cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
כרמ"ן
מאפייני המערכת
מאז הקמת המערכת בשנת 1989 נצברים בה הנתונים של כל עסקאות מכר המקרקעין שמתבצעות בישראל לרבות הפקעות של מקרקעין על ידי הרשויות (שהן למעשה עסקאות כפויות). לנוכח חשיבות המידע שבמערכת לפעילותן של יחידות ממשלתיות שונות, היא נפתחה בהדרגה, באישור שר האוצר, לעיון של יחידות אחדות ברמות חשיפה שונות. לאף אחת מהיחידות לא ניתנה הרשאה לעיון בשדות זיהוי הצדדים לעסקה. השימושים שעושות היחידות במערכת הם: קביעת מדדים וביצוע סקירות להשתנות מחירי מקרקעין על ידי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, השמאי הממשלתי, יחידת המידע של משרד השיכון ומשרד האוצר, ביצוע אומדנים לשווי מקרקעין לצורכי מיסוי וצרכים אחרים על ידי שמאי רשות המיסים והשמאי הממשלתי.
פתיחת המערכת לעיון ציבור
במרוצת השנים נעשו ניסיונות של גורמים שונים שאינם ממשלתיים לפתוח את מערכת הכרמ"ן לעיון בהנמקות שונות. בין היתר נטען שמדינות המערב נוהגות לחשוף את נתוני העסקאות במקרקעיהן במטרה להביא לשכלול השוק. בשנת 2009 פרסם השמאי הממשלתי הראשי עבודה שפרטה את הנזק שנגרם למשק כתוצאה מחסימת המערכת לעיון הציבור. בעבודה נקבע כי סגירת המערכת לעיון הציבור גורמת לשורה של השפעות שליליות על המשק ובהן: פגיעה באמינות הדיווח של נישומים לרשות המיסים, לפגיעה ביעילות השוק בשל העדר מידע, אפשרות להפצת מידע מטעה על ידי בעלי עניין בשוק, עידוד פעילות עסקנים ("מאכערים"), הגדלת סיכון לתרגילי עוקץ בעסקאות מקרקעין, הארכת הליכי ערר ובוררות, פגיעה באיכות שומות מקרקעין ופגיעה בהכנסות ממיסוי.
לאחר פרסום העבודה הוגשה כנגד המדינה עתירה על ידי כלכלנית מהסגל אקדמי באוניברסיטת תל אביב ומרצה מהטכניון, לביטול מדיניות הסתרת המידע. בעתירה נטען לנזק שנגרם למשק כתוצאה מהעדר מידע ועל הקושי לבצע מחקר אקדמי בתחום כלכלת נדל"ן ללא מסד הנתונים הממשלתי ובין היתר נסמכה על עבודת השמאי הממשלתי. במהלך ההליך המשפטי ובטרם שניתן פסק הדין הודיעה רשות המיסים כי תפתח את מערכת כרמ"ן לעיון הציבור לאחר תקופת התארגנות. המערכת נפתחה לעיון הציבור באמצעות האינטרנט במאי 2010. המערכת סובלת מנפילות והשבתות רבות כתוצאה מעומסים כבדים ואי היערכות מתאמת של רשות המיסים. יחד עם זאת, הצליחו מספר אתרים עצמאיים להנגיש את הנתונים כדוגמת אתר מדלן ואתר ad.
מהימנות המידע שבמערכת
במידע שנאגר במערכת כרמ"ן שגיאות רבות הנובעות ממאפייניה ומכשלים הקיימים בשוק הנדל"ן בישראל:
לנוכח חשיבות המידע שבכרמ"ן והשפעתו על מדד המחירים ועל מדיניות הממשלה בענף הנדל"ן, בוחן כיום (2012) משרד האוצר בשיתוף גורמים מקצועיים ממשלתיים שינוי של אופן האיסוף של נתוני עסקאות נדל"ן כך שהדיווח יעשה על ידי הצדדים באמצעות מילוי טופס מקוון, תוך הקפדה על סבירות המידע, מתן תמריצים לדיווח מהיר, מלא ומדויק. צפוי כי הצדדים יחויבו להצהיר על שטח דירה על פי הגדרה ברורה שבחוק המכר (דירות) (לפי תקן שמאות 9.0) תוך התעלמות מהשטח השגוי הרשום בטאבו. צפוי כי שינויים אלה יביאו לעליה משמעותית באיכות המידע שבכרמ"ן ויביאו לקיצור הזמן מביצוע חוזה ועד להזנתו.
Baby Woman
Baby Woman הוא אלבום הבכורה של הדוגמנית נעמי קמפבל, שיצא לאור בשנת 1994. קמפבל שיתפה פעולה עם מספר מפיקים וכותבי שירים, בהם גרווין פריידי, Youth, ברוס רוברטס ו-P.M. Dawn. הסגנון המוזיקלי של האלבום הוא אר אנד בי משולב עם האוס, טריפ הופ וקאנטרי.
עם יציאת האלבום הוא זכה לביקורות מעורבות מצד מבקרי המוזיקה. האלבום נכשל מבחינה מסחרית בבריטניה, בה לא הצליח למקום גבוה יותר מהמקום ה-75 במצעד המכירות. עם זאת, האלבום נחל הצלחה גדולה ביפן ומכר כמיליון עותקים ברחבי העולם. שני שירים יצאו כסינגלים מתוך האלבום: "Love & Tears", שהגיע למקום ה-40 במצעד הסינגלים הבריטי ו"I Want to Live".
מרגו מרטינדייל
מרגו מרטינדייל (באנגלית: Margo Martindale; נולדה ב-18 ביולי 1951) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית. זוכת פרס אמי לשנת 2011 על תפקידה כמאגס בנט בסדרה "צדק פרטי". היא זכתה פעמיים בפרס אמי מתוך ארבע מועמדויות על גילומה של קלאודיה בסדרה "האמריקאים".
קריירה
ב-2004, מרטינדייל הייתה מועמדת לפרס טוני על תפקידה במחזה "חתולה על גג פח לוהט". בשנת 2009 שיחקה בקומדיה "עונה מנצחת" לצד סם רוקוול.
בשנת 2011 החלה לשחק בתפקיד ראשי לצד פטריק וילסון בסדרת הטלוויזיה של CBS "איש מחונן", שלא האריכה ימים וירדה מהאוויר לאחר 16 פרקים. באותה שנה שיחקה בסדרה "צדק פרטי", ובאותה שנה זכתה על תפקידה בפרס אמי לשחקנית המשנה בסדרת דרמה.
בשנת 2013 החלה לגלם את קלאודיה בסדרה "האמריקאים". בשנים 2013 ו-2014 הייתה מועמדת לפרס אמי לשחקנית אורחת בסדרת דרמה, ובשנים 2015 ו-2016 זכתה לפרס אמי בקטגוריה זו.
בשנת 2016 שיחקה בדרמה "זמן משפחתי" בבימויו של ג'ון קרסינסקי. בשנת 2017 שיחקה בדרמה הקומית "שולחן 19" לצד אנה קנדריק, ושיחקה בסרט "לחיות בקטן" לצד מאט דיימון. בשנת 2018 שיחקה בדרמה הקומית "פתאום משפחה" לצד מארק וולברג. ושיחקה בעונה השנייה של הסדרה "הטובות לקרב". בשנת 2019 שיחקה בדרמת הפשע "קיטצ'ן" בכיכובה של מליסה מקארתי.
בנובמבר 2019 יצא לאוויר פודקאסט בשם "I spy" בהנחייתה של מרטינדייל ובהפקת מגזין Foreign Policy.
בשנת 2020 שיחקה בסדרת הטלוויזיה של רשת Showtime "כבודו" המבוססת על סדרת ישראלית באותו שם שיצרו רוני ניניו ושלמה משיח.
מרטינדייל מדובבת דמות המבוססת על עצמה בסדרת האנימציה למבוגרים של נטפליקס, בוג'ק הורסמן.
צבע לחיים
צבע לחיים הוא אלבום הסולו הרביעי של הראפר הישראלי סאבלימינל. האלבום יצא לאור בשנת 2017.
רקע והפקה
האלבום יצא לאור ביוטיוב וברשתות הסטרימינג ב-16 במאי 2017, אם כי החל להימכר בחנויות ב-24 במאי. מן האלבום בלטו הסינגלים: "חלום של כל גבר", שהגיע למקום הראשון במצעד השבועי של מדיה פורסט וזכה להצלחה מסחרית רבה, ו"שרוטים", שהגיע למקום הראשון במצעד ההשמעות של מדיה פורסט אף הוא וזכה בפרס אקו"ם לשיר המושמע ביותר. שירי האלבום הופקו ברובם על ידי סאבלימינל עצמו, יחד עם מפיקים שונים, בהם אייל מזיג, יוסי מור, אבי בנדי ורובי פאייר.
משפט מונטל
באנליזה מרוכבת, משפט מונטל הוא משפט המספק תנאי הכרחי לקיום תת-סדרת פונקציות הולומורפיות וחסומות המתכנסת במידה שווה על תתי קבוצות קומפקטיות. באופן שקול, המשפט קובע כי משפחת פונקציות הולומורפיות חסומות מקומית היא נורמלית.
זהו משפט יסודי באנליזה מרוכבת, המשמש כלי להוכחת טענות ומשפטים בתחום, כמו משפט ההעתקה של רימן. המשפט נקרא על שמו של המתמטיקאי הצרפתי פאול מונטל, שעסק בעיקר בתורת הפונקציות ההולומורפיות.
ניסוח
יהי תחום פתוח וקשיר במישור המרוכב. תהי סדרת פונקציות  הולומורפיות וחסומות. אז קיימת תת-סדרה \{f_{n_k}\} המתכנסת במידה שווה על כל תת-קבוצה קומפקטית.
בשפה של משפחות פונקציות נורמליות, הטענה אומרת שמשפחת הפונקציות החסומות היא נורמלית.
גרסה חלשה
למעשה, מספיק לדרוש חסימות מקומית על כל תת-קבוצה קומפקטית והמשפט עדיין יהיה נכון.
פורמלית, בתנאים הנ"ל, במקום להניח חסימות גלובלית, מספיק להניח שלכל קומפקטית קיים חסם לפונקציות על קבוצה זו.
קומפקטיות סדרתית
משפט מונטל טוען בפרט שאוסף הפונקציות החסומות (באחידות) בתחום קומפקטי הוא קומפקטי סדרתית. היות שזהו מרחב מטרי, נובע שהוא גם קומפקטי.
מרחבי מונטל
מרחבי פונקציות המקיימים את משפט מונטל נקראים מרחבי מונטל. מרחבי מונטל הם מרחבים וקטוריים טופולוגיים בהם כל תת-קבוצה סגורה וחסומה היא קומפקטית. הם גם מקיימים את תכונת היינה בורל.
יחסי גרמניה–גרנדה
יחסי גרמניה–גרנדה הם היחסים הנוכחיים וההיסטוריים בין גרמניה לגרנדה.
סקירה כללית
היחסים המדיניים קרובים וידידותיים. שיתוף הפעולה בין שתי המדינות מתקיים בצורה של שיתוף פעולה בפיתוח פרטני ופרויקטים תרבותיים ובתוך האומות המאוחדות. כמו כן מתקיים שיתוף פעולה אמון ומצליח במיוחד בתחום מדיניות האקלים.
יחסים כלכליים
היחסים הכלכליים עם גרנדה הם חסרי משמעות יחסית. הייצוא העיקרי של גרנדה לגרמניה הוא מוצרים חקלאיים (כולל קקאו ותבלינים, במיוחד אגוז מוסקט). מקור ההכנסות המשמעותי היחיד מגרמניה הוא התיירות, ענף שרשם צמיחה בשנה האחרונה. קיימות טיסות ישירות בין גרמניה לגרנדה.
את ההרס שגרם הוריקן איוון בשנת 2004 (90 אחוז מהאי נהרס, כולל מלונות רבים) ניתן לחוש עד היום. מסיבה זו, ההתפתחות הכלכלית במדינה ספגה נסיגות משמעותיות.
שיתוף פעולה בפיתוח
גרנדה היא מדינת האי היחידה במזרח הקריביים העוסקת בשיתוף פעולה דו-צדדי עם גרמניה (באמצעות הפרויקטים משולבים באסטרטגיות הסתגלות לשינוי האקלים בגרנדה ורפורמה בסקטור החשמל לתמיכה במדיניות האקלים בגרנדה). באמצעות הסכמים בין גרמניה לקהילה הקריבית CARICOM, שתי המדינות עוסקות גם בפרויקטים משותפים לקידום אנרגיה מתחדשת והתאמה לשינויי אקלים (למשל ייעור מחדש של יערות מנגרובים). בנוסף, גרמניה מעניקה סיוע באמצעות מיקרו-פרויקטים ואמצעי קידום ספורט.
הסכמי סחר
הסכם החלפת מידע מס עם גרנדה נכנס לתוקפו בנובמבר 2013. הסכמי שיתוף פעולה וסחר אחרים קיימים במסגרת ההסכמים בין האיחוד האירופי לבין מדינות ה-ACP (אפריקה, הקריביים, האוקיינוס השקט) וכן בין המדינות אירופה ו-CARIFORUM (מדינות חברות ב-CARICOM בתוספת הרפובליקה הדומיניקנית). התפתחות נוספת של יחסי הסחר עם אירופה עקבה מקרוב אחר אנטיגואה וברבודה ובאזור כולו על רקע המשא ומתן המתנהל בנושא האיחוד האירופי הסכם שותפות חדש עם מדינות אפריקה, האוקיינוס השקט והקריביים (הסכם פוסט-קוטונו).
רכסי מקנוטון
רכסי מקנוטון או מצוקי מקנוטון או רכסי מקנאטון (באנגלית: McNaughton Ridges) הם קבוצת רכסי הרים בהרי סקוט, בארץ אנדרבי, במזרח אנטארקטיקה, שבאנטארקטיקה.
הרכסים ממוקמים 22 קילומטרים צפונית-מזרחית לפסגת סימפסון.
שיא גובה הרכסים 1,066 מטרים מעל פני הים; הרכסים הם ההר ה-3,935 בגובהו באנטארקטיקה.
גילוי ומיפוי הרכסים
הרכסים מופו בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי משלחת החקר האנטארקטית הלאומית של אוסטרליה בשנים 1956 ו-1957.
מקור השם
שמם של הרכסים ניתן להם על יד ועדת השמות האנטארקטיים של אוסטרליה.
הרכסים נקראו על שמו של י. ל. ק. מקנוטון (I.L.K. McNaughton), שהיה פיזיקאי בתחנת מוסון, בשנת 1961.
המוח האחורי
המוח האחורי (TA: Rhombencephalon, באנגלית: Hindbrain) הוא אזור מוחי המורכב משלושה מבנים עיקריים: המוח המוארך, הפונס, והמוח הקטן (Cerebellum). יחד, שלושת המבנים האלה שולטים בפעולות אוטומטיות של הגוף ובמערכות הגוף האוטונומיות כגון דפוסי הלב, קצב הנשימה, שינה וערות, תפקוד שלפוחית השתן, תחושת שיווי המשקל, ושליטה מוטורית עדינה.
אזורים וגרעינים מובחנים בתוך המוח האחורי אחראים על תפקודים שונים: למשל התצורה הרשתית (Reticular formation), שאחראית על רגולציה של שינה וערות, הגרעין הקוכליארי (Cochlear nucleus) שמקבל מידע שמיעתי מהאוזניים, הגרעין הווסטיבולרי (Vestibular nucleus), שמקבל מידע לגבי התנועה והמיקום של הראש לצורך איזון ושיווי משקל, וגרעיני התפר והלוקוס קורולאוס (Raphe nuclei and Locus Coeruleus) שמייצרים את המוליכים העצביים סרוטונין ונוראדרנלין בהתאמה, ובכך משפיעים על אזורי מוח רבים כמו על מצב רוח, רמות עוררות ושינה. מכאן, תפקידו העיקרי של המוח האחורי נמצא בתיאום פונקציות בסיסיות וחיוניות להישרדות.
אבולוציה והתפתחות המוח האחורי
המוח האחורי נחשב כחלק ממערכת העצבים המרכזית, הכוללת את המוח וחוט השדרה. מבחינה התפתחותית, בתחילה, העובר מורכב רק מ-3 שכבות תאים מובחנות המכונות שכבות נבט, כאשר כל שכבה עוברת תהליכים התפתחותיים מסוימים עד שנוצרים ממנה איבריים ספציפיים. אחת מתוך שלוש השכבות האלה היא רקמת האקטודרם, שלאחר שלבים רבים הופכת ממצב של שכבה שטוחה יחסית עד למצב של יצירת צינור העצבים, שממנו תצמח ותיווצר מערכת העצבים המרכזית. החלוקה העיקרית של מערכת העצבים המרכזית היא למוח קדמי, מוח אמצעי ומוח אחורי. המוח הקדמי מתחלק למוח הביניים (או דיאנצפלון, Diencephalon) ולטלנספלון (Telencephalon), והמוח האחורי מתחלק למטנספלון (Metencephalon), שכולל את המוח הקטן ואת הפונס, ולמיילנצפלון (Myelencephalon), הכולל את המוח המוארך. כך נוצר מסע התפתחותו של המוח האחורי אצל בני אדם.
המוח הקטן
המוח הקטן הוא מהמבנים הראשוניים במוח שמתחילים להתפתח ולהשתנות, אך גם האחרון שמגיע להתפתחות מלאה; כך שארגונו של המוח הקטן ממשיך להשתנות במשך חודשים רבים לאחר הלידה. מיקומו של המוח הקטן בחלקו האחורי של המוח, מאחורי החלק העליון של גזע המוח (שבו חוט השדרה פוגש את המוח), והוא מחולק לשתי המיספרות. אף על פי שהמוח הקטן מייצג רק 10% מכלל נפח המוח - ומכאן השם "מוח קטן" - הוא כולל בתוכו יותר ממחצית הנוירונים שלנו. מכאן, למוח הקטן יש תפקיד מרכזי בחיי היומיום שלנו.
המוח הקטן משמש כמרכז תיאום, כך שהוא מקבל מידע חושי על התנועה ועל המיקום של חלקי הגוף מהפריפריה ומהמוח, כדי לכוונן את תנועות ואיזון הגוף; כך שיכול לתקן תנועות בזמן אמת ולהביא לביצוע חלק. בנוסף לכך, המוח הקטן מקבל מידע מקליפת המוח על תנועות המתוכננות לביצוע, וכך המוח הקטן עושה אינטגרציה של כלל המידע שמקבל ודואג לביצוע תנועות מתאימות בסיטואציות שונות.
המוח הקטן מעורב לא רק בביצוע התנועות, אלא גם בתהליך הלמידה שלהן עד לשלב של רכישת מיומנות אוטומטית בתנועה. בהתאם לכך, כיום ישנן סברות כי בנוסף לתפקידים המוטוריים, המוח הקטן ממלא באדם גם מספר תפקידים קוגניטיביים. בשנים האחרונות מתחזקת ההשערה שלמוח הקטן יש יכולת לקשר בין גירוי לתגובה, ובכך ממלא תפקיד בתגובת הפחד ובעיקר בהתניית פחד הנחשבים כסוג של למידה.
פונס
הפונס הוא חלק מהמוח האחורי שנמצא מעל למדולה ומתחת למוח הקטן. הוא חלק רחב יחסית במוח האחורי שמכיל בתוכו סיבים עצביים רוחביים המחברים את המדולה עם הצרבלום. בנוסף, הוא נחשב לנקודת המוצא או הסיום של ארבעה מעצבי הגולגולת המעבירים מידע חושי ומוטורי בין אזור הפנים והמוח.
המוח המוארך או מדולה אובלונגטה
המדולה היא החלק הנמוך ביותר במוח ובגזע המוח. בחלקה העליון המדולה מחוברת בעזרת הפונס למוח האמצעיֿ, ובחלקה התחתון מתחברת לחוט השדרה, ושם מתמזגת בפתח של בסיס הגולגולת. המדולה מכילה צברים של נוירונים שאחראים על תפקודים חיוניים כמו נשימה, קצב לב ולחץ דם, מתח שרירים (המצב שבו שרירי היציבה נמצאים בכיווץ כדי שנוכל לעמוד זקוף).
המדולה מתחלקת לשני חלקים עיקריים: בדומה למבנים אחרים בגזע המוח, המדולה מורכבת מסיבים עצביים שעטופים במיאלין ומגופי תאים וסיבים עצביים ללא מיאליניזציה (חומר אפור), שיוצרים יחד רשת של אשכולות נוירונים (חלק מהתצורה הרשתית). נוירונים אלו ממלאים תפקיד מרכזי בהעברת מידע מוטורי וחושי. בנוסף לכך, הנוירונים במדולה מבצעים פונקציות אינטגרטיביות מורכבות, לדוגמה, הם מתמחים בשליטה על פעילות העצבים האוטונומית, מסדירים את הנשימה, קצב הלב ותהליכי העיכול. פעילויות אחרות של נוירונים במדולה כוללות שליטה על התנועה, העברת מידע סנסורי מאיברים פנימיים, ושליטה על עוררות ושינה.
מחלות ופגיעות במוח האחורי
פגיעות במוח הקטן מופיעות לעיתים קרובות אצל אנשים עם פיגור שכלי או חולי אוטיזם, ובמטופלים עם הפרעות התפתחותיות של מערכות איברים אחרות, כגון הכליות או העור. בנוסף, התסמין הנפוץ ביותר של פגיעה במוח הקטן נקרא אטקסיה, הוא מתבטא בחוסר יציבות ואיזון, תנועות בלתי רצוניות של הגפיים והעיניים, רעד, קשיי הליכה ויציבה חריגה. תפקידים פיזיים מורכבים נעשים בלתי יציבים ונעצרים. עם זאת, גם פונקציות נוספות עלולות להיפגע מנזק כזה, ובהן דיבור, כישורים מרחביים ולמידה מוטורית, ואף עלולים להיות שינויים במצב הרוח עד כדי מחלות נפש.
פגיעות ומחלות המשפיעות על החלק האמצעי של המדולה עלולות לגרום לתסמונת מסוג medial medullary syndrome אשר מובילה לשיתוק חלקי של הצד הנגדי בגוף, אובדן החוש הסומטוסנסורי של המגע והמיקום, וגם לשיתוק חלקי של הלשון. כמו כן, פגיעות ומחלות במדולה הצידית גורמים לתסמונת ולנברג (lateral medullary syndrome), המתאפיינת באובדן חוש הכאב ותחושות הטמפרטורה, אובדן רפלקס הקאה, קושי בבליעה, סחרחורות, הקאות וחוסר קואורדינציה.
Whoami
גרסת היוניקס הראשונה פותחה במערכת BSD 2.9, גרסת הגנו נכתבה על ידי ריצ'רד מלינריק כחלק מכלי העזר של הליבה (coreutils).
סביבת Unix
השימוש הסטנדרטי בפקודת, בסביבת יוניקס, יתבצע כדלקמן:
בסביבת יוניקס קיימת פקודה מקבילה,, המבצעת פעולה זהה לזו של   ותבוצע כדלקמן:
Microsoft Windows
השימוש בפקודת  בסביבת חלונות יתבצע בממשק שורת פקודה, כדלקמן:
קישורים חיצוניים
רשימת פקודות CMD (באנגלית)
משפט הורוויץ (אנליזה מרוכבת)
משפט הורוויץ הוא משפט באנליזה מרוכבת בדבר האפסים של סדרת פונקציות הולומורפיות המתכנסת במידה שווה על תתי קבוצות קומפקטיות.
המשפט נקרא על שמו של אדולף הורוויץ, מתמטיקאי שעסק רבות בתורת הפונקציות המרוכבות. בהוכחת משפט ההעתקה של רימן יש שימוש במשפט הורוויץ.
תהי סדרת פונקציות הולומורפיות על תחום פתוח וקשיר \Omega. נניח שהסדרה מתכנסת במידה שווה על כל תת-קבוצה קומפקטית לפונקציה f. אם לפונקציית הגבול יש שורש z_0 מסדר m, אז החל ממקום מסוים, לכל f_k יש בדיוק m שורשים בסביבה מספיק קטנה של z_0. בנוסף, כאשר השורשים שואפים ל-z_0.
הוכחה
f אינה זהותית 0 ולכן האפסים שלה מבודדים, בפרט קיים r>0 כך שf אינה מתאפסת ב.
כעת מעקרון הארגומנט.
f_k מתכנסת במידה שווה לf על תתי קבוצות קומפקטיות ולכן ממשפט ויירשטראס f'_k מתכנסת במידה שווה לf' על תתי קבוצות קומפקטיות, בנוסף f אינה מתאפסת על ,f רציפה ו היא קבוצה קומפקטית ולכן ממשפט ויירשטראס קיים \delta>0 כך ש |f|>\delta על, מהתכנסות במידה שווה החל ממקום מסוים  על. על כן נקבל כי במידה שווה על.
לכן,
ומעקרון הארגומנט ינבע שלf_k יש בדיוק m שורשים בסביבה זו.
פאט סמיר
ג'ורג' אלברט רוטנברג (באנגלית: Georg Albert Ruthenberg; נולד ב-5 באוגוסט 1959) הידוע בשם פאט סמיר, הוא מוזיקאי אמריקאי ממוצא יהודי. סמיר משמש כגיטריסט להקת הרוק "פו פייטרס", היה חבר בלהקת הפאנק רוק, "הג'רמס", ושיתף פעולה עם להקת "נירוונה".
קורות חיים
סמיר נולד במערב לוס אנג'לס לאב ממוצא יהודי גרמני ולאם ממוצא אפרו אמריקאי ואמריקאי ילידי. כילד הוריו שלחו אותו ללימודי פסנתר, ולאחר מכן הוא התחיל ללמד את עצמו גיטרה. על אף שאביו יהודי, סמיר היה נער נוצרי אדוק ובגיל 13 סמיר עזב את הבית והצטרף לקומונה דתית. הוא למד בתיכון ציבורי בלוס אנג'לס ונשר ממנו בשל בעיות התנהגות. לאחר שנשר מהתיכון הוא הקים עם חברו דרבי קראש את "הג'רמס", להקת פאנק רוק. הלהקה הצליחה בסצנת הפאנק רוק והוציאה אלבום אחד בשם "GI". בשנת 1980 מת סולן הלהקה, דרבי קראש, ממנת יתר של הרואין והלהקה התפרקה. בשנות ה-80 ניגן סמיר בפרויקטים שונים ועשה קריירת סולו קצרה והוציא אלבום בשם "Ruttensmear".
בשנת 1993  קיבל הזמנה מקורט קוביין, סולן להקת הגראנג' המצליחה נירוונה, לשמש כגיטריסט הליווי של קוביין בסיבוב ההופעות הקרוב של הלהקה, סמיר הסכים להצעה. באותו זמן, נירוונה נחשבה לאחת מלהקות הרוק הפופולריות והמצליחות בעולם. סמיר הופיע לראשונה עם נירוואנה ב-25 בספטמבר באותה שנה, בתוכנית סאטרדיי נייט לייב. הוא יצא עם נירוונה לסיבוב הופעות בן חצי שנה וניגן עם הלהקה בהופעת ה-mtv unpluged המפורסמת. לאחר התאבדותו של קוביין באפריל 1994, הלהקה התפרקה.
באוקטובר 1994 סמיר נענה להצעתו של מתופף נירוונה, דייב גרוהל, להיות הגיטריסט בהרכב חדש שהוא הקים הנקרא פו פייטרס. הלהקה הקליטה את האלבום "The Color and the Shape" שיצא במאי 1997 באלבום סמיר ניגן את גיטרת הליווי, בעוד גרוהל לצד תפקידו כסולן הלהקה הקליט את תפקידי הגיטרה המובילה. זמן קצר לאחר הקלטת האלבום ועל אף הצלחתו, סמיר החליט לעזוב את הלהקה. ב-2005 סמיר חזר להופיע מדי פעם עם הפו פייטרס שהפכה לאחת מלהקות הרוק הבכירות בעולם. וב-2010 הוא חזר רשמית ללהקה ונעשה אחד משלושת הגיטריסטים של הלהקה ביחד עם גרוהל וכריס שיפלט. עם חזרתו ללהקה הוא הקליט ביחד עם חברי הלהקה את האלבום "Wasting lights".
במקביל לפעילותו כחלק מהפו פייטרס, סמיר השתתף במספר איחודים של להקת הג'רמס לאורך השנים. בנוסף, סמיר התאחד מספר פעמים עם חברי נירוונה קריסט נובוסליץ' ודייב גרוהל, בין השאר, בנובמבר 2014 כאשר נירוונה נכנסה להיכל התהילה של הרוק. ב-2012 הוא השתתף בשיר "cut me some slack" ביחד עם דייב גרוהל, נובוסליץ' ופול מקרטני שנוצר לסרט "Sound city" שיצר גרוהל.
מינדורו (פירושונים)
מינדורו (בטגלוג: Mindoro) – מספרדית "Mina de Oro" שפירושו "מכרה זהב"
זמן מת
בתורת הבקרה, זמן מת הוא עיכוב בין קבלת אות במבוא של מערכת לבין קבלת תגובה במוצא המערכת. להבדיל מזמן תגובה, זמן נובע מהשהייה של מדידת האות ולא מזמן התגובה של המערכת. השהיית המדידה יכולה לנבוע משיטת המדידה או מתופעות פיזיקליות-למשל זמן התגובה של חיישני טמפרטורה בסיסיים נובע ממשך מעבר החום.
זמן מת לרוב אינו רצוי במערכת משום שהוא גורם לעיכוב התגובה וכך עשוי לפגוע בביצועי המערכת.
בנוסף להפחתת יעילות הגילוי, לזמן מת יכולות להיות השפעות אחרות, כגון יצירת פרצות אפשריות בהצפנה קוונטית.
סטיבן הורספורד
סטיבן אלכזנדר הורספורד (באנגלית: Steven Alexzander Horsford; נולד ב-29 באפריל 1973) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הרביעי של מדינת נבדה, ברציפות מאז 2019. הורספורד, חבר המפלגה הדמוקרטית, הוסיף לייצג מחוז זה גם בימי הקונגרס ה-113 של ארצות הברית, בשנים 2013–2015. בבחירות 2014 הפסיד בבחירות לתקופת כהונה שנייה, ופרש לזמן מה מהחיים הפוליטיים. בבחירות 2018 שב לפוליטיקה ונבחר מחדש אל הקונגרס של ארצות הברית. בראשית דרכו הציבורית היה חבר הסנאט של נבדה.
ביוגרפיה
הורספורד נולד וגדל בלאס וגאס שבנבדה. אמו, פמלה הורספורד, היגרה בנעוריה אל ארצות הברית מטרינידד וטובגו, וילדה אותו בגיל 17. בזמן שלמד בבית הספר התיכון אד ו. קלארק בלאס וגאס, עבד הורספורד בסניף מקומי של פיצה האט ובמשרד של וטרינר, שם ניקה כלביות אחרי שעות העבודה. בגיל 19 נהרג אביו, גרי שֶׁלטון. מותו לוט בערפל, משום שדיווח עיתונאי אחד גרס כי שלטון "נורה למוות בעבודתו בידי שודד", ודיווח אחר טוען כי "נהרג בתקרית סמים". לאחר מות אביו עזב הורספורד לזמן מה את אוניברסיטת נבדה ברינו, שם למד מדע המדינה ותקשורת, ושב לקולג' כעבור שנה. בשנת 2014 השלים לימודי תואר ראשון.
טרם חייו הפוליטיים היה הורספורד מנכ"ל "האקדמיה להכשרה קולינרית", מיזם להכשרה בעבודה. הוא גם כיהן במועצת ההשקעות בכוח העבודה של דרום נבדה, וב-1996 החל לעבוד בחברה "R&R Partners" שבלאס וגאס. ב-2004 החליט ג'ו ניל, חבר הסנאט של נבדה, נציג מחוז הבחירה הרביעי ששוכן במחוז קלארק, לפרוש מבית המחוקקים כדי להתמודד על מושב במועצת מחוז קלארק. הורספורד ביקש להחליף את ניל, ואחרי שזכה במועמדות המפלגה הדמוקרטית בבחירות מקדימות, גבר על מייבל פלורנס לוצ'יר מהמפלגה הרפובליקנית, ביחס של 28%–72%. בכך נהיה לאפרו-אמריקאי הרביעי שכיהן כחבר הסנאט המדינתי מאז התכנס בית המחוקקים של נבדה לראשונה ב-1864. בשנת 2008 נבחר לתקופת כהונה שנייה עם 74% מקולות הבוחרים.
הורספורד היה חבר בית המחוקקים של נבדה בשישה מושבים מיוחדים ובארבעה מושבים רגילים. בפברואר 2009 נבחר למנהיג סיעת הרוב בסנאט. בנובמבר אותה שנה תועד הורספורד בידי תחנת טלוויזיה בלאס וגס מחנה את רכב ה-SUV שלו בחניית נכים, למשך שש שעות; הורספורד התנצל על המקרה, ותרם כספים למוסד ללא כוונת רווח בשווי של קנס אשר היה מקבל לו היה נענש בידי רשויות אכיפת החוק. באוגוסט 2011 מינה הורספורד את הסנאטור מו דניס להוביל את מאמצי הבחירות של הסיעה הדמוקרטית בשנת הבחירות של 2012.
באוקטובר 2011 הכריז הורספורד על התמודדותו אל בית הנבחרים של ארצות הברית, אך באותה העת לא ידע באיזה מחוז יתמודד משום שבית המחוקקים בנבדה טרם סיים את החלוקה מחדש של מחוזות הקונגרס במדינה. משגמרו המחוקקים את מלאכת החלוקה מחדש, הודיע הורספורד כי ברצונו לייצג את מחוז הקונגרס הרביעי שנוצר לראשונה במחזור בחירות זה, הכולל את צפון מחוז קלארק ואזורים כפריים נוספים. הורספורד אמור היה להתמודד בבחירות המקדימות מול חבר בית הנבחרים המדינתי לשעבר, ג'ון ג'יי לי, אך לי פרש בנובמבר ולמעשה העניק להורספורד את מועמדות המפגלגה. ביום הבחירות הכלליות גבר הורספורד על איש העסקים ומועמד המפלגה הרפובליקנית, דני טרקניאן, עם 50% מקולות הבוחרים.
ב-2014 התמודד הורספורד לתקופת כהונה שנייה. יריבו הרפובליקני היה קרסנט הארדי, שגבר עליו בפער בן 2.7% והדיח אותו לאחר כהונה אחת בלבד. אחרי הפסדו בבחירות שב למגזר הפרטי; באפריל 2015 שב לעבודתו בתאגיד "R&R Partners".
במאי 2020 הודה הורספורד בפרשת אהבים עם מתמחָה לשעבר של הסנאטור הארי ריד. האישה סיפרה שהקשר נמשך מ-2009 – כשהייתה סטודנטית בת 21 והוא היה מנהיג הרוב בסנאט של מדינת נבדה – עד אפריל 2020, אך היה בעל אופי מיני רק בשנים 2009–2010 ו-2017–2019. האישה הוסיפה לספר שהורספורד "הציע לה את תמיכתו הכספית, העמיד לרשותה קשרים פוליטיים וצילם קטע עבור תוכנית היוטיוב של בנה הצעיר באמצעות צוות הקונגרס שלו". הורספורד הודה בהעברת כספים ב-2019 מהחברה שלו לפילגשתו.
ירחמיאל בלקין
ירחמיאל בלקין (21 בדצמבר 1903 – 15 ביולי 1965) היה חבר מטכ"ל "ההגנה", קצין הכנסת הראשון וסמנכ"ל משרד מבקר המדינה.
ביוגרפיה
בלקין נולד ברוסיה הלבנה ומגיל צעיר היה פעיל בתנועה הציונית, חבר החלוץ ופעיל עבור קרן היסוד וקרן קיימת לישראל. היה ממייסדי תנועת הנוער "התחייה". בשנת 1921 עלה לראשונה לארץ ישראל ושהה בה מספר שנים עבד בחקלאות ובייבוש ביצות. כמו כן הצטרף לארגון "ההגנה". ב-1927 נפטר אביו והוא חזר לריגה, ועלה בשנית בשנת 1934.
בארגון ההגנה היה מפקד פלוגה נודדת בגוש דן, מפקד אבטחת כביש תל אביב-ירושלים ומפקד גוש שומרון. עם הקמת המטה הכללי בשנת 1939 היה לחבר המטכ"ל ושימש שלישו של יעקב דורי. כמו כן עמד בראש רשת האלחוט החשאית ומנהל אגף המשק של ההגנה. עם הקמת צה"ל שימש בתפקיד מפקד חיל הציוד והאספקה וראש ענף תקציבים.
בשנת 1952 השתחרר בדרגת אלוף-משנה. הוא התמנה לקצין הכנסת הראשון ושימש בתפקיד שנה. לאחר מכן ועד מותו הפתאומי מהתקף לב בשנת 1965 היה סמנכ"ל משרד מבקר המדינה והממונה על ביקורת מערכת הביטחון ומשרד החוץ.
פאם ריינולדס
פאם ריינולדס לוורי (באנגלית: Pam Reynolds Lowery, 1956-2010), מאטלנטה, ג'ורג'יה הייתה זמרת ומלחינה אמריקאית. בשנת 1991, בגיל 35 חוותה ריינולדס מוות קליני במכון הנוירולוגי "בארו" שבפיניקס, אריזונה במהלך ניתוח מוח שנערך על ידי רוברט פ. ספטסלר. המקרה שלה הוא אחד הידועים והמתועדים ביותר עקב הנסיבות יוצאות הדופן בהן הוא קרה.
ריינולדס הייתה במעקב וניטור צמוד לאורך החוויה כולה. במהלך הניתוח היה שלב בו לא נרשמו גלי מוח כלל, וכן לא הייתה זרימת דם למוח, היא נכנסה למצב של מוות קליני. ריינולדס תיארה פרטים מדויקים לגבי התרחשויות בעת הניתוח אשר לא הייתה לה אפשרות לכאורה לדעת אותם, אך אומתו והוגדרו על ידי הצוות המנתח כנכונים.
ריינולדס נפטרה בשנת 2010 מהתקף לב, בגיל 53.
קרמונזה
קרמונזה (באיטלקית: Unione Sportiva Cremonese או בקיצור U.S. Cremonese) הוא מועדון כדורגל איטלקי המייצג את העיר קרמונה שבאיטליה. המועדון משחק בסרייה א'.
היסטוריה
לקראת עונת 2022/2023 שבה הקבוצה לסרייה א', לאחר שסיימה את עונת 2021/2022 במקום השני בליגה השנייה. באותה עונה הגיעה גם לחצי גמר הגביע האיטלקי, בו הפסידה לפיורנטינה. לאחר עונה אחת בלבד ירדה חזרה לליגה השנייה.
סגל נוכחי
(בהשאלה מקלאב ברוז')
(בהשאלה מגנואה)
(בהשאלה מאטאלנטה)
(קפטן)
(בהשאלה מבנפיקה ליסבון) (בהשאלה מלאציו)
(בהשאלה מאינטר מילאנו) (בהשאלה מיובנטוס)
עונת 1978/1979 בליגה הארצית
על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו.
הליגה כללה 16 קבוצות. את העונה סיימה הכח רמת גן במקום הראשון ועלתה לעונת 1979/1980 בליגה הלאומית, יחד עם מכבי רמת עמידר והפועל פתח תקווה שסיימו אחריה בהתאמה.
אורית בראון
אורית בראון (נולדה ב-17 בנובמבר 1975) היא ג'ודוקא עבר ישראלית אשר התחרתה בקטגוריית המשקל עד 57 ק"ג. היא 13 פעמים אלופת ישראל וייצגה את ישראל באולימפיאדת סידני 2000.
ביוגרפיה וקריירה
בראון החלה להתאמן בג'ודו בגיל 7 בעידוד אמה פטרישיה, ג'ודוקא בעלת חגורה שחורה בג'ודו דאן 6. בראון התאמנה תחת הדרכתה של יעל ארד.
בשנת 1997 היא זכתה במדליית זהב בטורניר 'Swedish Open Göteborg' לאחר שניצחה בגמר את ייני ניברג השוודית. בשנת 1998 היא זכתה בטורניר מוסקבה היוקרתי (Moscow International Tournament) כאשר ניצחה בגמר את אולגה פדוסנקו הרוסייה. באותה השנה היא סיימה במקום השביעי באליפות אירופה שנערכה באוביידו. באליפות העולם בשנת 1999 שנערכה בברמינגהאם, בראון סיימה במקום השביעי.
בראון ייצגה את ישראל באולימפיאדת סידני 2000 והתחרתה בקטגוריית המשקל עד 57 ק"ג. היא התחילה אוטומטית בסיבוב השני אך הפסידה למריזבל לומבה הבלגית.
זמן קצר לאחר האולימפיאדה היא עברה לקטגוריית המשקל עד 63 ק"ג ובשנים 2000 ו-2001 היא זכתה במדליית הארד בטורניר 'British Open Birmingham'. ביוני 2001 היא זכתה במדליית ארד בטורניר 'German Open Bonn'.
במהלך הקריירה בראון זכתה ב-13 אליפויות ישראל רצופות בין השנים 1990–2002. בדצמבר 2001 היא הודיעה שהיא פורשת מתחרויות בינלאומיות ומנבחרת ישראל ותמשיך להתחרות במסגרות מקומיות. מאוחר יותר היא פרשה מג'ודו.
Hair
{{פירושונים|
ראו גם
}}
גפני (קרוליינה הדרומית)
גפני (באנגלית: Gaffney) היא עיר בצפון קרוליינה הדרומית. העיר משמשת כבירתו של מחוז צ'רוקי, ובשנת 2010 התגוררו בה כ-12,400 תושבים. העיר ממתגת את עצמה כבירת האפרסקים של קרוליינה הדרומית.
היסטוריה
בשנת 1804 הגיע למקום בו שוכנת כיום העיירה מהגר אירי בשם מייקל א. גפני, והקים פונדק בשם "Gaffney's Cross Roads" ("צומת הדרכים של גפני"). המיקום נבחר בשל סמיכותו לשתי דרכים חשובות, האחת הובילה מהאזור ההררי של קרוליינה הצפונית לצ'ארלסטון והשנייה משארלוט למדינת ג'ורג'יה.
האזור סביב הפונדק התפתח, וב-1872 כבר נודע בשם גפני סיטי (Gaffney City). במפקד האוכלוסין הראשון בו נכללה, ב-1880, התגוררו בה כ-400 תושבים. ב-1897 הוקם מחוז צ'רוקי, וגפני הייתה לבירתו. לאורך המאה ה-20 שימשה כמרכז לייצור טקסטיל, שהיה הענף המרכזי בדרום קרוליינה עד שנות ה-80. בנוסף, התפתח בסביבתה ענף גידול האפרסקים. אף שאוכלוסיית העיר עצמה גדלה רק מעט, מיקומה המרכזי משך אליה בתי עסק רבים שקבעו בה את משכנם.
גפני נודעה גם בשל שני רוצחים סדרתיים שפעלו בה. ב-1968 רצח לי רוי מרטין, שנודע בכינוי "החונק מגפני", ארבע נשים. ב-2009 פעל בעיר פטריק טרייסי בוריס, שבמשך שישה ימים ירה למוות בחמישה קורבנות אקראיים. בוריס עצמו מצא את מותו בחילופי יריות עם המשטרה.
אתרים מרכזיים
ב-1981 נחנך בסמוך לגפני מגדל מים בגובה כ-45 מטרים. פרנסי העיר שאפו להקים מבנה ייחודי, והוא נבנה בצורת אפרסק, המייצג את הענף החקלאי המוביל במחוז. המגדל בעל המראה הלא שגרתי, שזכה לשם פיצ'ואיד (Peachoid), הפך למוקד משיכה לתיירים.
בתרבות הפופולרית
גיבור סדרת הטלוויזיה "בית הקלפים", פרנק אנדרווד, הוא תושב העיר ונציג המחוז בבית הנבחרים של ארצות הברית. אנדרווד מבקר בעיירה באחד הפרקים (אף שהסצינות צולמו בהאבר די גרייס שבמרילנד), וגם לפיצ'ואיד תפקיד מרכזי בעלילה, הגם שחלק מהדמויות מתייחסות אליו בגיחוך, ומשוות את מראהו לישבן גדול.
אדריאן מוארמן
אדריאן רנה מוארמן (בצרפתית: Adrien Rene Moerman; נולד ב-7 באוגוסט 1988) הוא כדורסלן צרפתי, המשחק בקבוצת זניט סנקט פטרבורג מליגת VTB, וכן בנבחרת צרפת.
קריירה מקצועית
מוארמן החל לשחק כדורסל באופן מקצועי בשנת 2005, בקבוצת קוראל רואן הצרפתית. בעונת 2006/2007 זכתה הקבוצה באליפות ליגת העל הצרפתית בפעם השנייה בתולדותיה, לאחר שגברה במשחק הגמר על קבוצת נאנסי. מוארמן עצמו מיעט לשחק עבור רואן באותה עונה, וקלע 2.2 נקודות בממוצע למשחק.
בשנת 2007 עבר לשחק בנאנטר, אשר השתתפה בליגת המשנה הצרפתית (LNB Pro B).
בין השנים 2008–2011 שיחק בקבוצת אורליאן, עמה זכה בעונת 2009/2010 בגביע הצרפתי. לאורך 3 עונותיו בקבוצה רשם ממוצעים של 7.5 נקודות ו-4.2 ריבאונדים למשחק.
בעונת הצטרף למועדון הכדורסל נאנסי. באותה עונה היה אחד השחקנים המובילים של הקבוצה, וקלע 11.6 נקודות למשחק בליגה הצרפתית וביורוליג.
בקיץ 2012 עבר לשחק בבילבאו באסקט מליגת העל הספרדית.
שנה לאחר מכן חזר לשחק בצרפת, כאשר חתם על חוזה בקבוצת לימוז'. בשתי עונותיו בקבוצה זכה עמה באליפות הליגה הצרפתית, ובעונת 2014/2015 אף זכה בתואר השחקן המצטיין של הליגה, לאחר שרשם ממוצעים של 14.5 נקודות ו-8.8 ריבאונדים למשחק.
לקראת עונת עבר לדרושפאקה הטורקית, אותה אימן דייוויד בלאט. באותה עונה הוביל את דרושפאקה, לצדם של סקוטי וילבקין, ויל קלייבורן ובראד וונאמייקר, לשלב רבע גמר היורוליג, בו הפסידה מול ריאל מדריד. לאורך העונה קלע מוארמן 8.1 נקודות למשחק ביורוליג, ו-10.8 נקודות למשחק בליגה הטורקית.
בעונת שיחק עבור קבוצת ברצלונה. הקבוצה הודחה מהיורוליג כבר בשלב הבתים, והפסידה מול סאסקי בסקוניה בסדרת חצי גמר הליגה הספרדית, אך זכתה בגביע הספרדי.
ביולי 2018 הצטרף לאנאדולו אפס הטורקית. בעונתו הראשונה עם הקבוצה הוביל אותה לזכייה באליפות הליגה הטורקית, עם ממוצעים של 14.5 נקודות ו-8.2 ריבאונדים למשחק בליגה הטורקית. כמו כן העפילה אנאדולו לגמר היורוליג, לראשונה בתולדותיה, אולם הפסידה מול צסק"א מוסקבה במשחק הגמר, בתוצאה 91–83.
נבחרת צרפת
בקיץ 2016 שיחק עבור נבחרת צרפת בכדורסל בטורניר מוקדמות אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו. צרפת ניצחה בכל ארבעת משחקיה בטורניר, והעפילה למשחקי האולימפיאדה, בעוד מוארמן עצמו מיעט לשחק ותרם 2 נקודות בסך הכול.
תהילים י'
תהילים י' הוא המזמור העשירי של תהילים. זהו מזמור לא חתום, שבו המשורר מתרעם על שליטת הרשעים בעולם.
מבנה המזמור ותוכנו
פסוקים א-יא: תיאור שליטת הרשעים בעולם, והאופן שבו הרשע מתעמר בחלשים.
פסוקים יב-יח: קריאה לה' להכרית את הרשעים ולהושיע את הנפגעים.
הקשר בינו ובין מזמור ט'
מרבית החוקרים רואים בפרק ט' ובפרק י' פרק אחד שנכתב יחד. הבסיס העיקרי לחיבור שני המזמורים הוא העובדה שבתחילת פרק י' אין כותרת חדשה. כמו כן, ניתן למצוא בשני המזמורים יחד שרידים של אקרוסטיכון אלפביתי. אמנם בפרקים שלפנינו סדר האלפבית מעט משובש, אך נראה שפרק ט' מכיל את ראשי הפסוקים באותיות א-י (ללא האות ד') ופרק י' מכיל את האותיות ק-ת. בין אלה לאלה ניסו החוקרים לשחזר את כל אותיות האלפבית החסרות.
גם במקורות הקדומים יש שראו בשני המזמורים מזמור אחד. בתרגום השבעים שני המזמורים מופיעים כפרק אחד, וניתן להסיק שזו גם הגרסה שעמדה לפני חלק מחכמי ימי הביניים, כדונש בן לברט ורש"י.
פוליטיקה של אלבניה
הממשל באלבניה מבוסס על היותה רפובליקה פרלמנטרית. האזרחים האלבנים בוחרים את נציגיהם לאספה הלאומית, ומנהיג המפלגה הגדולה ביותר באספה הלאומית ממונה על ידי נשיא אלבניה לתפקיד ראש הממשלה. מערכת המפלגות באלבניה היא מערכת רב-מפלגתית. הרשות המבצעת מנוהלת על ידי הממשלה, הרשות המחוקקת, האמונה על החקיקה מנוהלת בידי האספה הלאומית והרשות השופטת מנוהלת בידי מערכת בתי המשפט. מאז 1991, המפלגות הגדולות באלבניה הן המפלגה הסוציאליסטית של אלבניה (74 מושבים) והמפלגה הדמוקרטית של אלבניה (43 מושבים)
רשות מבצעת
רוב המוסדות הממשלתיים והרשמיים שוכנים בבירת אלבניה, טירנה.
הנשיא
נשיא אלבניה הוא ראש המדינה של אלבניה. לנשיא סמכויות ייצוגיות, טקסיות וסמליות ואילו ראש הממשלה הוא בעל הכוח הביצועי. הנשיא נבחר לתקופת כהונה קצובה בת חמש שנים על ידי האספה הלאומית בהצבעה חשאית. כדי שהנשיא ייבחר, הוא זקוק לתמיכה של שני שלישים מכלל חברי האספה. בויאר נישני הוא נשיא אלבניה הנוכחי. הוא נבחר ב-1 ביוני 2012 ברוב של 73 מתוך 140 קולות, זאת לאחר שנכשל בשלושת הסיבובים הקודמים ולא הייתה הסכמה על מועמד.
הנשיא אמון להבטיח את קיום החוקה האלבנית ולדאוג שכל החוקים מועברים כהלכה. למעשה, הנשיא הוא המפקד העליון של הכוחות המזוינים של אלבניה. הנשיא מטיל את מלאכת הרכבת הממשלה על מנהיג המפלגה הגדולה ביותר באספה הלאומית.
רשות מחוקקת
האספה הלאומית (באלבנית: Kuvendi i Shqipërisë) היא פרלמנט באלבניה שמורכב מבית מחוקקים יחיד המונה 140 נציגים הנבחרים פעם ב-4 שנים. הנציגים נבחרים באופן יחסי במחוזות אלבניה לפי רשימות סגורות. אחוז החסימה עומד על כ-3%. הבחירות האחרונות התקיימו ב-23 ביוני 2013. משכנה של האספה שוכן בבירת המדינה, טירנה.
רשות שופטת
מערכת בתי המשפט באלבניה מורכבת מבית משפט חוקתי (בית משפט עליון), בית המשפט לערעורים ובתי משפט מחוזיים. בית המשפט החוקתי כולל תשעה שופטים שנבחרו לתקופת כהונה קצובה בת תשע שנים על ידי חברי האספה הלאומית. בית המשפט החוקתי מפרש את החוקה ומסדיר את החוקים, ופותר מחלוקות בין הרשויות המקומיות והפדרליות. בתי המשפט הנותרים עוסקים בדינים פליליים, אזרחיים וצבאיים. בית המשפט לערעורים הוא בית המשפט הגבוה שאליו ניתן להגיש ערעור. בבית המשפט לערעורים נמנים שופטים הנבחרים לתקופת כהונה בת 7 שנים.
נשיא הרפובליקה הוא היחיד שיכול לפטר שופטים כראות עיניו.
חלוקה מנהלית
באלבניה ישנם 12 מחוזות בחירה, כמניין מחוזות אלבניה. בתוך כל מחוז, כל מפלגה חייבת לעמוד בסף של שלושה אחוזים מהקולות אחרת לא תבחר לאספה הלאומית.
הוראסיו קופולה
ביוגרפיה
קופולה נולד בבואנוס איירס, הצעיר מבין עשרה ילדים. הוריו, מהגרים איטלקים, היו במצב כלכלי טוב, והוא למד אמנות, מוזיקה, משפטים ושפות. הוא היה בערך בן 20 כשהחל לצלם.
הוא נישא לצלמת היהודייה גרטה שטרן אותה הכיר בגרמניה. ונולדו להם שני ילדים, סילביה, ובן, אנדרס. מאוחר יותר הם התגרשו. בשנת 1959 התחתן קופולה עם ראקל פלומק, פסנתרנית.
קריירה
קופולה אחראי על צילום התמונות שהופיעו במהדורה הראשונה של הביוגרפיה של המשורר הארגנטינאי אבריסטו קארייגו מאת חורחה לואיס בורחס. הוא היה אחד מחלוצי הצלמים מארגנטינה ודמות מפתח במודרניזם. הוא למד בבית הספר הגרמני לעיצוב ואדריכלות באוהאוס במהלך שנות ה-30.
הוא נסע לאירופה בשנות העשרים והשלושים של המאה העשרים. הוא צילם תמונות אמנותיות, שצולמו מזוויות מיוחדות ונחתכו בצורה מיוחדת.
בלונדון, צילם דיוקנאות של אמנים מפורסמים, ועבד על ספר על מוצגים ממסופוטמיה במוזיאון הלובר ובמוזיאון הבריטי. הוא ואשתו חזרו לארגנטינה בשנת 1936. באותה שנה הוא הוזמן לצלם את בואנוס איירס לרגל חגיגות ה-400 להיווסדה, והפיק תמונות של נופי רחוב ששהתאפיינו ברומנטיקה, בחיוניות ואף את הזוהמה של העיר הגדולה.
הוא זכה בתואר "יקיר העיר בואנוס איירס" ובגיל 100 הציג תערוכה רטרוספקטיבית במוזיאון מלבה בבואנוס איירס.
עמיחי שיקלי
עמיחי שיקלי (נולד ב-12 בספטמבר 1981, י"ג באלול ה'תשמ"א) הוא שר התפוצות והמאבק באנטישמיות והשר לשוויון חברתי מטעם מפלגת הליכוד. קודם לכן שימש כח״כ מטעם סיעת ימינה ובסיעת יחיד, מחנך, יזם חברתי - חינוכי ישראלי, ומייסד המדרשה למנהיגות ציונית "תבור".
ביוגרפיה
שיקלי הוא בנם של הרב ד"ר איתן שיקלי, נשיא האוניברסיטה היהודית במקסיקו סיטי וקמיל שיקלי, אמנית. נולד וגדל בירושלים, ובוגר התיכון המסורתי ע"ש ז'ול בראונשוויג בעיר. בילדותו עבר זמנית עם משפחתו ליישוב חנתון שבמועצה אזורית עמק יזרעאל, תקופה בה למד בבית הספר האזורי משגב.
בתום לימודיו בתיכון הצטרף למכינה הקדם צבאית גליל עליון בקיבוץ מעיין ברוך. עם סיום לימודיו במכינה, בנובמבר 2000, התגייס לצה"ל והתקבל לסיירת גולני, שבה עבר מסלול הכשרה כלוחם וקורס מ"כים חי"ר. בהמשך השלים קורס קציני חי"ר, שב לסיירת ומונה למפקד צוות. הוא השתתף בלחימה נגד הטרור הפלסטיני באינתיפאדה השנייה, פיקד על פלגת האימונים בסיירת החטיבתית והיה מפקד פלגה ביחידת אגוז. במילואים שרת כמפקד הפלחה״ן בגדס״ר 6646 וכמפקד כוח פת״ן של חטיבת גולני הסדירה, בדרגת רס"ן.
בתום שירותו הצבאי ייסד שיקלי את המדרשה למנהיגות ציונית תבור המפעילה מגוון תוכניות חינוכיות בהן מסגרות קדם צבאיות ותוכניות ייעודיות למפקדי צה"ל, משרד הביטחון וגופים נוספים. במסגרת תפקידו עסק רבות בהוראת תולדות הציונות והמורשת הביטחונית של מדינת ישראל. מאמריו פורסמו ב"ג'רוזלם פוסט", ב"ידיעות אחרונות", באתר "מידה" וב"מקור ראשון".
הקים את המכינה הקדם-צבאית תבור בנוף הגליל עם עיריית נוף הגליל ואופיר שיק, חברו לצוות בסיירת גולני וסגן ראש מועצה אזורית הגליל התחתון. המכינה חרתה על דגלה שלושה ערכים מובילים: מצוינות, שמחה ואהבת ישראל. .
בשנת 2013 ייסד את תוכנית המנהיגות הארצית "קשת" לתלמידי כיתות י'–י"ב, העוסקת בהעמקת ידיעת הארץ, היכרות עם החברה הישראלית ופיתוח מיומנויות מנהיגות. בשנת 2014 יזם, בשיתוף האגף הביטחוני-חברתי במשרד הביטחון, תוכנית הכנה לצה"ל לעולים ולמתנדבי מח"ל (מגויסי חו"ל).
החל משנת 2017, נוכח התרחבות פעילות העמותה, החל לשמש מנכ"ל המדרשה למנהיגות ציונית "תבור", שבתוכה נכללו: שנת השירות בתבור, התוכניות "חץ" ו"קשת" המיועדות לתלמידי תיכון, המכינות הקדם-צבאיות, מכון הפועל במסגרות צה"ל ומוסדות חינוך, ותוכניות לחיילים משוחררים.
לקראת יום העצמאות ה-70 למדינת ישראל יזם יחד עם אליסף פרץ (בנה של מרים פרץ) את "מסע השבעים לישראל" שבו השתתפו למעלה משלושים אלף איש, בהם תלמידי תיכון, ארגונים חברתיים ואזרחים מן השורה. את המסע הזניק נשיא המדינה ראובן ריבלין.
ביוני 2018, עם ההודעה על השעיית הפעילות של מכינת בני ציון בעקבות אסון נחל צפית ובשיתוף עם הנהלת בני ציון, מועצת המכינות ומשרד החינוך, הקימה מכינת תבור בראשות שיקלי שלוחה עבור הצעירים שיועדו למכינת בני ציון. שלוחה זו פועלת בקיבוץ רמת השופט. בדצמבר 2019 הקים בעמותה שנת שירות אשר תעסוק בתפעול שוטף והדרכה של תוכנית "קשת", ובפעילות חינוכית במוסדות העירייה השונים.
פעילות פוליטית
ב-7 באפריל 2022, פרסמה סיעת ימינה את החלטתה להכריז על חבר הכנסת שיקלי כפורש מהסיעה. בתגובה פרסמו מועמדי המפלגה, בהם אשר כהן ושי מימון, ופעילים מרכזיים מכתב תמיכה בח"כ שיקלי ובו הגדירו את נפתלי בנט ואיילת שקד כפורשי ימינה. ב-25 באפריל קבעה ועדת הכנסת, לבקשת "ימינה", ששיקלי הוא פורש מהסיעה. שיקלי ערער על החלטה זו לבית המשפט המחוזי בירושלים. ב-10 ביולי התקיים הדיון בערעור, ובסופו הושגה פשרה: שיקלי הסכים למשוך את ערעורו על החלטת מפלגתו להפרישו ממנה, ובפסק הדין נקבע כי "רשמנו לפנינו את עמדת הכנסת, לפיה בנסיבות ערעור זה, אם המערער יתפטר בארבעת הימים הקרובים, הדבר ייחשב מבחינת הכנסת כהתפטרות בסמוך למועד הפרישה" - הסייג הקבוע בחוק לאי הטלת סנקציות על חבר כנסת פורש. בסוף פסק-הדין הוסיפו השופטים כי "אף אנו סבורים כי בנסיבות העניין מדובר בעמדה ראויה העולה בקנה אחד עם החוק ועם עובדות המקרה". שיקלי אכן התפטר מהכנסת כעבור יומיים, על מנת שיוכל להתמודד במפלגה קיימת בבחירות לכנסת העשרים וחמש.
לקראת הבחירות לכנסת ה-25 שוריין על ידי בנימין נתניהו במקום ה-14 ברשימת הליכוד.
פעילות פרלמנטרית
שיקלי נמנה עם יוזמיה של הצעת חוק-יסוד: כניסה, הגירה ומעמד בישראל, לצד ח"כ שמחה רוטמן, שהוסרה מסדר היום כעבור מספר שבועות. הצעת החוק הונחה על שולחן הכנסת לפני שהצביע נגד הארכת חוק האזרחות והכניסה לישראל שיזמה הקואליציה. לאור ההסכמות שהושגו עם סיעות רע"מ ומר"צ, חוק האזרחות נפל, אך אושר כעבור מספר חודשים בתמיכת האופוזיציה ושיקלי.
במסגרת פעילותו הפרלמנטרית ייסד ח"כ שיקלי את השדולה לביטחון הנגב והגליל וכהן בראשות מספר שדולות, בהן השדולה למאבק באנטישמיות ובדה-לגיטימציה למדינת ישראל. בכנסת ה-24 היה פעיל בוועדה לביטחון פנים שם ביקר בין היתר את מדיניות המשטרה במבצע שומר החומות.
שר התפוצות והמאבק באנטישמיות והשר לשוויון חברתי
במסגרת כהונתו כשר תפוצות הוכפף למשרד האגף למאבק בדה-לגיטימציה ותנועת ה-BDS ובהתאמה שונה שם המשרד למשרד התפוצות והמאבק באנטישמיות. בתקופת כהונתו של שיקלי, גדל תקציב המשרד ובשנים 2023-24 הוא עומד על כחצי מיליארד שקלים ומרביתו מיועד למיזמים לחיבור יהודי התפוצות למדינת ישראל ולמאבק באנטישמיות. שיקלי הציב את היעד הראשי של משרד התפוצות, להעמקת והעצמת מערכת החינוך היהודית הפורמלית בקהילות ישראל בתפוצות, בדגש על צפון אמריקה.
כשר לשוויון חברתי יזם השר שיקלי את "תכנית המיקודים", תכנית להסדרת ההתיישבות הבדואית בנגב. בתקופת כהונתו הוכפפו למשרד לשוויון חברתי אגף פיתוח החברה הערבית, רשויות הבדואים האמונות על הסדרת יישובי הפזורה הבדואית בנגב, וכן פיתוח כלכלי וחברתי של האוכלוסיה הבדואית בנגב. השר שיקלי עצר שיתופי פעולה של המשרד עם ארגונים שקידמו הסתה כנגד מדינת ישראל וחייליה ולאומנות פלסטינית כדוגמת ארגון אג׳יק.
בחודש מאי 2023 העביר שיקלי בממשלה החלטה להנצחה ממלכתית למי שנרצחו בתפוצות בשל יהדותם בפעולות איבה על רקע אנטישמי. במסגרת ההחלטה הוקם צוות ממשלתי בהובלת מנכ"ל משרד התפוצות, שידון בקביעת קריטריונים ואמות מידה להנצחת הנופלים ויגבש המלצות בהתאם בדבר אופן הנצחתם.
בחודש מאי 2023 העביר יחד עם השר אלי כהן החלטת ממשלה המתקנת את הגדרת ממשלת ישראל לאנטישמיות. מדובר בתוספת של שתי הגדרות עבודה לאנטישמיות של הברית הבינ"ל לשימור זיכרון השואה (IHRA) שאומצה על ידי הממשלה בשנת 2017. ההגדרות שנוספו מתייחסות להחלטת הברית בנושא "עיוות והכחשת שואה" (Holocaust denial and distortion), כפי שהתקבלה על ידי IHRA בשנת 2013.
עמדות ותפיסת עולם
השקפתו הפוליטית של שיקלי הינה לאומית-ליברלית.
חיים אישיים
שיקלי נשוי להדס, יועצת חינוכית בבית ספר, ולהם שלושה ילדים. הוא חבר קיבוץ חנתון ובו הוא מתגורר.
קישורים חיצוניים
ממאמריו:
אלברט שיקלוש
אלברט שיקלוש (במקור שנוואלד, בהונגרית: Siklós Albert; בודפשט, 26 ביוני 1878 – בודפשט, 3 באפריל 1942) היה מלחין יהודי-הונגרי, מורה באוניברסיטה, היסטוריון מוזיקה, צ'לן, עורך עיתון.
קורות חיים
אלברט שיקלוש נולד במשפחה יהודית כבנם של פרנץ שיינוואלד ולַאוּרָה בק. הוא היה תלמידו של יאנוש קוסלר. בין 1901 ל־1904 היה חבר מיוחד בחברה הפילהרמונית של בודפשט. הוא ערך מספר סיורי לימודים לצרפת, איטליה וגרמניה בין השנים 1903–1907. בין השנים 1905–1919 לימד בבית הספר למוזיקה פודור. משנת 1910 לימד באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט. בשנת 1919 מונה כחבר בוועדת הבדיקה של המוסד "מוזיקה לאומית", ובשנת 1926 הפך ל"נציב ממשלתי" למוזיקה. משנת 1920 עד 1922 היה חבר ב"מועצה לאמנות המוזיקה". בשנים 1928 עד 1937 ערך את כתב העת "המוזיקה". הוא פרסם כמה מאמרים על ההיסטוריה של המוזיקה, על ההיסטוריה של כלי הנגינה ועל אסתטיקה מוזיקלית. הוא כתב בשנת 1923 את רוב נושאי "לקסיקון המוזיקה" בן שני הכרכים.
הוא נפטר מדלקת ריאות, ניוון שריר הלב, טרשת עורקים. אשתו הייתה אליס אדלמן.
הוניגמן
הוניגמן ובניו בע"מ (מוכרת בקיצור: Honigman) היא חברה ישראלית בפירוק העוסקת בעיצוב, בייצור ובשיווק ביגוד ואביזרי אופנה.
הוניגמן מייצרת את הבגדים במפעלים במזרח אסיה (הודו, סין ובנגלדש), באירופה (טורקיה ואיטליה) ובישראל. מרכזי הייצור בחו"ל מייצרים כ-65% ממוצרי הוניגמן.
היסטוריה
ב-1947 פתחה שרה (אולה) הוניגמן את חנות הוניגמן לבגדי ילדים ברחוב בן יהודה בתל אביב.
בשנות ה-70 משה (יולק) הוניגמן ובניו, יעקב ומיכה, החלו לנהל את חנות הילדים של אם המשפחה, שרה (אולה). לצד הפעילות השוטפת, הם פיתחו בגלריה הקטנה שמעל החנות פעילות ייצור והפצה סיטונאית בכל הארץ. לשם כך הוקמה ב-1978 חברת "הוניגמן ובניו". עם הזמן נשכרו מתפרות ושטחי עבודה נוספים באזורים סמוכים לחנות.
באותה תקופה החלה הוניגמן לייצר בגדים גם מחוץ לישראל. החברה השתתפה בתערוכות בינלאומיות, וייצאה את מוצריה לרשתות ולמותגי קמעונאות מובילים בארצות הברית, בבריטניה ובגרמניה, כמו: בלומינגדיילס, C&H, Casual Corner, Harrods ו-Otto.
בשנות השמונים והתשעים, הפנתה הוניגמן חלק ניכר ממשאביה לאפיקי פעילות חדשים: אופנת ילדים – פתיחת שתי חנויות רחוב נוספות באתרי קניות מרכזיים בגוש דן, בכיכר המדינה בתל אביב וברחוב סוקולוב ברמת השרון. במקביל, התרחבה המכירה הסיטונאית של בגדי ילדים ברחבי הארץ.
בגדי הילדים והנשים נמכרו באותה החנות, ובכך אפשרו מענה לילדים ולאמהותיהם. בהמשך, התגברה המכירה הסיטונאית של בגדי הנשים. ההתפתחות המואצת של הקניונים הביאה לכך שהמכירות בחנויות הרחוב הלכו ופחתו. הוניגמן השקיעה מאמצים בפיתוח הרשת הקמעונאית - ובכל קניון וקניון הוקמה חנות ייעודית.
התמקדות בפעילות קמעונאית, בעקבות הצלחת סניפי הרשת. החברה צמצמה בהדרגה את פעילות המכירה הסיטונאית, עד להפסקתה המוחלטת באמצע שנות התשעים.
בתחילת שנת 2018, קבוצת הוניגמן נקלעה לקשיים שנבעו, בין היתר, בשל שינויים בהרגלי הצריכה של הישראלים, בהם קניות מוצרי אופנה באינטרנט; נסיעות זולות לחוץ לישראל ורכישות מחוץ לישראל, וכן בשל עליית שכר המינימום, עלויות שכירות גבוהות בקניונים, שם ממוקמים רוב סניפי החברה, ותחרות משמעותית בענף האופנה. עקב חובות של כ-233 מיליון ש"ח שהנהלת החברה צפתה שהיא תתקשה לשלמם, פנתה החברה לבית המשפט בבקשה להקפאת הליכים, במטרה "לתת שקט תעשייתי לחברה כדי לנסות ולייצב את מצבה ולנסות להבריא אותה". ב-26 בפברואר 2018 הודיע מיכה רונן מנכ"ל החברה על התפטרותו.
מותגים
בסוף שנות התשעים קבוצת הוניגמן העמיקה את פריסתה ברמה הארצית. במקביל פרצה לשווקים נוספים והתחדשה עם פיתוח סדרת מותגים חדשים. כיום, חנויות קבוצת הוניגמן מתחלקות לשישה מותגים, הפונים למגוון קהלי יעד שונים: כתוצאה מבידול המותגים, בין השנים 1999 ל-2006 חלו גידול של 410% במספר חנויות הרשת וצמיחה של 535% במחזורי המכירות של הוניגמן.
הפרזנטורים
במהלך השנים ייצגו את מותג הנשים של הוניגמן כפרזנטוריות דוגמניות מוכרות רבות. בעבר ייצגה את המותג מלאני פרס, שליוותה את הוניגמן במשך תשע שנים מתחילת שנות האלפיים. עוד ייצגה את הוניגמן דוגמנית העל הגרמנייה קלאודיה שיפר.
דוגמניות ישראליות שהובילו קמפיינים של הרשת הן שירז טל, שירלי בוגנים ועמית מכטינגר. עוד כיכבו בפרסומות הוניגמן המגישה והשחקנית עדן הראל וכן הדוגמנית מור קציר, הדוגמנית אילנית לוי, ומאוחר יותר הדוגמנית והשחקנית סנדי בר.
במרכז הקמפיינים של רשת TNT היו מירי בוהדנה, ליהי אלון ואליס דלאל ובפרזנטורים אנחל בונני ועומר ברנע. בעבר הציגו גם את בגדי TNT בצוותא דנה פרידר, שחקנית ודוגמנית וכן ג'וש ביץ', כוכב רוק בריטי ודוגמן. כמו כן, כיכבו כפרזנטורים של המותג הדוגמן הברזילאי חסוס לוז, בן זוגה לשעבר של הזמרת מדונה, השחקן ורן טרוייר, הידוע יותר מכל בתפקידו כ"מיני מי" בסרטי הקולנוע "אוסטין פאוורס" ומשתתפת תוכנית הריאליטי "האח הגדול" אלין לוי.
את בגדי התינוקות מציגים מדי קמפיין, גם ילדיהם של עובדי קבוצת הוניגמן.
ניסיה פלורסטה
ניסיה פלורסטה ברסיליירה אוגוסטה, שמה הספרותי של דיוניסיה גונסאלבס פינטו, (בפורטוגזית: Nísia Floresta Brasileira Augusta; 12 באוקטובר 1810 בפאפרי, ריו גראנדה דו נורטה, ברזיל - 24 באפריל 1885 ברואן, צרפת) הייתה מחנכת, מתורגמנית, סופרת, משוררת ופמיניסטית ברזילאית.
היא נחשבת ל"פמיניסטית הברזילאית הראשונה" ובין הראשונות בכלל במאה ה -19, שפרצה גבולות ציבוריים-פרטיים על ידי פרסום יצירותיה בעיתונים, כאשר העיתונות המקומית רק התחילה. היא גם ניהלה בית ספר לבנות בריו דה ז'ניירו וכתבה ספר המגן על זכויות נשים, ילידים ביבשת אמריקה ועבדים.
חיים אישיים
היו הרבה אירועים משמעותיים בראשית חייה של פלורסטה שעיצבו את עבודתה ואת עתידה. בשנת 1823 בהיותה בת שלוש-עשרה בלבד, נישאה פלורסטה אך חזרה במהירות למשפחתה. חמש שנים לאחר מכן בשנת 1828 נרצח אביה של פלורסטה בהוראת חבר רב עוצמה של האליטה במדינה. באותה שנה התחתנה עם מנואל אוגוסטו דה פאריה רושה, איתה נולדו לה שני ילדים. מנואל אוגוסטו נפטר שבעה חודשים בלבד לאחר לידת ילדם השני, והותיר את פלורסטה לפרנס את עצמה ואת שני ילדיה הצעירים מאוד, דבר שעשתה באמצעות עיסוק בהוראה. בשנת 1832 פרסמה פלורסטה את עבודתה הראשונה ברסיפה, וזמן קצר לאחר מכן עברה המשפחה לפורטו אלגרה. בשנת 1837, פלורסטה ומשפחתה עברו לריו דה ז'ניירו, שם הקימה את מכללת אוגוסטו לבנות, לימדה ופרסמה את עבודותיה במשך יותר מעשר שנים.
תקופת חיים באירופה
פלורסטה התפטרה מתפקידה כמנהלת מכללת אוגוסטו בשנת 1849 ונסעה לאירופה עם בתה לאחר תאונת רכיבה קשה. במהלך תקופה זו היא נחשפה לפוזיטיביזם באמצעות קורס היסטוריה של האנושות אותו לימד אוגוסט קונט עצמו בקרדינל פאלאס בפריז. היא חזרה לברזיל בשנת 1852 והתמסרה לכתיבת מאמרים בעיתונים, ששולבו אחר כך לתוך  'חוברת הומניטרית'  (Opúsculo humanitário) פרי עטה, כמו גם יצירות אחרות כמו ' הקדשה מידידה'  (Dedicação de uma amiga) ו 'דפים של חיים אפלים' (Páginas de uma vida obscura). היא התנדבה כאחות במהלך מגפת כולרה בשנת 1855 בריו דה ז'ניירו בטרם עזבה שוב לאירופה בשנת 1856.
פלורסטה שהתה באירופה משנת 1856 עד 1872, ובמהלך שנים אלו נסעה לאיטליה ויוון, פרסמה יצירות בצרפתית וכתבה חוויות מנסיעותיה. בין 1870 ל־1871 היא עזבה את פריז, בגלל המצור הפרוסי, ונסעה לאנגליה ופורטוגל טרם שחזרה לברזיל. היא שהתה בברזיל משנת 1872 עד 1875 במהלך המערכה לביטול העבדות שהוביל יואקים נבוקו, אם כי מעט מאוד ידוע על חייה בתקופה זו. היא חזרה לאירופה בשנת 1875 ושהתה תקופות בלונדון, ליסבון ופריז. היא פרסמה את יצירתה האחרונה, חלקי יצירות שלא פורסמו: ביוגרפיות (Fragments d'un Ouvrage Inédit: Notes Biographiques,) בצרפת בשנת 1878. נסיעות אלה לאירופה חשפו אותה לרעיונות רבים ודרכי חשיבה חדשות, כמו פוזיטיביזם ברוח אוגוסט קונט, שהקצינו עוד יותר את הפמיניזם שלה.
ב־24 באפריל 1885 נפטרה פלורסטה מדלקת ריאות ברואן, צרפת, בגיל 74. היא נקברה בבית הקברות בונסקורס, בצרפת בה התגוררה. באוגוסט 1954, כמעט שבעים שנה לאחר מכן, נלקחו שרידיה לעיר הולדתה והונחו בקבר בחוות פלורסטה בה נולדה.