cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
יחסי ליטא–רוסיה
מלחמת העולם השנייה
בקיץ שנת 1944 נכנס הצבא האדום למזרח ליטא, בעוד המחתרת הפולנית כובשת את אזור וילנה. עד ינואר 1945 הגיעו הרוסים עד לים הבלטי, וסיפחו את ליטא כולה לתוך ברית המועצות, כרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הליטאית, עם הסכמתן של ארצות הברית ובריטניה.
ליטא הקומוניסטית
בין השנים 1941 ל-1952 הוגלו בין 120,000 ל-300,000 תושבים ליטאים לסיביר ולאזורים נידחים אחרים של ברית המועצות. כתוצאה מהגירושים המסיביים הללו השתתפו עשרות אלפי לוחמי מחתרת בפעולות פרטיזניות כנגד הסובייטים משנת 1944 ועד שנת 1965, אך ללא הצלחה. לוחמי גרילה אלו, שהתאחדו גם עם פרטיזנים אסטונים ולטבים, נקראו בשם "אחי היער". באותה התקופה הרשויות הרוסיות עודדו הגירה של רוסים לתוך ליטא כדרך לשלב את ליטא בתוך ברית המועצות.
ב-23 באוגוסט 1989, בדיוק 50 שנים אחרי חתימת הסכם ריבנטרופ–מולוטוב, במטרה להפנות את תשומת הלב העולמית למצוקת המדינות הבלטיות, שילבו ידיים לטבים, ליטאים ואסטונים בשרשרת אנושית שאורכה 600 ק"מ ושהשתרעה מטאלין, דרך ריגה ועד לווילנה (ר' הדרך הבלטית). בדצמבר 1989 הכריזה המפלגה הקומוניסטית, תחת הנהגתו של ברזאוסקאס, על עצמאותה מהמפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות, ושנה לאחר מכן שינתה את שמה למפלגת העבודה הדמוקרטית הליטאית.
ליטא העצמאית
ב-10 בינואר 1991 תפסו הכוחות הסובייטים את בית הדפוס המרכזי של וילנה וכן משרדים חשובים אחרים בניסיון להפיל את הממשלה הליטאית. שלושה ימים לאחר מכן תפסו הרוסים את מגדל הטלוויזיה של וילנה, לאחר שהרגו 14 אזרחים לא חמושים ופצעו כ-700. הרוסים טענו כי הממשלה הופלה, אך הם למעשה לעולם לא תפסו את הפרלמנט את מעון הממשלה. למרות הצעדים החריפים מצד ברית המועצות לא ויתרה התנועה לעצמאות ליטא, והממשלה הליטאית המשיכה לעבוד כרגיל. הרוסים לא השתמשו בצעדים צבאיים נוספים, בשל חוסר תמיכה מבית וביקורת עולמית קשה.
כמו במדינות סובייטיות לשעבר רבות, הפופולריות של התנועה המשחררת, הסאיודיס במקרה של ליטא, החלה לדעוך זמן קצר אחרי ההכרה בעצמאות, בשל אכזבתם של התושבים מכך שהמדינה נשארה במצב קשה כלכלית. בשל המעבר לכלכלת שוק אחוז האבטלה עלה באופן חד והייתה אינפלציה קשה. בבחירות של שנת 1992 סאיודיס הפסידה בעוד שמפלגת העבודה הדמוקרטית, לשעבר המפלגה הקומוניסטית, זכתה ברוב. אולם מפלגת העבודה לא לקחה צעדים דרסטיים אחורה לכיוון הקומוניזם והמשיכה לפעול לכיוון בניית המדינה העצמאית. בשנת 1996 חזר הימין לשלטון תחת הנהגתו של ויטאוטאס לנדברגיס, המנהיג לשעבר של סאיודיס, שעדיין קיימת כיום כארגון ציבורי אך לא פועלת בחיים הפוליטיים.
לאחר ההיפרדות מברית המועצות החלה הממשלה הליטאית בתהליך הפרטה מסיבי, אולם בניגוד לרוסיה, תהליך זה לא גרם ליצירת שכבת אוליגרכים מצומצמת, בעיקר משום שההפרטה בליטא החלה עם ארגונים קטנים ולא עם חברות ענק כמו חברות תקשורת או חברות תעופה.
למרות הצלחתה של ליטא בהשגת עצמאותה, עדיין נשאר בגבולותיה כוח רוסי גדול. ב-8 בספטמבר 1992 חתמו שתי המדינות על הסכם שלפיו ייסוג הצבא הרוסי לגמרי משטחה של ליטא עד 31 באוגוסט 1993. הצבא הליטאי באותו הזמן כלל רק מספר מתנדבים נאמנים לממשלה הדמוקרטית אך לא היה להם מספיק כסף, נשק ואפילו מדים. מתנדבים אלו מרדו בשנת 1993, אולם המצב שכך במהרה והמדינה החלה לבנות צבא שכולל כיום צבא יבשה, חיל אוויר וצי.
בעקבות הסכסוך האוקראיני-רוסי, החששות מהסביבה הגאופוליטית הביאו את ליטא להתחיל בהיערכות לסכסוך צבאי אפשרי עם רוסיה. בשנת 2015, הודיע ראש ההגנה הליטאי ג'ונאס ויטאוטאס ז'וקאס על תוכניות להחזיר את גיוס החובה, שהסתיים ב-2008, כדי לחזק את שורות הכוחות המזוינים של ליטא. משרד ההגנה הלאומי פרסם גם מדריך בן 98 עמודים לאזרחים כדי להכין אותם לסכסוך מזוין ולכיבוש.
לאחר תחילת הפלישה הרוסית לאוקראינה ב-2022, הכריזה ליטא על מצב חירום ב-24 בפברואר 2022. באותו יום ביקשה ליטא גם מנאט"ו להפעיל את סעיף 4 בנושא התייעצות משותפת. כאחת ממדינות האיחוד האירופי, ליטא הטילה סנקציות על רוסיה, ורוסיה, בתורה, הוסיפה את כל מדינות האיחוד האירופי לרשימת " המדינות הלא ידידותיות ". במרץ 2022, גירשה לידר את שגריר רוסיה משטחה. בין הסנקציות, החליטה ליטא לאסור על העברת חלק מהסחורות ממנה לקלינינגרד, מובלעת רוסית בין פולין לליטא. צעד זה גרר זעם ברוסיה.
יחסים דיפלומטיים
ליטא מחזיקה ברוסיה שגרירות במוסקבה ו-4 קונסוליות באירקוטסק, סובטסק, קלינינגרד וסנקט פטרבורג. מאידך, רוסיה מחזיקה בליטא שגרירות בווילנא ו-2 קונסוליות בקלייפדה ומריאמפולה.
יחסי סנט לוסיה–פורטוגל
יחסי סנט לוסיה–פורטוגל הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין סנט לוסיה לבין הרפובליקה הפורטוגלית.
היסטוריה
סנט לוסיה התגלתה על ידי כריסטופר קולומבוס האיטלקי ב-1500. האי נפל להשפעה ספרדית מהר מאוד, ולא התפתחה מערכת יחסים בין תושבי האי לפורטוגל, אף על פי שפורטוגל הייתה המדינה המתקדמת ביותר בימאות באותה העת. האי נהפך לצרפתי ולאחר מכן לבריטי.
השליטים הקולוניאלים על האי הביאו עבדים באי על מנת להעלות את מספר נטיעות קנה הסוכר באי. הבריטים נהגו להביא עבדים בעיקר מהודו, ומאפריקה המערבית שהייתה בשליטת פורטוגל, עד סוף תקופת העבדות באזור בשנת 1834.
סנט לוסיה הפכה למדינה עצמאית ב-1979. היחסים הדיפלומטיים הרשמיים של המדינה עם פורטוגל החלו רק לאחר מכן. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים רשמיים במהלך שנות התשעים של המאה העשרים. אוגוסטו מרטינז גונסאלבס פדרו הוא השגריר הפורטוגלי הראשון לסנט לוסיה והוא הואמן על המדינה ב-3 במרץ 1999 כשהגיש את כתב האמנתו לראש ממשלת סנט לוסיה בבירה קסטריז.
כל שנה מתקיים אירוע הפלגה טראנס-אטלנטי ביאכטות המתחיל בפורטוגל ונגמר בסנט לוסיה.
סחר
הסחר בין שתי המדינות הוא צנוע ומסתכם בייבוא סנט-לוסיאני של שעם המיוצר בדרום פורטוגל.
שמעון ביטון (כדורגלן)
קריירה כשחקן
ביטון התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של הפועל באר שבע ובגיל 19 הצטרף לקבוצה הבוגרת. ביטון שיחק בהפועל באר שבע עד עונת 1993/1994. בקיץ חתם במכבי הרצליה בה שיחק חצי עונה, ולאחר מכן עבר לבית"ר ירושלים. בסיום העונה, חזר לבאר שבע אחרי עונה אחת. בתום עונת 1997/1998, בה ירדה באר שבע לליגה הארצית וביטון עזב וחתם בבית"ר באר שבע, בה שיחק שתי עונות ולאחר מכן פרש ממשחק פעיל.
לזכותו של ביטון, 4 הופעות בנבחרת ישראל, את כולם שיחק בשנת.
קריירה כמאמן
לאחר הפרישה, ביטון אימן את הפועל מרחבים והפועל ערד. לקראת עונת 2010/2011, ביטון חזר לבאר שבע כאשר מונה לעוזרו של ניר קלינגר.
למרות מינויים ועזיבתם של מאמנים שונים בבאר שבע, ביטון נשאר כעוזר מאמן בקבוצה עד שמונה בקיץ למאמן קבוצת הנוער של המועדון.
ב-28 במאי 2016, ביטון מונה למאמן הנוער של הפועל תל אביב.
לקראת עונת, מונה למאמן עירוני כסייפה.
רסלמניה 37
רסלמניה 37 היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-WWE, ששודר בערוץ של ה-WWE Network. האירוע כלל את שני המותגים (Raw וסמאקדאון) ונערך ב-10 וב-11 באפריל 2021, באצטדיון ריימונד ג'יימס שבטמפה, פלורידה. האירוע היה האירוע ה-37 בסדרת אירועי רסלמניה. האירוע היה האירוע הראשון הגדול ששודר בגרסה האמריקאית של ה-WWE Network לאחר ההתמזגות עם שירות הזרמת המדיה, Peacock.
במקור, האירוע היה אמור להיערך ב-28 במרץ 2021 באצטדיון SoFi שבאינגלווד, קליפורניה. לעומת זאת, מגפת הקורונה בקליפורניה הפכה את קיום האירוע באצטדיון זה עם צופים לבלתי אפשרי. פלורידה, מנגד, הסירה את המגבלות האלה ובתגובה ארגון ה-WWE דחה את תאריך האירוע והעביר אותו לאצטדיון ריימונד ג'יימס בטמפה, אותו האצטדיון שהיה אמור לארח במקור את רסלמניה 36, לפני שהמגפה הכריחה לקיים את האירוע מאחורי דלתיים סגורות ב-WWE Performance Center, המשמש כמתחם האימונים של ה-WWE בשגרה באורלנדו, פלורידה. כתוצאה מכך, אירוע זה ציין את הפעם הראשונה מאז מרץ 2020, שארגון ה-WWE שיתף קהל ששילם כרטיס לאירוע במהלך מגפת הקורונה המתמשכת. עם כמות מוגבלת של תפוסת קהל, הכרטיסים הזמינים למכירה לשני הלילות אזלו, כאשר ארגון ה-WWE מדווח שבכל לילה נכחו כ-25,675 צופים, מה שסיכם כמות צופים כוללת של 51,350 במצטבר.
ארבע עשר קרבות התנהלו באירוע וחולקו באופן שווה על גבי שני הלילות. בקרב המרכזי של הלילה הראשון, ביאנקה בלאייר ניצחה את סשה בנקס וזכתה באליפות הנשים של סמאקדאון. זאת הייתה הפעם הראשונה ששני מתאבקים אפרו-אמריקאים מככבים בקרב המרכזי של רסלמניה בנוסף להיותו הפעם השנייה שבה מתאבקות מככבות בקרב המרכזי של האירוע (הראשון היה ברסלמניה 35). עוד ברשימת הקרבות, באד באני ודמיאן פריסט ניצחו את המיז וג'ון מוריסון בקרב זוגות, ברון סטרומן ניצח את שיין מקמהן בקרב כלוב, AJ סטיילס ואומוס ניצחו את הניו דיי (קופי קינגסטון ואקסבייר וודס) וזכו באליפות הזוגות של Raw, שציין את קרב הבכורה של אומוס בזירה בנוסף להפיכתו של סטיילס לאלוף הטריפל קראון ה-32 ולאלוף הגראנד סלאם ה-22 בהיסטוריה. בקרב הפותח של הלילה הראשון, בובי לאשלי ניצח את דרו מקינטייר ושמר על אליפות ה-WWE.
בקרב המרכזי של הלילה השני, רומן ריינס ניצח את אדג' ודניאל בריאן בקרב משולש ושמר על האליפות האוניברסלית. עוד ברשימת הקרבות, ריאה ריפלי ניצחה את אסקה וזכתה באליפות הנשים של Raw, אפולו קרוז ניצח את ביג אי בקרב תוף ניגרי ללא חוקים וזכה באליפות הבין יבשתית, שיימוס ניצח את רידל וזכה באליפות ארצות הברית. בקרב הפותח של הלילה השני, רנדי אורטון ניצח את "השד".
זה הוא היה אירוע הרסלמניה הראשון מאז שנת 2003 שלא כלל את ג'ון סינה והראשון מאז שנת 2012 שלא כלל את ברוק לסנר. בנוסף, זה הוא היה אירוע הרסלמניה הראשון מאז שנת 1988 שלא כלל את אחד מהבאים: שון מייקלס, טריפל H ואנדרטייקר. כמו כן, זה הוא היה אירוע הרסלמניה הראשון מאז שנת 2012 אשר כלל הופעה על המרקע של היו"ר ומנכ"ל ה-WWE, וינס מקמהן, שפתח את האירוע בברכת קבלה בחזרה את הקהל בפעם הראשונה מעל שנה.
רקע
רסלמניה נחשב לאירוע הדגל של ה-WWE, מאז שהתקיים לראשונה בשנת 1985. זה הוא אירוע השלם וצפה עם תקופת הקיום הארוכה ביותר בהיסטוריה והוא נערך מדי שנה בין אמצע חודש מרץ לאמצע חודש אפריל. הוא אחד מארבעת אירועי השלם וצפה המקוריים של הארגון, לצד רויאל ראמבל, סאמרסלאם וסדרת ההישרדות; אירועים המכונים "ארבעת הגדולים". אירוע הרסלמניה מדורג במקום השישי ברשימת אירועי הספורט המוערכים ביותר על ידי המגזין פורבס, כשלא פעם תואר כ"סופרבול של הספורט הבידורי".
עלילות
האירוע כלל קרבות שנבעו מעלילות מתוסרטות גם מ-Raw וגם מסמאקדאון.
קרבות מרכזיים
באירוע הרויאל ראמבל, ביאנקה בלאייר ניצחה בקרב הרויאל ראמבל של הנשים וכתוצאה מכך ניתנה לה הזכות להתחרות על אליפות נשים לבחירתה ברסלמניה. במהלך השבועות שבאו לאחר מכן, בלאייר התלבטה מול איזו אלופה תתמודד, אך היא הייתה מעורבת לרוב בקטעים עם אלופת הנשים של סמאקדאון, סשה בנקס. אף על פי שבנקס החמיאה לבלאייר, היא טענה שהיא לא הטובה ביותר מביניהם מכיוון שחגורת אליפות לא נמצאת על מותניה, תוך כדי שהיא לעגה לגימיק ה-"EST" של בלאייר, האומר שהיא הטובה ביותר בכל הגדרה. ב-26 בפברואר בפרק של התוכנית סמאקדאון, בלאייר הודיעה רשמית שהיא תתמודד מול בנקס על אליפות הנשים של סמאקדאון באירוע רסלמניה 37. מאוחר יותר, נודע שהקרב בין השתיים יתקיים בלילה הראשון של האירוע.
קרבות נוספים
באירוע תא ההדחות, דרו מקינטייר ניצח בקרב תא ההדחות של Raw וכתוצאה מכך שמר על אליפות ה-WWE. לאחר הקרב, לעומת זאת, מקינטייר הותקף באופן אכזרי על ידי בובי לאשלי, דבר שאיפשר למיז לפדות את מזוודת כסף בבנק שלו ולזכות בתואר. לאחר הסכם שקיים המיז עם המנג'ר של לאשלי לקבוצת The Hurt Business, MVP, המיז היה אמור להגן על חגורת האליפות מול לאשלי. האחרון ניצח את המיז בקרב חוטבי עצים וזכה בתואר ב-1 במרץ בפרק של התוכנית Raw. שבועיים לאחר מכן בתוכנית, לאשלי טען שהוא גרם נזק למקינטייר בתא ההדחות ושום דבר לא ימנע ממנו לחזור על כך באירוע רסלמניה 37, אמירה שאיששה את קיום קרב האליפות בין לאשלי למקינטייר באירוע. מקינטייר הגיע ובירך את לאשלי על כך שהפך לאלוף לאחר דרך ארוכה עד להשגת אליפות ה-WWE (דרך שארכה 16 שנים עבור לאשלי ואילו למקינטייר לקחה 17 שנים). לעומת זאת, מקינטייר לעג ללאשלי, כשאמר שמקינטייר היה צריך לנצח את ברוק לסנר ברסלמניה 36, ואילו לאשלי זכה באליפות לאחר שסגר דיל עם המיז וגבר עליו בפרק של התוכנית Raw. שבוע לאחר מכן בתוכנית, מקינטייר ניצח את נציגי קבוצת The Hurt Business, סדריק אלכסנדר ושלטון בנג'מין בקרב האנדיקאפ 2 נגד 1, דבר שהוביל להרחקתם של האחרונים מקרב האליפות שלו ברסלמניה.
לאחר שהתרגז על כך שנשאר מחוץ לקרב תא ההדחות של המותג Raw, ברון סטרומן התעמת עם בכירי הנהלת ה-WWE, שיין מקמהן ואדם פירס. לאחר ניסיון כושל לתקן את הדברים עם סטרומן, שיין החל להטיח עלבונות באינטליגנציה של סטרומן. האחרון איתגר את שיין לקרב יחידים ב-15 במרץ בפרק של התוכנית Raw. הקרב, לעומת זאת, לא חל באופן רשמי והשניים ניהלו תיגרה ביניהם. צעדים אלו הובילו לקיום קרב ביניהם באירוע פאסטליין. לעומת זאת, קרב זה לא התקיים פעם נוספת בשל פציעה בברך שספג שיין במהלך אימון; הוא בחר את אליאס כמחליפו, כאשר סטרומן הצליח לנצח את האחרון. לילה לאחר מכן בפרק של התוכנית Raw, שיין ביחד עם אליאס וג'קסון רייקר המשיך להתגרות בסטרומן, שבתגובה יצא אל הזירה וניצח את אליאס בקרב נוסף. לאחר הקרב, שיין תקף את סטרומן בעזרת הקב שלו, כשחשף שהוא זייף פציעה. לאחר מכן, שיין נסוג לאחור. סטרומן בתגובה הציב אתגר בפני שיין לקרב יחידים ברסלמניה 37, שאליו שיין הסכים. שבוע לאחר מכן, סטרומן חשף שהקרב ביניהם יהיה קרב כלוב.
לאחר שכשל לנצח את ביג אי ולזכות באליפות הבין יבשתית בחודש ינואר, אפולו קרוז ביצע את מעברו לדמות הרעה אשר כללה הכרה בשורשים הניגרים שלו בנוסף לדיבור במבטא ניגרי. ב-19 בפברואר בפרק של התוכנית סמאקדאון, לאחר הפסדו של קרוז לשינסקה נקאמורה, בזמן שביג אי היה בשולחן השדרנים, קרוז תקף את נקאמורה לאחר הקרב. ביג אי נחלץ לעזרת נקאמורה, לעומת זאת, קרוז תקף גם אותו בעזרת מדרגות הזירה, תקיפה שגרמה לביג אי להיעדר במשך מספר שבועות. באירוע פאסטליין, ביג אי ניצח את קרוז ושמר על תוארו פעם נוספת, כשלאחר הקרב קרוז תקף באכזריות את ביג אי. ב-26 במרץ בפרק של התוכנית סמאקדאון, קרוז הצמיד את ביג אי במהלך קרב שלשות. קרב נוסף בין השניים נקבע לבסוף לאירוע רסלמניה 37. שבוע לאחר מכן, קרוז שינה את התניית הקרב לקרב תוף ניגרי.
קרבות מקדימים
האירוע עצמו נפתח עם היו"ר ומנכ"ל ה-WWE, וינס מקמהן, שפתח את האירוע בברכת קבלה בחזרה את הקהל בפעם הראשונה מעל שנה. אחריו, הופיעה הזמרת, ביבי רקסה, שביצעה את השיר "America the Beautiful". זמן קצר לאחר מכן, האירוע הושהה למשך למעלה מחצי שעה עקב מזג אוויר סוער, לראשונה בהיסטוריה של רסלמניה. במשך זמן זה וכדי לנצל את הזמן שבו אין פעילות בזירה, מספר מתאבקים התראיינו לפני הקרבות שלהם באירוע. האירוע לבסוף חודש על ידי מנחי האירוע, האלק הוגאן וטייטוס אוניל, שהגיעו כדי להלהיב את הקהל.
בקרב הראשון, בובי לאשלי (שלווה לקרב על ידי MVP) הגן על אליפות ה-WWE נגד דרו מקינטייר. ברגעי הסיום של הקרב, מקינטייר ביצע על לאשלי שלוש פעמים את מהלך ה-Future Shock DDT, שלא הספיקו לו כדי להשיג את התואר בחזרה. כשמקינטייר ניסה לבצע את מהלך הסיום שלו, ה-Claymore Kick, MVP הסיח את דעתו של מקינטייר ואיפשר ללאשלי לנצל מצב זה לטובתו ולבצע עליו את מהלך ההכנעה שלו, ה-Hurt Lock. מקינטייר היה נראה לרגעים מסוימים כמי שבדרכו להשתחרר מהאחיזה, מנגד, לאשלי הידק את האחיזה וגרם למקינטייר להתעלף. כתוצאה מכך, לאשלי ניצח בקרב כתוצאה מהכנעה טכנית ושמר על התואר.
אז, התקיים קרב זוגות מרובה משתתפות, כשהמנצחות בו תתמודדנה מול ניה ג'קס ושיינה בייזלר על אליפות זוגות הנשים של ה-WWE בלילה ה-2. לאנה ונעמי ובילי קיי וכרמלה התחילו את הקרב. קאי וכרמלה הסתדרו היטב והצליחו להדיח את לאנה ונעמי. ה-Riott Squad (ליב מורגן ורובי ריוט) היו הבאות בתור להיכנס, כאשר הן הדיחו במהרה את קאי וכרמלה לאחר שביצעו על קאי מהלך משותף מסוג גאטבאסטר ובאק סטומפ. דנה ברוק ומנדי רוז נכנסו לאחר מכן, אך הן הודחו לאחר שמורגן הצמידה את ברוק. האחרונות להיכנס היו נטליה וטמינה. בסיום, טמינה ביצע על ריוט את מהלך הסופרפליי ספלאש, שהספיק לה ולנטליה כדי לנצח בקרב ולקבל את קרב האליפות המיוחל לילה לאחר מכן.
בקרב הרביעי, הניו דיי (קופי קינגסטון ואקסבייר וודס), שהוצגו על ידי חברם לשעבר לצוות, ביג אי, הגנו על אליפות הזוגות של Raw נגד AJ סטיילס ואומוס, כשזהו היה קרב הבכורה של אומוס לאחר ששימש כשומר הראש של סטיילס במשך מספר חודשים. כבר בתחילת הקרב, קינגסטון וודס נקטו באסטרטגיה שבה הם מנעו מסטיילס להכניס את אומוס לזירה. זה עבד זמן מה עד שבסופו של דבר, סטיילס הצליח להגיע לאומוס, ששלט ביד רמה על פני קינגסטון וודס. בסיום, סטיילס ביצע על וודס את מהלך הפנומנל פורארם ואומוס ביצע על קינגסטון את מהלך הפאוורבומב, כשלאחר מכן הוא הצמיד את האחרון לניצחון, כשרגל אחת בלבד של אומוס ניצבה מעל גופו של קינגסטון, ניצחון שהעניק לסטיילס ואומוס זכייה באליפות הזוגות. זכייה זו הפכה את סטיילס לאלוף הטריפל קראון ה-32 ולאלוף הגראנד סלאם ה-22 בהיסטוריה, בנוסף להיותו המתאבק היחיד שזוכה בתואר הגראנד סלאם גם ב-WWE וגם בארגון ההיאבקות Total Nonstop Action Wrestling (שמוכר כעת יותר בשם Impact Wrestling).
לאחר מכן, ברון סטרומן התמודד מול שיין מקמהן בקרב כלוב. לפני שסטרומן נכנס לכלוב, אליאס וג'קסון רייקר תקפו את רגלו של סטרומן בעזרת כיסאות. מקמהן לקח בידיו כיסא והחל לתקוף באופן קבוע את סטרומן, כשהקרב החל. מקמהן ביצע על סטרומן את מהלך הקוסט טו קוסט, שלא הספיק לו כדי להשיג את הניצחון. אליאס ורייקר ניסו להפריע בקרב פעם נוספת, לעומת זאת, סטרומן הדף אותם מדפנות הכלוב. מקמהן השיג ארגז כלים והחל לתקוף את סטרומן בעזרתו. כשמקמהן ניסה לטפס על אחד מדפנות הכלוב, סטרומן תפס אותו וזרק אותו מגג הכלוב. בסיום, סטרומן ביצע על מקמהן את מהלך הראנינג פאוורסלאם ולאחר מכן הצמיד אותו לניצחון.
הקרב המרכזי
בקרב המרכזי, סשה בנקס הגנה על אליפות הנשים של סמאקדאון נגד ביאנקה בלאייר. בנוסף, זאת הייתה הפעם הראשונה שבה שני מתאבקים אפרו-אמריקאים משתתפים בקרב המרכזי של רסלמניה. במהלך הקרב, בלאייר ניסתה לבצע על בנקס את מהלך ה-450 ספלאש; לעומת זאת, בנקס הרימה את הברכיים שלה על מנת לבלום מהלך זה. בזמן שבנקס ביצעה את מהלך ההכנעה שלה, הבנק סטייטמנט, בלאייר הגיעה לחבלים ועצרה את המשך המהלך. בלאייר לבסוף ביצעה על בנקס את מהלך ה-450 ספלאש, אך זה לא הספיק לה כדי לנצח בקרב. ברגעי הסיום של הקרב, בלאייר נקטה בגישה אגרסיבית, כאשר היא השתמשה בשיערה הארוך על מנת להצליף בבנקס ולאחר מכן ביצעה על האחרונה את מהלך ה-Kiss of Death, שהספיק לה כדי לנצח בקרב ולזכות באליפות הנשים של סמאקדאון.
קרבות מקדימים
האירוע עצמו נפתח עם הזמרת אשלנד קרפט, שביצעה את השיר "America the Beautiful". מנחי האירוע, האלק הוגאן וטייטוס אוניל, הגיעו בחליפות פיראטים על מנת להלהיב את הקהל.
בקרב הראשון, רנדי אורטון התמודד מול "השד". לפני ש"השד" ערך את הכניסה שלו, סרטון קצר הוצג ובו נראה שהוא החלים וחזר לחליפה הרגילה הבלתי שרופה שלו, אך עם כיסוי אחר לראשו. אז, אלכסה בליס הגיעה וסובבה את הידית של הקופסה הענקית שהוצבה בסמוך לזירה בסגנון Jack-in-the-box. "השד" יצא מן קופסה זו וקפץ על אורטון, כך שהקרב ביניהם התחיל. הוא ביצע על אורטון פעמיים את מהלך המנדיבל קלאו, לעומת זאת, אורטון התחמק מכך בשתי הפעמיים. כש"השד" ניסה לבצע את מהלך "האחות אבייגיל", זיקוקים נורו מתוך פינות חבלי הזירה ובליס, הגיחה מעל הקופסה, כשנוזל שחור ניגר על פניה, בכך היא הסיחה את דעתו של "השד". הסחת דעת זו איפשרה לאורטון לבצע על "השד" את מהלך הסיום שלו, ה-RKO, ולהצמיד אותו לניצחון. לאחר הקרב, "השד" בהה בבליס. האורות כבו וכשהם דלקו בחזרה, "השד" ובליס לא היו בזירה.
אז, ניה ג'קס ושיינה בייזלר הגנו על אליפות זוגות הנשים של ה-WWE נגד נטליה וטמינה. טמינה ביצעה על בייזלר את מהלך הסמואן דרופ, שלא הספיק לה להשיג את הניצחון. מנגד, ג'קס ביצעה על נטליה וטמינה את מהלך הקרוסבאדי, לעומת זאת, היא נחתה באופן מוזר על ברכה. כשטמינה ניסתה לבצע את מהלך הסופרפליי ספלאש, ג'קס זזה מן הדרך. בסיום, נטליה ניסתה לבצע על ג'קס את מהלך ההכנעה שלה, השארפשוטר, אך היא לא ידעה שבייזלר היא המתאבקת החוקית מבין אלופות הזוגות ולמעשה למהלך שלה על ג'קס אין שום חשיבות על תוצאת הקרב. אז, בייזלר ניצלה זאת כדי לבצע על נטליה את מהלך ההכנעה שלה, הקיריפודה קלאץ', שבתגובה התעלפה. בעקבות זאת, בייזלר וג'קס הוכרזו כמנצחות בקרב כתוצאה מהכנעה טכנית.
בקרב שבא לאחר מכן, סמי זיין התמודד מול קווין אואנס, כשלוגאן פול היה בצד הזירה עבור זיין. אואנס באופן מיידי ביצע על זיין את מהלך הפופ-אפ פאוורבומב. מנגד, זיין ביצע על אואנס את מהלך הבריינבאסטר על דופן הזירה. זיין המשיך בסדרת מהלכים משלו, כשביצע על אואנס את מהלך הבלו ת'אנדר בומב, שלא הספיק לו כדי לנצח בקרב. בסיום, אואנס ביצע על זיין את מהלך הפישרמאנס סופלקס מחבל הזירה השני. זיין ביצע על אואנס פעם אחת את מהלך ה-Helluva Kick, אך כשהיה בדרכו לבצע פעם נוספת את מהלך זה, אואנס חמק מכך וביצע שני מהלכי סופרקיק ומהלך סטאנר אחד, שהספיקו לו כדי לגבור עליו ולהשיג את הניצחון בקרב. לאחר הקרב, פול ניסה לברך את אואנס על ניצחונו, דבר שהרגיז את זיין. מעשה זה הוביל להתעמתות של האחרון עם פול, שבעקבותיו פול דחף את זיין בזירה. לאחר מכן, פול הניף את ידו של אואנס באוויר, אך אואנס הגיב על כך בביצוע מהלך סטאנר משלו על פול.
בקרב הרביעי, רידל הגן על אליפות ארצות הברית נגד שיימוס. בסיום, כשרידל ביצע על שיימוס את מהלך המונסולט, האחרון ביצע על רידל את מהלך הברוג קיק בעודו באוויר, מהלך שגרם לפה של רידל לדמם. לאחר מהלך זה, שיימוס הצמיד את רידל לניצחון, שהקנה לו זכייה שלישית בתואר.
פרסומת מוקלטת מראש שודרה כשטריפל H נראה מתעמת עם באד באני. טריפל H הודה לבאד באני ובירך אותו על היכולת שלו במהלך הלילה הראשון. לאחר מכן, האחרון ציין שזהו הזמן לחזור לקריירת המוזיקה שלו תוך כדי שהוא הודיע על מסע ההופעות שלו לשנת 2022.
לאחר מכן, ביג אי הגן על האליפות הבין יבשתית נגד אפולו קרוז בקרב תוף ניגרי, שהוא למעשה קרב ללא חוקים עם תופים ניגרים המקיפים את הזירה ויכולים לשמש כנשק את המשתתפים בקרב. ביג אי וקרוז ישירות שמו ידם על מקלות במבוק ולאחר מכן החלו להכות זה את זה בעזרתם. בסיום, כשקרוז ניסה לבצע את מהלך הפרוג ספלאש, ביג אי חמק וכתוצאה מכך קרוז נפל על אחד השולחנות. מנגד, ביג אי ביצע על קרוז את מהלך הסיום שלו, הביג אנדינג, אך אדם מסתורי וענק (שנודע בעבר בשם הבמה דאבה-קאטו) הגיע מתוך הקהל וביצע על ביג אי את מהלך הצ'וקסלאם, דבר שאיפשר לקרוז להצמיד את האחרון לניצחון וכתוצאה מכך לזכות בחגורת האליפות.
בקרב הלפני אחרון, אסקה הגנה על אליפות הנשים של Raw נגד ריאה ריפלי. בסיום, אסקה ביצעה על ריפלי את מהלך ה-DDT מדופן הזירה אל הריצפה התוחמת את הזירה. בזירה, אסקה ביצעה עליה את מהלך ההכנעה שלה, האסקה לוק; לעומת זאת, ריפלי הצליחה לחמוק ולצאת ממהלך זה. ריפלי ניצלה את המומנטום לטובתה, כשביצעה על אסקה את מהלך ה-Riptide והצמידה אותה לניצחון, שהקנה לה זכייה באליפות.
מנחי האירוע, האלק הוגאן וטייטוס אוניל, הגיעו על מנת להודות לקהל. הם נקטעו על ידי ביילי, שטענה שנמאס לה שאגדות העבר לא מכבדים אותה. חברות היכל התהילה הטריות, התאומות בלה (ברי בלה וניקי בלה), הגיעו, תקפו את ביילי וזרקו אותה במורד רמפת הכניסה לזירה.
אגואה
אגואה (בספרדית: Volcán de Agua) הוא הר געש שכבתי כבוי השוכן במחוז סַקָאטֶפּקֶס (Sacatepéquez) בגואטמלה.
תיאור
גובהו של אגואה הוא 3,760 מטרים, וההר מתנשא מעל ל-3,500 מטרים מעל לשפלת החוף הפסיפי, וכ-2,000 מטרים מעל לרמות של גואטמלה מצפון. ההר הוא תוואי הנוף הבולט ביותר באזור (למעט כשהוא מכוסה עננים). הוא שוכן במרחק שבין 5 ל-10 קילומטרים מאנטיגואה, בירתה לשעבר של גואטמלה, ובקרבה לכמה עיירות גדולות השוכנות על מורדותיו הצפוניים, שבהן מתגוררים ביחד קרוב ל-100,000 תושבים. כ-20 קילומטרים דרומית להר שוכנת העיר אסקואינטלה.
ההר הוא חלק מהקשת הגעשית של אמריקה המרכזית, שנוצרה כתוצאה מהפחתה של לוח קוקוס מתחת ללוח הקריבי בקצב של 9 ס"מ בשנה. הרכב הסלעים מהם בנוי ההר הוא אנדזיט בזלתי עד אנדזיטי. צורת ההר היא חרוט מושלם המעידה על גילו הצעיר, ולכן הוא מתוארך לתקופת ההולוקן, על אף שאין עדויות מוצקות לכך, ואין גם כל עדויות היסטוריות על התפרצויות בהר. בפסגת ההר יש לוע עגול קטן בקוטר של 280 מטרים שגובה קירותיו 100 מטרים למעט הפינה הצפון צפון מזרחית שם גובה הקיר הוא 12 מטרים בלבד. בנקודה זה נפרץ הלוע ב-1541 כתוצאה מרעידת אדמה ולחץ המים שנקוו בו (ראו להלן בפרק מקור השם). שישה מכתשי שקיעה קטנים שוכנים במדרון הצפון מערבי, ושני חרוטים קטנים שוכנים על המדרון הדרומי.
מקור שם ההר
הילידים המקומיים מבני הקאקצ'יקל, אחד מהעממים צאצאי המאיה, כינו את ההר ואנאהפו (Hunapú) – "מקום הפרחים" או ז'ון אז'פו (Jun Ajpu) – "צייד אחד". הכובשים הספרדים כינו גם הם את ההר ואנאהפו עד שב-11 בספטמבר 1541 קרס האגם שבלוע ההר עקב גשמים עזים בשילוב עם רעידת אדמה שנגרמה מפעילות געשית בהר הגעש הפעיל הסמוך פואגו. בלהאר שנוצר נמחתה סנטיאגו דה לוס קבלרוס (Santiago de los Caballeros), עיר הבירה דאז של המושבה הספרדית גואטמלה (המכונה כיום "סיודד וייחה" (Ciudad Vieja) - "העיר העתיקה"), וכ-600 איש נהרגו. בעקבות האסון העבירו הספרדים את עיר הבירה לאנטיגואה. לזכר השיטפון שהחריב את העיר החלו הספרדים לקרוא להר "וולקן דה אגואה" (Volcán de Agua) שפירושו "הר געש של מים" כניגוד להר הגעש הפעיל פואגו (Volcán de Fuego) שפירוש שמו בספרדית "הר געש של אש". שם זה דומה לשם שנתנו בני הקאקצ'יקל לפואגו: "צ'י גאג" (Chi Gag או "Chi Q'aq'" באורתוגרפיה הנוכחית של הקאקצ'יקל) שפירושו "היכן שיש אש".
ההר כיום
אף שהר הגעש לא היה פעיל בתקופה המודרנית הוכיחה ההיסטוריה שלו כי הוא יכול להוות מקור לסכנה משיטפונות ולהארים ליישובים הרבים שבסביבה. על אף גובהו הפעם האחרונה שפסגת ההר כוסתה בשלג הייתה בינואר 1967.
הר אגואה הוכרז ב-1956 אזור מוגן בשטח של 120,000 דונם. ההר הוא אתר תיירות פופולרי, אם כי אירעו בדרך לפסגה לא מעט מקרי שוד.
אדמתו הגעשית של ההר פורייה ועל מורדות ההר נטועים מטעי קפה, קנה סוכר ותירס, כשקרוב יותר לפסגה מכוסה ההר בחלקות של יער גשם טרופי.
AEW Beach Break
Beach Break היה פרק ספיישל היאבקות מקצועית של ארגון ההיאבקות All Elite Wrestling (AEW). האירוע נערך ב-3 בפברואר 2021 באולם ה-Daily's Place בג'קסונוויל, פלורידה ושודר ברשת הטלוויזיה TNT כספיישל של תוכנית הטלוויזיה השבועית של הארגון, Dynamite.
רקע
בנובמבר 2020, האירוע Beach Break הוכרז לינואר 2021. לעומת זאת, האירוע נקבע מחדש ל-3 בפברואר.
ב-23 בדצמבר בפרק של התוכנית Dynamite, קיפ סביאן ופנלופה פורד הכריזו שהם יערכו את טקס החתונה שלהם בספיישל Beach Break.
עלילות
האירוע כלל קרבות שנבעו מעלילות מתוסרטות במהלך התקופה שעד לקיום האירוע. העלילות הופקו דרך סדרת היוטיוב, Being The Elite אשר משודרת בערוץ הרשמי של היאנג באקס ובתוכניות השבועיות Dynamite ו-Dark.
ב-8 בינואר, דווח שהקרב בין ד"ר בריט בייקר לת'אנדר רוזה שהיה אמור להתקיים ב-13 בינואר בפרק של התוכנית Dynamite, נדחה עקב חשיפתה של רוזה לאדם אשר נמצא חיובי לנגיף הקורונה. ב-13 בינואר, הקרב בין השתיים נקבע מחדש לספיישל Beach Break.
ביקורות
העיתונאי של Wrestling Observer Newsletter, דייב מלצר, העניק ציון של 4.5 כוכבים לקרב המרכזי.
תוצאה לאורך זמן
לאחר הקרב המרכזי, המתאבק קנטה מארגון ההיאבקות היפני New Japan Pro-Wrestling (NJPW) ערך את הבכורה שלו ב-AEW, כשתקף את מוקסלי מאחור ואף ביצע עליו את מהלך הסיום שלו, ה-Go 2 Sleep. צעד זה נבע לאחר שהוכרז שמוקסלי יגן על אליפות ארצות הברית במשקל כבד של IWGP מול קנטה ב-26 בפברואר בפרק של התוכנית NJPW Strong, שנקרא בשם The New Beginning USA. לאחר התקיפה, נודע שקנטה יחבור לשורות קני אומגה לקרב זוגות מול מוקסלי ולאנס ארצ'ר שיהיה מסוג קרב ספירות בכל מקום ב-10 בפברואר בפרק של התוכנית Dynamite.
כל שש עשרה המשתתפות הוכרזו לטורניר ההדחות על המועמדות לאליפות הנשים של AEW אשר חולקו לשני בתים: בית ארצות הברית ובית יפן.
הוכרז ל-3 במרץ בפרק של התוכנית Dynamite ששאקיל אוניל וג'ייד קארגיל יתמודדו בקרב זוגות מעורב מול קודי רודס ורד ולווט.
סילבר מרלין
סילבר מרלין (באנגלית: Silver Marlin) הוא כלי שיט בלתי מאויש מתוצרת אלביט מערכות למטרת סיורים ימיים. הוא מצויד בנשק 7.62 מילימטר הנשלט מרחוק וכן במערכות תצפית ותקשורת. הוא מסוגל לפעול במשך 24,036 שעות ברציפות, במשימות כגון סיור, מעקב, הגנה מפני טרור, לוחמה ימית ולוחמה נגד מוקשים, חיפוש והצלה, ניטור זיהום, ולוחמה אלקטרונית.
רווחה (פירושונים)
{{פירושונים|
ראו גם
}}
23 במאי
23 במאי הוא היום ה-143 בשנה (144 בשנה מעוברת), בשבוע ה-21 בלוח הגרגוריאני. עד לסיום השנה, נשארו עוד 222 ימים.
רבקה גיבני
קריירה
גיבני עבדה כדוגמנית, ואז הופיעה בטלוויזיה בניו זילנד בסדרה Sea Urchins מ-1980 עד 1984. היא פרצה לטלוויזיה האוסטרלית עם התפקיד של ג'ולי דייוויס בסדרת הילדים Zoo Family ב-1985. היא אז גלמה את אמה פלימפטון בסדרת הדרמה הפופולרית The Flying Doctors, וב-1990 כיכבה במיני-סדרה Come In Spinner. ב-1991 היא כיכבה בסיטקום All Together Now, ועזבה את הסדרה ב-1993. לאחר עזיבתה, היא כיכבה בתוכנית Snowy.
דמות הכותרת ד"ר ג'יין הליפקס בסדרת Halifax f.p נוצרה במיוחד עבורה על ידי מפיקה התוכנית הקודמת שלה, Snowy. Halifax f.p. שודרה לראשונה ב-1994 עם הפרק "מעשים של בגידה", והמשיכה עם עוד 20 טלה-סרטים, עד 2002. הסדרה היה להצלחה עצומה, וקיבעה את הסטטוס של גיבני כשחקנית בעלת שם באוסטרליה. היא הופיעה במיני-סדרות נוספות, כמו Kangaroo Palace (1997), ו-The Day of the Roses (1998).
ב-2002 ו-2003, לגיבני היה תפקיד ב-Stingers', ומ-2003 עד 2006, היה לה תפקיד בהטרילוגיה של סרטי טלוויזיה, Small Claims'' בתור כריסי.
היא הופיעה במיני-סדרה שעובד מהרומן של סטיבן קינג, "צל הרשע", אשר הוקרן בשנת 2004 ברשת הטלוויזיה TNT. לאחר מכן ב-2006 במיני-סדרה המבוססת על ספריו, Nightmares and Dreamscapes.
ב-2006, היא שיחקה את התפקיד של לידיה, בעלת מסעדה היפית, בסדרת הדרמה Tripping Over. ב-2007, היה לה תפקיד קטן בסרט Clubland, בכיכובה של ברנדה בלתין, וביומה של שרי נולן. הסרט יצא בשם Introducing the Dwights בארצות הברית.
גיבני הייתה המפיקה בפועל וגם כיכבה בסרט הניו זילנדי The Map Reader בתפקיד אמיליה, לצד מייקל הרסט. הסרט יצא ב-2008.
היא אירחה סדרה דוקומנטרית בטלוויזיה הניו זילנדית בשם Sensing Murder, בה מדיומים חוקרים מקרי רצח בלתי פתורים מניו זילנד ואוסטרליה.
מאוגוסט 2008 עד ל-2013, שיחקה את התפקיד הראשי ג'ולי ראפטר, בסדרת הדרמה הפופולרית Packed to the Rafters. עבור תפקיד זה היא זכתה בפרס לוג'י הזהב ב-2009.
גיבני כיכבה בסרט משנת 2012 Mental לצד טוני קולט.
ב-2014, גיבני שיחקה בלשית שחוקרת רצח בעיירה קטנה בסדרת הטלוויזיה The Killing Field. הסדרה Winter, הייתה סדרת המשך ששודרה ב-2015.
ב-2016 התחילה לשחק בתפקיד הראשי בסדרה האוסטרלית Wanted, לצד ג'רלדין הייקוויל. הסדרה משודרת בינלאומית בנטפליקס. הסדרה, שהייתה מועמדת לפרס אמי לבידור בפריים טיים בשנת 2017, אושרה לעונה שלישית ב-2019.
חיים אישיים
גיבני הייתה נשואה פעמיים, בפעם הראשונה לזמר ארווין תומאס, לו נישאה ב-1992. בפעם השנייה, היא נישאה למעצב ההפקה ריצ'רד בל, בנובמבר 2001. יש להם בן, זאקרי אדיסון בל, שנולד באפריל 2004.
פרסים
גיבני זכתה בפרסה הראשון ב-1990, כשזכתה בפרס AFI (מכון הקולנוע האוסטרלי) לשחקנית הטובה ביותר על תפקידה ב- Come In Spinner. היא גם זכתה בפרס הלוג'י ב-1991 עבור תפקידה בסדרה. היא הייתה מועמדת גם לשחקנית הפופולרית ביותר בסרט טלוויזיה או מיני-סדרה על תפקיד זה.
ב-1992, היא היה מועמדת לפרס לוג'י על תפקידה בסיטקום All Together Now בשתי קטגוריות: השחקנית הפופולרית ביותר והשחקנית הקומית הפופולרית ביותר.
על התפקיד שלה ב- ''Halifax f.p. ''הייתה גיבני מועמדת לשלושה פרסים שונים, במספר שנים – פרס לוג'י לשחקנית הפופולרית ביותר (1996, 1997, 1998, 1999 ו-2001); הלוג'י לשחקנית הבולטת ביותר (1998, 1999 ו-2000), ופרס AFI להופעה הטובה ביותר של שחקנית בתפקיד ראשי בדרמת טלוויזיה (בשנים 1998 ו-2000).
גאליה קלטיקה
גאליה קלטיקה (בלטינית: Gallia Celtica, מילולית: גאליה הקלטית) הייתה אזור גאוגרפי ותרבותי של גאליה, שאוכלוסייתו הורכבה בעיקר מקלטים. כיום, אזור זה משתרע על חלקים של שווייץ, צרפת, לוקסמבורג, וגדתו המערבית של הריין בגרמניה.
לפי יוליוס קיסר ומספר אתנוגרפים רומיים, גאליה חולקה לשלושה אזורים, בכל אחד מהם עם ותרבות שונים: בלגיקה, אקוויטניה, וקלטיקה. תושבי אזור קלטיקה קראו לעצמם קלטים. לאחר שהרומאים כבשו את כל גאליה, הם חילקו אותה לפרובניקיות, וגאליה קלטיקה חולקה בין גאליה אקוויטניה וגאליה לוגדוננסיס.
פטר אלטריכטר
פטר אלטריכטר (בצ'כית Petr Altrichter; נולד ב-24 במאי 1951 בצ'כוסלובקיה), מנצח צ'כי שלמד נגינה בקרן יער וניצוח בקונסרבטוריון למוזיקה באוסטרבה, למד באקדמיה למוזיקה ואמנויות הבמה יאנצ'ק, עבד כעוזר מנצח של ואצלב נוימן ב.
אלטרייטר שימש כמנצח האורח הראשי של התזמורת הסימפונית של פראג ולאחר מכן המנצח הראשי בין השנים 1990 ל-1992. בגרמניה, הוא היה המנהל המוזיקלי של הפילהרמונית Südwestdeutsche מ-1993 עד 2004. בבריטניה, הוא היה המנצח הראשי של התזמורת הפילהרמונית המלכותית של ליברפול (RLPO) מ-1997 עד 2001. כהונתו ב-RLPO התאפיינה בצרות כלכליות שהחלו לפני כהונתו, בנוסף לביקורת על סגנון הניצוח שלו.
מאז 2002, אלטריכטר הוא המנצח הראשי של התזמורת הפילהרמונית של ברנו.
נשיא ניגריה
נשיא הרפובליקה הפדרלית של ניגריה (באנגלית: President of the Federal Republic of Nigeria) הוא ראש המדינה וראש הממשלה של הרפובליקה הפדרלית של ניגריה. הנשיא מנהל את הרשות המבצעת של הממשל הפדרלי והוא המפקד העליון של הכוחות המזוינים של ניגריה.
התפקידים, הסמכויות והתארים של ראש המדינה וראש הממשלה אוחדו רשמית למשרת הנשיאות עם כניסתה לתוקף של חוקת ניגריה משנת 1979.
הסמכות המבצעת של המדינה נתונה לנשיא, והיא כוללת את הביצוע והאכיפה של החוק הפדרלי ואת האחריות למנות פקידים פדרליים, דיפלומטיים, רגולטוריים ושיפוטיים. ההוראות החוקתיות מסמיכות את הנשיא למנות ולקבל שגרירים, לחתום הסכמים עם מדינות זרות, ועל חוקים הבאים שחוקקו על ידי הבית, לנשיאות יש אחריות ראשית לניהול מדיניות חוץ.
הנשיא גם ממלא תפקיד חשוב בחקיקה הפדרלית ובקביעת מדיניות פנים. כחלק מעיקרון הפרדת הרשויות במדינה, החוקה מעניקה לנשיא את הסמכות לחתום או להטיל וטו על כל חקיקה פדרלית.
הנשיא נבחר בבחירות ישירות כלל-ארציות לכהונה של ארבע שנים, יחד עם סגנו.
בולה טינובו הוא הנשיא הנוכחי של ניגריה, וה-16 במספר, לאחר שהושבע לתפקיד ב-29 במאי 2023.
היסטוריה
ב-1 באוקטובר 1960 קיבלה ניגריה עצמאות מהממלכה המאוחדת. בראש המועצה המבצעת הכלל-ניגרית עמד ראש ממשלה, אבובכר טפאווה בלווה. ב-16 בנובמבר 1960 הפך ננמדי אזיקיווה למושל הכללי הראשון של הפדרציה בת שלושה אזורים בצפון, מזרח ומערב המדינה, כשלאגוס משמשת כבירה הפדרלית. בראש כל אחד מהאזורים עמד ראש ממשלה עם מושל כתפקיד טקסי. המושלים והמושל הכללי ייצגו את מלכת ניגריה, אליזבת השנייה. ב-1 באוקטובר 1963 ניגריה הפכה לרפובליקה פדרלית ובכך ביטלה את המלוכה בה, אך נותרה חברה בחבר העמים הבריטי. תיקון לחוקת 1960 החליף את תפקידו של המושל הכללי במשרת הנשיא. אזיקיווה הושבע למשרה זו ב-1 באוקטובר 1963. התפקיד באותה תקופה היה בעיקר טקסי, ותפקידיו העיקריים של הנשיא היו קבלת אורחים זרים ופתיחת הפרלמנט.
בהפיכה הצבאית הכושלת בינואר 1966 שבוצעה על ידי קבוצה של קציני צבא, בראשות מייג'ור צ'וקוואמה נזאוגו, הופלו הממשלות האזוריות, ראש הממשלה אבובכר טפאווה בלווה נהרג ונעשה ניסיון להשתלט על הממשלה הפדרלית. נזאוגו נתפס, הועמד לדין ונכלא על ידי הגנרל ג'ונסון אגוויי-איירונסי. הגנרל אגוויי-איירונסי מונה לראש המדינה הצבאי.
ביולי 1966 התקוממה קבוצה של קציני צבא כנגד הממשלה, הרגה את הגנרל איירונסי ומינתה את ראש מטה הצבא, גנרל יעקובו גואון, לראש הממשלה הצבאית החדשה.
ב-1975 הודח הגנרל גואון והגנרל מורטלה מוחמד הפך לראש הממשלה הצבאית הפדרלית של ניגריה עד להירצחו ב-1976. במותו, נכנס ראש המטה הכללי (מקביל לסגן נשיא) הגנרל אולוסגון אובסנג'ו לתפקיד ראש המדינה בישיבה של המועצה הצבאית העליונה, תוך שמירה על שרשרת הפיקוד. גנרל אובסנג'ו היה אחראי להשלמת המעבר הדמוקרטי שהחל קודמו, שהגיע לשיאו בבחירות באוגוסט 1979.
בשנת 1979 אימצה ניגריה חוקה נשיאותית פדרלית. משרת הנשיאות הניגרית הפכה לתפקיד ביצועי, בעל סמכויות דומות לאלו של מקבילתה האמריקאית. בית המחוקקים היה אספה לאומית דו-ביתית, שכללה סנאט ובית נבחרים.
באוקטובר 1979, לאחר למעלה מ-13 שנות שלטון צבאי, שבה ניגריה לשלטון דמוקרטי. בבחירות לנשיאות זכתה המפלגה הלאומית של ניגריה ושהו שגארי הפך לנשיא הראשון שנבחר באופן דמוקרטי.
ב-31 בדצמבר 1983 הפיל הצבא את הרפובליקה השנייה. מייג'ור גנרל מוחמדו בוהארי מונה ליושב ראש המועצה הצבאית העליונה ולראש המדינה החדש.
באוגוסט 1985 הופלה ממשלתו של הגנרל בוהארי בדרכי שלום על ידי רמטכ"ל הצבא, מייג'ור גנרל איברהים בבנגידה. בבנגידה הפך לנשיא וליושב ראש מועצת השלטון של הכוחות המזוינים.
באוגוסט 1993 התפטר הגנרל בבנגידה ובחר בממשלת מעבר שתחליף אותו. ארנסט שונקן נבחר לנשיא הזמני. הגנרל סאני אבאצ'ה תפס את השלטון מידי שונקאן בנובמבר 1993 והפך לנשיא ויושב ראש המועצה השלטת הזמנית.
ב-8 ביוני 1998 מת הגנרל אבאצ'ה בווילה הנשיאותית בבירת ניגריה, אבוג'ה. מייג'ור גנרל עבד א-סלאמי אבובכר הפך לנשיא החדש ויושב ראש מועצת השלטון הזמנית.
ב-29 במאי 1999 פרש אבובכר מתפקידו, וראש המדינה הצבאי לשעבר, אולוסגון אובסנג'ו, הפך לנשיא האזרחי. אובסנג'ו כיהן שתי קדנציות בתפקיד.
במאי 2007 הושבע עומארו יאר אדואה לנשיא ה-13 של ניגריה. יאר אדואה נפטר ב-5 במאי 2010 בווילה הנשיאותית באבוג'ה, בירת המדינה.
ב-6 במאי 2010 הושבע סגן הנשיא גודלאק ג'ונתן לנשיא הרפובליקה הפדרלית של ניגריה ה-14.
ב-29 במאי 2015 הושבע מוחמדו בוהארי לתפקיד נשיא הרפובליקה הפדרלית של ניגריה ולראש המדינה ה-15, לאחר שניצח בבחירות הכלליות.
ב-29 במאי 2023 הושבע בולה טינובו לנשיא הרפובליקה הפדרלית של ניגריה ה-16.
זכאות
פרק ו', חלק א', סעיף 131 לחוקה קובע כי אדם יכול להיבחר למשרת הנשיא אם הוא:
אדם העומד בתנאים לעיל עדיין פסול מלמלא את תפקיד הנשיא אם הוא:
מעון
נשיא ניגריה מתגורר ועובד במעונו הרשמי, הווילה הנשיאותית אסו רוק.
יחסי הממלכה המאוחדת–מלאווי
יחסי הממלכה המאוחדת–מלאווי הם יחסי החוץ בין מלאווי והממלכה המאוחדת. שתי המדינות מנהלות יחסים דיפלומטיים רשמיים, והן חברות בחבר העמים הבריטי.
היסטוריה
ההשפעה הבריטית במלאווי של ימינו החלה כאשר ניאסלנד הפכה לפרוטקטורט בריטי תחת ממשל קולוניאלי, וויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת הפכה למלכת ניאסלנד. ניאסלנד קיבלה עצמאות ב-6 ביולי 1964 ומכונה מאז מלאווי.
לאחר העצמאות
מלאווי קיימה יחסים דיפלומטיים עם בריטניה בעידן שלאחר הקולוניאליזם.
בין מלאווי ובריטניה פרץ אירוע דיפלומטי בשנת 2012 שהביא לגירוש הדדי של שליחיהם. בינגו ווה מוטריקה גירש את הנציב העליון הבריטי פרגוס קוכראן-דייט על שכינה אותו "יהיר" ו"לא סובלני" לאחר פרסום שהודלף בעיתון "האומה". הממלכה המאוחדת גירשה בתמורה את הנציב העליון בפועל פלוסי גומיל-צ'ידיאונגה וביטלה את הזמנתה לחתונה המלכותית של הדוכס והדוכסית מקיימברידג'. היחסים חודשו לאחר שג'ויס בנדה עלה לשלטון.
חצי האי העליון של מישיגן
חצי האי העליון של מישיגן (באנגלית: Upper Peninsula, מכונה גם ) הוא הצפוני מבין שני חצאי האיים העיקריים המרכיבים את מדינת מישיגן שבארצות הברית. הוא מהווה 29% מהשטח היבשתי של המדינה, אך גרים בו רק 3% מכלל אוכלוסייתה.
גאוגרפיה
בין חצי האי העליון לחצי האי התחתון של מישיגן מפריד מצר מאקינאק (Mackinac Straits), אשר רוחבו בחלק הצר ביותר הוא חמישה קילומטרים. החל משנת 1957 מחבר בין שני חצאי האיים "גשר מאקינאק" שאורכו 8,038 מטרים, וגובהו 168 מטרים. לפני השלמת בניית הגשר, הנסיעה בין שני חצאי האיים הייתה קשה ואיטית (ובמהלך עונות החורף הייתה אף כמעט בלתי אפשרית) והתבססה בעיקר על מעבורות אשר היו עמוסות במיוחד.
התיירות היא הענף העיקרי באזור חצי האי. חצי האי מכיל אזורים מיוערים נרחבים, מעל ל-150 מפלים, וצפיפות אוכלוסייה נמוכה מאוד.
חצי האי פופולרי במיוחד בקרב מטיילים רבים מכל רחבי אזור המערב התיכון העורכים בו את חופשות הקיץ שלהם.
טרול (סרט)
טרול (באנגלית: Troll) הוא סרט קולנוע אמריקאי בסוגת סרטי פנטזיה. הסרט בוים על ידי ג'ון קארל ביוכלר ויצא לאקרנים ב-17 בינואר 1986.
לסרט הופקו שני סרטי המשך: "טרול 2" ו"טרול 3", אם כי אינם קשורים בעלילתם לסרט המקורי.
תקציר העלילה
בתחילת הסרט מגיעים בני משפחת פוטר (Potter) לדירתם החדשה בסן פרנסיסקו. בעת פריקת האריזות מותקפת הבת הצעירה וונדי על ידי יצור קטן - שהיה בעבר מכשף אולם הפך לטרול. הטרול משתמש בטבעת בדולח ירוקה כדי לקחת על עצמו את המראה של וונדי. בני המשפחה מתחילים לשים לב להתנהגות המוזרה של וונדי (הצועקת, נושכת, וזורקת אנשים מצד לצד של החדר) אולם חושבים שהדבר נובע מלחץ בשל מעבר הדירה. היחיד ששם לב שמשהו לא בסדר הוא אחיה של וונדי, הארי פוטר הבן (Harry Potter Jr.) (המגולם על ידי נואה האת'ווי).
הארי מתיידד עם אישה זקנה הגרה בבניין, יוניס סנט קלייר (המגולמת על ידי ג'ון לוקהארט), המגלה לו שהיא מכשפה. הארי מבקש כי היא תלמד אותו קסמים, אולם היא אומרת שאין זמן לכך, ומספרת לו כי בעבר היא הייתה מאוהבת במכשף בשם טורוק, וכי בעבר העולם חולק בין פיות (ובהם גם טרולים) לבין בני האדם. טורוק שינה את האיזון בין העולמות והחלה מלחמה בין בני האדם לפיות. כעונש על מעשיו טורוק הפך לטרול, ותפקידה של יוניס הוא לעמוד על המשמר מפניו.
יוניס מספרת להארי כי הטרול התחיל במלחמה והוא הופך את בני האדם ליצורים כגון גובלינים, נימפות, בני לילית בהתאם לאישיותם, והופך את דירותיהם לחדרים בעולם הפיות. כאשר כל הדירות בבניין יומרו, יתפרץ עולם הפיות לתוך עולם בני האדם.
יוניס מספרת להארי כי הוא יכול להביס את טורוק רק אם ינעץ מטה קסמים בלב עולמו של טורוק - שם יהיה יצור קסום וחזק.
הארי ויוניס יוצאים לעצור את טורוק, אולם טורוק מביס את יוניס והופך אותה לגזע עץ. הארי מוצא את אחותו בתוך ארון זכוכית, בלבוש שלגיה, כאשר עטלף ענק תוקף את הארי וגורם לו לאבד את מטה הקסמים. כאשר העטלף תוקף את וונדי, טורוק מציל אותה, והורג את העטלף ובכך משמיד את עולם הפיות שיצר, והארי ומשפחתו נמלטים מהבית.
דמיון הסרט לסדרת ספרי "הארי פוטר"
לאחר יצאת סדרת ספרי "הארי פוטר" בשנת 1997 הואשמה ג'יי קיי רולינג בהעתקת אלמנטים מהסרט אל ספריה, ובייחוד את שם גיבור הסדרה מגיבור הסרט. רולינג הכחישה, אולם ציינה כי ייתכן וראתה את הסרט בעבר.
עלמה תומאס
עלמה וודסי תומאס (באנגלית: Alma Woodsey Thomas; ) הייתה ציירת ומחנכת אומנות אקספרסיוניסטית אפרו-אמריקאית, הידועה בעיקר בזכות ציוריה המופשטים הצבעוניים. היא חיה ועבדה בעיקר בוושינגטון, די.סי. לתומאס נותרה השפעה על צעירים ומבוגרים כאחד, והיותה אבן פינה לאמנויות היפות באוניברסיטת הווארד. שם החלה קריירת אמנית מצליחה בהמשך חייה, ועשתה צעדים גדולים כאמנית אפרו-אמריקאית בתקופות של ההפרדה. תומאס האמינה כי היצירתיות צריכה להיות בלתי תלויה במין או בגזע, אלא עם דגש על יופי.
ילדות
עלמה תומאס נולדה ב־1891 בקולומבוס, ג'ורג'יה, כבת הגדולה מבין ארבעה ילדים לג'ון האריס תומאס, איש עסקים, ואמליה קנטה תומאס, מעצבת שמלות. היא הייתה יצירתית כבר בילדותה, אם כי הקריירה האמנותית הרצינית שלה החלה מאוחר בחייה. כשהתבגרה, תומאס הציגה את יכולותיה האמנותיות, ונהנתה להכין יצירות אמנות קטנות כמו בובות, פסלים וצלחות, בעיקר מחימר מהנהר שמאחורי ביתה. למרות ההתעניינות הגוברת באומנויות, תומאס "לא הורשתה" להיכנס למוזיאונים לאמנות בילדותה. כמו כן ניתנו לה שיעורי מוזיקה, ואמה ניגנה בכינור. בבית הספר היה ידוע שהיא מצטיינת במתמטיקה, מדע ואדריכלות שעניינו אותה במיוחד.
בשנת 1907, כאשר תומאס הייתה בת 16, המשפחה עברה לשכונת לוגן בוושינגטון, די.סי, כדי להימלט מאלימות הגזעית בג'ורג'יה ולנצל את היתרונות של מערכת החינוך הציבורית של וושינגטון. אף על פי שהיא הייתה עדיין מערכת חינוך נפרדת, בירת האומה נודעה כמציעה הזדמנויות טובות לאפרו-אמריקאים בהשוואה לרוב הערים האחרות. היא הביעה עניין באדריכלות, אך אז לא היה מקובל שנשים יכנסו לאותו מקצוע. תומאס למדה בבית הספר התיכון הטכני של ארמסטרונג, שם קיבלה שיעורי האמנות הראשונים שלה. לאחר שסיימה את לימודיה בתיכון בשנת 1911, למדה חינוך, ושימשה כמורה מחליפה בוושינגטון עד שנת 1914, כאשר קיבלה משרה קבועה בהוראה בחוף המזרחי של מרילנד. שנתיים לאחר מכן,
בשנת 1916, היא החלה ללמד בגן ילדים בבית בווילמינגטון, דלאוור, כשהיא נשארת שם עד 1923.
השכלה על תיכונית
היא קיבלה את תואר ראשון במדעים ובאמנויות יפות בשנת 1924 מאוניברסיטת הווארד, והפכה לבוגרת הראשונה בתוכנית לאמנויות יפות באוניברסיטה, והייתה גם אחת הנשים האפריקאיות-אמריקאיות הראשונות שהשלימו תואר אמנות.עם זאת, תומאס עדיין תכננה להיות מורה עד פרישתה.
בשנת 1924 החלה ללמד בבית הספר התיכון "שו ג'וניור", שם נשארה עד פרישתה בשנת 1960. בזמן שהייתה שם היא התחילה תוכנית לאומנות קהילתית שעודדה את הערכת התלמידים לאמנות יפה. התוכנית תמכה במופעי מריונטות והפצת כרטיסי חג מעוצבים אשר הוענקו לחיילים במרכז הרפואי. היא פרשה בשנת 1960 מהוראה והתמסרה לציור.
במהלך ההוראה, תומאס הצליחה לזכות בתואר שני בחינוך לאמנות מאוניברסיטת קולומביה בשנת 1934. תומאס נרשמה לאוניברסיטה בגיל 59, שם למדה היסטוריה של אמנות וציור אצל הצייר המצליח ג'ייקוב קיין. בין השנים 1950 עד 1960. בשנת 1958 ביקרה במרכזי אמנות במערב אירופה.
קריירה אומנותית
תומאס לא הוכרה כאמן מקצועי עד פרישתה מהוראה בשנת 1960, אז נרשמה לשיעורים באוניברסיטה. שם למדה על תאוריה ותולדות האמנות, לאחר מכן התעניינה בשימוש בצבע ובקומפוזיציה.
היא החלה ליצור ציורים צבעוניים, בהשראת עבודת בית הספר בניו יורק וההבעה המופשטת. היא עבדה במטבח שבביתה ויצרה עבודות בהשפעת אנרי מאטיס. יצירות האמנות של תומאס לאחר הפרישה התמקדו בעיקר בתורת הצבעים. עבודתה באותה תקופה הושפעו מאלה של וסילי קנדינסקי ושל ציירים אחרים. "השימוש בצבע בציורים שלי הוא בעל חשיבות עליונה. דרך הצבע ניסיתי להתרכז ביופי ובאושר שבציור ולא בחוסר האנושיות של אדם לאדם."
התערוכה הרטרוספקטיבית הראשונה שלה הייתה בשנת 1966 בגלריה לאמנות באוניברסיטת הווארד, אותה אצר היסטוריון האמנות ג'יימס א. פורטר עם 34 עבודות משנת 1959 עד 1966. לתערוכה זו יצרה ציורי אדמה, סדרה יצירות מופשטות בהשראת הטבע, כולל "תחיית המתים" (1966) שנרכשו בשנת 2014 לאוסף של הבית הלבן.
ציורים אלה הושוו לפסיפסים הביזנטיים וציורים של ז'ורז' פייר סורה. התערוכה קיבלה ביקורת חיובית ב"וושינגטון פוסט " בכותרת "מופשט צבעוני משקף את רוחה ".
בהשראת הנחיתה על הירח בשנת 1969, עלמה תומאס החלה לצייר סדרת ציורים מרכזית שנייה שלה. הסדרה "חלל". היא עוררה רגשות על ידי ניגודיות דרמטית של צבע בסגנון של פסיפס. השתמשה בכחול כהה על רקע צבע ורוד-כתום. באמצעות שימוש בצבע, תיארה בהפשטה יופי. לרוב יצירות האמנות בסדרה זו הן בעלות דפוסים עגולים, אופקיים ואנכיים.
בשנת 1972, בגיל 81, הייתה תומאס האישה האפרו-אמריקאית הראשונה שהייתה לה תערוכת יחיד במוזיאון וויטני לאמנות אמריקאית, ובאותה שנה נערכה גם תערוכה בגלריית קורקורן לאמנות. תומאס לא הייתה מוכנה לקבל מחסומים המעכבים את התהליך היצירתי שלה ואת קריירת האמנות שלה, כולל זהותה כאישה שחורה. היא האמינה שהדבר החשוב ביותר הוא שתמשיך ליצור את חזיונותיה באמצעות יצירות האמנות למרות ההפרדה הגזעית. למרות זאת, תומאס עדיין הופלתה כאמנית שחורה ונמתחה ביקורת על סגנונה המופשט בניגוד לאמריקאים שחורים אחרים שעבדו בנושאים וסמלים של מאבק בהפליה ובדיכוי. עבודותיה הוצגו לצד אמנים רבים אחרים בגלריות ומופעים, כמו הגלריה הראשונה בבעלות שחורה במחוז קולומביה.
לאחר התערוכה שלה בוויטני, תהילתה של תומאס בקהילת האמנויות הרקיעה מיד. ההכרה החדשה שלה נבעה בגלל התמיכה של רוברט דוטי, כשארגן את התערוכה בוויטני כחלק מסדרת תערוכות אמניות אמריקאיות, שנועדו למחות על חוסר הייצוג שלהם. בנוסף, מבקרי ניו יורק התרשמו מהסגנון המודרני של תומאס, במיוחד בהתחשב בעובדה שהיא אישה בת 80 בזמן הופעת הבכורה הלאומית שלה. ה"ניו יורק טיימס" סקר את התערוכה שלה ארבע פעמים וחלק לה שבחים גדולים.
היא ציירה את "קונצ'רטו של הרוח והקרפ מירטל" בשנת 1973, אותו הגדירה היסטוריונית האמנות שרון פאטון "אחד מציורי הצבע-המינימליסטי הכי יפים שהופקו אי פעם על ידי אמן אפרו-אמריקני."
סגנון אמנותי
עם סיום לימודיה בהווארד והכשרה אצל ג'יימס הרינג ולויס מיילו ג'ונס, עבודותיה הפכו למופשטות יותר. לקראת סוף חייה עבר הסגנון שלה "להפשטה גאומטרית מלאת צבע של דפוסי משיחת מכחול מפוסלים." לסגנון של תומאס איכויות הדומות לציורים במערב אפריקה כמו גם לפסיפסים ביזנטיים.
ציורי צבעי המים והשמן שלה שילבו שימוש במלבנים צבעוניים. טכניקה זו שימשה אותה בהמשך, שבחנה את הצבעים שמופיעים בעצים, פרחים, גנים ודימויים טבעיים אחרים. הציור שלה זוהר, ונוצר בחלקו מהתעניינותה של תומאס בצבעי הטבע. בהמשך קיבלה השראה מחקירת החלל והקוסמוס.
שנים מאוחרות יותר
כמה אמניות נשים אמריקאיות מצוירות "בארוחה אחרונה" של מרי בת' אדלסון (1972) בעקבות "הסעודה האחרונה" של לאונרדו דה וינצ'י, ביניהן מופיעה עלמה תומאס. דימוי זה, העוסק בתפקידה של איקונוגרפיה היסטורית דתית ואמנותית בהדגשת נשים, הפך "לאחד הדימויים האיקוניים ביותר של תנועת האמנות הפמיניסטית."
עלמה תומאס נפטרה ב־24 בפברואר 1978 שעדיין הייתה גרה באותו בית שאליו עברה משפחתה עם הגעתם לוושינגטון בשנת 1906.
הכרה מאוחרת
אף על פי שתומאס לא השיגה תערוכת יחיד עד שנת 1998 כשמוזיאון פורט ווין החליט להציג רטרוספקטיבה של האמנית, אין הדבר מייצג במדויק את מורשתה והשפעתה על תחום האמנות החזותית. ג'ייקוב קינן, מורה באוניברסיטת האוורד לאורך שנות החמישים, טען כי "תומאס מילאה תפקיד מפתח בהתפתחות הציור המופשט לאורך כל אמצע המאה העשרים".
בשנת 2009 נבחרו שני ציורים של עלמה תומאס על ידי הגברת הראשונה מישל אובמה, שיוצגו במהלך השנה בבית הלבן, בזמן נשיאות אובמה. בשנת 2015 תלה אובמה את עבודתה של תומאס "תחיית המתים" בחדר האוכל של המשפחה. הציור הוא היצירה הראשונה של אישה אפרו-אמריקאית שתלויה בחללים הציבוריים של הבית הלבן כחלק מאוסף הקבע.
בשנת 2016 הוצגה תערוכה שלה במוזיאון בהארלם. תערוכה זו היא המבט המקיף הראשון על עבודתה של האמנית כמעט לאחר עשרים שנה והיא כוללת עבודות בצבעי מים וניסויים מוקדמים.
ימים מקוללים (סדרת טלוויזיה)
"ימים מקוללים" (ברוסית: «Окая́нные дни») סדרה רוסית קומית שיצר המפיק סמיון סלפאקוב, שצולם בפורמט screenlife -אלמנך. הפרויקט הופק על ידי חברת קומדי קלאב הפקות. בכורת שני הפרקים הראשונים התקיימה ב-11 ביוני 2020 בספק שירותי הזרמת מדיה Premier.
עלילה
10 נובלות וסיפורים קצרים על אנשים הנמצאים בבידוד עצמי בעקבות מגפת COVID-19. ההגבלות מולידות סיפורים מדהימים שלא היו קורים בנסיבות אחרות.
הפקה
כל הסיפורים הקצרים צולמו באייפונים של השחקנים. לפני הצילומים, השחקנים דנו וביצעו חזרות באמצעות שירות זום.
ולדימיר יפיפאנצב צילם 4 גרסאות של הסצנות שלו עד שמצא את הסגנון הדרוש. במיוחד לצורך צילומי הנובלה "גוף הכאב", השחקנית אולגה דיבצבה השכירה דירה בסנקט פטרבורג.
קריית האמנים צפת
קריית האמנים צפת נוסדה עם שחרור צפת, במלחמת תש"ח. בעידודה של עיריית צפת התחילה קבוצת אמנים לשקם חורבות בשכונה הממלוכית חארת אל-ואטה (התחתונה, הנמוכה), על גבול הרובע היהודי ההיסטורי, לבנות גלריות ולפתוח תערוכות. גרעין אמנים זה משך לקריה עשרות אמנים נוספים. צפת הייתה לביתם של חלק מן האמנים, ויתרתם רק יצרו בקריה בהשראת רוח העיר, נופיה, מבניה ודמויותיה. הסדנאות הגלריות והתערוכות היו למוקד משיכה תיירותי לאורך תקופת פריחתה של הקריה בשנות ה-50 וה-60 של המאה ה-20.
את המיתוס האמנותי הצפתי המרוחק מזרמים של מרכזי אמנות אחרים בארץ ייחדה נוכחותה העקבית של אסכולת פריז היהודית.
משנות ה-70 ואילך ירדה קרנה של הקריה. דור המייסדים הלך לעולמו, חלק מהאמנים לא הסתגל לשינויי אופנות אומנותיות, התמסחרות, הצטרפות אמנים שאינם מן הדרג הראשון, תשתיות שהוזנחו ושינויים דמוגרפיים - כניסה של אוכלוסייה חרדית לקריה, כל אלה הולידו הליך גסיסה מתמשך.
הקמה
לפני קום המדינה כבר החלו כמה אמנים להשתקע בצפת. יצחק פרנקל פרנל, בין ראשוני ציירי צפת החל לצייר את העיר כבר בשנות ה-20 של המאה ה-20 והשתקע בעיר כבר ב-1934. ב-1942 ארגן את התערוכה הראשונה של ציורים בצפת, (דמי הכניסה היו גרוש אחד בלבד). פרנקל היה ממייסדי קריית האמנים של צפת, למרות שלא ראה את עצמו כחלק מקהילת אמני הקריה ועל כך יצר ניכור בינו לשאר האמנים. שבעה חברו לגרעין האמנים המייסד של הקריה: שמשון הולצמן, אריה לרנר ואשתו הציירת חנה לרנר, אריה מרזר, יצחק פרנקל פרנל משה קסטל ומנחם שמי ואלו נעזרו בתמיכתו ועידודו של ראש העיר הראשון של צפת לאחר שוך קרבות תש"ח, משה פדהצור. במקביל לקבלת 'מסגד השוק' לצורך פתיחת 'התערוכה הכללית' להצגת מבחר מיצירותיהם של אמני הקריה הוקמה 'עמותת קריית-האמנים'. "כל האמנים אשר התיישבו בצפת של 1949 היו ממילא חברים באגודת האמנים בתל אביב, וכך התגבש קריטריון קבלת חברים חדשים המחייב כל מועמד להיות חבר באגודת האמנים הארצית כתנאי לקבלתו. חוק מכביד נוסף קיים בתקנון, המחייב כל חבר בקריית האמנים להיות בעל נכס בגבולות הקריה".