cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
שייטת ספינות הטילים
מלחמת לבנון השנייה
תוצאות המלחמה - הסגר הימי פגע קשות בכלכלה הלבנונית. ההפגזות מהים מנעו פגיעות חמורות יותר ברקטות. כל הפעילות הענפה לא קיבלה הכרה בציבור עקב הפגיעה באח"י "חנית". ועדת חקירה שמונתה על ידי מפקד חיל הים בראשות תא"ל (מיל') ניר מאור מצאה כשלים רבים בהכנת הכוח הימי ובהפעלתו. לדברי מפקד חיל הים, דוד בן בעש"ט "התקיים כשל תודעתי".
מבצע עופרת יצוקה
בין 27 בדצמבר 2008 ל-18 בינואר 2009, צה"ל יצא למבצע צבאי נרחב ברצועת עזה. מטרת המבצע הייתה לפגוע בארגון החמאס ולהביא לצמצום בירי הרקטות מהרצועה על יישובי הנגב. חיל הים קיים סגר על הרצועה באמצעות ספינות השייטת וספינות הבט"ש. הספינות קיימו נוכחות רצופה למניעת הברחות נשק לעזה דרך הים ולמניעת יציאה לפיגועים בישראל בדרך הים. בוצעו הפגזות חוף למטרות נקודתיות עם תותח אוטו מלרה 76 מ"מ.
מערכות הנשק המדויקות השיגו פגיעות טובות. הותקפו משגרי רקטות, בונקרים ובתים שבהם התבצרו מחבלים. הפעילות נעשתה בתיאום ישיר עם כוחות הקרקע שפעלו בגזרה. הספינות פגעו גם בסירות של משטרת חמאס.
מבצע ארבעת המינים
ב-3 בנובמבר 2009 הוזנקו ספינות השייטת, ליירוט אוניית מכולות "FRANCOP" שנשאה דגל אנטיגואה וברבודה, כ-100 מייל מחופי ישראל. אח"י "אילת" (סער 5), ביצעה נוהל תשאול ודרשה חיפוש. רב החובל, אזרח פולין, אישר לבצע סריקה באניה. צוות בדיקה של שייטת 13 עיין במסמכי המטען שבהם נרשם כי המכולות ממוענות מאיראן לסוריה. נתגלו נשק ותחמושת בכמויות גדולות, שהוסתרו מאחורי שקים של פוליאתילן המיועד לתעשייה אזרחית.
האונייה נעצרה והועברה לנמל אשדוד בלווי אח"י אילת (סער 5) ואח"י תרשיש (סער 4.5). בעת סריקת 300 המכולות שנתפסו, התגלו כמויות גדולות של אמצעי לחימה: כ-2,700 רקטות של 107 ו-122 מ"מ, כ-8,800 פצצות מרגמה בקוטר 81 ו-120 מ”מ, 100 רימונים, כ-556,000 כדורים לרובה קלצ'ניקוב. הושם דגש על כך שכל הפעילות בוצעה בהקפדה על החוק הימי ובהפעלת כוח מינימלית.
חסימת חימוש לעזה
ישראל הטילה סגר על רצועת עזה על מנת למנוע התחמשות החמאס. במאי 2010 יצא מאיסטנבול משט שכלל שש אניות עם פעילים פרו פלסטיניים, במטרה לפרוץ את הסגר. ישראל עמדה בסירובה לאפשר לאוניות לפרוק בנמל עזה ודרשה את העברתו דרך נמל אשדוד לבדיקה מוקדמת. מארגני המשט סירבו לכך והמשיכו לדרכם. הטלת הסגר הימי על רצועת עזה נעשתה בהתאם לדין הבינלאומי ולהנחיות אמנת סן רמו הנוגעות להטלת מצור ימי.
ב-30 במאי 2010, בפעולה שנקראה "מבצע רוחות שמיים 7", ביצעו ספינות השייטת את עצירת המשט במים בינלאומיים במרחק מחוף עזה. חמש אוניות נענו לדרישה והועברו לנמל אשדוד. לוחמי שייטת 13, שהגיעו בסירות מהירות ובמסוקים, ביצעו את עצירת "מאווי מרמרה" האונייה היחידה שלא נענתה להוראות הסגר. תשעה מהתוקפים החמושים מנוסעי האונייה נהרגו ו-20 נפצעו, מרביתם מארגון IHH ומארגונים אסלמיים טורקיים. עשרה מלוחמי שייטת 13 נפצעו.
מבצע חוק ברזל
ב-16 במרץ 2011 הגיעו אל המודיעין הימי ידיעות על העברת נשק וחימוש מאיראן המיועד לרצועת עזה באניית הסוחר "VICTORIA" שנשאה דגל ליבריה. שלושה סטי"לים - אח"י "סופה", אח"י "כידון" (סער 4.5) ואח"י להב (סער 5), כשעליה מפקד השייטת אלי שרביט - ועמם כוח השתלטות משייטת 13 הוזנקו לירוט. המפגש עם האונייה נעשה במרחק 200 מיל מחוף ישראל. ההשתלטות נעשתה ללא הפעלת כח והאונייה הובלה לנמל אשדוד.
בחיפוש יסודי במטען התגלו כ-50 טון אמצעי לחימה מסוגים שונים. ממצא מיוחד היו שישה טילי חוף-ים מדגם C-704 עם ביות מכ"ם לטווח 35 ק"מ וכמויות גדולות של פצצות מרגמה. הטיל (סיני במקור), מותקן באיראן על סירות מהירות המיועדות להפעלה בכמות רבה כנגד כלי שיט חמושים.
מבצע עמוד ענן
ב-14 עד 21 בנובמבר 2012 השתתפו ספינות הטילים יחד עם ספינות הביטחון השוטף במבצע בחסימת רצועת עזה מהים. ספינות השייטת הפגיזו עשרות מטרות בחוף ומפקדות ומבנים של החמאס. המבצע ארך שמונה ימים. הספינות דיווחו על פגיעות טובות.
מבצע חשיפה מלאה
בפברואר-מרץ 2014 נערך מבצע לירוט אניית נשק בדרום הים האדום. מפקד המבצע בים היה מפקד חיל הים אלוף רם רוטברג. הפעולה נעשתה על ידי אח"י חץ (סער 4.5) ואח"י חנית (סער 5) ששימשה כספינת הפיקוד. לוחמי שייטת 13 שהצטרפו לספינות היוו את צוות ההשתלטות.
אוניית הסוחר "KLOS C" הפליגה מאיראן כאשר בבטנה נשק מתקדם אשר ייעודו היה פגיעה במדינת ישראל. יעד ההפלגה של הספינה היה פורט סודאן, אך היעד הסופי של המטען היה החמאס ברצועת עזה. הכוונה הייתה ליירטה לפני שתפרוק את המטען בפורט סודאן. על תנועת האונייה לא היה מידע מדויק. כלי השיט נדרשו לשהות זמן רב בים. ב-5 במרץ 2014 נעצרה האונייה כ-1,500 ק"מ דרומית לאילת סמוך לגבול דרום סודאן עם אריתראה והובאה לאילת.
בתוך המכולות נמצאו עשרות טילי קרקע-קרקע M302 מתוצרת סוריה ומגוון פצצות מרגמה מסוגים שונים. הנשק שנשאה ב-150 מכולות נפרש על הרציף לתצוגה בפני ראש הממשלה, שר הביטחון ואמצעי תקשורת.
פעילות במבצע צוק איתן
ב-8 יולי 2014 יצא צה"ל למבצע צבאי ברצועת עזה שנמשך עד 26 באוגוסט 2014. ספינות הטילים פעלו בגזרה בתיאום עם פיקוד הדרום בתקיפת מטרות טרור ברצועה.
ציונים לשבח ופרסים
קצין מכונה של אח"י להב,, צוין לשבח על ידי מפקד בסיס חיפה תא"ל יוחאי בן יוסף, על כך ש בשנת 2019 זכתה השייטת פעם שלישית בפרס הרמטכ"ל.
טקסים ותרבות
ספינות השייטת וצוותיהן מקיימות את כל הטקסים הנהוגים בצה"ל וכן טקס ליום הצי לפי קביעת חיל הים. החלפת מפקד השייטת נעשית בטקס בנוכחות כל לוחמי השייטת. מפקד חיל הים פוקד על ההחלפה והמפקדים נושאים את ברכתם. המפקד היוצא מקבל את נס הקצין הבכיר. השלב האחרון והמיוחד לשייטת הוא יציאה לים של כל הספינות הכשירות המסתדרות בטור עורפי וספינה הנושאית את המפקד היוצא עוברת ומקבלת הצדעה ימית מכל אחת מהספינות.
- הניצחון בקרבות הטילים ב נעשה נכס מורשת מכונן בשייטת בפרט ובחיל הים בכלל. ב-23 בספטמבר 1974 התקיים בבה"ד חיל הים טקס הענקת "אות המלחמה" שהוצמד בסרט לדגל השייטת. האות נמסר למפקדים בכירים בסדיר ובמילואים. בנוסף לאות קיבל כל אחד את הספר "ימים עלי ימים".
יום השייטת - בשנים הראשונות נחגג יום השייטת בדצמבר לציון מילוט ספינות שרבורג. לאחר מלחמת יום הכיפורים הועבר לאוקטובר לציון הניצחון בקרבות הטילים.
חשיפה - ספינות סער ופעילות שייטת ספינות הטילים מקבלות ביטוי במוזיאון ההעפלה וחיל הים בחיפה. דן אלמגור חיבר שיר בשם "'אנשי הסטי"ל"', אשר הולחן והושר בערב "חיפה מצדיעה לחיל הים", לרגל 60 שנות אימוץ שנערך ב-1 במאי 2014 אך לא זכה לפרסום. יוסי גמזו מילים ואפי נצר לחן, כתבו את "'שיר הסטי"לים"' שנעשה המנון השייטת.
הנצחת חללי השייטת
מהקמת השייטת עד שנת 2016 כולל אבדו לשייטת 27 חללים. מתוכם 4 נהרגו מפעולת האויב. אחד נהרג מתקלה באימונים. שלושה מנפילת מסוק לים במהלך טיסת אימונים לילית. ארבעה נהרגו בתאונות דרכים. שישה נפטרו ממחלה. אחד נרצח מחוץ ליחידה ושישה נפטרו בנסיבות טרגיות. כל האנשים שהלכו לעולמם מוגדרים כחללי צה"ל.
פיקוד חיל הים בכלל ופיקוד השייטת בפרט מקדישים תשומת לב רבה לקשר עם המשפחות השכולות ולהנצחת זכר החללים. מפגש שנתי נקבע לחודש אוקטובר בכל שנה שבו מגיעות המשפחות לבסיס השייטת ונפגשות עם צוותי הספינות ומפקדיהן.
קיצוץ במספר יחידות הלחימה
כמות כלי השיט בשייטת היה במשך השנים תוצאה של מגמות סותרות במערכת הביטחון. במלחמת יום הכיפורים כללה השייטת 14 יחידות לחימה. היה זה רק קצת מעל המסה הקריטית שאפשרה היערכות אופרטיבית בשתי גזרות בים התיכון. באותה עת היו עוד ארבע ספינות סער 4 בבנייה עבור זירת הים האדום. לאחר המלחמה היה ברור כי יש צורך ב-18 יחידות לחימה על מנת להתמודד עם המשימות בים התיכון. הצהרת הכוונות של מפקד חיל הים יוחאי בן-נון בתחילת שנות הששים של המאה העשרים כי התקיימה רק עשרים שנה מאוחר יותר, במחצית הראשונה של שנות השמונים: בתקופה זו הגיעה השייטת לשיא כוחה עם 26 יחידות לחימה. 24 מהן מדגמי ספינות הסער 2 3 ו-4 ועוד שתי סנפיריות נושאות טילים מדגם זיוונית.
ב-1985 החל תהליך הדרגתי של הוצאת ספינות מהשירות ורק במקום חלק מהם נבנו ספינות חדשות. הדעה שרווחה במטה הכללי הייתה שיש להקטין את חיל הים. עקב אילוצים תקציביים חיל הים הוציא מהשירות בשנת 2015 את שתי ספינות הטילים האחרונות מדגם סער 4, אח"י עצמאות ואח"י ניצחון. לאחר השבתת הספינות מבוסס כושר לוחמת השטח של חיל הים על 11 יחידות לחימה.
הקטנת מהירות הספינות
הדגש על "'מהירות עליונה גבוהה"' כדי להכתיב את הקרב עבר מהסדר העקרונות של חיל הים. מהירות זו ירדה מ40 קשר בסער 2 ל-35 קשר בסער 4 30 קשר בקורבטות סער 5 ל-24 קשר בקורבטות מדגם סער 6. ההנמקה לויתור על העדיפות במהירות העליונה שנמסרת היא שעם הארכת טווח החימוש אין צורך לסגור טווח כדי להכריע את הקרב הטקטי. גם הדגש על "'מהירות קבועה גבוהה"' שהיה בבסיס התפיסה של ספינות סער ואיפשר ליצור היערכות מהירה בין הגזרות השונות ירד מעיקרי החשיבה. מהירות להיערכות של 30 קשר בדגמי סער 2 סער 4 וסער 4.5 ירדה ל-20 קשר בסער 5 ובסער 6.
ספינות המגן
ההזמנה האחרונה של סטי"לים הייתה בשנת 2002 בה מסרו מספנות ישראל את אח"י חרב (סער 4.5) לחיל הים. הצעת המספנות לרכש מיני קורבטה מדגם סער 72, בדחק כ-800 טון לא אושרה, כיוון שלא ענתה על צורכי חיל הים בשל גודלה.
לאחר שחיל הים לא ביצע רכש של סטי"לים קרוב לעשרים שנה, בשנת 2015 פורסם על רכישת ארבע קורבטות סער 6 בדחק של כ-2,000 טון, שמבוססות על קורבטות מסדרת בראונשווייג Korvette 130 תוצרת גרמניה. הספינות שיהוו את עמוד השדרה על החיל, יצטרפו לסדר הכוחות בתחילת העשור השלישי של המאה ה-21 ומתוכננים לשרת כשלשה עשורים. הספינה הראשונה אח"י מגן הגיעה לישראל ב-2 בדצמבר 2020 והספינות האחרונות אח"י עצמאות ואח"י ניצחון נמסרו לחיל הים ב-27 ביולי 2021 והגיעו לישראל באוגוסט 2021. כל הספינות נמצאות בהתקנות מערכות הנשק שיארכו כשנה וחצי.
סרטונים
שייטת ספינות הטילים היוותה נושא לסרטים רבים במהלך שנות קיומה.
V (זיכיון מדע בדיוני)
וי (באנגלית: V, סימן הניצחון) הוא זיכיון סדרות טלוויזיה מז'אנר המדע בדיוני שנוצר בידי המפיק והבמאי האמריקני קנת' ג'ונסון. הזיכיון החל עם שידורן של שתי מיני-סדרות עוקבות, בשנים 1983–1984. העלילה מביאה את השתלטות חייזרים מהחלל החיצון, הידועים בשם "המבקרים" (V מאנגלית visitors), על כדור הארץ ועל ניסיונות המחתרת האנושית לעצרם.
בשנת 2008 כתב ג'ונסון נובלה המהווה המשך למיני-סדרה המקורית והתעתד לעבדה לסדרת טלוויזיה חדשה, אולם האחים וורנר, שהחזיקו עד כה בזכויות הזיכיון, בחרו לאתחל את הסדרה מחדש בשנת 2009.
מקור השראה ואלגוריה
ג'ונסון ציין, כי ההשראה למיני-סדרה המקורית הייתה ספרו של סינקלייר לואיס משנת 1935 "זה לא יכול לקרות כאן" - רומן פוליטי המספר את מאבקו הבלתי מתפשר של עיתונאי כנגד משטרו הפאשיסטי של הנשיא. נוסף על כך, פרק הפיילוט הכיל מספר סצינות שנראה כי הן לקוחות מתוך מחזהו של ברטולט ברכט, "פחד וסבל ברייך השלישי". ג'ונסון הוסיף ואמר, כי הסדרה נועדה במקור להוות מותחן פוליטי, המתעד את עלייתם של כוחות פאשיסטיים בארצות הברית.
יתר על כן, הרעיון שהוצג על ידי קנת' ג'ונסון בזיכיון V אינו חדש. קונספט חייזרי הלטאות שנראים כבני אדם ומתכננים לשלוט עליהם דומה למספר קונספירציות כדוגמת תאוריית מפגשים מהסוג הראשון עם לטאות אנוש של הסופר האנגלי דייוויד אייקל, וגזע הלמורים לפי כתביה של הלנה בלבצקי. בנוסף, רעיון ספינות החייזרים הגדולות המרחפות מעל ערים מרכזיות ברחבי כדור הארץ נראה לראשונה בספרו של ארתור סי. קלארק, "קץ הילדות".
הסיפור הוא למעשה אלגוריה לנאציזם: החל מחותם המבקרים, שדומה לצלב קרס וכלה במדים דומי מדי האס אס. נוסף, קיימת קבוצת צעירים שתומכת ב"מבקרים", עם דמיון רב לנוער ההיטלראי. שידורי "המבקרים" דומים לתעמולה הנאצית, ורדיפת "המבקרים" אחר מדענים ומשפחותיהם מושלכת אל רדיפת הנאצים את היהודים ואחר כל קושרי הקשר נגדם. נוסף על כך, מדענית "המבקרים" הראשית, דיאנה, נושאת הקשר ליוזף מנגלה. כמה מהדמויות הראשיות במיני-סדרה הגיעו ממשפחה יהודית, וסב המשפחה - ניצול שואה - העיר לא פעם כי מאורעות העבר מתרחשים שוב.
הסדרה החדשה משנת 2009 אינה משתמשת באלגוריה זו, כי אם נוטה יותר לכיוון של הערצה המונית בעקבות הגעתם של המבקרים. כמו כן, נעשתה הקבלה של הסדרה החדשה לתקופת נשיאותו של נשיא ארצות הברית ברק אובמה בתקופה שלאחר פיגועי 11 בספטמבר.
V: המיני-סדרה
המיני-סדרה המקורית שודרה בשני חלקים בין ה-1 ל-2 במאי 1983 ברשת NBC. גזע חייזרים מגיע לכדור הארץ ב-50 ספינות אם, המרחפות מעל ערים מרכזיות. הם חושפים את עצמם בפני בניין האומות המאוחדות בניו יורק כאשר פניהם לשלום, חזותם כשל בני האדם אך הם לובשים משקפי מגן ובקולם נשמעת תהודה מוזרה. הם מבקשים את עזרתם של בני האדם בחציבת כימיקלים ומינרלים הנחוצים לעולמם החולה. בתמורה, המבקרים מציעים לשתף את הטכנולוגיה המתקדמת שלהם עם האנושות. ממשלות כדור הארץ מסכימות להסדר, והמבקרים - בראשות מנהיגם ג'ון וסגניתו דיאנה - מתחילים להשפיע באופן ניכר על השלטונות.
אולם, אירועים מוזרים מתרחשים ומדענים הופכים לאיום תקשורתי נרחב. מוטלות עליהם הגבלות מטעם הממשל על פעולותיהם. אלה מביניהם אשר מבקשים לבחון את המבקרים מקרוב נעלמים באופן מפתיע או מאבדים מאמינותם. מדענים נודעים מתחילים להתוודות על פעולות חתרניות מצידם ולפתח התנהגות מוזרה. צלם העיתונות מייק דונובן מצליח לעלות בחשאי על ספינת המבקרים ומגלה שמתחת לחזותם האנושית מסתתרים טורפים זוחלים המעדיפים לאכול אוכל חי כחולדות. דונובן מקליט כמה מממצאיו ונמלט עם עדות למתרחש, אך בדיוק כאשר תחקיר עיתונאי מתוכנן לעלות לשידור, המבקרים משתלטים על אמצעי התקשורת. הם הופכים את דונובן לנמלט, אשר נרדף הן על-ידם והן על ידי המשטרה.
רדיפתם של המדענים נמשכת במטרה להוריד מאמינותם וגם להסיח את דעת הציבור על ידי שימוש בשעיר לעזאזל, אליו מושלכים פחדיהם. מספר בני אדם אשר נמצאים בעמדות כוח עוברים תהליך שטיפת מוח שנקרא "המרה" בידי דיאנה, שהופך אותם לנתונים למרותם של המבקרים. אחרים הופכים למושא ניסוייה הביולוגיים.
כמה מבני האדם משתפים פעולה ביודעין עם המבקרים ומתפתים אחר כוחם הרב, כמו אלינור דופרי - אמו של דונובן. דניאל ברנשטיין, נכדו של ניצול שואה יהודי, מצטרף לשורות המבקרים ומגלה להם את מיקומה של משפחת מדענים. נערה בשם רובין מקסוול - בתו של מדען ידוע שירד למחתרת - מפתחת מערכת יחסים עם מבקר צעיר בשם בריאן ונכנסת ממנו להיריון כחלק מ"ניסוייה הרפואיים" של דיאנה לעבר נשים לצורך התפתחות הגזע שלהם.
תנועת מחתרת מוקמת שיעודה הוא חשיפתם של המבקרים והתנגדות למעשיהם. מנהיגת תא המחתרת בלוס אנג'לס היא ד"ר ג'ולי פאריש. מצטרף אליהם בהמשך גם מייק דונובן, שמגלה ממבקר בשם מרטין את מטרתם האמיתית של המבקרים - לשעבד ולכבוש את כדור הארץ, לגנוב את משאבי המים, לקצור את גזע בני האדם כמזון ולהשאיר מעטים אשר ישמשו כעבדים וכבשר תותחים במלחמותיהם של המבקרים בגזעים חוצניים אחרים. מרטין מתגלה כאחד ממספר מבקרים (שמאוחר יותר מתגלים כ"הגיס החמישי") אשר מתנגדים לדרכי מנהיגיהם ומעדיפים לחיות לצד בני האדם בשלום. מרטין מתחבר לדונובן ומבטיח לעזור לתנועת המחתרת. חברי המחתרת מבצעים שורה של פיגועים נגד מטרות המבקרים, ונעזרים בציוד רפואי ובנשק אותו השיגו מנשקיות המשמר הלאומי של ארצות הברית. סמל תנועת המחתרת הוא האות הלטינית V, אדומה כדם, המרוססת על כרזות המבקרים הקוראות לקידום מטרות השלום שלהם. הסמל נוצר בהשראתו של אברהם ברנשטיין, סבו של דניאל.
המיני-סדרה מסתיימת עם שליטתם המלאה של המבקרים בכדור הארץ, כאשר ג'ולי ואליאס שולחים אות לחלל לבקשת עזרה.
V: הקרב האחרון
"V: הקרב האחרון" היא מיני-סדרת המשך למיני-סדרה המקורית, ששודרה בשלושה חלקים בין ה-6 ל-8 במאי 1984. יוצר המיני-סדרה המקורית, קנת' ג'ונסון, פוטר בטרם הושלמה, ורשת NBC שכתבה את התסריט המקורי שכתב עקב אילוצי תקציב.
המתחרת פושטת על מתקן עיבוד של המבקרים, בו מחוזקים בני אדם כמזון עבור החייזרים. אולם הפשיטה נכשלת עקב אמצעי המיגון החזקים של המבקרים. רובין מקסוול נכנסת לשלב היריון מתקדם, וזאת לאחר שקצב גדילתו של התינוק בבטנה מואץ. מנהיג המבקרים ג'ון מתעתד להכריז על פריצת דרך רפואית בכנס בבית חולים בלוס אנג'לס - תרופה למחלת הסרטן. המחתרת פושטת על בית החולים ומשיגה ציוד רפואי בזמן שרובין מבקשת לעשות הפלה בעזרתה של ג'ולי פאריש, אולם נמלכת בדעתה לאחר ששומעת על הסיבוכים שעלולים להגרם לה. שדרנית הטלוויזיה כריסטין וולש מתחילה להתלבט בנוגע לקשריה עם המבקרים, וזאת לאחר שמייק דונובן מבקש ממנה לאתר את בנו שון, שנלקח על סיפון ספינת האם. המחתרת לוכדת את וילי, מבקר טכנאי ידידותי, והפשיטה על בית החולים נוחלת הצלחה. ג'ולי מצליחה לחשוף את פרצופו האמיתי של ג'ון, לאחר שחברי המחתרת מונעים את הפרעת השידור החי בידי המבקרים. דיאנה הורגת את כריסטין וולש, שמפרה את פקודותיה להציג את השידור כניסיון נואש של המחתרת וקוראת קריאה נואשת למרד. לאחר קרב יריות במסדרונות בית החולים, המורדים נמלטים בעזרתם של הגיס החמישי, אך זהו ניצחון פירוס - ג'ולי נחטפת ועוברת שטיפת מוח על ידי דיאנה בניסיון להטות אותה מדרכיה.
ג'ולי מגלה למחתרת על תוכניות המבקרים לגנוב את כל המים מדרום קליפורניה לספינת האם דרך צינור מים גדול. הם מתחזים למבקרים ומצליחים בהשמדת המתקן. בהמשך, דיאנה משתמשת בשון כדי למשוך את מייק דונובן ממקום מחבואו, שנלקח כאסיר במקום שון. חבר הגיס החמישי נותן למייק גלולת התאבדות כדי למנוע את מצב גילויים של חברי הגיס החמישי בידי דיאנה, שסם האמת בו היא משתמשת אפקטיבי למדי. היא מזריקה לו את הסם והוא נאלץ לגלות כי מרטין הוא חבר הגיס החמישי. הוא ומרטין מצליחים להימלט.
V: הסדרה
סדרת טלוויזיה ששודרה מ-26 באוקטובר 1984 ועד 22 במרץ 1985 למשך 19 פרקים. הסדרה ממשיכה ישירות את אירועי "V: הקרב האחרון". דיאנה נלכדת על ידי מייק דונובן, ולאחר שנה מאז הופעל "העפר האדום" לראשונה, חברי המחתרת וחברי "הגיס החמישי" חיים בשלום יחדיו. החברה שיצרה את משלוח "העפר האדום" חוטפת את דיאנה, וראש החברה, נייתן בייטס, מציע לה תנאים נוחים תמורת הטכנולוגיה החייזרית. מייק ומרטין עוקבים אחר סוכניו של בייטס לעבר הבקתה בה מוחזקת דיאנה, והיא מצליחה להימלט ויורה במרטין. לפני מותו, מרטין מגלה למייק את תוכניתה של דיאנה ליצור קשר עם צי המבקרים השוכן בחלל ולשגר פלישה נוספת על כדור הארץ.
המחתרת מוקמת בשנית, וכעת הם נלחמים גם במבקרים וגם בנייתן בייטס הצמא לכוח, שממנף את נפילת הממשלה להפוך למושל לוס אנג'לס. תפקידה של אליזבת במלחמה בין שני הגזעים מתברר כחשוב יותר מתמיד, כעת שהיא התבגרה והפכה לנערה.
V: נובלות ספרותיות וקומיקס
סדרה של 16 נובלות ספרותיות פורסמו בין השנים 1984–1988 על ידי הוצאת הספרים Pinnacle Paperbacks, והן מתארות את מאבקם של כוחות המחתרת ב"מבקרים" בחלקים שונים בעולם. בנוסף, סדרה של 18 חוברות קומיקס מבית DC קומיקס פורסמו בין השנים 1985–1986 וסיפוריהם מקבילים לאירועי V: הסדרה. ב-5 בפברואר 2008 פורסמה נובלה מאת יוצר המיני-הסדרה המקורית קנת' ג'ונסון בשם "V: הדור השני", שפורסמה כהמשך אלטרנטיבי לאירועי המיני-סדרה המקורית. 20 שנה לאחר אירועי המיני-סדרה, כדור הארץ נמצא עדיין תחת שלטון המבקרים, באופן שדומה לכיבושה של פריז על ידי הנאצים, וחברי המחתרת נלחמים קרב אבוד נגדם, בד בבד בניסיון לשכנע את ההמונים שפניהם של המבקרים לא לשלום. אולם, מסע השכנוע שלהם נכשל, כאשר ההמונים מאמינים בטובתם של המבקרים, אשר משפרים את איכות חייהם בעזרת טכנולוגיה מתקדמת. כמות המים של כדור הארץ התרוקנה בחצי, באמתלת המבקרים כי הם מפחיתים את כמות הזיהום. רבים מבני האדם שוכנעו להצטרף לכוחות המיליציה של המבקרים במטרה ללכוד חברי מחתרת. כאשר נדמה שאבדה התקווה, המסר אותו שלחו ג'ולי ואליאס לחלל בסוף המיני-סדרה המקורית מתקבל על ידי גזע חוצני בשם זדטי, אויביהם המרים של המבקרים. הם מצטרפים לשורות המחתרת האנושית ופני המלחמה משתנים לטובתם. אולם עד מהרה, חברי המחתרת מתחילים לפקפק בנכונותם של חבריהם החדשים, ותוהים האם יחליפו רודן ברודן אחר.
V: הסדרה המחודשת
ב-3 בנובמבר 2009 יצאה לשידור הסדרה המחודשת ברשת ABC, כאשר עונתה הראשונה מכילה 12 פרקים והשנייה 10 פרקים. הסדרה היא למעשה עיבוד מחודש ומודרני לאירועי פלישת המבקרים על כדור הארץ, כאשר 29 ספינות אם פולשות לכדור הארץ ומרחפות מעל ערים מרכזיות ברחבי העולם. סוכנת הלוחמה בטרור של ה-FBI אריקה אוונס נקלעת באמצעו של קונפליקט בין גזע חייזרי המגיע לכדור הארץ במסווה של שלום לבין חברי "הגיס החמישי" - המחתרת האנושית. תוכניתם של המבקרים להביא לשיפור תנאי החיים בכדור הארץ מתברר כהרה אסון, כאשר הם משתמשים בבני האדם למטרות רבייה והתקדמות אישית של גזעם. המפתח למטרותיהם נמצא בליסה, בתה של מפקדת המבקרים אנה, אותה אנה מזווגת לבנה של אריקה, טיילר. בשונה מהמיני-סדרה המקורית, סוכנים רדומים של המבקרים הושתלו זה מכבר בקרב בני אדם, ובנוסף, חברי המחתרת האנושית והמבקרים מוצאים עצמם משני צידי המתרס.
רשימת השחקנים
{|
הערות שוליים
V (テレビドラマ) V (드라마) V (TV-serie)
דלקת העצם
דלקת העצם או אוסטיאומייליטיס (בלעז: Osteomyelitis) היא זיהום המערב בעיקר את רקמת העצם. הגורם העיקרי לזיהום זה הוא חיידק מהמין Staphylococcus aureus (ובחלק נוסף מהמקרים כתוצאה מזיהום על ידי Streptococcus pyogenes וחיידקים גראם-שליליים). התסמין הקליני יכול להיות שונה בין קבוצות גיל שונות (למשל, אצל תינוקות יכולה להיות מחלת חום או שיתוק של הגפה הפגועה, אצל ילדים תיתכן צליעה, ואצל מבוגרים לעיתים מדובר במעורבות של חוליות עמוד שדרה או כאבי גב ממושכים).
מבוא
דלקת העצם היא זיהום שמתחיל באזור הגרמי של העצם ועלול לפגוע גם בחלק הפנימי - מח העצם. הזיהום עלול להגיע דרך הדם (המטוגני) או כתוצאה מהתפשטות של זיהום סמוך. לעיתים המחלה היא אקוטית, וכוללת תסמינים של חום, ולעיתים היא מחלה כרונית אשר יכולה להימשך עד שנים. מהלך המחלה: חיידקים, לרוב מהמין Staphylococcus aureus, נכנסים לעצם וגורמים למוגלה, בצקת וגודש בכלי הדם. מאחר שהתהליך מוגבל לתוך העצם, נוצרת האטה בזרימת הדם בעצם וכתוצאה מכך נוצרים קרישי דם בכלי דם קטנים. קרישי הדם גורמים בסופו של דבר להפרעה באספקת החמצן לעצם (איסכמיה) למוות של אזורים מסוימים בעצם- sequestra. בתוך אזורים אלו החיידקים משגשגים וממשיכים את הזיהום עצמו.
אטיולוגיה
החיידק העיקרי המקושר עם אוסטאומייליטיס הוא Staphylococcus aureus. חיידק זה מאופיין באגרסיביות ובפולשנות, ולרוב מגיע לאזור לאחר התהוות של בקטרמיה בדם (זיהום של הדם עם החיידק). חיידקים אחרים שמעורבים בזיהום שייכים לסוג Staphylococcus (Coagulase negative Staphylococci) ו-Streptococcus (אשר עלולים להתפשט במהירות דרך רקמות רכות), חיידקי מעיים שונים (דוגמת Escherichia coli ו-Klebsiella pneumoniae), וחיידקי הסוג Pseudomonas. סיבות נפוצות פחות הן זיהומים על ידי חיידקים אל-אווירניים, Mycobacterium tuberculosis וחיידקי הסוג Brucella ו-Bartonella, פטריות (בעיקר מהסוג Candida), וכן נגיפים (VZV).
פתוגנזה
אצל ילדים ותינוקות- הזיהום מתחיל כמורסה במטפיזה (האזור שבין הדיאפיזה לאפיפיזה בעצם). הנימים המצויות באזור זה מאופיינים בזרימה איטית ואין קישור (אנסטמוזות) בין כלי הדם השונים- מצב אשר עלול להביא לנמק של האזור. אצל תינוקות בעיקר, אוסטאומייליטיס מלווה לעיתים קרובות בדלקת פרקים זיהומית- מכיוון שכלי הדם חודרים גם את לוחית הגדילה של העצם. אצל מבוגרים לעיתים מדובר במעורבות של חוליות עמוד השדרה. העורק המספק את חוליות עמוד השדרה נכנס דרך המרווח שבין החוליות, ומזין את החלק העליון של החוליה שמתחתיו והחלק התחתון של החוליה שמעליו.
קליניקה
אצל ילדים ותינוקות הביטוי הקליני של דלקת עצם בגפיים יכול להיות צליעה, כאב חריף עם חום, צמרמורות, חוסר שקט, אודם ונפיחות עם חוסר יכולת של הנעת הגפה הפגועה, אולם יכולים להיות תסמינים קליניים מתונים יותר- כגון הרגשה כללית לא טובה, ירידה בתיאבון, חום נמוך. אצל מבוגרים הביטוי הקליני הוא לרוב איטי ומאופיין בתלונות לא ספציפיות וכאבים לא ממוקמים לאורך מספר חודשים. לעיתים תיתכן תלונה על כאבי גב (לא תמיד מלווים בחום ובאודם) ולצורך אבחון המחלה יש לקחת בדיקות דם. אצל חולי סוכרת, בכיב סוכרתי מזוהם הנוצר ברגל סוכרתית, תיתכן contiguous osteomyelitis- העצם עצמה תיפגע כתוצאה מהזיהום שחדר את הכיב, במקרים כאלו יש לקחת ביופסיה מהעצם כדי לדעת באיזה חיידק מדובר לצורך מתן הטיפול הנכון.
פרוגנוזה
אצל ילדים הריפוי של דלקת העצם טוב יחסית מאשר אצל מבוגרים. קיימת ספיגה של האזורים הנקרוטיים (בעלי הנמק), תגובה טובה של האזור העוטף את רקמת העצם (פריאוסט) ויצירת עצם חדשה אשר מחליפה את רקמת העצם המתה. במידה וניתנת אנטיביוטיקה בשלב מוקדם ניתן להגיע לריפוי מלא והזיהום לא מתפתח לזיהום כרוני. סוכרת אצל מבוגרים נחשבת כגורם סיכון משמעותי ביותר.
אבחנה ובדיקות מעבדה
הבדיקה הטובה ביותר היא מיפוי עצמות עם טכנציום, אשר נקלט על ידי אוסטיאובלסטים - במקרה של קליטה מוגברת ניתן לאבחן כי קיים תהליך דלקתי נרחב. עם זאת הבדיקה פחות טובה לחוליות עמוד השדרה מאחר שבחוליות עמוד השדרה קיימת עצם ספוגית אשר באופן רגיל גורמת לקליטה גבוהה יחסית. ניתן לאבחן באמצעות צילום רנטגן, אולם רק לאחר 10-14 ימים צילום הרנטגן יצביע על הפגיעה עצמה (אזורים של הרס בעצם הנראים כאזורים כהים יותר). ניתן להשתמש גם בצילום CT בעל רגישות גבוהה יותר מצילום רנטגן, או ב-MRI אשר מדגים היטב את הזיהום עצמו.
בבדיקות המעבדה ניתן למצוא שקיעת דם מוחשת ולויקוציטוזיס.
טיפול
הטיפול הוא על ידי מתן אנטיביוטיקה במינון גבוה, עקב הקושי של האנטיביוטיקה לחדור לעצם הפגועה. על כן, בתחילת הטיפול נהוג לתת אנטיביוטיקה דרך הווריד ולאחר מכן דרך הפה. ניתן לעשות ניתוח הטריה להסרת הרקמה המתה, וניקוז מתאים של החומר המוגלתי. לעיתים ממלאים את החלל שנוצר ברקמה לאחר הוצאת העצם המתה ברקמה עם אספקת דם טובה- למשל השתלת עצם ממקום אחר או לקיחת חלק משריר המכסה על העצם החשופה ומביא לחידוש אספקת הדם.
הטיפול האנטיביוטי המקובל לזנים של Staphylococcus aureus שאינו עמיד וכן למיני ה-Streptococcus השונים מתבצע בתרופות ממשפחת הפניצילין או הצפלוספורין. במקרה ומדובר ב-MRSA הטיפול המקובל יהיה מתן וונקומיצין- אם כי קיימת עליה בעמידות אליו לאחרונה, או לינזוליד. כאשר מדובר בזיהום על רקע של חיידקי Pseudomonas הטיפול הוא ציפרופלוקסצין (קינולונים) במרבית המקרים.
הטיפול באנטיביוטיקה תוך ורידית ולאחר מכן דרך הפה ממושך ולרוב נע בין 4-6 שבועות. טיפול מקוצר יותר יכול להינתן לילדים, או במידה ובוצעה הטריה כירורגית של העצם המזוהמת.
סריג (גאומטריה)
בגאומטריה ויישומיה הפיזיקליים, סריג הוא מבנה אינסופי מחזורי, המתאפיין בכך שהזזות בכיוונים שונים מותירות אותו בעינו. מלבד העניין הגאומטרי, הקושר בין סריגים לבין ריצופים מחזוריים של המרחב, סריגים מופיעים בתחומים שונים של המתמטיקה, כגון תורת המספרים, תורת החבורות וטופולוגיה. לסריגים יש גם יישומים חשובים בפיזיקה, ובפרט בקריסטלוגרפיה.
דוגמאות
עולם המעשה סופי מטבעו ואינו יכול להכיל סריגים אמיתיים, אולם תהליכים טבעיים ותהליכי ייצור ממוכנים מעדיפים במקרים רבים פעילות מחזורית, ולכן אנו מוקפים בחלקי סריגים מסוגים שונים. נקודות המפגש של הקווים בדף משבצות הן דוגמה לסריג מישורי. מרכזיהם של תפוזים המסודרים בערימה מהווים חלק מסריג מרחבי, ונקודות ההשקה של התפוזים הן חלק מסריג מרחבי אחר.
הגדרה מתמטית
סריג במרחב האוקלידי ה-n-ממדי הוא קבוצה המקיימת אחת מן ההגדרות השקולות הבאות: הגדרות אלה מתאימות להכללות שונות של מושג הסריג: ההגדרה הראשונה מתארת סריגים בחבורה הטופולוגית. במקרה שהשיעורים של כל הנקודות בסריג הם רציונליים, מתקבל סריג במרחב הווקטורי מעל חוג המספרים השלמים.
להלן הגדרה שלישית, ומפורשת יותר: סריג הוא קבוצה מהצורה, כאשר הוא בסיס של המרחב האוקלידי מעל הממשיים. הסריג מורכב, אם כך, מן הצירופים הליניאריים בעלי מקדמים שלמים של וקטורי הבסיס.
וקטורי הבסיס של הסריג,, מתארים מקבילון n-ממדי, הנקרא מקבילון יסודי של הסריג. הזזות של המקבילון היסודי בוקטורי הסריג יוצרות ריצוף של המרחב. קבוע הרמיט מתאר את היחס בין אורך הצלע הקצרה במקבילון היסודי (ה"קצר" ביותר) של סריג לבין הנפח שלו.
מהגדרות אלה נובע שכל סריג כולל את נקודת האפס של המרחב. לעיתים נחשבת גם הזזה של סריג כזה לסריג, ואז מתקבלת הגדרה כללית מעט יותר.
באופן כללי, סריג, בתוך חבורת לי או חבורה אלגברית, מוגדר כתת-חבורה דיסקרטית מקו-נפח סופי, בפרט אם התת-חבורה היא קו-קומפקטית היא סריג. אם הסריג הוא קוקומפקטי, הוא נקרא גם בשם סריג אוניפורמי. כתוצאה מכך, ישנם סריגים לא קוקומפקטיים, למשל ניתן להראות כי היא סריג לא אוניפורמי בתוך, לסריג זה משמעויות חשובות בדינמיקה ובתורת המספרים. באופן כללי, תורת בורל-האריש-צ'אנדרה קובעת כי אם G חבורה אלגברית פשוטה למחצה, אזי הנקודות השלמות מהוות סריג בתוך הנקודות הממשיות. משפט הקשיחות של מרגוליס קובע כי בחבורות "נחמדות מספיק", כל הסריגים הם אריתמטיים, כלומר דומים מאוד ל-, עבור חבורה כזאת.
תיאור באמצעות מטריצות של סריגים במרחב אוקלידי
אם A היא מטריצה שעמודותיה מן ההגדרה השלישית, ו- x וקטור עמודה, שרכיביו, אז המכפלה \ Ax מייצגת איבר כללי של הסריג הנפרש על ידי. אם כך, הסריג הוא אוסף הנקודות, כאשר הוא אוסף וקטורי העמודה באורך n עם רכיבים שלמים. זהו סריג אם ורק אם L היא מטריצה הפיכה (מעל הממשיים).
תיאור זה אינו יחיד: אם מחליפים את המטריצה L במכפלה LP, כאשר P מטריצה הפיכה מעל השלמים, אז מתקבל בדיוק אותו סריג, עם מקבילון יסודי אחר (אך בעל אותו נפח). עובדה זו מאפשרת לתאר את מרחב כל הסריגים כמרחב הקוסטים השמאליים. הדטרמיננטה של L שווה לנפחו של מקבילון יסודי בסריג ש- L מגדיר.
חבורת הסימטריות של סריג
חשיבותם הרבה של סריגים היא בסימטריות שלהם. בדומה לסימטריות של המרחב האוקלידי כולו, הסימטריות של הסריג מורכבות מסימטריות של הזזה, סימטריות של סיבוב, וההרכבות של שני סוגים אלו. סימטריות של הזזה הן אלו המתקבלות מהוספת וקטור קבוע לכל נקודות הסריג. ההזזה ב- v היא סימטריה של סריג \ \Lambda אם ורק אם, ומכאן נובע שחבורת סימטריות ההזזה של סריג איזומורפית לסריג עצמו.
סימטריות של סיבובים הן אלו השומרות על נקודת האפס של הסריג במקומה. כל סריג עובר לעצמו תחת שיקוף, ולכן חבורת סימטריות הסיבוב כוללת לפחות שני איברים (השיקוף, והפעולה הטריוויאלית). אפשר לתאר סימטריה של סיבוב כפעולת כפל (משמאל) במטריצה אורתוגונלית, כלומר, מטריצה השייכת לחבורה הקומפקטית. כפל במטריצה A כזו שומר על הסריג, אם ורק אם קיימת מטריצה הפיכה מעל השלמים, , כך ש- \ AL=LP, דהיינו, אם. מכאן שחבורת הסימטריות הנקודתיות של שווה לחיתוך. זהו חיתוך של תת-חבורה דיסקרטית של עם תת-חבורה קומפקטית, ולכן חבורת סימטריות הסיבוב של סריג היא חבורה סופית.
חבורת הסימטריות הכללית היא הרחבה של חבורת סימטריות הסיבוב בחבורת סימטריות ההזזה.
Dummy
Dummy הוא אלבום הבכורה של להקת הטריפ הופ הבריטית פורטיסהד. האלבום יצא בשנת 1994 ושנה לאחר מכן, ב-1995, זכה בפרס מרקיורי היוקרתי. בנוסף, בשנת 1997 הגיע Dummy למעמד של אלבום זהב בבריטניה.
הפקה
ההצלחה הרבה שנחל ה-EP, "Numb" שקדם לאלבום, סייעה לבסס את בריסטול, שם פעלו פורסיטהד, כבירת הטריפ הופ העולמית בעוד הז'אנר עצמו רק החל להתפתח בשנים אלה ועדיין נקרא "הסאונד של בריסטול". במובן זה, נחשב Dummy לאחד האלבומים החשובים יותר בהתפתחות הטריפ הופ. האלבום מאופיין בקולה המלנכולי של סולנית הלהקה בת' גיבונס ובצלילים אפלים ודרמטיים. כמו כן ניכרים בו מקצבי טריפ הופ קלאסיים ועבודת סקראצ'ינג.
עטיפת האלבום מציגה תמונה של גיבונס, מתוך סרט קצר שיצרה הלהקה בשם "To Kill a Dead Man" ולו גם חיברה הלהקה פסקול מקורי. מלבד Numb הוליד האלבום שני סינגלים נוספים: "Glory Box" (שהיה לימים משיריה המוכרים ביותר של הלהקה) אשר הגיע למקום ה-13 בבריטניה בהוצאתו המחודשת ו-"Sour Times" שהגיע אף הוא למעמד זהה, גם בהוצאה מחודשת.
ב-3 בדצמבר 2008 הוציאה חברת Universal Music Japan מחדש ובמהדורה מוגבלת את שני האלבומים הראשונים של פורטיסהד בפורמט SHM-CD, המאפשר האזנה באיכות שמע גבוהה יותר.
דירוג במצעדי מכירות
Dummy מכר מעל לשני מיליון עותקים באירופה והגיע למקום השני במצעד מכירות התקליטים הבריטי.
פלורין פורצ'ה
פלורין פורצ'ה (ברומנית: Plorin Purece; נולד ב-6 בנובמבר 1991) הוא כדורגלן רומני המשחק באוניברסיטת קלוז' בעמדת הקשר.
קריירה
פורצ'ה התחיל את הקריירה שלו בארד מהליגה הרומנית השנייה בה שיחק שנתיים.
בקיץ חתם בקונקורדיה קיאז'נה מליגת העל הרומנית. בקיץ חתם בויטורול קונסטנצה עמה זכה באליפות ראשונה בקריירה ובתולדות המועדון.
ב-22 באוגוסט 2017 עזב לראשונה את רומניה וחתם בהפועל רעננה מליגת העל לשנה עם אופציה לשנתיים, אך ב-14 בנובמבר שוחרר מן הקבוצה. ב-25 בינואר 2018 חתם בל.ק.ס. ניצ'יצ'ה הפולנית
צחוק הגורל
צחוק הגורל (ברוסית: Ирония судьбы, или С лёгким паром!‎, "אירוניה סודבי, אילי סְ לוֹחְקִים פַּארוֹם!) הוא סרט טלוויזיה סובייטי מסוגת דרמה קומית שבוים על ידי אלדר ריאזנוב וצולם בשנת 1975 באולפני הקולנוע המוסקבאיים הוותיקים 'מוספילם'.
התסריט לסרט, שנכתב על ידי אמיל ברגינסקי (Браги́нский) וריאזנוב, מבוסס בחופשיות על מחזהו של ריאזנוב (1971) "פעם בערב השנה החדשה" (ברוסית: Однажды в новогоднюю ночь). הסרט, המשלב סיפור אהבה ודרמה, מוקרן באופן מסורתי מדי שנה בערב השנה החדשה ברוסיה ובמדינות נוספות מברית המועצות לשעבר. ציטוטים רבים מהסרט הפכו ל"משפטי מפתח" בשפה הרוסית.
אסון הנ"ד
אסון הנ"ד (על שם נ"ד ההרוגים באסון, נ"ד - 54 בגימטריה) היה תאונה אווירית שהתרחשה בכ"ג באייר תשל"ז, 10 במאי 1977, ובה התרסק מסוק CH-53 סי סטאליון יסעור של חיל האוויר הישראלי במהלך תרגיל בבקעת הירדן. באסון נהרגו 54 חיילי צה"ל: 44 לוחמים וקצינים מחטיבת הצנחנים, לוחמי פלוגת מאי 76' בגדוד 890, ו-10 אנשי צוות אוויר, צוותי המסוקים ואנשי צוות אוויר נוספים שהשתתפו בטיסה כחלק מקורס האימון המבצעי של טייסי מסוקי הסער.
המקרה
האסון אירע 6 קילומטרים מצפון ליריחו, סמוך ליישוב הישראלי ייט"ב ולכפר הפלסטיני עוג'ה א-תחתא. מסוק ה"יסעור" מטייסת 114 ("מובילי הלילה") השתתף בתרגיל עוצבתי משולב של חטיבת הצנחנים וחיל האוויר בבקעת הירדן, בפיקודו של אל"מ נחמיה דגן שהיה מפקד התלס"מ (לימים היחידה לשיתוף פעולה). דקות ספורות לאחר ההמראה הנמיך המסוק עד שפגע במדרון של גבעה והתרסק. כל החיילים נהרגו. לאחר שנודע למפקד החטיבה, אל"ם עמוס ירון, על האסון שהתרחש החליט ירון כי יש להמשיך את התרגיל, משום שאירועים מסוג זה עלולים להתרחש במלחמה ואינם מהווים סיבה לעצור את מהלכי הכוחות.
חקירת האירוע
ועדת חקירה צבאית בראשותו של אלוף אברהם אורלי מונתה לבחינת האירוע. בעקבות המלצתה מינה הצבא את דב לוין כשופט חוקר שיקבע האם יש מקום לפתוח בהליכים פליליים נגד מי מהקשורים בתאונה. ועדת החקירה קבעה כי המסוק המריא לאחר רצף של תקלות טכניות, חריגות מפקודות של הצבא ונוהלי חיל האוויר, וכאשר הוא נושא 54 לוחמים ואנשי צוות, הרבה מעבר להוראות היצרן, שהגביל את מספר הלוחמים ל-33 בלבד. המסוק אמור היה להמריא כשעליו 58 לוחמים ואנשי צוות, אך הטייס העביר ברגע האחרון 2 מהצנחנים ו-2 מאנשי חיל האוויר למסוק אחר ושפך כמות ניכרת של דלק באתר ההמראה, כדי להקטין את המשקל העודף.
החקירה הצביעה על שורה ארוכה של תקלות טכניות שקדמו לטיסה, ובהן: אחד ממנועי המסוק פעל מתחת לנורמה המותרת ("קו הפסילה"), מד הגובה במסוק לא היה תקין והראה גובה שונה מהמצב האמיתי, לפני ההמראה אירעה תקלה לא-ברורה במיסבי הרוטור, המסוק המריא באיחור, ההנרה לא פעלה אף שהתרגיל בוצע בחושך, והבקרה האווירית במהלך התרגיל כשלה לחלוטין. בנוסף לכך, התדריך לטייסים היה לקוי: למרות הלילה החשוך, דחק מבצע התדריך בטייסים לטוס נמוך ככל האפשר.
על סמך מסקנות ועדת החקירה נקבע, כי יוגבל מספר הנוסעים ביסעור ל־33 לוחמים ועוד 4 אנשי צוות. ועדת החקירה מצאה שורה ארוכה של כשלים פיקודיים, חריגה מסמכות ומנהלים מפורשים של צה"ל וחיל האוויר, וטעויות בניהול התרגיל. למרות זאת קבעה הוועדה, כי האסון נגרם עקב "טעות אנוש" של הטייס. ב-15 ביולי 1977 הוחלט להעמיד לדין את מפקד הטייסת. בית הדין הצבאי הרשיע אותו בעבירות של טיסה אסורה והתרשלות, אך הסתפק בעונש של נזיפה בלבד. דו"ח ועדת החקירה נמסר למשפחות רק לאחר 25 שנה ופורסם לציבור (בגרסה מצונזרת) בשנת 2014.
הנצחה
ועדת השמות הממשלתית החליטה לקרוא לגבעה, עליה התרחש האסון, "גבעת הנ"ד". לזכרם של 54 הנופלים הוקמה אנדרטת הנ"ד בראש הגבעה. האנדרטה הוקמה ביוזמת המשפחות השכולות, ועוצבה בידי הצייר אריה מוסקוביץ. בשנים האחרונות שוקם האתר ושופץ בסיוע משרד הביטחון, הקרן הקיימת לישראל והמועצה האזורית בקעת הירדן.
עיריות רמת גן ובת ים קראו גנים ציבוריים בשם "גן הנ"ד", ובחולון הוקם "גן יסעור" לזכרם. בית הספר היסודי ביישוב מעלה אפרים שבבקעת הירדן, השוכן בסמוך לאתר האסון ולאנדרטה, נקרא על שם הנ"ד. בעיר רחובות הוקם "בית החמישה", מרכז קהילתי לזכרם של חמשת בני העיר שנפלו באסון. בשנת 2016 הוקם גשר על כביש 411 מעל מפגש רכבת בין העיר רחובות לעיר יבנה. לגשר ניתן השם "גשר הרעות - לזכרם של הנ"ד" . במקום יש אנדרטה לזכרם (במפגש כביש 411 ו-410).
דיפרנציאל (מתמטיקה)
בחשבון אינפיניטסימלי בפרט ובאנליזה מתמטית בכלל, דִּיפֵרֶנְצִיאָל של פונקציה בנקודה מסוימת הוא קירוב ליניארי של הפונקציה בנקודה זו.
עבור פונקציות סקלריות במשתנה יחיד, מושג הדיפרנציאל קשור קשר הדוק למושג הנגזרת, אולם כאשר עוברים לפונקציות של כמה משתנים, או לפונקציות שמחזירות וקטור, הדיפרנציאל הוא הכללה של הנגזרת, ושונה ממושג הנגזרת החלקית.
הגדרה פורמלית
תהא פונקציה דיפרנציאבילית בנקודה \mathbf{p}.
נשים לב כי הטרנספורמציה תלויה בנקודה p – בכל נקודה יש לפונקציה f קירוב ליניארי שתלוי באותה נקודה. ייתכן שהעתקת הדיפרנציאל היא שונה, וניתן להוכיח שהדיפרנציאל בנקודה מסוימת הוא יחיד, כלומר לא קיימות שתי העתקות ליניאריות שמקיימות את ההגדרה הכתובה לעיל באותה נקודה.
מציאת הדיפרנציאל
נתבונן על וקטור היחידה. זהו וקטור אפסים עם 1 במקום ה-i. לדוגמה ב- מתקיים ש-.
במקרה שבו דיפרנציאבילית בנקודה p אז. מהמשפט הזה אפשר להסיק שבאופן כללי לכל וקטור, הדיפרנציאל בנקודה \mathbf{p}, שהוא אופרטור ליניארי, יהיה
.
מכיוון שאנו מדברים על "דיפרנציאל בנקודה" ניתן להסתכל על הדיפרנציאל באופן כללי בתור פונקציה, שמתאימה לכל נקודה את הדיפרנציאל המתאים לאותה נקודה. זהו המובן הכללי של דיפרנציאל של פונקציה. כשם שנגזרת של פונקציה סקלרית במשתנה יחיד היא פונקציה, שמתאימה לכל נקודה מספר (המספר הנגזר), גם דיפרנציאל מתאים לכל נקודה את מטריצת יעקובי של אותה הנקודה.
פונקציה סקלרית במשתנה יחיד
במקרה הפרטי של פונקציה סקלרית במשתנה יחיד, y=f(x), אם הפונקציה גזירה בנקודה x_0 פירוש הדבר הוא שקיים הגבול הבא:
.
אם נסמן גבול זה בתור f'(x_0), נשים לב שמתקיים (ניתן לראות זאת על ידי חלוקה ב-\ \Delta x והשאפתו לאפס), ולהפך: אם קיים קבוע A כך ש- אז f גזירה ב-x_0 ו-A = f'(x_0).
מכאן שהדיפרנציאל במקרה זה. כאן הדיפרנציאל הוא טרנספורמציה ליניארית שמיוצגת על ידי מטריצה של איבר בודד.
במקרה של פונקציה סקלרית במשתנה יחיד f, מקובל לרוב לסמן את הדיפרנציאל שלה \mathrm{d}f. מכאן גם ניתן להבין את פשר הסימון שמתאר נגזרת (כלומר, את \mathrm{d}f) - אם נסתכל על x, המשתנה, כפונקציה של עצמו, הרי שהדיפרנציאל שלו בנקודה x_0 הוא. זהו סימון בלבד - דיפרנציאלים הם העתקות ליניאריות, ואין למנה שלהם משמעות מתמטית.
ראו גם
דיפרנציאל של העתקה בין יריעות
פסגות דאגלס
פסגות דאגלס (באנגלית: Douglas Peaks) הן קבוצה של פסגות המצויות דרומית לקרחון פאלמר, בקצה הדרום מזרחי של רכס הריטג' בהרי אלזוורת' שבאנטארקטיקה.
גאוגרפיה
הפסגה הגבוהה בפסגות דאגלס היא פסגת גליוצי שגובהה 1,475 מטרים מעל פני הים.
אתרים נוספים בפסגות הן:
מייקל באקול
מייקל באקול (באנגלית: Michael Bacall; נולד ב-19 באפריל 1973) הוא שחקן קולנוע ותסריטאי אמריקאי, הוא מוכר בעיקר בכתיבת הסרטים "סקוט פילגרים נגד העולם", "רחוב ג'אמפ 21" "רחוב ג'אמפ 22" ו"פרויקט X".
ביוגרפיה
באקול נולד בלוס אנג'לס, קליפורניה. הוא שיחק בסרטים ובטלוויזיה מגיל קטן. ופנה לכיוון הכתיבה בשנות האלפיים, הוא כתב וכיכב בסרט "Manic" משנת 2001. במהלך הקריירה שלו, באקול כתב ומכר מספר תסריטים לחברת "Major film studio".
באקול כתב יחד עם אדגר רייט את העיבוד הקולנועי לסדרת ספרי הרומן הגרפי הקנדי סקוט פילגרים, לסרט סקוט פילגרים נגד העולם. באקול כתב את התסריט לסרט רחוב ג'אמפ 21 משנת 2012 וכתב במשותף עם עוד שני תסריטאים נוספים את התסריט לסרט ההמשך רחוב ג'אמפ 22 שיצא לאקרנים בשנת 2014.
חיסון MMRV
חיסון MMRV הוא חיסון משולב למחלות חצבת, חזרת, אדמת ואבעבועות רוח, (Measles, Mumps, Rubella, Varicella). החיסון בדרך כלל ניתן לראשונה לילדים בגיל שנה. בישראל ממליץ משרד הבריאות על מנת חיסון ראשונה בגיל שנה, ומנה נוספת בכיתה א' (לפני כן חוסנו בישראל רק בנות בחיסון נפרד לאדמת, על פי רוב בכיתה ה' או ו') שמטרתה להעלות את רמת החסינות. החיסונים כנגד חצבת וחזרת פותחו על ידי מוריס הילמן במרק, ואושרו לשימוש בארצות הברית בשנת 1963 ו-1976 בהתאמה. חיסון כנגד אדמת אושר לשימוש בארצות הברית ב-1969. חיסון MMR, המכיל חצבת, חזרת ואדמת, אושר לשימוש ב-1971 במנה אחת. מנה נוספת (בישראל בכיתה א') החלה להינתן בשנת 1990. החיסון נמצא בשימוש נרחב בלמעלה מ-60 מדינות בעולם. רכיב אבעבועות הרוח נוסף בשנת 2008. כבכל חיסון אחר, השפעות החיסון לטווח ארוך והיעילות שלו הם מושא מתמשך למחקר.
חצבת
לפני השימוש הנרחב בחיסון לחצבת, תפוצת המחלה הייתה כה רחבה שהידבקות בה נחשבה כמובנת מאליה. כיום, במדינות שבהן ניתן חיסון שגרתי לילדים, תפוצת המחלה היא פחות מ-1% לאנשים מתחת לגיל 30.
היתרונות של החיסון נגד חצבת, במניעת חולי, נכות ומוות מתועדים היטב. 20 השנים הראשונות שבהן ניתן החיסון בארצות הברית מנעו בשיעור, 52 מיליון מקרים של המחלה עצמה, 17,400 מקרים של פיגור שכלי ו-5,200 מקרי מוות. בין השנים 1999–2004, אסטרטגיה של ארגון הבריאות העולמי ויוניצ"ף, הובילה לשיפור בתפוצת החיסון לחצבת, שמנעה מספר משוער של 1.4 מיליון מקרי מוות עקב המחלה ברחבי העולם.
חצבת אנדמית בכל העולם. אף על פי שבשנת 2000 הוכרז כי היא נכחדה מארצות הברית, כדי להישמר מפני התפרצויות חדשות יש לשמור על רמת חיסון גבוהה באוכלוסייה ועל רמת תקשורת טובה עם אלו המסרבים להתחסן. מחצית מתוך 66 המקרים המתועדים של חצבת בארצות הברית בשנת 2005, משוערים כמגיעים מאדם לא מחוסן אחד שנדבק במחלה תוך כדי ביקור ברומניה. הקהילה המסוימת בארצות הברית, אליה אותו אדם חזר, הייתה בעלת שיעור גבוה במיוחד של ילדים לא מחוסנים. התפרצות המחלה במקרה זה הובילה להידבקותם של 34 בני אדם נוספים, רובם ילדים לא מחוסנים. חלקם אושפזו בבתי חולים ובאופן משוער, ההתפרצות עלתה $167,685. התפרצות מגפה רחבה יותר נמנעה, בעקבות שיעורי חיסון גבוהים בקהילות הסמוכות.
מנה אחת של החיסון מקנה הגנה של כ-93% נגד מחלת החצבת ומנה שנייה של החיסון מעלה את החסינות לכ-97%.
חזרת
חזרת היא מחלה ויראלית נוספת, שבעבר הייתה נפוצה מאוד אצל ילדים. הסיבוכים של המחלה היא עקרות לגברים ודלקת קרום המוח אצל עד כ-10% מהחולים במחלה. חירשות ודלקת הלבלב הם סיבוכים נדירים של המחלה.
אדמת
אדמת גם הייתה נפוצה מאוד לפני השימוש הנרחב בחיסון. הסיכון העיקרי באדמת הוא אצל הידבקות אישה בהריון שיכולה לגרור הידבקות של העובר. מצב זה נקרא אדמת מולדת, והוא גורם להתפתחות מומים מולדים משמעותיים, כגון מומי לב, חירשות, עיוורון ופיגור שכלי או עלול לגרום להפלה, למוות תוך רחמי של העובר או ללידה מוקדמת. בהידבקות בשליש הראשון של ההריון יש סיכון גבוה, של כ-85%, לאדמת מולדת. בהידבקות בהמשך ההריון יש סיכון נמוך יותר.
בעקבות הכנסת החיסון לישראל לא דווחו מקרים של אדמת מולדת בישראל מאז 1993, וכן חלה ירידה חדה במספר מקרי האדמת בישראל.
החיסון המשולב
שלוש המחלות מידבקות מאוד. החיסון המשולב לשלוש המחלות הוחל במטרה להפחית את הכאב של מתן שלושה חיסונים נפרדים ולהגדיל את היעילות של התהליך.
בשנת 2005, ספריית קוקהריין פרסמה מטא-מחקר על 21 מחקרים מדעיים בנוגע לחיסון. עורכי המחקר מסכמים כי: "המידע הנוכחי אודות בטיחות ויעילות חיסון MMR תומך במדיניות הנוכחית של חיסון מסיבי במטרה להכחיד את החצבת ברמה עולמית כדי להפחית את מקרי המחלה והמוות המיוחסים לחצבת ואדמת".
החיסון נמכר על ידי חברת מרק בשם "M-M-R II", על ידי גלקסו סמית' קליין כ-Priorix ועל ידי סאנופי כ-TRIMOVAX.
תופעות לוואי
MMRV נחשב חיסון בטוח ותופעות הלוואי העיקריות כוללות כאב מקומי, חום ופריחה. במקרים נדירים (8.5 מקרים ל-10,000) יתפתחו פרכוס חום ללא השפעה לטווח ארוך ובמקרים נדירים אף יותר (1 ל-40,000 מקרים) מתרחשת ספירת טסיות נמוכה באופן זמני, שעשויה לגרור הפרעות דמם. תגובה אלרגית קשה לחיסון נדירה מאוד ומתרחשת אחת ל-4 מיליון מקרים. סיבוכים נדירים יותר דווחו בתדירות כה נמוכה שאין הוכחה סטטיסטית לקיומם כוללים חירשות, פגיעה מוחית או פרכוסים (שאינם פרכוסי חום).
לילדים בגיל שנתיים ומטה, חיסון MMRV קשור ביותר תופעות לוואי בהשוואה למתן של חיסון MMR בנפרד מחיסון אבעבועות רוח באותו יום. ישנם 4.3 פרכוסי חום נוספים לכל 10,000 ילדים שחוסנו (טווח ביטחון 95%: 2.6–5.6), 7.5 אירועי חום נוספים (רובם קלים) לכל 100 ילדים מחוסנים (טווח ביטחון 95%: 5.4–9.4) ו-1.1 מקרים נוספים של פריחה דמוית חצבת לכל 100 ילדים (טווח ביטחון 95%: 0.2–1.8). פרכוסי חום שנגרמו מחיסון MMRV מתרחשים 7 עד 10 ימים לאחר החיסון. אצל ילדים בגיל 4–6, אין עדויות לסיכון מוגבר לפרכוסי חום לאחר MMRV בהשוואה למתן נפרד של חיסוני MMR ואבעבועות רוח.
פרשת האוטיזם
מתנגדי החיסון מצביעים על העלייה הכללית של שיעור האוטיזם באוכלוסייה מאז הכנסת החיסון, כראייה לנזק שהוא גורם. הסבר אלטרנטיבי לעלייה זו, יכול להיות עלייה ברמת האבחון והרחבת מושג האוטיזם לכלול קשת רחבה יותר של תסמינים. ביפן הפסיקו לתת את החיסון, אך רמת האוטיזם לא ירדה.
בשנת 2004, לאחר פרסומה של כתבת תחקיר ב"סאנדיי טיימס", עשרה מתוך 12 חברי המשנה למחקר של וייקפילד חזרו בהם רשמית מחלק הפרשנות במאמר, שטען להתאמה כללית בין זמן התפרצות האוטיזם לזמן קבלת החיסון. המרכז לבקרת מחלות, המכון הרפואי של האקדמיה הלאומית למדעים, משרד הבריאות הבריטי וספריית קוקהריין, קבעו פה אחד כי לא נמצאה כל עדות לקשר בין חיסון MMR לאוטיזם.
בפברואר 2010, הודיע כתב העת לנסט על הסרת מאמרו של וייקפילד, בנימוק שנמצא שגוי וכולל קביעה שקרית.
במרץ 2019, התפרסם מחקר דני הנעשה על 657,461 ילדים. המחקר מצא שאין שום קשר בין חיסון ה-MMR לבין אוטיזם או אוטיזם רגרסיבי. במחקר השוו בין ילדים מחוסנים ל-MMR ללא מחוסנים ל-MMR שחלקם מעולם לא התחסנו לאף חיסון.
ממרח שוקולד
ממרח בטעם שוקולד או שוקולד למריחה הוא ממרח הנאכל לרוב כשהוא מרוח על לחם ומאפים דומים כגון לחמנייה ופיתה. לעיתים הוא משמש גם כמילוי למאפים מתוקים ולעוגות.
ממרח בטעם שוקולד הוא מוצר האהוד בעיקר על ילדים ומשמש מילוי נפוץ לכריכים עבורם.
למרות שלממרח השוקולד טעם, ריח וצבע כשל שוקולד הוא אינו מתמצק. הממרח כולל סוכר, שמן, שומן רווי, שומן מן הצומח וקקאו, ועשוי להכיל גם חלב ומרכיבי טעם וריח נוספים. לעיתים הוא כולל אגוזים או דבש. הממרח עובר במפעל תהליך של ערבוב החומרים, טחינה ולבסוף ערבוב סופי של 10–12 שעות עד שמתקבל מרקם למריחה.
שוקולד למריחה נמכר לרוב בצנצנות זכוכית או מכלי פלסטיק.
סוגי ממרחי שוקולד נפוצים בישראל: שוקולד שטראוס, ממרח שוקולד השחר העולה, ממרחית, שוקולד נוטלה, ממרח שוקולד ללא תוספת סוכר עלית, ממרח שוקולד אגוזי לוז מגה, ממרח קרם קקאו ואגוזים שופרסל.
תעשיית השבבים בישראל
תעשיית השבבים בישראל כוללת מרכזי פיתוח שבבים של חברות ישראליות ותאגידים רב-לאומיים, מפעלי ייצור שבבים ומפעלים המייצרים ציוד לתעשיית השבבים. זהו ענף חשוב בתעשייה בישראל, המעסיק עשרות אלפי עובדים, ותורם תרומה ניכרת לייצוא מישראל.
בנוסף לחברות ותיקות בתחום זה פועלות בו בישראל חברות הזנק רבות. מחקר שנערך בשנת 2020 העלה שישראל היא שנייה בעולם (לאחר ארצות הברית) במספר חברות ההזנק בתעשיית השבבים הפועלות בה.
אינטל
ראשיתה של תעשיית השבבים בישראל בשנת 1974, עם פתיחתו בחיפה, ביוזמתו של דב פרוהמן, של מרכז פיתוח של חברת אינטל האמריקאית, מרכז הפיתוח הראשון של החברה מחוץ לתחומי ארצות הברית.
בסוף שנות ה-70 החליטה החברה לבחון אפשרות של הקמת מפעל למוליכים למחצה בירושלים על ידי צוות בהנהגתו של פרוהמן. רשות ההשקעות וממשלת ישראל הציעו לחברה חבילת תמריצי השקעות שהייתה מקובלת באותו זמן באזור ירושלים. בנוסף קיבלה החברה מימון להכשרת עובדים ישראליים במפעלי החברה בארצות הברית. בשנת 1980 החלה הקמת המפעל בפארק המדע הר חוצבים בירושלים, בהשקעה של 50 מיליון דולר. המפעל בירושלים (Fab 8), היה הראשון לייצר פרוסת סיליקון עבור אינטל מחוץ לארצות הברית. המפעל נסגר בשנת 2008 בשל התיישנותו, אולם לאחר הקצבת מענקים מממשלת ישראל, נפתח בשנית בשנת 2009, כמפעל לקדם-זיווד שבבים (Die-Prep). באפריל 2016 הודיעה החברה על סגירת המפעל עד סוף השנה.
בשנת 1998 הוקם גם מרכז פיתוח בהר חוצבים, עם 80 עובדים, על בסיס מרכז הפיתוח של חברת DEC שנרכש על ידי אינטל. במשך השנים התרחב המרכז לכ-1,200 עובדים.
בין השנים 1996 ל-1999 הקימה אינטל מפעל בפארק התעשייה קריית גת, בשם Fab 18. בשנת 2006 באותו מתחם בקריית גת פתחה החברה מפעל נוסף בשם FAB 28 שהוא מפעלה העיקרי בישראל עד היום. לאחר הקמת FAB 28, אינטל ישראל מכרה את FAB 18 הישן לחברת נומוניקס. לימים חברת נומוניקס נמכרה לחברת מייקרון טכנולוגיה, יצרנית שבבים אמריקאית. בשנת 2013 חברת מייקרון העבירה את FAB 18 חזרה לרשותה של אינטל ישראל והאחרונה חידשה אותו וצירפה אותו לתוך חלק ממפעל FAB 28 הנוכחי.
באוקטובר 1999 רכשה אינטל את יצרנית השבבים הישראלית DSPC תמורת 1.6 מיליארד דולרים במזומן. זה היה הסכום הגדול ביותר ששולם במזומן תמורת חברה ישראלית, עד אז. DSPC הוקמה בשנת 1987 על ידי היזם דוידי גילה ועסקה בפיתוח שבבים דיגיטליים לטלפונים סלולריים. בשנת 2006 מכרה את DSPC, בפחות מ-600 מיליון דולר, לחברת מארוול טכנולוגיות.
בשנת 2020 העסיקה החברה בישראל כ-14,000 עובדים.
אינטל רכשה חברות ישראליות אחדות בתחומי החומרה והתוכנה. שתי רכישות בולטות:
טאואר סמיקונדקטור
חברת טאואר סמיקונדקטור החלה את דרכה כמפעל ייצור במגדל העמק של חברת "נשיונל סמיקונדקטור" האמריקאית, שעסק בהכנת מוליכים למחצה. תחילת דרכה של נשיונל בישראל הייתה בשנת 1978 כאשר צבי סוחה יזם והקים מרכז למחקר ופיתוח בשם National Semiconductor Israel - NSCI בהרצליה. ד"ר גיורא ירון פעל מתוך חברת נשיונל סמיקונדקטור לקידום הקמתו של מפעל שבבים בישראל, כשהחל לעבוד כפיזיקאי במשרד הראשי של החברה בסנטה קלרה ב־1979, ושכנע את הנהלת החברה להשקיע בישראל. בשנת 1984 הונחה אבן הפינה למפעל היצור. רשות ההשקעות סייעה לחברה בבחירת המיקום של המפעל במגדל העמק ובהשגת התמריצים להשקעות שהיו מקובלים באותה תקופה כולל קבלת תמיכה בהכשרת עובדים ישראלים למפעל החדש במגדל העמק במפעלי החברה בארצות הברית. ראש עיריית מגדל העמק, שאול עמור, הצליח לשנות את מעמד העיר מאזור פיתוח ב' לאזור פיתוח א', כדי לאפשר לנשיונל סמיקונדקטור לזכות במרב ההטבות הניתנות במסגרת החוק לעידוד השקעות הון. בניית המפעל הושלמה בשנת 1985.
בשנת 1993, על רקע משבר עולמי בתעשיית המעגלים המשולבים, החליטה נשיונל סמיקונדקטור לסגור את המפעל במגדל העמק, אך הסגירה נמנעה לאחר ש"החברה לישראל" רכשה אותו תמורת 250 מיליון דולר והקימה אותו כחברה עצמאית בשם טאואר סמיקונדקטור. בשנים 1994–1995 ביצעה טאואר שתי הנפקות בנאסד"ק, והפכה לחברה ציבורית, בהמשך החלו מניות החברה להיסחר בבורסה לניירות ערך בתל אביב. החברה גם הקימה מרכז מחקר ופיתוח בנתניה.אחד המוצרים הראשונים שיצרה החברה היה שבב זיכרון מסוג EPROM שפיתח בועז איתן בחברת הסטארט אפ WaferScale.
בשנת 2001 החלה הקמתו של מתקן ייצור חדש, "פאב 2", המייצר מעגלים משולבים על גבי פרוסות סיליקון בקוטר של 8 אינץ' (200 מ"מ), בטכנולוגיות 0.18-0.13 מיקרון, בהשקעה כוללת של 1.1 מיליארד דולר. ההשקעה הגיעה מ"החברה לישראל", ממענק ממשלתי של 250 מיליון דולר ומאשראי מבנק לאומי ומבנק הפועלים בסך 550 מיליון דולר. בניית המתקן הושלמה בשנת 2003.
ההשקעות הגדולות בהקמת "פאב 2", ובהמשך המשבר הכלכלי ב-2008, הביאו לכך שהחברה צברה הפסדים גדולים ודרשה גיוס הון נוסף (לרבות ויתור על החזר ההלוואות מצד הבנקים לאומי והפועלים, והפיכתן לניירות ערך המירים למניות). בהובלת המנכ"ל שהובא מארצות הברית, ראסל אלוונגר ב-2005, החברה התאוששה ובשנת 2010 החלה ליהנות מתזרים מזומנים חיובי, תוך שהכנסותיה עברו לראשונה את רף חצי מיליארד הדולר. בשנת 2016 הודיעה החברה על פריעת כל חובותיה לבנקים בישראל לאחר שגייסה 100 מיליון דולר באיגרות חוב ארוכות טווח לצורך זה.
בשנת 2008 רכשה טאואר את חברת ג'אז האמריקאית, ומיזגה את פעילות החברות לכדי חברה אחת בשם "טאואר-ג'אז". בשנת 2020 שינתה החברה את שמה לשם הנוכחי, טאואר סמיקונדקטור.
בשנת 2022 נרכשה טאואר על ידי אינטל לפי שווי חברה של 5.8 מיליארד דולר.
מרכזי פיתוח
בנוסף לשתי החברות שהוזכרו לעיל, המקיימות בישראל פעילות של פיתוח שבבים יחד עם פעילות של ייצור שבבים, פועלות בישראל חברות רבות העוסקות רק בפיתוח של שבבים (פאבלס) ובמכירתם, ומוסרות את הייצור למיקור חוץ.