cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
תמונת טוביה גרוסמן
הסיקור החדשותי
אביו של גרוסמן, ששהה בארצות הברית, זיהה את בנו בתצלום ומיהר לשלוח מכתב בדרישה לתיקון לניו יורק טיימס. העיתון פרסם התנצלות ותיקון כי מדובר ב"סטודנט אמריקאי בישראל, ולא בפלסטיני לא-מזוהה" והמיקום תוקן לעיר העתיקה. שלושה ימים לאחר מכן פורסם מאמר מפורט, שבו הוסבר כי גרוסמן הוא יהודי שנפצע בהתפרעות פלסטינים וכי השוטר ניסה לגונן עליו, וכן תוארו הנסיבות שגרמו לפרסום השגוי. באתר האינטרנט של "ניו יורק טיימס" הוצמדו הודעות על הטעות גם לידיעה המקורית, שבה הופיעה התמונה השגויה.
לפי ארגון FAIR (Fairness & Accuracy In Reporting), לעורך סוכנות הידיעות AP שנמצא בירושלים ניתן מידע מעורפל מהצלם שצילם את התמונה ובטעות זיהה את האדם הפצוע כפלסטיני שנפגע בהתפרעויות אותו היום. לדברי סת אקרמן מ-FAIR, שבעה מתוך שמונה עיתונים בארצות הברית הציגו את התמונה יחד עם הכיתוב המטעה המקורי. סוכנות הידיעות AP הודתה בשגיאה ופעלה לתיקון הכיתוב המוטעה יחד עם רוב העיתונים שהדפיסו את התצלום.
תגובות בעקבות הסיקור
התמונה נתפסה על ידי פרשנים מסוימים כהוכחה לדיווחים המוטים נגד ישראל, או לחלופין בעד הפלסטינים, תוך כדי סילוף האמת ובניסיון להשפיע על דעת הקהל. בעקבות הפרסום והתיקונים פורסמו מאמרים ומכתבים למערכת בנושא.
בעקבות האירוע נוסד ארגון Honest Reporting, אחד הארגונים הבולטים בביקורת התקשורת ובדיווח על סילופים ודיווחים מוטעים ומוטים שנעשים כנגד ישראל.
באפריל 2002 הורה בית-המשפט המחוזי בפריז לעיתון הצרפתי "ליברסיון" ולסוכנות הידיעות AP לשלם 4,500 אירו לגרוסמן כפיצוי על הנזק שהתיאור השגוי גרם לו.
שימוש חוזר
על אף התיקונים לתיאור התמונה עדיין נעשה בה כמה פעמים שימוש חוזר תוך ציון הפרטים השגויים, קרי זיהויו של גרוסמן כפלסטיני. בין השאר עשו שימוש בתמונה אתרי אינטרנט מוסלמיים או ערביים, וכן נעשה בתמונה שימוש בקמפיין נגד חברת קוקה-קולה, בטענה כי זו תומכת בישראל.
רות כהנוב
רות כהנוב היא דיפלומטית ישראלית, שכיהנה כשגרירת ישראל ביפן.
ביוגרפיה
כהנוב סיימה לימודים לתואר ראשון בלימודי מזרח אסיה באוניברסיטה העברית בירושלים ולימודי אסיה באוניברסיטת הונג קונג. הצטרפה לסגל משרד החוץ ומילאה בו תפקידים שונים ובהם סגנית שגריר ישראל בסין בעת ייסוד היחסים עם מדינה זו, ראש משרד הייצוג הלא-רשמי של ישראל בטאיוואן, ממלאת מקום הקונסול הכללי בהונג קונג ושגרירת ישראל בניו זילנד ושגרירה לא תושבת למספר מדינות איים באוקיינוס השקט. לאחר מכן כיהנה כסמנכ”ל משרד החוץ לענייני אסיה והפסיפיק.
בינואר 2013 אישרה הממשלה את מינויה של כהנוב לשגרירת ישראל ביפן, והיא החלה בתפקידה באוגוסט אותה שנה. בשנת 2017 סיימה את כהונתה ביפן. הוחלפה על ידי יפה בן ארי.
באפריל 2018 נבחרה להדליק משואה ביום העצמאות ה-70 למדינת ישראל כנציגת המרכז לשיתוף פעולה בינלאומי במשרד החוץ.
טרנבוד
טרנבוד (בהונגרית: Tarnabod) הוא כפר במחוז הווש בצפון מזרח הונגריה.
על פי עדויות ארכאולוגיות חיו באזור בני אדם כבר בתקופת האבן. בעת החדשה האזור מיושב לסירוגין מהמאה ה-13 עד ימינו, היישוב עצמו הוזכר לראשונה בכתבים משנת 1333.
הכנסייה הרומית-רתולית בכפר החלה להבנות בשנת 1720 והיא שופצה ונבנתה מחדש מאז מספר פעמים. בשנת 1880 חיו בטרנבוד 16 יהודים לפחות שלושה מהם נרצחו בשואת יהודי הונגריה.
ציור נוף
ציור נוף הוא מונח המשמש לתיאור יצירות אמנות, המציגות נופי טבע, כמו הרים, עמקים, נהרות, עצים ויערות. המונח מתייחס במיוחד ליצירות אמנות בה כל אותם האלמנטים מסודרים בקומפוזיציה קוהרנטית. השמיים כמעט תמיד נכללים בציורי נוף, ומזג האוויר הוא לרוב מרכיב בקומפוזיציה.
ציורי נוף יכולים להיות דמיוניים לחלוטין, או ניסיון של האמן ליצור העתק של נוף אמיתי.
חסידות אלעסק
תולדות החסידות
רבי חנוך העניך נולד בשנת תק"ס (1800) לרב שמואל מאיר מאלעסק. נישא לפריידא בתו של רבי שלום מבעלז. היה חסידם של רבי אורי מסטרליסק, של רבי נפתלי צבי הורוביץ מרופשיץ ושל חותנו. בילדותו היה אצל החוזה מלובלין. כיהן ברבנות בסטינוב ובאלעסק שבגליציה, (אולסקו, כיום אוקראינה). לאחר פטירת חותנו החל לכהן באדמו"רות. נודע כבעל מופת ופועל ישועות. חיבר ספרים בשם "לב שמח" על התורה, הגדה של פסח וסידור. נפטר בא' באלול תרמ"ד (1884). חתניו היו רבי משה זילברפרב, רבי צבי רוקח ורבי אשר אנשיל אשכנזי (בנו של רבי יואל אשכנזי, רבה של זלוטשוב, מחבר שו"ת מהר"י אשכנזי, חתן רבי צבי הירש תאומים).
בנו רבי יצחק מילא את מקומו. נולד בשנת תקפ"ט (1829). היה חתנו של רבי יוסף יוסקה מלאשקביץ. לאחר חתונתו שהה אצל רבי מאיר מפרמישלאן (חותן חותנו). היה חסידם של רבי ישראל מרוז'ין ושל סבו רבי שלום מבעלז. לאחר פטירת אביו מילא את מקומו. כאביו היה מפורסם כגדול בתורה ובקדושה וכבעל מופת. נפטר בכ"ד באדר תרס"ד (1904). חתנו, רבי אהרן מנחם מנדל אייכנשטיין, בנו של רבי אלכסנדר סנדר מזידיטשוב מילא את מקום חותנו באדמו"רות וכקודמיו נודע בקדושתו ובמופתיו העל טבעיים. במלחמת העולם הראשונה עבר ללבוב ונפטר שם בי"ט באב תרפ"ג (1923). בן נוסף של רבי חנוך הניך היה רבי שלמה, אבי חסידות סאסוב.
נכדו של רבי חנוך הניך (בן חתנו רבי משה), רבי משולם זלמן כיהן כרב ואדמו"ר בטופורוב. נולד בשנת תר"ל (1870). היה חתנו של רבי אהרן מקוידנוב. נרצח ביער טופורוב בשנת תש"ד. חתנו היה רבי חיים מאיר יחיאל שפירא מנארול. רבי חנוך דב זילברפרב, בנו של רבי משולם זלמן, כיהן כאדמו"ר בבוטושאן ובתל אביב כאדמו"ר מקוידנוב. ממנו נמשכת היום חסידות קוידנוב.
כיום מכהנים באדמו"רות אלעסק, נכדי השושלת דרך ענף סטניסלב.
שושלת סטניסלב
רבי אשר אנשיל אשכנזי (חתנו של רבי חנוך העניך) כיהן לאחר פטירת חותנו כאדמו"ר מאלעסק בסטניסלב. לאחר פטירת אביו נקרא לכהן ברבנות זלוטשוב אך סירב. נפטר בכ"א בחשוון תרנ"ז.
ילדיו של רבי אשר אנשיל כיהנו אחריו בסטניסלב:
לודוואר
גאוגרפיה
לודוואר נמצאת כ-494 קילומטרים מבירת קניה, ניירובי.
תנועה ותחבורה
לודוואר ממוקמת ליד הכבישים A1, D347, D348, E363A ו-E1335. בנוסף, שדה התעופה לודוואר נמצא בשטח העיר.
נסרין פאעור
נסרין פאעור (בערבית: نسرين فاعور; נולדה ב-2 באוגוסט 1972), שחקנית ובמאית תיאטרון ישראלית-פלסטינית, מרצה על מודעות עצמית דרך דרמה, יוגה ואנרגיה.
ביוגרפיה
פאעור נולדה וגדלה בתרשיחא, למשפחה שגורשה מהכפר ג'אלין שבמורדות המערביים של הר מירון שנכבש ונהרס ב-1948. בנעוריה הייתה מדריכה בבית ספרה והשתתפה במשלחת לארצות הברית. אחרי לימודי בית הספר התיכון למדה משחק בבית הספר למשחק של סמינר הקיבוצים, בשנים 1991 עד 1994. בשנת 2006 למדה בימוי באוניברסיטת חיפה. פאעור משחקת בערבית ובאנגלית, לא בעברית. בשנת 2008 היא למדה בהודו יוגה.
תיאטרון
תחילה השתתפה פאעור בהצגות בתיאטרון "א-שורוק", בתיאטרון "בית הגפן", בתיאטרון "אל-מידאן" ואחרים. בין היתר השתתפה בהצגות "אימתו ומצוקתו של הרייך השלישי", "מוזפר אל-נואב", "דון קישוט", "ללא כתובת", "הלבן שבעיניים". תפקיד בולט בתיאטרון הוא מריה במונודרמה "אישה שמחה" מאת זוכה פרס נובל האיטלקי דריו פו ופרנקה רמה, בבימויו של כאמל באשה.
מעבודות הבימוי שלה:
הוראה
פאעור לימדה תיאטרון ויוגה לאורך השנים.
גירוש השדים של אמילי רוז
גירוש השדים של אמילי רוז (באנגלית: The Exorcism of Emily Rose) הוא סרט דרמה משנת 2005, אודות נערה רדופת הזיות שנאלצת לעבור גירוש שדים.
הסרט מבוסס על המקרה האמיתי של אנליזה מישל (21 בספטמבר 1952 – 1 ביולי 1976), נערה גרמניה שמצאה את מותה עקב חוסר טיפול פסיכיאטרי, ובעקבות גירוש שדים שלא הצליח.
עלילת הסרט עוסקת בניסיונות משפחתה של אמילי למצוא מרפא למחלתה הנפשית, כשהם עוברים מטיפול פסיכיאטרי לגירוש שדים המבוצע על ידי כומר מקומי.
בסרט מגלמת השחקנית ג'ניפר קרפנטר את אמילי. כן מופיעים בו השחקנים לורה ליני וטום וילקינסון.
הסרט זכה לביקורות מעורבות. איגוד מבקרי הקולנוע של שיקגו דירג את הסרט במקום ה-86 ברשימה של 100 סרטי האימה המפחידים ביותר שנוצרו. קרפנטר זכתה לביקורות אוהדות על משחקה. נכון לשנת 2012 זכה הסרט להכנסות של כ-144 מיליון דולר ברחבי העולם.
ב-2006 הופק הסרט בגרסה גרמנית בשם "רקוויאם".
פרויקט X
פרויקט X (באנגלית: "Project X "), או פרוג'קט X, הוא סרט קומדיית נעורים אמריקאי משנת 2012 בכיכובם של תומאס מאן, אוליבר קופר וג'ונתן דניאל בראון.
עלילת הסרט סובבת אחרי ארבעה נערים צעירים שמנסים להיכנס לחברה על ידי ארגון מסיבה גדולה. המסיבה הופכת להיות מסיבה בקנה מידה עצום ויוצאת מכלל שליטה.
תקציב הסרט עמד על כ-12 מיליון דולר, והוא זכה להצלחה גדולה כשהכניס למעלה מ-102 מיליון דולר. הסרט עלה לאקרנים ב-2 במרץ 2012.
סגנון צילום הסרט הוא כתיעוד האירועים מתוך מצלמה ביתית של אחד מהנערים.
תקציר העלילה
הוריו של תומאס קוב, נער תיכון מתבגר, יוצאים מביתם לסוף השבוע, ומשאירים את הבית בידיו של בנם. הוא, יחד עם חבריו קוסטה, ג'יי בי ודקס מתכננים בביתו מסיבת יום הולדת, על מנת להעלות את הפופולריות שלהם. תומאס מתכנן מסיבה למספר מצומצם של אנשים, אך קוסטה מפיץ את הידיעה על המסיבה לכמות גדולה מאוד של אנשים.
מאות אנשים מגיעים לביתו של תומאס, ואחד השכנים מזמין משטרה. כשהמשטרה מופיעה הקהל משתתק ומחכה עד שהשוטרים ילכו, ומיד לאחר מכן המסיבה נמשכת. המסיבה יוצאת מכלל שליטה, והמשתתפים השיכורים משחיתים את הבית של תומאס.
רשתות החדשות שומעות על המסיבה ההולכת וגדלה, ומסוקי חדשות מרחפים מעל הבית. השוטרים שמגיעים בהמוניהם נתקלים באלפי המשתתפים במסיבה ומגיעים להחלטה שהמצב לא תחת שליטה, ושיש להמתין לפיזור המסיבה בצורה עצמאית.
בינתיים, סוחר סמים שממנו קנו החברים סמים מגיע עם להביור למסיבה, ומתחיל לשרוף עצים ומכוניות ברחוב, בטענה שהחברים גנבו ממנו סמים. כל הבתים, העצים והמכוניות ברחוב מתחילים לעלות באש, והשוטרים יורים בסוחר הסמים. כל האנשים בורחים מהמסיבה, ומכבי האש משתלטים על השריפה.
כשהוריו של תומאס חוזרים הם מענישים אותו בחומרה, אך נהנים מכך שהצליח לארגן את המסיבה הגדולה בהיסטוריה. כל תלמידי התיכון מריעים לתומאס, וקרבי ידידתו הופכת לבת-זוגו.
השפעה
לאחר שחרורו של הסרט נערכו אירועים רבים בהשפעתו וכמחווה אליו, מהם:
נוסח צרפת
נוסח צרפת הוא השם המקובל לנוסח תפילה שהיה קיים בעבר בקהילות בצפון צרפת, כאשר הנוסח של דרום צרפת מכונה "מנהג פרובינצא" או "מנהג פרובנס". אחד המקורות החשובים לנוסח צרפת הוא "מחזור ויטרי". נוסח צרפת קרוב במידת מה לנוסח האשכנזי אך שונה ממנו גם בנוסח התפילה וגם בפיוטים. יש לציין שכמו נוסח אשכנז קודם המצאת הדפוס, הנוסח אינו אחיד, ויש חילוקי מנהגים בין קהילה לחבירתה ובין אזורים שונים.
לאחר גירוש יהודי צרפת הסופי בשנת 1394, חדל נוסח צרפת להתקיים כמעט לחלוטין. אמנם, שלוש קהילות בצפון איטליה, בערים אסטי, פוסאנו ומונקאלוו (בראשי תיבות אפ"ם), שהוקמו על ידי יהודים ממגורשי צרפת שמרו בימים הנוראים בלבד על מנהגם של יהודי צרפת, עם מעט השפעות מנוסחים אחרים (בשאר השנה התפללו לפי נוסח אשכנז המערבי עם השפעות של נוסח איטליה). נוסח צרפת נעלם בטרם הומצא הדפוס ועל כן מעולם לא נדפס. גם נוסח אפ"ם בימים הנוראים לא נדפס מעולם, ויהודי אותן קהילות אמרוהו מתוך כתבי יד ששמרו בידיהם והעתיקו.
היהודים ששבו לצרפת לאחר הגירוש לא חידשו את הנוסח הצרפתי הקדום אלא שמרו על המנהגים מהארצות מהן היגרו. לפיכך, נוסח התפילה העיקרי היום בקהילות היהודיות של צרפת הוא נוסח הספרדים ולאחר מכן נוסח אשכנז (בעיקר נוסח אשכנז המערבי) ונוסח ספרד.
לקריאה נוספת
על מחזור אפ"ם:
טיסה 243 של אלוהא איירליינס
טיסה 243 של אלוהא איירליינס הייתה טיסה פנימית בין איי הוואי, שב-28 באפריל 1988 נאלצה לנחות נחיתת אונס לאחר פיצוץ שקרע חלק רחב ממעטה השדרה העליונה במטוס.
תיאור המקרה
ב-28 באפריל 1988 המריא מטוס מסוג בואינג 737-200 של חברת התעופה של הוואי, אלוהא איירליינס, לטיסה שגרתית משדה התעופה של הילו באי הדרומי ביותר של הוואי להונולולו. טיסה זאת הייתה אמורה להיות טיסה קצרה בת כחצי שעה, טיסה שגרתית בין האיים, שצוות המטוס והטייסים היו רגילים בשכמותה מזה שנים, אפילו מספר פעמים ביום. מטוס ה-737 היה מטוס כבן 19 שנים אשר טס מעל 35,000 טיסות במהלך שירותו באלוהא, רובן טיסות קצרות. על המטוס היו 90 נוסעים ו-5 אנשי צוות המטוס.
המטוס המריא משדה התעופה בשעת צהריים, וטיפס לגובה 24,000 רגל. במהלך השיוט נשמע קול פיצוץ חזק במרכז המטוס. חתיכה מן הגג של המטוס בגודל של כ-35 מטר מרובע נקרעה מן המטוס. הנוסעים ואנשי הצוות המבוהלים נאלצו לשרוד ברוחות עזות במהירות גדולה פי שלושה ממהירות הוריקן, ובקור מקפיא. הדיילות לא יכלו להגיע לתא הטייס וגם לא יכלו לתקשר עם הטייסים, כך שלא הייתה ידיעה בתא הנוסעים אם הטייסים עדיין חיים ושולטים במטוס.
הטייסים, שנשארו בחיים ועדיין הטיסו את המטוס, נאלצו לנחות במהירות האפשרית ופנו לעבר שדה התעופה קהולוהי באי מאווי. הקרע הענק בגוף המטוס הקשה על השליטה בו, אך הטייסים הצליחו להנחיתו בבטחה בשדה התעופה.
אומדן האבדות לאחר הנחיתה העלה כי הדיילת המבוגרת ביותר מבין צוות הדיילים, סי בי לנסינג, נהרגה כאשר נפלטה דרך הפתח שנפער בגוף המטוס וגופתה עדיין לא נמצאה. בין הנוסעים היו פצועים, רובם פצועים קל עד בינוני וחלקם קשה. הפציעה הקשה ביותר הייתה סדק בגולגולת.
חקירת התאונה
חקירה מקיפה שנערכה על ידי הלשכה הלאומית לבטיחות בדרכים של ממשלת ארצות הברית קבעה כי המעטה נקרע בשל כשל עייפות החומר שהואץ על ידי סדקי שיתוך קשים (המטוס שירת באקלים לח ורווי מי מלח, שהם גורמים מרכזיים לשיתוך מתכות).
החקירה מצאה כי המטוס חרג משמעותית ממספר הטיסות ושעות הטיסה שהגדירה חברת בואינג בספרות היצרן - במהלך 19 שנות פעילותו המטוס השלים 89,090 מחזורי נחיתה והמראה (כ-12 מחזורים ביממה), בעוד מגבלת היצרן היא 75,000. כמו כן, התגלה שחברת אלוהא פרסה את ביקורת האחזקה המחזורית הארוכה (ביקורת "דרג ב'") על פני מספר שעות מדי בוקר, במקום לערכה בצורה רציפה וללא הפרעה. בנוסף הסתבר שלא נערכו בדיקות לא הורסות בשיטת זרמי ערבולת שהוגדרו בספרות היצרן.
לוקיוס יוניוס פולוס
לוּקיוּס יוּניוּס פּוּלוּס (בלטינית: Lucius Iunius Pullus) היה קונסול ומצביא רומאי, שלחם נגד הקרתגים במלחמה הפונית הראשונה (241-264 לפנה"ס).
הוא נבחר לקונסולאט בשנת 249 לפנה"ס יחד עם פובליוס קלאודיוס פולכר. בעוד עמיתו מפקד על הצבא הצר על ליליבאום, ארגן פולוס העברת דגן ואספקה מאיטליה אל הצבאות הנלחמים בסיקיליה. שיירת אוניות משא ומלחמה, שיצאה בפיקודו אל ליליבאום, הותקפה מן המארב על ידי צי קרתגי בפיקוד קרתאלו. פולוס נמנע מקרב, ועגן את אוניותיו בחסות חוף סלעי ומסוכן ליד קמארינה, בחוף הדרומי של סיקיליה, אליו לא העזו הקרתגים להתקרב. איתרע מזלו, ופרצה סערה עזה שהשמידה כמעט את כל אוניותיו. הקרתגים, שהכירו את טבע המקום, הסתלקו ממנו בעוד מועד וניצלו. זמן קצר קודם לכן הובס פולכר, הקונסול השני, בקרב ים ליד דרפאנה.
לאחר טביעת הצי שב פולוס "אל הצבא במצב רוח מדוכא מאוד, והגה רעיונות על מעשה חדש, שיתאים לצורכי השעה, כי שאף להמיר את האסון בהצלחה." כשנקרתה לו ההזדמנות, לכד בהתקפת פתע את הר אריקס והעיר שלמרגלותיו, בחוף הצפוני של סיקיליה.
קיקרו כותב, כי האסון הימי ותבוסת פולכר בקרב אירעו משום שהשניים זלזלו "באותות המבשרים" (auspicia) שחזו האוגורים קודם יציאת האוניות לים. בשל כך, לדבריו, הועמד קלאודיוס פולכר למשפט העם ונקנס ואילו יוניוס פולוס שלח יד בנפשו. סיפור זה אינו מופיע אצל פוליביוס אלא רק אצל סופרים מאוחרים יותר, וכפי הנראה הוא המצאה מאוחרת, הבאה לתרץ את הכישלונות הרומיים.
פיג'ו 504
פיג'ו 504 היא מכונית צרפתית משפחתית בגודל בינוני מתוצרת פיג'ו. יצור המכונית בצרפת נמשך מ-1968 ועד 1983. כיום הרכב די פופולרי בארצות אפריקה ועדין אפשר לרכוש מכונית חדשה מדגם זה בניגריה וקניה.
ב-1969 זכה דגם זה בתואר "מכונית השנה באירופה", תואר בו תזכה פיג'ו פעם נוספת רק 19 שנה לאחר מכן, עם השקת הפיג'ו 405.
יוצרו 3.7 מיליון מכוניות מדגם זה. בישראל נמכר דגם ה504 במתכונת סדאן, סטיישן וטנדר.
דגם ה-פיג'ו 604 מבוסס על דגם ה-פיג'ו 504, (מכנית ועיצוב).
מנוע ה- "פיג'ו 504" ניתן לדגם רכב השטח של פיג'ו הקרוי פיג'ו P4, אשר היה בשרות צבא צרפת.
Karma (שיר של טיילור סוויפט)
Karma (בעברית: קארמה) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט. את השיר הוציאה לאור בשנת 2022 חברת התקליטים ריפבליק רקורדס, כרצועה ה-11 מתוך אלבום האולפן העשירי של סוויפט, Midnights. נכתב והופק על ידי סוויפט, ג'ק אנטונוף, מארק אנתוני ספירס, ג'האן סוויט וקיאנו טורס. הוא זכה בהתחלה להצלחה בין-לאומית מבלי שיצא כסינגל, לאחר שלא נשלח לשום פורמט של רדיו הלהיטים העכשוויים. בהמשך לכך, הופץ כסינגל לצד רמיקס חדש עם הראפרית אייס ספייס.
"Karma" הופיע במקום התשיעי במצעד שירי הספוטיפיי העולמי, וצבר למעלה מ-10.776 מיליון השמעות ביממה אחת.
רקע
ב-28 באוגוסט 2022, בעת נאום זכייתה בפרס קליפ השנה עבור All Too Well: The Short Film בטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2022, הכריזה סוויפט על אלבום האולפן העשירי שלה וסיפרה כי עתיד לצאת ב-21 באוקטובר. כשעה מאוחר יותר חשפה סוויפט ברשתות החברתיות את שמו של האלבום, Midnights, ואת עטיפתו.
ב-21 בספטמבר, כחודש לפני יציאת האלבום, הכריזה סוויפט על סדרה בת 13 פרקים בשם Midnights Mayhem with Me שתעלה בפלטפורמת המדיה החברתית טיקטוק, ובכל פרק ייחשף שם של רצועה אחת מתוך האלבום. הפרק השמיני עלה כמה ימים לאחר מכן, ובו חשפה סוויפט את הרצועה ה-11 מתוך האלבום, "Karma".
ביקורות
במגזין בילבורד דורג השיר במקום ה-12 בדירוג רצועות הגרסה הסטנדרטית של Midnights.
פדריקו צוקרי
פדריקו צוקארי השלים בפירנצה, בשנים 1576–1579, פרסקאות, שבציורם התחיל ג'ורג'ו וזארי, בכיפת הקתדרלה סנטה מריה דל פיורה. הוא גם עיטר בציורי פרסקו את ארמון הדוכס בוונציה. אחד מהציורים בארמונו של הדוכס מוונציה, הוא ציור המתאר את פרידריך ברברוסה ואת האפיפיור אלכסנדר השלישי. כמו כן, כאשר שהה צוקרי במדריד (בשנים 1585–1589), הוא צייר מספר ציורי מזבח באסקוריל.
פדריקו צוקארי היה תאורטיקן חשוב של המאנייריזם, ואת עקרונותיו הוא סיכם בספרו - "L'idea de' pittori, scultori e architetti" (בעברית: "רעיון הציירים, הפסלים והאדריכלים"). את ספרו זה הוא כתב בשנת 1607.
הוא הקים וניהל את האקדמיה של סן לוקא משנת 1593 ועד מותו.
אום אל-קיוין (עיר)
אום אל-קיוין (בערבית: أم القيوين) היא בירת האמירות אום אל-קיוין באיחוד האמירויות הערביות. נכון לשנת 2020, אוכלוסייתה מונה 44,411 תושבים, מה שהופך אותה לעיר הבירה הכי פחות מאוכלסת מבין 7 בירות האמירויות והעיר השמינית בגודלה במדינה.
גאוגרפיה
העיר ממוקמת על חצי אי לחופי המפרץ הפרסי, כ־12 קילומטרים מצפון לעג'מאן. מול העיר נמצאים כמה איים.
תחבורה
מדרום לעיר חולף כביש E 11, הכביש הארוך ביותר במדינה. הכביש מקשר את העיר עם כמה מהערים הגדולות במדינה, כמו אבו דאבי, דובאי, שארג'ה וראס אל-ח'ימה.
עד 2009 שירת את העיר נמל תעופה הנמצא מזרחית לה, אך הוא נסגר.
טדאו צוקרי
טאדאו צוקארי (באיטלקית: Taddeo Zuccari; ) צייר איטלקי מאסכולת המנייריזם באיטליה. טדאו צוקרי היה אחיו של האומן פדריקו צוקרי.
טאדאו עבד בעיקר ברומא, וצייר ציורי פרסקו בווילה ג'וליה. באחד מציוריו שם הוא מתאר סצנות מיתולוגיות. בשנים 1559-1566 צייר ציורי פרסקו בארמון משפחת פארנזה המכובדת והמפורסמת.
ביוגרפיה של טאדאו נכללת בספרו של ג'ורג'ו וזארי חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר.
1948 בקולנוע
פרסים
פרסי האקדמיה:
אתרים בחיפה
אתרים ארכאולוגיים
היו בחיפה מספר מוקדי יישוב בחלקים שונים של העיר הנוכחית. בחלקם התקיים יישוב במקביל וחלקם היו בודדים לזמנם. בחלקם היישוב היה רציף ובחלקם היישוב התקיים לסירוגין.
בנוסף לאתרים העתיקים בשטח השיפוט של חיפה היו גם אתרים סמוכים כמו נחל מערות (מערת הנחל, מערת טבון, מערת גדי ומערת גמל) ומערות נוספות בהן נמצאו שרידים לאדם הקדמון כגון מערת כבארה, נחל אורן ונחל ספונים. אתרים המתוארכים לתקופה מאוחרת יותר כמו מחצבות קדומים וחורבת כרך.
בין האתרים הנמצאים בשטח השיפוט של חיפה:
פארקים, גנים וטיילות
חיפה שוכנת על הכרמל, על כן יש בה שטחים ירוקים טבעיים, בהם גאיות, מדרונות ההר, שטחים שטרם נבנו וכן שטחים שהוכרזו כשמורות טבע.
קיימים בחיפה מסלולי הליכה רגליים כמו מסלול "אלף המדרגות" המורכב ממספר קטעים המוליכים את הטייל ממרכז הכרמל דרך הדר הכרמל אל העיר התחתית וכך הוא עובר מספר תקופות - מהמודרנית לעתיקה. לצד המסלולים והטיילות הרשמיות נסללו מספר טיילות מקומיות, בהן טיילת ליד אצטדיון הכדורגל בקריית אליעזר וטיילת בחוף הכרמל.
בנוסף על הגן הבהאי, חיפה משובצת בגנים ציבוריים, החל בגנים גדולים כמו גן הזיכרון וגן האם, דרך גנים בעלי גודל בינוני כמו גן בנימין וגן חסידי אומות העולם וכלה בגנים וגינות המפוזרים במקומות שונים בעיר.
מבנים בעלי חשיבות/עניין
בחיפה, כמו בכל עיר, יש מבנים יפים ומבנים בעלי נוכחות ארכיטקטונית. כמו כן יש בה תמהיל של מבנים חדשים וישנים, מבנים בעלי השפעה מרכז אירופאית (הן בתי הטמפלרים והן מבנים שנבנו על ידי ארכיטקטים יוצאי גרמניה), מבנים שניסו לשלב בין סגנון המזרח לסגנון האירופאי, מבנים שהושפעו מסגנונות בניה שונים שרווחו בעולם (באוהאוס והסגנון הבינלאומי שהושפע ממנו, בנייה בסגנון הארץ ישראלי ובנייה אקלקטית ואדריכלות מודרנית) וזאת לצד מבני שיכון משמימים.
נבנו בחיפה מבני דת שונים, מסגדים, כנסיות, בתי כנסת ומבנים בהאים, שבעת בנייתם ניסו ליצור להם ייחוד.
מוזיאונים
להרחבה - מוזיאוני חיפה.
Dammit Man
Dammit Man הוא סינגל של הראפר האמריקאי-קובני פיטבול בהשתתפות פיקאלו. הוא יצא לאור ב-3 באוגוסט 2004 כסינגל האחרון מתוך אלבום הבכורה של פיטבול, .. הסינגל הופק על ידי ג'ים ג'ונסין. הוא נבחר במקום 19 במצעד השירים מתחת להוט 100.
קליפ רשמי
הקליפ הרשמי לשיר הופק על ידי פליי קאי. הדי ג'יי האמריקאי די ג'יי חאלד, מופיע כהופעת קמע בקליפ.
שפה מסומנת
שפה מסומנת או שפה מסומלת היא צורת תקשורת שמשמשת בשביל תקשורת בין אנשים שומעים לבין אנשים כבדי שמיעה וחירשים. השפות המסומנות כמו שפת סימנים משתמשות במחוות במקום בקול, אולם הן מלאכותיות, ונוצרו כדי להקל על התקשורת בין דוברי שפות סימנים לדוברי שפות מדוברות. שפה מסומנת היא שפה מתוכננת וככזאת היא שונה גם משפת סימנים וגם משפה מדוברת.
מבנה השפה
השפה המסומנת מחקה את התחביר של השפה המדוברת העיקרית באזור להבדיל משפת סימנים שיש לה תחביר משלה. בצורת תקשורת זו הדובר מדבר בשפה מדוברת ומלווה את המלל בסימנים מאוצר המילים של שפת סימנים, סדר הסימנים נקבע לפי סדר המילים בשפה המדוברת. היא נוצרה בשביל לשקף מבחינה חזותית את מבנה השפה המדוברת.
השימוש בשפה מסומנת בחינוך
אנשי חינוך חושבים שזו דרך יעילה להקניית שפה מדוברת, משום שהיא מספקת מעין ייצוג חזותי של השפה המדוברת. אנשי חינוך בתחום חינוך מיוחד שעובדים עם תלמידים חירשים משתמשים בשפה מסומנת כדי ללמד אותם את המבנה, הדקדוק והתחביר של השפה המדוברת שאותה הם מעוניינים ללמד, בעיקר בשביל כתיבה וקריאה בשפה מדוברת.
נחמיה העמסוני
רבי נחמיה העמסוני היה תנא - כנראה מהדור השני של התנאים. על פי חוקרים רבים הוא נחום איש גמזו.
אמרותיו
לפי אחת הגרסאות בגמרא, היה הוא זה ש"דורש כל 'את'ים שבתורה, כיון שהגיע ל'את ה' אלוקיך תירא' – פירש (מפני שעל פי כללי הדרש 'את' משמעותו ריבוי, וכאן מדובר על יראת ה', וחלילה לומר שיש לאדם לירא ממישהו מלבד הקב"ה). אמרו לו תלמידיו: רבי, כל אתים שדרשת מה יהא עליהן? אמר להם: כשם שקיבלתי שכר על הדרישה - כך אני מקבל שכר על הפרישה! עד שבא רבי עקיבא ודרש: 'את ה' אלוקיך תירא' – לרבות תלמידי חכמים." דרך לימוד זו דומה לדרך לימוד עליה מסופר לגבי נחום איש גמזו, שעליו מסופר ביחס לרבי עקיבא . דמיון זה הביא חוקרים אחדים לזהות בין נחמיה העמסוני לנחום איש גמזו. עם זאת, בירושלמי נאמר שנחמיה העמסוני הוא ששימש את רבי עקיבא, כך שהוא היה תלמידו של רבי עקיבא, ולא יכול להיות רבו. וכך הכריעו חוקרים אחרים.
מסורת על מקום קבורתו
"למערב צפת, בכפר כנס פראדי, מערה אחת, ואומרים העולם ששם קבור נחום איש גמזו. ואינו אלא נחמיה העמסוני, וטעו העם." (ר' חיים ויטאל, בשם האר"י)
מקום קבורתו בפרוד שבגליל העליון.
יחסי אורוגוואי–ישראל
יחסי אורוגוואי–ישראל הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שמתקיימים בין הרפובליקה המזרחית של אורוגוואי לבין מדינת ישראל. בין שתי המדינות מתקיימים יחסים מלאים מאז ימיה הראשונים של מדינת ישראל, כשאורוגוואי הייתה מבין המדינות הראשונות בעולם שהכירו בה, ולראשונה באמריקה הלטינית.
לישראל יש שגרירות במונטווידאו, ולאורוגוואי יש שגרירות בהרצליה, ושתי קונסוליות כבוד בחיפה ובאשדוד. בין השנים 1954–1980, החזיקה אורוגוואי בשגרירותה הרשמית בישראל בבירה ירושלים. בשנת 2016 העבירה שגרירות ישראל במונטווידאו אספקת סיוע לנפגעי שיטפונות באורוגוואי, בהם נעקרו יותר מ-13,000 בני אדם מביתם.
היסטוריה
עם הקמת מדינת ישראל, הייתה אורוגוואי למדינה הריבונית הראשונה באמריקה הלטינית שהכירה במדינת ישראל, וזמן קצר לאחר מכן גם לראשונה שאירחה נציגות דיפלומטית ישראלית, עם הקמתה של צירות ישראל במונטיווידאו בשנת 1949, שבראשה עמד יעקב צור. אל הצור התלווה גם יצחק נבון, שבשנים 1949–1950 כיהן כמזכיר שני בצירות הישראלית. כחלק מתפקידו אסף מידע אודות פושעי מלחמה ומשתפי פעולה נאצים שברחו לדרום אמריקה, ולמד על האוכלוסייה הערבית באזור ועל יחסה כלפי ישראל והיהודים. כשסגל הצירות הגיע למונטווידאו, אלפים מיהודי העיר המתינו להם בנמל וקיבלו את פניהם בהתרגשות. בשנת 1958 העלתה ישראל את ייצוגה באורוגוואי למעמד של שגרירות, בעוד אורוגוואי העלתה את ייצוגה של ישראל לדרג שגרירות ב-1961.
בחודש יוני 1966 ביקר נשיא מדינת ישראל זלמן שזר בבירה מונטווידאו כחלק ממסעו הרשמי ביבשת דרום אמריקה. בין היתר היה אורחה של מועצת הממשלה של אורוגוואי, בית הנבחרים והסנאט המקומי. בעת ביקורו בשני בתי הקונגרס של אורוגוואי התקבל במשמר כבוד ובנגינת המנוני המדינות. הנשיא שזר נשא נאום בעברית בפני חברי הפרלמנט, כאשר מן הנאום נעדרו בצורה הפגנתית חברי הפרלמנט הקומוניסטיים וזאת בשל היחסים המתוחים בזמנו בין מדינת ישראל לברית המועצות ויחסי הידידות בין מדינת ישראל לארצות הברית. בראשית דבריו אמר כי הוא נושא עמו ברכה לבבית מן הכנסת המהווה ביטוי לרצון העם בבחירות חופשיות. בהמשך דבריו אמר כי "אנו עדים להגשמת עקרון עתיק היומין כי אין שום מדינה הרשאית לשלוט ברעותה, וכי בני האדם שווים ללא הבדלי צבע, דת, גזע או השקפת עולמם". לבסוף חתם את נאומו באומרו "הידידות השוררת בין אורוגוואי ובין ישראל יכולה לשמש מופת ודוגמה ומקור של השראה למדינות חלשות וחזקות בכל העולם". במסגרת הביקור נכח הנשיא בחתימת הסכם שיתוף פעולה בין ישראל לאורוגוואי שמטרתו פיתוח האנרגיה הגרעינית לצורכי שלום, אשר "מסמיך את הוועדות לאנרגיה אטומית של שתי המדינות לעבד תוכנית לחילופי אינפורמציה ונתונים טכניים ולארגן מלגות למדענים וסטודנטים". את הסכם חתמו שגריר ישראל במונטווידאו חגי דיקן ושר החוץ האורוגוואי לואיס וידל סאגליו. לרגל ביקורו של הנשיא, הנפיק מנהל הדואר הלאומי של אורוגוואי בול מיוחד בדמותו של הנשיא שזר. אלבום הבולים מהמהדורה המיוחדת הוגש לנשיא שזר בעת סעודתו עם נשיא אורוגוואי ד"ר אלברטו הבר, הבול שהופץ בתפוצה של כ-100,000 יחידות נמכר במהרה כך שנאלצו להפיץ הוצאה נוספת של 100,000 בולים הנושאים את דמותו של שזר. במהלך ביקורו נכח עם רעייתו רחל בקונצרט של התזמורת הסימפונית של אורוגוואי, בבית הספר היהודי בעיר ובפגישות פרטיות עם ראשי הקהילה היהודית בעיר.במסגרת ביקוריו בדרום אמריקה עצר בשנית הנשיא שזר באורוגוואי לאחר ביקורו בצ'ילה בחודש יולי 1966, אך הפעם לא במסגרת ביקור רשמי אלא עצירה זמנית בעיר הקייט פונטה דל אסטה שלחופי האוקיינוס האטלנטי. משם המשיך במסעו ברחבי היבשת לברזיל.במאי 1986 ביקר נשיא אורוגוואי חוליו מריה סנגינטי בישראל ובכך, היה סנגינטי לנשיא אורוגוואי הראשון שביקר בישראל. בעת ביקורו פרסמו אורוגוואי וישראל הצהרה משותפת.
מאז תחילת שנות האלפיים, הפכה אורוגוואי לאחת המדינות העוינות כלפי ישראל בדרום אמריקה, על רקע היסטוריית הסכסוך הישראלי-פלסטיני. ביוני 2018 הצביעה המדינה נגד גינוי ארגון החמאס על ירי הרקטות של חבריו לישראל. אולם, בהצבעה קודמת שהועלתה על ידי מדינות ערב, לחסימת האפשרות לגינוי החמאס, אורוגוואי התנגדה להצעה. ב-29 בספטמבר 2020, אורוגוואי פיטרה את אחד הדיפלומטים הבכירים שלה לאחר שארגון זכויות האדם "UN Watch" חשף את ההצבעה של המדינה להחלטת האו"ם שציינה את ישראל כמדינה יחידה בעולם המפרה כביכול זכויות נשים. שר החוץ של אורוגוואי פרנסיסקו בסטילו הכריז כי הצבעת האו"ם של ארצו נגד ישראל היא "טעות נסיבתית" והדיח את מנכ"ל משרד החוץ לעניינים פוליטיים, השגריר פבלו סאדר, בעודו הגיב לאירוע באומרו כי "מדיניות החוץ של אורוגוואי תשמור על עמדתה ההיסטורית כדי להגן על זכויות ישראל" . במאי 2021 אורוגוואי הייתה אחת מ-9 המדינות במועצת זכויות האדם של האו"ם שהתנגדו בפתיחת חקירה נגד ישראל בעקבות מבצע שומר החומות.
באוגוסט 2023 הכריז נשיא אורוגוואי לואיס לאקאז'ה פו על כוונתו לפתוח משרד דיפלומטי בירושלים.
יחסי מסחר
באורוגוואי פועלות כ-110 חברות ישראליות המייצאות למדינה. ישראל מייצאת לאורוגוואי בעיקר כימיקלים וזיקוקי נפט, מוצרי גומי ופלסטיק. בשנת 2010 עמד שיעור הייצוא של ישראל לאורוגוואי על 9.7 מיליון דולר, ואילו הייבוא עמד על 57.8 מיליון.
בשנת 1998 חתם נשיא אורוגוואי סנגינטי על שלושה חוזים לשיתוף פעולה עם ישראל, בנושאי ביטחון סוציאלי, השקעות וטיפול רפואי וטרינרי.
בשנת 2004 נחתם הסכם שיתוף פעולה בין מכון היצוא הישראלי לאורוגוואי. ולפיו יהיו חילופי משלחות וקיום תערוכות בין המדינות, יינתן עידוד לאנשי עסקים ולמשקיעים להשקיע באורוגוואי ובישראל וכן יוגבר שיתוף הפעולה בין החברות משתי המדינות.
באוגוסט 2008 ערך נשיא אורוגוואי טאבארה ואסקס ביקור רשמי בישראל. במהלך ביקורו בארץ חתמו שתי האומות על הסכם לקידום מחקר ופיתוח תעשייתי.
בשנת 2010 חתמה ישראל על הסכם סחר חופשי עם מרקוסור, גוש מסחרי אזורי בדרום אמריקה הכולל את אורוגוואי.
אישווריה ראי
אישווריה ראי באצ'אן (בהינדית: ऐश्वर्या राय बच्चन; באנגלית: Aishwarya Rai Bachchan; נולדה ב-1 בנובמבר 1973) היא שחקנית ודוגמנית הודית, אשר זכתה בתחרות מיס עולם בשנת 1994. זוכת שני פרסי פילמפייר לשחקנית הטובה ביותר ב-1999 וב-2002.
ביוגרפיה
נולדה בשם אישווריה ראי בעיר מנגלור שבהודו למשפחה בת דת ההינדואיזם מקהילת הבונט-טולובה. אחיה הוא מפיק סרטים.
קריירה
בשנת 1991, ראי זכתה בתחרות דוגמניות על בינלאומית (אורגן על ידי פורד) ובסופו של דבר הופיעה במהדורה האמריקאית של מגזין ווג. בשנת 1993 זכתה ראי להכרה ציבורית עצומה עבור הופעתה בפרסומת לפפסי עם השחקנים אמיר ח'אן ומחימה צ'אודרי. השורה היחידה - "Hi, I'm Sanjana", של הדיאלוג שלה בפרסומת הפך אותה למפורסמת בין רגע.
בתחרות מיס הודו ב-1994, היא זכתה במקום השני, אחרי סושמיטה סן, והוכתרה למיס הודו וורלד, וזכתה גם בחמש כותרות משנה אחרות, "מיס מסלול", "מיס נס", "מיס פוטוגנית", "מיס פרפקט עשר". " ו"מיס פופולרי". לאחר מכן ייצגה את הודו בתחרות מיס עולם, שם זכתה במקום הראשון. התחרות התקיימה באותה שנה בסאן סיטי, דרום אפריקה, שם זכתה גם בפרס "מיס פוטוגנית", ומאז החלה בקריירת דוגמנות בינלאומית, שכללה בין היתר עבודה עבור "לוריאל" ו"קוקה-קולה".
סרטה הראשון "אירובר" בשנת 1997, לא זכה לאהדת מבקרי הקולנוע. הצלחתה הממשית באה בשנת 1999 בסרט "הום דיל דס צ'וקה סאנאם" (או בשמו המסחרי "שלך לנצח") לצדו של סלמאן ח'אן, לימים בן זוגה. בתחום המשחק זכתה ראי בשני פרסים בשנים 1999, 2002.
בין הסרטים בהם זכתה ניתן למנות את "דבדאס" עם שאהרוח' ח'אן ומדהורי דיקסיט, "שלך לנצח", וכן סרטים שאף הוקרנו בישראל כמו "אהובתי אני שלך", "כלה ודעה קדומה" (לצידו של מרטין הנדרסון), "סלסולי אהבה", "סיפור פשוט של אהבה", "תחילתה של אהבה" ואדונית התבלינים.
בשנת 2006 צילמה ראי מספר סרטים, בהם הסרט "אומראו היקרה", גרסה מחודשת לסרט משנות ה-80 בכיכובה של רקהה.
חיים אישיים
שנת 2007 נישאה אישווריה ראי לשחקן ההודי אבהישק באצ'אן, בנם של השחקן אמיטאב באצ'אן והשחקנית ג'איה באצ'אן. בשנת 2012 נולדה לזוג בת.
רוז אל-יוסף
ביוגרפיה
אל-יוסף נולדה בלבנון ב-1898. שמה הנתון בלידתה היה פטמה, אך הייתה קרויה רוז. אמה מתה בלידתה, והיא הגיעה למצרים עם אביה כילדה. שם הוא השאיר אותה עם משפחתו של השחקן המצרי אסקנדר פארה, אשר היה להשפעה גדולה על חייה, ובעיקר על בחירתה לבחור במקצוע המשחק. אביה נסע לחיות בברזיל. היא התחילה להופיע בגיל 14. בתחילה, רק בתפקידים קטנים, אך הפריצה שלה הגיעה כאשר בהצגה אף אחת מהשחקניות לא הסכימה לשחק תפקיד אישה זקנה, ואל-יוסף לקחה את זה על עצמה. מי ששיחקה את בתה במופע הייתה מבוגרת ממנה בשלושים שנים. ההצגה הייתה להצלחה גדולה, ועד מהרה יצא שמה של רוז לפניה, והיא הפכה לכוכבת מבוקשת.
קריירת משחק
בדו"ח מטעם ארגון הפיתוח הערבי הבינלאומי, The Arab Human Development Report 2005: Towards the Rise of Women in the Arab World, כינה אותה "חלוצת הבמה ואחת השחקניות הראשונות" במצרים, ו"אישה ייחודית" בזמנה.
ב-1912, הצטרפה ללהקתו של ג'ורג' עבאיד, והלכה מהצלחה להצלחה, עד שזכתה בכינוי "שרה ברנאר של המזרח", ולשבחים ממבקרים מצרים ובינלאומיים. היא הייתה לחביבת החברה הגבוהה.
עיתונות
אך אל-יוסף החליטה לא להמשיך בעולם התיאטרון, וב-1925 יסדה את כתב העת הפוליטי הקרוי על שמה, רוז אל-יוסף. עליו אמרה, "יצרתי את האישה הזו בעצמי". המגזין התחיל כפרסום לביקורת ספרות ותרבות, בו כתבה על עולם התיאטרון ונתנה במה למשוררים, הוגים, ומבקרים. אך תוך שלוש שנים כבר היה מזוהה כמגזין פוליטי, לאחר שמוחמד א-טביי, שהיה בכיר במפלגת אל-ופד, הצטרף למערכת.
למרות הקשיים, אל-יוסף המשיכה בפעילותה ביתר שאת. כשביטלו את רישיון ההוצאה לאור של המגזין, היא הוציאה רישיון תחת שם אחר, ובמשך 42 שבועות הוציאה מגזין חלופי. את כל הכנסותיה מהשבועון השקיעה בהוצאת עיתון יומי שפורסם החל מ-1935. אך התחרות בשוק הייתה קשה, והיא אבדה את כל השקעתה.
בשנת 1960, נשיא מצרים גמאל עבד אל נאצר הלאים את המגזין. בתקופתו, ובתקופת אנואר סאדאת, המגזין נטה לשמאל הפוליטי.
נכון לשנת 2014, המגזין רוז אל-יוסף נותר בין הפופולריים במצרים, אף על פי שבשנה זו הודיע שנקלע לבעיות כלכליות.
פעילות חברתית
אל-יוסף גם הייתה פמיניסטית מסורה, ומנהיגה בתנועה. היא פעלה למען הצטרפות נשים לכוח העבודה וקידומן בכל המקצועות.
חיים אישיים
בעלה הראשון של אל-יוסף, מוחמד עבד אל-קודוס, עזב אותה ב-1919 כשהוא גילה שהיא בהריון. השניים התגרשו אחרי שנולד בנם, אחסאן עבד אל-קדוס, שהיה לאחד מהסופרים הגדולים במצרים. בינתיים, היא התפתחה ידידות בינה לבין שחקן אחר, זאקי טולאימאת, והיא נישאה לו כעבור מספר שנים. ב-1923 נולדה בתם, אמאל טולאימאת. השניים נפרדו, אך לא התגרשו, כעבור 9 שנים, לאחר שזאקי ניהל מספר רומנים מתוקשרים בעת שהותו בפריז. ילדיה תיארו אותה כעדינה וביישנית אך קשוחה וחזקה. אחסאן כתב שלמרות היעדר תעודות וכישורים מדעיים, הצליחה אל-יוסף והתפרסמה בעקבות האסרטיביות שלה ובזכות אישיותה הפמיניסטית החזקה והמיוחדת; וכן שהצליחה לשבור מוסכמות וגבולות חברתיים ופוליטיים, ולנפץ דעות קדומות שהוטלו על נשים בתקופתה, שמנעו מהן את זכות הביטוי העצמי ואת השתלבותן בזירה הפוליטית והחברתית.
אל-יוסף נפטרה ב-10 באפריל 1958, בגיל 67.
במהלך חייה סירבה אל-יוסף להרשות פרסומים אישיים או ביוגרפיים אודותיה. ב-1999, משפחתה נתנה רשותה ליצירת סרט תיעודי על חייה, בבימויו של מוחמד כמאל אל-קליובי, בשם The Legend of Rose Al Youssef.
הליגה השלישית (גרמניה)
הליגה הגרמנית השלישית (בגרמנית: 3. Liga) היא ליגת הכדורגל השלישית בחשיבותה בגרמניה. הליגה הוקמה בשנת 2008, והיא החליפה את הליגות האזוריות בתפקיד הליגה השלישית בגרמניה. לפיכך, הליגה השלישית ממוקמת בין הבונדסליגה השנייה לליגות האזוריות, שנחשבות לחצי מקצועניות. הליגה השלישית היא הליגה הגבוהה ביותר שקבוצות מילואים של מועדונים יכולות להתשתתף בה.
עלייה וירידה
הקבוצות שסיימו בשני המקומות הראשונים עולות אוטומטית לבונדסליגה השנייה, ומחליפות אותן שתי הקבוצות שסיימו אחרונות בליגה השנייה. הקבוצה שסיימה במקום השלישי בליגה השלישית משחקת משחק פלייאוף מול הקבוצה שסיימה במקום השש עשרה בבונדסליגה השנייה. שלוש הקבוצות שסיימו אחרונות יורדות לליגות האזוריות בעוד ששלוש הקבוצות שעלו מהליגות האזוריות מחליפות אותן.
בריגיט ברקס
בריגיט ברקס (בגרמנית: Brigitte Berx; נולדה בשנת 1962) היא דוגמנית עבר גרמנייה.
ביוגרפיה
ברקס גדלה בדיסלדורף, גרמניה.
היא נבחרה ב-1984 למיס הריין התחתון (Niederrhein), ולאחר מכן נבחרה גם למיס נורדריין-וסטפאליה. היא הוכתרה למיס גרמניה בטקס שנערך באולם בלוקסמבורג.
בתחרות מיס תבל 1984 עלתה לשלב עשר המועמדות האחרונות בחצי הגמר. בקרב העיתונאים שסיקרו את התחרות נפוצה השמועה על פיה עברה ניתוח הגדלת חזה, דבר שזכה להפרכה מצידה.
היא הופיעה ב-"Stars in der Manege", אירוע צדקה שנתי הנערך במינכן, והשתתפה גם בתוכנית "Verstehen Sie Spaß?" בה מצולמים אנשים במצלמה נסתרת.
נוסח פרס
נוסח פרס הוא נוסח תפילה שבו נהגו להתפלל בעבר יהודי פרס ובוכרה. בתקופה קדומה התפללו בו גם יהודי קאיפנג שבסין. מקורו של הנוסח הוא בימי הגאונים, והוא מבוסס ברובו על סידור רב סעדיה גאון.
יהודי פרס התפללו בנוסח זה עד המאה ה-16 בערך, אך לאחר הגעת מגורשי ספרד למזרח התיכון החל נוסח הספרדים להתפשט, ומן המאה ה-17 בערך, עברו יהודי פרס לנוסח הספרדים. הקהילה היהודית בקאיפנג שקעה והתבוללה, וכך נותר נוסח פרס בבוכרה בלבד. משום כך, מרבית כתבי היד של הנוסח הם מבוכרה. לקראת סוף המאה ה-18 הגיע לבוכרה השד"ר ר' יוסף ממן, שהזדעזע לראות את חוסר בקיאותם של יהודי פרס בנושאי יהדות בכלל ובתפילה בפרט. סידורים בנוסח פרס היו רק בכתבי יד בודדים, ויהודים רבים כלל לא ידעו להתפלל. ר' יוסף ממן שכנע את יהודי בוכרה לעבור לנוסח הספרדים ודאג להפיץ סידורים מודפסים בנוסח זה. מאז, בתהליך דומה לזה שעבר על יהודי המשריק ופרס, נשתרש נוסח הספרדים בקרב יהודי בוכרה, ונוסח פרס חדל מלהתקיים.
טרשת אמיוטרופית צידית
טרשת אמיוטרופית צידית (Amyotrophic Lateral Sclerosis (ALS)); ידועה גם בכינוי מחלת לו גריג, על שם שחקן הבייסבול שלקה בה בשנות ה-30 של המאה ה-20, או בכינוי מחלת הנוירון המוטורי (MND), ולעיתים בקיצור ניוון שרירים, היא מחלה ניוונית הפוגעת בתאי מערכת העצבים המרכזית וההיקפית הקשורים לתנועה. ALS היא מחלה ניוונית סופנית, הגורמים לה אינם ידועים בוודאות ואין לה טיפול יעיל. שכיחות המחלה נמוכה, על פי מחקרים היא מוערכת בכ-1 עד 8 מקרים ל-100,000, ובישראל מעריכים שישנם 600–700 חולים.
דלפזייל
דלפזייל (בהולנדית: Delfzijl) היא עיר שנמצאת במחוז חרונינגן, הולנד.
טרשת אמיוטרופית צידית
תוחלת החיים מרגע אבחון המחלה היא בדרך כלל בין שלוש לחמש שנים. כ-10% מהלוקים בה נותרים בחיים לאחר 10 שנים מפרוץ המחלה, אך רוב החולים בה נפטרים מסיבוכים של כשל ריאתי ודלקת ריאות. המחלה פוגעת בתאי העצב הנחוצים לפיקוח של המוח על הפעלתם של מרבית השרירים הרצוניים בגוף. תאי העצב נהרסים, לכן אין אפשרות להפעיל את השרירים, דבר המביא להיחלשותם עד כדי שיתוקם. שרירי הגוף, בהם שרירי הגפיים, הבליעה, הדיבור והנשימה, נפגעים בהדרגה, וזאת בסדר שאינו קבוע. הופעת המחלה יכולה לנבוע מקיומו של גן תורשתי או להיות אקראית. הגיל השכיח להופעת המחלה הוא 46–65, אם כי ישנם מקרים מתועדים (כדוגמת סטיבן הוקינג) של הופעת המחלה גם בגיל צעיר או מבוגר יותר.
דלפזייל
גאוגרפיה
העיר ממוקמת כ-173 ק"מ מבירת הולנד, אמסטרדם, וכ-27 ק"מ מבירת המחוז חרונינגן, חרונינגן. בנוסף, העיר נמצאת ליד תעלות המים אמסקאנאל ודמסטרדיפ.
טרשת אמיוטרופית צידית
הסימפטומים
המחלה גורמת לחולשה בשרירים ולהתנוונות הגוף הנגרמים בעקבות מוות של הנוירונים המוטוריים העליונים והתחתונים. מכיוון שהשרירים אינם יכולים לתפקד, הם נחלשים ומתנוונים. אנשים החולים במחלה בסופו של דבר מאבדים את היכולת ליזום ולשלוט בכל התנועות הרצוניות. יוצאים מהכלל הם השרירים הטבעתיים המניעים את העיניים והשרירים האחראים על השליטה בסוגרים. ניוונם מתרחש, אם בכלל, רק בשלב הסופי של המחלה. אין, בדרך כלל, פגיעה קוגניטיבית ברוב החולים, אף שחלק קטן (בערך 5%) סובל מדמנציה הקשורה לאונות המצחיות. חלק גדול יותר של החולים (30%–50) עובר שינויים קוגניטיביים קלים, שכנראה לא יבחינו בהם, אך נחשפים בבדיקה נוירופסיכולוגית. עצבי החישה ועצבים הקשורים למערכת האוטונומית אינם נפגעים, ולכן רוב החולים שומרים על חושי שמיעה, ראייה, מגע, ריח וטעם.
דלפזייל
אקלים
הטמפרטורה הממוצעת היא 9 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא יולי (18 מעלות צלזיוס), והחודש הקר ביותר הוא פברואר (1 מעלות צלזיוס).
טרשת אמיוטרופית צידית
הסימפטומים
הסימפטומים הראשונים של המחלה הם:
תופעות אלו עשויות להתפרש כבעיות נקודתיות, ובכך לעכב את אבחון המחלה.
טיפול במחלה
טרם נמצאה תרופה המרפאת את המחלה, אם כי ישנן תרופות המאטות את קצב התפשטותה. רילוזול / רילוטק היא התרופה היחידה שיש לה השפעה מוכחת כמאטה את התקדמות המחלה במספר חודשים.
סיבות גנטיות
כ-10% מהחולים במחלה מאופיינים ב-ALS משפחתי (FALS-familial ALS), מצב המוגדר כאשר בני משפחה (אחים או הורים וצאצאים) חווים התפרצות של המחלה. מוטציות בכרומוזום 21, באזור אשר מקודד לחלבון סופראוקסיד דיסמוטאז 1 (1 SOD1 - superoxide dismutase), מקושרות לכ-20% מהמקרים של ALS משפחתי, או ל-2% מכלל החולים ב-ALS. המוטציות בגן הזה מועברות בצורה אוטוזומלית דומיננטית. קיימות יותר מ-100 מוטציות אשר זוהו בגן הספציפי הזה. המוטציה הנפוצה ביותר ב-SOD1 שנמצאה בחולים בצפון אמריקה היא A4V, המאפיינת פנוטיפ אלים של ALS אשר כולל התקדמות מהירה מאוד בין זמן ההתפרצות ועד למוות של החולה.
ב-2011, חריגה גנטית שידועה בתור hexanucleotide repeat נמצאה באזור הידוע בתור C9ORF72 ומקושר ל-ALS המאופיין בדמנציה של האונה המצחית (ALS-FTD - frontotemporal dementia). המוטציה נמצאה ב-6% מהמקרים של ALS באירופאים לבנים.
האחוז הגבוה של מוטציות אשר נמצאו ב-ALS ספורדי (ללא היסטוריה משפחתית) מצביע כנראה שלגנטיקה יש תפקיד משמעותי יותר מאשר חשבו בעבר, ושגורמים סביבתיים הם כנראה פחות משמעותיים בהתפרצות המחלה.
נכון להיום, מספר מוטציות גנטיות זוהו כקשורות למספר סוגי ALS:
סופראוקסיד דיסמוטאז 1 (SOD1)
הסיבה המדויקת ל-ALS עדיין אינה ידועה. עם זאת, צעד משמעותי בחקר המחלה נעשה בשנת 1993 כאשר מדענים גילו שמוטציה בגן המייצר את האנזים סופראוקסיד דיסמוטאז נחושת/אבץ (SOD1), מקושרת עם 20% מהמקרים של ALS משפחתי (FALS). אנזים זה הוא נוגד חימצון חזק אשר מגן על הגוף מפני המחמצן סופראוקסיד. סופראוקסיד הוא רדיקל חופשי רעיל המיוצר במיטוכונדריה כחלק מתהליך הנשימה. רדיקלים חופשיים הם מולקולות ראקטיביות מאוד המיוצרים על ידי התאים בתהליך של מטבוליזם רגיל. הם יכולים להצטבר ולגרום לנזק לחלבונים ולדנ"א הנמצא במיטוכנדריה ובגרעין התא. עד היום, יותר מ-110 המוטציות השונות ב-SOD1 קושרו ל-ALS. חלק מהמוטציות (לדוגמת H46R) מאפיינת התקדמות אטית ומתונה יחסית של המחלה ואילו מוטציות אחרות (לדוגמת A4V) מאפיינות התקדמות אגרסיבית מאוד. ראיות ממחקרים שונים מראות שכישלון בהגנה על התאים מפני נזק חמצוני עלולות לגרום למוות תאי מתוכנן (אפופטוזה).
אף על פי שעדיין לא ברור לחלוטין כיצד המוטציה ב-SOD1 מובילה להידרדרות בנוירונים האחראים על תנועה, קיימות השערות לקשר להצטברות של הרדיקלים החופשיים כתוצאה מכשל בפעילות החלבון/הגן הנ"ל. השערה נוספת היא שהמחלה קשורה לפעילות יתר כלשהי של האנזים הנגרמת כתוצאה מהמוטציה.
ממחקרים אשר כללו עכברים טראנסגניים נוצרו מספר תאוריות לגבי התפקיד של SOD1 ב-ALS משפחתי. עכברים חסרי SOD1 (עברו knockout לגן) גדלו ללא ALS, אף על פי שהם פיתחו דילול שרירים הקשור לזקנה (סרקופניה) והיו בעלי תוחלת חיים קצרה יותר. ממחקרים אלו הסיקו החוקרים שהמוטציות ב-SOD1 אינן קשורות לחוסר התפקוד של האנזים בפירוק הרדיקלים החופשיים, אלא דווקא לעודף הפעילות שלו בתאי העצב הדוחפת אותם למוות תאי. בנוסף, הצטברות חלבונים בתאי העצב נמצאה כמאפיין פתולוגי אופייני ברקמות של חולי ALS משפחתי וספורדי.
ממצא מעניין נוסף בעכברים טראנסגניים מזן אחר (אשר הונדסו למוטציה ב-G93A בגן SOD1) היה אגרגטים (צברי חלבונים אשר לא התקפלו כראוי) אשר נמצאו ברקמות החולות, ובמיוחד בנוירונים מוטוריים אשר במהלך דגרדציה. בעקבות מחקרים אלו הסיקו החוקרים שמוטציות שונות ב-SOD1 משחקות תפקיד משמעותי בהפרעה לפונקציות חיוניות בתאים כגון פגיעה במיטוכונדריה, מערכת הפרוטאזום, בשפרונים האחראים על קיפול חלבונים או בפונקציות אחרות. ביקורות נגד מחקרים אלו מצביעות על כך שהמוטציות ב-SOD1 אחראיות רק על 2% מכלל המקרים של ALS, ולכן כנראה יש גורמים אחרים, אולי משמעותיים יותר למחלה (במיוחד במקרים הספורדים). עם זאת, המודל המקובל היום למחלה במחקרים קדם-קליניים הוא עכברים טראנסגניים ALS-SOD1, כאשר התקווה טמונה במודלים אחרים ושימושים יותר שיפותחו בעתיד.
סיבות אחרות
כאשר אין היסטוריה משפחתית לחולים, מצב הנכון עבור 95% מהמקרים, לא ידועה הסיבה להתפרצות אצל החולה.
מחקרים מתמקדים בתפקיד של המוליך העצבי גלוטמט בהתנוונות של הנוירונים המוטוריים. גלוטמט הוא אחד מהמוליכים העצביים העיקריים במוח. מדענים מצאו שבהשוואה לאנשים בריאים, לחולי ALS יש רמות גבוהות יותר של גלוטמט בסרום ובנוזל השדרה. רילוזול היא התרופה היחידה נכון להיום אשר מאושרת על ידי ה-FDA לטיפול ב-ALS והיא משפיעה על נשאים של גלוטמט בתאי עצב. לתרופה יש השפעה מינורית על שרידות החולים, דבר המצביע שעודף הגלוטמט אינו הסיבה היחידה למחלה.
מחקרים נוספים מצביעים על קשר בין ALS ספורדי, במיוחד אצל אתלטים ודיאטה עתירה בחלבונים מורכבים, דיאטה נפוצה בקרב ספורטאים, הגורמת לגירוי יתר של התאים ומזכירה את מה שנצפה בחולי ALS. מכניזם אפשרי שהוצע הוא שגירוי היתר של התאים נגרם כתוצאה מספיגה מוגברת של סידן על ידי התאים, דבר המוביל למוות תאי בסופו של דבר, במיוחד אצל תאי העצב, אשר בעלי יכולות חסימה נמוכות לסידן.
בכ-97% מחולי ALS נמצאו צברים של חלבוני TDP-43 במוח ובתאי עצב. הצטברות החלבון בגושים מונעת ממנו למלא את תפקידו החיוני ונפגע תפקודם של התאים.
ב-2019 פורסם מחקר שהתבצע במכון ויצמן למדע ובחן את הקשר בין מחלת ה-ALS ובין חיידקי המעי של החולים. במחקר בוצעו ניסויים בעכברים שהונדסו כך שיהיו חולים ב-ALS. המחקר חילק את העכברים החולים לשתי קבוצות, כאשר אחת מהן קיבלה טיפול אנטיביוטי שהשמיד את אוכלוסיית חיידקי המעי. התגלה כי אצל הקבוצה שקיבלה את הטיפול האנטיביוטי, המחלה הידרדרה והחמירה בצורה משמעותית אל מול הקבוצה שלא קיבלה טיפול וחיידקי המעי שלה לא נפגעו. מכך הועלתה ההשערה שלקיומם של חיידקי מעי יש השפעה על מהירות ההתקדמות של המחלה וכן על אחוזי ההישרדות. לאחר מכן בוצע בידוד של חיידקי המעי, ונמצא כי זן חיידקים בשם אקרמנסיה מוציניפילה ממש גרם שיפור במצבם של העכברים וביכולות התנועה שלהם.
המחלה בתודעה הציבורית
באוגוסט 2014 החלה תופעת אינטרנט שיזם שחקן הבייסבול פיט פרייסט שסבל מהמחלה ונפטר בדצמבר 2019, שמטרתה היא העלאת המודעות למחלה בעולם. התופעה מאתגרת אנשים להצטלם כאשר הם שופכים על עצמם דלי מלא מים וקרח, או לתרום כסף לעמותות ALS. לאחר שאדם נענה לאתגר, הוא מאתגר שלושה אנשים נוספים לענות על האתגר, וכך התופעה הולכת ומתרחבת בקצב מהיר, ואיתה המודעות העולמית למחלה.
הפריחה וההחמרה של מצב היהודים בהונגריה
פריחה והחמרה במצב היהודים בהונגריה חלו במצב יהודי הונגריה מאמצע המאה ה-19 עד לשואת יהודי הונגריה וכן בהמשך עד ימינו.
סקירה היסטורית
נוכחותם של יהודים בהונגריה לפני התיישבות המדיארים במרכז אירופה שנקראת בהונגרית Honfoglalás, דהיינו "מעבר לבית חדש". אירוע שבו עם כובש אזור בו הוא מתיישב מאוחר יותר לתקופה ארוכה. הכיבוש ההונגרי היה בסביבות שנת 895, כאשר ההונגרים הקדומים, על פי האגדה, כבשו את אגן הקרפטים בהנהגת שבעת המנהיגים, ראשי שבטים. ממצאים ארכאולוגיים מעידים על נוכחות קהילות יהודיות בשטח הונגריה דהיום עוד לפני התיישבות השבטים המדיארים באגן הקרפטים. בין שרידי היישוב שנקרא אינטרציסה (כיום באזור Dunaújváros / Dunapentele), למשל, נחשף לוח נדר מתוארך סביב 222–235 לספירה שהוצב על ידי ראש המכס המקומי, אדם בשם קוסמיוס (praepositus stationis) לכבוד הקיסר אלכסנדר סוורוס ואמו. קוסמיוס מעיד על הלוח שהוא "נשיא בית הכנסת של היהודים." עם זאת, על פי חלק מההיסטוריונים, באמצע המאה החמישית, המספר הדי גדול של יהודים מקודם חדל להתקיים באזור עקב התקפות של השבטים שכונו "ברברים" במסגרת נדידת העמים. סביר, אם כי לא נתמך בנתונים עובדתיים, שיהודים הגיעו גם עם ההונגרים הכובשים. זאת על סמך העובדה ששבט כוזרי (הונגרים שחורים) הגיע גם הם עם הנסיך ארפאד. ידוע כעובדה היסטורית שבאימפריה הכוזרית, בעיקר בשכבה השלטת, בסביבות שנת 750, בעקבות החלטתו של החאן הגדול עובדיה, רבים אימצו את הדת היהודית (לזמן מה).
בשפה ההונגרית המילה "יהודי" היא ממוצא סלאבי ומופיעה לראשונה במאה ה-13 ב"קינת מריה ההונגרית העתיקה" שהיא אחד הממצאים הקדומים ביותר בשפה ההונגרית ולמעשה השיר הראשון ששרד בהונגרית ומהווה את האנדרטה הלשונית הלירית הראשונה של כל משפחת השפות הפינו-אוגריות, שם המילה יהודי מופיעה בצורת סידאו (Sydou).
תחת מלכי בית ארפאד, יהודים יכלו לחיות בהונגריה עם פחות או יותר מגבלות, אך בתנאים בטוחים בהרבה מאשר אלה האירופיים באותה התקופה. בתקופת שלטון בלה השלישי, מלך הונגריה הגיעו מביזנטיון יהודים רבים, בעיקר בעלי מלאכה. מכתב הזכות המפורסם של בלה הרביעי, מלך הונגריה שהונפק בשנת 1251 ואושר על ידי שליטים אחריו במהלך קיומה של הממלכה ההונגרית בימי הביניים. במסגרת מדיניות השיקום של ממלכת הונגריה, חזר בלה הרביעי מההחלטות הקודמות נגד היהודים והוציא ב-5 בדצמבר 1251 צ'רטר בן 30 סעיפים בשם Iura Iudaeorum בו נתן רשות ליהודים להתיישב בארצו."Iudaeis universis in regno nostro constitutis hec iura ordinavimus ipsis inviolabiliter observanda" על ידי צ'רטר זה המלך היה ערב לזכות היהודים לחיות חופשיים, בהתאם לחוקיהם ולדתם, תחת חסות מיוחדת של המלך. הוא התיר להם לקיים את דתם ואת חגיהם, לבחור לעצמם כלי קודש ודיינים, לבנות בתי-כנסת ובתי מדרש שלהם (scholae iudaeorum) וקבע עונשים למי שחילל קדושת בתי כנסת. כמו כן אישר ליהודים חופש תנועה וזכות לרכוש בתים. השורה התחתונה היא שהיהודים הפכו למשרתי חצר המלך, ואת מסיהם שילמו ישירות לאוצר המלוכה והמלך הבטיח את ההגנה המשפטית שלהם. היהודים עסקו בעסקאות סחר ובכספים וגם חצר המלוכה השתמשה לא אחת בכספיהם ובמומחיותם. במאה ה-15 עברו יותר ויותר יהודים לערים המבוצרות ונוצרו "קהילות היסטוריות" (בודה, אובודה, אסטרגום, שופרון, טטה). תקופת הזוהר של יהדות הונגריה בימי הביניים הייתה בתקופת שלטונו של מתיאש הראשון, מלך הונגריה. מתיאש הקים את המוסד הארצי של מושל מחוז יהודי (פרנס הקהילה). הוא מינה לתפקיד את יעקב מנדל, שייצג את האינטרסים של היהודים ופיקח על גביית מיסים שהגיעו למלך.
אחרי ניצחון הטורקים בהונגריה (קרב מוהאץ'), האוכלוסייה היהודית במדינה, נחלקה למעשה לשלושה חלקים, והייתה בעלת גורלות שונים. לעיתים קרובות היהודים (במספר לא משמעותי) של "הונגריה המלכותית" (הונגריה המלכותית: חלקה של הונגריה שנפלה תחת השלטון של בית הבסבורג בעיקר טרנסדנוביה) נרדפו וגורשו מערים מסוימות. לעומת זאת, באזור הכיבוש הטורקי (בעיקר השפילה ההונגרית הגדולה) הם יכלו לחיות בשלום. באמצע המאה ה-17 נחשבו יהודי בודה בעידן הטורקי לאחת הקהילות היהודיות החשובות באירופה. הם הצליחו גם לחיות ולעבוד בשלווה יחסית בנסיכות טרנסילבניה (החלק השלישי של ממלכת הונגריה, שהתפרקה לאחר הכיבוש הטורקי, שנשאר פחות או יותר עצמאי). על פי איגרת מיום 18 ביוני 1623 שהוצא בקולוז'וואר (Kolozsvár), אפשר הנסיך גאבור בתלן ליהודים להתיישב, לסחור בחופשיות ולעסוק בדתם בטרנסילבניה וכן פטר אותם ללבוש את הטלאי הצהוב, איתו נאלצו היהודים להסתובב על בגדיהם ברוב ארצות אירופה באותה עת. במהלך גירוש הטורקים משטחי ממלכת הונגריה הקהילות היהודיות ששגשגו בהונגריה נטבחו או ברחו.
במאה ה-18 היגרו להונגריה יהודים אשכנזים דוברי גרמנית, בעיקר מצ'כיה ומגרמניה. בשנת 1769 מספר יהודי הונגריה היה כ-20,000, ובשנת 1787 כבר בערך 80,000. הם סחרו במוצרים חקלאיים, מכרו את התוצרת של בעלי האחוזות הגדולות ושל הכפרים: יין, חיטה, עור וכו'. הם התיישבו תחילה במרכזי האחוזות הגדולות, אחר כך בערים המבוצרות שצצו בצומת דרכי המסחר ולבסוף על פי כתב הסובלנות של יוזף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה שהוצא בשנת 1781 התאפשר ליהודים לעבור לערים מלכותיות חופשיות (בכפוף לתשלום מס סובלנות), לגור בהן להקים בתי ספר, לעשות עסקים ולקנות אדמות.
המאה ה-19
בתקופת הרפורמות בהונגריה (1825–1848) יהדות הונגריה הייתה קבוצה אתנית עירונית אמידה מאוד. עם זאת, משנות ה-30 של המאה ה-19 ואילך הקבוצות הראשונות של יהודי מזרח אירופה העניים הרבה יותר הופיעו במדינה (כתוצאה מהתנועה החופשית בשטחי האימפריה האוסטרית שהונגריה הייתה חלק ממנה.