cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פריץ שיף
ביוגרפיה
עבודת המחקר האחרונה שלו הוקדשה לפסל אתנה פרתנוס. הוא לא הצליח לסיים את העבודה לפני מותו. רעייתו עסקה במשך ארבע שנים בפענוח ועריכת העבודה, שהתפרסמה לבסוף בירחון שווייצרי לאמנות ותורגמה מאוחר יותר לעברית. פריץ שיף נפטר ב-1964 בחיפה. הותיר את רעייתו, הילדה, ובתו מריאנה.
מנזר נמיישט
מנזר נֶמֶייֶשְט (ברומנית: Mănăstirea Nămăeşti, לפעמים ידוע גם בכתיב Nămăieşti) הוא מנזר נוצרי אורתודוקסי לנשים, הנמצא ביישוב נמיישט, חלק מהכפר ואליה מארה - פראבץ Valea Mare-Pravăţ במחוז ארג'ש בחבל מונטניה ברומניה. במנזר מתגוררות בדרך כלל כשלושים נזירות, כמספר שנות חייו של ישו.
המנזר נבנה בתוך הסלע במאה ה-14, לפי השערות שונות, במקום שבו הייתה קטקומבה נוצרות בתקופה הרומית או אולי מקדש דאקי. לפי המסורת במקום הזה נמצא בימי השליט החצי-אגדי נגרו וודה Negru Vodă או Radu Negru איקונין בעל תכונות נפלאות של מרים הקדושה, שצויר על ידי לוקאס "האוונגליסט" עצמו. הכנסייה הוקמה לכבוד התגלית ועל מנת לאכסן את האיקונין. כנסיית המנזר נבנתה מחדש בימי השליט מירצ'ה הרועה Mircea Ciobanul בשנת 1547. בשנת 1778 בתרומת ינאקה פוסטלניקו Enache Postelnicu איקונין נכרך בחוטי כסף ובשנת 1903 הוסגר בכסף מיוזמתה של אלנה רוסֶטי.
כנסיית המנזר מוקדשת ל"כניסת מרים הקדושה לכנסייה" בנחגגת ב-21 בנובמבר ול"מייען המרפא" הנחגג ביום הששי הראשון אחרי חג הפסחא היא ניזוקה קשות בשנת 1916 בעת הפגזות הארטילריה הגרמנית בימי מלחמת העולם הראשונה והצריכה שיפוצים נרחבים בשנים 1916-1921. מוזיאון המנזר כולל חפצי קודש מימי הביניים, דברי אומנות עממית רומנית מתקופות היסטוריות וספרים עתיקים. לא רחוק מהמנזר נמצאים הבית -מוזיאון המוקדש למשורר ג'ורג'ה טופרצ'אנו ומאוזולאום לזכר גבורי מלחמת העולם הראשונה.
היישוב ומקור שמו
היישוב נמיישט מוזכר לראשונה בתעודות מלכותיות ולאכיות משנת 1503 בימי השליט ראדו הגדול. מקור דמיוני לשם הכפר קשור לביקור באזור של השליח אנדריאס הקדוש. כשהזדמן במקום, הוא ראה מקדש וביקש לפגוש מישהו מכוהני הדת כדי ללמדו את בשורת הנצרות. אך משלא מצא איש בפנים אמר ב לטינית: "נֶמו אֶסט" Nemo est כלומר "אין אף אחד". ומכאן כביכול השם "נמיישט".
האיקונין של מרים הקדושה
למרות שלדעת המומחים האיקונין הידוע של מרים הקדושה הנמצא במנזר, ציור מסוג "אלאוסה" נוצר במאה ה16, האגדה מספרת התמונה צוירה על ידי האוונגליסט לוקאס עצמו לפי המודל האמיתי, מרים הקדושה עצמה. היא התגלתה, לפי אותה אגדה, על ידי רועה צאן בימי נגרו וודה, המייסד החצי אגדי של ולאכיה, זאת אומרת במאה ה13-14. אותו רועה שלן על הסלע שמע בחלום את קולה של אמו של ישו פוקדת לו לחפור בתוך מערה סמוכה. הרועה עשה כפי שהתצטווה ומצא את האיקונין. לפי הוראת הקדושה הקים באותו מקום את הכנסייה "לזכרה ולכבודה של כניסת הבטולה מרים לכנסייה, מעיין חיים ומרפא". לכן נקבעו חגי המקום כפי שנקבעו - 21 בנובמבר - יום כניסתה של מרים לכנסייה וביום השישי של השבוע הקדוש. האיקונין הוצב על הקיר השמאלי של הכנסייה וכל ניסיון לתלות אותו במקום מרכזי יותר נכשל: התמונה נפלה. פירשו את המקרים בכך שזה היה רצון הקדושה להיות בקיר השמאלי, יותר נגישה לקהל המאמינים. האיקונין ידוע כיעד לעלייה לרגל במיוחד הודות לנסים ולנפלאות המיוחסים לו בתחום ריפוי ממחלות, השגת שלום בית, מציאת דברים אבודים או גנובים וכו'. האיקונין ניצל בנס גם מהאש שפרצה בכנסייה עקב ההפגזות בשנת 1916. הוא הועבר אחר כך למקום מסתור במנזר נגרו וודה בקמפולונג לאורך שנות המלחמה. בימי השלטון הקומוניסטי הנזירות הותרו להישאר במנזר ללא פגע, דבר שהיה נס בפני עצמו המיוחס גם כן לאיקונין הקדוש.
קישורים חיצוניים
Sânziana Demian - Miracole creştine.Schitul Nămăeşti, Formula AS. nr.341,1998, Bucureşti, accesat 18 februarie 2011
קוניגונדה מלוקסמבורג
קוניגונדה מלוקסמבורג (בגרמנית: Kunigunde von Luxemburg; סביבות 975, לוקסמבורג – 3 במרץ 1040, קאופונגן, הסן) הייתה קיסרית האימפריה הרומית הקדושה כאשתו של הקיסר היינריך השני. שימשה כעוצרת של הקיסרות לאחר מות בעלה ב-1024. קדושה של הכנסייה הקתולית. פָּטרונית של במברג, לוקסמבורג, פולין וליטא.
קורות חיים
קוניגונדה הייתה בתם של זיגפריד מלוקסמבורג והדוויג מנורדגאו. נולדה בלוקסמבורג במועד לא ידוע, בסביבות שנת 975. ב-999 נישאה להיינריך הרביעי, דוכס בוואריה (לימים הקיסר היינריך השני). ב-1002 הוכתר היינריך כמלך גרמניה, וב-10 באוגוסט אותה שנה הוכתרה קוניגונדה כמלכת גרמניה. ב-14 בפברואר 1014, בבזיליקת פטרוס הקדוש ברומא הוכתר היינריך לקיסר האימפריה הרומית הקדושה, יחד אתו הוכתרה קוניגונדה לקיסרית. היינריך נפטר ב-1024 וקוניגונדה שמשה כעוצרת למשך מספר חודשים. ב-1025 קוניגונדה פרשה למנזר הבנדיקטיני בקאופונגן שליד קאסל. שם גם נפטרה ב-3 במרץ 1040. היא קבורה, ליד בעלה, בקתדרלת במברג.
פעילות מדינית
קוניגונדה הייתה שותפה פעילה בניהול ענייני הקיסרות. ברבים מצ'ארטרים של בעלה היא מופיעה כיועצת ונציגה, ככזאת היא השתתפה בכינוסי מועצת הקיסרות. קוניגונדה הייתה בת לשושלת חשובה מדוכסות לורן העילית, וככזאת טיפחה קשרים משמעותיים עוד לפני נישואיה, קשרים ששבהם נעזרה בהמשך הדרך. לאחר מותו של היינריך שימשה קוניגונדה, לתקופה קצרה, כעוצרת של הקיסרות.
פעילות כנסייתית
בהשפעתה בעלה הקיסר העניק לכנסייה את הקרקעות להקמת הקתדרלה והמנזר בבמברג. קוניגונדה עצמה הקימה את המנזר הבנדיקטיני בקאסל ותרמה לו רליקוויה מהצלב האמיתי. ב-1025, שנה אחרי מות בעלה, קוניגונדה הצטרפה כנזירה למנזר הנזירות הבנדיקטיניות בקאופונגן, שם נשארה עד מותה ב-1040. היא קבורה ליד בעלה בקתדרלה של במברג.
הקדשתה והערצתה
קוניגונדה הוכרזה כקדושה על ידי האפיפיור אינוקנטיוס השלישי ב-29 במרץ 1200.
היא הקדושה הפטרונית של במברג, לוקסמבורג, פולין וליטא.
יום החג שלה הוא 3 במרץ. מקום הפולחן העיקרי שלה הוא בקתדרלת במברג.
חווידע
חווידע טבע היא רשת ישראלית של מרכזי חינוך למַדָּע, אינטראקטיביים וחווייתיים.
הארגון ופעולותיו
חווידע טבע הוא פרי שיתוף פעולה של ארגון החונכות פר"ח, זוכה פרס ישראל על תרומתו לחברה ולמדינה, וחברת טבע תעשיות פרמצבטיות בע"מ. השם "חווידע" נוצר מצירוף המלים חוויה וידע. לארגון מספר מרכזים במקומות שונים בארץ.
מטרתם העיקרית של המרכזים היא ליצור סביבת למידה בלתי פורמלית, המשלבת שעשוע וחוויה עם למידה וחקירה כדי לקרב את הילדים אל עולם המדע. במרכזים מעודדים את המבקרים לגעת, להפעיל ולשחק עם המוצגים ובדרך זו לחקור באופן פעיל תופעות מדעיות המוכרות לילדים מחיי היומיום כגון חשמל סטטי, אור וצל, אשליות אופטיות, ממה עשויים הדברים (למשל ממה עשויה משחת שיניים). בנוסף מספקים המרכזים ידע בתחומי מדע שונים: אופטיקה, תקשורת, חשמל ואלקטרוניקה, מכניקה, אנרגיה וכימיה. הלימוד נעשה באמצעות משחקי חשיבה ותערוכות מתחלפות, סיורים מודרכים, ניסויים במעבדות וסדנאות לימוד ויצירה, וכן מגוון רחב של מוצגים, משחקים ומתקנים פשוטים לתפעול הממחישים את התופעות המדעיות. הפעילויות מותאמות לרמות שונות, ראשונית ומתקדמת.
פעילות החווידע כוללת ביקורים קבוצתיים של תלמידי בתי ספר, גנים, מועדוניות, קייטנות, מתנ"סים וכן ימי הולדת וסדנאות העשרה להורים ולילדים.
הרעיון להקמת המרכזים נולד בעקבות ניסיון של פר"ח בהפעלת חוגי מדע בבתי הספר. מרכזי חווידע מנוהלים על ידי צוות פר"ח והמדריכים הם סטודנטים חונכים מתחומי לימוד מדעיים שונים שהוכשרו במיוחד לפרויקט.
המנהלה הארצית של חווידע שוכנת במכון דוידסון לחינוך מדעי מכון ויצמן למדע רחובות. לרשת סניפים שונים בבת ים, ירוחם, קריית גת, רהט וכרמיאל.
וילוובי שורטלנד
וילוובי שורטלנד (באנגלית: Willoughby Shortland; 30 בספטמבר 1804 – 7 באוקטובר 1869) היה קצין בצי המלכותי הבריטי ומנהלן קולוניאלי. הוא היה המזכיר הקולוניאלי הראשון של ניו זילנד החל משנת 1841, לאחר שבינואר 1840 הוא הגיע לשם יחד עם סגן המושל, ויליאם הובסון. מאוחר יותר הוא היה המושל של האי נוויס ומושל טובגו.
ראשית חייו והקריירה בצי
וילוובי שורטלנד נולד בעיר פלימות' שבאנגליה כבנו של קפטן תומאס ג'ורג' שורטלנד. אחיו היו אדוארד שורטלנד, שהיה רופא, מנהלן וחוקר בניו זילנד ופיטר פרדריק שורטלנד. וילוובי שורטלנד התחנך באקדמיה הימית המלכותית וב-9 בינואר 1818 הוא נכנס לשירות בצי. לאחר שב-18 באוגוסט 1828 הוענקה לו דרגת לוטננט, הוא הוצב על סיפון אה"מ גלטאה (HMS Galatea) ובשנה שלאחר מכן על סיפון אה"מ ריינג'ר (HMS Ranger) בג'מייקה. ב-21 במרץ 1831 הוא קיבל את הפיקוד על אה"מ סקיפג'ק (HMS Skipjack), ספינת סקונר שהייתה מחומשת בחמישה תותחים ובה הוא המשיך לשרת באיי הודו המערבית עד יוני 1883.
ניו זילנד
שורטלנד המשיך לפורט ניקולסון (ולינגטון) והמתיישבים שהתגוררו שם הכירו בריבונותה של המלכה ויקטוריה עליהם ובסמכותו של שורטלנד כשופט שלום. ב-5 במאי 1841 מונה שורטלנד להיות המזכיר הקולוניאלי הראשון של ניו זילנד.
לאחר מותו של הובסון ב-10 בספטמבר 1842 ועד להגעתו של המושל החדש, קפטן רוברט פיצרוי ב-31 בדצמבר 1843, ניהל שורטלנד את המושבה. במהלך תקופת כהונתו כמושל הזמני אירעה תקרית וואיראו, שהייתה למעשה טבח שאירע ב-17 ביוני 1843. בתכתובותיו לממשלת בריטניה הביע שורטלנד את חוסר שביעות רצונו מהתנהלותם של המתיישבים שהובילה לטבח. צעד זה גרם לאי פופולריות של שורטלנד וכאשר עלתה מועמדותו להיות המושל, נשלחה עצומה שבה הובעה התנגדות למינויו. ב-31 בדצמבר 1843 הודח שורטלנד מתפקידו כמזכיר הקולוניאלי על ידי פיצרוי.
נוויס וטובגו
ב-1845 מונה שורטלנד להיות המושל של האי נוויס שבאיי ליווארד. לאחר מכן, בשנים 1854–1856 הוא כיהן כמושל טובגו ועם סיום תפקידו הוא שב לאנגליה והתגורר באחוזתו שבמחוז דבון עד למותו.
מת ובועט
מת ובועט (באנגלית: "More Alive Than Dead") הוא סרט תיעודי מאת צחי שיף, הסוקר את דמותו של אבי הפסיכואנליזה, זיגמונד פרויד, בדגש על נוכחותו במאה ה-21 והשפעתו על פסיכולוגיה, הומניזם, חינוך, תרבות, מיניות, פמיניזם, פוסטמודרניזם, הומור, דת ותחומים נוספים.
"מת ובועט" הופק בידי רשות השידור ובסיוע קרן יהושע רבינוביץ' לאמנות תל אביב. הסרט שודר ברשות השידור, הוקרן בסינמטקים ובמוסדות ברחבי הארץ, השתתף בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של בואנוס איירס (BACIFI, אנ׳), ובפסטיבלים נוספים לקולנוע ברחבי העולם.
רקע ועלילת הסרט
בשנת 2011 יצר צחי שיף סרט קצר בשם PsychoMigrations אשר עסק בתערוכה בשם זהה (בספרדית: "Psicomigraciones") שהציג אמן ארגנטינאי בשם הוראסיו קארדו (אנ'; 1944–2018); ארגנטינה היא המדינה בה קיים השיעור הגבוה בעולם של פסיכואנליטיקאים לנפש, ופרויד זוכה בה עד היום למעמד פופולרי במיוחד. הוראסיו, צייר, מאייר ואמן גרפי ידוע בארגנטינה ומבקר חריף של פרויד, הציג תערוכת ציורים נגד פרויד ומשנתו. מבחינתו של הוראסיו, פרויד היה תאב בצע ונוכל ומשנתו אף עלולה להוות סכנה אם לוקחים אותה ברצינות. משום כך, ספג הוראסיו גל של ביקורת עם הפתיחה של Psicomigraciones.
המומחים שמתראיינים בסרט, מסכימים שזיגמונד פרויד הוא אחד האינטלקטואלים המשפיעים ביותר של המאה ה-20, בעיקר הודות לתרומתו למיסוד הפסיכולוגיה בתור שיטה מדעית לטיפול בסבל נפשי, ופרסום שלל רעיונות פורצי-דרך בתחום. עם זאת, ישנם מספר מומחים לפרויד המתראיינים בסרט (בנוסף להוראסיו) הטוענים כי מדובר בשרלטן שלקח קרדיט על רעיונות אשר אינם שלו, שמשנתו אינה תקפה מבחינה מדעית ושבחלקה מבוססת על שקרים, אינטרוספקציה ושיטות שאינן מדעיות. עם זאת, המסקנה המתבקשת מצפייה בדיונים העזים שמעורר פרויד כפי שהם מוצגים בסרט, בין אם מצד מתנגדיו ובין אם מצד מבקריו, היא שמיקומו של פרויד בחברה, בתרבות, בלשון ובחיים בימינו-אנו, בלתי ניתן לערעור.
אלברט מיכאל
אלברט מיכאל (בבולגרית: Алберт Михаел; 12 באוגוסט 1896, פלובדיב, נסיכות בולגריה – 3 באוקטובר 1974, בת ים, ישראל) היה סופר, משורר, עיתונאי, מחזאי ומראשי התנועה הציונית בבולגריה שלאחר מלחמת העולם השנייה.
הקריירה האמנותית
אלברט מיכאל נולד בפלובדיב, ובהמשך עברה משפחתו להתגורר בסופיה בירת בולגריה. בין 1932 ל-1941 היה מיכאל העורך והמוציא לאור של השבועון הנחשב "אברייסקה ריץ'" - "הנאום היהודי" שעסק בספרות, תרבות ופולקלור יהודיים בבולגריה.
ב-1932 כתב מיכאל את המחזה בן 4 המערכות "היהודי הזקן" שעסק ביחסי אבות ובנים בקרב יהדות בולגריה וב-1935 את המחזה "הקרבן" שעסק בסוגיית הנישואין בקהילה היהודית. מחזותיו הוצגו ברחבי בולגריה וזכו להצלחה רבה והמחזה "הקרבן" הוצג גם בבלגרד, בירת ממלכת יוגוסלביה בביצועו של התיאטרון היהודי בסופיה ובבימויו של אליעזר אנסקי.
ב-1937 פרסם ספר פרוזה וסיפורים קצרים בשם "גולגוטה" העוסק בקשר בין עם ישראל לאלוהיו וב-1939 ספר פרוזה בשם "אל אלוהים למה עזבתנו", שעסק בגורלו של עם ישראל וקרא למאבק למען תקומתו.
באפריל 1950 עלה לישראל, התיישב בשכונת תל ברוך שבתל אביב ובהמשך עבר לבת ים. ב-1961 כתב רומן היסטורי בשם "לאחר הסערה", אשר עסק בקורות יהודי בולגריה במהלך מלחמת העולם השנייה וב-1967 פרסם ספר שירה בשם "השיר שלי". במקביל, ערך ופרסם מאמרים בעיתון "פָאר" שהופץ בישראל בשפה הבולגרית. ב-1974 הלך אלברט מיכאל לעולמו לאחר מאבק במחלת הסרטן, בעודו בעיצומה של עבודה על רומן המשך לספרו "לאחר הסערה".
הקריירה הפוליטית
אלברט מיכאל נמנה עם חברי הוועד המרכזי של מפלגת הציונים הכלליים בבולגריה. בספטמבר 1944, לאחר הפיכת חזית המולדת הבולגרית וסילוק המשטר הפרו פשיסטי, חודשה הפעילות הציונית והציונים הכלליים הצטרפו להסתדרות הציונית המאוחדת בהנהגת ויטלי חיימוב, אשר כללה את כל הגופים הציוניים. בהמשך, נבחר למועצה העליונה של ההסתדרות הציונית המאוחדת. ב-29 במרץ 1949, עם סיומו של גל העלייה המרכזי לישראל, הודיעה ההסתדרות הציונית בבולגריה על התפרקותה בשל חוסר בחברים. ב-2 באפריל 1949 שלחו ששת חבריה האחרונים של המועצה העליונה וביניהם אלברט מיכאל מכתב לכל הסניפים של התנועה הציונית בבולגריה, המורה על פירוקם. במכתב הביעו ראשי התנועה הציונית את הוקרתם לגאורגי דימיטרוב אשר אישר את העלייה ההמונית לישראל.
יעל מן
יעל מן (נובמבר 1936 – 27 באוגוסט 2021) הייתה אשת "המוסד", שהשתתפה במבצעים שונים בארצות ערב, המפורסם שבהם איסוף מודיעין למבצע "אביב נעורים".
ביוגרפיה
איליין שטיינר (שמה של יעל מן בלידתה) נולדה ב-1936 בקנדה, ובגיל שלוש עברה עם משפחתה לניו ג'רזי, בת למשפחה יהודית – אב פיזיקאי ואם עקרת בית. ב-1968 עלתה לישראל ממניע אידאולוגי ציוני ועבדה כמתכנתת מחשבים.
שירות במוסד
ב-1971 התגייסה ל"מוסד", בשם צופן "נילסן". מפעיליה בנו עבורה סיפור כיסוי של תסריטאית, הכותבת סדרת טלוויזיה על חייה של הסטר לוסי סטנהופ, פעילה פוליטית וחברתית בריטית, בת המאה ה-19, שהתגוררה גם בלבנון ובסוריה. את מלאכת הכתיבה למדה אצל שבתי טבת. תחת סיפור כיסוי זה נשלחה ב-1973 ללבנון והתאקלמה בה.
מן שירתה ב"מוסד" במשך 15 שנים, בהן השתתפה במבצעים רבים. בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 סיימה את פעילותה המבצעית ב"מוסד".
יוהאן וילהלם רנגל
יוהאן וילהלם (יוקה) רנגל (באנגלית: Johan Wilhelm (Jukka) Rangell; 25 באוקטובר 1894 – 12 במרץ 1982) היה פוליטיקאי פיני, ראש ממשלת פינלנד בשנים 1941–1943.
יעל מן
מבצע "אביב נעורים"
סיפור הכיסוי כתסריטאית, אפשר לה לנוע בחופשי ברחבי לבנון, ובאמצעות מצלמה נסתרת, שהייתה בתיקה, צילמה את כל המקומות הרלוונטיים ללוחמי מבצע "אביב נעורים", שנערך באפריל 1973. לאחר סיום מבצע "אביב נעורים" נשארה מן בלבנון, על מנת שסיפור הכיסוי שלה לא ייחשף, ורק לאחר ימים אחדים טסה מביירות ללונדון. מן עזבה את לונדון שבוע לאחר מכן, וכשהגיעה לישראל התקבלה אחר כבוד בביתה של ראש הממשלה, גולדה מאיר.
יוהאן וילהלם רנגל
ביוגרפיה
רנגל רכש השכלה כעורך דין. בתחילת הקריירה עבד כבנקאי בבנק המרכזי של פינלנד. עוד לפני מלחמת העולם השנייה הייתה לו היכרות קרובה עם ריסטו רייטי, קודמו בתפקיד ולאחר מכן נשיא פינלנד בתקופת כהונתו. הוא מילא תפקיד מרכזי סביב אולימפיאדת הקיץ 1940, שהועברה מטוקיו להלסינקי אך לבסוף בוטלה בשל פרוץ מלחמת החורף בין ברית המועצות לפינלנד ב-1939.
יעל מן
מבצע "אביב נעורים"
על מבצע "אביב נעורים" נעשה סרט דוקו-דרמה טלוויזיוני בשם "סוכנת בלב ביירות" בבימויו של דני סירקין, בכיכובם של לירון וייסמן כסוכנת יעל מן, גיל פרנק כמייק הררי ודודי גזית לוי כאהוד ברק.
יוהאן וילהלם רנגל
ביוגרפיה
לאחר שרייטי נבחר לנשיא פינלנד (בעקבות התפטרות קודמו קיוסטי קליו), התקדם רנגל לתפקיד ראש הממשלה, ב-4 בינואר 1940. במסגרת תפקידו עסק בעיקר בסוגיות כלכליות, בעוד מדיניות החוץ הייתה נתונה בעיקר להשפעתם של רייטי, שר החוץ ויטינג, ומפקד הכוחות הצבאיים מנרהיים. פעולותיו הלוחמניות של הקבינט בראשותו במלחמת ההמשך מול רוסיה, זכו לתמיכת הפרלמנט. הוא הגן על כיבוש מזרח חבל קרליה, אך הפינים נאלצו לסגת מהאזור בהסכם מוסקבה (1944).
יעל מן
חיים אישיים
מן נישאה בגיל מבוגר, למורה שלה לעברית, עמו חיה עד למותה.
יוהאן וילהלם רנגל
ביוגרפיה
במהלך ביקורו של היינריך הימלר מגרמניה הנאצית בפינלנד באוגוסט 1942, היסה רנגל את שאלותיו של הימלר לגבי המיעוט היהודי בארצו, באמירתו הידועה "Wir haben keine Judenfrage" ("לנו אין בעיה יהודית").
יעל מן
חיים אישיים
נפטרה ב-27 באוגוסט 2021, בגיל 85. עם מותה ספד לה אהוד ברק: "הלכה לעולמה יעל מן. אשת המוסד. אגדה מהלכת של אומץ, קור רוח ומקצוענות. היא שהשלימה לנו את המודיעין למבצע ׳אביב נעורים׳ לחיסול ראשי המחבלים בבירות. הייתה שם בעודנו קרבים לוודא שאכן הם בדירותיהם ונשארה בשטח רק כדי לא להותיר סימנים."
יוהאן וילהלם רנגל
ביוגרפיה
לאחר המלחמה, ב-1946, הורשע לצד פוליטיקאים רבים בבית המשפט בפשעים נגד השלום (במשפטים שנערכו לפי דרישת ברית המועצות) ונידון ל-6 שנות מאסר. הוא זכה לחנינה ב-1949. לאחר שחרורו הוא לא חזר לפוליטיקה, אך המשיך להיות מעורב באולימפיאדת הלסינקי (1952) ובוועד האולימפי הבינלאומי, עד 1967. כן היה חבר במועצת המנהלים של בנק קנסליס-אוסק-פנקי.
אנה באטריס בארוס
אנה באטריס בארוס (בפורטוגזית: Ana Beatriz Barros; נולדה ב-29 במאי 1982) היא דוגמנית ברזילאית, הידועה בשל הפרסומות להן דיגמנה ל- Guess?, Bebe, ויקטוריה'ס סיקרט, שאנל וקולקציית האופנה JLo של ג'ניפר לופז.
שנותיה הראשונות ומשפחתה
בדצמבר 2017 נולד בנה הראשון. ב-2019 פורסם כי היא בהריון שני.
קריירת הדוגמנות
בגיל 14, בארוס ואחותה המבוגרת ממנה, פטריסיה, יצאו לבלות בריו דה ז'ניירו כשגילה אותן נציג של סוכנות עלית.
בנוסף ל- GUESS?, דיגמנה בארוס בין השאר לפרסומות עבור כריסטיאן דיור, ג'ינס ארמאני, אוקלי, לוריאל, דיזל, ויקטוריה'ס סיקרט, שאנל קוסמטיקס, וקולקציית האופנה JLO של ג'ניפר לופז. ב-2004 בחרה ג'ניפר לופז בבארוס להיות הפנים של קו לבני הנשים שלה, JLO. לופז אמרה: "אני רוצה מישהי צעירה, סקסית ואורבנית, עם מראה אוניברסלי." בארוס השתתפה בתצוגות אופנה לוולנטינו, מיסוני, גוצ'י, כריסטיאן דיור, ורסצ'ה, אמפוריו ארמאני, BCBG, DKNY, ז'אן פול גוטייה, דולצ'ה וגבאנה, מיכאל קורס (רד אוקס), Elie Saab ובתי אופנה נוספים. היא דיגמנה בתוכנית האופנה של ויקטוריה'ס סיקרט בשנים 2002, 2003, 2005, 2006, 2008 ו-2009.
היא הופיעה על שערי מגזינים רבים כמו גלאמור, ווג, מארי קלייר, Allure, מגזינים ברזילאים כגון Capricho ו-Audi magazine, W, Elle
בארוס הופיעה פעמים אחדות בגיליון בגדי הים של ספורטס אילוסטרייטד (2002, 2003, 2004, 2005, 2006, 2007, 2008). בארוס נבחרה למקום ה-96 בידי מגזין FHM במוסף של "100 הנשים הסקסיות ביותר בעולם" ב-2006.
בארוס תופיע בלוח השנה של פירלי לשנת 2010 לצידן של לילי קול, דייזי לואו, מיראנדה קר ודוגמניות נוספות.
בארוס תחליף את לינדזי לוהן בפרסומת וקטלוג אביב-קיץ 2010 של Fornarina's.
היא דיגמנה בפרסומת הראשונה שלה עבור החברה.
בארוס הופיעה בפרסומת אביב-קיץ 2010 עבור הרשת הקמעונאית הבריטית מרקס וספנסר לצד טוויגי, ויוי בראון (W Brown), ליסה סנואודון ודאני מינוג.
פת לחם
פת לחם הוא סיפורו הראשון של יוסף חיים ברנר שיצא לאור בשנת 1900.
הסיפור מתאר דלות נוראה. ר' חיים פודוואלנר הוא הגיבור אשר גונב חצי ככר לחם מבית־המדרש בשביל ילדיו הנאנקים ברעב, בשביל אשתו החולה שאין ידו משגת לקנות לה תרופה. מצפונו מייסר אותו ולא מרפה, אך כאשר הוא מגיע לביתו ורואה את "חורבתו", נשכח ממנו כל עניין הלחם שנופל לבוץ.
המימד הסוציאלי הוא מרכזי בסיפור - ב"גדולתו" היה ר' חיים משרת במרתפי יין של הגביר, אך איבד את משרתו בגלל גזירותיה של הממשלה. "מי מילל כזה לפני שנים אחדות? אל לב מי יכול היה לבוא הרעיון, כי הוא יבוא למדרגה כזו? [...] 'יורד'… ומתהום הנשיה עלה מאליו זיכרון הימים הטובים...".
הגנבה עצמה אינה מאיש עשיר, אלא מעני אחר בבית־המדרש. ר' חיים אינו בטלן המחזר אל הפתחים, אלא אדם עובד, שהמציאות הכלכלית בעיירה הכריעה אותו. "הוא נאלץ לבסוף להצטרך לבריות – והעובדה הזאת דיכאה את חייתו כלה". מעט חפציו של ר' חיים ממושכנים אצל ר' טרפן – "אתנפל לרגליו, אשק את עקביו!" כך שגם השלטון וגם האליטה היהודית מתנכלת לגיבור. בנוסף, גם בקהילה עצמה אין נחמה: "הרב הלא הוא פרא אדם, בפועל ממש... הגבאי נתון לעסקיו שלו... גביר ככל הגבירים... והעניים הלא הם עניים..."
ג'ייק דניאלס
ג'ייק דניאלס (באנגלית: Jake Daniels; נולד ב-8 בינואר 2005 בביספאם שבאנגליה) הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת בלקפול.
קריירת מועדונים
דניאלס גדל במחלקת הנוער של בלקפול. ב-25 בפברואר 2022 חתם על חוזה מקצועני ראשון במועדון. ב-26 במרץ הושאל לבמבר ברידג' עד לתום העונה. ב-7 במאי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של בלקפול, בהפסד 0–5 לפיטרבורו יונייטד במסגרת הליגה.
חיים אישיים
בחודש מאי 2022 דניאלס יצא מהארון כהומוסקסואל, והפך לכדורגלן הבריטי הפעיל הראשון מחוץ לארון באותה תקופה, והראשון מאז ג'סטין פשנו בשנת 1990. הוא סיפר כי יצא מהארון בזכות הכדורגלן ג'וש קבאלו, מאמן טת'פורד טאון מאט מורטון והקופץ למים טום דיילי. הוא זכה לשבחים מראש-ממשלת בריטניה בוריס ג'ונסון, מהנסיך ויליאם, דוכס קיימברידג' ונשיא התאחדות הכדורגל האנגלית, ומהכדורגלן הארי קיין.
עונת 1983/1984 ב-NBA
עונת 1983/1984 היא העונה ה-38 של ליגת ה-NBA. העונה הסתיימה עם זכייתה ה-15 של בוסטון סלטיקס בתואר האליפות, לאחר שבסדרת הגמר ניצחה את לוס אנג'לס לייקרס בתוצאה 4-3, ולארי בירד זכה בתואר ה-MVP של סדרת הגמר. בירד זכה גם בתואר ה-MVP של העונה הסדירה לראשונה בקריירה. ב-1 באפריל 1984 נכנס דייוויד סטרן לתפקידו כנציב ליגת ה-NBA (קומישינר) כשהחליף בתפקיד את לארי או'בריין. בעונת 1983/84 הורחב מספר הקבוצות בפלייאוף מ-12 ל-16, ושלב שמינית הגמר עבר משיטת הטוב משלושה משחקים לטוב מחמישה משחקים. ב-13 בדצמבר 1983 ניצחה דטרויט פיסטונס את דנוור נאגטס בתוצאה 186-184 ובכך קבעו הקבוצות את שיא ה-NBA לסך הנקודות הנקלעות במשחק אחד.
דראפט 1983
דראפט 1983 התקיים ב-28 ביוני 1983 במדיסון סקוור גארדן שבניו יורק. יוסטון רוקטס בחרה במקום הראשון את רלף סמפסון מאוניברסיטת וירג'יניה שזכה בסיום העונה בתואר רוקי השנה ב-NBA. בסך הכל נבחרו בדראפט 1983 חמישה שחקני אולסטאר: רלף סמפסון, דייל אליס (בחירה תשיעית), ג'ף מלון (10), קלייד דרקסלר (14) ודוק ריברס (31). שחקנים בולטים אחרים בדראפט זה כוללים את ביירון סקוט (בחירה רביעית), ת'ורל ביילי (7), דרק הארפר (11), ג'ון פקסון (19), רנדי ויטמן (22), קרייג אילו וסדייל ת'ריט (לא נבחרו בדראפט). כמו כן נבחרו בדראפט מיטשל ויגינס - אביו של הכדורסלן אנדרו ויגינס (בחירה 23), וקרייג רובינסון, אחיה של הגברת הראשונה של ארצות הברית מישל אובמה, אשר נבחר בסיבוב הרביעי בדראפט אך לא שיחק מעולם בליגת ה-NBA.
להלן רשימת נבחרי הסיבוב הראשון (מתוך עשרה סיבובים):
אולסטאר
משחק האולסטאר נערך ב-29 בינואר 1984 בדנוור, קולורדו. המאמנים במשחק היו קיי סי ג'ונס מבוסטון סלטיקס ופרנק ליידן מיוטה ג'אז. חמישיית המזרח כללה את אייזיאה תומאס שזכה בתואר ה-MVP של משחק האולסטאר, סידני מונקריף, ג'וליוס אירווינג, לארי בירד ורוברט פאריש. חמישיית המערב כללה את מג'יק ג'ונסון, ג'ורג' גרווין, אלכס אינגליש, אדריאן דאנטלי וכרים עבדול-ג'באר. במשחק עצמו ניצחה קבוצת המזרח בתוצאה 154-145.
ניקי מורגן
ניקולה אן "ניקי" מורגן (באנגלית: Nicola Ann "Nicky" Morgan; נולדה ב-1 באוקטובר 1972) היא פוליטיקאית בריטית חברת המפלגה השמרנית. כיהנה כחברת בית הנבחרים הבריטי מטעם מחוז לאפבורו, כשרת החינוך בממשלתו של דייוויד קמרון וכשרת הדיגיטל, התרבות, התקשורת והספורט בקבינט של בוריס ג'ונסון.
ביוגרפיה
ב-2001 התמודדה ללא הצלחה בבחירות למושב מחוז דרום איזלינגטון ופינסבורי בפרלמנט של הממלכה המאוחדת. ב-2005 התמודדה ללא הצלחה בבחירות למושב מחוז לאפבורו בפרלמנט. בבחירות ב-2010 התמודדה שוב לתפקיד, היא זכתה ב-41.6% מקולות המצביעים לעומת 34.5% לחבר הפרלמנט המכהן מטעם מפלגת הלייבור. בבחירות 2015 זכתה ל-49.5% מקולות המצביעים ונבחרה לכהונה נוספת.
ב-2012 מונתה לעוזרת מצליף המפלגה השמרנית ובאוקטובר 2013 מונתה לשרה זוטרה במשרד האוצר הבריטי. ב-15 ביולי 2014 מונתה לשרת החינוך בקבינט של דייוויד קמרון ובמקביל ממלאת תפקיד שרה לענייני נשים ושוויון הזדמנויות. לאחר מינויה של תרזה מיי לראשות הממשלה ביולי 2016, פוטרה מורגן מתפקידה במשרד החינוך.
מורגן נשואה לג'ונתן ואם לבן אחד.
Balans
Balans הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הרומניה אלכסנדרה סטאן, בשיתוף מוהומבי מתוך אלבומה השלישי, Alesta. השיר יצא לאור ב-2 במרץ 2016, כסינגל החמישי מתוך האלבום.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-21 במצעד הרשמי של פורטוגל.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי סבסטיאן בארק, מרסל בוטזאן, מוהומבי נזאסי מופונדו ובריאן יצחק והופק על ידי בארק ובוטזאן. השיר הוא שיר בסגנון הדאנס-פופ, המשלב בתוכו גם את הסגנון הלטיני והסגנון הטרופי.
הופעה וביקרת
על השיר פורסמה ביקורת ב-Rnbjunk. בהמשך, גם ב-Europa FM, פורסם סיקור על השיר. כמו כן, הופיעה סטאן עם השיר ב-Radio ZU. ההופעה עלתה לערוץ היוטיוב הרשמי של Radio ZU ב-18 במרץ 2016, כמה ימים לאחר שיצא השיר כסינגל.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר הועלה לערוץ היוטיוב של אלכסנדרה סטאן ב-9 במרץ 2016. סטאן ביצעה גרסה אקוסטית של השיר ברדיו הרומני Pro FM. בין היתר, היא ביצעה את "Be the One" של דואה ליפה ביחד עם השיר הזה.
נכון למאי 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-3.3 מיליון צפיות.
W (פירושונים)
{{פירושונים|
אומנות ובידור
ספרים ומגזינים
קולנוע וטלוויזיה
מדע וטכנולוגיה
מחשבים
שימושים אחרים
}}
אוחוס דל סלאדו
נוואדו אוחוס דל סלאדו (בספרדית: Nevado Ojos del Salado, מילולית - ההר המושלג "עיני מֶלַח"; מקור השם מלגונות משקעי המלח בצורת עיניים על מורדות ההר) הוא הר געש שכבתי פעיל בהרי האנדים, בגבול ארגנטינה וצ'ילה. גובהו 6,893 מ' מעל פני הים, והוא ההר השני בגובהו בחצי הכדור המערבי ובחצי הכדור הדרומי אחרי אקונקגווה, והר הגעש הגבוה ביותר בעולם כולו. להר שתי פסגות, והגבול בין ארגנטינה לבין צ'ילה עובר בין שתיהן. הפרש הגבהים בין הפסגות הוא פחות ממטר אחד.
ההר ממוקם בשולי מדבר אטקאמה, באזור דליל במשקעים. משכך, פסגתו מכוסה שלג בדרך כלל רק בחורף. עם זאת, בלועו יש אגם לוע בקוטר של כ-100 מטרים. גובהו של אגם זה, 6,390 מ' מעל פני הים, הופך אותו לאגם הגבוה בעולם.
אוחוס דל סלאדו נחשב להר געש פעיל, אף שההתפרצות האחרונה שלו, לפי הערכות מכון הסמית'סוניאן, הייתה לפני כ-1,300 שנים, בשל פעילות של פומרולות, ומשום שב-1993 נצפו בהר פליטות אפר מעטות.
העפלות
הראשונים שהעפילו לפסגתו של ההר היו החוקרים הפולנים יאן אלפרד שְצֶ'פַּנְסקי ויוסטין ווֹישְניס, בשנת 1937. הצ'יליאנים גונסאלו בראבו ואדוארדו קנאלס מויה טיפסו על ההר באמצעות רכב ממונע בשנת 2007, והצליחו להגיע עד לגובה של 6,688 מטרים; זהו הגובה הרב ביותר אליו הצליח להגיע רכב ממונע בדרך היבשה, והשיא נרשם בספר השיאים של גינס. בשנת 2012 הגיעו שלושה אופנוענים, האוסטרי לוקאס מצינגר, האמריקני ברטון צ'רצ'יל והבריטי-אוסטרלי וולטר קולבאץ', לגובה של 6,361 מטרים.
רקוויאם פולני
רקוויאם פולני היא יצירה פרי עטו של המלחין הפולני קשישטוף פנדרצקי, על פי טקסט הרקוויאם הקתולי (עם מזמורים רבים) בתוספת תרגום לפולנית של הטריסגיון - תפילה אותה אומרים בנצרות האורתודוקסית המזרחית. היצירה הולחנה במשך תקופה ארוכה, החל משנות השמונים, ועודכנה לאחרונה בשנת 2005. כל אחד מפרקי היצירה מוקדש לדמות או לאירוע בהיסטוריה הפולנית, ובכך יצירה זו היא יצירה לאומית ופוליטית, דבר זה מתבטא גם בשמה. הרקוויאם הפולני נחשב לאחת היצירות הידועות ביותר של פנדרצקי ולהלחנה חשובה של מיסת הרקוויאם.
חיבור היצירה
בשנת 1980 ביקשה תנועת סולידריות, מפנדרצקי לכתוב יצירה לטקס הסרת הלוט מפסל במספנות גדנסק, לזכר ההרוגים במהומות נגד הממשלה של 1970 בהם נהרגו 42 מפגינים. פנדרצקי נענה לבקשה והלחין יצירה למילות ה"לקרימוסה", אותה הקדיש ללך ואלנסה, מנהיג תנועת סולידריות. את הלקרימוסה הרחיב פנדרצקי לרקוויאם שלם, שכל אחד מפרקיו הוקדש לאירוע או לדמות בהיסטוריה הפולנית. לדוגמה: הדיאס אירה הוקדש למרד ורשה, הרקורדרה למקסימיליאן קולבה וליברה מה לטבח יער קאטין. מוטיב לאומי נוסף קיים ביצירה בדמות אזכור להמנון פולין במהלך הרקורדרה.
היצירה בוצעה בביצוע חלקי (8 פרקים בלבד) ב-1983 בוושינגטון, ובביצוע בכורה מלא ב-28 בספטמבר 1984 בשטוטגרט. בשנת 1993 הוציא פנדרצקי מהדורה חדשה ומעודכנת של הרקוויאם בתוספת פרק הסנקטוס, וב-2005 הוציא שוב מהדורה חדשה ובה פרק נוסף, "שיאקונה", שהוקדש לאפיפיור הפולני יוחנן פאולוס השני.
ביצועים בישראל
פנדרצקי עצמו הגיע לישראל לנצח על התזמורת הפילהרמונית הישראלית בביצוע של הרקוויאם הפולני פעמיים. הפעם הראשונה הייתה בדצמבר 1986, והיה זה הביצוע הראשון של הרקוויאם בישראל. לרגל יום הולדתו ה-80 של המלחין, בשנת 2014, הוא הוזמן שוב לישראל וניצח על סדרת קונצרטים של התזמורת הפילהרמונית בביצוע לרקוויאם המעודכן.
הרכב וביצוע
לביצוע היצירה נדרשים ארבעה סולנים: סופרן, מצו סופרן, טנור ובס, מקהלה גדולה של ארבע קולות ותזמורת גדולה הכוללת: זמן ביצוע של היצירה בגרסתה הראשונית הוא כ-95 דקות, ובגרסתה המעודכנת מעט יותר משעתיים.
תגית מצויה
תָּגִית מְצוּיָה (שם מדעי: Scabiosa prolifera, כינויים נוספים: "ברך הגמל") הוא צמח חד שנתי מסדרת השלמונאים.
מאפיינים
הצמח בגובה של כ-50 סנטימטרים, כמו שאופייני לצמחים ממשפחת השלמונאים. פריחתו מתחילה בין חודש מרץ לחודש מאי, והיא מאופיינת בתפרחת שצורתה קרקפת עטופה במעטפת של עלים ירוקים, פרחיה החיצוניים גדולים ובמיוחד עלי הכותרות אשר פונים החוצה מן הצמח.
חפי המעטפת קצרים מהפרחים. קרקפות הפרחים נישאות על עוקצים קצרים, יושבים כמעט.
היא מזכירה פרח בודד, לכותרת ארבע אונות ואונותיה משוננות. הקרקפת יושבת בחיק ענפים נגדיים, בניגוד לתגית ארץ ישראלית, שקרקפותיה נישאות בראשי הענפים הארוכים.
מעטפת הפרי של הצמח מסתיימת בנזר קרומי דמוי פעמון שאורכו כסנטימטר אחד, ובו מעל ל-30 עורקים. צבעו של הנזר ארגמן חיוור. הכדורים של הנזרים משמשים כפרח יבש לקישוט.
מקור שמה של התגית הוא מלשון תג (כתר), בגלל הנזר הקרומי במעטפת הפרי. בערבית נקרא הצמח תַגִ'ייָה, זַהַרַתא אל-ג'אראבּ.
התגית היא צמח דו מיני, הוא גדל בקרקעות שאינן מלוחות, בעיקר בבתי גידול טבעיים, אך גם בקרבת האדם. הוא נפוץ ברחבי המזרח התיכון, בארץ הוא נפוץ בעיקר בגולן, בגליל, בעמק הירדן העליון, באזור העמקים, בכרמל, בהרי השומרון, במדבר השומרון, בהרי יהודה, בשרון, בשפלה, בנגב הצפוני ובקעת הירדן.
חמלקרת מגו
חמילקרת (המאה ה-5 לפנה"ס) היה אחרון מלכי קרתחדשת החזקים משושלת בני מגו, נהרג בקרב הימרה בסיציליה.
ביוגרפיה
ידוע על שתי מלחמות שנערכו בין קרתגו ליוונים בימי שלטונו של חמילקרת. הראשונה התרחשה כאשר הנסיך הספרטני דוריאיוס ניסה לייסד מושבה באפריקה, הקרתגים גרשו אותו משם והוא נמלט לסיציליה שם הוא מת. מלחמה נוספת התרחשה בסיציליה במהלכה נהרסה העיר הרקלאה מינואה.
בסיציליה היה המצב עדין למדי, החלק המערבי של האי היה בשליטת קרתגו. בעוד החלק המזרחי הגדול יותר היה בשליטת היוונים שהקימו שם ערים שנשלטו בידי טיראנים. ההיאחזות באי הייתה חשובה לשני הצדדים, דיודורוס טוען שהייתה ברית מאורגנת בין פרס לקרתגו. אולם משה עמית מעריך שהסופרים היוונים הגזימו כדי לתת למסע חשיארש הראשון ליוון אופי של מסע כולל של המזרח נגד המערב. הרודוטוס טוען שתרון הטיראן של אקראגס כבש את הימרה והדיח את הטיראן טרילוס, שהיה ידידו של חמילקרת. חתנו של טרילוס אנקסילאוס מרגיון אף נתן את שני ילדיו כבני ערובה לחמילקרת. כיבוש הימרה שימש עילה לחמילקרת לתקוף את היוונים.
חמילקרת הביס בקרב את כוחותיו של תרון ועמד לכבוש את הימרה. אולם תרון הזעיק את חתנו גלון שהיה הטיראן של סירקוסאי וגלה. הקרב שנערך בין הצדדים זכה לשם קרב הימרה, על פי טענת הרודוטוס ודיודורוס, חמילקרת הביא עמו 300,000 חיילים, רובם שכירי חרב. וכן 200 ספינות מלחמה ו-6,000 ספינות משא. מספרים מוגזמים לכל הדעות סביר יותר שהיו 50,000 לוחמים קרתגים וכמה מאות ספינות. הקרב הסתיים בניצחון יווני מוחץ, ישנן שלוש גרסאות למותו של חמילקרת. שתיים מהן מצוטטות אצל הרודוטוס:
על פי גרסת המקומיים בסיציליה כאשר התרחש הקרב נעלם לפתע חמילקרת ואף על פי שגלון שלח שליחים לחפשו לא נמצא יותר. הרודוטוס מביא גרסה נוספת בשמם של הקרתגים לפיה כאשר ראה חמילקרת שצבאותיו מפסידים הוא העלה את עצמו כקרבן לבעל. על פי דיודורוס חמילקרת נהרג במהלך הקרב כאשר פרש סירקוסי התפרץ לתוך מחנהו.
בעקבות התבוסה נחלש מאוד מעמד המלכים בקרתגו עדיין נבחרו מלכים אולם הם הפכו תלויים יותר ויותר במועצת הזקנים עד שלבסוף בוטל מעמד המלוכה והוחלף בשופטים. בני משפחתו של חמילקרת וביניהם בנו גיסקו, הוגלו. אולם חזרו ליוקרתם הפוליטית כעבור כמה עשרות שנים. חניבעל מגו נכדו של חמילקרת נקם את נקמתו בכך שהחריב את הימרה.
הנס הפסטין
הנס תורדור פטורסון הפסטין (באיסלנדית: Hannes Þórður Pétursson Hafstein; 4 בדצמבר 1861 – 13 בדצמבר 1922) היה פוליטיקאי ומשורר איסלנדי. ב-1904 הוא היה לאיסלנדי הראשון שמונה להיות השר לענייני איסלנד בממשלת דנמרק, ושלא כמו קודמו בתפקיד, פטר אדלר אלברטי, שהיה דני, היה הפסטין מחויב כלפי האלת'ינגי, הפרלמנט האיסלנדי.
ראשית חייו
הפסטין נולד בחווה בעמק הורגרדלור שבצפון איסלנד. הוריו היו פטור הפסטין, מושל צפון ומזרח איסלנד וכריסטיאנה גונרסדוטיר הפסטין, אחותו של יושב ראש הבנק הראשון של בנק איסלנד, טריגבי גונרסון.
ב-1880 הוא סיים את לימודי התיכון וב-1886 הוא קיבל תואר במשפטים מאוניברסיטת קופנהגן.
קריירה
הפסטין היה חבר האלת'ינגי בשנים 1900–1901, 1903–1915 ו-1916–1922. הוא השתתף בישיבות הבית פעם אחרונה ב-1917.
ב-1 בפברואר 1904 הוא מונה להיות השר לענייני איסלנד ושימש בתפקיד זה עד 31 במרץ 1909. לאחר מכן הוא שימש כמנהל הכללי של בנק איסלנד. ב-1912 הוא נבחר להיות נשיא האלת'ינגי קודם לקבלת המינוי לתפקיד השר לענייני איסלנד בפעם השנייה מה-24 ביולי 1912 עד 21 ביולי 1914, אז הוא התמנה שוב להיות המנהל הכללי של הבנק. ב-1917 הוא נאלץ לוותר על תפקידיו הציבוריים עקב בריאותו הרופפת.
מותו
הנס הפסטין מת ברייקיאוויק ב-13 בדצמבר 1922. ב-1931 הוסר ברייקיאוויק הלוט על פסל בדמותו, של הפסל איינר יונסון שגם פיסל את התבליטים על קבריהם של הפסטין ושל רעייתו.
עץ הדיאלוג
עץ דיאלוג (באנגלית: Dialog tree) הוא סוג מימוש נפוץ לניהול שיחה במשחקי הרפתקאות (ובכלל זה גם משחקי פעולה והרפתקאות) ובמשחקי תפקידים במשחקי וידאו. בעת אינטראקציה עם דמות שאינה שחקן, ניתנת לשחקן בחירה בין אפשרויות להמשך השיחה, עד שהשיחה תסתיים. כל בחירה של המשתמש עשויה להשפיע על העתיד. משחקי וידאו בז'אנרים מסוימים, כגון רומנים חזותיים ולא דייטים, סובבים סביב הדמות אינטראקציות של הסתעפות של דיאלוגים.
שם
מנגנון המשחק מכונה עץ דיאלוג, משום שהוא מסתעף – כמו עץ – לאפשרויות השונות של הדיאלוג.
למילה "עץ" יש משמעות דומה בתורת הגרפים, שם גרף נקרא עץ אם אפשר לסדר אותו כך שצומת אחד הוא ה"שורש" של הגרף וכל שאר הצמתים מסתעפים ממנו. אלא שההקבלה מטעה, שכן עץ בצורת הגרפים מוגדר כך שאין בו מעגלים, ואילו בעץ דיאלוג שתי בחירות שונות עשויות להביא לאותו צומת (ראו בהמשך), כך שהגרף (כגרף לא מכוון) מכיל מעגלים.
היסטוריה
מערכת הדיאלוג הממוחשבת הראשונה הוצגה באלייזה, אשר שיוותה מראית עין של אינטראקציה בין המשתמש לבין המטפל המלאכותי. מאז משחקי הווידאו הראשונים, ניסה הבידור האינטראקטיבי לשלב אינטראקציות משמעותיות עם דמויות וירטואליות. הסתעפות הדיאלוגים מאז ומתמיד, הפכה לתכונה משותפת ברומנים, דייטים, משחקי הרפתקאות ומשחק תפקידים ממוחשב.
מכניקת המשחק
משחקים לעיתים קרובות מציעים אפשרויות לשאול דמות שאינה שחקן כדי לחזור על מידע של הנושא, המאפשר לשחקנים חלקים חוזרים של השיחה, מכיוון שהם אינם מקדישים מספיק תשומת לב בפעם הראשונה. שיחות אלו הן אמורות להיות מעוצבת כמו מבנה עץ, גם אם שחקנים מחליטים בין כל סניף של תיבת הדו-שיח כדי להמשיך. בניגוד הסתעפות הסיפור, השחקנים רשאים לחזור חלקים מוקדמים של עץ הדיאלוג וחזור אותם. כל נקודת סניף (או צומת) היא למעשה תפריט שונה של אפשרויות, וכל בחירה שהשחקן מעוררת תגובה אצל דמות שאינה שחקן ואחריו תפריט חדש של אפשרויות.
עם זאת, לעיתים (כמו ב"גן השבילים המתפצלים") יותר מנתיב אחד יכול להוביל לאותו תפריט אפשרויות, שאם לא כן מספר התוצאות האפשריות בדיאלוג היה גדל במהירות כמו nm (כאשר n הוא מספר האפשרויות ו-m הוא עומק העץ).
בכמה ז'אנרים כגון משחק תפקידים ממוחשב, גורמים חיצוניים כגון כריזמה עשויה להשפיע על התגובה של דמות שאינה שחקן או לפתוח אפשרויות זה לא יהיה זמין דמויות אחרות. שיחות אלה יכולים להיות השלכות מרחיקות לכת, כגון החלטה לחשוף סוד שהשחקן התבקש לשמור. עם זאת, אלה הם בדרך כלל לא ממש עץ מבנה נתונים במתכנתים הגיוני, כי הם מכילים מחזורים כפי שניתן לראות על האיור בדף זה.
סגנונות מסוימים במשחק סובבים סביב הדמות אינטראקציות, כולל רומנים חזותיים אבל הם לא דייטים כגון Ace attorney. הסיבה לכך היא שבדרך כלל המשחקים מציעות הסתעפות דיאלוגים מורכבת ולעיתים קרובות מציגה את תגובות השחקן האפשריות כמו אופי השחקן. משחקים המסתובבים סביב בניית מערכת יחסים, כולל רומנים חזותיים, דייטים וכמה משחקי תפקידים ולעיתים קרובות נותנים להם את מספר הבחירות השונה של שיוך לנקודות, אשר השפעתו שחקן אופי של מערכת יחסים ועתיד שיחות עם דמות שאינה שחקן. משחקים אלה כוללים לעיתים קרובות - מחזור יום ולילה עם תזמון זמן המערכת המספקת הקשר ורלוונטיות האופי, המאפשרת לשחקנים לבחור אם ומתי לקיים אינטראקציה עם דמויות מסוימים, אשר בתורו משפיע על תגובות מאוחר יותר במהלך שיחות. כמה משחקים משתמשים בשיחת המערכת בזמן אמת, נותן לשחקן רק כמה שניות להגיב לדמות שאינה שחקן, כגון סגה של Sakura Wars ו-Alpha Protocol.
ערך והשפעה
מנגנון זה מאפשר למעצבי משחק לספק שיחות אינטראקטיביות עם דמות שאינה שחקן מבלי להתמודד עם האתגרים של עיבוד שפה טבעית בתחום של בינה מלאכותית. השיחות של משחקים כמו אי הקופים, יכולות להדגים לנו, למשל, את האישיות של דמויות שאינן שחקן מסוימות.
קייל מקלכלן
קייל מריט מקלכלן (באנגלית: Kyle Merritt MacLachlan; נולד ב-22 בפברואר 1959) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי זוכה פרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה לשנת 1990 על תפקידו בסדרה "טווין פיקס". התפרסם בזכות הופעותיו ביצירות של דייוויד לינץ' "קטיפה כחולה" ו"חולית", וכן בזכות תפקידיו בסדרות הפופולריות "סקס והעיר הגדולה" ו"עקרות בית נואשות".
ביוגרפיה
מקלכלן נולד בעיר יאקימה שבמדינת וושינגטון, בן למשפחה ממוצא סקוטי. הוא הבכור מבין שלושה אחים. מקלכלן סיים בהצלחה את לימודיו באוניברסיטת וושינגטון, ולאחר מכן עבר להתגורר בהוליווד כדי לקדם את קריירת המשחק שלו.
מקלכלן התחתן בשנת 2002 עם עוזרת ההפקה דיסייר גרובר. לזוג נולד בן ב-2008.
קריירת משחק
ב-1991 שיחק בדרמה המוזיקלית של אוליבר סטון "הדלתות", בדמותו הביוגרפית של המוזיקאי ריי מנזרק, חבר להקת הרוק הפופולרית "הדלתות". ב-1994 הופיע בקומדיה שוברת הקופות "הפלינטסטונס" המבוססת על סדרת ההנפשה "משפחת קדמוני", בתור הדמות הרעה קליף ואנדרקייב.
מקלכלן השתתף גם בדרמה הארוטית "נערות שעשועים" של פול ורהובן, בתור במאי מופעי החשפנות זאק קארי; הסרט נחל כישלון קופתי, נקטל בחריפות על ידי המבקרים, ומקלכלן עצמו היה "מועמד" לפרס פטל הזהב לשחקן הגרוע ביותר על תפקידו. מקלכלן היה נבוך מעצם השתתפותו בהפקה הכושלת ועזב באמצע הפרמיירה לסרט.
לאחר דעיכה בקריירה, שנבעה בין היתר גם מתפקידו המפוקפק ב"נערות השעשועים", חזר מקלכלן לתודעה בזכות ההופעה בתור קלאודיוס (לפחות במחזה, קלאודיוס אינו אחיו של המלט, אלא האדם איתו אמו של המלט, גרטרוד, התחתנה לאחר מות אבי המלט), אחיו של המלט (אית'ן הוק) בדרמה המודרנית "המלט", המבוססת על המחזה המפורסם. בנוסף התפרסם ב-23 הופעות אורח בסדרה הפופולרית "סקס והעיר הגדולה" בתור ד"ר טרי מק'דוגל.
בשנת 2011 השתתף מקלכלן בסדרה "איך פגשתי את אמא" בעונתה השישית בתפקיד "הקפטן".
פילמוגרפיה נבחרת
{{טורים
טלוויזיה
}}
Bat Conservation International
היסטוריה
BCI נוסד ב-1982 בידי חוקר ומשמר העטלפים מרלין טאטל. זמן קצר לאחר היווסדו נקבע מטהו באוסטין, טקסס, עיר שהפכה לסמל לשימור עטלפים בעקבות המהפך התודעתי שחוללו טאטל ועמיתיו בקרב התושבים בנוגע לאוכלוסיית ענק (בת מיליון וחצי פרטים) של עטלפים מהמין אשף מקסיקני שהתנחלה מתחת לאחד הגשרים הראשיים בעיר - גשר שדרת הקונגרס על שם אן ריצ'רדס - מאיום שצריך להדביר לאטרקציה תיירות שחביבה על המקומיים והתיירים הזרים כאחד. מאז עסק הארגון במאמצי שימור, מחקר וחינוך רבים. הוא שיתף פעולה עם גורמים רבים אחרים, פרסם מאמרים וספרים, ארגן סדנאות, העניק מלגות מחקר וכן תמך הן במחקר תאורטי והן במחקר מעשי אקולוגי בכל רחבי ארצות הברית ומאוחר יותר גם ברחבי העולם.
נכון ל-2016 מעסיק BCI צוות של 30 ביולוגים, מחנכים ואנשי מנהלה. בארגון תומכים חברים מיותר מ-60 מדינות ברחבי העולם.
אח"י חרב (סער 4.5)
אח"י חרב היא ספינת טילים מהסדרה סער 4.5 של חיל הים הישראלי. אח"י חרב משרתת בשייטת ספינות הטילים בפלגה 31, יחד עם עוד 3 ספינות מאותה סדרה.
פעילות
זוהי הספינה השנייה בחיל-הים בשם זה. בשירות מ-2003. הראשונה הייתה סטי"ל מדגם "סער 3", בשירות חיל הים בשנים 1985-1970.
בשנת 2006 השתתפה אח"י חרב במלחמת לבנון השנייה, ושימשה כספינת פיקוד בביצוע מצור ימי על לבנון.
בשנים 2008 ו-2012 השתתפה אח"י חרב במבצעים "עופרת יצוקה" ו"עמוד ענן", ושמשה ככוח הפגזה עיקרי מהים, ובביצוע מצור ימי על רצועת עזה.
בשנת 2014 השתתפה אח"י חרב במבצע "צוק איתן" והייתה לספינה הראשונה להפגיז ברצועת עזה.
בשנת 2010 הפליגה אח"י חרב ליוון, כחלק מאימון עם הצי היווני, אימון זה תרם רבות לחיזוק הקשר בין שני הציים.
בחודש אוגוסט של שנת 2015 עברה אח"י חרב טיפול במספנות ישראל במשך כחצי שנה, (בטיפול זה הוסרה מספינה מערכת הוולקן פלנקס לאחר 13 שנות שימוש) שלאחריו חזרה אח"י חרב לשירות מבצעי.
ביוני 2016 אח"י חרב יחד עם אח"י חץ הטביעה את אח"י עצמאות במהלך תרגיל חילי בים התיכון על ידי שיגור שני טילי הרפון.
דם ואדמה
דם ואדמה (בגרמנית: Blut und Boden) הוא מונח לאומני מן האידאולוגיה הנאצית אשר מבטא את הקשר שבין גוף אדם טהור גזע (דם) ואזור ההתיישבות שלו (אדמה). על פי האידאולוגיה הנאצית חיי האיכר בסביבה הכפרית אינם רק משקל נגד לתושבי הערים המתאפיינות בניוון מוסרי ותרבותי אלא מהווים ביטוי ערכי של עליונות העמים הגרמאנים-נורדים על פני העמים הנוודים כמו היהודים.
המונח דם ואדמה מתקשר לתפיסה הנאצית בדבר הצורך ביצירת מרחב מחיה עבור העם הגרמני בשטחי מזרח אירופה תוך פינוי האוכלוסייה המקומית ממוצא סלאבי ובאלטי. ראשיתו של המונח דם ואדמה נעוצה באידאולוגיה של הליגה הארטמאנית (Artamanen-Gesellschaft), שהייתה תנועה אגררית בעלת מאפיינים עממיים לאומניים ופעלה בגרמניה בתקופה שבין שתי מלחמות העולם. הרעיונות הללו השתקפו בכתביו של ריכרד ולטר דרה, אשר הטיף למדיניות מוטת חקלאות שאומצה על ידי אדולף היטלר, היינריך הימלר, ובאלדור פון שיראך.
היסטוריה
במהלך המאה ה-19 התפתחה בגרמניה אידאולוגיה של לאומנות על בסיס גזעי אשר נתמכה ברומנטיזם תרבותי. השילוב הנ"ל בא לידי ביטוי בכתבים אשר כללו בתוכם גם ביקורת חברתית. הרומנטיזם הלאומני התפשט בגרמניה זמן רב לפני עליית הנאציזם. דמויות כגון ההיסטוריון והמשורר הלאומני ארנדט (Ernst Moritz Arndt), העיתונאי והפולקלוריסט ריהל (Wilhelm Heinrich Riehl), טענו כי חיי האיכרים בכפר משקפים את היסודות העמוקים והשמרניים של העם הגרמני. הוגים לאומנים אחרים טענו כי חיי הכפר הם בריאים יותר בכל המובנים והמליצו על שליחת ילדי העיר לעבוד ולחוות את חיי הכפר, במטרה לעצב אותם בדמות האידיאלית של "האיכר הלוחם" (Wehrbauer ). אוסוואלד ספנגלר בחיבורו המונומנטלי שקיעת המערב משנת 1922 מתייחס, אם כי לא באופן מובנה, לשני המושגים. לטענתו, יש בכך שילוב של תכונות אנושיות וחייתיות היוצרות מרכיב קשר בעל חשיבות בחייו של עם. הפילוסוף האנטישמי וונדט (Max Wundt) טען כי המשמעות התרבותית של פולק הוא החיבור בין דם ואדמה.
יישום
"חוק מורשת החוות" (Reichserbhofgesetz ) משנת 1933 היה הבסיס ליישום של אידאולוגיית "דם ואדמה". על פי החוק מטרתו היא לשמר את הקהילה הכפרית כמקור לטוהר הדם של העם הגרמני. רק בעלי דם גרמני טהור יוכלו לעסוק בחקלאות, להתגורר בחוות ולהחשב כאיכרים. שטחי אדמה מסוימים הוכרזו כבלתי ניתנים למשכון או למכירה לזרים, ורק בעליהן הורשו לכנות את עצמם איכרים. הורשה של החווה התאפשרה רק לבן המשפחה המבוגר או הצעיר בהתאם למקובל במסורת האזורית. עדיפות ניתנה בהורשה לבניו ונכדיו של המוריש, על פני הבנות (קו זכר). הכפר הוכרז כמקום הטוב ביותר להתפתחותם של חיילים ושל קהילה עממית, ועומד בניגוד לכאוס התרבותי והגזעי שהתחולל בערים. על יהודים נאסר לעסוק בחקלאות ולהיחשב כאיכרים. על כל צעיר וצעירה גרמנים אשר סיימו את לימודיהם, חלה חובת גיוס לעבודה בחווה בכפר בטרם יתחילו בלימודים גבוהים או בעבודה, כאשר המטרה העיקרית הייתה לעורר בהם את הרצון לעזוב את הערים ולהצטרף לקהילה הכפרית.
תוכניות ליישום אידאולוגית "דם ואדמה זכו לתמיכה אידאולוגית ותעמולתית יותר מאשר ישומן בפועל. תוכניות ליישוב עובדי מפעלים על אדמות פרטיות בכפרים שבסביבתם עוררו התנגדות של בעלי הקרקע ואנשי הצבא.
בתרבות
בתקופה הטרום נאצית פורסמה בעיקר ספרות רומנטית אשר פיתחה את הבסיס המיסטי שבקשר בין דם ואדמה. בספרות הוצגו סיפורי מלחמה המפארים את דמות הטהורה של האיכר הלוחם. העלילות היו על זמניות מכוון שנכללו בהן תיאורי עונות השנה המשתלבות בחייו של האיכר באופן פורה וחגיגי.
עם עליית הנאצים לשלטון נקבע כי האמנות אינה יכולה להיות מנותקת מן האידאולוגיה של "דם ואדמה". בהתאם לכך, אמנות חזותית כגון ציורים שלא תאמו את הסטנדרט שנקבע הוקעו כאמנות מנוונת. נקבע כי על ציורי נוף ודמויות לשקף את האידאולוגיה. ניתנה עדיפות רבה לציורי נוף כפרי וללא מוטיבים דתיים, דמויות של כפריים המשלבים חיים פשוטים בהרמוניה עם הטבע הסובב אותם, וללא אזכור כלי חקלאות ממוכנת המדגישה את המאמץ שמשקיע האיכר בעיבוד אדמתו ובכך יוצר את הקשר הקדוש בין דם ואדמה.
התעמולה הנאצית עסקה גם בהפקת סרטים המהללים את האידאולוגיה של "דם ואדמה". הסרט "דם ואדמה- יסודותיו של הרייך החדש" (Blut und Boden – Grundlagen zum neuen Reich ), משנת 1933 הוקרן במפגשי המפלגה ובבתי הקולנוע. סרטים נוספים כגון "עיר הזהב" (Die goldene Stadt) משנת 1942 מתאר את החורבן העובר על מי שנטשה את חיי הכפר הטהורים ועוברת לעיר, ואשר בסופו של דבר גורמת למותה. "היער הנצחי" ( Ewiger Wald) המתאר את היער והטבע כעומדים מעל תהפוכות ההיסטוריה, ובהשאלה כך גם הגרמני טהור הדם המחובר לאדמתו בקשר נצחי. סרטים רבים נוספים שהופקו על ידי משרד התעמולה הנאצי והוצגו בציבור מעלים על נס את הנוף הגרמני ואידיאליזציה של הזוגיות הארית הנטועה בתוכם.
ארכיפלג קומורו
ארכיפלג קומורו (בצרפתית: Archipel des Comores) הוא קבוצת איים הממוקמת בין דרום-מזרח אפריקה, ממזרח למוזמביק, לצפון-צפון-מערב מדגסקר. האיים מחולקים מנהלית בין שתי מדינות, קומורו במערב, והרפובליקה הצרפתית, אם המחוז מעבר לים מיוט במזרח הארכיפלג. הנוכחות הצרפתית בארכיפלג קומורו הוא נושא במחלוקת בין צרפת לקומורו. עם זאת, שתי המדינות מקיימות יחסים דיפלומטיים תקינים. בנוסף האיים באן דו ז'זר ואיי גלורייז הם חלק מהארכיפלג.
גאוגרפיה
ארכיפלג קומורו ממוקם בחלקו הצפוני של מצר מוזמביק, בין החלק הצפוני של מדגסקר וצפון מוזמביק. ארבעה האיים הוולקניים, אשר מכסים שטח של 2,236 קמ"ר, הם, מצפון לדרום:
גאולוגיה
הארכיפלג של איי קומורו מורכב מאיים געשים. האיים הגעשיים האלה כמו גם חלק מההרים בצפון מדגסקר, נוצרו בשלישון וברביעון. האי של מיוט הוא הקדום ביותר ועבר שלושה שלבים של פעילות געשית בין 15 ל-0.5 למ"ש. גיל האיים נהיה צעיר יותר ככל שפונים מערבה. האי החדש ביותר הוא גרנד-קומור, כאשר הר הגעש קרתאלה עדיין פעיל.
היסטוריה
סימני ההתיישבות האנושית הראשונים מתוארכים למאה השמינית ושייכים לאפריקאים ממוצא אנטלוט (Antalotes מכונים בושמנים על ידי האירופים). מאז אנשים ממוצאים אתניים רבים נפגשו והתערבבו באיים. הראשונים היו האינדונזים, והמלגשית, במיוחד במיוט. במאה ה-13 הגיעה אוכלוסייה פרסית משיראז. הם הביאו את דת האסלאם לארכיפלג. הם נעו לאורך חופי אפריקה המזרחית, ויישבו את האיים שנמצאו על נתיבי הסחר. כמו אונגוג'ה (ארכיפלג זנזיבר), פמבה, ארכיפלג לאמו, ערי החוף של קניה וטנזניה. הם מפיצים תרבות משגשגת ואת השפה סוואהילי (שבהם הניב הקומורי). הם חיים מסחר עבדים, שנהב ומוצרים אחרים שמקורם באפריקה ומיועדים לשוקי המזרח. במהלך הזמן הזה, הכוח נמצא בידיו של סולטאנים רבים ושל משפחות האצולה מקומיים, שנקראים קאליבה (Qabilas). משפחות אלו מתמקמות בערי חוף מבוצרים. מוטסמודו ודומוני (Domoni) באנג'ואן, פומבוני במוהלי, מורוני, איטסאנדרה (Itsandra) ואיקוני (Iconi) בגרנד קומור.
על ידי חקר האזור כולו, הפורטוגלים מוצאים את איי הירח (Qamar בערבית מציין ירח) ב־1505. בין 1841 ל־1946, צרפת שולטת על האיים בתחילה על ידי השלטון הצרפתי בראוניון ולאחר מכן קולוניית מיוט וקולוניית מדגסקר. רק ב-1946 האיים מקבלים לראשונה מעמד מאוחד ומוכר, הטריטוריה של קומורו (ללא האיים גלורייז ובאן דה ז'זר שנמצאים תחת המשטר של מדגסקר). ב-1974 נערך בקומורו משאל עם, שבו הצביע הרוב בעד עצמאות מצרפת. בבדיקת ההצבעות בין האיים השונים נמצא שרוב תושבי האי מיוט העדיפו להישאר תחת שלטון צרפת בניגוד לשלושת האיים האחרים. לאור זאת החליטה צרפת לארגן משאל עם חדש בכל אי בנפרד. במשאל העם השני הצביעו רוב תושבי מיוט בעד השארות תחת שלטון צרפתי. בעקבות זאת קיבל הפרלמנט הצרפתי החלטה שמשאירה את מיוט בשלטון צרפתי ב-1975 הכריזה קומורו על עצמאותה. צרפת הכירה בעצמאותה של קומורו בשלושת האיים גראנד קומור, אנג'ואן ומוהלי, אך בעקבות תוצאות משאל העם החוזר במיוט היא לא הכירה באי מיוט כחלק מהמדינה החדשה. השלטון החדש של קומורו לא קיבל את ההחלטה הצרפתית ועד היום תובעת את האי מיוט מצרפת, לפי תוצאות משאל העם הראשון משנת 1974. החלטה 376 של מועצת הביטחון של האו"ם מה-17 באוקטובר 1975 הכירה במדינה החדשה כחברה באו"ם ברוב של 14 מול 0 מתנגדים, צרפת לא השתתפה בהצבעה. ב-31 בדצמבר הטריטוריה של קומורו חדלה רשמית מלהתקיים כאשר מיוט נשארת תחת שלטון צרפתי בשם הטריטוריה של מיוט.
אקלים
בארכיפלג יש שתי עונות העונה החמה והלחה מנובמבר עד אפריל והעונה היבשה בין מאי לאוקטובר. האקלים במיוט באופן משמעותי חם ויבש יותר מהאיים האחרים. האקלים וכמות המשקעים מושפע בהגובה ובפני הקרקע. כך שכמות המשקעים במקום מסוים נע בין 1,000 ל-6,000 מ"מ בשנה והטמפרטורה המינימלית יכולה להגיע בפסגת הר קרתאלה ל-0 מעלות.
העונה החמה והלחה נגרמת על ידי אזור נרחב של לחץ נמוך המשתרע על חלק גדול של האוקיינוס ההודי ומרכז אפריקה. לחץ נמוך זה יכול לגרום למזג אוויר סוער ולסופות ציקלון. הציקלון האחרון שהיה בארכיפלג היה "Gafilo" שעבר קרוב לאיי קומורו ב-5 במרץ 2004 וגרם לנזק רב לציוד. במהלך העונה החמה ולחה, יכול לרדת עד 200 מ"מ משקעים ב־24 שעות.
העונה היבשה, רגועה יותר. אזור הלחץ הנמוך נע לכיוון יבשת אסיה (ויוצר מונסון, בהם הרוח מגיע מדרום מזרח) ואנטי-ציקלון נוצר מעל ארכיפלג קומורו. תופעה זו לא מונעת משבי הרוח, אבל העוצמה שלהם פחותה בהרבה מהרוחות בעונה החמה.
החי והצומח
מספר יונקים הם אנדמיים לאיים. הלמור החום של מיוט הוא למור שניתן למצוא רק באי מיוט. הוא מוגן על ידי החוק הצרפתי והאי מבוזי משמש במרכז השבה לטבע שלו. מין של עטלף התגלה על ידי דייוויד ליווינגסטון בשנת 1863, בעבר היה נפוץ אך אוכלוסייתו קטנה ונשארו ממנו רק כ-120 פרטים באיים מוהלי ואנג'ואן. קבוצה לשימור בריטית שלחה משלחת לאיי קומורו ב-1992 במטרה להביא פריטים לבריטניה ולהקים להם בית גידול.
פאונה
האיים האלה, כמו האיים האחרים באזור, כוללים הרבה מינים אנדמיים. כך למשל יש 22 מינים של ציפורים אנדמיים. בארכיפלג לא נמצא אף בעל חיים גדול של אפריקה (פיל אפריקני, ג'ירפה, אריה, זברה, אנטילופה וכדומה).
פלורה
בארכיפלג קומורו קיימות הרבה מערכות אקולוגיות טרופיות, בעיקר תלוי בגובה. יש הרבה צמחים טרופיים, רבים מהם אנדמיים. כמו רוב האיים, המגוון של הצמחייה המקומית סובל שני לחצים, מצד אחד צמצום מקומות בשל התפשטות בני אדם לאזורים שהיו פעם פראיים, ומצד שני, חדירתם של צמחים אקזוטיים פולשניים כגון גויאבה. פלורה לא נחקר הרבה בעבר בשל המשיכה החזקה של האי הגדול מדגסקר על בוטנאים. עם זאת, מאז 1996, זה השתנה ונעשים מחקרים רבים על המגוון הבוטני באיים השונים.
אריות הים (סדרת טלוויזיה)
אריות הים (באנגלית: SEAL Team) היא סדרת טלוויזיה צבאית אמריקאית. הסדרה מופקת על ידי אולפני הטלוויזיה של CBS, ועלתה לשידור ב-CBS ב־27 בספטמבר 2017. הסדרה עוקבת אחר יחידת העילית של אריות הים. לסדרה 6 עונות. בינואר 2023, הסדרה חודשה לעונה שביעית.
סקירה כללית
הסדרה עוקבת אחר צוות בראבו, יחידת משנה של צוות 6 של אריות הים,  היחידה המובחרת ביותר של אריות הים.
עונה ראשונה - 22 פרקים
צוות בראבו יוצא למספר משימות בראשות נגד ראשי ג'ייסון הייז ולוטננט קומנדר אריק בלקברן. במהלך העונה מצטרף לצוות קליי ספנסר בתור 'בראבו 6'. בהמשך העונה הצוות יוצא לאפגניסטן ומנהל מצוד אחרי חברי הטליבאן שהרגו את חבריהם ליחידה, חברי צוות אקו.