cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אוריאל בן-עמי
ביוגרפיה
ב-1984 הצטרף למערכת דבר והיה כתב העיתון ביהודה ושומרון בעת חשיפת המחתרת היהודית. סיקר את משפט המחתרת ואת האינתיפאדה הראשונה, החל מ-1987 בפרסום מאמרים, כתבות תחקיר ומגזין בדבר השבוע.
ב-1988 הצטרף לעיתון על המשמר ככתב העיתון ביהודה ושומרון, ועסק בו ביחסי המתנחלים, הפלסטינים, צה"ל והמשטרה. פרסם מאמרים, כתבות וטור אישי שבועי בשם "נפצים", ובו רשמים מסיוריו בשטחים. במקביל הצטרף לצוות מקימי עיתון ירושלים, הראשון ברשת ידיעות תקשורת, בייסודו של אדם ברוך, ובו פרסם כתבות תחקיר ודיוקן של ראשי המתנחלים.
ב-1990 ראה אור ספרו "שאגה אחרונה במטולה" בהוצאת משרד הביטחון, על בני הדור השני למייסדי ארגון השומר. בספר הובאו גילויים ועדויות על פרשיות שזכו להד ציבורי נרחב, ובהן נקמת דמו של אלכסנדר זייד על ידי יצחק חנקין, וכן עדותו של חנקין בנוגע לרצח ארלוזורוב.
שירת כקצין היסטוריה במילואים. בשנת 1991, בעת שירותו במילואים במהלך מלחמת המפרץ הראשונה, סיקר ותיעד את פעילות דובר צה"ל תא"ל נחמן שי ויחידת דובר צה"ל. לאחר המלחמה מונה ליועץ מומחה במשרד הביטחון וחוקר בכיר במחלקה להיסטוריה של צה"ל, וחקר את יחסי צה"ל והתקשורת במלחמת המפרץ, בשילוב ראיונות עם מפקדי צה"ל, עורכי העיתונים והעיתונאים והשדרים הבכירים בעת המלחמה. עקב חילוקי דעות מקצועיים, נגנז מחקרו.
ב-1992 הקים את חברת התקשורת אור-מדיה, העוסקת בייעוץ ואסטרטגיה תקשורתית, הוצאה לאור, ייזום וניהול פרויקטים בהסברה, תחקיר ותיעוד, ליווי מנהלים בכירים וארגונים באירועי תקשורת. החל משנה זו החל ללמד במוסדות שונים להשכלה גבוהה, ובהם האוניברסיטה העברית בירושלים, אוניברסיטת חיפה, המכללה האקדמית ספיר והמכללה האקדמית נתניה. בתחומי הוראתו עוסק בכתיבה ועריכה עיתונאית, דוברות ומיתוג ארגוני, אסטרטגיה תקשורתית ותקשורת בינאישית.
ב-2016 פרסם את ספר שיריו "מנהלל ועד בכלל – רטרוספקטיבה", וב-2021 פרסם את קובץ הסיפורים הקצרים "רוחות הכפר". שני הספרים עוסקים ביחסיו עם מקום הולדתו והשפעותיו עליו. הספרים יצאו בהוצאת אור-מדיה, לאחר קמפיין מימון המונים מוצלח באתר הדסטארט.
ספריו
ספרים שחיבר: ספרים בעריכתו:
רוחות בודדות
רוחות בודדות (באנגלית: Lonesome Ghosts) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי משנת 1937 שהופק על ידי וולט דיסני הפקות והופץ על ידי RKO Radio Pictures. הסרט, שבוים על ידי ברט גילט, הופץ שלושה ימים לאחר יציאתו של "שלגיה ושבעת הגמדים". העלילה עוקבת אחר מיקי מאוס, דונלד דאק וגופי העוסקים בהשמדת רוחות רפאים. זהו הסרט הקצר ה-98 בסדרת סרטי "מיקי מאוס" שיצאו לאקרנים והתשיעי באותה השנה.
על פי המפיקים בפועל של הספיישל הטלוויזיוני "מיקי מאוס: סיפורן של שתי מכשפות", סרט זה שימש כאחד ממקורות ההשראה להפקתו.
עלילה
משמידי רוחות רפאים של אייאקס - מיקי, דונלד וגופי - מקבלים הצעת עבודה דרך הטלפון כדי לגרש ארבע רוחות רפאים מבית רדוף רוחות שננטש זה מכבר. עם זאת, מבלי ידיעתם, ההזמנה נעשית על ידי רוחות הרפאים עצמם, שעקב השעמום שאין להם את מי להפחיד, הם מחפשים אחר קורבנות חדשים.
המשמידים מגיעים ודופקים על דלת הכניסה, שמיד מתמוטטת ארצה. כשהם מכריזים על בואם, הם אינם שומעים תגובה. מיקי מחליט שבכל זאת הם צריכים להתחיל בעבודתם. כאשר הם נכנסים, הדלת מתרוממת ומשליחה אותם פנימה לפני שהיא מחזירה את עצמה למקומה, גורמת למלכודת עכברים ליפול על אפו של גופי. לאחר ששמעו את הצחוק המתגלגל של הרוחות, מיקי מכריז שעליהם להתפצל ובכך לצוד את הרוחות בנפרד.
הרוחות משתעשעים במשמידים בכל צעד ושעל; אחד מהם נוקש על ראשו של מיקי ומכניס את אצבעותיו לשתי הקנים של השוטגאן של מיקי כאשר האחרון מנסה לירות בו. מיקי דולק אחריו במעלה המדרגות ומנסה לפתוח את הדלת שהרוח רפאים עבר דרכה, אך הדלת נופלת עליו וממנה יוצאים רביעיית רוחות הרפאים (שיוצרים תזמורת צועדת) ומיד נכנסים לדלת אחרת.
מיקי פותח את הדלת, מה שגורם לכמות רבה של מים להיכנס לתוך החדר בזמן שרוחות הרפאים גולשים על גלשנים. האחרון יוצא על סירת מנוע שחגה במעגל סביב מיקי עד שהיא וכל המים נעלמים כליל.
בינתיים, לאחר שהופחד באמצעות השלכת חפצים מאחוריו, דונלד חוטף חבטות מרוח הרפאים באמצעות לוח עץ. הוא מצליח להכות את רוח הרפאים בחזרה, אך הוא משפריץ מים על פניו של דונלד.
גופי רץ לחדר השינה למשמע הרעשים שרוח הרפאים עושה עם כף עץ ומחבת. עד מהרה הרוח מתעלל בו ומתעתע אותו באמצעות כך שגורם לו לחשוב הוא ההשתקפות שגופי רואה במראה שבשידה. גופי דוקר את עצמו עם סיכה, כשהוא טועה לחשוב שמכנסיו הכחולים הם הרוח רפאים, ולבסוף כל הרוחות דוחפות את השידה בה הוא נמצא במורד המדרגות לכיוון המרתף.
מיקי ודונלד, שכבר היו למטה, נזעקים לקריאות העזרה של גופי. אך הם מיד חוזרים על עקבותיהם כשהם רואים אותו מתגלגל עם השידה לכיוונם. בסופו של דבר שלושתם מתרסקים לתוך אספקה של דבשה, קמח וסירופ, מה שגורם להם להיראות כמו רוחות רפאים. כתוצאה מכך, הם מפחידים את הרוחות האמיתיות וגורמים להם להימלט בבהלה אל מחוץ לבית, מפילים ומרסקים חפצים במהלך המנוסה שלהם. משמידי הרוחות עומדים כמנצחים, לאחר שגירשו את היצורים הזדוניים מהבית, אם כי אינם בטוחים איך. דונלד הזחוח, מניח שהרוחות נמלטו בכניעה לטקטיקות המעולות שלהם, לועג עליהם וקורא להם פחדנים.
דמויות ומדבבים
הסרט הופץ בישראל בדיבוב עברי תחת השם "רוחות רפאים", כשעל מלאכת הדיבוב הייתה אחראית שפרירה זכאי.
ראש ממשלת יוון
ראש הממשלה של הרפובליקה ההלנית (ביוונית: Πρωθυπουργός της Ελληνικής Δημοκρατίας, Pro̱thypourgós ti̱s Elli̱nikí̱s Di̱mokratías) או בקיצור ראש ממשלת יוון הוא המשרה הפוליטית הבכירה ביותר ביוון. ראש המדינה של יוון הוא נשיא יוון, אך בדומה למדינת ישראל הנשיא מחזיק בסמכויות סמליות וייצוגיות ואילו ראש הממשלה עומד בראש הרשות המבצעת ובראש ממשלת יוון.
מעונו הרשמי של ראש ממשלת יוון (אך לא מקום מגוריו) הוא אחוזת מקסימוס, הנמצאת במרכז אתונה.
ראש ממשלת יוון הנוכחי הוא קיריאקוס מיצוטאקיס.
דרכי מינוי
ראש הממשלה מתמנה לתפקיד באופן רשמי על ידי נשיא יוון. אך נבחר בבחירות עקיפות – העם בוחר את הנציגים לפרלמנט ההלני, והנשיא מטיל את הרכבת הממשלה על מנהיג המפלגה הגדולה ביותר בפרלמנט.
על פי סעיף 37 של חוקת יוון, הנשיא ימנה את מנהיג המפלגה בעלת הרוב בפרלמנט ההלני. אם לאף מפלגה אין את הרוב המוחלט, הנשיא יעניק למנהיג המפלגה בעלת רוב יחסי (ריבוי) כ-50 נציגים נוספים על מנת להבטיח יציבות שתאפשר לאותו מנהיג את האפשרות להרכיב ממשלה שתהנה מאמון הפרלמנט.
אם אפשרות זו לא ניתנת לקביעה, יודיע הנשיא על נתינת הבונוס של 50 הנציגים הנוספים למנהיג המפלגה השנייה בגודלה בפרלמנט, ואם גם זה לא מצליח הבונוס יועבר אל מנהיג המפלגה השלישית בגודלה בפרלמנט. כל בונוס כזה יהיה בתוקף במשך שלושה ימים.
סמכויות
החוק היווני מקנה לראש הממשלה את מרב סמכויות השלטון הביצועיות, על אף שנשיא יוון מוגדר בחוק כראש המדינה.
ראש ממשלת יוון הוא בעל הכוח העיקרי בפוליטיקה של יוון והוא מנהל את ממשלת יוון. ברשותו של ראש הממשלה למנות ולפטר שרים ועומדת לו הזכות להכריז על מצב חירום לאומי. כמו כן, כל מפלגה בפרלמנט ההלני רשאית להציע הצבעת אמון בממשלה, ואם אין מספיק תמיכה בממשלה במהלך ההצבעה, הממשלה נופלת ועל ראש הממשלה להתפטר.
השבעה
לפני כניסתו לתפקיד, ראש הממשלה מושבע בארמון הנשיאות. עד 2015, כל ראשי הממשלה הושבעו ידי הארכיבישוף הראשי של אתונה, בטקס דתי. הארכיבישוף מתחיל את ההשבעה עם כמה תפילות, ביניהן קיריה, ולאחר מכן ראש הממשלה הנבחר מניח את ידו על הביבליה.
סיטרואן אמי
סיטרואן אמי (בצרפתית: Citroën Ami) היא מכונית סופרמיני מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית סיטרואן אשר יוצרו בין השנים 1961–1968.
סך הכול יוצרו 1,840,396 יחידות. עיצוב המכונית היה מיוחד ויוצא דופן לתקופתה: הפנסים הקדמיים היו מלבניים, והשמשה האחורית הייתה בזווית הפוכה (דומה לפורד אנגליה, דגם ה-105E, אשר הושקה בשנת 1959), חלונות הצד הקדמיים והאחוריים נפתחו על ידי דחיפה לאחור (כ-50% משטח החלון נפתח, בדגמי הסיטרואן אמי 6).
הנדסית וטכנית הסיטרואן אמי הייתה מאוד דומה לדגם הסיטרואן דה שבו.
בשנת 1962 נמכרו 85,358 יחידות של דגם ה"סיטרואן אמי", ו-144,759 יחידות של דגם הסיטרואן דה שבו.
נעם דמסקי
נעם דמסקי (נולד ב-1966) הוא יוצר ומפיק סרטים תיעודיים ישראלי.
ביוגרפיה
נעם דמסקי, השלישי מבין שבעה ילדים, הוא בן למשפחה שעלתה לישראל מארצות הברית בשנת 1965. הוא נולד וגדל בירושלים ובהיותו בן 16 עבר עם הוריו לאפרת שבגוש עציון. אביו, אהרן דמסקי, הוא פרופסור במחלקה לתולדות ישראל באוניברסיטת בר-אילן. אמו, רבקה דמסקי, הייתה חוקרת במכון ליהדות זמננו באוניברסיטה העברית, ואחר-כך סמנכ"לית ברשת המוסדות "אור תורה סטון".
הוא בוגר הישיבה התיכונית נתיב מאיר בירושלים. בצה"ל שירת ביחידת מגלן. בוגר המחזור הראשון של "מעלה - בית הספר לטלוויזיה לקולנוע ולאמנויות" (1992). בתום לימודיו שהה במשך שנה כשליח של נתיב (לשכת הקשר) ברוסיה. בעל תואר ראשון בחינוך ותעודת הוראה בתנ"ך מהמכללה האקדמית הרצוג.
בשלהי שנות התשעים הפיק וביים פרויקט עבור בית עדות למורשת גוש עציון פרויקט במסגרתו רואיינו קרוב למאתיים לוחמים ומתיישבים שהתגוררו ולחמו במקום עד לשנת 1948. לקח חלק בארכיון הסרטים היהודיים ע"ש סטיבן שפילברג בתיעוד ניצולי השואה בישראל. 2004-2003 הפיק וביים בערוץ הטלוויזיה "תכלת" את רצועת השידור 'בית מדרש תכלת'.
הסרטים וסדרות הטלוויזיה שהפיק וביים הוקרנו בערוצים 1, 2, 8, 10, ערוץ מאיר, ערוץ התכלת; ובאתרי האינטרנט של המרכז לטכנולוגיה חינוכית, בית אבי חי. הסרטים הוקרנו בפסטיבלים רבים ברחבי תבל.
סרטו "פאות ירוקות" (2001), אודות טירונות הנח"ל החרדי, שודר בערוץ 2 וזכה בפסטיבל דתות בטרנטו, איטליה, 2001.
בשנת 2010 זכה דמסקי בפרס המר לכותב תסריט בתרבות יהודית, ע"ש שר החינוך והתרבות המנוח זבולון המר.
סרטו "הכוח לספר", זכה בפרס היצירה בתחום הציונות בקטגוריית קולנוע מטעם משרד התרבות – 2013.
עסק בהוראת קולנוע למעלה מעשר שנים במוסדות תיכוניים ועל-תיכוניים, בהם ב"מעלה".
ב-2020 ביים את הסרט ילדים על תנאי (A waste of space) סרט על שלושה ילדי אומנה בשנתם האחרונה בבית ההורים האומנים. הסרט הופק עבור HOT8. בימוי משותף עם עדו בהט.
אומן סיפור מסע - ראש השנה תשנ"ח (1998)
הסרט מגולל את מסע עלייתם לרגל של ארבעה אנשים שונים שמגיעים לקברו של ר' נחמן מברסלב בראש השנה תשנ"ח 1997: האחד חסיד ברסלב מלידה, השני אמן שחזר בתשובה וזהו ביקורו החוזר במקום, השלישי הוא בחור חילוני המגיע לשם לראשונה והרביעי הוא אמרגן.
פאות ירוקות (2000)
סרט אודות המחזור השני של הנח"ל החרדי. דמסקי ליווה ארבעה צעירים חרדים במשך חמישה חודשים: החל מהתקופה שקדמה לגיוס, כשהיו נוער שוליים שלא למד (שבבניקים), עבור בלשכת הגיוס, בטירונות הקרבית במסגרת הנח"ל החרדי, ועד למסדר הסיום ברחבת הכותל. הסרט עוקב אחר מערכת היחסים שלהם עם משפחותיהם, הוריהם, החברה החרדית ועם עצמם.
חרדים לגורלם (2001)
הסרט עוסק בנוער שוליים בחברה החרדית בירושלים, שבמקום ללמוד בישיבה, מעבירים זמנם בבילויים. בימוי: נעם דמסקי ומורדי קרשנר.
הישיבה (2004-2002)
סדרה תיעודית בת עשרה פרקים שהוקרנה בפריים טיים בערוץ עשר.
הסדרה מספרת על תלמידי כיתה י"ב של ישיבת כפר הרא"ה, השייכת לתנועת בני עקיבא, מתארת את לבטיהם והחלטותיהם באשר לעתידם.
ארבעה בנים (2006)
הסרט עוסק במערכות יחסים בין הורים לילדים בשנות העשרים לחייהם שנקלעים למשבר, עקב תפנית שעשו הילדים בחייהם. רונה עברה להתגורר באוסטרליה לדאבונן של אמה וסבתה, הסרט מתעד את חופשתה בישראל. סטס, שעלה עם משפחתו מברית המועצות בשנות התשעים, היה תלמיד מצטיין בתיכון, הלך בתום שירותו הצבאי ללמוד מחול; בעוד שהוריו מעוניינים שילך בעקבות אחיו הבכור שעומד לסיים דוקטורט. אמו ואחותו של עודד מתקשות להסתגל לחזרתו בתשובה. בימוי: נעם דמסקי ומורדי קרשנר.
האוסף של ידידיה (2006)
האוסף של ידידיה הוא אוסף של רסיסי מרגמות, תרמילי כדורים ומצנחי פצצות תאורה, עדות למציאות חיים מורכבת ביישוב מורג שבגוש קטיף.
ידידיה אידלס בן ה-10, ילד עשירי במשפחתו, התגורר עד לקיץ 2005 בהתנחלות הדרומית והמבודדת ביותר בגוש קטיף שפונה מיושביו. הסרט מתלווה לידידיה בימים ובשעות שלפני ההתנתקות וגם ברגעים הקשים בהם פונה מביתו, עם משפחתו ועם האוסף. בימוי: נעם דמסקי ומורדי קרשנר.
משחק ילדים (2007)
הסרט העוקב אחר חבורת ילדים מכפר דרום בגוש קטיף, שנה לפני ההתנתקות וממשיך ומלווה אותם שלוש שנים אחרי ההתנתקות. עוסק ביחסי הורים וילדים, ילדים ומבוגרים, ילדים ומחנכים.
האחיות ולדרמה (2009)
הסרט מתחקה אחרי לוסי, רוזה ופלור – שלוש אחיות ממשפחת ולדרמה, מהעיר טרוחיו (פרו), החולמות להתגייר ולעלות לישראל. האחיות ולדרמה משתייכות לקהילת "בני משה", נוצרים קתולים בעברם, שאימצו את היהדות והחלו ללמוד תורה, לקיים אורח חיים דתי ואף הקימו בית כנסת במקום.
מאז שנות השמונים שלח בית דין רבני מספר פעמים נציגים לטרוחיו כדי לבדוק את בקיאותם של בני הקהילה בהלכה ומידת אדיקותם בשמירת מצוות היהדות, על מנת לגייר אותם ולאפשר להם להגר לישראל. רוב בני הקהילה גויירו, הועלו לישראל ויושבו בהתנחלויות ביהודה ושומרון. אביהן של האחיות ולדרמה הוא ממייסדי וממנהיגי הקהילה, חמשת אחיהן ואחיותיהן גויירו והועלו לישראל ועתה הן עומדות בפני תהליך הגיור. בימוי: נעם דמסקי ומורדי קרשנר.
לרדוף אחרי הצל (2010)
דמסקי הפיק, בבימויו של מרדכי ורדי. עוסק ברב שג"ר, תפישת עולמו היהודית והפילוסופית, מערכות היחסים עם ילדיו ותלמידיו.
הכוח לספר (2012-2011)
קבוצת בני נוער בסיכון מבית הספר 'המרתף' בירושלים עורכת הצגה על משפט אייכמן. במהלך החזרות להצגה הם נפגשים עם העדים מהמשפט שנותרו בחיים וצופים בסרטים על השואה ובקלטות מהמשפט. כל שחקן מגלם אחד מהעדים, חלקם מגיעים לביתם של העדים (בהם אברהם אביאל, יהודה בקון, פרופ' ישראל גוטמן, נחום הוך ויוסף קליינמן) ומשוחחים עימם. ההצגה עולה בבית העם בירושלים, מקום בו התקיים משפט אייכמן שישים שנה קודם לכן. הסרט מתמקד במערכות היחסים שנרקמות בין הנערים לעדים.
הסרט זכה בפרס היצירה בתחום הציונות בקטגוריית קולנוע מטעם משרד התרבות – 2013.
בשביל ישראל (2014-2013)
סדרה תיעודית לערוץ מאיר, כל פרק מצולם באזור אחר בישראל; בהגשת נעם יעקובסון שנפגש עם אנשים שונים. הסדרה נמכרה לערוץ 20 ומשודרת שם.
בגלל הרוח (2014-2013)
סדרה של ראיונות אישיים שנעשתה עבור ערוץ מאיר בהם רועי בן טולילה משוחח עם אנשים מעוררי השראה ופורצי דרך.
רוח נשית (2014-2013)
סדרה של ראיונות אישיים, שנעשתה עבור ערוץ מאיר בהן אורלי גולדקלנג ושיינה בוצר משוחחות עם נשים מעוררות השראה.
מקום משלהן (2014-2013)
הסרט עוקב אחר שתי נשים דתיות, מנהיגות בהתנחלויות. האחת, שולמית מלמד, מייסדת ערוץ שבע, נאבקת על הנצחתו של הערוץ שנסגר, בדפי ההיסטוריה הישראלית. השנייה, תירא-אל כהן, סטודנטית לתקשורת, נאבקת להקים כפר סטודנטיות במזרח ירושלים ובשומרון. הסרט פורש את תפישת עולמן והמניע אותן.
חבורת היתומים (2015-2014)
הסרט העוסק בחוויית היתמות של כחמישים מילדי הנופלים בטבח בכפר עציון, במהלך מלחמת העצמאות. מתוארות בו מערכות היחסים שלהם עם האבות המתים, האמהות החיות ומערכות היחסים שלהם כקבוצה. נחום בן-סירא, אחד מניצולי הטבח, מחליט לערוך לילדים קייטנה; הוא מקיים שש קייטנות, כל אחת במקום אחר; לאחר מותו הילדים עורכים קייטנה שביעית לזכרו.
רוח החופש (2016)
סדרה תיעודית העוסקת בחשיבותו של הדיון הציבורי בדמוקרטיה בישראל ובעולם, בהגשת עינת פישביין, בסדרה מרואיינים אנשי תקשורת, עיתונאים ופרשנים מישראל ובריטניה, והיא מלווה בקטעי ארכיון. מפיק, במאי ועורך שותף עם עדו בהט ועדו צוקרמן, 3 פרקים בני 50 דק' האחד. ערוץ 1.
שמגלוץ' (מגשרות) (2017)
הסרט מלווה שלוש נשים מהקהילה האתיופית העושות שינוי בקהילה. יוברמט (יובי), הבטנש (עדן), ואלטאש (רונית) הגיעו לישראל מאתיופיה כילדות ועברו עם המשפחה והקהילה את כל משברי הקליטה והמעבר הבין תרבותי שמכתיבים החיים בישראל. עדן, הקצינה האתיופית הראשונה במשטרת ישראל, רונית, עובדת סוציאלית מנתניה ומייסדת תוכניות השיקום לגברים אלימים בקרב הקהילה האתיופית ויובי, פעילה חברתית.
שם הסרט "שמגלוץ'" (ביחיד: שמגלה) שפירושו באמהרית: אדם המשמש כמגשר וכיועץ, מסמל על היותן של הנשים "מגשרות" מבחינה חוקית, חברתית ותרבותית בין העדה לחברה הוותיקה.
בימוי והפקה: מורדי קרשנר ונעם דמסקי. הפקה עבור הערוץ הראשון. 54 דקות.
ילדים על תנאי (2020)
אושר, מישל ואיתן הם ילדים בסיכון, אשר הוצאו בילדותם ממשמורת ההורים והועברו למסגרת של משפחות אומנה. לראשונה, ניתנת להם ההזדמנות לשקם את חייהם ולהתפתח במסגרת משפחה נורמטיבית ומתפקדת. אלא, שעם כניסתם למשפחות האומנה, החל לפעול גם שעון החול המסיים את התהליך, עת ימלאו להם שמונה עשרה. הסרט "ילדים על תנאי" מתלווה אל השלושה לקראת סיום השנה האחרונה לאומנה ובמהלך שנת העצמאות הראשונה. זהו צומת חיים גורלי. גיבורי הסרט מתמודדים עם השאלה – האם ייאלצו פעם נוספת להיפרד ממשפחה ומבית?
בימוי והפקה: עדו בהט ונעם דמסקי. הפקה עבור HOT8. 60 דק'.
פילמוגרפיה
לקריאה נוספת
פאות ירוקות
חרדים לגורלם
הישיבה
ארבעה בנים
האחיות ולדרמה
הכוח לספר
מקום משלהן
קישורים חיצוניים
סרטים וסדרות אונליין שדמסקי הפיק וביים
הישיבה
ארבעה בנים
האחיות ולדרמה
הכוח לספר
משחק ילדים
מקום משלהן
האוסף של ידידיה
נמניה מאטיץ'
נמניה מאטיץ' (בסרבית: Nemanja Matić; נולד ב-1 באוגוסט 1988) הוא כדורגלן סרבי, המשחק כקשר בקבוצת סטאד ראן.
קריירה
בשנת 2004, כשהוא בן 16 בלבד, החל מאטיץ' להופיע במדי קבוצת פ.ק. קולברה הסרבית. הוא הרשים ביכולתו שם במשך שלוש עונות, לפני שנרכש על ידי קושיצה מליגת העל הסלובקית. מאטיץ' הפך לשחקן בולט בקבוצה ועזר לה לזכות בגביע הסלובקי בעונת 2008/2009.
יכולותיו הביאו להתעניינות מצדם של מספר מועדונים אנגלים, ובאוגוסט 2009 מאטיץ' חתם על חוזה לארבע שנים בקבוצת צ'לסי, תמורת מיליון וחצי אירו. במהלך העונה סבל מאטיץ' מפציעות ושותף רק בשני משחקי ליגה ואחד בגביע, בזמן שצ'לסי זכתה בתואר האליפות.
מאטיץ' עבר בהשאלה לויטסה ארנהם מליגת העל ההולנדית למשך עונת 2010/2011, שם שיחק 27 פעמים וכבש שני שערים. בסיום העונה הצטרף לקבוצת בנפיקה ליסבון מליגת העל הפורטוגזית, כחלק מעסקת העברתו של דוד לואיז לצ'לסי. מאטיץ' ערך את הופעת הבכורה שלו במדי בנפיקה במשחק הליגה האירופית מול טרבזונספור, ובסך הכל ערך 65 הופעות במדי הקבוצה, בהן כבש שישה שערים.
ב-15 בינואר 2014 חזר מאטיץ' לצ'לסי, ששילמה עבורו 21 מיליון ליש"ט, וחתם על חוזה לחמש וחצי שנים במועדון.
ב-31 ביולי 2017 חתם מאטיץ' במנצ'סטר יונייטד לשלוש שנים, ששילמה עליו 40 מיליון ליש"ט.
ב-14 ביוני 2022 חתם ברומא מהסרייה א'.
ב-14 באוגוסט 2023 חתם לשנתיים בסטאד רן.
קריירה בינלאומית
עד להצלחתו בליגה הסלובקית, מאטיץ' היה שחקן כמעט אלמוני בסרביה. מאמן סרבי שראה אותו בפעולה בקושיצה המליץ עליו לראשי הנבחרת ומאטיץ' זכה לזימון לנבחרת הצעירה.
מאטיץ' ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הבוגרת ב-14 בדצמבר 2008, במשחק ידידות מול נבחרת פולין.
יחסי בולגריה–רומניה
יחסי בולגריה–רומניה הם יחסי החוץ בין בולגריה לרומניה. ישנם 7,336 בולגרים החיים ברומניה וכ־4,575 רומנים החיים בבולגריה. שתי המדינות הצטרפו כחברות מלאות לאיחוד האירופי בשנת 2007, ולנאט"ו בשנת 2004. המדינות חולקות 608 ק"מ של גבולות משותפים, לרוב לאורך הדנובה.
היסטוריה
כחלק מהיחסים בין המדינות נערכו ביקורים רשמיים קבועים של שני הנשיאים. היחסים בין רומניה לבולגריה מתפתחים "באופן אינטנסיבי מאוד", מכיוון ששתיהן הצטרפו לאיחוד האירופי בשנת 2007. לרומניה ובולגריה מעולם לא היו סכסוכים חמורים, פרט לסכסוך טריטוריאלי על אזור דוברוג'ה בין 1913 ל־1940 (שהסתיים בהסכם קראיובה) וכעת נשכחו ברובם. יש יחסים קרובים בין רוסה לג'יורג'יו שיש להם אחד משני הגשרים על הדנובה בקטע המשותף לשתי המדינות, גשר הדנובה. הגשר האחר הוא גשר אירופה החדשה שנמצא בין וידין לקלאפט, בנייתו הסתיימה ביוני 2013.
מחלוקת קדחת החזירים האפריקאית לשנת 2019
תקרית דיפלומטית פרצה באוגוסט 2019 בין בולגריה לרומניה בגלל קדחת החזירים האפריקאית (ASF).
ראש ממשלת בולגריה, בויקו בוריסוב, האשים את התיירים הרומנים שהביאו את מחלת ה- ASF ועזרו להפיץ אותה. על פי הדיווחים, בוריסוב אמר: "57,000 מכוניות עוברות מדי יום מרומניה לבולגריה. אני בטוח שהתיירים הרומנים הביאו את המחלה. הם אוכלים בצד הדרך, זורקים את שאריות המזון שעוזרים להפיץ את מחלת החזירים. הם מסתובבים, אוכלים וזורקים את השרידים בכל מקום. אין שום דבר שאנחנו יכולים לעשות."
משרד החוץ הרומני השיב כי הוא מאוכזב מדבריו של בוריסוב וכי התיירים הרומנים מגבירים את התוצר של בולגריה: "מעבר לוויכוחים הטכניים שיציעו הרשות הלאומית לבריאות וטרינרית לבטיחות המזון להגיב לדבריו המצערים של ראש ממשלת בולגריה, בויקו בוריסוב, אנו מופתעים ומאוכזבים מהדרך בה התייחס ראש ממשלת בולגריה לתיירים רומנים, אשר תורמים תרומה משמעותית לתמ"ג של בולגריה."
שינה איינגר
ביוגרפיה
איינגר נולדה בטורונטו, קנדה. הוריה הם סיקים שהיגרו לקנדה מדלהי. בשנת 1972 עברה המשפחה לפלוגינג בקווינס, ניו יורק, שם אביה יסד מקדש סיקי. כשהייתה בת שלוש אובחנה אצלה מחלת רטיניטיס פיגמנטוזה שגרמה לה להתעוור בהדרגה. כשהייתה בת 10, לא יכלה עוד לקרוא ולכתוב. כשהייתה בת 16, נזדקקה לעזרת כלב נחייה. כיום היא עוורת לחלוטין, ונעזרת במקל הליכה כדי ללכת ממקום למקום.
איינגר קיבלה תואר B.S. בכלכלה מבית הספר וורטון באוניברסיטת פנסילבניה ותואר B.A בפסיכולוגיה ואנגלית ממכללה לאמנויות ולמדעים בשנת 1992 באוניברסיטה זו. בשנת 1997 השלימה דוקטורט בפסיכולוגיה חברתית באוניברסיטת סטנפורד.
אחד ממחקריה המפורסמים עוסק ב"פרדוקס המבחר". בניסוי הציבה עמדה לטעימת ריבה בקליפורניה. כאשר הוצעו שישה טעמי ריבות, כ-30% מהלקוחות רכשו ריבה, בעוד שכאשר הוצעו 24 טעמי ריבות, רק כ-3% עשו זאת.
תרז מלאכי
תרז מלאכי-קרול (בצרפתית: Therese Malachy Krol), (נולדה ב-1935) היא חוקרת תיאטרון ופרופסור חבר בגמלאות בחוג ללימודי התיאטרון ובחוג לספרות צרפתית באוניברסיטה העברית. מחקריה עוסקים בקומדיה הצרפתית הקלאסית, בתיאטרון המודרני הצרפתי ובמקומו של התיאטרון בהיסטוריה של הרעיונות.
ביוגרפיה
תרז מלאכי נולדה בלודז' שבפולין למשפחת רבנים ידועי שם מחסידות גור. אביה, אברהם קרול, נולד בלודז' ב-1912, ואמה נולדה בוורשה ב-1913. תרז שרדה את מלחמת העולם השנייה בוורשה עם הוריה, ובפברואר 1947 עברה המשפחה לצרפת. תרז גדלה בפריז, שם סיימה את בית הספר התיכון.
בסוף 1958 הגיעה בגפה לישראל. היא התגוררה בירושלים ולמדה בחוג לצרפתית ובחוג לאנגלית באוניברסיטה העברית. בישראל פגשה את יונה מלאכי-אנגלרד, יליד פרנקפורט ב-1930, שהיה דוקטור למשפט בינלאומי פומבי, עובד מדינה וחוקר עד למותו ב-1972. הם נישאו ב-15 בספטמבר 1959, בשווייץ. ב-1962 נולדה בתם היחידה, דפנה.
תרז מלאכי סיימה תארים ראשון ושני באוניברסיטה העברית, ואת הדוקטורט קיבלה מאוניברסיטת סורבון, פריז. היא לימדה מעל ארבעים שנה בחוג לצרפתית ובחוג לתיאטרון באוניברסיטה העברית. בנוסף למחקריה, היא ביימה מחזות במסגרת האוניברסיטה: 'בדלתיים סגורות' מאת ז'אן-פול סארטר (1985), 'הרופא בעל כורחו' מאת מולייר, 'סלסטינה' מאת פרננדו דה רוחאס (1990), 'האורח' מאת אריק-מנואל שמיט (1995).
בשנת 2006 יצא ספרה האוטוביוגרפי "בין המילים" (ENTRE LES MOTS) שתורגם לעברית על ידי עידו בסוק בהוצאת כרמל, המספר על ילדותה ונעוריה באירופה בצל השואה.
תרז מלאכי היא בעלת עיטור ממשלת צרפת (LES PALMES ACADEMIQUES).
Homecoming: The Live Album
Homecoming: The Live Album (בעברית: בחזרה הביתה: אלבום הופעה) הוא אלבום הופעה החמישי של ביונסה. האלבום יצא לאור ב-17 באפריל 2019 דרך חברת התקליטים קולומביה רקורדס. האלבום הוקלט במהלך בפסטיבל קואצ'לה שבו הופיעה ביונסה. האלבום ליווה את הסרט על המופע של ביונסה שנקרא, "Homecoming", שהופיע לראשונה באותו היום בנטפליקס.
הכרזה
ב-17 באפריל 2019, יצא הסרט "Homecoming" בשיתוף נטפליקס, עם זאת, יצא גם אלבום מותך ההופעה.
יחסי בנין–האיטי
יחסי בנין–האיטי הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת בנין לבין רפובליקת האיטי.
לות'ר הד
לות'ר דייל הד (באנגלית: Luther Dale Head; נולד ב-26 בנובמבר 1982) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק באופן פעיל בין השנים 2005–2018. ב-6 עונותיו הראשונות בקריירה שיחק בליגת ה-NBA, ולאורך התקופה העמיד ממוצעים כוללים של 8.2 נקודות, 2.4 ריבאונדים ו-2.1 אסיסטים למשחק.
קריירת משחק מקצועית
בדראפט ה-NBA 2005 נבחר הד על ידי יוסטון רוקטס, בבחירה ה-24. לאורך עונתו הראשונה ביוסטון פתח ב-27 משחקים וקלע 8.8 נקודות בממוצע למשחק, ובסיומה נבחר לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה. בעונה העוקבת קלע 10.9 נקודות למשחק ב-44.1% קליעה לשלוש; בדיעבד התבררו שני הנתונים כשיאי הקריירה של הד לעונה. ב-4 באפריל 2007 קלע שיא קריירה של 30 נקודות בהפסד קבוצתו מול גולדן סטייט ווריורס. במרץ 2009, לקראת סיום עונתו הרביעית עם הרוקטס, שוחרר מהקבוצה.
מיד לאחר שחרורו מיוסטון חתם על חוזה במיאמי היט עד לסיום עונת.
בספטמבר 2009 חתם על חוזה באינדיאנה פייסרס, ולאורך עונתו היחידה בקבוצה קלע 7.6 נקודות בממוצע למשחק. ב-30 בדצמבר 2009 השווה את שיאו האישי, כשקלע 30 נקודות בהפסד הפייסרס מול ממפיס גריזליס.
לקראת עונת חתם על חוזה בסקרמנטו קינגס, אך כבר לאחר 36 משחקים שוחרר מהקבוצה ועזב את ה-NBA.
בעונת 2012/2013 שיחק עבור הקבוצות אוסטין טורוס וטקסס לג'נדס מליגת הפיתוח של ה-NBA, וב-11 משחקיו בשתי הקבוצות קלע 12.5 נקודות בממוצע למשחק.
בין השנים 2013–2018 שיחק לתקופות קצרות בקבוצות מספרד, ממקסיקו, מהרפובליקה הדומיניקנית ומקנדה, בטרם פרש ממשחק.
פו ריצ'רדסון
ג'רום "פו" ריצ'רדסון הבן (באנגלית: .Jerome "Pooh" Richardson Jr; נולד ב-14 במאי 1966) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק באופן פעיל בין השנים 1989–2000. ממוצעיו הכוללים לאורך 10 עונותיו בליגת ה-NBA הם 11.1 נקודות, 6.5 אסיסטים, 2.8 ריבאונדים ו-1.3 חטיפות למשחק.
קריירת מכללות
ריצ'רדסון נולד וגדל בפילדלפיה, שבפנסילבניה, ובין השנים 1985–1989 למד באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA). לאורך ארבע עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה שיחק תחת המאמן וולט האזרד, ורשם ממוצעים של 12.0 נקודות, 6.8 אסיסטים, 4.6 ריבאונדים ו-1.5 חטיפות למשחק. בעונות 1987 ו-1989 העפיל עם הקבוצה לשלב "32 הגדולות" של טורניר אליפות המכללות, לצדם של רג'י מילר ודון מקליין, בהתאמה. בכל שלוש עונותיו האחרונות בליגת המכללות נבחר לחמישיית העונה של מחוז "Pac 10". בעת עזיבתו את האוניברסיטה, בשנת 1989, החזיק בשיאי הקבוצה עבור סך אסיסטים בקריירה (833), סך אסיסטים בעונה (236) ואחוזי הקליעה לשלוש הגבוהים ביותר (46.4%).
קריירת משחק ב-NBA
בדראפט ה-NBA 1989 נבחר ריצ'רדסון בבחירה העשירית, על ידי מינסוטה טימברוולבס, לקראת עונת הבכורה של המועדון. בעונתו הראשונה ב-NBA קלע 11.4 נקודות ומסר 6.8 אסיסטים למשחק, ובסיומה נבחר לחמישיית הרוקיז של העונה. בעונה העוקבת רשם ממוצעים של 17.1 נקודות, 9.0 אסיסטים ו-1.6 חטיפות למשחק, אשר בדיעבד היו שיאי הקריירה שלו, ובעונת המשיך להציג יכולת גבוהה עם ממוצעים של 16.5 נקודות ו-8.4 אסיסטים למשחק. על אף הצטיינותו של ריצ'רדסון, לצדם של טיירון קורבין, טוני קמפבל וסם מיטשל, לאורך שלוש העונות העמידו הטימברוולבס מאזן כולל של 66 ניצחונות ו-180 הפסדים.
בקיץ 1992 הועבר יחד עם מיטשל בטרייד לאינדיאנה פייסרס, בתמורה לצ'אק פרסון ומייקל ויליאמס. בשתי עונותיו באינדיאנה חזר לשתף פעולה עם רג'י מילר, עמו שיחק ב-UCLA, ורשם ממוצעים של 10.3 נקודות ו-7.3 אסיסטים למשחק כרכז הפותח של הקבוצה. בשל פציעה נעדר ריצ'רדסון מכל פלייאוף, בו העפילו הפייסרס לגמר האזור המזרחי.
לקראת עונת הועבר עם מליק סילי ואריק פיאטקאוסקי בטרייד ללוס אנג'לס קליפרס, בתמורה למארק ג'קסון וגרג מיינור. בשתי העונות הראשונות עם הקליפרס המשיך לשמש כשחקן חמישייה, ותרם 11.2 נקודות ו-6.8 אסיסטים בממוצע למשחק, ובארבע העונות הבאות היה מחליפם מהספסל של דריק מרטין ושרמן דאגלס, וקלע 4.7 נקודות למשחק בלבד.
בקיץ 1999 עבר ריצ'רדסון לשחק באולימפיה מילאנו, אשר השתתפה בליגת העל האיטלקית ובטורניר גביע ספורטה. מילאנו סיימה את עונת במקום ה-13 בליגה האיטלקית, והודחה מגביע ספורטה בשלב שמינית הגמר. בסיום אותה עונה פרש ריצ'רדסון ממשחק, בגיל 33.
שבועה (שיר של ריטה ורמי קלינשטיין)
שבועה הוא סינגל מאת ריטה ורמי קלינשטיין, שיצא לאור בספטמבר 1986, ונכלל באלבומו הראשון של קלינשטיין ביום של הפצצה ומאוחר יותר באלבום האוסף של ריטה תחנות בזמן. השיר נכתב על ידי יעל טבת, הולחן ועובד על ידי רמי קלינשטיין.
Breaking Those Walls
בשנת 1987 הקליטה ריטה גרסה אנגלית לשיר בשם "Making Life" לאלבום הבין-לאומי הראשון שלה בלועזית "Breaking Those Walls".
יחסי בולגריה–הונגריה
יחסי בולגריה–הונגריה הם יחסי החוץ בין בולגריה להונגריה.
היסטוריה
שתי המדינות העצמאיות ניהלו יחסים דיפלומטיים מאז 1920. הן לחמו באותו צד במהלך מלחמת העולם הראשונה והשנייה, ולאחר מכן היו חלק מברית ורשה בהנהגת ברית המועצות.
שתי המדינות חברות מלאות באיחוד האירופי ובנאט"ו. בולגריה נכנסה כחברה באיחוד האירופי בשנת 2007 ולנאט"ו בשנת 2004. הונגריה הצטרפה כחברה באיחוד האירופי בשנת 2004 ולנאט"ו בשנת 1999.
הוויה (פילוסופיה)
הוויה (באנגלית: Being, בצרפתית: Être) בפילוסופיה משמעותה היא קיום גשמי או קיום לא מהותי של דבר. כל מה שקיים הוא הוויה. אונטולוגיה היא ענף בפילוסופיה העוסק בטבע של היש, הקיים או המציאות. הוויה היא מושג המקיף מאפיינים אובייקטיביים וסובייקטיביים של מציאות וקיום. כל מה שמשתתף בהוויה נקרא גם "ישות". הרעיון של "הוויה" היה, בהכרח, חמקמק ושנוי במחלוקת בתולדות הפילוסופיה, החל בפילוסופיה המערבית עם ניסיונות בקרב הפילוסופיה הקדם-סוקרטית להשתמש בה בצורה מובנת. הראשון לזהות ולהגדיר את המושג היה פרמנידס, במימרה המפורסמת "מה שישנו ישנו, ומה שאיננו איננו".
דוגמות לניסיונות בעת החדשה להגדיר את המונח "הוויה" כוללים את, הפילוסוף הגרמני מרטין היידגר (1889–1976) (ששאב בעצמו השראה מקורות יוונים קדומים) ואימץ מונחים גרמניים כמו Dasein "היות שם" כדי לתאר את הנושא. כמה דוגמאות של גישות מודרניות אירופיות מבוססות על היידגר, ומיישמות תוצאות מטאפיזיות על הבנת הפסיכולוגיה האנושית והמצב האנושי באופן כללי (בעיקר במסורת האקזיסטנציאליזם). לעומת זאת, בפילוסופיה האנליטית הנושא מוגבל יותר לחקירה מופשטת, בעבודתם של תאורטיקנים משפיעים כמו וילארד ואן אורמאן קוויין (1908–2000), ואחרים.
הוויה ותורת המהות
ויליאם ג'יימס תיאר את הפער בהבנת ההוויה: "איך מגיע העולם להיות כאן בכלל במקום הקיום הלא המהותי (nonentity) שאפשר לדמיין במקומו? ...מאין להוויה אין גשר הגיוני". ניסיון לגשר על הפער הזה נעשה לראשונה בהיסטוריה על ידי הפילוסופים הקדם-סוקרטיים במהלך תהליך התפתחות הסיווג של כל הישויות. אריסטו, שכתב אחרי הפילוסופים הקדם-סוקרטיים, מחיל את המונח קטגוריה (אולי לא במקור) על עשרה סיווגים ברמה הגבוהה ביותר. הם כוללים קטגוריה אחת של חומר (ousiae) הקיימת באופן עצמאי (אדם, עץ) ותשע קטגוריות של מאפינים, שיכולות להתקיים רק במשהו אחר (זמן, מקום, צורה). במטאפיזיקה של אריסטו כל דבר ניתן לאנליזה לשני מרכיבים אלו, אשר חיבורם יחד נותן לנו את הדבר עצמו. הצורה איננה המראה החיצוני של הדבר אלא היא מושג מופשט, המאפיין הכללי של הדבר, המגדיר את מהותו ואת הפונקציונליות שלו, בעוד החומר הוא המאפיין הפרטי שלו, המבדיל אותו מדברים אחרים בחלל ובזמן. כשמדובר בהוויה, המערכת לא מצליחה להגיע להגדרה מהסיבה הפשוטה שלא ניתן למצוא שום הבדל. הפתרון הטריוויאלי, שהוויה מתווספת לכלום, הוא טאוטולוגי: הוויה היא הוויה. אין מתווך פשוט יותר בין הוויה לאין הוויה שמסביר ומסווג את ההוויה.
ההוויה הטרנסצנדנטלית
הפילוסוף הנוצרי מסוף תקופת פילוסופיית ימי הביניים, תומאס אקווינס, גם עסק בנושא. כמה מהצעותיו של אקווינס גונו על ידי אטיין טמפר, הבישוף של פריז (בשנים 1270 עד 1277), אך מסירותו לשימוש בפילוסופיה להבהרת סוגיות תאולוגיות הייתה כה חזקה, שהוא הוכרז לבסוף כאחד ממורי הכנסייה בשנת 1568. ומי שמאמצים את הפילוסופיה שלו נקראים תומיסטים.
ניבוי תומיסטי של הוויה
אקווינס טען כי הוויה היא מהות, ומתרחק מהסיווג האריסטוטלי: "הוויה איננה סוג, מכיוון שאינה ניתנת לניבוי באופן חד-משמעי אלא רק באופן אנלוגי". אם החומר הוא הקטגוריה הגבוהה ביותר ואין חומר, ישות, אז יש לראות את האחדות הנתפסת בכל הישויות מכוח הקיים שלהם בצורה אחרת. אקווינס בחר באנלוגיה: כל היצורים דומים או דומים זה לזה בקיים. השוואה זו היא הבסיס לאנלוגיית ההוויה שלו. האנלוגיה יכולה להתבטא בצורות רבות ושונות, אך המפתח לה הוא ההבחנה האמיתית בין קיום למהות. קיום הוא העיקרון המעניק מציאות למהות שאינה זהה בשום צורה לקיום. חומר יכול להיות אמיתי או לא. מה שהופך חומר אינדיבידואלי - אדם, עץ, כוכב לכת - לממשי הוא מעשה מובהק, "להיות", המפעיל את אחדותו. לכן אנלוגיה של פרופורציות אפשרית: "המהות קשורה לקיום כמו שהעוצמה קשורה למעשה".
הוויה בעידן הנאורות
אף על פי שהתומיזם היה חידוש בתקופת ימי הביניים המאוחרת, הוא היה לדּוֹגְמָה בתקופת הרנסאנס. משנת 1277 עד 1567 בערך, הוא שלט בנוף הפילוסופי. הפילוסופים הרציונליסטים, שהביאו דגש חדש על התבונה ככלי לאינטלקט, הובילו את המסורות הקלאסיות והביניימיות לבדיקה מחודשת, תוך שהם מפעילים מושג חדש של ספק. בין "הספקנים החדשים" היו האמפריסטים, תומכי השיטה המדעית, ששמו דגש על ניסויים ותלות בהוכחות שנאספו מניסיון חושי.
עם תחילת עידן הנאורות הפילוסוף והמדען הצרפתי ברנאר דה פונטנל (1657-1757), שם את מושג ההוויה באור חדש באומרו Je souffre d'être ("אני סובל מלהיות"). במקביל למהפכות נגד המונרכיות האבסולוטיות המבוססות על דת, והחלפת האמונה בתובנה והיגיון, פילוסופים כריזמטיים כמו עמנואל קאנט וגאורג וילהלם פרידריך הגל פרסמו תפיסות חדשות של מטפיזיקה.
ספקות אמפיריסטים
על פי הובס הנימוק הוא התהליך הנכון להסקת מסקנות מההגדרות. בהמשך הוא מגדיר שגיאה כסתירה פנימית להגדרה או מסקנות שאינן עוקבות אחר ההגדרות שעליהן הן אמורות להתבסס. מדע, לעומת זאת, הוא תוצאה של "הנמקה נכונה", המבוססת על "חוש טבעי ודמיון", סוג של רגישות לטבע, כ"שהטבע עצמו לא יכול להגיע אליה".
לאחר שהניח את היסודות לתפיסתו בקפידה, הובס פותח במתקפה אפיסטמולוגית על המטאפיזיקה. הפילוסופים המוקדמים הגיעו לתורת החומר והצורה מתוך התחשבות בפרדוקסים טבעיים מסוימים, שנחתמו תחת הכותרת הכללית של בעיית האחדות. לדוגמה, נראה שגוף הוא דבר אחד ובכל זאת הוא מחולק לחלקים רבים. מה זה, אחד או רבים? אריסטו הגיע להבחנה בין חומר וצורה, רכיבים מטאפיזיים שהחדירה שלהם מייצרת את הפרדוקס. האחדות כולה נובעת מהצורה המהותית ומההתפלגות לחלקים. הטמעת החלקים המעניקים להם יחידות ייחודיות באמת הן הצורות המקריות. אחדות ההוויה כולה מופעלת על ידי עקרון אחר באמת, הקיום.
ההוויה באקזיסטנציאליזם
ישנם פילוסופים המכחישים כי למושג "הוויה" משמעות כלשהי, מכיוון שאנו מגדירים את קיומו של אובייקט רק ביחסו לאובייקטים אחרים, ולפעולות שהוא מבצע. למונח "אני" אין שום משמעות בפני עצמה; עליו להיות מצורף לפעולה או הקשר. זה בתורו הוביל למחשבה ש"הוויה" והלא כלום קשורים קשר הדוק, נושא שפותח בפילוסופיה של האקזיסטנציאליזם.
פילוסופים אקזיסטנציאליסטים כמו סארטר, הגל והיידגר, כתבו רבות על מושג ההוויה. הגל מבדיל בין הוויה של אובייקטים (להיות בפני עצמו) לבין הוויה של אנשים (Geist). הגל, לעומת זאת, בספרו "מדע ההיגיון", לא חשב שיש טעם לתת "משמעות" להוויה, מכיוון שהפשטה שלה היא פשוט כלום.
היידגר, בעבודתו העיקרית "הוויה וזמן", תהה כיצד ניתן לשאול באופן משמעותי את שאלת משמעות ההוויה, מכיוון שהיא גם הגדולה ביותר, שכן היא כוללת כל מה שיש, והכי פחות משמעותית, שכן לא ניתן לומר עליה שום דבר מסוים. הוא מבחין בין אופנים שונים של ההוויה: מצב פרטיבי נמצא בהישג יד, ואילו ישויות במובן מלא יותר מתוארות כמוכנות ליד. מי ששואל את שאלת ההוויה מתואר כ-Dasein ("שם / כאן-ישות") או להיות-בעולם. במחשבתו המאוחרת יותר, הוא מבקר את ההבחנה בין הוויה לבין ישויות, ומאחד אותם בתפיסה הכמו-פרה-אונטולוגית של ביינג. ביינג נחשף באירוע (Ereignis) של. ניכוס, כהתרחשות המקורית של הוויה. סארטר, שהבין את היידגר המוקדם באופן שגוי (הבנה הנתמכת במאמר "הכתב על הומניזם" של היידגר, המגיב לכתובתו המפורסמת של סארטר, "אקזיסטנציאליזם הוא הומניזם"), משתמש במצבי הוויה בניסיון לבסס את מושג החופש שלו באופן אונטולוגי על ידי הבחנה בין הוויה -על עצמה (דברים), ולהיות-לעצמה (אדם).
פלנדריה הזיילנדית
פלנדריה הזיילנדית (בהולנדית: Zeeuws-Vlaanderen; בזיילנדית: Zeêuws-Vlaonderen; במערב פלמית: Zêeuws-Vloandern) הוא האזור הדרומי ביותר של מחוז זיילנד בדרום-מערב הולנד. הוא שוכן מדרום לסכלדה המערבית המפרידה בין האזור לשאר זיילנד והולנד מצפון. פלנדריה הזיילנדית גובלת בדרום ובמזרח בבלגיה.
גאוגרפיה
פלנדריה הזיילנדית היא החלק הצפון-מזרחי של האזור ההיסטורי הגדול של פלנדריה שכיום שוכן ברובו בבלגיה. היא חולקת גבול יבשתי עם המחוזות הבלגיים של מזרח ומערב פלנדריה. זוהי רצועת אדמה בעלת אוריינטציה רוחבית לאורך הסכלדה המערבית, שפך של הים הצפוני, ואין לה גישה יבשתית לשאר הולנד. שטחה של פלנדריה הזיילנדית הוא מתוכם  הם אדמה ו הם מים.
האזור גובל בשמורת הטבע Zwin במערב ובארץ השקועה של Saeftinghe במזרח. מאז הרפורמות בגבול השלטון המקומי ב-2003, פלנדריה הזיילנדית מורכבת משלוש רשויות בלבד: סלויס במערב, טרנאוזן במרכז והולסט במזרח.
תחבורה
פלנדריה הזיילנדית מחוברת ל- Zuid-Beveland מצפון על ידי מנהרת הסכלדה המערבית, המנהרה עוברת מתחת לסכלדה המערבית (השפך). המנהרה מגיעה 18 ק"מ מזרחית לפלשינג בחצי האי Zuid-Beveland. לפני המנהרה היו בעבר 2 מעבורות מכוניות שחיברו את פלנדריה הזיילנדית לחלקים אחרים של זיילנד, מעבורת אחת מפרקפולדר לקרוינינגן ב-Zuid-Beveland והשנייה מברסקנס ל-Flushing on Walcheren, המעבורת האחרונה הזו עדיין קיימת בימינו אך יכולה רק לשמש הולכי רגל ורוכבי אופניים.
תעלת גנט-טרנוזן עוברת בפלנדריה הזיילנדית.
קו רכבת משא מחבר את טרנוזן לתחנת הרכבת גנט-דמפורט.
היסטוריה
מלבד כמה אזורים מבודדים לשעבר, האזור שנקרא כיום פלנדריה הזיילנדית לא היה חלק מהמחוז ההיסטורי של זיילנד, אלא חלק מרוזנות פלנדריה שנשלט בתחילה על ידי בית הבסבורג. האזור היה בקו החזית במלחמת שמונים השנים ונכבש על ידי הרפובליקה ההולנדית ב-1604. ככזה, הוא היה החלק היחיד של פלנדריה, שהשתתף במרד, והפך לחלק מהרפובליקה החדשה.
פלנדריה הזיילנדית נשלטה לאחר מכן ישירות על ידי המדינות הכלליות ההולנדיות (הפרלמנט) כאחת מהארצות הכלליות ונקראה פלנדריה של המדינות (Staats-Vlaanderen). לאחר כיבוש על ידי הצרפתים בשנת 1795, השטח הוגדר כמחוז אסקוט. לפני הקמת הממלכה המאוחדת של ארצות השפלה בשנת 1815, פלנדריה הזיילנדית הייתה שטח של המחוז ההולנדי של צפון בראבנט במשך כמה שנים, אך כאשר נוצר המחוז הנוכחי זיילנד פלנדריה הזיילנדית הפכה לחלק ממנהו, אפילו לאחר המהפכה הבלגית של 1830 שהפרידה בין פלנדריה ההולנדית להולנד.
נכון ל-2010, האוכלוסייה של פלנדריה הזיילנדית מנתה 106,522 בני אדם.
מחלוקות עם בלגיה
מכיוון שפלנדריה הזיילנדית הייתה חלק מפלנדריה באופן היסטורי, דרישות/תוכניות לספח אותה הועלו על ידי פוליטיקאים בלגים במספר הזדמנויות.
דוגמה מפורסמת הייתה לאופולד השני, שתכנן לפלוש להולנד לפני שהוא הפך למלך. הוא תכנן לספח גם את לימבורג, ואף שלח מרגלים להשיג מידע על הצבא ההולנדי. הוא החליט לבטל את תוכניותיו לאחר שפנה לצרפת, שלא תמכה בכך.
אירוע מפורסם נוסף אירע זמן קצר לאחר מלחמת העולם הראשונה. בלגיה שוב תבעה גם את פלנדריה הזיילנדית וגם את לימבורג, הפעם כפיוס. למרות שהולנד הייתה נייטרלית במלחמה, בלגיה הרגישה שהנייטרליות היא סימן לתמיכה בגרמניה וחשדה בהולנד בשיתוף פעולה איתם.
שפה
הניב המקומי של החלק המערבי של האזור הוא פלמית זיילנדית, שיכולה להיחשב כמגוון של מערב פלמית וגם זיילנדית קרובה. באזורי המרכז, דיאלקטים לנד-ואן-אקסלים ולנד-וואן-קדזנדים של זיילנדית, בעצמה שפת מעבר בין מערב פלמית להולנדית. בחלק המזרחי מדברים מזרח פלמית עם השפעה בראבנטית מסוימת. מכיוון שחלק מהאזורים הקטנים יותר היו מבודדים על ידי מים, ובכך היו איים קטנים, ישנם כמה דיאלקטים שנבדלים מעט מהדיאלקט ה'רגיל'.
Bitly
Bitly הוא שירות לקיצור כתובות אתרים ופלטפורמת ניהול קישורים. חברת Bitly, Inc, הוקמה בשנת 2008. היא נמצאת בבעלות פרטית וממוקמת בניו יורק. החברה מקצרת כ-600 מיליון קישורים בחודש, לשימוש ברשתות חברתיות, SMS ודואר אלקטרוני. Bitly מרוויחה כסף באמצעות תשלום עבור גישה לנתונים מצטברים שנוצרו כתוצאה מאנשים רבים המשתמשים בכתובות האתרים המקוצרות.
בשנת 2017 רכשה חברת "Spectrum Equity" את חלקה הגדול ב-bitly תמורת 64 מיליון דולר.
נכון לאוגוסט 2018, Bitly קיצרה מעל 37.5 מיליארד כתובות אתרים.
מוצרים
שירות קיצור כתובות ה-URL של Bitly הפך לפופולרי בטוויטר לאחר שהפך לשירות ברירת המחדל לקיצור כתובות אתרים באתר ב־6 במאי 2009. לאחר מכן הוחלף בשירות t.co של טוויטר עצמו.
החברה שעומדת מאחורי Bitly השיקה שירות דומה, אך לסרטונים מקוונים כדי לקבוע מה הסרטונים הפופולריים ביותר באינטרנט.
החברה מציעה פתרון בתשלום בשם "Bitly Enterprise" המספק תכונות מיתוג מתקדמות, אינטל קהל, מעקב אחר קמפיינים בכל ערוצים ועוד. חברות יכולות להשתמש בתחומים מותאמים אישית משלהם כדי ליצור קישורים מקוצרים; לדוגמה, "הניו יורק טיימס" משתמש ב-, וב- פפסיקו משתמשים ב- זה מאפשר לחברה לדחוף מודעות למותג על שירותים כמו טוויטר אך להשתמש במנוע Bitly כדי ליצור את כתובות ה-URL המקוצרות ולעקוב אחר מדדי השיווק. ל-"Bitly Enterprise" יש גם תכונות ניתוח מתקדמות ומשתמשת בנתוני Bitly כדי לספק כלים מתקדמים לתובנות חברתיות, חברות ומותגים.
טכנולוגיה
החברה משתמשת בהפניות מחדש של HTTP 301 לקישורים שלה. קיצורי הדרך נועדו להיות קבועים ולא ניתן לשנות אותם לאחר יצירתם. כתובות אתרים המקוצרות בשירות Bitly משתמשות בדומיין  או בכל דומיין כללי אחר שהשירות מציע. החל מ־12 באוקטובר 2010, משתמשים יכלו ליצור אוטומטית קודי QR שכאשר נסרקים עם קורא קוד QR נייד, הפנו משתמשים באופן אוטומטי לקישורים מקוצרים. מאוחר יותר זה הוסר.
ב־29 במאי 2012, Bitly הכריזה על "Bitmarks" – תוכנת חיפוש חדשה עם פרופילים ציבוריים משופרים ואפליקציית אייפון.
תצוגה מקדימה של כתובות אתרים קצרות
כדי לראות מידע של כתובת אתר קצרה - לחשוף או להציג תצוגה מקדימה של כל כתובת URL של Bitly ניתן להוסיף סימן פלוס " " לאחר הכתובת, למשל בכדי לראות את הכתובת המלאה של  יש להזינה.
הוא סיומת אינטרנט של קוד המדינה (ccTLD) בלוב. בשנת 2011, כתובת bit.ly הוגדרה להפניה מחדש ל bitly.com.
ה-TLD של .ly נשלטת על ידי ממשלת לוב, שהסירה בעבר תחום אחד שנחשב לבלתי תואם לחוק המוסלמי.
ניתן לגשת לכל כתובת אתר מקוצרת שנוצרת באמצעות Bitly על ידי החלפת הדומיין בכל אחת מהפעולות הבאות:
טיילר
טיילר (Tyler) הוא שם פרטי וכן שם משפחה שמקורו באנגלית ומשמעותו שומר סף של מסבאה.
{{פירושונים|
ראו גם
}}
מילה צרובסקה
מילה צרובסקה (במקדונית: Мила Царовска; נולדה ב-6 במאי 1984) היא עובדת סוציאלית ופוליטיקאית, שכיהנה כשרת העבודה והרווחה ה-12 של מקדוניה הצפונית.
ביוגרפיה
צרובסקה נולדה ב-6 במאי 1984 בסקופיה.
צרובסקה למדה במכון לעבודה סוציאלית בפקולטה לפילוסופיה באוניברסיטת סקופיה. ב-2005–2015, הייתה צרובסקה רכזת התוכנית של האגודה לחינוך ומחקר בריאות (HERA), ובנובמבר 2015 עד מאי 2016 הייתה יועצת בקבינט של השרה פרוסינה רמנסקי. לאחר סיום הלימודים, עבדה צרובסקה במספר ארגונים אזרחיים וארגונים לא ממשלתיים בתחום העבודה והרווחה.
ב-1 ביוני 2017 ועד ל-3 בינואר 2020, כיהנה כשרת העבודה והרווחה ה-12 של מקדוניה הצפונית. מ-3 בינואר 2020 עד 16 בינואר 2022 היא שימשה כסגנית ראש הממשלה הממונה על ענייני הכלכלה.
מלאך המערות
מלאך המערות (שם מדעי: Cryptotora thamicola) הוא מין יחיד בסוגו של דג נדיר מסדרת הקרפיונאים המצוי רק במערות ספורות בתאילנד והוא נחשב לטרוגלוביט החי רק בתוך המערות.
מאפיינים
זהו דג קטן שאורכו רק 2.8 ס"מ. הוא בעל גוף שקוף דרכו נראים איברים פנימיים ורודים ושאר הגוף לבן. דג זה בעל "כנפיים" גדולות הגורמות לו להיראות כ"מלאך" ומכאן שמו. הלסתות זעירות והוא יונק את מזונו הכולל בקטריות מבין הסלעים וגם נאחז בסלעים עם הבינים.
הדג מצוי רק במערות במחוז מאה הוג סון פרווינס (Mae Hong Son Province) בתאילנד. הוא שוחה במים ומחלץ את החמצן המועט מהמים. הוא מצוי בסכנת הכחדה.
ליביקוזאורוס
ליביקוזאורוס (שם מדעי: Libycosaurus; מילולית: "לטאה לובית", זאת על אף שמדובר ביונק) הוא סוג נכחד של פרסתן ממשפחת האנתרקותריים, שחי בין אמצע לסוף המיוקן (בטווח זמן שבין 13 עד 10 מיליון שנה מזמננו) בין צפון אפריקה למרכז אפריקה עד ודרומה עד אוגנדה. אזור זה כוסה בביצות סבוכות וחמימות בתקופתו.
אבנר בלקנאי
אבנר בלקנאי (נולד ב־5 בדצמבר 1965) הוא קצין בדרגת אלוף-משנה במילואים בצה"ל, טייס מסוקים בחיל האוויר, בעל עיטור המופת ממלחמת לבנון השנייה על חילוץ תחת אש בכפר עייתא א-שאב בדרום לבנון. שימש כמנכ"ל עמותת אתגרים.
ליביקוזאורוס
הליביקוזאורוס היה יונק מגושם ונמוך דמוי-חזיר, אך היה מקורבם של ההיפופוטמיים, שעלה על אורך 3 מטרים ומשקל של קרוב לטון. בדומה להיפופוטם הוא היה בעל חוטם ולסתות בולטות בעלות זוג ניבים בולטים, מבנה חותכות בעל שורש עמוק ורחב וטוחנות עבות בעלות ציפוי חזק לאכילת שורשים ועשבים, מה שרמז על היותו אוכל צמחים. היונק הקדום גם היה בעל עיניים בחלק העליון של הראש, התאמה של יונקים מימיים לחיים בתוך המים. היו לו ארבע רגליים קצרות שהסתיימו בגלילים עם ארבע פרסות שסועות.
אבנר בלקנאי
ביוגרפיה
בלקנאי נולד וגדל בתל אביב, למד במגמה הריאלית בבית הספר התיכון עירוני ה'.
ביולי 1984 התגייס לצה"ל והחל בקורס טיס אותו סיים בהצלחה במגמת מסוקים.
ליביקוזאורוס
סוג זה התגלה בידי החוקר גווידו בונרלי, על בסיס של מאובנים לא ברורים מלוב. הוא העריך שמדובר על ממצאי זוחל ונתן לסוג את שמו השגוי שלא השתנה גם כשנודע על שיוכו. מרבית הממצאים כללו לסתות ושיניים טוחנות ונוספות שהתגלו בנוסף ללוב גם בתוניסיה, אלג'יריה, צ'אד ואוגנדה - אזורים שבעבר כוסו בביצות רחבות בהרבה מאשר כיום, עם התפשטות מדבר סהרה.
אבנר בלקנאי
ביוגרפיה
בין השנים 2001–2003 היה מפקד טייסת מגיני המערב (טייסת 193) בבסיס רמת דוד.
ליביקוזאורוס
סוג זה הוא קרובו של המריכופוטמוס (Merycopotamus) שחי לצידו ובעבר שויך לאותו הסוג.
אבנר בלקנאי
ביוגרפיה
בין השנים 2003–2005 היה מפקד טייסת ציפורי המדבר (טייסת 123), המפעילה מסוקי ינשוף (בלק-הוק).
לאחר מלחמת לבנון השנייה שימש בלקנאי נספח צבאי בברזיל בין השנים 2007–2010. במסגרת תפקיד זה היה אמון גם על המדינות פרו, אורוגוואי ובוליביה. באפריל 2010, לקראת סיום שרותו כנספח בברזיל, קיבל בלקנאי את אות ההוקרה הגבוה ביותר מטעם שר ההגנה הברזילאי: מדליית הניצחון על שרות מעל ומעבר ליצירת שיתוף פעולה בין המדינות.
ביוני 2022 התמנה למנהל בית הספר שקמה דרכא.
אירוע עייתא א-שאב
בתאריך 20 ביולי 2006 פינה מסוק "ינשוף", בפיקודו של בלקנאי, לוחם צה"ל פצוע קשה שנפגע בפעילות בכפר עייתא א-שעב. הפינוי של הפצוע משטח האויב התרחש בתנאי שטח קשים: תחת איום, באור ראשון, ללא תכנון מוקדם, ובתנאי חוסר ודאות שאפיינו את שדה הקרב.
בתאריך 2 בספטמבר 2007 התקיים בהיכל התרבות בתל אביב טקס הענקת עיטורים וצל"שים ללוחמי מלחמת לבנון השנייה במעמד הרמטכ"ל רב-אלוף גבי אשכנזי. בין הטיעונים להענקת העיטור לבלקנאי נכתב: (...) סגן אלוף אבנר, איש צוות אוויר, חיל האוויר (...) הראה דבקות במשימה, אחריות, דוגמה אישית, מקצועיות, רעות, רוח לחימה, נחישות, יוזמה, יצירתיות, מקצועיות, קור רוח ואומץ לב תחת אש בעת חילוץ בכפר עיתא א-שאב".
את מסוק הינשוף שהיה בפיקודו של בלקנאי הטיס סרן ניר, טייס בטייסת "ציפורי המדבר", אשר קיבל את צל"ש הרמטכ"ל על שהראה דבקות במשימה, אחריות, מקצועיות ורעות.
בטקס הענקת העיטור נפגש בלקנאי לראשונה עם אימו של הפצוע שהודתה לו על הצלת בנה. בלקנאי: (...)"בשבילו עשינו את מה שעשינו. כשאמא שלו ראתה אותי, היא לא אמרה כלום, רק נתנה לי חיבוק גדול. לא יכולנו לדבר, הרגשתי מחנק בגרון".
השכלה וחיים אישיים
לבלקנאי תואר ראשון בהיסטוריה צבאית מטעם בית הספר לפיקוד ומטה של חיל האוויר האמריקאי באלבמה, ותואר שני בדיפלומטיה וביטחון מאוניברסיטת תל אביב. מתגורר בכפר האורנים, נשוי ואב לשלושה.
סיקס פלאגס מג'יק מאונטיין
סיקס פלאגס מג'יק מאונטיין הוא פארק שעשועים של רשת סיקס פלאגס בקליפורניה, ארצות הברית, מעט צפונית לעיר לוס אנג'לס. הפארק נפתח ב-29 במאי 1971 בשם "מג'יק מאונטיין" ונרכש בשנת 1979 בידי הרשת שצירפה את שמה לשם הפארק. הפארק כולל 41 מתקנים ואטרקציות, מדורגים על פי רמת ה"אקסטרים" שלהם. מרבית האטרקציות הן רכבות הרים בדרגות שונות, אולם ניתן למצוא בפארק גם מתקנים סולידיים יותר, כגון קרוסלה, מגדל תצפית, ואחרים. בפארק ניתן למצוא גם מסעדות, חנויות מזכרות, ודוכני משחקים. בצמוד לפארק נמצא פארק המים "הוריקן הארבור".
התמצאות בפארק
רכבת חינמית של הפארק מובילה את המבקרים מאזור החניה לכניסה לפארק וחזרה. כרטיסים ניתן לרכוש במקום או מראש באינטרנט. בכניסה לפארק ניתן לקבל מפה הכוללת פירוט של המתקנים, המסעדות, מיקומי השירותים, ועוד. כמו כן בכניסה לפארק נמצאים לוקרים לשמירת חפצים (בתשלום נוסף), וכן ניתן לרכוש כרטיס מעבר מהיר (פלאש פאס) איתו ניתן לקצר ולדלג על התורים הארוכים המשתרכים במקום בדרך כלל. ליד כל מתקן שאינו מאפשר כניסה עם חפצים אישיים קיים אזור לוקרים נוסף (בתשלום).
ראו גם
סיקס פלאגס, פארק שעשועים, רכבת הרים
כף גלידה
כף גלידה היא כף מדידה המשמשת להעברת גלידה לגביע גלידה או לקערית קטנה. לכף הגלידה צורה קעורה, כדי ליצור את צורת "כדור" הגלידה.
כף הגלידה מיוצרת לרוב בגודל של כדור גלידה אחד, בצורה שבה יהיה נוח למוכרי גלידה להניח כדורי גלידה בגביעים או בכוסות, ולגבות מחיר עבור מנת הגלידה בהתאם למספר הכדורים. בגלידריות קיימים סוגים נוספים של כפות גלידה, כגון כף עבור גודל של חצי כדור גלידה ועוד.
כפות דומות מאפשרות להכין כדורי פירות, כגון מלון.
איימנבק
איימנבק זייקנוב (ברוסית: Иманбек Зейкенов, נולד ב-21 באוקטובר 2000) הידוע בשמו איימנבק (Imanbek) הוא תקליטן ומפיק מוזיקלי קזחי. הוא התפרסם בשנת 2019, בזכות גרסת הרמיקס שלו לשיר "Roses (Imanbek Remix)", של הראפר סנט ג'ון.
ביוגרפיה
איימנבק נולד באקסו, אזור פבלודאר שבקזחסטן. בגיל 8 הוא החל לנגן בגיטרה. במהלך לימודיו במכללה, החל לעבוד ברכבת באקסו. בשנת 2017, החל להפיק מוזיקה. בשנת 2019, הוציא את גרסת הרמיקס לשיר "Roses", של הראפר האמריקאי-גיאני סנט ג'ון שזכה להצלחה בינלאומית. איימנבק סיפר כי הרמיקס נעשה ללא מעורבותו של ג'ון מכיוון שניסיונותיו ליצור עמו קשר באינסטגרם נכשלו. הרמיקס עצמו הופיע לראשונה במצעדים במקום הראשון ברחבי אירופה ביניהם בלגיה, הונגריה, הולנד, פולין, הודו ושוודיה. לאחר הצלחת השיר, איימנבק הוחתם בחברת התקליטים אפקטיב רקורדס. לאחר מכן, הוציא את השיר הראשון שלו במסגרת חברת התקליטים Dharma Worldwide, של התקליטן האמריקאי KSHMR. בשנת 2021, זכה בטקס פרסי גראמי ה-63, בקטגוריית "הקלטת הרמיקס הטובה ביותר", על הרמיקס שלו לשיר "Roses" של סנט ג'ון.
ב-4 בפברואר 2021, הכריז יחד עם הזמרת ריטה אורה על צאת המיני-האלבום המשותף שלהם Bang, שיצא לאור ב-12 בפברואר. באותה השנה, הוציא את "Dancing on Dangerous" ביחד עם שון פול וסופיה רייס. לאחר מכן, הוציא את הסינגל "Baddest" ביחד עם הזמרת שר לויד.
ב-3 באוגוסט 2023 הוציא את הסינגל "No Sleep".
רות הכהן-פינצ'ובר
רות מרים הכהן-פינצ'ובר (נולדה ב-7 בדצמבר 1956) היא חוקרת מוזיקה ותרבות, פרופסור אמריטה בחוג למוזיקולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים מחזיקת הקתדרה על שם ארתור רובינשטיין. כלת פרס רוטשילד 2022 וזוכת פרס קינקלדיי (The Otto Kinkeldey Award) לספר הטוב ביותר במוזיקולוגיה בשנת 2012 מטעם האיגוד האמריקאי למוזיקולוגיה. בשנת 2017 הוענקה לה חברות כבוד באיגוד זה על "הישגים יוצאי דופן בקידום חקר המוזיקה".
ביוגרפיה
רות פינצ'ובר נולדה בירושלים לאסתר (לבית פרנקל) ולאליעזר פינצ'ובר שעלו מגרמניה בשנות השלושים של המאה העשרים. היא גדלה והתחנכה בירושלים, ושירתה בצבא במסגרת הנח"ל. היא סיימה תואר בוגר במוזיקולוגיה ובמחשבת ישראל בשנת 1980, השלימה תואר מוסמך במוזיקולוגיה בשנת 1985 וזכתה לתואר דוקטור לפילוסופיה בשנת 1992. את תאריה השלימה הכהן-פינצ'ובר באוניברסיטה העברית בירושלים בהצטיינות יתרה. החלה לתרגל בחוג למוזיקולוגיה בשנת 1979, התקבלה כחברת הוראה בשנת 1992, קיבלה מעמד של פרופסור חבר בשנת 2008 ומונתה לפרופסור מן המניין בשנת 2013. החל משנת 1995 ועד 2022 הרצתה וכיהנה כיועצת וחברה בוועדה האקדמית לתוכנית "אמירים" לתלמידים מצטיינים.