cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אנדריי ולאסוב
צבא השחרור הרוסי
הבריטים והאמריקאים, היו בעלי עניין מועט בגורלו של ולאסוב, שביקש מקלט מדיני בשורותיהם. נראה כי עצם המגע עמו עלול היה להביא לעימותים עם ברית המועצות. הוא הוסגר לידי הסובייטים במאי 1945 ובאוגוסט 1946 הודיע הרדיו הרוסי על הוצאתו להורג, לאחר משפט, שנערך לו ולאחד עשר מקציניו הבכירים. ולאסוב ואנשיו הומתו בתלייה. יתר אנשי "צבא ולאסוב" שנמצאו הוצאו להורג, או שנשלחו למשך שנים למחנות בסיביר. מיעוט קטן מהם שרד עד למתן החנינה הכללית שניתנה בברית המועצות למספר אסירים פוליטיים ב-17 בספטמבר 1955. עד היום משמש השם "ולאסוב" ככינוי לבוגד במסורת הרוסית, בדומה לשימוש בשם "קוויזלינג".
אמרי לי כן
אמרי לי כן (באנגלית: ) הוא סרט קומדיה רומנטית אמריקאי משנת 1989 שכתב וביים קמרון קרואו.
תקציר העלילה
עלילת הסרט, אשר מתרחשת בפרבר של העיר סיאטל, מתמקדת בתלמיד בית הספר התיכון הממוצע לויד דובלר (אותו מגלם ג'ון קיוזאק), שמנסה באופן בלתי סביר ליצור קשר עם התלמידה המצליחה, היפהפייה והחכמה דיאן קורט (אותה מגלמת איוני סקיי). לויד מנסה לכבוש את ליבה של קורט חרף התנגדות אביה המגונן בטרם דיאן תיסע ללמוד במכללה באנגליה.
הינרייה
הינרייה (שם מדעי: Hyneria) הוא סוג דג נכחד ממחלקת בעלי סנפירים בשרניים שחי בתקופת הדבון לפני 375 מיליון שנה. הדג קרוי על שם הכפר "היינר" שבפנסילבניה, שם נמצא לראשונה.
יצור זה היה הגדול ביותר מבני מחלקתו. אורכו הגיע ל-3–4 מטרים כשחוקרים אחרים מעריכים שהוא הגיע לאורך 2.5 מטרים והוא שקל עד 2 טונות. הדג היה בעל סנפירים גדולים ובשרניים שהיו מותאמים לתנועה מגושמת ביבשה. הדג היה בעל לסת תחתונה כבדה ומלאת שיניים וגופו כוסה קשקשים. דג זה יכל לנשום אוויר לפרק זמן קצר באמצעות בלון חמצן שהיה בתוך גופו והיה "ריאה" פרימיטיבית.
בשל גודלו ומבנה לסתותיו הוא היה טורף חזק שטרף יצורי מים קטנים יותר וייתכן שאף עלה ליבשה לפרקי זמן קצרים.
בית החולים הדסה בית שמש
בית החולים הדסה בית שמש הוא בית חולים בעיר בית שמש. בית החולים פועל כשלוחה של מרכז רפואי הדסה בירושלים, אך בעתיד צפוי להפוך לבית חולים עצמאי שיפעל תחת רשת " הדסה". בית החולים צפוי לשרת את 360 אלף תושבי העיר בית שמש ומועצה אזורית מטה יהודה.
היסטוריה
שיתוף הפעולה בין המרכז הרפואי לבית שמש החל בשנת 2016, עם חתימת הסכם שהגביר את ההסעות בין העיר לבית החולים, וכן הנגיש את בדיקות ה-MRI לתושבי העיר. בהסכם זה נשקלה לראשונה האפשרות להקמת מרפאות של הדסה בבית שמש.
ב-2 באוגוסט 2019 פרסמה ראש העיר עליזה בלוך את בחינת האפשרות להקים מרכז רפואי בעיר, וכי נפגשה עם מנהל הדסה זאב רוטשטיין על מנת לדון בנושא. במפגש זה הוכרז כי הבנייה אמורה להתחיל בפברואר 2021. בנוסף על כך, פורסם כי המרכז ימוקם ברמת בית שמש ויכלול מוקד לרפואה דחופה, חדרי ניתוח, יחידת דיאליזה, מרפאות מומחים ומרכז לאשפוז יום.
המרכז והמרפאות הראשונות נחנכו בקניון נעימי ב-7 ביוני 2023. המרפאות והמחלקות הראשונות שהחלו לפעול הן מרפאות קרדיולוגיה, גסטרו, כירורגית נשים, המטולוגיה ילדים, מרפאת האכלה ומרפאת כאב. בעתיד עתידות להיפתח מחלוקות לפסיכיאטריה, אשפוז יום, ריאות, עיניים, נפרולוגיה, מרפאות עיניים, נשים, אלרגיה, פלסטיקה ואופטומטריה. בנוסף על כך, יופעלו במערך שני חדרי ניתוח.
ב-26 ביוני 2023, הוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה החליטה אתמול להפקיד התוכנית להקמת בית החולים בעיר. על פי התכנון, בית החולים יכיל כ-5 מבנים בני 7 קומות ויכלול בין היתר מעבדות, מחלקות אשפוז, מכונים רפואיים, מלונית, מנחת מסוקים, שטחי מסחר ומרכז הכשרה למתמחים. מלבד זאת, בבית החולים יהיו כ-770 מיטות.
יחסי בלארוס–הממלכה המאוחדת
יחסי בלארוס–הממלכה המאוחדת, הן יחסי החוץ בין בלארוס והממלכה המאוחדת.
יחסים כלכליים
למרות הירידה הדרמטית בשנת 2016 (כ-63%) ביצוא הבלארוסי לבריטניה, האחרונה נותרה עדיין היעד השלישי בגודלו למוצרים הבלארוסים (השנייה בגודלה בשנת 2015), ושוק הייצוא הגדול ביותר מחוץ לחבר המדינות, והיא מהווה שותפת הסחר השישית בגודלה של בלארוס. בשנת 2017 חלה היפוך מגמה, ובחודשים ינואר עד יולי, היצוא הבלארוסי לבריטניה יותר מאשר הוכפל לעומת התקופה המקבילה לו שנה קודם לכן, והגיע ל-1.38 מיליארד דולר, ובנוסף, היבוא גדל גם הוא ב-66%.
עם זאת, היצוא הבלארוסי לבריטניה מהסתמך בעיקר על מוצר אחד - שמן ומוצרי זפת מינרלים, ובמהלך השנים האחרונות, חלקם ביצוא הבלארוסנע בין 95 ל-98 אחוזים. שאר הסחורות המיוצאות כללו דשנים, מוטות פלדה, עופרת, מעילי נשים ולייזרים. היבוא הבלארוסי מבריטניה כולל בעיקר מנועים, מכונות ומשקאות חריפים.
בריטניה היא גם אחת מ-6 המשקיעות המובילות לכלכלת בלארוסיה. נכון ל-1 בינואר 2015, ההשקעות הישירות של בריטניה הסתכמו ב-279.2 מיליון דולר, 144.9 מיליון דולר מהן היו השקעות ישירות, ו-134.3 מיליון דולר היו השקעות עקיפות. עם זאת, חלק ניכר מההשקעות הללו קשור לחברת בלואיל- החברה הבלארוסית של מוצרי נפט - וחברת הבת הבריטית שלה, BNK (בריטניה) בע"מ.
הינרפטון
הינֶרפֶּטון (שם מדעי: Hynerpeton; מילולית: "יצור קריפטידי מתצורות היינר ") הוא סוג נכחד של דו-חיים מתור הדבון, שחי לפני 360 מיליון שנה. יצור זה היה שייך לסדרה הנכחדת איכתיוסטגאים, אשר הייתה קרובה לדו-חיים המודרניים אך גם בעלת מאפיינים של דגי ריאות.
מאפיינים
יצור זה הגיע לאורך 1.5 מ', ודמה בצורתו לסלמנדרה גדולה בעלת זנב מפרשי ולסת גדולה ללא שיניים. הרגליים היו קטנות אך היו מיועדות לתנועה על היבשה. הוא נשם אוויר בעזרת ריאות, אולם מבנה העור שלו דרש לחות קבועה, כך שהוא נמצא על החופים רק בלילה או לפרקי זמן קצרים מאוד ושאר הזמן היה במים. הוא הטיל את ביציו במים, כמו רוב הדו-חיים.
יצור זה היה שחיין טוב בזכות זנבו החזק, והוא צד יצורים קטנים יותר מתחת למים בבליעתם. הזכרים ניהלו קרבות על היבשה באמצעות דחיפות הדדיות.
מהיצור נמצאו מספר עצמות כתפיים בפנסילבניה שבארצות הברית.
בתרבות
ההינרפטון מופיע בסדרת הטלוויזיה "ללכת עם מפלצות" בפרק הראשון. הוא מוצג שם כיצור אמפיבי שהסתובב במים מלאי סכנות מצד דגים טורפים.
המרחב (סדרת טלוויזיה)
המרחב (באנגלית: The Expanse) היא סדרת טלוויזיה אמריקנית מסוגת המדע הבדיוני, המבוססת על סדרת ספרים בעלת אותו שם. הסדרה מופקת וממומנת על ידי חברת. שלוש העונות הראשונות שודרו ברשת הטלוויזיה SyFy, שביטלה את הסדרה לאחר עונתה השלישית. בעקבות ביטול זה, רכשה "פריים וידאו" זכויות שידור לסדרה והודיעה כי תשדר את עונתה הרביעית, שעלתה ב-13 בדצמבר 2019. ב-27 ביולי 2019 עוד לפני עליית העונה הרביעית, חודשה הסדרה מראש לעונה חמישית שעלתה ב-15 בדצמבר 2020. לפני עליית העונה החמישית, בנובמבר 2020, חודשה הסדרה לעונה שישית ואחרונה, שעלתה לאוויר בדצמבר 2021.
הסדרה זכתה להצלחה בקרב המבקרים, שציינו לחיוב את האפקטים הוויזואלים, את פיתוח הדמויות ואת הנראטיב הפוליטי של הסדרה. בשנת 2017 הסדרה זכתה בפרס הוגו לפרזנטציה הדרמטית הטובה ביותר, בנוסף למועמדות לארבעה פרסי סאטורן לסדרת המדע הבדיוני הטלווזיונית הטובה ביותר.
עלילה
הסדרה מתרחשת בעתיד בו האנושות התיישבה ברחבי מערכת השמש, ומתחלקת לשלושה גושים - כדור הארץ (האו"ם), מאדים ותושבי חגורת האסטרואידים.
בעתיד הרחוק, קיימת התיישבות אנושית בכל רחבי מערכת השמש. בין שלושת הגושים קיימת איבה וכמעט עוינות, הנובעת מרקע מורכב של יחסי פוליטיקה ומסחר. כדור הארץ נמצא תחת ממשל מרכזי אחד של ארגון האומות המאוחדות, בעוד מאדים נחשב מעצמה בדלנית וכוח עולה, ובינם נמצאים תושבי חגורת האסטרואידים העניה והנחשלת שמאוכלסת ברובה בפועלי תעשייה כבדה. על רקע זה מתרחשת הסדרה, במספר קווי עלילה מקבילים: ג'ו מילר (תומאס ג'יין), בלש חגוראי מקרס, נשלח עם שותף חדש לאתר את ג'ולי מאו (פלורנס פייבר) בתו הנעדרת של הטייקון ג'ולס פייר מאו. במקביל ספינת החלל קאנטרבורי תחת פיקודו של ג'ים הולדן (סטיבן סטרייט) נקלעת לאירוע טרגי, בו צוות חילוץ מהספינה יוצא לבדוק קריאת מצוקה מהחללית סקופולי שמתגלת נטושה ובמהלך בדיקתה הקאנטרבורי מושמדת על ידי ספינת חלל חמקנית של אויב לא מזוהה. על כדור הארץ, כריסג'ן אבסרלה (שוהרה אע'דאשלו) סגנית תת-השר למינהל בפועל של האומות המאוחדות עושה כל מאמץ אפשרי כדי למנוע מהמלחמה הקרה עם מאדים להפוך לאמיתית. תוך זמן קצר, שלושתם מוצאים את עצמם מעורבים בקונספירציה בממדים עצומים שמאיימת על מערכת השמש ועתיד המין האנושי.
פיתוח
הסדרה מבוססת על סדרת ספרים בעלת אותו שם, שנכתבה תחת שם העט ג'יימס ס. א. קוריי, על ידי הסופרים וטי פרנק, שפועלים ככותבים ומפיקים לסדרה. הספר הראשון בסדרה,  Leviathan Wakes, שיצא ב-2011, הועמד לפרס הוגו ופרס לוקוס. ב-11 באפריל 2014 הודיעה רשת כי היא מתכוונת לשדר עשרה פרקים באורך שעה בעונה הראשונה.
ב-29 באוקטובר 2014 החל שלב הצילומים לסדרה בטורונטו, קנדה. פרק הפיילוט הוקרן בכנס קומיק קון בסן דייגו ביולי 2015. ב-14 בדצמבר החלו שידורי העונה הראשונה של הסדרה. בסוף אותו חודש הודיעה רשת SyFy כי רכשה עונה נוספת של הסדרה, שתשודר בתחילת 2017. שידורי העונה השנייה החלו ב-1 בפברואר 2017. ב-16 במרץ 2017 חידשה רשת SyFy את הסדרה לעונה שלישית. צילומי העונה השלישית החלו ב-12 ביולי.
ביטול הסדרה וחידושה
ב-11 במאי 2018 הכריזה רשת SyFy כי לא תחדש את הסדרה לעונה רביעית, והודיעה על ביטולה. בעקבות ההודעה הודיעה אלקון אנטרטיימנט כי תחפש רשת אחרת שתשדר את העונות הבאות של הסדרה. לאחר מחאה נרחבת מקרב המעריצים, ב-26 במאי הודיע מנכ"ל חברת אמזון, ג'ף בזוס, כי החברה תשדר את העונות הבאות של הסדרה. העונה הרביעית עלתה לשידור ב-13 בדצמבר 2019 באמזון פריים וידאו.
טיסנאנה
טיסנאנה (בהונגרית: Tiszanána) הוא כפר במחוז הווש בצפון מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בו קהילה יהודית.
כמו יישובים רבים באירופה גם בטיסנאנה מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 2,662 תושבים ובשנת 2021 רק 2,460 תושבים.
האזור מיושב לסירוגין מתחילת המאה ה-9 עד ימינו, היישוב עצמו הוזכר לראשונה בכתבים משנת 1261.
יהודי טיסנאנה
יהודים חיו בטיסנאנה במאה ה-18 ובמאה ה-19. בשנת 1944 נרצחו יהודים מהכפר בשואת יהודי הונגריה.
בדף הקהילה ממפקד קהילות הונגריה נכתב כי בשנת 1944 חיו בקהילה 35 חברים ומנהיג הקהילה היה סמואל שטרסר.
מוזיאון פורשה
מוזיאון פורשה הוא מוזיאון רכב הנמצא בזופנהאוזן, שטוטגרט, גרמניה בסמוך למפעלי יצרנית הרכב פורשה. המוזיאון נפתח לראשונה בשנת 1976. בשנת 2009 עבר למשכנו הנוכחי.
היסטוריה
המוזיאון נפתח לראשונה בשנת 1976 בסמוך למפעלי פורשה. המבנה המקורי היה קטן ואפשר תצוגה של עד 20 מכוניות בכל פעם. המכוניות הוצגו ברוטציה מתוך מגוון של כ-300 מכוניות שונות. בתוכנית המקורית להרחבת המוזיאון שקלה החברה לבנות את המוזיאון בסמוך למוזיאון מרצדס-בנץ שנבנה בקליגסרגפארק, שטוטגרט. לאחר שמוזיאון מרצדס נפתח בשנת 2006 במזרח העיר החליטה החברה לבנות את המוזיאון החדש בצפון העיר, בסמוך למשרדי ההנהלה. הסכום שהוקצה לבניית המוזיאון עמד על 60 מיליון אירו, אך הגיע בסופו של דבר ל-100 מיליון אירו.
המוזיאון החדש
עבודות התכנון של המוזיאון החדש החלו בשנת 2003. תכנון המבנה בוצע על ידי משרד הים האוסטרי דלוגן-מייזל. אזורי התצוגה תוכננו על ידי הנס גונתר מרץ, שהיה מעורב גם בתכנון מוזיאון מרצדס. שטח המוזיאון הוא 5,600 מטר רבוע ופרושות בו כ-80 תצוגות.
עבודות הבנייה החלו ב-17 באוקטובר 2005. ב-8 בדצמבר 2008 נמסר המוזיאון לידי חברת פורשה. ב-28 בינואר 2009 נערכה הפתיחה הרשמית. שלושה ימים לאחר מכן נפתח המוזיאון לקהל הרחב.
שיחות פריז
שיחות פריז הוא אוסף של נאומיו של עבד אל-בהאא', שנשא בעת שהותו בפריז בשנת 1911 בשלבים הראשונים של מסעותיו למערב. הספר פורסם בשנת 1912 במקור תחת הכותרת "שיחות שנשא עבד אל-בהאא בפריז", ( בצרפתית Les Causeries d’`Abdu'l-Bahá à Paris).
הקונטקסט
עבאס אפנדי לקח את התואר 'עבד אל-בהאא' ("משרת תפארת האל") לאחר פטירת אביו ב-29 במאי 1892. בהאא אללה מינה אותו בצוואתו (כתאב-י עהדי) כיורשו וכאחראי על הנהגת הקהילה הבהאית, וכאחראי והמוסמך הבלעדי על תרגום ופרשנות של כתביו. אף על פי שהיה עצור במשך שנים רבות על ידי האימפריה העות'מאנית, הוא עדיין הצליח לתרום להפצת האמונה הבהאית מעבר לגבולות המזרח התיכון, בעיקר באמצעות קשר ישיר עם המאמינים המערביים הראשונים. כמנהיג החדש של הקהילה הבהאית, עבדאל-בהאא היה מודע לחלוטין לתפקידו, למחויבותו להסביר את חזונו של אביו ולאחריותו להפיץ אותו בעולם. עלכן, לאחר שחרורו מהשבי על ידי הטורקים הצעירים בשנת 1908, החל עבדאל-בהאא בגיל 67 במסע במטרה להציג באופן אישי את עקרונות הדת הבהאית בפני העולם המערבי. מסעו הראשון מחוץ לארץ ישראל ואיראן היה למצרים בשנת 1910 שם שהה כשנה, ואחריו מסע קרוב לחמישה חודשים בצרפת ובבריטניה בשנת 1911. לאחר שחזר למצרים, יצא שוב למסע הפעם לצפון אמריקה ב-1913 שנמשך כמעט שמונה חודשים במהלכו ביקר בערים רבות ברחבי ארצות הברית, גם במונטריאול בקנדה. לאחר מסעו בצפון אמריקה חזר וביקר במדינות שונות באירופה, בהן צרפת, בריטניה וגרמניה במשך שישה חודשים, ואחריה שהייה של שישה חודשים במצרים חזר לחיפה. במהלך מסעותיו השתתף עבד אל-בהאא במפגשים, נשא נאומים, ענה על שאלות וקירב לבבות. ביקוריו במערב נתנו לקהילה הקטנה המערבית הבהאית הזדמנות לגבש ולאמץ חזון רחב יותר של הדת; הדת החדשה משכה את תשומת ליבם של מנהיגים דתיים, אקדמיים וגם ופעילים חברתיים והסיקור העיתונאי סייע בפרסום ברבים את המסר האלוהי.
פרק ראשון
החלק הראשון מכיל תמלול הנאומים שנשא עבד אל-בהאא בין ה-16 באוקטובר ל-26 בנובמבר 1911. המסע של ראש הקהילה הבהאית לאירופה התנהל כאמור ערב מלחמת העולם הראשונה, ועבד אל-בהאא התאים את נאומיו לקהל היעד ולתהפוכות התקופה. הוא שם את הדגש על החשיבות על הסולידריות בין העמים (היופי וההרמוניה ברבגוניות, שיחה 15 מה 28 באוקטובר. הוא היה גם מודע היטב לעובדה שביקורו בפריז מתקיים במדינה בעלת מסורת נוצרית ועל כן נדרש להציג את עמדת הדת שאליה מטיף ביחס לנצרות ולתפישת המשיחיות. הוא הרבה להיתיחס לישו במרבית שיחותיו ואף השווה אותו להתגלות של בהאא אללה. הוא אף טען שעבור בהאא אללה ישו הוא אכן המשיח שהיהודים ציפו לו אך מאנו וסירבו להכיר בו. בהקבלה בהאא אללה ממלא אף הוא הציפיות המשיחיות והדת הבהאית מתאימה את המסורת להקשר המודרני (שיחה מספר 16, מיום 30 באוקטובר). הוא נידרש לספר על ההיסטוריה של בהאא אללה ועל העקרונות הבסיסיים של הדת (במיוחד בשיחות מנובמבר 6 וה 8). בנאומים הבאים, עבד אל-בהאא פנה לקהל שלו בדברי עידוד ובשלל עצות והמלצות ליישום עקרונות הדת, כגון "הבהאים חייבים לשאוף בכל ליבם לשפר את מצבה של האנושות" או "אל תתייאש מלהיות במספרים קטנים" שיחות מנובמבר 19 ו 20.
פרק שני
החלק השני של הספר מוקדש לעקרונות האמונה. עבד אל-בהאא ציין בקצרה בנאום בפני האגודה התאוסופית את אחד-עשר עקרונות יסוד של האמונה כפי שבהאא אללה הצהיר עליהם.
עיקרון ראשון: חיפוש אחרי האמת
עיקרון שני: אחדות המין האנושי
עיקרון שלישי: הדת כגורם מאחד
העיקרון הרביעי: יחסי גומלים בין הדת והמדע
העיקרון השישי: הזדמנות שווה לפרנסה
העיקרון השביעי: שוויון בפני החוק
העיקרון השמיני: שלום אוניברסלי
העיקרון התשיעי: הפרדה בין דת לפוליטיקה
העיקרון העשירי: חינוך והדרכת נשים
העיקרון האחד-עשר: כוחה של רוח הקודש
עבד אל-בהאא פירט את העקרונות בזה אחר זה בעשרה מפגשים שקיים במעונו בפריז בין ה-10 ל-18 בנובמבר 1911.
עיקרון ראשון: חפש אחרי האמת.
על בני האדם לחפש את האמת המשותפת לכל הדתות. ההבדלים ביניהן נובעים כתוצאה מדעות קדומות, וזו הסיבה שעל בני האדם להיפטר מכל הדעות הקדומות כדי לגלות את האמת.
לכל הגברים והנשים יש מקור זהה: כולם נולדו מחלציו של אדם. כולם שווים בפני אלוהים, ללא הבדל של לאום. כולם נוצרו על ידי אותו אל.
עקרון שלישי: הדת כגורם מאחד.
ייעודה של הדת לאחד בין הבריות, להפיח בקרבם רוחניות ולהאיר את נשמתם. בכך היא תורמת למניעת חוסר הסכמה.
עיקרון רביעי: יחסי גומלים בין דת למדע
העיקרון החמישי: ביטול דעות קדומות.
דעות קדומות הן מקור לשנאה ולמחלוקת בין האנשים. עלינו להתייחס לכל האנושות כחלק מגזע אחד, החיים במדינה אחת. הרעיונות של דת, גזע ולאום שהונהגו על ידי האדם הן הסיבות למחלוקות המתעורריות ביניהם. כל האנושות מקורה בבריאה אחת וכולם שווים בפני האל.
עיקרון שישי: הזדמנות שווה לפרנסה.
לכל אדם יש זכות לחיות ברווחה מסוימת. כל אחד אמור להיות מסוגל להתפרנס בכבוד ולאכול לשובע. על מנת שתשרור הרמוניה יש להימנע מחיי מותרות בעוד שאחרים אינם משיגים את צרכם.
העיקרון השביעי: שוויון בפני החוק.
כולם שווים בפני החוק ועל ידי כיבוד החוק תתקיים אחווה וסולידריות בין בני האדם.
עקרון שמיני: שלום אוניברסלי.
עבד אל-בהאא המליץ על הקמת בית משפט עליון שמשימתו לדון בסכסוכים בין העמים וימנע בכך פרוץ מלחמות. הוא גם המליץ על כינון שפה אוניברסלית שתאומץ על ידי כולם, בנוסף לשפת האם, ותהווה גשר בין העמים.
העיקרון התשיעי: הפרדה בין דת לפוליטיקה.
עניינה של דת לדאוג לצד הרוחני והמוסרי בעוד הפוליטיקה מטפלת בצד הגשמי של החיים, האינטרסים שלהם אינם זהים. זו הסיבה העיקרית המחייבת הפרדה טוטלית בין הדת לפוליטיקה.
לנשים יש זכויות שוות לאלה של הגברים בענייני דת וחברה, אם בחלק כלשהו של העולם המין הנשי נחשב לנחות מהמין הגברי, הדבר מעיד על בורות ולא על חוק הטבע. עבדאל-בהאא דיבר באופן ספציפי על חינוך נשים, כי דור העתיד כולו תלוי בחינוך של הנשים לילדיהן. עבד אל-בהאא מודה שהנשים במזרח לרוב אינן זוכות עדיין לגישה לחינוך.
עיקרון אחד-עשר: כוחה של רוח הקודש.
התפתחות רוחנית יכולה להתקיים רק בזכות רוח הקודש המוקנת לנביאים ומדריכה אותם אל האמת. היא המסייעת בידם להוביל את האנושות לדרך הנכונה ומקנה להם הכוח להשפיע על רבבות בני האדם. כך אנו לומדים מהדוגמה של ישו והשליחים. עבד אל-בהאא סים הנאום תוך הבעת אמונה ותקוה שרוח הקודש תנחה את המאמינים והם יאירו באמונתם על העולם.
מפגש סיכום ההביקור
עבדאל-בהאא סיים את שיחתיו בכך שהוא האיץ במאזיניו לשאוף לחיות ולפעול תמיד בהתאמה מוחלטת לתורתו ולחוקותיו של בהאא אללה. במפגש האחרון ב-1 בדצמבר המנהיג הרוחני נפרד מתלמידיו. הוא הביע הערכה או משאלה שהיסודות שהניח יישאו פרי, והקהילה הבהאית תתרחב ותפרח ואור רוח הקודש תאיר את פריז. הוא השווה את התנאים לאלו ששררו בתקופת ישו, שתחילה מספר המאמינים היה מצומצם אך עד מהרה מספרם גדל ופרח והביע את אמונתו שגורל זהה מצפה למאמנים הבהאים אשר זכו כבר בחסדי האל. הודות לבהאא אללה הקהילה זכתה ליסודות חזקים "דבריו אמת, וצוואתו היא שפע של אמת ורוח חיים".
פרק שלישי
הפרק השלישי הוא תקציר של ביקור עבד אל-בהאא בלונדון, ביקור קצר לעומת ביקורו בפריז (4 לספטמבר – 23 בספטמבר 1911). הפרק כולל תמלול של מספר מצומצם של נאומים שניתנו בבתים פרטיים, בתי תפילה ומוסדות כגון האגודה התאוסופית, וכן שאלות ותשובות במספר נושאים רוחניים כגון מטרת החיים, הדת והעשייה הדתית, הרוע והנפש. עבד אל-בהאא הרחיב גם בדרשה בנושא אהבת האל לאנושות, אהבת האדם לאלוהות ואהבת בני האדם איש לרעהו. ליידי בלומפילד אירחה בלונדון את עבד אל-בהאא, התלוותה אליו ותרגמה את דבריו. היא פרסמה אותם בספר "עבד אל-בהאא בלונדון" ב-1912. היא לא הסתפקה בדיווח על השיחות אלא הרחיבה בתיאורים על קבלות הפנים שזכה להן, על המפגשים החברתיים, ההתרשמות שעשה על מארחיו, הביקור בעיר והראיונות לעיתונות. הנושאים שהועלו בעת הביקור בלונדון ועיקרי המסרים היו זהים במהותם לאלו שהועלו בפריז אך השהות הממושכת בעיר איפשרה הרחבה והעמקה של התכנים.
ביאנקה נייט
ביאנקה נייט (באנגלית: Bianca Knight; נולדה ב-2 בינואר 1989) היא אתלטית אמריקאית, אלופה אולימפית (לונדון 2012), אלופת עולם (דאיגו 2011) ושיאנית העולם הנוכחית (2020) בריצת שליחות 4x100 מטר.
ביוגרפיה
נייט נולדה וגדלה בפרל, מיסיסיפי. היא למדה והתאמנה באוניברסיטת טקסס באוסטין.
אלופת עולם
באליפות העולם שנערכה בדאיגו, קוריאה הדרומית ב-4 בספטמבר 2011 זכתה נייט במדליית זהב באליפות העולם בריצת 4x100 מטר ביחד עם אליסון פליקס, מארשווט מאיירס וכרמליטה ג'טר בתוצאת השנה בעולם של 41.56 שניות, לפני ג'מייקה שקבעה שיא לאומי חדש של 41.70 שניות ואוקראינה (42.51 שניות).
אלופה אולימפית ושיאנית עולם
אולימפיאדת לונדון ב-10 באוגוסט 2012 זכתה נייט במדליית זהב בריצת שליחות 4x100 מטר ביחד עם טיאנה מדיסון, אליסון פליקס וכרמליטה ג'טר בשיא עולם חדש של 40.82 שניות, לפני ג'מייקה שקבעה שיא לאומי חדש של 41.41 שניות ואוקראינה שאף היא קבעה שיא לאומי חדש של (42.04 שניות). הרביעייה האמריקאית ניפצה ביותר מחצי שנייה, את שיא העולם הוותיק בן 27 השנים של מזרח גרמניה (41.37 שניות).
נעה ידלין
נׂעה ידלין (נולדה ב-23 בדצמבר 1975) היא סופרת, תסריטאית, עיתונאית ומרצה ישראלית לכתיבה יוצרת. כלת פרס ספיר לספרות לשנת 2013.
ביוגרפיה
ידלין גדלה בתל אביב להורים שעלו לישראל מארגנטינה. למדה בתיכון עירוני ה'. לאחר השירות הצבאי עברה לירושלים, שם סיימה תואר ראשון ושני בלימודי מזרח אסיה באוניברסיטה העברית בירושלים. בין התואר הראשון לשני התגוררה במשך חצי שנה בבייג'ינג ולמדה באוניברסיטה המקומית.
ב-2002 עברה לעיתון "העיר", וב-2004 ל"מעריב". בין השאר שימשה כעורכת ב"סופשבוע", וכתבה ביקורות טלוויזיה, תרבות ותקשורת. במקביל שימשה כמבקרת תקשורת במגזין המקוון "העין השביעית", והגישה פינות תרבות ברדיו, בין השאר בתוכניתם של שי ודרור ובטלוויזיה.
מאז 2011 מנחה ידלין סדנאות כתיבה, יחד עם הסופרת ענת עינהר.
על ספרה "בעלת הבית", שיצא בהוצאת זמורה ביתן, זכתה בפרס ספיר לשנת 2013.
על ספרה "שטוקהולם", שיצא לאור בהוצאת זמורה ביתן. הייתה מועמדת לפרס ספיר לשנת 2017. הספר עובד לסדרת טלוויזיה, שנכתבה גם היא על ידי ידלין.
ידלין נשואה לדורון נחום, דוקטור לפילוסופיה, ואם לבת ולבן. מתגוררת בתל אביב.
מחנה הריכוז דניצה
מחנה הריכוז דניצה היה מחנה הריכוז הראשון שהוקם בקרואטיה במהלך מלחמת העולם השנייה. המחנה נוסד ב-15 או ב-20 באפריל 1941 ושכן במפעל נטוש לדשנים כימיים בשם "דניצה" ליד העיירה קופריבניצה.
מפקד המחנה היה מרטין נמץ, פעיל אוסטשה ותיק, אשר חזר מגלות. נמץ וילדיו נהגו להתעלל בעצירי המחנה ובמיוחד נהגו לרמוס אסירים תחת פרסות סוס דוהר. מחנה דניצה היה מחנה מעבר למחנות אחרים, אך עם זאת, הייתה בו תמותה גדולה של עצירים בעקבות תת תזונה, תנאים סניטריים ירודים, התעללות והוצאות להורג.
בליל ה-23 ביוני 1941 הובאו אסירים יהודים למחנה. ב-8 ביולי 1941 הם נשלחו להשמדה בידובנו. מאז חורף 1941 הופסקה הבאת יהודים למחנה.
קזואראים
קזואראים (שם מדעי: Casuariiformes) היא סדרה אפשרית של עופות קדומים חסרי שיניים החיים באוסטרליה ובגינאה החדשה ובה שתי משפחות: אמואיים (Dromaiidae) וקזואריים (Casuariidae). עם זאת כמה חוקרים רואים באמו סוג במשפחת הקזואריים. בעבר שתי המשפחות השתייכו לסדרה יענאים.
בני הסדרה התפתחו במיוקן באוסטרליה ובגינאה החדשה. האמו מצוי במרכז יבשת אוסטרליה לעומת מיני הקזואר החיים ביערות גשם בצפון אוסטרליה וגינאה החדשה והם בעלי "קסדה" מעל לראשם, העוזרת להם לפלס דרך ביער. בעבר היה סוג נוסף בסדרה - Diogenornis שחי באמריקה הדרומית ודמה למיני הננדו.
סילביה פוטי
סילביה פוטי (בליטאית: Silvia Kučėnaitė Foti); נולדה ב-3 בספטמבר 1961 היא סופרת, עיתונאית ומורה אמריקאית. ספרה "נכדתו של נאצי" המתאר את עלילות חייו של יונאס נורייקה, סבה, עורר סערה בדעת הקהל בליטא.
קורות חיים
סילביה נולדה בצד הדרומי של שיקגו בשכונה שכונתה "ליטה הקטנה" מכיוון שהייתה מאוכלסת ברובה ממהגרים מליטא. אביה היה John Casimir Kucenas ואמה Dalia Maria (Noreika) Kucenas שהייתה בתו של יונאס נורייקה מי שנחשב לגיבור מלחמה בעיני בני עמו. סילביה דיברה ליטאית בבית, היא הייתה חברה בכמה ארגוני נוער, תנועת נוער, למדה בבית ספר ליטאי בשבת והשתתפה במחנות קיץ של הקהילה. סילביה נהנתה בצעירותה מיחס אוהד בקרב הקהילה מכיוון שהייתה נכדתו של יונאס נורייקה, שנחשב לגיבור לאומי בליטא, שעל שמו נקראו בתי ספר ורחובות ולוח להנצחתו תלוי בעיר הבירה של ליטא. לסילביה פוטי שני ילדים. ב-2015 נפטרה בתה בת ה-21 ממנת יתר של סמים.
קריירה
לאחר שקיבלה תואר שני בעיתונאות מ-אוניברסיטת נורת'ווסטרן עברה פוטי לבואנוס איירס, שם עבדה עיתונאית עצמאית עבור הבואנוס איירס הראלד  וגרה עם דודתה, אחותו של יונאס נורייקה, שממנה שמעה ותיעדה רבות על נורייקה. לאחר חזרתה לשיקגו, היא החלה בקריירה רחבה בעיתונאות, בתחילה כעורכת הירחון של האקדמיה לרפואת שיניים ואחר כך כעיתונאית וכותבת תוכן עצמאית. היא פרסמה שני ספרי רומן מיסטורי. וזכרתה על אחד מהם בפרס לוואי. לאחר קבלת תואר שני בחינוך, היא החלה בקריירה בהוראה אך לא פסקה מלכתוב וללמוד (תואר שני בכתיבת ספרי עיון).
מחקר על יונאס נרייקה
אמה של סילביה, דליה מריה, שלמדה לדוקטורט בספרות אספה חומר רב על אביה, יונאס נורייקה, שנחשב בליטא כגנרל הרואי (הידוע בכינויו "גנרל סופה") ולגיבור במלחמתם נגד הסובייטים, והתכוונה לפרסם את ההיסטוריה שלו בספר. אך מחלה מנעה ממנה להגשים את הדבר. היא ביקשה באחרית ימיה מבתה סילביה שתמשיך ותשלים את הפרויקט. סבתה של סילביה, אלמנתו של יונאס נורייקה, הפצירה בנכדתה ל"תת להיסטוריה לנוח במקומה" ולא לחקור אותה. בשנת 2000 השתתף ויטאוטאס לנדסברגיס ראש הפרלמנט הראשון של ליטא לאחר סיום השלטון הסובייטי ב-1989, בהלוויה של אלמנתו של יונאס נורייקה בוילנה. פוטי, שגדלה על אגדות הגבורה של נורייקה שהובילו לכבוד בקהילה הליטאית בשיקגו, מצאה עדויות מטרידות לאנטישמיות. בביקור עם אחיה בליטא בשנת 2000, היא ביקרה בבית ספר על שם נורייקה בעיר הולדתו סוקיאונאי. מנהל הבית-ספר אמר לפוטי שהוא "ספג עגמת נפש רבה מהיהודים" על היות המוסד של שמו "רוצח יהודים", אבל זה "הכל שקרים ותעמולה סובייטית". אז נודע לה על חוברת משנת 1933 שחיבר נורייקה שפירטה את משנתו האנטישמית וקריאתו לחרם על היהודים. התגובה הראשונה של פוטי הייתה הלם והכחשה, וכפי שאמרה בראיון "בהתחלה חשבתי שזו תעמולה רוסית, אך העדויות המשיכו להצטבר"
בביקור בליטא ב-2013 היא נפגשה עם מנהל המרכז הליטאי לחקר רצח העם וההתנגדות ושאלה אותו לגבי נורייקה, בתפקידו כמפקד המחוז, וחתימתו על צווים לאיסוף יהודים והעברתם לגטאות. לדברי פוטי, תגובת המנהל הייתה "קשה פסיכולוגית להבין מה נורייקה חשב והרגיש בזמן שהוא חתם על הצווים הללו". היא התייעצה עם סאוליוס סוזידליס, ש"הזהיר אותה בעקיפין מפני מה שהיא עלולה לגלות". ביחד עם חוקר השואה הליטאי סיימון דובידוויציוס פוטי התחקתה על דרכו של נורייקה וגילתה ששיתוף הפעולה עם הנאצים בזמן המלחמה, של נורייקה ורבים אחרים, היה סוג של סוד גלוי.
בליטא נפגשה פוטי עם אחת מדודותיה שסיפרה לה שנורייקה גר בבית בעיר פלונגה ש"הפך לפתע פנוי". בחקירה אמרה הדודה כי "היהודים נעלמו, אז הבית הפך להיות פנוי", וכשנשאלה על אחריותו של נורייקה אמרה "אולי לא הייתה לו ברירה". עם זאת, בעיני פוטי האמת הנוראה הייתה ברורה מאליה.
מדוכדכת ממה שגילתה, הפסיקה סילביה לעבוד על כתב היד שלה ואפילו שקלה לשרוף ולהשמיד אותו. אולם בזמן שלמדה לתואר ספרות עיון יצירתית דחקו בה המורים לסיים את הספר, תוך התמקדות באחריותו של נורייקה. ב-2018 היא פרסמה ב-salon.com כתבה על תגליותיה, שזכתה להחשב כאחת היצירות הטובות ביותר של השנה.
ב-2018 הוציאה סילביה את ספרה "נכדתו של נאצי" שגרם לתהודה רבה בקרב הקהילה הליטאית בארצות הברית ובליטא. בווילנה בירת ליטא נותץ לוח הזיכרון לכבודו של נורייקה (והותקן בחזרה כחודש אחרי כן). הספר גם גרם לשוק אפילו בעיירת הולדתו של נורייקה, סוקיאונאי
פרס ח'וברי
פרס ח'וברי (בשוודית: Sjöbergpriset) הוא פרס שנתי בין־לאומי, המיועד ליחידים או לקבוצות מחקר שתרמו משמעותית למחקר הסרטן. הפרס מורכב מ־100,000 דולר אמריקאי כבונוס פרטי ו־900,000 דולר כמענק מחקר למימון מחקרים עתידיים, המהווים סך של מיליון דולר אמריקאי, נכון לשנת 2021. הפרס ממומן על ידי קרן ח'וברי והאקדמיה השוודית המלכותית למדעים אחראית להחלטה על זוכי הפרס. הקרן הוקמה בשנת 2016 על ידי איש העסקים בנגט ח'וברי, שתרם שני מיליארד קרונות שוודיות (כ־240 מיליון דולר בשנת 2016) לצורך קידום מחקר מדעי המתמקד בסרטן, בריאות ואיכות הסביבה והפרס הראשון הוכרז ב־14 בפברואר 2017.
זוכי הפרס
להלן רשימת הזוכים נכון לשנת 2022:
קטן עליו
קטן עליו (באנגלית: Elf) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 2003 בבימויו של ג'ון פאברו על פי תסריט מאת דוד ברנבאום. בסרט מככבים ויל פרל, ג'יימס קאן, זואי דשנל, מרי סטינבורגן, דניאל טיי, אד אסנר ובוב ניוהארט.
הסרט, שהופק בתקציב של 33 מיליון דולרים, יצא לאקרנים בארצות הברית ב-7 בנובמבר 2003 וגרף מעל ל-220 מיליון דולרים ברחבי העולם. על בסיס עלילת הסרט הופק ב-2010 המחזה בברודוויי "Elf: The Musical" וב-2014 סרט הסטופ-מושן של NBC "Elf: Buddy's Musical Christmas". הסרט נחשב כיום לאחד מסרטי חג המולד הפופולריים ביותר בכל הזמנים.
עולם חדש מופלא
עולם חדש מופלא (באנגלית: Brave New World) הוא רומן דיסטופי שנכתב בידי אלדוס האקסלי בשנת 1932. זהו רומן עתידני שצופה התפתחויות בטכנולוגיית הרבייה, השבחת הגזע והשליטה המנטלית, ששילובן מוביל לשינוי מהותי בחברה. זהו הרומן המפורסם ביותר של האקסלי ויש הטוענים שהוא הנועז שבספריו.
הספר מעלה ביקורת חברתית בנושאים רבים, ביניהם ייצור באמצעות פסי ייצור כמשפיל, ממשל עולמי ריכוזי והניסיון לשלוט במחשבות ובהתנהגות של אנשים באמצעים מדעיים. כמו כן מבקר האקסלי בספרו את הנרי פורד, זיגמונד פרויד, הכנסייה האנגליקנית, תומאס מלתוס, ועיתון ה"דיילי מירור".
כשם ש־"1984" של ג'ורג' אורוול הוא ביקורת על הקומוניזם במסווה של סיפור עתידני, כן עולם חדש מופלא הוא ביקורת על הקפיטליזם, בעיקר על אורח החיים האמריקאי, המקדש את הנהנתנות, החומרנות והאנוכיות. כדברי מנהל ה"מדגרה" בראשית הספר: "כיום התרבות משועבדת לתעשייה".
שם הספר
כותרת הספר היא ציטוט מתוך דבריה של מירנדה במערכה החמישית של "הסופה" של ויליאם שייקספיר, כאשר היא מתאחדת בשמחה חזרה עם משפחתה. בספר, ג'ון הפרא הוא מעריץ של שייקספיר ונוהג לצטטו במהלך הספר מספר רב של פעמים. אך יצירותיו של שייקספיר עוסקות בנושאים שהחברה בעולם החדש והמופלא לא עוסקת בהם, כגון נישואין, משפחה, חיי אהבה, סבל ועוד. מסיבות אלו, יצירותיו של שייקספיר כמו גם רוב יצירותיו של המין האנושי אי פעם הוחרמו ואינן מוכרות אלא למעטים ביותר, יודעי דבר.
עלילה
בחברה העתידנית שיצר האקסלי, אנשים נוצקים לתוך חברת קאסטות קונפורמית, שאמצעי האכיפה בה הם כימיים. קבוצות של ילדים זהים, מהונדסים במעבדות פוריות, וכדי לשלוט באינטליגנציה ובהתפתחות הפיזית של העוברים, מונעים מהם חמצן ומשפיעים על התפתחותם באמצעים כימיים.
מעמד ה"אלפא" הוא האינטליגנטי ביותר, ה"בטא" קצת פחות, וכן הלאה עד למעמד "אפסילון" שנוצר מלכתחילה עם לקות מנטלית חמורה ומיועד לבצע את המטלות הטכניות והמשעממות ביותר מבלי להתלונן. למעשה, אנשים נולדים אפוא על מנת למלא את עבודתם, בניגוד למצב שבו משרות נוצרות עבור בני אדם.
מהלידה מקנים לחברי כל מעמד את האמונה שהמעמד שלהם הוא הכדאי ביותר מבין המעמדות האחרים, וזאת על ידי השמעת אמרות מוקלטות החוזרות על עצמן בזמן שנת הילדים הצעירים, וכן באמצעות חינוך תואם. בספר נטען כי כלי זה (חינוך על ידי דיבור אל אדם ישן) יעיל רק בתנאי שהאמרות המוקלטות יעסקו במוסר ולא במדע. לכן, כל האמרות עוסקות במוסר האישי והחברתי שהילד עומד להיכנס אליו. אמצעי נוסף של עיצוב האדם הוא התניה המבוצעת מגיל רך מאד: למשל, תינוקות מהמעמדות הנמוכים מקבלים מכות חשמל כאשר הם מתקרבים לספרים, כדי להבטיח שבבגרותם יתרחקו מהם.
רוב הנשים הן עקרות, ורק 30% מנקבות המעמדות העליונים (ה"אלפא וה"בטא") הן פוריות, אף על פי שהריון אסור ומילים כגון "אמא" או "אבא" נחשבות לגסות. הרבייה והחינוך הם באחריות המדינה, וזו מצידה מעודדת קיום יחסי מין לצורך הנאה בלבד וריבוי בני זוג המתחלפים בתדירות גבוהה, כשמוסד הנישואין איננו קיים אלא כמילה גסה. כל אי־שביעות רצון שנשארת אצל האזרחים למרות תהליך ההתניה מטופלת באמצעות סם אנטי־דיכאוני, נטול כל תופעות לוואי, בשם "סוֹמָא", המחולק להמונים בעידוד הממשל, כלול בתוך מאכלים, ומשמש כגז להשתלטות במקרים של איבוד שליטה מצד אזרח או קבוצת אזרחים.
כדי להדגיש את פגמיה של החברה, מכניס האקסלי את הדמות ג'ון, אשר גדל בשמורת אינדיאנים המשמרת התנהגות ואמונות "פרימיטיביות", ולפיכך נחשב כ"פרא" ומקבל הלם תרבות בהיחשפו לציוויליזציה.
אנשי החברה נראים כשמחים ומצהירים שהם באופן כללי מאושרים, אך הפרא ג'ון חושב שאושר זה מלאכותי וחסר־רגש הוא. לדעתו כאב וצער הם חלק בלתי נפרד של החיים, ומבלי שניתן לקבל פרספקטיבה באמצעותם, השמחה הופכת לחסרת משמעות. מוסטפא מונד, אחד מעשרת בעלי הדרגה הבכירה בעולם, יודע שאושר זה הוא אושר מזויף אשר קיים אצל אנשים מחוסר ברירה, חוסר ידיעה וסלידה הננטעת בהם מהשונה, אך בניגוד לג'ון, אשר מאמין שחוסר יעילות הוא מחיר מועט לשלם בעד דעת וחופש, מוסטפא מאמין שהיעילות היא מה שקובעת. זהו המאבק של המטרה כנגד הדרך, או בצורה המוכרת יותר – האם המטרה מקדשת את האמצעים. דעתו של האקסלי בעניין ברורה.
אחרית דבר
ב-1958 פרסם האקסלי ספר עיון בשם Brave New World Revisited, בו הוא בוחן את הכוחות החברתיים והפוליטיים שעשויים להביא יום אחד לדיסטופיה הדומה לזו ש"בעולם חדש מופלא".
אִסוּר
הספר נכנס לרשימת הספרים האסורים במספר מדינות בטענה שעשוי לגרום להפרעות נפשיות ונוגד את הדת.
פיג'ו סוג 37
יוצרו כ-100 יחידות.
דגם פיג'ו סוג 57 שיוצר בשנת 1904 התבסס על דגם "פיג'ו סוג 37".
סטטקנטוס
סטטקנטוס (שם מדעי: Stethacanthus; מילולית: "חזה קוצני", על שם סנפיר הגב הגבוה שמעל חזהו) הוא סוג של דג סחוס נכחד מסדרת הסימורידה, שחי בעידן הפלאוזואיקון במימי אסיה, אירופה ואמריקה הצפונית לפני 382-323 מיליון שנה.
מאפיינים
דג זה הגיע לאורך של 70 ס"מ והיה מאופיין בסנפיר גבי גדול ודמוי סדן גדול שהיה מסנפיר גבם ועד לאחורי ראשם. בקצה הסנפיר היו קוצנים קטנים והיו כאלה גם על הראש. תפקידם לא ברור אך ייתכן שהם עזרו להיאחז ביצורים אחרים או לעזור להזדווגות ואולי גם הרתיעו טורפים. הוא היה בעל סנפירי גפיים קצרים ומאחוריהם היו 2 קוצים אחוריים קצרים.
עקב סנפיר הגב הגדול שלו הוא התקשה לנוע במהירות אחרי טרף וייתכן שחיפש טרף קרוב לקרקעית. הוא ניזון מדגים אחרים, דגי סחוס קטנים יותר וחסרי חוליות ימיים.
בתרבות
דג זה מופיע בסדרה "ללכת עם מפלצות" בפרק הראשון, שם הוא חי בנהרות ורודף אחרי היינרפטון (שלמעשה היה גדול ממנו בהרבה), אך נטרף על ידי הדג הענקי הינרייה.
הוא מופיע גם בסדרה "מפלצות ים" של נייג'ל מארוון, שם הוא נמשך לפיתיון של נייג'ל אך בורח בגלל דנקליאוסטיוס ענקי.
בנוסף הוא מופיע בסדרה פלאווורלד.
שיוויזם
שיוויזם (בסנסקריט: शैव पंथ) היא אחת המסורות העתיקות של ההינדואיזם אשר מאמיניה מתמקדים בפולחן האל שיווה. תפיסת השיוויזם היא שהאל שיווה מבצע חמש פעולות - יצירה, שימור, פירוק, חסד מסתיר וחסד חושף. כל אחת מחמש הפעולות תואמת לשם ולצורה של שיווה. הוא האל העליון העומד מעל כל הפעילויות.
לשיוויזם מיליוני מאמינים ואלפי מקדשים ומנזרים בהודו. שיוויזם פופולרי במיוחד כיום בדרום הודו, בקשמיר, בנפאל ובסרי לנקה.
ואראנסי מהווה את העיר הקדושה ביותר בשיוויזם.
Release Me (אלבום)
Release Me (בעברית: שחרר אותי) הוא אלבום אוסף של הזמרת ברברה סטרייסנד אשר יצא ב-25 בספטמבר 2012. האלבום מכיל אוסף של שירים של הזמרת שהקליטה בעברה אך לא שוחררו מעולם.
רקע
סטרייסנד אישרה את יציאת האלבום כחודש לפניי באתר הרשמי שלה. האלבום מכיל אוסף של שירים שהקליטה סטרייסנד אך מעולם לא שחררה, אותם הקליטה בין השנים 1967 ל-2011, שירים שהיו אמורים להיכנס בין היתר לאלבומים כמו Stoney End ,The Broadway Album ו-Back to Broadway. עם שחרורו האלבום גם לווה בסרט ביוטיוב בו הזמרת מדברת על כל שיר באלבום. מתוך האלבום לא יצאו סינגלים רשמיים אך כן צולם קליפ לשיר "I Think It's Going to Rain Today".
האלבום הגיע למקום ה-7 במצעד האמריקאי כאשר מכר 40 אלף עותקים באותו שבוע ובכך הפך לאלבום ה-32 שלה שמגיע לעשירייה הפותחת בארצות הברית.
ג'ורג' ויליאמס (ביולוג)
ג'ורג' כריסטופר ויליאמס (באנגלית: George Christopher Williams;12 במאי 1926 – 8 בספטמבר 2010) היה ביולוג אבולוציוני אמריקאי. הוא היה פרופסור לביולוגיה באוניברסיטת המדינה של ניו יורק (State University of New York) ונודע בעיקר בביקורתו על תאוריית ברירת הקבוצות. עבודותיו של ויליאמס, עם עבודותיהם של ויליאם ד' המילטון וג'ון מיינרד סמית  בשנות השישים הובילו להתמקדותו של חקר ההתפתחויות האבולוציוניות בגן במקום בקבוצה.
עבודה אקדמית
מאמרו של ויליאמס, "פליאוטרופיה, ברירה טבעית והאבולוציה של ההזדקנות" (Pleiotropy, Natural Selection, and the Evolution of Senescence) משנת 1957 נחשב לאחד המאמרים המשפיעים ביותר בביולוגיה האבולוציונית במאה ה-20. במאמר טוען ויליאמס, בין היתר, שלהזדקנות הסבר אבולוציוני פליאוטרופי. זמן קצר לאחר מכן פיתח ג'ון מיינרד סמית את הרעיון, וזה מיוחס לו לעיתים, בטעות. הוא פיתח את רעיונו של ויליאמס על ידי יצירת "תאוריית הסבתא", הבוחנת את היתרונות הביולוגיים של הפסקת המחזור בקרב בני האדם, תופעה נדירה ביונקים.
בספרו הראשון, "הסתגלות והברירה הטבעית" (Adaptation and Natural Selection), טען ויליאמס לטובת ראיה של ברירה טבעית ברמת הגן ולא לטובת הסתגלות ברמה של האורגניזם. הוא פיתח השקפה זו בספריו האחרים. ריצ'רד דוקינס הסתמך על השקפותיו של ויליאמס בספרו "הגן האנוכי".
בספריו הבאים ריכך ויליאמס את השקפתו לגבי ברירת קבוצות וברירה ברמת הענף, וחזר בו מסברתו כי הדבר אינו אפשרי באופן גורף. כמו כן הסכים ששינויים מיקרואבולוציוניים עשויים שלא לייצג את כל מגוון התופעות האבולוציוניות על פני טווחי זמן ממושכים (מקרואבולוציה ). הוא הסכים עם ההנחה שברירה ברמת הענף עשויה להסביר מספר תופעות של הסתגלות אבולוציונית.
ויליאמס ידוע גם בזכות עבודתו המחקרית בתחום האבולוציה של הרבייה המינית ופועלו למען רפואה אבולוציונית.
קריירה אקדמית והכרה
ויליאמס קיבל את תואר הדוקטור בביולוגיה מ-UCLA בשנת 1955. הוא לימד קורסים בביולוגיה ימית והרבה להשתמש באיכתיולוגיה בתור דוגמאות בהוראתו ובספריו. בשנת 1992 קיבל את מדליית דניאל אליוט מהאקדמיה הלאומית למדעים. בשנת 1999 קיבל את פרס קראפורד במשותף עם ג'ון מיינרד סמית וארנסט מאייר.
בסיס גדנ"ע צלמון
בסיס גדנ"ע צלמון הוא בסיס גדנ"ע השוכן בצפון הגליל התחתון, סמוך לנחל צלמון. הבסיס נמצא במועצה אזורית משגב בין סלאמה, דיר חנא, מע'אר ולוטם.
שגרת מחנה
בבסיס משרתות מפקדות נוער, ומגיעים אליו תלמידי תיכון ומכינות קדם-צבאיות, לביצוע אימון התנסות בחיי הטירונות.
האימון כולל: שגרת מחנה, מאפייני משמעת צבאית, אימוני שדאות, שיעורי נשק, מטווח ומורשת קרב לקראת הגיוס לצה"ל.
הכשרה
מפקדי הנוער בבסיסים עוברים הכשרה הכוללת טירונות וקמ"ד (קורס מפקדי נוער) בסיס בבה"ד החינוך, שבעיר הבה"דים. ההכשרה אורכת כשלושה חודשים ובתוכם תרגיל אמצע (4 ימים) ותרגיל סוף (5 ימים).
מ"מ גדנ"ע- לתפקיד המ"מ בבסיסי הגדנ"ע מגיעים מפקדי נוער ומש"קיות הו"ד שנמצאו מתאימים לקצונה. בהכשרת המ"מ שני חלקים: בחלק הראשון עוברים הצוערים קורס קצינים במגמת נחשון/ מעוז בבה"ד 1 ובחלק השני עוברים השלמת מ"מ גדנ"ע בבה"ד החינוך. ההכשרה כוללת תרגיל אמצע ותרגיל סוף, כשבוע כל תרגיל.
קצין קשר
קצין קשר הוא קצין מטה במפקדה. הוא שאחראי על מערכות הקשר, התקשורת, הרדיו, ההצפנה, המחשבים, הסלולר, הטלפוניה והנל"ן.
במסגרת הצבא הישראלי קצין הקשר אחראי על ביצוע הוראות קשר"ר, רישום הציוד, פריסת הטלפונים הירוקים והאדומים במשרדים השונים, תקינות המרכזיות, חלוקת מכשירי סלולר לבעלי התפקידים השונים, חלוקת המחשבים הנייחים למשרדים השונים, מחשבים ניידים לבעלי התפקידים ומחשבים טקטים, אחראי על מערכות ההצפנה השונות ועל החלפת צופני האבטחה, אחראי למערכות הקשר הנייחות, המוסועות והנישאות, ומערכות רדיו שונות.
בוקי אורן
בוקי (ברוך) אורן (נולד ב-2 ביוני 1959) הוא יושב ראש ומנכ"ל ישראלי, מומחה בינלאומי בטכנולוגיות מים. כיהן כיו"ר פעיל של חברת המים הלאומית מקורות, כולל הקמת הפלטפורמה לשיתופי פעולה טכנולוגים ®WaTech.
אורן מכהן כיו"ר וכמנכ"ל חברת "בוקי אורן גלובל ווטר טכנולוג'יס" - Booky Oren Global Water Technologies Ltd.
ביוגרפיה
בוקי (ברוך) אורן נולד ב-2 ביוני 1959 בחיפה וגדל בחדרה. השתתף בחוג המחוננים הראשון של תלמידי בתי ספר יסודיים שאורגן על ידי אריקה לנדאו באוניברסיטת תל אביב (1969).
אורן שירת בצה"ל כקצין מודיעין וסיים את שירותו בדרגת רב-סרן.
אורן הוא בעל תואר ראשון בכלכלה וניהול (במסגרת השנה השלישית הוגדר כמצטיין דיקן) ותואר שני במנהל עסקים, שניהם מאוניברסיטת תל אביב.
קריירה מקצועית
במהלך לימודיו, הקים אורן, בשיתוף עם פרופסור דב פקלמן (שהיה המרצה שלו לשיווק) ואילן כהן, את חברת התכנון האסטרטגי P.O.C. – Pekelman Oren Cohen. אורן כיהן בחברה כשותף מייסד. החברה הייתה מהראשונות והמובילות שפעלו בישראל.
אורן כיהן כמנהל שיווק בהוצאת כתר (1987), כמנהל עסקים באורן הנדסת קירור (1989), כמנהל שיווק בחברת העוגן פלסט (1991), מנכ"ל חברת פקר מתכות (1994), מנהל השיווק בחברת נביעות וכסמנכ"ל השיווק בחברת ויזה אלפא (1996). בשנת 2000 הצטרף אורן לחברת קומברס בתפקיד מנהל מיזם.
בשנת 2002, עבר אורן מתחום ההיי-טק לתחום המים לכהן כסמנכ"ל פיתוח עסקי תאגידי בחברת נטפים. במהלך כהונתו קיבל החלטה למקד את פעילותו העתידית בתחום המים.
אורן כיהן כיו"ר פעיל במקורות, חברת המים הלאומית – משנת 2003 עד שנת 2006. במהלך כהונתו החברה ייסדה והחלה להפעיל (2004) את מיזם ®WaTech - המרכז ליזמות טכנולוגית ולשיתופי פעולה בין קבוצת ”מקורות” לבין חברות הזנק, יזמים, אקדמיה ומשקיעים בתחום טכנולוגיות המים בארץ ובעולם.
כיהן כמייסד משותף (2006) וכיו"ר פעיל (2008) של חברת מיה (Miya), חברת המים של קבוצת אריסון, העוסקת בהקטנת אובדן המים בצנרת העירונית. אורן היה שותף להגדרת התוכנית האסטרטגית של החברה ויישומה, ליצירת חברה בין-לאומית ב-5 יבשות. אורן פרש מהחברה ב-2011.
אורן שימש כיו"ר ווטק ישראל (WATEC Israel), אירוע מים דו-שנתי, מהמובילים בעולם. אורן ניהל את האירועים שהתקיימו בשנים 2007, 2009, ו-2011, כאשר בשנת 2011 השתתפו באירוע יותר מ-28,000 משתתפים מ-104 מדינות.
בשנת 2011 הקים את חברת "בוקי אורן גלובל ווטר טכנולוג'יס" - Booky Oren Global Water Technologies Ltd, ומאז מכהן כיו"ר ומנכ"ל החברה.
אורן דורג פעמיים רצופות, הן ב-2016 והן ב-2017, על ידי מגזין המים - ®Water & Wastewater International בין 25 המובילים הבולטים בעולם בתחום המים. רק 8 מובילים דורגו כך במשך שנתיים רצופות.
באפריל 2019, נבחר אורן על ידי מגזין GWI Global Water Intelligence להיות בין 40 האנשים ברשימת ה Water Technology Power List.
אורן משמש כיושב ראש מושבים בכנסים בינלאומיים העוסקים בישום טכנולוגיות חדשניות בתאגידים. בשנת 2018 כיהן בתפקיד זה בחמישה אירועים בינלאומיים: בפריז, לאס וגאס, סינגפור, פילדלפיה ופיניקס.
כיהן כחבר דירקטוריון בעמותת משאלת לב, המגשימה חלומות לילדים חולי סרטן.
חברת "בוקי אורן גלובל ווטר טכנולוג'יס"
חברת "בוקי אורן גלובל ווטר טכנולוג'יס" - Booky Oren Global Water Technologies Ltd, בניהולו של אורן, מפעילה את "שותפות המים הגלובלית" ופועלת במאות מיזמים ברחבי העולם.
פטרולקוזאורוס
יצור קטן זה הגיע לאורך 40 ס"מ והיה דומה ללטאה. הוא הכיל גולגולת צרה בעלת שיניים פרימיטיביות לאורך הקצה וכמה שיניים חזקת מאחורי הלסת. היצור נע על ארבע ויכל לנוע מהר בעת הצורך. הוא הטיל ביצים מכוסות קילפה קשה.
היצור חי ביערות הקדומים של הקרבון בו צמחו שרכים ענקיים והיו חרקים גדולים כמו שפירית הענק. הוא צד חרקים קטנים יותר בזריזות.
ליאון אנגלסברג
ליאון אנגלסברג (1919 ורשה - 1998 ירושלים) היה אמן וצייר ישראלי.
אודות
אנגלסברג נולד בוורשה בשנת 1919 למשפחה יהודית בורגנית והוא אחד מארבעה ילדים. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נהרג אחיו הבכור בהפצצות הנאצים וליאון ברח עם אחיו הבוגר ללבוב ומשם לברית המועצות.
בשנת 1943 הוא התגייס ליחידת חיל הרגלים הפולני שסופחה לצבא הסובייטי. הוא השתתף במלחמה ונפצע בעינו בקרב. הוריו ואחותו התאומה שנותרו בורשה נספו בשואה.
עם סיום המלחמה חזר לוורשה, ולמד באקדמיה לאמנות של ורשה, וסיים את לימודיו בשנת 1950. הוא עלה לישראל בשנת 1957, תקופה קצרה התגורר במעברה ליד חיפה ואחר כך עבר לירושלים לשכונת אבו תור, שם התגורר עד יום מותו.
בחייו לא זכה להכרה רבה, אלא מצד קומץ מצומצם של יודעי חן. בעלי גלריות שבקשו להציג תערוכת יחיד מיצירותיו נענו בשלילה. לפיכך לא הציג בחייו ולו תערוכת יחיד אחת ותערוכה מקפת של יצירותיו שכללה עשרות רבות של תמונות שמן ועבודות על נייר הוצגה רק לאחר פטירתו במוזיאון תל אביב לאמנות בשנת 2006 (באצירתה של תמר מנור-פרידמן).
נפטר בשנת 1998 מדלקת ריאות והוריש את רכושו למדינה. הוא ביקש בצוואתו להפוך את הסטודיו שלו למרכז תרבות, ואת אוסף הכינורות שלו ביקש למסור לנגנים צעירים. לטיפול ברכושו הקים האפוטרופוס הכללי את "הקדש ליאון אנגלסברג" ומרבית יצירותיו הועברו לאוספי מוזיאון ישראל בירושלים, מוזיאון תל אביב לאמנות ומוזיאון יד ושם.
ליאור בן עמי
ליאור בן עמי (נולד ב-15 בפברואר 1975) הוא עיתונאי, פובליציסט ועורך. בעבר שימש כראש מחלקת התחקירים של "ידיעות אחרונות". מזוהה כאחד האוהדים המוכרים של קבוצת הכדורגל מכבי קביליו יפו.
ביוגרפיה
בן עמי נולד בבת ים, ב-15 בפברואר 1975, לברכה ואליהו. יש לו תואר ראשון בתקשורת ומדעי המדינה מאוניברסיטת בר-אילן, וכן תואר ראשון ושני במשפטים. הוא נשוי ואב לשלושה. מתגורר בנס ציונה.
קריירה ככותב
בן עמי כותב מאמרי דעה וביקורות, ומפרסם כתבות מגזין וצבע, בין השאר ב"מוסף לשבת" וב"7 ימים". לאורך השנים יצא למסעות עיתונאיים, וכתב עליהם בסגנונו הרגשי הייחודי, שלעיתים נוטה ללירי. כך למשל באוגוסט 2018 התלווה לשגריר הודו, דניאל כרמון, במסע לרוחב חצי היבשת לרגל סיום תפקידו.
ביוני 2019 הצטרף למסע חיפושים בים אחרי הספינה אלטלנה וכתב את רשמיו ב"7 ימים". בנובמבר 2019 יצא למסע במחנה הפליטים לסבוס ביוון, וכתב על הישראלים באי הפועלים למען הפליטים. במאי 2021 שהה בשייח ג'ראח, וכתב בהרחבה על ההתחממות בשכונה ערב שומר חומות ועד פרוץ המבצע.
ביוני 2021, במלאת עשור לאסון התרסקות מסוק היסעור ברומניה, התלווה למסע של משפחות הנופלים אל מקום האסון. באוגוסט 2022 יצא למסע לאורך תעלת סואץ על ספינת המלחמה אחי אילת.
בשתי מערכות הבחירות האחרונות סיקר בן עמי מקרוב ובאופן נרחב את עלייתו של איתמר בן גביר.
במסגרת פרויקט "בית נוסף לשירים מוכרים" שערך הוא ביקש מאריק איינשטיין לכתוב בית המשך לשיר "אני ואתה". הבית "אני ואתה לא שינינו שום דבר / אני ואתה, תצלצל אליי מחר / אמרו את זה קודם לפניי / לא משנה / אני ואתה לא שינינו שום דבר", התפרסם לאחר מותו של איינשטיין, ויש הרואים בו עדות לשינוי שחל בהשקפתו.
בן עמי כותב גם ביקורת טלוויזיה בקביעות.
מכבי יפו
בן עמי ידוע כאחד האוהדים המוכרים של מכבי קביליו יפו, ולאורך השנים פרסם עשרות כתבות וטורים אישיים מעיניו של אוהד שרוף. במאי 2018 פרסם ב"7 ימים" יומן אישי המתאר את ניסיונה הכושל של הקבוצה לעלות לליגה השנייה, ואת אכזבת אוהדיה. באפריל 2022 פרסם ב"מוסף לשבת" יומן תיעודי נוסף, שמתאר הפעם את הצלחת הקבוצה בהעפלה לליגה הלאומית.
שכנוע ידידותי
שכנוע ידידותי (באנגלית: Friendly Persuasion) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1956 בהפקתו ובימויו של ויליאם ויילר, עם גרי קופר, דורותי מקגוויר ואנתוני פרקינס בתפקידים הראשיים.
התסריט של מייקל וילסון מבוסס חלקית על הרומן "שכנוע ידידתי" של ג'סמין וסט משנת 1945. שמו של וילסון הושמט מרשימת הקרדיטים היות שנכלל בהרשימה השחורה של הוליווד בתקופת המקארתיזם. שמו הוחזר ב-1996.
תקציר העלילה
העלילה מתרחשת בשנת 1862 בדרום אינדיאנה אצל משפחת בירדוול המשתייכת לקהילת הקווייקרים באזור. אב המשפחה הוא ג'ס בירדוול (גרי קופר) המנהל חווה חקלאית ומשתלה ביחד עם אשתו אלייזה (דורותי מקגוויר) וילדיהם ג'וש (אנתוני פרקינס), מאטי (פיליס לאב) וג'ס הקטן (ריצ'רד אייר). בחווה עובד גם אנוך (ג'ואל פלואלן) שהוא עבד משוחרר שברח מהדרום שם נמצאת עדיין משפחתו.
גארד ג'ורדן (פיטר מארק ריצ'מן) בנו של סאם הוא קצין בצבא האיחוד. הוא מאוהב במאטי (פיליס לאב) ומנסה לשכנע את משפחתה בחשיבות הגיוס להגנה על חייהם ורכושם. מייג'ור הארוויי (תאודור ניוטון) מצבא האיחוד מגיע לאספה של הקוויקרים ומנסה לשכנע אותם באפן ידידותי על הצורך בגיוס נגד צבא הקונפדרציה אבל זה לא משכנע אותם בגלל התנגדותם לאלימות.
יחידות של צבא הקונפדרציה מתקרבות לאזור ובדרכן הן משמידות ושורפות חוות רבות. לבסוף משתכנע ג'וש להצטרף לצבא כאזרח עם רובהו כדי ליצור קו הגנה על גדת הנהר. הדרומיים תוקפים בכוח גדול ונהדפים. ג'וש וסאם גארדן נפצעים. כשסוסו של ג'וש חוזר לבד, ממהר ג'ס לעלות עליו עם רובה כדי למצוא את בנו. הוא נתקל בסאם הפצוע הגוסס בין ידיו ונורה בידי חייל דרומי. כאשר החייל מתקרב אליו לבצע וידוא הריגה, מסתער עליו ג'ס, מכניע אותו ועומד לירות בו אך בגלל אמונתו הוא משחרר אותו.
בינתיים מגיעים חיילים דומים רעבים לחווה ואלייזה מקבלת אותם יפה, מאכילה אותם ומספקת להם ציוד כדי שלא ישרפו את החווה והם מסתלקים בהבעת תודה.
ג'ס מוצא את ג'וש פצוע ומביא אותו הביתה לטיפול והמשפחה מתאחדת שוב.
שרדינג
שרדינג (באנגלית: Shredding) הוא סלנג נפוץ בעיקר בקרב גיטריסטים ובאסיסטים לצורת נגינה המתעלת יכולת נגינה טכנית גבוהה, מדויקת ומהירה.
שרדינג התחיל להיות נפוץ בשנות השמונים בתת-סוגות השונות של המטאל - תחילה בסוגות ההארד רוק (כמו אצל אדי ואן היילן) ובסוגת המטאל הנאו-קלאסי (כמו אצל ינגוויי מלמסטין), אך במהרה התפשט לתחומים רבים אחרים, כגון גלאם מטאל ות'ראש מטאל. היום ניתן לראות מספר רב של להקות מטאל המנגנות קטעים מסוימים מהשירים שלהם במהירויות גבוהות מאוד, בעיקר בקטעי סולו וקטעים אינסטרומנטליים. בשנים האחרונות התפשט ביטוי זה גם בקרב נגני כלי מיתר אחרים.
עין פלוטית
עין פלוטית הוא מעיין קטן בצד הכביש המוביל לעין תמר ולנאות הכיכר. המעיין ממוקם באזור בתרונות החוואר של הערבה הצפונית ובין כיכר סדום, בקרבת נאות הכיכר ועין תמר. מהמעיין נובעים מים מליחים. סביב המעיין נמצאים עצי דקל וסבך שיחי קנה.
המעיין קרוי על שמה של פלוטית, בת לוט, שלפי האגדה הייתה מי שדאגה לעניים וזרים בסדום. אנשי העיר שלא אהבו את מעשיה שפטו ודנו אותה למוות. פלוטית זעקה לאלוהים שיושיע אותה מה שהביא לחורבן סדום ועמורה. למעיין שם נוסף ששגור בפי רבים, "מעיין האהבה".
גולדה (סרט, 2023)
גולדה (באנגלית: Golda) הוא סרט דרמה ביוגרפי אמריקאי בבימויו של הבמאי גיא נתיב על פי תסריט מאת ניקולס מרטין, שמתמקד בהחלטות הדרמטיות והרות הגורל שאיתן נאלצה ראש ממשלת ישראל גולדה מאיר להתמודד בעיצומה של מלחמת יום הכיפורים.
הסרט הוקרן בבכורה בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי בברלין ב-20 בפברואר 2023, והוא פתח את פסטיבל הקולנוע ירושלים ב-13 ביולי 2023.
הוא עתיד לצאת לאקרנים ב-25 באוגוסט 2023; בישראל, עתיד הסרט לעלות לאקרנים ב-24 באוגוסט 2023.
תקציר העלילה
ב-6 באוקטובר 1973, בחסות היום הקדוש ביותר לעם ישראל, יום כיפור, ובמהלך חודש הרמדאן, כוחותיהם המשולבים של מצרים, סוריה וירדן החלו במתקפה מפתיעה על חצי האי סיני ורמת הגולן שהובילה למלחמת יום הכיפורים. בעוד הצבא הישראלי נמצא במיעוט ואזלת יד, גולדה מאיר, ראש הממשלה באותה התקופה, נאלצת להתעמת עם הסכנה המיידית של פצצת זמן מתקתקת שהיא קיוותה שלעולם לא תיאלץ להתמודד איתה. כשהיא מבודדת ומתוסכלת מהקבינט הגברי שלה, מאיר נאלצת להכריע בהחלטות דרמטיות והרות הגורל בעודה נמצאת במרוץ נגד הזמן להצלת מיליוני חיים משני צדי הסכסוך.
פיתוח
ב-6 באפריל 2021, נמסר לראשונה כי סרט ביוגרפי שיעסוק בדמותה של גולדה מאיר, האישה היחידה שהייתה לראש הממשלה של מדינת ישראל, ויתמקד בהחלטות הרות הגורל שנאלצה לקבל במהלך מלחמת יום הכיפורים, נמצא בפיתוח. עוד נמסר כי את הסרט עתיד לביים הבמאי הישראלי גיא נתיב על פי תסריט מאת התסריטאי ניקולס מרטין, שאף שותף להפקת הסרט. את דמותה של גולדה מאיר עתידה לגלם השחקנית הלן מירן. בנוסף, נודע שהסרט יופק על ידי המפיקים מייקל קון, אנדרו קרפן ושיוואני ראוואט.
על מעורבותו בהפקת הסרט ושיתוף הפעולה עם מירן, אמר נתיב:
ב-14 ביולי 2021, נמסר כי זכויות ההפצה של הסרט ברחבי ארצות הברית נרכשו על ידי החברות "Bleecker Street" ו-"ShivHans".
ליהוק
ב-17 בנובמבר 2021, נמסר על ליהוקם של קמי קוטין, אד סטופארד, אלי פירסי, דומיניק מפהאם, קיט רקוסן, ואמה דייוויס; ושל השחקנים הישראליים רמי הויברגר, ליאור אשכנזי, דביר בנדק ורותם קינן.
צילומים
צילומי הסרט החלו באוקטובר 2021 בלונדון, בריטניה. צילומים נוספים התקיימו גם בישראל.
יחסי בולגריה–מקדוניה הצפונית
יחסי בולגריה–מקדוניה הצפונית מתייחסים ליחסים הדו-צדדיים בין הרפובליקה של בולגריה לבין הרפובליקה של מקדוניה הצפונית.