cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אריה לייב מאלין
ספריו ותלמידיו
חידושי תורתו של הרב מאלין נערכו ויצאו לאור לאחר מותו מתוך הקלטות משיעוריו ורשימות שכתב לעצמו בקיצור. בשנת תשכ"ב יצאו לאור חלק מהם במהדורה ראשונית ומצומצמת. בשנים תשמ"ב - תשמ"ג יצאו לאור על ידי אחיינו של הרב מאלין, הרב ברוך דב פוברסקי, שני כרכיו של הספר "חידושי רבי אריה לייב": בשנת תשס"ה יצא לאור הספר "מתורתו של הגאון רבי אריה ליב", הכולל שיעורים של הרב מאלין על פרק ראשון ופרק חמישי של מסכת בבא מציעא, ומספר מאמרי מוסר. בשנת תשע"ב יצא לאור הספר "קובץ שיעורי רבי אריה לייב", הכולל אוסף שיעורים והערות של הרב מאלין במגוון נושאים אשר הופיעו בכתבי עת תורניים ובספרי זיכרון שונים.
על תלמידיו הידועים של הרב מאלין נמנים הרב אלי' חיים סורדלוף, הרב מרדכי אליפנט, הרב שמשון דוד פינקוס והרב אהרן פלדמן.
גבריאל יוניון
גבריאל מוניק יוניון ווייד (באנגלית: Gabrielle Monique Union Wade; נולדה ב-29 באוקטובר 1972) היא שחקנית, אקטיביסטית וסופרת אמריקאית.
אלבפילהרמוני
האלבפילהרמוני (בגרמנית: Elbphilharmonie; ) הוא אולם קונצרטים השוכן בנמל המבורג שבצפון גרמניה. בניית המבנה, שתוכננה על ידי משרד האדריכלים השווייצרי הרצוג ודה מרון, החלה בשנת 2007. לאחר עיכובים רבים וחריגה ניכרת מהתקציב נחנך המבנה בתחילת 2017.
גבריאל יוניון
ביוגרפיה
גבריאל יוניון נולדה בעיר אומהה שבמדינת נברסקה שבארצות הברית. היא בתם של תרזה - מנהלת חברת טלפונים, וסילבסטר - איש צבא. היא גדלה כקתולית. לפי דבריה של יוניון, אמה הייתה לוקחת אותה למצעדי גאווה לאחר שמשפחתה עברה למדינת קליפורניה על מנת ללמד אותה "תפיסת עולם". הוריה התגרשו לאחר שלושים שנות נישואין. יוניון אמרה כי "הם טיפלו בגירושיהם ובמעברנו לאחר מכן למשפחה מורכבת בחן ובכבוד."
אלבפילהרמוני
תכנון ובנייה
בשנת 2003 הציע אלכסנדר גרארד להקים אולם קונצרטים מעל מחסן גדול שהיה בבעלותו בנמל המבורג. אבן הפינה הונחה באפריל 2007 ומועד הסיום נקבע ל-2010. משרד האדריכלים השווייצרי הרצוג ודה מרון היה אחראי לתכנון והתקציב הוערך בכ-240 מיליון אירו. ישוהיסה טויוטה (שהיה אחראי לשיפוץ האקוסטי בהיכל התרבות בתל אביב) הופקד על התכנון האקוסטי.
גבריאל יוניון
ביוגרפיה
בשנת 1991, כשהייתה בת 19, יוניון הותקפה ונאנסה כששהתה במקום עבודתה בחנות נעליים על ידי שודד. יוניון הצהירה כי היא לא הייתה שורדת את ההתקפה אלמלא התובנות מצפיה בתוכנית האירוח של אופרה ווינפרי. בהמשך היא תבעה בהצלחה את חנות הנעליים בגין רשלנות וטענה כי החנות לא הצליחה להזהיר את העובדים מפני התוקף, שזוהה בעת מעשה בחנות אחרת של הרשת לפני המקרה.
אלבפילהרמוני
תכנון ובנייה
הבנייה התעכבה וב-2008 הוגשה תוכנית חדשה בעלות של 450 מיליון אירו. בשנת 2010 כאשר הוצאות הבנייה הלכו ותפחו תבעה העיר המבורג את חברת הבנייה, חברי אופוזיציה בסנאט העיר תבעו לחקור את חריגות התקציב ואזרחים הפגינו באתר הבנייה.
גבריאל יוניון
ביוגרפיה
ליוניון יש תואר ראשון בסוציולוגיה מאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס.
אלבפילהרמוני
תכנון ובנייה
ב-2012 הוגשה תוכנית נוספת עם הגדלה בתקציב, וב-2013 העריך ראש עיריית המבורג את עלות המבנה ב-789 מיליון אירו. הבנייה הושלמה לבסוף בשנת 2016.
גבריאל יוניון
קריירה
יוניון החלה את קריירת המשחק שלה עם תפקידים מינוריים. האודישן הראשון שלה היה לסדרת הטלוויזיה "הצלצול הגואל". בשנת 1997, הופיעה יוניון בפרק בעונה השישית של "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9". היא הופיעה גם "ת[[תאומים (סרט)אומות]]" בתפקיד ונסה, ב"סמארט גאי" בתפקיד דניז, ובחמישה פרקים של "הרקיע השביעי" בתפקיד קישה המילטון. היא הופיעה גם בפרק של "חברים". תפקידים קודמים אחרים כללו סרטי נוער כמו "10 דברים שאני הכי שונאת אצלך" ו"יש לה את זה".
אלבפילהרמוני
תכנון ובנייה
עלותו הסופית של המבנה מוערכת בכ-865 מיליון אירו. על העיצוב האקוסטי היה אחראי היפני ישוהיסה טויוטה (שהיה אחראי על השיפוץ האקוסטי בהיכל התרבות בתל אביב) שציפה את האולם בכ-10,000 פאנלים אקוסטיים שעוצבו על ידי אלגוריתם ממוחשב.
גבריאל יוניון
קריירה
יוניון הופיעה בסרט "מכדררים סיפור אהבה" בשנת 2000. באותה השנה ביצעה את תפקידה של אייסיס בסרט מעודדות צמודות, אשר בעקבותיו צברה פופולריות. לאחר מכן לוהקה בדרמה הרפואית "עיר המלאכים" של רשת הטלוויזיה CBS. יוניון הופיעה בסרט "האחים" בשנת 2001. בשנת 2003 הופיעה בתפקיד הראשי בסרט "Deliver Us from Eva". באותה השנה הופיעה בסרט "בחורים רעים 2", שגרף מעל ל-250 מיליון דולר ברחבי העולם. שנה לאחר מכן הופיעה בסרטים "יצירת האלוהים" ו"לשבור את כל החוקים". בשנת 2005 הופיעה בסרט "ניאו נד", בו גילמה אישה אפרו אמריקאי שהוזה כי היא אדולף היטלר. היא כיכבה באותה השנה בסרט "The Honeymooners". כמו כן, כיכבה בסדאת הטלוויזיה "Night Stalker" של רשת ABC. בשנת 2006 כיכבה בווידאו קליפ של באסטה ריימס לשיר "I Love My Bitch". בשנת 2007 כיכבה בסרטו של טיילר פרי, "הילדות הקטנות של אבא". בשנת 2007 הופיעה בסרט חג המולד, "החופשה המושלמת". בשנת 2008 הופיעה בשלושה פרקים בסדרה בטי". בנוסף, הופיעה בווידאו ליפ של הזמר ני-יו לשיר "Miss Independent". באותה השנה הופיעה בסרטים "קאדילק רקורדס" ו"לפגוש את דייב". בשנת 2009 הופיעה בסדרות "חף מפשע" ו"פלאש פורוורד".
אלבפילהרמוני
תכנון ובנייה
ב-11 בינואר 2017 נערך קונצרט הבכורה הרשמי, ומאז הפך האתר לאטרקציה תיירותית. בנוסף למוסיקה קלאסית התקיימו באלבפילהרמוני קונצרטים של אמנים ממגוון ז'אנרים מוסיקליים כמו מרתה ורופוס ויינרייט, סולאנז' נואלס וקייטנו ולוזו.
גבריאל יוניון
קריירה
בשנים 2010 ו-2011 הופיעה בפרקים של "נשות קבע" ו-"NTSF:it:SUV". ב-2010 הצטרפה יוניון לקומדיה הרומנטית המבוססת של ספרו של סטיב הארווי, "לחשוב כמו גבר". בשנת 2013, היא החלה לככב בסדרת הרשת "Being Mary Jane". יוניון חזרה על תפקידה בסרט "לחשוב כמו גבר 2" בשנת 2014. היא הופיעה בסרט "טופ פייב" לצידו של כריס רוק. בשנת 2015 החלה לדבב את דמותה של נלה בסדרת האנימציה "משמר האריות". בשנת 2016 גילמה יוניון קורבן אונס בתקופת העבדות בארצות הברית בסרט "הולדתה של אומה".
אלבפילהרמוני
תכנון ובנייה
האלבפילהרמוני הופיע ברשימת 100 האתרים שהכי כדאי לבקר בהם ב-2018 של המגזין "טיים". ביוני 2019 נערך באלבפילהרמוני פסטיבל המציין 10 מיליון מבקרים במקום מאז פתיחתו.
האלבפילהרמוני משמש כמשכן קבע לתזמורת רדיו צפון גרמניה.
גבריאל יוניון
קריירה
בשנת 2017 השיקה יוניון את "Flawless", קו מוצרי טיפוח לשיער. בשנת 2019 החלה לככב לצד ג'סיקה אלבה בסדרה "הטובות למשטרת אל איי". בנוסף, הייתה יוניון שופטת בעונה ה-14 של "America's Got Talent", אך לא המשיכה לעונה נוספת, לכאורה בגלל שהתבטאה נגד גזענות בסביבת העבודה. במאי 2020 הגישה תביעת אפליה נגד מפיקי התכנית.
אלבפילהרמוני
תיאור המבנה
הבניין עומד על מזח בנמל המבורג. מחסן ישן בגובה של שמונה קומות מהווה את בסיסו. המבנה החדש הוא בגובה של 18 קומות נוספות.
גבריאל יוניון
ספרים
באפריל 2017 הודיעה יוניון על ספרה הראשון, ספר זיכרונות, שכותרתו היא "We're Going to Need More Wine" (בעברית: "אנחנו נצטרך עוד יין"). הספר ראה אור בהוצאת הרפר קולינס ב-17 באוקטובר 2017. במאי 2020 הוציאה יוניון את ספר הילדים הראשון שלה, "Welcome to the Party" (בעברית: "ברוך הבא למסיבה"), בהשראת בתה.
פרויקטים נוספים
יוניון היא פרזנטורית של חברת ניוטרוג'ינה, איתם החלה לעבוד בשנת 2004. בנובמבר 2014 פורסם כי יוניון הפכה לפרזנטורית של חברת הלק "SensatioNail". בשנת 2010, יוניון השיקה את "Love & Blessings", קו בגדים לנשים במידות גדולות. במרץ 2014 יוניון הוציאה את היין הראשון שלה, "Vanilla Puddin'".
אלבפילהרמוני
תיאור המבנה
באגף המזרחי של הבניין שוכן בית מלון בו 244 חדרים וסוויטות. כמו כן ישנן במבנה דירות יוקרה ומספר פאבים ומסעדות.
גבריאל יוניון
אקטיביזם
יוניון תומכת בניצולי תקיפה והביעה את תמיכתה בג'אדה, נערה מטקסס שהותקפה מינית לאחר שהתעלפה במהלך מסיבה; הפגיעה המינית שלה צולמה ופורסמה ברשת, והייתה ללעג לאחרים ברשתות החברתיות. יוניון גם דיברה על החשיבות של טיפול פסיכולוגי והחשיבות של נגישות לטיפול במסגרת המשפחה ומקום העבודה.
יוניון מתבטאת גם כנגד פשעי שנאה, אלימות ואלימות משטרתית כלפי אנשים של צבע, במיוחד אפרו-אמריקאים.
פוליטיקה
בשנת 2008 תמכה יוניון בברק אובמה בקמפיין הנשיאותי שלו. היא מונתה על ידי הנשיא אובמה לעבוד עם הוועדה המייעצת הלאומית לאלימות נגד נשים. בשנת 2012 השתתפה יוניון ביוזמת "Greater Together" של הקמפיין של אובמה כחלק ממסע הבחירות שלו. יוניון קראה למועמד הרפובליקני לנשיאות מיט רומני להוציא לאור את החזרי המס שלו ואת תעודת הלידה שלו, וציינה כי אביו, ג'ורג' רומני, הוציא לאור את החזרי המס שלו כשהיה מועמד לנשיאות.
חיים אישיים
יוניון פגשה את שחקן ה-NFL, כריס הווארד, במסיבה בשנת 1999. הם התחתנו ב-5 במאי 2001 ונפרדו באוקטובר 2005. הליך הגירושים תם בשנת 2006. בשנת 2008 יוניון החלה לצאת עם שחקן ה-NBA, דוויין ווייד. הם התחתנו ב-30 באוגוסט 2014 במיאמי, פלורידה, והיא הפכה לאם חורגת לשלושת ילדיו. יוניון הצהירה בראיון לפני הנישואין כי היא וווייד יחתמו על הסכם טרום-נישואים לשמירה על נכסיהם האישיים. בשנת 2018 הם הביאו לעולם את בתם, שנולדה באמצעות פונדקאית.
פטריס ואסקס
פטריס ואסקס (בלטבית: Pēteris Vasks; נולד ב-16 באפריל 1946) הוא מלחין ונגן קונטרבס לטבי.
קורות חייו, לימודיו ופעילותו כנגן קונטרבס בתזמורות
נולד באייזפוטה במערב לטביה, אשר הייתה בעבר חלק מברית המועצות, במשפחה נוצרית מן הזרם הפרוטסטנטי; אביו היה כומר פרוטסטנטי מוכר ברחבי לטביה. ואסקס למד לנגן בכינור אצל א.דארזין באקדמיה למוזיקה יאזפס ויטולס בריגה משנת 1959 ועד לשנת 1964. בשל מדיניות הדיכוי בלטביה הסובייטית נגד הדת הבפטיסטית, נאלצה משפחת המלחין להדרים זמנית לרפובליקה הסובייטית השכנה, ליטא; שהייתה ליברלית יותר. בליטא, ואסקס למד לנגן על קונטרבס באקדמיה למוזיקה ולתיאטרון בוילניוס, בכיתה של ויטאוטס סרייקא, עד שנת 1970. בין השנים 1963–1978 ניגן בתזמורות סימפוניות וקאמריות שונות בארצו ובליטא: התזמורת הפילהרמונית הליטאית (1966-1969), התזמורת הקאמרית של הפילהרמונית הלטבית (1969-1970), תזמורת רשות השידור הלטבית (1971-1974) עוד לפני שנרשם בשנים 1973-1978 ללימודי קומפוזיציה (הלחנה) בקונסרבטוריון בריגה בכיתה של ולנטין אוטקין.
ואסקס מימן את לימודיו מתעסוקתו כנגן קונטרבס בתזמורת האופרה הלאומית הלטבית בריגה. השיג הכרה בינלאומית בשנות ה-90 כאשר גדעון קרמר, כמו כן המנצח הפיני יוהא קאנגס, אנסמבל היליארד והצ'לן דוד גרינגאס, סייעו בהפצת יצירותיו בעולם. לכך תרמו גם להקת הבלט האמריקאית ביל ג'ונס ולהקת תיאטרון הבלט ההולנדי.
הוא נשוי לבמאית דזינטרה גקה-וסקה.
פעילותו כמלחין
בהתחלה סגנונו של ואסקס נקשר לניסיונות האליאטוריים של מלחינים כמו ויטולד לוטוסלבסקי, קשישטוף פנדרצקי וג'ורג' קרמב. יצירותיו המאוחרות כללו, בין היתר, יסודות מהפולקלור המוזיקלי הלטבי, כפי שבאו לידי ביטוי בקונצרטו לקרן אנגלית משנת 1989, המעודן והפסטורלי. יצירותיו הן בדרך כלל בהירות מאוד ונגישות, תוך נוכחות הרמונית חזקה. הקטעים הליריים יכולים להיות מוחלפים לסירוגין על ידי דיסוננסים חסרי שקט ועל ידי קטעים קודרים מונעים הקצב של שיר לכת.
רשימת יצירות חלקית
קונצ'רטו לתופים וכלי הקשה
אנדראה קרנבאלה
אנדראה קרנבאלה (נולד ב-12 בינואר 1961) הוא כדורגלן עבר איטלקי ששיחק בעמדת החלוץ, וכיום משמש כסקאוט ראשי בקבוצת אודינזה.
קרנבאלה רשם קריירה ענפה בליגות הבכירות באיטליה. בשיא הקריירה שלו שיחק במשך ארבע עונות בנאפולי, עמה היה שותף לזכייה בגביע אופ"א, שתי זכיות באליפות איטליה וזכייה אחת בקופה איטליה. בהמשך עבר לרומא, שם שיחק במשך שלוש עונות, אך את מרבית העונה הראשונה החמיץ לאחר שהורשע בנטילת חומרים אסורים והושעה למשך שנה. קרנבאלה שיחק במשך שנה אחת בנבחרת איטליה, כבש במדיה שני שערים בעשר הופעות, וייצג אותה בין היתר בטורניר מונדיאל 1990 הביתי.
לאחר פרישתו החל בקריירה מקצועית באודינזה, בה שימש תחילה כמנהל האקדמיה לנוער, ולאחר כעשור בתפקיד התמנה לסקאוט ראשי במועדון.
קריירת משחק
קרנבאלה החל את הקריירה בקבוצת הנוער של ראסינג פונדי. את צעדיו הראשונים בקבוצה בוגרת ערך במדי לאטינה בעונת בליגה השלישית, אז כבש שלושה שערים ב-23 הופעות, אך נשר עם קבוצתו לליגה הרביעית.
באוקטובר 1979, לאחר שפתח את עונת 1979/1980 עם לאטינה בליגה הרביעית ואף ערך הופעת ליגה אחת, רשם קרנבאלה קפיצת מדרגה משמעותית והצטרף לאבלינו ששיחקה אז בסרייה א'. עם זאת, קרנבאלה נותר על הספסל ולא קיבל הזדמנויות של ממש בקבוצה, להוציא הופעה בודדת - שהייתה להופעת הבכורה שלו בליגה הבכירה - בהפסד 1–0 לרומא ב-11 במאי 1980. בעונה לאחר מכן הוסיף קרנבאלה לשמש כשחקן משלים, עם עשר הופעות ושער בודד, ולאחריהם סיים את דרכו במועדון.
לקראת עונת 1988/1989 התעוררה מחאה של חלק משחקני נאפולי כנגד המאמן ביאנקי. אובדן האליפות למילאן עוררה את זעמם של השחקנים, המאמן זכה לתמיכה מההנהלה ולעונה נוספת במועדון, וחלק מהשחקנים שהובילו את המחאה כנגד המאמן מצאו עצמם מחוץ לקבוצה. ג'ורדאנו היה מהשחקנים ששילמו את המחיר, ובלעדיו קיבל קרנבאלה דקות משחק משמעותיות יותר. הוא כבש 13 שערי ליגה, שיא קריירה עבורו בליגה הבכירה, וסייע לקבוצתו לסיים את העונה במקום השני בטבלה. בין היתר כבש באותה העונה את השלושער היחיד בקריירה שלו בליגה הבכירה, בניצחון 8–2 על פסקארה. גם בגביע הסתפקה נאפולי בסגנות, כאשר הפסידה 4–1 בסיכום שני מפגשים לסמפדוריה. עם זאת, הצליחה הקבוצה לזכות באותה העונה בתואר האירופי הראשון בתולדותיה, גביע אופ"א. קרנבאלה ערך שמונה הופעות בטורניר, וכבש שלושה שערים חשובים עבור קבוצתו. בשמינית הגמר כבש את שער הניצחון במשחק הראשון מול ז'ירונדן דה בורדו, שהיה לשער היחיד בצמד המפגשים, שהסתיימו בניצחון 1–0 לנאפולי. בגומלין רבע הגמר מול יובנטוס כבש קרנבאלה את השער שקבע 2–0 לקבוצתו ושלח את המשחק להארכה, בסיומה כבשה נאפולי שער נוסף והעפילה לחצי הגמר. במשחק הראשון של חצי הגמר כבש קרנבאלה את השער שקבע את תוצאת המשחק, 2–0 על באיירן מינכן. קרנבאלה פתח בהרכב בצמד משחקי הגמר מול שטוטגרט, ובמשחק הראשון היה מעורב בשני השערים של קבוצתו שניצחה 2–1. מסירה שלו למראדונה ובעיטה של הארגנטינאי הביאה לפנדל לזכות קבוצתו, ולאחר מסירת מפתח נוספת של קרנבאלה למראדונה בתוך הרחבה, הגיע הבישול של מראדונה לשער הניצחון של קארקה.
בעונת 1989/1990, תחת המאמן אלברטו ביגון, קבע קרנבאלה את שיא ההופעות שלו לעונה בליגה הבכירה, עם 31 משחקי ליגה בהם כבש שמונה שערים. יחד עם מראדונה, קארקה והרכש ג'אנפרנקו זולה, זכתה נאפולי באליפות נוספת, השנייה בתולדותיה והשנייה של קרנבאלה בקריירה. בסיום העונה נפרד קרנבאלה מהקבוצה, לאחר ארבעה תארים ו-31 שערי ליגה ב-105 הופעות.
לקראת עונת 1990/1991 התאחד קרנבאלה עם מאמנו לשעבר בנאפולי, אוטאביו ביאנקי, כשחתם ברומא. תחילת העונה האירה פנים לקרנבאלה, עם ארבעה שערי ליגה בחמש הופעות ושער נוסף בגביע אופ"א לרשתה של בנפיקה ליסבון, אך באוקטובר 1990 ספג קרנבאלה השעייה לשנה שלמה לאחר שנמצאו בגופו בחומרים אסורים. קרנבאלה, יחד עם שוער הקבוצה אנג'לו פרוצי, הואשמו בנטילת החומר האסור פנטרמין, המצוי בגלולות לדיכוי תיאבון בשם ליפופיל. בעקבות כך, החמיץ קרנבאלה את זכייתה של הקבוצה בגביע האיטלקי ואת העפלתה לגמר גביע אופ"א 1991. הוא המשיך לשתי עונות נוספות בקבוצה, ממנה נפרד בסיום עונת 1992/1993 עם 15 שערי ליגה ב-51 הופעות.
בקיץ 1993 חזר קרנבאלה בן ה-32 לאודינזה, אותה עזב שבע שנים קודם לכן. לאחר כחצי עונה הושאל לפסקארה מליגת המשנה, בה הפגין יכולת גבוהה עם 14 שערי ליגה ב-24 הופעות. בסיום העונה חזר לאודינזה, שבינתיים נשרה בעצמה לליגת המשנה, וכבש בשורותיה שבעה שערי ליגה ב-16 הופעות, שסייעו לקבוצה לחזור לליגה הבכירה מהמקום השני בטבלה.
את הקריירה סיים קרנבאלה בתום עונת, לאחר שחזר לעונה נוספת בפסקארה בליגה השנייה, וכבש במדיה עשרה שערים ב-28 הופעות. בסיום העונה פרש ממשחק פעיל בגיל 35.
נבחרת איטליה
קרנבאלה החל את דרכו הבינלאומית בגיל מאוחר יחסית. הוא הצטרף לנבחרת האולימפית של איטליה לקראת טורניר הכדורגל באולימפיאדת סיאול (1988), תחת המאמן פרנצ'סקו רוקה. קרנבאלה כבש את השער הראשון של איטליה בטורניר, כאשר העלה אותה ליתרון בדקה השלישית בניצחון 5–2 על גואטמלה בשלב הבתים. הוא כבש גם בהפסד 3–2 בהארכה לברית המועצות בחצי הגמר, כאשר כבש את השער המצמק והאחרון במשחק בדקה ה-118. לאחר תבוסת 3–0 לגרמניה המערבית במשחק על המקום השלישי, סיימה איטליה את דרכה בטורניר במקום הרביעי.
בזמן שנבחרת איטליה התכוננה לאירוח משחקי מונדיאל 1990, ובשלהי עונת השיא שלו בנאפולי, זכה קרנבאלה לזימון בכורה לסגל הנבחרת של אזליו ויצ'יני. את הופעת הבכורה ערך במשחק ידידות מול ב-22 באפריל 1989, כשהחליף בדקה הארבעים את ג'אנלוקה ויאלי. ארבעה ימים לאחר מכן כבר פתח בהרכב בניצחון 4–0 על, ואף כבש בדקה ה-77 את שער הבכורה שלו בנבחרת, שקבע את תוצאת הסיום. הוא כבש את שערו השני והאחרון בנבחרת בהופעתו הבאה, חמישה חודשים לאחר מכן, בה ניצחה איטליה 4–0 את.
עד לפתיחת המונדיאל הוסיף קרנבאלה חמש הופעות נוספות, כולן בהרכב, וזומן על ידי ויצ'יני לסגל הסופי של איטליה לטורניר. הוא פתח בהרכב במשחק הראשון מול, ולאחר שלא הרשים הוחלף על ידי סלבטורה סקילאצ'י בדקה ה-75, והאחרון כבש את שער הניצחון שלוש דקות לאחר מכן, וקבע 1–0 בסיום. במשחק השני מול שוב כשל קרנבאלה לכבוש, והוחלף על ידי סקילאצ'י בדקה ה-51. הייתה זו הופעתו האחרונה בטורניר, ובנבחרת בכלל - הוא לא זומן שוב לסגל לאחר טורניר המונדיאל, וסיים את דרכו הבינלאומית עם שני שערים בעשר הופעות.
לאחר הפרישה
בשנת 1999 התמודד קרנבאלה בבחירות ל, אך לא נבחר.
הוא שב לעולם הכדורגל כשחזר לאודינזה, תחילה כמנהל באקדמיית הנוער, והחל משנת 2010 משמש כראש מערך הסקאוטינג של המועדון.
במרוצת השנים נחקר מספר פעמים על מעורבותו, כצרכן וכסוחר, בסם הקוקאין, ואף נשלח למאסר בית בשנת 2003.
.si
היא סיומת האינטרנט בסלובניה. היא מנוהלת על ידי ארנס, רשת האקדמיה והמחקר של סלובניה. בשנת 2010 אירח הרישום 80,000 שמות דומיינים. בשנת 2012 מספר זה עלה ל 100,000.
פריצות דומיינים
Domain Hack ל- הם די פופולרים.
"סי" מתורגם גם מספרדית כ"כן". ה-TLD שימש כמה אתרים בשפה הספרדית. דוגמה בולטת לכך היא המפלגה הפוליטית המקסיקנית תנועת התחדשות לאומית, שאתר האינטרנט שלה נמצא באתר "morena.si".
קוד שתיים-מתוך-חמש
בתקשורת נתונים, קוד שתיים-מתוך-חמש הוא קידוד בינארי של מספרים עשרוניים, אשר בו:
המרחק המינימלי בין מילות הקוד הוא 2, כלומר כל שתי מילים שונות זו מזו בלפחות שתי סיביות ולכן הקוד מסוגל לזהות שגיאה אחת, אך לא לתקן אותה.
שימוש בדואר האמריקאי
הברקוד "POSTNET" של שירות הדואר האמריקאי משתמש בקוד שתיים-מתוך-חמש כאשר הערך 1 מיוצג על ידי קווים ארוכים, וקווים קצרים מייצגים את הערך 0. ברקוד זה משמש לייצוג המיקוד הפנים-ארצי לציוד מיון וניתוב דואר אוטומטי. במקרה הזה, הסיביות ממושקלות בצורה מעט שונה: 0-1-2-4-7. כמו כן, האפס מקודד כ"11000" בינארי.
שימוש במחשבי IBM
המחשבים IBM 7070, IBM 7072 ו-IBM 7074, שייצורם החל בשנת 1958, השתמשו אף הם בקוד שתיים-מתוך-חמש. הסיביות לא היו ממושקלות, ומוספרו רק לצורך סידורן: 0-1-2-3-4. לכל מילת מידע יכולה להיות מסומנת ב"סימנים" פלוס ומינוס עבור מילת מידע שמייצגת מספר, או A כדי לציין שמדובר במילה שמערבת ספרות וסימנים. "סימן" זה יוצג בעזרת הסיביות במקומות 0,3 ו-4 בלבד.
בריטון (כלי נגינה)
בריטון הוא כלי נשיפה ממתכת הדומה לטובה. סוג הבריטון הנפוץ מנוגן בסי במול (B♭), כמו טרומבון טנור. מנעדו נמוך באוקטבה אחת ממנעד החצוצרה.
לבריטון תפקיד בתזמורות וכמו כן הוא מהווה חלק בתזמורות צועדות.
מבנה הבריטון
הבריטון מיוצר מפליז (סגסוגת מהמתכות נחושת ואבץ), הוא מעוקל בצורה של ספירלה כאשר הפייה בנויה במאונך לפעמון (למעט בריטון צעדות, שבו הפייה בנויה במישור אחד עם הפעמון).
חלקי הבריטון
הבריטון מחולק למספר חלקים מרכזיים:
לעיתים נוצר בלבול בין הבריטון לאופוניום מפאת צורתם החיצונית. אולם, הראשונה דומה יותר לקרן יער והסיבה לכך נעוצה במבנה הפעמון.
Breathin
Breathin (בעברית: לנשום) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית אריאנה גרנדה. השיר יצא לאור ב-18 בספטמבר 2018, כסינגל השלישי והאחרון מתוך אלבומה הרביעי, Sweetener.
בריטון (כלי נגינה)
הבריטון במוזיקה
הבריטון משמש בסגנונות והרכבים מוזיקליים מגוונים: מוזיקה קלאסית תזמורתית וקאמרית, ג'אז, מוזיקה עממית, מארש, ואף בפאנק (Funk) ורוק.
Breathin
השיר הגיע למקום ה-22 במצעד הבילבורד הוט 100 ובהמשך עלה למקום ה-12.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי אריאנה גרנדה, סוואן קוטצ'ה, איליה סלמנזאדה ופיטר סוונסון. ניתוח השיר כמילים מדבר על איך הנשימה משפיעה כאשר אתה סובל מחרדה, ומבוסס על חייה האמיתיים של גרנדה.
הסגנון אשר מאפיין את השיר הוא סגנון הדאנס-פופ.
וידאו קליפ
קליפ השיר בוים על ידי האנה לוקס דייוויס. הוא הופץ ב-7 בנובמבר 2018. נכון למרץ 2020, מונה הצפיות שלו עומד על כ-153 מיליון צפיות. חלק מתוך הקליפ צולם בבר. בחלק מהקליפ היה שימוש במסך כחול.
הופעה
עם השיר הופיעה אריאנה גרנדה במסגרת סיבוב ההופעות הרביעי שלה, "The Sweetener Sessions".
מיה טבת דיין
ביוגרפיה
את עבודת הדוקטורט שלה כתבה תחת מלגת הנשיא והרקטור של אוניברסיטת תל אביב, בהנחייתם של פרופסור דוד שולמן מהאוניברסיטה העברית בירושלים ופרופסור שלמה בידרמן מאוניברסיטת תל אביב. בעבודה זו תרגמה את היצירה הסנסקריסטית השירית הגדולה The Naishadhiya-Caritam מסנסקריט לאנגלית וכן ניתחה יצירות אמנות שנלוו ליצירה זו.
בשנים 2003–2014 לימדה טבת דיין קורסים שונים במסגרת החוגים לפילוסופיה וללימודי מזרח אסיה באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטת חיפה. שיעוריה התמקדו בספרות ושירה סנסקריסטית, מעמד האישה בהינדואיזם הקלאסי והמודרני וביטויים של רעיונות דתיים בתרבות הקלאסית והמודרנית בהודו.
טבת דיין עוסקת בכתיבה ובהוראה. היא נשואה להראל דיין, איש מחשבים ולזוג שלוש בנות.
מיצירתה
בשנים 2006–2010 כתבה את הבלוג "עבודת אלילים" שעסק בהיבטים של המחשבה ההודית כפי שהם משתקפים בתרבות הפופולרית בהודו ובמערב.
בשנת 2012 לקחה חלק בכתיבת קטלוג התערוכה "צפיפות החומר" במוזיאון תל אביב לאמנות, שהציגה אמנות עכשווית מהודו וכן הנחתה סדרת מפגשים במסגרת תערוכה זו.
מאמרים פרי עטה פורסמו באסופות ובספרים שונים.
שיריה של טבת דיין הופיעו בפלטפורמות שונות, והיא נוטה לשתף פעולה עם אמנים פלסטיים ולהציג את שיריה בתערוכות.
בין היתר, שירים פרי עטה הוצגו בתערוכות שונות, למשל: "נשים, תודעה, עוצמה 2" באודיטוריום חיפה (2015), "פרידה" בגלריה חנינא ביפו (2016).
בשנת 2018 זכתה בפרס היצירה ע"ש רוה"מ לוי אשכול לשנת 2018. מנימוקי הוועדה: "מיה טבת דיין היא סופרת ומשוררת מבטיחה, שמצליחה להעביר קשת אדירה של רגשות, כולל כאב ושכול וצער, באמצעות שורות פשוטות, יומיומיות כביכול, שחודרות היישר ללב. השירה של טבת דיין מיוחדת בהיותה נגישה לכל אחד – כמו פתקים קטנים מהחברה הכי טובה שידעה שתבין בדיוק למה היא מתכוונת – ומשובצת רגעים מזוקקים הגורמים לקורא להרגיש שהיא מדברת בשמו, גם אם לא חווה אותן חוויות כמוה, ושאינו לבד בעולם, וזה מרגש באופן עמוק."
ספריה
על הספר "אלף שנים לחכות" כתבה הסופרת רבקה קרן: "דואליות של גוף ונפש, משפחה, אידיאלים, רצון חופשי ובחירה - כל המושגים הללו מוצגים לבחינה מדוקדקת ואמיצה, שזירת ההתרחשות שלה היא הקיבוץ והודו. ססגוניות הטעמים, הריחות והצבעים והיצריות המתפרצת מעוררות שמחה ילדותית ומאזנות את העצב שבסיפור. "אלף שנים לחכות" הוא ספר ביכורים מעורר ציפיות. בתוך מבול הכותרים הנופל עלינו, נעים לגלות קול חדש ומבטיח".
הספר "ויהי ערב, ויהי תוהו" זכה לשבחי המבקרים. על גב הכריכה כתבה הסופרת שהרה בלאו: "מחזורי השירים של מיה טבת דיין הם מהמקוריים והמרגשים שקראתי. יש בהם יכולת זיקוק מיוחדת של הכאב, של ההעדר ושל האין. והכל נעשה בפשטות, דרך היומיום, במילים "קטנות" שהולמות בקורא בעצמה גדולה. ספר השירה שלה פצוע ופוצע, עדין ופרוע, משתולל מתוך כאב, אך עם זאת בעל גבולות לשוניים ברורים ומדויקים. זהו הישג שירי גדול. השירה הישראלית למודת שירי כאב ושכול, אבל מחזורי השירים של מיה טבת דיין העוסקים במות האם, הם מהמקוריים והמרגשים שקראתי".
המשורר יקיר-בן משה, עורך הספר, כתב: "שיריה של מיה טבת דיין נוגעים באופן חד, מצמית ומרגש עד כאב, במותה של האם. השירים נפרשים לאורך שתי חטיבות גדולות – בלשון שקופה, קריסטלית – ומגוללים עולם רב ממדים, בו ההיעדר הופך לממשות. "וַיְהִי עֶרֶב, וַיהִי תֹּהוּ, וַיהִי פִּי תְּהוֹם", פותחת טבת דיין את ספר השירים הנפלא הזה ומזמינה אותנו להקשיב ללשון הבריאה הפנימית: לשון הזמן, המקום והאני".
משפחת סטרימייטיס
לפני מלחמת העולם השנייה
משפחת סטרימייטיס (Strimaitis), חיו בכפר ז'צ'קאלניי שבליטא. בבעלותם היה שטח בגודל 40 הקטאר (ששקול ל-0.4 קילומטר רבועים), בית גדול, אורווה ובה מספר רב של סוסים, ופרדס. שטח גדול ביחס לאיכרים מסוגם אשר מראה על כך שהיו בעלי הון. היו להם ארבעה ילדים: מילדה (1933), דאלה (1939), ליימה (1929) ובנם איידאס (1939). בשנת משהו ליימה, הבכורה של משפחת סטרימייטיס, עזבה את ליטא למטרת לימודים אקדמיים ולכן מילדה עזרה עם עבודות הבית.
פעילותם כחסידי אומות העולם
בזמן מלחמת העולם השנייה מספר רב של יהודים באו לכפרם וביקשו ממשפחת סטרימייטיס מקלט. המשפחה הסכימה וסיפקה להם מקלט בחדר סודי בלי שום תגמול. המשפחה סיפקה להם בגדים ומילדה נתנה להם אוכל ועזרה עם משק הבית. בעת סכנה, הם החביאו את היהודים ביער ומילדה הביאה להם מזון.
בין היהודים אשר הצילו היו אסתר קליינשטיין (? - 1964) ובתה רננה קליינשטיין (6 בנובמבר 1932 - ?), אשר קיבלו המלצה להגיע למשפחת סטרימייטיס. היחס אליהן היה כאל בני משפחה - הן קיבלו אוכל וחברה, סטניסלובס לקח את רננה ומילדה לכנסייה. מילדה ורננה התיידדו בזמן שאסתר ורננה קליינשטיין התחבאו אצל משפחת סטרימייטיס. אסתר ורננה קליינשטיין נשארו אצל משפחת סטרימייטיס מספר פעמים במהלך המלחמה, כל פעם למספר חודשים. בכל רגע לנו אצל משפחת סטרימייטיס מספר יהודים אשר ביקשו מהם מקלט, ובסך הכל הם הצילו מספר רב של יהודים מידי הנאצים.
הכרה כחסידי אומות העולם
בין 19 בינואר ו-1 באפריל 1993 עבדו ביחד רננה קליינשטיין ומילדה פוטנאניי כדי לכתוב מכתבים לארגון "יד ושם" במטרה לזהות את הוריה של מילדה, ורוניקה וסטינסלובס, כחסידי אומות העולם. ב-12 ביוני 1994 סטניסלובס סטרימייטיס, ורוניקה סטרימייטיס ומילדה פוטנאניי זוהו על ידי ארגון "יד ושם" כחסידי אומות העולם.
Ahora Dice
Ahora Dice (באנגלית: Now She Says, ובעברית: עכשיו היא אומרת) הוא סינגל שהוקלט על ידי כריס ג'דיי, בהשתתפות ארקנגל, ג'יי באלווין ואוזונה. בהמשך, יצא רמיקס רשמי של השיר בו משתתפים הראפרים קארדי בי, אופסט ואנואל AA. השיר יצא על ידי חברת התקליטים יוניברסל לטין.
השיר הגיע למקום החמישי במצעד השירים מתחת להוט 100.
רקע
השיר נכתב על ידי ז'אן פייר סוטו פסקואל, רפאל פינה ולואיס א. אורטיז ובמקור בוצע על ידי כריס ג'דיי, ארקנגל, ג'יי באלווין ואוזונה ללא קארדי בי, אופסט ואנואל AA. בהמשך, נודע כי רמיקס רשמי של השיר בהשתתפות השלושה עתיד לצאת לאור והוא הופץ כמה ימים לאחר מכן ברשתות הזרמות המדיה השונות.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-448 מיליון השמעות.
הצלחה
איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי העניק לשיר את תואר הפלטינה הלטינית הכפולה על מכירות של למעלה מ-120,000 עותקים במדינה, מה שהופך אותו לאחד מהשירים הלטיניים הנמכרים ביותר בארצות הברית בשנה בה הוא יצא. השיר נכלל ברשימת השירים המצליחים ביותר בשנת 2017 במקסיקו.
פלנדיני (מכונית)
פלנדיני (באנגלית: Pellandini Cars) היא מכונית ספורט, מתצורות קופה ורודסטר (קבריולה), 2 מושבים, אשר בנתה יצרנית הרכב Pellandini Cars Ltd באוסטרליה בין השנים 1970–1978.
פלנדיני
בראש יצרנית הרכב "Pellandini Cars Ltd " עמד המהנדס ומעצב הרכב "Peter Pellandine".
מפעל יצור הרכב "Pellandini Cars Ltd " שכן ב-"Cherry Gardens" (דרום אוסטרליה).
תאוצת דגם "פלנדיני" 0-100 קמ"ש היא 5.0 שניות (מנוע בנזין).
וישניובה
וישניובה (בפולנית: Wiśniowa) הוא כפר שמהווה מרכז גמינה, במחוז מיסלניצי, בפרובינציית פולין קטן שבדרום פולין.
נכון ל-2011 מונה אוכלוסיית הכפר כ-1,900 נפש.
הכפר הוקם בשנת 1550 ובמהלך מלחמות של המאה ה-17 הוא נהרס. בשנים שבין מלחמות העולם בכפר פעלו כמה מתקני של תעשייה זהירה כמו מנסרה ותחנת קמח. במהלך מלחמת העולם השנייה, בספטמבר 1944 נערכו בזאור הכפר קרבות בין כוחות הנאצים לבין הפרטיזנים מקומיים.
הכפר מהווה מרכז גמינה שכולל עוד 7 כפרים. בין הכפרים הגדולים בגמינה נמנה ליפניק (1600 תושבים) שביחד עם וישניובה מהווה כ-50% מאולוסיית הגמינה.
לפני מלחמת העולם השנייה הייתה כפר קהילה יהודית. בכפר שרד בית הכנסת הבנוי מעץ מתחילת המאה ה-20.
טרויכטלינגן
טְרוֹיְכְטְלִינְגֶן (Treuchtlingen) היא עיר במדינת בוואריה שבגרמניה. אוכלוסיית העיר מונה 13,099 תושבים (נכון לשנת 2020).
העיר שוכנת על גדות הנהר אלטמיל (Altmühl), כ-55 ק"מ דרומית לנירנברג. בעיר ממוקם צומת רכבות מרכזי בבוואריה המפגיש את נתיבי המסילות וירצבורג-אינגולשטאדט-מינכן ו-אאוגסבורג-נירנברג.
טרויכטלינגן נוסדה בשנת 793, בתקופת שלטונו של קרל הגדול. קודם לייסודה הרשמי התגוררו במקום קלטים, רומים ופרנקים. בשנת 1809, לאחר התפרקות האימפריה הרומית הקדושה, הפכה העיר לחלק מממלכת בוואריה ובשנת 1871, עם איחוד מדינות גרמניה, לחלק מהקיסרות הגרמנית. ב-23 בפברואר 1945, במסגרת מבצע קלריון, הופצצה תחנת הרכבת של טרויכטלינגן וסביבתה על ידי חילות האוויר של בעלות הברית בשל מיקומה המרכזי של התחנה. בהפצצה נהרגו כ-600 איש וכ-900 נפצעו.
פרס המוזיקה האמריקאית לאמן הנשמה/R&B האהוב ביותר
פרס המוזיקה האמריקאית לאמן הנשמה/R&B האהוב ביותר מוענק מאז 1974. השנים משקפות את השנה שבה הוענקו הפרסים, עבור יצירות שיצאו בשנה הקודמת. שיאן הזכיות בקטגוריה זו הוא לותר ואנדרוס עם 7 זכיות על פני שלושה עשורים. מייקל ג'קסון וכריס בראון הם האמנים עם מספר המועמדויות הגבוה ביותר עם 9 מועמדויות כל אחד.
סטלה קורין-ליבר
סטֶלָה קורין-ליבֶּר (נולדה ב-1948) היא עיתונאית ופרשנית ישראלית, שכתבה בשבועון "העולם הזה" ובעיתון גלובס.
ביוגרפיה
קורין-ליבר נולדה בעיראק בשלהי שנות ה-40, וכשהייתה בת שנתיים עלתה משפחתה לישראל. עבדה במשך שנתיים כדיילת אוויר. לאחר שהשלימה לימודי סיעוד והוכשרה בבית הספר לאחיות בבית החולים הדסה עין כרם בירושלים, התגייסה לצה"ל ושירתה כאחות צבאית ראשית. יצאה לקצונה והשתחררה בדרגת סרן. עבדה כאחות בחדר מיון במרכז רפואי הדסה בירושלים.
לאחר שעזבה את הדסה פנתה אל אורי אבנרי וביקשה להשתלב בעולם העיתונות, ב-1979 החלה לכתוב לשבועון "העולם הזה", שם סיקרה את הנעשה ביהודה ושומרון וחבל עזה.. לאחר שנתיים עזבה את "העולם הזה" לאחר אי הסכמה בינה לבין אבנרי באשר ליחס השבועון כלפי נשים.
לאחר שעזבה את "העולם הזה" כתבה קורין-ליבר בירחון מוניטין. לבקשתם של אדם ברוך וחיים בר און החלה לשמש פרשנית כלכלית בשבועון "כספים", והמשיכה כשזה התאחד עם העיתון גלובס.
בשנת 2009 הוענק לה אות אומ"ץ מטעם תנועת אומ"ץ. ב-2016 הוענק לה פרס מפעל חיים מטעם אגודת העיתונאים בתל אביב.
יוסף בא-גד
הרב יוסף בא-גד (נולד בג' באדר א' ה'תרצ"ב, 10 בפברואר 1932) הוא מייסד הישיבה התיכונית "נחל יצחק" בנחלים וחבר הכנסת בכנסת ה-13.
ביוגרפיה
נולד במושבה מוצא תחתית בג' באדר א' ה'תרצ"ב (1932). הוא נכדו של ירחמיאל שטיינברג, ה"מוכתר" של מוצא, בן דוד של הרב אליעזר בוגרד ובן דוד מדרגה שנייה של אורה הרצוג אשת נשיא המדינה חיים הרצוג וסוזי רעייתו של אבא אבן. למד בצעירותו בישיבות כפר הרוא"ה, היישוב החדש וחברון. שירת בנח"ל ובתום שירותו הצבאי למד הוראה בסמינר "מזרחי" בירושלים. כמו כן למד באוניברסיטת בר-אילן וסיים תואר שני בתנ"ך וחינוך. נישא לרבקה זוסמן-די ליאון. חתנו הוא הרב יגאל לרר. אחת מנכדותיו היא הראפרית רינת גוטמן
בשנת 1955 ייסד את ישיבת נחלים כמנהל ולא כראש ישיבה, ובמהלך השנים הפך לראש הישיבה ועמד בראשה עד לשנת 2004. כמו כן הוסמך לרבנות. החל משנת 2004 הפסיק לכהן כראש ישיבה והחל מ-2005 הוא משמש כנשיא הישיבה. הרב בא-גד מתגורר בפתח תקווה.
הרב בא-גד היה חבר הכנסת מטעם סיעת מולדת בכנסת ה-13, ונחשב לאחד הח"כים הבולטים בכנסת, בין השאר בזכות גימיקים שבהם ביקש להסב תשומת לב למסריו בנושאים של דת, חברה ופוליטיקה. במהלך המושב התפצל מסיעתו והקים סיעת יחיד. לקראת הבחירות לכנסת הארבע עשרה ולראשות הממשלה הקים מפלגה בשם "מורשת אבות" שלא עברה את אחוז החסימה. בבחירות לראשות הממשלה ביקש להתמודד אך לא הצליח לגייס בזמן 50 אלף חתימות שנדרשו אז על מנת להתמודד. בא-גד ביקש להשתתף בבחירות לכנסת ה-15 ולראשות הממשלה אך פרש מהמירוץ זמן קצר לפני הבחירות וקרא לתומכיו לתת את קולותיהם למפד"ל.
בשנת תשמ"ח (1988) זכה בפרס הרב טולידאנו לספרות תורנית על ספריו אוגדן הסוגיות ונחלי לימוד.
בנובמבר 2005 הודיע רשם העמותות כי בעמותות שניהל בא-גד בישיבת נחלים נתגלו אי-סדרים כספיים חמורים, לרבות העברת כספי העמותות לו ולבני משפחתו.
ב-1 ביולי 2007 הורשע, במסגרת הסדר טיעון, בעבירות של זיוף בנסיבות מחמירות ובניסיון לקבל דבר במרמה בנסיבות מחמירות, לאחר שהואשם בזיוף חתימות של אזרחים לשם הגשת רשימה של תומכים בעלי זכות בחירה כמועמד לראשות הממשלה. במסגרת הסדר טיעון זה, נגזרו עליו שישה חודשי מאסר שירוצו בעבודות שירות, ובנוסף שנת מאסר על תנאי וקנס בסך 25 אלף שקל.
משנתו החינוכית
הרב בא-גד למד אצל הרב אברהם קרול ופיתח שיטת לימוד שהתבססה על שיעורי מורו. שיטתו יושמה בעיקר בישיבתו והיא ידועה כשיטת "ש"ס בש"ס" או "שיטת הסוגיות". השיטה כוללת לימוד עם ש"ס בבלי וירושלמי צמוד בהתאם לדברי הרב אברהם יצחק הכהן קוק (אגרות הראי"ה חלק א' איגרת ג'). הלימוד הוא באופן של לימוד לפי סוגיות (ולא לימוד לפי סדר הדפים כפי שמקובל בישיבות), כאשר נושאים רבים בהקשר של תורה ומדע. הלימוד כולל הצלבת מקורות מידע ממקורות נוספים (ספרי מדע, למשל). חיבר ספרים בעיקר בתחום שיטת הלימוד אותה פיתח ובתחומי תורה ומדע.
בשנת תש"ל הוא המליץ להעתיק מרכיבים מהשיטה החינוכית בישיבות התיכוניות שנחשבו להצלחה אל בתי הספר הדתיים. מרכיבים אלו היו:
חמש המשפחות
"חמש המשפחות" הן חמש משפחות פשע מאורגן אמריקאיות ממוצא איטלקי המנהיגות את המאפיה האמריקאית מאז שנת 1931 ומנהלות קשרים עם ארגוני פשע נוספים. חמש המשפחות יושבות בעיר ניו יורק ומאוגדות יחד תחת המועצה, בה יושבים הבוסים של חמש המשפחות. המאפיה האמריקאית היא ארגון הפשע החזק ביותר בארצות הברית, וחמש המשפחות המובילות אותו מפקחות כמעט על כל העולם התחתון של ארצות הברית וקנדה.
הקמה
בקיץ 1931, לאחר רצח ג'וזפה מסרייה במהלך שסימן את סוף מלחמת הקסטלמארזים, הבין הבוס סלבטורה מרנזנו שכדי לשמור על יציבות יש צורך בהקמת מסגרת מסודרת שתפעל ותתנהל כמו המאפיה בסיציליה. בנוסף, החליט מרנזנו ליצור את מבנה המאפיה האמריקאית כמו שהיא מוכרת כיום: בוס, סגן, קונסיליירי (יועץ), קאפו וחיילים. לעצמו הוא נתן התואר "Capo di tutti capi" - בוס כל הבוסים.
חצי שנה בלבד לאחר רצח מסרייה וסיום מלחמת הקסטלמארזים, נרצח מרנזנו על ידי אנשיהם של לאקי לוצ'יאנו ומאיר לנסקי. לאחר הרצח, החליטו לוצ'יאנו ולנסקי להקים את מועצת המאפיה, שתפקידה היה להשליט סדר במשפחות, למנוע מלחמות ביניהן ולהפוך את המאפיה לארגון ממוסד כמו חבריהם בסיציליה. תחת קורת גג אחת ובחסות לוצ'יאנו, התאחדו חמש המשפחות מניו יורק שגיבש מרנזנו ביחד עם משפחות נוספות מכל רחבי ארצות הברית למוסד מאורגן ומסודר.
שמותיהם
הסגרת זהותן של חמש המשפחות מיוחסת לג'וזף ואלאצ'י שאחרי מעצרו ב-1959 הפך לסייען המשטרה. את שם המשפחה החמישית, קולומבו, קבעה המשטרה מאוחר יותר, כאשר ג'וזף קולומבו התמנה לראש המשפחה ב-1964.
המשפחות
חמש המשפחות פועלות בכל האזור המטרופוליני של ניו יורק, אך בעיקר בחמשת רבעי העיר ניו יורק: הברונקס, ברוקלין, מנהטן, סטטן איילנד וקווינס. בשאר מדינת ניו יורק, פועלות המשפחות בעיקר במחוזות נסאו וסאפוק שבלונג איילנד ובמחוזות ווסטצ'סטר, רוקלנד ואלבני. למשפחות יש גם השפעה חזקה במדינת ניו ג'רזי, הסמוכה לניו יורק. השפעת המשפחות ניכרת באזורים מרוחקים יותר דוגמת דרום פלורידה, קונטיקט, מסצ'וסטס ולאס וגאס.
משפט חמש המשפחות
"משפט חמש המשפחות" (או בשמו הרשמי .United States v. Anthony Salerno, et al) התקיים בין השנים 1985 ל-1986 והיה אחד ממשפטי המאפיה הגדולים בארצות הברית. במשפט נאשמו ראשי חמש משפחות הפשע, בהם אנתוני סלרנו ופול קסטלנו, ראשי משפחת גמבינו, קרמיין פרסיקו, ראש משפחת קולומבו, אנתוני קולרו, ראש משפחת לוצ'זה ופיליפ רסטלי, ראש משפחת בונאנו וכן חברים בכירים נוספים בחמש המשפחות והורשעו בעבירות על חוק RICO (החוק נגד פשע מאורגן) ונידונו לעונשי מאסר של 100 שנה לראשי המשפחות ו-45 לשותפים הזוטרים יותר. התובע הראשי במשפט היה רודי ג'וליאני, לימים ראש עיריית ניו יורק.
אוסטריה באירוויזיון 2022
אוסטריה השתתפה באירוויזיון 2022, שהתקיים בטורינו שבאיטליה, עם השיר "Halo" של LUM!X ופיה מריה. זו השתתפותה ה-54 של המדינה בתחרות הזמר של האירוויזיון. הנציגים האוסטרים לתחרות נבחרו על ידי רשות השידור האוסטרית ORF.
רקע
קדם לאירוויזיון 2022, אוסטריה השתתפה בתחרות באירוויזיון חמישים ושלוש פעמים, מאז הופעת הבכורה שלה בשנת 1957. היא זכתה בשני אירועים של התחרות; באירוויזיון 1966, עם השיר "Merci, Chérie" של אודו יורגנס ובאירוויזיון 2014, עם השיר "Rise Like a Phoenix" של קונצ'יטה וורסט. מאז אירוויזיון 2004, בו הנהיג איגוד השידור האירופי את שיטת חצאי הגמר, אוסטריה הצליחה להעפיל חמש פעמים לגמר. היא הגיעה למקום האחרון שמונה פעמים, ואף סיימה את התחרות עם 0 נקודות ארבע פעמים. באירוויזיון 2021 שלחה רשות השידור האוסטרית את וינסנט בואנו, עם השיר "Amen", שהגיע למקום ה-12 בחצי הגמר, ולא העפיל לשלב הבא.
ב-20 באוקטובר 2021 אישרה רשות השידור הממלכתית את השתתפותה באירוויזיון 2022. בשנים 2011–2013 ו-2015–2016 היא ארגנה קדם לאומי, שבו השתתפו אמנים רבים. בסופו נבחר השיר והנציג באוסטרי לתחרות. מאז שנת 2017 בוחרת רשות השידור את השיר באמצעות ועדה פנימית שהוקמה על ידה.
לפני האירוויזיון
ב-27 בינואר 2022 דווח כי שני שירים נשארו מועמדים לייצוג המדינה באירוויזיון: "Das Meer" של אנגר ו-"Halo" של LUM!X. ב-8 בפברואר, במהלך תוכנית הרדיו Ö3-Wecker, נחשף כי "Halo" בביצוע LUM!X ופיה מריה נבחר לשיר האוסטרי לאירוויזיון 2022. את מילותיו חיבר LUM!X עצמו, לצד אנדרס נילסן, גבריאל פונטה, רסמוס פליקט וסופי אלכסנדרה טוויד-סימונס. הוא יצא לאור ב-11 במרץ. במהלך המסיבות בהן הופיעה לקראת עונת האירוויזיון ספגה פיה מריה ביקורות על הבעיות הטכניות והקוליות שהתרחשו בביצוע השיר. מאוחר יותר היא הצהירה כי העיוותים בקולה נובעים מן התסמינים של מחלת הקורונה, ממנה הבריאה חודשים לפני. ראש המשלחת האוסטרית לתחרות שכר מורה לפיתוח קול שיעבוד עם מריה, ו-"Halo" הונמך בסולמו.
באירוויזיון
על פי חוקי האירוויזיון, כל האומות למעט המדינה המארחת ו"חמש הגדולות" (צרפת, גרמניה, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת) נדרשות להעפיל מאחד משני חצאי הגמר על מנת להתמודד בגמר ; עשר המדינות המובילות מכל חצי גמר עולות לגמר. איגוד השידור האירופי (EBU) פיצל את המדינות המתחרות לשישה סלים שונים בהתבסס על דפוסי הצבעה מתחרויות קודמות, כאשר מדינות עם דפוס הצבעה דומה הוכנסו לאותו סל. ב-25 בינואר 2022 נערכה הגרלת הקצאה שהכניסה כל מדינה לאחד משני חצאי הגמר, וכן באיזו מחצית מהמופע הם יופיעו. אוסטריה שובצה למחצית השנייה של חצי הגמר הראשון, שהתקיים ב-10 במאי 2022.
לאחר שפורסמו כל השירים המתחרים לתחרות 2022, סדר השירים לחצי הגמר הוחלט על ידי מפיקי התוכניות ולא באמצעות הגרלה נוספת, כך ששירים דומים לא הוצבו זה ליד זה. אוסטריה הופיעה כמדינה ה-13, לאחר דנמרק ולפני איסלנד. ב-10 במאי 2022 ביצעו מריה ו-LUM!X את "Halo" על בימת חצי הגמר הראשון של אירוויזיון 2022. הם נכשלו בניסיון להעפיל לגמר התחרות, שהתקיים ב-14 במאי. מאוחר יותר התברר כי אוסטריה דורגה במקום ה-15 בחצי הגמר עם 42 נקודות.
נמל התעופה הבין-לאומי דומודדובו
נמל התעופה הבין-לאומי מוסקבה-דומודדובו (ברוסית: Международный Аэропорт Москва-Домодедово) הוא נמל תעופה במחוז מוסקבה, השני בגודלו ברוסיה מבחינת נפח הנוסעים והמטען, אחרי נמל התעופה הבינלאומי שרמטייבו. השדה ממוקם מדרום-מזרח לעיר מוסקבה, במרחק של כ-42 ק"מ ממרכז העיר. שטחו הכולל 136 קמ"ר והוא מאפשר פוטנציאל גדול במיוחד לתוכניות פיתוח עתידיות שלו. בשנת 2008 עברו בו 20.43 מיליון נוסעים ובשנת 2012 כ-30 מיליון נוסעים.
היסטוריה
פעילותו של השדה החלה במאי 1965, אם כי טיסות פנים מרחבי ברית המועצות החלו כבר במרץ 1964. בתחילה נסלל בשדה מסלול המראה בודד, אולם עם הגידול בנפח התעופה הפנים-ארצית, נסלל בתוך 18 חודשים מהפתיחה מסלול מקביל נוסף, ובכך היה לשדה התעופה הראשון בברית המועצות שבו מתבצעות נחיתות והמראות במקביל. בדצמבר 1975 בוצעה הטיסה הבינלאומית הראשונה מן השדה, והוא הוכרז רשמית כנמל תעופה בינלאומי.
החל משנת 1996 מתופעל השדה בידי חברה פרטית במסגרת עסקת חכירה ל-75 שנה. החברה החלה בביצוע השקעות רבות בפיתוח השדה, והשקעות אלה התבררו כמשתלמות עם הפיכתו של שדה התעופה לבסיס פעילות מרכזי עבור כל חברות התעופה הגדולות בעולם. בשנת 2003 בוצע שדרוג משמעותי של מגדל הפיקוח והוא מאפשר טיפול בכ-70 המראות ונחיתות בשעה על המסלולים המקבילים.
באוגוסט 2004 בוצעו שני פיגועי טרור במטוסים שהמריאו מנמל התעופה, בהם נספו 89 בני אדם.
ב-24 בינואר 2011 פוצץ עצמו מחבל מתאבד, מארגון הטרור של דוקה אומרוב, באולם קליטת הנוסעים בנמל התעופה והביא למותם של 35 ופציעתם של כמאה נוספים.
פעילות
השדה הוא אחד משלושת נמלי התעופה העמוסים ברוסיה. אל על מפעילה מספר טיסות יומיות אל השדה. כמו כן, שדה התעופה מתחבר באמצעות רכבת אקספרס למרכז העיר מוסקבה ובנוסף להן מופעל שירות מוניות ישיר לתחנה המרכזית בעיר.
תאונות ותקריות
ב-11 בפברואר 2018 התרסק מטוס של חברת סראטוב איירליינס בטיסה מספר 703 זמן קצר לאחר המראתו מהשדה לכיוון העיר אורסק. בהתרסקות נהרגו כל 71 הנוסעים ואנשי הצוות.
הוקון השני, מלך נורווגיה
הוקון זיגורדסון (בנורווגית: Haakon Sigurdsson, היה ידוע גם בכינוי הוקון רחב הכתפיים - Haakon Herdebrei; 1147 – 7 ביולי 1162) היה מלך נורווגיה מ-1157 ועד מותו תחת השם הוקון השני בתקופת מלחמת האזרחים הנורווגית.
חייו
הוקון נולד כבנו הבלתי חוקי של זיגורד השני. ב-1157 הוא נקבע כיורשו של דודו, אייסטיין השני, שהיה מלך שותף יחד עם אחיו, אינגה הראשון ואביו של הוקון. לאחר מותם של אייסטיין וזיגורד היה אינגה לשליט היחיד של נורווגיה.
תומכיהם לשעבר של זיגורד השני ושל אייסטיין השני התלכדו מאחורי הוקון וחידשו את מאבקם נגד אינגה בהנהגתו של זיגורד הברדסון מהדמרק. ב-3 בפברואר 1161 הובס אינגה ונהרג בשעה שהוביל את אנשיו לקרב נגד הוקון השני ליד אוסלו, לאחר שרבים מאנשיו בהנהגת גודרד אולפסון, ערקו לצדו של הוקון.
מלחמת האזרחים
מלחמת האזרחים הנורווגית התמשכה על תקופה של 110 שנים. היא החלה עם מותו של זיגורד הראשון ב-1130 והסתיימה ב-1240 עם מותו של הדוכס סקול בורדסון. במהלך תקופה זו התנהלו כמה עימותים מוגבלים ברמות שונות של עצימות. הרקע לעימותים אלו היו סדר הירושה הנורווגי שהיה לא ברור, המצב החברתי והמאבק בין המלך לבין הכנסייה. במלחמה זו היו שתי סיעות שבתחילה לא היו ידועות בשמם, אך בסופו של דבר הן כונו ה"בגלר" וה"בירקביינר". סיעות אלו נסמכו בדרך כלל על מנהיג בובה שהיה בן למשפחת המלוכה או טוען לכתר.
מאריה אל-קבטיה
מאריה בנת שמעון אלקבטיה, הידועה כמאריה אל-קבטיה (בערבית: مارية القبطية) הייתה אחת מנשותיו של מוחמד, איתו הביאה לעולם את אבראהים. משמעות שמה הוא "מאריה הקופטית".
חייה
מאריה אל-קבטיה נולדה במשפחה מבוססת ואמידה. אביה היה מצרי, ואמה הייתה אישה ממוצא יווני אשר התגוררה במצרים.
בשנת 628, מוחמד שלח מכתב לשליט מצרים, והזמין אותו לקבל את האסלאם. השליט לא הסכים לקבל את האסלאם, אך הוא שלח למוחמד מתנות, שביניהם כללו את מאריה ואת אחותה סירין. בדרך לאל-מדינה, החליטו מאריה ואחותה להתאסלם. לאחר שהגיע לאל-מדינה והכירה את מוחמד, היא התחתנה איתו.
לפי המקורות האיסלמיים, מריה התגוררה אצל אשתו של מוחמד, חפסה. מוחמד אמר לחפסה שאביה רוצה להיפגש איתה, וכשזו הלכה לבקר את אביה, מוחמד שכב עם מריה. חפסה חזרה לביתה, נתגלה לה מה שאירע, והיא כעסה על מוחמד. מוחמד ביקש מחפסה שלא לספר ברבים את שאירע, אולם היא סיפרה את המעשה לעיישה. מוחמד נשבע לשתי נשותיו שלא ישכב יותר עם מריה. אולם לאחר מכן, ג'בריל נתגלה למוחמד ואמר לו את הפסוק הקוראני 66.1 שאומר "מדוע אתה הנביא מונע מעצמך את אשר האל ייעד לך?". פסוק זה אישר למוחמד להפר את שבועתו לנשותיו, והוא המשיך את הקשר עם מריה. https://sunnah.com/bukhari:2468
פטירה
מאריה נפטרה בינואר 637, כ-5 שנים לאחר פטירתו של מוחמד.
בנואה אמון
בנואה אמון (בצרפתית: Benoît Hamon, בעברית נקרא גם בנואה המון; נולד ב-26 ביוני 1967 בסן-רנן) הוא פוליטיקאי צרפתי.
ביוגרפיה
בנואה אמון נולד ביוני 1967, לאב מהנדס ולאם מזכירה, וגדל בעיר ברסט. כשהיה בן 9 עבר עם משפחתו לדקר, בירת סנגל שבאפריקה, לתקופה של ארבע שנים. לאחר גירושי הוריו חזר לגור בחבל ברטאן שבצרפת.
לאחר סיום בית הספר התיכון נרשם לאוניברסיטה בברטאן, בה השלים תואר בהיסטוריה. בזמן לימודיו הספיק אמון לשמש כנשיא תנועת הצעירים הסוציאליסטים מ-1993 עד 1995.
קריירה פוליטית
את הקריירה הפוליטית החל אמון ב-1991, עת שימש כעוזר פרלמנטרי של פייר ברנה, חבר בית הנבחרים הצרפתי מטעם המפלגה הסוציאליסטית. בין 2004 ו-2009 שימש כחבר הפרלמנט האירופי ובהמשך, בין 2008 ל-2012, היה דובר המפלגה הסוציאליסטית. נבחר לחבר האספה הלאומית מטעם מחוז איבלין ב-2012, וכיהן כשר מ-16 במאי 2012 עד 25 באוגוסט 2014: בתחילה בתור שר הכלכלה והאוצר ואחר כך כשר החינוך.
אמון, הנמנה עם האגף השמאלי במפלגה הסוציאליסטית, ניצח בפריימריז ב-2017 את מנואל ואלס מועמד האגף המתון. בכך הפך למועמד המפלגה בבחירות לנשיאות של שנת 2017. האגף המתון במפלגתו, ביניהם מנואל ואלס, תמך בעמנואל מקרון שפרש מהמפלגה. אמון לא העפיל לסיבוב השני בבחירות.
חיים אישיים
אמון קשור בהסכם נישואין אזרחי עם גבריאל גולר, בת להורים מדנמרק וקטאלניה. לזוג שתי ילדות. גולר המפרידה בין חייה האישיים לחיים הפוליטיים אינה משתתפת באסיפות הבחירות של אמון.
ניסיון ההתנקשות באפיפיור פאולוס השישי
ניסיון ההתנקשות באפיפיור פאולוס השישי התרחש ב-27 בנובמבר 1970 בעיר מנילה שבפיליפינים. מתנקש בודד תקף את האפיפיור בפגיון והוא נפצע פצעים קלים.
ההתנקשות
בבוקר 27 בנובמבר 1970 הגיע האפיפיור פאולוס השישי לביקור בפיליפינים - הביקור האפיפיורי הראשון במדינה. ביקורו עורר התרגשות רבה במדינה שמרבית תושביה היו נוצרים. אלפי אנשים הגיעו לנמל התעופה של מנילה לקראת הגעתו.
זמן קצר לאחר שירד האפיפיור ממטוסו, ובעת שליוו אותו, מזכירו הפרטי ונשיא הפליפינים, פרדיננד מרקוס, ניגש אליו גבר בבגדי כומר ודקר אותו פעמיים בקריס, סוג של פגיון אינדונזי. שתי הדקירות פגעו בצווארונו של האפיפיור, משני צידיו של וריד ראשי בצוואר (Jugular vein). האפיפיור נפצע פצעים קלים בלבד משום שמזכירו הדף את ידו של המתנקש וכן משום שהצווארון שלבש היה נוקשה על מנת לסייע לו בהפגת כאבי קשחת חוליות צווארית שממנה סבל. התוקף נתפס ונעצר. האפיפיור המשיך בתוכנית הביקור שלו ללא שינוי והעובדה שנפצע התגלתה ברבים רק לאחר מותו ב-1978.
לאחר ההתנקשות
חקירת התוקף העלתה כי שמו הוא בנג'מין מנדוסה אי אמור פלורס (Benjamín Mendoza y Amor Flores). הוא היה בוליביאני יליד 1933, שעסק בציור בסגנון סוריאליסטי. נראה שרחש עוינות לנצרות ולחינוך הדתי שקיבל. הוא עזב את מולדתו ב-1962 וחי בארצות שונות. הוא הצליח בדרך כלשהי להצטרף לקהל מקבלי הפנים של האפיפיור ולהגיע עד אליו.
פלורס הואשם והורשע בניסיון לרצח. במהלך משפטו הצהיר כי יציל את האנושות מאמונות טפלות. הוא ריצה בפיליפינים 38 חודשי מאסר ולאחר מכן שוחרר וגורש לבוליביה. לאחר שחרורו אמר כי תקף את האפיפיור על מנת לזכות בתשומת לב. ניסיון ההתנקשות אכן הגדיל את העניין בציוריו ואת הביקוש להם. הוא חי בלימה שבפרו ומת בשנת 2014.
משה שלומוביץ'
משה שלומוביץ' (נולד בשנת 1950) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בתפקיד חלוץ במכבי נתניה.
שלומוביץ' החל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מכבי נתניה, וב-1967 עלה לקבוצה הבוגרת. הוא זכה עם הקבוצה בשתי אליפויות ושני גביעי אלוף האלופים. שלומוביץ' שיחק בנבחרת הנוער וב-1969 השתתף בטורניר קאן.
לאחר סיום הקריירה כשחקן כדורגל, היה מורה לחינוך גופני בתיכון טשרניחובסקי בנתניה.
שלומוביץ' נשוי לנורית ולהם שני ילדים. אביו עמנואל שלומוביץ' שיחק ביובנטוס ומכבי נתניה, ואחיו הגדול אליעזר שלומוביץ' שיחק יחד איתו במכבי נתניה.
אליהו חמווי
רבי אליהו חמווי (ה'ת"ר - ה'תרע"ו; 1839–1915) היה ראב"ד חלב (ארם צובא) שבסוריה, פייטן ומקובל.
ביוגרפיה
נולד בסביבות שנת ה'ת"ר (1839) לעזרא ולשרה בארם צובא שבסוריה. בגיל צעיר התייתם מאביו וחי חיי עוני ומחסור. על תקופה זו כתב לימים: . בהמשך עבר להתגורר אצל קרובי משפחתו עד נישואיו בשנת ה'תרי"ט (1859) לגרז, בתו של יצחק סוויד.
רבו העיקרי היה רבי מרדכי עבאדי שהיה רבם של רבים מחכמי ופוסקי ההלכה המפורסמים של הדור הבא. כמו רבו, גם הוא עסק בפיוט. פיוטו הידוע "אור עליון מאיר כספירים" נכנס לשירת הבקשות של יהודי חלב.
בהיותו בן 51 מונה לדיין בבית הדין של חלב ובהמשך מונה לשמש כאב בית הדין.
נפטר ביום הראשון של ראש השנה ה'תרע"ו. בין מספידיו היה חברו לבית הדין הרב עזרא חמווי ודבריו נדפס בספר "מנחת יהודה".
יצירתו
תשובות וחידושים ממנו נמצאים גם בירחון התורני "המאסף" אליו שלח מכתביו החל מהופעת הגיליון הראשון, ובספרי חכמי דורו כמו "שערי רחמים" ו"מעשה איש".
לקריאה נוספת
קדושת אר"ץ: משא ומתן תורני בין חכמי ארם צובה, Sephardic Heritage Museum, ניו יורק, תשע"ד
יעקב צ' מאיר
יעקב צ' מאיר (נולד ב-1984) הוא סופר ובעל טור ישראלי, וחוקר בתחומי מדעי היהדות ובעיקר בתחום של תולדות הספר.
ביוגרפיה
מאיר נולד בירושלים, למד בישיבת מעלה גלבוע ובישיבת שיח יצחק והשלים תואר ראשון ושני באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנים 2009–2012 פרסם בעיתון מקור ראשון טור בשם "בשולי הדף" על הדף היומי. בשנים 2010–2015 כתב טור פרשת השבוע במוסף "תרבות וספרות" של עיתון הארץ. באוקטובר 2015 החל לפרסם במוסף זה טור שבועי על שולחן ערוך..
בשנת 2012 יצא לאור ספרו הראשון גם ציפור – רומן העוסק במפוני גוש קטיף שעלילתו מתרחשת בתחילת מלחמת לבנון השנייה. בשנת 2016 יצא לאור ספרו דרישות, שכולל קריאה במדרשי חז"ל לפי סדר פרשת השבוע, ומבוסס על טור פרשת השבוע שכתב בעיתון הארץ. בשנת 2019 יצא לאור ספרו השלישי, נחמיה, רומן היסטורי שעוסק בתקופתו של שבתי צבי ובתנועת השבתאות דרך דמותו של נחמיה כהן ודמויות שוליים נוספות בנות התקופה.
בשנת 2018 השלים מאיר דוקטורט באוניברסיטת תל אביב שכותרתו "מתרבות כתב היד לתרבות הדפוס: התלמוד הירושלמי מהדורת ויניציאה רפ"ג". מחקר זה התפרסם כספר בשנת 2022, בשם דפוס ראשון: מהדורת התלמוד הירושלמי ונציה רפ״ג (1523) וראשית הדפוס העברי. מאיר הוא היסטוריון של תולדות הספר, ותחום המחקר שלו הוא ההיסטוריה החומרית של הספר העברי בימי הביניים ובראשית העת החדשה.
פרסים
בתחום האקדמי, זכה בשנת 2022 בפרס שזר לחקר תולדות ישראל על עבודת הדוקטורט שלו..
קישורים חיצוניים
על הספר "גם ציפור":
על "דרישות": על "נחמיה": על "דפוס ראשון":
יילנה טידר
יִילֶנֶה טידר (בשוודית: Gyllene Tider, "זמנים מוזהבים" או "תור הזהב") הייתה להקת פופ שוודית. שירה "Sommartider" ("עיתות קיץ") הפך למעין המנון-קיץ עבור סקנדינבים רבים והוא מתנגן ברדיו מדי שנה בשלהי האביב ובמהלך הקיץ הקצר. הלהקה קנתה את הכרתה והצלחתה הודות לפזמונים שמחים עם מילים פשוטות מאוד. בשוודיה היא נחשבת למעין מקבילה של הביטלס או הביץ' בויז.
תולדות הלהקה
בשנת 1977 פגש פר גסלה את מאטס פרסון, שהיה חבר בלהקה Audiovisuellt Angrepp ("מִתקפה אודיו-ויזואלית"). השניים הקימו את ההרכב Grape Rock. בהמשך, הצטרפו מיק אנדרסון, אנדרס הֵרלין ויֶרַאן פריצוֹן והחמישייה הפכה ליילנה טידר.
בשנת 1978 הפכו חברי הלהקה לסלבריטאים בעקבות קונצרטים שקיימו בעיר האלמסטד. בהמשך הוציאו תקליט בשם "Billy", ובשנת 1980 הוציאו לראשונה אלבום בשם "Gyllene Tider". הלהיט הגדול של אותו אלבום היה "Flickorna på TV2" ("הבחורות מערוץ 2").
ב-1981 יצא האלבום השני - Moderna Tider ("זמנים מודרניים"), שהיה להצלחה אף הוא. הלהקה יצאה לסיבוב הופעות ברחבי שוודיה. בשנה שלאחר מכן יצא האלבום Puls ("פעימה"), ואיתו הסינגלים "Sommartider" ו-"Flickan i en Cole-Porter-sång" ("נערה משיר של קול פורטר").
ב-1984 ניסתה הלהקה לפרוץ לשוק האמריקני עם האלבום "Heartland". האלבום נכשל לאחר שנמכרו ממנו 8,000 עותקים בלבד. גרסה של אלבום זה, "The Heartland Café", יצאה בשוודיה תחת שם-ההרכב "רוקסט" (Roxette). הייתה זו הפעם הראשונה שפר גסלה השתמש בשם זה, לפני שפצח בקריירה משותפת לצידה של מארי פרדריקסון והפך את השם רוקסט למשהו אחר לגמרי.
ב-1985 התפרקה יילנה טידר רשמית. במרוצת השנים יצאו, עם זאת, מספר אוספים ונעשו איחודים, אחד המצליחים בהם זה של 1996, תחת השם "Återtåget" ("הרכבת חזרה").
בשנת 2004 ציינה הלהקה את יום הולדתה ה-25 עם האלבום הראשון מזה 20 שנה וסיבוב הופעות שהתקיים בחודשים יולי ואוגוסט; סיבוב ההופעות - "GT25", היה הצלחה מרשימה, והיה הגדול ביותר שנערך בסקנדינביה והשני בגודלו באירופה. יילנה טידר סחפה מעריצים מכל רחבי שוודיה. כשהתאספו חברי הלהקה באצטדיון בגטבורג, הריעו להם שם 59 אלף איש.
Terminal X
טרמינל איקס אונליין בע"מ היא חברה ישראלית למסחר אלקטרוני העוסקת בייבוא, שיווק ומכירה מקוונת באתר החברה.