cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו
כלכלה
הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו היא היצואנית הגדולה ביותר בעולם של קובלט, כאשר היא מיצאת 55% מכלל היצוא בעולם, לפי דו"ח של המכון הגאולוגי האמריקאי שפורסם בשנת 2013. נכון ל 2012 הרפובלקה הדמוקרטית של קונגו אחראית ליצוא של 21% מכלל היהלומים התעשייתיים ולפניה רק מדינת בוטסוואנה האחראית על יצוא של 31% מכלל היהלומים התעשייתיים בעולם. בנוסף, בקונגו נמצאים מאגרי נחושת ברמת איכות גבוה מאוד, הרבה מעל הממוצע הבין לאומי. דבר זה מאפשר הכנסות גבוהות מכריית המחצב .בקונגו פועלות לערך 24 חברות כרייה שונות, ביניהן חברות בין לאומיות מאפריקה, אירופה, אמריקה והמזרח הרחוק . למרות פעילות הכרייה הנרחבת, המתבצעת ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו, מוערך שגלומים בבטן האדמה מחצבים בשווי של 24 טריליון דולר. זהו סכום שווה ערך לתל"ג השנתי של אמריקה ואירופה יחדיו. ישנן מספר סיבות לניצול הנמוך של משאבי הטבע. העיקריות שביניהן הן חוסר יציבות פוליטית וביטחון במדינה שפגעו בתשתיות בעבר ושמונעות כניסה של חברות בין לאומיות לפעילות במדינה. כמות המחצבים האדירה שקיימת ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו מהווה גורם משמעותי ליריבות טריטוריאלית בין המדינה ובין שכנותיה. ב – 1998, שנה בלבד לאחר מלחמת קונגו הראשונה, פרצה מלחמת קונגו השנייה. מלחמה זו מכונה גם מלחמת העולם של אפריקה. בפרוץ המלחמה פלשו צבאותיהם של מדינות אוגנדה, רואנדה ובורודני כבשו שטחים נרחבים מהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו.
לפי דו"ח האומות המאוחדות, במהלך הכיבוש התרחשה בזיזה בקנה מידה נרחב על ידי הצבאות הכובשים של מינרלים, משק החי, קפה, עצים ומשאבי טבע. המשאבים נלקחו על ידי הצבאות והועברו לארצות הכובשות ולארגוני המורדים ובהמשך לרחבי השוק הגלובלי באמצעות מסחר לא חוקי. הצבא המשיך להטיל אימה על השטחים הכבושים וניצל את משאבי הטבע למימון המלחמה ובמקביל חברות בין לאומיות סגרו עסקאות עם גנרלים מקומיים לבניית מכרות. אנשי עסקים מיהרו לרכוש בזול שטחים כבושים נרחבים שבהם היו מרבצים של משאבי טבע.
משנת 1998 עד שנת 2001 ניצלו הצבאות של אוגנדה, רואנדה ובורונדי באופן נרחב את משאבי הטבע של הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו. המדינות ביססו מערכת לוגיסטית ענפה שמטרתה הייתה למכור כמה שיותר משאבים מאדמת קונגו כדי לממן את הוצאות המלחמה ולהגדיל את ההכנסות הכספיות של המדינות. רואנדה ואוגנדה שלטו במרחב האווירי של קונגו וניצלו זאת כדי לדכא את פעילות הייצוא של הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו ובמקביל פעלו לייצא בעצמן משאבים באופן לא חוקי. הצבאות הבריחו דרך קונגו משאבים ומכרו אותם בשוק העולמי דרך מדינות אחרות. לשם המחשה, קרן המטבע הבין לאומית אף קבעה כי לבורונדי אין זהב, יהלומים, קולטן, נחושת, קובלט או מתכת בסיסית אבל למרות זאת היא החלה לייצא אותם ב-1998.
לפי דוח האומות המאוחדות, בשנת 2000 בלבד מדינת רואנדה מימנה יחידות לוחמה בסכום של 70 מיליון דולר ומדינת אוגנדה מימנה פעילות צבאית בהיקף של 110 מיליון דולר. כל זאת מכספים שהמדינות הרוויחו מסחר לא חוקי במשאבי הטבע, מיסים וחלוקות רווחים עם חברות כרייה. בנוסף לפעילות של המדינות גם קבוצות מורדים כמו כוחות רינואל שדדו מכרות וסחרו באופן לא חוקי במשאבי הטבע על מנת לממן את פעילות הלוחמה שלהם.
ב-2001 – חלה ירידה משמעותית בניצול הלא חוקי של משאבי הטבע כשמקורות כרייה רבים החלו להתרוקן. המלחמה הארוכה, הקורבנות הרבים והרס התשתיות גרמו לכך שלא היה ניתן לכרות בהיקפים גדולים. בנוסף באפריל 2001 הוקמה ועדה מיוחדת מטעם האומות המאוחדות אשר הייתה אמונה לחקור את אירועי ניצול משאבי הטבע הלא חוקי שהתרחשו.
ביולי 2002 חתמה הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו על הסכם שלום עם רואנדה ולאחר מכן בספטמבר 2002 נחתם הסכם שלום נוסף בין הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו לבין אוגנדה. מתוקף הסכמים אלו, נסגו חיילי צבאות המדינות הכובשות אל גבולות מדינותיהם. ביולי 2003 קמה ממשלת המעבר הראשונה בקונגו. לראשונה מקורות הטבע של קונגו חזרו לשליטה מלאה של המדינה.
ב–2007 הבטחות של ממשלת הרפבוליקה הדמוקרטית של קונגו לשיפור תנאי העבודה ולמיסוד תעשיית יהלומים רשמית ולגיטימית גרמו לכך שהסכימו חזרה לקבל את המדינה לתהליך קימברלי.
למרות הבטחות הממשלה, גם כיום ישנם מכרות רבים שאינם מוסדרים. בחלק ממכורות אלו עובדים כורים תחת איום ממשי על חייהם בתנאי עבודה מחפירים ותמורת משכורת זעומה, חלק מן העובדים הם אפילו קטינים.
גאוגרפיה
הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו נמצאת על קו המשווה, במרכזה של יבשת אפריקה. שטחה משתרע על כ-2,345,410 ק״מ רבועים. זוהי המדינה השנייה בגודלה ביבשת (מיד לאחר אלג'יריה) והמדינה ה-11 בגודלה בעולם.
קונגו גובלת עם המדינות הבאות:
בירת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו היא קינשאסה והיא נמצאת על גדת נהר קונגו. קינשאסה היא העיר הגדולה ביותר במרכז אפריקה.
קו המשוה
הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו ממוקמת על קו המשווה וכתוצאה מכך ישנם משקעים רבים במדינה. כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא 1,508.3 מ״מ והיא המדינה בעלת המספר הגבוהה ביותר של סופות ברקים. נאס״א זיהו כי המקום בעל סופות הברקים בעל התדירות הגבוהה ביותר הוא כפר קיפוקה הממוקם בהריה.
יער הגשם
במרבית שטחה של הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, לאורך קו המשווה, משתרע יער הגשם של קונגו הנפרש על שש מדינות. שטחו כ-2,000,000 ק״מ רבועים והוא יער הגשם השני בגודלו בעולם מיד לאחר האמזונס.
הר הגעש ניאראגונגו
במזרח בפארק הלאומי וירונגה, קרוב לגבול, שוכן הר הגעש הפעיל ניאראגונגו שפסגתו מתמרת ל-3,470 מטרים. זהו הר הגעש הגבוה ביותר והפעיל ביותר מבין ארבעת הרי הגעש ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו. התפרצות קטלנית, שהתרחשה ב-1977, גרמה למותם של יותר מ-600 בני אדם. ההתפרצות הגדולה בשנת 2002, גבתה מחיר גבוה בנפש של יותר מ-100 הרוגים, ויותר מ-100 אלף, שנותרו ללא קורת גג. באותה התפרצות כיסתה הלבה כמעט את כל החלק המזרחי של גומה, בכלל זה חצי ממסלול הנחיתה של נמל התעופה המקומי. התפרצות נוספת אירעה ב-2012 והיא נמשכה לאורך השנים.
ב-22 במאי 2021, התפרץ ההר בעוצמה רבה. בדרכה, החריבה הלבה כפרים, וגרמה לאבידות ברכוש ובנפש, 30 אלף נמלטו מבתיהם, 7,000 ברחו לרואנדה, הלבה נעצרה מאות מטרים מהעיר גומה, שגם רעידות אדמה רבות פקדו אותה, יומיים לאחר ההתפרצות.
נהר קונגו
נהר קונגו, אשר על שמו נקראו המדינות הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו והרפובליקה של קונגו, הוא הנהר השני באורכו באפריקה (מיד לאחר הנילוס) והחמישי באורכו בעולם. אורכו של הנהר הוא 4,700 קילומטרים. נהר קונגו משמש נתיב סחר מרכזי במרכז אפריקה, דרכו מתבצע מסחר בתבואה, שמנים, מינרלים ועוד. בנהר חיים זנים מיוחדים של דגים שלא חיים באף מקום אחר, והדגה בו מאפשרת לשבטים מקומיים להתקיים באמצעות דיג בנהר. לאורך קטע מסוים בנהר, הוא משמש כגבול בין הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו לרפובליקה של קונגו.
מחוזות
הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו מחולקת לעיר עצמאית, שהיא עיר הבירה קינשאסה ולעוד 25 מחוזות. עד 2015 המדינה הייתה מחולקת לאחד-עשר מחוזות.
הערים הגדולות
בסוגריים שמן הקולוניאלי המקורי של הערים.
צמחייה
הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו היא אחת המדינות החשובות ביותר באפריקה בתרומתה לשימור המגוון הביולוגי. הצמחייה בה שופעת ומשתנה בין אזורי האקלים בה. ישנם כ-11,000 זנים שונים של צמחי יערות, כ-1,100 זנים המתקיימים אך ורק בשטחי המדינה וכ-69 זנים המצויים בסכנת הכחדה.
בארית ההרים
בארית ההרים (שם מדעי: Petronia petronia) היא ציפור שיר קטנה ממשפחת הדרוריים. היא חיה בצפון אפריקה ואסיה במקומות הרריים, באזורים מצוקיים ומסולעים שבהם צמחייה פזורה.
תיאור כללי
אורכה של בארית ההרים 14–15 ס"מ, משקלה 26–39 גרם ומוטת כנפיה 21-23 ס"מ.
הבארית דומה מאוד לנקבת דרור הבית אולם גופה גדול ומגושם יותר, ונבדל מגופה של נקבת הדרור בשני פסי עין בהירים.
הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו
עולם החי
מגוון בעלי החיים ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו עשיר ומגוון, עם מעל ל-400 זנים של יונקים, 1,000 זנים של עופות ויותר מ-400 זנים של דגים. אוקאפי (בעל חיים שחי רק באזור קונגו), שימפנזות מצויות באזור יער הגשם קונגו, גורילות חיות באזור ההרים המזרחי סביב אגם קיוו, שימפנזים ננסיים מצויים באזור גם כן, אך הם נמצאים באזורים נמוכים של יערות הגשם לאורך הגדה הדרומית של נהר קונגו בלבד. פיליים וזנים רבים של קופים וקופי בבון חיים ביערות ובסוואנות, פילי יערות נמצאים ביערות בלבד. היפופוטמיים ותניניים נפוצים מאוד באזור הנהרות והאגמים. ישנם דולפיניים ולווייתנאים שעוברים קרוב לחופי האוקיינוס האטלנטי במהלך תקופת הנדידה שלהם. הנהרות, האגמים והביצות מלאים במגוון זנים של דגים כמו: שפמנונאים, דגי חשמל, צלופחאים, אמנוניים ועוד זנים רבים נוספים. בצפון, סביב יערות בילי, אטורי ואוקפי, ישנם חזירי יערות ואנטילופות. אריות ונמרים חיים בערבות. ברדלס, זאב טלוא, חתול בר, תאו אפריקני, תנים, צבועיים וקרנפיים מפוזרים בשטחי הסוואנות והערבות. ג'ירפות חיות באזור הערבות בצפון-מזרח. ישנם זנים רבים של זוחלים הנפוצים בקונגו כמו: נחשי צפע, נחשי פיתון, נחשי קוברה, לטאות, זיקיתיים, סלמנדרות, צפרדעים וצבים. כמו כן, גם עופות רבים כמו: תוכיים, יוניים, ברווזיים, נשרים, שקנאיים, אווזים, ינשופיים, חסידתיים ועוד. ישנו מספר עצום של מינים וזנים של חרקים, מאות סוגים של פרפרים, יחד הם ממלאים את השמיים כשמתחיל גשם. בנוסף קיימים גם הרבה דבורים, חגבאים, חיפושיות, שפיריות, עקרבאים, נמליים, טרמיטים, יתושים, מרבי רגליים, עכבישאים ועוד.
בארית ההרים
תיאור כללי
המקור שלה עבה וחזק, ראשה גדול, וזנבה רבוע, כהה ובעל קצה לבנבן. היא בעלת פס גבה בהיר ועבה אשר תחום על ידי פסים כהים בצידי הכיפה. החלקים העליונים של גופה בעלי פספוס בולט, וחלקי גופה התחתונים לבנבנים ובעלי פספוס אורך בולט. על החזה העליון כתם צהוב מובהק, המקיים תפקיד חשוב בעונת הרבייה: כתם זה מעיד על האטרקטיביות של פרטי בארית ההרים ועל מעמדם החברתי.
הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו
אקלים
הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו מחולקת לארבעה אזורי אקלים מרכזיים. באזור קו המשווה הטמפרטורות גבוהות, ישנם אחוזי לחות גבוהים, וישנם גשמים לאורך כל ימות השנה. באזור זה ממוצע הטמפרטורות החודשית לעיתים נדירות יורד מ-25 מעלות צלזיוס, באלה עיר הממוקמת באזור זה כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא 1,800 מילימטר. מצפון ומדרום לאזור קו המשווה ישנו מזג אוויר טרופי, המאובחן בעונה יבשה וגשומה, העונה היבשה נמשכת בין ארבעה לשבעה חודשים משך העונה תלוי בעיקר למרחק מקו המשווה. לעיתים ישנם גם תקופות חסרות גשם גם במהלך העונה הגשומה. בעיר קננגה השוכנת במרכז המדינה ומדרום לנהר כמות המשקעים בעונה הגשומה יכולה להגיע ל-1,600 מילימטר. באזור החוף המערבי ישנם אקלים אטלנטי, אקלים זה בעיקר מושפע מהגובה הנמוך של האזור וזרם הרוח המגיע מבנגולה. בעיר בננה הממוקמת באזור זה ממוצע הטמפרטורה השנתי לעיתים נדירות יורד מ-28 מעלות צלזיוס, וממוצע המשקעים בה הוא 760 מילימטר. האזור המזרחי המסולע וההררי מאופיין באקלים הררי, אזור זה קר במהלך כל ימות השנה, בעיר בוקאבו ממוצע הטמפרטורה השנתי עומד על כ-15 מעלות צלזיוס, וממוצע המשקעים השנתי הוא כ-1320 מילימטר.
בארית ההרים
סביבת מחיה, תפוצה ומגמת אוכלוסין
בארית ההרים חיה בהרים, במצוקים ובאזורים מסולעים בעלי צמחייה פזורה. היא מקננת באזורי סלע בחצי האי האיברי, צפון אפריקה, לאורך דרום אירופה ועד מרכז אסיה. בארץ, הבארית נצפית לעיתים. היא דוגרת בעיקר במרכז וצפון הארץ, במקומות כגון: הר החרמון, הר הארבל, ודרומה יותר, בהר עמשא, חברון ואזורים הרריים נוספים במדבר יהודה. כמו כן, היא נצפית בגליל, באזור צפת ורמת דלתון.
הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו
דמוגרפיה
אוכלוסיית המדינה היא 95 מיליון נפש (נכון לשנת 2021). מדובר בצמיחה מהירה (מ־46.7 מיליון בשנת 1997). קונגו מורכבת מלפחות 250 קבוצות אתניות שונות, רובן עמי בנטו. הקבוצות הגדולות ביותר הן: קונגו, לובה ומונגו. בצפון המדינה מתגוררים אנשי האזנדה. היות שיש כ־700 שפות שבטיות, השפה הרשמית היא צרפתית והשפות של הקבוצות הגדולות – קיקונגו, טשילובה, סוואהילי ולינגאלה משמשות כשפות נוספות.
בארית ההרים
סביבת מחיה, תפוצה ומגמת אוכלוסין
ברוב אזורי התפוצה שלה הבארית אינה נודדת, למעט אוכלוסיות אסיה, שבחודשי החורף נודדות לאזורים דרומיים יותר.
הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו
דמוגרפיה
כ־80% מהאוכלוסייה הם נוצרים, רובם קתולים. השאר מחזיקים באמונות שבטיות.
בארית ההרים
סביבת מחיה, תפוצה ומגמת אוכלוסין
במהלך שנות ה-90 באריות ההרים חוו ירידה מתונה באוכלוסייה. ככל הנראה הגורם לכך הוא פיתוח מדינות צפון אפריקה. אוכלוסיית הבאריות נתונה במגמת עלייה, וכמעט שאינה נפגעת. זאת, הודות לכך שאזורי המחיה של הבארית קשים לגישה, והשפעת האדם בהם מועטה.
תזונה
בסתיו ובחורף, בארית ההרים ניזונה מזרעי מינים שונים של צמחי יער, מפירות ומפירות יער. במהלך האביב והקיץ, היא ניזונה בעיקר מחרקים, חגבים וזחלים, אבל גם מדובדבנים ומפירות אחרים.
הרצח של לינדה
הרצח של לינדה (במקור השוודי נקרא: Linda – som i Lindamordet) הוא ספר בלשים מאת הסופר השוודי לייף פרסון. זהו הספר הראשון המוקדש כולו לדמותו של הבלש הספרותי אוורט בקסטרום.
הספר יצא לאור בשוודיה ב-2005, ותורגם לעברית בידי נעמה בן דור בשנת 2015.
עלילה
בעיר וקשה נרצחת שוטרת צעירה בשם לינדה ואלין. הממצאים בזירה מראים שלינדה נאנסה ועונתה באכזריות לפני שנחנקה באמצעות עניבה. אוורט בקסטרום - בלש במחלק הרצח של משטרת שוודיה, נשלח לווקשה במטרה לפתור את המקרה ולהביא את הרוצח לדין. בקסטרום הוא אנטי-גיבור מובהק, הוא יהיר, אנוכי, גזען, שוביניסט, הומופוב ושתיין. הוא מסכים לקבל על עצמו את המשימה בעיקר מתוך ציפייה לבלות חופשת קיץ נעימה בווקשה על חשבון משלם המיסים. המשימה נראית בתחילה כפשוטה, הד.נ.א של הרוצח נמצא במספר מקומות ברחבי דירתה של הנרצחת. בקסטרום מחליט לבדוק את הד.נ.א. של כל האנשים הקרובים ללינדה, ואם יש צורך בכך, של וקשה כולה, עד שתימצא התאמה. הוא ממשיך לדבוק בקו חקירה זה אף על פי שהוא אינו מניב תוצאות. בסופו של דבר, לאחר חקירה משטרתית קפדנית (שמנוהלת בעיקר בידי אנשי צוותו של בקסטרום), הרוצח נלכד.
זהו הספר הראשון פרי עטו של פרסון המוקדש כולו לדמותו של בקסטרום (שכבר הופיעה כדמות משנה בספרים קודמים). בספר מופיעות גם דמויות ידועות נוספות פרי עטו של פרסון, ביניהן: הבלשית אנה הולט, הבלש יאן לווין, וצמד הבלשים יארנברג ויוהנסון.
ביקורת
הספר ספג ביקורת חיובית מאוד בשוודיה, ותורגם לשפות רבות, ביניהן עברית (התרגום העברי נעשה על פי התרגום האנגלי).
הוריה של נערה בת 18 אשר נרצחה בארברו ב-1998, טענו שפרסון כתב את ספרו בהשראת חקירת הרצח של בתם. פרסון הכחיש את הטענה. כמו כן נטען כי פרסון השתמש במסמכים מסווגים מאותו תיק חקירה במהלך כתיבת ספרו. פרסון הכחיש את ההאשמות ודרש שהן יבדקו בידי משטרת שוודיה. בהוראת שר המשפטים אנדרס איגמן הוחלט שלא לקיים חקירה ראשונית בנושא.
בטונג זנב-מברשת
בטונג זנב-מברשת (שם מדעי: Bettongia penicillata; מוכר גם בכינוי האוסטרלי ווֹיְלִי) הוא מין של כיסאי קטן בסוג בטונג ממשפחת הקנגוריים החולדתיים שאנדמי ליבשת אוסטרליה.
בתחילת ההתיישבות האירופאית באוסטרליה, הבטונג המברשתני שמספריו הגיעו למיליונים על פי ההערכות שימש כמקור זול וזמין לבשר, אך בהמשך ננטש לטובת כיסאים עם עור רך יותר וניצוד בעיקר עבור פרוותו. הבטונג הוחזק לעיתים קרובות בתור חיית מחמד, ובמקרים רבים הושמד באינטנסיביות על ידי החקלאים האוסטרלים שראו בו מזיק ליבולים; עם זאת, הדימוי שלו היה חיובי יותר מקנגוריים חולדתיים אחרים שניצודו לאלפיהם בעידוד הרשויות.
טווח התפוצה של הבטונג המברשתני השתרע בעבר על כמחצית מהיבשת, אולם הוא הוכחד ממנה כמעט לחלוטין במהלך המאה ה-19 וה-20 עקב הכנסת טורפים פולשים ופגיעה בבית גידולו ושרד במספר אוכלוסיות מצומצות בדרום-מערב היבשת. לאחר פרויקטים של השבה לטבע בסוף המאה ה-20 חלה עלייה ממושכת במספריו ומצבו הוגדר כיציב, אולם בשנת 2001 התרחשה צניחה דרסטית בשיעור של כמעט 90% מהאוכלוסייה, והוא הוגדר כמין בסכנת הכחדה חמורה. כיום, האוכלוסייה עדיין נמצאת במגמת ירידה.
טקסונומיה
הבטונג המברשתני תואר מדעית בשנת 1837 על ידי הזואולוג הבריטי ג'ון אדוארד גריי, שהעניק לו את השם המדעי penicillata המציין את מברשת השיער הייחודית שעל הזנב. הוא אחד מתוך 6 המינים בסוג בטונג, ומסווג במשפחת קנגוריים חולדתיים שבסדרת הקנגוראים. הכינוי הנפוץ של מין זה (ווֹיְלִי), אומץ משפת הניונגר האבוריג'ינית (וואליו במקור). המתיישבים האירופאים במושבת נהר סוואן כינו אותו גם "חולדה מפליצה", בהשראת הרעש שהוא מפיק בעת ששלוותו מופרעת.
המין בטונג צפוני נחשב בעבר כתת-מין שלו עד שקיבל מעמד נפרד. כיום ידועים שני תת-מינים של הבטונג המברשתני:
אנטומיה ומראה
הבטונג המברשתני הוא כיסאי קטן החולק קווי דמיון חיצוניים עם החולדה, הקנגורו והטופיה. מבנה גופו קומפקטי ועגלגל, צווארו קצר ביותר וראשו משולש. הגולגולת שלו ארוכה ומחודדת יותר ממיני הבטונג האחרים, והוא מהווה צורת ביניים בינם לבין מיני הפוטורו בעלי האף המחודד. אוזניו עגלגלות, זקופות וגדולות יחסית. עיניו גדולות ומותאמות לראיית לילה, ואפו קטן וריבועי.
בדומה לקנגוריים חולדתיים אחרים, אצל הבטונג יש חוסר פרופורציה בולט בין הרגליים: האחוריות מפותחות ושריריות עם קרסוליים ארוכים וכף רגל רחבה, ואילו הקדמיות קצרות ודקיקות. ברגל 2 טפרים גדולים ו-2 סינדקטיליים זעירים, וביד 5 טפרים ארוכים ודקים. זנב הבטונג ארוך ושעיר במיוחד. אורך ראשו וגופו של הבטונג המברשתני: 38-30 סנטימטרים, אורך זנבו: 36-29 סנטימטרים, ומשקלו: 1.3 קילוגרם בממוצע. הזכרים והנקבות זהים בגודל ובמראה.
השוקיים, הזרועות והזנב בעלי גוון אוכרה או חום-זיתני, כפות הידיים קירחות וורודות, וכפות הרגליים שעירות ושחרחרות. סימן ההיכר של המין הוא זנבו הארוך והיוצא דופן, אשר מסתיים בציצת שיער גדולה, שחורה ודמוית מברשת שמזכירה את זנב הקווארי או הפסקוגל. ראשו של הבטונג המברשתני כהה מהגוף; העורף, הפנים והלחיים בצבע אוכרה, חום-זהוב או בז' כהה, והחרטום שחרחר בדרך כלל. סביב העיניים יש טבעות בהירות קירחות משיער, הלוע ורוד וקירח (להוציא זיפי מישוש), והאף בצבע סגלגל. האוזניים בצבע חום דהוי בצידן החיצוני, והן קירחות וורודות בצידן הפנימי.
תפוצה וסביבת מחיה
הבטונג המברשתני אנדמי לאוסטרליה. עד אמצע המאה ה-19, הוא היה נפוץ מאוד ביבשת וכיסה כ-60% משטחה; טווח התפוצה כלל את מרבית אוסטרליה המערבית ואוסטרליה הדרומית, צפון-מערב ויקטוריה, דרום הטריטוריה הצפונית, רצועה צרה לאורך מרכז ניו סאות' ויילס (ייתכן שגלשה גם לדרום קווינסלנד), וכן את איי סנט פרנסיס ואיי סנט פיטר בחוף הדרומי. תפוצת הבטונג התכווצה בהדרגה לתוך מערב ומרכז אוסטרליה עד תחילת המאה ה-20 בעקבות אובדן בית גידול ותחרות על מקורות מזון עם ארנבונים וצאן, ומשם חוסלה במהירות על ידי השועל האדום וחתול הבית עד שבשנות ה-70 נותרו רק 4 אוכלוסיות מפוצלות בדרום-מערב היבשת (דריינדרה, טוטנינג, קינגסטון ופרופ).
בשנת 1975, רשויות השימור האוסטרליות הקימו מושבה שבויה בפארה וירה מבטונגים שנלקחו מגן החיות של פרת' במטרה להשיב מהן פרטים לטבע. קבוצות ראשונות שוחררו בין 1979 ל-1983 לאיים הבאים: אי הציפורים, האי A במפרץ ונוס, האי סנט פרנסיס, האי סנט פיטר והאי וודג'. בחלק מהאיים הם לא שרדו בשל נוכחות שועלים וחתולים. בין 1995 ל-2005, נעשו ניסיונות להשיב בטונגים לטבע במערב ודרום אוסטרליה ובניו סאות' ויילס באזורים הבאים: הפארק הלאומי עמק אבון, שמורת הטבע צפון קרלגרין, שמורת הטבע בויאגין, יער יולימאר, יער באטלינג, מקלט סקוטיה ומקלט קראקמיה. במרבית המקומות, ההשבה לטבע נכשלה לטווח הבינוני-ארוך, והאוכלוסיות שבהם לא התאקלמו היטב ונותרו במספרים דלילים. בין 2010 ל-2012, הבטונג המברשתני הוכנס למספר איים אקולוגים מגודרים בחגורת החיטה במערב היבשת: פארק וויטמן, מקלט פארופ ומקלט וואדרין; האוכלוסיות באיים האקולוגים שגשגו בשל היותן מוגנות מפני טורפים פולשים, ולאור ההצלחה רשויות השימור האוסטרליות מתכננות להשיב את הבטונג לאזורים נוספים בטווח התפוצה ההיסטורי (מדבר גיבסון למשל).
בית הגידול הנוכחי של הבטונג המברשתני מורכב מחורש ים-תיכוני, יער סקלרופילי פתוח ויער אקליפטוס, עם פסיפס של בתה סבוכה ונמוכה וכיסי עשב צפופים מהמינים עשב וולבי, עשב כפתורי ועשב ציצה וכן הצמח הרעיל גסטרולוביום שמכיל בתוכו נתרן פלואורו-אצטט. בעבר, הבטונג אכלס מגוון רחב של בתי גידול ביבשת, והיה נפוץ גם במישורים צחיחים ובדיונות עם שיחים דלילים וכדורי ספיניפיקס. הוא נחשב לסובלני יותר כלפי שינויים בבית גידולו לעומת מינים אחרים.
התנהגות
הבטונג המברשתני הוא יונק סוליטרי פעיל לילה שמבלה את שעות היום במנוחה; בניגוד לבטונגים אחרים שיוצאים לתור אחר מזון רק לאחר השקיעה, מין זה יוצא לפעילות כבר בשעות הדמדומים, אך הוא חוזר לקן לפני עלות השחר. הבטונג בונה קן כיפתי בשקע רדוד שחפר מתחת לשיח, ויוצר חלל במרכזו. הקן מורכב מדשא, קליפות, זרדים, עלים וכל חומר צמחי אחר שבהישג ידיו, קוטרו 20X20 סנטימטרים ומשקלו כ-500 גרם. הבטונג מסוגל לגלגל את זנבו הגמיש כחבל כדי לשאת חומרי קינון למיקום המיועד. אף על פי שהבטונג בונה לעצמו מספר קינים, רק אחד מהם משמש כקן בלעדי שעליו הוא מגן בקנאות, ואילו השאר משמשים בעיקר למחסה אקראי.
כאשר הבטונג מופרע בתוך קינו, הוא מזנק ממנו במהירות עם גב מקומר ומשמיע תוך כדי רעש חזק הדומה לנפיחה. במהלך הריצה הקופצנית, הבטונג משתמש בתנועה דו-רגלית לחלוטין, כשהגפיים צמודות לחזה, הראש נטוי קדימה, והזנב מתוח לאחור בתור שיווי משקל. הטורפים העיקריים של הבטונג הם עיט מחודד-זנב והדינגו, וכן דורסי לילה, פיתון השטיחים, כוח החולות, פראנטי וטורפים פולשים שהובאו ליבשת על ידי האדם. חוקר טבע שביקר בשנת 1924 באי סנט פיטר, ציין ביומניו שהבטונג נוהג לפקוד את הגינות והחצרות בתורו אחר ירקות ושאריות מזון, וכי הוא מתנהג בטבעיות בנוכחות האדם ואינו נרתע ממנו.
הבטונג חי בשטח מחיה קבוע שגודלו 20–48 דונם הכולל מספר קינים ואזורי האכלה, אך מתוכם רק 4–6 דונם שסביב הקן המרכזי נחשבים לבלעדיים, והזכר או הנקבה מפגינים אגרסיביות רבה כלפי בני אותו הזוויג שנכנסים לתוכו ומגרשים את הפולש באלימות. שטחם של הזכרים גדול משל הנקבות. הבטונג חופר באדמה באינטנסיביות במהלך חיפושיו אחר מזון, ובלילה אחד הוא מותיר אחריו 38–115 חפירות. בדרך זו, כל פרט עשוי להזיז בשנה אחת עד 6 טון אדמה. החפירות הרבות של הבטונג הופכות אותו למהנדס סביבה מקומי אשר משפר את ספיגת המים באדמה ויוצר בעקיפין מיקרו-טופוגרפיה מתאימה לזרעים שונים.
תזונה
בדומה למיני הפוטורו ולמינים אחרים בסוגו, הבטונג המברשתני הוא אוכל פטריות. אף על פי שהוא ניזון גם מפקעות, זרעים, חרקים ושרף של שיח האמו (Hakea laurina), עיקר התזונה מורכבת מכמהין, שאותן הוא מאתר באמצעות חוש הריח וחפירה עם טפריו הקדמיים והארוכים. הפטריות מהוות מקור חשוב לליפיד ויסודות קורט, אך חסרות חומצות אמינו מסוימות דוגמת הליזין; כדי למלא את החסר, בתהליך עיכול ארוך בקיבה ובמעי הדק, תוצרי הלוואי שנפלטים מפירוק הפטריה על ידי החיידקים ותסיסת ציסטאין ומתיונין, מספקים לגוף את החלבונים הנדרשים.
הקיץ והסתיו האוסטרליים הגשומים, מספקים לבטונג מגוון רחב של כמהין שמתוכן נצרכים לפחות 24 מינים. במהלך הקיץ, מינים מהסוג מזופליה (Mesophellia - כמהין מדומה) מהווים חלק עיקרי מהתזונה; הבטונג נמנע מהשכבה החיצונית הקשה של המזופליה, ואוכל בעיקר את הליבה הרכה. במהלך החורף השחון, הבטונג עשוי לפצות על המחסור בכמהין באמצעות אכילת צמחים עשבוניים ופטריות רגילות. בעבר, הבטונג מילא ככל הנראה תפקיד חשוב בהפצת נבגי הפטריות והכמהין ברחבי היבשת.
מלבד פטריות, מקור מזון בולט נוסף, הוא זרעיו הגדולים של עץ האלמוג האוסטרלי (Santalum spicatum); הבטונג נוהג ללעוס את הזרעים הללו לעיתים קרובות, וכן להטמין אותם בחפירות רדודות באדמה לצריכה מאוחרת. במקרים רבים, הזרעים נעזבים ונובטים, כך שהבטונג ממלא תפקיד חשוב בהפצת העץ. בטונגים שהובאו לאיים בחופי דרום אוסטרליה, ניזונו בעיקר מפקעות, שורשים, זרעים, עלים וחיפושיות, שברובם לא נצרכו על ידי הבטונגים היבשתיים. הדבר מצביע על הסתגלות מסוימת של הבטונג למזון הזמין. הבטונג המברשתני אינו זקוק למים ומקבל את הלחות הנדרשת ממזונו. מאפיין זה איפשר לו להתקיים בעבר במדבריות האוסטרלים הצחיחים.
מחזור חיים
הבטונג המברשתני הוא יונק פוליגמי שמסוגל להתרבות בכל עונות השנה כאשר התנאים הסביבתיים נוחים. לאחר תקופת היריון של 18–21 ימים, נולד גור זעיר שמבלה בכיס במשך 98 ימים. הגור מתלווה לאימו וממשיך לינוק ממנה גם לאחר עזיבת הכיס, עד שלידת גור נוסף גורמת לאם למנוע ממנו לינוק. לאחר הגמילה הגור שוהה לצד אימו מספר חודשים, עד שהיא מכריחה אותו לעזוב את האזור.
הבטונגית מסוגלת לעכב את התפתחות העובר עד שהגור הקודם יעזוב את הכיס, כך שהיא נמצאת רוב הזמן בהיריון. הזכר והנקבה מגיעים לבגרות בגיל 6 חודשים, וההמלטה הראשונה של הנקבה מתרחשת בגיל 170 יום. לאחר מכן, היא ממליטה גור נוסף כל 3.5 חודשים למשך שארית חייה.
תוחלת החיים של הבטונג המברשתני: 6-4 שנים בטבע, עד 18 שנים בשבי.
מצב
כאמור, הבטונג המברשתני היה מין נפוץ מאוד באוסטרליה. בתחילת המאה ה-20, טווח התפוצה הרחב שלו התכווץ במהירות לכדי שרידי אוכלוסיות המפוזרות על פני שטח נרחב, וגם הן נעלמו לבסוף. עד שנות ה-70, המין נעלם ממזרח ומרכז אוסטרליה, ונותר רק בדרום-מערב היבשת. היעלמותו של המין מרחבי היבשת, מיוחסת לשילוב של מספר גורמים: פינוי יערות עבור שטחי חקלאות, רעיית עדרי צאן ובקר, וצמצום מקורות המזון על ידי הארנבונים. לטורפים הפולשים - שועל אדום וחתול הבית, הייתה את ההשפעה המזיקה ביותר על הבטונג, והם גרמו להכחדתו מכיסים מבודדים ומהמדבריות. תוכנית השימור הראשונה עבור הבטונג המברשתני הוקמה ב-1991, והיא התמקדה בעיקר בהשבה לטבע לאזורים שנוקו משועלים. ההצלחה של התוכנית הייתה אמנם מוגבלת, אך בכל זאת האוכלוסיות המקוריות גדלו במהירות בשנים הבאות תודות לקצב הרבייה הגבוה של המין, ורשויות השימור האוסטרליות הסירו אותו מרשימת המינים המאוימים לאחר שהאוכלוסייה הגיע ל-250,000 פרטים בשנת 1999.
למרות כל הפעולות, אוכלוסיית המין ממשיכה לרדת אך לא בקצב מהיר כבעבר. בשנת 2010 האוכלוסייה העולמית הייתה 33,000 פרטים ונכון לשנת 2016 היא נאמדת בסביבות 18,000-12,000 פרטים. רשויות השימור שוקדות על פתרונות למיגור החתולים הפראיים שנחשבים כגורמים לירידה, וכן נעשים מחקרים לאיתור מחלות אצל הבטונג.
ג'הימאן אל-עותייבי
ג'הימאן אבן מוחמד אבן סייף אל-עותייבי (בערבית: جهيمان بن محمد بن سيف العتيبي; 16 בספטמבר 1936 – 9 בינואר 1980), היה מנהיג אסלאמיסטי קנאי צאצא לשבטי האח'ואן ולשעבר איש צבא סעודי, אשר עמד בראש המורדים בקרב על הכעבה בשנת 1979 במהלכו נכבשו למשך מספר שבועות הכעבה ומסגד אל-חראם במכה במטרה להפיל את בית סעוד.
ביוגרפיה
ג'הימאן נולד בכפר א-סאג'יר בפרובינציית אל-חסא, ביישוב שהוקם על ידי המלך אבן סעוד על מנת לשכן את שבטי האח'ואן שנלחמו למענו. ביישוב זה שכונה היג'רה בדומה לישובי אח'ואן אחרים, שכן שבט עותייבי - אחד השבטים הבולטים באזור נג'ד. רבים מקרוביו המבוגרים של ג'הימאן, השתתפו בקרב סביליה במהלך ההתקוממות של האח'ואן נגד אבן סעוד - כולל אביו של ג'הימאן וסבו סולטאן בן בג'ד אל-עותייבי שהיה אחד ממנהיגי המרד. עותייבי גדל באווירה עוינת במיוחד לבית המלוכה הסעודי, ולמד על כך שהמלכים הסעודים בגדו בעקרונות הדתיים המקוריים שלמענם נלחמו האח'ואן עבור אבן סעוד. עותייבי סיים ללמוד בבית ספר ללא יכולת קריאה שוטפת, אך אהב לקרוא טקסטים דתיים מהקוראן.
בדומה ללוחמי אח'ואן ששולבו בצבאו של אבן סעוד לאחר דיכוי המרד, ג'הימאן שירת אף הוא במשמר הלאומי הסעודי בין 1955 ל-1973. לאחר מכן הוא עזב את המשמר הלאומי ועבר לעיר אל-מדינה שם נפגש עם מוחמד אבן עבדאללה אל-קאחטאני - אף הוא בן לצאצאי אח'ואן משבט קאחטאן. הוא נשא לאישה את בתו של הנסיך סאג'ר אל-מוחא ואת אחותו של מוחמד אל-קאחטאני, ונולדו לו 3 בנים ו-2 בנות.
ג'הימאן וגיסו מוחמד, הצטרפו בעיר אל-מדינה לקבוצה סלפית מקומית שנקראה אל-ג'מאעה אל-סלפיה אל-מוחתסיבה בראשות השיח' הסעודי עבד אל-עזיז אל-באז. אל-באז השתמש במעמדו הדתי הנכבד כדי להשיג תרומות עבור הקבוצה, וג'הימאן עבד באותו זמן גם בקנייה תיקון ומכירה מחדש של מכוניות ממכרזים עירוניים. אל-עותייבי התגורר במתחם מאולתר במרחק חצי שעה ממסגד הנביא בעיר, ורבים מחבריו לקבוצה השתכנו באכסניה קרובה שכונתה על ידם בית אל-אח'ואן (בית האחים). אל-עותייבי וחביריו הטיפו לאורח חיים צנוע ופשוט ויישום הקוראן והחדית' בחיי היום יום, והוטרדו מהחדשנות המערבית שהחלה לפשות בחברה הסעודית על חשבון האסלאם האמיתי לטענתם. ג'הימאן התנגד לשילוב נשים בכוח העבודה, בטלוויזיה, ללבוש הקצר של שחקני הכדורגל הסעודים וכן למטבע הסעודי הנושא את דיוקנו של המלך.
בהמשך, עותייבי וחסידיו עברו לריאד, שם הם הסבו את תשומת לבם של כוחות הביטחון הסעודיים. הוא וכ-100 מתומכיו נעצרו בקיץ 1978 במהלך הפגנה נגד בית המלוכה, אך שוחררו לאחר שאבן באז חקר אותם והכריז עליהם שאינם כופרים. במהלך שהותו בכלא, לג'הימן היה חיזיון לטענתו שגיסו אל-קאחטאני הוא המהדי, וביציאתו מהכלא הוא החל לסחוף אחריו מאמינים רבים על כך שאחרית הימים מתקרבת.
ב-20 בנובמבר 1979, ביום הראשון של שנת 1400 האסלאמית, קבוצה חמושה היטב של 400 עד 1,000 אנשים בהנהגת אל-עותייבי, השתלטו על מסגד אל-חראם. הצידוק שלו לכיבוש האתר הקדוש ביותר לאסלאם, הייתה הטענה שבית סעוד איבד את הלגיטימיות שלו עקב שחיתות וחיקוי המערב. הצבא הסעודי בסיוע פקיסטני וצרפתי פתח במצור על המסגד שנמשך כשבועיים, כשלקראת סופו נפתח קרב אכזרי ביותר בין הצדדים שגרם להרוגים רבים לכל הצדדים. אל-עותייבי ו-63 מורדים שנתפסו חיים נכלאו ונשפטו למוות. אל-עותייבי הוצא להורג בעריפת ראש על ידי השלטונות הסעודים ב-9 בינואר 1980 בעיר מכה. אחד מבניו שירת כקצין במשמר הלאומי הסעודי.
מומנט ההתמד של השטח
מומנט ההתמד (האינרציה) של השטח (ידוע גם כמומנט השטח מסדר שני או מומנט האינרציה מסדר שני, באנגלית: Second moment of area, Area moment of inertia) הוא תכונה של צורת השטח בדומה למומנט ראשון של שטח. מומנט התמד של שטח משמש לחישוב ההתנגדות לכפיפה ולחישוב תזוזות ושקיעות של חלקי מבנה או מכונה תחת עומס נתון.
המונח מומנט ההתמד של השטח שונה מהמונח מומנט ההתמד המשמש בתאוצות זוויתיות וקשור למסה ולא לשטח.
מומנטי ההתמד של שטחים ידועים נפוצים נתונים בטבלאות טכניות. העברת מומנט השטח מהציר הנייטרלי לציר אחר נתון המרוחק ממנו, ניתן על ידי כלל הצירים המקבילים (משפט שטיינר).
כלל הצירים המקבילים
כלל הצירים המקבילים קובע כי
כאשר
מרדכי מרגליות
ביוגרפיה
נולד בעיר ורשה שבפולין ליונה, ממשפחת רבנים, ואסתר לבית יאניש. בשנת 1920 עלה עם הוריו לארץ ישראל. למד בבית-הספר תחכמוני בת"א ובישיבות בירושלים, ונמנה עם מסיימי המחזור הראשון של האוניברסיטה העברית.
ערך את ה"אנציקלופדיה לחכמי התלמוד והגאונים" וה"אנציקלופדיה לתולדות גדולי ישראל", וכתב בהן ערכים רבים. בנוסף הוציא כמה ספרים קדומים במהדורה מדעית בתוספת מבואות, הערות וביאורים. פרסם מאמרים ומחקרים בכתבי עת שונים.
בשנת 1946 זכה בפרס הרב קוק לספרות מחקר וספרי עזר.
בשנת 1953 הוא תבע את חנוך אלבק ואת הוצאת דביר בטענה שהוא מחבר הפירוש למשנה של אלבק על סדר נזיקין, ואלבק רק ערך אותו. לאחר מספר חודשים הושגה פשרה על פיה יודפס בספר הודאה של אלבק למרגליות על עזרתו בכתיבת הפירוש.
משנת 1958 ועד למותו לימד בבית המדרש לרבנים באמריקה.
נפטר בירושלים ממחלה ממארת בגיל 58.
היה נשוי לחוקרת המקרא רחל מרגליות, ואב לחמישה. גיסיו היו הרב יצחק קוליץ וחיים קוליץ והרב יהודה קולודצקי.
ספריו
ספרים שכתב וערך:
קישורים חיצוניים
מפרי עטו:
כומתה ירוקה (משחק מחשב)
כומתה ירוקה (באנגלית: Rush'n Attack או Green Beret) הוא משחק וידאו אשר יצא במקור לארקייד בשנת 1985 ופותח על ידי חברת Konami, ומאוחר יותר יוצרה גרסה מקבילה שלו למערכות מחשב אחרות, כאשר הגרסה הידועה ביותר הייתה גרסת המגאסון. המשחק מתרחש בזמן המלחמה הקרה. המשחק הופץ מחדש לשווקים ב-Xbox Live Arcade ל-Xbox 360 במאי 2007.
עלילה
השחקן/ים משחק חייל הכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית אשר חודר לבסיס אויב סובייטי. בגרסת הארקייד, המשימה היא להציל שבויי מלחמה מהוצאה להורג על ידי כיתת יורים.
אף על פי כן בגרסת המגאסון, המשימה שונתה למציאתו והשמדתו של "נשק אויב סודי" בשלב הסופי של שתי הגרסאות, על השחקן לירות טיל ממטול בזוקה לעבר טיל בליסטי בין-יבשתי, ולגורם לו להתפוצץ. לאחר פעולה זו יש אנימציה קצרה בה רואים את השחקן בורח מהבסיס כאשר ברקע נראה פיצוץ של פטרייה אטומית.
תנועה תמטית
תנועה תמטית היא כינוי לתנועת עזר שבאה בין שורש המילה לסופה.
בפרוטו-הודו-אירופית
בפרוטו-הודו-אירופית, תנועות תמטיות תבואנה תמיד בשורשים המצריכים אותן, וקרויים, בהתאמה, "שורשים תמטיים". בשורשים התמטיים תבוא תנועה לפני היחסה, בדרך כלל e* או o*, ואילו לפני שורשים לא-תמטיים לא תבוא תנועה. מקובל להניח כי השורשים הלא-תמטיים קדמו לשורשים התמטיים, ואלה האחרונים נוצרו עקב הקושי להגות אשכול עיצורים במילים מסוימות. מסיבה זאת התווספו בחלק מהמילים תנועות שקדמו ליחסות, וכך נוצרו השורשים התמטיים. לראייה, בשפה החיתית, אחת מן השפות ההודו-אירופיות הקדומות ביותר, השורשים התמטיים כמעט שאינם קיימים.
שערוריית רקרוט
שערוריית רקרוט (ביפנית: リクルート事件) הייתה שערוריית מידע פנים ושחיתות אשר אילצה פוליטיקאים יפניים בולטים להתפטר ב-1988. רקרוט הייתה חברת משאבי אנוש בטוקיו. היו"ר שלה, הירומאסה אזואה, הציע מניות בחברת בת שלה, Cosmos, למנהיגים עסקיים ופוליטיקאים בכירים מעט לפני שהאחרונה הונפקה לציבור ב-1986.
הפרשה התפרשה על-פני הקשת הפוליטית, אך הנפגעת העיקרית הייתה המפלגה הליברלית-דמוקרטית. רבים רואים בפרשה את הסיבה העיקרית לניצחונו של מוריהירו הוסוקאווה בבחירות ב-1993, אשר סיים תקופת שלטון בת 38 שנים של המפלגה הליברלית-דמוקרטית.
ג'ינינג
גִ'ינִינְג (בסינית מפושטת: 济宁; בסינית מסורתית: 濟寧/濟寗; בפין-יין: Jǐníng; מילולית: "חציית נהר רוגע") היא נציבות עירונית במחוז שאנדונג שבמזרח הרפובליקה העממית של סין. ג'ינינג היא כיום העיר הצפונית ביותר אליה אפשר להגיע בהפלגה על התעלה הגדולה של סין. ע"פ מפקד האוכלוסין משנת 2020 אוכלוסיית הנציבות העירונית מנתה 8,357,897 תושבים, מתוכם 2,120,634 בשטח האורבני.
היסטוריה
לנציבות גִ'ינִינְג יש היסטוריה ארוכה. על פי אחת המסורות נולדו בה שניים משלושת השליטים המיתולוגיים של סין, פו שי, ונוּ'וָה, ושניים מחמשת הקיסרים הראשונים: חואנג די ויורשו שָׁאו הָאו (少昊).
היא הייתה חלק ממדינת זֶ'ן בתקופת שושלת שיה (1600-2100 לפנה"ס), וממדינת לוּ בתקופת שושלת ג'ואו (112-256 לפנה"ס). את שמה הנוכחי קיבלה משום שבשל גובהה יחסית לסביבה הייתה חסינה יחסית מהצפות.
בתקופת האביב והסתיו הייתה ג'ינינג לערש הקונפוציוניזם. בתקופת קצרה נולדו בשטח הנציבות חמשת הפילוסופים המכונים "חמשת הקדושים": קונפוציוס (551 – 479 לפנה"ס) - אבי תורת הקונפוציוניזם נולד בצ'ופו, חלק מנציבות ג'ינינג, מנזיוס (289-372 לפנה"ס) פילוסוף סיני, הפרשן העיקרי של הקונפוציוניזם. נולד לא רחוק מצ'ופו. כמו גם ממשיכי דרכם: יֵנְדְזְה, דְזֶנְגדְזְה וקוֹנְגגִ'י.
ג'ינינג נחשבת כמקום בו נולד סגנון הוו-שו המכונה חְווָאצְ'וֵ'אן (HuaQuan 華拳 מילולית "אגרוף סין"). על פי הסיפור נולד הסגנון כאשר בתקופת הקיסר שׂוֵ'אנְדְזונְג (Xuanzong) משושלת טאנג (שלט 712–756) נמלט אביר בשם צָאי מָאו משיאן לג'ינינג לאחר שהרג אדם ממשפחת אצילים וחשש מנקמת משפחת ההרוג. בזמן ששהה בג'ינינג היא עסק בשכלול יכולות הלחימה שלו שנודעו מאז בשם חְווָאצְ'וֵ'אן.
גאוגרפיה
ג'ינינג משתרעת על פני 11,114 קמ"ר בדרום-מערב מחוז שאנדונג וגובלת בנציבויות ממערב,  ו ממזרח ו מצפון, במחוזות חנאן וג'יאנגסו מצפון-מערב ומדרום בהתאמה ומרוחקת כ-145 ק"מ דרום-מערבית לבירת המחוז ג'ינאן. הנציבות מצויה בין קווי האורך 117.06º-115.54º מזרח וקווי הרוחב 35.55º-34.25º צפון. חלקה המזרחי של הנציבות הררי וחלק המערבי, הנמוך יותר, הוא מישור המוצף מדי פעם. מרכז האזור מכיל סדרה של אגמים רצופים: אגם נָאנְיָאנְג, אגם דוּשָׁאן, אגם גָ'אויָאנְג ואגם וֵיישָׁאן היוצרים את אגם המים המתוקים הגדול, אגם וֵיישָׁאן. האגם המשתרע על שטח של 1,260 קמ"ר הוא אחד מעשרת אגמי המים המתוקים הגדולים ביותר בסין, גם כמות מי התהום בג'ינינג גדולה בצורה משמעותית. סך כל כמות המים המתוקים בנציבות מהווה כשישית מכלל כמות המים המתוקים במחוז שאנדונג.
אקלים הנציבות הוא אקלים ממוזג יבשתי שבו יש ארבע עונות שנה מובחנות. כמות המשקעים השנתית הממוצעת נעה בין 597 ל-820 מ"מ והטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 14.1ºC-13.3ºC.
חלוקה מנהלית
הנציבות העירונית של ג'ינינג שולטת על 11 אזורים ברמת נפות, הכוללים 2 מועצות, 2 נפות עירוניות ו-7 נפות. נתונים נכונים למפקד 2020.
חקלאות
מוצרי החקלאות העיקריים בג'ינינג כוללים חיטה, אורז (בייחוד הזן המכונה אורז צ'ופו), תירס וכותנה, בוטנים, פירות, גידול בעלי חיים ומוצרי דיג.
אוצרות טבע
נציבות ג'ינינג עשירה במחצבים, בייחוד ברזל, נחושת, שיש, גרניט ובייחוד פחם. שטח האזור המכיל פחם הוא כ-3,400 קמ"ר בנפות יֵנְג'וֹאוּ, צ'וּפֿוּ, דְזוֹאוּצֶ'נְג, וּוֵיישָׁאן (כ-35% משטחה היבשתי של הנציבות). רזרבות הפחם באזורים אלו נאמדות ב-25 מיליארד טון, ואזור זה בג'ינינג הוא בין שמונה אגני הפחם הגדולים בסין. הפחם משמש להפעלת תחנת כוח גדולה בג'ינינג.
תעשייה
בעיר ג'ינינג יש תעשייה מפותחת של מטלורגיה, מכונות, מוצרי אלקטרוניקה, כימיקלים, תרופות ומוצרי טקסטיל. העיר ידועה בסין באיכות המוחמצים המיוצרים בעיר, מוצרי עור ועבודות יד.
תיירות
הנציבות מנצלת את היותה מקום הולדתם של אבות הקונפוציוניזם, קונפוציוס ומנזיוס, והאתרים הקשורים בהם, על מנת לפתח את תעשיית התיירות. הוקמו מספר מלונות, פותחו אזורי תיירות והנציבות מארחת פסטיבלים ואירועי תרבות. ב-2004 זכתה העיר בתואר "עיר תיירות מצטיינת בסין". בנציבות יש ארבעה אזורי תיירות עיקריים: "אזור התיירות התרבותי של קונפוציוס ומנזיוס", "אזור התיירות של גיבור השְׁווֵיהוּ", "אזור התיירות של התעלה הגדולה בייג'ינג-האנגג'ואו", ו"אזור התיירות של נופי אגם ויישאן". בולט בהם מקדש קונפוציוס, אחוזת קונפוציוס וקבר קונפוציוס בעיר צ'וּפֿוּ שהוגדרו על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית. בשנת 2004 ביקרו בנציבות מעל ל-10 מיליון תיירים סיניים ומעל ל-100,000 תיירים זרים.
תחבורה
העיר ג'ינינג היא כיום העיר הצפונית ביותר אליה אפשר להגיע בהפלגה על התעלה הגדולה של סין. דרך העיר עוברים מסילות הברזל המחברת בין בייג'ינג להונג קונג ובין בייג'ינג לשאנגחאי שכיוונם מצפון לדרום, ומסילות הברזל יֵנְג'וֹאו-שְׁאגְ'יוֹ, וג'ינינג-שִׂינְשְׂיָאנְג. הכביש המהיר הלאומי מס' 140 חוצה את הכביש המהיר הלאומי מס' 327 בנציבות. משדה התעופה של ג'ינינג יש טיסות פנים לבייג'ינג, ג'ינאן, צ'ינגדאו, שאנגחאי וגואנגג'ואו.
Four tet
קִיאֶרֶן הֶבּדֶן (באנגלית: Kieran Hebden; נולד ב-1978), הידוע בעיקר בשם הבמה פוֹר טֶט (Four Tet), הוא מוזיקאי פוסט-רוק ואלקטרוני אנגלי. הבדן צמח בראשונה כחבר בלהקה Fridge לפני שביסס עצמו כאומן סולו.
במקור, לטובת גישה אבסטרקטית יותר, הבדן נמנע מלעצב את המוזיקה שלו לכדי פורמט של שיר פופ טיפוסי – הסאונד והמלודיות משלבים אלמנטים של היפ הופ, אלקטרוניקה, טכנו, ג׳אז, גריים ומוזיקת פולק. היצירות החדשות שלו מושפעות עמוקות ממוזיקת האוס.
הבדן גם מיקסס טרקים של אומנים כמו Aphex Twin, CHVRCHES, Coldplay, Ellie Goulding, Explosions in the Sky, Super Furry Animals, Radiohead, Manic Street Preachers, Sia ו-Black Sabbath. בנוסף, הוא הפיק שני אלבומים להרכב הפסיכדליה האלתורי Sunburned Hand of Man. העבודות האחרונות של הבדן כוללות מספר יצירות אלתוריות עם מתופף הג׳אז Steve Reid כמו גם שיתופי פעולה עם Burial ועם Thom Yorke.
היסטוריה
קיארן הבדן נולד בלונדון לאם דרום-אפריקאית והודית, ולאב מרצה סוציולוגיה בריטי. הוא פקד את Elliott School שב-Putney, שם הקים את הלהקה Fridge עם חבריו לכיתה Adem Ilhan ו-Sam Jeffers. הלהקה חתמה על חוזה הקלטות כשהבדן היה בן 15, והוציאה את אלבום הבכורה שלה Ceefax עם חברת התקליטים של Output Recordings במרץ 1997.
בסוף 1999, Warp Records שחררו את Warp 10 + 3: Remixes, אוסף של רמיקסים לציון עשר שנים ל-Warp. הבדן תרם את מה שנחשב לנקודת הפריצה שלו, רמיקס לרצועה הראשונה של Selected Ambient Works Vol. II של Aphex Twin.
ב-2001, Pause, אלבומו השני של Four Tet, שוחרר תחת Domino Records. באלבום זה הבדן השתמש יותר במוזיקת פולק ובסימפולים אלקטרוניים, מה שבמהרה נטבע כ-״folktronica״ על ידי התקשורת במטרה לתייג את הסגנון (לעיתים קרובות הוא משויך גם לאומנים כמו Isan ו-Gravehurst). במאי 2003 Rounds שוחרר. שלושה סינגלים שוחררו מהאלבום: ״She Moves She״, ״As Serious as Your Life״ ו-״My Angel Rocks Back and Forth״. הסינגל האחרון שוחרר כ-EP שכלל רמיקסים של צמד האלקטרוניקה Icarus ושל Isambard Khroustaliov לצד רצועות נוספות של הבדן ״I've Got Viking in Me״ ו-"All the Chimers״.
בתחילת 2003, Four Tet פתח עבור Radiohead בסיבוב ההופעות האירופאי שלהם. רמיקס של השיר ״Scatterbrain״ מ-Hail to the Thief, אלבום האולפן השישי של Radiohead יצא בנובמבר 2003 בתור B-side לסינגל ״5 = 2 + 2״, ומאוחר יותר נכלל ב-EP שלהם מ-2004 COM LAG. בנוסף, הבדן היה בין האנשים שהודו ל-Radiohead בספרון שצורף למהדורה המיוחדת של אלבומם In Rainbows מ-2007.
אלבום לייב, Live in Copenhagen 30th March 2004, יצא באפריל 2004 במהדורה מוגבלת שהייתה זמינה באופן בלעדי באתר האינטרנט של Domino Records.
במרץ ובאפריל 2005, Four Tet העלה שתי הופעות של מוזיקה אלתורית בשיתוף עם מתופף הג׳אז Steve Reid בפריז ובלונדון. הוא גם הופיע באלבום Spirit Walk של ההרכב של Steve Reid ב-2005. שיתוף פעולה זה הורחב לכדי סדרה של סיבובי הופעות בינלאומיים, לצד שחרור של שני אלבומים, The Exchange Session Vol.1 ו-The Exchange Session Vol.2 במהלך 2005 ו-2006.
אלבום האולפן הרביעי שלו, Everything Ecstatic, יצא ב-Domino ב-23 במאי 2005. הווידאו של הסינגל הראשון, ״Smile Around the Face״, מציג את Mark Heap. ב-7 בנובמבר 2005, Domino הוציאו גרסת DVD של Everything Ecstatic שהציגה קליפ וידאו עבור כל רצועה באלבום, בנוסף ל-CD עם חומרים חדשים, Everything Ecstatic Part 2, שמאוחר יותר היה זמין ב-EP.
הבדן, תחת השם Four Tet, מיקסס טרקים למגוון רחב של אומנים כגון Tegan and Sara, Madvillain, Andrew Bird, Bloc Party, Super Furry Animals, Beth Orton, Badly Drawn Boy, CYNE, The Notwist, Boom Bip, Battles, Kings of Convenience, Lars Horntveth, Bonobo, The xx, Thom Yorke ו-Radiohead. ב-25 בספטמבר 2006, Domino Records שחררו את Remixes, אוסף כפול של רמיקסים של Four Tet. אלבום EP חדש Ringer יצא ב-21 באפריל 2008.
בשנת 2008, הבדן שיתף פעולה עם המלחין David Arnold כדי לכתוב את ״Crawl, End Crawl״, השיר של כתוביות הסיום של הסרט ״קוונטום של נחמה״.
בשנת 2009, הבדן עבד על שיתוף פעולה סודי עם מי שהיה חברו לספסל הלימודים Burial. הסינגל שוחרר עם עטיפה שחורה חלקה ללא הערות אלבום או פרטים על התקליט, פרט לשמות האומנים ולשמות הטרקים: ״Moth״ ו-״Wolf Cub״. הסינגל זכה לשבחים מהמבקרים.
בנובמבר 2009, פרטים על אודות האלבום החמישי של Four Tet השתחררו. האלבום, There Is Love in You, יצא ב-25 בינואר 2010. לאלבום קדמה מהדורה מוגבלת של הסינגל ״Love Cry״.
בשנת 2011, הבדן הוציא סינגל משותף עם Burial ועם Thom Yorke שנקרא "Ego/Mirror״. הוא החל לשחרר מוזיקה תחת השם הבדוי Percussions. הוא נבחר על ידי Caribou להופיע בפסטיבל ATP Nightmare Before Christmas שהם אצרו במשותף בדצמבר 2011 ב-Minehead שבאנגליה.
בשנת 2012 הבדן שיתף פעולה עם Burial פעם נוספת בטרק Nova.
Pink, אלבומו השישי של Four Tet שהכיל שמונה רצועות, שש מהן שכבר שוחררו בעבר כסינגלים, שוחרר ב-20 באוגוסט 2012 דרך Text Records, חברת התקליטים של הבדן עצמו. הבדן עקב אחרי Pink עם 0181 ב-15 בינואר 2013. 0181 הוא אוסף של חומרים שלא שוחררו מהשנים 1997–2001.
הבדן שחרר את אלבומו השביעי, Beautiful Rewind, באוקטובר 2013, ואת אלבומו השמיני Morning/Evening ביולי 2015.
עדינה בר-אל
ביוגרפיה
בר-אל נולדה בשם עדינה פרנקל במאי 1946 בשכונת נווה צדק בתל אביב, בת לניצולי השואה. נעוריה עברו עליה בגבעתיים, שם סיימה את לימודיה בתיכון קלעי. בצבא שירתה בנח"ל. בוגרת החוגים לספרות עברית ולמקרא של אוניברסיטת תל אביב, מוסמכת האוניברסיטה העברית בירושלים בספרנות (1989) ובעלת תואר דוקטור מטעם החוג ליידיש באוניברסיטה העברית בירושלים (2002). פרסמה ספרי ילדים ונוער, וכן מאמרים רבים באנציקלופדיות ובכתבי עת. זכתה במספר פרסים ומלגות על פעילותה. בר-אל נשואה, אם לשלושה וסבתא לנכדים. חברת מושב ניר ישראל שבמישור החוף הדרומי.
מחנכת, מרצה ועורכת
בר-אל לימדה שנים רבות בבתי-ספר תיכוניים. בין השנים 2006 - 1990 הייתה מרצה בסמינר (לימים: מכללה אקדמית) "אחווה" בדרום הארץ, בה ייסדה וניהלה את מס"ד - מרכז לספרות ולספרות ילדים ונוער. ארגנה ימי עיון ומפגשים עם סופרים וערכה שנתון בשם "מַסָּד- מאסף לענייני ספרות והוראתה (2008 – 2003).
פרסים ומלגות
1998 – פרס "נרקיס", החוג ליידיש, האוניברסיטה העברית בירושלים 1999 – פרס "פומרנץ", החוג ליידיש, האוניברסיטה העברית בירושלים 2000 – פרס ע"ש אפרים וחנה אויערבאך, החוג ליידיש, האוניברסיטה העברית בירושלים 1999-2000 – Memorial Foundation for Jewish Culture, New-York 2003-2004 - Memorial Foundation for Jewish Culture, New-York
יוקיו הטויאמה
יוקיו הטויאמה (ביפנית: 鳩山 由紀夫; נולד ב-11 בפברואר 1947) הוא פוליטיקאי יפני שכיהן כראש ממשלת יפן וכמנהיג המפלגה הדמוקרטית. הטויאמה המייצג את המחוז התשיעי של הוקאידו בבית הנבחרים היפני מאז 1986, כיהן כראש ממשלה במשך כעשרה חודשים בלבד, בין ספטמבר 2009 ליוני 2010, בטרם החליט להתפטר.
פרטים אישיים וקריירה אקדמאית
הטויאמה נולד בטוקיו והוא דור רביעי לפוליטיקאים, סבא רבא שלו מצד אביו היה יו"ר בית הנבחרים, סבו איצ'ירו הטויאמה כיהן כראש ממשלת יפן בין השנים 1954 ל-1956 ואביו היה שר החוץ היפני. אמו היא בתו של מייסד קונצרן ברידג'סטון ומתורמי הכספים העיקריים לקריירה הפוליטית של הטויאמה ואחיו. ב-1969 סיים תואר בפיזיקה באוניברסיטת טוקיו ויצא ללימודי דוקטורט בהנדסת תעשייה באוניברסיטת סטנפורד בארצות הברית אותם סיים ב-1976. כשחזר ליפן עבד כעוזר מחקר במחלקה להנדסת תעשייה במכון הטכנולוגי של טוקיו, ב-1981 התמנה לפרופסור חבר למנהל עסקים באוניברסיטת סנשו, משרה בה נשא עד פרישתו מהקריירה האקדמאית ב-1984.
הטויאמה ידוע בכינויו "החייזר" שניתן לו בשל מראה עיניו הבולטות ותספורתו המוזרה.
קריירה פוליטית
ב-1986 התמודד לראשונה בבחירות הכלליות לבית הנבחרים של יפן, כחבר המפלגה הליברלית-דמוקרטית. הטויאמה זכה במושב מטעם המחוז הרביעי (כיום התשיעי) של הוקאידו ומאז מכהן ברציפות כחבר הדיאט. ב-1993 פרש מהמפלגה הליברלית דמוקרטית לטובת הקמת המפלגה החדשה יפן (סקיגייק), הוא מונה למזכיר המפלגה ולסגן שר בקבינט של מוריהירו הוסוקאווה, אך הקואליציה שהוקמה התפרקה לאחר כשמונה חודשים בלבד בשלטון. ב-1996 פרש מהמפלגה עם אחיו ויחד הקימו את המפלגה הדמוקרטית של יפן, כשב-1999 התמנה לנשיאה ולמנהיג האופוזיציה. בשנת 2002 התפטר מתפקידו, לאחר שספג ביקורת על כישלון תוכניותיו להרחיב את המפלגה דרך איחוד עם מפלגות יריבות. ב-2004 מונה לשר החוץ בממשלת הצללים של האופוזיציה היפנית וב-2005 למזכ"ל המפלגה.
במאי 2009 נבחר למנהיג המפלגה הדמוקרטית, אותה הוביל לניצחון סוחף במערכת הבחירות הכללית באוגוסט 2009, ב-16 בספטמבר 2009 נבחר על ידי הדיאט היפני לראשות הממשלה והחליף את טארו אסו.
בתחילת יוני 2010 הודיע הטויאמה על התפטרותו לאחר ביקורת שהופנתה אליו כתוצאה מהפרת הבטחתו לסגור את הבסיס הצבאי האמריקאי באוקינאווה והערכה במפלגתו כי המשך כהונתו תפגע במפלגה בבחירות לפרלמנט שיערכו ביולי 2010.
משבר בני הערובה בסידני
משבר בני הערובה בסידני אירע בין ה-15 בדצמבר ל-16 בדצמבר 2014 כאשר מוסלמי ממוצא איראני, השתלט על בית קפה השייך לרשת לינדט בסידני, אוסטרליה, והחזיק בכמה עשרות אזרחים כבני ערובה.
המוסלמי, מַאן הַרוֹן מוֹניס, שכינה עצמו "שייח' הארון", היה פליט איראני שהואשם ב-2002 בתקיפה מינית של אישה שהגיעה אליו לקבלת טיפול רוחני, ובסיוע לרצח גרושתו שנה לפני כן. באותו חודש הודיע מוניס על המרת דתו מהאסלאם השיעי לאסלאם הסוני.
חמישה אזרחים הצליחו לברוח במהלך השתלטות המחבל על המקום. בני ערובה הוצבו מול הוויטרינות עם ידיים מורמות ובהן שלטים עם כיתובים אסלאמיים אופייניים כגון השהאדה.
המחבל פרסם סרטונים של החטופים כשהם מציגים את דרישותיו.
כוחות משטרה ולוחמה בטרור כיתרו את בית הקפה. המשבר הסתיים כעבור מספר שעות, לפנות בוקר, בחילופי אש בהם נהרגו מוניס ושניים מבני הערובה, גבר בן 34 ואישה בת 38.
יום לפני הפיגוע פרסם הרון באתר האינטרנט שלו:
אלפונס גבריאל
אלפונס גבריאל (Alfons Gabriel; 4 בפברואר 1892 - 28 במאי 1976), גאוגרף אוסטרי שהשתתף במספר מסעות למדבריות איראן ואפגניסטן בין 1927 ל-1928, ב-1933 וב-1937. גבריאל כתב 6 ספרים על טיוליו וממצאיו:
הוויזג'רק
הוויזג'רק (בהונגרית: Hévizgyőrk) היא עיירה בת כ-3,000 תושבים במחוז פשט, בנפת אסוד.
מיקום
הוויזג'רק נמצאת 35 ק"מ מזרחה מבודפשט, בחלק המזרחי של גבעות גדלה, בעמק הנחל גלגה. היישוב היה מיושב מתקופות פרהיסטוריות דרך ימי הביניים ועד ימינו. אחד המונומנטים המגדירים את עברו של העיירה היא כנסיית ימי הביניים שלה, שהמקומיים מכנים אותה "הכנסייה הישנה". הבניין ששוחזר בשנת 1988 נשמר מאז בקפידה.
תחנת הרכבת שלה, תחנת הוויזג'רק, ממוקמת על קו הרכבת בודפשט-הטוון.
היסטוריה
עמק הגלגה היה במשך אלפי שנים אטרקטיבי מאוד למי שרצה להתיישב באזור, שכן בנוסף למי הנחל, היו בעמק גם אזורים ראויים לעיבוד חקלאי ולגידול בעלי חיים. הממצא העתיק ביותר באזור הוא מהזמן העתיק וניתן להשתמש בממצאים אלה כדי להתחקות אחר הפעילות האנושית ותנאי החיים של תקופות שונות. רוב הממצאים נשארו מימי הביניים, אך גם ה"תיעוד" של תקופה זו מתגלה כלא שלם. הנתונים הראשונים המתייחסים לקיומה של אחוזה במקום מגיעים משנת 1438. בשנת 1482 מוזכר בכתובים מקום בשם ג'רק (Györk), מה שמרמז ככל הנראה על הוויזג'רק של ימינו.
כמו בחיי כל כפר, ההיסטוריה של הדת וההתיישבות שזורים זה בזה. כך זה גם במקרה של הוויזג'רק. בשנת 1700, על פי רישומי הביקורים בכנסייה, התגוררו בכפר תושבים משלוש עדות נוצריות. כיום ישנן ארבע כנסיות בעיירה, אחת מהן אנדרטה. בין שרידי הכנסייה הקלוויניסטית שנבנתה בשנת 1704, ראוי להזכיר את הגביע משנת 1723. הכנסייה הלותרנית בסגנון הקלאסיציסטי נבנתה בתחילת המאה ה-19. ליד העיירה ישנו אגם לדיג בשטח של כ-15 דונם.
יהודים אמנם חיו במקום, אך תולדותיהם אינם מתועדים.
היטון
היטון (באנגלית: Heaton) הוא שם משפחה.
אתלטיקו קולקטה
הקמת המועדון
בחודש מרץ הכריזו התאחדות הכדורגל ההודית וחברת IMG  כי הן מתכוונות לקבל הצעות לבעלות על מועדונים מ-8 ערים מתוך 9  שיתחרו ב-ISL. ב-13 באפריל 2014 נודע כי סוראב גנגולי, הרשאברדאן נאוטיה, סנג'יב גואנקה, אוסטב פארקש וקבוצת הכדורגל הספרדית אתלטיקו מדריד זכו בהצעה לבעלות על הזיכיון של קולקטה. הזיכיון נרכש תמורת 18 מיליון רופי הודי, והוא הזיכיון היקר ביותר בליגה. ב-7 במאי 2014 נוסד המועדון באופן רשמי.
ב-16 בינואר 2020, קבוצת מוהון באגאן מליגת העל ההודית, רכשה 80% מאתלטיקו קולקטה. ב-1 ביוני 2020 המועדונים התאחדו למועדון אחד שנקרא החל מעונת 2020/2021 "ATK מוהון באגאן".
אי-יציבות פלטו-ריילי
אי־יציבות פלטו-ריילי מסבירה מדוע ואיך זרם נופל נשבר לחבילות קטנות בעלות אותו הנפח אבל שטח פנים קטן יותר. משתמשים באי יציבות זו כאשר מתכננים מדפסות הזרקת דיו בהם פרץ דיו הופך לטיפות.
היסטוריה
התופעה קרויה על שם ז'וזף פלטו ולורד ריילי. בשנת 1873 מצא פלטו בניסוייו שזרם מים הנופל אנכית יישבר לטיפות אם אורך הגל שלו גדול ממכפלת קוטרו פי 3.13–3.18. לאחר מכן ריילי הראה תאורטית כי זרם של נוזל לא צמיג הנופל אנכית יישבר כאשר אורך הגל שלו יעבור את קוטרו.
תאוריה
חוסר היציבות קשור בהפרעות קטנות בנוזל. הם תמיד קיימות, לא משנה עד כמה הנוזל חלק. אם להפרעות צורת סינוסיאדה, נמצא שחלק מההפרעות גדלות בזמן וחלקן דועך. מבין אלה שגדלים בזמן, ישנם כאלה שגדלים מהר יותר, תלוי במספר הגל ובזרם.
בהנחה שכל ההפרעות מתחילות עם אותן אמפליטודות, ניתן לחזות את גודל הטיפה הסופי מתוך מספר הגל של הרכיב שגדל בקצב הגבוה ביותר. כעבור זמן, הרכיב הזה הוא זה שיצבוט את הזרם לטיפה.
אף שהבנה מלאה של התהליך דורשת פיתוח מתמטי, ניתן להבין אותו באופן איכותי מתוך התרשים. נביט בשתי טבעות שמקיפות את הזרם: אחת ברוחב המרבי ("הזרם הרחב") ואחת ברוחב המזערי ("הזרם הצר"). בזרם הצר, רדיוס הזרם קטן יותר, וממשוואת יאנג-לפלס נובע כי הלחץ הנגרם על ידי מתח הפנים גדל. בדומה, בזרם הרחב הלחץ הנגרם על ידי מתח הפנים קטן. לו זו הייתה ההשפעה היחידה היינו מצפים שהלחץ הגבוה בזרם הצר ידחף את הנוזל לפסגה, אזור עם לחץ נמוך, בדרך זו מבינים מדוע אמפליטודת הגל עולה בזמן.
שני האפקטים, ככלל, אינם מבטלים זה את לחלוטין. לאחד מהם יש השפעה גדולה יותר, תלוי במספר הגל וברדיוס ההתחלתי של הזרם. כאשר מספר הגל הוא כזה שהשפעת רדיוס הקמר של הגל גדולה מהשפעת רדיוס הזרם, הגל ידעך כעבור זמן. כאשר מספר הגל הוא כזה שהשפעת רדיוס הזרם גדולה מהשפעת רדיוס הקמר של הגל, הגל יגדל אקספוננציאלית בזמן. ניתן להראות מתמטית שהרכיבים שיגדלו בזמן הם רק אלה המקיימים שמכפלת מספר הגל ברדיוס ההתחלתי קטנה מאחת.
משבר הפלקון
משבר הפלקון הוא הכינוי שניתן למחלוקת בין ישראל לסין בעקבות הסתלקותה של ישראל מהסכם מכירת מטוסי ביון עם מערכת של התעשייה האווירית לישראל להתרעה מוקדמת מסוג פלקון לסין, לאחר לחץ כבד של הממשל האמריקאי, דבר שהשפיע לרעה על יחסי ישראל–סין. קודם לביטול העסקה נגרם משבר חמור ביחסי ארצות הברית–ישראל.