cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ליאור אשכנזי
חיים אישיים
אשכנזי הודה במספר ראיונות שנתן שהוא מוסר בראיונות פרטים שקריים על חייו.
דרגות צה"ל
הדרגות בצה"ל מבטאות את מדרגו של הפרט בצבא.
דרגות צה"ל מחולקות לשלוש קבוצות: דרגות חוגרים, טוראי עד סמל ראשון; דרגות נגדים, מדרגת רב־סמל עד דרגת רב־נגד; ודרגות קצינים, מדרגת סגן משנה עד דרגת רב־אלוף. סימני הדרגה של החוגרים נענדים על הזרוע, בין המרפק לכתף, ואילו דרגות הנגדים והקצינים נענדות על כותפות החולצה.
דרגות רבות בצה"ל נקראות ביום־יום בראשי התיבות שלהן. נהוג לבטא ראשי תיבות בני שלוש אותיות כמילה המנוקדת בשני קמצים, אחד בכל אחת משתי האותיות הראשונות בראשי התיבות. כך, למשל, רב־סמל בכיר נכתב רס"ב ומבוטא רָסָ"בּ או רָסָ"ב.
קבלת דרגה וקידום בדרגה
לכל דרגה מדרגות צה"ל דרישות ותנאים שונים לקבלתה, ורק בעמידה בהם ניתן להיות זכאי לה ולענוד אותה. חיילים וחיילות יתקדמו מדרגה לדרגה על פי שני מדדים עיקריים: הזמן שחולף מאז שקיבל את דרגתו הקודמת, או קורסים והכשרות שעבר. קידום על פי זמן שחלף מכונה בצה"ל "פז"ם", ראשי תיבות של "פרק זמן מינימלי". הפז"מ משתנה על פי תפקידו של החייל והמערך שבו הוא או היא משרתים: באופן כללי, הפז"מ הנדרש לקידום בדרגה קצר יותר אצל חיילים במערך הלוחם, ארוך יותר אצל חיילים תומכי לחימה וארוך עוד יותר אצל חיילים עורפיים.
ניוטון בייקר
ניוטון דיל בייקר הבן (באנגלית: .Newton Diehl Baker Jr; 3 בדצמבר 1871 – 25 בדצמבר 1937) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי. בין השנים 1912 – 1915 הוא כיהן כראש עיריית קליבלנד ובין השנים 1916 – 1921 כמזכיר המלחמה של ארצות הברית, תקופה בה הוא ניהל את מעורבותה של ארצות הברית במלחמת העולם הראשונה.
דרגות צה"ל
קבלת דרגה וקידום בדרגה
הדרגה הבסיסית ביותר: דרגת טוראי, ניתנת לכל חייל וחיילת עם גיוסם. חיילים עורפיים יקבלו דרגת רב-טוראי (רב"ט) עשרה חודשים לאחר גיוסם, חיילים המוגדרים תומכי לחימה יזכו לקידום לדרגה זו שמונה חודשים לאחר גיוסם, ואילו לוחמים יזכו בדרגה זו לא לפי פז"מ אלא עם סיום מסלול ההכשרה שלהם. בדומה, דרגת סמל תוענק לחיילים עורפיים לאחר שנה ו-9 חודשים מעת גיוסם. חיילים תומכי לחימה יקודמו לדרגה זו 18 חודשים לאחר גיוסם, וחיילים קרביים יזכו לה 16 חודשים לאחר הגיוס. ואולם, חיילים המסיימים קורסים שונים, כמו קורס מ"כים, קורס מפקדי טנקים וכדומה, יזכו לדרגה עם סיום הקורס.
ניוטון בייקר
בייקר נולד במרטינסבורג, וירג'יניה המערבית. לאחר סיום לימודיו בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת וושינטון ולי, הוא פתח משרד עורכי דין בקליבלנד. הוא היה בעל ברית פרוגרסיבי דמוקרטי של ראש העיר טום ל. ג'ונסון. בייקר שימש כיועץ המשפטי של העיר בין השנים 1901 – 1909 וב-1912 הוא נבחר כראש העיר. בתפקיד זה הוא שאף לרפורמות בתחבורה הציבורית, בשיפור מצבם של בתי החולים ולשיפור חזות העיר. בוועידה הארצית של המפלגה הדמוקרטית תמך בייקר בוודרו וילסון, וסייע לו לזכות בקולותיהם של חברי המשלחת מאוהיו. לאחר תום כהונתו כראש העיר, קיבל בייקר מינוי כמזכיר המלחמה בממשלו של הנשיא וילסון. הוא היה אחד הג'ורג'יסטים הבולטים שמונו למשרה בקבינט של וילסון.
בייקר ניהל את השתתפותה של ארצות הברית במלחמת העולם הראשונה. הוא בחר בגנרל ג'ון פרשינג לפקד על חיל המשלוח של ארצות הברית, והוא עמד על כך שהוא יפעל כיחידה עצמאית. ב-1921 הוא סיים את כהונתו ושב ל-BakerHostetler, משרד עורכי הדין שהוא היה שותף להקמתו. הוא היה מעורב בתיק "הכפר אוקליד נגד חברת הנדל"ן אמבלר", תיק בו הוא ייצג את חברת הנדל"ן ושהיה ציון דרך שמיסד חוקתית את חוקי יעוד הקרקע. הוא היה תומך נלהב של חבר הלאומים ובמהלך שנות ה-20 הוא המשיך לדחוף להשתתפותה של ארצות הברית בארגון. מ-1928 הוא שימש כחבר בבית המשפט הקבוע לבוררות בהאג. בוועידה הארצית של המפלגה הדמוקרטית ב-1932 הוא היה מועמד לנשיאות, אך המפלגה בחרה בפרנקלין דלאנו רוזוולט.
דרגות צה"ל
קבלת דרגה וקידום בדרגה
דרגת הקצונה הבסיסית: סגן משנה, ניתנת לחיילים וחיילות שסיימו קורס קצינים. חיילים וחיילות שסיימו קורס חובלים, קורס טיס, קורס חבצלות או קורס תלפיות יזכו לדרגת סגן עם סיום הקורס. עתודאים, המתגייסים בדרגת קמ"א (קצין מקצועי אקדמאי), יקבלו ישירות דרגת סגן בסיום קורס קצינים. גם הקצינים יתקדמו בשלבים הראשונים על פי פז"ם: סגן משנה יתקדם לדרגת סגן לאחר שנה, וקידום לדרגת סרן יהיה לאחר שלוש שנים בדרגת סגן. עם זאת, חלק מהקידום יהיה תלוי במעבר קורסים שונים.
ניוטון בייקר
ראשית חייו
ניוטון דיל בייקר נולד ב-3 בדצמבר 1871 במרטינסבורג, וירג'יניה המערבית כבנם של ניוטון דיל בייקר האב ושל מרי אן (לבית דוקהארט) בייקר. סבו, אליאס בייקר, היה תומך נלהב של האיחוד. מנגד, אביו התגייס לצבא הקונפדרציה ושירת שם בחיל הפרשים, נפצע ונפל בשבי. לאחר שובו הביתה ב-1865 הוא קיבל תואר מבית הספר לרפואה אוניברסיטת מרילנד ועבד כרופא במרטינסבורג עד למותו ב-1906.
דרגות צה"ל
מסלולי פז"ם שונים
לאנשי הקבע קיימים מסלולי קידום ייעודיים, המאפשרים קיצור פז"ם בין דרגות או הארכתו בהתאם למסלול.
ניוטון בייקר
ראשית חייו
בייקר למד בבתי הספר שבמרטינסבורג עד לשנתו השנייה בבית הספר התיכון וסיים את חוק לימודיו בבית הספר התיכון של הכנסייה האפיסקופלית שבאלכסנדריה, וירג'יניה.
דרגות צה"ל
מסלולי פז"ם שונים
נגדים יכולים במהלך שירותם לעבור קורס קצינים ולעבור למסלול הקידום של קצינים. נגדים מדרגת רב-סמל (עם ותק של שנה, לפחות) ומעלה יזכו בדרגת סגן עם סיום קורס הקצינים במקום דרגת סגן משנה, ובהמשך שירותם כקצינים הם יכולים להיכנס למסלולי שירות בהם מקוצר פרק הזמן המינימלי שעליהם לעבור כדי להתקדם בדרגה, המאפשרים קבלת דרגת רב-סרן בתוך חמש שנים מקבלת הדרגה.
מניין משך הפז"ם מוקפא אם חייל נעדר משירות סדיר שלא ברשות, נושא עונש מאסר (זמן המכונה "תקופה בלתי נמנית" או "תב"ן שלילי") או שנמצא בדחיית שירות (תקופה המוגדרת כ"תב"ן חיובי"). כמו כן, חייל שנשפט לתקופת מאסר בכלא צבאי לא יקודם בדרגה למשך שנה מתאריך המשפט. חייל הנמצא בשבי, או מוגדר כנעדר, מקודם בדרגות כאילו לא נעדר מן השירות, על פי מסלולו. רון ארד, הנעדר מאז אוקטובר 1986, קודם מדרגת סרן לדרגת סגן-אלוף במהלך השנים.
ניוטון בייקר
ראשית חייו
ב-1892 סיים בייקר את לימודי התואר הראשון באוניברסיטת ג'ונס הופקינס, שם הוא היה חבר באחוות "פי גמא דלתא". הוא נכח בהרצאותיו של וודרו וילסון ששימש שם כפרופסור אורח באותה תקופה. ב-1894, לאחר שקיבל את התואר מבית הספר למשפטים של אוניברסיטת וושינגטון ולי, הוא ניסה במשך שנה להקים משרד עורכי דין במרטינסבורג ואז היה למזכירו האישי של האחראי על הדואר של ארצות הברית, ויליאם ל. וילסון, ששירת בחיל הפרשים של הקונפדרציה עם אביו של בייקר. הוא נשאר בוושינגטון די. סי. עד יוני 1897, אז יצא לחופשה באירופה ושב למרטינסבורג. בינואר 1899 הוא היה לשותף זוטר במשרד עורכי הדין "פורן, מק'טיגן ובייקר" בקליבלנד.
דרגות צה"ל
מסלולי פז"ם שונים
בנוסף למדדי הפז"ם והשלמת קורסים, ישנם שיקולים נוספים.
ניוטון בייקר
קריירה פוליטית בקליבלנד
לאחר ששימש כיועץ המשפטי של עיריית קליבלנד בין השנים 1901 – 1909, הוא נבחר ב-1911 כראש העיר. כנבחר ציבור האינטרס הראשי של בייקר היה לחבר את העיר לרשת החשמל, לבצע רפורמות במערכת התחבורה הציבורית, לבצע שיפורים בבתי החולים ולדאוג לשיפור חזות העיר. הוא תמך מאוד בקולג' קליבלנד, כיום חלק מאוניברסיטת קייס וסטרן ריזרב. פסגת הישגיו כראש העיר הייתה העברת תיקון בנוגע לממשל עצמי בחוקת אוהיו, שאושר במשאל עם ב-1912. תיקון זה העניק לקליבלנד את הזכות לקבוע את זכויותיה ולנהל את ענייני העיר ללא מעורבות המדינה.
דרגות צה"ל
העלאה בדרגה לאחר המוות
פקודת מטכ"ל 38.0124 מסדירה את התנאים ואת ההליכים להעלאה בדרגה לאחר המוות במקרה של מוות במהלך השירות. ההעלאה בדרגה נעשית במקרים הבאים: בכל מקרה, אין מעלים בדרגה אם המוות היה כתוצאה מהתאבדות או בנסיבות שיש בהן קלון. כללים אלו תקפים גם למקרים של חיילי מילואים שנהרגו בזמן שירות מילואים פעיל.
ניוטון בייקר
קריירה פוליטית בקליבלנד
כאשר היה בייקר פעיל מטעמו של וודרו וילסון בוועידה הארצית של המפלגה הדמוקרטית שהתקיימה בבולטימור ב-1912 הוא נחשב למועמד אפשרי לסגנות הנשיא. בייקר ווילסון הכירו עוד בימיהם בג'ונס הופקינס בשנות ה-90 ובייקר לקח חלק חשוב במהלך תהליך בחירתו של וילסון כמועמד לנשיאות באמצעות הבטחת קולותיהם של הנציגים מאוהיו. וילסון רצה להביא עמו את בייקר לוושינגטון, אך אף על פי שהוא הציע לו את המשרה פעמיים, בייקר דחה את ההצעה למשרת מזכיר הפנים בתקופת הכהונה הראשונה של וילסון כנשיא.
דרגות צה"ל
הורדה בדרגה
הורדה בדרגה היא צעד חריג, הננקט כעונש בבית דין צבאי (ובמקרים נדירים בדין משמעתי) על עבירה חמורה. העונש עשוי להיות הורדה בדרגה אחת או יותר עד כדי הורדה מכל הדרגות (כלומר לדרגת טוראי). בנוסף, בעבירות חמורות במיוחד עשוי בית דין צבאי לגזור על נאשם גירוש מהצבא, עונש הכולל שלילת כל דרגה צבאית, כפי שנעשה למשל בעניינו של תת-אלוף רמי דותן שגורש מהצבא לאחר שהורשע בקבלת שוחד.
ניוטון בייקר
קריירה פוליטית בקליבלנד
ב-1916, לאחר תום כהונתו כראש עיריית קליבלנד, פתח בייקר עם שנים שותפים את משרד עורכי הדין BakerHostetler.
מזכיר המלחמה
כאשר ארצות הברית שקלה אם להיכנס למלחמת העולם הראשונה, נקב הנשיא וילסון בשמו של בייקר לתפקיד מזכיר המלחמה, שכן בייקר היה מקובל הן על התומכים והן על המתנגדים לכניסה למלחמה. תפקיד זה הצריך גם מומחיות משפטית בשל תפקידה של מחלקת המלחמה בניהול הפיליפינים, תעלת פנמה ופוארטו ריקו. הניו יורק טיימס כינה אותו "תומך נלהב" של הנשיא. בגיל 44, היה בייקר לצעיר חברי הקבינט.
דרגות צה"ל
הורדה בדרגה
אף שברגיל הורדה בדרגה היא עונש חריג וקיצוני, אשר בית הדין הצבאי לערעורים שב ומבהיר כי יש לנקוט במשורה ורק במקרים חמורים במיוחד, עתודאים שלא השלימו קורס קצינים וכן מוצאים ממסלול העתודה מופשטים מדרגות הקמ"א אשר הם עוטים, אף בהיעדר כל פגם משמעתי.
ניוטון בייקר
מזכיר המלחמה
אחד ההיסטוריונים תיאר את יחסיו של בייקר עם הצבא:
כמזכיר המלחמה, ניהל בייקר את השתתפותה של ארצות הברית במלחמת העולם הראשונה בשנים 1917 ו-1918, כולל הנהגת גיוס החובה ברמה הלאומית. בייקר בחר בגנרל ג'ון פרשינג לעמוד בראש חיל המשלוח של ארצות הברית. בסיועו של בייקר, הפך הנשיא וילסון את חיל המשלוח לכוח לחימה עצמאי שהיה שותף של מדינות ההסכמה שלחמו נגד מעצמות המרכז, במקום לעשות שימוש בכוחות האמריקאים ככוח תגבור לצבאותיהם של בריטניה וצרפת כפי ששאפו ממשלותיהם. באחת מפגישותיו עם ראש ממשלת בריטניה, דייוויד לויד ג'ורג', אמר לו בייקר ש"אם נחפוץ לקבל עצה בנוגע למי שיפקד על צבאותינו, נבקש אותה. אך עד אז אנו לא זקוקים לכך מאף אחד, וממכם הכי פחות".
דרגות צה"ל
דרגת ייצוג
אם הדרגה לא מחודשת עד סוף התקופה או שהחייל מפסיק למלא את התפקיד בגינו הוענקה הדרגה, הוא חוזר לדרגתו הקודמת. במקרים מסוימים הופכת דרגת הייצוג לדרגת קבע לאחר פרק זמן, לדוגמה: חייל מילואים שענד דרגות ייצוג לפחות חמש שנים והשתחרר בגלל תום שירות, דרגותיו לא יבוטלו.
אליפות אירופה בג'ודו 2018
במשלחת הישראלית התחרו 17 ספורטאים ב-12 מתוך 14 קטגוריות המשקל השונות. המשלחת הישראלית זכתה בארבע מדליות כאשר שגיא מוקי זכה במדליית זהב בקטגוריית המשקל עד 81 ק"ג, גפן פרימו זכתה במדליית ארד בקטגוריית המשקל עד 52 ק"ג, טל פליקר זכה במדליית ארד בקטגוריית המשקל עד 66 ק"ג ופיטר פלצ'יק זכה במדליית ארד בקטגוריית המשקל עד 100 ק"ג.
דרגות צה"ל
דרגת ייצוג
דוגמה לבעלי דרגות ייצוג הם שופטים במערכת המשפט האזרחית המשרתים במילואים בתפקיד שופטים בבית דין צבאי (למשל גבריאל בך שקיבל דרגת אלוף-משנה). מכיוון ששופטים צבאיים חייבים להיות שווים בדרגה או גבוהים בדרגה מהנשפטים בפניהם, ניתנת להם דרגת ייצוג לצורך משפט ספציפי. כך קיבלה נשיאת בית הדין הצבאי המיוחד, אלוף-משנה נילי פלד, דרגת ייצוג של תת-אלוף כדי לשפוט את תא"ל רמי דותן, למשך הדיונים בלבד וכן דרגות אלוף כדי לשפוט במשפטי תעבורה של אלופים, ודבורה ברלינר קיבלה דרגת ייצוג של אלוף בדיון בית הדין הצבאי לערעורים על ערעור הפרקליטות הצבאית באשר לאי שלילת דרגותיו של יצחק מרדכי. דוגמאות נוספות הן דובר צה"ל, מנצח תזמורת צה"ל והחזן הצבאי הראשי.
ניוטון בייקר
שנותיו האחרונות
לאחר תום כהונתו כמזכיר המלחמה, שב בייקר למשרד עורכי הדין שלו.
אליפות אירופה בג'ודו 2018
סקירה
ב-20 באפריל 2017, הודיע איגוד הג'ודו האירופי כי ישראל תארח את אליפות אירופה בג'ודו לשנת 2018.
דרגות צה"ל
חוגרים
חוגר הוא חייל הנושא דרגת טוראי עד סמל ראשון. דרגות החוגר, מדרגת רב-טוראי עד דרגת סמל ראשון, תפורות לשרוולי החולצה בין המרפק לכתף.
ניוטון בייקר
שנותיו האחרונות
במשך כמה שנים הוא היה תומך מוביל בהשתתפותה של ארצות הברית בחבר הלאומים.
ב-1922 פרסמה האנציקלופדיה בריטניקה מאמר קצר על חייו של בייקר בו נמתחה עליו ביקורת קשה. בין השאר נכתב עליו "לעיתים קרובות הועלתה נגדו האשמה בפציפיזם ובאופן כללי הקריירה שלו כמזכיר המלחמה זכתה לגינויים בכל רחבי ארצות הברית".
אליפות אירופה בג'ודו 2018
סקירה
האליפות נערכה בביתן 2 שבמרכז הירידים בתל אביב, שם הוקם מתחם בגודל של כ-6,200 מ"ר ובו טריבונה זמנית עם כ-4,000 מקומות ישיבה אשר כללה אזור צפייה לנכים ומתחם הושבה ל-100 עיתונאים. ממול לטריבונה הראשית הוקמה טריבונה אשר הייתה מיועדת לצוות הטכני, השיפוט ובעלי התפקידים באיגוד הג'ודו האירופי. עלות אירוח האליפות הוערכה בכ-11 מיליון ש"ח.
ניוטון בייקר
שנותיו האחרונות
בוועידה הארצית של המפלגה הדמוקרטית ב-1924, במהלך דיון על מצע המפלגה, היה בייקר התומך הראשי בנוסח שמחייב את המפלגה לחברותה של ארצות הברית בחבר הלאומים. לאחר שלא נחל הצלחה בוועדת המצע, שדחפה לנוסח על פיו יערך משאל עם בנושא, הוא העלה את הנושא במליאת הוועידה.
דרגות צה"ל
חוגרים
רקע הדרגה של חיילים המשרתים בחיל האוויר הוא כחול. צבע הדרגה של חיילים המשרתים בחיל הים הוא זהוב. צבע הדרגה של יתר החיילים הוא ירוק-זית. עלה הסמ"ר (המכונה "פלאפל") הוא בצבע זהב בחיל הים, כסף בחיל האוויר וירוק בחילות היבשה. בעבר היה עשוי העלה ממתכת. החל ממחצית שנת 2006 הוחלפו הסיכות ממתכת בעלה רקום.
החל משנת 2018 נכנסו לשימוש דרגות זרוע מיוחדות ללוחמי חוד, בהם הרקע הוא ירוק או שחור (בזרוע היבשה או בזרוע הים והאוויר, בהתאמה) וקווי התפר בצבע שחור לזרוע היבשה: זהב לחיל הים ולבן לחיל האוויר.
נגדים
נגד הוא חייל בשירות קבע שלא עבר קורס קצינים, בדרגות סמל ראשון עד רב-נגד. המילה נַגָּד חודשה במשקל בעלי המקצוע. השורש נ.ג.ד במשמעות הובלה והנהגה מוכר מן המילה המקראית נָגִיד – שפירושה שליט – וכן מן הארמית של התלמוד. דרגות הנגדים ענודות על כותפת החולצה (באופן זהה לדרגות הקצונה).
ב-1948 נקבע כי דרגות הנגדים תהיינה סמל ראשון (סמ"ר), רב-סמל (רס"ל) ורב-סמל ראשון (רס"ר). דרגות הסמ"ר והרס"ל נענדו על השרוולים, בדומה לדרגות החוגרים, ואילו הרס"ר ענד בקיץ את הדרגה על "שעון" עור על פרק ידו הימנית, ואילו במדי החורף נענדו הדרגות על אמות השרוולים של "באטל-דרס".
ב-1950 חל שינוי: בעוד שדרגות הסמ"ר נותרו בעינן, דרגות הרס"לים והרס"רים נענדו על "שעונים". יתר על כן, נקבעו סימני דרגה שונים לרס"ל ורס"ר מקצועיים ולרס"ל ורס"ר יחידתיים. בשנת 1958 בוטלו דרגות הנגדים ה"מקצועיים" והושוו לאלה של הנגדים היחידתיים. כמו כן נקבע כי הרס"רים יענדו בצמוד לסמל הדרגה גם כוכבי וותק: כוכב מתכת או רקום קטן דמוי מגן דוד על כל חמש שנות וותק בדרגה. במשך השנים התפרסמו בצה"ל כמה "רס"רים-חמישה-כוכבים" ותיקים כמו רס"ר חזי מבקו"ם, רס"ר ויקטור מהקריה, רס"ר עשהאל ("הסוס הלבן") מבית הספר לשריון בג'וליס ועוד.
בסוף שנות ה-70 נקבע כי הסמ"רים לא ייחשבו עוד כנגדים, ומאידך, רס"ר שיצבור וותק בדרגה של מעל 20 שנה (ארבעה כוכבים) יזכה בדרגת "רב-סמל בכיר" (רס"ב).
בשנות ה-80 הוחלט כי דרגות הנגדים יוקטנו וייענדו על צווארוני המדים. בד בבד הוחלט לבטל את כוכבי הוותק של הרס"רים ולקבוע במקום זאת דרגות נגדים נוספות כדלקמן:
רב-סמל (רס"ל), רב-סמל ראשון (רס"ר), רב-סמל מתקדם (רס"ם), רב-סמל בכיר (רס"ב) ורב-נגד (רנ"ג).
עם זאת נקבע כי על הסוודרים, הדובונים והפליין-ז'קטים – הנגדים יענדו את דרגות החורף רקומות כמקודם, על אמות השרוולים.
דרגות בצורת שברונים, "דרגות כתף" לנגדים הונהגו בצה"ל משנת 1998.
אחד השיקולים בחידוש דרגות הנגדים לדרגות הנוכחיות – הכוונה להבחין בהן מרחוק, וכך לחזק את מעמד הנגדים לזה של קצינים.
חיילי מילואים חוגרים ממשיכים להתקדם בסולם הדרגות במהלך שירות המילואים, כאשר בין דרגה לדרגה מפריד פָּזָ"ם של כמה עשרות ימי שירות, המתפרסים על מספר שנים. חיילים שסיימו את השירות הסדיר בדרגת סמ"ר, יקבלו במהלך שנות המילואים דרגות רס"ל, רס"ר, רס"ם ורס"ב אף כי אינם אנשי קבע. עם זאת, אנשי מילואים שאינם קצינים נוהגים שלא לענוד סמלי דרגות בעת שירות המילואים.
ניוטון בייקר
שנותיו האחרונות
אף על פי שלא היה לו סיכוי לזכות בתמיכת הנציגים בעמדתו, הוא נשא נאום שהיה שיאה של הוועידה, "נאום פוליטי בפסגתו": "על לפי העיתונאים, גברים ונשים בכל מקום פרצו בדמעות. היה זה ביצוע מבריק, רגשי וגובל בהיסטריה". הוא העלה את הזיכרונות על וילסון, שנפטר חמישה חודשים קודם לכן ופילל לשובה של האידאולוגיה הוילסונית:
דרגות צה"ל
נגדים
לאחר העלאת גיל הפרישה בצה"ל אישר ראש המטה הכללי בני גנץ ב-2011 דרגה חדשה לנגדים, רב-נגד משנה (רנ"ם). הדרגה החדשה ממוקמת בין רב-סמל בכיר לרב-נגד.
ניוטון בייקר
שנותיו האחרונות
כאשר תמה מגבלת עשרים הדקות של בייקר הקהל שאג לו להמשיך. לאחר שעה הוא ירד מדוכן הנואמים לקול תשואות אדירות. נואמים שניסו לדבר כנגדו זכו לקריאות בוז. ועדיין ההצבעה הסופית הייתה נגדו ביחס של יותר משניים לאחד.
בהמשך הוועידה הוא הציג את מושל אוהיו לשעבר, ג'יימס מידלטון קוקס כמועמד המועדף של המדינה.
דרגות צה"ל
קצינים
קצין הוא חייל בוגר קורס קצינים, או שהוסמך לקצונה במסגרת אחרת (כגון במהלך קורס טיס או קורס חובלים); אפשרות אחרת היא קבלת מינוי קצונה ללא קורס (כגון עתודאים אקדמאים, או קבלת דרגת ייצוג), מדרגת סָגָ"ם (סגן-משנה) עד רב-אלוף. לפי ההגדרה המקובלת, קצין זוטר הוא קצין בדרגת סג"ם (סגן-משנה) עד דרגת רָסָ"ן (רב-סרן), וקצין בכיר הוא קצין בדרגת סָאָ"ל (סגן-אלוף) ואילך. דרגת אלוף-משנה (אָלָ"ם) הוענקה החל מיוני 1950, ודרגת תת-אלוף (תָאָ"ל) החל מיולי 1968, בעקבות מלחמת ששת הימים.
המילה קָצִין מקורה בתנ"ך. קָצִין הוא מנהיג – אם במלחמה, כגון בדברי זקני גלעד ליפתח:, ואם בהקשרים אחרים, כגון  . יש הקושרים את המילה קָצִין למילים הערביות קַדַא (שָׁפַט) וקַאדִי (שופט).
קצונה מקצועית בצה"ל
דרגות הקצינים המקצועיים הופיעו בצה"ל כבר בשנות ה-60. תחילה היו אלה דרגות של קצין משפטים וקצין רפואה שהוענקו לבוגרי העתודה האקדמית. שאר העתודאים חויבו לעבור קורס קצינים, אשר בסיומו קיבלו דרגת סגן. עתודאי שלא עבר קורס הקצינים המשיך את שירותו כחוגר במעמד "חוגר אקדמאי". משנת 1979 לבוגרי העתודה שלא עברו קורס קצינים הוענקה דרגת ממלא מקום קצין. בשנות ה-80 הונהגו דרגת רב צבאי ודרגה כללית לבוגרי העתודה האקדמית "קצין מקצועי אקדמאי" שייתרה את הצורך להעניק דרגות זמניות לעתודאים שלא עברו קורס הקצינים. לקצינים המקצועיים לא היו סימני דרגות מיוחדים, והם ענדו סרט עם שם הדרגה על הכותפת. במחצית שנות ה-90, בוטלה דרגת ממ"ק, והונהגו סימני דרגה מיוחדים לדרגת קמ"א - פס מתכת שטוח עם עלה של זית וקלף מגולגל. מאז סוף שנות ה-90 ועד מחצית העשור הראשון של המאה ה-21 כלל הקצינים המקצועיים בצה"ל ענדו את סימני הדרגות של קמ"א, אך אז שוב הוחזרו סרטים מיוחדים של סימני הדרגות של רב"צ, קמ"ש, קר"פ וקר"ש.
החל מ-2022 חיילות המשרתות במקצועות צבאיים בעלי סרטי כתף נושאות כותפות בלשון נקבה. בפרט, נוצרו הדרגות החדשות "קצינת משפטים" ו"קצינת רפואה".
ניוטון בייקר
שנותיו האחרונות
בייקר ייצג את בעלי הקרקע בבית המשפט העליון בתיק "הכפר אוקליד נגד חברת הנדל"ן אמבלר", שהיה ציון דרך שמיסד חוקתית את חוקי יעוד הקרקע.
החל משנת 1918 היה בייקר חבר בחבר הנאמנים של אוניברסיטת ג'ונס הופקינס וב-1928 נשקלה מועמדותו לנשיא המוסד.
אליפות אירופה בג'ודו 2018
המדינות המשתתפות
באליפות השתתפו בסך הכל 368 ספורטאים מ-44 מדינות:
ניוטון בייקר
חייו האישיים
ב-5 ביולי 1902 נשא בייקר לאישה את אליזבת לאופולד, מרצה בווילסון קולג' שבפנסילבניה. לשניים נולדו שתי בנות ובן. ניוטון בייקר נפטר מדימום מוחי בשייקר הייטס שבאוהיו ביום חג המולד, 25 בדצמבר 1937. הוא נטמן בבית הקברות לייק ויו שבקליבלנד.
הנצחתו
במהלך מלחמת העולם השנייה נבנתה בפנמה סיטי שבפלורידה ספינה מסדרת אוניות ליברטי שנקראה לזכרו SS Newton D. Baker.
ב-1957 בנתה אוניברסיטת וסטרן ריזרב את בניין ניוטון ד. בייקר על שמו. הבניין שימש לצרכים כלליים ככיתות לימוד ומשרדים ונהרס בנובמבר 2004.
מעונו בשכונת ג'ורג'טאון שבוושינגטון, ידוע כיום כ"בית ניוטון ד. בייקר, והוא רשום במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים. בשנתיים שלאחר רצח קנדי התגוררו בבית זה אלמנתו ג'קלין קנדי ושני ילדיה קרוליין וג'ון ג'וניור.
משרד עורכי הדין שהוא ייסד, BakerHostetler, פעיל עד היום והוא נמנה בין משרדי עורכי הדין הגדולים בארצות הברית.
דרגות צה"ל
דרגות כתף ודרגות שרוול למדי שרד וגאלה של קציני חיל הים
במדי שרד וגאלה של חיל הים נהוגות דרגות "גולדבנד" (על השרוול במדי חורף, כתפות במדי קיץ), כמקובל בציים אחרים בעולם. מדים אלה נלבשים על ידי קציני חיל הים השוהים מחוץ לישראל – נספחים צבאיים, קצינים בשליחות דיפלומטית ובמפגשים רשמים עם נציגי ציים זרים.
דרגות ביום אויב
בדומה לכוחות ביום אויב (OPFOR) של צבא ארצות הברית, שלהם סימני דרגות מיוחדים, גם בצה"ל מדמים את כוחות היריב, תוך שימוש בסימני דרגות ייחודיים. הראשון לעשות שימוש בדרגות מיוחדות היה חיל האוויר: במהלך ביום אויב, אימון טיס מתקדם המדמה קרב עם טייסי יריב פוטנציאליים, עונדים טייסי טייסת 115 סימני דרגות מיוחדים, שדומים אמנם לדרגות צה"ל רגילות, אך שונים מהן בצבע. בשנת 2020 הוקמה בצה"ל "היחידה האדומה" – יחידה המדמה את כוחות היריב, כדי לסייע בתרגול ואימון של כוחות היבשה. בדומה לחיל האוויר, גם ל"יחידה האדומה" סימני דרגות מיוחדים משלה, שהצבע הבולט בהם הוא אדום. כיום, דרגות אלה אינן בשימוש סדיר.
סימני הזיהוי של צוערים
אף כי מעמדו של צוער איננו נחשב בצה"ל לדרגה בפני עצמה, המסלולים העיקריים המכשירים את אנשי הקצונה לעתיד (קורס קצינים, קורס חובלים וקורס טיס), וכמו כן תוכנית חבצלות, תוכנית תלפיות ומסלול אדרים, משתמשים בדרגות כתף מיוחדות לסימון חניכיהם, תוך הפרדה ברורה בין כל שלב ושלב בתהליך הכשרתם של הצוערים. לכן, ניתן לראות בדרגות כתף אלה מעין סימני דרגות. לעומת זאת, בתוכנית פסגות עונדים החניכים כותפות עם סימון מיוחד בתקופת סדרות הקיץ בלבד, כאשר הסימון הזה אינו מסמל שלב או שנת הכשרה.
כותפת השלב הראשון "המכין" זהה לכותפות שאר השלבים אך חלקה.
מינואר 2018 החל פרויקט חילוף קאדטים בין זרוע הים לחיל הים האמריקאי, כששני צוערים משלב האקדמיה בקורס חובלים נשלחים לאקדמיה הימית האמריקאית באנאפוליס. בתקופת הלימודים באקדמיה הצוערים עונדים דרגות שרד.
היסטורית עיצוב
כאות הוקרה לטייסים הראשונים בחיל האוויר, עוצבה דרגת שלב מתקדם של קורס טיס בדמיון רב לדרגת פקד אוויר (בין השנים 1948–1951).
ההגנה
עם תחילת מלחמת העצמאות, וקליטתם של עשרות אלפי חיילים חדשים בשורות ההגנה, נוצר מצב שהפקודים לא תמיד הכירו בפנים את כל מפקדיהם, לכן גם הופיע הצורך ביצירת מערכת סימני זיהוי חיצוניים לכל שרשרת הפיקוד. השימוש בסימנים כאלה נעשה לראשונה במהלך מבצע "נחשון" באפריל 1948. הייתה זאת המערכה הצבאית הראשונה שבה השתתפו בו זמנית כמה גדודים. לאחר שקבוצה של חיילים חדשים סירבה למלא פקודה של קצין בכיר שפשוט לא היה מוכר להם, מפקד המבצע שלמה שמיר שיגר חייל לתל אביב בהוראה לרכוש סרטים צבעוניים שהיו אמורים לסמן את מפקדי הכיתות, המחלקות, הפלוגות והגדודים. החייל פנה לגרשון ריבלין, העורך הראשי של "מערכות". ריבלין שלח את החייל לחנות סדקית ברחוב גרוזנברג ושם נרכשו הסרטים בצבעים שונים שהפכו לסימני הדרגות הראשונים. שמיר, שלו לא נותר צבע משלו, ענד על כתפיו שני סרטים אדומים מוצלבים. כחודש לאחר מכן, בעת המערכה על ירושלים, פרסם שמיר (אז מפקד חטיבה 7) פקודה, שלפיה כל בעלי התפקידים בחטיבה חויבו לענוד סימני זיהוי המעידים על תפקידם:
צורת סימני הדרגות
הכלל הראשון, שעליו התבסס צה"ל כצבא צעיר בקביעת סימני הדרגות הוא שהם לא יהיו דומים לסימני הדרגות של הצבא הבריטי, אך בה בעת גם לא יפרו את האיסור הדתי של עבודת הכוכבים והמזלות. לפיכך, לא רק ה"פיפס" הבריטים לא התאימו, אלא גם הכוכבים שנהוגים במרבית צבאות העולם. על כן, הוחלט לעשות שימוש בסוגי הצמחייה הנפוצה בארץ-ישראל: ענף זית לקצינים זוטרים ועלה גפן לקצינים בכירים. רבי-סמלים ורב-אלוף התהדרו בנוסף גם בזר דפנה. ולמרות זאת, על אף השאיפה לא להיות "כמו הבריטים והאמריקאים", בפועל אפוא, דמו סימני הדרגות של צה"ל לסימני הדרגות של שני צבאות אלה.
דרגות החוגרים
דרגות החוגרים, מדמות את דרגות הצבא הבריטי על ידי "שבירה" של תצורת הדרגה הבסיסית.
דרגות נגדים (1948)
דרגות הנגדים (רס"ל ורס"ר) בתצורתם המקורית (1948) הועתקו מדרגת ה-Warrant Officer class 2 הבריטית, כאשר הכתר האימפריאלי (Tudor Crown) הוחלף בצה"ל בעלה גפן. דרגות הקצינים
תצורת דרגות הקצונה מדמות את אלה של הצבא האמריקאי בדרגות סגן-משנה ורב-סרן
גם דרגת אלוף, לאחר שתצורתה שונתה בשנת 1950, דימתה להפליא לדרגת מייג'ור גנרל הבריטית.
קביעת הדרָגות בצה"ל
על אף העובדה שלא היה צבא יהודי סדיר, בתקופת היישוב, היו לחלק מדרגות צבאיות לועזיות גם שמות עבריים. וכך, לצד שנות בריטיים ורוסיים, בשפה העברית נעשה שימוש בתארים כגון סמל לסרג'נט, סגן ללייטננט, אלוף לקולונל או המצביא לגנרל. מקביל, התארגנויות צבאיות או צבאיות למחצה, כגון בית"ר, אצ"ל או "ברית החשמונאים" השתמשו במערכת שמות הדרגות משלהם.
ב-11 במרץ 1948 הציעו אברהם שלונסקי ונתן אלתרמן מערכת שמות ותארים שאמורים היו לשמש את צבא המדינה היהודית לכשתקום. מערכת השמות כללה תארים נפרדים לחוגרים, רבי סמלים, קצינים זוטרים, קצינים בכירים וגנרלים. במהלך החודשים אפריל-מאי 1948 המערכת עברה שינויים מסוימים. כך, כפי שמספר רוביק רוזנטל, חיפש בן-גוריון חלופה עברית עבור גנרל. לשם כך פנה לנשיא ועד הלשון, נפתלי הרץ טור-סיני. טור-סיני הציע לו את המילה תַרְתָן המופיעה בישעיהו: "בִּשְׁנַת בֹּא תַרְתָּן אַשְׁדּוֹדָה, בִּשְׁלֹחַ אֹתוֹ סַרְגוֹן מֶלֶךְ אַשּׁוּר, וַיִּלָּחֶם בְּאַשְׁדּוֹד וַיִּלְכְּדָהּ". במכתב הסביר כי המילה tartanu מופיעה בכתובות אשוריות פעמים רבות בדרגת גנרל. בן-גוריון דחה את ההצעה בנימוס. במקרא, הוא כותב, זהו שמו של איש פרטי, והוא אינו רואה דרך לאשר שם פרטי אשורי לקצין בצבא הישראלי. גם רפאל ידידיה שפירא, שמונה לעמוד בראש ועדת המינוח הצבאית התנגד לתרתן, והציע 'שַׂרְגִיוּס', 'שַׂרְגַיָּס' או 'שָׂרָר'. אך גם שמות אלה לא התקבלו. הצעות נוספות שנדחו היו "שורא", "שורן" או "חייל" לטוראי, כמוהו "כחייל ראשון" לטר"ש, כיוון שאת המונח הזה ניתן היה גם לפרש אחרת – "ראשון החיילים", כלומר הרמטכ"ל. בסופו של דבר, ב-13 ביוני 1948 אישר בן-גוריון את מערכת השמות בצורתה הסופית. עם זאת, עד לפרסומה באוגוסט 1948 בכתב העת "מערכות", מערכת השמות של דרגות צה"ל עברה אי אילו שינויים נוספים.
דוד מרכוס היה הראשון שקיבל דרגת אלוף כאשר מונה בידי דוד בן-גוריון למפקד חזית ירושלים ב-28 במאי 1948. במהלך ההפוגה השנייה במלחמת העצמאות, שהחלה ב-21 ביולי 1948, נקבעו שאר דרגות צה"ל.
הוחלט על שבע דַרגות קצונה:
העיקרון של שמות הדרגות אמנם נקבע כבר בתחילת יוני, אך טרם התקבלה החלטה סופית לגבי צורתם. ואמנם, בשלהי יוני 1948 נוצר צורך בענידת דרגות בעת הלווייתו של האלוף דוד מרכוס, שעתידה הייתה להתקיים, על-פי צוואתו, בארצות-הברית. ליווי הארון וייצוגו של צה"ל הוטלו על משה דיין ויוסף הראל. לשם המשימה, השניים הועלו באופן זמני לדרגת סגן-אלוף (דרגת הקבע שלהם הייתה באותה עת רב-סרן) כדי להלום את מעמדו של מרכוס. כך מתאר שבתאי טבת את המשך הסיפור: "עתה נותרה רק שאלת סימני הדרגות. במקום תשובה הציג לפניהם [דיין והראל] משה צדוק, ראש אכ"א, הצעות מצוירות אחדות לסימני הדרגות בצה"ל, אותן הגיש, לדבריו, לבן-גוריון וטרם זכה לקבל ממנו החלטה. משה אמר לצדוק, "תיכף תראה איך מקבלים אישור." הוא נטל בידיו את הצעת הדרגה שנראתה לאכ"א, נכנס עמה למשרדו של בן-גוריון, הציג לעיניו את הציור והסביר את הדחיפות בהחלטה. בן-גוריון נתן בו במקום את אישורו לאותה הצעה. אלא שעתה כבר לא נותר זמן להזמין את רקימת הדרגות בבית-מלאכה. רות – היא ורעייתו של אלכס ברוידא נלוו לטיסה – קיבלה על עצמה לרקום את סימני הדרגות לפי הציור שנלקח מלשכת ראש אכ"א. את עלה הגפן הראשון החלה לרקום בעת העלייה למטוס בשדה התעופה הצבאי בעקרון, את האחרון החלה, כשהיו בשמי בוסטון וסיימה אותו ברגע הנחיתה בניו יורק".
הפעם הראשונה שבה הופיעו קצינים עטורים בדרגות החדשות הייתה במצעד צה"ל הראשון שהתקיים ב-27 ביולי 1948. בצה"ל היו כאמור רק שבע דרגות קצונה, וכאשר קידמו קצין מדרגת סגן-אלוף העניקו לו דרגת אלוף. ב-1950 נוספה דרגת קצונה שמינית בין סגן-אלוף לאלוף: אלוף-משנה, אשר נועדה למפקדי חטיבות ולמפקדי שירותים (חילות). כבר ביולי 1949 דובר על כך שיתווספו שתי דרגות קצונה: סרן ראשון לקצינים זוטרים (בין סרן ורב-סרן) ואלוף ראשון לקצינים בכירים (בין אלוף לרב-אלוף). לגבי הדרגה האחרונה, הוצע גם להנהיג במקומה דרגה בכירה מעל רב-אלוף שתיוחד לרמטכ"ל - "המצביא". לבסוף, ב-2.11.1949 כתב בן-גוריון ביומנו, שתונהג דרגת קצונה בכירה אחת אלוף-משנה בלבד. ביולי 1968, לאחר מלחמת ששת הימים, הונהגה בצה"ל דרגת קצונה תשיעית, בין אלוף-משנה לאלוף: תת-אלוף. דרגה זו נועדה למפקדי אוגדות, מפקדי חילות, ראשי חטיבות במטכ"ל, ראשי להק בחיל האוויר וראשי מספן בחיל הים.
דרגות הקצונה נקראו בשמות שמקורם בתנ"ך:
במקביל נקבעו בצה"ל שבע דרגות חוגרים:
שינויים במבנה הדרגות
במהלך שנות ה-60, בהפלגות לחוץ לארץ, ענדו רבי- הסמלים של חיל הים דרגות ייצוג מיוחדות המדמות את סימני הדרגות של Chief Petty Officer בחיל הים הבריטי המלכותי: שלושה כפתורים מוזהבים הממוקמים בקצה השרוול.
בסוף 1950 בוטלו השמות השונים ומערכת הדרגות אוחדה.
דרגות הג"א
בתחילת 1953 נקבעו דרגות נפרדות לקצינים וסמלים בהג"א, הוא שירות ההגנה בפני התקפות אוויר (מאוחר יותר: ההתגוננות בפני גזים והתקפות אוויר). דרגות אלה נועדו לחיילי מילואים או מתנדבים המוצבים ביחידות הג"א, בעוד שהחיילים בשירות סדיר המשיכו לשאת דרגות כלל צה"ליות. תחילת נקבעו שבע דרגות לחוגרים וארבע לקצינים. בשנות ה-60 שונו סימני הדרגות של קצינים בכירים, תוך הוספת דרגת קצונה נוספת "רב פקד בכיר" המקבילה לסגן-אלוף. בשנות ה-80 חל שינוי נוסף בסימני דרגות הקצינים של הג"א: פס מתכת חלק בצורה של מקבילית לקצינים זוטרים ועלה גפן לקצינים בכירים. דרגות נפרדות לאנשי הג"א בוטלו עם הקמת פיקוד העורף בשנת 1991.
סימני דרגות הנגדים
מאז מחצית שנות ה-80 ועד 1998 נענדו סימני דרגות הנגדים (רס"ל – רנ"ג) על הצווארון של החולצה. במקביל, עד מחצית שנות ה-90, המשיכו הנגדים לענוד את סימני הדרגות על קצהו התחתון של שרוול מעיל החורף.
מיקום סימני הדרגות
בעוד שבצבאות העולם, סימני הדרגות של קצינים יכולים להיות ממוקמים על כתפיים, על שרוול, על צווארון, על חזה או, אפילו, על כובע או קסדה, סימני הדרגות של קציני צה"ל מאז ומעולם מוקמו על הכתפיים בלבד (למעט דרגות הייצוג של קציני חיל הים). עם זאת, במהלך שנות ה-60, כמקרה יוצא דופן, חבשו קציני של חיל הים קסדות שעל גביהן צוירו סימני הדרגות שלהם. גם דרגות נגדים הועברו במרוצת השנים ומוקמו על כתפיים, בדומה לאלה של קצינים. אולם, מסורת רבת-שנים הופרה בשנת 2015 עם הכנסת מדי קרב חדשים לצה"ל: סימני הדרגות של קצינים ונגדים מוקמו בחלקו העליון של שרוול, מעל המרפק, כטלאי רקום (פאטץ') המוצמד על גבי רצועה נדבקת (סקוטש).
צבעי רקע לדרגות קצונה
בשנת 1953 הוצע כי הבד עליו מונחות הדרגות של קצינים בחילות היבשה יהיה בצבעי רקע שונים בהתאם לחיל שבו הם משרתים. לדוגמה: הצעה דומה הוגשה גם לגבי צבעי רקע שונים עבור סימני הדרגות של חיל הים: כיום הרקע לדרגה נקבע על פי שיוך פיקודי, זרועי ואגפי:
על מעיליהם החדשים של משרתי הקבע (בצבע שחור) נענדות דרגות רקומות על פי הצבע החיילי, דומות במרקמם לדרגות הנגדים, על כותפת שחורה.
שינויים בתצורת סימני הדרגות
מלבד השינויים המשמעותיים בסימני דרגות מסוימים, כגון החלפת סימני הדרגה של רב-אלוף ב-1950 או השינויים התכופים בסימני הדרגות של הנגדים, גם יתר סימני הדרגות עברו מאז 1948 ועד ימינו תהליך של שינוי בצורתם החיצונית. כך, סימני הדרגות הראשונים של קצינים זוטרים "ענף זית" היו אמנם עשויים ממתכת, אך פס המתכת היה שטוח ולא בולט, כפי שהוא כיום (בדומה לסימני הדרגות של ממ"ק או קמ"א). גם "עלה הגפן" של הקצינים הבכירים שינה את תצורתו במרוצת השנים. סימני הדרגות הראשונים לבגדי העבודה נרקמו על הבד ולא הודפסו, כפי שנהוג כיום. השינוי המשמעותי ביותר של תצורת סימני הדרגות התרחש בשנת 2001, כאשר סימני הדרגות המתכתיים של נגדים וקצינים הוחלפו ברקומים. בעקבות ההתנגדות העזה מצד הקצינים, שמחו נגד פגיעה, לכאורה, במעמדם, מספר חודשים לאחר מכן הוחזרו להם סימני הדרגות המתכתיים, למעט למעילי החורף, שעליהם חויבו הקצינים להמשיך ולענוד סימני דרגות רקומים. לעומתם, סימני הדרגות של הנגדים נותרו רקומים.
השינוי המשמעותי האחרון בתצורת סימני הדרגות נעשה ביוני 2018, כאשר מתוך שאיפה "לייצר ייחודיות לאור תרומתם הרבה והמהותית לביטחון אזרחי המדינה ותושביה" של לוחמי החוד, הוחלט להעניק להם סימני דרגות רקומים ייחודיים.
סלנג
יש המכנים בסלנג את הדרגות על פי צורתן:
דרגות חוגרים:
דרגות נגדים:
דרגות קצינים:
הפארק הלאומי אבל טסמן
הפארק הלאומי אבל טסמן (באנגלית: Abel Tasman National Park) הוא פארק לאומי המשתרע על פני 225 קמ"ר בקצהו הצפוני של האי הדרומי של ניו זילנד, והוא הקטן שבפארקים הלאומיים במדינה. הפארק הוקם ב-1942, במלאת 300 שנה להגעתו של האירופי הראשון לניו זילנד, מגלה הארצות אבל טסמן.
בפארק מספר מסלולי טיול, והפופולרי שבהם הוא המסלול שלאורך קו החוף. מספר חברות משכירות קיאקים, שמהווים אופציה נוספת לטיול בפארק. בנוסף, פועלות בפארק מספר חברות המפעילות מוניות שירות ימיות, המעלות ומורידות נוסעים בכמה מהחופים.
רבעון לכלכלה
רבעון לכלכלה הוא כתב עת מדעי ישראלי לנושאי כלכלה, שהחל דרכו ככתב עת כלכלי פובליציסטי. הרבעון יוצא לאור על ידי "אורים" הוצאה לאור, לאחר שבמשך שנים רבות יצא לאור בהוצאת "עם עובד".
היסטוריה
כתב העת החל לצאת לאור בשנת 1953. מייסדיו היו השל פרומקין, אברהם זברסקי, יהודה חורין, חיים הלפרין ויוסף רונן. שלושה מהמייסדים (פרומקין, זברסקי וחורין) היו מוותיקי המשק ההסתדרותי וחברים במוסדות מפא"י, והייתה להם מחויבות לאידאולוגיה של תנועת העבודה. מפעלי חברת העובדים פרסמו מודעות בכתב העת ורכשו עותקים רבים ממנו, ובכך תרמו לביסוס הכלכלי שלו.
מייסדי כתב העת ראו בו כתב עת כלכלי פובליציסטי, הפונה לציבור הרחב, אם כי ברמה גבוהה מזו שבעיתונות היומית. בהתאם לכך הופיעו בו מאמרים מאת שר האוצר, נגיד בנק ישראל, פקידים בכירים במשרדי הממשלה, בבנק ישראל ובמשק ההסתדרותי. כן פורסמו בו מאמרים מאת חוקרי כלכלה, וחלקם של אלה הלך וגדל. בכתב העת התפרסמו גם מאמרי אורחים מארצות אחרות.
בשנת 1957 זכה כתב העת בפרס רוטשילד.
השל פרומקין ויוסף רונן היו עורכי הרבעון בשנותיו הראשונות. בשנת 1974, לאחר פטירתו של פרומקין, מונה יצחק טאוב לעורך הרבעון.
בשנת 1969 צורפו למערכת הרבעון הפרופסורים לכלכלה חיים בן שחר ואיתן ברגלס, אך הפיכתו לכתב עת אקדמי התרחשה באופן הדרגתי במהלך שנות ה-80 ובמחצית הראשונה של שנות ה-90. מהלך זה כלל הפעלת ביקורת עמיתים על המאמרים, הוספת תקצירים באנגלית, והגדלת חלקם של חוקרי הכלכלה בקרב הכותבים. בשנת 1993 הוקמה מערכת חדשה, ובה ייצוג בולט לאנשי האקדמיה, ואסף רזין, פרופסור לכלכלה שהיה חבר מערכת הרבעון משנת 1979, מונה לעורך לצדו של יצחק טאוב. "האגודה הישראלית לכלכלה" השתתפה אף היא בהוצאת הרבעון.
העורך הנוכחי של "רבעון לכלכלה" הוא אפרים צדקה.
ולדימיר דובוב
ולדימיר דובוב (ברוסית: Владимир Дубов; נולד ב-7 בפברואר 1958) הוא איש עסקים, פוליטיקאי ואוליגרך יהודי רוסי. היה מבעלי חברת יוקוס. מתגורר כיום בישראל. בין השנים 1999 ל-2003 שימש כחבר בדומה.
קורות חיים
נולד למטווי דובוב, אשר היה סוחר תבואה עשיר ומקורב לשלטון הסובייטי. דובוב למד כימיה באוניברסיטת מוסקבה ולאחר סיומה בין השנים 1979 ל-1989 היה חוקר במכון לטמפרטורות גבוהות של האקדמיה הרוסית למדעים.
בשנת 1989 פנה אליו מיכאיל חודורקובסקי וצירף אותו להנהלת בנק מנטפ (Банк МЕНАТЕП) שהיה בבעלותו, כשאחת מהסיבות הייתה להשתמש בקשריו של אביו של דובוב כדי לעזור לבנק לזכות לגישה לעסקים עם המדינה. בהמשך נהיה דובוב לאחד מבעלי המניות העיקריים בבנק ובחברת האנרגיה יוקוס.
לאחר ששותפו חודורובסקי נעצר ברוסיה, נמלט דובוב לישראל באוקטובר 2003. בינואר 2004 הוצא נגדו צו מעצר לאחר שהואשם בהעלמת מס ברוסיה בהקשר לחברת יוקוס. בפברואר הציעו השותים ביוקוס להעביר את אחזקתם לממשלת רוסיה תמורת שחרור חודורקובסקי. הם איבדו את מניותיהם בחברה אך חודורקובסקי לא שוחרר. בפברואר 2005, בעת ביקור בארצות הברית, הוזמן לסעודת ערב עם הנשיא בוש.
בספטמבר 2005, רכשה קבוצת מנטפ חברת טלקום באוקראינה.
בישראל מתגורר דובוב בכפר שמריהו. הוא מחזיק בחברת החזקות, יחד עם מיכאיל ברודנו, שבבעלותה מועדון כושר בראשון לציון ואת חברת ד.ב עתיד מרקטינג, שעוסקת בשיווק יין. דובוב הוא בעלים של יקב אמפורה. הוא שותף בהקמת קרן נדב יחד עם לאוניד נבזלין ומיכאל ברודנו.
בספטמבר 2015, חשפה העיתונאית שרון שפורר כי דובוב נתן הלוואה בסך 600 אלף שקל לשר זאב אלקין. אלקין סירב למסור לאיזו מטרה ובאילו תנאים ניטלה ההלוואה, אך טען שההלוואה נלקחה באישור ובהתייעצות עם אייל ינון, היועץ המשפטי לכנסת. בעקבות הפרסום, משרד המשפטים ערך לאלקין הסדר ניגוד עניינים מיוחד בכל הנוגע ליחסיו עם דובוב.
הרשות הלאומית לביטחון קהילתי
הרשות הלאומית לביטחון קהילתי, קודם לכן נקראה "הרשות למאבק באלימות, בסמים ובאלכוהול" היא רשות ממשלתית, שהוקמה בדצמבר 1988 על-פי החלטת ממשלת ישראל ופועלת מכוח חוק הרשות הלאומית לביטחון קהילתי, התשע"ז-2017.
היסטוריה
ביוני 2005 החליטה ממשלת ישראל להטיל את האחריות על כלל תחומי האלכוהול על הרשות, וזו הפכה ל"רשות הלאומית למלחמה בסמים ובאלכוהול". עד שנת 2009 הייתה הרשות כפופה למשרד ראש הממשלה, ואז הועברה למשרד לביטחון הפנים. בשנת 2020 עברה לאחריות המשרד לחיזוק וקידום קהילתי, וכן שונה גם שמה ל"רשות הלאומית לביטחון קהילתי". בשנת 2022 עברה חזרה לאחריות המשרד לביטחון הפנים.
במסגרת תקציב המדינה לשנים 2015–2016 הוחלט כי הרשות במתכונתה הקודמת, תפורק, עקב שיקולי תקציב, וכי סמכויותיה יועברו למשרד לביטחון פנים. באוקטובר 2016 הכריז השר לביטחון פנים גלעד ארדן כי תוכנית הממשלה היא למזג את הרשות עם "תוכנית מצילה" ותוכנית עיר ללא אלימות. ב-2017 נסגרה הרשות הלאומית למלחמה בסמים ובאלכוהול כתאגיד סטטוטרי, והוקמה מחדש כ"רשות למאבק באלימות, בסמים ובאלכוהול", כרשות תחת המשרד לביטחון פנים. במסגרת המהלך אוחדה הרשות הקודמת עם התוכנית "עיר ללא אלימות" של המשרד, ואגף מצילה במשרד.
תפקידים וסמכויות
עיקר תפקידיה של הרשות הם:
הרשות מרכזת מחקרים רבים, בהם מחקרי מדידה והערכה שנועדו לבדוק את יעילות תוכניות המניעה של הרשות, מחקרים בתחומים פסיכולוגיה ומדעי החברה וסקרים רבים. הסקרים מיועדים לבחון את היקפי השימוש בסמים, פרופיל המשתמש, עמדות כלפי השימוש בסמים ונושאים נוספים.
עמדות הרשות
הרשות הלאומית לביטחון קהילתי מובילה את המאמץ הממשלתי למניעת אלימות, פשיעה, סמים ואלכוהול ומקדמת תיאום בין כלל הגורמים בממשלת ישראל הפועלים בתחומי ההתמודדות עם פשיעה, אלימות ושימוש בחומרים פסיכואקטיביים.
הרשות היא מקור לידע מקצועי ומשאבים לביסוס יכולת ההתמודדות של רשויות מקומיות וקהילות עם פשיעה, אלימות ושימוש בחומרים פסיכואקטיביים.
בכל רשות מקומית בה פועלת התוכנית, מזוהות תופעות של פשיעה ואלימות וכן מזוהים אזורים וזירות ציבוריות המתאפיינים בריבוי של פשיעה, שימוש בסמים ואלכוהול ובהתאמה נבנות תוכניות המיועדות למניעה ולצמצום התופעות הנבחרות.
כמו במדינות רבות אחרות בעולם, השנים האחרונות התאפיינו בשיח ציבורי מפותח על לגליזציה של קנאביס. במסגרת זו אומצה לאחרונה גישה של אי-הפללה וכן הוכנסו רפורמות בכל הנוגע לשימושים רפואיים בקנאביס.
שינויים אלה הצריכו חשיבה מאומצת על מאמצי ההסברה ועל אסטרטגיות המניעה בקרב בני נוער ואוכלוסיות בעלות פגיעות גבוהה. הגישות שאומצו מתבססות בעיקר על מניעה שניונית ועידוד הפנייה לשירותי טיפול, ולצידם מניעה אוניברסלית המבוססת על תפיסה של קידום בריאות.
מקורות המשפט הבין-לאומי הפומבי
בניגוד למשפט המדינתי הפנים מדינתי, אשר מקורותיו ברורים וידועים ונקבעים במסגרת כללי היסוד של המשפט החוקתי של כל מדינה ומדינה, מקורותיו של המשפט הבין-לאומי הפומבי אינם ברורים.
סעיף 38 לחוקת בית הדין הבין-לאומי (היושב בהאג) קובע רשימה של מקורות שבית הדין צריך לפנות אליהם, ומהם אנו יכולים ללמוד מהם מקורות המשפט הבין-לאומי: כמו כן, סעיף 38 מונה שני מקורות משניים שניתן להיעזר בהם בזיהוי המקורות הראשוניים:
הסכמים בין-לאומיים (אמנות בין-לאומיות)
האמנה היא במידת מה המקבילה במשפט הבין-לאומי הפומבי לחקיקה במשפט המדינתי. סעיף 2 לאמנת וינה 1969 (אמנת האמנות) מגדיר אמנה כ"הסכם בין-לאומי הנערך בכתב בין מדינות ומוסדר על ידי המשפט הבין-לאומי". עם זאת, מוכר כי אמנה בין-לאומית יכולה לנבוע מהסכם של ארגון בין-לאומי וגם אין צורך שתעשה בכתב.
האמנה, בניגוד למנהג, מבטיחה ודאות אולם היא חלה רק על הצדדים החותמים על האמנה.
מאידך, הליך יצירת האמנה אינו הליך מהיר ויכול להימשך שנים רבות. כך לדוגמה אמנת וינה שנערכה ב-1969, נכנסה לתוקף רק בשנת 1980 לאחר ש-35 מדינות אשררו אותה (תנאי זה נדרש באמנה עצמה).
המנהג הבין-לאומי
הסעיף מגדיר: "המנהג הבין-לאומי הוא ראיה לנוהג כללי שנתקבל בבחינת דין".
שני החלקים צריכים להתקיים על מנת שניתן יהיה לקבוע אם קיים מנהג, ולא די באחד בהם.
מנהג בין-לאומי הוא למעשה כלל ברירת מחדל - המדובר במשפט מנהגי - ופונים אליו רק במקרה שאין אמנה בין-לאומית.
התייחסות המדינות השונות למנהג הבין-לאומי
התייחסות של המשפט הפנימי של המדינות למנהג הבין-לאומי שונה מהתייחסות המשפט הפנימי לאמנות. במשפט הישראלי, לדוגמה, אמנה צריכה להיקלט באמצעות חוק של הכנסת, ובלא חוק שכזה אין לאמנה כל תוקף במשפט הישראלי הפנימי אף אם מדינת ישראל חתמה על האמנה. בניגוד לאמנה, למנהג הבין-לאומי יש תוקף מחייב גם במשפט הפנימי.
בודקים רק מדינות עיקריות ורלוונטיות
נוהג כללי נוצר על ידי "זמן וחזרה" - הנוהג צריך להתקיים לאורך זמן ולחזור על עצמו מספר פעמים בפעולותיהן של מספר מדינות. פסק הדין פאקט האבנה (Paquete Habana) משנת 1900 אשר נדון בפני בית המשפט הפדרלי של המחוז הדרומי של פלורידה, דן בתחולתו של המנהג על המשפט הפנימי.
בית המשפט קובע כי מצד אחד לא מספיק לבדוק מה עושות שתי המדינות שהן צד לסכסוך (כי זה לא כללי) ומאידך לא ניתן לבדוק מה עושות כל המדינות (כי אף פעם לא תהיה הסכמה בין כל מדינות העולם). מסיבה זו מחליט בית המשפט כי על מנת לבדוק אם קיים מנהג יש לבדוק את ההתנהגות של מדינות מסוימות. באותו מקרה תפסה ארצות הברית כלי שיט של מדינת קובה והלאימה אותו. על מנת לבדוק אם ניתן לעשות זאת בדק בית המשפט מה עושות מדינות שהן מעצמות ימיות - בריטניה, צרפת, הולנד וארצות הברית וקובע למעשה כי יש לעשות חיתוך בין שני קריטריונים בבחירת המדינות לצורך ההשוואה.
מחד בוחר בית המשפט מדינות שהן מעצמות, מאידך בוחר מדינות ימיות, ולמעשה בית המשפט עושה חיתוך בין קבוצת ה"מעצמות" לקבוצת "המדינות הימיות". המסקנה העולה מפסק הדין שיש לבחון את מעשיהן של המדינות העיקריות והרלוונטיות. כך לדוגמה, בסכסוך בנושא נפט נבחן את נוהג המדינות שיש בהן נפט. בסכסוך בנושא לוויינים נבחן את נוהגן של כל המדינות שלהן יש לוויינים, ובסכסוך בנושא שטחים כבושים יש לבחון את נוהגן של כל המדינות המחזיקות בשטחים כבושים.
בחינת עמדה של מדינה ביחס לנוהג
כאשר ירצה בית המשפט לבדוק את קיומו של נוהג, עליו להשתמש בכלים של המשפט הפנימי והפוליטיקה הפנימית של המדינה:
כמה פעמים צריכה התנהגות לחזור על עצמה על מנת שתחשב מנהג
בפסק דין ניקרגואה נגד ארצות הברית קובע בית הדין הבין-לאומי כי לא ניתן לצפות שבפרקטיקה של מדינות הפעלתם של כללים תהיה מושלמת, ואין לצפות שמדינות תמנענה באופן עקבי מפעילות מסוימת (במקרה זה שימוש בכוח) כדי שיקבע שיש מנהג; די בכך שהתנהגות מדינות תואמת באופן כללי את הכלל - במקרים שבהם התנהגות מדינות לא תואמת את הכלל תחשב ההתנהגות כהפרות של הכלל ולא כיצירת כלל חדש.
מדינה יכולה להתנהג באופן דומה זמן רב ואז לחרוג מאותו אופן - החריגה אינה אומרת שהכלל לא קיים, אלא שהמדינה הפרה את הכלל.
דוגמה לקביעה זו ניתן לראות גם בהחלטה המייעצת בעניין מדיניות הנשק הגרעיני מיולי 1996. בהחלטה זו קבע בית הדין הבין-לאומי כי די בהתנהגות של מספר קטן של מדינות כדי לקבוע שקיים כלל (אם אין חילוקי דעות ביניהן) ואין צורך במספר רב של מדינות.
משמעות קיום מנהג בין-לאומי
מנהג בין-לאומי מחייב את כל מדינות העולם - בין אם הסכימו לו או לאו; אמנות מחייבות רק את הצדדים החתומים על האמנות.
בעיות בהסתמכות על מנהגים
קיומו של מנהג מתגלה רק בדיעבד. רק כאשר מדינה אחת תובעת מדינה אחרת בשל הפרה של המנהג יישב בית הדין הבין-לאומי ויחליט אם קיים מנהג או לא ואם הייתה הפרה או לא. אין מדובר בכלל צופה פני עתיד (כמו חוק של מדינה שכולם יודעים אותו מראש) אלא בדבר שקשה לצפותו מראש.
היחס בין אמנה למנהג
אין היררכיה נורמטיבית בין אמנה למנהג והיחס ביניהן במשפט הבין-לאומי הוא שווה.
אם יש סתירה בין אמנה ומנהג, שניהם נמצאים באותו רובד נורמטיבי היררכי ומתייחסים אל שניהם כאל חוקים בעלי אותו מעמד - ויש לנהוג לפי כללי הפרשנות המקובלים בחקיקה פנימית: לדוגמה: במקרה של מנהג קודם ואמנה ספציפית - הוראות האמנה גוברות.
דוגמה לכללים אלה ניתן לראות בפסק דין המדף היבשתי משנת 1969 (North Sea Continental Shelf). באותו מקרה מדובר היה בסכסוך בגין שימוש במדף היבשתי באירופה בין דנמרק, הולנד וגרמניה. דנמרק והולנד היו חתומות על אמנה משנת 1958 בדבר השימוש במדף היבשת. גרמניה לא הייתה חתומה על אותה אמנה ולכן לא חייבה אותה.
דנמרק והולנד טענו כי האמנה שנכתבה בשנת 1958 שיקפה מנהג בין-לאומי שהיה קיים קודם לכן. בית המשפט קבע שאין מנהג כזה, אך קובע שבאופן תאורטי הדבר ייתכן. טענה נוספת שנטענה על ידי דנמרק והולנד הייתה כי מאז החתימה על האמנה הפך הכלל למנהג בין-לאומי המחייב את כולם. בית המשפט קבע כי באופן תאורטי זה אפשרי אך זה לא המקרה. כדי שיקרה מצב כזה, קובע בית המשפט כי הסעיף באמנה צריך להיות סעיף בעל אופי מיוחד של יצירת נורמה ולא די בקיומו של סעיף המתייחס רק לצדדים הספציפיים החתומים על האמנה.
כתבי מלומדים
כתבי מלומדים כשלעצמם לא מחייבים אך יכולים לשמש כראייה למקורות משפטיים מחייבים כגון מנהג ועקרונות כלליים.
החלטות העצרת הכללית של האו"ם
מקור זה אינו מופיע בסעיף 38 לעיל אך החלטות העצרת הכללית, אף שאינן מחייבות מבחינה משפטית (להבדיל מהחלטות מועצת הביטחון) יכולות ליצור למעשה מנהג בין-לאומי (אולם בדרך כלל כאשר מועברת החלטה כזו, לרוב דווקא המדינה הרלוונטית להחלטה מתנגדת לה, ולכן לא ניתן לומר שיש מנהג).
אמיל אוליבייה
אמיל אוליבייה, או בשמו המלא אוליבייה אמיל אוליבייה (בצרפתית: Olivier Émile Ollivier, 2 ביולי 1825 מרסיי – 20 באוגוסט 1913 סן ז'רווה-לה-בן, אוט סבואה, היה פוליטיקאי צרפתי, פובליציסט ונואם, עורך דין בהכשרתו. ראש הממשלה הלפני אחרון של הקיסרות השנייה של צרפת (2 בינואר - 9 באוגוסט 1870), בימי התבוסה במלחמת צרפת–פרוסיה. נבחר מאוחר יותר לאקדמיה הצרפתית.
רקע משפחתי ושנות ילדותו וצעירותו
אמיל אוליבייה נולד במרסיי בשנת 1825 כבנו של דמוסטן אוליבייה, חבר פרלמנט ממחוז בוש-דו-רון. הוא התייתם מאמו בגיל 8. למד במכללה המלכותית (קולז' רואיאל, בימינו תיכון טייר) במרסיי. המשיך אחר כך בלימודי משפטים בפריז ועבד שם בעריכת דין.
אחרי הקמת הרפובליקה השנייה, שר הפנים לדרי-רולן, ידיד אביו, מינה אותו ב-27 בפברואר 1848 לתפקיד נציב ממשלתי זמני של הרפובליקה במחוזות בוש-די-רון וואר, כשהוא בן 22 בלבד. בימי ממשלת קווניאק ביולי 1848 הועבר למחוז מארן עילי אך פוטר בינואר 1849 בעקבות ניצחונו של הנסיך לואי בונפרט בבחירות לנשיאות. חזר לעבוד כעורך דין, מקצוע שבו הצטיין בכישוריו כנואם ושאיפשר לו רמת חיים משופרת.
חבר רפובליקני בפרלמנט תחת הקיסרות השנייה
ב-22 באוקטובר 1857 התחתן אוליבייה בפירנצה עם בלנדין-ראשל, בתו הבכורה של פרנץ ליסט ושל מארי ד'אגולט. היא מתה כעבור 5 שנים, ב-1862 בגיל 26, בעקבות סיבוכים בלידת בנם דניאל, חודשיים אחרי הלידה. בשנת 1860 המשפחה הצעירה עברה לגור באחוזת דה לה מוט שהוא רכש. על חזית הארמון דה לה מוט הוא ביקש לחרוט את סיסמתו בלטינית: "Certa viriler sustine patienter" ("נאבק כמו גבר, עומד בפני איבה").
נבחר מחדש בבחירות ב-1863 והסכים להיות מציג החוק מ-25 במאי 1864 שביטל את איסור ההתארגנות של העובדים (חוק לה שפלייה משנת 1791) והנהיג את הזכות לשבות. בשנת 1865 נפגש עם נפוליאון השלישי, הכיר בלגיטימיות של שושלת בונפרט ועל ידי כך הרחיק מעצמו את ידידיו הרפובליקנים. סירב לקבל את תיק החינוך ואת תפקיד דובר הממשלה שהוצעו לו על ידי הדוכס מורני ב-1865 ועל ידי הרוזן ולבסקי בשנת 1867. ביקש להיכנס לממשלה לא לבד, אלא יחד עם נציגים אחרים של גישתו הליברלית.
ממשלת אוליבייה
בשנת 1869 התחתן שנית, הפעם עם מרי-תרז גראווייה, צעירה בת 19 אותה הכיר בוויטל ושילדה לו שלושה ילדים. בבחירות לפרלמנט בשנת 1869 הובס במחוז סן אך נבחר במחוז ואר. הודות למעמדו כמתווך בראש המפלגה השלישית, נתבקש בדצמבר 1869 על ידי נפוליאון השלישי, אחרי היסוסים מסוימים, להרכיב "ממשלה הומוגנית שתשקף נאמנה את הרוב שנוצר בגוף המחוקק". על ידי כך יושם העיקרון הפרלמנטרי.
אכן הרכיב אוליבייה בינואר 1870 ממשלה שכללה אנשים חדשים, בנופרטיסטים ליברלים (מרכז ימין) ואורליאניסטים שהצטרפו לקיסרות הליברלית מעמדות מרכז שמאל, אבל לא שיתף בה בונפרטיסטים סמכותנים מן הימין. לקח על עצמו את תיק המשפטים והדתות, התפקיד הראשון לפי הפרוטוקול והעמיד עצמו כראש השרים. לא הסכים להיקרא סגן יושב ראש הממשלה שהתנגדו לו השרים מן המרכז שמאל נפוליאון דרי ולאוי ביפה. שרים אלה הציגו את התפטרותם באפריל 1870 ואילצו את אוליבייה להתקרב לבנופרטיסטים הסמכותנים.
ממשלתו כיהנה שישה חודשים בלבד, בגלל פריצת המלחמה עם פרוסיה. עם זאת בתקופה קצרה זו הגיעה להישגים חשובים. מתוך ניסיון לפשר בין סדר וחירות, ערך אוליבייה רפורמה חוקתית כוללת על מנת להעמיד על כנה מערכת פרלמנטרית למחצה, שבאה לידי ביטוי בחוקת 21 במאי 1870. ביטל את הפרוצדורה של המועמדויות הרשמיות, פיטר את הברון אוסמן ופרפקטים אוטוריטריים אחרים, העניק חנינה ללדרי-רולן שחי בגלות משנת 1849, יישם במתינות את חוק העיתונות. בו זמנית נהג בתקיפות בעזרת שרו אז'ן שוונדייה דה ולדרום נגד ההפגנות שפרצו אחרי פרשת רציחתו של העיתונאי ויקטור נואר על ידי הנסיך פייר בונפרט, והורה על מעצרו של אנרי רושפור שאיבד את חסינותו הפרלמנטרית. כמו כן שלח את הצבא נגד השובתים בקרזו והורה על מעצרם של המנהיגים הצרפתים של אינטרנציונל הפועלים.
הצלחת משאל העם ב-8 במאי 1870 אישרה את הצלחת מדיניותו אבל, באופן פרדוקסלית הביאה גם להתחזקות הבונפרטיסטים הימניים שערערו עוד יותר על גישת הממשלה. נטוש על ידי הרפובליקנים ובעימות עם הבונפרטיסטים האוטוריטרים, אוליבייה היה עדיין משוכנע כי הוא שולט על המצב. במציאות הוא מצא עצמו מבודד ונשאר בתפקיד רק הודות לתמיכת הקיסר.
סוף חייו הפוליטיים
בתמיכת אדולף טייר ראש הממשלה אוליבייה נבחר ב-7 באפריל 1870 לאקדמיה הצרפתית, במושב מספר 7 שהתפנה עם מותו של אלפונס דה למרטין. על ידי בחירתו האקדמיה ביקשה לאותת כי הפסיקה להיות עוינת לקיסרות.
אף על פי שאישית צידד בשלום, אוליבייה לא עמד בלחצי שר החוץ גראמון ושאר חסידי המלחמה. בעקבות מברק אמס מ-13 ביולי 1870 ותחת לחץ דעת הקהל המתלהמת, ב-15 ביולי 1870 הוא הכריז בפני הגוף המחוקק מלחמה על פרוסיה. הוא טען כי הוא מקבל את המלחמה "בלב קל". המלחמה הוכרזה רשמית ב-19 ביולי 1870. אחרי התבוסות הצבאיות הראשונות הודח על ידי הבית ברוב מוחץ ב-9 באוגוסט 1870 ויצא לגלות באיטליה עד שנת 1873. בשובו, הוא נכשל בבחירות לפרלמנט במחוז ואר ב-1876 וב-1877. בהמשך הקדיש את זמנו לכתיבת 17 כרכים על תולדות הקיסרות הליברלית. בשנת 1906 היה לזקן האקדמיה הצרפתית.
אמיל אוליבייה נפטר בגיל 88 בשנת 1913 בסן ז'רווה. הובא לקבורה בסן טרופה בקבר הנמצא בין שפת הים וכף דה סאלן (cap des Salins).
אלכסנדר אלבון
אלכסנדר (אלכס) אלבּוֹן אנסוסינהא (באנגלית: Alexander Albon Ansusinha, נולד ב-23 במרץ 1996) הוא נהג מרוצים המתחרה בקבוצת ויליאמס באליפות הפורמולה 1. התחרה באליפות אירופה בפורמולה 3, באליפות ה-GP3 ובאליפות הפורמולה 2.