cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אגורקריטוס
תחילה הוא ניסה לפסל את אפרודיטה, אך משלא הצליח פנה לפסל את נמסיס. הוא גם יצר את פסל השיש המפורסם "אם האלים" שנמצא באגורה הגדולה שבאתונה, אך זה נהרס בזמן לא ידוע, וכיום קיימים רק העתקים שלו.
מתיאס גרינוואלד
מתיאס גרינוואלד (בגרמנית: Matthias Grünewald; 1470-1480 – 1528) הוא צייר גרמני חשוב, שעבודותיו מיוחדות בביטוי עז בקו, בצבע ובקומפוזיציה. משך מאות בשנים היה שמו של גרינוואלד עלום כמעט, ורבות מיצירותיו יוחסו לבן דורו, אלברכט דירר. מתחילת המאה ה-20, עם עליית האקספרסיוניזם הגרמני, השתנה יחסם של אמנים וחוקרים ליצירותיו האקספרסיביות של גרינוואלד, שתפש מקום בשורה הראשונה של אמני צפון אירופה בתקופת הרנסאנס. יצירתו החשובה והידועה ביותר של גרינוואלד היא סדרת ציורי המזבח באייזנהיים (Der Isenheimer Altar).
תולדות חייו
רק מעט ידוע על חייו של גרינוואלד, ועוד פחות מזה ידוע בוודאות. רוב החוקרים מסכימים כי נולד בווירצבורג ונקרא מאתיס נייטארט (Mathis Neithart) או גוטהארט (Gothar(d)t) או נאיתארדט (Neithardt). השם גרינוואלד יסודו בטעות בזיהוי של היסטוריון האמנות יואכים פון זאנדארט, בספרו Teutschen Akademie (1675). איש אינו יודע היכן רכש את הכשרתו כצייר. השערה אפשרית אחת היא כי למד בקולמר אצל מרטין שונגאואר, שהקומפוזיציה במקצת מתחריטיו מזכירה חלק מציורי הצליבה של גרינוולד. התיעוד הברור הראשון לקיומו נמצא ב-1500 או 1501 כמאתיס דר מאלר בזליגנשטאדט אם מיין או כמאתיס מאשאפנבורג. מניחים כי כאן התגורר לפחות עד 1521, כשהוא יוצא את זליגנשטאדט לביצוע עבודות מוזמנות.
ב-1511 חכר יאקוב הלר את שירותיו של גרינוואלד כדי ליצור ארבעה ציורי שליחים בגריזיי (מונוכרום) לכנפי ציור מזבח שביצע דירר (מזבח הלר ב-Historisches Museum בפרנקפורט). ביצירות אלו ניכרת בשלותו של גרינוולד, ומופיעים בה המאפיינים הבולטים במזבח אייזנהיים, כמו השער הארוך והמתנפנף וכפות הידיים הגדולות והמעוותות.
בין השנים 1510 ל-1525 הוא שימש כצייר חצר וכארכיטקט בחבל הריין וכן כמהנדס הידראולי לשני ארכיבישופים של מיינץ. הוא עזב את משרתו כנראה על רקע מלחמת האיכרים, או לותרניזם. גרינוואלד מת, ככל הנראה, באוגוסט 1528.
יצירותיו
רק יצירות בעלות גוון דתי שרדו מכלל עבודתיו של גרינוואלד, המפורסמת שבהן היא המזבח באייזנהיים, אשר הושלמה בשנת 1515 והמוצגת היום לציבור במוזיאון אונטרלינדן (בצרפתית: Musée d'Unterlinden) בעיר קולמר בצרפת. היצירה מורכבת מ-10 תמונות שונות על פני שנים-עשר לוחות. על המזבח הראשי מופיעה בלוח המרכזי צליבת ישו, תחתיה קבורתו ובשתי הכנפיים מופיעים אנטוניוס הקדוש וסבסטיאנוס הקדוש. הלוח המרכזי של ציור המזבח השני מוקדש למריה וישו התינוק, לצד מלאכים מנגנים, בתחתית מתוארת שוב קבורת ישו, ושני הלוחות הצדדיים מתארים את תחיית ישו ואת הבשורה למרים. בציור המזבח השלישי תופסים את החלק המרכזי ואת החלק התחתי פסלי עץ של ניקולא דה אגנו (שנוצרו, ככל הנראה, כעשרים שנה לפני ציור המזבח), כשבלוחות הצדדיים מופיעים ציור של אנטוניוס הקדוש המבקר את פאולוס הנזיר במדבר, ואת פיתויו של אנטוניוס הקדוש.
שאר יצירותיו של גרינוואלד שמורות בגרמניה, להוציא שתי יצירות קטנות המתארות את צליבת ישו, האחת בוושינגטון והשנייה בבזל. גרינוואלד התבקש לצייר ארבעה מלאכים, בציור מונוכרום, בשולי יצירת מזבח של דירר בכנסיית הלר שבפרנקפורט. יצירתו של דירר הושמדה בשריפה ואולם ציוריו של גרינוואלד שרדו. יצירות מזבח נוספות של גרינוואלד מצויות בקארלסרוהה, ובמוזיאון האוגוסטין. במינכן מצויה יצירתו הגדולה ארסמוס הקדוש מאנטיוכיה ומאוריציוס הקדוש שנוצרה כנראה בין השנים 1521-1524 והייתה כנראה חלק מיצירת מזבח גדולה עוד יותר. סך הכל שרדו ארבעה מציוריו המתארים את צליבת ישו, כולם מלאי יראה וקדרות. יצירותיו ידועות בזכות הבעתן הדרמטית, צבעיהן מלאי החיות והאור הנשקף מהן.
תחנת הרכבת נען
תחנת הרכבת נען הייתה בעבר תחנת משא של הרכבת המנדטורית, מיקומה ליד כפר נענה העתיק, קרוב למושב יציץ ולא רחוק מקיבוץ נען. תחנה זאת משמשת כצומת לקווים לירושלים (דרך בית שמש) ולבאר שבע.
היסטוריה
התחנה נוסדה בשנות ה-20 של המאה ה-20. בהתחלה היא שימשה להובלת תוצרת חקלאית של פרי הדר. ולאחר מכן שימשה גם כתחנת נוסעים לתושבי האזור. בשנות ה-40 היו עוצרות בתחנה שלוש רכבות מדי יום ולאחר קום המדינה שירתה התחנה את הרכבות בקו לירושלים. בשנות ה-50 נסללה מסילת הדרום מתחנת נען דרומה אל באר שבע ועם פתיחת הקו לבאר שבע בשנת 1956 הייתה תחנת נען תחנת ביניים בקו זה. בשיאה, בשנות ה-60, עצרו בתחנה כ-20 רכבות ביום, מחציתן בקו לבאר שבע ומחציתן בקו לירושלים. בסביבות שנת 1992 הופסקה עצירת הרכבות בתחנה וכיום זו תחנת רכבת תפעולית בלבד ובה ארבע מסילות תקניות, המשמשות למפגשי רכבות בקווים תל אביב — באר-שבע ותל אביב — בית שמש — ירושלים. רכבת ישראל מבצעת עבודות שיחזור במבנה ההיסטורי. התחנה ממוקמת בשדות בין קיבוץ נען לבין מושב יציץ, קרוב לשמורת הטבע עיינות גיבתון.
הכפלת קטע המסילה נען-לוד
בקטע נען-לוד, שאורכו 10.5 קילומטר, עוברים שני קווים של רכבת ישראל. בעקבות העומס הרב שנוצר על הקטע, והמגבלה של שלוש רכבות בשעה לכל כיוון, הוחלט בעשור הראשון של המאה ה-21 על פי תוכנית החומש של רכבת ישראל להכפיל את המסילה בין לוד לנען. כמו כן, עקב ריבוי העקומות החדות בקטע המגבילות את מהירות הנסיעה, הוחלט שתוואי המסילה בין רחוב תל חי ברמלה עד תחנת נען יוחלף במסילה חדשה ומיושרת, בתוואי הסמוך לכביש 6. בניית המסילה הייתה אמורה להסתיים ברבעון הראשון של 2008, אך התעכבה עקב התנגדות של תושבי קיבוץ נען. בשנת 2011 הסתיימו העבודות על המסילה החדשה באזור נען וב-2012 הושק הקו המהיר של הרכבת מתל אביב לבאר שבע במסילת הדרום העובר בקטע נען-לוד. באותה עת עדיין נותרו בקטע נען-לוד עבודות שדרוג של הפרדות מפלסיות הממתינות לביצוע באזור רמלה, חלקן עקב גילוי קברים עתיקים.
אקא
אקא (בערבית: أقّا) היא עיירה במחוז טאטה, סו-מאסה, מרוקו. על פי מפקד האוכלוסין של 2004 היו בה 7,102 תושבים. הוא מכיל מבנים ישנים כמו בניין מוהדין (הידוע במקום בשם Lalla Baitollah) בקסבט-סידי עבדאללה בן מ'בארק.
בכפר קטן לייד אקא נמצא קבר הצדיק רבי יששכר בעל המעיין.
המעיין נמצא לייד הקבר של הצדיק שרואים ישעות על קברו המעיין נובע כל השנה וכל השדות והעצים לייד אקא זה מהמעיין שהצדיק ברא עד היום המעיין נובע אפילו בשנות בצורת המעיין נובע ללא הפסקה.
אקא עשויה להיות זהה לוואקא שבה, על פי מסורות מסוימות, התיישבו היהודים הראשונים שהיגרו למרוקו.
משה וולמן
קורות חייו
משה וולמן נולד בוורשה, אז חלק מהאימפריה הרוסית (כיום בירת פולין). בשנת 1925 עלה וולמן לארץ ישראל, והתגורר עם משפחתו בתל אביב, שם סיים את הגימנסיה העברית "הרצליה".
בכדי ללמוד רפואה הגיע בשנת 1932 לפירנצה באיטליה. שם פגש את אשתו לעתיד, ביגי (בריגיטה), ילידת גרמניה, אף היא סטודנטית לרפואה. וולמן למד באוניברסיטאות של פירנצה ורומא, ממנה קיבל תואר דוקטור לרפואה בשנת 1938. את עבודת הדוקטור הגיש לפרופ' אנריקו פרמי, חתן פרס נובל לפיזיקה. בשנת 1939 הוא נישא לביגי, ולהם ארבעה ילדים: דן וולמן (במאי קולנוע), רות (פילוסופית) (1944-2005), נעמי (פסיכיאטרית) והפרופ' אמנון וולמן (מלחין).
בשנת 1940 התגייס לצבא הבריטי, תחילה כרופא אזרח. בשנת 1941 נשלח כחלק מקבוצת רופאים מארץ ישראל, וביניהם אריה זסלני, לסייע לכוחותיו של צ'ארלס אורד וינגייט במסגרת המערכה במזרח אפריקה במלחמת העולם השנייה. שם פגש בקיסר היילה סלאסי והיה לרופאו האישי. וולמן נתמנה לאחראי על המחלקה הפנימית והמעבדה הקלינית של בית החולים "מגליק" באדיס אבבה, בדרגת קפטן. בין השנים 1945-1946 היה מנהל המעבדה הפתולוגית של "בית חולים 27" בתל אל-כביר במצרים. בשנת 1946 שב לארץ ישראל.
וולמן פתולוג בכיר במדינת ישראל
בין השנים 1946–1956 היה וולמן הפתולוג היחיד שעסק בארץ בהיסטוכימיה.
בשנת 1951 קיבל וולמן את "הפרס על שם מגנס". בעקבות קבלת הפרס יצא להשתלמות בהיסטוכימיה במספר מרכזים עולמיים מובילים בתחום.
בשנת 1963 ארגן וולמן קורס ארצי בנושא ההיסטוכימיה. בשנת 1964 וולמן התמנה לפרופסור וראש המחלקה לפתולוגיה באוניברסיטת תל אביב ובשנת 1965 הועלה לדרגת פרופסור מן המניין.
וולמן נחשב לחלוץ בתחום ההיסטוכימיה, מחלת וולמן שהוא גילה, נקראת על שמו.
וולמן פרסם כ-200 עבודות מחקר. וולמן היה החתן הראשון של פרס "Pearse" מטעם החברה המיקרוסקופית המלכותית.
וולמן נפטר בספטמבר 2009 ונקבר בבית הקברות בקיבוץ כפר מנחם.
צ'ת אנקווה
צ'ת אנקווה (באנגלית: Chet Anekwe) הוא שחקן קולנוע ובמאי קולנוע ניגרי אשר עובד וחי בארצות הברית. יצירותיו מפורסמות הן בתעשיית הקולנוע בניגריה והן בתעשיית הקולנוע האמריקאית בהוליווד ובתיאטרון ניו יורק.
בעליס מלך בני עמון
אחר שנחרבה ממלכת יהודה, נותר בארץ יישוב יהודי קטן, מפוזר ומוכה. נבוכדנצר מלך בבל, מחריב הארץ, הפקיד על היהודים את גדליה בן אחיקם לנציב מטעמו. יום אחד, ניגש אל גדליה בסתר יוחנן בן קרח, משרי החיילים היהודים ששרדו אחר החורבן, ומסר מידע מודיעיני קריטי: בעליס מלך בני עמון שלח אליו את ישמעאל בן נתניה, יהודי מזרע המלוכה, כדי להורגו. הוא קרא לגדליה להיזהר מפני ההתנקשות ואף הציע לו שהוא עצמו יטפל בישמעאל למענו בלי שאיש ידע על כך. גדליה סירב בתוקף לקבל את הדברים.
כעבור זמן מה, התגשמה אזהרתו של יוחנן. ישמעאל ניצל את הכנסת האורחים של גדליה, רצח אותו וטבח באנשים שאיתו במצפה, יהודים ובבלים כאחד.
אחר הטבח, ישמעאל ואנשיו שבו את הנשים ושאר האנשים שנותרו בחיים במצפה ומיהרו איתם אל ארץ בני עמון. יוחנן בן קרח שמע על הטבח ובלם את ישמעאל בגבעון. הוא הצליח לשחרר את השבויים, אך ישמעאל הצליח לברוח עם שמונה מאנשיו אל מלך בני עמון.
תוצאות הקשר שארגן בעליס היו קשות ביותר. בעקבות הרצח, ברחו רוב יושבי הארץ היהודים מצרימה ונסתם הגולל על היישוב היהודי בארץ מאז כניסתם ארצה בימי יהושע. היישוב היהודי התחיל להתחדש שוב רק עשרות שנים אחר כך בעקבות הצהרת כורש. לזכר אירוע זה, עם ישראל צם במשך אלפי שנים את צום גדליה.
המקרא עצמו אינו מפרש מדוע ארגן בעליס את הקשר ומה ביקש להרוויח מכך. כוונתו הייתה כנראה להחליש את היישוב היהודי שהלך והתחדש בארץ אחר החורבן, והוא אף קיווה להיות גורם משפיע בארץ בעזרת בעל בריתו ישמעאל בן נתניה.
Pills n Potions
Pills n Potions (בעברית: גלולות ושיקויים) הוא שיר של הראפרית הטרינידדית ניקי מינאז'. השיר יצא לאור ב-21 במאי 2014 כסינגל הראשון מאלבום האולפן השלישי של מינאז', The Pinkprint. מינאז' הזכירה לראשונה את הסינגל בשיר "Yasss Bish", בו ציינה כי היא מתכננת להוציא את הסינגל בעוד שבועיים. מילות השיר מדברות על אדם שפגע במינאז', אך היא עדיין אוהבת אותו. הווידאו קליפ של השיר יצא לאור ב-9 ביוני באותה השנה.
וידאו קליפ
הקליפ לשיר צולם ב-13–14 במאי 2014 על ידי דיאן מרטל, שהייתה אחראית בעבר על הקליפ לשיר "Right Thru Me" של מינאז'. מינאז' פרסמה תמונות מאחורי הקלעים של הסט לקליפ בחשבון האינסטגרם שלה. מינאז' ציינה, דרך עמוד הטוויטר שלה, כי המראה שלה בקליפ יהיה שונה מבקליפים האחרים. מינאז' פרסמה בערוץ היוטיוב שלה שני סרטוני מילים לשיר ב-28 במאי וב-6 ביוני. ב-6 ביוני שודרה הצצה לקליפ בתוכנית "Good Morning America". ב-9 ביוני 2014 יצא לאור הקליפ, בו משתתף הראפר דה גיים.
קופה אמריקה נשים 1995
קופה אמריקה נשים 1995 (נקראה אז: אליפות דרום אמריקה בכדורגל נשים 1995, בספרדית: Campeonato Sudamericano de Fútbol Femenino 1995) הוא הטורניר השני של הקופה אמריקה לנשים שארגנה CONMEBOL. הטורניר נערך בברזיל והתקיים מ-8 בינואר עד ה-22 בינואר 1995. הגביע שימש כטורניר המוקדמות לגביע העולם 1995, שנערך באותה שנה בשוודיה.
הטורניר שוחק במתכונת של בית אחד עם 5 נבחרות, כאשר שתי הנבחרות שסיימו במקומות הראשון והשני העפילו למשחק הגמר. בגמר נפגשו ארגנטינה (שסיימה במקום השני) וברזיל - האלופה המכהנת. בסיום המשחק, שנערך באוברלנדיה מול 50,000 צופים, ניצחה ברזיל 0-2 וזכתה בטורניר בפעם השנייה ברציפות. בעקבות זכייתה היא העפילה לגביע העולם כנציגה היחידה של קונפדרציית הכדורגל של דרום אמריקה.
גרנט שאפס
גרנט שאפס (באנגלית: Grant Shapps; נולד ב-14 בספטמבר 1968) הוא פוליטיקאי בריטי המשמש מאז אוקטובר 2022 כשר לענייני לעסקים, אנרגיה ואסטרטגיה תעשייתית. בין השנים 2019–2022 כיהן כשר התחבורה בממשלתו של בוריס ג'ונסון וכשר הפנים במהלך ששת הימים האחרונים של ממשלתה של ליז טראס באוקטובר 2022. שאפס הוא חבר במפלגה השמרנית ומייצג בפרלמנט הבריטי את מחוז וולווין האטפילד מאז 2005.
שאפס נבחר לראשונה לבית הנבחרים בבחירות הכלליות של 2005, וב-2007 קודם לקבינט הצללים כשר הצללים לשיכון ולתכנון. לאחר כניסתו של דייוויד קמרון לתפקיד ראש הממשלה ב-2010, מונה שאפס לשר השיכון והשלטון המקומי. בסבב המינויים הממשלתי ב-2012 הצטרף שאפס לקבינט כיו"ר המפלגה השמרנית וכשר בלי תיק. במאי 2015 עזב את הקבינט והפך לשר לפיתוח בינלאומי. בנובמבר אותה שנה נאלץ שאפס להתפטר מראשות המפלגה בשל הטיפול הלקוי שלו בהאשמות על בריונות בתוך המפלגה השמרנית.
לאחר שתמך במועמדותו לראשות המפלגה השמרנית של בוריס ג'ונסון ב-2019, מינה אותו ג'ונסון לשר התחבורה. שאפס קידם צעדים משמעותיים בתחום משרדו - הלאמה בפועל של זכיין הרכבת Northern Trains, תוכנית וויליאמס-שאפס שעתידה להיות מיושמת בשנת 2023 למעבר ממערכת זכייני רכבות לזכיין ציבורי אחד, הגבלות התנועה בתקופת הקורונה בכניסה לבריטניה וממנה, ותוכנית הרכבות המשולבת שפורסמה בשנת 2021, המגדירה את האסטרטגיה ארוכת הטווח לרכבות בצפון אנגליה ובמידלנדס. בספטמבר 2022 החליפה ליז טראס את ג'ונסון בראשות הממשלה, פיטרה את שאפס מתפקיד שר התחבורה, והוא חזר לכהן כחבר פרלמנט מן המניין. באוקטובר 2022, על רקע המשבר הממשלתי, מינתה טראס את שאפס לשר הפנים במקום סואלה ברוורמן. כהונתו בת ששת הימים הפכה את שאפס לשר הפנים המכהן הקצר ביותר בהיסטוריה הפוליטית הבריטית. לאחר שרישי סונאק נבחר לראשות הממשלה, שאפס הועבר לתפקיד שר לענייני עסקים, אנרגיה ואסטרטגיה תעשייתית, והחליף בתפקיד את ג'ייקוב ריס-מוג.
ביוגרפיה
אחיו של גרנט, אנדרה שאפס, הוא קלידן שהיה חבר בשנות ה-90 בלהקה Big Audio Dynamite (BAD). בן דודם מיק ג'ונס היה דמות מפתח בפאנק רוק של סוף שנות ה-70, ואחד מחברי הקלאש ו-Big Audio Dynamite.
שאפס מגיע ממשפחה יהודית וכיהן כראש ארגון הצעירים היהודי נוער לנוער. הוא נשוי לבלינדה גולדסטון, יהודייה אף היא, והשניים מקיימים אורח חיים יהודי הכולל הפרדה בין בשר לחלב ואכילת בשר כשר בלבד.
קריירה פוליטית
לאחר שהחליט להיכנס לחיים הפוליטיים, כתב שאפס לחבר הפרלמנט השמרני מטעם מחוז ווטפורד, טריסטן גארל-ג'ונס, שהזמין אותו לבית הנבחרים וייעץ לו. ב-1990 הפך שאפס למועמד מטעם השמרנים למועצת העיר מנצ'סטר, אך הפסיד הפסד מוחץ למועמד הלייבור המכהן. ב-1994 התמודד שאפס כמועמד מטעם השמרנים בבחירות המקומיות ברובע ברנט בלונדון, אך לא הצליח להיבחר והלייבור זכו בניצחון דחוק בשני המושבים של הרובע במועצה. ב-1997 שוב כשל שאפס בהתמודדות על מושב בפרלמנט מטעם מחוז צפון סאת'רק וברמונדסי בבחירות הכלליות כמועמד המפלגה השמרנית. גם בבחירות הכלליות של 2001 לא הצליח שאפס להיבחר כשהתמודד במחוז וולווין האטפילד.
כחבר פרלמנט
שאפס נבחר לפרלמנט מטעם המפלגה השמרנית בבחירות הכלליות של 2005 במחוז וולווין האטפילד, לאחר שגבר על מועמדת הלייבור והשרה לבריאות הציבור, מלאני ג'ונסון עם 49.6% מהקולות. שאפס תמך בפומבי במועמדותו של דייוויד קמרון למנהיגות המפלגה השמרנית, ועם בחירתו של קמרון למנהיג המפלגה מונה לסגן יו"ר המפלגה וקיבל לאחריותו את קמפיין המפלגה. בבחירות הכלליות של 2010 נבחר מחדש ברוב של 57% מהקולות.
שאפס התנגד לפרישתה של בריטניה מהאיחוד האירופי לפני משאל העם ב-2016 והצביע בעד הישארות באיחוד. עם זאת, לאחר משאל העם, הודיע כי יתמוך בתוצאה ויצביע להפעלת "סעיף 50", וקרא לשאר חברי הפרלמנט התומכים לנהוג כמותו. באוקטובר 2017 קרא שאפס להתפטרותה של תרזה מיי, ואמר כי המפלגה לא יכולה "לטמון את ראשה בחול" בעקבות הבחירות ביוני. שאפס אמר כי 30 חברי פרלמנט ו"שר אחד או שניים" הסכימו איתו שתרזה מיי צריכה להתפטר. מיי נשארה בתפקיד והתפטרה שנתיים לאחר מכן.
בבחירות הכלליות של 2019 נבחר שאפס ברוב של 52.6% מהקולות.
חיים אישיים
גראנט ובלינדה נשואים מאז 1997 ולזוג יש שלושה ילדים. בשנת 1999 אובחן שאפס עם לימפומת הודג'קין, עבר כימותרפיה והקרנות והחלים מהמחלה בשנה שלאחר מכן. כתוצאה מהשפעות הכימותרפיה, ילדיו נולדו בהפריה חוץ גופית. בשל הטיפולים שעבר נכלל שאפס באוכלוסיות שנמצאו בסיכון גבוה במהלך מגפת הקורונה, ובפברואר 2021 היה חבר הקבינט הבריטי הראשון שקיבל את החיסון נגד COVID-19. למרות זאת, בפברואר 2022 הוא חלה בקורונה.
הורמון
תפקיד ואופן הפעולה
הורמון הוא תרכובת המופרשת על ידי תא, בלוטה או איבר בגוף ושולח הודעות המשפיעות על תפקוד מערכות או איברים שונים באורגניזם. נדרשת רק כמות קטנה של הורמון כדי לשנות את חילוף החומרים של התאים הקולטים את ההורמון. ההורמון הוא שליח כימי המעביר אותות מתא אחד למשנהו. כל היצורים הרב-תאיים מייצרים הורמונים. (ההורמונים הצמחיים נקראים "Phytohormones").
הורמונים בבעלי-חיים מועברים בדרך כלל באמצעות הדם, ההורמונים מגיעים לכל התאים אולם משפיעים רק על תא המטרה שלהם. תאים מגיבים להורמונים רק כאשר הם מבטאים קולטן מסוים לאותו הורמון. ההורמון נקשר לחלבון הקולט שמפעיל מנגנון העברת אותות שמוביל בסופו של דבר לתגובות כימיות בתא, בדרך כלל ספציפיות לסוג התא. ישנם הורמונים שמופרשים לחלל הבין תאי ומשפיעים על תאים שכנים, וישנם הורמונים שיכולים לפעול על אותו התא שהפריש את ההורמון.
ההורמונים נחלקים לשתי קבוצות. הורמונים סטרואידים שמורכבים מכולסטרול (כמו טסטוסטרון ואסטרוגן) והורמונים לא סטרואידים שמורכבים מחומצות אמינו, שהן אבני הבניין של החלבונים (כמו האינסולין והאדרנלין). הורמונים סטרואידים מסוגלים לחדור דרך קרום התא ולהקשר לקולטן שנמצא בציטופלסמה של התא ולחדור יחד איתו אל הגרעין, שם הם מאפשרים ביטוי של גנים מסוימים, כלומר מאפשרים יצירת חלבונים. הורמונים לא סטרואידים לא מסוגלים לחדור דרך הקרום והם נקשרים לקולטנים שנמצאים על פני קרום התא. הקולטן בתגובה מפעיל שרשרת אותות בתוך התא שמעבירה את המסר ליעדו. כך קישור ההורמון מביא לעיכוב או הפעלה של אנזימים מסוימים בתוך התא או לביטוי גנים ויצור חלבונים.
לרוב ההשפעה של ההורמונים היא מיידית ומוגבלת בזמן. הורמונים שונים משתתפים כמעט בכל תהליך שמתרחש בגוף. הם משתתפים בתהליכים שקשורים להתפתחות, תזונה, תגובה חיסונית, מצבי לחץ, מין, רבייה ועוד.
איברים המפרישים הורמונים
ההורמונים מופרשים בעיקר על ידי בלוטות אנדוקריניות, והם מפקחים על תהליכים שונים בגוף. חלק מן ההורמונים פועלים על תאי מטרה בגוף (למשל הורמוני בלוטת התריס) וקיימים גם הורמונים טרופיים, שתפקידם פיקוח על הבלוטות האנדוקריניות. הבלוטה הראשית המפקחת על הפרשת ההורמונים היא ההיפותלמוס, אשר מפרישה את ההורמון הטרופי CRH שמפקח על ייצור ACTH בבלוטת יותרת המוח. כך ההיפותלמוס מפקח על בלוטת יותרת המוח (היפופיזה), ששולטת על רוב הבלוטות האנדוקריניות בגוף, ולכן על רוב ההפרשה ההורמונלית. בלוטה זו מפרישה למשל את ההורמונים הטרופיים TSH (מפקח על ייצור הורמוני בלוטת התריס, תירוקסין, תריודוטירונין) ו-ACTH (מפקח על ייצור הורמוני בלוטת יותרת הכליה, בעיקר קורטיזול). בלוטות יותרת התריס, מפרישות בעיקר את ההורמון PTH, שמפקח על משק הסידן ועל משק הזרחן על ידי ויסות רמות הזרחן והסידן בדם ועוד. גם הלבלב הוא בלוטה אנדוקרינית. ויסות הפרשת ההורמונים נעשה בדרך כלל באמצעות משוב של הבלוטות שבמוח (ההיפותלמוס ויותרת המוח). ההיפותלמוס, כפי שהוסבר, עומד בראש הפירמידה, פועל בתגובה לפעילות של מערכת העצבים המרכזית אשר קובעת את הדרישות ההורמונליות מהבלוטות השונות.
גם איברים נוספים מפרישים הורמונים. כך, למשל, איי לנגרהנס שבלבלב מפרישים את האינסולין, את הגלוקגון ואת הסומטוסטטין, שמופרש בווריאציות שונות מאיברים נוספים. גם הכבד מפריש הורמונים, גם הקיבה, גם בלוטות המין, המפרישות את הורמוני המין הגבריים והנשיים.
סוגי תקשורת כימית
התווך דרכו מועבר המידע בין תאי ההפרשה לבין תאי המטרה קובע את צורת התקשורת הכימית:
תגובה הדדית בין הורמונים ופרומונים
צוות חוקרים שוודי-צרפתי בחנו את הרגישות של עשים ממין Agrotis ipsilon לפרומונים של נקבות מאותו המין. מחקר זה התפרסם בכתב העת PNAS, והפך לקלאסי בתחום.
במחקר הראו החוקרים שהרגישות עולה עם הגיל, אך מה שמווסת את העלייה ברגישות הוא שחרור של הורמון הנפוץ בחרקים הנקרא הורמון נעורים. הורמון זה מופץ גם הוא יותר ויותר עם העלייה בגיל מבלוטות אנדוקריוניות בשם corpora allata. כאשר הסירו החוקרים את הבלוטות במוח העש אשר מפרישות הורמון זה, הרגישות לא עלתה. אך כאשר נתנו החוקרים הורמון סינתטי לעשים חסרי הבלוטות הרגישות עלתה שוב. בנוסף, כאשר ניתן הורמון נעורים סינתטי לעשים מאוד צעירים, הם הפגינו רגישות הדומה לעשים בוגרים יותר.
הורמונים והתנהגות תלויית גיל
מחקר דומה של חוקרים מאוניברסיטת אילינוי נעשה על מושבות דבורים. המחקר הראה כי הורמון הנעורים מווסת אצל דבורים התנהגות תלויית גיל.
אצל דבורים בוגרות עם השתנות הגיל משתנה התפקיד שלהם במושבה. אם בגיל קטן הן מנקות את התאים בכוורת ובהמשך הן מאכילות זחלים, בגיל יותר מאוחר הן כבר יוצאות מהכוורת ללקט צוף ואבקה. החוקרים השוו את התנהגות הדבורים הטבעית, לדבורים לאחר הסרת הבלוטה המפרישה את הורמון הנעורים - corpora allata. ממצאי המחקר הראו כי דבורים ללא corpora allata פיתחו את ההתנהגויות של הדבורה הבוגרת אך באיחור ניכר. איחור אשר נעלם לאחר מתן הורמון נעורים סינתטי. לכן הסיקו החוקרים כי הורמון הנעורים מזרז את התהליך המביא לידי שינוי בהתנהגות כתלות בגיל, אך אינו הכרחי לו.
הורמונים עובריים משפיעים על התנהגות
באופן דומה, אצל זכרים ששהו לצד שתי נקבות ברחם נמצאו רמות גבוהות יותר של אסטרדיול בהשוואה לזכרים שגדלו לצד שני זכרים. כמו כן, הסיכוי שזכרים שגדלו לצד נקבות יתקפו גורים שאינם שלהם היה קטן יותר.
מחקר אחר שהתבצע על ציפורים מסוג דרור הבית, הראה כי הזרקת טסטוסטרון לביצה המופרית משפיע בזכרים על תהליך הצטבעות הנוצות סביב הצוואר. במינים מסוימים של עופות סינר שחור על הצוואר הוא סימן מין משני, וגודלו משפיע על המידה בה הזכר מושך נקבות. בכך הראו החוקרים שטסטוסטרון יכול לקבוע עד כמה ציפורים זכרים הם מושכים.
הורמונים ופעילות מינית
במחקר השתמשו בנקבות לאחר כריתת שחלות, ובכך צמצמו דרמטית את הפרשת האסטרדיול בנקבות אלו. לחלק מהנקבות הזריקו שמן ולחלק אחר הזריקו אסטרדיול סינתטי. הנקבות שהוזרק להם שמן בקושי משכו את הזכרים והם כמעט אף פעם לא ניסו להזדווג איתם, לעומת זאת הנקבות שהוזרק להם אסטרוגן משכו את הזכרים והזדווגו איתם.
מעמד חברתי
במחקר נוסף, שבוצע גם הוא על קופי סנאי התגלה כי ישנה אינטראקציה בין מעמד חברתי ובין חשיפה לנקבות וזכרים אחרים בהשפעה על רמות הטסטוסטרון בדם.
קופי אלפה זכרים חווים עלייה ברמות הטסטוסטרון כאשר הם נחשפים לנקבות או לזכרים נוספים. לעומת זאת קופים זכרים ממעמד חברתי נמוך יותר, כלומר קופי בטא וגמא, חווים ירידה ברמות הטסטוסטרון עם החשיפה לזכרים ולנקבות נוספים. לפני החשיפה לקופים נוספים (זכרים או נקבות) לקופים זכרים ממעמד חברתי של בטא או גמא היו בממוצע רמות טסטוסטרון גבוהות יותר מאשר אצל קופי אלפא זכרים.
פרנציסקה גאל
פרנציסקה גאל (במקור זילברשפיץ, גרסה אחרת של השם: פאני גליזנשטיין, בהונגרית: Gaál Franciska; בודפשט, 1 בפברואר 1903 – ניו יורק, 13 באוגוסט 1972) הייתה שחקנית יהודייה-הונגרייה, בעיקר דמות פופולרית של השנים שלפני 1945.
ביוגרפיה
היא החליפה לעיתים קרובות את התיאטראות בהם שיחקה והייתה חברת להקה של כמה תיאטראות (התיאטרון ההונגרי, תיאטרון הקומדיה של בודפשט, תיאטרון הרנסאנס, תיאטרון מרכז העיר כאמור, תיאטרון האופרטה של בודפשט ועוד), באותה עת שיחקה גם במקומות אחרים לפי חוזים להצגות ספציפיות. היא הפכה מהר מאוד לפופולרית בזכות תפקידיה בתיאטרון ובקולנוע ושיחקה בעיקר תפקידים נאיביים. בכמה מהופעותיה צפה הסופר והמחזאי פרנץ מולנר וכתב עבורה את התפקיד הראשי במחזה שלו "איבויה והפיה הטובה". פרידייש קארינתי כינה אותה "הילדה הטיפש-עשרה מרובת הגלגלים ומרובת התפקידים", בהתייחסו לגיזרתה, לסחרור המתמיד שלה על הבמות ולתפקידיה.
ב-11 ביוני 1922 היא נישאה לעיתונאי שאנדור לשטיאן בבודפשט, ממנו התגרשה ב-1933. באותה שנה שינתה את שמה לגאל. ב-25 ביולי 1934 נישאה שוב, הפעם לד"ר פרנץ דייקוביץ' פקיד הבנק לא יהודי.
מבחני הבד שלה שהכין הבמאי סטיב סקיי הגיעו לווינה ולברלין, ובזכות זאת קיבלה שם תפקידים וזכתה להצלחה בסרטים אוסטריים וגרמנים. היא נכנסה לעולם דובר הגרמנית כדמות חדשה, ובביקורות העיתונות באותה התקופה נכתבה על טבעיותה, מזגה ורעננותה. מ-1937 כבר צילמה בהוליווד ב-Paramount Pictures. סרטה האמריקאי הראשון היה ה-The Buccaneer (1938) בבימויו של ססיל ב. דה-מיל. לפני כן, באמצע שנות ה-30 חזרה מגרמניה לממלכת הונגריה עקב התקדמות הנאציזם שם. סרטיה, שצולמו ברייך הגרמני, אך לא ניתן היה להקרינם שם מסיבות פוליטיות, זכו להצלחה גדולה בהונגריה, ואחר כך גם בברית המועצות ופרציסקה גאל אף הפכה לאחת השחקניות האהובות על סטלין. הסרט "פטר" זכה בתואר הקומדיה הקולנועית הטובה ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של מוסקבה ב-1935. אולם עד מהרה, בגלל החוקים ה (אנטי)יהודיים, היא כבר לא יכלה לקבל תפקידים גם בהונגריה, והיא אפילו נאלצה להסתתר בווילה של בעלה השני, עורך הדין פרנץ דייקוביץ', באגם הבלטון. החיילים הסובייטים של הצבא האדום שהגיעו לשם זיהו את השחקנית, שנחשבה לכוכבת אצלם בבית, והיא זכתה ליחס בהתאם, אפילו ארגנו לה הופעת אורח של חודשיים בברית המועצות.
בשנת 1946 הופיעה בהצגה "קלאודיה" בתיאטרון הקומידיה של בודפשט, אך בשנת 1947 היא ובעלה היגרו לצמיתות לאמריקה. היא שיחקה בכמה הצגות בברודוויי, הופיעה באירועים שאורגנו להונגרים אמריקאים, לימדה בבית הספר למשחק של ארווין פיסקטור, אבל לאט לאט נשכחה גם שם. לאחר מות בעלה היא חיה בבדידות ובפרישות. בשנת 1956 התפשטה שמועה כי מתה, אפילו המהדורה ההונגרית של לקסיקון הסרטים (Filmlexikon) שפורסם בשנת 1964 ציין תאריך זה כשנת מותה. פרנציסקה גאל מתה למעשה ב-2 בינואר 1973 בבית חולים לעניים בניו יורק.
עלמה יצחקי
עלמה יצחקי (נולדה ב-1984) היא אמנית וחוקרת ישראלית, שהציגה במספר תערוכות יחיד, ביניהן במוזיאון תל אביב, והשתתפה בתערוכות קבוצתיות בישראל ובעולם. זכתה במספר פרסים, ביניהם פרס רפפורט לאמן ישראלי צעיר.
ביוגרפיה
יצחקי גדלה בתל אביב-יפו, למדה במדרשה לאמנות בבית ברל ולאחר סיום התואר הראשון (2009), המשיכה לתואר שני (2011) ותואר שלישי (2018) בחוג לפילוסופיה באוניברסיטת תל אביב.
היא מרצה בבית הספר לאמנות רב-תחומית במכללת שנקר ובחוג לפילוסופיה באוניברסיטת תל אביב. מתגוררת ופועלת בדרום תל אביב.
יצירתה
יצירתה של יצחקי עוסקת בפילוסופיה פוליטית, פילוסופיה של האמנות ומחשבה פסיכואנליטית.
היא בוחנת את המרחב הגאופוליטי ומלקטת מתוכו סצנות המשמשות מושאים לציוריה, ומעבדת אותן לקומפוזיציה ודימוי. הדמויות בציוריה נטועות במציאות החברתית והפוליטית הישראלית. היא בודה סיטואציות יומיומיות ו"מחייה" אותן באמצעות סגנון פיגורטיבי ואקספרסיבי בעל איכויות חושניות.
היא עוסקת בטקסטורות ומרקמים. לדבריה, "הציור שלי קשור מאוד לחוש המישוש, למגע. אני משתדלת לצייר את כל האובייקטים והמשטחים ככה שאפשר ממש לחוש אותם".
בסלון
תערוכת הפרס לציור ע"ש אסנת מוזס לאמן צעיר לשנת 2012 בבית האמנים בירושלים. רבים מהציורים מתארים ציורי פנים, בין השאר בדירות שותפים. אוצר התערוכה, פיוטר שמוגליאקוב, כתב: "הסלון מציע מודל לקיום המשותף שאותו הציורים של יצחקי מבקשים לחקור, וכך הוא מקרין על חדר המיטות, על הרחוב או השדה".
יהודה הימית (2015)
תערוכת יחיד של יצחקי משנת 2015 במוזיאון תל אביב, העוסקת בציור חברתי ומתייחסת לחיי היום-יום הפועלי. רוב המצוירים הם משולי החברה, פועלים שקופים, קבצנים, אך גם צעירים העוסקים בעצמם ובעולמם. חלק מהציורים נראים כאילו נצפו מבעד לעדשת עין-דג או מראה מעוותת – מה שמצויר באמצע הוא גדול, קרוב, כמעט מוזנק החוצה, ואילו השוליים נסוגים אחורה.
מרחב ישורון כתב בטקסט הקטלוג: "עלמה יצחקי מציירת איך גוף תופס מקום בעיר. הגוף חולש על מרכז התמונה והפרישה של הידיים והרגליים מחלקת את הבד, מבדילה בין שמיים לארץ, מכתיבה מסגרת לנוף. אמצע הבד הוא אמצע הבשר. הגוף גוזר את הרקע, תופס לעצמו את השטח, מסתיר את הנוף לפי מספר הסנטימטרים הדרוש לו כדי להציב את הישות שלו, כלומר להיות. זו המטפיזיקה של הנוכחות."
היא הסיר, ואנחנו הבשר (2017)
תערוכת יחיד של יצחקי בגלריה חזי כהן בשנת 2017. התערוכה כללה עבודת וידאו, ציורי שמן וסדרת אקוורלים, העוסקים כולם בדימוי הגוף המפורק, המתכלה, האוכל והנאכל. בציורי השמן של יצחקי הגוף מופיע במלוא נוכחותו החומרית, ותופס את מרכז התמונה. בסדרת האקוורלים, לעומת זאת, מופיע גוף מרחף, חדיר ונוזלי. הצבעוניות העליזה והשפה הנאיבית מכסים על תוכן קודר, המשלב דימויי פולחן דתי עם פנטזיות של עונג וכאב. בעבודת הווידאו ״מדיטציית גופה״ נראה כלב המפרק ואוכל ׳גופה׳ על שריריה, עצמותיה ואבריה הפנימיים, העשויים קונפטי ונייר צבעוני. זהו ייצוג משחקי ונאיבי של מה שנתפס במסורת המערבית כגורל המקולל ביותר: מוות ללא קבורה, שרידי האדם ההופכים מאכל לחיית השדה.
גרהם קלארק
ג'ון גרהם דאגלס קלארק (באנגלית: Sir John Grahame Douglas Clark; 28 ביולי 1907 – 12 בספטמבר 1995) היה ארכאולוג בריטי ומומחה לפרהיסטוריה, הידוע על עבודתו בנושא התקופה המזוליתית.
ביוגרפיה
הוא נולד בברומלי שבמחוז קנט (כיום חלק מלונדון), אנגליה, והתחנך במרלבורו ובקיימברידג'. מונה לפרופסור לארכאולוגיה על שם דיסני בשנת 1950 ולאחר שנתיים נוספות נהיה לראש מחלקת הארכאולוגיה והאנתרופולוגיה באוניברסיטת קיימברידג'.
לאורך הקריירה שלו, הוא התפרסם בעיקר על עבודתו בנושא התקופה המזוליתית בצפון אירופה. הוא ערך חפירות בסטאר קאר בין השנים 1949-1951. עבודתו נשארה כעבודה המשמעותית ביותר על תקופה זו. הוא כתב גם עבודות כלליות על הפרהיסטוריה של העולם, שיועדו לקהל הרחב, ובשביל לעודד ארכאולוגים לבחון את המרכיבים הכלכליים הרלוונטיים של החברה בעבר. הם קובצו לספר בשם: "אירופה הפרהיסטורית: הבסיס הכלכלי" (1952).
הוא גם היה עורך ה-Proceedings של האגודה לפרהיסטוריה, והנשיא של האגודה בין השנים 1958-1962. בשנת 1951 הוא נעשה חבר באקדמיה הבריטית. בשנת 1971 קיבל את אות מסדר האימפריה הבריטית (CBE), ובשנת 1992 הוא קיבל תואר אבירות.
בשנים 1952-1974 היה פרופסור דיסני לארכאולוגיה (בשנת 1974 גלין דניאל מונה במקומו).
אוגוז
אוגוז (באזרית: Oğuz) עד 1991 הייתה נקראת ורדאשן (בארמנית: Վարդաշեն, "יישוב הוורדים") היא עיר בצפון אזרבייג'ן, צפונית מערבית לבאקו במרחק 350 ק"מ ממנה סמוך לגבול עם גאורגיה. אוכלוסיית העיר מנתה 4,700 איש ב־1992. רוב תושבי העיר אודינים – אחד העמים העתיקים ביותר של מזרח הקווקז, צאצאי האימפריה האלבנית עם קווקזי כמו כן חיים בעיר אזרים, בעיר ישנה קהילה יהודית חשובה בין קהילות היהודים הקווקזיים. העיר היא מרכז לייצור שטיחים.
היסטוריה
העיר ידועה מתחילת האלף השני כמולדתם העתיקה של תושבי אלבניה הקווקזית. כשהגיעו לאזור העמים הטורקיים הם בללו את תושבי האזור הוותיקים. עד 1991 אוכלוסיית העיר הייתה מורכבת מארמנים, אודי ויהודים קווקזיים, אך עם תחילת מלחמת נגורנו קרבאך הארמנים עזבו ובמקומם באו אזרים. ב־1991 שם העיר שונה לאוגוז על שם העם העתיק, שהיה אבות אבותיו של האזרים המודרניים, לפי חלק מהדעות גם היו גרים באזור זה.
לעיירה הקטנה אוגוז היסטוריה רב-אתנית ארוכה, כזו הכוללת יהודים במשך כמה מאות שנים. סיפורי מקור שונים מראים על נוכחות הקהילה, חלקם נובעים מההגירה המקורית לאזרבייג'ן בראשית המילניום הראשון. אחרים מציבים את מקורות היישובים בקשר להעברות אוכלוסין שהתרחשו בנקודות שונות במהלך שושלת שירוואנשה (1538–1861). נראה כי הרובע היהודי היה כמה רחובות בצד המערבי של מרכז העיירה. בניינים רבים עדיין שומרים על סמלים ותבליטים יהודיים, על פי הדיווחים חלקם בני יותר מ־150 שנה. על פי מקורות מקומיים, האוכלוסייה היהודית הנוכחית שנותרה נכון ל־2019 היא 10 משפחות, 55 פרטים.
יקבי כרמל
יקבי כרמל (לשעבר "כרמל מזרחי", וקודם לכן "כרמל"), היא חברה ישראלית לייצור יין המפעילה מספר יקבים בישראל. שני היקבים הראשונים שלה הוקמו ב-1889 במושבות ראשון לציון וזכרון יעקב על ידי הברון בנימין אדמונד דה רוטשילד, והם פעילים עד היום. סמליל החברה, מציג את המרגלים שנשלחו על ידי משה רבנו לתור את הארץ ושבו עם אשכול ענבים "וישאוהו במוט בשניים" (במדבר י"ג, כ"ג). הסמליל נרכש במקור מיקבי אפרת, ומאוחר יותר אומץ הדימוי גם על ידי משרד התיירות כסמל הרשמי לתיירות ישראל.
הקמתו
בשנת 1897 פרצה שרפה ביקב, שכמעט החריבה את היקב, וכתוצאה מהדליקה ביקב נוסד גדוד מכבי-אש.
על מנת להתרחב, החלו היקבים לייצא את היינות, בבקבוקים סגורים וחתומים (מסיבות כשרות) לפולין ורוסיה, יצוא שנחל הצלחה והווה בסיס ליצוא למדינות אחרות. בתערוכה בשנת 1896 רצו אנשי היקב להתהדר כיקב ותיק יחסית ועל כן הציגו את שנת הווסד היקב כשנת 1882, השנה בה נוסדה ראשון לציון.
בשנת 1901 נפתחו חנויות "אגודת הכורמים" ביפו ובירושלים. בשנת 1902 הוקמה חברת "כרמל מזרחי", והשם כרמל מזרחי הוחל על היקבים, חברת השווק והיינות עצמם. היקב היה מקום עבודה לפועלים רבים מאנשי העלייה הראשונה והשנייה, ובהם דוד בן-גוריון. בהקשרו התפתח הווי ייחודי, ועליו התחבר השיר "יקבי ראשון לציון".
שמיטה
בשנת השמיטה תרנ"ו (1896) היקב המשיך לעבוד כרגיל, בהסתמך על היתר המכירה, שנערך בשנה זו על ידי הרב נפתלי הרץ הלוי, רבה של יפו. ההיתר איפשר את המשך הטיפול בגפנים כדי שיתנו תפוקה בכמות של שנה רגילה, איפשר להמשיך לייצא את יינות היקב לחוץ לארץ ואיפשר את המשך השיווק הרגיל של היין. בשנה זו הרוחות להטו פחות מאשר בשנת ה'תרמ"ט, בה התחולל פולמוס השמיטה, אך המחלוקת עדיין ליוותה את החקלאות בשמיטה. תיאר את הדברים מרדכי קרניאל ממתיישבי זכרון יעקב:
השימוש בהיתר המכירה נמשך בשמיטות שלאחר מכן, עד היום. השימוש בהיתר לגבי היקב אינו בעייתי כמו בתחומים אחרים, מכיוון שגם החזון איש המתנגד להיתר המכירה, מתיר להשתמש בפירות של היתר המכירה, מכיוון שאין עליהם איסור ספיחין. במקביל, משווק היקב את חלק מתוצרתו בשנת השמיטה באמצעות אוצר בית דין המקובל על חלק מהמתנגדים להיתר המכירה.
ניהול וייצור
משפחת רוטשילד מכרה סופית את חזקתה ביקב בשנת 1957. בעלת השליטה הייתה מועצת אגודת הכורמים (75%), המונה כ-250 כורמים מכל רחבי הארץ, המגדלים ענבים הנצרכים על ידי היקב, והסוכנות היהודית (25%). בפברואר 2013 נמכרה השליטה (50.01%) ביקבי כרמל לקבוצת משקיעים, לפי שווי של 130 מיליון ש"ח.
מלבד יינות שולחניים, יינות מתוקים (יינות קידוש) ומיץ ענבים (במותג תירוש) עסקה החברה בייצור ברנדי, ליקרים ומשקאות חריפים, חומץ, ושמן זית, אולם כיום החברה מתמקדת ביינות בלבד. בשנת 2020 חזרה החברה לשווק את מותג הברנדי הוותיק שלה ברנדי 777.
היקב מחזיק בארבעה מתקני ייצור: היקב הוותיק שנמצא בזכרון יעקב, המתקן החדש באלון התבור (ליד עפולה), יקב יתיר (רמת ערד) – בבעלות משותפת עם כורמי האזור, ויקב לקליטת ענבים ברמת דלתון.
מנכ"ל ויושב ראש החברה האחרון של היקב היה ישראל איבצן (איצקוביץ). איבצן מונה למנכ"ל יקבי כרמל בשנת 2005, בעת שאגודת הכורמים נקלעה למשבר מול הספקים והבנקים ורשמה הפסדים של 140 מיליון שקל. איבצן הובא על מנת להוביל תוכנית הבראה ביקב והחל מ-2007 רשמה החברה רווחים.
במרץ 2018 מונה למנכ"ל היקב נדב ארנס, בן למשפחת כורמים מבנימינה ומנכ"ל שטראוס קפה לשעבר. היינן הראשי של היקב מאז 2018 הוא יפתח פרץ, שעבד בעבר ביקב ולאחר מכן שימש כיינן ראשי ביקבי בנימינה.
החברה מעסיקה כ-200 עובדים. היקף מכירות יקבי כרמל לשנת 2003 הסתכם ב-260 מיליון ₪, מתוכו היקף היצוא (מסך הייצור) הסתכם בכ-10%. היקבים מעבדים כ-30,000 טון ענבים בשנה, תנובת כ-12,000 דונם כרמים ברחבי הארץ. תוצרת היקבים מונה כ-2000 סוגי יינות, משקאות אלכוהוליים ותוצרי יין. השיווק עומד על 25 מיליון בקבוקי יין בשנה, ועוד 5 מיליון בקבוקי תוצרים אחרים. תוצרת "יקבי כרמל" מהווה 70% מייצוא היין והמשקאות החריפים של מדינת ישראל.
בסוף 2015 הועבר היקב מראשון לציון לאזור התעשייה אלון תבור.
שימור המבנים העתיקים
היקבים בזכרון יעקב ובראשון לציון הם אתרי שימור של המועצה לשימור אתרים.
מבנה היקב בראשון לציון ממוקם לאורך רחוב הכרמל, בולט בחזיתו הצבועה באדום-בורדו, כאשר גן המושבה נמצא מצפונו ושדרות הרצל (ציר תנועה מרכזי בעיר) ממערב לו. המבנים העתיקים של היקב נמצאים בעיקר בחלקו הצפוני, אך המבנים המודרניים, ששימשו לייצור, בִּקבּוק, אריזת והפצת יין התפשטו דרומה אל תוך שכונת הראשונים-גן נחום.
בעשורים האחרונים פסק היקב בראשון לציון לייצר יין והפעילות התעשייתית שנותרה בחלק המודרני שלו הייתה מילוי הבקבוקים ואריזתם, לצד מוזיאון לתולדות היקב במבנים העתיקים. בעשור השני של המאה ה-21 גם ייצור זה פסק והיקב נשאר רק כמוזיאון. ב-2016 החליט ראש עיריית ראשון לציון דב צור לפנות את המבנה המודרני ולבנות במקומו מרכז מסחרי עם מגדלי מגורים ומשרדים. לתוכנית זו קמה התנגדות רבה, בשל חשש לפגיעה במרקם העירוני ויצירת עומסי תנועה ברחובות הרצל והכרמל, המהווים את מרכז העיר. כיום המבנים הישנים מוזנחים וחלקם עובר תהליך שימור, והם סגורים לציבור, ובשטח הסלול שממתחם היקב פועל חניון בתשלום.
מחלף שער הגיא
מחלף שער הגיא מפריד את כביש 1 לשני חלקים שונים באופיים. ממערב, זהו כביש מהיר עם הגבלת מהירות של 110 קילומטר לשעה, וממזרח זהו כביש בין עירוני עם הגבלת מהירות של 80 קילומטר לשעה. השוני בהגבלות המהירות נובע ממאפייני הכביש השונים. ממערב, הכביש הוא מישורי ובעל שוליים רחבים. לעומת זאת, ממזרח, תוואי השטח ההררי מכתיב שיפועים חדים ושוליים צרים.
בית הספר הדמוקרטי בחדרה
בית הספר הדמוקרטי בחדרה הוקם בשנת 1987 על ידי יעקב הכט וקבוצת הורים. בית הספר הדמוקרטי בחדרה הוא בית הספר הדמוקרטי הראשון בישראל. בית הספר הוקם לראשונה בתור בית ספר ניסויי-פתוח ולאחר שנתיים הוסב לבית ספר דמוקרטי. בית הספר מונה כ-789 תלמידים מגילאים 4 עד 18. הוא בית הספר הדמוקרטי הגדול ובין הוותיקים בעולם.
היסטוריה
בית הספר הדמוקרטי-פתוח הוקם בחדרה בשנת 1987. הוא הוקם על ידי יעקב הכט וקבוצה של הורים ומחנכים. עמותה בה חברות כ-300 משפחות התלמידים, נוסדה לצורך הפעלת בית הספר, והתקבל אישור ממשרד החינוך להקמתו.
בשנת 1992 בית הספר הוכר כבית ספר ניסויי. שנתיים לאחר מכן זכה בפרס החינוך מידי נשיא המדינה ושר החינוך. בשנת 1996 הוא זכה ב"אות אביר איכות השלטון" מידי העמותה לאיכות השלטון בישראל.
מבנה בית הספר
בית הספר הדמוקרטי בחדרה מחולק לשלוש חטיבות גיל ולכיתת חינוך מיוחד אחת:
בית הספר מאפשר לתלמידים לבחור אילו שיעורים הם רוצים ללמוד ולארגן בעצמם את מערכת השעות שלהם, וניתנת להם האפשרות להציע וליזום שיעורים שאינם מופיעים במערכת. בנוסף, בבית הספר מתקיימות פעילויות וסדנאות על בסיס קבוע.
רשויות וועדות
בית הספר הדמוקרטי בחדרה מאורגן באופן דמוקרטי, כלומר, על פי עיקרון הפרדת רשויות. בבית הספר קיימות שלוש רשויות: מחוקקת, שופטת ומבצעת. התלמידים, המורים וההורים מתפקדים כחברים שווי זכויות ברשויות הללו, הם נבחרים בתחילת שנת הלימודים בבחירות כלליות חשאיות.
הרשות המחוקקת
הרשות המחוקקת בבית הספר נקראת "פרלמנט". בפרלמנט משתתפים כל חברי קהילת בית הספר: תלמידים, מורים והורי התלמידים. הפרלמנט מתכנס אחת לשבוע ומנוהל על ידי צוות שנבחר אחת לשישה חודשים באופן דמוקרטי. בפגישות הפרלמנט נקבעים כל חוקי בית הספר, החל מחוקי המשחק בחצר, דרך אופן קבלת מורים ותלמידים לבית הספר, ועד לחלוקת תקציב בית הספר. החוקים נקבעים על פי הצבעת רוב של כל חברי הפרלמנט הנוכחים בדיון. כל חוקי הפרלמנט כפופים לחוקי המדינה ואין לאף אדם או גוף בבית הספר הזכות להטיל וטו על החלטת הפרלמנט.
הרשות השופטת
הרשות השופטת בבית הספר מורכבת מוועדת משמעת, ועדת ערעורים וועדת גישור. בכל אחת מן הוועדות חברים תלמידים, הורים ומורים שנבחרו באופן דמוקרטי, והמתפקדים בוועדות כשופטים וכמגשרים. כל אדם בבית הספר, ללא הבדל גיל או תפקיד, יכול לתבוע או להישפט.
הרשות המבקרת
הרשות המבקרת היא הבודקת את תפקוד כל הגורמים בבית הספר, כדי לוודא כי הגופים פועלים על פי החוק, באופן תקין ויעיל. ועדת ביקורת מבצעת את הביקורת בבית הספר. לצורך כך עליה לקחת בחשבון תלונות של ציבור קהילת בית הספר.
הרשות המבצעת
הרשות המבצעת בבית הספר פועלת מכוח סמכויות שהוענקו לה על ידי הפרלמנט. היא מורכבת מוועדות שונות האחראיות ליישם ולבצע את החלטות הפרלמנט. בתחילת כל שנה נערכות בחירות לוועדות, וכל תלמיד, מורה, או הורה רשאי לבחור ולהיבחר אליהן. כל ועדה קובעת את סדרי עבודתה ומועדי התכנסותה. הוועדות תדווחנה על פעילותן לפרלמנט.
עמותת ההורים
העמותה היא גוף התנדבותי שאחראי על קיום כלכלי של בית הספר, ניהול מוסדותיו, העסקת עובדים ועוד. העמותה אינה גוף פדגוגי ואינה מחליפה את מוסדות בית הספר (פרלמנט, ועדות בית ספר וכדומה). כל הורה לילד בבית הספר חבר בעמותה. כמו כן, כל איש צוות בבית הספר חבר בעמותה. אחת לשנה לפחות מתכנסת העמותה במסגרת האספה הכללית.
ועדות העמותה
ועד העמותה הוא גוף שנבחר מתוך האספה הכללית של העמותה. לוועד יו"ר נבחר המרכז את פעילות הוועד. בנוסף לוועד העמותה ישנם ועדות משנה מתוך ועד העמותה. נבחרות ועדות שונות כשהמרכזית ביניהן היא ועדת כספים לניהול כל ענייני הכספים של בית הספר וועדת ביקורת אשר תפקידה לבקר את פעילות ועד העמותה.
רצח במיאמי (משחק וידאו)
רצח במיאמי (באנגלית: Fascination) הוא משחק וידאו מסוגת הרפתקאות-גרפי והצבע והקלק שפותח על ידי חברת Tomahawk והופץ על ידי Cocktel Vision ו-Digital Integration ב-1991 לקונסולות המשחקים קומודור אמיגה ואטארי ST ולמערכת ההפעלה MS-DOS. בישראל המשחק תורגם לעברית על ידי מחשבת.
גדול עומד על גביו
גדול עומד על גביו הוא כלל הלכתי נפוץ, שהשפעותיו בכל תחומי ההלכה היהודית. הכלל אומר, כי גם במקרה שמעשה הלכתי או משפטי, שאם נעשה ללא כוונה אין לו תוקף, נעשה על ידי אדם שאין ביכולתו לעשות אותו מתוך מחשבה, כמו למשל קטן וחרש-אילם, אם הוא נעשה כאשר אדם אחר, בר דעת עומד על גבם בשעת המעשה, נחשב המעשה כאילו נעשה מתוך כוונה גמורה.
כך למשל, נפסקת ההלכה, כי גט שנכתב על ידי חרש, שוטה וקטן, כשר אם הוא נכתב כאשר גדול עומד על גביו של הכותב.
בגדר כלל זה ובהסברו, נחלקו גדולי הראשונים:
שיטת התוספות
שיטת התוספות היא, שגדר הכלל הוא, שכאשר גדול עומד על גביו של מי שעושה את המעשה ומזהיר אותו לעשות כראוי, יש לעושה את המעשה כוונה ראויה, ולמרות שמצד עצמו אין ביכולתו לכוין בעשיית המעשה כמו למשל קטן למטה מגיל מצוות, שאין כוונתו ומחשבתו נחשבות לכוונה ראויה שכן אין לקטן שיקול הדעת הראוי, כאשר עומד על גביו אדם גדול בעל שיקול דעת, ומזהירו לעשות את המעשה, הוא עושה אותו מתוך כוונה ראויה.
כך גם, חרש-אילם, למרות שעל פי ההלכה נחשב כשוטה (אדם חסר דעת), מסוגל לכווין את הכוונה הראויה, אם יהיה אדם סמוך לו, שירמוז לו על עשיית המעשה ועל הכוונה הראויה, יכול הוא לכוין את הכוונה הראויה. לעומת זאת, שוטה, שאדם שפוי ומחויב במצוות, עומד על גביו ומזהירו לעשות את המעשה ולכוין את הכוונה הנצרכת, אין מעשיו נחשבים כאילו נעשו מתוך כוונה ראויה, שכן בשונה מ"קטן" שאמנם אין לו את שיקול הדעת כמו לגדול, יש לו דעת, ו"חרש" שאמנם נחשב כשוטה, אך יש לו דעת והבנה מסוימת, הרי ששוטה אין לו דעת כלל, ולכן גם כאשר יעזרו לו ויאמרו לו לכוין בעשיית מעשה - לעשותו לשם כוונה מסוימת, לא תהיה לו את האפשרות לעשות את המעשה מתוך כוונה.
ליברציה
ליבְּרציה, באסטרונומיה, היא שם כולל למספר תופעות פיזיקליות, המאפשרות תצפית מפני השטח של גוף המוקף בלוויין נעול כבידתית על אותו לוויין, כך שיותר ממחצית שטחו של הלוויין ניתנת לצפייה מהגוף המוקף. ליברציה מתייחסת בדרך כלל לתופעה הנצפית בירח אולם היא מתקיימת בגופים שמימיים רבים הנעולים כבידתית לגוף שאותו הם מקיפים. שמה של התופעה נגזר מ-"libro" (התנודדות, שיווי משקל, בלטינית) והעובדה שהליברציה היא תנועה מחזורית הלוך ושוב של פני הלוויין הנצפים.
גדול עומד על גביו
שיטת התוספות
למעשה נחלקו האחרונים, ובעוד שרובם סבורים שלא ניתן לסייע בכוונת השוטה על ידי "גדול עומד על גביו", הרב יחזקאל לנדא בעל הנודע ביהודה חלוק על הדבר ופוסק שגם בשוטה ניתן להחיל כלל זה.
ליברציה
הליברציה של הירח מאפשרת לצפות מכדור הארץ בכ-59% מפני השטח שלו.
גדול עומד על גביו
שיטת רבינו יונה
שיטת רבינו יונה היא, שהכוח ההלכתי של "גדול עומד על גביו", הוא מדין שליחות. כל מעשה, שניתן למנות בו שליח, ניתן לפצל בו את המעשה, ולמנות אדם אחד שיעשה את המעשה, ואדם שני שתפקידו לכווין את הכוונה הראויה, שכן מכוח כוחו המשפטי וההלכתים של בעליו של המעשה, יכול הוא להחליט כי המעשה יעשה מתוך הכוונה המסוימת אותו יכוין ה"גדול העומד על גביו", האדם שעומד לידו של העושה בשעת המעשה.
ליברציה
הסבר פיזיקלי
הנעילה הכבידתית של הירח לכדור הארץ גורמת לכך שהוא משלים סיבוב סביב עצמו בזמן השווה לזמן שבו הוא משלים סיבוב סביב כדור הארץ, כך שבאופן קבוע רק צד אחד שלו מופנה לכדור הארץ, ואילו הצד השני מוסתר. הליברציה של הירח היא שילוב של מספר תופעות שונות, המאפשרות לצפות במעט יותר מפני השטח של צד זה. שלוש העיקריות שבהן הן:
גדול עומד על גביו
שיטת רבינו יונה
החידושי הרי"ם מקשה על דבריו, מדברי הרא"ש במסכת נדרים, שכתב שאין מועיל שליחות על שמיעת נדרים והפרתם, מכיוון ששמיעה איננה מעשה, ושליחות שייכת רק במעשה. ולפי דבריו, שלא תיתכן שליחות על דבר שאינו מעשה, כיצד ניתן למנות שליח על כוונה. החידושי הרי"ם מתרץ, כי כאשר הכוונה היא בעשיית מעשה, ניתן למנות שליח, וכמו שכאשר אותו אדם עצמו כותב את הגט הוא נעשה שליח גם על הכוונה שבכתיבת הגט, כך גם ניתן למנות אדם לכוין כוונה על מעשה מסוים.
ליברציה
ליברציית קו אורך
ליברציית קו אורך נגרמת מכך שמסלול ההקפה של הירח סביב כדור הארץ אינו מעגלי אלא אליפטי, על פי חוקי קפלר, ולכן מהירותו לאורך ההקפה משתנה. מאחר שמהירות סיבובו של הירח סביב צירו היא קבועה, הסינכרון בין שתי מהירויות אלו אינו מושלם, ובחלקים שונים של החודש מופנים לכיוון כדור הארץ לסירוגין חלקים מעט מזרחיים או מערביים של פני הירח.
ליברציה יומית
ליברציה יומית (מכונה גם ליברציה אופטית או ליברציית היסט) אינה תנודה פיזית של הירח, אלא תופעה אופטית הנגרמת מכך שעקב סיבוב כדור הארץ משתנה זווית הצפייה לכיוון הירח מנקודה נתונה. כך, בעת זריחת הירח ושקיעתו ניתן לצפות באזורים החורגים מעט לצדו המזרחי או המערבי (בהתאמה).
ליברציה טופוצנטרית
ליברציה טופוצנטרית היא תופעה אופטית הזהה בסיבותיה לליברציה יומית, ובעזרתה ניתן לצופים הנמצאים באזורים צפוניים או דרומיים מאוד על כדור הארץ לצפות באזורים צפוניים ודרומיים יותר של הירח (בהתאמה). ליברציה זו אינה רלוונטית לצופה בודד.
ליברציה חופשית
ליברציה חופשית (מכונה גם ליברציה פיזיקלית) היא תנודתיות זעירה של מסת הירח בשלושת צירי המרחב במחזור שאורכו מספר שנים. תנודתיות זו נובעת ככל הנראה מפגיעות מטאוריטים גדולות שאירעו בעבר הרחוק. עוצמת הליברציה החופשית הולכת וקטנה עם הזמן עקב השפעות כבידת כדור הארץ. לליברציה זו אין כמעט השפעה על השטח הנצפה של הירח, אולם יש לה חשיבות מדעית רבה בשל העובדה שמדידתה המדויקת מספקת מידע על חלוקת המסה של הירח והרכבו הפנימי.
היסטוריה של מדידות וחישובי ליברציה
תופעת הליברציה הייתה מוכרת כבר מימי קדם, אולם רק במאה ה-17 אפשרה המצאת הטלסקופ את מדידתה וחקירתה המדעית. בשנת 1647 פרסם האסטרונום הפולני יוהנס הווליוס את המפה הראשונה של הירח, שבה מסומנים במדויק גבולות הליברציה.
במאה ה-18 וה-19 פיתחו אסטרונומים ומתמטיקאים כלגראנז' ולפלס מודלים מתמטיים המסבירים את הנעילה הכבידתית והליברציות של הירח, במסגרת מחקריהם בתחום תנועת גרמי השמים.
פריצת הדרך במדידת הליברציה של הירח וחקירתה, בעיקר הליברציה החופשית, הייתה המירוץ לחלל שהחל באמצע המאה ה-20. במסגרת תוכנית אפולו האמריקאית ותוכנית לונוחוד הרוסית, הוצבו על פני השטח של הירח מחזירי אור לייזר אשר (בעזרת מד טווח לייזר על פני כדור הארץ) שימשו צוותי מדענים לביצוע אלפי מדידות של מרחקן של נקודות שונות על פני הירח מכדור הארץ בפרקי זמן שונים, ברמת דיוק של סנטימטרים. שימוש בכלים חישוביים מורכבים איפשר את קיזוזן של הליברציות העיקריות ומדידתן של הליברציות החופשיות, שמידתן זעירה ומחזורן ארוך ביותר. מדידות אלו מהוות כלי חשוב להבנת הרכבו הפנימי של הירח.
גדול עומד על גביו
מחלוקת הלכתית
לעומת זאת, לפי דעת רבינו יונה, שיסוד הדין הוא מדיני שליחות, הוא מסביר שלא תיתכן שליחות במעשה שאין לשולח כל תוקף הלכתי; שכן השחיטה אינה תלויה בבעליו של בעל החיים, אם יעשה כראוי הוא יהיה כשר לחלוטין גם אם נעשה בגזל, ואם לא יעשה כראוי הוא יהיה טרפה גם אם נעשה על ידי בעליו בעצמו.
הלכות נוספות
בקידושין וגירושין לא עוזר כלל זה של גדול עומד על גביו, ויש שהסבירו זאת בכך שכלל זה עוזר רק כאשר אין הקטן עושה שום חלות, והגדול נצרך רק לשם הכוונה.
ג'וזף שטיגליץ
ג'וזף יוג'ין "ג'ו" שטיגליץ (באנגלית: Joseph Eugene "Joe" Stiglitz; נולד ב-9 בפברואר 1943) הוא כלכלן יהודי-אמריקאי, חתן פרס נובל לכלכלה לשנת 2001 וזוכה מדליית ג'ון בייטס קלארק.
שטיגליץ, מן הכלכלנים הידועים של זמננו, פרסם בנוסף למחקרים כלכליים גם מספר ספרים שכוונו לקהל הרחב. הוא ידוע במיוחד בזכות ביקורתו על הגלובליזציה ועל מוסדות בינלאומיים כמו קרן המטבע הבינלאומית, ביקורת אותה השמיע בעודו מחזיק בעמדת סגן נשיא בכיר וכלכלן ראשי בבנק העולמי.
קורות חיים
שטיגליץ נולד בעיר גארי שבמדינת אינדיאנה שבארצות הברית, בן לזוג יהודים בשם שרלוט ונתניאל שטיגליץ. בשנים 1960–1964 למד במכללת אמהרסט ואחרי כן במכון לטכנולוגיה של מסצ'וסטס (MIT). אחר–כך המשיך בזכות מלגת פולברייט בלימודיו באוניברסיטת שיקגו. אחרי השלמת לימודיו היה חבר סגל אוניברסיטאות סטנפורד, אוקספורד ייל ופרינסטון. כיום שטיגליץ הוא פרופסור באוניברסיטת קולומביה ועורך במשותף של המגזין The Economists' Voice. נבחר כחבר זר של האקדמיה הבריטית ב-1993.
שטיגליץ נישא שלוש פעמים, האחרונה שבהן בשנת 2004.
נוסף לכהונותיו האקדמיות שימש שטיגליץ במהלך השנים גם יועץ למדיניות כלכלית עבור ממשל ביל קלינטון בין השנים 1997-1995 וכן שימש סגן נשיא בכיר וכלכלן ראשי בבנק העולמי בין השנים 2000-1997. אחרי המחאות החריפות נגד ארגונים כלכליים בינלאומיים, ובמיוחד אחרי מפגש ארגון הסחר העולמי בסיאטל (ארצות-הברית) בשנת 1999 נדחף שטיגליץ לעזוב את כהונתו בבנק העולמי על ידי סגן שר האוצר האמריקני לורנס סמרס. אחרי פרישתו מן הבנק ייסד שטיגליץ את ה"יוזמה לדיאלוג מדיניות" (IPD) שמטרתה לסייע למדינות מתפתחות לבחון חלופות מדיניות ולאפשר השתתפות אזרחים רחבה יותר בקביעת מדיניות כלכלית.
מחקרו העיקרי של שטיגליץ נגע ל"מיסוך" (Screening), טכניקה המשמשת סוכן כלכלי אחד לצורך שאיבת מידע פרטי מסוכן אחר. על תרומתו זו לתאוריה של מידע א-סימטרי זכה שטיגליץ בפרס נובל, יחד עם ג'ורג' אקרלוף ומייקל ספנס.
שטיגליץ פרסם מספר ספרים שכוונו לקהל הרחב כמו "סוציאליזם לאן", ספר המספק מבוא לתאוריות שמאחורי הכישלון הכלכלי במזרח אירופה ותפקיד המידע הלא שלם בשווקים. בשנת 2002 פרסם את "אי נחת בגלובליזציה" שבו טען כי קרן המטבע הבינלאומית מציבה את עניינה של "בעלת המניות העיקרית" בה, ארצות הברית, מעל לזה של המדינות העניות שלהן נועדה הקרן לעזור. בשנת 2003 פרסם ספר בשם "שנות התשעים העליזות", הכולל ניתוח של עלייתה ונפילתה של הבורסה בשנות התשעים. בשנת 2008, פרסם את "לתקן את הגלובליזציה", ספר המזהה את הבעיות המרכזיות בתהליכי הגלובליזציה ומציע פתרונות מעשיים לפתרונן.
בשנת 2014 הוענק לו תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת המדינה של אריזונה.
קישורים חיצוניים
מכתביו
מייקל גריפין
חייו
גריפין נולד בעיר אברדין שבמרילנד, ונכון להיום הוא מחזיק בשבעה תארים אקדמיים. ב-1971 היה לבוגר בפיזיקה מאוניברסיטת ג'ונס הופקינס; תואר מוסמך בהנדסה ובמדעי החלל מהאוניברסיטה הקתולית של אמריקה ב-1974; תואר דוקטור להנדסת אווירונאוטיקה מאוניברסיטת מרילנד קיבל ב-1977; תואר שני בהנדסת חשמל מאוניברסיטת דרום קליפורניה קיבל ב-1979; תואר שני בפיזיקה יישומית מאוניברסיטת ג'ונס הופקינס ב-1983; תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת לויולה מרילנד קיבל ב-1990 ותואר שני בהנדסה אזרחית מאוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון השלים ב-1998.
לאחר נאס"א
באוגוסט 2012 גריפין החל כמנכ"ל וCEO של ארגון שאפר (Schafer), חברה המספקת פתרונות טכנולוגיים לגופים ממשלתיים ואזרחיים.
בממשל טראמפ
בדצמבר 2017 נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ הציע את מועמדתו של גריפין להיות תת-מזכיר של מזכיר ההגנה של ארצות הברית לענייני מחקר והנדסה. מינויו אושר ב-15 בפברואר 2018.. במסגרת תפקיד זה גריפין משמש כמנהל טכנולוגיות ראשי של פרויקטי המחקר של משרד ההגנה של ארצות הברית.
הפיגוע בקריית היובל (1991)
הפיגוע בקריית היובל התרחש ב-10 במרץ 1991. פלסטיני שהיה חמוש בסכין תקף נשים שעמדו בתחנת אוטובוס בשכונת קריית היובל בירושלים ודקר ארבע מהן למוות. הרוצח נתפס על ידי המשטרה.
קית' גלנן
תומאס קית' גלנן (באנגלית: Thomas Keith Glennan, 8 בספטמבר 1905 - 11 באפריל 1995) היה המנהל הראשון של סוכנות החלל הלאומית לאווירונאוטיקה וחלל של ארצות הברית, מ־19 באוגוסט 1958 עד 20 ביוני 1961.
הפיגוע בקריית היובל (1991)
הפיגוע
המחבל הגיע בשעה 15:30 לצומת המפלצת - צומת הרחובות הנטקה, טהון וסאלד בקריית היובל. ברשותו נמצאה סכין קצבים. הוא תקף קהל שעמד בתחנת אוטובוס ובמרחק מה דקר עוד ארבע נשים בפלג גופן העליון. שלוש מהן נהרגו במקום והרביעית מתה עם ערב מפצעיה בבית החולים. הנרצחות היו בגילאים 60 עד 19. אחת מהן הייתה בהריון. אחרת הייתה עולה חדשה. בנוסף נפצעה ילדה בת 13 שבמנוסתה מפני המחבל מעדה ושברה את רגלה.
קית' גלנן
קריירה מוקדמת
קית' גלנן נולד באנדרלין שבדקוטה הצפונית, וב־1927 קיבל תואר בהנדסת חשמל בבית הספר המדעי שפילד של אוניברסיטת יל.
הפיגוע בקריית היובל (1991)
הפיגוע
מקצת הנפגעות הובאו אל חדר המיון בבית החולים הדסה עין כרם הסמוך ולשם הובא גם המחבל הפצוע. במקום התחוללה מהומה כאשר קרובי הנרצחות קיבלו את ההודעות על מותן.