cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אוקלהומה
אקלים
דרום ומזרח אוקלהומה מושפע רבות ממפרץ מקסיקו השפעה המביאה לאזור רוחות דרומיות ולחות גבוהה, אך ככל שמתקדמים מערבה במדינה, האקלים נעשה צחיח יותר ויותר והלחות נמוכה יותר, ובהתאם גם המשקעים והטמפרטורות יורדים ככל שיורדים ממזרח למערב. בדרום-מזרח המדינה הטמפרטורה השנתית היא 21.5 מעלות צלזיוס, עם משקעים שנתיים ממוצעים של מעל 1,020 מ"מ ועד 1,420 מ"מ, ואילו האזורים הגבוהים במדינה עם ממוצע טמפרטורות של 15 מעלות צלזיוס ועם כמות משקעים סביב ה-430 מ"מ בלבד.
באוקלהומה, החורף היא העונה היבשה. כמות המשקעים החודשית הממוצעת עולה באופן דרמטי באביב ושיא כמות הגשמים הוא בחודש מאי. בתחילת יוני עדיין יכול להיות גשום, אך ברוב השנים ניתן לראות ירידה ניכרת בגשמים במהלך חודש יוני ובתחילת יולי. יולי ואוגוסט הן בדרך כלל החודשים החמים והיבשים בשנה. בצורת קשה נפוצה בקיצים החמים ביותר, דבר שקרה מספר פעמים, לדוגמה, בשנים, 1934, 1954, 1980 ו-2011, שבכולן היו שבועות ארוכים ללא משקעים וטמפרטורה גבוהה מ־38 מעלות צלזיוס. כמות המשקעים עולה מעט שוב מספטמבר עד אמצע אוקטובר.
המדינה כולה חווה לעיתים קרובות טמפרטורות גבוהות מ-38°C או נמוכות מ-18°C - אם כי טמפרטורות מתחת לאפס נדירות בדרום מרכז ודרום מזרח אוקלהומה. כמויות השלג במדינה נעה בין ממוצע של פחות מ־10 ס"מ בדרום ועד קצת יותר מ־51 ס"מ בגבול קולורדו.
כלכלה
אוקלהומה היא יצרנית גדולה של אנרגיה ומזון. תפוקות החקלאיות העיקריות הן סויה, חיטה, בקר, חלב, עוף, וכותנה. היא יצרנית מוצרי חיטה הרביעית בגודלה בארצות הברית, הרביעית בבקר, חמישית בפקאנים, שישית בבוטנים ושמינית באפרסקים. היא יצרנית הגז הטבעי השנייה בגודלה בארצות הברית אחרי טקסס.
נכון ליולי 2017, שיעור האבטלה במדינה הוא 4.4%.
דמוגרפיה
מפקד האוכלוסין בארצות הברית מעריך את אוכלוסיית אוקלהומה בכ־3,956,971 נכון ל-1 ביולי 2019, עלייה של 5.48% מאז המפקד ב־2010.
בשנת 2011, נתוני סקר הקהילה האמריקאית של מפקד האוכלוסין האמריקני בין השנים 2005–2009 הצביעו על כך שכ - 5% מתושבי אוקלהומה נולדו מחוץ לארצות הברית. אחוז נמוך מהנתון הלאומי (כ 12.5% מתושבי ארצות הברית היו ילידי חוץ).
ההכנסה האישית לנפש במדינה נכון ל-2006 הייתה 32,210 דולר והיא דורגה במקום ה-37 במדינות ארצות הברית., אם כי היא מדורגת בעקביות בין המדינות הנמוכות ביותר במדד יוקר המחיה. פרבר אוקלהומה סיטי ניקולס הילס נמצא בראש נתון זה באוקלהומה לפי הכנסה לנפש עם הכנסה של 73,661 דולר, אם כי מחוז טולסה מחזיק בממוצע הגבוה ביותר. בשנת 2011, 7.0% מהאוכלוסייה היו מתחת לגיל 5, 24.7% מתחת לגיל 18 ו-13.7% היו בני 65 ומעלה. 50.5% מהאוכלוסייה היו נשים.
בשנת 2000 היו במדינה כ־5,000 יהודים ו-6,000 מוסלמים.
אוקלהומה מתוארת כ-"בירת הכלא העולמית", כאשר 1,079 מכל 100,000 תושבים נכלאים נכון ל־2018, שיעור הכליאה הגבוה ביותר מכל מדינות ארצות הברית, ובהשוואה, גבוה יותר משיעור הכליאה של כל מדינה בעולם.
ממשל ופוליטיקה
המושל הנוכחי של אוקלהומה הוא קווין סטיט והוא מספר 28 בתפקידו. באוקלהומה ישנם כ-77 מחוזות עם סמכויות מוניציפליות.
בית המחוקקים של אוקלהומה מורכב משני בתים: סנאט - בו חברים כ-48 נציגים הנבחרים מדי 4 שנים. נכון ל-2017, למפלגה הרפובליקנית יש כ-40 נציגים בסנאט, לעומת 8 נציגים מהמפלגה הדמוקרטית.
בית נבחרים - בו חברים כ-101 נציגים הנבחרים מדי שנתיים. נכון ל-2017, למפלגה הרפובליקנית יש כ-71 נציגים, לעומת 30 נציגים מהמפלגה הדמוקרטית.
הרשות השופטת של אוקלהומה מורכבת מבית המשפט העליון של אוקלהומה, ובית המשפט של אוקלהומה לערעורים פליליים, ו-77 מחוזות בתי משפט כאשר כל בית משפט משרת מחוז אחד. מערכת השיפוט באוקלהומה מכילה גם שני בתי משפט עצמאיים: בית משפט להדחה ובית המשפט באוקלהומה האחראי על הרשות השופטת. באוקלהומה יש שתי בתי משפט המוגדרים כמוצא האחרון: בית המשפט העליון במדינה דן בתיקים אזרחיים, ובית המשפט הממלכתי לערעורים פליליים דן בתיקים פליליים (מערכת מפוצלת זו קיימת רק באוקלהומה ובטקסס השכנה). שופטי שני בתים אלו, כמו גם בית המשפט לערעורים אזרחיים, ממונים על ידי הנגיד בהמלצת הוועדה למינוי שופטים ממלכתיים, וכפופים למפלגה שאינה מפלגתית.
הרשות המבצעת מורכבת מהמושל, מצוות העובדים שלו ונבחרי ציבור אחרים. האחריות של הרשות המבצעת כוללת הגשת התקציב, הקפדה על אכיפת חוקי המדינה והבטחת השלום במדינה.
באוקלהומה עונש מוות הוא עונש משפטי. שיעור ההוצאה להורג במדינה הוא הגבוה ביותר בכל ארצות הברית ביחס לכמות האוכלוסייה.
השכלה
עם מערכת חינוך המורכבת ממחוזות בית ספר ציבוריים ומוסדות פרטיים עצמאיים, משנת 2008 היו באוקלהומה 638,817 תלמידים שנרשמו ב-1,845 בתי ספר יסודיים, ותיכוניים מקצועיים ב-533 מחוזות. באוקלהומה יש את ההרשמה הגבוהה ביותר של תלמידים אמריקאים שנולדו במדינה עם 126,078 תלמידים בשנת הלימודים 2015. אוקלהומה הוציאה 7,755 דולר לכל סטודנט בשנת 2008 והייתה במקום ה-47 במדינה בהוצאות לתלמיד, אם כי גידול בהוצאות ההשכלה הכוללת בין 1992 ל-2002 דורג במקום ה-22.
המדינה היא בין הטובות בחינוך בגיל טרום גן, המכון הלאומי לחקר חינוך מוקדם דירג אותה ראשונה בארצות הברית ביחס לסטנדרטים, איכות וגישה לחינוך טרום גני ילדים בשנת 2004, וכינה אותה כמודל לחינוך מוקדם. שיעור הנשירה מבית הספר התיכון ירד מ־3.1 ל־2.5 אחוזים בין 2007 ל-2008, כאשר אוקלהומה מדורגת בין 18 מדינות אחרות עם אחוז נשירה של פחות מ-3 אחוזים. בשנת 2004, המדינה דורגה במקום ה-36 במספר המבוגרים עם תעודות בגרות, אם כי היא הייתה בעלת השיעור הגבוה ביותר בקרב מדינות דרום ארצות הברית.
אוניברסיטת אוקלהומה, אוניברסיטת מדינת אוקלהומה, אוניברסיטת אוקלהומה המרכזית ואוניברסיטת נורת' הן המוסדות הציבוריים הגדולים להשכלה גבוהה באוקלהומה. באוקלהומה גם 11 אוניברסיטאות אזוריות ציבוריות. אוניברסיטת לנגסטון היא המכללה השחורה ההיסטורית היחידה באוקלהומה.
החל מה - 2 באפריל 2018, עשרות אלפי מורים בבתי ספר ציבוריים יצאו לשביתה בגלל חוסר מימון. על פי נתוני איגוד החינוך הארצי, מורים באוקלהומה דורגו במקום ה-49 מתוך 50 המדינות מבחינת שכר המורים בשנת 2016. סקר שנערך בשנת 2019 מצא כי העלאת השכר שהושגה בעקבות השביתה העלתה את דירוג השכר של מורי המדינה למקום ה-34 במדינה.
פסטיבלים ואירועים
בשל ריבוי הקבוצות השונות המתגוררות באוקלהומה, פסטיבלים אתניים שנתיים מתקיימים לאורך כל השנה, כמו פאו-אמריקאיות אינדיאניות ואירועים טקסיים, וכוללים פסטיבלים (כדוגמאות) בסקוטית, אירית, גרמנית, איטלקית, וייטנאמית, סינית, צ'כית, עברית, ערבית, מקסיקנית וקהילות אפרו-אמריקאיות המתארות מורשת תרבותית או מסורות.
אוקלהומה סיטי היא ביתם של כמה אירועים ופסטיבלים חוזרים ונשנים. יריד מדינת אוקלהומה מושך אליו בערך מיליון אנשים יחד עם הפסטיבל השנתי לאמנויות. מדי שנה נערכים באוקלהומה סיטי פאוארים לאומיים גדולים, פסטיבלי מורשת לטיניים ואסיאתיים ופסטיבלי תרבות כמו חגיגות ה-Juneteenth. מצעד הגאווה באוקלהומה נערך מדי שנה בסוף יוני מאז 1987 במחוז הגאה באוקלהומה סיטי. בנוסף, פסטיבל אמנות שנתי מתקיים בפייסאו מדי שנה בסוף השבוע של יום הזיכרון.
נורמן מארחת את פסטיבל המוזיקה של נורמן, פסטיבל המדגיש להקות ומוזיקאים ילידי אוקלהומה. נורמן מארחת גם את יריד ימי הביניים של נורמן, המתקיים מדי שנה מאז 1976 והיה היריד הראשון בנושא ימי הביניים שנערך באוקלהומה. יריד ימי הביניים של נורמן הוא הגדול ביותר באוקלהומה, אירוע סוף השבוע הכי גדול והאירוע השלישי בגודלו באוקלהומה, ונבחר על ידי רשת המדיה לאירועים כאחד ממאה האירועים המובילים במדינה.
בשנת 2022 אוקלהומה זכתה בתחרות הזמר האמריקאית.
ספורט
לאוקלהומה קבוצות כדורסל, כדורגל, בייסבול, הוקי והיאבקות. כיום, אוקלהומה סיטי ת'אנדר המשחקת ב - NBA היא היחידה במדינה עם זיכיון בספורט בליגה גדולה.
בריאות
נכון לשנת 2005 אוקלהומה הייתה במקום ה-21 ממדינות ארצות הברית בסכום המימון שהמדינה קיבלה להוצאות בריאות מהממשל הפדרלי. כאשר הוצאות פדרליות הקשורות לבריאות במדינה הסתכמו בסך של 75,801,364 דולר. חיסונים, מוכנות לטרור ובריאות במערכת החינוך היו שלושת התחומים הרפואיים הממומנים ביותר.
המרכזים לטיפול בסרטן באמריקה במרכז הרפואי בדרום-מערב טולסה הוא אחד מארבעה מתקנים אזוריים כאלה בפריסה ארצית, המציעים טיפול בסרטן בכל דרום-מערב ארצות הברית, והוא אחד מבתי החולים הגדולים לטיפול בסרטן במדינה. מתקן ההוראה הגדול ביותר לאוסטאופתיה במדינה, המרכז הרפואי של אוניברסיטת אוקלהומה בטולסה, נחשב גם הוא לאחד המתקנים הגדולים ביותר במדינה בתחום מדעי המוח.
ב־26 ביוני 2018, אוקלהומה אישרה לגליזציה למריחואנה למטרות רפואיות בלבד. זו הייתה אבן דרך למדינה שממוקמת בחגורת התנ"ך.
איווה
אַיוֹוָה (באנגלית: Iowa ) היא המדינה ה-29 של ארצות הברית. המדינה, הממוקמת במרכז ארה"ב, הצטרפה לברית המדינות ב-28 בדצמבר 1846. המדינה קרויה על שמו של שבט אינדיאני בשם איווה.
מקור השם
השם איווה נגזר מאנשי האיווה, השייכים לשבט הסו הילידי. השבט היה אחד מן השבטים שישבו במדינה בעת גילוייה על ידי האירופאים. זו המדינה היחידה ששמה המקוצר מכיל שתי אותיות תנועה (IA).
היסטוריה
האירופים הראשונים שביקרו באזור איווה היו ז'אק מארקט ולואי ז'ולייה, שתיעדו בשנת 1673 מספר כפרים אינדיאניים ליד נהר המיסיסיפי. האזור היה בריבונות צרפת עד שזו העבירה את הריבונות לידי ספרד בשנת 1763, לאחר מלחמת הצרפתים והאינדיאנים. בזמן השלטון הספרדי, הקימו צרפת והממלכה המאוחדת תחנות סחר רבות לאורך נהר המיסיסיפי. בשנים אלו הייתה איווה חלק מלואיזיאנה הצרפתית, ועברה לשלטון צרפת בשנת 1800, כאשר נרכשה על ידי נפוליאון בונפרטה. בשנת 1803 נקנתה איווה על ידי ארצות הברית כחלק מרכישת לואיזיאנה.
ביוני 1833 החלו להתיישב באזור מתיישבים אמריקאים, בעיקר מאוהיו, פנסילבניה, ניו יורק, אינדיאנה, קנטקי, ווירג'יניה. ביולי 1838 הוקמה טריטוריית איווה, אשר כללה באותה עת 23,242 תושבים.
הגנת תוכנה
הגנת תוכנה היא תחום במחשבים הכולל שיטות להגנה על תוכנות מפני העתקה בלתי חוקית, והתקנה ללא תשלום לבעלי זכויות היוצרים של התוכנה, או ניטור הרצת תוכנה מוגבלת בזמן. בדרך כלל כמעט כל שיטת הגנה ניתן לפרוץ. ההגנה נועדה למנוע ממשתמשים פשוטים להעתיק את התוכנה, למנוע העתקה מפלח השוק שאיננו נגיש לתוכנות פרוצות, או לעכב את הזמן שבו תוכנה פרוצה נמצאת בשוק ובכך להגדיל את מאגר הלקוחות ואת רווחי החברה משיווק התוכנה.
איווה
היסטוריה
ב-28 בדצמבר 1846 הפכה איווה למדינה ה-29 בארצות הברית, באישורו של הנשיא ג'יימס פולק.
הגנת תוכנה
הגנה יכולה להתבצע בזמן התקנת התוכנה או בזמן הריצה שלה.
איווה
היסטוריה
בזמן מלחמת האזרחים (1861–1865) תמכה איווה באיחוד ולא התקיימו בה קרבות. באופן יחסי לכלל ארצות הברית (גם בדרום וגם בצפון), החזיקה איווה בשיא הגיוס לצבא.
הגנת תוכנה
הגנה בזמן התקנה
תוכנת ההתקנה מבקשת מפתח מסוים בשביל להתחיל את ההתקנה. במידה ואין למשתמש את המפתח הוא אינו יכול להתקין את התוכנה. בדרך כלל תוכנת ההתקנה יכולה לקבל מספר רב של מפתחות על פי שיטה מסוימת, למשל שני מספרים גדולים שאחד הוא החזקה של השני. בשיטה זו ניתן להתקין תוכנה אחת במספר רב של מחשבים מכיוון שמפתח התוכנה איננו ייחודי למחשב מסוים. ניתן באמצעות שיטה זו לאתר משתמש שהעביר את מפתח ההתקנה שלו לאחרים, במידה וקיים מעקב אחרי הפצת מפתחות תוכנה לפי משתמשים. חלק ניכר מהתוכנות המסחריות עושות שימוש בשיטה זו. חסרונותיה של שיטה זו שהיא מאפשרת שכפול של התוכנה אם בעל התוכנה מוסר את המפתח לאחרים. כמו כן, ניתן לעקוף את ההתקנה ולהריץ את התוכנה או לכתוב קראק שימצא את המפתח.
איווה
היסטוריה
בשנים שלאחר מלחמת האזרחים, גדלה אוכלוסייתה של המדינה באופן דרמטי: מ-674,913 תושבים בשנת 1860 עד 1,194,020 בשנת 1880. בתקופה זו ועד המשבר הכלכלי העולמי בשנת 1929, נהנתה איווה משגשוג וצמיחה כלכלית בחקלאות ובתעשייה. לאחר המשבר החל תהליך של אורבניזציה ותיעוש. בשנות ה-80 התרחש משבר גדול בחקלאות, דבר שגרם לעוני רב ולמשבר דמוגרפי, שנמשך כעשור.
הגנת תוכנה
הגנה באמצעות מפתח רישוי
בהגנה זו התוכנה דוגמת מידע המיוחד למחשב הספיציפי למשל מזהה ייחודי של לוח האם, הדיסק הקשיח וכדומה ומבצעת עליו מניפולציה מתמטית כלשהי. המשתמש מקבל מחרוזת המייצגת את המחשב האישי שלו, ושולח אותו לחברה של התוכנה, והחברה מחוללת מחרוזת לאחר שעברה את המניפולציה המתמטית ועברה הצפנה. המשתמש מקבל את המחרוזת ומזין אותה לתוכנה שרושמת אותה לקובץ או לרגיסטרי, ולאחר מכן התוכנה בזמן ריצה מחפשת התאמה בין המחרוזת שהיא יוצרת לבין המחרוזת שהוזנה על ידי המשתמש. במידה ולא נמצאה התאמה התוכנה מודיעה שנמסר מפתח רישוי שגוי. את מפתח הרישוי ניתן להעביר כמחרוזת או כקובץ מפתח שיועתק לספריה שממנה רצה התוכנה. הגנה זו היא ההגנה הנפוצה ביותר בתוכנות בנות זמננו. לתהליך הרישום של מפתח הרישוי נהוג לקרוא אקטיבציה. שיטה זו ניתנת לעקיפה על ידי מחולל רישיונות.
איווה
היסטוריה
גידול האוכלוסיה במדינת איווה הוא הגדול ביותר בארה"ב (בחלק יחסי), ותלותה של כלכלת המדינה בחקלאות הולך ופוחת.
הגנת תוכנה
הגנה מקוונת
בהגנה זו התוכנה לפני הרצתה מתקשרת עם שרת באינטרנט, ומתבצעת בדיקה האם יש לה רישוי תקף והאם היא כבר רצה במקום אחר. באמצעות הגנה זו ניתן לנטר את מספר העותקים הרצים מבלי להשתמש במפתח רישוי ויתרונה בכך שיכולה להיות גמישות בעבודה על מספר מחשבים. חסרונה הוא שהיא מכריחה שימוש באינטרנט, ולכן הגנה זו אידיאלית לתוכנות שעושות ממילא שימוש באינטרנט, לדוגמה תוכנות העושות שימוש במאגרי מפות.
איווה
ממשל ופוליטיקה
בירת המדינה היא דה מוין. איווה שולחת שני סנאטורים וארבעה נציגים לקונגרס של ארצות הברית. כיום, שני הסנאטורים ושלושה מחברי הקונגרס מהמדינה הם מהמפלגה הרפובליקנית, לעומת חברת קונגרס אחת מהמפלגה הדמוקרטית.
הרשות המחוקקת במדינה היא האספה הכללית והיא פרלמנט דו-ביתי, בה חברים 150 חברים (100 בבית הנבחרים ו50 בסנאט). הרכב האספה (נכון ל-2020):
זכויות אזרח
בשנת 2023, נאסרו במדינה הפלות החל מהשבוע ה-6 להיריון. המצב המשפטי טרם חקיקת החוק היה שאישה באיווה יכלה לבחור להפסיק את היריונה עד שבוע 20. לאחר חקיקת החוק, אסורה הפסקת ההיריון אחרי זיהוי פעילות לבבית בעובר, אלא במקרים מיוחדים, בהם אונס – אם דווח למשטרה או לספק שירותי בריאות ב-45 הימים אחרי המעשה – וגילוי עריות, אם דווח ב-145 הימים שאחריו; אם בעובר זוהו מומים שאינם מאפשרים חיים; ואם ההיריון מסכן את חיי האישה.
איווה הייתה מהמדינות הראשונות במאה ה-19 שחוקקו חוקים נגד אפליה גזעית. ביולי 1839 בית המשפט העליון אסר את העבדות במדינה. בשנת 1851 הותרו נישואים בין גזעיים במדינה, יותר ממאה שנה לפני ההיתר הארצי בנושא. בהמשך המאה נחקקו חוקים הנוגעים לשוויון גזעי, בעיקר בחינוך, בכלכלה, במרחב הציבורי ובאוניברסיטאות.
בשנת 1847 אוניברסיטת איווה הייתה האוניברסיטה הציבורית הראשונה בארצות הברית שהחילה שוויון מלא בין גברים לנשים. בהמשך היו ניסיונות רבים לתת זכות בחירה לנשים, אך ניסיונות אלו נפלו. לבסוף, נשים קיבלו זכות בחירה רק ב-1919, יחד עם שאר המדינות.
בשנת 1976 בוטל האיסור על הומוסקסואליות, 27 שנים לפני פסק דין לורנס נגד טקסס. בשנת 2009 אושרו נישואים חד-מיניים במדינה, מה שהפך אותה למדינה השלישית בארצות הברית ולמדינה הראשונה במערב התיכון שאישרה נושא זה.
כלכלה
הכלכלה של המדינה מתבססת בעיקרה על חלקאות. הגידולים העיקריים הם: בשר חזיר, תירס, פולי סויה, שיבולת-שועל, בקר ומוצרי חלב. מקובל לזהות את איווה כחלק מחגורת התירס. ענפי התעשייה המובילים במדינה הם עיבוד מזון ומכונות. כמו-כן, איווה היא היצרנית הגדולה ביותר בארצות הברית של אתנול.
יהדות איווה
היהודים הראשונים היגרו לאיווה בשנת 1833. הקהילות היהודיות במדינה גדלו מאוד עם הגעת גלי ההגירה מרוסיה ופולין.
כיום חיים באיווה כ-8,000 יהודים שהם כ־0.26% מכלל האוכלוסייה, מתוכם כ-3,000 בבירה דה מוין.
הגנת תוכנה
הגנה באמצעות תקליטור
ניתן להגן על התוכנה כאשר את הנתונים שמים ב-CD, שאותו לא ניתן להעתיק (יש מספר שיטות למנוע העתקה ב-CD), והתוכנה מחפשת CD מקורי לקרוא ממנו. הגנה זו יכולה להיות נהוגה כאשר יש הצדקה לשימוש ב-CD, כמו מאגרי נתונים, משחקים שיש בהם מידע גרפי רב, אנציקלופדיות וכדומה. חסרונה של שיטה זו שהגנה זו מסורבלת, ומצריכה כונן CD, וצריך לאתר את ה-CD הרלוונטי ולהכניסו לכונן כל אימת שרוצים להריץ את התוכנה.
הגנה באמצעות ערפול קוד
בתוכנות המהודרות לקוד ביניים כמו בדוט נט, ניתן לא רק להעתיק את התוכנה אלא אף לשחזר את כל קוד המקור בקלות יחסית באמצעות תוכנות נפוצות. כדי להימנע מכך ישנה הגנה של ערפול (Obfuscation) שמות המשתנים והפונקציות, שבהן כל השמות בתוכנה מקבלים שמות אקראיים וחסרי משמעות, כך שהקוד המהודר אמנם רץ, אבל קשה להבין את ההגיון של קוד המקור אף למתכנת שבקי בשפה.
פריצת הגנות
כיום ניתן לפרוץ את רוב ההגנות. בשוק השחור של תוכנות המחשבים ניתן למצוא גונבות של רוב התוכנות המוגנות. ישנם מספר כלים תכנותיים שעוזרים לפרוץ את ההגנות כמו דיבגרים וכלים להנדוס לאחור לשפת אסמבלר. בדרך כלל הקראקרים מנסים למצוא את נקודות הבדיקה בתוכנה ולעקוף אותן או להחזיר ערכי אמת בבדיקות אלו, והמגינים מנסים לטשטש את נקודות הבדיקה ואף לפזר אותן במספר רב של מקומות בתוכנה. כמו כן ניתן לחסום באופן חלקי תוכנות אלו, למשל לנסות למנוע מהתוכנה לרוץ במוד של דיבג. כמו כן, ניתן (בקומפליירים מסוימים) לשמור את חותמת קובץ ההרצה (hash code) בתוך קוד ההרצה עצמו, ולהוסיף תנאי שבמידה שהקובץ עבר שינוי לא להריץ את התוכנה.
ביקורת על הגנות
הגנות תוכנה גרמו ללא מעט ביקורת מצד משתמשים מורשים. לעיתים ההגנות הפריעו לפעילותן של תוכנות אחרות. מיקרוסופט טענה את הטענה הזו בזמנה כדי להסביר מדוע איננה מגינה על חלונות 3.1 באמצעות הגנת תוכנה. ביקורת אחרת היא שההגנות גורמות לבעיות כאשר רוצים לשדרג למחשב חדש, או אף להתקין דיסק חדש. שצריך לפנות לחברה ולבקש מחדש מספר רישוי, ולעיתים ובמיוחד ברכישות און ליין באינטרנט פרטי הרכישה אבדו. לעיתים ההגנות תומכות במערכת הפעלה מגרסה מסוימת ומפריעות לפעילות התוכנה בגרסה מתקדמת יותר של מערכת הפעלה. הגנות התוכנה עצמן עשויות להכיל באגים אשר עלולים למנוע גישה ממשתמשים רשומים.
נאסר ג'ודה
נאסר ג'ודה (ערבית: ناصر جودة; נולד ב-11 ביולי 1961) הוא פוליטיקאי ירדני שכיהן כשר החוץ של ירדן בין השנים 2009-2017.
ביוגרפיה
נאסר ג'ודה נולד ב-11 ביולי 1961 בעמאן בירת ירדן למשפחה ממוצא פלסטיני. אביו, סמי ג'ודה, נולד ברמאללה ושימש בעבר כשר החוץ הירדני. הוא למד בתיכון באנגליה, ולאחר מכן סיים ב-1982 לימודים לתואר ראשון ביחסים בינלאומיים ובמשפט בינלאומי באוניברסיטת ג'ורג'טאון שבארצות הברית. ג'ודה סיים לימודי תואר שני באוניברסיטה האמריקנית בביירות.
בשנים 1985-1992 עבד ג'ודה בחצר המלכותית הירדנית תחת המלך חוסיין, בתחילה כפקיד משרדי של ולאחר מכן כמזכירו האישי של יורש העצר חסן אבן טלאל, אחיו של המלך. בשנת 1992 מונה לראש משרד הידיעות הירדני בלונדון, ובתפקיד זה שימש עד שנת 1994. לאחר סיום שהותו בלונדון התמנה למנכ"ל הטלוויזיה הירדנית, תפקיד שהחזיק בו עד שנת 1998, אז מונה למנכ"ל חברת הרדיו והטלוויזיה הירדנית (בבעלות ממשלתית). בשנים 1998-1999 שימש כשר התקשורת וכדובר הממשלתי בממשלתו הראשונה של פאיז א-טראונה. את התפקיד סיים בעקבות התפטרות הממשלה. בשנים 1999-2005 עבד במגזר הפרטי.
בנובמבר 2005 חזר ג'ודה לשירות הציבורי כאשר מונה בשנית לתפקיד הדובר הממשלתי בממשלתו הראשונה של מערוף אל-בח'ית. בנובמבר 2007 קיבל פעם נוספת את תפקיד שר התקשורת בממשלתו של נאדר א-דהבי. ב-23 בפברואר 2009 מונה ג'ודה בידי א-דהבי לתפקיד שר החוץ. בתפקיד זה הוא ממשיך לאחוז עד היום, זאת בזמן שהתחלפו בתקופה זו מספר ראשי ממשלות: א-דהבי, סמיר זיד א-ריפאעי, מערוף אל-בח'ית, עון שווכת אל-ח'סאונה וכיום עבדאללה אנסור. השבעתו האחרונה לתפקיד הייתה בממשלתו השנייה של אנסור, ב-30 במרץ 2013. בהשבעה זו נוסף לתפקידו כשר החוץ גם תפקיד "השר לענייני הפזורה הירדנית".
קארה
אישים:
ראו גם
}}
T-84 Oplot-M
M=Modernized) T-84 Oplot-M) הוא טנק מערכה מודרני מתוצרת אוקראינה המבוסס על ה-T-84. הטנק מצטיין בעבירות גבוהה וביחס גבוה של כוחות סוס לטון יחסית לטנקים אחרים.
פיתוח
ראשיתו של הטנק הוא בטנק ה-T-80 הסובייטי שלמעשה ירש את מקומו של טנק ה-T-64. בדומה ל-T-64, גם ה-T-80 הציג מגוון חידושים טכנולוגיים אך במחיר של עלות גבוהה ומורכבות טכנית, והיה לטנק מתקדם בתקופתו. ה-T-80 שודרג על ידי אוקראינה לטנק ה-T-84. במסגרת השדרוג הוא עבר התאמות לצרכיה של אוקראינה, שכללו בעיקר שדרוג של השריון והחלפת מנוע טורבינת הגז הבזבזני למנוע דיזל חסכוני ויעיל. תכנונו החל בשנת 1993 וייצורו בשנת 1994, אך הוא נכנס לשירות לראשונה רק בשנת 1999.
הטנק Oplot-M הוא פיתוח של הרשות האוקראינית לפיתוח רכב קרבי משוריין (Kharkiv Morozov Machine Building Design Bureau) ובתכנונו יושמו לקחים שנלמדו מפיתוחו של ה-T-84. הטנק תוכנן במיוחד עבור צרכיו של הצבא האוקראיני. לדוגמה, הטנק מותאם לפעולה במצבי מזג אוויר קשים במיוחד, הוא מסוגל לפעול בטמפרטורה של 40- מעלות צלזיוס ועד לטמרפטורה של 55 מעלות צלזיוס. הוא תוכנן לפעול כנגד כל סוגי מטרות הקרקע וגם כנגד כלי טיס מנמיכי טוס.
אף על פי ששודרג באופן ניכר ברוב מרכיביו ונחשב לטנק מתקדם המסוגל לעמוד באיומי זירת הקרב המודרנית, ה- Oplot-M הוא אינו טנק שעוצב ותוכנן מחדש. עיצובו מתבסס על העיצוב של ה-T-84 שלמעשה מבוסס על טנק ה-T-80 הסובייטי שייצורו החל בשנות ה-70 של המאה ה-20.
מבנה
המבנה הפנימי של הטנק זהה לזה של טנקי מערכה רוסיים, וכולל שלושה אנשי צוות (נהג, תותחן ומפקד) ומערכת מיזוג אוויר. תא הנהג של הטנק ממוקם במרכזה של חזית התובה ויש לו מדף יחיד הנפתח לצד ימין. בתא הנהג ישנם שלושה פריסקופים, האמצעי מביניהם מתחלף בעת הצורך עם אמצעי ראיית לילה. מקומם של התותחן והמפקד הוא בצריח, בעוד הראשון בצידו השמאלי של הצריח והשני בימינו ולכל אחד מהם מדף בודד.
כמו בכל הטנקים (פרט לטנקי המרכבה בהם חטיבת הכוח ממוקמת מלפנים) גם מנוע ה-Oplot-M ממוקם בירכתי הטנק. פתח ההצלה של הטנק ממוקם ברצפת הטנק, מאחורי מקומו של הנהג. הפגזים מאוחסנים בתוך "קרוסלה" המאפשרת ברירה בין מגוון סוגי פגזים הנטענים על ידי מערכת טעינה אוטומטית, כמקובל בטנקים מהגוש המזרחי. לטנק תא דלק בנפח של 1,300 ליטרים המאפשר טווח פעולה מקסימלי של 500 ק"מ.
הנעה ועבירות
ה-Oplot-M מצטיין בניידות בסוגים שונים של שטחים ויכולות הניידות והעבירות שלו היא אחד המאפיינים החשובים בטנק. תכונה זו הודגשה על ידי המתכננים עקב תנאי השטח הקשים השוררים באוקראינה תכופות, הכוללים שלג גבוה ומשטחים בוציים. משטחים אלו מקשים מאוד על תנועה של טנקים, וזו הסיבה שיכולת העבירות והניידות היא גורם חשוב לצבא אוקראינה.
הנעה
חטיבת הכוח המרכזית של הטנק היא מנוע דיזל ידידותי לסביבה מדגם 6TD-2E, גרסה מתקדמת של המנוע המקורי שפותח עבור טנק ה-T-84. הוא בעל 6 צילינדרים המקורר באמצעות נוזל ומיוצר על ידי הרשות האוקראינית לפיתוח רק"ם. הספקו עומד על כ-1,200 כוחות סוס, כך שהמנוע עוצמתי במיוחד ביחס למשקל הטנק, זאת בשל העובדה כי קיים יחס של 23 כוח סוס לכל טון בטנק (כאשר הטנק מוכן לקרב במשקל 51 טון), יחס גבוה מאוד ביחס לטנקי מערכה מקבילים. זהו רכיב נוסף המאפשר לטנק את העבירות הגבוהה שלו. בנוסף לכך, ישנה חטיבת כוח משנית להפעלת מערכותיו של הטנק בעת שהמנוע הראשי כבוי. המנוע מאפשר לטנק נסיעה במהירות של 75 קמ"ש בכביש ו-45 קמ"ש בשטח.
עבירות
יכולותיו של ההמזקו"ם הם רכיב חשוב עבור הטנק; הטנק מסוגל לטפס מדרונות תלולים בזווית מקסימלית של 30 מעלות ומאפשר נסיעה בשיפוע צד של כ-22 מעלות. יתר על כן, הטנק מסוגל לטפס על מדרגה אנכית בגובה של מטר ולחצות תעלה בעומק של 2.85 מטר לכל היותר. לטנק גם יכולות אמפיביות המאפשרות לו צליחה של נהרות בעומק של 1.8 מטר (ללא הכנה מוקדמת) ועד לעומק של 5 מטרים (לאחר הכנה מוקדמת).
מיגון פאסיבי
המיגון הפאסיבי של הטנק בנוי משריון מרוכב מודולרי, דבר המאפשר החלפה פשוטה בעת הצורך. הצריח מרותך כמקשה אחת וכמו שריון החזית של הטנק גם הוא משופע. השיפוע של השריון, שקיים בטנקים החל ממלחמת העולם השנייה, מגביר את האפקטיביות ואת היכולות שמספק השריון הפאסיבי. עם זאת, השריון הפאסיבי דק יחסית מאחר שהשכבות הרבות של המיגון הריאקטיבי מצריכות זאת. כמו כן, בהתאם לתורת הלחימה הסובייטית, לטנק גובה נמוך (באופן יחסי לטנקים מקבילים כמו הלאופרד 2 הגבוה בעשרות סנטימטרים) וצללית נמוכה בהתאם המקטינה את חתימתו בשדה הקרב, דבר המגדיל את שרידותו בשטח. בדומה לטנקים רבים, לטנק פלטות בזוקה המגנות על המזקו"ם של הטנק מפני רקטות נגד טנקים הנישאות בידי חיל רגלים.
כמקובל ברובם המוחלט של טנקי מערכה מודרניים, ה-Oplot-M מצויד במדוכות עשן למטרות מיסוך והטעייה של נשק מונחה, במערכת המגנה על הצוות מפני איומי אב"כ, ובמערכת כיבוי אש המופעלת באופן אוטומטי. אמצעים אלו מסייעים להגדלת השרידות והמיגון של הטנק בשדה הקרב.
מיגון ריאקטיבי
המיגון ריאקטיבי של הטנק הוא מיגון מתקדם מתוצרת עצמית (המכונה Nozh-2), לטענת מפתחי הטנק מדובר במיגון מדור חדש והוא מספק שכבת הגנה נוספת לטנק.
עקרון הפעולה של מיגון זה הוא בעיקר כנגד חודרנים קינטיים, כך, שבעת פגיעה של חודרן קינטי במיגון הריאקטיבי, המטען החלול שבו יחתוך את הפגז ויפגע באנרגיה הקינטית של הפגז, וכך יפגע משמעותית בכושר החדירה שלו. אולם, ישנם חודרנים קינטיים המצוידים בקצה העשוי פלדה רכה, וכך נמנעת הפעלתו של השריון הנפיץ. בתרחיש כזה, ההגנה של הטנק נפגעת משמעותית.
בנוסף, בעת פגיעה, פגז בעל חודרן קינטי יפגע לרוב בשתי שכבות או בשלוש לכל היותר, כך שהפגז נחתך למספר חלקים. עם זאת, פגזים מודרניים מתוכננים להתמודד עם פיצול, וישנם פגזים אשר תוכננו מראש על מנת להתמודד עם שריון מסוג זה. כמו כן, השריון הריאקטיבי הוא מרותך ולא מוברג, דבר היוצר נטל לוגיסטי גדול, ופגיעה על ידי נשק עם ראש קרב כפול מנטרלת את הטנק בשטח, ומצריכה את החזרתו לצורך החלפת מודל המיגון, דבר אשר בלתי אפשרי לעשות בתנאי שטח.
מתכנני מיגון זה הצהירו כי הוא עדיף על המיגון הריאקטיבי הרוסי המתקדם, בו מצוידים טנקי המערכה הרוסים המתקדמים מסדרת טנקי ה-T. עם זאת, הצהרתם מוטלת בספק. יצרן הטנק ציין כי המיגון הריאקטיבי יעיל גם כנגד פגזים בעלי חודרן קינטי וטילים נגד טנקים מונחי תיל מתחילת הדור השני: ה-טאו II האמריקאי, טיל ה-9K114 Shturm הרוסי וטיל המילאן הצרפתי. כמו כן, על פי היצרן המיגון יעיל גם כנגד רימונים נגד טנקים ותותחים ללא רתע החמושים בפגזים בעלי ראש קרב דו שלבי "טנדם".
נשקי הנ"ט שנבדקו, אינם חוד החנית של החימוש נגד טנקים בשדה הקרב המודרני, והטילים שנבחנו הם טילים מוקדמים מן הדור השני שנכנסו לשירות מבצעי בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20, וכיום (2016) ישנם טילים מתקדמים נגד טנקים מן הדור השני שיצורם החל בשנות ה-90 של המאה ה-20 וביכולתם לחדור כמעט כל טנק מערכה שאינו מצויד במערכת הגנה אקטיבית "קשה" (כמו המטיס והקורנט; אם כי טנקי מרכבה סימן 4 ונגמ"שי נמ"ר הפגינו עמידות מסוימת כנגדם) ואף טילים נגד טנקים מתקדמים ביותר מן הדור השלישי (כמו הספייק והג'אוולין). כמו כן, רימונים נגד טנקים אינם אפקטיביים כנגד כלים משוריינים כבר מספר עשורים, והשימוש בתותחים ללא רתע כמעט ואינו קיים.
מיגון אקטיבי
בדומה לטנק ה-T-90 הרוסי, וכמו בגרסאות המאוחרות של טנק ה-T-80, ה-Oplot-M צויד במערכת ההגנה אקטיבית שטורה (ברוסית: Штора, "וילון"; באנגלית: Shtora) שפותחה ומיוצרת על ידי רוסיה. מערכת זו היא מערכת הגנה אקטיבית "רכה" שאינה מיירטת באופן פיזי את האיום על הטנק, בניגוד למערכות דוגמת "מעיל רוח" הישראלית והארנה המשגרות מיירט המשמיד את האיום. המערכת פועלת באופן אוטומטי ללא תלות במערכת בקרת האש של הטנק.
בנוסף למערכת ההגנה האקטיבית הרוסית, לטנק גם שבש מתוצרת עצמית שביכולותו לשבש טילים מונחים נגד טנקים בעלי הנחיה אופטית, מערכות בקרת אש, מד טווח לייזר ומצייני לייזר לנשק מונחה.
עם זאת, מערכת השטורה לא הוכיחה עצמה בשדה הקרב, אף כנגד טילים נגד טנקים מתחילת הדור השני, כמו ה-BGM-71 טאו האמריקאי.
מבנה ואופן פעולה
המערכת מורכבת משני שבשים עגולים הנמצאים בשני צדי הצריח. השבשים פועלים באופן רציף והוצהר כי אלו מסוגלים לשבש את מערכות ההנחיה של טילים נגד טנקים מסוגים שונים, אך בעיקר טילים מתבייתי כתם לייזר או רוכבי כתם לייזר. ובנוסף, המערכת מסוגלת לשבש את מערכות האופטיקה והתצפית של טנקים עוינים (כולל צייני לייזר לנשק מונחה) ומחשבי בקרת האש של האויב. כמו כן, מחשב המערכת יודע להפעיל באופן אוטומטי את מדוכות העשן של הטנק כדי למסך את השטח. עם זאת, המערכת יוצרה בשנות ה-80 של המאה ה-20 ואינה מספקת הגנה נגד מכלול גדול של איומים וביצועיה מוטלים בספק.
הטנק נבנה כך שיוכל לקלוט בעתיד מערכת הגנה אקטיבית מתקדמת יותר הנקראת Zalson, וזו תחליף את מערכת השטורה הוותיקה המותקנת על הטנק.
חימוש
החימוש העיקרי של הטנק הוא תותח חלק קדח ארוך יחסית מדגם 2A46 בקוטר של 125 מ"מ ובאורך של 48 קליברים. זהו תותח ותיק שיוצר לראשונה על ידי ברית המועצות והותקן לראשונה על טנקי ה-T-55 בגרסאותיהם המתקדמות ועל טנקי ה-T-64 פורצי הדרך, והתגלה כמוצלח ויעיל. גרסאות משודרגות שלו הותקנו על משפחת טנקי ה-T-72 (הכוללת גם את ה-T-90) וגם על טנקי ה-T-80 הסובייטים וטנקי ה-T-84 שהושבחו על ידי אוקראינה, ועליהם מתבסס ה- Oplot-M ועליו הורכבה גרסה משודרגת של התותח. לתותח מפנה גזים והוא עטוף בשרוול תרמי המגן על התותח מעיוותים הנוצרים כתוצאה מהפרשי טמפרטורות.
התותח ערוך ומסוגל לירות תחמושת פגזים מגוונת. טווח הירי המקסימלי עומד על 5 ק"מ ברוב הפגזים ולעיתים משתנה לפי סוג הקליע. קצב האש הוא גבוה הודות למערכת הטעינה האוטומטית החוסכת את הצורך בטען. התותח נחשב למדויק ויעיל, והוכיח עצמו בשדה הקרב. בדומה לתותחים רבים שיוצרו בגוש המזרחי, התותח גם יכול לשגר טילי מונחים נגד טנקים מקנה התותח, והוא חמוש בטילי 9M119 סביר בגרסתם המתקדמת "ריפלקס" המיוצרים ברוסיה וטווחם המקסימלי עומד על 6 ק"מ.
ייצוב התותח והכוונון שלו מתבצע באופן אוטומטי על ידי צירים הנשלטים בידי המחשב של מערכת בקרת האש של הטנק. בשילוב עם התותח הארוך יחסית ומערכת בקרת האש המתקדמת מתאפשרים אחוזי פגיעה גבוהים במטרות רכב קרבי משוריין משוריין נעות ונייחות ואף בכלי טיס מנמיכי טוס, בעוד הטנק נמצא בתנועה או בעמדת ירי החל מהפגז הראשון.
לטנק חימוש משני הכולל מקלע מקביל בקוטר של 7.62 מ"מ עם 1,250 כדורים ומקלע כבד נגד מטוסים 12.7 מ"מ (0.5 אינץ') החמוש בכ-450 כדורים הנשלט מפנים הטנק, בדומה לעמדת קטלנית מתוצרת חברת רפא"ל הישראלית. בנוסף לכך, לטנק מדוכות עשן, כחלק ממערכת ההגנה שלו.
בקרת אש
הטנק מצויד במערכת בקרת אש דיגיטלית משופרת המשלבת מחשב בליסטי, מערכת דימות תרמי, מד טווח לייזר, מערכת ייחוס לוע, מערכת ניווט (GPS) ומערכת זיהוי עמית-טורף. מחשב המערכת מעבד את המידע המתקבל מן הרכיבים האלו, והוא מייצב את התותח ומכוון אותו באופן אוטומטי על פי הנתונים שהתקבלו, במטרה להשיג דיוק רב ופגיעה במטרות רכב קרבי משוריין נעות ומסוקים מנמיכי טוס החל מהפגז הראשון, הן שהטנק בעמדת ירי והן שהטנק נמצא בתנועה גם הוא.
המערכת יכולה לעקוב באופן עצמאי אחר מטרות נעות ונייחות ואף לנעול על מטרות אלו, ובנוסף, בין הטנקים ישנה מערכת קשר, כך שמפקד הטנק יכול לשתף מידע טקטי בין הטנקים הפועלים בשטח, ולקבל מודיעין מגורמים אחרים בצבא. לתותחן עצמו כוונת פנורמית, המאפשרת ראייה ביום וראייה בלילה ועם הכוונת יכול התותחן לראות למרחק של 8 ק"מ.
הטען האוטומטי
הטען האוטומטי של ה-T-80 שונה מהטען שבו משתמשת משפחת טנקי ה-T-72 והוא למעשה מבוסס על אותו מנגנון טעינה אוטומטית, עליו בוסס המנגנון של הטען האוטומטי בו השתמש ה-T-64. טען זה מבוסס על יד רובוטית. התחמושת בטען זה מוצבת כך שהפגז נמצא במצב אנכי ("עומד") וההודף נמצא במצב שוכב, בניגוד למנגנון של ה-T-72 בו הפגז שוכב ולמעשה עולה בצורה אנכית, ולכן מערכת מסוג זה פשוטה יותר לייצור המוני.
מערכת טעינה זו המבוססת על יד רובוטית יקרה משמעותית ממערכת טעינה בה הפגז "שוכב", היא מורכבת יותר, ובמקרה של כישלון או תקלה במערכת, הטיפול בה מסובך יותר מהטיפול במערכת הטעינה של ה-T-72 (שגם בה הטיפול מסובך במילא), אך במקרה של תקלה למפקד ישנה אפשרות לטעון את התותח באופן עצמאי. היתרון הגדול הטמון במערכת טעינה בה הפגזים נמצאים במצב אנכי הוא המרחב שהיא מפנה בתוך הטנק, דבר המאפשר לצוות תנאים נוחים יותר.
המערכת חמושה בכ-40 פגזים בסך הכל. 28 מתוכם נמצאים בתוך מנגנון המערכת, ומוכנים לטעינה אוטומטית מיידית. הפגזים הנותרים נמצאים בצריח, כגיבוי למקרה של תקלה במערכת הטעינה האוטומטית שתצריך טעינה באופן ידני. 5 מתוך הפגזים מאוחסנים בחלקו האחורי של הצריח ו-7 הפגזים הנותרים בצידו השמאלי. הפגזים הנמצאים בצריח ולא בתוך המערכת חסרי הגנה מספקת וזו אחת מנקודות התורפה של הטנק. במקרה שהטנק נחדר, ישנו תרחיש סביר כי התחמושת תתפוצץ והטנק יושמד לחלוטין.
Oplot-M משודרג מנוע
מפעל הטנקים מייצר את ה- Oplot-M עם מנוע דיזל ידידותי לסביבה מדגם 6TD-2E עם 6 צילינדרים ובהספק של 1200 כוחות סוס. המפעל הציע גרסה של הטנק עם מנוע מתוצרת עצמית מדגם 6TD-3 עם 6 צילינדרים ובהספק של 1500 כוחות סוס. וגם הוא נחשב לידידותי לסביבה.
טנק נושא גייסות
בדומה ל-BTMP-84, אב טיפוס לטנק נושא גייסות שפותח על בסיס מרכב ה-T-84, המסוגל לשאת בחלקו האחורי של הטנק 5 חיילי חי"ר הנכנסים דרך דלת אחורית, עלתה הצעה לתכנן גרסה על בסיס ה- Oplot-M. בדגם זה ככל הנראה עברה חטיבת הכוח לחלקו הקדמי של הטנק וישנה דלת כניסה אחורית לטנק. למעשה, טנק המרכבה לדורותיו והאב-טיפוס של PL-01 הם הטנקים היחידים מלבד גרסה זו של ה-Oplot-M שלה יכולת לשאת חיילי רגלים בחלקו האחורי ובנוסף לשמש כטנק לוחם.
טנק גישור
בדומה ל-T-84 שעל בסיסו נבנה טנק גישור הוצע כי גם על בסיס ה- Oplot-M ייבנה טנק גישור. לא ברור אם מדובר בטנק גישור שיישא גשר צמד קצר עבור מכשולים קלים או גשר מספריים (מתקפל לשניים) ארוך יותר וכבד יותר המאפשר לעבור מכשולים רציניים יותר.
טנק חילוץ
בדומה ל-T-84 שעל בסיסו נבנה טנק חילוץ משוריין, הוצע כי על בסיס ה- Oplot-M ייבנה טנק חילוץ, בשל העובדה כי לו עבירות מעולה ומנוע חזק, תכונות חשובות עבור טנק חילוץ, אלו יאפשרו לטנק לשאת ציוד רב גם בתנאי שטח קשים ומזג אוויר סוער במיוחד.
ייצוא
כל טנקי אל-חאליד אשר בשירות פקיסטן ומדינות נוספות להן הטנק נמכר, אשר מספרם גדול מ-1,000 כלים, משתמשות במנוע הדיזל של ה-T-84 Oplot-M, מדגם 6TD-2E בהספק של 1,200 כוחות סוס. כמו כן, אוקראינה ייצאה שבש מתוצרת עצמית, המיועד לפעול כנגד טילים נגד טנקים בעלי הנחיה אופטית, מערכות בקרת אש, מד טווח לייזר ומצייני לייזר לנשק מונחה עבור טנקי האל חאליד אשר מיוצרים על ידי פקיסטן.
מרי האריס ג'ונס
ג'ונס נולדה בקורק שבאירלנד, והיגרה עם משפחתה לארצות הברית בילדותה. לאחר מותם של בעלה וכל ארבעת ילדיה במגפת הקדחת הצהובה, ושריפת בית המלאכה שלה בו עסקה בתפירה ב-1871, היא עברה לעבוד עבור ארגוני העובדים "Knights of Labor" ו-"United Mine Workers". החל מ-1897, בגיל 60, היא נודעה בכינוי "אמא ג'ונס". ב-1902 זכתה להצלחה בארגון פעילות מחאה של עובדי מכרות רבים ובני משפחותיהם נגד בעלי המכרות. ב-1903, בעקבות זעמה על האכיפה הרופפת של החוק כנגד עבודת ילדים במכרות פנסילבניה, היא ארגנה מצעד של ילדים מפילדלפיה לביתו של נשיא ארצות הברית דאז תאודור רוזוולט בניו יורק.
תחילת דרכה
מרי האריס נולדה באירלנד והיגרה לקנדה בנעוריה, יחד עם משפחתה. היא התחנכה בחינוך קתולי בטורונטו לפני שמשפחתה עברה לארצות הברית. היא התמנתה למורה במנזר במונרו, מישיגן. לאחר מכן עברה לשיקגו ומשם לממפיס. בממפיס נישאה לג'ורג' אי. ג'ונס, חבר ומארגן באיגוד מעצבי ויוצקי המתכת של צפון אמריקה. היא פתחה במקום חנות בגדים, ערב מלחמת האזרחים האמריקנית.
שתי נקודות מפנה היו בחייה. הראשונה והטרגית מביניהן הייתה אובדן בעלה וארבעת ילדיה במגפת הקדחת הצהובה. לאחר אובדן משפחתה שבה לשיקגו, שם פתחה מתפרה חדשה, אולם כעבור ארבע שנים היא איבדה את ביתה, את רכושה ואת המתפרה בשריפה הגדולה בעיר. אובדן שני זה דחף אותה לשינוי קיצוני, והיא הצטרפה לתנועת העובדים המתהווה בעיר. ראשית הצטרפה לארגון "אבירי העבודה", קודמו של ה-IWW. אולם ארגון זה דעך בשל החשש מאנרכיזם ומהפכה מכיוון ארגוני העובדים בעקבות מהומות היימרקט. לאחר מכן נהייתה ג'ונס מזוהה עם ארגון הכורים האמריקאי (UMWA). היא תמכה ועודדה את הכורים בשביתתם, מול שוברי השביתה והבריונים שנשכרו לשבור את רוחם. היא האמינה כי "אדם עובד צריך לקבל משכורת שתאפשר לאשתו להישאר בבית ולטפל בילדיהם". היא החלה להיות מעורבת גם במפלגה הסוציאליסטית של אמריקה. היא החלה לארגן את נשותיהם וילדיהם של עובדים להפגנות תמיכה במאבקי העובדים. במהלך משפטה על הפרת צו מניעה אשר אסר על קיום כינוסי עובדים, אמר עליה ריס בליזארד, התובע המחוזי של מערב וירג'יניה: "הנה יושבת כאן האישה המסוכנת באמריקה. היא מגיעה למדינה בה שוררת שלום ורווחה, מרימה את אצבעה, ועשרים אלף עובדים שהיו מרוצים מניחים את כליהם ועוזבים את העבודה."
ג'ונס נתבדלה מנשים אחרות בתנועת הפועלים בתקופתה, בכך שהתנגדה הן להפלות והן לזכות בחירה לנשים, ואף אמרה "אינך צריכה להצביע כדי לחולל מהומה!". התנגדותה למעורבות של נשים בפוליטיקה נבעה מאמונתה כי הזנחת האמהות היא גורם עיקרי בהתפתחות עבריינות נוער. היא נודעה כדוברת וכנואמת מוכשרת, מלאת להט וכישרון ניסוח וביטוי. היא נהגה לשלב בדבריה סיפורים, הומור ולעיתים אף ניבולי פה וקריאות גנאי.
כמארגנת עובדים
בשנת 1901 פרצה שביתה במפעלי המשי של פנסילבניה, כשנערות עובדות ביקשו לקבל שכר זהה למבוגרות. ג'ון מיטשל, נשיא איגוד הכורים בו הייתה חברה אמא ג'ונס, שלח אותה לצפון מזרח פנסילבניה בחודשים פברואר וספטמבר, על מנת לעודד את אחדות השורות בקרב השובתים. היא ארגנה את נשות העובדים להתארגן ל"מיליציה" אשר תפקידה למנוע באמצעות מטאטאים את כניסתם של שוברי השביתה למפעל, תוך שהיא מכה בסיר וצועקת "הצטרפו לאיגוד!". לגישתה נשים צריכות היו לעודד את העובדים להתארגן, אף כי לא האמינה כי נשים צריכות לעבוד בעצמן. היא כעסה על ניצול הנערות בעבודה.
היא נסעה לתחנות המשי בניו ג'רזי על מנת לעודד סולידריות, ובשובה דיווחה על תנאים טובים יותר בניו-ג'רזי בשל אכיפת "חוק עבודת הילדים". בתגובה לשביתה טענו מנהלי המפעלים כי תשלום משכורות מבוגרים לכלל העובדים יגרום לעסקיהם לפשוט את הרגל ולהיסגר, ולבסוף עודדה אמא ג'ונס את העובדים לחתום על הסכם פשרה. על אף שההסכם לא פתר את בעיית הנערות העובדות בתעשיית המשי - הקדישה אמא ג'ונס את שארית חייה לנושא עבודת הילדים.
בשנת 1903 ארגנה ג'ונס ילדים שעבדו במכרות לצעדה מקנזינגטון בפילדלפיה לאויסטר ביי במדינת ניו-יורק - עיר הולדתו של הנשיא רוזוולט, כשהם נושאים כרזות עם הדרישה "רוצים ללכת לבית הספר ולא למכרות!". כאשר שמה לב כי רבים מהילדים איבדו אצבעות וסובלים מפגיעות שונות, היא ניסתה לפרסם כתבה על תנאי עבודת הילדים בפנסילבניה. היא התקשתה בכך, מכיוון שבעלי המכרות החזיקו מניות בכל העיתונים, ומשסורבה על ידי העורכים הצהירה כי "יש לה מניות בילדים הקטנים" וכי תמצא דרך לדאוג לפרסום. מזכירתו של הנשיא דחתה את פנייתה להיפגש עמו, והציעה לו לכתוב לו מכתב בבקשה לארגן מפגש. אמא ג'ונס כתבה מכתב כזה, שלא נענה, אולם למרות סירובו של הנשיא להיפגש עימה - עורר מצעד הילדים הדים תקשורתיים, אשר הביאו את נושא עבודת הילדים לקדמת סדר היום הציבורי.
ב-1912 השתתפה כמארגנת ודוברת בשביתה של עובדי מכרות פחם בווירג'יניה, שהתפתחה לקרב יריות בין הפועלים השובתים למיליציה הפרטית של הבעלים. משטר צבאי הוכרז ובוטל פעמיים באזור לפני שג'ונס נעצרה ב-13 בפברואר 1913. היא הובאה בפני בית דין צבאי תוך שהיא מואשמת בין השאר בקשירת קשר לרצח. היא סירבה להכיר בסמכותו של בית המשפט ונשפטה ל-20 שנות מאסר. לאחר 85 ימי מאסר שוחררה, במקביל להקמת ועדת חקירה לתנאי העבודה במכרות על ידי הסנטור ג'ון וורת' קרן. מספר ימים לאחר מכן נעצרה שוב כשארגנה עובדי מכרות בקולורדו. לאחר ששהתה זמן מה בכלא, גורשה מן המדינה, זמן מועט לפני טבח לאדלו. לאחר הטבח הוזמנה למשרדי "סטנדרד אויל" לפגישה אישית עם ג'ון ד. רוקפלר, הבן, פגישה שעודדה את רוקפלר ללכת לבקר במכרות ולקדם רפורמות.
בזקנתה
בשנת 1924 עמדה שוב אמא ג'ונס למשפט בהאשמה של הוצאת דיבה, לשון הרע והמרדה. ב-1925 זכה צ'ארלס א. אלברט במשפט נגדה בפיצויים על סך 350,000$. ג'ונס הוסיפה להיות מאגדת עובדים במסגרת האיגוד במהלך שנות ה-20, ועסקה בענייני איגוד עד יום מותה. היא הוציאה ספר אוטוביוגרפי בשנת 1925, "The Autobiography of Mother Jones".
בזקנתה התגוררה עם חבריה וולטר ולילי מאי ברג'ס בחוותם באדלפי, מרילנד. היא החליטה לחגוג את יום הולדתה ה-100 באחד במאי 1930 (על אף שטרם הייתה בת מאה), ונפטרה בגיל 93 ב-30 בנובמבר באותה שנה. היא קבורה בבית הקברות לפועלי המכרות ב"הר הזיתים" באילינוי, לצד כורים שנהרגו בקרב וירדן, אליהם הייתה קשורה וכינתה אותם "בניה".
התייחסויות לדמותה
שנים רבות לאחר מותה מוסיפים עובדים לצטט אותה ולהוקיר את זכרה. משפט שאמרה, "התפללו על המתים והלחמו כמו שדים עבור החיים", משמש כסיסמת פועלים. היא ידוע כמי שהגיבה לכינוי לו זכתה בסנאט "הסבתא של כל המסיתים" בתגובה: "אני מקווה שאחיה די זמן כדי להיות הסבתא רבתא של כל המסיתים!"
במהלך שביתת עובדי "פחם פיטרסון" ב-1989-1990, בווירג'יניה, התארגנו נשותיהם ובנותיהם של השובתים לארגון ששיחק תפקיד מכריע במאבק, תחת השם "הבנות של אמא ג'ונס".
על שמה הוקם בית ספר באדלפי, מרילנד. לזכרה נוסד ב-1970 "מגזין אמא ג'ונס", על שמה.
ביתה בווירג'יניה משמש כדירת סטודנטים של אוניברסיטת ווילינג ג'סויט. הסטודנטים המתגוררים בו מחויבים בעשר שעות התנדבות קהילתית בשבוע, ובהשתתפות באירועים קהילתיים.
רנאטה ויגנו
רנאטה ויגנו (באיטלקית: Renata Vigano; 1900 – 1976) הייתה סופרת איטלקייה, אחות במקצועה.
בנעוריה כתבה שירה ואף הוציאה קובצי שירה. אך בשל מצבה הדחוק הייתה חייבת לעבוד כאחות בית חולים בבולוניה, ואל הכתיבה שבה רק מאוחר יותר.
ספריה עוסקים בנושאים הללו של לחימת נשים וחיי נשים במלחמה. ספרה הידוע, שבשלו התפרסמה, הוא "אנייזה הולכת למות", 1949. הרומן תורגם ללשונות רבות ובהן גם עברית, בידי לאה גולדברג, 1951. והוא נחשב לאחד מציוני הדרך הספרותיים החשובים של הזרם האמנותי הנאו-ריאליסטי. הספר גם הוסרט וזכה להצלחה רבה.
מספריה
(בתרגום מקורב)
ארץ וטבע
ארץ וטבע הוא מגזין גאוגרפי ישראלי העוסק בכל תחומי ידיעת הארץ.
קולומנה
קולומנה (ברוסית: Коломна) היא עיר במחוז מוסקבה, ברוסיה, במפגש של נהר מוסקבה עם נהר אוקה, 114 קילומטרים מדרום למוסקבה.
ארץ וטבע
המגזין הוקם בשנת 1987 על ידי חברת המגזינים "ארץ הצבי" בשיתוף רשות שמורות הטבע. דרכיהן של השתיים נפרדו ב-2002, ומאז יוצא המגזין לאור על ידי "ארץ הצבי" באופן בלעדי.
קולומנה
נכון ל-2010 חיים בעיר 144,589 תושבים. העיר נוסדה ב-1177 ונשרפה על ידי המונגולים במהלך הפלישה המונגולית לאירופה, בתחילת 1238, לאחר קרב קולומנה.
ארץ וטבע
בראשיתו נקרא בשם "אֶרֶץ" והוגדר כמגזין לידיעת הארץ. בטרם הוצאת הגיליון הרביעי בחורף 1988 שוּנה שמו ל"ארץ היעל". ב-1994 חוברו "טבע וארץ" הוותיק ו"ארץ היעל" ל"ארץ וטבע", ששימש אף הוא כדבר החברה להגנת הטבע.
קולומנה
ערים תאומות
לקולומנה ארבע ערים תאומות:
ארץ וטבע
במשך 21 שנים ערך את המגזין יעקב שקולניק, וב-2008 החליף אותו ידין רומן שהמשיך במקביל לתפקד כעורך הראשי של החברה.
קולומנה
הערות שוליים
.
ארץ וטבע
טווח הנושאים שבהם מתמקד "ארץ וטבע" נע בין גילויים ארכאולוגיים עדכניים, מוזאונים חדשים וישנים על תערוכותיהם המשתנות, מסלולי טיולים המתאימים לתקופת הדפסת הגיליון, פסטיבלים בישראל ועוד. מאמרים רבים מוקדשים לפרקי היסטוריה מנקודות מבטם של כותבים שונים.
רשימת המלכים מכרנכ
רשימת המלכים מכרנכ היא רשימה של מלכי מצרים אשר נמצאה על קיר ב"אולם הפסטיבל של תחותמס השלישי" במתחם אמון-רע בכרנך שבמצרים העליונה. הקיר שעליו הרשימה נמצא כיום במוזיאון הלובר בפריז.
יונקרס Ju 90
היונקרס Ju 90 היה מטוס נוסעים ותובלה שפותח על ידי חברת יונקרס וטס לראשונה בשנת 1937. המטוס פותח מדגם המפציץ Ju 89 שבוטל זמן קצר לפני כן. הוא שימש כמטוס נוסעים בחברת לופטהאנזה וכמטוס תובלה כבד בלופטוואפה במהלך מלחמת העולם השנייה. סך הכל הושלמו 18 יחידות של המטוס עד סוף המלחמה, שניים מהם שרדו והגיעו ליידי בעלות הברית, אך הם נגרטו זמן קצר לאחר מכן.
רשימת המלכים מכרנכ
הרשימה כללה במקורה 61 שמות של מלכים. היא נוצרה בתקופתו של תחותמס השלישי מלך מצרים מהשושלת ה-18, שמלך במאה ה-15 לפנה"ס בתקופת הממלכה החדשה. הרשימה החלה מהמלך סנפרו מהשושלת הרביעית (תקופת הממלכה הקדומה) שמלך במאה ה-26 לפנה"ס. מהרשימה המקורית שרדו 39 שמות קריאים של מלכים. שם של מלך אחד לא נכתב בכרטוש.
הרשימה המקורית לא כללה את כל המלכים, מלכים נוספים היו ידועים ממקורות עתיקים אחרים, חשיבותה הנוספת של הרשימה נובעת מכך שהיא כללה רשימות של מלכים מתקופת הביניים הראשונה והשנייה שנעדרו מהרשימות האחרות.
הרשימה תוארה לראשונה על ידי האגיפטולוג הבריטי ג'יימס ברטון (James Burton) בשנת 1825. בשנת 1843 משלחת גרמנית, ברשותו של האגיפטולוג הגרמני קארל ריכרד לפסיוס (Karl Richard Lepsius), עשתה את דרכה לאורך הנילוס לכיוון כרנכ. הארכאולוג והאגיפטולוג הצרפתי אמיל פריס ד'אוואן (Emile Prisse d'Avennes), ששהה במצרים שנים רבות ורצה להבטיח את הממצא לצרפתים, פירק את האבנים בקיר שהכילו שמות של מלכים ושלח אותן לצרפת. חלק מהאבנים ניזוקו. במקדש בכרנך מוצג העתק של הרשימה.
רשימה זו ביחד עם רשימות מלכים אחרות שנמצאו - אבן פלרמו, רשימת המלכים מטורינו, רשימת המלכים מאבידוס, ספרו של מנתון "אגיפטיקה" ועוד - שימשו את האגיפטולוגים במחקרם ליצירת רשימה של מלכי מצרים בעת העתיקה, וכתיבת הכרונולוגיה המצרית, תוך הצלבת המידע מהמקורות השונים.
איו (אמורא)
אַיּוֹ היה אמורא בבלי בדור המעבר. דבריו מצוטטים על ידי האמורא רב.
איו שנה משנה של רבי יהודה בענייני עירוב, שמועתו זו מובאת ארבעה פעמים בש"ס, בסוגיית ברירה:
הרב ראובן מרגליות טען שמכיוון שאמורא בשם זה לא מוזכר בש"ס בשום מקום, כנראה ששמו לא נודע וכונה "איו" על שם השמועה שפרסם שצריך לברר אין (היכן) החכם האם במזרח או במערב, פירושו זה הוא חלק ממחקרו על פסדבונים בתלמוד.
דניאלה דנבי-אש
ביוגרפיה
הוריה של דנבי-אש הם ממוצא פולני, שם משפחתו של אביה היה Pszkit (שְׁקִיט). לפני שהתחתנו החליטו אביה ואמה לאמץ להם שם בריטי, כל אחד מהם בחר שם לטעמו מתוך ספר הטלפונים והוסיפו מקף בין שני השמות.
דנבי-אש שולטת באנגלית, פולנית וצרפתית, שפה אותה למדה מסבתה, שגדלה בצרפת עד מלחמת העולם השנייה.
בגיל שנתיים החלה דנבי-אש ללמוד בלט, ובשלב מאוחר יותר למדה סטפס. מגיל 10 עד 16 למדה בכמה בתי ספר למשחק בהם Corona Academy.
ב-2004 כיכבה דנבי-אש לצדו של ריצ'רד ארמיטאג' בדרמה התקופתית "צפון ודרום", עיבוד לרומן באותו שם מאת אליזבת גסקל, וגילמה את גיבורת הרומן מרגרט הייל. ב-2006 שיחקה בתפקיד מרי בפרק "יוונים הנושאים מתנות" בסדרת המדע בדיוני "טורצ'ווד". תפקידים נוספים שלה בטלוויזיה היו בסדרות "Office Gossip", "Rescue Me", ובפרק בסדרת המחזות "The Afternoon Play". ב-2005 השתתפה בתוכנית הרדיו הקומית "Ring Around the Bath".
ב-2007 שיחקה דנבי-אש בתפקיד מזכירתו של רוברט מקסוול בסרט "מקסוול", דרמה ביוגרפית בהפקת ה-BBC. בדצמבר 2008 השתתפה בסדרת הדרמה העל-טבעית "Crooked House", ובאוקטובר 2010 כיכבה בפרק בסדרת המתח של ITV "רציחות במידסומר".
באפריל 2009 השתתפה בפרק אחד בעונה הרביעית של הסדרה "ווטרלו רואד" בתפקיד המורה המחליפה ג'ם אלן. ב-2012 חזרה דנבי-אש להופיע בסדרה כמשתתפת קבועה בתפקיד לוריין דוניגן.
You Really Got Me
"You Really Got Me" (בעברית: באמת השגת אותי) הוא שיר שנכתב על ידי ריי דייוויס עבור להקת הרוק האנגלית הקינקס ונכלל באלבום הבכורה שלהם. השיר תוכנן במקור להיות בסגנון יותר בלוזי, בהשראת אמנים כמו לדבלי וביג ביל ברונזי. שתי גרסאות של השיר הוקלטו ולבסוף נבחרה זו המוכרת כיום. את השיר אפפה שמועה שגויה שגיטריסט לד זפלין, ג'ימי פייג', הוא זה שביצע את סולו הגיטרה בשיר.
לאורך השיר נעשה שימוש באקורדי כוח, דבר שהשפיע מאוחר יותר על מוזקאים רבים בייחוד בתחומי ההבי מטאל ופאנק רוק. מילות השיר תוארו על ידי דייב דייבס כ"שיר אהבה למען ילדי הרחוב."
רקע
השיר נכתב על ידי ריי דייוויס, סולן הלהקה, בין ה-9 ו-12 במרץ 1964, בעת שניגן בפסנתר בביתו. תחילה השיר היה שונה מאוד סגנונית ונטה להיות יותר בלוזי. ריי אמר שהשיר היה אחד מחמשת השירים הראשונים שכתב.
ריי שתכנן שהשיר יהיה יותר רגוע ונינוח ניגן את האקורדים לאחיו, דייב דייוויס, גיטריסט הלהקה. דייב החליט כי הריף יהיה הרבה יותר מוצלח על גיטרה, וכך שונה אופי השיר לסגנון יותר רוקיסטי.
שכילא
שכילא (נולדה ב-3 במאי 1962) היא זמרת אמריקאית, תושבת סן דייגו שבקליפורניה, ילידת איראן. שכילא מבצעת את שיריה במגוון שפות, ביניהן פרסית, כורדית, אנגלית, טורקית, הינדית וספרדית. זכתה בפרס האקדמיה הפרסית בשנת 2006 ובפרס מוזיקת העולם ב-2015. שכילא הוציאה לאור למעלה מ-20 אלבומי אולפן בפרסית, וכמו כן אלבום רבים באנגלית. היא שרה בעיקר על רוחניות, אהבה, שלום והתעוררות נפשית. מילות השירים שלו נשאבות מג'לאל א-דין רומי, משורר, משפטן, מלומד מוסלמי סוני, תאולוג פרסי, קדוש ומיסטיקן סופי בן המאה ה-13. היא גם חברה רשמית בחבר המושבעים של פרסי גראמי.
קריירה
שכילא החלה את קריירת המוזיקה שלה בגיל 9, כשהוזמנה להופיע בתוכנית טלוויזיה איראנית. מאוחר יותר עברה לסן דייגר, שם למדה מוזיקה במכללת פאלומר. היא הוציאה את אלבום הבכורה שלה, Kami Ba Man Modaaraa Kon, ב-1990. אלבומה השני, Geryeh Dar Ragbar, פורסם במלואו בשנת 1992. היא חתומה בחברת התקליטים הפרסית Taraneh רקורדס.
בין השנים 1997–2008 הייתה חתומה גם בחברת התקליטים קלטקס רקורדס מלוס אנג'לס. שכילא פרסמה בהוצאתם יותר משמונה אלבומים. בשנת 2013 הקימה חברת תקליטים משלה, שכילא אנטרפרייסס, שם הקליטה יותר מעשרה סינגלים שונים.
בשנת 2014 הוציאה שכילא את הסינגל "Treasure Within", שהגיע למקום הראשון בכמה ממצעדי הבילבורד השונים. אלבומה 11:11 City of Love יצא ב-2015, והגיע גם הוא למקום הראשון בטבלאות הדירוגים השונות של הבילבורד.
You Really Got Me
הקלטה
השיר הוקלט על ידי הלהקה פעמיים בקיץ 1964. הדמו של הלהקה היה בסגנון בלוזי כשגרסת האולפן הייתה יותר איטית ופחות תקיפה מהגרסה הסופית. למרות הלהקה רצתה להקליט שוב את השיר, חברת התקליטים, פאי, סירבה לממן הקלטה נוספת לאור כישלונם של שני הסינגלים הראשונים. ריי דייוויס שנא את ההקלטה המקורית ואיים לא לבצע או לקדם את השיר אלא אם יוקלט מחדש ולבסוף הלהקה מימנה את ההקלטות בעצמה ולא חברת התקליטים. נחישותו של ריי דייוויס בנוגע לשיר ביססה את מעמדו בתור מנהיג הלהקה וכותב השירים הבכיר בה. דייוויס אמר בנושא "באותה תקופה ניסיתי למצוא זהות. ב-1964 הצלחתי לעשות את זה כשהייתי מסוגל להצדיק את עצמי ולומר 'אני קיים, אני כאן'. למעשה נולדתי מחדש כאשר השיר הזה הפך ללהיט".
עיוות הצליל של הגיטרה בשיר נוצרה לאחר שהגיטריסט, דייב דייוויס, חתך את הרמקול של מגבר הגיטרה שלו עם סכין גילוח. ב-2014, דייב דייוויס האשים את אחיו ריי בכך ששיקר בנוגע לעיוות הצליל. דייב כתב בעמוד הפייסבוק שלו ב-2014 "אח שלי משקר. אני לא יודע למה הוא עושה את זה, אבל המגבר היה שלי ומתוך תסכול חתכתי את הרמקול עם סכין גילוח. הופתעתי מאוד שזה עבד והדגמתי את הקול לריי ולפיט... ריי אהב את הצליל וכתב את הריף על הפסנתר וכך יצר את הבסיס של השיר. אני הוא זה שיצר את הצליל הזה."
סולו הגיטרה
סולו הגיטרה בהקלטה היא מושא למיתוס לאורך השנים לפיו הוא לא נוגן על ידי דייב דייוויס, אלא על ידי ג'ימי פייג' שהצטרף מאוחר יותר ליארדבירדס ולד זפלין. פייג' הכחיש את השמועה. היסטוריון הרוק, דאג הינמן, טוען כי השמועה הופצה על ידי גורמי רית'ם אנד בלוז שהתנגדו לאפשרות שלהקה כה צעירה ואלמונית יכולה לייצר משום מקום שיר כה עוצמתי.
מילים
מסיבות מסחריות ריי דייוויס הונחה לכתוב שיר בסגנון הביטלס, אך הוא לא הסכים לכך.
דייב דייוויס אמר על השיר 'זה שיר טהור, שיר אהבה עבור ילדי רחוב. הם לא יוצאים איתה למסעדה, הם לא יודעים בדיוק איך לשוחח איתה. [הם פשוט אומרים] 'אני רוצה אותך—בואי הנה.' "
הפצה
השיר שוחרר בתור הסינגל השלישי של הלהקה ב -4 באוגוסט 1964 והיה לשיר הראשון של הלהקה שהגיע לפסגת המצעד.
יונקרס Ju 86
היונקרס Ju 86 (בגרמנית: Junkers Ju 86) היה מפציץ ומטוס נוסעים שפותח על ידי חברת יונקרס וטס לראשונה בשנת 1934. לאחר תקופת ניסוי כושלת בלגיון הקונדור ראה המטוס מעט פעילות מבצעית במלחמת העולם השנייה כמפציץ והוא שירת בלופטוואפה בתפקידי ביון ותובלה. המטוס נמכר למדינות רבות בגרסתו הצבאית וכן כמטוס נוסעים.
אדנה דמירספור
אדנה דמירספור (בטורקית: Adana Demirspor) הוא מועדון כדורגל מהעיר אדנה שבטורקיה המשחק בליגת העל הטורקית. המועדון הוקם על ידי עובדי חברת הרכבות הלאומית של הרפובליקה הטורקית בשנת 1940.
היסטוריה
היסוד של אדנה דמירספור הוצע לראשונה בשנת 1938 על ידי קבוצה של עובדים מחברת הרכבות הלאומית של הרפובליקה הטורקית. המועדון נוסד רשמית ב-28 בדצמבר 1940 בעזרת למעלה מחמש מאות עובדים של החברה. אדנה דמירספור התחרתה בליגת הכדורגל של אדנה. דמירספור זכתה בליגה עם שיא של 15 פעמים בין 1942 ל-1959. הם גם זכו באליפות החובבים הטורקית ב-1954.
בשנת 1959 הוקמה הליגה הטורקית הלאומית, הליגה כללה שמונה מועדונים מאיסטנבול, וארבעה מועדונים כל אחד מאנקרה ואיזמיר. כשאדנה הצטרפה לליגה ב-1960, היא הפכה לקבוצה הראשונה המשחתקת בליגה שלא מאחת משלוש הערים הגדולות. השהות שלהם לא נמשכה זמן רב, שכן הם סיימו במקום האחרון עם 18 נקודות בעונתם הראשונה, המועדון חזר לליגה של אדנה, שם התחרו עד 1963. הליגה השנייה בטורקיה נוצרה ב-1963. אדנה דמירספור הורשתה להתחרות בליגה, וסיימה במקום השני בעונתה הראשונה. דמירספור התחרתה בליגה השנייה במשך תשע שנים לפני שעלתה חזרה לליגה הראשונה לראשונה מאז עונת 1960/1961.
בעונת 1977/1978 העפילה הקבוצה לראשונה לגמר הגביע הטורקי, שם נכנעה לטרבזונספור. באותה השנה נפגשה שוב עם טרבזונספור בגמר גביע ראש הממשלה, אך שוב הפסידה לה. אדנה שיחקה בליגה הבכירה עד 1984, כאשר הישג השיא של הקבוצה היה בשנת 1981/1982 כשסיימה במקום השישי.