cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אדם (סוג)
מוצא בפליסטוקן המוקדם
על פי הקונצנזוס המדעי בפלאואנתרופולוגיה התפתח סוג האדם במזרח או בדרום אפריקה בראשית תקופת הפליסטוקן, ואולי אף לפני כן בסוף תקופת הפליוקן, מתוך אחד ממיני הסוג אוסטרלופיתקוס. ואולם מעט מאוד ידוע על התפתחות זו, עקב נדירותם של מאובני הומינינים מן התקופה שבין 2 מיליון שנה ל-3 מיליון שנה לפני זמננו. המאובן המוקדם ביותר המסווג לסוג האדם היא לסת תחתונה חלקית שהתגלתה באתר לדי-גרארו (Ledi-Geraru) בעמק העפר באתיופיה ומסומנת בסימון הקטלוגי LD 350-1. היא מתוארכת לגיל של 2.8 מיליון שנה. במבט מלמעלה הלסת היא בצורה הפרבולית האופיינית לסוג האדם, עם שיניים קטנות וניבים לא בולטים, ולא בצורת האות "ח" (ראו פרק מאפיינים) גדלת שיניים האופיינית למיני הסוג אוסטרלופיתקוס. בדומה למרבית הממצאים העתיקים ביותר מסוג האדם היא סווגה על ידי מגליה כ-.Homo sp, היינו מין בלתי-ידוע בסוג האדם.
עד גילוייה של LD 350-1, המאובן הקדום ביותר שסווג לסוג האדם היה מאוחר יותר בכ-400 אלף שנה, בן 2.3 עד 2.5 מיליוני שנים. מאובן זה, המסומן UR 501 אף הוא לסת תחתונה בעלת צורה פרבולית ושיניים קטנות יחסית. הוא התגלה לחופי אגם מלאווי בגבולה הדרומי של טנזניה, וסווג על ידי מגליו למין הומו רודולפנסיס.
בדומה ל-LD 350-1 ו-UR 501, כל מאובני סוג האדם מתקופה של שני מיליון שנה ויותר הם חלקיים מאוד, ואינם מספקים כל מידע על נפח המוח או על היחסים בין אורך הזרועות והרגליים, שהן תכונות מגדירות של סוג האדם. הגולגולת השלמה יחסית העתיקה ביותר מסוג האדם היא גולגולת KNM ER 1470 שהתגלתה על ידי אחת המשלחות של ריצ'רד ליקי לחופו המזרחי של אגם טורקאנה בצפון קניה. היא מתוארכת לתקופה של כ-1.9 מיליון שנה לפני-זמננו, נפח המוח שלה כ-750 סמ"ק והיא מסווגת בדרך-כלל למין הומו רודלופנסיס או למין הומו הביליס.
מגוון מיני האדם בפליסטוקן הקדום
באתר דמניסי בגאורגיה התגלו מאובני סוג האדם העתיקים ביותר מחוץ ליבשת אפריקה - בני כ-1.8 מיליון שנה. אתר זה גם מהווה אתר מפתח להבנת המגוון ומספר מיני הסוג אדם בפליסטוקן הקדום. זהו האתר היחיד מתקופה זו שבו התגלו מספר גולגולות אדם באותו מקום ומאותו זמן. בשנת 2002 הציעו חופרי האתר לסווג את המאובנים למין אדם משלהם הומו גאורגיקוס. ברם, כיום רובם מעדיפים לסווג אותם כהומו ארקטוס מוקדם. חמש הגולגולות המפורטות שהתגלו באתר מפגינות מגוון של תווי פנים ונפחי מוח. "דמניסי 1", הגולגולת הראשונה שהתגלתה באתר, היא בנפח מוח של 780 סמ"ק הנמצא על הגבול בין נפחי המוח של גולגולות הומו הביליס והומו ארקטוס המוקדם, אך "דמניסי 5" היא בעלת נפח מוח של 546 סמ"ק בלבד, קטן משל כל גולגולות הביליס שהתגלו פרט לאחת, וזאת למרות שהיא הגדולה בין גולגולות דמניסי ושייכת ללא ספק לזכר בוגר ומפותח. למרות זאת מאפייניה האנטומיים של דמניסי 5 גרמו למחברי המאמר לסווג אותה כארקטוס ולא כהביליס. בהנחה שכל גולגולות דמניסי אכן שייכות לאותו מין, השונות ביניהן גדולה משל כל מין מאובן יחיד של אדם, ודומה לשונות המתגלה בין גולגולות האדם המודרני הומו ספיינס. לסברת חוקרי האתר, שונות זו מצביעה על כך שמיני האדם שהוגדרו בפליסטוקן הקדום - גאורגיקוס, ארקטוס, ארגסטר, ואף הביליס ורודולפנסיס, למעשה מהווים מין אחד שהשונות בין פרטיו גדולה ממה שהיה נהוג לחשוב.
התפשטות והתמיינות בפליסטוקן התיכון
בתקופה שבין 1.8 מיליון שנה ועד התקופה הפלאוליתית העליונה לפני כ-50 אלף שנה המשיך סוג האדם להתפשט למרבית חלקי העולם הישן, ובכלל זה אירופה, המזרח התיכון, תת-היבשת ההודית, מזרח אסיה, ואף איים כמו איי דרום-מזרח אסיה, איי הפיליפינים והאיים הבריטיים, אשר היו פחות מבודדים כתוצאה ממפלס פני הים נמוך יותר בעשרות מטרים במשך מרבית תקופות עידן הקרח של הפלייסטוקן. התפשטות זו מתועדת באתרים ארכאולוגים, בעיקר מן התרבות האשלית ותרבויות דומות של סיתות כלי-אבן, שבחלקם מתגלים לראשונה גם ראיות לשימוש באש. המאובנים ששרדו בחלק מאתרים אלו מראים ברובם על המשך המגמה האבולוציונית לגידול בגודל הגוף, ולגידול בגודל המוח אף יחסית לגוף הגדול יותר, במקביל לשכלול טכנולוגיית הסיתות של כלי אבן. מאובנים אלו משויכים בדרך-כלל למין הומו ארקטוס ולמינים ואוכלוסיות נוספות שככל הנראה התפתחו ממנו, כמו הומו היידלברגנסיס, האדם הניאנדרטלי, האדם הדניסובי ולבסוף גם הומו ספיינס מודרני אנטומית. הגדרת ההבדלים בין מינים ואוכלוסיות אלו לעיתים קרובות איננה ברורה, ומכל מקום ממצאים פלאוגנטים מראים שהתקיימו ביניהם גם מקרים של רביית כלאיים.
ואולם במקביל למגמה העיקרית של הגדלת הגוף והמוח בסוג האדם, מתגלים באותן תקופות גם מינים ואוכלוסיות קטני גוף ומוח, כמו הומו נאלדי, הומו פלורסיינסיס והומו לוזוננסיס. אוכלוסיות יוצאות דופן כאלו אולי התפתחו כתוצאה מבידודן באיים ובאזורים יבשתיים מרוחקים.
הכחדה בפליסטוקן המאוחר
אלפי השנים האחרונות ייחודיות בהכחדתם של כל מיני סוג האדם, פרט למין ספיינס שהשתלט על חלקים גדולים של האזורים היבשתיים בכדור הארץ, ובכלל זה בתי-גידול וגומחות אקולוגיות רבות ושונות זו מזו, ולבסוף אף הפך למין מהנדס סביבה ושינה אותם לצרכיו.
אין ראיות ברורות כיצד נכחדו שאר מיני האדם, אך הסמיכות של הכחדות אלו להתפשטות ספיינס רומזת על הקשר ביניהן. כך למשל נכחד האדם הניאנדרטלי באירופה ובאסיה במהלך כמה אלפי שנים לאחר התיישבות ספיינס במקומות אלו, והומו פלורסיינסיס נכחד באי פלורס כאלפי או עשרות אלפי שנה לאחר שעברו באיים מתיישבי ספיינס בדרכם לאוסטרליה, ככל הנראה לאחר לפחות 700 אלף שנה של חיים באי. גם מיני יונקים גדולים ממשפחות וסדרות אחרות, כגון פילאים, סוסיים, עצלני קרקע ואף טורפים שונים נכחדו באוסטרליה ובאמריקה הצפונית והדרומית, זמן קצר לאחר התיישבות ספיינס באזורים אלו.
צופן אל-גמאל
הצפנת אל גמאל (ElGamal encryption) היא שיטת הצפנה אסימטרית אקראית שהומצאה ב-1984 על ידי טאהר אל-גמאל, קריפטוגרף אמריקאי ממוצא מצרי. בדומה לפרוטוקול דיפי-הלמן, ביטחונה מסתמך על הקושי המשוער שבבעיית הלוגריתם הבדיד ובעיית דיפי-הלמן. והיא יכולה לשמש הן להצפנה והן לחתימה דיגיטלית. צופן אל-גמאל היה בשימוש בתוכנות חופשיות GPG וכן PGP ומערכות אחרות. אלגוריתם חתימה דיגיטלית DSA הוא וריאציה של חתימה דיגיטלית של אל-גמאל.
אף על פי ש-RSA קדמה לה, להצפנת אל-גמאל חשיבות היסטורית מאחר שהיא הצפנת מפתח-ציבורי הנחשבת המשך ישיר למאמר המפורסם של דיפי והלמן מ-1979 "כיוונים חדשים בהצפנה" שהעלה לראשונה את ההצפנה האסימטרית וחתימה דיגיטלית על המפה. אפשר ליישם את הצפנת אל-גמאל מעל שדה סופי או מעל חבורת עקום אליפטי. וכן זוהי ההצפנה הראשונה שיישמה הצפנה הסתברותית, כלומר מוכחת כבטוחה סמנטית תחת מודל התקפת מוצפן-נבחר, בהנחה שבעיית דיפי-הלמן היא בעיה קשה.
תיאור האלגוריתם
תיאור הצופן מהספר An Introduction to Mathematical Cryptography. כמו בכל הצפנת מפתח ציבורי, בהצפנת אל-גמאל המקבלת אליס מכינה לעצמה שני מפתחות, מפתח סודי שנשאר אצלה ומיועד לפענוח ומפתח ציבורי שאותו היא שולחת לבוב, או מפרסמת אותו לכל דורש. כדי להכין את המפתחות, תחילה עליה לבחור מספר ראשוני p אקראי גדול. היות שביטחון ההצפנה מסתמך על בעיית הלוגריתם הבדיד בשדה הראשוני אליס צריכה לבחור ראשוני מספיק גדול כך שפתרון הבעיה יהיה "קשה". בביטוי קשה מתכוונים שהניסיון לנחש את המפתח הסודי מתוך המפתח הציבורי השקול לפתרון בעיית הלוגריתם הבדיד, עם מיטב האלגוריתמים הידועים יהיה אסימפטוטית בסיבוכיות מעריכית, כלומר אינו מעשי. וכן צריכה לבחור אלמנט g מסדר ראשוני גבוה שנקרא יוצר. את שני המספרים הללו היא יכולה להכין ולפרסם בעצמה או להשתמש בסט מספרים קבוע שפורסם על ידי צד שלישי נאמן. כעת כמו בפרוטוקול דיפי-הלמן היא בוחרת מספר אקראי a המשמש כמפתח פרטי ומחשבת את הערך: אליס מפרסמת את המפתח הציבורי A לכל דורש ושומרת בסוד את a. כעת אם בוב מעוניין להצפין מסר m כלשהו עבור אליס, תחילה הוא בוחר מספר חד פעמי k (מודולו p) איתו הוא מסתיר את המסר ולאחר מכן משמיד אותו. השלם k נקרא מפתח ארעי (ephemeral key) כיוון שנועד אך ורק להצפנת מסר יחיד.
בוב לוקח את המסר m עם השלם החד-פעמי k והמפתח הציבורי של אליס A ומחשב את זוג הערכים: כזכור p ו-g הם פרמטרים ציבוריים כך שלכולם יש נגישות אליהם. הטקסט המוצפן שבוב הכין הוא הזוג (c_1,c_2) אותם הוא שולח לאליס בערוץ ציבורי. אפשר להבחין בחיסרון בולט של הצופן: הטקסט המוצפן הוכפל בנפחו. כעת אם אליס רוצה לפענח את הטקסט המוצפן שקיבלה היא משתמשת במפתח הפרטי שלה כדי לחשב את: וכן מחשבת את שהוא ההופכי הכפלי של x מודולו p. ואז מכפילה את c_2 ב-x^{-1} כדי לקבל את m או בניסוח פורמלי.
הוכחת נכונות
כדי לראות מדוע זה עובד מתבוננים בביטוי, לאחר הרחבה מתקבל:
כדי להבין מדוע k חייב להיות חד-פעמי ואין להשתמש בו להצפנת שני מסרים עם אותו מפתח. נניח שבוב הצפין את m_1 ו-m_2 עם k זהה. לאחר הצפנה מתקבל: נניח שהמצותתת איב משיגה את שני זוגות הטקסטים המוצפנים שנשלחו על ידי בוב, שימו לב שמתקיים:
כעת אם איב גילתה את m_1 בדרך כלשהי (למשל אם הוא קבוע כלשהו שידוע מראש) היא יכולה בעזרת מידע זה לחשב את m_2. מסיבה זו אסור להצפין שני מסרים עם אותו k.
ביטחון
המשימה של איב (המצותתת) היא לנסות לפענח את המסר המוצפן (c_1,c_2) שבוב שלח לאליס. היא יודעת מה הם p ו-g וכן מהו המפתח הציבורי של אליס A כי הם נתונים ציבוריים. אם איב מסוגלת לפתור את בעיית דיפי הלמן (או בעיית הלוגריתם הבדיד) בקלות, היא יכולה פשוט לחלץ את המפתח הפרטי של אליס מתוך המפתח הציבורי (לחשב את a מתוך A) ולפענח את המסר בדיוק כמו שאליס עושה. השאלה היא האם הצפנת אל-גמאל קשה לפיצוח לפחות כפתרון בעיית דיפי-הלמן או שהיא מכילה פגם ניסתר המאפשר לפצח אותה בקלות ללא צורך בפתרון בעיית דיפי-הלמן. ההוכחה לכך מבוססת על דרך המשל, נניח שישנו "אורקל אל-גמאל" ממנו יכולה איב לבקש פענוח באמצעות אלגוריתם אל-גמאל כל טקסט מוצפן שתבחר. אפשר לראות שבעזרתו היא יכולה לפתור את בעיית דיפי-הלמן כדלהלן: כאשר איב מגישה לאורקל את הזוג (c_1,c_2) יחד עם מפתח ציבורי A כלשהו היא מקבלת בחזרה את שזהו כביכול הפענוח המבוקש של הטקסט המוצפן עם המפתח הפרטי המתאים ל-A. כזכור בעיית דיפי-הלמן היא למצוא את g^{ab} מתוך A=g^a ו-B=g^b (כאשר a ו-b סודיים). עם האורקל האמור איב יכולה לבצע את הטריק הבא: היא בוחרת c_1=B ו-c_2 אקראי כלשהו והמפתח ציבורי הוא A, היא שולחת אותם לאורקל ומבקשת ממנו להחזיר את תוצאת הפענוח שלהם. מה שהיא מקבלת בחזרה הוא כביכול את m שהוא פענוח הטקסט המוצפן המקיים כעת כדי לקבל את g^{ab} היא יכולה לחשב את: הרי שלכאורה עם מידע שהתקבל מאורקל אל-גמאל היא "פתרה" את בעיית דיפי-הלמן. זוהי הוכחה שמי שיכול לפצח את הצפנת אל-גמאל יכול גם לפתור את בעיית דיפי הלמן כך שהצפנת אל-גמאל בטוחה לפחות כבעיית דיפי-הלמן. כל עוד בעיה זו קשה לפתרון בכלים הקיימים ההצפנה תיוותר בטוחה. יש לשים לב שבהתקפה המתוארת איב לא פתרה את בעיית הלוגריתם הבדיד כלומר לא הצליחה לגלות מה הם a או b אלא רק את g^{ab}. כלומר השאלה נותרה פתוחה האם בעיית דיפי-הלמן קשה כמו בעיית הלוגריתם הבדיד.
ההתקפה המתוארת נקראת התקפת גלוי-נבחר, מזה נובע שהצפנת אל-גמאל עמידה במודל ביטחון מחמיר בתנאי שפתרון בעיית דיפי-הלמן יהיה קשה בשדה הנבחר. מסיבה זו רצוי שסדר השדה יהיה גדול, כלומר יש לבחור מספר ראשוני כזה שניסיון לנחש את המפתח הסודי בכוח גס או באמצעות האלגוריתם הטוב ביותר הידוע כיום לפתרון הבעיה, יהיה מעבר ליכולת המחשוב הנוכחית. ידוע שאלגוריתם תחשיב אינדקסים פותר את בעיית הלוגריתם הבדיד (ומכאן גם את בעיית דיפי-הלמן) בזמן תת-מעריכי. כלומר היכן שהוא באמצע הדרך בין זמן פולינומי לזמן מעריכי. אלגוריתם נפת שדה המספרים יכול גם הוא להתאים לפתרון בעיית הלוגריתם הבדיד ונחשב כיום כאלגוריתם הטוב ביותר למטרה זו. אלגוריתמים אילו מציגים זמן ביצוע טוב בהרבה מכוח גס. לאור עובדה זו בהערכה גסה רצוי שגודל הסדר הראשוני יהיה לפחות כ-2000 ספרות בינאריות (שזה בערך מספר בן 600 ספרות עשרוניות).
ראוי להזכיר שכאשר מחשב קוונטי סקלאבילי יהיה מעשי, ניתן יהיה לפתור את בעיית הלוגריתם הבדיד או בעיית דיפי הלמן בזמן פולינומי באמצעות אלגוריתם שור, מה שגורם לכך שהצפנת אל-גמאל לא תהיה בטוחה יותר לשימוש במקרה כזה.
דוגמה במספרים קטנים
לצורך ההדגמה ולמען הפשטות נניח שאליס בוחרת את הראשוני p=467 ואיבר פרימיטיבי g=2. למפתח פרטי היא בוחרת את a=153 ומחשבת את המפתח הציבורי שלה בוב מקבל את המפתח הציבורי A=224 והוא מעוניין להצפין את המסר נניח m=331. תחילה הוא בוחר מספר חד-פעמי k=197 ומחשב את הערכים הבאים: ואת את הזוג הוא שולח לאליס.
אליס משתמשת במפתח הפרטי שלה a=153 כדי לחשב את הערכים הבאים: ואז המסר m מתקבל על ידי חישוב:
הצפנה הסתברותית וביטחון סמנטי
היסטורית אל-גמאל היה הצופן הראשון שיישם הצפנה הסתברותית. בניגוד לשיטות הצפנה דטרמיניסטיות צופן אל-גמאל מוסיף מספר אקראי בתהליך ההצפנה ולכן בכל הצפנה של אותו מסר יתקבל טקסט מוצפן אחר גם אם מפתח ההצפנה זהה. אלגוריתם שעונה להגדרה זו מספק ביטחון סמנטי, שפירושו שהטקסט המוצפן אינו מדליף שום מידע אודות טקסט המקור שתוקף פוטנציאלי המוגבל בזמן ומקום לא היה יכול להשיג בדרך אחרת. ביטחון סמנטי ניתן לפירוש כגרסה מרוככת של ביטחון מושלם. ההבדל ביניהם הוא שביטחון מושלם בהגדרה הוא כזה שגם תוקף בעל עצמת חישוב בלתי מוגבלת לא ילמד מאומה מהטקסט המוצפן אודות טקסט המקור. למשל RSA הבסיסי הוא דטרמיניסטי ולכן בכל הצפנה של אותו מסר עם אותו מפתח הצפנה יתקבל תמיד טקסט מוצפן זהה. בדרך זו המתקיף יכול לזהות הצפנה חוזרת של מסר מסוים גם אם הוא לא יודע מהו ולכן אינו מוגדר כבטוח סמנטית. אפשר להפוך כל הצפנה דטרמיניסטית לבטוחה סמנטית על ידי ריפוד המסר לפני ההצפנה.
יעילות ויתרונות
החסרון העיקרי של צופן אל-גמאל הוא שהטקסט המוצפן כפול בנפחו מהמסר המקורי. בנוסף צופן אל-גמאל מצריך שתי העלאות בחזקה מודולרית. לא כל הפעולות תלויות לגמרי במסר כך שניתן לחשב לפחות אחת מהן מראש. בניגוד לשיטות הצפנה אחרות לא ניתן להאיץ את צופן אל-גמאל באמצעות CRT. לייעול הצופן אפשר לשתף מספר ראשוני ויוצר בין מספר משתתפים כפרמטרים ציבוריים משותפים לכולם. לשיטה זו יתרון כיוון שאפשר לנצל זאת כדי להאיץ את תהליך ההצפנה בעזרת טכניקות לחישוב העלאה בחזקה המנצלות את העובדה שבסיס החזקה קבוע.
הצפנת אל-גמאל אינה נפוצה בשימוש מעשי מהסיבה שישנן שיטות יעילות יותר. למשל פרוטוקול דיפי-הלמן בשילוב עם צופן סימטרי מהיר כמו AES מציעים פתרון טוב יותר. אולם להצפנת אל-גמאל תכונות חשובות שאין בפרוטוקול דיפי הלמן. היא מאפשרת הצפנה הומומורפית חלקית וכן הצפנת סף.
דוגמה להצפנת סף עם צופן אל-גמאל
נתון הסוד. כל משתתף A_i מחזיק בסוד s_i שנוצר לפי שיטת שמיר (ראה חלוקת סוד). כל המשתתף A_i מתחייב לסוד s_i על ידי פרסום המפתח הציבורי h_i=g^{s_i}. ממשפט לגראנז' נובע שהיות ש- עבור c_i כלשהו לכן g^s ניתן לחישוב מהמידע הציבורי על ידי כאשר X הוא תת-קבוצה של לפחות k רשאים. כעת היות שמתקיים לפענוח  המשתתפים A_i מחשבים כדלהלן: זה נכון כי לכן.
הכללות
אף על פי שצופן אל-גמאל ניתן ליישום מעל כל חבורה ציקלית סופית \ G, בתנאי שפעולות אריתמטיות בחבורה זו קלות יחסית בעוד שפתרון בעיית הלוגריתם הבדיד בה קשה מאוד. לא כל חבורה בטוחה ליישום צופן אל-גמאל, החבורה \ G תהיה בטוחה רק אם היא עומדת בהגבלות מסוימות. למשל החבורה אינה בטוחה אם \ p אינו מספר ראשוני בטוח. מספר ראשוני יקרא בטוח רק אם ל-\ p-1 יש לפחות גורם ראשוני אחד גדול. להלן מספר חבורות המתאימות ליישום אלגוריתם אל-גמאל:
זכויות
צופן אל-גמאל אינו מוגן בפטנט כלשהו כיום. גם שיטת דיפי-הלמן אינה מוגנת כיום בפטנט (תוקפו פג ב-1997). כך שלמעשה צופן אל-גמאל ניתן לשימוש חופשי הן לצורך הצפנה והן לצורך חתימה דיגיטלית.
ניהול איכות תוכנה
שילוב תשתית לניהול איכות תוכנה במחזור חיי הפיתוח החל מהיום הראשון הוא קריטי להבטחת פיתוחו המוצלח של מוצר איכותי.
המדען Ian Sommerville מגדיר את המושג ניהול איכות תוכנה (SQM) כמושג-על המקיף את שלוש שכבות האיכות:
שכבת הבטחת איכות תוכנה (באנגלית: Software Quality Assurance, בר"ת: SQA)
מדריך איכות ברמת הארגון הכולל
שכבת תוכנית איכות תוכנה (באנגלית: Software Quality Plan, בר"ת: SQP)
תוכנית האיכות נכתבת לכל פרויקט ומשמשת להגדרת מחויבותו ליישם בתהליך הפיתוח חבילה מוגדרת של סטנדרטים, נהלים וכלים שהותאמו לצורכי הפרויקט. המקורות לתוכנית איכות תוכנה הם:
שכבת בקרת איכות תוכנה (באנגלית: Software Quality Control, בר"ת: SQC)
בקרת איכות תוכנה נועדה להבטיח שהבטחת איכות תוכנה (SQA) ותוכנית איכות התוכנה (SQP) מבוצעות כנדרש ובתהליך על ידי צוותי הפיתוח. בקרת איכות תוכנה כוללת את הפעילויות הבאות
ניהול איכות תוכנה - תפקידים עיקריים
מנהל איכות תוכנה הוא:
מעלה רומאים
מעלה רומאים היא דרך רומית מהיישוב אמאוס ניקופוליס בשפלה לירושלים, ששרידים ממנה נשתמרו עד ימינו.
המעלה יוצא מהישוב אמאוס שבשפלה, ממשיך לכיוון אבו גוש, משם עובר באפיק נחל שורק במוצא, ומשם עולה לירושלים בוואדי שבין הר המנוחות להר נוף לכיוון לשכונת גבעת שאול, משם לגבעת רם ומסתיים בשער יפו שבעיר העתיקה.
נכון ל-2011 הדרך מוזנחת ונפגעה קשות במהלך עבודות בניה שנעשו בירושלים וכן בעת פיצוץ צינור ביוב שעובר לאורכה, וטרם נעשו בה עבודות שימור.
סקנדה
סקנדה (מצרף), על פי התורה הבודהיסטית ה"עצמי" של האדם מורכב מחמישה מצרפים המבדילים את העצמי מה"אני":
ודאנה
ודאנה היא גוון תחושתי המצורף לכל היבט של החוויה החושית, המתלווה אליה כהרגשה נעימה, לא נעימה או נייטרלית.
כאשר הודאנה נעימה בעוד הנזיר לא מכיר בנעימותה, יפתח האדם היאחזות בחוויה (או בגוון הנעים, הודאנה עצמה), אשר נחשבת למרכיב העיקרי בדוקהה, הסבל במסורת הבודהיסטית. כאשר הודאנה לא נעימה, האדם יפתח סלידה מהחוויה או מהודאנה השלילית עצמה, ובכך ישנו עוד מימד של היאחזות הגורם לחוסר רצון לחוש בסבל, הגורם גם הוא לסבל.
סנקהארה
סנקהארה מייצג את כל התצורות הרצוניות של החוויה הנובעות מבורות, ומהווה את הבסיס להגדרת ה"אני" דרך זכרונות וריכוז תודעות החושים. סנקהארה כפי שמיוצג במצבו האקטיבי יוצר את האלמנט השני של 12 החוליות שמאפשרות היווצרות של קארמה ומכאן גם מוות, סבל, תסכול, זקנה ולידה מחודשת.
משמעות המושג תלויה רבות בהקשרו היות שסנקהארה מתקיימת בשני מובנים: קיום של שתי ההגדרות נעוץ בתפיסת העולם של הדתות ההודיות אשר לפיהן התבונה התפתחה בעת שבה קיבלה על עצמה צורה חומרית (כגון אדם או חיה) שונה כל פעם מחדש אינספור פעמים. כתוצאה ממצבור החוויות בהלך כל לידה שכזו התבונה לומדת ומתפתחת. בסופו של כל מחזור חיים, היחידה הביולוגית שמרכיבה את הישות מתפרקת, אומנם התבונה\תודעה ממשיכה. לפיכך כל ידע שנרכש או מעשה שנעשה מורש לישות הבאה, אשר אופייה יקבע לפי אותה סנקהארה. הבורות מאפשר את המשך יצירת החוויות אצל הדיוטה ובכך מתנה את המשך מעגל הלידה והמוות.
הבנה ואימון בדרך המתומנת מאפשרים הפרכה של סנקהראה קיימת וכן לא מאפשרים חידוש של הסנקהארה ולפיכך מובילים לתודעה לא מותנת (נירוואנה).
ג'סי ברטון
ג'סיקה קתרין ברטון (באנגלית: Jessica Kathryn Burton; נולדה ב-17 באוגוסט 1982) היא סופרת ושחקנית אנגלייה. היא פרסמה שני רומנים, "המיניאטורות" ו"המוזה". שניהם רבי-מכר בינלאומיים, שניהם הגיעו למספר אחד ברשימת רבי המכר של סאנדיי טיימס ולרשימת הניו יורק טיימס, ו"המוזה" כבר תורגמה לפחות ל-36 שפות. סיפוריה הקצרים פורסמו בהרפרס בזאר ובמגזין Stylist.
אדם פוליצר
אדם פוליצר (בהונגרית: Politzer Ádám; בגרמנית: Adam Politzer; אלברטירשה, 1 באוקטובר 1835 – וינה, 10 באוגוסט 1920) היה רופא יהודי-הונגרי-אוסטרי, פרופסור באוניברסיטה ומחלוצי רפואת האוזניים.
ג'סי ברטון
ברטון גם מחברת עבודות עיוניות. מאמריה פורסמו בוול סטריט ג'ורנל, אינדפנדנט, ווג, Elle, Red, Grazia, Lonely Planet Traveller ו-The Spectator.
אדם פוליצר
ביוגרפיה
אדם פוליצר נולד במשפחה יהודית באלברטי, שהיום חלק מהעיירה אלברטירשה בקרבת בודפשט הוא למד רפואה בווינה, בעיקר אצל יוזף פון שקודה, קרל פון רוקיטנסקי , יוהאן פון אופולצר וקרל לודוויג , כאשר אופולצר היה המשפיע עליו ביותר.
ג'סי ברטון
קריירה
אחר לימודיה היא התחילה לעבוד כשחקנית תיאטרון, בין היתר בתיאטרון המלכותי הלאומי בלונדון ב-2008. היא גם עבדה כעוזרת אדמיניסטרטיבית בסיטי של לונדון.
רות בנדיקט
רות בנדיקט (באנגלית: Ruth Benedict; 5 ביוני 1887 – 17 בספטמבר 1948) הייתה אנתרופולוגית אמריקנית.
ג'סי ברטון
קריירה
ב-2014 יצא רומן הביכורים של ברטון, "המיניאטורות", אשר מתרחש באמסדרדם של המאה ה-17 באמסטרדם. הרומן הוא בהשראת בית מיניאטורי המוצג ברייקסמוזיאום שהיה שייך לאישה מהתקופה בשם פטרונלה אורטמן - גם שמה של הדמות הראשית (אך מלבד ההשראה, אין הספר מתיימר להיות רומן ביוגרפי). כשהיה הספר מוכן לפרסום, התחוללה על זכויות ההוצאה לאור מלחמת מכרזים בשבוע הספר בלונדון באפריל, 2013, ולבסוף הוצאת Picador החתימה את ברטון.
אדם פוליצר
ביוגרפיה
הוא למד בשנת 1861 רפואת אף אוזן גרון, הפך למרצה בכיר לאוטולוגיה (ענף ברפואה החוקר את האנטומיה והפיזיולוגיה התקינה והפתולוגית של האוזן וכן את המחלות, האבחנה והטיפול בהן) באוניברסיטת וינה ובשנת 1871 התמנה לפרופסור. יחד עם יוזף גרובר עמד בראש מרפאת האוזן של אוניברסיטת וינה משנת 1873. בשנת 1913 נבחר פוליצר כחבר באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים.
רות בנדיקט
פרנץ בועז שהיה מורה ורבּה, כונה אבי האנתרופולוגיה האמריקנית, דרך לימודו וזווית השקפתו ניכרים היטב בעבודותיה של בנדיקט. בועז הוא מחברן של עבודות קלאסיות רבות כמו Race, Language and Culture - אולי הטקסט האנטי-גזעני הכי משפיע שצץ בעולם האקדמי בן התקופה ההיא. בספר זה ניסה בועז להוכיח כי גזע, שפה, ותרבות אינם תלויים זה בזה. לאחר בועז, טענות כי גזע מסוים נחות, ואינו מסוגל להעפיל למעלת הישגי התרבות, לא נלקחו ברצינות. רות בנדיקט הושפעה מרוח השוויוניות הנלהבת של בועז, מורה, והמשיכה את דרכו במחקרה ובכתיבתה.
ג'סי ברטון
קריירה
ספר הילדים הראשון של ברטון, The Restless Girls, יצא לאור בחודש ספטמבר 2018. הסיפור מבוסס על סיפור אגדה של האחים גרים "המעשייה ב-12 נסיכות רוקדות"''. ''
אדם פוליצר
ביוגרפיה
שיטת האוורור האקטיבי של צינור חצוצרת השמע נקראת עד היום על שם פוליצר (פוליצר או מקלחת אוויר של פוליצר, החדרת אוויר לנחיר אחד באמצעות בלון גומי כשהנחיר השני סגור ובולע בו זמנית).
אדם פוליצר מצא את מקום מנוחתו האחרון בחלקה היהודית העתיקה של בית הקברות המרכזי של וינה (קומה 1). מטרה, קבוצה 8, שורה 1, מס' 45).
רות בנדיקט
Patterns of Culture
ספרה של בנדיקט Patterns of Culture, שראה אור ב-1934, תורגם לארבע עשרה שפות ופורסם במהדורות רבות כקריאת יסוד לקורסים באנתרופולוגיה באוניברסיטאות בארצות הברית במשך שנים רבות.
ג'סי ברטון
קריירה
נכון לפברואר 2018, היא עובדת על הספר השני שלה לילדים והרומן השלישי למבוגרים.
רות בנדיקט
Patterns of Culture
תמצית רעיון הספר, בהתאם למבוא אותו כתבה מרגרט מיד, "השקפתה על תרבויות אנושיות כעל "צו אישיותי מורחב". בנדיקט הסבירה כי כל תרבות בוחרת מתוך "הקשת הרחבה של הפוטנציאל האנושי", רק מאפיינים מעטים נהפכים להיות תכונת האופי המובילות של אנשים החיים בתרבות. תכונות אלו מהוות את הצירוף של התלות אסתטיקה וערכים בכל תרבות, שמסתכמים יחד לתבנית ייחודית. היא מתארת דרך משל את הדגש שהושם על ההבלגה בתרבויות הפואבלו בדרום-מערב אמריקה והדגש על התרת הרסן בתרבויות האמריקאיות הילידיות של הערבות הגדולות. היא השתמשה בניגוד הניטשיאני של "אפולוני" ודיוניסי" כאבן שואבת לרעיונותיה בדבר התרבויות הילידיות הללו באמריקה. היא מתארת כיצד ביוון העתיקה מדגישים מעריצי דיוניסוס, אל היין, את הפראות, ההפקרות והשחרור, זאת בדומה לדפוס הרווח בין ילידים אמריקנים. היא מתארת בפרוטרוט את הניגוד שבין טקסים, אמונות, העדפות אישיות בין אנשים מתרבויות שונות, על מנת להדגים כיצד לכל תרבות ישנה "אישיות" השוכנת בקרבו של כל אינדיבידואל.
בנדיקט הייתה תלמידתו הבכירה של פרנץ בועז, בזמן שמיד החלה ללמוד עמם, והן הושפעו רבות זו מזו. אברם קרדינר הושפע אף הוא מרעיונות אלו, בזמן שרעיון "תבנית האישיות" נולד: מקבץ קווי האופי השכיח ביותר שנצפה באנשים מכל תרבות נתונה.
ב-Pattetrns of Culture מביעה בנדיקט את אמונתה ביחסיות תרבותית. היא שואפת להראות שלכל תרבות יש את הצווים המוסריים שניתן להבינם רק אם מישהו יחקור את התרבות כמכלול. היא חשה כי תהיה זו טעות להמעיט בערכם של המנהגים או הערכים מתרבות השונה מזו של הבוחן אותה. למנהגים אלו משמעות לאנשים המקיימים אותם ואל לנו לפוטרם כלאחר יד או לקחתם כמובן מאליו. אסור לנו להעריך אנשים לפי הסטנדרטים שלנו בלבד. היא טוענת כי המוסר יחסי לערכי התרבות שבה האדם פועל.
היא תיארה את ה-Kwakiuts של החוף הצפון-מערבי (בהתבסס על עבודת השדה של המנטור שלה פרנץ בועז), הפואבלוס של ניו מקסיקו (שבקרבם היא חיה לצורך מחקרה), העמים של הערבות הגדולות, ותרבות ה-Pobu של גינאה החדשה (בהקשר להם היא נסמכה על עבודת השדה של מיד). היא הבחינה שערכיהם, אפילו כשהם נדמו מוזרים, נקל להבינם במונחים של העקביות של המערכות התרבותיות שלהם ויש להבינם ולכבדם.
מבקריה של בנדיקט הביעו התנגדות לרמת ההפשטה וההכללה הטבועה בגישת "תרבות ואישיות". כמה מהם טענו שהתבניות הייחודיות שהיא מצאה הן רק חלק ממערכת או תת-מערכת של התרבות בכללותה. לדוגמה דייוויד פרנד אברל כתב שייתכן שהפואבלו הם רגועים, עדינים ונוהגים בטקסיות כשהם נתונים למצב רוח מסוים ובנסיבות מסוימות, אך הם עלולים להיות חשדנים, נקמנים ומחרחרי ריב בהינתן נסיבות אחרות. אף על פי כן, תאוריה האלגנטיים של בנדיקט הם תוססים, קריאים ונגישים. דורות חדשים של תלמידים ממשיכים לגלות עניין רב במחקריה, אפילו שאנתרופולוגים נטשו ככלל את אסכולת "תרבות ואישיות".
ב-1936 היא מונתה לפרופסור חבר באוניברסיטת קולומביה. בנדיקט הייתה בין האנתרופולוגים החברתיים המובילים שגייסה ממשלת ארצות הברית למחקר ולייעוץ הקשורים למלחמה, לאחר כניסתה של ארצות הברית למלחמת העולם השנייה.
אחת מעבודותיה הפחות ידועות היא עלון בשם The Races of Mankind, אותו חיברה ביחד ג'ין וולטפיש, עמיתה מהמחלקה לאנתרופולוגיה של אוניברסיטת קולומביה. עלון זה יועד לחיילי צבא ארצות הברית והוא נכתב בשפה פשוטה ואויר בקריקטורות, על מנת להביע טיעון מדעי כנגד האמונה הגזענית.
"The Races of Mankind"
"העולם מתכווץ", פתחו בנדיקט וולטפיש, "שלושים ושבע אומות התאחדו למטרה משותפת והיא ניצחון על מדינות הציר התוקפניות והשמדתו הצבאית של הפשיזם". הם ממשיכים: "האומות התאחדו נגד הפשיזם ובהן "טיפוסים של אנשים השונים זה מזה בתכלית במראם". הכותבים מספקים בחלק אחר חלק הטיעונים הטובים ביותר שהם יכולים להביא בעד שוויון בני האדם. הם מעוניינים לעודד את כל סוגי בני האדם לחבור יחדיו ולא להילחם ביניהם. הם מציינים כי "אנשי הארץ הם משפחה אחת. לכולנו יש כל כך הרבה שיניים, עצמות ושרירים - כך שכולנו מגיעים ממערכת אחת של אבות קדומים. לה משנה מה צבענו, גודל ראשנו, מרקם שערנו"..."גזעי האנושות הם מה שהתנ"ך אומר שהם - אחים"... בגופות אלה מוצפנת קרבת הדם שלהם".
הסביבה היא בעלת השפעה רבה יותר על האינטליגנציה מאשר התורשה והדבר כולל כמה כסף מוציאים על בתי ספר. "לבנים דרומיים", לדוגמה, מצליחים פחות מ"שחורים צפוניים" במבחני מנת המשכל שנערכו לחיילי ארצות הברית במלחמת העולם הראשונה. וההוצאות פר-נפש על בתי ספר בדרום היו רק חלקיק מאלו שבמדינות הצפוניות ב-1917. "ההבדל ניכר מחמת פערי הכנסה, חינוך, יתרונות תרבותיים, והזדמנויות אחרות". לא רק שהאינטליגנציה של בני האדם היא זהה, בסך הכול, אלא שהדם הוא בעל אותו הרכב כימי. אין לאנשים שונים דם שונה - "לכל גזעי האדם יש כל סוגי הדם" - והם יכולים לקבל עירויי דם זה מזה על מנת להציל חיים. כל האנשים הם פרי ערבוב גזעים, שנוצרו כתוצאה מ"תנועת האנשים על פני כדור הארץ... משחר ימי ההיסטוריה".
ידע זה חותר לפעול כנגד עליונות, אותה מביע אדם באומרו: "אני נולדתי בן לגזע העליון"... דעה קדומה "גזענות", כותבים המחברים, הופכת אנשים לאכזריים.
The Chrysanthemum and the Sword
ספרה של רות בנדיקט The Chrysanthemum and the Sword (החרצית והחרב). זהו מחקר של הסוציולוגיה והתרבות של יפן, שפורסם ב-1946, והוא פרי מחקריה בתקופת המלחמה. הספר הוא דוגמה של גישת אנתרופולוגיה ממרחקים: מחקר תרבות באמצעות הספרות, דרך גזירי עיתונות, סרטים, הקלטות וכדומה, והוא היה בשימוש אנתרופולוגים שסייעו לארצות הברית ובעלות בריתה במלחמת העולם השנייה. היות שלא היה באפשרותם לבקר בגרמניה הנאצית או ביפן תחת הקיסר הירוהיטו, עשו אנתרופולוגים שימוש בחומרים תרבותיים שהופקו במרחקים. הם ניסו לתהות על קנקנן של התבניות התרבותיות שיש להניח שעוררו את התוקפנות הטבועה בתרבויות הללו.
עבודתה של בנדיקט מתקופת המלחמה כללה מחקר מקיף, שחלק הארי שלו הושלם ב-1944, ומטרתו הייתה להבין את התרבות היפנית, שלא עלה בידי האמריקנים לתהות על פשרה. לדוגמה, האמריקנים ראו כטבעי למדי ששבויי מלחמה ירצו שמשפחותיהם ידעו שהם בחיים ומילאו את פיהם מים כשנשאלו על תנועות כוחות צבא. החיילים היפנים בניגוד לכך שחררו את חרצובות פיהם ולא ניסו ליצור מגע עם משפחותיהם. נשאלת גם השאלה מדוע אנשים אסיאתיים לא התייחסו ליפנים כאל משחרריהם מהקולוניאליזם המערבי, ולא קיבלו את היפנים כעליונים עליהם.
בנדיקט שיחקה תפקיד מרכזי בהבנת מקומו של קיסר יפן בתרבות היפנית הפופולרית, ובניסוח ההמלצות לנשיא פרנקלין רוזוולט, שהתירו את המשכיותו של שלטון הקיסר והכללתו כחלק מהצעת הכניעה הסופית שהגישה ארצות הברית ליפן.
הספר התקבל בביקורות מעורבות. מבקר אחד כתב: "הוא מעורר חוסר אמון, מאחר שלבנדיקט לא היה כל ניסיון ישיר ביפן", ותיאר אותו: "יש להחשיבו כרדוד וגזעני". בניגוד לכך הצהיר השגריר היפני בפקיסטן בנאום פומבי: "ב-1946 פרסמה רות בנדיקט, אנתרופולוגית אמריקאית בעלת שם, ספר על יפן המכונה The Chrysanthemum and the Sword, המהווה קריאת חובה לסטודנטים רבים של לימודי יפן. לפי דברי מרגרט מיד הרי שיפנים נוספים שקראו עבודה זו, מצאו אותה די מדויקת, אם כי "מוסרית". חלקים מן הספר הוזכרו בספרו שכתב Takeo Doi ושמו The Anatomy of Dependence, כשהוא נעזר ברעיונותיה על מנת להרחיב את תפישותיו, והוא גם ביקר חלק מהמושגים אותם כיסה ספרה.
יום ראשון
יום ראשון הוא היום הראשון בשבוע למניין הימים מן השבת. זהו יום קדוש כמעט בכל העדות הנוצריות ויום מנוחה במדינות אירופה ואמריקה. לפיכך, בחלק ממדינות העולם, ועל פי תקן ISO-8601, זהו היום השביעי בשבוע וחלק מימי סוף השבוע. מקובל לקשור את יום ראשון לשמש, ולכן הוא מכונה בלשונות רבות "יום השמש", למשל באנגלית "Sunday", ובגרמנית "זונטאג". כמו כן, בהשפעה נוצרית, הוא מכונה "יום האדון" בלשונות אחרות, למשל ביוונית "Κυριακὴ" ובספרדית "Domingo".
ביהדות
בספר בראשית כתוב כי ביום זה החלה בריאת העולם. יום זה נקרא "יום אחד" ובו נבדלו האור והחושך, היום והלילה:
בלוח השנה השומרוני והלוח הקראי, חג השבועות חל תמיד ביום ראשון, וכן בלוח השנה במגילות קומראן, יחד עם שאר מועדי הביכורים.
בנצרות
על-פי הברית החדשה והאמונה הנוצרית, ביום ראשון קם ישו לתחייה. כל עוד היו רוב הנוצרים יהודים, היה "יום האלוהים" (יום התפילה הנוצרי) מצוין בשבת, ורק במאה השנייה לספירה, כאשר המתנצרים מקרב האוכלוסייה האלילית באימפריה הרומית הפכו לרוב, עברו ההתכנסות והתפילה ליום ראשון. העדות הראשונה למעבר יום התפילה הנוצרי משבת לראשון היא בכתביו של איגנטיוס מאנטיוכיה (תלמידו של יוחנן כותב הבשורה) מתחילת המאה השנייה (שנת 110), אשר מנומקת בתחייתו של המשיח ובשאיפה להיבדל מהיהודים שלא קיבלו את בשורתו של ישו:
ייתכן כי שמו של היום המזוהה עם השמש (dies Solis בלטינית או Sunday באנגלית) התאים יותר להיות "יום האלוהים" בתרבות הרומית יותר מיום השבת שזוהה עם האל סטורנוס, שסירס את אביו אוראנוס ואכל את בניו. בשנת 321 הפך קונסטנטינוס, הקיסר הנוצרי הראשון, את יום ראשון ליום המנוחה הרשמי. אין בצו כל התייחסות לשבת, לדיבר השלישי או לתחייתו של ישו אלא דווקא ליומה של השמש:
בימינו, הכללים לציון יום ראשון בנצרות משתנים מעדה לעדה. בכל העדות הנוצריות מתקיימת ביום זה תפילה חגיגית בכנסייה ותמיד חל ביום ראשון טקס המיסה או טקס ליטורגי דומה, ומקובל להפחית מהעבודה הרגילה.
בניגוד לשמירת השבת ביהדות, ברוב העדות הנוצריות אין איסור גורף על עבודה ביום ראשון, אולם יש קהילות פרוטסטנטיות בהולנד, בדרום אפריקה, בבריטניה ובארצות הברית המזהות את יום ראשון עם השבת המוזכרת בעשרת הדיברות, ולפיכך קיים בהן איסור מוחלט על עבודה במהלך יום ראשון.
עם זאת, היו מספר קהילות וזרמים נוצריים שומרי שבת לאורך ההיסטוריה, חלקם קיימים גם כיום.
יהואש
{{פירושונים|* יואש (יהואש) בן אחזיהו – ממלכי יהודה
ראו גם
}}
World Cyber Games
World Cyber Games (בקיצור WCG) הייתה תחרות הספורט האלקטרוני הבינלאומית הראשונה עם כותרים מרובים, בה מאות ספורטאים של ספורט אלקטרוני מסביב לעולם השתתפו במגוון תחרויות. ידועה גם תחת השם Esports Olympics. אירועי WCG ניסו לחקות טורניר ספורט מסורתי כמו האולימפיאדה: הם כללו טקס פתיחה ומשתתפים ממדינות רבות התחרו על מדליות זהב, כסף וארד.
היסטוריה
בשנת 2000 נוסדה תחרות World Cyber Games והאירוע, שנקרא אז The World Cyber Games Challenge, פתח את שעריו עם טקס פתיחה ב-7 באוקטובר. האירוע מומן על ידי משרד התרבות והתיירות של דרום קוריאה, משרד התקשורת וחברת סמסונג. הגיעו אליו צוותים מ-17 מדינות כדי להתחרות במשחקי מחשב, ביניהם Quake III Arena, FIFA 2000, Age of Empires II ו-Starcraft: Brood War. הטורניר הסתיים ב-15 באוקטובר. התחרות כללה תחילה 174 מתחרים עם פרסים בשווי כולל של 20 אלף דולר.
בשנת 2001, World Cyber Games ערכה את האירוע המרכזי הראשון שלה בסיאול, דרום קוריאה, עם פרסים בסך 600 אלף דולר. שלב המוקדמות בכל ארץ נערך בין מרץ לספטמבר, כאשר הטורניר המרכזי התקיים בין ה-5 בדצמבר ל-9 בדצמבר. 389 אלף שחקנים השתתפו במוקדמות ו-430 עלו לטורניר הסופי. סך הכל הגיעו אליו קבוצות מ-24 מדינות.
בפברואר 2014 הכריז המנכ"ל אז, בראד לי, על סגירת WCG.
ב-14 בספטמבר 2018 הוכרז כי WCG תיערך בשיאן, סין ביולי 2019.
רוחב סרט
רוחב סרט (bandwidth) הוא רוחב תחום התדרים, כלומר ההפרש בין התדר הרלוונטי הגבוה ביותר לתדר הרלוונטי הנמוך ביותר.
במשמעותו הבסיסית, מתאר המונח את רוחב תחום התדרים, הנמדד בהרץ, הכולל את כל התדרים המרכיבים את האות (התמך של התמרת פורייה של האות), אולם יש משמעויות נוספות:
עבור מגברים, משדרים ושימושים הנדסיים אחרים מתייחס לרוחב תחום התדרים אשר עוצמתם נמצאת בטווח dB 3 מעוצמת השיא, הנמצאת בתדר המרכזי (כמתואר באיור). לדוגמה, לכל תחנת רדיו מוקצה רוחב סרט מסוים סביב התדר המרכזי ועליה לדאוג כי שידוריה לא יחרגו ממנו.
(הערה: הגדרה זו היתה הגדרת ברירת מחדל מקובלת בעבר, כיום מקובל להגדיר גם את ירידת העוצמה המתייחסת לרוחב הסרט הנדרש)
ראו גם
בסיס תאורטי:
יישומים בהעברת מידע:
דוד צבי פנקס
באירופה
פנקס נולד בי"ח בכסלו ה'תרנ"ו בעיר שופרון (אודנבורג בשמה הגרמני) שבהונגריה (שהייתה חלק מן הקיסרות האוסטרו-הונגרית) ליעקב יהודה פנקס, שהיה איש עסקים, בעל מלון, בעל מסעדות ובנקאי, ממייסדי המזרחי באוסטריה וחבר ועד הקהילה בווינה. נקרא על שם דוד צבי ריגלר, אבי אמו שרה. דוד צבי שכונה "דולפי" בפי בני משפחתו, היה הבן הראשון להוריו לאחר שש בנות במשפחה שמנתה שבע בנות וארבעה בנים. בהיותו בן שמונה עברה משפחתו לווינה. הוא קיבל חינוך מסורתי וכללי, למד לימודי יהדות אצל הרב ישעיהו פירסט בווינה ובישיבת פרשבורג ולימודי משפטים באוניברסיטת וינה.
בעת פרוץ מלחמת העולם הראשונה היה בגיל גיוס, אך לא גויס לצבא כאחיו האחרים. בתקופה זו למד משפטים. אביו חיסל את עסקי המסעדנות ורכש בנק. פנקס לא השלים דוקטורט במשפטים כי נאלץ להפסיק את לימודיו ולהצטרף לעבודה בבנק.
כבר מצעירותו החל בפעילות התנועתית. היה מראשי צעירי מזרחי, נמנה עם מייסדי הארגון הדתי-לאומי "ישורון", ציר המזרחי לקונגרס הציוני ה-13, חבר הנהלת ברית הסטודנטים הדתיים בווינה. כמו כן, השתתף כציר בוועידות עולמיות של המזרחי. במקביל עבד כבעל זכות חתימה בבנק של אביו בווינה.
בארץ ישראל
בראשית שנת 1925 עלתה משפחת הוריו עם מרבית ילדיהם ונכדיהם לארץ ישראל. כאן התמנה פנקס למנהל בנק המזרחי בתל אביב, אותו ניהל בפועל עד להיבחרו ליו"ר מועצת המנהלים של הבנק בשנת 1949, תפקיד אותו מילא עד מותו. עמד בראש המוסדות הכלכליים של המזרחי בארץ.
בשנת תרפ"ה נבחר להיות יו"ר ועד בית הכנסת הגדול בתל אביב. שימש כיושב ראש הראשון של המועצה הדתית וועד הקהילה בתל אביב. בשנת תרפ"ו נשא לאשה את לאה בת הורודישץ' מביאליסטוק, בת רעיתו של הרב יעקב ברמן ואחותו, מצד האם, של יו"ר הכנסת לעתיד יצחק ברמן. לזוג נולדו שני ילדים: מרדכי ויהודית. בשנת 1932 נבחר למועצת עיריית תל אביב מטעם המזרחי ועמד בראש מחלקת החינוך בעירייה במשך 18 שנה. בראשית שנות המדינה, לפני התמנותו לשר התחבורה, נבחר בשנית למועצת העירייה ובין השנים 1950–1951 כיהן בתפקיד סגן ראש העירייה.
בתנועת המזרחי
הוא המשיך בפעילות בתנועת המזרחי כל השנים, עמד בראש מוסדותיה הכלכליים, היה יושב ראש המועצה הארצית של המזרחי ויו"ר ההנהלה הארצית עד מותו. היה ציר מטעם המזרחי לקונגרסים ציונים, יסד את האיגוד העולמי של המזרחי, היה חבר הנהלת עיתון התנועה "הצופה". היה מיוזמי הקמת החזית הדתית המאוחדת, רשימה של המפלגות הדתיות (המזרחי, הפועל המזרחי, אגודת ישראל ופועלי אגודת ישראל) לכנסת הראשונה. קרא לאיחוד מלא של כל מפלגות היהדות הדתית.
במוסדות טרם מדינה והמדינה
היה חבר אספת הנבחרים, הוועד הלאומי ומועצת העם. היה מחותמי מגילת העצמאות. היה חבר מועצת המדינה הזמנית (המוסד המחוקק של המדינה עם הקמתה) ויו"ר ועדת הביטחון שלה במלחמת העצמאות. בעת הקמת המוסדות המשפטיים של המדינה שימש כיו"ר הוועדה שקבעה את ועדות מינוי השופטים ונטל חלק בקביעת הרכב בית המשפט העליון. הוא נבחר לכנסת הראשונה ברשימת החזית הדתית המאוחדת והיה יו"ר ועדת הכספים של הכנסת מטעמה. נבחר לכנסת השנייה מטעם המזרחי ומונה לשר התחבורה, תפקיד אותו מילא עד מותו.
הפצצה בביתו ופטירתו
במסגרת מדיניות הקיצוב שהונהגה בשנותיה הראשונות של המדינה, צומצם גם השימוש בדלק. בשלב מסוים נקבע כי מכוניות פרטיות יושבתו יומיים בשבוע. כשר התחבורה הצליח פנקס להשיג רוב בממשלה לתקנה שאחד מימי השבתת הרכבים יהיה שבת, לצד יום השבתה נוסף שיוכל כל בעל רכב לבחור. כנגד זה התעוררו טענות על כפייה דתית.
נאו-דרוויניזם
נאו-דרוויניזם הוא מונח המשמש לציון רעיונות מסוימים לגבי מנגנון האבולוציה אשר פותחו מתוך תורת האבולוציה באמצעות ברירה טבעית שניסח דרווין. רעיונות אלו הופרדו מתאוריית הפנגנזה של דרווין, אשר הניחה מקור למרקי של שינוי הדורש תורשה "ממוזגת" (למשל, מפרח אדום ופרח לבן ייווצר בהכרח פרח ורוד), והופרכה זה מכבר.
דוד צבי פנקס
הפצצה בביתו ופטירתו
מספר שבועות אחר כך, בליל שבת, 20 ביוני 1952, התגלה מטען נפץ שלא התפוצץ במרפסת דירתו של פנקס, והמשטרה שמה מעקב על הבית. למחרת, במוצאי שבת, בשעת לילה מאוחרת, נזרקה פצצה נוספת לדלת דירתו של פנקס ונגרם נזק רב לדירה, אך הוא ובני ביתו, ששהו בדירה, לא נפצעו. השר יוסף בורג ביקש להעלות את ההתנקשות לדיון בכנסת, אך בן-גוריון סירב.
המשטרה עצרה את עמוס קינן ושאלתיאל בן יאיר שנראו מסתלקים מהבניין, שניהם יוצאי לח"י. בחקירתם במשטרה ניצלו השניים את זכות השתיקה. בבית המשפט המחוזי הם טענו כי הזדמנו למקום המעשה לאחר שקינן קיבל ידיעה אנונימית כי עומד להתרחש שם אירוע מעניין. הם זוכו מחוסר אשמה. המדינה ערערה, ובית המשפט העליון זיכה אותם מחמת הספק. בספר "על דעת עצמו" שכתבה אשתו של קינן, נורית גרץ, כעבור 56 שנה, מוקדש חלק נרחב לפצצה בבית פנקס. לאחר מותו של קינן סיפר יעקב חרותי שסיפק את הפצצה לקינן וציין שחשב שהיעד יהיה חנות. רבים טענו שהמשפט נעשה באופן לקוי בכוונה תחילה, ושהיחס לחשודים היה סלחני ואוהד.
כחודשיים לאחר ההתקפה, ביום כ"ג באב תשי"ב, נפטר פנקס מהתקף לב. בעיתון "הצופה" טענו שהוא מת משברון לב כתוצאה מההתנקשות בחייו והאופן המזלזל שבו התייחסו אליה. למחרת ההלוויה ציינו חבריו בישיבת הממשלה שהוא קיבל מכתבי איומים על חייו. ובן-גוריון השיב: "אולי עשה זאת איזה לץ מהעדה הספרדית או בחור כנעני".
על שמו נקראו מספר רחובות בישראל וכן היישוב רמת פנקס.
איבו גולדשטיין
פרופסור איבו (יצחק) גולדשטיין (בקרואטית: Ivo Goldstein, בסרבית קירילית: Иво Голдштајн; נולד ב-16 במרץ 1958, זאגרב, יוגוסלביה) הוא היסטוריון, סופר ודיפלומט יוגוסלבי-קרואטי ממוצא יהודי, חוקר תולדות יהדות קרואטיה. איבו גולדשטיין כיהן כנשיא הקהילה היהודית "בית ישראל" בזאגרב ובין 2013–2017 כיהן כשגריר קרואטיה בצרפת. מ-2017 מכהן כשגריר קרואטיה לאונסקו.
קורות חיים
איבו גולדשטיין נולד בזאגרב לסופר וההיסטוריון סלאבקו גולדשטיין. הוא רכש את השכלתו האקדמית בהיסטוריה באוניברסיטת זאגרב וב-1988 סיים את הדוקטורט באוניברסיטת בלגרד. ב-2001 מונה איבו גולדשטיין לפרופסור מן המניין באוניברסיטת זאגרב. הוא מתמחה בהיסטוריה של האימפריה הביזנטית, ההיסטוריה של קרואטיה ותולדות יהדות קרואטיה. לאורך הקריירה פרסם גולדשטיין 14 ספרים העוסקים בתחומי מחקריו. גולדשטיין כיהן כנשיא הקהילה היהודית ("בית ישראל") בזאגרב. הוא נחשב מקורב לנשיאה הקודם של קרואטיה סטייפן מסיץ'. בפברואר 2013 מונה איבו גולדשטיין לשגריר קרואטיה בצרפת וכיהן עד 2017. בשנה זו מונה לשגריר קרואטיה לאונסקו.
יחסי אורוגוואי–איטליה
יחסי אורוגוואי–איטליה הם היחסים הרשמיים שבין הרפובליקה המזרחית של אורוגוואי לבין הרפובליקה האיטלקית.
לאיטליה שגרירות במונטווידאו, ו-3 קונסוליות של כבוד (בקולוניה דל סקרמנטו, מונטווידאו ופייסנדי). לאורוגוואי שגרירות ברומא, ו-4 קונסוליות של כבוד (בבולוניה, ג'נובה, ליבורנו וונציה).
היסטוריה
ליחסים הדיפלומטיים שבין שתי המדינות היסטוריה ארוכה, עוד לפני איחוד איטליה, כשלממלכת סרדיניה היה נציג במונטווידאו משנת 1834.
איטליה מילאה תפקיד חשוב בהיסטוריה של אורוגוואי במשך מאות בשנים: המתיישב הראשון במונטווידאו, חואן בורגס (למעשה ג'ובאני בורגזה) הגיע מאיטליה. אלפי מהגרים מאיטליה הגיעו לאורוגוואי במחצית השנייה של המאה ה-19 ובעשורים הראשונים של המאה ה-20.
במהלך העשורים האחרונים מתרחש גל הגירה הפוך: כיוון שלאלפי אזרחי אורוגוואי יש דרכון איטלקי, רבים החליטו להגר לאיטליה בחיפוש אחר הזדמנויות.
שתי המדינות הן חברות מלאות של האיחוד הלטיני ושל ארגון האומות המאוחדות. לאיטליה לשכת מסחר מרכזית במונטווידאו.
ביקורים רשמיים
היחסים האיתנים שבין שתי המדינות מתחזקים עוד יותר במהלך ביקורים רשמיים. ב-1 במרץ 1985, כאשר חוליו מריה סנגויטי נכנס לתפקידו, נכח בטקס ראש ממשלת איטליה בטינו קרקסי.
במאי 2013 נשיא אורוגוואי חוסה מוחיקה ערך ביקור רשמי באיטליה.
אליפות אירופה בכדורסל 1963
אליפות אירופה בכדורסל 1963 הידועה גם בשם יורובאסקט 1963 היא האליפות ה-13 שנערכה על ידי פיב"א אירופה.
הטורניר נערך ב, פולין.
באליפות זו זכתה בתואר, בפעם השביעית בתולדותיה (רביעית ברציפות).
רדיבוי קוראץ' זכה בתואר מלך הסלים של האליפות בפעם השלישית ברציפות.
שיטת המשחקים
16 הנבחרות הוגרלו לשני בתים בני 8 נבחרות כל אחד. שתי הראשונות מכל בית העפילו לחצי הגמר.
סגל הנבחרת
מאמן - יהושע רוזין
ג'יי. די. טיפיט
מהלך חייו
ג'יי. ד. טיפיט נולד בעיירה במדינת טקסס בשנת 1924. שמו הפרטי מאז לידתו היה מורכב משתי האותיות "J" ו-"D" בלבד, אך יש סברה כי הוא נקרא ג'פרסון דייוויס, על שמו של נשיא הקונפדרציה של מדינות הדרום בימי מלחמת האזרחים האמריקאית.
ג'יי די שירת כחייל באוגדת צנחנים אמריקאית בשלבים הסופיים של מלחמת העולם השנייה מיולי 1944. השתתף במבצע חציית נהר הריין וזכה לעיטור "כוכב הברונזה". הוא השתחרר מהצבא ב-1946. טיפיט נשא אישה ונולדו לו 3 ילדים. במשך שנים אחדות עבד כפועל שכיר ולאחר מכן כחקלאי, ואחר כך עבר עם משפחתו לדאלאס. בשנת 1952 הצטרף למשטרת דאלאס ונחשב לשוטר מצטיין. בשנת 1956 צוין לשבח על מילוי תפקידו באכיפת החוק.
טיפיט ע"פ ועדת וורן
ב-22 בנובמבר 1963 הגיע נשיא ארצות הברית ג'ון פיצג'רלד קנדי לביקור בעיר דאלאס. הנשיא עבר בצהרי היום בחוצות העיר בשיירת מכוניות, כשבמכונית הפתוחה בה נסע ישבה לצדו אשתו ז'קלין קנדי ובמושב הקדמי ישבו מושל מדינת טקסס ג'ון קונלי ורעייתו. במכונית נהג ראש השירות החשאי המופקד על הגנת הנשיא.
על פי גרסת דו"ח ועדת וורן, הרוצח, לי הארווי אוסוואלד, נמלט מיד ממחסן הספרים דרך חדר מדרגות אחורי, כשהוא מסתיר את הרובה ממנו ירה בנשיא מאחורי קופסאות קרטון שהיו במקום. בדרכו למטה פגש בשוטר, שהניח כי היריות באו ממקום כלשהו בקומות הגבוהות של מחסן הספרים, ונכנס לבניין כדי למצוא את היורה. כשחלף אוסוואלד על פני השוטר, זיהה אותו מנהל מחסן הספרים בפני השוטר כעובד המקום ואישר לו להמשיך בדרכו.
אוסוואלד עלה על אוטובוס בדרכו לבית בו התגורר בשכירות באחד מפרברי דאלאס, אך האוטובוס לא היה יכול להתקדם בשל המחסומים שהציבה המשטרה בעקבות הרצח. אוסוואלד עלה על מונית, והלך לבית בו התגורר על מנת להוציא משם את מעילו ואקדחו שנותרו שם, ויצא ברגל לרחוב.
ג'יי. די. טיפיט, שהיה בסיור ברכבו המשטרתי, קיבל תיאור כללי של הרוצח שהופץ ברדיו המשטרתי, שהתבסס על תיאור מפי עדי ראייה שהבחינו באוסוואלד ניבט מחלון הקומה השישית של מחסן הספרים לפני ההתנקשות. בשעה 13:16 הבחין טיפיט באוסוואלד ההולך ברחוב וסימן לו לעצור. אוסוואלד שלף את אקדחו וירה בטיפיט למוות.
עד ראייה לרצח העיד כי אוסוואלד ירה בטיפיט לאחר שיחה קצרה שהתנהלה בין השניים. עדה אחרת שראתה את הרצח כאשר ישבה במרפסת ביתה סיפרה כי שני אנשים תקפו את טיפיט.
בעוד טיפיט מתבסס בדמו המשיך אוסוואלד להסתובב ברחוב במשך דקות ארוכות, ולבסוף התגנב לבית קולנוע מבלי לשלם עבור כרטיס. אזרחים ערניים שהבחינו בו וחשדם התעורר הזעיקו את המשטרה. השוטרים נכנסו לאולם ועצרו את אוסוואלד כמעט ללא התנגדות.
אוסוולד הואשם בתחילה רק ברצח השוטר טיפיט ורק לאחר מכן הואשם גם ברצח הנשיא.
טיפיט בתאוריות הקונספירציה
רבים מחוקרי רצח קנדי סבורים כי רצח טיפיט לא היה מקרי, וכי הוא היה חלק מהקונספירציה שהובילה לטענתם לרצח. מארק ליין בספרו "Rush to Judgement", שהיה בין הספרים הראשונים שהיו ביקורתיים כלפי וועדת וורן, טוען כי פגישתו של אוסוואלד עם טיפיט הייתה מתוכננת, כי טיפיט נמנה עם הקושרים ותואם מראש כי יפגוש באוסוואלד וכי אוסוואלד ירה בטיפיט כאשר במהלך הפגישה הבין אוסוואלד מהתנהגותו או מדבריו של טיפיט כי הוא למעשה "Patsy", שעיר לעזאזל שעליו תוטל אשמת הרצח.
לין דן
לין דן (בסינית: 林丹; נולד ב-14 באוקטובר 1983) הוא שחקן בדמינטון סיני. פעמים ברציפות אלוף אולימפי (בייג'ינג 2008 ולונדון 2012), 5 פעמים אלוף העולם (2006, 2007, 2009, 2011 ו-2013) ופעמיים סגן אלוף עולם (2005 ו-2017). בגיל 28 הוא זכה בכל 9 הטורנירים החשובים בעולם. השחקן הראשון והיחיד שזכה להישג זה, עד כה (2018). במהלך הקריירה שלו הוא זכה ב-64 תארים והגיע למשחק הגמר ב-22 טורנירים. נחשב לגדול שחקני הבדמינטון.
חייו האישיים
לין נשוי לשיה שינגפאנג (Xie Xingfang), סגנית אלופה אולמפית (בייג'ינג 2008) ופעמיים ברציפות אלופת עולם (2005 ו-2006) בבדמינטון ליחידות. לזוג נולד בן ב-5 בנובמבר 2016.
יום שני
יום שני הוא היום השני מצאת השבת. בחלק ממדינות אירופה ועל-פי תקן ISO-8601, זהו היום הראשון בשבוע. בכל מדינות אירופה ואמריקה זהו היום הראשון בשבוע העבודה.
מקובל לקשר את יום שני עם הירח, ולכן הוא נקרא בשפות רבות "יום הירח".
ביהדות
ביהדות יום שני הוא היום בו נבראו השמיים לפי סיפור בריאת העולם בתנ"ך :
בתפילת שחרית של יום שני נהוג לקרוא בתורה בפרשת השבוע, ולומר תוספות לתפילת התחנון, כמו גם ביום חמישי.
בדתות אחרות
בבודהיזם נחשב הירח כמסמל את השחרור ממעגל גלגולי החיים, ולכן כחיובי בסופו של דבר.
באמונות עממיות שונות, בעיקר באירופה, הירח המקושר ליום שני הוא סמל הסכנה והמסתורין, ולפיכך יום שני הוא יום "חסר מזל".
הספינות הקטנות של דנקרק
הפעולה
הגייסות בדנקרק - בריטים, צרפתים ואחרים - נלכדו בכיס דנקרק על ידי תנועת המלקחיים של הכוחות הגרמנים שפלשו לצרפת. ראש ממשלת בריטניה וינסטון צ'רצ'יל החשיב את מצבם כתבוסה הצבאית החמורה ביותר מזה מאות שנים, שנראה שעמדה להמיט על בריטניה הפסד במלחמה כולה: חיל המשלוח הבריטי ליבשת נלכד ברובו בכיס דנקרק, ובלעדיו הייתה בריטניה חשופה לפלישה גרמנית. בשל המים הרדודים לא היו המשחתות הבריטיות מסוגלות להתקרב אל החוף, והחיילים שביקשו להיחלץ נאלצו לצעוד בים אל סירות שנשלחו מן המשחתות, כשרבים מהם ממתינים במשך שעות כשהם שקועים במים עד הכתפיים.
ב-27 במאי פנה המדור לכלי שיט קטנים במיניסטריון הספנות הבריטי בטלפון אל בוני סירות לאורך החוף הבריטי. הם התבקשו לרכז את כלי השיט בעלי שוקע נמוך שהיו מסוגלים לשוט במים רדודים. תשומת הלב הוקדשה במיוחד לספינות וסירות נופש, יאכטות פרטיות וכלי שיט קטנים שעגנו בחופי מזרח ודרום אנגליה ובנהר התמזה. חלק מאלו גויסו בהסכמת בעליהם, שחלק מהם, בעיקר דייגים, אף התעקשו להפעילן. אחרים נתפסו על ידי השלטונות, בעיקר משום שלא היה פנאי לאתר את הבעלים שלהם. כלי השיט נבדקו כדי לוודא שהם כשירים לשיט, תודלקו והובלו לרמסגייט כדי להפליג משם לדנקרק. איישו אותם קצינים ומלחים של הצי המלכותי וכן מתנדבים מנוסים.
אגודת הספינות הקטנות של דנקרק כוללת במונח "ספינות קטנות" את כל כלי השיט שהיו במקור בבעלות פרטית, לרבות כלי שיט מסחריים כמו אסדות וספינות דיג. האגודה איננה כוללת במונח זה כלי שיט צבאיים לשעבר שעברו לבעלות פרטית כמו גם סירות הצלה.
תוצאות הפעולה
במהך תשעה ימי פעילות חילצו כלי השיט הקטנים וכ-220 כלי שיט צבאיים מצרפת 192,226 חיילים בריטים וכ-139,000 חיילים צרפתים - בסך הכל למעלה מ-331,000 חיילים. מבצע החילוץ הפך אסון צבאי לסיפור גבורה, שהועיל להעלות את המוראל של תושבי בריטניה. ראש ממשלת בריטניה תיאר את המבצע המוצלח ב-4 ביוני במסגרת נאומו המפורסם נילחם בחופים בפני הפרלמנט בלונדון.
מורשת
הביטוי "רוח דנקרק" משמש עד היום לתיאור גילויים של אומץ וסולידריות בשעת מצוקה.
בשנת 1965 נוסדה אגודת הספינות הקטנות של דנקרק, שהוקמה על ידי בעלי הספינות. האגודה הנהיגה משט זיכרון לרוחב התעלה, שנערך מדי חמש שנים בליווי הצי המלכותי. הנסיך מייקל מקנט הוא אדמירל הכבוד של האגודה.
קרן השימור של הספינות הקטנות של דנקרק נוסדה ב-1993 במטרה לשמר ספינות שהשתתפו בחילוץ.
פעולת החילוץ של הספינות הקטנות תוארה בסרט הקולנוע דנקרק (2017), ולפחות 12 מהספינות המקוריות השתתפו בצילומי הסרט.
קריטיאס
קריטיאס (ביוונית עתיקה: Κριτίας ; 460 לפנה"ס - 403 לפנה"ס), מדינאי, מחזאי, סופר ומשורר יווני.
ביוגרפיה
קריטיאס, שנולד באתונה למשפחה אריסטוקרטית, היה בן דודו של אפלטון. למד אצל הסופיסטים ואחר כך היה תלמידו וחברו של סוקרטס. הוא מופיע בדיאלוגים של אפלטון "טימיאוס" "קריטיאס" ו "המדינה". כתב מחזה שבו תיאר את האלים כהמצאה של מדינאים פיקחים כדי להפחיד את האנשים ולאלצם להתנהג כראוי. נודע ביופיו, בשנינותו ובפעילותו בשטחים רבים.
בהנהגתו של קריטיאס, שלושים הרודנים החלו במעשי נקם נגד אנשי המפלגה הדמוקרטית שלחמו נגד ספרטה. רבים מהם הוצאו להורג באמצעות שתיית סם מוות. אלפים נוספים הוגלו מאתונה וכל רכושם הוחרם. שלושים הרודנים בזזו את המקדשים ואסרו על חופש הדיבור ועל הוראת הרטוריקה. קריטיאס, שהיה פעם תלמידו של סוקרטס, אסר עליו להמשיך בשיחותיו הציבוריות. הוא ציווה על מותו של תומכו לשעבר טראמנס, המתון שבשלושים הרודנים שמחה על ההוצאות להורג.
קריטיאס מצא את מותו כאשר טראסיבולוס, מנהיגה של העיר תבאי שמצפון לאתונה, עמד בראש קבוצת גולים אתונאים שתקפה את פיראוס באביב 403 לפנה"ס. הוא ארגן כוח צבאי קטן שיצא לקרב נגד אנשיו של טראסיבולוס ונהרג בקרב זה.
בניגוד לדמותו האפלטונית, קריטיאס סבל מרגשות מעורבים וראה אנשים רבים כשונאיו. קשריו עם סוקרטס גרמו מאוחר יותר לדמוקרטים באתונה להאשים את סוקרטס בתמיכה באוליגרכיה ובאתאיזם.
קריטיאס היה גם משורר שכתב פואמות, מחזאי שכתב טרגדיות וסופר שכתב דיאלוגים בענייני תחוקה של ערי המדינה ביוון. מיצירתו הספרותית שרדו קטעים בלבד, ובהם טרגדיה בשם סיזיפוס, שבה סיזיפוס משמיע את דבריו (אך יש המייחסים יצירה זו לאוריפידס). קטעים משירתו פורסמו בלייפציג ב-1821 ובגטינגן ב-1839.
רזבן ראץ
רזבן דינקה ראץ (נולד ב-26 במאי 1981 בסלטינה, רומניה) הוא כדורגלן רומני המשחק כמגן שמאלי.
מועדונים
ראץ החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת ראפיד בוקרשט בליגת העל הרומנית, בשנת 1997. אחרי ששיחק שש עונות בראפיד בוקרשט, המועדון שחטאר דונצק הביע בו עניין בשנת 2003 והוא הצטרף לשורותיו. הוא נחשב לאחד השחקנים החשובים ביותר בסגל הקבוצה. בעונת זכה עם קבוצתו בגביע אופ"א, לאחר שבישל את השער הראשון במשחק הגמר בו ניצחה שחטאר 2-1 את ורדר ברמן בהארכה.
ביוני 2013 חתם ראץ בווסטהאם יונייטד מהפרמייר ליג. ב-13 בפברואר 2014 חתם בקבוצה הספרדית ראיו ואיקאנו מהלה ליגה. בקיץ 2014 הצטרף ל פאוק סלוניקי היוונית. ב-19 באוגוסט 2015 חזר לראיו ואיקאנו.
נבחרת
החל משנת 2002 הוא השתייך לסגל הנבחרת הרומנית. בשנת 2008 הוא היה בהרכב הראשון בתחרות יורו 2008. היה לו חלק בהשגת התיקו 0-0 עם הפיינליסטית צרפת והתיקו 1-1 עם אלופת העולם איטליה ב"בית המוות" של התחרות. אף על פי כן, חלקו בטורניר הסתיים אחרי שנבחרתו הודחה בהפסד 2-0 להולנד.
צימוק בשמש
צימוק בשמש (באנגלית: A Raisin in the Sun) הוא מחזה מאת לוריין הנסברי שהוצג לראשונה בברודוויי בשנת 1959. הכותרת היא מתוך השיר "הארלם" (ידוע גם בשם "A Dream Deferred") מאת לנגסטון יוז. הסיפור מספר על חוויות משפחה שחורה בשכונת וושינגטון פארק אשר בשיקגו, עת בני המשפחה מנסים "לשפר" את חייהם בעזרת תשלום ביטוח חיים שהתקבל בעקבות מותו של האב. מעגל מבקרי התיאטרון של ניו יורק בחרו בו כמחזה הטוב ביותר של 1959.
עלילה
וולטר ורות יאנגר, בנם טרוויס, אמו של וולטר, לינה (מאמא) ואחותו של וולטר, בניתה, חיים יחדיו בעוני בדירת שני חדרים רעועה בדרום שיקגו. וולטר מתפרנס בדחק כנהג לימוזינה. רות מאושרת בחלקה, אך וולטר חולם להיות עשיר.