cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מד מן
עונה 5
העונה נפתחת ביוני 1966 כשדון חוגג את יום הולדתו הארבעים ומייגן עורכת לו מסיבת הפתעה. מייגן מקבלת קידום ופגי מקבלת את המשימה להדריך אותה. במקביל מרגישה מייגן שדון מתרחק ממנה. ג'ואן חוששת למקום עבודתה בזמן שהיא בחופשת לידה. בטי מעלה במשקל ומגלה כי יש לה גידול בבלוטת התריס. רוג'ר לוחץ על פגי להעסיק רעיונאי צעיר בשם מייקל גינזבורג. לעבודה במשרד מתקבלת מזכירה כהת עור שמתקשה להשתלב אך מתיידדת עם פגי. גרג חוזר מהצבא וג'ואן מגלה שהוא התנדב לחזור שוב. דון ומייגן יוצאים לחופשה במהלכה הוא נוטש אותה בדיינר באמצע הדרך אך השניים מתפייסים בסופו של דבר. מייקל מספר לפגי שהוא נולד במחנה ריכוז. פגי מחליטה לעזוב את החברה כדי להתקדם באמת בתחום הפרסום. פגי ואייב עוברים לגור יחד ואמא שלה לא מרוצה מהעניין. רוג'ר נאבק לשמור על מקומו בחברה ומשלם לגינזבורג כדי שיביא לו לקוחות. הוא ואשתו, ג'יין, מתנסים ב-LSD והיא חושפת בפניו שהיא רוצה להיפרד והשניים מתגרשים. פיט שעבר לגור יחד עם אשתו בפרברים מתגעגע לעיר הגדולה והתנהגותו הופכת יותר ויותר נלוזה לאחר שהוא וליין מכים אחד את השני ולאחר שהוא שוכב עם אישה נשואה. מייגן מצילה ברגע האחרון את התקציב של חברת "היינץ" וג'ואן מגלה שגרג רוצה להתגרש ומתקשה להתמודד עם המצב כאשר החברה מנסה להשיג את התקציב של חברת "יגואר" והתנאי לעסקה הוא שג'ואן תקיים יחסי מין עם מנהל החברה.
עונה 6
פרקים 66–78 (13 פרקים). החלה ב-7 באפריל 2013 והסתיימה ב-23 ביוני 2013.
העונה נפתחת עם חזרתם של דון ומייגן מחופשה בהוואי. אמו של רוג'ר מתה. דון שוכב עם סילביה ומייגן מספרת לו שעברה הפלה טבעית. פיט ממשיך לשכב עם נשים אחרות, וטרודי מתעמתת איתו על כך ומגרשת אותו מהבית. ג'ואן מתקשה להשלים עם הדרך בה השיגה את השותפות בחברה. פגי מתמודדת עם קשיים במשרד החדש ונעשית קשוחה יותר ויותר. דון חווה קשיים עם התקציב של "יגואר" ומפטר אותם. הדבר גורם לשרשרת אסונות עם התפרצותו של פיט אשר מספר לדון שהחברה הייתה בדרך להנפקה אך זה נהרס עם אובדן התקציב וג'ואן נשברת לאחר מה שעברה כדי להשיג את התקציב. רוג'ר פותר את המצב כאשר הוא מספר שהצליח להשיג יתרון על מנת להשיג את התקציב של "שברולט". פיט תופס את חמו בבורדל וכתוצאה מכך נגרם נזק לתקציב של "ויק כימיקלים", כאשר הוא מספר לטרודי על אביה היא מגרשת את פיט מהבית סופית.
דון וטד צ'ו חושבים על רעיון למזג את שתי החברות (CGC וסטרלינג קופר דרייפר פרייס) ולעבוד יחד על מנת ששתיהן לא ייסגרו. פגי שקנתה דירה יחד עם בן זוגה מחליטה להסכים להחלטה ולהצטרף לחברה החדשה בתור מנהלת הקופירייטינג.
עונה 7
פרקים 79–92 (14 פרקים). העונה האחרונה של הסדרה חולקה לשני חלקים בני 7 פרקים כל אחד.
חלק 1
החל את שידוריו ב-13 באפריל 2014 והסתיים ב-25 במאי 2014. העונה מתחילה בינואר 1969, מספר שבועות לאחר חג ההודיה של שנת 1968, שם הסתיימה העונה השישית, כאשר הדמויות התמודדו עם חלוקת המשרד בין ניו יורק ללוס אנג'לס. העונה מסתיימת ביולי 1969.
דון נפרד ממייגן ונותן לה צ'ק על סך מיליון דולר, רוג'ר מוכר את החברה למקאן אריקסון ומנהל רומן עם אימה של מייגן,
חלק 2
החל את שידוריו ב-5 באפריל 2015 והסתיים ב-17 במאי 2015.
ג'ואן נקלעת לקשיים עם ההנהלה החדשה ועוזבת עם פיצוי נמוך, היא מכירה איש עסקים עשיר שמבקש ממנה לעזוב את ניו-יורק ולהתלוות אליו אך בוחרת לפתוח חברת הפקה עצמאית. מנהל מקאן אריקסון מתלונן על כך שדון "נעלם" בסוף העונה דון נמצא במרכז היפי של תמיכה וגמילה ועובר סוג של מהפך רוחני, הוא בוכה לצד גבר אחר במה שידוע כ"נאום המקרר" בסצנת הסיום הוא עושה מדיטציה ובעיני רוחו עולה פרסומת לקוקה קולה המשלבת אלמנטים של ניו-אייג', שהם הלקוחות של מקאן אריקסון, הפרסומות היא פרסומת אמיתית לקוקה קולה ששודרה ב-1971.
SRS
SRS (ראשי תיבות של: Software Requirements Specification, תרגום: מפרט דרישות תוכנה) הוא תיאור של מערכת תוכנה העתידה להיות מפותחת. SRS מודל במקור על בסיס מפרט דרישות עסקי (CONOPS, כונה גם StRS). מסמך SRS מפרט דרישות פונקציונליות ודרישות לא-פונקציונליות, ועשוי לכלול סט של תרחישי שימוש המתארים אינטראקציות עם משתמשים שהתכנה חייבת לספק למשתמש עבור אינטראקציה שלמה.
מפרט דרישות תוכנה, קובע את הסכם הבסיס בין לקוחות, לקבלנים או ספקים על כיצד מוצר התכנה צריך לתפקד.
SRS הוא מפרט יסודית וקפדני, המבצע הערכה מקיפה של הדרישות לפני שלבים מתקדמים יותר של תיכון מפורט, במטרה להפחית שינויים מאוחרים יותר בעיצוב ככל שניתן. אחת המטרות המרכזיות של SRS היא לספק בסיס מציאותי להערכת עלויות המוצר, הסיכונים, ולוחות הזמנים הצפויים. עם שימוש נכון, מפרט דרישות תוכנה יכול למנוע כישלון פרויקט תוכנה.
מפרט דרישות תוכנה מגדיר דרישות הכרחיות ומספיקות לפיתוח הפרויקט. כדי להתבסס על הדרישות, המפתח צריכה להיות הבנה ברורה ויסודית של המוצר המיועד לפיתוח. זו מושגת באמצעות תקשורת מתמשכת ומפורט עם צוות הפרויקט והלקוח לאורך כל תהליך פיתוח תוכנה.
מסמך SRS עשוי להיות אחד מהתוצרים הנדרשים בחוזה התקשרות, או שיכיל צורות אחרות של תוכן מחויב חוזית.
בדרך כלל SRS נכתב על ידי כתב טכני, ארכיטקט מערכות, או מהנדס תוכנה.
מבנה
דוגמה למבנה של SRS הוא כדלקמן (ראשי פרקים באנגלית):
יצחק בן יהודה הלוי
רבי יצחק בן יהודה הלוי היה פרשן מקרא ובעל תוספות צרפתי. חי ב, כנראה, במחצית השנייה של המאה השלוש-עשרה.
היה תלמידו של רבי חיים מפלייזא, אשר יש שמזהים אותו עם רבי חיים פלטיאל.
חיבוריו
חיבורו "פענח רזא" על חמישה חומשי תורה מכיל פרשנות על דרך פשט כמו גם על דרך נוטריקון וגימטריאות. בספרו הוא מצטט מתורתם של רבו רבי חיים מפלייזא, רבי יוסף קרא, רבי יוסף בכור שור, רבי אלעזר מגרמייזא, רבי יהודה החסיד, ועוד בעלי תוספות רבים. ה"פענח רזא" נדפס לראשונה בפראג בשנת 1607, מתוך כתב יד. כתבי יד נוספים נמצאים בספרייה הבודליינית ובספריות אחרות באירופה.
רבי יצחק כתב גם כן תוספות על התלמוד, והוא נקרא "בעל תוספות משאנץ".
פיתון סטימסון
פיתון סטימסון (שם מדעי: Antaresia stimsoni) הוא מין של נחש ממשפחת הפיתוניים החי באוסטרליה.
הפיתון הוא נחש לא ארסי המגיע עד לאורך 100 ס"מ והוא בעל רצועות חומות על רקע בהיר באופן העוזר לו להסתוות על הקרקע. הראש רחב, העיניים ירוקות ועל השפתיים חיישנים הקולטים חום גוף.
הנחש מצוי בטבע מחופי מערב אוסטרליה ועד לאזורים המרכזים בכל מדינות אוסטרליה (למעט ויקטוריה). הוא אינו מצוי במזרח, צפון או דרום אוסטרליה אך מצוי באי דירק הארטוג. הוא מצוי בבתי גידול יבשים וסלעיים, כולל במדבר וברמות ההרריות של מרכז היבשת, וכן ביערות אקליפטוס, נקיקים וערבות שיחים. הוא מצוי גם בתלים של טרמיטים.
הנחש אורב לטרפו בשעות הלילה ומחכה לטרף קטן של יונקים, צפרדעים וזוחלים אחרים.
נחש זה הוא חיית מחמד פופולרית הדורשת גידול מועט. הוא איננו מסוכן לאדם.
מחט החלל
מחט החלל (באנגלית: Space Needle) הוא מגדל תצפית בעיר סיאטל, במדינת וושינגטון שבארצות הברית.
המבנה תוכנן ליריד העולמי של שנת 1962 על ידי ג'ון גראם. המבנה הושפע ממגדל שטוטגרט, בעיר שטוטגרט שבגרמניה. בנייתו החלה ב-17 באפריל 1961 והסתיימה ב-8 בדצמבר 1961. הוא נפתח לציבור ב-21 באפריל 1962.
המגדל
המגדל שוקל 8663.6 טונות, הוא מתנשא לגובה של 184.41 מטר ויכול לעמוד ברוח של 200 מיל בשעה (320 קמ"ש). במגדל יש בסה"כ 6 קומות ו-3 מעליות. כאשר נפתח לציבור הוא היה המבנה הגבוה ביותר מערבית לנהר מיסיסיפי. המבקרים יכולים להגיע לראש מחט החלל על ידי מעליות במהירות גבוהה של 4.5 מטר לשנייה. דרושות 41 שניות בלבד להגיע למרפסת התצפית. מלבד המעליות, נוספו בשנת 2000 848 מדרגות מהמרתף לראש המגדל.
בגובה 150 מטר נבנתה מסעדה ששמה "SkyCity". המסעדה מסתובבת 360 מעלות ומשלימה סיבוב ב-47 דקות. ממרפסת התצפית או מהמסעדה אפשר להשקיף על הנוף הפנורמי של סיאטל ועל הנופים הטבעיים שמסביב, בהם קו הרקיע של העיר התחתית, מפרץ אליוט, רכס הרי אולימפיק ורכס קסקייד, הר בייקר, והר ריינייר.
במאי 2018 החל שיפוץ של מחט החלל, שעל פי הערכות יעלה 100 מיליון דולר. בשיפוץ יוחלף מתחם התיל של מרפסת התצפית בפאנלים מזכוכית. מלבד מרפסת התצפית, הקומות במסעדה המסתובבת יוחלפו ברצפות זכוכית נצפות, ויותקן מנוע סיבוב חדש.
החלטה 236 של מועצת הביטחון של האו"ם
ההחלטה התקבלה לאחר קבלת דיווחים בעל פה מהמזכיר הכללי של האו"ם או תאנט. מועצת הביטחון של האו"ם גינתה את ההפרות של הפסקת האש וחזרה על קריאתה מהחלטה מספר 234.
בישיבת המועצה התבקש המזכיר הכללי או תאנט להמשיך את המעקב ולדווח למועצה בהקדם האפשרי על כל שינוי. בסיומה של הישיבה אשרר המזכ"ל את הפסקת האש. בהחלטתה קראה המועצה לממשלות המעורבות להסיג אחורה כל כוח צבאי שהתקדם ממקומו לאחר ה-10 ביוני, שעה 16:30 שעון ישראל. כמו כן קרא המזכ"ל לשיתוף פעולה מלא של המדינות עם המפקד של ארגון הפיקוח על הפסקת האש של האו"ם, ועם המשקיפים מטעמו.
דיארמט
דיארמט (בהונגרית: Gyarmat) הוא כפר קטן במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה. כמו כפרים רבים באירופה גם בדיארמט מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 1,391 תושבים, ובשנת 2019 רק 1,301 תושבים.
יהודי דיארמט
בדיארמט חיו יהודים בתקופות זמן שונות ובמקום קיים בית קברות יהודי.
שק שינה
שק שינה (ר"ת: שׂק"שׁ) הוא שק המיועד לשינה, על פי רוב בתנאים שבהם מיטה או מצעים אינם בנמצא, לדוגמה בטיולים, מחנאות, או תנאי שטח. מטרתו העיקרית של שק השינה היא לשפר את יכולת השינה בתנאים שאינם רגילים, על ידי הענקת בידוד תרמי והגנה מפני רוח ולפעמים משקעים. שקי שינה המיועדים לשימוש בטיולים רגליים צריכים להיות גם קלי משקל וניתנים לדחיסה לנפח קטן המאפשר נשיאתם.
שקי שינה עשויים מחומר מבודד הממלא מעטפת. המילוי יכול להיות טבעי (פוך) או מחומר סינתטי. מעטפת השק"ש יכולה להיות ממגוון רחב של חומרים, בדרך כלל בדים טבעיים או מלאכותיים. במקרים רבים המעטפת עשויה משני חומרים שונים - חלקה הפנימי מבד רך ונעים למגע, וחלקה החיצוני מחומר גמיש אך בעל עמידות גבוהה לשחיקה. חומר המילוי מותקן בתוך המעטפת בטכניקות שונות שנועדו למנוע תזוזתו וכתוצאה מכך שטחים נטולי בידוד.
יש שבנוסף לשק השינה משתמשים במזרן דק הנפרש מתחת לשק לשם השלמת הבידוד מהקרקע. להשלמת ההגנה העליונה, ניתן להשתמש ביריעה עמידת-מים שמכסה את שק-השינה ומהווה תחליף לאוהל.
האבטיפוס הראשון של שק השינה המודרני הופיע בסוף המאה ה-19 כפטנט של היזם הוולשי סר פרייס פרייס-ג'ונס. אב-טיפוס זה נקרא "Euklisia Rug" ("שטיח אוקליזיה").
דימיטרי פאייה
דימיטרי פאייה (בצרפתית: Dimitri Payet; נולד ב-29 במרץ 1987) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בואשקו דה גאמה בעמדת הקשר ההתקפי.
ראשית הקריירה
פאייה נולד בסן-פייר הנמצאת באי ראוניון שבאוקיינוס ההודי, הנמצא תחת שלטון צרפת. פאייה התחיל את הקריירה שלו בסן-פיליפ המקומית. כילד צפו לו מאמניו עתיד מזהיר ובגיל 9 עבר לשחק בסן-פיירויס שנחשב למועדון המוביל באי. אחרי שנה אחת בלבד פאייה עבר לצרפת והצטרף לקבוצת הילדים של לה הבר. במהלך תקופתו בצרפת, טענו מאמניו של פאייה כי הוא לא משקיע ולכן בשנת הוא חזר לראוניון ושיחק עבור א.ס. אקסלסיור.
נאנט
בינואר חזר לצרפת כאשר חתם בנאנט לשנתיים והצטרף לקבוצת המילואים של המועדון. אחרי שהרשים בקבוצת המילואים, בדצמבר הצטרף לקבוצה הראשונה. ב-19 בדצמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק ליגה נגד בורדו שנגמר בתיקו 0-0. פאייה הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–4 נגד מץ. אך ב-4 בפברואר ערך את הופעתו האחרונה לעונה זו והוא חזר לקבוצת המילואים להמשך העונה. למרות זאת, בקיץ פאייה חתם על חוזה חדש ל-3 שנים במועדון וביסס את מקומו בקבוצה הראשונה. בסיום העונה ירדה נאנט לליגה השנייה לראשונה מאז 1963.
סנט אטיין
בקיץ חתם בסנט אטיין ל-4 שנים והוא העדיף אותה על פני סושו. נאנט קיבלה עבורו 4 מיליון אירו. ב-4 באוגוסט 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון בתיקו 1-1 נגד מונקו. בעונתו הראשונה בסנט אטיין, פאייה התקשה לשחזר את יכולתו הטובה ולא הבקיע או בישל אף שער. לפני תחילת עונת ענד את סרט הקפטן במשחק ידידות שנערך נגד נבחרת ראוניון, בה נולד. ב-29 בספטמבר 2008 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון בתיקו 1-1 נגד בורדו. ב-18 בספטמבר 2008 הבקיע במסגרת מוקדמות גביע אופ"א במשחק בו ניצחה סנט אטיין את הפועל תל אביב, שהיה גם משחק הבכורה שלו במסגרת אירופית. פאייה כבש גם בניצחון 1–3 נגד פ.צ. קופנהגן ובניצחון 2–5 נגד אולימפיאקוס במסגרת שלב ההצלבה. בדצמבר הבקיע את שער הניצחון נגד לה הבר, שוויתרה עליו בצעירותו. ב-22 ביולי 2009 האריך את חוזהו עד.
ב-24 בינואר 2010 הוא כבש צמד שערים בניצחון 1–4 על לוריאן, שהיו גם השערים היחידים שלו בליגה באותה עונה. שבועיים לאחר מכן הוא הבקיע את שער הניצחון נגד ואן במסגרת הקופה דה פרנס. ב-18 במאי 2010 פאייה היה מעורב בעימות פיזי עם חבריו לקבוצה יוהאן בנאלואנה ובלז מטווידי בסיום המחצית הראשונה בהפסד 0–1 נגד טולוז אחרי שטענו בפניו כי הוא לא התאמץ במהלך המחצית הראשונה. פאייה התנצל על המקרה זמן קצר לאחר התקרית. את עונת התחיל פאייה עם 7 שערים בחודשיים הראשונים של תחילת הליגה. ב-29 באוגוסט 2010 הבקיע את השלושער הראשון שלו בקריירה בניצחון 1–3 נגד לאנס. פאייה הבקיע בבעיטה חופשית את השער היחיד בניצחון 0–1 נגד אולימפיק ליון שביסס את קבוצתו במקום הראשון בליגה. פאייה אף נבחר לכדורגלן חודש ספטמבר של הליגה. בינואר הגישה פריס סן-ז'רמן הצעה על השחקן, אך סנט אטיין דחה את ההצעה. עקב כך פאייה החליט שלא להופיע לאימוני הקבוצה, אך ראשי המועדון שלחו אותו להתאמן עם קבוצתו המילואים. ב-12 בפברואר חזר לשחק בקבוצה הראשונה במשחק הליגה נגד ליון. פאייה סיים את העונה כמלך שערי הקבוצה בליגה עם 13 שערים.
ליל
ב-28 ביוני 2011 פאייה חתם על חוזה ל-4 שנים תמורת 9 מיליון אירו. ב-27 ביולי 2011 פאייה ערך את הופעת הבכורה שלו בליל בהפסד 4–5 לאולימפיק מרסיי במסגרת הסופר קאפ. ב-6 באוגוסט פאייה ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה במשחק הליגה נגד נאנסי. ב-15 באוקטובר פאייה הבקיע את שערו הראשון עבור המועדון בניצחון 1–3 על אוסר. כעבור שלושה ימים, פאייה ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק במסגרת ליגת האלופות בו הפסידה ליל 0–1 לאינטר מילאנו. פאייה סיים את עונתו הראשונה בליל עם שישה שערים, שישה בישולים ואף פתח ב-23 משחקים מתוך 38 בליגה.
בקיץ נמכר אדן הזאר לצ'לסי ופאייה הצליח לבסס את מעמדו כשחקן הרכב ראשון בקבוצה. פאייה סיים את הסיבוב הראשון של הליגה כמלך הבישולים של הליגה עם 7 בישולים ב-19 משחקים. פאייה סיים את העונה עם 12 שערים וכמלך הבישולים של הליגה עם 12 בישולים ביחד עם מתייה ולבואנה כאשר הוא שיחק בכל משחקי הליגה של ליל. ב-18 במאי 2013 פאייה נכלל בנבחרת העונה של הליגה.
מרסיי
ב-27 ביוני 2013 פאייה חתם באולימפיק מרסיי תמורת 11 מיליון אירו. ב-11 באוגוסט 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי מרסיי נגד גנגאן בה גם הבקיע בדקה ה-4 וה-18 של המשחק שנגמר בניצחון 1–3 לטובת מרסיי. בסיום העונה האריך את חוזהו לשנתיים נוספות במועדון. בעונת פאייה רשם 16 בישולים במסגרת הליגה כאשר רק ליונל מסי מברצלונה בישל יותר ממנו מכל שחקן המשחק באחת מחמש הליגות הטובות של אירופה (ספרדית, איטלקית, אנגלית וגרמנית). בסיום העונה נכלל פעם נוספת בנבחרי הליגה לעונה.
וסטהאם יונייטד
ב-26 ביוני 2015 פאייה חתם בוסטהאם יונייטד מהפרמייר ליג ל-5 שנים עם אופציה לשנה נוספת תמורת 10.7 מיליון פאונד. ב-9 באוגוסט פאייה ערך את הופעת הבכורה שלו בווסטהאם נגד ארסנל שנערך באצטדיון האמירויות. פאייה בישל את אחד השערים לאחר הגבהה לראשו של צ'ייקו קויאטה. שישה ימים לאחר מכן הוא הבקיע את שערו הראשון עבור הקבוצה בהפסד 1–2 ללסטר סיטי. ב-14 בספטמבר 2015 פאייה הבקיע צמד בניצחון 0–2 נגד ניוקאסל יונייטד. ב-7 בנובמבר נפצע פאייה בקרסול במהלך משחק הליגה נגד אברטון, יומיים לאחר מכן התברר כי הוא ייעדר 3 חודשים. בפברואר פאייה חתם על חוזה חדש ל-5 וחצי שנים ואף ירוויח 125 אלף פאונד בשבוע. ב-13 במרץ פאייה הבקיע בבעיטה חופשית במהלך רבע גמר גביע ה-FA נגד מנצ'סטר יונייטד וקיבל לא מעט מחמאות. פאייה זכה בתואר כדורגלן השנה של וסטהאם, ואף היה מועמד לפרס כדורגלן השנה בליגה האנגלית, אך לא זכה בתואר. תקופתו בווסטהאם הסתיימה בסכסוך עם המועדון, כשפאייה ביקש להשתחרר ואילו הנהלת המועדון לא הייתה מעוניינת בשיחרורו. כמחאה, פאייה לא התאמן עם הקבוצה עד אשר החליטו לאפשר לו לעזוב את הקבוצה.
מרסיי
ב-29 בינואר 2017 פאייה חזר לאולימפיק מרסיי וחתם לארבע וחצי שנים עבור 25 מיליון פאונד.
ואשקו דה גמה
ב-13 באוגוסט 2023 הודיעה ואשקו דה גמה הברזילאית על הצטרפותו של פאייה לקבוצה.
נבחרת צרפת
פאייה אמנם נולד בראוניון, אך בחר לייצג את צרפת. פאייה שיחק בצעירותו בנבחרת הצעירה של צרפת בה הבקיע 4 שערים ב-11 משחקים, אך לא השתתף עימה בטורניר בינלאומי כלשהו.
ב-9 באוקטובר 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת צרפת בניצחון 0–2 נגד, כאשר עלה מהספסל בדקה ה-86 במקומו של קארים בנזמה ובישל את השער השני ליואן גורקוף. ב-7 ביוני 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת במשחק ידידות נגד בו הפסידה צרפת 3–4. במרץ זומן לסגל הנבחרת אחרי 9 חודשים מחוץ לסגל. במהלך משחק החזרה של לנבחרת, פאייה היה מהמצטיינים במשחק בו ניצחה צרפת את 2-3 כאשר הגיע ל-6 מצבים יותר מכל שחקן אחר ועלה ל-89 נגיחות. ארבעה ימים לאחר מכן הבקיע בכדור חופשי ממרחק של 30 מטרים בניצחון 4–2 נגד.
פאייה נכלל בסגל הנבחרת הצרפתית לקראת יורו 2016. במשחק הפתיחה של היורו, נגד, נבחר פאייה לשחקן המצטיין, לאחר שבישל לאוליבייה ז'ירו והבקיע בעצמו את שער הניצחון. במשחק השני, מול, הבקיע את השער השני בניצחון 2–0.
במשחק רבע הגמר מול, כבש פאייה את השער השלישי ובישל את השער החמישי, שוב לז'ירו, בניצחון 2–5. במשחק הגמר ב-10 ביולי, במהלך ניסיון לזכות בכדור, התנגש בכריסטיאנו רונאלדו, אשר נאלץ לנטוש את המשחק לאחר 25 דקות בלבד. פאייה הוחלף מאוחר יותר, ו זכתה ביורו לאחר שער שהובקע בתוספת הזמן.
נדרנגטה
הנדרנגטה (באיטלקית: 'Ndrangheta; נהגה ) הוא סינדיקט פשע מאורגן מסוג 'מאפיה' שבסיסו בחצי האי קלבריה בדרום-מערב איטליה (ב"אצבעות" המגף האיטלקי) שידיעות על פעילותו קיימות כבר מסוף המאה ה-18. מאז שנות ה-50 של המאה ה-20 וההגירה ההולכת וגוברת מקלבריה, התבסס הארגון ברחבי העולם.
עיקר פעילות הנדרנגטה בסחר בסמים, תחום שבו היא שולטת כמעט בבלעדיות באירופה, אך היא עוסקת גם בפעילות מאפיה מסורתית אחרת כמו סחר בנשק, הלבנת הון, סחיטה, גביית חובות ועוד. הנדרנגטה זוכה לשיתוף פעולה של הקרטלים המרכזיים בדרום אמריקה, שרואים בה את השותף האירופאי האמין ביותר שלהם.
מיוחסים לנדרנגטה השפעה רבה על הפוליטיקה המקומית והארצית באיטליה וחדירה למגזר העסקי. השערות שונות הועלו ביחס להיקף הכסף המנוהל בידי הארגון.
מיוחסת לנדרנגטה השפעה גם על הפוליטיקה במדינות זרות, כך למשל התפרסם הרצח הכפול של העיתונאי יאן קוצ'אק וארוסתו מרטינה קושנירובה בפברואר 2018, קוצ'אק היה עיתונאי שעסק בתחקיר על קשרי שחיתות בין פוליטיקאים סלובקים למאפיה האיטלקית של העיתונאי הסלובקי יאן קוצ'אק, והכתבה האחרונה שלו לפני הרצח עסקה באפשרות כי מתנהלים קשרים בין הנדרנגטה וגורמי ממשל רמי דרג בסלובקיה. לרצח ולאישומים סביבו, הייתה השפעה ניכרת בפוליטיקה המקומית, רוברט פיצו שהיה אז מנהיג המפלגה הסוציאל־דמוקרטית (סמר) התפטר מראשות הממשלה, וזוזנה צ'פוטובה, לימים הנשיאה האישה הראשונה בתולדות סלובקיה, הצהירה כי הפרשה הייתה אחת הסיבות להחלטתה להתמודד על הנשיאות.
דגל הגאווה הפאנסקסואלי
דגל הגאווה הפנסקסואלי הוא דגל אשר עוצב כסמל לייצוג הקהילה הפאנסקסואלית, הגברת נראותה והכרתה והבדלה בין פאנסקסואליות לבין ביסקסואליות.
היסטוריה
הדגל נמצא בשימוש נרחב מאז תחילת שנות ה-2010, לאחר פורסם בחשבון טאמבלר אנונימי, על ידי יוצרו ג'ספר וי (Jasper V). הדגל משמש כסמל של הקהילה הפאנסקסואלית, בדומה לייצוגו של דגל הגאווה המשמש כסמל עבור קהילת הלהט"ב (לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים, ביסקסואלים) ומצהיר כי לפאנסקסואלים יש אטרקציות מיניות ויחסים עם אנשים ממגדרים ומשיכות מיניות שונות. התיאוריה של פאנסקסואליות שואפת לערער על דעות קדומות קיימות, שעלולות לגרום לשיפוט, נידוי והפרעות חמורות בחברה.
עיצוב
הדגל הפנסקסואלי מורכב משלושה פסים אופקיים צבעוניים: מג'נטה, צהוב וציאן כמו במדפסת צבעונית. החלק הציאני של הדגל מייצג משיכה מינית למי שמזדהים בתוך הספקטרום הגברי (ללא קשר למין ביולוגי), המג'נטה מייצגת משיכה מינית למי שמזדהים בתוך הספקטרום הנשי (ללא קשר למין הביולוגי), והחלק הצהוב, שנמצא בין החלקים של ציאן ומג'נטה, מייצג משיכה מינית לאנשים א-בינאריים (או במילה אחרת ג'נדרקוויר), כמו אלה שהם אנדרוגינים, אג'נדר, ביג'נדר וג'נדרפלואיד.
מערב טיין שאן
מערב טיין שאן הוא אתר מורשת עולמית של ארגון אונסק"ו במרכז אסיה. אתר המורשת העולמית חוצה גבולות וכולל אזורים במדינות קזחסטן, קירגיזסטן ואוזבקיסטן.
רקע
טיין שאן הוא רכס הרים גבוה באזור טורקסטן רבתי שבמרכז אסיה. הוא משתרע לאורך 2,500 קילומטרים ממזרח למערב. חלקו המזרחי נמצא באזור האוטונומי שינג'יאנג של הקבוצה האתנית של האויגורים בצפון-מערב הרפובליקה העממית של סין, בעוד שחלקו המערבי משתרע על פני מדינות מרכז אסיה קזחסטן, קירגיזסטן, טג'יקיסטן ואוזבקיסטן. יחד עם הרי אלטאי בצפון, הרי קונלון בדרום והרי פמיר במערב, מהווה רכס טיין שאן את עמוד השדרה ההררי של מרכז אסיה. זוהי שרשרת ההרים הגדולה ביותר באזור הצחיח הממוזג בעולם, והיא גם רכס ההרים המבודד הגדול ביותר שנמתח ממזרח-מערב בעולם.
הנופים של מערב טיין שאן מגוונים: ניתן למצוא קניונים, פסגות גבוהות וקרחונים, אך גם אדמות ביצות, אדמות דשא וערבות. האקלים הוא יבשתי מובהק עם חורפים קרים ומושלגים בניגוד לקיצים חמים ויבשים. תנאי האקלים משתנים עוד יותר על ידי השטח ההררי אשר יוצר מיקרו אקלימים והבדלים אנכיים בולטים באקלים ובאקולוגיה. גובה אתר המורשת מערב טיין שאן על מרכיביו השונים נע בין 700 ל-4,503 מטרים מעל גובה פני הים. אחוז גבוה של אנדמיות נרשם באזור ובמקומות מסוימים עדיין נשמרו החי והצומח מהיורה. לדברי איגוד שימור הטבע הגרמני, הבעיות הגדולות ביותר באזורי מערב טיין שאן הן רעיית יתר, דלדול משאבי הטבע ופיתוח תשתיות נוסף, כמו גם שינויי האקלים.
הכרה כאתר מורשת עולמית
הרי מערב טיין שאן נוספו לרשימת אתרי המורשת העולמית של אונסק"ו בשנת 2016 בהחלטה במסגרת המושב ה-40 של הוועדה למורשת עולמית. האזור שוכן ממערב להרי טיין שאן בשינג'יאנג, אתר מורשת עולמית של אונסק"ו שנוסף לרשימת המורשת העולמית ב-2013.
בנימוק להוספת האתר לרשימה נכתב בין היתר:
אזורים מוגנים
אתר המורשת העולמית כולל שלושה עשר אתרים, שבעה מהם נמצאים בקזחסטן, ארבעה בקירגיזסטן ושניים באוזבקיסטן. לאלה יש שטח מוגן כולל של כ-5,000 קילומטרים רבועים. עבור חלקם, רק האתר עצמו הוא חלק מהמורשת העולמית, אחרים מוקפים באזור חיץ עם הגנה פחותה יותר. האתרים כוללים שמורות טבע קיימות או פארקים לאומיים או חלק אחד או יותר מהם. רוב האתרים נמצאים בסמוך למפגש שלוש המדינות.
גאולוגיה
בפועל, אף על פי שאתר המורשת קרוי "מערב טיין שאן", הוא מורכב משני חלקים שהמקור הגאולוגי שלהם שונה לחלוטין: הרי טיין שאן והרי קראטאו. הרי טיין שאן צעירים יחסית בהשוואה להרי קראטאו, מה שגורם להבדלים בצורות נוף ובמאפיינים האקולוגיים. הרי טיין שאן בנויים מסלעי גנייס קריסטלינים שנוצרו בפלאוזואיקון (התורים סילור, דבון וקרבון). שכבה עבה של אבן גיר מהקרבון מכילה כמות גדולה של מאובנים ימיים של חסרי חוליות. הרי קראטאו כוללים סלעי משקע פחמניים ומרבצים של פצלים וחול מהמזוזואיקון עד הקנוזואיקון למרגלות ההרים. בשני האתרים הפלאונטולוגים הקטנים (אתרים מספר 3 ו-4) התגלו בפצלים מאובנים של צמחים ושל בעלי חיים מהיורה. יותר מ-60 מינים של צמחים, וכ-100 מינים של חרקים, רכיכות, סרטנאים, צבים ודגים.
צמחייה
צורות הנוף המגוונות במערב טיין שאן תומכות במגוון ביולוגי עשיר, כולל מספר גדול של מינים אנדמיים (בייחוד בשמורת הטבע קראטאו עם 61 סוגים של בעלי פרחים), ומגוון גדול של חברות צמחים, כולל יערות מעורבים של מחטניים ונשירים, חלקם עם עצי פירות בר. בין המינים בסכנת הכחדה חמורה מין העוזרר Crataegus knorringiana ומין היערה Lonicera karataviensis. יערות עצי האגוזים ופירות הבר הגדלים באזור הם הגדולים מסוגם בעולם וכוללים את המינים: Malus sieversii ו-Malus niedzwetzkyana, שניהם מין של תפוח, כשמשערים ש-Malus sieversii הוא המקור לתפוח התרבותי, המין Armeniaca vulgaris (מין של משמש), פיסטוק, גפן היין, מין העוזרר Crataegus pontica, אגוז מלך, מין השזיף Prunus sogdiana ומין האגס Pyrus regelii.
בעלי חיים
בין החולייתנים החיים במערב טיין שאן נמנו 61 מינים של יונקים, 316 מינים של עופות, 17 מינים של זוחלים, 3 מינים של דו-חיים ויותר מ-20 מינים של דגים. לאזור חשיבות בינלאומית בשל מספר המינים בסכנת הכחדה. בהם מיני העופות: עיט שמש, חובה גדולה, מין היונה ', בז ציידים ורחם, ומיני היונקים: דול מצוי, מין המרמיטה ' נמר השלג וסמור משויש.
XXL
XXL הוא מגזין מוזיקת היפ הופ אמריקאי שהוקם בשנת 1997, המופץ על ידי טונסקוור מדיה.
היסטוריה
באוגוסט 1997, האריס פבליקיישנס פרסמו את המהדורה הראשונה של XXL. היא הציגה את הראפרים ג'יי זי ומאסטר פי בכריכה כפולה. בדצמבר 2006, השתלט XXL על מפיק ההיפ-הופ ועל התקליטן של המגזין Scratch (מגזין נוסף בבעלות האריס פבליקיישנס), ומיתג אותו מחדש כ-XXL Presents Scratch Magazine. עם זאת, Scratch נסגר פחות משנה לאחר מכן בספטמבר 2007.
כותרים אחרים עם רימות מוגבלות הושקו תחת המותג XXL, בהם Hip-Hop Soul, Eye Candy ו-Shade45. המגזין פרסם פרויקטים מיוחדים רבים אחרים, כולל תוכניות סיור, מיקסטייפים ותקליטורי DVD בלעדיים. XXL גם מתחזק אתר פופולרי המספק חדשות היפ הופ יומיות, תכנים מקוריים ותוכן מהמגזין.
בשנת 2014 רכשה טונסקוור מדיה את XXL, והמגזינים King ו-Antenna של האריס פבליקיישנס.
ב-14 באוקטובר 2014, טונסקוור הודיעה כי תמשיך בפרסום המודפס של XXL. בדצמבר 2014, דיווחה החברה כי המגזין ייצא לאור על בסיס חודשי.
עורכי עבר
במאי 2009 התפטר דאטון תומאס מ-XXL והעורכת והמנהלת ונסטה סטן, שעבדה ב-XXL מאז 1998, מונתה לעורכת הראשית החדשה.
מהדורות מיוחדות
באוגוסט 2005 חברו אמינם ו-XXL להוצאת מהדורה מיוחדת בשם XXL Presents Shade 45, שנועדה לתת חשיפה מקסימלית ל-Shade 45 כתחנת רדיו ובמקביל לתת חשיפה מקסימלית לחברת התקליטים שיידי רקורדס גם כן, כמו גם תקליטני הרדיו והאמנים של ג'י יוניט רקורדס.
בספטמבר 2006, העלו XXL DVD מיוחד בן 90 דקות בשם XXL DVD Magazine Vol. 1, שהציג ראיונות בלעדיים ותוכן עם ראפרים גדולים כגון 50 סנט, אייס קיוב, פאט ג'ו, פול וול ומייק ג'ונס.
בנובמבר 2008 XXL הוציאה את XXL Raps Volume 1, שכלל מוזיקה של 50 סנט, ג'י יוניט, קומון, ג'ים ג'ונס ופאבולוס.
ב-20 באוגוסט 2013, XXL פרסמו את המהדורה ה-150 שלה, וחגגו 16 שנים להיווסדו של המגזין. הגיליון הציג את שער הסולו הראשון במגזין של דרייק, וראפרים כגון קנדריק לאמאר ו-B.o.B שסקרו אלבומים קלאסיים.
רשימת ה-Freshman Class השנתית
החל משנת 2007 (בדילוג על 2008), XXL מפרסמים את הרשימה השנתית "Freshman Class". הגיליון כולל עשרה אמנים לצפייה, כולם מופיעים על שער המגזין. ברשימה יש היסטוריה של הצגת ראפרים לא ידועים/מחתרתיים, כמו גם אמנים במגמת עלייה. הרשימה מייצרת באז שיווקי משמעותי בקרב מאזינים ואמנים כאחד, והיא זוכה בכך שהעניקה לאמנים רבים את התהילה הראשונית שלהם.
מדי פעם, רשימת ה-Freshman Class עשויה להכיל תוספות נוספות כדי לכלול יותר ראפרים. ברשימות 2011, 2013 ו-2019, לדוגמה, היו 11 ראפרים. במקרה של רשימת 2013, XXL הוסיפו נקודת כבוד נוספת של הראפר צ'יף קיף בשל היותו של האמן בכלא במשך שישה ימים, ולכן אינו יכל להשתתף בצילומים בניו יורק. בשנים 2014 ו-2020, כללה הרשימה 12 ראפרים.
בשנת 2018, הצטמצמה הרשימה לתשעה אמנים בעקבות סירוב להופיע מהראפר ליל סקייס, שהאשים את הרשימה של אותה השנה בהונאה. מחליפו של סקייס, הראפר ריץ' דה קיד, דחה את הרשימה גם כן.
רשימת 2020 כוללת, לאחר מותו, ראיון של פופ סמוק שנבחר לאמן הראשון ברשימה לפני מותו.
אמנים שסירבו להיכלל ברשימת ה-Freshman Class כוללים את ניקי מינאז', דרייק, XV, אייסאפ רוקי, יאנג ת'אג, PartyNextDoor, iLoveMakonnen, טורי ליינז, פוסט מאלון, יאנג MA, ג'וינר לוקאס, ליל סקייס, ריץ' דה קיד, בני דה בוצ'ר, ג'וס וורלד, דון טוליבר, דה קיד לארוי וליל טקה.
אצטדיון ארטמיו פרנקי
אצטדיון ארטמיו פרנקי (איטלקית: Stadio Comunale Artemio Franchi) הוא אצטדיון כדורגל בפירנצה, איטליה. ומשמש כאצטדיונה הביתי של פיורנטינה. האצטדיון נחנך בשנת 1931 ומכיל 47,290 מקומות ישיבה. האצטדיון ממוקם בצפון מזרח פירנצה.
היסטוריה
האצטדיון תוכנן על ידי האדריכל האיטלקי פייר לואיג'י נרווי (Pier Luigi Nervi), ונקרא במקור סטאדיו קומונלה (Stadio Comunale). ב-13 בספטמבר 1931 נחנך האצטדיון משחק בין פיורנטינה לאדמירה וואקר (0-1). אצטדיון נקרא על שמו של נשיא פיורנטינה לשעבר, ארטמיו פרנקי, החל משנת 1991.
האצטדיון לקח חלק באירוח משחקי מונדיאל 1934 ומונדיאל 1990 אשר לקראתו עבר מתיחת פנים שכללה בין היתר את הרחבת קיבולת האצטדיון וביטול מסלולי האתלטיקה. כמו כן, אירח האצטדיון משחקים משלב הבתים של טורניר הכדורגל של אולימפיאדת רומא.
ב-25 בנובמבר 1984 נרשם שיא הצופים למשחק באצטדיון כאשר 58,271 צופים נכחו במשחק בין פיורנטינה לאינטר מילאנו.
נבחרת איטליה שיחקה באצטדיון, המשחק הראשון היה ב-7 במאי 1933 בניצחון 2-0 על צ'כוסלובקיה. האצטדיון אירח שני משחקי מוקדמות יורו 2012.
גיא מוסקוביץ'
גיא מוסקוביץ' (נולד ב-9 במאי 1996) הוא שחיין ישראלי, אלוף ישראל במשחה ל-1,500 מטר חופשי (2016) ושיאן ישראל הנוכחי (2021) במשחה ל-800 מטר חופשי (בריכת 25 מטר).
ביוגרפיה
מוסקוביץ' גדל בקריית מוצקין ולמד באורט קריית מוצקין. הוא התאמן בקבוצת מכבי קריית ביאליק בהדרכתו של ערן גורל.
2012
באליפות ישראל שנערכה ביולי 2012 סיים מוסקוביץ' במקום 13 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:58.72 דקות במקום שמיני במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:12.08 דקות ובמקום שמיני במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:41.59 דקות.
2013
באליפות ישראל שנערכה בתחילת אוגוסט 2013 זכה מוסקוביץ' במדליית כסף במשחה ל-1,500 מטר חופשי בתוצאה של 16:06.24 דקות, אחרי מרק חינאווי מהפועל בת ים (15:51.37 דקות) ולפני עידן מורדל מהפועל דולפין נתניה (16:13.17 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום שמיני במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:06.22 דקות ובמקום תשיעי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:56.61 דקות.
2014
באליפות ישראל שנערכה בסוף יולי תחילת אוגוסט 2014 סיים מוסקוביץ' במקום חמישי במשחה ל-1,500 מטר חופשי בתוצאה של 16:20.48 דקות, במקום שמיני במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:31.88 דקות, במקום 11 במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:04.34 דקות ובמקום שמיני מבשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:56.36 דקות.
2015
באליפות ישראל למרחק 5 ק"מ בבריכה שנערכה במכון וינגייט בינואר 2015 זכה מוסקוביץ' במדליית כסף בתוצאה של 57:37 דקות, אחרי עידן מורדל	מהפועל בת ים (55:13 דקות) ולפני לירן קונובלוב מהפועל ירושלים (57.44 דקות).
באליפות ישראל שנערכה באוגוסט 2015 זכה מוסקוביץ' בשתי מדליות כסף, במשחה ל-800 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 8:13.86 דקות, אחרי גיל קיזלר ממכבי חיפה שקבע שיא ישראלי חדש של 8:03.98 דקות ולפני דניס לוקטב ממכבי אשדוד (8:17.57 דקות) ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא אישי חדש נוסף של 15:44.95 דקות, אחרי גיל קיזלר (15:40.57 דקות) ולפני יובל ספרא מהפועל עמק יזרעאל (15:48.01 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום שישי במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 3:59.79 דקות.
באליפות אירופה (בריכת 25 מטר), שנערכה במכון וינגייט ב-3 בדצמבר אותה שנה הוא סיים במקום 20 במשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 15:10.90 דקות.
שיאן ישראל (בריכת 25 מטר)
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בסוף דצמבר אותה שנה הוא זכה במדליית זהב, במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:20.24 דקות, לפני עידן מורדל (15:32.66 דקות) ודניס לוקטב (15:35.62 דקות). במהלך המשחה ל-1500 מטר חופשי הוא קבע במשחה ל-800 מטר חופשי שיא ישראלי חדש של 7:56.61 דקות (הנוכחי, 2021). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:51.44 דקות ובמקום 12 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:51.22 דקות.
אלוף ישראל
באליפות ישראל שנערכה ביולי 2016 זכה מוסקוביץ' בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב במשחה ל-1,500 מטר בתוצאה של 15:44.95 דקות, לפני גיל קיזלר (15:46.03 דקות) ועידן מורדל (16:01.23 דקות). מדליית ארד במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:13.99 דקות, אחרי מרק חינאווי (8:10.31 דקות) וגיל קיזלר (8:11.88 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 2:06.82 דקות ובמקום שמיני במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:01.24 דקות.
2018
באליפות ישראל שנערכה בסוף יולי 2018 זכה מוסקוביץ' במדליית ארד במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 2:05.85 דקות, אחרי מרק חינאווי (2:01.01 דקות) ואריק קיצ'ב מהפועל בת ים (2:04.05 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום שמיני במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:14.36 דקות, במקום שישי במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:20.82 דקות ובמקום תשיעי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:07.22 דקות.
2019
באליפות ישראל שנערכה בסוף יולי תחילת אוגוסט 2019 סיים מוסקוביץ' במקום רביעי במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:16.38 דקות, במקום שביעי במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:05.68 דקות, במקום 12 במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:04.55 דקות ובמקום שמיני במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:07.44 דקות.
רפאל מאמאן
רבי רפאל מאמאן (נפטר בי"ד בתשרי ה'תרמ"ב, 1881) כיהן כרבה של צפת וטבריה במחצית השנייה של המאה ה-19.
ביוגרפיה
נולד בעיר מקנס שבמרוקו לרבי שלמה מאמאן, מחכמי העיר. עלה עם משפחתו בשנת ה'תק"ס והתיישבו בטבריה. בשנת ה'תר"י מונה לרב ומו"ץ בעיר צפת. בשנת ה'תרל"ג, לאחר פטירת רבי חיים שמואל קונורטי רבה של טבריה, מונה רבי רפאל לרב ואב"ד של העיר. במשרה זו כיהן עד לשנת ה'תרמ"א. במקביל לכהונתו כרב עיר הוא עמד בראשות ישיבה בטבריה, מתלמידיו היה רבי יוסף שמואל אבואלעפייא, מחכמי העיר ורב בכמה ערים במרוקו.
נפטר בי"ד בתשרי ה'תרמ"ב (1881)
חיבוריו
רבי רפאל חיבר ספרי ש"ת ודרושים, אך מכתביו נדפס רק חיבורו "מרפא לנפש - עיגונא דאיתתא" נדפס על ידי נכדיו בירושלים בשנת ה'תרנ"ד. תשובות רבות שלו נדפסו בספר "פני יצחק" של רבי יצחק בן משה אבולעפיה.
הקונצרטהאוס של וינה
הקונצרטהאוס (בית הקונצרטים) של וינה (בגרמנית: Wiener Konzerthaus) הוא אולם קונצרטים שנחנך בווינה בשנת 1913. הבניין נמצא ברובע השלישי, ממש בשולי הרובע הראשון בווינה. מאז הקמתו משתדל הקונצרטהאוס לשים דגש הן על מסורת והן על סגנונות מוזיקה חדשניים.
ב-1890 עלה לראשונה הרעיון להקים "משכן לפסטיבלי מוזיקה". בבסיס המחשבה על בניין חדש רב-תכליתי הייתה הכוונה למשוך קהל רחב יותר מזה של המוזיקפראיין של וינה המסורתית. נוסף לאולם קונצרטים, השרטוטים הראשונים של לודוויג באומן ל"אולימפיון" כללו גם זירת החלקה על הקרח ומועדון אופניים. באזור פתוח לצד הבניין, היו 40,000 מבקרים יכולים לצפות באירועים. השרטוטים לא התקבלו. אף על פי כן, כיום יש זירת החלקה על הקרח ממש ליד הבניין.
הקונצרטהאוס נבנה לבסוף בין 1911 ל-1913. האדריכלים היו פרדיננד פלנר והרמן הלמר; העבודה התבצעה בשיתוף עם לודוויג באומן.
מתקני הופעות
שטח הבניין הוא כ-2,800 מ"ר (40x70 מ"ר) ובמקור הכיל שלושה אולמות, שבהם אפשר לקיים קונצרטים בו-זמניים, הודות לאיטום המשוכלל. הבניין המקורי בסגנון אר נובו נהרס בחלקו במהלך שיפוצים ושינויים, אבל הבניין שוחזר מרישומים מקוריים בשנות ה-70' של המאה ה-20. בוני העוגבים, חברת ריגר האוסטרית, התקינה עוגב צינורות היסטורי בקונצרטהאוס בשנת 1913. בין 1997 ל-2000 עבר הבניין כולו שיפוץ מלא.
תוכנית
הקונצרטהאוס מהווה אכסניה לתזמורת הסימפונית של וינה, לתזמורת הקאמרית של וינה, לאקדמיה לזמרה של וינה ול-Klangforum Wien. כמה מנויים כוללים גם קונצרטים של הפילהרמונית של וינה וארגונים אחרים.
"עמותת הקונצרטהאוס הווינאי" מקיימת גם כמה פסטיבלים במשך השנה:
הרשות להסדרת התיישבות הבדואים בנגב
הרשות להסדרת התיישבות הבדואים בנגב היא רשות ממשלתית הפועלת בתוך משרד הרווחה והביטחון החברתי, אשר הוקמה בעקבות החלטת ממשלה בשנת 2007. מנכ"ל הרשות הוא יאיר מעיין. בעבר פעלה הרשות בתוך משרד החקלאות עד להעברתה בשנת 2020 לאחריות משרד הכלכלה והתעשייה ובשנת 2021 למשרד הרווחה והביטחון החברתי.
יעדי הרשות הם להסדיר את תביעות הבעלות על הקרקע של הבדואים, להסדיר מגורי קבע לאוכלוסייה הבדואית ולסייע להם להשתלב בתעסוקה ולקדם את החינוך והרווחה.
הרשות מקימה בעזרת חברת טלדור, מערכת מידע ממוחשבת לניהול הקרקעות הנטענות על ידי בדואים בנגב, אשר תכלול נתונים מהרשות עצמה ומידע ונתונים מרשויות כמו מינהל מקרקעי ישראל, משרד הבינוי והשיכון, משרד המשפטים ועוד.
נו-ווריז
נו-ווריז (באנגלית: NxWorries) הוא צמד מוזיקלי אמריקאי, הכולל את המוזיקאי אנדרסון פאאק ומפיק ההיפ הופ נולדג'. הם חתומים בסטונס ת'רואו רקורדס והוציאו את אלבום הבכורה שלהם, Yes Lawd!, בשנת 2016.
היסטוריה
ב-10 בפברואר 2015 יצא השיר הראשון של נולדג' ואנדרסון פאאק בשם נו-ווריז, "Suede", דרך עמוד ה-SoundCloud של סטונס ת'רואו רקורדס. כדי להפיק אותו, דגם נולדג' את "The Bottle" של גיל סקוט-הרון. השיר זכה ללמעלה ממיליון האזנות ב-SoundCloud.
באוגוסט 2015, פאאק ונולדג', תחת הצמד "נו-ווריז", הצטרפו לראפרים ארל סווטשירט ורמי בנקס בסיבוב ההופעות "Ready to Leave Now Tour" של סווטשירט. ב-25 באוגוסט, הקליפ של "Suede" פורסם בערוץ היוטיוב הרשמי של סטונס ת'רואו רקורדס, תוך ששיר אחר, "Link Up", שודר לראשונה בתוכנית הרדיו של זיין לואו, "Beats 1" ב-1 בדצמבר 2015. ב-4 בדצמבר, יצא מיני-אלבום הבכורה של הצמד, Link Up & Suede. ב-3 במרץ 2016, פורסם הקליפ הנלווה לשיר "Link Up" בערוץ היוטיוב של סטונס ת'רואו.
ב-19 ביוני 2016 הודיע פאאק כי אלבום הבכורה של נו-ווריז מוכן לצאת. ב-25 ביולי, נחשף שם האלבום. ב-14 באוקטובר, יצא האלבום, Yes Lawd!, שהגיע למקום השלישי במצעד אלבומי ה-R&B/היפ-הופ וזכה לשבחים מהמבקרים.
באוקטובר 2022, הכריזו על צאת הסינגל הראשון מתוך אלבומם השני, "Where I Go" בהשתתפות H.E.R..
טמסוס
טמסוס (ביוונית: Ταμασσός או Τἀμασος) או תמש (בפיניקית: 𐤕𐤌𐤔, באשורית: Ta-me-si או Ta-me-su ) הייתה עיר־מדינה בקפריסין העתיקה, אחת מעשר הממלכות של קפריסין.
היסטוריה
מכיוון שהיו מכרות נחושת באזור, קרוב לוודאי שמדובר ב־Τεμέσην (טֶמֶסִי ) שהוזכרה באודיסיאה. במאה ה־8 לפנה"ס הייתה קפריסין כולה נתונה תחת שלטונה ההגמוני שלל צור. בתחילת המאה הבאה נחלשה אחיזת צור באי, והאימפריה האשורית החדשה קיבלה את השליטה עליו; בכתובת אשורית מסביבות 673 לפנה"ס (מנסרת אסרחדון ) מוזכרת העיר Ta-me-si ומלכהּ Ád-me-e-su (אדמסוס, שם יווני) בין עשר ערי־הממלכה הקפריסאיות המוזכרות כמגישות מנחה לבניית הארמון בנינוה; בכתובת אשורבניפל על מסעו הראשון נגד מצרים, עשרים ושניים מלכי הלבנט וקפריסין באו אליו להגיש לו מנחות ולנשק את רגליו, וביניהם Ád-me-su מלך Ta-me-su, והוא הכריחם ללוות עם כוחותיהם ואניותיהם את חייליו בים וביבשה.
בסוף תקופת השלטון הפרסי על קפריסין סופחה טמסוס לממלכת כתי ואדיל הפיניקית. מלכהּ האחרון של אותה ממלכה, פמייתן, ששלט בסביבות 361–312, היה ככל הנראה זה שכבש את טמסוס או קנה אותה ממלכהּ פסיקיפרוס, אף שכבר בימי מלכיתן הוקדשו בה כתובות בפיניקית על־ידי פיניקים ולפי מניין שנות מלך כתיון – הכתובות הדו-לשוניות מטמסוס, שתי כתובות דו־לשוניות פיניקיות־יווניות (בכתב קיפרי הברתי ). לאחר המצור על צור ב־332 לפנה"ס העביר אלכסנדר הגדול מפמייתן אחד מחבלי שליטתו לפניטגורס ; ואכן, בכתובת משנת 21 למלכותו (לפני המצור על צור) נשא פמייתן את התואר "מלך כתי ואדיל ותמש" ("תמש" היא טמסוס בפיניקית), ואילו בכתובת משנת 37 למלכותו (אחרי המצור על צור) נשא רק את התואר "מלך כתי ואדיל" – שינוי זה הביא חוקרים להאמין שאותו חבל היה חבל טמסוס.
מה אם
ראו גם
}}
רחוב גלי תכלת
רחוב גלי תכלת שבהרצליה פיתוח נחשב לרחוב היקר בישראל. הרחוב ממוקם בחלקה המערבי של הרצליה פיתוח ובנוי על המצוק הנמצא בקו ראשון אל הים.
ברחוב גלי תכלת 82 בתים פרטיים. הבתים שמספרם זוגי נמצאים בחלקו המערבי של הרחוב וצופים אל הים, דבר ההופך אותם ליקרים במיוחד.
מבנה הרחוב
רחוב גלי תכלת הוא רחוב חד-סטרי. הרחוב מתחיל בצומת המחבר בין רחוב וינגייט לרחוב בזל (בצמוד לכיכר משה דה שליט) וממשיך דרך גינת צבי ברנזון בו נמתחת טיילת הרצליה.
בהמשך הרחוב קיים צומת המחבר את רחוב גלי תכלת עם רחוב המעפילים, ובהמשך מתחבר הרחוב עם רחוב קרן היסוד. קצה הרחוב מסתיים בנקודת מפגש עם רחוב וינגייט, בגן שמואל תמיר.
החל מבית מספר 28 והלאה (בבתים שמספרם זוגי) קיים נוף פתוח לים, וברובם קיימת אף גישה ישירה מחצר הבית אל החוף, דבר המייקר עוד יותר את מחירם של בתים אלה.
דיירי הרחוב
באופן טבעי, רוב בעלי הנכסים ברחוב הם אנשים אמידים ובעלי הון, ביניהם גם תושבי חוץ רבים.
בשנת 2010 רכש איש העסקים טדי שגיא את הבית היקר ביותר בישראל במחיר של כ-145 מיליון שקלים. מדובר בווילה בשטח בנוי של 2,000 מ"ר על מגרש של כשני דונם, הכוללת מקלט אטומי, חדר כושר, מרתף יינות, קולנוע פרטי, בריכה ומעלית פנימית המובילה לים. במקור, הבית נבנה על ידי איש העסקים מרטין שלאף בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20.
ברחוב ממוקמים גם בתיהם של שגרירי ארצות הברית, אוסטרליה, פנמה, סין והודו, ביתו של שגריר ישראל במצרים לשעבר פרופסור שמעון שמיר (אשר הוא ובתו מחזיקים שני בתים צמודים ברחוב), האדם העשיר בישראל אייל עופר, האוליגרך הרוסי-יהודי ליאוניד נבזלין, אשר רכש את בית אמו של איש העסקים לוני הרציקוביץ', יזם הנדל"ן דורון אביב, עירית שטראוס, ג'ורג' חורש, ד"ר רפי גדרון (ממייסדי כרומטיס) ואיש העסקים נוחי דנקנר.
בשנת 2011 רכש המדען הצרפתי-יהודי (שכיהן כנשיא אורט העולמי) ז'אן דה גינזבורג שני בתים צמודים בסכום של כ-70 מיליון שקלים כל אחד, במטרה לבנות על שני המגרשים בית אחד גדול.
קרול מיקולי
ביוגרפיה
קרול נרציס דה מיקולי נולד בשנת 1821 בצ'רנוביץ בדוכסות בוקובינה, אזור שהיה אז חלק מהאימפריה האוסטרית, בעבר היה החלק הצפוני ביותר של חבל מולודבה וכיום היה חלק מאוקראינה. הוא היה בן למשפחה מעורבת ארמנית. אביו, סטפאן דה מיקולי היה צאצא למשפחת סוחרים ארמנית - בזדיקיאן או אקסניאן - שהתיישבה בנסיכות מולדובה כנראה במאה ה-18.
משפחת אקסניאן - מיקולי פון מיקול
בני המשפחה מצד האב, היו צאצאים של משפחה ארמנית, כנראה בשם אקסניאן (אגצאניאן), שהתיישבו בעיירה שניאטין בחבל גליציה. מוזכר לפעמים בהקשר זה גם שם משפחה אחר בזדיקיאן או פסטיקיאן, במקרה אחד אף מכנים את קרול מיקולי קאראבט פסטיקיאן אבל רוב המקורות טוענים שמשפחת מיקולי נקראה קודם אקסניאן. בשניאטין קמו במאה ה-17 קהילות ארמנית וגרמנית חשובות. סבא רבא של מיקולי, ניקולאי התחתן אם בת למשפחת ג'אפסקי (Dzapsky) הפולנית. בן שלהם אימץ את שם המשפחה מיקולי שמקורו אינו ברור: מהכפר מיקולינץ שעל יד שניאטין, או מהמילה הרומנית "מיקול" = "הקטן" או מהשם מיקולאי, הצורה האוקראינית של ניקולאי). בן של ניקולאי מיקולי, קשישטוף, התיישב ביאש, בירת מולדובה, ונשא שם אשה, כנראה ממוצא ארמני, יקטרינה יאקובוביץ'. בשנת 1797 התיישב הזוג בצ'רנוביץ. בנם, סטפאן מיקולי (1836-1777), אביו של קרול, התחתן בווינה עם מריה-תרזיה גולמן, ככל הנראה גרמנייה, בת לסוחר מנירנברג, שאותה פגש סטפאן מיקולי בווינה. המשפחה חיה ב"רובע הארמני" הקטן של צ'רנוביץ (ב-1914 חיו בצ'רנוביץ ב-300 ארמנים קתוליים), קרוב לכנסייה הקתולית הצלב הקדוש (שבה נמצא גם מזבח ארמני), לכיכר הפילהרמונית ולרחוב בטהובן. אביו היה איש עסקים, בעל אחוזות ובעלי המלון "מולדביה" בצ'רנוביץ. בני מיקולי זכו מהאימפריה האוסטרית לתואר אצולה של אבירים בשם "מיקולי פון מיקול".
ילדות וצעירות
קרול מיקולי גדל באמונה הקתולית ארמנית. היו לו שתי אחיות - אנטונינה (לימים פטרוביץ') ופטרונלה (לימים וארטרשביץ') ושני אחים: יאקוב והנריק.
פרט לאמו שכנראה לימדה אותו לנגן בפסנתר, נטל מיקולי בילדותו שיעורי פיתוח קול ופסנתר אצל מורה וינאי בשם גריינר. הוא התוודע לראשונה ליצירות של שופן בקונצרטים של הנגן הווירטואוז הצעיר אוסקר קולברג שהגיע לצ'רנוביץ מפולין בשנות ה-30 של המאה ה-19 והופיע בבית אביו. קולברג ומשפחתו היו בקשר עם שופן בוורשה. תחת רושם אותם הרסיטלים של קולברג גמלה בליבו של מיקולי ההחלטה לנסוע לפריז ללמוד אצל שופן. אמנם אחרי שסיים בשנת 1839 את לימודיו בגימנסיה בעירו (כיום בית הספר מס' 1 ברחוב אמינסקו) נסע קודם ללמוד רפואה בווינה. אולם הוא הפסיק לימודים אלה ובשנת 1841 נסע לפריז והיה לתלמידו של שופן, שהסכים ללמד אותו אחרי היסוסים, אם כי התרשם לטובה מנגינתו את הסקרצו שלו אופוס 31 בסי במול מינור. בנוסף למד בפריז מיקולי מקצועות מוזיקליים אחרים - קונטרפונקט והלחנה, למשל אצל נפוליאון אנרי רבה (Reber). בשנת 1842 הופיע מיקולי בן ה-21 בבית אביו בצ'רנוביץ בפני קהל החברה המוזיקלית הגליציאנית וניגן בדואט קונצרטי מאת שארל דה בריו. ב-1844 שב מיקולי להשתלם אצל שופן בפריז, והפך לידידו ועוזרו הנאמן. הוא ערך עותקים מיצירותיו והכין את העותקים לדפוס. התוודע למכריו וידידיו של שופן - ז'ורז' סאנד, אלפרד דה מיסה, היינריך היינה ופרנץ ליסט.
שובו למזרח ולמרכז אירופה
ב-1847 עזב מיקולי את צרפת ויצא בשנים הבאות לשורה של סיורי קונצרטים כסולן ברחבי אירופה - בצרפת, באיטליה, באוסטריה, באנגליה ובקרקוב וברחבי פולין, כמו כן בנסיכויות הרומניות (בבוקרשט וביאש), בקישינב, בלבוב ובקייב. מאוחר יותר הופיע גם כמנצח. הרפרטואר שלו כלל יצירות של היידן, פרגולזי, היידן, מוצרט, בטהובן, שופן, מיקולאי גומולקה, סטניסלב מוניושקו, איגנאצי פליקס דובז'ינסקי, ולדיסלב ז'לנסקי ואחרים.
בעת המסע שערך בשנת 1850 לנסיכויות הרומניות - מולדובה וולאכיה - ליקט ועיבד מיקולי עשרות שירי עם רומניים. על ידי כך הוא השאיר חותם חשוב בתולדותיהם של חקר הפולקלור והמוזיקה הרומנית. בשנים 1848–1854 לימד נגינה בפסנתר בעיר הולדתו, צ'רנוביץ. בזמן מגפת דבר שפרצה בצ'רנוביץ שהה מיקולי עם הפסנתר שלו בכפר הנופש לפושנה יחד עם חברו הרומני גאורגה סיון כפסנתרן סולן ערך מיקולי סיורי קונצרטים רבים ובשנת 1858 התמנה למנהל האקדמיה למוזיקה של לבוב. בשנת 1888 הקים מיקולי בית ספר פרטי משלו.
מורשתו
קרול מיקולי גידל דור של פסנתרנים ומוזיקאים. היו לו 400–500 תלמידים מתוכם הצטיינו הפסנתרנים מוריץ רוזנטל (1946-1862), ראול קוצלסקי (1948-1885), יארוסלב זיילנסקי (1922-1847 שלימד בלוס אנג'לס), אלברט טדלבסקי, הפסנתרנית והאספנית קורנליה פרנס (בלידה- לוונברג, 1946-1862), אלכסנדר מיכלובסקי (1938-1851), רודולף שוורץ שירש ממנו את תפקיד המנהל המוזיקלי של החברה למוזיקה בגליציה, המלחין הולני סטניסלב נייאדומסקי, הלנה וינדקייביצ'ובה-רוגלסקה, פרנצישק נויהאוזר, לודוויג מארק, שהפך למבקרו ויריבו,
פרסום יצירותיו של שופן
מיקולי נודע במיוחד כמוציא לאור של יצירות שופן. ההוצאה לאור דובר הוציאה שוב לאור את מהדורת היצירות של שופן בגרסתו של מיקולי שהופיעה לראשונה ב-17 כרכים הוצאה לאור קיסטנר בלייפציג בשנת 1879. שאיפתו הייתה לפרסם את הגרסה המהימנה ביותר. השתמש ובדק מקורות רבים, כולל כאלה שנכתבו או תוקנו על ידי שופן עצמו. מיקולי רשם בפירוט את הערותיו של שופן בעת שיעוריו. למשך זמן רב נחשב מיקולי לאוטוריטה לגבי מורשתו האמנותית של שופן, הערותיו עצמו על נגינתו של שופן מצוטטות תכופות על ידי ביוגרפים.
תרומתו לחקר הפולקלור
מיקולי ליקט, עיבד ופרסם שירי עם רומניים, אך גם שירי עם פולנים, הוצולים, צרפתים, ארמנים ואחרים. בין השנים 1852–1867 פרסם מיקולי 4 קובצי שירים רומניים, אותם העביר על תווים, ועיבד לפסנתר ברוח הרומנטית, תוך חיקוי נגינת הלאוטארים בכינור. לא כולם היו שירי עם, היו ביניהם שירים עירוניים, שירים פטריורטיים, גם מוזיקה משכילה שעברה פולקלוריזציה. באחד הקונצרטים שערך ביאש, בירת מולדובה, ב-29 במאי 1850 ניגן מיקולי לראשונה בפני הקהל הרומני 26 מעיבודיו לשירי עם רומנים. שירים מסוג זה זכו להערצת הקהל הרומני גם בעיר צ'רנוביץ. אוסף 48 השירים הרומניים פורסם על ידי שארל וילד בלבוב, הם פורסמו גם במחברות של 12 שירים כל אחת בהוצאת רדר בלייפציג, בשנים 1854 או 1855.(Douze airs nationaux roumains (Ballades, chants des bergers, airs de dance etc.) ייתכן כי עיבוד השירים העממיים נעשה על ידי מיקולי גם בהשראת פרנץ ליסט שבביקורו בצ'רנוביץ' ב-1847 התארח במלון שבבעלות אביו, הוזכרה גם השפעתו של אנטון רייכה, שלימד את תלמידיו על חשיבות התוועדות למוזיקה העממית. המשורר הרומני וסילה אלכסנדרי ברך בהתלהבות על עבודתו של מיקולי בתחום. מיקולי השתמש במוטיבים רומנים גם ב־10 קטעי הפסנתר שלו, שבו הזה הקרוי "רוורי" (חלימה) - כולל קטע אדאג'ו כמו רציטטיב בסגנון דוינה מולדבית וה"טמפו די ארקנו" המופיע בקטע השני הנושא את הכותרת "Die freie Verwendung- " à la roumaine.
יצירות מוזיקליות אחרות
הלחין קטעי פסנתר, כינור וקלרינט, שירי מקהלה, ריקודים - מזורקות, פולונזות, ואלסים, כמו כן שירים רבים על מילים מאת משוררים פולנים, צרפתים, גרמנים ורומנים.
ספרים
("מבוא" מאת מיקולי ל"יצירותיו של שופן לפסנתר")
לקריאה נוספת
Bogdan Căuș Figuri de armeni din România, Editura "Ararat", București 2008 (בוגדאן קאוש - דמויות של ארמנים מרומניה) II.Freiherren von Petrinó III.Gullmann IV Papadopolos. V. Freiherren von Mustatza, welche Familie durch die gemeinschaftliche Grossmutter Angelika Papadopulos mit mir verwandt ist''.- 1935- Cemauti, anfange Janner (כרוניקה של משפחתו של האביר פון מיקולי - (במקור אקסניאן))
קישורים חיצוניים
Malgorzata Kosińska Karol Mikuli, 2008 לפי Bogdan Căuș דרגושאנול - של יון דרגושאנו, המוקדש לבוקובינה Leszek Mazepa Karol Mikuli - uczeń Fyderyka Chopina, Leszek Mazepa ''Karol Mikuli, der künstlerische Direktor des Galizischen Musikvereins in Lemberg 1858 - 1887'' - Musikgeschichte in Mittel- und Osteuropa / Mitteilungen der internationalen Arbeitsgemeinschaft an der Technischen Universitat Chemnitz 1- Heft 5, Chemnitz 1999, S. 3-15; Leszek Mazeppa - Schüler von Mikuli Michal Piekarski Karol MIkuli - Zapominiany Lwowski Kompozytor i Pedagog Kurier Galicyiski 17-31.3.2009
מחקר שהוצג בכנס בינלאומי המוקדש לקרול מיקולי במכון למוזיקה בלבוב, 21.3.1998
כנופיות לאגוס
כנופיות לאגוס (באנגלית: Gangs of Lagos) הוא מותחן פשע ניגרי משנת 2023, אשר מתאר את מלחמות הכנופיות בעיר לאגוס. הסרט הוא פרי שיתוף פעולה בין פריים וידאו, הבמאי ג'דסולה אוסיבירו והמפיק קמי לאלה אקנדוג'ו. שיתוף פעולה שמטרתו הנגשת סרטים אפריקאיים לקהל ברחבי העולם.
עלילה
העיר לאגוס בניגריה, נשלטת כליל בידי כנופיות הפשע שמונהגות בידי "איליאנים" ("בעליהם של בני אדם"). העלילה מתמקדת באובלולה (טובי בקרה), בנו של אחד האיליאנים אשר נרצח בצורה מסתורית. אובלולה חולם לצאת ממעגל הפשע והעוני של לאגוס, אולם בהדרגה שוקע עמוק יותר ויותר בתוכו. לאחר שחברו הטוב ביותר נרצח, הוא מוביל מלחמת כנופיות קטלנית במטרה לנקום.
קרב ביאליסטוק (1920)
קרב ביאליסטוק (בפולנית: Bitwa Białostoca) הוא קרב שנערך בין 20 ל-23 באוגוסט 1920 בעיר ביאליסטוק ובסביבותיה במהלך המלחמה הפולנית-סובייטית. שיאו של הקרב היה ב-22 באוגוסט בין הרגימנט הראשון של הדיוויזיה הלגיונית הראשונה של הצבא הפולני שפעל לכבוש את העיר מכיוון דרום לבין כוחות הצבא האדום ששהו באותה העת בביאליסטוק ואשר אליהם חברו שרידי הארמייה ה-16 הסובייטית שנסוגה מוורשה ומדרום פודלסיה לאחר הפסדה בקרבות שם, וחלקים של הארמייה השלישית אשר פלשו לעיר מכיוון מערב. הקרב הסתיים בניצחון מלא של הצבא הפולני עת השיג שליטה מלאה על העיר ובכך הובטח כי ביאליסטוק וסביבותיה יהיו חלק מהרפובליקה הפולנית השנייה במסגרת הסכם ריגה. הניצחון בקרב הגביר את המרמור בקרב החיילים הסובייטים שרבים מהם נשבו ואחרים נסוגו בחופזה למזרח ובכך נתן לפולנים תנופה כדי להמשיך ולהרחיק מהם את החזית לעבר מערב בלארוס.
רקע
בנובמבר 1918 פולין הכריזה על עצמאותה וכבר ב-1919 נגררה למלחמה הפולנית-סובייטית. בתחילה היו לסובייטים ניצחונות רבים והם אף הגיעו לפאתי ורשה אבל אז החלה להשתנות תמונת המצב עם ניצחון הפולנים בקרב ורשה בתחילת אוגוסט 1920. לאחר קרב זה החלו הסובייטים בנסיגה מתמשכת למזרח ובכלל זה מחוז פודלסיה. הנסיגה הסובייטית הייתה חפוזה ויחידות שונות איבדו הקשר אחת עם השנייה. הצד הפולני הצליח לנצל את התנאים הטבעיים הנוחים, במיוחד מכשולי מים. קווי תחבורה קצרים מבעבר הקלו על הלוגיסטיקה, ותמרון הכוחות הפולניים היה יעיל גם כן. בנוסף הייתה רוח הקרבה ומתנדבים שהצטרפו יום ביומו אל הצבא הפולני חיזקו את רוח הלחימה. בנוסף, הצבא הפולני קיבל גיבוי מהאוכלוסייה האזרחית שרובה התייחסה אל הסובייטים כתוקפנים. חששות כבדים שררו בקרב הפולנים שניצחון בולשביקי משמעו החזרת השלטון הזר שפולין כל כך נאבקה בו ואובדן העצמאות שהושגה זה מכבר.
ב-16 באוגוסט 1920 התרכזו הכוחות הפולנים לאורך נהר וויפז' ובהם הרגימנט הראשון של הדיוויזיה הלגיונית הראשונה והחלו במתקפת הנגד שלהם. עד 20 באוגוסט כבשו הפולנים את מעברי נהר הבוג המערבי בדרוהיצ'ין ופרנקופול. העברת השליטה באזור דרוהיצ'ין ודרום חבל פודלסיה הובילה את הארמייה ה-16 לנסיגה מהירה מהאזור. ניצחונות של דיוויזיות הארמייה הפולנית השנייה אילצו את שרידי הארמייה ה-16 הסובייטית לשנות את כיוון נסיגתם שוב, בדרך עוקפת, דרך גרנה ונור וכך חשפו את עצמם להתקפה מצד דיוויזיית הרגלים ה-21 הפולנית מה שהוביל אותם לשנות שוב את כיוון נסיגתם הפעם לביאליסטוק, דרך בראנסק, וסוראז'.