cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Baby Elephant Walk
הסגנון הכללי של הנעימה הוא סגנון הבוגי ווגי, ומנסיני ציין כי שאב השראה מהשיר "Down the Road a Piece" של מוביל הביג בנד ויל בראדלי.
הגרסה של "הליכת הפילון" בביצוע התזמורת של לורנס ולק יצאה כסינגל והגיעה למקום ה-48 במצעד בילבורד האמריקאי בקיץ 1962, ולמקום העשירי במצעד המוזיקה הקלה.
מתקפת ויבורג–פטרוזאבודסק
מתקפת וִיבוֹרְג-פֶּטְרוֹזָבוֹדְסְק (בפינית: Kannaksen suurhyökkäys 1944, ברוסית: Выборгско-Петрозаводская операция), שנודעה גם בתור מתקפת קָרֶלְיָה, הייתה מערכה אסטרטגית שהוצאה לפועל בידי ברית המועצות בין יוני לאוגוסט 1944 נגד פינלנד וגרמניה הנאצית במסגרת החזית המזרחית במלחמת העולם השנייה ומלחמת ההמשך, במהלכה הצבא האדום כבש מחדש את קרליה מידי פינלנד.
המתקפה השפיעה רבות על קבלת ההחלטות בממשל הפיני והביאה להסדר והפסקת אש עם ברית המועצות כחודש לאחר סיום המבצע.
רקע
המתקפה הסובייטית הוצאה לפועל בהמשך לפעולות חזית לנינגרד של הגנרל ליאוניד גובורוב וחזית קרליה של הגנרל קיריל מרצקוב במסגרת מלחמת ההמשך, בין פינלנד לברית המועצות.
בינואר 1944 הכוחות הסובייטים הבקיעו את המצור הגרמני על לנינגרד והדפו את כוחותיו של גאורג פון קיכלר אל מעבר לנהר נרבה ופסקוב. בשל היפוך המצב הפוליטי לרעתם, הפרלמנט הפיני שקל כניעה לברית המועצות עוד בפברואר אך מחשש לתנאי הכניעה שהציגה ברית המועצות הרעיון להיכנע ננטש.
תוכנית
לאחר שפינלנד דחתה את תנאי השלום המוצעים וגרמניה עצרה את ההתקדמות הסובייטית, החלו הכוחות הסובייטים במתקפת נגד צפונה אשר תכריח את כניעת פינלנד. בכדי להשיג מטרה זו, החליטו במטה הכוח בלנינגרד לבצע את 'מתקפת ויבורג-פטרוזאבודסק' שתוכננה על בסיס מתקפה דו-כיוונית, אחת מלנינגרד דרך ויבורג עד נהר קימי, והשנייה מעבר לנהר סביר דרך פטרוזאבודסק. התוכנית קראה להשמדת הצבא הפיני על גבי חבל הארץ הקרלי, ולכתר את שרידי הכוחות הפינים על הגדה המערבית של אגם לדוגה.
בעקבות כך, היעדים האסטרטגיים העיקריים של המתקפה היו להרחיק את כוחותיו הפינים של ראש המטה הכללי קארל גוסטף אמיל מנרהיים מהאזור מצפון לנינגרד, להוציא את פינלנד מהמלחמה וליצור תנאים טובים יותר להתקפה גדולה מדרום נגד כוחותיה של גרמניה הנאצית.
הכנות
צבא פינלנד הכין ביצורים הגנתיים מאז 1940, ושלושה קווי הגנה על נהר האיזמוס הקרלי, שנכנסו לפיקודו המבצעי של המפקד קרל לנארט אוש עם שיתוף הקורפוס השני, השלישי, הרביעי, החמישי והשישי. שני הקווים הראשונים היו הקו הראשי (Päälinja), שהוקם לאורך הקו הקדמי של שנת 1941, וקו שני (Vammelsuu-Taipale Linja) שנמצא כ-20 ק"מ מאחורי הקו הראשי. קווים אלה חוזקו במספר רב של ביצורי בטון, אך בזמן ההתקפה הסובייטית אלו טרם הושלמו. הקו השלישי היה עוד בתכנון בזמן המתקפה הסובייטית במאי 1944.
על הגדה הצפונית של נהר סביר הכין צבא פינלנד אזור הגנה שהיה מבוצר בנקודות חזקות המבוססות על תיבות בטון, הסתבכות תיל, מכשולים ותעלות. לאחר מלחמת החורף הוקם קו הגנה אשר הוסדר מעט מאחורי קו הגבול החדש של 1940.
ממזרח לקרליה תוכנן כי צבא פינלנד ישתמש בתשע גדודים, שתי חטיבות מהנדסים, שתי חטיבות טנקים ושלוש גדודי רגלים. מעבר לזאת העלו את כל הכוח הכולל לכדי 16 גדודים, שני אזורים מבוצרים, חמש חטיבות רגלים עצמאיות, שתי חטיבות טנקים. גדוד חיל רגלים ושלושה גדודי טנקים. אלה נתמכו על ידי החטיבה האווירית השביעית ו-220 פגזי ארטילריה בנוסף לתותחי החוף הכבדים באזור לנינגרד ולתותחים של הספינות החזקות ביותר בצי הבלטי.
הקו הראשון
ב-10 ביוני, הארמייה ה-21 של הגנרל פולקובניק דמיטרי גוסב, פתחה במתקפה על גזרת וולקאסארי הדרומית, שהוחזקה על ידי הגדוד הראשון של הדיוויזיה העשירית הפינית. במהלך היום כבשו הסובייטים מספר תעלות מהקו הקדמי, הרסו ביצורים, וניפצו את קו ההגנה הפיני לאורך גזרת הפריצה. ב-13 ביוני, המתקפה של הארמייה ה-21 הסובייטית הגיעה לקו הביצורים השני שהושלמה חלקית והשיגה פריצת דרך באזור קוטרסילקה עד 15 ביוני. אף על פי שהקו נפרץ, התנגדותם הממושכת של הפינים הצליחה לבלום ניסיון התקדמות סובייטית נוספת בגזרה זו.
הארמייה ה-23 הסובייטית ניסתה לפעול במקביל לכוח בקוטרסילקה ופעלה ליצור הבקעה נוספת בחזית הפינית, במהלך תקיפה זאת הפינים הוציאו לפועל בפעם הראשונה שימוש בנשק נ"ט אשר הועבר מידי הורמאכט. אף על פי שהכוחות הפינים הצליחו לעצור את המתקפה השנייה, הקו לא הוסדר שכן המתקפה הראשונה הביאה לפריצה. הקורפוס הסובייטי ה-98, שלחם במסגרת התקיפה השנייה נגד הדיוויזיה הפינית השביעית, דיווח כי בין 13 ל-16 ביוני הוא איבד 3,784 חיילים, ומתוכם נמצאו 887 הרוגים. הכוחות הסובייטים במהלך שלושת הימים ובמהלך שתי המתקפות ספגו אבדות קשות עם 20,000 איש הרוגים, פצועים ונעדרים.
הפינים ניסו להרוויח זמן באמצעות פעולות עיכוב במהלך נסיגתם כדי שכוחות נוספים ממזרח קרליה יוכלו להגיע לחזית, וכדי שהקו השני יוכל להיות ערוך ללחימה. עם זאת, ב-19 ביוני הגיעו כוחות סובייטים מחזית לנינגרד לויבורג, והשלב הראשון של המתקפה הסובייטית הושלם עם כיבושה של העיר ב-20 ביוני לאחר שכוחות ההגנה נמלטו בבהלה. אף על פי שחזית לנינגרד הצליחה לכבוש את ויבורג, היא לא הצליחה למנוע מיחידות פיניות נסוגות להתארגן ולהתבצר בקו השני. בניגוד לרבים מהקרבות על חבל קרליה, הכוחות הסובייטים הגיעו להישגים מועטים בחזית זאת לאחר המתקפה. יותר ויותר יחידות פיניות הגיעו לייצב את הקו השני, שם השטח היה נוח הרבה יותר להגנת חיל רגלים אל מול התקפה משוריינת. הארמייה ה-21 הסובייטית החלה לסבול מאוד מבעיות לוגיסטיות לאחר התקדמותה המהירה של כ-170 ק"מ מערבה.
מר ישראל (IFBB)
מר ישראל היא תחרות פיתוח גוף לגברים של איגוד החובבים הישראלי לפיתוח הגוף הפועל תחת הפדרציה הבינלאומית של פיתוח הגוף.
מתקפת ויבורג–פטרוזאבודסק
הקו הראשון
בשלב זה, מנרהיים ביקש סיוע גרמני, וב-17 ביוני הגיעו לפינלנד מטוסי קרב מהלופטוואפה בפיקודו של אובר-שטורמפיהרר קורט קוהלמיי, ואחריהם ב-21 ביוני הגיעו כוחות אספקה של חיל רגלים. בנוסף, נשק אמצעי לחימה נגד טנקים הגרמני החדש פאנצרפאוסט, הונפק לכוחות הפינים. ב-21 ביוני הגיע יואכים פון ריבנטרופ, שר החוץ הגרמני, לפינלנד ודרש ויתורים פוליטיים בתמורה לעזרת הצבא הגרמני. באותו היום, 21 ביוני, הורה המטה הכללי הפיני על המשך התקפות לעבר קו ההגנה השני. כוחות בחזית הקרלית ובחזית הצפונית הועברו למען ההגנה והייצוב של הקו השני, אשר בנקודה זאת היה מרכז הריכוז של הכוחות הפינים.
באותו יום ביקשה ממשלת פינלנד מברית המועצות תנאי שלום. התגובה הגיעה למחרת ודרשה שהפינים ינצרו את נשקם לפני שיוצגו תנאים כלשהם. דבר זה יצר בלבול בממשלת פינלנד, ריסטו רייטי וויינו טאנר, (נשיא פינלנד ושר האוצר בהתאמה), היו מוכנים לחזור על התנאים, בעוד שאחרים התנגדו אפילו למחשבה על כניעה כלשהי. במהלך הפגישה נקרא מנרהיים, והוא הצהיר כי הדרישה הסובייטית מהווה למעשה כניעה ללא תנאי. נראה כי לאחר חוסר נכונותה של פינלנד לקבל את ההצעות הסובייטיות לכניעה מאפריל 1944, על רקע הדרישות הסובייטיות המוגזמות לפיצוי, הוצעה לפינלנד כניעה ללא תנאי בלבד. זה היה בהתאם להצהרתו של ראש ממשלת בריטניה, וינסטון צ'רצ'יל, כי בתור מדינה שלחמה כחלק ממדינות הציר, על פינלנד להיכנע ללא תנאי, פרשנות שהסובייטים הכחישו. יתר על כן, ידוע גם כי ב-26 ביוני אמר יוסיף סטלין לשגריר ארצות הברית, אברל הארימן, כי דיפלומטים אמריקאים יכולים לנסות להבהיר לפינים כי אין בכוונתו להשתלט על המדינה. סטלין טען כי מאבק על כיבוש פינלנד ידרוש משאבים רבים מידי ברית המועצות, כאלו אשר נדרשו למאבק בגרמניה ועל כן לא התעניין בכיבושה וסיפוחה של פינלנד.
מר ישראל (IFBB)
היסטוריה
תחרות מר ישראל הראשונה נערכה בשנת 1950. אותה יזם רפאל הלפרין, שאף זכה בה בעצמו כ"מר ישראל המקצועי".
מתקפת ויבורג–פטרוזאבודסק
הקו הראשון
עם תגבורת היו בצבא הפיני 268,000 איש, 2,350 קני ארטילריה, 110 טנקים ותותחי סער, ו-250 מטוסים שפנו לשתי החזיתות הסובייטיות מצפון ללנינגרד ובקרליה. כ-40% מהאנשים והתותחים הפינים, יחד עם כל השריון, היו בחבל הקרלי. בסך הכל הייתה לסובייטים עליונות 1.7/1 בכוח אדם, עליונות 5.2/1 בנשק רגלים, ועליונות 6.7/1 במטוסי קרב ובטנקים. מהצד השני עם 14 דיוויזיות חי"ר (כל אחת מ-12,000 איש), דיוויזיית שריון אחת (של 9,200 איש), חמש חטיבות חי"ר (כל אחת בנויה מ-5,100 איש), גדוד פרשים אחד (של 4,300 איש), שבעה גדודי ציידים מגויסים עצמאיים להגנת הגבול; הפינים יכלו לפרוס פחות מ-230,000 איש, ופחות מ-40 טנקים ותותחי סער. הצבא הפיני מבחינת הפיתוח שלו היה מאחורי הוורמאכט והצבא האדום.
מר ישראל (IFBB)
היסטוריה
איגוד החובבים הישראלי לפיתוח הגוף הוכר רשמית בשנת 1987 על ידי הוועד האולימפי הישראלי, והוכר בשנת 2010 על ידי משרד התרבות והספורט כמיצג ענף הספורט לפיתוח הגוף בישראל.
מתקפת ויבורג–פטרוזאבודסק
הקו השני
המתקפה נמשכה ב-25 ביוני, כאשר הכוחות הסובייטים פרצו את הקו השני, בין מפרץ ויבורג לנהר ווקסי. ב-26 ביוני העניק הנשיא הפיני רייטי את מילתו לריבנטרופ שפינלנד תילחם עד הסוף לצד גרמניה. כאשר התברר כי פריצת דרך סובייטית אינה אפשרית בצפון הקו השני, חזית לנינגרד ביקשה כעת מהמטה הסובייטי במוסקבה להעביר עוד כוחות למען ביצוע תוכנית האיגוף הגדולה.
לא ידוע כמה מכלל הכוחות הסובייטים הועברו מהחזית בקרליה לעבר שאר חזיתות הלוחמה. דיווחים על כוחם של הגדודים הסובייטים, במיוחד באזור הלוחמה מצפון ללנינגרד בקו הפיני השני, הצביעו על הפסדים כבדים, וההערכה הייתה כי 10 גדודים כל אחד החזיק בכוח של פחות מ-2,000 איש. ההפסדים הסובייטים היו כבדים, במיוחד בקרב חטיבות המשמר. לאחר פעולה זאת פנו הפינים בנסיגה לארגון של הקו השלישי, אשר עבר מויבורג במפרץ פינלנד ועד לטייפאלה באגם לדוגה.
מר ישראל (IFBB)
היסטוריה
בשנת 2011 אושרה על ידי ענף הספורט, תחת משרד התרבות והספורט, תוכנית האיגוד להכשרה מקצועית של מדריכים בתחום.
מתקפת ויבורג–פטרוזאבודסק
הקו השלישי
הסובייטים ניסו לחדור עמוק מערבה לאחר קרב בצפון הקו השני באזור אמצע הקו במאמץ אשר נמשך עד 18 ביולי, ובאזור החזית הקרלית נעצר רק בתחילת אוגוסט. מאמצים אלו המשיכו זמן רב עד שהוערך כי אין אפשרות להשיג פריצת דרך מכרעת כלשהי. לאחר תפיסת ויבורג, התוכנית הסובייטית הייתה לכבוש את אזור נהר קימי ולהמשיך במסע של מלחמת התשה נגד הכוחות הפינים כאשר של האחרונים כוחותיהם בקרליה ילכדו בפעולת איגוף. למען כיבוש העיר ויבורג נדרשה התערבות מצד הצי הבלטי של ברית המועצות, אשר לקראת תקיפתו התפנו הכוחות הפינים מהאזור. לאחר שאיבדו את ויבורג ריכזו הפינים את הגנתם באזור טינהארה מצפון לויבורג, שנראה נוח למטרות הגנה שכן נתיבי מים מקומיים חתכו את שדה הקרב הצר למספר איים.
רגימנט החי"ר הפיני ה-61 של מיור אלפו מרטינן, שאנשיו היו בעיקר ממוצא שוודי אתני והיו מתנדבים מממלכת שוודיה, היה חלק מהדיוויזיה ה-17 והועבר ישירות צפונה לאחר אובדן ויבורג, וב-22 ביוני הוצב לטובת ההגנה בטינהארה על כביש החוף המוביל צפונה מויבורג לכיוון פינלנד הפנימית, היה מבין הראשונים לספוג תקיפות חוזרות ונשנות של הצבא האדום בניסיון לעבור מעבר לקו השני הפיני ולפרוץ את כוחותיו. לאוניד גובורוב החליט כעת כי ניסיונות נוספים לחצות את נתיבי המים המקומיים יהיו יקרים מדי ויגזלו זמן רב, ובמקום זאת ריכז את עיקר כוחותיו באזור יוסטילה ואיהנטלה (העבר המערבי של הקו השלישי) ובכך הביא למאבק קשה באזורים אלו. הכוחות הפינים החזיקו את טינהארה עד להפסקת האש הסופית מאוחר יותר.
מר ישראל (IFBB)
קטגוריות סוגי משקל גוף
ישנם שבעה סוגי משקל גוף בתחרות:
מתקפת ויבורג–פטרוזאבודסק
הקו השלישי
לאחר לקיחת ויבורג היה על הכוחות הסובייטים להשתלט על המפרץ שמסביבו, אשר היה מראשי ריכוז הכוחות הפינים. בקרב על מפרץ ויבורג בין 30 ביוני ל-10 ביולי, הכוחות הסובייטים שהיו מעורבים בקרב היו חלק מחזית לנינגרד של גובורוב. יחידות חי"ר סובייטיות שהיו מעורבות במתקפה היו הדיוויזיות ה-124 וה-224 עם הדיוויזיה ה-80 בעתודה, ורק טנקים ספורים הוקצו לספק תמיכה, שכללו גם כמה גדודים ארטילריים יחד עם סיוע אווירי, ספינות חיל הים הקלות והצי ה-20 מתוכו גדוד חי"ר של הצי הבלטי. חלק גדול מהצי הפיני תמך בפעולות ההגנה.
בתחילה היו האיים במפרץ ויבורג במצב חזק למדי כאשר חיל המצב הפיני בהם מנע מכוחות הצי הסובייטים גישה למפרץ. הצי הבלטי אמנם הצליח להנחית כוח תקיפה קטן על האיים, אך חיל המצב הפיני הכיל את האיים בפועל. אף על פי כן, המפקדה הפינית החליטה שלא יהיה אפשרי להחזיק את הכוחות באיים לנוכח העליונות האווירית הסובייטית מצד חיל האוויר של ברית המועצות, ונעשה פינוי בלתי-סדיר של האיים, אשר פתח את הדרך לכניסת הצי הבלטי למפרץ בבטחה וללא כל התנגדות רצינית. הלחימה במפרץ ויבורג החלה כאמור ב-30 ביוני כאשר הדיוויזיה ה-244 ניסתה לתפוס את איי טייקארי ומלנסארי. הכוחות הפינים על האיים הדפו את ההתקפות חזרה, תוך שהם גורמים לאבדות כבדות בקרב הכוחות הסובייטים התוקפים. ההתקפות הסובייטיות המחודשות ב-4 ביולי זכו להצלחה באיים הסמוכים לאוראס, אך הניסיון הסובייטי להתקדם משם ולנחות באי טייקארי נהדף שוב באבידות כבדות.
מר ישראל (IFBB)
קטגוריות סוגי משקל גוף
קיימת גם קטגוריה אחת לפיתוח גוף לנשים.
משקל הגוף של כל מתחרה נבדק בערב שלפני התחרות. בעת השקילה נדרש מהספורטאי ללבוש מכנסי ספורט בלבד. מתמודד שמשקלו הוא מעל הקטגוריה בה הוא מבקש להתחרות, ברשותו כ-30 דקות להגיע למשקל הדרוש.
מתקפת ויבורג–פטרוזאבודסק
הקו השלישי
חלקים מהדיוויזיה ה-124 (סובייטי) כבשו את איי טייקארי ומלנסארי ב-5/6 ביולי. הלחימה באיים אחרים הקרובים יותר לחוף הצפוני נמשכה עד 8 ביולי, כאשר הדיוויזיות ה-124 וה-224 ניסו לנחות בחוף הצפוני של המפרץ רק כדי להדוף את הכוחות הפינים הקרבים. הארמייה ה-59 הסובייטית עברה למצב הגנתי לאחר פעולות אלו, והלחימה במפרץ הסתיימה בהדרגה. בקרבות יקרים, הדיוויזיות ה-124 וה-224 הסובייטיות של הארמייה ה-59 הצליחו לכבוש את האיים על מפרץ ויבורג, אך לא הצליחו להשיג ראש חוף בחוף הצפוני של המפרץ. כאשר גם הניסיון הראשוני של הסובייטים באיהנטלה וגם המעבר במפרץ ויבורג נחסם, חזית לנינגרד הפנתה את תשומת לבה לקרבות שעדיין לא הוכרעו באזור המרכז נגד הקו השלישי שם התרחשו הקרבות המרכזיים בין 4 ל-17 ביולי.
לאחר מכן החלו הסובייטים להעביר יותר כוחות נגד החזית בחבל קרליה. בין 15 ל-17 ביולי, התקיים קרב ניטרג'י אשר לבסוף נגמר בניצחון פיני. ניטרג'י היה כפר ליד אגם ניטרג'י ברובע לדוגה קרליה מצפון לאגם לדוגה. בניית קו הגנה מסביב לאזור הכפר הושלמה שבעה חודשים קודם לכן ועל כן הפינים היו מוכנים לקראת התקיפה הסובייטית.
לקראת 20 ביולי יצאו הכוחות הסובייטים במתקפה מרכזית נגד הקו השלישי הפיני בעזרת שתי דיוויזיות. המתקפה הסובייטית נראתה בתחילה כמוצלחת שכן ב-21 ביולי שתי דיוויזיות התקיפה הגיעו לגבול הפיני-סובייטי של 1940 לראשונה במהלך כל המתקפה הסובייטית של 1944. תגבורת פינית הגיעה ב-28 ביולי וב-31 ביולי אשר פתחה במתקפת נגד מרכזית. ב-1 באוגוסט ניתקו הפינים את הדרך היחידה שהזינה את האספקה לכוחות הסובייטים, וב-3 באוגוסט הוקפו שתי הדיוויזיות כאשר הכוחות הפינים השתמשו בטקטיקות איגוף.
מר ישראל (IFBB)
כללי השיפוט בתחרויות
חבר השופטים של התחרות מורכב מחמישה שופטים לפחות, במידת האפשר מספר אי-זוגי של שופטים, שופט ראשי שהוא נשיא האיגוד ושופט מחליף. השיפוט פתוח לקהל.
מתקפת ויבורג–פטרוזאבודסק
הקו השלישי
הסובייטים הציבו שלוש חטיבות בתמיכת חיל שריון במטרה לפתוח מחדש את קישורי הדרך לדיוויזיות המאוגפות שלהם, אך הפינים מנעו אפשרות זאת. התקפות מחודשות הסיחו את דעתם של הפינים בכדי לאפשר לכוחות הסובייטים המאוגפים לברוח דרך היער הצפוף על ידי נטישת הציוד הכבד שלהם, בו שהו כוחות השריון. לאור אלמנט ההפתעה וכתוצאה ממספרם העולה של הסובייטים, לכוחות הפינים המקיפים את הדיוויזיות לא הייתה אף מעט תקווה להכיל פריצות מאורגנות, במיוחד ביערות, ולכן רבים מהסובייטים שאוגפו הצליחו להימלט חזרה לשטחי הצבא האדום.
מר ישראל (IFBB)
סבב ראשוני
בסבב המוקדם, המתמודדים עומדים בפני השופטים בטור ומציגים את גופם מכל צדדיו בקומה זקופה רפויה. לאחר מכן כל מתמודד מציג שבע עמדות חובה בפני השופטים כאשר הוא עומד לבדו. בסוף הסבב, המתמודדים כולם עומדים בפני השופטים ואלו בוחנים מקרוב את מי שלפי דעתם צריכים לעלות לחצי הגמר. כמות המתמודדים שיעלו לחצי הגמר ייקבע על ידי חבר השופטים בהתאם לכמות המתמודדים, אך לא פחות מחמישה ולא יותר מעשרה מתמודדים.
מתקפת ויבורג–פטרוזאבודסק
סוף דבר
עד לסיומו ב-9 באוגוסט, 'מבצע ויבורג-פטרוזאבודסק' הסובייטי ספג מספר רב של תבוסות טקטיות בידי הכוחות הפינים, אך בכל זאת הצליח להחזיר לעצמו את החלק המזרחי של קרליה ולהדוף את הצבא הפיני לעבר הצד הצפוני של מפרץ ויבורג ונהר ווקסי. כמו כן, המתקפה פתחה מחדש את הכביש המקורי של קו הרכבת הסובייטי למורמנסק ולתעלת הים הלבן לחיזוק מעבר האספקה בחזית הקרלית. למרות ההפסדים שנגרמו לו, הצבא הפיני הצליח להימנע מכל אובדן כוחות ונשק מרכזי וכמו כן נהנה מהאספקה שנשלחה לו מגרמניה.
מר ישראל (IFBB)
חצי הגמר
בחצי הגמר, ישנם שלושה סיבובים של שיפוט, בכל סיבוב, השופטים יציבו את המתמודדים מהראשון עד לאחרון.
מתקפת ויבורג–פטרוזאבודסק
סוף דבר
לאחר שהלחימה הגיעה למצב סטטי באוגוסט 1944, ביצעה הממשלה בפינלנד ניסיון נוסף להגיע להסכם שלום. בספטמבר 1944 הציעו הסובייטים תנאי שלום שלא היו שונים באופן משמעותי מאפריל 1944, אם כי חלק מהדרישות, שנראו על ידי הפינים כבלתי אפשריות וקשות מדי, הופחתו. יתר על כן, דרישת השילומים הסובייטית הופחתה במחצית, וזמן התשלום הוארך. ההקלה בתנאים הגיעה ככל הנראה בחלקה בגלל לחץ בינלאומי שהופעל על הסובייטים, במיוחד על ידי ארצות הברית והאימפריה הבריטית.
מר ישראל (IFBB)
הגמר
השופטים יסכמו את הניקוד של כל מתחרה בחצי הגמר, ללא הניקוד הגבוה ביותר והנמוך ביותר שלו. המתמודדים על ציון הגבוה ביותר יעלו לסבב הגמר. מספר המתמודדים שיעלו אל סבב הגמר יהיה לא פחות משלושה ולא יותר משישה.
מתקפת ויבורג–פטרוזאבודסק
סוף דבר
למרות העובדה שלא כל היעדים שהציבה ההנהגה הסובייטית הצבאית בלנינגרד הושגו, ההתקפה אילצה את פינלנד לצאת מהמלחמה והכריחה אותה לקבל את תנאי השלום הסובייטים, או לפחות היוותה גורם חשוב שהוביל למשא ומתן להפסקת האש שהתחדש בתוך חודש לאחר שהמתקפה הסתיימה.
מר ישראל (IFBB)
תוצאות חלקיות של תחרויות
שגיא קלב ניצח פעמיים בתחרות במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20.
ששון דוד
סר ששון יעקב חי דוד (11 בספטמבר 1849 – 27 בנובמבר 1926) היה איש עסקים, בכיר בבנק של הודו, נציג בגוף המחוקקים של הודו הבריטית ובמועצת העיר מומבאי.
קורות חיים
ששון דוד היה בן למשפחת ששון שמוצאה מבגדאד שצברה הון מופלג באמצעות מסחר הבינלאומי מהודו והמזרח הרחוק לבריטניה, וחבר קהילת יהודי עיראק שחיה במומבאי מסוף המאה ה-18 ועד המאה ה-20.
דוד קיבל על עצמו משרות בחברות של משפחת ששון, היה ממייסדי הבנק של הודו ומנהלו בשנים 1906–1926 וכן כיהן במשרה המקבילה לראש העיר של מומבאי.
דוד היה בין התורמים העיקריים להקמתו של אחד המונומנטים הגדולים במומבאי הקרוי "השער להודו".
דוד קיבל תואר אבירות ב-1905 ותואר ברון ב-1911.
לדוד היו אישה, חנה ששון (נכדתו של דוד ששון), ובן, פרסיבל.
בנו בכורו היה הברונט פרסיבל דוד (1892-1964), שהיה אספן גדול של אמנות סינית עתיקה. בשנת 1932 תרם הברונט פרסיבל דוד קתדרה לאוניברסיטה העברית בירושלים - "הקתדרה לאמנות וארכאולוגיה של המזרח הקרוב ע"ש דוד ששון".
פיצוץ קיטור
פיצוץ קיטור הוא פיצוץ הנגרם מהרתחה חריגה במהירותה או מהפיכה של מים או קרח לקיטור, המתרחש כאשר נוזל או קרח מחוממים לטמפרטורה הגבוהה מנקודת הרתיחה שלהם, דבר היוצר מצב מטסטבילי. החימום יכול להיווצר במהירות על ידי פסולת חמה שנוצרת בתוכם, על ידי אינטראקציה של מתכות מותכות (כמו אינטראקציה של דלק גרעיני עם נוזל קירור, או מפגש של מוטות דלק מותכים בכור גרעיני עם מים מליבת כור גרעיני בעקבות התכת הליבה). מכלי לחץ, כגון כור מים בלחץ, הפועלים מעל לחץ אטמוספירי יכולים גם הם לספק את התנאים לפיצוץ קיטור. המים משתנים ממוצק או מנוזל לגז במהירות קיצונית, ועוברים שינוי דרמטי בנפחם. פיצוץ קיטור מתיז קיטור, מים רותחים ואת העצם שחימם אותו לכל הכיוונים, ויוצר סכנות כווייה ושרפה.
פיצוצי קיטור אינם בדרך כלל פיצוצים כימיים, אם כי מספר חומרים מגיבים כימית עם קיטור (לדוגמה, זירקוניום וגרפיט המחומם יתר על המידה (בצורת פחמן לא טהור) מגיבים במגע עם קיטור ואוויר בהתאמה ביצירת פליטת מימן, שעלול להתפוצץ בעצמה באוויר כדי ליצור מים), כך שפיצוצים כימיים ושרפות עלולים להופיע. נראה שפיצוצי קיטור מסוימים הם סוג של פיצוץ אד מתפשט של נוזל רותח (BLEVE), המסתמכים על שחרור של חום-על מאוחסן. עם זאת, אירועים רבים בקנה מידה גדול מראים עדות לשחרור אנרגיה המתפשטת דרך החומר, כאשר הכוחות מערבבים את העצם החם לשלב הנדיף הקר, והעברת החום המהירה בחזית יוצרת את הפיצוץ.
אם מתרחש פיצוץ קיטור במיכל סגור של מים עקב חימום מהיר של המים, גל הלחץ והקיטור המתרחב במהירות עלולים לגרום להלם מים חמור. זה היה המנגנון שגרם ב-3 בינואר 1961 לפיצוץ הכור הגרעיני SL-1 באיידהו שבארצות הברית, שגרם למותם של שלושה ממפעיליו. במקרה של SL-1, אלמנטי הדלק והדלק התאדו מהתחממות יתר מיידית, שגרמה לתגובת שרשרת גרעינית ולביקוע גרעיני מקרי.
אירועים מסוג זה אפשריים גם אם הדלק של כור גרעיני ונוזל הקירור שלו נמסים בהדרגה. פיצוצים כאלה ידועים בשם אינטראקציות דלק–קירור (FCI). באירועים אלו, מעבר גל הלחץ דרך החומר המפוזר יוצר כוחות זרימה אשר מגבירים עוד יותר את ההיתוך, שמוביל להעברת חום מהירה המקיימת את הגל. חלק ניכר מההרס הפיזי באסון צ'רנוביל נגרם מפני שמוטות הבקרה של הכור היו מצופים בגרפיט.
בהתכה גרעינית, התוצאה החמורה ביותר של פיצוץ קיטור היא כישלון מוקדם של המערך שנועד לבלום את בריחת הקיטור והגז הרדיואקטיביים. הדבר יכול להוביל לפליטה בלחץ גבוה של דלק מותך לתוך הגורם לחימום מהיר או לכך שהדלק וליבת הכור המומסים יעברו דרך רצפת בניין הכור ויפגשו במי תהום.
פיצוץ קיטור יכול אף להתרחש במקום שבו לבה חמה פוגשת מי ים או קרח. התרחשות כזו נקראת גם "פיצוץ חוף". פיצוץ קיטור יכול להיווצר גם כאשר מים נוזליים או קרח נתקלים במתכת חמה ומותכת. כשהמים הופכים לקיטור, הם מתיזים יחד איתם את המתכת הנוזלית הלוהטת, מה שעלול לגרום לכוויות קשות לנמצאים בקרבת מקום, ויוצר סכנת שרפה. בהרי געש נוצרים פיצוצי קיטור באופן טבעי, שגורמים להשלכת נוזל רותח.
פיצוץ קיטור נגרם גם מניסיון לכבות שמן רותח או מחבת בוערת עם מים. פיצוץ הקיטור עלול לגרום לכוויות לסובבים.
לעיתים, במנוע בעירה פנימית משתמשים בהבזקים של מים רותחים כדי להתסיס את הדלק.
יוסף שורצולד
יוסף שורצולד (Joseph Schwarzwald; נולד ב-1940) הוא פרופסור אמריטוס לפסיכולוגיה חברתית-ארגונית במחלקה לפסיכולוגיה באוניברסיטת בר-אילן; מלמד עתה במחלקה לפסיכולוגיה של המכללה האקדמית אשקלון.
ביוגרפיה
יוסף שורצולד נולד בירושלים בשנת 1940.
ב-1967 סיים את לימודי התואר הראשון באוניברסיטת בר-אילן במחלקה לפסיכולוגיה (חוג ראשי) ובמחלקה לחינוך (חוג משני). ב-1969 סיים את לימודי התואר השני במחלקה לפסיכולוגיה באוניברסיטת בר-אילן וכתב את עבודת המוסמך "הנעה ליצרנות בתנאים של שביעות רצון ושל אי שביעות רצון" בהדרכת ד"ר מרדכי ערן. זכה במלגת רוטשילד ללימודי דוקטורט בארצות הברית, שם למד באוניברסיטת טקסס באוסטין. את עבודת הדוקטורט כתב בהדרכת פרופסור אליוט ארונסון (Elliot Aronson) בנושא Constructive criticism and positive evaluations as determinants of interpersonal attraction וסיים את לימודי התואר השלישי בשנת 1973. באותה שנה התקבל כמרצה במחלקה לפסיכולוגיה באוניברסיטת בר-אילן, שם לימד עד פרישתו לגמלאות בשנת 2009. שימש כראש המחלקה בשנים 1985-1983, פרסם שני ספרים ולמעלה ממאה מאמרים מדעיים, והדריך כשישים תלמידים לתואר שני ושלישי.
שורצולד נשוי לפרופסור אורה שורצולד, אב לשני ילדים וסב.
מייקל ולאמיס
מייקל ולאמיס (באנגלית: Michael Vlamis; נולד ב-27 במרץ 1990) הוא שחקן וקולנוען אמריקאי הידוע בתפקידו בתור מייקל גוארין (אנ') בסדרת הטלוויזיה "רוזוול, ניו מקסיקו" (2019 - 2022).
ביוגרפיה
ולאמיס נולד בשיקגו, אילינוי והוא עבר לקליפורניה כדי ללמוד לתואר ראשון ביזמות באוניברסיטת צ'אפמן. לאחר שסיים תואר ראשון, ולאמיס עבד בשיווק.
קריירה
בשנת 2019, ולאמיס כתב ביוגרפיה על חייו של הראפר המנוח מק מילר, שכותרתו Blue Side Park".  בשנת 2020 ולאמיס הופיע לצד קלואי בנט בסרט "5 Years Apart".
בשנת 2022, הוא החל לעבוד על סרטו הראשון בבימויו "Crossword", מותחן פסיכולוגי שהוא גם כתב, הפיק וכיכב בו. החברה של קינן תומפסון, Artists For Artists, רכשה את הזכויות לסרט.
Unchained Melody: The Early Years
Unchained Melody: The Early Years (מוכר כ-The Early Years; בעברית: מנגינה לא מטופחת: השנים המוקדמות) הוא אלבום אוסף של זמרת הקאנטרי האמריקאית ליאן ריימס אשר יצא לאור ב-11 בפברואר 1997 על ידי חברת התקליטים קורב רקורדס. לאור הצלחת אלבום הבכורה הלא-עצמאי שלה, הוחלט להוציא אלבום זה המכיל אוסף של שירים מכל ארבעת אלבומיה הראשונים, העצמאיים והלא-עצמאיים. הוא זכה להצלחה רבה בארצות הברית כאשר הגיע למעמד פלטינה כפולה עם מכירות של למעלה מ-2 מיליון עותקים ולמקום הראשון במצעד הבילבורד 200. בנוסף לכך, הוא הגיע למעמד פלטינה בקנדה ולמעמד זהב באוסטרליה. במצעד הבילבורד 200 השנתי, דורג במקום ה-21.
אנצאר (מחנה מעצר)
אנצאר היה מחנה מעצר שהקימה ישראל בשנת 1982 בדרום לבנון. המחנה פעל עד לשנת 1985 ובשיאו, הכיל כ-7,000 עצורים.
רקע
בתחילת מלחמת לבנון הועברו עצירים חשודים בחברות באחד מארגוני הטרור למחנה מעצר ליד ראש הנקרה. אולם, הפרקליטות הודיעה לרמטכ"ל רפאל איתן כי צעד זה נוגד את החוק הבינלאומי וכי יש לעצרם במתקן כליאה בלבנון. כתוצאה מכך חיפש צה"ל מקום שנראה רחב דיו, לא רחוק מאחד מכבישי הרוחב, לא נשלט על ידי הרים ולא מוקף אוכלוסייה פלסטינית ובחר בציר ג'יה–נבטיה, שנחשב ידידותי באותו הזמן.
המחנה
מחנה אנצאר היה ממוקם על הציר שיוצא מנבטיה לכוון מערב, בין הכפר א-דוויר לכפר אנצאר. המתקן היה בנוי מאוהלים מוקפים גדר וסוללות עפר. האבטחה נעשתה על ידי חיילי מילואים שישבו במגדלי שמירה סביב הגדרות. במחנה ישבו גם מפקדה גזרתית ופלוגות בתעסוקה שביצעו פעילות בגזרה.
לאחר שהתגלו מנהרות שהאסירים חפרו, פונו האסירים למחנה חדש עם צריפים ומערכות מים וביוב מסודרות, הובאו יחידות אבטחה ברמה גבוהה, הונהגו מסדרים ופשיטות ואף מכשירים לאיתור חפירות. המחנה עצמו סודר ונכבש באספלט, על מנת למנוע חפירת מנהרות. הוצבו בו אוהלים חדשים ומגדלי שמירה, ונבנו גדרות חדשות וקו עצירה צהוב, אותו אסור היה לחצות, כמטר אחד מגדר המכלאה. נגמ"שים ביצעו את הסיורים בין המכלאות השונות.
ב-23 בנובמבר 1983, בעקבות עסקת השבויים עם הפת"ח (עסקת "זמירות חדשות"), פונה הכלא ונסגר זמנית. כמה שבועות לאחר מכן, החל מתקן המעצר לפעול מחדש והועברו אליו עשרות חשודים שנתפסו בפעילות טרוריסטית כנגד חיילי צה"ל. ב-2 באפריל 1985 פונו 1200 אסירים ביטחוניים שהיו כלואים בו לכלא עתלית בישראל, 600 נוספים שוחררו למחרת לכפריהם בדרום לבנון והכלא נסגר.
עם הפינוי לרצועת הביטחון, נחרש המתחם על ידי דחפורים.
ג'ואן רובינסון
ג'ואן רובינסון (באנגלית: Joan Robinson; 31 באוקטובר 1903 - 5 באוגוסט 1983) הייתה כלכלנית בריטית פוסט-קיינסיאנית שהייתה ידועה בזכות עבודתה על כלכלה מוניטרית ועל תרומתה הרחבה לתאוריה הכלכלית. היא הייתה ביתו של הגנרל פרדריק ברטון מוריס (Sir Frederick Barton Maurice) ואשתו של הכלכלן אוסטין רובינסון (Austin Robinson).
בשנת 1956 פרסמה רובינסון את ספרה "הצטברות ההון" (The Accumulation of Capital) אשר הרחיב את התאוריה הקיינסיאנית לטווח הארוך. בשנת 1962 פרסמה רובניסון את הספר "מאמרים על צמיחה כלכלית" שעסק בצמיחה כלכלית ולאחר מכן פיתחה את תאוריית הצמיחה של קיימברידג' (Cambridge growth theory) יחד עם ניקולס קלדור. בשנת 1964 היא נבחרה כחברת חוץ לשם כבוד באקדמיה האמריקנית לאמנויות ולמדעים. בשנות ה-60 רובינסון הייתה אחת המשתתפות העיקריות במחלוקת קיימברידג' על ההון לצידו של פיירו סראפה.
לרובינסון ציטוט מפורסם לגבי הקפיטליזם: "'ישנו דבר אחד גרוע מלהיות מנוצל על ידי הקפיטליזם, והוא לא להיות מנוצל על ידי הקפיטליזם.'"משמעות המשפט היא כפולה - ביקורת השיטה הקפיטליסטית, ובמקביל ראיית היתרון בעצם ההשתייכות לכלכלת השוק המודרנית. בהקשר אחר היא אמרה: ""אידאולוגיה היא כמו ריח גוף; אתה לא יכול להריח את של עצמך".
איציק דנינו
יצחק (איציק) דנינו (נולד ב-26 במאי 1965) הוא ראש עיריית אופקים. היה פעמיים מועמד לכנסת ברשימת הליכוד מטעם מחוז הנגב.
תחילת דרכו
איציק דנינו נולד וגדל באופקים כבן זקונים למשפחת דנינו מבין שמונה ילדים. הוריו נמנו על גרעין המייסדים של העיר אופקים עם הקמתה בשנת 1955. אביו, מאיר דנינו, היה בעל עסק מקומי בעיר והיה ממייסדי בית כנסת על שם רבי עמרם בן דיוואן.
את חינוכו והשכלתו היסודית והתיכונית רכש דנינו בעיר אופקים בבית הספר היסודי 'מורשה' (כיום 'מורשת ישורון') ובמקיף הדתי העירוני. בצה"ל החל את שירותו כלוחם בחיל השריון וסיים בחיל הרפואה לאחר פציעה שמנעה ממנו מלהמשיך בשירות קרבי. בעל תואר ראשון במשפטים ותואר שני במינהל עסקים.
לאחר שחרורו מצה"ל השתלב דנינו בעולם העסקי והחל בהקמת מספר יוזמות עסקיות ובהן הקמת בית האבות הגריאטרי בבאר שבע, 'דורות בנגב'.
בשנת 2003 החל את דרכו הציבורית ונבחר כחבר מועצת העיר אופקים. הוצב במקום ה-29 ברשימת הליכוד לבחירות לכנסת השמונה עשרה (2009) כנציג מחוז נגב, ובמקום ה-44 ברשימת הליכוד ישראל ביתנו בבחירות לכנסת התשע עשרה (2013) אך לא נכנס לכנסת.
ראש העיר אופקים
לאחר למעלה מחמש שנים בהן ניהלה את עיריית אופקים ועדה קרואה התמודד דנינו על ראשות העיר אופקים בשנת 2013 וזכה ב-61.8% מקולות הבוחרים. נשוי לעליזה ואב לשניים.
ילדים גדולים (אלבום)
ילדים גדולים הוא האלבום השני של המוזיקאי והזמר הישראלי אבי מסיקה, שיצא ב-14 בספטמבר 2004. באלבום לקח מסיקה להיטי ילדות והפך אותם, בשיתוף פעולה עם אמנים נוספים (שי 360, שורטי, דנידין, ניקי גולדשטיין, כלא 6, רון שלום ואחרים), לשירי היפ הופ. האלבום משלב את הטקסטים המקוריים עם טקסט בסגנון ראפ בביט היפ הופ.
Tapatalk
טאפאטוק (באנגלית: Tapatalk), הוא אתר ואפליקציית מובייל המאפשר גלישה לפורומים מקוונים שנבנו בפלטפורמות שונות דרך ממשק אחד.
היישום זמין עבור מערכות ההפעלה iOS (אייפון), אנדרואיד, Windows Phone וכמו כן באמצעות אתר אינטרנטי בגלישה דרך הדפדפן.
טאפ אטוק, מאפשר למשתמשים לחפש פורומים לפי תחומי עניין ולקבל עדכונים ממספר מקורות בו זמנית באמצעות ממשק משתמש אחד.
נכון לחודש נובמבר 2018, ליישום כ-10 מיליון הורדות בחנות האפליקציות Google Play, יותר מ-250 אלף דירוגים, חיבור למאה אלף פורומים מקוונים וכ-13 מיליון כניסות בחודש.
היישום תומך בפלטפורמות הבאות:
היסטוריה
חברת Tapatalk נוסדה בשנת 2009 על ידי ווינטר וונג (Winter Wong) במטרה לספק חוית גישה נוחה יותר למשתמשי קהילות מקוונות ולהוות פלטפורמה יחידה דרכה יוכלו להתחבר אל מאות אלפי קהילות ברחבי העולם.
בשנת 2012 שוחררה הגרסה הראשונה של היישום אל הציבור.
בחודש מאי 2017 רכשה החברה את שירותי הפורומים של חברות זטהבורדס (Zetaboards) וזיפבורדס (zIFBoards).
Bad Blood (שיר)
Bad Blood הוא שיר של הזמרת-היוצרת האמריקאית טיילור סוויפט. השיר יצא ב-17 במאי 2015, דרך ריפבליק רקורדס, כסינגל הרביעי מתוך אלבום האולפן החמישי של סוויפט, 1989. שתי גרסאות הסינגל - גרסת האלבום וגרסת הרמיקס, כאשר בשנייה מתארח הראפר קנדריק לאמאר. גרסת האלבום נכתבה על ידי סוויפט, מקס מרטין והמפיק שלבאק. מילות השיר מתארות בגידה של חברה טובה.
השיר הגיע במצעדים למקום הראשון באוסטרליה, בקנדה, בישראל, בניו זילנד, בסקוטלנד, ובארצות הברית, ובכך נהפך לסינגל השלישי מהאלבום 1989 שהגיע לראשי המצעדים. הווידאו קליפ בוים על ידי ג'וזף קאהן. הווידאו קליפ שבר את שיא הצפיות תוך 24 שעות ביוטיוב, לאחר שזכה במהלכן ללמעלה מ-20.1 מיליון צפיות, שיא זה נשבר על ידי "Hello" של הזמרת הבריטית אדל שעשתה 27.7 מיליון צפיות בשנת 2015, ונשבר בשלישית על ידי טיילור שעשתה למעלה מ-28 מיליון צפיות עם הסינגל הראשון מאלבום האולפן השישי שלה Reputation, אשר נקרא "Look What You Made Me Do", ב-28 באוגוסט 2017. הווידאו זכה בפרס "קליפ השנה", ובפרס "שיתוף הפעולה הטוב ביותר" בטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV של MTV בשנת 2015 ובפרס "הווידאו קליפ הטוב ביותר" בטקס הגראמי ה-58.
נכון לאפריל 2023, הקליפ צבר מעל 1.5 מיליארד צפיות.
כתיבה ויצירה
סוויפט כתבה את השיר על מוזיקאית שסוויפט לא הסגירה את זהותה. סוויפט אמרה כי השיר נכתב על אמן שניסה לחבל באחד מסיבובי ההופעות שלה, על ידי ניסיון לשכור את הצוות שעבד לצידה כשסיבוב ההופעות היה בעיצומו. עיתונים ומגזינים כמו הבילבורד, רולינג סטון, מגזין טיים, ווושינגטון פוסט סברו כי סוויפט מדברת על הזמרת קייטי פרי, חלקם אף קישרו בין שורה מהשיר האומרת: אם אתה חי ככה, אתה חי עם רוח רפאים (Ghost), לאחד מהשירים מאלבום אולפן של פרי, Prism, הנקרא "Ghost".
במאי 2017 כתבה פרי שיר דיס כתגובה לשיר "Bad Blood" של סוויפט. השיר נקרא "Swish Swish", אותו פרי ביצעה בשיתוף עם הראפרית ניקי מינאז'.
השיר בגרסת האלבום, מכיל רק את השירה של סוויפט, וגרסת הסינגל מכילה קטעי ראפ של הראפר קנדריק לאמאר.
אשתו של הנוסע בזמן (סדרת טלוויזיה)
אשתו של הנוסע בזמן (באנגלית: The Time Traveler's Wife) היא סדרת דרמה רומנטית אמריקאית, המבוססת על רומן באותו השם מאת אודרי ניפנגר, שנכתבה על ידי היוצר והתסריטאי סטיבן מופאט עבור רשת "HBO", בוימה על ידי הבמאי דייוויד נאטר ומככבים בה רוז לזלי ותיאו ג'יימס בתפקידים הראשיים.
הסדרה עלתה לשידור ב-15 במאי 2022. עם עלייתה לשידור, זכתה הסדרה לביקורות שליליות, וביולי 2022, נמסר על ביטולה לאחר עונה אחת. בעקבות הביטול, פתחו מעריצי הסדרה עצומה להצלתה על ידי פנייה לשירותי הזרמת מדיה אחרות בבקשה לחדשה לעונות נוספות. בדצמבר 2022, הוסרה הסדרה משירות "HBO Max".
הארמייה ה-19 (ברית המועצות)
היסטוריה
ב-4 באפריל 1942 הוקמה הארמייה מחדש, כחלק מחזית קרליה, והועמדה תחת פיקוד סטפן מורוזוב. הארמייה לחמה בקרבות סביב לנינגרד, ובחורף 1944 כבשה את האזור הגובל עם פינלנד.
ב-15 בנובמבר 1944 הועברה הארמייה לעתודת הסטאבקה, ובינואר 1945 הועברה לחזית הבלארוסית השנייה. הארמייה השתתפה במבצע פומרניה המזרחית, ואף כבשה את גדיניה. לאחר מכן השתתפה בכיתור היחידות הגרמניות בפרוסיה המזרחית עד סוף המלחמה, וביוני 1945 פורקה הארמייה.
אשתו של הנוסע בזמן (סדרת טלוויזיה)
תקציר העלילה
הסדרה מתארת את השפעותיו של מסע בזמן על נישואיהם של הנרי דטאמבל וקלייר אבשייר ועל אהבתם העזה זה לזה, והסיפור מסופר משתי נקודות מבטיהם. קלייר והנרי הם בני זוג המנסים לחיות חיים נורמליים, לעבוד בעבודות יציבות, ולהקים בית ומשפחה – אך על כל אלו מאפילה העובדה שהנרי סובל מפגם גנטי הגורם לו לנסוע בזמן באופן בלתי צפוי, ושהוא אינו יכול להימנע או לשלוט בכך.
בדומה לרומן עליו היא מבוססת, מעלה הסדרה שאלות לגבי דטרמיניזם, רצון חופשי וזהות.
הפקה
ב-31 ביולי 2018, הכריזה רשת "HBO" על הזמנת עיבוד טלוויזיוני המבוסס על הרומן "אשתו של הנוסע בזמן", ללא צורך בפיילוט. עוד נמסר כי על כתיבת התסריט יופקד היוצר והתסריטאי סטיבן מופאט, וכי הסופרת אודרי ניפנגר, שכתבה את הרומן, תשמש כמפיקה בפועל לצדם של סו ורטו ובריאן מינצ'ין. במאי 2021, נמסר כי על בימוי הסדרה יופקד הבמאי דייוויד נאטר.
ליהוק
בפברואר 2021, נמסר על ליהוקם של רוז לזלי ותיאו ג'יימס לגילום דמויותיהם של קלייר אבשייר והנרי דטאמבל. באפריל 2021, נמסר על ליהוקם של דסמין בורגס ונטשה לופז לצוות השחקנים הראשי. במאי 2021, נמסר על ליהוקם של קייטלין שורי, אוורלי מקדונל, מייקל פארק, ג'יימי ריי ניומן, טיילור ריצ'רדסון, פיטר גרהאם, בריאן אלטמוס, ג'ייסון דייוויד, קייט סיגל, ג'וש סטמברג, צ'לסי פריי, מרסיה דבוניס, ויל בריל וספנסר האוס לצוות השחקנים.
צילומים
צילומי הסדרה החלו במאי 2021 בניו יורק.
בית הכנסת מגן אברהם (הודו)
בית הכנסת מגן אברהם שבאחמדאבאד הוא בית כנסת היחידי הנמצא במדינת גוג'ראט שבהודו. בית הכנסת נבנה ב-1934 באמצעות תרומות מקהילת בני ישראל. בית הכנסת נמצא ברשימת אתרי המורשת בהודו.
Bad Blood (שיר)
ביקורות
גרסת הרמיקס של השיר (הכוללת את הראפר קנדריק לאמאר) קיבלה שבחים רבים ממבקרי המוזיקה על חלקו של קנדריק בשיר. ג'ורג' סיברוק העניק לשיר 4 וחצי כוכבים מתוך חמישה, וכינה את השיר "מפואר" ו"משכר".
בית הכנסת מגן אברהם (הודו)
אבן הפינה של בית הכנסת הונחה ב-19 באוקטובר 1933 והוא נחנך ב-2 בספטמבר 1934 (שבוע לפני ראש השנה). בית הכנסת נמצא בעיר העתיקה של אחמדאבאד וקרוי על שמו של הרופא אברהם בן סולומון אירולקר.
קהילת היהודים באחמדאבאד הצטמצמה מאוד בעשורים האחרונים, כאשר רבים מבניה עלו לארץ או היגרו לארצות הברית ולאירופה. בשנת 2015 היו כ-139 יהודים בעיר, המהווים את קהילת המתפללים בבית הכנסת, בעיקר בחגים.
Bad Blood (שיר)
מיקומים והישגים
בעקבות הקרנת הבכורה של הווידאו-קליפ בטקס פרסי המוזיקה של בילבורד (2015), נכנסה גרסת הרמיקס הכוללת את קנדריק לאמאר למצעד ההוט 100 במקום ה-53 ולמצעד השירים הדיגיטליים של בילבורד במקום ה-26, עם כ-47,000 מכירות דיגיטליות. בשבוע שלאחר מכן, השיר העפיל לראש מצעד בילבורד הוט 100, עם מכירות של 385,000 עותקים וקפיצה של 52 מקומות מעלה, אחת הקפיצות הכי גדולות שנרשמו בהיסטוריית בילבורד. הסינגל הפך לסינגל הרביעי של סוויפט שהגיע למקום הראשון, ולשלישי שעושה זאת מהאלבום 1989, מה שהפך את סוויפט לזמרת הראשונה מאז אדל (עם 21) שהשיגה 3 סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד. הסינגל הפך לסינגל ה-18 של סוויפט שהגיע לעשרת המקומות הראשונים, ולשני של לאמאר. הוא שהה במשך שבוע במקום הראשון, ולאחר מכן הוחלף על ידי השיר "See You Again" של ויז קאליפה. "Bad Blood" סיים את שנת 2015 עם כ-2,584,000 הורדות דיגיטליות בארצות הברית, ובכך הפך לשיר העשירי המצליח ביותר של השנה.
רקע
הווידאו קליפ בוים על ידי ג'וזף קאהן, שביים גם את הווידאו-קליפ הקודם של סוויפט, "Blank Space". הקליפ צולם בלוס אנג'לס ב-12 באפריל 2015. הקליפ הוקרן לראשונה ב-17 במאי 2015, בתחילת טקס פרסי המוזיקה של בילבורד. כל המשתתפים בקליפ בחרו לעצמם את שם הדמות שלהם. סוויפט פרסמה הצצות לקליפ כאשר העלתה לאינסטגרם את תמונותיהם של הדמויות. נכון לנובמבר 2021, הקליפ צבר מעל 1.4 מיליארד צפיות, וממוקם במקום ה-132 רשימת הסרטונים הנצפים ביותר ביוטיוב.
תקציב הקליפ עמד על כ-1 מיליון דולר, והוא אחד מהווידאו קליפים היקרים ביותר בכל הזמנים.
תקציר
הווידאו קליפ מתחיל עם הדמות "קטסטרופה" (טיילור סוויפט) הנלחמת עם חבורת גברים לבושים בחליפות במשרד בלונדון כדי להשיג מזוודה מסתורית, בזמן ש"ארסין" (סלינה גומז) הלבושה בטייטס שחורים ונעלי עקב, מביסה גברים בכך שהיא מעקמת את ידיהם ובועטת בהם עם נעלי העקב שלה. לאחר שכל הגברים הובסו, ארסין גונבת את המזוודה מידה של קטסטרופה ובועטת בה אל מחוץ לחלון. השיר מתחיל כאשר קטסטרופה שוכבת על מכונית הרוסה, ולאחר מכן "וולווין דה גרייט" (קנדריק לאמאר) מתחיל לשיר את קטע הראפ שלו ו"לוסי פיורי" (לינה דנהאם) מעשנת סיגר. קטסטרופה נראית כאשר היא נרפאת על ידי שלישיית הבנות זהות מראה, הנקראות "הטריניטי" (כולן מגולמות על ידי היילי סטיינפלד), ולאחר זמן קצר, היא מוכנה להתחיל להתאמן לקראת הנקמה שלה. שאר הדמויות בקליפ מוצגות ברצף, זו אחר זו, כאשר חלקן מתאמנות עם קטסטרופה. הדמויות האלה הן (לפי הסדר): כשהיא מסיימת להתאמן, קטסטרופה והחברות שלה נוקמות בארסין ובעוזרות שלה. שתי הקבוצות ניצבות זו מול זו בהילוך איטי, ותוך כדי מתרחש ברקע פיצוץ ענק, המעמעם את קו הרקיע של לונדון. הקליפ נגמר כאשר קטסטרופה וארסין מכות אחת את השנייה בפנים.
ביצות ליובליאנה
ביצות ליובליאנה (בסלובנית: Ljubljansko barje) הן אזור ביצתי הממוקם מדרום לליובליאנה, סלובניה. שטח הביצה הוא 163 קילומטר רבוע.
בגלל ההצפות הדחופות של אגן לובליאנה, לאורך השנים יושבי האזור שאפו לייבשו. ראשונים היו הרומאים, שבנו באזור את העיר אמונה (Emona), שלימים הפכה לליובליאנה. תחת שלטון בית הבסבורג, עם יצירת התעלות הראשונות, הניסיונות היו אינטנסיביים יותר, ולבסוף במאה ה-19 המאמצים הנחילו הצלחה חלקית. למעשה, תעשיית הכבול הייתה רווחית יותר מחקלאות בעתודות הקרקע החדשות, ולכן, בעקבות קצב החפירה המוגבר שלו, הקרקע הוצפה בחזרה. עד היום, האזור מושפע מההצפות הדחופות (פעמיים עד שלוש פעמים בשנה) בצורה משמעותית, והאזורים הנמוכים באגן, לא מיושבים בכלל.
אוון פיטרס
אוון תומאס פיטרס (באנגלית: Evan Thomas Peters; הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי, זוכה פרס אמי ופרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב במיני-סדרה, ידוע בשל תפקידיו בסדרת הטלוויזיה האנתולוגית "אימה אמריקאית", ובדמותו של קוויקסילבר בסדרת הסרטים "אקס-מן: העתיד שהיה" ובנוסף בדמותו של הרוצח הסדרתי ג׳פרי דאהמר בסדרה "דאהמר - מפלצת: סיפורו של ג'פרי דאהמר".
ביוגרפיה
פיטרס נולד בסנט לואיס, מיזורי שבארצות הברית למשפחה נוצרית-קתולית. הוא בנם של ג'ולי ופיל פיטרס, סגן נשיא הנהלת קרן צ'ארלס סטיוארט מוט. לפיטרס יש שני אחים, אנדרו פיטרס (אח) ומישל פיטרס (אחות מצד האבא בלבד). ב-2001, עברה המשפחה למישיגן ופיטרס החל בקריירת דוגמנות וללמוד שיעורי משחק. בגיל 15, עבר עם אמו ללוס אנג'לס, כדי לקדם קריירת משחק. הוא החל ללמוד בתיכון המקומי אך בהמשך עבר ללמידה מהבית.
קריירת משחק
במשך שנים הופיע פיטרס בפרסומות לטלוויזיה והשתתף בסדרות טלוויזיה בודדות ובסרטים שונים.
בשנת 2004 שיחק למספר פרקים בסדרת הטלוויזיה "תקועים בזמן" בכיכובו של רביב אולמן. ב-2005 שיחק בסדרה "פלישה". ב-2008, שיחק בסרט "לעולם אל תיכנע" לצד קאם ג'יגנדה, הופיע בשישה פרקים בסדרה "מגרש ביתי" והתארח בפרק בסדרה "האוס". ב-2009, התארח בפרק בסדרה "הלוחשת לרוחות". ב-2010, התארח בסדרות: "המנטליסט", "המשרד" ו"מחשבות פליליות". בשנת 2011, שיחק בסרט ההמשך "לעולם אל תיכנע 2". בשנת 2022 שיחק בסדרה דאהמר - מפלצת: סיפורו של ג'פרי דאהמר ושיחק כשחקן ראשי בתפקיד ג'פרי דאהמר.
בשנת 2013 שיחק בסרט "עולם המבוגרים" לצד אמה רוברטס וג'ון קיוזאק. בהמשך 2013 השתתף בסרט "אקס-מן: העתיד שהיה" בו גילם את דמותו של קוויקסילבר האלטר-אגו של פיטר מקסימוף. בשנת 2015 שיחק במותחן העל-טבעי "אפקט לזרוס" לצידה של אוליביה ויילד.
בשנת 2016 שב לשחק את קוויקסילבר ב"אקס מן: אפוקליפסה". ב-2018 שיחק בסרט "דדפול 2" ובשמונה פרקים בסדרה "פוזה". ב-2019, שב לגלם את קוויקסילבר בסרט ההמשך "אקס-מן: הפניקס האפלה".
בשנת 2021 הוא גילם את דמותו של ראלף בונר, תושב ווסטוויו ש"מגלם" לכאורה את דמותו של פייטרו מקסימוף / קוויקסילבר ביקום הקולנועי של מארוול בסדרה "וונדה-ויז'ן". בשנה זו שיחק בסדרה "הסודות של איסטאון" בתפקיד בלש במשטרה עליו גם זכה באמי בפרס שחקן משנה במיני-סדרה או בסרט.
בשנת 2022 הוא גילם את דמותו של הרוצח והקניבל האמריקאי ההומוסקסואל, ג׳פרי דאהמר, בסדרה "מפלצת: סיפורו של ג׳פרי דאהמר", עליה זכה בפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר במיני-סדרה.
אימה אמריקאית
הפריצה הגדולה שלו הגיעה בשנת 2011, לאחר שלוהק לתפקיד הרוצח הפסיכופת טייט לנגדון, בעונה הראשונה של סדרת הטלוויזיה "אימה אמריקאית". הוא אף כיכב שנה לאחר מכן בעונה השנייה של הסדרה "אימה אמריקאית: המוסד הסגור", כקיט ווקר, מי שהואשם בטעות ברצח רעייתו האפרו-אמריקאית. הוא לוהק גם לעונה השלישית של הסדרה "אימה אמריקאית: הכישוף", כקייל ספנסר, מושא אהבתה של זואי בנסון שמגלמת טאיסה פרמיגה. פיטרס המשיך להיות חלק מהקאסט של הקבוע של הסדרה גם בעונה הרביעית "אימה אמריקאית: פריק שואו" שם הוא מגלם את דמותו של ג'ימי דרלינג המכונה "לובסטר בוי" בשל ידיו הגדומות המזכירות צבתות של לובסטר ובעונה החמישית של הסדרה "אימה אמריקאית: המלון", שם גילם את ג'יימס מארץ', רוח רפאים של רוצח סדרתי ובעל המלון "קורטז" (דמות זו מבוססת על בעל המלון והרוצח ה. ה. הולמס ודמותו של פיטרס אף עוצבה בדומה להומלס). שיחק גם בעונה השישית "אימה אמריקאית: רואנוק" שעלתה בספטמבר 2016 כרורי מונהאן, ובעונה השביעית "אימה אמריקאית: הכת" כראש הכת קאי אנדרסון. באותה עונה שיחק פיטרס גם בתפקידים של ראשי כת אמיתיים, בהם צ'ארלס מנסון, ג'ים ג'ונס, מרשל אפלוויט ודייוויד כורש. ב-2018, שיחק בעונה השמינית "אימה אמריקאית: אפוקליפסה" כספר הומוסקסואל אקסצנטרי.
ב-2019, פיטרס הודיע שלראשונה מאז שנת 2011, הוא לא ישתתף בעונה החדשה של "אימה אמריקאית" - אימה אמריקאית: 1984. הוא ושרה פולסון הם היחידים מכל חברי צוות השחקנים של הסדרה שהשתתפו בכל עונה שלה, עד 2019. שרה פולסון גם לא השתתפה בעונה החדשה, מכיוון שהיא אמרה שהיא לא רוצה להשתתף בה ללא פיטרס. פיטרס סיפר שהסיבה לכך שהוא לא משתתף היא שהסדרה גבתה ממנו מחיר נפשי גדול מאוד בעקבות גילוי דמותו של קאי אנדרסון. פיטרס אף שיתף באחד מהראיונות כי איבד קשר עם חלק מבני משפחתו ועם חברים בעקבות גילום הדמות ושהוא עומד לקחת הפסקה. פיטרס לא השתתף בעונה התשיעית אך שנה לאחר מכן, בחלק הראשון של עונה העשירית לקח חלק וגילם את הסופר והדראג קווין, אוסטין זומרס.
חיים אישיים
משנת 2019 עד לאמצע שנת 2020 היה פיטרס במערכת יחסים עם הזמרת הלסי.
נובואוליאנובסק
נובואוליאנובסק (ברוסית: Новоульяновск) היא עיר הממוקמת על הגדה הימנית של נהר הוולגה, וכעשרים קילומטר דרומית לאוליאנובסק, עיר הבירה של המחוז.
היסטוריה
לפני ייסוד נובואוליאנובסק במקום היה ממוקם כפר קרמנקי (Кременки). ב-1953 הוחלט להקים במקום מפעל לייצור בטון ולמקום החלו להגיע צעירים לצורך השתתפות בבנייה. אולם רוב הבנאים של המפעל היו מקרב האסירים. הקמת המפעל החלה ב-1956 וב-1957 הוקמה נובואוליאנובסק. באפריל 1956 נסללה דרך אשר חיברה את אזור הבנייה עם הכביש אוליאנובסק-סיזראן. ב-1959 הונחו יסודות למפעל בטון אשר נפתח כעבור שנה. כמו כן, ב-1960 נפתח בית ספר ראשון.
ב-21 ביוני 1961 הוחלט על ייסוד כפר הפועלים נובואוליאנובסק.
אוכלוסייה
אוכלוסיית נובואוליאנובסק לפי שנים:
בלפר (סרט)
בלפר הוא סרט קולנוע ישראלי בבימויו של יגאל בורשטיין משנת 1978. הסרט מבוסס על הסיפור "נסיעתו האחרונה של רולידר" מאת יוסל בירשטיין.
עלילה
שלמה בלפר, ילד חוץ שהגיע לקיבוץ בעמק איילון לאחר שאביו ברח מהארץ, רוצה אף הוא ללכת בדרכי אביו שעושה עסקים בוונצואלה. הוא חולם על הרגע שבו אביו ישלח לו כרטיס טיסה, והוא יעזוב את הקיבוץ. בינתיים, הוא רובץ בחדרו ומסרב להצטרף לחיי הקהילה השיתופית.
אישטוואן סניי
הוא ובני משפחתו הצילו יהודים בזמן השואה והוכרו כחסידי אומות העולם ב-2 באוקטובר 1984. סניי היה בין חברי קבוצת הציירים שהקימו מושבת אמנים בבאיה מארה (מושבת האמנים של באיה מארה).
בלפר (סרט)
עלילה
בלפר עוזב את הקיבוץ ומגיע לבית שמש, שם הוא מכיר בעלת בוטיק אופנה לאחר שהציעה לו טרמפ כשישב בתחנה מחוץ לקיבוץ. השניים מתאהבים, ובלפר מצטרף לעסקי הבנייה של אביה בחיפושו המתמיד אחר כסף ואושר. כל זה מתנגש עבורו עם אהבת ילדותו מהקיבוץ טליה, שמתגרשת מבעלה לאחר שבגד בה עם חברת קיבוץ אחרת. טליה ובלפר מתאהבים ושוכבים, והיא מציעה לו לחזור ולהיות לצידה בקיבוץ. בלפר נע בין חלומות על עסקים וכסף, וכמובן הקיבוץ שהוא לא כל כך אהב, לבין אהבות שהוא בעצמו לא מצליח להחליט.
זכויות להט"ב בכף ורדה
לסביות, הומוסקסואלים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) בכף ורדה מתמודדים עם אתגרים משפטיים וחברתיים שתושבים הטרוסקסואלים בעלי תחושת התאמה לזהותם המגדרית אינם חווים. פעילות הומוסקסואלית מוגדרת כחוקית בשטח המדינה מאז 2004. עם זאת, מערכות יחסים בין זוגות חד-מיניים אינן מחזיקות באותן הכרות משפטיות שזמינות לזוגות הטרוסקסואלים מהמין השני שכן נישואים חד-מיניים או כל הכרה מוגבלת יותר בזוגיות חד-מינית (איחוד אזרחי, נישואי חוזה, ידועים בציבור) אינם מוכרים בחוק. כמו כן, לא ידועים נתונים אם קיימת הכרה משפטית בשינוי מגדר לטרנסג'נדרים בעלי דיספוריה מגדרית.
בסטנדרטיים אפריקאים, כף ורדה מוגדרת כאחת המדינות האפריקאיות בעלות תנאי המחיה הטובים ביותר ללהט"ב ביבשת. מאז 2008, אפליה בתעסוקה על רקע נטייה מינית נאסרה בחוק הכף ורדי, מה שהפך את המדינה לאחת המדינות הבודדות באפריקה שמחזיקות בהגנה מרקע כזה עבור אזרחי להט"ב בשטחן. מצעד הגאווה הראשון במדינה נערך ביוני 2013 במינדלו ו-2016 בבירה פראיה.
מעמד בחוק
בקוד הפלילי של כף ורדה משנת 1886 סעיף 71 קבע כי קיום "מעשים לא טבעיים" מוגדר כעבירה פלילית שכללו קיום פעילות הומוסקסואלית בין מבוגרים בהסכמה. בשנת 2004 כף ורדה חוקקה תיקון לקוד הפלילי שלה כדי להסיר את כל ההוראות הנוגעות להפללה של קיום פעילות הומוסקסואלית בין מבוגרים בהסכמה ובכך, הפכה למדינה האפריקאית השנייה שמבטלת הפללה משפטית של הומוסקסואליות שהוטלה על קוד פלילי של מדינה מתקופת הקולוניאליזם באפריקה לאחר דרום אפריקה בשנת 1998. לאחר העברת אי-ההפללה, גיל ההסכמה בין זוגות הטרוסקסואלים והומוסקסואלים כאחד הועמד על גיל שוויוני של 16 שנים. בשנת 2015, הגיל ירד ל-14 שנים ללא הבדל נטייה מינית או מגדר.
הכרה במערכות יחסים חד-מיניות
כף ורדה אינה מכירה בנישואים חד-מיניים, וגם לא בכל צורה מוגבלת יותר של זוגיות חד-מינית (איחוד אזרחי, נישואי חוזה, מעמד ידועים בציבור).
הגנה מפני אפליה
אפליה על בסיס נטייה מינית במקום העבודה נאסרה בכף ורדה בסעיפים 45(2) ו-406(3) של קוד העבודה מאז 2008. עונש על עבירה על רקע תוכן הקוד הוא קנס שהסכום הכספי שלו משתנה בכל מקרה לגופו.
סעיף 406(3) לקוד מצהיר באומרו כי, "'העונש הקבוע בסעיף זה יחול גם על פיטורים שלא כדין על רקע גזעי, השתייכות לקבוצה אתנית מסוימת, מניעים דתיים, נטייה מינית או כל סיבה מפלה אחרת'."בשנת 2008 כף ורדה הייתה אחת מ-66 מדינות שחתמו על מסמך העצרת הכללית של האו"ם הקובע כי "זכויות האדם אינן מוגבלות על סמך נטיות מיניות או זהויות מגדריות".
בשנת 2011 הצביעה כף ורדה בעד "ההצהרה המשותפת על הפסקת מעשי אלימות והפרות זכויות אדם הקשורות בהתבססות על נטייה מינית וזהות מגדרית" שגינתה לראשונה אלימות ואפליה נגד להט"ב בעצרת הכללית של האו"ם, ובכך, הצטרפה ל-9 המדינות האפריקאיות היחידות (דרום אפריקה, גבון, סיירה לאון, הרפובליקה המרכז אפריקאית, איי סיישל, מאוריציוס, סאו טומה ופרינסיפה, גינאה ביסאו ורואנדה) שהצביעו בעד ההצהרה.
תנאי מחיה
בדומה לקולוניות אפריקאיות אחרות של האימפריה הפורטוגזית לשעבר, כף ורדה מוגדרת לעיתים קרובות כאחת המדינות בעלות מעמד זכויות הלהט"ב בין הטובים ביותר ביבשת. האי הכף ורדי סאו ויסנטה ידוע בהיותו אתר תיירותי פופולרי בקרב תיירי להט"ב זרים.
דו"ח זכויות האדם של מחלקת המדינה של ארצות הברית בכף ורדה לשנת 2010 מצא כי, "'הוראות משפטיות חדשות עזרו לספק הגנה עבור אזרחים הומוסקסואלים. עם זאת, אפליה חברתית על בסיס נטייה מינית וזהות מגדרית המשיכה להיות בעיה, בעוד לא היה ידוע על ארגוני זכויות להט'ב פעילים במדינה'."הפעילה החברתית צ'ינדה אנדרדה, ידועה כטרנסג'נדרית הפופולרית ביותר בכף ורדה שהצהירה על זהותה המגדרית בעיתון מקומי בשנת 1998. אנדרדה תוארה על ידי רשת הטלוויזיה "CNN" כ-"אמא תרנגולת" של הקהילה הטרנסג'נדרית המקומית ברחבי המדינה. טצ'ינדס, סרט תיעודי משנת 2015 שעקב אחר ההכנות של אנדרדה להופעה בקרנבל האי סאו ויסנטה, זכה במשך השנים לאחר מכן במספר פרסים בהם פרס חבר השופטים הגדול של פסטיבל הקולנוע "Outfest" והיה מועמד לפרס האקדמיה לקולנוע של אפריקה.בשנת 2013 הוקמה האגודה ללהט"ב של כף ורדה (פורטוגזית: Associação Gay de Cabo Verde). האגודה ארגנה את מצעד הגאווה הראשון בכף ורדה ביוני 2013 שנערך במינדלו, העיר השנייה בגודלה במדינה. שלוש שנים לאחר מכן התקיים מצעד הגאווה הראשון בעיר הבירה פראיה. מאז, קבוצות אזרחיות נוספות החלו לעבוד על קידום זכויות להט"ב במדינה, בהן "Associação LGBTI de Praia" ו-"Associação Arco Iris" כמו גם המכון לשוויון מגדרי כף ורדה (ICIEG). בשנת 2018 נערך מצעד הגאווה של פראיה בסיוע "ICIEG" וממשלת פראיה. המפגינים קראו להכשרה של נישואים חד-מיניים בכף ורדה ולחקיקת הגנה משפטית מפני אפליה על רקע נטייה מינית וזהות מגדרית.
סקר שנערך על ידי "Afrobarometer" בשנת 2020 מצא כי 80% מתושבי כך ורדה יברכו את שכנם ההומוסקסואל או לא יוטרדו מנטייתו המינית. הנתון הגדיר את כף ורדה כאחת מארבע המדינות היחידות שענו עם רוב חיובי לשאלה ביבשת אפריקה לצד דרום אפריקה (70%), נמיביה (54%) ומוזמביק (48%).
שגרירות גרמניה בישראל
שגרירות גרמניה בתל אביב היא הנציגות הדיפלומטית של גרמניה בישראל. השגרירות הוקמה ב-1965 על ידי גרמניה המערבית, ועם איחוד גרמניה ב-1990 הפכה לשגרירות גרמניה המאוחדת (גרמניה המזרחית לא החזיקה מעולם בנציגות בישראל).
השגרירות ממוקמת במגדל אדגר 360 שברחוב השלושה 2, בתל אביב. בשגרירות נמצאים גם קונסוליה, מחלקות שונות והנספח צבאי. השגריר הנוכחי (מאז 2022) הוא שטפן זייברט.
המחלקות בשגרירות כוללות את המחלקה המדינית המקשרת בין הממשלה הגרמנית לממשלה הישראלית ומעדכנת על אותן התפתחויות, הנספחות הצבאית שאחראית על קשרים בין משרד ההגנה הגרמני ומשרד הביטחון, מחלקה לעניינים משפטיים וקונסולריים, המחלקה הכלכלית שעובדת בשיתוף פעולה עם לשכת המסחר ישראל-גרמניה, מחלקת התרבות שמשתפת פעולה בין היתר עם מכון גתה, מחלקה לעבודה ורווחה ומחלקת עיתונות.
היסטוריה
בשנת 1965 החליטו ממשלות ישראל וגרמניה המערבית לכונן ביניהן יחסים דיפלומטיים ולפתוח באופן הדדי שגרירויות. רולף פאולס התמנה לשגרירה הראשון של גרמניה בישראל והחל בתפקידו ב-19 באוגוסט 1965. שיגור השגריר היה מלווה בהיסוסים משני הצדדים. גרמניה עמדה תחת לחץ של מדינות ערב שלא לקיים יחסים דיפלומטיים עם ישראל, ואילו ישראלים רבים לא ראו בעין יפה קיום יחסים דיפלומטיים עם גרמניה שני עשורים בלבד לאחר השואה. במאי 1965 קיבלה הכנסת החלטה על כינון היחסים. ישראל שלחה לבון את השגריר אשר בן נתן, וגרמניה שלחה לתל אביב את השגריר פאולס. מינויו לשגריר בישראל גרר גל נרחב של מחאות בציבור הישראלי, חלק מההפגנות כנגד מינויו היו סוערות ואלימות. ביטויי המחאה בישראל הבליטו את היותו של פאולס קצין בורמאכט הנאצי, את עיטורו בצלב הברזל הנאצי ואת שירותו כנספח צבאי בשגרירות גרמניה בטורקיה.
פאולס התקבל אצל הנשיא זלמן שזר ומסר לו את כתב האמנתו ב־19 באוגוסט 1965. השגריר החדש התקבל ברגשות של כאב וזעם. מכוניתו הותקפה באבנים, ואלפי מפגינים הפגינו כנגדו. מנחם בגין נשא נאום שבו האשים את ישראל כי בקבלה את האמנתו של פאולס כשגריר היא בוגדת בזכרם של קדושי השואה.