cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מארן מיינרט
כשחקנית
הטורניר הבינלאומי האחרון של מיינרט עם נבחרת גרמניה היה גביע העולם שנערך ב-2003. בטורניר עצמו, הייתה מיינרט אחת משחקניות המפתח של גרמניה - היא פתחה בכל ששת משחקיה של הנבחרת, כבשה ארבעה שערים ואף זכתה בפרס כדור הארד, המוענק לשחקנית השלישית בטיבה במונדיאל. בשלב הבתים היא כבשה צמד נגד ארגנטינה, ובחצי הגמר הוסיפה עוד אחד בניצחון על ארצות הברית. במשחק הגמר, מול 26,137 צופים בהום דיפו סנטר, פגשו הגרמניות את נבחרת שוודיה. מיינרט כבשה את שער השוויון בדקה ב-46, שהוביל את המשחק להארכה. בדקה ה-98, כבשה ניה קונזר את שער הזהב לזכות הגרמניות, שקטפו את גביע העולם בפעם הראשונה בתולדותיהן. בסוף הטורניר ולאחר 92 הופעות בנבחרת, הודיעה מיינרט על פרישתה ממשחק פעיל.
כמאמנת
ביולי 2005, מונתה מיינרט למאמנת הנשים של נבחרת גרמניה עד גיל 19 ושל נבחרת גרמניה עד גיל 20. הזכייה הראשונה שלה בטורניר גדול הייתה באליפות אירופה בכדורגל נשים עד גיל 19 שנערכה בשנת 2006 בשווייץ. בגמר, בכיכובן של נדין קסלר ופטמירה באיירמאיי, ניצחו הגרמניות 0-3 את נבחרת צרפת. שנה לאחר מכן, קטפו שוב הגרמניות את התואר, לאחר ניצחון 0-2 על אנגליה.
בקיץ 2010, זכתה מיינרט עם הנבחרת באליפות העולם עד גיל 20 שהתקיימה בגרמניה. במהלך הטורניר, הגרמניות לא איבדו אפילו נקודה אחת, ובגמר גברו 0-2 על ניגריה. שנה אחר כך, באליפות אירופה עד גיל 19 שנערכה באיטליה, הביסה גרמניה 1-8 את נורווגיה וזכתה בטורניר בפעם השישית בתולדותיה.
בשנת 2014, בטורניר שהתקיים בקנדה, שיחזרו גרמניה וניגריה את גמר אליפות העולם שנערכה ארבע שנים לפני כן. גם הפעם גברו הגרמניות על ניגריה (0-1), והשתוו לארצות הברית עם שלוש זכיות באליפות העולם עד גיל 20. היה זה התואר הגדול החמישי של מיינרט כמאמנת הנבחרות הצעירות של גרמניה.
מגדל אחמד עבד א-רחים אל-עטאר
מגדל אחמד עבד א-רחים אל-עטאר (בערבית: برج أحمد عبد الرحيم العطار) הוא גורד שחקים בדובאי, איחוד האמירויות הערביות. הוא ממוקם על דרך E11.
המבנה
גובהו של הבניין הוא 342 מטרים (1,122 רגל) והוא כולל 78 קומות מתוכן 76 קומות עליות ו-2 קומות תת-קרקעיות. בניית הבניין החלה בשנת 2005.
אל-עטאר נכסים שיווקה ומכרה נכסים רבים בדובאי בעשור האחרון; למרות זאת, הם לא סיימו את רוב הפרויקטים שהם החלו לבנות. חלק מהפרויקטים שלהם דוגמת מגדלי טורונטו ומגדל ונקובר בוטלו לאחרונה על ידי ה - RERA. הם נתבעו על ידי משקיעים רבים שאיבדו את כספם. בין הפרויקטים שנבנו על ידי הקבוצה: lobal Point, Polaris Poladio .Skyscraper, Toronto tower Vancouver Tower, Vue De Lac, Vista De Lago.
בנצי מושל
בן ציון (בנצי) מושל (נולד ב-31 ביולי 1993) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת החלוץ בהפועל רמת גן.
קריירה
מושל התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מועדון ספורט אשדוד, וב-18 בפברואר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בהפסד 0–1 למכבי נתניה. עד לסיום העונה הוא הספיק לערוך בסך הכל שש הופעות בליגת העל, ובעונת 2012/2013 ערך 13 הופעות ובמקביל המשיך לשחק גם בקבוצת הנוער. ב-1 באפריל 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, במשחק מול בית"ר ירושלים שהסתיים בתיקו 2–2.
בעונת 2013/2014 הפך מושל לשחקן סגל קבוע בקבוצה הבוגרת, וכבש שלושה שערי ליגה ב-24 הופעות. בתחילת עונת 2014/2015 נפצע, וחזר לשחק רק באמצע העונה. בתום העונה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית, לאחר שסיימה במקום האחרון בטבלה, אך לאחר עונה אחת העפיל עם הקבוצה בחזרה לליגת העל.
מבוקש (סדרת טלוויזיה)
מבוקש (במקור: Person of Interest) היא סדרת דרמה המשכית מז'אנר הפשע ששודרה ברשת CBS מאז 22 בספטמבר 2011 ועד ל-21 ביוני 2016. את הסדרה יצר ג'ונתן נולאן והיא מתמקדת בסוכן CIA לשעבר (ג'יימס קאביזל) שמגויס בידי מולטי-מיליונר מסתורי (מייקל אמרסון) כדי למנוע מפשעים אלימים להתרחש בעיר ניו יורק.
הסדרה משודרת בישראל בערוץ yes Action.
העונה הראשונה (23 פרקים)
הסדרה עוסקת בג'ון ריס, סוכן חשאי שביצע עבור ה-CIA פעולות סודיות ואף חיסולים. בעת פיגועי 11 בספטמבר שהה עם חברתו ג'סיקה במלון במקסיקו. ג'ון החליט להתגייס שוב לצבא. לאחר מספר שנים חזר לחיים האזרחים אך אז גילה שחברתו נישאה לאחר, אשר רצח אותה כמה שנים מאוחר יותר. בעקבות כך נכנס ג'ון לדיכאון והתמכר לאלכוהול.
מצבו נודע להרולד פינץ' - מילארדר ומתכנת על, שבנה לממשל האמריקאי בעקבות אירועי ה-11 בספטמבר מכונת ריגול מיוחדת המסוגלת לזהות איומי טרור. אך המכונה זיהתה גם מעשי טרור וגם פשעים פלילים אלימים אחרים. בעקבות כך תכנת פינץ' את המכונה להרכיב רשימת 'רלוונטיים' - איומי טרור, ו'לא רלוונטיים' - פשעים פלילים אלימים אחרים. רשימת ה'לא רלוונטיים' נמחקת מדי חצות על ידי המכונה. הרולד נזקק לג'ון לשם התערבות במעשי הרצח ומניעתם.
לאחר כמה פעולות מוצלחות של השניים, משטרת ניו יורק החליטה לרדוף אותם, בעיקר את ג'ון שהיה מוכר להם בשם 'האיש בחליפה'. הבלשית קרטר (טראג'י פ. הנסון) ושותפה הבלש ליונל פוסקו (קווין צ'אפמן) עסקו ברדיפה אחר שני פורעי החוק. לאחר מקרה בו הציל ג'ון את בנה של הבלשית קרטר מידי ראש מאפיה בשם אליאס, היא החלה לעזור לשניים בעיקר במידע משטרתי ובגיבוי טקטי. לאורך כל עונתה הראשונה של הסדרה, הבלשית לא ידעה שגם שותפה פוסקו עוזר להרולד ולג'ון.
העונה השנייה (22 פרקים)
לאחר שהרולד נחטף בסוף עונה 1 בידי 'פסיכולוגית' שהתבררה מאוחר יותר בכינוי רוט, פתח שותפו ג'ון ריס בחיפושים אחריו. במהלך הפרקים הראשונים ניכר המבנה המיוחד שבאמצעותו קיבלו השניים מספרי ביטוח לאומי: המכונה, שמשתמשת בכל מצלמה או סמארטפון בשעה שמזהה איום כלשהו, משגרת אל הרולד פינץ' מספר ביטוח לאומי באמצעות טלפון ציבורי הקרוב אליו.
ארגוני ביון זרים, בעיקר של סין, שמו להם למטרה להדביק את 'המכונה' בווירוס האמור לתת להם שליטה במידע. בעזרת רוט, שבינתיים התבררה מטרתה לשחרר את המכונה משליטה, עוצרים פינץ', ריס ושו (שרה שאהי) את התפשטות הווירוס. אך במהלך הדברים התברר, שהמקום שבו אמורות לשכון חוות השרתים שמאחסנות את המידע מהמכונה - ריק. בעקבות כך, נכנסה רוט להלם ואושפזה במוסד לחולי נפש.
העונה השלישית (23 פרקים)
עקב שתילת הווירוס במכונה, בסוף העונה השנייה, נאצלה המכונה לבצע תהליך אתחול שבסופו תעניק את השליטה למכונה, לאדם שיענה לצלצול טלפון ציבורי הקרוב אליו. בסופו של דבר קיבלו הממשלה, ריס ורוט גישה למכונה. במהלך העונה השלישית מתגלה שהמכונה מעניקה לרוט הוראות באמצעות טלפונים, אגב כך, הצליחה רוט להימלט במבצע מורכב מהמוסד שבו שהתה.
למרות שהבלשית קרטר הורדה מדרגת 'בלש' לדרגת שוטר, המשיכה לסייע לפעילות ההצלה של הצוות - פינץ', ריס ושו. אגב כך, הצליחה למוטט את ארגון השוטרים המושחתים במשטרת ניו יורק, דבר שגרם להירצחה בידי ראש הארגון.
השפעת פרשיית ההאזנות בסדרה גרמה לכך שיכנס לזירה ארגון חדש, 'על המשמר' שמו. מטרתו היא השגת גישה אל המכונה וחשיפת פעילות ההאזנות הבלתי חוקית. לאחרי שביצע הארגון מספר פעולות טרור אלימות שבמהלכם ניסה להשיג שליטה ל'מכונה' שנייה, המתופעלת על ידי חברת 'דסימה טכנולוגיות' שהיא מתופעלת על ידי ארגון הביון של סין, וגרם לכך שהתפרסמו בציבור מסמכים סודיים של הסוכנות לביטחון לאומי המעידים על קיום המכונה, קיים 'משפט' תחת איומי נשק לראשי NSA, ולפינץ'. לאחרי שפינץ' התוודה בפניו שהוא בנה את המכונה, התגלה שהמממנים של פעילות הארגון 'על המשמר' הם הסינים, הרוצים להכריח את הממשל לסגור את פעילות המכונה, אך להשתמש במכונה השנייה-'השומרוני' שבשליטתם. העונה מסתיימת בכך שהצוות של פינץ', הכולל כעת את שו, ריס ורוט, נאלץ לרדת למחתרת מאימת המכונה 'השומרוני' שבבעלות חברת הקש הסינית 'דסימה טכנולוגיות' שתוכנתה, בין השאר, לחפש אחריהם. רוט החדירה לחוות שרתים של מכונת ה'שומרוני' שרת המתוכנת באופן יחידני על ידה, פינץ' וצוותו הוצאו מרשימת המבוקשים. כך הצליחו להימלט למקום לא ידוע, בינתיים.
העונה הרביעית (22 פרקים)
פורמט הסדרה משתנה בעונה זו, בעת שמכונת ה'שומרוני' המתופעלת על ידי חברת 'דסימה טכנולוגיות', שבסיוע סנאטור מושחת הצליחה להיכנס לשירות ה-CIA, מתוך מטרה להתערב לא רק בענייני ביטחון לאומי, אלא באיסוף מידע בסדר גודל בלתי נתפס על אזרחי ארצות הברית, מחפשת כל העת אחר פינץ' וצוותו. עקב כך, יצרה המכונה המקורית, זהויות חדשות לכל אחד מן הצוות. עונה זו מתאפיינת בשינוי הקיצוני באופן הפעילות וההצלה של פינץ', ריס ושו, המתבטא במחסור במזומנים, בנשק, ובמקומות מסתור שאינם מכוסים דיגיטלית על ידי מכונת ה'שומרוני'. למרות הקשיים הרבים מצליח פינץ' בסיוע המכונה, לסדר תקשורת חילופית, שאינה נתונה לריגול על ידי 'שומרוני'.
במהלך הפרקים הראשונים נחשף כוחה העצום של מכונת השומרוני, בכך שמסוגלת לזייף את הבחירות לראשות הערים, לבחור מתכנתים עלומים שיעבדו עבורה, לשבש את פעילות הבורסה ובכך להפגין את כוחה הדיגיטלי מול המכונה הוותיקה של פינץ'. בין השאר מתברר, שאמנם מכונת ה'שומרוני' מעבירה מידע לגורמי הביון, אך משאירה לא מעט קצוות פתוחים בכוונה תחילה, תוך זילזול בחיי אדם ובמוסריות. בין לבין, ארגון הפשע המרכזי בניו יורק, תחת שליטתו של אליאס, מתמודד עם כניסתו של שחקן חדש לזירה - ארגון פשע אלים חסר גבולות בראשותו של ברנש בשם דומיניק, הסוחר בין השאר במטולי רובים אימתנים. פינץ' וצוותו מסייעים לאליאס להחזיר את שליטתו בארגונו.
לאחר מספר חיכוכים בין צוותו של פינץ' לצוותי המתנקשים של 'דסימה טכנולוגיות' הוכרז על מעין מלחמה בין המכונות, באמצעות רוט המייצגת את המכונה, ומנגד ילד גאון מחשבים עם תקשורת ישירה ל'שומרוני'. לאחר מספר אירועים קיצונים בהם הפילה מכונת ה'שומרוני' את בורסת ניו יורק, וכן מערכות שליטה ובקרה אחרות בעיר, צוותו של פינץ' החזיר מלחמה באמצעות גישה פיזית לשרתי בורסת ניו יורק, והחדרת תוכנה המנטרלת את גישת 'שומרוני'. הפעולה הצליחה, אך שו נפגעה בקרב, ויש חשש כבד לחייה. בפרקים הבאים מנסים ג'ון ריס בסיועה הצמוד של רוט למצוא בדל מידע. לאחר זמן מתברר ששו חיה ומוחזקת בידי דסימה טכנולוגיות. (שרה שאהי סיפרה בריאיון שהוציאו אותה מהקאסט עקב הריונה).
במבצע מורכב, מנסה פינץ' וצוותו למצוא את שו בעזרת המכונה. במאמץ רב איתרה המכונה את שו בתוך מבנה בית חולים פסיכיאטרי. הצוות פורץ לבנין ומגלה שהמקום משמש כמרכז העצבים של מערכת 'השומרוני', וקצה החוט שהיה להם בנוגע למיקומה של שו הוא מלכודת מצד גריר - מנהל מערכת השומרוני, במטרה לאיים על המכונה למסור את מיקומה למערכת ה'שומרוני', בתמורה לחייה של רוט. בסופו של דבר המכונה נכנעת ומסגירה את מיקומה. מתברר שהמכונה העבירה את עצמה בסוף העונה השנייה, מחוות השרתים המסורבלות, לשימוש בתילי הנחושת של מערכות החשמל העירוניות. פינץ' בסיועה של רוט, מצליחים לכווץ את קוד המקור של המכונה הגוססת, ולצרובו על גבי מזוודת מלאה ברכיבי זיכרון נדיף (RAM). ניצחונה של שומרוני במערכה מאלץ את הצוות לרדת למחתרת שוב.
במקביל למאבק ב'שומרוני', מסייעים ג'ון והבלש פוסקו למאבקו המתחדש של ראש המאפיה אליאס במאפיה הצעירה המתחרה בראשותו של דומיניק. בסצנת סיום העונה, מערכת השומרוני מחסלת את שני ראשי המאפיות, מתוך מטרה להראות ל'בקרה' על העדיפות של 'שומרוני' על פני המכונה.
העונה החמישית
על פי הודעת רשת CBS, אושרה עונה חמישית לסדרה, בת 13 פרקים בלבד. עונה זו עלתה לשידור ב-3 במאי 2016 במתכונת של שני פרקים לשבוע.
Loyalty
Loyalty (בעברית: נאמנות) הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפר האמריקאי קנדריק לאמאר. הוא פורסם כשיר השישי ברשימת הרצועות מתוך אלבום האולפן הרביעי שלו Damn, ב-14 באפריל 2017 ולאחר מכן נשלח לרדיו ב-20 ביוני 2017 בתור הסינגל השלישי מתוך האלבום. יחד עם הראפר, משתתפת בשיר הזמרת הברבדית ריהאנה בתור אמנית הסולו. השיר נכתב על ידי לאמאר, נ. קוביי, מארק ספירס, ואחרים. השיר מכיל סימפול מתוך השיר "24K Magic" של ברונו מארס.
השיר היה מועמד בקטגוריות "שיתוף הפעולה הטוב ביותר בשיר ראפ" בטקס פרסי גראמי ה-60.
ביקורות
מגזין קומפלקס כינה את השיר "רצועה בולטת" מתוך השירים העיקריים שבאלבום. כתב המגזין דה פידר, ג'ייסון פרהאם תיאר את השיר "חרדה, מטורף, ועקשן להפליא בזכות עצמו" ו-"חלקים שווים של פופ, פאנק, וקטעי ראפ מהורהר". כתב המגזין נשר, פרנק גואן הסביר כי נהנה מההאזנה לשיר, במיוחד מהחלקים של ריהאנה, ואמר "אמנם רק שמונה ברים, ושורות הראפ של ריהאנה שוטפות כפי שהן קצרות, מהירות ומהוות דימוי לסיור בלתי רשמי של ההישגים שלה".
אתר ראפ אפ, תיאר את השיר את השיר: "רצועה בולטת שמותירה ל'קונג פו קני' ו'באד גירל רירי' להתייחס לנאמנות במגוון של זוויות".
וידאו קליפ
הקליפ של השיר פורסם בערוץ ה-Vevo של לאמאר ביוטיוב ב-28 ביולי 2017. הוא הופק ובוים על ידי דייב מאיירס וכולל הופעה בהשתתפות זמרת האורח ריהאנה.
BlackBerry Tablet OS
BlackBerry Tablet OS היא מערכת הפעלה של חברת בלקברי (לשעבר RIM) המיועדת למכשירי ה-BlackBerry PlayBook של החברה. מערכת ההפעלה מבוססת QNX ומעוצבת להריץ אדובי אייר ואפליקציות BlackBerry WebWorks.
אבינו מלכנו (משה גרשוני)
"אבינו מלכנו" (1984) היא סדרה בת ארבעה הדפסים מאת האמן הישראלי משה גרשוני.
תיאור
ברוב ציורי ורישומי הרקפות של גרשוני מאותה עת הרקפות משרטטות בקו מגומגם או חלש. כאן, לעומתן, הן מתוארות כצללית מלאה וברורה. איתמר לוי במאמרו (1986) אודות עבודות יצירות גרשוני, תיאר את סגנון הציור של הרקפות בהדפס זה כסמלי וכמאזכר יצירות אומנות ואמנות עממיות כגון רישומי דיו ישראליים ומגזרות נייר.
העבודות הוצגו לראשונה בתערוכה "גרשוני בסדנת ההדפס ירושלים" (1984) שהתקיימה בסדנה. ההדפס הראשון (DR.381) נמצא באוסף מוזיאון תל אביב לאמנות ואילו ההדפס השני (DR.382) נמצא באוספים שונים כגון אוסף מוזיאון תל אביב, מוזיאון ישראל ומוזיאון חיפה לאמנות.
המחאות בנוגע לזכויות להט"ב ברוסיה בעקבות משחקי החורף 2014
בעקבות ההכנות לאולימפיאדת החורף 2014 שהתקיימה בסוצ'י שברוסיה, עלו מחאות וקמפיינים בינלאומיים רבים סביב הנושא של זכויות להט"ב ברוסיה. הדאגות לספורטאים ופעילי זכויות הלהט"ב במהלך המשחקים החלו כבר במרץ 2012, כששופט רוסי חסם את הקמת בית הגאווה בסוצ'י (מקום זמני ייעודי המארח ספורטאיי להט"ב, מתנדבים ומבקרים המשתתפים באולימפיאדה או באירועי ספורט בינלאומיים אחרים בעיר המארחת), וקבע כי "תעמולה של יחסים לא מסורתיים תערער את ביטחונה של החברה הרוסית וכי היא "מתנגשת עם המוסר הציבורי" ומדיניות המדינה בתחום "האימהות המשפחתית והגנה על ילדות".
אולם, מרבית המחאות התמקדו בעיקר סביב חקיקת החוק נגד תעמולה הומוסקסואלית אשר נחקק ביוני 2013 על ידי הדומה האוסר על "תעמולה הומוסקסואלית" והצגת אנשי ותכני להט"ב בתקשורת, במדיה ובציבור אשר הוביל לעלייה באלימות כנגד אנשי להט"ב, וגרם למעצרם של מפגינים רבים אשר תמכו בזכויות להט"ב בפומבי.
ההשלכות של חוק התעמולה על אולימפיאדת החורף הקרובה היו חשש גדול בקרב הספורטאים והתקשורת המערבית, שכן האמנה האולימפית מכילה איסור במפורש על כל צורות האפליה למיניהן כולל נטייה מינית וזהות מגדרית. לחץ בינלאומי מוקדם הופעל כדי לחייב את הוועד האולימפי הבינלאומי (IOC) להעביר את האולימפיאדה למדינה אחרת, כמו כן לחץ על נותני החסות האולימפיים שינקטו עמדה לשוויון עבור אנשי להט"ב בפרט לספורטאים. במקביל לקריאות להחרים את האולימפיאדה לפני במהלך ואחרי המשחקים יצאו גם מארגונים וקבוצות שונות ומספר ספורטאים אולימפיים יצאו מהארון כמחאה נגד החוק. לפני קיום המשחקים, הופעל לחץ דומה גם על נותני החסות האולימפיים הגדולים, וכמה שאינם אשר הצהירו בפומבי בעודם תומכים בזכויות הלהט"ב. מספר פוליטיקאים לאומיים סירבו להשתתף במשחקים לאחר חקיקת חוק התעמולה, בעוד שאחרים הצהירו כי מעט מאוד מנהיגים משתתפים בדרך כלל במשחקי החורף מאחר שהם אינם "אירוע בו חובה להשתתף".
מישל טור
מישל טור (בצרפתית: Michèle Torr; נולדה ב-7 באפריל 1947) היא זמרת צרפתייה.
ביוגרפיה
טור נולדה בווקלוז.
ב-1962 זכתה בתחרות שירה ששרה שיר של אדית פיאף.
ב-1963 קיבלה חוזה עם חברת הקלטות והופיעה באולם הקונצרטים אולימפיה.
ב-1964 יצא האלבום שלה "Dans mes bras oublie ta peine" שכלל מספר שירים שהרבו להתנגן ברדיו, מלבד שירים מקוריים שלה האלבום הכיל מספר גרסאות בצרפתית של שירים באנגלית.
היא הוזמנה לייצג את לוקסמבורג באירוויזיון 1966 עם השיר "Ce soir je t'attendais" שדורג במקום ה-11.
ב-1970 הגישה שני שירים למיונים עבור ייצוג צרפת באירוויזיון אך הם לא נבחרו להשתתף בגמר הקדם הלאומי.
באירוויזיון 1977 היא ייצגה את מונקו עם השיר "Une petite française" והייתה במקום הרביעי.
ב-1980 אלבום מהופעתה החיה באולימפיה נמכר ב-200,000 עותקים.
ב-2008 הוציאה את האלבום "Ces années-là".
ב-2016 קיבלה את עיטור מסדר הכבוד מסדר האמנויות והספרות
ארנסט וסלסטין
ארנסט וסלסטין (בצרפתית: Ernest et Célestine) הוא סרט דרמה קומית בהנפשה קלאסית מ-2012. הסרט בוים על ידי סטפן אוביאר, וינסן פאטאר ובנז'מן רנה, הופק על ידי דידייה ברונר, אנרי מגלון ווינסן טבייה, ונכתב על ידי דניאל פנק, בהתבסס על סדרת ספרים בעלת שם זהה.
הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים של קנזס, ב-23 במאי 2012, ולאחר מכן הוא הופץ להקרנות מסחריות בצרפת ובבלגיה, ב-12 בדצמבר 2012 וב-19 בדצמבר 2012, בהתאמה. בישראל הסרט לא הופץ להקרנות מסחריות, ושודר בערוץ "Yes 5" של חברת הכבלים Yes, שש פעמים בלבד.
תקציר העלילה
סלסטין היא עכברה יתומה צעירה שחולמת להיות ציירת, אם כי הסובבים אותה מעוניינים שהיא תהיה רופאת שיניים, המקצוע אותו מרבית העכברים לומדים. בלילות, אחת מהאומנות בבית היתומים מספרת לעכברים על דובים, על כך שהם גדולים ורעים ורוצים לאכול את כל העכברים.
יום אחד, יוצאת סלסטין ללקט שיני חלב של דובים הפזורים ביער עבור המרפאה שלה, והיא פוגשת בארנסט, דב גדול ממדים שנראה מפחיד, אם כי הוא למעשה נחמד מאוד. ארנסט מספר לסלסטין כי הדובים פוחדים מעכברים, וארנסט מספר לה כי כך גם ההפך.
בין ארנסט וסלסטין מתפתחת חברות מיוחדת, אותה הם מנסים להסתיר מהסובבים אותם, מכיוון שאלו פוחדים מאלו.
ביקורת
"ארנסט וסלסטין" זכה לביקורות חיוביות מצד מבקרים. באתר "Rotten Tomatoes" קיבל הסרט ציון של 97 מתוך 100, בהתבסס על 75 ביקורות (73 "טריות" ו-2 "רקובות"). באתר "Metacritic" קיבל הסרט ציון של 86 מתוך 100, בהתבסס על 22 ביקורות (21 חיוביות ואחת שלילית). אנדרו צ'אן מקהילת מבקרי הקולנוע של אוסטרליה ביקר את הסרט לחיוב, וכתב עליו כי הוא. גלן קני מפורטל האינטרנט "msn" ביקר את הסרט לחיוב גם הוא, נתן לו ½3 כוכבים מתוך 4, שיבח אותו למסרים החיוביים על ידידות שהעביר, וכתב עליו כי הוא.
פרסים ומועמדויות
בנוסף לביקורות החיוביות לו הסרט זכה, הוא גם הועמד לזכייה בפרסים רבים.
הסרט הועמד לפרס הסרט המונפש ביותר בטקס פרסי האוסקר ה-86, אך הפסיד ל"לשבור את הקרח". בנוסף, בטקס פרסי אנני ה-41 הסרט הועמד לפרס הסרט הטוב ביותר, פרס התסריט הטוב ביותר ולעוד כמה, אך לא זכה באף אחד מהם. הסרט גם הועמד לפרס הסרט הטוב ביותר במפסטיבל סרטי ההנפשה הבינלאומי אנסי, אך גם שם לא זכה.
פרס גראמי לאלבום ה-R&B הטוב ביותר
פרס הגראמי לאלבום ה-R&B הטוב ביותר הוא פרס המוענק בטקס פרסי הגראמי, טקס שהוקם בשנת 1958 ונקרא במקור פרסי הגרמופון ליצירות איכותיות באלבומים בז'אנר מוזיקת ה-R&B.
על פי מדריך תיאור הקטגוריות לטקס פרסי הגראמי ה-54, הפרס ניתן לאלבומים "המכילים לפחות 51% זמן נגינה של רצועות R&B ווקאליות עכשוויות שהוקלטו לאחרונה" שעשויים גם "לשלב אלמנטים של הפקה השייכים למוזיקת ראפ".
מ-2003 עד 2011, נוצרה קטגוריה נפרדת, אלבום ה-R&B העכשווי הטוב ביותר, המיועד לאלבומי R&B עם עיצובים מודרניים של היפ-הופ, בעוד שמוזיקת R&B מסורתית יותר ופחות בסגנון אלקטרוני עדיין נכנסה לקטגוריית אלבום ה-R&B הטוב ביותר. לאחר שנת 2011, הופסקה קטגוריית אלבום ה-R&B העכשווי הטוב ביותר והקלטות שהיו בעבר תחת קטגוריה זו הועברו חזרה לקטגוריית אלבום ה-R&B הטוב ביותר. זה היה חלק משינוי גדול של קטגוריות פרס הגראמי. בשנת 2020, הופיעה לראשונה קטגוריית אחות בשם אלבום ה-R&B המתקדם הטוב ביותר.
הפרס ניתן לאמן, המפיק והמהנדס/מיקסר, בתנאי שהם יצרו לפחות 50% מזמן ההשמעה באלבום. מפיק או מהנדס שאחראים על פחות מ-50% מהרצועות, כמו גם המהנדס המאסטר, יכולים להגיש בקשה לקבלת תעודת זוכים.
אלישה קיז וג'ון לג'נד הם שיאני הזכיות בקטגוריה זו עם שלושה ניצחונות. להקהה-R&B האמריקאית, TLC והזמר דיאנג'לו זכו בפרס פעמיים. מרי ג'יי בלייג' מחזיקה בשיא המועמדויות, עם חמש בסך הכל. בשנת 2015, הזמר הנורווגי ברן/הופט הפך לאמן הלא אמריקאי הראשון שהיה מועמד.
הפיגוע במפגש השרון ג'מיל בהרצליה
הפיגוע במפגש השרון ג'מיל בהרצליה היה פיגוע התאבדות שנערך ב-11 ביוני 2002 במסעדה בהרצליה, ובו נרצחה נערה אחת ונפצעו 15 אנשים.
הפיגוע
ב-11 ביוני 2002, בשעה 19:45 בערך, הגיע מחבל מתאבד פלסטיני למסעדת מפגש השרון ג'מיל שברחוב סוקולוב בהרצליה המחבל ביקש כוס מים ואז הפעיל מטען צינור קטן שנשא על גופו, במסעדה ישבו כ-30 אנשים. הפיצוץ גרם למותה של נערה, הדר הרשקוביץ, ולפציעה של 15 אנשים. אחד מעובדי ההצלה טען כי למחבל היה מטען צינור נוסף, שלא התפוצץ. לפי הרשויות, המטען היה מלא במסמרים ובמסבים כדוריים.
תגובות
בעקבות הפיגוע הגישה ישראל תלונה למועצת הביטחון של האו"ם בטענה שמתרחש מסע טרור פלסטיני נגד אזרחים ישראלים.
גדודי חללי אל-אקצא, הזרוע הצבאית של פת"ח קיבל אחריות על פיגוע הטרור. הדובר של הארגון דיווח כי המחבל הוא פלסטיני בן 30 בשם עומאר זאיידה שגר בכפר הפלסטיני מאדמא שבגדה המערבית.
הרשות הפלסטינית פרסמה הודעה רשמית בה גינתה את הפיגוע, בהודעה נאמר "הרשות הפלסטינית הנתונה עם העם הפלסטיני במצור אכזרי, מגנה התקפות נגד אזרחים בתוך ישראל. פיגועים כמו הערב פועלים לטובת ישראל, ונותנים לה הזדמנות להמשיך בפשעיה."
Bed (שיר של ניקי מינאז')
השיר הגיע למקום ה-42 במצעד האמריקאי בילבורד הוט 100, והגיע לטופ 20 במצעדים ברחבי העולם כגון: אוסטרליה, סקוטלנד ובריטניה.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי ניקי מינאז' ביחד עם סופה דופס והופק על ידי סופה דופס גם כן. איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי העניק לשיר את תואר הזהב, על מכירות של למעלה מ-500,000 עותקים במדינה, תוך שאיגוד תעשיית ההקלטות האוסטרלי העניק לו את תואר הזהב גם כן.
ב-29 ביוני 2018, נשלח השיר לרדיו השירים העכשוויים שבאיטליה, שם יצא כסינגל.
גידי שפרוט
גידי (גידיש) שפרוט (נולד ב-24 במרץ 1976) הוא עיתונאי ושדרן רדיו ישראלי.
ביוגרפיה
שפרוט נולד בכפר הנוער הדסים להורים עובדי המקום. כשהיה בן שנתיים עברה משפחתו לגור במכללת בית ברל, שם התחנך ולמד בתיכון המקיף האזורי ע"ש "עמי אסף" במגמת אומנות. עם סיום לימודיו הצטרף לשורותיו של "גרעין עודד", התגורר במושב נתיב העשרה ועסק בפעילות קידום נוער בתחומי המועצה האזורית חוף אשקלון. ב-1995 התגייס לגלי צה"ל.
בין השנים 2004-1998 פיתח ושידר את תוכנית הלילה "שתיקת הכבישים" בתחנת הרדיו גלגלצ. כמו כן שידר תוכניות צהריים בגלי צה"ל, ופיתח את השעשועון "המשחק שלא נגמר" ששודר בלילות שבת בגלי צה"ל ובגלגלצ. מ-2006 הגיש שפרוט בגלגלצ את התוכנית היומית "נעים", וב-2011 עבר להגשת התוכנית "הצתה מאוחרת" בתחנה זו. בנוסף, הוא כותב במגזין בלייזר ובמוסף "24 שעות" של ידיעות אחרונות, משמש כקריין פרסומות של מספר חברות, ומפתח פורמטים לטלוויזיה.
דייוויד לנדס
דייוויד לנדס (באנגלית: David Saul Landes, 29 באפריל 1924 – 17 באוגוסט 2013) היה כלכלן, היסטוריון וסופר יהודי-אמריקאי, נאו-קונסרבטיבי, פרופסור לכלכלה ולהיסטוריה באוניברסיטת הרווארד, מחבר מספר ספרים רבי השפעה בתחום הכלכלי - היסטורי, לרבות רב המכר - The Wealth and Poverty of Nations: Why Some Are So Rich and Some So Poor (1998). הסופר וההיסטוריון ריצ'רד לנדס, ממציא המושג פאליווד הוא בנו.
קורות חיים
לנדס נולד בברוקלין, ניו יורק, ב-1924. אביו, הרי לנדס, הגיע לניו יורק מהעיר חוש, שליד יאשי שבמזרח רומניה, עשרים שנה קודם לכן, ב-1904. האב הגיע עם משפחתו, בעודו תינוק, ובניו יורק הכיר לימים את אמו של לנדס, סילביה סילברמן, בת למהגרים יהודים כמוהו והשניים נישאו.
לנדס גדל בניו יורק וכשהיה בן 15 פגש את סוניה טרנופול, לה נישא כעבור ארבע שנים. הוא "קפץ" לא פחות מארבע כיתות במהלך לימודיו, כך שיכול היה ללמוד ואף לקבל תואר ראשון בסיטי קולג' של ניו יורק, ב-1942, בהיותו בן 18 בלבד. למד וקיבל תואר שני (MA) בהיסטוריה באוניברסיטת הרווארד, בתוך שנה אחת בלבד, ואז גויס לחיל הקשר בצבא ארצות הברית. שירת עד תום מלחמת העולם השנייה כמפענח תשדורות יפניות סודיות והגיע לדרגת לוטננט שני. ב-1944, תוך כדי השרות הוא נישא כאמור לסוניה, ונישואיהם נמשכו במשך 69 שנים.
לנדס היה גם פרופסור להיסטוריה באוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון וחבר מייסד במועצה האקדמית של "האגודה לחקר המזרח התיכון ואפריקה" - ASMEA.
נפטר ב-2013, בפנסילבניה, ארבעה חודשים בלבד אחרי מות אשתו סוניה באפריל 2013. השאיר אחריו בן, ריצ'רד לנדס, ושתי בנות. אחדים מנכדיו חיים כיום (2013), בישראל.
כתיבתו ודעותיו
מיט רומני, המועמד הרפובליקני לנשיאות ארצות הברית ב-2012 (הפסיד לברק אובמה) הודה בספרו מ-2010, שדייוויד לנדס היה אחד המשפיעים ביותר על דרך מחשבתו הכלכלית - היסטורית.
מאידך, אין הוא נחשב לשמרן כלכלי, בשל התנגדותו להשקפה הקונסרבטיבית, שסחר חופשי תמיד מקדם את ההתפתחות. הוא גם סבור שכריסטופר קולומבוס וממשיכיו ביצעו באמריקה הלטינית מעשי זוועה כנגד האינדיאנים, שאפשר להשוותם אולי רק למעשי הנאצים במלחמת העולם השנייה.
ניאו EP9
ניאו EP9 (בסינית: 蔚來 EP9, קרוי גם: NextEV EP9) היא מכונית ספורט - קופה, המוגדרת כמכונית על המונעת על ידי חשמל, דו מושבית, המיוצרת משנת 2016 על ידי יצרנית הרכב הסינית ניאו (יצרן רכב), בסיוע חטיבת המרוצים שלהם בפורמולה E.
לנארד קמנה
קריירה
ב-2014 עזב קמנה את בית הוריו לטובת בית ספר לספורט בקוטבוס, המעבר הזה השתלם לו כשניצח את אליפות אירופה עד גיל 19 בנגד שעון, אליפות גרמניה עד גיל 19 בנגד השעון ואליפות העולם עד גיל 19 בנגד השעון, מקדים את אדריאן קוסטה (כסף) ב-44 שניות ואת מייקל סטורר (ארד) ב-56 שניות.
ב-2015 הצטרף קמנה לקבוצת סטולטינג הגרמנית מדרג הקונטיננטל, באותה עונה ניצח את אליפות גרמניה עד גיל 23 בנגד השעון, מקדים ב-7 שניות את נילס פוליט וב-49 שניות את נילס סחומבר. גם באליפות העולם התחרה במקצה עד גיל 23, וסיים שלישי במקצה נגד השעון, 21 שניות ממדליסט הזהב ממאדס וורץ שמידט. במקצה הכביש סיים עשירי, 12 שניות מקווין לדנואה המנצח.
ב-2016 ניצח את אליפות אירופה עד גיל 23 בנגד השעון, מקדים את פיליפו גאנה (כסף) ב-30 שניות ואת רמי קבנייה (ארד) ב-35 שניות. אך באליפות העולם באותו מקצה, הוא סיים מחוץ לפודיום ובמקום הרביעי, 42 שניות מבן מדינתו מרקו מאתיס, זוכה מדליית הזהב.
סאנווב (2017–2019)
ב-2017 הפך קמנה למקצוען כשחתם אצל קבוצת סאנווב ההולנדית. באותה עונה גם ערך את הופעת הבכורה שלו בגרנד טור כאשר נבחר לוואלטה אספניה ואף הספיק לסיים שמיני בקטע ה-16 שהיה נגד השעון, 1:30 דקות מכריס פרום המנצח, אך פרש לפני תחילת קטע ה-17. לאחר מכן התחרה באליפות העולם שנערכה בברגן והיה חלק מסגל קבוצתו בעת שזכתה במדליית הזהב, למרות זאת, במקצה הכביש התחרה שוב במקצה עד גיל 23 וזכה במדליית הכסף, לאחר שנכנע לבנואה קונספרואה בספרינט הסיום.
ב-יוני 2018 הודיעה קבוצת סאנווב שקמנה ייקח הפסקה מרכיבה מקצוענית לחודשים הבאים לאחר שלא התחרה מאז מילאנו - סן רמו בשל מחלה, ובשביל לאפשר לו לחשב את הקריירה שלו מחדש.
בעונת 2019 סיים במקום ה-17 בטור דה סוויס, לאחר מכן נבחר לראשונה בטור דה פראנס והתבלט בקטע ה-15 וה-18 כשסיים רביעי ושישי בהתאמה לאחר שהיה חלק מקבוצת הבריחה, קמנה סיים במקום ה-40 את המרוץ ורביעי בקטגוריית הצעירים, כשהוא מסייע לבן קבוצתו עמנואל בוכמן לסיים רביעי.
בורה–הנסגרוהה (2020–)
ב-2020 הצטרף לבורה–הנסגרוהה הגרמנית. הוא פתח את עונתו עם קבוצתו החדשה בספרד, כשסיים רביעי ב-Pollença - Andratx וסיים שלישי בוולטה מורסיה. לאחר מכן התחרה בוולטה או אלגארבה וסיים שביעי את המרוץ, 1:26 דקות מרמקו אוונפול המנצח. לאחר תום פגרת הקורונה שב להתחרות בקריטריום דו דופינה וניצח את הקטע הרביעי במרוץ לאחר בריחת יחיד שבסופה הקדים את דויד דה לה קרוז ב-41 שניות את ז'וליאן אלאפיליפ ב-56 שניות. לאחר מכן הוא נבחר בפעם השנייה ברציפות לטור דה פראנס, גם שם כיוון לקטעים וסיים שני בקטע ה-13 לאחר שנכנע לדניאל פיליפה מרטינס בספרינט בעלייה וסיים שני את הקטע. אך בקטע ה-16 כבר ניצח את הקטע לאחד התקפה בעלייה האחרונה, כשהוא מקדים את ריצ'רד קאראפאס ב-1:27 דקות ואת סבסטיאן רייכנבך ב-1:56 דקות, משיג לבורה את הניצחון היחידי שלה בטור.
פגי שיפן
מרגרט "פגי" שיפן (באנגלית: Margaret "Peggy" Shippen; 11 ביולי 1760 - 24 באוגוסט 1804) היא אמריקאית שהתפרסמה בעקבות היותה המרגלת בעלת השכר הגבוה ביותר בתקופת המהפכה האמריקאית. שיפן פגשה את בנדיקט ארנולד, בעלה ויחד החלו לקשור קשר עם המשטר הבריטי כנגד המשטר האמריקאי. לפגי היה תפקיד חשוב ביצירת הקשר שבסופו של דבר נחשף.
מערכת היחסים עם בנדיקט ארנולד
היוזמה הבריטית של פילדלפיה בספטמבר 1777, ומשפחת שיפן אירחו בביתם התכנסויות חברתיות, בהתאם לאינטרסים הפוליטיים ולעמדות שלהם. ג'ון אנדרה, קצין תחת פיקודו של הגנרל ויליאם הואו נהג להתארח אצלם לעיתים קרובות, ונתן תשומת לב מיוחדת לפגי. על אף שהבריטים ועמם אנדרה, עזבו את העיר ביוני 1778 בעקבות הצטרפות צרפת למלחמה, השניים נשארו בקשר. בסוף קיץ 1778, שיפן פגשה את ארנולד, מפקד הצבא היבשתי של פילדלפיה. הוא החל לחזר אחריה, למרות השוני והמחלוקות בינו לבין אביה של פגי, השופט אדוארד שיפן. זמן קצר לאחר מכן, ארנולד שלח לאדוארד מכתב ובו הוא מבקש להינשא לפגי. השופט שיפן היה סקפטי לגבי ארנולד בגלל בעיותיו המשפטיות. ב-1779, הוועד הפועל העליון של פנסילבניה הגיש 8 כתבי אישום נגד ארנולד בגין שחיתות, ולבסוף הוא הורשע בשני סעיפים קטנים. למרות זאת, אדוארד שיפן נתן את רשותו לארנולד להינשא לפגי והם נישאו ב8 אפריל 1779. ארנולד רכש את האחוזה "מאונט פלזנט" ב22 מרץ 1779, אך הזוג לא התגורר בה, אלא במפקדתו של ארנולד.
פרשת הריגול
כזוג צעיר, פגי יצרה קשר עם ידידה מהעבר, רס"ן ג'ון אנדרה שהפך למפקד הריגול של הגנרל קלינטון. לשניים היו חברים קרובים שעסקו גם הם בריגול. היסטוריונים מסוימים מאמינים שפגי שיפן ניהלה את התכתובות בין ארנולד לאנדרה ושלחה סודות צבאיים לבריטים עוד לפני חתונתה. אחרים חושדים כי התקשורת של ארנולד ואנדרה נוהלה על ידי הכומר ג'ונתן אודל וג'וזף סטנסברי שהיו גם הם נאמנים לשלטון הבריטי. ארנולד העסיק את ג'וזף סטנסברי בחודש מאי, 1779 כמתווך מול הבריטים זמן קצר לאחר שנישא. גנרל קלינטון פקד על רס"ן אנדרה להמשיך במבצע וכך החלה תקשורת חשאית בין אנדרה וארנולד. המסרים אשר הוחלפו היו מועברים לעיתים על ידי פגי. מכתבים בכתב ידה כללו הודעות מקודדות שנכתבו על ידי בנדיקט ארנולד בדיו בלתי נראית. גנרל ארנולד התפטר משירותו במרץ 1779 בעקבות זעמו על היחס שקיבל בפילדלפיה. כפי שתיאם עם הבריטים במהלך ההתקשרות הסודית הוא קיבל את הפיקוד על ווסט פוינט, עמדת הגנה אמריקנית קריטית במעלה נהר הדסון. פגי וילדה הפעוט, אדוארד שיפן ארנולד (נולד ב-19 במרץ 1780) עברו לביתו של ארנולד בהדסון, שני קילומטר צפונית לווסט פוינט. גנרל ארנולד החליש באופן שיטתי את ההגנה על ווסט פוינט ומטרתו הייתה להקל על הבריטים לכבוש את האזור. ביום חמישי, 21 בספטמבר 1780, גנרל ארנולד נפגש עם אנדרה על שפת נהר ההדסון והעביר לו מסמכים ומפות המציגים את הביצורים בווסט פוינט. ביום שבת, 23 בספטמבר אנדרה נעצר בזמן שנמצא רוכב לעבר טריטוריה בשליטה בריטית, המסמכים התגלו והפרשה נחשפה. ביום שני, 25 בספטמבר, ארנולד קיבל הודעה על מעצרו של אנדרה ועל מציאת המסמכים. באות הבוקר, הגנרל ג'ורג' וושינגטון תכנן להיפגש עם ארנולד בביתו, שני מייל צפונית לווסט פוינט. ארנולד שידע כי הוא עומד להיחשף, מיהר לברוח. באותו זמן, פגי התכוננה לאירוח ארוחת הבוקר לכבוד הגנרל וושינגטון והצוות שלו. פגי שכנראה הספיקה לשוחח עם בעלה לפני שברח, העמידה פני נדהמת כאשר שמעה מהגנרל על בגידת בעלה וניסתה לשכנעו שאין לה יד בדבר. העיכוב אשר נגרם כתוצאה משיחתה עם הגנרל וושינגטון אפשר לארנולד לברוח תוך שהוא משאיר מאחור את פגי ואת בנם הפעוט. פגי שחששה לביטחונה נסעה למשפחתה שבפילדלפיה. כאשר נשאלה על בעלה, הכחישה כל קשר לפרשה והגיבה בתדהמה. לרוע מזלה, שלטונות פילדלפיה מצאו זמן קצר לאחר מכן מכתב שנשלח מאנדרה לפגי והחשיבו זאת כהוכחה לכך שפגי הייתה מעורבת גם היא בבגידה של בעלה. כתוצאה מכך, המועצה העליונה של פנסילבניה החליטה לגרש את פגי מפנסילבניה. בנובמבר 1780, אביה של פגי ליווה אותה ואת בנה הפעוט לשפת נהר ההדסון, שם עלתה על סירה לניו-יורק בדרכה להצטרף לבעלה ארנולד. בסיומו של משפט צבאי שהתנהל נגד רב-סרן אנדרה, הוא נידון למוות באשמת ריגול והוצא למוות על ידי תליה בטאפאן, ניו-יורק. מאוחר יותר הוא נקבר מחדש במנזר ווסטמינסטר בלונדון.
לאחר המהפכה
נראה כי העוינות שככה בצפון אמריקה אחרי כניעת קורנווליס ביורקטאון באוקטובר 1781, ועזיבת הארנולדים ללונדון ב-15 דצמבר 1781. פגי ובעלה התקבלו בחום באנגליה. היא הוצגה בחצר המלכותית בפני המלכה ב-10 פברואר 1782 על ידי ליידי אמהרסט. המלכה שרלוט העניקה לה סכום של 100 לירה שטרלינג לטובת טיפול בילדיה. המלך ג'ורג' השלישי גם כן העניק לה 350 לירות שטרלינג בעבור "שירותיה, אשר היו ראויים לציון" לדבריו. לזוג נולדו שני ילדים בשנים 1783 ו-1784 ומתו בינקותם בעוד משפחת ארנולד התגוררה בלונדון.
ארנולד עזב למען הזדמנות עסקית ב-1784 והזמין את שלושת בניו להצטרף אליו בסנט ג'ון ניו ברנזוויק. במהלך שהותו בניו ברנזוויק, פגי ילדה את סופיה מטילדה ארנולד, וב-1787 הפליגה לסנט ג'ון כדי להצטרף לבעלה, בעוד שני ילדיה הבוגרים נשארו בלונדון. ב-1787 פגי ילדה את בנה ג'ורג' בסנט ג'ון וב-1794 ילדה את ילדם האחרון ויליאם פיטץ' עם חזרתם ללונדון. ב-1789, היא חזרה לתקופה קצרה לפילדלפיה, יחד עם בנה הצעיר ג'ורג', לביקור משפחתי. תושבי פילדלפיה התייחסו אליה בקרירות למרות השפעתו הרבה של אביה. פגי הפליגה בחזרה לניו ברנזוויק עם ג'ורג' הצעיר באביב 1790, ומשם שבה לאנגליה עם ארנולד בסוף שנת 1791. עזיבתם לוותה באנשים שהתאספו סביב ביתם ומחו כנגדם, בעודם מכנים אותם "בוגדים".
אחרי מותו של ארנולד ב-1801, פגי הציעה למכירה פומבית את תכולת ביתם, את הבית עצמו ופריטים אישיים רבים כדי לשלם את חובותיה. היא נפטרה בלונדון בשנת 1804, לפי פרסומים בעקבות מחלת הסרטן, ונקברה עם בעלה בכנסיית סנט מארי בבטרסי ב-25 אוגוסט 1804.
ג'ירף נובי
ג'ירף נובי (שם מדעי: Giraffa camelopardalis Camelopardalis) הוא תת-מין של ג'ירף מנומר החי במערב אתיופיה, קניה, אוגנדה ואולי במזרח סודאן
תת מין זה מאופיין בכתמים בצבע חום ערמוני על רקע בהיר. אין כתמים על הצד הפנימי של הרגל ומתחת לברך. אצל הזכרים הכתמים כהים יותר לעיתים עד צבע שחור, והם לרוב גבוהים יותר אך זהו לא אמצעי מספיק על מנת להבדיל בין זכר ונקבה.
ג'ירפים נוביים מזדווגים בכל עונות השנה ולאחר הריון של כ-15 חודשים הנקבה ממליטה צאצא יחיד, אם כי תועדו בתת-מינים אחרים תאומים אף שגם אז זהו מקרה נדיר למדי. בעת היוולדו הג'ירף נופל מגובה של כ-2 מטרים מאחר שהאם ממליטה בעמידה. הוולד נולד במשקל של כ-90 ק"ג ובגובה של כ-1.8 מטרים. זמן קצר לאחר שנולד הוא יכול לעמוד ולינוק מאמו ולאחר כמה שעות כבר יוכל לרוץ בעקבותיה. הג'ירף יונק מאמו עד סביבות גיל שנה. רק ב-25% עד כ-50% מהגורים עוברים את השנה הראשונה לחייהם שכן נשקפת להם סכנה מצד טורפים כגון אריות, צבועים, תנים, זאבים טלואים, נמרים ואף תועדו מקרים שבהם גורים נטרפו על ידי תנינים.
בעבר היה מחולק לשני תת-מינים - ג'ירף נובי וג'ירף רוטשילד אך לאחרונה בעקבות מחקר עכשווי נתברר כי הם זהים גנטית.
נכון ל-2017, מספר הג'ירפות הנוביות מוערך ב-2,645 פרטים בלבד.
הג'ירף הנובי תואר על ידי החוקר קארולוס ליניאוס ב-1758.
עמית זיס
עמית זיס (נולד ב-30 בספטמבר 1999) הוא כדורסלן ישראלי המשחק בעמדת הסמול פורוורד בהפועל אילת מליגת העל.
תחילת קריירה
זיס גדל ברמת השרון שם שיחק מגיל קט-סל ועד לנערים בקבוצת הכדורסל א.ס. רמת השרון.
החל מכיתה י' עבר לשחק באקדמיה לכדרוסל של מכבי תל אביב בשיתוף עם תיכון חדש. עם קבוצת הנוער של המועדון תחת המאמן אורן אהרוני זכה בדאבל של גביע ואליפות בעונות 2015/16 ו-2016/17. בעונת 2015/16 זכה באליפות אחרי ניצחון מול גלבוע/מעיינות ובגביע המדינה לאחר ניצחון מול הפועל תל אביב. בעונת 2016/17 זכה באליפות אחרי ניצחון מול גלבוע/מעיינות ובגביע המדינה לאחר ניצחון מול מכבי ראשון לציון.
בתיכון שיחק בנבחרת בית הספר תיכון חדש, עמה זכה ב-2016/17 באליפות הראשונה של בית הספר בליגת התיכונים, לאחר ניצחון בגמר נגד תיכון שרת נתניה. בעונה 2016/2017 נבחר לחמישית העונה בליגה הבכירה בישראל לנוער ביחד עם שחר עמיר, עמית עבו ושקד ירושלמי.
קריירה מקצוענית
עונתו הראשונה בקבוצת בוגרים הייתה בעונת 2017/18 בליגה הלאומית בקבוצת מכבי קריית גת. את עונת 2018/19 התחיל בקבוצת הפועל חיפה וכעבור חודשיים עבר לשחק בקבוצת הפועל באר שבע מליגת העל בכדורסל. בקיץ 2020 חתם לעונה שלישית בקבוצת הפועל באר שבע.
ביולי 2022 חתם לשנתיים בהפועל גלבוע גליל, בעונת 2022/23 העמיד ממוצעים של 5.7 נק' ו-3.3 ריבאונדים ב-24.2 דק', בסיום העונה ירדה הקבוצה לליגה הלאומית לאחר שסיימה במקום האחרון בטבלה.
ב-30 ביולי 2023 חתם בהפועל אילת.
קריירה בינלאומית
זיס שיחק בכל הנבחרות הצעירות של ישראל. ב-2015 שיחק זיס בנבחרת תחת המאמן רמי הדר באליפות אירופה לנבחרות עד גיל 16 בטורניר שנערך בליטא. בטורניר קלע זיס 14.7 נקודות וקלט 8.7 ריבאונדים בממוצע למשחק. ב-2016 השתתף באליפות אירופה דרג א' לנבחרות עד גיל 18 בטורניר שנערך בטורקיה. בשנתיים הבאות המשיך להיות חלק מסגל הנבחרות אבל נעדר מטורנירי אליפות אירופה עקב פציעה.
ביולי 2019 זכה עם נבחרת העתודה של ישראל בכדורסל תחת מאמן הנבחרת אריאל בית הלחמי באליפות אירופה בכדורסל עד גיל 20 שנערכה בישראל.
אנדרטת אראס
אנדרטת אראס (אנגלית: Arras Memoria) היא אנדרטה הניצבת בעיר אראס בצפון צרפת. היא מנציחה את שמותיהם של חללים של צבאות האימפריה הבריטית, שנהרגו בקרבת העיר במלחמת העולם הראשונה ומקום קבורתם לא נודע. האנדרטה, מהגדולות שבאנדרטאות החזית המערבית, נחנכה בשנת 1932. כיום מונצחים על גביה שמותיהם של 34,793 נעדרים.
האנדרטה
האנדרטה ניצבת במערבה של אראס, בירת מחוז פה דה קאלה, כ-170 קילומטרים מצפון לפריז. היא הוקמה לאורך פאתו המערבית של בית הקברות פאבור-ד'אמיאן (Faubourg-d'Amiens), שבו נקברו למעלה מ-2,600 מחללי צבאות האימפריה הבריטית במלחמת העולם הראשונה.
האנדרטה היא אכסדרת עמודים באורך של כ-75 מטרים, בעלת גג משופע, שבה משולבות שלוש חצרות. בחצר המרכזית, הפונה אל חלקות הקבורה הסמוכות, ניצבות אנדרטת שירותי התעופה (ראו להלן) ואבן הזיכרון. שמות הנעדרים נרשמו על גבי 11 לוחות ענק שהוצמדו אל קירותיה הפנימיים של האנדרטה.
על גבי חזיתה המזרחית המעוגלת של החצר המרכזית נחרתה באנגלית ובצרפתית כתובת זו:
1914-1918
שנפלו בקרבות אראס או במבצעים אוויריים מעל החזית המערבית
ואין להם קבר ידוע
האנדרטה מנציחה את שמותיהם של 34,791 נעדרים מצבאות בריטניה, דרום אפריקה וניו זילנד שנהרגו בקרבות בקרבת העיר מאביב 1916 ועד ל-7 באוגוסט 1918. 13 מן הנעדרים ששמותיהם נחרתו על גבי האנדרטה עוטרו בעיטור צלב ויקטוריה – העיטור הגבוה ביותר של האימפריה הבריטית.
שמות נעדרי צבאות קנדה, אוסטרליה והודו שנהרגו בקרבת אראס בתקופה האמורה הונצחו על גבי שלוש אנדרטאות אחרות. כמו כן, אנדרטת קאמברה שבקרבת אראס מנציחה שמות נעדרים נוספים מצבאות האימפריה הבריטית, שנהרגו בקרבת העיר.
אנדרטת נעדרי שירותי התעופה הבריטים
שתי האנדרטאות תוכננו על ידי האדריכל הבריטי סר אדווין לאצ'נס. פריטי הפיסול בהן פוסלו על ידי ויליאם ריד דיק. הן הוקמו ומתוחזקות על ידי ועדת חבר העמים לקברי מלחמה.
האנדרטאות נחנכו על ידי הלורד טרנצ'רד, המפקד הראשון של חיל האוויר המלכותי, בטקס שנערך ב-31 ביולי 1932.
סיטיו רוברטו בורלה מרקס
סיטיו רוברטו בורלה מרקס (בפורטוגזית: Sítio Roberto Burle Marx) היא חווה חקלאית בשכונה בחלק המערבי של ריו דה ז'ניירו. האתר שייך ל (בראשי תיבות IPHAN), השייך ל.
האתר נקרא על שמו של רוברטו בורלה מרקס, אמן פלסטי ואדריכל נוף ברזילאי ממוצא יהודי בעל שם בין-לאומי, שהתגורר באתר משנת 1973 ועד מותו ב-4 ביוני 1994. בורלה מרקס רכש את הנכס, שנקרא במקור Sítio Santo Antônio da Bica, יחד עם אחיו סיגפריד מרקס ב-1949. האתר נתרם על ידי בורלה מרקס ל-IPHAN ב-1985, באותה שנה שבה הוכר האתר כמורשת תרבותית ברזילאית. האתר הוכרז רשמית כזה בשנת 2000, שש שנים לאחר מותו של אדריכל הנוף.
תיאור
האתר כולל שטח של יותר מ-400,000 מטרים רבועים, בו נאסף אחד האוספים החשובים ביותר של צמחים טרופיים וטרופיים למחצה בעולם, שהחל כאשר רוברטו בורלה מרקס היה בן שש. האוסף מעובד בגנים ובמשתלות חיצוניות, וכולל יותר מ-3,500 מיני צמחים, כולל דוגמאות ייחודיות של מינים במשפחות: לופיים, דקליים, ברומליים, הליקוניים (Heliconiaceae), מרנטיים (Marantaceae) ו-Velloziaceae. קבוצה כזו של צמחים חיים מותאמת בצורה מושלמת לטבע של האתר, המורכבת מביצות מנגרובים, ויער אטלנטי.
במקום היו במקור בית חווה ישן וקפלה קטנה מהמאה ה-17 שהוקדשה לסנטו אנטוניו דה ליסבואה, מבנים ששוחזרו מאוחר יותר, והבית הפך לבית מגוריו של רוברטו בורלה מרקס ב-1973. לאחר מותו של אדריכל הנוף, הוסב ביתו ל"מוזיאון-הבית של בורלה מרקס" (Museu-Casa de Burle Marx) באוגוסט 1999. בנוסף לרהיטים המקוריים ולחפצים האישיים, בית המוזיאון מציג חפצי אמנות ומלאכה שנרכשו על ידי בורלה מרקס במהלך חייו. באוסף הבית למעלה מ-3,000 פריטים, ביניהם יצירות של מרקס עצמו שמלבד היותו מעצב נוף, היה גם צייר, שרטט, מעצב, פסל וזמר.
בשנת 2021 הוכר המקום כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו. בדברי ההסבר לבחירה במקום נכתב:
נקודת פולס איילנד (אנטארקטיקה)
נקודת פולס איילנד (באנגלית: False Island Point; מילולית: נקודת האי השקרי) היא לשון יבשה, בקצה הדרומי של האי וגה, שבארכיפלג ג'יימס רוס, מדרום לקצה הצפון מזרחי של חצי האי האנטארקטי, בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
אורכה של לשון היבשה 2 קילומטרים; ורוחבה קילומטר אחד.
לשון היבשה מחוברת לקצה הדרומי של האי וגה, בחצי אי נמוך, שגובהו כמעט כגובה פני הים, ולכן חצי האי כמעט בלי נראה, משהוא מתמזג עם הקרח המקיף את האי.
גילוי ומיפוי לשון היבשה
האי וגה נחקר ומופה לראשונה בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1902–1903, על ידי המשלחת השוודית לאנטארקטיקה, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1902 - 1904 בפיקודו של אוטו נורדנשלד.
ננקודת פולס איילנד מופתה על ידי ורדנשלד בפברואר 1902. נורדנשלד סבר כי הנקודה היא אי נפרד.
בשנת 1945 מופה האי וגה מחדש על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד, שגילה כי הנקודה מחוברת לאי וגה, והיא לשון יבשה ולא אי נפרד.
מקור השם
שמה של לשון היבשה ניתן לה על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד.
השם הוא תיאורי - והוא מתאר את העובדה שלשון היבשה נראית כי נפרד מהאי וגה.
לקריאה נוספת
• Defense Mapping Agency 1992, Sailing Directions (planning Guide) and (enroute) for Antarctica, P 281
• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, Sailing Directions for Antarctica: Includes Islands South of Latitude 60°, P 125
• National Imagery and Mapping Agency 2002, Sailing Directions (planning Guide) and (enroute) for Antarctica, P 104
• : Rodney M. Feldmann, Dale M. Tshudy, Michael R. A. Thomson, '''[https://decapoda.nhm.org/pdfs/10544/10544.pdf Late Cretaceous and Paleocene Decapod Crustaceans from James Ross Basin, Antarctic Peninsula]''', Memoir (The Paleontological Society), Vol. 28, Supplement to Vol. 67, no. 1 of the Journal of Paleontology (Jan., 1993), pp. 1-41
• Juan A. JIMÉNEZ, Ryszard OCHYRA, Reinstatment of species rank for Didymodon gelidus (Bryophyta, Pottiaceae), Cryptogamie, Bryologie, 2017, 38 (4): 383-392, doi/10.7872/cryb/v38.iss4.2017.383
דיצרטיים
דיצרטיים (שם מדעי: Diceratiidae) היא משפחת דגים מסדרת החכאים הקרובים לצרטיים. הם חיים בכל האוקיינוסים באזורים עמוקים. משפחה זו מכילה 2 סוגים.
בני משפחה זו עגולים בצורתם, אך בעלי סנפירים מחודדים בקדמת גופם. לעיתים ראשם נראה כבעל קרניים, נוסף על מלתעותיהם המאיימות מלאות השיניים וה"חכה" שהם מאירים באמצעותה כדי למשוך טרף לפיותיהם. הם טורפים כל דבר הנע סביבם, כולל יצורים הקרובים אליהם בגודלם.
הזכרים במשפחה קטנים בהרבה מהנקבות והם מזדווגים איתן בעודם מוצצים דם מגופן ומתלווים אליהם דרך קבע.
ז'וז'ה מדראשי
ז'וז'ה מדראשי (בשם המלא הברונית ז'וז'נה מריה אידה מדראשי-בק, בהונגרית: Madarassy Zsuzsa; בודפשט, 16 בפברואר 1901 – בודפשט, 30 באוגוסט 1957) הייתה סופרת, משוררת, מתרגמת יהודייה-הונגרייה. בתו של הברון דיולה מדראשי-בק.
ביוגרפיה
ז'וז'ה מדראשי נולדה במשפחה יהודית כבתם של דיולה מדראשי-בק (1873–1939) בנקאי, בעל הון ושל הברונית אמליה לילי גוטמן. בין שתי מלחמות העולם היא הייתה כתבת קבועה של היומון פשטי נפלו ושל כתב העת "חיי התיאטרון" (Színházi Élet) שמייסדו והעורך הראשי שלו היה שאנדור אינצה. היא שרדה את השואה בבודפשט ובמשך כמה שנים אחרי 1945 פרסמו בכתבי העת "התיאטרון" (Színház) ו"העולם והקידמה" (Világ és a Haladás) את כתביה בעלי התפיסה הבורגנית. היא תרגמה להונגרית את הרומן האוטוביוגרפי למחצה משנת 1948 של מרי ג'יין וורד "מעורת הצפעונים" שהוסרט באותה השנה ותרגמה כמה סיפורים קצרים הונגריים קלאסיים לאנגלית.
בעלה היה ארווין ואמושר, בעל אדמות ממחוז באץ'-קישקון, עמו התחתנה ב-15 בפברואר 1919 בבודפשט. הם התגרשו לאחר מכן.
ז'וז'ה מדראשי הובאה למנוחות בקבר המשפחתי בבית הקברות היהודי ברחוב שלגוטאריאני.
ברוד סיטי
ברוד סיטי (באנגלית: Broad City; בתרגום חופשי: עיר הנשים/עיר רחבה) היא סדרת סיטקום אמריקאי שנוצרה על ידי אילנה גלייזר ואבי ג'ייקובסון, המשודרת בערוץ קומדי סנטרל. התוכנית פותחה מסדרת רשת שנשאה את אותו השם, והופקה באופן עצמאי משנת 2009 ועד 2011. איימי פוהלר היא אחת המפיקות הראשיות שהופיעו בפרק הסיום של סדרת הרשת. התוכנית שודרה לראשונה בערוץ קומדי סנטרל האמריקאי ב-22 בינואר 2014.
העונה השלישית עלתה לשידור ב-17 בפברואר 2016. לאחר מכן הסדרה חודשה לעונה רביעית וחמישית. שידור העונה הרביעית החל ב-13 בספטמבר 2017. באפריל 2018 פורסם כי העונה החמישית תהיה האחרונה בסדרה. עונה זו עלתה לשידור ב-24 בינואר 2019 והסתיימה ב-28 במרץ 2019.
תקציר
הסדרה עוקבת אחרי אילנה ואבי, שתי יהודיות אמריקאיות בשנות העשרים לחייהן, אשר חוות כישלונות של רשלנות וקלות דעת בעיר ניו יורק. אילנה מנסה להימנע מלעבוד כמה שאפשר כדי לרדוף בעקשנות אחר נהנתנותה, ואבי מנסה לפצוח בקריירה של מאיירת, ולעיתים נגררת אחר הרעיונות של אילנה.
בעונה השלישית, בפרק העשירי "Jews on a Plane", צמד הבנות טסות לישראל לרגל טיול התגלית שלהן. פרק זה מותח ביקורת על הקונספט של הטיול ועל היהדות.
הנפה (סטטיסטיקה)
בסטטיסטיקה ובפרט בניתוח רגרסיה, הנפה או מינוף (באנגלית: Leverage) הוא מדד לחריגות של תצפיות. בפרט מדד זה בוחן כמה רחוקים ערכי המשתנים המסבירים בתצפית מסוימת, מערכים אלו בתצפיות האחרות.
נקודות מינוף גבוהות, אם קיימות, הן חריגות ביחס למשתנים הבלתי תלויים. חריגות זו יכולה להתבטא במרחק אוקלידי ממשתנים אחרים, אך גם בשוני הנוגע לדפוסי קורלציה. לדוגמה במדגם שבו יש קורלציה חיובית חזקה בין X_1 לבין X_2, תצפית ספציפית שבה X_1 מקבל ערך גבוה וX_2 נמוך בניגוד לדפוס הקורלציה תהיה בעלת הנפה גבוהה. שערוכים של פרמטרי המודל האופטימלי נוטים להימשך לתצפיות בעלות הנפה גבוהה, ומכאן נגזרת המילה הנפה - תצפיות אלו נוטות למנף את המודל אליהן. נקודות אלו הן בעלות פוטנציאל רב להיות נקודות בעלות השפעה (influential points). אף על פי שנקודה משפיעה תהיה בדרך כלל בעלת מינוף גבוה, נקודת מינוף גבוהה היא לא בהכרח נקודה משפיעה. זאת משום שלמידת ההשפעה יש גם תלות בחריגות ב-y אשר אינה נכללת בחישוב של ההנפה. בהתאם לתכונה זו, למינוף יש חשיבות גדולה בחישוב מדדי השפעה של תצפיות כמו מרחק קוק (Cook's distance). מדדים אלו בוחנים כיצד תצפית ספציפית משפיעה על אמידת הפרמטרים של המודל.
הגדרה מתמטית
הנפה מוגדרת באמצעות הרכיבים האלכסוניים של מטריצת הכובע (hat matrix) או מטריצת ההטלה. מטריצה זו מתארת את ההשפעה של כל תצפית, על הערכים המשוערכים של כלל התצפיות. האלכסון של מטריצה זו מתארת את ההשפעה של כל תצפית על ה-y המשוערך של אותה התצפית. מטריצה זו מוגדרת כמטריצה אשר הכפלתה בווקטור המשתנה התלוי במדגם תוביל לווקטור המשנה התלוי המשוערך על פי המודל.
בכתיב מטריצות:, כאשר מסמנים.
ניתן לתאר את הבניה של \hat y_i באמצעות ממוצע משוכלל של ערכי המשתנה התלוי y בכל התצפיות מ-1 עד N, המוכפלים במשקלות השייכים ל-H.
זאת משום ש-.
מכאן שהערך H_{ii} מהווה את המשקל של התצפית על השערוך שלה \hat y_i.
ערך זה חסום בין 0 ל-1.
הסבר אינטואיטיבי למטריצת ההטלה
ניתן להסתכל על רגרסיה ליניארית כפתרון נדרש לסט משוואות ליניאריות כאשר כל תצפית מהווה משוואה, ונדרש למצוא פתרון בדמות בטאות, שכאשר הן יוכפלו עבור כל תצפית i בערכי המשתנים המסבירים שלה הן יובילו לערכי ה-y המתאימים לאותה תצפית. עם זאת, ניתן להראות כי לא ניתן לפתור את מערכת המשוואות ללא שגיאה כלשהי \varepsilon, אשר אנו מנסים לצמצם עבור כל המשוואות יחדיו. שגיאה זו מוגדרת כהפרש בין ה-y שהוא תוצאה של הכפלת הבטאות בערכי ה-X לבין הערך y של התצפית.
ניתן להסתכל על הערכים בכל i התצפיות של משתנה מסוים X_\bullet j כווקטור עמודה.
בהתייחסות זו כל המשתנים יחדיו מהווים סט של ווקטורים הפורסים מרחב, או מישור רב ממדי.
מאחר שאין פתרון ללא שגיאה \varepsilon, הווקטור אשר מכיל את כל ערכי המשתנה התלוי y בתצפיות אינו מוכל במישור הנפרש על ידי X,.
המטריצה H מבצעת הטלה של וקטור ערכי המשתנה התלוי של כלל התצפיות y אל עבר מישור נפרס זה. נהוג לסמן את הווקטור לאחר ההטלה כ-\hat y, מילולית y עם כובע.
הארמייה ה-42 (ברית המועצות)
הארמייה ה-42 (ברוסית: армия я-42) הייתה ארמייה של הצבא האדום שלחמה במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה
היחידה הוקמה באוגוסט 1941 על בסיס היחידות של חזית לנינגרד. יחידות הארמייה ה-42 לקחו חלק פעיל בבלימת המתקפה הגרמנית לכיוון לנינגרד ובהגנת העיר במהלך מצור לנינגרד. יחידות הארמייה ה-42 החזיקו בקו ההגנה שהתייצב בספטמבר 1941 עד לינואר 1944. לאחר פריצת המצור, הארמייה ה-42 החלה בהתקדמות מערבה דרך שטחי מחוז פסקוב. היא נכללה ביחידות של החזית הבלטית השנייה ונכנסה לשטח לטביה הסובייטית. לאחר שחרור ריגה היא לחמה בחלקים המערביים של לטביה עד לסיום המלחמה.
לאחר סיום הלחימה, ביוני 1945 הארמייה ה-42 פורקה.
Inoceramus
Inoceramus (מילולית: "סיר חזק") הוא סוג של צדפה עתיקות מתת-מחלקת Pteriomorphia, בה מצויה גם משפחת המסרקיים (Pectinidae). צדפות אלה היו קיימות במהלך תורי היורה והקרטיקון לפני 66–189 מיליון שנה עד להכחדת הקרטיקון הגדולה.
מאפיינים
חלק ממיני צדפות אלה הגיעו לממדים גדולים, עד לרוחב של 3 מטרים, כנראה בשל זימים גדולים מאוד שאיפשרו להם לחיות במים חסרי או מעוטי חמצן. עם זאת, היו מרבית המינים קטנים בהרבה ודומים לצדפות של ימינו. הם היו בעלות קונכייה עבה ו"מרוצפת" בעלת קלציט שנתן לפנינה שלהם צבע של ברק כאשר חיו. ייתן שניזונו משיירים או שסחפו יצורים קטנים במשאבות קטנות לתוך פיהם. ייתכן שהיה לצדפות יחסי גומלין עם כמה מיני דגים שחיו בסביבתם, כגון הלפטקודון והקפרובריקס.
מינים
ישנה מחלוקת על מספר המינים בסוג, כשחלק מהמינים לעיתים נכללים בתוך מין אחר. חלק מהמיונים משייכים לפה גם את הצדפה הנכחדת Platyceramus, שבאותה משפחה שהייתה הצדפה הגדולה ביותר מעולם:
בתרבות
צדפה גדולה זו הופיעה בסרט מפלצות ים.
כיפת מגן
כיפת מגן (נקראת גם C-Dome) היא מערכת הגנה אווירית אקטיבית ימית ניידת ליירוט רקטות, טילים וכלי טיס בלתי מאוישים בשטח ימי, במטרה לאפשר הגנה מפני תקיפת תשתיות ימיות או אסדות גז ונכסים אסטרטגיים ימיים אחרים. המערכת פותחה ומיוצרת בישראל על ידי חברת "רפאל - מערכות לחימה מתקדמות". כיפת מגן מהווה מודל המשך למערכת האב כיפת ברזל, שנועדה ליירוט בשטח יבשתי.
רקע
מאז עליית חמאס לשלטון ברצועת עזה ב-2007, לאחר נסיגת צה"ל מהרצועה במסגרת תוכנית ההתנתקות, החל ירי רקטי מהרצועה לעבר דרום ישראל מעת לעת. חברות התעשייה הביטחונית של ישראל עמלו על מציאת פתרון להגנה מפני האיום הרקטי, ובסוף מרץ 2011 הושלם פיתוחה של מערכת כיפת ברזל על ידי חברת רפאל - מערכות לחימה מתקדמות. המערכת נקלטה במסגרת גדוד 947 של מערך ההגנה האווירית, והיא אחת מארבע מערכות מבצעיות המהוות את מערכת ההגנה הרב-שכבתית של ישראל. המערכת הציגה ביצועים מצוינים והוכיחה את יעילותה בפעילות מבצעית, הן בגזרת עוטף עזה והן כשהוצבה בגוש דן ובצפון הארץ, כאשר יירטה אלפי רקטות, פצמ"רים וכטב"מים ב-95% הצלחה. עם השנים הועלה הצורך בפיתוח גרסה נוספת לכיפת ברזל שתהיה יעילה לשימוש בתנאי ים, עבור שמירה על תשתיות ונכסים אסטרטגיים ימיים כמו אסדות גז, ולשם כך פותחה מערכת כיפת מגן.