cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קריית ים
קריית ים ב'
הוחל בהקמתה אחרי הקמת המדינה וחלקה נבנה באזור בו היה המחנה הבריטי "הקמפ", שהיה למעברה אשר התפנתה מתושביה האחרונים ב 1975. המבנה הבולט בשכונה: שיכון צבא קבע.
מרכז ניצן - כיכר לוי אשכול
"מרכז ניצן" (המכונה גם "מרכז נמיר"), הוא המרכז של העיר שנמצא בשכונה ב', בדיוק בגבול בין שכונה א' לשכונה ב'. במרכז זה ממוקמות רוב החנויות בקריה. השם המדויק: כיכר לוי אשכול. בסביבת מרכז נמיר חלק ממערכות החינוך, ביניהן רודמן (חטיבת הביניים), עירייה, ספרייה עירונית, מתנ"ס, בית יד לבנים, אשכול פייס, לוינסון (חטיבת ביניים), מגרש ספורט אתלטי (שייך לחטיבת ביניים/תיכון רודמן) ופלנטריום. הספרייה העירונית הועברה למשכנה הנוכחי בשדרות משה שרת ב 2008 ומכילה כמאה אלף ספרים בשלל שפות. ב 14 ביוני 2021 נערך בספריה טקס חגיגי בו נקראה הספרייה על שמו של יצחק מאיר, מחנך ודיפלומט, שהיה מחנכו של ראש העיר קריית ים דוד אבן צור כאשר למד בימין אורד. בספריה ממוקם הארכיון העירוני ופועל המיזם קריית ים נגלית לעין של יד בן צבי, אשר מתעד אלבומי תמונות משפחתיים של תושבי העיר.
חינוך ותרבות
בקריית ים קיימים עשרות מרכזי תרבות, רשת מתנ"סים, מרכז צעירים, מועצת נוער, בתי אבות, מרכזי לימוד ומועדונים לכל הגילאים, ספרייה עירונית מודרנית ופעילה, ותזמורת נוער עירונית המייצגת את הקריה, ואף זכתה להופיע בפני מליאת עצרת האו"ם ולנגן בה את "התקווה". ב-1991 הוקם בעיר קונסרבטוריון קריית ים.
בקריית ים תשעה בתי ספר יסודיים: "אורים", "אמירים", "מפלסים", "ימית", "סביונים", "עלומים" ו"אלמוגים", המשתייכים לזרם הממלכתי; "בראשית", המשתייך לזרם הממלכתי-דתי, ו"אור אבנר", המשתייך לזרם הממלכתי-חרדי. שני בתי ספר תיכונים וחטיבות בינים: "רבין", המשתייך לזרם הממלכתי, ו"לוינסון", המשתייך לזרם הממלכתי-דתי.
בית הספר התיכון המקיף ע"ש רודמן, התיכון הראשון בקריה, החל לפעול כשלוחה של תיכון קריית חיים בתחילת שנות השישים. המחזור הראשון סיים את לימודיו ב-1965. ב-14 בספטמבר 1965 נחנך המבנה הקבוע של בית הספר ברחוב בן - צבי ונקרא שמו רודמן בטקס מרשים בהשתתפות: התורם מארצות הברית מוריס רודמן ומשפחתו, שר החינוך והתרבות זלמן ארן, מ"מ יו"ר הסוכנות היהודית אריה לואי פינקוס, ראש המועצה בנימין אפרת, תלמידי בית הספר ומוריו. בשנה זו, 1965, הוכר בית הספר כתיכון עצמאי ונבחר מנהלו הראשון: המורה ללשון ולספרות אברהם בר-עם. ב-1997 נחנך בית ספר תיכון נוסף: התיכון על שם יצחק רבין בשכונת "בנה ביתך" ונבחרה המנהלת הראשונה רות שופן. החל מ 2015 בית ספר רודמן הוא משכנה של חטיבת הביניים ובית ספר רבין הוא משכנה של החטיבה העליונה.
החל משנות החמישים פעל בקריית ים ב' "המועדון הטכני", אליו הגיעו ילדים ונוער בעלי תחביבים וכישורים טכניים, ובשעות אחר הצהרים יצרו עבודות ממתכת ומעץ, בנו טיסנים ויכטות והשתתפו בתחרויות. המדריך הראשי במועדון היה עמרם גינץ.
בקריית פועלות שלוש תנועות נוער: הנוער העובד והלומד, הצופים ובני עקיבא.
בשנות האלפיים פועלים מתקני כושר בחינם בכמה פינות ציבוריות בעיר, גינת כלבים, שבילי אופניים וטיילת להולכי רגל לאורך שפת הים. החל ממאי 2016 הוצבו ברחבי העיר 10 שלטי מורשת של המועצה לשימור אתרים.
בשנת 2011, הושלמה הקמתו של הפלנטריום על שם האסטרונאוט הישראלי הראשון אילן רמון. בעיר שוכן גם "מדעפארק" - פארק מדע לילדים.
חוף הים
בקיץ 1939, עם סלילת הכביש לאזור, נפתח במקום חוף ים שמשך מתרחצים רבים, במיוחד בשבתות. אולם, בעקבות אסונות לא מעטים שאירעו בחוף שלא היו בו שירותים מספקים, החליטה חברת גב ים שלא לפותחו בשנים הבאות. ביולי 1946 נמסר זיכיון להפעלת חוף הים לחברה של חיילים משוחררים והיא פתחה במקום חוף מוסדר בשם "חוף גליה" ביולי 1947. בשנת 1950 לאור ההרס בחוף כיאט במהלך מלחמת העצמאות והזיהום בחוף בת גלים ובחוף שמן, התגאתה חוף גליה בהיותה חוף נקי, עם שירותים מסודרים ומתקני שעשועים למבוגרים וילדים. בשנת 1952 התקיימו בחוף הופעות של אמנים יושבי המעברות. בשנת 1961 ארגנה עיריית תל אביב בחוף מחנה משפחתי בשבתות, למשפחות מתל אביב. החוף המשיך לפעול כחוף רגיל בשנות ה-60, ובדו"ח מבקר המדינה של שנת 1964 נמסר שמינהל מקרקעי ישראל לא גבה את דמי החכירה עבור החוף. באותה שנה נמסר שהחוף הועבר לניהול של גורם חדש. בסקירת חופים של מנחם תלמי במעריב תואר החוף: "הכניסה טעונה תשלום ... החוף יפה ורחב ידיים. שירותיו טובים וצמוד אליו שטח חנייה גדול. יש בו עשרות סככות צל וביתנים משפחתיים". שפי גבאי בדבר כתב שהוא החוף היפה ביותר באזור חיפה.
לקריית ים שלושה חופי רחצה מוכרזים. "חוף זבולון", המכונה גם "חוף הלוויתן", בשל פסל גדול ממדים של היונק הימי, שהוצב בכניסה אליו והוסר ב-2015. ב-2014 נקרא שמו "פארק איינשטיין", על-שם הזמר אריק איינשטיין. בקיץ 2017 נפתח חוף רחצה נוסף עם שרותי הצלה - חוף ימית. החוף המוכרז הצפוני ביותר הוא "חוף אלמוגים" (מכונה גם "חוף הבתולה"). צמוד לחוף הרחצה המוכרז של קריית ים הוקם ב-2011 מרכז לחינוך וספורט ימי ששמו "סרף סייקל".
שלטון מוניציפלי
בשנת 1946 הוקם הוועד המקומי ובשנת 1951 קבל היישוב מעמד של מועצה מקומית. ראש המועצה הראשון משנת 1951 היה משה קובר במועצה שמונתה על ידי משרד הפנים. ב-1952 נערכו בחירות מוניציפליות ראשונות לראשות המועצה, בהן נבחר משה קובר לראש המועצה וטוביה הוברמן לסגנו. המועצה כללה 14 חברים. לצורך איוש משרת מזכיר המועצה נערך מכרז בו זכה בנימין פרידמן (אפרת) בשנת 1952. ב-1955 הוחלף משה קובר בדוד מלר מהמפלגה הפרוגרסיבית, שכיהן כראש המועצה השני חודשיים בלבד. ב-15 בדצמבר 1955 נבחר בנימין אפרת לראש המועצה השלישי והיה לראש העיר הראשון עם הכרזת קריית ים לעיר.
בניין המועצה הראשון שכן ברחוב ויצמן בקריית ים ג'. ב-1970 עברה המועצה למבנה ברחוב משה שרת. במרץ 2023, נחנך בניין העירייה החדש, ברחוב ספיר-פינת משה שרת, מול הים.
רמת השופט
רָמַת הַשּׁוֹפֵט הוא קיבוץ ברמות מנשה, מתנועת הקיבוץ הארצי השומר הצעיר, שנוסד ב-2 בנובמבר 1941 ונקרא על שם השופט יוליאן מק. מק היה שופט יהודי-אמריקני שכיהן כנשיא הסתדרות ציוני אמריקה (ZOA) לאחר מלחמת העולם הראשונה. שותפו להנהגה הציונית בארצות הברית, לואי ברנדייס, העניק את שמו לקיבוץ השכן, עין השופט.
היסטוריה
קיבוץ רמת השופט הוקם על ידי גרעין "לשחרור" של חברי השומר הצעיר מליטא, פולין, בולגריה והונגריה שמשנת 1934 התגבשו ב"גבעת הסיכויים" על אדמת הקרן הקיימת ליד תחנת הרכבת ברחובות. בנובמבר 1941 עלתה קבוצה ראשונה לאדמות שנרכשו מהכפר ריחניה ברמת מנשה, שנקראה אז "הרי אפרים", ובמאי 1943 עזבו חברי הגרעין סופית את רחובות ועברו לקיבוץ ברמות מנשה. חברי קיבוץ מצפה השרון התאחדו עם קיבוץ "לשחרור" ועלו ב-1943 להרי אפרים לקיבוץ רמת השופט.
פטיש (פירושונים)
{{פירושונים|
רמת השופט
היסטוריה
שנות ה-70 היו שנות פריחה ושגשוג בקיבוץ. האוכלוסייה גדלה מאוד וילדים רבים נולדו (כ-100 חניכים מרמת השופט היו אז במוסד החינוכי "הרי אפרים", כיום רעות). בשנים אלו נוסד מפעל הפלסטיק "פוליגל", אשר הפך למקור ההכנסה העיקרי של הקיבוץ. בתחום הספורט בלטה קבוצת הכדורסל של הקיבוץ, שזכתה להישגים רבים והעפילה לליגה הראשונה בישראל.
בשנת 2003 עבר הקיבוץ תהליך הפרטה, ומאז הוא מתפקד כקיבוץ מופרט, המעניק רשת ביטחון לחבריו. כעבור חמש שנים החלה בניית שכונת ההרחבה הראשונה בקיבוץ, שנערכה במתכונת קליטה ישירה - המצטרפים לשכונת ההרחבה הפכו לחברי קיבוץ מן המניין, עם הסתייגות מסוימת בענייני האגודה השיתופית שנגעו לחברי הקיבוץ שהיו בו בטרם העברת השינוי.
מאז ספטמבר 2018 פועלת בקיבוץ שלוחה של מכינה קדם-צבאית תבור. חניכי המכינה מתנדבים בקיבוץ וביקנעם עילית הסמוכה.
פרטים נוספים
חדר האוכל בקיבוץ רמת השופט הוא מחדרי האוכל הגדולים בארץ. המבנה המרשים, פרי תכנונו של האדריכל שלמה גלעד, מהווה מוקד עלייה לרגל של שוחרי אדריכלות ובנייה. הקיבוץ נמצא בתחום המרחב הביוספרי רמת מנשה, ומהווה נקודת מוצא חשובה לטיולים בשטחו.
אישים ידועים שנולדו בקיבוץ או חברים בו: מיקה קרני (זמרת), חנן קרן (שחקן ומאמן כדורסל), כרמל לוצאטי (חדשות ערוץ 2), יוחאי הלוי (שיאן ישראל בקפיצה לרוחק), אייל ושגיא שטיגמן (שחיינים), אמיר קולבן (כוריאוגרף), אסתר כרמל-חכים (היסטוריונית), נטע לביא (כדורגלן) ועוד. הסופר והמשורר מאיר ויזלטיר התחנך במשך שנה אחת בקיבוץ, בזכותה רכש לטענתו את ידיעתו העמוקה בעברית. הקיבוץ אף הופיע בשירים שעסקו בזכרונות ילדות שלו. הזמר והמלחין מיכה שטרית חי תקופה מסוימת בקיבוץ בצעירותו, ולמד גיטרה אצל המורה עמוס שטיין. שמעון ספיר, בן הקיבוץ, כתב את המילים לשיר הידוע "ברחוב הנשמות הטהורות".
הערות שוליים
שכונות בקיבוץ :שכונת עמק השלום
בבינגטוניט
בבינגטוניט הוא מינרל אינוסיליקטי - סיליקט במבנה בצורת שרשרת - של שרשרת בודדת, בגוון ירוק-שחור, המכיל סידן וברזל, ובדרך כלל גם מעט מנגן.
הרכב כימי וקריסטלוגרפיה
נוסחת המבנה הכימי של בבינגטוניט טהור היא, אלא שבדרך כלל בבינגטוניט מכיל כמות קטנה של מנגן המחליפה חלק מקטיוני הברזל בערכיות 2, ולכן הנוסחה המדויקת יותר היא. המינרל יוצא דופן בכך שהברזל בערכיות 3 מחליף לחלוטין את האלומיניום, יסוד נפוץ מאוד בין המינרלים הסיליקטיים. המינרל יוצר תמיסה מוצקה עם מנגנבבינגטוניט - - מינרל שבו יש יותר מנגן מאשר ברזל בערכיות 2.
הבבינגטוניט מתגבש במערכת הטריקלינית, חבורת סימטריות נקודתית "טריקלינית רגילה" (או גם טריקלינית-פינקואידית) וחבורת סימטריות מרחבית "". הפרמטרים של תא היחידה הם : Åa=7.50, b=12.18Å, c=6.68Å, וגודל הזוויות הן α=86.3°, β=93.59° ו-γ=112. 19°.
תכונות פיזיקליות
הבבינגטוניט מופיע בטבע כגבישים פריזמתיים או לוחיים קצרים (עד 3 ס"מ) שפאותיהם מקווקוות, בדרך כלל כשהם מצפים חללים בסלע. לבבינגטוניט יש פצילות מושלמת בכיוון אחד ({001}) וטובה בשני כיוונים ({010} ו־{100}), והוא נשבר בצורה בלתי שווה. הקשיות של המינרל בינונית, 6-5.5 בסולם מוס, ומשקלו הסגולי הממוצע 3.3 גרם לסמ"ק. לבבינגטוניט יש מגנטיות חלשה.
תכונות אופטיות
אופטית המינרל הוא דו-צירי שלילי. מקדמי השבירה של הבבינגטוניט הם: nα=1.700, nβ=1.710 ו-nγ=1.725. גבישי הבבינגטוניט אטומים עד שקופים למחצה בגבישים דקים או בקצוות הגביש, וצבעם ירוק כהה, שחור ירקרק, שחור חום עד שחור. הבבינגטוניט ניחן בנפיצה חזקה ובפליאוכרואיזם (עד כמה משתנה צבע המינרל בהתאם לזווית בה מסתכלים בו) חלש. הוא נראה ירוק כהה מזווית אחת, חום-סגול מזווית שנייה וחום בהיר עד חום כהה מזווית שלישית.
שימושים
בבינגטוניט היא מינרל מבוקש על ידי אספני מינרלים בשל היותו נדיר, בייחוד כאשר נוצרת ניגודיות בין בבינגטוניט כמינרל כהה מאוד על זאוליטים בגוון בהיר.
הבבינגטוניט הוא המינרל הרשמי של מדינת מסצ'וסטס בארצות הברית.
מקור ותפוצה
הבבינגטוניט הוא מינרל נדיר למדי. מקומות בהם ניתן למצוא את גבישי טובים של המינרל כוללים את מכרה בראסטד (Brastad) באויסטאד (Øyestad) בסמוך לעיירה ארנדל (Arendal) בירת מחוז מזרח אדגר (Aust-Agder) שבנורווגיה (המקום בו נתגלה המינרל לראשונה); גרונסיוברג (Gronsjöberg) במחוז דלארנה (Dalarna) שבשוודיה; הרבורנזילבך (Herbornseelbach) במדינת הסן שבגרמניה; בוונו (Baveno) בפיימונטה שאיטליה; בדבונשייר (Devonshire) שבאנגליה; מיטני במחוז קוצ'י שביפן; נורילסק בסיביר שברוסיה; גבישים יפהפיים ממחצבת ליין (Lane's quarry) וסטפילד (Westfield) במחוז המפדן, ובגבעת בלוברי (Blueberry Hill) בסמוך לווברן (Woburn) במחוז מידלסקס (Middlesex) במדינת מסצ'וסטס (כאמור, הבבינגטוניט הוא מינרל רשמי של המדינה), ובמחצבת דירפילד (Deerfield quarry) במחוז פרנקלין (Franklin) בניו ג'רזי שבארצות הברית.
סרז' הרוש
סרז' הרוש (בצרפתית: Serge Haroche; ) הוא פיזיקאי יהודי-צרפתי יליד קזבלנקה, המתמחה במערכות דה-קוהרנטיות קוונטית, זוכה פרס נובל לפיזיקה לשנת 2012.
קורות חייו
הרוש נולד בקזבלנקה, מרוקו. אביו, אלברט הרוש, היה עורך דין צרפתי יליד מרוקו, ואמו, ולנטין רובלב, הייתה מורה ילידת אוקראינה, שמשפחתה היגרה למרוקו בעקבות מהפכת אוקטובר ברוסיה, משום ששם הוכרו הסמכותיהם כרופאים ויכלו לעבוד. סבו וסבתו מצד אביו למדו בבית הספר הראשון שפתח ארגון כל ישראל חברים בתטואן, השלימו לימודים גבוהים במימון הארגון בפריס ובהמשך ניהלו בתי ספר שונים במרוקו. אביו היה בין התלמידים הראשונים בבית הספר של הארגון במרקש בשלהי המאה ה-19.
הרוש גר בפריז, נשוי ואב לשני ילדים. הוא דודו של הזמר הצרפתי רפאל הרוש.
השכלתו
הרוש למד באקול נורמל סופרייר וקיבל דוקטורט מהאוניברסיטה של פריז בשנת 1971 בהנחיית קלוד כהן-טנוג'י, בעצמו חתן פרס נובל לפיזיקה, לשנת 1997.
מ-1975 ועד 2001 שימש פרופסור לפיזיקה באוניברסיטת פייר ומארי קירי, משנת 1982 ועד 2001 היה אף פרופסור באקול נורמל סופרייר. הוא פרופסור בקולז' דה פראנס משנת 2001. עיסוקו העיקרי הוא עריכת ניסויים במערכות דה-קוהרנטיות קוונטית.
פרסים והכרה
הרוש זכה בפרס נובל לפיזיקה לשנת 2012 יחד עם דייוויד וינלנד, על "שיטות מחקר פורצות דרך שמאפשרות מדידה ומניפולציות של מערכות קוונטיות".
התייחסות עצמית
התייחסות עצמית היא תופעה, בשפה טבעית או מתוכננת, שבה משפט מתייחס אל עצמו, במישרין או בעקיפין.
התייחסות עצמית עומדת בבסיסם של פרדוקסים רבים, שלחלק מהם תפקיד חשוב בפילוסופיה ובמתמטיקה. התייחסות עצמית ממלאת תפקיד חשוב במדעי המחשב, הן בצד התאורטי והן בצד התכנותי (רקורסיה), היא עומדת בבסיסם של פרקטלים רבים, וממלאת תפקיד מרכזי גם באמנות, וכן בשעשועים לשוניים ומתמטיים רבים.
באמנות המונח "ארס פואטיקה" מתאר יצירות המתייחסות לעצמן או לאמנות באופן כללי, וישנן דוגמאות רבות לכך בשירה, בפרוזה, בציור ובפיסול.
פרדוקס השקרן
פרדוקס השקרן סובב סביב המשפט: "המשפט הזה הוא שקר". הפרדוקס טמון בכך שהמשפט הנ"ל לא יכול להיות אמת (שכן אז לפי המשפט הוא שקר), ולא יכול להיות שקר. לפרדוקס זה חשיבות רבה בלוגיקה, משום שהוא מצריך בחינה מחודשת של המושגים 'משפט', 'אמת' ו'שקר'. דרך אחת לפתור את הפרדוקס היא להגדיר בצורה מדוקדקת מהם משפטים בצורה של שלבים: משפטים רגילים מדברים על עצמים, ישנם מטה-משפטים: שהם משפטים שמדברים על משפטים רגילים, מטה-מטה משפטים: משפטים שמדברים על מטה-משפטים וכך הלאה. בבנייה כזאת לא ניתן לבנות משפט המתייחס לעצמו ולכן הפרדוקס נמנע. אפשרות אחרת להתמודדות עם המשפט היא בלוגיקה עמומה: למונח 'אמת' מייחסים את הערך 1, למונח 'שקר' מייחסים את הערך 0, וערך של משפט יכול להיות 0,1 או כל מספר ביניהם. כך, למשל, הערך של "המשפט הזה הוא שקר" הוא 0.5.
לפרדוקס השקרן וריאציות רבות בלוגיקה, במתמטיקה ובמדעי המחשב.
ה'קוגיטו' של דקארט
הפילוסופיה המודרנית בכלל והפילוסופיה של המדע בפרט מבוססת במידה רבה על שיטתו הפילוסופית של רנה דקארט. השלב הראשון של משנתו היה ניסיון להטיל ספק בכל דבר, על מנת שיוכל לבסס את הפילוסופיה על הנחות יסוד ודאיות. הדבר היחיד שבו לא היה יכול להטיל ספק, הייתה העובדה שהוא מטיל ספק; מכאן המשיך דקארט והסיק את קיומו הוא. את המהלך הלוגי ניסח דקארט באמרתו הידועה 'קוגיטו ארגו סום' ('אני חושב, משמע אני קיים'; מכונה בקיצור ה'קוגיטו' של דקארט). משפט זה מכיל התייחסות עצמית עקיפה, שכן הטענה 'אני חושב' נגזרת מעצם יכולתו של דקארט לנסח את הטענה.
קיומו ואי קיומו של אלוהים
במסורת הקבלית עצם מציאות העולם המוחשי בתוך הווייתו של אלוהים מצריך את צמצומו של אלוהים. כלומר, עצם קיום היקום כולו או כל חלק ממנו, מהווה חלק מפרדוקס הטיעון האונטולוגי. פתרון פרדוקס זה 'לא מובן, ולא יכול להיות מובן' לאדם, ועם זאת העובדה היא שהיקום אכן קיים (לפחות לפי רוב מביני התפיסה הקבלית), וקיום זה נעשה על ידי "סוד הצמצום" ויצירת 'החלל הפנוי'.. צמצום זה לא נעשה רק פעם אחת, אלא בכל רגע ורגע קיים הפרדוקס, והוא נפתר שוב ושוב על ידי המשך קיום הצמצום, ובריאה מחודשת בין רגע כל הזמן.
רלטיביזם
התייחסות עצמית משמשת לעיתים ככלי ביקורת כנגד תאוריות רלטיביסטיות. המשותף לתאוריות אלה היא הטענה כי לא קיים ערך אחיד של אמת או נכונות. הטענה הבסיסית של רלטיביזם מוסרי, לדוגמה, היא כי אין ערכים מוסריים נכונים, וכי הערכים המוסריים המצויים בתרבות מסוימת הם אלה הנכונים לתרבות זו. השימוש בהתייחסות עצמית ככלי ביקורתי מראה כי הטענה הבסיסית של רלטיביזם מוסרי כלל אינה רלטיביסטית אלא אובייקטיבית. מסקנה כזו מובילה לסתירה בין הבסיס של התאוריה ובין תוצאותיה. ביקורת כזו אפשר להפעיל על כל משפחת התאוריות הרלטיביסטיות.
תורת הקבוצות
בשנת 1901 הציג הפילוסוף והמתמטיקאי האנגלי ברטרנד ראסל את הפרדוקס של ראסל: נבנה קבוצה המכילה את כל הקבוצות שאינן מכילות את עצמן. בנייה זאת היא פרדוקסלית מכיוון שקבוצה זו איננה יכולה להכיל את עצמה, ואיננה יכולה שלא להכיל את עצמה, ומכאן שקבוצה זו אינה יכולה להתקיים. פרדוקס זה הביא לפיתוחה של תורת הקבוצות האקסיומטית שבה המושג קבוצה מוגדר בצורה שיטתית ולא מאפשר לקבוצה להכיל את עצמה.
משפט האי-שלמות של גדל
העיסוק בשאלה 'מהי אמת' העסיק את הפילוסופיה במשך אלפי שנים, וסביבו מבוסס ענף הלוגיקה. בתחילת מאה ה-20 נוסתה גישה מתמטית לשאלה העתיקה הזאת, בניסיון לזהות משפט מתמטי המבטא אמת (אמיתי) כמשפט בר הוכחה. הרעיון, הקרוי 'הפרוגרמה של הילברט', היה לנסח בצורה מתמטית מדויקת את האקסיומות הבסיסיות (משפטים המקובלים כאמיתיים ללא צורך בהוכחה) ואת הדרכים המותרות לנסח משפט אמיתי חדש על סמך משפטים אמיתיים קודמים. באופן זה ניתן, למשל באמצעות תוכנת מחשב, לייצר משפטים אמיתיים בזה אחר זה, ובאופן תאורטי לפחות, לקבל את כל המשפטים האמיתיים, ולזהות משפט שקרי בכך שאינו נמצא ברשימת המשפטים האמיתיים. כך ניתן יהיה להחליט חד-משמעית אם משפט נתון הוא אמיתי או שקרי.
הפרוגרמה הזאת נחלה מפלה ניצחת בזכות עבודותיו של הלוגיקאי קורט גדל. גדל הצליח להראות שישנם משפטים שלא ניתן להוכיח אותם ואף לא לסתור אותם, ועל כן אי אפשר לקבוע אם הם אמיתיים או שקריים. ההוכחה של גדל, הנקראת משפטי האי-שלמות של גדל מבוססת על וריאציה של פרדוקס השקרן. היא מבוססת על כך שניתן להצמיד לכל משפט מספר. באופן זה משפטים במתמטיקה המתייחסים למספרים, ניתן לראות אותם גם כמשפטים המתייחסים למשפטים אחרים, ובפרט ניתן ליצור משפט המתייחס לעצמו. באופן זה הצליח גדל ליצור מקבילה מתמטית לאמירה 'המשפט הזה אינו בר הוכחה', וליצור פרדוקס: אם המשפט אמיתי אז אכן אין דרך להוכיחו, מה שהופך אותו לשקרי. כדי להימנע מהפרדוקס חייבים להכיר בכך שקיימת אפשרות שלישית - משפט שאינו אמיתי ואינו שקרי.
למשפטי האי שלמות של גדל יש השלכות החורגות מתחום תורת המספרים: כל מערכת סופית של חוקים וכללים המאפשרת התייחסות עצמית, מביאה בהכרח למצבים שאי אפשר לקבוע אם הם ״חוקיים״ או לא.
הגדרות רקורסיביות
במתמטיקה, הגדרה רקורסיבית מגדירה משפחה של אובייקטים באמצעות אובייקטים מהמשפחה עצמה. הגדרה כזו זקוקה לרוב ל"תנאי עצירה", כלומר אובייקטים ראשוניים המוגדרים ישירות. דוגמה להגדרה רקורסיבית היא הגדרת סדרת פיבונאצ'י, בה כל איבר בסדרה הוא סכום שני הקודמים לו, מלבד שני האיברים הראשונים, להם מוגדר "תנאי עצירה":
פרקטלים
פרקטלים הם צורות בעלות דמיון עצמי. לדוגמה משולש שרפינסקי (הנראה באיור) מכיל שלושה עותקים מוקטנים של עצמו (וכל אחד מהם מכיל שלושה עותקים מוקטנים של עצמו, עד אינסוף). אלו החלו להתגלות לקראת סוף המאה ה-19, ושמם ניתן להם על ידי בנואה מנדלברוט. אחת התכונות המעניינות בצורות הללו היא שהממד שלהן אינו שלם. לצורות רבות בטבע, כגון עלים, קווי חוף, פסגות הרים ועוד, יש מבנה פרקטלי.
לפרקטלים ודמיון עצמי שלהם חשיבות רבה בתחומים שונים של הפיזיקה. תורת הרנורמליזציה המשמשת בעיקר לתיאור מעברי פאזה, מבוססת על מערכות המציגות דמיון עצמי. על פי התורה, כאשר למערכת יש דמיון עצמי, ניתן לתאר התנהגויות שונות של המערכת באמצעות כללי חזקה. דמיון עצמי ופרקטלים משחקים תפקיד חשוב גם בתורת הכאוס.
העיקרון האנתרופי
במשך שנים רבות שאפו פיזיקאים תאורטיים רבים למצוא הסבר פשוט המסביר את הקבועים הרבים הקיימים במודל הסטנדרטי של פיזיקת החלקיקים. מטרה זאת הייתה אחת המטרות המרכזיות של תורת המיתרים, יחד עם הניסיון לאחד את תורת הקוונטים ותורת היחסות הכללית. כיום בקרב פיזיקאים רבים, מהמובילים בתחומם, טוענים שתורת המיתרים אומנם מצליחה לאחד את תורת הקוונטים ואת תורת היחסות הכללית, אך מאפשרת את קיומם של עולמות רבים, שבהם הקבועים היסודיים של הטבע, ואף מספר הממדים והמושגים הבסיסיים של זמן ומרחב, שונים מאלו שבעולם שלנו - ואנחנו פשוט נמצאים על אחד משלל העולמות האפשריים. ההסבר היחיד לפי תפיסה זאת לקבועים היסודיים של הטבע הוא טיעון הנקרא 'העיקרון האנתרופי' שמבוסס על התייחסות עצמית, ולפיו רק הצירוף של הקבועים היסודיים הקיימים בעולם שלנו מאפשר את יצירתם של הכוכבים והגלקסיות והחיים כפי שאנחנו מכירים אותם. רק בעולם שלנו הקיום שלנו אפשרי, ולכן הקיום שלנו הוא הסיבה לכך שהקבועים של הטבע הם כפי שהם.
רקורסיה
בתכנות, רקורסיה מתארת שגרת מחשב (פונקציה או פרוצדורה) הקוראת לעצמה. דוגמה נפוצה לשימוש ברקורסיה היא פתרון חידת מגדלי האנוי. כדי להעביר מגדל של n דיסקיות השגרה קוראת לעצמה על מנת להעביר את n-1 הדיסקיות העליונות מהמגדל הראשון לשלישי, אחר כך מעבירה את הדיסקית התחתונה מהמגדל הראשון לשני, ולבסוף קוראת לעצמה על מנת להעביר את n-1 הדיסקיות מהמגדל השלישי אל המגדל השני.
בעיית העצירה
המתמטיקאי האנגלי אלן טיורינג, שהניח את היסודות לתורת החישוביות, השתמש בהתייחסות עצמית על מנת להראות שבעיית העצירה איננה פתירה. תורת החישוביות עוסקת במודלים לחישוב ובפונקציות הניתנות לחישוב במסגרתם. בעיית העצירה היא אחת הבעיות המרכזיות בתחום, והיא שואלת האם בהינתן תוכנת מחשב, יכולה תוכנת מחשב אחרת לבדוק אותה בזמן סופי ולקבוע האם התוכנה אי פעם תעצור. טיורינג הצליח לבנות אנלוג של פרדוקס השקרן לבעיה הזאת, ובכך להראות שלא ניתן לקבוע לכל תוכנה אם היא תיעצר או לא.
התייחסות עצמית באמנות
התייחסות עצמית משמשת ככלי חשוב בתחומי אמנות רבים, בדרך כלל למילוי אחת משתי מטרות: יצירת דיון פילוסופי בשאלות הנוגעות לאמנות, או יצירת אפקט הומוריסטי או מבדר. התייחסות עצמית ברמה גבוהה יותר היא הארס פואטיקה בה יצירות אמנות עוסקות באמנות באופן כללי, ובכך הן מתייחסות בעקיפין לעצמן.
שעשועים העוסקים בהתייחסות עצמית
נוסף על התחומים החשובים שבהם התייחסות עצמית משחקת תפקיד, ריתק הנושא מאז ומתמיד חידונאים ואנשים העוסקים בשעשועים לשוניים ומתמטיים. כתוצאה נוצרו מגוון משפטים הומוריסטיים וחידות המשתמשים בהתייחסות עצמית כדי ליצור פרדוקסים משעשעים. במקרים רבים, מדובר ביישום כלשהו של אחד הפרדוקסים הלוגיים או המתמטיים העוסקים בהתייחסות עצמית (כגון פרדוקס השקרן או הפרדוקס של ראסל). לדוגמה: פתרון אפשרי הוא להגדיר היטב את המושג "מספר מיוחד".
תיקיית קבצים
תיקיית קבצים או בלשון המקובלת תיקייה היא מכל וירטואלי במערכות קבצים, הנראה במסכי פלט של רכיבי חישוב אלקטרוניים המשתמשים בממשק משתמש חזותי, ובכללם מחשבים. התיקייה משמשת לאגירת וארגון קבצים ותיקיות משנה נוספות. תיקיות קבצים הקיימות בבסיס מערכת הקבצים ייקראו בדרך כלל תיקיות-שורש. תיקיות הקיימות בתוך תיקיות אחרות נקראות תיקיות משנה או תת-תיקיות.
אפשרויות
מרבית מערכות ההפעלה מאפשרות לסדר ולמיין תוכן תיקייה בהתאם לפרמטרים שונים הנקבעים על ידי המשתמש ובכללם: בנוסף קיימים כלי מיון נוספים המציגים את תוכני התיקייה בקבוצות, מסודרים אוטומטית, ועוד. במערכות הפעלה מתוצרת חברת מיקרוסופט ניתן לצפות בקיצור תוכן תיקייה ללא פתיחתה באמצעות הצבת סמן העכבר עליה ללא ביצוע פעולה נוספת. התיקיות מיוצגות בדרך-כלל על ידי צלמית הדומה לתיקיית משרד, דבר זה ניתן לשינוי על ידי החלת ערכת נושא שונה.
רונית ויס ברקוביץ
רונית ויס-ברקוביץ (נולדה ב-10 במרץ 1954) היא תסריטאית ובמאית, יוצרת סדרות ועורכת ספרותית. משמשת כמרצה בחוג לקולנוע באוניברסיטת תל אביב.
ביוגרפיה
ויס-ברקוביץ נולדה בתל אביב. היא בוגרת החוג לקולנוע וטלוויזיה (1979) והחוג ללימודי תעודה בעיתונאות (1986) באוניברסיטת תל אביב. בשנת 2001 החלה לכהן כראש מגמת תסריטאות בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה, ירושלים,
בראשית דרכה המקצועית ביימה סרטים דוקומנטריים בערוץ 1, ביניהם הסרט על המשוררת יונה וולך, פגישה" עם יוסל בירשטיין, "גדוד 66" וכתבות שונות ל"מבט שני".
בין השנים 1985 ל-1993 הייתה עיתונאית ועורכת בעיתון "חדשות", עד לסגירתו.
הייתה נשואה לדליק ווליניץ והם התגרשו זמן קצר לאחר הנישואים.
קריירה כתסריטאית
בין השנים 1992–1996 הייתה התסריטאית הראשית של סדרת הדרמה "עניין של זמן" ששודרה בטלוויזיה החינוכית. כתבה את סדרת ההמשך "20 פלוס", ויצרה את סדרת ההמשך " עניין של זמן 2012" ששודרה בערוץ 2.
בשנת 1997 כתבה לסדרה "צה"ל 1" ששודרה ב שידורי רשת בערוץ 2, בבימוי יואב צפיר.
בשנת 2001 כתבה וביימה את סדרת הדרמה המשפטית "בית המשפט" ששודרה על ידי זכיינית ערוץ 2 טלעד.
בשנת 2007 יצרה וכתבה את סדרת הדרמה "מרחק נגיעה", זוכת פרס דרמת הטלוויזיה הטובה ביותר של פסטיבל הסרטים הבינלאומי בחיפה ופרס האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2007 עבור סדרת הדרמה והתסריט הטובים ביותר.
שרה גולדברג
שרה גולדברג (באנגלית: Sarah Goldberg; נולדה ב-31 במאי 1985) היא שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון יהודייה-קנדית. מפורסמת בעיקר בזכות כיכובה כסאלי ריד בסדרת הטלוויזיה "בארי".
רונית ויס ברקוביץ
קריירה כתסריטאית
בשנת 2008 כתבה את התסריט לסדרת הדרמה, "כוונות טובות", שביים אורי ברבש וששודרה בשידורי רשת בערוץ 2. במרכז הסדרה, שנקראה תחילה "אוכלת יושביה", שתי נשים ומשפחותיהן - אמל (קלרה חורי) מרמאללה ותמי (אורנה פיטוסי) מגבעתיים, הנפגשות במהלך צילומים לתוכנית בישול בטלוויזיה.
שרה גולדברג
ביוגרפיה
גולדברג נולדה בוונקובר שבקנדה למשפחה יהודית. היא נמשכה לתיאטרון מגיל צעיר, ושיחקה בהצגות בבית הספר ובתיכון. היא ניסתה להתקבל לבית הספר ג'וליארד, אך לא הצליחה.
רונית ויס ברקוביץ
קריירה כתסריטאית
בשנת 2011 כתבה תסריט לסרט, שלא הופק לבסוף, על פרשת משה קצב, עבור חברת ההפקות "יולי-אוגוסט". הסרט לא היה אמור להתמקד בנשיא או בקורבנותיו, אלא בסיפורה של עורכת הדין כנרת בראשי, שנלחמה את מלחמתה של המתלוננת הראשונה בפרשה.
שרה גולדברג
ביוגרפיה
במהלך טיול באירופה ניסתה להתקבל לאקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון והצליחה, ומיד לאחר מכן, בשנת 2004, עברה ללונדון, כשהיא בת 19 בלבד.
יחסי מונקו–קנדה
יחסי מונקו–קנדה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין נסיכות מונקו לבין קנדה.
רונית ויס ברקוביץ
קריירה כתסריטאית
בשנת 2015 שימשה כעורכת תסריט לסדרות "המדרשה", ו"פרודים" בערוץ 2.
שרה גולדברג
קריירה
מיד עם סיום לימודיה, בשנת 2007, קיבלה את תפקידה הראשון על הבמה, כששיחקה בהצגה "חבר החתונה" בתיאטרון "יאנג ויק". לאחר מכן עבדה בעבודות מזדמנות כמלצרית ובייביסיטר, כשלעיתים היא מדבבת, בשל מבטאה הצפון-אמריקאי הייחודי בלונדון. בשנת 2009 לוהקה לצוות ההצגה "Apologia" בתיאטרון בוש שבלונדון, אשר מיצבה אותה על במת התיאטראות בלונדון. היא המשיכה להופיע במחזות בתיאטראות רבים, כתיאטרון אולד ויק, תיאטרון פיינבורו, תיאטרון רויאל קורט ועוד.
בשנת 2011 הייתה מועמדת ל"פרס לורנס אוליבייה לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה" על תפקידה בהצגה "Clybourne Park" שעלתה בתיאטרון רויאל קורט.
בשנת 2012 ערכה את הופעת הבכורה שלה בברודוויי, והמשיכה גם לאוף ברודוויי, ל"Playwrights Horizons".
בשנת 2015 שיחקה בתפקיד מרכזי בסדרת הטלוויזיה "הינדסייט".
משנת 2018 מככבת בסדרת הקומדיה האפלה "בארי" של ערוץ HBO, כסאלי ריד, בת זוגו של כוכב הסדרה, בארי (ביל היידר).
פילמוגרפיה
{{טורים
טלוויזיה
}}
רונית ויס ברקוביץ
קריירה כתסריטאית
בשנת 2019 כתבה את התסריט לסדרת הדרמה "אזהרת מסע", הפקה משותפת של HOT ורשת טלוויזיה נורווגית עבור "נטפליקס". הסדרה עוקבת אחר זוג נורווגי שיוצא למסע במזרח התיכון בעקבות היעלמות בתם שנחטפה על ידי דאעש. בני הזוג מחפשים את הדמויות הישראליות והפלסטיניות אותן פגשה האם בעת הדיונים באוסלו לפני 26 שנה, וחושפים את הקשר בין חטיפת בתם לאירועי העבר.
קריירה כבמאית
בשנת 2001 ביימה את הסדרה הדוקומנטרית "מקום תחת השמש", העוסקת בתולדות האמנות הישראלית.
בשנת 2007 ביימה וערכה את "סיפור מסגרת", סדרה דוקומנטרית העוסקת בתמות מרכזיות של האמנות הישראלית, שהופקה עבור מפעל הפיס והרשות השנייה. הסדרה הוקרנה תחילה בסדרה של מפגשים בסינמטקים של תל אביב, ירושלים, חיפה ושדרות. בנוסף להקרנות של פרקי הסדרה, המפגשים כללו גם שיחות עם כמה מן האמנים שמופיעים בה. הסדרה עלתה לשידור אחר כך בערוץ 2, בינואר 2008.
במסגרת עבודתה של ויס-ברקוביץ כבמאית בית בתוכנית "עובדה" עם אילנה דיין, ביימה למעלה מ-30 סרטים דוקומנטריים, כתבות וספיישלים, ביניהם: יורי לינוב - מרגל רוסי"; "שחיתות במכוני רישוי"; "ויווה רומניה - פועלים זרים"; "רצח רבין"; "אימוץ ילדים בוגרים"; "גמילה מסמים"; "עב"מים"; "רשלנות רפואית"; ורבים נוספים.
בסוף שנת 2020 יזמה פרויקט בו קבוצת שחקנים ויוצרים הקליטה את תמלילי חקירות ראש הממשלה לשעבר בנימין נתניהו.
קריירה כעורכת תוכן
ויס-ברקוביץ שישמה כעורכת במספר תוכניות אקטואליה בערוץ 10:
קריירה כעורכת ספרותית
כעורכת ספרות מקור ערכה ויס-ברקוביץ בין השאר את ספריהם של צבי ינאי, עמוס עוז, נאוה סמל, יאיר לפיד, ליהיא לפיד, שמי זרחין, בני ברבש, ליזי דורון ורבים אחרים.
באפריל 2006 הצטרפה להוצאת כתר כעורכת ספרי מקור, וכעבור כחצי שנה התמנתה לעורכת הראשית. תפקיד בו שימשה עד סוף 2008. אחר כך שימשה עורכת ראשית בהוצאת "אקס ליבריס", בשיתוף ידיעות ספרים.
יחסי מונקו–קנדה
סקירה כללית
היחסים בין קנדה למונקו כוננו בשנת 2008.
על פי משרד החוץ הקנדי, היחסים בין שתי המדינות הם: "מצוינים ומבוססים על ערכי הדמוקרטיה, השוויון, החופש, החברות והאמון." עקב גודלה הקטן של מונקו והיות שתי המדינות מדינות אמידות, שיתוף הפעולה ביניהן מתרחש בעיקר בשדות הבינלאומיים; שתי המדינות הן חברות מלאות בלה פרנקופוני וב ומשתפות פעולה בתחום השפה הצרפתית.
בין שתי המדינות מתרחש שיתוף פעולה גם בתחום המלחמה בהתחממות הגלובלית ושתי המדינות חתומות על הסכם פריז מ-2015.
נבחרת פינלנד בכדורגל
נבחרת פינלנד בכדורגל היא נבחרת הכדורגל הלאומית של פינלנד. פינלנד היא מהמעטות שבמדינות אירופה שהכדורגל הוא לא ענף הספורט הפופולרי בה. הוקי קרח הוא ענף הספורט הפופולרי בפינלנד.
היסטוריה
נבחרת פינלנד העפילה לראשונה בתולדותיה לאליפות אירופה ב-2020, ובנוסף השתתפה באליפות המדינות הנורדיות בכדורגל וזכתה בו ב־2001.
ב-15 בנובמבר 2019, פינלנד הצליחה להעפיל לטורניר הגדול הראשון שלה, יורו 2020. חלוצה, טימו פוקי, כבש עשרה שערים במוקדמות התחרות.
ב-12 ביוני 2021, ביורו 2020 ניצחה פינלנד את משחק הבכורה שלה בטורניר, כשגברה 0–1 על דנמרק. יואל פוהיאנפאלו כבש את השער, והעניק למדינתו את השער הראשון בתחרות וניצחון ראשון בתולדותיה.
סגל הנבחרת
סגל הנבחרת לקראת יורו 2020
שיאי שחקנים
נכון ל-17 ביוני 2023.
וירלאנה טקאץ'
וִירְלאנָה טְקאץ' (באנגלית: Virlana Tkacz; נולדה ב-23 ביוני 1952) היא במאית תיאטרון אמריקאית. יסדה את חבורת התיאטרון Yara Arts Group, הפועלת במסגרת התיאטרון הנסיוני La MaMa Experimental Theatre Club בניו יורק. היא השלימה תואר ראשון במכללת בנינגטון, ותואר שני באמנות (בימוי תיאטרון) באוניברסיטת קולומביה. בשיתוף עם קבוצת Yara יצרה כשלושים יצירות תיאטרון מקוריות, על בסיס שברי שירה עכשווית ושירים, מזמורים, אגדות, ומיתוסים מסורתיים. יצירותיה משלבות הקרנת וידאו ומוזיקה, ומתבוננות ביחס האדם לזמן ולתודעה.
הפקות תיאטרון
שלוש מיצירותיה של טקאץ' מבוססות על שירתו של אולה לישהה, והן נקראות "ברבור", "עורב שחור", ו"גשר חלומות" (Swan, Raven, Dream Bridge).
בשנת 1996 החלה טקאץ' לעבוד עם אמנים בוריאטים מסיביר. היא יצרה איתם שש יצירות תיאטרון, שמתבססות על חומרים מסורתיים, והן בוצעו בניו יורק, באולאן אודה בתיאטרון הלאומי הבוריאטי, בכפרים במחוז אגא-בוריאט, ובפסטיבל לתיאטרון נסיוני בקייב. בשנת 1997 הובילה קבוצת אמנים אמריקאים ובוריאטים במסע מחקר למחוז אגא-בוריאט, ושם אספה סיפורים עם, שירים, ואגדות, ששולבו לאחר מכן ביצירתה Flight of the White Bird. בשנת 1999 חזרה על כך במחוז אוסט-אורדה בוריאט ושילבה את החומרים ביצירה בשם Circle. היצירה בוצעה גם בפסטיבל הבינלאומי לתיאטרון בשפות מונגוליות, באולן בטור.
בשנת 2005 עבדה טקאץ' על תרגום השירה האפית הקירגיזית Janyl Myrza מן המאה ה-17, שעוסקת באשה לוחמת. בעקבות זאת חיברה יצירה תיאטרונית בשם Janyl, שבוצעה עם אמנים מקבוצת Yara ועם התיאטרון הנודד של קירגיזסטן, בניו יורק ובבישקק, בירת קירגיזסטן.
בשנת 2002 הוענקה לטקאץ' מלגת פולברייט לחוקרים בכירים שאפשרה לה לשהות במכון לתיאטרון בקייב, ובשנת 2008 הוענקה לה מלגה נוספת, שאפשרה לה לשהות בבישקק. טקאץ' העבירה סדנאות תיאטרון במכון הקיץ של הרווארד במשך 11 שנים, והרצתה בבית הספר לדרמה של אוניברסיטת ייל ובבית הספר לאמנויות באוניברסיטת ניו יורק.
תרגום וחיבורים עיוניים
מאז 1989 עובדת טקאץ' עם המשוררת האמריקאית וואנדה פיפס על תרגום שירה מאוקראינית. תרגומיהן שימשו בסיס לרבות מיצירות התיאטרון שלה, וראו אור בכתבי עת ספרותיים אמריקאיים ובאסופות שונות. בשנת 2008 פורסמו התרגומים שהופיעו ביצירות התיאטרון באסופה דו-לשונית תחת הכותרת "באור אחר" (In a Different Light). טקאץ' ופיפס זכו במשותף בפרס Agni Translation Prize, בשבעה מענקים לתרגום מטעם מועצת האמנויות של מדינת ניו יורק, וכן בפרס הקרן הלאומית לתרגום תיאטרון על עבודתן על הדרמה השירית Forest Song. הן מתרגמות גם יצירות מסורתיות, כגון סיפורי עם, שירים, ושירה אפית. בשנת 2005 זכתה טקאץ' במלגה לתרגום שירה מטעם ההקדש הלאומי לאמנויות, על עבודתה על תרגום השירה העכשווית של סרהי ז'דאן.
לאחר שעבדה עם אמנים ממוצא בּוּרְיָטִי, החלה טקאץ', בשיתוף עם פיפס ועם סאיאן ז'מבאלוב, לתרגם ממונגולית בוריאטית. על תרגומיהם של לחשים שאמאניים זכו בפרס התרגום של קרן וויטר בינר, ובשנת 2002 ראה אור ספרם Shanar: Dedication Ritual of a Buryat Shaman, והוא יצא מחדש בשנת 2015 בשם Siberian Shamanism.
טקאץ' פרסמה מאמרים בנושא תולדות התיאטרון בכתבי העת Theatre History Studies, Journal of Ukrainian Studies, Canadian Slavonic Papers, ו- Canadian-American Slavic Studies, ועל יצירתה שלה בכתב העת American Theatre. בשנת 2010 ערכה יחד עם אירנה מקאריק ספר מקיף על עולם האמנות בקייב בשנות ה-20 של המאה ה-20, בשם Modernism in Kyiv: Jubilant Experimentation, בהוצאת אוניברסיטת טורונטו.
בשנת 2007 העניק לה נשיא אוקראינה דאז ויקטור יושצ'נקו תואר "אמנית נכבדה של אוקראינה".
יחסי דרום אפריקה–צ'כיה
יחסי דרום אפריקה–צ'כיה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין דרום אפריקה לבין הרפובליקה הצ'כית.
סקירה כללית
צ'כוסלובקיה כוננה יחסים דיפלומטיים עם דרום אפריקה באוקטובר 1991. לאחר פירוק צ'כוסלובקיה בינואר 1993 המשיכו היחסים בין המדינות.
יחסים כלכליים
הייצוא העיקרי של דרום אפריקה לצ'כיה כולל מוצרי רכב, עפרות של מתכות בסיסיות ופירות ואגוזים. הייצוא העיקרי של צ'כיה לדרום אפריקה מורכב ממכונות וציוד תחבורה.
פרומגנתריאון
פרומגנתריאון (שם מדעי: Promegantereon; מילולית: "לפני מגנתריאון") הוא סוג של חתול נכחד מתת-משפחת השנחרבים אשר חי מאמצע ועד סוף המיוקן באירופה. הוא נחשב לקרובו של הסמילודון ושל המגנתריאון והוא מהנציגים הקדומים ביותר בשבט Smilodontini. בעבר השתייך לסוג הקרוב פרמכיירודוס, אך הועבר לסוג נפרד ב-1938. בהמשך הופרד סוג זה והוטל בספק, אך הוחזר לאחר מחקר מ-2002. סוג זה כולל מין אחד - Promegantereon ogygia. הממצאים התגלו בחפירות סרו דה לוס בטלונס שבמדריד, ספרד.
החתול הקדום היה צייד עיקרי בשטחי אירופה של המיוקן. הוא צד סוסיים כמו ההיפריון, גורי קרנפים כמו האצרתריום, גורי הפילאי Tetralophodon, החזיר Microstonyx, גורי כמה ג'ירפיים ואנטילופות קדומות.
סטיוארט וילסון
סטיוארט קונאן וילסון (באנגלית: Stuart Conan Wilson; נולד ב-25 בדצמבר 1946) הוא שחקן אנגלי, שמוכר מתפקידיו בקולנוע ובטלוויזיה.
ביוגרפיה
וילסון נולד בגילפורד שבסארי. הוא למד במקומות שונים כי משפחתו הייתה בחיל האוויר המלכותי. כשעברו לגור בלונדון רכש את הכשרתו כשחקן באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה. עם סיום לימודיו ב-RADA, במהלך שנות השישים והשבעים של המאה העשרים שיחק בתיאטרון. הוא הופיע בתפקידים חשובים עם הלהקה השייקספירית המלכותית, בתיאטרון רויאל קורט, בווסט אנד של לונדון, בסיור הופעות ובהפקות פרינג', בעיקר בתיאטרון בוש בלונדון.
הפריצה הגדולה של וילסון הייתה בשנת 1972 כשלוהק לגלם את יוהאן שטראוס הבן בדרמה התקופתית של ITV "משפחת שטראוס". בהמשך הופיע בתוכניות רבות בטלוויזיה הבריטית בין השאר בסדרת המדע בדיוני "Space: 1999", בסדרה ההיסטורית "אני, קלאודיוס", בסדרה המשטרתית " The Sweeney", בסדרה "שובו של המלאך", בעיבוד לרומנים של אנתוני טרולופ "משפחת פאליסר", בעיבוד לרומן "אנה קארנינה", בסדרה "המקצוענים", בסדרה "Tales of the Unexpected", בעיבוד לספר "The Old Men at the Zoo", בסדרה עטורת השבחים "היהלום שבכתר" ובסדרה "החשוד העיקרי". תפקידו המצליח ביותר היה כאלן סטיוארט בסדרת המתח "Running Blind" משנת 1979.
כשחקן בוגר יותר, עבר וילסון להופיע בהוליווד, לעיתים קרובות גילם את דמויות הנבלים. בין הסרטים שהשתתף בהם היו "ות'רבי", "נשק קטלני 3", "הבריחה מאבסולום", "העלמה והמוות" של הבמאי רומן פולנסקי, "האסיר מזנדה", "הפריצה לאלקטרז", "על אש קטנה", "המסכה של זורו" וב"שוטרים לוהטים". בטלוויזיה כיכב בסרטים "Coins in the Fountain", "קסם קטלני" (1991) וב"נסיכת הגנבים" (2001).
חיים אישיים
וילסון נשוי לקורטני פלדג'ר ולהם 3 ילדים.
פאטה פדוריי
פאטה פדוריי (ברומנית: Fata Pădurii, שמשמעו "בת היער") היא דמות מהמיתולוגיה הרומנית, בתם של מומה פדוריי ושל פדורויול.
פאטה פדוריי היא רוח רעה בעלת יכולת להופיע בצורה של אישה צעירה ומושכת. היא מושכת לתוך עובי היער גברים צעירים ושם משנה את הופעתה למפלצת מפחידה, הורגת את הצעיר ואוכלת את ליבו. פאטה פדוריי גנבה מאמה, מומה פדוריי, את הקסם המאפשר לה את ההופעה המושכת ומאביה, פדורויול, גנבה את קסם הענף המתפתל סביב קורבנה וקושר אותו למקומו. פאטה פדוריי נזקקת ללבבות שהיא אוכלת, כדי שתוכל להמשיך ולקיים את הקסם שגנבה מאמה.
בפולקלור הרומני שמורות כמה אמונות טפלות כסגולה נגד פאטה פדוריי ובהן לא לשרוק ולא לשיר בלילה ביער ולא ללכת לישון ליד מדורה דולקת.
אדית הולוואי
אדית הולוואי (באנגלית: Edith M. Holloway; 1868–1956) הייתה שחמטאית בריטית ופעמיים אלופת בריטניה בשחמט לנשים.
הולוואי ניצחה באליפות בריטניה הראשונה לנשים שנערכה בשנת 1919, זכתה מספר פעמים בפודיום באליפויות נוספות וזכתה בפעם השנייה בתואר בשנת 1936.
באולימפיאדת השחמט 1924, אולימפיאדת השחמט הלא רשמית הראשונה שהתקיימה במקביל לאולימפיאדת פריז (1924), ייצגה את אנגליה ותוצאותיה +2 -9 =2. בין היתר ניצחה את פטר פוטמקין. זו הייתה הופעה ראשונה של אישה באולימפיאדת גברים. באולימפיאדת השחמט 1927 חלקה מקום רביעי-חמישי, אחרי ורה מנצ'יק, קטרינה בסקוב ופאולה וולף-קלמר. באליפות העולם בשחמט לנשים 1935 חלקה מקום שישי-שביעי (לצד רוזה הרמן) באליפות העולם בשחמט לנשים 1937 חלקה מקום 10–16.
טוני גרדנר
טוני גרדנר (באנגלית: Tony Gardner; נולד ב-10 בינואר 1964) הוא שחקן ורופא אנגלי.
ביוגרפיה
גרדנר נולד באשטון-אנדר-ליין שבלנקשייר. ב-1987 הוא התמחה ברפואה בבית החולים Guy's Hospital, וב-1993 הוסמך כרופא כללי. בשנות התשעים של המאה העשרים שילב עיסוק ברפואה ובקומדיה, והופיע כחבר בצמד הקומי Struck Off and Die יחד עם פיל המונד.
בסופו של דבר עזב גרדנר את מקצוע הרפואה כדי להיות שחקן, וכיכב בכמה פרסומות טלוויזיה בהן עבור המכונית רנו מגאן. הוא זכה להכרה כשיחק בתפקיד בריאן ג'ונסון בסדרה "ההורים שלי חייזרים" של ערוץ CITV בפרקים שהוא גם כתב. גרדנר הופיע בתפקיד מייקל בעל בית הקפה בסיטקום של ג'ק די "Lead Balloon". בשנים 2009 כיכב בשלושה מחזות בבימויו של סר פיטר הול. ב-2011 שיחק בתפקיד פרופ' טוני שאלס בסדרה "Fresh Meat".
בין 2012 ל-2016 גילם גרדנר את דמותו של טוני בארבע העונות של הסדרה עטורת השבחים "הטנגו האחרון בהליפקס". לסדרה של ערוץ BBC One היה רייטינג גבוה, ובעונה השלישית צפו בה בממוצע 7.8 מיליון צופים.
בשנים 2013 עד 2015 הופיע גרדנר בתפקיד לוטננט קולונל פיליפ סמית' בשלוש עונות של סדרת המלחמה "Bluestone 42", על מבצע הריק (Operation Herrick) באפגניסטן. גרדנר שיחק בתפקיד חבר הפרלמנט דן מילר בקומדיה הפוליטית "The Thick of It" של ה-BBC. הוא הופיע בווידאו קליפ של השיר "Giant peach" של להקת וולף אליס. ב-2016 החל להופיע במגוון תפקידים בתוכנית "המופע של טרייסי אולמן".
הר ריצ'רדסון (אלברטה)
הר ריצ'רדסון (באנגלית: Mount Richardson) הוא ההר הגבוה ביותר של רכס סלייט הממוקם לצד פסגת פיקה בפארק הלאומי באנף שבאלברטה, קנדה. ההר נקרא בשנת 1859 על ידי ג'יימס הקטור על שמו של סר ג'ון ריצ'רדסון שהיה המנתח והנטורליסט של הספינה במהלך מסעותיו של ג'ון פרנקלין בשנים 1819 ו־1825 לאזור הארקטי.
אתר הנופש לייק לואיז מפותח על מורדותיו הדרומיים של מרלין רידג', וכולל את הר ריצ'רדסון, פסגת פטרמיגן, פסגת פיקה. אתר קמפינג נמצא למרגלות ההר, סמוך לאגם הידן.
העלייה הראשונה נערכה בשנת 1911 על ידי ל. ל. דלפילד שהונחה על ידי אדוארד פוז הבן.
מסלולים
מסלול הטיפוס בזחילה (מדורג קל/בינוני) מתחיל מאגם הידן ועולה במורדות הדרומיים לראש. האתגר האמיתי היחיד בעלייה הם כמה ערוצי חצץ מעל האגם. חצייה אל פסגת פיקה יכולה להתבצע דרך אוכף ריצ'רדסון-פיקה והרכס המערבי, אולם משימה זו קשה בהרבה.
Nature
Nature הוא כתב עת מדעי שבועי רב-תחומי בריטי, שפורסם לראשונה ב-4 בנובמבר 1869. כתב עת זה הוא מהוותיקים ומהמפורסמים ביותר בעולם, ובשנת 2018 הוא אף היה כתב העת המדעי המצוטט בעולם אשר יוחס לו אימפקט פקטור של 43.070. הסטנדרטים הגבוהים אותם קובעים העורכים של כתב העת גורמים לכך שפחות מ-8% מהמאמרים אשר מוגשים לעיתון מתקבלים אליו.
אף על פי שמרבית כתבי העת המדעיים כיום מצומצמים לנושאים מסוימים, Nature עדיין מפרסם מאמרי מחקר מקוריים במגוון רחב של תחומים מדעיים (כך נוהגים גם מספר מצומצם של כתבי עת שבועיים אחרים כמו Science ו-PNAS). ברוב תחומי המחקר המדעי, רבות מן ההתקדמויות החדשות החשובות מדי שנה מפורסמות כמאמרים או מכתבים ב-Nature. בין פריצות הדרך המדעיות הרבות שפורסמו ב-Nature: גילויי קרני ה-X, מבנה הסליל הכפול של ה-DNA והחור באוזון. באסטרונומיה וקוסמולוגיה פיזיקלית רוב ההתקדמויות הרציניות מפורסמות בכתבי עת מומחים, אך לעיתים קרובות מפורסמים ב-Nature מכתבים למטרות פרסום, ובמיוחד כדי לקבל תשומת לב מהתקשורת.
קהל היעד העיקרי של כתב העת הוא מדעני מחקר, אך סיכומי המאמרים והמאמרים המתלווים הופכים רבים מן המאמרים החשובים ביותר למובנים למדענים מתחומי דעת שונים מתחום הדעת אליו משתייך המאמר, ולציבור הרחב.
ככתבי עת מדעיים מקצועיים אחרים, המאמרים המפורסמים עוברים תהליך של ביקורת עמיתים לפני הפרסום. עם זאת, ב-Nature המאמרים המוצעים עוברים תהליך ניפוי ראשוני על ידי העורך והם נשלחים לביקורת רק אם מוחלט שהם מטפלים בנושא אקטואלי או שהם פורצי דרך במידה מספקת בנושא לא רגיל. כתוצאה מכך רוב המאמרים המוצעים נדחים ללא ביקורת.
אנסטסיה (סרט, 1997)
אנסטסיה (באנגלית: Anastasia) הוא סרט הנפשה אמריקאי, אשר הופק על ידי Fox Family Films ואולפני ההנפשה של פוקס, שבבעלות פוקס המאה ה-20. הסרט בוים והופק על ידי דון בלות' וגארי גולדמן. הרעיון ביצירת סרט זה בא מסרט אחר בעל אותו שם משנת 1956. הסרט זכה להצלחה גדולה מאז סרט אחר של דון בלות', "גן עדן לכלבים", והרוויח כ-139 מיליון דולר.
עלילה
ביום השנה ה-300 לשלטון בית רומנוב, ניקולאי השני, קיסר רוסיה עורך נשף מלכותי בארמונו. במהלך החגיגה, אמו, הקיסרית מריה פיודורובנה נותנת לנכדתה האהובה בת ה-8, אנסטסיה, תיבת נגינה ושרשרת שכתוב עליה "יחד בפריז", אשר משמשת כמפתח לפתיחת תיבת הנגינה. הנשף נקטע לנוכח הגעתו של רספוטין, נזיר אשר מכר את נשמתו כדי לקבל כוחות כישוף. רספוטין מקלל את משפחת רומנוב ומודיע שתהיה מהפכה ושהם ימותו תוך שבועיים. קללתו של רספוטין מתגשמת, ובמהלך ההסתערות על הארמון, נער צעיר בשם דמיטרי מסייע לאנסטסיה ומרי לברוח. רספוטין מנסה להרוג את אנסטסיה בעצמו, אך הקרח שמתחתיו נשבר והוא נופל לתוך מי הקרח וטובע. אנסטסיה ומרי מגיעות לתחנת רכבות, שם מרי מצליחה לעלות על רכבת נוסעת אך אנסטסיה נופלת ונחבלת בראשה, בעוד הרכבת ועליה מרי, נוסעת.
10 שנים לאחר מכן, רוסיה נמצאת תחת שלטון קומוניסטי. מרי, המתגוררת בפריז, מציעה פרס כספי למי שימצא את נכדתה אנסטסיה. שני נוכלים רוסיים המתגוררים בסנקט פטרבורג, דימיטרי וולדימיר, מחליטים למצוא נערה צעירה שתתחזה לאנסטסיה. בינתיים, במקום אחר, נערה צעירה בת 18 הסובלת מאמנזיה בשם אניה, אשר בבעלותה אותה השרשרת שקיבלה אנסטסיה, עוזבת את בית היתומים בו שהתה ומחליטה לחקור אודות העבר שלה. כשלצידה כלב תועה בשם "טולה", היא פונה אל סנט פטרסבורג ועד מהרה פוגשת בדימיטרי וולדימיר שמחליטים שזו תהיה ה"אנסטסיה" שלהם. במהלך טיולם לפריס, דימיטרי וולדימיר מלמדים את אניה אך לדבר ולהתנהג כמו אנסטסיה, בעוד אניה ודימיטרי מתחילים להימשך זה לזה.
בינתיים, רספוטין מתגלה כחי, אך לכוד בלימבו כאל-מת: לא יכול למות כי אנסטסיה לא נהרגה. ברטוק, עטלף פחדן המשרת את רספוטין, מחזיר לו ללא יודעין את תיבת השרידים שלו, ובכך כוחותיו של רספוטין מוחזרים אליו. לאחר שני ניסיונותיו להרוג את אנסטסיה, רספוטין שולח את עצמו לפריס כדי להרוג את אנסטסיה בעצמו. בינתיים, החבורה מגיעה לפריס ופוגשים את סופי, משרתה והדודנית הראשונה של מרי, אשר אחראית לראיונות בקשר לאנסטסיה. אולם, מרי, אשר עייפה מתקוות שווא, מחליטה להפסיק את החיפושים. למרות זאת, סופי רואה באניה כטובה לוולדימיר ועורכת איתה את הראיון, אך כאשר אניה נשאלת איך היא הצליחה לברוח מהארמון, אניה נזכרת במעומעם בנער משרת שפותח דלת סתרים, ובכך מפתיעה את דימיטרי וולדימיר כאשר למעשה עובדה זו הם לא לימדו אותה. דימיטרי לאחר מכן מגלה לוולדימיר שהוא נער המשרת בזיכרונה, כלומר אניה היא למעשה אנסטסיה האמיתית.
סופי לאחר מכן מארגנת מפגש אקראי בין אניה למרי בבית הבלט הרוסי. לאחר האירוע, דימיטרי מנסה להציג את אניה בפני מרי אך זו מסרבת להקשיב לו לאחר ששמעה על תוכניותיו לרמות אותה. אניה מצותתת לוויכוחם ומגלה שהיא הייתה חלק מתרמית. כועסת, היא עוזבת את מקום האירוע ואת דימיטרי, אשר מנסה לשווא להוכיח לה שכוונותיו היו טובות. נחוש לאחד בין שתי הנשים, דימיטרי חוטף את מרי במכוניתה ומסיע אותה במהירות לאחוזה, שם אניה אוספת את דבריה, ומשכנע אותה לדבר עם אניה. מרי בהתחלה מסרבת, אך כאשר דימיטרי מציג לפניה את אותה תיבת הנגינה שמרי נתנה לאנסטסיה לפני 10 שנים, היא מסכימה. מרי נפגשת עם אניה, וזו מעלה זיכרונות ילדות ומעברה. בעוד אניה ומרי מתחילות לשיר את שיר הערש שתיבת הנגינה מנגנת, מרי סוף סוף מגלה את האמת, והשתיים מתאחדות מחדש.
מרי נותנת לדימיטרי את הכסף המובטח בנוסף להכרת תודה ממנה, אך דימיטרי מסרב לקבל את הכסף, משום שאהבתו לאנסטסיה גדולה יותר מפרס כספי. מרי מגלה לאנסטסיה את פעולותיו של דימיטרי בנשף, ומגלה את טעותה. כאשר "טולה" לפתע רץ אל עבר המבוך שבגן, אנסטסיה רודפת אחריו ונלכדת על ידי רספוטין. זה מגלה את עצמו סוף סוף לפניה, ומנסה להרוג אותה על גשר אלכסנדר השלישי. דימיטרי חוזר להציל את אנסטסיה ומאבק מתחיל, שבסופו דימיטרי מאבד את ההכרה. אנסטסיה מצליחה להרוס את תיבת השרידים של רספוטין, ובכך גורמת לרספוטין להפוך לאבק. דימיטרי ואנסטסיה מתאחדים מחדש, ואנסטסיה שולחת מכתב פרידה לסבתה ולסופי, שמספר להן שהם ברחו. הסרט מסתיים כאשר אנסטסיה, דימיטרי "טולה" מפליגים יחד על ספינה ואנסטסיה ודימיטרי מתנשקים.
ספין-אוף
בעקבות הצלחת הסרט "אנסטסיה", הוציאה חברת פוקס המאה ה-20 ספין אוף הנקרא "ברטוק המשגע" בכיכובו של ברטוק, העטלף של רספוטין. קלסי גראמר, שדיבב את ולדימיר באנסטסיה, דיבב את זוזי הדוב.
מחזמר
בשנת 2016, עלה מחזמר המבוסס על הסרט בהרטפורד, קונטיקט. המחזמר הועלה בברודוויי בשנת 2017.
כריסטין הישנה
כריסטין הישנה (באנגלית: The New Adventures of Old Christine - הרפתקאותיה החדשות של כריסטין הישנה) היא קומדיית מצבים אמריקאית בכיכובה של ג'וליה לואי-דרייפוס ששודרה ברשת CBS במשך חמש עונות בשנים 2006–2010. הסדרה שודרה בישראל בערוץ yes stars Comedy.
הסדרה זכתה בפרס אמי ופרס גלובוס הזהב.
רקע העלילה
כריסטין קמפבל היא גרושה בת 35 ויחד עם חברתה הטובה בארב (ונדה סייקס), מנהלת מכון כושר לנשים. יום אחד הגרוש שלה ריצ'רד (קלארק גרג) מביא את חברתו החדשה, כריסטין האנטר (אמילי רתרפורד). מאחר שלשתיים שם פרטי זהה, המשפחה והחברים מכנים את האנטר "כריסטין החדשה", ומתחילים לכנות את קמפבל "כריסטין הישנה".
בינתיים כריסטין צריכה להתמודד עם מרלי ולינדזי (טרישה אוקלי ואלכס קאפ הורנר) האימהות ה"מרושעות" (כפי שהחבורה מכנה אותן) והסנוביות מבית ספרו של ריצ'י (טרבור גאגנון), בנם של כריסטין קמפבל וריצ'רד. בנוסף היא צריכה לסבול את אחיה שגר איתה.
ליבר
ליבר היה בית חרושת ליצור שוקולד, ממתקים וקפה נמס בתל אביב. הוקם על ידי ישראל ליבר (1883-1954) בשנת 1926. המפעל היה אחראי לפיתוח שוקולד ה"מקופלת" והיה הראשון בארץ ישראל לשווק מסטיק בזוקה.
מר רענן רכש מגרש ביפו בשנת 1917 מחברת "גאולה" והקים במקום מפעל בשם "רענן" לייצור שוקולד. בהמשך נוספה לבניין קומה שנייה. בעקבות פשיטת הרגל של בית החרושת רענן ב-1926, רכש ישראל ליבר את המפעל. ליבר היה תעשיין מצליח בתחום האריגים בלייפציג שבגרמניה. הוא חיסל עסקיו שם, ועלה לארץ ישראל ב-1926. בתחילתו העסיק המפעל 25 עובדים. בשנת 1935 החל ייצור ה"מקופלת". בשנת 1954 נפטר ישראל ליבר ובנו משה הפך למנכ"ל המפעל. ב-1958 החל המפעל בייצור ושיווק מסטיק הבזוקה בישראל, ברישיון החברה האמריקאית טוֹפְּס (The Topps Company, Inc). בסוף שנות ה-60 החלה ליבר לייצר קפה נמס תחת המותג "בן רגע" במפעל בבית שמש. באותה עת הועסקו בשני המפעלים כ-400 עובדים.
במשך שנים ליוותה את פרסומות החברה הסיסמה: "על כל לשון ליבר תמיד ראשון".
השריד האחרון שנותר לבית-החרושת הם וופלים שמייצרת עלית תחת המותג "ליבר".
האסכולה הפרנקו-פלמית
האסכולה הפרנקו-פלמית מתייחסת, באי-דיוק מסוים, לסגנון המוזיקה הפוליפונית הווקאלית, שנכתבה באירופה במאה ה-15 וה-16 ולמלחיני המוזיקה הזאת.
מוצאם של מלחיני האסכולה הפרנקו-פלמית קשה להגדרה בגלל השוני בין הגבולות שהגדירו את המדינות בשנים ההן לגבולות של ימינו. יש המכנים אותה בשם "האסכולה ההולנדית", אך בשם זה יש כדי להטעות. למעשה, השם התייחס לארצות השפלה, שכללו פחות או יותר את בלגיה, צפון צרפת והולנד של ימינו, ומזו האחרונה באו רק מעטים מן המוזיקאים. רובם נולדו באינו, פלנדריה ובראבאנט. בתקופות של יציבות פוליטית, היה זה מרכז של פעילות תרבותית במשך יותר ממאתיים שנה, אם כי המרכזים המוגדרים שינו את מיקומם במהלך הזמן הזה, ועד סוף המאה ה-16 עבר מוקד העולם המוזיקלי ממחוז זה אל איטליה.
המלחינים הרבים שנולדו בחבל הארץ, הידוע באופן כללי בשם ארצות השפלה, נודעו בעבודתם במקומות אחרים. הפרנקו-פלמים נסעו לאיטליה, לספרד, לערי שדה בגרמניה ובצרפת ולעוד מקומות באירופה, ואת סגנון כתיבתם לקחו עמם בכל אשר הלכו. תפוצת הטכניקה שלהם, בייחוד לאחר הפיתוח המהפכני של המצאת הדפוס, יצרה את הסגנון הבינלאומי הראשון האמיתי מאז איחוד המזמור הגרגוריאני במאה ה-9.
רוסטם קסימג'אנוב
רוסטם קסימג'נוב (באוזבקית: Rustam Qosimjonov; נולד ב-5 בדצמבר 1979) הוא רב-אמן בשחמט מאוזבקיסטן, ואלוף העולם בשחמט של פיד"ה בין 2004 ל-2005.
הישגים בולטים
התוצאה הראשונה הטובה שהייתה לקסימג'אנוב הושגה ב-1998 בתחרות אסייתית, מקום שני באליפות העולם בשחמט לנוער, ב-1999 בהתחלה באסן, 2001, בהתחלה בפמפלונה, 2002 (שם ניצח במשחק בליץ את ויקטור בולוגן אחרי ששניהם סיימו את התחרות עם 5/6), הוא זכה במקום הראשון עם 8/9 בתחרות הפתוחה ויסינגן, 2003, הוא זכה במדליית ארד עם 5/12 בתחרות בה היה בלוח הראשון וייצג את מדינתו ב-2000 באולימפיאדת השחמט והעפיל לאליפות העולם של פיד"ה ב-2002 (בה הפסיד בגמר נגד וישוואנתן אנאנד).
באליפות העולם בשחמט 2004 קסימג'נוב עשה את דרכו באופן בלתי צפוי אל הגמר, דרך משחקים מול שחמטאים כגון: אלקסנזרו רמירז, וסילי איוונצ'וק ווסלין טופלוב. בגמר ניצח את מייקל אדמס והפך לאלוף עולם.
השתתפות באולימפיאדות
ייצג את אוזבקיסטן ב-12 אולימפיאדות שחמט.
מריה קיסליובה
מריה אלכסנדרובנה קיסליובה (ברוסית: Мария Александровна Киселёва; נולדה ב-28 בספטמבר 1974) היא שחיינית צורנית סובייטית ורוסייה בעבר. היא אלופה אולימפית בעלת 3 מדליות זהב ואלופת עולם בעלת 2 מדליות זהב.
ביוגרפיה
מריה קיסליובה נולדה למשפחת מהנדסים בעיר סמרה. עד לשנת 1978 המשפחה התגוררה בסמרה ואחר כך עברה ללנינגרד. בשנת 1980 עברה משפחתה להתגורר במוסקבה. בהיותה בת 10 החלה להתאמן בשחייה צורנית.
בשנת 1993 זכתה קיסליובה במדליית זהב בתחרות הקבוצתית באליפות אירופה בשחייה שנערכה בשפילד שבאנגליה. בשנת 1994 היא סיימה במקום רביעי בתחרות הקבוצתית באליפות העולם בשחיה שנערכה ברומא.
באולימפיאדת אטלנטה (1996) השתתפה קיסליובה לראשונה, במשחקים האולימפיים וסיימה במקום רביעי בתחרות הקבוצתית. באותה שנה היא החלה את לימודיה באוניברסיטת מוסקבה בפקולטה לעיתונאות.
אלופת עולם
באליפות העולם בשחייה שנערכה בפרת' שבאוסטרליה בשנת 1998 זכתה קיסליובה במדליית זהב, בתחרות הזוגות ביחד עם אולגה ברוסניקינה.
אלופה אולימפית
חודשיים לפני אולימפיאדת סידני (2000) נמצאה קיסליובה חיובית לאפדרין וקיבלה הרחקה של שלושה חודשים מתחרויות. ההרחקה קוצרה לחודש אחד וכך יכלה להשתתף במשחקים האולימפיים. במשחקים עצמם היא זכתה בשתי מדליות זהב בתחרות זוגות ובתחרות הקבוצתית.
באליפות העולם בשחייה שנערכה בברצלונה בשנת 2003 זכתה קיסליובה במדליית זהב בתחרות הקבוצתית.
באולימפיאדת אתונה (2004) זכתה קיסליובה במדליית זהב בתחרות הקבוצתית.
לאחר הפרישה מספורט
לאחר המשחקים האולימפיים בשנת 2000 בסידני פרשה קיסליובה מספורט תחרותי והחלה לעבוד בטלוויזיה בהנחיית מספר תוכניות. לאחר הפסקה של כשנתיים היא חזרה להתאמן