cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
והרי החדשות
עלילה
אחרי שרון וורוניקה מתפייסים, הם בהמשך הופכים לצמד קרייני חדשות בתוכנית של CNN, בריאן הופך למנחה תוכנית מציאות בערוץ פוקס, בריק מתחתן ומוליד 11 ילדים והופך ליועץ פוליטי בכיר של ג'ורג' ווקר בוש, וצ'אמפ קיינד הופך לפרשן בערוץ הספורט NFL עד שהוא מפוטר לאחר שהוא מואשם על ידי טרי בראדשו בהטרדה מינית.
נר
נֵר הוא אמצעי תאורה המורכב מפתילה בתוך חומר דלק מוצק או נוזלי, בדרך כלל שעווה, פרפין או שמן.
לפני המצאת הנורה החשמלית היה הנר מקור האור העיקרי. כיום עדיין משתמשים באור הנר לשם יצירת אווירה חמה, רגועה או רומנטית. לעיתים משתמשים בנרות גם בעת הפסקת חשמל. כמו כן, בדתות מסוימות הדלקת נרות היא חלק מטקס פולחני או מסורת דתית.
בעירת הנר
נרות מיוצרים מפרפין (תוצר לוואי של זיקוק שמן), סטארין, דונג דבורים, עצי דונג (דקל, סויה ועוד) או חלב נרות. חום הגפרור המשמש להדלקת הנר מתיך ומאדה כמות קטנה של חומר דלק. לאחר ההתאדות, הדלק מגיב עם חמצן באטמוספירה ויוצר להבה. הלהבה מספקת חום אשר דואג לכך שהנר ימשיך לבעור, באמצעות תגובת שרשרת המקיימת את עצמה: חום הלהבה מתיך את הדלק שנמצא בראש הנר, הדלק הנוזלי זורם מעלה באמצעות כוח הנימיות ושם מתאדה ומשמר את להבת הנר.
כאשר מסת הדלק המוצק מומסת, הנר מתקצר באורכו. חלקי הפתיל אשר כבר אינם משחררים את הדלק הנוזלי נאכלים על ידי הלהבה. בעירת הפתיל מגבילה את אורכו החשוף של הפתיל, וכך שומרת על טמפרטורת הבעירה וקצב צריכת הדלק קבועים. פתילים מסוימים דורשים קיצוץ ידני באמצעות מספריים או מכשירים ייעודיים, בדרך כלל לאורך של כ-0.7 ס"מ, על מנת לשמור על בעירה איטית ויציבה ולמניעת פליטת עשן.
הנר ביהדות
בשפת התנ"ך והמשנה 'נר' נקרא הכלי שמחזיק בתוכו את חומר הבעירה של האש. ואילו הכלי מרובה הקנים שבקצוותם נרות נקרא 'מנורה'.
נרות שבת ויום טוב
על פי ההלכה היהודית, יש להדליק נר בערבי שבת ויום טוב. נוהגים להדליק בערב שבת שני נרות, לסמל את שני לשונות הציווי שנאמרו בהקשר לשבת: "זכור" ו"שמור". יש שנהגו להדליק שבעה נרות כמספר ימות השבוע, יש שנהגו להדליק עשרה נרות כמספר עשרת הדיברות שבלוחות הברית. כיום נפוץ המנהג, להוסיף נר עבור כל ילד המצטרף למשפחה.
נר הבדלה
לגבי נר הבדלה נאמר בהלכה: "מצווה מן המובחר לברך על אבוקה", כלומר שלכתחילה רצוי שיהיה זה נר בעל שתי פתילות ויותר. בימינו נמכרים בחנויות נרות ייעודיים הנקראים 'נרות הבדלה'.
נרות מנורת המקדש
מצווה מן התורה להדליק בבית המקדש (וקודם לכן, באוהל מועד) את שבעת נרות המנורה מדי ערב, ולהטיב אותם מדי בוקר, כפי שמתואר בפסוקים: "צַו אֶת בְּנֵי יִשְׂרָאֵל וְיִקְחוּ אֵלֶיךָ שֶׁמֶן זַיִת זָךְ כָּתִית לַמָּאוֹר לְהַעֲלֹת נֵר תָּמִיד. מִחוּץ לְפָרֹכֶת הָעֵדֻת בְּאֹהֶל מוֹעֵד יַעֲרֹךְ אֹתוֹ אַהֲרֹן מֵעֶרֶב עַד בֹּקֶר לִפְנֵי אדני תָּמִיד חֻקַּת עוֹלָם לְדֹרֹתֵיכֶם. עַל הַמְּנֹרָה הַטְּהֹרָה יַעֲרֹךְ אֶת הַנֵּרוֹת לִפְנֵי אדני תָּמִיד." .
על פי המדרש, מטרת הדלקת הנרות לא הייתה תאורת המקום, אלא עדות לכך שהשכינה שורה בישראל. טעם נוסף המוזכר בספר החינוך הוא לפאר ולכבד את בית המקדש.
נרות חנוכה
בחג החנוכה ישנה מצווה מדרבנן להדליק נר בכל לילה משמונת ימי החנוכה כדי לפרסם את ניצחון המכבים ונס פך השמן.
מעיקר הדין מוטלת על כל בית בישראל החובה להדליק נר אחד בכל יום מימי חנוכה, אך נהגו להדר במצווה, ולהדליק נרות בסדר עולה כפי מספר ימי החג. את הנרות מדליקים בבית במקום הנראה כלפי חוץ (כמו פתח הבית או חלון הפונה אל הרחוב) או לפחות הנראה לבני הבית בשביל לפרסם את הנס. מקובל להדליק את הנרות בחנוכייה.
נר נשמה
נוהגים להדליק נר נשמה לציון זכרו של אדם שנפטר כסגולה לעילוי נשמתו ביום השנה ("יארצייט") לפטירתו בבית וליד הקבר, נהוג גם להדליק נר נשמה בבית האבל במהלך שבעת ימי האבלות, ויש שנוהגים להדליק בכל השנה הראשונה לפטירת הקרוב.
מועד נוסף בו מדליקים את נר הנשמה הוא יום כיפור. יש הנוהגים להדליק נר נשמה בכל תאריך בו נאמרת תפילת יזכור בבתי הכנסת (יום כיפור, שמיני עצרת, שביעי של פסח, שבועות).
שימושים נוספים בנרות
בלילה שלפני חג הפסח משתמשים בנר לצורך בדיקת חמץ, מפני שבאמצעותו ניתן לראות היטב 'בחורים ובסדקים'. בנוסף דרשו חכמים מן הפסוקים שחיפוש טוב נעשה באמצעות נר, ככתוב:.
בדברי חז"ל
ב נאמר "הרגיל בנר הווין לו בנים תלמידי חכמים", כלומר מי שרגיל בנר מצווה (חנוכה, שבת) זוכה שבניו יהיו תלמידי חכמים ומחבבין המצוות.
הנר מסמל את נשמת האדם כנאמר: "נֵר ה' נִשְׁמַת אָדָם חֹפֵשׂ כָּל חַדְרֵי בָטֶן", ואת הארת המצוות: "כִּי נֵר מִצְוָה וְתוֹרָה אוֹר וְדֶרֶךְ חַיִּים תּוֹכְחוֹת מוּסָר".
משמעות הנר בחסידות
החסידות מקבילה בין החלקים השונים של הנר לחלקים שונים של ההוויה, כשהכלי בו השמן נמצא מסמל את המציאות - המרחב בו הדברים מתרחשים, הפתילה שמקשרת בין האש והשמן מקבילה לנשמה שמקשרת בין העולמות, והשמן מסמל את המצווה שהיא החומר שעל ידי הפתילה הופך לאש המסמלת את הארת הגילוי האלוקי המאיר באדם ובמציאות. מהותו של האדם היא לקחת את הדברים בעולם ולעשות בהם שינוי שיאיר בעולם ובאדם - כמו השמן הנהפך לאש.
קוואנזה
משתמשים בנרות גם בחגיגות הקוואנזה - חג האפרו-אמריקאים הנמשך מ-26 בדצמבר עד 1 בינואר.
בנורוז - ראש השנה הפרסי
בנורוז, בראש השנה הפרסי נהוג להניח על השולחן נר למרות שהוא אינו חלק מהפת סין.
מדידה
ניתן להשתמש בנרות למדידת זמן, אם כי דיוק המדידה מוטל בספק, היות שגם עבור סט נרות כמעט זהה בממדיו, משך הבעירה תלוי מאוד באורך המדויק של הפתיל.
ישנם נוצרים הנוהגים להדליק נרות בימים שלפני חג המולד כדי למדוד כמה זמן נותר עד לחג.
כמות האור הנפלט מלהבת נר 'טיפוסי' שימשה בעבר להגדרת עוצמת אור (קנדלה).
Breathe (שיר של ג'קס ג'ונס)
Breathe הוא סינגל של התקליטן והמפיק האנגלי ג'קס ג'ונס, בהשתתפות הזמרת הנורווגית אינה רולדסן. הסינגל יצא על ידי פולידור רקורדס ב-1 בדצמבר 2017. נכון ליוני 2021, השיר הושמע למעלה מ-284 מיליון פעמים בספוטיפיי.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי לשיר יצא ב-23 בינואר 2018 דרך חשבון היוטיוב הרשמי של ג'קס ג'ונס. נכון ליוני 2021, לווידאו קליפ למעלה מ-164 מיליון צפיות ביוטיוב.
ג'וני הניבתן
תקציר
בספר, ג'וני הוא ילד קטן עם דמיון גדול שמתחפש לניבתן על ידי שימוש בכפיות כחטים. כאשר "אנשי האינטרנט" מגלים שג'וני נהנה להיות ניבתן, הוא נאלץ להחליט בין להיות ילד או ניבתן, ואסור לו לשנות את דעתו. "אנשי האינטרנט" גם לוחצים על אימו של ג'וני להאכיל את ג'וני בתולעים ולקחת אותו לרופא עם מסור, שמציע להפוך את הידיים והרגליים של ג'וני לסנפירים.
ביקורת
מנחה פוקס ניוז, טאקר קרלסון, כינה את הספר "מצחיק ביותר". אתר החדשות השמרני TheBlaze כינה את הספר "מאמץ לדחות נגד אידאולוגיה מגדרית רדיקלית שמתריסה נגד המציאות הביולוגית". הסאטיריקן אנדרו דויל, שיבח את הספר על כך שהוא לועג ל"אינדוקטרינציה של הצעירים". אתר החדשות הלהט"בי פינקניוז כינה את הספר "מלא שנאה" ו"טרנספובי". מגזין החדשות LGBTQ Nation גינה את הספר וכינה אותו "אנטי טרנסג'נדר" ו"לעג לנוער טרנסג'נדרי".
במרץ 2022, קבוצה בשם "No Hate at Amazon" הפיצה עצומה שדרשה מאמזון להפסיק למכור ספרים כמו "ג'וני הניבתן" ו-"נזק בלתי הפיך" ובמקום זאת להקים ועדת פיקוח שתאפשר לעובדים לקבוע תוכן שנמכר באמזון. לפחות 500 אנשים חתמו על העצומה, שהוצגה להנהלת אמזון בקיץ 2021. דובר מטעם The Daily Wire שיבח את אמזון על "דחיית הדרישות של עובדיה הנאורים" וציין כי הספר נמכר "כמעט 100,000 עותקים" באמזון נכון ליוני 2022.
טענה על גנבה ספרותית
ב-11 בדצמבר 2021 האשימה אשת התקשורת אשלי סנט קלייר את וולש בגניבת הרעיון והעלילה של הספר מספר הילדים שלה "Elephants Are Not Birds", שיצא לאור ביולי 2021.
אליפות ארצות הברית הפתוחה 1980
אליפות ארצות הברית הפתוחה 1980 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי מרכז הטניס הלאומי בפארק פלאשינג מדוז. כל המשחקים נערכו על משטח קשה. התחרויות התחילו ב-26 באוגוסט והסתיימו ב-7 בספטמבר. זו הייתה האליפות ה-100 מאז ייסודה.
תחרות הגברים
בתחרות זו השתתפו 128 טניסאים שחולקו ל-8 בתים. לקראת התחרות המשתתפים החזקים דורגו כדלקמן:
מנצח תחרות 1979 ג'ון מקנרו נפגש במשחק הגמר עם ביורן בורג  נפגש וניצח ב-5 מערכות.
תחרות הנשים
בתחרות הנשים השתתפו 96 טניסאיות שחולקו ל-8 בתים. כמו בתחרות הגברים, הטניסאיות החזקות זכו לדירוג:
מנצחת תחרות 1979 טרייסי אוסטין הודחה בחצי הגמר. כריס אוורט נפגשה במשחק הגמר עם האנה מנדליקובה  וניצחה ב-3 מערכות. באותה שנה היא ניצחה גם באליפות צרפת הפתוחה.
תחרות זוגות גברים
בתחרות השתתפו 64 זוגות. להלן הזוגות שקיבלו דירוג:
מנצחי תחרות 1979 פיטר פלמינג וג'ון מקנרו נפגשו במשחק הגמר עם סטן סמית' ובוב לוץ  והפסידו ב-5 מערכות.
תחרות זוגות נשים
בתחרות השתתפו 48 זוגות. להלן דירוג הזוגות החזקות:
מנצחות תחרות 1979 בטי שטוב וונדי טרנבול  השתתפו אך עם פרטנריות אחרות. במשחק הגמר בילי ג'ין קינג ומרטינה נברטילובה נפגשו עם פם שרייבר  ובטי שטוב  וניצחו בשתי מערכות. באותה שנה מרטינה נברטילובה ניצחה גם באליפות אוסטרליה הפתוחה אך עם פרטנרית אחרת.
תחרות זוגות מעורבים
בתחרות השתתפו 32 זוגות. להלן זוגות שזכו בדירוג:
מנצחי תחרות 1979 גריר סטיבנס ובוב יואטי ( דרום אפריקה) נפגשו במשחק הגמר עם ונדי טרנבול ומרטי ריסן ) והפסידו בשתי מערכות.
ישראל באליפות
שלמה גליקשטיין השתתף בתחרות הגברים וזוגות גברים. בסיבוב הראשון של תחרות הגברים הוא שיחק נגד ראול רמירס ממקסיקו והפסיד לו ב-3 מערכות. בתחרות זוגות גברים הוא שיחק לצד וינסנט ואן פטן מארצות הברית. בסיבוב הראשון הם הפסידו ב-2 מערכות.
לואי פיזר
לואי פיזר (באנגלית: Louis Fieser; 7 באפריל 1899, קולומבוס - 25 ביולי 1977, בלמונט) היה כימאי אמריקאי. בין הישגיו הבולטים פיתוח נפאלם בשנת 1942.
תולדות חייו
לואי פיזר נולד בקולומבוס ובשנת 1920 קיבל תואר בכימיה מויליאמס קולג'. בשנת 1924 הוא סיים עבודת תואר שלישי באוניברסיטת הרווארד בהדרכת ג'יימס בריאנט קונאנט. בשנים 1924–1925 פיזר עבד באוניברסיטת אוקספורד ובאוניברסיטת פרנקפורט. בהמשך הוא חזר לארצות הברית והיה מלמד בקולג' לבנות בפנסילבניה. שם הוא פגש את אשתו לעתיד מרי פיטרס פייזר.
בשנת 1930 הזוג עבר להרווארד. בהיותו בהרווארד הוא כתב ביחד עם אשתו סדרה של ספרים בנושא כימיה אורגנית שכונו "פיזר ופיזר".
בשנת 1937 פיזר מונה לפרופסור ועבד עד לשנת 1968.
בשנת 1939 הוא חקר ויטמין K. בשנים 1941 ו-1942 הוא היה מועמד לפרס נובל לכימיה, אך בשנים אלו הפרס לא הוענק.
בעת מלחמת העולם השנייה פיזר פיתח נוסחה לייצור נפאלם.
בנוסף לספרים פיזר פרסם כ-300 מאמרים. במהלך עבודתו הוא קיבל מספר פרסים.
חלקיקים מסיביים המקיימים אינטראקציה חלשה
חלקיקים מסיביים המקיימים אינטראקציה חלשה (Weakly interacting massive particles, או WIMPs) הם חלקיקים יסודיים היפותטיים. אם חלקיקים כאלו קיימים, הם בעלי מסה, אך כמעט ואינם מקיימים כל אינטראקציה עם חומר רגיל, מכיוון שהאינטראקציות היחידות שלהם הן דרך כוח הכבידה והכוח החלש, או כוח אחר, חלש יותר, שטרם התגלה.
תאוריית חלקיקי ה-WIMP היא אחת התאוריות המרכזיות לייצוג חלקיקיו של החומר האפל, בעזרתו מנסים פיזיקאים להסביר את בעיית המסה החסרה שנמצאה בעת החישובים השונים של מסת היקום. החומר האפל לא מבצע אינטראקציה דרך הכוח האלקטרומגנטי, כך שקשה מאוד לגלותו ולמדוד את תכונותיו, אך כיום מנסים לחקור את מהותו ואת טיב החלקיקים המרכיבים אותו.
פיזיקאים משערים שמסתם של WIMPs גדולה בערך פי 100 מזו של הפרוטון, והם אינם בעלי מטען חשמלי. עם זאת, יש להם השפעה כבידתית ניכרת ביקום.
ה-WIMP נחשב לאחד המועמדים העיקריים עבור החומר האפל הקר. מועמדים אחרים הם גופי הילה קומפקטיים מסיביים, אקסיונים וחלקיקי מראה.
WIMP כחומר אפל
אף על פי שקיום חלקיקי ה-WIMP עדיין בגדר השערה, חלקיקים אלו אמורים לתרום רבות לפתרון בעיות במודל החומר האפל. כיום ישנה הסכמה כללית על כך שרוב המסה ביקום מורכבת מחומר אפל. סימולציות של יקום המורכב כולו מחומר אפל קר מראות כי הן כמעט זהות לתצפיות שנערכו על היקום בימינו. לעומת זאת, אם מניחים כי היקום מורכב מחומר אפל חם, היקום היה נמתח ולכן אפשרות זו אינה באה בחשבון. חלקיקי ה-WIMP מתאימים למודל של החומר האפל בתחילת היקום. בטמפרטורות שהגיעו אליהן החלקיקים, בדומה לאלה שהיו בתחילת היקום, חלקיקי החומר האפל והאנטי-חומר אפל, התאחדו ויצרו חלקיקים אחרים קלים יותר. עם הזמן, היקום הלך והתקרר וככל שהטמפרטורה ירדה, כך גם האנרגיה התרמית הממוצעת של אותם חלקיקים קלים שנוצרו קודם לכן הלכה וקטנה, עד מצב בו כבר לא הייתה מספקת כדי לבנות זוגות חלקיקי חומר אפל ואנטי-חומר אפל. ההרס של אותם זוגות חלקיקים היה ממשיך, מה שהיה גורם לירידה משמעותית בכמות החומר האפל ביקום. כמות הזוגות הללו, היוצרים את החומר האפל ביקום, הייתה ממשיכה לפחות, והאינטראקציה בין אותם חלקיקים הייתה מפסיקה, מה שהיה גורם לכמות חלקיקי החומר האפל להישאר קבועה ביחס ליקום שהיה ממשיך לגדול. לחלקיקים בעלי אינטראקציה גדולה יותר היה לוקח זמן ארוך יותר להיהרס וצפיפותם ביקום הייתה קטנה, אילו אינטראקציית ההשמדה הייתה נפסקת. בהתבססות על השפע הנוכחי של החומר האפל ביקום, אם חלקיקי החומר האפל הם השרידים מתחילת היקום, האינטראקציה של השמדת הזוגות לא יכולה להעלות על האינטראקציה של הכוח החלש. אם המודל הנוכחי נכון, הדבר מוכיח שחלקיקי החומר האפל יהיו בעלי מאפייני חלקיקי ה-WIMP.
גילוי ה-WIMP
חלקיקי WIMP יכולים לנהל אינטראקציות רק באמצעות כוחות כבידתיים וחלשים, ולכן קשה מאוד לאתר אותם. עם זאת, קיימים ניסיונות רבים מצד פיזיקאים לאתר את החלקיקים בדרכים שונות, ישירות ועקיפות.
איתור ישיר
איתור ישיר מתייחס לניתוח תוצאות התנגשויות גרעיניות של הWIMP כחומר אפל שעובר דרך גלאים במעבדות בכדור הארץ. איתור עקיף מתייחס לתוצרי השמדה או דעיכה של חומר אפל רחוק מכדור הארץ. בעוד שרוב דגמי ה-WIMP מצביעים על כך שמספר גדול מספיק של חלקיקים אלה "שבוי" בגורמים שמימיים גדולים כדי שניסויים לאיתור עקיף שלהם יצליחו, קיימת אפשרות גם כי המודלים הללו שגויים או מסבירים רק חלק מתופעת החומר האפל. לכן, אפילו שהניסויים המרובים מחויבים לספק ראיות עקיפות לקיומו של חומר אפל קר, נדרשות גם מדידות זיהוי ישירות כדי לחזק את התאוריה של WIMPs.
איתור עקיף
איתור עקיף, מתמקד בדרך כלל במיקומו של WIMP כחומר אפל, בנקודות הריכוז הגבוהות שלו: במרכזי גלקסיות, ובמקומות עם ריכוז גבוה של גלקסיות וכמו כן גלקסיות הלווין של גלקסיית שביל החלב. יש עדיפות למיקומים כאלו מהסיבה ובהם ישנה כמות חומר מעטה של חומר רגיל, במקרה של הפחתה מהרקע הצפוי של התהליכים האסטרופיזיקליים הסטנדרטיים. חיפושים עקיפים אופייניים, מחפשים קרני גמא עודפים, שהם התוצרים הסופיים של תהליך השמדתם של ה-WIMP, או מיוצרות כתוצאה מאינטראקציה בין חלקיקים טעונים לבין הקרינה הסביבתית של אפקט קומפטון הפוך. הספקטרום ועוצמת קרני הגמא תלויות בתוצרי ההשמדה של ה-WIMP.
דרך נוספת לאיתור עקיף של ה-WIMP היא בעזרת השמש. חלקיקי ה-WIMP העוברים דרך השמש, לעיתים יוצרים אינטראקציה עם הפרוטונים הסולרים ונוקליאון הליומי. בחלק מהאינטראקציות האלו, חלקיקי ה-WIMP יכולים לאבד מהירות עד לכדי כך, שלא יוכלו להתגבר על כוח השדה הכבידתי של השמש. עם הזמן, כאשר צפיפותם בשדה הגרוויטציוני גדלה, החלקיקים מתחילים בתהליך האיון בינם לבין עצמם. כתוצאה מתהליך זה, נוצרים חלקיקים אחרים שהם ברובם ניוטרינו ברמת אנרגיה גבוהה, ובזכות זה חלקיקי הניוטרינו עוזבים את השדה הכבידתי של השמש ויכולים להיות מאותרים במתקנים שונים בכדור הארץ.
ראול נטו
ראול "ראולזיניו" טוגני נטו (בפורטוגזית: Raul "Raulzinho" Togni Neto; נולד ב-19 במאי 1992) הוא כדורסלן ברזילאי המשחק בעמדת הרכז בקבוצת פנרבחצ'ה מליגת העל הטורקית והיורוליג.
השנים הראשונות
נטו נולד בעיר בלו הוריזונטה שבברזיל, והחל את קריירת המשחק בשנת 2008, בקבוצת "דסיזאו מינאס" מליגת העל הברזילאית. באפריל 2011 נבחר להשתתף במשחק נייקי הופ סאמיט, כשחקן "נבחרת העולם", לצד שחקנים בינלאומיים מבטיחים נוספים, כגון דאריו שאריץ', אוון פורנייה ודאוויס ברטאנס.
בקיץ 2011 עבר לשחק בקבוצת גיפוסקואה באסקט מליגת העל הספרדית, במדיה שיחק במשך 3 עונות. בדראפט ה-NBA 2013 נבחר בבחירה ה-47 על ידי אטלנטה הוקס, אשר בהמשך העבירה את זכויות השחקן ליוטה ג'אז. אף על שנבחר בדראפט המשיך לשחק בגיפוזקואה בעונת 2013/2014, במהלכה העמיד ממוצעים של 9.8 נקודות ו-3.3 אסיסטים למשחק.
באוגוסט 2014 חתם על חוזה בקבוצת מורסיה, אף היא מהליגה הספרדית. בעונתו היחידה בקבוצה תרם 8.9 נקודות ו-3.9 אסיסטים בממוצע למשחק.
יוטה ג'אז
לקראת עונת הצטרף נטו ליוטה ג'אז, אשר החזיקה בזכויות הדראפט שלו. בעונת הרוקי שלו פתח בכל 53 המשחקים הראשונים של הג'אז, בטרם הוחלף בחמישייה הפותחת על ידי שלווין מאק. בינואר 2016 נבחר להשתתף במשחק הכוכבים העולים, כשחקן "נבחרת העולם". ב-3 עונותיו הבאות ביוטה שימש כמחליפם מהספסל של הרכזים ג'ורג' היל וריקי רוביו. במהלך עונתו השלישית, ב-17 בנובמבר 2017, קלע שיא קריירה של 22 נקודות, בהפסד קבוצתו מול ברוקלין נטס. ביולי 2019 שוחרר מיוטה, על מנת לפנות מקום בסגל למייק קונלי. לאורך תקופתו בקבוצה רשם ממוצעים כוללים של 4.8 נקודות ו-1.9 אסיסטים למשחק.
פילדלפיה 76'
עשרה ימים לאחר שחרורו מיוטה, ב-12 ביולי 2019, חתם על חוזה לעונה אחת בפילדלפיה 76'.
וושינגטון ויזארדס
לקראת עונת חתם נטו על חוזה בקבוצת וושינגטון ויזארדס.
פנרבחצ'ה
ב-5 באוגוסט 2023 חתם לעונה בפנרבחצ'ה מליגת העל הטורקית.
נבחרת ברזיל
בשנת 2010 שיחק נטו לראשונה עבור נבחרת ברזיל הבוגרת, בטורניר אליפות העולם בכדורסל 2010 – אותו סיימה ברזיל במקום התשיעי. בשנים הבאות השתתף עם נבחרתו גם בטורנירי אולימפיאדת לונדון (מקום חמישי), גביע העולם 2014 (מקום שישי) ואולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (מקום תשיעי). כמו כן זכה עם ברזיל במדליית הארד בטורניר אליפות אמריקה הדרומית בכדורסל 2014.
הים הלבן
הים הלבן (רוסית: Белое море) הוא שלוחה של ים ברנץ בצפון מערב רוסיה ושטחו 90,800 קמ"ר.
עומקו הממוצע 67 מטרים, והמקסימלי - 340 מטרים. הוא מוקף בקרליה ממערבו, ובחצי האי קולה מצפון לו. תעלת בלומורקנאל מקשרת את הים הלבן אל הים הבלטי. הים כולו הוא תחת ריבונות רוסית ונחשב ל"ים פנימי" של רוסיה.
אשוחית נורווגית
אשוחית נורווגית (שם מדעי: Picea abies) היא עץ מחט ירוק-עד, אחד מעשרות מינים בסוג אשוחית.
מאפיינים
האשוחית הנורווגית גדלה ברחבי צפון-מזרח אירופה - מנורווגיה ופולין מזרחה, בהרי מרכז אירופה (דרומית מערבית להרי האלפים), מדרום להרי הקרפטים וחבל הבלקן ועד צפון יוון.
הגבול הצפוני של תפוצתה הוא החוג הארקטי, מעט צפונית לקו הרוחב 70 בנורווגיה. את גבול התפוצה המזרחי ברוסיה קשה להגדיר, בשל ההכלאה הנרחבת וחפיפת האוכלוסיות עם האשוחית הסיבירית (Picea obovata), אבל הגבול המקובל הוא רכס הרי אורל. עם זאת, עצים עם מאפיינים מסוימים של האשוחית הסיבירית נפוצים מערבה משם ומצויים ברוב האזורים של צפון פינלנד, ופרטים בודדים תועדו אף בצפון-מזרח נורווגיה. זן הכלאיים מכונה Picea x fennica.
גובהה 35–55 מטרים וקוטר הגזע מטר עד מטר וחצי. צבע ניצניה כתום-חום והם נטולי שיער. עליה מחטניים, באורך 12–24 מילימטרים, בעלי חתך רוחב רבוע, וצבעם ירוק כהה בכל ארבעת הצדדים עם קווי פיוניות לא בולטים. אורך האצטרובלים 9–17 סנטימטרים (הארוכים ביותר מכל מיני האשוחית), וקצות הקשקשים משולשים ומחודדים. צבע האצטרובלים ירוק או אדמדם, ועם הבשלתם, 5-7 חודשים לאחר ההאבקה, הם נעשים חומים. הזרעים שחורים ואורכם 4–5 מילימטרים, עם כנף בצבע חום בהיר שאורכה 15 מילימטרים. העץ הגבוה ביותר שנמדד, בגובה 63 מטרים, נמצא ביער הבראשיתי פרוצ'יקה (Perucica) בפארק הלאומי סוטייסקה (Sutjeska), בבוסניה והרצגובינה.
לאוכלוסיית העצים בדרום אירופה יש בממוצע אצטרובלים ארוכים יותר ובעלי קשקשים מחודדים יותר, ויש הרואים בהם תת-מין נפרד המכונה "אשוחית נורווגית מחודדת" (Picea abies var. acuminata).
יש בוטנאים המגדירים את האשוחית הסיבירית כתת-מין של האשוחית הנורווגית, אף שקל להבדיל ביניהן בצורותיהן הטיפוסיות: לאשוחית הסיבירית יש אצטרובלים באורך 5–10 סנטימטרים בלבד, עם קשקשים מעוגלים וניצנים שעירים.
אשוחית נוספת שלה אצטרובלים עם קשקשים מעוגלים וניצנים שעירים מופיעה לעיתים נדירות באלפים המרכזיים במזרח שווייץ. היא נבדלת גם בעליה העבים יותר, שצבעם כחול-ירוק. בטקסטים מדעיים רבים גם אשוחית זו מסווגת כתת-מין של האשוחית הנורווגית, אך למעשה היא ייחודית כמו מיני אשוחית אחרים, ונראה שהיא קרובה יותר לאשוחית הסיבירית, לאשוחית שרנק (P. schrenkiana) ממרכז אסיה ולאשוחית מורינדה (P. smithiana) מהרי ההימלאיה. כמין נפרד אשוחית זו מכונה אשוחית אלפינית (Picea alpestris). כמו במקרה של האשוחית הסיבירית, יש הכלאה נרחבת בין אשוחית זו לבין האשוחית הנורווגית, ונדיר למצוא פרטים טהורים שלה.
נטיעה ושימושים
האשוחית הנורווגית היא אחת מעצי הנטיעה השכיחים ביותר, הן באזורי התפוצה הטבעיים שלה והן מחוצה להם. היא משמשת לייצור עץ ונייר, וכעץ נוי בפארקים ובגנים. שימוש שכיח נוסף שלה הוא כעצי חג מולד. האשוחית הנורווגית התאקלמה בכמה אזורים באמריקה הצפונית, אך לא התפשטה במידה מספקת כדי להיחשב מין פולש.
תומפסון אוליהה
תומפסון אוליהה (באנגלית: Thompson Oliha; 4 באוקטובר 1968–30 ביוני 2013) היה כדורגלן ניגרי ששיחק בעמדת הקשר.
קריירה
אוליהה התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל המקומית בנדל אינסורנס. בגיל 19 הצטרף לאיווניאנוו נשיונלה עמה זכה בשלוש אליפויות וגביע. בשנת חתם באפריקה ספורטס מליגת העל של חוף השנהב עמה זכה בגביע בשנת.
בקיץ הצטרף למכבי עירוני אשדוד מהליגה הראשונה. ב-10 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד הפועל באר שבע. ב-15 באפריל 1995 הבקיע את שערו היחיד בישראל בתיקו 3-3 נגד הפועל ראשון לציון.
בקיץ חתם באנטליהספור מליגת העל הטורקית, במדיה ערך 21 הופעות וכבש 4 שערים.
ב-15 בינואר 1988 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ניגריה בהפסד 1-0 ל. ב-25 בספטמבר 1993 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-4 נגד. השתתף עם הנבחרת 3 פעמים בגביע אפריקה לאומות ובמונדיאל 1994.
ב-30 ביוני 2013 נפטר לאחר שסבל מסיבוכים כתוצאה ממחלת המלריה, עת שעבד באקדמיית הכדורגל קווארה.
מועדון חשפנות
מועדון חשפנות הוא מועדון, בדרך כלל מועדון לילה או בר, שבו מספקים בידור למבוגרים, בעיקר בצורה של חשפנות או ריקודים אירוטיים, כגון ריקוד גו-גו, ריקוד חיק וריקוד על עמוד.
נכון ל-2005, תעשיית מועדוני החשפנות העולמית מוערכת בכ-75 מיליארד דולר. ב-2019, תעשיית מועדוני החשפנות בארצות הברית הוערכה בכ-8 מיליארד דולר.
כמקור לבילוי מפואר, מועדון החשפנות הוא נושא החוזר על עצמו בתרבות הפופולרית. מועדוני חשפנות הם מטרות תדירות של תביעות משפטיות ברחבי העולם, ותעשיית המין, הכוללת בתוכה את מועדוני חשפנות, הוא נושא שנוי במחלוקת בתרבות הפופולרית. ישנם אף מספר מועדוני חשפנות שנקשרו לפשע מאורגן.
זדנייק הרז'יב
זדֶנייֵק הְרְזִ'יבּ (בצ'כית: Zdeněk Hřib; נולד ב-21 במאי 1981) הוא מנהל צ'כי, רופא ופוליטיקאי מטעם מפלגת הפיראטים, המכהן כראש עיריית פראג מאז נובמבר 2018.
כרופא, מילא שורת תפקידי ניהול וייעוץ בגופי בריאות ממשלתיים, ארגוניים וארגונים ללא מטרות רווח, המוקדשים לדיגיטציה, בקרת איכות של שירותים והגנת הצרכן. ב-2014 הוא התמודד ללא הצלחה בבחירות המוניציפליות בפראג, אך נכנס לתפקידו בעקבות הבחירות המוניציפליות ב-2018, שם זכו הפיראטים במקום השני והקימו קואליציה שלטונית עם המפלגות השלישית והרביעית בדירוג, קואליציה המחזיקה 39 מתוך 65 מושבים באספת העיר פראג.
ראשית החיים והקריירה
הְרְזִ'יבּ נולד בסלאביצ'ין, בסמוך לעיר זלין בדרום מזרח צ'כיה. הוא למד רפואה באוניברסיטת קארל בפראג והשתתף בתוכנית חילופי סטודנטים בטאיוואן.
בהמשך מילא תפקידים ניהוליים בענף הבריאות, והתמקד בדיגיטציה של שירותי הבריאות. מאז 2012 הוא משמש כמנהל ומייסד ארגון ללא מטרות רווח המספק בקרת איכות, ביקורת הנהלה וייעוץ לספקי שירותי בריאות וכן הגנה על הצרכן ללקוחות הבריאות.
בשנת 2013 הפך הְרְזִ'יבּ לתומך רשום של מפלגת הפיראטים הצ'כית וב-2014, התמודד ללא הצלחה בבחירות העירוניות בפראג 2014.
ראש עיריית פראג (2018 – הווה)
הפיראטים דורגו במקום השני בבחירות המוניציפליות בפראג 2018 וזכו ב-13 מתוך 65 מושבים באספת עיריית פראג והקימו קואליציה שלטונית עם המפלגות שהגיעו למקום השלישי והרביעי, המחזיקה בסך הכל 39 מתוך 65 מושבים. הְרְזִ'יבּ, כמועמד המוביל של מפלגת הפיראטים עם 75,082 קולות, נבחר לראש עיריית פראג ב־15 בנובמבר 2018 על ידי אספת עיריית פראג והחליף בתפקיד את אדריאנה קרנובובה. בשנת 2018, במהלך פגישה עם דיפלומטים זרים בפראג, התבקש ראש העיר על ידי שגריר סין בצ'כיה לגרש את נציג טאיוואן, וסירב לעשות כן. הוא מתח ביקורת על סעיף בהסכם עיר האחות בין פראג לבייג'ינג המתייחס לעקרון סין האחת, והצהיר כי מדיניות זו היא "עניין מורכב ביחסי החוץ בין שתי מדינות" ולכן "אין לה מקום בהסכם ערים תאומות". בהמשך העביר הְרְזִ'יבּ ביקורת על כך שממשלת סין ביטלה בתגובה סיור של הפילהרמוניה בפראג, ותיאר זאת כפוליטיזציה של התרבות. לטענת הגרדיאן, הְרְזִ'יבּ היה אחראי להשבת "דמותה של צ'כיה כחלוצת פעילות למען זכויות אדם".
ב-17 בינואר 2019 פנה הְרְזִ'יבּ למועצת העיר בבקשה לקרוא רחוב בפראג לכבודו של פאבל אדמוביץ', ראש עיריית גדנסק לשעבר בפולין שנרצח ב־13 בינואר 2019. ב־5 ביוני 2019 נחנך רשמית הרחוב בפארק רייגרובי סאדי על שם אדמוביץ'.
בדצמבר 2019 היה הרז'יב בין ארבעת ראשי הערים של בירות קבוצת וישגראד בפראג, בוורשה, בברטיסלאבה ובבודפשט, שחתמו על מה שמכונה "ברית ערים חופשיות", הסכמה להגן על "ערכים משותפים של חופש, כבוד אנושי, דמוקרטיה, שוויון, שלטון החוק, צדק חברתי, סובלנות ומגוון תרבותי". באפריל 2020 הורה הְרְזִ'יבּ ופיקח על הסרת הפסל שהוקדש למצביא הסובייטי איוואן קונייב, מעשה שנוי במחלוקת שהוביל להגברת האבטחה סביב ראש העיר בשבועות שלאחר מכן.
מירצ'ה השני
מירצ'ה השני, (רומנית: Mircea al II-lea, 1428–1447) היה שליט ולאכיה בתקופה קצרה (מרץ - קיץ) בשנת 1442. הוא היה הבן הבכור של ולאד דראקול ואשתו הראשונה, ואח למחצה של ולאד המשפד, ראדו היפה וולאד הנזיר. הוא היה נכדו של מירצ'ה הזקן ונקרא על שמו.
מאבקים על כס המלכות של ולאכיה
בדומה לאחיו הצעירים, בילה מירצ'ה חלק משנות נעוריו בגלות טרנסילבניה, בין השאר, בעיר סיגישוארה, הידועה אז כ"שסבורג" או "שגשוואר". אביו עלה לשלטון בעקבות מותו של אחיו (דודו של מירצ'ה השני) אלכסנדרו אלדיה בשנת 1436.
מירצ'ה השני הועלה לשלטון בתחילת שנת 1442 בהיעדרו של אביו, שזומן לחצר העות'מאנית לשם משא ומתן עם הסולטאן שלא בטח בו מספיק. אביו ביקש שיסייעו לו להגן על שלטונו בבלקן נגד הכוח המאיים עליו, יאנוש הוניאדי, הוויבוד של טרנסילבניה. אך בקיץ של 1442, לאחר מספר חודשים בשלטון, הודח מירצ'ה על ידי הוניאדי שכבש את וולאכיה והמליך במקום מירצ'ה את בסאראב השני.
השתתפותו במלחמה בטורקים
מירצ'ה ופרשיו השתתפו בקרב ורנה ב-10 בנובמבר 1444 שנגמר בתבוסת הצבא הנוצרי. מלך הונגריה איבד את חייו והוניאדי הצליח להימלט. לפי מקורות מסוימים, הואשם הוניאדי על ידי רבים, כולל מירצ'ה השני ואביו, על הכישלון הגדול.
לאחר התבוסה, במהלך שנת 1445 הוביל עדיין מירצ'ה, בתמיכת אביו, את שארית יחידתו יחד עם הכוחות הנוצריים שתוגברו הפעם בצי הבורגונדי, צפונה, מעבר לדנובה. מירצ'ה, שהצטיין כמפקד בעל יכולת, יחד עם כוחותיו של יאנוש הוניאדי, כבשו מחדש בהצלחה את המבצר של ג'ורג'יו, מבצר טורקי חשוב שעל הגדה הוולאכית של הדנובה. מירצ'ה ליווה את הצי הבורגונדי במסעו על הדנובה נגד הטורקים. עם זאת, אחרי שהשתכנע מכישלון המאמצים הצבאיים נגד הטורקים, הגיע ולאד דראקול להסכם נוסף עם העות'מאנים.
בדצמבר 1447, מוטרד מכניעתו של ולאד דראקול לטורקים, נכנס יאנוש הוניאדי עם צבא לוולאכיה, לכד אותו ואת בנו מירצ'ה בביצות שעל יד הכפר בלטֶן (ככל הנראה, במחוז אילפוב של היום) והוציא אותם להורג. על פי חלק מהמקורות שניהם הוצאו להורג בעריפת ראש. לפי מקורות אחרם, את מירצ'ה עיוורו וקברו בחיים בטרגובישטה.
יאנוש הוניאדי שם את בעל בריתו ולאדיסלב השני כשליט ולאכיה. לאחר מותו של מירצ'ה, אחיו ולאד המשפד תפס את השלטון ונקם באצילים שבגדו במירצ'ה ובאביו.
לקריאה נוספת
(קונסטנטין ק. ג'ורסקו ודינו ק. ג'ורסקו - "תולדות הרומנים", כרך ב, 1352-1606) (אורל דצ'יי - היסטוריה של האימפריה העות'מאנית, ההוצאה המדעית והאנציקלופדית, בוקרשט, 1978) (מאטיי קאזאקו - אח אמיץ של ולאד המשפד, בכתב העת "ויאצה סטודנציאסקה", מס. 36, ע' 6, 1968) (פ. פאל - התערבות יאנוש הוניאדי בוולאכיה ובמולדובה בשנים 1448-1447)
קישורים חיצוניים
Ştefan Andreescu ''Vlad Ţepeş între legendă şi adevăr istoric. Editura enciclopedică, Bucureşti, 1998''
רייניר רובמונד
רייניר רובמונד (בהולנדית: Reinier Robbemond; נולד ב-31 בינואר 1972) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל הולנדי.
קריירה כשחקן
רובמונד נולד בדורדרכט שבהולנד ושיחק במחלקות הנוער של או.די.אס. דורדרכט ומועדון ספורט פיינורד. ב-8 בדצמבר 1990 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בוגרת כשעלה כמחליף במשחק קבוצתו דורדרכט נגד פנלו. ב-1996 עבר לשחק באוטרכט מליגת העל ההולנדית. ב-2001 עבר לשחק בא.ז. אלקמאר. ב-2004 עבר לשחק בדה חראפסחאפ עד שהקבוצה ירדה לליגת המשנה ההולנדית וחוזהו לא חודש, והוא פרש ממשחק.
קריירה כמאמן
ב-26 בינואר 2021 הצטרף רובמונד למכבי תל אביב מליגת העל כעוזר המאמן של פטריק ואן לוון, ועזב בסוף העונה.
סאנה לדרמן
סוזן "סאנה" לדרמן (Susanne "Sanne" Lederman 7 באוקטובר 1928 – 19 בנובמבר 1943) הייתה נערה יהודייה שנספתה בשואה. היא נודעה כחברתה של אנה פרנק, ומוזכרת מספר פעמים ביומנה של אנה פרנק. באוסף החיבורים של אנה פרנק, שיצא לאור אחרי הצלחת יומנה, שולב גם חיבור מאת לדרמן.
ביוגרפיה
סאנה נולדה בברלין כבתם הצעירה של פרנץ לדרמן (Franz Ledermann), עורך דין ומוזיקאי, ואילזה לואיזה (Ilse Luise Ledermann) פסנתרנית ואחות לברברה לדרמן (Barbara Ledermann) הגדולה ממנה בשנתיים. לדרמן ומשפחתה נספו בשואה.
המעבר להולנד
סאנה הייתה גם חברה במועדון הפינג פונג "הדובה הקטנה פחות שתיים" בו השתתפו חמש בנות (הן חשבו בהתחלה שבדובה הקטנה יש חמישה כוכבים כחמשת חברות המועדון, במקום שבע, ולכן הוסיפו אחר כך את ה"פחות שתיים").
ביולי 1942 עברה משפחת פרנק למחבוא וסאנה, כיתר חברותיה, חשבה שהמשפחה נמלטה לשווייץ, דבר שהיה נפוץ מאוד בתקופה ההיא, כאשר משפחות רבות ניסו למצוא מקומות מסתור או להימלט. אביה של סאנה שהאמין כי אם ימלאו אחר כל ההוראות של המשטר הנאצי לא יקרה להם דבר, לא ניסה להימלט או להסתתר.
המעצר
סאנה, אמה ואביה נעצרו ב-20 ביוני 1943 ונשלחו למחנה המעבר וסטרבורק בצפון הולנד (אחותה הגדולה ברברה לדרמן לא הייתה בזמן המעצר בבית, ובעזרת המחתרת ההולנדית הצליחה להסתתר עד סוף המלחמה ולהגר בסיומה לארצות הברית, שם נישאה לחתן פרס נובל הביוכימאי מרטין רודבל).
בנובמבר נשלחו סאנה יחד עם אמה ואביה בטרנספורט למחנה ההשמדה אושוויץ, שם נרצחו שלושתם בתאי הגזים מיד עם הגעתם.
סאנה לדרמן ביומנה של אנה פרנק
סאנה לדרמן הייתה אחת משלוש חברותיה הקרובות ביותר של אנה פרנק בהן גם חנה גוסלר וז'קלין ואן מרסן. סאנה מוזכרת ביומנה של אנה פרנק פעמים אחדות, ואחד האירועים המפורסמים יותר מופיע ביומן בתאריך 21 ביוני 1942, כאשר אנה מתבקשת לכתוב חיבור כעונש על פטפטנות יתר בזמן השיעור.
אנה הוסיפה מאוחר יותר שגם זכתה לכינויי גברת קואק קואק על ידי שאר חבריה לכיתה בעקבות סיפור זה.
חלק מהחיבור המקורי שכתבה סאנה לדרמן מופיע בספרה של אנה סיפורים מן האגף הנסתר (בגרסה האנגלית) Tales from the Secret Annex (שהוא אוסף אירועים וסיפורים נוסף שכתבה אנה פרנק מלבד היומן).
בית הספר יֶקֶר (Jeker School)
בית הספר נמצא בקרבת כיכר המרוודפליין ולפני הכיבוש הגרמני של הולנד למדו בו תלמידים יהודים רבים ביניהם מרגוט פרנק, ברברה לדרמן, סאנה לדרמן, אווה שלוס ועוד רבים אחרים. בכניסה לבניין בית הספר מוצב לוח זיכרון לזכרם של המורים והתלמידים שנשלחו למחנות הריכוז ולא חזרו.
הרומח הקדוש
הרומח הקדוש (ידוע גם בשמות חנית הגורל, החנית הקדושה, הרומח של לונגינוס) הוא השם שניתן לפי המסורת הנוצרית לרומח שדקר את ישו בזמן שהיה תלוי על הצלב.
התייחסות בברית החדשה
הרומח מוזכר רק בבשורה על-פי יוחנן (יט, לא-לז), שמציינת שהרומאים תכננו לשבור את רגליו של ישו, מה שיאיץ את מותו בזמן הצליבה. אולם, הם גילו כי הוא כבר מת ואין כל סיבה לשבור את רגליו, וכדי לוודא זאת, חייל רומאי דקר אותו בצידו.
מעשה זה ממלא נבואה נוספת הקשורה במשיח:
לונגינוס
שמו של החייל שדקר את ישו לא ניתן בברית החדשה, ההתייחסות המוקדמת ביותר לשמו של החייל נמצאת בספר האפוקריפי הבשורה על פי ניקודמוס ולפיה החייל נקרא לונגינוס הקדוש.
צורה שונה של השם לונגינוס מתגלה גם במיניאטורה שבבשורה של רבולה שאייר הנזיר רבולה בשנת 586. באיור, השם לונגינוס (ΛΟΓΙΝΟC) נכתב באותיות יווניות מעל שמו של החייל שמניף את רומחו בצדו של ישו. זה אחד התיעודים המוקדמים ביותר לשם, בהנחה שהחריטה לא נוספה מאוחר יותר.
בהמשך, בספרו "הרומח" ("The Spear") של לואיס דה ווהל משנת 1955, הלה מזהה אותו כגאיוס קסיוס לונגינוס
ממצאים הטוענים להיותם הרומח הקדוש
יש מספר חניתות שמסורות שונות מייחסות אותן להיות החנית של לונגינוס או חלקי החנית. ממצאים אלו שונים הן בגודלם והן בחומרים מהם הם עשויים.
ארמניה
לפי המסורת הארמנית שהועלתה על הכתב לראשונה במאה ה-13, הובא הרומח עוד במאה ה-1, על ידי תדאוס מאדסה, הוא נשמר במנזר גרארד, שמשמעות שמו בארמנית היא "מנזר הרומח" ומשם הועבר לקתדרלה של העיר הקדושה אצ'מיאדזין שם הוא שמור במוזיאון על שם מנוגיאן.
מסורת משותפת לשאר הרמחים
ההתייחסות ההיסטורית הראשונה אל הרומח נעשתה במאה ה-6 על ידי אנטונינוס מפלקנטיה. כאשר תיאר את המקומות הקדושים בירושלים, כתב, כי הוא ראה בבזיליקה של הר ציון את "עטרת הקוצים שבה אדוננו הוכתר ואת החנית שבה הוא נפגע בצדו". אזכורים על המצאות הרומח בירושלים נמצאות אצל קאסיודורוס ואצל גרגוריוס מטור, אף על פי ששניהם לא ראו את הרומח במו-עיניהם. כרוניקון פסחלה מתאר שאחרי כיבוש ירושלים בידי הפרסים הרומח נלקח לקונסטנטינופול, שם הופקד בכנסיית איה סופיה ובתחילת המאה ה-10 הועבר לכנסיית הבתולה מפארוס שם הונח לצד חלק מהצלב האמיתי ושרידי קדושים אחרים.
יהודה שוקרון
יהודה שוקרון (נולד בשנת תשל"ב, 1972) הוא שדרן, קריין, חקיין ושחקן חרדי ישראלי.
ביוגרפיה
שוקרון נולד בשנת 1972 בראשון לציון. לאחר שחרורו מצה"ל, החל את לימודיו בבית הספר למשחק בית צבי. לאחר מכן עבר קורס רדיו ותקשורת ברדיו לב המדינה, בניהולו ובהדרכתו של גדעון לב ארי. בהמשך שידר ברדיו לב המדינה במשך כשנתיים.
הרומח הקדוש
וינה
ב-1084, היינריך ה-4 הוסיף לחנית לוחית כסף עם הכיתוב "מסמר מהצלב של אדוננו" בהתבסס על האמונה כי זו הייתה החנית של קונסטנטינוס הגדול שבה מוסמר מסמר - אחד המסמרים ששימש בצליבתו של ישו. היינריך ה-4 קבע את מקום משכנה של החנית בפראג. פרידריך ה-1 נשא את החנית איתו במסעות המלחמה שלו באיטליה.
יהודה שוקרון
ביוגרפיה
לאחר מכן החל בתהליך של חזרה בתשובה ולמד בישיבת נתיבות עולם בבני ברק. עם התקרבותו לדת החל להופיע בהצגות ובסרטים במגזר החרדי, וכחקיין וסטנד-אפיסט באירועים ובתוכניות בידור חרדיות.
הרומח הקדוש
וינה
קרל ה-4 ציפה את לוחית הכסף בזהב והוסיף את הכיתוב "Lancea et clavus Domini" (רומח ומסמר של אדוננו). ב-1424 העביר זיגמונד את החנית, יחד עם שרידי קודש אחרים מפראג לנירנברג כחלק מאוסף התכשיטים המלכותי (Reichskleinodien).
ב-1796, כאשר הכוחות הצרפתים התקרבו לנירנברג הוצא האוצר המלכותי לרגנסבורג ומשם הועבר לווינה. ב-6 באוגוסט 1806, אחרי פירוק האימפריה הרומית הקדושה, ביקשו חברי מועצת העיר נירנברג את החזרת האוצר לעירם אולם פרנץ ה-2 סירב להשיב את האוצר.
במהלך האנשלוס הועבר אוצר ההבסבורגים ברכבת משוריינת לנירנברג ולקראת תום מלחמת העולם השנייה הוסתר. ב-1946 האוצר נמצא על ידי ולטר הורן, קצין מכוחותיו של ג'ורג' פטון והוחזר לווינה.
הרומח מוצג באוצר הקיסרי (וינה) שבארמון הופבורג.
פריז
השליט הלטיני האחרון - בלדווין השני, מלך קונסטנטינופול מכר את הרומח, יחד עם שרידים קדושים אחרים ללואי התשיעי, מלך צרפת. האחרון בנה את סנט שאפל שם אוחסן הרומח יחד עם נזר הקוצים של ישו ושרידים קדושים אחרים, ג'ון מנדוויל טען כי ראה את הרומח הן בקונסטנטינופול והן בפריז והרומח שהיה בפריז היה גדול משמעותית מהשריד שהיה בקונסטנטינופול. במהלך המהפכה הצרפתית הועברו שרידים אלו לספרייה הלאומית של צרפת ושם נעלם הרומח.
קרקוב
יש בקתדרלת ואוול שבקרקוב רומח קדוש השמור שם מאז המאה ה-13. זהו העתק של הרומח של וינה, שנעשה על ידי אוטו ה-3 ונמסר במתנה לבולסלאב הראשון.
רומא
אחרי נפילת קונסטנטינופול בידי העות'מאנים, הסולטאן באיזיט השני שלח את הרומח לאפיפיור אינוקנטיוס השמיני יחד עם מתנות נוספות על מנת שהאפיפיור יחזיק אצלו את ג'ם שהיה אחיו (ויריבו) של הסולטאן. מאז שמור הרומח ברומא, תחת כיפת בזיליקת פטרוס הקדוש.
פלמס
פלמס (בפורטוגזית: Palmas) היא עיר הבירה של מדינת טוקנטינס שבברזיל. בעיר אוכלוסייה הנאמדת ב-208,166 תושבים (יולי 2005), ושטחה 2,474.95 קמ"ר.
היסטוריה
בעקבות ההכרזה ב-1988 על המדינה החדשה טוקנטינס, אשר הופרדה ממדינת גויאס, נוסדה ב-20 במאי 1989 העיר פלמס כדי שתשמש בירת המדינה החדשה. העיר תוכננה בדומה לבירת ברזיל – ברזיליה.
גאוגרפיה
העיר ממוקמת בגובה של 230 מטרים מעל פני הים. בשנת 2002 הושלמה הקמת תחנת החשמל ההידרואלקטרית לאז'יאדו והמאגר המזין אותה. מאגר זה יצר לעיר חופי רחצה רבים ונהר העובר בסמוך לה, עליו הוקם גשר פונטה דה אמיזאדה פרסידנטה פרננדו הנריקה קרדוסו שאורכו 8 קילומטרים.
במרכז העיר, בכיכר פראסה דוס גיראסויס ממוקמים בנייני השלטון המדינתי והעירייה.
תחבורה
בשנת 2002 נחנך שדה התעופה של העיר במרחק 20 קילומטרים ממרכז העיר.
יהודה שוקרון
רדיו
בשנת 2000 החל לשדר ברדיו קול חי. במהלך השנים שידר את התוכניות: "מגוון על הבוקר", "שירים כבקשתכם", "המצעד המזרחי-חסידי" ו"מסלסלים", וכן קריין מהדורות חדשות במחלקת האקטואליה.
יוזף אוברהאוזר
יוזף "סף" קספר אוברהאוזר (בגרמנית: Josef Oberhauser; 21 בינואר 1915 – 22 בנובמבר 1979) היה קצין אס אס זוטר. לקח חלק בתוכנית T4 - אותנסיה ובמבצע ריינהרד. אוברהאוזר הוא האדם היחידי שנתפס, הועמד לדין ונמצא אשם בגין הפשעים שבוצעו במחנה ההשמדה בלז'ץ. הוא הועמד למשפט בגין סיוע לרצח של 450,000 איש ונידון לארבע וחצי שנות מאסר בתום משפט בלז'ץ שהתקיים בשנת 1964.
פלמס
השכלה
בעיר ממוקמת האוניברסיטה הפדרלית של טוקנטינס.
יוזף אוברהאוזר
ביוגרפיה
אוברהאוזר, שהיה חבר בדיוויזיית האס אס לייבשטנדרטה, השתתף בפלישה לפולין בשנת 1939. לאחר הפלישה קודם לדרגת אס-אס אוברשרפיהרר.
תוכנית T4
בנובמבר 1939, הוצא מן היחידות הלוחמות ושובץ בחברות הקש והמשרדים השונים שפעלו עבור תוכנית T4 - אותנסיה. מטרתה של תוכנית האותנסיה ("המתת חסד") הייתה רציחתם של כ-100,000 גרמנים הסובלים מנכות נפשית ומלקויות אחרות. במרכזי ההמתה המיוחדים שהוקמו לצורך התוכנית בגרפנק, ברנדנבורג וברנבורג בהם הנכים הומתו בגז, אוברהאוזר היה אחראי על שריפת הגופות. הוא היה ממונה על הצתת גופות הנרצחים בתנורי שרפה מיוחדים שנבנו לצורך מטרה זו.
מבצע ריינהרד
לאחר שהשתתף בתוכנית האותנסיה באוגוסט 1941, אוברהאוזר נשלח בנובמבר לעבוד תחת חסותו של מפקד האס אס והמשטרה אודילו גלובוצניק לשטח הגנרלגוברנמן, על מנת לסייע במבצע ריינהרד, השמדתם של 3 מיליון מיהודי פולין. מנובמבר 1941 עד 1 באוגוסט 1942, אוברהאוזר הוצב במחנה בלז'ץ כמפקד גדוד שומרים. הוא ביקר במחנה כבר בסתיו 1941, עוד שלפני שהחלה פעולת ההשמדה במחנה, על מנת לפנות ציוד צבאי משטח המחנה. כמו כן, הוא היה אחראי על בנייתו והרחבתו של המחנה. בדצמבר של אותה שנה חזר למחנה עם חומרי גלם ועם מתנדבי טרווניקי. מפקדו הישיר היה מפקד מחנה בלז'ץ, כריסטיאן וירט, וכן הוא שימש כאיש קשר בין גלובוצניק לבין וירט.
על פועלו במחנה בלז'ץ הוא קודם מדרגת אס אס האופטשרפירהר לדרגת אס אס אונטרשטרומפירהר, והחל מה-20 באפריל 1943 קיבל דרגת קצונה. היינריך הימלר ביקר במחנות מבצע ריינהרד, הגיע למחנה בלז'ץ ב-12 בפברואר 1943 והחליט לקדם את אוברהאוזר.
באיטליה
לאחר סיום מבצע ריינהרד, אוברהאוזר, יחד עם רבים מעמיתיו, נשלח לצפון איטליה כדי להילחם בפרטיזנים ולהשתתף בפעולות הגירוש וההשמדה של היהודים באזור. ב-30 בינואר הוא קודם לדרגת אס-אס אובר-שטורמפיהרר. אחר כך, נשלח למחנה ריזיירה די סן סאבה, מחנה הריכוז וההשמדה היחידי על אדמת איטליה, שם שירת עד לאפריל 1945. עם תבוסת הצבא הנאצי נמלט לאוסטריה אך נלכד על ידי הבריטים במאי 1945 בבאד גאסטיין.
מעצר ומשפט
לאחר שחרורו מהשבי עבד בתור עובד מנסרה בצפון-מזרח גרמניה. ב-13 באפריל 1948 נאסר לאחר שנתפס באזור בשליטה סובייטית. על חברותו באס-אס, סעיף אישום שנכלל לימים במסגרת משפטי נירנברג, ועל חלקו בתוכנית האותנסיה הוא נידון ל-15 שנות מאסר ול-10 שנות שלילה של זכויותיו האזרחיות. ב-28 באפריל 1956 קיבל חנינה, ריצה 8 שנות מאסר בלבד במתקן כליאה רוסי. עם השתחררותו מהכלא עבד בעבודות כלליות במינכן ובכללן מלצרות.
ב-21 בינואר 1965, יום הולדתו החמישים, בית הדין החל לדון במשפטו. לטענת התביעה היה מודע למעשיו, לקח חלק פעיל ונמרץ בסיוע להשמדתם הנרצחים, וסייע בעיקר להקמתם של המשרפות ותאי הגזים במחנה. גזר דינו עמד על 4 שנים ושישה חודשי מאסר. בפועל, ריצה רק חצי מתקופת המאסר שנגזרה לו. הוא נידון למאסר עולם במשפט שנערך בהיעדרו באיטליה, אך בקשת ההסגרה של בית המשפט נדחתה. הוא מת ב-20 בנובמבר 1979 במינכן.
יהודה שוקרון
רדיו
בשנת 2009 הצטרף לרדיו קול ברמה שנפתח והגיש שם את "המצעד המזרחסידי" וכן קריין מהדורות חדשות במחלקת האקטואליה.
בשנת 2010 שב לרדיו "קול חי" והגיש את התוכניות "שלוש על ישראל", "ילדודס" ובהמשך את התוכנית "שניים בצהריים" יחד עם אלעד כהן. כמו כן קריין וערך מהדורות חדשות במחלקת האקטואליה של התחנה.
בשנת 2012 פתח בקריירת שירה, והוציא לאור את הסינגל "קול ששון", וכן התארח בשיר "שמעה תפילתי" של אלעד שער בשנת 2016 הוציא סינגל שנקרא "לעולם אודך" לקראת נסיעתו לאומן לציון רבי נחמן מברסלב, וכן הוציא דואט עם אייל עובד - 'בלב יודע'.
שוקרון מנחה בערוץ הידברות תוכניות שמחות ואירועים מיוחדים. שיחק בהצגה "החיים והמוות ביד הלשון" בהשתתפות שלישיית הופל'ה.
משנת 2015 הוא שחקן בחבורת תריג.
ג'ונתן קסטרובייחו
ג'ונתן קסטרובייחו ניקולאס (בספרדית: Jonathan Castroviejo Nicolás; נולד ב-27 באפריל 1987) הוא רוכב אופני כביש ספרדי-בסקי בקבוצת אינאוס. אלוף אירופה (פלימלק 2016), סגן אלוף אירופה (גלאזגו 2018) ומדליסט הארד באליפות העולם (דוחה 2016) בנגד השעון.
אוסקלטל–אוסקדי (2010–2011)
ב-2010, הצטרף קסטרובייחו לקבוצת אוסקלטל–אוסקדי הספרדית-בסקית. בשנת 2011 השיג את הניצחון הראשון בקריירה שלו בתור מקצוען, כשניצח את קטע הפרולוג בטור דה רומאנדי. לאחר מכן ניצח גם את קטע הפרולוג בוואלטה מדריד וסיים שלישי כללי את המרוץ, כשבאליפות ספרד בנגד השעון סיים שני, 1:01 דקות מלואיס לאון סאנצ'ס.
מוביסטאר (2012–2017)
ב-2012 הצטרף קסטרובייחו למוביסטאר. הישגיו הראשונים בעונה היו מקום 11 בוואלטה או אלגארבה ומקום חמישי בוואלטה אה מורסיה. בהמשך העונה סיים שביעי בוואלטה קסטיליה לאון וחמישי בוואלטה מדריד. הוא סיים שוב במקום השני באליפות ספרד בנגד השעון, גם הפעם אחרי לואיס לאון סאנצ'ס, 1:23 דקות ממנו. לאחר מכן נכלל בסגל ספרד לאולימפיאדת לונדון, במקצה נגד השעון סיים קסטרובייחו תשיעי, 2:49 דקות מבראדלי ויגינס, זוכה מדליית הזהב. במקצה הכביש סיים קסטרובייחו במקום ה-26, 16 שניות מאלכסנדר וינוקורוב המנצח. לאחר מכן קסטרובייחו סיים שישי באנקו טור, 58 שניות מלארס בום המנצח. בעקבות תוצאותיו ערך קסטרובייחו את הופעת הבכורה שלו בגרנד טור, כאשר נבחר לאחר מכן לוואלטה אספנייה. הוואלטה נפתחה עם קטע נגד השעון לקבוצות, וקבוצת מוביסטאר ניצחה את הקטע, כשקסטרוייחו חוצה ראשון את קו הסיום והופך להיות מוביל המרוץ, בעקבות כך לבש את החולצה האדומה של מוביל המרוץ בקטע השני, שהיה מישורי וג'ון דגנקולב ניצח בו. בקטע השלישי איבד קסטרוייחו את ההובלה לאלחנדרו ולוורדה, בן קבוצתו, שגם ניצח את השלב לאחר שקסטרובייחו סיים אותו במקום ה-47, 1:52 דקות מולוורדה. בהמשך הוואלטה שימש כפועל של ולוורדה ובלט בעצמו בקטע ה-10 שהיה נגד השעון, 1:34 דקות מפרדריק קסהייקוף המנצח. הוא סיים את הוואלטה במקום ה-148, כשולוורדה מסיים אותה שני. לאחר מכן התחרה באליפות העולם שנערכה בואלקנבורג, הוא סיים עם מוביסטאר במקום השישי באליפות העולם בנגד השעון לקבוצות ובמקום ה-22 במקצה האישי בנגד השעון, 3:24 דקות מטוני מרטין, זוכה מדליית הזהב.
ב-2013 פתח את העונה עם מקום שמיני בוואלטה או אלגארבה, אחרי שסיים חמישי בקטע הרביעי שהיה נגד השעון, 1:30 דקות מטוני מרטין. לאחר מכן התחרה לראשונה בטירנו–אדריאטיקו וסיים במקום ה-14 את המרוץ, כשבקטע השביעי והאחרון שהיה נגד השעון סיים חמישי, 14 שניות מטוני מרטין. בהמשך העונה ניצח לראשונה את אליפות ספרד בנגד השעון, כשהוא מקדים ב-45 שניות את לואיס לאון סאנצ'ס ואת רובן פלאסה ב-1:46 דקות. לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו בטור דה פראנס ושימש כפועל, שהתוצאה הטובה ביותר שלו הייתה מקום עשירי בקטע ה-11 שהיה נגד שעון, 1:52 דקות מטוני מרטין. הוא סיים את הטור במקום ה-97, כשאלחנדרו ולוורדה, בן קבוצתו, מסיים שמיני. באליפות העולם שנערכה בפירנצה, סיים קסטרובייחו במקום ה-14 במקצה נגד השעון האישי, 3:13 דקות מטוני מרטין. במקצה נגד השעון לקבוצות עם מוביסטאר סיים עשירי.
ב-2014 ערך קסטרובייחו את הופעת הבכורה בג'ירו ד'איטליה, התוצאה הטובה ביותר שלו במרוץ הייתה מקום 24 בקטע ה-11, והוא שימש כפועל של נאירו קינטנה וסייע לו לנצח את המרוץ, כשקסטרובייחו עצמו מסיים במקום ה-57. בהמשך העונה איבד את תוארו כאלוף ספרד בנגד השעון לאלחנדרו ולוורדה, לאחר שסיים במקום השלישי בפער של 1:04 דקות. לאחר מכן התחרה בוואלטה אספנייה שנפתחה עם נגד השעון לקבוצות כמו ב-2012, גם הפעם מוביסטאר ניצחו את הקטע וגם הפעם קסטרובייחו חצה ראשון את קו הסיום ועבר להיות מוביל המרוץ, כשהוא לובש את החולצה האדומה של מוביל המרוץ למחרת בקטע ה-2, אך איבד את ההובלה לבן קבוצתו אלחנדרו ולוורדה, כשנאסר בוהאני מנצח את הקטע. בהמשך המרוץ שימש כפועל של ולוורדה וקינטנה, בעוד קינטנה פרש במהלך הקטע ה-11, ולוורדה סיים את הוואלטה במקום השלישי הכללי, כשקסטרובייחו עצמו מסיים במקום ה-65. לאחר מכן התחרה באליפות העולם שנערכה אף היא בספרד, פונפרדה, וסיים במקום העשירי במקצה נגד השעון, 1:44 דקות מבראדלי ויגינס.
ב-2015 סיים קסטרובייחו במקום ה-15 הכללי בטירנו - אדריאטיקו, לאחר שבקטע השביעי והאחרון שהיה נגד השעון סיים רביעי, 12 שניות מפביאן קנצ'לרה המנצח. הוא החזיר לעצמו את התואר כאלוף ספרד בנגד השעון, לאחר שהקדים את גורקה איסאגירה ב-1:08 דקות ואת חסוס הראדה ב-2:01 דקות. הוא השתתף בטור דה פראנס בפעם השנייה ופתח את המרוץ עם מקום שישי בקטע נגד השעון, 23 שניות מרוהאן דניס המנצח. הוא שימש כפועל של קינטנה וולוורדה וסייע לשניהם לסיים במקומות 2 ו-3 בהתאמה, קסטרוייבחו בלט גם בקטע ה-9 כשסיים שלישי עם קבוצתו בנגד השעון לקבוצות, תשיעי בקטע ה-14 ושמיני בקטע ה-17. את הטור סיים במקום ה-24. לאחר הטור סיים במקום השלישי בטור דו פואטו–שראנט, 38 שניות מטוני מרטין, לאחר שבקטע הרביעי שהיה נגד השעון סיים שני, שנייה מאדריאנו מאלורי המנצח. באליפות העולם שנערכה בריצ'מונד, זכה עם מוביסטאר במדליית ארד בנגד השעון לקבוצות, במקצה האישי בנגד השעון קבע את התוצאה הטובה ביותר שלו עד כה כשסיים רביעי, 29 שניות מואסיל קיריינקה שזכה במדליית זהב, קסטרוייבחו היה רחוק שלוש שניות מז'רום קופל שזכה במדליית הארד, ו-20 שניות ממאלורי שזכה במדליית הכסף.
אלוף אירופה
ב-2016 איבד קסטרובייחו את תוארו כאלוף ספרד ליון איסאגירה, לאחר שסיים שני בפער של 22 שניות. לאחר מכן סיים רביעי במקצה נגד השעון באולימפיאדת ריו, 1:04 דקות מפביאן קנצ'לרה המנצח, קסטרובייחו היה רחוק ארבע שניות בלבד מכריס פרום שזכה במדליית הארד, ו-19 שניות מטום דימולן שזכה במדליית הכסף. לאחר מכן התחרה בוואלטה אספנייה וסייע לנאירו קינטנה לנצח את המרוץ, בקטע ה-19 שהיה נגד השעון, קסטרובייחו סיים במקום השני, 44 שניות מפרום המנצח. לאחר הוואלטה, התחרה באליפות אירופה שנערכה בפלימלק, צרפת וזכה במדליית זהב במקצה נגד השעון, לאחר שהקדים את זוכה מדליית הכסף ויקטור קמפנרטס ב-30 שניות ואת מורנו מוסר, זוכה מדליית הארד ב-39 שניות. קסטרובייחו המשיך ביכולת טובה והכושר הגבוה אותו הציג, כשבאליפות העולם זכה במדליית ארד בנגד השעון, 1:10 דקות מטוני מרטין המנצח. במקצה הקבוצתי בנגד השעון סיים רביעי עם מוביסטאר. לקראת סוף העונה סיים שני במרוץ החד יומי של נגד השעון ב-Chrono des Nations, חמש שניות מואסיל קיריינקה המנצח.
ב-2017 סיים שביעי בוואלטה או אלגארבה, לאחר שניצח את השלישי במרוץ שהיה נגד השעון, 4 שניות מטוני מרטין ו-5 שניות מפרימוז' רוגליץ'. לאחר מכן סיים שביעי בטירנו - אדריאטיקו, 1:18 דקות אחרי בן קבוצתו קינטנה. בהמשך העונה סיים שלישי במרוץ הקטעים בצרפת, "Circuit Cycliste Sarthe - Pays de la Loire", שלוש עשרה שניות מליליאן קאלמז'אן המנצח. בקטע השלישי שהיה נגד השעון סיים קסטרובייחו שני, 8 שניות מאלכס דאוסט המנצח. הוא ניצח את אליפות ספרד בנגד השעון, מקדים את מיקל לנדה ב-1:08 ואת חסוס הראדה ב-1:25 דקות. לאחר מכן התחרה קסטרובייחו בטור דה פראנס ופתח את המרוץ עם מקום 15 בקטע נגד השעון שפתח את המרוץ בדיסלדורף. בשאר המרוץ קסטרובייחו לא התבלט, בקטע ה-20 שהיה נגד השעון, בו היה אחד המועמדים לניצחון, התרסק כמה מטרים לאחר הזינוק שלו ואיבד זמן יקר, ובסופו של דבר סיים את הקטע במקום ה-28, כשאת הטור כולו סיים במקום ה-68. לאחר הטור סיים במקום השני בטור דו פואטו–שראנט, 35 שניות ממאדס פדרסן המנצח, לאחר שבשלב הרביעי שהיה נגד השעון סיים שני, 26 שניות אחרי אותו פדרסן. באליפות העולם שנערכה בברגן, סיים שישי עם מוביסטאר במקצה נגד השעון לקבוצות ובמקום ה-14 במקצה נגד השעון האישי. לקראת סוף העונה סיים שלישי ב-Chrono des Nations, 1:25 דקות ממרטין טופט מאדסן המנצח.
קבוצת סקיי (2018–היום)
ב-2018 הצטרף קסטרובייחו לסקיי הבריטית לאחר שש שנים במוביסטאר בחוזה של שלוש שנים. הוא פתח את העונה עם מקום 12 בטור אבו דאבי, 1:41 דקות מאלחנדרו ולוורדה המנצח. בקטע הרביעי שהיה נגד השעון סיים שני, 14 שניות אחרי רוהאן דניס. לאחר מכן התחרה בטירנו–אדריאטיקו וסיים שלישי את קטע נגד השעון שהיה הקטע השביעי והאחרון במרוץ, 8 שניות מאותו דניס. בהמשך העונה ניצח בפעם הרביעית את אליפות ספרד בנגד השעון, כשהוא מקדים את האחים איסאגירה, גורקה ב-37 שניות ויון ב-38 שניות. הוא נבחר לטור דה פראנס וסייע לגריינט תומאס לנצח את המרוץ ולכריס פרום לסיים אותו שלישי. התוצאה הטובה ביותר של קסטרובייחו הגיעה בקטע ה-20, שהיה נגד השעון, לאחר שסיים במקום ה-14, 1:34 דקות מטום דימולן המנצח. באליפות אירופה שנערכה בגלאזגו, זכה קסטרובייחו במדליית כסף במקצה נגד השעון, לאחר שפיגר בשנייה אחת בלבד מויקטור קמפנרטס, זוכה מדליית הזהב. לאחר מכן התחרה גם בוואלטה אספנייה, התוצאה הטובה ביותר שלו במרוץ הייתה מקום שלישי בקטע ה-16 שהיה נגד השעון, 50 שניות מרוהאן דניס. הוא סיים את הוואלטה במקום ה-100. באליפות העולם שנערכה באינסברוק, קסטרובייחו סיים רביעי עם סקיי במקצה נגד השעון לקבוצות ושישי במקצה האישי בנגד השעון, 2:17 דקות מדניס, זוכה מדליית הזהב.
ב-2019 ניצח את אליפות ספרד בנגד השעון בפעם החמישית, מקדים את פייו בילבאו ב-49 שניות ואת גורקה איסאגירה ב-1:28 דקות. הוא נבחר לטור דה פראנס וסייע לאיגן ברנל לנצח את המרוץ ולגריינט תומאס לסיים שני.
חוחית
חוחית (שם מדעי: Carduelis carduelis) היא ציפור שיר קטנה ממשפחת הפרושיים. מין זה שייך לסוג פרוש זהוב (Carduelis). שמה של החוחית ניתן לה משום מנהגה להאכיל את גוזליה בזרעי חוח. מזון החוחית מורכב בעיקר מזרעים של קוצים שונים. החוחית נפוצה כציפור נוי, ומגדלים אותה רבות בשבי.
תכונות מורפולוגיות
גודל הציפור 12–14 ס"מ, מוטת כנפיה 21–25 ס"מ, ומשקלה 14–19 גרם. חוחית בוגרת ניתנת לזיהוי בקלות על פי צבעיה הבולטים: אדום, שחור ולבן על הראש, שחור וזהב על כנפיה. השת בצבע לבן והזנב שחור. קשה להבחין בהבדל בין הזוויגים, המסכה האדומה על ראש הזכר גדולה יותר, ועוברת את קו העין. המסכה האדומה של הנקבה מצומצמת יותר, ושוליה אינם מגיעים לקו העין. מקור הזכר ארוך מזה של הנקבה.
גופם של הגוזלים עד לנשירה הראשונה הוא חום מפוספס, אולם בכנפיהם הכהות מתחיל להיראות הפס הזהוב. ניתן להבדיל בין הזוויגים על פי צבעי הכתף: שחור בזכרים ומקושקש בחום אצל הנקבות.
המקור בהיר, ארוך ומחודד בקצהו. הוא מסייע לציפור לשלוף זרעים מתוך הקרקפות של צמחים קוצניים ממשפחת המורכבים, כגון החוחים והדרדרים. צמחים אלה הם עיקר מזונה ומכאן שמה.
התנהגות
ראשה הזעיר של החוחית מכיל את אחד המוחות המבריקים שבקרב בעלי הכנף. בטבע משמשת התבונה יוצאת הדופן של החוחית לפתיחת קרקפות של צמחים קוצניים ממשפחת המורכבים (מזונה העיקרי בטבע) ולשלוף מהם מזון החבוי מן העין. כמו כן, החוחית ניחנה במידה לא מבוטלת של אינטליגנציה חברתית, היות שהיא לעולם לא חיה בגפה, ואת מרבית ימיה היא מבלה בקבוצה של בנות מינה בעלת הרכב קבוע למדי, בה מרבית הפרטים מכירים היטב זה את זה. בשבי יכולות אלה מאפשרות לחוחית להסתגל ואף להתיידד בנקל עם מגדליה, זאת בתנאי שאלה יטרחו לספק מענה ראוי לצרכיה הפיזיים והרגשיים.
תפוצה
בית גידולה המועדף של החוחית הוא שולי החורשה וכן שולי השטחים המעובדים, שם היא מוצאת את מזונה המועדף – זרעי עשבים. לפיכך, במקומות רבים נלווית החוחית לאדם. מין זה אינו בסכנת הכחדה באף מדינה בה הוא שוכן.