cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פטרה נמצובה
ביוגרפיה
היא הופיעה בשער של גיליון בגדי הים של ספורטס אילוסטרייטד לשנת 2003 והופיעה בגיליונות 2001, 2003, 2004, 2005 ו-2006. היא הייתה אובייקט לעבודת ציור הגוף של Joanne Gair.
היא דיגמנה עבור ויקטוריה'ס סיקרט והציגה בפרסומות של חברות שונות כגון קארטיה ומקס פקטור. ב-3 ביוני 2004 היא הייתה אחת מהשופטות בשידור הטלוויזיה במהלך תחרות מיס תבל ה-53 בקיטו, אקוודור.
היא דוברת צ'כית, סלובקית, פולנית, אנגלית, צרפתית ואיטלקית.
הצונאמי של 2004
במהלך רעידת האדמה באוקיינוס ההודי ב-26 בדצמבר 2004, הייתה נמצובה בנופש בקאו לאק, תאילנד ביחד עם צלמה הראשי וארוסה סיימון אטלי, כשהצונאמי פגע במקום בו הם שהו. אטלי טבע ונמצובה סבלה מאגן שבור ופגיעות פנימיות קשות, אבל היא הצליחה לטפס על עץ תמר, שם הייתה במשך שמונה שעות, עד שאזרחים תאילנדים הצילו אותה והיא הוטסה לבית חולים סמוך.
נמצובה אושפזה שלושה שבועות בבית חולים תאילנדי, ואז טסה לביתה לרפובליקה הצ'כית, שם היא אושפזה שלושה שבועות נוספים בבית חולים. הראיון הראשון עם נמצובה על החוויה בה הייתה קרובה למוות הייתה עם דיאן סויר בתוכנית Primetime Live של רשת ABC, ב-9 במרץ 2005. היא גם דיברה על חוויותיה בתוכנית "Larry King Live" ברשת CNN.
קרן Happy Hearts Fund
ב-2005 הקימה נמצובה את Happy Hearts Fund (HHF), ארגון צדקה, אותו יצרה בעקבות החלמתה מהצונאמי של 2004. כשנמצובה שבה לתאילנד חודשים אחדים אחרי הצונאמי, היא נוכחה לדעת שישנן משפחות שנותרו בלא בתים, ילדים שנהיו יתומים מהורים וקהילות שלמות שנעלמו. היא הושפעה במיוחד מהילדים וחיפשה דרך לסייע להם לבנות את חייהם ולתת להם תקווה והזדמנות. היא לא הייתה מרוצה מאופן הטיפול של ארגונים שלא היו מסוגלים להחליט לאילו ילדים או אפילו לאיזו ארץ יש לעזור במיוחד, נמצובה החליטה ליצור קרן משל עצמה ולבנות אותה כך שכל העלויות הניהוליות יירשמו, וכך להבטיח ש-100% מהתרומות ילכו ישירות לתוכניות עבור ילדים.
המשך חייה
ב-2008 היא הביאה את קרן Happy Hearts לפרו כדי לעזור לילדים שנפגעו מרעידת האדמה של 2007 בפרו.
המגזין גלאמור העניק לנמצובה את "אות ההישרדות" ב-2005 עבור הדרך שבה היא שיקמה את חייה לאחר אסון הצונאמי, היא הופיעה מחדש בגיליון בגדי הים של ספורטס אילוסטרייטד ב-2006. היא גם הופיעה בלוח השנה הבריטי FHM בשנת 2007 כמיס מאי. ב-2007 היא הנחתה את התוכנית A Model Life  של רשת TLC.
היא כתבה את הספר Love Always, Petra   (ISBN 0446579130) שפורסם בדצמבר 2005, בו היא מספרת על חייה תחת השלטון הקומוניסטי בצ'כוסלובקיה, כניסתה לעולם הדוגמנות ופריצת הדרך שלה בצילומים לספורטס אילוסטרייטד, שהיו קרש הקפיצה שלה למעמד דוגמנית-על. היא גם מספרת על חייה עם סימון אטלי ואיך היא התאהבה בו, התארסה לו מתוך כוונה להתחתן.
נמצובה יצאה למשך זמן קצר עם הזמר הבריטי ג'יימס בלאנט בשנת 2006.
ב-7 ביולי 2007 היא הגישה את התוכנית/מופע American leg של לייב ארת' והופיעה בוידאו קליפ "Misfit" של קבוצת האינדי האמריקאית Elefant.
כיום היא עובדת עם חברת HP כדי להפיק פרסומת עתירת תקציב לטלוויזיה ובאינטרנט.
ביולי 2007 נמצובה נהפכה לטבעונית אחרי שהיא למדה על מאגר הדגים המתכלה של כדור הארץ. היא ויתרה על בשר ומוצרי חלב בפברואר של אותה שנה.
גם כן ביולי 2007 ביקרה נמצובה בהאיטי לצד המוזיקאי יליד האיטי ויקלף ז'אן כחלק מאירוע גיוס כספים לפעולות צדקה. חנוכת מעבדת מחשב ומזללה בשכונת העוני, בחסות ובמימון  ארגון Jean's Yéle Haïti Foundation  וארגון Happy Hearts Fund של נמצובה.
נמצובה חתומה בסוכנות הדוגמנות Chic Management בסידני, אוסטרליה. נמצובה חתומה בסוכנות הדוגמנות Next Models Management.
דלמא (אי)
במפקד האוכלוסין משנת 2000 נמנו באי כ-5,000 נפשות.
היסטוריה
באי יש בארות מים מתוקים, שאיפשרו התיישבות אנושית לאורך ההיסטוריה.
ב-1992 בוצע סקר ארכאולוגי ראשוני באי דלמא. זוהו יותר מ-20 אתרים ארכאולוגיים, החל מהתקופה הנאוליתית (תקופת האבן המאוחרת).
רוח תרמלית
במדעי האטמוספירה, רוח תרמלית היא ההפרש הוקטורי בין מהירות הרוח הגיאוסטרופית ברום למהירות הרוח הגיאוסטרופית שבמפלסים נמוכים יותר. זוהי גזירת הרוח ההיפותטית שהייתה מתקיימת אילו הרוחות היו מצייתות לחוקי המאזן הגיאוסטרופי בכיוון האופקי, בעוד שלחץ האוויר היה מצוי בשיווי משקל הידרוסטטי בכיוון האנכי. השילוב בין שני מאזני הכוחות הללו מכונה מאזן רוח תרמלית. רוח תרמלית נגרמת בבסיסה על ידי גרדיאנט טמפרטורה אופקי; על פי המשוואה ההיפסומטרית, עובייה של שכבת אוויר המפרידה בין שני מפלסי לחץ ברומטרי יחסי לטמפרטורה הממוצעת של השכבה, כך שמשטחים איזובריים נוטים להתרחק זה מזה עם הגידול בטמפרטורה (בהתאמה עם הגידול בעובי השכבה). באופן שקול, משטחים איזובריים המקושרים לגרדיאנט טמפרטורה אופקי יהיו נטויים בזווית משתנה ביחס למישור האופקי, והדבר יתבטא בגרדיאנט לחץ אופקי חזק יותר. רוח המצויה במאזן גיאוסטרופי נעה במקביל לאיזוברים, ונושבת מהר יותר ככל שגרדיאנט הלחץ האופקי חזק יותר (על מנת שיתקבל שוויון בין כוח קוריוליס - היחסי למהירות הרוח - לבין כוח גרדיאנט הלחץ).
על אף הדמיון לתופעת הבריזה, שנגרמת גם היא מהבדלי טמפרטורה אופקיים (בין הים והיבשה), רוח תרמלית היא תהליך שונה במהותו. שוני זה נובע בראש ובראשונה מכך שרוח תרמלית מתייחסת למצב של שיווי משקל הידרוסטטי בכיוון האנכי, בעוד שבריזה מתייחסת למצב בו האטמוספירה המקומית תומכת בתנועת אוויר אנכית, מה שבא לידי ביטוי בהיווצרות תא סירקולציה קטן בין הים ליבשה. למושג הרוח התרמלית יש חשיבות בהסברת דפוסים אטמוספיריים בקנה מידה גדול. לדוגמה, הרוח התרמלית המקושרת לניגודי הטמפרטורה בין הקטבים לקו המשווה היא המנגנון הפיזיקלי המרכזי מאחורי היווצרות זרם הסילון בחציה העליון של הטרופוספירה, שהיא השכבה האטמוספירית שבין פני השטח של כדור הארץ עד לגבהים של בערך 12–15 קילומטרים.
שם המונח רוח תרמלית נחשב לעיתים קרובות לבחירה לא מדויקת, ומשום שהמונח מתאר את השינוי ברוח עם הגובה, ולא את הרוח עצמה.
סיפור אחר
סיפור אחר הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 2018 בבימויו של אבי נשר, לפי תסריט שכתבו נשר וד"ר נעם שפנצר ובתמיכת קרן גשר לקולנוע רב תרבותי. הסרט עוסק בזוג צעירים ישראלים שחזרו בתשובה ועומדים להתחתן, ובניסיון של הורי הכלה למנוע את נישואיה. בסיפור זה משתלב סיפורו של סכסוך גירושים של זוג ירושלמי עקב הצטרפות האם לכת פגאנית.
פסקול הסרט נכתב בידי נתן גושן שגם משחק בו באחד התפקידים הראשיים והוא כולל בתוכו את השירים הבאים: סיפור אחר, עוד יום, לא רוצה לזכור, לפני שהאהבה תיפול, הצל אותי, עומד על הקצה, אור, עקבות בחול.
הסרט הוקרן בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו ובפתיחת פסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה ב-22 בספטמבר 2018. תחילת הקרנתו הנרחבת של הסרט נעשתה בצל מותו בתאונת דרכים של ארי נשר, בנו של במאי הסרט.
תמצית העלילה
ענת ושחר, זוג ישראלים צעירים שחזרו בתשובה והפכו לחרדים עומדים להינשא. שחר, שטרם חזרתו בתשובה היה זמר, לומד בישיבה וממשיך להופיע כזמר בפני קהל חילוני, וענת לומדת בסמינר חרדי. טלי עבאדי, אמה של ענת, מתנגדת בתוקף לנישואים אלה, ויחד עם חמיה לשעבר, שלמה עבאדי, מגייסת את בעלה לשעבר, יונתן, אביה של ענת, לפעול לביטול החתונה. לשם כך שלמה עבאדי משכנע את יונתן להגיע מארצות הברית, שם התגורר, לביקור בישראל, שבו משכנעים אותו להשתמש בכישוריו כפסיכולוג לסיכול הנישואים.
שלמה עבאדי הוא דוקטור לפסיכולוגיה, שבזקנתו עוסק בגישור בין זוגות נשואים המבקשים להתגרש. הוא מטפל בזוג ירושלמי, רמי ושׂרי, האב מורה דרך והאם חדרנית במלון, שלהם ילד בן חמש, הרוצים להתגרש עקב הצטרפות האם לכת פגאנית העובדת את האשרה, ומנהלים מאבק על משמורת ילדם, איזי. רמי גאה מאוד בילדו, וטורח לפתח את ידיעותיו. המריבות בין ההורים פוגעות בילד.
שלמה עבאדי משכנע את בנו, יונתן, שאף הוא דוקטור לפסיכולוגיה, להחליף אותו במשימת הגישור, אף שיונתן לא נלהב לכך. בין יונתן לבתו ענת היה נתק ממושך, ולכן היא כועסת עליו מאוד, אך היא נענית לבקשתו להיפגש אתה, משום מצוות כיבוד אב ואם. במהלך הטיפול בזוג המעוניין להתגרש הוא מגייס את ענת להשתתפות במפגש של נשות הכת, כדי להגיש חוות דעת האם פעילות זו מסכנת את הילד, שנלקח אליה על ידי אמו. שחר מתנגד להשתתפותה בפעילות זו, אך היא משתתפת בכנס, בנימוק שיש חשש לחיי הילד. אף שיש בו טקס של עבודת האשרה, ענת מאשרת שאין בו משום סכנה לילד, והדבר מאפשר לאם לקבל משמורת על הילד.
רמי לוקח את הילד מגן הילדים ונעלם אתו. הדבר גורם חרדה עזה לשׂרי, שמזעיקה את יונתן ואת המשטרה. יונתן מגיע למסקנה שרמי מסתתר עם הילד במנזר במזרח ירושלים, וניגש לשם יחד עם ענת, שעומדת על זכותה להצטרף אליו במשימה מסוכנת זו. במנזר הם מגלים את רמי ואיזי. רמי מאיים עליהם באקדחו, אך בסופו של דבר הם משכנעים אותו להיכנע, תוך הבטחה שימנעו את מאסרו. כל הארבעה הולכים לקליניקה של ד"ר שלמה עבאדי, וכאשר המשטרה מגיעה לשם, שלמה ויונתן מעידים שרמי והילד הגיעו לקליניקה מרצונם, כך שלא הייתה שום חטיפה. לאחר היסוס קל גם ענת מצטרפת לעדות זו, בהבינה שבמקרה זה השקר עדיף על האמת.
רמי, שׂרי ואיזי חוזרים לביתם, במה שנראה כתחילתו של שלום בין בני הזוג.
יונתן חוזר לארצות הברית, שם עליו לטפל בתסבוכת משפטית שנקלע אליה, עקב הצגת נתונים מזויפים למשקיע במיזם שלו ושל שותפתו. התסבוכת מוצגת לאורך העלילה בצורת שיחות טלפון משותפתו בארצות הברית.
שקר ואמת
"יש דברים יותר חשובים מהאמת, אהבה למשל או משפחה", אומר יונתן. בסרט בולט מקומם של השקרים. נגד יונתן הוגשה תביעה אזרחית בארצות הברית, בטענה שהציג נתונים מזויפים למשקיע במיזם שלו ושל שותפתו. יונתן מגלה ששחר מסתיר מענת את התמכרותו לאוקסיקודון, ולמעשה משקר לה שהוא נקי מסמים. גילוי שקר זה גורם לענת להיפרד משחר. גם יחסם של טלי ויונתן אל ענת כרוך במרמה, משום שהם מסתירים ממנה את מטרתם – סיכול נישואיה.
שקר שהוא אחד מרגעי השיא בסרט הוא העדות של שלמה ויונתן שרמי והילד הגיעו לקליניקה מרצונם, לטיפול שגרתי, כך שלא הייתה שום חטיפה. לאחר היסוס קל גם ענת מצטרפת לעדות זו, בהבינה שחרף סלידתה משקרים, במקרה זה השקר עדיף על האמת.
פסקול הסרט
פסקול הסרט, נכתב, הולחן ובוצע על ידי נתן גושן והופק על ידי גלעד שמואלי. האלבום יצא לאור ב-25 באוקטובר 2018 דרך חברת התקליטים הישראלית אן אם סי.
פיאט טיפו (2015)
פיאט טיפו (באיטלקית: Fiat Tipo) דגם 356 (ידועה גם בשם פיאט איגאה) היא מכונית משפחתית "קומפקטית", אשר מיוצרת על ידי יצרנית הרכב פיאט מאיטליה החל משנת 2015.
מכוניות מדגם זה מורכבות על ידי חברת הבת הטורקית של פיאט, "טופאס", בעיר בורסה שבטורקיה.
דגם קודם (מס' 160) של "פיאט טיפו" יוצר בשנים 1988–1995.
יואב ויס
יואב ויס (נולד בירושלים ב-1968) הוא אמן ישראלי. יצירותיו עוסקות לרוב בנושאים חברתיים ומתפרשות על מגוון מדיה: ציור, פיסול, מיצג ואמנות ברשת.
ביוגרפיה
יואב ויס גדל בישראל ובארצות הברית. את התואר הראשון באמנות קיבל מבית הספר לעיצוב ברוד איילנד (Rhode Island School of Design), ואת התואר השני מהאקדמיה לאמנות בצלאל.
כשחזר לישראל יזם את "פסלו של יום," פרויקט שבמסגרתו ייצר והציג בבית האמנים בירושלים פסל חדש כל יום במשך 70 יום. בפרויקט הגמר שלו בבצלאל הקים את "עשר אצבעות" חברה שהציעה שירותי אמנות וייצרה יצירות אמנות ע"פ הזמנה ובהתאם לתקציב המזמין.
בשנת 2000, בזמן שהיה בשהות אמן ב-Cittadellarte יזם פרויקט בו הוא וכמה שותפים הסתובבו בעיר עם כל המרכיבים לארוחת ערב מפוארת ועברו מדלת לדלת בניסיון לשכנע אנשים לאפשר להם לבשל עבורם בביתם את הארוחה.
בשנת 2010 הציג ויס סדרת ציורים של חיילי צעצוע בגלריה נלי אמן בתל אביב.
מריוס ז'וליבה
מריוס ז'וליבה (בצרפתית: Marius Jolivet; 1906, סנט אטיין – 1964, קולונג'-סו-סאלב ) היה כומר קתולי וחסיד אומות העולם מצרפת.
קורות חיים
ז'וליבה למד בלה רוש-סור-פורון. הוא הוסמך לכמורה בשנת 1930 והחל לכהן בעיירה תונון-לה-בה. לאחר מכן כיהן בקהילת קולונג'-סו-סאלב שבמזרח צרפת, במחוז סבואה עילית, על גבול שווייץ. עקב בריאותו הרעועה נאלץ לעבור בין מספר קהילות ובשנת 1934 החל לכהן בקהילת פוסיני.
פעילותו בתקופת השואה
בין קיץ 1942 ו-1944 עשרות פליטים יהודיים שביקשו לברוח לשווייץ הגיעו לביתו של ז'וליבה ונעזרו בו בתור מקלט זמני לפני שפנו לעבור את הגבול לשווייץ. חלקם שהו בביתו מספר ימים וחלקם - רק שעות ספורות, כל זאת לפי הזמינות של המבריחים אל מעבר לגבול וכן תכיפות הסיורים של שומרי הגבול הצרפתיים והגרמניים. כל פליט שהגיע לביתו של ז'וליבה זכה לטיפול מסור. ז'וליבה הסתיר את זהותם היהודית של כל הפליטים מפני תושבי האזור, כולל חבריו הטובים. כל יום בחן ז'וליבה את הגבול כדי לחפש נקודות מעבר טובות יותר.
באזורו של ז'וליבה פעלו גם ז'אן רוזה וז'ילבר פרנו (Gilbert Pernoud), שלימים הוכרו גם הם בתואר חסידי אומות העולם. הם הפיצו את עיתונו המחתרתי של פייר שאייה, "מחברותיו של עד ראייה נוצרי" (Les Cahiers du Témoignage Chrétien) ובמשותף סייעו להעברתם של מאות יהודים מצרפת לשווייץ.
לקראת תום המלחמה נעצר ז'וליבה על ידי שוטרים צרפתיים אך שוחרר ומיהר לעבור את הגבול לשווייץ.
לאחר המלחמה
כשנה לאחר תום המלחמה שב ז'וליבה לצרפת והתגורר בסנטוריום בפאסי. על אף מצב בריאותו הרעוע ניסה להמשיך ולשרת בתפקיד כמורה עד פטירתו.
הנצחה
בשנת 1986 הוכר ז'וליבה על ידי יד ושם בתור חסיד אומות העולם.
אלברכט, נסיך פרוסיה (1809–1872)
אלברכט נסיך פרוסיה (בגרמנית: Albrecht von Preußen; 4 באוקטובר 1809 – 14 באוקטובר 1872) היה איש צבא ונסיך גרמני מבית הוהנצולרן.
ביוגרפיה
נולד בקניגסברג (כיום קלינינגרד) שבפרוסיה המזרחית לפרידריך וילהלם השלישי, מלך פרוסיה ואשתו המלכה לואיזה. היו לו שישה אחים ואחיות בוגרים ממנו, שנה לאחר לידתו מתה אמו. הוא שרת כקצין פרשים בצבא הפרוסי תחת שלטון אחיו פרידריך. הוא השתתף באופן פעיל במלחמת שבעת השבועות בשנת 1866 תחת שלטון אחיו וילהלם, ולקח חלק בארבעה קרבות לפחות.
במלחמת צרפת–פרוסיה בשנת 1870 פיקד על יחידת פרשים מהארמייה השלישית, והשתתף בקרבות של הטירה הלבנה, סדאן, ופריז. על גבורתו בקרבות אלו זכה בעיטור הפור לה מריט. אלברכט היה גם חבר ברייכסטאג של הקונפדרציה הצפון-גרמנית ונודע כשמרן קיצוני.
משפחתו
אלברכט נישא מספר פעמים, מנישואיו הראשונים למריאן, נסיכת הולנד נולדו לו 5 ילדים:
מנישואיו לברונית רוזלי פון ראוך נולדו לו שני ילדים:
הלטון
הלטון דה סילבה ארודה (בפורטוגזית: Helton da Silva Arruda; נולד ב-18 במאי 1978) הוא כדורגלן עבר ברזילאי ששיחק בעמדת השוער.
קריירה
הלטון החל את קריירת המשחק שלו בקבוצת הנוער של ואסקו דה גאמה, ובשנת 1999 החל לשחק במדי הקבוצה הבוגרת, עמה זכה בשנת 2000 באליפות ובגביע מרקוסור.
בקיץ 2005 חתם בפורטו, כשבתחילה היה מחליפו של ויטור באיה, אך בהמשך העונה זכה בחולצת השוער הראשון וסיים את העונה עם דאבל מקומי. בקיץ 2009, לאחר עזיבתו של לואיס גונסאלס לאולימפיק מרסיי, מונה הלטון לקפטן הקבוצה.
במהלך שנותיו בפורטו זכה עם הקבוצה בשבע אליפויות, ארבע פעמים ב ו-6 פעמים ב. כמו כן, בעונת 2010/2011 זכה עם הקבוצה בליגה האירופית, תוך שהוא שומר על שער נקי בניצחון קבוצתו 1–0 על ספורטינג בראגה ביום הולדתו ה-33.
ב-12 באוקטובר 2016, בסיום חוזהו בקבוצה, הכריז הלטון על פרישה ממשחק פעיל בגיל 38, אך המשיך לשחק כדורגל בצורה חובבנית.
קריירת נבחרות
לאחר שבשנת 1997 שיחק עם נבחרתו באליפות העולם לנוער, בשנת 2000 פתח בשער הנבחרת במשחקי אולימפיאדת סידני, בה הודחה נבחרתו בשלב רבע הגמר לאחר שהפסידה ל.
ניל אברקרומבי
ניל אברקרומבי (באנגלית: Neil Abercrombie; נולד ב-26 ביוני 1938) הוא פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כמושל ה-7 של מדינת הוואי בארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית בשנים 2010–2014.
ביוגרפיה
אברקרומבי נולד בבפאלו. הוא למד לתואר ראשון בסוציולוגיה ביוניון קולג', ובשנת 1959 עבר להוואי על מנת לעשות תואר שני ודוקטורט באוניברסיטת הוואי במנואה.
בשנת 1970 החל אברקרומבי את דרכו הפוליטית, כשניסה להתמודד ל מטעם המפלגה הדמוקרטית, אף ללא הצלחה.
בשנים 1975–1979 כיהן כחבר בבית הנבחרים של הוואי. בשנים 1980–1986 כיהן כחבר ב. בספטמבר 1986 נבחר לכהן זמנית בבית הנבחרים של ארצות הברית במקומו של ססיל הפטל, שהתמודד למשרת המושל, אך הפסיד בבחירות הבאות לפאט סאיקי וסיים את כהונתו בינואר 1987.
בשנים 1988–1990 נבחר לכהן כחבר במועצת העיר הונולולו.
בינואר 1991 התמודד שוב נגד פאט סאיקי על כיסא בבית הנבחרים של ארצות הברית, אך הפעם ניצח, וכיהן ברציפות בתפקיד זה עד לפברואר 2010. במהלך כהונתו הצביע אברקרומבי נגד הפלישה לעיראק ב-2003, תמך בחוקים להגבלת נשיאת נשק, התנגד לחוקים נגד הפלות ותמך בנישואים חד מיניים. כמו כן, הוא היה אחד מתשעת חברי בית הנבחרים שנמנעו בהצבעה על "חוק הפטריוט".
ב-9 במרץ 2009 הודיע על כוונתו לרוץ למשרת מושל הוואי, ובפברואר 2010 התפטר מתפקידו בבית הנבחרים כדי להתרכז במסע הבחירות. אברקרומבי הביס את יריביו בפריימריז המפלגה הדמוקרטית. ובבחירות הכלליות, וב-6 בדצמבר 2010 החל לכהן כמושל הוואי השביעי, כשלצידו סגן המושל בריאן שץ. בעת היבחרו היה אברקרומבי בן 72, והיה המושל המבוגר ביותר בארצות הברית עד בחירתו של מושל קליפורניה ג'רי בראון בינואר 2011.
במהלך כהונתו, אברקרומבי הביע תמיכה בהצעת חוק שנועדה לאפשר איחוד אזרחי לזוגות חד־מיניים, מה שהוביל להעלאת ההצעה בתחילת שנת 2011. לאחר אישור החוק על ידי הסנאט של הוואי, ב־23 בפברואר 2011 חתם אברקרומבי על החוק, וזוגות החלו להירשם במסגרת איחוד אזרחי ב־1 בינואר 2012. ב־9 בספטמבר 2013 קרא אברקרומבי, להתכנסות מיוחדת של הרשות המחוקקת כדי לדון בהצעת החוק שנועדה לאפשר נישואים חד־מיניים. ב־28 באוקטובר אושרה הצעת החוק על ידי ועדת הסנאט לענייני משפט ועבודה ברוב של 5–2, וב־30 באוקטובר הסנאט הצביע במלואו על הצעת החוק ואישר אותה ברוב של 20–4. ב־5 בנובמבר אושרה הצעת החוק על ידי שתי הוועדות של בית הנבחרים: ועדת המשפטים אישרה את הצעת החוק ברוב של 8–5, וועדת הכספים אישרה אותה ברוב של 10–7.
לקראת בחירות 2014 הובס אברקרומבי בפריימריז המפלגה הדמוקרטית על ידי הסנאטור דייוויד איגה, שזכה ל-67% אחוזי תמיכה, לעומת 31% אחוזי תמיכה באברקרומבי. בכך הפך למושל המכהן הראשון בהיסטוריה של הוואי שמפסיד בפריימריז, ולמושל המכהן שהובס בפער הגדול ביותר בהיסטוריה של ארצות הברית.
הנסיך ארצ'י מסאסקס
הנסיך ארצ'י האריסון מסאסקס (באנגלית: Prince Archie of Sussex בעבר Archie Harrison Mountbatten-Windsor; נולד ב-6 במאי 2019) הוא בנם של מייגן, דוכסית סאסקס והנסיך הארי, דוכס סאסקס, נכדו של צ'ארלס השלישי, מלך הממלכה המאוחדת. הוא השישי בסדר הירושה לכתר הבריטי.
תאריו
הוריו הנסיך הארי, דוכס סאסקס ומייגן, דוכסית סאסקס ביקשו שלא לתת לילדיהם תארים כמו שהם זכאים, במטרה שלא יגדלו עם הלחצים שנושא התואר. עם זאת, לפי חוקי הירושה, בעקבות היות צ'ארלס השלישי למלך, קיבל מאונטבאטן–וינדזור את התואר נסיך כמתחייב בחוק הבריטי, וזאת עקב החלטתו של המלך ג'ורג' החמישי ב־1917 שכל נכדי המונארך יוגדרו נסיכים..
ב-4 ביוני 2021 נולדה אחותו הקטנה, הנסיכה ליליבת מסאסקס.
ארכימדס (אונייה, 1838)
הצלחתה של "ארכימדס" בישרה את הולדתה של אוניית הקיטור המסחרית, הן לנוסעים הן למשא, שתפשה בהדרגה את מקומה של אוניית המפרשים. זאת ועוד, היא השפיעה ישירות על צורת ההנעה של אונייה חדשנית ופורצת דרך אחרת, "גרייט בריטיין" של ברונל, אוניית הנוסעים המודרנית הראשונה, שתוכננה מלכתחילה כאוניית משוטות אך הוסבה לאוניית מדחף תוך כדי הבנייה. בעקבות הפלגות המבחן (sea trials) המוצלחות של "ארכימדס" החל גם הצי המלכותי הבריטי לבנות אוניות מדחף לצרכיו, שאחת הראשונות מביניהן – הסלופ "ראטלר" – הושקה ב-1843.
רקע
ספינת הקיטור המסחרית הראשונה, "נורת' ריוור" (North River) של רוברט פולטון, הונעה על ידי גלגלי משוטות וערכה את הפלגתה הראשונה ב-1807, ומאז והלאה היו המשוטות צורת ההנעה הסטנדרטית של ספינות ואוניות קיטור. בין השנים 1750–1830 נרשמו פטנטים רבים להנעה מדחפית על ידי ממציאים שונים, אך רק מעטים מהם נבחנו הלכה למעשה, ואלו שירדו משולחן השרטוט נמצאו בלתי יעילים מסיבה זו אחרת.
פרנסיס פטיט סמית ויוהאן אריקסון
ב-1836 שקדו בבריטניה שני ממציאים על מציאת פתרון מעשי להנעה מדחפית. פרנסיס פטיט סמית, חקלאי לפי מקצועו, שגילה עניין רב בנושא, רשם פטנט ב-31 במאי 1836 ובו הציע להתקין בורג ארכימדס בן שני לוליינים בקורות המילוּא האחוריות (deadwood) של האונייה, לפני המדחף. אריקסון, מהנדס שוודי מוכשר, שעבד אז בבריטניה, רשם פטנט זמן מה לאחר מכן, ב-13 ביולי באותה שנה, לבורג ארכימדס שהותקן אחרי לוח ההגה.
בעזרת שותפו למיזם, הבנקאי הלונדוני רייט (Wright), בנה סמית דגם סירה עם מדחף מעץ, אותו השיט בבריכה בחוותו בהנדון (Hendon). אחר כך הוצג הדגם בגלריית אדלייד (Adelaide Gallery), מוזיאון למדע ברחוב אדלייד בלונדון, שם צפה בו סר ג'ון בארו, המזכיר השני של האדמירליות. בעקבות הניסויים המוצלחים עם דגם הסירה, ניגשו סמית ושותפיו לבנות סירה באורך 30 רגל (9.1 מ') ותפוסה של 6 טון, מצוידת במנוע קיטור חד-צילינדרי בן 6 כוחות סוס, שניתן לה השם "פרנסיס סמית". בסירה הותקן מדחף עץ בורגי בעל שני לוליינים שלמים פרי תכנונו של סמית, קוטרו 2 רגל ופסיעתו 2 רגל ו-5 אינץ', ומנובמבר 1836 עד ספטמבר 1837 ערכה הסירה הפלגות מבחן בתעלת פדינגטון. רצה המזל ובאחד ההפלגות, בפברואר 1837, נשבר מדחף העץ ומשני הלוליינים נותר אחד בלבד. להפתעת סמית, מהירות הסירה התגברה דווקא וביצועי המדחף היו טובים משקודם. בעקבות התגלית המקרית רשם סמית פטנט עדכני של המצאתו.
באותו זמן ערך גם אריקסון את נסיונותיו. ב-1837 הוא בנה סירת קיטור מדחפית באורך 45 רגל (14 מ'), "פרנסיס בי. אוגדן" (Francis B. Ogden), שנקראה על שם פטרונו, הקונסול האמריקאי לליברפול. בקיץ 1837 הציג אריקסון את הסירה שלו בנהר תמזה לחברי האדמירליות הבריטית, ובהם המפקח על בניין האוניות, סר ויליאם סיימונדס (Symonds). הפלגות המבחן שערך היו מוצלחות מאוד: הסירה הגיעה למהירות של 10 מייל לשעה (16 קמ"ש), ואף גררה סקונר בן 140 טונות במהירות של 7 מייל בשעה ואוניית דואר אמריקאית במהירות של 4.5 מייל לשעה, אך סיימונדס ואנשיו לא גילו התלהבות רבה. האדמירליות הוסיפה להחזיק בדעה שהנעה מדחפית לא תהיה יעילה באוניות אוקיאניות, וסיימונד אף סבר כי המדחף יקשה על היגוי האונייה מאחר שהותקן מאחורי לוח ההגה. בעקבות הביקורת והדחייה יצר אריקסון קשר עם הצי האמריקאי, בנה סירה מדחפית שנייה וגדולה יותר, "רוברט אף. סטוקטון" (Robert F. Stockton), והוביל אותה ב-1839 לארצות הברית; שם קנה לו שם כמתכנן אוניית המלחמה המדחפית הראשונה של הצי האמריקאי, סלופ התותחים "פרינסטון".
תיאור האונייה
"ארכימדס" נבנתה בלונדון ב-1838 על ידי בונה האוניות הנרי וימסהרסט (Wimshurst). לדברי פרנסיס פטיט סמית עצמו, האונייה נבנתה מעץ אלון אנגלי, אך ברשוּמה מאוחרת יותר במרשם לויד'ס נכתב כי לפחות חלקים מן השדרית נבנו מאורן בלטי. אורך האונייה היה 125 רגל (38 מ'), רוחבה 22.5 רגל (6.9 מ'), והתפוסה 237 טון. האונייה תוכננה על ידי מר פסקו (Pasco), שדריתה הונחה באביב 1838, והיא הושקה ב-18 באוקטובר. עלות הבנייה הייתה 10,500 ליש"ט. היא נבנתה על פי תבנית של סקונר, צרה וארוכה ובעלת קווי גוף קלאסיים, ארובתה ותרניה נוטים לאחור, ונחשבה בעיני בני התקופה לכלי שיט יפהפה.
המנועים
מאחר שההנעה המדחפית הציבה אתגרים טכניים לא מוכרים, התקשה סמית למצוא מנועים מתאימים לאונייה. בסופו של דבר הסכימה חברת ההנדסה המפורסמת J. and G. Rennie לתכנן ולבנות את המנועים, ואף הצטרפה לחברה החדשה.
שני המנועים שסיפקו האחים רֶנִי היו כל אחד בעלי שני צילינדרים בקוטר 37 אינץ' (97 ס"מ) ואורך מהלך 3 רגל (0.91 מ'), שפיתחו יחד הספק נומינלי של כ-80 כוחות סוס והספק אפקטיבי של כ-60 כוחות סוס. מהירות הסיבוב של המנועים הייתה 26 סיבובים לדקה, ותמסורת גלגלי שיניים סובבה את המדחף במהירות 140 סל"ד לערך. לחץ העבודה של הדודים היה 6 ליברות לאינץ' מרובע. המנועים הותקנו באונייה בתחילת 1839, חודשים אחדים אחרי השקתה. התנועה מהמנוע למדחף הועברה על ידי תמסורת של גלגלים ישרי-שיניים ופיניונים, הגדול שבהם עם שיניים עשויות עץ קשה (hornbeam).
המדחף הבורגי היה עשוי מפח ברזל עבה, קוטרו 5 רגל ו-9 אינץ' (1.75 מ'), פסיעתו 8 רגל (2.4 מ') ולו לוליין אחד שלם של 360 מעלות באורך 5 רגל (1.5 מ'). חידוש נוסף שהגה סמית היה האפשרות לנתק את המדחף ולהרימו מעל פני המים כשהאונייה שטה במפרשים, כדי להקטין את הגרר שהוא יצר עם התקדמות האונייה. הרמת המדחף לתוך הפיר האטום בגוף האנייה ארכה כ-15 דקות.
הפלגות האונייה
ב-2 במאי 1839 יצאה "ארכימדס" להפלגת הבכורה שלה מלונדון אל המעגנה הפתוחה Sheerness Approach בשפך התמזה. ב-15 בחודש יצאה לים, ושטה מגרייבסנד אל פורטסמות במהירות מפתיעה של 10 קשרים. בפורטסמות התחרתה בהצלחה מול אחד מכלי השיט המהירים ביותר בשירות האדמירליות, ספינת המכס "וולקן" (HMCR Vulcan); קציני צי בכירים שצפו בתחרות התרשמו מאוד מיכולותיה של "ארכימדס".
תקלת השבר (breakdown) ומדחף מדגם חדש
אחרי הפלגת המבחן הראשונה שבה "ארכימדס" ללונדון, ובעודה בדרך התפוצץ דוד הקיטור שלה, הרג את המכונאי השני ופצע כמה אחרים. האונייה הושבתה לחמישה חודשים לתיקונים במספנת וימסהרסט.
עם שובה לשירות קיבל סמית הזמנה מהממשלה ההולנדית להביא את האונייה להולנד להדגמה. איתרע המזל, ובהפלגה לטקסל נשבר גל הארכובה של "ארכימדס" והיא נאלצה לשוב לאנגליה לתיקונים. אלו בוצעו הפעם על ידי הפירמה Miller, Ravenhill & Co, וכללו גם את החלפת המדחף המקורי בעל הכריכה האחת והלוליין השלם במדחף בעל שתי כריכות וחצי לוליין ולו שני להבים מיוחדים. יתרונו של המדחף החדש היה בכך שפחתו במידה ניכרת הרעידות החזקות בירכתי האונייה.
הפלגות המבחן בדובר
עם השלמת התיקונים תיאמה האדמירליות עם סמית את עריכתה של סדרת הפלגות מבחן חדשה בדובר. האדמירליות מינתה את קפטן אדוארד צ'פל (Chappell) לפקח על הפלגת המבחן ולדווח על תוצאותיהן. מאפריל עד מאי 1840 נבחנו יכולותיה של "ארכימדס" אל מול אוניות הדואר המהירות ביותר בשירות האדמירליות ששטו בקו דובר-קאלה: אוניות המשוטות "אריאל" (Ariel), "ביוור" (Beaver) , "סוואלו" (Swallow) ו"ויג'ן" (Widgeon).
הקפת האיים הבריטיים והפלגות נוספות
ביולי 1840, אחרי הפלגות המבחן בדובר, ערכה "ארכימדס" הפלגה סביב האיים הבריטיים עם קפטן צ'פל על סיפונה. היא נועדה לערוך בדיקות נוספות, אך גם איפשרה לבעלי אוניות, למהנדסים ולמדענים בנמלים בהם עברה לבחון את שיטת ההנעה החדשה. "ארכימדס" השלימה הפלגה של 2,006 מייל (3,228 ק"מ) במהירות ממוצעת מעל 7 קשרים (11 קמ"ש), ובמהירות מקסימלית בתנאים אידיאליים של 10.9 קשרים (17.5 קמ"ש).
אחרי הקפת האיים הבריטיים הפליגה "ארכימדס" מפלימות אל אופורטו בפורטוגל בזמן שיא של 68.5 שעות. האונייה ערכה לאחר מכן הפלגות גם לאנטוורפן, אמסטרדם דרך תעלת נורד-הולנד, ולנמלים נוספים ביבשת, ועוררה עניין רב בכל מקום בו ביקרה.
החכרת האונייה לברונל
עם שובה של "ארכימדס" להולנד, הסכים סמית להחכיר את "ארכימדס" לכמה חודשים לחברת אוניות הקיטור "גרייט וסטרן", שהייתה בעיצומה של בניית אוניית קיטור הגדולה בעולם, "גרייט בריטיין" שתוכננה להיות אוניית משוטות. מתכנן האונייה, איזמבארד קינגדום ברונל, התרשם מאוד מאמצעי ההנעה החדש, החליט להסב את האונייה בבנייתה לאוניית מדחף, ולאחר ששכנע את שותפיו לחברה, הותקן ב"גרייט בריטיין" מדחף ארבעה להבים מדגם חדש שתכנן סמית.
המשך שירותה בים
סמית ושותפיו לחברה חשבו מתחילה למכור את "ארכימדס" לצי המלכותי, אבל כשהדבר לא הסתייע, מכרה Ship Propeller Company את האונייה לשימוש מסחרי. על פי ההערכות הפסידה החברה כ-50,000 ליש"ט במיזם "ארכימדס", ולאחר זמן פורקה.
אירית בן-אבא
אירית בן-אבא ויטלה (נולדה ב-1958) היא דיפלומטית ישראלית המשמשת כשגרירת ישראל ברפובליקה העממית של סין וכשגרירה לא-תושבת למונגוליה. בעבר כיהנה כשגרירת ישראל ביוון (2014–2019), שגרירה בפיליפינים (2000–2003) וכסמנכ"לית לעניינים כלכליים במשרד החוץ (2007–2014).
ביוגרפיה
בן-אבא נולדה בתל אביב. השתחררה מהצבא ב-1978. היא בעלת תואר ראשון בלימודי המזרח הרחוק ואנגלית מהאוניברסיטה העברית בירושלים (1982) ותואר שני במנהל עסקים מהאוניברסיטה העברית בירושלים (2005). בוגרת תוכנית הסגל הבכיר של משרד החוץ.
בשנת 2000 מונתה לשגרירת ישראל בפיליפינים. ב-2004 מונתה לשגרירה ניידת לא-תושבת במדינות הבלקן, באלבניה, בבוסניה והרצגובינה ובמקדוניה הצפונית. ב-2006 מונתה לראש החטיבה לעניינים כלכליים של המזרח התיכון וטיפלה בנושאים הכלכליים וההומניטריים הנוגעים ליחסי ישראל והרשות הפלסטינית. ב-2007 מונתה לסמנכ"לית לעניינים כלכליים של משרד החוץ.
ב-2014 מונתה לשגרירת ישראל ביוון. ב-2020 מונתה לממונה על היחסים (שגרירה בפועל) בשגרירות ישראל בצרפת. כמו כן שימשה שליחה מיוחדת לענייני הגירה.
החל מחודש ינואר 2021, מכהנת כשגרירת ישראל בבייג'ינג ובמונגוליה.
אם לבן אחד.
אגסילאוס (מדינאי)
אגסילאוס (ביוונית: Ἀγησίλαος; המאה ה-3 לפנה"ס) היה נואם ומדינאי ספרטני בולט, שהכשיל למעשה את הרפורמות שניסה ליזום אגיס הרביעי.
ביוגרפיה
פלוטרכוס מתאר את אגסילאוס כ"נואם רב עוצמה אם כי נשי ורודף בצע בגלוי." אחותו נישאה למלך האוריפונטידי אאודומידס השני וילדה לו את אגיס הרביעי. אגיס תכנן רפורמה מקיפה שנועדה לשנות לחלוטין את המצב בספרטה. אגיס רצה לזכות בתמיכת אמו לשם כך, שכן היא הייתה אשה עשירה ורבת השפעה בספרטה. אולם ידע שהיא לא תסכים לעשות זאת. על כן הוא פנה אל אגסילאוס אחי אמו בבקשת עזרה. אגסילאוס לא התלהב מהרעיון של אחיינו, אולם הוא היה שקוע בחובות כבדים ושמיטת החובות שתכנן אגיס קרצה לו. על כן הוא הסכים למהלך ויחד עם אגיס שכנע את אחותו לתמוך בכספה בתוכניותיו של בנה.
בהמשך מונה אגסילאוס לראש האפורים ותמך בשמיטת החובות שארגן אגיס. אולם לאחר שהתוכנית עברה הוא עיכב את אגיס מלבצע את שאר הרפורמות המתוכננות. למזלו שליט הליגה האכאית אראטוס מסיקיון ביקש מאגיס לבוא לסייע לו נגד האיטולים. אגסילאוס תמך בהצעה וקיווה כך להשהות את ביצוע התוכניות הנוספות של אגיס. הוא הושאר כעוצר בספרטה בזמן שאגיס יצא למסע. אולם שלטונו היה מושחת ורודני, ומתנגדו של אגיס לאונידס השני חזר לספרטה וביצע הפיכה. אגסילאוס נמלט מהעיר יחד עם בנו היפומדון.
מוטציית BRCA
מוטציות BRCA (באנגלית: BRCA mutations) הן מוטציות בגנים BRCA1 או BRCA2, שהם גנים מדכאי סרטן. בגנים האלו זוהו מאות מוטציות שונות, ובעוד שחלקן זוהו כלא מזיקות או לא בעלות השפעה מוכחת, סוגים מסוימים נקבעו כמסוכנים. הסוגים המסוכנים עלולים לגרום לנשאי המוטציה לפתח סוגי סרטן רבים, בייחוד סרטן השד או השחלות. 5-10% ממקרי סרטן השד בנשים מיוחסים למוטציות ב-BRCA1 ו-BRCA2, והשפעת הסרטן על נשים עם מוטציה בגנים האלו היא לרוב קשה יותר. הסיכון שנשים בעלות מוטציות מזיקות ב-BRCA1 או BRCA2 (מוטציות שהוכחו כגורמות לסרטן) יחלו בסרטן השד גדול בערך פי חמישה מהרגיל, והסיכון שיחלו בסרטן השחלות גדול בערך פי עשרה עד שלושים. הסיכוי שנשים בעלות מוטציית BRCA1 בסיכון גבוה יחלו בסרטן השד או השחלות גדול יותר מאשר עם מוטציה ב-BRCA2. נשאות של מוטציה בסיכון גבוה לא תגרום לנשאית לפתח סרטן כלשהו בהגדרה, וכמו כן לא ניתן להניח שכל סרטן שהתפתח באישה אכן נגרם כתוצאה מהמוטציה, ולא מגורמים אחרים.
הגנים BRCA1 ו-BRCA2 אחראיים לתיקון בעיות ברצפי DNA. מוטציה בגנים הללו גורמת לשגיאות בתיקון, מה שמעלה משמעותית את הסיכון של אדם לפתח גידולים סרטניים בתא הפגום. מוטציות יכולות לעבור בתורשה מכל אחד מההורים ועשויות לעבור הן לבנים והן לבנות. לכל ילד של נשא גנטי, ללא קשר למין, יש סיכוי של 50% לרשת את המוטציה. בהתאם, מחצית מהנשאים באוכלוסייה הם גברים, ומחצית נשים. מוטציות BRCA גורמות בעיקר לסרטן השד וסרטן השחלות בקרב נשים. הסיכון לסרטן שד הקשור ל-BRCA עבור גברים נשאי המוטציה גבוה יותר מאשר עבור גברים אחרים, אך עדיין נמוך יחסית. מוטציות בסיכון גבוה מגבירות את הסיכוי לפתח גם סוגי סרטן אחרים, כגון סרטן המעי הגס, סרטן הלבלב, מלנומה וסרטן הערמונית.
השפעות בריאותיות
לנשים עם מוטציות מזיקות בגנים BRCA1 או BRCA2 יש סיכון גבוה לפתח סרטן שד או שחלות. מכיוון שמחקרים שונים מסתכלים על אוכלוסיות שונות, ומכיוון שלסוגים שונים של מוטציות יש סיכונים שונים במקצת, הסיכון מבוטא בצורה הטובה ביותר כטווח, ולא כמספר בודד. : 89–111
כ-50% עד 65% מהנשים שנולדו עם מוטציה מזיקה ב-BRCA1 יפתחו סרטן שד עד גיל 70, ו-35% עד 46% יפתחו סרטן שחלות עד גיל 70. כ-40% עד 57% מהנשים עם מוטציה מזיקה ב-BRCA2 יפתחו סרטן שד עד גיל 70, ו-13% עד 23% יפתחו סרטן שחלות עד גיל 70. : 89–111
לנשים עם סרטן שד הקשור למוטציית BRCA יש סבירות של עד 40% לפתח סרטן שד ראשוני נוסף בתוך עשר שנים לאחר האבחנה של הראשון, אם לא קיבלו טיפול בטמוקסיפן או כריתת שחלות. גם הסיכון של אישה עם סרטן השחלות לפתח סרטן שחלות נוסף בעשר השנים שלאחר האבחנה גדל ב-6-12% בתנאים אלו.
סטטיסטיקה של סרטן שחלות הקשור ל-BRCA כולל בדרך כלל לא רק סרטן של השחלות עצמן, אלא גם סרטן הצפק ואת הסרטן הנדיר מאוד, אך קל יותר לזיהוי, של החצוצרות. נשים עם מוטציית BRCA מפתחות סרטן החצוצרות בשיעור שגדול פי יותר ממאה מהשיעור הרגיל. : 275–302  קשה להבחין בין שלושת סוגי הסרטן הללו בשלבים המתקדמים שלהם.
הופעת סרטן
סרטן שד הקשור ל-BRCA מופיע בגיל מוקדם יותר מאשר סרטן שד שאינו קשור למוטציה. : 89–111  נטען בעבר כי סרטן שד הקשור ל-BRCA הוא אגרסיבי יותר מסרטן שד רגיל, אולם רוב המחקרים באוכלוסיות ספציפיות מצביעים על הבדל קטן או ללא הבדל בשיעורי ההישרדות.
סרטן השחלות או החצוצרות הקשור ל-BRCA רגיש בצורה יוצאת דופן לכימותרפיה מבוססת פלטינה כמו ציספלטין, ולכן קל יותר לטפל בו מאשר בסרטן שלא קשור למוטציה. : 275–302  סרטן השחלות הקשור ל-BRCA1 מופיע בנשים בגילאים צעירים יותר, אך הסיכון אצל נשים עם מוטציה ב-BRCA2 עולה במידה ניכרת במהלך גיל המעבר. : 275–302
השפעה הישרדותית
לאישה בת 25 ללא מוטציה בגנים של BRCA יש סבירות של 84% להגיע לגיל 70 לפחות. 11% ממקרי המוות בגילאים האלו נגרמים מסרטן השד או השחלות, ו-89% מסיבות אחרות.
לעומת זאת, לנשאית מוטציית BRCA1 בסיכון גבוה יהיה סיכוי של 59% בלבד להגיע לגיל 70 ללא התערבות רפואית או כירורגית מניעתית. מתוך אותן נשים שלא שורדות, 26% ימותו מסרטן השד, 46% מסרטן השחלות ו-28% מסיבות אחרות.
לנשים עם מוטציה ב-BRCA2 בסיכון גבוה, ללא התערבות רפואית או כירורגית מניעתית, יהיה סיכוי של 71% להגיע לגיל 70. מבין אלו שנפטרו, 21% ימותו מסרטן השד, 25% מסרטן השחלות ו-54% מסיבות אחרות.
ניתן לשפר את הסיכוי לשרוד עד גיל 70 לפחות על ידי מספר התערבויות רפואיות, בעיקר כריתת שד מניעתית וכריתת שחלות.
סרטן השד אצל גברים
לגברים עם מוטציית BRCA יש סיכון יחסי מוגבר לפתח סרטן שד, אך מכיוון שהשכיחות הכוללת של סרטן השד בגברים נמוכה מאד, הסיכון המוחלט לכך שווה או נמוך מהסיכון לסרטן השד אצל נשים ללא המוטציה.Ch8 כ-1% עד 2% מהגברים עם מוטציית BRCA1 יפתחו סרטן שד עד גיל 70. כ-6% מהגברים עם מוטציית BRCA2 יפתחו סרטן שד עד גיל 70, השווה בערך לסיכון לנשים ללא מוטציית BRCA. באופן כללי מעט מאוד גברים מפתחים סרטן שד לפני גיל 50. : Ch8
כמחצית מהגברים המפתחים סרטן שד הם נשאי מוטציה בגן BRCA או באחד מהגנים האחרים הקשורים לתסמונות תורשתיות של סרטן השד-שחלות.
סרטן שד אצל גברים יכול להיות מטופל בהצלחה כמו סרטן שד אצל נשים, אך גברים מתעלמים לעיתים קרובות מתסמיני הסרטן, כגון אזור כואב או נפיחות חריגה אשר עשויה להיות לא גדולה יותר מגרגר אורז, עד שהסרטן מגיע לשלב מתקדם. : Ch8
בניגוד לגברים אחרים, גברים עם מוטציית BRCA, במיוחד מוטציית BRCA2, עשויים להפיק תועלת מבדיקות שד מקצועיות ועצמיות. הדמיה רפואית אינה מומלצת בדרך כלל, אך מכיוון שלגברים נשאי BRCA2 יש סיכון דומה לאוכלוסיית הנשים הכללית לפתח סרטן שד, ניתן להתאים תוכנית ממוגרפיה שנתית סטנדרטית לגברים אלו. : Ch8
סוגי סרטן אחרים
מוטציות נקשרו לסיכון מוגבר לפתח כל סוג של סרטן פולשני, כולל סרטן הקיבה, סרטן הלבלב, סרטן הערמונית וסרטן המעי הגס. בנוסף לסיכון הקשור במוטציה, לנשאים יש את הסיכונים הרגילים לפתח סרטן (ומחלות אחרות) הקשורים לעלייה בגיל, עישון, צריכת אלכוהול, תזונה לקויה, חוסר פעילות גופנית וגורמי סיכון ידועים אחרים. : 39–50
גברים עם מוטציות BRCA לא יכולים לחלות בסרטן השחלות, אבל הם עשויים להיות בסיכון גבוה פי שניים מאנשים שאינם נשאים לפתח סרטן הערמונית בגיל צעיר יותר. : Ch8  עד שליש מנשאי מוטציות BRCA2 צפויים לפתח סרטן הערמונית לפני גיל 65. הסיכון קטן יותר ושנוי במחלוקת בנשאי BRCA1. סרטן הערמונית בנשאי מוטציות BRCA נוטה להופיע עשור מוקדם מהרגיל, והוא נוטה להיות אגרסיבי יותר מהרגיל. כתוצאה מכך, בדיקת ערמונית שנתית, הכוללת בדיקה דיגיטלית של פי הטבעת, מומלצת החל מגיל 40 בקרב נשאים ידועים. : Ch8
סרטן הלבלב נוטה להיות תורשתי, וכך גם בקרב משפחות בהן קיימים נשאי מוטציות BRCA.מוטציית BRCA1 מכפילה עד משלשת את הסיכון לפתח סרטן לבלב, ואילו מוטציית BRCA2 מגדילה את הסיכון פי 3–5. בין 4% ל-7% מהאנשים עם סרטן הלבלב הם נשאי מוטציית BRCA. עם זאת, מכיוון שסרטן הלבלב הוא נדיר יחסית, אנשים עם מוטציית BRCA2 כנראה עומדים בפני סיכון מוחלט של כ-5%. בדומה לסרטן השחלות, הוא לא נוטה לייצר תסמינים בשלביו המוקדמים, שהם יותר ניתנים לטיפול. סרטן הלבלב הקשור למוטציית BRCA נוטה להופיע כעשור מוקדם יותר ממקרים לא תורשתיים. הבדיקה היא פולשנית ולכן לפני הופעת תסמינים היא עשויה להיות מומלצת רק לנשאי BRCA2 שיש להם גם היסטוריה משפחתית של סרטן הלבלב. : Ch8
מלנומה היא סרטן העור הקטלני ביותר, אם כי הוא נרפא בקלות בשלבים המוקדמים. הסבירות הנורמלית לפתח מלנומה תלויה בגזע, במספר השומות שיש לאדם, בהיסטוריה המשפחתית, בגיל, במין ובכמה האדם נחשף לקרינת UV. לנשאי מוטציה ב-BRCA2 יש סיכון בין כפול למשולש לפתח מלנומה מהסיכון שיש להם בדרך כלל, וסיכון גבוה מהממוצע למלנומה של העין. : Ch8
שיעור סרטן המעי הגס בקרב גברים ונשים בעולם עומד על כ-6%, בדרך כלל מעל גיל 50. : Ch8  זוהי מחלה המושפעת מגורמים רבים, כמו גיל, תזונה ואחרים. הסיכון לפתח סרטן זה עשוי להיות גבוה פי ארבעה מהרגיל בחלק ממשפחות BRCA1, וכפול בקרב נשאי BRCA2. כמו סרטן הלבלב, ייתכן שרק חלק ממוטציות BRCA או חלק ממשפחות BRCA גורמות לסיכון הנוסף; בניגוד לסוגי סרטן אחרים הנגרמים על ידי BRCA, הוא אינו מופיע בגיל מוקדם מהרגיל. : Ch8 בדיקת סרטן מעי גס רגילה מומלצת בדרך כלל לנשאי מוטציות BRCA.
מוטציות ב-BRCA1 וב-BRCA2 מעורבות בכמה ממאירויות המטולוגיות. מוטציות BRCA1 קשורות ללוקמיה מיאלוגנית חריפה וללוקמיה מיאלוגנית כרונית. מוטציות של BRCA2 נמצאות גם בלימפומות רבות של תאי T ובלוקמיה לימפוציטית כרונית.
פוריות והיריון
הדילמה האם להביא ילדים או לא עלולה להיות מקור ללחץ עבור נשים שמגלות במהלך שנות הפוריות שלהן שיש להן מוטציות BRCA.
סביר להניח שיש השפעה מועטה או שאין בכלל השפעה של מוטציה בגן BRCA על הפוריות הכוללת, אף על פי שלנשים עם מוטציית BRCA יש סיכוי גבוה יותר לסבול מאי - ספיקת שחלות ראשונית. נשאיות מוטציה של BRCA עשויות להיות בעלות סיכוי גבוה יותר ללדת בנות מאשר בנים, אולם תצפית זו יוחסה להטיית בירור.
אם שני ההורים הם נשאים של מוטציית BRCA, לעיתים נעשה שימוש באבחון גנטי טרום השרשה כדי למנוע לידת ילד עם מוטציות : 82–85 . העברה של שתי מוטציות BRCA1 (אחת מכל הורה) מעולם לא דווחה ומאמינים שהיא מום מולד קטלני. העברת מוטציה אחת ב-BRCA1 ומוטציה אחת ב-BRCA2 מדווחת מדי פעם. במצב כזה הסיכון של הילד לכל סוג סרטן נתון הוא הסיכון הגבוה יותר של שני הגנים (למשל, הסיכון לסרטן השחלות מ - BRCA1 והסיכון לסרטן הלבלב מ - BRCA2). שתי מוטציות BRCA2 מייצרת אנמיה על שם פנקוני. : 82–85
הריונות בנשים ללא מוטציות נמצאו קשורים להפחתה משמעותית בסיכון של האם לפתח סרטן שד לאחר גיל 40. ככל שהאישה צעירה יותר בזמן לידתה הראשונה, כך היא מקבלת יותר הגנה מפני סרטן השד. : 113–142 הנקה של יותר משנה גם מסייעת להגנה מפני סרטן השד. : 113–142 נמצא גם שהיריון מגן מפני סרטן השחלות בנשים בעלות גנים טיפוסיים.
אף על פי שמחקרים מסוימים הניבו תוצאות שונות, הריונות והנקה בדרך כלל לא יגנו על נשים עם מוטציות BRCA מפני סרטן. : 113–142  המחקר הנוכחי מוגבל ולא מדויק מספיק כדי לאפשר חישוב של סיכונים ספציפיים. עם זאת, זוהו המגמות הכלליות הבאות:
גנטיקה
מוטציית BRCA מועברת בתורשה באופן גנטי דומיננטי. לכל ילד של נשא גנטי, ללא קשר למין, יש סיכוי של 50% לרשת את המוטציה. לכן הן מסווגות כמוטציות תורשתיות (מוטציות קו הנבט - ג'רמניליות) ולא מוטציות נרכשות סומטיות.
שני הגנים של BRCA הם גנים מדכאי סרטן. לעיתים ברצפי DNA מתפתחות הפסקות דו-גדיליות (קטיעות ברצף) ובעקבות כך הוא זקוק לתיקון. התא משתמש בחלבונים במסלול אנזימטי על מנת להתאים באופן מושלם ומדויק מאוד את התיקון לרצף הספציפי. החלבונים בהם התא משתמש מיוצרים בגנים BRCA. מוטציית BRCA משביתה את הגן או גורמת לו לייצר חלבון לא תקין. בעקבות כך רצף ה-DNA לא מתוקן או מתוקן באופן שלא מותאם לו, ודבר זה עלול לגרום לגידולים סרטניים.
מכיוון שלבני אדם יש גנום דיפלואידי (שני עותקים של כרומוזומים) לכל תא יש בהתאם שני עותקים של גן BRCA, אחד מכל הורה ביולוגי. בדרך כלל רק עותק אחד מכיל מוטציה תורשתית, כך שהאדם המושפע הוא הטרוזיגוטי למוטציה ולמעשה גן ה-BRCA משתמש בעותק התקין על מנת להמשיך לתפקד. אבל אם בתא מסוים בגוף יש השבתה גם של העותק השני המתפקד (תהליך שמתרחש באופן טבעי), אז הגן לא יצליח לתקן יותר שגיאות ברצפי DNA. אובדן העותק הפונקציונלי נקרא אובדן הטרוזיגוסיות (LOH). כל אי תיקון הרצף או שגיאה כתוצאה מתיקון לא מדויק של ה-DNA עלולה לגרום להתמרה סרטנית של התא.: 39–50
ז'ואן פוסטר אי אורטלס
ז'ואן פוסטר אי אורטלס (בוולנסיאנית: Joan Fuster i Ortells, נהגה: ; 23 בנובמבר 1922 – 21 ביוני 1992) היה סופר ספרדי. הוא נחשב לאחד מגדולי הסופרים בשפה הקטלאנית, ועבודותיו תרמו להתעוררות השמאל הפרו-קטלני בתנועה הלאומית בוולנסיה במהלך תהליך הדמוקרטיזציה הספרדי. תרומתו הפוליטית ניכרת בחיבור "Nosaltres, els valencians", שבמסגרתו הוא טבע את המונח הארצות הקטלאניות בהתייחסותו לטריטוריות דוברות קטאלנית, שטענו לעצמאות מדינית מספרד.
מוטציית BRCA
גנטיקה
ישנן וריאציות רבות בגנים של BRCA, ולא כל השינויים מעניקים את אותם סיכונים.: 39–50  גרסאות מסוימות אינן מזיקות בעוד אחרות ידועות כמזיקות מאוד. כמה פולימורפיזמים נוקלאוטידים בודדים עשויים להקנות רק סיכון קטן, או עשויים להקנות סיכון רק בנוכחות מוטציות אחרות או בנסיבות מסוימות. במקרים אחרים, לא ידוע אם הגרסה מזיקה. הגרסאות מסווגות כדלקמן: : 39–50 : 109
דניאל ארנס
דניאל ארנס קונסאגרה (בספרדית: Daniel Aranes Consuegra נולד ב-30 במרץ 1979) הוא שחקן קולומביאני, שמשחק גם בטלנובלות מקסיקניות.
כירורגיית פה ולסת
כירורגיית פה ולסתות הוא מקצוע כירורגי העוסק באזור הראש, הפנים והצוואר. הוא נועד לטפל במחלות שונות, פציעות ופגמים גנטיים ברקמות הרכות והקשות של הפה, הלסתות והפנים. זוהי מומחיות כירורגית בעלת הכרה בינלאומית. ברוב המדינות ברחבי העולם, כולל ישראל, ארצות הברית, קנדה, ואוסטרליה, זוהי מומחיות מוכרת המהווה חלק ממקצוע רפואת השיניים, בעוד שבמדינות אחרות כמו בריטניה, היא מהווה מומחיות רפואית. לפיכך, בחלק ממדינות העולם מומחה לכירורגיית פה ולסתות הוא רופא שיניים, בחלקן (ספרד) הוא רופא כללי ובחלקן (רוב מדינות האיחוד האירופי) הוא בעל שני התארים – גם רופא וגם רופא שיניים.
דניאל ארנס
ביוגרפיה
ארנס נולד בשנת 1979 בקולומביה הוא צעיר מבבין 6 אחים, למד משחק בארצות הברית
ז'ואן פוסטר אי אורטלס
ביוגרפיה ועבודות
הוא נולד בעיר סואקה ליד ולנסיה, ספרד, למשפחה מהמעמד הבינוני. שני הוריו היו קתולים אדוקים. אביו היה פסל מפורסם, שעיצב בעיקר פסלים בעלי אופי דתי. בשנת 1941 הוא הצטרף לארגון הפשיסטי פלנחה, אולם מאוחר יותר הוא חזר בו מהשתייכותו לארגון. ב-1947 סיים תואר במשפטים, ובשנת 1985 קיבל תואר דוקטור בפילולוגיה קטלאנית. משנת 1946 עד שנת 1956 הפך שותף בניהול המגזין verbo עם חוזה אלבי. בספריו הראשונים, שכללו בעיקר שירה, בלט במיוחד השיר Escrit per al silenci ("נכתב על הדממה").
דניאל ארנס
קריירה
ארנס החל את הקריירה שלו בשנת 2002, בשנת 2003 גילם את דמותו של הנס בסדרה "פרנסיסקו אל מתמטיקו".
כירורגיית פה ולסת
תחומי התמחות
כירורג פה ולסתות הוא רופא מנתח המומחה באזור טיפול אנטומי של הפה, לסתות, הפנים, הגולגולת ומבנים קשורים.
דניאל ארנס
קריירה
בשנים 2005–2006 שיחק בטלנובלה Los Reyes ("המלכים") וגילם את דמותו של סנטיאגו "סנאנטי" לריאטה. תפקיד זה זיכה אותו במעמדות לפרס השחקן הטוב ביותר בהודו.
ז'ואן פוסטר אי אורטלס
ביוגרפיה ועבודות
בשנת 1952 הוא החל בשיתוף פעולה עם העיתונות של קהילת ולנסיה, ובייחוד עם העיתון Levante-EMV. שנמשך עם כתיבת החיבורים "Destino"  ו-"La Vanguardia".
מוטציית BRCA
גנטיקה
למוטציות מזיקות יש חדירה גנטית גבוהה, אך לא מלאה, מה שאומר שלאנשים עם המוטציה יש סיכון גבוה לפתח מחלה כתוצאה מכך, אך יש אנשים שלא יפתחו סרטן אף על פי שהם נושאים מוטציה מזיקה.
דניאל ארנס
קריירה
בשנת 2006 הופיע בטלנובלה Jesucristo Superestrella (ישו כוכב עליון). בשנים 2007 -2008 שיחק בטלנובלה Nuevo Rico ,Nuevo Pobre ("עשיר חדש, עני חדש") וגילם את דמותו של ארווין הויוס. בשנת 2008 שיחק בטלנובלה La Sucursal Del cielo ("הסניף של השמים") וגילם את דמותו של סמואל ליזקאנו. בשנת 2009 שיחק בטלנובלה Ame Quin Hombre El Gaitan ("האיש שאוהב הוא גאיטן). באותה שנה שיחק בסדרה Dona Bella ("גברת בלה") וגילם את דמותו של ניקולס איילה. בשנים 2011 -2010 שיחק בטלנובלה תרזה (Tereza) לצד סבסטיאן רולי אנג'ליק בוייר ואנה ברנדה קונטררס בתפקיד פרננדו מורנו Guijarro. בשנים 2011 -2012 שיחק בטלנובלה Amorcito Corazon (לב אוהב) בתפקיד ויליאם "וילי בויי" ג'יירזמו פינזון הרננדז. בשנת 2012 שיחק בהצגה הרקולס וגילם את התפקיד הראשי הרקולס. באותה שנה הופיע בהצגה הממבו של העשירים. בשנת 2013 שיחק בטלנובלה Corazon Indomable ("לב פראי") לצד אנה ברנדה קונטררס בתפקיד ראשי אוקטביו נרבאז. ב-2014 שיחק הטלנובלה La Gata (חתולה) בתפקיד פבלו מרטינס נגראטה לצד מאיטה פרוני. ב-2015 שיחק בסרט הצילום Locraos Del Amor ("שיגעונות של אהבה") וגילם את תפקידו של אדוארדו סאבדרה גרסיה. באותה שנה דיבב לסדרת האנימציה רובוטריקים אהבת מסתורין בגרסה הספרדית דבורה "Abejorro". בשנת 2016 השתתף בתוכנית ''Nuestra Belleza (היופי שלנו) והיה שופט ראשי. ''בשנים 2016- 2017 משחק בטלנובלה Desperta Comigo (תתעורר איתי) בתפקיד פבלו הרמיניו לעאל ונטורה בדמות ראשית.
ז'ואן פוסטר אי אורטלס
ביוגרפיה ועבודות
לאחר כתיבת החיבור El descrèdit de la Realitat ("אמינותה של המציאות") ב-1955 הוא החל בקריירה בולטת כמסאי מסירותו האישית לנושאים הקשורים בוולנסיה הגיעה לשיאה בשנת 1962, עם פרסומה של עבודתו הידועה ביותר Nosaltres, els valencians ("אנחנו, אנשי ולנסיה"). ספר הזה, יחד עם Qüestió de Noms ("עניין של שמות") ו-El País Valenciano (המדינה הוולנסיאנית), הם ספרי יסוד על ההיסטוריה, על התרבות ועל בעיית הזהות הלאומית של הקהילה הוולנסיאנית, מנקודת מבט קטלונית-לאומית.
מוטציית BRCA
אבחון
בדיקת מוטציה ב-BRCA1 או BRCA2 מומלצת לאנשים בסיכון גבוה כתוצאה מהיסטוריה משפחתית (לרוב דרגה ראשונה ושנייה, במקרים מסוימים גם שלישית) או אבחנה חדשה של סרטן. הבדיקה מכוסה על ידי קופות החולים וניתנת על ידי אונקולוג או רופא המשפחה עבור אנשים בסיכון גבוה למוטציה, על פי ההתוויות הבאות:
בדיקת ילדים צעירים נחשבת לא אתית מבחינה רפואית מכיוון שתוצאות הבדיקה לא ישנו את הדרך בה מטפלים בבריאות הילד.: 82–85
הליך הבדיקה
קיימות שתי בדיקות שונות.: 51–74  בשתיהן משתמשים בדרך כלל בדגימת דם, אם כי ניתן לבצע גם דגימת רוק. הבדיקה המהירה, הפשוטה והזולה ביותר משתמשת בתוצאות בדיקה חיוביות של קרוב משפחה ובודקת רק את המוטציה הבודדת שידוע שקיימת במשפחה. אם אין לאף קרוב משפחה תוצאות חיוביות של הבדיקה, אז ניתן לבצע בדיקה מלאה הבודקת את כל הרצף של BRCA1 וגם BRCA2. במקרים מסוימים, בגלל אפקט המייסד, ניתן להשתמש באתניות יהודית כדי לצמצם את הבדיקה ולבדוק במהירות את המוטציות השכיחות ביותר שנראו בקרב יהודים אשכנזים. : 51–74
תוצאת הבדיקה
תוצאת בדיקה חיובית למוטציה המוכרת כגורמת לסרטן אינה מבטיחה שהאדם יפתח כל סוג של סרטן בהגדרה, אלא רק מוכיחה נטייה גבוהה יותר כפי שמפורט בהשפעות בריאותיות. תוצאת בדיקה שלילית, אם ידוע על מוטציה ספציפית במשפחה, מראה שלאדם אין נטייה לסרטן הקשורה ב-BRCA, אם כי היא לא מבטיחה שהאדם לא יפתח מקרה לא תורשתי של מחלת הסרטן. תוצאת בדיקה שלילית כשלעצמה אינה אומרת שלמטופלת אין נטייה תורשתית לסרטן השד או השחלות משום שלמשפחה עשויה להיות נטייה גנטית אחרת לסרטן. : 89–111
מניעת סרטן
קיים מגוון של בדיקות סקר והתערבויות אשר מסייעות בניהול סיכונים לסרטן הקשור ל-BRCA. הבדיקות מותאמות בהתאם לגורמי סיכון אישיים ומשפחתיים.
מטרת בדיקות הסקר היא גילוי מוקדם של הסרטן והן אינן מונעות את התפתחותו, ולכן לעיתים משלבים גם שיטות מניעה בעלות תוצאות משתנות. : 175–207
בדיקות סקר
נהוג לנקוט במשטר בדיקות סקר אינטנסיבי עבור נשים בעלות מוטציה מזיקה בגן ה-BRCA, וכמו כן גם לנשים אשר ישנו חשד לקיומו של גנים אלו, כאשר המטרה היא גילוי של סרטן כמה שיותר מוקדם. הטיפולים המומלצים כוללים בדיקות שד תכופות וכמו כן גם בדיקות לגילוי סרטן בשחלות. : 175–207
הדמיות שד לרוב כוללות MRI (דימות תהודה מגנטית) שד אחת לשנה, החל מגילאים 20 עד 30 כתלות בגיל בו קרובי משפחה אובחנו בסרטן שד. ממוגרפיה לרוב מבוצעת רק בגיל מתקדם שכן ישנו חדש כי נשאי מוטציות BRCA נמצאים בסכנה מוגברת לפיתוח סרטן בעקבות נזקי קרינת רנטגן.
ינן גם בדיקות סקר אלטנרטיביות כגון אולטרה סאונד שד, בדיקות CT, סריקות PET, סינטיממוגרפיה, אלסטוגרפיה, תרמוגרפיה, שטיפה דוקטלית, ובדיקות סקר ניסיוניות נוספות אשר חלקן מקוות לזהות סמנים ביולוגיים של סרטן שד (מולקולות אשר מופיעות בדם כאשר מתפתח סרטן שד). : 175–207
בדיקות סקר לסרטן השחלות לרוב כוללות אולטרה סאונד באזור האגן כפעמיים בשנה. : 175–207
כמו כן ניתן לבצע בדיקות אגן קליניות ובדיקות דם במטרה לזהות סמן CA-125, המעיד על סרטן השכלות. לבדיקות דם ישנם מדדי רגישות וסגוליות נמוכים בזיהוי סרטן בשחלות. : 175–207
ז'ואן פוסטר אי אורטלס
ביוגרפיה ועבודות
הוא המשיך עם הכתיבה על נושאים אלו, כפי שניתן לראות בין היתר ביצירותיו: Raimon משנת 1964, Combustible per a falles משנת 1967, ו-Ara o Mai ("עכשיו או לעולם לא") משנת 1981. חיבורים אלו, שהיוו רק חלק קטן ממחקרים היסטוריים וביוגרפיים רבים שעשה, נאספו לכרכים הראשון והשלישי של אוסף חיבוריו הנקרא Obres Completes ("עבודות גמורות"). הכרך השני כולל את החיבור Diari (1952–1960).
מוטציית BRCA
בדיקות סקר
בבדיקות סקר לסרטן שד ושחלות, אזורי רקמה שנראים חשודים נחקרים באמצעות הדמיה נוספת, לעיתים באמצעות טכניקות הדמיה שונות ולעיתים בהפרש זמן מהבדיקה הראשונה, ויתרה מזאת לעיתים מבוצעת ביופסיה לאזור החשוד.
ז'ואן פוסטר אי אורטלס
ביוגרפיה ועבודות
ב-1987 הוא איגד את שירותיו לקובץ הקרוי Set llibres de versos ("שבעה ספרים של פסוקים"). מחקריו אוגדו בקובץ הקרוי Llibres i problemes del Renaixentisme ("ספרים ובעיות של הרנסאנס") (1989), פרי עבודותיו משנות חייו האחרונות. בשנת 1994 עבודותיו שלא פורסמו עד אז קובצו לקבצים Fuster Inèdit ("פוסטר שטרם פורסם") ו-Fuster Sabàtic ("פוסטר שנשמט").
מוטציית BRCA
טיפול תרופתי
גלולות למניעת הריון משויכות להפחתה משמעותית בסיכון לסרטן השחלות אצל נשים עם מוטציות BRCA. מחקר משנת 2013 מצא כי שימוש בגלולות מקושר להפחתה יחסית של כ-42% לסרטן השחלות, כאשר התוצאות היו דומות עבור מוטציות BRCA1 ו-BRCA2. מנגד לשימוש בגלולות לא נמצא קשר משמעותי לסרטן שד, אם כי נצפתה עלייה קלה בסכנה לסרטן שד אשר הייתה חסרת משמעות סטטיסטית. מחקר משנת 2011 מצא כי שיימוש בגלולות הוביל להפחתה של 43% בסכנה לפיתוח סרטן השחלות בקרב נשים עם מוטציות BRCA, כאשר המידע אודות הסכנה לסרטן שד בקרב נשאיות מוטציות BRCA היה בלתי עקבי.
ז'ואן פוסטר אי אורטלס
חשיבות
למרות שכתיבתו כללה גם יצירות בדיוניות, הוא ידוע בעיקר בשל המאמרים שכתב, במיוחד אלו הנושאים רוח פוליטית. עבודתו המשפיעה ביותר כאמור היא Nosaltres, els valencians ("אנחנו, הוולנסיאנים"), ואילו עבודות נוספות כגון Qüestió de Noms ("עניין של שמות") ו-Diccionari per a Ociosos ("מילון הבטלנים") (1963) מוכרים היטב בלאומיות הקטלונית. הוא הפך להיות מנהיג רוחני של זרם הלאומיות הוולנסיאנית עד סוף המאה ה-20, והיה זה שהציג את רעיון הארצות הקטלאניות, שהטיף לאחדות של התרבות הקטלאנית, כפי שהוצע על ידי לאומנים קטלאנים. בספרים האלה פוסטר טען כי הכרחי לחזק את מערכת היחסים של ולנסיה עם יתר האזורים דוברי הקטלאנית, כדי להגן על האוטונומיה התרבותית של ולנסיה. בדרך זו הוא אף ביקש לבסס את הקהילה התרבותית של קטלוניה ולעודד את ההכרה בה.
מוטציית BRCA
טיפול תרופתי
נמצא כי מאפננים סלקטיביים של קולטני אסטרוגן (SERM), בפרט טמוקסיפן, מפחיתים את הסכנה לסרטן שד בקרב נשים עם מוטציות. 113–142 טיפולים אלו אפקטיביים כטיפול מניעתי ראשוני (מניעת המקרה הראשון של סרטן שד) בנשים בעלות מוטציות בגן BRCA2, אך לא עבור מוטציות BRCA1, וכטיפול מניעתי שניוני (מניעת סרטן שד שני אצמעי) הן עבור מוטציות BRCA1 והן עבור BRCA2. נצפה כי נטילת טמוקסיפן במשך חמש שנים מפחית במחצית את הסכנה לסרטן שד בקרב נשים בעלות סכנה מוגברת לפיתוח סרטן שד מכל סיבה שהיא, אך עם זאת קיימות סכנות לתופעות לוואי משמעותיות כגון קטרקט, קרישי דם וסרטן רירית הרחם, יחד עם השפעות על איכות החיים כגון גלי חום. עקב זאת חלק מהנשים אשר מתחילות טיפול בטמוקסיפן מפסיקות להשתמש בתרופה, ורופאים לעיתים מגבילים את השימוש לנשים עם גידולים לא טיפוסיים בשדיים.