cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
המטבח המקסיקני
מאפיינים עיקריים
במטבח זה נעשה שימוש רב בתבלינים: פלפל הצ'ילי, אורגנו, כוסברה, קינמון, שום, בצל וקקאו
היסטוריה
כיבוש האימפריה האצטקית על ידי הקונקיסטאדורים הספרדים שינה את המטבח המקומי, שהתבסס עד אז בעיקר על תירס, שעועית ועגבניות, אך כלל גם שוקולד, וניל, אבוקדו, גויאבה, אננס, דלעת, בטטה, אגוזים ודגים.
הספרדים הביאו עימם את הצאן, העופות, עזים, בקר, חזירים, והחלו את השימוש בחיטה, שעורה, שמן זית, יין ושקדים.
במהרה נוצר מטבח המשלב את המטבח המקומי עם המטבח הספרדי.
שוקולד
לשוקולד מקום מרכזי בהיסטוריה של המטבח המקסיקני. המטבח האצטקי עשה שימוש רב בשוקולד (ומשם שמו). במטבח האצטקי השוקולד נשתה כמשקה, בעיקר בטקסים דתיים, כאשר המשקה כלל וניל ופלפל צ'ילי.
פולי הקקאו שימשו למעשה כמטבע, כך למשל תרנגול הודו היה שווה 100 פולי קקאו ואבוקדו אחד היה שווה שלושה.
הכיבוש הספרדי הביא לשימוש בשוקולד במאכלים רבים ואף כתבלין במאכלי בשר.
אילאש מוריבה
מוריבה קורומה קורומה (בצרפתית: Moriba Kourouma Kourouma; נולד ב-19 בינואר 2003), המוכר בשם כאילאש מוריבה (Ilaix Moriba), הוא כדורגלן ספרדי-גינאי, המשחק בעמדת הקשר המרכזי בר.ב. לייפציג ובנבחרת גינאה. מוריבה נולד בגינאה, וייצג את נבחרות ספרד הצעירות.
ביוגרפיה
אילאש מוריבה נולד בקונקארי בירת גינאה, לאם גינאית ולאב ליברי. אילאש הוא מוסלמי אדוק. הוא ייצג את נבחרת ספרד במדי נבחרות הנוער, אך על פי הדיווחים ההתאחדויות לכדורגל בגינאה ובליבריה, פעלו על מנת שייצג את נבחרותיהן הבוגרות. דווח כי השחקן בחר לייצג את גינאה, ולערוך במדיה הופעת בכורה ביוני 2020, אך מגפת הקורונה העולמית הביאה לדחיית משחקי הנבחרות.
בינואר 2019, לקראת סיום חוזהו, מועדונים כמו מנצ'סטר סיטי ויובנטוס ניסו להחתימו, אך לבסוף בחר להאריך חוזה בברצלונה, עם שכר של מעל חצי מיליון אירו לעונה, כולל סעיף שחרור בן 100 מיליון אירו.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת של ברצלונה ב-21 בינואר 2021 במשחק גביע המלך נגד קורנייה. הוא החליף את סרחיו בוסקטס בדקה ה-74 של המשחק שהסתיים בניצחון 2–0 אחרי הארכה. ב-13 בפברואר 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בלה ליגה, כשפתח בהרכב בניצחון 5–1 על דפורטיבו אלאבס, בו בישל את השער הראשון במשחק לפרנסיסקו טרינקאו. הוא כבש את שערו הראשון בלה ליגה בניצחון חוץ 2: 0 מול אוסאסונה ב-6 במרץ 2021.
ב-31 באוגוסט 2021 חתם בר.ב. לייפציג. ב-2 באוקטובר ערך את הופעתו הבכורה בניצחון 0–3 על בוכום. במדי הקבוצה בעונתו הראשונה שיחק 30 דקות ליגה בלבד.
ב-28 בינואר 2022 הושאל מוריבה לוולנסיה עד לסוף העונה.
ליטון (קולומביה הבריטית)
ליטון (באנגלית: Lytton) הוא כפר של כ־250 תושבים בדרום קולומביה הבריטית שבקנדה. הוא ממקום בגדה המזרחית של הנהר פרייזר ובגדה הדרומית של נהר תומפסון שם הוא זורם דרומית מערבית אל הפרייזר.
במהלך גלי חום בקיץ, ליטון הוא לעיתים קרובות המקום החם ביותר בקנדה, למרות שהוא צפונה לקו הרוחב 50 צפון.
היסטוריה
העיירה נוסדה בתקופת הבהלה לזהב של קניון פרייזר בשנים 1858–1859, אז נודעה בשם "דה פורקס" (The Forks).
במשך שלושה ימים רצופים ביוני 2021 שברה ליטון את שיא הטמפרטורה הגבוהה ביותר שנרשמה אי פעם בקנדה, והגיע לשיא כל הזמנים במדינה, 49.6 מעלות צלזיוס ב-29 ביוני 2021; זוהי הטמפרטורה הגבוהה ביותר בעולם שנרשמה אי פעם מצפון ל-45 מעלות צלזיוס והיא חמה יותר משיאי החום בכל אירופה ואמריקה הדרומית. למחרת, 30 ביוני 2021, פרצה שרפה בעמק שבו נמצא ליטון, והרסה חלק ניכר מהכפר.
אברהם יהושע השיל טברסקי (סקווירא)
רבי אַבְרָהָם יְהוֹשֻעַ הֶשִׁיל טְבֶרְסְקִי (ה'תקפ"ה – ג' בכסלו ה'תרמ"ז) בנו הגדול של רבי יצחק מסקווירא, ואדמו"ר בדור השני של שושלת סקווירה.
ביוגרפיה
נולד לרבי יצחק מסקווירא, בנו של המגיד מטשרנוביל, ולבת רבי דן מראדוויל. נקרא על שם סבו רבי אברהם יהושע השיל מאפטא. נישא בזיווג ראשון לבתו של רבי שמואל אשכנזי חתן דודו רבי יצחק מאיר מז'ינקוב, ובזיווג שני נישא לפייגא יענטע בת רבי יוסף זילברפרב, חתן רבי שלמה מסאווראן.
נהג באדמו"רות עוד בחיי אביו, ולאחר פטירתו בי"ז בניסן ה'תרמ"ה נתמנה לממלא מקומו יחד עם שני אחיו רבי ישראל ורבי דוד.
אחרי שנה וחצי של הנהגה נפטר בג' בכסלו תרמ"ז ונקבר ליד אביו בסקווירא. בנו השני רבי משה דן מילא את מקומו באדמו"רות.
צאצאיו
מזיווג ראשון מזיווג שני
אידל-אורל החופשית
אידל-אורל החופשית (ברוסית: Свободный Идель-Урал; בטטרית: Азат Идел-Урал) הוא שמו של ארגון שטוען כי הוא מייצג את אנשי פובולז'יה במטרה לאחד את הרפובליקות שבתחום רוסיה - מורדוביה, צ'ובשיה, מארי אל, טטרסטן, אודמורטיה ובשקורטוסטן ושילוב שש הרפובליקות הללו באיחוד עם גבול משותף, מרחב כלכלי ומערכת בטיחות משותפת. זאת תוך עידוד פירוק רוסיה.
היסטוריה
רפיס קשאפוב, ממנהיגי התנועה הלאומית הטטרית, הורשע בשל ביקורת שהביע על הסיפוח הרוסי של חצי האי קרים בספטמבר 2015 ונידון לשלוש שנים במושבת עונשין. הוא שוחרר ב-26 בדצמבר 2017. בתחילת פברואר 2018 היגר קשפוב לאוקראינה ושם נתקל באדם בשם סירס 'בוליאיין', פנסיונר צבאי יליד מורדוביה ממוצא אתני ארזי, שיחד חלקו דעות ורעיונות דומים.
ב-21 במרץ 2018 ערכו רפיס וסירס מסיבת עיתונאים עם קבוצה קטנה מתומכיהם בקייב, שם הוכרז באופן פומבי על יסוד התנועה האזרחית אידל-אורל החופשית.
בהצהרה על אידל-אורל החופשית הוצהר על כוונתם ליצור מדינות דמוקרטיות לאומיות עצמאיות בארזיאנו-מוקשנייה, צ'ובשיה, מארי אל, טטרסטן, אודמורטיה ובשקורטוסטאן, תוך שהיא מציינת את יישום מדיניותה באמצעות התנגדות לא אלימה. ימים ספורים לאחר הכרזה זו, דיווחו בתקשורת הרוסית כי הליך פלילי חדש נפתח נגד קשאפוב על פרסום חומרים באינטרנט המסיתים לשנאה על רקע גזע, מוצא אתני, שפה ודת.
אידאולוגיה
אידל-אורל החופשית ממצבת עצמה כתנועה אזרחית-פוליטית עממית, המבוססת על עקרונות דמוקרטיה והומניזם. המטרה העיקרית של התנועה היא בנייה של המדינות הדמוקרטיות הלאומיות העצמאיות של אריאזנו-מוקשנייה, צ'ובשיה, מארי אל, טטרסטן, אודמורטיה ובשקורטוסטן. המטרות העיקריות של הארגון הן מימוש זכויות חברתיות, תרבותיות ודתיות עבור אריאזנים, מוקשנים, צ'ובשים, מארים, טטארים, אודמורטים ובשקירים.
מעמד הרפובליקות של אידל-אורל
אידל-אוראל החופשית מצהירה כי מטרתה לצרף את הרפובליקות הלאומיות הללו להתאגדות בינלאומית כמו האיחוד האירופי. התנועה מדגישה כי כל רפובליקה תממש את מדיניותה הפנימית והחוץ באופן עצמאי, אך יחד עם זה תספק ביטחון קולקטיבי, ביטחון גבולות משותף, מרחב מכס מאוחד ומטבע משותף.
בינתיים, אידל-אורל החופשית הציגה את התוכנית שלה, שם תוארו יעדיה ומשימותיה, בעוד שהרפובליקות נשארות בתוך הפדרציה הרוסית. התנועה מעדיפה בעיקר את היחסים החוזיים בין הרפובליקות והמרכז הפדרלי. הרפובליקות של אידל-אורל צריכות להיות בעלות זכות וטו בשאלות הקשורות לאינטרסים שלהן, וכן להיות מסוגלות ליצור קשרים עצמאיים עם מדינות אחרות וארגונים בינלאומיים. יש להגדיר את מעמד האזרחים מבחינה חוקתית ברפובליקות אידל-אורל ויש לאמץ חוקים בנושא אזרחות.
אידל-אורל החופשית קוראת לממשלות ולאזרחי הרפובליקה של פובולז'יה לוותר על הרעיון של שיתוף גבולות בין הרפובליקות. מפה פוליטית של אידל-אורל שהוצגה בפורום הספרים של לבוב ב-23 בספטמבר 2018, הפכה לאחד הפרויקטים המצליחים ביותר של התנועה. סירס בוליאיין ציין כי אף על פי שהארצות האתניות של הבשקירים, הטטרים, הצ'ובשים, המארים, הארזיאנים והמוקשנים התפשטו הרחק מחוץ לגבולות הרפובליקות המודרניות, לכל תיקון של הגבולות האחרונים, במיוחד גבולות בין-רפובליקנים, תהיינה השלכות קטסטרופליות על כל התנועות הלאומיות של אידל-אוראל. לטענת בוליאין, עצם נוכחותן של הרפובליקות, עם גבולותיהן המינהליים המוכרים, היא הישג גדול של תנועות לאומיות, אשר ישמשו נקודת מוצא בתהליך קבלת העצמאות מרוסיה.
שירות צבאי
יחידות הגנה טריטוריאליות מיוחדות ייווצרו בשטח הרפובליקות של אידל-אורל. יחידות אלה יספקו הכשרה ושירות צבאי חובה לאזרחי הרפובליקות, ללא קשר ללאום או למוצאם האתני. שנה של שירות צבאי או משטרתי, בה משרת כל אזרח בגילאי 18–30 שנה, תהיה חובה. לכל אזרח בשירות כזה תהיה הזכות להחזיק ולשאת נשק אישי. מכירות כלי נשק יהיו חוקיות רק לאזרחים שהגיעו לגיל 21 ורק בחנויות ממשלתיות.
התנועה דוחה בתוקף שירות צבאי חובה של אזרחי הרפובליקות מחוץ לאידל-אורל.
אידל-אורל החופשית מייצגת את הכרזת הרפובליקות כאזור חופשי מכלי נשק גרעיניים. התנועה תומכת הן בהרחקת נשק להשמדה המונית משטח הרפובליקות והן בהפחתת הנשק הקונבנציונלי.
מדיניות לאומית
תנועת אידל-אורל החופשית מייצגת את זכותם של תושבי אידל-אורל לקבל את מלוא היקף חינוך התיכון, המכללה והאוניברסיטה בשפות הרשמיות של הרפובליקות. לימוד השפות הרשמיות אמור להיות חובה בכל מוסדות החינוך מהשנה האקדמית הראשונה ועד האחרונה. ייושם עקרון מכסות להקמת גופי ממשל מייצגים, שלפיהם תינתן עדיפות לנציגי העמים הילידים.
שמות אותנטיים יש להחזיר לערים, עיירות, כפרים, יישובים אחרים ומקומות, שרבים מהם שונו במסגרת בתהליך שהתנועה קורה לו "המדיניות הקולוניאלית של הקרמלין והרוסיפיקציה".
פעילות
היעדים העיקריים של תנועת אידל-אורל החופשית הם פעילות חינוכית והגנה על זכויות אדם. פעיליה מארגנים פגישות והפגנות ליד משרדים דיפלומטיים של הפדרציה הרוסית במדינות אירופה כדי למשוך תשומת לב לבעיותיהם של עמי ילידי פובולז'יה. התנועה תומכת כלכלית במשפחות אסירים פוליטיים והיא גם מדווחת לעולם על המצב הנוכחי של אנשי ארזן, מוקשנייה, צ'בואשיה, מארי אל, טטרסטן, אודמורטיה ובשקיריה באידל-אורל.
אידל-אוראל מפעילה רשת שידור אינטרנטית משלה בשפה הארזנית. השידורים כוללים ביקורות על חדשות על פוליטיקה עולמית, כלכלה, ספורט ותרבות ויהיו זמינים מספר פעמים בכל חודש. הרשת מספקת מידע על סכסוכים צבאיים מודרניים, מציגה מוצרים חדשים מהתעשייה הצבאית ודנה בהיסטוריה הצבאית של ארזיאן.
הגנה על השפה
מפגשי התנועה מתנהלים בארזיאנית, מוקשנית, צ'ובשית, מארית, טטרית, אודמורטית. באפריל 2018 הושק קמפיין בינלאומי בשם "הגן על שפות אידל-אורל" ביוזמת התנועה. במהלך הקמפיין הפעילים באידל-אורל ומחוצה לה צילמו תמונות סלפי במקומות ציבוריים עם כרזות לתמיכה בשפת אמם. התמונות שותפו ברשתות החברתיות במטרה חזקה וברורה להפגין תקיפות כלפי השפה הרוסית ולהתנגד לרוסיפיקציה.
סיום הקמפיין נערך ב-28 באפריל 2018, עם פגישות מול המשרדים הדיפלומטיים של הפדרציה הרוסית במדינות ברחבי העולם. פעולות אלה התקיימו תחת הסיסמה "הגן על שפות אידל-אורל", ונועדו להפנות את תשומת הלב הציבורית במדינות רבות למדיניות הרוסיפיקציה, אותה מנהלת מוסקבה נגד עמי אידל-אורל.
Tales of Mystery and Imagination
Tales of Mystery and Imagination הוא אלבום הבכורה של הרכב הרוק המתקדם, The Alan Parsons Project, שיצא לאור ב-1976. האלבום מתאפיין בצלילי סאונדסקייפס (soundscapes) אוונגרדים, הפך למצליח ונמכר בעותקים רבים. זהו אלבום קונספט כמו כל אלבומי הלהקה. הליריקה והמוזיקה באלבום ממחישים את סיפורי האימה והשירה של המשורר האמריקאי, אדגר אלן פו. שם האלבום בא משמו של הספר בעל אותו השם שהוא אוסף של יצירותיו של פו ויצא לאור ב-1908, ומאז ועד היום מודפס ונמכר בעותקים רבים.
מוזיקאים אורחים רבים השתתפו באלבום כגון ארתור בראון מהעולם המשוגע של ארתור בראון (אשר לקח חלק בזמרה בשיר The Tell Tale Heart), הקלידן פרנסיס מונקמאן מהלהקות קרווד אייר וסקיי וההרכב המלא של להקת אמברוסיה.
Ariana Grande: Excuse Me, I Love You
Ariana Grande: Excuse Me, I Love You (מעוצב באותיות קטנות) הוא סרט סיבוב הופעות אמריקאי, אשר עוקב אחרי סיבוב ההופעות הרביעי של הזמרת-יוצרת האמריקאית אריאנה גרנדה, "Sweetener World Tour", שהתקיים במרץ 2019 עד דצמבר של אותה השנה. על צאת הסרט הכריזה גרנדה בדצמבר 2020.
הסרט הוקרן לראשונה בנטפליקס ב-21 בדצמבר 2020.
רקע ועלילה
במרץ 2019, יצאה אריאנה גרנדה לסיבוב ההופעות הרביעי שלה "Sweetener World Tour". הוא הסתיים בדצמבר באותה השנה. בדצמבר 2020, נודע כי גרנדה קיבצה קטעים מתוך התקופה הזו לסרט סיבוב הופעות, תוך שנודע כי הוא יופץ על ידי נטפליקס ויהיה זמין לצפייה ברשת הזו בלבד.
הסרט כולל בתוכו קטעים שהופיעו באלבום ההופעה הראשון של גרנדה, .
מוזיקה
המוזיקה שמופיעה בסרט סיבוב ההופעות מורכבת משירים שנכללו באלבום הרביעי Sweetener והחמישי Thank U, Next, שלה.
הפצה
הסרט הופץ ב-21 בדצמבר 2020 בנטפליקס.
תומאס מיין ריד
תומאס מיין ריד (באנגלית: Thomas Mayne Reid; 22 באוקטובר 1818- 4 באפריל 1883) היה סופר אנגלי-אירי, מחבר רומני הרפתקאות וספרי ילדים ונוער.
קורות חייו
תומאס מיין ריד נולד באירלנד ב-22 באוקטובר 1818 להורים ממוצא סקוטי, אביו היה כומר פרסביטריאני. התחיל ללמוד בבלפסט לימודי הסמכה לכומר, אך הפסיק. בשנת 1840 היגר לניו אורלינס, החל לעסוק בה במסחר תבואות, אך פוטר כי לא הסכים להלקאת עבדים שחורים. בשנת 1842 עבר לפנסילבניה, והחל בקריירה עיתונאית. סיקר את מלחמת מקסיקו בין השנים 1846–1848. התנדב לצבא המתנדבים בניו יורק, והמשיך לסקר מהקרבות. עם פציעתו ב-1848 במלחמה, חזר לניו יורק, ומשם לאירופה והתחיל את הקריירה הספרותית שלו בכפר הולדתו. ב-1850 פרסם את הרומן "חצים חופשיים", המתאר את מלחמת מקסיקו. לאחר מכן חיבר מיין ריד 22 סיפורי הרפתקאות לילדים ולנוער, שהפכו את תיאודור רוזוולט למעריצו, תחת השם הבדוי "קפיטן מיין ריד" (אף על פי שבהיסטוריה הצבאית שלו לא הגיע לדרגה מעל ללוטננט), וכן 28 רומנים למבוגרים. בשנת 1853 נשא לאישה את אליזבת, בתו של המוציא לאור של ספריו, וו. הייד. ספריו הכניסו לו כסף רב, אך הוא עצמו חי ללא כסף רב. הוא ניסה להקים באירלנד חוות ענק כמו שרווחו באמריקה. זה לא צלח, ובשנת 1866 פשט רגל וברח מנושיו לניו יורק. בשנת 1870 הורע מצבו הרפואי והוא אושפז מספר פעמים. אשתו אליזבת, שלא התרגלה לחיים באמריקה, חזרה לאירלנד והוא נשאר לבד, נכה ונאלץ להיעזר בקביים באופן קבוע. הוא מת בלונדון אליה חזר בשנת 1883. אחד מספרי הילדים והנוער המוכרים ביותר שלו הוא רומן ההרפתקאות "פרש בלי ראש", המדבר על זוג אוהבים החיים בערבות טקסס.
על השפעת הסופר על הנוער הציוני כותב ישראל בלקינד בזיכרונותיו: "על כל בני הנעורים חביבים מאד הספרים של שני סופרים אמריקאים, מיין-ריד ופנימור קופר, שכתבו על חיי החלוצים באמריקה בעת אשר הייתה כמעט שוממה ויושביה מעטים. השפעת הספרים האלה על הצעירים הייתה כל כך גדולה, עד כי זוכר אנכי כי תלמיד הגימנסיה אשר בה למדתי ברח לאמריקה (מובן כי השיבו אותו מהעיר הקרובה!), ומקרים כאלה קרו גם בערים אחרות. השפעת הסופרים הללו הייתה נכרת גם על העסקנים הצבוריים אשר חלמו אודות ישוב היהודים באמריקה".
רנה פרבאל
רנה גרסיה פרבאל (בצרפתית: René Garcia Préval, בקריאולית האיטית, 17 בינואר 1943 - 3 במרץ 2017) היה מדינאי ופוליטיקאי מהאיטי, אגרונום בהכשרתו, שכיהן פעמיים כנשיא של רפובליקת האיטי: בין השנים 1996 ו-2001 ובין השנים 2006 ו-2011. בין פברואר 1991 לאוקטובר של שנה זו כיהן כראש הממשלה של האיטי.
תקופתו השנייה כנשיא זכורה כתקופה בה הייתה עלייה בחטיפות, מלחמות כנופיות, מהומות על רקע עליית מחירי המזון, וסופות טרופיות שגרמו להצפות נרחבות ולמות רבים. בשנת 2010 בענת כהונתו כנשיא התרחשה במדינה רעידת אדמה חזקה שגרמה למעל 230,000 הרוגים ולהרס רב.
ביוגרפיה
פרבאל נולד במרמלד. למד ארגונומיה בגמבלו ולוון בבלגיה והנדסה גיאותרמית באוניברסיטת פיזה שבאיטליה.
לאחר בחירתו של אריסטיד לנשיא בשנת 1990, כיהן פרבאל כראש ממשלתו מ-13 בפברואר עד 11 באוקטובר 1991. לאחר שהודח אריסטיד, הוגלה פרבאל ב-30 בספטמבר 1991.
נשיאותו הראשונה
בשנת 1996 נבחר פרבל כנשיא לתקופה של חמש שנים. כנשיא, הנהיג פרבאל מספר רפורמות כלכליות. בסוף תקופת כהונתו של פרבאל, שיעור האבטלה ירד. אולם, נשיאותו התאפיינה גם בהתנגשויות פוליטיות עזות עם חברי האופוזיציה מהפרלמנט.
נשיאותו השנייה
לבסוף, בוטל הסבב השני, לאחר שב-16 בפברואר 2006 הוכרז פרבאל כמנצח בבחירות לנשיאות על ידי מועצת הבחירות הזמנית, עם 51.15% מהקולות, לאחר שהורידו את הפתקים הריקים מחישוב הבחירות. פרבאל הושבע ב-14 במאי. ב-17 במאי הוא מינה את ז'אק אדוארד אלכסיס, שכיהן כראש ממשלה בתקופת כהונתו הראשונה של פרבאל, שוב כראש ממשלה.
לאחר כניסתו לתפקיד, חתם פרבאל מיד על הסכם נפט עם ונצואלה.
פרבאל זכה לתמיכה רבה במיוחד בשכונות העניות ביותר בפורט או-פרנס. עם זאת, רבים מהעניים דרשו לאפשר לנשיא לשעבר אריסטיד לחזור לנשיאות. הדבר גרם למתח גובר בשכונות העוני של פורט או-פרנס.
המהומות על מחיר האוכל
בתחילת אפריל 2008 פרצו מהומות על מחיר האוכל הגבוה: מאז 2007, המחירים למספר מזונות חיוניים, עלו בכ-50%. ב-8 באפריל המתפרעים תקפו את ארמון הנשיאות אך גורשו על ידי חיילי האו"ם.
ב-12 באפריל הצביע הסנאט לסלק את ראש הממשלה אלכסיס מתפקידו עקב המחירים הגבוהים, ופרבאל הודיע ​​כי המחיר ל-23 קילוגרם אורז יופחת מ-51 ל-43 דולר.
רעידת האדמה בשנת 2010
ב-12 בינואר 2010 פרצה רעידת אדמה בפורט-או-פרנס. דיווחים ראשוניים דיווחו כי דיפלומטים לא הצליחו ליצור קשר עם הנשיא פרבאל והם חוששים שהוא נקבר תחת הריסות ביתו, אך דיווחים מאוחרים יותר הודיעו כי הזוג פרבאל הועבר למקום בטוח. פרבאל עמד להיכנס לביתו כשהחלה רעידת האדמה, והוא הספיק להימלט.
לאחר רעידת האדמה ספג פרבאל ביקורות רבות על התגובה החלשה ואי הסיוע לנפגעים.
לאחר הנשיאות ומותו
לאחר סיום נשיאותו, חזר פרבאל לעסוק באגרונומיה. הופעתו הציבורית הרשמית האחרונה הייתה בעת מינויו של ז'ובנל מואיז לנשיא.
פרבאל נפטר ב-3 במרץ 2017, בדרך לבית החולים פרברי שבפורט-או-פרנס.
הפיגוע בשוק הקצבים
הפיגוע בשוק הקצבים היה פיגוע טרור יהודי בישראל שבוצע ב-5 בנובמבר 1992, ביום השנה השני לרצח מאיר כהנא, מנהיג תנועת כך. הפיגוע בוצע על ידי כ-4 מפעילי תנועת "כהנא חי" שהונהגה על ידי בנו של כהנא, בנימין זאב כהנא.
המפגעים בחרו לבצע את הפיגוע ב"שוק הקצבים" שבשוק העיר העתיקה בירושלים, בידיעה כי בשוק מצויים בדרך כלל רק ערבים, וכי יהודים כמעט ואינם נכנסים לשוק זה.
הפיגוע
באוקטובר 1992, גנבו נחמיה וגרשון רימון יד מאפוד ברכב עליו עלו טרמפ, לאחר שגנבו את הרימון הביאו אותו למשרדי תנועת כהנא חי והחליטו יחד עם חבריהם טל וזאב לבצע בו פיגוע על מנת לנקום את מותו של מאיר כהנא שנרצח כשנה קודם. מספר ימים קודם הפיגוע יצאו נחמיה וטל לבדוק את האזור וביצעו בו סיור מקדים על מנת לקבוע את המיקום המדויק בו יתבצע הפיגוע וכיצד יוכלו להימלט מהרה מהאזור. לאחר מכן סיכמו הארבעה כי זאב יזרוק את הרימון, נחמיה וגרשון יתצפתו על האזור, וכי טל יודיע בטלפון לאמצעי התקשורת בישראל על דבר הפיגוע ועל כך שבוצע על ידי אנשי תנועת "כהנא חי". עם זאת, בסופו של דבר טל לא הגיע לביצוע הפיגוע שנערך יום לאחר הסיכום, והשלושה האחרים ביצעו את הפיגוע לבדם. הם הצטיידו בכסף על מנת שיכולו לברוח לתל אביב-יפו, וכפפות על מנת שלא יישארו טביעות האצבע שלהם בזירה ועם כרטיסי טלכרד.
אחרית דבר
פעולה זו חתמה את הגולל על הטיילת שהייתה בשוק והיא נותרה מוזנחת וכל הפתחים ממנה מטה אל השוק נאטמו. בנוסף לכך, בעקבות הפיגוע נערך דיון בכנסת ביוזמתו של חבר הכנסת, טלב א-סאנע.
פסגת סירק (קולומביה הבריטית)
פסגת סירק (באנגלית: Cirque Peak) היא פסגה ברכס קיוש שברכסי לילואט, בדרום מערב פרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה.
הפסגה ממוקמת 19 ק"מ צפונית-מזרחית לפמברטון, 4.4 ק"מ צפונית-מערבית להר קאיוש ו-3.2 ק"מ דרומית-מזרחית להר גרדינר. היא מתנשאת לגובה 2,531 מטרים.
הפסגה נקראת בשם זה מפני שצורתה יוצרת קרקס קרחוני. השם הוצע על ידי מטפס ההרים קארל ריקר, שהשתייך למועדון האלפיני של קנדה, וב-23 בינואר 1979 אומץ רשמית על ידי מועצת השמות הגאוגרפיים של קנדה.
מי הנגר שזורמים מהפסגה, משתלבים ביובליו של הנהר פרייזר.
על פי שיטת קפן לסיווג אקלימים, הפסגה ממוקמת באקלים תת-ארקטי המאפיין את מערב צפון אמריקה. מקורם של רוב חזיתות מזג האוויר הוא מהאוקיינוס השקט, וההתקלות בהרי החוף יוצרת עננות אורוגרפית, שמתבטאת בכמות משקעים גדולה, בעיקר בצורת שלג בחורף. המעלות יכולות להגיע ל-−20 °C, ואף ל-−30 °C בעיתות סערה.
Denim & Rhinestones
Denim & Rhinestones (בעברית: דנים & אבני חן) הוא אלבום האולפן התשיעי של הזמרת-יוצרת האמריקאית קארי אנדרווד. הוא יצא לאור ב-10 ביוני 2022 בהוצאת חברת התקליטים קפיטול רקורדס נאשוויל. מתוך האלבום יצא הסינגל המוביל, "Ghost Story", ב-18 במרץ 2022, על מנת לעזור בקידום שלו ברחבי העולם. האלבום הוקלט לאורך השנים 2021 ו-2022, בהפקתו של דייוויד גרסיה, שהפיק בעבר את אלבום האולפן השישי של אנדרווד, Cry Pretty, עם הפקה משותפת גם של אנדרווד.
העטיפה ותאריך היציאה של האלבום נחשפו לראשונה ב-7 באפריל 2022. אנדרווד חשפה את רשימת הרצועות של האלבום באמצעות המדיה החברתית שלה ב-8 באפריל 2022, ופרסמה שהיא שתכלול 12 רצועות בסך הכול; אחת עשרה מתוכן נכתבו על ידי אנדרווד בהשתתפותם של פזמונאים נוספים.
לוופטרי
לוופטרי (בהונגרית: Lövőpetri) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.
Denim & Rhinestones
רקע
ב-18 במרץ, אנדרווד דיברה לראשונה על הקונספט של האלבום ועל הסוגה המוזיקלית וההשראה שלו, ואמרה, "אני מרגישה שאנשים הולכים לשמוע הכול ויקבלו כמה שינויים חדשים ממני באלבום החדש שלי. אני מקווה שזה רק ישמח את אותם האנשים שיאזינו לו [לאלבום]. הקונספט שלו הוא כמו לשיר לתוך מברשת השיער שלך בחדר השינה".
באפריל, אנדרווד דיברה על שיר הנושא של האלבום ואמרה, "השיר 'Denim & Rhinestones' הוא כיפי מאוד, עם קצת אווירת רטרו – אנחנו פשוט הולכים ביחד, כמו תה מתוק ולימון, כמו דנים ואבני חן. יש לך את הדברים האלה שהם נהדרים בפני עצמם ואז אתה מחבר אותם והם פשוט מתאימים. ככה האלבום הזה מרגיש". כשהטריילר של האלבום שודר ב-8 באפריל, אנדרווד אמרה, "אנחנו מכסים הרבה סוגות מוזיקליות באלבום הזה. יש לנו הרבה שירים שיש להם קצת תחושה של "רטרו" אבל הם נשמעים סופר טריים וחדשים. גדלתי על האזנה לכל כך הרבה סוגים שונים של מוזיקה וזה ניכר מאוד באלבום הזה. אני חושבת שכל האלבום בסופו של דבר הוא השתקפות גדולה שלי כאדם וכאמן".
לוופטרי
כמו יישובים רבים באירופה גם בלוופטרי מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 595 ובשנת 2020 רק 486 תושבים.
Denim & Rhinestones
רקע
כשנשאלה על הסינגל המוביל, "Ghost Story", שיבחה אנדרווד את כותבי השירים ג'וש קיר, הילרי לינדזי ודייוויד גרסיה, ואמרה: "הם כותבי שירים מוכשרים ומדהימים שמכירים אותי כל כך טוב. מהפעם הראשונה ששמעתי אותו [השיר] ידעתי שעליי להקליט אותו". ב-22 באפריל, יצא לאור שיר נוסף מתוך האלבום, "Crazy Angels".
לוופטרי
יהודי לוופטרי
יהודים חיו בלוופטרי בתקופות זמן שונות והחל משנת 1867 היו כפופים לקהילת מאנדוק. ישנם יהודים מהכפר שנרצחו בשואת יהודי הונגריה.
Denim & Rhinestones
קידום
סינגל שיווקי שלישי, "She Don't Know", יצא לאור ב-20 במאי 2022.
לוופטרי
יהודי לוופטרי
בסמוך לבית הקברות של הכפר קיים בית קברות יהודי ובו מעל ל-15 מצבות.
Denim & Rhinestones
סיבוב הופעות
במטרה לעזור בקידום האלבום, יצאה אנדרווד לסיבוב ההופעות, "Denim & Rhinestones Tour".
קנטי
{{פירושונים|
ראו גם
}}
כרמל א-קפלה
כרמל א-קפלה הוא הרכב מוזיקלי (אנסמבל) המבצע מוזיקה רב-קולית, ללא ליווי כלי נגינה (א-קפלה). בנות ההרכב כולן מאזור חיפה, ומכאן שמו.
מאדאם דה-סאד
מאדאם דה-סאד (באנגלית: Madame de Sade) הוא מחזה פרי עטו של יוקיו מישימה משנת 1965.
כרמל א-קפלה
הקמה
המייסדת, המנהלת המוזיקלית והמעבדת של ההרכב היא, שולה ארז.
מאדאם דה-סאד
"מאדאם דה סאד" הוא מחזה היסטורי שמבוסס על זכרונותיה של רנה דה סאד, אשתו של המרקיז דה סאד. הוא מתאר את מאבקן של רנה, משפחתה ומכריהם במהלך לאורך תקופות שונות בהן נכלא המרקיז דה סאד. כל הדמויות הנוכחות על הבמה במחזה הן נשים. אחרי שקרא אודות המרקיז ומאדאם דה סאד, מישימה ניסה לבדוק למה רנה חיכתה עד שהמרקיז שוחרר לבסוף מהכלא עד שהיא עזבה אותו.
כרמל א-קפלה
חברות ההרכב
בתחילה שרו באנסמבל שישיית בנות. בהמשך, נשארו חמש בנות, בהרכבים שונים לאורך השנים.
מאדאם דה-סאד
אפיון הדמויות
לדבריו של מישימה, כל דמות מסמלת אופי מסוים של הטבע האנושי, לכן המחזה מתפקד כאלגוריה. הוא מתאר אותן כדלקמן: מאדאם דה-סאד (רנה) מייצגת מסירות, כפי שיאה לרעיה; מאדאם דה-מונטריי, היא החוק, החברה והמוסר; אן, אחותה הצעירה של רנה מפגינה נשיות תמימה וחוסר עקרונות; הברונית דה-סימיאן מייצגת את הדת; הרוזנת דה-סנט-פונד מסמלת את תאוות הגוף; ושרלוט (המשרתת), מייצגת את האנשים פשוטי העם.
כרמל א-קפלה
רפרטואר
היצירות האמנותיות שההרכב מבצע כולל יצירות קלאסיות אינסטרומנטליות בעיבוד ווקאלי, שירים ישראלים, שירי עמים בשפות שונות, שירי מחזות זמר, מוזיקת ג'אז ומוזיקה קלה.
מאדאם דה-סאד
מערכה ראשונה
המערכה הראשונה מתרחשת בסלון בפריז, בביתה של מאדאם דה-מונטריי, בסתיו 1772. במערכה אנו עורכים היכרות עם כל הדמויות ומתוודעים בקצרה לאופיין. מערכה ראשונה היא המערכה היחידה בה כל הדמויות מופיעות על הבמה (הברונית דה-סימיאן נעדרת מהמערכה השנייה והרוזנת דה-סנט-פונד נעדרת מהמערכה השלישית). הסצנה נפתחת כשסימיאן וסנט-פונד מחכות בסלון, אחרי שמאדאם דה-מונטריי זימנה אותן. אנו למדים במהרה שמונטריי מבקשת מהן לבוא לביתה כדי לבקש מהן טובה. היא מבקשת מהן להשתמש בהשפעתן כדי לשחרר מהכלא את חתנה, המרקיז דה סאד. שתי הנשים מבטיחות לעזור, סימיאן משתמשת בקשריה רבי ההשפעה בכנסייה וסנט-פונד משתמשת ברשת מאהביה ושותפיה למיטה. במהרה רנה מגיעה ואנו לומדים שהמרקיז ברח מהכלא ונמצא במנוסה מזה כמה חודשים. לאחר שיחה קצרה הרוזנת והברונית עוזבות ומשאירות את רנה ואמהּ לשוחח על ענייניו של המרקיז. רנה מתחננת בפני אמהּ להציל את בעלה מהכלא והשתיים מתווכחות ביניהן. מונטריי דורשת לדעת את מקום הימצאו של המרקיז, אולם רנה טוענת שאינה יודעת דבר על מקום הימצאו. הוויכוח מסתיים כשהלחץ על רנה גובר והיא מסתחררת וכמעט נופלת.
כרמל א-קפלה
הופעות
בנוסף, יצא ההרכב לסיבוב הופעות בגרמניה, ספרד, שווייץ, אקוודור, קרואטיה וסין.
מאדאם דה-סאד
מערכה ראשונה
כשמונטריי ורנה עוזבות את הבמה, נכנסות לסצנה אן ואחותה ועוזרת הבית שרלוט. ממש לפני שאמה נכנסת לסצנה, אן מספרת לשרלוט שהיא אינה מעוניינת לראות את פניה של אחותה. אן מגלה שהיא זה עתה שבה מטיול לוונציה, איטליה ביחד עם חבר, שבתחילה אין היא נוקבת בשמו. לאחר שאמהּ חוקרת אותה היא מגלה לה שחברה למסע היה לא אחר מאשר גיסה, המרקיז דה סאד. אן ממשיכה ומספרת לאמהּ שהיא ניהלה רומן עם המרקיז ושרנה יודעת גם על הרומן וגם על מיקומו של המרקיז. אחרי שהיא שומעת לחרדתה את החדשות על חוסר נאמנותו של חתנה עם אן, מונטריי זועמת. אחרי שאן חושפת את מיקומו של המרקיז, מונטריי כותבת שלושה מכתבים. השניים הראשונים מיועדים לרוזנת דה-סנט-פונד ולברונית דה-סימיאן, בהן היא מבקשת מהן לחדול ממאמציהן לשחרורו של המרקיז, השלישי מיועד למלך צרפת. בסיום המערכה הראשונה, מונטריי מבקשת מאן שתעביר את המכתבים.
כרמל א-קפלה
הופעות
ההרכב שיתף פעולה עם אמנים והרכבים שונים כגון: שמיניית ווקאל, שלמה גרוניך, חנן יובל, התזמורת הסימפונית חיפה ובשנת 2010, הופיע ההרכב כלהקת החימום של הסווינגל סינגרס, ואף ביצע עמם מספר שירים במשותף.
מאדאם דה-סאד
מערכה שנייה
המערכה השנייה מתרחשת שש שנים מאוחר יותר, בסוף קיץ 1778. אן ורנה נפגשות על הבמה, אן מנופפת באיגרת שבידה. שתי האחיות מנהלות ביניהן מרדף, עד שלבסוף רנה משיגה את המכתב. במכתב כתוב שהמרקיז דה-סאד פרש, עונשו הומתק והוא שוחרר מהכלא, רנה נכנסת לאקסטזה. שתי האחריות משוחחות על הנתק בין רנה ואמהּ בשש השנים האחרונות וכיצד רנה תופשת כעת את אמהּ, לאחר שהיא התחילה לעזור לדה סאד פעם נוספת. האחיות ניגשות לאימן ושלושתן משוחחות על כיצד הן רואות את טבעו האמיתי של המרקיז. כשרנה מתחילה לבטא את תשוקתה לשוב לביתה ומכינה את אחוזת לה קוסט להגעתו של בעלה, אן ומונטריי מחליפות ביניהן מבטים. מונטריי משכנעת את רנה להישאר איתה מעט יותר ורנה ממשיכה להלל את אמהּ על כך שסייעה לשחרר את המרקיז. מונטריי מנסה להרשים את רנה בדבר הצורך להתנהג בצורה מוסרית ובאופן שיהיה מקובל בחברה. כשמונטריי מתחילה להוקיע את המרקיז דה-סאד, רנה ואן נחפזות להגנתו ואן נזכרת במסעה לוונציה. בעוד הנשים ממשיכות להתווכח, שרלוט נכנסת לחדר ומודיעה להן שהרוזנת דה-סנט-פונד עומדת לקפוץ לבקור. רגעים ספורים לאחר מכן סנט-פונד נכנסת לחדר. הרוזנת דה-סנט-פונד מסבירה שהייתה לה התגלות וצריכה לראות את מונטריי מייד כדי לספר לה. סנט-פונד מתחילה לספר לנשים על כניסתה לעולם הסאדו-מאזו. היא השתתפה לאחרונה במיסה שחורה בארמון המלוכה. במיסה שכבה עירומה על גבה, החזיקה נרות דולקים. הכומר הקריב כבש ודמו של הכבש טפטף על גופה. כתוצאה מכל זה היא הגיעה למסקנה שהיא אינה שונה מהמרקיז:
כרמל א-קפלה
פעילות ייצוגית
החמישייה פועלת במסגרת אגף התרבות של עיריית חיפה, והיא אחת מהלהקות הייצוגיות של העירייה.
מאדאם דה-סאד
מערכה שנייה
כשמונטריי ואן מתחילות ללעוג לסנט-פונד, הרוזנת שואלת את רנה על התאריך של ההכרזה על שחרורו של אלפונסו. רנה נוכחת לדעת שהתאריך הוא חודש וחצי לפני שאמהּ הכריזה על כך. מתגלע ויכוח בין רנה, אמהּ ואן אחותה, אותה מלבה הרוזנת. כשהוויכוח מתמשך, אן מציעה לסנט-פונד אם ללוות אותה בטיולה בסביבה. השתיים עוזבות ביחד, ומשאירות את רנה ומונטריי, שממשיכות לריב.
אימה של רנה מבקשת ממנה בכל לשון של בקשה לעזוב את המרקיז, אולם רנה מסרבת. מונטריי מספרת לרנה שהיא שכרה חוקר פרטי לרגל אחרי המרקיז ורנה. החוקר צפה ברנה לוקחת חלק בכמה מפעילויות הסאדו-מאזו של דה-סאד, בהן התעללו בה. רנה נפגעת מכך. מונטריי אומרת לבתה שבכך שהיא נשארת עם המרקיז דה-סאד היא תביא עליה את כלייתה. רנה אומרת לאימה שכשהמצב היה טוב, מעמדו של אלפונס העניק למשפחתה השפעתה ולכן אימה הייתה שבעת רצון מהנישואים, אולם כשאלפונס נקלע לצרות ושמו הטוב לא הועיל יותר למשפחתה, היא התכחשה לו. ככל שמונטריי מגנה את אימה, כך אימה הופכת ליותר מודאגת, עד שלבסוף היא מוציאה אותה משיווי המשקל. ואז נערכת ביניהן השיחה הבאה שחותמת את המערכה השנייה:
מערכה שלישית
בסיומה של המערכה השנייה כל אחת מהדמויות ויתר על משהו או הקריבה משהו. מאדאם דה-סאד מתכננת להצטרף למנזר, אותו מנהלת הברונית דה-סימיאן; אן עוזבת את ביתה ומשפחתה ועוברת עם בעלה להתגורר באיטליה; הרוזנת דה-סנט-פונד עברה למארסיי ועבדה בזנות. כשנערכו הפגנות נגד הממשלה היא צעדה ביחד עם המפגינים ומשהשוטרים דיכאו את ההפגנה בכוח, היא נמחצה למוות. למחרת ההמון ערך תהלוכה ונשא את גופה אחר כבוד; מאדאם מונטריי איבדה את שתי בנותיה (אם כי ייתכן שלא לתמיד) שעברו להתגורר במרחק רב ממנה. שרלוט היא היחידה שמרוויחה בסיום המחזה, בכך שהיא מאבדת את ארשת פניה הכנועה והמושפלת.
ההיסטוריה של ההפקה
הצגת הבכורה של מאדאם דה-סאד התקיימה ב-14 בנובמבר 1965 באולם קינוקוניה, טוקיו. ביים אותו טקאו מצורה והוא הופק בידי תיאטרון הספרות החדשה. יצוקו טאנאמי גילמה את דמותה של רנה; יושי מינאמי גילמה את דמותה של מאדאם דה מונטריי; הידקו מורמאצן גילמה את דמותה של אן; נצוקו קהארה גילמה את דמותה של הברונית דה-סימיאן; מיקי מאסאקי גילמה את דמותה של הרוזנת דה סנט-פונד; וג'אנקו מיאאוצ'י גילמה את דמותה של שרלוט.
ב-2008 הוצג המחזה בצרפת וזכה לתשבחות מהביקורת.
במרץ 2009 תיאטרון דונמאר ווירהאוס בלונדון העלה הפקה של המחזה בתיאטרון וינדהאמס, בבימויו של מייקל גרנדז'. כיכבו בו רוזמונד פייק (בתפקיד מאדאם דה סאד) וג'ודי דנץ' בתפקיד אמהּ, מאדאם דה מונטריי. שיחקו בו גם פרנסס ברבר, דברה פינדלי, ג'ני גאלוווי ופיונה בוטון. ג'ודי דנץ' נאלצה להיעדר ממספר הצגות לאחר שהיא מעדה בכניסת הבמה ונקעה את קרסולה. ממלאת מקומה, מרג'ורי הייוורד, החליפה אותה. כשדנץ' שבה לשחק ארבעה ימים לאחר הפציעה, היא נעזרה במקל הליכה.
יהדות מונטנגרו
ההיסטוריה של יהודי מונטנגרו החלה עוד בתקופות שבהן אזור זה היה קשור לחלוקה של האימפריה הרומית בין שלטון רומי לשלטון ביזנטי. מכיוון שמונטנגרו של ימינו היא מדינה צעירה, הקהילה היהודית של מונטנגרו היא הצעירה ביותר ואחת הקהילות היהודיות הקטנות בעולם. ההחלטה להקים קהילה יהודית רשמית נקבעה בביתה של גברת דינה לזר בהרצג נובי ביוני 2011. בסוף יולי 2011 נרשמה הקהילה כעמותת אזרחים ובכך קיבלה לגיטימציה משפטית מסוימת. זמן קצר לאחר ההרשמה, ביקר הרב יונה מצגר, הרב הראשי לישראל, במונטנגרו ובקהילה היהודית. הרב מצגר, יחד עם מלוויו ועם בכירי הקהילה, התקבל על ידי פקידי המדינה החשובים ביותר: נשיאי המדינה, הפרלמנט והממשלה.
ב-31 בינואר 2012 נחתם הסכם היסטורי בין הקהילה היהודית של מונטנגרו לבין מדינת מונטנגרו. ראש הממשלה איגור לוקשיץ' חתם על הסכם המסדיר את מעמד היהודים במונטנגרו כמיעוט מוכר ושווה זכויות, ובכך הכירה מונטנגרו בדת היהודית כאחת הדתות הרשמיות במדינה. מצדה של הקהילה חתם על ההסכם נשיא הקהילה מר יאשה (יעקב) אלפנדרי.
במסגרת הפעילות של הקהילה היהודית במונטנגרו נעשתה עבודה רבה לחיזוק הקשרים בין יהודי מונטנגרו למדינת ישראל ולחיזוק הקשרים בין הקהילה לקהילות היהודיות בעולם. במסגרת זו מתארגנות פעילויות של מפעלי חינוך, פעילויות חברתיות, מפגשי יהדות ועוד.
בשנת 2017, ביוזמת הקהילה ומרכז רבני אירופה, החל הרב אריה איידלקופ לשמש שליח חב"ד והקים בית חב"ד המעניק שירותים לקהילה ולמטיילים יהודיים. בחשוון תש"ף מונה הרב איידלקופ לרבה של המדינה בהשתתפות נשיא המדינה מילו ג'וקאנוביץ', השר יצחק וקנין, הרב אליעזר שמחה וייס וראשי הקהילה היהודית המקומית. כמו כן פתח הרב איידלקופ את גוף הכשרות היחיד הקיים במדינה ביחד עם קייטרינג המספק אוכל כשר לקהילה היהודית ולמטיילים. ב-2017 הונחה אבן הפינה לבית כנסת בעיר פודגוריצה.
היסטוריה
ההיסטוריה של היהודים באזור מונטנגרו של היום לא נחקרה מספיק. המחקר החלקי נערך במסגרת מחקרים בנושאים אחרים.
ההיסטוריה של היהודים באזורים אלה נמשכת אלפיים שנה. עקבותיהם הראשונים של יהודים באזור הופיעו בדוקליה העתיקה, שהריסותיה ממוקמות בקרבת מרכז העיר פודגוריצה, בירת מונטנגרו של היום. במרכז עירוני חשוב זה של הפרובינציה הרומית פרווליטאנה (Prevalitane), שבשיאו היו בנקרופוליסים שלו מעל 70,000 איש, התגלו מקומות קבורה שארכאולוגים קבעו ששייכים ליהודים. הגעתם של יהודים לעיר מובנת לאור גודלה וחשיבותה של דוקליה כמרכז צבאי, מסחרי ומנהלי עד להשמדתה ברעידת אדמה.
בימי הביניים, התגוררו יהודים בשטחי מונטנגרו של היום שהיו תחת שלטון עות'מאני, במיוחד באזור הסנג'ק נובי פאזאר בפלייבליה, גוסיניה, ביילו פולה ובראן, וכן באזור החוף, במיוחד באולצין. רוב היהודים הללו היו ספרדים, שהגיעו מספרד ומפורטוגל דרך בוסניה או ישירות מקונסטנטינופול עד תחילת המאה ה-16.
חוקרת ימי הביניים לנקה בלהובה צ'לביץ' הדגישה בעבודתה "עקבות היהודים במפרץ קוטור" (Traces of the Jews in Bay of Kotor) את השפעתם של היהודים על התפתחות המסחר באזורים אלה, במיוחד בארגון הסחר הבינלאומי, וקבעה כי בעסקאות מסחר רבות הם היו באותה רמה של הסוחרים מדוברובניק. לאחר המלחמות עם נפוליאון וכיבוש מפרץ קוטור וחלק מחוף מונטנגרו של היום שהיה תחת שטח אוסטרי, ואחר כך אוסטרו-הונגרי וכן הלאה, הגיעה למונטנגרו פעם נוספת קהילה יהודית. היא התרכזה בעיקר בקוטור כמרכז אדמיניסטרטיבי. בהרצג נובי נטמן בבית הקברות היהודי רופא ומשורר פורטוגלי ידוע ממוצא יהודי בשם איזאיה קואן, הידוע יותר בשם העט Flavio Eborenze Didako Piro, שכתב ספר על גלותו בעיר זו. גם במפרץ קוטור, הוקצה על פי הוראת הבישוף של קוטור חלק מבית הקברות, בסמוך לכניסה הראשית לבית העלמין ולקפלה המרכזית, לקבורת יהודים. בית הקברות במצב טוב יחסית כיום ומתוחזק באופן שוטף.
בספטמבר 1943, לאחר כניעת איטליה, כבשה גרמניה הנאצית את מונטנגרו והגסטאפו איתר יהודים רבים במדינה עד פברואר 1944. רובם נלקחו למספר מחנות כגון מחנה הריכוז סיימישטה, ולאחר מכן למחנות אחרים. במונטנגרו נותר מספר קטן מאוד של יהודים לאחר מלחמת העולם השנייה. קשה לדעת בדיוק כמה יהודים חיים ועובדים במונטנגרו היום, כי מדובר בעיקר בנישואי תערובת.
מאז הכרזת העצמאות, מונטנגרו כוננה יחסים דיפלומטיים עם ישראל. במונטנגרו ישנו שגריר שאינו תושב.
אריק וייסשטיין
אריק וולפגנג וייסשטיין (באנגלית: Eric Wolfgang Weisstein, נולד ב-18 במרץ 1969) הוא אנציקלופדיסט אמריקאי שיצר ומתחזק את MathWorld ואת "Eric Weisstein's World of Science" (או ScienceWorld). הוא מחבר האנציקלופדיה המתמטית של CRC. הוא עובד במכון וולפרם.
השכלה
בשנת 1990 סיים בהצטיינות תואר ראשון בפיזיקה באוניברסיטת קורנל עם חוג משני באסטרונומיה. במהלך קיציו הרחק מקורנל, השתתף ויסשטיין במחקר במצפה הכוכבים ארסיבו, מתקן טלסקופ רדיו בפוארטו ריקו שהופעל על ידי קורנל. בשנת 1993 סיים לימודים לתואר שני באסטרונומיה פלנטרית מהמכון הטכנולוגי של קליפורניה (Caltech). כסטודנט לתואר שני השתתף גם במחקר במרכז טיסות החלל גודארד בגרינבלט, MD. במהלך שהותו בגודארד, וייסשטיין השתתף בפיתוח תוכנת הדמיית הוריקנים. בשנת 1996 קיבל תואר דוקטור באסטרונומיה פלנטרית, מהחטיבה למדעי גאולוגיה פלנטרית של המכון הטכנולוגי של קליפורניה. כותרתה של עבודת הדוקטורט שלו Millimeter/Submillimeter Fourier Transform Spectroscopy of Jovian Planet Atmospheres, שהושלמה בהנחיית יועץ הפקולטה דיווי מוהלמן ובשיתוף עם יוג'ין סרבין, שהוא כיום חבר במעבדה להנעה סילונית (JPL) של Caltech.
קישורים חיצוניים
אנציקלופדיות
J.Lamotta
רותם אלג'ם אסולין (נולדה ב־17 במרץ 1991), הידועה בשם הבמה J.Lamotta (יש להגות: ג'יי למוטה, ולעיתים נכתב בתוספת סוּזוּמה: J.Lamotta Suzume, או בשילוב יפנית J.Lamotta すずめ), היא זמרת־יוצרת, מוזיקאית ומפיקה ישראלית.
קריירה
ב־2014 עברה אלג'ם לברלין. מכיוון שלסביבתה היה קשה לבטא את שמה הפרטי, אימצה לעצמה שם במה: "J.Lamotta" ("ג'יי למוטה"), בהשראת דמותו של המתאגרף ג'ייק למוטה בסרט הריאליסטי "השור הזועם": "סרט שנכנס עמוק ללב שלי, והרגשתי צורך לשקף את זה במוזיקה שלי באופן כלשהו", אמרה. "ההרגשה הזאת של 'אני אראה לכם מה זה'". בהמשך, כשהצליחה ביפן, נוספה לשם הבמה שלה המילה היפנית "סוזומה" (すずめ, שמשמעותה "ציפור דרור"), וכך היא מכונה ביפן, אך תוספת זאת מושמטת לעיתים.
בברלין למדה הפקה מוזיקלית באופן אוטודידקטי וייסדה הרכב מקומי בן שישה נגנים בשם "The Dizzy Sparrow" (היצירה הייתה באנגלית). אלג'ם מרבה להפיק את עצמה. בריאיון סיפרה על החשיבות שהיא רואה בעצמאות כאישה יוצרת, והוסיפה:. ב־2015 הוציאה לאור מיני-אלבום בשם "Dedicated To". ב־2016 הוציאה לאור שני מיני-אלבומים: "Better Now" ו־"Grains of Sand". באותה השנה חתמה על חוזה עם "ג'קרטה רקורדס", לייבל אינדי גרמני. ב־2017 יצא לאור אלבומה הראשון במסגרת הלייבל, "Conscious Tree". ב־2018 יצא לאור אלבומה השני במסגרת הלייבל, "Suzume". בשנה זאת יצא גם אלבום רמיקס ל־"Suzume" בשם "Suzume Remixed". עם האלבום "Suzume" החל קשר מיוחד של הזמרת עם הקהל היפני, לאחר שהשדרן והדי ג'יי המוכר שם פיטר ברקן ניגן את המוזיקה שלה והציג אותה לקהל היפני. מאז אותו מאורע, חברות תקליטים יפניות החלו להפיץ את האלבומים שלה עם מיתוג מקומי, והיא שיתפה פעולה עם מפיקים ומוזיקאים מקומיים. ב־2020 יצא לאור המיני-אלבום "Brand New choice". ב־2021 הוציאה לאור יחד עם המפיק היפני בודמונק את אלבומה השלישי, "Searching Skies". עם ההרכב שייסדה בברלין, "The Dizzy Sparrow", הופיעה אלג'ם באירופה, אוסטרליה, קוריאה ויפן. שירה "If You Wanna" נבחר לפסקול המשכון הסדרה "אחת שיודעת" (אוגוסט 2021).
הומור בשואה
הומור שימש כדרך הגנה בתקופת השואה. צחוק והומור על סוגיו השונים נכחו בגטאות ובמחנות הריכוז וההשמדה. הם מילאו תפקיד חשוב בחיי היומיום של הכלואים בהם והיוו מנגנון הגנה.
רקע
השואה הייתה תקופה טראומטית עבור העם היהודי שסבלו מגזענות, אפליה ובהמשך רדיפה להשמידם. ההומור סייע ליהודים רבים בהדחקת הטראומות במהלך השהייה במחנות הריכוז, עודד אותם ונתן להם תקווה.
כבר בשנת 1946 עם סיום המלחמה, כתב ניצול מחנה ההשמדה אושוויץ ויקטור פראנקל בספרו האדם מחפש משמעות על נושא ההומור במחנות הריכוז וההשמדה. על פי פראנקל שימוש בהומור מדי פעם היה חלק חשוב מחיי היומיום במחנות. פראנקל מתאר את התגובות בעת הכניסה למקלחות כאשר במקום גז זלגו בהם מים רגילים: "הנה כי כן נהרסו אחת-אחת האשליות שעדיין השתעשעו בהן אחדים מאתנו, אך פתאום, שלא כצפוי, תקף על רובנו איזה חוש-הומור זעום. ידענו כי שוב לא היה לנו להפסיד כלום חוץ מחיינו הערומים עד-גיחוך. כשהתחילו המים זורמים מן המקלחות, התאמצנו כולנו להתבדר, לצחוק לעצמנו ולצחוק איש לרעהו. אחרי ככלות הכל: מים, מים ממש זרמו מן המזלפים".
שאלת ההומור במחנות, אשר בניגוד לדעה הרווחת היה אחד ממרכיבי הקיום במחנה ומילא תפקידים חשובים ומגוונים, לא זכתה לאורך השנים למחקר מדעי נרחב. חוקרת השואה רות בונדי כתבה בספרה "שורשים עקורים":.
על פי זיגמונד פרויד, ההומור משמש בני אדם לתיעול דחפים מיניים ותוקפניים שלא ניתן לתארם באופן חופשי. ההומור מאפשר שחרור רגשות מודחקים ולשיטתו ככל שהבדיחה עוסקת בנושא גס וכואב יותר, כך היא מעוררת צחוק רב.
מחקר בתחום וייצוגים בתרבות
בשנת 2000, חוקרת השואה ד"ר חיה אוסטרובר, חיברה את עבודת הגמר לדוקטורט על "ההומור כמנגנון הגנה בשואה".
ספרה של אוסטרובר: ללא הומור היינו מתאבדים (הוצאת יד ושם, 2009) מבוסס על עבודת הדוקטורט שכתבה באוניברסיטת תל אביב ותורגם לאנגלית וגרמנית. הספר כולל ראיונות עם ניצולי שואה וניתוח של ההומור ותפקידו בגטאות ובמחנות ההשמדה.
הספר הוא ניסיון להבנת התפקידים הפסיכולוגיים שמילא ההומור בקרב מקצת היהודים בעת מלחמת העולם השנייה, נושא שכמעט ולא נחקר לפני ספר זה.
כשהחלה אוסטרובר במחקר היסטוריונים בכירים טענו בפניה כי "אין טעם לחפש היבטים הומוריסטיים בחייהם ובנסיבות מותם של היהודים בשואה". אך בעקבות המחקר והראיונות שביצעה המחברת עלה כי גם בתנאים בהם שהו, ההומור שימש עבורם מנגנון הגנה בריא, שסייע להם להתרחק מהמציאות ולראותה מזווית אחרת וגם אם ההומור לא שינה את מצבם הוא השפיע על התחושה האישית שלהם וסייע באינטראקציות חברתיות בחיי היומיום. עבור חלק מהיהודים בגטאות ובמחנות שימש ההומור אמצעי ביטוי למרד רוחני ואיפשר להם להרגיש שהם שומרים על אורח חיים נורמלי.
בעקבות ספרה של אוסטרובר הופקו ארבעה סרטי קולנוע.
על פי פיירסטון צחוק היה הנשק היחיד בגטו, כי הומור היה הדבר היחיד שהנאצים לא יכלו להבין. השואה אינה מצחיקה אך ההומור סייע לניצולים לשרוד. ב-2020, פורסם ספר דומה "Laughter After: Humor and the Holocaust" שחיברו דויד סלוקי, גבריאל פינדר ואבינועם פט. מאמרי הספר עוסקים בסדרות אנימציה, הומור שואה בקומדיות מצבים אמריקאיות, הומור יהודי בגרמניה ובסרטי הקולנוע ג'וג'ו ראביט והחיים יפים.
ד"ר ליאת שטייר-לבני עסקה בנושא בשני ספרים שחיברה על התחום: בספר "הר הזיכרון יזכור במקומי" העוסק בתרבות שהתפתחה סביב השואה החל משנות ה-80 ו"Is It O.K. to Laugh About It?" ובה מקושר ההומור לשימור החרדה והטראומה בתרבות הישראלית המודרנית.
בשנת 2004 ראה אור ספרו של חוקר השואה איתמר לוין מבעד לדמעות: הומור יהודי תחת השלטון הנאצי, העוסק בנושא ההומור בתקופת השואה. הספר מנסה לספק צד נוסף של זיכרון השואה דרך ההומור. בספר סקירה ודוגמאות מחיי תרבות ערים והוא מציג את הניסיון לשמר את ההומור היהודי גם בתקופות משבר קשות ביותר. חלק מהדוגמאות המובאות בספר הן התיאטרון בטרזין והצגות שהועלו בגטו לודז' ובמקומות אחרים כחלק מהמארג התרבותי של היהודים שם שניסו לשמור על צלם אנוש.
ביום השואה 2020, שודר בכאן 11 הסרט הייתם צריכים להיות שם ובו הקומיקאי טל פרידמן, בן למשפחה ניצולת שואה, חוקר את התחום ומשוחח עם ניצולים על ההומור בתקופתם. ירון ניסקי סיפר בראיון איתו ש"הרעיון לסרט היה של אבי מרקדו, הוא קרא את הספר של ד"ר חיה אוסטרובר, 'ללא הומור היינו מתאבדים', ונורא רצה לעשות סרט על זה." פרידמן נולד בחיפה להורים ניצולי שואה. אביו הסתתר עם משפחתו בכפר קטן בדרום צרפת ואמו הוברחה לשווייץ כשהייתה בת שבע. בבגרותה הפכה אמו של פרידמן למומחית לקולנוע נאצי, ופרידמן מתאר שעוד כשהיה ילד צפה בסלון בסרטי 16 מ"מ שהראו את היטלר. פרידמן משוחח בסרט עם ניצולי שואה שנעזרו בהומור ככלי הישרדותי וממשיכים להיעזר בו עד היום. השיחות בסרט מציגות נקודות מבט פחות מוכרות על השואה, בין היתר: תיאטרון סאטירי, קריקטורות, בדיחות והומור שהיוו מנגוני הגנה עבור היהודים במחנות ההשמדה שהתמודדו עם המוות.
הסרט מציג גם שיחות עם השחקנים מוני מושונוב, דב נבון, רבקה מיכאלי, ועם חוקר ההומור פרופ' אריה סובר ועוד על הומור בתקופת השואה. לפי יוצרי הסרט הרעיון המרכזי בו הוא שגם בתנאים לא אנושיים בני אדם מסוגלים למצוא את הכוח לחייך.
העיתונאי עוזי וייל היה מראשוני העיתונאים שהשתמשו בהומור סאטירי בנושא, והחל כבר בעת כתיבת השער האחורי, שם כתב בין היתר כי: "קטשופ זה האושוויץ של העגבניות". תוכנית הסאטירה החמישייה הקאמרית ביקרה את העיסוק הציני בשואה ואת תחושת הרדיפה הבלתי פוסקת שחש העם היהודי. כך למשל במערכון "פלדרמאוס באולימפיאדה" מבקש האצן הישראלי להתחיל מספר מטרים לפני האצנים האחרים משום ש"העם היהודי סבל מספיק" וכדי "לצמצם את ההשפלה". מערכון נוסף ביקר את התמסחרות הטיולים המאורגנים למחנות ריכוז ומערכון דומה הוצג גם בארץ נהדרת אודות זוג החוגג את יום נישואיו באושוויץ.
ביקורת
הומור שחור ובפרט על השואה מעורר אי נוחות וסלידה שכן הוא עוסק בנושאים מקבריים שמרבית האנשים שואפים להדחיק.
הסתבר שלציבור הצופים בישראל, אף על פי שלכאורה הומור השואה כאן חסין מפני טענות אנטישמיות, העיסוק בנושא הוא רגיש.
מייק טרזור
מייק טרזור נדאישימייה (בצרפתית: Mike Trésor Ndayishimiye; נולד ב-28 במאי 1999 באנטוורפן שבבלגיה) הוא כדורגלן בלגי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת ראסינג גנק מליגת העל הבלגית.
קריירת מועדונים
טרזור גדל במחלקות הנוער של טוביזה ואנדרלכט. ב-11 בספטמבר 2018 חתם טרזור בניימכן מליגת המשנה ההולנדית. בסך הכל ערך 25 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע ששה שערים.
ב-2 בספטמבר 2019 הושאל טרזור למשך עונה אחת לווילם II מליגת העל ההולנדית. ב-1 ביולי 2020 חתם על חוזה קבוע במועדון. בסך הכל ערך 64 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע תשעה שערים.
ב-7 ביולי 2021 חתם טרזור בראסינג גנק מליגת העל ההולנדית.
יחסי צרפת–שווייץ
יחסי צרפת–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים שבין הקונפדרציה השווייצרית לבין הרפובליקה הצרפתית. היחסים הם קרובים מסורתית והם חשובים לשתי המדינות מבחינה כלכלית ותרבותית.
המדינות חולקות 600 ק"מ של גבול. הצרפתית היא אחת מארבע השפות הרשמיות של שווייץ והיא השפה הרשמית היחידה בצרפת.
היסטוריה
ב-1516, צרפת ושווייץ חתמו על הסכם של שלום נצחי. הסכם צבאי בין השתיים נחתם ב-1521.
צרפת הקימה שגרירות בשווייץ כבר במאה ה-16 והייצוג השווייצרי הראשון בעולם היה השגרירות בפריז שהוקמה ב-1798 (כמה שנים אחר כך הוקמה הקונסוליה בבורדו). עד סוף המאה ה-19, המדינה היחידה עם נציגות בעיר ברן הייתה צרפת.
נכון לשנת 2015, בשתי המאות האחרונות היו ארבעה ביקורים של נשיאי צרפת בשווייץ: ארמן פלייר באוגוסט 1910, פרנסואה מיטראן, ב-14-15 באפריל 1983, ז'אק שיראק ב-1998, פרנסואה הולנד ב-15-16 באפריל 2015.
שווייצרים בצרפת וצרפתים בשווייץ
194,000 שווייצרים הם תושבי צרפת. הקהילה השווייצרית בצרפת היא הקהילה הגדולה ביותר בעולם של שווייצרים מחוץ למדינה. 163,000 צרפתים חיים בשווייץ; גם כאן מדובר בקהילה הגדולה ביותר מחוץ למדינה. 150,000 ישנם אזרחים נוספים משתי המדינות המתגוררים קרוב לגבול וחוצים אותו מדי יום ביומו כדי לעבוד במדינה השנייה. שווייץ היא גם חלק מאמנת שנגן המבטלת את הגבולות בין מדינות, האמנה מקלה עוד יותר על מעבר הגבול.
יחסים כלכליים
שווייץ היא שותפת הסחר השלישית בגודלה של צרפת (אחרי גרמניה ואיטליה) וישנם הסכמים של שווייץ עם האיחוד האירופי שאף מקלים על הסחר בין השתיים ומאפשרים לו לצמוח.
אימרה סאבו
ביוגרפיה
אימרה סאבו נולד במשפחה יהודית. בסיום לימודיו בתיכון הפך לעיתונאי. תחילה בבודפשט ולאחר מכן בקולוז'וואר בעיתון אוי קלט. בשנים 1930–1931 ערך את הירחון בשם "עם המזרח" (Kelet Népe), סקירה חודשית של ספרות, ביקורת וכלכלה שפורסמה בקולוז'וואר והיה עובד גם של כתב העת היהודי בשפה ההונגרית ז'ידו יבה.
בסיפוריו הקצרים, ברומנים שלו וברשימות המסע שלו בהוצאה עצמית, עורר לחיים את העולם היהודי של רומניה ושל ארצות הבלקן שטייל בהן, ותיאר את מצב היהדות שם. דיולה ואלטר כתב על ספרו "בשער המזרח" כך: "בצרור הנידודים הרוחני שלו, עם תובנת הכתב ואמנותו הקלה והאמפתית של הסופר, הוא חזר למזרח, או ליתר דיוק לטורקיה ואחרי כמה שבועות שם, חזר עם שפע רשמים, מועשר בצבעים ומרוענן בחוויות. הצבעים, החוויות והרשמים הללו הפעילו במהירות ובקלות ב"שער המזרח", סדרה שמציירת תמונה עגולה של מדינה ואנשיה... עשירים בתכונות והזדמנויות בחזית אבולוציה רוחנית וכלכלית חדשה..." ("מדורת הרועים" Pásztortűz, 1927/8). על ספרו "המדורה האחרונה" כתב: "הוא הדין גם לגבי הרומן שלו... יצירתו הראשונה בקנה מידה גדול... רומן היסטורי, יצירה רחבת קשתות, עוצרת נשימה, רבת דמויות, צבעונית... שהוא מסמך נוסף של האמנות המעמיקה שלו והעשרה ראויה ורעננה של הספרות הטרנסילבנית" (Pásztortűz, 1928/18).
בשנים 1921–1922 הציג את הספרות היהודית החדשה בהונגרית בטורים של העיתון ה"זריחה" (Napkelet) ובכמה כרכי האנתולוגיות יהודיות בהונגרית.
תרגומיו
ספרו של הרמן פאנת "במסע בארץ הקודש" הופיע תחת השגחתו. (קולוז'וואר, 1921).
ראו גם
בשפת המקור: בתרגום:
ויקטוריה ואלברט (מיני-סדרה)
ויקטוריה ואלברט (באנגלית: Victoria & Albert) היא מיני-סדרה היסטורית בהפקה בריטית-אמריקאית. הסדרה מתמקדת בנישואיהם של המלכה ויקטוריה והנסיך אלברט. מככבים בה ויקטוריה המילטון בתפקיד ויקטוריה, ג'ונתן פירת' בתפקיד הנסיך אלברט ופיטר יוסטינוב בדמות המלך ויליאם הרביעי. את הסדרה ביים ג'ון ארמן.
תקציר עלילה
הפרק הראשון מגולל את התבגרותה של ויקטוריה והפיכתה מנסיכה שמתעמרים בה למלכה שולטת. הפרק גם כולל את הרומן שלה עם אלברט, נסיך סקסה-קובורג-גותה ונישואיהם. הפרק השני מתאר את חייה של ויקטוריה מההריון הראשון שלה ועד מותו של אלברט, כולל חיי המשפחה שלהם, ותפקידו הציבורי של אלברט ההולך וגדל. כל פרק מתחיל ומסתיים בסצנה קצרה עם 'ויקטוריה הזקנה' בגיל 78.
איגוף אנכי
איגוף אנכי או "נחיתת סער אווירית", היא טכניקה צבאית אשר מנצלת את כוח השינוע והאש של כלי טיס כדי להנחית כוח צבאי, הכולל חיילים וציוד, בעומק שטח האויב, בין באמצעות צניחה ובין באמצעות דאונים או מסוקים.
אספקת כוחות אלו היא עניין מורכב. במבצעים אלה משתמשים הכוחות במטוסי תובלה ומסוקי סער, ומסתייעים במטוסי קרב ומסוקי קרב.
במלחמת העולם השנייה נערכו מבצעי איגוף אנכי רבים ובהם מבצע מרקט גארדן והפלישה לנורמנדי. במלחמת וייטנאם ביצע צבא ארצות הברית מבצעי איגוף אנכי מוסקים רבים כאשר המפורסם שבהם הוא קרב יה דראנג. בצה"ל התבצעו מספר מבצעי איגוף אנכי לאורך השנים ובהם הצניחה במיתלה, מבצע קינוח ומבצע שינוי כיוון 11.
השיטה משמשת גם כוחות קומנדו וסיור המבצעים פשיטות לעומק האויב ובהן מבצע חנית נפטון, מבצע אנטבה, מבצע תרנגול 53 והפשיטה המוטסת על אבן אמאל.
פול ג'ורג'
אינדיאנה פייסרס
ג'ורג' חתם על חוזה הרוקי שלו ב-2010, חוזה שהבטיח לו 3.9 מיליון דולר לשנתיים. במשחק הראשון ששיחק ג'ורג' ב-NBA הוא קלע 4 נקודות ב-23 הדקות שבהן שיחק נגד סן אנטוניו ספרס. במהלך העונה הגיע ג'ורג' לממוצעים של 7.8 נקודות למשחק ב-45% מהשדה, 3.7 ריבאונדים למשחק ו-1.1 אסיסטים למשחק, כשהוא פותח בחמישייה ב-19 מתוך 61 המשחקים שבהם שיחק. בפלייאוף הוא ולנדרי פילדס מניו יורק ניקס היו שני הרוקיז היחידים שפתחו בחמישייה. הפייסרס הפסידו בחמישה משחקים לשיקגו בולס שהובלה על ידי דריק רוז. הוא נבחר לנבחרת הרוקיז השנייה.
ב-3 בפברואר 2012 קלע ג'ורג' 30 נקודות, 7 שלשות, תפס 9 ריבאונדים, מסר 5 אסיסטים, חטף את הכדור 5 פעמים וחסם פעם אחת בניצחון של הפייסרס נגד דאלאס מאבריקס. הוא נבחר להתחרות בתחרות ההטבעות של ה-NBA ובאתגר הכוכבים העולים כחלק מסוף-שבוע האולסטאר. בתחרות ההטבעות הטביע ג'ורג' של 360 מעלות מעל לחבריו לקבוצה רוי היברט ודאנטיי ג'ונס. הוא סיים את העונה עם 12.1 נקודות למשחק ב-44% מהשדה, 5.6 ריבאונדים ו-2.4 אסיסטים למשחק. ג'ורג' פתח בחמישייה בכל 66 המשחקים של העונה (העונה הייתה מקוצרת בגלל שביתת השחקנים). בסיבוב הראשון של הפלייאוף, הפייסרס הביסו בחמישה משחקים את אורלנדו מג'יק שחסרו את הכוכב שלהם דווייט הווארד. בחצי גמר המזרח הם הובסו בידי מיאמי היט בשישה משחקים, כשג'ורג' קולע רק 19 מתוך 52 הזריקות שלקח. מיאמי המשיכו אחר כך לזכייה באליפות.
ב-21 בנובמבר 2012 קלע ג'ורג' 9 מתוך 13 שלשות כדי להגיע לשיא קריירה של 37 נקודות בניצחון על ניו אורלינס הורנטס. 9 השלשות קבעו שיא חדש לאינדיאנה, לאחר שג'ורג' שבר את השיא הקודם שהיה שייך לרג'י מילר. ב-24 בינואר 2013 הוכרז רשמית כי ג'ורג' ישחק במשחק האולסטאר שיתקיים ביוסטון. במשחק עצמו קלע ג'ורג' 17 נקודות ב-7 מ-13 מהשדה, קלט 3 ריבאונדים ומסר 3 אסיסטים כשהוא שיחק 20 דקות בהפסד של המזרח למערב, כשהמערב ניצחו 143–138. ג'ורג' הגיע לממוצעים מרשימים של 17.4 נקודות למשחק, 7.6 ריבאונדים למשחק ו-4.1 אסיסטים למשחק. הוא היה השחקן היחיד בליגה שחטף 140 חטיפות וחסם 50 זריקות. בתום העונה הוא זכה בפרס השחקן המשתפר של העונה.
ב-5 באפריל 2015, 8 חודשים לאחר פציעתו באימון נבחרת ארצות הברית, חזר ג'ורג' למגרשים. הוא עלה מן הספסל מול מיאמי היט ושיחק 14 דקות בהן קלע 13 נקודות וביניהם 2 שלשות חשובות ברבע הראשון, אינדיאנה הביסה את מיאמי בתוצאה 112–89.
אוקלהומה סיטי ת'אנדר
ב-6 ביולי 2017 עבר ג'ורג' לאוקלהומה סיטי ת'אנדר בטרייד ששלח את ויקטור אולדיפו ואת דומנטאס סאבוניס לאינדיאנה. בסיבוב הראשון של פלייאוף 2018 הודחו הת'אנדר על ידי יוטה ג'אז, בתוצאה 2–4.