cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
לינדה סרסור
חיים אישיים
סרסור היא הבכורה מבין שבעה ילדים שנולדו לזוג פלסטינים מהגרים מאל-בירה. היא גדלה בסאנסט פארק, בברוקלין, והלכה לתיכון ג'ון ג'יי בפארק סלופ, ברוקלין. לאחר שסיימה את לימודיה בבית הספר, היא לקחה קורסים בקולג' הקהילתי של קינגסבורו ובברוקלין קולג' במטרה להיות מורה לאנגלית. התחתנה באמצעות שידוך עם מהגר פלסטיני מאל-בירה. לפי סרסור התומכת בשידוכים, "בקהילה שלנו, לא רק שעליך למצוא בן זוג שהוא ערבי ומוסלמי, אלא להיות גם פלסטיני ומאותו הכפר".
רבים מבני משפחתה של סרסור באל-בירה הם תומכי חמאס. חלק אף נידונו לשנות מאסר ארוכות, על פי סרסור קרוב משפחת אחד מרצה עונש של 99 שנים, דוד שלה נידון ל-25 שנה, וגיסה נידון לעונש מאסר של 12 שנה. סרסור מכנה אותם "קורבנות הכיבוש הישראלי", ותושאלה בקשר לכך על ידי הרשויות האמריקאיות.
סרסור נשואה ואם לשלושה. מתגוררת בביי רידג', ברוקלין, ניו יורק.
חיים מקצועיים
מעט לפני פיגועי 11 בספטמבר, החלה להתנדב באגודה הערבית אמריקנית של ניו יורק (AAANY), בעידודה של קרובת משפחתה בסמה אטווה שהייתה המנכ"לית של הארגון. ב-2005, סרסור הייתה מעורבת בתאונת דרכים עם משאית, בעת שנהגה ברכב עם אטווה ושני נוסעים אחרים, בדרך חזרה לניו יורק מפתיחת מוזיאון ערבי-אמריקאי בדירבורן. בתאונה, סטה רכבה של סרסור מהכביש המהיר, אטווה נהרגה, שני הנוסעים האחרים נפצעו, וסרסור יצאה כמעט בלי פגע. זמן קצר לאחר מכן מונתה למנכ"לית הארגון במקום אטווה. סרסור פעלה להשגת הכרה בחגים המוסלמיים בבתי ספר ציבוריים של ניו יורק, ופעילותה נחלה הצלחה: כיום סגורים בתי הספר הציבוריים בחגים עיד אלפיטר וחג הקורבן.
סרסור הופיעה ב"מונולוגי החיג'ב", קטע אומנותי המבוסס על סיפורים בנושא רעלות.
ב-2014, כאשר יצאה עם עמיתה ממשרדי ה-AAANY, העירה אדם חסר בית שישן בכניסה למשרד. חסר הבית צעק לעברה, "אתם כורתים ראשים של אנשים", ו"אני אכרות לכם את הראש...", קרא קריאות גנאי, ואף זרק לעברה ולעבר העמיתה פח אשפה. העמיתה של סרסור התקשרה מיד למשטרה, אך שוטרים הגיעו לחנות סמוכה רק כעבור 45 דקות. לאחר שדיווחה בטוויטר על התקיפה כפשע שנאה, היא הלכה לפגישה שתוכננה עוד קודם לכן עם ראשי משטרת ניו יורק. בפגישה התלוננה על חוסר הטיפול באירוע, ובעקבות כך נשלחו חוקרי פשעי שנאה למקום וחסר הבית נעצר. האירוע סוקר בהרחבה בתקשורת בארצות הברית ואף בתקשורת הבינלאומית כפשע שנאה. לעומת זאת, הקהילה המקומית, שראתה בחסר הבית אדם חולה נפש שעל-פי-רוב אינו מזיק, התגייסה לטובתו. האשמתו בפשעי שנאה הייתה עלולה להכניסו לשבע שנות מאסר, ועל כן ניסו חברי הקהילה להגן עליו מאישום כזה. חברי הקהילה הפגינו לפני תחנת המשטרה, טענו שסרסור הייתה צריכה להכיר את חסר הבית שהיה ידוע היטב בקהילה, וניהלו קמפיין אינטרנטי לשחרורו תחת ההאשטאג #FreeBobo. בסופו של דבר, בעקבות הקמפיין, הורשע חסר הבית אך נשלח למסגרת טיפולית לבעיות אלכוהול וסמים בהסכמתה של סרסור.
בתחילת 2017 פרשה סרסור מתפקידה באגודה הערבית האמריקנית של ניו יורק על מנת להתרכז בפוליטיקה הארצית בארצות הברית.
בדצמבר 2017, האשימה את סרסור עובדת לשעבר באגודה, כי לא טיפלה באופן נאות בתלונתה נגד מתנדב במשרדי ה-AAANY, שהתקיף ושהטריד אותה מינית ב-2009. על-פי העובדת לשעבר, סרסור אמרה ש"הטרדה מינית לא קורית לנשים הנראות כמוך", שהיא "מוסלמית רעה", ושהנילון "מוסלמי טוב" ש"תמיד הולך למסגד". סרסור אישרה שטיפלה בתלונה ב-2009, אך דחתה את טענות העובדת לשעבר וטענה שאין להן בסיס.
אקטיביזם פוליטי
בשנת 2003, לאחר לכידתו של סדאם חוסיין, אמרה סרסור שהיא ופלסטינים אחרים מרגישים מושפלים מאופן הצגתו של חוסיין. היא הוסיפה ואמרה, "אני חושבת שהוא עשה הרבה דברים שהוא לא היה צריך לעשות, אך אני נפגעתי. הכבוד הערבי שלי נפגע".
במהלך כהונתה ב-AAANY, פעלה להפסקת תוכניות הניטור המשטרתיות בניו יורק נגד מוסלמים ונגד מסגדים קיצוניים, או לכל הפחות לצמצומן. תוכניות ניטור אלו החלו לאחר פיגועי 11 בספטמבר. בשנת 2014, לאחר פעילותה שלה ושל אחרים, סגרה משטרת ניו יורק את היחידה שעסקה בניטור קיצוניות בקרב מוסלמים. לאחר פיגוע הירי בסן ברנרדינו ב-2015, התנגדה לקריאתו של הנשיא ברק אובמה לקהילה המוסלמית שתמגר את הקיצוניוּת מקרבה, ואמרה שאין זה הוגן שקריאות מעין אלו מופנות כלפי הקהילה המוסלמית ולא כלפי קהילות אחרות.
בשנת 2011, הביעה ביקורת על אייאן חירסי עלי ועל בריג'יט גבריאל ואמרה, "הייתי רוצה לקחת מהם את הפות - לא מגיע להן להיות נשים". אמירה זו שכוונה נגד עלי, קורבן של מילה נשית, גרמה לביקורת רבה כלפי סרסור. ב-2017, סוקר בהרחבה עימות בינה לבין סטודנט בארצות הברית ששאל אותה לגבי אמירה זו. סרסור טענה שאל לסטודנט להתערב משום שהוא "גבר לבן". היא אמרה שאמנם אמירתה לא הייתה במקום, אך יש לבקר את אישיותה על-פי האקטיביזם שלה לטובת השחורים, המהגרים, הנשים, והקהילה הגאה ולא על-פי אמירות עבר שלה.
ב-2014, לאחר תחילת הפרות הסדר בפרגוסון, הצטרפה סרסור לפעילות למען תנועת חיי שחורים חשובים, ארגנה תנועת "מוסלמים לפרגוסון", ונסעה לפרגוסון עם פעילים אחרים.
בשנת 2016 תמכה סרסור בבחירת הסנטור ברני סנדרס בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית לבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016. סרסור שימשה כנואמת (surrogate) בכנסי בחירות של סנדרס והתראיינה לתקשורת עבורו.
סרסור יחד עם טמיקה מלורי, כרמן פרז, ובוב בלנד הייתה ממארגנות מצעד הנשים 2017 שנערך יום לאחר השבעתו של דונלד טראמפ לנשיא ארצות הברית במחאה נגדו.
ב-2017 הודיעה לעיתונות שגייסה כספים עבור בתי קברות יהודיים שעברו ונדליזם בארצות הברית תוך שיתוף פעולה עם שרון בראוס, אך לאחר גיוס הכספים עלו טענות שהכסף לא הגיע ליעדו.
במהלך 2017 קיימה מספר אירועים עם המחבלת הפלסטינית רסמה עודה שגורשה בהמשך השנה מארצות הברית, בהם הביעה תמיכה בעודה. סרסור ועודה הופיעו יחדיו באירוע השנתי של הקול יהודי לשלום, ארגון אנטי-ישראלי התומך ב-BDS.
ביוני 2017 עוררה סערה ציבורית בעקבות איחולי יום הולדת שמח לאסאטה שאקור, טרוריסטית אמריקאית שחורה שהורשעה ברציחת שוטר וברחה לקובה. סרסור הגיבה לביקורת של כתב ה-CNN ג'ייק טאפר ואמרה ש"ג'ייק טאפר מצטרף לאלט-רייט בשביל להתקיף אותי ברשת, ברוך הבא למפלגה", וספגה בעקבות אמירתה ביקורת רבה.
ביולי 2017, בנאום בפני הוועידה השנתית של הארגון האיסלמי של צפון אמריקה (ISNA), ארגון של האחים המוסלמים בארצות הברית הקשור לחמאס, קראה סרסור לג'יהאד נגד הממשלה האמריקאית.
בית בולטון
בית בולטון הוא אחד מבתי משפחות האצולה בסדרת הפנטזיה שיר של אש ושל קרח מאת ג'ורג' ר. ר. מרטין. בני בולטון שולטים בצור מגור ומהווים את אחד הבתים החזקים והעתיקים בצפון. בני בולטון נהגו לפשוט את עורם של אויביהם וסמלם הוא האיש פשוט העור. מימרתם היא "להבנו חדים" ופתגם שגור בצור מגור הוא "לאדם ללא עור אין סודות".
לינדה סרסור
אקטיביזם פוליטי
סרסור מאשימה את ישראל בנקיטת "שיטות של קולוניאליזם, של טיהור אתני ושל רצח עם של הילידים הפלסטינים". על-פי סרסור "אין דבר דוחה יותר מהציונות". סרסור תומכת בתנועת ה-BDS ובפתרון המדינה האחת.
בית בולטון
ניצחונות על בית סטארק
בית בולטון הוא אחד העתיקים והחזקים בצפון, שלאורך מאות בשנים היו ביריבות מרה עם מלכי הצפון של בית סטארק מוינטרפל. לעיתים גברה ידם והם הצליחו ללכוד, לפשוט את עורם ולתלות אותם בצור מגור. ישנה שמועה שגורסת כי בני בולטון פשטו עורות של בני סטארק ולבשו אותן כגלימות. שמועה זו העניקה להם מוניטין כי מלך הלילה - הלורד המפקד של משמר הלילה שבגד בשבועותיו ולקח לו אישה מן האחרים - היה בן בולטון.
הפסדים לבית סטארק
לפני אלפי שנים, בני בולטון מצור מגור כשלו בניסיון מרד בבית סטארק ביחד עם בית גרייסטארק - קרוביהם של בית סטארק. צבאותיהם של בית סטארק צרו על צור מגור במשך כשנתיים עד שנכנעו למלך הצפון הארלון סטארק. לפני כ-2000 שנים בערך הסכימו בני בולטון לוותר על מנהגם לפשוט את עורותיהם של אויביהם. במשך מאות שנים נשארו בני בולטון נאמנים לבית סטארק, למרות שמועות כי הם ממשיכים לפשוט עורות אסירים בתא סודי בצור מגור.
לינדה סרסור
אקטיביזם פוליטי
באוגוסט 2017, בהפגנת תמיכה בקולין קאפרניק, שחקן פוטבול אמריקאי שחור למחצה שלא הוחתם על חוזה בעונת 2017 לאחר שבאופן מחאתי לא כיבד את ההמנון האמריקאי בעונת 2016, השוותה סרסור בין נאו-נאציזם לציונות באומרה "אנו לא נושתק על ידי בעלי דם כחול, פעילי עליונות לבנה, נאו-נאצים, או פעילי ציונות ימניים" ו"צפו לבואנו בכל עת שיש מאבק כנגד חוסר צדק".
בית בולטון
רוז בולטון
במהלך אירועי שיר של אש וקרח, רוז הוא הלורד של צור מגור. כאשר אדארד סטארק קרא לנושאי דגלו להילחם במרד של רוברט באראתיאון, אסף רוז בולטון את כוחותיו והם נלחמו בקרב במשולש. רוז בולטון יעץ לרוברט באראתיאון לשסף את גרונו של ראש משמר המלך אאריז טארגאריין – סר באריסטאן סלמי.
רוז בולטון נשוי לוולדה פריי - ביתו של וולדר פריי. בנו החוקי של רוז, דומריק, נפטר ממחלת מעיים אחרי שפגש באחיו למחצה - רמזי שלג. דומריק תמיד רצה אח, ורוז פקד עליו שלא ליצור איתו קשר. רוז סבור כי רמזי הרעיל את דומריק כדי להפוך לבנו היחיד.
לינדה סרסור
אקטיביזם פוליטי
בנובמבר 2017 התעוררה סערה לאחר שהוזמנה לפאנל לדיון באנטישמיות יחד עם פעילי הקול היהודי לשלום התומכים ב-BDS בניו סקול. ראש ארגון הליגה נגד השמצה ג'ונתן גרינבלאט אמר ש"הובלת פאנל על אנטישמיות בידי לינדה סרסור וראשת הקול היהודי לשלום שקול לכך שאוסקר מאייר (יצרן נקניקיות) יוביל דיון על צמחונות. הפאנליסטים הללו מכירים את הסוגיה, אך מהפרספקטיבה של גרימתה ולא של מניעתה". בפאנל תקפה סרסור את "התקשורת היהודית" שיצרה לדבריה את הדימוי השנוי במחלוקת שלה, ובהתייחסה לסערה סביב הפאנל אמרה "כנראה אני הבעיה הגדולה ביותר של הקהילה היהודית? אני האיום הקיומי, כנראה? אני מבולבלת, פשוטו כמשמעו, כל יום".
בית בולטון
רוז בולטון
לאחר מותו של אדארד סטארק, בנו רוב יוצא למלחמה בבני לאניסטר. במהלך המלחמה הזאת רוז בולטון בוגד בבית סטארק וחובר עם וולדר פריי לבני לאניסטר במהלך החתונה האדומה, בה הוא גם הורג את רוב. בעקבות הנאמנות לבית לאניסטר, מקבל רוז מטייוין את הצפון ולאחר מכן המלך טומן מוחתם בידי סביו על צו מלכותי, שמכריז על רמזי כעל בנו החוקי של רוז.
לינדה סרסור
אקטיביזם פוליטי
בספטמבר 2019, החליט ארגון "צעדת הנשים", שסרסור הייתה אחת ממייסדיו ומנהיגותיו בפועל, להדיח אותה, יחד עם מלורי ובלנד, בשל טענות על אנטישמיות. ההחלטה נבעה בעקבות ביקורת חריפה שנוצרה בעקבות תמיכתן של השלוש במנהיג אומת האסלאם לואיס פרחאן, אשר ידוע כאנטישמי בוטה במיוחד ובהשתתפותן בנאום שלו בו כינה את היהודים "שטניים". פרחאן אף ציין לשבח בנאומו את מלורי.
בית בולטון
ראמזי שלג (בולטון)
ראמזי נולד ללורד רוז בולטון מאישה שאנס, לאחר שזו לא העניקה לו את זכות הלילה הראשון (שעדיין נהוגה לעיתים בצור-מגור). ראמזי הוכר בתחילה כממזר ושם משפחתו היה "שלג", שם המשפחה הניתן לממזרים בצפון ווסטרוז. לאחר סדרת ניצחונות וכיבושים מרשימים של ראמזי, ובהיעדר בנים זכרים "חוקיים" שיירשו את התואר, מכריז רוז בולטון כי ראמזי הוא יורשו, ולאחר מאורעות החתונה האדומה, מקבל ראמזי מעמד חוקי כבן למשפחת בולטון מהמלך טומן באראתיאון הראשון, והופך מראמזי שלג הממזר לראמזי בולטון. רמזי מתגלה כאדם סדיסט ואכזר, המתעלל באחרים ומפיק מכך הנאה. ראמזי מוביל את בני בולטון לכיבוש ווינטרפל מידי בית גרייג'וי, שובה את מי שהכתיר עצמו לנסיך ווינטרפל - תיאון גרייג'וי, ובהמשך מתגלה כי ראמזי מחזיק אותו כאסיר בצור-מגור, מענה אותו פיזית ונפשית, פושט את העור מאצבעותיו והופך אותו לעבד צייתן המכונה "סרחן". על מנת לקבל בעלות חוקית על ווינטרפל ושאר נכסי בית סטארק, ראמזי נושא לאישה נערה בשם "אריה סטארק" אלא שאותה "אריה" היא למעשה ג'יין פול, חברתה של סאנסה סטארק. ראמזי אונס אותה ומתעלל בה, ומכריח את תיאון לשמש כמשרתם. בסופו של דבר תיאון מצליח לברוח יחד עם ג'יין פול בעזרתו של מאנס ריידר וכנופיית הפראים שנשלחה מהחומה על ידי מליסנדרה וג'ון שלג, והם נופלים בשביו של סטאניס המתכוון לכבוש את ווינטרפל.
איזר
{{פירושונים|
בית בולטון
ראמזי שלג (בולטון)
בשלב מאוחר יותר ראמזי מאיים על ג'ון שלג במכתב בו הוא טוען שהרג את סטאניס ולקח את חרבו, ומאיים כי יהרוג את ג'ון במידה ולא יחזיר אליו את כלתו, ואת ה"סרחן" שלו. ג'ון בתגובה מחליט לגייס את חבריו ממשמר הלילה ומהפראים למלחמה נגד ראמזי, אך נדקר בידי חברי המשמר. לא ידוע מה עלה בגורל ג'ון, סטאניס או ראמזי, ועל אמיתות תוכנו של המכתב.
איזר
ראו גם
}}
בית בולטון
ראמזי שלג (בולטון)
בסדרת הטלוויזיה מתואר כי הוא נישא לסאנסה עצמה במקום לנערה שהתחזתה לאריה. וגם בה הוא מתעלל. כמו כן תואר כי הוא גם סירס את תיאון בנוסף ליתר מסכת ההתעללות שהעביר אותו. במסגרת התעללותו באחרים, נוהג לשסות את כלבי הדם שלו בשבוייו, ובמקרים אחרים לפשוט את עורם מעליהם, לעיתים בעודם בחיים. לאחר שאביו נישא בשנית ונולד לו בן (שלמרות שאינו היורש החוקי, חשש רמזי שיעדיפו את אחיו שלא נולד ממזר), רוצח רמזי את אביו, את אשתו החדשה ואת התינוק. לאחר מותו של ג'ון שלג ותחייתו, צבא של נאמני סטארק ופראים בראשות ג'ון וסאנסה סטארק נלחם בו על מנת לשחרר את וינטרפל. רמזי נפצע קשות ב"קרב הממזרים" על וינטרפל, וסאנסה נוקמת בו על ידי זריקתו לכלבי הדם המורעבים שאוכלים אותו למוות.
מתיאולתי
מתיאוּלֶתי (בגאורגית: მთიულეთი, תרגום: "האדמה ההררית") הוא מחוז היסטורי-גאוגרפי במזרח גאורגיה, במדרונות הדרומיים של הרי הקווקז הגדול. הוא כולל בעיקר את עמק ארגווי הלבן. גבולותיו: חבי וחבסורתי מצפון, פשאבי ממזרח, כארתלי מדרום וסמאצ'בלו (דרום-אוסטיה) ממערב. מתיאולתי כולל חלקים מנפת דושתי ונפת קזבגי, שבמחוז מצחתה מתיאנתי. העיירה פסנאורי נודעת בחינקלי מתוצרתה. העיירה היא המרכז המסורתי של המחוז ההיסטורי.
במקורו ובמובן הצר כלל מתיאולתי קהילה היסטורית הררית קטנה, שנקראה "צחַווֶתי". החל מהמאה ה-13 נחשבו לרוב העמקים השכנים של חאדו וגודמע'ארי לחלקים ממתיאולתי.
על פי המסורת ההיסטורית, נינו הקדושה, המטבילה של הגאורגים, הטיפה במקום לנצרות בתחילת המאה ה-4. מתיאולתי, ואנשיה, נזכרים בהקשר של המערכה הגאורגית נגד משלחת הענישה, בראשות בוגה אל-כביר אל-שרעבי (ידוע גם בשם בוגה הטורקי), לדיכוי המרד של יצחק ב. אסמאעיל, שנשלח על ידי הח'ליף אל-מתוכל (المتوكل على الله جعفر بن المعتصم), בשנת 853. צבאו תקף את ההרים של איבריה/כארתלי, אבל נכשל בניסיונו להכניע את המתיאולתים. בוגה שרף את טביליסי עד לאפר וערף את ראשו של יצחק ב. אסמאעיל. המתיאולתים נשארו נאמנים לכתר הגאורגי והצטרפו למשלחת שנשלחה על ידי המלכה תמר, כדי לדכא את השבטים ההרריים שמרדו בתחילת המאה ה-13. תחת שלטונה של תמר, בהתאם למיקומו האסטרטגי, הוכפף מחוז מתיאולתי לסמכותם של פקידים בדרגה גבוהה כמו "אבולאסן", שהיה המשנה למלך כארתלי וצ'יבר, השר הראשי של גאורגיה. מאוחר יותר, בתחילת המאה ה-14, היה מתיאולתי מוקד המאבק בין שני בתים פאודליים חזקים, האריסתווים של קסאני וארגווי. ידם של הארסתווים של ארגווי הייתה על העליונה, והם שלטו באזור עד שנושלו על ידי מלכי גאורגיה בשנת 1743. ממאי עד ספטמבר 1804 היה מתיאולתי לזירה של מרד טורדני נגד האימפריה הרוסית, שסיפחה את גאורגיה בשנת 1801. המרד התפשט במהירות למחוזות ההרריים השכנים. בסופו של דבר דוכא המרד על ידי המפקד הרוסי פאבל ציציאנוב, לאחר קרב קשה.
ספקטרום אטומי
הספקטרום האטומי הוא מושג שניתן להשתמש בו לקביעת הרכב החומר.
מבוא
ניתן להפיץ אנרגיה בסביבה ואקום או חומרית בצורה של גלים אלקטרומגנטיים. קרינה אלקטרומגנטית היא גל רוחבי בו שני שדות חשמליים ומגנטיים נעים בניצב זה לזה ומתנודדים בסביבה.
ככל שאורך הגל קצר יותר, כך הגל הוא קומפקטי יותר והוא נושא יותר אנרגיה. אורך הגל הוא בדיוק מה שמבדיל בין אור לצבעים שונים. כמובן שתדירות היא גם כמות שניתן להשתמש בה לביטוי דחיסת גל. למעשה, תדר ואורך גל קשורים לתמונה. הספקטרום האלקטרומגנטי הוא הטווח של כל אורכי הגל והתדרים האפשריים בהם גל אלקטרומגנטי יכול להתפשט.
על פי התיאור המכני הקוונטי של האלקטרון, המבטא את המושג "דואליות של חלקיקי גל", אף שתופעת האלקטרומגנטיות באור מכונה גל, בחלק מהמקרים היא מכונה גם חלקיק.
מקס פלאנק, פיזיקאי גרמני, בזמן שלמד את קרינת הגוף השחור בשנת 1900, הבין שככל שתדירות הגל עולה בהתמדה, האנרגיה הקורנת שהתקבלה ממקור הקרינה לא עלתה בהתמדה. למעשה, הגידול באנרגיה מתרחש בשלבים או מה שמכונה קוונטים. במילים אחרות, חבילת אנרגיה של המערכת היא כמו אטום של מסה.
תיקונים ויחידות
הקבועים המשמשים במאמר זה הם כדלקמן:
יחידות
אורך הגל או המרחק בין שתי פסגות גל מתבטאים בדרך כלל במטרים. כמובן, בגלל גודלה הקטן של כמות זו, בחלק מהמקרים היא מתבטאת במונחים של יחידות אחרות כמו מיקרומטר או ננומטרים. מספר הפסגות של הגל שעובר בשנייה אחת נקרא גם תדר הגל.
יחידת SI היא תדר גל הרץ, המסומן בדרך כלל בסמל הרץ. תדירות מתבטאת במונחים של 1s. מהירות האור בחלל ריק נחשבת גם למספר קבוע השווה 2.99792458 × 108 ms - 1. הקשר בין מהירות האור, אורך הגל והתדר הוא כדלקמן.
νλ = ג
האנרגיה של קרינה אלקטרומגנטית בתדר מסוים מתבטאת גם בג'אול והיא מתקבלת מהמשוואה הבאה.
ev = h
ב ביחס הנ"ל, h נקרא קבוע פלנק ואת הערך שלו שווה h = 6 2 62606876 × 10-34 י.כ. מראה את הקשר בין האנרגיה הנישאת על ידי חבילה קוונטית (פוטון אחד); כך שכמות האנרגיה הזו קטנה מאוד; לכן, נעשה שימוש גם ביחידה אחרת הנקראת אלקטרונים וולט.
1V מתייחס לכמות האנרגיה הקינטית שמשיג אלקטרון כתוצאה מהאצה בהפרש פוטנציאלי של 1V. למעשה, וולט אלקטרונים אחד שווה ל:
1e.v = 1. 60,218 × 10-19 C × 1V = 1. 60,218 × 10-19 J
ספקטרוסקופיה
כאמור לעיל, ספקטרום הוא טווח של תדרים ואורכי גל. על ידי העברת אור דרך הפריזמה, ניתן לחלק אותו לחלקים עם ספקטרום ספציפי. אמנם שיטה זו מאוד מתחילה, אך יעילה.
אטומים מגיבים לאור
כאמור באורביטל, אלקטרונים יכולים להיות ממוקמים רק באזור ספציפי הנקרא קליפה סביב האטום. לכל קליפה יש רמת אנרגיה שמסומנת במספר n. מכיוון שלא ניתן לאתר את האלקטרון בין רמות האנרגיה שצוינו, כך למספר n יש גם ערך חיובי ואמיתי (..., n = 1,2,3).
לאלקטרון הקרוב ביותר לגרעין האטום n = 1 ויש לו גם את האנרגיה הנמוכה ביותר. אומרים שהאלקטרון הזה נמצא במצב קרקע. אנרגיית האלקטרונים ברמת האנרגיה n מתוארת באמצעות המשוואה הבאה.
ביחס שלעיל, RH הוא קבוע שערכו שווה ל־2.179 × 10−18 J ו- n מייצג את רמת האנרגיה של האלקטרון. איור 1 להלן מציג את האלקטרון, הקליפה ותהליך פיזור וקליטת אנרגיית האור.
באופן דומה, אלקטרון יכול לאבד אנרגיה על ידי אובדן פוטונים ולשנות רמות לרמות נמוכות יותר. שינויים ברמות האנרגיה של האלקטרונים עקב אובדן או לכידת פוטונים הוצעו לראשונה בצורה של המודל האטומי בורון. האנרגיה שצבר או איבד האלקטרון בעת ​​שינוי פני השטח שווה
ביחס לעיל, ni מייצג את רמת האנרגיה הראשונית של האלקטרון ו- nf מייצג את רמת האנרגיה הסופית של האלקטרון. ניתן להשיג את תדר הפוטון שגורם לשינוי פני האלקטרון באמצעות היחס νphoton = Ei - Efh. ביחס לעיל Ei היא האנרגיה הראשונית של האלקטרון ו- Ef היא האנרגיה הסופית שלו. האיור שלהלן מציג את האלקטרון, הגרעין, הקליפה ותהליך הדחיית הקליטה והקליטה על ידי האלקטרון.
מכיוון שאלקטרון יכול להיות ברמה מסוימת של אנרגיה, הוא יכול לפלוט פוטונים בטווח מסוים. זו הסיבה שנוצרים קווים ספקטרליים.
שורות פרסום
כאמור לעיל, כאשר אלקטרון עובר מרמת אנרגיה גבוהה לרמת אנרגיה נמוכה יותר, הוא פולט פוטון באורך גל ותדר מסוימים. כאשר קבוצה של אלקטרונים פולטים פוטונים באותו אורך גל, נוצר סט קווים באותו אורך גל. שקול את האיור הבא.
משמאל נורת מימן שממריצה זרם חשמלי. בשלב הבא, האור מהעוררה מועבר דרך הפריזמה וכתוצאה מכך מחולק לאורות בתדרים שונים. מכיוון שתדרי האור קשורים לרמות אנרגיה שונות, ניתן להשיג את קווי הספקטרום של אטום המימן באמצעות המשוואה שגילה יוהאן באלמר. משוואה זו מוצגת להלן.
ביחס זה, n הוא מספר גדול מ -2. הסיבה לכך היא שהקשר שלעיל נכון לגבי האור הנראה ולתדרים אולטרה סגולים מסוימים. האיור הבא מציג את קווי באלמר לאטום מימן.
שימוש בספקטרום האטומי
לספקטרום האטומי יש יישומים מעשיים רבים. למעשה, מכיוון שתדירות הפליטה שונה עבור כל אלמנט, תכונה זו משמשת כטביעת אצבע עבור האטומים. כמה אטומים התגלו באמצעות ניתוח ספקטרום אטומי. מדענים, למשל, נתקלו בחומרים חדשים בעלי ספקטרום אטומי שונה.
באמצעות ניתוח ספקטרום אטומי הם גילו שהם נתקלו בחומרים חדשים. מאוחר יותר נקרא יסוד זה הליום. אסטרונומים יכולים גם להשתמש במושג הספקטרום האטומי כדי לחזות את טיבם של עצמים רחוקים. להלן דוגמאות להבנת טוב יותר את המושגים הכמותיים.
דוגמה 1
מצא את תדר הקרינה המתאים לרמת האנרגיה n = 3 בעזרת משוואת באלמר.
למעלה, אנו מבטאים את משוואת Ballmer כ- ν = 3.2881 × 1015 s - 1 (122-1n2). על ידי הצבת n = 3 ביחס שלעיל יש לנו:
מתקבל הערך של ν = 4.5668s - 1.
דוגמה 2
מה התדירות של האור הנפלט כאשר האלקטרון יורד מ n = 5 לרמת האנרגיה n = 2?
כדי להשיג את תדירות האור הנפלט, אנו משתמשים ביחס אפוטון = RH [(1ni) 2– (1ni) 2]. כתוצאה מהאנרגיה הנפלטת כתוצאה מקפיצה זו, רמת האנרגיה שווה ל:
. Ν = 6 905 × 1014 s - 1
סקירה כללית
כידוע, ניוטון יצר לראשונה את ספקטרום האור הלבן על ידי העברת אור השמש דרך הפריזמה. ניוטון הראה כי אור לבן הוא תערובת של צבעים שונים, וטווח אורכי הגל של צבעים אלה נע בין 0.4 מיקרומטר (סגול) ל -0.7 מיקרומטר (אדום). ספקטרום האור הלבן הוא ספקטרום רציף. באותו אופן, ניתן לזהות את הספקטרום של כל אור על ידי פיזור בפריזמה. אך מה הסיבה שקווים שונים נראים בספקטרום האטומי?
קווי ספקטרום
הספקטרום האטומי קשור ישירות לרמות האנרגיה של האטום. כל קו ספקטרלי תואם למעבר ספציפי בין שתי רמות אנרגיה של אטום. מה שחשוב בספקטרוסקופיה, אם כן, הוא לקבוע את רמות האנרגיה של אטום על ידי מדידת אורכי הגל של הספקטרום הליניארי הנפלט על ידי אטומים. רמת האנרגיה הנמוכה ביותר, מצב הקרקע וכל הרמות הגבוהות יותר נקראים מצבי עירור. כאשר אטום עובר ממצב נרגש גבוה יותר למצב נרגש נמוך יותר. פוטון המתאים לקו ספקטרלי נפלט.
ספקטרום אור
אם אובייקט יכול לייצר אור ואנחנו מעבירים את האור המיוצר דרך פריזמה, נקבל ספקטרום הנקרא ספקטרום הפליטה. אם צבעי הספקטרום שנוצר קשורים זה בזה, זה נקרא ספקטרום הפליטה המחבר, ואם יש מרחק ביניהם, זה נקרא ספקטרום הפליטה הדיסקרטי או הליניארי. קחו למשל מנורת קיטור דקה מאוד. מנורה זו היא בצורת צינור זכוכית דק בו יש גז מדולל בלחץ נמוך. ישנן שתי אלקטרודות הנקראות הקתודה והאנודה בשני קצות הצינור. אם מופעל מתח גבוה בין שתי האלקטרודות, אטומי הגז שבתוך המנורה יתחילו לפלוט אור. אם אדי זה קשור לאדי כספית, פליטה זו היא כחול אינדיגו. אם אנו מעבירים את האור הזה דרך הפריזמה ויוצרים את הספקטרום שלה, אנו רואים שספקטרום זה אינו רציף. הוא מורכב מכמה קווים צבעוניים נפרדים בלבד עם אורכי גל ספציפיים.
ספקטרום הקליטה
בשנת 1814 גילה הפיזיקאי הגרמני פראונהופר כי אם נסתכל מקרוב על ספקטרום השמש, נראה קווים כהים בספקטרום הרציף שלה. זה מצביע על כך שאורכי גל מסוימים אינם קיימים באור המגיע מהשמש לאדמה, ובמקום זה קווים כהים (שחורים) נראים בספקטרום השמש הרציף. כעת אנו יודעים כי גזי היסודות באטמוספירה של השמש סופגים חלק מאורכי הגל הנפלטים על ידי השמש, והיעדרם בספקטרום הרציף של השמש נראה כקווים כהים. באמצע המאה התשע עשרה התברר שאם אור לבן יעבור דרך אדי היסוד ואז ייווצר ספקטרום, הוא יופיע בספקטרום הקווים הכהים שנוצר. קווים אלה נספגים באטומי קיטור.
ספקטרום אטומי מנקודת המבט של הפיזיקה הקלאסית
קל להבין את המנגנון שבאמצעותו אטומים קולטים ופולטים אור מנקודת מבטה של ​​הפיזיקה הקלאסית. מכיוון שעל פי התיאוריות הקלאסיות, אטום פולט אור אם האלקטרונים שלו מונעים בצורה כמו התנגשות באטומים אחרים או בשדה חשמלי, וכתוצאה מכך אלקטרונים רוטטים לייצר אנרגיה ויוצרים גלים אלקטרומגנטיים, כלומר פולטים אור. אך מדוע האטומים של כל היסודות אינם פולטים גלים אלקטרומגנטיים בעלי אורך גל זהה, ומדוע לכל יסוד יש אורך גל משלו, אינה מוצדקת מנקודת מבטה של ​​הפיזיקה הקלאסית.
לגבי ספיגת האור, מנקודת מבט הפיזיקה הקלאסית, ניתן לומר שכאשר האור זורח על אטום, תנודת השדה החשמלי הנגרמת על ידי האור המתקפל גורמת לאלקטרונים של האטום לרטוט ולקלוט את האירוע. אוֹר; אך שוב, בראייה זו, אין הסבר משכנע מדוע כל יסוד קולט רק את אורכי הגל הספציפיים המאפיינים את אותו אלמנט ואינו קולט את שאר אורכי הגל? לא קיים.
יחסי ריידברג - באלמר
הספקטרום האטומי של מימן היה הראשון שנותח במלואו. עד 1885 מדד אנדרס יונאס אונגסטרם במדויק את אורכי הגל של ארבעה קווים בספקטרום אטום המימן. יוהאן יאקוב בלמר, פיזיקאי שווייצרי, בחן את המדידות הללו והראה שאפשר להשיג את אורכי הגל של הספקטרום הזה בדיוק רב. הצלחתו של בלמר למצוא קשר לקווי ספקטרום אטום המימן באזור הגלוי הביאה למאמצים נוספים למצוא קווים אחרים בספקטרום אטום המימן. העבודה העיקרית בחיפוש אחר הספקטרום המלא של אטומי מימן נעשתה על ידי יוהנס רידברג בסביבות 1850.
תיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער
תיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער הוא תיאטרון רפרטוארי ישראלי המעלה מחזות המיועדים לילדים ונוער.
היסטוריה
התיאטרון הוקם בשנת 1970 בידי השחקנית אורנה פורת (שהקימה וניהלה קודם לכן את התיאטרון לילדים שליד "הקאמרי", שפעל בשנים 1965–1970), בשיתוף נחום שמיר ושר החינוך, יגאל אלון. התיאטרון הוא מלכ"ר וכל הכנסותיו מיועדות לקידום מטרותיו ומימון פעילותו. הוא זוכה לתמיכת משרד החינוך ונמצא בבעלות עיריית תל אביב-יפו. ייעודו הוא הבאת קהל צעיר וחשיפתו לאמנות התיאטרון, על ערכיה ההומניים, הלאומיים והאוניברסליים במפגש עם יצירה אמנותית.
פעילות התיאטרון נערכה בתחילה באולם ע"ש ירון ירושלמי (אחיו של מיקי ירושלמי - יו"ר התיאטרון) במרכז סוזן דלל. ב-2011 עבר התיאטרון לבניין "אהל שם" ברחוב בלפור בתל אביב-יפו.
בשנת 2010 יזם התיאטרון את "פסטיבל ירון - עולם של תיאטרון". הוא מתקיים בפורים וכולל הצגות בבכורה עולמית, סדנאות ומפגשים עם סופרים.
בשנת 2010 מונו רן גואטה לתפקיד מנכ"ל התיאטרון, וגיל צרנוביץ לתפקיד המנהל האמנותי.
בשנת 2019 מונה השחקן דוד קיגלר לתפקיד מנכ"ל התיאטרון, והמנהלת האמנותית יפעת ית"ח רון מונתה לתפקיד המנהלת האמנותית של התיאטרון.
גביע ציד
בדרך כלל רק חלק מבעל החיים נשמר כגביע, לרוב הראש, העור והקרניים (שאר חלקי הגוף והבשר בדרך כלל מעובדים למזון), אם כי לעיתים כל בעל החיים נשמר כפוחלץ. גביעי ציד בדרך כלל מוצגים לראווה בביתו או משרדו של הצייד, לעיתים בחדר מיוחד לשם כך, שנקרא "trophy rooms" או "game rooms" (באנגלית, game פירושו הוא גם בעל חיים המשמש מטרה לציד) או "gun rooms", שם מוצגים לצד גביעי הציד גם כלי הנשק (רובה ציידים מסוג רובה ציד או רובה צלפים בדרך כלל) של הצייד.
נחל שלמה
נחל שלמה הוא נחל אכזב בהרי אילת בו תופעות גאולוגיות כגון סלעי גרניט, קונגלומרט קדום וסלעים מטמורפיים. ראשיתו של נחל שלמה באכף המפריד בין הר יהורם להר שלמה. במוצא הנחל, לקראת השפך לראש מפרץ אילת, נמצא מבנה היסטורי הוא בית וילימס שבו התגורר בשנות ה-40 של המאה ה-20 הגאולוג הבריטי, לאונרד לויד ויליאמס.
הנחל מנקז את הנחלים: רחבעם, יהושפט וצפחות.
הצמחייה בנחל כוללת אשלים, עצי שיזף ועצי שיטה. בנחל ניתן להבחין בבעלי חיים כגון: יעלים, גמלים ולטאות.
שיקום הנחל
בשנת 2014 הסתיימו עבודות שיקום הנחל ששימש כאתר פסולת בניין. השיקום היה תוצר של שיתוף הפעולה של עיריית אילת והיחידה לאיכות הסביבה יחד עם המשרד להגנת הסביבה. כחלק משיקום הנחל הוקם באזור הנחל פארק חבלים גדול שבו שלושה מסלולים בדרגות קושי שונות ופעילות נוספות.
החל משנת 1987 פועלת באזור חוות הגמלים.
מירי סגל
מירי סגל (נולדה ב-1965 בחיפה) היא אמנית ישראלית בסוגת אמנות מדיה חדשה, זוכת פרס גוטסדינר לשנת 2001, בעלת תואר דוקטור במתמטיקה.
ביוגרפיה
סגל נולדה בחיפה לאב מהנדס יליד רומניה ולאם מנהלת חשבונות ילידת ישראל. בתקופת התיכון סבלה מבעיות ריכוז ונאלצה להשלים מחדש את בחינת הבגרות במתמטיקה. את שירותה הצבאי עשתה בחיל האוויר בתור מדריכת סימולטור טיסה. בעלת תואר ראשון שני ודוקטורט (1998) במתמטיקה מטעם האוניברסיטה העברית. במקביל ללימודי הדוקטורט, למדה במכון לאמנות של סן-פרנסיסקו. בשנת 1998, כתרגיל יחסי ציבור, ארגנה לעצמה סגל "תערוכה פיקטיבית" במוזיאון לאמנות מודרנית של סן-פרנסיסקו שבה הפיצה הזמנות לתערוכה על שמה שלא יועדה להתקיים כך שהמוצג היחיד בה בפועל היה האמנית עצמה לובשת את תמונתה שלה על גב שמלתה. ב-1999 קיימה את תערוכתה הראשונה בגלריה דביר בתל אביב. לאור החשיפה זומנה להציג במוזיאון תל אביב לאמנות, מוזיאון ישראל ובמספר תערוכות בינלאומיות ובהן ה-PS1 בניו-יורק בתערוכת יחיד. כמו כן הוצגו תערוכות שלה ברחבי אירופה - לוצרן, מינכן ובגלריה ליסון שבלונדון. בשנת 2001 זכתה בפרס קרן גוטסדינר ונסעה לעבוד במרכז לאמנות ע"ש אקול דה-בוזאר בניס שבצרפת לתקופה של חמישה חודשים. בשנת 2002 זכתה בפרס משרד התרבות והספורט. באותה תקופה החלה לשמש כחברת סגל באקדמיית בצלאל לעיצוב.
סגל משלבת וידאו, חפצים טכנולוגיים, צילומים עצמיים ערוכים וסרטים ערוכים מתוך סביבת מציאות מדומה בעבודותיה.
בשנת 2013 נבחרה לעמוד בראש התוכנית ללימודי ההמשך של הפקולטה לאמנויות – המדרשה במכללה האקדמית בית ברל.
פעילותה האמנותית
אף על פי שרבות מעבודותיה עושות שימוש במדיום של הקרנת ווידאו- בכל פעם ההקרנה מבוימת בצורה שונה. סגל אומרת כי אינה רואה עצמה כאמנית ווידאו, ושרק הנסיבות הביאו אותה להשתמש בווידאו ליצירת עבודותיה. סגל היא אחת מאותם אמנים שעוסקים בהיגיון הייחודי של המדיום במובן העמוק ביותר, ובכך מאפשרים לו לבוא לידי ביטוי. (2)לוק כתב על עבודותיה של סגל: הן חושניות, נגישות, מבדרות, ובו בזמן גם תובעניות מבחינה תאורטית. הן אינן קשורות זו לזו בתווי דמיון סגנוניים; משהו אחר מחבר ביניהן: כל אחת מבנה מחדש, בדרכה שלה, את המרחב החזותי של הייצוג שקושר יחד סובייקט ודימוי. (1)יגאל צלמונה כתב אודות עבודתה העוסקת במחוזות הבריחה והפנטזיה. עולמות חלופיים, מדומיינים או ממשיים. בשנת 2000 בתערוכתה "ממשקים" תיאר את עבודותיה (2)מוטי עומר, מישורים דמיוניים ומישורים קונקרטיים, דברים וצלם של דברים, דימויים והשתקפות של דימויים, מתחברים בעבודותיה של מירי סגל ויוצרים, על פי ניסוחה, "מערכת של התאבכות מושגית (הגברה וטשטוש), שבה המהות של הרוח מועצמת על ידי הדימוי שלה ולחלופין מוחלשת על ידו" דימוייה של סגל – מעלים עולם שכולו מאגיה, הוויה שזרימתה מרתקת את הצופה וגוררת אותו אל דבר-מה שאינו אלא "למעלה מזה", אל הרפתקה של גלוי ונסתר. מערכים שונים של יחסי גומלין בין האובייקט והמדיום של הדימוי ממסגרים את המרחב האשלייתי של הייצוג. הם ממקמים את הדימוי בתוך המרחב הממשי של הצופה ויוצרים נוכחות-כלאיים של הממשי והמדומה. יצירותיה של סגל עוסקות באופן שבו נתפשת עבודת האמנות וביחס שבינה לבין הצופה. ברבות מעבודותיה משתמשת סגל באשליות אופטיות, שתפקידן לעורר בצופה משמעויות מטאפוריות. בשנת 2002 נבחרה על ידי מגזין "ארט ניוז" כאחת מ-"עשרת האמנים הצעירים בעולם שכדאי לשים לב אליהם".
מעגל סגור (כשאני נוגעת בעצמי אני מרגישה משני הצדדים), 2000
דימויי וידאו של אישה צעירה מוקרנים של שני צדדיו של לוח זכוכית חלבית. האישה שבדימויים היא מירי סגל עצמה, שעמדה בין שתיי מצלמות ווידאו שצילמו אותה משני הכיוונים בו-זמנית. הדימויים, המוקרנים בסינכרוניזציה, מראים אותה בגודל טבעי, מבפנים ומאחור, נעה באטיות ארוטית כשהבעה מהורהרת על פניה וזרועותיה חובקות את גופה ומלטפות אותו. מאחר שהדימויים, שגודלם זהה, מוקרנים על אותה נקודה משני צידי הזכוכית השקופה למחצה, הם מתערבלים זה לתוך זה. מוזיקה שהלחין יונתן בר-גיורא מלווה את ההקרנה ותומכת בה, כשמדי פעם קוטע אותה המשפט "כשאני נוגעת בעצמי אני מרגישה משני הצדדים". במשפט זה ובאמצעותו מנוסחת תפיסה של הגוף, גופה של האמנית, כמה שהוא בעת ובעונה אחת סובייקט ואובייקט של מגע. בעבודתו של מוריס מרלו-פונטי, היחס הרפלקסיבי הזה של אדם לגופו-שלו מטרים את קשריו של הסובייקט עם הדברים בעולם, את יחסי ה"היות-עם דברים". כותב מרלו-פונטי: "הוא (הגוף) רואה את עצמו רואה, הוא נוגע בעצמו נוגע, הוא נראה ומוחש לעצמו. אין זה עצמי מבעד לשקיפות כמו המחשבה, שחושבת את מושאה רק תוך הטמעתו במחשבה, כינונו כמחשבה, הפיכתו למחשבה – אלא עצמי מבעד לאנדרלמוסיה, נרקיסיזם, טביעותו של הרואה במה שהוא רואה, של החישה במוחש – עצמי, אי לכך, הלכוד בדברים, שיש לו פנים ואחור, עבר ועתיד". בין שתי המצלמות המצלמות אותה מפנים ומאחור, מירי סגל עוטה את דמותו של אותו סובייקט נוגע וננגע כאחד, גוף המובנה כעצמי, שיחסו לעצמו הוא תנאי מוקדם ליחסו לדברים שמחוצה לו.
UnUn (too easy to ease) 2000
על קיר מרוחק רואים דימוי וידאו קטן של גלים בים. מפעם לפעם הדימוי גדל במהירות, נפתח אל הצופה בתנועה אלימה ומגיע עד לרגליו, תוך שהוא חורג ממקומו על הקיר האחורי וכמו מציף את הרצפה ואת הקירות הצדדיים של החדר. באותם רגעים מהדהד בחדר פרץ צחוק מתגלגל. תוך כמה שניות הכל חוזר לקדמותו, כאילו היה בהתרחבותו של הדימוי ובהתכווצות שבאה בעקבותיה משום תרגום לתנודות הגלים. טאוטולוגיה רגעית המזהה את המדיום עם האובייקט המיוצג. הדימוי עצמו נכנס לפעולה, עוטה את ממדי האדריכלות שאת תוויה הפרספקטיביים הוא מרחיב אל גבולות הצופה, ובכך שולל מן הצופה את אופציית המבט מבעד לחלון-התמונה הממוסגר. הצחוק הבלתי צפוי, המתפרץ ברגע שהדימוי מסתער אל הצופה, לא רק מכפיל את יסוד ההפתעה אלא מדגיש את אופייה הלא-חזותי של העבודה: הפלישה אל המרחב הפיזי של הצופה היא התקפה החורגת מיכולותיו החזותיות של הדימוי.
חדר בריחה
חדר בריחה, או חדר מילוט (נקרא בישראל לעיתים קרובות בשמו הלועזי אסקייפ רום, Escape room), הוא משחק הרפתקאות בו אנשים ננעלים בחדר ביחד עם משתתפים אחרים, וצריכים להשתמש בחפצים שונים הנמצאים בחדר כדי לפתור סדרה של חידות, למצוא רמזים, לפענח צפנים ולהימלט מהחדר תוך זמן מוגבל.
משחקים אלו מבוססים על משחקי הווידאו מז'אנר "הבריחה מהחדר", למשל "חדר הארגמן", "סאבמשין", "הדלתות" ועוד רבים אחרים, בהם השחקן נעול בחדר ואמור לסרוק את סביבתו במטרה למצוא כלים ורמזים שיובילו ליציאה מהחדר. השחקנים המשחקים במשחקים אלו צריכים להשתמש בכושר הבחנה וחשיבה ביקורתית, יכולות אנליטיות וכישורים אסטרטגיים כדי לברוח מהחדר. השראות אחרות ליצירת המשחק נלקחו ממשחקי לוח, סרטים וספרים.
בדרך כלל חדרי בריחה מאורגנים מסביב לנושא מסוים. הנושא הוא סיפור המסגרת שבתוכו מתרחשת העלילה של החדר, והמשתתפים מתקדמים בו ביחד עם התקדמות המשחק ופתרון החידות. בדרך כלל לפני הכניסה לחדר מועברת הדרכה שמטרתה לספר למשתתפים במשחק את סיפור המסגרת. ההדרכה יכולה להיות על ידי מדריך או על ידי סרטון קצר, ובחדרים מתקדמים על ידי משקפי מציאות מדומה.
חדרי בריחה ברחבי העולם
המשחק אורגן בתחילה ביפן, בסין ובהונג קונג. חברת "The Real Escape Game" הייתה בין הראשונות בעולם שהחלו את הטרנד ביפן בשנת 2007, אם כי המשחק הראשון אורגן כבר ב-2006 בעמק הסיליקון, קליפורניה, על ידי קבוצת מתכנתים. לאחר מכן נפתחו חדרים באירופה, תחילה בהונגריה ובשווייץ, ואחר כך החלו להיפתח בצפון אמריקה, בשאר אסיה, ובאוסטרליה. שתיים מהחברות הוותיקות בעולם בתחום הן HintHunt ו-AdventureRooms.
במספר מקומות בעולם נערכים משחקי היחלצות מחדר נעול כאירוע, כך למשל בטורונטו, קנדה; סיאטל, וושינגטון; סן פרנסיסקו, קליפורניה; וגם בהונגריה, שווייץ, רוסיה, בריטניה, ספרד, פולין, יוון, אוסטרליה ובמדינות שונות באסיה.
משחקי היחלצות מחדר נעול הפכו לפופולריים באירופה, ארצות הברית, יפן, טאייוון וסין. כל משחק משלב אלמנטים מקומיים ומציג תפאורה שונה וסיפור רקע שונה.
חדרי בריחה בישראל
חדרי הבריחה הראשונים בישראל החלו לצוץ בשנת 2015 והיו דלי תקציב ומדור ראשון (ללא אלקטרוניקה, מבוססי מנעולים מכניים). עם צבירת הפופולריות והתרחבות קהל המעריצים בענף, חלה תנופה והושקעו תקציבים גדולים בפיתוח חדרים מדור שני, שלישי ורביעי שכוללים בין היתר תפאורה מרהיבה, אלקטרוניקה משוכללת, אפקטים מורכבים, חידות מקוריות, ריבוי חללים ונושאי סיפור ייחודיים להעצמת האווירה. חלק מהחדרים אף כוללים שחקני תיאטרון מקצועיים שיוצרים אינטראקציה עם המשתתפים ומהווים חלק חשוב בהתקדמות העלילה ופתירת החידות.
במאי 2017, בערוץ Yes Kidz עלה שעשועון טלוויזיה בשם אסקייפ שבו מתחרים בני נוער על אליפות חדרי הבריחה בישראל.
כנס חדרי הבריחה הראשון בישראל
ב-5 במרץ 2017 נערך בישראל לראשונה כנס חדרי הבריחה הראשון בישראל. הכנס התקיים בבית ציוני אמריקה בת"א. מאות אנשים לקחו חלק בכנס שיועד לחובבי חדרי בריחה (אסקייפרים), בעלי חדרי בריחה, בעלי מקצוע בתחום ומתעניינים. בכנס הועברו הרצאות מפי דמויות מובילות בתחום, במגוון תחומים: החל מסוד הקסם של חדרי בריחה, דרך שימושיו בצה"ל ומערכת החינוך ועד לחידושים והדור הבא של חדרי הבריחה. תוכני הכנס והמצגות זמינים לצפייה ברשת. בתום הכנס הוכרזו חדרי הבריחה הטובים בישראל. במגוון קטגוריות על בסיס הצבעות של אלפי גולשים.
סוגים שונים של חדרי בריחה
בישראל קיימים סוגים שונים של חדרי בריחה. ישנם ארבעה סוגים של חדרי בריחה:
חדרי בריחה עד הבית בישראל
חדרי בריחה עד הבית הם קופסאות שמגיעות עד לבית השחקן ושם קבוצת שחקנים מפענחת את החידות שנמצאות בתוך הקופסה. המונח קופסה הוא מעט מטעה כי מדובר בכל צורה של כלי שבעלי החדרים יכולים לחשוב עליהם: תיקים, קופסאות, כספות ועוד.
חדרי הבריחה עד הבית מתחלקים ל-5 סוגים:
סטאר טורס
סטאר טורס (באנגלית: Star Tours - "תיורי כוכבים") הוא מתקן סימולטור הממוקם בפארקי השעשועים של חברת וולט דיסני דיסנילנד שבקליפורניה, אולפני הוליווד של דיסני בדיסניוורלד שבפלורידה, דיסנילנד שבפריז ודיסנילנד שבטוקיו.
המתקן מתבסס על סדרת סרטיו של ג'ורג' לוקאס - "מלחמת הכוכבים", והיה המתקן הראשון שבפארק דיסני שלא התבסס על סרט של אולפני וולט דיסני (טרם המותג נקנה במלואו על ידי האולפנים בשנת 2012).
המתקן הראשון מסוג זה הופיע בארץ המחר שבדיסנילנד בשנת 1987 והחליף את המסע דרך החלל הפנימי שהיה באותו מבנה.
מ-2010 המתקן נסגר על מנת לפנות מקום למתקן המשך בשם "סטאר טורס - ההרפתקאות נמשכות" מ-2011.
תיאור המתקן
בכניסה למתקן, לאחר תום העמידה בתור, נכנסים המבקרים לתוך אחד מכמה תיאטראות, והנווט של הספינה - רובוט דרואיד טייס המעבורת "אנדור אקספרס" טיסת 45 בשם RX-24 ובכינוי "רקס" (מדובב על ידי פול רובנס) מדבר עם המבקרים, ואז פונה המעבורת בטעות למגרש גרוטאות בחלל, ומשם לאחר שעוקפים ברגע האחרון את המכשולים, רקס מעביר את המעבורת למהירות האור, אולם מפספס את היעד של הספינה ועוצר אותה בתוך שדה שביטים, ומשם מגיעים לקרב בין ספינות מורדים לבין 3 משמידות כוכבים, והמבקרים נקלעים לקרב עם כוכב המוות III. אחד מטייסת X-Wing פוצץ אותו, והמעבורת טסה חזרה לתחנה שממנה טסו, ובנחיתה כמעט התנגשו במכל הדלק ורקס מתנצל על התקלות.
הקמת המתקן
חברת וולט דיסני החליט במקום זאת להגיע לשותפות עסקית עם ג'ורג' לוקאס - שותפות שהפיקה את הסרט התלת־ממדי קפטן איו בשנת 1986, וכן את המתקן.
עם קבלת הסכמתו של לוקאס, חברת וולט דיסני רכשה ארבעה סימולטורי טיסה בעלות של $500,000 לכל אחד ואחד מהם, ולוקאס יצר את הסרט שיוקרן בסימולטורים. לאחר השלמת הסרט הותאמה תנועת הסימולטור לסרט.
המתקן, שעלותו הגיעה ל-32 מיליון דולרים (פעמיים מעלות בניית כל הפארק בשנת 1955) נפתח לקהל ב-9 בינואר 1987.
בית החולים רויאל הובארט
בית החולים רויאל הובארט (באנגלית: Royal Hobart Hospital) הוא בית חולים ציבורי, במרכז העיר הובארט, בירת טסמניה שבאוסטרליה.
בית החולים מנוהל על ידי ממשלת טסמניה, כחלק ממשרד הבריאות ושירותי האנוש והוא בית החולים הגדול ביותר בטסמניה. בית החולים מספק שירותים לכל דרום טסמניה ויש לו קיבולת של 400 חולים. שירותים רבים ברחבי המדינה כגון ניתוחי לב וחזה, נוירוכירורגיה, טראומה גדולה, מיילדות בסיכון גבוה, רפואה היפרברית וטיפול נמרץ בילודים מבוססים בבית החולים.
בשנים האחרונות, בית החולים שופץ והוקמו בו מתחמים רבים, כולל מתחם חדש לנשים וילדים, שירות סרטן, טיפול נמרץ ומתקן לניתוחי יום. הפרויקט עלה 565 מיליון דולר.
מתקני המחקר של בית החולים מכונים קרן המחקר של בית החולים רויאל הובארט.
בית החולים פועל בשיתוף פעולה עם אוניברסיטת טסמניה.
היסטוריה
בית החולים רויאל הובארט הוא בית החולים השני הכי ותיק באוסטרליה, אחרי בית החולים סידני. בנוסף, לאור כך שהוא נפתח בשנת 1804, הוא המוסד האזרחי הוותיק ביותר בטסמניה. הוא עבר למקומו הנוכחי, ברחוב ליברפול, בשנת 1820.
בית החולים הכללי בהובארט
בית החולים הכללי בהובארט היה בעבר חלק מבית החולים רויאל הובארט. הוא הועבר למערכת בתי החולים הציבוריים של טסמניה ב-1 ביולי 1992.
בית החולים הפרטי בהובארט
בנובמבר 1999 הושכר אגף המלכה אלכסנדרה והפך לבית החולים הפרטי בהובארט.
משה אשכנזי (רב)
הרב משה אשכנזי (כ"א באב תר"פ, 5 באוגוסט 1920 - כ"ג בטבת תשס"ז, 13 בינואר 2007) היה רב קהילת חב"ד בתל אביב וחבר בהנהלות מוסדות חב"ד בישראל.
ביוגרפיה
אשכנזי נולד בולדיווסטוק לרב מאיר אשכנזי, ששימש כרב הקהילה היהודית במקום, וליונה (ליבא), בת הרב חיים אליעזר סולובייצ'יק. בגיל שלוש עברה משפחתו מוולדיווסטוק לשאנגחאי שבסין, ואביו החל לשמש כרב הקהילה בעיר.
בשנת תרצ"ד, עלה לארץ ישראל ביחד עם סבו הרב שניאור זלמן אשכנזי והחל ללמוד בישיבת תורת אמת שבירושלים. במהלך שנים אלו הושפע מדמותו של הרב אלתר שימחוביץ, משפיע הישיבה.
בה' באלול תש"ב נשא את דבורה, בתו של הרב אליעזר קרסיק, רבם של חסידי חב"ד בתל אביב שם התגורר ולמד בכולל. התגייס לצה"ל ושירת במלחמת העצמאות, כלוחם ואחר כך כמש"ק דת. לאחר שחרורו מצה"ל נכנס לעסקי מסחר ביהלומים. בשנים אלו תמך בכספו במוסדותיו של חותנו.
באלול תשי"ד קנה לרבי מלובביץ' ספר תורה קטן שמיוחס להאחים מסלאוויטא, המעיל ספר התורה הוקדש לעילוי נשמת האביו הרב מאיר אשכנזי.
בשנת תשי"ח על פי הוראת הרבי עקר לברזיל וניהל (עם גיסו, צבי הירש חיטריק) את מוסדות חב"ד. בשנת תש"כ, עם פטירת חמיו, חזר לישראל ונטל על עצמו את תפקידיו של חמיו כרב קהילה חב"ד בתל אביב.
היה חבר בהנהלת ישיבת תומכי תמימים המרכזית בישראל. היה מזוהה עם הפלג המשיחסטי בחב"ד.
בימי התרגיל המסריח היה ממובילי הקו שטען כי על חב"ד לתמוך ביצחק שמיר, קו שזכה מאוחר יותר לאישורו של הרבי מחב"ד. בשנת תשנ"ו התנגד, כחבר באגודת חסידי חב"ד, לקמפיין "נתניהו טוב ליהודים", בטענה שלחב"ד אסור להתערב בפוליטיקה. בשנת תשס"ד הוביל את ההתנגדות למינוי יוסף יצחק אהרונוב ליו"ר אגודת חסידי חב"ד.
במשך קרוב לחמישים שנה שימש כרב קהילת חב"ד בתל אביב. אשתו דבורה הייתה היו"ר הראשון של ארגון נשי ובנות חב"ד.
במשך שנים חילק צדקה לנזקקים עם המשפיע הרב משה וובר. בין הנזקקים היו גם חלק מ'חבורת הצדיקים הנסתרים' של תל אביב (עליהם נמנו גם הרב משה יעקב רביקוב והרב יוסף וולטוך).
נפטר בהמרכז הרפואי זיו בצפת בשבת, כ"ג בטבת תשס"ז, לאחר התקף לב קשה. נקבר למחרת בבית הקברות היהודי העתיק בטבריה.
יוהאן היינריך רמברג
יוהאן היינריך רמברג (בגרמנית: Johann Heinrich Ramberg ; 22 ביולי 1763 – 6 ביולי 1840) היה צייר וסטיריקן גרמני, קריקטוריסט ומאייר יצירות ספרותיות.
קונסוליית ישראל במומבאי
הקונסוליה הישראלית במומבאי היא נציגות דיפלומטית של מדינת ישראל בעיר מומבאי שבהודו, שתפקדה כנציגות העליונה של ישראל בהודו בין השנים 1951 ועד להקמת שגרירות ישראל בניו דלהי ב-1992.
יוהאן היינריך רמברג
קריירה
יוהאן היינריך היה בנם של מזכיר המלחמה, היועץ המסחרי והאדריכל יוהאן דניאל רמברג וסופי מרגרטה (1739–1811), בתו של יצרן הבגדים פרידריך גרסטנברג בהמלן.
קונסוליית ישראל במומבאי
הקונסוליה אחראית כיום למדינות מהאראשטרה, גואה, גוג'ראט ומאדהיה פרדש.
יוהאן היינריך רמברג
סקסוניה עד 1781
יוהאן היינריך רמברג למד לשרטט בעזרת אביו, שהיה בעצמו צייר, חובב אמנות ואספן. [3] האב ביקש לפתח ולקדם את כישרון בנו, שהתגלה מוקדם.
קונסוליית ישראל במומבאי
היסטוריה
הודו הכירה בישראל ב-1950 והתירה לישראל, בספטמבר 1951, למנות נציג מסחרי בבומביי שבהמשך הועלה לדרג של קונסול כבוד.
יוהאן היינריך רמברג
סקסוניה עד 1781
לאחר שרמברג ערך טיול בהרי ההארץ, בשנת 1780, נוצר אלבום ובו תריסר "נופים מהרי ההארץ" והוגש למלך האנגלי ג'ורג' השלישי שהיה באותה עת גם הנסיך הבוחר מהנובר. המלך עזר לרמברג בן ה -17 ללמוד באקדמיה המלכותית לאמנויות משנת 1781 בלונדון.
לונדון עד 1788
רמברג שהה כמעט תשע שנים לצורך לימודים בבירת בריטניה. בנג'מין וסט לימד אותו ציור היסטורי באקדמיה המלכותית. עם זאת, רמברג זכה להצלחה מהירה עם רישומים סאטיריים, תבניות לחריטה, דיוקנאות וציורי מזבח לקפלה הגרמנית בארמון סנט ג'יימס. בנוסף לאיורים, רמברג - בנוכחות המלך, שהיה אז כבר חולה נפש - צייר לפעמים תוך כמה דקות בדיחות וקריקטורות, חלקן עם תיאורי המלך עצמו.
גרמניה ואיטליה עד 1792
בתמיכת פטרונו המלכותי, רמברג, בן 25, יצא למסע לימוד משנת 1788 ואילך, תחילה להולנד לביקור בגלריות שם, ואחר כך לגרמניה. בשנת 1789 תכנן את וילון התיאטרון בהנובר (שנתלה בסוף בבית האופרה שם ונשרף במהלך מלחמת העולם בשנת 1943).
קונסוליית ישראל במומבאי
היסטוריה
ב-1957 מונה יצחק שנהר לקונסול, אך הוא נפטר לפני שהמינוי יצא לפועל.
יוהאן היינריך רמברג
גרמניה ואיטליה עד 1792
רמברג התאמן באמנות החריטה בדרזדן. שם פגש את הצייר כריסטיאן גוטפריד קורנר. דעתו של קורנר על רמברג הייתה "לא חיובית במיוחד". במכתב מדרזדן ב -2 בפברואר 1791, כתב קורנר לפרידריך שילר כי רמברג הוא בחור פרוע וגס-רוח...באופן כללי, הוא [רמברג] מעדיף ליהנות מהחיים בדרכו מאשר להמשיך את לימודיו באמנות".
קונסוליית ישראל במומבאי
היסטוריה
בספטמבר 1960 הועלה דרג הנציגות לקונסוליה כללית.
יוהאן היינריך רמברג
גרמניה ואיטליה עד 1792
אולם מבקרים אחרים, פרט לקורנר, שפטו את יכולותיו של רמברג באופן הפוך וסיעו לו בתמיכה בהמלצות שונות. רמברג המשיך דרך פראג לווינה. הוא שהה בשתי הערים זמן רב והמשיך במסעו הלאה לאיטליה, בשנת 1791 היה בוונציה, ולאחר שהות ברומא, בנאפולי, רמברג שב לבסוף לגרמניה.
הנובר משנת 1792
לאחר יצירת קשר עם המוציא לאור גאורג יואכים גושן בלייפציג, החלה ההפקה היציבה והעשירה של איוריו לספרים, כולל "מהדורת וילנד המפורסמת 1794–1802", איורי טקסטים של פרידריך שילר, יוהאן ולפגנג פון גתה ואחרים.
קונסוליית ישראל במומבאי
היסטוריה
במאי 1970 שיגר פת"ח מכתבי איום לקונסול.
יוהאן היינריך רמברג
הנובר משנת 1792
בשנת 1793 מונה רמברג לצייר החצר בהנובר. בנוסף לתפקידו בעיצוב התיאטרון, הוא עיצב - בעיקר ייצוגים אלגוריים - תמונות קיר ותקרה, עבור הבורסה בהנובר וארמון הרנהאוזן. כולם נהרסו במלחמת העולם השנייה, אך תועדו בחלקם כטיוטות.
קונסוליית ישראל במומבאי
היסטוריה
באפריל 1972 ערכו בני ישראל ההודיים הפגנה מול הקונסוליה במומביי, כמחאה על "המדינות הגזענית" של ישראל.
יוהאן היינריך רמברג
הנובר משנת 1792
בשנת 1797 התחתן עם לואיז טיממן, בתו של בעל הפונדק. לזוג נולד בן ושלוש בנות, וכן היה לו בן שנולד מחוץ לנישואין. רמברג קיבל אזרחות בעיר הנובר בשנת 1800.
קונסוליית ישראל במומבאי
היסטוריה
בקיץ 1982 הוכרז קונסול ישראל בבומביי, יוסף חסיף, כ"אישיות בלתי רצויה" לאחר שהאשים בראיון עיתונאי את ממשלת הודו בכניעה לסחטנות ערבית. בעקבות כך נוהלה הקונסוליה על ידי סגן קונסול.
יוהאן היינריך רמברג
הנובר משנת 1792
יוהאן היינריך רמברג נקבר בבית העלמין בהנובר ליד קברו של אביו.
קונסוליית ישראל במומבאי
היסטוריה
בדצמבר 1991 החלה הודו לקשור יחסים עם ישראל, ואף שדרגה את מעמד הקונסוליה במומביי, כשהודיעה לקונסול כי מכאן ואילך יורשה להיפגש במהלך ביקוריו בניו דלהי עם ראש האגף המדיני האחראי למערב אסיה במשרד החוץ ההודי ולא רק עם ראש האגף הקונסולרי.
ב-29 בינואר 1992 הודיעה הודו על העלאת דרג היחסים עם ישראל לרמת שגרירות משני הצדדים, והקונסוליה הוכפפה לשגרירות ישראל בניו דלהי.
תוכנית מדגסקר
התהליך שנקרא בפי הנאצים "הפתרון הסופי" - השמדת יהודי אירופה כתוכנית כוללת, שמטרתה להכחיד כל יהודי באשר הוא, החל רק עם פתיחת מבצע ברברוסה - פלישת גרמניה לברית המועצות ביוני 1941.
היסטוריה
ב-30 בינואר 1939 הכריז היטלר כי אם תפרוץ מלחמת עולם נוספת, התוצאה תהיה "השמדת הגזע היהודי באירופה". עם פרוץ המלחמה לא הייתה תוכנית ברורה להשמדה כוללת, אך המסגרת הארגונית לכך הייתה קיימת והיא המשרד הראשי לביטחון הרייך של האס אס ובו מדורו של אדולף אייכמן לענייני יהודים. עד שהחלו הנאצים בביצוע "הפתרון הסופי", הועלו מספר רעיונות למה שכינו "פתרון הבעיה היהודית". פתרון אחד, שנולד עם כיבוש פולין, היה גירושם של יהודי אירופה ל"שמורות יהודיות" (Judenreservat) במזרח כדוגמת תוכנית לובלין.
פתרון אחר, שנולד עם נפילת צרפת, היה להעלות מחדש את "תוכנית מדגסקר", תוכנית שהגה לראשונה בשנת 1885 הסופר הגרמני האנטישמי פאול דה לגארד. תוכניתו הייתה לרכז את כל יהודי אירופה באי מדגסקר. בשנות ה-20 הועלתה התוכנית שוב על יד האנטישמים הבריטים הנרי המילטון בימיש, ארנולד ליס ואחרים. בפולין שבין מלחמות העולם אומצה התוכנית על ידי אחד מארגוני הימין הקיצוני בסיסמה "יהודים למדגסקר" (Żydzi na Madagaskar). בשנת 1937 החלו פולין וצרפת לשאת ולתת על דרכים ואמצעים מעשיים לביצוע העברת אוכלוסייה יהודית למדגסקר. ממשלת צרפת הסכימה שפולין תשלח אל האי ועדת חקירה של 3 חברים, שניים מהם יהודים. בשובם ממנו, הגישו היהודים דוח פסימי על כושר הקליטה של מדגסקר, אבל ממשלת פולין קיבלה דווקא את דעתו החיובית של יושב ראש הוועדה הפולני, מצ'יסלב לפצקי, והמשא ומתן עם הצרפתים נמשך.
ב-9 בדצמבר 1937, כשהתברר שסיכויי הביצוע של התוכנית קלושים, כתב העיתון הגרמני "וסטדויטשר ביאובכטר": "מדגסקר הייתה יכולה ליהפך ל'ארץ המובטחת' של היהודים שמהם ביקשה פולין להיפטר, רק אם הם [היהודים] היו יכולים לנהל שם חיי אדונים, בלי כל מאמץ מצדם, ועל חשבון אחרים. על כן יש ספק אם ההזמנה ליציאת בני ישראל אל מדגסקר תשחרר בקרוב את פולין מחלק ניכר מן הטפילים האלה".
ב-1940, עם נפילת צרפת וחלוקתה בין שטח כיבוש גרמני לבין הישות שנקראה צרפת של וישי, צץ מחדש הרעיון של תוכנית מדגסקר וקודם בפרט על ידי ריינהרד היידריך. האי מדגסקר, שהיה מושבה צרפתית נשאר תחת שלטונה של וישי וככזה נראה לנאצים כמתאים למטרותיהם. המשימה הוטלה על משרד החוץ. התוכנית הייתה לבודד את היהודים במקום נידח זה, בו יופרדו מעמי אירופה.
בפועל, התוכנית לא הייתה מעשית, הן מבחינה לוגיסטית והן מבחינה צבאית. המסלול הימי למדגסקר עבר דרך הים התיכון ותעלת סואץ שבשליטה בריטית. המסלול העוקף את אפריקה, מן האוקיינוס האטלנטי במערב לאוקיינוס ההודי במזרח, היה ארוך מדי ועבר מול חופי דרום אפריקה, שהייתה דומיניון בריטי. למרות זאת נשקלה התוכנית ברצינות, ובסוף שנת 1940 הגלו הנאצים חלק מיהודי מערב גרמניה לצרפת, כהכנה לשילוחם למדגסקר; אך בראשית שנת 1941, עם ההכנות למבצע ברברוסה, נזנחה התוכנית ובמקומה באה תוכנית ההשמדה הכוללת, בראשיתה באמצעות האיינזצגרופן - 6 עוצבות מבצע שנלוו לצבא הכובש והשמידו בירי מאות אלפי יהודים בברית המועצות, ולאחר מכן בדרך של המתה בגז במחנות ההשמדה.
מודל למדא-CDM
מודל למדא-CDM (ΛCDM) הוא פרמטריזציה של המודל הקוסמולוגי "המפץ הגדול" שבו היקום מכיל קבוע קוסמולוגי, המסומן על ידי האות היוונית למדא (Λ), הקשור לאנרגיה אפלה, וחומר אפל קר (CDM- cold dark matter). המודל מכונה לעיתים המודל הסטנדרטי של מודל המפץ הגדול היות שהוא המודל הפשוט ביותר שמספק הסברים טובים למאפיינים הבאים של היקום:
המודל מתבסס על תורת היחסות הכללית כתאוריה הנכונה של כוח הכבידה בקנה מידה קוסמולוגי. המודל הופיע בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20 כ"קוסמולוגית קונקורדנציה", לאחר תקופת זמן בה מאפיינים שונים של היקום נראו לא עקביים, ולא הייתה הסכמה רחבה על הרכב צפיפות האנרגיה של היקום.
הנסיך ז'אן, דוכס גיז
הנסיך ז'אן, דוכס גיז (בצרפתית: Jean d'Orléans; 4 בספטמבר 1874 - 25 באוגוסט 1940), היה ראש בית אורליאן בין השנים 1926–1940, והטוען לכתר צרפת מטעם האורליאניסטים בשם ז'אן השלישי, מלך צרפת.
ביוגרפיה
ז'אן נולד ב-4 בספטמבר 1874 בפריז, לנסיך רובר, דוכס שארטר ולפרנסואז, נסיכת אורליאן, בתם של פרנסואה, נסיך ז'ואנוויל ופרנסיסקה, נסיכת ברזיל. בצעירותו רצה ז'אן להתגייס לצבא הצרפתי, אולם נדחה על ידו, ובשל כך הוא התגייס לצבא דנמרק, שם שירת גיסו ולדמר, נסיך דנמרק. לאחר סיום שירותו חזר ז'אן לצרפת והתיישב בלה נוביון-א-תייראש, אן, אותה ירש מדודו אנרי, דוכס אומאל.
ב-30 באוקטובר 1899 התחתן ז'אן עם בת דודתו איזבל, נסיכת אורליאן, בתם של הנסיך פיליפ, רוזן פריז ומארי איזבל, נסיכת אורליאן, ממנה היו לו 4 ילדים. בשנת 1909 עבר ז'אן עם משפחתו ללראצ'ה, מרוקו, אולם לאחר שמרוקו הפכה לפרוטקטורט צרפתי בשנת 1912, נותר ביתו של ז'אן חלק ממרוקו הספרדית, ואילו שדותיו נהיו חלק ממרוקו הצרפתית. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה בשנת 1914 ביקש ז'אן להילחם לצד הצרפתים, אולם נדחה על ידי צרפת, בלגיה ובריטניה, ומשום כך הצטרף לצלב האדום, ואף קיבל על שירותו את עיטור צלב המלחמה. בשנת 1915 נשלח ז'אן לבולגריה, על מנת לשכנעה שלא להצטרף למלחמה, אולם משימתו נכשלה ובולגריה הצטרפה למעצמות המרכז. לאחר המלחמה חזר ז'אן למרוקו, ובשנת 1924 קיבל את התואר דופן צרפת בעקבות מותו של בן דודו - גיסו פרדינן, דוכס מונפנסייה. בשנת 1926 מת גם בן דודו - גיסו פיליפ, דוכס אורליאן ללא ילדים, ובעקבות כך הפך ז'אן לראש בית אורליאן ולתובע לכתר הצרפתי מטעם האורליאניסטים. בעקבות כך נאסר על ז'אן להתגורר בצרפת, ובשל כך הוא חי במרוקו עד למותו ב-25 באוגוסט 1940.
משפחתו
ב-30 באוקטובר 1899 התחתן ז'אן עם בת דודתו איזבל, נסיכת אורליאן, בתם של הנסיך פיליפ, רוזן פריז ומארי איזבל, נסיכת אורליאן, ממנה היו לו 4 ילדים:
צ'ריקאו
צ'ריקאו (בבלארוסית: Чэрыкаў; ברוסית: Че́риков, צ'ריקוב; ביידיש: טשעריקאָוו) היא עיר בבלארוס, והיא מרכז מחוז-משנה צ'ריקאו במחוז מוהילב. אוכלוסייתה מונה כ-8,000 תושבים (נכון ל-1 בינואר 2020).