cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
שארל דה קטלארה
קריירת מועדונים
דה קטלארה גדל במחלקת הנוער של קלאב ברוז' מליגת העל הבלגית. ב-25 בספטמבר 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, במשחק במסגרת הגביע הבלגי. ב-22 באוקטובר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, בהפסד 0–5 לפריז סן-ז'רמן במסגרת שלב הבתים לעונת 2019/2020. ב-7 בדצמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בניצחון 1–2 על סינט טרוידן במסגרת המחזור ה-18 בליגה. ב-5 בפברואר 2020 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–2 על זולטה ורכם במסגרת חצי גמר הגביע הבלגי. ב-1 במרץ הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה, בניצחון 1–2 על ראסינג גנק במסגרת המחזור ה-28 בליגה. בעונתו הראשונה בקבוצה הבוגרת ערך דה קטלארה 13 הופעות ליגה, והבקיע שער אחד. בעונה זו זכתה קלאב ברוז' באליפות בלגיה.
ב-20 באוקטובר 2020 הבקיע דה קטלארה את שער הבכורה שלו בליגת האלופות, השער המכריע בניצחון 1–2 על זניט סנקט פטרבורג במסגרת שלב הבתים לעונת 2020/2021. בעונה זו הפך דה קטלארה לשחקן מפתח במועדון, וערך 38 הופעות ליגה, בהן הבקיע ארבעה שערים. גם בעונה זו זכתה קלאב ברוז' באליפות בלגיה.
ב-2 באוגוסט 2022 חתם לחמש שנים במילאן מהסרייה א'. ב-13 באוגוסט ערך הופעת בכורה בקבוצה, בניצחון 2–4 על אודינזה. את עונתו הראשונה בקבוצה סיים ללא שערים ועם בישול אחד ב32 הופעות ליגה.
ב-16 באוגוסט 2023 הושאל לאטאלנטה לעונה אחת עם אופצייה לרכישה.
קריירה בינלאומית
ב-11 בנובמבר 2020 ערך דה קטלארה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בלגיה, כשנכנס כמחליף בניצחון 1–2 על נבחרת שווייץ במשחק ידידות.
נכלל בסגל נבחרת בלגיה לטורניר מונדיאל 2022.
סרייה ג'
ליגה פרו (באיטלקית: Lega Italiana Calcio Professionistico, מוכרת גם כסרייה ג') היא הליגה השלישית בחשיבותה בכדורגל האיטלקי, אחרי הסרייה א' והסרייה ב'. בליגה משתתפות 54 קבוצות. הליגה משוחקת במתכונתה הנוכחית החל מעונת 2014/2015, כתוצאה של ההתאחדות בין ליגה פרו פרימה דיוויזיונה וליגה פרו סקונדה דיוויזיונה. ב-21 בנובמבר 2012, הוכרז כי שתי הליגות יתמזגו לכדי ליגה אחת המורכבת משלושה בתים של 20 קבוצות. המיזוג נכנס לתוקף בתחילת עונת 2014/2015.
היסטוריה
ליגה שלישית, מעל הליגות האזוריות, נוצרה באיטליה לראשונה בשנת 1929, כאשר השלטונות הפשיסטיים החליטו לבצע רפורמת אליפויות על בסיס לאומי. במקור היא הורכבה מארבעה בתים של שש עשרה קבוצות בכל בית, על פי חלוקה גאוגרפית, אך לאחר עונה התווסף בית נוסף. האליפות הייתה באותה צורה של הליגות הגבוהות יותר (סרייה א' וסרייה ב') אפילו שהבתים חולקו על פי אזורים גאוגרפים. בשנת 1935 החליטה התאחדות הכדורגל האיטלקית לקרוא לליגה בשם "סרייה ג'". בשנים הראשונות, חלה עלייה בכל עונה במספר המועדונים המשתתפים בליגה, אך, ב-1948, החלה ירידה גדולה במספרם, מה שגרם לכך שבשנת 1952, הליגה הפכה לליגה לאומית (בתים מעורבים ללא קשר למיקום גאוגרפי).
ההחלטה ליצור את הליגה במתכונתה הנוכחית, הועלתה על ידי אדם בשם ברונו זאולי, בשנת 1959. ההחלטה קבעה שיש ליצור ליגה לאומית נוספת וליגה חצי מקצועית (סרייה ד'). זו הייתה הפעם הראשונה שבליגה זו ישנם שלושה בתים ובכל בית, ישנן 20 קבוצות ובסך הכול משתתפות בליגה 60 קבוצות. בשנת 1978, סרייה ד' הפכה להיות ליגת חובבנים, וסרייה ג' פוצלה לשתי ליגות: סרייה ג'1 וסרייה ג'2. ליגות אלה היוו את הדרג השלישי והרביעי במבנה הליגות של הכדורגל האיטלקי, בהתאמה. ב-20 ביוני 2008, שמן שונה מסרייה ג'1 לליגה פרו פרימה דיוויזיונה ומסרייה ג'2 לליגה פרו סקונדה דיוויזיונה. בשנת 2014, ליגה פרו פרימה דיוויזיונה וליגה פרו סקונדה דיוויזיונה התאחדו לכדי ליגה אחת, וליגה פרו חזרה לפורמט הנוכחי שלה, אשר ננטש בשנת 1978.
פורמט נוכחי
הליגה מורכבת מחמישים וארבע קבוצות אשר מתחלקות לשלושה בתים בני שמונה עשרה קבוצות כל אחד (במקור היו אמורות להיות שישים קבוצות כמו בעונת 2014/2015, אך בגלל קשיים כלכליים, מספר הקבוצות קטן בשש). שינוי זה נקבע כסופי, והחל מעונת 2015/2016, בכל עונה ישנן 54 קבוצות. העונה מתחילה ב-5 בספטמבר, ומסתיימת ב-8 במאי שבשנה שאחרי. בין 27 בדצמבר ל-3 בינואר, לא מתקיימים משחקים בשל חג המולד.
עליית ליגה
בסיום כל עונה, האלופה של כל בית עולה לסרייה ב'. אל קבוצות אלה מתווספת עוד קבוצה אשר זכתה במשחקי הפלייאוף נגד שאר הקבוצות במקומות השני והשלישי בכל בית ושתי הקבוצות הטובות ביותר שסיימו במקום הרביעי. הפלייאוף מתנהל בצורה של נוקאאוט כאשר שקבוצה המנצחת ממשיכה לשלב הבא. השלבים הם רבע גמר, חצי גמר וגמר. הגמר נערך כמפגש כפול: פעם בבית ופעם בחוץ. הקבוצה אשר הפרש השערים שלה טוב יותר, עולה גם היא לסרייה ב'. אם הפרש השערים שווה, הקבוצה שכבשה יותר שערי חוץ, עולה. הם שתי הקבוצות גם כבשו אותו מספר שערי בית וחוץ (כמות השערים שנכבשו בשני המשחקים שווה), המשחק הולך להארכה. בתום 120 דקות, אם עדיין לא נכבש שער, המשחק מוכרע בבעיטות עונשין מ-11 מטר. הקבוצה שכבשה יותר פנדלים, עולה ליגה.
ירידת ליגה
לאחר המחזור האחרון, הקבוצות שסיימו במקום האחרון בכל בית, יורדות לסרייה ד'. בנוסף, הקבוצות אשר נמצאות במקומות 14 עד 17 בכל הבתים עורכות ביניהן משחקי בית וחוץ, כאשר המשחק נערך במגרש הביתי של הקבוצה שבמקום גבוה יותר בטבלה. כל קבוצה פוגשת את יתר הקבוצות האחרות שלוש פעמים. הקבוצה שמנצחת בהכי הרבה משחקים, וכובשת הכי הרבה שערים, מסיימת במקום הראשון מבין הקבוצות. בתום כל המשחקים, שתי הקבוצות שצברו הכי קצת נקודות, מצטרפות לקבוצות שסיימו אחרונות בטבלה, ויורדות ליגה.
גרסאות קודמות
לליגה היו מספר גרסאות בעבר:
סרייה ג'
בשנת 1959, נוצרה הסרייה ג' בפירנצה, בעקבות רצון ליצור ליגה תת-לאומית. יחד איתה נוצרה גם הסרייה ד' אשר הייתה באותו הזמן ליגה חצי מקצועית. הפורמט היה דומה לפורמט הנוכחי: הליגה הורכבה משלושה בתים כשבכל בית היו 20 קבוצות. סך הכל, הליגה הורכבה משישים קבוצות. בסיום סוף עונה, אלופת כל בית עלתה לסרייה ב'. אליהן הצטרפה הקבוצה שניצחה במשחקי הפלייאוף בין הקבוצות במקומות 2–4. לסרייה ד', ירדו בכל עונה הקבוצות אשר סיימו במקום האחרון ואליהן הצטרפה הקבוצה שהפסידה במשחקי הירידה בין הקבוצות במקומות 16–19. הליגה שוחקה במתכונת זו עד שנת 1978. חזרו לשחק במתכונת הזאת בעונת 2014/2015 תחת השם החדש של הליגה, ליגה פרו.
ליגה פרו פרימה דיוויזיונה
החל משנת 1978, כאשר סרייה ג' פוצלה לשתי ליגות, ליגה זו נוצרה. בתחילה, הליגה נקראה סרייה ג'1, אך בשנת 2008, שמה שונה לשמה הנוכחי. הליגה הורכבה משני בתים, אשר בבית אחד 17 קבוצות, ובבית השני 16 קבוצות. שתי הקבוצות אשר סיימו במקומות הראשונים בכל בית, העפילו לסרייה ב', בעוד שלוש הקבוצות אשר סיימו בתחתית הבית שלהן ירדו לליגה פרו סקונדה דיוויזיונה, שהייתה אז הדרג הרביעי במבנה הליגות של איטליה. הליגה הופסקה בשנת 2014, כתוצאה מהתאחדותה עם ליגה פרו סקונדה דיוויזיונה. הליגה המאוחדת נקראה ליגה פרו.
ליגה פרו סקונדה דיוויזיונה
הליגה נוצרה בשנת 1978, כאשר סרייה ג' פוצלה לשתי ליגות. עד שנת 2008, הליגה נקראה סרייה ג'2. לאחר מכן, שמה שונה לליגה פרו סקונדה דיוויזיונה. הליגה הייתה הדרג הרביעי באיטליה אך למרות זאת, הייתה מקצועית לחלוטין כמו הליגות שמעליה. בהתחלה, כללה הליגה 54 קבוצות. בשנת 2011, מספרן צומצם לכדי 49 קבוצות. הליגה הורכבה משלושה בתים, המחולקים בצורה גאוגרפית. בית אחד המורכב מ-17 קבוצות, ושני בתים המורכבים מ-16. שתי הקבוצות הטובות ביותר מכל בית, עלו לליגה פרו פרימה דיוויזיונה, והקבוצות בשני המקומות האחרונים בכל בית, ירדו לסרייה ד' שאז הייתה הדרג החמישי במבנה הליגות באיטליה. התאחדה בשנת 2014 עם ליגה פרו פרימה דיוויזיונה, והפכה לליגה פרו.
הזוכות והעולות לאורך השנים
מעונת 1935/1936 ועד עונת 1977/1978 (השנה בה הליגה פוצלה), עונת 2014/2015 ואילך:
ג'ון לאווראק
לויטננט ג'נרל סיר ג'ון דאדלי לאווראק (19 בדצמבר 1885 – 4 בדצמבר 1957) היה איש צבא ומדינאי אוסטרלי, שפיקד על הקורפוס האוסטרלי הראשון, שהיה היחידה הלוחמת העיקרית של צבא אוסטרליה במלחמת העולם השנייה. בין 1946 ל-1957 שימש כמושל קווינסלנד והיה יליד אוסטרליה הראשון ששימש בתפקיד זה.
ילדות ונעורים, קריירה מוקדמת
לאווראק נולד בשכונה של בריזביין בשם "קנגורו פוינט". הוא התחנך בבית ספר בבריזביין שבו הייתה מגמה צבאית, ובה הצטיין. באוגוסט 1905 קיבל דרגת לוטננט בחיל התותחנים האוסטרלי. בתחילת 1913 הדריך בקורס קצינים בקולג' לפיקוד ומטה בקמברלי שבאנגליה.
מלחמת העולם הראשונה
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, הוצב בתחילה לאווראק בתפקיד מטה במשרד המלחמה, ולאחר מכן שימש בדרגת מייג'ור כמפקד הדיוויזיה ה-22. בספטמבר 1915 הוצב בצרפת, אך הועבר לסלוניקי שביוון שם לחם בחזית המקדונית. ביולי 1916 הוצב בדיוויזיה האוסטרלית ה-2, ופיקד על יחידות תותחנים בקרבות על העיירה פוזייר (Pozières) בצרפת. כן לחם במסגרת הדיוויזיה האוסטרלית ה-5 בקרב על הסום וההתקדמות אל מעבר לקו הינדנבורג. במאי 1917 הועבר למפקדת הדיוויזיה האוסטרלית ה-1, שם פגש לראשונה בתומאס בליימי עמו פיתח יריבות. בתפקיד זה, בדרגת לוטננט קולונל לחם בקרב אמיין ובקרבות נוספים, בתפקידי פיקוד ומטה.
בין המלחמות
לאחר המלחמה שב לאווראק לאוסטרליה ושימש בתפקידי הדרכה בקולג' הצבאי בדאנטרון. הוא המשיך לעלות בסולם הדרגות, ושימש בתפקידים צבאיים שונים במערך ההדרכה באנגליה ובאוסטרליה. ביוני 1935 הועלה לדרגת מייג'ור גנרל, ומונה לראש המטה הכללי של הצבא האוסטרלי.
מלחמת העולם השנייה
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הועלה לאווראק לדרגת לוטננט גנרל, וקיבל את הפיקוד על פיקוד הדרום של הצבא האוסטרלי. כאשר ב-1940 הוקם הקורפוס האוסטרלי הראשון, קיבל בליימי את הפיקוד על הקורפוס. לאווראק קיבל את הפיקוד על הדיוויזיה האוסטרלית ה-7 במסגרת הקורפוס, תפקיד קרבי שהיה כרוך בהורדה לדרגת מייג'ור גנרל. הקורפוס נשלח לארץ ישראל לקראת השתתפות במערכה במדבר המערבי. ב-1941 נשלחה הדיוויזיה על ידי מפקד פיקוד המזרח התיכון הבריטי, ארצ'יבלד וייוול לטוברוק, ושם לחמה בהצלחה כנגד כוחותיו של ארווין רומל. לאחר פרישתו של בליימי מונה לאווראק למפקד הקורפוס הראשון, בדרגת לוטננט גנרל, ועמד בראש הקורפוס כאשר הקורפוס לחם במסגרת המערכה בסוריה ובלבנון כנגד אנשי צרפת של וישי. המערכה הסתיימה בהצלחה.
לאחר הצטרפות יפן למלחמה, נשלח הקורפוס אל המזרח הרחוק, והגיע ליאווה בינואר 1942. לאווראק נשלח לאוסטרליה ושם קיבל מינוי זמני של מפקד הצבא האוסטרלי, בעודו ממתין לבליימי שישוב מהמזרח התיכון ויקבל את התפקיד באופן קבוע. לאחר הגעתו של בליימי מונה לאווראק למפקד הארמייה הראשונה של הצבא האוסטרלי, שהייתה אחראית על הגנת קווינסלנד וניו סאות' ויילס. ב-1944 נשלח לעמוד בראש המשלחת הצבאית האוסטרלית לארצות הברית. באוגוסט 1946 שב לאוסטרליה, ופרש מהשירות הצבאי.
מושל קווינסלנד
ב-1946 קיבל על עצמו את תפקיד מושל קווינסלנד. בתפקיד זה שימש כנציג הכתר בקווינסלנד. התפקיד הוא תפקיד טקסי בעיקרו, המקביל לתפקיד המושל הכללי של אוסטרליה ברמה הלאומית. הוא היה יליד אוסטרליה הראשון ששימש בתפקיד זה, ויליד אוסטרליה השני ששימש כמושל. בתפקיד זה שימש כעשר שנים. לאחר מכן הוארכה כהונתו בשנה נוספת, אך בריאותו הרופפת הביאה לפרישתו לאחר ארבעה חודשים בינואר 1957. הוא הוחלף זמנית בידי סגנו, ומבחינה רשמית נותר בתפקיד, ומת בעודו מכהן בדצמבר של אותה שנה.
אותות ועיטורים
על שירותו במלחמת העולם הראשונה קיבל את אות השירות המצוין ואת צלב המלחמה הצרפתי. ב-1919 צורף למסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש. בעקבות הצלחתו במערכה סוריה ובלבנון קיבל תואר אביר במסדר האימפריה הבריטית. ב-1954 קיבל תואר קצין במסדר הוויקטוריאני המלכותי וב-1955 תואר אביר במסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש.
לאחר פטירתו נקרא על שמו מחנה צבאי בטאונסוויל שבקווינסלנד.
יוסף כרמל (רב)
הרב יוסף גרשון כרמל (נולד ב־8 ביוני 1953) הוא ראש כולל ארץ חמדה בירושלים ואב"ד "ארץ חמדה - גזית".
תולדות חייו
נולד בירושלים בכ"ה בסיון שנת תשי"ג, נינו של הרב יוסף גרשון הורביץ (רבה של מאה שערים) ודור שביעי לתלמידי הגר"א. למד בישיבת נתיב מאיר. היה ממייסדי ישיבת ניר קריית ארבע, בה שימש כר"מ במשך כעשור. שירת בצה"ל בחיל השריון, ולחם במלחמת יום הכיפורים ובמלחמת שלום הגליל. החל משנת תשמ"ה החל לשמש כמרצה בכיר במכללה ירושלים. בשנת תשמ"ז התמנה לכהן כראש בית המדרש במכון מאיר למשך כשנה. באלול תשמ"ז ייסד יחד עם הרב משה ארנרייך את כולל ארץ חמדה, תחת נשיאותו של הרב שאול ישראלי. עד היום מכהן הרב כרמל כראש הכולל יחד עם הרב ארנרייך. הרב כרמל עומד בראש פרויקט "Ask The Rabbi" ("שאל את הרב") שנתן עד כה למעלה מ-15,000 תשובות בהלכה באנגלית לפונים מרחבי העולם, בהם רבני קהילות רבים. שמו הוצע בעבר כמועמד לכהן כרבה של ירושלים.
רפואת עור
רפואת עור (או דרמטולוגיה - Dermatology; מיוונית: דרמה (δέρμα) פירושה "עור", לוגיה (λογία) פירושה "תורה") היא ענף ברפואה המתמקד בחקר ולימוד המאפיינים הפיזיולוגיים, האנטומיים והפתולוגיים של העור וכמה רקמות נלוות, כמו הציפורניים והשיער.
ענף הדרמטולוגיה מתייחס לפתולוגיות בכל שכבות העור (האפידרמיס, הדרמיס וההיפודרמיס); פתולוגיות בשכבה העליונה הן השכיחות יותר.
היסטוריה
שינויים ותופעות על פני שטח העור זוהו מאז התקופה הקדומה, חלקם טופלו וחלקם לא. ב-1801 בית הספר הגדול הראשון של רפואת עור נוסד בבית חולים סנט לואיס בפריז, בעוד שספרי הלימוד הראשונים (Willan's, 1798–1808) והאטלסים (אלברט 1806-1814) הופיעו באותה תקופה של זמן.
הכשרה
אחרי סיום התואר ברפואה (M.D או D.O), אורכה של ההכשרה בארצות הברית לרופא עור כללי כדי להיות זכאי לתעודה על ידי האקדמיה האמריקנית לדרמטולוגיה והמועצה לדרמטולוגיה הוא בסך הכל ארבע שנים. הכשרה זו כוללת שנה של לימודי מעבר או לימודי כירורגיה ראשונית ואחריה שלוש שנים של דרמטולוגיה. אחרי הכשרה זו, אפשר גם ללמוד תתי התמחויות של דרמטולוגיה למשך שנה או שנתיים כמו : דרמטולוגיה חיסונית, פוטו תרפיה, רפואת לייזר, ניתוח מוס מיקרו גרפי, ניתוח קוסמטי או דרמטולוגיה פתולוגית. במשך השנים האחרונות, התחום של הדרמטולוגיה היה אחד התחומים המבוקשים ביותר בארצות הברית.
טיפולים
טיפולים ניתנים על ידי רופאי עור כוללים, אך לא מוגבל ל:
מחלות עור
קיימות מחלות עוריות ראשוניות, מחלות דלקתיות סיסטמיות, מחלות זיהומיות, תפרחות משניות, תגובות לתרופות ומחלות קולגן או מחלות סיסטמיות אחרות. ההבחנה בין התפרחות השונות היא קשה לעיתים.
לאימה ואיקולה
לאימה ואיקולה (ברוסית: Лайма Вайкуле בלטבית: Laima Vaikule; נולדה ב-31 במרץ 1954) היא זמרת אסטרדה סובייטית ממוצא לטבי. גם לאחר התפרקות ברית המועצות היא המשיכה לשיר ברוסית וממשיכה להיות פופולרית ברוסיה.
קורות חיים
לאימה ואיקולה נולדה בעיר צסיס שבלטביה למשפחת פועלים. סבתה שרה במקהלה של הכנסייה. כאשר הייתה בת שלוש עברה משפחתה לריגה. בגיל 12 השתתפה ואיקולה בתחרות כישרונות צעירים ולאחר זכייה החלה לשיר בביג בנד. לאחר סיום בית הספר החלה ללמוד בבית ספר לאחיות. במקביל, היא החלה לשיר בלהקה בראשותו של ריימונד פאולס. בשנת 1979 החלה להשתתף בהופעות קברט, תחילה כרקדנית ואחר כך כזמרת.
בשנת 1984 החלה ללמוד במוסקבה באוניברסיטה לאמנויות הבמה בפקולטה לבמאים.
בשנת 1986 היא ביצעה מספר שירים עם מילים של איליה רזניק ומוזיקה של ריימונד פאולס שהעניקו לה פופולריות רחבה בברית המועצות באותה תקופה היא ביצעה דואט עם ולרי לאונטייב. במאי 1987 הזמרת בפרס ראשון בתחרות זמר בברטיסלאבה. באותה שנה היא השתתפה בקונצרט חגיגי של ריימונד פאולס שהוקרן בטלוויזיה סובייטית וזה ביסס אותה באופן סופי כאחת הזמרות המובילות של המדינה.
מאז היא ממשיכה בקריירה מוצלחת של זמרת בלטביה ורוסיה. בתחילת שנות ה-90 היא התגוררה מספר שנים בארצות הברית והוציאה מספר תקליטים עם שירים באנגלית. ואיקולה מופיעה רבות ברחבי ברית המועצות, אירופה, ארצות הברית וגם בישראל. על פי רוב היא מבצעת שירים על מוזיקה של ריימונד פאולס ואיגור קרוטוי.
ב-1993 זכתה בפרס "האמן הרוסי הנמכר ביותר" בטקס פרסי המוזיקה העולמית. ואיקולה היא אורחת קבועה בתחרות בינלאומית "הגל החדש" המתרחשת כל שנה ביורמלה.
במהלך הקריירה שלה הצטלמה במספר סרטים מוזיקליים שהוקרנו בטלוויזיה הרוסית. בשנת 2013, לאחר הפסקה של מספר שנים ואיקולה הוציאה דיסק חדש עם שירים שהיא מבצעת בשפה הלטבית.
אנטיפטרוס (מצביא)
אנטיפטרוס (ביוונית: Ἀντίπατρος; המאה ה-4 לפנה"ס) היה מצביא מוקדוני, שבזמן מלחמותיו של אלכסנדר הגדול שימש כעוצר ביוון והביס את אגיס השלישי מלך ספרטה בעת היעדרותו של אלכסנדר. אחד הדיאדוכים הבולטים. בנו היה קסנדרוס.
בשירות פיליפוס
הוא היה בנו של אציל מוקדוני בשם לאולוס, מעט מאוד ידוע על הקריירה המוקדמת שלו. הוא שרת בנאמנות את פרדיקס השלישי, מלך מוקדון, והמשיך לשרת בנאמנות את אחיו פיליפוס השני. ניתן ללמוד על ההערכה הרבה שרחש לו זה האחרון מכך שדמוסתנס מזכיר אותו בנשימה אחת עם פרמניון שהיה בכיר קציניו של פיליפוס. בשנת 342 לפנה"ס נשלח אנטיפטרוס כנציגו של פיליפוס במשחקים האמפקטיונים בדלפי. לאחר קרב כירונאה הוא נשלח לאתונה כדי לנהל את המשא ומתן על כניעה וכדי להחזיר את עצמות האתונאים שנהרגו בקרב. הוא היה מיודד מאוד עם המלכה אולימפיאס אשת פיליפוס, והיו אף שמועות שהוא היה אבי בנה אלכסנדר. גם עם אלכסנדר עצמו היו לו קשרים טובים, והלה העריך וכיבד אותו מאוד. לאחר רציחתו של פיליפוס הוא ופרמניון סייעו לאולימפיאס לסלק את כל המתחרים בדרך לכס המלכות כדי להבטיח שאלכסנדר הצעיר יהפוך למלך החדש.
בשירות אלכסנדר
ממנון היה קצין נמרץ והצליח לכבוש את כיוס ועבר ללסבוס שבה כבש מספר ערים והטיל מצור על מיטילנה. מורא הצי הפרסי החזק נפל על פולייס רבות באיים הקיקלאדיים, ואחרות נקנו בעזרת שוחד נדיב. מצב המוקדונים הלך והחריף. אלכסנדר נאלץ לשלוח כסף לאנטיפטרוס ולפולייס נאמנות ביוון כדי לגייס את ציו מחדש ולחזק את ההגנה ביוון. לרוע מזלם של הפרסים ולשמחת המוקדונים מת ממנון ממחלה בסוף יולי או בתחילת אוגוסט. יורשיו של ממנון פרנבזוס ואאוטופרדטס היו מוכשרים הרבה פחות, הם סיימו את כיבוש מיטילנה אולם לאחר מכן הפליגו חזרה לסוריה ופרקו את ציים.
אולם כעת ניצבה בפני אנטיפטרוס סכנה גדולה יותר, ספרטה הפולייס היחידה שמעולם לא נכנעה לכובש המוקדוני ולא הצטרפה לליגה הקורינתית, החלה לחתור תחת שלטון המוקדונים. מלך ספרטה אגיס השלישי בעזרת זהב פרסי הקים צבא חזק, הוא נפגש בעצמו עם פרנבזוס ואאטופרדטס ושלח את אחיו אגסילאוס כדי לעורר בכרתים מרד נגד המוקדונים. אותו זמן התמרדו התראקים והסקיתים נגד אנטיפטרוס, אגיס ניצל זאת והצטרף למרד כשהוא קורא לכל ערי יוון לעשות זאת. אתונה שנטרה טינה לספרטה על שלא סייעה לה בקרב כירונואה נותרה נייטרלית, אולם ארקאדיה, אליס, והליגה האכאית, הצטרפו ברצון. העיר מגלופוליס התנגדה ונותרה נאמנה למוקדון, אגיס בא עם 22,000 לוחמים והטיל עליה מצור, אנטיפטרוס בעזרת הכסף שקיבל מאלכסנדר מיהר והקים צבא גדול פי שניים, ובקרב מגלופוליס הנחיל תבוסה מוחצת למורדים, אגיס עצמו נהרג בקרב.
אותו זמן התקלקלו היחסים בין אולימפיאס לאנטיפטרוס, ובשנת 330 לפנה"ס אולימפיאס עזבה את פלה, ועברה לאמבראקיה, בירת אפירוס, שמלכה היה נכדה. אולם בתה קלאופטרה, כן בחרה ללכת לפלה וחיה בצלו של אנטיפטרוס עם שני ילדיה, אולם היחסים ביניהם היו מתוחים. אולימפיאס מצדה התלוננה לבנה על רודנותו כביכול של אנטיפטרוס, בתחילה אלכסנדר התעלם מדיווחים אלו, אולם בשנת 324 לפנה"ס פקעה סבלנותו והוא שלח את קרטרוס לאירופה במטרה להחליף את אנטיפטרוס בן השבעים. בנוסף על כך אלכסנדר פרסם אותה שנה הודעה שכל הגולים של הערים היווניות זכאים לשוב לארצם. אנטיפטרוס התנגד לצעד זה, ושלח את בנו קסנדרוס לבבל על מנת לשוחח עם אלכסנדר על כך, אולם זמן קצר לאחר שקסנדרוס הגיע לבבל אלכסנדר מת בנסיבות מסתוריות, והיו שטענו שאנטיפטרוס שלח למעשה את קסנדרוס כדי להרעיל את אלכסנדר.
מלחמת לאמיה
לאחר מותו של אלכסנדר, התכנסו בבבל קציניו הבכירים וביניהם פרדיקס, תלמי, ליסימכוס, ואנטיגונוס, וחלקו ביניהם את האימפריה. תלמי זכה במצרים, אנטיגונוס בפריגיה, ופרדיקס מונה לעוצר (אפימיליטיס). הם לא התעלמו מאנטיפטרוס והותירו לו את יוון, אם כי הוא וויתר מרצונו על תראקיה בשביל ליסימכוס. אולם התברר שיוון היא ירושה שקללה בצדה, האתונאים ששאפו לעצמאות החלו בחשאי לגייס צבא וכסף למלחמה באנטיפטרוס. המצביא האתונאי לאוסתנס עבר מעיר לעיר ביוון ושכנע ערים להצטרף אל המרד. הוא העמיד פנים שהוא פועל באופן עצמאי כדי שאנטיפטרוס יזלזל בו, בעוד שלמעשה פעל בשם אתונה. הנואם הידוע דמוסתנס הצטרף אליו באיטוליה, והשניים שכנעו את הליגה האיטולית להעניק לאתונה 7,000 חיילים למרד. ברגע שלמד אנטיפטרוס על תנועת האתונאים וכוונותיהם, הוא השאיר את סיפָּס כמושל מוקדון במקומו והשאיר לו חלק מהצבא ואף הורה לו לגייס לשורות הצבא את כל מי שניתן בעוד הוא עצמו לקח עמו שלוש עשרה אלף לוחמים רגליים ושש מאות פרשים והתקדם לעבר תסאליה. בתחילה, התסאלים עמדו לצידו אך לאחר ששמעו את דבריו של לאוסתנס הם החליפו צד. המלחמה שפרצה זכתה לכינוי מלחמת לאמיה.
אנטיפטרוס המבוהל הפציר בקרטרוס ששכן בקיליקיה לבוא לעזרתו, אולם בינתיים הביס לאוסתנס את בני בריתו הבויואטים של אנטיפטרוס בקרב ליד פלטאיה. אנטיפטרוס עצמו הובס בקרב ליד תרמופילאי, ונסוג לעיר לאמיה והתבצר בה, לאוסתנס הטיל מצור על העיר. במהלך המצור נהרג לאוסתנס, והאיטולים חזרו לעריהם. אנטיפטרוס קיבל הודעה שליאונטוס המוקדוני מגיע עם 20,000 רגליים ו-2,500 פרשים, וגם קרטרוס התקרב עם 10,000 רגליים, 1,000 קלעים, וקשתים ו-1,500 פרשים, כדי להילחם בכוח המורד. אנטיפטרוס הודה לקרטרוס ונתן לו את בתו פילה לאשה. כעת השתנתה המלחמה מהקצה אל הקצה, היוונים ביקשו הסכם שלום, אולם אנטיפטרוס סירב להכיר בהם כגוף מדיני מלוכד ודרש שכל עיר תבקש שלום בנפרד. האתונאים דחו את הדרישה, אולם בהדרגה נאלצו ערים רבות לבקש שלום בשם עצמן, עד שאתונה נותרה לבדה. אנטיפטרוס הכין את כוחותיו להתקפה על אטיקה, בלית ברירה שיגרו האתונאים משלחת פיוסין שכללה את נכבדי העיר והצליחה להגיע עמו להסכם שלום. אנטיפטרוס חשד שהמשטר הדמוקרטי של אתונה, הוא האשם בפרוץ מעשי האיבה. לכן, משטרה הדמוקרטי של אתונה הוחלף באוליגרכיה בהוראתו. אזרחים אתונאים רבים איבדו את זכות הצבעתם. אתונאים רבים נאלצו לגלות מאטיקה ולהתיישב בתראקיה. פולייס רבות אחרות מיהרו להיכנע ללא מאבק וקיבלו על עצמן את המשטרים האוליגרכיים שכוננו בהם המוקדונים.
מלחמות הדיאדוכים
פרדיקס מונה כעוצר הרשמי של הממלכה עד שאלכסנדר הרביעי בנם של אלכסנדר ורוקסנה יגדל, אולם שאר הדיאדוכים החלו לחשוש שפרדיקס זומם להפוך למלך. פרדיקס מצדו חשש מאנטיפטרוס וחיפש את קרבתו, הוא היה אמור להינשא לניקיאה בתו של אנטיפטרוס, אולם אז ביטל את הנישואים כדי לשאת את קלאופטרה אחות אלכסנדר. קלאופטרה אף עברה מפלה אל סרדיס כדי להתחמק מפיקוח אנטיפטרוס. פרדיקס עשה זאת בחשאי, אולם אנטיגונוס סיפר הכל לאנטיפטרוס, וזה האחרון החל לארגן ברית פוליטית גדולה נגד פרדיקס, שכללה לבסוף את ליסימכוס, אנטיגונוס, דמטריוס, תלמי, וקרטרוס. הברית חוזקה בנישואים, קרטרוס כאמור נישא לפילה בתו של אנטיפטרוס, בת אחרת של אנטיפטרוס אורידיקה ניתנה לתלמי, וניקיאה "הועברה" מפרדיקס לליסימכוס.
אטלוס (בן אנדרומנס)
אַטָּלוֹס (ביוונית: Ἄτταλος; ?–316 לפנה"ס) היה מצביא מוקדוני בצבאו של אלכסנדר הגדול, ולאחר מכן דמות שולית במלחמות הדיאדוכים.
ביוגרפיה
שנת לידתו המדויקת אינה ידועה. הוא היה בנו של אציל מוקדוני בשם אנדרומנס, וידוע על שלושה אחים שהיו לו, אשר כולם שירתו בצבא המוקדוני, סימיאס, פולמון ואמינטס. הוא שירת בצבאו של פיליפוס השני, מלך מוקדון, והגיע לדרגה של סומאטופילקס בצבאו. כאשר פיליפוס נרצח בשנת 336 לפנה"ס, הוא היה אחד מהחיילים שדלקו אחרי הרוצח פאוסניאס והרגו אותו. לאחר מכן המשיך לשרת בצבאו של אלכסנדר הגדול. בשנת 330 לפנה"ס, במהלך קשר פילוטאס, נחשדו הוא ושלושת אחיו במעורבות בקשר על סמך ידידותם הקרובה עם פילוטאס. פולמון נמלט אל הפרסים ולאחר מכן נרצח, אולם שלושת האחרים נותרו להמתין למשפטם. הם זוכו, הודות להתגוננותו העיקשת של אמינטס שהוכיח את חפותם. בתחילת שנת 328 לפנה"ס, במהלך כיבושי אלכסנדר הגדול באסיה התיכונה, הוא פיקד על טקסיס (מקביל בערך לחטיבה) שהיה תחת פיקודו העליון של קרטרוס, והשתתף בדיכוי מרידות בבאקטריה. אריאנוס מספר שבשנת 323 לפנה"ס הוא ושישה קצינים נוספים ישנו לילה במקדש סראפיס כדי לבקש רחמים מהאל עבור אלכסנדר החולה. מקטע שהשתמר מחיבורו האבוד של אריאנוס, "אירועים לאחר מותו של אלכסנדר", ניתן ללמוד שהיה לו חלק בהבאת גופתו של אלכסנדר לקבורה, אולם הטקסט בקטע זה קטוע עד מאוד.
במהלך הסכמי בבל, צידד אטלוס בפרדיקס, ואף נשא לאשה את אטלנטה, אחותו של זה. עם פרוץ מלחמת הדיאדוכים הראשונה בשנת 322 לפנה"ס, התייצב לימינו של פרדיקס והתלווה אליו במסעו כנגד תלמי. הוא קיבל ממנו פיקוד על הצי העוגן בפלוסיום, ולא נכח כאשר פרדיקס נרצח בידי חייליו בשנת 320 לפנה"ס. במסגרת הסכם טריפרדיסוס שנערך בין המנצחים, הוצא גזר דין מוות על כל תומכיו לשעבר של פרדיקס, ואשתו של אטלוס, אטלנטה, נרצחה. אטלוס הפליג אל העיר צור בפיניקיה, והמושל המוקדוני של העיר, ארכלאוס, קיבל את פניו בברכה והחזיר לו 800 טלנטים כסף שהופקדו בידיו על ידי פרדיקס. אטלוס נשאר זמן מה בצור, וקיבץ סביבו את תומכיו של פרדיקס שנמלטו ממצרים. הצבא שלו כלל בסופו של דבר 10,000 חי"ר ו־800 פרשים. עם כוח זה הוא תקף את רודוס, אולם הרודים בהנהגת האדמירל דמרטוס, הדפו אותו.
אטלוס הפליג לפסידיה, במטרה לאחד כוחות עם שאר תומכיו לשעבר של פרדיקס. הוא התאחד עם צבאו של אלקטס, ומלאכת השמדתם הופקדה בידי אנטיגונוס מונופתלמוס. אנטיגונוס הביס אותם בקרב, ובעוד אלקטס הצליח להימלט (ומאוחר יותר נתפס בטרמסוס), נפלו אטלוס וקצינים נוספים בשבי. הם נכלאו בטירה מבודדת בתחומי ממלכתו של אנטיגונוס יחד עם אסירים נוספים. בשנת 317 לפנה"ס מרדו הוא ושאר האסירים, והצליחו להכריע את שומריהם. הם השתלטו על הטירה, ואנשיו של אנטיגונוס, בהנהגתה של המלכה סטרטוניקה בעצמה, הטילו עליהם מצור שנמשך שנה וארבעה חודשים, שלאחריו נהרג אטלוס.
אהבתי לך
אהבתי לך הוא שיר שהוקלט על ידי הזמר הישראלי עומר אדם בהשתתפות הצמד סטטיק ובן-אל תבורי. הוא יצא לאור ב-6 במרץ 2022, על ידי חברת התקליטים D-music, כרצועה השנייה מתוך המיני-אלבום המשותף שלהם לכאורה. הוא נכתב על ידי לירז רוסו וירדן פלג, שגם הפיק אותו. בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-430 אלף השמעות.
השיר הגיע למקום השישי במצעד הסינגלים הישראלי של העשירייה.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-6 במרץ 2022, ביום צאת השיר. נכון ליוני 2022 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-1.4 מיליון צפיות.
לגונת השלום
נכון ל-2022, הלגונה עומדת שוממת מבלי שאף אחת מתוכניתיה מומשה.
היסטוריה
הלגונה התחלה להיבנות בשנת 1995, אולם ממצאי טיב המים שלאחר פיתוחה של הלגונה הציגו תמונה מאכזבת, לפייה איכות טיב המים איננה ראויה לשחייה. עקב כך, הפרויקט נפסק, ולא נבנה שום מלון או מתחם תיירותי סביב הלגונה.
מתחם הלגונה שאושר לבנייה השתרע על פני כ-600 דונם, וכלל בנייה של ארבעה בתי מלון, שכל אחד מהם עד גובה מקסימלי של 6 קומות ו-1,200 יחידות נופש ומגורים.
ב-2022 נחשפו תוכניות פיתוח לשיקום הלגונה, במסגרתן יוקם אזור תיירותי חדש וגדול שיוסיף כ-2,000 חדרי מלון, תוקם טיילת חדשה, יתבצעו עבודות פיתוח התשתיות באזור הלגונה, מי הלגונה יטופלו ושדרוג הטיילת הקיימת.
גמר גביע המדינה בכדורגל 2017
גמר גביע המדינה בכדורגל 2017 התקיים באצטדיון טדי בירושלים ב-25 במאי 2017, ובו נקבע כי מחזיקת גביע המדינה בכדורגל 2016/2017 היא בני יהודה תל אביב, שניצחה במשחק את מכבי תל אביב 4-3 בדו-קרב בעיטות עונשין, לאחר שוויון 0-0 בתום הארכה. הייתה זו המהדורה ה-78 של גביע המדינה, וה-64 מאז קום המדינה.
בני יהודה זכתה בגביע השלישי בתולדותיה, והראשון מאז 1981, אז גם כן נזקקה לדו-קרב פנדלים כדי לנצח במשחק הגמר את הפועל תל אביב. הייתה זו הופעתה השביעית במעמד גמר הגביע, והראשונה מאז ההפסד 1–3 להפועל תל אביב בגמר 2010. מנגד, מכבי תל אביב, שיאנית ההופעות במשחקי הגמר, העפילה לגמר ה-36 בתולדותיה, והשלישי ברציפות, לאחר שהפסידה במשחק הגמר הקודם 1-0 למכבי חיפה, וניצחה ב-2015 6-2 את הפועל באר שבע. מאזנה ערב משחק הגמר היה, 23 זכיות בגביע ו-12 הפסדים במשחק הגמר.
שתי הקבוצות כבר נפגשו בעבר במעמד הגמר, כאשר בגמר גביע המדינה 1965 גברה מכבי תל אביב 1–2 על בני יהודה בהארכה, וזכתה בגביע ה-12 בתולדותיה.
בני יהודה
בני יהודה הצטרפה למפעל בסיבוב ח', עם יתר קבוצות ליגת העל. בסיבוב הראשון היא הוגרלה למשחק חוץ באצטדיון טוטו עכו מול הפועל עכו מהליגה הלאומית. המשחק הקצבי ורב-השערים נפתח עם שער מוקדם של אנטוניו מרשיץ' בפנדל, כבר לאחר חמש דקות. יונתן כהן הכפיל עבור בני יהודה בדקה ה-23 וקבע 0–2 לבני יהודה במחצית. בחצי השני נכנעה בני יהודה לשלושער של עידו אקסברד, שצימק בדקה החמישים, איזן עשר דקות לאחר מכן, ובדקה ה-78 השלים מהפך עבור עכו. אלמוג בוזגלו הצליח לאזן את התוצאה שלוש דקות מאוחר יותר וקבע 3-3. לאחר שלא נכבשו שערים בהארכה, עבר המשחק להכרעה בדו-קרב פנדלים, ובו עצר השוער הליטאי של בני יהודה את בעיטותיהם של משה מישאלוף ושל אדריאן רוצ'ט, ובני יהודה ניצחה 3–4 בדרך לשמינית הגמר.
בשמינית הגמר התארחה בני יהודה אצל הפועל אשקלון מליגת העל באצטדיון סלה. לאחר שהתקשתה בסיבוב הקודם, רשמה בני יהודה ניצחון מוחץ בשלב השמינית. בדקה העשרים כבש אלון תורג'מן בנגיחה את שער היתרון של בני יהודה, וכעבור עשר דקות השלים צמד לאחר מבצע אישי. בדקה ה-43 כבש נריוס ואלסקיס, בהופעת הבכורה שלו במועדון, את השער השלישי של בני יהודה. שתי דקות לסיום השלים גם ואלסקיס צמד אישי, ובני יהודה ברבע הגמר עם 0–4 באשקלון.
ברבע הגמר פגשה בני יהודה לצמד מפגשים את מ.ס. אשדוד, והתארחה באצטדיון הי"א באשדוד למשחק הראשון. כבר בדקה התשיעית עלתה בני יהודה ליתרון מנגיחה של טל כחילה. בדקה ה-24 איזן לוסיו מרניאו בנגיחה לחיבורי השער של זובאס. בני יהודה השיבה לעצמה את היתרון משער של יונתן כהן בדקה ה-59, ובדקה ה-76 כבש בוזגלו את השלישי של בני יהודה בהתקפה מתפרצת. עשר דקות לאחר מכן קבע פדרו גלבאן את תוצאת הסיום, 4-1 לבני יהודה. משחק הגומלין התקיים באצטדיון המושבה, בו אירחה בני יהודה את משחקיה באותה העונה, ובו העלה טל כחילה את בני יהודה ליתרון בדקה החמישים. דקה אחת לסיום ההתמודדות קבע יונתן כהן 0–2 לבני יהודה, שמעפילה לחצי הגמר עם 1–6 בסיכום שני המפגשים.
בחצי הגמר פגשה בני יהודה את הנציגה היחידה מהלאומית בשלב חצי הגמר, הפועל רמת-גן, באצטדיון סמי עופר שבחיפה. בני יהודה הצליחה לגבור 0–1 על רמת-גן משער של יונתן כהן בדקה ה-22, בדרך לגמר הגביע השביעי בתולדותיה.
מכבי תל אביב
מכבי תל אביב פתחה את דרכה לגמר שלישי ברציפות בסיבוב ח', כשהתארחה אצל הפועל בני לוד מהליגה הלאומית באצטדיון העירוני בלוד. מכבי הגיעה למפגש עם המנהל המקצועי ג'ורדי קרוייף כמאמן זמני. וידאר קיארטאנסון קבע 0–1 למכבי בדקה ה-23, והשלים צמד תוך שלוש דקות לאחר שנגח פנימה מכדור קרן. בדקה ה-57 קבע יוסי בניון את תוצאת המשחק, 3-0 למכבי תל אביב.
בשמינית הגמר יצאה מכבי, עדיין עם קרויף על הקווים, למשחק חוץ מול הפועל רעננה באצטדיון נתניה, בו אירחה אף היא את משחקיה באותה העונה. לאחר תשעים דקות חלשות ללא שערים, עבר המשחק להכרעה בהארכה. בדקה ה-102 הצליחה מכבי לעלות ליתרון, כאשר קיארטאנסון נגח לרשת. בדקה ה-119 פסק השופט איתן שמואלביץ', בהחלטה שנויה במחלוקת, לפנדל לזכותה של רעננה, לאחר שבניון ספק הכשיל את מוחמד שכר ברחבה. שמעון אבו חצירא כבש את שערו הראשון ברעננה, ואיזן לשוויון 1-1 בדרך לדו-קרב פנדלים. במהלך הדו-קרב החמיצה רעננה פעמיים, כאשר פרדראג ראיקוביץ' עצר את הבעיטה של בן בנימין ורוג'רס קולה בעט מעל לשער. מכבי עם, ארבע בעיטות מדויקות, ניצחה 2–4 והעפילה לרבע הגמר
ברבע הגמר פגשה מכבי לצמד מפגשים את מכבי פתח תקווה. המשחק הראשון נערך במושבה, ובו לאחר דקות ארוכות ללא שער, נכנס טל בן-חיים כמחליף אצל ג'ורדי קרויף, ובדקה ה-76, ארבע דקות לאחר שנכנס, כבש במבצי אישי מרשים וקבע 0–1 לאורחת. דקה לסיום, ובן-חיים סחט פנדל לאחר שהשוער דני עמוס הכשיל אותו ברחבה. בן-חיים עצמו ניגש לבעוט, אך עמוס עצר, ובסיום 0–1 למכבי תל אביב. הגומלין נערך באצטדיון בנתניה, ולראשונה עלתה מכבי למשחק גביע תחת המאמן החדש, ליטו וידיגל. בדקה החמישים העלה קיארטאנסון את מכבי ליתרון 0–1, אך כעבור ארבע דקות בלבד השוותה פתח תקווה משער של גיא מלמד. פתח תקווה הייתה חסרה שער אחד מלהדיח את מכבי בשלב זה, אך סיכוייה נפגעו עם הרחקתו של רומאריו פירס בדקה ה-81. מכבי ניצלה את העדיפות המספרית, השיגה פנדל בדקה ה-89 לאחר עבירה של קרלוס קוויאר על קיארטאנסון ברחבה, ואוסקר סקאריונה דייק מהנקודה כדי להשלים ניצחון כפול למכבי תל אביב, 2-1 בסיום ו-1–3 בסיכום שני המפגשים.
בחצי הגמר זימנה ההגרלה למכבי תל אביב מפגש מעניין מול בית"ר ירושלים באצטדיון סמי עופר. ארון שוינפלד, שפתח במפתיע במקומו של קיארטאנסון, העלה את מכבי ליתרון בנגיחה לאחר 18 דקות בלבד. בדקה השישים כבש דור מיכה, שהחליף במחצית את ברק יצחקי שנפצע, וקבע 0–2 למכבי. דקה לסיום צימק חן עזרא את התוצאה בבעיטה חזקה מתוך הרחבה, אך בית"ר לא הצליחה לכבוש שער נוסף בזמן שנותר ומכבי, עם ניצחון 1–2, העפילה לגמר הגביע בפעם השלישית ברציפות.
מחצית ראשונה
בני יהודה הגיעה למשחק ללא מאמן קבוע על הקווים, כאשר כפיר אדרי, ששיחק בעברו בשתי הקבוצות, הוביל את הקבוצה כמאמן זמני מאז סיום דרכו של ניסן יחזקאל. שתי הקבוצות עלו במערך דומה של 4-3-3, כאשר אדרי פתח ללא איציק עזוז ופדרו גלבאן, שפתחו על הספסל. בהרכב הועדפו מאור קנדיל ושון גולדברג כמגנים, בעוד רועי גורדנה עלה כקפטן בקישור האחורי. בחלק ההתקפי, יונתן כהן, נריוס ואלסקיס ואלון תורג'מן פתחו בשלישייה הקדמית. מנגד, ליטו וידיגל הוביל את הצהובים במה שהיה למשחקו האחרון כמאמן הקבוצה. במערך דומה לזה של בני יהודה, עלתה מכבי עם אלי דסה באגף ימין, הקפטן שרן ייני עלה כמגן שמאלי, גל אלברמן שיחק מאחורי אייל גולסה ורובן מיקאל בקישור. החלק ההתקפי הורכב מוידאר קיארטאנסון, דור מיכה וטל בן-חיים.
עד לסיום המחצית לא נרשמו הזדמנויות משמעותיות נוספות, שוויון 0-0 בהפסקה.
מחצית שנייה והארכה
כבר בפתיחת המחצית השנייה התקרבה מכבי לשער יתרון. בדקה ה-49 הגביה מיקאל קרן מאגף ימין, ייני נותר פנוי ברחבה והגיע היטב לנגיחה, אך הכדור עלה מעל למשקוף. חמש דקות לאחר מכן, השתלט אלברמן על הרחקה לא טובה ובעט מחוץ לרחבה כדור שטוח וחזק, שחלף ליד העמוד.
מכבי המשיכה לשלוט, אך בדקה ה-59 הייתה קרובה בני יהודה לכבוש בהתקפת מעבר. גורדנה שלח כדור לאגף שמאל של הרחבה, אנטוניו מרשיץ' השתלט ובעט כדור חזק ומפתיע מזווית קשה לפינה הקרובה, אך פרדראג ראיקוביץ' הגיב היטב והדף. כעבור שלוש דקות, שוב התקפה מהירה של בני יהודה. ואלסקיס פרץ בימין ושלח כדור עומק לרחבה, תורג'מן הקדים את השומר שלו ובעט בנגיעה, אך החמיץ את המסגרת של ראיקוביץ'.
בעוד הצהובים שלחו שחקנים רבים להתקפה, דווקא בני יהודה הגיעה להזדמנות מצוינת בהתקפה מתפרצת. בדקה ה-78 יצאה בני יהודה להתקפה מהירה, יונתן כהן שלח את ואלסקיס במצב של שלושה שחקני התקפה מול מגן בודד, אך ואלסקיס ניסה לבעוט מ-16 מטרים והחמיץ את המסגרת. מכבי הגיעה להזדמנות אחרונה דקה לסיום, כאשר מיכה ניסה מרחוק, אך גם הוא לא מצא את המסגרת. גם לאחר תשעים דקות, התוצאה נותרה על שוויון 0-0, והמשחק עבר להכרעה בהארכה.
המחצית הראשונה של ההארכה עברה ללא מצבים מסוכנים, עד שבדקת הסיום של החצי הראשון קיבל קיארטאנסון כדור בתוך הרחבה, עם גבו אל השער, לאחר מסירה כפולה על סף הרחבה. קיארטאנסון הסתובב ובעט ברגל ימין, אך הכדור הוסט לקרן על ידי שחקן הגנה.
בדקה ה-108, בתוך החצי השני של ההארכה, איבדו הצהובים את הכדור במחצית המגרש. אלמוג בוזגלו חטף ובפריצה מרשימה עבר מספר שחקני הגנה, עד שמסר ימינה ליונתן כהן. האחרון הגביה לצד שמאל של הרחבה, שם נותר מרשיץ' פנוי, אך הנגיחה שלו לא סיכנה את השער של ראיקוביץ'.
כריסטיאן מקברייד
כריסטיאן מקברייד (באנגלית: Christian McBride; נולד ב-31 במאי 1972) הוא מוזיקאי ג'אז ונגן קונטרבס וגיטרה בס אמריקאי.
מקברייד, זוכה שבעה פרסי גראמי, ניגן ביותר מ-300 אלבומים כמלווה. הוא הקליט והופיע לצד מוזיקאי ג'אז כמו פרדי האברד, מקוי טיינר, הרבי הנקוק, פט מתיני, ג'ו הנדרסון, דיאנה קרול, צ'יק קוריאה, ג'ושוע רדמן, ריי בראון ואדי פלמיירי, בנוסף לאמני מוזיקת פופ, היפ-הופ ומוזיקת נשמה דוגמת ג'יימס בראון, סטינג, פול מקרטני, סלין דיון, קווין לטיפה, אייזק הייז, קארלי סימון ורנה פלמינג.
ביוגרפיה
כריסטיאן מקברייד נולד ב-31 במאי 1972 בפילדלפיה, פנסילבניה, וגדל במשפחה מוזיקלית; אמו לימדה מוזיקה בבית ספר, ואביו היה נגן גיטרה בס ואחד מעמודי התווך של קהילת המוזיקאים בפילדלפיה. מקברייד הצעיר התחיל לנגן בגיטרה בס בגיל תשע אחרי שצפה באביו מנגן עם מונגו סנטמריה בפסטיבל הג'אז באטלנטיק סיטי, בו הופיעו גם דיזי גילספי, דקסטר גורדון ואלה פיצג'רלד. אחרי גירושי הוריו גדל מקברייד עם אמו בפילדלפיה, אם כי אביו נשאר מעורב בחייו והתפתחותו המוזיקלית והעניק לו את שיעורי הנגינה הראשונים שלו. מקברייד למד לנגן בקונטרבס כדי לנגן בתזמורת נוער, ומבין חבריו מתקופת התיכון נמנים המוזיקאים ג'ואי דה-פרנצ'סקו, קורט רוזנווינקל וקווסטלאב.
מקברייד נודע כנגן קונטרבס, אך ניגן גם בגיטרה בס בפרויקטים שונים, בהם שיתופי פעולה עם אורי קיין וקווסטלאב ואלבומי היפ-הופ שיצאו תחת שמו. בשנת 2007 הופיע מקברייד עם רוי היינס וסאני רולינס בקרנגי הול בהופעה מיוחדת להוקרתו של סאני רולינס, שהובילה למשדר הוקרה מיוחד במסגרת פרס מרכז קנדי, אותו מקברייד ניהל מוזיקלית. בשנת 2008 הצטרף מקברייד לסופרגרופ "Five Peace Band", בו היו חברים צ'יק קוריאה, ג'ון מקלפלין, קני גארט וויני קוליוטה. ההרכב זכה בפרס גראמי לאלבום הג'אז האינסטרומנטלי הטוב ביותר, ומקברייד החל לשתף פעולה עם קוריאה וניגן עמו באלבומי טריו לצד המתופפים סטיב גאד ובריאן בלייד.
בשנת 2009 הוציא מקברייד אלבום ראשון עם ההרכב "Inside Straight", בו חברים הסקסופוניסט סטיב וילסון, הוויברפוניסט וורן וולף, הפסנתרן פיטר מרטין והמתופף קארל אלן; שנתיים לאחר מכן הוציא אלבום ביג בנד ראשון, שזכה בפרס גראמי לאנסמבל הג'אז הגדול הטוב ביותר, ובשנת 2013 הוציא אלבום טריו ראשון בהובלתו. במרץ 2016 מונה מקברייד לתפקיד המנהל המוזיקלי של פסטיבל הג'אז של ניופורט, ונכון לאפריל 2021 הוא משמש כמגיש בתוכנית הרדיו Jazz Night in America של רשת NPR.
חיים אישיים
כריסטיאן מקברייד מתגורר במונטקלייר, ניו ג'רזי, ונשוי לזמרת הג'אז מליסה ווקר. השניים מנהלים מרכז ללימודי ג'אז בשם Jazz House Kids, שפונה לקהל צעיר וזוכה להופיע בפסטיבל הג'אז במונטקלייר.
שלגם
שלגם (בטורקית: Şalgam; באנגלית: Turnip Water) הוא משקה לפת שמקורו בעיר אדנה ונפוץ במישור צ'וקורובה.
המשקה הוזכר לראשונה במאה ה-16 על ידי הרופא והחוקר הצרפתי, פייר בלון.
השלגם דומה בטעמו למשקה הקאנג'י ההודי ויש לשתות את המשקה כאשר הוא קר או צונן.
מחוז כויאשק
כויאשק (בגרינלנדית: Kujalleq) הוא אחד מחמשת מחוזות גרינלנד, המחוז הוא הרביעי בגודל אוכלוסייתו בגרינלנד ומתגוררים בו כ-6,439 תושבים, כ-3,050 מהם בבירת המחוז קאקורטוק שהיא העיר הרביעית בגודלה בגרינלנד; שטח המחוז כ-32,600 קמ"ר והוא המחוז הקטן ביותר בגרינלנד מבחינת שטח, אך למרות זאת, לשם השוואה שטחו כמעט זהה לשטחה של הולנד, וקטן משטח דנמרק רק בכ-10,000 קמ"ר.
מחוז כויאשק הוקם ב-1 בינואר 2009 באיחוד של שלושה מחוזות שנשאו את שם היישוב הגדול ביותר בהם למחוז אחד גדול כחלק מרפורמה שנעשתה בחלוקה המנהלית של גרינלנד שחלקה מחדש את האי לחמישה מחוזות גדולים והפארק הלאומי צפון מזרח גרינלנד במקום מספר רב יותר של מחוזות קטנים, כמו כן נוסף למחוז שטח שהיה שייך למחוז אחר בעבר; המועצה של מחוז כויאשק מורכבת מחמישה-עשר חברים הנבחרים בבחירות הנערכות אחת לארבע שנים.
גאוגרפיה
כויאשק הוא המחוז הדרומי ביותר בגרינלנד והיחיד שנמצא כולו מדרום לחוג-הארקטי מכיוון שכולו שוכן מתחת לקו-הרוחב 66.5°N.
למחוז גבול אחד בלבד עם מחוז סרמרסוק השוכן מצפון לו, בדרום המחוז פוגש ים לברדור הנמצא לחופו המערבי את צפון האוקיינוס האטלנטי שלחופו המזרחי, חופי המחוז והאזור המיושב בו הרריים מאוד ופיורדים רבים חורצים אותו, בדומה לשאר האזורים בגרינלנד ההתיישבות במחוז מרוכזת לאורך החוף ובקצות הפיורדים.
ניהול מטריציוני
ניהול מטריציוני היא שיטת בניית ארגון ואופן מבנהו, כך שעובדים מקצועיים (למשל עובדי מחקר ופיתוח או אנשי מכירות) אינם כפופים בהכרח לעבודה על פרויקט מסוים או מוצר כלשהו, אלא מוקצים באופן דינאמי לפרויקטים שונים לפי דרישה ומנוהלים מקצועית על ידי גורם אחד וכפופים פרויקטלית לגורם אחר.
מחוז כויאשק
גאוגרפיה
באופן ייחודי לשאר גרינלנד התנאים במישורים שמצפון לעיר נארסאק שהיא העיר התשיעית בגודלה בגרינלנד מבחינת אוכלוסייה, מאפשרים גידול תוצרת חקלאית מועטה ואף 31 מתוך 53 חוות הכבשים הרשומות בגרינלנד נמצאות באזור זה.
ניהול מטריציוני
מבנה זה מאפשר גמישות והתאמה מהירה לצורכי השוק, למשל בנייה מהירה של צוות כאשר קם הצורך בפיתוח מוצר חדש ופירוק הצוות בסיומו. כמו כן מאפשר הדגם התמקצעות ושיתוף ידע בין אנשי מקצוע, השייכים ארגונית לקבוצה אחת ומקיימים בדרך כלל ערוצי שיח והעשרה משותפים. צורת ניהול זו גם ממזערת "זמנים מתים" של בעלי מקצועות מסוימים במהלך פרויקט או פיתוח מוצר שיש בו עליות ומורדות בצרכי ההעסקה של כל בעל מקצוע, כיוון שבשעת שפל העסקה בפרויקט אחד ניתן לנצלו בפרויקט אחר.
החסרון העיקרי של מבנה זה הוא הקונפליקט שעשוי להיווצר אצל העובדים, שבמצב זה כפופים לשני מנהלים: מנהל המחלקה הפונקציונלית/ מקצועית מחד ומנהל המוצר או מנהל פרויקט מאידך, שלעיתים יכולים לפעול תחת מניעים שונים ואף סותרים. כמו כן, מנהל הפרויקט אינו שולט בכל משימות העובדים המוקצים לו ועל המנהל הפונקציונלי/ מקצועי לדאוג להעסקה מלאה של כל עובד ולחלוקת נטל שווה בין כל עובדיו, בכל נקודת זמן.
מחוז כויאשק
אקלים
בשל מיקומה הצפוני של גרינלנד שורר בה אקלים קוטבי, אך מכיוון וכל שטחו של מחוז כוייאשק נמצא מדרום לחוג-הארקטי תנאי מזג האוויר בו נוחים יותר ואף האדמה בקצה הדרומי של גרינלנד.
אינה קפאת-עד, ובשל כך מתאפר לגדל בה מעט גידולים חקלאיים כדלעיל.
יבשתית
בשונה משאר גרינלנד, במחוז כויאשק, בעיקר בסביבת הערים נארסאק וקאקורטוק ישנן מעט דרכי עפר למעבר רכבי שטח גם מחוץ לרחובות היישובים, בעונת החורף התחבורה בדרכים המעטות ובכלל, תיעשה בעיקר על ידי אופנוע שלג.
אווירית
מכיוון שאין דרכים המקשרות ממקום למקום עיקר התחבורה בין הערים במחוז ולשאר גרינלנד נעשית באמצעות טיסה או מעבורות ואף מתבצעות טיסות מסוק יומיות על ידי אייר גרינלנד מהמנחת בנארסאק לנמל התעופה נארסארסואק הנמצא בקרבתה (יחסית) ומשמש לטיסות פנימיות ואף לטיסות לקופנהגן בדנמרק ורייקיאוויק באיסלנד; הצעה לבניית נמל תעופה בינלאומי חדש בקרבת קאקורטוק נדחתה בין היתר מחשש שהדבר יוביל לסגירת נמל התעופה נרסארסואק ולפיטור העובדים בו.
ימית
הפיורד שלחופו שוכנת נארסאק משמש כנמל טבעי עמוק, וממנו יוצאת המעבורת Arctic Umiaq לעיר אילוליסאט שבמחוז אוואנאטה, בחודשי החורף בהם הפיורד קופא, מתחילה המעבורת את מסלולה בנמל קאקורטוק המשמש כתחנה במסלול הרגיל.
שפה
במחוז כויאשק מדברים בתת-ניב מקומי של גרינלנדית מערבית - כַּלׇשִׂיסוּט (Kalaallisut) אך בשל מיקומו של המחוז בו נפגשים החופים המערבי והמזרחי, במחוז כויאשק יש המדברים אף בניב המזרחי - טוּנוּמִיסוּט (tunumiusut); כמו כן אף על פי שדנית כבר אינה השפה הרשמית בגרינלנד היא מובנת ומדוברת על ידי רוב התושבים.
ספאץ
ספאץ (בגרמנית: Spatz, לימים קרויה גם: Victoria 250) היא מכונית מיני קבריולה בנויה מפיברגלס, אשר יוצרה בין השנים 1958–1956 בגרמניה. הדגם הראשוני יוצר על ידי יצרנית הרכב הגרמנית Egon Brütsch Fahrzeugbau.
את הדגם שיפר המהנדס "HaraldFriedrich" שהיה שותף מנהל ב-"Alzmetall P. Meier & Friedrich GmbH" ברישיון "אגון ברוטש" בשותפות עם יצרנית האופנועים "Victoria (motorcycle)"  הקימו את חברת "Bayerische Autowerke GmbH" בשיתוף המהנדס הנס לדווינקה.
היסטוריה
ה"ספאץ" ששמו לימים שונה ל"ויקטוריה 250", הוא מכונית ארבעה גלגלים שנבנתה בין השנים 1956–1958.
המכונית תוכננה והוגשה במקור על ידי יצרנית הרכב הגרמנית "אגון ברוטש" (שם רשמי: "Egon Brütsch Fahrzeugbau") כ-"ספאץ" תלת-גלגלי בנוי מפיברגלס עם מתלים של הגלגלים הקדמיים והגלגל האחורי המחובר ישירות למעטפת המרכב. מבנה המכונית הוכיחה את עצמה כבעייתית ומבחני הרכב בדרכים מחוספסות הובילו לסדקים קשים במרכב.
הרלד פרידריך (Harald Friedrich), רכש את רישיון היצרן לייצור ושיווק ה"ספאץ" מ-"אגון ברוטש" וביולי 1956 בשותפות עם יצרנית האופנועים "Victoria (motorcycle)", הקימו את חברת "Bayerische Autowerke GmbH".
בגלל הליקויים בתכנון המקורי, ביקש פרידריך מהנס לדווינקה, אז בן 77, לשעבר מהנדס עיצוב ראשי בטטרה, לעצב שלדה חזקה למכונית. התוצאה הייתה שלדת צינור מרכזית וארבעה גלגלים - בניגוד ל"ברוטש" המקורי בעל שלושת הגלגלים. פרידריך ראה אז שהוא כבר לא מחויב לשלם תמלוגים ל"ברוטש", מה שהוביל לתיק בית משפט, בו זכה פרידריך. השופטים הכירו בכך שבניית ה-"Brütsch" המקורית חסרת תועלת ומסוכנת כאחד.
גודל המנוע הוגדל מ-200 סמ"ק ל -250 סמ"ק.
1,588 יחידות נבנו בין השנים 1956–1958, 859 כ"ספאץ", 729 יחידות כ-"ויקטוריה 250".
הקורפוס הראשון (אוסטרליה)
הקורפוס הראשון היה היחידה הלוחמת העיקרית בצבא אוסטרליה במהלך מלחמת העולם השנייה. תחת פיקודו נמצאו בזמנים שונים דיוויזיות אוסטרליות שונות, וכן דיוויזיות של מדינות אחרות מבעלות הברית. בין 1940 ל-1942 לחם הקורפוס בזירת המזרח התיכון, ובין 1942 ל-1945 לחם בחזית האוקיינוס השקט כיחידת מסגרת לכל צבאות היבשה של בעלות הברית באזור דרום מערב האוקיינוס השקט.
ייסוד הקורפוס
הקורפוס נוסד במלבורן ב-11 באפריל 1940 על מנת לאחד ולפקח על דיוויזיות הקו הראשון של "הכוח האוסטרלי הקיסרי השני" ((the Second Australian Imperial Force (2nd AIF)), כינויו של כוח המתנדבים שהתנדב להילחם מחוץ לגבולות אוסטרליה במלחמת העולם השנייה. על פי חוק ההגנה (Defence Act) האוסטרלי מ-1903, לא ניתן היה להורות לחייל לשירות מחוץ לגבולות אוסטרליה אלא אם כן התנדב לכך, לכן הוקם כוח שכולו מתנדבים. מפקד ה-AIF, לויטננט גנרל תומאס בליימי מונה למפקד הקורפוס.
לחימה במזרח התיכון
בליימי קבע את מפקדתו בארץ ישראל ב-10 ביוני 1940. הקורפוס קיבל את הפיקוד על אזור קירנאיקה בלוב ב-16 בפברואר 1941 והחליף את הקורפוס הבריטי ה-13.
בעקבות ההחלטה להתערב במלחמת איטליה–יוון הועברה מפקדת הקורפוס ליוון באפריל 1941. הקורפוס פיקד על הדיוויזיה האוסטרלית ה-6, הדיוויזיה הניו זילנדית ה-2, הדיוויזיה היוונית ה-12 והבריגדה הבריטית המשוריינת ה-1. ב-12 באפריל הוחלט לקרוא לקורפוס קורפוס "אנזא"ק", על שם העוצבות האוסטרליות והניו זילנדיות שהצטיינו במלחמת העולם הראשונה. בעלות הברית נחלו תבוסה קשה לאחר ההתערבות הגרמנית ביוון, והקורפוס עזב את יוון ב-23 באפריל 1941.
ביוני 1941 השתתף הקורפוס, בפיקודו של ג'ון לאווראק במערכה בסוריה ובלבנון לצד צבא צרפת החופשית ויחידות נוספות מחבר העמים הבריטי. הקורפוס סייע בגירוש אנשי צרפת של וישי מסוריה ולבנון. תחת פיקודו נמצאו הדיוויזיה האוסטרלית ה-7, דיוויזיית הרגלים הבריטית ה-6, הדיוויזיה הקלה ה-1 של צבא צרפת החופשית, וקבוצת החטיבות ההודית ה-5.
הלחימה באוקיינוס השקט
לאחר הצטרפות יפן למלחמה, בדצמבר 1941 והעמדת אוסטרליה עצמה בסכנת פלישה, הוחזרו בתחילת 1942 הדיוויזיה ה-6 והדיוויזייה ה-7 לזירת האוקיינוס השקט, על מנת להגן על היבשת מן הפלישה הצפויה. הדיוויזיה ה-9 נותרה במזרח התיכון, ולאחר מכן לחמה במסגרות אחרות מחוץ לקורפוס, והצטיינה בקרב אל עלמיין הראשון.
עד לתום המלחמה היו היחידות הלוחמות העיקריות של הקורפוס הדיוויזיה ה-6, הדיוויזיה ה-7 והדיוויזייה ה-9 ששבה ללחום תחת פיקודו של הקורפוס בינואר 1943. יחידות אלו לחמו במערכה בגינאה החדשה ובקרב בורנאו. לאחר סיום המלחמה ושחרור רוב החיילים המתנדבים, פורק הקורפוס.
נמל התעופה הבין-לאומי ררוטונגה
נמל התעופה הבין-לאומי ררוטונגה (באנגלית: Rarotonga International Airport) הוא נמל התעופה הראשי של איי קוק.
מבנה
נמל התעופה ממוקם ליד אוורואה, כ-3 קילומטרים מהחוף הצפוני של ררוטונגה. תאריך פתיחת שדה התעופה אינו ידוע, אך ידוע שהוא שימש בסיס של בעלות הברית במלחמת העולם השנייה. שדה התעופה נפתח בשנת בינואר 1974 לתנועת נוסעים.
ב-2003 הטרמינל ואזור הצ'ק אין בנמל התעופה עברו שיפוץ בהיקף של כ-650,000 דולרים אמריקאים. גם בשנים 2010–2009 עבר הטרמינל שיפוץ ונפתח הטרמינל החדש. שיפוץ הטרמינל נמשך כשנה ועלות השיפוץ הייתה כ-8.5 מיליוני דולרים אמריקאים.
מהנמל פועלות טיסות ליעדים באיי קוק וכן לניו זילנד, אוסטרליה, פולינזיה הצרפתית ולוס אנג'לס.
מפת ארץ ישראל עם גבול מעוין
"מפת ארץ ישראל עם גבול מעוין" (1976) הוא ציור מאת האמנית הישראלית דגנית ברסט. הציור מציג צורה של מעוין בצבע כחול המצויר על מפה של ארץ ישראל.
הציור "מפת ארץ ישראל עם גבול מעוין" צויר על גבי רדי מייד של מפה, מן הסוג שהיה בשימוש בבתי ספר בישראל. זו היא מפה המודבקת על קנבס אותו אפשר לגלול. ברסט השתמשה בתרסיס צבע כחול בעזרתו יצרה צורה של מעוין כחול על גבי המפה.
הציור יוצר מעין עימות בין צורת המעוין לבין המפה, שעל גבה הוא מצויר. שני הדימויים אינם מתחברים לדימוי הומוגני, אלה נותרים זרים זה לזה. בכך הם מעלים את שאלות של ייצוג הן במסגרת הפוליטית והן במסגרת האמנותית.
העבודה הוצגה לראשונה בתערוכת יחיד (1977) של ברסט בגלריה ג'ולי מ' בתל אביב-יפו וכן מספר תערוכות בעבר כגון "שיבת ציון – מעבר לעקרון המקום" (2002) בזמן לאמנות, "העיניים של המדינה, אמנות חזותית במדינה ללא גבולות" (1998) ו-"המזימה של הטבע" (2013) במוזיאון תל אביב לאמנות ועוד.
טקס פרס אמי לבידור בפריים טיים ה-74
טקס פרס אמי לבידור בפריים טיים ה-74 הוא טקס הענקת פרסים לתוכניות אמריקאיות, המשודרות בפריים טיים החל מ־1 ביוני 2021 ועד 31 במאי 2022, כפי שנבחרו על ידי האקדמיה לטלוויזיה, אומנויות ומדעים (ATAS). הטקס התקיים בשידור חי ב-12 בספטמבר 2022, בתיאטרון מיקרוסופט במרכז העסקים הראשי של לוס אנג'לס, ולפניו נערך טקס פרסי האמי האמנותיים ה-74 ב-3 וב-4 בספטמבר. הטקס שודר בארצות הברית ברשת NBC. המועמדויות התפרסמו ב-12 ביולי 2022.
התאמה מחדש של פרסי האמי
בדצמבר 2021, האקדמיה לטלוויזיה, אומנויות ומדעים (ATAS) והאקדמיה הלאומית לאמנויות ומדעי הטלוויזיה (NATAS) הכריזו על התאמה מחודשת של טקסי פרס אמי. זה היה בתגובה לצמיחתה של טלוויזיה בסטרימינג, שטשטשה את הקווים בקביעה אילו תוכניות צריכות להיות תחת טקס האמי של שעות היום או הפריים-טיים. היקף שני הטקסים יתרכז כעת סביב גורמים כמו נושאים ותדירות של תוכניות כאלה, ולא רק על שעות השידור.
בין השינויים העיקריים שייכנסו לתוקף בטקס פרסי האמי לבידור בשעות היום ביוני 2022 ובטקס פרסי האמי ה-74 בספטמבר 2022:
קטגוריות של שעשועונים ותכנות הדרכה יישארו מחולקות השנה בין טקס האמי של שעות היום והפריים טיים, כאשר קווי יסוד יקבעו ב-2023.
שינויים נוספים
מספר שינויי כללים נוספים ייושמו עבור הטקס. בעיקר, תוכניות לא יסווגו עוד כדרמות או קומדיות המבוססות על זמן שידור; במקום זאת, המפיקים יקבעו לאיזה קטגוריה התוכניות שלהם יוגשו, בעוד האקדמיה לטלוויזיה שומרת לעצמה את הזכות לבחון החלטות. ההבחנה הותאמה בעבר ב-2015 כדי להתייחס לתוכניות בנות חצי שעה כקומדיות ותוכניות בנות שעה כדרמות. תוכניות מתחת ל-20 דקות, יש להגיש בקטגוריות לתכנים קצרים. האקדמיה לטלוויזיה גם תיקנה את התיאור של הפרסים למיני סדרות והבהירה שמיני סדרות חייבות לפתור באופן מלא קווי עלילה ללא "ללא עלילה מתמשכת או דמויות ראשיות בעונות הבאות".
מועמדים וזוכים
המועמדויות הוכרזו ב-12 ביולי 2022 על ידי ג'יי בי סמוב ומליסה פומרו.
הינשוף והחתלתולה (סרט)
הינשוף והחתלתולה (באנגלית: The Owl and the Pussycat) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת קומדיה רומנטית משנת 1970 בבימויו של הרברט רוס, עם ברברה סטרייסנד וג'ורג' סיגל בתפקידים הראשיים.
התסריט של באק הנרי מבוסס על מחזה בשם זה מאת ביל מנהוף. המחזה הועלה ב-1996 בתיאטרון החאן. העלילה היא על היחסים בן גבר לאישה השונים זה מזו. הוא איש יציב, משכיל וחכם ("ינשוף") והיא לא יציבה ומתנהלת בין עבודה כדוגמנית, שחקנית פורנו וזונה ("חתלתולה").
גלריית המדרשה הירקון 19
גלריית המדרשה הירקון 19 היא מרכז אמנות, תרבות וחינוך בתל אביב, שמאפשר הרחבת הפעילות האמנותית של המדרשה לאמנות במכללת בית ברל.
הינשוף והחתלתולה (סרט)
תקציר העלילה
פליקס שרמן (ג'ורג' סיגל) עובד בחנות ספרים בניו יורק ומנסה את כוחו בכתיבת ספר שנדחה על ידי הוצאה לאור. הוא גר בדירה קטנה בבניין דירות. מדירה מתחתיו בוקע רעש מחריש אזניים ממכשיר טלוויזיה. הוא מתבונן במשקפת ורואה את שכנתו דוריס (ברברה סטרייסנד) מנהלת יחסים עם לקוח שמשלם לה. הוא מדווח לאב הבית שמגרש את דוריס מהדירה באמצע הלילה. היא מגיעה אליו ומאשימה אותו בגירוש שלה. הוא מסכים שתישאר אצלו עד הבוקר.
גלריית המדרשה הירקון 19
בגלריה, שנפתחה בינואר 2014, מוצגות תערוכות יחיד ותערוכות קבוצתיות של אמנים בני דורות שונים, ותיקים וצעירים, מקומיים ובינלאומיים. התערוכות מתחלפות מספר פעמים בשנה. הגלריה מנוהלת על ידי המדרשה לאומנות, אך מוצגות בה גם יצירות של אמנים שאינם קשורים למכללה.
הינשוף והחתלתולה (סרט)
תקציר העלילה
כשהוא נכנס להתרחץ היא רואה אותו בעירום, מתחילה לצחוק ומקבלת התקף שיהוק. כדי להפסיק את ההתקף היא מבקשת ממנו שיפחיד אותה. הוא לובש בגד עם ציור של שלד מהלואין. היא נבהלת, מתחילה לצעוק וההתקף עובר אך הצעקות מעירות את כל תושבי הבניין ואב הבית מגרש את שניהם.
גלריית המדרשה הירקון 19
בנוסף לתערוכות מתחלפות, מתקיימים במקום אירועי תרבות, הרצאות וימי עיון העוסקים בסוגיות אקטואליות באמנות, פילוסופיה ועוד. המרכז מאפשר פעילות של יוצרים, תאורטיקנים ואנשי חינוך במסגרת אירועים פתוחים לקהל הרחב. הוא כולל גם חדר הקרנה לעבודות וידאו, חלל להתכנסויות, להקרנות סרטים ולפעילויות לקהילה. תחילה פעלה הגלריה במתחם המדרשה לאמנות במכללת בית ברל, לאחר מכן בחצר אחורית ברחוב דיזנגוף 34, וחלל התצוגה הנוכחי נפתח בשנת 2014.