cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מסע בין כוכבים: סיפונים תחתונים - דמויות
בקט מארינר
סג"ם בקט מארינר היא קצינה בצי הכוכבים המוצבת על סיפונה של הספינה סריטוס. למארינר קריירה עשירה בצי הכוכבים עוד לפני הצבתה על הסריטוס. היא הוצבה בעבר על ספינות חשובות יותר כמו הקיטו, ואף על האנטרפרייז-D כשהייתה צוערת באקדמיה. מארינר התקדמה בעבר בסולם הדרגות (לא ידוע לאיזו דרגה) אך הורדה בחזרה לדרגת סג"ם בכל פעם בשל בעיות המשמעת התכופות שלה. מארינר מסרבת לקיים את פקודות הצי כשאלו אינן עולות בקנה אחד עם הדרך שבה היא חושבת שהדברים צריכים להיעשות, אך היא לעולם לא עושה זאת על מנת להשיג רווח אישי אלא רק במטרה לבצע את הדברים בצורה יעילה יותר, או כפי שנראה לה נכון יותר לבצעם על פי אמות המוסר שלה. לעיתים היא אף עוברת על הצו העליון כשהדבר נראה לה מוסרי יותר מלקיימו.מארינר היא פאנסקסואלית שנמשכת ל"ילדים רעים" ללא קשר למין או מגדר.מארינר היא בתה של קפטן קרול פרימן ושל אדמירל נוסף בצי הכוכבים. מערכת היחסים בינה לבין הוריה טעונה מאוד, ושניהם אינם מעוניינים בה על ספינתם. מארינר ופרימן מנסות להסתיר את הקשר המשפחתי ביניהן, אך בסוף העונה הראשונה הוא מתגלה בטעות לבוימלר ובעקבותיו לכל צוות הספינה, והשתיים מחליטות לנסות לעבוד יחד למרות מערכת היחסים הטעונה ביניהן.
פלטשר
פלטשר היה סג"ם שהוצב על הסריטוס. פלטשר עשה רושם ראשוני של קצין חרוץ וחביב שמסייע לחבריו באהבה ורצון, אך בדיעבד התברר שמדובר בקצין עצלן שמוסריותו לוקה בחסר, וכי הוא מחפש בעיקר דרכים להתחמק מביצוע משימות תוך שהוא ממציא שקרים שונים, למשל שקיו תקף אותו ולאחר מכן נעלם, במהלך ביצוע משימתו.לאחר שאחת מתחבולותיו הביאה בטעות וללא כוונה להצלת הסריטוס מהשמדה, הוא מקודם לדרגת לוטננט ומוצב על הספינה טיטאן, בפיקודו של קפטן ויליאם רייקר, אך כבר לאחר שבוע מתגלה שהוא נוהג לזרוק אשפה לתוך מנוע העיוות של הספינה במחשבה שהזבל יושמד בו, והוא מפוטר סופית מצי הכוכבים.
קרול פרימן
קפטן קרול פרימן היא מפקדת הסריטוס. היא קצינה קשוחה ושאפתנית שאינה מרוצה ממעמדה של הסריטוס בצי ומנסה למצוא דרכים להראות שהסריטוס היא ספינה ראויה למרות משימתה השוטפת, לקיים מגע שני עם גזעים שהקשר הראשוני איתם נוצר על ידי הספינות החשובות יותר בצי. פרימן היא אמה של סג"ם מארינר שמוצבת על ספינתה, למורת רוחה, וזוגתו (לא ברור אם בעבר או גם בהווה) של אדמירל בצי הכוכבים, אביה של מארינר.
ג'ק ראנסום
קומנדר ג'ק ראנסום הוא הקצין הראשון על סיפונה של הסריטוס. ראנסום הוא גבר נאה שעסוק בטיפוח מראהו החיצוני ובאימוני כושר, ועוסק בפוליטיקה פנימית על מנת למצוא חן בעיני הקפטן. למרות זאת הוא גם קצין מוכשר, בעל יכולות, אכפתי כלפי הצוות שתחת פיקודו ומוכן להקריב את עצמו במידת הצורך על מנת להציל את פקודיו.דמותו היא מחווה לדמויותיהם של הקפטנים ג'יימס קירק וויליאם רייקר. בפרק האחרון של העונה הראשונה מציינת כלפיו דיאנה טרוי שהוא סובל מחוסר ביטחון עצמי בגבריותו וראנסום מגיב שהדבר מסייע לו להשיג נשים.
סאם ראת'רפרד
סג"ם סמנת'ן "סאם" ראת'רפרד הוא קצין זוטר במחלקת ההנדסה של הסריטוס. הוא מהנדס מוכשר שזוכה להערכת מפקדו ומקביליו, וחש שייעודו הוא עבודה על מערכות הספינה. לעיתים תשוקתו לעבודה מאפילה על חיי החברה ועל חיי האהבה שלו. ראת'רפרד הוא סייבורג שהחליף מרצונו חלק ממערכות גופו הביולוגיות על מנת לשפר את תפקודו. לעיתים קרובות השתלים שמותקנים בגופו יוצרים בעיות שונות בתפקודו, למשל כשהם עוברים אתחול תוך כדי משימות, או כשהם משנים את התנהגותו במהלך העבודה.
ד'וואנה טנדי
סג"ם ד'וואנה טנדי היא אוריונית המוצבת על סיפונה של הסריטוס בתפקיד רופאה זוטרה תחת פיקודה של ט'אנה, הרופאה הראשית של הסריטוס. היא בעלת אישיות להוטה, מתלהבת בתשוקה מאתגרים שונים ומרוצה מאוד מעבודתה. טנדי אינה אוהבת את העובדה שאנשים מתייחסים אליה כאל אוריונית ממוצעת ומציינת שאוריונים רבים נטשו את הפיראטיות בשנים האחרונות ועברו לפעול בצורה חוקית.
ג'ניפר ש'ריאן
סג"ם ג'ניפר "ג'ן" ש'ריאן, היא אנדוריאנית המשרתת בסגל הפיקוד הזוטר על ה"סריטוס". היא הופיעה בסדרה מהעונה הראשונה, לרוב כדמות שולית, אך החל מסיום עונתה השנייה של הסדרה הפכה לדמות מרכזית יותר, כשהחלה לנהל מערכת יחסים רומנטית עם סג"ם בקט מארינר.
שאקסס
לוטננט שאקסס הוא קצין הביטחון הראשי של הסריטוס. שאקסס הוא באג'ורני קשוח וחסר סבלנות, שהיה חלק מהמחתרת הבאג'ורנית בזמן הכיבוש הקרדאסי. לעיתים קרובות הוא חש שלא נותנים לו להילחם מספיק, ומתחנן לקפטן פרימן לאפשר לו לפוצץ ספינות אויב, גם כשהדבר אינו נדרש.שאקסס מבצע מעשי גבורה שונים לעיתים קרובות, במטרה להציל את הספינה או את צוותה. בפרק האחרון של העונה הראשונה הוא מקריב את חייו על מנת להציל את ראת'רפרד ואת ה"סריטוס" מהתקפת הפאקלדים שכמעט השמידה את הספינה.בפרק השלישי של העונה השנייה שאקסס חוזר לפתע, לתדהמתו של ראת'רפרד, אך שאר סגל הספינה מקבלים את האכסיומה לפיה "סגל הפיקוד חוזר". עם שובו מתפתחת מערכת יחסים מינית בעיקרה בינו לבין ד"ר ט'אנה.
אגימוס
אגימוס (מדובב על ידי ג'פרי קומבס) הוא מחשב על תבוני ומרושע, שגרם לתושביו התמימים של כוכב לכת להילחם ביניהם מלחמה עקובה מדם במשך מאה שנים בתואנה שהוא ישות עליונה. המלחמה הסתיימה רק לאחר שצוות ה"סריטוס" התערב וניתק את אגימוס מהרובוטים הניידים שבשליטתו. אגימוס נכלא על ידי צי הכוכבים במכון דייסטרום, שם הוא כלוא עם מחשבי על מרושעים נוספים, ביניהם פינאט האמפר, איתה הוא מטפח ידידות במטרה לעשות יחדיו "דברים נוראיים".
באדג'י
באדג'י הוא הדמיה הולוגרפית שנוצרה על ידי ראת'רפרד במטרה לסייע לאנשי הצוות של הסריטוס ברכישת מיומנויות שונות. באדג'י מזכיר בצורתו את המסייע של מיקרוסופט, אך במקום צורת אטב, באדג'י קיבל את צורתו של סמל צי הכוכבים. כל עוד פועל ההולודק בצורה תקינה, באדג'י מבצע את תפקודו נאמנה, אך אם מסיבה כלשהי מפסיקות מערכות הבטיחות של ההולודק לתפקד, מתגלה אישיותו האמיתית של באדג'י, כטיפוס אלים ורצחני שאינו בוחל במעשי אלימות קשים וגרפיים הן כלפי יצירי הולודק אחרים והן כלפי הצוות שמפעיל את ההולודק. באדג'י חש טינה עזה כלפי ראת'רפרד, אותו הוא מכנה "אבא", בשל בעיטה שנתן לו בשלבי הפעלתו הראשונית עקב האכזבה הראשונית של ראת'רפרד מכך שטעינתו של באדג'י ארכה זמן רב מדי (גם כן בדומה לאפיונים שונים במערכות ההפעלה של מיקרוסופט) שגרמו לו להיתקע לעיתים קרובות תוך כדי ביצוע פעולות.
פינאט האמפר
סג"ם פינאט האמפר הייתה חברת צוות בסגל הרפואי של הסריטוס, תחת פיקודה של ד"ר ט'אנה ובהדרכתה האישית של טנדי. פינאט האמפר היא אקסוקומפ, רובוט בעל מודעות עצמית. האקסקומפים הופיעו לראשונה בפרק "The Quality of Life" בסדרה "מסע בין כוכבים: הדור הבא" אז שימשו ככלי עבודה על תחנת חלל, עד שדאטה הבין שהם בעלי מודעות עצמית, לאחר שראה אקסוקומפ מסרב לבצע פעולה במטרה לשמר את עצמו, ופעל על מנת שיוכרו ככאלה ויוצאו לחופשי. פינאט האמפר מתגלה ככשרונית למדי בכל הקשור לרפואה, אך כשהיא מתבקשת לבצע משימה מסוכנת על ספינת האויב הפאקלדית היא מציינת שהצטרפה לצי הכוכבים רק על מנת להרגיז את אביה ושאין לה כוונה לסכן את עצמה. היא משגרת את עצמה לחלל. בסיום הפרק "No Small Parts" מתברר שהיא נותרה תקועה בחלל ללא יכולת לנווט את עצמה למקום אחר.
קיישון
קיישון הוא טמארי, גזע שהופיע עד כה רק בפרק "Darmok" בסדרה "מסע בין כוכבים: הדור הבא", גזע המשוחח בעזרת אזכורים תרבותיים בעלי משמעות. הוא מוצב על סיפונה של ה"סריטוס" כראש האבטחה החדש במקומו של שאקסס שנהרג, ונותר עליה כקצין בכיר במערך הביטחון של הספינה, גם לאחר שובו של שאקסס מן המתים.
עיצומים בין-לאומיים בסכסוך האוקראיני-רוסי
עיצומים בין-לאומיים בסכסוך האוקראיני-רוסי הוטלו על רוסיה ובלארוס במהלך הסכסוך ביניהן, שהחל בסוף פברואר 2014. העיצומים הוטלו על ידי ארצות הברית, האיחוד האירופי, ומדינות וארגונים אחרים.
העיצומים תרמו לקריסת הרובל הרוסי ולמשבר הפיננסי הרוסי. העיצומים של האיחוד האירופי וארצות הברית ממשיכים להיות בתוקף החל מפברואר 2022. בינואר 2022 הודיע האיחוד האירופי על הארכת העיצומים העדכניים עד 31 ביולי 2022. בעקבות פלישת רוסיה לאוקראינה בפברואר 2022, ארצות הברית, האיחוד האירופי, ומדינות אחרות, כולל סין, החלו או הרחיבו באופן משמעותי את העיצומים כך שיכללו את ולדימיר פוטין וחברי ממשלת רוסיה וקרובים אחרים, וניתקו את הבנקים הרוסיים מהאגודה העולמית לתקשורת פיננסית בין-בנקאית.
רקע
בתגובה לסיפוח חצי האי קרים, כמה ממשלות וארגונים בין-לאומיים, בראשות ארצות הברית והאיחוד האירופי, הטילו עיצומים על אנשים ועסקים רוסיים. ככל שהתסיסה התרחבה לאזורים אחרים במזרח אוקראינה, ולאחר מכן הסלימה למלחמה המתמשכת באזור דונבאס, היקף העיצומים גדל. בסך הכל, הוטלו שלושה סוגים עיקריים של עיצומים: איסור על אספקת טכנולוגיה לחיפושי נפט וגז, איסור על מתן אשראי לחברות נפט רוסיות ולבנקים ממלכתיים, הגבלות נסיעה על האזרחים הרוסיים המשפיעים המקורבים לנשיא פוטין והמעורבים בסיפוח של קרים. ממשלת רוסיה רוסיה הגיבה בעין תחת עין, עם עיצומים נגד כמה אישים קנדים ואמריקאים, ובאוגוסט 2014, באיסור מוחלט על יבוא מזון מהאיחוד האירופי, ארצות הברית, נורווגיה, קנדה ואוסטרליה.
2014
ב-6 במרץ 2014, נשיא ארצות הברית, ברק אובמה, הפעיל, בין היתר, את חוק הכוחות הכלכליים לשעת חירום וחוק החירום הלאומי, וחתם על צו ביצוע המכריז על מצב חירום לאומי והורה על עיצומים, לרבות איסורי נסיעה והקפאת נכסים בארצות הברית, נגד אנשים שלא פירט את שמם אבל אנשים אשר "הפעילו סמכות שלטונית באזור קרים ללא אישור ממשלת אוקראינה" ואשר פעולותיהם נמצאו, בין היתר, כדי "לערער תהליכים ומוסדות דמוקרטיים באוקראינה".
ב-17 במרץ 2014, ארצות הברית, האיחוד האירופי וקנדה הורו על עיצומים ממוקדים במיוחד, למחרת משאל העם בחצי האי קרים וכמה שעות לפני חתימת נשיא רוסיה ולדימיר פוטין על צו המכיר בקרים כמדינה עצמאית, שמניחה את התשתית לסיפוחה של קרים על ידי רוסיה. העיצומים הללו היו העיצומים הרחבים ביותר שהופעלו נגד רוסיה מאז התפרקות ברית המועצות ב-1991. יפן גם הכריזה על עיצומים נגד רוסיה, שכללו השעיית השיחות בנושאי צבא, חלל, השקעות ועוד. מספר ימים לאחר מכן הרחיבה ממשלת ארצות הברית את העיצומים.
ב-19 במרץ, אוסטרליה הטילה עיצומים נגד רוסיה לאחר סיפוח קרים. העיצומים הללו כוונו לעסקים פיננסיים ואיסורי נסיעה על מי שסייעו באיום הרוסי על ריבונות אוקראינה. העיצומים האוסטרליים הורחבו ב-21 במאי. בתחילת אפריל, אלבניה, איסלנד ומונטנגרו, כמו גם אוקראינה, הטילו את אותן הגבלות ואיסורי נסיעה כמו אלה של האיחוד האירופי.
ב-10 באפריל, השעתה מועצת אירופה את זכויות ההצבעה של המשלחת הרוסית.
2015
ב-16 בפברואר 2015, האיחוד האירופי הגדיל את רשימת העיצומים שלו ללמעלה מ-150 אישים רוסים.
בספטמבר 2015, אוקראינה הטילה עיצומים על יותר מ-388 אנשים, ולמעלה מ-105 חברות וגופים אחרים.
הפלישה הרוסית לאוקראינה
לאחר שרוסיה פלשה לאוקראינה ב-24 בפברואר 2022, שתי מדינות שלא השתתפו בעבר בעיצומים, דוגמת קוריאה הדרומית, וטאיוואן שאיננה חברה באו"ם, עסקו בעיצומים נגד רוסיה. ב-28 בפברואר 2022, סינגפור הודיעה כי תטיל עיצומים בנקאיים נגד רוסיה בגין פלישתה לאוקראינה, ובכך הפכה למדינה הראשונה בדרום מזרח אסיה שמטילה עיצומים על רוסיה.
ב-28 בפברואר 2022, הבנק המרכזי של הפדרציה הרוסית נחסם מלגשת ליותר מ-400 מיליארד דולר יתרות מטבע חוץ שהוחזקו בחוץ לארץ והאיחוד האירופי הטיל עיצומים על כמה אוליגרכים ופוליטיקאים רוסים.
מדינות מערביות רבות החלו בזו אחר זו להטיל עיצומים על רוסיה לאחר שזו הכירה בעצמאותה של דונבאס, במטרה לשתק את הכלכלה הרוסית. העיצומים היו רחבי היקף, והם כוונו ליחידים, לבנקים, לעסקים, לחליפין כספיים, להעברות בנקאיות, ליצוא וליבוא.
בעקבות הפלישה הרוסית, הודיעה נאט"ו על שליחת כוחות נוספים למדינות הסמוכות לאוקראינה וחברות בברית הצבאית. עם זאת, בנאט"ו ובארצות הברית הדגישו שנאט"ו לא תשלח חיילים לאוקראינה עצמה – אשר אינה חברה בברית. מזכ"ל נאט"ו, ינס סטולטנברג, אמר כי הברית הצבאית תמשיך לשלוח נשק לאוקראינה, כולל מערכות הגנה אווירית. בנוסף, הועלתה האפשרות לצירוף פינלנד ושוודיה לברית נאט"ו, והדבר גרר איומים ב"השלכות פוליטיות וצבאיות" מצד הקרמלין.
מדינות מסוימות, ביניהן ישראל, העבירו את השגרירות ללבוב, ישנן מדינות שהעבירו שגרירות אף לפולין.
ברחבי העולם התאספו מפגינים בערים מרכזיות כדי למחות נגד השגרירויות הרוסיות במדינתם.
בריטניה, פולין, בולגריה וצ'כיה הודיעו כי לא יאפשרו למטוסים רוסיים להמריא ולנחות בשטחן, כאות הזדהות עם הסבל האוקראיני. בנוסף, גם שרי התחבורה של המדינות הבלטיות הודיעו שיצטרפו לחרם על רוסיה. ב-27 בפברואר, הודיע האיחוד האירופי על איסור גורף של מעבר מטוסים רוסיים מעל המרחב האווירי של מדינות האיחוד. ארצות הברית ואחרות הצטרפו בהמשך.
הרוגלטור הרוסי רצה שהתקשורת הרוסית "תשתמש במידע ובנתונים שהושגו על ידם רק ממקורות רוסיים רשמיים". רוסיה הגבילה את הגישה לפייסבוק בארצה. בהמשך דווח שהגישה לטוויטר הוגבלה. רגולטור התקשורת של רוסיה הורה לתקשורת העצמאית במדינה להסיר דיווחים המתארים את ההתקפה על אוקראינה כ"מתקפה, פלישה או הכרזת מלחמה". לפי ההנחיה, מי שלא יעשה כן ייחסם וייקנס. בהמשך אושר חוק שהעניש אנשים שמפיצים "חדשות מזויפות" בעד 15 שנות מאסר.
הארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי הודיע כי דחה רשמית את בקשת ההצטרפות הרוסית לארגון.
ב-26 בפברואר הודיעה נשיאת הנציבות האירופית, אורסולה פון דר ליין, כי הושגה הסכמה לניתוק מספר בנקים רוסיים ממערכת התשלומים Swift.
ב-27 בפברואר רוסיה העלתה את הכוננות הגרעינית. ב-15 במרץ היא הטילה עיצומים על בכירים בארצות הברית. חלקם סמליים בעיקרם.
לאחר שנשיא רוסיה ולדימיר פוטין הכריז על סיפוח מחוזות באוקראינה, ארצות הברית הודיעה כי היא מטילה עיצומים על יותר מ-1,000 אזרחים וחברות רוסיים. vאנשים עליהם הוטלו עיצומים: ראש הבנק המרכזי של רוסיה, אשת שר הביטחון ובנותיו, ועוד שורה של גורמים, בהם קרובי משפחה של בכירים רוסים, 278 חברי פרלמנט, 14 אזרחים בתעשייה הצבאית של רוסיה ושלושה גורמים מובילים בכלכלה הרוסית. הוחלט כי יוטלו גם הגבלות ויזה על 910 אזרחים.
הפרלמנט האירופי הכריז על רוסיה כ"נותנת חסות ממלכתית לטרור". הצהרת הפרלמנט של האיחוד האירופי הייתה סמלית אך הוא קרא לעיצומים חדשים ולבידוד נוסף של רוסיה.
כלכלה, תרבות וספורט
רבות מהחברות הבין-לאומיות הגדולות הפסיקו את פעילותן ברוסיה, ואף בבלארוס.
קבוצת הכדורסל באיירן מינכן הודיעה על ביטול המשחק מול צסק"א מוסקבה במסגרת היורוליג. ברצלונה הודיעה שלא תשחק בסנקט פטרבורג מול הקבוצה המקומית. ז'לגיריס קובנה מליטא הודיעה שתחרים את כל משחקי היורוליג על אדמת רוסיה עד סוף העונה, לאחר מכן, הנהלת היורוליג הודיעה כי המשחקים של כל הרוסיות ביורוליג יידחו וכי אם המצב יימשך, יבוטלו כל המשחקים הללו והקבוצות הרוסיות יודחו. בכדורגל, נבחרת פולין הודיעה שלא תשחק על אדמת רוסיה, במשחק הפלייאוף המתוכנן מול הנבחרת המקומית כחלק ממוקדמות גביע העולם בכדורגל לשנת 2022, משחק שתוכנן במקור לסוף מרץ. בכפוף להחלטת פיפ"א הודחה רוסיה מהמוקדמות ופולין העפילה באופן אוטומטי. הודיעה כי לא תשחק נגד רוסיה במסגרת ליגת האומות 2022/2023.
גמר ליגת האלופות 2022 הועבר מגזפרום ארנה של זניט סנקט פטרבורג לסטאד דה פראנס של נבחרת צרפת.
קבוצת הכדורגל שאלקה 04 הודיעה כי גזפרום הרוסית המשמשת ספונסרית החולצה של הקבוצה תרד מחולצת המועדון. דווח כי מנצ'סטר יונייטד ביטלה את הסכם החסות שלה עם חברת התעופה הרוסית אירופלוט והוחלט שמרוץ פורמולה 1 לא יתקיים בעיר הרוסית סוצ'י בספטמבר 2022 כפי שתוכנן.
פיפ"א ואופ"א השעו את נבחרות רוסיה ואת הקבוצות הרוסיות מהמפעלים השונים.
ב-3 במרץ הוחלט לבטל את השתתפותם של הספורטאים המייצגים את רוסיה ובלארוס במשחקים הפראלימפיים בבייג’ין, והם לא הורשו להשתתף גם תחת דגל נייטרלי.
נגידת הבנק המרכזי של רוסיה אמרה באפריל, כי העיצומים המערביים, שעד אז פגעו בעיקר בשוקי הכספים, "יתחילו להשפיע עכשיו במידה גוברת על הכלכלה". הם "יגבילו את היבוא ואת הלוגיסטיקה של סחר החוץ, ובעתיד גם את היצוא", אמרה.
ב-21 באפריל הכריז הנשיא האמריקני ג'ו ביידן כי אף ספינה תחת דגל רוסיה לא תורשה לעגון בארצות הברית.
עיצומים רוסיים
ב-15 במרץ הודיעה רוסיה בתגובה לעיצומים של המערב נגדה, שהיא מטילה עיצומים על נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן ובכירים נוספים בוושינגטון, שלא יורשו להיכנס לרוסיה. רשימת האישים שעליהם רוסיה הטילה עיצומים כוללת גם את המועמדת לשעבר לנשיאות ארצות הברית הילרי קלינטון, בנו של הנשיא האנטר ביידן (שקושר לפרשת טראמפ-אוקראינה לפני הבחירות ב-2020), דוברת הבית הלבן ג'ן סאקי, סגן היועץ לביטחון לאומי דליפ סינג, מנהלת הסוכנות האמריקנית לפיתוח בינלאומי סמנתה פאוור, סגן מזכיר האוצר, וולי אדיימו ונשיאת הבנק לייבוא-ייצוא, רטה ג'ו לואיס. בהמשך הודיע משרד החוץ הרוסי כי עיצומים יוטלו גם על ראש ממשלת קנדה ג'סטין טרודו ובכירים בממשלתו, וכי יחול איסור על ראש ממשלת בריטניה בוריס ג'ונסון להיכנס לשטח רוסיה.
רוסיה החליטה לדרוש לשלם על גז המחצבים של חברת גזפרום הרוסית ברובל במקום לשלם ביורו או בדולר, כפי שהוסכם בחוזה עצמו. פולין ובולגריה, כמו גם שאר המדינות, סירבו.
אמיר האדז'יץ'
אמיר האדז'יץ' (בבוסנית: Emir Hadžić; נולד ב-19 ביולי 1984) הוא כדורגלן עבר בוסני ששיחק בעמדת החלוץ.
קריירה
האדז'יץ' התחיל את הקריירה שלו ברודאר קאקאן המייצגת את עיר הולדתו. לאחר שעבר בז'לייזניצ'אר סרייבו, צליה וצ'ליק זניצה, הוא חתם בקיץ בפאנטוליקוס. ב-19 ביולי 2010 חתם באיסטרה 1961. לאחר שלאר זכה לדקות משחק, חזר בינואר לצ'ליק זניצה. ב-30 בינואר 2012 חתם בבודפשט הונבד. בקיץ חתם בסרייבו והיה מלך השערים של הליגה בעונת  עם 20 שערים.
ב-5 ביוני 2013 חתם בהפועל ניר רמת השרון, אך בסיום העונה ירד עם המועדון להליגה הלאומית. בקיץ חתם בהפועל עכו לשנתיים, אך שוחרר כבר ביולי 2015, עם פיצוי של 300 אלף שקל. לאחר מכן עבר לאולימפיק סרייבו.
בתום עונת פרש מכדורגל.
לזכותו של האדז'יץ' 3 הופעות בנבחרת בוסניה והרצגובינה.
אופיר צ'צ'יק
אופיר צ'צ'יק (נולד ב-1 בינואר 1976) הוא כירורג אורתופד מומחה בדרגת פרופסור חבר קליני. סגן מנהל המערך האורתופדי במרכז הרפואי תל אביב ע"ש סוראסקי (איכילוב).
ביוגרפיה
נולד ברחובות, גדל במושב בית חנן. התגייס לצה"ל בשנת 1994 לקורס טיס. סיים קורס קציני מודיעין בחיל האוויר בשנת 1995, שירת במשך שלוש שנים כקצין איסוף מודיעין בחיל האוויר. שירת במילואים כקצין רפואה ורופא גדודי בחטיבה 80. השתחרר ממילואים בשנת 2021 בדרגת רב-סרן.
החל לימודי רפואה בשנת 1999 בפקולטה לרפואה ע"ש סאקלר באוניברסיטת תל אביב. סיים סטאז' בהצטיינות במרכז הרפואי רבין בשנת 2007. השלים התמחות בכירורגיה אורתופדית במרכז הרפואי תל אביב ע"ש סוראסקי בשנת 2013, תחת ניהולם של פרופסור שמואל דקל ופרופסור משה סלעי. השלים התמחות-על באורתופדיה ורפואת ספורט באוניברסיטת טורונטו בשנת 2014.
אופיר צ'צ'יק נשוי ואב לארבעה. מתגורר ברמת השרון.
פעילות אקדמית והוראה
צ'צ'יק מונה לדרגת מרצה בכיר בפקולטה לרפואה ע"ש סאקלר באוניברסיטת תל אביב בשנת 2015, ולפרופסור חבר קליני בשנת 2019.
משמש חבר ויושב ראש בוועדות מינויים בפקולטה לרפואה; מנחה לסטודנטים לרפואה בעבודות גמר לקראת תואר MD; מנחה למתמחים בכירורגיה אורתופדית בעבודות מדעי יסוד לקראת קבלת תואר מומחה; שותף בוועדת ההיגוי ובוחן פעיל בבחינות ההסמכה לקבלת רישיון מומחה של האיגוד האורתופדי.
אופיר צ'צ'יק פרסם למעלה מ-80 מאמרים בעיתונות המקצועית הרפואית והציג עבודות מחקר בכנסים בינלאומיים. בשנת 2016 הקים מרכז הכשרה לכירורגיה אורתופדית, תוך שימוש במודלים סינתטיים ושיטות סימולציה ללימוד מיומנויות כירורגיות ארתרוסקופיות. בשנת 2020 הורחבה פעילות ההדרכה והועברה למרכז לטכנולוגיה וסימולציה ע"ש ניסים דואק. כיום מציע מרכז ההכשרה קורסים לרכישה ותרגול מיומנויות בכירורגיה אורתופדית למתמחים בשנתם הראשונה להתמחות, למתמחים בשנתם השנייה להתמחות, קורסים ללימוד מיומנויות של כירורגיה ארתרוסוקפית, וקורס ללימוד מיקרוכירורגיה.
צ'צ'יק שותף בקבוצת מחקר העוסקת בחקר שיטות כירורגיות והשפעה של תרופות וחומרים על ריפוי גידים באדם ובחיות מעבדה. ממקימי מעבדת המחקר של החטיבה האורתופדית במרכז הרפואי תל אביב.
בית הנבחרים האוסטרלי
בית הנבחרים האוסטרלי (באנגלית: Australian House of Representatives) הוא אחד משני בתי המחוקקים המרכיבים את הפרלמנט האוסטרלי. בית הנבחרים הוא הבית התחתון, בעוד הסנאט האוסטרלי מתפקד כבית העליון. באוסטרליה, הרשות המחוקקת מורכבת משני בתים מסיבות היסטוריות, ובהשראת הקונגרס של ארצות הברית. כהונתם של חברי בית הנבחרים היא מקסימום שלוש שנים מיום הישיבה הראשונה של הבית הנבחרים מאזורי בחירה עם נציג אחד עם שיטת בחירה שבה מדרגים את המועמדים על פי עדיפות. חבר הבית רשאי להיקרא "חבר פרלמנט" ("חבר פרלמנט" או "חבר"), ואילו חבר הסנאט מכונה בדרך כלל "סנאטור". ראש ממשלת אוסטרליה חייב להשיג ולשמור על האמון של בית הנבחרים כדי להמשיך להבטיח רוב הפרלמנט ולהישאר בשלטון.
בית הנבחרים, שכיום עומד מספר חבריו על 151, מייצג מחוזות בחירה (electoral divisions). מספר חברי הבית אינו קבוע, אך יכול להשתנות בעקבות שינויים בגבולות מחוזות הבחירה, שמתקיימים באופן קבוע. השינוי המשמעותי האחרון במספר חברי בית הנבחרים בוצע לפני הבחירות של 1984, אז הוגדל מספר החברים מ-125 ל-148. בבחירות של 1993 הורד המספר ל-147, הוחזר ל-148 ב-1996 הועלה ל-150 בבחירות של 2001, ומאז הבחירות של 2019 המספר עומד המספר על 151. כל אחד ממחוזות הבחירה בוחר חבר פרלמנט. שני בתי הפרלמנט מתכנסים באולמות נפרדים בבניין הפרלמנט בגבעת הקפיטול בעיר הבירה קנברה.
תפקיד
חוקת אוסטרליה משנת 1900 הקימה את בית הנבחרים כחלק ממערכת חדשה של ממשלת דומיניון באוסטרליה החדשה. הבית מנוהל על ידי היושב ראש. חברי בית הנבחרים נבחרים לקדנציות של שלוש שנים, מאזורי בחירה עם נציג אחד עם שיטת בחירה שבה מדרגים את המועמדים על פי עדיפות. בית הנבחרים, הבית התחתון, שכיום עומד מספר חבריו על 151, מייצג מחוזות בחירה (electoral divisions). מספר חברי הבית אינו קבוע, אך יכול להשתנות בעקבות שינויים בגבולות מחוזות הבחירה, שמתקיימים באופן קבוע. השינוי המשמעותי האחרון במספר חברי בית הנבחרים בוצע לפני הבחירות של 1984, אז הוגדל מספר החברים מ-125 ל-148. בבחירות של 1993 הורד המספר ל-147, הוחזר ל-148 ב-1996 ומאז הבחירות של 2019 עומד המספר על 151. כל אחד ממחוזות הבחירה בוחר חבר פרלמנט. שני בתי הפרלמנט מתכנסים באולמות נפרדים בבית הפרלמנט של אוסטרליה בגבעת הקפיטול בעיר הבירה קנברה.
תפקידה המרכזי של מפלגת האופוזיציה בבית הוא להציג טענות כנגד מדיניות הממשלה ולהטיח בממשלה האשמות לפי הצורך, ולנסות להפקיד את הממשלה באחריות רבה ככל האפשר כלפי אירועים הפוקדים את סדר היום של אוסטרליה על ידי הצגת שאלות בעלות חשיבות במהלך שאילתות ובמהלך הדיונים על החקיקה. לעומת זאת, התקופה האחרונה באוסטרליה שבה לממשלה של היום יש רוב בסנאט היה יולי 2005 (לאחר בחירות 2004) עד דצמבר 2007 (בעקבות תבוסת הקואליציה בבחירות הפדרליות באותה שנה). לפיכך, רוב בסנאט הוא בדרך כלל משמעותי יותר. המפלגה שמחזיקה ברוב המושבים בבית הנבחרים היא זו שזוכה להרכיב את הממשלה. אף על פי שאת השרים אפשר לבחור גם מבית הנבחרים וגם מהסנאט, רוב השרים מגיעים בדרך כלל מבית הנבחרים. מעבר מהסנאט לבית הנבחרים (ומשם בשאיפה לראשות ממשלה) נחשב לקידום בפוליטיקה של אוסטרליה, בניגוד לפוליטיקה של ארצות הברית, שבה המעבר הנחשב יותר הוא בדרך כלל מבית הנבחרים של ארצות הברית לסנאט של ארצות הברית (ומשם בשאיפה לנשיאות).
יושב ראש בית הנבחרים
יושב ראש בית הנבחרים (Speaker of the Australian House of Representatives) הוא העומד בראש בית הנבחרים. תפקידו מעוגן בחוקת אוסטרליה הוא נבחר על ידי בית הנבחרים בהצבעה חשאית. תמיד צריך להיות יושב ראש לבית הנבחרים, ואם המשרה מתפנה, אזי בחירת יושב ראש חדש חייבת להתקיים לפני כל פעולה בסיסית של הפרלמנט.
יושב ראש בית הנבחרים אמור לנהל את הבית ללא משוא פנים, או הטיה מפלגתית כמו יושב ראש בית הנבחרים הבריטי. הוא אינו מצביע, למעט במקרים של תיקו, אינו משתתף בדיונים, ואינו מביע דעות מפלגתיות. אולם בניגוד לדוגמה מבריטניה, הוא לא מתפטר מהמפלגה, ולרוב הוא שייך למפלגת השלטון.
מנהיג בית הנבחרים
מנהיג בית הנבחרים (Leader of the House) הוא אחד משרי ממשלת אוסטרליה הממונה על ניהול פעולות הממשלה בבית הנבחרים, כגון העלאת חוקים להצבעה, קביעת סדרי הדיון, וניהול משא ומתן עם מקבילו מהאופוזיציה (בדומה לתפקידים גם של יושב ראש הקואליציה וגם של השר המקשר בין הממשלה לכנסת בישראל). התפקיד נוסד ב-1951 בזמן ממשלתו של רוברט מנזיס,
מנהל ענייני האופוזיציה בבית הנבחרים
מנהל ענייני האופוזיציה בבית הנבחרים (Manager of Opposition Business in the House). הוא המקביל בממשלת הצללים של מפלגת האופוזיציה למנהיג בית הנבחרים.
שלמים (שיר)
שלמים הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי עידן רפאל חביב. השיר יצא לאור ב-27 ביולי 2020, על ידי חברת התקליטים NMC, כסינגל שלא מתוך אלבום.
השיר הגיע למקומות הראשונים במצעדים השבועיים של מדיה פורסט וגלגלצ, ואף למקום הראשון במצעד השנתי של גלגלצ.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי אבי אוחיון ועקיבא תורג'מן, הולחן על ידי אוחיון, תורג'מן ומתן דרור והופק על ידי דרור. השיר הוא בלדת מיד-טמפו בסגנון פופ רוק, המהווה כשיר אהבה. לדברי כותב השיר עקיבא תורג'מן, השיר "מבקש אהבה שלמה". השיר יצא לאור במהלך שידור תוכנית הריאליטי הישרדות VIP עונה 3, בה השתתף חביב.
וידאו קליפ
לשיר לא יצא וידאו קליפ רשמי. ב-27 ביולי 2020, בסמוך לצאת הסינגל עצמו, העלה חביב לערוץ היוטיוב שלו את האודיו הרשמי של השיר. האודיו הרשמי מציג בתוכו את עטיפת הסינגל ומילותיו של השיר.
ביקורת
דודי פטימר ממעריב כתב על השיר ביקורת חיובית: "עידן רפאל חביב שבקולו המיוחד והמחוספס מצליח להמציא מחדש את ההגדרה לרומנטיקה, ממשיך את הקו המאפיין אותו בבלדה החדשה, שמציגה אותו בשיא השבריריות (במובן הטוב) והטוטאליות שלו באהבה. הוא חשוף ופותח את הלב, דבר שניכר לאורך השיר, הן במילים והן בלחן, המצליחים בפשטות וברכות לעשות את העבודה היטב ולגעת בלב". ביקורות נוספות נשמעו שחלקים מסוימים מהשיר הועתקו מהשיר "ישראלית" שהלחין תומר הדדי לאילנית.
הצלחה
תוך מספר ימים השיר זכה למיליוני צפיות ואף התברג במקום הראשון ברשימת "הסרטונים החמים" של אתר יוטיוב. גם במצעד השבועי של מדיה פורסט השיר זכה להצלחה, תוך שהגיע היישר אל המקום התשיעי, וצבר כ-70 השמעות בתחנות הרדיו בישראל באותו השבוע, ובשיאו הגיע למקום הראשון, תוך שצבר כ-172 השמעות. במצעד שירי הספוטיפיי הישראלי השבועי, זכה השיר להצלחה רבה, שהגיע למקום הראשון וצבר כ-129,394 השמעות באותו השבוע. גם במצעדי השירים של שזאם ואייטונס, הגיע השיר למקום הראשון.
במצעד הפזמונים העברי השנתי של גלגלצ, זכה השיר במקום הראשון ובתואר "שיר השנה". באותו מצעד, זכה חביב בתואר "איש השנה".
ניוגט (כתב עת)
כתב העת ניוגט (בהונגרית: Nyugat שפירושו "מערב") היה כתב העת המרכזי לספרות ההונגרית במחצית הראשונה של המאה העשרים. הגיליון הראשון של ניוגט יצא לאור ב־1 בינואר 1908 (למעשה בחג המולד של שנת 1907) והאחרון ב־1 באוגוסט 1941. כתב העת חדל להתקיים עם מותו של המשורר והעורך הראשי באותה עת מיהאי באביץ'. על שער כתב העת הופיעה מדליית ההנצחה לזכרו של קֶלֶמֶן מִיקֶש, סופר ימי הביניים, פרי עבודתו של הפסל ההונגרי-יהודי פילפ אדן בק. על פי רוב הופיעו שני גיליונות מדי חודש, אך לעיתים קרובות פורסמו גם גיליונות מאוחדים.
קורותיו
"ניוגט" לא נולדה כתופעה "יש מאין". בסוף המאה ה-19 ידעה הונגריה חיי תרבות עשירים מאוד. שירתם של כמה משוררים, לרבות קובץ שירי אנדרה אדי משנת 1906 "שירים חדשים" עוררו כבר הד גדול. בשנת 1908 התפרסמה בעיר נאג'ווארד (Nagyvárad), אוראדיה של היום, אנתולוגיה שכותרתה הייתה "המחר". אלה בישרו כבר את המסרים ואת ההישגים של "ניוגט".
ניתן להבחין בארבע תקופות עיקריות בתולדות המגזין:
הראשונה - מתחילה עם פריצת מלחמת העולם הראשונה
השנייה - בעת נפילת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית
השלישית - בשנות העשרים
הרביעית - תקופת עריכתו של באביץ'.
דורות כתב העת
עם הדור הראשון והחשוב ביותר של הכותבים והעורכים (שכמחציתם היו יהודים) נמנו:
בין כותביו הרבים של כתב העת היו מבקרי ספרות ואמנות, משוררים, סופרים (לרבות בדור השני והשלישי), כמו אנדרה וסי, לאסלו קרדוש (היסטוריון ספרות), פירושקה רייכרד, פאל יוסטוס ורבים נוספים.
ספר וספל
ספר וספל היא חנות ספרי יד שנייה בשפה האנגלית במרכז העיר ירושלים. החנות הוקמה בשנת 1981 כחנות הספרים / בית הקפה המשולבת הראשונה בארץ. אף על פי שבית הקפה נסגר בשנת 2002, החנות ממשיכה להחזיק מבחר גדול של ספרים משומשים, המוערכים בכ-26,000 כותרים. מצוינת לעיתים קרובות בספרי תיירות ואתרי טיולים כחנות הספרים באנגלית הטובה ביותר בירושלים ובמזרח התיכון כולו.
בעלות
ספר וספל הוקמה באוגוסט 1981 על ידי המהגרים האמריקאים שי וג'ודי רובקין. זו הייתה חנות הספרים / בית הקפה המשולבת הראשונה בישראל. הזוג רובקין מכרו את החנות באוגוסט 1984 כשחזרו לארצות הברית. אורי רוחם ניהל את החנות עד 2015, עת מכר אותה למיכאל וזיה רוז, הבעלים הנוכחיים.
ספרים
ספר וספל ממוקמת בקומה השנייה של בניין אבן ברחוב יעבץ 2 במרכז העיר ירושלים, ומוכרת בזכות אוסף נרחב של ספרי יד שנייה באנגלית, עם למעלה מ-26,000 כותרים המוצגים בשתי קומות. ז'אנרים כוללים סיפורת, ספרות אנגלית, מדע בדיוני, ניו אייג', היסטוריה ופוליטיקה של המזרח התיכון, פילוסופיה, ספרות יהודית, ספרי עיון, ספרות ילדים, קומיקס, ספרי בישול ועוד. מלאי החנות התרחב ככל שהלקוחות מכרו לחנות ספרים שרכשו באינטרנט או הביאו איתם מחו"ל.
מדיניות ההחזר של ספר וספל מציעה אשראי בחנות עבור ספרים שנרכשו ממנה. הבעלים נותנים סיוע והמלצות, והאווירה מתוארת כ"נעימה ומזמינה".
ספר וספל מופיע לעיתים קרובות בספרי ההדרכה ובאתרי הנסיעות כחנות הספרי יד שנייה באנגלית הטובה ביותר בירושלים ובמזרח התיכון.
בית קפה
ספר וספל מכרו במקור קפה וגלידה בבית קפה קטן על המרפסת. לוח המודעות של בית הקפה היה אתר פופולרי להכריז על אירועים ושירותים לקהילה דוברת האנגלית.
בית הקפה הוסמך ככשר, אך כמעט איבד אותו בשנת 1982 כאשר הבעלים התבדח מול קהל לקוחותיו כי "הישראלים אוהבים ספרי היסטוריה, רומנים אמריקנים ופורנוגרפיה אורתודוקסית". הוא למעשה התייחס לספרים בנושא חינוך מיני שנשים חרדיות מקומיות שהעדיפו שלא לבקר אצל רופאי נשים היו רוכשות. כדי לשכנע את הרבנות לשמור על הסמכת הכשרות, הגיש הבעלים תצהיר חתום לפיו לא תימכר פורנוגרפיה אמיתית במקום.
בשנת 2002, בית הקפה נסגר והחלל החיצוני התמלא בספרים מוזלים.
הוצאת ספר וספל
בתקופת בעלותו של רוחם, ספר וספל הפעילה הוצאת ספרים קטנה שהדפיסה מחדש ספרים שלא בדפוס שעדיין היה להם ביקוש. בין פרסומיה אגדות ארץ־ישראל "אגדות ירושלים", "אגדות יהודה ושומרון" ו"אגדות הגליל, ירדן וסיני" מאת זאב וילנאי; "בראשית 1948: המלחמה הערבית-ישראלית הראשונה" מאת דן קורצמן; "ספר הכוזרי" מאת יהודה הלוי; "ההיסטוריה של המיסטיקה היהודית" מאת ארנסט מולר; מאמרים נבחרים מאת אחד העם; ו"איש ההלכה" מאת יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק.
הפנתר הוורוד: משימה בינלאומית
הפנתר הוורוד: משימה בינלאומית (באנגלית: The Pink Panther: Passport to Peril) הוא משחק מחשב לילדים משנת 1996 מהיוצרים של הפנתר הוורוד אשר הגיע לישראל בדיבוב לעברית.
עלילה
המשחק מתחיל שהפנתר מוזמן על ידי הבוס שלו "המפקח קלוזו" אשר מספר לו כי משימתו היא לשמור ולהגן על ילדים ממדינות שונות בעולם אשר מתארחים במחנה קיץ הנקרא "מחנה צ'ילי וואה וואה". הילדים נמצאים במחנה כדי לדון בסוגיה כיצד לקדם את השלום בעולם ולכן חשוב שהפנתר יהיה שם לוודא שהעניינים מתקדים ללא הפרעות וכמובן לשמור על הילדים שמחים ומאושרים.
כאשר הפנתר הוורוד משתגר על ידי המפקח למחנה הסודי הוא פוגש שם את חברו פרופסור פון שמראטי הממציא המצאות גדולות, את מנהל המחנה אף חוטם וכמובן את הילדים המחוננים במחנה.
הפנתר פוגש שם גם את כלב הבוס ועוזריו פאג ולואי אשר מתחפשים לפקחים של משרד המחנות הראשית ומנסים למצוא תירוצים למה לסגור את המכנה.
בכל חלק ממשימתו טס הפנתר לכל אחת מהארצות שמהן הגיעו הילדים המחוננים ובכל מדינה הוא עובר הרפתקה גדולה, פוגש דמויות חדשות ולומד על התרבויות השונות וזאת כדי למצוא דרך לשמח את הילדים אך ככל שהטיול מסביב לעולם מתקדם, מבין הפנתר שאולי הבעיה הגדולה של מחנה צ'ילי וואה וואה היא אינה חוסר השמחה של הילדים אלא המזימה הערמומית של הכלב בוס להפוך את המחנה למסעדת המבורגרים לכלבים.
על הפנתר להצליח במשימתו להציל את הילדים ולמנוע מהכלב לסגור את המחנה.
מהלך המשחק
כל שלב מתחיל במדינה מסוימת (אנגליה, מצרים, סין, בהוטן, הודו, ואוסטרליה) ולכן צריך הפנתר לאסוף את החפצים כדי להמשיך במשחק, בכל שלב יש שיר שקשור למדינה, בלחיצה על העוזר הדיגיטלי הפנתר לומד על המדינות השונות (על המבנים הדגלים ואפילו החיות), בסוף המשחק מציל הפנתר את הילדים ואת פרופסור שמארטי מהבועה שהייתה מתחת לבוץ ומחזיר את המחנה לקדמותו.
מדבבים לעברית
המדבבים והדמויות הם:
מרינה אובסיאניקובה
ביוגרפיה
היא נולדה בעיר אודסה באוקראינה הסובייטית לאם רוסייה ואב אוקראיני. היא למדה באוניברסיטת קובאן ובאקדמיה הנשיאותית לניהול ציבורי ומשק לאומי. עבדה בחברה הממשלתית הרוסית לרדיו וטלוויזיה לפני שעברה לערוץ 1 הרוסי.
מחאתה נגד הפלישה לאוקראינה
אובסיאניקובה צעקה:
יממה לאחר המקרה, פעיל בשם דניס זכארוב הפגין מחוץ למשרדי ערוץ 1 בליל 15 במרץ כדי להביע את תמיכתו בה. הוא עוכב על ידי המשטרה. נשיא אוקראינה וולודימיר זלנסקי הגיב לתקרית בהבעת תודה כלפיה באחד משידוריו ברשתות החברתיות.
אובסיאניקובה עצמה נלקחה לתחנת המשטרה שליד מרכז הטלוויזיה אוסטנקינו ונחקרה במשך 14 שעות, ללא אפשרות לפנות לסיוע משפטי. היא הואשמה בארגון תקרית ציבורית לא מאושרת, נקנסה בסכום של 30,000 רובלים ושוחררה. ברשויות החקירה הפדרליות מסרו כי היא תיחקר על הפצת מידע כוזב, ועלולה להישלח ל-15 שנות מאסר.
נשיא צרפת עמנואל מקרון הציע לה מקלט מדיני בשגרירות הצרפתית במוסקבה, אך היא דחתה את ההצעה, והעדיפה להמשיך לדווח מרוסיה.
לדברי אובסיאניקובה, לא היו לה תוכניות לעזוב את רוסיה. באפריל 2022 היא החלה לעבוד עבור העיתון הגרמני "די ולט" ככתבת פרילנסרית שתדווח מרוסיה ומאוקראינה לעיתון ולערוץ הטלוויזיה שלו.
ביולי 2022 הפגינה בהפגנת יחיד מול חומות הקרמלין במוסקבה, כשנשאה שלט המגנה את פוטין ואת המלחמה. היא החזיקה כרזה שבה נכתב "פוטין הוא רוצח. החיילים שלו פשיסטים. 352 ילדים מתו. כמה עוד צריכים למות כדי שתפסיק?" . כתגובה נעצרה על ידי משטרת רוסיה. היא עמדה בפני כתב אישום פלילי לאחר ששירותי הביטחון של רוסיה פשטו על ביתה. היא הואשמה בהפצת מידע כוזב על הצבא הרוסי, במסגרת חוק חדש שאימץ הקרמלין לאחר תחילת המלחמה באוקראינה.
חיים אישיים
אובסיאניקובה חיה במוסקבה, והייתה נשואה לבמאי ברשת RT, שנפרדה ממנו. לשניים שני ילדים.
השיל
{{פירושונים|
ראו גם
}}
אריק בראט
אריק גוסטב בראט (בשוודית: Erik Gustaf Bratt; 1 בינואר 1916 – 13 בפברואר 2010) היה מהנדס טיס וטייס שוודי.
חיים אישיים
בשנת 1937 לקח בראט קורס טיס ובשנים 1940 עד 1942 עבר בהצלחה את קורס הטיס של חיל האוויר השוודי. בראט קיבל כנפי טיס אך למרות זאת לא זכה לתפקיד מבצעי והוחזק בתור טייס גיבוי. הוא סיים את לימודיו ב-1942 עם תואר שני בהנדסה מהמכון המלכותי לטכנולוגיה של KTH. מהשנים 1942 עד 1945 הועסק בראט כמהנדס ב-Skandinaviska Aero (לימים חלק מסקנדינביאן איירליינס). משנת 1945 עד פרישתו ב-1981 הועסק כמהנדס טיס בחברת Saab AB. בשנת 1962 קודם בראט לתפקיד מהנדס ראשי, ב-1964 הפך לראש מחלקת התכנון למטוסים וב-1974 למנהל אגף. היה אחיו של לארס בראט.
תכנון מטוסי הסאאב 35 דראקן ו-37 ויגן
לקראת שנות ה-50, בצל המלחמה הקרה ומרוץ החימוש הגרעיני קבעה שוודיה מדיניות נייטרלית שבה לא תיקח אף צד או תצדד באחד משני הגושים, אך גם תקיפה. נקבע שהמדינה לא תאפשר חדירות של מפציצים אטומיים משני הצדדים למרחבה האווירי; ועל כן היה צורך במיירטים על-קוליים מהירים ובעלי מוכנות גבוהה שיהיו מסוגלים להגיע לטווח יירוט בזמן קצר. בספטמבר 1949 הזמין חיל האוויר השוודי מיירט על-קולי בעל כנפי דלתא משולשות.
לדגל נקראה חברת Saab AB (מקבוצת סאאב) שעיצבה את מטוס הסאאב 35 דראקן. בראט היה ראש צוות תכנון של 500 עובדי חברת סאאב, ביניהם מהנדסי הטיס: ברטיל דילנר, הרמן בהרבוהם, איינר ברגסטרום ואולוף יונגסטרום. הפרויקט כלל פיתוח חלקי מפתח ביכולת הטיסה העל-קולית השוודית ורעיון כנפי הדלתא.
בשנת 1955, היה צורך לפתח מיירט חדש שיחליף את מטוס הקו השני, הסאאב 32 לאנסן; אך בסוף, לאחר שיקולים מסוימים, הוחלט שזה יחליף דווקא את הדראקן החדיש יותר.
בשנת 1961 נתנה הממשלה אור ירוק לפרויקט. שנתיים לאחר מכן, ב-1963 סיימו בראט וסאאב את העיצוב האווירונדינמי למטוס. ב-1967 ביצע המטוס את טיסת הבכורה הראשונה שלו וב-1971 נכנס לשירות מבצעי.
הוקרה
בשנת 1972 הועטר בראט במדליית תולין בזהב מטעם האגודה השוודית לאווירונאוטיקה.
בשנת 1984 הועמד לתפקיד דוקטור לשם כבוד מטעם אוניברסיטת לינשפין. ב-2002 היה לחבר כבוד של אגודת התעופה ההיסטורית השוודית.
חדוד אל-עאלם
חֻדוּד אל-עאלם (בערבית: حدود العالم, מילולית: גבולות העולם) הוא ספר גאוגרפיה שנכתב בשנת 982 על ידי מחבר שזהותו עלומה. הספר נכתב בג'וזאן (צפון אפגניסטן של היום) והוקדש לשליט השושלת הפריע'ונית, אבו אל-חארת' מחמד בן פריע'ון. הספר מתאר את העולם הידוע באותה תקופה. המחבר חילק את העולם לשלושה אזורים: אסיה, אירופה, ו"לוב" (אפריקה).
גבי לסרי
קריירה
לסרי נולד ביפו ובגיל צעיר עבר עם משפחתו לבת ים. החל לשחק במחלקת הנוער של הפועל תל אביב ועלה לקבוצה הבוגרת ב-1975 כשהוא בן 19, תחת הדרכתו של המאמן הארי גיים. באותן שנים הוחלט במועדון להצעיר את הקבוצה ולסרי, כמו גם בני דורו, גילי לנדאו, מאיר נחמיאס ושבתאי יחבס הועלו לקבוצה הבוגרת. בשנה הראשונה בקבוצה הבוגרת נאלץ להילחם על מקומו במגרש, אולם במשך הזמן הפך למגן הימני הקבוע של הקבוצה, והצטיין בתפקידו בזכות משחקו האגרסיבי.
חדוד אל-עאלם
הספר הוא חלק מכתב יד נרחב יותר שכולל גם העתק של ה"ג'האן נאמה" (ספר העולם) מאת מוחמד בן נג'יב בכראן, חיבור קצר על מוזיקה, וג'אמע אל-עולום (אוסף הידע) מאת פח'ר א-דין א-ראזי. לאחר הקדמה בה מופיע תיאור כללי של העולם, הכולל הכרה בכך שהוא עגול, המחבר כותב בתמצות על 45 ארצות שונות. המחבר לא ביקר בארצות אלו, אלא מסתמך על כתביהם של אחרים אשר שמם לא צוין בספר. הספר עוסק בעיקר בהיבטים הגאוגרפים של הארצות שעליהן הוא כותב - הרים, נהרות, מדבריות, ימים, וערים, אך גם עוסק בתיאור העמים, מנהגיהם, ומצבם הפוליטי.
גבי לסרי
קריירה
תחת הדרכתו של המאמן דוד שווייצר עשה את הפריצה הגדולה. המאמן שהגיע לקבוצה ב-1980 הוביל את הפועל תל אביב שנה מאוחר יותר לזכייה באליפות ראשונה מאז 1969, ויכולתו של לסרי בקבוצה הובילה אותו ללבוש את מדי נבחרת ישראל. באותה שנה הוא הפסיד עם הפועל בגמר גביע המדינה לבני יהודה, ועונה לאחר מכן באותו המעמד הפסיד להפועל יהוד כשהוא יודע שזהו משחקו האחרון בקבוצה.
חדוד אל-עאלם
המזרחן הרוסי אלכסנדר טומנסקי, שתחום התמחותו היה אוריינטליזם, מצא כתב יד עם עותק של הטקסט בשנת 1892 בבוכרה. עותק זה הוכן במקור על ידי הכרונוגרף הפרסי אבו ל-מואייד עבד אל-קיום בן חוסין בן עלי אל-פארסי בשנת 1258. מהדורת פקסימיליה יצאה לאור ב-1930 על ידי ואסילי ברטולד. התרגום לאנגלית הראשון שפורסם לכתב בוצע בשנת 1937 על ידי ולדימיר מינורסקי.
גבי לסרי
קריירה
לקראת סוף עונת 1981/1982 שכנע המאמן דוביד שוויצר את לסרי להצטרף אליו לקבוצת מכבי תל אביב. בשל היריבות בין הקבוצות, המעבר היה לא מקובל, שכן נאמנות לקבוצה מסוימת הייתה שיקול בולט יותר מהשיקול הכספי. לאחר שחתם על החוזה אצל היריבה העירונית, בהפועל תל אביב לא מיהרו לשחררו ולסרי נותר 8 משחקים מחוץ לקבוצה. רק בעקבות לחץ של השחקן חתמו במועדון על שיחרורו במהלך שאוהדי הקבוצה לא קיבלו. בסיום אותה עונה שיחקה הפועל תל אביב בגמר גביע המדינה השלישי ברציפות שלה (אחרי שני הפסדים), פגשה את מכבי תל אביב עם לסרי, ניצחה 2-3 וזכתה בגביע.
אחרי שנה במכבי תל אביב עבר לסרי לעונה אחת למכבי נתניה ושנה מאוחר יותר, ב-1985, חזר להפועל תל אביב ואף זכה עימה באליפות המדינה ב-1985/1986. בעונת 1986/1987 עבר להפועל פתח תקווה לשנה אחת, ומשם עבר להפועל טבריה, ובסיומה של אותה עונה פרש ממשחק פעיל.
נבחרת ישראל
הופעת הבכורה של לסרי בנבחרת ישראל הייתה ב-15 בפברואר 1983 בניצחון 3–2 על במסגרת משחק ידידות. ההופעה הראשונה שלו בטורניר רשמי הייתה ב-8 ביוני 1983 בהפסד 0–2 ל במסגרת מוקדמות המשחקים האולימפיים של 1984.
משחקו האחרון במדים הלאומיים היה במסגרת מוקדמות מונדיאל 1986 ב-10 בנובמבר 1985, שנערך באצטדיון רמת גן והסתיים בניצחון 3–0 מול נבחרת ניו זילנד. בסך הכל רשם לסרי 14 הופעות במדי נבחרת ישראל.
שנדר
{{פירושונים|
ראו גם
}}
עמי גלוסקא
עמנואל (עמי) גלוסקא (נולד ב-28 במרץ 1943) הוא חוקר ומרצה ישראלי בתחום ההיסטוריה הצבאית/מדינית של ישראל. שירת כקצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה, בתפקידו האחרון בצה"ל כיהן כשלישם הצבאי, עוזרם ודוברם של הנשיא החמישי יצחק נבון ושל הנשיא השישי חיים הרצוג. עסק לאורך שנים ארוכות בכתיבת נאומים לראשי המדינה (נשיאים, ראשי ממשלות ושרים בכירים).
נעוריו ושירות צבאי
גלוסקא נולד בשכונת מחנה יהודה שבפתח תקווה, בן למשפחה חקלאית שמוצאה מצפון תימן. בכור להוריו שולמית ושמואל, ואח לארבעה. גדל בשכונת שעריה שבפתח תקווה ולמד בבתי הספר היסודיים "ילדי עובדים" ו"נצח ישראל" ובבית-הספר התיכון "ישורון" שבעיר.
בשנת 1961 התגייס לעתודה האקדמאית ולמד באוניברסיטת בר-אילן פסיכולוגיה וספרות אנגלית. בתום שירות החובה המשיך בשירות קבע בצה"ל עד שנת 1988, ושירת במגוון תפקידי מטה, הדרכה ודוברות. בין תפקידיו שימש עוזר לענייני מנהלה לנספח צה"ל בלונדון (בשנים 1975-1976), ראש ענף ארגון והדרכה ביחידת דובר צה"ל (בשנים 1976-1978), וראש נציגות דובר צה"ל בירושלים (1978-1980).
בשנת 1980 הושאל מצה"ל ללשכת נשיא המדינה לתפקיד מזכירו האישי, עוזרו ודוברו של נשיא המדינה החמישי יצחק נבון. ב-1983 הוחזר לשירות צבאי כדי לשמש, בנוסף לתפקידיו הנ"ל, גם כשליש צבאי לנשיא המדינה. המשיך בתפקידיו אלה עם הנשיא השישי חיים הרצוג (עד 1988), ושימש בה בעת גם ככותב נאומיו של הנשיא.
קריירה באקדמיה
את התואר הראשון רכש גלוסקא באוניברסיטת תל אביב בתחומי ההיסטוריה של המזרח התיכון ותולדות עם ישראל. את לימודי הדוקטורט עשה באוניברסיטה העברית בירושלים, במסלול ישיר, בחוג ליהדות זמננו. נושא עבודת הדוקטורט שלו היה "הפיקוד הצבאי וההנהגה המדינית של ישראל לנוכח בעיות הביטחון 1967-1963". הדיסרטציה עסקה במערכת היחסים בין הדרג הצבאי והדרג המדיני והשפעתם על כישלון מדיניות הביטחון של ישראל וההידרדרות למלחמת ששת הימים בניגוד למגמת קברניטי המדינה. העבודה זיכתה את גלוסקא בפרס קרן חיים ברלב לעבודה דוקטורט מצטיינת (2001). על בסיס המחקר לדוקטורט פרסם עמי גלוסקא בשנת 2004 את ספרו "אשכול, תן פקודה!" (הוצאת מערכות, משרד הביטחון, תל אביב 2004). ספר זה זיכה אותו בפרס יצחק שדה לספרות צבאית בשנת 2005. הספר ראה אור גם בגרסה אנגלית בהוצאת Routledge (London & New York) 2007 תחת הכותרת: "The Israeli Military and the Origins of the 1967 War – Government, armed forces and defence policy 1963-1967". מחקר נוסף של גלוסקא, על התהוות מוסד הנשיאות במדינת ישראל וקביעת סמכויות הנשיא (1949-1947) על רקע יחסי דוד בן-גוריון – חיים ויצמן, זיכה אותו ב-1996 בפרס נשיא המדינה. גלוסקא כיהן כמרצה מן החוץ בנושאי ביטחון לאומי, היסטוריה ומדעי המדינה באוניברסיטה העברית בירושלים, במכללות הצבאיות (פו"מ "ברק", פו"מ אוויר, והמכללה לפיקוד טקטי) וכמרצה מן המניין במכללה האקדמית אשקלון.
פרטים נוספים
בנעוריו היה גלוסקא אצן מצטיין וזכה במקום הראשון בתחרות בתי הספר התיכוניים בריצת 1500 מטר. בתחרות זמר לכישרונות צעירים של "קול ישראל" זכה גלוסקא במקום השני. בעת שירות החובה שלו בצה"ל הוא שימש כתב בעיתון "חדשות הספורט" (תחת השם "עמי גל"). גלוסקא כתב גם כמה שירי זמר (ביצוע: אבי טולדנו ולהקת חיל השריון, להקת גולני, עפרה חזה). בשנת 1970 הוא היה חתן התנ"ך של פיקוד ההדרכה וסגן ראשון לחתן התנ"ך של צה"ל. גלוסקא מרצה בפורומים שונים (בין השאר: בימי עיון במוסדות ההשכלה הגבוהה, בקורסי "אסכולות" של האוניברסיטה הפתוחה, יד יצחק בן-צבי). בנו הוא הזמר איתי גלוסקא.
האשה הגדולה מן החלומות
האשה הגדולה מן החלומות הוא רומן מאת יהושע קנז שיצא לאור בשנת 1973 בהוצאת דביר.
זהו הרומן השני של קנז. כמו ברומן הראשון שלו, "אחרי החגים" (יצא לאור ב-1964), העלילה ביצירתו של קנז אינה ליניארית אלא "אנלוגית". כלומר, הסופר מקדם מספר עלילות במקביל, ולמעשה אין בספר גיבור מובהק. קנז המשיך דרך זו גם ביצירות מאוחרות נוספות שלו, דוגמת "מחזיר אהבות קודמות" והנובלה "שורפים ארונות חשמל". רוב העלילה מתרחשת בקיץ אחד, בפרבר או בשכונה מרוחקת של תל אביב, בבניין משותף שדייריו חווים עוני, אלימות ובדידות, ומביאה את סיפורן של מספר דמויות שככל שמתקדם הרומן דרכיהן מצטלבות.
שם הספר
"האשה הגדולה מן החלומות" היא דמות שעולה בדמיונו של שמוליק בחלומותיו: "אשה גבוהה וצחורת-כתפיים, מלאת בשרים ושופעת-שיער, כולה יצרים וחושך, ורק בעיניה שקט ושלטון.". שם הספר הפך לבסיס לפראפראזות עליו כגון: "הזונה הגדולה מן החלומות", "הכוהנת הגדולה מן החלומות", "היד הגדולה מן החלומות", "האוחצ'ה הגדולה מן החלומות",, "המחשב הגדול מן החלומות", ועוד.
עלילה ודמויות
כל הדמויות המרכזיות מתגוררות בבניין משותף בדירות שכנות;
שמוליק ומלכה
זוג נשוי, ללא ילדים, שבו שמוליק המובטל כרוך אחרי מלכה המתעמרת בו בדרכה, ונעלמת לעיתים למספר ימים. היעדרויותיה גורמות לשמוליק למצוקה קשה ומביאות אותו לסף שגעון.
ציון ולבנה
זוג נשוי ולו שלושה ילדים. ציון, נהג מונית, המחזר אחר נוסעות צעירות ומתעלל באשתו. במהלך הקיץ הוא מפתח רומן רציני יותר עם זהבה - צעירה שאיננה בטוחה ברצינות כוונותיו, דבר המשפיע על מצב רוחו. לבנה, עקרת בית, סבלה התעללויות בילדותה ובנערותה וסובלת יחס קר ואלימות מצד ציון.
ההונגרי
איש בודד, פועל במפעל מתכת היוצא לגמלאות ובבת אחת עולמו מתערער ובריאותו מתדרדרת. הקשר החברתי היחיד שהוא מקיים הוא עם בני הזוג ש. שמוצאם כנראה מגרמניה ולטענתם הם חווים רדיפה מצד גורמים עלומים.
רוזה
עיוורת מזקינה, המעידה על עצמה כי הוריה "באו מפולניה", המתלבשת בגדים הדוקים ומאופרת בכבדות. מהווה מושא לעג והקנטה לנערי השכונה. מתגוררת מעל שמוליק ומלכה ונקישות עקביה על הרצפה, גם בלילות, מוציאות את שמוליק מדעתו.
עם יציאת המהדורה הראשונה ב-1973
גילה רמרז-ראוך מוצאת כי "הסיטואציות הבסיסיות בסיפורים הנפרדים הן ואריאציה על עירומו של האדם במציאות המשוללת כל כיסוי, משמעות ותוכן. הרקב, הכיעור, הניוול והבליה הפיסית אוחזים בכל: ביפה ובמכוער, ברגיש ובקהה. המעגל הסגור בו אסורים כל הטיפוסים אינו מניח מוצא. מצויות שתי אפשרויות והן ההישנות של הקיים או הקאטאסטרופה בדמות רצח, התאבדות." רמרז-ראוך סבורה שקנז נכשל בקשירת הסיפורים אודות הדמויות לכדי רומאן וכי "איכות חלקי הרומאן עולה על איכות השלם" וכי "רומאן זה הינו למעשה שלוש נובלות נבחרות.".
אפרת פאיאנס כותבת כי "הרומאן מתנהל מראשיתו ועד סופו בנתיב חד-מסלולי. המספר מוביל את דמויותיו אל חדלונן. אין הפתעות, אין תפניות ואין חריגות מן הגורל המזומן לאחרית. ואולם, הדרך אל הצפוי, אופן התיאור וההולכה הם הרומאן האמיתי שבין הדפים.". היא מייחסת משמעות גדולה לחלומות הגיבורים ואומרת כי החלומות הם המחולל והמסובב של המעשים. בנקודה זו היא גם בוחרת לסיים את הביקורת: "המציאות המוחשית ביותר בחיי-ניכור אלה היא איפוא החלומות. ואלה - לפי תפיסת המספר - נושאי הגורל ומחולליו.".
עם יציאת מהדורת 1986
יוסף אורן מוצא כי הספר משיב על שאלתו של ההונגרי ששואל-תוהה על הבית ודייריו: "מה זה? בית סוהר? בית משוגעים? בית זונות? "שקיומו של האדם הוא אמנם קיום גיהנומי, בדומה לזה שניתן לצרף מהווייתם של שלושה מוסדות, שתרבות האדם מנקזת דרכם את סטיותיה-מצוקותיה". בסוף ביקורתו מציין אורן, כי קנז אוהב את גיבוריו המעונים. הוא רוחש להם כבוד, על עצם העזתם למרוד בגורלם. נקודה זו מתקשרת עם עדותה של במאית המחזה שהועלה ב-1990 בתיאטרון החאן, דורית ירושלמי, שקנז ביקש שלא להיות מעורב במחזה ובהצגה והיה לו רק חשש אחד, שהדמויות תצאנה נלעגות.
ביקורות נוספות
גרשון שקד רואה בתיאור השכבות החברתיות, שהסופר אינו חושש מלהדגיש אותן, כמטאפורה להוויה הנפשית ושכבותיה. אין השגעון האוחז בחלק מהדמויות קשור לשכבה החברתית ודווקא השכבה הנתפסת כעליונה היא מוכת הטירוף. הוא מסכם את ביקורתו בכך שגם בנובלה מלודרמטית ואלימה זו מתגלים קטעי פיוט המזכירים לנו כי קנז הוא פייטן אימפרסיוניסטי וכי המונח של י.ח. ברנר, "ריאליזם סימבולי", הולם יצירה זאת.
עורך הספריה החדשה, שבא יצא הספר במהדורה חדשה ב-1986, מנחם פרי, מציין כי ב-1972 נפתחה החוברת הראשונה של כתב העת "סימן קריאה" ב"פרפר-המשי שבחלום" – רצף של קטעים, מאת יהושע קנז, המספרים על ה"הונגרי הארוך" שבספר זה. פרי כותב: "זהו ספר שבו האלימות כלפי הזולת היא אלימות עצמית – ניסיון לחסל דחפים מאיימים שבנפש. תחושותיהן של הדמויות מתגשמות במעשים מקבילים של דמויות אחרות, ומן ההוויה הדחוסה הזאת אין לצאת אלא במוות או בשיגעון.".
לעומת ביקורתה של פאיאנס מ-1973, הרואה בחלומות מוטיב מרכזי בספר, כתב ב-1990 מבקר הספרות והתרבות, אירי ריקין, עם העלאת ההצגה בתיאטרון החאן, ביקורת המתייחסת גם לספרו של קנז ובה הוא טוען כי: "גיבוריו של קנז חדלו לחלום, ומשום כך חדלו גם לנסות, מה שהופך את שגרת חייהם לתהליך מאוס של התפוררות וחידלון". במבט לאחור (אולי על רקע יצירתו המאוחרת יותר של קנז, "התגנבות יחידים" (1986)), הוא גם קובע: "את התפאורה לחיים העלובים מספק בלוק דירות בשכונת מצוקה, סביבה המתהדרת ביומרה לשמש "כור היתוך" ל"קיבוץ גלויות" ובסיסמאות דומות, לתפארת המדינה והעם. כנגד האידיאל מציג קנז מציאות פרוזאית ומביא אותה לידי אבסורד. החברה שהוא מתאר איננה כור היתוך. היא מנוכרת, נטולת רחמים, מכוערת ואפופה שיממון נפשי ועקרות רוחנית.".
תרגום
ב-2005 יצא הספר לאור באיטליה בהוצאת Giuntina, בתרגום לאיטלקית של אנטוניו די גזו ( Antonio Di Gesù). ב-2006 יצא הספר לאור בצרפת בהוצאת Actes Sud, בתרגום לצרפתית של רוזי פנחס-דלפואש. ב-2007 יצא הספר לאור בתרגום לערבית.
מחזה וסרט קצר
ב-1990 העלה תיאטרון החאן את המחזה "האשה הגדולה מן החלומות", על פי המחזה של שמעון לוי ובבימויה של דורית ירושלמי. בהצגה שיחקו מוטי כץ (בתפקיד ציון), ג'ולי גולדשטיין (בתפקיד לבנה), אורה מאירסון (בתפקיד מלכה), אריה צ'רנר (בתפקיד שמוליק), עליזה רוזן (בתפקיד רוזה), קונסטנטין אנטול (בתפקיד ההונגרי), דן הרדן (בתפקיד ד"ר ש.) ורות גלר (בתפקיד גברת ש.).
ב-1988 הועלה סרט סטודנטים קצר (25 דקות) בשם "פעמונים צילצלו לרוזה", המבוסס על חלק מהרומן ועוסק בדמותה של רוזה העיוורת. את הסרט ביימה עופרה אברמוב וכיכבה בו מירי פביאן. כמו כן השתתף אברהם אסאו.
דיאנה ויסמן
דיאנה ויסמן (נולדה ב-23 ביולי 1998) היא אתלטית ישראלית, חמש פעמים אלופת ישראל בריצת 100 מטר (2017, 2018, 2019, 2021 ו-2022), פעמיים אלופת ישראל בריצת 200 מטר (2014 ו-2017), שיאנית ישראל הנוכחית בריצת 60 מטר ובריצת 100 מטר ושותפה לשיא הישראלי בריצת שליחות 4x100 מטר. ייצגה את ישראל באולימפיאדה (טוקיו 2020) ובשתי אליפויות עולם (דוחה 2019 ויוג'ין 2022).
ביוגרפיה
ויסמן נולדה בעיר מינסק שבבלארוס, לוולדימיר ואירינה ויסמן. כשהייתה בת שנתיים עלתה עם משפחתה לישראל. הם התגוררו באשקלון. אמהּ, אירינה, שהיא בעלת תואר שני בחינוך גופני ועסקה בעברה בריצות קצרות ובקפיצה לרוחק, פתחה מחלקת אתלטיקה בהפועל אשקלון. בגיל תשע היא החלה להתאמן ולהתחרות באתלטיקה. ויסמן מתאמנת במכבי "הישגים" ראשון לציון בהדרכתה של אמה.
באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה בשנת 2014 זכתה ויסמן במדליית זהב בריצת 200 מטר ובמדליית כסף בריצת 100 מטר.