cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
בבילון 5
רקע ומקום ההתרחשות
בין שאר הגזעים החייזריים נמנים הסנטאורים האימפריאליסטים; הנארנים אשר בדיוק זכו לעצמאות מהאימפריה הסנטאורית שדיכאה אותם; והוורלונים המסתוריים ורבי העוצמה. מספר גזעים נחותים יותר מליגת העולמות הבלתי מאוחדים מחזיקים גם הם ביחסים דיפלומטיים עם הגזעים המרכזיים, ביניהם הדראזי, הבראקירי, הוְרי, המרקאב והפקמארה. גזע הצללים - שאינו מוכר לבני האדם אך מוזכר בטקסטים העתיקים של הגזעים האחרים - משפיע על אירועים באופן זדוני כדי לחרחר מלחמה בין הגזעים האחרים.
תחנת החלל בבילון 5
תחנת החלל בבילון 5 ממוקמת במערכת הכוכבים אפסילון בארידנוס בנקודת לגראנז' החמישית של כוכב הלכת הבדיוני אפסילון 3 וירחו. תחנת החלל היא למעשה גליל אוניל באורך של שמונה קילומטרים ובהיקף של כקילומטר וחצי, כאשר אזורים שונים שבה סובבים סביב צירם לצורך אספקת כבידה מלאכותית לגזעים השונים המאכלסים אותה, והיא האחרונה מבין תחנות החלל שנבנו עד כה: שלוש תחנות החלל הראשונות הושמדו במהלך תהליך בנייתן, ובבילון 4 נעלמה באופן מסתורי מעט לאחר הפעלתה. גוף התחנה הוא צילינדר חלול שכולל שטחי מחיה, גינות הידרופוניות ומסילת נוסעים לכל אורכו. התחנה מכילה מספר אגפים, כל אגף למטרה שונה ובעל מראה שונה על מנת לתת לסדרה פן פחות קלסטרופובי. כך למשל, האגף הכחול נועד למגורי הסגל, האגף החום נועד לאזור המסחר, האגף הירוק נועד לאזורי הגינה ולמתקנים החקלאיים והאגף האדום נועד לאזורי הבידור והפנאי. בני אנוש המבקרים בחלקי הספינה בה שוכנים חייזרים נראים כשהם נעזרים במכשירי נשימה ובלבוש תואם כדי לשאת את התנאים החוצניים.
תפקיד ראשי
הסדרה "בבילון 5" מציגה אנסמבל שחקנים אשר השתנה לאורך זמן שידורה.
עלילה
שלא כמו רוב סדרות הטלוויזיה, הסדרה נהגתה כנובלה עם התחלה, אמצע וסוף מוגדרים, כאשר כל פרק הוא אפיזודה בנובלה. בנוסף, אפילו ספרים ונובלות המקושרים לה מהווים חלק מהקאנון המרכזי. עלות ההפקה לכל 110 הפרקים עמדה על מעל למאה מיליון דולר.
עונה ראשונה: אותות וסימנים לבאות (1994)
העונה הראשונה מתרחשת במהלך שנת 2258, כאשר גיבור מלחמת ארץ-מינברים קומנדר ג'פרי סינקלייר ממונה על פיקוד התחנה, ועוזרים לו הקצינה המבצעית סוזן איבנובה ומנהל האבטחה מייקל גריבלדי. במרביתה של העונה, סינקלייר מוטרד מחוסר יכולתו להיזכר בקורות היום האחרון של המלחמה והוא נזכר בלכידתו בידי המינברים. אף על פי שהוא מקבל תמיכה משגרירת המינברים דלן, המינברים האחרים אינם סומכים עליו. המינברים האמינו שסינקלייר מחזיק בנשמתו של מנהיג המינברים הנערץ ויילן, ובשל הגילוי שנשמות מינברים נולדו מחדש בבני אדם, המינברים נכנעו רגע לפני ניצחונם כדי למנוע את הרג אחיהם. פעולה זו היא מוקדו של חיכוך פנימי בין חברי הכתות של המינברים שאינם חולקים באמונה זו.
העונה עוסקת גם בעליית המתחים בין שני גזעים בעלי עבר עקוב מדם - רפובליקת הסנטאורים שסר חינה ומשטר נארן שהיה נתון לשליטתם של הסנטאורים אך הצליח למרוד בהם ולהשיג את עצמאותו. שגריר הסנטאורים בתחנת בבילון 5, לונדו מולארי, מבקש להחזיר את בני עמו לגדולתם ועושה עסקה עם בן בריתו החדש, מר מורדן המסתורי, להנחיל מכה ניצחת בנארנים. בכדור הארץ, כמה בני אדם מתנגדים להשפעתם של החייזרים, ומבקשים לחסלם מכל רכוש של ברית הארץ, כשתחנת החלל בבילון 5 נמנית לאחד מהם.
עונה שנייה: ביאת הצללים (1995-1994)
בתחילת שנת 2259, קפטן ג'ון שרידן נוטל את הפיקוד על תחנת בבילון 5 לאחר שסינקלייר מועבר לעולם הבית של המינברים ללא כל הסבר. הוא והסגל הפיקודי של התחנה מאמינים שמותו של סנטיאגו היה חלק מקונספירציה, שכן הנשיא המתמנה קלארק נוקט בצעדים כדי לבודד את ממשלת הארץ ולהפעיל משטר טוטליטרי. קונפליקט פורץ בין צוות התחנה לבין 'חיל הטלפתים', ארגון אוטוקרטי שמבקש לשלוט בכל הטלפתים האנושיים, כאשר מתגלה שקומנדר איבנובה, השנייה בשרשרת הפיקוד בתחנה, היא טלפתית רדומה שברחה מרישום החיל.
בצל גסיסתו של קיסר הסנטאורים המזדקן, לונדו מולארי פועל יחד עם בן בריתו לורד ריפא לחסל כל מתנגד לשלטון. בנוסף, הוא ממשיך לעבוד עם "בן בריתו" החדש מר מורדן ושותפיו המסתוריים ותוקף את הנארנים. כאשר קיסר הסנטאורים מת, מולארי מחליף אותו ללא רצונו באחיינו קתרג'ה הבלתי יציב. בעזרתם של הצללים - בני בריתו של מורדן - הסנטאורים מתקיפים את עולם הבית של הנארנים ובעזרת נשק להשמדה המונית הם כובשים אותו.
ממשלת הארץ הופכת לרודנית יותר ויותר, והיא מדכאת קולות מחאה ושידורי תעמולה. שגריר הוורלונים קוש חושף בפני שרידן שהוורלונים הם אויביהם של הצללים, והוא מבקש את עזרתו ללחום בהם.
עונה שלישית: נקודת האל-חזור (1996-1995)
בשנת 2260, ממשלת הארץ ממשיכה להיות קסנופובית, בעוד שבתחנת החלל בבילון 5, שרידן ודלן - שהחלו במערכת יחסים רומנטית - יצרו את "קונספירציית האור" כדי לנסות ולחשוף את האמת על השפעתם של הצללים. יחסים מתוחים בין ממשל הארץ למושבת מאדים מגיעים לנקודת רתיחה כאשר מאדים מכריזה על עצמאותה וממשל הארץ מכריז על משטר צבאי ותוקף אותה. בזעמו, שרידן מושך את בבילון 5 מהברית הארצית, בתמיכתם של המינברים.
גורלה של תחנת בבילון 4 מתגלה כאשר סינקלייר חוזר לבבילון 5 ומבקש עזרה משרידן. מתגלה שגורלו של סינקלייר הוא להשתמש במסע בזמן כדי לקחת את בבילון 4 חזרה בזמן כאלף שנים לתקופת מלחמת הצללים הראשונה, שם הוא משנה את צורתו למנהיג המינברים הנערץ ויילן באמצעות אותו מתקן ששימש את דלן לשינוי הצורה שלה.
השגריר מולארי מבין שהעסקה שערך עם הצללים נהפכה למסוכנת והוא מנסה לנתק קשרים עם מר מורדן, אך נכשל. קוש מגלה לשרידן שניתן להילחם בצללים בעזרת טלפתים. בהתעקשותו של שרידן, הוורלונים מתקיפים את הצללים, אך כעונש הצללים הורגים את קוש.
אשתו של שרידן, שנחשבה למתה באתר ארכאולוגי בכוכב הלכת זא'הדום לפני מספר שנים, מגיעה לתחנה ומשכנעת את שרידן ללוות אותה חזרה לזא'הדום. הצללים מנסים לכפות על שרידן להצטרף למטרתם וספינותיהם מאיימות על בבילון 5. מונחה על ידי מילותיו של קוש, שרידן מטיס מרחוק ספינה עמוסה בחומרי נפץ גרעיניים אל תוך הכוכב וקופץ לתוך תהום גדולה. ספינת הצללים נסוגה מבבילון 5, אך גריבלדי שהשתגר עם חללית קרב כדי להגן על התחנה מבחוץ, נעלם.
עונה רביעית: ללא כניעה, ללא נסיגה (1997-1996)
בתחילת 2261, שרידן חוזר מזא'הדום בעזרת ישות מסתורית הידועה בשם לוריין, שהעניק לשרידן 20 שנים נוספות לחיות. הוורלונים גורמים לבהלה בקרב שאר הגזעים כאשר הם מתחילים להשמיד כוכבים שלמים אשר הושפעו מהצללים. מולארי מפחד שהוורלונים ישמידו את סנטאורי פריים, והוא משמיד את בסיס הצללים שעל הכוכב ומוציא להורג את מר מורדן. שרידן מגלה שהוורלונים והצללים נשלחו בידי הראשונים להשגיח על הגזעים הצעירים, אך עקב שוני אידאולוגי ביניהם הם לחמו אחד בשני במשך עידנים והשתמשו בגזעים הצעירים במלחמה באמצעות שליח. בעזרתם של גזעים עתיקים אחרים, שרידן משכנע את הוורלונים והצללים לעזוב ולהפסיק ולהתערב בגזעים הצעירים.
גריבלדי חוזר לבבילון 5 ללא כל הסבר להיעלמותו. הוא מרחיק את עצמו משאר הצוות הפיקודי וחווה שינויים קיצוניים במצב הרוח. הוא מתפטר מתפקידו ונוסע למאדים כדי לעבוד עם איש העסקים ויליאם אדגרס. הוא גם מכניע את שרידן ומאפשר לו להיחטף. מתגלה שגריבלדי אולץ בידי חיל הטלפתים לרגל אחרי אדגרס, אשר פיתח וירוס שנועד להשמיד את הטלפתים. כעת שהוורלונים והצללים אינם עוד, הממשל הטוטליטרי של הארץ מנסה להשתמש בשרידן הכלוא ככלי תעמולה, אך גריבלדי - שהשתחרר מהשפעתו של חיל הטלפתים - מציל אותו. מלחמת אזרחים פורצת בכדור הארץ, שבסופה הנשיא קלארק מתאבד ושרידן נכנע לכוחות הארץ בשל התמרדותו. איבנובה נפצעת אנושות במהלך הלחימה ועוזבת את התחנה כדי לפקד על ספינה משלה.
ליגת העולמות הבלתי מאוחדים מאורגנת מחדש בתור הברית הבין-כוכבית, כאשר ארץ, מינבר, נארן וסנטאורי פריים מתפקדים בתור האו"ם ברחבי הגלקסיה, וכוח הסיירים משמש כאוכפי החוק שלהם. חברי הליגה החדשה ממנים את שרידן לנשיא הברית הבין-כוכבית, והוא ודלן נישאים.
עונה חמישית: גלגל האש (1998)
בשנת 2262, קפטן אליזבת לוקלי מקבלת פיקוד על תחנת בבילון 5, שהיא כעת גם מפקדת הברית הבין-כוכבית החדשה. קונפליקט מתפתח בין חיל הטלפתים לבין קבוצת טלפתים עריקים שמחפשים עולם בית משלהם ומבקשים מקלט בתחנת בבילון 5, וזאת אחרי שגילו שהוורלונים יצרו את הטלפתים כנשק נגד הצללים. כאשר כמה טלפתים עריקים מתים מות קדושים, ליטה מובילה מתקפה נגד חיל הטלפתים והופכת לאויבת מדינה.
בינתיים, ספינות מסחר אזרחיות ושל הברית הבין-כוכבית מותקפות בידי גורם בלתי ידוע, והעדות מצביעה על כך שהסנטאורים אשמים בכך כביכול. מולארי מגלה שגזע הדראק - בן בריתם של הצללים - אילצו על ההנהגה הסנטאורית להנחיל מלחמה עם הברית הבין-כוכבית, כחלק מהעונש על כך שמולארי פעל נגד הצללים. מולארי נאלץ לשתף פעולה כשהוא הופך לקיסר, ומושך את הרפובליקה הסנטאורית מהברית הבין-כוכבית. ויר הופך לשגריר הסנטאורים בתחנת בבילון 5.
עשרים שנים מאוחר יותר, שרידן עורך מפגש איחוד אחרון עם חבריו לפני שהוא עוזב עם לוריין והגזעים העתיקים "אל מעבר לשולי הגלקסיה".
רעיון
סטרזינסקי קבע מראש חמש מטרות לסדרה "בבילון 5" - שהיא תהיה מדע בדיוני טוב, ושעליה להיות סדרת טלוויזיה טובה, ו"נדיר שסדרות מדע בדיוני נחשבות לסדרות טלוויזיה טובות. זה או האחת או השנייה"; שהיא תעשה לסדרות המדע בדיוני מה ש"בלוז לכחולי המדים" עשתה לדרמות משטרתיות, על ידי נקיטת כיוון מבוגר ואחראי יותר לנושא; על הסדרה להיות מתוקצבת באופן הגיוני ושעליה להיראות כמו משהו שלא נראה עד אותו זמן בטלוויזיה ולהציג סיפורים נרחבים על פני רוחב יריעה גדול יותר. הוא הוסיף והדגיש שהגישה שלו היא לקחת את ז'אנר המדע בדיוני ברצינות, ליצור דמויות המיועדות לקהל יעד מבוגר, לשלב מדע אמיתי אך לשמור על הדמויות במרכזו של הסיפור. כמה מהמרכיבים המרכזיים של המדע בדיוני הטלוויזיוני היו גם הם לא באים בחשבון (הסדרה לא כללה "ילדים או רובוטים חמודים"). הרעיון היה לא לתאר עתיד אוטופי מושלם, אלא אחד הכולל תאוות בצע וחסרות בית; עתיד שבו הדמויות גדלות, מתפתחות, חיות ומתות וכי לא הכול נשאר על כנו בסוף יום. סטרזינסקי ציין את מארק טוויין כמקור השראה ורצה שהסדרה תשקף את החיים האמיתיים ככל שניתן ואשר תספק חומר למחשבה.
לאחר הפקת הסדרה "קפטן פאוור וחיילי העתיד", סטרזינסקי יצר קשר עם מפיקי הסדרה ג'ון קופלנד ודגלאס נטר, שהראו לו את התנ"ך ואת התסריט לפרק הפיילוט, ושניהם התפעלו מרעיונותיו. הם הצליחו להזמין פרק פיילוט מאולפני האחים וורנר, שביקשו למלא את לוח השידורים שלהם באותה תקופה. אף על פי שהם אישרו את פרק הפיילוט, האולפנים היו סקפטיים בנוגע לסדרה, ולדבריו של סטרזינסקי היו להם שלוש דאגות - היקף הצפייה של קהל הצופים האמריקני היה קצר מדי בשביל שסדרה בעלת נרטיב ארוך תעבוד, שיהיה זה קשה למכור את הסדרה לסינדיקציה, משום שרשתות סינדיקציה משדרות את הפרקים ללא רצף כרונולוגי, ושאף סדרה חוץ ממסע בין כוכבים לא החזיקה מעמד יותר משלוש עונות. אולם, סטרזינסקי הוכיח להם שהחשש שלהם אינו מוצדק משום שרשתות הסינדיקציה הבטיחו לו שהסדרות שבהפקתם משודרות לפי רצף כדי לעקוב אחר תמלוגים. הוא לא יכול להבטיח דאגות לגבי ביטול מוקדם של הסדרה או היקף צפייה, אך עדיין ניסה להוכיח להם שהם טועים.
כתיבה
סטרזינסקי כתב 92 מתוך 110 הפרקים של הסדרה, כולל 44 הפרקים המלאים של עונות 3–4 - הישג שלא היה כמותו בטלוויזיה האמריקנית עד זמן שידורה של הסדרה. בין הכותבים הנוספים שתרמו לכתיבה היו פיטר דייוויד, הרלן אליסון וניל גיימן, כמו גם אשתו של סטרזינסקי, קתרין מ. דרנן (שבהמשך כתבה את לחלום בעיר העצב). לכל כותב נודע על היקף הסיפור הכללי, והסדרה הצליחה לשמור על הפקה עקבית תחת תקציב נמוך. חוקי ההפקה היו נוקשים - תסריטים נכתבו כשישה פרקים מראש, ולא ניתן היה לבצע שינויים ברגע שתהליך ההפקה החל.
לא כל צוות השחקנים נשכר לכל פרק במהלך העונה, והעלילה בת חמש השנים הניבה מספר בעיות בלוח הזמנים. אם סצנה חיונית הכוללת שחקן שלא נשכר לכל פרק הייתה צריכה להשתנות, אותו שחקן היה צריך לקבל תשלום על פרק נוסף. בנוסף, היה לפעמים צורך לשנות מספר עלילות בעקבות השפעות חיצוניות, כמו פרקי "דלת סתרים" שנכתבו לכל שחקן במקרה של עזיבתו הפתאומית כך שההשפעה על הסיפור הכללי תהיה מינימלית. סטרזינסקי ציין ש"ככותב המספר סיפור לטווח ארוך, יהיה זה מסוכן וקצר-רואי מצידי ליצור סיפור שאינו משתמש בדלתות סתרים לכל דמות... זה היה אחד הסיכונים הגדולים שביצירת סיפור ארוך טווח, והתכוננתי לכך מראש". נעשה שימוש בכלי זה כדי להקל על עזיבתן של קלודיה כריסטיאן ואנדריאה תומפסון.
בכוונה תחילה, סטרזינסקי הקל ראש על מספר אלמנטים שבנרטיב החמש שנים במהלך העונה הראשונה משום שהרגיש שקהל הצופים לא יהיה מוכן לנרטיב המלא באותה תקופה, אך הוא כן הצליח להוסיף מספר סצינות שיהיו חיוניות לנרטיב העתידי. הדבר גם איתגר את השחקנים להבין את המניעים של הדמויות שלהם מבלי שידעו לאן הדמות תלך. סטרזינסקי אמר ש"לא רציתי להגיד להם יותר מדי, משום שזה יגרום להם לשחק את התוצאה מאשר את התהליך". הוא נזכר שפיטר ג'וראסיק ביקש ממנו את פשר החיזיון של לונדו מולארי, שנראה באופן חלקי בפרק הראשון Midnight on the Firing Line, או את פשר חניקתם למוות של לונדו וג'קאר במו ידיהם, אך סטרזינסקי נאלץ לשמור על כך בסוד. הסצנה הסופית נראתה בחלק השני של הפרק War Without End לקראת סוף העונה השלישית.
במהלך הפקת העונה הרביעית, רשת Prime Time Entertainment Network אשר שידרה את הסדרה נסגרה, והתוכניות לעונה חמישית עמדו בספק. סטרזינסקי לא רצה לתת למעריצי הסדרה פחות ממה שהיו ראויים לו, ולכן התכונן לערוך שינויים שאיפשרו לו לסיים את הסיפור הכללי אם לא תאושר עונה נוספת - וכך למעשה השתנה הכיוון הכללי של העונה הרביעית. מבחינתו של סטרזינסקי, שלושה נרטיבים עיקריים דרשו מתן פתרון - מלחמת הצללים, נפילת הארץ לדיקטטורה וכן מספר תתי-עלילות שהסתעפו כתוצאה מכך. הוא שיערך שיהיה צורך ב-27 פרקים לפתור את הנושאים הללו מבלי שהעונה תיראה כחופזנית מדי, אך הפתרון לבעיה הגיע כאשר רשת TNT רכשה את הזכויות לשני סרטי טלוויזיה באורך מלא של בבילון 5. אי לכך, מספר שעות של חומר מצולם עברו לסרטים - ביניהם קשת סיפור בת שלושה פרקים אודות הרקע למלחמת ארץ-מינברים ותת-עלילה אשר תכין את הרקע לסדרת בת בשם "קרוסייד". כמו כן, מספר פרקים העומדים בפני עצמם ואלמנטים עלילתיים מסוימים הוסרו מהעונה הרביעית ועמדו להיכלל בסדרה קרוסייד או בעונה החמישית אם תאושר המשך ההפקה. פרק סוף הסדרה המיועד, Sleeping in Light, צולם במהלך העונה הרביעית כאמצעי זהירות מפני ביטול הסדרה. כאשר השמועה פשטה שרשת TNT תמשיך את שידורי הסדרה, הפרק הועבר לסוף העונה החמישית והוחלף בידי פרק סיום חדש לעונה הרביעית בשם The Deconstruction of Falling Stars.
תלבושות
אן ברוס אלינג הייתה מעצבת התלבושות, אחרי שהמעצב האמנותי ג'ון יאקובלי הציע אותה לתפקיד בעקבות עבודה משותפת עמה במספר סרטים ובהפקות תיאטרליות.
כבעלת עניין בתלבושות שונות לאורך ההיסטוריה, אלינג עבדה במשותף עם סטרזינסקי כדי לקבל פרספקטיבה היסטורית של הגזעים החייזרים המרכזיים. לדבריה, "ידעתי שאם הם היו שוחרי שלום, או מלחמתיים, כאלה שחיים בתנאי טמפרטורה קיצוניים וכיוצא בזה, אז אדע מה הדרישות המיוחדות שלהם". היא עבדה לצד מחלקות אחרות כדי לתאם תמות ויזואליות לכל גזע ופיתחה יחד עם יאקובלי פלטת צבעים רחבה. גוונים חמים אלה של אפור בנוסף לצבעים משניים, כמו צבעים כחולים מסוימים עבור המינברים, נכללים גם בעיצוב התלבושות וגם בתפאורות המתאימות. כאשר הדמויות המרכזיות התפתחו, אלינג התייעצה עם סטרזינסקי ועם המפיק קופלנד כדי שהתלבושות ישקפו את השינוי הזה. המעיל הסגול של השגריר מולארי הפך לצבע כחול כהה ומחויט יותר, בשעה שהוסטים שלו היו בהירים וכללו פחות דפוסים. לדבריה, "לונדו הפך מדמות נלעגת וליצנית ליותר רציני ואפל".
איפור תותבות ואנימטרוניקה
בזמן שפרק הפיילוט כלל חייזרים שהיו למעשה בובות והופעלו באמצעות אנימטרוניקה, התקבלה החלטה בתחילת תהליך ההפקה לתאר את החייזרים כהומנואידים במראם. למעט הופעות בודדות, לא נעשה שימוש נרחב בחייזרים שנוצרו בתלת-ממד משום שהדבר הצריך "כוח רינדור חזק". שימוש ארוך-טווח בבובות ובאנימטרוניקה גם הוא נחסך, משום שסטרזינסקי האמין שהם לא יוכלו להביע "רגשות אמיתיים" ללא שחקן בתוך החליפה.
אפקטים חזותיים
סטרזינסקי צפה מראש את התפתחותו של פורמט הטלוויזיה הדיגיטלי, וצילם את הסדרה בפורמט רחב במקום בפורמט המסך הרגיל – שש שנים לפני שסדרות דרמה נוספות החלו להשתמש באותו רעיון. בבילון 5 היוותה מהפכה אף בשימוש בטכנולוגיה ממוחשבת (בתחילה מחשבים מבוססי אמיגה ולאחר מכן מערכות מבוססות-פנטיום ו-DEC Alpha) ליצירת אפקטים ממוחשבים בזמן שבו השימוש במודלים ומיניאטורות היה הנורמה. זו הייתה גם הסדרה הראשונה לכבד מכניקה ניוטונית בצילומי קרבות החלל שלה, תוך שימת דגש על אפקט הדחף. סדרות אחרונות כ"פיירפליי" של ג'וס וידון ו"באטלסטאר גלקטיקה" אימצו אף הן פיזיקה ריאלית.
הסטודיו לאפקטים חזותיים "Foundation Imaging", שהיה אחראי לסדרות מסע בין כוכבים: וויאג'ר, מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9 ומסע בין כוכבים: אנטרפרייז בהמשך, יצר את האפקטים בשלוש העונות הראשונות של הסדרה. את האפקטים בשתי העונות האחרונות, בסרטים ובסדרת ההמשך יצרה חברת "Netter Digital".
מוזיקה ופסקול
לפרק הפתיחה המקורי הולחנה מוזיקה מאת סטיוארט קופלנד, מתופף להקת פוליס. כאשר נהפכה לסדרה, סטוארט לא היה זמין, לכן סטרזינסקי שכר את כריסטופר פרנק, מהרכב המוזיקה האלקטרונית טנג'רין דרים. פרנק נשאר כמלחין למשך חמש עונותיה של בבילון 5 ושלושה סרטים מתוכה. כאשר סטרזינסקי השיג מספיק כספים ליצירת גרסה חדשה לפרק הפתיחה, הפסקול המקורי של קופלנד הוחלף בפסקול חדש של פרנק. פרנק הלחין יותר משלושים אלבומים לסדרה, בהם אלבומי הסרטים, אלבומי הפרקים המלאים ואלבומי האוסף. המוזיקה של פרנק ייחודית בכך שמשלבת כלים אלקטרוניים וכלי הקשה ליצירת צלילים שמלאים ברגש אך עם זאת יוצרים אווירה מתוחה ואטמוספירית.
גרסה מחודשת
בנובמבר 2020 יצא חידוש לסדרה בחנות אייטונס ובפריים וידאו. גרסה זו השתמשה בנגטיבים המקוריים לחומר המצולם והגדלה אלגוריתמית בהפרדה גבוהה לחומר הדיגיטלי. בינואר 2021, הסדרה שוחררה לשידור בשירות הסטרימינג HBO Max.
נושאים עיקריים
במהלך הרצתה, סדרת "בבילון 5" מצאה דרכים לתאר תמות שרלוונטיות לסוגיות חברתיות היסטוריות ומודרניות, ויוצר הסדרה, ג'יי מייקל סטרזינסקי, הרבה לעסוק בסוגיות אלו בדיוניו בקבוצת הדיון בה השתתף. זוהי הפעם הראשונה בז'אנר המדע בדיוני הטלוויזיוני בה מוצג חקר המצע הפילוסופי והחברתי של מושבות החלל האנושיות, מערכת היחסים שלהן עם ממשל הארץ והמתחים שמתחת לפני השטח. הסדרה היא גם הראשונה בז'אנר המדע בדיוני שהתייחסה למערכת יחסים של זוג מאותו המין, ואין כלל חשיבות לנטייה מינית, שלדבריו של סטרזינסקי "זה כמו לשאול אדם אם הוא ימני או שמאלי". נוסף על כך, המונח אהבה נכזבת היה למקור כאבן של הדמויות המרכזיות בסדרה, אף על פי שלא כל מערכות היחסים הסתיימו ברע.
סדר לעומת כאוס; משטר סמכותני לעומת רצון חופשי
הנושא המרכזי בבבילון 5 הוא המאבק בין הסדר לכאוס, והאנשים שנלכדו באמצע. העימות בין שני גזעים עתיקים ורבי עוצמה, הוורלונים והצללים, מיוצג על ידי קרב בין שתי אידאולוגיות מתחרות, כאשר כל צד מבקש לסחוף את בני האדם ואת הגזעים הצעירים לאמונתו. הוורלונים מייצגים את פילוסופיית המשטר הסמכותני של ציות ללא תנאי. שאלת הוורלונים "מי אתה?" מתרכזת בזהות האישית כמניעה את המטרות העצמיות. הצללים מייצגים פילוסופיה נוספת של משטר סמכותני שמסווה את עצמו כקפיצה אבולוציונית באמצעות מבחן האש - לחרחר ריב על מנת לעודד התקדמות אבולוציונית. לפי התפיסה ההגליאנית, השאלה אותה הם מציגים, "מה אתה רוצה?", מציבה את התשוקות והשאיפות בעדיפות עליונה, ובכך מעודדת קונפליקטים בין הגזעים השונים שמבקשים תהילה או רווח אישי משלהם. ייצוג זה של סדר וכאוס מבוסס על המיתולוגיה הבבלית, לפיה היקום נולד כתוצאה מהקונפליקט בין שניהם. נקודת השיא של הקונפליקט מגיעה כשהגזעים הצעירים חושפים את פרצופם האמיתי של הוורלונים והצללים ודוחים מעליהם את שתי הפילוסופיות, ובכך מבשרים על תחילתו של עידן חדש ללא התערבותם.
השאלה השלישית שנשאלת על ידי לוריין - הישות העתיקה ביותר שחיה ביקום בבילון 5 - "למה אתה כאן?", מרמזת כי יש יותר בחיים מאשר דואליות הסדר נגד הכאוס.
בעצם העלאת נושא השלטון הדיקטטורי של ממשל כדור הארץ, שסופו במלחמת אזרחים ואנרכיה, מובאת כאן מטפורה פוליטית והיסטורית עם דגש למקארתיזם ולוועדת בית הנבחרים לפעילות אנטי אמריקנית בארצות הברית של ימינו. הסדרה שמה דגש על כפיית חירויות האזרח, שעזרו מלכתחילה לעלייתה של "ברית הארץ", ואת האשליה הרווחת באוכלוסייה כי עליונותו המוסרית של הממשל תמנע ממנו נפילה לדיקטטורה. המרד בהנהגת תחנת בבילון 5 נוחל הצלחה ומבטיח את החזרת הממשל הדמוקרטי ומתן אוטונומיה מלאה למאדים ולמושבותיו.
מלחמה ושלום
מספר עימותים צבאיים בין-גלקטיים קיימים ביקום הבדיוני של בבילון 5. הסיפור מתחיל כאשר תחנת חלל נבנית כסמל לשלום מתוח שקם מההריסות של מלחמה שכמעט הביאה להשמדתו של גזע האדם בעקבות טעות אנוש. שלום זה עומד בפני מבחן כאשר מלחמה חדשה עומדת בפתח. מלחמתם של הסנטאורים בנארנים מוצגת, כאשר זו מתחילה כסכסוך על טריטוריות ומגיעה לכיבוש, עבדות (דרך השימוש בנשק להשמדה המונית) ובסופו של דבר לאחדות כנגד אויב משותף. מלחמה זו מהדהדת את המלחמות של ימינו, כדוגמת מלחמת המפרץ, משבר הטילים בקובה ופלישתה של ברית המועצות לפראג, כאילו באה להמחיש שהאירועים הקשים אכן התרחשו כתוצאה מאיבה רבת שנים וחוסר היכולת להגיע לפשרה.
מלחמת הצללים אף היא מוצגת בסדרה, בה גזע עתיק ומתקדם מעורר עימותים ומשתמש בגזעים שונים כדי לעודד התפתחות טכנולוגית ותרבותית כביכול. במשך שלוש העונות הראשונות מתגלה המזימה וקמה תנועת התנגדות מחתרתית. זוהי מטפורה למלחמה שבתוך-תוכנו ומה שנעשה בעולמנו, להגבלת חירויות הפרט והידרדרות לדיקטטורה. העימותים שנוצרו בעקבות הנאציזם, המקארתיזם ומלחמות הפרישה היוגוסלבית. הצורך העז בעצמאות של המושבות משלטונו של כדור הארץ מצית מלחמת אזרחים, המתוארת בעונה הרביעית של הסדרה, מה שמדמה את הגורמים למלחמות הבלקן ומלחמת האזרחים האמריקנית, לדוגמה.
תקופת השיקום מתוארת בסדרה לקראת סוף עונתה הרביעית: הצורך בבנייתו של עולם חדש מההריסות. הנובלה "Alas, Babylon" של פאט פרנק משנת 1959 דנה בהשפעה של מלחמה גרעינית על עיירה אמריקנית. אירועים עתידיים המתוארים בפרק האחרון של העונה הרביעית מביאים למסקנה כי הגזע האנושי לא ישתנה, וכי תמיד יצית מחדש מלחמות. יש רק לקוות כי בכל פעם ישכיל להתעלות מעל לתחלואיו עד שיוכל להגיע לכוכבים וללמד את הבאים בתור שלא ליפול כדרכם.
דת
אחד ההיבטים בבבילון 5 הוא שלרוב הדמויות אמונות רוחניות עמוקות. סטרזינסקי, אתאיסט, החליט באופן מודע שדמויותיו ייחסו חשיבות מרובה וכבוד לכל אותן אמונות:
גם נצרות קתולית וגם יהדות מוזכרים בסיפור בבילון 5, ולשניהם יש לפחות פרק אחד שבו הם מאופיינים באופן בולט: דוגמה קתולית בפרקים "Passing Through Gethsemane" ו-"Parliament of Dreams". בנוסף להם, מוצגות אמונות נוספות המקבילות לאתאיזם ולפנתאיזם. לעיתים קרובות דת או שאלה מוסרית מוצגות ללא תשובה ברורה. דוגמה טובה לתפיסה רוחנית היא הפרק Soul Hunter, כאשר שלושה פירושים ניתנים למעשיו של צייד הנשמות: הוא לוכד את נשמת המינברים המתים לצורך השמדת הנשמה, החייאתה מחדש, או פשוט משום שכלל לא הייתה קיימת. הקונפליקט המוסרי שמוצג בפרק Believers מהווה דוגמה נוספת. במרכז פרק זה ניצבת הדילמה: האם ניתן לנתח ילד החולה במחלה קטלנית, אך אמונות הגזע שלו מנוגדות לביצוע הניתוח עצמו, שכן זה מתיימר להפריד בין נשמתו לגופו. שני אספקטים נוספים שחשובים להתפתחות ההתרחשויות אלה קצוות העלילה הנתלים על אמונות המינברים והתפתחותו הרוחנית של ג'קאר, שגריר הנארנים.
הקרבה
תמה מרכזית בסדרה בבילון 5 היא רעיון ההקרבה למטרה נעלה יותר. שגריר הוורלונים קוש מקריב את עצמו עבור הניצחון הגדול הראשון נגד הצללים. ג'ון שרידן מוכן למות בעולם הבית של הצללים, זא'הדום, ובכך למנוע מהם התארגנות מחודשת. דלן מוכנה למות בטקס גלגל האש כדי להשיב את החברה המינברית - שמצויה במלחמת אזרחים - על כנה. מרקוס קול מקריב את חייו כדי להציל את סוזן איבנובה הגוססת. לונדו מולארי מקבל על עצמו מרצון השתעבדות מוחלטת לשומר הדראקי כדי להציל את הסנטאורים מהשמדה טוטאלית. דמויות משנה רבות מקריבות את חייהן מרצון כמו צוותי ספינות כדור הארץ המגנות על כדור הארץ מפני הכחדת המין האנושי בקרב האחרון נגד המינברים, צוותי ספינות הדראזים והמינברים בקרב האחרון נגד הצללים כדי להציל את מנהיגי המהפכה, סנטאורים שנותרו מאחור באי סליני כדי לאפשר את השמדתן של ספינות הצללים המתיישבות על האי בסנטאורי פריים, וכיוצא בזה.
חלומות וחזיונות
תת ההכרה מקבלת תפקיד חשוב בסדרה, כאשר כל דמות עיקרית בה חווה בשלב כלשהו מסר תת-הכרתי כלשהו, לפעמים בצורה של חלימה מודעת. כך למשל, לונדו מולארי חלם כי יבוא יום והוא וג'קאר ילפתו זה את צווארו של זה ויחנקו עצמם למוות. בנוסף, הוא חוזה את ימי קיסרותו העתידיים. ג'קאר חוזה (תחת השפעת סם) כי דמותו תהפוך למשהו אצילי יותר מאשר לוחם וינהיג את עמו בדרך שלא עשה עד אז. סינקלייר, דלן ושרידן מקבלים - כל אחד בתורו - חזיונות בדבר היותם "האחד" ותפקידם בסיפור העלילה (סינקלייר הוא "האחד שהיה", דלן היא "האחת שהינה" ושרידן הוא "האחד שיהיה").
התמכרות
בסדרה מוצגות התמכרויות שונות והשפעתן על אישיות האדם. ראש יחידת האבטחה, מייקל גריבלדי, הוא אלכוהוליסט בגמילה, שהצליח לשלוט בדחף השתייה עד לאמצע העונה החמישית. ד"ר סטיבן פרנקלין מתמכר לסמי מרץ בעקבות תשישות כרונית ועומס עבודה, כאשר בשלב מסוים הוא נוטש את עבודתו ונודד במרחבי התחנה וחווה תסמונת נסיגה. קומנדר סוזן איבנובה מציינת, כי אביה הפך לאלכוהוליסט בעקבות התאבדותה של אמה, לאחר שזו סוממה בידי השלטונות ואישיותה דוכאה.
השראה
הסדרה "בבילון 5" שואבת השראה ממספר מקורות תרבותיים, היסטוריים, פוליטיים ודתיים בכדי להיטיב לשרטט את קווי המתאר של הדמויות ושל העלילה. סטרזינסקי ציין שלא הייתה כל כוונה לייצג כל תקופת זמן היסטורית או יצירה בדיונית קודמת בשלמותן, אך הוא הכיר בהשפעתן לכל אורכה של הסדרה לאור העובדה שהן משתמשות במבנה ספרותי מבוסס, כדוגמת מסע הגיבור.
בעוד הסדרה גדושה באלמנטים שמעלים את הוויכוח שהם מחקים יצירות אחרות - בין אם בדיוניות, מיתולוגיות או אגדות, קיימות מספר התייחסויות ספרותיות. מספר פרקים נוטלים את שמותיהם מתוך מונולוגים שייקספירים, ולפחות דמות אחת מצטטת ישירות משייקספיר. שוטר חיל הטלפתים אלפרד בסטר נקרא על שם סופר המדע בדיוני באותו שם, וזאת משום שיצירותיו השפיעו על הארגון של חיל הטלפתים שאותו הדמות מייצגת.
קיימות בסדרה מספר התייחסויות לאגדות המלך ארתור, ביניהן ספינת מלחמה בשם אקסקליבר המופיעה בסדרה ובסדרת הספין-אוף "קרוסייד", וכן הדמות מהפרק A Late Delivery from Avalon (בגילומו של מייקל יורק) שטוען שהחרב שייכת לו. סטרזינסקי מקשר את הגורם שהצית את מלחמת ארץ-מינברים - שבה מעשים מתפרשים בצורה לא נכונה במהלך תקרית מתוחה לפרוזה "מות ארתור" של תומאס מלורי, שבה נקודת שוויון בין שני צבאות הופכת לאלימה כאשר פעולות תמימות מתפרשות כעוינות.
הסדרה מתייחסת גם להיסטוריה קדומה ובת זמננו. גזע הסנטאורים ממודל לפי האימפריה הרומית. הקיסר הסנטאורי קתרג'ה מאמין שהוא אל, התייחסות מכוונת לקליגולה. ההתנקשות בו מביאה לעלייתו הסופית של לונדו לכס המלכות, ובהמשך של ויר - שניהם מועמדים בלתי סבירים לתפקיד, כמו במקרה של קלאודיוס כשהתנקשו בחייו של קליגולה. הסדרה גם מתייחסת לרומן ההיסטורי אני, קלאודיוס מאת רוברט גרייבס כאשר קתרג'ה מתבדח על כך שריפא אדם מהשיעול שלו אחרי שערף את ראשו, מעשה שנעשה גם בידי קליגולה. בפרק In the Shadow of Z'ha'dum, שרידן תוהה על דילמת קובנטרי של וינסטון צ'רצ'יל האם יש צורך לפעול לפי מידע חשאי במהלך מלחמה. אמנם חיים יינצלו, אך במחיר גילוי לאויב שהם יודעים את כוונותיהם - דבר שיסכן אותם בהמשך הדרך. השבעתו של הנשיא קלארק לנשיאות מזכירה את רצח קנדי, והסצנה נבנתה במכוון כדי לשקף את השבעתו לנשיאות של לינדון ג'ונסון על מטוס אייר פורס 1.
אף על פי שסטרזינסקי הוא אתאיסט מובהק, הסדרה "בבילון 5" מתייחסת לאמונה הנוצרית במספר מקומות. כמה פרקים נושאים שם המתייחס לאמונה הנוצרית, כמו Passing Through Gethsemane (גת שמנים), A Voice in the Wilderness ו-And the Rock Cried Out, No Hiding Place, המתייחס למזמור גוספל. בנוסף, הנזירים שמונהגים בידי האח תיאו ומגיעים להתגורר בתחנה בפרק Convictions משתייכים למסדר הדומיניקנים.
השימוש באינטרנט
"בבילון 5" הייתה אחת הסדרות הראשונות שהשתמשו בשיווק דיגיטלי באמצעות האינטרנט כדי לצבור פרסום דרך קהל קוראים מקוון עוד הרבה לפני שידורו של פרק הפיילוט. סטרזינסקי השתתף בקבוצות דיון בקהילות מקוונות (קבוצת החדשות rec.arts.sf.tv.babylon5.moderated) ובמערכות CompuServe ו-GEnie לפני עלייתה של הרשת הכלל עולמית אשר קיימת היום. סטרזינסקי הרבה להשתתף בפורומים מקוונים רבים במהלך שנות ה-80, וקיבל קרדיט בתור האמן והסלבריטאי הראשון והידוע ביותר שתיקשר עם מעריציו באופן מקוון.
הסדרה גם נתנה השראה לקיומם של מספר אתרי מעריצים, כמו "מדריך האורב לבבילון 5" (The Lurker's Guide to Babylon 5). האתר הוכר רשמית בידי וושינגטון פוסט והוזכר בידי סטרזינסקי בהערות ה-DVD לעונתה החמישית של הסדרה. נעשה שימוש בזמנו בכתובת ה-URL של האתר - היפריון - כאחת מספינות המלחמה בסדרה.
בשנת 1995, אולפני האחים וורנר השיקה את אתר האינטרנט הרשמי של הסדרה דרך פורטל פאת'פיינדר. בנוסף, הם יצרו קלפי אספנות כדי לעזור ולשווק אותה.
קבלה וביקורות
בשנים 2004 ו-2007, מגזין TV Guide דירג את הסדרה "בבילון 5" במקומות ה-13 וה-16 ברשימת סדרות הקאלט של כל הזמנים. הסדרה קיבלה שבחים על העומק העלילתי והמורכבות שבה על רקע סדרות תקופתיות אחרות שהיו חסרות בהן השלכות לטווח ארוך, כאשר עלילות נפתרו במהלכם של פרק אחד או שניים. סטרזינסקי היה מעורב מאוד בתהליך הכתיבה וכתב 92 מתוך 110 תסריטים של הסדרה, במידה רבה יותר מאשר מקביליו למקצוע. מבקרים דירגו את איכות הכתיבה בדרגות שונות, תוך זיהוי דו-שיח ודיאלוגים שנשמעו "תיאטרלים ורשמיים". אתר הביקורות Rotten Tomatoes העניק לסדרה ממוצע משוקלל של 94% לכל עונות הסדרה, כאשר עונה ראשונה קיבלה ציון 67% בהתבסס על תשע ביקורות המבקרים, ו-92% בהתבסס על 80 ביקורות הצופים; עונה שנייה קיבלה ציון 97% בהתבסס על 69 ביקורות הצופים; עונה שלישית קיבלה ציון 98% בהתבסס על 59 ביקורות הצופים; עונה רביעית קיבלה ציון 98% בהתבסס על 61 ביקורות הצופים; ועונה חמישית קיבלה ציון 85% בהתבסס על 66 ביקורות הצופים; בנוסף, אתר הביקורות Metacritic העניק לסדרה ממוצע משוקלל של 55 מתוך 100 בהתבסס על 13 ביקורות המבקרים, ו-9.2 בהתבסס על 22 ביקורות צופים.
ביקורת חוזרת ונשנית בקרב צופי הסדרה הייתה שהסדרה היא יותר מסכום כל חלקיה: היו כאלה שמתחו ביקורת כמעט על כל אספקט ההפקה - בין אם זה כתיבה, בימוי, משחק ואפקטים - במיוחד בהשוואה להפקות טלוויזיוניות אחרות לאותה תקופה, אך שיבחו את העקביות העלילתית לאורך כל הרצתה של הסדרה אשר העלתה את איכותם של הפרקים הבודדים ולתרומתה לסדרות דרמה המשכיות. המפיק ג'ון קופלנד ציין כי "אתה לא באמת יושב וצופה בסדרה בשביל האפקטים". במקום זאת, אנשים צופים בסדרות בנות יותר מעשרים שנה משום ש"הסיפורת בה מחזיקה מעמד" ושהם "רוצים להעביר יותר זמן עם הדמויות".
מליסה הייז-גרק ממחלקת האסטרונומיה של אוניברסיטת מרילנד העניקה ביקורות פרטניות לכל פרקי הסדרה, בציינה כי "הסדרה הייתה יוצאת דופן לסדרות מדע בדיוני לתקופתה (שנות ה-90) מכיוון שנבנתה בצורה סריאלית וכל פרק לא עמד בפני עצמו. תענוג לראות את בניית המתח של קו העלילה המרכזי, ונחמד לראות אירועים שאמורים להיות להם השפעות מקבלים הלכה למעשה את אותן השפעות".
ריצ'רד אדוארדס ממגזין Techradar מציין במאמרו שהיסטוריוני טלוויזיה מייחסים את תור הזהב של המדיום הטלוויזיוני לסדרות כמו "הסופרנוס", "הבית הלבן" ו"הסמויה", אך הם "או שלא שמו לב או שלחלוטין התעלמו מז'אנר אופרת החלל, משום ש'בבילון 5' הניחה את היסוד היוקרתי הזה כמעט עשור וחצי לפני שטוני סופרנו הרג את הפושע הראשון שלו".
אלכס הורמן מאתר הביקורות At Boundary's Edge התייחס במאמרו לאופן הסריאלי של הסדרה, אך גם לפרקים שעומדים בפני עצמם שאינם נופלים ברמתם מהשאר. עוד הוא מציין כי כמו כל סדרה שמכילה עלילות רבות, ישנן כאלה אשר נותרות בלתי פתורות - במיוחד בעונה החמישית והאחרונה ובסרטי הטלוויזיה שיצאו בעקבות הסדרה. בהמשך, הורמן מבקר את איכויות המשחק המעט נוקשות של צוות השחקנים, אך משבח את משחקם של פיטר ג'וראסיק (המגלם את לונדו מולארי) ואת אנדריאס קטסולאס (המגלם את ג'קאר), המציתים כל סצנה שבכיכובם בפיקחות ובאנרגיה.
דניאל קופר מהמגזין האינטרנטי Engadget מציין שעלייתה מחדש לשידור של הסדרה בשירות ה-VOD פריים וידאו היא קרקע בשלה לדור חדש של מעריצים לגלות אותה, אם כי הם ימצאו שאיכות התמונה משתנה וקשה לצפות בכמה סצינות בשל כך - לרוב הסצינות בהן מערבות גרפיקה תלת-ממדית, שלא עברה את מבחן הזמן. למרות זאת, הסדרה היא כל כך טובה ששווה להתמיד בה.
לרגל עלייתה מחדש של הסדרה לשידור ברשת HBO Max בספטמבר 2021, ראיין בריט מאתר הבידור Inverse מציין כי "אף אחד מעולם לא עשה סדרות בצורה כזאת. מעולם בהיסטוריה של המדע הבדיוני לא הייתה עלילה של סדרה שלמה שנכתבה ובוצעה כמעט בשלמותה בידי תסריטאי אחד. אולם, סדרת מדע בדיוני בלתי מוערכת זו שינתה את פני המשחק".
וולטר קניג (פאבל צ'כוב מסדרת מסע בין כוכבים: הסדרה המקורית), ששיחק בסדרה בתפקיד שוטר טלפתי בכיר בשם אלפרד בסטר, ציין כי "זוהי סדרה מלהיבה, כה שונה וייחודית, שלעולם שינתה את הדרך בה אתה מסתכל על סדרות מדע בדיוני". הוא התייחס בדבריו ל"אפקטים מיוחדים פורצי דרך והישגים מרשימים באיפור, תפאורה ותלבושות".
"מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9" והאשמות פלגיאט של פרמאונט
סטרזינסקי ציין שחטיבת הטלוויזיה של אולפני סרטי פרמאונט הייתה מודעת לעיצובים שלו עוד מאז שנת 1989, כאשר הוא ניסה למכור את הסדרה לאולפנים, והוא נתן להם את התנ"ך של הסדרה, תסריט פרק הפיילוט, איורים אמנותיים, היסטוריה מקיפה של הדמויות ואת תקציר העלילה של 22 פרקים מתוכננים הנלקחים מתוך הסדרה המתוכננת.
אולפני פרמאונט סירבו להפיק את "בבילון 5", אך מאוחר יותר הכריזו על פיתוחה של סדרת המדע בדיוני "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9" - כחודשיים לאחר שהודיעו על תוכניותיהם לבבילון 5. שלא כמו סדרות אחרות ביקום מסע בין כוכבים, "חלל עמוק 9" התרחשה על תחנת חלל וכללה תמות דומות לאלה המתוארות בסדרה "בבילון 5". סטרזינסקי ציין שאף על פי שהוא בטוח שיוצרי הסדרה ריק ברמן ומייקל פילר לא ראו את החומרים שלו, הוא חשד שבכירים בפרמאונט השתמשו בתנ"ך ובתסריטים שלו כדי להחיש את הפקתה של "חלל עמוק 9". סטרזינסקי והאחים וורנר לא הגישו תביעה נגד פרמאונט, בעיקר משום שהאמין שהדבר ישפיע רבות על שתי הסדרות. הוא חזר על כך כאשר הועלו נגדו טענות שאי נקיטת צעדים משפטיים היו הוכחה לכך שהאשמותיו לפלגיאט לא מבוססות. לפי ראיון עם פטרישיה טולמן משנת 2017, היה תיק משפטי והסדר מחוץ לכותלי בית המשפט עם פרמאונט.
השפעה ומורשת
הסדרה "בבילון 5" נחשבה בעיני רבים בתור הסדרה ש"הובילה לעידן טלוויזיוני חדש של אפקטים חזותיים ב-CGI". היא זכתה במספר פרסים במהלך תקופת הרצתה, ביניהם שני פרסי הוגו לעיבוד דרמטי וממשיכה להופיע בקביעות ברשימות ושאלונים המדרגים סדרות מדע בדיוני.
סטרזינסקי ציין שקשת הסיפור מרובת השנים של הסדרה - הנכללת כעת ברוב סדרות הדרמה הטלוויזיוניות - היא המורשת הנצחית של "בבילון 5". הוא ציין את שמם של רונלד ד. מור ושל דיימון לינדלוף כמי שהשתמשו במבנה העלילתי המתמשך על פני חמש שנים בסדרות שלהם "בטלסטאר גלקטיקה" ו"אבודים", בהתאמה. הוא הוסיף וטען ש"בבילון 5" הייתה הסדרה הראשונה שהשתמשה ביחס גובה רוחב של מסך רחב 16:9 ובצליל היקפי של 5.1. הייתה זו הדוגמה הראשונה לשימוש הנרחב בגרפיקת תלת-ממד מאשר מודלים מיניאטורים לצורך סצינות חלל בהיקף גדול יותר, דבר שאיפשר חופש פעולה גדול יותר ביצירתן. אם כי סצינות אלה קיבלו שבחים באותה תקופה, האפקטים עצמם נחשבים כעת למיושנים בעקבות בעיות תקציב ומאסטרינג.
חברת DC קומיקס החלה לפרסם חוברות קומיקס של בבילון 5 בשנת 1994 הכוללות סיפורים שנכתבו בידי סטרזינסקי ואשר היו מקושרים לאירועים שתוארו בסדרה. בסופו של דבר, אותם אירועים שהתרחשו בקומיקס זכו להתייחסות בסדרת הטלוויזיה עצמה. הזיכיון התרחב וכלל סיפורים קצרים, משחקי תפקידים ונובלות ספרותיות.
פרסים והוקרה
הפרסים אותם קיבלה הסדרה "בבילון 5" כוללים:
הסדרה הייתה מועמדת גם בקטגוריות הבאות:
זיכיון מדיה
בנובמבר 1994, חברת DC קומיקס החלה לפרסם קומיקס חודשי של בבילון 5. בין השנים 1995–2001 פורסמו גם מספר סיפורים קצרים ונובלות ספרותיות. ספרים נוספים פורסמו בידי חברות המשחקים Mongoose Publishing ו-Chameleon Eclectic כדי לתמוך במשחקי האסטרטגיה והתפקידים שלהם.
שלושה סרטי טלוויזיה באורך מלא יצאו בידי רשת Turner Network Television בשנת 1998 אחרי מימונה של העונה החמישית וסגירתה של רשת Prime Time Entertainment Network אשר שידרה את עונות 1 - 4. בנוסף לסרטים "בהתחלה", "החלל השלישי" ו"נהר הנשמות", הרשת הוציאה מחדש את פרק הפיילוט "ההתאספות". כשנה לאחר מכן יצא סרט טלוויזיה נוסף, "קריאה לנשק", אשר שימש כפרק פיילוט לסדרת הספין-אוף "קרוסייד". אולם, רשת TNT ביטלה את הסדרה לאחר 13 פרקים בלבד.
חברת ההוצאה לאור Dell Publishing החלה לפרסם נובלות ספרותיות של בבילון 5 החל משנת 1995, והן נחשבו לקאנוניות להמשכיות הסדרה. הן נכתבו תחת פיקוחו של סטרזינסקי וספרים מאוחרים יותר אף מבוססים יותר על רשימותיו. בשנת 1997 חברת ההוצאה לאור Del Rey רכשה את זכויות הפרסום מהאחים וורנר והמשיכה לפרסם שלוש טרילוגיות בפיקוחו הישיר של סטרזינסקי, כמו גם שלוש נובלות המעבדות את שלושת סרטי הטלוויזיה לפורמט ספר. כל הנובלות של Del Rey נחשבות לקאנוניות לחלוטין ביקום בבילון 5.
סדרת אתחול
בספטמבר 2021, סטרזינסקי הודיע על תוכניות לאתחול מחודש של הסדרה, שיעלה לשידור ברשת The CW. בתגובה לפרסום מסר סטרזינסקי בחשבון הטוויטר שלו כי הוא עמל על כתיבת הפיילוט, והסביר כי לאור הזמן הרב שחלף והניסיון הרב שצבר, הוא חושב שלא נכון יהיה לחזור לדמויות הישנות והסיפור שכבר סופר, ולכן מדובר יהיה באתחול מלא, ולא בהמשך לסדרה המקורית.
נכון למאי 2022, נודע כי הפרויקט נמצא עדיין בשלבי פיתוח לקראת שידור בחורף 2023. ידיעה זו הגיעה לאשר את נכונות המשך הפיתוח בעקבות מספר ביטולים שנעשו לסדרות של רשת The CW לאחר הפיצול של חברת וורנר מדיה עם דיסקברי בידי חברת AT&T.
סרט אנימציה
סטרזינסקי חשף במאי 2023 כי עבד בחשאי עם האחים וורנר הנפשה על הפקתו של סרט אנימציה באורך מלא שנקרא "בבילון 5: הדרך הביתה". מרבית צוות השחקנים שנותרו בחיים ידובבו את קולות דמויותיהם מהסדרה, ביניהם בוקסלייטנר, כריסטיאן, ג'וראסיק, מומי, סקוג'ינס וטולמן. מדבבים אחרים יחליפו את אלה אשר נפטרו, ביניהם פול גאייט כזאת'רס וג'פרי סינקלייר, אנתוני הנסן כגריבלדי, פיל למאר כד"ר פרנקלין, פיוטר מייקל כדייוויד שרידן, אנדרו מורגאדו כג'קאר ורבקה רידי כדלן.
ג'בל עתקה
ג'בל עתקה (בערבית: جبل عتاقة) הוא הר במזרח מצרים הנמצא ממערב לעיר סואץ ולמפרץ עדביה שבצפון מפרץ סואץ. שיאו של ההר הוא בגובה 871 מטר מעל פני הים והוא בולט במצוקיו הגבוהים הנראים מאזור דרום תעלת סואץ. ההר הוא אחד ממספר גושי הרים הנמצאים בצפון מזרח המדבר הערבי שבמצרים. משמעות השם היא "ההר הענק".
הצבא המצרי הקים סמוך לפסגת ההר תחנות מכ"ם שתפקידן העיקרי היה כיסוי שטחים בחצי האי סיני שהוחזקו בסוף שנות ה-60 ובשנות ה-70 על ידי ישראל. במלחמת יום הכיפורים הותקפו אתרים על ההר על ידי ישראל. תחילה, במסגרת מבצע פונטיאק ולקראת סיום הלחימה, במהלך כיתור הארמייה השלישית של מצרים, נכבשו חלקים נכבדים מההר על ידי לוחמי "סיירת שקד" בפשיטה מוסקת. לאחר מכן פרץ חיל ההנדסה הישראלי דרך עפר אל מרומי ההר.
סביבת ההר
ההר מורכב משכבות עבות של אבן גיר ימית משובצת בצור ומשכבות מעטות של חרסית שמקורה בסחיפה. שכבות אלו הן מתקופת האאוקן.
מצפון להר עובר כביש סואץ - קהיר ומעברו הצפוני נמצאות גבעות עוויביד (שיאן בג'בל עוויביד שגובהו 524 מטר) וצפונה להן, גבעות ג'בל ג'ניפה. מדרום לו, לאורך חופו המערבי של מפרץ סואץ, בולט רכס ג'בל גללה אל-בחריה. מדרום מערב להר נמצא רכס נמוך יותר ובו ג'בל קהיליה וג'בל תרקיה המתנשאים לגובה של כ-550 מטר מעל פני הים. בין ג'בל עתקה ובין רכסים אלו מפריד ואדי חגול ובו עובר כביש המחבר את כביש החוף של מפרץ סואץ עם כביש סואץ - קהיר. מעבר זה הוא בעל חשיבות אסטרטגית והיה אחת הסיבות לכיבוש פסגת ההר על ידי צה"ל במלחמת יום הכיפורים.
היסטוריה
חלק מהנוסעים וחוקרי המקרא בני המאה ה-19 וראשית המאה ה-20, שתמכו בתאורית המסלול הדרומי של יציאת מצרים, הציעו לזהות את ג'בל עתקה כבעל צפון המופיע כנקודת ציון לפי החירות - אחת מתחנות בני ישראל.
בזמן השלטון הבריטי על מצרים הוקם לרגלי ההר בסיס צבאי שנשא את השם עתקה (Ataka). לבסיס זה הובאו בדצמבר 1945 קצינים וחיילים בריטיים ופליטים הולנדיים, בדרכם מאינדונזיה לאנגליה ולהולנד, לאחר שנשבו או שהיו תחת השלטון היפני בזמן מלחמת העולם השנייה ומאוחר יותר, היו נתונים לרדיפות של קבוצות ג'אוויות ששאפו לעצמאות. בין החיילים הבריטיים שהובאו מצפון מצריים לקליטת השבויים והפליטים הייתה קבוצת חילות ארצישראליות מה-ATS.
הצבא המצרי הקים על ההר מספר תחנות מכ"ם. תחנות אלו היו פעילות כבר במלחמת ההתשה. בשורת מתקפות של חיל האוויר הישראלי שהחלה ב-20 ביולי 1969 ונמשכה כשבוע נפגעו שלוש תחנות מכ"ם על ההר.
מלחמת יום הכיפורים
בלילה שבין 10 ו-11 באוקטובר 1973, כחלק מחזית הדרום במלחמת יום הכיפורים, ביצע צה"ל את מבצע פונטיאק ובו ערך כוח קטן, שכלל 22 לוחמים, פשיטה מוסקת על ג'בל עתקה. הכוח כלל תותחנים מיחידה מוסקת ואנשי מילואים מסיירת מטכ"ל בפיקוד עמוס ירון, והיה חמוש בשני תותחים מסוג M102 יבילי אוויר בקליבר 105 מ"מ. הכוח הוטס על ידי שני מסוקי יסעור מטייסת דורסי הלילה והגיע להר מכיוון דרום (דרך ראס סודר). כוח התותחנים ביצע ירי של כ-90 פגזים אל עבר מפקדת הארמייה השלישית המצרית בג'בל ג'פרא ואל עבר מתקני קשר על צומת בכביש סואץ-קהיר.
לקראת סיום המלחמה, פקד המטכ"ל הישראלי לכבוש את כל ג'בל עתקה, שהיה ידוע כבסיס לוחמה אלקטרונית של הצבא המצרי. הפעולה הוטלה על שתי יחידות מובחרות של צה"ל: "סיירת מטכ"ל" ו"סיירת שקד" שהצליחו בפשיטה מוסקת במסוקי יסעור לכבוש את פסגת ההר ואת חלקו הצפון מזרחי. הפשיטה כללה את כל הלוחמים "מסיירת שקד", שהיו בפיקודו של משה ספקטור וכוח מוסק נוסף מסיירת מטכ"ל בפיקוד מוקי בצר. ל"סיירת שקד", שהשתלטה על חלק מההר היה פצוע אחד, סגן רון גפני, שעלה על מוקש.
בהיעדר דרך אל ראש ההר, במשך רוב זמן שהות צה"ל בגדה המערבית של תעלת סואץ, הוצנחה מהאוויר אספקה לכוחות אלו. מאוחר יותר הוכשר על ידי גדוד חימוש 784 מעין רכבל מאולתר אל הכוח שעל ההר. במקביל, החל חיל ההנדסה הישראלי לפרוץ דרך עפר אל מרומי ההר, אולם פריצת הדרך נתקלה בקשיים רבים והושלמה רק בסמוך לפינוי ההר על ידי כוחות צה"ל, בהתאם למתווה הסכם הפרדת הכוחות בין ישראל למצרים. המצרים ניסו מספר פעמים לתקוף את כוחות צה"ל מכיוון ואדי חגול שבדרום אולם נהדפו על ידי הכוח הישראלי. אזור ג'בל עתקה, שפינויו התרחש בסוף ינואר 1974, היה יחד עם נמל ע'דביה ומבואות העיר סואץ, האזורים הראשונים שפינה צה"ל לאחר סיום מלחמת יום הכיפורים.
תיאור ההר בספרות
בספרו, "גילוי אליהו", מתאר ס. יזהר את ההר, לאחר שעלה עליו באמצעות מסוק לקראת סיום המלחמה ושהה עליו כיממה. הוא מכנה אותו "ההר הנישפה", בהמשך הערב מצטרף יזהר ללוחמים שהדליקו מדורה בתוך מערה בהר. הוא יוצא בלילה מהמערה ומתאר את השמים הנגלים לעיניו.
אפקט סמית'-פרסל
אפקט סמית' פרסל התגלה ב-1953 על ידי אדוארד מילס פרסל ותלמידו לדוקטורט סטיב סמית', אשר צפו באור הנפלט מאלומת אלקטרונים מהירה החולפת על פני סריג עקיפה מחזורי. בדומה לקרינת צ'רנקוב, אפקט זה נגרם עקב פליטה ספונטנית של אור, אשר יחס הנפיצה שלו משתנה בנוכחות תנאי השפה המחזוריים שמכתיב הסריג. בעקבות השינוי ביחס הנפיצה, מתאפשרים בו זמנית שימור אנרגיה ותנע עבור תהליך הפליטה, מה שאינו אפשרי עבור אלקטרון ופוטון במרחב החופשי.
עבור סריג בעל אורך מחזור a ואלקטרון הנע במהירות v, אורכי הגל הנפלטים הם
כאשר \lambda_m הוא אורך הגל המתאים לסדר העקיפה ה-m של הסריג, \theta היא זווית ההתבוננות ביחס לכיוון מהירות האלקטרון, ו-c היא מהירות האור.
שמואל גריינימן
הרב שמואל גרונם גריינימן (תרמ"ט, 1889 – י"ג באדר א' תשי"ז, פברואר 1957) היה רב ועסקן ציבור בליטא, בארץ ישראל ובארצות הברית. היה עוזרם הקרוב של החפץ חיים והרב חיים עוזר גרודזנסקי. היה ממייסדי ועד הישיבות בווילנה ומפעיליו המרכזיים, ומייסד "מרכז חינוך התורה" בארץ ישראל. היה המוציא לאור של ספרי גיסו החזון איש, וכמו כן פרסם את הספר "חפץ חיים על התורה".
קורותיו
נולד בדז'יסנה שבאימפריה הרוסית לרב יוסף יצחק גריינימן. בגיל צעיר התייתם מאמו ועבר לווילנה, שם למד בישיבה שהקים הרב מאיר קרליץ, לימים גיסו. לאחר נישואיו עם צביה קרליץ, בתו של הרב שמריהו יוסף קרליץ, עבר לראדין, שם התקרב לחפץ חיים והיה מתלמידיו ועוזריו הקרובים. כמו כן היה מקורב לרב חיים עוזר גרודזנסקי והיה שליחו בעניינים ציבוריים שונים שעלו על הפרק. ליווה את שני הרבנים האלו בנסיעותיהם הרבות, ובין השאר ליווה את הרב גרודזנסקי בשתי הכנסיות הגדולות הראשונות. מספר פעמים נסע בשליחותם לארצות הברית וביקר בקהילות יהודיות מקומיות.
בשנת תר"פ (1920) התמנה למזכיר "ועד העזרה למוסדות הדתיים" שהוקם ביוזמת הרב חיים עוזר גרודזנסקי. בשנת תרפ"ד (1924) היה שותף בהקמת ועד הישיבות בווילנה והיה מפעיליו המרכזיים. תקופה מסוימת ניהל את ישיבת מיר. היה ממייסדי העיתון "דאס ווארט" והשתתף בו בקביעות בכתיבת מאמרי הגות והשקפה, וכן ביומון "דער יוד" של אגודת ישראל.
היה המוציא לאור והמפיץ של ספרי גיסו החזון איש. הספרים יצאו בעילום שמו של המחבר, ושמו של המוציא לאור הרב גריינימן הופיע בשער הספרים. כמו כן סייע בעריכתו והוצאתו של הירחון התורני "כנסת ישראל" שיצא בווילנה על ידי גיסו הרב משה קרליץ.
בשנת תרצ"ה (1935), שנתיים אחרי עליית גיסו החזון איש, עלה עם משפחתו לארץ ישראל. בארץ ישראל הקים את "מרכז חינוך התורה", שאיגד עשרות מוסדות תורניים ודתיים. הוציא לאור את כתב העת "לפיד" שעסק בענייני חינוך. יזם הקמת יומון חרדי על-מפלגתי ולשם כך פנה לראשי אגודת ישראל בירושלים, אך החליט שלא להוציאו לאחר שנדחתה דרישתו שהעיתון יהיה חרדי כללי ועל-מפלגתי. בתקופה ששהה בארץ ישראל המשיך להוציא לאור ולהפיץ את ספרי החזון איש ודאג למחייתו ולמחיית גיסיו האחרים. כיהן כנשיא כבוד של ישיבת תפארת ציון.
כעבור תקופה נסע לארצות הברית, שם התמנה לנהל את ישיבת תפארת ירושלים. בתקופת שהותו בארצות הברית קירב את גדולי התורה המקומיים לאגודת ישראל. בשנת תרצ"ז (1937) ליווה את הרב אליעזר סילבר, רבה של סינסינטי, לכנסייה הגדולה השלישית, והרב גריינימן אף נאם בפני צירי הכנסייה. הוא יזם את הוועידה הראשונה של אגודת ישראל בארצות הברית והיה הרוח החיה בה.
בשנת תש"ח (1948) שב והשתקע בארץ ישראל. עמד לימין גיסו החזון איש וסייע לו בהחזקת כולל האברכים שהקים בשכונת זיכרון מאיר ונקרא על שמו - כולל חזון איש. לאחר פטירת החזון איש הקים את "קרן חזון איש" לסיוע לעניים ויתומים.
השתתף בוועידות וכינוסים של ארגונים חרדיים שונים ונאם בפני המשתתפים. בכנסייה הגדולה הרביעית, שהתכנסה בירושלים בשנת תשי"ד (1954), נעל נאומו את הכנסייה.
נפטר בשנת תשי"ז, ונקבר בבית הקברות שומרי שבת בבני ברק, בסמוך לקברו של החזון איש.
חיבוריו
בתקופת שהותו בארצות הברית פרסם הרב גריינימן את הספר "חפץ חיים על התורה", ובו ליקט פירושים וביאורים ששמע מרבו החפץ חיים וסידר אותם לפי סדר פרשיות השבוע. בשולי הספר הוסיף חידושים והערות משלו, בשם "מעשי למלך". תוך זמן קצר נעשה הספר לרב-מכר.
כמו כן פרסם ספר בשפת היידיש בשם "הונדערט מעשיות און משלים פון חפץ חיים" ("מאה סיפורים מהחפץ חיים").
משפחתו
ילדיו:
טאביטאואה
טאביטאואה (באנגלית: Tabiteuea) הם שני איי אטול שכנים בשרשרת איי גילברט, השייכת לרפובליקת קיריבטי שבמרכז האוקיינוס השקט.
האי הצפוני נקרא טביטאואה צפון (Tabiteuea North) והאי הדרומי טביטאואה דרום (Tabiteuea South). מקור שם האיים הוא במילה הגילברטית ל"הארץ בלי צ'יפים" (הארץ בלי המנהיגים), בשל התרבות השיתופית שהייתה נהוגה בהם.
שטחו של האי הצפוני הוא 26 קמ"ר ומתגוררים בו כ-3,600 תושבים (2010), ואילו שטחו של האי הדרומי הוא כ-12 קמ"ר ומתגוררים בו כ-1,300 תושבים (2010).
בסוף המאה ה-19 נערכה מלחמה בין האי הצפוני לדרומי, לאחר שתושבי האי הצפוני הוטבלו לנצרות ופשטו על האי הדרומי במטרה להמיר בכוח את דת תושביו.
רותי נבון
רות (רותי) נבון (נולדה ב-30 במאי 1951) היא זמרת פופ ישראלית, שבלטה בארץ בעיקר במהלך שנות ה-70, ובסופן חזרה בתשובה. בשנות השמונים והתשעים חייתה בארצות הברית. בתחילת שנת 2000 שבה לישראל והחלה בחידוש הופעותיה בארץ ובהקלטת חומרים חדשים.
ביוגרפיה
את שירותה הצבאי עשתה נבון בצוות הווי פיקוד הדרכה בתוכנית שמח בלב (1971), ובלטה בשירים "איש קטן" ו"כל מה שרציתי" (אף על פי שתפקיד הסולו שלה היה קצר והופיע קרוב לסוף השיר). כוכב הלהקה יוני נמרי הפך לבן זוגה בתקופה זו.
עם שחרורה מהצבא היא השתתפה במחזמר אל תקרא לי שחור (1972), שעסק באפליית האפרו-אמריקאים בארצות הברית, לצידם של עוזי פוקס, דודו זר, אברהם פררה ועוד. הפקה זו זכתה להצלחה רבה, ונבון ביצעה בה את השירים "שלגיה" ו"מי רצח את בסי סמית" ובלטה בשירים כמו "יום יבוא" ו"קליפסו בשחור לבן". בעקבות הפקה זו נבון זכתה לפופולריות רבה ויצאה לקריירה עצמאית.
ב-1973 היא הקליטה את השיר "בין האצבעות", שהלחין עבורה במיוחד צביקה פיק, וכן ביצעה איתו את הדואט "הרקדן האוטומטי".
באותה השנה נבון הייתה אמורה להופיע בפסטיבל הזמר והפזמון ולבצע את השיר "נצח ישראל לא ישקר" העוסק בגיבוריו של ארגון ניל"י. זמן קצר לפני הפסטיבל היא נפצעה בתאונת דרכים ולא הופיעה בו. את השיר ביצעו באותו הערב שתי השלישיות שהיו אמורות ללוות אותה, שוקולד מנטה מסטיק ואף אוזן גרון, אך בתקליט של הפסטיבל הוחלף הביצוע בביצוע דומה, כאשר נבון היא המבצעת הראשית יחד עם מלוויה.
בסוף 1974 הוציאה את אלבום הסולו הראשון שלה, "רותי נבון", שאיגד כמה מלהיטיה הראשונים לצד שירים כמו "אולי מחר" (מילים: לאה גולדברג, לחן ועיבוד: נורית הירש), "רוצה ולא מוצאת" (מילים רימונה די נור, לחן: מישה סגל) ו"אנחנו רק שניים" (מילים: אהוד מנור, לחן ועיבוד: נורית הירש), ושני שירים באנגלית שהקליטה כסקיצות לנסיעה לארצות הברית.באותה השנה היא הקליטה את שירו של חיים נחמן ביאליק "שבת המלכה" לאלבום ותוכנית טלוויזיה שהוקדשו לשיריו. נבון החלה שוב לנסות את מזלה מעבר לים, וחילקה את זמנה בין ישראל ובין הופעות בפני קהילות יהודיות מחוץ לישראל.
ב-1975 הצטרפה לצוות התוכנית ראש כרוב וביצעה במסגרת זו שירים שתרגמה תלמה אליגון, כמו "על גג העולם" ו"מנגינה היא שמש".
ב-1979 יצא תקליט שדרים של נבון ובו שיר פרודי בשם: "לבטים", על זמרים 'ששרים מהאף' ושיר שני, רציני יותר: "זה היה סיפור של חורף" (מילים: יהונתן גפן, לחן: דוד קריבושי). בסוף 1979 השתתפה בשירוויזיון מס' 1 עם השיר "פליפר" (מילים: אבי קורן, לחן ועיבוד: דוד קריבושי), אך חזרה לאחר מכן לארצות הברית, שם הקימה משפחה והשלימה את תהליך החזרה בתשובה.
לאורך שנות השמונים והתשעים התרחקה נבון מאור הזרקורים, והתמקדה בהופעות סגורות מול קהל של נשים יהודיות בארצות הברית.
ב-2001 נבון חזרה לארץ וחידשה את "פרחים בקנה" כשיר הנושא לסדרת הטלוויזיה התיעודית ירוקות, שעסקה בטירוניות במחנה 80.
ב-2002 במסגרת פסטיבל ג'אז בים האדום באילת ביצעה מופע, שם שרה חלק מלהיטיה הישנים ושירי ג'אז באנגלית. המופע נקרא במסע אל עצמי ותועד בדיסק הנושא את אותו השם. מופע זה הוכיח כי כוחה של נבון כזמרת עדיין במותניה, והיא לא איבדה מיכולותיה הווקליות ונוכחותה הבימתית. נראה היה כי נבון החלה בתהליכי יציאה בשאלה, אך היא לא הסכימה לאשר זאת רשמית. היא המשיכה לטעון שהיא עדיין מאמינה אדוקה ואישה דתייה, אבל אין היא רוצה להמשיך להיות כבולה לסגנון מסוים או קהלים מסוימים. במהלך אותה שנה, יצא אלבומה הראשון במהדורה מחודשת עם בונוסים, כחלק מסדרת "מבראשית" של חברת "הד-ארצי".
ב-2003 נבון שיחקה בהצגה ינשופים של תיאטרון באר שבע. ב-2004 הקליטה את הדואט "תיגע בי" עם יגאל בשן, שגם כתב והלחין את השיר.
באותה שנה ביצעה גם בדואט עם דורי בן זאב את השיר "תמיד עולה האלופה" (מילים: חמוטל בן זאב, לחן: יאיר רוזנבלום), לכבוד זכייתה של קבוצת הכדורגל מכבי חיפה באליפות המדינה.
ב-2005 השתתפה במחזמר צלילי המוסיקה בתפקיד אם המנזר ובסרט "החשוד האחרון" לצדו של שמיל בן ארי. ב-2006 היא יצאה למסע הופעות שכלל גם את ירדנה ארזי, אילנית, מרגלית צנעני, ושלומית אהרון בפני קהילות יהודיות בקנדה ובארצות הברית, בשם "חמש הדיוות".
השתתפה בהקלטת השיר "רוח האדם", למילים ולחן של סי היימן והמשוקם סיני מיתקי ב-2007, יחד עם אמנים רבים, להגברת המודעות לשיקום נפגעי נפש דרך עמותת אנוש. בחנוכה של אותה שנה, השתתפה בפסטיבל שירי הילדים "ילד פלא" וזכתה במקום הראשון עם השיר "הוא יהיה" שכתבה חמוטל בן זאב והלחין יורם צדוק.
ב-2008 נבון הוציאה אלבום בשם "בהילוך גבוה", שהכיל גרסאות חדשות לשיריה הישנים לצד גרסאות כיסוי לשירים קלאסיים אחרים, כ"הפרח בגני" של זוהר ארגוב ו"חורשת האקליפטוס" של נעמי שמר. האלבום כלל גם שיר אחד חדש בשם "אותות" ביחד עם להקת חיל האוויר.
ב-2014 רותי השתתפה בתקליטור ה-DVD של כוכבת הילדים רוני נדלר שנקרא "רוני והלהקה" בתפקיד עצמה, כמנטורית של רוני.
בנוסף לקריירת השירה של נבון, שימשה נבון גם במספר מקרים כשחקנית, בין השאר בסרט החשוד האחרון בבימויים של מתי הררי ואריק לובצקי ב-2005, ובסדרה "שחקן זר" ב-2015 שם גילמה את אשתו של מוני מושונוב.
ביוני 2018 לוהקה נבון למחזמר "מיקה שלי" בתיאטרון הלאומי הבימה, בבימויו של משה קפטן. נבון הייתה אמורה לגלם את דמותה של חנקה, לסירוגין עם מיקי קם, אך לבסוף חזרה בה ולא לקחה חלק בהפקה.
חיים אישיים
נבון הייתה נשואה ליוסף זמורה ולהם שני בנים: ליאור-יצחק ושי-שבתאי.
דיאנה אגרון
דיאנה אליס אגרון (באנגלית: Dianna Elise Agron; נולדה ב-30 באפריל 1986) היא שחקנית, רקדנית וזמרת אמריקאית-יהודייה. ידועה בעיקר בזכות תפקידה בתור קווין פאבריי בסדרה המוזיקלית "Glee" ברשת FOX, ובתפקידה בתור שרה הארט בסרט המדע בדיוני "אני מספר ארבע".