cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
בית הדין האירופי לצדק
נשיא
נשיא בית המשפט לצדק נבחר על ידי השופטים לתקופת כהונה מחודשת של שלוש שנים. הנשיא עומד בראש דיונים, ומנחה הן את העסקים השיפוטיים והן את המינהל (למשל לוח הזמנים של בית המשפט ושל הלשכה הגדולה). כמו כן, הוא מייעד תיקים לבחינות וממנה את השופט לדיווחים (שופטים מדווחים). המועצה רשאית גם למנות עוזרי דוחות שיסייעו לנשיא בבקשות לצעדים זמניים וכדי לסייע לדוחות בביצוע תפקידם.
סגן נשיא
תפקיד סגן הנשיא נוצר על ידי תיקונים בחוק בית הדין האירופי לצדק בשנת 2012. חובתו של סגן הנשיא היא לסייע לנשיא במילוי תפקידו ולקחת את מקומו של הנשיא כאשר הוא מנוע מלהשתתף בו או כשמשרדו פנוי. בשנת 2012 הפך השופט קון לנרץ מבלגיה לשופט הראשון שמילא את תפקידיו של סגן נשיא בית הדין. כמו נשיא בית הדין האירופי לצדק, סגן הנשיא נבחר על ידי חברי בית המשפט לתקופה של שלוש שנים.
יועצים כללים
השופטים נעזרים באחד עשר יועצים כלליים, אשר המועצה יכולה להגדיל את מספרם אם בית המשפט יבקש זאת. הפרקליטות הכללית אחראיות להציג חוות דעת משפטית על המקרים שהוקצו להם. הם יכולים לחקור את הצדדים המעורבים ואז לתת את דעתם על פתרון משפטי לתיק לפני שהשופטים ידונו ויתנו את פסק דינם. הכוונה מאחורי הצירוף של היועציים הכלליים היא לספק חוות דעת עצמאיות וחסרות פניות בנוגע לתיקי בית המשפט. בשונה מפסקי הדין של בית המשפט, חוות הדעת בכתבה של הפרקליטות הכלליות הן יצירות של מחבר יחיד, ולכן הן בדרך כלל קריאות יותר ועוסקות בסוגיות המשפטיות באופן מקיף יותר מאשר בית המשפט, המוגבל לנושאים הספציפיים העומדים על הפרק.
חוות הדעת של היועצים הכלליים מייעצות ואינן מחייבות את בית המשפט, אך הן משפיעות מאוד וניתנות לפיהן ברוב המקרים. במחקר שנערך ב-2016, ארבולה ומאוריסיו מדדו את השפעתו של היועץ המשפטי לממשלה על פסקי הדין של בית המשפט, אשר הראה כי בסבירות הגבוהה ביותר בית המשפט יביא תוצאה מסוימת אם זו הייתה דעתו של היועץ המשפטי לממשלה. החל משנת 2003, היועצים הכלליים נדרשים לתת חוות דעת רק אם בית המשפט סבור שהמקרה מעלה נקודת חוק חדשה. על פי סעיף 255 לאמנה על תפקוד האיחוד האירופי השופטים והיועצים הכלליים ממונים בהסכמה משותפת של ממשלות המדינות החברות לאחר התייעצות עם צוות האחראי על הערכת התאמת המועמדים.
רשם
הרשם הוא המנהל הראשי של בית המשפט אשר מנהל מחלקות בסמכותו של נשיא בית המשפט. בית המשפט רשאי גם למנות עוזר רשם אחד או יותר אשר עוזרים לבית המשפט, ללשכות, לנשיא ולשופטים בכל תפקידם הרשמי. עוזרים הרשמים אחראים על הרישום וכן על קבלת, מסירה ואחזקת מסמכים וכתבי טענות שנרשמו בפנקס שאותו יזם הנשיא. הם מוגדרים כשומרי החותמות ואחראיים על הארכיונים והפרסומים של בית המשפט.
תאים
בית המשפט נדרש לשבת בבית משפט בהרכב מלא במקרים חריגים הקבועים באמנות. בית המשפט רשאי גם להחליט לשבת במלואו, אם הסוגיות שהועלו נחשבות לחשיבות יוצאת דופן. ישיבה בתור לשכה גדולה היא שכיחה יותר ויכולה לקרות כאשר מדינה חברה או מוסד איחוד, שהוא צד להליכים מסוימים, מבקש זאת, או במקרים מורכבים או חשובים במיוחד. בית המשפט פועל כגוף קולגיאלי, ההחלטות הן של בית המשפט ולא של שופטים בודדים ולא ניתנות חוות דעת של מיעוטים ואכן קיומה של החלטת רוב ולא פה אחד אינה מדווחת לעולם.
סמכות והליכים
סמכותו של בית הדין האירופי באה לידי ביטוי בשלושה תחומים עיקריים:
סמכות נוספת של בית הדין היא כבית משפט לערעורים הבוחן את החלטותיו של בית הדין בערכאה ראשונה (Court of First Instance) של האיחוד.
הערות שוליים
.
הזכות לחיים
הזכות לחיים שנהגתה על ידי ג'ון לוק קובעת כי לכל אדם יש זכות להגנה על חייו. זכות זו נחשבת לזכות הבסיסית והראשונית ביותר של האדם. "לכל אדם יש את הזכות לחיים, לחירות ולביטחון אישי" (מתוך ההכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם, סעיף ג').
חובת כל מדינה להגן על חייהם וביטחונם של אזרחיה מפני גורמים עוינים בתוך המדינה ומחוץ לגבולותיה, לשם כך אם יתעורר צורך זכותה להפעיל את זרועות הביטחון שלה כגון: הצבא והמשטרה, זכות זו היא נגזרת של הזכות לחיים וביטחון ומכונה זכות המדינה להגנת אזרחיה.
הזכות לחיים במשפט הבינלאומי
ר"ההכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות אדם (1948): בסעיף 3 מצוינת הזכות לחיים וביטחון אישי.
ICCPR- האמנה הבינלאומית בדבר זכויות אזרחיות ומדינות: הזכות לחיים מעוגנת בס'6 (א) המגדיר כי לכל אדם זכאי לזכות לחיים שאין לשלול אותה באופן שרירותי.
האמנה האירופאית לזכויות אדם: הזכות לחיים וביטחון מוגדרת בסעיף 2(1) המדינות מחויבות להגן על הזכות לחיים.
ACHR- האמנה האמריקאית לזכויות אדם: הזכות לחיים מעוגנת בס'4 לאמנה. בהזכות לחיים מוגדרת באמנה זו כזכות החלה מרגע ההתעברות.
האמנה האפריקאית לזכויות אדם וזכויות עמים (אמנת בנג'ול): במסגרת סעיף 4 נכללת הזכות לחיים.
סוגיות הנוגעות בזכות לחיים
המתות חסד אל מול הזכות לחיים – מדובר בחולים סופניים אשר מבקשים למות כדי לקצר את סבלם. מחד, מדובר על הזכות של האדם להחליט על גופו, זכותו של האדם לבחור להימנע מסבל ומאידך הזכות לחיים נפגעת גם אם בהחלטת האדם עצמו. יתרה מזו, המתת חסד תבוצע על ידי אדם אחר (רופא) אשר יפגע בזכות לחיים של מטופליו גם אם הם מבקשים זאת. שכן, הזכות לחיים לא מכתיבה את איכות החיים אשר לפיה יש לחיות אלא רק מדגישה את הזכות לחיות.
הפלות – בנושא זה ישנה שאלה האם עובר נחשב ליצור אנושי הזכאי לזכויות ואם כך הדברים אז הפלת העובר תפגע בזכות לחיים שלו. מנגד, יש הטוענים שהעובר מתפתח בגופה של האישה ולה זכות ההחלטה על גופה. כמו כן, יש הסבורים כי בשלבים מוקדמים של ההיריון לעובר אין מודעות ולכן הסוגיה נתונה להחלטתה של האישה אך בשלבים מתקדמים כאשר איבריו התפתחו יש לראות בו בן אנוש הזכאי לזכות לחיים.
עונש מוות – עונש מוות הוא גזר הדין הקשה ביותר שמערכת המשפט יכולה לגזור על נאשם. עונש מוות כולל בתוכו קונפליקט בין הזכות לחיים לבין עצמה. מחד, האדם שנשפט למוות ביצע פשע נורא וככל הנראה לקח חיים של אנשים אחרים, שלל להם את הזכות לחיים. מנגד, המדינה שוללת את הזכות לחיים של אותו פושע. השאלה הנשאלת אצל מי מהצדדים הזכות חשובה יותר. התומכים בעונש יטענו כי הוצאה להורג מונעת מהפושע לחזור לפשע ומרתיע פושעים אחרים ובכך נשמרת הזכות לחיים של אזרחי המדינה. ומנגד, המתנגדים יטענו שכל בני האדם שווים ואומנם הנאשם אינו פטור מריצוי העונש אך ניתן לפסוק עונש חמור לא פחות כמו מאסר עולם ולא שלילת הזכות שלו לחיים שכן מדובר בזלזול בחיי אדם מצד המדינה.
הזכות לחיים בדיני הלחימה – המלחמה היא המצב האלים ביותר אשר החברה יכלה להיקלע אליו. מחד, ישנה זכות למדינה להגן על עצמה. מאידך, צריך לשמור על זכויות האדם של האוכלוסייה. לכן, נדרשת הבחנה בין מטרה צבאית לגיטימית וחיילים לבין אוכלוסייה אזרחית שאינה לוקחת חלק בפעולות האיבה. בשום מקרה אזרחים אינם יכולים להוות מטרה צבאית לגיטימית ויש לשמור על זכויותיהם הטבעיות ביניהן גם על הזכות לחיים. (סעיף 3 באמנת ז'נבה).
הזכות לחיים במשפט הישראלי
במדינת ישראל מעוגנת הזכות לחיים בחוק יסוד: כבוד האדם וחירותו, הקובע:
סראנו (לצ'ה)
סראנו (באיטלקית: Serrano) היא עיירה ופרציונה בקומונת קרפיניאנו סלנטינו שבנפת לצ'ה שבמחוז פוליה שבאיטליה.
אקלים
הטמפרטורה הממוצעת היא 17 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא יולי (30 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא ינואר (8 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 883 מילימטרים בשנה. חודש נובמבר הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (186 מ"מ גשם), וחודש אוגוסט הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (17 מ"מ גשם).
חינוך
בסראנו יש גן ילדים, בית ספר יסודי ומשרדים מבוזרים של בית הספר המקיף של קסטריגנו דיי גרסי.
מוסדות בעיירה
בעיר יש מכון יופי, יקב, ומספר רב של פיצריות, כנסיות, בתי קפה, ברים, בתי מלון, מסעדות ופארקים.
אורן ברזילי
אורן ברזילי (נולד ב-12 ביוני 1973) הוא זמר ומוזיקאי ישראלי. סולן להקת הרוק "מופע הארנבות של ד"ר קספר".
ביוגרפיה
ברזילי גדל בחולון, קיבל שיעורי גיטרה אצל אמנים כמו ארז נץ ודודי לוי ובמקביל אף החל לכתוב שירים וניגן בלהקות שונות בחולון שהמפורסמת ביותר הייתה להקת "Rust". בשנת 1991 ענה למודעה שפרסם שי להב שחיפש מוזיקאים לחבור אליו. המפגש הביא את השניים להקים את ההרכב "מופע הארנבות של ד"ר קספר". הלהקה פעלה 5 שנים, תקליטה הראשון הגיע לאלבום זהב, ואילו שני האלבומים הבאים נכשלו יחסית והיא התפרקה בשנת 1996.
לאחר פירוקה של הלהקה, ברזילי הקים להקה חדשה בשם "נורמה ג'יין", שערכה חזרות במרכז הקהילתי של חולון ותכננה לנסוע ללונדון כדי לכבוש את בריטניה אך ברגע האחרון שניים מחברי הלהקה חזרו בהם.
חודש לאחר מכן נסע ברזילי לניו יורק ולאחר 4 חודשים הקים להקה בשם "the sugar lights" שלא החזיקה מעמד זמן רב. ברזילי החליט להתמחות במוזיקת ראפ ואף למד הנדסת סאונד. לאחר מכן עבד שנה וחצי בחברת הסטארטאפ של אחיו, חזר לניו יורק הקים לייבל משלו, צבר ניסיון במוזיקת היפ הופ והחל להפיק אלבומי היפ הופ.
במחצית השנייה של שנת 2005 הקים ברזילי את להקת בין לבין ("BenLaVain") הניו יורקית עם הישראלים אביטל אורי (תופים) וקרן בר-ניר (באס, קולות רקע). אלבומה הראשון של הלהקה, come on people, שיצא בספטמבר 2005 מדבר על הפרספקטיבה של תושב ניו יורק שלא נולד בה ועל החיים בה.
בשנת 2008 יצא ההרכב החדש ללהקת "מופע הארנבות של ד"ר קספר" לסיבוב הופעות לציון 15 שנה לאלבום הבכורה וכחימום לקראת האלבום החדש.
ביולי 2008 אובחן אורן ברזילי כסובל מתסמונת גייאן-בארה. כל גופו שותק מלבד מהנשימה. לאחר שיקום ממושך חזר להופיע באפריל 2009.
בשנת 2010 הוציא את הסינגל "Dark Blue" ואלבום סולו שכולו באנגלית, המרבה לשוחח על הזמן בו היה משותק בשם "שדים של עצב סופות של אושר". וגם יצא באותה תקופה, סיבוב הופעות בסלון ביתו שבו הוא שר שירים מהאלבום שלו.
בשנת 2016 השתתף בסדרת הדוקו-ריאליטי המצליחה "מחוברים+" (עונה 7) והוציא 3 סינגלים חדשים.
ב 12 בינואר 2017 הוציא את אלבום הסולו הראשון שלו בעברית "שומר הלב" ובו 9 שירים פרי עטו, אשר זכה לביקורות טובות. להיטי האלבום הם: "כל מה שאני רוצה" ו"שומר הלב". זמן קצר לאחר מכן, התחיל לקדם את האלבום שלו בהופעות עם להקת מופע הארנבות של ד"ר קספר. ביוני 2017 התחיל להופיע לבדו ברחבי הארץ.
ב-2022 עלה המופע "הזוג המוזר" המשותף לאורן ברזילי ולשף ישראל אהרוני, בו הם מספרים סיפורים אישיים ושרים ביחד.
משפט טנצפלאץ אדן
משפט טנצפלאץ אדן הוא משפט שנערך בגרמניה בשנת 1931 שבו תבע עורך הדין הנס ליטן את יושב ראש המפלגה הנאצית דאז, אדולף היטלר. ליטן ניסה לתבוע את היטלר על כך שהמפלגה הנאצית מימנה ואף תכננה את התקיפה של ארגון רולקומנדו, ארגון צבאי למחצה שמאוחר יותר התברר כי אכן הופעל על ידי אנשי האס אה, על המועדון הקומוניסטי "טנצפלאץ אדן" שבברלין. בתקיפה זו נהרגו שלושה עוברי אורח תמימים וחפים מפשע ועוד כעשרים נפצעו. המשפט הסתיים לטובתו של היטלר בזכות כך שהשופט, שבבירור מאוחר יותר התגלה כנאצי מושבע, סיים את המשפט ללא שום נימוק ודחה את כל ניסיונות הערעור שהגישה התביעה. פחות משנתיים לאחר המשפט נבחר היטלר לתפקיד קנצלר גרמניה.
רקע
בנובמבר 1931 תקפה יחידת הרולקומנדו, יחידה שיצאה מתוך ארגון האס אה הנאצית, את מועדון ה"טנצפלאץ אדן", מועדון שאורחיו הקבועים היו תומכי האידאולוגיה הקומוניסטית. היחידה פרצה למועדון בשעת לילה ובאין מפריעה טבחה בכל היושבים במועדון. שלושה בני אדם נהרגו, כולם קומוניסטים אך חוקית חפים מפשע, ועוד כעשרים בני אדם נפצעו קשה, ביניהם ילדים, נשים וגברים. חקירת המשטרה שלאחר האירוע הייתה כושלת ביותר והתנהלה באיטיות ובחוסר יעילות. הנס ליטן, עורך דין יהודי-גרמני מיומן שהיה נוהג לתמוך בבית המשפט כמעט תמיד בצד החלש והיה מתנגד נלהב של התנועה הנאצית, זעם על כך שהמשטרה לא משקיעה מאמץ לפתרון התיק כאשר הוא הבין כי הטבח בוצע על ידי האס אה, ובראשה היטלר, וידע כי זו ההזדמנות שלו לנצח את מנהיג התנועה הנאצית בבית ומשפט ולמנוע את עלייתו לשלטון.
ההליך המשפטי
ליטן הגיש תביעה בגין תמיכה באלימות והפרת חוקים לבית המשפט העליון של גרמניה, ומועד המשפט נקבע למאי 1931, שישה חודשים לאחר פרשת טנצפלאץ אדן. בזמן זה אסף ליטן חומרים ומסמכים רבים המעידים על מזימתו של היטלר כנגד הפעילים הקומוניסטים וכך להפיל את המפלגה הנאצית. לפני המשפט, בסמפטמבר, היטלר עמד מול בית המשפט על נושא שונה אך קשור. באותה העת היה איסור למפלגות להכניס אל תוכן אנשי צבא, ולמפלגתו של היטלר היו שני קצינים בכירים במפלגה. לבסוף הצליח היטלר להחלץ מהמשפט כשידו על העליונה, כשהבטיח לשופטים שארגונו הצבאי, רולקומנדו, הוא רק ארגון "נאורות אינטלקטואלית". במשפט טנצפלאץ אדן ידע היטלר כי עליו להיות זהיר יותר. הוא כבר הכיר את ליטן, וידע את רמתו השכלית, שהייתה חדה ביותר, ואת כישרונותיו בבית המשפט.
בבית המשפט
ב-8 במאי 1931 נערך המשפט. בתחילה הציב ליטן בפני היטלר שאלה משמעותית שתלווה את המשפט לכל אורך הדרך: "האם אתה מחויב לחוקיות?". היטלר מצידו מיד הכריז כי הוא לעולם לא יחרוג ממגבלות החוק. לאחר הצהרה זו הביא ליטן כמה וכמה טיעונים הקשורים בשר התעמולה של גרמניה הנאצית, יוזף גבלס. הוא האשים אותו בתעמולה זדונית ותומכת באלימות, והציג בפני השופט כמה ציטוטים אלימים של גבלס.
לאחר מכן זימן ליטן את היטלר לשולחן העדים ופתח ב"חקירה" מקיפה של הנושא. הוא פתח בנושא התקיפה של הארגון הצבאי למחצה ששייך למפלגה הנאצית וציין כי האירוע קיבל את תמיכתו המלאה של היטלר. ליטן חזר במהלך המשפט שוב ושוב על השאלה מה תפקידו של הרולקומנדו והיטלר חזר ואמר כי הוא אינו יודע דבר על התנועה. אחר כך נשאל היטלר מדוע, אם הוא מטיף לאי-אלימות, הוא הרשה לגבלס להשתמש בסיסמה "את האויב יש לכתוש לעיסה". היטלר השיב כי הסיסמה היא מטאפורה בלבד, ואין להתייחס אליה במובן המילולי. ליטן המשיך להוציא עדויות של קמפיינים אנטישמיים שניהל גבלס בחסות המפלגה, ואף הביא עמו עותק של עיתון המפלגה הנאצית "המחויבות לאי-חוקיות" כדוגמה לפרסום אלים שיוצא באישור המפלגה. לקראת סופו של המשפט, בו ליטן תקף את היטלר שוב ושוב בעזרת מסמכים ועדויות, התרגז היטלר כל כך שקפץ על רגליו וצעק "איך אתה מעז, אדוני התובע, לומר שזו הזמנה לאי-חוקיות? זאת קביעה שאין לה על מה להסתמך!". בנקודה זו היה יכול להגמר המשפט כשידו של ליטן על העליונה, אלא שאז התפתחות מפתיעה קרתה. השופט, שמאוחר יותר התגלה כנאצי מושבע, עצר את המשפט בלי שום הסבר הגיוני או חוקי מדוע, ודחה כל אפשרות לערעור. היטלר זוכה מכל ההאשמות על אף ניסיונות הערעור של ליטן.
השלכות
כשנתיים לאחר המשפט נבחר היטלר לתפקיד קנצלר גרמניה (1933). הוא לא שכח את ההשפלה שחש בעקבות אותו משפט, ומכרים רבים להיטלר העידו כי בכל פעם שהוזכר דבר בהקשר של הפרשה היה היטלר מסמיק ונרגז. בפגישה בינו לבין יורש העצר של פרוסיה, וילהלם, הוזכר שמו של ליטן והיטלר קם רגליו וצעק "כל מי שידבר טובות על ליטן יושלך מיד למחנה ריכוז, אפילו אתה!" . ב-1932 ניסה ליטן לתבוע את הנאצים פעם שנייה, אך הפעם הכישלון היה מועד מראש. בליל שריפת הספרים נעצר ליטן יחד עם יהודים רבים אחרים, אלא שבניגוד אליהם הוא נשלח לכלא הצבאי "שפנדאו". במשך כחמש שנים הוא עונה ונחקר באותו כלא, עד שבקיץ 1937, שנתיים לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה הוא נשלח למחנה הריכוז דכאו. ב-5 בפברואר 1938, באמצע הלילה, שלח יד בנפשו.
מתכסות
"מתכסות" הוא מיני אלבום השלישי של להקת הרוק הישראלית "המכשפות", אשר יצא לאור בשנת 1996, והוא כולו מוקדש לגרסאות כיסוי של שירים האהובים עליהן.
באלבום מופיעה ההקלטה המפורסמת של המכשפות עם ניק קייב כשבא להופעה בישראל, והחידוש שפרסם אותן לשיר "קסם על ים כנרת". גם האלבום הזה כקודמו זכה לאותה תשומת הלב כמו אלבומן הראשון של המכשפות - עד העונג הבא, והוציא לרדיו מספר להיטים. גרסת כיסוי נוספת שהקליטו המכשפות לאלבום הוא "Sweet Dreams", אך הוצאתו והכללתו באלבום לא בוצעה מעולם, כיוון שנאסרה על ידי אנני לנוקס מלהקת יוריתמיקס. כמחאה, הפיצה פרלמוטר את השיר בקלטת מחתרתית שהיא עיצבה את עטיפתה וכתבה בה: "חרא זכויות".
קסם על ים כנרת
נכתב על ידי מרדכי הוניג. בשירו תיאר מרדכי את ערגתו אל הכנרת, וגם הביצוע של רונית אופיר לשיר יצא בתקופה שבה היה נהוג לשיר על יופייה של הארץ. לעומת זאת, המכשפות נתנו בגרסתן לשיר הקשר של שיר אהבה כואב לאישה. ב-1993 הופיעו לראשונה בטלוויזיה בתוכנית המיוחדת "שירי כנרת", במסגרת פסטיבל עין גב, עם הביצוע שלהן לשיר, והצליחו להדהים ולהסעיר את נעמי שמר שאמרה בתגובה:. השיר הוקלט לראשונה באפריל 1993 ואף יצא באותה שנה בתקליט שדרים שפרלמוטר ציירה את עטיפתו. השיר הוקלט עוד בטרם יצא האלבום הראשון, ורק לאחר 3 שנים, נכנס השיר לאלבום מתכסות שהיה השלישי של המכשפות.
הלילות הקסומים
מילים: עדה נסטוביץ'
לחן: אילן וירצברג
השיר בגרסתו המקורית הוא שיר ילדים, אך בגרסתן של המכשפות הוא שיר מעט אפל המשרה אווירה של הזיה נרקוטית.
הוקלט בנובמבר 1994.
The Taking of Peckham
מילים ולחן: Jim Bob & Fruitbag
הוקלט במאי 1995.
Shivers
מילים ולחן: Ronald Howard
סולנית הלהקה ענבל פרלמוטר, ושאר חברות הלהקה אהבו את שיריו של ניק קייב, וכשהגיע ארצה בפעם הראשונה פנתה אליו פרלמוטר במטרה שיקליט עמן את השיר "Shivers", אשר הוקלט במקור על ידי להקתו הראשונה של קייב, The boys next door. הקלטת השיר הייתה בגדר התגשמות חלום ללהקה, והיוותה אירוע בעולם המוזיקה הישראלי, בו הצליחה לראשונה להקה מקומית לשתף פעולה עם זמר בעל שם עולמי כדוגמת קייב.
חיה בתוך קופסה
מילים: גדעון כפן, קורין אלאל
ערפד
מילים, לחן, שירה וגיטרה: אלונה דניאל
השיר, שלראשונה הוקלט לדיסק "חתוך תוכן" של להקת טאטו, היה בגרסתו המקורית הרבה יותר איטי ומלודי. הוא זכה לביצוע נוסף של רביעיית מסנר שבו יובל מסנר הוסיף נגינת צ'לו דומיננטית. הביצוע באלבום הוא הרוקיסטי, הבועט ואף האגרסיבי ביותר מבין כל הביצועים שנעשו לשיר, ולמרות זאת בעיבוד זה הפזמון מנוגן בסגנון ג'אז.
הוקלט בדצמבר 1995.
שלוותא
לחן: יאיר רוזנבלום
"שלוותא" הוא גרסה פסיכדלית לשיר "שלווה" של להקת הנח"ל. הוא מתאר את ההווי הצבאי שעליו נכתב השיר כמגוחך ואינפנטילי. שינוי השם מ"שלווה" ל"שלוותא" (בית חולים לחולי נפש) הופך את משמעותו של שם השיר באופן חד וסאטירי.
הוקלט בדצמבר 1995.
אד סטופארד
אדמונד "אד" סטופארד (באנגלית: Edmund "Ed" Stoppard; נולד ב-16 בספטמבר 1974) הוא שחקן בריטי.
ביוגרפיה
סטופארד נולד בלונדון, אנגליה. הוא בנם של המחזאי טום סטופארד ושל הרופאה מרים סטופארד (שם נעורים: שטרן). מצד אמו הוא קרוב משפחה של הפוליטיקאית אונה קינג.
גם אביו וגם אמו הם ממשפחות יהודיות. סטופארד למד בבית הספר קלדיקוט, בבית הספר סטאו ובאקדמיה הצבאית המלכותית בסנדהרסט. הוא למד צרפתית באוניברסיטת אדינבורו ואת הכשרתו כשחקן רכש באקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון (LAMDA).
בתיאטרון הופיע סטופארד בסיור הופעות בשנת 2005 של המחזה "המלט" לצדה של אניטה דובסון. המחזה הועלה גם בתיאטרון "New Ambassadors". הוא השתתף במחזה השייקספירי "הסוחר מוונציה" ובמחזה "השחף" מאת אנטון צ'כוב בפסטיבל התיאטרון של צ'יצ'סטר בשנת 2003. בווסט אנד הופיע סטופארד בעיבוד מ-2007 למחזה "ביבר הזכוכית" שהוצג בתיאטרון אפולו וכן בהפקת הבכורה של המחזה "שנינות".
ב-2007 שיחק בתפקיד הראשי בדוקו-דרמה של ה-BBC וגילם את פיוטר איליץ' צ'ייקובסקי בסרט על חייו "Tchaikovsky: Fortune and Tragedy".
ב-2008 חזר סטופארד להופיע על במת התיאטרון והשתתף בהפקה של תיאטרון המפסטד לדרמה "On the Rocks" מאת איימי רוזנתל העוסקת בחיי הסופר דייוויד הרברט לורנס, לצדם של ניק קלדקוט ושארלוט אמרסון. ביוני 2009 הופיע בהפקה מחודשת של המחזה "ארקדיה" פרי עטו של אביו, טום סטופארד. ההצגה הועלתה בווסט אנד וכיכבו לצדו סמנתה בונד וניל פירסון. סטופארד שיחק בתפקיד ולנטיין קוברלי.
עוד השתתף סטופארד בתוכניות של "מאחורי הקלעים" של סרטים כמו "הסוחר הנוכל".
ב-2010 לוהק סטופארד לתפקיד סר האלאם הולנד בסדרת ההמשך לסדרה הוותיקה "על אדונים ומשרתים". עוד באותה שנה הופיע במיני-סדרה "Any Human Heart" של ערוץ 4 עיבוד לספרו עטור השבחים של ויליאם בויד, לצדו של מת'יו מקפדיין.
ב-2012 שיחק סטופארד בתפקיד אדריאן דיום, דיפלומט שווייצרי, בעיבוד הקולנועי לרומן "Belle du Seigneur" מאת הסופר השווייצרי-יהודי אלבר כהן. הסרט יצא לאקרנים בצרפת ב-19 ביוני 2013. במשחק "גולדן איי" עבור מערכת Wii שיחק ודיבב בתפקיד דימיטרי מישקין.
בדוקו-דרמה "המשפט של היטלר" גילם סטופארד את דמותו של עורך הדין הנס ליטן, ובסרט "Britain's Greatest Codebreaker" שיחק בדמותו של המתמטיקאי אלן טיורינג.
בראשית 2012 שיחק סטופארד בתפקיד פיטר במחזה "The Leisure Society" מאת פרנסואה ארשמבאלט בהפקה של "טרפלגר סטודיוס".
ב-2012 כיכב סטופארד בסרט הבריטי העצמאי "פאפאדופולוס ובניו" בתפקיד איל הבנקאות רוב. הסרט יצא לאקרנים בבריטניה ב-5 באפריל 2013.
בשנת 2015 גילם את ג'וליאן בויל בדרמה זוכת הפרסים "נעורים" של הבמאי האיטלקי פאולו סורנטינו.
חיים אישיים
סטופארד נשוי לאמי סטופארד ולבני הזוג 3 בנות.
קיט מלא
עיקרון הקיט המלא הוא שיטה לניהול משימות, הגורסת כי בטרם התחלת ביצוע משימה יש לוודא הימצאות כל מה שדרוש להשלמת המשימה - כלי עבודה, חומרי גלם, רכיבים, חומר טכני, מידע וכיוצ"ב.
על אף שהשיטה נמצאת בשימוש שנים רבות (למשל בתחומי התעופה ובניתוחים אלקטיביים), המונח נטבע בשנת 1992 על ידי בעז רונן.
הגדרה וסוגים
כאשר מדובר במשימות רב-שלביות, שהשלמת שלב אחד במשימה הכרחית להתחלת השלב הבא, יוגדר הקיט המלא לכל שלב בנפרד. במקרה כזה יוגדרו לכל שלב שני סוגי קיט מלא: inKit - אלו הם הפריטים הנדרשים להתחלת השלב, ו-outKit - קיט מלא של התפוקות של כל שלב. ה-outKit של שלב מוקדם יהיה חלק מה-inKit של השלב הבא.
במשימות בהן קיימת רמה גבוהה של אי-ודאות (למשל בתהליכי פיתוח) תכולת הקיט היא ברובה מידע - מפרטים, דרישות ואפיונים. במקרים כאלה ייתכן מצב שלא ניתן לקבל מראש את כל המידע. במצב זה נקבע קיט מנדטורי, שהוא המידע המינימלי הדרוש להתחלת המשימה.
יישום
יישום עקרון הקיט המלא דורש מספר תנאים:
עיגול פינות
קיימות מספר סיבות עיקריות המובילות אנשים שלא להקפיד על קיט מלא:
דוגמה
דוגמה מוכרת למשימה הדורשת קיט מלא לביצועה היא נתינת משכנתה. תהליך הבדיקה והאישור ארוך, מחד דורש כמויות גדולות של מידע ומאידך כרוך עבור הלווה בדחיפות רבה (שכן תנאי העסקה לא פעם מוגבלים בזמן) ועבור המלווה בסיכון גדול. על מנת למנוע שגיאות בתהליך, אך לבצעו במהירות רבה ככל הניתן - שתי מטרות שעלולות לסתור זו את זו, מבצעים בנקים רבים את תהליך פתיחת תיק המשכנתה בשיטת הקיט המלא - רק אחרי קבלת כל הנתונים והמסמכים הנדרשים לביצוע התהליך. דוגמה לרשימת מסמכים כזו:
חלק מהמסמכים הללו ניתנים להפקה באופן מיידי, אך חלקם דורש שכירת שירותיהם של בעלי מקצוע שונים - שמאי מקרקעין, עורך דין, רואה חשבון, וחלקם דורש את הנפקתם מגופים ממשלתיים, כך שהזמן הדרוש להשגת המסמכים שונה מאוד ממסמך למסמך. העבודה בקיט מלא מוודאת את "איפוס" זמן השגת המסמכים, והוצאתו אל מחוץ לתהליך המבוצע על ידי הבנק, דבר שמאפשר לבנק להתחייב על מסגרת הזמן בה תינתן המשכנתה.
אודרה טוטו
אוֹדרֶה ז'וסטין טוֹטוּ (בצרפתית: Audrey Justine Tautou, בתקשורת בישראל מוכרת בשם אודרי טוטו; נולדה ב-9 באוגוסט 1976) היא שחקנית קולנוע צרפתייה.
ביוגרפיה
טוטו נולדה בבומון שבמחוז פווי-דה-דום בצרפת, למשפחה מרקע נוצרי וגדלה ב-מונלוסון.
אביה של טוטו הוא רופא שיניים ואמה היא מורה. טוטו גילתה עניין בתחום הקומדיה עוד מגיל קטן ולמדה בבית הספר לדרמה "קוּר פלוראן". לאחר שסיימה את לימודיה בחוג לספרות באוניברסיטה מקומית, החלה להשתתף בסרטים מקומיים.
קריירת משחק
בשנת 1999 התפרסמה ברחבי צרפת בעקבות הופעתה בדרמה הקומית "ונוס ביוטי", על תפקידה בסרט קיבלה גם את פרס סזאר היוקרתי. בשנת 2001 זכתה להכרה עולמית כאשר שיחקה בתפקיד הראשי בסרט "אמלי". בסרט גילמה את דמותה של אמלי פולַן, מלצרית בבית קפה מקומי בפריז שחייה עוברים ללא ריגושים מיוחדים עד ליום אחד שבו הכל משתנה. על תפקידה קצרה שבחים וביקורות חיוביות, וכן קיבלה מועמדות לפרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד ראשי, ל"פרס האקדמיה האירופאית" ומועמדות שנייה לפרס סזאר וזכתה בפרס לומייר.
בנוסף ב-2001 כיכבה בסרט הקומדיה הרומנטי הצרפתי "אלוהים גדול, אני קטנה", בתור דוגמנית בת למשפחה קתולית, שמתאהבת בווטרינר יהודי, שוקעת באובססיה ליהדות ומכריחה את אהובה לשקוע בכך יחד עמה.
שנה לאחר מכן שיחקה בדרמה הקומית "פודינג אירופאי", במותחן הרומנטי "אוהבת... לא אוהב" ובדרמה "דברים יפים מלוכלכים" שזיכתה אותה במועמדות שנייה ל"פרס האקדמיה האירופאית".
ב-2004 שיחקה לצד מריון קוטיאר בדרמת המלחמה הרומנטית מועמדת 2 פרסי אוסקר, "שנים של אירוסין". בסרט גילמה את דמותה של מתילד דונֶה, ארוסתו של חייל בחזית הצרפתית במהלך מלחמת העולם הראשונה, אשר מקבלת מידע שארוסה עדיין בחיים, ויוצאת למסע ארוך וכואב על מנת לגלות את האמת. על תפקידה הייתה מועמדת בפעם השלישית לפרס סזאר וקיבלה מועמדות שלישית כפולה ל"פרס האקדמיה האירופאית".
בשנת 2006 כיכבה לצד טום הנקס במותחן המסתורין שובר הקופות של רון הווארד "צופן דה וינצ'י", המבוסס על רב-המכר מאת דן בראון. בסרט גילמה את דמותה של החוקרת הצרפתייה סופי נובו, שמסייעת לחוקר האמריקאי רוברט לנגדון (טום הנקס) לפענח תעלומת רצח מסתורית במוזיאון הלובר. ב-2009 גילמה טוטו את דמותה של מעצבת אופנה הצרפתייה קוקו שאנל בסרט "קוקו לפני שאנל".
סנט קיטס
סנט קיטס (באנגלית: Saint Kitts), הוא אי בים הקריבי המהווה את החלק הגדול במדינת האי הקטנה סנט קיטס ונוויס. כמו כן, מהווה האי מדינה במסגרת הפדרציה של סנט קיטס ונוויס. בעבר נקרא האי על שם כריסטופר הקדוש.
גאוגרפיה
האי ממוקם כ-2,100 ק"מ דרומית-מזרחית למיאמי שבפלורידה. שטח האי כ-168 קמ"ר (29 ק"מ על 8 ק"מ). האי נמצא 10 ק"מ מהאי סנט יוסטטיוס ו-3 ק"מ צפונית לאי נוויס.
באי שלושה הרי געש: רכס הר מיזרי (Mount Misery Range) בצפון האי, רכס ורצ'יילדס (Verchilds Range) במרכז האי, ורכס אוליביס (Olivees Range) בדרום האי. הגבוה בהרי האי הוא הר הגעש הרדום ליאמויגה (המכונה גם הר מיזרי), שגובהו 1,156 מטרים.
אוכלוסייה
באי מתגוררים כ-35,000 תושבים, מרביתם ממוצא אפריקאי. השפה העיקרית המדוברת באי היא אנגלית. תושבי האי קוראים לעצמם קיטיטיאנים (Kittitians). שיעור האנאלפביתיות באי הוא 2%.
העיר באסטר, בירת סנט קיטס ונוויס נמצאת על האי. עיר זו היא העיר הגדולה ביותר באי ובמדינה כולה, ומתגוררים בה כ-15,500 תושבים (2005).
באי נמצאת אוניברסיטת רוס לווטרינריה, ואוניברסיטת וינדזור לרפואה.
מיהאי נאדור
מיהאי נאדור (בהונגרית: Nádor Mihály, במקור מאנו נויבאואר (Neubauer Manó), לפעמים קרא לעצמו מאנו נאדור 16 באפריל 1882 טמשוואר (טימישוארה) – 5 ביולי 1944 אושוויץ) היה מלחין, מנצח ומנהל מוזיקלי הונגרי יהודי מומר, יליד חבל באנאט.
נאדור הלחין מוזיקה קלה, לרבות מספר אופרטות וקופלטים. בשנות ה-20 וה-30 של המאה העשרים כיהן כמנהל מוזיקלי של כמה תיאטראות קברט בבודפשט.
ילדות וצעירות
מיהאי נאדור נולד בשנת 1882 בשם מאנו נויבאואר בעיר טמשוואר/טימישוארה בחבל באנאט, אז בממלכת הונגריה מסגרת האימפריה האוסטרו-הונגרית.
הוא היה אחד מארבעת ילדיהם של זוג יהודים: וילמוש (זאב) נויבאואר ועמליה לבית טראוארשטיין. אחד מאחיו, גדעון נויבאואר (נאדור) נודע כאדריכל.
האב היה מלחין חזנות ומנצח מקהלה של בית כנסת. הילדים נהגו לשיר לזמן מה בניצוחו של אביהם.
בגיל שמונה נהג נאדור לשיר יחד עם כמה חברי ילדות שירי מולדת הונגריים על יד ביצורי עיר הולדתו. מאחר שגילה כשרון למוזיקה ולמד נגינה בכינור נשלח על ידי הוריו ללמוד בקונסרבטוריון של וינה ואחר כך באקדמיה למוזיקה במינכן (Akademie der Tonkunst). במינכן בילה נויבאואר שבע שנים, שבהן היה תלמידו של טווילה והפך למעריץ של גוסטב מהלר.
השתתף בתחרות הלחנה שניזומה על ידי "בית בטהובן" בבון. זכה לסכום של שש מאות מרקים עבור רביעיית מיתרים שהלחין, לעומת זאת, את הקטע הווירטואוזי מדי לכינור שהלחין עבור התחרות, לא היה מסוגל לבצע בגלל הקושי הטכני. היצירה נוגנה בפומבי לראשונה, תוך כדי שינויים טכניים אחדים, על ידי הכנר ההונגרי קֶלֶמֶן ברנבאש בשנת 2014 .בעיר פץ'.
התחלת הקריירה המוזיקלית
בתום לימודיו נשאר נאדור במינכן ככנר באולם פרינץ רגנט, שבו נהנה מהערכת של הנסיך לודוויג פרדיננד שקרא לו "ההונגרי הקטן שלי".במסגרת זו הוא נהנה משיתוף פעולה פורה עם מנצחים ידועים כמו ארתור ניקיש, פליקס מוטל, פליקס ויינגרטנר. לבסוף הקים רביעיית מיתרים וסייר איתה במשך שלוש שנים ברחבי גרמניה. בהמשך שב להונגריה, ועבד כמנצח בעיר קצ'קמט ואחר כך עבר לבודפשט, בה נחל אכזבה כשלא מצא עבודה במשך שנה.
בסופו של דבר התמנה למנהל מוזיקלי של הקברט של אנדרה נאגי. במסגרת זו ניצל גם את כישוריו כמלחין ויצר קופלטים עבור כוכבי הקברט - וילמה מדדיאסאי (או מדגיאסאי Medgyaszay), אנטל ניאראי, גזה שאיו, גזה בורוש. בשביל מדדיאסאי כתב גם בלדות. נאדור הלחין גם את מחזור שיריו של שנדור פטפי עבור השחקן שנדור הוושי שהופיע בתיאטרון של גיולה גוזון ולילי ברקי, "קברט הפלרגוניום". (Muskátli Kabaré), מקום שבדומה לאחרים כמוהו, פשט רגל כעבור זמן קצר.
נודע בין היתר בלחן שכתב עם אלברט סירמאי לשיר של אנדרה נאגי "Oh, tipegő kis médik".(אוה, מדי, תינוקת קטנטנה) המספר על נערת ליווי.
אחרי 1911 הירבה לעבוד עם סירמאי. אז כתב את הלחן ל"שיר הערש" של פאל איגנוטוש, לשיר של ארנה ספ "בחור מוג-לב", ל"שיר קל דעת" של בלה זרקוביץ, יצר את הבלדה בסגנון עממי "אלברט יושקה".
מלחמת העולם הראשונה
אחרי פריצת מלחמת העולם הראשונה גויס נאדור לגדוד הרגלים הקיסרי-מלכותי 32 וסיים קורס קצינים. בהמשך שובץ בגדוד הרגלים 66 והגיע לדרגת לוטננט. נשלח לחזית האיטלקית, אחר כך לחזית הרוסית, בה נפל בשבי. כשבוי ארגן עם שבויים אחרים תיאטרון קטן שבו ביצע את שיריו שלו ושל אנדר נאגי. (כולל השיר "תמונת מלחמה"). תקופה ארוכה אין יותר ידיעות עליו ואשתו עם שלושת ילדיה היו שרויים בפאניקה. ביום מן הימים הצליח להימלט ולחזור לבודפשט. שובץ במשטרה הצבאית ושירת בה עד אפיסת כוחות. הוכר לבסוף עם נכות 25% וזכה על גבורתו בעיטור קארל דרגה ב.
בין מלחמות העולם
בשובו לחיים האחזרחיים התערה נאדור בחיי התיאטראות המוזיקליים בבודפשט. הועסק כמנהל מוזיקלי בתיאטרון מדדיאסאי. הלחין אופרטות:"הגברת האילמת", אחר כך את "דונה אנה" שהוצגה בבית האופרה, בהמשך חתם חוזה עם התיאטרון המלכותי ויצר את האופרטות "ההוסארים של וילהלם" "אופנבך", "יריד הבובות" "החרצית" (Krizantém), "מלך הריקוד". בתיאטרון העירוני (כיום "תיאטרון ארקל") הוצגה האופרטה "חיי בטהובן" על מילים של קארוי קרישטוף ושנדור פאראגו כשנאדור חיבר את הלחנים המבוססים על קטעים מאת בטהובן.
לפי לברית מאת ינה פאראגו הלחין נאדור את הבלט "פאני אלסלר" והוא ניצח בעצמו על מופע הבכורה. בתפקיד הראשי רקדה הפרימה בלרינה של בית האופרה, קרולה סאלאי. המשיך להשתתף בהפקות סרטי קולנוע כמו "יום רביעי החטוף" ("Ellopott szerda”) (1933)
בימי מלחמת העולם השנייה והשואה
בשנים 1940–1943 התגורר ברחוב סונדי 90 בבודפשט. ב-1943 נאלץ לעבר לאחד מבנייני הטלאי הצהוב שנועדו ליהודים בבודפשט ומשם נלקח בקיץ 1944 למחנה ההשמדה אושוויץ יחד עם בנו וועם חתנו. נספה באושוויץ בערך ב-5 ביולי 1944
חייו הפרטיים
מיהאי נויבאואר - נאדור היה נשוי לרוזה אקסלרד, ששינתה את שמה לרגינה אנדאי ונודעה כזמרת בשם טרקה אנדאי (Andai Terka). הם התחתנו בשנת 1909 בבודפשט, ברובע ארז'בטווארוש. נולדו להם 3 ילדים.
בשנת 1934 שינה רשמית את שם המשפחה נויבאואר ל"נאדור" ובשנת 1939 התנצר לפי הדת הנוצרית הרפורמית (קלוויניסטית) הנפוצה בהונגריה.
מוזיקה קולית
נאדור הלחין יצירות על מילים מאת:
מבחר שירים ואריות
(לפי ספרו של ארווין סאבו)
מוזיקת סרטים
-אחרי מותו-
קישורים חיצוניים
בפורטל חבל באראניה bama ראיון  עם הכנר קלמן ברנבאש בעיתון Dunántúli Napló 11
תומאס קלאברו
ביוגרפיה
קריירת המשחק של קלאברו החלה בתיאטרון, כשהיו לו תפקידים בכמה מחזות שהועלו בניו-יורק. תפקידו הראשון היה בתור אוברון במחזה של ויליאם שייקספיר "חלום ליל קיץ".
ב-1990 הצטרף לאולפן השחקנים ולחברת התיאטרון "Circle Repertory Company".
קלאברו ידוע בעיקר בתור מייקל מנסיני מהסדרה מלרוז פלייס. הוא היה חבר הצוות היחיד שנשאר כל הסדרה מתחילתה ועד סופה (1992-1999). הוא ביים כמה פרקים של הסדרה.
לאחר השתתפותו ב"מלרוז פלייס", הוא שיחק בסדרות "ללא עקבות", "Touched by an Angel" ו"ניפ/טאק". נכון להיום (2011), קלאברו משחק ב"גריק" (ABC Family) את אביה של רבקה לוגאן.
באפריל 2009, יצאה הודעה רשמית במגזין "פיפל" מרשת הטלוויזיה CW שקלאברו ישחק בגרסה המחודשת של "מלרוז פלייס". באותה שנה, הוא הופיע בסרט "Locker 13".
קלאברו צפוי לבצע הופעת אורח בסדרה "קאסל" בתור סקוט דונר, גבר החשוד ברצח.
לקלאברו יש שלושה ילדים.
אאוגסבורג
אָאוּגְסְבּוּרְג היא עיר בדרום-מרכז גרמניה השוכנת במפגש הנהרות ורטאך ולך. זוהי הבירה והעיר הגדולה של מחוז שוואביה במדינת בוואריה. מניין האוכלוסין עמד על 276,193 בשנת 2004.
ב-2019 מערכת ניהול המים ההיסטורית של אאוגסבורג הוכרזה כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו.
היסטוריה
העיר נוסדה בשנת 15 לפנה"ס, תחת שלטון קיסר רומא אוגוסטוס, בתור מחנה קבע לחיל מצב בשם אוגוסטה וינדליקום. בסביבות שנת 120 לספירה הייתה אאוגסבורג לבירתה של הפרובינקיה הרומית רייטיה. במאה החמישית לספירה נחרבה העיר על ידי ההונים, במאה השמינית היא נחרבה על ידי קרל הגדול ובמאה האחת-עשרה נחרבה על ידי ולף הראשון מבוואריה. בכל פעם קמה העיר מחורבותיה והייתה למשגשגת יותר.
אאוגסבורג הפכה לעיר קיסרית חופשית ב-9 במרץ 1276. בשל מיקומה האסטרטגי על דרכי המסחר לאיטליה, היא הפכה עד מהרה למרכז סחר גדול. פרנסי העיר הפיקו כמויות גדולות של דברי אריגה, בגדים וטקסטילים, וכן הייתה העיר לבסיס אימפריית הבנקאות של פוגר. הפוגראי, רובע בעיר שהוקדש למתן קורת גג לתושביה הנזקקים של אאוגסבורג, הוקם בשנת 1516 ומוסיף להתקיים עד ימינו.
בתקופת מלחמת העולם השנייה שכן בעיר תת-מחנה של מחנה הריכוז דכאו.
יהודים באאוגסבורג
הרב צבי הירש חיות טוען כי "אספורק" הנזכרת ב היא אאוגסבורג, ואם כן נמצא שהיו בה יהודים כבר בתקופת התלמוד.
בזמן הראשונים הייתה ישיבה מפורסמת בעיר. עיקר פרסומה של הישיבה היה בגלל שיטת הלימוד המיוחדת שלה. שיטת הלימוד היוותה את יסוד שיטת החילוקים שהייתה נפוצה בפולין בשנים מאוחרות יותר.
במאה ה-13 הוצא להורג בשרפה באאוגסבורג רבי אברהם הגר, גר צדק מבעלי התוספות שהורשע בשבירת פסלים ששימשו לעבודה זרה, ובשידול נוצרים נוספים להתגייר.
ספורט
באוגסבורג קבוצת הכדורגל אאוגסבורג, המשחקת בבונדסליגה. אאוגסבורג הוקמה בשנת 1907 והעפילה לבונדסליגה לראשונה בעונת 2010/11.
בעיר קיימת קבוצת הוקי קרח שמתמודדת בליגת העל, "פנתרי אוגסבורג".
משה בייסקי
משה בייסקי (29 בדצמבר 1921 – 6 במרץ 2007) היה משפטן ישראלי, שופט בית המשפט העליון בשנים 1979–1991. בייסקי היה ניצול שואה והעיד במשפט אייכמן ב־1961. עמד בראש ועדת החקירה לבירור פרשת ויסות מניות הבנקים, ובראש הוועדה לציון חסידי אומות העולם ביד ושם.
ביוגרפיה
נולד בעיירה דז'יאלושיצה שבפולין. מגיל צעיר היה חבר תנועת הנוער הציוני בעיר קרקוב. בגיל 18 עבר את השואה במחנה פלאשוב ובכמה מחנות ריכוז נוספים, שרד את השואה בעזרת אוסקר שינדלר, ועלה לארץ ישראל מאיטליה בשנת 1945 לקיבוץ תל יצחק. לאחר מכן עבד במוסד החינוכי החקלאי במגדיאל, ובמזכירות העובד הציוני.
במלחמת העצמאות שירת בייסקי כקצין מטה לבעיות אישיות במטכ"ל, בדרגת סרן.
למד משפטים, השתלם באוניברסיטת סורבון בפריז, והוכתר בתואר דוקטור למשפטים בזכות עבודת דוקטורט בנושא "מקורות זכויות האדם בתנ"ך, בהשוואה עם המגילה של האומות המאוחדות".
הוסמך בישראל כעורך דין בשנת 1953. בשנת 1960 מונה לשופט וכיהן בבית משפט השלום בתל אביב (עד 1968) ובבית המשפט המחוזי (עד 1979). ב־1975 מונה לשמש שופט בפועל בבית המשפט העליון, ומאוחר יותר מונה מינוי של קבע (עד 1 בינואר 1991). בחירתו לבית המשפט העליון עוררה מחלוקת: לשכת עורכי הדין בראשות אמנון גולדנברג התנגדה, אך נשיא בית המשפט יואל זוסמן הודיע שאם לא ימונה בייסקי הוא יפרוש מוועדת המינויים, והבחירה אושרה.
בתחילת 1985 מונה ליו"ר ועדת החקירה שחקרה את הפרשה של ויסות מניות הבנקים.
לאחר עלייתו ארצה מיעט בייסקי לדבר על זיכרונותיו כניצול שואה, אך הדבר השתנה כשהעיד במשפט אייכמן ב־1961, והוא נעשה פעיל מאוד בארגונים להנצחת השואה, בין היתר ב"יד ושם" (כחבר, ובמשך כעשרים שנה כיו"ר הוועדה לציון חסידי אומות העולם) וכיו"ר המכון ללימודי השואה "משואה" (בשנים 1992–2006). בכהונתו כיו"ר הוועדה לציון חסידי אומות העולם הרחיב את ההגדרה של חסיד אומות העולם לעומת קודמו, השופט משה לנדוי. המעמד הוענק גם לאנשים שלא עמדו בסיכון ממשי עקב פעולות ההצלה, אך מעמדם נפגע; גם לאנשים שלא פעלו להצלת אדם קונקרטי, אלא מחו נגד רדיפות היהודים, התריעו והעבירו מידע על פרטי ההשמדה; וגם לאנשים שהשתייכו למפלגה הנאצית או למנגנוני ההשמדה.
היה נשיא בית הדין הציוני העליון של ההסתדרות הציונית העולמית. בשנת 1996 הוענק לו אות יקיר העיר תל אביב.
היה נשוי לאריקה עד למותה ב־2006. לזוג לא היו ילדים.
נפטר ב־6 במרץ 2007.
פסיקותיו
בשנות ה־70 ישב בדינו של נער שנפצע בטיול בית הספר, ותבע מיליוני שקלים מהמדינה. בייסקי אישר את הפיצויים אך קבע שהם ישולמו בתשלומים חודשיים, כדי שישמשו לרווחתו של הנער. פסיקה זו אומצה בידי בית המשפט העליון.
Grand Theft Auto: Liberty City Stories
Grand Theft Auto: Liberty City Stories, ידוע גם בראשי התיבות GTA: LCS, הוא משחק וידאו מסדרת משחקי Grand Theft Auto בגרפיקת ה-3D. על פי הסקרים לחודש יולי 2006, משחק זה הוא הנמכר ביותר לקונסולת ה-PSP. רבים מחשיבים משחק זה כחידוש למשחק GTA 3, אך בפועל הוא מהווה משחק נוסף שמשמש כפריקוול ל-GTA 3 באותו מקום התרחשות, ומכאן שמו "Liberty City Stories" ("סיפורי עיר החופש" בתרגום חופשי לעברית). ב-17 בדצמבר 2015 הוא שוחרר למערכת ההפעלה IOS, וב-11 בפברואר 2016 שוחרר למערכת ההפעלה אנדרואיד.
מקום ההתרחשות
אירועי המשחק מתפתחים בשנת 1998, שלוש שנים לפני אירועי המשחק GTA 3. טוני סיפרני חוזר לעיר לאחר מספר שנים בהן חי בסתר מאחר שרצח ראש מאפיה לבקשת דון סלבאטורי לאוני. כאות תודה סלבאטור נותן לו עבודה. בזמן ההתרחשות של "Liberty City Stories", טוני סיפריאני מבצע משימות שונות מאנשים שונים, בהם כלולים: סלבטורי ליאוני, וינצ'נזו סילי, מריה לטורה, JD א'וטול, דונלד לאב, הנבל הראשי של המשחק מסימו טוריני, ליאון מק'אפרי ואף אימו של טוני.
העיר ליברטי סיטי במשחק זה שונה מהעיר ב-GTA 3 וב-GTA Advance. לדוגמה, ה"סקס קלאב סבן" של לודג'י גוטרלי נקרא כאן "Paulie's Revue Bar" ובעליו הוא JD אוטול שעובד תחת משפחת המאפיה סינדאקו. JD נהרג על ידי מיקי המפיסטס עוזרו של לואיג'י, כמו כן השחקן רואה בהמשך המשחק סצנה בה המועדון מקבל בעלים חדשים ואת שמו החדש. יותר מכך, בעיר קיימת שכונה חדשה בשם "איטליה הקטנה" שלא קיימת בליברטי סיטי בתקופת המשחק GTA 3 אך גורל שכונה זו מתגלה לשחקן באחת ממשימות המשחק, כך שההגיון בין המשחקים השונים נשמר.
השינויים מתבטאים גם במעברים בין האיים. הבנייה של הגשר בין "פורטלנד איילנד" ו"סטנטון איילנד" וכך גם המערה המחברת ביניהם ב-GTA 3 עדיין לא הסתיימה. רק חלק מין המערה פתוח והוא מגיע לצד הצפוני של האי "Shoreside Vale" עד לצד הדרומי. הגשר "קלאהן" (שמתפוצץ בתחילת המשחק GTA 3) בתהליכי בנייה גם הוא. רק לאחר המשימה "Driving Mr. Leone" בניית הגשר מסתיימת והשחקן יכול להגיע לאי סטאונטון. בליברטי סיטי מופיעים גם האופנועים, שלא היו קיימים ב-GTA 3.
דמויות משניות
Vincenzo Cilli - וינצ'אנזו הוא איש מאפיה מכובד שהצטרף במהלך הזמן שטוני נעדר בין 1995 ל-1998, כשטוני הגיע לעיר הוא נותן לו בית חדש ונותן לו כמה משימות בשביל שיעבוד בשבילו, במשימה האחרונה שלו זה היה תרמית והמשטרה ידעו שהוא הולך לגנוב את מכונית הספורט שהוא רצה, מאז הוא וטוני לא דיברו. לפני משימה 31 (מופיע שוב) הוא מתקשר אליו ואומר לו שהוא רוצה להשלים אחרי שכל העסק שלהם היה רע, טוני מאמין ומגיע למחסן שלו אבל הוא לא שם. הוא אומר לו ללכת לספינה בDocks, הוא בא לשם ורואה חבורה של Leone בוגדים בו ומשתפים פעולה עם וינצ'אנזו. טוני הורג את כולם ולאחר מכן וינצ'אנזו יוצא עם רובה עוזי ומתחיל קרב בין טוני לוינצ'אנזו, שבסופו של דבר הוא מת. טוני מספר מאוחר מכן לסלבטור מה שקרה עם וינצ'אזו והוא כועס ואומר לו שהוא עשה את המעשה הנכון.
מריה לטור - חברתו של ראש משפחת הפשע סלבטור לאוני. מחבבת את טוני והוא עושה בשבילה כמה משימות. באחת המשימות האחרונות טוני רואה שהיא נפצעה והוא שואל מי עשה לה את זה, היא אומרת לו שזה היה אופנוען גדול בשם וויין (Wayne), טוני לא מרוצה מהסיפור ולכן הוא נשלח לחסל את וויין ואת כל האופנוענים האחרים, בסוף היא שמחה שהוא עזר לה והיא נותנת לו כסף. לאחר המשימה הזאת היא תיראה רק לפעמים במשימות של סלבטור. מופיעה גם בGTA 3
8-Ball - הוא מנהל עדיין את העסק שלו בתכנון פצצות והרס מכוניות, מופיע במשימה Bringing The house Down, שם הוא מניח 3 פצצות חזקות בתא המטען של הואן האדום שטוני נוסע בו על מנת לחסל את חבר המאפיה ממשפחת פורלי, פרנקו פורלי.
Mama Cipriani - היא אמו של Toni. היא תמיד מנסה להשוות בין Toni לבין אביו הגדול. לא משנה עד כמה Toni מצליח Ma Cipriani לא מרוצה ממנו. בזמן שהוא שהה מחוץ ל Liberty City היא מצאה מישהו חדש (שותף לחיים) בשם: Giovanni Casa במקום בנה שלא טרח אפילו לדבר איתה. היא אפילו ניסתה לשלוח מישהו להתנקש בבנה! היא אמרה שעדיף שימות כמו גבר אמיתי. כשהוא חוזר למאפיה של Leone היא שמחה ומתקשרת לבטל את ההתנקשות ומשלימה עם Toni.
Toshiko Kasen - טושיקו היא אשתו של הבוס של הכנופיה היפנית, יאקוזה. טוני עובד בשבילה ועושה כמה משימות, באחת המשימות הם הולכים לאופרה והפורליים (מאפיה) מקבלים מידע שטוני נמצא שם ולאחר שטוני יוצא הוא מחסל את כולם, בורח מהמשטרה ונוסע חזרה לבית של טושיקו. לאחר מכן היא מבקשת מטוני להרוג את בעלה כי היא מפחדת שהוא יהרוג אותם. טוני מחסל את כל האנשים בקזינו של היקוזה, עולה לגג והוא רואה שם את קאזוקי והם נאבקים עד המוות, לבסוף קאזוקי מת וטוני נוסע לביתה של טושיקו בשביל להעביר את ההודעה. אחרי שהוא מת היא מודה לטוני ואומרת לו שלום ומתה.
לינץ (פירושונים)
{{פירושונים|
ראו גם
}}
רומלו וייט
קריירה
וייט החל את דרכו כששיחק בתיכון האקדמאי ווילר שבברדנטון, פלורידה. הוא דורג בארבעה כוכבים על יכולתו בתיכונים ומוקם כשחקן ה-77 בטיבו ממחזור הגיל שלו על פי ESPN.
בשנת 2016, התחייב וייט לאוניברסיטת המדינה של אריזונה. בעקבות פציעה הוא נאלץ לפספס את כל העונה הראשונה. וייט חוזר עונה לאחר מכן, כשב-31 משחקים הוא מעמיד ממוצעים של 10.5 נקודות ו-7.1 ריבאונדים ב-24.3 דקות. בעונתו השנייה במכללה, וייט שותף ב-34 משחקים והעמיד ממוצעים של 8.7 נקודות ו-5.2 ריבאונדים ב-25.0 דקות. בעונתו השלישית שותף וייט ב-30 משחקים, בהם העמיד ממוצעים של 10.2 נקודות, 8.8 ריבאונדים ו-1.2 חסימות ב-28.4 דקות.
בשנת 2020, עבר וייט לאוניברסיטת מיסיסיפי. במכללה שותף וייט ב-28 משחקים, שבהם העמיד ממוצעים של 11.4 נקודות, 6.0 ריבאונדים ו-1.3 חסימות ב-27.9 דקות.
ב-10 ביולי 2021, חתם וייט לעונה בהפועל אילת מהליגה הישראלית. ב-20 בספטמבר 2021 הפר וויט בידוד ונוהלי קורונה ונשלח לוועדת משמעת, ב-20 בדצמבר 2021 שוחרר מהקבוצה לאחר שהיה מעורב בתאונת דרכים.
במרץ 2022 חתם על חוזה לעונה בקראבנוס מליגת העל הקפריסאית בכדורסל. הוא שותף ב-13 משחקים והעמיד 10.2 נק' ו-7.6 ריבאונדים ב-26.7 דק'.
באוגוסט 2020 חתם בעירוני נהריה מהליגה הלאומית.
ז'ואאו אלמיידה
ז'ואאו פדרו גונזאלבש אלמיידה (בפורטוגזית: João Pedro Gonçalves Almeida; נולד ב-5 באוגוסט 1998) הוא רוכב אופני כביש בקבוצת יו. איי. אי. אמירטס.
קריירה
ב-2018 הצטרף ל-Hagens Berman Axeon מדרג הפרו קונטיננטל, שנחשבת לאחת מקבוצות הפיתוח המובילות בענף. הוא ניצח במדיה את מרוץ לייז'–בסטון–לייז' עד גיל 23, סיים שני לאלכסנדר ולאסוב ב"בייבי ג'ירו" (הג'ירו ד'איטליה עד גיל 23) וסיים שביעי בטור דה ל'אווניר, 2:35 דקות מטאדיי פוגאצ'אר המנצח. באליפות פורטוגל עד גיל 23, סיים שני גם במקצה נגד השעון וגם במקצה הכביש. אלמיידה ייצג באותה העונה את פורטוגל באליפות אירופה עד גיל 23 בנגד השעון, וסיים במקום העשירי.
ב-2019 ניצח אלמיידה את אליפות פורטוגל בנגד השעון ובכביש עד גיל 23, הוא התחרה ב וסיים רביעי כללי, 2:26 דקות מבן הרמנס המנצח. אלמיידה ניצח את קטגוריית הרוכב הצעיר במרוץ.
דקונינק קוויק-סטפ (2020–2021)
ב-2020, הפך אלמיידה למקצוען עם הצטרפותו לקבוצת דקונינק קוויק-סטפ. הוא התלבט בוולטה או אלגארבה, כשסיים במקום התשיעי הכללי. בשל התפרצות מגפת הקורונה ששיבשה את עונת המרוצים, המרוץ הבא בו התחרה אלמיידה התקיים כחמישה חודשים לאחר מכן, כשסיים שלישי בוואלטה אה בורגוס, 1:12 מבן קבוצתו שניצח את המרוץ, רמקו אוונפול. אלמיידה המשיך בכושר הטוב גם בטור ד'לאן ובג'ירו דל'אמיליה, כשבראשון סיים במקום השביעי הכללי ובמרוץ החד יומי שנערך באיטליה הוא הגיע שני לאלכסנדר ולאסוב, בהפרש של 9 שניות. אלמיידה המשיך להתחרות באיטליה כהכנות לג'ירו ד'איטליה, כשגם ב-Settimana Internazionale Coppi e Bartali סיים על הפודיום, 17 שניות מג'ונתן נארבייז המנצח ובמקום השלישי.
רביעי בג'ירו ד'איטליה
אלמיידה הגיע לגרנד טור הראשון שלו, הג'ירו ד'איטליה, בכושר שיא. הוא פתח את המרוץ עם מקום שני בקטע הפרולוג, 22 שניות מפיליפו גאנה המנצח. בקטע ה-2 שהסתיים בספרינט סלקטיבי אל קו הסיום בעלייה הגיע במקום השישי. בקטע ה-3, הקטע ההררי הראשון במרוץ, ניצח ג'ונתן קאייסדו אך אלמיידה היה זה שעבר להובלה הכללית במרוץ, כשהוא הופך לפורטוגלי הראשון במרוץ מזה שלושה עשורים להוביל את הג'ירו. בקטע ה-5 סיים אלמיידה במקום השלישי אחרי שפיליפו גאנה ניצח מקבוצת הבריחה. בקטע ה-9 הראה אלמיידה סימני חולשה בעלייה האחרונה וסיים במקום ה-19 את הקטע, כשיריביו לדירוג הכללי, פייו בילבאו ו-וילקו קלדרמן צמצמו ממנו את הפער לפחות מ-40 שניות. למרות זאת אלמיידה המשיך לשלוט במרוץ לאורך הקטעים השונים והוא נכנס לשבוע השלישי כשהוא עדיין מוביל את המרוץ, בקטע ה-14 הגדיל את הפער מיריביו כשסיים שישי את הקטע ובילבאו שהיה במקום השלישי כבר החזיק בפער של יותר מ-2 דקות ממנו. בקטע ה-15 סיים אלמיידה רביעי, כ-37 שניות מטאו גייגן הארט המנצח. קלדרמן הגיע כ-2 שניות וג'אי הינדלי, שגם הוא רוכב קבוצת סאנווב בדומה לקלדרמן, סיים במקום השלישי. בזכות ההופעה של גייגן הארט והינדלי, הם נכנסו לתמונת הדירוג הכללי, במקומות ה-3 וה-4 בהתאמה. בקטע ה-18, שהיה הקטע ההררי ביותר במרוץ, נשבר אלמיידה במהלך הטיפוס לסטלביו. הוא סיים במקום השביעי את הקטע, במרחק של 4:51 דקות מהינדלי המנצח וגייגן הארט שהגיע לצידו, וירד עד המקום ה-5 הכללי, לאחר 15 ימים בהובלת המרוץ ובחולצה הוורודה. בקטע ה-21 והאחרון, סיים אלמיידה במקום הרביעי בקטע שהיה קטע נגד השעון, הוא רכב כ-35 שניות מהיר יותר מפייו בילבאו, וחזר על חשבונו למקום הרביעי הכללי, 2:57 דקות מטאו גייגן הארט שניצח את הג'ירו, שלישי בקטגוריית הנקודות ושלישי בקטגוריית הרוכב הצעיר.
2021
לאחר העונה הראשונה והמוצלחת שלו בתור מקצוען, אלמיידה התחיל את 2021 בטור האמירויות וסיים שם במקום השלישי, 1:02 דקות מטאדיי פוגאצ'אר המנצח. בטירנו–אדריאטיקו סיים אלמיידה שישי, גם במרוץ הזה ניצח פוגאצ'אר, בפער של 4:54 דקות מאלמיידה. לאחר מכן התחרה בוולטה אה קטלוניה וסיים שביעי כללי. גם בעונה הזו המטרה של אלמיידה הייתה הג'ירו ד'איטליה, אך הפעם דקונינק קוויק-סטפ זינקה עם רמקו אוונפול כמוביל ואלמיידה הקריב את הסיכויים שלו במרוץ עבורו. אלמיידה פתח את הג'ירו עם מקום רביעי בקטע הפרולוג, בשבוע השלישי הצליח לצמצם נזקים ולחזור לתמונת הדירוג הכללי אחרי פרישתו של אוונפול בשל התרסקויות. בקטע ה-16 סיים אלמיידה שישי ובקטע ה-17 וה-19 סיים במקום השני, לדן מרטין ולסיימון ייטס, כשהוא משאיר מאחוריו את מוביל המרוץ ומי שהמשיך עד לניצחון בו, איגן ברנל. בסופו של דבר סיים אלמיידה במקום השישי הכללי את הג'ירו, 7:24 דקות מברנל. בהמשך העונה השיג את הניצחון המקצועני הראשון בקריירה שלו, כשניצח את אליפות פורטוגל בנגד השעון. הוא ייצג את פורטוגל באולימפיאדת טוקיו (2020) וסיים במקום ה-13 במרוץ הכביש ובמקום ה-16 בנגד השעון. אלמיידה המשיך לניצחונות גם ב ובטור דה לוקסמבורג, כשבפולין ניצח את הקטע ה-2 וה-4 ובלוקסמבורג את הקטע הראשון. לקראת סוף העונה הוא ערך הופעת בכורה במקצה העלית באליפות העולם וסיים שנה שנייה ברציפות במקום השני בג'ירו דל'אמיליה ובמקום השלישי במילאנו–טורינו.
2022: יו. איי. אי. אמירטס
ב-2022, הצטרף אלמיידה לקבוצת יו. איי. אי. אמירטס.
מוחארק (מחוז)
מחוז מוחארק (בערבית: محافظة المحرق) הוא הקטן שבמחוזות בחריין. שטחו הוא 64.8 קילומטרים רבועים ונכון לשנת 2010 מתגוררים בו 189,114 תושבים.
המחוז מורכב ממספר איים, הגדול שבהם (מהווה כ־77% משטח המחוז) הוא האי מוחארק. בירת המחוז היא העיר מוחארק.
תחבורה
בשטח המחוז נמצא נמל התעופה הבין-לאומי בחריין. האיים במחוז מחוברים זה אל זה באמצעות גשרים.
השתלת כליה
היסטוריה
הניסויים הראשונים בהשתלת כליה בוצעו בין השנים 1930–1940 בבעלי חיים, רובם שרדו. ב-25 בדצמבר ב-1952 בוצעה השתלת הכליה הראשונה בילד בן 15 שנפגע בכלייתו היחידה, התורמת הייתה אמו. הכליה חדלה לתפקד לאחר הניתוח והחולה מת לאחר 10 ימים ללא אפשרות של טיפול בדיאליזה. כתוצאה ממקרה זה, בניתוחים מאוחרים יותר דוכאה המערכת החיסונית. השתלת הכליה הראשונה שהצליחה נעשתה בין תאומים זהים (כך שלא היה צורך בתרופות מדכאות חיסון שלא היו קיימות אז) ב-23 בדצמבר ב-1954. המושתל מת כעבור 8 שנים.
בשנת 1963 החל שימוש באזתיאופרין, תרופה מדכאת חיסון. למרות זאת, כ-30% מההשתלות נדחו בשלב מוקדם. הכנסת הציקלוספורין ב-1983 הורידה את שיעור הדחייה המוקדמת לכ-20% ומסוף שנות ה-90 ירד שיעור הדחייה המוקדמת לכ-10%.
בישראל התבצעה השתלת כליה לראשונה על ידי פרופ' מוריס לוי בבית חולים בילינסון בדצמבר 1964, אז הועברה כליה של אם, נזירה לוי, לבנה. בראשית 1966 בוצעה במרכז הרפואי רמב"ם על ידי הפרופ' דוד ארליק השתלת הכליה מן המת לראשונה בישראל. הניתוח בוצע באישה במצב סופני והוא הסתיים במותה. באותה עת לא היו בביה"ח מכונות דיאליזה ולא ניתן היה לשמור על חיי החולה עד למציאת כליה מתאימה. עד ספטמבר 1966 בוצעו עוד שתי השתלות מהמת, אך גם הן נכשלו והסתיימו במות המושתל, בין השאר מפני שבאותה תקופה לרופאים לא היה מספיק מידע על התאמת הכליה לחולה. בשנים 1966–1967 השתילו רופאי המרכז הרפואי רמב"ם תשע כליות ב-8 חולים; 3 מהחולים נפטרו, שניים זמן קצר לאחר הניתוח ואחד שמונה חודשים לאחר הניתוח. בשנת 1971 הצטרף סורוקה לבתי החולים שעסקו בביצוע השתלות כליה. כיום יש בישראל שישה בתי חולים המורשים לבצע השתלות איברים: מרכז רפואי הדסה בירושלים, תל השומר, בילינסון, סורוקה, רמב"ם ואיכילוב.
בשנת 1970 קבעה נזירה לוי תקדים נוסף, כאשר השופט יצחק שילה התיר לה לבצע השתלת כליה בבת אחת שלה מכליה שנלקחת מבת אחרת שסבלה מפיגור שכלי. ההיתר ניתן לאחר שנקבע שטובתה של האחות המוגבלת לדאוג לאחותה שתוכל לדאוג לה בהמשך חייה.
סיבות ותוצאות
השתלת כליה היא תחליף לדיאליזה וישנן כמה סיבות לכך שהשתלת הכליה עדיפה על פני דיאליזה:
גיגנטורניס
המאובנים שלו התגלו בניגריה ושויכו לאמצע תקופת האאוקן. ייתכן שמאובנים אלה היו של דסורניס, עוף דומה שנמצא באנגליה ואולי במעופו מעל האוקיינוס האטלנטי הגיע עד ניגריה וטוגו. העוף הגדול כנראה ניזון מדגים ודיונונים שהוא לכד.
השתלת כליה
שיעורי הצלחה ותוחלת חיים
באופן כללי, חולים בהם הושתלה כליה זוכים לתוחלת חיים ארוכה יותר מחולים המטופלים בדיאליזה.
תרומה מאדם חי נחשבה למשיגה תוחלת חיים ארוכה יותר מאשר תרומה מאדם מת. בשנת 2002 עמד תוחלת התפקוד הממוצעת של שתל מקרוב משפחה על 11 שנים בעוד תוחלת התפקוד הממוצעת של שתל מהמת עמד על 8 שנים. לשתל מהמת היה 90% סיכוי להמשיך לתפקד שנה אחרי ההשתלה, 60% אחרי חמש שנים ו-35% אחרי עשר שנים. הסיכוי להישאר בחיים של המושתל עצמו עמדה על 95% שנה אחרי ההשתלה, 80% אחרי חמש שנים ו-60% אחרי עשר שנים. כיום מעריכים שטיפול נכון בכליה שתשמר אותו ותמנע נזק לכליה מהמת תשיג תוצאות דומות לאלו המושגות מתורם חי. במחקר שפורסם באפריל 1995 דווח שלא נמצא הבדל משמעותי בין שיעורי ההצלחה של כליות שנלקחו ממתים שלבם חדל לפעול לבין כליות שנלקחו ממתים שליבם עדיין פעם.
על פי הערכות, כ-25% מהפסקות התפקוד של כליות מושתלות במבוגרים נובעות מאי עמידת החולה במשטר התרופתי שנקבע לו. בילדים ההערכה היא שמדובר בכ-44%.
כליה מתורם חי
בניגוד לאיברים אחרים הנלקחים אך ורק ממתים, השתלות כליה (ולעיתים גם השתלת כבד) נעשות גם מתורמים חיים, שכן ניתן לחיות חיים בריאים עם כליה אחת בלבד. בהשתלה מתורם חי יש יתרונות בכך שניתן לעשות בדיקות התאמה יסודיות יותר. בדיקת תוצאות השתלות מצאה שכליות מתורם חי תפקדו במשך שנים רבות יותר מאשר כליות מהמת.
עם התחלת ההשתלות ובטרם היה בנמצא ניסיון מחקרי לטווח ארוך, עלתה סברה בקרב קהילת הרופאים שתורם שנשאר עם כליה אחת בלבד, עלול לפתח בחלוף השנים "כשל כלייתי", אך לאחר מחקרים שונים בנושא, נמצא כי הסיכון הוא נמוך וכי אדם יכול לתפקד באופן מלא גם עם כליה אחת.