cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מערכת ניהול המים בהרי ההארץ
שיפורים נוספים: מנהרות מים ומנהרות לניקוז
אחת הדוגמאות להרחבת רשת מערכת המים המלכותית הייתה אופטימיזציה של כמה מסלולי תעלה (תעלת הסכר, מפלי רוזנהוף העליון והתחתון), בעיקר במהלך המאה ה-19, על ידי הקמת מה שנקרא Wasserläufen (גם Wasserüberleitungsstollen) או מנהרות מים. אלה אפשרו לקצר משמעותית את המרחק שהמים היו צריכים לעבור. מנהרות אלו גם הבטיחו אספקת מים גם בחורף, כי המים הזורמים מתחת לאדמה לא קפאו. בנוסף עלות האחזקה של קטע מנהרה קצרה הייתה זולה בהרבה מזו של תעלה ארוכה. אך יתרון חשוב במיוחד היה יכולת הספיקה הגבוהה יותר. המנהרות ירדו באותו הפרש גובה על פני מרחק קצר יותר ולכן היו בעלות שיפוע תלול יותר. בתחילה נחצבו בעמל רב בפטיש ואזמל. מאוחר יותר שימש אבק שרפה כחומר נפץ, מה שהופך את בניית מנהרות המים לקלה ומהירה באופן משמעותי.
מכיוון שרוב האנרגיה נדרשה לניקוז המים מהמכרות ומכיוון שהצורך בכך המשיך לגדול ככל שהמכרות הלכו והעמיקו, היו ניסיונות מוקדמים לפנות את המים באמצעות מנהרות ניקוז (Wasserlösungsstollen). זה היה כרוך בכריית מנהרות מהמכרות לעמקים, שדרכם מים היו יכולים להתנקז באמצעות כוח הכבידה. ככל שרמת הניקוז עמוקה יותר, כך הייתה צריכה להיות מנהרת הניקוז ארוכה יותר. הארוכה מבין המנהרות הללו היא מנהרת ארנסט אוגוסט (Ernst-August-Stollen), שנבנתה באמצע המאה ה-19 שאורכה 35 קילומטרים. היא אספה מים מהמכרות בבוקסוויזה (Bockswiese), לאוטנטל (Lautenthal), צלרפלד, קלאוסטל ווילדמן והובילה אותם לאזור גיטלדה (Gittelde) שבקצה ההארץ.
שיא והידרדרות
כ-80%–90% מהמאגרים במערכת המים המלכותית של ההארץ העליון נוצרו במאות ה-16 וה-17, בעוד שמערכת תעלות הסכר הורחבה עוד יותר במאה ה-19. מבנים אלה תרמו משמעותית לכך שההארץ הפך לאזור התעשייה הגדול ביותר בגרמניה בתחילת התקופה המודרנית. המצאת מנוע הקיטור וגילוי האנרגיה החשמלית לא שינו באופן מיידי את השימוש באנרגיית מים. צורות אנרגיה אחרות אלה הונהגו בהדרגה יחסית בהארץ העליון. עם כניסתו של מנוע הקיטור, גם הקשיים ברכישת פחם בכמויות מספקות היוו גורם עד להקמת רכבת עמק אינרשטה (Innerstetalbahn).
עם הלאמת המכרות ב-1 בינואר 1864 על ידי ממלכת הנובר, לא רק שזכויות הכרייה הועברו כעת למדינה, אלא גם הזכויות לשימוש במים. אז ממלכת הנובר תבעה גם בעלות על מערכת המים המלכותית שהוגדרה לראשונה באופן חוקי בחוק המים הפרוסי (Preußisches Wassergesetz) משנת 1913 בסעיפים 16 ו-381. בעקבות בליעתה של ממלכת הנובר בממלכת פרוסיה, השתלטו מחלקת הפיקוח הפרוסית המלכותית על הכרייה (Königlich-Preußische Bergbauinspektion), ומאוחר יותר חברת Preussag על הפעלת המכרות בהארץ העליון.
ספירת מלאי המתוארכת לשנת 1868 מעלה כי נמנו בסך הכול 198 גלגלי מים בקטרים שונים והספק כולל של כ-3,000 כוחות סוס הונעו על ידי מערכת המים המלכותית בהארץ העליון.
בסביבות 1900 הגיע עומק פירי הכרייה ל-1,000 מטר. אך עלות הכרייה בעומקים גדולים יותר ויותר המשיכה לעלות. באותה תקופה התעשייה נאלצה להתחרות באתרי כריית מתכות אחרים בגרמניה ומחוצה לה בעידן של שיפור התחבורה. ניצול יתר במהלך מלחמת העולם הראשונה וצניחת מחירי המתכות במהלך השפל הגדול גרמו, בשיאו, לגל גדול של סגירת מכרות, כשהמכרות הגדולים בקלאוסטל-צלרפלד, בוקסוויזה ולאוטנטל נאלצו להיסגר. בבאד גרונד (Bad Grund), לעומת זאת, הכרייה בהארץ העליון נמשכה עד 1992, אך היה עליה להשתמש רק בחלק קטן מהמתקנים של מערכת המים המלכותית של ההארץ עליון.
אנרגיה הידרואלקטרית
לאחר מותה של תעשיית הכרייה בשנת 1930, עברו מים ממישור ההארץ העליון לייצור חשמל, וכתוצאה מכך נבנו כמה מבנים חדשים. ייצור החשמל התבצע על ידי חברת פרויסאג (Preussag) עד 1980 במכרות קייזר וילהלם (תפוקה מרבית 4.5 מגה-ואט) ואוטיליה (Ottiliae, תפוקה מרבית 1.5 מגה-ואט). תחנות אנרגיית מים אלה נסגרו בתחילת שנות השמונים כאשר פג תוקף זכויות המים ורווחיותן של תחנות כוח ירדה בהתמדה על רקע העלייה החדה בשכר ומחירי האנרגיה הנמוכים. אף על פי כן, בזנקט אנדראסברג (Sankt Andreasberg) משמשים עדיין מי האודרטייך, המועברים לאורך תעלת רהברג (Rehberger Graben) לייצור חשמל. בנוסף לתחנות הכוח טייכטל (Teichtal) וגרונדשטראסה (Grundstraße), ישנן שתי תחנות בפיר סמסון (Grube Samson): תחנת הכוח גרינר הירש (Grüner Hirsch) בעומק של 130 מטר ותחנת הכוח זיברשטולן (Sieberstollen) בגובה 190 מטר.
מערכת המים כיום
לאחר סגירת תחנות הכוח, הועברו תחילה מתקני מערכת המים המלכותית למחלקת היערות הממלכתית של סקסוניה התחתונה, אשר שמרה עליהם באמצעות משרד היערות קלאוסטל-שולנברג (Clausthal-Schulenberg) בעלות גבוהה של עבודה וכסף. על מנת להקל על תקציב המדינה, הוטלה על מפעל המים של ההארץ בשנת 1991 האחריות להפעיל ולתחזק 65 מאגרים, 70 קילומטרים של תעלות ו-20 קילומטרים של מנהרות מים. מפעל המים האציל את הנהלת מערכת המים המלכותית של ההארץ העליון למשרדו שלו בקלאוסטל. אין הוצאת כספים מהקופה הציבורית. מפעל המים סופג את עלות התחזוקה, סכום בן שבע ספרות מדי שנה, באמצעות מכירת מי השתייה.
בנוסף למתקנים שמפעל המים הופקד על שמירתם יש מספר רב של סכרים חרבים, כניסות מנהרה וכמה מאות קילומטרים של תעלות שאינן מתוחזקות. מבנים אלו נהנים ממעמד של אנדרטה מוגנת פסיבית כביכול. המשמעות היא שהם כמו טירות חרבות, מצויים בתהליך הרס איטי מאוד, אך אסור להורסם לחלוטין ללא אישור חוקי על פי חוק השימור.
מאגר הירשלר (Hirschler Teich) משמש את קלאוסטל-צלרפלד לאספקת מי שתייה לקלאוסטל-צלרפלד ואלטנאו; באופן דומה צלרפלד משתמשת במאגרי קלרהאלס העליונים והתיכונים. האננקלה מקבלת את מי השתייה שלה ממאגר אוירהאן (Auerhahnteich), ממאגר גרומבאך החדש (Neuen Grumbacher) וממאגר קלרהלס העליון (Oberen Kellerhalsteich).
מערכות דומות
ישנן מערכות אספקת מים דומות באזור כריית הכסף ההיסטורי ליד פרייברג בסקסוניה, ב בנורווגיה, בשמניץ (כיום חלק מסלובקיה) ובשוודיה, והרישומים מראים כי בין אזורים אלה היו חילופי ניסיון וידע קבועים. אף על פי כן, מערכת המים הממלכתית של ההארץ העליון, היא המערכת הגדולה והמקושרת ביותר מסוגה באירופה, עם סכרים ותעלות רבים יותר, כמו גם מבנים גדולים יותר מכל המערכות הדומות במקומות אחרים.
הוצאה מחודשת
בתעשיית המוזיקה, הוצאה מחודשת (מוכרת כמהדורה מחודשת, מארז מחודש או גרסה מחודשת) היא הוצאת אלבום או סינגל שיצאו לפחות פעם אחת בעבר, לפעמים עם שינויים או תוספות.
פורמטי שמע חדשים
אלבומים ושירים רבים, יצאו בשנים קדומות בהן פורמטי השמע לא היו באיכות גבוהה. לכן, אמנים מקליטים אותם מחדש באיכות המתקדמת ביותר לאותה העת של ההוצאה.
בעלות חדשה
כאשר חברת תקליטים רוכשת את הזכויות על קטלוג המוזיקה של אמן מסוים, יש שמוציאות את כולו מחדש. ישנם מקרים בהם מנהלים מוכרים את קטלוג המוזיקה של האמן, לדוגמה: סקוטר בראון שמכר את הזכויות על ששת אלבומיה הראשונים של הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט (מ-Taylor Swift ועד Reputation), מה שהוביל לכך שהיא הקליטה את כל השישה מחדש.
מהדורות מיוחדות, מוגבלות והנצחה
ישנן מהדורות שונות שיוצאות לציון אירועים שונים, כמו פרק זמן מסוים מצאת הסינגל/אלבום.
טינקינסווד
הדולמן שוכן בסמוך לגני דפרין (Dyffryn Gardens). הוא גם שוכן כקילומטר וחצי צפונית-מערבית לתא הקבורה סנט לייתנס, דולמן קטן יותר שייתכן שפעם דמה לו, שנבנה בערך באותה תקופה.
האתר שוכן בתוך שטח מרעה סגור, אבל נגיש בחינם להולכי רגל, כשבסמוך מגרש חניה קטן.
תיאור
טינקינסווד היה פעם כפר, אבל כל שנותר הוא תא הקבורה, שנבנה כ-6,000 שנים לפני זמננו, כ-1,000 שנים לערך לפני בניית סטונהנג'.
חזית האתר, הקרויה "חצר קדמית מקורננת", שוכנת בצפון-מזרח בנויה מקירות בבנייה יבשה בסגנון הקרוי שדרת הדג ושוחזרה חלקית אחרי החפירות שבוצעו באתר ב-1914
האתר נחפר ב-1914, ובתוך תא הקבורה היו 920 עצמות אדם, שכמעט כולן שבורות. עצמות אלו השתייכו ללפחות 40 אנשים מכל הגילים והמגדרים שנקברו באתר במהלך התקופה הנאוליתית. נראה שתא הקבורה שימש את היישוב כולו. ככל הנראה הושארו הגוויות של המתים חשופות בבור שנתגלה בתל בטרם הועברו העצמות לתא הקבורה. נתגלו גם אבני צור מעובדות, מחטי עצם ושברי חרסים אדומים שאינם מעוטרים מהתקופה הנאוליתית ומתרבות ביקר, דבר המעיד על כך שתא הקבורה שימש את הקהילה במשך תקופה ארוכה, ייתכן שעד תחילת תקופת הברונזה. עם סיום החפירות ב-1914 נעשו גם עבודות שימור, שכללו עמוד מלבנים שנועד לתמוך באבן הראשה.
האתר מנוהל על ידי Cadw, גוף השייך לממשלת הפרלמנט הוולשי ואחראי על ההגנה, השימור והקידום של המורשת הבנויה של ויילס. באוקטובר 2011 נערכו חפירות ארכאולוגיות באתר.
מיתוסים ואגדות
אגדות ומיתוסים רבים של טינקינסווד קשורים גם באתר הקבורה הסמוך של תא הקבורה סנט לייתנס, במרחק קצר משם.
האגדה הנפוצה ביותר מספרת שכל מי שמעביר בטינקינסווד לילה בערבים לפני האחד במאי, ה-23 ביוני (יומו של יוחנן המטביל) או נקודת ההיפוך של החורף ימות, ישתגע או יהפוך למשורר. אגדה זו דומה לאגדה כללית על שהות בפסגות ההרים.
אמונה נוספת היא שמבנה הקבר נועד לסמל את דמות האלה, כאשר צורת התל המקורית דמתה לגוף אישה והקבר שבקצה התל סימל את הרחם.
על קבוצה של סלעים בדרום-מזרח למונומנט נאמר כי הם נשים שהפכו לאבן משום שרקדו במהלך השבת הנוצרית, אגדה שדומות לה מהלכות לגבי אתרים פרהיסטוריים אחרים, לדוגמה דה הרלרס בקורנוול.
צבי יעלי פרז'וואלסקי
השם המדעי של צבי זה נגזר מלטינית: Procapra = "לפני העז", מתייחס לכך שסוג זה נחשב כאב הקדמון של העיזים. przewalskii = פרז'וואלסקי, על שמו של מגלהו, החוקר הרוסי ניקולאי פרז'וואלסקי, ששלח לפטרבורג דגימה של צבי זה במהלך מסעו בסין.
קרניים
לצבי פרז'וואלסקי יש זוג קרניים קטנות יחסית בצורת נבל, ולהם מבנה ייחודי המאפשר לזהותם מהמין הטיבטי והמונגולי: בתחילה הם צומחות לכיוון מעלה ואחורה, מתעקלות לצדדים כלפי החוצה, ובסופם מעין וו חד המתעקל בחדות כלפי פנימה - בצורה שמזכירה צבתות של סרטן. במקרים רבים צורת הקרן עלולה להיות זהה לאלו של צבי תומסון, צבי סומרינג או דלגן. סמוך למצח הקרניים עבות למדי, לאחר מכן הן מתעבות אף יותר באזור העיקול לצדדים, ולבסוף הופכות לדקות וחדות. מיקום הקרניים הוא במרכז המצח סמוך לאוזניים, והן רחוקות יחסית מהעיניים בהשוואה לאנטילופות אחרות. הקרניים צומחות בסמיכות אחת לשנייה ומתרחקות רק בתחילת העיקול לצדדים. כאשר הן מתחילות לצמוח לצבי צעיר, הן נראות כשפיץ עבה ומעוגל במקצת ולעיתים הן נוגעות ממש אחת בשנייה. הקרן מחורצת לאורכה בכבדות בטבעות עגולות וגדולות, ובסופה היא חלקה לגמרי. צבע הקרניים נע בין חום חלודה כהה או אפרפר, לכחלחל ושחור כחלחל. כפי שאופייני למיני הצבי היעלי, היחידים שמתאפיינים בקרניים הם הזכרים, וזהו ההבדל העיקרי והבולט בינם לבין הנקבות.
כסות
בדומה לפרסתני האזורים הקרים של מרכז אסיה כדוגמת אייל ת'ורולד, כבש כחול, כבש ארגאלי, צ'ירו, סאיגה ומיני הצבי היעלי, גם הפרווה של צבי פרז'וואלסקי עבה למדי (בייחוד באזור הצוואר), והיא מורכבת משערות צפופות המגינות עליו מהטמפרטורות הקיצוניות ברמה הטיבטית. צבע הפרווה הכללי הוא בעיקר חום אדמדם בהיר או כהה ברוב השנה, והוא עלול לנטות לאפרפר בחורף. הצבע נוטה לאדמדם כהה בחלקים העליונים של הגוף, בצדדים הפנימיים של הרגליים וסמוך לזנב, ובחלקים התחתונים לכתמתם או צהבהב בהיר; לחלק מהזכרים יש גם כתם גדול וכהה בחזה. הצבע הלבן בולט במספר מקומות: הגחון, צדדי הרגליים הפנימיות, כתם בנוני דמוי סינר בגרון, וכתם גדול בעכוז בצורת לב שהוא אופייני למיני הצבי היעלי.
תת-מינים
לצבי פרז'וואלסקי שני תת-מינים מוכרים:
תפוצה ובית גידול
צבי פרז'וואלסקי אנדמיות לסין העממית. בעבר תפוצתו כללה את כל צפון מזרח מחוז צ'ינגהאי, דרום ומרכז גאנסו (כמעט עד החומה הסינית), צפון נינגשיה, והמישורים העצומים של דרום מערב מונגוליה הפנימית. כיום תפוצתו הצטמצמה בצורה דרסטית, ונשארו רק שרידים בודדים במחוז צ'ינגהאי המרוכזים סביב האזור של ימת צ'ינגהאי, ומחולקים ל-7 אוכלוסיות המופרדות על ידי מחסומים גאוגרפיים או אנושיים; ה-4 העיקריות נמצאות על שפת הימה במזרח, 1 קטנה על שפת הימה ממערב, 1 בינונית בצד דרום המופרדת מאזור הימה ברצועת הרים, ו-1 בינונית נוספת בין שתי רצועות הרים באזור העמק של הנהר הזורם למערב הימה. להלן שמותיהם: "אוכלוסיית יואנז'", "אוכלוסיית הודונג-קטו", "אוכלוסיית ג'אנגצ'ה-הייאן", "אוכלוסיית טאליקסואנגו", "אוכלוסיית אי הציפורים", "אוכלוסיית שאנג'" ו"אוכלוסיית קוויג'יטיאן".
בית גידולו של הצבי הפרז'וואלסקי הוא בעיקר ערבות עשב שחונות או מדבריות למחצה, כרי דשא הרריים, ועמקים הסמוכים לנהרות. פעמים רבות הם נמצאים גם בגבעות ודיונות חול כדי להגן על עצמם מפני טורפים. הם חיים בגבהים של 3,700-2,900 מטר מעל פני הים, ולעיתים רחוקות אף למעלה מגובה זה. הטמפרטורות באזורים האלה נעות בין 20 מעלות חום בקיץ ליותר מ-10 מעלות מתחת לאפס בחורף. כמות המשקעים הממוצעת היא 25–500 מ"מ לשנה.
התנהגות ופעילות
צבאי פרז'וואלסקי פעילים בשעות היום, ושיא הפעילות בחיפוש אחר מזון מתרחשת בשעות הבוקר ובין הערביים כדי למנוע תחרות ישירה עם בעלי חיים מקומיים ככבשים ובקר. הם עירניים מאוד ובעלי חוש שמיעה מפותח, אך לעומת זאת חוש הריח שלהם די ירוד. נקבות עם עופרים נוטות להיות חששניות יותר, והם סורקות את סביבתן מדי פעם כדי לוודא שאין טורפים באזור. הטורף היחיד הידוע של צבי פרז'וואלסקי הוא הזאב האפור מתת-המין זאב מונגולי, שקטלני במיוחד לצעירים ולנקבות. סביב ימת צ'ינגהאי המקומיים מגדרים את שדותיהם - מה שמגביל את חופש התנועה של הצבאים ומקל על הזאבים לצודם. אף על פי שהם יכולים לקפוץ מעל גדרות בגובה של 90–100 ס"מ, נקבות בהריון וצעירים מתקשים לעשות זאת והם הופכים לפגיעים מאוד לטריפה באזורים מגודרים. בחלק מהאזורים על הגדרות יש גם חוטי תיל ואפילו זכרים בוגרים עלולים להיתפס ברגליהם. הגדרות גם מקשות עליהם לעבור לאזורי האכלה אחרים.
תזונה ומערכת חברתית
התזונה העיקרית של צבאי פרז'וואלסקי מבוססת על עשבים, בתוספת עשבי תיבול, עלים ושיחים, אך הם אינם בררנים למדי ויאכלו כל מה שיזדמן להם. בניגוד לפרסתנים רבים הללו לא אוכלים את השורשים של הצמח, כך שהרעייה שלהם אינה גורמת נזקים לפלורה. צבאים אלו חולפים על פני שטח גדול מדי יום בחיפוש אחר מזון, והם גורמים להפצת צמחים רבים על ידי זרעים שנדבקים ברגליהם. לעיתים קרובות הצבאים הפרז'וואלסקים רועים לצד הצבאים הטיבטים, אבל הם לא מתחרים על מקורות מזון משום שהאחרונים מעדיפים יותר קטניות. פעמים רבות הצבאים הטיבטים והפרז'וואלסקים מצרפים יחד לעדרים גדולים. כשהם בפני עצמם הנקבות פעילות בקבוצות קטנות - בסביבות תריסר, למרות שבעבר במאה ה-19 דווחו עדרים גדולים בהרבה כאשר מספרי הצבאים הפרז'וואלסקים היו גבוהים יותר. לדוגמה: כאשר ניקולאי פרז'וואלסקי גילה את הצבאים האלה הוא כתב שהם פעילים בקבוצות של 15–40 פרטים, והוא אף צפה בעדרים של מאות פרטים. זכרים בדרך כלל בודדים ברוב השנה, או שהם פעילים יחד עם שניים-שלושה זכרים נוספים; בחורף לקראת עונת הרבייה הם מתאספים יחד עם עדרי הנקבות. פעמים רבות ניתן לצפות גם בשאר השנה בעדרי נקבות שאותם מובילים זכר או שניים. צבאים אלו אינם קולניים, אך דווח שהם משמיעים קולות פעייה קצרים, והזכרים נוטים מעט לשאוג בעונת הרבייה.
רבייה ומחזור חיים
עונת הרבייה של צבאי פרז'וואלסקי נמשכת מסוף דצמבר עד תחילת ינואר. במהלכה הזכרים תופסים לעצמם טריטוריות קטנות אותם הם מסמנים בריח וגללים. בין הזכרים מתרחשים קרבות על הטריטוריות וגישה לנקבות, הכוללים התנגשות עם הקרניים, נעילה, ודקירה בחלקי הגוף; עם זאת הקרבות ביניהם די שקטים לעומת אנטילופות אחרות והוו המעוקל בקצה הקרן מונע פציעות רציניות. גם הנקבות נצפו כשהם נלחמות ביניהם על גישה לזכרים. למין זה התנהגות חיזור ייחודית, כאשר הזכר צועד לקראת הנקבה בעמידה על שתי רגליו האחוריות.
ההריון נמשך כשישה חודשים, ועונת ההמלטה היא בסביבות חודשי מאי עד ביוני. הצבייה יולדת עופר יחיד ולעיתים נדירות תאומים, על פי רוב בסבך או באזורים של עשב גבוה בו הם מוסתרים מפני טורפים פוטנציאליים. העופרים שזה אתה נולדו מסוגלים לעקוב אחרי אימם תוך מספר דקות לאחר הלידה, למרות שהם עשויים להישאר חבויים בצמחייה במשך כמה ימים לפני שהם מצטרפים עם אימם לעדר. הנקבות מגיעות לבגרות בשנה השנייה לחייהן, בסביבות 18 חודשים.
תוחלת החיים של צבאי פרז'וואלסקי אינה ידועה, אך משערים כי היא זהה לזו של המין המונגולי - עד 8 שנים.
איומים ושימור
צבי יעלי פרז'וואלסקי מסווג על ידי IUCN במצב השימור סכנת הכחדה (EN), בשל האיומים הרבים עליו והצטמצמות אוכלוסייתו בצורה דרסטית, והוא נחשב לאחד מהיונקים הקרובים ביותר להכחדה. עד 2003 היה מסווג כמין בסכנת הכחדה חמורה (CR) כיון שעל פי הערכות נותרו רק 250 פרטים, אולם במשך 2003 ו-2006 התגלו שתי אוכלוסיות נוספות שהעלו את מספריו למעלה מהקרטריונים הנדרשים בדרגת שימור זאת. עם זאת מצבו עדיין נחשב קרוב לקטגוריה הזאת, והמגמה נמצאת בירידה בשל איומים רבים על כל האוכלוסיות: ציד לא חוקי, אובדן בית הגידול, גידור שטחים גדולים לחקלאות שמקשים עליו לעבור לאזורים אחרים, וטריפת יתר של זאבים. כל האוכלוסיות שלו מבודדות ויש מספר רב של מחסומים טבעיים ואנושיים שעלולים להפריע להתרבותו. כמעט בכל תחומי מחייתו ניתן לראות פעילות אנושית: החל מכבשים ובקר שמתחרים איתו על מזון וכלה בגדרות תיל, עמודי חשמל, רכבות וכבישים, תיירות ועוד.
האוכלוסייה העולמית של צבי יעלי פרז'וואלסקי מתחלקת בין ההערכה ב-2003 של 350–400 פרטים, לבין הערכות מאוחרות יותר שמדברות על 700–800 פרטים.
סומית הגליל
סומית הגליל (שם מדעי: Typhlocaris galilaea) היא מין של חסילון בסוג סומית האנדמי למעיין עין נור בצפון הכנרת.
מראה
גודלה המרבי של סומית הגליל מגיע לכ-7-5 ס"מ. הסומית היא חסרת עיניים ומכאן מקור שמה (סומית מלשון סומא). על פי אחת התאוריות מאחר שהסומית חיה במערות שאינן חשופות לאור שמש, התנוונו העיניים לאורך השנים והן אינן קיימות עוד. הסומית שקופה כמעט לגמרי עד כי ניתן לראות את איבריה הפנימיים דרך השלד החיצוני שלה.
מאמצי שימור
עקב משבר המים במדינת ישראל התעורר חשש מהרס סביבת המחיה הטבעית של הסומית. רשות הטבע והגנים החליטה על מבצע שימור במסגרתו הובאו לגן החיות התנ"כי בירושלים כ-20 סומיות שיהוו גרעין רבייה בשבי. במקביל נערכים מאמצי שימור של אוכלוסיית הסומיות בטבע.
גזירת כלים
גזירת כלים בהלכות שבת, היא גזירת חכמים שנהגה בתחילת ימי בית שני, שלא לטלטל כלים ממקום למקום בשבת. הגזירה המקורית אסרה לטלטל כל כלי שהוא ממקום למקום בשבת. התלמוד מתאר כיצד חכמים צמצמו בהדרגתיות את הגזירה במשך הדורות שלאחר מכן. להלכה, גזירת כלים הצטמצמה עד שהיא הועמדה על שני איסורים ספציפיים בלבד:
שני איסורים אלו מקוטלגים לעיתים קרובות בספרות ההלכתית בקטגוריה כללית של איסורי מוקצה, שהוא האיסור לטלטל דברים שאין בהם שימוש שאדם מקצה אותם מדעתו. איסור מוקצה משמש בהקשר זה כקטגוריית על לכל הדברים האסורים בטלטול בשבת, כאשר ישנם סוגים נוספים של מוקצה אשר אינם נובעים מגזירת כלים. יש דעות בראשונים ובאחרונים המבחינים בין סוגי המוקצה השונים ומחלקים אותם לקטגוריות הנובעות מטעמים שונים.
הגזירה המקורית
הגזירה המקורית מתוארת בתוספתא, שלפיה אסור היה לטלטל את כל הכלים בשבת חוץ משלושה כלים שימושיים בלבד:
התלמוד מביא את דברי האמורא רבי חנינא, לפיהם גזירה הזו נגזרה בימי נחמיה בן חכליה בתחילת ימי בית שני. רש"י מבאר שהכוונה היא שהגזירה הזו נגזרה בתוך הקונטקסט ההיסטורי המתואר בספר נחמיה, שהיו העם מזלזלים בשמירת השבת.
הראשונים התקשו כיצד ייתכן שאסרו את טלטול הכלים כולם, הרי לא ניתן להסתדר בשבת בלי כוסות וקערות ושאר כלי אכילה. לכן הראשונים מסייגים בדרכים שונות את האיסור המקורי: או שהוא נגע רק לכלים שאין להם בית קיבול, או שהוא נגע רק לכלים שאחד השימושים הרגילים שלהם אסור בשבת, או שהוא לא נוגע לכלים שמונח בתוכם דבר שמותר לטלטלו, כגון אוכל.
טעמי הגזירה
הראשונים נתנו טעמים שונים לגזירה זו.
צמצום הגזירה
התוספתא מתארת כיצד הגזירה הצטמצמה במשך הדורות בכמה שלבים, ולבסוף לא נותר ממנה אלא איסור לטלטל שני כלים מסיביים:
התלמוד מכנה את האיסור לטלטל את 'המסר הגדול' ואת 'היתד של מחרשה' בשם הקטגורי מוקצה מחמת חסרון כיס, כלומר, האיסור לטלטל כלים אלו נובע מכך שהם חפצים יקרי ערך שבגלל חשיבותם לא מטלטלים אותם ממקומם.
איסורים נוספים שנותרו מן הגזירה
אף על פי שמהמקורות התנאיים היה נראה שגזירת הכלים התבטלה לחלוטין, האמוראים אביי ורבא מבארים שנשארו חלקים נוספים של הגזירה מלבד מוקצה מחמת חסרון כיס. אביי מחמיר בכך יותר מרבא, והם נחלקים ביניהם בשלוש נקודות:
ראו גם
כלי שמלאכתו לאיסור
The Sound of Madness
The Sound of Madness הוא אלבום האולפן השלישי של להקת הרוק שיינדאון. האלבום יצא לאור ב-24 ביוני 2008. זה האלבום הראשון שבו משתתפים אריק בס וזק מאיירס, והאלבום היחיד בו השתתף ניק פרי, ושבו כללה הלהקה חמישה חברים.
שירי האלבום חוקרים מגוון רחב של נושאים, בניגוד לאלבומיהם הקודמים; השיר "Devour" נכנס לתחום הפוליטי, בעוד "What a Shame" מספר את סיפור מותו של דודו של הסולן ברנט סמית, שנפטר במהלך הקלטת האלבום, וכיצד סמית ובת דודו, המתאבקת אוליביה סמית, מתמודדים עם האובדן. השיר "If You Only Knew" מספר על ארוסתו דאז ועל בנו שזה אך נולד, ומהווה את שיר האהבה הראשון של הלהקה.
לקראת שחרור האלבום השתתפה הלהקה במספר פסטיבלים.
אלבום זה הוא המצליח ביותר של שיינדאון, ויצא ממנו סינגל שזכה במספר תוארי תקליט פלטינה (השיר "Second Chance"), שיר שזכה בתקליט פלטינה אחד (השיר "If You Only Knew") וכל יתר הסינגלים מתוכו זכו בתואר תקליטי זהב. האלבום עצמו הוכרז בשנת 2016 על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי כאלבום פלטינה כפול לאחר שנמכרו יותר משני מיליון עותקים ממנו.
כתיבה והקלטה
העבודה על אלבום האולפן השלישי החלה בתחילת 2007. חברת ההקלטות ביקשה שהאלבום יהיה מוכן תוך חצי שנה, אך סמית סירב באומרו שלא אהב את התוצאה של עבודה תחת מגבלות זמן, כפי שהיה באלבום הקודם. סמית ביקש לקחת את הזמן ביצירת האלבום הנוכחי. חברת התקליטים הסכימה לבקשה ונתנה לסמית שנה וחצי להפקת האלבום. אחת הסיבות לזמן ההפקה הארוך הייתה בעיות פנימיות בין חברי הלהקה. סמית פיטר את ג'סין טוד ואת בראד סטיוארט מהלהקה, את סטיוארט בגלל חילוקי דעות לגבי הכיוון שאליו צריכה הלהקה ללכת ותחושה שסטיוארט אינו מרוצה ואינו מחויב ללהקה, ואת טוד בגלל ויכוח גדול בין השניים ובעיות אישיות שגרמו לבעיות בלהקה. מי שהיה גיטריסט ההופעות של הלהקה באותו זמן, זק מאיירס, ציין שגם סמית וגם טוד עברו אז תקופה משמעותית של שימוש לרעה בסמים ובאלכוהול שגרמו לחיכוכים רבים בין השניים. בתקופה הזו הייתה הלהקה על סף פירוק, אך פיטוריו של טוד, במקביל לגמילה של סמית מסמים הצליחה להפסיק את החיכוכים הפנימיים בלהקה, והלהקה הצליחה להתקדם הלאה.
סמית בילה את רוב שנת 2007 בכתיבת חומרים חדשים לאלבום השלישי ללא יתר חברי הלהקה. העבודה הייתה פוריה, וסמית כתב יותר מ-60 שירים לאורך התקופה, למרות הדאגה מהיעדרם של גיטריסט ובסיסט. סמית גייס כמה נגני אולפן להקלטות. דייב באסט ניגן את רוב קטעי הגיטרה באלבום, טים פירס תרם קטעי גיטרה נוספים, וכריס צ'ייני את קטעי הבס. הדמואים נשלחו מחברת התקליטים למפיק רוב קוואלו שלאחר ששמע אותם הודיע לסמית שהוא מעוניין להפיק את האלבום.
שחרור וקידום מכירות
האלבום שוחרר ב-24 ביוני 2008. הסינגל הראשון מתוכו, "Devour" שוחרר ב-6 במאי והיה לסינגל השני של הלהקה שהגיע למקום הראשון במצעד הרוק הפעיל של מגזין הבילבורד. על מנת לצאת למסע הופעות שיתמוך בשחרור האלבום הרכיב סמית הרכב נגנים חדש שכלל את ניק פרי מלהקת סילברטייד כגיטריסט מוביל, אריק בס כבסיסט, זק מאיירס שהשתתף עד אז בהופעות הלהקה כגיטריסט ההופעות שלה, ולא כחבר מן המניין, שודרג לגיטריסט הקצב הקבוע של הלהקה. פרי השתתף במספר קטן יחסית של הופעות במהלך 2008, ועזב במטרה להתחיל בקריירת סולו, מהלך שסמית לא התנגד לו מאחר שסבר שהלהקה פועלת טוב יותר כרביעייה, מה שהפך את מאיירס לגיטריסט הראשי.
לאחר שחרור של מספר סינגלים מוצלחים ומסע הופעות רחב הפך האלבום לנמכר ביותר של הלהקה, וצעד במצעד הבילבורד 200 במשך 120 שבועות רצופים. בנוסף קיבל האלבום מעמד של אלבום פלטינה כפול מאיגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי, המעיד על מכירת שני מיליון עותקים לפחות. מהאלבום שוחררו שישה סינגלים: "Devour", "Second Chance", "Sound of Madness", "If You Only Knew", "The Crow & the Butterfly" ו-"Diamond Eyes (Boom-Lay Boom-Lay Boom)" שכולם הגיעו לראש מצעד הרוק של הבילבורד. הסינגל "Second Chance" הצליח במיוחד כשהגיע לעשירייה הראשונה במצעד הסינגלים הבילבורד הוט 100, עד למקום ה-7, וקיבל מעמד של פלטינה משולשת, מה שהעיד על מכירת למעלה מ-3 מיליון עותקים ממנו.
קבלה וביקורות
האלבום קיבל ביקורות חיוביות בעיקרן. טים גריסון מהאתר About.com כתב שלמרות שהחוזקה של שיינדאון היא עדיין רוק כבד, ניכר מהאלבום החדש שחברי הלהקה מעוניינים מאוד למצוא טריטוריות אודיטוריות אחרות כדי לבטא את עצמם בצורה טובה יותר. הוא התייחס ל-"Devour" ולשיר הנושא של האלבום כאל שני השירים ה"מפוצצים" ביותר באלבום. גם "Alternative Addiction" ציינו שמדובר באלבום הטוב ביותר של הלהקה, ואחד האלבומים הטובים ביותר של שנת 2008. אד תומפסון מ-IGN כתב ביקורת חיובית, וציין שאמנם אין באלבום שום דבר חדשני או פורץ דרך, אבל גם אין בו אף לא רצועה חלשה אחת. סטפן תומאס ארלוויין מהאתר "AllMusic" נתן לאלבום ביקורת מעורבת, כשכתב ששיינדאון נותנת כאן את מה שהורגלנו לקבל ממנה, רוק אקטיבי מודרני שמגלם בתוכו את רוח צלילי הפוסט-גראנג' במילניום החדש, בלי להציע שום דבר שייזכר, לטוב או לרע.
רצועות
כל השירים נכתבו על ידי ברנט סמית ודייב באסט, למעט אם צוין אחרת.
משתתפים
לפי האתר AllMusic
מכירות
בארצות הברית זכה האלבום למעמד של אלבום פלטינה כפול, לאחר שנמכרו ממנו למעלה מ-2 מיליון עותקים.
בקנדה קיבל האלבום מעמד של אלבום פלטינה לאחר שנמכרו ממנו למעלה מ-80 אלף עותקים.
בבריטניה זכה האלבום למעמד של אלבום זהב לאחר שנמכרו ממנו למעלה מ-100 אלף עותקים.
משה צארום
מארי משה צארום (במקור: צַארֻם; ה'תרל"ה – כ"ו באלול ה'תשי"א; 1875 – 27 בספטמבר 1951) היה רב תימני, תלמידו המובהק של מארי יחיא קאפח וממשיך דרכו.
ביוגרפיה
נולד ליוסף בן יחיא צארום בעיירה יפיד שבמחוז חימה בתימן בשנת ה'תרל"ה (1875). אביו עסק לפרנסתו במסחר בדים עם כפרי הסביבה, ומשפחתו הייתה נחשבת עשירה. בקטנותו למד תורה אצל מארי נסים אלחריזי ומארי דוד רצאבי (תלמידו של מהרי"ץ).
בגיל 15, בשנת ה'תרנ"ד (1894), עזב את משפחתו ונסע ללמוד תורה בבית מדרשו של מארי יחיא קאפח בצנעא. בתחילה גר בבית רבו שמילא את צרכיו, ולמד בנחת תלמוד ופוסקים.
בסביבות שנת ה'תרס"ה (1905) חזר לצנעא והחליט להשתקע בה. מצבו הכלכלי בצנעא היה קשה, והוא התפרנס מלימוד תינוקות ומשחיטה ובדיקה אצל הקצבים, כאשר הזדקן רבו מארי יחיא קאפח.
עלה לארץ מבין האחרונים מצנעא, בשנת ה'תש"י (1950), למחנה "עין שמר". התיישב בהרצליה, שם גרו בניו יחיא ויוסף. לאחר שהתגברה מחלתו חזר למחנה "עין שמר".
נפטר בעיירה כרכור ביום חמישי כ"ו באלול ה'תשי"א (1951), בגיל 75 בערך. על מצבתו נכתב:.
נכדו הוא הרב משה צארום, סופר סת"ם מומחה ומעבד עורות לכתיבה.
תורתו
היה גדול בתורה, חריף ובקי, ונחשב לאחד מגדולי למדני התלמוד בצנעא. היה מאחרוני העוזבים את בית המדרש, ופעמים רבות היה נשאר לבדו בבית המדרש עד אחרי שעת חצות. אהב להתמקד בלימודו בדברי האחרונים ולדון בהם. דרך לימודו הייתה דרך העיון והבקיאות, כפי שכותב עליו מארי שלום קורח בספר איגרת בוכים:
רבו מארי יחיא קאפח כינה אותו "החכם השלם הוותיק", והוא היה מבין היחידים שלהם העניק "כתב סמיכה" על בקיאותם בתורה.
בבית המדרש הוא ישב לימינו של מארי יחיא קאפח, והיה מן התלמידים הבודדים אשר מארי יחיא קאפח הסמיך. לאחר פטירת מנהיגי פלג הדרדעים, מארי יחיא קאפח ומארי יחיא אביץ', נחשב לאחד מגדולי הלמדנים בפלג ורבים היו מפנים אליו שאלות.
קאלום מקגרגור
קאלום ויליאם מק'גרגור (באנגלית: Callum William McGregor; נולד ב-14 ביוני 1993) הוא כדורגלן סקוטי המשחק בעמדת הקשר ומשמש כקפטן בסלטיק ובנבחרת סקוטלנד.
קריירת מועדונים
מקגרגור התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של סלטיק. בגמר הגביע הסקוטי לנוער בשנת הוא כבש שלושער בו ניצחה סלטיק 0–8 את קווינס אוף דה סאות'.
באוגוסט הושאל לחמישה חודשים לנוטס קאונטי מהפוטבול ליג הראשונה. ב-7 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 2–3 נגד פליטווד טאון מגביע הליגה האנגלי, בו כם כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה. עד לינואר כבש עשרה שערים ב-23 משחקי ליגה. בתחילת ינואר עזב את המועדון, אך כעבור שלושה שבועות נוטס הצליחה להשאירו עד לסיום העונה.
בקיץ חזר לסלטיק. ב-15 ביולי 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–1 נגד קו. אר. רייקיאוויק במסגרת מוקדמות ליגת האלופות, בו כבש את שער הבכורה שלו במועדון. ב-13 באוגוסט 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הסקוטית בניצחון 0–3 נגד סט. ג'ונסטון. ב-29 באוגוסט של אותה שנה חתם על חוזה לחמש שנים במועדון.
באפריל הבקיע בשני משחקי האולד פירם שנערכו באותו שבוע, אשר בשניהם ניצחה סלטיק. ב-31 באוקטובר 2017 הבקיע את שער הבכורה שלו בשלב הבתים של ליגת האלופות בהפסד 1–2 לבאיירן מינכן.
בקיץ מונה לקפטן הקבוצה, לאחר עזיבתו של סקוט בראון. ב-24 בספטמבר 2021 האריך את חוזהו בסלטיק עד לשנת 2026.
קריירה בינלאומית
מקגרגור שיחק בכל הנבחרות הצעירות של סקוטלנד.
באוקטובר ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת של סקוטלנד לקראת משחקי מוקדמות מונדיאל 2018 נגד  ו. ב-22 ביוני 2021 כבש את שער הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 1–3 ל.
באוקטובר 2017 נכלל שוב בסגל המלא לשני משחקי מוקדמות מונדיאל 2018 מול סלובקיה וסלובניה, אך נשאר על הספסל במהלך שני המשחקים. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו חודש לאחר מכן, ופתח במשחק ידידות מול הולנד. בסוף 2020 הוא כבש בדו-קרב פנדלים מול ישראל וסרביה כשסקוטלנד זכתה בפלייאוף ליגת האומות C 2018–19 והעפילה לטורניר גמר יורו 2020 של אופ"א, לאחר היעדרות של 23 שנים. הוא כבש את שערו הבינלאומי הראשון במהלך משחק הקבוצות האחרון של הטורניר מול קרואטיה.
סולנום יסמיני
סוֹלָנוּם יַסְמִינִי (שם מדעי: .Solanum laxum Spreng) הוא שיח נוי מטפס נכרך לא מעוצה ממשפחת הסולניים. מין זה ירוק עד (נשיר מותנה באזורים קרים), קירח וללא קוצים בגבעולים ובעלים (בשונה מסולנום מנוצה) ופרחיו לבנים בגוון תכלת. מוצאו של סולנום יסמיני הוא מדרום מזרח ברזיל ומדרום ברזיל עד צפון מזרח ארגנטינה בארצות: ארגנטינה, ברזיל ופרגוואי ואורוגוואי.
בעבר מין זה נקרא Solanum jasminoides Paxton ומכאן שמו העברי.
מאפיינים
העלים ירוקים, מסורגים, מעט מקופלים ובעלי פטוטרות ארוכות. העליונים פשוטים ותמימים (בשונה מסולנום מטפס), דמויי אזמל או דמוי ביצה, ואורכם 2.5 עד 7.5 ס"מ. העלים התחתונים ייתכן ויהיו גזורים לאונות או מנוצים בעלי אונות או עלעלים קטנים או בסיסיים.
הפרחים דו-מיניים, לרוב נכונים (סימטריים), קטנים, לבנים או תכולים עם כתם צהוב, בעלי עוקצים דקים וערוכים באגדים בקצות הגבעולים.
הגביע מאוחה עלים.
הכותרת מאוחת עלים, דמוית כוכב.
האבקנים 5 כמספר עלי הכותרת, והם מאוחים לצינור הכותרת, בלוע הכותרת בין עלי הכותרת. ובדרך כלל צמודים זה לזה ועומדים מסביב לעמוד העלי בצורת קונוס.
הזירים קצרים מאוד והם קצרים מהמאבקים (בישראל בשוני מסוגים סולניים אחרים). המאבקים גדולים, נוטים על פי רוב זה אל זה. לשכות המאבקים נפתחות דרך נקב או שסע קטן בראשו של המאבק. שתי הלשכות של המאבק צמודות ומקבילות זו לזו ואינן מרוחקות זו מזו על ידי קונקטיב או זיר מורחב.
השחלה עילית, בת 2 מגורות, בכל אחת מהן ביציות רבות. עמוד השחלה יחיד ויוצא מראש השחלה. הצלקת יחידה קטנה ודמוית כיפה.
השיליה מורחבת, זוויתית ובעלת ביציות מרובות.
הפרי ענבה בקוטר 1 ס"מ, וצבעה סגול שחרחר בהבשלה.
הפריחה באביב בסתיו ובקיץ.
בית גידול
סולנום יסמיני הוא צמח אור מלא, עמיד בקרה, בשרב ובגיר, רגיש למליחות. גדל בקרקעות מנוקזות היטב באזורי ההר, העמק השפלה והבקעה בישראל. מין זה בעל קצב צימוח מהיר. דישון סדיר מסייע לחיזוק פריחה ארוכה ושופעת. גיזום יעודד הסתעפות הצמח.
הריבוי באמצעות ייחורים מעוצים בחורף ובאמצעות ייחורים ירוקים באביב ובקיץ.
אריה קילמניק
אריה (אריק) קילמניק (נולד ב-1 במרץ 1935) הוא אמן ישראלי, מייסד סדנת ההדפס ירושלים.
ביוגרפיה
אריה קילמניק נולד ברחובות בשנת 1935 להורים ילידי האימפריה הרוסית. הוא למד בבית חינוך לילדי עובדים ברחובות ועל מוריו נמנתה נעמי סמילנסקי. בסוף שנות ה-50 של המאה ה-20 החל ללמוד אמנות ב"בצלאל". שם, למד הדפס אצל אמנים כיעקב אייזנשר, איזידור אשהיים, יעקב שטיינהרט, משה טמיר, יעקב פינס ויוסי שטרן. בין השנים 1963–1970 שהה בניו יורק, ארצות הברית. שם, למד אמנות והתמחה בטכניקות ההדפס. לאחר סיום לימודיו לימד בבית הספר "קופר יוניון והקים שם סדנה להדפס רשת. בשנת 1974 הקים את סדנת ההדפס ירושלים. הסדנה משרתת אמנים ישראלים ובינלאומיים רבים המוזמנים ליצור בטכניקות ההדפס השונות. במסגרת פעילות הסדנה פיתח קילמניק מספר טכניקות הדפסה ייחודיות, כשהידועה מכולן היא "בסיס לבן אלבה טינטה" (או "אלבה טינטה ירושלים").
יצירתו המוקדמת של קילמניק, משנות ה-60 של המאה ה-20, מאופיינת בהשפעת אמנות הפופ האמריקאית. בהדפסיו מאותה עת ועד לשנות ה-80 הופיעו דימויים הקשורים למלחמת וייטנאם לצד דימויים אנטי-מלחמתיים אחרים. בשנת 2015 הציג את תערוכת היחיד "איתקה" הדפסים, ציורים ורישומים של סירות ומסעות ימיים, לצד שפיריות.
זמר (בעל חיים)
זֶמֶר הוא בעל חיים המוזכר בספר דברים בין עשרת בעלי החיים המותרים באכילה. מכיוון שהוא אינו מוזכר שוב במקרא בכל הקשר אחר, זיהויו הוא קשה. הוא זוהה בין השאר כג'ירפה, ראם, כבש הבר ובובאל.
אזכור בתנ"ך
הזמר מוזכר רק פעת אחת בכל התנ"ך, כעשירי ואחרון ברשימת בעלי החיים המותרים באכילה..
בתרגומי המקרא העתיקים
תרגום השבעים, הוולגטה ורבי סעדיה גאון תרגמו את הזמר כג'ירפה.
פרשני ימי הביניים
חלק ממפרשי ימי הביניים לא פירשו את "זמר". רש"י עובר עליו בשתיקה, חזקוני כותב "לא איתפרש" ואבן עזרא כותב "והחמשה האחרים צריכים לקבלה". רד"ק ורבי שמעון בן צמח דוראן זיהו את הזמר כג'ירפה.
בעת החדשה
יוסף ברסלבי כתב שהזמר נקרא בפי הבדויים "כבש". שערותיו היו ארוכות והוא היה מדלג על פסגות ההרים.
ג'ירפה
אברהם קורמן סבר שהזמר הוא הג'ירפה. הוא ציין ציורי מערות של ג'ירפות ממצרים מאמצע האלף השלישי לפנה"ס, בשביל להסביר מהיכן הג'ירפה הייתה מוכרת לעם ישראל בזמן כתיבת התורה. בספרים ובעיתונים של סוף המאה ה-19 וראשית המאה ה-20 הופיע בצד תמונות של ג'ירפות הכיתוב "זמר", אולם שימוש זה לא נקלט בעברית החדשה.
זיהוי זה נתקל בהתנגדות בגלל שעד היום לא נמצאה ראייה לכך שהג'ירפה חייה בארץ ישראל בתקופת המקרא, מתקופת הברונזה המאוחרת ועד לתקופה הפרסית.
כבש הבר או עז בר
פרופ' גיא בר-עוז ופרופ' זהר עמר מאוניברסיטת בר-אילן זיהו את ה"זמר" בעז הבר או כבש הבר. גם פרופ' יהודה פליקס מזהה את הזמר עם כבש הבר. רוב התרגומים הלועזים מתרגמים "זמר"- כבש הבר או עז הבר.
ד"ר מנחם דור מתנגד לזיהוי זה וטוען שיש בה את אותה בעיה שיש בזיהוי הזמר עם הג'ירפה, שכן לא היה בארץ ישראל, בתקופת המקרא, עז בר או כבש בר שאין להם שם אחר ידוע. גם במילון התנ"ך פקפקו בזיהוי כבש הבר בגלל שהוא לא חי בארץ ישראל בתקופת המקרא
בובאל
ד"ר מנחם דור מזהה את ה"זמר" עם הבובאל. לטענתו, בתקופת המקרא היו בארץ ישראל בדיוק שבע חיות טהורות ולאחר זיהוי ששת החיות הראשונות ברשימה אין מנוס מכך שהבובאל הוא הזמר. לחיזוק דבריו הוא מציין שהבובאל הצפוני הוא הנדיר שבשבע החיות הטהורות שחיו בארץ ישראל, שכן הוא חי בארץ ישראל רק בסביבות ים המלח והערבה, ועל כן מתאים לו להיות אחרון ברשימת החיות, בה החיות מסודרות על פי מידת הכרותן לבני האדם. דור טוען שזיהויו מתאים לתרגום אונקלוס המתרגם "זמר" דיצא, ושהכוונה היא לבעל חיים מדלג, תיאור המתאים לבובאל.
טוקוליטיקה
טוקוליטיקה (באנגלית: Tocolytics) או תרופות מעכבות לידה זו קבוצת תרופות שנועדו לעכב לידה מוקדמת בדרך של עיכוב צירים. המילה טוקוליטיקה באה מיוונית: tokos פירושה לידה, ו-lytic פירושה מניעה. טיפול בטוקוליטיקה ניתנות גם כדי להרוויח זמן, עד להשפעת סטרואידים הדרושים להבשלת ריאות העובר.
טל רבינא
טל רבינא (נולד ב-25 באוקטובר 1959, כ"ג בתשרי ה'תשי"ט) הוא יועץ אסטרטגי, מומחה לניהול מצבי משבר ולניהול דיפלומטיה ציבורית-בינלאומית לתאגידים עסקיים וגופים ציבוריים וממלכתיים. משמש כמנהל האסטרטגי של EJA - איגוד הארגונים היהודים באירופה ושל EIPA - ארגון הדיפלומטיה הציבורית של ישראל באירופה. בעבר, שימש ככתב הצבאי של גלי צה"ל, ככתב כלכלי בקול ישראל, כשדר וכמגיש תוכניות רדיו.
טוקוליטיקה
מניעה של צירים על ידי מתן תרופות טוקוליטיות היא במרבית המקרים חלקית וניתן להסתמך על תרופות אלו רק למשך מספר ימים. בעת מתן תרופות טוקוליטיות יש לעקוב אחר העובר והאם על ידי מוניטור, כמו למשל במתן ניפדיפין אשר מורידה את לחץ הדם.
טל רבינא
ביוגרפיה
נולד ב-1959. בנערותו, התנדב בפנימיית ילדים בסיכון וכיהן כסגן נשיא ארצי של "ארגון נוער לנוער" וכן כנציג במשלחות הסברה של נוער לארצות הברית ולאירופה.
יוסף נפתלי שטרן
הרב יוסף נפתלי שטרן (תרמ"ח, 1888 - י"ד באב תשל"א, אוגוסט 1971) היה ראש ישיבת פרשבורג בירושלים וחבר מועצת גדולי התורה. המהדיר והמוציא לאור הראשי של כתבי החתם סופר.
טל רבינא
כתב צבאי
רבינא כיהן ככתב הצבאי של גלי צה"ל בסדיר ובקבע ושימש גם כעורך והמפיק הראשי של משדרי "שירותרום". במהלך השירות, נפצע קשה בדרכו לסיקור של היתקלות כוח גולני עם מחבלים בגבול לבנון ועבר הליך שיקומי ממושך.
טוקוליטיקה
סוגי תרופות טוקוליטיות
תרופות מקבוצת חוסמי תעלות סידן וכן אטוסיבן הראו יכולת בעיכוב הלידה של 2-7 ימים. שאר התרופות הטוקוליטיות יעילות במניעת לידה רק בכיממה עד שתי יממות.
יוסף נפתלי שטרן
ביוגרפיה
נולד בעיר אילוק שבאימפריה האוסטרו-הונגרית, בנם של הרב אשר אנשל ואסתר שטרן. למד באילוק אצל הרב המקומי הרב פנחס שטיינר ואצל הרב ישעיהו זילברשטיין, רבה של ווייטצן, בעל "מעשי למלך". לאחר מכן למד בישיבתו של הרב יוסף צבי דושינסקי בגלנטה והיה מתלמידיו הקרובים.
טל רבינא
כתב צבאי
לאחר חזרתו לפעילות, שב לגלי צה"ל כעורך ומגיש של תוכניות בנושאי צבא ומבזקי חדשות, וכן היה מופקד על שידורים חיים, אירועים חדשותיים ושידורי תנועה ממסוק גלגלצ. חתן פרס מפקד גלי צה"ל על סדרת שידורים למאבק בתאונות דרכים.
יוסף נפתלי שטרן
ביוגרפיה
נישא לרייזל, בת הרב שלמה אלכסנדרי שרייבר-סופר מסירט, בנו של הרב שמעון סופר מקרקוב. לאחר נישואיו התגורר בסירט. היה מקורב לאדמו"ר הרב ישראל הגר מויז'ניץ ובנו הרב ברוך הגר, שהיה אז רבה של סערט. היה חבר בוועד הרבנים של רשת "בית יעקב" לבנות בבוקובינה. חמיו הוריש לו אוצר בלום של כתבי החתם סופר, ומתוכם הוציא לאור באותה תקופה את ספרי "דרשות החתם סופר".
טל רבינא
כתב צבאי
בתקופת מלחמת שלום הגליל (1983), סיקר רבינא את הקרבות בגזרה המערבית - סיקור שהובא דוגמה לסיקור הוגן בדיונים בכנסת בעקבות טענות נגד התקשורת על הסתרת מידע מהציבור הישראלי בעת המלחמה.
יוסף נפתלי שטרן
ביוגרפיה
בתקופת מלחמת העולם השנייה שהה בטרנסניסטריה במשך כארבע שנים. במשך כל תקופת המלחמה הוא שמר על כתבי החתם סופר תוך חירוף נפש. בשנת תש"ד יזם הרב חיים מאיר הגר את מכירת מלאי ספרי "דרשות החתם סופר" שהרב שטרן הוציא לאור לפני המלחמה ואוחסנו בקלויזנבורג, ובכספים נעשה שימוש להצלת הרב שטרן ויהודים נוספים ששהו בטרנסניסטריה.
טל רבינא
כתב קול ישראל
לאחר שחרורו משירות קבע, מונה רבינא ככתב לענייני כלכלה במערכת החדשות ובתוכניות האקטואליה של קול ישראל בתל אביב, ולאחר מכן כשדר וכעורך תוכניות ברשתות ב' וג' של קול ישראל בירושלים.
בשנת 1987, פרש מרשות השידור וכיהן כעורך ראשי של מוספים מסחריים מיוחדים בעיתון מעריב, וכן כעורך ומגיש שידורים מסחריים בערוץ 7.
קריירה עסקית
רבינא עוסק גם בניהול מצבי משבר כגון מאבק השליטה על קבוצת IDB, ניהול האסטרטגיה של משרד התיירות עקב המשבר שנוצר בעקבות האינתיפאדה השנייה, ניהול האסטרטגייה של משפחת גולדוואסר להשבת גופתו של החייל החטוף אודי, ניהול אסטרטגיית מועצת החלב סביב "משבר הקוטג'" טיפול במקרי אסון, תקלות שירות מז'וריות של תאגידים ומשברים פוליטיים.
עשייה ציבורית
רבינא לוקח חלק פעיל בפורומים העוסקים בהתמודדות מדינת ישראל עם התקשורת הזרה בעתות של הסלמה ביטחונית ובמאבק למול תנועת ה-BDS באירופה. בשנת 2002, עקב קמפיין הכפשת לוחמי צה"ל שלקחו חלק במבצע חומת מגן, רבינא יזם עם אחרים ואיגד את פעילותם של ארגוני חברה אזרחית ופורומים של מתנדבים להעצמת פעילות ההסברה של ישראל בעולם.
בשנת 2012, הקים רבינא יחד עם יו"ר איגוד הארגונים היהודים באירופה, הרב מנחם מרגולין, את EIPA - ארגון הדיפלומטיה הציבורית והלובי של ישראל באירופה (Europe Israel Press Association), המתמקד בניהול דיפלומטיה ציבורית-ישראלית במדינות האיחוד האירופי ובמוסדותיו.
הארגון פועל בזירה התקשורתית הכלל אירופאית, וכלובי פעיל בפרלמנט האירופי ובממסד ה-EU. רבינא מתווה את אסטרטגיית הפעולה של הארגון, אירוח של עורכים, כתבים ושדרנים אירופאים בכירים בסיורים בישראל ועורך תדרוכים מקצועיים בעניין הסכסוך הישראלי והערבי, ועל תרומתה של ישראל לעולם בכלל ואירופה בפרט.
במקביל, משמש רבינא גם כמנהל האסטרטגי של איגוד הארגונים היהודיים באירופה (EJA) ועומד בראש משרד הארגון בישראל.
חיים אישיים
נשוי + 3, מתגורר בסביון.
השכלה
לימודי תואר שני בלימודי עבודה (1987) ותקשורת פוליטית באוניברסיטת תל אביב (2016)
לימודי גישור - מוסד נאמן שליד הטכניון (1998)
טוקוליטיקה
הימנעות ממתן תרופות טוקוליטיות
קיימות מספר קונטרא-אינדיקציות במתן תרופות טוקוליטיות. אין לתת תרופות טוקוליטיות במקרים הבאים:
יוסף נפתלי שטרן
ביוגרפיה
לאחר המלחמה התיישב באראד. בשנת תש"ח (1948) עלה לישראל, ועמו כתבי החתם סופר. תקופה קצרה לאחר עלייתו לישראל התמנה לראשות ישיבת פרשבורג בירושלים, וכעבור תקופה צורף למועצת גדולי התורה, בה שימש כחבר עד פטירתו. כמו כן שימש נשיא מכון "אוצר הפוסקים".
בשבתו בישראל התמסר לההדרת והוצאת כתבי החתם סופר. לאחר שנוכח כי משרתו התורנית כראש ישיבת פרשבורג פוגעת בעבודתו הספרותית-תורנית נועץ ברב דב בריש וידנפלד והוא פסק לו לעזוב את משרתו התורנית ולהתמקד בהוצאת כתבי החתם סופר. היה בר סמכא בתורת החתם סופר ושימש כתובת מרכזית לתלמידי חכמים וחוקרים שעסקו בנושא. היה בקשר הדוק עם רבי יהודה הורוויץ מדז'יקוב, והשניים עסקו רבות בליבון תורת החתם סופר. הערותיו של הרב שטרן נדפסו בשולי ספרי החתם סופר בשם "שער יוסף".
נפטר בשנת תשל"א בבית החולים שערי צדק. ליד מיטתו שהו שלושה ממקורביו: הרב יוחנן סופר, הרב ישראל משה דושינסקי והרב יששכר דב גולדשטיין, שאף הספידוהו בהלוויה שיצאה מישיבת פרשבורג. נקבר בחלקת הרבנים בהר המנוחות בירושלים, בסמוך לקברו של הרב עקיבא סופר מפרשבורג, בעל "דעת סופר".
התגורר בשכונת קטמון בירושלים. אשתו נפטרה בשנת תשי"ח. נישא בשנית לאלמנת דוד ברויער מירושלים. בתו היחידה של הרב שטרן הייתה מחנכת בבית יעקב ונפטרה בצעירותה בחו"ל.
הרב שטרן הוריש את כתבי החתם סופר שברשותו, ששוויים נאמד במאות אלפי ש"ח, לאלמנתו ולבניה. בשנת 1984 תבעה אחת מצאצאיות הרב שלמה אלכסנדרי סופר-שרייבר, חותנו של הרב שטרן, את היורשים בבית המשפט המחוזי ולאחר מכן בבית המשפט העליון, אך בית המשפט דחה את תביעתה וקיבל את הטענה כי הרב שטרן ירש מחותנו את כתבי החתם סופר כדין.
Fearless (Taylor's Version)
Fearless (Taylor's Version) (בעברית: ללא פחד (הגרסה של טיילור)) היא ההוצאה החוזרת הראשונה של הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט. ההוצאה יצאה לאור ב-9 באפריל 2021 בהוצאת חברת התקליטים ריפבליק רקורדס. בנוסף לקולה המחודש, ' מורכב מכל 19 הרצועות מ-' (2009), מ-"Today Was a Fairytale" (2010) ומשש רצועות כספת ("From the Vault") נוספות שהיו צריכות להופיע במקור ב-Fearless. כמו כן, היה האלבום זמין לרכישה מוקדמת כבר בצאתו.
האלבום הופק על ידי סוויפט, כריסטופר רו, ג'ק אנטונוף וארון דסנר, כשהשניים הראשונים הפיקו את רובו. 11 מתוך 26 שירי האלבום נכתבו אך ורק על ידי סוויפט. שלושה אחרים כוללים שירה נוספת של קולבי קאליי, מארן מוריס וקית' אורבן. לפני יציאת האלבום, הופצו שלושה שירים; "" שיצא ב-12 בפברואר 2021 כסינגל מוביל, "You All Over Me" בהשתתפות מוריס שיצא ב-26 במרץ 2021 כסינגל שיווקי ו-"Mr. Perfectly Fine" שיצא ב-7 באפריל 2021 כסינגל השיווקי השני מהאלבום. עם יציאתו,  זכה לשבחים עולמיים מטעם מבקרי המוזיקה, ששיבחו את הרגש הנוסטלגי של האלבום, את השירה החזקה של סוויפט ואת ההפקה שלו, שלטענתם "נשארה נאמנה למקור".
האלבום הוא ההוצאה החוזרת הראשונה בהיסטוריה שהגיעה לראש מצעד בילבורד 200.
רקע
סוויפט הוציאה את אלבום האולפן השני שלה, Fearless, בשנת 2008. כאלבום קאנטרי פופ ששהה 11 שבועות בראש מצעד הבילבורד 200, הוא הוכתר לאלבום הנמכר ביותר בארצות הברית בשנת 2009, וזאת בנוסף לכך שחמישה שירים מתוכו נכנסו לעשירייה הפותחת במצעד הבילבורד הוט 100, ביניהם שני הלהיטים הבינלאומיים "Love Story" ו-"You Belong with Me". הוא הפך לאלבום הקאנטרי המעוטר ביותר בכל הזמנים, זכה בארבעה פרסי גראמי בטקס ה-52, כולל "אלבום השנה", והיה לראשון שלה (מבין שלושה) שזוכה בקטגוריה המרכזית הזו. Fearless קיבל את תואר היהלום על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי ובעקבות כך, הפכה סוויפט לאחד מהאמנים הנמכרים והמצליחים בהיסטוריה.
באוגוסט 2019 הודיעה סוויפט על כוונתה להקליט מחדש את ששת אלבומי האולפן הראשונים שלה בעקבות מחלוקת המאסטרס שלה, במסגרתה נרכשו המאסטרס עליהם, על ידי מנהל המוזיקה סקוטר בראון, כחלק מרכישתו של חברת ביג משין רקורדס, חברת התקליטים לשעבר של סוויפט, עד שחתמה על חוזה הקלטות עם ריפבליק רקורדס בשנת 2019.
הקלטה והפקה
סוויפט הצהירה בריאיון לפיפל שהיא לא שינתה את המילים, הלחנים, הקטעים הקוליים והעיבודים האינסטרומנטליים של Fearless, אך שיפרה את איכות ההקלטה ואת הגוונים הקוליים בהוצאה החוזרת. היא הוסיפה שהיא עברה על Fearless ביסודיות, כדי לשחזר עד כמה שאפשר את סגנון הקאנטרי שאפיין אותו. סוויפט גייסה את צוות המוזיקאים הוותיק שלה, שעבד עימה על האלבום משנת 2008, במטרה לעשות זאת גם ב-Fearless (Taylor's Version).
מוזיקה ומילים
אורך המהדורה הסטנדרטית של  הוא שעה ו-46 דקות והיא מורכבת מ-26 שירים, כאשר השישה האחרונים כונו שירים "מתוך הכספת". מהדורת הדלוקס כוללת רצועה נוספת, "". באלבום משתתפות הזמרות האמריקאיות קולבי קאליי ומארן מוריס והזמר הניו זילנדי קית' אורבן, ב-"Breathe", "You All Over Me" ו-"That's When", בהתאמה. 11 מהרצועות ב- נכתבו אך ורק על ידי סוויפט; השאר נכתבו בשיתוף עם ליז רוז, הילרי לינדזי, סקוטר קרוזו, ג'ון ריץ', האחים וורן וטומי לי ג'יימס. קארי בארלו ונייתן בארלו, כותבי השירים של הלהקה האמריקאית לונה היילו, צוינו בקרדיט של "Untouchable". האלבום הופק על ידי סוויפט, כריסטופר רו, ג'ק אנטונוף וארון דסנר, כאשר השניים הראשונים מתוכם הפיקו את רובו, בעוד ששני האחרונים היו מעורבים רק ברצועות הכספת.
הרכב
בהשוואה לגרסה משנת 2008, אין שינוי במילים ב-. המילים חוקרות את תחילת גיל ההתבגרות של סוויפט, הרומנטיקה בגיל ההתבגרות, ההתאהבות ושברון הלב, ועוסקת בנושאים של העצמה ואהבת המשפחה. תואר כאלבום קאנטרי וקאנטרי פופ המאופיין בסוגת הפופ רוק, בו נעשה שימוש בכלי נגינה כמו גיטרה, תופים, בנג'ו, פידל ומיתרים. עם זאת, מבקרים המוזיקה ציינו שטון השירה של סוויפט חזק יותר, מבוקר ועמוק יותר ב-, מאשר בגרסה משנת 2008. במגזין בילבורד צוין הקשר שלו לגרסה הישנה, אך הוזכר שהוא "מכיל צליל חדשני יותר".
שירים מתוך הכספת
רצועות 21–26 כונו שירים "מתוך הכספת", והן אותם השירים שלא נכללו בגרסה הסופית של Fearless (2008); סוויפט הוציאה את השירים הללו כחלק מההוצאה החוזרת. "Mr. Perfectly Fine" הוא שיר קאנטרי פופ ופופ רוק, המאופיין גם בסוגת הרוק. הוא נכתב בקצבי בינוני ונעשה בו שימוש בגיטרות שונות. הליריקה שלו מציגה את סוויפט כשהיא מנסה לתאר מערכת יחסים שהסתיימה באמצעות משחק מילים. הוא כולל אזכור של שלוש המילים "Mr. casually cruel" מ-"All Too Well" משנת 2012. "You All Over Me" הוא שיר קאנטרי פופ אקוסטי, המאופיין בצלילי גיטרות וכינורות. הוא מדבר על בן אדם שאינו מצליח להתגבר על בן זוג לשעבר. עם זאת, הוא תואר כשיר "המציג את סוויפט כאחת שרוצה שלום ושלווה".
הוצאה לאור ופעולות קידום
בשנת 2019 הודיעה סוויפט על כוונתה להקליט מחדש את ששת אלבומי האולפן הראשונים שלה בעקבות מכירת הזכויות על תקליטיה. ב-11 בפברואר 2021, הכריזה על , והצהירה כי "" ייצא לאור ב-12 בפברואר. ' כולל בתוכו 26 שירים, המורכבים מכל הרצועות מ-' (2009), שיר הנושא "Today Was a Fairytale" של "יום האהבה" ושש רצועות כספת ("from The Vault"). אחת מרצועות הכספת, "You All Over Me" בהשתתפות מארן מוריס, הופצה כסינגל השיווקי הראשון מהאלבום, ב-25 במרץ 2021. הסינגל השיווקי השני – רצועת כספת נוספת, "Mr. Perfectly Fine", הופץ בהפתעה ב-7 באפריל 2021, לצד קליפ מילים רשמי. האודיו הרשמי שלו, הכולל את עטיפתו של , הועלה ליוטיוב ב-9 באפריל באותה השנה, יומיים לאחר צאתו כסינגל שיווקי.
ב-2 באפריל 2021, סוויפט פרסמה את שמות רצועות הכספת ("from The Vault") באמצעות קליפ מונפש שהכיל אנגרמות שונות. למחרת, לאחר שהמעריצים פענחו את השמות, היא חשפה את רשימת הרצועות המלאה של האלבום, שכללה שיתוף פעולה עם זמר הקאנטרי הניו זילנדי קית' אורבן ברצועה "That's When". אורבן אישר את הדבר ופרסם ציוץ בטוויטר באותו היום, בו הצהיר: "ג'ק אנטונוף וארון דסנר שאלו אם אצטרף ללהקה שלהם ואמרתי לעזאזל כן!". לאחר מכן, סוויפט פרסמה ציוץ בטוויטר גם כן, בו הצהירה: "שיתפתי עימו [אורבן] פעולה בעת ש-Fearless יצא לאור והמוזיקה שלו נתנה לי השראה אינסופית [...] אני סופרת את הדקות עד שכולנו נוכל לקפוץ לעולם האמיץ הזה ביחד [כלומר, עד להוצאת המהדורה החוזרת של Fearless]". הזמרת והפזמונאית האמריקאית קולבי קאליי, שהשתתפה בשיר "Breathe" משנת 2008, הקליטה מחדש את קולותיה עבור האלבום.
ב-8 באפריל, סוויפט פרסמה טיזרים מכמה שירים בתוכנית "בוקר טוב אמריקה" ובפלטפורמות מדיה חברתיות כמו טאמבלר, טוויטר וסנאפצ'ט. יצא לאור ב-9 באפריל 2021. העותקים הפיזיים שלו הועמדו למכירה מוקדמת באתר האינטרנט הרשמי של סוויפט. תקליטורים עם פוסטרים שיצאו במהדורה מוגבלת הועמדו למכירה באתר של טארגט בלבד.
הערכה ביקורתית
זכה לשבחים עולמיים נרחבים עם יציאתו. במטקריטיק, קיבל האלבום ציון ממוצע משוקלל של 86 בהתבסס על 13 ביקורות.
ניל מק'ורמיק מדיילי טלגרף כתב כי Fearless הוא "אלבום משובח במיוחד של שירי קאנטרי פופ, המפרט את הקיבעונות הרומנטיים של סוויפט כשהיא נכנסת לתקופת הבגרות שלה". הוא שיבח את הטון "העמוק" והבוגר יותר של קולה. שרה קרסון, כתבת מ-i כינתה את האלבום כ"נבואי" ו"נצחי" וטענה שהוא מדבר ועוסק בנושאים כמו "פרידות, חלומות, תסכולים ונשיקות ראשונות". בהמשך, היא מצאה אותו כ"נאמן בקפידה (למקור) – ונוסטלגי" ולבסוף ציינה לשבח את שש רצועות הכספת. אלכסנדרה פולארד מאינדפנדנט שיבחה את הרגש הנוסטלגי של האלבום, את נאמנותו לאלבום המקורי משנת 2008 ואת רצועות הכספת שנכללו בו. ויל הודג'קינסון מטיימס אמר כי "בדומה לפאי תפוחים בריא, [האלבום] הוא מעין חזרה נוסטלגית לבגרותה של סוויפט, רגע לפני שהיא הפכה לאחת הזמרות הגדולות בעולם". ב-USA Today פורסמה כתבה אודות הליריקה של שירי האלבום, תוך שהופנתה כלפיו ביקורת חיובית.
אלכסיס פטרידיס מגרדיאן סברה כי Fearless מבטא "זיכרונות עגומים על גיל ההתבגרות הנשית" והוסיפה "שמילותיו הן המשך של ההיסטוריה הישנה". האנה מילריאה מ-NME טענה כי האלבום "נשאר נאמן ל-Fearless משנת 2008" וציינת לשבח את ההפקה המחודשת שלו. כריס וילמן מטעם Variety, שיבח את הביצועים הקוליים באלבום וציין לשבח גם את הרעיון להוסיף שישה שירי כספת חדשים. בעודה מחמיאה לביצועים הקוליים החדשים של סוויפט, הכותבת לוסי הרברון מטעם Clash הצהירה כי "האלבום נשאר נאמן למקור".
בחודש יוני 2021 נכלל האלבום ברשימת "האלבומים הטובים ביותר של שנת 2021 עד כה" של מגזין הרולינג סטון.
הצלחה מסחרית ושיאים
חברת התקליטים ריפבליק רקורדס דיווחה כי ב-19 השעות הראשונות לצאתו, נמכר האלבום בלמעלה מ-500,000 עותקים ברחבי העולם, דבר שהרחיב את שיאה של סוויפט כאמן היחיד שהצליח לעשות זאת עם תשעה אלבומים רצופים. ב-18 בפברואר 2022, האלבום חצה את רף מיליארד ההשמעות בשירות הזרמת המדיה ספוטיפיי, ונהפך לאלבום העשירי של סוויפט שעושה זאת, ומזכה את סוויפט לאמנית הראשונה בהיסטוריה שחוצה את רף זה.