cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
שירות נשים בצה"ל
פציעות בקרב לוחמות
בחודש יולי 2015 פורסמו נתוני הפציעות ושברי המאמץ של נשים לוחמות בזרוע היבשה. על פי הנתונים, שנלקחו מתוך מחקר שהתבצע בזרוע היבשה, לוחמות נפצעות פי שניים מגברים בתפקידי לחימה, עקב נתוניהן הפיזיולוגיים טרם הגיוס ובמהלך ההכשרה. עוד נתגלה כי 46 אחוזים מקרב הטירוניות הקרביות נפצעות במהלך הכשרתן, זאת לעומת 25 אחוז מהלוחמים שנפצעים. כשליש מהלוחמות נפצעו יותר מפעם אחת במהלך ההכשרה הקרבית אותה הן עוברות בתחילת השירות הצבאי. על פי ממצאי המחקר, שיעור הפציעות בקרב לוחמות "קרקל" עומד על כ-40 אחוזים, ובחיל התותחנים הוא מטפס לכ-70 אחוזים. מדובר בפציעות שונות כמו קרעים, נקעים, כאבי ברכיים, כאבי גב ושברי מאמץ - שהיא אחת הנפוצות בקרב הנשים וכשמונה אחוזים מהלוחמות סבלו מבעיה זו, לעומת שני אחוזים בלבד מהלוחמים. על מנת לצמצם את כמות הפציעות בקרב הנשים, החל מגיוס נובמבר 2015 כל לוחמת בצה"ל תחויב לעבור בדיקות רפואיות טרם גיוסה וכל לוחמת לעתיד תחויב לעבור בדיקת דם ולשלוח את התוצאות לצבא.
בשנת 2020 נעשה פיילוט לשילוב נשים בשריון. בעקבות הפיילוט אמר דובר צה"ל כי פציעות הנשים בצה"ל הן מעט גבוהות מאילו של הגברים אך אחוזי הנשירה זהים ולא גבוהים יותר.
נשים בתפקידים בכירים בצה"ל
מספר קצינות קודמו לאורך השנים לדרגת תת-אלוף, ומילאו תפקידים בדרג גבוה. בשנת 2005 מונתה מירי רגב לתפקיד דוברת צה"ל, בשנת 2010 מונתה אילה חכים לתפקיד מפקדת יחידת לוטם, בשנת 2011 מונתה סימה וואקנין-גיל לתפקיד הצנזורית הצבאית הראשית ותפקידים שונים באגף כוח האדם. בשנת 2013 שירתו בצה"ל 24 קצינות בדרגת אלוף-משנה, עליה של כארבעים אחוזים בתוך עשור. נשים מילאו תפקידים רבים בתקן אלוף-משנה, כגון ראש מנהל הנפגעים וקציני הערים, תובעת צבאית ראשית, מפקדות בסיסי הדרכה ובסיסי טירונות וכן, מפקדת ממר"ם. בשנת 2018 שירתו בצה"ל 36 קצינות בדרגת אלוף-משנה ו-7 נשים בדרגת תת-אלוף: ראש מטה אכ"א, תת־אלוף מירב קירשנר; יועצת הרמטכ"ל לענייני מגדר, תת־אלוף שרון ניר; ראש מחלקת הסגל, תת־אלוף מיכל תשובה; הצנזורית הצבאית הראשית, תת־אלוף אריאלה בן אברהם; המשנה לנשיא בית הדין הצבאי לערעורים, תת־אלוף אורלי מרקמן; סגנית ראש אגף ההנדסה והבינוי במשרד הביטחון, תת־אלוף אורלי שטרן; והיועצת הכספית לרמטכ"ל, תת־אלוף אריאלה לזרוביץ', החברה גם בפורום המטה הכללי של הצבא. בשנת 2021 נרשם מספר שיא של 47 קצינות בדרגת אלוף-משנה ומונתה תת־אלוף דתיה, נועה זומר.
ביוני 2011, קודמה אורנה ברביבאי לדרגת אלוף, לראשונה בצה"ל, ומונתה לתפקיד ראש אגף כוח אדם בצה"ל. בסוף שנת 2021 מונו שתי נשים נוספות לדרגת אלוף – יפעת תומר ירושלמי שהפכה לאישה הראשונה שעומדת בראשות הפרקליטות הצבאית, ואורלי מרקמן שמונתה לנשיאת בית הדין הצבאי לערעורים.
שירות מילואים לנשים
שירות נשים במילואים היה נדיר עד לאמצע שנות ה-90, אז נפתחו מקצועות צבאיים רבים בפניהן, אגב כך שכתנאי לקבלת תפקידים מסוימים, רבות מהחיילות נדרשו להסכים לשרת במילואים לאחר השירות הסדיר. שיעור הנשים במערך המילואים גדל מכאחוז בודד בשנת 2002, ל-7% בשנת 2012 או מ-13% ב-2010 עד כדי 17% בשנת 2022 או מ-4% ב-2012 ל-11% ב-2021. נשים מבצעות כ-9% מכלל ימי המילואים, ותפקידן השכיח הוא קצינת משאבי אנוש, אם כי במערך ההפעלה והמודיעין הן מבצעות כ־50 אחוזים מסך ימי המילואים.
הדיון באשר ליחידות הקרביות המעורבות
ארגונים רבים, בהם שדולת הנשים, תומכים בשירות נשים ביחידות קרביות מעורבות בצה"ל וטוענים כי השרות מחזק את צה"ל ופותח אפשרויות נוספות בפני נשים. מנגד ארגונים שמרניים, בהם חותם, טוענים כי שירות נשים ביחידות קרביות מעורבות מחליש את צה"ל. ארגון תורת לחימה, אף הצליח לבטל את התפיסה המגדרית של צה"ל, זאת לאחר חשיפת מסמך שנכתב על ידי היוהל"ם תא"ל רחל טבת-ויזל, ואושר על ידי הרמטכ"ל גדי איזנקוט.
ראש אכ"א, אלוף מוטי אלמוז, הביע את עמדתו בסוגיה, וספג ביקורת רבה:.
סקירה ממשלתית בריטית משנת 2014 מצא כי יחידות קרביות מעורבות הן בעלות יכולת שרידות נמוכה יותר, קטלניות פחות, ובעלות יכולת מוגבלת להצבה בזירות לחימה.
לפי פרופסור אליעזר שבייד, שורש המחלוקת בין תומכי שירות נשים בטנקים לבין המתנגדים נעוץ בשאלה: "האם הלוחמים והלוחמות, כבני-אדם שוני-מגדר, ראוי להם – מבחינת מוסרם ואושרם – לשרת יחדיו? האם ראוי שצה"ל, כצבא העם, יעשה זאת, מנקודת הראות של מוסר העם הלוחם, אחדותו ואושרו? האם השיתוף של גברים ונשים בפעילות קרבית כמוהו ככל פעילות אזרחית, שירותית ויוצרת, שגברים ונשים מתאימים לה מבחינה גופנית-נפשית במידה שווה ויכולים לעשותה יחד ובלי הפרעה מבחינת מיניותם ומוסר יחסיהם האישיים?".
ביקורת נוספת נעה סביב השאלה העקרונית של החלת חובת גיוס נשים וגברים לשירות קרבי באופן שוויוני, ומעלה את הטענה כי אי-גיוס של נשים לשירות קרבי תחת אותם תנאי גיוס ושירות של גברים אינו חוקתי ואינו דמוקרטי. זאת לעומת ארגונים פמיניסטיים המבקשים לפתוח בפני נשים תפקידים קרביים סגורים, אך בהתנדבות בלבד, ולא כחובה המוטלת עליהן.
ב-2022 הוקדש גיליון של בין הקטבים, כתב העת של מרכז דדו לחשיבה צבאית בינתחומית בצה"ל, לנושא "נשים - הפוטנציאל המערכתי".
היסטוריה
בעת חקיקת חוק שירות ביטחון בשנת 1949, התנגדו בחוגים הדתיים לגיוס חובה לנשים. דעתם לא נתקבלה, אולם נקבע שנשים תוכלנה לקבל פטור משירות על סמך הצהרה שטעמים שבמצפון או שבהכרה דתית מונעים אותה מלשרת בשירות סדיר.
בעקבות מחסור בכוח אדם בצה"ל והערכה שאלפי נשים שאינן דתיות קיבלו פטור משירות על סמך הצהרה כוזבת, תוקן החוק במרץ 1952 ונקבע שנשים המבקשות פטור יופיעו בפני ועדת פטור שתקבע האם אכן מטעמי הווי משפחתי דתי הן אינן יכולות לשרת בצבא. במהלך השנים עלו תלונות שהוועדה שואלת את הנשים שאלות מכשילות ומגייסת נשים דתיות. מספר פעמים נדונו בבג"ץ עתירות של נשים שהוועדה החליטה לגייס נגד רצונן. בשנת 1972 החליט בג"ץ ברוב דעות לדחות עתירה של בת של רב שחויבה על ידי הוועדה להתגייס. לעומת זאת, ביוני 1973 ביטל בג"ץ החלטה של הוועדה לגייס בת דתייה משום שלמדה באוניברסיטה וגרה במעונות הסטודנטים, ואם כך, לטענת הוועדה, היא יכולה לשרת בצבא. עם עליית הליכוד לשלטון בשנת 1977 תוקן החוק, לדרישת המפלגות הדתיות, כך שלשם קבלת הפטור מצהירה המועמדת לשירות ביטחון על קיום שלושה תנאים: טעמים שבהכרה דתית מונעים אותה מלשרת בצבא, היא שומרת על כשרות בבית ומחוצה לו, והיא אינה נוסעת בשבת. ההצהרה נמסרת בפני דיין בבית הדין הרבני או בפני שופט ואין כל דרישה להופיע בפני ועדה צבאית לבחינה. מי שאינה יכולה להצהיר שהיא שומרת שבת וכשרות נדרשת להופיע בפני ועדת הפטור.
בשנות ה-2000 בעקבות טענות שנשים רבות קבלו פטור על סמך הצהרה כוזבת, הגביר צה"ל את המאמצים לזהות הצהרות כוזבות, בין השאר בחיפוש ברשתות חברתיות. בשנת 2017 הוגשו כ-17,000 הצהרות, אך צה"ל העניק בפועל רק כ-15,000 פטורים. נציג אכ"א הסביר: "יש בנות שביטלו את ההצהרה והחליטו להתגייס, יש חלק שלאחר הבדיקה הראשונית בעניין הודיעו על ביטול ההצהרה ויש כאלה שלאחר השלמת הבדיקה הוחלט לא לתת להן פטור." עם זאת, אף פטור שניתן כבר לא בוטל בנוסף, קידם צה"ל בשנת 2012 את תיקון החוק כך שיחייב נשים שהיו דתיות וחדלו להיות דתיות להודיע לצבא על השינוי. מטרת התיקון הוא למנוע הצהרות פיקטיביות של נשים לא דתיות, אשר בעת שהן נתפסות בהתנהגות נגד הדת טוענות שכאשר הצהירו היו דתיות. השינוי בחוק גם קבע הליך של ביטול פטור, והקמת ועדה שתכריע בבקשות של צה"ל לבטל פטור. תקנות שקבעו את הרכב ועבודת הוועדות נכנסו לתוקף בשנת 2018 וועדה ראשונה מונתה ביולי 2019, בעקבות עתירה לבג"ץ.
עמדת הרבנות הראשית
הרבנים הראשיים הרב אברהם שפירא והרב מרדכי אליהו, ומאוחר יותר הרבנים הראשיים הרב יצחק יוסף והרב דוד לאו, הזכירו החלטה זו בפרסומיהם האוסרים שירות צבאי של בנות בכל מסגרת שהיא.
היתרים נקודתיים
אמנם מצויים מכתבים של מזכירי הרבנים הראשיים אונטרמן וגורן בשמם, המאפשרים לבנות דתיות להתגייס בתנאים מסוימים. מזכירו האישי של הרב גורן, ר' זלמן קויטנר, כתב:
מזכירו האישי של הרב אונטרמן, ר' אברהם בידרמן, כתב:.
לטענת ארגון "רבני בית הלל", בפגישה שקיימו ראשי בני עקיבא עם הרבנים הראשיים ב-1984, נאמר על יד הרבנים הראשיים כי אין להם התנגדות לגיוס בנות לנח"ל הדתי.
עמדת הרבנים בציבור
בציבור הדתי לאומי רוב הרבנים מתנגדים לגיוס נשים, ויש המתירים. בקרב הרבנים החרדים ישנה הסכמה מלאה שגיוס בנות אסור, אך אף על פי שגיוסן אינו מקובל ישנם מקרים נדירים של נשים חרדיות העובדות בצבא.
מאז הקמת המדינה, הייתה התנגדות נחרצת ועקבית של גדולי הרבנים החרדים הן לשירות צבאי של בנות, והן להתנדבות לשירות לאומי. בהתבטאויות מפורסמות הגדירו זאת החזון איש והסטייפלר כאיסור של ייהרג ואל יעבור. להתנגדות הזאת הצטרפו רבנים בולטים, ביניהם הרב צבי פסח פרנק, הרב איסר זלמן מלצר, הרב יחזקאל אברמסקי והרב שך. גם רבנים חרדים ספרדים קיבלו עמדה זו, ביניהם הבאבא סאלי, הרב בן ציון אבא שאול, הרב יהודה צדקה והרב עובדיה יוסף.
ארגונים דתיים התומכים בגיוס נשים
תנועת נאמני תורה ועבודה תומכת בגיוס נשים דתיות לצה"ל ואף הוציאה לאור ספר עיון הלכתי בנושא, שפורסם בשנת ה'תשמ"ב, ונכתב על ידי יו"ר התנועה יחזקאל כהן. היא הייתה אז הגוף הדתי היחיד, מלבד הקיבוץ הדתי, שראה בחיוב גיוס נשים דתיות לצה"ל.
ב-2014, ארגון בית הלל - הנהגה תורנית קשובה פרסם מסמך המעודד כל בת לשרת את המדינה במקום שבו תוכל לתרום תרומה מרבית, בשירות לאומי או בשירות צבאי, בהתאם לכישוריה ולאופייה. לדברי רבני ורבניות הארגון צעירות שהחליטו לשרת בצבא אינן עוברות על ההלכה, אלא מקיימות מצווה חשובה. את עמדתם הם ביססו על החשיבות ההלכתית של נתינת כתף לקיום המדינה וביטחון תושביה, אם כקיום של מלחמת מצווה, של הצלת נפשות או גמילות חסדים. כמו כן, הם התמודדו עם טענות בדבר האיסור החל על האישה לשאת כלי נשק, הדאגה לצניעותה והנזק הרוחני הצפוי לה. לצד היתר זה, הם הדגישו את החשיבות בשמירת זכות הבחירה של האישה ואת חובתה לשקול באיזו מסגרת שירות היא תוכל לתרום בצורה מיטבית. כמו כן, הם המליצו למועמדת לשירות להצטרף, לפני השירות, למסגרת לימודית שתחזק אותה מבחינה רוחנית ודתית ותתן לה כלים שיאפשרו לה להתמודד עם אתגרי השירות.
בשנת 2006 הוקמה מכינת צהלי בראשות הרבנית מיכל נגן. צהלי היא מכינה קדם צבאית המיועדת לנשים דתיות.
שיעורי התגייסות בקרב נשים דתיות
בשנים האחרונות, כחמישית עד רבע מבוגרות החינוך הממלכתי-דתי מתגייסות לשירות בצה"ל, בין אם תוך ויתור על הפטור ובין אם מחמת שאינן דתיות. בשנים שלאחר תוכנית ההתנתקות חלה ירידה בשיעור בוגרות החינוך הדתי שהתגייסו. בשנת 2010 צה"ל הקים את תחום "בת חיל" על מנת להעלות את שיעור הגיוס של בנות דתיות. כדי לעודד נשים דתיות להתגייס ולתמוך בהן במהלך שירותן, הצבא מציע מסגרות שבהן משרתות כמה חיילות דתיות יחד באותו בסיס ובאותו תפקיד ("גרעיני אלומה") ומשרד הביטחון סייע בהקמתה של מכינה קדם צבאית לבנות דתיות. לפי פרסומי צה"ל, מספר הבנות הדתיות המתגייסות עולה בחדות בעשור השני של המאה העשרים ואחת, אולם זאת לאחר שהורחבו הקריטריונים להגדרת חיילות כדתיות במחזורים החדשים, ומאידך נתוני הגיוס של שנת 2010 קוצצו רטרואקטיבית בכ-36%. לפי קריטריונים ברי השוואה, שיעור בוגרות החינוך הממלכתי דתי המגויסות עלה עד שנת 2016 מעט יותר ממה שירד בעשור הראשון של המאה ה-21.
שירות נשים דרוזיות וצ'רקסיות
הדרוזים והצ'רקסים מתגייסים לצה"ל על פי חוק שירות חובה מ-1956, אשר נחקק בעקבות קריאות ראשי שתי עדות אילו למנהיגי המדינה. בסעיף 29 נקבע כי "נשים דרוזיות וצ'רקסיות לא תקראנה לשירות ביטחון".
מאז שנת 2005 דרוזים משולבים גם בשירות הלאומי, והדבר מאפשר גם לנשים דרוזיות לשרת שירות לאומי. לפי נתוני הכנסת נכון לפברואר 2006 שירתו במסגרת זו ארבעה צעירים – שלוש נשים וגבר אחד. בשנים 2011–2017 נרשמה מגמת עלייה משמעותית בהתנדבות של נשים דרוזיות וצ'רקסיות לשירות לאומי כתחליף לשירות צבאי.
האישה הדרוזית הראשונה ששרתה בצה"ל היא אימאן ספדי מאבו סנאן ששרתה בגלי צה"ל.
אלף לילה ולילה (סדרת טלוויזיה)
אלף לילה ולילה (בטורקית: Binbir Gece) היא סדרת טלוויזיה טורקית שעלתה לשידור ב-7 באוקטובר 2006 בערוץ Kanal D. הסדרה מספרת את סיפור האהבה של שהרזאד ואונור דרך 1001 לילות, והיא מבוססת באופן רופף על הדמויות של סיפורי אלף לילה ולילה, שאהריאר ושהרזאד. בסדרה מככב השחקן הטורקי האליט ארגנץ' בתור אונור, ואשתו ברגוזאר קורל בתור שהרזאד (השניים נישאו בתום הסדרה).
משמעות השם
אלף לילה ולילה; לילה אחד מתוך 1001 לילות הוא הלילה השחור בו שהרזאד שכבה עם אונור בשביל 150,000 דולר שהייתה צריכה עבור טיפוליה של בנה, קאאן.
עלילה
שהרזאד היא ארכיטקטית יפה ומוכשרת, שעובדת בחברת בנייה גדולה. היא התאלמנה מבעלה לא מכבר והיא מגדלת לבד את קאאן, בנם הקטן. קאאן חולה בלוקמיה וזקוק להשתלת מח עצם דחופה ויקרה. שהרזאד מצליחה לגייס חלק קטן מהכסף, אולם היא זקוקה לעוד 150,000 דולר והזמן אוזל. שהרזאד מבקשת עזרה ממשפחתו העשירה של בעלה המנוח, שם מעולם לא הייתה רצויה, אך הם מסרבים לעזור לה. בייאושה, היא פונה לאונור, הבוס שלה, ומבקשת הלוואה. הוא מסכים לתת לה את הכסף הדרוש ובתנאי שתבלה איתו לילה אחד. שהרזאד ההמומה מסרבת בתחילה, אך לבסוף מסכימה בלית ברירה. אחרי אותו הלילה, אונור מתקשה לכבוש את משיכתו הגוברת לשהרזאד. הוא מארגן נסיעת עסקים לדובאי כדי שיוכל להיות איתה שוב ביחידות ושם, הוא מבקש ממנה לבלות איתו לילה נוסף. הוא מציע לה סכום כפול מבעבר, אך הפעם שהרזאד מסרבת בזעם ומחליטה לחפש מקום עבודה אחר. זמן מה חולף ואונור נמלא חרטה וייסורי מצפון על מה שעשה לשהרזאד. הוא מבין שהשפיל אותה ופגע בה עמוקות, והוא מתקשה לסלוח לעצמו. אונור גם מבין שהתאהב בה נואשות והוא מחליט לעשות הכול כדי להיות ראוי למחילתה ואולי אף לאהבתה.
דמויות
אונור אקסל (האליט ארגנץ'): אונור הוא איש עסקים מצליח ונאה, שאיבד מזמן את האמון בנשים ואהבה. הוא נמשך מאוד לשהרזאד, דבר שגורם לו לעשות דבר שלא עשה מעולם: להציע לאישה כסף תמורת לילה אחד. הוא מתמלא חרטה לאחר המעשה, ומתאהב באישה שהשפיל על לא עוול בכפה. אונור יעשה הכול כדי ששהרזאד תסלח לו ואולי אף תתאהב בו בחזרה.
שהרזאד אבלייאולו (ברגוזאר קורל): שהרזאד הצעירה והיפהפייה היא ארכיטקטית מתחילה. היא אלמנה טרייה ואמא מסורה לבנה הקטן והחולה, קאאן. היא תעשה הכול כדי להציל את חייו ולכן היא מסכימה להצעתו המגונה של אונור, ומבלה איתו לילה אחד תמורת כסף לניתוח של בנה. אחרי אותו הלילה, היא מנסה לשכוח את שאירע ואף להתרחק מאונור, אך עם הזמן, היא תגלה שהוא גבר שונה לגמרי ממה שחשבה.
בנו אטאמן (צ'יידה דובנצ'י): חברתה הטובה ביותר של שהרזאד, מתאהבת בקרם.
קרם אינג'אולו (טרדו פלורדון): חברו הטוב ביותר של אונור ושותפו העסקי. מתאהב בשהרזאד ומסתכסך בעקבות זה עם אונור.
ביקורת
אלף לילה ולילה הייתה הלהיט של השנה בצ'ילה. ההצלחה הגדולה שלה פתחה את השערים של סדרות טורקיות לאמריקה הלטינית. היא הייתה גם להיט השנה בפקיסטן בקטגוריית דרמות טורקית. הסדרה משודרת בארצות הברית, ארגנטינה, ברזיל ורוסיה, שם היא מובילה מצעדי הדירוג.
הסדרה הפכה ללהיט בפריים טיים בבוסניה, מונטנגרו ומקדוניה, כמו כן ברומניה, אלבניה ויוון, והגדילה את הפופולריות של איסטנבול כיעד תיירותי בקרב קרואטים, והובילה לעניין רב יותר בלמידת השפה הטורקית.
שידור
הסדרה במקור שודרה מ-7 באוקטובר 2006 עד 12 במאי 2009 בערוץ הטורקי Kanal D ונמכרה ליותר מ-55 מדינות. הסדרה שודרה בצ'ילה בערוץ Mega מ-3 במרץ 2014 עד 4 בינואר 2015, ובברזיל בערוץ Band מ-9 במרץ 2015 עד 15 בספטמבר 2015. בישראל, שודרה הסדרה בערוץ ויוה פלוס מדצמבר 2014 עד אוקטובר 2015.
פרסים
הסדרה זכתה בשלושה פרסי פרפר הזהב, שנחשב לפרס הנחשב ביותר בטורקיה (לעיתים מכונה כהאוסקר הטורקי).
אינגריד ברגמאנס
אינגריד ברגמאנס (בפלמית: Ingrid Berghmans; נולדה ב-24 באוגוסט 1961) היא ג'ודוקא בלגית בעלת 11 מדליות מאליפויות העולם, מתוכן שש מדליות זהב וב-14 מדליות מאליפויות אירופה, מתוכן שבע מדליות זהב. היא נבחרה שמונה פעמים לספורטאית השנה בבלגיה ונחשבת לאחת מחלוצות הענף בבלגיה.
קריירה
בספטמבר 1979, זכתה ברגמאנס במדליה הראשונה שלה בתחרות בינלאומית כאשר זכתה במדליית הארד בטורניר הבינלאומי של ברצלונה בג'ודו. ב-16 במרץ 1980 השתתפה ברגמאנס באליפות אירופה לנשים שנערכה באודינה שבאיטליה וזכתה בשתי מדליות הכסף בקטגוריית המשקל עד 72 ק"ג ובקטגוריית המשקל הפתוח. בנובמבר אותה השנה, כאשר הייתה בת 19, השתתפה באליפות העולם הראשונה לנשים שנערכה בניו יורק וזכתה במדליית ארד בקטגוריית המשקל מעל 72 ק"ג ובמדליית זהב בקטגוריית המשקל הפתוח לאחר שגברה בגמר על פולט פוייה הצרפתייה.
ב-5 במרץ 1983 זכתה ברגמאנס לראשונה באליפות אירופה כאשר זכתה בשתי מדליות זהב בקטגוריית המשקל עד 72 ק"ג ובקטגוריית המשקל הפתוח. באליפות העולם בשנת 1984 שנערכה בווינה היא זכתה לראשונה בשתי מדליות זהב בקטגוריית המשקל עד 72 ק"ג ובקטגוריית המשקל הפתוח.
באולימפיאדת סיאול (1988) נערך לראשונה טורניר ג'ודו לנשים, כספורט הדגמה במתכונת לא רשמית. ברגמאנס התחרתה בקטגוריית המשקל עד 72 ק"ג וזכתה במדליית זהב. ברבע הגמר היא ניצחה את סורייה אנדרה הברזילאית, בחצי הגמר היא ניצחה את יוקו טנאבה היפנית ובגמר גברה על בה מי-ג'ונג הקוריאנית.
באליפות העולם בשנת 1989 שנערכה בבלגרד ברגמאנס התחרתה בקטגוריית המשקל עד 72 ק"ג וזכתה במדליית הזהב השישית שלה באליפויות העולם. בקרב הראשון ניצחה את מריה אמליה הושה מפורטוגל, בשמינית הגמר ניצחה את לנקה קורצ'יקובה הצ'כית וברבע הגמר גברה על איסבל קורטביטרטה הספרדייה. בחצי הגמר ניצחה את ווי פנג-וו הסינית ובגמר ניצחה את יוקו טנאבה היפנית. באותה השנה זכתה ברגמאנס במדליית הזהב השביעית שלה באליפויות אירופה לאחר שגברה בגמר על אליזבת קארלסון השוודית.
ריצ'רד קרנה
ריצ'רד דונלד קרנה (באנגלית: Richard Donald Crenna; 30 בנובמבר 1926- 17 בינואר 2003) היה שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי זוכה פרס אמי ומועמד שלושה פרסי גלובוס הזהב. התפרסם בתפקיד קולונל טראוטמן בשלושה מסדרת סרטי "רמבו".
ביוגרפיה
קרנה נולד בלוס אנג'לס להורים איטלקים, אדית' ג'יי, מנהלת בית מלון, והרוקח אנטוני קרנה. למד באוניברסיטת דרום קליפורניה ושירת בצבא ארצות הברית במהלך מלחמת העולם ה-2.
קריירת משחק
קרנה התחיל את הקריירה שלו בגיל שבע בתוכנית רדיו. התגלה לראשונה בהופעות משניות בדרמת הבייסבול הביוגרפית "הגאווה של סט. לואיס" ובסדרות "מק'וי האמיתי" ו"גברת ברוקס שלנו". קיבל הכרה ראשונה על תפקידו בסדרה "האנשים של סלטי", תפקיד עליו הועמד קרנה לשני פרסי אמי ולפרס גלובוס הזהב. הפך בסוף שנות ה-60 לכוכב קולנוע בזכות הופעותיו בסרט המלחמה "היאנגצה הגועש" בתור קפטן הצי האמריקאי קולינס, בסרט המוזיקלי "כוכבת!" בתפקיד מפיק התיאטרון ריצ'רד אולדריץ', במותחן "בודדה באפלה" בתור הפושע מייק טלמן ובדרמה "נטישה" בתור מפקד צוות האסטרונאוטים ג'ים פרואט.
בתחילת שנות ה-80 שיחק במותחן המסתורין כחום הגוף בתור איש העסקים אדמונד ווקר והתפרסם בתפקיד קולונל סם טראוטמן, שלוקח אחריות על מעשיו של חייל העילית הדחוי ג'ון רמבו (סילבסטר סטאלונה) במשחק הדמים. ב-1984 הועמד קרנה לפרס גלובוס הזהב על תפקידו בקומדיה "פלמינגו קיד", בתור אלוף משחק הקלפים ג'ין ראמי פיל ברודי. ב-1985 זכה קרנה בפרס אמי והועמד לפרס גלובוס הזהב על הופעתו בסרט הטלוויזיה "האונס של ריצ'רד בק" בתפקיד השוטר ריצ'רד בק. באותה שנה גם שב לגלם את קולונל טראוטמן, המזמן את רמבו למשימה סודית בשטח וייטנאם בסרט הפעולה שובר הקופות " רמבו: משחק הדמים 2 ", ע"פ תסריטם של ג'יימס קמרון וסילבסטר סטאלונה.
ב-1988 שיחק בתפקיד קולונל טראוטמן בסרט "רמבו 3", בו הוא נחטף ונכלא בידי הצבא הסובייטי. ב-1993 שיחק בפרודיה של ג'ים אברהמס על סרטי רמבו, "לרקוד עם לוחמים" בתפקיד קולונל וולטרס המגייס את איש הקומנדו הימי לשעבר הארלי (צ'ארלי שין). סרטיו האחרונים בהם התפרסם היו הקומדיות " סברינה" של סידני פולאק בתור פטריק טייסון ו"הנמלט מת מצחוק" לצידו של לזלי נילסן. הפרויקט האחרון בו היה מעורב לפני פטירתו היה סדרת הדרמה "המשפט של איימי".
חיים אישיים
לקרנה נולדו שני ילדים מאשתו השנייה האנה סמית' סווני וילדה אחד מאשתו הראשונה ג'ואן גרישם. בשנת 1997 הצליח קרנה להתגבר על מחלת סרטן בלוטת התריס שכמעט גבתה את קולו. בשנותיו האחרונות סבל קרנה מסרטן הלבלב, אולם נפטר בשנת 2003 דווקא מאי-ספיקת לב, גופתו נשרפה ע"פ צוואתו.
ורדה רוטר
ורדה רוֹטֶר (נולדה ב-13 ביוני 1947) היא פרופסור אמריטה במכון ויצמן. חוקרת את הביולוגיה של התא ואת מחלת הסרטן. נושא מחקרה הוא הגן p53 והשפעתו על התפתחות גידול סרטני והיא נחשבת לאחת החלוצות בחקר הגן. עבודתה זיכתה אותה במגוון פרסים בניהם פרס א.מ.ת (2003) ופרס לומברוזו (2008). בעבר, היא ניהלה את המחלקה לביולוגיה של התא ואת המרכז לבריאות האישה במכון ויצמן למדע. בנוסף הייתה היועצת לנשיא בנושא קידום נשים במדע. נכון ל-2017, פרופ' רוטר מנהלת את המוסד לחקר מחלות הדיילים (FAMRI) בישראל.
ביוגרפיה
ורדה רוטר נולדה בשנת 1947 באנסבך שבגרמניה המערבית, ועלתה לישראל כתינוקת ב-1948. פרופ' רוטר סיימה בהצטיינות תואר ראשון בביולוגיה באוניברסיטת בר-אילן בשנת 1970, לאחר מכן המשיכה לתואר שני בביולוגיה באוניברסיטת בר-אילן וגם אותו סיימה בהצטיינות בשנת 1971. בשנת 1976 קיבלה דוקטורט במחלקה לאימונולוגיה במכון ויצמן למדע והתזה שלה הייתה בנושא תאי לימפואיד, התאים המייצרים לימפוציטים. רוטר המשיכה בעבודת פוסט דוקטורט במכון ויצמן עד 1979, אז עברה למכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, שם עשתה את הפוסט דוקטורט ועבדה עם דייוויד בולטימור על הגן p53 והשפעתו על התפתחות הסרטן. בשנת 1981 שבה למכון ויצמן כחוקרת בכירה והמשיכה לעסוק בנושא. בשנת 1985, קודמה לדרגת פרופסור חבר ובשנת 1992 הייתה לפרופסור מן המניין.
בשנים 1993–1995 עמדה בראש המחלקה לביולוגיה של התא במכון ויצמן. משנת 2000 ועד שנת 2014 היא ניהלה את המרכז לבריאות האישה במכון ויצמן למדע ומשנת 2003 ועד שנת 2010 היא ניהלה את המחלקה לביולוגיה מולקולרית של התא. בין השנים 2011 ו-2014 הייתה פרופ' רוטר היועצת לנשיא לקידום נשים במדע. נכון ל-2017 היא מנהלת את המדור הישראלי של ה-FAMRI (המוסד לחקר מחלות הדיילים), תפקיד אשר החלה לבצע בשנת 2013. בנוסף היא עוסקת בקידום מעמד האשה במכון ויצמן.
כיום, היא חברה באגודה הישראלית לאימונולוגיה, באגודה הישראלית לחקר הסרטן, הארגון האמריקאי למיקרוביולוגיה, האגודה האמריקאית למלחמה בסרטן ואגודות וארגונים נוספים. כמו כן היא חברה בדסק המקצועי של כתבי עת מדעיים רבים בארץ ובעולם כגון כתב העת הרפואי על שם הרמב"ם, כתב העת בנושא ביולוגיה מולקולריתFEBS Letters וכתבי עת נוספים.
רוטר היא אם לשתי בנות, סבתא לשמונה וסבתא רבתא לנינה.
ראשית המחקר
בשנת 1979 כאשר עבדה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס חקרה פרופ' רוטר את הגן p53 במעבדתו של דייוויד בולטימור. בראשית מחקרה מצאה פרופ' רוטר כי הגן נוכח בגידול סרטני. הימצאותו של הגן בגידולים סרטניים היא משמעותית ופרופ' רוטר הציעה להשתמש בגן כסמן זיהוי ביוכימי להמצאות גידול. בעקבות ממצאים אלו ואחרים סברו המדענים באותה תקופה כי הגן תורם להופעת מחלת הסרטן. חוקר נוסף אשר חקר את הגן במקביל לפרופ' רוטר היה פרופ' משה אורן. בשנת 1981 חזרו פרופ' רוטר ופרופ' אורן לארץ ופתחו שתי מעבדות במכון ויצמן למדע. במעבדתה, פיתחה פרופ' רוטר שיטות חדשניות לזיהוי ה-p53, שיטות המצויות בשימוש כיום במעבדות רבות בעולם.
p53 מזוהה כמעכב גידולים סרטניים
בשנת 1989 כאשר פרופ' רוטר, פרופ' אורן וחוקרים נוספים השוו את שיבוטי הגן שהם פיתחו התגלה כי כל שיבוט שונה במעט מהאחר. ההשוואה הובילה למסקנה כי הגן שזוהה כמעודד הופעת גידול סרטני אינו אלא מוטציה של הגן המקורי. לאחר מכן התגלה כי מטרתו של גן זה במקורו היא לדכא סרטן וכי הוא גורם לתאים סרטניים לעבור אפופטוזה (מוות תאי מכוון). עם השנים, מחקריהם של פרופ' רוטר ופרופ' אורן התפצלו לכיוונים שונים ופרופ' רוטר התמקדה בחקר המוטציות של הגן בתאים סרטניים בעוד שפרופ' אורן התמקד בחקר הפעילות של גן p53 במצבו המקורי. עם זאת, המשיכו השניים לשתף פעולה וכתבו מספר מאמרים בנושא יחדיו.
היפנוזה
היפנוזה (ביוונית: היפנוס - "שינה") היא בעיקרה תהליך נפשי בו האדם המוגדר כמהפנט מציע בעזרת סוגסטיות (בעברית: השאות), לאדם אחר המוגדר כמהופנט לחוות סדרה של שינויים שונים בתחושה, תפיסה, קוגניציה, רגש, תהליכים פיזיולוגיים והתנהגות מוטורית. אנשים בעלי היענות גבוהה לסוגסטיות מדווחים שסוגסטיות הפנוטיות יוצרות מצב תודעה חלופי השונה באופן מהותי ממצב של מודעות רגילה. רוב המהופנטים מתארים מצב זה כמצב מהנה של ריכוז מוגבר.
אנשי מקצוע בעלי הכשרה בהיפנוזה מנסים באמצעותה לייעל ולשפר את תהליך האבחון והטיפול בבעיה גופנית או נפשית. חוק השימוש בהיפנוזה בישראל אוסר על אנשים שלא הוסמכו בידי המדינה (והם אך ורק רופאים, פסיכולוגים, או רופאי שיניים) לטפל באמצעות היפנוזה. חוק זה גם אוסר על שימוש בהיפנוזה למטרות בידוריות.
ברוב מדינות העולם חלים חוקים לגבי היפנוזה, למשל חוקים המחייבים גילוי מראש לפני הפנוט.
מקור המושג
היפנוס היה, על פי המיתולוגיה היוונית, אל, האחראי על השינה (אחיו התאום של תנטוס - אל המוות, אביו של מורפיאוס, אל החלומות ובנה של ניקס אלת הלילה). הוא נראה כנער עירום בעל כנפיים המחזיק את פרי הפרג המביא לשינה ושכחה.
השימוש הראשון במונח היפנוזה במשמעותו המודרנית נעשה ב-1841 על ידי ג'יימס ברייד (James Braid), רופא מנתח סקוטי, שהשתמש במושג neuro-hypnotism לתיאור מצב גבולי בין שינה לעירות, מצב בו האדם ניחן ברגישות גבוהה ובקשב חזק בו-זמנית.
הטראנס ההפנוטי
אחת מנקודות המחלוקת העיקריות בקרב חוקרים וקלינאים בתחום ההיפנוזה נוגעת בשאלה אם מדובר במצב תודעה ייחודי (קרי - הטראנס ההפנוטי) או שמדובר בשרשרת תופעות "רגילות" (כגון ריכוז גבוה ומיקוד צר של הקשב) היוצרות את החוויה ההפנוטית. מעבר למשמעות התאורטית, לסוגיה זו נודעת חשיבות בישראל משום חוק השימוש בהיפנוזה (ראו בהמשך), המחייב מומחיות במקצוע בסיסי (פסיכולוגיה, רפואה או רפואת שיניים) כתנאי מקדים להרשאה לעסוק בהיפנוזה. ההנחה המובלעת היא שאין מקצוע ההיפנותרפיה עומד בפני עצמו אלא משמש כפרוצדורה נלווית לתחום המקצוע הבסיסי.
שיטות
שתי הגישות המרכזיות ליצירת טראנס הפנוטי הן הגישה הקלאסית והגישה האריקסוניאנית (של מילטון אריקסון).
בגישה הקלאסית משתמשים בטכניקות שונות, הנקראות "אינדוקציות" (השראות), להכנסה של האדם למצב הפנוטי; בשלב זה המטרה היא מיקוד הקשב של האדם ויצירת ריכוז וציפייה לתהליך ההפנוטי, ולרוב יוצרים זאת באמצעות הנחיה למיקוד העיניים, למשל בחפץ מבריק כלשהו שהמהפנט אוחז בידו ומניע בתנועת מטוטלת קבועה, עד שהעיניים נעצמות בהדרגה. בשלב הבא נעשית העמקת הטראנס בעזרת טכניקות העמקה או הרפיה, למשל הנחיה של המהפנט על כך שגוף המהופנט הולך ונעשה רגוע יותר ויותר כשהמהפנט יספור בסולם מ-10 ומטה עד 0 (סולם SHSS - Stanford Hypnotic Susceptibility Scale). לאחר מכן נעשית עבודה טיפולית תוך שימוש בתופעות הפנוטיות (התנהגויות המאפיינות את הטראנס ההפנוטי), למשל שימוש בסוגסטיה מילולית או לא-מילולית לשם יצירת דמיון מודרך, פעולה פיזית וכדומה של המהופנט השרוי בטראנס הפנוטי. בסוף התהליך נעשית סוגסטיה פוסט-הפנוטית המאפשרת לאדם להשתמש במה שנלמד במהלך ההיפנוזה גם מחוץ להֶקשר הטיפולי, למשל הצעה לשים לב יותר לגירוי מסוים או חלום מסוים ביומיום, או לבצע דפוס פעולות מסוים במצבים ספציפיים בהם נתקל לאחר ההיפנוזה ושעליהם דובר במהלכה; סוגסטיות אלו אמורות להפעיל את המהופנט גם לאחר ההיפנוזה, ונועדו ליצור שינוי ולסייע בקושי או במצוקה שבעקבותיהם הגיע המהופנט לטיפול (למשל פעולות להרגעת הגוף במקום לחץ ופחד כאשר נתקל בגירוי שיוצר אצלו פוביה או כאב). לסיום מבוצעת דה-הפנוטיזציה לשם הוצאה של האדם מהטראנס ההפנוטי והחזרתו למצב התודעה הרגיל ולעולם המציאות.
בגישה האריקסוניאנית או גישה המכונה ההיפנוזה החדשה, המהפנט יוצר טראנס הפנוטי בטכניקות עקיפות, יצירתיות וטבעיות ללא הקפדה על הסדר הנ"ל. כמו כן, הגישה האריקסוניאנית מתאפיינת ב-utilization, כלומר התאמה של אינדוקציה, העמקה וטיפול למאפיינים הספציפיים של המטופל. בגישה זו הנחת היסוד היא שרוב התשובות לבעיותיו של המטופל נמצאות אצלו (באופן מודע או לא מודע) ותפקידו של המהפנט-המטפל הוא לעזור לו להביא את המשאבים החיוביים הללו ליישום בחייו של המהופנט-המטופל.
בנוסף לגישות המרכזיות הללו קיים מגוון רב של גישות וטכניקות אינדוקטיביות. דוגמה אחת היא גישתו של דייב אלמן (Dave Elman), מהפנט אמריקאי מוכר שפיתח מספר טכניקות לאינדוקציה מהירה, הנקראות שיטת אלמן, ומשתמשות בסדרה של פעולות שהמהופנט מתבקש לבצע ברצף מהיר. אחת הטכניקות נמשכת כארבע דקות וזוכה להצלחה רבה.
הִפְנוּט
העוסקים בהיפנוזה טוענים כי מצב תודעה הפנוטי נפוץ באופן טבעי במרבית האנשים, וקשה להפרדה מריכוז גבוה מאוד בו המודעות לסביבה אובדת. לדוגמה, בזמן נהיגה יכול אדם למצוא את עצמו מתקדם בקטע דרך מוכר, ללא כל זיכרון על הנהיגה בקטע דרך זה. באופן דומה, אדם הצופה בטלוויזיה בריכוז רב מאבד את המודעות למתרחש ליד המסך, וילדים קטנים אף מאבדים את המודעות לקולות אחרים מסביבם, כגון קריאה בשמם.
החסם העיקרי בפני הפנוט הוא פחד, או אי מוכנות מלאה של המהופנט להתהפנט. בנוסף, יש צורך בתקשורת טובה בין מהפנט למהופנט. מהפנטים מנוסים טוענים שהם מסוגלים להפנט כמעט כל אחד, למעט אנשים בעלי מנת משכל נמוכה במיוחד (בעיקר אלו החסרים יכולת להתרכז). גם שיכורים מהווים אתגר למהפנט. מהפנטים טוענים גם כי האמונה לפיה לא ניתן להפנט אנשים עם כוח רצון רב היא מיתוס, ודווקא אנשים כאלה קלים להפנוט. קיימים חילוקי דעות בין חוקרים לגבי מידת הסוגסטביליות (היכולת להתהפנט) של כל אדם, יש הטוענים כי רוב האנשים יכולים להתהפנט במידה זו או אחרת, ויש הטוענים כי ההפנוט לא יצליח למשל אצל בעלי אישיות מסוימת או בעת בקשה של המהפנט מהמהופנט לבצע מעשה שמעורר התנגדות אצלו.
מלבד הוראות שמתבקש המהופנט לבצע תוך כדי היותו בהיפנוזה, משתמשים המטפלים גם בהשאות פוסט הפנוטיות (Post Hypnotic suggestions), פעולות שהמהופנט מתבקש לבצע לאחר תום פגישתו עם המהפנט, בהתרחש אירוע חיצוני מסוים - למשל אופן הסירוב להצעת סיגריה לאדם שנגמל מעישון.
שימושים
היפנוזה משמשת במגוון רחב של מקרים וטיפולים פסיכולוגיים ורפואיים, בהם התמודדות עם כאב, התמכרות, חרדה, ירידה במשקל ועוד. עם זאת, לעיתים היא משמשת במצבים אחרים, כמו חקירה משטרתית או ביטחונית, לצורך ריענון זיכרון או כאמצעי בידור מול קהל.
דמיון מודרך והיפנוזה
אחת התאוריות הקוגניטיביות טוענת שבגילאי הילדות המוקדמים נוצר אצל האדם מנגנון להשוואת נתונים (critical factor) המשווה כל נתון חדש לנתונים שהאדם כבר יודע, וחוסם נתונים הסותרים ידע קיים. מנגנון זה שמטרתו להגן עלינו מעודף אינפורמציה והצורך להחליט את אותן החלטות מחדש הוא המונע לעיתים מאדם לבצע את השינויים בעצמו. בתהליך ההיפנוזה עוקפים את מנגנון ההגנה, ומכניסים את המידע החדש ישירות לתוך התת מודע מבלי להתעמת בהכרח עם מידע קודם. זה יתרונה העיקרי של ההיפנוזה על השימוש בדמיון מודרך שאינו עוקף את מנגנון ההגנה ולכן יעילותו פחותה.
תאוריה זו רואה את מקורן של בעיות פסיכולוגיות רבות באדם הבוגר, ולעיתים אף בעיות גופניות, באירוע טראומטי ראשוני שקרה בעבר, בעיקר בשנות הילדות הראשונות, אשר קיבל חיזוק באירועים נוספים שקרו לאחר מכן, עד שנוצרה הבעיה הפסיכולוגית. האירוע הראשוני בדרך כלל נשכח מזמן. בתהליך הרגרסיה ההפנוטית מחזירים את המהופנט אחורה בזמן כדי לאתר את הזיכרון הטראומטי הראשוני, ו"לנקות אותו" מאנרגיה רגשית. אם הייתה הצלחה באיתור האירוע הראשוני וטיפול בו - הבעיה הפסיכולוגית תיעלם מעצמה תוך פרק זמן קצר.
מצד שני, הזכרונות שמתגלים לכאורה בטרנס הפנוטי מתבררים לא פעם כזכרונות מומצאים (ראו בהמשך). היה מספר רב של מקרים שבהם זכרונות שהומצאו לא רק שלא עזרו למטופלים אלא אף החמירו את מצוקותיהם.
שינוי זיכרון
אחד משימושי ההיפנוזה הוא לשם רענון הזיכרון (לדוגמה: מקרים רבים של מה שנחשב כזיכרון מודחק). אולם מחקרים מראים שההיפנוזה לא תורמת תרומה משמעותית לשיפור ההיזכרות (ביחס לניסיונות רענון בתנאים דומים ללא שימוש בהיפנוזה). לעומת זאת, היפנוזה נוטה להגביר את הביטחון בוודאות הזכרונות. לכן רענון זיכרון בעזרת היפנוזה יכול ליצור זכרונות בדויים.
שאלת שטיפת המוח באמצעות היפנוזה
הדיעות חלוקות האם ניתן לבצע שטיפת מוח באמצעות היפנוזה, וכך לגרום לאדם תמים לבצע פשע. חלק מהמחקרים השיבו בחיוב על השאלה, אחרים טענו שלא ניתן להבחין בשום דרך בין מעשה שאכן בוצע בהשראה הפנוטית למעשה שבוצע מרצון, ועל כן השאלה חסרת משמעות, ובקצה הנגדי ישנם חוקרים הגורסים שהדבר בלתי אפשרי.
בישראל
בישראל נחקק ב-1984 חוק השימוש בהיפנוזה האוסר על שימוש בהיפנוזה למטרות בידור ובאופן כללי ללא רשיון. בכך הייתה ישראל למדינה הראשונה שהסדירה את תחום ההיפנוזה בחוק.
בעולם
ברוב הארצות מותרים מופעים, אולם בחלקן עם מגבלות. לדוגמה, בבריטניה קבעה ועדה של משרד הפנים שמופעי בידור שכוללים שימוש בהיפנוזה מותרים, אולם עם מגבלות על תוכנם (לדוגמה: הקהל והמהופנטים הפוטנציאליים חייבים לדעת מראש שמדובר על מופע היפנוזה, ויש איסור על מספר דברים כגון "החזרת" המהופנט לגיל צעיר).
נחום מאיר קרליץ
הרב נחום מאיר קרליץ (במקור: ציבולניק; תרמ"ט, 1889 - ו' בטבת תשי"ט, דצמבר 1958) היה רב חרדי-ליטאי. כיהן כרב העיירה מיישאגולה שבמחוז וילנה, ולימים ראש כולל חזון איש ורב בית הכנסת הליגמן - מראשוני בתי הכנסת בבני ברק. גיסו של החזון איש.
תולדותיו
נולד בהורודוק שבמחוז מינסק, בלארוס, לרב יהושע תנחום ציבולניק, מאברכי "כולל פרושים" בקובנה. אמו הייתה אחותם של הרבנים שניאור פייבוש גולוב, אב"ד דרבנה, והרב חיים שלמה גולובנציץ, ששימש ראש ישיבה במינסק וכיהן ברבנות מוהילב ובסוף ימיו בירושלים.
בהיותו תינוק בן כמה חודשים נפטר אביו, ואמו מסרה אותו לאחיה הרב שלמה גולובנציץ כדי שיגדלו בביתו ויחנכו בדרך התורה. בהיותו בבית משפחת גולובנציץ במינסק נקלע לעיר נער יתום בשם אהרון קוטלר, והשניים התיידדו וקבעו לימוד בחברותא במשך תקופה. בשנת תרס"ה (1905) נסעו השניים ללמוד בישיבת סלובודקה. כעבור זמן עבר נחום מאיר ציבולניק ללמוד בישיבת וולוז'ין אצל הרב רפאל שפירא, ומשם נסע ללמוד בתלמוד תורה בקלם. לאחר כשנתיים וחצי שב לישיבת סלובודקה. בשנות מלחמת העולם הראשונה עבר עם תלמידי הישיבה לעיר קרמנצ'וג. עם תום המלחמה עבר ללמוד בישיבת ראדין אצל החפץ חיים.
נישא לבתיה קרליץ, כמה שנים לאחר פטירת אביה הרב שמריהו יוסף קרליץ. לאחר נישואיו החליף את שם משפחתו מציבולניק לקרליץ, כשם משפחת חותנו, כדי לקבל נתינות פולנית. במשך תקופה נסע מביתו לישיבת מיר. כעבור זמן התמנה לרבה של מיישָגולה שבמחוז וילנה.
בשנת תרצ"ה (1935), שנתיים אחרי עליית גיסו החזון איש, עלה הרב נחום מאיר קרליץ עם משפחתו לארץ ישראל והתיישב בסמוך לגיסו בבני ברק. יחד עם גיסו הרב שמואל גריינימן ייסד את "מרכז חינוך לתורה", שאיגד עשרות מוסדות תורניים ודתיים ביישוב החדש.
בשנות ה-50 התמנה כרב בית הכנסת הליגמן שבמרכז בני ברק. לאחר פטירת החזון איש התמנה לעמוד בראשות כולל חזון איש שבשכונת זיכרון מאיר.
נפטר בשנת תשי"ט, ונקבר בבית הקברות שומרי שבת, בסמוך לקבר גיסו החזון איש.
סורט
במיתולוגיה הנורדית, סורט או סורטור (נורדית עתיקה: Surtr "שחום") הוא יוטון. על סורט כתוב באדה הפרוזאית, שנכתבה במאה ה-13 על ידי ההיסטוריון סנורי סטורלוסון, ובאדה הפואטית, שהיא קובץ מהמאה ה-13 של שירים מוקדמים יותר. בשני המקורות סורט משחק תפקיד משמעותי באירועי רגנרוק. מסופר שהוא ישא את חרבו הזוהרת לקרב נגד האסיר וילחם באל פרייר, ושהוא ישרוף את כל העולם. האדה הפרוזאית מוסיפה שהוא ניצב כשומר על עולם אש בשם מוספלהיים, ושהוא יוביל את "בני מוספל" לקרב ברגנרוק ושבקרב נגד פרייר הוא ינצח.
על שמו של סורט נקרא האי סירטסיי אשר פרץ ממי האוקיינוס האטלנטי מדרום לאיסלנד בשנת 1963, ומשמעות שמו "האי של סורט".
אדה פואטית
לסורט שני אזכורים בשיר "חזון הנביאה" (Völuspá), שבו נביאה אל-מתה מעניקה לאל אודין ידע. הנביאה אומרת שבזמן רגנרוק סורט יבוא מהדרום עם אש (בתרגום כאן האש מתורגמת כמכחיד הזמורות) וכשבידו חרב זוהרת וממשיכה לתאר את אירועי רגנרוק:
בבית הבא, הנביאה מספרת על שני קרבות שיתרחשו. הראשון בין אודין לזאב פנריר, והשני בין סורט לפרייר, שמכונה "חונק בֶּלִי":
ב"בלדה של ואפרוד'ניר" "Vafþrúðnismál" האל אודין והענק ואפת'רוד'ניר בוחנים כל אחד את חכמת השני בשאלות, וואפת'רוד'ניר שואל את אודין מה שם השדה שבו סורט והאלים יפגשו. אודין עונה שהשדה הוא ויגריד, וגודלו מאה ליגות לכל כיוון (מאה ליגות הוא ביטוי המציין מרחק גדול). מאוחר יותר בשיר, אודין שואל מי מהאסיר ישלוט בהיכלי האלים לאחר שהאש של סורט תשקע, ואודין עונה לו ששני הבנים של תור, מודי ומאגני, ישלטו במקבתו מיולניר.
ב"בלדה של פאפניר" סיגורד שואל את פאפניר הגוסס מה שמו של האי שבו האלים וסורט ילחמו, ופפניר עונה לו ששם האי הוא אוסקופניר (שם נוסף לויגריד). הוא ממשיך ומספר שהאלים יצעדו לשם מצוידים בחרבות ושביפרוסט יקרוס מתחתיהם והם ישחו בשצף. באדה הפואטית עוד אזכור לסורט שממנו ניתן להסיק שלסורט בת זוג בשם סינמורה.
אדה פרוזאית
בפרק הרביעי של "ההטעיה של גילבי" (Gylfaginning) מן האדה הפרוזאית ת'ריד'י (Þriði "שלישי") מספר לגאנגלרי (שמתואר כמלך גילבי במווסה) על המיקום של מוספלהיים. ת'ריד'י אומר שהאזור הזוהר והלוהט מוספל היה קיים לפני ניפלהיים, ושמי שלא היה בן המקום לא יכל לעבור בו. לפי ת'ריד'י, סורט ניצב בחזית המקום ושומר עליו, לסורט יש חרב בוערת, ובסוף העולם הוא יצא למלחמה וינצח את כל האלים וישרוף את כל העולם באש. אחר כך הבית מנבואת הרואה שמנבא את סורט בא מהדרום מצוטט. במקום אחר בתרמית על גילבי, גאנגלרי שואל מה יגן על גימליי כאשר האש של סורט תשרוף את גן עדן ואת הארץ. האר ("גבוה") משיב שיש עוד גן עדן, בשם אנדלאנג.
הדיוויזיה המוטסת ה-11
הדיוויזיה המוטסת ה-11 היא יחידה בצבא ארצות הברית תחת פיקוד הקורפוס הראשון ופיקוד אלסקה.
סורט
אדה פרוזאית
בפרק אחר של התרמית על גילבי האר מתאר את אירועי רגנרוק. האר מספר שבזמן המהמומה שתתרחש השמים יפתחו ובני מוספל ירכבו ממנה. סורט יהיה מלפנים, ומאחוריו ומלפניו תהיה אש בוערת. החרב שלו תהיה משובחת. אור יותר בהיר מהשמש יזהר ממנה. האר ממשיך ומספר שכאשר האלים יהיו על הגשר ביפרוסט הוא יתמוטט, ושהם ילכו אל השדה ויגריד. הזאב פנריר ונחש מידגארד יהיו שם. אז, לוקי כבר יבוא עם כל אנשי הל, הרים, וכל ענקי הכפור. אבל לבני מוספל יהיה שם קרב משלהם, ויזהר אצלם מאוד. האר מספר באותו הפרק שקרב פראי יפרוץ בין הכוחות הללו לבין האסיר. בזמן הקרב הזה סורט ופרייר ילחמו ויהיה קרב אדיר ביניהם עד שפרייר לבסוף יפול. האר מוסיף שהסיבה למות פרייר תהיה זה שלא תהיה ברשותו החרב הטובה שלו, שהוא פעם נתן למשרתו סקירני.
הדיוויזיה המוטסת ה-11
היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה ב-25 בפברואר 1943 במהלך מלחמת העולם השנייה וכללה רגימנט מוצנח ושני רגימנטים מוטסים בדאונים. ביוני 1944 הועברה למערכה באוקיינוס השקט ואת טבילת האש שלה עשתה במערכה בפיליפינים ככוח החוד של הארמייה השישית בקרב לייטה, ובהמשך בפלישה לאי לוזון. את הצניחה המבצעית הראשונה ביצעו כוחות הדיוויזיה ברכס טאגטאיי, ולאחר מכן לחמו הכוחות בכיבוש מנילה. באוגוסט 1945 נשלחה הדיוויזיה ליפן כחלק מכוח הכיבוש האמריקאי ולאחר ארבעה שנים הוחזרה לארצות הברית.
סורט
אדה פרוזאית
כמנובא על ידי האר, ברגע שהיימדאל ולוקי יהרגו אחד את השני, סורט יבעיר את העולם וישרוף את כולו. האר מצטט עשרה בתים מנבואת הרואה כדי לגבות את אמירותיו, ומתאר את העולם החדש הנהיה לאחר רגנרוק, את שורדי רגנרוק, שהם אלים מסוימים ושני בני אדם בשם לִיף וליפְתְרַסיר (חיים, חיים פועמים) שיתחמקו מלהבות האש של סורט על ידי התחבאות ביער של הורדמימיר.
באפילוג של "שפת השירה" (Skáldskaparmál) מונולוג אוהמריסטי טוען שמה שקראו לו האש של סורט הוא שריפת טרויה. סורט מופיע בשפת השירה ברשימה של ענקים "חזקים מאוד".
הדיוויזיה המוטסת ה-11
היסטוריה
במלחמת קוריאה נשלח רגימנט צנחנים ללחימה. הדיוויזיה פורקה ב-1958. היא הופעלה מחדש בשנים 1963–1965 על מנת לבחון יכולות תקיפה מוסקות.
במאי 2022 הוכרז על ארגון מחדש של כוחות צבא ארצות הברית באלסקה תחת הדיוויזיה המוטסת ה-11. הדיוויזיה עתידה להיות מוכנה לפרישה מהירה בכל אזור ובפרט במוכנות לאזורים קרים, כגון האזור הארקטי, נפאל והודו. במסגרת הארגון מחדש הועברו לפיקוד הדיוויזיה בריגדת הסטרייקרים הראשונה (שהפכה לבריגדת החי"ר הראשונה) ובריגדת החי"ר הרביעית המוטסת (שהפכה לבריגדת החי"ר השנייה) שתיהן מהדיוויזיה ה-25.
Full Throttle
דמותו של הנבל הראשי במשחק, אדריאן ריפבורגר, מדורגת במקום ה-96 ברשימת הנבלים הגדולים ביותר במשחקי וידאו, לפי IGN.
עלילת המשחק
עלילת המשחק מתרחשת בעתיד דיסטופי, במהלך שנת 2040, בו כל כלי הרכב הממונעים מרחפים מעל לקרקע באמצעות טכנולוגיית אנטי-כבידה. עלילת המשחק מתמקדת באופנוען קשוח בשם בן אשר הוא המנהיג של כנופיית אופנוענים בשם 'Polecats'. בן ויתר חברי הכנופיה בולטים במיוחד בכבישים משום שהם רוכבים על אופנועים קלסיים עם גלגלים אשר אינם משתמשים בטכנולוגיית אנטי-כבידה.
בתחילת המשחק חברי הכנופיה רוכבים ביחד במורד כביש מס' 9, שם הם מתקדמים לקראת לימוזינה לבנה יקרה. בתוך הלימוזינה יושבים מלקולם קורלי ואדריאן ריפבורגר אשר הם, בהתאם, המנכ"ל וסגן המנכ"ל של חברת "קורלי מוטורס", יצרנית האופנועים האחרונה בעולם. קורלי וריפבורגר עושים דרכם לאספה השנתית של בעלי המניות של חברת קורלי מוטורס, אשר במהלכה הם צפויים לקבוע כיצד יראה העתיד של החברה. בן, אשר איננו סובל כלי רכב ממונעים שאינם אופנועים, נוסע עם אופנועו מעל לגג של הלימוזינה, וכתוצאה מכך הוא שובר קישוט יקר שהיה מוצב בקדמת מכסה המנוע של הלימוזינה. בעקבות כן קורלי דורש מנהג הלימוזינה לנסוע אחר הכנופיה על מנת לגלות מי היה האופנוען שנסע מעל למכוניתם.
בן ויתר חברי הכנופיה עוצרים להירגע בבר אופנוענים הממוקם בצידי הדרך. זמן קצר לאחר מכן קורלי מגיע למקום, נכנס לבדו לבר, ובמהרה מתיידד עם בן ויתר חברי הכנופיה. בהמשך נכנס לבר אדריאן ריפבורגר, אשר מבקש לדבר עם בן באופן פרטי. בן וריפבורגר הולכים לאזור מבודד מאחורי הבניין של הפאב, ושם ריפבורגר מציין בפניו כי הוא מעוניין שבן ויתר חברי כנופיית ה'Polecats' יתלוו אליו ואל קורלי לאספה השנתית של בעלי המניות של חברת קורלי מוטורס. לאחר שבן מסרב להצעה, עוזריו של ריפבורגר הולמים במפתיע בראשו של בן, וכתוצאה מכך בן מאבד את הכרתו. עוזריו של ריפבורגר, נסטור ובולוס, זורקים את בן לתוך פח גדול מאוחרי הבר. כאשר בן מתעורר, זמן רב לאחר מכן, הוא מגלה שכולם עזבו כבר את הבר, וכמו כן הוא מגלה שריפבורגר שיקר ליתר חברי כנופיית ה'Polecats' כאשר הוא אמר להם שבן הסכים שהכנופיה תלווה את קורלי ואת ריפבורגר לאספה השנתית של בעלי המניות של חברת קורלי מוטורס, וכי בן היה הראשון שנסע למקום המפגש, כאשר הוא מצפה שכל יתר חברי הכנופיה ייסעו אחריו. בן יוצא בעקבות חבריו, ומגלה במהרה כי ריפבורגר חיבל באופנוע שלו, שכן זמן קצר לאחר שהוא מתחיל לנסוע הגלגל הקדמי של האופנוע נופל וכתוצאה מכך בן מתרסק עם אופנועו, ומאבד את ההכרה בשנית. בהמשך עיתונאית בשם מירנדה מוצאת את בן ומביאה אותו למכונאית בשם מורין, אשר מתקנת את האופנוע של בן, באמצעות מספר חלקים מיוחדים אותם בן חייב להשיג.
בהמשך מירנדה עוצרת בתחנת רענון לאורך הדרך ושם, מחוץ לשירותים הציבוריים, היא מבחינה במקרה באדריאן ריפבורגר אשר רוצח באכזריות את קורלי באמצעות מקל ההליכה שלו. מירנדה מצליחה לתעד את הרצח באמצעות המצלמה שברשותה אך בולוס מפתיע אותה, ולוקח את המצלמה ממנה, אך היא מצליחה לברוח מהמקום. בולוס מקבל הוראה מריפבורגר לרצוח את מורין ולהשמיד את המצלמה של מירנדה.
בן מגיע לאותה תחנת הרענון זמן קצר לאחר מכן, ופוגש בקורלי הגוסס. במילותיו האחרונות, קורלי מציין בפני בן כי ריפבורגר מתחנן להשתלט על "קורלי מוטורס" ולהתחיל לייצר מכוניות מיניוואן במקום אופנועים. קורלי מבקש שבן יאתר את ביתו מורין ויסכל את מזימותיו של ריפבורגר.
בן מגלה בהמשך כי ריפבורגר דאג להפליל את בן ואת יתר חברי כנופיית ה'Polecats' ברצח של קורלי, וכי המשטרה כלאה בינתיים את כל יתר חברי הכנופיה. בן נמלט מהאזור במטרה לחשוף את הרוצחים האמיתיים, ולמנוע מריפבורגר להפוך את חברת קורלי מוטורס ליצרנית מכוניות מיניוואן. בעת ההימלטות בן נתקל בשלושה כנופיות אופנועים אחרות - כנופיית ה'Vultures' (בהמשך מתברר שמורין היא אחת מחברי כנופיה זו), הכנופיה 'Rottwheelers' (אשר חבריה נחשבים לאנשים אכזריים, טפשים ומכוערים), והכנופיה המסתורית 'Cavefish'. כמו כן, בן פוגש גם במקרה את המנהיג הקודם של כנופיית ה'Polecats', אשר נותן לבן מספר עצות מועילות במיוחד. בן משכנע בהמשך את מורין כי הוא חף מפשע, ומשכנע אותה לסייע לו לחשוף כי ריפבורגר הוא למעשה הרוצח האמיתי, ולמנוע מריפבורגר להשתלט על חברת "קורלי מוטורס".
בן ומורין מצליחים להתגנב לתוך האספה השנתית של בעלי המניות של חברת קורלי מוטורס ושם, במהלך הנאום של ריפבורגר, הם מצליחים להציג על מסכי הענק תמונות שתיעדו את הרצח. כמו כן, הם משמיעים את צוואתו המוקלטת של קורלי בה הוא ציין במפורש כי הוא מעוניין שבתו מורין תהיה היורשת של חברת "קורלי מוטורס". ריפבורגר נמלט מהמקום. בן ומורין יוצאים בעקבותיו. ריפברוגר מנסה לדרוס אותם באמצעות המשאית שבה הוא נוהג. חברי כנופיית האופנוענים של מורין, ה'Vultures', מגיעים ומצליחים לעצור את המשאית של ריפבורגר. המשאית של ריפבורגר מגיעה בחריקת בלמים למיקום בו עמד הגשר שנהרס קודם לכן. לאחר עימות אחרון בין בן לריפבורגר, ריפבורגר נופל אל מותו.
בסוף המשחק מתקיימת הלווייתו של קורלי. המשחק מסתיים כאשר בן רוכב לעבר השקיעה על אופנועו.
משחקיות
Full Throttle הוא משחק הרפתקה דו־ממדי בממשק "הצבע והקלק" (עם העכבר).
זהו המשחק העשירי של חברת לוקאס ארטס שהשתמש במנוע SCUMM - משחקים עם ממשק משחק בו השחקן מדבר עם דמויות ואוסף פריטים שיתבררו כחיוניים להמשך המשחק.
במשחק זה בדומה לשני המשחקים הקודמים שלוקאס ארטס יצרה ("יומו של הטנטקל" ו"סם ומקס מתגלגלים בדרכים") לוקאס ארטס בנו את המשחק כך שאי אפשר יהיה להיתקע מפני שהשחקן שכח לקחת חפץ חיוני להמשך המשחק או להיהרג.
הגווארדיה השחורה
הגווארדיה השחורה - כל מה שאסור לדעת על שוד הקופה הציבורית הוא ספר מאת ירון זליכה, שהיה החשב הכללי במשרד האוצר בשנים 2003 עד 2007. הספר יצא לאור בהוצאת זמורה ביתן בשנת 2008.
רקע
זליכה מונה על ידי שר האוצר, בנימין נתניהו. זליכה מתאר את נתניהו באורח חיובי ביותר, כמי שניצב לצידו ללא סייג, ותמך בו ללא היסוס במאבק בשחיתות.
הספר מוקדש למתקפה חריפה על השחיתויות שגילה זליכה, לפי דבריו, בניהול כספי המדינה. זליכה מצביע על מי שהיה שר האוצר ומאוחר יותר ראש הממשלה, אהוד אולמרט, כמי שפעל נחרצות למען חבריו בעלי ההון, בניגוד לכללי המינהל התקין. במיוחד בא הדבר לידי ביטוי בפרשת המכרז להפרטת בנק לאומי, שבה, לפי זליכה, התנהג אולמרט כעושה דברה של קבוצת פרנק לואי, ופעל לשנות את כללי המכרז כך שיתאימו במיוחד עבורה, ובצורה שהייתה עלולה לעלות בהפסד מאות מיליוני שקלים לקופה הציבורית בישראל. אולמרט היה בקשרים חברתיים הדוקים עם פרנק לואי ועם אנשיו. זליכה מתאר כיצד תעתע באולמרט בניסיון למנוע ממנו להכשיל את המכרז. האשמותיו של זליכה הובילו לפתיחת חקירה פלילית נגד אולמרט, שתרמה בסופו של דבר, לצד פרשות אחרות, להחלטתו להתפטר מראשות הממשלה. נגיד בנק ישראל, סטנלי פישר סתר כמה מהאשמותיו העובדתיות של זליכה ועל כן הוא מואשם על ידיו כאילו שיקר בחקירת משטרה. גם את היועץ המשפטי מני מזוז, ובפרט את אחותו, ימימה מזוז, היועצת המשפטית של משרד האוצר, מאשים זליכה ברפיון ידיים מול השחיתות ובניגוד אינטרסים.
האשמה חמורה במיוחד מפנה זליכה לשר בנימין בן אליעזר, שאמר לזליכה, בעקבות האשמותיו נגד אולמרט: "אם תעז להפליל את ראש הממשלה, אתה עלול לגמור עם עשרה כדורים בגב. אני מזהיר אותך. שלא תעז להפליל את ראש הממשלה" (עמ' 300).
זליכה מתאר שחיתות ובזבזנות ששררו במגזר הציבורי, בין השאר נמנעה המדינה מלחייב במס הכנסה הטבות שכר גדולות לעובדים במגזר הציבורי, כך שהעובדים קיבלו סכום גדול מהמגיע להם, עד שהדבר תוקן בידי זליכה. המדינה דחתה תשלום חובות לספקים, עד כדי העמדתם בסכנה של פשיטת רגל. זליכה מספר שביטל נוהג זה.
זליכה פעל לשינוי אופן הדיווח החשבונאי של המדינה, כך שיעמוד בתקנים בינלאומיים. החשב הכללי הקודם, ניר גלעד, יעץ לו שלא להתעסק בעניינים שעלותם קטנה מ-20 מיליון ש"ח מפאת חוסר זמן, המלצה שמוצגת בידי זליכה כסמל להשלמה עם בזבזנות של כספי ציבור. ניר גלעד מותקף גם על פרשת מכירת בתי הזיקוק, שבה גילה יחס נדיב במידה בלתי סבירה כלפי סמי עופר ואחיו יולי עופר, מכירה שזמן מה לאחריה מונה גלעד למנכ"ל החברה לישראל של האחים עופר.
זליכה מציין שספג ביקורת ולעג בעיתון "גלובס", ומייחס זאת להתעקשותו שבעלי "גלובס", אליעזר פישמן, לא ייהנה מתנאים בלתי שוויוניים בעניין חובות חברות הכבלים.
הנס החכם
הפילוסוף-פסיכולוג קארל שטומפף כינס ועדה של 13 מדענים בולטים על מנת לבחון את הטענות בדבר כישוריו של הנס. לאחר שהסוס הצליח בבדיקות המדוקדקות שערכה הוועדה, הועברה הבדיקה לפסיכולוג אוסקר פונגסט. פונגסט הוכיח כי למעשה הנס לא ניחן בכישרון מתמטי, אלא הגיב לסימנים לא-רצוניים בשפת הגוף של השואל, שהשואל כלל לא היה מודע להם. תוצאות המחקר פורסמו לראשונה ב-1907, והתופעה שהתגלתה זכתה מאז לכינוי אפקט הנס החכם.
מחקרו של פונגסט
פונגסט גילה כי לא רק סוסים יכולים לזהות סימנים. הוא המשיך ובדק את ההשערה כי סימנים אלו היו "בלתי-ניתנים להבחנה" בניסויים בהם מילא הוא אישית את תפקיד "הסוס", תוך שהוא מקיש תשובות לשאלות שנשאל, אך לא ידע את התשובות עליהן. הוא גילה כי ב-92% מהמקרים הצליח לזהות אצל השואלים שינוי שסימן כי הגיע לתשובה הנכונה.
אפקט הנס החכם
אפקט הנס החכם הוא מקרה פרטי של נבואה המגשימה את עצמה המתאר מצב בו ציפיותיו של חוקר, או של גורם חיצוני כלשהו, משפיעות על ביצועי הנחקר, מבלי שהחוקר יהיה מודע להשפעה זו. לנטרול תופעה זו חשיבות רבה במחקרים על בני אדם ועל בעלי חיים.
חקר בעלי חיים
בניסויים בקרב בעלי חיים שבהם נבדקות תגובות הכרוכות בתודעה, קיים תמיד החשש מאפקט הנס החכם. כדי שתוצאות מחקרים כאלה יהיו קבילות, החיות חייבות להיבדק בצורה שתנטרל את האפקט. ישנן מספר דרכים מקובלות להתמודד עם הבעיה, אולם רובן יוצרות בעיות מהותיות אחרות בניסוי:
חקר בני אדם
כפי שהראו ניסוייו האחרונים של פונגסט, אפקט הנס החכם עשוי להשפיע על ניסויים שבהם נבדקים בני אדם. מסיבה זו ננקטים צעדים מיוחדים למניעתו בניסויים בחקר התפיסה, בפסיכולוגיה קוגניטיבית, בפסיכולוגיה חברתית, בחינוך וגם ברפואה. השיטה למניעתו תהיה בדרך כלל ביצוע ניסויים כפולי סמיות (double-blind experiments), שבהם לא החוקר ולא הנחקר יודעים האם הנחקר שייך לקבוצת הניסוי או לקבוצת הביקורת, אלא רק בתום המבחנים (ראו גם: אפקט הפלסבו). דרך נוספת היא שימוש במחשבים ובמערכות מדידה מכניות להנחיית ביצועי הנחקר - מערכות שכמובן אינן יכולות לתת "סימנים" לא מודעים לנחקר.
רמפורינקוסיים
רמפורינקוסיים (שם מדעי: Rhamphorhynchidae) היא משפחת זוחלים מעופפים מסדרת הפטרוזאורים שחיו בתור היורה שלפני 180-148 מיליון שנה. הם היו מראשוני הפטרוזאורים והיו בעלי תכונות פרימיטיביות כגון שיניים בולטות בפיהם, זנב ארוך וחלל עיניים גדול. הם גם היו קטנים יחסית בהשוואה לפטרוזאורים מאוחרים יותר.
בית הספר לכלכלה, אוניברסיטת תל אביב
החוג לכלכלה נוסד בשנת 1966 בפקולטה למדעי החברה באוניברסיטת תל אביב. בשנת 1992 החליט סנאט האוניברסיטה להרחיב את החוג לבית הספר שייקרא על שם פרופסור איתן ברגלס, שהיה ממקימי החוג ואחד הכלכלנים המובילים בארץ. הוא כיהן כדקאן הפקולטה למדעי החברה וכסגן הרקטור.
לימודי תואר ראשון בבית-הספר לכלכלה
מטרת תוכנית הלימודים לתואר ראשון בבית הספר לכלכלה היא להכשיר את הסטודנט לזהות, לנתח ולפתור בעיות בתחום הכלכלה, הן בעבודתו והן בהמשך לימודיו לקראת תארים גבוהים יותר. במסגרת התוכנית נדונות בעיות כלכליות במישורים של משק הבית, העסק, הממשלה והמשק בכללותו. התוכנית מדגישה היבטים תאורטיים הנלמדים באמצעות מודלים מתמטיים והיבטים אמפיריים הנלמדים באמצעות מודלים כמותיים וכלים סטטיסטיים.
לימודי תואר שני בבית-הספר לכלכלה
לבית הספר לכלכלה תוכנית משותפת לתואר שני מחקרי עם המחלקה לכלכלה באוניברסיטה העברית. מטרת התוכנית להקנות לתלמידים ידע מעמיק בתחומי הכלכלה ולהכשירם לעבודת מחקר כלכלי במסגרות האקדמיה, בשירות הציבורי ובסקטור הפרטי. כמו כן, מתקיימים בבית הספר לימודים לקראת התואר השלישי.
Symphony (שיר)
Symphony (בעברית: סימפוניה) הוא סינגל שהוקלט על ידי להקת המוזיקה האלקטרונית הבריטית קלין בנדיט, בשיתוף הזמרת-יוצרת השוודית זארה לארסון. השיר יצא לאור ב-17 במרץ 2017, כסינגל השלישי מתוך האלבום, וכסינגל שישי של לארסון מתוך האלבום So Good, על ידי חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים השוודי, ובכך הפך לסינגל החמישי של לארסון שכבש את המצעד השוודי במדינת הבית שלה. הוא הגיע גם למקום הראשון בנורווגיה ובריטניה, והיה לסינגל השלישי של קלין בנדיט שמגיע למקום הראשון בבריטניה.
וידאו קליפ
קליפ השיר פורסם בבכורה ב-17 במרץ 2017. הוא הופק על ידי גרייס צ'אטו וג'ק פטרסון מלהקת קלין בנדיט.
הקליפ נפתח בצעיר שאורז את חפציו ומתחיל לרכב על אופניים, תוך כדי שהתזמורת מנגנת מוזיקה שהולכת ומתגברת. או אז המוזיקה נעצרת וניתן לראות את האופניים על הכביש וניתן להבין שהתרחשה תאונה. לאחר מכן, עובר הסרטון להציג את בן הזוג של הצעיר שנהרג בתאונת הדרכים. לאחר מכן מוצגים זיכרונות מהעבר המשותף של הזוג, שנקטעים כשהמשטרה מגיעה לבית ולעדכן את בן הזוג על המוות.
הופעות חיות
קלין בנדיט ולארסון הופיעו לראשונה עם השיר בדה וויס בריטניה ב-18 במרץ 2017. בהמשך הופיעו גם במופע הלילה בכיכובו של ג'ימי פאלון ב-21 באפריל 2017.