביותר של ספינות מלחמה צרפתיות באותה העת היה השייטת שבמרס אל כביר הסמוכה לאוראן שבאלג'יריה הצרפתית. היו בה אוניות המערכה הישנות פרובנס וברטאן, אוניות המערכה המודרניות (או סיירות הקרב) דנקירק ושטרסבורג, נושאת המטוסים קומנדנט טסט, ושש משחתות. השייטת הייתה תחת פיקודו של אדמירל מרסל-ברונו גנסול. האדמירל הבריטי של כוח ח', ג'יימס סומרוויל, שבסיסו היה בגיברלטר, קיבל הוראה להעביר לצרפתים אולטימטום שבו נאמר:
סמרוויל לא הציג את האולטימטום באופן אישי ובמקום זאת הועבר האולטימטום על ידי הקפיטן קדריק הולנד דובר הצרפתית מנושאת המטוסים הבריטית אה"מ ארק רויאל. אדמירל גנסול שנעלב מכך שהמגעים לא נוהלו על ידי קצין בכיר, שלח את סגנו, ברנרד דפי, פעולות שהובילו לעיכוב רב ולבלבול. כשהמגעים נמשכו ונמשכו היה ברור שלא סביר שאחד הצדדים יוותר ושהמפקד הצרפתי סירב להסכים לדרישות שנעשו תחת תוקפנות בריטית. לפני שהסתיימו המגעים באופן רשמי, החלו מטוסי פיירי סורדפיש בריטים שהמריאו מנושאת המטוסים ארק רויאל להטיל מוקשים מגנטיים בנתיב הבריחה של הספינות הצרפתיות. זמן קצר לאחר מכן, בהתאם להנחיות מצ'רצ'יל, פתחו הספינות הבריטיות באש. הכוח הבריטי היה מורכב מסיירת המערכה הוד, משתי ספינות המערכה 'וליאנט' ו'רזולושן' ומנושאת המטוסים 'ארק רויאל'. למרות יחס הכוחות הכמעט שווה, היו לבריטים כמה יתרונות מכריעים. השייטת הצרפתית לא הייתה ערוכה לקרב, הספינות הצרפתיות עגנו בנמל צר, ולא ניתן היה להכניס לפעולה באופן מיידי את החימוש העיקרי של דנקירק ושטרסבורג שהיה מקובץ בחרטומן. הספינות הבריטיות הראשיות, עם תותחי 15 אינץ', ירו גם מטחי תותחים כבדים יותר מאלו של הצרפתים.
הבריטים פתחו באש ממרחק רב ב-3 ביולי 1940 בשעה 16:56. בסופו של דבר השיבו הצרפתים, אך תגובתם לא הייתה אפקטיבית. המטח השלישי מהכוח הבריטי והראשון שפגע בספינות הוביל לפיצוץ של ברטאן שטבעה בשעה 17:09. לאחר כ-30 מטחים הפסיקו הספינות הצרפתיות לירות. הכוח הבריטי זז כדי להימנע מאש מהמבצרים. פרובנס, דנקירק והמשחתת מוגאדור נפגעו או עלו על שרטון. שטרסבורג הצליחה להימלט מן הנמל עם 4 משחתות. במהלך ניסיון הבריחה היא הותקפה על ידי מפציצים אך בסופו של דבר הצליחה להימלט. היא הגיעה לנמל צרפתי בטולון ב-4 ביולי.
לאחר הקרב
באירועים שבאו לאחר מכן, ב-4 ביולי, הטביעה הצוללת הבריטית פנדורה את ספינת התותחים הצרפתית ריגולט דה גנוילי שהפליגה מאוראן. בליל 4 ביולי ביצעו מפציצים צרפתים פשיטת נקם על השייטת הבריטית בגיברלטר, אך ללא השפעה משמעותית. מאחר שהבריטים האמינו שהנזק שנגרם לדנקירק ולפרובנס אינו כה חמור, מטוס בריטי מנושאת המטוסים ארק רויאל התחיל בפשיטה אווירית על מרס אל כביר בבוקר 5 ביולי. טורפדו אחד פגע בדנקירק וגרם לה לנזק חמור. בכל הפעולה נגד מרס אל כביר נהרגו 1,297 מלחים צרפתים וכ-350 נפצעו. הפעולה גרמה למתח קשה ביחסי בריטניה וצרפת לזמן מה, והגרמנים ניצלו אותה למטרות תעמולה.
השפעת הפעולה
האדמירל הבריטי סמרוויל היה פחות נלהב מהפעולה ואמר שהייתה זו "השגיאה הפוליטית הגדולה ביותר של הזמנים המודרניים וזו תרגיז את העולם כולו נגדנו... כולנו מרגישים בושה עמוקה..."
הספינות הצרפתיות באלכסנדריה תחת פיקודו של אדמירל גודפרואה, בהן גם אוניית המערכה הישנה לורן וארבע סיירות, הושמו במצור בנמל על ידי הבריטים ב-3 ביולי וקיבלו את אותן הצעות כפי שניתנו במרס אל כביר. לאחר מגעים, הסכים האדמירל הצרפתי ב-7 ביולי לפירוז כוחותיו ולהישאר בנמל עד שוך המלחמה. הם נשארו שם עד שנת 1943, אז הצטרפו לכוחות צרפת החופשית.
השלב האחרון במבצע קטפולט היה ההתקפה ב-8 ביולי על ידי מטוס מנושאת המטוסים הרמס נגד אוניית המערכה הצרפתית המודרנית רישלייה, בדקר. טורפדו אחד פגע ברישלייה וגרם לה נזק.
ב-27 בנובמבר 1942 ניסו הגרמנים לתפוס את השייטת הצרפתית בטולון, אך הצרפתים הטביעו את רוב ספינותיהם, בהן גם דנקירק ושטרסבורג.
בועז ארמוני
בועז ארמוני (נולד ב-7 בינואר 1979) הוא במאי קולנוע, מפיק ותסריטאי ישראלי.
ביוגרפיה
בועז ארמוני נולד בתל אביב ולמד בתיכון רופין שבעמק חפר. שירת בצה"ל כחובש קרבי בחיל השריון.
בשנת 2002 החל ללמוד קולנוע במחלקה לקולנוע של המדרשה לאומנות במכללת בית ברל ובסגרת זו כתב וביים שלושה סרטים קצרים "זה לא סרט", "מוטל דה פאלמה" ו"רכבות במדבר". הסרט "רכבות במדבר" בכיכובה של השחקנית ריימונד אמסלם הוקרן בעשרות פסטיבלים בינלאומיים וזכה במספר פרסים, כמו כן נבחר כסרט המצטיין של המחזור ונכלל באסופת עשרת הסרטים הנבחרים בכל הזמנים של המחלקה לקולנוע. במסגרת הלימודים זכה בועז בשני מענקי בימוי מקרן הקולנוע אמריקה ישראל ובמענקי הפקה מקרן סנונית וקרן גשר.
לאחר סיום הלימודים החל לעבוד בתור במאי מקצועי בהפקות סרטים היסטוריים למרכזי מבקרים. במסגרת עבודה זו ביים מספר סרטים כגון "הפריצה מכלא עכו" (בכיכובם של מיקי לאון, יונתן עוזיאל, יותם ישי, קובי מאור ואלון פדות), "הורדוס הגדול" ו"מכתבי אהבה במלחמה" (בכיכובם של משה אשכנזי, עירד רובינשטיין, אסיה נייפלד, שלומי ברטונוב ואור בן מלך) שמשלבים שחזורים היסטוריים מדויקים ודרמה עלילתית מהוקצעת.
בנוסף הפיק וביים סרטי תדמית ופרסומת רבים לחברות ומרכזי מבקרים כגון: מרכז יצחק רבין, קרן קיסריה, משרד הביטחון, מיני ישראל, בית הפלמ"ח, בצלאל, מוזיאון הרצל, מוזיאון ישראל, הכותל המערבי, מפעלי ים המלח.
בשנת 2010 הפיק את הסרט הצרפתי הקצר checkpoint בבימוי רובן עמר, שהוקרן בלמעלה ממאה פסטיבלים בינלאומיים וזכה בפרסים רבים.
בשנת 2011 חבר לתסריטאי ליאור לדרמן ולחברת ההפקה גרין פרודקשנס והחל לעבוד על הסרט העלילתי הראשון בבימויו מסווג חריג. העבודה על הסרט נמשכה כארבע שנים והוא יצא לאקרנים ב-15 באוקטובר 2015 בהפצת חברת יונייטד קינג וזכה להצלחה.
אודרי ולס
אודרי ולס (באנגלית: Audrey Wells; 29 באפריל 1960 – 4 באוקטובר 2018) הייתה תסריטאית, במאית ומפיקת קולנוע אמריקאית.
ביוגרפיה
ארץ מוצא משפחתה מצד אביה היא אוסטריה. ולס נולדה וגדלה בסן פרנסיסקו, שם עבדה כתקליטנית בתחנת רדיו ג'אז "KJAZ FM". היא בוגרת אוניברסיטת ברקלי ואוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. ולס כתבה תסריטים רבים לסרטי קולנוע מצליחים, מתוכם שלושה שביימה בעצמה. בין יצירות הקולנוע הבולטות שלה "על נשים, גברים וחיות אחרות" (1996), "תחת שמש טוסקנה" (2003) שזכה גם להצלחה מסחרית. תסריטיה התמקדו עד כה בעיקר בסרטי קומדיה או בסרטים רומנטיים. בשנת 2006 נבחרה לשופטת בפסטיבל הסרטים סאנדנס.
דוד אנדלמן
דוד אנדלמן (נולד ב-17 באוקטובר 1955) הוא פיזיקאי ישראלי ופרופסור אמריטוס באוניברסיטת תל אביב. ידוע בזכות תרומותיו המחקריות בנושאי חומר רך וביופיזיקה.
ביוגרפיה
אנדלמן נולד בבוקרשט, רומניה. סיים את לימודיו לתואר ראשון בפיזיקה, מתמטיקה ומדעי המחשב באוניברסיטת תל אביב ב-1975. לאחר מכן עבר לאוניברסיטת ברנדייס, שם סיים את לימודי התואר השני ב-1979. ב-1984 סיים את לימודי הדוקטורט במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, בהנחייתו של הפיזיקאי הטורקי פרופ' ניהאט ברקר.
בשנים 1985–1984 שימש כעמית מחקר ז'וליו-קירי בקולז' דה פראנס בפריז בהנחייתו של פייר ז'יל דה-ז'ן, לימים חתן פרס נובל לפיזיקה. בשנים 1987–1985 כעמית מחקר בחברת אקסון מוביל בקלינטון, ניו ג'רזי.
ב-1987 שב לישראל מונה למרצה בכיר בבית הספר לפיזיקה ואסטרונומיה באוניברסיטת תל אביב. ב-1989 היה לפרופסור חבר וב-1995 לפרופסור מן המניין. ב-2021 יצא לגמלאות.
בשנת 2006 הופקד על הקתדרה לפיזיקה סטטיסטית ע"ש מואיז נוסנצוייג, בה מחזיק עד היום.
בין השנים 2015–2011 כיהן כראש בית הספר לפיזיקה ולאסטרונומיה. הוא פרופסור נלווה במחלקה למדע ולהנדסת חומרים באוניברסיטת תל אביב.
לאורך השנים כיהן כמדען אורח וכפרופסור אורח בכ-18 מוסדות בישראל ובשאר העולם.
מתלמידיו לאורך השנים: פרופ' חיים דימנט מאוניברסיטת תל אביב ופרופ' יורם בורק מהאוניברסיטת העברית.
אנדלמן הוא דודו של הכדורגלן יובל שפונגין.
מחקר
אנדלמן משתמש בתאוריות ובמודלים פיזיקליים על מנת ללמוד חומר רך דחוס (soft condensed matter) ומערכות ביופיזיקליות בסקאלות מולקולריות.
בשנים האחרונות, עיקר מרצו הוקדש להבנת אפקטים אלקטרוסטטיים בחומר רך וביולוגי: תמיסות יוניות (אלקטרוליטים), פולימרי מטען (פוליאלקטרוליטים) וביו-ממברנות טעונות. כמו כן, עוסק אנדלמן בהרכבה עצמית מוכוונת של פולימרי-בלוק, התבניות שלהם ויישומיהם בננוליתוגרפיה.
אנדלמן כיהן במועצות העורכים של מספר כתבי עת מדעיים וכן כעורך-שותף של סדרות ספרים אחדות בנושאי חומר רך וביולוגי.
Help! (שיר)
(הצילו!) הוא שיר של להקת הביטלס שכתבו ג'ון לנון ופול מקרטני, ויצא גם כסינגל באלבום Help!. השיר הוקלט באולפני אבי רוד, הופק על ידי ג'ורג' מרטין ואורכו 2:20 דקות. השיר היה חלק מהאלבום החמישי של הלהקה שבתוכו היה גם את השירים המפורסמים Ticket to Ride ו-Yesterday.
השיר יצא כסינגל ב-6 באוגוסט 1965 באנגליה, והגיע למקום הראשון במצעד זה ובמקבילו בארצות הברית. השיר כנראה מספר על עייפותם של הלהקה מתופעת הביטלמניה ורוצים שיצילו אותם. השיר נחשב לאחד המצליחים ביותר של הלהקה באותה תקופה. השיר, פותח את הסרט Help! שיצא במקביל לאלבום.
לשיר נעשו גרסאות כיסוי רבות, כשהידועה מביניהן היא של להקת דיפ פרפל מאלבום הבכורה שלהם Shades of Deep Purple - גרסה אטית, כבדה וארוכה יותר. עוד גרסת כיסוי ידועה, היא של הזמרת האמריקאית טינה טרנר מאלבומה "Private Dancer", מ-1984. גרסת כיסוי נוספת היא של הזמרת האמריקאית מיילי סיירוס אותה ביצעה במשדר הצדקה Global Goal: Unite for Our Future.
נקודת אולדן
נקודת אלדן (באנגלית: Point Alden) היא לשון יבשה מכוסה קרח בחוף ג'ורג' החמישי, בארץ ג'ורג' החמישי, שבאנטארקטיקה.
בלשון היבשה סלעים חשופים הבולטים מעל הקרח.
הנקודה מהווה את הצד המערבי של הכניסה למפרץ קומונוולת', וכן את נקודת ההפרדה בין חוף אדלי, וחוף ג'ורג' החמישי.
גילוי ומיפוי הנקודה
הנקודה התגלתה ב-30 בינואר 1840 על ידי משלחת החקר של ארצות הברית, בפיקודו של לוטננט צ'ארלס וילקס.
מקור השם
וילקס קרא ללשון היבשה על שמו של לוטננט ג'יימס אולדן (James Alden), שהיה קצין בספינת הדגל של משלחת החקר - האוניה וינסנס (Vincennes).
לקריאה נוספת
• Defense Mapping Agency 1992, Sailing Directions (planning Guide) and (enroute) for Antarctica, P 412
• Kurt Stüwe, Robin Oliver, Geological history of Adélie Land and King George V Land, Antarctica: Evidence for a polycyclic metamorphic evolution, Precambrian Research Volume 43, Issue 4, June 1989, Pages 317-334, https://doi.org/10.1016/0301-9268(89)90063-6
מוטי כידור
מרדכי (מוטי) כידור (נולד ב-12 ביולי 1964) הוא קצין צה"ל בדימוס, בדרגת אלוף-משנה, שכיהן כמפקד חטיבה 401 במלחמת לבנון השנייה.
שירות צבאי
כידור התחנך בפנימייה הצבאית לפיקוד בחיפה, בוגר מחזור כ"ח. בשנת 1982 התגייס לחיל השריון, ועבר הכשרה כלוחם וקורס מפקדי טנקים. בהמשך השלים קורס קציני שריון ושימש כמפקד מחלקת טנקים. כידור מילא שורה של תפקידי פיקוד בחיל ובהם מ"פ ומג"ד גדוד 77. בשנים 2003–1999 שימש כמפקד חטיבה 14. לאחר מכן שימש כראש מחלקת אימונים בזרוע היבשה וכסגן מפקד עוצבת הפלדה. במלחמת לבנון השנייה שימש כידור כמפקד חטיבה 401, בין היתר בקרב על הסלוקי. לאחר המלחמה שימש כידור כסגן מפקד אוגדת עזה. לאחר תפקיד זה פרש מצה"ל.
לכידור תואר ראשון בהנדסת מכונות ותואר שני במדע המדינה.
כידור נשוי לסגן-אלוף במילואים שושי כחלון-כידור, מפקדת הגדוד הראשונה בצה"ל וסגנית מפקדת מגל לשעבר וראש עיריית כפר יונה.
אב לבן מנישואיו הראשונים ושתי בנות, מתגורר בכפר יונה.
הפרעה נוירולוגית
הפרעה נוירולוגית (מחלת עצבים, פגיעה עצבית) היא כל מחלה גופנית של מערכת העצבים. אי תקינות ביוכימית מבנית או חשמלית במוח, בחוט השדרה או בעצבים אחרים יכולה לגרום לשורה של תסמינים. דוגמאות לתסמינים כאלה כוללות: שיתוק, חולשת השרירים, קואורדינציה לא טובה, איבוד חושים, פרכוסים, בלבול, כאב ורמות משתנות של הכרה. יש הרבה הפרעות נוירולוגיות מוכרות. את חלקן ניתן לאבחן על ידי בדיקה נוירולוגית, לחקור אותן ולטפל בהן במסגרת המומחיות של נוירולוגים ונוירופסיכולוגים קליניים.
התערבויות בהפרעות נוירולוגיות כוללות אמצעים מניעתיים: שינוי אורח חיים, פיזיותרפיה או תרפיה אחרת, טיפול בכאב, טיפול תרופתי או ניתוחים המבוצעים על ידי נוירוכירורגים. ארגון הבריאות העולמי העריך ב- 2006 שהפרעות נוירולוגיות ותוצאותיהן הישירות משפיעות על כמיליארד אנשים ברחבי העולם וזיהה שסטיגמות חברתיות על אנשים הלוקים בהפרעות נוירולוגיות תורמים למוגבלות ולסבל.
סיבות
למרות שהמוח וחוט השדרה מוקפים בקרומים חזקים, עטופים בעצמות הגולגולת ועמוד השדרה ומבודדים מאופן כימי על ידי מחסום דם-מוח הרי הם מאוד רגישים אם הם נפגעים. עצבים שוכנים עמוק מתחת לעור אבל עדיין יכולים להיות חשופים לנזק. נוירונים בודדים והרשתות העצביות שהם יוצרים רגישים לשיבושים מבניים ואלקטרוכימיים. במערכת העצבים ההיקפית יכולה להתרחש צמיחה מחדש של רקמת עצב אשר עשויה להתגבר על פגיעות או לעקוף אותן במידה מסוימת.
בעיות נוירולוגיות עשויות להיגרם מסיבות שונות. אלו כוללות פגמים גנטיים, מומים מולדים, זיהומים, גידולים סרטניים, חבלות ועוד. דוגמה לפגם גנטי הוא מחלות אגירה ליזוזומליות כמו מחלת נימן פיק הגורמת להידרדרות נוירולוגית. הבעיה יכולה להתחיל גם במערכת גופנית אחרת שיש לה קשרי גומלין עם מערכת העצבים. למשל, מחלות כלי דם מוחיים קשורות בפגיעות מוחיות בגלל בעיות בכלי הדם המספקים דם למוח. ליקויים אוטואימוניים קשורים בנזק הנגרם לגוף על ידי מערכת החיסון שלו עצמו. כמו כן, הן יכולות לנבוע מבעיות הקשורות לאורח חיים או לתנאי הסביבה, כדוגמת תת-תזונה.
במיעוט המקרים, לא ניתן לזהות סיבה נוירולוגית לתסמינים עצביים כשמשתמשים בבדיקות הקיימות היום. מצבים אלו מכונים אידיופתיים.
מיון
ניתן לחלק הפרעות נוירולוגיות על פי המיקום העיקרי המושפע על ידן, התחום העיקרי בו יש תפקוד לקוי או סוג הסיבה העיקרי. החלוקה הרחבה ביותר היא בין הפרעות של מערכת העצבים המרכזית והפרעות של מערכת העצבים ההיקפית. מדריך מרק מונה הפרעות של המוח, חוט השדרה ושל עצבים על פי הקטגוריות הבאות החופפות זו את זו:.
הקשר לתפקוד מנטלי
בבדיקה נוירולוגית ניתן להעריך במידת מה את השפעת הפגיעה הנוירולוגית על תפקוד המוח במונחים של התנהגות, זיכרון או הכרה. נוירולוגיה התנהגותית מתמחה בתחום זה. בנוסף נוירופסיכולוגיה קלינית משתמשת בהערכות נוירופסיכולוגיות כדי לזהות ולעקוב בצורה מדויקת אחר בעיות בתפקוד המנטלי, בדרך כלל, אחרי סוג מסוים של פגיעה מוחית או ליקוי נוירולוגי.
לחלופין, בחלק מהמקרים חריגות בתפקוד המנטלי הן שמעידות על קיומה של בעיה, כאשר הערכה נוספת יכולה להצביע כי ישנה הפרעה נוירולוגית שמהווה בסיס לחריגויות אלה.
יש, לעיתים, גבולות לא ברורים בהבחנה בין הפרעות המטופלות במסגרת נוירולוגית והפרעות נפשיות המטופלות בענפי רפואה אחרים כמו פסיכיאטריה או מקצועות אחרים העוסקים בבריאות הנפש כמו פסיכולוגיה קלינית. פעמים רבות מקרה נראה כשייך לתחום אחד אבל יהיה מתאים יותר להעריך אותו כאחר. סוגיה זו עולה באופן מיוחד במקרים של סימפטומים נוירולוגיים אידיופתיים - מצבים שלא ניתן לקבוע את הסיבה לקיומם. דוגמאות קלסיות הן פרכוסים פסיכוגניים לא-אפילפטיים, נמלול וחולשה תפקודית. מקרים כאלה יכולים להיות מפורשים כפסיכולוגיים למרות שהם מתבטאים בתסמינים נוירולוגיים. מקרים אחרים יכולים להיות ממוינים כהפרעות נפשיות אם הסימפטומים נראים כקשורים באופן סיבתי למצבים רגשיים או כתגובות ללחץ חברתי.
במצבים המסווגים כהפרעות נפשיות, לקויות למידה או צורות של לקויות שכליות לא מטפלים בדרך כלל כפי שמטפלים בהפרעות נוירולוגיות. בפרקטיקה קלינית מצביעים על הפרעות נפשיות, בדרך כלל, על ידי בדיקת מצב פסיכיאטרי או סוג אחר של ראיון או שאלון מובנה. כיום אי אפשר לאבחן בצורה מדויקת הפרעה נפשית על ידי דימות מוחי או לקבוע את הסיכון שהפרעה כזאת תתפתח. עם זאת ניתן להשתמש בכלי זה כדי לשלול מצבים רפואיים אחרים כמו גידול מוחי. בהקשר המחקרי, דימות מוחי ומבחנים נוירולוגיים אחרים יכולים להראות מתאמים בין קשיים נפשיים שנצפו ואספקטים מסוימים של תפקוד נוירולוגי או הבדלים במבנה המוח. הניסיון להבין את התהליכים הבסיסיים המעורבים בתפקוד הנפשי מערב תחומים רבים במדעי המוח ובמדעים הקוגניטיביים. ההבחנה בין הפרעות נוירולוגיות ונפשיות יכולה להיות נושא לוויכוח בקשר לעובדות ספציפיות הקשורות לסיבת המצב הרפואי או בקשר להבנה הכללית של המוח והנפש.
מוניבה מזארי
מוניבה מזארי (באורדו: منیبہ مزاری; נולדה ב-3 במרץ 1987) היא אמנית, דוגמנית, פעילה חברתית, דוברת מוטיבציה, זמרת, ומארחת טלוויזיה פקיסטנית. היא משתמשת בכיסא גלגלים בשל פציעות שנגרמו בתאונת דרכים כשהייתה בת 21, והיא הדוגמנית הפקיסטנית הראשונה בכיסא גלגלים. היא גם השגרירה הלאומית של ארגון האו"ם לקידום נשים - פקיסטן.
תחילת דרכה
מזארי היא ממוצא בלוצ'י. ב-2007, היא הייתה בתאונת דרכים, בה ספגה פציעות מרובות, כולל פגיעה לחוט השדרה אשר הותירה אותה משותקת. מזארי המשיכה בקריירה שלה בדוגמנות גם אחרי פציעתה, ובנוסף לפעילות החברתית והפילנתרופית שהיא משקיעה בה, היא הקימה מותג  אמנותי בשם Muniba's Canvas, אשר ססמתו היא "תנו לקירות ללבוש צבע".
קריירה
מזארי משרתת כשגרירת פקיסטן בארגון האו"ם לקידום והעצמת נשים, וגם משמשת כדוברת להעלאת מוטיבציה בכנסים ופורומים. הביקוש לדוברות שלה פרח לאחר שנבחרה כאחת הנואמות באירוע TEDx איסלאמאבאד. היא הייתה אחת משתי פקיסטניות שנכללו ברשימת "100 הנשים מעוררות ההשראה" של ה-BBC לשנת 2015. היא לעיתים משמשת כמגישת חדשות בערוץ PTV. בנוסף, היא הדוגמנית-דוברת של חברת הספרות ותכשירי השיער Toni&Guy בפקיסטן. היא נכללה ברשימת פורבס "30 מתחת ל-30" ב-2016.
מחלוקות
מזארי מצאה עצמה במרכז מחלוקת ציבורית, לאחר שהואשמה בגנבת קניין רוחני של אמנית אחרת, ליילה באיג.
תנועת זכויות הנכים של פקיסטן הרחיקה עצמה ממזארי, שהייתה פעילה בה. על פי מוחמד אטיף שייח', הנשיא ארגון STEP (לקידום אנשים עם מוגבלויות), "מוניבה מציגה דוגמה אמפתית כשגרירה. אנחנו לא רוצים לציין שמות או לעכב את מאמציה, אבל היא לא עושה שום דבר עבור תנועת הנכות, היא רק צוברת הון סימבולי בשל נכותה. היא מנסה למשוך תשומת לב באמצעות מודל הצדקה של נכות, שזה לגמרי לא נכון, ולא מה שנציג נכים צריך לעשות. היא לא צריכה להיות שגרירה של כל ארגון נכות, כי שגרירים שלנו צריכים לקדם את זכויותינו על בסיס שוויון, ולא על סמך רחמים. נכות היא חלק מאורח חיים מגוון, לא מאבק אמיץ."
קרלו השני, מלך נאפולי
קרלו השני, מלך נאפולי (איטלקית: Carlo Secondo di Napoli או Carlo Secondo d'Angio ; צרפתית: Charles Deux d'Anjou כונה גם Carlo lo Zoppo (קרלו "הפיסח") ; סביב 1254 - 5 במאי 1309) היה מלך נאפולי, מלך אלבניה, נסיך סלרנו, נסיך אכאיה, רוזן פרובאנס ורוזן אנז'ו.
ביוגרפיה
שארל, שנודע בשם נסיך סלרנו היה בנם של שארל הראשון, מלך נאפולי וסיציליה ושל ביאטריס מפרובאנס. הוא נפל בשבי לאחר שהפסיד בקרב הימי של נאפולי ביוני 1284 נגד רוג'רו די לאוריה שפיקד על צי ממלכת אראגון. עם מות אביו בינואר 1285 הוא היה עדיין אסיר של פדרו השלישי, מלך אראגון. ב-1288, בתיווכו של אדוארד הראשון, מלך אנגליה הוא שוחרר לאחר שהכיר בשלטון הספרדים בסיציליה אך נשאר מלך נאפולי.
הוא הבטיח לשכנע את בן דודו, שארל, רוזן ולואה לוותר תמורת עשרים אלף מטבעות כסף על התואר מלך אראגון שקיבל מן האפיפיור מרינוס הרביעי שהכריז על מסע צלב נגד אראגון ב-1284. הוא השאיר את שלושת בניו ושישים אצילים מפרובאנס כבני ערובה למילוי תנאי ההסכם, אך ב-1289, אחרי ששוחרר משביו, האפיפיור ניקולאוס הרביעי שחרר אותו מכל התחייבויותיו, הכריז עליו כמלך סיציליה ונידה את אלפונסו השלישי, מלך אראגון.
נעשה מאמץ לשחד את פדריקו כדי שיסכים לתנאים אלה, אך הוא סירב והוכתר למלך סיציליה על ידי האוכלוסייה המקומית. פרצה מלחמה בים וביבשה, ושארל השני, אף על פי שנתמך על ידי האפיפיור בוניפקיוס השמיני, על ידי שארל, רוזן ולואה וחיימה השני, מלך אראגון, לא הצליח לכבוש את סיציליה, ובנו, נסיך טאראנטו נלקח בשבי בקרב פאלקונארה ב-1299. ב-1302 נחתם הסכם קאלטאבלוטה שלפיו שארל השני ויתר על זכויותיו בסיציליה והסכים להשיא את בתו לאונורה לפדריקו השלישי, מלך סיציליה. הסכם זה אושר על ידי האפיפיור ב-1303. שארל השני בילה את שנותיו האחרונות בנאפולי ומת שם במאי 1309. בנו, רובר החכם ירש את כתרו כמלך נאפולי.
מרדכי בן-דוד
מֹרְדְכָי וֶרְדִיגֶר (Mordechai Werdyger; הידוע כמֹרְדְכָי בֶּן דָוִד, ובראשי תיבות מ.ב.ד; MBD; נולד בי' בניסן תשי"א, 16 באפריל 1951) הוא זמר ומלחין חסידי-אמריקאי מהבולטים ביותר במוזיקה החסידית ומפורצי הדרך למוזיקה החסידית החדשה. מכונה "גדול הזמר החסידי".
ביוגרפיה
נולד בניו יורק לחזן והזמר דוד ורדיגר, חסיד גור, ולמלכה, ניצולי השואה ילידי פולין.
אביו היה מחלוצי המוזיקה החסידית המוקלטת (יחד עם בן ציון שינקר) ומגדולי המלחינים החסידיים באותן שנים, אשר הושפע בעיקר מהמלחין הגוראי יעקב תלמוד.
בנערותו הושפע מסגנונו של אביו, וכן מזרמים נוספים במוזיקה החסידית הישנה שאליהם נחשף כתלמיד ישיבה, ובהמשך גם משלמה קרליבך, ומסגנון הרוק העולמי.
בגיל 16 החל להלחין קטעי מוזיקה פשוטים על הפסנתר בבית, אביו ששמע את זה דחק בו להוציא אלבום משלו, ואף מימן את כל ההוצאות באלבומו הראשון שאותו הקליט יחד עם חבריו במהלך נופש בהרי הקטסקילס בניו יורק, בזמנו החליט בעצת חבר להשתמש בכינוי מרדכי בן דוד (על שם אביו שהיה זמר מפורסם באותן שנים) כשם במה, וזה הפך לשמו המסחרי עד היום.
שירו הראשון שהופץ הוא "ממקומך", בתקליט שהוציא אביו בשנות ה-70 בשם "מעליצער עונג שבת - דוד ומרדכי בן דוד ורדיגר".
היה מהמוזיקאים הראשונים ששילבו מוזיקה חסידית יחד עם מוזיקה מודרנית כמו רוק'נרול וג'אז, ועקב כך בחוגים חרדיים מסוימים נמנעים מלהשמיע את שיריו בפומבי. הסגנונות המודרניים בולטים במיוחד באלבומו 'נשמה' משנת 1974 ששם שר בהגייה עברית ולא בהגייה אשכנזית או חסידית כמקובל גם באלבומים אחרים שלו עצמו.
מרדכי בן דוד הלחין בעצמו כמעט כל שיריו באלבומים הראשונים, ואף את רוב השירים באלבומים המאוחרים יותר. במשך השנים עבד עם מלחינים ומעבדים רבים כמו מונה רוזנבלום, משה לאופר, הלל פלאי, יוסי גרין, יואלי דיקמן, ברוך צ'ייט, אהרן רזאל, אלי קליין ואיצי ברי. רוב השירים הולחנו על טקסטים מהמקורות, והשאר נכתבו על ידי כותבים שונים בשפות עברית יידיש ואנגלית, ביניהם הוא עצמו.
בראיונות עמו אומר שלדעתו האלבום הטוב ביותר שלו הוא 'אהבתי תפילתי' שיצא ב-1978, לדבריו זה היה בסיום התקופה שבה שירת את האדמו"ר מריבניץ, וניכרת השפעתו על השירים.
מבחינה מסחרית נחשב באופן מובהק לזמר החסידי הגדול ביותר החל מראשית שנות ה-70, ועד לסוף שנות ה-80. מאז נחשב לאחד מהזמרים המובילים בעיקר לצד אברהם פריד. ועד היום פעמים רבות מכונה בתקשורת כ'מלך המוזיקה החסידית' או בכינויים דומים.
מאיר כהנא
הרב מאיר דוד הכהן כהנא (כ"ח בתמוז ה'תרצ"ב, 1 באוגוסט 1932 – י"ח בחשוון ה'תשנ"א, 5 בנובמבר 1990) היה פוליטיקאי ימני רדיקלי ישראלי-אמריקאי, חבר הכנסת ה-11 מטעם תנועת 'כך' אותה הקים ובראשה עמד, מייסד הליגה להגנה יהודית בארצות הברית, ראש ישיבת הרעיון היהודי אותה הקים, פרשן מקרא ומחבר ספרי הגות. כהנא נרצח בסיום נאום שנשא בניו יורק, בידי מתנקש מוסלמי, אל סייד נוסייר, בעל זיקה לאל-קאעידה.
מרדכי בן-דוד
אישית
בשנות השבעים היגר לארצות הברית האדמו"ר מריבניץ, ובן דוד שפגש אותו נעשה לאחד מחסידיו הקרובים, ובמשך כמה שנים שירת אותו כ'משב"ק', האדמו"ר היה אלמן באותה עת, ובן דוד אף שידך לו אשה, שנים לאחר פטירתו מרדכי בן דוד כתב עליו ספר ביוגרפי.
משה פוריית
משה פוריית הוא מחברו של הקונטרס דרכי ציון, מדריך לעולה לארץ ישראל בעקבות גזרות ת"ח ות"ט. החיבור כולל גם תיאור מקיף של חיי היום-יום של יהודי ירושלים במאה ה-17 ומהווה מקור חשוב ללימוד התקופה.
מאיר כהנא
תנועת 'כך' שהקים בישראל, נפסלה ב-1988 מהתמודדות בבחירות לכנסת ה-12 לאחר שנקבע שמטרותיה גזעניות. בעקבות טבח מערת המכפלה, שאירע מספר שנים אחרי הירצחו של כהנא, 'כך' הוכרזה כארגון טרור על ידי מספר מדינות, בהן ישראל.
משה פוריית
רקע
בעולם היהודי, התאפיינה המחצית הראשונה של המאה ה-17 במתח משיחי רב ובגידול מספר העולים, אשכנזים וספרדים, שהביא להתבססות והתרחבות הקהילה בירושלים. למרות הפגיעה הקשה בקהילת יהודי ירושלים בין השנים 1627-1625 בעקבות שלטונה של משפחת אבן-פרוח' שהכבידה את עולה על תושבי העיר, ובעיקר על היהודים, המשיכו יחידים לעלות לארץ ישראל. עם העולים בשנים אלו נמנה גם משה בן ישראל נפתלי (הירש) פוריית שהיה סופר סת"ם, בן למשפחה חשובה בקהילת פראג, קרוב משפחתו של רבי ישעיה הלוי הורוביץ, "השל"ה הקדוש", שעלה גם הוא מפראג כמה שנים קודם לכן.
מאיר כהנא
ראשית חייו בארצות הברית
נולד בשם מרטין דוד כהנא (Martin David Kahane) בברוקלין, ניו יורק שבארצות הברית, ליחזקאל שרגא כהנא, יליד צפת, ולסוניה, ילידת לטביה.
משה פוריית
רקע
בעקבות הרס הקהילות היהודיות בפולין ובאוקראינה בגזירות ת"ח ות"ט (1649-1648) הורע מאוד גם מצבם של יהודי ארץ ישראל שנסמכו על תרומותיהם של קהילות הגולה. מצב זה הביא את משה פוריית לצאת לאירופה כשליח מטעם הקהילה (שד"ר) או מטעם עצמו כדי לגייס תרומות. לשם כך כתב את הספר "דרכי ציון" כמדריך לעולה, ובו פירוט נתיבי העלייה האפשריים מארצות אירופה לארץ ישראל והסברים מפורטים על אורח החיים הנהוג בירושלים.
מאיר כהנא
ראשית חייו בארצות הברית
בשנת 1949, לאחר לימודי יסודי ותיכון בישיבה דפלטבוש, הוא למד בישיבת מיר בארצות הברית אצל הרב אברהם קלמנוביץ, ובשנת 1957 הסמיכו הרב קלמנוביץ לרבנות. בערבים הוא למד בברוקלין קולג' ובשנת 1954 סיים תואר ראשון במדעי המדינה ובהיסטוריה. בשנת 1957 סיים תואר שני ביחסים בינלאומיים ובמשפט בינלאומי פומבי באוניברסיטת ניו יורק, ותואר LLB במשפטים מ"בית הספר למשפטים ניו יורק".
משה פוריית
תוכן הספר "דרכי ציון"
הספר דרכי ציון שנכתב ביידיש והודפס בפרנקפורט דמיין בשנת ה'ת"י (1650), כולל ארבעה שערים:
מרדכי בן-דוד
אישית
על אף שכהמשך לאביו ומשפחתו מתלבש כחסיד גור, מרדכי בן דוד היה מקורב למנהיגים חסידיים שונים, בתחילה ובעיקר לאדמו"ר מריבניץ, ובהמשך לרב שמעון נתן נטע בידרמן האדמו"ר מלעלוב, ואף לרב יצחק מאיר מורגנשטרן שדרכו הושפע גם מחסידות ברסלב, והדבר מתבטא בין השאר בכמה שירים עם מילים שמקורם בחסידות ברסלב (אפשר לתקן, בעניין השמחה, צעקה ועוד). החל מ-2019 החל להתקרב אף לרב שאול אלתר, מנהיג קבוצה שפרשה מחסידות גור.
בין שנות ה-70 לשנות ה-90 הוציא באלבומיו להיטים רבים של רוק חסידי, ואף שירים הפונים למגזרים נוספים, בין היתר היה פופולרי ביותר במגזר הדתי לאומי, ובמגזר היהודי המודרני אורתודוקסי בארצות הברית. באותן שנים היה מופיע הרבה בתערובת של גברים ונשים. החל מסוף שנות ה-90 חזר בהדרגה לסגנון חסידי מסורתי, ואף חדל מלהופיע בפני קהל מעורב מלבד למטרות קירוב רחוקים.
במקביל לעיסוקו בתחום המוזיקה, היה מפעיל טיולים מאורגנים מישראל ומארצות הברית לקברי צדיקים במזרח אירופה, ואף חידש את המנהג לשהות בשבת בקברו של הבעל שם טוב בעירה מז'יבוז' באוקראינה. בן דוד מרבה בביקורים ובהופעות בישראל, ובנסיעות לקברי צדיקים בעולם.
בין היתר הופיע בקביעות בהופעות של ארגון "האסק" האמריקאי, מספר פעמים יחד עם הזמר אברהם פריד. בהמשך החל להימנע מלהופיע בתערובת של גברים ונשים. בשנת 2013 הגיעו להסדר שבחלק ההופעה שבה ישיר בן דוד הקהל יפרד גברים לחוד ונשים לחוד.
בן דוד הוציא עשרים ושמונה אלבומים. את עשרים ושלושה האלבומים הראשונים הפיצה חברת גל פז, והחל משנת 2004 עבר להפיץ את אלבומיו באמצעות המעבד מונה רוזנבלום, שעיבד גם את רוב אלבומיו המוקדמים. באלבומו "צעקה" את רוב השירים עיבדו הצמד אלי קליין ואצי ברי. באלבומיו האחרונים המפיק ומי שאחראי בעיקר על בחירת השירים הוא בנו הזמר יידל ורדיגר.
בן דוד הוא אביו של הזמר החסידי יידל ורדיגר, אחיו של הזמר מנדי ורדיגר ודודו של הזמר ישראל ורדיגר.
עד ל-2018 התגורר בסיגייט שבברוקלין, ניו יורק, בשנת 2012 נפגע ביתו, ובו אולפן ההקלטות הפרטי שלו, בסופת ההוריקן סנדי.
ב-2018 סיפר כי עשה עלייה לארץ ישראל ומתגורר בירושלים, הוא שוהה בישראל בעיקר בחגים ובהופעות אך במרבית השנה ממשיך להתגורר בארצות הברית.
ב-2020 החל להגיש את תוכנית "שירין ורחשין" בימי שישי בצהריים ברדיו 'קול חי'.
נשוי לאסתר, ולהם 2 ילדים: בתו נשואה לאיש העסקים החרדי מאיר גורביץ'. ובנו הוא הזמר יידל ורדיגר.
הופעות
בראשית דרכו היה מרבה להופיע בהופעות. הופיע כשני עשורים בהופעות המאורגנות על ידי הארגונים האסק ואהל, הופיע גם בהופעות בישראל, הפופולריות הגוברת של שיריו והופעותיו כמו גם הופעות של אמנים נוספים, גרמה לגדולי הרבנים החרדיים לצאת בקול קורא מיוחד, האוסר הופעות מעורבות כליל. גם אם לא רוקדים בהופעות אלו אלא הישיבה מעורבת. בשלהי שנות ה-90 הפחית את הופעותיו ובראשית שנות האלפיים פסק להופיע אף בהאסק בתשע"ג שב להופיע בהאסק לאחר שסיכם עם המארגנים על הפרדה במופע.
בישראל מיעט להופיע בשל איסור רבנים על "ערבי שירה" החל מ-2015 החל להופיע בהופעות לגברים בלבד במסגרת קומזיצים לבני ישיבות, בהשפעת אחד המפיקים שלו, שלום וגשל, זכו ההופעות הללו להסכמה של יו"ר "משמרת הקודש והחינוך" מרדכי בלוי.
בינואר 2017 התייחס בביקורתיות לנשיא ארצות הברית היוצא ברק אובמה בהופעה בירושלים וכינה אותו "כושי". דבריו עוררו הדים ודווחו בעיתונים מרכזיים בארצות הברית.
שירים הנושאים מסרים פוליטיים
יש משיריו של בן דוד הנושאים מסרים פוליטיים. ב-1984 הוציא אלבום הנקרא בעברית ”סימן טוב“ אך באנגלית פורסם בשם "Hold on" (החזק מעמד) על שם שיר הנושא, שנכתב על אסיר ציון נתן שרנסקי.
גוגל פיננסים
גוגל פיננסים (באנגלית: Google Finance) הוא אתר אינטרנט המתמקד בחדשות עסקיות ובמידע פיננסי השייך לחברת גוגל.
מאיר כהנא
ראשית חייו בארצות הברית
בנעוריו היה פעיל בתנועות הנוער בית"ר ובני עקיבא. הוא ערך את עלון בית"ר ושימש ראש מחוז ברוקלין בבית"ר, ולאחר מכן ראש קן בני עקיבא בברייטון ומזכיר מחוז ניו יורק. ב-1956 נשא לאשה את ליבי בלום, ונולדו להם ארבעה ילדים. בשנת 1958, כחודש לאחר הולדת בתו הבכורה, נסע לישראל לחפש מקום עבודה ומגורים על מנת לעלות לישראל עם משפחתו הצעירה. כעבור שלושה חודשים חזר לארצות הברית.
גוגל פיננסים
היסטוריה
"גוגל פיננסים" הושק לראשונה על ידי גוגל ב-21 במרץ 2006. האתר הציג חדשות ניהוליות של חברות שונות, וכן חדשות כלכליות שונות. בנוסף על כך, האתר הציג מידע על מניות ומחירן, בהתבסס על אדובי פלאש. האתר גם הכיל כתבות מגוגל חדשות על תאגידים שונים, אם כי חלק מן הקישורים לא עבדו ולעיתים קרובות הכתבות נחשבו ללא אמינות.
מאיר כהנא
ראשית חייו בארצות הברית
בהספדו של הראשון לציון הרב מרדכי אליהו על הרב כהנא, סיפר על גדלותו בתורה של הרב כהנא, על פעילות החסד שעסק בה במקביל לעיסוקיו הציבוריים, ועל נשים עגונות שהצליח להציל בזכות עזרתו של כהנא.
טענות לתקופה כסוכן FBI
כתבות שפורסמו בארצות הברית, טענו כי כהנא היה סוכן סמוי של ה-FBI במשך מספר שנים באמצע שנות השישים. הוא גויס במסגרת מאמצי ה-FBI לחדור לתוך התנועות הפועלות נגד מלחמת וייטנאם, וניתן לו השם הבדוי "מייקל קינג". על פי סיפור הכיסוי שלו היה הרב כהנא עיתונאי נוצרי-פרסביטריאני, שליח שירות הידיעות הדרום-אפריקאי. הוא חדר לתנועת הימין הקיצוני האנטישמית אגודת ג'ון בירץ', פעל בה במשך כשלוש שנים וגילה את מקורות המימון שלה. כמו כן הקים ארגון למען השתתפות ארצות הברית במלחמת וייטנאם.
לטענת העיתונאים האמריקאים מייקל קאופמן וריצ'רד סברו, בזמן שעבד כהנא עבור ה-FBI הוא ניהל רומן עם דוגמנית לא-יהודיה בשם גלוריה דארגאניו. בנוסף נטען שבשנת 1966 הוא נפרד ממנה וסיפר לה כי הוא נשוי ואב לשני ילדים ובעקבות כך היא התאבדה בקפיצה מגשר. בשנת 1968 הוא הקים על שמה את "קרן אסטל דונה אוונס" (השם שהיא השתמשה בו בקריירת הדוגמנות שלה). הרב כהנא הכחיש את הקשר.
הליגה להגנה יהודית והמאבק למען יהודי ברית המועצות
בשנת 1968 ייסד את הליגה להגנה יהודית (JDL), תנועה יהודית-אמריקאית מיליטנטית, כדי להגן על יהודים קשישים ועניים שהתגוררו בארצות הברית וסבלו שם מאנטישמיות. הוא ארגן צעירים יהודים, שבדרך כלל היו מנותקים מהיהדות, החדיר בהם גאווה יהודית ואימן אותם להתגונן ולהגן על יהודים מפני התקפות אנטישמיות. לצורך זה היה בקשר עם משפחת המאפיה קולומבו, ואף עמד ליד ראש המשפחה, ג'ו קולומבו, כאשר זה נרצח על ידי אנשי משפחת גאלו. כהנא אישר את הפרטים בראיון שנתן למגזין "פלייבוי" בשנת 1972. ה-FBI עקב אחר פעילותו בארגון. בשנת 1971 התנהלו כנגדו מספר משפטים: הוא הורשע בהפרת סדר במהלך הפגנה נגד המשלחת הסובייטית ב-1969, וקיבל קנס. בחודש מרץ נעצר יחד עם עוד אלף יהודים, בהפגנה בוושינגטון למען מסורבי העלייה, בחודש אפריל נעצר בהפגנה סוערת מול בניין המשלחת העיראקית לאו"ם במנהטן, בשל ידיעות על מעצרם של שלושים ושמונה יהודים בעיראק והחשש כי יוצאו להורג, הוא הואשם בהתפרעות חמורה, אך לבסוף זוכה מכל אשמה. הוא הורשע בקשר לייצור חומרי נפץ בלי רישיון, כהדגמה בפני חניכים בקורס של הליגה להגנה יהודית. כשנשאל האם ישתמש בחומרי נפץ נגד מטרות סובייטיות, ענה שלא יהסס מפני שברית המועצות היא רודנות שלא מאפשרת שום צורה של מחאה. השופט קבע כי לא הוכח שפעולותיו של כהנא הביאו לפגיעה פיזית וגזר עליו 5 שנות מאסר על תנאי וקנס בסך 5,000 דולר.