cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אלכסנדר מנשיקוב
מעשי שחיתות שלטונית
למרות הטבות ומתנות שקיבל מפיוטר הגדול, הוא היה ידוע כפקיד מושחת ורק לאור קרבתו לצאר הצליח לסיים את הפרשיות הרבות על ידי תשלום קנסות. פיוטר הגדול היה מודע למצב, אך העריך את פעילותו של מנשיקוב ליישום מדיניות הצאר.
רוב הנכסים שהיו בבעלותו התקבלו בדרך לא חוקית.
לאחר פטירת פיוטר הגדול
עם סיום תקופת שלטונו של פיוטר הגדול, בינואר 1725, ירשה אותו אשתו, יקטרינה הראשונה. בתקופת שלטונה היה מנשיקוב למעשה השליט הבלעדי של האימפריה מתוך שליטתו במועצה הסודית העליונה.
עם תחילת שלטונו של פיוטר השני התקדם לדרגת אדמירל וגנרליסימו. סוכם שביתו של מנשיקוב, מריה, תתחתן עם הקיסר הצעיר.
בתקופת מחלתו, מתנגדיו הרבים הצליחו לשכנע את פיוטר השני להרחיק את מנשיקוב מתפקידי מפתח.
גלות
לאחר תקופת מאבקי כוח בחצר, ללא משפט ורק על סמך וועדת חקירה של המועצה הסודית העליונה ובהתאם לצו של הקיסר שהיה בן 13 בלבד, נשלח למעצר בית באחוזתו במחוז ליפצק. תוך זמן קצר נלקחו ממנו כל תפקידיו, תואריו ורכושו והוא נשלח לגלות לעיירה נידחת בסביבת טובולסק. אשתו נפטרה בדרך בקאזאן. הוא עצמו הגיע ליעד עם שמונה משרתים ובנה לעצמו בית וכנסייה.
לפי העדויות באותה תקופה הוא היה אומר "נולדתי כאיש פשוט וכך אסיים". הוא עצמו ורוב בני משפחתו נפטרו במהלך מגפה.
בין צאצאיו, ידוע נינו, אלכסנדר מנשיקוב השלישי, שהיה מפקד עליון בצבא הרוסי במלחמת קרים.
סידנהם אדוארדס
סידנהם אדוארדס (באנגלית: Sydenham Teast Edwards; 1768 – 8 בפברואר 1819) היה מאייר של צמחים, ציפורים ובעיקר נודע בפרסום ספר מאויר על גזעי כלבים בבריטניה.
ביוגרפיה
אדוארדס נולד בשנת 1768 באוסק, מונמות'שייר, בנו של לויד פיטל אדוארדס, מנהל בית ספר ומנגן עוגב, ואשתו, מרי ריס, אחותו של הכומר, ריצ'רד ריס, שהשיא אותם ב-26 בספטמבר 1765. בנו הנוסף ריצ'רד ריס היה רופא מצטיין וכתב מספר עבודות בנושא רפואה.
לאדוארדס הצעיר היה כישרון מלידה לרישום וציור ובגיל 11 העתיק לוחות של ציורי צמחים להנאתו. מר דנמן ראה בשנת 1779 כמה מעבודותיו של אדוארדס. בהיותו חבר של הבוטנאי ויליאם קרטיס שפרסם כמה ספרים בוטניים וייסד מגזין בוטני חשוב, סיפר לו על הילד. קרטיס הכשיר את אדוארדס הן בוטניקה והן באיור בוטני.
אדוארדס ייצר ציורי צמחים בקצב גדול: בין השנים 1787–1815 הוא ייצר למעלה מ-1,700 צבעי מים למגזין הבוטני בלבד. הוא אייר את האנציקלופדיה לגזעי כלבים בבריטניה שמכילה 1800 איורים של כלבים. כמו כן אייר במקביל כתבי עת בוטנאיים. הוא גם סיפק ציורים לאנציקלופדיות כמו Pantologia ו-Cyclopædia של ריס. הוא השלים מספר איורי תוכים בין השנים 1810–1812 שנרכשו על ידי אדוארד סמית-סטנלי, הרוזן מדרבי. אדוארדס נבחר כעמית האגודה הלינאית של לונדון בשנת 1804.
עבודתו של אדוארדס עוררה השראה לקישוטי קרמיקה שנעשו על ידי מספר קדרים מרכזיים באותה תקופה.
הוא נקבר בכנסיית צ'לסי הישנה, לונדון.
באנדרטת זיכרון בכנסייה בה נקבר, כתוב כי היה "מגדיר נאמן של הטבע, מעטים שווים לו, אף אחד לא הצטיין כמוהו". המצבה נהרסה בהפצצות במלחמת העולם השנייה, אך הוחלפה.
מרוות יהודה
מַרְוַת יהודה (שם מדעי: .Salvia judaica Boiss) היא צמח עשבוני רב-שנתי (בן חלוף) ממשפחת השפתניים, נפוצה בארץ ישראל.
גבעולי המרווה רבים, דקים, רבועים. במשך הפריחה והבשלת הזרעים מקבלים הגבעולים והצמח כולו גוון ארגמן או סגול. הפרחים סגולים, לא גדולים, וצינור הכותרת שלהם אינו בולט מתוך הגביע, שהוא חלק ואין לו שערות בלוטיות. תקופת הפריחה של מרוות יהודה הוא בחודשים אפריל עד יוני.
השם העברי "יהודה" נגזר מהשם הלועזי שניתן על ידי הבוטנאי השווייצרי בואסיה עוד בשנת 1853, שחקר את צמחיית המזרח התיכון במאה ה-19.
מאפיינים
מרוות יהודה – צמח עשבוני רב-שנתי (בן חלוף), ים תיכוני, בעל הרבה גבעולים דקים ומאדימים או מכחילים עם ההבשלה.
צמח עשבוני רב-שנתי (בן חלוף), ים תיכוני, פריחתו סגולה עמומה והוא בעל שושנת עלים גדולים ורחבים ומפורצים, שממנה מתפתח גבעול אחד או יותר זקוף ומסתעף מבסיסו לגבעולי משנה נגדיים ואלכסוניים הנושאים תפרחות (לעיתים בצורת מנורה). הגבעול רָבוּעַ, מכוסים שערות. העלים נגדיים, פשוטים, משוננים.
הפרחים סגולים, קטנים יחסית (10 עד 15 מ"מ).
הגביע דו-שפתני, דמוי צינור, ארגמני, אינו דביק ואינו מכוסה שערות בלוטיות. השפה העליונה בעלת 3 שיניים, האמצעית בהן זעירה או מנוונת, השפה התחתונה עם שתי שיניים מחודדות.
צינור הכותרת אינו בולט כמעט מתוך הגביע ובתוכו יש טבעת שערות.
הכותרת דו-שפתנית באופן בולט וצבעה סגול עמום. השפה העליונה זקופה. השפה התחתונה בעלת 3 אונות. האונה האמצעית רחבה ושמוטה עם הבשלת עמוד העלי.
קצהו הקדמי של הקונקטיב חופשי, קצר, דמוי מרצע ואינו מסתיים בלשכה ריקה והוא מחוסר קשקש כל שהוא בקצהו הפנימי. האבקנים אנים חבויים מתחת לשפה העליונה, אלא הם מופנים כלפי גחונו של המאביק ולא כלפי גבו.
הפריחה מסוף מרץ עד תחילת יוני
פלייסטיישן 4
פלייסטיישן 4 (באנגלית: PlayStation 4 או בקיצור PS4) היא קונסולת המשחקים הנייחת הרביעית של חברת סוני. הקונסולה נמכרת בארצות הברית מאז 15 בנובמבר 2013 ובאירופה התחילה להימכר ב-29 בנובמבר 2013.
קונסולה זו היא חלק מהדור השמיני של קונסולות המשחק אשר מתחרה בקונסולת המשחק של נינטנדו נינטנדו סוויץ ובקונסולה של מיקרוסופט, Xbox One.
הקונסולה נחשפה לראשונה במסיבת עיתונאים שסוני ערכה בניו יורק ב-20 בפברואר 2013.
בישראל הקונסולה הושקה ב-29 בינואר 2014 על ידי נציגת סוני בישראל - ישפאר.
בשנת 2016 החלו דיווחים ברשת אודות דגם הדור הבא לפלייסטיישן 4 שיכלול תמיכה ב-4K וחומרה משודרגת (מעט) וכונה פלייסטיישן 4.5 או פלייסטיישן 4 Neo (אך שמו PlayStation 4 pro). ב-7 בספטמבר 2016 הושקו שתי גרסאות חדשות לפלייסטישן 4: PlayStation 4 Slim, בעל חומרה זהה עם מבנה דק יותר, וה-PlayStation 4 Pro, בעל חומרה חזקה יותר, תמיכה ברזולוציית 4K וטכנולוגיית HDR כיום לפלייסטיישן 4 יש 1780 משחקים.
ההכרזה
חברת סוני הכריזה לראשונה על ההשקה המתוכננת של הקונסולה במסיבת עיתונאים שהתקיימה בניו יורק ב-20 בפברואר 2013 בה חשפה סוני לראשונה פרטים שונים על הקונסולה, בנוסף למשחקים בולטים שונים שמתוכננים לצאת לקונסולה החדשה. החברה ציינה לראשונה באירוע זה כי ההשקה העולמית של הקונסולה מתוכננת לרבעון הרביעי של שנת 2013 ואכן החלה להימכר בארה״ב ב-15 בנובמבר 2013 וב-29 בנובמבר הגיעה הקונסולה גם לאירופהומ-27 בנובמבר התחילה להימכר במזרח התיכון. מאז השקת הקונסולה יצאו גרסאות מתוקנות (שתיקנו תקלות אשר נמצאו בקונסולה הקודמת) במרץ 2016 ל-2 הקונסולות המוצעות בגודלי האחסון השונים, והם: דגם CUH1216B תקן ארופאי 1TB נפח אחסון. דגם CUH1216A תקן ארופאי לאחסון בנפח 500GB. מקרא: 121 דגם. 6 ארץ. B/A נפח. שניהם בשיטת שידור PAL הטובה בישראל. ניתן לזהות את הדגם בתחתית הקונסולה ובנוסף הקונסולה החדשה מגיעה שכולה בצבע שחור מט (לא כמו הגרסה הקודמת שחצי שחור מט וחצי שחור מבריק שאגב עדיין נמכרת בחנויות).
בקר השליטה
הקונסולה מכילה בקר חדש המכונה DualShock 4. הבקר בעל דמיון רב לבקר DualShock 3 אך הוא בעל עיצוב מעט שונה ומכיל מספר תכונות חדשות. אחת מהתכונות החדשות היא משטח מגע מובנה הנמצא בחזית של הבקר, המשמש גם ככפתור פיזי. כמו כן, הבקר מכיל כפתור "SHARE" אשר יאפשר לשחקנים ללכוד ולשתף סרטוני וידאו ותמונות באינטרנט של חלקים מהמשחקים בהם שיחקו וכפתור "OPTIONS" שיחליף את כפתורי ה-"START" וה-"SELECT" הישנים. הבקר כולל גם פס תאורה צבעוני בעל צבעים מתחלפים המשמש לתקשורת עם המצלמה (המצלמה החיצונית מזהה את התנועות של הבקר על ידי הסתמכות על התנועות והעומק של פס התאורה על הבקר). הבקר כולל גם יציאה לאוזניות ורמקול מובנה. כמו כן שופרה מערכת הרטט ומערכות האקסלורומטר וגיירוסקופ (מערכות לזיהוי תנועות עם המכשיר).
Money (שיר של פינק פלויד)
Money (בעברית: כסף) הוא שיר רוק של להקת הפינק פלויד מ-1973 מאלבומם המפורסם The Dark Side of the Moon.
רקע
נכון לינואר 2023, מונה ההשמעות של השיר ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי עומד על כ-399 מיליון.
שימוש בתקופה האחרונה
השיר Money הוקלט כולו מחדש בשנת 1981 לאלבום האוסף A Collection of Great Dance Songs, בגלל בעיות של זכויות יוצרים עם חברת התקליטים. גילמור הקליט מחדש את השיר וביצע לבד את כל התפקידים בשיר: באס, גיטרה, תופים, קלידים, אך את החלק של הסקסופון ביצע דיק פרי, כמו בגרסה המקורית.
בורופגוס
בורופגוס (שם מדעי: Borophagus; מילולית: "כלב גרגרני") הוא סוג טורף נכחד ממשפחת הכלביים ותת-משפחת הבורופגיים. הוא חי באמריקה הצפונית בתקופת המיוקן עד לסוף הפליוקן לפני 2–12 מיליון שנה מזמננו. סוג זה תואר לראשונה ב-1892 בידי החוקר אדוארד קופ ונקרא Osteoborus, אך מאובנים אלה עברו לכלביים אחרים כמו זאב בלהות או זאב אדוארד.
כלב קדום זה היה קרובו של האפיסיון, גדול הכלביים מעולם. בורופגוס הגיע לאורך 80 ס"מ בדומה לקויוט אך היה בעל מבנה מחוזק יותר והגיע למשקל 35–43 קילוגרם בממוצע. מבנה שיניו ולסתותיו היו מחוזקות מאוד ודמו לאלה של צבועים וכך יכלו לפצח עצמות מטרפם.
מאובניו של כלב זה היו נפוצים לאורך מרבית אמריקה הצפונית, מה שמעלה שהם היו טורפים עיקריים במערכת ולא רק אוכלי נבלות, כמו הצבועים המנומרים. הלסתות החזקות היו עוזרות להם גם לאכול פגרים ולנקות את המערכת האקולוגית. באזור הם ניזונו ממיני גמליים, אנטילוקפריים, סוסיים, פקאריים וקרנפיים נכחדים.
לצידם חיו טורפים נוספים כמו ההאינדון, האגריותריום, הברבורופליס והשנחרבים בעלי ניבי החרב. ייתכן שלהקות הזאבים יכלו לחטוף את טרפם של האחרונים או שהתחרות איתם גררה אותם להכחדה בסוף הפליוקן.
ג'ון לייט
ג'ון לייט (באנגלית: John Light; נולד ב-30 בספטמבר 1973) הוא שחקן אנגלי.
ביוגרפיה
לייט נולד בעיר ברמינגהאם. אביו, ששמו גם ג'ון לייט, הוא מנהל בית ספר בגמלאות, ונשיא מועדון הקריקט גלוסטרשייר קאונטי. אחותו, ליז לייט, מנהלת תיאטרון לנוער בברמינגהאם בשם "Stage2". ג'ון למד בתיאטרון הלאומי לנוער.
קריירה
לייט הופיע בתפקיד הנרי לנוקס במיני-סדרה "צפון ודרום", עיבוד לרומן באותו שם מאת אליזבת גאסקל, בכיכובם של ריצ'רד ארמיטאג' ודניאלה דנבי-אש. הוא שיחק בתפקיד הראשי בדמות בנו של רודיארד קיפלינג ב-"My Son John".
הוא גילם את דמותו של הטייס הבריטי רוברט ניומן בסרט הגרמני "דרזדן" ודיבר בו גרמנית. ב-2003 שיחק בתפקיד ג'פרי, דוכס בריטני בסרט "אריה בחורף" לצדם של פטריק סטיוארט, גלן קלוז וג'ונתן ריס מאיירס. הוא שיחק בתפקיד מלאך שנפל בשני סרטים משנת 2005 והם "The Prophecy: Uprising" ו-"The Prophecy: Forsaken". ב-2009 הופיע לייט בתפקיד הראשי במחזה "A New World: A Life of Thomas Paine".
ב-2011 שיחק לייט בתפקיד אלן ברדלי, גבר המואשם באונס, בסדרת הטלוויזיה "הגלימה". ב-2013 הופיע בדמות פקד רוג'ר נלסון בעונה הראשונה של סדרת הטלוויזיה "WPC 56" של רשת ה-BBC. עוד ב-2013 הופיע בדמות הרקול פלמבו, יריבו של האב בראון, בפרק העשירי של העונה הראשונה בסדרה "האב בראון". הוא חזר וגילם את אותה דמות גם בעונות הבאות. ב-2014 שיחק בפרק "The Mysteries of the Rosary", ב-2015 בפרק "The Judgment of Man", ב-2016 בפרק "The Daughter of Autolycus" וב-2017 בפרק "The Penitent Man".
ב-2014 השתתף לייט בפרק בסדרה "לואיס" בתפקיד פרופ' פליקס גרווד, וכן הופיע בפרק של סדרת הפריקוול "אנדוור".
ב-2015 כיכב לייט במחזה "Taken at Midnight" יחד עם פנלופי וילטון. על תפקיד זה היה מועמד לפרס אוליבייה לשחקן המשנה הטוב ביותר במחזה. בהמשך כיכב בתפקיד אסקמילו במחזה "Carmen Disrupted" יחד עם שרון סמול.
חיים אישיים
ב-2005 החל לייט לצאת עם השחקנית הקנדית נב קמפבל. בני הזוג התארסו ב-2005 והתחתנו ב-5 במאי 2007 במליבו שבקליפורניה. השניים התגרשו ב-2010.
נשים מתוך קטלוג
נשים מתוך קטלוג הוא ספר מאת הסופרת סביון ליברכט, הכולל שלוש נובלות: "הגבר של בריגיטה", "הילד של דיאנה" ו"אמא של ולנטינה".
הספר יצא לאור בשנת 2000.
הגבר של בריגיטה
הנובלה הראשונה, "הגבר של בריגיטה", מציגה את הדרמה הנוצרת במשפחה כאשר הבת תלמה, עורכת הדין, מחליטה להשיג להוריה מטפלת פיליפינית. אותה מטפלה, בריגיטה שמה, נבחרה אקראית מתוך רשימה של מטפלות זרות אפשריות ומביאה לשינוי בחיי הוריה של תלמה.
בשל ניתוח שעבר אבי המשפחה, הוא הפך מרותק לכיסא גלגלים, ובריגיטה הצעירה סועדת אותו, מנקה ומטפחת את הבית ובכך פולשת לטריטוריה המקודשת של האם. בנוסף, בריגיטה, גורמת לאב לחוש ממרום שנותיו התאהבות מחודשת בילדה–אישה. על אף הכאב והטלטלה שעוברים בני המשפחה כולה בעקבות כניסתה לתא המשפחתי המצומצם, כניסה זו, בדרכה שלה, מיטיבה עימם בסופו של דבר. היא מובילה אותם להתפשר, לסלוח, לקבל זה את זה. הבת, תלמה, שהיא המספרת של הסיפור, מעידה בגוף ראשון כי הסיטואציה שנוצרה במשפחה הפכה מורכבת מדי לשיפוט.
אמא של ולנטינה
הנובלה השלישית, "אמא של ולנטינה", עוסקת בכניסה של עוזרת צעירה, פולנייה, לתוך חייה של ניצולת השואה. בין השתיים נרקמת מערכת יחסים ממשית של אם ובת, אך מערכת יחסים זו מבוססת על תפיסה מעוותת של ניצולת השואה את המציאות החוזרת אליה מן העבר. זו מובילה את השתיים אל עבר סיום טרגי. אריק לובצקי ומתי הררי עיבדו את הנובלה לסרט בשם אמא של ולנטינה.
לב סגול
לב סגול, עץ סגול ולפעמים אמרנת' (באנגלית purpleheart, violet wood או amaranth), מדעית "Peltogyne", הוא סוג המכיל 23 מינים מוכרים של בעלי פרחים במשפחת הקטניות. מקורו ביערות גשם טרופיים של מרכז ודרום אמריקה, מגררו, מקסיקו, דרך מרכז אמריקה ועד דרום מזרח ברזיל.
הם עצים בינוניים עד גדולים שגדלים על לגבהים של 30-50 מטרים, עם קוטר גזע של עד 1.5 מטר. העלים מתחלפים, מחולקים לזוג סימטרי של עלונים גדולים באורך 5-10 סנטימטרים ורוחב של 2-4 סנטימטרים. הפרחים קטנים, עם חמישה עלי כותרת לבנים, הגדלים בקבוצה על ענפים מסועפים. הפרי הוא תרמיל המכיל זרע בודד. העץ משמש לתעשייה, אבל קשה לעיבוד.
עץ
העצים מוערכים לעבודות נגרות בזכות צורת ומרקם העץ היפה, שכאשר חותכים אותם, הופך במהירות מחום בהיר לצבע סגול עשיר. חשיפה לאור אולטרה סגול (UV) מכהה את העץ לצבע חום עם גוון קל של הסגול המקורי. ניתן למזער את האפקט הזה עם גימור המכיל מעכב UV. העץ היבש קשה מאוד, נוקשה וצפוף עם משקל סגולי של 0.86 ק"ג למטר מעוקב. לכן קשה לעבוד עם עץ סגול. מאידך הוא מאוד עמיד לנזקים ובליה וכן עמיד למים.
לב סגול מוערך עבור שימוש בעבודות שיבוץ משובחות במיוחד עבור כלי נגינה, לוחות לגיטרה, חיתוך עץ, ארונות, ריצוף ורהיטים. העץ הוא בעל ערך גם ביישומים הדורשים קשיחות ועמידות, כגון סיפון משאיות.
חמרייה חלודת-זנב
חִמְרִיָּה חֲלוּדַת-זָנָב (שם מדעי: Cercotrichas galactotes), ציפור ממשפחת החטפיתיים המצויה באזור הים התיכון ומזרחה עד פקיסטן. כמו כן מצויות החמריות חלודות הזנב מדרום לסהרה, מסאהל ומזרחה עד סומליה, אולם לעיתים רואים בהן כמין נפרד C. minor. בישראל חולפת מצויה, מקייצת ומקננת מצויה, בעיקר בצפון ובמרכז הארץ. החמריה ניזונה מחרקים כמו זחלים, פרפרים, חיפושיות וכדומה.
חומרי הדברה שרוססו באזורי חקלאות בשנות ה-50 וה-60 הביאו להשמדת חרקים ולפגיעה באוכלוסיית החמריות, אשר ניזונה מאותם חרקים. מאוחר יותר אולצו החקלאים לעבור לשימוש בחומרי הדברה שלא פוגעים בחמריות, וכך אוכלוסייתן התאוששה.
דגירה
הזכר בוחר מקום מתאים לבניית הקן וקובע את שטח הנחלה שלו ושל בת זוגו. הנקבה נושאת בעיקר העמל של בניית הקן בו היא תדגור. כאשר היא בונה את הקן הזכר מגן עליה ועף משיח לשיח.
הנקבה בונה את הקן במקום מסתור נמוך, בהתפצלות של גזע, בין ענפי שיח, וגם בעשב צפוף וגבוה. חומרי הבניה העיקריים של הקן הם קש, עשבים, עלים, זרדים דקים, פיסות בד ועוד. בשלבי הבניה האחרונים של הקן, יוצאת החמריה ומחפשת נשל של נחשים ומשלבת את הנשל בדופן הקן. זו היא תופעה כמעט בלעדית בקרב הציפורים.
הנקבה מטילה עד כחמש ביצים (ראו תטולה), ורק היא דוגרת עליהן. בעת הדגירה הזכר מאכיל אותה בחרקים. לרוב הגוזלים בוקעים תוך כשבועיים של דגירה. עם בקיעתם הגוזלים ערומים ועיוורים. הנקבה והזכר מאכילים אותם בחרקים, ובגיל שבועיים עד שלושה שבועות הם פורחים מהקן ונעשים עצמאיים.
עטרי
עטרי הוא שם משפחה יהודי-תימני.
יוכן רינדט
יוֹכֶן רינדְט (Karl Jochen Rindt, 18 באפריל 1942 - 5 בספטמבר 1970) היה נהג מרוצי מכוניות אוסטרי בפורמולה 1. הוא מת בתאונה בעונת 1970, במהלך מקצי הדירוג לגרנד פרי האיטלקי, והפך לנהג היחיד שהוכתר כאלוף עולם בפורמולה 1 כשאינו עוד בחיים.
קורות חייו
רינדט נולד במיינץ בגרמניה ב-1942, בעת מלחמת העולם השנייה, לאם אוסטרית ואב גרמני. בגיל 15 חודשים נהרגו הוריו בהפצצות בעלות הברית בהמבורג, והוא הועבר לטיפול סבו וסבתו בגראץ באוסטריה. בתור ילד גילה התנהגות פרועה וסולק מספר פעמים מבית הספר, ואף נפצע כמה פעמים בתאונות סקי. העניין שלו במרוצי מכוניות גבר לאחר שביקר ב-1961 בגרנד פרי הגרמני עם חבריו לתיכון, ביניהם הלמוט מרקו, שהפך בהמשך גם הוא לנהג פורמולה 1.
פורמולה 2
ב-1964 פוצלה הסדרה לשתי אליפויות ורינדט המשיך בפורמולה 2, עם מכונית ברבהאם. באותה שנה ניסה כוחו גם במרוץ בודד של פורמולה 1 ופרש. בסך הכל ניצח רינדט ב-29 מרוצי פורמולה 2. הוא זכה לחשיפה ראשונה כשניצח במרוץ בקריסטל פאלאס, בלונדון, כשהוא מקדים את גרהאם היל. כמו נהגים רבים בתקופתו, רינדט המשיך להשתתף במרוצי פורמולה 2 גם במקביל לקריירת פורמולה 1. ב-1967 הוא זכה בתשעה מרוצי פורמולה 2, אך כיוון שנהג באופן רשמי גם בפורמולה 1, ניצחונותיו לא נספרו באליפות. המרוץ האחרון שלו בסדרה זו היה ב-1970.
מכוניות ספורט
במקביל לאליפויות הפורמולה, השתתף רינדט גם במרוצי מכוניות ספורט, בעלות מבנה דומה למכוניות כביש, בהן הגלגלים מכוסים. במסגרת זו הוא השתתף ארבע פעמים במרוץ 24 השעות של לה מאן. הפעם הראשונה הייתה ב-1964 עם פרארי 250LM, אך הקבוצה פרשה עוד בטרם רינדט החל לנהוג. שנה אחר כך ב-1965 הוא נהג שוב באותה מכונית, אך השיג את תוצאתו הטובה ביותר במרוץ בלה מאן כשזכה במקום הראשון, עם הנהג האמריקני מאסטן גרגורי. בכל שאר הפעמים, רינדט לא סיים את המרוץ בלה מאן.
פורמולה 1
הופעת הבכורה של רינדט בפורמולה 1 הייתה בעונת 1964 כנהג אורח בגרנד פרי אוסטריה, שם נאלץ לפרוש עקב תקלה. הוא זכה בחוזה קבוע בעונת 1965 בקבוצת קופר, עם ברוס מקלארן. הישגו הטוב ביותר היה בגרנד פרי גרמניה, בנירבורגרינג, שם סיים במקום הרביעי. הוא סיים את העונה כולה במקום ה-13. בעונת 1966 עזב מקלארן את קבוצת קופר ואלוף העולם ג'ון סורטיס החליף אותו באמצע העונה. רינדט זכה להישגים טובים בעונה זו, כולל שלושה פודיומים, כשהוא כמעט משתווה לסורטיס בביצועיו, אך לא הצליח לנצח, בעוד סורטיס זכה לניצחון. רינדט סיים את העונה במקום השלישי. עונת 1967 הייתה פחות מוצלחת ורינדט הצליח לסיים בשני מרוצים בלבד.
בעונת 1968 עבר רינדט לקבוצת ברבהאם, שהייתה האלופה בשתי העונות הקודמות, אך שוב נאלץ לפרוש פעמים רבות במהלך העונה וסיים רק בשני מרוצים, שניהם במקום השלישי. בעונת 1969 עבר לקבוצת לוטוס, שהייתה אלופת העונה הקודמת, והצטרף לגרהאם היל. עם זאת, רינדט לא היה משוכנע שהמעבר יטיב עמו, עקב המוניטין של נהגי מכוניות לוטוס כמעורבים תכופות בהתרסקויות, בין היתר בגלל מבנה מכונית שכלל כנפיים אווירודינמיות. כשנשאל על כך, אמר רינדט: חששותיו של רינדט התאמתו בגרנד פרי השני של העונה בספרד, כשהיה מעורב בתאונה קשה, אך למזלו סבל רק משבר באף. בהמשך העונה הוא זכה להצלחה כשסיים שלוש פעמים על הפודיום, ובתוכם השיג את ניצחונו הראשון בפורמולה 1, בגרנד פרי ארצות הברית. הוא סיים את העונה במקום הרביעי.
עונת 1970 החלה עבור רינדט, בפרישה מגרנד פרי דרום אפריקה. היל עזב את הקבוצה בסוף העונה הקודמת, ורינדט הפך לנהג הבכיר בלוטוס, בתקווה לנצל את הלוטוס 72, הדגם החדש שהוצג במרוץ השני. אף שכלל חידושים רבים שילוו מכוניות פורמולה 1 לשנים רבות, כדוגמת כונסי אוויר משני צידי הנהג, הדגם לא היה אמין, והוביל את רינדט לפרישה כבר לאחר תשע הקפות. במרוץ הבא חזר רינדט לנהוג בלוטוס הקודמת, ואף שנאלץ להתמודד עם צמיגים לא מתאימים, שנועדו למכונית החדשה, הוא זכה לניצחונו הראשון בעונה. במרוץ הבא פרש עקב תקלת מנוע, הפעם במכונית הישנה. במרוץ החמישי בעונה, בהולנד, הוא שב לדגם החדש וזכה לפול פוזישן וניצחון, שהועב רק עקב מותו של עמיתו למרוץ, הבריטי פירס קורג'. הניצחון העלה את ביטחונו של רינדט בלוטוס 72, והוא החל בסדרה של ניצחונות בצרפת, גרמניה ובריטניה. ניצחונותיו של רינדט אפשרו לו להבטיח זכייה באליפות במרוץ הבא באוסטריה, שהיה המרוץ הביתי שלו. אף שזכה בפול פוזישן, הוא נאלץ לפרוש במרוץ עקב תקלת מנוע. עקב כך, נדחתה ההכרעה למרוץ הבא במונצה, איטליה.
מותו
מסלול מונצה באיטליה היה ועודנו המסלול המהיר ביותר בפורמולה 1. הוא בעל ישורות ארוכות במיוחד, ונהגי מרוץ נוהגים לנצל בהן את המכוניות שלפניהם כדי להקטין את כוח הגרר ולהשיג מהירויות גבוהות יותר. מסיבה זו, הוסרה במקצי האימון הכנף האחורית ממכוניתו של רינדט, שנועדה לספק כוח הצמדה טוב יותר בפניות, אך פגעה במהירות המרבית. רינדט אף דיווח שההסרה הטיבה עם גובה הסל"ד המרבי. במקצה היום השני, בהקפה החמישית, בעודו מסיים ישורת ארוכה ומתחיל בפנייה ארוכה המכונה פרבוליקה, הוא איבד את האחיזה ונזרק לעבר גדר הבטיחות. הוא נהג שלא לחגור את חגורת הבטיחות במלואה, והחליק מתחתיה. החקירה העלתה שכנראה החגורה נתפסה בגרונו של רינדט והובילה לתוצאה הקטלנית, אף שגם גדר הבטיחות הותקנה באופן רשלני ותרמה לעוצמת ההתנגשות. מותו הוכרז בדרך לבית החולים במילאנו. רינדט נקבר בגראץ, אוסטריה ב-11 בספטמבר 1970.
לאחר מותו המשיכה אליפות הפורמולה 1 במרוצים שנותרו, בעוד רינדט הוביל את האליפות. ג'קי איקס היה בעל הסיכוי הטוב ביותר לזכות באליפות אם היה זוכה בשלושה ניצחונות, אך במרוץ הלפני אחרון בעונה, בארצות הברית, הוא סיים רביעי ורינדט הוכרז כאלוף היחיד כשאינו בחיים. הגביע נמסר לאלמנתו נינה ולבתו ב-18 בנובמבר 1970, על ידי אלוף העונה הקודמת ג'קי סטיוארט, בטקס שנערך ליד כיכר הקונקורד בפריז.
פליפה קאייסדו
פליפה סלבדור קאייסדו קורוסו (בספרדית: Felipe Salvador Caicedo Corozo; נולד ב-5 בספטמבר 1988) הוא כדורגלן אקוודורי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת אבהא הסעודית.
קריירת מועדונים
קאייסדו התחיל את הקריירה שלו בברצלונה וברוקפוארטה האקוודוריות. בגיל 17 חתם בפ.צ. בזל. כבר בעונתו הראשונה הרשים עם 3 שערים ב-20 משחקים, ועורר עניין ברחבי הקבוצות הגדולות באירופה.
ב-31 בינואר 2008 חתם ל-4 וחצי שנים במנצ'סטר סיטי תמורת 7 מיליון אירו. ב-10 בפברואר 2008, ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 1–2 נגד מנצ'סטר יונייטד. עד סיום העונה הוא שיחק ב-10 משחקים כאשר בכולם עלה מן הספסל. בעונת הוא הבקיע את שער הבכורה שלו נגד ראסינג סנטאנדר במסגרת גביע אופ"א.
בקיץ קאייסדו התבקש לחפש קבוצה חדשה, וב-23 ביולי 2009 הושאל לספורטינג ליסבון. ב-22 באוגוסט 2009 קאייסדו ערך את הופעת הבכורה שלו בהפסד 1–2 נגד בראגה. ב-8 בינואר 2010 הושאל למאלגה לאחר שלא הצליח להשתלב בליסבון. ב-14 בפברואר 2010 הבקיע את שער הבכורה שלו במאלגה בניצחון 0–3 נגד ראסינג סנטאנדר. במחזור האחרון של עונת קאייסדו בישל לדודה את השער הראשון במשחק בתיקו 1-1 נגד ריאל מדריד שעזר למועדון להישאר בליגה.
כשעה אחת לפני סיום חלון העברות של קיץ, הושאל ללבאנטה עד לינואר. לאחר שהרשים עם 7 שערים ב-12 הופעות, המועדון האריך את תקופת ההשאלה עד לסיום העונה. הוא סיים את העונה עם 13 שערים ועזר למועדון להישאר בליגה. ב-29 ביוני 2011 עבר רשמית ללבאנטה תמורת 800 אלף פאונד, אך הוא נאלץ לעזוב עקב קשיים כלכליים.
ב-25 ביולי 2011, קאייסדו חתמה על חוזה לארבע שנים בלוקומוטיב מוסקבה תמורת 7.5 מיליון אירו. ב-14 באוגוסט 2011 קאייסדו ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בתיקו 0-0 נגד וולגה ניז'ני נובוגרד. ב-28 באוגוסט 2011 קאייסדו הבקיע את השער הראשון שלו במועדון בניצחון על קובאן קרסנודאר. ב-25 באוגוסט 2011 קאייסדו ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה האירופית בניצחון 1–3 נגד ספרטק טרנבה. ב-20 באוקטובר 2011 קאייסדו הבקיע את השער הראשון שלו בליגה האירופית בניצחון 1–3 נגד א.א.ק. אתונה.
ב-15 ביולי 2014, קאייסדו חתם באספניול בהעברה חופשית. ב-2 באוגוסט 2017 חתם קאייסדו בלאציו. ב-31 באוגוסט 2021 חתם בגנואה.
ב-29 בינואר 2022 הושאל לאינטר מילאנו עד לסוף העונה.
ב-28 באוגוסט 2022 חתם באבהא מהליגה הסעודית.
קריירה בינלאומית
קאייסדו זומן לראשונה לסגל נבחרת אקוודור בשנת. ב-25 במרץ 2007 הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 1–3 נגד במשחק ידידות. קאייסדו היה בסגל הנבחרת לקראת קופה אמריקה 2007, קופה אמריקה 2011 ומונדיאל 2014.
KulturNav
KulturNav הוא שירות תוכנה נורווגי מבוסס-ענן, המאפשר למשתמשים ליצור, לנהל ולהפיץ בקרת זהויות וטרמינולוגיה, תוך התמקדות במוזיאונים ומוסדות מורשת תרבותית אחרים. התוכנה פותחה על ידי KulturIT ANS ופרויקט הפיתוח ממומן על ידי מועצת האמנות של נורווגיה.
KulturNav נוצר במטרה לשפר את הגישה למידע מורשת בארכיונים, ספריות ומוזיאונים, ומקשר בין מוסדות עם מטא נתונים משותפים. כך מוסדות רבים יכולים לשתף פעולה בבניית רשימה של שמות וטרמינולוגיה סטנדרטיים. המטא-נתונים מתפרסמים כנתונים פתוחים מקושרים (LOD), שאותם ניתן לקשר כנגד משאבי LOD נוספים. ממשק תכנות היישומים (API) תומך בבקשות HTTP GET לקריאת נתונים. בקשות API אינן מאומתות או מורשות ולכן המערכת מחזירה רק תוכן שפורסם וניתן לקריאה. המערכת פותחה במסגרת Play Framework יחד עם Solr ו-jQuery.
חברת KulturIT, שהושקה בשנת 2013, נמצאת בבעלות שישה מוזיאונים: חמישה נורווגים ואחד שוודי. זהו ארגון ללא כוונת רווח שבו כל הרווחים מופנים לפיתוח ותכנות האתר.
האתר הושק ב-20 בינואר 2015 ומשמש כיום כ-130 מוזיאונים בנורווגיה, שוודיה ואלנד. במרץ 2015 החל העברת ארכיון הצילום השוודי הלאומי להעברה לאתר KulturNav. האתר מאפשר גם רישום אדריכלים שוודים.
נפה (יחידה שלטונית)
נָפָה (באנגלית: County) היא יחידת חלוקה מנהלית במדינות, המבוססת על אזור גאוגרפי במדינה ומשמשת למטרות ניהוליות או אחרות. נפה תהיה בדרך כלל תת-חלוקה של מחוז, אך במדינות קטנות היא יכולה להיות גם חלוקה של מדינה.
ביסוס החלוקה לנפות החל כאשר הנורמנים כבשו את אנגליה. הסקסונים כבר הקימו לפני כן את המחוזות ההיסטוריים של אנגליה, ששמם בדרך כלל היה כשם עיר המחוז בתוספת הסיומת "שַייר" (shire), למשל מחוז יורקשייר שעיר המחוז בו היא יורק. תחת הכובשים הנורמנים התפתחה תת-החלוקה של המחוזות לנפות, מה שהתפשט מאוחר יותר לשאר העולם כתת-חלוקה של הרמה הגבוהה יותר מחוז, הכפופה לחלוקה ברמת המדינה. בחלק מהמדינות, כמו ארצות הברית וקנדה, שנוסדו על המסורות הבריטיות, נפות הן בדרך כלל חלוקה מנהלית שנקבעה על ידי תיחומים גאוגרפיים נוחים, ושבממשל שלהן יש בעלי תפקידים מסוימים, כמו למשל שריפים ותפקידים אחרים, כחלק ממנגנון הניהול של המדינה או הפרובינציה, כולל מערכות המשפט על בסיס גאוגרפי.
נפה יכולה להיות מחולקת ליחידות משנה נוספות אם כי בדרך כלל נפה היא יחידת החלוקה המנהלית הנמוכה ביותר. בנפה ישנן ערים, עיירות, כפרים או תאגידים עירוניים אחרים, וברוב המקרים הם כפופים במקצת, או תלויים במנהלת הנפה, בהתאם למקובל במדינה, במחוז או הגאוגרפיה המקומית. הרשויות המקומיות עשויות להיות כפופות בשליטה ישירה או עקיפה של הנפות, תלוי בגודל האוכלוסייה של הערים ובעוד גורמים.
בחלק מהמדינות נקבעו המחוזות והנפות באופן מלאכותי על ידי כוחות קולוניאליים. נפות אחרות נוצרו סביב קבוצות מקומיות עם הזהויות האתניות שלהן.
נפות בישראל
במדינת ישראל, הנפות הן בדרג השני של המינהל המקומי. הממשל המרכזי מחולק למחוזות, ומחוזות מחולקים לנפות. גבולות המחוזות והנפות נקבעו בהחלטת ממשלה ומתפרסמים בשנתון הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
בישראל אין מערכת שלטון נפתי תת-מדיני, אלא כל משרד ממשלתי מרכזי הנדרש לקיים פעילות ברמה המקומית, מקיים מערך של נציגויות במחוזות ובנפות לפי שיקולים פנימיים של המשרד, ולחלופין מקיים מערך שירותים מקומיים באמצעות שותפות עם השלטון המקומי. בישראל 16 נפות:
Cevapsız Çınlama
Cevapsız Çınlama (באנגלית: Unanswered Ringing, ובעברית: צלצול שלא נענה) הוא סינגל שהוקלט על ידי הדיג'יי אמרה קאראדומן והזמרת הטורקייה אליינה טילקי. השיר יצא לאור ב-19 באוגוסט 2016, כסינגל שלא מתוך אלבום.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי אמרה קאראדומן והוא גם היה המפיק. השיר הוא בעצם סינגל הבכורה של טילקי, והסינגל הרביעי של קאראדומן; אחריו הוציאה טילקי את הלהיט "Sen Olsan Bari", שהצליח בשיאו להגיע אל המקום הראשון במצעד שבטורקיה.
עם השיר הופיעה טילקי במקומות רבים, וביצעה גם כמה גרסאות שקטות יותר שלו.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הנלווה שיא לשיר מציג את טילקי וקאראדומן ברובו, כשהם רוקדים על כביש מהיר. תחילה, ניתן לראות רקדנית בטן, רוקדת לצלילי מוזיקה מיוחדים אותם יצר קאראדומן בעצמו. לאחר מכן, טילקי מגיחה לעברו של קאראדומן, כשהיא על אופנוע, בו נוהג מישהו אחר.
הקליפ זכה להצלחה עולמית ונכון לינואר 2020, מונה הצפיות שלו עומד על כ-470 מיליון צפיות, דבר אשר הופך אותו לקליפ הטורקי הנצפה ביותר בכל הזמנים.
תורת העל-מיתר
תורת העל-מיתר היא תורה המשלבת בין תורת המיתרים לבין רעיון סימטריית-העל. היא מתארת סימטריית-על בין שדות שונים המוגדרים על המיתר ובין מיתרים שונים, ואלה קרויים "על-מיתרים".
רעיון סימטרית-העל נובע שהחומר והאנרגיה מתחלקים לשתי קטגוריות שונות: הפרמיונים והבוזונים. בתאוריה, קיים קשר בין הפרמיונים לבוזונים: סימטרית-על, הנוגדת גם את הרעיון לקיומם של טכיונים. לכל חלקיק ביקום יש "על-שותף". לחלקיק a יכול להיות ספין שונה מלחלקיק b, אך קיים ביניהם קשר הדוק שהופך אותם לעל-שותפים, בעלי תכונה אחת נגדית ותכונה אחת זהה. לעל שותפים הפרש של 1/2 בספין, וגם המטען האנרגטי שהם נושאים יכול להיות מנוגד, אבל בעל-סימטריה חייב להיות ביניהם קשר.
בתורת המיתרים, סימטריית העל מאפשרת להימנע מחלקיקים לא פיזיקליים הקרויים טכיונים, שאינם קיימים בטבע ומובילים לסתירה. בנוסף לכך, חלקיקי היסוד של החומר נקבעים על פי תנודה של עצמים חד-ממדיים בשם מיתרים. בתורת המיתרים המרחב מכיל בתוכו 10 או 26 ממדים. אנו רואים את המרחב כארבעה ממדי, בעוד המיתרים הזעירים חשים במספר רב יותר של ממדים מכורבלים. בתורת העל-מיתר, קיימים 10 ממדים במרחב בעודו סופרסימטרי.
לאחר פיתוח תורת המיתרים, פותחו תורות רבות בנושא, בהן חמש מרכזיות:
תורת M היא תורה אשר הועלתה על ידי אדוארד ויטן מאוניברסיטת פרינסטון המשמשת כאיחוד של כל תורות המיתרים. תורת M היא מסגרת המאחדת בין כל תורות העל-מיתרים.
אהרן דוברת
אהרן דוברת (30 בספטמבר 1931 - 11 בדצמבר 2008) היה מנכ"ל ואיש עסקים ישראלי.
ביוגרפיה
אהרן דוברת נולד בארגנטינה בשנת 1931. למד לקראת תואר במשפטים באוניברסיטת בואנוס איירס ובשנת 1958 עלה לישראל.
החל לעבוד כפקיד במשרד התעשייה והמסחר, והתקדם בתחילת 1963 לניהול חטיבת התעשייה במשרד. בשנת 1961 נמנה עם מקימי קונצרן "כלל", יחד עם משפחת רקנאטי ובתמיכתו של שר התעשייה והמסחר, פנחס ספיר. הקונצרן נועד למשוך לישראל השקעות של יהדות אמריקה הדרומית.
בשנים 1965–1991 כיהן כמנכ"ל קונצרן "כלל", והפך אותו לקונצרן הגדול בישראל, תוך הגדלת ההון העצמי שלו מ-20 מיליון דולר לכ-400 מיליון דולר. ב-1973 הוביל את רכישת "החברה המרכזית" על ידי "כלל". נקלע למאבק חריף עם העיתונאי יואב יצחק, שפרסם ב"מעריב", החל מ-15 בינואר 1989, סדרת כתבות ביקורתיות על "כלל". המאבק כלל גם חרם מודעות על העיתון. באותה תקופה התנהלו חקירות אחדות נגד דוברת, אך כולן נסגרו ללא אשמה. בשנת 1990 זכה דוברת בפרס התעשייה בקטגוריה הכללית.
דוברת ושרם הובילו בשנת 1995 את רכישת חברת "אורדן תעשיות", יצרנית של מוצרי מתכת לשוק הביטחוני, ובאמצעותה רכשו בשנת 1996 את השליטה בחברת ההשקעות של בנק הפועלים, ושבהמשך שונה שמה ל"פולאר השקעות".
בשנת 1998 נפרד דוברת משרם, תוך כדי סכסוך אישי חריף, והתמקד בחברת "ישאל" שבשליטתו. בשנת 2005 מכר את השליטה בחברה. בשנת 1999 הקים, יחד עם בנו שלמה דוברת, אבי זאבי והראל בית-און את קבוצת ויולה, שעסקה בניהול קרנות הון סיכון.
בריאיון לעיתון "כלכליסט" אמר: "החיים שלי מלאים בשורה של כישלונות. כל החיים מורכבים ככה, זה לא שחור ולבן, יש הצלחות וכישלונות, לשמחתי הרבה במקרה שלי יותר הצלחות מכישלונות". כן אמר שבעיניו הישגיו הגדולים ביותר היו אנציקלופדיה יודאיקה והשבועון "כותרת ראשית", שראו אור באמצעות כתר הוצאה לאור שהייתה בבעלות כלל בימיו.
מילא תפקידים בגופים ציבוריים, ובהם יו"ר חבר הנאמנים של האקדמיה לאמנות בצלאל וחבר עמותת המכון הישראלי לדמוקרטיה.
טורנדו (סירת מפרש)
הטורנדו (אנגלית: Tornado) היא סירת מפרש אולימפית מדגם קטמרן, עם צוות של שני אנשים. היא משתתפת במשחקים האולימפיים מאז 1976. הסירה עוצבה ב-1967 על ידי רודני מארץ' האנגלי, ובעזרתם של טרי פירס ורג וייט, במיוחד להפיכתה לדגם אולימפי. בפדרציית השיט העולמית (IYRU), מוקדמות המשחקים האולימפיים מדגם קטמרן, ניצחו את המשתתפים האחרים.
כדי להגביר עוד יותר את ביצועי הסירה, ה"טורנדו" שונתה שוב בשנת 2000, עם עיצוב מפרש חדש שאיפשר שימוש במפרש ספינקר ומוט ספיניקר, וכמו כן הגדלת שטח המפרשים המקוריים. הוסיפו גם כן טרפז נוסף, ושינו את החלוץ כך שבסיבובים יעבוד באופן אוטומטי.
הטורנדו באופן טיפוסי שטה כאשר בידון אחד בלבד נמצא במים, והצוות מאזן את הסירה עם משקלם ובעזרת כיוון המפרשים. כאשר בידון אחד בלבד נמצא במים, החיכוך קטן במידה רבה. לטורנדו יש גם תורן מתכוונן ומסתובב, דבר שלא רק מגביר באופן משמעותי את האווירודינמיקה של החלק הקדמי החשוב של המפרש, אלא גם מוסיף שליטה במידת כיפוף התורן, מה שמוסיף למידת השטיחות של המפרש. עבור המהירות הגבוהה ומידת הרוח המדומה שמייצרת הסירה הזאת, נחוץ מפרש שטוח לעיתים קרובות.
הטורנדו מסוגלת לשוט במהירות מעל 30 קשר (56 קמ"ש) ברוח צד, ו-18 קשר (33 קמ"ש) ברוח קדמית. היא מכונה "הפורמולה 1 של השיט".
איילה אינגדשט
ביוגרפיה
אינגדשט נולדה באתיופיה ועלתה לישראל בגיל שנתיים. משפחתה של אינגדשט עלתה לארץ מאתיופיה בשנת 1981. המשפחה התגוררה בירושלים מספר שנים ולאחר מכן החליטו להשתקע באשדוד. כשאיילה הייתה צעירה, הוריה התגרשו, והאם גידלה לבד את בנות המשפחה.
כשהייתה בת 14 הופיעה לראשונה על במה, במסגרת להקת נוער באשדוד. שירתה בצה"ל כזמרת בלהקת חיל הים.
אודות השירות היא מספרת: "(...) הייתי האתיופית הראשונה בלהקה צבאית, אבל לא באתי ככזאת אלא כי רציתי לשיר. עברתי את הבחינות כמו כל אחד, אבל כשהגעתי עם המדים לחיל החינוך, המפקד לקח אותי לפגישה אישית ואמר: 'את יודעת שאת האתיופית הראשונה...', והם עשו לי הכנה, תדריך של מה הולך להיות לי, מבחינת יחס, תקשורת. זה יפה מצדם. בסך הכל דאגו לי. אבל כשהקשבתי לו זה עבר מעלי. הייתי די בהלם".
אחיותיה הצעירות של אינגדשט, מרי ומלכה, הן זמרות גם כן, אך אחותה אושרת אינגדשט היא שחקנית.
קריירה
אחרי שהשתחררה משירותה הצבאי שיחקה אינגדשט במספר הצגות, כ"תל אביב הקטנה" ו"מעיין הכבשים", וגם הנחתה בערוץ "בריזה". עד שנת 2006 לא הקליטה אינגדשט חומרים מוזיקליים משל עצמה. עם זאת, מוקי ופילוני, חברי להקת שב"ק ס', טיפחו אותה מוזיקלית, כולל השתתפות בהופעות ובאלבומיו של מוקי.
בשנת 2006 החלה אינגדשט לשתף פעולה עם המפיק המוזיקלי רוי אדרי, מה שבסופו של דבר הניב את אלבום הבכורה שלה, שיצא במרץ 2007. האלבום נקרא על שמה והכיל את הסינגלים "ממהרת", "אהבנו" ו"לנוע".
בשנת 2007 השתתפה אינגדשט באלבומו של מומי לוי "יבוא אישי", בו שרה יחד עם לוי את השיר "נוצה ברוח", גרסת כיסוי לשירה של ריטה.
אינגדשט השתתפה בארבעת הדיסקים של פרויקט "ילדי בית העץ" ומשתתפת באופן קבוע בהופעות הפרויקט.
כיום היא חתומה בחברת ׳התו השמיני׳ ועומדת להוציא אלבום שני.
בספטמבר 2019 הוציאה את הסינגל הראשון מתוך האלבום החדש, "בשכונה ממול". השיר מדבר על ילדותה באתיופיה ומשלב סיפורים שסבתה ואמה סיפרו לה על החיים באתיופיה. את השיר מלווה קליפ שצולם באתיופיה. את המילים ואת הלחן היא כתבה בשיתוף עם אריאל הורוביץ, וההפקה המוזיקלית היא של עופר מאירי.
סקרו
סקרו (Skrew), להקת אינדסטריאל מטאל אמריקאית משפיעה מאוסטין, טקסס שפעלה בין 1990 ו-1998.
היסטוריה
מקימי הלהקה הם אדם גרוסמן (שירה/גיטרות) ודני לונר (גיטרות/קולות רקע), שפעלו עד אז במסגרת להקת ת'ראש מטאל/פאנק בשם אנגקור ואט. שני האלבומים הראשונים שהוציאה הלהקה נחשבים לקלאסיקות של אינדסטריאל מטאל, כאשר אלבום הבכורה Burning in Water, Drowning in Flame מצליח יותר מבחינה מסחרית. סגנונה של הלהקה בתקופה זו היה אינדסטריאל מטאל טיפוסי המשלב ת'ראש ופאואר מטאל עם סימפולים, שירה מעוותת ואווירה שתוארה כ"מכנית".
מחלוקות שהתעוררו בקרב חברי הלהקה מנעו ממנה מללוות את אלבום הבכורה בסיבוב הופעות, ובסופו של דבר גרמו לעזיבתו של לונר לטובת קריירה בניין אינץ' ניילס, ולנסיגה בפופולריות של הלהקה שגרמה לעיכוב ביציאתו של האלבום השני, Dusted, ולא חדלה למעשה עד להתפרקותה של הלהקה. שני האלבומים האחרונים של סקרו היו Shadow of Doubt שכלל ת'ראש מטאל איטי בסגנון מאשין הד, ו-Angel Seed XXIII שהושפע ככל הנראה מז'אנר הנו-מטאל וזכה בדרך כלל לביקורות לא טובות. מאז התפרקותה של סקרו הצטרף גרוסמן אל מיניסטרי כגיטריסט הופעות, והגיטריסט סטיב גרין הצטרף ללהקת הת'ראש מטאל סקינלאב. לונר נחשב עדיין למוזיקאי מוערך בשדה האינדסטריאל ועבד עם ניין אינץ' ניילס, קילינג ג'וק, מרילין מנסון, רוב זומבי ועוד.
אורלי לובין
אורלי לוּבּין היא חוקרת מגדר, ספרות וקולנוע ישראלית. ממייסדות תחום לימודי המגדר בישראל וממקימות החוג למגדר באוניברסיטת תל אביב. כיהנה כיושבת ראש מכון פורטר לפואטיקה וסמיוטיקה באוניברסיטת תל אביב, וכראש החוג לספרות כללית בין השנים 2009–2011. מחקרה של לובין עוסק במגדר, פמיניזם, ספרות ותיאוריה ביקורתית, לצד חקר התרבות הוויזואלית.
ביוגרפיה
נולדה וגדלה בתל אביב, בתם של הכלכלן ד"ר חיים לובין, ממייסדי בית הספר לכלכלה באוניברסיטת תל אביב והמורה המחנכת ואשת הטלוויזיה החינוכית אילה לובין (בתו של הפילולוג, חוקר היהדות והמחנך אברהם צפרוני).
שירתה בגלי צה"ל. לאחר סיום שירותה הצבאי נסעה לשהות של כשנה וחצי בלונדון ופריז.
בריאיון לעיתון הארץ סיפרה לובין כי תודעתה הפמיניסטית התפתחה כבר בגיל צעיר, במהלך שיחה עם סבתה אסתר צפרוני, שהייתה פעילה פמיניסטית וחברת הסתדרות הנשים ויצו וההתאחדות לשוויון זכויות בישראל.
בן-זוגה הוא חוקר הספרות פרופ' חנן חבר.
מצעד הסינגלים הבריטי (1952–1959)
ערך זה עוסק במצעדי הפזמונים הבריטיים השבועיים UK Singles Chart שנערכו משנת 1952 עד שנת 1959.
מצעד הסינגלים הבריטי הוא מצעד הפזמונים המרכזי של תעשיית המוזיקה הבריטית, שמתבסס על נתוני מכירות סינגלים ומתעדכן מדי שבוע על ידי חברת המצעדים הרשמית.
שירים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי בשנות ה-50
♪  – הסינגל הנמכר ביותר בבריטניה באותה השנה
♫  – הסינגל הנמכר ביותר בבריטניה בשנות ה-50
– הסינגל חלק את המקום הראשון במצעד עם שיר אחר במהלך שבוע אחד/מספר שבועות.
XXY (סרט)
XXY הוא סרט קולנוע ארגנטינאי-צרפתי-ספרדי מסוג דרמה שנכתב ובוים על ידי הבמאית הארגנטינאית לוסיה פואנזו. הסרט עוסק בנערה מתבגרת אינטרסקסואלית המגבשת את זהותה המגדרית.
עלילה
אלכס קרקאן היא נערה אינטרסקסואלית בת 15, בעלת איברי מין זכריים ונקביים, שחיה את חייה כילדה ונטלה תרופות שדיכאו התפתחות סממני מין משניים זכריים, כמו צמיחת זקן, אך לאחרונה אלכס הפסיקה ליטול את התרופות.
משפחתה של אלכס עברה מארגנטינה לכפר ליד חוף הים באורוגוואי, כדי להימנע מהסטיגמה החברתית. אביה, נסטור קראקן, הוא ביולוג ימי המתפרנס מטיפול בחיות שנמצאו על ידי דייגים. אמה, סולי, מזמינה חברים מארגנטינה: מנתח, אשתו ובנם המתבגר אלברו במטרה לבדוק את האפשרות לנתח את אלכס בניתוח לשינוי מין, זאת ללא ידיעתם של אלכס ואביה.
אלכס אומרת לאלברו שהיא מעוניינת לקיים איתו יחסי מין. הם מקיימים יחסי מין במהלכם היא חודרת אליו חדירה אנאלית, אלבארו מופתע, אך לא עוצר את אלכס, אך הם עוצרים כשנסטור מגיע למקום ורואה אותם דרך הדלת הפתוחה. בהמשך אלכס מתנצלת בפני אלבארו, אך הוא משיב כי נהנה.
כשאלכס מטיילת לחוף הים שלושה נערים מהכפר תוקפים אותה מינית ומנסים לאנוס אותה לאחר שהם מורידים את מכנסיה כדי לראות את איברי המין שלה. נסטור מבין שדיווח המקרה למשטרה יוביל לגילוי היותה של אלכס אינטרסקסואלית, אך אלכס מחליטה שזה לא משנה שיגלו, ושהיא לא מעוניינת לעבור ניתוח לשינוי מין, אלא לחיות כאינטרסקסואלית.
פרסים
בשנת 2007 זכה הסרט בפרס שבוע המבקרים בפסטיבל קאן.
אסו (הר געש)
הר אסו (ביפנית:  阿蘇山  – "אסו-סאן") הוא הר הגעש הפעיל הגדול ביותר ביפן, ואחד הגדולים בעולם. ההר, קלדרה שבה 17 חרוטים געשיים, שוכן בפארק הלאומי אסו קוג'ו (阿蘇くじゅう国立公園) במחוז קוממוטו במרכז האי קיושו, האי הדרומי מבין איי הבית של יפן. הר אסו צורף לרשת הפארקים הגאולוגים של יפן באוקטובר 2009.
תיאור
הר אסו הוא הר געש מטיפוס סומה, כלומר הוא קלדרה שבה פועלים חרוטים געשיים. קוטר הקלדרה 25 קילומטרים מצפון לדרום ו-18 קילומטרים ממזרח למערב, והיא אחת הקלדרות הגדולות ביותר בעולם. היקף הקלדרה הוא כ-120 קילומטרים. בתוך הקלדרה שוכנות הערים אסו, טקמורי-צ'ו ומינאמיאסו. קבוצת החרוטים המרכזיים של אסו כוללת חמש פסגות: הר טקאוקה (高岳; 1,592 מטרים מעל פני הים), הפסגה הגבוהה ביותר, הר נקו (根子岳; 1,408 מטרים), הר נאקה או גם פסגת נאקה (中岳; נאקה-דאקה, 1,408 מטרים), הר אבושי (烏帽子岳; 1,337 מטרים) והר קישימה (杵島岳; 1,270 מטרים). הלוע של הר נאקה, שצידו המערבי נגיש באמצעות כביש, מכיל שבעה לועות, שבהם הצפוני ביותר, המכיל אגם, הוא הר געש פעיל בלוע. המכלול הגעשי של נאקה-דאקה היה פעיל בכל ההולוקן כאשר ההתפרצות הראשונה המתועדת בתולדות יפן (בשנת 553) התרחשה בהר זה. חרוטים געשיים נוספים היו פעילים בהולוקן, בהם חרוט הסקוריה קומצוקה שהיה פעיל עד שנת 210 לפנה"ס. אופי ההתפרצויות ההיסטוריות היה בזלתי עד בזלתי-אנדזיטי. נאקה-דאקה פולט עשן בצורה רצופה במשך 70 השנים האחרונות, ומתפרץ מדי פעם, בדרך כלל התפרצויות פריאטיות קלות, לדוגמה בשנים 1974, 1979, 1985-1984, 1991-1989, 2009, 2011 ו-2014.
היסטוריה
הקלדרה הנוכחית של אסו נוצרה כתוצאה מארבע התפרצויות גדולות מאוד שהתרחשו בין לפני 300,000 שנים ללפני 90,000 שנים המסומנות מ-Aso 1 ועד Aso 4. בהתפרצויות נפלטו כמויות גדולות של לבה ואפר געשי ותא המאגמה מתחת לשטח התרוקן. עקב כך התמוטט גג התא ונוצר שקע הקרוי קלדרה. ההתפרצות הגדולה ביותר הייתה ההתפרצות הרביעית (Aso 4), לפני 90,800 שנים, והייתה ככל הנראה התפרצות-על. חומרים שנפלטו מההתפרצות הגדולה של הקלדרה כיסו שטח המשתרע על למעלה מ-600 קילומטרים רבועים, בערך שווה לנפח של הר פוג'י. משערים כי רמה שמקורה בזרמים פירוקלסטיים כיסתה כמחצית מקיושו, כשאפר געשי כיסה את כל אזור קיושו והגיע עד מחוז ימאגוצ'י.
החרוטים של הר טאקה, הר נאקה, הר אבושי והר קישימה נוצר בעקבות התפרצות הקלדרה הרביעית הגדולה. נכון ל-2014 הר נאקה עדיין פעיל. ההשערה המקובלת היא שהר נקו נוצר לפני ההתפרצות הרביעית.
בתקופת קופון השתמשו בסלע הגעשי הרך ליצירת הצלמיות שהונחו בקברים המכונים האניווה. במשקעים של הזרמים הפירוקלסטיים (טוף מולחם) השתמשו לבניית גשרים באזור. במחוז קוממוטו יש כ-320 גשרי קשת מאבן, כולל גשר צוג'ון (通潤橋) וגשר ראידאי על נהר מידוריקאווה, מבנים היסטוריים חשובים.
בהתפרצויות של נאקה-דאקה היו מספר מקרי מוות: ב-1957 מתו 12 עובדים של הרכבל. ב-1979 נהרגו שלושה תיירים מגושים שנפלטו מהלוע. בנובמבר גרמו פליטת גזים געשיים רעילים למותם של שני תיירים. בין 1980 ל-1997 שבעה אנשים נוספים מתו מהרעלת גז.
אקלים
המידע על האקלים של הר אסו נלקח בגובה של 1,143 מטרים. בגובה זה האקלים הוא אזור המעבר אקלים סובטרופי גשום ואקלים יבשתי גשום (סיווג Cfb/Dfb, בשיטת קפן) שבו הקיצים חמימים והחורפים קרים. כמות המשקעים גבוהה במשך כל השנה, והיא גבוהה במיוחד ביוני ויולי עם מעל ל-500 מילימטרים גשם בכל חודש.
תיירות
הלוע הפעיל של נאקה-דאקה הוא אחד מיעדי התיירות הפופולריים ביותר באי קיושו. מספר התיירים ממדינות אסיה באזור אסו גדל מדי שנה. ניתן להגיע עם רכב פרטי באמצעות כביש אגרה עד הלוע, אפשר להגיע ללוע גם באמצעות רכבל (阿蘇山ロープウェイ) כשעל שפת הלוע יש נקודות תצפית. על שפת הלוע נבנו מחסות מבטון בהגנה מהתפרצות פתאומית. בנוסף פועלים למרגלות ההר כמה אתרי מחנאות, בעיר אסו שבקלדרה פועל מוזיאון לוולקנולוגיה (阿蘇火山博物館), ומקדש שינטו (阿蘇神社), אחד העתיקים והחשובים ביפן. עקב הפעילות הגאותרמית יש מעיינות חמים (אונסן) רבים באזור, שניים מתוכם שוכנים בפארק הלאומי אסו קוג'ו.
דורנגו
דורנגו (בספרדית: Durango) היא אחת מ-31 המדינות המרכיבות את מקסיקו. דורנגו גובלת בצ'יוואווה בצפון, קואווילה בצפון-מזרח, סקטקס בדרום-מזרח, נאיאריט בדרום מערב וסינלואה במערב. בירת המדינה והעיר הגדולה ביותר בה נקראת אף היא דורנגו. המדינה נוסדה בשנת 1824.
Wii
Wii (מבוטאת כמו המילה "We") היא קונסולת המשחקים החמישית של חברת נינטנדו שנקראה בעבר בשם הקוד Nintendo Revolution. ה-Wii היא ניסיון של נינטנדו להימנע מתחרות ישירה עם קונסולות הדור השביעי של מיקרוסופט וסוני, ה-אקס בוקס 360 וה-פלייסטיישן 3 בהתאמה. הקונסולה יצאה לשוק ב-19 בנובמבר 2006.
השלט המרכזי - Wii-mote
לקונסולת הווי יש בקר שליטה ייחודי בשל צורתו המוארכת, וטכנולוגיית חיישני התנועה והצבעה אופטית, שאומנם היו קיימות בעבר בשוק המשחקים, אך לא זכו לפופולריות רבה. השלט מכונה באופן רשמי ווימוט - WiiMote, (הלחם בסיסים של Wii ו-Remote) בשל צורתו המזכירה שלט מוארך כמו זה של טלוויזיה. נוסף על אמצעי השליטה המקובל בכל שלט - לחצנים, כולל השלט המרכזי שלושה אמצעי שליטה נוספים: מצביע אופטי, חיישני תנועה וחיישני התמצאות. הבקר כולל חיישנים המסוגלים לזהות תאוצה ושינויים בזווית בה מוחזק הבקר, וכן חיישן תת-אדום המשמש כמצביע אופטי בעזרת ה-Sensor Bar המונח מעל או מתחת לטלוויזיה. לפיכך, הווימוט משמש גם כבקר-כפתורים רגיל, גם כמצביע אופטי, וגם כאמצעי שליטה תלת־ממדי.
שלט ה-Nunchuk
לשלט המרכזי ניתן לחבר שלט נוסף ואחר, המכונה נונצ'אק (Nunchuck), בשל הדמיון שלו לנונצ'אקו כשהוא מחובר לשלט המרכזי. הנונצ'אק אינו כולל שידור אופטי, אך יש לו חיישני תנועה (אם כי מוגבלים יותר כנראה), שני לחצנים (C ו-Z) וג'ויסטיק. שילוב שני השלטים מאפשר שימושיות רבה עוד יותר, כגון משחק אגרוף בו כל שלט שולט באחת מידיו של המתאגרף. החבילה הסטנדרטית של ה-Wii כוללת שלט נונצ'אק אחד.
השלט הקלאסי
שלט נוסף הוא ה-Classic Controller, שלט הדומה במקצת בעיצובו לשלטים הקודמים של הקונסולות וכולל את כל הכפתורים הנחוצים למשחקים שאינם משתמשים ביכולת התנועה של המכשיר (בעיקר משחקים לקונסולה הקודמת של נינטנדו הגיימקיוב). קיימת אפשרות להשתמש בשלט גיימקיוב, וכך אין צורך לקנות שלט קלאסי. החבילה הסטנדרטית של ה-Wii לא כוללת שלט קלאסי, ויש לרכושו בנפרד.
תוסף לשלט ה-MotionPlus
Wii MotionPlus הוא תוסף לשלט המכשיר המאפשר ל-Wii ללכוד תנועות מורכבות ומדויקות יותר. התוספת מאריכה את אורך השלט בכ-½1 אינץ' (4 ס"מ). Wii MotionPlus משתמש בחיישן גירוסקופ מדויק אשר משפר את היכולות של השלט הרגיל של ה-Wii, מה שמאפשר לזהות את התנועות המבוצעות בזמן אמת ולהמירן לפעולה במשחק ב-Wii. התוסף שוחרר לשוק עם משחקי נינטנדו Wii Sports Resort, Wii play motion ו-The Legend of Zelda: Skyward Sword אשר מדגימים את היכולות שלו. בנוסף החלה נינטנדו לייצר שלטי, Wii Remote Plus, שלטים הכוללים את הגירוסקופ ולכן אינם דורשים תוסף חיצוני. שלטים אלה הם השלטים הסטנדרטיים של ה-Wii U.
חומרת ה-Wii
ה-Wii היא הקונסולה הביתית הקטנה והקלה ביותר נכון לזמנה. במצב מאונך לא כולל המעמד, רוחבה 44 מילימטר, אורכה 157 מילימטר והעומק הוא 215.4 מילימטר. הקונסולה שוקלת 1.2 קילוגרם (2.7 ליברה). הקונסולה ניתנת להנחה במצב מאוזן או מאונך לפי הצורך. הקונסולה כוללת זיכרון פלאש בגודל של 512MB, שעליו ניתן לשמור תמונות ומשחקים. הWii כוללת גם בקר Wi-Fi המשמש לגלישה ועדכונים. השליטה נעשית בעזרת ה-WiiMote, בקר בצורת שלט רחוק, שמזהה תנועה בעזרת מדי תאוצה, וחיישני תת-אדום שמזהים את המרחק והזווית מול ה-SensorBar (מקל שבכל קצה ממוקם לד, ולפי המרחק והזווית ביניהם ניתן לקבל את המיקום של השלט).
למרות טענותיה של החברה בעבר כי תאימות לאחור (אפשרות לשחק במשחקים ממכשירים ישנים יותר על המכשיר החדש) אינה נחוצה, ב-Wii אפשר לשחק משחקיה של החברה משנת 1980 - משחקי קונסולות ה-NES, SNES ו-N64 ניתנים להורדה דרך המכשיר (השירות כרוך בתשלום). כמו כן, משחקי גיימקיוב מתאימים לקונסולת ה-Wii (בדגמים מסוימים).
בזכות הפשטות והמחיר הנמוך של ה-Wii (כ-200$ בארצות הברית) היא מכרה עד מרץ 2016 כ-101.6 מיליון יחידות.
הפסקת שירות הרשת בקונסולה
ב־27 ביוני 2013 נסגרו חלק מן התוכניות שמצריכות חיבור לרשת, עקב המספר המועט של המשתמשים בשירותים אלה.
ב־20 במאי 2014 נסגרו שרתי האינטרנט של נינטנדו בקונסולת ה-Wii, ומשום כך, לא ניתן יותר לשחק משחקי רשת רבי-משתתפים בקונסולה.
ב־26 במרץ 2018 נינטנדו ביטלה חלק מהפונקציות בחנות הWii Shop כגון הוספת הנקודות.
חנות ה-Wii Shop נסגרה ב־31 בינואר 2019.
אוניברסיטת בזל
אוניברסיטת בזל (בגרמנית: Universität Basel) היא אוניברסיטה הממוקמת בבזל שבשווייץ, על גדת נהר הריין. האוניברסיטה ידועה בשל מחקרה החלוצי במדעי כדור הארץ, לימודים סלאביים ואסטרונומיה. האוניברסיטה חברה ברשת אוטרכט וחברה ב-.
היסטוריה
אוניברסיטת בזל נוסדה ב-1460 והיא הוותיקה באוניברסיטאות של שווייץ. עם בוגריה הידועים נמנים ארסמוס מרוטרדם, פאראצלסוס, דניאל ברנולי, יעקב בורקהרדט, פרידריך ניטשה,, קרל גוסטב יונג, קרל בארת, וישעיהו לייבוביץ.
אוניברסיטת בזל נוסדה תוך שיתוף פעולה עם המועצה הכנסייתית של בזל. היא הוקמה כשהאפיפיור פיוס השני הוציא בולה אפיפיורית ב-12 בנובמבר 1459, וטקס ההשקה הרשמי נערך ב-4 באפריל 1460. במקור אוניברסיטת בזל כללה ארבע פקולטות, אמנויות, רפואה, תאולוגיה ומשפטים. הפקולטה לאמנויות התקיימה עד 1818 כתשתית לשלושה נושאים אקדמיים אחרים.
במרוצת המאות, כשהייתה העיר אבן שואבת למלומדים רבים, נהייתה בזל מרכז בראשיתי של הדפסת ספרים והומניזם. בערך באותו זמן שבה הוקמה האוניברסיטה, נוסדה גם ספרייתה. כיום היא מונה מעל שלושה מיליון ספרים וכתבים והיא הספרייה הגדולה ביותר בשווייץ.
פקולטות
אוניברסיטת בזל מאורגנת בשבע פקולטות:
מכונים עמיתים
הערה: בסוגריים שנת הייסוד של המכון/המרכז
טראמפ וילג'
טראמפ וילג' (באנגלית: Trump Village) הוא מתחם דירות המכיל שבעה בניינים ונמצא בקוני איילנד שבלונג איילנד, ניו יורק.
היסטוריה
מתחם הדירות נבנה בשנים 1963–1964 על ידי פרד טראמפ, אביו של איש העסקים ונשיא ארצות הברית לשעבר, דונלד טראמפ. המתחם, שנבנה באתר מחסן הקולבר שהיה מסוף תחבורה ציבורית לשעבר, המתחם תוכנן על ידי האדריכל מוריס לפידוס.
עלות הקמתו של המתחם הייתה כ-70 מיליון דולר. והיא מומנה על ידי הסוכנות למימון דיור במדינת ניו יורק ואף קיבלה בהמשך פטור ממס. חמישה מתוך שבעת הבניינים היו חלק מתוכנית השיכון מיטשל-לאמה שפעלה שנת 2007.
זהו מתחם הבניין היחיד של טראמפ על שם פרד טראמפ בניגוד לשאר המבנים והחברות שקרויים או בבעלותו של בנו דונלד.
Diana Ross Presents The Jackson 5
Diana Ross Presents The Jackson 5 הוא אלבום הבכורה של "חמישיית הג'קסונים" שיצא בשנת 1969 בחברת מוטאון. הזמר המוביל של הלהקה היה מייקל ג'קסון, אז ילד בן 11. לצידו הופיעו אחיו הגדולים ג'קי, טיטו, ג'רמיין ומרלון. השיר "I Want You Back", הסינגל היחיד שיצא לאור מתוך האלבום, הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100 ומכר למעלה מ-6 מיליון עותקים. האלבום הגיע למקום החמישי במצעד אלבומי הפופ ושהה תשעה שבועות בראש מצעד הרית'ם אנד בלוז.
שם האלבום מעניק קרדיט לדיאנה רוס על גילוי הלהקה. למעשה, היה זה בובי טיילור, מפיק בחברת מוטאון, שגילה את הלהקה אך הקרדיט ניתן לרוס מתוך שיקול שיווקי. רוס המשיכה לתמוך ולקדם את הלהקה ובהמשך את מייקל בתחילת קריירת הסולו שלו.
העבודה עם בובי טיילור
ברי גורדי, מנכ"ל מוטאון, הביא את הלהקה לאולפני החברה בדטרויט, מישיגן וצירף אליהם את בובי טיילור כמפיק. טיילור, האיש שגילה את הלהקה, החל לעבוד עם מייקל, ג'רמיין וג'קי על הקלטת גרסאות כיסוי לשירים שונים. למעלה מ-20 שירים הוקלטו ביניהם שירים של "The Temptations" ("(I Know) I'm Losing You", "Born to Love You"), מרווין גיי ("Chained"), סטיבי וונדר ("My Cherie Amour") ולהקת ארבע הפסגות ("Standing in the Shadows of Love").
כל השירים שהוקלטו במהלך הקיץ של 1969 היו קרובים למוזיקת רית'ם אנד בלוז/סול מסורתית, בשונה מה"צליל של מוטאון", שהיה יותר מושפע ממוזיקת פופ. חלק מהשירים שהוקלטו נשמרו בכספת החברה במשך שנים לפני שיצאו לאור.
התערבות ההנהלה
באוגוסט 1969 החליט גורדי לקחת חלק פעיל יותר בניהול הלהקה והעביר את הלהקה מדטרויט ללוס אנג'לס. טיילור עבר עם הלהקה והמשיך לעבוד איתם על גרסאות כיסוי.
פרדי פרן, אלפונסו מיצל ודקה ריצ'רדס, שלושה מפיקים שעבדו עבור מוטאון כתו את השיר "I Want to Be Free". בתכנון המקורי יועד השיר לדיאנה רוס, אך לבסוף החליט גורדי כי השיר יתאים יותר ללהקה. שלושת המפיקים, בשיתוף גורדי וטיילור עשו תהליך של שכתוב והתאמה. השיר בגרסתו המחודשת נקרא "I Want You Back", הסינגל הראשון של הלהקה בחברה והלהיט הראשון, מתוך ארבעה, שהגיעו לפסגת מצעד הבילבורד הוט 100 בשנת 1970.