cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אילן קינן
ביוגרפיה
העלה מופע אישי בשם "שלמה אילן קינן – נקודות דרך". בשנת 2000 יצא אלבום שהוקלט בהופעה חיה ב"מעבדה" בירושלים.
הלחין לצד דוד דאור את השיר "פתח לבך" והשתתף בהקלטתו. כתב וביצע את המוזיקה לסרט האנימציה "תיהמת" שביים משה בנברם במסגרת פרויקט גמר במוסררה בית הספר הרב תחומי לאמנות וחברה ע"ש נגר. השתתף במופע "שצף קצב ירושלמי". השתתף כחלק מלהקת צלילי בית לחם במופע "מים לדוד המלך" - ערב של מוזיקה והומור לכבוד דוד המלך שהועלה בבית אבי חי בהנחיית גיל קופטש
שישו ושמחו
שישו ושמחו הוא פזמון שהלחין שייקה פייקוב למילים מן המקורות. השיר בוצע לראשונה על ידי ששי קשת בפסטיבל הזמר החסידי בשנת 1971, שם זכה במקום הראשון.
רקע
השיר בוצע לראשונה על ידי ששי קשת בפסטיבל הזמר החסידי השלישי, שנערך בשנת 1971. ששי קשת זכה עמו במקום הראשון בתחרות.
השיר מבוסס על הפיוט שמחברו לא ידוע – "אהלל אלהי ואשמח בו".
תחילתו במילים
בשל תוכנו מושמע השיר תדירות בשמחת תורה.
מיכאי סטלסקו
מיכאי סטלסקו (ברומנית:  Mihai Stelescu; 1907 - 16 ביולי 1936) היה פוליטיקאי, עיתונאי ועורך רומני, מנהיג אחוות הצלב, בגיל 25 חבר פרלמנט מטעם התנועה הלגיונרית, מייסד מסע הצלב של הרומניות.
ביוגרפיה
סטלסקו נולד בגאלאץ, רומניה וכבר בבית הספר התיכון הצטרף לתנועה הלגיונרית. הוא היה מיליטנטי מאוד, לכן גם זכה בצלב הלבן, העיטור הגבוה ביותר של התנועה הלגיונרית. סטלסקו התקדם במדרג התנועה הלגיונרית במהירות והצטייר כשני רק למנהיג התנועה ומייסדה, קורנליו זליה קודריאנו. ב-1932 נבחר לפרלמנט הרומני מטעם התנועה הלגיונרית ועם בחירתו החל לקבל משכורת של חבר פרלמנט, מה ששינה בצורה חדה את רמת הכנסותיו ואת סגנון חייו. הבחירות החדשות, ללא רשימות של לגיונרים, שנערכו בסוף 1933, החזירו אותו למצבו הכלכלי הקודם, אך הוא כבר התרגל להוצאות גבוהות יותר. בתקופה בה היה חבר פרלמנט הצטיין בנאומיו יותר מכל הלגיונרים. לאחר שהניקדורים רצחו את יון ג. דוקה היה בין העצורים והנאשמים במשפט, אך בדומה ליתר הצמרת הלגיונרית, פרט לניקדורים, זוכה במשפט.
בתקופה בה היה עצור בבית הסוהר התחיל סטלסקו לייצור סביבו קבוצת נאמנים ולראות בעצמו שווה ערך לקודריאנו. לאחר שחרורו מהכלא הוא ביקר את רצח דוקה והתחיל להיות ביקורתי כלפי המנהיג ונוצר הרושם שהוא מתכנן פיצול התנועה או השתלטות עליה.
הקונספירציה ומשפט החברים
נאמני קודריאנו החלו לעקוב אחר מעשיו של סטלסקו. הם העריכו שסטלסקו עמד בקשר עם חוגי המלך באמצעות גיסו, לוקה גאורגיאדה (Luca Gheorghiade), זכה לתמיכה כספית והבטחות פוליטיות, הכל במטרה לפגוע בתנועה הלגיונרית.
סטלסקו פתח מחנה הבראה על חוף הים השחור עבור לגיונרים שחלו או נחלשו בבתי הכלא. פתיחת המחנה הייתה, לדברי המקטרגים, בכסף שמקורו בחוגי המקורבים לארמון המלוכה. למחנה זה הגיעו המקורבים לסטלסקו ולגיונרים שסטלסקו קיווה לקרב אליו. במחנה היה לגיונר צעיר, שרק סיים סמינר למורים, בשם וסילה קוטאה (Vasile Cotea), שביקר שוב ושוב, כנראה בהשפעת סטלסקו, את קודריאנו ללא תגובה של סטלסקו. חלק מהלגיונרים עזבו וסיפרו לקודריאנו על הנעשה. לדברי קוטאה סטלסקו השפיע עליו להתנקש בחיי קודריאנו ולשם כך יצא למחנה שם התאמן בירי באקדח. הוא נסוג מתוכניתו ולדבריו סטלסקו הציע לו חלופה, להרעיל את קודריאנו וגם סיפק לו את הרעל. נאמני קודריאנו, שכבר עקבו אחריו, התחברו אליו תוך העמדת פנים שהם חלק מהמזימה, לכן קוטאה דיבר חופשי וחשף את התוכנית. הוא הובא לקודריאנו והתוודה לפניו על המזימה. קבוצת לגיונרים יצאה לביתו של סטלסקו ומצאה שם רעל.
ב-25 בספטמבר 1934 דן בית דין כבוד לגיונרי בראשותו של גנרל קנטקוזינו-שומר הגבול בעניינו של סטלסקו ומצא אותו אשם בבגידה כלפי התנועה וקודריאנו - קודריאנו גזר את דינו להרחקה לתמיד מהתנועה. סטלסקו התכחש להאשמות וטען שקודריאנו הוא זה שניסה להרעיל אותו.
הנשרים הלבנים והחיבור עם פנאיט איסטרטי
לאחר הרחקתו של סטלסקו מהתנועה הלגיונרית הוא השמיע ביתר שאת את ביקורתו על התנהלות התנועה הלגיונרית ובמיוחד התנהלותו של מנהיגה, קודריאנו. סטלסקו ביקר את הזדהותה היתירה של התנועה הלגיונרית עם גרמניה הנאצית, תוך התעלמות מכך שבמלחמת העולם הראשונה גרמניה הייתה האויב העיקרי של רומניה. הוא חשש מכך שרומניה תהפוך לגרורה של גרמניה ותאבד את עצמאותה.
לאחר שפנאיט איסטרטי פנה לכיוון עצמאי, בהיפרדו מהקו של ברית המועצות ולאחר התגובה החריפה נגדו של חוגי שמאל מסוימים, התחיל איסטרטי לפרסם מאמרים בעיתון הימין Cruciada Românismului (מסע הצלב של הרומניות), שייסד מיכאי סטלסקו לאחר סילוקו מהתנועה הלגיונרית. היו שראו בכך שינוי עמדות של איסטרטי והפיכתו לאנטישמי ופשיסט, אך לא כך היה הדבר. איסטרטי תבע מבעל העיתון לשנות את עמדתו האנטישמית, כדי שיתקרב אליו, יתר על כן, פרסם בתחילת 1935, מעל גבי העיתון, מאמר שתקף ושם ללעג את נושא הדגל של האנטישמיים ברומניה, הנומרוס קלאוזוס, שכונה על ידי איסטרטי בשמות "נומרוס דמגוגיקוס" ו"נומרוס פוליטיצ'יאנוס". איסטרטי מת באותה שנה ולא הספיק להיות עד, בשנה שלאחר מכן, לרצח סטלסקו על ידי הלגיונרים.
סטלסקו, כנראה בהשפעת פנאיט איסטרטי, מיתן את הקו האנטישמי שלו, אך המשיך לתמוך בהנהגת "נומרוס קלאוזוס". הוא גם דבק באמונתו השגויה שברומניה של 1935 היו שלושה מיליוני יהודים - במציאות מספרם נע סביב 800,000 בלבד.
הרצח
בקיץ 1936 התאשפז סטלסקו לצורכי ניתוח אפנדיציט. לאחר שדבר האשפוז נודע ללגיונרים התארגנה קבוצה מזוינת של עשרה לגיונרים, שכונו בהמשך הדצ'מווירים, שרצחו אותו בבית החולים, לדברי הלגיונרים ב-200 יריות ולדברי מקורות אחרים ב-38 יריות. לאחר הרצח ביתרו את גופו תוך שירת המנונים וריקודים סביב לגופה. הם נשארו במקום ולא התנגדו למעצרם.
גמר גביע אירופה לאלופות 1957
גמר גביע אירופה לאלופות 1957 התקיים באצטדיון סנטיאגו ברנבאו במדריד, בירת ספרד, ב-30 במאי 1957, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר גביע אירופה לאלופות לעונת 1956/1957 היא ריאל מדריד הספרדית, שניצחה במשחק את פיורנטינה האיטלקית בתוצאה 2-0. משחק הגמר נעל את המהדורה השנייה של גביע אירופה לאלופות.
ריאל מדריד השלימה זכייה שנייה ברציפות בתואר (מתוך חמש זכיות רצופות), וזאת לאחר שהניפה שנה קודם לכן את גביע אירופה הראשון לאחר ניצחון על סטאד ריימס בתוצאה 4-3.
שתי הקבוצות העפילו לטורניר בזכות הישגיהן בעונת 1955/1956. ריאל מדריד העפילה לטורניר כאלופה המכהנת, ולא בזכות מיקומה בליגה הספרדית, שם סיימה שלישית בלבד, עם עשר נקודות פחות מהאלופה אתלטיק בילבאו. פיורנטינה זכתה באליפות איטליה באופן מרשים, לאחר שהקדימה את מילאן ב-12 נקודות והפסידה רק פעם אחת לאורך כל העונה.
ריאל זכתה לארח את משחק הגמר באצטדיונה הביתי, לעיני כ-124,000 צופים. המחצית הראשונה הסתיימה ללא שערים, ובדקה ה-69 הצליחה ריאל לעלות ליתרון ראשון לאחר שזכתה בפנדל שנוי במחלוקת, אותו כבש אלפרדו די סטפנו. שש דקות אחר כך קבע פרנסיסקו חנטו את תוצאת המשחק, 2-0 לריאל בסיום.
הדרך אל הגמר
בסיבוב המוקדם חולקו המשתתפות בטורניר לשלוש קבוצות על פי שיוך גאוגרפי, והוגרלו נגד קבוצה אחרת מאותו השיוך. ריאל מדריד, האלופה המכהנת, העפילה אוטומטית מהשלב המוקדם, בעוד פיורנטינה הוגרלה בקבוצת דרום-מרכז אירופה וזכתה גם היא בהגרלה לאחד משלושת הכרטיסים האזוריים החופשיים לשמינית הגמר.
ריאל מדריד
לאחר שזכתה להעפלה אוטומטית מהסיבוב המוקדם, החלה ריאל את משחקיה בטורניר בשלב שמינית הגמר מול נציגת אוסטריה, ראפיד וינה. במשחק הראשון בבית ניצחה ריאל 4-2 בזכות צמדים של אלפרדו די סטפנו ורמון מרסאל. משחק הגומלין בחוץ היה לתצוגה התקפית מרשימה של ארנסט האפל, שהעלה את ראפיד ליתרון 3-0 במחצית. די סטפנו כבש במחצית השנייה, והמשחק הסתיים בתוצאה 3-1 לראפיד. עם שוויון 5-5 וניצחון לכל קבוצה בסיכום שני המפגשים, ובהיעדר חוק שערי חוץ, נפגשו הקבוצות כחודש אחר כך למפגש פלייאוף במדריד. ריאל גברה 2-0 על ראפיד באצטדיונה הביתי והעפילה לרבע הגמר.
בשלב רבע הגמר פגשה ריאל את ניס הצרפתית. במשחק הראשון בבית גברה ריאל 3-0 על יריבתה עם צמד של אנריקה מטאוס במחצית השנייה. ריאל השלימה ניצחון כפול במשחק הגומלין בחוץ, עם צמד של אלפרדו די סטפנו בדרך ל-3-2 במשחק ו-6-2 בסיכום שני המפגשים.
בחצי הגמר פגשה ריאל את מנצ'סטר יונייטד האנגלית. המשחק הראשון התקיים במדריד, ולאחר מחצית מאופסת כבשו הקטור ריאל, די סטפנו ומטאוס בדרך לניצחון 3-1. במשחק הגומלין באולד טראפורד הובילה מנצ'סטר 2-0 כבר בהפסקה, עם שערים של רמון קופה והקטור ריאל. מנצ'טסר הצליחה לאזן בחצי השני לשוויון 2-2, אך בסיכום שני המפגשים ניצחה ריאל 5-3 וזכתה להגן על תוארה במגרשה הביתי במשחק הגמר.
פיורנטינה
אלופת איטליה, שזכתה בהגרלה לכרטיס חופשי לשמינית הגמר, החלה את דרכה בטורניר מול נורשפין השוודית. במשחק הראשון בפירנצה נפרדו הקבוצות בשוויון 1-1, ובגומלין נהנתה פיורנטינה משער בודד של ג'וזפה וירג'ילי כדי לנצח 1-0, ולהעפיל לרבע הגמר עם 2-1 בסיכום.
ברבע הגמר פגשה פיורנטינה את גראסהופרס ציריך השווייצרית. במשחק הראשון בבית עלתה פיורנטינה ליתרון 3-0 כבר לאחר 12 דקות (צמד לרומנו טאקולה), ובסיום ניצחה 3-1. בגומלין בחוץ נפרדו הקבוצות בשוויון 2-2, שזיכה את פיורנטינה בכרטיס לחצי הגמר.
סיכום המשחק
ריאל מדריד, הפייבוריטית לזכייה בתואר בפעם השנייה ברציפות, זכתה למקדמה נוספת כאשר משחק הגמר נערך בביתה, אצטדיון סנטיאגו ברנבאו שבמדריד, לעיני כ-124,000 צופים. האצטדיון התהדר במערכת תאורה חדישה, שנבנתה תמורת סכום כסף רב במיוחד עבור משחק הגמר, אך ראשי פיורנטינה דרשו כי שריקת הפתיחה תוקדם לשעות האור, שכן שחקניה אינם רגילים לשחק תחת אורות מלאכותיים. למורת רוחם של ראשי ריאל, המשחק יצא לדרך בשעה 17:30, שעון מקומי.
בפן המקצועי, ריאל מדריד של המאמן חוסה ויאלונגה נהנתה מחוליית התקפה חזקה, ובמרכזה אלפרדו די סטפנו, וכן משחקני קו מהירים וטכניים כרמון קופה ופרנסיסקו חנטו. מן העבר השני, התבסס המאמן האיטלקי פולביו ברנרדיני מהשילוב ההתקפי בין ג'וזפה וירג'ילי ומיגל מונטורי, ועל הקיצוני הימני ז'וליו בוטליו, שהיה אחד מכוכבי נבחרת ברזיל במונדיאל 1954.
המחצית הראשונה התאפיינה במשחק קשוח של שחקני שתי הקבוצות, עם תיקולים רבים משני הצדדים. בניגוד לתחזיות המוקדמות שדיברו על עדיפות מוחלטת של ריאל, המחצית הראשונה הגיעה לסיומה לאחר משחק מאוזן וללא שערים.
השופט ההולנדי לאו הורן התקשה לשלוט במשחק שהתפתח במדריד, ובדקה ה-69 החליט להעניק פנדל שנוי במחלוקת לריאל. אנריקה מטאוס קיבל כדור עומק שהותיר אותו לפרוץ לבד לכיוון השער ותוקל מאחור על ידי ארדיקו מאניני, אלא ששניות קודם לכן, בעת המסירה, הרים הקוון את הדגל לנבדל. שחקני פיורנטינה ניסו להפנות את תשומת לבו של השופט לסימונו של הקוון ללא הועיל. הורן סימן על הנקודה הלבנה, ודי סטפנו כבש את שער היתרון של ריאל מדריד.
שש דקות בלבד עברו, וריאל הכפילה את היתרון. קופה הכניס כדור עומק מצוין לעברו של חנטו, שנותר לבד מול ג'וליאנו סארטי, שוער פיורנטינה שיצא לכיוונו. חנטו הקפיץ את הכדור בקלילות מעל השוער האיטלקי, וקבע את תוצאת המשחק, 2-0 לריאל מדריד, אלופת אירופה בפעם השנייה.
ספר המעלות לדרגות ימות המשיח
ספר המעלות לדרגות ימות המשיח (בשפת המקור: כתאב אלמראקי אלי רתב ימות משיח) הוא ספר מחשבה של חכם יהודי-תימני. שמו של המחבר לא נכתב בכתב היד, כמנהג חכמי תימן ולא ידוע מי מחברו..הספר כתוב בשפה הערבית, וכולל ביטויים יהודיים-ערביים.
על הספר
בספר ניכרת השפעה מסוימת של רבי נתנאל בירב פיומי מחבר גן השכלים, בעיקר בסגנון הכתיבה והלשון. כמו כן, הספר הושפע מספרי פילוסופיה, מוסר ומידות גם ערביים, ובעיקר מן הספר "מבחר הפנינים" לרבי שלמה אבן גבירול. הספר מכיל עשרה שערי מידות, ביניהם שער הייחוד, שער הביטחון ושער הפרישות.
הספר פורסם לראשונה על ידי האגודה להצלת גנזי תימן, בתרגומו וביאורו של הרב יוסף קאפח, יחד עם שני חיבורים נוספים של רבני תימן - גן השכלים של ר' נתנאל בירב פיומי ושו"ת רבנו חטר בן שלמה אלד'מארי. כמו כן, הספר יצא בשתי מהדורות נוספות במכון משנת הרמב"ם. הרב קאפח תרגם את הספר מכתב יד עתיק, שלפי השערתו נכתב במאה השלישית לאלף החמישי לספירה היהודית (המאה ה-16).
סנאים יפים
סנאים יפים (שם מדעי Callosciurinae) היא תת-משפחה במשפחת הסנאיים. בני קבוצה זו מכונים "סנאים יפים" ע"ש הסוג Callosciurus שפירושו "סנאי יפה", עקב צבעיו החזקים. סנאים אלה חיים רק בדרום-מזרח אסיה והם שוכני עצים בעיקרם. הם מונים 14 סוגים ו60 מינים.
תכנון שימושי קרקע
תכנון שימושי קרקע הוא תהליך הסדרת שימוש בקרקע על מנת לקדם תוצאות חברתיות וסביבתיות מסוימות ושימוש יעיל יותר במשאבים.
יעדים של תכנון שימושי קרקע עשויים לכלול: שימור סביבתי, ריסון של התפשטות עירונית, צמצום עלויות הובלה, מניעה של סכסוכים על שימוש בקרקע, והפחתה בחשיפה למזהמים או גורמי הפרעה אחרים. באופן כללי, השימושים בחלקות אדמה מתוכננות קובע את מגוון הפעילויות הסוציו-אקונומיות המתרחשות באזור מסוים ואת דפוסי ההתנהגות האנושית שהם מייצרות, יחד עם השפעתם על הסביבה.
בתכנון ערים ואזורים תכנון השימוש בקרקע מבקש לסדר ולווסת את שימושי הקרקע בצורה יעילה ואתית ובכך למנוע סכסוכים על שימושי קרקע. ממשלות משתמשות בתכנון שימוש בקרקע כדי לנהל את הפיתוח בתחומי השיפוט שלהן. בכך יכולה יחידה ממשלתית לתכנן את צורכי הקהילה תוך שמירה על משאבי הטבע. לשם כך זוהי הערכה שיטתית של פוטנציאל קרקע ומים, חלופות לשימוש בקרקע ותנאים כלכליים וחברתיים על מנת לבחור ולאמץ את האפשרויות הטובות ביותר לשימוש בקרקע. לעיתים קרובות מרכיב אחד בתוכנית כוללת לשימוש בקרקע מספק חזון לאפשרויות הפיתוח העתידיות כגון: שכונות, מחוזות, ערים או כל אזור תכנון מוגדר.
פטריק פטרסון
פטריק דאוול פטרסון (באנגלית: Patrick Davell Patterson; נולד ב-14 במרץ 1989) הוא כדורסלן אמריקאי. כפאוור פורוורד נייד ובעל יכולת קליעה טובה מבחוץ, משמש פטרסון כסטרץ' פור.
נעורים וקריירת מכללות
פטרסון נולד בוושינגטון די. סי., וגדל בעיר האנטינגטון שבוירג'יניה המערבית. בתקופתו כתלמיד "תיכון האנטינגטון" הוביל את קבוצתה ל-3 אליפויות ליגת התיכונים של המדינה. בשנתו האחרונה שיתף פעולה בקבוצה עם שחקן ה-NBA לעתיד, או.ג'יי. מאיו, ואף פתח לצידו במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן בו קלע 8 נקודות.
בסיום לימודיו התיכוניים בחר ללמוד באוניברסיטת קנטקי תחת המאמן ג'ון קליפארי. בשתי עונותיו הראשונות בקנטקי היה פטרסון אחד השחקנים המובילים של הקבוצה, לצד ראמל בראדלי וג'ודי מיקס, כשהעמיד ממוצעים של 17.3 נקודות ו-8.6 ריבאונדים למשחק. בעונתו השלישית והאחרונה, בה הצטרפו לקנטקי ה ג'ון וול, אריק בלדסו ודמרקוס קאזינס, לקח פטרסון תפקיד קטן יותר וקלע 14.3 נקודות למשחק. באותה עונה העפילה הקבוצה לשלב "8 הגדולות" (Elite Eight) בטורניר ה-NCAA, לראשונה מאז שנת 2005.
סקרמנטו קינגס
במהלך עונת, ב-20 בפברואר 2013, נשלח פטרסון בטרייד לסקרמנטו קינגס, יחד עם קול אולדריץ' וטוני דאגלס, בתמורה לתומאס רובינסון, פרנסיסקו גרסיה וטיילר האניקאט. ב-41 המשחקים בהם שותף בסקרמנטו תפקד פטרסון כמחליפו של ג'ייסון תומפסון וקלע 7.6 נקודות בממוצע למשחק.
אוקלהומה סיטי ת'אנדר
ביולי 2017, לאחר 3 וחצי עונות בטורונטו, חתם פטרסון על חוזה ל-3 עונות באוקלהומה סיטי ת'אנדר, עבור כ-16.4 מיליון דולר.
לוס אנג'לס קליפרס
באוגוסט 2019 שוחרר פטרסון מאוקלהומה סיטי, וחתם על חוזה בלוס אנג'לס קליפרס.
ב-23 בספטמבר 2021, פטרסון חתם בפורטלנד טרייל בלייזרס. עם זאת, הוא שוחרר ב-16 באוקטובר, לאחר שני משחקי קדם העונה.
גרמניה באירוויזיון 1956
גרמניה באירוויזיון 1956 השתתפה עם השירים "Im Wartesaal zum großen Glück" ו-"So geht das jede Nacht", שבוצעו על ידי הזמרים, וולטר אנדראס שוורץ ופרדי קווין בהתאמה.
לפני האירוויזיון
בניגוד לרוב המדינות שהשתתפו באירוויזיון 1956, רשות השידור הגרמנית (ARD), בחרה את שני השירים שייצגו את גרמניה בתחרות בוועדה מיוחדת שהוקמה על ידי רשות השידור הגרמנית. אל הוועדה נשלחו 12 שירים, ומתוכם נבחרו שני שירים שיצגו את גרמניה באירוויזיון. שמות השירים שלא נבחרו לא נחשפו עד היום.
ליס אסיה
ליס אסיה, אזרחית ונציגת שווייץ, השתתפה בתחרות זו מספר ימים לאחר בחירתה לייצג את שווייץ. על פי תקנון התחרות, לא הייתה הגבלה האוסרת על מבצע לייצג מספר מדינות. על פי שמועות, ליס אסיה זכתה באחד מן המקומות הראשונים, אך הוועדה בחרה שלא להטיס אותה ללוגאנו, שווייץ, שם נערכה התחרות.
באירוויזיון
השיר "Im Wartesaal zum großen Glück" הושר רביעי בסדר ההופעות, לפני צרפת ואחרי בלגיה. השיר "So geht das jede Nacht" שובץ במקום ה-11 בסדר ההופעות, לפני צרפת ואחרי בלגיה. מיקומם הסופי של השירים אינו ידוע היות שמארגני התחרות הכריזו על הזוכה בלבד.
DevOps
בפיתוח תוכנה, DevOps היא תרבות ארגונית ומתודולוגיית עבודה אשר שמה דגש על שיתוף הפעולה והתקשורת בין מפתחי התוכנה לבין שאר אנשי ה-IT שבחברה. השיטה דוגלת בביצוע אוטומציה של תהליכי אספקת התוכנה (delivery) ושל שינויים בתשתיות. מקור המילה DevOps הוא מראשי התיבות של המילים האנגליות development (פיתוח) ו-operations (תפעול). מטרת השיטה לכונן תרבות וסביבה שבהן בנייה, בדיקות והוצאה לאור של גרסאות תוכנה יכולים להתבצע במהירות, לעיתים קרובות ובאופן אמין יותר. שיטות ה-DevOps המודרניות כוללות פיתוח מתמשך (continuous development), בדיקות מתמשכות, אינטגרציה מתמשכת, פריסה רציפה וניטור רציף של יישומי תוכנה לאורך כל מחזור חיי הפיתוח שלה. פרקטיקת ה-CI/CD או צינור ה- CI/CD (או Pipeline) מהווים את עמוד השדרה של פעולות DevOps המודרניות.
כלים
מכיוון ש-DevOps מהווה שינוי תרבותי ודורש שיתוף פעולה בין הפיתוח, התפעול והבדיקות, לא קיים כלי יחיד של DevOps. במקום זאת קיימת "שרשרת כלי DevOps", המורכבת מכלים שונים רבים. באופן כללי, כלים ל-DevOps ניתנים לסיווג בין אחת או יותר מהקטגוריות הבאות של תהליכי פיתוח ופריסת תוכנה:
אף על פי שקיימים כלים שונים רבים, ישנן כמה קטגוריות של כלים שהן חיוניות להקמת תשתית DevOps. כלים כמו Docker, Kubernetes, Ansible, Terraform, Jenkins, Puppet, JFrog ו-Vagrant, בשילוב עם שירותי ענן ציבורי כמו AWS, Microsoft Azure ו-GCP ותכנות בשפות כמו פייתון הם דוגמאות לכלים פופולריים המשמשים בשרשרת הכלים של DevOps.
DevOps בהשוואה ל-Agile ו-Continuous delivery
בארגונים אשר אימצו את גישת פיתוח תוכנה זריז (Agile) חלה עלייה בכמות גרסאות התוכנה היוצאות לאור. במקור, שיטת ה-DevOps נוצרה מהעלייה בפופולריות של פיתוח זריז. שיטות ה-Agile ו-DevOps דומות אך שונות במספר היבטים חשובים: Agile מהווה שינוי בצורת החשיבה, בעוד ש-DevOps מיישמת שינוי בתרבות הארגונית הלכה למעשה. אחת המטרות של DevOps היא לייסד סביבה בה יכולים להתקיים הוצאות לאור של גרסאות תוכנה אמינות יותר ובקצב גבוה יותר. מנהלים האחראים על הוצאות לאור של גרסאות מתחילים להשתמש בכלים כגון אוטומציה להוצאות לאור של גרסאות וכלים ל-continuous integration כדי לסייע בקידום מטרה זו. כל זה נעשה תוך יישום גישת ה-continuous delivery ("אספקת תוכנה מתמשכת").
אימוץ שיטת ה-DevOps והיחס לארכיטקטורת תוכנה
את אימוץ גישת ה-DevOps מקדמים פקטורים רבים, בהם:
ארכיטקטורה
אף על פי שתאורטית ניתן ליישם את גישת ה-DevOps יחד עם כל ארכיטקטורת תוכנה, ארכיטקטורת ה-microservices (מיקרו-שירותים) הופכת לתקן עבור מערכות המתוכננות ל"פריסה מתמשכת" (continuous deployment). מכיוון שכל שירות הוא קטן, הדבר מאפשר לארכיטקטורה של כל שירות להתפתח בתהליך של continuous refactoring (ארגון הקוד מחדש באופן מתמשך), ובכך להפחית את הצורך בתכנון נרחב מראש, ומאפשר הוצאה לאור מוקדמת ומתמשכת של התוכנה.
השובבים
השובבים היא להקת קומדי רוק ישראלית שהוקמה בשנת 2005 בתל אביב.
היסטוריה
למרות שבשנותיה הראשונות לא פנתה לרדיו והחליפה נגנים רבים (נטע ארמה, ישי זומר, איתי איזנברג, שלומי מור, שלומי קזס ואסף אורלב), להקת השובבים הצליחה לבסס את עצמה בקרב מאזינים צעירים לאורך זמן, ומופיעה בהצלחה בפני קהל רב ואדוק בהופעותיה.
השובבים מאופיינים בתלבושות ססגוניות, שירים וקטעי מעבר קומיים, בסגנונות מוזיקליים משתנים, כאשר העיקרי מביניהם הוא רוק אמריקאי, עם נגיעות של פאנק, אתני, וספרדי/קובני. לשובבים קליפים רבים ומגוונים, סרט קצר שהוא מחזמר בשם "מריחוזמר" שזכה להשתתף בפסטיבל הקולנוע ירושלים ב-2009.
בתחילת 2011 החל המפיק המוזיקלי אבי ליבוביץ' (שהפיק מוזיקלית עבור ברברה סטרייסנד, אסף אבידן, "הדג נחש", "פאנקנשטיין", מרינה מקסימיליאן בלומין, "האורקסטרה של אבי ליבוביץ'" ועוד) להפיק עבור השובבים. הצטרפותו היוותה נקודת מפנה מבחינה מוזיקלית ומבחינת תוכן עבור השובבים. יחד עם ליבוביץ', הפיקו השובבים את אלבום האולפן הראשון שלהם "ג'אנק", שהשתחרר רשמית בשנת 2013.
בפברואר 2017, התקיימה הופעת הפרידה של השובבים במועדון הבארבי בתל אביב. ב-2018 הקימו שלושה מחברי השובבים את להקת ביש בש.
אירוחים והתארחויות
השובבים זכו לחשיפה עם כתבות בידיעות אחרונות, במעריב, בחדשות ערוץ 2, חדשות ערוץ 10, בחדשות HOT3, "לונדון וקירשנבאום", "שי ודרור", "תוצרת הארץ" בערוץ 1, "צינור לילה", ובאתרים רבים נוספים. במהלך הופעותיהם אירחו השובבים להקות ומוזיקאים רבים, ביניהם "רד בנד", "כל החתיכים אצלי", "לא דובים", "תירס סקסואל", באלדי אולייר, "של נעליך", "דון ויקטור", "הבנים של שמעון", "פישיבום", "צנזורה" ועוד.
לפום צערא אגרא
לְפוּם צַעֲרָא אַגְרָא הוא ביטוי בארמית שתרגומו: לפי הצער, השכר. זהו יסוד מרכזי בתורת הגמול היהודית. ככל שהצער במצווה יותר גדול, יש יותר קושי בקיום המצווה כך גם השכר יהיה גדול.
מקור
מקור הביטוי הוא בפרקי אבות: "בן הא הא אומר: לפום צערא אגרא".
פירוש הביטוי הוא שכאשר אדם סובל ומצטער כתוצאה מקיום תורה ומצוות, שכרו גדל. השכר המדובר הוא שכר מצווה, כמקובל בספרות התורנית כי לכל מצווה שאדם עושה הוא מקבל עליה שכר, בין אם בעולם הזה ובין אם בעולם הבא.
מקבילות
קיימים ביטויים נוספים באותה הרוח, למשל באבות דרבי נתן (ג,ו): "טוב אחת בצער, ממאה שלא בצער".
יוצא מהכלל
יש לכלל זה יוצאי דופן, למשל במצוות סוכה הדין הוא שבמצב בו אדם מצטער כתוצאה מקיום המצווה הוא פטור מן המצווה. גם במצוות אחרות יש גדרים עד כמה יש להצטער ולסבול לשם קיום המצווה, כך מקובל כי לשם קיום מצוות עשה דאורייתא אדם צריך להוציא עד חמישית מכספו.
המושג קשור ליחסה של היהדות לצער וסבל כגורמים מטהרים- "ייסורים ממרקין כל עוונותיו של אדם".
אבירי גות'אם (סדרת טלוויזיה)
אבירי גות'אם (באנגלית: Gotham Knights) היא סדרת גיבורי-על אמריקאית, שנוצרה על ידי ג'יימס סטוטרו, נטלי אברמס וצ'אד פייבאש עבור רשת "The CW".
תקציר העלילה
בעקבות מותו של ברוס ויין, בנו המאומץ והמרדן, טרנר הייס, נאלץ לכרות ברית כפויה עם צאצאי אויביו המושבעים של באטמן, כאשר כולם מופללים ברציחתו ונאלצים למצוא את האמת על מנת לנקות את שמם.
פיתוח
בדצמבר 2021, דווח כי עיבוד טלוויזיוני לריצת הקומיקס "אבירי גות'אם" נמצא בפיתוח ברשת "The CW", ושעל כתיבתו והפקתו יהיו אמונים נטלי אברמס, ג'יימס סטוטרו וצ'אד פייבאש. עוד נמסר כי על אף פיתוחו של משחק וידאו בשם זהה שעלילתו גם היא מתרחשת בגות'אם סיטי לאחר מותו של ברוס ויין, שני הפרויקטים אינם קשורים. בפברואר 2022, נמסר כי רשת "The CW" הזמינה מהפקת הסדרה פרק פיילוט, ובמאי 2022, נמסר כי הסדרה הוזמנה רשמית.
ליהוק
במרץ 2022, נמסר כי לצילומי פרק הפיילוט לוהקו אוסקר מורגן, פאלון סמית, טיילר דיצ'יארה, אוליביה רוז קיגן ונביה רובינסון, וזמן קצר לאחר מכן חשף מישה קולינס את ליהוקו לגילום דמותו של הארווי דנט. בשלהי מרץ, נמסר על ליהוקה של אנה לורה, באפריל 2022, נמסר על ליהוקו של רהרט אדמס.
צילומים
צילומי פרק הפיילוט החלו באפריל 2022 ברחבי טורונטו, קנדה.
Electric Chapel
Electric Chapel הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית ליידי גאגא, מתוך אלבומה השני, Born This Way. השיר יצא לאור ב-23 במאי 2011, על ידי חברות התקליטים סטרימליין, אינטרסקופ רקורדס וקון לייב.
רקע וכתיבה
השיר נכתב והופק על ידי ליידי גאגא ודי ג'יי ווייט שאדו. בשיר יש שימוש בכלי מקלדת, תופי בס, כלי מיתר כמו גיטרה ושימוש במכונת תופים. סגנון השיר הוא רוק אלקטרוני המשלב בתוכו גלאם מטאל. מבקרי המוזיקה הפנו כלפי השיר שבחים, תוך שהושווה לשיריה של מדונה.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-9.6 מיליון השמעות.
הצלחה והופעה
אף על פי שלא יצא כסינגל, הצליח השיר לצבור ביוטיוב מיליוני צפיות, תוך שנכון לאפריל 2020, האודיו הרשמי של השיר צבר למעלה מ-6.8 מיליון צפיות. בסמוך לצאתו, הצליח להיכנס למצעד השירים הבינלאומיים שבקוריאה הדרומית, תוך שהתברג שם במקום ה-144.
גם במצעדי הבילבורד זכה השיר להצלחה נאה, כאשר דורג במקום ה-22 במצעד שירי הדאנס/אלקטרוני.
פוליטיקה של סקוטלנד
סקוטלנד מהווה חלק מארבע אומות הבית של הממלכה המאוחדת, לצד אנגליה, וויילס וצפון אירלנד. לפיכך, כפופה סקוטלנד בראש ובראשונה להסדרים הפוליטיים ולמוסדות השלטון של הממלכה כולה. בראש המדינה עומד בית המלוכה הבריטי, שבראשו עומד כיום המלך צ'ארלס השלישי. לבית המלוכה תפקיד ייצוגי בעיקרו, ולמעשה הכוח המרכזי מצוי בפרלמנט הבריטי, המהווה את השדרה המרכזית של המשטר הבריטי. מהפרלמנט נובעת ממשלת בריטניה המהווה את הכוח ביצועי של הממלכה, כאשר כוח מרכזי נוסף הוא מערכת המשפט הבריטית.
הפרלמנט הסקוטי
בעקבות עליית ממשלת הלייבור בבריטניה בשנת 1997, נערך משאל עם בנושא הקמת פרלמנט סקוטי אוטונומי. 63.5% מהציבור הסקוטי תמך בהקמת הפרלמנט. הפרלמנט נוצר מכוח חוק סקוטלנד (1998) של הפרלמנט הבריטי. בחוק נקבעו "עניינים שמורים", אשר לפרלמנט הסקוטי אין סמכויות בהם, כגון:ביטחון, יחסים בינלאומיים, תקציב ומדיניות כלכלית.
חברי הפרלמנט
חברי הפרלמנט הסקוטי נבחרים מדי 5 שנים, 73 מהם במחוזות בחירה ו-56 מהם ברשימות ארציות. חברי הפרלמנט נקראים בקיצור MSP.
ממשלת סקוטלנד
במסגרת חוק סקוטלנד (1998), הועברו סמכויות המשרד הסקוטי לממשלת סקוטלנד, שבראשה עומד השר הראשון של סקוטלנד. כיום המשרד הממונה על סקוטלנד בממשלת בריטניה הוא משרד סקוטלנד, שבראשו עומד מזכיר המדינה לענייני סקוטלנד.
ייצוג סקוטלנד בפרלמנט הבריטי
סקוטלנד מיוצגת בבית הנבחרים הבריטי על ידי 59 חברי פרלמנט. באופן מסורתי, מזכיר המדינה לענייני סקוטלנד הוא אחד מהם. כיום (2015), חברי הפרלמנט מסקוטלנד שייכים לארבע מפלגות:
ייצוג סקוטלנד בפרלמנט האירופי
סקוטלנד מהווה מחוז בחירה לפרלמנט האירופי. המחוז שולח כיום שישה נציגים לפרלמנט.
שלטון מקומי
השלטון המקומי בסקוטלנד מאורגן ב-32 רשויות מקומיות. כל רשות מקומית נשלטת על ידי מועצה המורכבת מחברי מועצה הנבחרים מדי ארבע שנים. כיום הרשות המקומית הגדולה ביותר היא העיר גלאזגו (593,200 תושבים) והרשות המקומית הקטנה ביותר היא איי אורקני (21,400 תושבים).
שלושים ושלוש
שלושים ושלוש (מעוצב: 33) הוא אלבום האולפן השני של הזמרת-יוצרת הישראלית עלמה זהר, אשר יצא ב-4 באוגוסט 2010 על ידי חברת התקליטים לב גרופ מדיה.
רקע והפקה
לאחר ההצלחה הארצית עם אלבום הבכורה של עלמה זהר, דברי (2008), הוחלט להוציא אלבום נוסף בשם שלושים ושלוש. ב-2 באוגוסט, יומיים לפני יצאת האלבום, אירעה השמעת בכורה ב-ynet לשלושת השירים "בנגקוק", "עבדים משוחררים" ו"אניות". באלבום השתתף גם המוזיקאי גבע אלון.
על שם האלבום אמרה זהר: והוסיפה.
אייכאך
אייכאך (בגרמנית: Aichach,, בבווארית: Oacha) היא עיירה ובירת המחוז אייכאך-פרידברג שבבוואריה, גרמניה, העיירה ממוקמת צפון-מזרחית לעיר אאוגסבורג. העיירה מונה כ-20 אלף תושבים. העיירה נמצאת בקרבת הכביש המהיר A8, שמחבר בין מינכן ושטוטגרט. בקרבת העיירה עובר נהר בשם פאר (Paar). בשנת 1909 הוקם בעיירה בית כלא לנשים, ובשנת 1967 התאבדה שם פושעת המלחמה הנאצית אילזה קוך, הנודעה בכינויה "המכשפה מבוכנוואלד".
גאוגרפיה
העיירה אייכאך נמצאת בין הערים מינכן, אאוגסבורג ואינגולשטאדט, על ידי נהר בשם פאר (Paar).
חלקי העיירה
העיירה של אייכאך מורכבת מכפרים רבים ועוד חלקי קהילה קטנים: * הכוונה ביישוב בודד הוא ישוב המכיל מספר בתים ספורים.
בטבלה למטה מובאים נתונים על הכפרים המרכיבים את העיירה אייכאך:
היסטוריה
העיירה הוזכרה לראשונה במחצית השנייה של המאה ה-11. בין השנים 1250 עד 1384 הייתה העיירה מקום מושבו של המסדר הטווטוני, שלאחר מכן עברה לטירה הקרובה בלומנטל, ושם המשיך להתקיים עד שנת 1806. בשנת 1347 העניק לודוויג הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה לעיירה אייכאך את כל הזכויות שיש לעיר מינכן ואת ספר החוקים שלה.
משנת 1796 עברו כוחות צרפתים ואוסטרים רבים דרך העיירה, שסבלה רבות ממעברים של צבאות בה עקב מיקומה האסטרטגי, ובסך הכל בין השנים 1796 עד 1809 היו צריכים תושבי העיירה לארח 18,699 קצינים ו-194,086 חיילים.
עד המאה ה-19 הייתה שייכת העיירה למחוז של מינכן. מחוז אייכאך הוקם בשנת 1862, וברפורמה שנערכה בשנת 1972 הפכה העיירה לחלק ממחוז בשם "מזרח אאוגסבורג" שכלל גם את העיירה פרידברג ועוד כמה יישובים אזוריים. מחוז זה היה שייך למחוז של שוואביה. ובהמשך בשנת 1973 שונה שמו למחוז "אייכאך-פרידברג".
שלטון מקומי
מועצת העיירה מורכבת מראש העיירה ומ-30 חברי מועצה. בטבלה למטה מוצגות תוצאות שלושת הבחירות המקומיות האחרונות:
ראש העירייה הנוכחי הוא קלאוס הברמן (ממפלגת הSPD) שמכהן בתפקיד מאז 1996. בבחירות האחרונות לראשות העירייה של שנת 2020, זכה הברמן ב-63 אחוזים מן הקולות ונכנס לכהונה חמישית.
סמל העיירה
בלאזון הסמל: "בכסף, עץ אלון ירוק מושרש עם חמישה עלים ושישה בלוטים זהובים". פירוש שם העיירה הוא "יישוב ליד יער האלונים".
המקור הכי עתיק של הסמל הוא מחותם משנת 1315, שכלל בתוכו את עץ האלון.
צבעי הסמל נמצאים בשימוש מאז שנת 1560, והסמל קיים בגרסתו הנוכחית מאז שנת 1949.
ערים תאומות
לאייכאך הערים התאומות הבאות:
רנה אדלר
רנה אדלר (בגרמנית: René Adler; נולד ב-15 בינואר 1985 בלייפציג, סקסוניה, מזרח גרמניה) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת השוער בעיקר בבאייר לברקוזן ובהמבורג. אדלר ערך 12 הופעות במדי נבחרת גרמניה.
באייר לברקוזן
אדלר החל את הקריירה שלו בגיל 6 במחלקת הנוער של לוקומוטיב לייפציג. לאחר תשע שנים בלייפציג, עבר אדלר לקבוצת הנוער של באייר לברקוזן. החל משנת 2002 השתייך אדלר לקבוצת המילואים של באייר לברקוזן, והחל מעונת 2003/04 החל לשבת על הספסל של הקבוצה הבוגרת, כמחליפו של השוער הראשי הנס-יורג בוט, אך לא קיים במשך שלוש עונות וחצי ולו הופעה אחת. אדלר קיים את הופעת הבכורה שלו בבונדסליגה במדי באייר לברקוזן ב-25 בפברואר 2007 מול שאלקה 04, בעקבות הרחקתו של בוט. במשחק עצמו ניצחה קבוצתו בתוצאה 0–1, כשאדלר רושם עשר הצלות מרגליהם של שחקני שאלקה, ועצר רצף של 13 משחקים ללא הפסד של שאלקה, ועד לתום אותה עונה עצר אדלר רצפים של משחקים ללא הפסד של שטוטגרט שזכתה אז באליפות, ושל המבורג. מאז אותו משחק מול שאלקה שימש אדלר כשוער הראשון של הקבוצה, לאחר שמאמנו מיכאל סקיבה הגדיר את ההצלות שלו כהצלות ברמה עולמית. אדלר שמר על מעמדו כשוער הראשון של לברקוזן גם בעונות הבאות, ובשנת 2008 נבחר כשוער השנה בגרמניה. בעונת 2008/09 הגיע אדלר עם לברקוזן לגמר הגביע הגרמני, שם הפסיד עם הקבוצה 0–1 לורדר ברמן. בעונת 2010/11 הגיע אדלר עם הקבוצה לשמינית גמר הליגה האירופית, כשעד לשלב זה ספג שלושה שערים בלבד בעשרה משחקים, אך בשמינית הגמר הודח עם לברקוזן על ידי ויאריאל בגין שערי חוץ. בעונה זו אדלר ולברקוזן סיימו במקום השני בבונדסליגה, מרחק 7 נקודות מהאלופה בורוסיה דורטמונד. בעונת 2011/12 איבד את מקומו בהרכב לטובת השוער הצעיר ברנד לנו, שתפס את חולצת השוער הראשון בעקבות פציעותיו התכופות של אדלר. כשהבין אדלר את מעמדו החדש בקבוצה, הודיע שהוא יעזוב את לברקוזן עם סיום חוזהו בסוף 2012, לאחר שבעונת 2011/12 לא ערך ולו הופעת ליגה אחת.
המבורג
ב-17 במאי 2012 הצטרף אדלר להמבורג, כשחתם על חוזה לחמש שנים, ואת הופעת הבכורה ערך בהפסד 2–4 לקרלסרוהה במסגרת הגביע הגרמני. בעונת 2012/13, עונת הבכורה של אדלר בהמבורג, הוא סיים עם הקבוצה במקום השביעי בליגה וספג 53 שערים, כאשר תשעה מהם הוא ספג בתבוסה 2–9 לבאיירן מינכן. בעונת 2013/14 אדלר המשיך להיות השוער הראשון, אך סבל מעונה גרועה יחד עם כל הקבוצה, כאשר ספג 75 שערי ליגה והיה חלק מההגנה הגרועה ביותר בליגה, והקבוצה ניצלה מירידה רק במבחני הישרדות מול גרויטר פירט. בעונת 2014/15 איבד אדלר את מקומו בהרכב הקבוצה לטובת השוער הצ'כי ירוסלאב דרובני, וערך 12 הופעות ליגה בלבד. בעונה זו השתפרה הגנתה של המבורג משמעותית וספגה 50 שערים בלבד, אך שוב התמודדה במבחני הירידה, בהם ניצלה בעור שיניה מירידת ליגה ראשונה בהיסטוריה מול קרלסרוהה. אדלר הועדף עקב ניסיונו על דרובני בצמד משחקים זה, והציג יכולת מרשימה במשחק הגומלין, בו הבקיעה המבורג שער בדקה ה-90, שהשווה את התוצאה ל-1-1 כמו במשחק הראשון, וניצחה 1–2 בהארכה. בעונת 2015/16 אדלר חזר להיות השוער הראשון בקבוצה ודרובני ירד לספסל. המבורג סיימה עונה זו עם 46 ספיגות בלבד, ובמקום העשירי, הרחק ממאבקי התחתית. בעונת 2016/17 המבורג ניצלה מהשתתפות במבחני הירידה בדקה ה-90 של המחזור האחרון, כאשר אדלר לא שותף במחזורים האחרונים, ושימש שוער שני לכריסטיאן מתניה. בסיום עונה זו, הודיע אדלר כי לא יאריך את חוזהו בהמבורג, ועזב את הקבוצה לאחר חמש עונות, בהן ערך 117 הופעות ליגה.
מיינץ 05
ביוני 2017 חתם אדלר במיינץ 05 מהבונדסליגה על חוזה לשתי עונות. אדלך ערך 14 הופעות בעונת 2017/18 בה סיימה מיינץ במקום ה-14 בבונדסליגה, והתחלק בהופעות עם רובין צנטנר ופלוריאן מולר. בעונת 2018/19 אדלר לא שיחק כלל, ושימש שוער שלישי בהייררכיה אחרי מולר וצנטנר. ב-1 במאי 2019 הודיע אדלר על פרישה ממשחק פעיל.
קריירה בינלאומית
אדלר שימש כקפטן של כל הנבחרות הצעירות של גרמניה, ורשם 4 הופעות במדי נבחרת גרמניה בכדורגל עד גיל 21 תחת המאמן דיטר איילטס. אדלר נכלל בסגל הנבחרת גרמניה הבוגרת, שסיימה במקום השני ביורו 2008, אך היה בעדיפות שלישית אחרי ינס להמן ורוברט אנקה. לאחר פרישתו של להמן ומותו הטרגי של אנקה, הפך אדלר לשוער הבכיר בנבחרת גרמניה בתקופת מוקדמות מונדיאל 2010. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ב-11 באוקטובר 2008 נגד רוסיה בטורניר מקודמות זה. למרות שנבחר להיות השוער הפותח בסגל למונדיאל 2010, פציעה חמורה מנעה ממנו לטוס לאותו טורניר שהתקיים בדרום אפריקה, ומאז השוער הבכיר של הנבחרת הוא מנואל נוייר. לאחר שנתיים בהן לא זומן לנבחרת, אדלר זומן שוב בשנת 2013 למספר משחקי ידידות, אך לא זומן לסגל הגרמני למונדיאל 2014.
חיים אישיים
רנה אדלר הוא בנו של שוער העבר ינס אדלר, ששיחק בעיקר בפ.צ. האלשר כשזו שיחקה בליגת העל המזרח גרמנית, וערך הופעה אחת במדי נבחרת גרמניה המזרחית.
הפיגוע במטרו של פריז (1996)
ב-3 בדצמבר 1996 התפוצץ מטען חבלה על מסילה בתחנת רכבת של RER במטרו של פריז בצרפת. ארבעה אזרחים - שני צרפתים, מרוקאי וקנדי נהרגו, ו-170 נפצעו. בעקבות הפיגוע הופעלה תוכנית אבטחה ארצית, של פטרולים של צבא ומשטרה באזורים ציבוריים רגישים ובדיקות פתע ברחבי המדינה.
הקבוצה האסלאמית החמושה (GIA) נחשדה בביצוע הפיגוע בעקבות סדרה של פיגועי תופת בצרפת ב-1995 שבוצעו על ידה.
אנדרו גרברינו
אנדרו גרברינו (באנגלית: Andrew Garbarino; נולד ב-27 בספטמבר 1984) הוא פוליטיקאי אמריקאי המכהן כחבר בבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-2 של מדינת ניו יורק.
ביוגרפיה
גרברינו נולד וגדל בלונג איילנד, הוא סיים את בית הספר התיכון סייוויל ועשה את התואר הראשון שלו בהיסטוריה ומדעי הרוח באוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון, וקיבל את תואר ה-JD מבית הספר למשפטים של אוניברסיטת הופסטרה.
לאחר סיום לימודיו למשפטים עבד גרברינו במשרד עורכי הדין המשפחתי שלו, הנמצא במרכז העיר סאיוויל.
ב-2012 פינה פול בויל את מושבו בבית הנבחרים של ניו יורק וזאת כדי להתמודד למושב בסנאט של מדינת ניו יורק, גרברינו היה המועמד הרפובליקני להחליפו ואכן ניצח וגרף בבחירות כ-56% מהקולות , מאז נבחר לבית הנבחרים של ניו יורק כ-3 פעמים.
בבחירות שנערכו בנובמבר 2020 זכה גרברינו בבחירות המירוץ לקונגרס וב-3 בינואר 2021 נשבע אמונים כחבר בית הנבחרים האמריקאי מטעם מחוז הקונגרס ה-2 של מדינת ניו יורק.
דוד חיים
הרב דוד חיים (כ"ו בחשוון תרמ"ח, 13 בנובמבר 1887 - ו' בשבט תשמ"ג, 20 בינואר 1983) היה רב בעיראק ובסוף ימיו בישראל, נכדו של "הבן איש חי" והמוציא לאור של ספריו וכתביו.
ביוגרפיה
בשנת ה'תשל"ב (1972), בהיותו בן 85, הצליח לעזוב את עיראק ועמו אוצר של כתבי יד וספרים של סבו. הוא נסע ללונדון, שם התגוררו שני בניו, יעקב ויוסף, וכעבור זמן קצר עלה לישראל.
הוא התגורר בישראל עשר שנים ועסק בהוצאת כתבי סבו. אסר על אחרים לפרסם את ספרי סבו, בין השאר מחשש שיפגמו בדיוקם. כשהתיר להדפיסם התנה זאת בהקפדה על נאמנות מוחלטת למקור.
נפטר בשנת ה'תשמ"ג (1983) והובא לקבורה בבית הקברות שומרי שבת בבני ברק.
עשרים ושתיים תשובות שהשיב בהלכה ובאגדה נדפסו בספר "נחלת אבות", שיצא לאור בשנת תשס"ח על ידי חברת אהבת שלום.
יצחק ננר
יצחק ננר (22 באוגוסט 1919 - 27 באפריל 2012) היה משפטן ישראלי, אשר שירת כסגן נשיא האינטרנציונל הליברלי והיה שותף להקמת הארגון הבינלאומי של עורכי דין ומשפטנים יהודים.
ביוגרפיה
יצחק ננר נולד בווינה, אוסטריה, אך בהיותו תינוק עברה משפחתו לעיר סטניסלאבוב בגליציה, פולין, כיום איוואנו-פרנקיבסק, אוקראינה.
ב-1938, בגיל 19, הוא עלה לארץ ישראל תחת המנדט הבריטי, במסע על סיפונה של ספינה, עם קרוב ל-1,000 סטודנטים יהודים מכל פולין, שנרשמו ללימודים באוניברסיטה העברית בירושלים.
הוא שט בספינה עם סטודנטית ופעילה ציונית, בלנקה שטיין; הם נישאו בשנה שלאחר מכן, ב-1939. שתי משפחותיהם, אותן השאירו מאחור בפולין, נספו בשואה.
באוניברסיטה העברית בירושלים למד ננר מדעי החברה, סוציולוגיה, פילוסופיה והיסטוריה, ולאחר מכן למד משפטים בבית הספר המנדטורי למשפטים בירושלים. כתב את אחד הפרסומים האקדמאים הראשונים אודות השואה.
ננר הקים את משרד עורכי הדין על שמו ב-1951, אשר שינה שמו מאוחר יותר ל״ננר ושות' משרד עורכי דין ונוטריון״.
ב-1960 נבחר ננר לעיריית ירושלים.
ננר היה חבר בהנהגת המפלגה הליברלית הישראלית ושימש כסגן נשיא האינטרנציונל הליברלי. עפ״י שר המשפטים וסגן ראש-הממשלה לשעבר, משה ניסים, ״הוא לחם כמו אריה נגד החלטות אנטי-ישראליות״.
ננר היה ליהודי והישראלי הראשון שנבחר לנשיא של כבוד של ארגון המשפטנים העולמי (WJA), והחזיק בתפקידים חשובים בארגון, על פי נשיא בית-המשפט העליון לשעבר בישראל, מאיר שמגר.
ננר היה אחד ממייסדי הארגון הבינלאומי של עורכי-דין ומשפטנים יהודים (IAJLJ), ושימש כסגן הנשיא. ביוני 1998 בכנס של IAJLJ בעיר היוונית סלוניקי, ננר הזהיר ש"התנועה הרוויזיוניסטית הבינלאומית, אשר עושה שימוש באינטרנט ובמסע תעמולה מתוזמר, עלולה לעוות את הזיכרון ההיסטורי של דורות צעירים יותר;" וש"לתנועת ההכחשה יש מוסד היסטורי המשחזר את ההיסטוריה ושמטרתו האמיתית הוא להכחיש את השואה."
ביוני 1999 בברלין, ננר הזהיר כי "קיימים מספר סימנים מאוד מטרידים של צמיחת אנטישמיות בגרמניה וברחבי אירופה", ולמרות זאת הוא טען כי "גרמניה היא אחת מן הארצות הבודדות באירופה אשר חוקקה חוקים" כדי להילחם במגמות אלו.
ננר היה אחד ממייסדי לשכת עורכי הדין בישראל ושימש כיו"ר הראשון של ועדת מחוז ירושלים מ-1965 עד 1971, לפני שנבחר ליו"ר של המועצה הלאומית של הארגון ב-1972, תפקיד בו שירת עד 1987.
בשנת 2000, ננר קיבל את הפרס השנתי לאזרחות טובה יקיר ירושלים. בספטמבר 2017, הכריזה עיריית ירושלים כי רחוב ייקרא על שמו של יצחק ננר.
בקארי קונה (כדורגלן מבורקינה פאסו)
בקארי קונה (נולד ב-27 באפריל 1988) הוא כדורגלן עבר מבורקינה פאסו המשחק בעמדת הבלם.
קריירה
ב-11 באוגוסט 2011 חתם לחמש שנים באולימפיק ליון תמורת 3 מיליון אירו דמי העברה. ב-24 באוגוסט 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו בליון במסגרת מוקדמות ליגת האלופות נגד רובין קאזאן.
ב-27 ביוני 2016 חתם קונה במאלגה הספרדית.
ב-26 באוגוסט 2017 הושאל לשטרסבורג.
ב-30 ביולי 2018 חתם קונה באנקרגוצ'ו הטורקית.
ב-28 בינואר 2019, קונה חתם בארסנל טולה מליגת העל הרוסית. במדי ארסנל טולה, רשם רק משחק ליגה אחד וב-2 בדצמבר 2019, שוחרר מהמועדון.
ב-21 באוקטובר 2020, קונה חתם בקרלה בלסטרס מהסופר ליג ההודי.
קריירה בינלאומית
לזכותו של קונה, 42 הופעות במדי נבחרת בורקינה פאסו עימה השתתף בגביע אפריקה לאומות בשנים: 2010, 2012, 2013, 2015 ו-2017.
חבר הרבנים דניו יורק
חבר הרבנים דניו יורק (באנגלית: New York Board of Rabbis) הוא ארגון המאגד רבנים אורתודוקסים, רפורמים, קונסרבטיבים ורקונסטרוקטיבים ממדינות ניו יורק, ניו ג'רזי וקונטיקט.
היסטוריה
ראשיתו של הארגון בשנת 1881, שהוקם תחת השם מועצת הרבנים היהודים של ניו יורק ("New York Board of Jewish Ministers"), על ידי גוסטב גוטהייל, אדולף הייבש , קאופמן קוהלר, פרדריק דה סולה מנדס והנרי פררה מנדס, שהגיעו מזרמים שונים של היהדות, בתקווה לפעול יחד לטיפוח החינוך היהודי ולקידום משותף של היהדות. חבר הרבנים דניו יורק אומץ רשמית כשם הארגון בשנת 1946.
בשנת 1948 מועצת רבני ניו יורק והליגה נגד השמצה ערכו מחאה נגד הסרט אוליבר טוויסט בו מוצגים סטריאוטיפים יהודיים שליליים, עקב המחאה הסרט לא אושרר עד 1951, אחר שנערכו שינויים בהצגת דמותו של פייגין אותה גילם אלק גינס.
הרב וונטוורת 'ארתור מתיו (1892–1973), מייסד "שומרי המצוות", קבוצה של יהודים שחורים, הגיש בקשה לחברות במועצת הרבנים דניו יורק, אך נדחה.
בשנת 2005 הוציאו מועצת רבני ניו יורק והליגה הקתולית הודעה משותפת בו הם מגנים את תופעת ה'חנוכריסמס', ומכנים אותו "תהו ובהו רב תרבותי", וכי הוא מעליב את שתי הדתות כאחד.
דוד מנחם (קצין)
דוד מנחם (נולד ב-11 בספטמבר 1966) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, בתפקידו האחרון כיהן כראש המנהל האזרחי ביהודה ושומרון. מנחם היה ממייסדי חטיבת כפיר ומפקדה הראשון.
קורות חייו
דוד מנחם נולד וגדל בירושלים. התגייס לצה"ל בשנת 1985, שירת בחטיבת גבעתי כמפקד מחלקה, מפקד פלוגה וכמפקד גדוד צבר 1996–1998. לאחר מכן שימש כסגן מפקד החטיבה וכמפקד גדוד דקל בבה"ד 1. בשנים 2001–2003 פיקד על חטיבת אפרים והוביל אותה במהלך מבצע חומת מגן. בתפקידו הבא כיהן כסגן מפקד אוגדת עזה, לאחר התפטרותו של מפקד האוגדה שמואל זכאי בנובמבר 2004 מונה לממלא מקומו עד כניסתו לתפקיד של אביב כוכבי.
בסוף 2005 נקרא להקים את חטיבת כפיר במתכונת של חטיבת חי"ר הגדולה בצה"ל, הכוללת שישה גדודים סדירים, בהם גדוד נח"ל חרדי – "נצח יהודה". מנחם היה זה שבחר את דגם הכומתה המנומרת לחטיבה. פעילות החטיבה הייתה בתחום ביטחון שוטף בגזרת יהודה ושומרון. בסוף תקופת פיקודו בחטיבה נרשמה לו הערה פיקודית בעקבות אירוע בו לוחמים מהחטיבה חטפו מונית פלסטינית, ירו בעובר אורח פלסטיני ופצעו אותו באורח אנוש. באוגוסט 2007 סיים את תקופת כהונתו כמח"ט ויצא לארצות הברית לשמש נציג צה"ל במטות המשולבים. ב-2010 מונה לראש מטה פיקוד המרכז בדרגת תא"ל עד שנת 2013. ב-3 בספטמבר 2013 החל תפקידו כראש המנהל האזרחי, בתפקידו כיהן עד 3 בפברואר 2016. בגמר התפקיד יצא לחופשת פרישה מצה"ל.
מנחם בעל תואר ראשון ושני מאוניברסיטת חיפה, בוגר המכללה לביטחון לאומי. מתגורר במושב בן שמן.
שנות ה-50 של המאה ה-2
שנות ה-50 של המאה ה-2 היו העשור השישי של המאה ה-2, החלו ב-1 בינואר 150 והסתיימו ב-31 בדצמבר 159.
הבטחת חינוך איכותי ושוויוני לכול
הבטחת חינוך איכותי ושוויוני לכול הוא יעד מספר ארבע ביעדים לפיתוח בר-קיימא של האו"ם. בהגדרתו הרשמית נקבע כי יש להבטיח אפשרות מתן "חינוך איכותי ושוויוני" וקידום הזדמנויות למידה לכל החיים לכול. ביסוד היעד, נקבעו שתי הנחות יסוד משמעותיות כאשר הראשונה היא לאפשר חינוך איכותי השואף לטיפוח תחום בר קיימא. הנחת יסוד נוספת היא חינוך תוך שוויון בין מגדרי כאשר בשלב הראשוני של התוכנית, נדרש לקדם ולהעצים את מגזר הנשים על מנת לקבוע נקודת התחלה שווה יחסית לשני המגדרים.
יעדים ומדדים
יעד החינוך מכיל עשר מטרות, שלכל אחת הוגדרו מספר מדדים אשר מטרתם לאפשר את ניתוח העמידה ביעד בהקשר תכנון מול ביצוע וזאת על ידי בחינה מתמשכת של המדדים שנקבעו בתחילת הדרך. שלוש המטרות הראשונות עוסקות בקשר הישיר של ההשקעה באוכלוסייה משלב החינוך היסודי, דרך החינוך התיכוני ועד לחינוך האוניברסיטאי.
הראשונה מאפשרת מתן חינוך יסודי ותיכוני ללא תשלום ולכולם. ניתן לראות כי המדד שהוצב לו הוא שיעור גבוה של תלמידים בסיום כיתות ב' וג' ובעלי כישורי מיומנות קריאה ומתמטיקה.
המטרה השנייה מחייבת גישה לכלל הנערים והנערות לפיתוח איכותי של שלב הילדות המוקדמת, טיפול וחינוך קדם יסודי ראוי וזאת במטרה להכין אותם לחינוך היסודי.
המטרה השלישית מבטיחה גישה שווה לנשים וגברים לחינוך איכותי, השכלה מקצועית בדגש על חינוך אקדמי. עיקרי המדדים שהוצבו מול מטרות אלו מבקשים לאפשר שיעורי השתתפות גבוהים של תלמידים בשלב ההשכלה הגבוהה.
מטרה מספר ארבע מבקשת פיתוח מיומנויות ובעיקרה הכשרת בני הנוער והמבוגרים למיומנויות טכניות ומקצועיות ועידוד השגת משרות הוגנות ויזמות. כדי לאפשר עמידה במטרה זו, הוצבו מדדים כדוגמת מדידת שיעור מסיימים גבוה בשלב בית הספר העל - יסודי וכמו כן, שיעורי הרשמה גבוהים לחינוך האקדמי.
המטרה החמישית מביעה את הצורך בהשקעה באוכלוסייה בעלת מוגבלויות בחברה. בלב המטרה, הבטחת גישה שווה לכל רמות החינוך והכשרה מקצועית לבעלי מוגבלויות וילדים במצבים פגיעים. המדדים שהוצבו מול מטרה זו הם עידוד אוכלוסייה זו להרשמה למוסדות החינוך השונים החל מהחינוך היסודי ועד החינוך האקדמי והכשרתם באופן מובנה וייחודי לצרכיהם.
מצעד יום הניצחון במוסקבה (2023)
מצעד יום הניצחון במוסקבה התקיים בכיכר האדומה ב־9 במאי 2023 לציון 78 שנים לכניעת גרמניה הנאצית וסיום הקרבות בחזית האירופית במלחמת העולם השנייה. המצעד אופיין בנוכחות צבאית דלה באופן קיצוני, שכללה בין היתר טנק אחד בלבד. נשיא רוסיה, ולדימיר פוטין, ש בעת המצעד על ידי בית הדין הפלילי הבין-לאומי בהאג בעקבות חלקו לכאורה בפשעי המלחמה באוקראינה, נכח במצעד.
הבטחת חינוך איכותי ושוויוני לכול
יעדים ומדדים
המטרה השישית מכוונת לפיתוח יכולות אישיות ומקצועיות בקריאה וכתיבה. משמעותה, הגברת יכולות אוריינות וכישורים מספריים בקרב בני הנוער וחלק ניכר מהאוכלוסייה הבוגרת. במרכז המדדים, הוגדר כי נדרש לעודד את האוכלוסייה הבוגרת לפתח יכולות טכנולוגיות תקשורתיות וזאת מתוך הבנה כי העולם מתקדם לתחומים אלו ויש להכשיר את הדור הצעיר למקצועות הרלוונטיים העתידיים על מנת שיוכלו להשתלב במקצועות מודרניים ועדכניים למאה ה-21.
המטרה השביעית מתמקדת במימד הרך ובעיקרו הבטחת רכישת ידע וכישורים לקידום פיתוח בר קיימא, באמצעות חינוך וחתירה לסגנון חיים בר קיימא, זכויות אדם, שוויון בין המינים, קידום תרבות של שלום ואי-אלימות, אזרחות והערכה גלובאלית של גיוון תרבותי ושל תרומת התרבות לפיתוח זה. המדדים שהוצבו למטרה זו מבקשים לקדם שוויון בין מינים ולחינוך לאומיות לאוכלוסיות השונות.
מצעד יום הניצחון במוסקבה (2023)
רקע
נכון ל-12 במאי, הצבא הרוסי נסוג לגמרי מציר ההספקה המרכזי לעיר באחמוט של צבא אוקראינה.
הבטחת חינוך איכותי ושוויוני לכול
יעדים ומדדים
המטרות הבאות מתמקדות בתשתיות הלימוד ובמתן אפשרות בסיסית להצלחה, כאשר השמינית קובעת כי יש לטפח בנייה ושדרוג מתקני חינוך עבור ילדים, דאגה לסביבת למידה מקיפה, יעילה, בטוחה ושאינה אלימה. על מנת למדוד מטרה זו נקבע כי נדרש שיעור גבוה של בתי ספר בעלי תשתיות עם צרכים בסיסיים כגון מים, חשמל, אינטרנט ומתקני תברואה. נוסף על כך, מבקשת
מצעד יום הניצחון במוסקבה (2023)
מהלך המצעד
לעומת מצעדי הענק הסגסגוניים שנערכו בשנים שקדמו למצעד זה, המצעד של 2023 אופיין בתת-ייצוג קיצוני: במהלכו הוצגו 51 כלי רכב בלבד (לעומת 197 ב-2021, כ-25%), בהם נושא גייסות משוריין, מספר (בשימוש כוחות צ'צ'ניים), וכן טנק אחד בלבד מסוג T-34-85, שבנייתו החלה ב-1942. בדומה למצעד ב-2022, לא התקיים גם ב-2023 מטס (כמו מטס יום העצמאות הישראלי). גם אורך המצעד, ב-40 דקות בלבד, היה קצר באופן משמעותי לעומת כשעה וחצי בשנים קודמות. זאת ועוד, רק כ-8000 חיילים צעדו במצעד, לעומת כ-11000 ב-2021. בנוסף, הוצג במצעד הרכב המשוריין מסוג GAZ-2330 Tigr. לא זאת אף זאת, גם לא הופיעה במצעד, זאת על אף שהוצגה בו בשנת 2022. לבסוף, אף, רגימנט של וטרנים מהמלחמה הפטריוטית הגדולה (כיום קבוצה שתפקידה העיקרי לארגן ולצעוד במצעדים ברחבי רוסיה ב-9 במאי) לא הורשו לצעוד במצעד המרכזי במוסקבה.
נציגי מדינות זרות
בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה, רק 6 נציגים הגיעו לצפות במצעד ממדינות זרות (לעומת רבים בשנים הקודמות):
הבטחת חינוך איכותי ושוויוני לכול
יעדים ומדדים
מטרה מספר תשע להגדיל את מספר המלגות הזמינות למדינות מתפתחות בדגש על עידוד רכישת השכלה בתחומים הטכנולוגיים וזאת במטרה להגביר את היקף סיוע הפיתוח הרשמי עבור מלגות לפי מגזר וסוגי מחקר.
המטרה האחרונה מתמקדת באוכלוסיית המורים ומקצועיותם. בעיקרה מחייבת הגדלת היקף היצע המורים המוסמכים באמצעות שיתוף פעולה בינלאומי להכשרת מורים במדינות מתפתחות ועל כן, הוצב מדד הבוחן את שיעור המורים במוסדות הלימוד השונים, הכשרתם והסמכתם הרשמית מבחינת הוראה בתנאים הנדרשים בהתאם למדינתם וזאת מתוך הבנה כי נדרשים מורים רבים על מנת להדביק את הפער שנוצר בתחום החינוך אך עליהם לקבל את ההכשרה המתאימה כדי למלא את תפקידם בצורה האיכותית ביותר כמעצבי דור העתיד.
נתונים כלליים
כיום קיימים בעולם 124 מיליון ילדים הנמצאים מחוץ למסגרת בית ספר ברחבי העולם, כאשר רובם מרוכזים ביבשת אפריקה שם הריכוז הגבוה ביותר של מדינות מתפתחות. בנוסף, לפי נתוני אונסק"ו המדינות בהן שנות לימודי החובה הגבוהות ביותר הן במדינות דרום אמריקה, שם מספר השנים עומד על 13–14 שנו"ל במרבית המדינות. לעומת זאת, במדינות יבשת אפריקה מספר שנות חינוך החובה עומד על 5–9 במרבית המדינות, כמו גם במספר מדינות בדרום אסיה. בהשוואה לכך עומדות מדינות המערב המפותחות על 10–12 שנות לימוד בממוצע.
תקציב
ההשקעה הכספית המוערכת הנדרשת על מנת למלא את מטרות יעד החינוך הוא 39 מיליארד דולר.
ארגון מוביל
Global Partnership For Education - ארגון השותפות הגלובאלי. הארגון הוקם בשנת 2002, ומאחד 36 מדינות מפותחות יחד עם 65 מדינות מתפתחות. מטרת השותפות היא חיבור בין מדינות מפותחות לבין מדינות מפתחות בהיבטים פיננסים על מנת לתת מענקים כלכליים למדינות הנדרשות לכך על מנת לפתח את החינוך על כלל שלביו (טרום יסודי ועד אקדמי).
כל מדינה מפותחת אחראית להעניק מענקים בהתאם לתמ"ג של אותה מדינה מפותחת, ועושה זאת בפעימות כך שכל מספר שנים מעניקה מענק למספר מדינות מתפתחות על מנת להשיג את המטרות בהדרגה תוך שמירה על יציבות ותהליכים סדורים של פיתוח, מעקב והתקדמות. המדינות התורמות הבולטות בארגון הן בריטניה (אנגליה, סקוטלנד, ויילס וצפון אירלנד), הולנד, נורווגיה ואוסטרליה.
ארגונים שותפים
ארגונים נוספים להם פרויקטים שונים התורמים גם כן להשגת מטרות יעד החינוך כוללים את:
(1) USaid סוכנות ממשלתית אמריקאית למטרות פיתוח בינלאומי, מטרתו העיקרית היא מיגור העוני הקיצוני הגלובאלי ולאפשר חוסן לחברות דמוקרטיות על מנת שיממשו את הפוטנציאל הטמון בהן. כמו כן, מפתח האיחוד האירופי תוכניות חינוך רבות ושותפויות בינלאומיות לעידוד היעד.
(2) Education for all
(3) יוניס"פ בפרויקט #EmergencyLessons. האחרון נועד להעניק חינוך לילדים באזורים מושפעים ממשברים על ידי הגברת המודעות החברתית לחשיבות מתן חינוך לילדים שנפגעו ממקרי חירום סביבתיים או חברתיים. כיום חיים כ - 587 מיליון ילדים באזורי קונפליקט ומדינות מוכות אסון, מתוכם 80 מיליון ילדים למדו במערכות חינוך שאינן יציבות וסדורות בזמני משבר בכ-35 מדינות שסבלו מסכסוכים וקונפליקטים. נערות המתגוררות במדינות אלה לרוב יהיו כמעט פי 2.5 יותר חסרות השכלה מאשר נערים. קרוב למאתיים בתי ספר נפגעו באזורי עימות ומנעו מהילדים להשלים את חינוכם היסודי והעל יסודי.
נוסף על כך מתגייסים ידוענים רבים למטרת החינוך ומגייסים כספים רבים על מנת לפתוח או לשקם בתי ספר באזורים אלו. דוגמאות לכך הן 9 בתי ספר שפתחה הזמרת שאקירה ברחבי קולומביה, מדונה שפתחה בתי ספר במאלאווי, מנחת הטלוויזיה אופרה ווינפרי שפתחה בית ספר לנערות בקניה והשחקנית אנג'לינה ג'ולי שפתחה בתי ספר באפגניסטן.
חבורת נוטרי
בישראל הסדרה שודרה בדיבוב עברי בערוץ לוגי החל משנת 2013 עד שנת 2015. הסדרה משודרת בשידורים חוזרים בערוץ זה וזמינה לצפייה גם באפליקצית BIGI.
תקציר
הגיבורים צעירים, תיאו, לינה, בן ונינה, יוצאים למשימה לגלות את שבעת הממלכות. בכל ממלכה, נמצא מרכיב, שהוא חלק משבע אבני היסוד של פרמידת המזון. במסעם בין הממלכות, מגלים הגיבורים את כוחות התזונה של המרכיבים האבודים שהם מצילים. מטרתם להביא אוכל בריא לארצם, שם נבל-העל אלכס גרנד מוודא שכולם יאכלו מהמזון התעשייתי הלא בריא שמפעלו מייצר. בעולם שבו עולה בצורה מדאיגה בעיית השמנת-יתר בקרב צעירים, "חבורת נוטרי", שואפת ליצור מסר חיובי סביב אכילה בריאה.
ההשבעה הראשונה של בוריס ילצין לנשיאות רוסיה
השבעה הראשונה של בוריס ילצין למשרת הנשיא הראשון של רוסיה התקיימה ביום רביעי, 10 ביולי 1991. הטקס נערך בארמון הקרמלין הממלכתי והוא ארך כשלושים דקות. היה זה טקס ההשבעה הראשון בהיסטוריה של טקסי ההשבעה לנשיאות רוסיה.