cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
טייג'ון ביוקנן
קריירת מועדונים
ב-11 בינואר 2019 נבחר ביוקנן בדראפט ה-MLS על-ידי ניו אינגלנד רבולושן. ב-9 במרץ הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2-0 לקולומבוס קרו.
ב-24 באוגוסט 2021 חתם ביוקנן על חוזה לשלוש עונות וחצי בקלאב ברוז' מליגת העל הבלגית, והושאל בחזרה לניו אינגלנד רבולושן. ב-15 בינואר 2022 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקלאב ברוז', במשחק נגד סינט טרוידן.
קריירה בינלאומית
ב-5 ביוני 2021 ערך ביוקנן את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קנדה, בניצחון 7-0 על נבחרת ארובה במשחק ידידות.
הוא היה חלק מסגל נבחרת קנדה לטורניר גביע הזהב 2021,, ערך חמש הופעות בטורניר ובנחר לשחקן הצעיר של הטורניר. ב-29 ביולי 2021 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בהפסד 1–2 לנבחרת מקסיקו בשלב חצי הגמר של הטורניר.
נכלל בסגל נבחרת קנדה לטורניר מונדיאל 2022, ושיחק בשלושת המשחקים של נבחרתו בטורניר.
תארים
קלאב ברוז
אייווי קמפטון-ברנט
דֵיים אייווי קַמְפְּטוֹן־בֶּרנֶט (באנגלית: Dame Ivy Compton-Burnett, DBE, 5 ביוני 1884 – 27 באוגוסט 1969) הייתה סופרת אנגלייה. היא זכתה בפרס ג'יימס טייט בלאק לשנת 1955 על הרומן שלה "אֵם ובנה". יצירותיה מתאפיינות בריבוי דיאלוגים, ובהתמקדות בחיי המשפחה בקרב המעמד הבינוני הגבוה בשלהי התקופה הוויקטוריאנית או בתקופה האדוארדית. הרומן "משרת ומשרתת" משנת 1947 הוא אחד הבולטים בספריה.
רקע משפחתי
קמפטון־ברנט נולדה בכפר פּינֶר, באזור לונדון רבתי, ב־5 ביוני 1884, שביעית בין שנים־עשר צאצאיו של רופא הומאופתי ידוע ומחבר פורה של ספרי רפואה, ד"ר ג'יימס קמפטון־ברנט (1840–1901; שמות המשפחה שלו חוברו במקף, ונהגו בצורה חריגה, קַמפטון ולא קוֹמפטון, וברנט במלעיל), ושל אשתו השנייה, קתרין לבית ריס (1855–1911), בתו של מהנדס אזרחי, מודד, ואדריכל, שהיה גם ראש עיריית דובר.
לאור נושאי כתיבתה, ההנחה הרווחת הייתה שמשפחת קמפטון־ברנט היא ממעמד בעלי האחוזות; בסקירה שלו על הכרך האחרון של הביוגרפיה של קמפטון־ברנט מאת הילרי ספרלינג, העיר הסופר ג'ון אינס מקינטוש סטיוארט: "את ההנחה הזו לא טרחה [קמפטון־ברנט] להפריך. [...] כאשר מעריצהּ הנלהב וחברהּ הקרוב רוברט לידל עסק בחיטוט משפיל־משהו ב[לקסיקון בעלי האחוזות הבריטיים של] בֶּרק וקרוקפורד, בחיפוש אחר קמפטון־ברנטים נכבדים, חיים או מתים, הוא נדהם משלא מצא אף לא אחד. התברר שהן משפחת ברנט והן משפחת קמפטון היו לאמיתו של דבר פועלי חווה רק לפני דורות ספורים, וגברת ספרלינג סבורה שאייבי בוודאי הייתה כבת שלושים כשזכתה לראשונה לראות אחוזה אנגלית מבפנים." לדברי ספרלינג, "חבריה של אייבי בגיל מאוחר יותר הניחו בדרך כלל שמוצאה, כמו מוצא המשפחות בספריה, משושלת ארוכה של בעלי אחוזות". בפועל, אייווי קמפטון־ברנט "עקרה עם משפחתה ארבע פעמים לפני גיל 14, גרה בשיכוני דיור ציבורי או בבנייה חדשה בפרברים, ולא שמעה כמעט דבר על קרובים ממשפחת קמפטון־ברנט".
מחקר מאוחר העלה שמוצא משפחת קמפטון־ברנט היה מחוכרים של חוות גבלאקר, ליד ווינצ'סטר, המפשייר, שהעמידו פנים מאז תקופת סבהּ של אייווי, צ'ארלס, שמוצאם מהענף הצעיר של משפחת בֶּרנֶט הסקוטית, בעלת האדמות, דרך אלכסנדר ברנט בן המאה ה־16, הליירד ה־12 של ליס, דרך בנו, השופט רוברט ברנט, לורד קרימונד, ודרך נכדו, גילברט ברנט, בישוף סולסברי מ־1689 עד 1715. טענה זו "התקבלה ללא עוררין בקרב צאצאי צ'ארלס, וכל הפרשה הפכה [...] במהירות לאגדה משפחתית".
טענה זו למוצא מבעלי אדמות הופיעה גם בביוגרפיה "חיי אייווי קמפטון־ברנט" מאת אליזבת ספריג; רק בביוגרפיה המאוחרת מאת הילרי ספרלינג (שבה היא מציינת את קיומן של "טענות מטעות רבות... שנטענו בעניין אילן היוחסין של אייווי קמפטון־ברנט") נעשה מחקר מדוקדק על תולדות המשפחה. החוקרת ג' בהאגיאלאקשמי קובעת בספרה "אייווי קמפטון־ברנט ויצירתה" (1986) כי הביוגרפיה של ספריג הייתה "זכרונות של חֲברה", בעוד שספרלינג "טרחה כמלומדת" בחיבור הביוגרפיה שלה.
אביו של ג'יימס קמפטון־ברנט, צ'ארלס, היה עובד חקלאי נודד, ולימים סוחר פחם וחלבן. (עד מחקרה של ספרלינג נטען שהיה "בעל קרקעות רבות", אולם הקמפטון-ברנטים של דורו של צ'ארלס היו פועלים וסוחרים זעירים ממעמד הפועלים, ועל אף טענותיהם במשך כמה דורות, מעולם לא היו בעלי אדמות כלשהן.
השם "קמפטון" שימש מאז 1803, מועד נישואי סבו של ג'יימס קמפטון־ברנט, ריצ'רד ברנט, לקתרין מריה קמפטון מהמפשייר, לכאורה לכבוד "הונהּ הרב"; בפועל, היא הייתה בתו של נפח, שהלווה לחתנו 300 ליש"ט. אחיו הצעיר של ריצ'רד, ויליאם, התחתן עם אחותה של קתרין, אן; רבים מילדי שני הנישואים נשאו את השם "קמפטון".
ראשית חייה
אייווי קמפטון־ברנט גדלה בהוב ובלונדון. היא התחנכה בבית, עם שני אחים, עד גיל 14. היא למדה באדיסקומב קולג', הוב, בשנים 1898–1901, ולאחר מכן למדה במשך שני סמסטרים בשנים 1901–1902 בהווארד קולג', בדפורד, ואז למדה לימודי תואר ראשון בלימודים קלאסיים באוניברסיטת לונדון. לאחר סיום לימודיה, חינכה ארבע אחיות צעירות בבית המשפחה. אימהּ שלחה את כל ילדיה החורגים לפנימייה ברגע שהתאפשר לה. לדברי המלומד פטריק ליונס, "אימהּ של קמפטון־ברנט, משנתאלמנה, סיפקה לה מודל מוקדם לשורה של דמויות בריוניות באופן שערורייתי בזירה הביתית שהופיעו בספריה, כגון סופיה סטייס מוכת היגון והתובענית (בספר "אחים ואחיות", 1929), או הרייט האסְלֶם חסרת הבושה (בספר "גברים ונשים", 1931), שמכריזה בגילוי לב: "אני רואה את פני ילדיי, והכאב שבהם מניע אותי ללכת רחוק יותר, ודוחף אותי לגרוע יותר".
ארבע מאחיותיה של אייווי מרדו בחיי הבית ב־1915 ועברו ללונדון, והתגוררו בדירה עם הפסנתרנית מיירה הס. אייווי הצליחה לנהל את הרכוש המשפחתי שהיה בנאמנות, המורכבת מירושות שני ההורים, לאחר מות אמה.
בתיאור המְחַברת במהדורות המוקדמות של ספריה בהוצאת ספרי פינגווין הופיעה פיסקה שחיברה קמפטון־ברנט בעצמה:
"חיי כה נטולי אירועים מיוחדים, עד שכמעט שאין לי מידע למסור. התחנכתי עם אחי ואחיותי בכפר, ולאחר מכן למדתי בקולג' הולווי, והשלמתי תואר בלימודים קלאסיים. חייתי עם המשפחה שלי בצעירותי, אבל במשך רוב חיי הייתה לי דירה משלי בלונדון. אני נפגשת הרבה עם חברים רבים, לא כולם עוסקים בכתיבה. ובאמת אין יותר מה לומר".
תיאור זה פוסח, למשל, על העובדה שאחיה האהוב, גאי, מת מדלקת ריאות; אח אחר, נואל, נהרג בקרב על הסום, ושתי אחיותיה הצעירות, סטפני פרימרוז וקתרין, התאבדו יחד בנטילת ֶורונאל בחדר השינה הנעול שלהן ביום חג המולד, 1917. לאף אחד משנים־עשר ילדי המשפחה לא היו ילדים, וכל שמונה הבנות לא נישאו מעולם.
קמפטון־ברנט בילתה חלק ניכר מחייה כבת לוויה של מרגרט ג'ורדן (1876–1951), מומחית בולטת בתחום האמנויות הדקורטיביות וההיסטוריה של הרהיטים, שחיה בדירתה של קמפטון־ברנט בקנזינגטון מ־1919. כשהופיע הספר "כמרים ומורים" ב־1925, אמרה ג'ורדן שכלל לא ידעה שחברתה כותבת רומן.
לאחר מות ג'ורדן בשנת 1951, הייתה קמפטון־ברנט ככל הנראה בזוגיות עם מאדג' גרלנד, עורכת ווג הבריטי בדימוס ומייסדת בית הספר לאופנה בקולג' המלכותי לאמנות. גרלנד תיארה את הזוגיות כ"אחד הדברים המאושרים ביותר בחיים ארוכים ורוויי סבל". הן טיילו יחד ובילו חגים יחד עד מותה של קמפטון־ברנט. גרלנד נחשבת לסבית לפי הביוגרפית שלה, ליסה כהן, אם כי חייה הפרטיים היו מוסתרים ברובם, בשל מעמדה בחברה.
תארים
קמפטון־ברנט זכתה בתואר אבירות בדרגת Dame Commander של מסדר האימפריה הבריטית בשנת 1967.
מותה
קמפטון־ברנט לא החזיקה בכל אמונה דתית; א"נ וילסון כינה אותה, בעקבות הביוגרפיה מאת ספרלינג, "אתאיסטית ויקטוריאנית נחושה". היא מתה בביתה בקנזינגטון ב-27 באוגוסט 1969 וגופתה נשרפה.
יצירתה
מלבד ספרה "דולורס" (1911), רומן מסורתי שדחתה מאוחר יותר כמשהו ש"כותבים בתור ילדים", עוסקת הסיפורת של קמפטון־ברנט בסיטואציות ביתיות במשקי בית גדולים, אשר, לכל דבר ועניין, תמיד נראים שייכים לתקופה האדוארדית. תיאור החולשות האנושיות למיניהן עובר כחוט השני ביצירתה, וכל המשפחות המתוארות ברומנים שלה לא מְתַפקדות בדרך זו או אחרת: הורים נאבקים בילדים, או יריבויות בין אחים אשר מייצרות מאבקי כוח זדוניים, אף כי סמויים.
החל מספרה "כמרים ומורים" (1925), סיגלה לעצמה קמפטון־ברנט סגנון אישי ביותר: הסיפורת שלה מסתמכת במידה רבה על דיאלוג פורמלי, טִקסי (בניגוד חריף לעלילות, המלודרמטיות לעיתים קרובות), ודורשת תשומת לב מתמדת מצד הקורא: לא פעם ביצירתה מוזכר מידע חשוב כלאחר יד בחצי משפט, והיא נוהגת בסימני הפיסוק רישול מכוון. התוצאה היא יצירת עולם בדיוני קלסטרופובי במכוון, שבמרכזו חקירה פסיכולוגית של השימוש לרעה בכוח ושל התנכלות, שניהם בקנה מידה קטן.
התקבלות
יצירתה של קמפטון־ברנט זכתה להערכה לאורך השנים. על "כמרים ומורים" פסק הניו סטייטסמן: "זה עוצר נשימה, מדהים. זה לא דומה לשום דבר אחר בעולם. זו יצירה גאונית." באוסף המסות שלה L'Ère du soupçon (1956), שהוא מעין מניפסט מוקדם ל"רומן החדש" הצרפתי, שיבחה נטלי סארוט את קמפטון־ברנט כ"אחת מגדולי הסופרים שהיו באנגליה אי פעם".
אליזבת בואן אמרה על "הורים וילדים", הספר מתקופת מלחמת העולם השנייה, "לקרוא בימים אלה עמוד דיאלוג של קמפטון־ברנט זה לחשוב על צליל טאטוא הזכוכית, באחד הבקרים הלונדוניים האלה אחרי הבליץ". למעלה מ־30 שנה מאוחר יותר, כתב פטריק ליונס "אלו רומנים שנונים ולעיתים קרובות תובעניים, מלאים דמויות ספקניות שמדברות במימרות ומקדישות זמן רב לניתוח מדויק של דברי אחרים".
סקוט מייקל פוסטר
סקוט מייקל פוסטר (באנגלית: Scott Michael Foster; נולד ב-4 במרץ 1985) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.
ביוגרפיה
פוסטר נולד בווינפילד, אילינוי, בבית החולים סנטרל דופייג'. יש לו שתי אחיות. בהמשך עבר להתגורר בהיילנד וילג', טקסס, פרבר של דאלאס, שם התעניין במשחק כבר בבית הספר היסודי. הוא למד בבית הספר התיכון בראייררהיל, ובהמשך למד בתיכון אדוארד ס' מרקוס, שם גם שיחק בהצגות עד שסיים את לימודיו בשנת 2003. הוא למד במכללת קולין במשך סמסטר אחד עם התמקדות במשחק, אך עד מהרה עזב את לימודיו כדי להמשיך בקריירה מקצועית בתחום זה. הוא מנגן בגיטרה והוא סולן להקת האינדי רוק שלו "Siren's Eye". הם הוציאו את מיני-אלבום הראשון שלהם באייטונס שכותרתו "Red Room" ב־15 בדצמבר 2009.
קריירה
פוסטר הופיע בסרט האינדי הקטן "The Horrible Flowers", לפני שקיבל תפקיד קבוע בסדרת הדרמה הקומית של רשת ABC "גריק". הסדרה שודרה בין השנים 2007–2011. בזמן ששיחק בסדרה, הוא שיחק בתפקיד הראשי בסרט העצמאי, "Teenage Dirtbag". בהמשך קיבל תפקידי אורח בסדרות "חוק וסדר: לוס אנג'לס", "מליסה וג'ואי", "המפענחת" ו"הורים במשרה מלאה".
בשנת 2012, פוסטר שיחק בתפקיד חוזר בעונה החמישית של סדרת הדרמה הקומית של שואוטיים, "קליפורניקיישן" וסדרת האימה "הנהר" של רשת ABC.
תל בורגה
תל בורגה הוא אתר ארכאולוגי בבקעת הנדיב, ממזרח למושבה בנימינה שבשרון. האתר הוא מתחם סגלגלי ששטחו כ-250 דונם וכיום כולו מכוסה מטעים. המתחם מוקף סוללה מלאכותית בה נמצאו שרידים של חומה ולפחות שני מגדלים. המתחם מתוארך על פי החרסים שנמצאו בו לתקופת הברונזה התיכונה 2א (המאה ה-17 לפנה"ס), תקופת פריחה באזור השרון. גודלו של האתר והממצאים שבו מעידים על כך כי בתקופה המדוברת היווה האתר מרכז עירוני. בחלקו הדרומי של האתר ניתן לראות שני אזורים מוגבהים בהם נמצאו עדויות לפעילות אנושית כבר בתקופת האבן הקדומה (התקופה הפלאוליתית), התקופה הכלקוליתית (האלף הרביעי לפנה"ס), תקופת הברונזה הקדומה (האלף השלישי לפנה"ס), תקופת הברזל (התקופה הישראלית), התקופה הפרסית, התקופה הרומית, התקופה הביזנטית והתקופה המוסלמית המוקדמת. ייתכן כי חלק מהכלים מן התקופות המוקדמות הגיעו על האתר ממקום אחר בעת הקמת סוללת העפר בתקופת הברונזה התיכונה 2א.
סקוט מייקל פוסטר
קריירה
בשנת 2014, פוסטר שיחק בתפקיד חוזר בדרמה AMC "קוד שרוף", ובהמשך אותה שנה החל להופיע בסדרת הדרמה המשפחתית "Chasing Life" כמושא האהבה לדמות הראשית. באותה שנה, שיחק בתפקיד קריסטוף בעונה הרביעית של סדרת הפנטזיה של רשת ABC, "עד עצם היום הזה".
תל בורגה
הסקרים והחפירות באתר
בשנת 1966 נאמן העתיקות אלי ינאי מעין החורש גילה את האתר ודיווח על כך לארכאולוג המחוז רם גופנא. עיקר הממצאים היו מתקופת הברונזה. ב-1971 התקיים סיור שטח של תלמידי המכון לארכאולוגיה באוניברסיטה העברית באתר, וזוהתה לראשונה הסוללה והיקף האתר. סקר נוסף ב-1971 על ידי יעקב עלומי גילה כי לאחר חריש שנעשה באזור הסוללה נחשפו הבדלים בצבעי הקרקע שהעידו על המצאות שער הכניסה המערבי למתחם. הוחלט לבצע חפירת הצלה במקום בהנהלת רם גופנא ומשה כוכבי. החפירה מצאה בנוסף לשרידים מתקופת הברונזה התיכונה גם שרידים מתקופות מוקדמות יותר ומאוחרות יותר שהוזכרו לעיל. כמו כן, התגלו שרידים של קירות אבן שתמכו בסוללה. החפירה לא הצליחה להשיג די חומר בגלל שהגיע סוף החורף והיה צריך לפנות את השטח לנטיעה. אולם בעזרת הממצאים הצליחו החוקרים לקבוע כי הסוללה נבנתה בתקופת הברונזה התיכונה 2א', וכי היישוב ניטש בתקופה זאת, עוד לפני שהספיקו התושבים ליישב את כל המתחם. לאחר מכן, המשיך להתקיים היישוב לסירוגין באזור מצומצם יותר בחלקו הדרום-מערבי.
סקוט מייקל פוסטר
קריירה
בשנת 2015, פוסטר החל לככב באופרת הסבון בטלוויזיה, "Blood & Oil" לצד דון ג'ונסון ואמבר ולטה. באותה שנה הוא הופיע ברשימה של "אחד מ-10 השחקנים שצריך לצפות בהם" של המגזין "וראייטי".
תל בורגה
הסקרים והחפירות באתר
בחודשים מאי-יוני 2004 התקיימה באתר חפירת הצלה בעקבות הצבת שני עמודי חשמל. החפירה נוהלה על ידי אמיר גולני מטעם רשות העתיקות. נפתחו שני פתחים במרחק של 260 מטרים אחד מן השני. שטח א', הדרומי יותר, מהווה ככל הנראה חלק מבית קברות עתיק. נמצא פיר ובו טמונים שלושה שלדים המנוחים צמוד זה לזה. שניים מן השלדים זוהו כשלדים של גברים, מינו של השלד השלישי לא זוהה. השלדים שייכים לצעירים בני 15 עד 20. על ידם נמצאה גולגולת של כבשה שכנראה הונחה שם כקורבן מנחה. פרט לכבשה לא נמצאו עוד מנחות בקבר. על יד הקבר הראשון נמצא קבר נוסף עשוי אבן בצורת ריבוע של 3 מטרים. לקבר שלושה שלבים. השלב הראשון כלל מספר כלים אשר אולי הובאו אליו במהלך ביקור בקבר או כחלק מפולחן קבורה. לא נמצאו שלדים מהשלב הראשון ונראה כאילו הוא נפגע על ידי בוני השלב השני. בשלב השני של הקבר נמצאו עצמות השייכות ללפחות חמישה אנשים, אחד בן פחות מ10 שנים, שניים בני-עשרה ואחד מבוגר בן 30–40. גילו של השלד החמישי לא זוהה. רק אחד מן השלדים זוהה כנקבה ומינם של השאר נותרו לא ידועים. גם בקבר זה נמצאו עצמות של חיות אשר בטח הונחו שם כקורבן. העצמות כללו כבשה, פר וחזיר. השלב השלישי נבנה על השלב השני ובו נמצאו עצמותיו של זכר בן 18–25. על ידו נמצאו מספר כלים ובין השאר שתי חרפושיות יוחסו לקבר זה.
סקוט מייקל פוסטר
קריירה
בשנת 2017, החל פוסטר להופיע כנתנאל פלימפטון השלישי בסדרה "האקסית המטורפת".
תל בורגה
הסקרים והחפירות באתר
תקופת הברונזה התכונה, בה הוקם המתחם, היא תקופה של פריחה עירונית בכל ארץ ישראל. כמו בתל בורגה, קמו מספר יישובים באזור השרון, בו עברה דרך הים שחיברה בין מצרים לסוריה ומסופוטמיה. האתרים בהם נמצאו יישובים מקבילים לתל בורגה כוללים את תל בחן שבקיבוץ בחן, יחם שבזמר, תל אסור שבואדי עארה, תל זרור על יד נחל חדרה, תל חפר על יד נחל אלכסנדר, תל פולג בשפך נחל פולג, תל קנה בשפך נחל קנה, תל מיכל שבהרצליה, והמקדש בכפר שמריהו.
סקוט מייקל פוסטר
קריירה
בינואר 2021 פורסם כי פוסטר לוהק לתפקיד החוזר של ראיין בעונה השלישית של סדרת הטלוויזיה של נטפליקס, "את".
ג'מיל וילסון
ג'מיל וילסון (באנגלית: Jamil Wilson; נולד ב-21 בנובמבר 1990) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדת הסמול פורוורד במכבי ראשון לציון.
קריירת תיכונים ומכללות
וילסון החל את קריירת המכללות שלו באוניברסיטת אורגון ובעונתו הראשונה רשם ממוצעים של 4.7 נקודות ו-3.2 ריבאונדים למשחק ופתח 14 פעמים. בתום העונה עבר וילסון לאוניברסיטת מרקט אך נאלץ לפספס עונה בעקבות חוקי הליגה. בעונתו השלישית בליגה, העמיד וילסון ממוצעים של 9.7 נקודות ו-4.9 ריבאונדים למשחק. בעונתו האחרונה הוא העמיד ממוצעים של 11.7 נקודות ו-5.9 ריבאונדים למשחק כשפתח בכל 32 המשחקים. ב-11 בפברואר 2014, קלע וילסון 25 נקודות והוריד 10 ריבאונדים בניצחון על אוניברסיטת סטון הול, מה שגרם למאמנו של וילסון, באז וויליאמס, להגדיר את המשחק הזה "המשחק הטוב ביותר מאז שהוא כאן".
קריירה מקצועית
בשנת 2014, לאחר שלא נבחר בדראפט ה-NBA, החל לשחק וילסון בוושינגטון ויזארדס במהלך ליגת הקיץ של ה-NBA. ב-26 בספטמבר 2014, חתם וילסון בפיניקס סאנס, אך ב-14 באוקטובר שוחרר מהקבוצה לאחר ששותף בשני משחקי קדם עונה. ב-2 בנובמבר 2014, חתם וילסון במוטור סיטי קרוז מליגת הפיתוח של ה-NBA. ב-14 בדצמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בהפסד 125–127 לטקסס לג'נדס, כשוילסון קלע 17 נקודות והוריד 8 ריבאונדים ב-38 דקות. ב-19 בינואר 2015, וילסון עזר לקבוצתו לזכות בגביע הראווה של ליגת הפיתוח כשקלע 16 נקודות בגמר מול גרנד ראפידס דרייב. ב-44 משחקים בקבוצה, העמיד וילסון ממוצעים של 10.9 נקודות, 5.4 ריבאונדים ו-2.1 אסיסטים למשחק.
ב-25 ביוני 2015, חתם וילסון בוירטוס בולוניה מהליגה האיטלקית. ביולי 2015, הצטרף וילסון שוב לוושינגטון וויזארדס בליגת הקיץ. ב-27 ביולי הוא חתם בדאלאס מאבריקס ובכך בוטל חוזהו בבולוניה. עם זאת, ב-24 באוקטובר, שוחרר וילסון מהקבוצה לאחר ששותף בשבעה משחקי קדם עונה. ב-12 בדצמבר חתם וילסון בטקסס לג'נדס. למחרת הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במהלך הפסד קבוצתו 82–104 לאוסטין ספרס, כשרשם סטטיסטיקה של 9 נקודות, 11 ריבאונדים, אסיסט אחד וחטיפה אחת ב-39 דקות. ב-48 משחקים בקבוצה, העמיד וילסון ממוצעים של 15 נקודות ו-6 ריבאונדים למשחק.
ב-8 באפריל 2016, חתם וילסון בקנג'רוס דה סנטורס מהליגה הפורטו ריקנית. באותו הלילה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, כשקלע 15 נקודות בניצחון על אינדיוס דה מיאגוז. בשבעה משחקים בקבוצה העמיד וילסון ממוצעים של 10.3 נקודות, 3.9 ריבאונדים, 1.9 אסיסטים וחסימה אחת ב-29.8 דקות.
ב-21 ביולי 2016, לאחר שסיים את עונתו בפוארטו ריקו, חתם וילסון לעונה באוקסיליום טורינו האיטלקית. במהלך העונה, העמיד וילסון ממוצעים של 12.9 נקודות, 5.9 ריבאונדים, 1.4 אסיסטים ו-0.7 חסימות וחטיפות ב-29.8 דקות למשחק מתוך 30 המשחקים בהם פתח.
ב-18 בינואר 2018, הועבר וילסון בטרייד לפורט ויין מאד אנטס. ב-21 משחקים בקבוצה, העמיד וילסון ממוצעים של 11.4 נקודות, 4.1 ריבאונדים, 2.6 אסיסטים וחטיפה אחת ב-29 דקות.
ב-22 באפריל 2018, חתם וילסון פעם נוספת בוירטוס בולוניה מהליגה האיטלקית.
ב-28 ביוני 2018, חזר וילסון לאוקסיליום טורינו.
ב-30 באוקטובר 2019, חתם וילסון באוניקס קאזאן מהליגה המאוחדת של VTB.
ב-18 ביוני 2020, חזר וילסון לאיטליה וחתם בפלקנסטרו וירטוס רומא, אך לאחר התפרקותה של הקבוצה עקב בעיות כלכליות, וילסון, כמו כל שחקני רומא, שוחרר מהקבוצה.
ב-11 בדצמבר 2020, חתם וילסון בהפועל ירושלים מהליגה הישראלית. ב-21 בפברואר 2021, לאחר ארבעה משחקים בלבד בירושלים בהם רשם ממוצעים של 6.0 נקודות, 1.8 ריבאונדים ו-1.0 אסיסטים ב-21.8 דקות, עבר וילסון עד תום העונה למכבי ראשון לציון.
מסיבה עם פפיון
מסיבה עם פפיון הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי אייל גולן בהשתתפות ליאור נרקיס. הוא יצא לאור ב-10 במרץ 2022, על ידי חברת התקליטים ליאם הפקות, כסינגל השביעי מתוך האלבום האולפן ה-26 של גולן, קצת שמח קצת עצוב. השיר נכתב והופק על ידי אופיר כהן, שגם הפיק אותו עם אבירם טויזר, ואלעד טרבלסי. בסמוך לצאתו עלה לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-500 אלף השמעות.
השיר הגיע למקום העשירי במצעד הסינגלים הישראלי של מדיה פורסט.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-10 במרץ 2022, יום צאת השיר. הוא בוים ועובד על ידי AVOXVISION. נכון למאי 2022 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-2.5 מיליון צפיות.
ניסאן C80
ניסאן C80 (ביפנית: 日産・C80, באנגלית: Nissan C80) היא משאית בינונית, שיוצרה במספר תצורות מתוצרת יצרנית כלי הרכב ניסאן, אשר יוצר בין השנים 1966–1976 ביפן.
דוד יצחק שפירא
הרב דוד יצחק שפירא (נולד תש"ח) הוא ראש ישיבת באר יעקב וחבר נשיאות מפעל הש"ס העולמי.
ביוגרפיה
נולד בתל אביב, לרב משה שמואל שפירא ולציפורה בת הרב אהרן ווינשטיין, ראש ישיבת בית יוסף בתל אביב (חתנו של הרב דוד יצחק מגן שעל שמו נקרא). בילדותו עקרו לבני ברק שם למד בתלמוד תורה תשב"ר ולאחר מכן בישיבת פוניבז' לצעירים אצל הרב אהרן יהודה לייב שטיינמן. אחר כך למד אצל אביו ואצל המשגיח הרב שלמה וולבה בישיבת באר יעקב. במשך שנה למד בישיבת בריסק אצל הרב יוסף דב סולובייצ'יק. תקופה מסוימת למד בישיבת פוניבז' אצל ידידו הקרוב של אביו מישיבת לומז'ה, הרב שמואל רוזובסקי.
בשנת תשל"ג נישא לרחל לאה בת הרב משה מאיר פראג ראש כולל שומרי החומות (חתן הרב חיים יהודה לייב אוירבך) והחל ללמד בישיבת באר יעקב.
רודני מקגרודר
רודני כריסטיאן מקגרודר (באנגלית: Rodney Christian McGruder; נולד ב-29 ביולי 1991) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת דנוור נאגטס מליגת ה-NBA, בעמדת הקלע.
קריירת מכללות
מקגרודר נולד בעיר לנדובר שבמרילנד, ובשנת 2009 החל ללמוד באוניברסיטת המדינה של קנזס. בשתי עונותיו הראשונות בקבוצת האוניברסיטה קלע 7.6 נקודות בממוצע למשחק, ובשתי העונות הבאות, לאחר עזיבתו של ג'ייקוב פולן, היה השחקן המוביל של ה"וויילדקטס" ורשם ממוצעים של 15.7 נקודות, 5.3 ריבאונדים ו-1.7 אסיסטים למשחק.
השנים הראשונות
לאחר שלא נבחר על ידי אף קבוצה בדראפט ה-NBA 2013, חתם מקגרודר על חוזה בקבוצת אטומרומו מליגת העל ההונגרית. ב-29 משחקיו בקבוצה קלע 14.4 נקודות בממוצע למשחק.
בין השנים 2014–2016 שיחק בליגת הפיתוח של ה-NBA עבור מיין רד קלאוס וסו פולס סקייפורס, ולאורך התקופה העמיד ממוצעים של 13.4 נקודות ו-4.8 ריבאונדים למשחק. בעונת 2015/2016 זכה עם הסקייפורס באליפות ליגת הפיתוח; בשלושת משחקי הגמר הוביל מקגרודר את קבוצתו עם 19.3 נקודות בממוצע למשחק.
מיאמי היט
לקראת עונת חתם מקגרודר על חוזה במיאמי היט מליגת ה-NBA. במהלך שלוש עונותיו בקבוצה פתח ב-112 מתוך 162 המשחקים בהם שותף, וקלע 6.7 נקודות בממוצע למשחק.
לוס אנג'לס קליפרס
באפריל 2019 חתם על חוזה בלוס אנג'לס קליפרס, ובעונתו היחידה בקבוצה קלע 3.3 נקודות למשחק.
דטרויט פיסטונס
בנובמבר 2020 הועבר לדטרויט פיסטונס במסגרת טרייד בין שלוש קבוצות, בו השתתפה גם ברוקלין נטס.
דנוור נאגטס
ב-10 בינואר 2022 הועבר מקגרודר בטרייד לדנוור נאגטס יחד עם בחירת דראפט בסיבוב השני מברוקלין נטס, בתמורה לבול בול.
טורורו
מחוז טורורו (באנגלית, בסוואהילי: Tororo) הוא אחד ממחוזותיו האדמיניסטרטיביים של האזור המזרחי במדינת אוגנדה. בדומה למחוזות נוספים במדינה, המחוז נקרא על שם העיר הראשית שלו, טורורו.
מיקום
המחוז גובל במחוז מבלה מצפון, במחוז מאנאפווה מצפון מזרח, ברפובליקת קניה ממזרח, במחוז בוסיה מדרום, במחוז בוגירי מדרום מערב ובמחוז בוטאליה מצפון מערב. מטה המחוז יושב בעיר הבירה של המחוז. עיר הבירה והעיר הגדולה של המחוז היא טורורו.
רקע כללי
בשנת 1967 הוקם המחוז תחת השם בוקדי (באנגלית, בסוואהילי: Bukedi). שנה לאחר מכן עבר מטה המחוז ממחוז מבלה הסמוך לשטח עיר הבירה טורורו. בתקופת אידי אמין שונה שם המחוז לשמו הנוכחי.
במשך השנים התפצלו מהמחוז שטחים לצורך הקמת מחוזות חדשים, כחלק מתוכנית ממשלתית להקטין את המחוזות במדינה, ובכך יועברו הכספים גם לעיירות הקטנות, ולא יישארו בידיי הערים הגדולות במחוז, כפי שקרה עד אז. המחוזות שהוקמו הם פליסה (1990), בוסיה (1997), בוטאליה (2006).
כלכלה
רוב כלכלת המחוז נשענת על חקלאות. הגידולים הנפוצים במחוז הם: דוחן, קסאווה, אפונה, שעועית, בטטה, שומשום, חמנית, כותנה, בצל ואורז. רוב התוצרת החקלאית נמכרת בשטחי המחוז ונועדת לשימוש עצמי.
אוכלוסייה
קצב גידול האוכלוסייה הוא 2.5% בשנה. כ-85% מתושבי המחוז גרים באזורים כפריים.
ג'ונתן אוסוריו
ג'ונתן אוסוריו (באנגלית: Jonathan Osorio; נולד ב-12 ביוני 1992 בטורונטו שבקנדה) הוא כדורגלן קנדי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת טורונטו מה-MLS ובנבחרת קנדה.
קריירת מועדונים
אוסוריו החל את הקריירה המקצוענית שלו ב-SC טורונטו. ב-1 בספטמבר 2012 חתם בטורונטו מה-MLS.
קריירה בינלאומית
ב-28 במאי 2013 ערך אוסוריו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קנדה, בהפסד 1-0 לנבחרת קוסטה ריקה במשחק ידידות. ב-22 בינואר 2017 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 4-2 על נבחרת ברמודה במשחק ידידות.
הוא היה חלק מסגל נבחרת קנדה לטורנירי גביע הזהב של CONCACAF בשנים 2013, 2015, 2017, 2019 ו-2021.
נכלל בסגל נבחרת קנדה לטורניר מונדיאל 2022.
סמנתה בארקס
סמנתה ג'יין בארקס (באנגלית: Samantha Jane Barks; נולדה ב-6 בינואר 1990) היא שחקנית קולנוע וזמרת אנגלייה המוכרת בזכות הופעתה בסרט "עלובי החיים".
ביוגרפיה
בארקס נולדה וגדלה בכפר לאקסי שבאי מאן. החלה לשיר בגיל 3 ובגיל 16 כבר הוציאה אלבום משלה אותה היא כתבה בעצמה.
כדי לקדם את הקריירה שלה עזבה בארקס את ביתה בגיל צעיר ועברה להתגורר בלונדון, שם לאחר מספר אודישנים הצליחה להתקבל בשנת 2008 לתוכנית הכישרונות "I'd Do Anything", בארקס הצליחה להגיע עד לשלב הגמר וסיימה במקום השלישי. כישורייה המוזיקליים בתוכנית זימנו לה תפקידים ממפיק העל קמרון מקינטוש במחזות הזמר "קברט" ו"עלובי החיים" בתפקיד אפונין.
מקינטוש שהעריך מאוד את כשרונה של בארקס המליץ לבמאי זוכה האוסקר טום הופר עלייה לאותו התפקיד גם בגרסה הקולנועית המצליחה שיצאה בשנת 2012 "עלובי החיים". לאחר יציאת הסרט זכתה בארקס לביקורות מהללות על הופעתה והייתה ע"פ מבקרי הקולנוע לאחת השחקניות המבטיחות ביותר לשנת 2012.
בשנת 2016 שיחקה בדרמה הרומנטית "קציר מר" (Bitter harvest) בתפקיד: נטלק'ה.
כורדיסטן הסורית
המנהל האוטונומי של צפון ומזרח סוריה, הידוע גם בשמות כורדיסטן הסורית, צפון ומזרח סוריה או רוז'אבה (בכורדית: Rojavayê Kurdistanê, "מערב כורדיסטן") הוא חבל אוטונומי רב-לאומי בצפון ומזרח סוריה, שהכריז אוטונומיה חד-צדדית בשנת 2013 במהלך מלחמת האזרחים בסוריה. בצפון ומזרח סוריה חיים זה לצד זה כורדים, ערבים, אשורים, טורקמנים ובני עמים נוספים.
ראשי הוועד הפועל המרכז את פעולות שלושת הקנטונים של החבל האוטונומי הם הדיה יוסיף (נשיאה שותפה ממוצא כורדי) ומנסור סלום (נשיא שותף ממוצא ערבי סוני). הארגון הפוליטי העיקרי שהוביל את המהלך של הכרזת אוטונומיה וכינון שלטון עצמאי הוא המפלגה הדמוקרטית המאוחדת בסוריה (PYD), שמזוהה עם כורדים סוציאליסטים, בראשותם של סאלח מוסלים מוחמד ויושבת-הראש השותפה אסיה עבדאללה.
הכרה
החבל האוטונומי מוכר בידי כורדיסטן העיראקית ובמידה חלקית בידי משטר אסד, שרואה בו אמצעי חצי-רשמי למאבק נגד המדינה האסלאמית (דאעש) ומקיים עמו הבנות הפסקת אש. גם ארצות הברית וחלק ממדינות אירופה מכירות חלקית בישות זו, מנהלות איתו קשרים ומספקות ציוד ללחימה נגד דאעש. טורקיה מתנגדת נחרצת לקיום האוטונומיה הכורדית בסוריה עקב הקשר הלא רשמי בין המפלגה הדמוקרטית המאוחדת לבין מפלגת הפועלים של כורדיסטן שנלחמה שנים רבות נגד טורקיה.
המינהל העצמי
חבל רוג'בה איננו מדינה, והקו האידאולוגי אותו מובילה מפלגת ה-PYD המושפעת מהגותו של עבדוללה אג'לאן הוא של התנגדות למבנה המדינתי באמצעות המבנה שכונה על ידו 'דמוקרטיה קונפדרטיבית' ועומדת בראש קואליציית מפלגות המכונה 'התנועה לחברה דמוקרטית' (Tevgera Civaka Demokratîk - TEV-DEM) שהיא הכוח המוביל את מנגנוני המינהל העצמי. המבנה הדמוקרטי של המינהל העצמי הוא רב שכבתי, ומטרתו לקדם זרימת רעיונות והחלטות מלמטה למעלה, וחזרה אל השטח, וזאת על פי מעין חוקה שמהווה את המסמך המכונן של התנועה - 'החוזה החברתי של רוג'בה', שנחתם בינואר 2014. היחידה הקטנה ביותר שלה הן למעלה מ-4000 'קומונות' קטנות המייצגות רחוב או כפר קטן, השולחות נציגים ל'בית-עם' (Mala Gel) שכונתי או אזורי. בתי העם שולחים נציגיהם למועצה רחבה יותר ברמה העירונית, אשר בתורן – שולחות נציגים למועצת הקנטון. האוטונומיה כולה כוללת שלושה קנטונים (כובאני, עפרין וג'זירה), בכל אחד מהם מועצה בת 22 'שרים' הבוחרת שני יושבי ראש – גבר ואישה. לשלושת הקנטונים גוף מתאם המכונה Kordînasyon. מועצות הקנטונים גם מבקרות את החלטות והתנהלות המועצות הקטנות יותר הנכללות בתוכן, בהתאם ל'החוזה החברתי'.
רקע
האוכלוסייה הכורדית במזרח התיכון מחולקת בין מספר מדינות שונות, שבכל אחת מהן הם מיעוט. כורדים רבים לחמו למען עצמאות או אוטונומיה, אך לא הייתה כל תמיכה מצד הממשלות האזוריות או מכוחות חיצוניים לשינויים בגבולות האזוריים. האוטונומיה הכורדית בסוריה לצד האוטונומיה הכורדית בצפון עיראק הם ההישגים המשמעותיים ביותר של האומה הכורדית לבדלנות.
אחרי כיבוש סינג'אר, טבח היזידים ושביית למעלה מ-7,000 נשים יזידיות כשפחות מין, עברו כוחות המדינה האסלאמית (דאעש) בספטמבר 2014 למתקפה על העיר כובאני, כבשו אותה ב-2 באוקטובר 2014 ובנוסף כבשו חלק גדול מהכפרים של המחוז המיושבים על ידי כורדים. ההתנגדות החזקה ביותר לכוחות המדינה האיסלאמית הייתה מצד תנועת הפועלות הכורדית (המפלגה הדמוקרטית המאוחדת- PYD) שהצליחו לכבוש חזרה את כובאני בינואר 2015. מאז דעיכת המדינה האיסלאמית, האיום העיקרי על קיומה של רוג'בה הוא הצבא הטורקי, אשר פלש לשטחה מספר פעמים במסגרת הסכסוך הכורדי-טורקי. בשנת 2018 כבשה טורקיה את העיר עפרין שבמערב רוג'בה (מבצע ענף זית).
גאוגרפיה ודמוגרפיה
חבל כורדיסטן הסורית משתרע על פני צפון סוריה והוא כולל פדרציה של שלושה אזורים אוטונומיים - קנטון כובאני וקנטון עפרין (חופפים חלקים ממחוז חלב הסורי לשעבר) וקנטון ג'זירה (החופף את מחוז אל-חסכה לשעבר); כמו כן, המיליציה של הממשל הכורדי האוטונומי למעשה שולטת על חלק צפוני של מחוז א-רקה הסורי החל מיוני 2015. רוב תושביו של חבל כורדיסטן הסורית הם כורדים (לרוב חילונים או מוסלמים מהזרם הסוני), וישנם מיעוטים אתנו-דתיים משמעותיים של אשורים נוצרים, ערבים מוסלמים (לרוב סונים), טורקמנים ויזידים. בהיעדרו של מפקד תושבים רשמי, ומפאת חוסר יציבות אזורית, האומדן הקיים למספר התושבים בחבל הכורדי בסוריה הוא כ-4 מיליון תושבים בשנת 2014. אולם המספר משתנה בקצב מהיר, בעקבות מלחמת האזרחים בסוריה.
התפתחויות אחרונות
טורקיה שאפה לחלץ הסכמה שבשתיקה מהרוסים והאמריקנים למבצע צבאי נוסף, כזה שיבצע נתח נוסף במרחב הגבול של סוריה עם טורקיה. מטרתה היא לא רק להרחיק בהדרגה את הכוחות הכורדיים מהגבול, אלא גם לפורר את הממשל האוטונומי לרסיסים קטנים ולמנוע שרוסים יצליחו לדחוף אותם להסכמות עם הנשיא בשאר אל-אסד.
גרייט וול ווליקס C10
גרייט וול ווליקס C10 (או Great Wall Voleex C10, קרויה גם: Great Wall Tengyi C10, Great Wall Phenom) היא מכונית סופרמיני מתוצרת יצרנית הרכב הסינית גרייט וול מוטורס, אשר יוצרה בין השנים 2010–2014.
דגמי "Great Wall Voleex C10" יוצרו בסין ובבולגריה.
מבצע שומרי יער
מבצע שומרי יער הוא מבצע צבאי בלבנון, שנערך על ידי לוחמי סיירת צנחנים. ב-25 בדצמבר 1989, נר רביעי של חנוכה, פשט כוח של סיירת צנחנים, בפיקודו של רס"ן שלמה בן דוד (בנדה), שהיה מפקד הסיירת, על מפקדת ארגון מחבלים, המסונף למפלגה הקומוניסטית הלבנונית, סמוך לכפר נבי צפא, 15 ק"מ מחוץ לרצועת הביטחון בדרום לבנון. על חפ"ק המבצע פיקד מפקד חטיבת הצנחנים, אל"ם דורון אלמוג.
מהלך המבצע
במסגרת הקו ההתקפי שהוביל אלוף פיקוד הצפון, יוסי פלד, כנגד ארגוני המחבלים בדרום לבנון, הוחלט לפשוט על מפקדת ארגון מחבלים, המסונף למפלגה הקומוניסטית הלבנונית. היעד היה מרוחק במיוחד, סמוך לכפר נבי צפא, 15 ק"מ מחוץ לאזור הביטחון בדרום לבנון. בשל החשש מגילוי הכוח בדרך הוחלט בחטיבת הצנחנים שהכוח ינוע רגלית בנתיב בלתי-צפוי, בשטח הררי וקשה לתנועה, 18 קילומטרים אורכו וטיפוס מגובה של 600 מטר ממעבר זמוריא עד לגובה 1,300 מטר. בשל אורכו של הציר והצורך לסיים את המבצע בלילה אחד, עלה הצורך בניווט מדויק והמרווח לטעויות היה אפסי. הכוח, בפיקוד שלמה בן דוד התאמן מעל חודשיים לפשיטה ואף ביצע מודל מסכם בלילה קר וגשום במיוחד מהבקעה להר טמון - מהתלולים בהרי השומרון.
בליל הביצוע התמקם חפ"ק מפקד החטיבה דורון אלמוג סמוך לחאצביא. כוח הצנחנים גמא את המרחק בהתאם ללוח הזמנים המתוכנן, התגנב ליעד ובהתאם לתכנון המקורי פתח במכת אש מתוזמנת של צלפים וטילי נ"ט. לאחר מכת האש הטמין הכוח מטעני חבלה והרס את בתי המפקדה. לאחר מכן נסוג הכוח עשרה קילומטרים, וחבר לכוח שריון שחילץ אותו לשטח ישראל. במהלך הנסיגה חששו בפיקוד הצפון מכך שהצנחנים יחברו לכוח השריון באור יום, ויהיו חשופים לאש המחבלים, אולם הם הספיקו לחבור לכוח המשוריין בטרם עלה השחר.
פיטר דוהרטי
פיטר צ'ארלס דוהרטי (באנגלית: Peter Charles Doherty; נולד ב-15 באוקטובר 1940) הוא מנתח וטרינרי אוסטרלי וחוקר בתחום הרפואה. זכה בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה במשותף עם רולף מ. צינקרנגל בשנת 1996.
ראשית חיים והשכלה
דוהרטי נולד בבריזבן, קווינסלנד, ושם למד עד סיום התיכון. את התואר הראשון במדעי הווטרינריה הוא קיבל בשנת 1962 ואת התואר השני במדעי הווטרינריה בשנת 1966 מאוניברסיטת קווינסלנד. לאחר שקיבל תואר דוקטור בשנת 1970 מאוניברסיטת אדינבורו, סקוטלנד, חזר לאוסטרליה כדי להמשיך במחקר שזכה בפרס נובל בבית הספר למחקר רפואי ג'ון קרטין במסגרת האוניברסיטה הלאומית של אוסטרליה בקנברה.
מחקר וקריירה
מחקריו של דוהרטי התמקדו במערכת החיסון, ועבודת הנובל שלו תיארה כיצד תאי החיסון של הגוף מגנים מפני וירוסים. הוא ורולף צינקרנגל, מקבלי פרס נובל לפיזיולוגיה או רפואה לשנת 1996, גילו כיצד תאי T מזהים את אנטיגני היעד שלהם.
נגיפים מדביקים תאים ומתרבים בתוכם. "תאי T רוצחים" הורסים את התאים הנגועים כך שהנגיפים לא יוכלו להתרבות.
ספרו "היסטוריה קלה של אוויר חם" פורסם בשנת 2007 על ידי הוצאת אוניברסיטת מלבורן. בשנת 2012 פרסם את הספר Sentinel Chickens. ספרו הרביעי "מלחמות הידע" ראה אור בשנת 2015.
חיים אישיים
שמות הוריו של דוהרטי לינדה ואריק, ויש לו אח צעיר יותר, איאן. דוהרטי כרגע מבלה שלושה חודשים בשנה במחקר בבית החולים למחקר ילדים בסנט ג'וד בממפיס, טנסי, שם הוא חבר סגל במרכז למדעי הבריאות באוניברסיטת טנסי באמצעות המכללה לרפואה. במשך 9 החודשים האחרונים של השנה הוא עובד במחלקה למיקרוביולוגיה ואימונולוגיה באוניברסיטת מלבורן, ויקטוריה.
טורטול לומנזה
טורטול לומנזה למבי (בפלמית: Tortol Lumanza Lembi; נולד ב-13 באפריל 1994 הוא כדורגלן בלגי המשחק בעמדת הקשר בסטאבק.
קריירה
לומנזה נולד באנטוורפן למשפחה בלגית ממוצא קונגולזי, ובשנת 2010 הצטרף למחלקת הנוער של סטנדרד לייז'.
לקראת עונת 2013/2014 הושאל לסנט טרוידן מהליגה הבלגית השנייה, ובתום העונה שב לסטנדרד לייז'.
ב-25 ביולי 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הבלגית, בניצחון 3–0 על שרלרואה.
אוסקר שליטר
אוסקר הרמן ארתור שליטר (בגרמנית: Oskar Hermann Artur Schlitter; 15 ביוני 1904 – 12 בנובמבר 1970) הוא דיפלומט גרמני.
טורטול לומנזה
קריירה
בינואר 2017, לאחר מספר חודשים ללא קבוצה, הצטרף לסטאבק מליגת העל הנורווגית.
אוסקר שליטר
ביוגרפיה
שליטר נולד באסן, הוא למד משפטים, כלכלה וחקלאות באוניברסיטאות בברלין ובמינכן, ב-1928 הוא קיבל דוקטורט.
בית הכנסת כותאיסי
בית הכנסת כותאיסי הוא אחד מבין שלושת בתי כנסת בעיר כותאיסי שבגאורגיה והגדול מביניהם.
טורטול לומנזה
קריירה
בינואר 2018 הצטרף לאוסמנליספור מליגת העל הטורקית, ובתום העונה ירד איתה לליגה השנייה.
בית הכנסת כותאיסי
בניית בית הכנסת הסתיימה בשנת 1885 ברחוב גפונוב 57–59 שבכותאיסי (בהמשך עבר לכתובת 59 בלבד), בית הכנסת הוא הגדול והחדש שבבתי הכנסת של העיר כותאיסי. ישנם עוד שני בתי כנסת בכותאיסי. שניהם ברחוב גפונוב, מספר 10 ומספר 8, בתי הכנסת האלה נוסדו בשנות ה-60 של המאה ה-19.
אוסקר שליטר
ביוגרפיה
ב-1929 החל את עבודתו הדיפלומטית, בין 1932–1936 עבד בקונסוליה הגרמנית בניו יורק.
מרי פופינס חוזרת
מרי פופינס חוזרת (באנגלית: Mary Poppins Returns) הוא סרט מוזיקלי קומי-דרמטי שיצא לאקרנים בשנת 2018, תחת הפקתם והפצתם של אולפני וולט דיסני. הסרט מהווה המשך לסרטו האייקוני של וולט דיסני משנת 1964, "מרי פופינס". הסרט מבוים על ידי רוב מרשל ומככבים בו השחקנים אמילי בלאנט, לין-מנואל מירנדה, בן וישו, אמילי מורטימר, ג'ולי וולטרס, מריל סטריפ, קולין פירת'. השחקן דיק ואן דייק, שכיכב בסרט המקורי, מופיע בהופעת אורח.
הסרט יצא לאקרנים בבכורה עולמית ב-19 בדצמבר 2018 ובישראל יום לאחר מכן, מה שהופך את הסרט לאחד מסרטי ההמשך שנעשו בפערי זמן הגדולים ביותר בין הסרט המקורי לסרט ההמשך.
עלילת הסרט
בשנת 1935 בלונדון, בעיצומו של השפל הגדול, מייקל בנקס המבוגר מתגורר עדיין בבית ילדותו מאז אירועי הסרט הקודם, יחד עם שלושת ילדיו: ג'ון, אנאבל וג'ורג'י. אל הבית מגיעים שני עורכי דין, נציגי בנק "פידליטי נאמנות", המודיעים על העברות הבעלות על הבית לבנק עקב הלוואה שמייקל לקח לפני מותה של אשתו והותיר את המשפחה בחובות כלכליים. מייקל ואחותו ג'יין נזכרים שאביהם המנוח השאיר להם מסמך שבו פירט את מניותיו בבנק ומתחילים לחפש את המסמך המוכיח את בעלותם על המניות. מייקל לוקח חפצים מסוימים מעברו, כולל עפיפון הילדות שלו, ומניח אותם בחוץ ליד פחי האשפה, אך משב רוח מעיף את העפיפון מחוץ לקופסה ואל שמי הפארק, שם ילדי בנקס משחקים באותו הזמן. מרי פופינס מופיעה ויורדת מן העננים עם העפיפון בידה. הילדים, יחד עם מרי פופינס, חוזרים אל ביתם, שם מייקל וג'יין מופתעים לראות שוב את האומנת הישנה שלהם שלא הזדקנה כלל, ובאי רצון, מייקל מסכים לתת למרי פופינס להישאר בביתם ולהשגיח על ילדיו.
בחדרם, ג'ון מציע להציל את ביתם על ידי מכירת קערת חרסינה עתיקה שהייתה שייכת לאמם. עם זאת, ויכוח בין הילדים גורם לסדק בקערה, דבר המוביל את ג'ק, מרי והילדים לצאת למסע בתוך הציור שעל הקערה במטרה לתקן אותה. הקבוצה מגיעה לאולם המוזיקה המלכותי של דולטון, אך המסע מקבל תפנית מסוכנת כשג'ורג'י נחטף באופן בלתי צפוי על ידי זאב ועוזריו הנאמנים, סמור וגירית. ג'ון ואנאבל מצליחים להציל את ג'ורג'י לפני שהקערה נשברת ושולחת אותם יחד עם מרי וג'ק בחזרה אל העולם האמיתי. בחדרם, מרי מנחמת את הילדים ואומרת להם שאמם אולי איננה, אך ממשיכה לחיות בזיכרונותיהם. בבוקר, מרי, ג'ק, והילדים מבקרים את בת דודתה האקסצנטרית של מרי, טופסי, על מנת לבקש ממנה לתקן את הקערה, ולאחר מכן עוברים בבנק על מנת למסור למייקל את התיק שלו ששכח בבית. בבנק, הילדים שומעים את ויליאם וית'ראל וילקינס הבן, הנשיא החדש של הבנק, שזומם להשתלט על בית משפחת בנקס. כאשר הם מנסים להזהיר את אביהם, וילקינס מבטל את דבריהם ומאלץ את מייקל לצדד בו. אחרי שמרי פופינס מחזירה את הילדים הביתה עם ג'ק וחבריו למקצוע, שמלווים את דרכם, הילדים מנסים לעודד את אביהם.
למחרת, המשפחה יוצאת לפארק, שם מייקל קונה בלון ונזכר איך זה להיות ילד. כשהמשפחה המאושרת חוזרת הביתה, משב רוח פותח את הדלת הקדמית, ומרי חשה זאת ומרגישה שהגיע זמנה ללכת. מייקל וג'יין מבינים זאת ומודים לה בשקט על כל מה שעשתה עבורם.
פיתוח
ב-14 בספטמבר 2015, פורסם לראשונה כי אולפני וולט דיסני עובדים על סרט חדש המבוסס על עלילותיה של מרי פופינס, והוא יתקיים כ-20 שנה אחרי אירועי הסרט הראשון, תוך כדי שהוא יכלול תסריט חדש ועצמאי שיתבסס על שבעת הספרים הנותרים בסדרה. רוב מרשל נבחר למלאכת הבימוי, בעוד שג'ון דלוקה ומארק פלאט נבחרו להפיק את הסרט יחד עם מרשל, ודייוויד מגי נשכר כתסריטאי.
באפריל 2016, אולפני וולט דיסני אישרו באופן רשמי כי הסרט נמצא בפיתוח. במאי, האולפנים הכריזו כי כותרת הסרט הרשמית היא "מרי פופינס חוזרת".
ליהוק
ב-18 בפברואר 2016, הוכרז כי אמילי בלאנט נבחרה לגלם את דמותה של מרי פופינס בסרט ההמשך. ב-24 בפברואר 2016, לין-מנואל מירנדה לוהק לדמותו של ג'ק, מנקה ארובות וידידה הקרוב של מרי פופינס, אשר דמותו מבוססת במידת מה על ברט, מנקה הארובות אשר גם הוא היה ידידה של מרי פופינס מהסרט הראשון.
באפריל 2016, אולפני וולט דיסני אישרו כי בלאנט ומירנדה לוהקו לתפקידים הראשיים. ביולי 2016, מריל סטריפ ניהלה משא ומתן על הצטרפות לצוות השחקנים כטופסי פופינס, דודניתה של מרי פופינס, ובחודש שלאחר מכן נחשף כי בן וישו מנהל משא ומתן על גילום דמותו של מייקל בנקס המבוגר. בספטמבר 2016, אושר רשמית כי סטריפ תהיה חלק מצוות השחקנים. בחודש שלאחר מכן, אמילי מורטימר לוהקה לדמותה של ג'יין בנקס המבוגרת, וקולין פירת' הצטרף לסרט כויליאם וית'ראל וילקינס, נשיא בנק הנאמנות של פידליטי. בפברואר 2017, אושר רשמית כי אנג'לה לאנסברי תשחק את דמותה של מוכרת הבלונים.
ג'ולי אנדרוז, שגילמה את מרי פופינס בסרט המקורי, הוזמנה להופיע בסרט בהופעת אורח, אך דחתה את ההצעה משום שרצתה שזה יהיה "המופע של אמילי".
בניגוד לאנדרוז, דיק ואן דייק, אשר גילם את ברט ואת מר דוס האב בסרט המקורי, יופיע בסרט ההמשך בהופעת אורח ויגלם את מר דוס ג'וניור במקום השחקן ארתור מאלט, שנפטר בשנת 2013.
צילומים
הצילומים הראשיים של הסרט החלו ב-10 בפברואר 2017 באולפני שפרטון בסארי שבבריטניה. מירנדה סיפר ל"ניו יורק טיימס" בטלפון מלונדון: "אני באמצע עבודת החלומות שלי לרקוד עם אמילי בלאנט כל היום, ואסיר תודה על שאני כאן". צילומי הסרט הסתיימו ביולי 2017.
שימוש באנימציה
כמו בסרט המקורי, הסרט הנוכחי כולל סצנה המשלב צילומי לייב אקשן לצד אנימציה מסורתית מצוירת ידנית, על ידי האנימטורים ג'ים קאפוביאנקו וקן דאנקן. מעל ל-70 אנימטורים שהתמחו באנימציה דו־ממדית מאולפני ההנפשה של וולט דיסני, אולפני ההנפשה של פיקסאר ועוד אולפני הנפשה נוספים עבדו על הסצנה. הציורים המונפשים נוצרו באמצעות עיפרון ונייר ונסרקו במחשב על מנת להיצבע בדיו דיגיטלי. מעצב הדמויות ג'יימס וודס והאנימטור ג'יימס בקסטר עזרו גם בעיצוב מחודש של הפינגווינים מהסרט הראשון. כל האנימציה המצוירת ידנית נוצרה על ידי אולפן ההנפשה של דאנקן, חברת בת של "אולפן דאנקן", שנמצאת בפסדינה, קליפורניה.
מוזיקה
הפסקול והמוזיקה עבור הסרט הולחנו על ידי המלחין מארק שיימן ומילות השירים נכתבו על ידיו ועל ידי התמלילן סקוט ויטמן. אלבום הפסקול המלא הופץ על ידי "Walt Disney Records" ב-7 בדצמבר 2018.
יציאה לאקרנים
הסרט תוכנן לצאת לאקרנים בהקרנת בכורה ב-25 בדצמבר 2018. לדברי הפקת הסרט, הם בחרו להוציא את הסרט לאקרנים בתאריך זה מאחר שרוח חג המולד מתאימה במיוחד עבור הסרט. מאוחר יותר, יציאת הסרט לאקרנים הוקדמה בשבוע.
קישורים חיצוניים
ביקורות
אוסקר שליטר
ביוגרפיה
עם עליית השלטון הנאצי הוא הצטרף למפלגה הנאצית ב-1934, בין 1936–1939 עבד בשגרירות גרמניה בלונדון והיא מקורב לשגריר יואכים פון ריבנטרופ.
ב-1932 נישא לשחקנית ומלכת יופי דייזי דאורה ונולדו להם שני ילדים.
נפטר מהתקף לב ב-12 בנובמבר 1970.
טורטול לומנזה
קריירה
לאחר עונה עם הקבוצה בליגה השנייה, באוגוסט 2019 חזר לומנזה לסטאבק.
תענית צדיקים
תענית צדיקים הן כינוי לתעניות שנהגו לצום יחידים בעם ישראל בימים מסוימים בעקבות אסונות שאירעו במשך הדורות.
ימי צום אלו נזכרים לראשונה במגילת תענית בתרא, והובאו בספרי הלכה רבים, ביניהם הטור והשולחן ערוך.
במשך הדורות נוספו תעניות נוספות בעקבות גזירות ואסונות שאירעו בעם ישראל.
מקור
כאמור מקורם של ימי צום אלו, הוא במגילת תענית בתרא. רשימה זו נתחברה ככל הנראה במאה החמישית והשישית, והמקור הראשון המוכר לנו שמצטט אותה הוא בעל הלכות גדולות.
הרשימה הועתקה בכתבי יד שונים, וביניהם במרבית כתבי היד של מגילת תענית - בסוף המגילה, ולכן מכונה מגילת תענית בתרא או מגילת תענית פרק אחרון, אולם היא אינה חלק ממגילת תענית, וחלק מהמועדים שבה אף סותרים את מגלת תענית.
גדר הצום
כאמור, תעניות אלו הן אינן תעניות חובה, אך רבים נוהגים להתענות בימים אלה. תעניות אלו נחשבות לתענית יחיד והן מכונות בשם "תעניות צדיקים".
בספר מנורת המאור כתב שמקצת חסידים מתענים בו, ורבי מנחם בן זרח בספרו צידה לדרך כתב שבעלי נפש מתענים בו.
לעומתם, רבי יעקב חזן מלונדון כתב שרשימת התעניות בוטלה לגמרי, ובספר התדיר כתב שלא גוזרים גזירה שהציבור לא מסוגל לעמוד בה ועל כן לא צריך לצום. גם בספר האשכול מתייחס לרשימה זו בביטול, מפני שלא זהות מחברה.
גם רבי יוסף קארו בספרו בית יוסף העיר על ימי צום אלו:אמנם בשולחן ערוך פסק שראוי להתענות בימים אלו, ובעקבותיו כתבו כך פוסקים רבים, אך רבי יחיאל מיכל הלוי אפשטיין כתב שלא גוזרים תעניות לאחר חתימת התלמוד.
לעניין תענית בראש חודש, כאמור בבית יוסף העיר על כך האיך תיקנו להתענות בראשי חודשים, אך בשולחן ערוך כתב על אף שחלקן יוצא בראש חודש יש מי שכתב להתענות בהן. רבי משה איסרליש בהגהתו לשולחן ערוך שעדיף שבתענית שנופלת בראש חודש שלא ישלים את התענית עד הלילה, אלא יאכל מבעוד יום. במשנה ברורה כתב שהטעם לכך הוא על פי ספר תניא שכתב שאין לצום בראש חודש.
הנוסח המקורי
כאמור ימי צום אלו נזכרים במגילת תענית בתרא, בכולם מוזכרת הצרה שארעה באותו התאריך שבעקבותיה תיקנו את הצום, מלבד ביום ט' בטבת:{{טבלה מוסתרת|תוכן=ואלו הימים שמתענין בהם מן התורה וכל המתענה בהם לא יאכל ולא ישתה עד הערב.
אדר
אלו ימי התענית שקבלו עליהם מן התורה|כותרת=הנוסח המופיע במגילת תענית בתרא}}
ימי התעניות עם ביאור
כאמור, בחלק מימי התעניות נזכרת אף הסיבה לצום, ובקצתן שלא נזכרה הסיבה, כתבו האחרונים סיבות שונות לכך:
צום י"ז באלול
אחד מימי הצום שנזכרו במגילה הוא י"ז באלול, שנתקן בעקבות מותם של 'מוציאי דיבת הארץ רעה'. בתשובות הרא"ש מביא ששאלו שאם הכוונה לשנים עשר המרגלים, הדבר אינו מסתדר אם הכתוב בתורה. ואכן, הרא"ש כותב שהדברים תמוהים, ואולי הכוונה למוציאי דיבה אחרים, ולא למרגלים בימי משה.
הבית יוסף כותב ליישב, שאפשר שהמרגלים החלו להיענש מיד, וחליים נמשך עד שמתו בז' אלול.
תמיהה נוספת מעלה הבית יוסף, מדוע יש לצום על מות המרגלים, כיון שהיו אנשים רשעים. וכתב שמסתבר שעשו תשובה על חטאם, ומאחר ולא זכו שתתקבל תשובתם, יש לנו לצום.
לדעת רבי יואל איסרליש, בספרו 'בית חדש', הצום אינו על עצם מות המרגלים, אלא על הצרה שאירעה מחמתם:.
צום תשעה בטבת
כאמור, בכל הימים מפורט האירוע שמחמתו תיקנו את הצום, מלבד ביום ט' בטבת שבו נאמר. השולחן ערוך אף הוא העיר בעקבות כך:. הרב דוד הלוי סגל מחבר פירוש הט"ז מעיר על כך שהדבר תמוה, שהרי בסליחות לעשרה בטבת נזכר שבתשעה בטבת מת עזרא הסופר, ואם כן התענית נתקנה על מיתתו. ואכן כך מובא בסליחה 'אזכרה מצוק' לעשרה בטבת שחוברה על ידי רבי יוסף טוב עלם:
יש שהעירו שבסליחות הנוהגות אצל בני ספרד מופיע שעזרא הסופר מת בעשרה בטבת ולא בתשעה בו, ולכך הושולחן ערוך לא הזכיר טעם זה:
בספר כלבו מובא טעם נוסף לתענית זו, לפיה ביום זה מת נחמיה בן חכליה הנביא.
לדעתו של אברהם אבן-דאוד יום תענית זה נקבע ברוח הקודש, ללא סיבה נראית לעין, אך כעבור החל ביום זה פרעות יהודי גרנדה, ואז נודע למפרע על מה תיקנו תענית ביום זה:
בספרות האחרונים, העלו השערות נוספות לקביעת יום זה בתענית:
קוורציט
קוורציט היא סלע מותמר קשה בעל גרגירים קטנים עד בינוניים, הבנוי מקוורץ טהור (מעל 98%), שהוא תוצר התמרה של אבן חול. הסלע מתאפיין בעמידות גבוה לבליה. מקור השם מגרמנית.
יש המכנים קוורציט שעבר התמרה בשם קוורציט מותמר על מנת להבדילו מקוורציט סדימנטרי (כלומר, קוורציט שהוא סלע משקע) או אורתוקוורציט שהוא אבן חול שלא עברה התמרה אלא מילוט בלבד. חומר המילוט הוא סיליקה ששקעה בין גבישי אבן החול ועקב כך היא קשה כמעט כמו קוורציט מותמר. הגדרה זו שנויה במחלוקת.
תיאור
קוורציט הוא סלע קשה בעל גרגירים קטנים עד בינוניים שמשקלו הסגולי בין 2.6 ל-2.7. מטר מעוקב של קוורציט מרוסק שוקל בין 1,250 ל-1,350 קילוגרם. כאשר אבן חול עוברת התמרה לקוורציט עוברים גבישי קוורץ המקורים גיבוש מחדש יחד עם חומר המילוט המקורי על מנת ליצור פסיפס של גבישי קוורץ משולבים בצורה הדוקה. המרקם המקורי והמבנים של סלע המשקע נמחקים בדרך כלל בתהליך ההמרה, אם כי ניתן לגלות קוורציט עם גלונים או שיכוב צולב. כמויות זעירות של חומרי המילוט המקוריים, תחמוצות ברזל, סיליקה, פחמות וחרסית מתרכזים בתהליך ההמרה וההתגבשות מחדש ויוצרים עורקים ועדשות בתוך הקוורציט. ההתמרה הופכת את פני הסלע המקוריים הגרגיריים, דמוי נייר זכוכית למשטח בעל ברק זגוגי.
מלבד צבע קיים הבדל נוסף בין הסוגים השונים של קוורציט והוא מידת הפצילות. גושי קוורציט כפי שנחצבים בסמוך לוואסה (Vasa) בשוודיה או הקוורציט הכחול (Azul Macaubas) מברזיל, לא ניחנים בפצילות. סלעי קוורציט שניתן לפצל נוצרים בהתמרה אזורית בניצב לכיוון הגבישים תוך יצירת מינרלים מקבוצת הנציצים, שיוצרים שכבות דקיקות המתפקדות כמישורי פצילות.
איטקולומיט (על שם הר איטקולומי במדינת מינאס ז'ראיס בברזיל שבו נתגלה לראשונה) הוא צורה נדירה מאוד של קוורציט שבשל תכולה גדולה של מינרלים פילוסיליקטיים מפגין גמישות כשהוא נחתך לרצועות קטנות.
קוורציט סדימנטרי (כלומר, קוורציט שהוא סלע משקע) או אורתוקוורציט הוא אבן חול הבנויה מגרגירי קוורץ טהורים מעוגלים שעברו מילוט בסיליקה. אורתוקוורציט בנוי בדרך כלל מ-99% SiO2 וכמויות זעירות בלבד של תחמוצות ברזל ומינרלים עמידים אחרים דוגמת זירקון, רוטיל ומגנטיט. אף שרק מעט מאובנים נוכחים בסלע בדרך כלל, נשמר בסוג סלע זה המבנה הסדימנטרי המקורי.
ההבדל הבולט בין קוורציט מותמר לקוורציט סדימנטרי הוא בתהליך המתרחש בסלע כאשר שוברים אותו. הקשרים בין הגרגירים בקוורציט מותמר כה הדוקים שבעת שבירת הסלע נשברים הגבישים בניגוד לקוורציט סדימנטרי שבו השבר גורם לנתק בין הגרגירים.
היווצרות
קוורציט נוצר בהתמרה בחום ובלחץ שמקורם בדרך כלל בדחיסה מתנועת הלוחות הטקטוניים בעת יצירת הרים. קוורציט נוצר בעיקר מהתמרה של אבן חול, אבל גם של צור, חלמיש ורדיולריט. בהשפעת הצירוף של חום ולחץ עוברים הגרגירים של הקוורץ עיוות, והסורג הגבישי שלהם מתגבש מחדש. בתהליך ההתגבשות מחדש הם גדלים מעבר לממדים המקוריים של הגרגירים ויוצרים מבנה רשת צפוף. הנקבוביות שהיו באבן המקורית ומבנה סלע המשקע כמעט שנעלמים לחלוטין כתלות בדרגת ההתמרה. מאובנים שהיו בסלע המקורי ייעלמו בהתמרה. חומר אורגני שהיה בסלע המקורי יותמר לגרפיט.
תפוצה
קוורציט הוא סלע נפוץ ברחבי העולם. באירופה יש מרבצים של קוורציט בהרי האלפים, בספרד (בסמוך לקורדובה וסגוביה), בבולגריה (הרי הבלקן), בשוודיה (ואסה - Vasa), ונורווגיה (אלטה – Alta). בבריטניה מצוי רכס טרשי של קוורציט המכונה סטיפרסטונס (Stiperstones) המתוארך לתחילת האורדוביק, לפני כ-500 מיליון שנים, כ-6 קילומטרים צפונית מערבית מרכס לונג מינד (Long Mynd) בדרום שרופשייר. בגרמניה ניתן למצוא גושי סלע מקוורציט שנסחפו על ידי קרחונים.
קוורציט מצוי לעיתים קרובות בקראטונים קדומים, למשל בתוך ג'בל אל-עווינת (جبل العوينات) בגבול שבין מצרים לוב וסודאן שהוא חלק מקראטון מזרח סהרה, בקראטון סאו פרנסיסיקו (São Francisco) בברזיל או בחבורת העל של קניאפיסקאו (Kaniapiskau) באגן לברדור בקצה הצפון מזרחי של קראטון סופריור באמריקה הצפונית.
בארצות הברית ניתן למצוא קוורציט בכמה מקומות: בפנסילבניה, במזרח דקוטה הדרומית, במרכז טקסס, בדרום מערב מינסוטה, בפארק המדינתי "אגם השטן" (Devil's Lake State Park) בוויסקונסין, ברכס ווסאץ' (Wasatch Range) בסמוך לסולט לייק סיטי ביוטה וכרכסים עמידים בהרי האפלצ'ים. שמה של העיירה קוורצסייט (Quartzsite) במערב אריזונה נלקח ממרבצי הקוורציט בהרים הסמוכים באריזונה ובדרום מזרח קליפורניה.
מקומות נוספים בעולם כוללים את הרי לה קלוש (La Cloche Mountains) באונטריו שבקנדה העשויים בעיקר מקוורציט לבן ואת הר בינגה (Monte Binga), ההר הגבוה ביותר במוזמביק (2,436 מטרים), שהוא ורמות צ'ימאנימאני (Chimanimani) המקיפות אותו עשויים קוורציט אפור בהיר, קשה במיוחד, המתוארך לפרקמבריון.
גם קוורציט סדימנטרי נפוץ למדי. ניתן למצוא קוורציט מסוג זה במסיב רייניש (בגרמנית Rheinisches Schiefergebirge) מסיב המשתרע במערב גרמניה, בלגיה וצפון מזרח צרפת משני צדי עמק הריין המרכזי, בהרי אייפל ובהרי הטאונוס בגרמניה, ובברטאן (קוורציט ארמוריקה) ובמונטיין נואר (Montagne Noire – ""ההר השחור") במסיב סנטרל שבצרפת.
דוגמה בולטת לסלע מסוג זה המשמש לקישוט הוא האבן אותה חוצבים בחוף המערבי של ימת אונגה ששימשה ליצירת הסרקופג של נפוליאון בונפרטה בארמון האינווליד בפריז, והפורטיקו העליון של המאוזוליאום של לנין במוסקבה.
בישראל ניתן למצוא במנסרה במכתש רמון קוורציט שנוצר בהתמרת מגע בשולי דייקים שחדרו לתוך אבן חול קוורצית ו"אפו אותה". החומר המגמטי של הדייקים עבר התמרה לקאולין רך, שעבר סחיפה, תופעה שהבליטה את הקוורציט העמיד לבליה שבשולי הדייק.
בפרהיסטוריה ובהיסטוריה
בשל קשיותו שימש הקוורציט עוד בתקופת האבן תחליף סביר לצור. כלי אבן רבים מתקופה זו עשויים מקוורציט, הן קוורציט מותמר והן קוורציט סדימנטרי. "אבני ליבה" (Lübbensteine), שני קברי מעבר מגליתיים המתוארכים לתקופה הנאוליתית, סביב שנת 3,500 לפנה"ס, השוכנים סמוך להלמשטדט בסקסוניה התחתונה בנויים מקוורציט ומליגניט.
במצרים העתיקה היה שימוש נרחב בקוורציט, הן קוורציט "אמיתי" (כלומר מותמר), והן קוורציט סדימנטרי, באדריכלות ובאומנות. דוגמאות לכך הן הסרקופגים של חתשפסות או תות ענח' אמון החצובים מגושי קוורציט גדולים או פסלי הענק של ממנון במקדש אמנחותפ השלישי בלוקסור. אתרי החציבה ההיסטוריים של המצרים הקדמונים שפעלו עד תקופת האימפריה הרומית שוכנים בשני מקומות בג'בל אל אחמר (בגדה המזרחית של הנילוס), צפונית מזרחית לקהיר ובג'בל טינגר (בגדה המערבית של הנילוס) באסואן. בשני המקומות אותרו כמה פירי חציבה. במקומות אלו כרו גם דיאבז, סוג של סלע יסוד קשה.
כיום
לקוורציט מספר שימושים עיקריים:
NGC 2363-V1
NGC 2363-V1 הוא כוכב משתנה כחול ובהיר הממוקם ב-NGC 2363 בחלקה הדרום-מערבי של הגלקסיה NGC 2366 בקבוצת הכוכבים ג'ירף. הכוכב התגלה בשנת 1996 בעזרת תמונות מטלסקופ החלל האבל, והוא אחד מהכוכבים הבהירים ביותר הידועים לאנושות. הכוכב נמצא במרחק של 10,800,000 שנות אור מכדור הארץ (3,300,000 פארסק) ועם בהירות מוחלטת של 10.25-. עוצמת הארתו של הכוכב גדולה פי 6,300,000 מזו של השמש וגילו נע בין 4 ל-5 מיליון שנים. מסתו של הכוכב היא 20 מסות שמש ורדיוסו גדול פי 200 מרדיוס השמש. עם זאת בשל מרחקו הגדול, בהירותו הנראית של הכוכב היא מדרגה 17.88 וניתן לראותו רק באמצעות טלסקופים גדולים מאוד.