cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פורמולה 1 עונת 1951
תקציר העונה
העונה נפתחה בגרנד פרי השווייצרי, שהתקיים מסלול פתוח על הכביש בסמוך לברן. אלפא רומיאו שלטה במרוץ ונהגיה זינקו מארבעה מתוך חמשת המקומות הראשונים. חואן מנואל פנג'יו, זינק מהפול פוזישן ושמר על ההובלה לאורך כל המרוץ, שהתקיים בתנאי גשם. מרוץ האינדיאנפוליס התקיים שלושה ימים לאחר הגרנד פרי השווייצרי. למרות שהמרוץ נחשב לחלק מסבב האליפות, הנהגים האירופאים לא לקחו בו חלק. פנג'יו זינק ראשון גם בגרנד פרי הבלגי, אחריו זינקו אלברטו אסקרי וג'וזפה פארינה. פארינה ניצח את המרוץ בפער של 3 דקות על אסקרי, שסיים במקום השני.
פנג'יו זינק ראשון גם בגרנד פרי הצרפתי, אך איבד את ההובלה לאסקרי. פארינה זינק מהמקום השני, אך התחלה רעה למרוץ הורידה אותו למקום ה-12. הוא שיפר את המיקום בהדרגה עד שלקח את ההובלה במרוץ כשאחריו היו חוסה פרוילאן גונזלס מקבוצת פרארי ולואיג'י פגיולי במקום השלישי. תקלה ברכבו של פארינה אפשרה לגונזאלס לקחת את ההובלה. במהלך העצירה בפיט ג'ונזאלס העביר את רכבו לאסקרי ופגיולי, שהיה במקום השני, העביר את רכבו לפנג'יו. בעיה בבלמים של אסקרי אפשרה לפנג'יו לקחת את ההובלה ולסיים כמנצח.
צריכת דלק עדיפה של מכוניות הפרארי על פני אלפא רומיאו איפשרה לגונזלס לרשום ניצחון ראשון עבור קבוצתו של אנצו פרארי בגרנד פרי בריטניה. הקבוצה רשמה עוד צמד ניצחונות רצופים במערב-גרמניה ובאיטליה לאחר שאסקרי ניצל פרישות של פנג'יו עקב תקלות מכניות שונות. מרוץ סיום העונה התקיים ברחובות ברצלונה. אסקרי זינק מהפול פוזישן, אך איבד את ההובלה לפנג'יו בהקפה הרביעית. פנג'יו סיים את המרוץ כמנצח וזכה בתואר האליפות הראשון מתוך חמישה בקריירה.
שיטת הניקוד
הנקודות בכל מרוץ הוענקו לנהגים שסיימו באחד מחמשת המקומות הראשונים. הניקוד ניתן בהתאם למופיע בטבלה. בנוסף, ניתנה נקודת בונוס לנהג שקבע את זמן ההקפה המהירה בכל מרוץ. נהגים שחלקו רכב במהלך מרוץ, קיבלו מחצית מהנקודות, כל אחד. בחישוב נקודות האליפות הובאו בחשבון 4 התוצאות הטובות ביותר בלבד. הנקודות המופיעות בסוגריים כוללות את סך הנקודות שהושגו בעונה.
דירוג הנהגים
הטבלה כוללת רק נהגים שצברו נקודות במהלך העונה
שלמה פינקלשטיין
שלמה פינקלשטיין (נולד בשנת 1954) הוא אלוף פאראלימפי, בעל שתי מדליות זהב בשחייה (היידלברג 1972).
ביוגרפיה
פינקלשטיין התאמן בקבוצת השחייה של איל"ן בת-ים.
באולימפיאדת הנכים היידלברג (1972) השתתף פינקלשטיין בתחרויות שחייה ובריצה והיה לספורטאי הישראלי המצטיין במשלחת לאחר שזכה בשתי מדליות זהב. מדליות זהב, במשחה 50 מטר גב בתוצאה של 48.88 שניות, בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 50.80 שניות ועלה מהמקום השני ובמשחה 75 מטר מעורב אישי בתוצאה של 1:24.10 דקות. בשלב המוקדמות הוא סיים ראשון בשיא עולם חדש של 1:23.70 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום שישי במשחה 50 מטר חופשי בתוצאה של 51.89 שניות ובמקום 35 בריצת 100 מטר בתוצאה של 31.10 שניות.
חודש וחצי לאחר מכן, באליפות איל"ן שנערכה בבריכת השחייה של איל"ן רמת גן הוא קבע במשחה ל-50 מטר גב שיא עולם חדש של 48.5 שניות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבריכת השחייה של איל"ן רמת גן בספטמבר 1975 זכה פינקלשטיין בשתי מדליות זהב במשחה ל-25 מטר פרפר בשיא ישראלי חדש של 27.8 שניות ובמשחה ל-75 מטר מעורב אישי בשיא ישראלי חדש של 1:21.1 דקות.
שרה (פירושונים)
ראו גם
}}
לבאשי-מרדוך
לבאשי-מרדוך, היה מלך בבל הוא מלך בשנת 556 לפנה"ס. הוא היה בנו ויורשו של המלך נרגל שראצר.
לבאשי-מרדוך ירש את אביו על כס המלוכה עוד בהיותו נער, לאחר שאביו מלך ארבע שנים בלבד. בגלל גילו הצעיר הוא לא התאים למשול. הוא נרצח בקשר תשעה חודשים לאחר הכתרתו. אמו הייתה קשאיה (Kaššaia) בתו של נבוכדנצר השני.
לבאשי-מרדוך משויך לשושלת המלוכה הכשדית בעקבות אמו, שהייתה ממוצא כשדי. לאחר מותו, עלה לכס המלוכה נבונאיד, שהתמנה למלך בבל על ידי חצרני הארמון ולא היה לו קשר למשפחת המלוכה.
High Road
רקע והפקה
כמו כן קשה אמרה שהאלבום "יסמן את חזרתה מלאה לשורשי המוזיקת הפופ שיא רגילה", האלבום עצמו נכתב על ידי קשה, דן ריינולדס, נייט רוס, אמה פבה סברט, ורבל, ג'סטין טרנטר, טיילה פרקס. במקור האלבום היה צפוי לצאת במהלך חודש דצמבר 2019, אך קשה החליטה לדחות אותו ולהוציאו ב-10 בינואר 2020. ב-12 בדצמבר, פורסם כי קשה החליטה לדחות את צאת האלבום ולהוציאו ב-31 בינואר. ב-30 בינואר, חשפה קשה כי הקליטה 5 ימים בלבד לפני צאת האלבום את השיר "Summer", אשר נכלל במהדורה הדיגיטלית.
סיבוב הופעות
כדי לקדם את האלבום, קשה תצא במהלך שנת 2021, לסיבוב ההופעות החמישי שלה, "High Road Tour", באירופה, ו-צפון אמריקה.
חגית בת-אליעזר
חגית בת-אליעזר (נולדה ב-10 באוקטובר 1960) היא משוררת, מתרגמת, מבקרת תרבות ועורכת שירה ישראלית.
ביוגרפיה
בת-אליעזר, ילידת קייב, אוקראינה, היא בעלת תואר ראשון במתמטיקה ומדעי המחשב מהאוניברסיטה העברית בירושלים ותואר שני במתמטיקה מהטכניון בחיפה. עובדת בתעשיית המחשבים.
למדה בסדנאות כתיבה בהנחייתם של דליה רביקוביץ, רבקה מרים ויעקב בסר. שיריה פורסמו במוספים ספרותיים של העיתונים "הארץ", "מעריב", "מקור ראשון" ובכתבי עת ספרותיים, בהם "עכשיו", "עיתון 77", "מאזנים", "שבו", "פסיפס", "גג", "ביטאון שירה", "יקום תרבות", "אשכולות פואטיקה", "סלון הדחויים" ועוד.
היא פרסמה ארבעה ספרי שירה בהוצאת כרמל. בת-אליעזר השתתפה בעריכת אנתולוגיות השירים "קורות" ו"שירה בוערת", היא ערכה את ספר שיריה של המשוררת סברינה דה ריטה, "החטא השמיני", את ספר שיריו של מאיר גן-אור "המינוטאור והסירנות בחיי" ואת ספר שיריה של רבקה גיל שפילברג "שברים ותקוות".
בת-אליעזר כותבת רשימות ביקורת על ספרי שירה, סרטים והצגות תיאטרון וסקירות על אירועי ספרות ומפרסמת אותן באתרי הרשת. היא חברה בפורום מבקרי הקולנוע בישראל, באקדמיה לתיאטרון עצמאי ותיאטרון פרינג', באגודת הסופרים העבריים, באיגוד כללי של סופרים בישראל, באגודת העיתונאים בתל אביב ובעמותת "יקום תרבות", בה מונתה בחודש נובמבר 2018 לעורכת השירה של אתר העמותה. היא משתתפת בעריכת אירועי שירה של פורטל התרבות והספרות "בכיוון הרוח".
בת-אליעזר היא היוזמת והמנחה של אירועי שירה בסלון הספרותי בדיזנגוף סנטר, ובפרט סדרת ערבי "על סף ספר", בהם מתארחים משוררים הנמצאים בתהליך הוצאת ספרם הבא.
קישורים חיצוניים
מכּתביה:
על כתביה:
יצחק מונסה
יצחק מונסה (ה'תש"ב, 1941 - ד' בשבט ה'תשפ"א, 17 בינואר 2021) היה כדורגלן ישראלי ששיחק בעמדת החלוץ בקבוצת בית"ר ירושלים במשך כ-10 עונות, היה שותף לעליית הליגה של בית"ר ירושלים בעונת 1966/1968. נודע בכינוי ״מונסילון״ על שם מהירותו.
ביוגרפיה
מונסה נולד בירושלים לרבי יעקב מונסא, מקובל ירושלמי מראשי ישיבת רחובות הנהר, ולכחילה רחל, והתייתם מהוריו בגיל צעיר. גר אצל גיסו, יצחק שלום סופר, שהיה גזבר הראשי של מועדון הכדורגל בית"ר ירושלים (נכד הרב יעקב חיים סופר הפוסק והמקובל בעל כף החיים).
עלה מהנוער של בית"ר בגיל 16, בעונת 1958/1959 ובאותה עונה אף כבש את שער הבכורה בבוגרים במשחק נגד הפועל עפולה בליגת המשנה.
עונות 1964/1965 ו-1966/1968 (העונה הכפולה) בהן כבש 11 שערים בכל עונה, היוו מבחינתו עונות השיא בקריירה.
החל מפברואר 1967 שיחק כשלושה חודשים בקבוצת הכדורגל של אטלנטה בארצות הברית. במאי של אותה שנה, חזר ארצה לשחק בבית"ר עונה לאחר מכן (1968/1969) נפצע במיניסקוס והושבת לעונה שלמה. בעונה העוקבת חזר לסגל בית"ר אך לא הרבה לשחק ופרש בעונה שלאחר מכן.
מונסה שיחק בקבוצה הבוגרת של בית"ר במצטבר במשך כ-10 עונות, במהלכן כבש 51 שערים, כאשר הוא במקום העשירי ברשימת המבקיעים של הקבוצה בכל הזמנים (נכון ל-2021). יזכר גם כמי שבישל לאודי רובוביץ׳ את שער עליית הליגה ההיסטורי במשחק מול רמת עמידר בשנת 1968.
ניהל את מחלקת הנוער של בית״ר ירושלים בתקופה מסוימת. תקופה ארוכה עבד בתפקיד בגזברות בעיריית ירושלים.
חיים אישיים
יצחק מונסא נשא לאשה את אתי סימן טוב, התגורר בירושלים בשכונת רמות, נפטר בן 80 ב-17 בינואר 2021 ללא צאצאים.
מלתחת קפסולה
מלתחת קפסולה (ארון קפסולה) היא שיטה לניהול מלתחה בה מרבית הפרטים אינם חולפים מהאופנה ומותאמים זה לזה ולסגנון האישי של בעל\ת המלתחה. מלתחת קפסולה יכולה להיות עונתית או שנתית. הקפסולה העונתית תשמש לעונה אקלימית אחת (כ-3 חודשים) ולאחריה יוחלפו חלק או כל הפריטים בהתאם לעונה החדשה. הקפסולה השנתית תשמש לכל השנה ותכיל בהתאם לכך כמות פריטים גדולה יותר.
הסיאו וגראומן הגדירו מלתחת קפסולה כמלתחה הכוללת בגדים חיוניים שהם כמו פאזל, המסייע להגדיר וללבוש אותם בגדים בשילובים שונים ורבים. מלתחת קפסולה חוזרת לכותרות בזכות ההיבט הסביבתי שלה. כותבי תוכן רבים אימצו אותה תוך קריאה לשינוי והפסקת קניות אופנה מהירה להימנע מבזבוז משאבי זמן וכסף ושמירה על איכות הסביבה. עשרות מיליוני פרטי לבוש מוטמנים בכל שנה, לאחר שנקנו וכמעט לא נלבשו
היסטוריה ופופולריות
החל מעשור הראשון של המאה ה-21, המונח נמצא בשימוש רחב ומתייחס באופן כללי לקולקציות בגדים שנתיות או ענתיות שמורכבות ממספר סופי של פריטים, המתאימים זה לזה בפלטת הצבעים ובסגנון.
תהליך יצירת ארון קפסולה
תהליך יצירת המלתחה כולל בדרך כלל תהליך סידור ארון באופן מונחה על מנת להבין אילו פריטים יוכלו לשרת את בעל\ת הארון בצורה מיטבית, ולאחר מכן התמקדות ברכישת פריטים באיכות גבוהה שיתאימו זה לזה ולאורח החיים של בעל\ת הארון. בתהליך, מודל הצריכה של הפרט משתנה. הסכום שמשקיעים בפריט בודד עולה אך בטווח הארוך ההוצאות מתאזנות ואף קטנות מכיוון שהפריטים משמשים את בעל\ת הארון לאורך זמן וכמות הקניות יורדת משמעותית.
בהוספת פריטים חדשים למלתחה, בוחנים פריט על פי שלושה מאפיינים מרכזיים: צבע, איכות הבד ואיכות התפירה. אלו מאפיינים אשר יקבעו אם הפריט יישמר לאורך זמן. כמו כן, כל פריט חדש צריך להשתלב עם פריטים קיימים, הוספת בגד לארון צריכה לאפשר מספר רב של שילובים עם פריטים קיימים בקפסולה.
בועז גרוסמן
בועז גרוסמן (30 ביוני 1944 – 1 בספטמבר 2013) היה קלע אקדח פאראלימפי ישראלי.
גרוסמן נולד ברחובות וגדל בראשון לציון ובתל אביב. סיים את לימודיו בתיכון עירוני ה' והיה חבר הנוער העובד והלומד. בשנים 1965-1962 שירת בגדוד 50 של חטיבת הנח"ל.
במלחמת ששת הימים גויס במילואים לחטיבה 55 והיה בין הלוחמים ב. ביום 6 ביוני נפצע גרוסמן קשה מפגז מרגמה ונותר משותק בפלג גופו התחתון. הוא נעזר בקביים ובכיסא גלגלים והיה פעיל במסגרת בית הלוחם בתל אביב. בשנות השבעים היה ממובילי המאבק עם משה מטלון ואחרים לטובת הנגשה של מבני ציבור.
באולימפיאדת הנכים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984) התחרה בקליעה והשתתף בתחרות אקדח אוויר. הוא דורג במקום ה-18 לאחר שצבר 502 נקודות.
נפטר בשנת 2013 והוכר כחלל צה"ל שנפטר כתוצאה מפציעתו בשירות.
גן למעוכבי התפתחות
גן למעוכבי התפתחות הוא גן ילדים השייך לחינוך המיוחד ומיועד לילדים בגילאי 3-6 בעלי עיכוב התפתחותי. גן מסוג זה הוא קטן יחסית וכולל לרוב כ-12 ילדים. העיכוב ההתפתחותי יכול לבוא לידי ביטוי בתחומי שונים: למידה, שפה ותקשורת, מוטוריקה עדינה וגסה, בתפקוד בחיי היום יום (ADL) ובתחום הרגשי.
צוות הגן כולל גננת לחינוך מיוחד, סייעת אחת או שניים וצוות פרא-רפואי (קלינאי תקשורת, מרפא בעיסוק ולעיתים תרפיסט רגשי או מנתח התנהגות). את הגן מלווה פסיכולוג. כדי לשבץ ילד לגן יש להעביר את הילד ועדת השמה.
יאנג גואוצ'יאנג
יאנג גואוצ'יאנג (בסינית מפושטת: 杨国强; בסינית מסורתית: 楊國強; בתעתיק פין-יין: Yáng Guóqiáng; בתעתיק יוטפנג: Yeung Kwok Keung; נולד ב-9 באוקטובר 1954 בגואנגדונג) הוא יזם סיני. מייסד ומנכ"ל קבוצת קאונטרי גרדן המאוגדת באיי קיימן.
הוא הקים את החברה ב-1992 והעביר 70% ממניותיה לבתו הואיאן זמן מה לפני הנפקתה הראשונית בבורסה. החברה המשפחיתית נסחרת מאז 2007 ב, הייתה ב-2020 בעלת שווי שוק של קרוב ל-30 מיליארד דולר והופיעה במקום ה-154 ברשימת Fortune Global 500. אך בשל משבר הנדל"ן המתמשך בסין ופגיעת האמון בתעשיית הנדל"ן, צנחו מניות החברה ובאוגוסט 2023 דיווחו סוכנויות הידיעות על השלמת ירידה של 60% בשווי האחזקות ואובדן 8.2% מהונה האישי של הבת, הואיאן.
שרלוט ב. קומאן
'''שרלוט ב. קומאן, באנגלית: Charlotte B. Coman''' (1833 - 11 בנובמבר  1924) הייתה ציירת אמריקאית.
ביוגרפיה
קומאן נולדה בווטרוויל, ניו יורק בשנת 1833. היא נישאה ועברה עם בעלה לאיווה סיטי, אז על הגבול האמריקאי, רק כדי לחזור לווטרוויל לאחר מותו כמה שנים מאוחר יותר. היא החלה לסבול מאובדן שמיעה, והייתה חירשת כמעט לחלוטין עד שמלאו לה 40. קומאן לא החלה לצייר עד שהייתה באמצע שנות ה-40 לחייה. היא למדה בניו יורק אצל ג'יימס רנוויק ברוואורט ובפריז אצל הארי תומפסון ואמיל לואיס ורנייה. עם ורנייה היא למדה ציור באוויר הפתוח ובצבעי מים, ושרטטה בטיולים באזורים כפריים של צרפת והולנד. היא הושפעה מציירי הברביזון הצרפתים, במיוחד ז'אן-בטיסט קאמי קורו ושארל-פרנסואה דאוביני, ויצירותיה הפופולריות הושוו לאלה של קורו. יצירות האמנות שלה מלמדות את השפעתה מהברביזון מהאופן שבו האור הטבעי מוצג בשעות היום ומתנאי מזג האוויר.
לאחר עשר שנות שהייה באירופה, חזרה קומאן לניו יורק והתמקדה בציור נופים אמריקאיים בסגנון הטונליסטי. ציוריה התבססו על סקיצות שנעשו בטיולים לאדירונדקס, ניו ג'רזי וסנט אוגוסטין, פלורידה. היא ציירה נופים שקטים עם קווי אופק גבוהים, לעיתים קרובות נשלטים על ידי צבע מושתק אחד ומשתמשת באימפסטו כבד. הציורים שלה חתומים "C.B. Coman"; כמו נשים רבות בתקופתה, היא השתמשה בראשי התיבות שלה כדי להסתיר את מגדרה. קומאן הציגה שני ציורים באקדמיה הלאומית לעיצוב ב-1875, והיא הציגה את עבודותיה לעיתים קרובות בניו יורק ובסלונים של פריז. היא הציגה את עבודותיה בארמון האמנויות היפות בתערוכה העולמית של קולומביה ב-1893 בשיקגו, אילינוי.
בשנת 1905 קיבלה קומאן את הפרס שניתן על ידי אגודת האמנים האמריקאים. היא נבחרה למקורבת של האקדמיה הלאומית לעיצוב בשנת 1910. קומאן הייתה גם חברה באיגוד הלאומי של נשים ציירות ופסלות, מועדון צבעי המים של ניו יורק ומועדון פועלי האמנות.
קומאן המשיכה לשרטט ולצייר עד שהייתה בשנות השמונים לחייה. היא מתה ביונקרס, ניו יורק ב-1924.
עבודתה נמצאת באוספים של מוזיאון מטרופוליטן לאמנות ומוזיאון ארנות לאמנות.
דיוקן שלה מאת הלן ווטסון פלפס נמצא באוסף האקדמיה הלאומית לעיצוב.
אלי באמבר
אלינור אליזבת באמבר (באנגלית: Eleanor Elizabeth Bamber נולדה ב-2 בפברואר 1997) היא שחקנית תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה אנגלייה.
ביוגרפיה
באמבר התחנכה בבית הספר הפרטי האולי פלייס (Hurst Lodge School), בית הספר איגל האוס ובוולינגטון קולג'.
תיאטרון
בגיל 12, באמבר הפכה לחברה הצעירה ביותר בתיאטרון השחקנים שבקובנט גארדן. בגיל 13 היא נבחרה על ידי סר טרבור נון לגלם את התפקיד של ג'ני הצעירה במחזמר "Aspects of Love". לאחר כמה תפקידים בטלוויזיה ובקולנוע, היא חזרה לתיאטרון כשנבחרה לתפקיד ראשי בתפקיד המתבגרת דינה לורד, במחזמר "היי סוסייטי" שהוצג בתיאטרון אולד ויק, לונדון. על התפקיד הייתה מועמדת לפרס התיאטרון בקטגוריית "האמן החדש במחזמר".
ב-2017 היא שיחקה את הילדה במחזה האישה מן הים, בבימויו של קוואמי קווי-ארמה. על הופעתה זכתה בפרס בטקס פרסי איאן צ'ארלסון.
טלוויזיה וקולנוע
הופעת הבכורה שלה בקולנוע הייתה בשנת 2014 בסרט "The Falling". באותה שנה היא שיחקה בתפקיד לידיה בנט, הצעירה מבין האחיות בנט בסרט הקולנוע גאווה ודעה קדומה וזומבים, לצד לילי ג'יימס, דאגלס בות', סם ריילי ומאט סמית. בשנת 2016 היא הופיעה בסרט הקולנוע יצורים ליליים בבימויו של טום פורד.
באמבר הופיעה בקליפ לשיר There's Nothing Holdin' Me Back של המוזיקאי שון מנדס משנת 2017. בשנת 2018 היא הופיעה בסרט הפנטזיה מפצח האגוזים וארבע הממלכות, לצד קירה נייטלי ומורגן פרימן. שנה לאחר מכן הופיעה באמבר בשתי סדרות טלוויזיה בהפקת ה-BBC ב-2019; תחילה בסדרה עלובי החיים בתפקיד קוזט, ואחר כך במיני סדרה "משפטה של כריסטין קילר" בה גילמה את מנדי רייס-דייוויס. בשנת 2021 שיחקה בתפקיד ראשי בסדרת הדרמה של ה-BBC, הנחש.
חיים אישיים
באמבר הייתה במערכת יחסים עם השחקן ריצ'רד מאדן מ-2017 עד ינואר 2019.
המרכז למורשת הצ'רקסית
המרכז למורשת הצ'רקסית (באדיגית: Адыгэ КъыкIэныгъэ Гупчэ) הוא מרכז מבקרים בכפר כמא שבגליל התחתון, הסוקר את ההיסטוריה של העם הצ'רקסי. במרכז קיים מוזיאון אשר מציג פריטים אותנטיים מהמורשת הצ'רקסית וכן פועל בו מכון מחקר אקדמי לחקר הצ'רקסים.
המוזיאון הוכר כאתר מורשת על ידי המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל ועל ידי תוכנית ציוני דרך.
המוזיאון הצ'רקסי
הצ'רקסים שלטו במשך אלפי שנים בהרים של צפון-מערב הקווקז, אך בעת החדשה מצאו את עצמם חיים בפזורה ברחבי העולם, כולל בישראל.
המוזיאון הצ'רקסי שוכן בבית ישן שנבנה בשלהי המאה ה-19 וממוקם בלב השכונה העתיקה של כפר כמא. המבנה, שהיה ביתה של משפחת שחלאכו, אחת המשפחות הוותיקות בכפר ומוכר לציבור בתור בית שאמי, עבר שימור כללי והותאם לצורכי המוזיאון. כל מרכיביו כבית צ'רקסי נשתמרו להפליא, ומשמשים היום להמחשה, כגון: המבואה, המטבח, חדר האורחים המיוחד, בור המים, חדרים פנימיים והאגף שמשמש היום כמרחב לתצוגות המוזיאון שהייתה החצר האחורית שהתקיימה כחלק בלתי נפרד מכל בית צ'רקסי, וכן החומה הגבוהה שסביב המבנה, הבנויה כולה באבני בזלת שחורה.
אגף התצוגות עשיר ומכיל פריטים נדירים ביותר שמקורם בהרי הקווקז, כמו כלי הנשק המיוחדים של האביר הצ'רקסי, בגדיו ושלל הציוד ששימש אותו במוכנותו לקרב. כן מוצגים בגדיה הססגוניים של האישה הצ'רקסית ביחד עם פריטי לבוש נוספים, בדים עם רקמה מיוחדת וקישוטים מחרוזים, כמו גם כלי הנגינה הצ'רקסיים ועוד. חלק מהמוצגים המעניינים ביותר הם העריסה וההליכון, ששימשו בעבר לגידול תינוקות ולהכנתם לעצמאות מגיל צעיר. המוצג המרשים ביותר במוזיאון הוא "גבינה צ'רקסית קשה" שיוצרה בשנת 1980 בצורת פגיון צ'רקסי והיא הגבינה העתיקה ביותר בישראל. על פי המסורת הצ'רקסית היה נהוג לעשן את הגבינות בתוך האח במשל שלושה שבועות כדי להביא אותה למצב בו הגינה תישמר ותהיה אכילה במשך שנים רבות. הגבינה יותר על ידי משפחת בז'אדוג' בירדן והיא הובאה לארץ בשנת 2010 על ידי אייבק נבסו.
הביקור במוזיאון כולל הרצאה על השפה הצ'רקסית, צפייה בסרט "מורשת צ'רקסית" וסיור מודרך בחדרי המוזיאון עם לווי של מדריך מקומי המסביר על המוצגים השונים בשפות העברית, אנגלית, רוסית, ערבית וצ'רקסית. זהו אחד המוזיאונים הבודדים בעולם בו כל מבקר מקבל מדריך צמוד המלווה אותו לאורך הסיור גם אם מדובר בזוג מבקרים. מדיניות זו של המרכז למורשת הצ'רקסית להצמיד מדריך לכל מבקר היא חלק מחשיבותו של הפצת התרבות הצ'רקסית בארץ ובעולם.
מקימי המוזיאון
חזונם של זכריה תחאוחא וזוהיר תחאוחא, שגדלו בכפר כמא על פי המסורת הצ'רקסית, התבסס על שני עקרונות: האחד הוא להחזיר את המודעות לשורשים הצ'רקסיים ולאפשר לדור הצעיר הצצה אל העבר הרחוק של העם הצ'רקסי, והשני הוא פתיחת מרכז הסברה לתושבי חוץ ולהציג בפניהם את העולם הצ'רקסי.
זוהיר תחאוחא הוא מעצב גרפי במקצועו שחבר אל זכריה ועיצב את המוזיאון תוך כדי שילוב בין תרבות צ'רקסית לבין תרבות מקומית. מעבר לתפקידו כמנהל המוזיאון, זוהיר היה המדריך הראשי במוזיאון אשר שילב סיורים מודרכים בלב הכפר.
הקמת המרכז למורשת הצ'רקסית
בשנת 2010 החליטה המועצה המקומית כפר כמא לפתוח מכרז להקמת "מרכז מורשת צ'רקסית" אשר ישמש כמרכז מבקרים המכיל בתוכו מוזיאון צ'רקסי. לשם כך המועצה העמידה לראשות הזוכה במכרז את בית שאמי לצורך הקמת המרכז מורשת בתוכו. במאי 2010 נחתם חוזה בין מקימי המוזיאון הצ'רקסי שזכו במכרז לבין המועצה המקומית כפר כמא ובו הזוכה תפעיל את המרכז למורשת הצ'רקסית למשך 5 שנים עד לשנת 2015. עם תום החוזה ניתנה ארכה לשוכרים להמשיך להפעיל את המרכז מורשת עד אשר בשנת 2019 המועצה המקומית כפר כמא החליטה לא לחדש את החוזה עם השוכרים ובכך לסיים את ההתקשרות עמם ולהחזיר את המרכז מורשת אל רשות הציבור.
הידקי יוקאווה
הידקי יוקאווה (ביפנית: 湯川 秀樹; 23 בינואר 1907 – 8 בספטמבר 1981) היה פיזיקאי יפני חתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 1949 על ניבוי קיום מזונים, והראשון ממדינה זו שזכה בפרס נובל.
ביוגרפיה
יוקאווה נולד בטוקיו וגדל בקיוטו. לאחר שסיים את לימודיו באוניברסיטת קיוטו ב-1929, נשאר יוקאווה בפקולטה ושימש מרצה למשך ארבע שנים. באוניברסיטה החל לפתח עניין בפיזיקה תאורטית, ובעיקר בנושא חלקיקי יסוד. הוא נשא לאישה את סומי ב-1932, ונולדו להם שני ילדים, הרומי וטאקאַָקי. הוא התמנה לעוזר פרופסור באוניברסיטת אוסקה ב-1933, בגיל 26.
ב-1935 פרסם יוקאווה את התאוריה שלו לגבי המזון, שהסבירה את היחס בין פרוטונים לנייטרונים, ובכך הייתה לו השפעה רבה על הרחבת המחקר בנושא חלקיקים יסודיים. הוא הפך לפרופסור באוניברסיטת קיוטו ב-1940, וב-1943 קיבל את עיטור מסדר התרבות מטעם ממשלת יפן. ב-1949 התמנה יוקאווה לפרופסור באוניברסיטת קולומביה, ובאותה שנה קיבל את פרס נובל לפיזיקה, לאחר שב-1947 התגלו בניסוי שערך ססיל פאוול פאיונים שאת קיומם צפה יוקאווה ב-1935. יוקאווה אף חקר את תאוריית לכידת אלקטרונים.
יוקאווה התמנה ליושב ראש מכון יוקאווה לפיזיקה תאורטית ב-1953, קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מהסורבון, חברות לשם כבוד בחברה המלכותית של אדינבורו ובאקדמיה ההודית למדעים.
ב-1955 הוא הצטרף לעשרה מדענים אחרים וחתם על מניפסט ראסל-איינשטיין, שקרא לפירוק נשק גרעיני.
The Addams Family Theme
The Addams Family Theme (בעברית: שיר הנושא של משפחת אדמס) הוא שיר הנושא של תוכנית הטלוויזיה "משפחת אדמס" משנת 1964.
רקע
השיר נכתב ועובד על ידי מלחין הקולנוע והטלוויזיה ההוליוודי, ויק מיזי. העיבוד של השיר כולל בתוכו צ'מבלו וכולל בתוכו גם שימושים בכלי הקשה, אותם ניתן לשמוע לאורכו של השיר. כמו כן, היה שימוש בקולו של טד קאסידי במהלך השיר. שיר הנושא זכה לפופולריות במרוצת השנים, אך הוא לא זכה להצלחה רבה במצעדי הפזמונים.
קטע הסיום של השיר הוא קטע כלי בלבד, בו יש שימוש בכלים מוזיקליים שונים כמו משולש, כלי קץ, שריקות, צפירות וקולות של ברווז.
הצלחה
במרוצת השנים, הועלו שלל גרסאות שונות של שיר הנושא לספוטיפיי, שהצליחו לצבור מיליוני השמעות.
Waves (שיר של נורמני)
Waves (בעברית: גלים) הוא שיר של הזמרת האמריקאית נורמני בהשתתפות הזמר האמריקאי 6lack. נורמני ביצעה לראשונה את השיר בהופעת טיידל אקס בברוקלין באוקטובר 2018. השיר הושמע לראשונה ב-ביטס 1 ויצא לאור ב-15 בנובמבר 2018. הקליפ של "Waves" יצא לאור בפברואר 2019 וזכה בפרס הווידאו קליפים של MTV בקטגוריית "קליפ ה-R&B הטוב ביותר" לשנת 2019
רקע כללי
נורמני ביצעה במקור את השיר בלי 6lack בהופעה של טיידל אקס בברוקלין ב-23 באוקטובר 2018. הזמרת הכריזה על השיר בטוויטר ושיתפה את עטיפת הסינגל שלו ב-14. בנובמבר. "Waves" הושמע בבכורה ב-ביטס 1 ויצא לאור כסינגל ב-15. בנובמבר. נורמני הסבירה לזיין לואו מ-ביטס 1 מדוע בחרה לעבוד עם 6lack:
"Waves" נשלח לתחנות הרדיו ובינואר 2019 דורג במקום ה-73 במסד הנתונים המוזיקלי מדיהבייס. ב-9 בפברואר 2019 פרסמה נורמני טיזר של הקליפ ברשתות החברתיות, והודיעה כי יעלה לאוויר ב-12 בפברואר. ב-13 במרץ 2019 ביצעו נורמני ו-6lack את השיר בתוכנית האירוח של ג'ימי פאלון.
הרכב השיר
מבחינה מוזיקלית, הוא שיר רית'ם אנד בלוז עכשווי. מבחינה לירית, נורמני מתייחסת בשיר למערכת יחסים שהיא מוצאת את עצמה חוזרת אליה, שרה "כשיש לי אותך, רוצה לעזוב אותך / אם אתה נעלם, אז אני צריכה אותך." במקור, קדם הפזמון בסינגל, כמו גם כמה מילים, היו שונות, אולם זה שונה ברגע ש-6lack החל לעבוד על הסינגל.
תגובות וביקורות
ג'ון בליסטיין ממגזין הרולינג סטון כינה את השיר "שיר פרידה מהורהר", ואמר כי נורמני ו-6lack נותנים שניהם "הופעות קוליות מיומנות". בעוד MTV הצהירו כי "קולם נשמע אלוהי יחד, שניהם שרים חלק ופשוט נעימים לאוזן."
וידאו קליפ
הקליפ יצא לאור ב-12 בפברואר 2019 ובוים על ידי אמיל נאוה. סצנת הפתיחה של הקליפ מציגה את נורמני מתעוררת על כוכב לכת נטוש ליד רמקול לבן. היא מופיעה בכאורגרפיות ריקודים שונות בחליפת גוף ושיער אסוף בליווי רקדנים לבושים בתלבושות זהות. הקליפ נחתך גם עם סצנות שלה מלטפת קבוצת כוכבים על קרש צלילה בשמיים, שוכבת על מזרן ים על פני אוקיינוס חשוך, צפה מתחת למים ונעלמה בשדה כוכבים. 6lack מופיע אז על פני הירח כשהוא ונורמני מתחבקים בזמן שמטר מטאורים עף על פניהם. הקליפ מסתיים בכך שהם אוחזים ידיים כשהם שוכבים על מזרן ים באמצע הים כשהמצלמה מתרחקת מהם.
נכון לאוקטובר 2020 צבר הקליפ מעל ל-29 מיליון צפיות ביוטיוב.
טיפול שורש כירורגי
טיפול שורש כירורגי או אפיסקטומי (באנגלית: Root end surgery או Apiceoctomy או root-end filling) הוא הליך כירורגי אנדודונטי בו מסירים את קצה השורש וממלאים חומר ביו-קומפטבילי בחלל קצה השורש.
הסרת קצה השורש נדרשת כדי להסיר את כל הדלתא האפיקאלית, אשר נצרכת כדי להבטיח נקוי אנטומי מלא.
בדרך כלל החלופה היחידה לטיפול שורש כירורגי היא עקירת השן, שלאחריה טיפולי המשך יכולים להיות גשר, שתל, שיניים תותבות או פתרון אחר.
ג'ון פוליטו
ג'ון פוליטו (באנגלית: Jon Polito; 29 בדצמבר 1950 - 1 בספטמבר 2016) היה שחקן קולנוע אמריקאי. התפרסם בסרטים של האחים כהן: "צומת מילר" "ברטון פינק" ו"האיש שלא היה שם".
ביוגרפיה
פוליטו נולד וגר בפילדלפיה. החל את דרכו כשחקן טלוויזיה בסדרות הפשע "הכרוניקה של הגנגסטר" התפקיד בוס הפשע טומי לוצ'יס, "אוהרה", שם שיחק לצד כוכב הקולנוע היפני פט מוריטה ו "סיפור פשע" בתפקיד בוס הפשע של שיקגו פיל ברטולי. התפרסם בקולנוע בשנת 1986 בה השתתף בפנטזיה "איש הנצח".
בשנת 1990 התפרסם בזכות הופעתיו בסרט הפשע המוערך של האחים כהן" "צומת מילר" בתפקיד המאפיונר האיטלקי ג'וני קספר ולצידו של מרלון ברנדו בקומדיית הפשע "צעדי הראשונים במאפיה". ב-1991 שיחק בהופעתו השנייה עבור האחים כהן בתפקיד לו בריז יד ימינו של מנכ"ל חברת ההפקות ג'ק ליפניק (מייקל לרנר) במותחן הקומי "ברטון פינק". בנוסף שיחק בסרט גיבורי העל התקופתי "הרפתקאות רוקטיר"
בשנת 1994 שיחק בסרט גיבורי העל הקומי "בלנק מן- גיבור בתחתונים" בתפקיד המאפיונר מייקל מינלי. ובסרט הפעולה "העורב". ב-1995 הופיע בקומדיה "יושבים במארב".
בשנת 1998 השתתף בקומדיית הקאלט של האחים כהן "ביג לבובסקי" בתפקיד החוקר הפרטי דה פינו הנשכר על ידי הורייה של באני ליבובסקי (טארה ריד). ב-1999 השתתף בקומדיה המשפחתית המצליחה "סטיוארט ליטל" בתור הבלש שרמן. בשנת 2001 שיחק בדרמה "האיש שלא היה שם" בתפקיד קרייטון טוליבר, לקוח של ה ספר אד קריין (בילי בוב תורנטון). ב-2006 שיחק בקומדיית הפשע "שום כלום" בתפקיד הסוכן היימס. ב-2011 דיבב בעיבוד האנימציה לקומיקס "באטמן: שנה ראשונה" את מפכ"ל המשטרה גיליאן לואב.
שטפן קיסלינג
שטפן קיסלינג (בגרמנית: Stefan Kießling; נולד ב-25 בינואר 1984 בליכטנפלס, גרמניה) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת החלוץ בנירנברג ובבאייר לברקוזן, בה שיחק לאורך רוב הקריירה. לזכותו של קיסלינג שש הופעות בנבחרת גרמניה. קיסלינג היה מלך השערים של הבונדסליגה לעונת 2012/13.
קבוצות נוער
סבו של קיסלינג היה המייסד של קבוצת TSV איינטרכט במברג, שהתאחדה בשנת 2006 עם קבוצת פ.צ. במברג (FC Bamberg) לקבוצת פ.צ. איינטרכט במברג. בגיל 15 נאלץ לבחור בין קריירה כשף או קריירה כשחקן מקצועי ובחר בכדורגל והחל לשחק בקבוצת הנוער של במברג. בשנת 2001 עבר לשחק במדי קבוצת הנוער של נירנבג.
נירנברג
בשנת 2002 חתם על חוזה לשש עונות בקבוצה הבוגרת של נירנברג. את הופעת הבכורה שלו ערך בהפסד 4-0 לקבוצת המבורג באפריל 2003. ההופעה הייתה היחידה שלו במהלך אותה עונה. ב-7 במרץ 2004 כבש את שער הבכורה במשחק מול גרויטר פירט, שהסתיים בתיקו 2-2. במהלך העונה שותף ב-14 משחקים בהם הבקיע שני שערים. עונה לאחר מכן הכפיל את מספר השערים שהבקיע ב-29 משחקים בהם שותף ובעונתו האחרונה בקבוצה שותף ב-33 משחקים, בהם הבקיע 11 שערים.
באייר לברקוזן
בעקבות יכולתו הטובה במדי נירנברג, זכה קיסלינג להתענינות מצד ארסנל ובאיירן מינכן, אך לבסוף חתם בבאייר לברקוזן על חוזה ל-4 עונות. בעונתו ההראשונה הבקיע שמונה שערים ועונה לאחר מכן הכפיל את מספר הכיבושים. ב-29 בנובמבר 2009 הבקיע שלושער בניצחון 0-4 על שטוטגרט, ניצחון שהעלה את הקבוצה למקום הראשון בטבלת הליגה. במהלך העונה חתם על חוזה חדש, שהאריך את שהותו בקבוצה עד לשנת 2015. במהלך העונה כבש 31 שערים וסיים במקום השני בטבלת הכובשים ונבחר לנבחרת העונה בבונדסליגה.
במחזור הסיום של עונת 2011/12 הבקיע שלושער נוסף בניצחון 1-4 על נירנברג. את העונה סיימה הקבוצה במקום החמישי, אשר קיסלינג כובש 17 שערים. ב-4 באוקטובר הבקיע את שערו היחיד במסגרת הליגה האירופית, כשכבש את השער היחיד בניצחון על רוזנבורג. במהלך עונת 2012/13 הרבה לכבוש, כולל שער היצחון נגד ורדר ברמן והנובר. שער שהבקיע בדקה האחרונה של המשחק האחרון בעונה הוביל לניצחון 0-1 על המבורג. השער העלה את לברקוזן למקום השלישי בטבלה ואת קיסלינג לראשות טבלת המבקיעים עם 25 שערים בעונה, אחד יותר מרוברט לבנדובסקי.
ביולי 2013 האריך את חוזהו בשנתיים נוספות. ב-18 באוקטובר 2013 היה מעורב בתקרית במשחק נגד הופנהיים לאחר שנגיחה שלו שהחטיאה את השער חדרה דרך חור, חגיגת שחקני לברקוזן, קיסלינג בתוכם, הביאה את השופט פליקס בריך שלא ראה את מסלול הכדור להניח שמדובר בשער חוקי וכך הוא פסק. קיסלינג התנצל בהמשך על המקרה.. במהלך העונה כבש 19 שערים, אך למרות זאת נותר מחוץ לסגל נבחרת גרמניה למונדיאל 2014, שהתקיים בברזיל. בעונת 2014/15 הבקיע מספר שערים דומה ועונה לאחר מכן הבקיע 7 שערים בלבד.
באוגוסט 2016 הודיע כי ייתכן ויאלץ לפרוש ממשחק עקב פציעה מתמשכת בירך. למרות ההודעה המשיך לשחק בקבוצה גם במהלך עונת 2016/17. בעונת 2017/18 מיעט קיסלינג לשחק, ובמחזור האחרון של העונה, נכנס קיסלינג כמחליף בניצחון 3-2 על הנובר 96. קיסלינג נכנס למגרש כאשר נשרק פנדל עבור קבוצתו, וקיבל את הכבוד לבעוט את הפנדל שהיה יכול לקחת את לברקוזן לליגת האלופות, אך הפנדל בוטל לאחר צפייה במצלמות הטלוויזיה, ותוצאת הסיום לא הספיקה לקבוצה להעפיל לליגת האלופות. הופעה זו הייתה הופעת הבונדסליגה ה-344 של קיסלינג במדי באייר לברקוזן, וגם ההופעה האחרונה, שכן קיסלינג הצהיר שיפרוש מכדורגל בתום עונה זו.
הנבחרת הלאומית
קיסלינג ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת גרמניה ב-28 במרץ 2007, במשחק ידידות נגד דנמרק. כמעט לאחר שנה מאז הופעתו האחרונה בנבחרת, זומן שוב קיסלינג לסגל ב-13 במאי 2010, על ידי מאמן הנבחרת יואכים לב, ובנוסף לכך גם היה בסגל למונדיאל 2010, ושותף פעמיים כמחליף במהלך הטורניר.
במהלך שנת 2013 הודיע כי יסרב להצטרף לנבחרת, כל עוד יואכים לב הוא מאמנה, עקב חוסר הכבוד שהמאמן מפגין כלפיו. לקראת מונדיאל 2014 סבלה הנבחרת מפציעתם של מריו גומז ומירוסלב קלוזה. למרות שקיסלינג הבקיע במהלך העונה 19 שערים, העדיף לב לזמן את מקס קרוזה במקום הפצועים.
פדריקו בורדיסו
פדריקו בורדיסו (באיטלקית: Federico Burdisso; נולד ב-20 בספטמבר 2001, פביה) הוא שחיין איטלקי זכה בשתי מדליות ארד אולימפיות (טוקיו 2020) במשחה ל-200 מטר פרפר ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב.
ביוגרפיה
פדריקו בורדיסו נולד וגדל בפביה, איטליה.
2018
באליפות אירופה לנוער שנערכה בהלסינקי זכה ב-4 מדליות, 2 כסף ו-2 ארד. מדליות כסף במשחה ל-200 מטר פרפר ובמשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ומדליות ארד במשחה ל-200 מטר פרפר במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב. באליפות אירופה שנערכה בגלאזגו הוא זכה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 1:55.97 דקות, אחרי כרישטוף מילאק (1:52.79 דקות) ותמאש קנדרשי (1:54.36 דקות), שניהם מהונגריה.
2019
באליפות העולם לנוער שנערכה בבודפשט זכה ב-3 מדליות, 1 כסף ו-2 ארד. מדליית כסף במשחה ל-100 מטר פרפר, אחרי אנדריי מינקוב מרוסיה ומדליות ארד במשחה ל-200 מטר פרפר, אחרי לוקה אורלנדו מארצות הברית. ובמשחה שליחים 4x100 חופשי.
2020
באולימפיאדת טוקיו 2020 הוא זכה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 1:54.45 דקות, אחרי כרישטוף מילאק שקבע שיא אולימפי חדש של 1:51.25 דקות וטומורו הונדה מיפן (1:53.73 דקות).
2021
באליפות אירופה שנערכה בבודפשט זכה בורדיסו בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 1:54.28 דקות, אחרי כרישטוף מילאק (1:51.10 דקות) ולפני תמאש קנדרשי (1:54.43 דקות) מדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מעורב בתוצאה של 3:29.93 דקות, אחרי הממלכה המאוחדת (3:28.59 דקות) ורוסיה (3:29.50 דקות).
עמו רוני
רוני רוק, שכונה עמו רוני (בערבית: عمو روني, בעברית: "הדוד רוני"; 1956 - 14 באוגוסט 2021) היה זמר ערבי ישראלי שהתפרסם בשירי ילדים. הוא נהג לשיר במופעיו בערבית ובעברית.
עמו רוני נולד בנצרת בשנת 1956 למשפחת אמנים. סיים תואר שני בלימודי טיפול במוזיקה באיטליה, ועסק בטיפול בילדים מוגבלים בבית החולים המשפחה הקדושה בנצרת.
באמצע שנות השמונים החל להקליט את שירי הילדים שכתב, ואלה הושמעו לעיתים קרובות בתוכניות לילדים ברדיו א-שמס המשדר מנצרת. לאחר מכן הקים להקה בשם "כיפק היי" שהופיעה מאות פעמים בפסטיבלים ואירועים לילדים בבתי ספר ומוסדות תרבות של החברה הערבית בישראל. בשנת 2008 הופיע בחגיגות יום העצמאות בדלית אל-כרמל ובשנת 2010 הופיע בפסטיבל עכו. ב-2015 השתתף במופע לילדים ששודר בערוץ הטלוויזיה הפלסטיני "F48". שיריו של עמו רוני התאפיינו בשמחת חיים והיו פופולריים בקרב הפלסטינים ואצל כלל ילדי העולם הערבי. בחלק משירי הילדים שלו, כמו "לסבא שלי יש חמור" ו"ילדים של חופש", מובעים מסרים פוליטיים מאחורי מילות השיר.
עמו רוני התפרסם ברשתות החברתיות וביוטיוב, שם נהג להציג סרטונים רבים עם שירי ילדים. עמו רוני הופיע גם בשטחי הרשות הפלסטינית, ולאחר מבצע חומת מגן ערך מספר מופעים לילדי מחנה הפליטים ג'נין. כמו כן ערך מספר סיבובי הופעות בקהילות הפזורה הפלסטינית באירופה ובארצות הברית. מופעיו הוקרנו, בין השאר, בערוצי הטלוויזיה בסוריה.
ביוני 2021 הוענק לו פרס על מפעל חיים מטעם עיריית נצרת.
בשנים האחרונות לחייו סבל ממספר מחלות. הוא טופל בבית חולים נצרת, והועבר לבית החולים רמב"ם בחיפה לאחר שמצבו הבריאותי הידרדר, שם נאלצו הרופאים לקטוע את רגלו הימנית. לאחר מכן המשיך להופיע בכיסא גלגלים, ואף אמר: "גם אם יקטעו לי את כל הגפיים אמשיך לשיר, כל עוד יש לי קול ויש לי אהבה בלב." במרץ 2021 הקליטה קבוצת אמנים מחרוזת משיריו שהוקדשה לו, בליווי איחולי החלמה מהירה.
נפטר ב-14 באוגוסט 2021 לאחר מחלה.
הדיוויזיה הרביעית (בריטניה)
הדיוויזיה הרביעית של הצבא הבריטי הייתה דיוויזיה בריטית, אשר לחמה במלחמות השונות של בריטניה מתחילת המאה ה-19.
המלחמות הנפוליאוניות
הדיוויזיה הוקמה על ידי ארתור ולסלי, הדוכס הראשון מוולינגטון במהלך מלחמת חצי האי, ובראשה עמד צ'ארלס קולוויל, והיא כללה כוחות אנגלים ופורטוגזים. הדיוויזיה לחמה בקרבות השונים בחצי האי האיברי, ובשנת 1815 לחמה בקרב קאטר ברה ובקרב ווטרלו.
מלחמת קרים
הדיוויזיה לחמה במלחמת קרים לצד הצבא הצרפתי וצבא האימפריה העות'מאנית כנגד צבא האימפריה הרוסית, והיא נטלה חלק בקרב אינקרמן, הקרב על האלמה וקרב בלקלאווה.
מלחמת העולם הראשונה
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה התגייסה הדיוויזיה כחלק מחיל המשלוח הבריטי, והיא יועדה לשרת ביבשת אירופה. הדיוויזיה לחמה בקרב מונס, הקרב הראשון על המארן והקרב הראשון על האן. בהמשך השנה לחמה הדיוויזיה בקרב ארמנטייר ובקרב איפר הראשון. בשנת 1915 לחמה הדיוויזיה בקרב איפר השני, ובשנת 1916 היא לחמה ב, שבו ספגה אבדות כבדות. בשנת 1917 לחמה הדיוויזיה בקרב פשנדל, ובשנת 1918 היא לחמה במתקפת האביב הגרמנית ובמתקפת מאה הימים.
מלחמת העולם השנייה
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נשלחה הדיוויזיה ה-4 לצרפת תחת פיקודו של דאדלי גרהאם ג'ונסון, כחלק מחיל המשלוח הבריטי. הדיוויזיה לחמה במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה, אולם נאלצה להתפנות יחד עם שאר הצבא במהלך מבצע דינמו. לאחר מכן נותרה הדיוויזיה בבריטניה על מנת להגן מפני פלישה גרמנית לבריטניה. ביוני 1942 הוסבה הדיוויזיה לדיוויזיה ממוכנת, ואחת מחטיבות הרגלים שלה הוחלפה בחטיבת טנקים.
במרץ 1943 נשלחה הדיוויזיה לתוניסיה, שם היא לחמה בקרבות הקשים כחלק מהקורפוס ה-9 במסגרת הארמייה הראשונה, עד לכניעת כוחות מדינות הציר במאי אותה שנה. לאחר מכן נותרה הדיוויזיה בתוניסיה 9 חודשים, שבמהלכם היא הוסבה שוב לדיוויזיית רגלים. בפברואר 1944 נשלחה הדיוויזיה לאיטליה, על מנת להחליף את הדיוויזיה ה-46, והיא לחמה בקרבות החזית האיטלקית, ובכלל זה בקרב מונטה קאסינו הרביעי. בנובמבר 1944 נשלחה הדיוויזיה ליוון, שם היא לחמה במלחמת האזרחים היוונית כחלק מהקורפוס ה-3 עד תום המלחמה.
לאחר המלחמה
ב-1 באפריל 1956 הוקמה הדיוויזיה מחדש על בסיס דיוויזיית השריון ה-11, עם חטיבות השריון ה-11 וה-20, אולם היא פורקה בשנת 1993.
ב-1 באפריל 1995 הוקמה שוב הדיוויזיה כדיוויזיה מחוזית - אזור צבאי - אשר כללה כוחות מדרום מזרח, והמחוזות המזרחיים. מטה הקבע שלה היה במחנה אלדרשוט. בשנת 2012 כחלק מרה-ארגון של הצבא פורקה הדיוויזיה.
ברברית יהודית
ברברית יהודית (בברברית: ⵜⴰⵎⴰⵣⵉⵖⵜ ⵏ ⵡⵓⴷⴰⵢⵏ, בתעתיק: תַמַזִעְ'ת נְ-וּוּדַיֵן "ברברית של יהודים") הייתה אחת מלשונותיהם של יהודי הרי האטלס, שככל הנראה נכחדה כמה דורות לאחר שקהילות אלה עלו לישראל בשנות ה-50–60 של המאה ה-20. מבחינה בלשנית, מדובר בצבר של כמה וריאנטים לשוניים של ניבי ברברית השונים שדיברו יהודי הרי האטלס במרכז ובדרום מרוקו, ואולי קודם לכן באלג'יריה. לשון זו דוברה כשפה שנייה בקהילות היהודיות, ששפתן הראשונה הייתה מרוקאית יהודית. מיעוט מיהודי האזור דיברו אותה כשפתם הראשונה.
ברברית יהודית והניב אמזירית שדובר בפי הבֵרבֵרים תושבי האזור מובנים הדדית, וריאנטים אלה נבדלים בכמה מאפיינים, דוגמת שימוש במילים שאולות מעברית, וכן בהגיית האלופון [s] במקום הפונמה /š/, וזאת בדומה למרוקאית יהודית.
שמות נוספים ללשון זו, על פי הניב הברברי האזורי: שִלְחית יהודית, אמזירית יהודית (ובתעתיקים חלופיים: אמזיג֗ית יהודית, אמזיע'ית יהודית).
אוכלוסיית הדוברים
סקר שנערך בשנת 1936 מצא, כי כ-145,700 מתוך 161,000 יהודי מרוקו דיברו וריאנט כלשהו של שפה ברברית, ורק 25,000 מהם היו חד-לשוניים.
תפוצה גאוגרפית
בין הקהילות במרוקו שבהן היהודים דיברו ברברית יהודית היו:
יהודים חיו בקרב אנשי ברבר שבטיים, לעיתים קרובות באותם כפרים, וניהלו איתם קשרי הגנה ישנים.
פונולוגיה
התנועות בברברית יהודית: ברברית יהודית מאופיינת בתופעות הפונטיות הבאות:
שימוש
פרט לשימוש כשפת יומיום, ברברית יהודית שימשה גם לדיון בעל-פה בטקסטים דתיים, ונכתבה רק מדי פעם, באותיות עבריות; כתב יד של ההגדה של פסח, שנכתב בברברית יהודית, נדפס מחדש (גלאן-פרנה וזעפרני, 1970). חלק מהתפילות, כמו ברכות התורה, נאמרו בברברית יהודית.
דוגמה בשפה
הדוגמה הבאה לקוחה מתוך כתב יד מתִנריר (תנע'יר, תנג֗יר), המובאת אצל גלאן-פרנה ושיטרית:
+++לתקן ניקוד+++
קטלוג כללי של ערפיליות וצבירי כוכבים
קטלוג כללי של ערפיליות וצבירי כוכבים (באנגלית: General Catalogue of Nebulae and Clusters of Stars; בראשי תיבות: GC) הוא קטלוג של גרמי שמיים שפורסם על ידי האסטרונום ג'ון הרשל בשנת 1864 וכלל 5,079 עצמים, רובם גלקסיות וכן צבירי כוכבים וערפיליות מסוגים שונים.
הקטלוגים של ויליאם הרשל
בשנת 1786 פרסם ויליאם הרשל את הקטלוג הראשון שלו, שכלל 1,000 ערפיליות וצבירי כוכבים שהוא עצמו גילה. בקטלוג זה חולקו העצמים לשמונה קטגוריות, כאשר העצמים בכל קטגוריה סודרו לפי סדר גילויים. כל עצם קיבל ציון המורכב ממספר רומי, המציין את הקטגוריה, ומספר סידורי, כך למשל העצם שצוין כ-I.1 הוא הערפילית הבהירה הראשונה שהתגלתה. הקטגוריות שוויליאם הרשל השתמש בהן למיון העצמים הן:
לכל עצם בקטלוג ציין ויליאם הרשל את תאריך הגילוי, את הכוכב הסמוך אליו בעל ציון פלמסטיד, את המיקום של העצם ביחס לכוכב הסמוך באמצעות ההפרש בעלייה הישרה ובנטייה בין הכוכב ובין העצם וכן אם העצם מקדים את הכוכב (ממערב לו) או עוקב אחריו (ממזרח לו) ואם הוא מצפון לכוכב או מדרום לו, את מספר הפעמים שצפה בעצם ואת תיאורו של העצם. התיאור ניתן בכתיב מקוצר שבו כל שם תואר מצוין באות גדולה ומילות יחס באותיות קטנות. כך למשל, התיאור ".cB. vL. mE. sp nf. gmbM" פירושו בהיר למדי, גדול מאוד, מאורך מאוד בכיוון דרום-מערב - צפון-מזרח, מתבהר מאוד ובהדרגה בכיוון המרכז. בתחילת הקטלוג ניתן מילון המסביר את הקיצורים.
בשנת 1789 פרסם ויליאם הרשל קטלוג המשך לקטלוג הקודם ובו 1,000 ערפיליות וצבירים נוספים שאותם גילה. הקטלוג החדש נערך בצורה זהה לקודם עם אותן הקטגוריות, כאשר המספור של העצמים בכל קטגוריה המשיך ברציפות מהמספר של העצמים האחרונים בקטלוג הראשון. בשנת 1802 פרסם ויליאם הרשל קטלוג המשך נוסף ובו 500 עצמים נוספים, גם הוא באותה מתכונת של שני הקטלוגים הקודמים.
הקטלוגים המוקדמים של ג'ון הרשל
בשנת 1833 פרסם ג'ון הרשל את קטלוג הערפיליות וצבירי הכוכבים הראשון שלו שהכיל 2,307 עצמים שבכולם צפה ממצפה הכוכבים שהקים בסלאו שבדרום אנגליה. הקטלוג הכיל את רוב העצמים שבקטלוגים של אביו, וכן עצמים שהתגלו על ידי אסטרונומים אחרים, כמו למשל עצמי מסיה. ג'ון הרשל לא חילק את העצמים לקטגוריות אלא מספר אותם במספור רציף על פי העלייה הישרה שלהם, כך שהעצם מספר 1 בקטלוג נמצא בעלייה ישרה. הוא ציין את המגלה של העצם (עצמים שהוא עצמו גילה צוינו כ"חדש" - "Nova") ואת מיקומם באמצעות קואורדינטות משווניות (תקופת יחוס 1830), אך הנטייה ניתנה ביחס לקוטב השמיימי הצפוני (0° - הקוטב השמיימי הצפוני, 90° - קו המשווה השמימי, 180° - הקוטב השמיימי הדרומי) ולא ביחס לקו המשווה השמיימי כפי שמקובל בימינו (90° - הקוטב השמיימי הצפוני, 0° - קו המשווה השמימי, 90°- - הקוטב השמיימי הדרומי). העצמים שבקטלוג תוארו באופן דומה לאופן התיאור בקטלוגים של ויליאם הרשל תוך שימוש באותם הקיצורים. הוא לא ציין ישירות את תאריך התצפית אלא את מספריהן של התצפיות, כאשר התאריך של כל תצפית לא צורף לקטלוג עצמו. בסוף הקטלוג צירף ג'ון הרשל עשרות שרטוטים של ערפיליות נבחרות מתוך הקטלוג.
בשנת 1847 פרסם ג'ון הרשל קטלוג נוסף של ערפיליות וצבירי כוכבים שבהן צפה ממצפה הכוכבים שהקים בדרום אפריקה על מנת לצפות בשמי הדרום. קטלוג זה הכיל 1,708 עצמים שמוספרו באופן רציף מ-2,308 בהתאם לעלייה הישרה שלהם, ותוארו בצורה דומה לעצמים מהקטלוג הקודם.
הקטלוג הכללי
בשנת 1864 פרסם ג'ון הרשל את הקטלוג הכללי של ערפיליות וצבירי כוכבים שכלל את כל העצמים משני הקטלוגים הקודמים וכן עצמים נוספים שהתגלו על ידיו ועל ידי אסטרונומים אחרים ושלא נכללו בקטלוגים הקודמים. הקטלוג הכללי נערך בצורה דומה לשני הקטלוגים הקודמים, אך מוספר מחדש, שוב על פי העלייה הישרה של העצמים. הקטלוג כלל את הציונים של העצם בקטלוגים הקודמים של ג'ון הרשל ושל אביו (אם היו כאלה) וכן ציונים נוספים עבור העצמים שהתגלו על ידי אסטרונומים אחרים, את המיקום של העצמים במערכת הקואורדינטות המשוונית בתקופת הייחוס 1960 (הנטייה ניתנה שוב ביחס לקוטב השמיימי הצפוני) ובנוסף צוין התיקון של הקואורדינטות עבור תקופת הייחוס 1880 ומספר התצפיות שבוצע כדי לקבוע את העלייה הישרה. העצמים תוארו בקטלוג בצורה דומה לתיאור שניתן בקטלוגים הקודמים וצוין מספק הפעמים שהעצמים נצפו על ידי ג'ון הרשל ועל ידי אביו בקטלוגים הקודמים. קטלוג זה היווה את הבסיס לקטלוג הכללי החדש שפורסם 22 שנים מאוחר יותר על ידי ג'ון דרייר ושנמצא בשימוש עד היום. כאשר משתמשים בקטלוג הכללי לציון גרם שמיים כותבים את הקידומת GC לפני המספר הסידורי של העצם וכאשר משמשים בציוני הקטלוג הכללי החדש כותבים NGC לפני המספר הסידורי של העצם.
השימוש בעלייה הישרה כדי לקבוע את הסדר של העצמים בקטלוג יוצר בעיה אם רוצים להוסיף עצמים לקטלוג. מסיבה זו במעבר מהקטלוגים המוקדמים של ג'ון הרשל לקטלוג הכללי ובמעבר מהקטלוג הכללי לקטלוג הכללי החדש, היה צורך למספר מחדש את העצמים. בעיה נוספת בשיטת המספור, היא שבשל נקיפת ציר כדור הארץ הקואורדינטות המשווניות של גרמי השמיים משתנות והסדר של העצמים עשוי להשתנות, בעיקר כאשר יש לשני עצמים הבדל קטן בעלייה הישרה והבדל גדול בנטייה. כך למשל, לעצמים GC 68 ו-GC 69 (כיום מצוינים כ- NGC 136 ו-NGC 137 בהתאמה) היו בתקופת הייחוס 1860 קואורדינטות עלייה ישרה של ו- בהתאמה, אך בתקופת הייחוס J2000 קואורדינטות העלייה הישרה שלהם הן  ו-, כך שמספריהם לא מייצגים את הסדר הנכון על פי העלייה הישרה שלהם.
כוס בירה
כוס בירה (או ספל בירה) היא כוס המיועדת להגשה ושתייה של בירה. קיימים שני סוגים מרכזיים של כוסות בירה הנבדלים בעיקר בצורתם: "מאג" ו"פילזנר".
ה"מאג" היא כוס כבדה לעיתים מחוספסת ובעלת ידית, דומה בצורתה לספל, ובעלת מראה כפרי וגס. המאג קיימת בשלושה גדלים: שליש ליטר, חצי ליטר וכוס של ליטר שלם.
ה"פילזנר" היא כוס צרה וארוכה בעלת מראה עדין. הפילזנר היא הכוס הנפוצה יותר וזאת בשל משקלה הקל ומראה העדין יותר.
כיום חברות המשקאות נוהגות לייצר כוסות בירה ממותגות לצורך שיווק ופרסום.
גלון (טיראן סירקוסאי)
משפחתו
הרודוטוס כותב שמשפחתו של גלון מוצאה היה באי טלוס. משפחתו היו כוהנים לפרספונה ודמטר בעיר גלה, ותפקיד זה עבר בירושה. אביו היה דאינומנס. היו לו שלושה אחים היירון, פולזילוס, ותרסיבולוס, כולם היו טיראנים אחריו.
עלייה לשלטון
גלון שרת בצבאו של היפוקרטס כקצין פרשים ונודע באומץ ליבו ובפיקחותו. לאחר מותו של היפוקרטס בקרב על העיר מגרה היבליה היו אמורים לרשת את מקומו שני בניו אוקלידס וקלאנדרוס אולם מכיוון שהיו קטינים תפס גלון את השלטון באמתלה של הגנה עליהם. התושבים ניסו להתמרד ולהשתחרר מעול הטיראניה אולם גלון דיכא את ההתקוממות.
העיר סירקוסאי נשלטה בידי קבוצת אריסטוקרטים, אולם האיכרים מרדו בהם והקימו משטר דמוקרטי. האריסטוקרטים נאלצו להימלט ולבקש עזרה מגלון, גלון מצידו שמח על ההזדמנות לכבוש את סירקוסאי. הדמוקרטים לא היו ערוכים למלחמה ונכנעו לו כשאך הופיע בשערי העיר בשנת 485 לפנה"ס. גלון הפך לטיראן סירקוסאי והעתיק את מושבו לשם. הוא חפץ להפוך את סירקוסאי לעיר מבוצרת וחזקה, את גלה הוא הותיר בידי אחיו היירון. הוא החריב עד היסוד את העיר קמרינה את התושבים הגלה לסירקוסאי. כן עשה עם מעמד האצולה של גלה. זמן מה לאחר מכן התקיפה העיר מגרה היבליה שטחים בשליטתו, גלון ניצל זאת כתירוץ להחריב את העיר את בני האצולה העביר לסירקוסאי ונתן להם אזרחות סירקוסית, את המון העם מכר לעבדים. ליחס דומה זכו תושבי העיר אובויה. הוא הקים צבא שכירים שמנה אולי 10,000 שכירי חרב רובם מהשבטים הסיקילים, הוא נתן לכולם אזרחות סירקוסית. הוא גם נישא לדימרטה בתו של תרון מאקרגס. באמצעים אלו תוך 10 שנים הפך גלון לטיראן החזק ביותר בסיציליה.
גלון והפרסים
כאשר תכנן חשיארש הראשון מלך פרס לכבוש את יוון, פנו נציגים מאתונה וספרטה לגלון בבקשת עזרה. גלון נזף בהם על כך שלא נענו לפנייתו כאשר ביקש מהם לסייע לו בסכסוך עם קרתגו. הוא הסכים לשלוח 200 ספינות, 20,000 הופליטים, 4,000 פרשים, ו-4,000 קשתים וקלעים, בתנאי שהוא יהיה זה שיפקד על הצבא. השגריר הספרטני התפרץ לדבריו וטען שהספרטנים צריכים לפקד על הצבא, גלון הסכים להתפשר ולפקד על הצי. אולם אז התפרץ השגריר האתונאי וטען שעל הצי האתונאים צריכים לפקד. גלון זעם והודיע שהוא מבטל את התמיכה, אם כי שלח את אחד מאנשיו ליוון עם מתנות והורה לו להעניק אותן למלך פרס אם הפלישה תצליח, ולהקדיש אותן לאפולו אם היא תיכשל.
גלון נגד קרתגו
באתם ימים חותנו של גלון תרון כבש את העיר הימרה שנשלטה בידי טרילוס. טרילוס נמלט אל חתנו אנקסילאוס מרגיון ויחד שכנעו את מלך קרתגו חמלקרת מגו לבוא לסיציליה ולהחזיר אותו לשלטון. אנקסילאוס אף הפקיד את שני בניו כבני ערובה בקרתגו. חמלקרת הגיע בראש צבא גדול לסיציליה, תרון הזעיק את גלון לעזרה, חמלקרת הביס את הצבא של תרון ועמד לכבוש את הימרה, אולם גלון הופיע ברגע הקריטי של הקרב במסווה של כוח של בעלי הברית של חמלקרת והעלה באש את הספינות הקרתגיות, חמלקרת נהרג בקרב.
אלן מקניש
אלן מקניש (באנגלית: Allan McNish) הוא נהג מרוצים בריטי מקצועני לשעבר, משמש כיום כעיתונאי וכפרשן מרוצי הפורמולה 1 בשידורי רשת BBC הבריטית.
גלון (טיראן סירקוסאי)
גלון נגד קרתגו
לאחר הקרב השתררה פאניקה בקרתגו. בני משפחתו של חמלקרת הוגלו, ומשטר המלוכה נחלש. הקרתגים מיהרו לכרות הסכם שלום עם היוונים, על פי ההסכם קרתגו שילמה פיצויים בסך 2,000 כיכרות כסף ובנתה שני מקדשים לאלים היווניים, העיר הימרה נותרה בשליטת תרון, אם כי הקרתגים לא נדרשו לפנות שטחים. גלון הוסיף להסכם פיסקה נוספת שבה דרש מקרתגו להפסיק את מנהג קורבנות האדם שהיה מקובל אצלה. פיסקה זו גרמה למונטסקייה לכנות את ההסכם "חוזה השלום האציל ביותר שנזכר אי פעם בהיסטוריה". אם כי ככל הנראה הייתה הפיסקה על הנייר בלבד שכן קרתגו המשיכה להקריב קורבנות אדם. לא ברור מדוע גלון לא ניצל את ניצחונו ולא דרש מקרתגו לפנות שטחים. דיודורוס טוען שהקרתגים שיחדו את דימרטה אשתו של גלון כדי שתשפיע על בעלה.
אלן מקניש
במהלך קריירת המרוצים שלו זכה מקניש שלוש פעמים במרוץ 24 השעות של לה מאן, שלוש פעמים באליפות סדרת הלה מאן האמריקני וזכה באליפות העולם במרוצי סיבולת (WEC) של הפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA) לשנת 2013. בעברו של מקניש גם קריירת נהיגה קצרה בפורמולה 1.
גלון (טיראן סירקוסאי)
גלון נגד קרתגו
דיודורוס טוען שלקרתגו היה הסכם עם פרס, והרודוטוס טוען שהקרב התרחש במקביל לקרב סלמיס. אם כי משה עמית סבור שהקרב היה בסך הכל עוד אחד מהסכסוכים הרבים שהתרחשו בין קרתגו ליוונים, ובמסורת מאוחרת נקשר הקרב עם קרב סלמיס.
אלן מקניש
קריירה מוקדמת
אלן מקניש נולד ב-29 בדצמבר 1969 בעיר דמפרייס שבסקוטלנד. קריירת המרוצים שלו החלה בגיל צעיר כאשר החל להתחרות במרוצי קארטינג ובקטגוריות מרוץ שונות לצעירים לצד חברו ובן עירו דייוויד קולטהרד בהם זכה במספר תארים, בנוסף ייצג את בריטניה באליפות העולם לנערים בקארטינג. בשנת 1988 זכה באליפות פורמולה ווקסהול לוטוס ובשנת 1989 סיים במקום השני באליפות הפורמולה 3 הבריטית. בשנים אלו חי בדירה באנגליה בה היה שותף יחד עם בן קבוצתו באותה עת מיקה האקינן. בין השנים 1990-1992 התחרה מקניש בסבב המרוצים פורמולה 3000 אשר נחשב לסבב מרוצי הפורמולה השני בחשיבותו באירופה בשנים ההן, בעקבות זאת נבחן על ידי קבוצות הפורמולה 1 מקלארן ובנטון לאחר שראו כי גלום בו פוטנציאל עתידי לנהיגה בסבב היוקרתי. בעונתו הראשונה בפורמולה 3000 בשנת 1990 נפצע אלן מקניש אנושות בתאונה שהיה מעורב בה במהלך המרוץ בדונינגטון פארק. עוד במהלך אותה העונה הצליח להחלים ובסופה סיים במקום הרביעי באליפות.
גלון (טיראן סירקוסאי)
מורשת
גלון נחשב לרוב לטיראן חיובי יחסית. פלוטרכוס כתב עליו שהוא "עשה, כנראה, את העיר תאווה לעיניים תחת שלטון יחיד". מאוחר יותר, בימי טימוליאון, כאשר נהרסו מרבית האנדרטאות שבנו הטיראנים בעיר, רק האנדרטה של גלון הותרה על כנה. גלון מת בשנת 478 לפנה"ס, היו לו בנים אבל הוא חילק את ממלכתו בין אחיו. היירון הראשון זכה במעמד השליט, פולזילוס היה למפקד הצבא ואף נישא לדמרטה אלמנתו של גלון, תרסיבולוס האח השלישי לא קיבל שום תפקיד משמעותי בשלב זה. מאוחר יותר הסתכסכו פולזילוס והיירון, ופולזילוס נמלט.
אלן מקניש
מכוניות ספורט
בתחילת הקריירה ריכז אלן מקניש את מירב מאמציו במיצוי הזדמנויות במרוצי הפורמולה 1, אך עם חלוף השנים הפך לאחד הנהגים המזוהים ביותר עם מרוצי מכונית הספורט והסיבולת ואחד המצליחים שבהם. קריירת מרוצי מכוניות הספורט שלו החלה בשנת 1996 כאשר נהג עבור פורשה במכונית ה-GT1 מקטגוריית LMP1 הבכירה. בשנת 1998 זכה מקניש בהישגו הגדול ביותר עד אז כאשר ניצח לראשונה במרוץ 24 השעות של לה מאן תחת צוות המרוצים הרשמי של פורשה במכונית ה-GT1. בשנים שלאחר מכן התחרה במרוץ לה מאן עבור קבוצות טויוטה ואאודי, כאשר הוא זוכה תחת אאודי בשני מרוצי לה מאן נוספים בשנים 2008 ו-2013.
בשנת 2011 התרסק מקניש במרוץ לה מאן כבר בשעה הראשונה של המרוץ עם האאודי R18 מס' 3 של החברה על גדר הבטיחות והשמיד את המכונית כליל. תאונה זו גרמה לפרישתו המוקדמת מן המרוץ כמו גם של צמד הנהגים השותפים לו טום קריסטנסן ורינלדו קאפלו. בשנים 2004 ,2006 ,2009 ,2012 זכה מקניש במרוץ 12 השעות של סברינג.
פורמולה 1
קריירת הפורמולה 1 של אלן מקניש החלה בשנת 2001 כאשר שימש כנהג הפיתוח והמבחן של קבוצת טויוטה בסבב המרוצים. קריית הנהיגה התחרותית שלו החלה בעונת 2002 כאשר שותף ב-17 מרוצים אך חווה עונה מאכזבת מאוד מבחינה אישית וקבוצתית כאשר לא הצליח לזכות בנקודות כלל במהלך כל העונה וסבל מתקלות ובעיות רבות במכונית כאשר נאלץ לפרוש ב-8 מרוצים במהלך העונה. בסוף עונה זו קבוצת טויוטה קיבלה החלטה להחליף את הצוות מקניש ובן קבוצתו מיקה סאלו בצוות נהגים חדש לקראת עונת 2003 שהורכב על ידי הנהגים אוליבר פאניס וכריסטיאנו דה מאטה.
לעונת המרוצים של 2003 הוחתם אלן מקניש על ידי קבוצת הפורמולה 1 של רנו כדי לשמש כנהג המבחן והפיתוח של הקבוצה, בסופה של עונה זו עזב מקניש את הקבוצה ואת סבב הפורמולה 1 וחזר להתחרות שוב במרוצי מכוניות הספורט לעונת 2004 לאחר שחתם בקבוצת אאודי ספורט בריטניה.
קובי מימון (שחקן)
קובי מימון (נולד ב-3 ביוני 1980) הוא סטנדאפיסט, קומיקאי ושחקן ישראלי.
ביוגרפיה
מימון שירת בצה"ל בחיל האוויר. לאחר שירותו הצבאי היה בצוות הבידור של מלון קלאב אין אילת של רשת קלאב הוטל.
בשנת 2004 הופיע לראשונה בטלוויזיה בתוכנית הריאליטי "האקדמיה לצחוק" בערוץ ביפ בשלב האודישנים, אותם לא עבר.
בשנת 2007 הגיש פינת סטנדאפ קבועה בתוכנית האירוח של שלישיית מה קשור, אשר שודרה בערוץ הוט 3. במהלך השנים 2008–2012 השתתף מימון בכל שבע העונות של התוכנית "צחוק מעבודה", תוכנית סטנדאפ בהנחיית שלום אסייג ובהשתתפותם של סטנדאפיסטים ובדרנים נוספים.
בין ה-4 ל-6 במרץ 2015 ביצע מימון הופעת סטנדאפ שנמשכה 42 שעות ו-20 דקות, אולם ההישג לא נרשם בספר השיאים של גינס בשל מה שהוגדר מצד אנשי ספר השיאים כ"היעדר ראיות".
כמנחה ושחקן
בשנת 2011 הנחה את התוכנית הקומית "האוניברסיטה", ששודרה בערוץ הוט קומדי סנטרל. באותה שנה השתתף בתפקיד אורח בסדרה "גבוה וגרינבאום" ששודרה בערוץ 2.
במהלך השנים 2011–2012 השתתף בשתי עונות של תוכנית המערכונים "הפרויקט הירוק" ששודרה בערוץ הוט קומדי סנטרל (בה השתתפה גם אשתו, קרן שיניוק).