cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מאמרים חדשים על התבונה האנושית
סקירה כללית
שתי הדמויות הדוברות בספר הן תאופיליוס ("אוהב האל" ביוונית), המייצג את השקפותיו של לייבניץ, ופילאלטס ("אוהב האמת" ביוונית), המייצג את אלו של לוק. ההתכחשות המפורסמת לתזה האמפיריציסטית על מוצאם של רעיונות מופיעה בתחילת הספר השני: "דבר אינו נמצא בתודעה ללא תיווך ראשוני של החושים, מלבד התודעה עצמה". כל הטיעונים המרכזיים של לוק כנגד רעיונות מולדים זוכים לביקורת ארכנית של לייבניץ, שמצודד בהשקפה קיצונית של קוגניציה מולדת, לפיה כל המחשבות והפעולות של הנפש הן מולדות. בנוסף לדיון שלו על רעיונות מולדים, חיבורו של לייבניץ מציג ביקורות נוקבות ושופעות תובנה על השקפותיו של לוק בנוגע לזהות אישית, רצון חופשי, דואליזם גוף-נפש, שפה, אמת הכרחית, וניסיון ההוכחה של לוק לקיום האל.
גייל
אישים
נוספים
ראו גם
}}
שלמה זלמן בהר"ן לעווי
שלמה זלמן (בהר"ן) לעווי (כונה בירושלים: רבי נחומצן, בהר"ן ראשי תיבות של 'ן 'בי חום) (התקצ"ו - כ"ה באדר א' ה'תר"ע, 6 במרץ 1910) היה מנהל החשבונות של חברת ההתיישבות שהייתה אחראית לייסוד השכונות מחוץ לחומות במאה ה-19 בירושלים. הרב לעווי היה תושב שכונת בתי מחסה בעיר העתיקה והוא הרבה לעסוק בהתנדבות בניהול כספי החברה.
המגורים בפולין והעלייה לארץ ישראל
שלמה זלמן לעווי נולד לרב נחום לעווי (כונה רבי נחום שאדיקר) ולחיה סימפלוניע לעווי בעיר שאדיק בפולין. אביו היה רבה הראשי של העיר וראש כולל פולין לאחר עלייתו לארץ ישראל יחד עם משפחתו.
הרב שלמה זלמן היה בן בכור להוריו, עם עלייתם ארצה החל הרב שלמה זלמן לקחת חלק בפעולות נגד החלטות השלטון שהתערב באותם ימים בענייני החינוך בירושלים. בשנת ה'תרט"ו, עם הקמת בית הספר הראשון בעיר - 'למל', קרא הרב שלמה זלמן (בהוראת רבני ירושלים) להחרמת בית הספר לאחר שהנהלתו הנהיגה חינוך חילוני שאיימה על לימודי הקודש בעיר. בעקבות כך נכלא הרב שלמה זלמן על ידי הממשל.
היציאה מהחומות ומאה שערים
הרב שלמה זלמן היה ממייסדי חברת בוני ירושלים שהייתה החברה העיקרית לבניית השכונות הראשונות של ירושלים במאה ה-19 לאחר היציאה מהחומות. יחד עם הרב שמואל הומינר הוא ניהל את החברה ובנה בעזרתה כמה מהשכונות המפורסמות של ירושלים כמו נחלת שבעה, משכנות שאננים, מחנה ישראל, בית דוד ושכונת מאה שערים.
לאחר היציאה מהחומות התגורר בשכונת מאה שערים ואף כתב את ספר התקנות המפורסם של השכונה, מאוחר יותר היה ממקימי המושבה פתח תקווה. לזכרו נקרא רחוב שלמה זלמן בהר"ן בשכונת מאה שערים.
משפחתו
אחיו:
ילדיו:
חשיפת מחסן גרעין סודי של איראן
ב-27 בספטמבר 2018 בנאום שנשא באו"ם חשף ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו את קיומו של מחסן גרעין סודי של איראן ברובע טורקוזאבאד בטהראן המכיל ציוד גרעיני וחומרים רדיואקטיביים מתוכנית הנשק הגרעיני של איראן.
המידע אודות המחסן נחשף על ידי סוכני המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים בתחילת 2018, כאשר ישראל השיגה מסמכי וקובצי ארכיון סודי איראני המוכיחים שאיראן פעלה לפיתוח נשק גרעיני.
מלבד מחסן הגרעין, חשף נתניהו בנאום זה גם אתרים שמשמשים את פרויקט דיוק הטילים של חזבאללה, שמקבלת את מרבית הרכיבים מאיראן ושלוחתיה.
רקע
ב-30 באפריל 2018 חשף ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו בנאום פומבי, כי "המוסד" במסגרת פעילותו נגד תוכנית הגרעין האיראנית הצליח להעביר לישראל את ארכיון התוכנית לפיתוח הנשק הגרעיני של איראן. מקצת מהמידע שהושג נחשף על ידי נתניהו, לאחר תיאום מראש עם ממשל נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ.
נאום נתניהו
ב-27 בספטמבר 2018, בנאום שנשא באו"ם, טען נתניהו כי ישראל חלקה את המידע הזה והוכחות נוספות עם מדינות ה- P5+1 ועם הסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית, אך סבא"א לא נקטה שום פעולה בנדון ואף ולא פנתה לממשל באיראן בשאלה אודותיו, וכן לא דרשה לבדוק אף אתר חדש שנחשף בארכיון הסודי הזה, אף על פי שבמסגרת הסכם הגרעין באפשרותה לבדוק כל אתר שתחפוץ.
לדבריו, מדינות בעלות יכולות לווייניות יוכלו להבחין בפעילות מוגברת במקום בימים ובשבועות הקרובים על ידי נציגים איראנים שפועלים לפנות את האתר. נתניהו אף טען כי מאז תפיסת המסמכים על ידי ישראל בספטמבר פעלו האיראנים במטרה לפנות את תכולת המחסן; הם פינו מהמקום 15 קילוגרמים של חומרים רדיואקטיביים ופיזרו אותם ברחבי טהראן בניסיון להסתיר את מעשיהם.
כיבוש המובלעת הסורית
כיבוש המובלעת הסורית על ידי ישראל היה שלב במערכה הצבאית בחזית הסורית במלחמת יום הכיפורים, במסגרתו פרצו כוחות צה"ל מרמת הגולן לתוך שטח סוריה, כשהם מנצלים את החלשות הצבא הסורי בעקבות האבדות הכבדות שספגו כוחותיו במהלך קרבות הבלימה והתקפת הנגד הישראלית ברמת הגולן. בתוך יומיים השתלט צה"ל על מובלעת ששטחה כ-400 קמ"ר בתוך שטח סוריה, והגיע למרחק של כ-35 ק"מ משדה התעופה מאזה שבפאתי דמשק. הצבא הסורי עמד על סף התמוטטות, וניצל רק בעקבות שורת מתקפות הנגד שביצעו חיילות המשלוח הערביים על כוחות צה"ל במובלעת.
רקע
בשלבי הפתיחה של מלחמת יום הכיפורים תקף כוח קרקעי סורי גדול, שכלל חמש דיוויזיות משוריינות וממוכנות, את כוחות צה"ל ברמת הגולן. הכוח הסורי, שנהנה מעדיפות מספרית גדולה, הצליח להבקיע את החזית בדרום ובמרכז רמת הגולן, וחדר לעומק השטח הישראלי. ביומיים הראשונים של המלחמה התמקדו כוחות צה"ל בסדיר ובמילואים בבלימת התקדמות הכוחות הסוריים. החל מ-8 באוקטובר עברו אוגדות המילואים הישראליות להתקפת נגד ועד 10 באוקטובר השתלטו מחדש כמעט על כל השטח, שנכבש על ידי הסורים, והדפו אותם חזרה אל מעבר לקו הסגול.
בחמשת ימי הלחימה הראשונים ספגו הצדדים היריבים אבדות כבדות. הסורים איבדו 867 טנקים ואלפי כלי רכב ממונעים, שנותרו בשטח שבשליטת ישראל, ואילו כוחות צה"ל איבדו עשרות טנקים שהושמדו לחלוטין, טנקים רבים נוספים שנפגעו בדרגות חומרה שונות (וחלקם הגדול תוקנו תוך כדי הלחימה) ומאות חיילים (הרוגים, פצועים ונעדרים). חטיבת שריון 188, שספגה את המהלומה הסורית העיקרית בשלב הפתיחה של המלחמה, חדלה כמעט להתקיים ככוח לוחם, ומרבית שדרת הפיקוד הבכיר שלה נפגעה.
לאחר בלימת הכוח הסורי התוקף והדיפתו אל מעבר לקו הסגול, התלבט המטכ"ל הישראלי בשאלה האם ובאיזה עיתוי יש להמשיך במתקפת הנגד בחזית הסורית ולפרוץ לעומק שטח סוריה. הרמטכ"ל דוד אלעזר, סבר כי יש להמשיך באופן מיידי במתקפה לכיוון דמשק בסיוע חיל האוויר במטרה להביא להתמוטטות הצבא הסורי, שספג אבדות כבדות, ובכך לאלץ את סוריה לבקש הפסקת אש. שיקול נוסף היה מיטוט הצבא הסורי המוכה, בטרם יצטרפו אליו חילות המשלוח מעיראק, ירדן, כווית וסעודיה, שנמצאו בדרכם לקו החזית. שר הביטחון משה דיין, סבר כי יש לתת לכוחות צה"ל המותשים הזדמנות לנוח, להתארגן מחדש ולצבור כוח, ולכן העדיף לחדש את המתקפה ב-12 באוקטובר עם כוחות רעננים ומצוידים כהלכה. מפקדי החטיבות והאוגדות שלחמו ברמת הגולן, העבירו לפיקוד צפון דווחים כי כוחותיהם עייפים ומותשים מאוד ונרדמים כשאינם בתנועה, ולכן אינם בטוחים ביכולתם לחדש את המתקפה באופן מיידי.
לבסוף הוחלט להביא את הסוגיה להתייעצות נוספת ולהחלטה של ראש הממשלה גולדה מאיר. בדיון שהתקיים ב-10 באוקטובר בשעה 22:00 לאחר ששמעה את עמדות הרמטכ"ל ושר הביטחון החליטה ראש הממשלה לקבל את עמדת הרמטכ"ל, ולחדש את המתקפה בבוקר 11 באוקטובר. בלילה הודיע אלעזר לאלוף פיקוד הצפון, יצחק חופי: "נחזור ונעשה מלחמה, יצחק". משימת פיקוד הצפון הייתה להתקדם לכיוון דמשק, אולם כיבוש דמשק לא הוגדר כיעד.
צה"ל
אוגדה 36 בפיקודו של תת-אלוף רפאל איתן:
אוגדה 210 - אוגדת מילואים בפיקודו של האלוף דן לנר ולה כ-100 טנקים:
כמו כן, עמדה לרשות הפיקוד גם חטיבת הצנחנים 317.
צבא סוריה
מרבית הטנקים של חטיבות השריון והחטיבות הממוכנות, שסופחו לדיוויזיות החי"ר הסוריות (הדיוויזיה החמישית, התשיעית והשביעית) הושמדו במהלך המתקפה הסורית על רמת הגולן, והתקפת הנגד הישראלית שבאה בעקבותיה. עיקר כוח השריון הסורי בשלב השני של המערכה נגד ישראל, הורכב מהטנקים שנותרו לדיוויזיות המשורינות הראשונה והשלישית, שנשמרו בעתודה, ולא כל כוחותיהם שותפו במערכה ברמת הגולן. לפי הערכות אמ"ן, לצבא הסורי נותרו בשלב זה 300-400 טנקים, כשמאה מתוכם נותרו להגן על מרחב דמשק. כמו כן כלל הצבא הסורי 40-50 גדודי ארטילריה ואמצעי נ"ט רבים.
בגזרת ההבקעה הישראלית המתוכננת היו ערוכים שרידי הדיוויזיה השביעית במערכי הגנה חפורים, שהוכנו לפני פרוץ המלחמה ונתפסו על ידי הכוחות הסורים לאחר נסיגתם אל מעבר לקו הסגול, כמו גם שרידי החטיבה הממוכנת המרוקאית באזור מזרעת בית ג'ן.
תוכנית ההתקפה
אוגדה 36 בפיקוד תא"ל רפאל איתן תוכננה לתקוף ראשונה בגזרה הצפונית ביותר כך ששיפולי הר החרמון, שאינם עבירים לשריון, יאבטחו את אגפה השמאלי במהלך קרב ההבקעה. המתקפה בגזרה זו תוכננה בשני צירים: גדוד 77 בפיקוד אביגדור קהלני, יתקדם בציר הצפוני לכיוון הכפרים חדר ומזרעת בית ג'ן, בעוד כוח בן-חנן (שהתבסס על גדוד 53 שהושמד כמעט לחלוטין בתחילת המלחמה) יתקוף מדרום לו, לכיוון ג'ובתא אל-חשב ומחנות אל-פאוור.
אוגדה 210 בפיקוד דן לנר נשמרה ככוח עתודה מדרום לאוגדה 36, באזור קוניטרה. לפי התוכנית נועדה האוגדה לתגבר את אוגדה 36 במידה ותיתקל בקשיים, או לעבור דרכה ולהמשיך במתקפה לעומק השטח הסורי, במקרה שיוחלט על ניצול ההצלחה. במקרה של התמוטטות מערך ההגנה הסורי, יועדה האוגדה לתקוף בגזרתה, מדרום לאוגדה 36, ולנוע לאורך הכביש הראשי מקוניטרה לדמשק.
אוגדה 146 נפרשה בדרום רמת הגולן והוטל עליה לבצע פעולות הטעיה כדי לרתק כוחות סורים לגזרה הדרומית.
ההבקעה לסוריה ב-11 באוקטובר
כהכנה למתקפה הקרקעית תקף חיל האוויר החל מהשעה 05:45 כוחות שריון וארטילריה סוריים באינטנסיביות באזור מוגן טילים. כמו כן הותקפו סוללות טילים, שדות תעופה ומתקני דלק ממזרח לדמשק. חיל האוויר הסורי לעומת זאת התמקד בשמירה על שדות התעופה ונמנע מלסייע בקרבות.
התקפת אוגדה 36
בשעה 11:00 כמתוכנן, תוך כדי תקיפת חיל האוויר, החלה המתקפה של אוגדה 36. באגף הימני של הכוח התוקף התקדם כוח בן-חנן תחת אש בשטח קשה לתנועה ופרץ נתיב בשדות המוקשים. הגדוד כבש את ג'ובתא אל-חשב וטרנג'ה, ולאחר מכן כבש את תל אחמר כסיוע למתקפת אוגדה 210 מדרום לו. עד סוף היום הצליח הגדוד להתקדם כ-10 קילומטרים והגיע עד למחנה אל פאוור (חלס). גדוד 77 מחטיבה 7 נתקל בקשיי עבירות והתקדם באיטיות אך הצליח לכבוש את כפר חדר ועד סוף היום הגיע לפאתי בית ג'ן, שם זיהה טנקים סורים וכוחות קומנדו שהונחתו במסוקים. מפקד חטיבה 7, אביגדור בן-גל, החליט לעצור ולתקוף את הכפר למחרת בבוקר.
התקפת אוגדה 210
הצלחת ההבקעה של אוגדה 36 וידיעות על בריחת חיילים סורים הביאו להערכה שהצבא הסורי מתמוטט. בעקבות הערכה זו החליטו הרמטכ"ל ואלוף הפיקוד להכניס את אוגדה 210 למערכה בשעה 12:40 ולהבקיע בגזרה הדרומית. הבקעת רצועת ההגנה הסורית הראשונה הוטלה על חטיבה 179 של האוגדה, בפיקוד רן שריג, אשר תקפה את העיירה ח'ן ארנבה. למרות הערכות הפיקוד, הסתבר כי הפיקוד הסורי העריך כי צה"ל יבצע את המאמץ ההתקפי העיקרי שלו בגזרה זו, ולכן הכין מערך הגנה מבוצר רווי באמצעי נ"ט, כדי לבלום את המתקפה הישראלית. החטיבה נתקלה בהתנגדות עזה וכוחותיה נפגעו ממוקשים, מאש ארטילרית ומאש נ"ט. הגדוד הראשון נפגע קשה, כמעט כל הכלים נפגעו, ותנועתו נעצרה. הגדוד השני פרץ אחריו וספג אף הוא ירי כבד והטנקים שלו נפגעו בזה אחר זה. רוב הטנקים של החטיבה נפגעו, אולם שישה טנקים הצליחו לתפוס את צומת ח'ן ארנבה, בעברו השני של הכפר, ולירות עליו מעורפו. במהלך קרב ההבקעה הקשה ספגה החטיבה נפגעים רבים: 12 הרוגים ו-50 פצועים.
בשעה 15:00 הוטלה למערכה חטיבת השריון השנייה של האוגדה, חטיבה 679, כדי לייצב את הפרצה שיצרה חטיבה 179. טנקי החטיבה הצליחו לעבור את ח'ן ארנבה והחלו להתקדם אל עבר תל שער. בשלב זה זיהו נסיגה של כוחות סורים, אולם בשטח שמאחוריהם עדיין נותרו חיילים סורים ויחידות נ"ט. גדוד 471, גדוד צנחני מילואים עליו פיקד סא"ל חזי שלח, טיהר את העיירה הסורית ח'ן ארנבה. עד סוף היום נכבש תל שער. חטיבה 9 אשר סופחה מוקדם יותר לאוגדה נכנסה בשעות אחר הצהריים בעקבות חטיבה 679 ועד החשכה הצליחה לתפוס את צומת מעץ. אוגדה 210 הצליחה להתקדם לעומק של כ-10 קילומטרים מהקו הסגול, אולם ספגה אבדות כבדות, וכ-40 טנקים נפגעו.
לאחר ניהול קרבות קשים אלה התמוטטה ההגנה הסורית והמרחב שהחזיקה דיוויזיה 7 הסורית נכבש במלואו עד ליישוב הסורי מזרעת בית ג'ן. כוחות צה"ל התקדמו בין 10-8 ק"מ לעומק השטח הסורי. במהלך הלילה עסקו כוחות חי"ר ישראלים בטיהור השטח שנכבש.
הקרבות ב-12 באוקטובר
ב-12 באוקטובר המשיכו כוחות צה"ל להתקדם ולהרחיב את שטחי המובלעת. מטרת הפיקוד הייתה להתקדם ככל האפשר לדמשק, ולכן הוחלט לרכז את המאמץ בגזרה הצפונית. אוגדה 36 תוכננה להמשיך בשני המאמצים, לכבוש את תל א-שמס ומזרעת בית ג'ן ולהמשיך לכיוון סעסע. אוגדה 210 תוכננה להתקדם לכיוון כפר נסג', ולאחר כיבושו להתקדם צפונה אל הכפר כנכר.
קרב תל א-שמס
כוח בן-חנן התקדם מזרחה והגיע אל תל א-שמס, אשר שלט על הכביש הראשי המוביל לדמשק. הכוח נתקל באש חזקה מן התל ונאלץ לסגתו. בן-חנן החליט לאגף את התל מצפון, במעבר קשה דרך "הלג'ה הקטנה" - אזור טרשי מצפון לתל המורכב מגבעות בזלת קטנות המקשות מאוד על מעבר רק"ם. ששת טנקי כוח בן-חנן הצליחו לפלס לעצמם דרך בלג'ה ולאגף את התל מצפון, ובשעות אחר הצהריים החלו לטפס עליו. כשהתקרבו לפסגת התל נפתחה עליהם אש נ"ט וארבעה טנקים נפגעו באופן מיידי. ארבעה לוחמים נהרגו בקרב תל א-שמס ומרבית הנותרים נפצעו והתפנו מהתל. בן-חנן, שנפצע קשה, חולץ על ידי נהגו, צביקה רוזנצוויג, והשניים נותרו על התל. בעזרת מכשיר קשר מהטנק הצליחו להזעיק עזרה, ולבסוף חולצו במהלך הלילה על ידי כוח מסיירת מטכ"ל בפיקוד יוני נתניהו. רוזנצוויג ונתניהו קיבלו על פעולה זו את עיטור המופת. ארבעת ההרוגים נותרו על התל וגופותיהם של שלושה מהם, יחד עם הטנקים, נלקחו על ידי הסורים והוחזרו רק לאחר הסכם הפסקת האש. לאורך השנים נמתחה ביקורת על אי-חילוצם של ההרוגים, כמו גם על התנהלותו של בן-חנן בקרב. התל נכבש לבסוף בליל 13-14 באוקטובר בקרב על ידי הגדוד של אלישע שלם מחטיבת הצנחנים 317.
קרב מזרעת בית ג'ן
כאמור, המאמץ הצפוני של חטיבה 7 נעצר בפאתי מזרעת בית ג'ן. מח"ט 7, יאנוש בן-גל, הטיל על כוח עמוס כץ, שלא השתתף עד כה בקרבות ההבקעה, את ההתקפה על הכפר, וגדוד 77 נועד לספק חיפוי להתקפה.
כוח עמוס כץ (נקרא גם גדוד 71) התארגן לאחר פרוץ המלחמה בג'וליס, על בסיס חוזרים מחו"ל, חסרי שיבוץ, ופצועים שחזרו ללחימה. סא"ל עמוס כץ מונה למפקד הגדוד החדש ב-10 באוקטובר, שעות ספורות לפני תחילת ההבקעה לסוריה. היה זה גדוד לא מאורגן שמפקדיו וחייליו בקושי הספיקו להכיר אחד את השני.
ב-12 באוקטובר בבוקר החל גדוד 71 בתנועה לעבר הכפר. לאחר שנכנסו לכפר החלה הרעשה ארטילריה מדויקת על הכוחות, כמו גם ירי מטנקים סורים שהסתתרו היטב בין הבתים ובחורשה שמדרום לכפר. בשלב זה נפגע המג"ד כץ מרסיס בראשו והוא הורה לקמב"ץ הגדוד לקחת פיקוד. הקמב"ץ, עמוס לוריא, התמקם במרכז הכפר ומשם החל לפקד על הפלוגות השונות. פלוגה מסיירת מטכ"ל כבשה גבעה שולטת מצפון לכפר, אולם האש על הגדוד לא פסקה. גם גדוד 77 שהיה בחיפוי ספג אש ארטילרית מדויקת והתקשה לאתר את מקורות האש. בהדרגה הצליחו טנקי הגדוד לאתר ולהשמיד את הטנקים הסורים שירו עליהם, ובשעות הצהריים, לאחר מספר שעות של לחימה אינטנסיבית, הסתיים הקרב הקשה והכפר נכבש. 16 לוחמים נהרגו בקרב מזרעת בית ג'ן וכעשרים נפצעו.
לאחר השלמת כיבוש הכפר, נערכו גדוד 12 של חטיבת גולני, בפיקוד רס"ן ארוין לביא, וכוח שריון בפיקוד אלי גבע, להגנה עליו, והדפו בהצלחה התקפות נגד של קומנדו ושריון סוריים.
אוגדה 210
עקב הקשיים בטיהור מלא של השטח שכבשה האוגדה ביום הקודם התקשו דרגי החטיבות להגיע אל הכוחות במהלך הלילה ולהעביר אליהם אספקה. בשל עובדה זו נוצר מחסור בדלק ובתחמושת בטנקים. עם בוקר צורף לאוגדה "כוח נתי" - גדוד טנקים בפיקוד נתי גולן אשר הורכב בעיקר מאנשי צוות שחזרו מחו"ל לאחר פרוץ המלחמה. מרבית הכוח צורף לחטיבה 679 שמנתה כעת כ-50 טנקים כשירים, ופלוגה מכוח נתי סופחה לחטיבה 179. חטיבה 179 עסקה במהלך הלילה בחילוץ הפצועים ושיקום הטנקים. יחד עם פלוגת הטנקים מכוח נתי, מנתה החטיבה בבוקר 12 באוקטובר כ-24 טנקים כשירים.
כוח נתי הרענן הוביל את חטיבה 679 לכיוון כפר נסג', אולם לאחר שעברו את צומת נסג' נתקל הכוח באש חזקה ומספר טנקים נפגעו. מפקד הגדוד, נתי גולן, נפצע בהיתקלות וכתוצאה מכך נעצר הגדוד לצורך התארגנות. שני הגדודים המקוריים של חטיבה 679 המשיכו להתקדם ועד השעה 13:00 כבשו את תל קרין. המחסור בדלק הפך קריטי והחטיבה נאלצה לעצור ולהמתין לתדלוק.
בבוקר נשלחה חטיבה 179 לתל מסחרה ונתקלה במתחם נ"ט גדול. החטיבה עקפה את התל מצפון והמשיכה מזרחה לנסג'. בכפר נסג' עברה את חטיבה 679 והמשיכה צפון-מזרחה לכיוון כנכר. החטיבה נתקלה בכוח שריון סורי ונעצרה. יחד עם חטיבה 9 שהגיעה לאזור הצליחו שתי החטיבות להתקדם ובסביבות השעה 16:00 כבשו את תל מרעי.
תוך כדי ההתארגנות של חטיבה 679 נצפה כוח גדול המתקרב מדרום, אשר זוהה כחטיבה של חיל המשלוח העיראקי. חטיבה 679 תפסה עמדות על הרכסים אותם כבשה זמן קצר קודם לכן ולקראת השעה 15:00 נכנסה לקרב מול חטיבת השריון 12 מהדיוויזיה ה-3 העיראקית. טנקי חטיבה 679 החלו לירות מטווחים קצרים בטנקים העיראקים, שהופתעו מההיתקלות בכוח הישראלי. משגבר הלחץ על חטיבה 679 הפנה מפקד אוגדה 210 את חטיבות 179 ו-9 לסייע לה, וכתוצאה מכך הם נאלצו לנטוש את תל מרעי, לאחר שכבשו אותו קודם לכן במאמץ רב. כוח נתי, שסיים בינתיים להתארגן, נשלח אף הוא לקרב וסייע בבלימת השריון העיראקי. במהלך הקרב הקשה נפגעו כמה עשרות טנקים עיראקים והכוח העיראקי נסוג לקראת הערב. זיהוי חיל המשלוח העיראקי הביאה את האוגדה לעצור את התקדמות חטיבות 9 ו-179 ולהסיג אותן חזרה כדי לקדם את הכוח העיראקי.
אוגדה 146
בפריצה למובלעת ב-11 באוקטובר נשארה אוגדה 146 במגננה בדרום רמת הגולן. בליל 11-12 באוקטובר הוטלה על האוגדה המשימה לתקוף את המערך הסורי בדרום הרמה. האוגדה, שכללה כעת שלוש חטיבות, החלה בהתקפה בבוקר 12 באוקטובר.
בשעות הבוקר הורה שר הביטחון משה דיין לרכז את המאמצים בצפון רמת הגולן. בעקבות הוראה זו הוחלט לקראת הצהריים להעביר את חטיבה 205, שכללה כ-50 טנקים, לאוגדה 210. חטיבות 4 ו-670 נסוגו חזרה לקו הסגול ונערכו להגנה.
תוצאות הלחימה במובלעת הסורית
הגעת חיל המשלוח העיראקי לזירת המערכה בצהרי 12 באוקטובר שינתה את תמונת המצב ואת מאזן הכוחות בין הצדדים היריבים, ואוגדה 210 נאלצה לעצור את התקדמותה כדי לבלום את התקפת הנגד של השריון העיראקי. במהלך הימים הבאים נמשכו הקרבות מול חילות המשלוח הירדנים והעיראקים הרעננים, וכתוצאה מכך נאלץ הפיקוד הישראלי לעצור את המשך ההתקדמות מזרחה לכיוון דמשק. התוכניות לכיבוש סעסע וכנכר, במטרה להביא את דמשק לטווח אש הארטילריה הישראלית, ולהוציא את סוריה ממעגל המלחמה, ננטשו. למרות זאת הצליחו יחידות ארטילריה של צה"ל להפגיז את פאתי דמשק בליל 12 באוקטובר.
שטחי המובלעת שנתפסו עד 12 באוקטובר נותרו כמעט ללא שינוי בידי צה"ל עד הסכם הפרדת הכוחות בין הצדדים, במאי 1974.
גלאי מעטפת
גלאי מעטפת הוא מעגל אלקטרוני שמקבל אות בתדר גבוה, ומוציא את המעטפת של אותו האות. הוא משמש לגילוי מידע שאופנן באפנון AM.
אופן פעולה
המעגל החשמלי שמממש את גלאי המעטפת מכיל קבל, נגד ודיודה. הקבל נטען במתח ככל שעוצמת האות גדלה, ונפרק מהמתח עליו דרך הנגד כשעוצמת האות יורדת. הדיודה גורמת לכך שייכנס מתח למעגל אם ורק אם הוא גבוה יותר מהמתח הנוכחי על הקבל, וכך היא מאפשרת לקבל להיטען כשהאות מייצר מתח גבוה, ולהתפרק במהירות כשהוא כבר טעון יותר מעוצמת האות.
הגדרה מתמטית
כל אות AM או FM יכול להיכתב בצורה עבור אות AM, המופע של האות (Φ(t קבוע וניתן להתעלם ממנו. התדירות ω קבועה גם כן. מכאן שעלינו לקודד את האינפורמציה באות הAM במשרעת. (R(t נקרא מעטפת האות.
כדי שהמעטפת של האות תהיה כולה מעל ציר הזמן, והשחזור יעבוד כהלכה. מכאן שאות AM נתון על ידי כאשר (m(t הוא המידע אותו אנו מעוניינים לקודד מעל האות, C הוא משרעת האות הנושא. כלומר, מתוך המעטפת ניתן לשחזר באופן מלא את המידע המקודד.
במקרה של אות FM, המעטפת של האות קבועה, ולא נושאת בתוכה מידע.
גלאי דיודה
הצורה הפשוטה ביותר של גלאי מעטפת הוא גלאי דיודה. מעגל המשמש גלאי כזה מתואר בציור למעלה. המעגל מכיל דיודה בכניסתו, וקבל ונגד מחוברים במקביל. מוצא המעגל הוא המתח על הקבל. אם גודלי הקבל והנגד נבחרים בצורה נכונה, מוצא המעגל מתאר את השינויים באות הכניסה.
Metasploit
פרויקט מטהספלויט (באנגלית: Project Metasploit) הוא כלי המיועד למבדקי חדירה, מכיל בתוכו מאגר נתונים ופגיעויות נגד מערכות הפעלה, מערכות אנטי וירוס ותוכנות שונות. ניצול נכון של מידע זה עשוי להוות דלת אחורית בהתחברות אל מחשב היעד.
הפרויקט מבוסס קוד פתוח ומקבל תרומות והצעות עריכה מקהילת המשתמשים באמצעות אתר GitHub, ההצעות נבדקות על ידי צוות המורכב מעובדי Rapid7 וחברי קהילה בכירים. ההצעות המאושרות מוסיפות מודולים וכלים חדשים אל הכלי.
ממשקים
ישנם מספר ממשקים המשמשים למטרות שונות, כגון:
אקספלויטים (Exploits)
במערכת מעל ל-1613 אקספלויטים המסודרים במגוון קטגוריות:
מטענים (Payloads)
במערכת מעל ל-438 מטענים מסוגים שונים:
מרסלה טמר
מרסלה טדסקי דה אראוחו טמר (בפורטוגזית: Marcela Tedeschi de Araújo Temer; נולדה ב-16 במאי 1983) היא רעייתו של נשיא ברזיל ה-37 מישל טמר, והייתה הגברת הראשונה של ברזיל משנת 2016 עד 2018.
ביוגרפיה
ב-31 באוגוסט 2016 הודחה הנשיאה דילמה רוסף, ומישל טמר הפך לנשיא הזמני עד הבחירות הבאות. בתקופה זו, מרסלה פעלה למען מטרות חברתיות שונות. ב-31 בדצמבר 2018 סיים בעלה את כהונתו.
חיים אישיים
למרסלה ומישל טמר ישנו בן אחד, מישל פילו, אשר בתקשורת הברזילאית נודע בכינוי "מישלזיניו".
אניילה פאיונקובנה
אניילה פאיונקובנה (בפולנית: Aniela Pająkówna; 1864 – 24 באפריל 1912) הייתה ציירת פולנייה, בעיקר של ציורי דיוקנאות.
ביוגרפיה
פאיונקובנה נולדה בכפר מדיקה, אביה היה עגלון. הודות לנדיבותם של מעסיקיו, העיתונאי והפעיל הפוליטי מיצ'יסלב פבליקובסקי ואשתו הלנה (לבית דזידושיצ'קה), היא הצליחה ללמוד אמנות. תחילה בקרקוב עם פלוריאן סינק ואז, לאחר 1886, בפריז באקדמיה ז'וליאן ובאקדמיה קולארוסי עם קרולוס-דוראן וז'אן ז'אק הנר. היא גם בילתה זמן מה בלימודים במינכן.
בשנת 1891 שבה לפולין, התיישבה בלבוב והקימה סטודיו משלה. היא הציגה את התערוכה הראשונה שלה באגודת ידידי האמנות בשנת 1896. בשנה שלאחר מכן היא החלה להציג עם אגודת ידידי קרקוב לאמנויות יפות והשתתפה בתערוכה גדולה בשנת 1899. היא גם הציגה בארצות אחרות; בעיקר בקונשטלרהאוס בווינה ובסלון בפריז.
בשנת 1907, עקב האפליה בגלל היותה אם חד הורית עם ילדה לא חוקית, החלו היא ובתה להסתובב; תחילה לווינה, אחר כך לציריך ולמינכן, והתיישבה לבסוף בפריז בשנת 1909.
ב-1912 נפטרה בפריז, מדלקת ריאות.
ביתה סטניסלבה הועברה לגור אצל דודה.
פלורנס קלקסטון
פלורנס קלקסטון (באנגלית: Florence Claxton; 26 באוגוסט 1838 – 3 במאי 1920) הייתה אמנית בריטית, שהתבלטה בציורי הסאטירה שלה. קלקסטון גם כתבה פרשנויות הומוריסטיות רבות על החיים של זמנה.
ביוגרפיה
מרשל קלקסטון, לא ראה הצלחה באיטליה, והיגר עם משפחתו בשנת 1850 לאוסטרליה, שם גיסו ריצ'רד הרגרב ביסס את עצמו כמתנחל בניו סאות' ויילס. גם בני משפחה אחרים היגרו לאוסטרליה. הגעתו של קלקסטון לסידני צוינה בעיתונים, אך הוא שוב נאבק למצוא את התהילה כצייר. המשפחה המשיכה להגר ובשנת 1854, עברה להודו. לאחר שהות של שלוש שנים, המשפחה חזרה לאנגליה דרך ציילון ומצרים. הניסיון של נסיעות בינלאומיות התברר כחשוב לאחיות כאמניות, הרחיב את ההיקף הגאוגרפי של חוויותיהן, ותרם למבטתן החוץ וויקטוריאנית.
פלורנס לא נישאה בשנית. היא המשיכה לעבוד כמאיירת ואמנית.
ב־3 במאי 1920, בביתה, באי וייט, היא התאבדה.
יצירה
קלקסטון כתבה גם מערכונים הומוריסטיים על פמיניזם וזכויות נשים, בעיקר בהרפתקאותיה של אישה בחיפוש אחר זכויותיה, סיפור מצויר.על אשה שהוריה אינם מאשרים את המאהב שלה, והוא עוזב. היא מחליטה להמשיך בעצמאותה, אך היא נעשית מכוערת, הופכת לעורכת דין, פוליטיקאית ורופאה, אך בסופו של דבר נכשלת בכל העיסוקים. לבסוף היא מהגרת לארצות הברית ומתחתנת עם בריגהם יאנג, מנהיג המורמונים הפוליגמי. בסופו הסיפור, מסתבר שכולו היה חלום והוא מסתיים במילותיה "תודה לאל זה רק חלום ליל קיץ ואני לא משוחררת".
כרמל בוסוטיל
כרמל בוסוטיל (במלטזית: Carmel Busuttil; נולד ב-29 בפברואר 1964) הוא כדורגלן עבר מלטזי ששיחק בעמדת הקשר.
קריירה
בוסוטיל התחיל את הקריירה שלו ברבאט אייאקס עמה זכה ב-2 אליפויות. בשנת 1987 עזב את מלטה וחתם בוורבניה מהליגות הנמוכות באיטליה. כעבור שנה חתם בגנק הבלגית בה שיחק 6 שנים, בארבעה מתוכם שימש כקפטן הקבוצה וב-3 מהם סיים כמלך השערים של המועדון. בשנת 1994 הוא חזר למלטה כאשר חתם בסלימה ונדררס בה סיים את הקריירה שלו בשנת 2001. לזכותו של בוסוטיל 113 הופעות עבור נבחרת מלטה והבקיע 23 שערים בנבחרת ואף שימש כמלך השערים שלה, שיא שנשבר על ידי מייקל מיפסוד.
לאחר שפרש, הוא אימן בבתי ספר פרטיים לכדורגל במדינה. לאחר מכן הקים אקדמיה לכדורגל משלו. בנובמבר נבחר לייצג את מדינתו התחרות כדורגלן היובל של אופ"א. בוסוטיל אף אימן קבוצות מהליגות הנמוכות במלטה ושימש כעוזר מאמן נבחרת מלטה.
לנצ'יה תטא
לנצ'יה תטא (באיטלקית: Lancia Theta, קרויה גם: Lancia 35 HP Theta) היא מכונית נוסעים בסגנון מכונית עידן פליז מסוג "טורפדו" ("Torpedo (car)" ) מתוצרת יצרנית הרכב ה-איטלקית לנצ'יה אשר יוצרה בין השנים 1913–1918.
נורווגיה במשחקים האולימפיים לנוער
נורווגיה משתתפת בכל המשחקים האולימפיים לנוער שהתקיימו מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). נורווגיה משתתפת גם במשחקי החורף האולימפיים לנוער. לאורך השנים צברו ספורטאי הנוער הנורווגיים 48 מדליות, מהן 13 מדליות זהב.
במשחקי החורף מדורגת נורווגיה במקום העשירי עם 37 מדליות מתוכן עשרה מדליות זהב. הענף הבולט ביותר הוא סקי למרחקים עם 12 מדליות, מתוכן ארבע מדליות זהב, בו מדורגה נורווגיה במקום הראשון. נורווגיה מדורגת במקום השני בענף סקי נורדי משולב עם שלוש מדליות מהן מדליית זהב יחידה לאחר. נורווגיה מדורגת במקום השלישי בענפים ביאתלון וקרלינג. ששת ענפי החורף בהם מתקיימות תחרויות כיום, ושאף ספורטאי נוער נורווגי לא זכה בהם במדליה אולימפית לנוער הם גלישת שלג, הוקי קרח, החלקה אמנותית, החלקה מהירה במסלול קצר, לוז' וסקי הרים.
אולימפיאדת הנוער סינגפור (2010)
המשלחת הראשונה של נורווגיה למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור וכללה חמישה ספורטאים שהתחרו בארבעה ענפי ספורט. המשלחת זכתה במדליית ארד יחידה. המשלחת הגיעה להישגים נאים בענף השחייה עם זכייה במדליית ארד במשחה 100 מטר לנערים בסגנון שחיית גב והפעלה לגמר בה סיימה במקום השישי במשחה 200 מטר לנערים בסגנון שחיית גב. המשלחת לא הגיעה להישגים בענפים היאבקות, קליעה ושיט.
אולימפיאדת הנוער נאנג'ינג (2014)
המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג היא הגדולה ביותר שנורווגיה שלחה עד כה למשחקי הקיץ. המשלחת מנתה 31 ספורטאים שהתחרו באחת עשרה ענפים. המשלחת זכתה בחמישה מדליות, מתוכן מדליית זהב יחידה. המשלחת הגיעה להישגים משמעותיים בענפים היאבקות עם זכייה במדליית זהב בקטגוריית משקל עד 60 ק"ג לנערות בסגנון היאבקות חופשי, ושחייה עם זכייה בשתי מדליות ארד (במשחים ל-400 ו-800 מטר לנערים סגנון שחייה חופשית והפעלה לשלושה גמרים בהם סיימו במקום החמישי במשחה 50 מטר לנערים בסגנון שחיית פרפר, מקום שישי במשחה 50 מטר לנערות בסגנון שחיית פרפר ובמקום השביעי במשחה 100 מטר לנערות בסגנון שחיית פרפר. נבחרת הנערים בכדוריד זכתה במדליית ארד. המשלחת הגיעה להישגים בענפים גולף עם דירוג במקום הרביעי בטורניר הנערים, שיט עם דירוג במקום החמישי בטורניר הנערות בשיוט במפרשית מדגם ביט, חתירה עם דירוג במקום השביעי בטורניר הנערות, וקפיצה למים עם דירוג במקום השישי בקפיצה מפלטפורמה קשיחה מ-10 מטר ובמקום השביעי בקפיצה ממקפצה גמישה מ-3 מטר בתחרויות הנערים. ספורטאי המשלחת לא הגיעו להישגים בענפים איגרוף, התעמלות, כדורעף חופים, קאנו/קיאק וקליעה.
אולימפיאדת הנוער אינסברוק (2012)
נורווגיה השתתפה במשחקי החורף האולימפיים לנוער החל מראשיתם באולימפיאדת הנוער אינסברוק. המשלחת כללה 28 ספורטאים שהתחרו בתשעה ענפי ספורט. המשלחת דורגה במקום התשיעי בטבלת המדליות עם זכייה בתשעה מדליות, מהן שתי מדליות זהב. המשלחת הגיעה להישגים משמעותיים בענפים סקי למרחקים עם זכייה בשתי מדליות זהב בתחרויות הספרינט לנערים ולנערות, ומדליית ארד בתחרות הספרינט לנערות. כמו כן המשלחת דורגה במקום הרביעי במירוץ למרחק 5 ק"מ לנערים ובמקום העשירי למירוץ במרחק 10 ק"מ לנערים. בסקי אלפיני עם זכייה בשתי מדליות כסף במסלולים סופר סלאלום ענק לנערות ובמסלול המקבילים המעורב, ודורגו במקום הרביעי במסלול סלאלום ענק ומסלול משולב (סופר סלאלום ענק וסלאלום) לנערים, ומקום שישי במסלול סופר סלאלום ענק לנערים). בביאתלון עם זכייה במדליית כסף במירוץ מעורב, ודירוג במקום החמישי ב תחרות הספרינט לנערים ובמקום השישי בתחרום המרדף לנערים. בסקי בסגנון חופשי עם זכייה במדליית כסף בחצי צינור לנערות, ודירוג במקום החמישי בסקי קרוס לנערים ומקום שביעי בחצי צינור לנערים. בקפיצות סקי עם זכייה במדליית כסף בטורניר הנערים ודירוג במקום השמיני בטורניר הנערות.
המשלחת הגיעה להישגים נאים בענף ההחלקה מהירה עם זכייה במדליית ארד במירוץ ל-500 מטר לנערות, דירוג במקום השישי בהתחלה המונית לנערים, במקום השביעי במירוץ ל-3000 לנערים, ובמקום התשיעי במרוצים ל-500 ו-1500 מטר לנערים ו-3000 לנערות. בענף הסקי נורדי משולב דורגו במקום השישי בטורניר היחידים. בענף הלוז' עם דירוג במקום השמיני בטורניר הנערות. נבחרת הקרלינג המעורבת העפילה לרבע הגמר.
אולימפיאדת הנוער לילהאמר (2016)
המשלחת לאולימפיאדת הנוער לילהאמר מנתה 73 ספורטאים שהתחרו בכל 15 ענפי הספורט לאור אירוח המשחקים האוליפיים לנוער. המשלחת היא המשלחת הגדולה ביותר של נורווגיה שהשתתפה במשחקים האולימפיים לנוער. המשלחת דורגה במקום החמישי בטבלת המדליות עם זכייה ב-19 מדליות, מהן ארבע מדליות זהב. המשלחת שיפרה את הישגיה מאולימפיאדת הנוער אינסברוק. המשלחת הגיעה להישגים משמעותיים בענפים ביאתלון עם זכייה בשישה מדליות, שתי מדליות זהב במרדף לנערים וקבוצה מעורבת וארבעה מדליות כסף במירוץ יחידים מעורב, תחרות ספרינט לנערים ולנערות ומרדף לנערות. סקי למרחקים עם זכייה במדליית זהב במירוץ ספרינט קלאסי לנערים, שתי מדליות כסף במירוץ קרוס למרחקים ומירוץ קלאסי ל-10 ק"מ לנערים, שתי מדליות ארד במירוץ ספרינט קלאסי לנערים ולנערות, ומקום חמישי במירוץ קרוס למרחקים לנערות. סקי בסגנון חופשי עם זכייה במדליית זהב בגלישה בסגנון מדרון לנערים, מדליית ארד בחצי צינור לנערים ודירוג במקום העשירי בגלישת מדרון לנערות. המשלחת זכתה במדליית כסף בענפים סקי נורדי משולב בטורניר קבוצה מעורבת, סקלטון בטורניר הנערים וקפיצות סקי בטורניר הנערים ודירוג במקום השישי בטורניר הנערות.
המשלחת זכתה במדליית ארד בענף הבובסלי בטורניר הנערים. כמו כן המשלחת הגיעה להישגים נאים בענפים סקי אלפיני עם זכייה במדליית ארד במסלול סלאלום לנערים, דירוג במקום החמישי במסלול משולב (סופר סלאלום ענק וסלאלום) לנערות, מקום שישי במסלול סופר סלאלום ענק לנערות, ומקום תשיעי במסלולים לסופק סלאלום ענק לנערים וסלאלום לנערות, והחלקה מהירה עם זכייה במדליית ארד במירוץ התחלה המונית לנערים ודירוג במקום הרביעי במירוץ 1500 מטר לנערים. בתחרות הכישורים בהוקי קרח דורגו ספורטאי המשלחת במקום הרביעי בתחרות הנערות ובמקום השמיני בתחרות הנערים. בענף גלישת שלג דורגו במקום החמישי והשביעי בגלישת מדרון לנערים. בענף הלוז' המשלחת דורגה במקום השישי בטורניר הנערות ובמקום השמיני בטורניר הנערים. המשלחת העפילה לרבע גמר בטורניר לקבוצה מעורב בקרלינג. ספורטאי המשלחת לא הגיעו להישגים בענפים החלקה אמנותית והחלקה מהירה במסלול קצר.
אולימפיאדת הנוער לוזאן (2020)
המשלחת לאולימפיאדת הנוער לוזאן מנתה 55 ספורטאים שהתחרו ב-13 ענפי הספורט. המשלחת דורגה במקום העשירי בטבלת המדליות עם זכייה בתשעה מדליות, מהן ארבע מדליות זהב.
מדליות לפי משחקים
משחקי הקיץ width="20px"|
מדליות לפי ענף
משחקי הקיץ width="20px"|
משחקי החורף
ברונט
הברונט (אנגלית: Baronet) הוא תואר אצולה העובר בירושה המוענק על ידי הכתר הבריטי. התואר הוצג לראשונה באנגליה של המאה ה-14 ושימש את ג'יימס הראשון, מלך אנגליה בשנת 1611 כאמצעי לגיוס כספים. הברונט הראשון היה ניקולס בייקון.
ברונט הוא תואר אצולה לשם כבוד, והתואר היחיד העובר בירושה שאינו ממעמד האצילים. נוסח הפניה אל ברונט הוא "סר", כמו אל אביר, אך התואר נמצא מעל כל דרגות האבירות למעט מסדר הבירית ומסדר הדרדר.
השיטפונות בפטרופוליס (2022)
השיטפונות בפטרופוליס הם אסון טבע שאירע בעיר פטרופוליס, הנמצאת במדינת ריו דה ז'ניירו, ברזיל בחודש פברואר 2022. גשמים עזים שירדו באזור גרמו לשיטפונות ולמפולות בוץ. לפחות 171 אנשים מתו כתוצאה מהאסון.
רקע
פטרופוליס היא עיר תיירות פופולרית בברזיל, ועם התרחבותה, נבנו בצידי ההרים הסמוכים שכונות עוני. בנייה הובילה לכריתת יערות ולפגיעה בניקוז הגשמים באזורים אלה של העיר. הרשויות המקומיות ביצעו בשנת 2017 סקר סיכונים וזיהו 15,240 בתים עם סיכון גבוה להיהרס עקב גשמים כבדים, כ-18% מהעיר. למרות הממצאים לעירייה לא היו את המשאבים לפעול לתיקון הליקויים.
האירוע
ב-15 בפברואר 2022, ירדו בעיר פטרופוליס 258 מילימטרים של גשם בתוך 3 שעות. כמות הגשם הייתה גבוהה מסך הגשמים שירדו ב-30 הימים הקודמים ביחד. לפי המרכז הלאומי לניטור התראות אסונות טבע זייתה זו הסופה הגדולה ביותר בתולדות העיר, מאז החלו המדידות בשנת 1932. השיא הקודם של הגשמים התרחש ב-20 באוגוסט 1952, כאשר ירדו 168.2 מ"מ של גשמים ב-24 שעות.
רמת המשקעים הגבוהה גרמה להצפות בתוך העיר וכן ערערה את יציבות האדמה בצלע ההר, וגרמה למפולות בוץ. סרטונים של האסון שותפו בהרחבה ברשתות החברתיות, בהם נראים מכוניות ובתים נגררים תחת המפולות. לפחות 231 אנשים מתו באירוע, חמישה אנשים הוגדרו כנעדים. תושבים המתגוררים באזורים שהוגדרו בסיכון גבוה פונו לבתי ספר מקומיים שהוסבו למקלטים זמניים. כשבוע לאחר האירוע נפתחו באזור 14 מקלטים זמניים בהם התאכסנו כ-850 תושבים שנותרו ללא קורת גג.
בעקבות האירוע הכריזה עיריית פטרופוליס על שלושה ימי אבל.
יושיאה אואנו
יושיאה אואנו (ביפנית: 上野順恵; נולדה ב-1 ביולי 1983) היא ג'ודוקא עבר יפנית אשר התחרתה בקטגוריית המשקל עד 63 ק"ג.
קריירה
אואנו התחרתה פעם אחת במשחקים האולימפיים בלונדון 2012 וזכתה במדליית הארד בקטגוריית המשקל עד 63 ק"ג.
במהלך הקריירה אואנו זכתה במדליות רבות בתחרויות מהסבב העולמי וביניהן מדליות זהב מטורנירי טוקיו ופריז היוקרתיים. כמו כן היא זכתה שש פעמים באליפות יפן. בנובמבר 2013 היא פרשה מג'ודו.
היא אחותה הצעירה של מסאה אואנו, פעמיים אלופה אולימפית.
גנדר
גנדר (באנגלית: Gander) היא עיירה בפרובינציית ניופאונדלנד ולברדור בקנדה. גנדר נמצאת בצפון האי ניופאונדלנד, על הגדה הצפונית של אגם גנדר. בעיירה מתגוררים 11,054 תושבים (נכון ל-2011).
העיירה מפורסמת בעיקר בזכות נמל התעופה הבינלאומי גנדר, שהיה בעבר נקודת עצירה חשובה ביותר לטיסות טרנס-אטלנטיות.
היסטוריה
ב-1935 הוחלט להקים נמל תעופה באזור גנדר בעקבות מקומו האסטרטגי הקרוב לקצה המזרחי של יבשת צפון אמריקה. בניית הנמל החלה ב-1936 ובערך באותו זמן החלה להתפתח העיירה בקרבתו. ב-11 בינואר 1938 נחתה הטיסה הראשונה בנמל.
במהלך מלחמת העולם השנייה ישבו בגנדר כ-10,000 אנשי צבא קנדים, בריטים ואמריקאים. העיירה ונמל התעופה שלה הפכו לבסיס של פיקוד ההעברה האווירית של חיל האוויר המלכותי (RAF Ferry Command) ובמסגרת כך עברו בגנדר כ-20,000 מטוסי קרב ומפציצים שיוצרו בקנדה וארצות הברית בדרכם לאירופה.
לאחר המלחמה הנמל חזר לפעילותו האזרחית ובשנות ה-50 העיירה הוזזה כדי לשמור מרחק בטיחותי מהנמל. במקביל הנמל הפך לתחנת תדלוק חשובה ביותר לטיסות טרנס-אטלנטיות, עד שהפך לאחד מנמלי התעופה החשובים בזמנו. כעבור מספר עשורים החל הייצור של מטוסים ארוכי-טווח שלא היו זקוקים לעצירת תדלוק והנמל החל לרדת מחשיבותו.
Ellas Soy Yo
Ellas Soy Yo (בעברית: אני הן) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת המקסיקנית גלוריה טרווי, מתוך אלבום האולפן השנים עשר שלה, Diosa de la Noche. השיר יצא לאור ב-5 בנובמבר 2018, על ידי חברת התקליטים יוניברסל מיוזיק לטין אנטרטיינמנט, כסינגל השלישי מתוך האלבום.
ז'אן פייר לוריות
ז'אן פייר לוריות (בצרפתית: Jean-Pierre Loriot; 30 ביולי 1926 – 1 ביוני 1997) היה שחקן בלגי, בעלה של דולורס לאגה, הרקדנית הראשית של תיאטרון דה לה מונאי ובלט המאה ה-20.
Ellas Soy Yo
בשונה משני הסינגלים הקודמים, לא הצליח השיר להיכנס למצעד הסינגלים של מקסיקו.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי גלוריה טרווי ומרסלה דה לה גרזה והופק על ידי ארמנדו אווילה ומאפיה. השיר עוסק בכך שטרווי שרה על מעשי אונס ועודף אוכלוסייה. לאורכו של השיר, היא מדברת על כאב לב שהיא חוותה ומבקרת את העובדה שיש אנשים שמנסים לגלם את תפקידו של אלוהים. מעבר לכך, מציינת טרווי את נושא האלימות נגד נשים.
ז'אן פייר לוריות
ביוגרפיה
לוריות ערך את הופעת הבכורה שלו בשנת 1947 בתיאטרון רידו בבריסל בכמה תפקידים מינוריים, ואז בתפקידים חשובים יותר בשנים 1949–1950, ובעונה שלאחר מכן, בריצ'רד השלישי של שייקספיר בתיאטרון הלאומי של בלגיה בבריסל.
Ellas Soy Yo
רקע וכתיבה
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-9.5 מיליון השמעות.
ז'אן פייר לוריות
ביוגרפיה
רוב הקריירה שלו הייתה בתיאטרון וודוויל (7 שנים) ובתיאטרון הגלריות המלכותי (חניך בין השנים 1964–1985), שם שיחק יצירות רבות.
Ellas Soy Yo
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-6 בנובמבר 2018. הקליפ הוא מעין הופעה חיה של טרווי עם השיר, תוך שימוש בפסנתר. לאורכו, ניתן לראותה מבצעת את השיר ומנגנת בפסנתר בו-זמנית, עד שלקראת סוף ההופעה, מצטרפות אליה זמרות ליווי ומאחוריה מוקרנות על מסך גדול ממדים תמונות של נשים מוכות.
נכון לאפריל 2022, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-20 מיליון צפיות.
System Capital Management
System Capital Management או SCM (באוקראינית: Систем Кепітал Менеджмент) היא חברה מרכזית להחזקות פיננסיות ותעשייתיות באוקראינה, שהוקמה בדונייצק, שבמזרח המדינה, על ידי איש העסקים האוקראיני רינאט אחמטוב שבבעלותו 100% ממניות החברה. בשנת 2011 לקבוצה נרשמו הכנסות של כ-19.5 מיליארד דולר ונכסים בשווי של מעל 28.4 מיליארד דולר. החברה הייתה הספונסר הראשי של מועדון הכדורגל שחטאר דונצק.
סקירה כללית
SCM הוקם בשנת 2000. הוא כולל למעלה ממאה עסקים בתחומי מתכות וכרייה, ייצור חשמל, בנקאות וביטוח, טלקומוניקציה, מדיה ונדל"ן וכן בתחומים אחרים. המספר הכולל של עובדים בחברות SCM הוא כ-200,000 איש.
מבנה
החברה הגדולה ביותר בקבוצת SCM היא Metinvest המעורבת בעסקי הכרייה והפלדה. זהו אחד העסקים הפרטיים הגדולים באוקראינה והוא אחד מעסקי הפלדה הגדולים באירופה. זהו גם היצרן האוקראיני הגדול ביותר של עפרות ברזל. בנוסף לאוקראינה, Metinvest מחזיקה בנכסים בארצות הברית, איטליה, בריטניה, בולגריה ושווייץ.
החברה הגדולה השנייה בקבוצה היא חברת כריית פחם וייצור חשמל בשםDTEK. DTEK הוקמה בשנת 2002. גרעין המתחם כלל את חברת ייצור החשמל Vostokenergo, חברת ServiceInvest Energy ומכרה הפחם קומסומולץ דונבאס. החברות האחרות נעו בין חברות מגזרות אנרגיות מדעיות לבין חברות בתחומים חברתיים שונים.
SCM מחזיקה גם בשני בנקים גדולים וחברת ביטוח. בתחום התקשורת, ל-SCM יש עסק קבוע, קבוצת Vega Telecom. האינטרסים התקשורתיים של הקבוצה כוללים את העיתון היום וקבוצת המדיה אוקראינה (Ukraina Media Group). הקבוצה נמצאת גם בעסקי הנדל"ן ובבעלותה שני מלונות חמישה כוכבים: אחד בקייב ואחד שהיה לה בדונייצק. קבוצת SCM כוללת גם נכסים בתחום ההנדסה הכבדה, ייצור חימר, תחבורה, חקלאות וקמעונאות.
פרסים והכרה
בספטמבר 2011, תחת תמיכת USAID, פרסם המרכז לפיתוח אחריות חברתית את תוצאות מדד השקיפות הראשון של חברות אוקראינה. בעשירייה הראשונה נכללו שלוש חברות של קבוצת SCM: SCM, Metinvest ו-DTEK, בעוד DTEK מוקמה במקום הראשון ברשימה. קבוצת SCM הכינה את הדוח הראשון לאחריות חברתית באוקראינה בשנת 2005.
ב-1 בדצמבר 2011, SCM זכתה בפרס המנהיגות העסקית ובפרס אחריות חברתית תאגידית שנערכו במהלך חגיגות העשרים של אוקראינה באירועי גאלה שנערכו בוושינגטון ב -15 בדצמבר 2011.
בתחילת 2012, Metinvest, DTEK ו-SCM תפסו את שלושה המקומות הראשונים בדירוג שנערך על ידי מגזין הדירוג הלאומי של Gvardiya, בתור העסקים האחראיים ביותר באוקראינה. ארבעים ואחת חברות התמודדו על התואר בשנת 2012. קבוצת SCM תופסת את המקום הראשון מזה חמש שנים ברציפות בדירוג המגזינים GVardiya של חברות אחראיות חברתיות.
תעלת ניקולס
תעלת ניקולס (נקרא גם תעלת ניקולס הקדוש; בספרדית: Canal de Nicolas או Canal de San Nicolas) היא מצר מול החוף הצפוני-מזרחי של קובה. היא נמצאת 140 ק"מ מזרחית להוואנה. היא מפרידה בין קובה לדרום-מערב האיים של איי בהאמה.
גאוגרפיה
התעלה היא חלק מהאוקיינוס האטלנטי, היא גובלת ממערב במיצרי פלורידה, מצפון לבנק קיי סאל ובדרום בארכיפלג סבאנה-קמגווי מול החוף הצפוני של קובה וממזרח לערוץ בהאמה העתיק.
אגיסטרי
אגיסטרי (ביוונית: Αγκίστρι) הוא אי קטן ורשות מקומית במפרץ הסרוני בדרום יוון, בסמוך לאי אגינה. מבחינה מינהלית האי משתייך ליחידה האזורית האיים, שבמחוז אטיקה. שטח האי הוא 13.367 קמ"ר. האי מכוסה בעצי אורן.
במפקד אוכלוסין בשנת 2011 נמנו באי 1,143 תושבים, המרוכזים בשלושה יישובים: מילוס (566 תושבים), סקאלה (448 תושבים), שהוא מוקד התיירות של האי, ולימנריה (128 תושבים).
הפלגה לאי מפיראוס נמשכת כשעה. ישנן מעבורות הנוסעות לשם (כמו גם לאיים אחרים באזור) באופן קבוע.
הפעילות התיירותית באי מתמקדת בחופים. פעילויות המתאפשרות באי, הן טיול בחופים, שייט בספינות, ושחייה וצלילה בים. בחודשים יולי ואוגוסט האי מתמלא בעקבות עונת התיירות.
עונת 2012/2013 בליגת האלופות
עונת 2012/2013 בליגת האלופות היא העונה ה-58 של האליפות המאורגנת על ידי אופ"א והעונה ה-21 מאז שונתה התחרות למבנה הנוכחי שלה. משחק הגמר התקיים ב-25 במאי 2013 באצטדיון ומבלי שבלונדון. במשחק ניצחה באיירן מינכן את יריבת לבונדסליגה בורוסיה דורטמונד בתוצאה 1–2, משער שהובקע בדקה ה-89 על ידי אריין רובן. עבור באיירן הייתה זאת הופעה עשירית בגמר וזכייה חמישית בתואר. כריסטיאנו רונאלדו הוביל את טבלת כובשי השערים בטורניר עם 12 שערים.
עירוני קריית שמונה הייתה הקבוצה הישראלית היחידה שהשתתפה באליפות. הקבוצה הגיעה עד לשלב הפלייאוף בו הודחה על ידי באטה בוריסוב מבלארוס.
תאריכים
כל הגרלות השלבים התקיימו במשרדי אופ"א בעיר ניון, שווייץ, למעט הגרלת שלב הבתים שהתקיימה במונקו.
שלבי המוקדמות
בשלבי המוקדמות והפלייאוף חולקו הקבוצות למדורגות ולא מדורגות בהתאם לדירוג הקבוצות לשנת 2012 שנקבע על ידי אופ"א. לאחר מכן נקבעה הגרלה בה נקבעו היריבות וכל צמד קבוצות שיחק שני משחקים במתכונת משחק בית ומשחק חוץ. בשלב זה שתי קבוצות מאותה מדינה לא יכולות להפגש.
שלב המוקדמות הראשון
ההגרלה לשלבי המוקדמות הראשון והשני התקיימה ב-25 ביוני 2012. משחקי הסיבוב הראשון התקיימו ב-3 ביולי וב-10 ביולי.
שלב המוקדמות השני
הסיבוב הראשון נערך ב-17 וב-18 ביולי והסיבוב השני נערך ב-24 וב-25 ביולי 2012.
שלב המוקדמות השלישי
בשלב המוקדמות השלישי נעשתה הפרדה בין קבוצות אלופות וקבוצות שאינן אלופות. הגרלת המשחקים התקיימה ב-20 ביולי 2012. הסיבוב הראשון נערך ב-29 ו-30 ביולי 2012. והסיבוב השני נערך ב-5 וב-6 באוגוסט 2012.
שלב הפלייאוף
בשלב הפלייאוף חולקו הקבוצות לשתי קטגוריות נפרדות: פלייאוף לקבוצות אלופות ופלייאוף לקבוצות שאינן אלופות. הגרלת המשחקים התקיימה ב-10 באוגוסט 2012. כל קבוצה קיימה שני משחקים במתכונת של משחק בית ומשחק חוץ. מחזור המשחקים הראשון התקיים ב-21-22 באוגוסט ומחזור המשחקים השני התקיים שבוע לאחר מכן.
שלב הבתים
בסיום שלב הפלייאוף נקבעו 32 הקבוצות הממשיכות לשלב הבתים. ב-30 באוגוסט 2012 נערכה הגרלת הבתים במונקו בה חולקו הקבוצות לשמונה בתים, כאשר בכל בית ארבע קבוצות. גם בשלב זה, קבוצות מאותה מדינה לא יכולות להתמודד אחת נגד השנייה. כל קבוצה פגשה את שלוש הקבוצות האחרות בבית במתכונת משחק בית ומשחק חוץ - סה"כ התקיימו שישה מחזורי משחקים. המחזורים התקיימו ב-18-19 בספטמבר, 2-3 באוקטובר, 23-24 באוקטובר, 6-7 בנובמבר, 20-21 בנובמבר ו-4-5 בדצמבר.
2 הקבוצות שסיימו ראשונות בכל בית המשיכו לשלב שמינית הגמר, בעוד הקבוצה שסיימה במקום השלישי הצטרפה לליגה האירופית. 32 הקבוצות השתייכו ל-17 התאחדויות שונות. עבור הקבוצות מונפלייה, נורסאלנד ומאלגה הייתה זאת הופעת בכורה. בית ד' נחשב לבית הקשה ביותר בהגרלה בו נפגשו אלופות ספרד, אנגליה, גרמניה והולנד.
שמינית הגמר
הסיבוב הראשון של משחקי שמינית הגמר התקיימו ב-13, 14, 20 ו-21 בפברואר 2013. משחקי הסיבוב השני התקיימו ב-5, 6, 12 ו-13 במרץ.
רבע הגמר
סיבוב המשחקים הראשון ברבע הגמר התקיים ב-2 וב-3 באפריל. סיבוב המשחקים השני התקיים ב-9 וב-10 באפריל.
סטטיסטיקה
הסטטיסטיקה מתייחסת לשלב הבתים ושלבי הנוקאאוט בלבד (לא מתייחסת לשלבי המוקדמות ושלב הפלייאוף).
שלמה יעקב אייכנשטיין
ביוגרפיה
לאחר פטירת אביו בט' בסיון ה'תרל"ג החל רבי שלמה יעקב לכהן באדמו"רות בזידיטשוב לצד אחיו הגדולים רבי אלכסנדר סנדר יום טוב ליפא ורבי אליהו. עם זאת מרבית חסידי אביו היו אצל אחיו ורק מקצתם היו חסידיו. במחציתה השנייה של שנת ה'תרל"א היגר רבי שלמה יעקב לעיר סטרי שבמחוז סטריסקי בחבל לביב שבמערב אוקראינה, שם התגורר עד לפטירתו בכ"ו בכסלו ה'תרל"ג.
צאצאיו
מזיווג ראשון: מזיווג שני:
רמז שנגליה
רַמַז שֵנגֵליַה (בגאורגית: რამაზ შენგელია; 1 בינואר 1957 - 21 ביוני 2012) היה כדורגלן גאורגי בתקופת ברית המועצות; הוא שיחק בעמדת חלוץ; אחרי סיום קריירת המשחק מילא תפקידי ניהול בתחום הכדורגל.
ביוגרפיה
רמז שנגליה נולד בשנת 1957 בעיר כותאיסי, כאשר גאורגיה הייתה חלק מברית המועצות; בשנת 1968 הוא החל ללמוד בבית הספר לכדורגל של טורפדו כותאיסי, שנוהל אז על ידי המאמן קַרלוֹ חוּרצידזֵה; בבחינות הכניסה לבית הספר, שנגליה לא אובחן כבעל כישרון משחק; הוא התקבל, לתקופת ניסיון, רק הודות לבקשות חוזרות ונשנות של אביו.
משנת 1973 שנגליה שיחק בקבוצת הבוגרים של טורפדו כותאיסי, שהופיעה בליגת המשנה של ברית המועצות; הוא שיחק בקבוצה זו במשך ארבע עונות - בשנים 1976-1973; בסך הכול, שנגליה הופיע במדיה ב-75 משחקים והבקיע 29 שערים לזכותה.
בתחילת 1977, לפני פתיחת עונת הכדורגל הסובייטית של אותה שנה, שנגליה הוזמן לדינמו טביליסי מליגת העל הסובייטית (יחד עם שני חבריו לטורפדו כותאיסי); הוא נענה בחיוב להצעה.
שנגליה החל לשחק בדינמו טביליסי מעונת 1977; באותה שנה הוא זכה עם קבוצתו החדשה במדליית כסף על סגנות אליפות ברית המועצות; בנוסף, הוא הוכר כשחקן השלישי בטיבו באותה עונת אליפות סובייטית - בין אלה ששיחקו בעמדה שלו (כסגן שני של אחד מ-11 המצטיינים).
בשנת 1978 שנגליה זכה עם דינמו טביליסי באליפות ברית המועצות השנייה של הקבוצה; הוא גם הוכר כשחקן השני בטיבו באותה עונת אליפות - בין אלה ששיחקו בעמדה שלו (כסגן ראשון של אחד מ-11 המצטיינים); בנוסף, שנגליה זכה בפרס כדורגלן השנה בברית המועצות מטעם השבועון הסובייטי "פוטבול".
ב-28 במרץ 1979 שנגליה ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת ברית המועצות, במשחק ידידות מול בולגריה; הוא הבקיע את השער השני של הסובייטים במשחק, שבו הם ניצחו בתוצאה 1:3.
מתוך ששת המשחקים של נבחרת ברית המועצות בשנים 1978–1979 במוקדמות אליפות אירופה 1980, שנגליה השתתף בשלושה, שנערכו בשנת 1979 (מול הונגריה, פינלנד ויוון); במשחק מול הונגריה, שנערך בטביליסי, הוא הבקיע את השער השני של הסובייטים; התוצאה הסופית הייתה 2:2.
בשנת 1979 שנגליה זכה עם דינמו טביליסי בגביע ברית המועצות השני של הקבוצה; הוא גם הוכר פעם נוספת כשחקן השני בטיבו בעונת האליפות הסובייטית - בין אלה ששיחקו בעמדה שלו.
בשנת 1980 הגיע פעם נוספת עם דינמו טביליסי לגמר הגביע הסובייטי; למרות ההפסד בגמר, הקבוצה הגאורגית נשלחה למפעל גביע מחזיקות הגביע האירופי, כי המנצחת במשחק קיבלה את הזכות להתמודד בגביע אופ"א כסגנית אלופת ברית המועצות; באותה שנה שנגליה הוכר שוב כשחקן השני בטיבו של עונת האליפות הסובייטית - בין אלה ששיחקו בעמדה שלו; בנוסף, הוא זכה בתואר אמן ספורט ברמה בינלאומית של ברית המועצות.
בשנים 1981-1980 שנגליה השתתף בכל תשעת המשחקים של דינמו טביליסי בגביע אירופה למחזיקות הגביע והבקיע שמונה שערים לזכותה (מתוך 16 של הקבוצה); ב-13 במאי 1981 הוא זכה עם קבוצתו בגביע האירופי.
בשנת 1981 שנגליה הופיע בחמישה מששת משחקיה של נבחרת ברית המועצות במוקדמות מונדיאל 1982 (מול טורקיה, ווילס וצ'כוסלובקיה); במסגרת זו הוא הבקיע ארבעה שערים: שניים מהם בשני משחקי ניצחון שונים מול טורקיה, ושניים נוספים במשחק הניצחון (0:2) על צ'כוסלובקיה (משחק זה נערך בטביליסי).
מלבד גביע אירופה למחזיקות גביע, בשנת 1981 שנגליה זכה עם דינמו טביליסי במדליית ארד על מקום שלישי בליגת העל הסובייטית; הוא גם היה מלך השערים של ליגת העל הסובייטית - עם 27 הבקעות, ונכלל ברשימת 11 המצטיינים של עונת האליפות הסובייטית (כשחקן המצטיין בעמדה שלו); בנוסף, בשנת 1981 שנגליה זכה בפעם שנייה בפרס כדורגלן השנה בברית המועצות מטעם השבועון הסובייטי "פוטבול", וכן בתואר אמן ספורט נכבד של ברית המועצות.
במונדיאל 1982 בספרד, שנגליה השתתף בכל חמשת המשחקים של נבחרת ברית המועצות (בשלב הבתים הראשון מול ברזיל, ניו זילנד וסקוטלנד; בשלב הבתים השני מול בלגיה ופולין); במשחק התיקו (2:2) מול סקוטלנד, שנגליה הבקיע את שערו היחיד במונדיאל; שער זה, בדקה ה-85 של המשחק, העלה את הסובייטים ליתרון (1:2) זמני.
בשנים 1983-1982 שנגליה הופיע בשלושה מששת משחקיהּ של נבחרת ברית המועצות במוקדמות אליפות אירופה 1984; בקיץ 1983 הוא ערך את הופעתו האחרונה בנבחרת, במשחק ידידות; בסך הכול שנגליה הופיע במדיה ב-26 משחקים והבקיע עשרה שערים לזכותה.
בשנת 1984 שנגליה הבקיע 15 שערים במדי דינמו טביליסי בליגת העל הסובייטית, אך קבוצתו סיימה רק במקום השביעי; בעונת 1985 כושר המשחק שלו ירד, וכך גם תפוקת השערים; בשנת 1986 שנגליה שותף רק בשלושה משחקים של "דינמו" בליגת העל; באותה שנה הוא קיבל תואר אקדמי, אחרי שהשלים את לימודיו בפקולטה למשפטים באוניברסיטה הממלכתית של טביליסי (גם לפני כן, שנגליה היה בעל תואר אקדמי אחר - מהמכון לחינוך גופני של גאורגיה הסובייטית).
עונת 1987 הייתה העונה המוצלחת האחרונה בקריירת המשחק של שנגליה; הוא הבקיע במהלכו 11 שערים, אך קבוצתו, דינמו טביליסי, סיימה רק במקום ה-13 בליגת העל הסובייטית; עם זאת, בעקבות עונת 1986, שאותה "דינמו" סיימה במקום החמישי, היא הופיעה במשחקי גביע אופ"א של עונת 1988-1987; שנגליה השתתף בכל ששת משחקיהּ של קבוצתו במפעל זה בשנת 1987 והגיע איתה עד שמינית הגמר (השלב השלישי); בששת המשחקים האלה, הוא הבקיע ארבעה שערים.
בעונת האליפות הסובייטית של שנת 1988 שנגליה הופיע רק בחמישה משחקים של דינמו טביליסי והבקיע שני שערים לזכותה; זאת הייתה עונתו האחרונה בקבוצה; בסך הכול, הוא הופיע במדיה ב-283 משחקים והבקיע 120 שערים לזכותה.
בשנת 1989 שנגליה שיחק בקבוצת יפ"ק הולמסונד מליגת המשנה של שוודיה; הוא הופיע במדיה ב-13 משחקים והבקיע שני שערים לזכותה; אחרי עונת כדורגל זו, הוא סיים את קריירת המשחק שלו.
בשנים 1992-1990 שנגליה היה מנהל מחלקת הנבחרות בהתאחדות הכדורגל הגאורגית; בשנים 1996-1993 הוא שימש כמנהלהּ של נבחרת גאורגיה.
בשנת 2004 שנגליה נקלע לתאונת דרכים בעת שחזר ברכבו מכותאיסי לטביליסי; הרופאים אבחנו אצלו המטומה תוך-גולגולתית; אחרי פגיעת ראש זו, הוא המעיט את הופעותיו במשחקי ותיקים, שבהם נהג להשתתף באופן סדיר.
רמז שנגליה מת מהתקף לב בשנת 2012; זה קרה בבית הנופש שלו בכפר צֵרוֹבַני, שממוקם 15 ק"מ מצפון-מערב לטביליסי; הוא נקבר בפנתאון סבורתלו שבטביליסי.
נכון לשנת 2014, שנגליה ניצב במקום ה-11 במועדון המבקיעים של גריגורי פדוטוב, עם 161 שערים (המועדון הלא-רשמי מהווה רשימת דירוג של כדורגלנים סובייטים ורוסים, שהבקיעו 100 שערים ויותר במשחקים רשמיים בכל המסגרות; אלכסנדר מוסטובוי הבקיע גם הוא 161 שערים, אך שנגליה עוקף אותו ברשימה בגלל אופן התחלקות השערים למפעלים השונים).
תארים ופרסים
דינמו טביליסי
אישיים
רוג'ר ויליאמס (פוליטיקאי אמריקאי)
ג'ון רוג'ר ויליאמס (באנגלית: John Roger Williams; נולד ב-13 בספטמבר 1949) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-25 של מדינת טקסס, מאז 2013. טרם היבחרו לקונגרס היה מזכיר המדינה של טקסס תחת מושל טקסס ריק פרי בין השנים 2004–2007.
ביוגרפיה
בנובמבר 2004 מונה ויליאמס בידי ריק פרי למזכיר המדינה של טקסס. ב-8 בפברואר 2005 החל למלא את התפקיד. ב-11 ביוני 2007 הודיע ויליאמס כי יעזוב את מחלקת המדינה בטקסס ובשלהי 2008 הקים ועדת גישוש לקראת התמודדות פוטנציאלית לסנאט של ארצות הברית במקומה של הסנאטורית קיי ביילי האצ'יסון, שבעצמה שקלה להתמודד לתפקיד המושל ב-2010.