cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מכר מותנה במשפט הישראלי
פס"ד ויטה פרי גליל
ביהמ"ש מנתח את הרלוונטיות של תיקון 19 לחוק החברות בהקשר דנן. מסקנתו היא ש"המחוקק העניק לנושה הטוען לשימור בעלות מעמד של נושה מובטח בהתקיים שלושה תנאים מצטברים": יישום המבחנים ניכר כי במקרה של תניית שימור בעלות המבטיחה פרעון אשראי, ישנה חשיבות מכרעת לניסוח התניה בצורה מפורשת וברורה. העדרה של התייחסות פרטנית והסתפקות בציון התניה על גבי החשבונית עשויה להביא לבטלותה. את הלכת קידוחי הצפון יש לפרש "באופן הגיוני ומידתי המותאם לחיי המעשה ולא באופן גורף ודווקני".
ביהמ"ש אימץ שני מבחני משנה שפורשו בפסיקה המחוזית לצורך הוכחת הכוונה ליצור יחסי שימור בעלות:
סיכום
קיימת הבחנה בין עסקת קונסיגנציה אמיתית, בה הבעלות בסחורה של הספק תועבר רק לאחר שהסחורה תימכר על ידי הסוחר (לשמה נועדה תניית שימור הבעלות), לבין עסקה שמטרתה להבטיח את קבלת התמורה המלאה. כאשר העסקה היא עסקת קונסיגנציה "מובהקת", תוכר בעלות הספק בסחורה מבלי להידרש ביישום שאר המבחנים שנקבעו בפסיקה. עם זאת, אם בהסכם שבין הצדדים נכללה תניית שימור בעלות שתכליתה הבטחת התשלום, הספק יגבר על נושי הסוחר רק אם קיים את המבחנים בפרשת קידוחי הצפון וויטה פרי הגליל.
אגודת הסטודנטים בטכניון
אגודת הסטודנטים בטכניון, המוכרת בראשי תיבות שמה, אס"ט, היא אגודת הסטודנטים הוותיקה ביותר בישראל. האגודה היא עמותה המורכבת משמונה משרדים, שתי חברות בת ויחידת הספורט המסונפת לאס"א – ארגון הספורט האקדמי. האגודה פועלת במגוון מישורים כדי להוות מענה מספק לכלל צורכי הסטודנטים, ולייצגם מול הטכניון וגופים אחרים. אגודת הסטודנטים בטכניון הייתה חברה מלאה בהתאחדות הסטודנטים בישראל עד שנת 2021, ולמעשה הייתה אחת ממייסדות ההתאחדות בשנות ה-30 של המאה ה-20 (אז נקראה "התאחדות הסטודנטים העברים בארץ ישראל").
בית הסטודנט
בית הסטודנט עבר שיפוץ כולל ונפתח מחדש בשנת 2010. עם הפתחו חזרו לפעול בו פעילויות מגוונות כגון ערבי ריקודים, מסיבות, הרצאות ובית קולנוע בעלות מוזלת לסטודנטים.
משרדי האגודה גם הם חזרו אל בית הסטודנט החדש ממשכנן הסמני בבניין אולמן.
קשר עם מחלקות בטכניון
אס"ט מקיימת קשר הדוק עם המחלקה ללימודים הומניסטיים ואמנויות, ובעיקר עם היחידה לספורט של המחלקה. בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 אס"ט עשתה רבות, באמצעות יו"ר ועד אקדמי, לשכנע את הנהלת הטכניון בחשיבות הקמתו ופיתוחו של תיאטרון הטכניון. התיאטרון הציג את הצגתו טרטיף מאת מולייר, בבימויו של פרופ' אוריאל זוהר, באולם הקולנוע של אס"ט.
טובאלו במשחקים האולימפיים
טובאלו השתתפה לראשונה במשחקים האולימפיים באולימפיאדת בייג'ינג (2008). היא שלחה למשחקים אלה שני אתלטים ומרים משקולות אחד. איש מהם לא הגיע להישג משמעותי. גם לאולימפיאדת לונדון (2012) שלחה טובאלו משלחת בהרכב דומה. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) הייתה המשלחת מטובאלו הקטנה שבמשלחות, עם אתלט אחד בלבד.
במשחקי החורף לא השתתפה טובאלו מעולם.
חואן קרלוס רודריגס
חואן קרלוס רודריגס מורנו (בספרדית: Juan Carlos Rodríguez Moreno, נולד ב-19 בינואר 1965 בפואנטה קסטרו שבספרד) הוא כדורגלן עבר ספרדי שנודע בשם חואן קרלוס ושיחק כמגן שמאלי. חואן קרלוס שיחק במספר קבוצות בליגה הספרדית. הוא החל את הקריירה שלו בריאל ואיאדוליד, לפני שעבר לאתלטיקו מדריד. עם ברצלונה זכה בגביע אירופה ב-1992. לאחר תקופה קצרה בוולנסיה, שב חואן קרלוס לוואיאדוליד, שם סיים את הקריירה שלו. בנוסף, ערך הופעה בודדת במדי נבחרת ספרד.
קריירה
בצעירותו הצטרף חואן קרלוס למחלקת הנוער של ריאל ואיאדוליד, שם עשה את צעדיו המקצועיים הראשונים. ב-9 בספטמבר 1984, בהיותו בן 19, ערך את הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת של המועדון, במשחק הליגה בו ניצחה ואיאדוליד 1-0 את ראסינג סנטנדר. לאחר שלא ערך אף הופעה נוספת עד סוף עונת 1984/1985, החל מהעונה הבאה הפך לחבר קבע בקבוצה. הוא שותף ב-33 משחקי ליגה ועזר לקבוצה להגיע למקום ה-10. בעונת 1986/1987 הוסיף לשחק בתדירות גבוהה במשחקי הקבוצה. הוא פתח ב-43 מתוך 44 משחקי הליגה לאותה עונה. ב-3 במאי 1987 כבש שער בכורה בליגה הספרדית, בתיקו 1-1 עם אתלטיקו מדריד, ושבוע לאחר מכן כבש שער נוסף, שערו השני והאחרון בליגה הספרדית, בהפסד 3-2 לריאל בטיס. ואיאדוליד, על אף מספר חילופי מאמן שפגעו ביציבותה, סיימה פעם נוספת במקום ה-10.
בקיץ 1987 עבר לאתלטיקו מדריד. הוא שותף ב-11 משחקים רצופים מספטמבר ועד ינואר 1988, אך מנקודה זו לא ערך הופעה נוספת עד תום העונה. בעונה הבאה התבסס מעמדו בקבוצה, אף על פי שסבלה מחוסר יציבות והחליפה מאמן מספר פעמים במהלך העונה, אותה סיימה אתלטיקו מדריד במקום הרביעי. בעונת 1989/1990 מיעט מאמן הקבוצה חבייר קלמנטה לשתף את חואן קרלוס במשחקי הקבוצה, ולאחר שהוחלף בחואקין פאירו במרץ 1990, שב חואן קרלוס להרכב והוא פתח בכל המשחקים עד סוף עונת 1989/1990. גם בעונה זו סיימה הקבוצה במקום הרביעי. בעונת 1990/1991, ב-2 בדצמבר הורחק חואן קרלוס בכרטיס אדום לראשונה בקריירה שלו, במשחק בו ניצחה אתלטיקו מדריד 4-0 את ריאל סרגוסה. בסך הכול השתתף ב-24 משחקי ליגה והוא סייע לאתלטיקו מדריד לסיים כסגנית האלופה. בנוסף, זכתה הקבוצה בגביע הספרדי לאחר שניצחה את מיורקה במשחק הגמר, בו חואן קרלוס לא לקח חלק.
לקראת עונת 1991/1992 הצטרף חואן קרלוס לברצלונה, אלופת ספרד אותה אימן יוהאן קרויף ההולנדי. באותן שנים כונתה הקבוצה "קבוצת החלומות" בשל הצלחתה המקצועית תחת קרויף, וחואן קרלוס שיחק לעיתים קרובות כמגן השמאלי בהרכבה. בעונתו הראשונה בקבוצה עזר לה לזכות באליפות שנייה ברציפות עם 22 הופעות. בגביע אירופה שותף ב-5 משחקים ואף פתח במשחק הגמר נגד סמפדוריה, בו ניצחה ברצלונה 1-0 בהארכה וזכתה בתואר לראשונה בתולדותיה. בנוסף, פתח במשחק הראשון מבין השניים בסופר קאפ הספרדי נגד קבוצתו לשעבר אתלטיקו מדריד. ברצלונה ניצחה 1-0 במשחק זה וזכתה בתואר לאחר תיקו 1-1 בגומלין. בעונתו השנייה בברצלונה שיחק חואן קרלוס כשחקן הרכב ומחליף לסירוגין. הוא זכה עם הקבוצה באליפות נוספת, השלישית של ברצלונה ברציפות, וכן בסופר קאפ הספרדי והאירופי. מליגת האלופות הודחה ברצלונה על ידי צסק"א מוסקבה כבר בסיבוב השני.
בעונת 1993/1994 דעך מעמדו של חואן קרלוס בברצלונה וקרויף מיעט לשתפו במשחקיה. הוא הופיע ב-9 משחקי ליגה וב-3 נוספים בליגת האלופות. ברצלונה זכתה באליפות רביעית ברציפות והעפילה לגמר ליגת האלופות. חואן קרלוס נכלל בסגל הקבוצה למשחק אך לא שותף בו, וברצלונה הפסידה למילאן 4-0. בסוף העונה עזב חואן קרלוס את ברצלונה ועבר לוולנסיה. שם שימש לרוב גיבוי למגן השמאלי אנריקה רומרו, ולכן השתתף ב-13 משחקי ליגה בלבד. למרות זאת, בגמר הגביע הספרדי פתח חואן קרלוס בהרכב ולנסיה, אך היא הפסידה 2-1 לדפורטיבו לה קורוניה.
בקיץ 1995 שב חואן קרלוס לקבוצת נעוריו ריאל ואיאדוליד, אותה אימן רפאל בניטס, והוא השתלב בה במהרה. במהלך עונת 1995/1996 הוחלף בניטס בוויסנטה קנטורה. עם שני המאמנים הרבה חואן קרלוס לשחק ובסך הכול הופיע ב-28 משחקי ליגה, ובגביע, שם הגיעה ואיאדוליד לסיבוב השלישי, הופיע בכל 6 משחקי הקבוצה לעונה זו. בעונה הבאה המשיך לשחק בתדירות גבוהה במדי הקבוצה והוא סייע לה להגיע למקום ה-7. בעונת 1997/1998 החל להצטמצם חלקו במשחקי הקבוצה, ואת מקומו תפס אלברטו מרקוס הצעיר. חואן קרלוס פתח ב-15 משחקי ליגה ונכנס כמחליף ב-5 נוספים, וואיאדוליד הגיעה למקום ה-11 בסוף העונה. בנוסף, הוא פתח ב-3 משחקים בגביע אופ"א, אך קבוצתו הודחה כבר בסיבוב השני על ידי ספרטק מוסקבה. בעונת 1998/1999 איבד באופן מוחלט את מקומו בקבוצה למרקוס, והוא שותף במשחק אחד כל העונה, כשנכנס כמחליף במשחק הגביע נגד אספניול ב-20 בינואר 1999. חואן קרלוס פרש מכדורגל בסוף העונה, בהיותו בן 34.
לאחר הפרישה
ב-2002 אימן את נבחרת קסטיליה ולאון, הנבחרת הלא רשמית של חבל הארץ, למשחק ידידות נגד נבחרת ארגון. ב-2008 חזר לריאל ואיאדוליד בתפקיד ניהולי. בעונת 2011/2012 אימן את אחת מהקבוצות במחלקת הנוער של המועדון.
נישואין פיקטיביים (סרט)
נישואין פיקטיביים הוא סרט ישראלי סאטירי, משנת 1988, בבימוים של חיים בוזגלו ויוסי סויה, על פי תסריט שכתבו יחד. סויה גם ערך את הסרט ושיחק בו בתפקיד משנה.
הפקה
הפקת הסרט החלה בספטמבר 1987, לאחר שהתקבל תקציב מ"קרן וורנר" של חברת האחים וורנר, לתמיכה בסרטים ישראלים, להשלמת התסריט. עם זאת צילומי הסרט עצמו התעכבו, עקב קשיים בגיוס התקציב הדרוש. לאחר שהמפיק מיכה שרפשטיין גייס תקציב ממספר משקיעים הפקת הסרט הושלמה עד קיץ 1988. הסרט יצא לאקרנים ב-20 באוגוסט 1988.
למרות שבוזגלו היה בוגר לימודי קולנוע, ולמרות שהשתתף בכתיבת תסריטים אחרים, לפני עבודתו בסרט זה, הוא מעיד על עצמו, כי בביום סרט זה הוא היה, לראשונה, באתר צילום קולנוע. גם עבור אלי יצפאן זו הייתה ההופעה הראשונה בקולנוע.
חבורת השחקנים, ששיחקו את הפועלים העזתים, לוהקה ביפו. שניים מהם היו יהודים.
עלילה
אלדד, מורה לערבית מירושלים, בגיל העמידה, שחזר משירות מילואים בעזה, נפרד מאשתו ומילדיו ויוצא לניו יורק. אולם במקום לעלות על המטוס הוא חומק לתל אביב. מתברר, כי הוא מעולם לא תכנן לטוס, שכן מזוודתו הכילה רק חבילת גרעיני חמניות לפיצוח, ספר תנ"ך ותקליט של שלישיית הגשש החיוור. המשטרה מיידעת את אשתו של אלדד, על כך שלא עלה על המטוס לניו יורק. אשתו אינה מאמינה בלב שלם לטענת המשטרה, אך משתפת פעולה עם החקירה. על אף המאמצים המשותפים שלה ושל השוטר הממונה על החקירה הם אינם מצליחים למצאו.
אלדד עובר לגור בבית מלון זול בתל אביב, שם הוא האורח היחידי. פקידת המלון, ג'ודי, טועה לחשוב כי הוא יהודי אמריקני ולכן מחזרת אחריו. השניים מתיידדים, וכאשר אלדד מבין כי לפקידה יש אובססיביה לגבי עזיבת הארץ וטיסה לארצות הברית, הוא מציע לה בבדיחות הדעת כי יינשאו בנישואים פיקטיביים, על מנת שתוכל לקבל גרין קארד. ג'ודי אינה מבינה את המושג "נישואים פיקטיביים" וחושבת בטעות שמדובר בחתונה מפוארת.
מוזיקה
את המוזיקה לסרט הלחין יצחק קלפטר. את שיר הנושא שנקרא "באמצע הרומן" הלחין ושר שמוליק קראוס למילותיו של יענקל'ה רוטבליט.
קישורים חיצוניים
ביקורות
התמרת בורווס-וילר
התמרת בורווס-וילר (באנגלית: Burrows–Wheeler transform) היא שיטה לסידור מחרוזת תווים לרצפי תווים חוזרים. סידור זה של המחרוזת מסייע לדחיסת נתונים, שכן קל לדחוס מחרוזת שבה רצפים של תווים חוזרים למשל באמצעות קידוד אורך חזרה (Run-length encoding) או בשיטת העברה קדימה (Move-to-front transform). תכונה חשובה של התמרה זו היא היכולת לשחזר את הקלט, ללא צורך באחסון של מידע נוסף. שיטה זו מאפשרת אפוא לשפר ביצועים של אלגוריתמי דחיסת טקסט במחיר נמוך. התמרת בורווס-וילר נמצאת בשימוש ביישומי דחיסה שונים, כדוגמת אלגוריתם הדחיסה bzip2 ולה שימושים חשובים גם בתחום הביואינפורמטיקה.
האלגוריתם קרוי על שמם של שני מדענים בריטים אשר הציעו אותו לראשונה, מייקל בורווס (Michael Burrows) ודייוויד וילר (David Wheeler). האלגוריתם פורסם לראשונה ב-1994 במסגרת עבודתם במרכז מחקר בפאלו אלטו שבקליפורניה. האלגוריתם מבוסס על אלגוריתם שלא פורסם שווילר פיתח עוד ב-1983 בעבודתו במעבדות בל.
תיאור
התמרת בורווס-וילר נעשית באמצעות מיון לקסיקוגרפי של כל הרוטציות של מחרוזת הקלט. כאשר אלו מופיעות בטבלה שורה אחר שורה, ממיינים את השורות, ומחזירים את העמודה האחרונה בטבלה, ואת מספר השורה המתאים למחרוזת המקורית. לדוגמה עבור המילה BANANA נוסיף תו מיוחד ^ שיציין את תחילת המילה, ותו $ שיציין את סופה וההתמרה תפעל כבדוגמה:
בעמודת "בחירת העמודה האחרונה", השורה השביעית היא שורה עם מחרוזת הקלט המקורי, והפלט צריך להכיל את מספר השורה המתאימה או באופן שקול ניתן להסיק זאת לפי תו $ שיופיע בסוף שורה זו.
התמרת בורווס-וילר היא הפיכה: בהינתן פלט של BWT, ניתן לשחזר את העמודה הקודמת בטבלה באמצעות מיון, וכך ניתן לחזור על הפעולה עד לקבלת המחרוזת המקורית. לדוגמה:
Hero (אלבום של מארן מוריס)
Hero (בעברית: גיבורה) הוא אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת האמריקאית מארן מוריס. אלבום הבכורה יצא לאור ב-3 ביוני 2016, על ידי חברת התקליטים קולומביה נאשוויל. מתוך אלבום הבכורה יצאו ארבעת הסינגלים: "My Church", "80s Mercedes", "I Could Use a Love Song" ו-"Rich".
אלבום הבכורה הגיע למקום החמישי במצעד הבילבורד 200.
רקע
האלבום הופק על ידי בוסבי, איאן פיצ'וק, בראד היל, מארן מוריס וברט טיילר. איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA) העניק לאלבום את תואר הפלטינה, על מכירות של למעלה ממיליון עותקים במדינה, תוך שאיגוד תעשיית ההקלטות הקנדי העניק לו את תואר הזהב, על מכירות של למעלה מ-40,000 עותקים במדינה.
הביקורות שהופנו כלפי האלבום היו חיוביות והוא דורג ארבע פעמים ברשימות סוף השנה של מגזין הבילבורד.
דרור קשתי
דרור קשתי (נולד ב-1975) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, כיהן כראש חטיבת הספקטרום וההגנה בסב"ר.
ביוגרפיה
קשתי התגייס ב-1993 לצה"ל במסגרת העתודה האקדמית. ב-1997 סיים תואר ראשון בהנדסת חשמל מאוניברסיטת תל אביב. הוא מילא שורת תפקידים באגף המודיעין. ב-2007 מונה לראש ענף סייבר ביחידה 8200 וב-2011 מונה לראש ענף פיתוח ביחידה. בשנים 2013–2016 שירת כראש מחלקה באגף המודיעין.
ב-2016 מונה למפקד מרכז סייבר טכנולוגי ביחידה 8200. ב-2018 קודם לדרגת תת-אלוף ומונה לראש חטיבת הספקטרום וההגנה בסב"ר, תפקיד בו שירת עד פרישתו משירות הקבע ב-2021. במהלך שירותו באגף המודיעין זכה בפרס ביטחון ישראל ב-2011.
ב-2022 נמנה עם מייסדי חברת ההזנק סוויט סקיוריטי, העוסקת באבטחת מידע בענן, והוא משמש מנכ"ל החברה.
פרדריק בגבדה
פרדריק בגבדה (בצרפתית: Frédéric Beigbeder; נולד ב-21 בספטמבר 1965) הוא סופר, מבקר ספרות ומנחה טלוויזיה צרפתי.
ביוגרפיה
נולד בניי-סיר-סן. אחיו, שרל בגבדה, הוא איש עסקים. הוא למד בליצ'י מונטן, פריז ובתיכון לואי הגדול ואחר-כך במכון למדע המדינה פריז ובבית הספר לעיתונאות ולתקשורת CELSA בפריז. בתום לימודיו, בהיותו בן 24, עבד כקופירייטר. שימש מספר שנים כעורך בפלמריון, תאגיד המו"לות הרביעי בגודלו בצרפת. ב-2002 היה אחד מארבעת מנחי תוכנית האירוח "Hypershow" בערוץ הטלוויזיה Canal+ . הוא בעל טור בלה פיגארו מאז שנת 2010.
זוכה פרס Prix Interallié עבור ספרו Windows on the World  לשנת 2003 וזוכה פרס Prix Renaudot  לשנת 2009 עבור ספרו Un roman français.
בשנת 1994 ייסד את הפרס הספרותי פרס דה פלור ששואל את שמו מקפה דה פלור בסן ז'רמן דה פרה, פריז. בגבדה ייסד גם את הפרסים פלור (Flore) וסדה (Sade).
בגבדייה הוא מנהלו של מגזין הבידור לואי.
ואנג
ואנג ולפעמים וונג או וואנג, (/wɑːŋ/) הוא שם משפחה סיני והוא שם המשפחה הנפוץ בעולם עם מעל 100,000,000 איש האוחזים בשם זה בסין בלבד.
בסינית ישנם שמי סמלים שונים נפוצים הנהגים ואנג אך עם אינטונציה שונה:
לשני הסימנים רומניזציה משותפת כ Wang, מפני שבשפות מערביות אין משמעות להבדלי אינטונציה.
王 היה רשום מספר 8 ברשימה המפורסמת "מאות שמות משפחה" של שושלת סונג, בעוד 汪 היה רשום במקום ה 104 באותה רשימה.
רומניזציה
王 נהגה כ-"ווֹנג" (Wong) בהונג-קונג, מקאו, קנטונזית, סינית חקאנית (Hakka) וסינית האיאנית (Hainanese)
הוא נהגה כ-"וַואן" (Waan) או "וואוֹן" (Waon) בשנגחאינזית (או ניב ה"הוּ")
הוא נהגה כ-"אוֹנג" או בּוֹנג" בחוקיאנית (Hokkien)
הוא נהגה כ-"וונג" (או Vương) בוייטנאמית
הוא נהגה כ-"ואנג" בקוריאנית
הוא נהגה כ-Ō או Oh ביפנית
תפוצה
כאמור התצורה הנפוצה יותר של ואנג היא 王 (או Wáng) והיא לבדה השם הנפוץ בסין (עם תחרות צמודה מאוד של שם המשפחה "לי" (李) וקצת מאחוריהם "זַ'אנג" (张).
ואנג הוא גם שם משפחה אירופאי, בעיקר בנורווגיה ובשוודיה, אך מקורותיו לא ברורים ואינם בהכרח מסין. בנורווגית עתיקה ווֹנג (Vong) פירושו כרי-עשב.
הוא שם המשפחה ה-6 בטאיוואן (נכון ל 2005)
הוא שם יחסית נדיר אבל קיים בקוריאה (נכתב בקוריאנית: 왕)
אנטה מרקוביץ'
אנטה מרקוביץ' (בקרואטית: Ante Marković; 25 בנובמבר 1924 - 28 בנובמבר 2011) היה ראש הממשלה האחרון של הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה, בשנים 1989–1991.
ביוגרפיה
מרקוביץ' היה בוסני-קרואטי. נולד בקונייץ, שהייתה בזמנו חלק מממלכת יוגוסלביה (ממוקמת כיום בבוסניה והרצגובינה). סיים תואר ראשון במחלקה האלקטרו-טכנית באוניברסיטת זאגרב ב-1954.
ב-1986 הפך לנשיא השביעי של הרפובליקה הסוציאליסטית של קרואטיה, שהייתה חלק מיוגוסלביה. הוא סיים את תפקידו ב-1988.
ב-1989 הפך לנשיא יוגוסלביה, לאחר התפטרותו של ברנקו מיקוליץ'. הדבר הביא לציפיות גבוהות של ארצות הברית, שהחשיבה את מרקוביץ' כבן-בריתה ביוגוסלביה. בסוף אותה שנה מרקוביץ' אכן פרסם תוכנית לרפורמה כלכלית שנועדה לייצב את המטבע ולקדם הפרטה, וכן לפתח סחר חופשי מוגבל. בעקבות ביצוע התוכנית נבלמה האינפלציה ביוגוסלביה, ורמת החיים עלתה. לצד זאת, חלה דעיכה במגזר התעשייתי ביוגוסלביה, ומספר חברות ממשלתיות פשטו רגל כשניסו להתחרות בחברות אחרות בתנאי השוק החופשי יחסית שנוצרו; הדבר הביא להתנגדות כלפי מרקוביץ' בקרב יריביו הפוליטיים. ב-1990 חלה ירידה של 7.5 אחוז בתמ"ג, וב-1991 חלה ירידה של 15 אחוז נוספים.
מרקוביץ' היה פופולרי בשל תדמיתו כפוליטיקאי מודרני ומוכוון למדינות המערב, שמעוניין לבצע רפורמות כדי להפוך את יוגוסלביה למדינה מודרנית ודמוקרטית. בנוסף, הוא נמנע ככל האפשר מהמאבקים הפנימיים בקרב חברי המפלגה הקומוניסטית של יוגוסלביה, או שניסה לשמש כמתווך. לאחר פירוק המפלגה ב-1990, הוא הקים את מפלגת "איגוד כוחות הרפורמה", שתמכה ברפורמות ביוגוסלביה. המהלך התקבל במורת רוח על ידי פוליטיקאים רבים, בהם נשיא יוגוסלביה בוריסב ג'וביץ', שטען כי מרקוביץ' פועל כזרוע של ארצות הברית ופוגע בסוציאליזם ובכלכלת המדינה.
מרקוביץ' לא היה פעיל ציבורית בשנים שלאחר מכן, אם כי שמו עלה ב-1993 כמועמדו של נשיא קרואטיה הראשון פרניו טוג'מן לראש ממשלת קרואטיה; לבסוף קיבל ניקיקה ולנטיץ' את התפקיד.
מרקוביץ' פנה לקריירה עסקית. בתחילת שנות ה-2000 שימש כיועץ כלכלי לממשלת מקדוניה.
ב-2003 הופיע כעד במשפטו של סלובודן מילושביץ'. הוא העיד על שאיפותיו של מילושביץ' ליצור את "סרביה הגדולה", ועל הסכם שחתם ב-1991 עם טוג'מן לחלק ביניהם את בוסניה והרצגובינה. לאחר מכן התראיין לראשונה מזה 12 שנים בשבועון "גלובוס" בזאגרב.
מרקוביץ' מת ב-2011 לאחר מחלה.
יוהנס פרוטיגר
יוהנס יעקב פרוטיגר (גרמנית: Johannes Frutiger; 1836–1899) היה בנקאי שווייצרי. בעל בנק פרוטיגר ונציגו של בנק עותומאן בירושלים, אחד הבנקים החשובים ביותר בארץ ישראל בין השנים 1872–1896. יזם מסילת הרכבת יפו–ירושלים, יחד עם יוסף נבון.
חייו בירושלים
משום שהיה אזרח שווייצרי, ולא נתין של אף אחת מהמעצמות הגדולות באותה תקופה (רוסיה, אנגליה, צרפת, גרמניה ואוסטרו-הונגריה), שימש כמתווך ואיש פשרה מוסכם במשאים ומתנים של המעצמות הן עם השלטון העות'מאני והן בינן לבין עצמן.
בנו הרמן שב לארץ ישראל על מנת להתמנות כמנהל דויטשה פלשתינה בנק בחיפה, אך לאחר מות בניו בגיל צעיר שב גם הוא לאירופה.
בתים אותם בנה ובהם התגורר
פרוטיגר בנה שני בתי פאר בהם התגורר ברחוב הנביאים:
שלדג (כלי שיט)
ספינות שלדג הן ספינות סיור ותקיפה מהירות המשמשות בפלגות הבט"ש של חיל הים הישראלי לפעילות ביטחון שוטף (בט"ש) ולסיכול פעולות טרור ימיות. ספינות השלדג פותחו במספנות ישראל. במקביל לסופר דבורה סימן 3 מתוצרת מפעל רמת"א של התעשייה האווירית לישראל בע"מ.
מהלך הפיתוח
פיתוח ספינות השלדג וייצורן החל בשנת 1987 במספנות ישראל. התכנון נעשה על בסיס קווי הגוף של Virgin Atlantic Challenger II איתה שבר ריצ'רד ברנסון את השיא בחציית האוקיינוס האטלנטי. הנעת Virgin Atlantic Challenger II נעשתה במדחפים. המשך הפיתוח שנעשה במספנות ישראל שילב הנעה במשאבות סילוני מים תוצרת חברת ריבה קלזוני מאיטליה מונעות על ידי מנועי MWM גרמניה. הייתה זו תפישה מיוחדת במינה שיצרה כלי מהיר יציב בעל תמרון חזק שפעל היטב בים קשה. כלי השיט המהיר שיצא לים במזג אוויר סוער הרשים בתכונותיו את מפקדי כלי השיט בחיל הים.
שיווק הספינה
עקב הפסקה זמנית בהצטיידות חיל הים בספינות סער 4.5 וחוסר ההצלחה בפרויקט זיוונית נעשה פרויקט השלדג חשוב ביותר למספנות ישראל. הספינה הוצעה לחיל הים הישראלי. חיל הים היה בתהליכי רכש ספינות סיור עם מפעל רמתא של התעשייה האווירית. הוקם צוות לבדיקת נושא שילוב השלדג בחיל הים. השתדלנות מצד מספנות ישראל גרמה לעיכוב בתוכנית ההצטיידות של החיל ברכישת ספינות הדבורה. כפועל יוצא הביאה להפסקת בדיקות התאמת השלדג על ידי חיל הים.
חיל הים של סרי לנקה עסק בלחימה מתמשכת מול המורדים הטמיליים. במשך השנים נאסף להם ניסיון טוב ברכישת כלי שיט מישראל. הצי הצטייד בעבר במספר ספינות דבורה מהתעשייה האווירית, ולאחר אירוע שבו נפגעו מספר כלי שיט על ידי הנמרים הטמיליים החליט לקנות ספינות שלדג אשר הוגדרו על ידי המספנות כסימן 2. שנת 1991 סימנה פתיחת דרך שאחריה נרכשה הספינה על ידי מספר מדינות.
התאמה לחיל הים הישראלי
בשנת 2004 נערכה לבקשת המספנות בחינה מחדש של התאמת השלדג לדרישות חיל הים הישראלי, והוחלט על רכש ספינות שלדג במקביל לרכישת ספינות דבורה. אף כי מערכת ההנעה הוכיחה את עצמה היטב, לצורך יעילות התחזוקה הותקנו בספינות אלה מנועי MTU מסוג שמוכר לחיל הים. ל-MTU הייתה מערכת משולבת עם משאבות KaMeWa משוודיה. הוחלפו גם משאבות סילון. השינויים כללו גם את מערכות הדלק ומיזוג האוויר.
לצורך אחידות התפעול הותקן חימוש וציוד אלקטרוניקה זהה לזה של ספינות "דבורה", וגם גשר הפיקוד אורגן בצורה זהה לספינות "דבורה". ספינות אלה קיבלו במספנות את ההגדרה סימן 3. מהירותן נמוכה מהספינות סימן 2.
רכישת הספינות לחיל הים נעשתה בשני שלבים. בשלב א' נרכשו שתי ספינות ובשלב ב' שלוש נוספות. יש הבדלים קלים ביניהן. לדוגמה בשלב א' יש 12 מ"ק דלק והזנת הדלק למנועים נעשית דרך מכל יומי ובספינות שלב ב' הכמות גדלה ל-14 מ"ק וההזנה ישירות על ידי משאבת הדלק מהמכלים.
תכונות
את השלדג מניעה מערכת סילוני מים ללא מדחפים בולטים מתחת לקוער. ההנעה נעשית על ידי שאיבת מים מהתחתית ופליטתם לאחור בעצמה רבה דרך מערכת נחירים. ההיגוי נעשה על ידי הפניית הסילון. יתרונות המערכת לעומת המדחפים המסורתיים הם זריזות התמרון והיכולת להגיע לטווחים מאוד קרובים לחוף מבלי לחשוש מפגיעה של המדחפים בקרקעית או במכשולים אחרים כגון חבלים, רשתות דיג, מצופים קטנים וכדומה.
חימוש הספינה נעשה בהתאם לדרישות הלקוח. מספנות ישראל היא הקבלן הראשי ומשלבת מערכות מתוצרת רפאל, התעשייה האווירית ואמצעי לחימה מחוץ לישראל. בכל הדגמים מותקנת בחרטום הספינה מערכת ירי אוטומטית בבקרה ושליטה מרכזית. המערכת יכולה לעקוב אחר מטרות בלילה ולפתוח באש מדויקת תוך ניצול מלוא הטווח של התותחים. אין אנשים מחוץ למבנה. הירי מתבצע תוך כדי תנועה במהירות גבוהה גם במזג אוויר סוער.
בדצמבר 2022 החלו השלדגים להצטייד ב"חליפה ימית" של רפאל - מערכות לחימה מתקדמות הכוללת טילי Spike ימיים, מערכות תקשורת SeaCom ובינט ומערכת שליטה ובקרה. בעימותים מול חמאס ברצועת עזה נעשה בטילי ספייק שימוש לירי מהים אל החוף.
חיקוי לשלדג בתוצרת חוץ
חיל הים של סרי לנקה לקח חלק פעיל במלחמת האזרחים במדינה, כנגד המורדים הטמיליים. כדי להתמודד עם סירות נשק מהירות וסירות נפץ המופעלות על ידי מתאבדים הצטייד בכמות גדולה של ספינות תקיפה מהירות. בנוסף לספינות שרכש מהתעשייה האווירית וממספנות ישראל החל לייצר בסרי לנקה ספינות העתק לשלדג הנקראות Ultra Fast Attack Craft וגם דגם קולומבו.
חיל הים של סרי לנקה מקנה חשיבות רבה למהירות הקובעת את הקרב. בדגם קולומבו סימן 3  צוידו הספינות במדחפי שטח ארנסון דרייב כמו בספינות הסופר דבורה שרכש בתעשייה האווירית. הנעתן נעשית בשני מנועי DEUTZ, כל אחד בעל 4,570 כוח סוס ומקנה להם מהירות של 54 קשר.
קישורים חיצוניים
Источник: http://nevskii-bastion.ru/shaldag-mk-v/ ВТС «НЕВСКИЙ БАСТИОН» A.V.Karpenko.
NGC 4350
NGC 4350 היא גלקסיית עדשה בקבוצת הכוכבים שערות ברניקי, הנמצאת במרחק של כ-54 מיליון שנות אור ממערכת השמש ושייכת לצביר הבתולה.
היסטוריה
לגלקסיה בהירות נראית מדרגה 10.84 והיא התגלתה ב-21 במרץ 1784 על ידי האסטרונום ויליאם הרשל, שכלל אותה ברשימת הערפיליות שפרסם בשנת 1786 תחת הציון II.86, כאשר היא מתוארת כעמומה וקטנה ושהיא המזרחית מבין שתי ערפיליות קרובות זו לזו (המערבית שצוינה על ידיו כ-II.85, היא NGC 4340). בנו, ג'ון הרשל, צפה בה גם כן והכניס אותה לקטלוג הערפיליות שפרסם בשנת 1833 תחת הציון 1221, כשהיא מתוארת כבהירה מאוד, מאורכת מאוד ושמרכזה מתבהר בחדות. הוא הכניס את הגלקסיה גם לקטלוג הכללי של ערפיליות וצבירי כוכבים שפרסם בשנת 1864 תחת הציון GC 2903 ובשנת 1888 ג'ון דרייר הכניס אותה לקטלוג הכללי החדש, תחת הציון NGC 4350, כאשר היא מתוארת כדי בהירה, קטנה מאוד, מאורכת מאוד ובעלת מרכז שמתבהר מאוד בחדות.
תצפית
הגלקסיה נמצאת בחלקו הצפוני של צביר הבתולה שגולש לקבוצת הכוכבים שערות ברניקי, כ-8.7 מעלות ממזרח-צפון-מזרח לכוכב הבולט דנבולה, כ-10.9 מעלות ממערב-צפון-מערב לכוכב וינדמיאטריקס וכ-11 מעלות ממערב לכוכב α בשערות ברניקי. מעט פחות מ-6 דקות קשת ממערב-צפון-מערב לה, באותו שדה הראייה של טלסקופ חובבים, נמצאת NGC 4340, כ-1.8 מעלות מצפון-צפון-מערב לה נמצאת NGC 4293, כ-1.6 מעלות מצפון-צפון-מזרח לה נמצאות M85 ו-NGC 4394 וכ-1.15 מעלות ממזרח-צפון-מזרח לה נמצאת NGC 4450. כ-3.5 מעלות וכ-3 מעלות מדרום-מזרח ל-NGC 4350 נמצאות בהתאמה M91 ו-M88, כ-0.9 מעלה מדרום-דרום-מזרח לה נמצאת M100, כאשר כ-1.7 מעלות מעבר לה באותו הכיוון נמצאת M99, וכ-3 מעלות מדרום-מזרח ל-NGC 4350 נמצאת M98, כולן גלקסיות השייכות גם כן לצביר הבתולה.
תכונות
אורכה הזוויתי של NGC 4350 הוא כ-3 דקות קשת, שממרחקה שקול לקוטר של קרוב ל-47,000 שנות אור, מעט פחות מחצי מהקוטר של שביל החלב, מסתה מוערכת בכ- מסות שמש, כשמינית ממסת שביל החלב, כאשר כ-70% ממסתה או כ- מסות שמש, היא מסת הכוכבים שבגלקסיה. בדומה לגלקסיות אחרות מסוגה, בגלקסיה יש מעט מימן חופשי שמסתו מוערכת בפחות מ- מסות שמש, ולכן יצירה של כוכבים חדשים מתרחשת בקצב נמוך יחסית שמוערך בכ-2.5 מאיות של מסת שמש בשנה, או מסת שמש בכ-40 שנים. בהתאם לכך, אוכלוסיית הכוכבים בגלקסיה היא די זקנה וגילה הממוצע מוערך בכ-14 מיליארד שנים והמתכתיות של הכוכבים היא רק כ-64% מזו של השמש. נראה שבמרכז הגלקסיה נמצא חור שחור על-מסיבי שממסתו מוערכת בכ- מסות שמש.
קרום קרקע ביולוגי
קרום קרקע ביולוגי הוא חברת מיקרואורגניזמים הנמצאת בפני השטח באזורים צחיחים וצחיחים למחצה. מכילה אצות כחוליות, ירוקיות, חזזיות, חיידקי קרקע וטחבים, הנמצאים באינטראקציה עם חלקיקי הקרקע ויוצרים קרום על פני הקרקע. מכונה גם "קרום קרקע ביוגני", "קרום מיקרופיטי", "קרום קריפטוגמי", "קרום מיקרוביוטי". עובי הקרום נע מ-1 ועד 2 מ"מ (באזורים שיורדים בהם פחות מ-100 מ"מ גשם) ועד 15 מ"מ (באזורים שיורדים בהם כ-300 מ"מ גשם).
קרומי הקרקע הביולוגיים הם בעלי תפקיד חשוב במערכת האקולוגית המדברית, הם קושרים חנקן, מווסתים נגר עילי, מלכדים את הקרקע ומונעים את סחיפתה, ומהווים מקור ייצור ראשוני של חומר אורגני בשרשרות מזון. נוכחות הקרום הביוגני משפיעה על מכלול התהליכים הגאומורפיים והקרקעיים המתרחשים בפני הקרקע ובתוכה.
כחולית
"ציאנובקטריה" (שם מדעי: Cyanobacteria) נקראות גם "חיידקים כחוליים". הם המרכיב הנפוץ ביותר בחברת המיקרופיטים היוצרים את קרומי הקרקע במדבריות. האצה הכחולית החוטית מהסוג מיקרוקולאוס (Microcoleus) היא האחראית העיקרית ליצירת הקרום ברוב האזורים המדבריים בעולם. אצה זו יוצרת סבך של חוטים, ומפרישה רב-סוכרים המדביקים את גרגרי הקרקע זה לזה. הדומיננטיות של הכחוליות כמאכלס ראשוני באזורים מדבריים נובעת מיכולתן להפיץ עצמן באבק ובנגר עילי, להתקשר לחלקיקי הקרקע וליצור גופים עמידים לרוח. זאת, ביחד עם העמידוּת למחסור במים, טמפרטורה גבוהה ולקרינה– הופכים את תהליכי האכלוס, ההתבססות וההשתלטות של הכחוליות למהירים ביותר. בהמשך מתבססים מינים נוספים של כחוליות כגון Nostoc ו Calotrix אשר קושרות חנקן ומיטיבות עם משטר הנוטריינטים.
ירוקיות
(שם מדעי: Chlorophyta), מופיעות בקרומי הקרקע אחרי התבססות הכחוליות. על אף תפוצתן הרחבה בקרומים, בשל ייצור הביומסה המועט, נחשבות הירוקיות כבעלות חשיבות משנית בהיווצרות הקרומים.
טחבים
(באנגלית Bryophytes) מופיעים אחרי התבססות הכחוליות, משמשים כשלד המהדק את קרום הכחוליות אל הקרקע בעזרת ריזואידים (מֵעֵין שורשים) החודרים אל הקרקע עד לעומק של כ־10 מ"מ. בנוסף לכך, רשת של טחבים תת-קרקעיים מתפתחים בתוך הקרקע ויוצרים מבנים שנקשרים לחלקיקי הקרקע ותורמים לייצוב השכבות העליונות. נוכחות טחבים לרוב מאפיינת בתי גידול לחים יחסית של קרומי קרקע.
חזזיות
(באנגלית Lichen) דורשות להתפתחותן קרום קרקע יציב ולכן מופיעות בשלב מתקדם, לאחר ביסוס הכחוליות הירוקיות והטחבים. מבנה החזזיות חודר לשכבות העליונות של הקרקע, ומסוגל להגיע עד לעומק של 4–5 מ"מ בתוך האדמה. נוצרת רשת תת-קרקעית המהדקת ומעגנת את חלקיקי הקרקע. כך תורמת החזזית ליציבות הקרקע, ומסיעת לעמידות בפני כוחות בליה כגון מים ורוח. ללא טחבים וחזזיות נשאר הקרום דק ושביר מאוד, ובהתייבשות מהירה הוא מתקפל ונִתק מהקרקע.
בלגן בממלכה
הסרט עלה לאקרנים לראשונה בספרד ב-20 באפריל 2018. בישראל הסרט עלה לאקרנים לראשונה ב-19 ביולי 2018 בדיבוב לעברית. אורך הסרט הוא כ-85 דקות, ושפת המקור שלו היא אנגלית (הסרט דובב לשפות נוספות, ביניהן: עברית, ספרדית ופולנית).
קרום קרקע ביולוגי
היווצרות
קרום הקרקע נוצר כתוצאה של יחסי גומלין בין חברת מיקרואורגניזמים לבין גרגרי הקרקע. תהליך ההתפתחות: א. התייצבות קרקע ראשונית אשר חלה עם היווצרות המעטה הראשוני של הקרום על ידי הכחוליות. ליכוד חלקיקי הקרקע נוצר בשלוש דרכים: 1. ספיחה של חלקיקי הקרקע לדפנות של הכחולית; 2. ספיחה של חלקיקי הקרקע לריר דביק המופרש לקרקע; 3. אחיזה של חלקיקי הקרקע באופן מכני על ידי החוטיות. ב. הופעת אצות הקרקע הירוקיות. ג. הופעת טחבים. הטחבים תורמים לייצוב נוסף כאשר השורשים שלהם חודרים לתוך הקרקע ומשמשים כשלד המהדק את הקרום של הכחוליות אל הקרקע. ד. התפתחות חזזיות. החזזיות מתפתחות בשלב אחרון מכיוון שהן צריכות קרום קרקע יציב על מנת להתפתח.
בלגן בממלכה
תקציר העלילה
הסרט מספר על הנסיך מקסים, נסיך שקולל על ידי פיה במראה שאי אפשר לעמוד בפניו כדי לעצור את האהבה בעולם. הנסיך מקסים מציע נישואים לכל אישה שהוא פוגש ומאחוריו נמצאים שלל גברים כועסים וזועמים. אביו המלך כועס מאוד ומציב לנסיך מקסים משימה, למצוא אהבת אמת לפני יום הולדתו ה-21. אם הנסיך מקסים לא ימצא אהבה הוא יאבד את האפשרות להפוך למלך. בעקבות תפנית בעלילה, הנסיך מקסים פוגש את לינור, פושעת מקצועית המקוללת בלב שאינו יכול לאהוב. הוא רואה אותה כמפתח למה שליבו רוצה והיא רואה אותו כחלק מתרגיל לקבל הכתר. בסרט רואים את ההרפתקאות שהם עוברים יחדיו, ואיך לבסוף הם מתאהבים ומתחתנים.
קרום קרקע ביולוגי
חידור ונגר
לקרום תפקיד חשוב בהגברת הנגר העִלי והקטנת החידור אל תוך הקרקע. הקרום המיקרופיטי מווסת את זרימת המים בקרקעות הלס במדבר על ידי ויסות החדירות וההתאדות. קרום מיקרופיטי מפותח הוא הידרופובי, בשל מַעֲטֶה של רב-סוכרים המיוצר על ידי הכחוליות והאצות הירוקיות. מַעֲטֶה זה מדביק את חלקיקי הקרקע זה לזה אוטם את פני השטח, וגורם לירידה בחדירוּת הקרקע למים ולעליה בייצור נגר עילי.
בלגן בממלכה
הדמויות והמדבבים
במאי הדיבוב של הסרט בעברית היה עמיחי בר טוב, ומפיקת הדיבוב הייתה ראיה מנור.
קרום קרקע ביולוגי
תפיסת אבק איאולי והתפתחות קרקע
המיקרוטופוגרפיה של הקרום, אשר נוצרת מחספוס מיקרופיטים (טחבים וחזזיות) הבולטים מעל פני הקרקע, מביאה לתפיסה וכליאת אבק על גבי הקרומים, ובכך תורמת להעשרת הקרקע בחרסיות ומביאה לשיפור משטר המים בפני הקרום. קרום מפותח יכול לעבות את שכבת כיסוי הקרקע על ידי לכידת משקעי אבק המגיעים אליו מהאוויר, ועל ידי סחף קרקע המגיע מכתמי השיחים הסמוכים עם הנגר העִלִּי. כל זאת, יחד עם ייצור החומר האורגני, הופך את הקרומים הביולוגיים למשמעותיים בהתפתחות קרקעות באזורים צחיחים.
בלגן בממלכה
הפקה
ב-18 בספטמבר 2014, הוכרז שהמפיקים ג'ון ה. ויליאמס והנרי סקלסי יפיקו את הסרט יחד עם Vanguard Film & Animation ו-Cinesite. בנוסף הוכרז שרוס ונוקור יביים את הסרט על פי התסריט שלו, ושתקציב הסרט יהיה מתחת ל-20 מיליון דולר.
קרום קרקע ביולוגי
חשיבות אקולוגית
הקרומים המיקרופיטיים ממלאים מספר תפקידים במערכת האקולוגית המדברית, בניהם:
בלגן בממלכה
הפקה
ב-19 בפברואר 2015, הוכרז שדמי לובאטו תדבב בסרט את הדמות הראשית, לינור, ושהיא תייצר שירים עבור הסרט. ב-5 באוגוסט 2015, הוכרז שאבריל לאבין, אשלי טיסדייל ו-.G.E.M ידבבו את הקולות של שילגיה, היפהפייה הנרדמת וסינדרלה בהתאמה. ב-16 בספטמבר 2015 הוכרז שוילמר ולדראמה ידבב את דמותו של הנסיך מקסים.
הפקת הסרט נעשתה באולפן החדש של חברת "Cinesite" במונטריאול. ב-28 ביוני 2017 נמסר שחברת ההפצה "smith Global Media" רכשה את זכויות ההפצה של הסרט.
קרום קרקע ביולוגי
פוטוסינתזה וייצור ראשוני של חומר אורגני
הקרומים הביולוגיים מבצעים פוטוסינתזה ובהיעדר צמחייה עילאית, המיקרופלורה המרכיבה את הקרום, אחראית לעיקר הייצור הראשוני באזורים צחיחים וצחיחים למחצה. בשל תנאי הסביבה הקיצוניים על פני הקרקע באזורים צחיחים- טמפרטורות קיצוניות, קרינת שמש חזקה ומחסור במים, פיתחו האורגניזמים בקרום מנגנונים להתמודדות עם איבוד מים וקרינה. על כן, תהליך הפוטוסינתזה מוגבל לתקופות קצרות של לחות, לדוגמה בשעות הבוקר המוקדמות. הקרומים המיקרופיטיים, למרות הייצור המועט שלהם מבחינה כמותית, קריטיים כיצרנים ראשוניים להתפתחות מספר שרשרות מזון במדבר. שתי קבוצות של בעלי-חיים מדבריים – טחביות הכוללת למשל את המין איזופוד מדברי -Hemilepistus reaumuri ושבלולים הכוללת למשל את המין לבנונית קמוטת הפה Sphincterochila zonata, ניזונים בנגב מכחוליות ומטחבים ועל כן לקרום הקרקע הביולוגי יש משמעות גדולה עבורם.
התבססות חברת צומח עילאית
התבססות הכחוליות היא שלב חשוב בסוקצסיה של חברות-הצומח של צמחים עילאיים בחולות. היווצרות הקרומים מאפשרת הצטברות של אבק איאולי ושל חומר אורגני, תוך שיפור במשטר המים בפני השטח וייצוב החול, וכך מאפשרת בחולות התבססות צמחייה עילאית.
בלגן בממלכה
שירים
לסרט יצאו 9 שירים חדשים ומקוריים שהושמעו במהלך הסרט ובוצעו על ידי צוות המדבבים וזמרים נוספים. בגרסה העברית של הסרט, עמיחי בר טוב היה אחראי על ניהול המוזיקה של הסרט ודובבו רק שלושה שירים.
קרום קרקע ביולוגי
נזקים לקרום הקרקע וסוגיות סביבתיות
פעילות בעלי חיים ואדם יוצרים הפרעה ומשפיעים על הקרומים.
בלגן בממלכה
הפצה
הסרט נדחה לזמן בלתי ידוע משנת 2017 לאביב 2018 למרות שהייצור הסתיים בדצמבר 2017. Vanguard Film & Animation מעולם לא הודיעה רשמית על תאריך הפצת הסרט, ולבסוף הוא הופץ בספרד ב-20 באפריל 2018. בישראל הסרט עלה לאקרנים לראשונה ב-19 ביולי 2018 בדיבוב לעברית.
קרום קרקע ביולוגי
נזקי האדם
פעילות חקלאית כחרישה, בניית בורות ותלוליות להגברת הנגר, הידוק של הקרומים על ידי גלגלי רכב, חשיפה וגירוד של הקרומים בתהליכי פיתוח, שימוש בקוטלי עשבים ובכימיקלים אחרים פוגעים בקרום הקרקע הביולוגי ומגבירים את סחיפת הקרקע. לאורך זמן, גם הליכה רגלית שוחקת את קרום הקרקע - וזו אחת הסיבות לכך שגם בטיולים באזורים מדבריים הליכה מחוץ לשביל פוגעת בטבע.
נזקי בעלי חיים
רעייה אינטנסיבית פוגעת במבנה הקרקע והורסת את קרום הקרקע.
הרס הקרומים מזרז את תופעת המִדְבּוּר באזורים שמתקיימת בהם רעִיה אינטנסיבית. הרעִיה האינטנסיבית פוגעת בקרומי-הקרקע בשל דריכת בעלי-חיים, וגורמת בטווח הארוך לנזק למבנה הקרקע וליצירת סחף-קרקע. הפרעות של לחצֵי-רעִיה גבוהים גורמים לירידה דרסטית באחוז הכיסוי של הקרומים ובמספר הסוגים של המיקרופיטים. רעית צאן ובקר משפיעה על הדינמיקה של המיקרופיטים בשתי דרכים הפוכות: רעִיה כבדה משמידה את הטחבים, החזזיות והמבנה הפיזיקלי של קרום הקרקע המיקרופיטי, ואילו רעִיה קלה, המביאה לסילוק של צמחים עילאיים, מאפשרת למיקרופיטים לאכלס את המקומות שהתפנו.
גבול ישראל מצרים
בצילומי לוין של ישראל וסיני (מצרים) ניתן להבחין בהבדלים פיזיים ניכרים בין שני צידי הגבול. הצד המצרי מאופיין צבעים בהירים, כצבעי החולות הבלתי מיוצבים, ואילו בצד הישראלי צבע ירקרק-חום כהה. פערי הצבעים אינו נובע מפערים בכיסוי הצומח העילאי כי אם מהבדלים בשיעור הקרקע המכוסה בקרומים ביולוגיים. בנגב שיעורים ניכרים של הקרקע מכוסה בקרום ביולוגי, ועל כן צבעה הכהה. בסיני לעומת זאת, בעקבות פעילות אדם ורעיית צאן נרחבת, נפגע הקרום ושיעורו נמוך, ועל כן צבע החול הבהיר.
משרד הכלכלה (ארגנטינה)
משרד הכלכלה (בספרדית: Ministerio de Economía) הוא משרד ממשלתי בארגנטינה האמון על ניהול כלכלת המדינה. משרד הכלכלה הוא אחד המשרדים הוותיקים ביותר בממשלת ארגנטינה, שהתקיים ברציפות מאז הקמת הממשלה הארגנטינאית הראשונה בשנת 1854, בנשיאותו של חוסטו חוסה דה אורקיסה - אם כי אז פעל תחת השם "משרד האוצר". השר המכהן הוא מרטין גוסמן, שמכהן בתפקיד מאז 10 בדצמבר 2019 בקבינט של אלברטו פרננדס. תקציב המשרד בשנת 2021 הוא 616 מיליארד פסו ארגנטינאי (השווים ל-7.1 מיליארד דולר אמריקני). משרד האוצר הארגנטינאי קיים במשכנו הנוכחי בבואנוס איירס מאז שנת 1939. המטה שוכן בסמוך לקאסה רוסאדה מצפון למשרד הביטחון.
מיקרונזיה במשחקים האולימפיים
במשחקי החורף לא השתתפה מיקרונזיה מעולם.
רודי גל
רודי גל הייתה תנועה ימית עברית של תנועת בית"ר, שפעלה בלטביה בשנים 1931–1938. מטרתה הייתה להכשיר את הנוער הבית"רי לספנות מסחרית וצבאית. התנועה נוסדה בכנס הראשון של תנועת בית"ר בדנציג בשנת 1931.
בכינוס העולמי הראשון של בית"ר בדנציג, באפריל 1931, הוחלט על הקמת 'מחלקה להכשרה ימית' במטרה להכשיר ימאים שיהיו מסוגלים להשיט אניות כשעל סיפונם עולים בלתי לגאליים. המחלקה הוקמה בארץ ישראל ביוזמתו של רב חובל ירמיהו הלפרין, שגם עמד בראשה. בכינוס השמיע עדיה חורון את דבריו, שעוררו את התלהבותו של זאב ז'בוטינסקי שטיפח את המלומד הצעיר. חורון הכריז אז על ייסוד תנועת "רודי גל", שמטרתה הכשרת נוער בית"רי בתחום הימאות להקמת צי עברי סוחר ומגן. בשנת 1933 התארגנה בעיר ריגה שבלטביה קבוצת בית"רים בשם "רודי גל" שעסקה בדיג.
כעבור שנתיים, בשנת 1935, הוקם בית ספר ימי צף בספינת מפרשים על הים הבלטי. ספינת האימון נקראה "תיאודור הרצל" ועליה למדו בשלושה מחזורים כ-50 בית"רים מלטביה. את המימון השוטף ללימוד השיגו מהובלת מטענים בים הבלטי תוך כדי לימוד. צוות הספינה לא כלל יהודים כלל. בית הספר הימי נוהל בידי דב ריבלין, עד שהספינה הרעועה הושבתה כליל מפעילות בשנת 1938.
רוני ידידיה
רוני ידידיה (נולד ב-22 בנובמבר 1953) הוא זמר, מלחין, מוזיקאי ושדרן רדיו בכאן 88.
ביוגרפיה
אלבומו הראשון, "השיירה עוברת", יצא לאור באוגוסט 1986. את האלבום החל להקליט ולהפיק בעצמו שלוש שנים קודם, עד שחברת התקליטים סי.בי.אס (לימים NMC) חתמה איתו על חוזה הקלטות להפקת חמישה תקליטים. פגישה אקראית עם אהוד מנור הביאה את ידידיה להלחין את שיריו. ידידיה הלחין את כל השירים באלבום, ואילן מוכיח עיבד. שבעה מהשירים כתב אהוד מנור וחמשת האחרים הם של נתן אלתרמן. מהם התפרסמו "השיירה עוברת" - שיר מחאה שנכתב בתקופת מלחמת לבנון הראשונה על ידי אהוד מנור, "ערב", "אחי אחי" - שיר שכתב אהוד מנור על אחיו יהודה, שנהרג במלחמת ההתשה, "קולנוע" ו"ללא מגע". שני האחרונים צולמו ל"זהו זה!" והופיעו בפרק "סרט ערבי". האלבום זכה לביקורות אוהדות, וידידיה אף הושווה למתי כספי בתחילת דרכו. באוקטובר של אותה שנה הלחין וביצע את שיר הנושא לסדרת הטלוויזיה "קשר משפחתי" בטלוויזיה החינוכית, למילים של אהוד מנור. שלמה גרוניך עיבד והוסיף קולות רקע. נגן הבס בהקלטה הוא אלון אוליארצ'יק, ופטר ורטהיימר ניגן בסקסופון.
אלבומו השני של ידידיה, "למה לנו כל העניין הזה", יצא לאור בנובמבר 1988. האלבום כלל לחנים של ידידיה לשירים של יהודה עמיחי, דוד אבידן, אברהם חלפי, נתן יונתן, מאיר ויזלטיר ואהוד מנור. מהם התפרסמו "ריח הבנזין", "למה לנו כל העניין הזה" ו"סרנדה", שהגיע למקום הראשון במצעד הפזמונים של רשת ג' בפברואר 1990. אלונה טוראל עיבדה והפיקה מוזיקלית. ניגנו באלבום: מיקי שביב בבס, מאיר ישראל בתופים וגילי דור בגיטרות.
האלבום השלישי, "פירואט", יצא לאור ב-1994. האלבום כלל לחנים של ידידיה למילים של מאיר גולדברג, חנה גולדברג, רוני ערן, דוד אבידן ואהוד מנור. לאחר שאלבומו השלישי זכה להשמעות מעטות ברדיו וחשיפה נמוכה, החליט ידידה להפסיק להלחין שירים חדשים, ופיתח קריירה כשדרן רדיו.
בשנת 1995 החל להגיש ולערוך תוכניות בתחנת "קול הדרך לעסקים" שלימים הפכה ל-88FM. בין תוכניותיו: "אספרסו" - תוכנית בוקר יומית; 60, 70, 88 - תוכנית נוסטלגיה שבועית בשבת בבוקר; ו"רדיו פרטי" - תוכנית לילה שבועית שעסקה בפסיכדליה וברוק מתקדם ששידר וערך במשך שנתיים בתחילת שנות האלפיים. במאי 2017, עם סגירת 88fm, עבר לשדר בכאן 88 בתוכניות 60, 90, 60 - (משירי שנות ה-60, ה-70, ה-80 וה-90) בימי שישי בבוקר ובימי שבת; ו"נדודי שינה" - תוכנית רדיו לילית שבועית אישית, שבה הוא משדר ועורך. ב-27 בדצמבר 2020 שודרה התכנית האחרונה של ידידיה בשבת, אחרי 25 שנים שבהם שודרה התכנית.
אלבומו החמישי של ידידיה "מראות", חלקו השני של פרויקט שירי אלתרמן, יצא לאור בשנת 2023.
יהדות גרמניה המזרחית
יהדות גרמניה המזרחית מהווה ביחד עם יהדות גרמניה המערבית את המשכה ההיסטורי של יהדות גרמניה הנאצית. רוב היהודים בגרמניה המזרחית היו פליטים שנעקרו מביתם על ידי שלטונות גרמניה הנאצית וחזרו לביתם לאחר מלחמת העולם השנייה, או יהודים סוציאליסטים וקומוניסטים שחזרו או עברו אל גרמניה המזרחית מהצד המערבי כדי להתיישב ולהיות שותפים בהקמת מדינה קומוניסטית. הקהילה היהודית במדינה הייתה מאוגדת ב"איחוד הקהילות היהודיות ברפובליקה הדמוקרטית הגרמנית" (גרמנית: Verband der jüdischen Gemeinden in der DDR).
החוקה המזרח גרמנית הבטיחה חופש פולחן דתי והתארגנות דתית, וקבעה שמעשי איבה דתית וגזעית הם פשעים פליליים. אף על פי כן ראו השלטונות את קיומה של פעילות דתית אינטנסיבית בעין לא יפה ולמעשה הוגבלו. בקהילות הגדולות נערכו תפילות קבועות בימי שישי ושבת. אף על פי שרשמית מותר היה ליהודים לקיים את מנהגיהם, בפועל לא הייתה כמעט פעילות דתית. מדיניותה הרשמית של גרמניה המזרחית הייתה אנטי-ציונית מובהקת ופרו-ערבית, דבר שהוביל לעלייה מעטה של יהודים מהמדינה. לא הייתה אפליה אנטישמית נרחבת, אך יחסו של הצבור בחלקו הגדול היה עוין ליהודים.
היסטוריה
יהודי גרמניה המזרחית הקפידו להניף את דגל ישראל באירועים הרשמיים של הקהילות, עד לשנת 1952. כחלק מגל אנטישמיות שפקד את הגוש המזרחי בתחילת שנות ה-50, ב-1952 נקטה ממשלת גרמניה המזרחית בפעולות "אנטי-ציוניות" שגרמו להדחתם של יהודים ממשרות ממשלתיות מפלגתיות ומעמדות כלכליות וכן אירעו כנגדם התקפות בעיתונות חיפושים ומאסרים. עם פתיחת משפטי פראג בנובמבר 1952, הואשם פאול מרקר בתקשורת המזרח-גרמנית בקשר עם הנאשמים במשפט. מכתבים ששלח מרקר לנשיא גרמניה המזרחית וילהלם פיק, שבהם הזם את הטענות נגדו, לא הועילו, ובתחילת חודש דצמבר 1952 הוא נעצר. ב-20 בדצמבר 1952 התפרסם כתב האשמה נגדו, שבו הואשם בהיותו "סוכן אימפריאליסטי ציוני". כתוצאה מכך נמלטו כ-500 יהודים למערב אירופה בשנה זו ובשנה שלאחריה. לאחר מכן שופר במקצת היחס כלפי היהודים. ב-1953 נחקקו מספר חוקים שהגדירו מחדש מיהו יהודי. בינואר אותה שנה פוזרה אגודת נרדפי הנאצים, שרבים מבכיריה היו יהודים. עם מותו של סטלין במרץ 1953, פסקו הרדיפות האנטישמיות. רוב חברי המפלגה שהודחו, טוהרו מאשמה והוחזרו אליה. המשטר החל להעניק סיוע כלכלי לקהילות היהודיות.
ב-1961 החל להופיע ביטאון הקהילה "נכריכטנבלאט" ("עלון החדשות"). ב-30 במאי 1961 קיבל הרב מרטין ריזנבורגה, המנהיג של הקהילה היהודית בברלין המזרחית, מדליה ביום הולדתו ה-65. רוב היהודים הוכרו כנרדפי המשטר הנאצי לשעבר וקיבלו קיצבה חודשית.
באפריל 1971 העבירה המפלגה הקומוניסטית בברית המועצות מידע חשאי למפלגות הקומוניסטיות האחיות, ובהן זו המזרח-גרמנית, בו ביקשה מהן להתגייס למאבק בציונות. המשטר בגרמניה המזרחית גייס לכך את התקשורת והאקדמיה ומוסדות רשמיים התבקשו לגבש עמדות לצורך ניהול ויכוחים אידאולוגיים עם הקהילות היהודיות. במהלך מלחמת לבנון הראשונה ב-1982 פרץ גל אנטישמיות חדש, שהמשטר עשה ככל יכולתו למנוע פרסום מידע עליו. כמחאה על ההשוואות בין פעולות צה"ל למעשי הנאצים במלחמת העולם השנייה, סירב יושב ראש הקהילה היהודית, הלמוט אריס, להשתתף באירועים הרשמיים לציון יום השנה של ליל הבדולח בנובמבר 1983.
במאי 1988 הרמן אקסן היהודי, שהיה האחראי ליחסי החוץ בפוליטביורו, הוזמן לוושינגטון מטעם אוניברסיטת ג'ונס הופקינס, שם נפגש גם עם נציגי ועידת התביעות היהודית והביע בפניהן את נכונותה של גרמניה המזרחית לתשלום כללי של פיצויים לקורבנות הנאצים ("סיוע כספי להבעת סולידריות עם ניצולי השואה"), אולם הציב לכך תנאי מוקדם של השגת כסף לכך באמצעות הרחבת המסחר עם ארצות הברית. באוקטובר אותה שנה, הוזמן נשיא הקונגרס היהודי העולמי, אדגר ברונפמן, לביקור רשמי בברלין המזרחית. ברונפמן קיבל מאריך הונקר את "עיטור הזהב של מסדר ידידות העמים", מאותות הכבוד הגבוהים של המדינה. ב-9 בנובמבר נערכו בברלין המזרחית טקסי זיכרון לליל הבדולח, בהשתתפות יהודים רבים, גם מארצות הברית וישראל. הונקר הניח את אבן הפינה לשיקומו של בית הכנסת הגדול. ההתקרבות ליהודים וישראל לוותה בפרץ של תקיפות אנטישמיות: חילול בתי קברות בברלין ובפוטסדאם וכתובות אנטישמיות על קירות של בתים.
ב-5 בנובמבר 1989 פרסם איגוד הקהילות היהודיות בגרמניה המזרחית הודעה שהדגישה את הקשר בין היהודים ומדינת ישראל וקראה לממשלה המזרח-גרמנית לכונן איתה יחסים. ראשי הקהילות גם דרשו לחייב את התקשורת המזרח גרמנית לדווח על ישראל והמזרח התיכון באופן אובייקטיבי. ב-11 בנובמבר, יומיים לאחר נפילת חומת ברלין, ערכה הקהילה היהודית כינוס בו דנה על מצב היהודים במדינה, ולראשונה מזה עשרות שנים, הניפה את דגל ישראל. מספר שבועות לאחר נפילת החומה, דרשה מפלגת הירוקים המזרח גרמנית להשיב רכוש ליהודים שברחו מגרמניה הנאצית ולקהילות היהודיות בגרמניה המזרחית, לקיים דיון ציבורי על האנטישמיות במדינה, ולכונן יחסים עם ישראל ללא תנאים. ב-22 בינואר 1990 נערך בברלין המזרחית טקס הענקת אות חסידי אומות העולם הראשון לאזרחים של גרמניה המזרחית. בטקס נאם לותר דה מזייר, שהכיר באחריות הגרמנים במזרח לשואה: "אנו לומדים היום מחדש ברפובליקה הדמוקרטית לאיית את חלקנו בפרק זה של ההיסטוריה: אחריות לשישה מיליון יהודים שנרצחו... ואנו מכירים היום וכאן באחריותנו...לפשעים חסרי השוואה בייחודיותם". כעבור מספר ימים, שלח ראש ממשלת גרמניה המזרחית, הנס מודרו מכתב לנשיא הקונגרס היהודי העולמי, בו הביע הכרה ב"אחריות כל העם הגרמני לעבר", וכתב כי גרמניה המזרחית מכירה ב"מחויבותה ההומניטרית כלפי ניצולי העם היהודי, שסבלו מהדיכוי הנאצי, ומביעה את נכונותה להעביר תמיכה חומרית סולידרית לנרדפי המשטר הנאצי ממוצא יהודי". ב-12 באפריל 1990 קיבלה לשכת העם החלטה שנתמכה על ידי חברי כל סיעות הפרלמנט, בה נאמר:
מספר היהודים במדינה
בקיץ 1945, בסוף מלחמת העולם השנייה, היו בשטחי הכיבוש הסובייטי בגרמניה 3,500 יהודים, 3% בלבד ממספר היהודים שחיו בהם לפני עליית הנאצים לשלטון. בשנת 1946 עלה מספר היהודים בשטחים הללו ל-4,500, אולם עם הקמת גרמניה המזרחית ב-1949 פחת המספר ל-3,730. ב-1952 נותרו רק אלף חברים רשומים בקהילות היהודיות בגרמניה המזרחית. ב-1975 פחת מספרם ל-728, וב-1982 היו רשומים קצת פחות מ-600 יהודים, מתוכם כ-200 בברלין המזרחית, 70-75 בדרזדן, 50 בלייפציג והשאר במקומות שונים במדינה. באותה עת אמר מנהיגה של הקהילה היהודית בברלין המזרחית, פטר קריכנר כי תוך 10 שנים יישארו 120 יהודים בבירה ברלין המזרחית, אך תחזיות אלו לא התממשו, ככל הנראה עקב איחוד גרמניה ב-3 באוקטובר 1990. בשנת 1986 היו רשומים 475 יהודים שחיו בתחומי המדינה. ב-1988 היו במדינה כ-400 יהודים בלבד, רובם במזרח ברלין.
יהודים בולטים בגרמניה המזרחית
היהודים בגרמניה המזרחית לא הגיעו לעמדות מפתח רבות בממשל ובבירוקרטיה. לעומת זאת יהודים הצליחו יותר בתחום המקצועות החופשיים. יהודים שהגיעו לעמדות בכירות במפלגה הקומוניסטית היו חברי הפוליטביורו אלברט נורדן והרמן אקסן ושר הדתות קלאוס גיזי. יהודים בולטים בחיי התרבות: הסופרים שטפן היים וארנולד צווייג, המלחין הנס אייזלר, הקריקטוריסט ג'ון הרטפילד, השחקנית הלנה הייגל, הפילוסוף ארנסט בלוך והרופא והסופר פרידריך וולף. יהודים בולטים נוספים שהתגוררו בגרמניה המזרחית: אנה זגרס, יורק בקר והלמוט אשווגה.
נלי קים
נלי ולדימירובנה קים (באנגלית: Nellie Vladimirovna Kim ; ברוסית: Нелли Владимировна Ким; נולדה ב-29 ביולי 1957) היא מתעמלת עבר מברית המועצות. היא אלופה אולימפית משתי אולימפיאדות, בעלת 6 מדליות מהן 5 זהב, אלופת עולם בעלת 11 מדליות מהן 5 זהב ואלופת אירופה.
כיום, קים מאמנת ושופטת התעמלות.
ביוגרפיה
קים נולדה בשוראב, שבטג'יקיסטן (באותה תקופה, הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הטג'יקית) לאב ממוצא קוריאני - ולדימיר ולאמא ממוצא טטרי - אלפיה.
באליפות העולם בהתעמלות שנערכה בווארנה בולגריה בשנת 1974 זכתה קים בשתי מדליות, מדליית זהב בתחרות הקבוצתית ומדליית ארד בתרגיל על הקורה.
אלופה אולימפית
באולימפיאדת מונטריאול (1976) זכתה קים ב-4 מדליות מהן שלוש מדליות זהב. מדליות זהב בתחרות הקבוצתית לפני רומניה ומזרח גרמניה, בתרגיל על סוס הקפיצות ובתרגיל הקרקע בניקוד המושלם 10. מדליית כסף בתחרות הקרב רב (78.675 נקודות) אחרי נדיה קומנץ' מרומניה (79.275 נקודות) ולפני בת ארצה לודמילה טורישצ'בה (78.625 נקודות), במהלך תחרות הקרב רב היא זכתה בניקוד המושלם 10 בתרגיל על סוס הקפיצות ובכך הייתה האישה הראשונה בהיסטוריה האולימפית שזכתה בציון זה על תרגיל זה.
באליפות העולם בהתעמלות שנערכה בשטרסבורג צרפת בשנת 1978 זכתה קים ב-4 מדליות מהן 3 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב בתחרות הקבוצתית, בתרגיל על סוס הקפיצות (19.625 נקודות) ובתרגיל הקרקע (19.775 נקודות) בצוותא עם בת ארצה ילנה מוחינה. מדליית כסף בתחרות הקרב רב אחרי מוחינה ולפני נטליה שפושניקובה אף היא מברית המועצות.
באולימפיאדת מוסקבה (1980) זכתה קים בשתי מדליות זהב בתחרות הקבוצתית, לפני רומניה ומזרח גרמניה ובתרגיל הקרקע בצוותא עם קומנצ'י (19.875 נקודות) לפני שפושניקובה וגנאוק (19.825 נקודות) ובכך הגנה על תוארה.
קים עבדה תקופה ארוכה כמאמנת, אימנה מספר נבחרות לאומיות, ושפטה בתחרויות בינלאומיות רבות.
כנשיאת הוועדה הטכנית של התעמלות הנשים האמנותית (Women's Artistic Gymnastics Technical Committee), קים מפקחת על קביעתם של כללים חדשים בהתעמלות הנשים, בכללם מערכת חדשה של ניקוד (Code of Points) אותה פיתחה הפדרציה הבינלאומית להתעמלות (Fédération Internationale de Gymnastique) בשנים 2004–2005 ומיושמת החל מ-2006.
ספיה (צבע)
סֶפְּיָה (Sepia) הוא צבע חום-אדמדם הקרוי על שם הפיגמנט החום העשיר שמקורו בשק הדיו של הדיונון.
המילה sepia היא הצורה הלטינית של המילה היוונית לדיונון: σηπία, sēpía. בעולם הצילום משמש תהליך כימי ליצירת הדפס בצבעי ספיה כאפקט המדמה צילומים ישנים בגוון חום, וכן ככינוי לגוון חום בהדפסת צילומים. תוכנות עריכת תמונות מודרניות במחשב ובטלפון סלולרי מייצרות את האפקט בצורה דיגיטלית באמצעות פילטר.
באמנות החזותית
גוון ספיה הוא תהליך כימי המשמש בצילום המשנה את מראה ההדפסים בשחור לבן לחום. לעיתים קרובות משויך הצבע לצילומים עתיקים שצבעיהם המקוריים דהו עם הזמן. מרבית התוכנות הגרפיות לתצלומים ומצלמות דיגיטליות רבות כוללות פילטר גיוון ספיה כדי לחקות את המראה של הדפסים בעלי גוון ספיה.
שימושים אחרים
בארצות הברית, בשנות הארבעים של המאה העשרים, מוזיקה המיועדת לקהלים אפרו-אמריקאים נקראה בדרך כלל מוזיקת ספיה או מוזיקה שחורה עד להתפתחות השם רית'ם אנד בלוז, המקובל כיום.
בין השנים 1947 עד 1983 התפרסם מגזין המיועד לקהל האפרו-אמריקאי בשם Sepia (למרות שהשם Sepia הוחל רק לאחר שינוי בעלות בשנת 1953).
הבמאי הרוסי עטור השבחים אנדריי טרקובסקי השתמש בטון ספיה בסרט המדע הבדיוני שלו "סטאלקר" משנת 1979, כדי להבחין חזותית בין סצינות שהוצבו באזור האסור לבין העולם האמיתי, המוצג בדרך כלל בשחור לבן.
ארנסט אוילנבורג (הוצאה מוזיקלית)
ארנסט אוְֹיְלֶנְבּוּרג (בגרמנית: Ernst Eulenburg) היה מו"ל מוזיקה, שייסד את הוצאת אוילנבורג בלייפציג בשנת 1874. ההוצאה החלה את דרכה בהוצאת סדרת מחקרים של מורה לפסנתר מדרזדן, אחר התרחבה למוזיקה קלה וליצירות למקהלת גברים, שהיו בזמן הראשון כולן ללא זכויות יוצרים.
מקור הפרטיטורות המיניאטוריות
בשנת 1891 רכש ארנסט אוילנבורג את חברת פיין, שהחלה זמן לא רב קודם לכן לפרסם פרטיטורות מיניאטוריות של יצירות מוזיקה קאמרית, ובכך יצר את הבסיס האיתן לפרטיטורות המיניאטוריות הנודעות, שבגינן מפורסמת הוצאת אוילנבורג כיום. הקטלוג הורחב עוד יותר ב-1908 ברכישת הקטלוג של דונז'ובסקי.
תולדות החברה בשנים הבאות
בשנת 1905 החל בנו של ארנסט, קורט, לעבוד בחברה, קשר שנמשך עד לפרישתו בגיל 90, בשנת 1968. אחרי מותו של אטרנסט בשנת 1926, תפס קורט את מקומו והחל להוסיף לפרטיטורות עריכות חשובות של מוזיקולוגים מן השורה הראשונה, כגון אלפרד איינשטיין (שערך, למשל, את דון ג'ובאני) ופרידריך בלום (שערך את הקונצ'רטי לפסנתר של מוצרט). בו בזמן החלה הוצאת אוילנבורג להוציא לאור יצירות מאת מלחינים בני התקופה כמו פאול גרנר ויצירת "קלאסיות" מאת המלחין לסרטים מיקלוש רוז'ה.
שנות המלחמה
קורט אוילנבורג ובני משפחתו גורשו מגרמניה בשנת 1939, ממש לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה, והשתקעו בציריך. חברת ארנסט אוילנבורג בע"מ, לונדון, נוסדה לאחר משא ומתן עם סוכני אוילנבורג בלונדון, גודווין וטאב; העסק בלייפציג הוצא מרשות המשפחה והמשיך להתנהל תחת השם הורסט זאנדר ק"ג.
אוילנבורג לאחר המלחמה
אחרי המלחמה, בשנת 1945, עבר אוילנבורג ללונדון לקחת לידיו את השליטה בחברה שם, והחל להרחיב שוב בהדרגה את הקטלוג. לקראת סוף שנות ה-50', נרכשה חברת אוילנבורג על ידי הוצאת שוט ושות', שמוציאה כיום הפרטיטורות של אוילנבורג. בימים אלה יוצאים למעלה מ-1200 כותרים תחת השם הוצאת אוילנבורג, פרטיטורות שאין לטעות בזהותן הודות למידתן הקטנה ולעטיפה, הבולטת בצבעה הצהוב העז.
ישיבת מאור התלמוד
ישיבת מאור התלמוד היא ישיבה גדולה ברחובות, המשתייכת לזרם החרדי-ליטאי. בראשה עומד כיום הרב אברהם יצחק הכהן קוק, והיא מונה כ-400 תלמידים.