cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קורסון אקינו
התקוממויות בצבא
בעקבות ניסיונות ההפיכה בנובמבר 1986 ובאוגוסט 1987 נערך סבב מינויים חדש בממשלת אקינו. לאור מעורבותו של שר ההגנה אנרילה בניסיון ההפיכה בחודש נובמבר 1986, הוא פוטר ממשרתו ב-22 בנובמבר 1986. בסבב המינויים אף פוטר שר העבודה אוגוסטו סנצ'ס, אשר הזדהה עם השמאל, פיטורים אשר נראו כצעד של פשרה לאור דרישות המורדים לטהר את הממשלה מגורמים שמאלניים. לאחר ניסיון ההפיכה של אוגוסט 1987 נראה היה שממשלת אקינו נוטה ימינה, תוך פיטורי בכירים שהזדהו עם השמאל. בניסיון לרצות את גורמי הצבא אף הוכרז על העלאת שכר כוללת בקרב אנשי הצבא.
אסונות טבע
ממשלת אקינו אף התמודדה עם שורה של אסונות טבע שאירעו במהלך השנתיים האחרונות לכהונתה. בשנת 1990 רעידת אדמה עזה בחבל לוזון הותירה 1,600 הרוגים. בשנת 1991 התפרץ הר הגעש פינטובו, ההתפרצות השנייה בעוצמתה בעולם במאה ה-20. כ-300 איש נהרגו בהתפרצות ואזור נרחב סביב ההר נחרב, תוך אובדן אדמות חקלאיות רבות. אסון הטבע החמור ביותר אירע עם הגעתה של הסופה הטרופית תלמה, בחודש נובמבר 1991, היא גרמה לכ-6,000 הרוגים והייתה לסופה הקטלנית ביותר בהיסטוריה של הפיליפינים.
סיום כהונתה
על פי החוקה הפיליפינית, נשיא המדינה יכול להיבחר רק לתקופת כהונה אחת של שש שנים. אף שאקינו לא הייתה כפופה להגבלה זו בחוקה, שהרי נבחרה עוד בטרם חוקקה, היא דחתה ניסיונות לשכנעה לנסות ולהיבחר לתקופת כהונה נוספת. תחת זאת היא תמכה בבחירת שר ההגנה בממשלתה, פידל רמוס, אשר עריקתו מצבאו של מרקוס הייתה מכרעת לעלייתה של אקינו לשלטון. רבים מאוהדיה של אקינו, ואף הכנסייה הקתולית, הסתייגו מתמיכתה של אקינו ברמוס. למרות זאת רמוס זכה בבחירות לנשיאות והושבע לתפקידו במקומה של אקינו ב-30 ביוני 1992.
לאחר הנשיאות
עם סיום כהונתה כנשיאה פרשה אקינו מתפקידים פוליטיים. את דרכה לביתה מטקס ההשבעה של ממשיכה בתפקיד העדיפה לעשות במכונית טויוטה פשוטה ולא ברכב שרד ממשלתי, זאת כדי להדגיש את העובדה כי חזרה להיות אזרח מן השורה.
אקינו החלה לפעול בראש קרן אשראי, ללא מטרות רווח, אשר עסקה במתן מיקרו אשראי למוסדות קטנים. היא אף פיקחה על פעילויות רווחה ומתן מלגות באמצעות הקרן על שם בעלה המנוח בניגנו אקינו, וכן פעלה למען קידום תקינות שלטונית.
אקינו הייתה חברה במועצת נשים מנהיגות עולם (באנגלית: Council of Women World Leaders), רשת בינלאומית שבה חברות נשיאות וראשי ממשלה לשעבר, ואשר מטרתה לארגן נשים בעלות השפעה למען קידום שוויון מגדרי. בזמנה הפנוי עסקה אקינו בציור ושמחה להעניק מיצירותיה לחבריה ולמנהיגי עולם.
בן ברננקי
בן שלום ברננקי (באנגלית: Ben Shalom Bernanke; נולד ב-13 בדצמבר 1953) הוא כלכלן יהודי-אמריקאי, חתן פרס נובל לכלכלה לשנת 2022, שכיהן כיו"ר פדרל ריזרב, הבנק המרכזי האמריקני, בין השנים 2006 – 2013. כיהן גם כיו"ר מועצת היועצים הכלכליים לנשיא ארצות הברית וחבר דירקטוריון בבנק הפדרלי. ב-24 באוקטובר 2005 הוא מונה על ידי ג'ורג' בוש הבן להחליף את אלן גרינספן בתפקיד יו"ר הבנק הפדרלי וב-1 בפברואר 2006 הושבע לתפקיד לאחר שמינויו אושר בסנאט ב-31 בינואר.
קורות חיים
ברננקי נולד באוגוסטה שבג'ורג'יה, וגדל בעיירה דילון שבדרום קרוליינה. הוא הבכור מבין שלושה ילדים (יש לו אח ואחות צעירים ממנו). אביו פיליפ היה רוקח ואמו עדנה הייתה מורה בבית ספר יסודי. משפחתו הייתה אחת ממספר משפחות יהודיות באזור ונהגה לפקוד את בית הכנסת "אוהב שלום". בילדותו למד בן עברית מפי אבי אמו, שהיה בעל קורא מקצועי בתורה ומורה לעברית. אביו ודודו של בן החזיקו וניהלו במשותף בית מרקחת שרכשו מאביהם, שהיגר לארצות הברית מגליציה לאחר מלחמת העולם הראשונה וב-1940 עבר מניו יורק לדילון.
קריירה
לאחר סיום התיכון, בשנת 1971, החל ברננקי את לימודי התואר הראשון שלו באוניברסיטת הרווארד וב-1975 הוענק לו תואר ראשון בכלכלה בהצטיינות יתרה, כראשון במחזורו. ארבע שנים לאחר מכן, ב-1979, הוא סיים את לימודי הדוקטורט שלו ב-MIT בהנחייתו של סטנלי פישר, לימים נגיד בנק ישראל וסגן יושב ראש הבנק הפדרלי. הוא החל ללמד בבית הספר למנהל עסקים של סטנפורד. במקביל כיהן כפרופסור אורח באוניברסיטת ניו יורק. ב-1985 עבר לחוג לכלכלה של פרינסטון, בה כיהן כראש המחלקה מ-1996 ועד שנת 2002. ברננקי כתב שלושה ספרי לימוד במקרו-כלכלה ועוד אחד במיקרו-כלכלה. הוא נחשב לאחד מחמישים הכלכלנים המצוטטים ביותר לפי דירוגים שונים.
בשנת 2002 עבר לבנק הפדרלי והחל לכהן במועצת הנגידים שלו.
ב-17 בספטמבר 2008, במהלך משבר הסאבפריים (כאשר ברננקי יו"ר הבנק הפדרלי), נתן הבנק הפדרלי ל-AIG הלוואת הצלה בת 85 מיליארד דולר תמורת 79.9% ממניות החברה, כדי למנוע את קריסתה ולשמור על יציבות השווקים. בכך קיים ברננקי את אמירתו למילטון פרידמן ב-2002, ומנע שפל גדול נוסף.
דעותיו
ברננקי מתעניין מאוד בתקופת השפל הגדול, תקופה שעליה הוא ביסס רבים מאוד ממאמריו. ביום הולדתו ה-90 של מילטון פרידמן, ב-2002, אף התבטא בבדיחות הדעת ואמר "הרשו לי לנצל מעט את מעמדי כנציג רשמי של הבנק המרכזי של ארצות הברית ולומר למילטון: כן, נכון, אתה צודק, אנחנו (הבנק הפדרלי) אשמים בשפל הגדול, אבל הודות לך - זה לא יקרה שוב".
ב-2002, כאשר מאמרים שונים החלו לדון על דפלציה, הודיע ברננקי בראיון טלוויזיוני כי המדינה היא זו שמדפיסה את הכסף וכי הדרך הפשוטה ביותר להוריד את הדפלציה ולייצב את השוק היא על ידי הדפסת עוד כסף, שתייצר אינפלציה מבוקרת ותמתן את הדפלציה. באותה ההזדמנות הוא גם התייחס לניסוח של מילטון פרידמן שהתייחס למצב כזה כאל הצנחת כסף מהליקופטר ("helicopter drop") ומאז כונה על ידי מתנגדיו "הליקופטר-בן".
הוא נחשב לפחות נוקשה אידאולוגית מקודמו בתפקיד גרינספן, שהרבה להביע את דעתו גם כאשר הייתה מנוגדת למדיניות הכלכלית שהכתיבו פוליטיקאים, למשל כאשר הביע תמיכה נחרצת בתוכנית קלינטון למלחמה בגירעון וברפורמות המס של בוש. ברננקי, לעומתו, ענה כי "אין זה מענייניו" כאשר נשאל על מדיניות המיסוי.
מרים אנגל
מרים אנגל (נולדה ב־13 בנובמבר 1983) היא כוריאוגרפית, רקדנית, מורה בכירה למחול ושחקנית ישראלית. אנגל היא המייסדת של להקת אנגלה ושל הפסטיבל הבינלאומי למחול סולו בירושלים, בהם היא משמשת כמנהלת אמנותית. יצירותיה של אנגל הועלו בפסטיבלים ותיאטראות ברחבי העולם.
השכלה
אנגל החלה לרקוד בגיל 3, בקונסרבטוריון למוזיקה ומחול בשכונת בית הכרם בירושלים. ב-1997 למדה במגמת המחול של אולפנת אמונה לאמנויות, ובין השנים 1999 ל-2003 הוכשרה בסדנאות המחול של להקת ורטיגו ושל קיבוץ געתון. בשנת 2007 סיימה את לימודי התואר הראשון ותעודת ההוראה במסלול לרקדנים מקצועיים פעילים של האקדמיה למחול בירושלים. בשנת 2010 סיימה לימודי עיתונאות ותקשורת בבית ספר "כותרת" באוניברסיטת תל אביב.
קריירה
בשנת 2003 השתלבה אנגל כרקדנית בלהקת המחול קולבן דאנס, בניהולו האמנותי של אמיר קולבן, בה עבדה כרקדנית מובילה כחמש עונות במופעים ברחבי הארץ ובעולם עם רפרטואר הלהקה. בין היצירות הבולטות בהן הופיעה עם הלהקה בתפקידים מרכזיים; ארבע העונות - בשיתוף תזמורת הקמרטה ירושלים בניצוחו של אבנר בירן, אינטרפייס,חדיר, נוס. בשנת 2005 החלה אנגל ללמד בלט קלאסי ומחול מודרני בבית הספר לריקוד של להקת קולבן דאנס. במקביל לימדה בסדנה להכשרת רקדנים של להקת ורטיגו.
בשנת 2008 יצרה אנגל את יצירת הסולו "קומילכי" והדואט "מבושמת מרה ועיוורת" שעלו בבכורה כהפקות מקור במסגרת פסטיבל מחול שלם בירושלים.
בשנת 2009 עברה אנגל לאמסטרדם, הולנד, להשתלמות מקצועית ועבודה אמנותית בפרויקטים מקומיים, באותה שנה הצטרפה ללהקת המחול Croi Glan בקורק, אירלנד בניהולה האמנותי של טרה ברנדל.
עם חזרתה לישראל, בין השנים 2010 ל-2012 עבדה עם להקת המחול תמי - נמרוד פריד בתל אביב. עם מופעי הלהקה סיירה אנגל בשנגחאי, סין, וביוהנסבורג, דרום אפריקה, לצד עבודה פרויקטאלית עם יוצרים ישראלים. בשנים אלה שימשה אנגל גם כמנהלת החזרות של להקת קולבן דאנס וכמנהלת הסדנה להכשרת רקדנים של להקת קולבן דאנס.
בשנת 2012 הקימה אנגל את להקת המחול אנגלה בה היא משמשת מנהלת אמנותית. במסגרת הלהקה יצרה אנגל רפרטואר הפקות מקור לאנסמבל רקדני הלהקה ביניהן "בלי ידיים", "יומולדת", "סעודה אחרונה", "אוברג'ין", "גרעין". בשנת 2013 הקימה את עמותת מרחב מחול, לקידום תחום המחול בירושלים, בית ספר למחול ומסלול הכשרה לרקדנים מקצועיים ופלטפורמות מקצועיות לקהילת אמני המחול ביניהן תוכנית ופסטיבל "יצירות מבית". במקביל לניהול הלהקה ממשיכה אנגל ללמד בלט קלאסי, מחול מודרני אימפרוביזציה וקומפוזיציה במסגרת כיתות אמן בארץ ובעולם.
בשנת 2017 השתלבה בתיאטרון מיקרו הירושלמי, תחילה ככוריאוגרפית בהצגות כמו "המלך הראשון" ו"מלחמות היהודים" ומאוחר יותר גם כרקדנית ושחקנית בהצגה "עיר שמיים" ואף יצרה יחד עם אירינה גורליק את ההצגה "המלאכים של יהודית" בה היא משמשת שחקנית ראשית.
היצירה "נעורים" החלה להגדיר את דרכה של אנגל כאמנית סולו בתחום המחול. אחריה יצרה אנגל את יצירות הסולו "עצרו את המלחמה" שעלתה בבכורה ב-2021 באתונה, יוון, והוזמנה לפסטיבל "סולודאנס" אנקרה, טורקיה ולפסטיבל FemArt ב קוסובו, ואת היצירה "זאזל - האישה שנורתה מתותח" בשיתוף המלחין יגאל מירטנבאום, שעלתה בבכורה ב 2022 בישראל, והופיעה בטביליסי, גאורגיה, בהזמנת להקת הבלט העכשווי הלאומי של גאורגיה.
ב-2020, בצל משבר הקורונה העולמי, פיתחה אנגל פרויקט קונספט ייחודי ואינטראקטיבי, הממפה ומתעד דרך מחול ופרפומנס במרחב הציבורי והבימתי, סיפורי אהבה אמיתיים של עיר. הפרויקט LoveINg JERUSALEM נערך לראשונה בעיר ירושלים, הותאם וגובש לאתר דיגיטל המופץ בארץ ובעולם כמסמך אמנותי תרבותי. בשנת 2022 הפיקה אנגל פרויקט דומה בעיר אנקרה שבטורקיה, תחת השם LoveINg ANKARA.
בשנת 2023 מנהלת אנגל את מהדורתו השנייה של הפסטיבל הבינלאומי למחול סולו בירושלים שיתקיים בבית הנסן ובתיאטרון ירושלים.
בתחילת שנת 2023 הוזמנה אנגל ליצור עבור להקת המחול הלאומית הבולגרית בלט ארבסק את היצירה "העלמה והמוות" המבוססת על היצירה מאת פרנץ שוברט. היצירה ל18 רקדני הלהקה, הוצגה בבכורה באפריל 2023 בבית הלהקה שבתיאטרון המוזיקלי בסופיה, בולגריה, בו היא ממשיכה להופיע כחלק מרפרטואר הלהקה.
אנגל מוזמנת ברחבי העולם בלהקות ופסטיבלים כאמנית אורחת ליצור, להופיע, להרצות וללמד את רפרטואר יצירותיה ואת שיטת הטכניקה הייחודית שלה.
בין הסיורים; שנחאי, סופיה, אנקרה, מילאנו, יוהנסבורג, טביליסי, מינסק, דויסבורג, קורק שבאירלנד, קיגאלי, שברואנדה ועוד. אנגל מוזמנת מדי שנה כאמנית ומרצה באוניברסיטת דה-פול, שיקגו ובמרכז SADC, ברקלי (קליפורניה).
עבודותיה משלבות הפקות בימתיות מלאות, אירועים תלויי מקום ומרחב ,ציבורי, עסקי או דיגיטלי, ופרויקטים רחבי היקף בשיתופי פעולה בינלאומיים, מאופיינות בפרשנות ועיצוב ייחודיים ובביצוע וירטואוזי עשיר. כתושבת ירושלים, שואבת אנגל השראה אמנותית ואינטלקטואלית ממורכבותה ואופיה הרב-תרבותי של העיר. יצירתה מאופיינת בעיבוד החוויה הישראלית על גווניה ליצירה אינטראקטיבית ואוניברסלית.
כמנהלת אמנותית ויוצרת ומבצעת פעילה זה שנים, וכבוגרת מוסדות מחול יוקרתיים לצד לימודי עיתונאות ותקשורת, אנגל בולטת כאמנית רב תחומית ויזמית בתרבות.
פרסים והכרה
בשנת 2006 זכתה אנגל בפרס מלגת קרן שרת לרקדנים מקצועיים.
קישורים חיצוניים
https://jisdf.co.il/
ממלכת בוהמיה
ממלכת בוהמיה (בגרמנית: Königreich Böhmen; בצ'כית: České království; ובלטינית: Regnum Bohemiae), הייתה ממלכה בתחומי האימפריה הרומית הקדושה, והייתה אחת מנסיכויות הבוחרים באימפריה. החל משנת 1526 נשלטה הממלכה על ידי בית הבסבורג.
לאחר פירוק האימפריה הרומית הקדושה, נכללה הממלכה בתחומי האימפריה האוסטרית, ולאחר מכן בתחומי האימפריה האוסטרו-הונגרית, ופראג הייתה לאחת הערים המובילות באימפריה.
לאחר תבוסת מעצמות המרכז במלחמת העולם הראשונה, הפכה בוהמיה לחלק מצ'כוסלובקיה.
הקמת הממלכה
בוהמיה היוותה חלק מרכזי וראשי באימפריית מוראביה הגדולה בסוף המאה ה-9 ועמדה איתנה מול מתקפות המדיארים מהונגריה. אמנם, לאחר מותו של השליט סוואטופלוק בשנת 894, האימפריה נחלשה עקב מאבקי ירושה והתגברות הפשיטות מהמזרח ולבסוף התפרקה. יחד עם זאת, בתקופה הזו החלה השתלטות הנצרות הקתולית בבוהמיה ואיתה המלוכנות. לאחר אותה נפילת אימפריית מוראביה קמה מלוכה מקומית בוהמית תחת שלטונה של שושלת פרמיסל ששלטה בבוהמיה עד תחילת המאה ה-14.בתחילה עסקה הממלכה בקליטת דת הנצרות הקתולית ובקיום יחסים קרובים עם ממלכת פרנקיה אשר לבסוף הפכה לאימפריה הרומית הקדושה.
לאחר הניצחון המוחץ של הממלכה הבוהמית יחד עם האימפריה הרומית הקדושה על הפושטים המדיארים (בשנת 955), העניק אוטו הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה את השטחים שהפכו לבוהמיה ומוראביה לבולסלאב הראשון, דוכס בוהמיה, ובכך הוקמה רשמית הממלכה הבוהמית. הממלכה הבוהמית נשארה אוטונומית במשך דורות רבים ואף קיבלה חיזוק עצמאי משמעותי מהאימפריה הרומית הקדושה. זאת לאחר שיארומיר, דוכס בוהמיה קיבל את אות הפאודל מהיינריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה לאחר שהביס את בולסלאב הראשון, דוכס פולין וכבש חזרה את פראג.
שושלת פרמיסל (Premysl)
הראשונים שנקראו "מלך בוהמיה" על ידי האימפריה הרומית הקדושה הם הדוכסים וראטיסלאב השני (1085) וולאדיסלאב השני (1158), אך יורשיהם חזרו לתואר דוכס. התואר מלך הפך לתורשתי תחת שלטונו של המלך אוטוקאר הראשון (1198).
בתקופתו של נכדו של אוטוקאר הראשון, אוטוקאר השני (1253) התרחבה הממלכה לאזורים שכיום הם אוסטריה וסלובניה. זאת עקב החלשות הממלכות באירופה עקב הפלישה המונגולית באמצע המאה ה-13.
שושלת לוקסמבורג
בנוסף, בהסדר של בולת הזהב של 1356, קיבלה ממלכת בוהמיה מעמד של נסיך בוחר.
הוסיטים
בשנת 1415, יאן הוס, רקטור האוניברסיטה של קארל בפראג, אשר היה רפורמי בדעותיו כלפי הכנסייה והוגה דעות חשוב בזמנו, נידון למוות בשריפה על המוקד על כפירה בדת על ידי בית המשפט הצ'כי. זאת למרות שהיה נתון תחת הגנתו זיגמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, הוא נתן את אישורו להוצאת גזר הדין. פעולה זו, יחד עם הוצאה להורג של עוד חמישה מעוקביו של הוס על ידי הכנסייה הקתולית הובילו למרד של העם הבוהמי בכנסייה הקתולית ובאימפריה הרומית הקדושה. מרד זה נקרא המלחמות ההוסיות.
את המרד הוביל המצביא יאן ז'יז'קה הנחשב לאחד המצביאים הגדולים בהיסטוריה ומהראשונים שהשתמשו בנשק חם באירופה. ז'יז'קה נחשב לגיבור לאומי עד היום ולמצביא שלא הפסיד באף קרב שבו השתתף.
לאחר מותו של ז'יז'קה בשנת 1424, נטל את הפיקוד הצבאי פרוקופ הגדול ותחת פיקודו ההוסים שלטו עוד כ-10 שנים על מרכז אירופה והשליטו טרור על האזורים בהם שלטו עקב קנאותם הרבה. לאחר הקרבות הקשים ומותו של ז'ז'קה התפצלו ההוסיטים לשתי אסכולות עיקריות, האוטראקים המתונים והטאבוריטים הקיצוניים. לבסוף ניצחו האוטראקים (בעזרתם של הקתולים) את הטאבוריטים בקרב ליפאני בשנת 1434.
לאחר סיום המרד הארוך, קיבלה האימפריה הרומית הקדושה את דרישתם של האוטראקים לחופש דת בשנת 1436.
בשנת 1458 נבחר ייז'י מפודבראדי למלוך בבוהמיה והיה למלך העצמאי המוחלט האחרון ששלט בבוהמיה.
שושלת הבסבורג
לאחר מותו של המלך לאיוש השני, שליט הונגריה ובוהמיה, בקרב מוהאץ' בשנת 1526 כנגד האימפריה העות'מאנית, עלה לשלטון הארכי-דוכס פרדיננד האוסטרי (לימים יהפוך לקיסר האימפריה הרומית הקדושה). בכך הפכה השושלת ההבסבורגית לשליטה בבוהמיה והיא הפכה לחלק מהאימפריה ההבסבורגית. למרות החלטתו של פיוס השני על ביטול חופש הדת בבוהמיה, חופש דת (אם כי מוגבל) עדיין המשיך להיות נהוג בממלכה והיא הייתה לאחת הממלכות הליברליות ביותר בעולם הנוצרי בתקופת השושלת ההבסבורגית, ועד שנת 1620.
בשנת 1609 הפך רודולף השני את פראג, בירת בוהמיה, לבירת האימפריה הרומית הקדושה. מתיאס, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ומלך בוהמיה, מת בשנת 1617 מבלי שהותיר אחריו יורש ביולוגי. בן דודו, פרדיננד פון שטיריה, ירש אותו כמלך בוהמיה והיה לקיסר פרדיננד השני. הלה היה קתולי אדוק, אשר התחנך על ברכי הישועים, ושאף להחזיר את הקתוליות לגדולתה. משום כך היה בלתי אהוד על ידי תושבי בוהמיה, שהיו קלוויניסטים ברובם (לימים פרוטסטנים). התנגדותם של תושבי בוהמיה למלכם החדש הייתה הניצוץ שחולל את מלחמת שלושים השנים שהחלה ב-1618, אותה ניתן לחלק לארבעה שלבים עיקריים, שהעיקרי בהם היה המרד הבוהמי. במסגרת המרד, נבחר פרידריך החמישי, הנסיך הבוחר מפפאלץ למלוך על בוהמיה במקומו של פרדיננד השני. אשתו של פרידריך, אליזבת סטיוארט, נסיכת אנגליה וסקוטלנד נקראה גם מלכת הלבבות והייתה אהודה ביותר על אזרחי בוהמיה. היא הייתה ביתו של ג'יימס השישי, מלך סקוטלנד. בקרב ההר הלבן, שנערך סמוך לפראג בשנת 1620, הכניע הקיסר פרדיננד השני את מלך בוהמיה, פרידריך החמישי שנמלט להולנד עם אשתו. בוהמיה נותרה בשליטת ההבסבורגים לאורך שלוש מאות השנים הבאות.
בסוף המאה ה-18 החלו להתעורר בבוהמיה תחושות תחייה לאומית. השפה הצ'כית תפסה את מקום השפה הגרמנית כשפה המנהלית, בהדרגה. בוהמיה נותרה חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית למרות המרד של 1848, בו דרשו הצ'כים להתנתק מהאימפריה ולקבל עצמאות.
האימפריה האוסטרו-הונגרית התמוטטה לאחר מלחמת העולם הראשונה, ובוהמיה הפכה לחלק מצ'כוסלובקיה, תוך איחוד עם השטחים הסלובקיים, מוראביה וחלקים מהונגריה.
מרגרט אייברי
מרגרט אייברי, (באנגלית: Margaret Avery; נולדה ב-20 בינואר 1944) היא שחקנית קולנוע וזמרת אמריקאית. הייתה מועמדת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר בשנת 1985 על תפקידה בסרט "הצבע ארגמן".
ביוגרפיה
אייברי נולדה בעיר מנגום שבאוקלהומה וגדלה בסן דייגו, קליפורניה שם למדה ב"תיכון פויינט לומה". לאחר מכן התקבלה לאוניברסיטת סן פרנסיסקו, סיימה את לימודיה בהצטיינות ועם תואר בהוראה. בזמן שעבדה בתור מורה מחליפה, הופיעה ושרה על מספר בימות תיאטרון.
קריירה
הופעתה הראשונה של אייברי בסרט הייתה ב-1972, בסרט האימה הטלוויזיוני של סטיבן ספילברג "משהו רשע", ובקולנוע הופיעה לראשונה בתפקיד זונה בסרט "הארי המזוהם: כוח המגנום". בתחילת דרכה הייתה אייברי שותפה להפקות קטנות כשהבולטת בהן הייתה "איזו דרך היא למעלה?".
ב-1992 שיחקה את מרטה סורס סבתו של מייקל ג'קסון בסדרה "הג'קסונים: חלום אמריקאי" המבוססת על המשפחה המוזיקלית ועל חמישיית הג'קסונים. הופיעה ב-2008 בקומדיות "ברוך שובך רוסקו ג'נקינס" בתור אמו של רוסקו (מרטין לורנס) ו"לפגוש את הבראונים" בתור שרה בראון.
חייה האישיים
לאייברי בת אחת מנישואיה לרוברט גורדין האנט, ממנו התגרשה.
לול (פירושונים)
{{פירושונים| אישים:
ראו גם
}}
כללי פג'נס
כללי פג'נס (Fajans' Rules) בכימיה אי-אורגנית שניסח הכימאי קזימיר פג'נס (Kazimierz Fajans) בשנת 1923 נועדו לקבוע עד כמה קשר כימי יהיה יוני או קוולנטי כתלות במטען החשמלי ובגודל של היונים החיוביים והשליליים.
כך למשל ב NaCl: יון הנתרן החיובי גדול למדי והמטען החיובי קטן ולכן התרכובת תהיה יונית. לעומת זאת באלומיניום יודי AlI3 המטען הפורמלי של האלומיניום גדול והוא קשור לאניון גדול (יודיד) ולכן לקשר אלומיניום-יוד יהיה אופי קוולנטי המתבטא, למשל, בטמפרטורות ההתכה והרתיחה הנמוכות. הקוולנטיות היחסית של הקשר בין אלומיניום ליוד נובע מיכולתו של יון האלומיניום למשוך אליו אלקטרונים מהענן האלקטרוני הגדול של היוד בו האלקטרונים בקליפה החיצונית "ממוסכים" ממשיכת הגרעין. אם נחליף את היוד בפלואור הרי שהתרכובת אלומיניום פלואוריד AlF3 בעלת אופי יוני משום שענן האלקטרונים בפלואור שהאלקטרושליליות שלו גבוהה מרוכז יותר ומושפע פחות מהמשיכה החשמלית של הקטיון. היכולת ליצור קיטוב וכך למשוך אלקטרונים מהאניון ולהעניק אופי קוולנטי לקשר: בהתאם לכללי פג'נס מקובל כי כל קשר בו המטען הפורמלי של הקטיון הוא 3+ או יותר אינו יכול להיחשב כקשר יוני טהור. כך למשל בתחמוצת הטיטניום רוטיל TiO2 המטען הגבוה של יון הטיטניום (+4) מבטיח אופי קוולנטי לקשר למרות הפרש האלקטרושליליות הניכר בין טיטניום לחמצן, ואכן חישובים תיאורטים מראים כי המטען הממשי על יון הטיטניום הוא 1.2+ ועל החמצן 0.6- כלומר על שיתוף מטען ניכר בין החמצן לטיטניום.
כל ארץ ישראל
כל ארץ ישראל הוא לקסיקון לעם מאת אפרים ומנחם תלמי, אב ובנו, שיצא בשנת 1971, לאחר מלחמת ששת הימים. הלקסיקון כולל, בלשון המחברים:
המוטו המופיע בתחילת הספר הוא:.
הלקסיקון יצא לאור בעקבות נהירת הציבור לאזורי ארץ ישראל אשר נפתחו ליהודים לאחר מלחמת ששת הימים. הביקורים ב"שטחים המשוחררים", כפי שכונו, בעלי מורשת מקראית, עוררו עניין רב בציבור הישראלי. לקסיקון זה הוצא במטרה לספק סקרנות זו. הספר יצא עד 1978 בשש מהדורות, חלקן מתוקנות.
ארמין הרץ
ביוגרפיה
החישובים של הרץ הוכיחו את עצמם, וההוכחה הייתה הסלמי שכונה "סלמי של חורף" שצופה מבחוץ בעטיפת עובש אצילי והפך להצלחה תוך זמן קצר. הוא זכה בפרס הגדול בתערוכת המילניום של שנת 1896. בשנת 1900 זכה סלמי החורף גם בגרנד פרי בתערוכה העולמית בפריס, ואפילו באיחוד האירופי קיבל בשנת 2009 את ההגנה ל"כינוי גאוגרפי מוגן" בשם "סלמי החורף של בודפשט".
חייו הפרטיים
הוא נשא לאישה את קרולינה זאואר (1922-1836), בתם של יוז'ף זאואר (1898-1807) וג'וליה בורגר (1809-1902). ב־1 בספטמבר 1857 הם התחתנו במישקולץ. ארמין הרץ נקבר בבית הקברות היהודי ברחוב שלגוטאריאני.
ילדיו:
שאלום
שלום (בערבית: شالوم, תעתיק מדויק: שאלוּם, שמו האמיתי: ליאון אנג'ל, בערבית: ليون أنجل; 15 במאי 1900, אלכסנדריה – 12 ביולי 1973, אוסטרליה) היה שחקן קומי יהודי-מצרי. התפרסם בשנות ה-30 של המאה ה-20 בסרטים בבימויו של הבמאי היהודי-מצרי טוגו מזרחי. היה הכוכב היהודי היחידי במצרים להוביל סרט בו הוא משחק דמות יהודית.
קורות חיים
נולד ב-1900 באלכסנדריה לאולגה פיפרנו וויקטור אנג'לו, משפחה יהודית ממוצא יווני. אביו הבריח חשיש לאורך הנילוס, והשאיר את משפחתו מרוששת וליאון נאלץ לעבוד כדי לפרנס את משפחתו מגיל צעיר. הוא למד הנדסה אזרחית דרך קורס התכתבות ללמידה מרחוק בצרפת והתחתן גם כן עם ילידת אלכסנדריה, אסתר כהן.
בתחילת שנות ה-30, שימש כפקיד בעיריית אלכסנדריה כשהבמאי טוגו מזרחי ליהק אותו לסדרת סרטים. תחילה שיתף עימו פעולה בתסריט לסרט עלילתי על הסכנות שבשימוש בסמים, "קוקאין" (1930), כשהוא מסתמך על הניסיון במשפחתו לשם כתיבת התסריט. בסדרת סרטים שבאו אחר כך, הוא גילם דמות שקרויה על שמו, עם כותרות כגון: "שלום הספורטאי" (1937) ו "שלום המתרגם" (1935). הדמות האפונימית ששיחק, הייתה תמיד מרוששת לחלוטין ומנסה לגמור את החודש. מראהו השברירי עם המבט התם השתלבו היטב בתפקיד הנאיבי שמרומה בקלות. הדמות מקיימת בסרטים אלו ידידות אמיצה עם חברו המוסלמי עַבְדּו ושני הידידים מעדיפים את ידידותם על פני רווחתם האישית. באמצעות תיאור ידידותם של שלום ועבדו והיחסים הקרובים המתוארים בין יהודים ומוסלמים אחרים, סרטים אלה דגלו בתרבות של דו-קיום. אף על פי שמו המאוד עברי, הדמות בסרטיו מעולם לא התמקדה בפן הדתי של אישיותו. אסתר כהן אנג'ל, אשתו של ליאון, שהופיעה תחת שם המסך 'עדלת' לוהקה לא פעם כמושא אהבתו של שלום.
לאון אנג'ל פרש מהקולנוע ב-1937. מאוחר יותר היגר לאוסטרליה, יחד עם משפחתו. בשנת 1965, אנג'ל היה מעורב בהקמת האגודה הספרדית של ויקטוריה, בית הכנסת הספרדי הראשון באוסטרליה. נפטר ביולי 1973 באוסטרליה.
הפורום האוניברסלי לתרבויות (2004)
פורום האוניברסלי לתרבויות של 2004 (בקטלאנית: Fòrum Universal de les Cultures, בספרדית: Fórum Universal de las Culturas) היה אירוע בינלאומי בן 141 ימים שהתקיים ב-מרכז הכנסים הבינלאומי של ברצלונה (Centre de Convencions Internacional de Barcelona או בקיצור CCIB) ובמקומות הסובבים אותו, בברצלונה, ספרד מ-9 במאי עד 26 בספטמבר 2004, והיה הפעם הראשונה בו מתקיים הפורום האוניברסלי לתרבויות. השטח הפתוח ששימש את האירוע הוא כיום פארק ציבורי בשם פארק הפורום (Parc del Fòrum).
היסטוריה
פורום התרבויות האוניברסלי לשנת 2004 אורגן על ידי מועצת העיר של ברצלונה, הממשלה האזורית (ז'נרליטט דה קטלוניה), הממשלה הלאומית הספרדית ואונסק"ו. הפורום נהגה על ידי המניע העיקרי שלו (פסקואל מרגל, אז ראש עיריית ברצלונה) כדרך לקדם את תעשיית התיירות המתפתחת של העיר בעקבות המשחקים האולימפיים ב-1992, שנערכו גם הם בברצלונה. הפורום היה גם שימושי מבחינה פוליטית, לאור כישלונו הקודם של ראש העיר לקיים הבטחה משנת 1996 לקיים תערוכה בינלאומית בעיר.
המטרות הרשמיות של פורום התרבויות האוניברסלי לשנת 2004 כללו תמיכה בשלום, פיתוח בר-קיימא, זכויות אדם וכבוד למגוון.
הפורום אירח יותר מ-40 כנסים בינלאומיים (המשתתפים כללו את חואן אנטוניו סמראנש, מיכאיל גורבצ'וב, ז'וזה סאראמאגו, פליפה גונסאלס, ריגוברטה מנצ'ו, אנג'לינה ג'ולי, רוברט מקנמארה, ואלרי ז'יסקר ד'אסטן, ליונל ז'וספן, לואיז אינסיו דה סילבה, רומנו פרודי וסלמן רושדי, בין היתר), הופעות, שווקים, משחקים, 423 קונצרטים, 57 מופעי רחוב, 44 להקות תיאטרון, מחול וקברט, 20 מופעי קרקס ויותר מ-20 תערוכות.
ג'וזפ אסבילו מונה למנהל האדריכלות והתשתיות של הפורום. האירועים נערכו בקצה המזרחי של אבינגודה דיאגונל, עורק ראשי החוצה את העיר. אזור חוף הים פותח כדי לאכלס את האירוע. הוא השתרע על פני 300 דונם בין הנמל האולימפי של ברצלונה לסאנט אדריה דה בסוס, והגיע לשיא תוכנית ההתחדשות העירונית שהחלה לאולימפיאדת 1992. האתר החדש כולל מרכז כנסים, רחבה מרכזית, פארקים, אולמות, נמל חדש ובניין פורום (בתכנון משרד האדריכלים הרצוג ודה מרון).
במסגרת פורום זה התקיים פורום פורטו אלגרה הרביעי של רשויות מקומיות לשילוב חברתי, אשר אישר את אג'נדה 21 לתרבות ב-8 במאי 2004.
תערוכות
הפורום הציג ארבע תערוכות נושאיות, שנועדו להביא חידושים לרעיונות ועמדות עם בואה של המאה ה-21, על ידי ניתוח מדוקדק של המגוון התרבותי, פיתוח בר-קיימא והתנאים לשלום:
המתחם כיום
הכיכר המרכזית והמרחב הפתוח שמסביב יוצרים אזור ציבורי בשם פארק הפורום (Parc del Fòrum), וכעת הם ביתם של מספר אירועים גדולים המתקיימים לאורך כל השנה, כולל פסטיבל פרימוורה סאונד, סאמרקייס , יריד אפריל של קטלוניה והקונצרטים הפופולריים ביותר בלה מרסה.
כהן צדק בן איבומאי גאון
רב כהן צדק בן איבומאי הכהן היה הגאון ה-23 משלשלת הגאונים אשר בישיבת סורא שבבבל, בשלהי שלטון האימפריה הסאסנית.
חייו
ככל הנראה, גם אביו של הרב כהן צדק, רב איבומאי בר מרדכי הכהן, שימש בגאונות ישיבת סורא.
לפי נוסחת רוב כתבי היד של אגרת רב שרירא גאון, כיהן רב כהן צדק כראש ישיבת סורא במשך עשר שנים וחצי, משנת ד'תקצ"ח (838) עד שנת ד'תר"ח (848). הוא ירש את מקומו של רב משרשיא (משה) כהנא, שנפטר שנתיים לפני כן (836), לאחר שנתיים שבהן לא עמד אף חכם בראשות הישיבה.
חיבוריו
הרב כהן צדק גאון היה נוהג לכתוב את תשובותיו ההלכתיות בעברית, אף על פי שרוב ככל גאוני בבל היו רגילים לכתוב בארמית.
הוא עסק בתחומים הלכתיים רבים ובפרט בתחום נוסחי התפילה וברכות. אחת התשובות הידועות ממנו בתחום זה, היא ההוראה לפתוח את הברכה השנייה בברכות קריאת שמע בבוקר במילים "אהבה רבה" ובתפילת ערבית במילים "אהבת עולם", וזאת כפשרה בין שתי דעות שמובאות בתלמוד הבבלי.
כמו כן, חיבר סדר ליל פסח.
ארלינג מלם
ארלינג מלם (בנורווגית: Erling Malm; 12 באוגוסט 1882 – 7 בנובמבר 1942) היה חבר במחתרת הנורווגית בזמן מלחמת העולם השנייה, וחסיד אומות העולם שפעל להצלת זוג יהודים ונתן מחסה בביתו באוסלו בזמן מלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה
בנו של הווטרינר דר' אולה מלם, נולד ב-12 באוגוסט 1882, בנורווגיה. ארלינג למד משפטים ומונה לשופט בית המשפט העליון הנורווגי. הוא התגורר בעיר אוסלו. ארלינג נישא לראשונה בשנת 1909 לאאורה וורם-מולר, ולאחר מכן נישא בשנית לאוטה סטפאן בשנת 1911. נולדו להם שלושה ילדים. אחד מילדיהם, אולה ג'ייקוב מלם, למד רפואה והיה פעיל מרכזי במחתרת הנורווגית. מתוקף תפקידו אולה ג'ייקוב היה ממונה על מזכירות ועדת התיאום של המחתרת.
הפעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
ב-26 באוקטובר 1942 ביצעו הגסטאפו ומשטרת נורווגיה מעצר וגירוש מהמדינה של כל הגברים הנורווגים היהודיים מעל גיל 15. אולה ג'ייקוב מלם נקרא לפגישה במחתרת, שבה התבקש למצוא מקומות מסתור בטוחים למספר יהודים. אולה ג'ייקוב הצליח למצוא פתרון ל-14 יהודים, אך לא הצליח למצוא מקום מסתור לפרופסור צ'כי לרפואה, ד"ר יארושצ'י ואשתו. אולה ג'ייקוב פנה אל אביו לעזרה, ואביו הסכים להסתיר את זוג הפליטים בביתו באוסלו, ברחוב ליל בורגן מספר 14, עד להעברתם על ידי המחתרת לשוודיה. בעת שניסו לחצות את הגבול, הם נתפסו על ידי סיור משטרתי ונעצרו. פרופסור יארושצ'י נחקר על ידי הגסטאפו וחשף את שמו של ארלינג מלם. אלרינג מלם נעצר ב-3 בנובמבר 1942 באשמת סיוע ליהודים באמצעות מתן מחסה. ב -6 בנובמבר 1942 הובא מלם מתא מעצרו למרתף העינויים במפקדת הגסטאפו בוויקטוריה שטראסה. מחשש שישבר בעינויים ויסגיר את בנו, התאבד ארלינג מלם בתלייה בתאו בליל 7 בנובמבר 1942. בנו הוזהר ברגע האחרון שהגסטאפו מבקשים לעצור גם אותו והצליח להסתתר.
ב-11 בספטמבר 1994, הכיר יד ושם בארלינג מלם כחסיד אומות העולם.
אל-האול
אַלְ-הַוְל (בערבית: الهول – הבִּיצַה) היא עיירה במזרח מחוז אל-חסכה שבצפון-מזרח סוריה. העיירה ממוקמת כ-40 קילומטרים מזרחית לאל-חסכה, על גדות נחל האכזב עטאללה. מעיין אל-האול שבדרום העיירה המשיך לנבוע למרות ייבוש הנחל. במפקד שנערך בשנת 2004 נרשמו בעיירה 3,409 תושבים.
נורית יובל
נורית יובל (נולדה ב-30 בנובמבר 1940) היא סופרת, משוררת, מאיירת ועורכת ספרי ילדים ישראלית. זכתה בפרס לספרות ילדים ונוער במסגרת פרסי שרת התרבות והספורט בתחומי היצירה הספרותית בקטגוריית הגיל הרך לשנת תשע"א.
ביוגרפיה
נורית רחל יוּבַל (לבית מאיר) נולדה בארץ ישראל ב-30 בנובמבר 1940 לריכרד (ראובן), רופא שעלה מגרמניה ולאמה יהודית שהייתה דור שביעי בארץ ישראל, היא גדלה והתחנכה בירושלים. בשנות נעוריה למדה בגימנסיה העברית, ובצה"ל שירתה כאלחוטאית. את שנות לימודיה עשתה בבצלאל.
היא מספרת שראשית השראתה הייתה בזמן מלחמת העולם השנייה, כשאביה הרופא התגייס לצבא הבריטי ונשלח להודו, באותו זמן אימה דאגה לה ולאחיה בביתם בקטמון שבירושלים לתעסוקה בקריאה ובכתיבה של סיפורים ובאיורם.
בראשית דרכה המקצועית עבדה כציירת של האנציקלופדיה העברית בהוצאת מסדה. עם הקמתה של הטלוויזיה הישראלית ב-1968, הצטרפה לצוות ההקמה כסגנית מנהל מחלקת שרותי האמנות, בעיקר בתוכניות לילדים. בתוכנית המרכזית לילדים באותם ימים - "סמי וסוסו", היו הציורים וסרטי האנימציה שלה רקע קבוע ל"סיפור השבוע". לאחר מכן הייתה במשך שמונה שנים המאיירת הראשית של השבועון "דבר לילדים", עד לאיחודו עם השבועונים "הארץ שלנו" ו"משמר לילדים" במסגרת השבועון החדש - "כולנו". בשנת 1983 התמנתה לעורכת הראשית של כתב העת לילדים "פילון" ולאחר מכן של כתב העת המאוחד "כולנו פילון", תפקיד זה של עורכת כתב עת לילדים מלאה במשך כ-12 שנה. בעבודת עריכת העיתון הדגישה את האישי והאנושי ובציוד הקורא ביסודות ספרותיים קלאסיים, מדע, איור והומור, כצֵידה לדרך החיים.
בשנות פעילותה הרבות כתבה ספרים רבים לילדים בגילים שונים ואת מרביתם איירה בעצמה. ספרים אלה הם ברובם ספרי קריאה העוסקים בנושאים שונים מעולמו של הילד. בין אלה ניתן למנות את "רגלים שמחות" (1977) אשר שיריו הולחנו בידי המלחין הישראלי אנדרה היידו, "טוב להיות עם החיות" (1979), "מי מַכִּיר את דִינו" – אשר זכה בפרס למדן (1983), "קַלְמַר הזְבובִים" (1983), "שֵשֶת ימי בְּרִיאָה" (1983), "נוצַת בֵּית הַחֲלומות" (1986), "סַפֵּר לַסַבְתָא" (1991), "עֲלילות פַּרעה תוּשִיָהו" (1991), "סַבְּרָקָדַבְּרָה" (1994), "לִיאָת מחפשת חָבֵר" (1995) "דַּבֶּליו, דַּבֶּליו, דַּבֶּליו, עֲזָאזֵל" (2000), "הֲפוךְ אוֹתִי, או: הַמֶּלֶךְ אִיפְּכָא וְהַמַלְכָּה מִסְתַּבְּרָא" (2001) "נורית לכל השנה" (2004), "ליל המפלצות" (2004), "ערפילית האגדות" (2008), "חיים של נייר" (2010), "קישטה וצבעי הקשת" (2015}
במקביל לכתיבה הספרותית ולעריכת ספרים ועיתוני ילדים, איירה עשרות רבות של ספרים שנכתבו על ידי סופרים ישראלים. בין הסופרים שאת ספריהם איירה ניתן למנות את: יובל היא ממקימי ארגון "", כמו כן היא גם זכתה בפרס שרת התרבות לספרות לילדים לשנת תשע"א.
יובל נשואה ואם לשני ילדים, היא מתגוררת בגני תקווה.
אסטון מרטין 2 ליטר ספורט
הדגם מסדרת "DB" אשר הייתה קרויה על שמו של David Brown, אשר רכש את חברת אסטון מרטין בסוף שנות הארבעים של המאה העשרים.
סך הכול יוצרו 15 יחידות.
פאנץ' (סדרת טלוויזיה)
פאנץ' היא סדרת דרמה תקופתית שנוצרה על ידי יואב גרוס המשודרת ב-yes מ-2019 בכיכובם של צחי גראד, מאור שוויצר ודר זוזובסקי.
הסדרה, בת עונה אחת הכוללת 12 פרקים, מבוססת על דמותו של עמירם גרוס שפתח מועדון סטנד-אפ בפיצרייה ברחוב בן יהודה בתל אביב.
תקציר העלילה
הסדרה עוסקת בעלייתה של סצנת הסטנד-אפ הישראלית בתחילת שנות ה-90.
במרכז העלילה אב ובנו: האבא חמי פרוסט (צחי גראד) - גורו של סטנדאפיסטים קפריזי ונערץ, ששונא את המיינסטרים ובז לטלוויזיה, שהשקיע את כולו באומנים ובקושי גידל את בנו מיכאל (מאור שוויצר) שעזב עם אמו לאמריקה, פוגש את בנו כאשר זה מגיע לקבור את אביו המאמץ בישראל. הבן שמתחבר למועדון וכל האקשן סביבו, מחליט להישאר בארץ לבקשת אביו ומשתוקק להרים את העסק של האב למחוזות חדשים, ולא פחות, על מנת לקבל ממנו חיבה והערכה.
תנין אנתרופופאגוס
תנין אנתרופופאגוס (שם מדעי: Crocodylus anthropophagus) הוא מין נכחד של תנין גדול מאוד, שחי במשך תקופת הפליסטוקן כ-1.84 מיליון שנה לפני זמננו. המאובנים שלו התגלו בטנזניה ותוארו בשנת 2010 בידי החוקרים כריסטופר אנדרו ברוצ'ו (Christopher A. Brochu), ג'קסון נג'או (Jackson Njau), רוברט ג' בולמנסיין (Robert J. Blumenschine) ולואלין ד דנסמור (Llewellyn D. Densmore). המשמעות של שמו המדעי היא: "anthropo" - אדם ו-"phagus" - אוכל, כלומר: "התנין אוכל האדם".
התנין שנמצא היה גדול מאוד, באורך של מעל וגדול יותר מתנין ים מודרני, והוא היה טורף-העל של אפריקה הקדומה. התנין קיבל את שמו עקב סימני נשיכה שהתגלו על הומינידיים קדומים כמו פרנתרופוס בויזאי, הומו הביליס שחיו לצידו ונטרפו כנראה בעת התקרבות לא זהירה למים.
התנין נכחד עקב התייבשות האזור של טנזניה, הכחדת טרפו או ציד אנושי.
ויליאמסבורג (ברוקלין)
ויליאמסבורג (באנגלית: Williamsburg) היא שכונה בצפון ברוקלין בעיר ניו יורק שבארצות הברית, שבה יש ריכוז גדול של יהודים חסידיים.
תולדות השכונה ותושביה
השטח של ויליאמסבורג היה שטח חקלאי ומספנות שהיו חלק מהעיר בושביק. השטח נקנה מאינדיאנים מקומיים על ידי חברה בבעלות סוחרים גרמנים בשנת 1638. בשנת 1827 שכונת ויליאמסבורג קיבלה מעמד של כפר תחת השם "כפר ויליאמסבורג" (Village of Williamsburgh) בתוך שנתיים כבר היו לכפר שירותי כיבוי אש ומשרד דואר עצמאיים, כאשר אוכלוסיית הכפר מנתה אלף איש. מפעלי זיקוק סוכר פעלו בויליאמסבורג בשנותיה הראשונות. חברת "דומינו" הייתה פעילה בוויליאמסבורג משנת 1856 עד לתחילת שנות האלפיים.
הכפר התפתח במהירות ובשנת 1835 כבר סיפח לעצמו חלק מהעיר בושביק. הכפר היה מאוכלס ברובו על ידי גרמנים. ב-1845 מנה הכפר 11,500 נפש. עם המשך ההתפחות המואצת הוכר הכפר בשנת 1840 כעיירה ויליאמסבורג (Town of Williamsburg), וב-1852 הוכר כעיר ויליאמסבורג. בשנת 1855 סופחה ויליאמסבורג לעיר ברוקלין (שסופחה מאוחר יותר לעיר ניו יורק). כיום ויליאמסבורג מוכרת כקריה (borough), והיא אחת מחמש קריות של ברוקלין.
בויליאמסבורג התיישבו קבוצות אתניות רבות שייצרו מובלעות, ובהן פוארטו ריקנים, איטלקים, דומיניקנים, היספנים וכן כעשרים אלף משפחות חסידיות נכון ל-2017,, רובן של חסידי סאטמר.
חסידי סאטמר בויליאמסבורג מונים כ-73,000 נפש.
ההתיישבות היהודית בויליאמסבורג התחילה לפני השואה. רוב המתיישבים היהודים הגיעו ממנהטן. אחרי השואה הגיעו יהודים חסידיים בהמוניהם בעיקר מהונגריה ורומניה. הקהילות החסידיות בויליאמסבורג היו בין השאר סקוירא, צעהלים, פאפא, וויען, קלויזנבורג וסאטמר.
חסידי סאטמר בוויליאמסבורג
האדמו"ר רבי יואל מסאטמר התיישב בויליאמסבורג לאחר השואה והקים בה רשת מוסדות חינוך תורני ושירותי דת יהודיים. ברשת כעשרת אלפים תלמידים ותלמידות הלומדים בויליאמסבורג, ומספר דומה בסניפיה ברחבי ארצות הברית.
לאחר מותו של רבי יואל בשנת 1979 עברה ההנהגה לידי בן אחיו, רבי משה שנפטר בשנת 2006. עוד בחייו, וביתר שאת לאחר מותו, התפלגה הקהילה בין חסידי בנו הראשון ר' אהרן ובנו השלישי ר' זלמן לייב. לשני הפלגים יש מרכזים בויליאמסבורג.
חלקים שונים של ויליאמסבורג
ויליאמסבורג החרדית מחולקת לחלקים שונים, החל בחלק הצדדי של השכונה - רחובות 8 ו-9, המאוכלס בעיקר על ידי יהודים בגיל העמידה. לאחר מכן בא השטח שמרחוב קלימר עד לכביש האקספרס המקשר בין רובע ברוקלין לרובע קווינס ואחרי כביש האקספרס, שבו נמצא החלק הגדול ביותר של ויליאמסבורג. חלק זה כולל בתוכו פרויקטים עירוניים רבים ורחובות צפופים. לאחריו בא האזור החדש, המכונה לעיתים "ויליאמסבורג החדשה", מרחוב ואלאבאוט עד רחוב לאפייט. אזור זה היה מלא עד לשנת 2000 במפעלי תעשייה, ובשנים האחרונות עברו ממנו רוב המפעלים והאזור הפך לאזור מגורים.
עמית כהן (כדורגלן)
עמית כהן גרטל (נולד ב-21 בנובמבר 1998) הוא כדורגלן ישראלי, המשחק בעמדות המגן והקשר.
קריירה
כהן החל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של הפועל רעננה. ב-9 באוגוסט 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, בניצחון 2–4 נגד מכבי נתניה.
בקיץ, הצטרף בספורט להפועל חדרה, העולה החדשה לליגת העל. ב-3 בספטמבר 2018, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–1 מול בית"ר ירושלים. ב-6 באפריל 2019 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 1–3 מול מכבי חיפה.
בסיום העונה חזר לרעננה, וב-24 באוגוסט 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו, בהפסד 3–4 למכבי חיפה. שבוע לאחר מכן, הבקיע את שער הבכורה שלו, בניצחון 1–2 נגד בית"ר ירושלים.
ב-4 בספטמבר 2020 הושאל לבני יהודה.
ב-22 ביוני 2021 הושאל לבית"ר ירושלים לעונה אחת, עם אופציה לרכישה. בתום העונה שב לבני יהודה, ולאחר העברת הבעלות של בית"ר ירושלים לברק אברמוב, הגיע כהן בהעברה לבית"ר ירושלים, וחתם על חוזה לשנה.
לכהן שבע הופעות בנבחרת הצעירה.
סגין
סֶגִין או ε בקסיופאה הוא הכוכב העמום ביותר והמזרחי ביותר מבין חמשת הכוכבים שיוצרים את האסטריזם בצורת האות W שמהווה את החלק הבולט של קבוצת הכוכבים קסיופאה, עם בהירות נראית מדרגה 3.37. מקור שמו של הכוכב אינו ידוע. כ-3.9 מעלות ממערב-דרום-מערב לכוכב, סמוך לקו המחבר אותו עם רוכבה, נמצא הצביר הפתוח M103.
תכונות
סגין הוא כוכב הסדרה הראשית כחול מסוג ספקטרלי B3 Vp (לפעמים מסווג כענק כחול מסוג ספקטרלי B3 IIIp), כאשר הסימון p מציין ספקטרום לא שגרתי, במקרה זה קווי בליעה חלשים מהרגיל של הליום. מסתו מעט מעל 9 מסות שמש, רדיוסו קרוב ל-7 רדיוסי שמש, טמפרטורת פניו כ-14,250 קלווין והוא מאיר בעוצמה של פי 600 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה, אך בשל טמפרטורת פניו הגבוהה רוב קרינתו היא בתחום העל-סגול, כך שעוצמת קרינתו הכוללת היא בערך פי 2,000 מעוצמת ההארה של השמש. סגין מסתובב על צירו במהירות שנראית נמוכה יחסית לכוכבים מסוגו - כ-50 קילומטר בשנייה בלבד. מצד שני, ספקטרום הכוכב מראה על קיומה של מעטפת חומר המקיפה אותו ואופיינית לכוכבים בעלי מהירות סיבוב גבוהה שגורמת לזריקת חומר מהכוכב. ייתכן שקו הראייה אל הכוכב קרוב לציר הסיבוב שלו ולכן רק נראה שמהירות הסיבוב נמוכה בעוד שהיא למעשה גבוהה בהרבה.
ישיבה קטנה לאומית
ישיבה קטנה לאומית היא ישיבה קטנה המיועדת לנערים דתיים לאומיים בגיל בית הספר התיכון שבה נלמדים באופן בלעדי או כמעט בלעדי לימודי קודש, הכוללים גמרא, הלכה ואמונה. לרוב מתאפשרת הגשה לבגרות על ידי לימוד מצומצם ומרוכז בשנת הלימודים הרביעית (כיתה י"ב) בלבד.
היסטוריה
החל משנות ה-70, וביתר שאת משנות ה-80 ואילך החל להתפתח זרם חדש בציונות הדתית. המתינות שזוהתה עם מנהיגי המפד"ל בהיבטים מדיניים, חינוכיים, שאלות צניעות ושילוב בין הדת למודרנה זוהתה על ידי החוגים שצמחו מתוך ישיבת מרכז הרב כפשרנות.
בישיבה הראשונה שהוקמה על ידי תלמידי ישיבת מרכז הרב, ישיבת בני עקיבא בכפר הרא"ה שהוקמה בשנת 1940 על ידי הרב משה צבי נריה, סירב בתחילה הרב נריה לשלב לימודי חול ואף הצהיר כי "יצמחו שערות על כף ידי לפני שילמדו לימודי חול בישיבה". מחלוקת פנימית בתוך הצוות החינוכי ולחץ מצד ההורים הביאו תוך זמן קצר להשלמה של הרב נריה עם שילובם של לימודי החול בישיבה, כפי שקרה גם בישיבות בני עקיבא האחרות. כך עלה גם בגורלה של ישיבת ירושלים לצעירים שהוקמה באמצע שנות ה-60 על ידי תלמידי הרב צבי יהודה קוק, ואף בה שולבו לימודי חול בלחץ ההורים.
בשנת התש"ן (1990) הוקמה ישיבת מעלה חבר ביישוב מעלה חבר, הישיבה הקטנה הלאומית הראשונה, על ידי הרב משה בלייכר. מאז הוקמו מספר ישיבות קטנות לאומיות נוספות.
מנגד, רבנים אחרים מהזרם החרדי לאומי, כמו הרב זלמן מלמד והרב ירחמיאל ויס, מעדיפים ישיבות תיכוניות עם מינימום לימודי חול ומקסימום לימודי קודש. כיום יש מספר מוסדות כאלו כגון: ישיבת נווה ישיבת דגל ירושלים בנחלים, ישיבת בני צבי בבית אל, במסלול "בית המדרש (אתרו"ג)" שבישיבת ירושלים לצעירים ועוד.
בשנת תשע"ג הקים הרב נחום נריה את 'איגוד הישיבות הקטנות הלאומיות' שנועד לסייע להן מבחינה כלכלית וכן לסייע בפרסומן בציבור. האיגוד פרסם מודעות בעיתונים וערך שני כנסים בהם השתתפו מאות תלמידים מהישיבות.
מאפייני הישיבות
בישיבות הקטנות הלאומיות נלמדים, באופן בלעדי או כמעט בלעדי, מקצועות תורניים. עם זאת, בשונה מהישיבות החרדיות - בישיבות הקטנות הלאומיות נלמדים, בנוסף ללימוד העיקרי של גמרא והלכה, ספרי הגות ומחשבה בדרכו של הרב קוק, בייחוד הכוזרי, ספרי המהר"ל, רמח"ל, ספרות המוסר וספרי הרב קוק, תלמידיו וממשיכיו. בחלק מהישיבות נלמדת גם תורת החסידות.
כחלק מפיתוח עולם תרבותי ישיבתי, בישיבות הקטנות נקראות השכבות בשם 'שיעור' (שיעור א', שיעור ב' וכן הלאה) במקום 'כיתה' או 'חמישית'.
ישיבות קטנות לאומיות
ישנן ישיבות כמו ישיבת כפר הרוא"ה, ישיבת היישוב החדש, ישיבת ירושלים לצעירים והישיבה לצעירים תורת החיים שהוקמו כישיבה קטנה, ולאחר מספר שנים ששולבו בהם לימודי חול, ובכך הפכו לישיבות תיכוניות.
המשחק המשוגע
המשחק המשוגע (שיגעון של משחק) (באנגלית: The Mad Magazine Game) הוא משחק לוח שהופץ בישראל בשנות השמונים. הוא מבוסס על משחק אמריקני משנת 1979, שפיתחה חברת הצעצועים "האחים פארקר" בהשראת המגזין הפופולרי "מד".
האגן דאז
היסטוריה
בשנת 1961 פתחו בני הזוג רובן ורוז מאטוס, יהודים ממוצא פולני, חנות גלידה בשם האגן דאז בברונקס שבניו יורק. תחילה הציעו שלושה טעמים בלבד: וניל, שוקולד וקפה. בתוך מספר שנים הפכה האגן דאז לרשת גלידריות הפרוסה לאורכה ולרוחבה של ארצות הברית ובעוד 54 מדינות אחרות, ואף החלה למכור את תוצרתה במרכולים.
בשנת 1983 נמכרה האגן דאז לחברת פילסברי שהיא חברה בת של ג'נרל מילז. בארצות הברית ובקנדה מיוצרות הגלידות על ידי שותפות בין פילסברי לבין תאגיד המזון הבינלאומי נסטלה.
המשחק המשוגע
המשחק הוא משחק דמוי מונופול, אך מטרתו הפוכה - להפסיד את כל כספך. המשחק כולל גם משימות איגיון, ובהן לחקות התנהגות של קוף, לעמוד בלי לזוז ועוד.
האגן דאז
שם המותג
שם המותג האגן דאז הוא דוגמה מוצלחת לאשליית המיתוג הזר (foreign branding). מייסדי החברה ביקשו לתת למוצרים חזות סקנדינבית על ידי המצאת שם בעל סממנים לשוניים המרמזים על מוצא סקנדינבי. המאפיינים המיוחדים שנועדו לייצר את הזיקה הנדרשת בעיני הצרכן האמריקני הם שלושה: האומלאוט מעל האות השנייה בשם (ä), הכפלת ה-a, וצירוף האותיות zs. כדי לחזק את הרושם, התווית המקורית של האגן דאז כללה את קווי המתאר של מפת דנמרק. למרבה האירוניה, בדנית לא קיים אף אחד מן המאפיינים הלשוניים שפורטו לעיל, ובאף אחת מן השפות הסקנדינביות לא מקובלים הצירופים äa ו-zs (אף ש-a בודדת עם אומלאוט קיימת בשוודית ובפינית, והצירוף aa ללא אומלאוט מקובל בפינית). בנוסף, אף על פי שלהאגן דאז סניפים במדינות רבות, אף לא אחד מהם נמצא בסקנדינביה. שתי המילים המרכיבות את שם המותג הן חסרות כל משמעות בכל שפה. המילה הראשונה קרובה לשם Hagen, שהוא שם משפחה מוכר בדנמרק, בנורווגיה ובגרמניה, שם פרטי גרמני ושם עיירה בגרמניה. הצירוף zs במילה השנייה מקובל אך ורק בשפה ההונגרית אך אין בשפה זו כל משמעות למילה Dazs.
המשחק המשוגע
כמו כן, המשחק משלב הוראות שבהן לשחקן הוותיק יש יתרון, כגון: "אם מישהו משעין מרפק על השולחן הפסדת 4,000, אם לא הפסדת 2,000". בהוראה זו, שחקן שכבר מכיר את המשחק ימהר להשעין את ידיו על השולחן (כדי להפסיד כמה שיותר כסף, בהתאם למטרת המשחק), ואילו שחקן הפוגש את המשחק בפעם הראשונה יפסיד, ככל הנראה, רק 2,000.
האגן דאז
שם המותג
בשנת 1980 ייסד ריצ'רד סמית את החברה Frusen Glädjé, שייצרה אף היא גלידות פרימיום לשוק האמריקני והתחרתה בהאגן דאז. החברה חיקתה את הרעיון של יצירת זיקה לסקנדינביה באמצעות שם המותג, אם כי במקרה זה הייתה לשם משמעות בשוודית (עונג קפוא).
האגן דאז בישראל
גלידות האגן דאז נמכרות במרכולים במכלים של פיינט. עד שנת 1998 הייתה זכיינית דומינו'ס פיצה בישראל, "אומני מותגי מזון", שנוהלה על ידי אורי יוגב, גם זכיינית האגן דאז ומכרה את הגלידות גם באמצעות רשת הפיצריות. ב-1998 עבר הזיכיון לפילסברי ישראל, אולם בשנת 2003 נחתם הסכם חדש למכירת מוצרי האגן דאז על ידי דומינו'ס פיצה, ובהמשך באמצעות רשת פיצה האט. בסוף שנת 2007 הוכנסו גלידות האגן דאז לתפריט הקינוחים של רשת בתי הקפה קפה ג'ו. כיום המותג מיובא ומופץ על ידי חברת ג'נרל מילס ישראל.
זמם
זְמָם הוא מחסום לוע שמיועד למנוע מבעלי חיים את היכולת לנשוך בני אדם או בעלי חיים אחרים.
יש צורות שונות של זממים המותאמים לגודל וצורת הלוע של בעלי חיים בגדלים שונים. הזממים מיוצרים מחומרים שונים, כשהדגש מושם לעיתים על חוזק הזמם ולעיתים על מניעת נזקים ללועו של בעל החיים הנושא אותו.
חוקים מסוימים, כמו חוק להסדרת הפיקוח על כלבים, מחייבים שימוש בזמם בנסיבות מסוימות. במקרים מסוימים נדרש זמם כדי להגן על בעל החיים מפני עצמו, כמו במקרים בהם בעל החיים מנסה לתלוש מעצמו תחבושת רפואית.
Sticks and Stones
Sticks and Stones הוא אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת הבריטית שר לויד. האלבום יצא לאור ב-4 בנובמבר 2011 על ידי חברות התקליטים סוני מיוזיק אנטרטיינמנט, אפיק רקורדס וסייקו מיוזיק.
האלבום הגיע למקום התשיעי במצעד הבילבורד 200.
רקע והפקה
האלבום הופק על ידי טובי גד, מקס מרטין, רד וואן, דה ראנרס, קווין רודולף, אריק סניקולה, כריס תומאס וכריס או'ריאן. איגוד תעשיית ההקלטות הבריטי העניק לאלבום את תואר הזהב על מכירות של למעלה מ-230,000 עותקים במדינה.
בסמוך לצאתו, עלה האלבום לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
רידוואן
רידוואן (פרסית וערבית رضوان, תעתיק מדויק: רצ'ואן) הוא פסטיבל בן שנים עשר ימים בדת הבהאית המנציח את תחילת נבואתו של בהאא אללה. חג זה מציין את תחילתה של הדת הבהאית כדת עצמאית, והוא החג הבהאי הקדוש ביותר. משמעותה של המילה "רידוואן" בהקשר בהאי היא "גן עדן", והחג נקרא על שמו של גן רידוואן, השוכן על גדות החידקל מחוץ לבגדאד, ואשר בו שהה בהאא אללה במשך שנים עשר ימים לאחר שהוגלה מהעיר, ובטרם החל את מסעו לאיסטנבול. אין קשר ישיר בין החג לבין גן רידוואן בעכו.
היסטוריה
לפני שבהאא אללה עזב את בגדאד לאיסטנבול, הוא עקר לגני נג'יביה ב-22 באפריל 1863, ושם קיבל את פניהם של המבקרים אשר באו להיפרד ממנו. יחד עם בניו ומספר בהאים אחרים הוא נותר בגן במשך שנים עשר ימים בסך הכל. ביום התשיעי הצטרפו אליו יתר בני משפחתו, שהיו מנועים מלעשות כן קודם לכן מפני שהחידקל עלה על גדותיו. ביום השנים עשר עזבה המשפחה את הגן בדרכה לאיסטנבול. בגן הכריז בהאא אללה לראשונה באוזני חמישה ממאמיניו על מעמדו המדויק כנביא, אך נוסח הכרזתו המדויקת אינו ידוע. עוד הכריז בהאא אללה שלוש הכרזות בגן: הוא ביטל את הלכת הג'יהאד המוסלמית, קבע כי לא תהיה התגלות נוספת של האל במשך אלף השנים הבאות, וכן הצהיר כי כל שמותיו של האל באים לידי ביטוי בכל הדברים. מאז נקרא הגן בפי הבהאים בשם "רידוואן". לפני מספר שנים הוא נהרס ובמקומו הוקם מרכז רפואי.
בספר אל-כתאב אל-אקדס שכתב בהאא אללה ב-1873, הוא קבע את הרידוואן ואת הכרזת הבאב כשני החגים של הדת הבהאית. עוד הוא קבע את קדושתם של הימים הראשון, התשיעי והאחרון של הרידוואן לאור הקונטקסט ההיסטורי שלהם, והשווה את מעברו מביתו אל הגן ועזיבתו את בגדאד, להג'רה של מחמד ממכה למדינה. הכרזתו של בהאא אללה התרחשה בשנה ה-19 לספירה הבהאית, שהחלה עם הכרזת הבאב ב-1844, דהיינו עם השלמת הואחִד הראשון. יומו הראשון של הרידוואן הוא בדרך כלל יום בחירתן השנתי של האסיפות הרוחניות המקומיות ובמהלך החג נבחרות האסיפות הרוחניות הלאומיות. חברי בית הצדק העולמי נבחרים גם הם במהלך הרידוואן, אחת לחמש שנים.
מנהגי החג
הפסטיבל מתחיל ב-21 באפריל ונמשך עד 2 במאי. יומו הראשון, התשיעי (29 באפריל) והאחרון נמנים עם תשעת החגים הבהאים בהם שובתים המאמינים ממלאכה. מאחר שלפי לוח השנה הבהאי ובדומה ללוח העברי, היום מתחיל עם שקיעת השמש, נפתח החג כשעתיים לפני השקיעה ב-20 באפריל. בשעה זו לפי המסורת נכנס בהאא אללה אל הגן. שלושת הימים הקדושים של הרידוואן מצוינים בכינוס ובתפילה שלאחריה נערכת חגיגה.
דנה לרר
דנה לרר (נולדה ב-27 באפריל 1985) היא במאית, תסריטאית, ושחקנית ישראלית. מועמדת לפרס אופיר לשנת 2016 על סרטה "גבולות".
ביוגרפיה
דנה לרר נולדה בנס ציונה. סבא רבא שלה ראובן לרר ייסד את נס ציונה בשנת 1883. אביה משה (מונה) לרר מהנדס ואיש עסקים ואמה מיקרוביולוגית. יש לה שתי אחיות גדולות. כישוריי המשחק והשירה שלה התגלו כבר בגיל צעיר ובשנים 1996–2003 היא לקחה חלק מרכזי בלהקת השירה הייצוגית של נס ציונה בניצוחו של פיני שפיגלר וליאור וידושינסקי, ובמכינת הנוער של ניסן נתיב.
שירתה בצה"ל כמדריכת מוזיאון במוזיאון ההגנה.
סיימה את לימודיה בסטודיו למשחק ניסן נתיב תל אביב בשנת 2008, וב-2010 החלה בלימודי תואר ראשון בקולנוע (מגמת בימוי) באוניברסיטת תל אביב (היום בית הספר לקולנוע ע"ש סטיב טיש). היא סיימה את התואר בשנת 2015. באותה שנה גם יצא סרטה "גבולות" בכיכובה של נעמי לבוב.
כשחקנית שיחקה בתיאטרון בית ליסין, תיאטרון אורנה פורת ותיאטרון ארצי לנוער בעשרות הצגות ("הפי אנד" "לפול ברשת" "רעש לבן" "כשחלום מתעורר לחיים" "מחוברים") ובמשך חמש שנים הופיעה מעל ל-200 הצגות ברחבי הארץ עם הצגת היחיד "כמעט דוגמנית". בקולנוע וטלוויזיה השתתפה בסדרות "המדרשה" "מונא" "ויקי ואני" "ילדי הסתיו" "בקטע אחר" בקרוב אצלך".
דנה וסרטיה זכו בפרסים רבים בפסטיבלי הקולנוע ברחבי העולם. יו"ר חבר השופטים בפסטיבל הבינלאומי לסרטי סטודנטים, המפיק האגדי רוברט לנטוס העניק ל"גבולות" את הפרס הראשון וציין בהחלטתו כי: ״מדובר בבמאית עם כישורים יוצאי דופן ויד בטוחה. עבודתה כנה, שנונה, מלאת תובנה אנושית ומבוימת ללא דופי. דנה לרר היא במאית בעלת סגנון, שליטה וחן, אנו סמוכים שעוד נשמע עלייה בעתיד״.
בשנת 2018 לקחה חלק בחממה הבינלאומית לקולנוע ירושלים לשם הגישה תסריט לסרט עתידי בשם "וונדי" שאותו כתבה עם התסריטאי טל מילר. הסרט קיבל גם פיתוח מקרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב. בשנת 2019 לקחה חלק ב Talent Village Les Arcs שם זכתה בפרס הראשון על תסריט סרטה העתידי "אושר כפול" (שם זמני).
משמשת גם כמרצה לתסריטאות ומנחת סדנאות כתיבה לילדים ומבוגרים, יצרה את הסדנה "ממציאים סיפור".
טיסה 9605 של רוסאייר
אסון התעופה סמוך לפטרוזבודסק אירע ב-20 ביוני 2011, כאשר מטוס טופולב Tu-134 של חברת התעופה רוסאייר בטיסת 9605 ממוסקבה לפטרוזבודסק, התרסק ועלה בלהבות על כביש מהיר, כשביצע נחיתת אונס שנדרשה עקב תנאי מזג אוויר קשים. המטוס התרסק במרחק 600 מטר מנמל התעופה פטרוזבודסק, כאשר לדברי פקחי הטיסה של נמל התעופה, הם דרשו מהטייס לבצע כמה סיבובים מעל לנמל התעופה טרם הנחיתה, אך הטייס החליט לנסות לנחות. כתוצאה מההתרסקות נהרגו 47 מתוך 52 נוסעים.
קורבנות
בין הנודעים שבהרוגי האסון היה ולדימיר פטאיי, שופט כדורגל מליגת העל הרוסית. החל מ-2010 היה לשופט פיפ"א.
נוסף לזה, בין ההרוגים דווח כי נהרגו בכירים מתעשיית הגרעין הרוסית.
יוסף אוב
הרב יוסף אוב (נולד ב-4 בדצמבר 1804 בבאיירסדורף. נפטר ב-22 במאי 1880 בברלין) היה רב רפורמי יהודי-גרמני בביירוית, מיינץ וברלין. הוא היה מהרבנים הראשונים שהטיפו בשפה הגרמנית.
ביוגרפיה
לאחר לימודים בישיבת פיורדא אצל הרב אברהם בנימין זאב המבורג למד בארלנגן ומינכן, שם הוא השלים דוקטורט. הוא מונה לרבנות במחוז בביירוית, שם לימד עברית. בתקופת רבנותו בביירות התעוררו סכסוכים בקהילה ובעקבות כך פנה אוב ללא הצלחה בבקשה למינוי רבני לערים פירט, קאסל ופרנקפורט דמיין.
ב-4 בדצמבר 1852 עבר אוב לרבנות העיר מיינץ. מעט מאוחר יותר התפלגה קהילתו לאחר שהורה להשתמש בבית הכנסת בעוגב ודרש בגרמנית. עד 1865 נשאר אוב כרב הקהילה הרפורמית במיינץ. בראש הקהילה האורתודוקסית עמד הרב מאיר להמן.
בשנת 1866 הפך אוב לרב הראשי בבית הכנסת החדש ברחוב אוראנינבורגר בברלין לאחר שהמועמד המקורי מנואל יואל התפטר. באותה שנה הדפיס תפילה בת שלושה חלקים עם תרגום לגרמנית, ובשנת 1868 הוציא סידור תפילה. הסידור נמנע מהמחויבות לשיבה לארץ ישראל, כמו גם לא הזכיר את בניית בית המקדש השלישי. אוב ספג ביקורת גם על ידי הקהילה שלו מקודמו מיכאל זקש. את המיעוט האורתודוקסי הוביל עזריאל הילדסהיימר.
הירש אוב, רב במינכן, היה בן דודו של יוסף אוב.
יחסי יפן–קנדה
המשלחת הקנדית ליפן, שהוקמה בשנת 1929, היא המשלחת הוותיקה ביותר של קנדה באסיה, והמשלחת השלישית הוותיקה ביותר שאינה מקהילת חבר העמים הבריטי לאחר ארצות הברית וצרפת. קנדה מחזיקה ביפן שגרירות בטוקיו וקונסוליה בנגויה. מאידך, יפן מחזיקה בקנדה שגרירות באוטווה וארבע קונסוליות כלליות בקלגרי, מונטריאול, טורונטו וונקובר. שתי המדינות הן חברות מלאות ב-OECD, CPTPP ו-APEC.
יחסים מוקדמים
המהגר היפני הידוע הראשון לקנדה, מנזו נאגנו, נחת בניו ווסטמינסטר, קולומביה הבריטית בשנת 1877.
מספר מיסיונרים קנדים שעבדו ביפן בתקופת מייג'י מילאו תפקידים משמעותיים הן בפיתוח הכנסיות הנוצריות המקומיות היפניות והן במודרניזציה של מערכת החינוך של יפן. בין המספר הזה היו הכמרים החשובים אלכסנדר קרופט שו, מקורבו של יוקיצ'י פוקוזאווה מאוניברסיטת קאיו, ג'י ג'י קוצ'ראן שסייע במציאת אוניברסיטת דושישה, ודווידסון מקדונלד שעזרו להקים את אוניברסיטת אויאמה גאקוין.