cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קמטן החורש
קמטן החורש נפוץ בדרום רוסיה, בארצות הבלקן, במערב אסיה ובמרכזה. בארץ ישראל הוא נפוץ בכל החבל הים תיכוני.
ינה זולטאן
היה ינה זולטאן, (במקור עד 2015 רוזנברגר, בהונגרית: Zoltán Jenő; אוראדיה, 1891 – אחרי 1939) היה עורך דין ועיתונאי יהודי-הונגרי.
ביוגרפיה
בשנת 1915, כמתמחה בעריכת דין, הוא שינה את שם משפחתו מרוזנברגר לזולטאן. לאחר סיום לימודיו הפך לעיתונאי. בשנת 1920 הוא קיבל על עצמו את עריכת "עיתון אוראדיה הטרי". הוא כתב מאמרים פוליטיים והיה העורך האחראי של העיתון עד 1924. לפני כן היה כתב של היומון "חרות" ו"יומן אוראדיה".
ביולי 1914, במקום שכונה "מרתף הקרח" באוראדיה, ניהל אנטל דו-קרב עם קארוי ר. רונאי, סגן העורך של העיתון סבדשאג (Szabadság-החרות), תחילה באקדחים ולאחר מכן בחרבות. שאנדור אנטל היה אז העורך האחראי של יומן נאג'ווארד, וינה זולטאן ובלה אוטווש, היו עובדי העיתון. רונאי לחם תחילה בדו-קרב אקדח עם שאנדור אנטל. הדו-קרב הסתיים ללא פציעה. בדו-קרב לאחר מכן רונאי פצע את ינה זולטאן בזרועו בדו-קרב בחרב, ובסוף בדו-קרב אקדחים בשתי יריות עם בלה אטווש ממרחק 25 צעדים אף צד לא נפגע. לאחר מכן בדו-קרב בחרבות הוא פתע את אטווש בפניו שנזקק לטיפול רפואי בבית חולים. הסיבה לדו-קרב הייתה ויכוח.
CVE
מערכת Common Vulnerabilities and Exposures) CVE) מספקת שיטת ייחוס לפגיעויות ידועות בתחום אבטחת מידע. חברת Mitre, מתחזקת את המערכת, עם מימון של האגף להגנת הסייבר של המחלקה לביטחון המולדת של ארצות הברית.
שביל פאולוס הקדוש
שביל פאולוס הקדוש הוא נתיב הליכה ארוך באורך של כ-500 ק"מ, בדרומה של טורקיה. הנתיב מוליך מחוף הים התיכון בדרום ומסתיים צפונית-מזרחית לאגם אאירדיר (Eğirdir Gölü) בצפון. חלקו הדרומי כולל שני מסלולים מקבילים - האחד מתחיל בפרגה, כעשרה קילומטרים מזרחית לאנטליה, והשני באספנדוס, כ-40 ק"מ מזרחית לה.
CVE
מזהי CVE
התיעוד של MITRE Corporation מגדיר מזהי CVE (מכונים גם "שמות CVE", "מספרי CVE-IDs", "CVE" ו- "CVE") כמזהים ייחודיים נפוצים עבור פגיעויות ידועות בחבילות תוכנה שפורסמו לציבור. מבחינה היסטורית, מזהי CVE היו בסטטוס של "מועמד" ("CAN-"), ולאחר מכן ניתן היה לקדם אותם לרשומות ("CVE-"), אולם כיום כל המזהים מוקצים כ-CVE. ההקצאה של מספר CVE אינה ערובה שהיא תהפוך לרשומת CVE רשמית (לדוגמה, CVE עשוי להיות מוקצה בצורה לא נכונה לבעיה שאינה פגיעות אבטחה או לשכפול רשומה קיימת).
שביל פאולוס הקדוש
שמו של הנתיב נגזר ממסעו הראשון של פאולוס הקדוש מפרגה לאנטיוכיה בפיסידיה:
CVE
מזהי CVE
CVEs מוקצים על ידי רשות מספור CVE (CVE Numbering Authority, CNA);
שביל פאולוס הקדוש
הנתיב הוא נתיב ההליכה הארוך השני שסומן בטורקיה לאחר הדרך הליקית, עימה הוא נפגש בקצהו הדרומי. תחילתו בגובה פני הים, הוא מגיע עד לגובה של 2,200 מטרים, עם חלופות המטפסות לגובה של 2,800 מטרים, ומסתיים בגובה של כ-1,200 מעל פני הים. השביל מסומן בסימון שבילים אדום-לבן.
סנאי קרקע חלק
סנאי זה הוא בעל פרווה חלקה יותר מקרוביו ובהיר יותר מהם וכן אין לו פסים לבנים לאורך הגב. אורך גופם עד 225.8 מ"מ ומשקלם 257-420 גרם. הם בעלי זנב גדול וכהה והפנים כתומות. לסנאים גם כף רגל גדולה ויציבה והיא עוזרת להם לברוח כשיש סכנה היישר לתוך המחילה. הם חיים בחבורות קטנות מסביב למחילה גדולה שהם אף פעם לא מתרחקים ממנה. כמו רוב הסנאיים הם יוצאים לשוטט ביום.
מזון: מזונם של הסנאים כולל זרעים שונים, עלים קטנים, פרחים, פירות וחרקים. הם יכולים לאכול מספר סוגי צמחים רעילים יחסית.
טורפים: הטורפים העיקריים שלהם הם עופות דורסים שונים. טורפים נוספים הם נחשים גדולים, תנים, נמיות, חתוליים שונים וצבועים. פרט אחד עומד על השמירה ומסתכל למקרה שיופיע טורף וברגע שהוא מגלה הוא משמיע קריאת אזעקה שמבריחה את שאר הסנאים למחילה.
תת-מינים:
פרס פרנץ ארקל
פרס ארקל פרנץ (בהונגרית: Erkel Ferenc-díj) הוא פרס ממלכתי הונגרי למלחינים מצטיינים, למנהלים מוזיקליים ולפעילות אמנותית.
מהות הפרס
הפרס נוסד בשנת 1952. כיום עד שלושה אנשים יכולים לקבל אותו כל שנה והוא מוענק ב-15 במרץ (החג הלאומי של הונגריה). זוכה הפרס יקבל תעודת, מדליה ותגמול כספי הקשור לפרסי הביניים הממלכתי של אמנות.
המדליה עגולה, עשויה ברונזה, בקוטר 80 מ"מ ובעובי של 8 מ"מ. היא פרי עבודתו של הפסל והמדליסט פרנץ לבו, ומתארת דיוקן חד-צדדי של המלחין פרנץ ארקל בתבליט ומוטבעת בתווית ERKEL FERENC-DÍJ (פרס פרנץ ארקל).
מקבלי פרס נבחרים
מתוך למעלה מ-100 (עשרות מהם יהודים)
מגרדת
מגרדת (באנגלית: Scraper) או מגרדת ממונעת (Motor Scraper) הוא ציוד מכני הנדסי שמשמש לגירוד ויישור הקרקע כחלק מעבודות סלילה של כביש או מסילת רכבת. המגרדת היא מעין טרקטור דו-אופני הגורר אחריו עגלה שהיא כיעה ענק.
המגרדת מורכבת מ-2 חלקים: גורר (טרקטור) וגרור. הגרור נקרא "Hopper" (בתרגום חופשי פירושו "עגלת-יעה", "עגלה" או "יעה").
ה-hopper הוא עגלה עם קצה חד ומשופע ("להב") שמזכירה יעה גדול. העגלה ניתנת להנמכה ולהגבהה באמצעות בוכנות הידראוליות. כאשר העגלה מונמכת הקצה הקדמי של היעה, הלהב, חותך וחודר אל הקרקע ותוך כדי תנועה קדימה של הטרקטור נגרף עפר אל תוך כלי הקיבול (Bowl) של העגלה עד שהוא ממלא אותה. כאשר ה-Bowl מלא, כאשר קיבולתו היא בין 8 לבין 34 מטר מעוקב של עפר כתלות בדגם, העגלה מוגבהת, והמגרדת יכולה להעביר את העפר למקום הפריקה (fill site). באזור הפריקה, נפתחת הדופן הקדמית של העגלה (באמצעות בוכנה הידראולית) ובוכנה אחרת דוחפת את כל הדופן האחורית של ה-Bowl קדימה, באופן בו העפר נשפך בשכבה אחידה, מחלקה הקדמי של העגלה, ככל שהטרקטור ממשיך להתקדם. בסיום ריקון העגלה, חוזרת המגרדת הריקה לאתר החפירה (cut site) ומתחילה מחדש את מחזור העבודה.
למרות מהירותן הגבוהה של המגרדות הממונעות, של עד כ-60 קמ"ש, ויכולת ההעמסה והפריקה המהירה שלהן, הרי מפאת גודלן, הן אינן רשאיות לנוע בכבישים ציבוריים. לכן המגרדות הממונעות משמשות בעיקר למרחקים קצרים יחסית בתוך אתרי עבודות עפר, כאשר אזורי החפירה והפריקה (cut-and-fill areas) קרובים אחד לשני וכל אזור ארוך דיו על מנת שהמגרדת תוכל לנסוע מספיק כדי למלא את העגלה. למגרדות הכבדות יש שני מנועים: אחד מפעיל את גלגלי הגורר הקדמיים והשני את גלגלי העגלה האחוריים. המנועים מגיעים להספק של עד 550 כוחות סוס (400 קילוואט). בעת ההעמסה, נעזרים בדחפור על מנת לדחוף את המגרדת.
בישראל מקובל השימוש במגרדות בעלות יכולת העמסה עצמית. במגרדות אלו, המתאימות לשימוש בקרקע קשה ויבשה, יש מסוע המורכב ממוטות פלדה בעלות חתך מתאים לחפירה, המורכב ישירות מעל ללהב היעה. המסוע, המופעל באמצעות מנוע הידראולי, מעמיס את העפר אל תוך העגלה, תוך התקדמות המגרדת. בעת פריקת העפר, פועל המסוע בכיוון הפוך, ומסייע בפריקת העפר. פעולת המסוע מייתרת את הצורך בדחיפת המגרדת על ידי דחפור בעת ההעמסה, ומאפשרת פעולה עצמאית של המגרדת ללא היעזרות בכלי צמ"ה נוספים. יתרון נוסף לעבודה באמצעות המסוע, הוא ריסוק רגבי העפר הגדולים בעת ההעמסה והפריקה, ושפיכת העפר ברגבים קטנים ואחידים.
מגדל ההפלה של ברמן
מגדל ההפלה של ברמן (בגרמנית: Fallturm Bremen תעתיק "פאלטורם ברמן") הוא מגדל הניצב במתחם אוניברסיטת ברמן בעיר ברמן שבגרמניה. הוא משמש לעריכת ניסויים מדעיים.
המגדל
המגדל, שגובהו הכולל 146 מטר, בנוי מבטון מזוין ובראשו כיפת זכוכית המכילה חדר תצפית ואירועים.
המגדל נבנה בעלות של כ-24 מיליון מארק בתמיכת משרדי המדע והחינוך של גרמניה, ממשלת מדינת ברמן ומספר חברות מסחריות.
שפופרת הניסוי
בתוך המגדל מותקנת שפופרת הפלה המאפשרת גובה הפלה של 110 מטר. השפופרת הותקנה באופן שפעולתה לא תושפע מתנודות של מבנה המגדל עקב משבי רוח.
לצורך כל ניסוי, נשאב האוויר מתוך השפופרת לשם יצירת לחץ קרוב לריק במידה של 10 פסקל בתהליך שאורכו כשעה וחצי. לאחר מכן מופל מכל ניסוי ובו מתקנים וחיישנים מראש השפופרת אל תחתיתה. מכל ממולא פוליסטירן הממוקם בתחתית השפופרת משמש לבלימת מכל הניסוי בתום הנפילה. ממדי מכל הניסוי הם קוטר של 80 סנטימטר ואורך של 1.6 או 2.4 מטר.
השפופרת המרוקנת מאוויר מאפשרת יצירת תנאי חוסר משקל למשך זמן של 4.74 שניות. באמצעות שימוש בקטפולטה המאיצה את מכל הניסוי מתחתית השפופרת אל ראשה אפשר לייצר תנאי חוסר משקל למשך זמן של מעט יותר מ-9 שניות (כולל זמן הנפילה). הקטפולטה הותקנה במגדל בשנת 2004.
לפני איסוף מכל הניסוי לבדיקה מוזרם לתוך חלל השפופרת אוויר שיובש מראש מלחות בתהליך הנמשך כ-20 דקות.
נסים ואמו
נסים ואמו (בצרפתית: Nassim Ouammou; נולד ב-27 באפריל 1993 בסנט אטיין שבצרפת) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת מכבי נתניה מליגת העל הישראלית.
קריירת מועדונים
ואמו גדל במחלקות הנוער של סנט אטיין, פירמיני ומאריטימו. הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצות אנדרזיו, אתלטיקו מרסיי, מילוז' ורודז מהליגות הנמוכות בצרפת.
ב-26 ביוני 2019 חזר ואמו לרודז, לאחר העפלת הקבוצה לליגת המשנה הצרפתית. הוא שיחק במועדון במשך שלוש עונות וחצי, בהן ערך 101 הופעות ליגה והבקיע שני שערים.
ב-29 בינואר 2023 חתם ואמו במכבי נתניה מליגת העל הישראלית. ב-31 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 2-2 נגד מכבי חיפה במסגרת שלב רבע הגמר של גביע המדינה לעונת 2022/2023. ב-4 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בניצחון 2-0 על הפועל ירושלים במסגרת המחזור ה-21 לעונת 2022/2023.
Soarele și luna
Soarele și luna (בעברית: השמש והירח) הוא שיר מאת הזמר והיוצר המולדובי פאשה פארפני, שיצא לאור ב-19 בינואר 2023. השיר ייצג את מולדובה באירוויזיון 2023 שהתקיים בליברפול שבממלכה המאוחדת, לאחר הזכייה ב-Etapa națională 2023, הקדם הלאומי של מולדובה בתחרות האירוויזיון של אותה שנה.
קדם אירוויזיון
Etapa națională 2023 היה פורמט הגמר הלאומי שפותח על ידי TRM במטרה לבחור את מועמדותה של מולדובה לתחרות האירוויזיון 2023.
לאחר שהוכרז כאחד מ-31 שירים שיעפילו לסיבוב השידור החי, השיר הוגרל להופיע במקום ה-23 בסבב. בסוף הסיבוב, הוכרז שהשיר סיים במקום השני, והעפיל לסיבוב האחרון. בסיום הגמר, נחשף כי "Soarele și luna" זכה בתחרות, וזכה בכמות המקסימלית של הנקודות. כתוצאה מהזכייה, השיר צפוי לייצג את מולדובה באירוויזיון 2023 שיתקיים בליברפול שבממלכה המאוחדת.
באירוויזיון
על פי חוקי האירוויזיון, כל האומות למעט המדינה המארחת ו"חמש הגדולות" (צרפת, גרמניה, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת) נדרשות להעפיל מאחד משני חצאי הגמר על מנת להתמודד בגמר; עשר המדינות המובילות מכל חצי גמר עולות לגמר. איגוד השידור האירופי (EBU) פיצל את המדינות המתחרות לחמישה סלים שונים בהתבסס על דפוסי הצבעה מתחרויות קודמות, כאשר מדינות עם דפוס הצבעה דומה הוכנסו לאותו סל. ב-31 בינואר 2023 נערכה הגרלת הקצאה שהכניסה כל מדינה לאחד משני חצאי הגמר, וכן באיזו מחצית מהמופע הם יופיעו. מולדובה שובצה למחצית השנייה של חצי הגמר הראשון, שהתקיים ב-9 במאי 2023.
לאחר שפורסמו כל השירים המתחרים לתחרות של 2023 הוחלט סדר השירים לחצי הגמר על ידי מפיקי התוכנית ולא באמצעות הגרלה נוספת, כך ששירים דומים לא הוצבו זה ליד זה. מולדובה הופיעה עשירית, לפני שוודיה ואחרי ישראל. ב-9 במאי 2023 ביצע פארפני את "Soarele și luna" על בימת חצי הגמר הראשון של אירוויזיון 2023. עם הקראת התוצאות של שלב זה הוא נמנה בין האמנים שהעפילו לגמר. ב-12 במאי פורסם סדר ההופעות של הגמר, שנקבע פעם נוספת על ידי מפיקי התחרות. מולדובה הופיעה כמדינה ה-18, לפני אוקראינה ואחרי ארמניה.
1982 בספורט
ג'ודו
אליפות העולם בג'ודו לנשים נערכה בפריז שבצרפת. צרפת זכתה ב-4 מדליות זהב(8 בסה"כ), בריטניה ב-2 מדליות זהב (3 בסה"כ), גרמניה ובלגיה זכו במדליית זהב אחד כל אחד.
כדור הזהב
פאולו רוסי ( זכה בתואר.
שחייה
אליפות העולם הרביעית בשחייה, נערכה בגואיאקיל שבאקוודור באוגוסט. ארצות הברית ניצחה בתחרות כולה על חודה של מדליית זהב אחת. 13 מדליות זהב מול 12 מדליות זהב של מזרח גרמניה. שחייניות מזרח גרמניה שלטו בבריכת השחייה וזכו ב-11 מדליות זהב מתוך 14. השחיינים האמריקאים זכו ב-6 מדליות זהב מתוך 15 מדליות אפשריות.
רווה
{{פירושונים| אישים: אחר:
ראו גם
}}
סנאי כף קרקעי
סנאי כף קרקעי (שם מדעי: Xerus inauris) הוא מין מכרסם מהסוג סנאי קרקע, החי במחילות ולא על העצים כמו שאר הסנאים. הוא נפוץ רק בדרומה של אפריקה.
לסנאים אלה שיער קצר בצבע קינמון כשהפנים, הבטן וצידי הגוף לבנים. העיניים גדולות ומסביבם פסים לבנים. בצידי הגוף עובר פס לבן ארוך. אורכם הממוצע 424-426 מ"מ ומשקלם 423-649 גרם. הזכרים גדולים מהנקבות ב־8-12% ואורך הנקבות 435-446 מ"מ ומשקלם 444-600 גרם.
סנאים אלה חיים במחילות שבהם לעיתים עד 19 פרטים, זכרים ונקבות. המחילות עשויות להיתפס גם על ידי סוריקטות או נמיות צהובות והם יבריחו את הסנאים.
מזון: מזונם של הסנאים כולל זרעים שונים, עלים קטנים, פרחים, פירות וחרקים. הסנאים עומדים ברגליים פשוקות ואוחזים בידיהם הקדמיות במזון, כשהם צמודות אחת לשנייה.
תפוצה: הסנאי חי בטבע בערבות עשב, סוואנות ואזורים צחיחים בדרום אפריקה, נמיביה ובוצואנה.
טורפים: הטורפים העיקריים שלהם הם עופות דורסים שונים. טורפים נוספים הם נחשים גדולים, תנים, נמיות, חתוליים שונים וצבועים. פרט אחד עומד על השמירה ומסתכל למקרה שיופיע טורף וברגע שהוא מגלה הוא משמיע קריאת אזעקה שמבריחה את שאר הסנאים למחילה. מול טורפים קטנים יותר כמו נחשים, הסנאים יתקיפו ביחד את הפולש עד שיברח.
גדליה הלוי
רבי גדליה הלוי היה ממקובלי צפת, תלמידו של האר"י, גיסו (נשוי לאחותו) וחברו של רבי חיים ויטאל.
נזכר בכתב ההתקשרות של האר"י, בין חברי "הכת הראשונה". בנוסף נזכר בין חכמי צפת בתשובת המהרי"ט משנת 1608 (ח"א, סי' פב). נזכר רבות בספר שבחי האר"י. ידוע שהיה לו בן בשם רבי יהודה שנפטר בחייו. בשנת 1615 היה עוד בחיים.
ר' גדליה סידר את דרוש המלכים שמתו, כפי שקיבל מרבו האר"י. מובא בספר עץ חיים בשער ד' דרוש שלם בשמו, השונה בכמה דברים מדרוש של ר' חיים ויטאל הסמוך לו.
בית הספר לאמנויות על שם טיש באוניברסיטת ניו יורק
בית הספר לאמנויות טיש של אוניברסיטת ניו יורק (המכונה בדרך כלל טיש) (באנגלית: New York University Tisch School of the Arts; הוא בית הספר לאמנויות הבמה, הקולנוע והמדיה של אוניברסיטת ניו יורק.
טיש, שנוסד ב-17 באוגוסט 1965, מהווה מגרש הכשרה לאמנים, חוקרי אמנויות ויוצרי קולנוע. בית הספר מחולק לשלושה מכונים: אמנויות הבמה, מדיה מתפתחת וקולנוע וטלוויזיה. תחומים רבים לתואר ראשון ותואר שני זמינים לסטודנטים, כולל: משחק, מחול, דרמה, לימודי פרפורמנס, עיצוב לבמה וקולנוע, כתיבת תיאטרון מוזיקלי, צילום, הפקת תקליטים, עיצוב ופיתוח משחקים ולימודי קולנוע וטלוויזיה.
בית הספר ממוקם בברודוויי 721 בסמוך לבניין המחלקה לפילוסופיה של האוניברסיטה ולבית הספר ללימוד אינדיבידואלי של גאלאטין, בשכונת גריניץ' וילג' של מנהטן התחתית, ניו יורק.
נכון לשנת 2019, 22 זוכי פרסי אוסקר, 17 זוכי פרסי אמי, 12 זוכי פרסי טוני וארבעה זוכי פרסי גראמי היו קשורים לבוגרי טיש ולסגל המורים. נכון לשנת 2017 בבית הספר היו יותר מ-25,000 בוגרים שעבדו באמנויות ובמקצועות קשורים, ויש בו יותר בוגרים בתיאטראות ברודוויי מאשר בכל בית ספר אחר לתיאטרון בארצות הברית.
היסטוריה
בית הספר לאמנויות טיש נוסד במטרה להעניק הכשרה מקיפה בתיאטרון ובקולנוע במסגרת אוניברסיטת מחקר. בית הספר הקים מחלקות נוספות כמו מחול, עיצוב תיאטרון ולימודי קולנוע תוך שנים ספורות. לאחר הקמת המחלקה לתואר ראשון לדרמה בשנת 1974, בית הספר התרחב לצורות אמנותיות אחרות, כולל התוכנית לטלקומוניקציה אינטראקטיבית, המחלקה לכתיבה דרמטית, המחלקה ללימודי פרפורמנס, התוכנית לתואר שני בכתיבת תיאטרון מוזיקלי, המחלקה לצילום והדמיה, והמחלקה לאמנות ומדיניות ציבורית.
בשנת 1982 ביקש הדיקן השני של בית הספר, דייוויד אופנהיים, תרומה מלורנס א' ופרסטון רוברט טיש שאיפשרה את הרכישה והשיפוץ של המקום בברודוויי 721 שבו שוכנות רוב התוכניות של בית הספר. מתוך הכרה בנדיבותה של משפחת טיש, שונה שם בית הספר לבית הספר טיש לאמנויות בשנת 1982.
דוד אוברמן
דוד אוברמן הוא אלוף-משנה במילואים בצה"ל. שימש סגן מפקד אוגדת איו"ש, מפקד חטיבת כרמלי ובמקביל מפקד בא"פ לכיש ומפקד גדוד נחשון.
שירותו הצבאי
אוברמן התגייס לצה"ל ושובץ בחטיבת גולני. עבר הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר ויצא לקורס קציני חי"ר. לאחר הקורס חזר לחטיבה ומונה למפקד מחלקה. בהמשך שימש כמפקד פלוגה. לאחר מכן מונה לראש לשכת סגן הרמטכ"ל, גבי אשכנזי. בשנת 2004 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד נחשון, והוביל אותו בלחימה כנגד הטרור הפלסטיני באינתיפאדה השנייה, את תפקידו סיים בשנת 2006. בשנת 2006 מונה למפקד בא"ח גולני. בפברואר 2007 קטע את תפקידו, לאור בקשת הרמטכ"ל הנכנס, גבי אשכנזי, לשמש בשנית כראש לשכת הרמטכ"ל, ושימש בתפקיד עד שנת 2009. לאחר מכן מונה לסגן מפקד חטיבת גולני בין השנים 2010–2011.
בשנת 2011 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת כרמלי ובמקביל למפקד בא"פ לכיש, בתפקידיו אלו שימש עד שנת 2014. בשנת 2014 מונה לסגן מפקד אוגדת איו"ש, ושימש בתפקיד עד שנת 2016. ביולי 2016 פרש מצה"ל.
אוברמן נולד וגדל בקיבוץ לביא.
פירוט אקדמי
פירוט אקדמי (באנגלית: Academic detailing) הוא סוג של חינוך רפואי ישיר שמטרתו לתת לנותני שירות רפואי כגון רוקחים, רופאים ואחים מידע רפואי עדכני שאינו תלוי באינטרסים של גופים מסחריים כמו חברות התרופות. הצורך במידע בלתי תלוי נובע מהכסף שחברות התרופות משקיעות בתועמלנות המקדמת את האינטרסים שלהן, שאינם בהכרח זהים לאלה של הציבור הצורך את השירותים הרפואיים.
בארצות הברית, תוכניות של פירוט אקדמי מטעם האוניברסיטאות פועלות במדינות ורמונט, פנסילבניה וצפון קרולינה. בקנדה, אוסטרליה ובלגיה קיימים גופים ייעודיים למטרת פירוט אקדמי.
אלוויס (מיתולוגיה נורדית)
במיתולוגיה הנורדית, אלוויס (בנורדית עתיקה: Alvíss – "היודע כל") הוא גמד. אלוויס הוא דמות ראשית בשיר "דברי היודע כל" (Alvíssmál) מן האדה הפואטית, שמתוארך לתקופה מאוחרת יחסית לשירים אחרים מהאדה.
בשיר, אלוויס מודיע לאל ת'ור שהוא מתכוון להתחתן עם בתו שלטענתו כבר הובטחה לו. ת'ור, שכלל לא מזהה את אלוויס, מסכים שאלוויס יתחתן עם בתו בתנאי שיענה בצורה נכונה על כל שאלותיו. השאלות של ת'ור, בניגוד לשירים דומים באדה הפואטית כמו דברי ואפרוד'ניר (Vafþrúðnismál) ודברי גרימניר (Grímnismál), לא נוגעות למידע אנציקלופדי אודות המיתולוגיה הנורדית, אלא במילים נרדפות שונות השגורות בפי סוגי ישויות שונות לאותם הדברים. ת'ור שואל את אלוויס 13 שאלות שונות, והוא עונה בצורה נכונה על כל אחת מהן.
בתחילת השיר, ת'ור מתאר את אלוויס כבעל מראה מחריד וכחיוור באזור אפו. אלוויס מסביר את החיוורון שלו בכך שהוא חי מתחת לארץ, ושהוא מתגורר תחת אבן. בסוף השיר, אחרי שת'ור שואל את אלוויס כל שאלותיו, הוא אומר שהוא מעולם לא ראה חכמה כזאת כמו של אלוויס. ת'ור "מכריז" שהוא הוליך את אלוויס שולל, שהשחר הפציע על אלוויס, ושהשמש זורחת בהיכל. הפרשנות הרווחת לבית זה היא שאלוויס, כמו בסיפורים אחרים אודות גמדים במיתולוגיה הנורדית, נהפך לאבן או אולי מתנפץ בעקבות חשיפתו לשמש.
סם יוסטון
סמואל "סם" יוסטון (באנגלית: Samuel "Sam" Houston; 2 במרץ 1793 - 26 ביולי 1863) היה פוליטיקאי ומצביא אמריקאי, מושל טנסי, מפקד צבא רפובליקת טקסס ונשיא רפובליקת טקסס הראשון, מושל טקסס וסנאטור מטעמה לאחר הצטרפותה לארצות הברית והאדם היחיד אי פעם שהיה מושל של שתי מדינות שונות בארצות הברית. על שמו נקראת העיר יוסטון שבטקסס.
נעוריו ותחילת דרכו
יוסטון נולד במטע של משפחתו, בפאתי העיר לקסינגטון שבווירג'יניה. הוא היה אחד מבין תשעת ילדיהם של אליזבת פקסטון ומייג'ור סמואל יוסטון, לוחם במלחמת העצמאות של ארצות הברית.
מערכת העצבים האוטונומית
מערכת העצבים האוטונומית (או העצמאית, באנגלית: Autonomic nervous system, ר"ת מקובלים: ANS) היא חלק ממערכת העצבים ההיקפית, שהיא חלק ממערכת העצבים של הגוף. מערכת העצבים האוטונומית תומכת בפעילותם התקינה של תהליכים חיוניים בסיסיים והיא אחראית על ויסות פעולות שאינן מכוונות באופן מודע. כלומר, פעולות שאינן נתונות לשליטת התודעה ונמשכות גם כאשר אדם ישן או מחוסר הכרה. כמו למשל פעימות סדירות של הלב, הנשימה, הפרשת הזיעה והרוק. בהתאם לכך שמה של מערכת העצבים האוטונומית משקף את חוסר התלות שלה בתהליכי חשיבה מודעים ואת האוטונומיה שלה מתהליכים אלו.
סם יוסטון
נעוריו ותחילת דרכו
לאחר מות אביו ב-1807, עברה משפחתו למאריוויל שבטנסי, משם עברו לעיירה בייקר קריק, גם היא בטנסי. ב-1809 ברח יוסטון מביתו, חי לתקופה עם שבט הצ'ירוקי בראשותו של הצ'יף אולוטקה וקיבל את הכינוי "העורב". ב-1812, בהיותו בן 19, חזר יוסטון למאריוויל וייסד בית ספר שפעל בחדר בודד.
מערכת העצבים האוטונומית
מערכת העצבים האוטונומית מתמודדת עם שני צרכים הישרדותיים של האורגניזם: תחזוקת הגוף והתמודדות עם איום חיצוני.
תת-מערכות
מערכת העצבים האוטונומית מורכבת משתי תת-מערכות: מערכת העצבים הסימפתטית ומערכת העצבים הפאראסימפתטית. תת-מערכות אלו פועלות בכיוונים מנוגדים כדי למלא את משימותיהן.
סם יוסטון
נעוריו ותחילת דרכו
באותה שנה התגייס יוסטון לצבא ולחם בבריטים במלחמת 1812. בדצמבר 1812 קודם לדרגת לוטננט. יוסטון השתתף בקרב עיקול הפרסה שנערך ב-1814 ואף נפצע מפגיעת חץ. במהלך המלחמה חיפש הגנרל אנדרו ג'קסון מתנדבים לסילוק קבוצת אינדיאנים מבוצרים, יוסטון התנדב, ובזמן המבצע נפצע מכדור שפגע בידו ובזרועו. אף על פי שלא הצליח להשלים את המבצע, יוסטון התקרב לג'קסון, שלימים הפך לנשיא ארצות הברית, וב-1817 אף הצטרף לסניף הבונים החופשיים בו היה ג'קסון חבר. לבסוף, במרץ 1818, עזב יוסטון את הצבא.
מערכת העצבים האוטונומית
הבדלים פיזיולוגיים בין תת-המערכות
בשתי המערכות המוליך העצבי בסינפסה הפרה-גנגליונית הוא אצטילכולין. לעומת זאת, בסינפסה הפוסט-גנגליונית קיים הבדל במוליך העצבי בשתי המערכות: בגנגליון הפאראסימפתטי המוליך העצבי הוא אצטילכולין, ואילו במערכת הסימפתטית בסינפסה של הנוירון הפוסט-גנגליוני עם איבר המטרה המוליך העצבי הוא נוראדרנלין (למעט בבלוטת הזיעה, שם המוליך העצבי הוא אצטילכולין).
סם יוסטון
נעוריו ותחילת דרכו
ב-20 בדצמבר 1837 עמד יוסטון בראש הבונים החופשים שנפגשו בלשכת הסנאט של טקסס והחליטה להקים את הלשכה הגדולה של הרפובליקה של טקסס. עד אז עבדו שלוש לשכות בטקסס בחסות הלשכה הגדולה של לואיזיאנה: Holland Lodge No. 36, Milam Lodge No. 40 at Nacogdoches, and McFarland Lodge No. 41 at San Augustine. יוסטון עמד בראש ועידה עם נציגי שלוש הלשכות הללו בעיר יוסטון, ובחר באנסון ג'ונס לנשיא הגדול הראשון של הבונים החופשים בטקסס.
מערכת העצבים האוטונומית
שיתוף הפעולה בין שתי תת-המערכות
שתי תת-מערכות אלו מנוגדות אחת לשנייה, כשהאחת מעוררת, השנייה מעוכבת. סיבי עצבים משני הסוגים מגיעים ללב, לשרירים החלקים ולרוב הבלוטות. לדוגמה, כאשר המערכת הסימפתטית מגבירה את קצב הלב, המערכת הפאראסימפתטית מאטה את אותו.
סם יוסטון
כניסה לפוליטיקה
לאחר פרישתו מהצבא התמחה יוסטון במשרדו של השופט ג'יימס טרימבל במשך שישה חודשים. לאחר מכן עבר את הבחינה בבית הספר למשפטים של נאשוויל, בירת טנסי, ופתח משרד בעיירה לבנון שבמדינה. בשלהי 1818 מונה יוסטון לתובע הכללי של מחוז נאשוויל וקיבל פיקוד על מיליציית המדינה.
ב-1822 נבחר יוסטון לחבר בבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם טנסי, שם היה תומכו הנאמן של אנדרו ג'קסון, שהיה גם הוא נציג מטעם טנסי וחבר במפלגה הדמוקרטית. ב-1824 נבחר יוסטון לכהונה נוספת שנמשכה עד ל-1827, אז החליט לא להתמודד פעם נוספת על מקום בבית הנבחרים, בו כיהן בסך הכל מה-4 במרץ 1823 עד ה-3 במרץ 1827. עם פרישתו מבית הנבחרים התמודד יוסטון על משרת מושל טנסי, וזכה כשגבר על המושל המכהן וילי בלאונט. שנה לאחר מכן החל יוסטון להתכונן לבחירות הבאות למושלות, אך נאלץ לפרוש מהמרוץ עקב נישואיו לאלייזה אלן בת השמונה-עשרה, שיצאו לפועל לאחר לחץ כבד מצד אביה, הקולונל ג'ון אלן, אך בין השניים לא התפתחה מערכת יחסים אמיתית, והם נפרדו זמן קצר לאחר החתונה והתגרשו סופית ב-1837, לאחר שהתמנה לנשיא טקסס.
מערכת העצבים האוטונומית
היבטים מחקריים
פעולתה של מערכת העצבים האוטונומית צריכה להילקח בחשבון עבור פרדיגמות מחקריות שונות. למשל, עבור בדיקת השפעתם של חומרים שונים נהוג להשתמש בקבוצת ביקורת המקבלת פלצבו. כאשר בודקים נבדקים אנושיים הדבר נעשה כדי לוודא שההשפעה הנצפית נגרמת כתוצאה מהחומר הפעיל ולא מהאמונות של הנבדקים על אודות ההשפעה שלו. חשד זה אינו קיים עבור בעלי חיים משום שסביר להניח שאין להם "אמונות" בנוגע להשפעת החומרים הנבדקים. עם זאת, משום שברוב המקרים נעשה שימוש בהזרקה במהלך ניסויים בבעלי חיים, ההזרקה יכולה להיות בלתי נעימה לחיה, ולגרום בכך להפעלת מערכת העצבים האוטונומית שלה. במקרה זה יש צורך בקבוצת ביקורת כדי להפריד בין השפעת החומר להשפעה של תגובת מערכת העצבים האוטונומית.
סם יוסטון
כניסה לפוליטיקה
את מירב זמנו באותה תקופה בילה בקרב שבט הצ'ירוקי, ונישא לאלמנה צ'ירוקית בשם טיאנה רוג'רס גנטרי. במשך הזמן הפך יוסטון לשתיין כבד, ואף נטש את משרדו ואת אשתו. כל אלה גרמו לקרע בינו לבין אנדרו ג'קסון שלא אוחה אלא לאחר מספר שנים.
קטטה ומשפט
באפריל 1832, בזמן ששהה יוסטון בוושינגטון הבירה לרגל עסקים, נשא ויליאם סטאנברי, חבר קונגרס מטעם אוהיו, נאום בקונגרס בו תקף את יוסטון, והאשימו בחבירה לג'ון וון פורסון ולחבר הקונגרס רוברט רוז, אשר סיפקו קצבאות לאינדיאנים שהיגרו עקב חוק שהעביר הנשיא ג'קסון בשנת 1830.
סטאנברי, שנשא שני אקדחים ופגיון, לא השיב למכתביו של יוסטון. מספר ימים לאחר מכן נפגשו השניים בשדרות פנסילבניה: יוסטון הזועם הרים את מקל ההליכה שלו והחל להכות את סטנאברי, שהצליח לשלוף את אחד מאקדחיו, לכוונו לחזהו של יוסטון וללחוץ על ההדק, אך האקדח לא ירה.
ב-17 באפריל הורה הקונגרס על מעצרו של יוסטון, שטען שמעשהו היווה הגנה עצמית ושכר לשם כך את עורך-הדין פרנסיס סקוט קי. יוסטון נמצא אשם, אך הודות לקשריו עם אישים בעלי השפעה (ביניהם ג'יימס פולק, חבר קונגרס דאז ולימים נשיא ארצות הברית), קיבל נזיפה בלבד. בעקבות כך, עתר סטאנברי לבית משפט אזרחי, שם קבע השופט ויליאם קראנץ' כי יוסטון אשם והטיל עליו קנס בגובה 500 דולרים, אותו לא שילם מעולם.
מאבק לעצמאות טקסס
הפרסום לו זכה המשפט הקים לתחייה את הקריירה הפוליטית של יוסטון ואת הכרתו בציבור. בעקבות כך, בדצמבר 1832 עזב יוסטון את הצ'ירוקי ונסע לטקסס, אז חלק ממקסיקו. יוסטון ביקש מאשתו שתתלווה אליו, אך היא העדיפה להשתקע במקומה. מספר שנים לאחר מכן נישאה לאדם בשם סם מגריידי, אך ב-1838 מתה מדלקת ריאות. בהגיעו לטקסס, נשאב יוסטון מיידית אל תוך הפוליטיקה המקומית. מאוחר יותר היו הערכות כי יוסטון נסע לטקסס בשליחותו של הנשיא ג'קסון כהכנה לסיפוח המדינה לארצות הברית.
יוסטון השתתף בוועידת 1833, בה התאספו מנהיגי טקסס המקסיקנית, כנציג העיר נאקודושיס. בוועידה התגלה יוסטון כתומכם של ויליאם האריס וארטון ואחיו, שרצו בעצמאות מוחלטת ממקסיקו. בנובמבר 1835 הוא מונה לדרגת מייג'ור ג'נרל (מקביל לאלוף) בצבא הטקסני, ובמרץ 1836 קודם לתפקיד מפקד הצבא.
לאחר הכרזת העצמאות של טקסס ב-2 במרץ 1836 הצטרף יוסטון לצבא המורדים הטקסני שחנה בעיר גונזאלס, אך תוך זמן קצר אולץ להיכנע בפני כוחות הגנרל המקסיקני סנטה אנה, שהרגו את מרבית הלוחמים הטקסנים בקרב אלמו שנערך ב-6 במרץ.
אף על פי כן, בקרב סן חסינטו, שנערך ב-21 באפריל 1836, הפתיע יוסטון את כוחותיו של סנטה אנה בזמן מנוחת הצהריים שלהם. כל הצבא המקסיקני, שמנה כ-1,600 איש, נהרג או נשבה על ידי כוחותיו של יוסטון, כ-800 טקסנים בלבד. לאחר תבוסתו, אולץ סנטה אנה לחתום על אמנת וולסקו, על פיה זכתה טקסס בעצמאות. זמן קצר לאחר החתימה על ההסכם נסע יוסטון לארצות הברית, שם קיבל טיפולים בקרסולו, שנפגע בקרב. ב-1836 נוסדה העיר יוסטון, שנקראה על שמו והפכה לבירת טקסס, מעמד אותו שמרה עד 1839, אז קיבלה העיר אוסטין את התואר.
נשיא רפובליקת טקסס
לאחר קבלת העצמאות נבחר יוסטון פעמיים לנשיא רפובליקת טקסס החדשה. בפעם הראשונה מה-22 באוקטובר 1836, אז הפך לנשיאה הראשון של הרפובליקה, עד ה-10 בדצמבר 1838. בתחילת הכהונה ביקש להסתפח לארצות הברית, אך לאחר זמן מה זנח את המחשבה. ב-1838 פרץ מרד קורדובה, אותו הצליח יוסטון לעצור.
בין שתי כהונותיו, ב-9 במאי 1840, נישא יוסטון למרגרט מופט ליאה בעיר מריון שבאלבמה. בזמן חתונתם היה יוסטון בן 47 ואילו אשתו הייתה בת 21 בלבד. לשניים נולדו שמונה ילדים.
יוסטון כיהן בפעם השנייה כנשיא בין ה-12 בדצמבר 1841 ל-9 בדצמבר 1844. כהונה זו התאפיינה בזהירות כלכלית כאשר בפן המדיני חתר יוסטון לשלום עם האינדיאנים וניסה להימנע מפרוץ מלחמה עם מקסיקו, לאחר שתי פלישות ב-1842.
סנאטור
לאחר סיפוח טקסס לארצות הברית ב-1845, נבחר יוסטון לכהן כסנאטור מטעמה לצידו של תומאס ג'פרסון ראסק. בתחילת הקדנציה שלו בסנאט של ארצות הברית, שנמשכה בין ה-21 בפברואר 1846 ל-4 במרץ 1859, התחוללה מלחמת ארצות הברית–מקסיקו, בה סיפחה ארצות הברית שטחים נוספים, צפון מערבית לטקסס.
במהלך כהונתו יצא נגד הקרע ההולך וגדל במדינה בין הצפון לדרום והאשים את הקיצוניים בשני הצדדים באומרו: "כל מה שנועד להחליש או לפגוע בכוחו של האיחוד, בין אם מקורו בצפון או בדרום, בין אם באלימותם המשולהבת של תומכי התנועה לביטול העבדות ובין אם בקואליציה של תומכי איון, לעולם לא אתן לו את הסכמתי."
ב-1848 תמך יוסטון ב"הצעת אורגון", אף על פי שרבים מהדרומיים התנגדו לה. בנאום נלהב בו הביע תמיכה בפשרת 1850 אמר יוסטון כי "אומה מפולגת לא יכולה להמשיך ולעמוד". שמונה שנים מאוחר יותר, אמר אברהם לינקולן משפט ברוח דומה.
ב-1854 נחקק חוק קנזס נברסקה אליו התנגד יוסטון וחזה כי הוא ייצור במדינה סדק כה רחב שיוביל לבסוף למלחמה, מה שאכן קרה. בהצבעה על החוק היה אחד מבין שני הסנאטורים הדרומיים היחידים שהצביעו נגד החוק, כשהשני היה ג'ון בל מטנסי.
מושל טקסס
יוסטון התמודד פעמיים על מושלות טקסס: בפעם הראשונה, בשנת 1857, הפסיד להארדין ראנלס. שנתיים מאוחר יותר ניצח בבחירות והפך לאדם הראשון בהיסטוריה של ארצות הברית שכיהן כמושל של שתי מדינות שונות. על אף היותו בעל עבדים התנגד לפרישת טקסס מהאיחוד. ב-1860 התייחס לנושא ואמר: "אגיד לכם מה הולך לקרות. לאחר הקרבת מיליונים רבים מספור של אוצרות ומאות אלפי חיים ייתכן כי תזכו בעצמאות לדרום, אך אני מטיל ספק בכך. הדרום נחוש לשמר את האיחוד."
בניגוד לרצונו של יוסטון, טקסס פרשה מארצות הברית ב-1 בפברואר 1861 וב-2 במרץ הצטרפה לקונפדרציית המדינות של אמריקה. במהרה הכריז יוסטון כי הצעד אינו חוקי, אך מנגד קבע בית המשפט הטקסני כי הפרישה חוקית. הכוחות הפוליטיים שהביאו לפרישת טקסס היו חזקים דים גם כדי לגרום להדחת יוסטון, שמצידו לא עשה מאמצים למניעת הדחתו, שהגיעה לבסוף ב-16 במרץ 1861. הוא הוחלף על ידי סגנו, אדוארד קלארק.
ערוב ימיו
ב-1854 המיר יוסטון את דתו לנצרות בפטיסטית, הוא הוטבל על ידי רופוס ברלסון, שבאותה תקופה היה הכומר של קהילת אינדיפנדנס שבטקסס, בה היו חברים יוסטון ואשתו.
ב-1862, לאחר הדחתו, עבר יוסטון להאנטסוויל, עיר קטנה במזרח טקסס. מצבו הבריאותי הידרדר במהירות בחודשים שלאחר מכן והוא לקה בשיעול כרוני. באמצע יולי 1863 חלה יוסטון בצינון שהתפתח לדלקת ריאות, ועל אף מאמציהם של הרופאים, ב-26 ביולי 1863, בשעה 6:16 בערב, נפטר יוסטון בביתו כשלצידו רעייתו מרגרט. מילותיו האחרונות היו: "טקסס. טקסס. מרגרט".
סם יוסטון נקבר בהאנטסוויל. על קברו הוטבע הכיתוב:
בנוסף, מוטבע על הקבר ציטוט של אנדרו ג'קסון, על פיו:
מרפאת גוטפריד
מרפאת גוטפריד היא מרפאה של שירותי בריאות כללית בהרצליה, אשר שוכנת ברחוב טשרניחובסקי 4 והוקמה בשנת 1953. בניין המרפאה הוכרז כ"אתר מורשת".
היסטוריה ומאפיינים
בעבר שירתה מרפאה קטנה בשדרות ח"ן את תושבי הרצליה ורמת השרון. כאשר מספר חברי קופת החולים עלה, נוצר הצורך במרפאה גדולה יותר. לכן נרכש מגרש ועליו נבנתה המרפאה החדשה שלימים תיקרא מרפאת גוטפריד. המרפאה תוכננה על ידי האדריכלים אנדריי לייטרסדורף ואיליה בלזיצמן בשנת 1950. היא בת שתי קומות, שטחה המקורי היה 427.89 מ"ר, והיו בה 26 חדרים. הכניסה הראשית, הפונה לרחוב טשרניחובסקי, היא הכניסה הדרום-מערבית. בעבר הייתה גם כניסה צפון-מזרחית, אך היא נחסמה.
ד"ר וַלטר גוטפריד
המרפאה נקראת על שם ד"ר וַלטר גוטפריד (28 באוגוסט 1907 - 29 באוקטובר 1978). ד"ר גוטפריד גדל בווינה ולמד שם רפואה. הוא עלה לארץ ישראל במרץ 1934, ובשנת 1942 עבר לרעננה ושימש כרופא המחוזי של אזור השרון בקופ"ח כללית, עד לפרישתו לגמלאות בתחילת שנות השבעים. לאחר שפרש לגמלאות עבד במשרה חלקית כרופא בבית ספר ממלכתי ברעננה. הוא נפטר באוקטובר 1978, ומאותה השנה נקראה המרפאה על שמו.
NGC 4236
NGC 4236 היא גלקסיית מוט ספירלית שנמצאת בקבוצת הכוכבים דרקון, במרחק של כ-11.1 מיליון שנות אור ממערכת השמש, וייתכן שהיא שייכת לקבוצת M81. הגלקסיה נמצאת כמעלה וחצי ממערב לכוכב κ (קפא) בדרקון וכ-4 מעלות ממזרח לכוכב λ (למבדא) בדרקון. מרחקה הזוויתי מ-M81 שבמרכז קבוצת M81 הוא כ-12.5 מעלות, והמרחק ביניהן הוא לפחות 2.6 מיליון שנות אור, כך ששייכותה לקבוצה אינה ודאית.
היסטוריה
לגלקסיה בהירות נראית מדרגה 10.1 והיא התגלתה ב-6 באפריל 1793 על ידי האסטרונום ויליאם הרשל, וקיבלה את הציון V.51 בקטלוג הערפיליות שפרסם בשנת 1802, שם תוארה על ידיו כ"עמומה מאוד, מאורכת מאוד וללא כוכבים נראים לעין". בנו, ג'ון הרשל, הכניס אותה לקטלוג הכללי של ערפיליות וצבירי כוכבים תחת הציון GC 2825 ובשנת 1888 ג'ון דרייר הכניס אותה לקטלוג הכללי החדש תחת הציון NGC 4236, כשהיא מתוארת כחלשה מאוד, די גדולה, מאורכת מאוד ומתבהרת בהדרגה לכיוון מרכזה.
מאפיינים
גודלה הזוויתי של הגלקסיה הוא כ-22 דקות קשת, שממרחקה שקול לקוטר של כ-70,000 שנות אור, כשני-שלישים מקוטר שביל החלב. מסתה מוערכת בכ- מסות שמש, כ-3% ממסת שביל החלב, כאשר כחמישית ממסתה או כ- מסות שמש היא מסת הכוכבים שבה, וכעשירית ממסתה, כ- מסות שמש, היא של גז מימן חופשי (אזורי H I). שאר מסת הגלקסיה היא של חומר אפל שטיבו אינו ידוע. בגלקסיה מתרחשת יצירה של כוכבים חדשים בקצב מתון ובאופן אחיד למדי. בשני מקומות בשולי הדיסקה של הגלקסיה נמצאים מספר אזורי H II גדולים, שחלקם בולטים באופן ניכר מדיסקת הגלקסיה, אך במרכז הגלקסיה נמצאים רק אזורי H II קטנים יחסית. בגלקסיה יש מספר גדול של צבירי כוכבים צעירים ומסיביים, שמצביעים על כך שבמיליוני השנים האחרונות הייתה בגלקסיה יצירת כוכבים חדשים בקצב גבוה יותר מהקצב הנוכחי.
להב משונן
להב משונן (באנגלית: Jagged Edge) הוא מותחן פשע אמריקאי משנת 1985 בבימויו של ריצ'רד מרקנד, עם גלן קלוז, ג'ף ברידג'ס, פיטר קויוטי ורוברט לוג'יה בתפקידים הראשיים. העלילה היא על עורכת דין שמקבלת על עצמה בחוסר רצון, להגן על בעל שנאשם ברצח אשתו. שם הסרט נובע מהמכשיר בו בוצע הרצח - סכין עם להב משונן.
הסרט קיבל ביקורות טובה והצליח באופן מסחרי. רוברט לוג'יה היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר, אך הפסיד לקלאוס מריה ברנדאואר על תפקידו בסרט "זיכרונות מאפריקה".
תקציר העלילה
פייג' פורסטר, אשתו של בעל עיתון נפוץ בסן פרנסיסקו ג'ק פורסטר (ג'ף ברידג'ס), נרצחת באופן אכזרי בווילה שלהם על החוף. אלמוני מכוסה פנים חודר לבניין, קושר אותה ומשסף את צווארה בסכין עם להב משונן.
ג'ק נעצר כחשוד ברצח אך מכחיש וטוען שלא היה במקום וכי לא היה לו כל סכסוך עם אשתו.
לאחר הפצרות היא מסכימה לייצג את ג'ק ושוכרת את הבלש סם ראנסום (רוברט לוג'יה) לעבוד איתה.
עם הזמן מתפתח רומן אהבה לוהט בין ג'ק לבארנס. הם מקיימים יחסים והיא נוטה לחשוב שהוא אכן לא אשם.
במשך החקירות היא מקבלת מכתבים אנונימיים ובהם פרטים על אנשים שיכולים לתת עדות במקרה. ראנסום מזהה שהמכתבים הודפסו במכונת כתיבה מסוג קורונה משנת 1942.
במשפט נחקרות נשים שהיו בקשר עם ג'ק - וירג'יניה האוול (ליי טיילור-יאנג) ואיילין אוורי (דיאן אריקסון) ובארנס לומדת שג'ק הזה הוא רודף נשים ויחסה אליו משתנה, היא רוצה בתחילה להתפטר אבל לאחר שכנוע שלו היא חוזרת. התביעה מביאה את בובי סלייד (מרשל קוט) שהיה המאהב של פייג' וכן את השוער במועדון של ג'ף (לואיס ג'מבבלו) שהעיד שראה סכין משוננת בתא הבגדים של ג'ק אך בארנס מצליחה לבלבל אותו.
לבסוף בעקבות מכתב אנונימי שקבלה, מזמנת בארנס את ג'ולי ג'נסון (קארין אוסטין) מוורה קרוז שהותקפה 18 חודשים לפני כן באופן שבו נרצחה פורסטר. ההגנה מנסה להוכיח שמדובר כאן ברוצח סדרתי ולא בג'ק. קראסני מנסה לשכנע כי זה הכל מניפולציה של ג'ק אבל השופט קריגן (ג'ון דנהר) מזהיר אותו כי לטענתו אין ביסוס כי ישלול את הרשאתו להופיע בבית משפט.
לבסוף מזכה חבר המושבעים את ג'ק פורסטר.
לאחר הזיכוי הם מבלים בביתו של ג'ק וכאשר הוא יוצא לרכיבה מגלה בארנס בארון את מכונת הכתיבה קורונה 1942 בה נכתבו המכתבים האנונימיים. היא כעת בטוחה שג'ק הוא הרוצח ועוזבת במהירות את המקום בתירוץ שלילד שלה יש חום גבוה.
ג'ק מתקשר אליה והיא מטיחה בו את האשמה על הרצח לאור מציאת מכונת הכתיבה. ג'ק אומר שהוא מגיע אליה כדי להסביר לה. בארס מתכוננת ומעיקה את ראנסום, ונשבת במיטה עם אקדח מתחת לשמיכה.
לחדר נכנס אלמוני מכוסה כולו מצויד בחבלים וסכין משונן. הוא מתחיל להכין את החבלים אך היא יורה בו מספר יריות והורגת אותו. אז מגיע למקום ראנסום, מוריד את הכיסוי מפני התוקף ומתגלים פניו של ג'ק פורסטר.
נדין מרשל
נדין פנצ'יטה מרשל (באנגלית: Nadine Panchita Marshall; נולדה ב-30 בספטמבר 1972) היא שחקנית טלוויזיה, תיאטרון ורדיו אנגלייה.
ביוגרפיה
מרשל נולדה בלמבת' שבלונדון. היא למדה בבית הספר למשחק "רוז ברופורד קולג'". הופעתה הידועה ביותר היא בתפקיד סאלי בסיטקום הבריטי "The Smoking Room". מרשל שיחקה במחזה "Random" מאת דבי טאקר גרין, ובסרט "Second Coming" משנת 2014. ב-2013 הופיעה מרשל בתפקיד ורון בסיטקום "The Spa", יחד עם השחקנית דבי צ'אזן, איתה שיחקה בסדרה "The Smoking Room".
קנן דואולו
קנאן דואולו (בטורקית: Kenan Doğulu; נולד ב-31 במאי 1974 באיסטנבול) הוא אחד מהמוזיקאים הפופולריים ורבי-ההשפעה בעשר השנים האחרונות של תעשיית מוזיקת הפופ הטורקית.
בקיץ 2006, דואולו הוציא את האלבום Festival (פסטיבל) ולהיט מספר אחת שלו "Çakkıdı" שהפך לאחד מהלהיטים הגדולים ב-2006. הוא מתכנן להוציא עוד אלבום שיכלול את השירים הכי פופולריים שלו מהאלבומים הקודמים. בדצמבר 2006, רשות השידור הטורקית TRT בחרה בו כנציג של טורקיה בתחרות האירוויזיון 2007 שהתקיימה במאי בהלסינקי, בה הוא זכה במקום הרביעי עם השיר "Shake it up Shekerim".
אלכס אנדרסן
אלכס האג אנדרסן (בדנית: Alex Høgh Andersen; 20 במאי 1994) הוא שחקן וצלם דני. הוא ידוע בעיקר בזכות תפקידו של איבר חסר העצמות בסדרת הטלוויזיה הדרמטית ההיסטורית "ויקינגים".
ביוגרפיה
נולד וגדל בעיירה קטנה מדרום-מערב לקופנהגן, אנדרסן גילה את אהבתו למשחק בזמן שלמד דרמה בבית הספר. שם למד את היסודות של משחק, כולל המשמעת, המיקוד ועבודת הצוות הדרושים כדי להצליח בעסק. אנדרסן השתתף בהצגות רבות בעלות אוריינטציה מוזיקלית והיה לו מזל לצבור ניסיון רב עם הרבה תפקידים גדולים. כמו עמיתיו, הוא החל לאודישנים לתפקידי קולנוע. בגיל 17 אנדרסן הבין את ההבדל בין הופעות חיות למשחק מול מצלמה. זה עודד אותו להמשיך בלימודי קולנוע ומדיה באוניברסיטת קופנהגן.
אנדרסן עסק גם בצילום. בהתחשב בעצמו כאדם בעל חזות אופקית, הוא ממשיך ללמוד יותר ויותר על מצלמות בגלל הניסיון שלו לצלם ולביים סרטים קצרים. בנוסף, הוא למד ריקודים, שירה, ספורט, גידור ופעלולים.
נייג'ל פרג'
נייג'ל פול פרג' (באנגלית: Nigel Paul Farage; נולד ב-3 באפריל 1964) הוא פוליטיקאי בריטי, יו"ר "מפלגת הברקזיט". היה חבר הפרלמנט האירופי מטעם דרום-מזרח אנגליה מ-1999 עד שבריטניה עזבה את האיחוד האירופי ב-2020. בשנים 2006–2009 ו-2010–2016 כיהן כיושב ראש מפלגת העצמאות הבריטית (UKIP).
שייך לימין השמרני והוא ממנהיגי האירוסקפטים, מתנגדי האיחוד האירופי. עד למימושו של הברקזיט היה מראשי המטיפים לפרישת ארצו מהאיחוד ולפירוק האיחוד האירופי בכלל. בעת משאל העם על חברות הממלכה המאוחדת באיחוד האירופי (2016) היה מחשובי הקוראים להצביע בעד הפרישה.
לאחר ניצחון האירוספקטים במשאל הוא פרש מהנהגת יוקי"פ, ובדצמבר 2018 עזב את מפלגתו לחלוטין בטענה שנעשתה ימנית ולאומנית מדי לטעמו. במרץ 2019 התמנה ליושב-ראש "מפלגת ברקזיט" האירוסקפטית.
פרג' התפרסם כמתנגד להגירה המונית לבריטניה, הן ממזרח אירופה והן מהעולם השלישי, כולל הגירת מוסלמים למערב אירופה. כמו כן הוא מסתייג מהרב-תרבותיות ומבקש להדגיש את הזהות הבריטית. במישור הכלכלי הוא תומך בקיצוץ עמוק בביורוקרטיה הממשלתית ובהורדת מיסים. נחשב כבעל דעות פרו-ישראליות.
קורות חיים
פרג' נולד ב-1964 בדאון, בדרום מערב לונדון רבתי. אמו, ברברה פרג' (נולדה סטיבנס) גידלה אותו לבדה החל מגיל חמש, לאחר שאביו, סוכן מניות אלכוהוליסט בשם גאי יוסטוס אוסקר פרג', נטש את המשפחה. שם המשפחה פרג' בא ממוצאו הצרפתי של אחד מאבות אבותיו של פרג', ז'ורז', הוגנוט שנמלט מצרפת של לואי ה-14 הקתולי לאנגליה. בנוסף, יש למשפחת פרג' גם שורשים גרמניים רחוקים.
פרג' למד וסיים בית ספר תיכון בלבד וכבר בימי לימודיו הצטרף למפלגה השמרנית והיה פעיל בה. בלי לנטוש את הפעילות הפוליטית, בהיותו בן 18 החל לעבוד כסוכן מניות, בדומה לאביו לפניו, בעיקר בבורסת הסחורות של לונדון.
קריירה פוליטית
פרג' הצטרף כאמור, למפלגה השמרנית כבר בראשית שנות ה-80, כשהיה עדיין בבית ספר תיכון. כעשור לאחר מכן, ב-1992 הוא פרש ממנה כאות מחאה על חתימת אמנת מאסטריכט על ידי ממשלת ג'ון מייג'ור השמרנית ושנה לאחר מכן היה בין מייסדי מפלגת העצמאות הבריטית - UKIP, מתחיל בכך בעצם את הקריירה הפוליטית הממשית שלו. קבוצה של פורשים מהשמרנים, בהשתתפותו, חברה לארגון בשם "הליגה האנטי פדרלית" (Anti-Federalist League), שהקים פרופסור (בית הספר לכלכלה של לונדון) אלן סקד. שתי הקבוצות הקימו ביחד את יוקי"פ ובחרו בסקד כמנהיגה של המפלגה החדשה.
פרג' רץ מטעמה של UKIP, לראשונה, בבחירות לפרלמנט האירופי ב-1994 והגיע בבחירות אלה למקום הרביעי במחוזו, עם כ-5% מהקולות. באותו יום השתתף גם בבחירות משנה מחוזיות, לפרלמנט הבריטי והפסיד גם בהן, כשזכה בקולותיהם של פחות משני אחוזים מהמצביעים. שלוש שנים אחר כך, ב-1997 הפסיד שוב בבחירות הכלליות לפרלמנט הבריטי, כשהגיע למקום הרביעי במחוזו, עם קצת פחות מ-6% מהקולות.
לקראת הבחירות לפרלמנט האירופי ב-1999 השתנתה לראשונה שיטת הבחירות לפרלמנט זה בבריטניה, לשיטה היחסית - אזורית, וכתוצאה מכך גם מפלגות קטנות יכלו לזכות בייצוג. מפלגת העצמאות הבריטית קיבלה בבחירות אלה כ-7% מהקולות, לא הרבה יותר ממה שהשיגה בדרך כלל בעבר, אולם הפעם נכנסו לפרלמנט האירופי שלושה נציגים מטעמה (כ-4% מהמושבים הבריטיים בפרלמנט האירופי). פרג' היה אחד מהשלושה. הוא נכנס לפרלמנט האירופי כאחד מנציגי מחוז דרום מזרח אנגליה ומאז שב ונבחר מטעם יוקי"פ, במשך כ-20 שנים, מדי מערכת בחירות לפרלמנט האירופי.
מערכת הבחירות האחרונה בהקשר זה הייתה מערכת הבחירות לפרלמנט האירופי 2014, עת נבחר לתקופת כהונה נוספת בת חמש שנים, כחלק מניצחונה הדרמטי של מפלגתו, בבריטניה (24 מושבים ל-UKIP מתוך 73 המושבים הבריטים, המפלגה הבריטית הגדולה ביותר בפרלמנט האירופי).
במקביל, בכל מערכת בחירות לפרלמנט הבריטי באותה תקופה, הוא נכשל שוב ושוב בניסיונותיו להיבחר, עקב השיטה הרובנית-אזורית (First Past the Post) המעניקה יתרון מובנה למפלגות הגדולות.
הבחירות הכלליות בבריטניה (2015) הביאו את UKIP לשיא כוחה בבריטניה עצמה, כשזכתה ביותר מ-12% מהקולות והייתה למפלגה השלישית בגודלה בבריטניה מבחינת מספרי המצביעים. עם זאת, עקב שיטת הבחירות האזורית-רובנית זכתה המפלגה לנציג אחד בלבד (מתוך 650 חברי פרלמנט) ופרג' עצמו הגיע רק למקום השני במחוז הבחירה שלו, אחרי השמרן פול מק'ינלי ולא נכנס לפרלמנט.
פרג' הודיע למחרת בחירות 2015 על התפטרותו מהנהגת UKIP, אך הוועד המנהל של המפלגה סירב לקבל זאת והוא חזר למשרת מנהיג המפלגה ב-11 במאי.
התחזקותה זו של יוקי"פ יחד עם ניצחונה בבריטניה בבחירות 2014 לפרלמנט האירופי היוו גורם חשוב בהחלטתו של ראש הממשלה דייוויד קמרון להבטיח כי יקיים משאל עם על חברות באיחוד האירופאי.
המשאל נערך ב-23 ביוני 2016, ופרג' ניהל תעמולה למען יציאה במשך כל החודשים שקדמו לו והואשם בגזענות נגד מהגרים ובאיום על הכלכלה הבריטית. לאחר שזכו מצדדי היציאה, הודיע שכל יעדיו הפוליטיים התמלאו וב-4 ביולי 2016 התפטר מתפקידו כיושב ראש המפלגה. הוא המשיך לכהן כחבר הפרלמנט האירופי עד יציאתה בפועל של בריטניה מהאיחוד בסוף ינואר 2020.
ב-4 בדצמבר 2018 פרש מיוקי"פ במחאה על מה שהגדיר כאיסלאמופוביה חמורה ותמיכה בעבריינים אלימים כטומי רובינסון מצד היו"ר ג'ררד באטן.
מנהיג מפלגת העצמאות הבריטית
מנהיגה ומייסדה של מפלגת העצמאות הבריטית פרופסור אלן סקד, פרש ממנה ב-1997, ואחריו כיהנו בראשותה, בזה אחר זה, כמה אישים אחרים. בספטמבר 2006 פרש מתפקידו מנהיגה מאז 2002, רוג'ר קנפמן, בתום קדנציה אחת בלבד ופרג' התמודד לראשונה על ראשות יוקי"פ. בבחירות הפנימיות במפלגה הוא זכה ברוב יחסי של 44% מהקולות (הבא אחריו קיבל כ-23%).
פרג' כיהן כמנהיג המפלגה במשך כשלוש שנים, הוביל אותה להישג מסוים בבחירות לפרלמנט האירופי ביוני 2009, אף כי עדיין לא לניצחון. בספטמבר 2009 התפטר מתפקיד מנהיג המפלגה (ההתפטרות נכנסה לתוקף ב-27 בנובמבר 2009), מתוך מחשבה שיזכה במקום בפרלמנט הבריטי בבחירות הכלליות שהתקיימו במדינה במאי 2010. איש ממועמדי המפלגה לא זכה במושב בבחירות לפרלמנט. בעקבות כישלונו החוזר להיבחר, ולאחר הפסקה של כשנה, שב פרג' והתמודד בנובמבר 2010 על ראשות מפלגתו. בבחירות אלה הוא ניצח שוב, הפעם עם כ-60% מהקולות, כשהמתמודד הבא אחריו זוכה בכ-20% מהקולות בלבד.
פרג' מכהן מאז כמנהיג המפלגה. במקביל, הוא מכהן גם כיו"ר משותף, יחד עם פרנצ'סקו ספרוני מ"הליגה הצפונית" האיטלקית, של קבוצת האירוסקפטים "אירופה לחירות ודמוקרטיה" (Europe of Freedom and Democracy), שהוקמה בפרלמנט האירופי ב-2009.
כמנהיג ה-UKIP הוביל פרג' את מפלגתו, ממעמד של המפלגה השלישית בגודלה בבריטניה, למעמדה, נכון למאי 2014, כמפלגה עם מספר המצביעים הגדול ביותר בבחירות לפרלמנט האירופי.
הנסיקה של המפלגה החלה עוד בבחירות 2004 לפרלמנט האירופי, תחת מנהיגותו של רוג'ר קנפמן. המפלגה זכתה אז בכ-16% מהקולות, והגיעה למקום השלישי. ב-2009, תחת פרג', עלתה לכ-17% מהקולות בבריטניה. הייתה זו אמנם עליה של אחוז אחד בלבד לעומת המערכה חמש שנים קודם לכן, אולם היא הגיעה למקום השני, אחרי המפלגה השמרנית עם 28%. היא גברה הלייבור שקיבל רק 16%, ועל הליברל-דמוקרטים עם 14%. במאי 2013 נערכו בבריטניה בחירות מקומיות והמפלגה זכתה בכ-23% מהקולות, מיד לאחר המפלגה השמרנית השלטת, שזכתה בכ-25% מהקולות והרבה לפני הלייבור, שזכה בכ-14% מהקולות בלבד.
בבחירות מאי 2014 לפרלמנט האירופי זכתה יוקי"פ בכ-27% מהקולות בבריטניה (עליה של 4% לעומת הבחירות המקומיות של 2013 וכ-10% לעומת הבחירות הקודמות לפרלמנט האירופי), וניצחה, לפני הלייבור - 24%, והשמרנים - 23%. במקום הרביעי זכתה מפלגת הירוקים ואחריה הליברל דמוקרטים, שתיהן עם פחות מ-10% מהקולות. עקב שיטת חלוקת המושבים בפרלמנט האירופי קיבלה בסופו של דבר 24 מושבים, קצת יותר משליש מתוך ה-70 המוקצים לבריטניה, כולל מושב אחד מתוך ששת המושבים המוקצים לסקוטלנד.
הטיימס בחר בנייג'ל פרג' ל"בריטי של השנה" עבור 2014.
מנהיג "ברקזיט"
ב-4 בדצמבר 2018 פרש פרג' מיוקי"פ, לאחר שורה של תקריות שהציגה את המפלגה באור גזעני וימני, ששיאן היה במינוי טומי רובינסון ליועץ מיוחד ליו"ר ג'ררד באטן. הוא הודיע כי יוקי"פ מתמקדת יותר מדי ברגשות איסלמופוביים ובהסתה נגד מהגרים, וכי איננה המפלגה האירוסקפטית שבריטניה זקוקה לה. הוא הצטרף ל"מפלגת ברקזיט" שנוסדה בנובמבר אותה שנה על ידי חברת יוקי"פ פורשת אחרת, קתרין בלייקלוק. בפברואר הודיע פרג' שמעתה ישב בפרלמנט האירופי מטעם "ברקזיט". ב-22 במרץ 2019 החליף את בלייקלוק כיושב-ראש המפלגה החדשה, והחל לקרוא לבחירות כלליות כדי לבצע סוף סוף את היציאה מן האיחוד האירופי. לאחר ההכרזה באוקטובר על בחירות בזק, פרג' הודיע ב-11 בנובמבר כי המפלגה לא תתמודד במחוזות בהם המועמד המכהן הוא חבר המפלגה השמרנית, עקב התחייבותו של בוריס ג'ונסון לממש את יציאתה של בריטניה מהאיחוד האירופי בסוף ינואר 2020.
בבחירות 2019 עצמן הסתבר כי כמעט כל מצביעי UKIP עברו עם פרג' למפלגת הברקזיט. מפלגת UKIP נעלמה כמעט לגמרי, כשזכתה בכ-23,000 קולות (פחות מ-0.1%), ואילו מפלגתו החדשה של פרג', מפלגת הברקזיט זכתה בכ-2% מהקולות, בערך אותו אחוז קולות שקיבלה UKIP בבבחירות הקודמות ב-2017.
לאחר עזיבתה של בריטניה את האיחוד ב-31 בינואר 2020 הופסקה חברותו בפרלמנט האירופי יחד עם שאר החברים הבריטים. עם הגשמתו את מטרתו המרכזית, הצהיר שמטרתו היא לוודא שיחסי הסחר העתידיים בין בריטניה לאיחוד יממשו את עצמאותה הכלכלית והמשפטית של בריטניה, ולא יכבלו אותה למגבלות הרגולטוריות והכלכליות של האיחוד.
דעותיו
כחלק ובמסגרת התנגדותו לאיחוד האירופי הוא פועל בהתמדה לחשיפת שחיתויות ובזבוזים בביורוקרטיה האירופית. אחת מחשיפותיו הידועות ביותר ארעה ב-2004, כשחשף את העובדה שהנציג הצרפתי הבכיר בפרלמנט ובממשלה האירופית ז'אק בארו הורשע במעילה וקיבל חנינה תוך הסתרת הרשעתו. החשיפה אמנם לא עזרה יותר מדי ובארו מונה בהמשך וכיהן שש שנים (2004 - 2010) כשר התחבורה ואחר כך המשפטים בנציבות האירופית. גם במקרים אחרים בהם הוא טען לשחיתויות בממסד האירופי, חולשתה הפרלמנטרית של מפלגתו ושל המפלגות היורוסקפטיות בכלל, בפרלמנט האירופי, מנעה את הדחת הבכירים הרלוונטיים.
ב-2008, בתום נאום של הנסיך צ'ארלס בפני הפרלמנט האירופי, היה פרג' הציר היחידי בפרלמנט שלא קם ממושבו ומחא כפיים לנסיך, דבר שעורר סערה של ממש באיים הבריטים. היו שהאשימו אותו עקב כך בהתנגדות למלוכה, אך הוא הכחיש זאת ומפלגתו במצעה תומכת במלוכה חוקתית בבריטניה.
הוא בעד הגבלתה של ההגירה לבריטניה. לדבריו, עד לעליית הלייבור וטוני בלייר לשלטון בבריטניה, היגרו אליה כ-30,000 איש מדי שנה. לעומת זאת, קצב ההגירה הנוכחי לבריטניה מגיע לכ-500,000 איש בשנה ופרג' מאשים בכך את התקנות השונות של האיחוד האירופי, המאפשרות ואף מחייבות קליטת מהגרים לאירופה ולכל אחת ממדינותיה, ובין מדינות אירופה לבין עצמן ומבטיח כאמור לפעול להקטנתם של מספרים אלה. הוא מבדיל בהקשר זה בין פליטים אמיתיים, אשר יש לאפשר את כניסתם למדינה, לבין מהגרים, אשר כל מטרתם לסחוט כספים מהמדינה במקום לעבוד ואם הם כן עובדים, אזי הם עושים זאת מתחת לשכר המינימום ופוגעים בכך בשכבות החלשות של האוכלוסייה הבריטית.
פרג' ניהל מאבק נגד אישור זכותם של אזרחי החברות החדשות באיחוד, רומניה ובולגריה, לעבור לארצו ולקבל תשלומי רווחה; הוא עורר סערה ציבורית והואשם בגזענות נגד מזרח-אירופאים כשאמר שהיה מודאג אם רומנים היו עוברים לגור בשכנותו ושתושבי מדינות אלה בוודאי יתפתו לעבור למדינה מתורבתת, אמירות מהן חזר אחר כך. כמו כן, הביע חשש מהגידול באוכלוסייה הפולנית בבריטניה ומסירובה לקבל את התרבות המקומית. עיתון רומני גדול פתח בתגובה במערכת פרסום נגד פרג'. מאידך, האשים בעל-הטור הימני פיטר היצ'נס את היוצאים נגדו על עמדתו לגבי רומנים בצביעות, ותהה מדוע לא נרשם זעזוע דומה כשהמשטרה החלה לתלות בלונדון מודעות ברומנית המזהירות כייסים מעונש.
פרג' הביע דאגה מהיווצרותה של קהילה מוסלמית בדלנית בבריטניה ואף הביע זעזוע לנוכח קריאתו של מנהיגה הקודם של הכנסייה האנגליקנית, הארכיבישוף מקנטרברי רואן ויליאמס, להכרה בתקפותה של השריעה, הדין האסלאמי, בבריטניה.
בנושאים אחרים: פרג' דוגל במדיניות חוץ בדלנית. במסגרת זו התנגד למשל לכל השתתפות צבאית של בריטניה בסכסוכי חוץ, כדוגמת אפגניסטן, עיראק, ועוד. כשעלתה האפשרות של תקיפה אווירית כנגד סוריה, בשל המתקפה הכימית בע'וטה, היה פרג' בין המתנגדים להשתתפות בהתקפה זו. הוא מתנגד לכל הגבלה על סחר החוץ, או העדפה בסחר כזה למדינות האיחוד האירופי. כחלק ממדיניות זו הוא גם התנגד לסנקציות כלכליות כלשהן על מדינות זרות. כך התנגד לסנקציות הכלכליות שהוטלו על איראן כדי להביא אותה להסכים לפירוק פוטנציאל הנשק הגרעיני שלה.
פרג' הודיע שהוא מוכן לבדוק אפשרות ללגליזציה של השימוש בסמים קלים, בשל העובדה שהמלחמה בשימוש בהם כשלה זה מכבר.
לקראת הבחירות הכלליות בבריטניה (2015) קרא לחסוך מיליארדי ליש"ט באמצעות ביטול נוסחת בארנט, לפיה מחושב התקציב הניתן לאומות הבית סקוטלנד וצפון אירלנד על בסיס מדד התואם להוצאה באנגליה וויילס. פרג' האשים את הממשלה בהשלכת כספם של משלמי המיסים האנגליים "מעבר לחומת אדריאנוס", הערה שעוררה מחאה בסקוטלנד.
במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016 הביע תמיכה במועמדותו של הסנאטור ראנד פול אך לאחר שזה פרש מהמירוץ ולאור תוצאות יום שלישי הגדול, הצטרף למספר פוליטיקאים ימניים ביניהם ז'אן מרי לה פן וחרט וילדרס שהביעו תמיכה במועמדותו של דונלד טראמפ. הוא שב והביע תמיכה בטראמפ לקראת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020.
פרג' מביע דעות פרו-ישראליות ובמפלגתו הקודמת, UKIP קיים לובי פרו-ישראלי חזק, גם אם קיים לצדו גם לובי פלסטיני (UKIP Friends of Israel). חברי הפרלמנט האירופי מטעם המפלגה התנגדו למשל, לקריאות להשעות את הסכמי הסחר עם ישראל והתנגדו בקולניות לסיוע כספי לרשות הפלסטינית, בטענה שחלקה מופנה לבתי ספר המחנכים את הדור הבא לג'יהאד ולפעולות התאבדות. לצד האהדה לישראל התקיימו בשורות מפלגתו UKIP גם תופעות אנטישמיות, בעוד שהוא עצמו הכריז כי הוא מתנגד לאנטישמיות, בלי קשר לדעותיו בעד ישראל. ביולי 2013 הביע תמיכה ביהודים ובמוסלמים במאבק על השחיטה והד'ביחה.
חיים אישיים
נישא לראשונה ב-1988, לגרייני הייז, התגרש ב-1997 ונישא בשנית ב-1999 לקירסטן מאהר, ילידת גרמניה. יש לו ארבעה ילדים, שניים מכל נישואין. פרג' גר בדאון, סמוך לביתה של אמו.
במאי 2010 נפצע קשה, כשהמטוס הקל בו טס במסגרת אחד ממסעי הבחירות שלו, התרסק אל הקרקע.
נבחרת ספרד בכדורגל נשים
נבחרת ספרד בכדורגל נשים מייצגת את ספרד בתחרויות כדורגל נשים בינלאומיות ומנוהלת על ידי ההתאחדות המלכותית לכדורגל ספרדי. בשנים האחרונות הפכה הנבחרת לאחת מהנבחרות הטובות באירופה, לאחר תקופה ארוכה בה היא לא בלטה בזירה הבינלאומית.