cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
סטיג ונרסטרום
חייו
ספ"ו, השירות החשאי השוודי, חשד במשך שנים בכך שונרסטרום מעביר מידע לסובייטים, אך לא היו לו הוכחות מוצקות לכך. ביוני 1963 עובדת משק בית של ונרסטרום, אשר גויסה על ידי ספ"ו לרגל אחריו, מצאה בביתו עותקים של מסמכים סודיים. כעבור כמה שבועות נעצר ונרסטרום על ידי המשטרה והואשם בריגול. הוא הודה כמעט מיד באשמתו. בית המשפט דן אותו למאסר עולם. בשנת 1972 קצב מלך שוודיה את עונשו ל-20 שנות מאסר. בשנת 1974 הוא שוחרר מן הכלא לאחר ריצוי מחצית מתקופת המאסר בשל התנהגות טובה.
אוקסנה פיודורובה
ראשית חייה
פיודורובה נולדה בפסקוב, היא גדלה כבת יחידה על ידי אמה שעבדה כאחות בבית חולים פסיכיאטרי ועל ידי סביה מצד אמה, סבתה הייתה בת למשפחת אצולה, בנעוריה ניגנה בסקסופון והייתה בלהקה בבית ספרה. במסגרת לימודיה היא כתבה תזה בנושא "רגולציה של חוקרים פרטיים ופעילות ביטחונית בפדרציה הרוסית". ב-2005 ניסתה לברר מה עלה בגורל אביה עמו ניתקה את הקשר וגילתה שהוא נפטר.
סטיג ונרסטרום
חייו
סטיג ונרסטרום מת ב-22 במרץ 2006 בגיל 99.
אוקסנה פיודורובה
תחרויות יופי
היא עברה לסנקט פטרבורג על מנת ללמוד במשרד הפנים הרוסי ושם החלה להתחרות בתחרויות יופי, היא נבחרה ב-1999 למיס סנט פיטרסבורג וב-2001 למיס רוסיה, בתחרות מיס תבל לשנת 2002 היא לקחה את המקום הראשון לאחר שניצחה גם בתחרות שמלות הערב וגם בתחרות בגדי הים ובמסגרת תפקידה סיירה במספר מדינות ברחבי העולם, ארבעה חודשים לאחר כהונתה ארגון מיס תבל החליט להדיח אותה מתפקידה לאחר שהוסבר שלא ביצעה כראוי את תפקידה ובין היתר לא נכחה בטקס בחירת מיס הנוער של ארצות הברית כמיטב המסורת, ונחשד גם כי נישאה בחשאי והרתה, בניגוד לנוהלי התחרות ולחוזה עליו חתמה וסגניתה מיס פנמה ג'סטין פאסק הוכתרה כמיס תבל.
דוגמנות ואופנה
לאחר כהונתה היא דיגמנה בשבוע באופנה של רומא ובשבוע האופנה של מילאנו, הופיעה באירועי אופנה רבים במדינתה וביניהם "יריד המיליונרים של מוסקבה", ב-2005 שימשה כשופטת ב-"Ty - supermodel" (גרסה רוסית של "הטופ מודל הבאה"). ב-2008 היא הוציאה את ספרה "סגנון הפורמולה" העוסק בעצות וטיפים ליופי וטיפוח ובנוסף מכיל גם מידע אוטוביוגרפי אודותיה. ב-2010 החלה לשמש כעורכת אחראית של מגזין אופנה, ב-2011 הייתה שופטת אורחת בגרסה הרוסית של "פרויקט מסלול".
טלוויזיה
ב-2003 החלה להנחות תוכנית טלוויזיה לילדים ובאותה שנה זכתה התוכנית בפרס TEFI, מ-2003 ועד 2004 הנחתה את הגרסה הרוסית של "המבצר", ב-2006 התחרתה בגרסה הרוסית של "רוקדים עם כוכבים" והגיעה עד למקום החמישי, היא הנחתה את תחרות הקדם אירוויזיון הרוסית ב-2008, 2010 ו-2012 הציגה את תוצאות הניקוד הרוסי באירוויזיון, היא גם הנחתה את התחרויות לבחירת הנציג הרוסי באירוויזיון הילדים.
קולנוע
ב-2008 דובבה את המלכה קלריון בדיבוב הרוסי של הסרט "טינקר בל", ב-2010 היא דיבבה את ברבי בדיבוב הרוסי של הסרט "צעצוע של סיפור 3".
מוזיקה
ב-2009 הנחתה פסטיבל מוזיקה בבלארוס, ב-2008 ביצעה דואט ביחד עם דימה בילאן וב-2011 יצא אלבומה הראשון שהקליטה כזמרת.
צדקה
ב-2007 החלה לשמש כשגרירה של רצון טוב ברוסיה עבור ארגון קרן החירום הבינלאומית של האומות המאוחדות לילדים וב-2009 ייסדה ארגון העוסק בצדקה לילדים ונקרא "Hurry To Create Wonders!", היא עובדת באופן קבוע עם זוכות מיס רוסיה נוספות בפעילויות לקידום צדקה וב-2009 הופיעו בקונצרט "יום הילד הבינלאומי" שניערך במוסקבה.
חיים אישיים
ב-2007 נישאה במינכן לדוגמן הגרמני פיליפ טופט וב-2010 הם התגרשו, ב-2011 התחתנה בפעם השנייה עם אנדריי בורודין, בעל תפקיד בסגל הנשיאותי של רוסיה וסגן נשיא התאחדות האיגרוף הרוסית, ב-2012 נולד לה בן וב-2013 ילדה את בתה, בדתה היא בת הכנסייה האורתודוקסית הרוסית.
קורט קוביין
קורט דונלד קוביין (באנגלית: Kurt Donald Cobain; 20 בפברואר 1967 – 5 באפריל 1994) היה סולן וגיטריסט להקת נירוונה. פריצת להקתו אל תודעת הקהל הרחב בתחילת שנות ה-90 הפכה אותו לאחד מסמלי זרם הגראנג', כונה "דובר של דור שלם", ומהווה מודל לחיקוי למוזיקאים רבים.
ב-2008 דירג אותו המגזין רולינג סטון במקום ה-45 ברשימת 100 הזמרים הגדולים בכל הזמנים, וכן הוא מדורג במקום ה-73 ברשימת "100 הגיטריסטים הגדולים בכל הזמנים" של המגזין.
ביוגרפיה
קוביין גדל בבית קשה-יום באברדין, וושינגטון שבארצות הברית. הוריו התגרשו כאשר היה בן תשע, והוא נדד בין בתיהם של קרובי משפחה וחברים. בגיל 14 הוא קיבל תקליטים של הביטלס וגיטרה מדודתו, ולימד את עצמו לנגן עליה. הוא הושפע מלהקות כגון הסקס פיסטולס, הוזלינס, מלווינס, סוניק יות', מאדהאני וקינג קרימזון. כבר בתור נער החל להשתמש בסמים כמו חשיש. עוד בנעוריו תמך בזכויות הומוסקסואלים, עובדה שתרמה להטרדות מילוליות ופיזיות שמהן סבל מצד הומופובים ואחרים.
בשנת 1985 עבר קוביין לסיאטל, ושם הקים בשנת 1987 את להקת "נירוונה". הוא שימש כמתופף בימיה הראשונים של הלהקה; הבסיסט היה חברו הטוב ביותר קריסט נובוסליץ' והגיטריסט והסולן התחלפו לעיתים תכופות. בשנת 1988 עבר קוביין לקדמת הלהקה, ניגן בגיטרה ושר; אל הלהקה הצטרף המתופף צ'אד צ'אנינג, איתו הוציאו בשנת 1989 את אלבומם הראשון "Bleach". בתקופה זו נירוונה הופיעה במועדונים קטנים ולא זכתה להצלחה רבה. בשנת 1990 עזב צ'אנינג את הלהקה בעקבות סכסוך מתמשך עם קוביין, ובמקומו הגיע המתופף דייב גרוהל.
הפריצה הגדולה של נירוונה הייתה ב-1991, עם אלבומה השני "נוורמיינד" (Nevermind) והסינגל הראשון ממנו, "Smells Like Teen Spirit". השיר והתקליט הפכו למייצגי מוזיקת הגראנג' ולסמל של אותו הדור. קוביין הפך עבור רבים לסמל של "דור ה-X", דור אדיש שרוצה "שישעשעו אותו" (ציטוט מהשיר "Smells Like Teen Spirit"). הלהקה הפכה לפופולרית מאוד והייתה ללהקת הגראנג' הראשונה שהגיעה לראש המצעדים ברחבי העולם.
בתקופה זו אובחן קוביין כסובל מהפרעה דו-קוטבית. הוא כתב את השיר "Lithium" על שם התרופה הפסיכיאטרית. השיר יצא ביום בו אושפז לאחר שניסה להתאבד.
בשנת 1992 התחתן קוביין עם קורטני לאב, מוזיקאית עם רקע של ילדות קשה, ובדומה לקוביין, בת להורים גרושים, שאף עבדה כחשפנית. פחות מחצי שנה לאחר נישואיהם נולדה בתם, פרנסיס בין קוביין. השם "פרנסיס" ניתן לה על שם פרנסיס מקי גיטריסטית בלהקה "הוזלינס", אף על פי שרבים קישרו את שמה אל השחקנית פרנסיס פרמר (קוביין כתב על כך שיר בשם "frances will have her revenge on seattle"). השם "בין" ניתן לה על ידי אביה, שטען שנראתה בתמונות האולטרסאונד במהלך ההיריון כשעועית קטנה (Bean). קורטני לאב הודתה מאוחר יותר שהשתמשה בסמים במהלך ההיריון. הדבר גרם לניסיון של הרשויות לבטל את חזקתם על הילדה.
באותה שנה הוציאה נירוונה את "Incesticide", אוסף של הקלטות שלא פורסמו ובוטלגים. ב-1993 הוציאה הלהקה את אלבומה השלישי, "In Utero".
ב-18 בנובמבר 1993 ביצעה נירוונה הופעה אקוסטית מיוחדת בערוץ MTV; היא נחשבת להופעת האנפלגד הטובה והידועה ביותר שבוצעה במסגרת MTV. אלבום הופעת האנפלאגד יצא בנובמבר 1994, לאחר מותו של קוביין (במקור, קוביין רצה להוציא רק שירים מועטים מהופעה זו בדיסקים עתידיים של נירוונה).
סינתיסייזר
סינתיסייזר או סינטיסייזר (בעברית: מְסַנְתֵּז או סַנְתָז) הוא כלי נגינה פיזי או וירטואלי המפיק צלילים באמצעות מעגלים חשמליים או באמצעות אלגוריתמים מתוכנתים. סינתיסייזר חייב להיות מחובר למערכת הגברה כלשהי כדי שצליליו ישמעו, ולכן יש סינתיסייזרים שמכילים רמקול מובנה. סינתיסייזרים רבים מכילים גם מקלדת אלקטרונית מובנית, וכן כפתורים וחוגות. ניתן לנגן על סינתיסייזר ולשלוט בצליל שלו גם באמצעות סיקוונסר או תוכנת DAW, על ידי שליחת פקודות MIDI.
סינתיסייזרים יכולים להשתלב כחלק מתחנת עבודה מוזיקלית הכוללת לרוב גם סיקוונסר, סמפלר ואפקטים.
הסינתיסייזרים הראשונים נוצרו באמצע המאה ה-20 והיו בעיקר בשימוש אולפני של מלחינים של מוזיקת אוונגרד. מסוף שנות השישים ואילך, עם יצירת הסינתיסייזר של רוברט מוג ומאוחר יותר של מתחריו, עלתה הפופולריות של הסינתיסייזר ברוק, פופ, ג׳אז וסגנונות שונים של מוזיקה אלקטרונית. החל מראשית המאה ה-21 עלתה הפופולריות של סינתיסייזרים וירטואליים, המתחברים לתכנות מוזיקה כתוספי-תוכנה. חלק מתוספים אלה מחקים את הצליל והממשק של סינתיסייזרים קלאסיים כגון DX-7, מינימוג, Prophet-5 וכדומה, וחלקם מציגים שיטות סינתזה חדישות כגון סינתזה חיבורית וגרנולארית.
סינתיסייזרים מחולקים לשתי משפחות עיקריות, המובדלות זו מזו לפי הטכנולוגיה של הפקת הצליל: דיגיטליים ואנלוגיים.
מבנה הסינתיסייזר
סינתיסייזר טיפוסי בנוי מרכיבים שונים שמחוברים זה לזה ושותפים ליצירת הצליל. כל רכיב (מודול) הוא לרוב פשוט באופן פעולתו אבל החיבור של הרכיבים השונים ביחד הופך את הצליל הסופי לעשיר ומורכב. הרכיבים הנפוצים הם: מתנד (אוסילטור), מסנן (פילטר), מעטפת צליל (Envelope), מתנד בתדירות נמוכה (LFO) ועוד.
ברבים מהסינתיסייזרים יש מספר רכיבים מכל סוג. למשל בסינתסייזר האנלוגי המפורסם מינימוג של חברת מוג, ישנם שלושה אוסילטורים (שאחד מהם מסוגל לעבוד גם בתדירות נמוכה), גנרטור רעש (Noise Generator), פילטר, ושתי מעטפות צליל. בסינתיסייזר הדיגיטלי DX7 של ימאהה ישנם שישה אוסילטורים דיגיטליים לכל קול (סה״כ 96 אוסילטורים) ומעטפת צליל לכל אחד מהם.
סינתיסייזר אנלוגי
סינתיסייזר אנלוגי הוא מכשיר שמייצר את הצלילים באמצעות רכיבים אלקטרוניים שמייצרים או משנים מתח חשמלי. בסינתסייזר אנלוגי 'טהור' כל המעגלים שקשורים בייצור ובעיבוד הצליל יהיו אנלוגיים, וסינתסייזר שמשלב בין רכיבים אנלוגיים ודיגיטליים נקרא סינתסייזר היברידי (Hybrid analog/digital synthesizer, למשל PPG Wave).
סינתיסייזר אנלוגי מפיק צליל באמצעות מתנד (Tone generator/oscillator) אשר יוצר שינויים מחזוריים במתח חשמלי, או גלים.
את הגלים שנוצרו ניתן לאפנן באמצעות רכיבים אלקטרוניים אחרים, לרוב מסננים שחותכים או מדגישים תדרים ומגברי VCA שמשנים את עוצמת הגל. על רכיבים אלה ניתן לשלוט (למשל: להחליש את העוצמה במידה רצויה) באמצעות מתח בזרם ישר, הנקרא 'מתח שליטה' (Control Voltage). רכיבים אלקטרוניים נוספים יכולים לייצר מתח שליטה שמשתנה לאורך זמן, למשל תנועה גלית איטית (LFO), ומשמשים את המוזיקאי כדי לקבוע את המאפיינים והאופי של כל צליל שייווצר בתגובה לנגינה.
כך, באמצעות שילוב של מעגלים אלקטרוניים פשוטים וללא שימוש בתוכנה, ניתן ליצור מגוון רחב מאוד של צלילים, החל מחיקוי של כלי נגינה אמיתיים ועד לצלילים סינתטיים שלא ניתן ליצור באמצעים אחרים.
הסינתיסייזרים האנלוגים הראשונים היו מסובכים לתפעול, גדולים ויקרים מאוד. המתנדים המפיקים את הצליל לא היו יציבים מספיק ולכן קשה היה לכוון אותו.
קורט קוביין
מותו
הוא השאיר מכתב התאבדות, בו הוא מספר על סיבותיו לפירוק להקת "נירוונה". מכתב זה נמצא נעוץ בעציץ עם עט (שגם בו לא נמצאו טביעות אצבעותיו) כששלוש השורות האחרונות מצביעות על כך שהתכוון להתאבד. במכתב זה, שהוקדש בעיקר לאשתו ולבתו, ציטט קוביין משירו של ניל יאנג: "עדיף להישרף מאשר להתפוגג" ("It's Better to burn out, than to fade away"). בניתוח שלאחר המוות התגלה בגופו ריכוז גבוה מאוד של הרואין, פי 3 מהרמה המוגדרת כקטלנית, כלומר שרמת ההרואין בגופו כבר הייתה אמורה לשתק אותו לפני שהוא היה מספיק לירות בעצמו. גופתו של קוביין נשרפה ואפרו פוזר בנהר ווישקה שבוושינגטון. בזירה נמצאו גם הרובה, ערכת הרואין משומשת, הארנק שלו, פאוץ', קופסת סיגריות, משקפי שמש ומכתב ההתאבדות.
בשנת 2005, כ-11 שנים לאחר התאבדותו לכאורה, נעשתה מחווה לכבודו ועל שלט הכניסה לעיר הולדתו, אברדין, נוסף הכיתוב "Come As You Are", כשמו של אחד השירים המפורסמים של להקתו.
אלמנתו, קורטני לאב, קיבלה את כל הזכויות על נירוונה, למרות התנגדות חברי הלהקה הנותרים. לאחר מותו של קורט פורסם אוסף של הקלטות מהופעות של נירוונה. כמו כן, פורסמו על ידי אלמנתו יומניו האישיים (למרות התנגדות משפחתו). בשנת 2002 הוציאה לאב לאור אוסף להיטים של הלהקה, למרות התנגדותם של גרוהל ונובוסליץ' (חברי הלהקה), ובשנת 2005 הוציאה מארז של שלושה דיסקים, DVD וחוברת של בוטלגים, הקלטות מהופעות חיות, סקיצות ודמואים שלא פורסמו קודם לכן.
סינתיסייזר
סינתיסייזר דיגיטלי
הסינתיסייזר הדיגיטלי מפיק צלילים באמצעות מעבד בטכנולוגיה שנקראת עיבוד אותות ספרתי (DSP). כל רכיב בסינתיסייזר הדיגיטלי הוא אלגוריתם והתקשורת בין הרכיבים השונים אף היא נעשית באופן מתמטי או אלגוריתמי. האות הסופי הוא גל דיגיטלי, רצף של ערכים מספריים שמומר לאות אנלוגי באמצעות ממיר דיגיטלי לאנלוגי (DAC). כל הסינתיסייזרים הווירטואליים (Plug-ins) הם דיגיטליים.
חלק מהסינתיסייזרים הדיגיטליים (כמו ה-Nord Lead) מחקים באופן דיגיטלי את אופן הפקת הצליל של סינתיסייזרים אנלוגיים בגישה שמכונה Virtual Analog, בעוד אחרים משתמשים בטכנולוגיות שלא יכולות להתבצע בצורה אנלוגית כגון סינתזה גרנולרית, מידול פיזיקלי, Wavetable synthesis ועוד.
קורט קוביין
מותו
למרות שהגרסה הרשמית קובעת שקוביין התאבד, במהלך השנים הועלו סברות אחרות שטענו שקוביין נרצח. אלו טענו ששלוש השורות האחרונות במכתב ההתאבדות נכתבו בכתב אחר משאר המכתב. קוביין הוא אחד מחברי מועדון 27.
הדרכה הורית
הדרכה הורית או הנחיית הורים (Parent training) היא התערבות פסיכו-חינוכית לשינוי דפוסים של הורות שמטרתה להנחות הורים להתמודד ולטפל בקשיים של ילדיהם באמצעות לווי רגשי, ומתן תמיכה והכוונה לגבי הורות יעילה. ההורים פוגשים איש מקצוע מהתחום הטיפולי אשר מסייע להם להתמודד עם הקשיים של ילדיהם, ההדרכה ההורית מקנה להם כלים להתמודד עם הקשיים של הילד, מעניקה להם ליווי רגשי ותמיכה, ומסייעת להכיר ולהבין את הבעיה של ילדיהם. לעיתים ניתן לטפל בקשיים של ילדים באמצעות הדרכת הורים בלבד. מחקרים הוכיחו כי הדרכה הורית יעילה בטיפול בבעיות כגון: קשב וריכוז, התנהגות, ויסות רגשי וכעסים, בעיות התפתחות והפרעות תקשורת, הפרעות חברתיות, דיכאון וחרדה.
הדרכה הורית היא אחת התחומים הנחקרים ביותר כטיפול לבעיות התנהגות, במיוחד כטיפול להפרעת התנגדות (ODD) ולהפרעת התנהגות (CD) הטיפול יעיל בהפחתת התנהגות לא רצויה של ילדים ושיפור הבריאות הנפשית של ההורים. נערכו מחקרים על טיפול באמצעות הדרכה הורית למגוון בעיות התנהגות של ילדים בהקשרים אחרים. מגבלת המחקר הקיים על הדרכה הורית כוללת חוסר ידע על מנגנוני השינוי והעדר מחקרים עם תוצאות ארוכות טווח. הדרכה הורית עשויה להיות קשה ליישום במקרים בהם ההורים לא משתפים פעולה באופן מלא בטיפול בשל קשיים פסיכופתולוגיים, יכולת קוגניטיבית מוגבלת, סכסוך מתמשך, או חוסר יכולת להשתתף במפגשים שבועיים.
הדרכה הורית פותחה לראשונה ב-1960 על ידי פסיכולוגים לילדים אשר למדו על שיפור בהתנהגות לא רצויה של ילדים באמצעות התערבות בשינוי ההתנהגות ההורית. המודל ששימש את החוקרים היה בהשראת עקרונות ההתניה האופרנטית וניתוח התנהגות יישומי. הטיפול, אשר נמשך בדרך כלל מספר חודשים, התמקד בהורים שלמדו לתת חיזוקים חיוביים, כגון שבחים ופרסים, להתנהגויות המתאימות לילדים ובקביעת גבולות ברורים, ושימוש בשיטות שנועדו להסית את תשומת הלב מהתנהגות בלתי הולמת.
לפי האנציקלופדיה החינוכית מטרתה של 'הדרכת הורים' היא להקנות להורים כללי התנהגות רצויים כלפי ילדיהם דרך הפעולה יכולה להיות שיטתית או זמנית. בחלק מהמקרים ההורים לומדים דרכים לחינוך ולטיפול בילד ובחלק אחר מהמקרים מקנים להורים דרכי התנהגות רצויות בחייהם שלהם, המשפיעות בעקיפין על התנהגות ילדיהם.
ההורים מגיעים להדרכה הורית על ידי הפנייה של גורם חינוכי או גורם רפואי שזיהו קשיים בתפקיד ההורי אך לעיתים הם פונים להדרכה הורית באופן עצמאי. ההדרכה מתקיימת במסגרת קבוצתית וסדנאית - בית ספר להורים או תהליך פרטני.
רקע
בעיות רגשיות והתנהגותיות של ילדים הם דבר שכיח. מחקרים מראים כי להורות תפקיד חשוב בסיוע הפיכת הבעיה לזמנית במיוחד בשנים הראשונות לחיי הילד. הורות מעצבת ומפתחת דפוסים קוגניטיביים, רגשיים וחברתיים אשר משפיעים על עתידו של הילד. הורות גרועה, השגחה הורית לקויה, היעדר גבולות, מצב בריאות נפש של הורים, מתח או שימוש בסמים, כל אלה תורמים לבעיות התנהגות אצל ילדים כבר מגיל צעיר. התוצאה לטווח הארוך גובה מחיר כבד מהחברה במיוחד במדינות מתפתחות המצב הסוציו -אקונומי מנבא הורות לקויה ובעיות התנהגות מצד הילד. שיטות חינוך גרועות והתנהגות בעייתית של הילד תורמת ליצירת "מחזור כפייה", שבו אדם אחד מתחיל לשלוט בהתנהגות של אדם אחר באמצעות התנהגות שלילית. האדם הנשלט מגיב בהתנהגות שלילית ומתחיל קרב של התנצחויות.
תוכן המפגש והמיומנויות הנלמדות בהדרכה ההורית משתנה בהתאם לגישה של המטפלים. ברוב המקרים ההורים מודרכים להגדיר, לצפות ולהקליט התנהגויות של ילדם, טובות וגרועות כאחד. נוהל מעקב זה מספק מידע שימושי עבור ההורים והמטפלים על מנת להגדיר מטרות ספציפיות לטיפול, וכדי למדוד את ההתקדמות של הילד לאורך זמן. הורים לומדים לתת הוראות ממוקדות ותמציתיות באמצעות קשר עין ודיבור רגוע. מתן חיזוקים חיוביים על התנהגויות חיוביות של הילד הוא אחד מעמודי תווך של הדרכה הורית. בדרך כלל, ההורים לומדים לתגמל התנהגות נאותה באמצעות תגמולים חברתיים (כגון שבח, חיוכים, וחיבוקים) וכן חיזוקים משניים (כגון מדבקות או נקודות לקראת גמול גדול במסגרת מערכת תמריצים נוצרה בשיתוף פעולה עם הילד). בנוסף, הורים לומדים להתמקד ולחלק את ההתנהגות לרצף התנהגויות ולתגמל כל אחד מן השלבים הקטנים שהילד שלהם משיג כדי להשיג מטרה גדולה יותר (מושג זה נקרא "קירובים עוקבים"). בהדרכה הורית לומדים ההורים לקבוע גבולות כראוי באמצעות טכניקות מובנות כתגובה להתנהגות השלילית של ילדם. הדרכים השונות שבהן ההורים לומדים להגיב בצורה חיובית לעומת התנהגות שלילית של ילדם נקרא לפעמים חיזוק שלילי. הורים לומדים להתעלם מהתנהגות שלילית של ילדם בתנאי שאינה מסוכנת, הם מתרגלים התעלמות מהתנהגות שלילית ולומדים להשתמש בטכניקת הזמן הקצוב בעקבות התנהגות בלתי רצויה של הילד, בטכניקה זו (המשמשת כסוג של חיזוק) ההורים לא מסבים את תשומת לבם לילד במשך זמן קצוב. הורים גם הם הציגו את השימוש הנכון של טכניקת הזמן קצוב, בו ההורים מתעלמים מהילד לתקופת זמן קצובה מראש. ההורים לומדים גם למנוע הטבות לילדם, כגון זמן צפייה בטלוויזיה או משחק, באופן שיטתי בתגובה להתנהגות בלתי רצויה. בכל האסטרטגיות האלה, המטפל מדגיש כי ההשלכות צריכות להינתן בשלווה, באופן מיידי, בעקביות, בצורה מאוזנת המעודדת התנהגויות חיוביות.
בנוסף למתן חיזוקים חיוביים והצבת גבולות בבית, תוכניות רבות להדרכת הורים נוהגות לשלב שיתוף פעולה עם המורה של הילד כדי לעקוב אחר ההתנהגות בבית הספר ולקשר אותה אל תוכנית התגמול בבית. אלמנט נוסף ומשותף לתוכניות רבות להדרכה הורית, ההורים לומדים להיערך לקראת התנהגויות בעייתיות במצבים שבדרך כלל קשים עבור הילד, כמו להיות במקום ציבורי.
האימון בדרך כלל מועבר על ידי מטפלים (פסיכולוגים או עובדים סוציאליים) בטיפול יחידני או קבוצתי המתנהל בעיקר עם ההורים ולא עם הילד, ילדים יכולים להיות מעורבים כאשר המטפל וההורים מוצאים לנכון לערב אותם. קורס הכשרה טיפוסי מורכב מ-12 שבועות של מפגשי ליבה, עם תוכניות שונות שכוללות ארבעה עד 24 מפגשים שבועיים.
הדרכה הורית אינה מנוצלת במידה מספקת וההדרכה למטפלים מוגבלת; לא נעשה שימוש נרחב בהדרכה הורית מחוץ למסגרות קלינית ומחקר.
תוכניות התערבות
תוכניות ההתערבות מתייחסות לתפיסות ההתפתחותיות בהתאמה לצורכי הילד ובמתן עצות לגבי הורות יעילה. ההתערבות היא פסיכו-חינוכית וכוללת שינוי דפוסים של הורות, היא יכולה להיעשות עם אחד ההורים או שניהם לעיתים ללא טיפול בילד. קיימים מספר סוגים של התערבויות שהמוקד הוא היחסים בין ההורה לילד. בנוסף קיימת גישה טיפולים שמתייחסת לשינוי בתפקוד ההורי, ביחסי הכוחות או בתקשורת. טיפול נוסף הוא טיפול מערכתי המתמקד במשפחה.
גישות לטיפול
הדרכה הורית היא גישה חינוכית הנשענת על בסיס תאורטי של גישות מתחום הפסיכולוגיה.
גישה התנהגותית
הטיפול ההתנהגותי הוא גישה טיפולית לשינוי דפוסים של התנהגות המבוססת על ההנחה שתגובת הסביבה בעלת השפעה משמעותית על התנהגות האדם. הגישה מתבססת על עקרונות של תורת הלמידה ומטרתה ללמד את ההורים טכניקות לעיצוב התנהגותם של הילדים. הדרכת ההורים נעשית במקביל לטיפול הילד, מטרת ההדרכה היא בזיהוי קשיי הילד וצרכיו ובשמירת תחושת ההצלחה וההנאה שחווה הילד בטיפול. במסגרת הטיפול ההתנהגותי נבנית תוכנית מותאמת הכוללת מתן חיזוקים שונים למטופל מסביבתו. בטיפול זה ישנו דגש על ניתוח התנהגות הפרט והשלב ההתפתחותי בו הוא נמצא וחיפוש אחר גורמים סביבתיים שהובילו להתפתחות אותה התנהגות. הטיפול מתאים לילדים הסובלים מבעיות התנהגות, קושי עם גבולות וקבלת סמכות.
גישה אדלריאנית
הגישה האדלריאנית מבוססת על תורתו של אלפרד אדלר אשר האמין כי כדי להבין את האדם יש להבין את הרקע המשפחתי והחברתי ממנו הוא בא. ההורים צריכים לפצות את הילד שמרגיש נחות מהם על ידי אהבה וקבלה. אחד העקרונות המרכזיים בגישה זו היא הבחירה החופשית והיא זו שקובעת את הדרך בה יפרש האדם את המציאות, ולכן תפקיד ההורה הוא להנחות את הילד להיות אחראי על בחירותיו ולפרוס בפניו את כל האפשרויות העומדות בפניו כדי לעזור לו לפתח גישה אינדיבידואלית לתפיסת המציאות שלו. בגישה זו הדגש הוא על היחסים בין ההורים לילדיהם. טכניקות הטיפול הן טכניקות של התערבות ומתן כלים מעשיים לטיפול בילד מתוך הבנה של מטרות התנהגות הילדים והאינטראקציה בין הילד להוריו תוך הדגשת הערכים המשתקפים מהן על חיי היום יום. הדרכת ההורים והמשפחה מתקיימת בפגישות אישיות ובפגישות קבוצתיות, כאשר המטרה החשובה ביותר היא ליצור אווירה משפחתית טובה ולבנות יחסים איכותיים ומשמעותיים בין ההורים לילדים שיובילו להשגת המטרות המשפחתיות והאישיות.
גישה ההומניסטית
הגישה ההומניסטית שנקראת גם הגישה הרוג'ריאנית, מתמקדת בהורה כאדם ובהורות כחוויה משמעותית בחייו. הדגש הוא על האופי האישי המיוחד לכל אדם, לכל ילד ולכל משפחה. בשיטת טיפול מסוג זה הטיפול מכוון לקידום האפשרות של הגשמה עצמית וממוקד בחווייתו הסובייקטיבית של המטופל. במהלך הטיפול המטפל משתמש בעיקר בטכניקת של שיקוף ובכך מאפשר למטופל להוביל את הטיפול על מנת לפתח את יכולתו להגשמה עצמית.
גישה המערכתית-תקשורתית
הגישה המערכתית-תקשורתית, התמקדה בהבנת התנהגות הפרט בהקשר החברתי שבו הוא פועל. אופן ההתארגנות של המשפחה (כגון, קרבה-ריחוק, תפקידים במשפחה) משפיע ישירות על חברי המשפחה, על התנהגותם ותחושתם הפנימית.
בעיות התנהגות של ילדים
מחקרים רבים בוחנים בהרחבה את נושא ההדרכה הורית בהקשר לבעיות התנהגות של ילדים. הדרכה הורית נוטה להיות בעלת השפעה גדולה יותר עבור ילדים צעירים מאשר ילדים בוגרים, אם כי ההבדלים בין קבוצות הגיל לא היו משמעותיים מבחינה סטטיסטית. שיפור בריאות הנפש של ההורים (דיכאון, מתח, עצבנות, חרדה, תחושה של חוסר ביטחון) וכן התנהגות הורית הוא משמעותי. השיפור בהתנהגות של הילד וההורה החזיקו מעמד עד שנה לאחר סיום ההדרכה ההורית, למרות ההשפעה הקצרה, נעשו מחקים מעטים על משך העמידות של השפעת הטיפול.
פרלונג (2013) הגיע למסקנה כי הדרכה הורית המתבצעת בקבוצה יעילה בהפחתת בעיות התנהגות, ומשפרת את בריאות ההורים ואת כישורי ההורות שלהם, אבל אין מספיק ראיות כי ההדרכה ההורית הקבוצתית יעלה למדדים של "בעיות רגשיות, חינוכיות ויכולות קוגניטיביות של הילד".
תנאים נוספים לבעיות התנהגות של ילדים
למרות המחקרים הרבים הבוחנים את השפעתה של הדרכה הורית על בעיות התנהגות, נערכו מחקרים להשפעתה של הדרכה הורית כהתערבות בתנאים אחרים.
במשפחות של ילדים עם הפרעת קשב, ריכוז והיפראקטיביות (ADHD) קיימים עימותים רבים יותר, כאשר ההורים מראים "יותר הורות שלילית ולא יעילה (למשל, כוח אסרטיבי, ענישה, חוסר עקביות) ופחות הורות חיובית או הורות חמה, ביחס להורים של ילדים ללא הפרעת קשב, ריכוז והיפראקטיביות. הדרכה הורית מטפלת בהורים שתפקודם לקוי או בבעיות שקשורות לבית הספר ולקשיים לימודיים בקרב ילדים עם הפרעת קשב, כמו בעיות הקשורות להשלמת משימה או עבודה בצוות. לדברי פפינר והאק (2014) בתי הספר משתמשים בהדרכה הורית כטיפול לילדים עם הפרעת קשב, אך נשאלת השאלה מהי הגישה הטובה ביותר להדרכה הורית ניתוח של תוצאות המחקרים תמכו בשאלה זו מכיוון שנמצאה שונות רבה בגישה שבה ההדרכה ההורית אמורה להתבצע. מניתוח זה עולה גם כי חוקרים המעורבים במחקרים אלה לעיתים קרובות מעדיפים שהאימון יהיה מבוסס על הצרכים של המשפחה. בגרסה זו לעומת זאת, לא נוצרו הבדלים משמעותיים ביעילותה של הדרכה הורית במחקרים השונים. בסקירה של קוכראנה (Cochrane) בשנת 2011 נמצאו ראיות כי הדרכה הורים משפרת את התנהגות הילד בכלל ואת הלחץ של ההורים בטיפול בהפרעת קשב, אם כי יש השפעה מועטה על התנהגויות ספציפיות של קשב, ריכוז והיפראקטיביות. החוקרים הסיקו כי קיים מחסור בנתונים על מנת להעריך הישגים לימודיים, וכן קיים סיכון להטית המחקרים בשל מתודולוגיה דלה. הראיות הקיימות לא היו מספיק מובהקות כדי ליצור הנחיות קליניות ברורות לגבי הדרכה הורית לטיפול ב-ADHD, או כדי לקבוע אם הדרכה הורית יעילה בטיפול פרטני או קבוצתי.
בסקירה שנערכה בשנת 2009 לתוצאות מחקר ארוך טווח לילדים עם תסמונת טורט (TS) הראתה כי כאשר יש גם מחלות רקע אחרות, הדרכה הורית יעילה להתמודדות עם התפרצויות וניהול כעסים.
המכון האמריקאי הלאומי לבריאות הנפש הגדיר את "הפער בין טיפולים המבוססים על מחקרים לשירותים קהילתיים" כתחום הזקוק למחקר מיידי באופן דחוף. הדרכה הורית לבעיות התנהגות בקרב הורים לילדים על הספקטרום האוטיסטי הוא תחום שנחקר בשנים האחרונות.
מגבלות המחקר
הספרות המחקרית תומכת במידה רבה בהדרכה הורית, אבל כאמור יש מספר מגבלות של המחקר. קיים חשש מיישום של טיפולים בקהילה המבוססים מחקרי שדה (בניגוד למחקר הנערך בתנאי מעבדה), לא ניתן למצוא קשר מובהק בניסויים קליניים הכוללים אוכלוסיות וקהילה מורכבות. כדי לנסות לפתור בעיה זו נערכו מחקרים בתחום הדרכה ההורית בתנאי מעבדה לפי קריטריונים המדמים את "העולם האמיתי" לא נמצאו הבדלים משמעותיים ביעילות של הדרכה הורית בין המחקר שנערך בתנאי מעבדה למחקרי השדה או בטיפול שניתן על ידי מטפל שהתמחה בהדרכה הורית לעומת מטפל שאינו מוחה בתחום. בשנות ה-90 ניתנה תשומת לב מוגברת להשפעת הגיוון התרבותי על תוצאות ההדרכה ההורית בטענה כי שיטות החינוך מושרשות בתרבות בביקורת שנערכה בשנת 2013 התברר כי הדגש שהושם על הבדלים אתניים ותרבותיים לא הצדיק את יעילותו.
מגבלות אחרות של המחקר הקיים הן שמחקרים נוטים להתמקד באופן מובהק בסטטיסטיקות ולא בשינוי משמעותי קליני (למשל, אם התפקוד היומיומי של הילד ממש משפר), אין נתונים על אחריות סביבתית ארוכת טווח של השפעות הטיפולומעט מאוד ידוע על תהליכים או מנגנונים שבאמצעותם הדרכה הורית משפרת תוצאות.
מלבד הדרכה הורית ניתן לבנות תוכניות הכשרה יעילות יותר להורים שלא רוצים או לא מסוגלים להשתתף במפגשים שבועיים לדוגמה הורים עם פסיכופתולוגיה משמעותית (כגון בעיות בשליטה בכעסים, הפרעות קשב וריכוז, דיכאון, התמכרויות), יכולת קוגניטיבית מוגבלת, או הורים שנמצאים בסכסוך מתמשך.
היסטוריה
המחקרים בין השנים 1985−1975 התמקדו בהשפעות לטווח הארוך ותמכו בהרחבת הטיפול מחוץ למרפאה (כגון בבית או בבית הספר), התחשבות בהשפעה של המשפחה המורחבת (כגון הורות משופרת עם אחים), והתמקדות בשיפור התנהגותיות חברתיות (כגון שיפור יכולת להתיידד). מאז 1985, הספרות בנושא הדרכה הורית גדלה ומעמיקה, החוקרים בוחנים נושאים מגוונים, כגון יישום הטיפול לבעיות קליניות חמורות, התמודדות עם התנגדות של המטופל לטיפול, תוכניות מניעה, ויישום השיטה עם אוכלוסיות מגוונות.
למרות ההערכה החיובית מאוד של הדרכה הורית כהתערבות עבור ילדים צעירים עם בעיות התנהגות, יש צורך לפתח הנחיות לבחירת הטיפול, לשכלל זיהוי תהליכים של מעורבות המשפחה ושינוי לבחון אסטרטגיות לשיפור התוצאה והכללה של תופעות, במיוחד ביחס לקבוצות חלשות, לחזק את התפקיד של הדרכה הורית כהתערבות מונעת, תשומת לב רבה יותר צריכה להינתן לבחינה של שילוב טכנולוגיות חדשניות בתכנון, במתן שירות ובשיפור ההדרכה ההורית (למשל, באמצעות האפליקציות לאינטרנט ולטלפון חכמים).
בישראל
בשנת 1962 עובד סוציאלי בעיריית תל אביב, אחי-יותם, יזם פעילות הדרכה להורים בשכונת התקווה לפי הרציונל התאורטי הפסיכולוג-פילוסוף אלפרד אדלר מתוך צורך לסייע להורים שהתקשו בתפקידם ההורי. שנה לאחר מכן, בשנת 1963 הוקם מכון אדלר על ידי אנשי חינוך, עובדים סוציאליים ומטפלים, ביוזמתו ובהנהגתו של פרופ' רודולף דרייקורס, תלמידו וממשיך דרכו של אלפרד אדלר תפקידו של אחי היה להקים ולנהל את בית הספר להורים.
בשנת 1964 (תשכ"ד) הכריז משרד החינוך על המבצע לביעור הבערות, בניהולו של יצחק נבון: "ביתם של הורים משפיע לרעה על חינוך הילדים שאינם יכולים להיעזר בהורים לשם התקדמות בלימודים לפי כישוריהם. לכן, אין להישען אך ורק על הדור הצעיר ולתת לדור המדבר לחיות את חייו, כשהוא שקוע בחשכת הבורות. יש לדאוג לקידומו ההשכלתי של ציבור ההורים, כי פער בין ילדים והורים עלול לגרום למשברים במבנה המשפחה ולערעור סמכות ההורים" תוך כדי המבצע ובעקבותיו עסקו גם אנשי אקדמיה ואנשי מעשה בהגדרת צורכי ההורים, בהסברת מקורות הצורך ובהצדקת פיתוח פעילות שתהווה מענה לצורך. בשנת 1970 הוחלט להקים את המדור להדרכת הורים שהפעיל את "צוות ייעוץ הדרכת הורים" שהורכב מאנשי אוניברסיטה, אנשי מקצועות החינוך והטיפול: פסיכולוגים, מחנכים, עובדים סוציאליים ועוד. אנשי המדור וצוות ייעוץ הדרכת הורים קבעו בפעם הראשונה את מטרת הפעילות: "מטרת חוגי ההורים היא לסייע להורים להכיר את תהליכי ההתפתחות של ילדיהם, להגביר בהם את המודעות לבעיות חינוך הילדים בבית ומחוצה לו ולעודד את פיתוח הקשרים בין בית הספר והבית". לפי גישה זו ההורה נתפס כמתווך לפיתוח כישורי ילדים וכדי לקדם את כישורי הילדים ולהכינם ללימודים במערכת החינוך זו לימדו את ההורים להשתמש במשחקים, סיפורים, ופעילויות לימודיות מובנות שפותחו בעיקר על ידי האוניברסיטאות והופעלו על-ידם ביחד עם המדור במשרד החינוך. המנחים בפעילויות אלו היו פסיכולוגים, עובדים סוציאליים, מורים ואף אנשים בלתי מקצועיים שעברו השתלמות בת יומיים שלושה. בשנת 1976, פרופ' סמילנסקי יועצת המדור ציינה את התפקיד של הדרכת הורים כך: "הבעיה אינה ללמד הורים מה צריך הילד, אלא למה הם עצמם זקוקים כדי ליהנות מכל שלב של ההורות וכדי לעבור לשלב הבא" בראשית שנות השמונים האגף לחינוך מבוגרים במשרד החינוך מפתח הכשרת מקצועית וממוסדת של מנחי הורים. נוצרו מספר תוכניות שפעלו לפי גישות שונות שאוחדו לתוכנית אחת שנקראה: 'הכשרה' בוגרי תוכנית זו קיבלו תעודות הסמכה. בתחילת שנות התשעים למדור הכשרת הורים הוקצה תקן בניהול ובפיקוח ארצי והוא נקרא: "המחלקה להורים משפחה וקהילה".
מחלקה זו הוקמה ביוזמתה של הגברת רינה כהן, אשר ניהל את המחלקה בין השנים 1987–2010. כהן פיתחה ברמה הארצית את נושא הדרכת הורים והעצמת הורים בישראל. היא יזמה הקמת רשת של עשרות מרכזים להורות בכל רחבי הארץ ובכלל המגזרים בחברה הישראלית. ביניהם "מרכז מאיה" להורות ומשפחה במעבר תרבותי, מרכז להורות ומשפחה בחברה הערבית בבאקה אל-גרבייה, מרכז ארצי להורים בחברה החרדית בבני ברק ועוד. כל המרכזים מכשירים מנחי הורים, מפתחים מודלים חינוכיים ומקיימים פעילויות הנחיה והדרכה להורים ולמשפחות בקהילה. בשנת 2008 כוננה הגב' כהן את המועצה הציבורית להורים בישראל, ומכהנת כיו"ר בהתנדבות. מועצה זו מאגדת בתוכה עשרות ארגונים וגופים חברתיים.
תצוגת מכ"ם
מערכות מכ"ם מודרניות משתמשות במסכים על מנת להציג את המידע שקיבל ואופן מיפוי השטח או הנפח. המידע שמפיק המכ"ם מקורו בקרינה אלקטרומגנטית אשר מחוזרת מעצם המצוי בתחום אלומת השידור של המשדר, מתקבלת במקלט, אשר ממיר את הקרינה לאות אנלוגי אלקטרוני רציף של מתח משתנה (או מתנודד). עם המצאת המכ"ם, אופן הצגת הנתונים לכדי "תמונה" בהירה היה תהליך מורכב, שהוביל לפיתוח מספר תצוגות ייחודיות של הנתונים.
אוסצילוסקופים
מערכות מכ"ם מוקדמות אימצו לצורך תצוגה אוסצילוסקופים. האוסצילוסקופ בדרך כלל מקבל קלט מכשלושה ערוצים הקולטים מתח משתנה (או מתנודד) ומציג את המידע הזה בעזרת שפופרת קרן קתודית. האוסצילוסקופ מגביר שניים מקלטי המתח ומעביר אותם דרך שני מגנטי הסחה וקלט מתח אחד לתותח אלקטרונים שמפיק נקודה בוהקת על מסך התצוגה. מגנט אחד מסיט את הקרן בכיוון האופקי, האחר בכיוון האנכי, והקלט לתותח האלקטרונים מגביר או מפחית את הבהירות של הנקודה. מקור מתח ידוע מובנה לכל אחד משלושת הערוצים מאפשר למפעיל להציב נקודת אפס.
בתצוגת מכ"ם, מקלט המכ"ם שולח אות דרך אחד משלושת ערוצי הקלט אל האוסצילוסקופ. תצוגות מוקדמות שלחו את המידע הזה דרך אחד משני הערוצים X או Y כדי להזיז את הנקודה על המסך כדי להעיד על חזרות. מכ"מים מודרניים יותר השתמשו באנטנה מסתובבת או אנטנה נעה אחרת כדי לכסות שטח גדול יותר של השמיים, ובמקרים אלו, האלקטרוניקה, מוגבלת לתנועה המכנית של האנטנה, הזיזה באופן טיפוסי את ערוץ ה-X וערוץ ה-Y.
סקופ A
ה-סקופ A או תצוגת A, מראה רק את הטווח למטרות (ללא הכיוון). מספר אנשים התייחסו לתצוגות הללו כתצוגות R (קיצור של Range Scope). בתצוגת A נעשה שימוש במערכות המכ"ם המוקדמות ביותר במהלך מלחמת העולם השנייה, ובאופן מיוחד על ידי מערכת הצ'יין הום הבריטית.
הקלט הראשי לסקופ A היה אות החזרה המוגבר שהתקבל על ידי המכ"ם, שנשלח דרך ערוץ ה-Y ׁׁ(ציר ה-Y) של התצוגה. חזרות גרמו לנקודה הבוהקת להיות מוסטת מעלה, ולהציג קווים אנכיים על הסקופ. קווים אלו כונו "בליפ" ("blip"). קלט ה-X היה מחובר למקור מתח שהפיק גל שן מסור שגרם לנקודה להתנודד אופקית לאורך התצוגה, ותדירותו תוזמנה כך שתתאים לתדירות שידור הפולסים (PRF - Pulse Repetition Frequency) של המכ"ם. מה שגרם לפיזור העקבות האנכיים לרוחב התצוגה בהתאם לזמן שבו האותות נתקבלו. מכיוון שזמן החזרה של אות הוא ביחס ישר למרחק מן המטרה חלקי מהירות האור, לפיכך, המרחק לאורך הכיוון האופקי מעיד על המרחק למטרה. המרחק הזה נמדד לאורך סקלה בתחתית התצוגה.
מכ"מים אמריקניים וגרמניים מוקדמים השתמשו ב-J סקופ, שהיה גרסה מתקדמת של סקופ A, שבו המרחק הוצג כזווית הסובבת את פני התצוגה. הסידור הזה אפשר דיוק גבוה יותר בקביעת המרחק אל המטרה עם תצוגה באותו גודל כמו של ה-A סקופ, ומכיוון שהקו הנוצר משתמש בהיקף כולו של התצוגה במקום רק המרחק האופקי (כך שהקו ארוך פי π).
מספר מכ"מים מוקדמים, וביניהם גרסאות של מערכת הצ'יין הום, השתמשו בסקופ HR (קיצור "Height-Range"), שהיה סקופ A מותאם, שהציג בתצוגה אחת החזרות משתי אנטנות, בעוד הן היו ממוקמות אנכיות זו לזו ובעלות זוויות הגבהה שונות במקצת. באמצעות השוואת עוצמת שני ה-"בליפים", הגובה של המטרה יכול היה להיקבע ברמה מסוימת של דיוק (באמצעות טריגונומטריה מתאימה; עוצמת האות יחסית למפתח האנטנה בכיוון ממנו מתקבל האות). זה נעשה באמצעות שימוש בטבלה נספחת הממירה יחסי גדלים לזווית הגבהה.
גרסה מותאמת דומה של תצוגת סקופ A היה בשימוש במכ"מי חיפוש קרקעיים, במיוחד במכ"מי Air-Surface-Vessel) ASV). במקרה הזה, שתי אנטנות מקלט מוקמו בחזית למראת מחזירור משותף, והצביעו ימינה ושמאלה במקצת לקו המרכז של מטוס. קבלת אותות משניהם, באמצעות טכניקת ה-lobe switching, נשלחה לצד השמאלי והימני של סקופ A בעל אוריינטציה אנכית, ובעוד הטווח נמדד כמו מקודם. תזוזה של המטרה (המטוס) לאחד מצידי המטוס תגרום לחזרה בצד אחד להיות חזקה יותר מאשר בצד השני, וה-"בליפ" המתאים לו יהיה גדול יותר. זה אפשר למפעיל המכ"ם לזהות בקלות לאיזה כיוון לסובב את האנטנות כדי ליירט את המטרה. סוג זה של סקופים לעיתים כונה ASV-Scopes.
סקופ B
סקופ-B מספק הצגה "למעלה-למטה" דו־ממדית של המרחב, כך שהציר האנכי מייצג מרחק והציר האופקי מייצג זווית (אזימוט). תצוגות B-סקופ היו נפוצות במכ"מים מוטסים בשנות ה-50 וה-60, והם היו מבוססי סריקה מכנית של האנטנה מצד לצד, ולעיתים גם למעלה ולמטה. תצוגת ה- B-סקופ הציגה "פרוסה" אופקית של המרחב האווירי בשני הצדדים של המטוס בטווח זוויות החיפוש של המכ"ם. הנקודה על המסך הוזזה למעלה לאורך ציר ה-Y באופן דומה לציר ה-X של ה-A סקופ, עם מרחקים "במעלה" התצוגה מייצגים טווח גדול יותר. האות היה מעורבב עם מתח משתנה שנוצר על ידי מכשיר מכני והיה תלוי ליניארית בזווית האופקית הנוכחית של האנטנה. התוצאה הייתה סקופ A אשר קו הטווח האנכי שלו מתנודד מצד לצד בתדר ששווה לתדר הסריקה המרחבית האופקית של המכ"ם. אות הרדיו נשלח אל ערוץ העוצמה, והפיק נקודה בהירה המעידה על חזרות.
E-סקופ הוא במהותו סקופ B ומציג טווח מול זווית הגבהה, במקום טווח מול אזימוט. הם זהים באופן פעולתם לסקופי B, ומשמעות שמם היא פשוט "elevation". בסקופי E נעשה שימוש באופן טיפוסי יחד עם גלאי גובה מכ"מיים, אשר דומים למכ"מים מוטסים אבל מתוכננים לסרוק אנכית במקום אופקית. הם לעיתים קרובות נקראו "מכ"מים מתנדנדים" בשל התנועה של האנטנות שלהם. צינור התצוגה היה מסובב סביב צירו ב-90 מעלות כדי להשים את ציר ההגבהה אנכי במטרה ליצור התאמה טבעית יותר בין התצוגה ל-"עולם האמיתי". התצוגות הללו נקראות גם Range-Height Indicator, או RHI, אבל גם התייחסו אליהם (באופן מבלבל) כ-B סקופ גם כן.
ה-H סקופ הוא התאמה נוספת של מושג ה-B סקופ, שמציגה מידע על הגבהה בנוסף לאזימוט וטווח. המידע על זווית ההגבהה הוצג על ידי ציור "בליפ" שני במרחק קטן בסמוך לבליפ המטרה, כך שהשיפוע של הקו שמחבר בין שני הבליפים מעיד על ההגבהה של המטרה יחסית למכ"ם. לדוגמה, אם הבליפים היו ממוקמים ישירות ימינה אחד לשני, זה העיד על כך שהמטרה באותו גובה כמו המכ"ם. העותק המוזז של הבליפ נוצר באמצעות חלוקת אות הרדיו לשני אותות, ולאחר מכן השהייה בזמן של אחד האותות כך שהוא יופיע מוזז במקצת על ציר הטווח. הזווית נוצרה באמצעות יצירת מתח בכיוון האזימוט הנשלט על ידי התנוחה האנכית הרגעית של אנטנת המכ"ם (הזווית האנכית שהאנטנה יוצרת). צורה זו של תצוגת הגבהה יכלה להתווסף לכמעט כל סוג אחר של תצוגה, ולעיתים נקראה גם תצוגת "נקודה כפולה".
סקופ C
סקופ C מספק הצגה של אזימוט מול זווית הגבהה. ה-"בליפ" שהוצג העיד על הכיוון של המטרה יחסית לציר המרכז של המכ"ם, או של המטוס או אמצעי הירי שהוא היה מחובר אליו. סקופים אלה היו ידועים גם כ-"אינדיקטורים נקודה נעה", כשהנקודה הנעה מהווה את בליפ המטרה. מרחק הוצג באופן טיפוסי בנפרד במקרים אלו, לעיתים קרובות כמספר בצד התצוגה.
כמעט זהה ל-C סקופ הוא ה-G סקופ, אשר מספק הצגה גרפית של המרחק למטרה. המרחק הוצג באמצעות קו אופקי ש-"צומח" החוצה מ"בליפ" המטרה כדי להפיק דיאגרמה דמוית-כנף. ה-"כנפיים" גדלו באורכם במרחקים קצרים יותר כדי להעיד שהמטרה נהיית קרובה יותר. אינדיקטור "תירה עכשיו" היה מוצג על המסך, והורכב משני קווים אנכיים קצרים בכל צד של התצוגה. כדי לבצע יירוט, הטייס היה מנחה את המטוס שלו עד אשר בליפ המטרה היה ממוקם במרכז התצוגה, ואז היה מתקרב עד אשר ה-"כנפיים" (באנלוגיה לכנפי המטוס) היו ממלאות את המרווח שבין סמני הטווח. תצוגה זו שחזרה מערכת שהייתה בשימוש בכוונות ירי, שבה הטייס היה עוקב אחר מוטת הכנפיים של המטרה ואז היה יורה כאשר הכנפיים מילאו את השטח שבתוך מעגל על הכוונת שלהם. מערכת זו אפשרה לטייס לאמוד את המרחק למטרה. במקרה זה, המרחק נמדד ישירות על ידי המכ"ם, והתצוגה חיקתה את המערכת האופטית כדי לשמור על הדמיון בין שתי המערכות.
Plan Position Indicator
תצוגת PPI מספקת תמונת "כל מה שמסביב" דו־ממדית של המרחב האווירי מסביב לתחנת המכ"ם. המרחק החוצה ממרכז התצוגה מעיד על הטווח, והזווית שיוצר קו התצוגה היא האזימוט למטרה. על התנוחה הרגעית של אנטנת המכ"ם מעיד הקו שיוצא ממרכז התצוגה החוצה לתצוגה, אשר מסתובב ביחד עם האנטנה בזמן אמת. זהו למעשה סקופ B מורחב ל-360 מעלות. תצוגת PPI היא מה שבדרך כלל נתפס על ידי אנשים כתצוגת מכ"ם באופן כללי, והייתה בשימוש נרחב בבקרת תנועה אווירית עד המצאת תצוגת הסיביות בשנות ה-90.
תצוגות PPI דומות מאוד לסקופ A בדרך הפעולה שלהם, והופיעו די מהר אחרי המצאת המכ"ם. כמו בכל תצוגות המכ"ם הדו־ממדיות, הפלט של מקלט הרדיו מחובר לערוץ העוצמה כדי להפיק נקודה בוהקת המעידה על חזרות. בסקופ A מקור מתח שן מסור שמחובר לציר ה-x מזיז את הנקודה לרוחב התצוגה, בעוד שב-PPI הפלט של שני מקורות מתח כאלו משמש כדי לסובב את הקו. כמה מערכות מוקדמת היו מכניות - מסובבות פשוטו כמשמעו את מגנטי ההסחה (התנועה הסיבובית של האנטנה הייתה מותמרת לסיבוב מערך השפופרת באמצעות גלגלי שיניים), אבל האלקטרוניקה שהייתה דרושה כדי לעשות זאת לא הייתה מורכבת מדי, והייתה בשימוש כבר בשנות ה-40 המוקדמות.
רכס סאקסטון
רכס סאקסטון (באנגלית: Saxton Ridge) הוא רכס הרים בהרי הנסיך צ'ארלס, שבאנטארקטיקה.
רכס סאקסטון נמצא דרומית למסיב תומסון שברכס אראמיס.
אבא, חכה לי
אַבָּא, חַכֶּה לִי (באנגלית: Wait for Me, Daddy) הוא תצלום שצילם קלוד פ' דטלוף (Claude P. Dettloff) ב-1 באוקטובר 1940 בעת מצעד של מגויסי "הרגימנט של קולומביה הבריטית" (The British Columbia Regiment) בניו וסטמינסטר שבקולומביה הבריטית בקנדה. בעת שדטלוף צילם את התמונה, רץ וורן ברנרד (Warren "Whitey" Bernard) מידי אמו לעבר אביו, טוראי ג'ק ברנרד (Jack Bernard). התמונה זכתה לחשיפה רבה בקנדה בתקופת מלחמת העולם השנייה ושימשה במסע הפרסום לאגרות המלחמה.
רקע
בשבת 26 באוגוסט 1939 הכריז אדולף היטלר כי הוא תובע מפולין את עיר הנמל דנציג. בשעה 04:45 בבוקר קיבל השָליש של הרגימנט של קולומביה הבריטית שיחת טלפון מאוטווה המורה לו לגייס את הרגימנט. חיילים התפרסו ברחבי העיר כדי לאבטח מקומות רגישים. ב-10 בספטמבר 1939 הכריז הפרלמנט הקנדי מלחמה על גרמניה הנאצית, שפלשה לפולין בראשית החודש. בעוד יחידות צבא אחרות נשלחו לבריטניה, הרגימנט של קולומביה הבריטית נשאר בחוף המערבי. לאחר כמה חודשים של אימונים ושמירות, הצטוו החיילים לצעוד לניו וסטמיניסטר כדי לעלות על רכבת שתוביל אותם ליעד בלתי ידוע.
המצעד
כשעבר המצעד ברחוב השמיני בניו וסטמינסטר התמקם קלוד דטלוף, צלם העיתון המקומי Vancouver Daily Province, כדי לצלם את טור הצועדים במורד הגבעה. כשהתכונן לצלם, ראה לפתע ילד רץ ברחוב. התצלום מנציח את הילד בן החמש, וורן ברנרד, ניתק מאחיזתה של אמו ורץ לזרועותיו של אביו. תמונתו של דטלוף זכתה לפרסום עולמי ואף זכתה לחשיפה במגזין לייף. במהלך מלחמת העולם השנייה הייתה התמונה תלויה בכל בתי הספר בקולומביה הבריטית.
רכס סאקסטון
גילוי ומיפוי הרכס
הרכס מופה בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי משלחת החקר האנטארקטית הלאומית של אוסטרליה בשנת 1956.
אבא, חכה לי
המצעד
יעדם הבלתי ידוע של החיילים הייתה העיר נאנאימו (Nanaimo) במרחק 3 שעות נסיעה משם. לאחר תקופת אימונים ארוכה הם נשלחו לצרפת ולהולנד ושבו הביתה בסיום המלחמה. לימים התגרשו ג'ק וברניס ברנרד.
רכס סאקסטון
מקור השם
שמו של הרכס ניתן לו על ידי ועדת השמות האנטארקטיים של אוסטרליה.
אבא, חכה לי
המצעד
שלא בטובתו תפס דטלוף בתצלום דמות הקשורה לסיפור ידוע הרבה פחות, אם כי בהחלט משקף את קנדה בתקופת המלחמה. בשוליה השמאליים של התמונה, האישה השלישית הצועדת מאחורי ברניס ברנארד, לבושה מעיל שחור ארוך ומביטה ישירות למצלמה, היא אגנס קונפורטין (Confortin), למשפחת פאוור, שליוותה את ידידתה פיליס דים באותו יום כדי לצפות בגברים הצעירים של ניו וסטמינסטר יוצאים לדרכם. גם ברזולוציה המוגבלת של התמונה, ניתן להבחין במבטה הקודר של אגנס המשקפת את הדאגה שלה לשני אחיה, וילפריד ולארי פאוור, שאותה עת כבר היו מגויסים. לארי פאוור שב לקנדה ב-1944 כשהוא סובל מהפרעת דחק פוסט-טראומטית חמורה. וילפריד פאוור נהרג בקרב במרץ 1945 ליד ארנהם במסגרת ההכנות של הכוחות הקנדיים לשחרור ארנהם באפריל 1945.
רכס סאקסטון
מקור השם
הרכס נקרא על שמו של ריצ'רד א. סאקסטון (R.A. Saxton), שהיה מפקד תחנת וילקס בשנת 1963.
אבא, חכה לי
הנצחת האירוע
ב-4 באוקטובר 2014 הוסר הלוט מעל פסל ברונזה שהציבה עיריית ניו וסטמינסטר בקרבת המקום שבו צולמה התמונה המשחזר את האירוע. בטקס נכחו וורן ברנארד עצמו וותיקי מלחמת העולם השנייה. לרגל האירוע הונצחה התמונה גם בבול ובמטבע של שני דולר. ב-2015 התקיים שחזור של המצעד לציון 70 שנה לסיום מלחמת העולם השנייה.
הקורפוס ה-55 (ורמאכט)
הקורפוס ה-55 (בגרמנית: LV. Armeekorps) היה קורפוס של הוורמאכט שלחם במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה
הקורפוס הוקם ב-6 בפברואר 1941, וכמפקדו מונה ארווין פירוב. במהלך מבצע ברברוסה לחם הקורפוס כחלק מהארמייה השישית, והשתתף בקרב קייב ובקרב חרקוב הראשון. לאחר מכן הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה השנייה, ולחם עמה בקרבות באזור וורונז'. בהמשך לחם הקורפוס בגזרה המזרחית, ובכלל זה במבצע קוטוזוב ובמבצע בגרטיון, ובסוף המלחמה לחם בפרוסיה המזרחית, כחלק מארמיית מזרח פרוסיה.
מבצע ברברוסה
במבצע ברברוסה כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
מבצע בגרטיון
במבצע בגרטיון כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
בוטושאן (כדורגל)
בוטושאן (ברומנית: Fotbal Club Botoșani) המכונה בוטושאן, (ברומנית: FC Botoșani) או בפשטות Botoșani, הוא מועדון כדורגל רומני מהעיר בוטושאן שבמחוז בוטושאן, המשחק בליגת העל הרומנית.
היסטוריה
לפני מלחמת העולם השנייה, הקבוצה המקומית של העיר הייתה ונוס. לאחר סיום המלחמה, הקבוצה נקראה Flamura Roșie, לאחר מכן ,Textila ולאחר מכן Unirea, ושיחקה בעיקר בליגות חובבים ובליגה הרומנית השלישית. ב-1973 שונה שם הקבוצה ל- CS Botoșani. בעונת 1974/1975 היא סיימה במקום הראשון בליגה השלישית ועלתה לראשונה לליגת המשנה הרומנית, ונשרה לאחר עונה אחת. בוטושאן שיחקה בליגה השנייה במשך 11 עונות, בתום עונת 1989/1990 ירדה הקבוצה לליגה השלישית ולאחר מכן לרביעית, והמועדון החליט על פירוק.
הקמה מחדש ועלייה לליגה הראשונה
מועדון הכדורגל החדש בוטושאן הוקם בשנת 2001 בתמיכת המועצה המקומית. הקבוצה שיחקה בליגה השנייה של הכדורגל הרומני במשך תשע עונות רצופות. ובעונת 2005/2006 היא סיימה במקום הרביעי, שהיה המיקום הגבוה ביותר של המועדון, עד לעונת 2012/2013 אז סיימה במקום הראשון ועלתה לראשונה בתולדותיה לליגת העל הרומנית, והייתה לקבוצה הראשונה ממחוז בוטושאן שמשחקת בליגה הבכירה ברומניה.
המועדון ערך את הופעת הבכורה בליגה הראשונה ב-21 ביולי 2013, וסיימה בתיקו 0-0 עם צ'.פ.ר. קלוז'. במחזור הבא, ב-26 ביולי, ניצחה הקבוצה לראשונה משחק בליגה הבכירה כשניצחה 1–2 את גז מתאן מדיאש. הקבוצה הצליחה להישאר בליגה בסיום העונה וסיימה במקום ה-12.
בעונת 2014/2015, העונה השנייה של המועדון בליגה הראשונה, הקבוצה העפילה לראשונה לליגה האירופית לאחר שמספר מועדונים לא הצליחו להשיג את האישורים הנדרשים. הקבוצה סיימה בליגה במקום השמיני.
ב-2 ביולי 2015 ערך המועדון את הופעת הבכורה שלו בתחרויות אירופיות, בסיבוב המוקדמות הראשון של הליגה האירופית בתיקו 1-1 נגד ספרטקי צחינוואלי הגאורגית. המשחק השני שהתקיים בגאורגיה, השיגה הקבוצה את הניצחון האירופי הראשון שלה כשניצחה 3–1 ועלתה לסיבוב השני שם הודחה על ידי לגיה ורשה לאחר 0–4 בסיכום שני המשחקים.
את עונת 2019/2020 סיימה הקבוצה במקום הרביעי, ובכך השיגה את המיקום הגבוה ביותר בתולדות המועדון, והעפילה פעם נוספת לליגה האירופית, בפעם השנייה בתולדות המועדון. בסיבוב הראשון הדיחה בוטושאן את אורדבסי שימקנט הקזחית, בטרם הודחה על ידי שקנדיה הצפון מקדונית.
אתר מורשת
אתר מורשת הוא אתר בעל משמעות תרבותית, היסטורית, אדריכלית או חינוכית, אשר יש חשיבות חינוכית-חברתית בשמירתו עבור הדורות הבאים.
לפי אמנת בורה, המשמעות התרבותית, היא ערך אסתטי, היסטורי, מדעי, חברתי או רוחני של דורות העבר, לדור בהווה ולדורות בעתיד. משמעות תרבותית מגולמת במקום עצמו, במבנה שלו, בסביבה, בשימוש, בהקשרים, במשמעויות, בעדויות, ובקשר שלו למקומות ולחפצים. ייתכן שמקום או נכס מסוים יגלם בתוכו מגוון של ערכים עבור פרטים או קבוצות שונות.
הערכת המשמעות של האתר
משמעות המורשת התרבותית וחשיבותה נובעות מערכו התרבותי של אתר לרבות הערכים האסתטיים, ההיסטוריים, החברתיים והמדעיים.
בחינת הערכים המגולמים באתר, משמשת כמסגרת לדיון ציבורי ומקצועי, באשר להחלטה אודות עתידו של אתר, האם הוא יוכרז לשימור או לא, ובאיזו דרגת חשיבות ראוי להתייחס אליו. במסגרת זו מקובל לנסח את 'הצהרת המשמעות התרבותית' על פי ערכי האתר המשמשים כקריטריונים להערכה. הערכת המשמעות משמשת גם כבסיס לתכנון האתר.
אף כי ישנן מילות תואר רבות להגדרת החשיבות והמשמעות התרבותית, המושגים 'אסתטי', 'היסטורי', 'מדעי' ו'חברתי', מכילים את הערכים האחרים. מושגים אלו אינם מבטלים זה את זה; לדוגמה, לסגנון ארכיטקטוני יש היבטים היסטוריים ואסתטיים כאחד. החלוקה לקטגוריות של ערך אסתטי, היסטורי, מדעי וחברתי היא אחת הגישות להבנת מושג המשמעות והחשיבות התרבותית. עם זאת, ייתכן שיגובשו קטגוריות מדויקות יותר ככל שהבנת מקום מסוים הולכת ומעמיקה.
סוגי אתרי מורשת
ישנם סוגים שונים של אתרי מורשת:
מורשתו של האתר יכולה לנבוע מעצם מיקומו – שבו התרחשה פעילות היסטורית כגון אנדרטה בשדה הקרב, למשל האנדרטאות בסמוך לגשר עד הלום באשדוד, או מצודת יואב.
המורשת יכולה להתקיים באתר מעצם היותו מקום שבו מרוכז זיכרון היסטורי כגון מוזיאון שנבנה הרחק ממקום ההתרחשות, למשל מוזיאון יד ושם או מרכז מורשת בגין בירושלים, או אף מוזיאון שנבנה במקום ההתרחשות עצמה, למשל מוזיאון אסירי המחתרות במגרש הרוסים בירושלים ומוזיאון אסירי המחתרות בעכו.
היסטוריה
השימוש במונח "אתרי המורשת" הוא תופעה מודרנית, המשמשת כלי בידי מדינות ליצירת מכנה משותף בין בני הלאום או תושבי המדינה. הייתה זו צרפת שהשתמשה לראשונה במונח "אתרי מורשת" לצורך בניית הזהות הלאומית הצרפתית, לאחר הפלת המונרך שהיווה הריבון של המדינה במהלך המהפכה הצרפתית.
אתרי מורשת בישראל
בישראל רשות העתיקות אחראית להגנה על אתרים המוגדרים כאתר עתיקות. על פי חוק העתיקות כל אתר שנבנה לפני שנת 1700 הוא אתר שכזה המוגן על פי חוק. אתרים שנבנו לאחר תאריך זה אינה מוגנים.
המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל היא עמותה פועלת להצלה ולשימור של אתרי מורשת בארץ ישראל. המועצה פעלה במסגרת החברה להגנת הטבע, אך ב-2008 נפרדה ממנה ונהייתה לגוף עצמאי. המועצה פועלת לשימורם של כ-30,000 אתרים ברחבי הארץ, שאינם מוגנים על פי חוק העתיקות, והעומדים בקריטריונים להיותם אתרי מורשת.
יש להבדיל בין אתרי מורשת שנקבעו על ידי המועצה לשימור אתרים שהיא גוף לא רשמי, לבין אתרי מורשת לאומית בישראל - רשימה מצומצמת של כ-100 נכסי תרבות שנקבעת על ידי ממשלת ישראל.
רואות מכאן את כל העולם
הרומן רואות מכאן את כל העולם הוא ספרה השני של הסופרת יעל ישראל. הוא ראה אור בסדרה "הכבשה השחורה" בהוצאת הקיבוץ המאוחד/ספרי סימן קריאה, בשנת 1997. הרומן נלמד מאז שנת 1998 בחוג למגדר באוניברסיטת תל אביב, בקורס של ד"ר רוני הלפרן.
עלילה
רחל הגדולה ורחל הקטנה, שתיהן בנות אחת עשרה, בונות לעצמן מקום חשאי ומוגן למשחקיהן. סיפורה של שנה אחת בחייהן, בפרבר בצפון תל אביב של ראשית שנות השבעים, הופך למעקב מדוקדק אחר התהוותה של פסיכיקה נשית במקום הקונקרטי שבו היא מתהווה.
שתי הרחלות (כך הן נקראות ברומן) בונות מנהרה דמיונית במקלט הבית, שם הן משחקות ומתחפשות לגיבורים ספרותיים מספרות הילדים; הן יוצרות קשר מיוחד עם השכנה, גברת קרייטרמן, קשישה ניצולת שואה שמטפלת בבתה שעדיין גרה עמה כאילו הייתה נסיכה, ובמקביל, הן מעריצות מרחוק את הבת, גברת נינה, אישה זוהרת בגיל העמידה שעובדת כדיילת אירועים על ספינת נופש של "צים", ומתייחסת לאמה כאילו הייתה משרתת.
במהלך אותה שנת התבגרות אינטנסיבית, במעבר שבין גיל החביון לראשית גיל הנעורים, חובות הרחלות את ההתבגרות המינית באמצעות חקירת מיניותן ומפגש עם המין השני. בתוך כך, נבחנים הסטריאוטיפים המגדריים השגורים בחברה, ומתרסקים בזה אחר זה.
רואות מכאן את כל העולם הוא רומן התבגרות עדין, החושף עולם פרטי, אינטנסיבי ופנטסטי, שאליו נמלטות הילדות ממציאות חייהן העוינת. אבל הלשון שבה כתוב הסיור המרתק הזה בתוככי הפסיכיקה הנשית הילדותית, מערבת בתוכה נקודות תצפית בלתי מתיישבות, לעיתים אפילו סותרות, החותרות תחת מראית העין של סיפור הנעורים ומגלות בו תובנות מפתיעות.
הפרשנות הפמיניסטית של הרומן
בספרה גוף בלא נחת (מגדרים, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2013) כותבת ד"ר רוני הלפרן במאמרה על רואות מכאן את כל העולם: "סיפורה של יעל ישראל כותב פרק בהיסטוריה המצונזרת של נשים. הוא מאיר אותו באור יקרות מבלי להיכשל ברומנטיזציה שלו. הוא מזהה בפרק המטושטש והמחוק מהזיכרון הקולקטיבי של הנשים רגעים יקרים של סירוב לפטריארכיה, של מרי ושל חלומות שמתרוממים מעל למגבלות ולתנאי המקום והזמן. אבל הוא מתעכב גם סביב הקריסה חזרה לסדר, סביב ההתרחקות האלימה של נשים זו מזו, וסביב הפרידה העצובה מעצמן ומגופן שנכפת לתוך אידיאות של תקניות. בתוך כך הרומן מציע אפשרות מסעירה של כינון עצמי חריג, הפורץ את גבולות החלוקה המגדרית הנוקשה בין 'גבר' ל'אישה'."
אלכס קארקאמו
אלכס קארקאמו (באנגלית: Alex Carcamo; נולד ב-28 באוגוסט 1977) הוא כדורסלן אמריקאי-בליזי המשחק בעמדת הפאוור פורוורד.
לאחר תקופת הקולג', הוא עבר לשחק בליגת הכדורסל של בליז. לאחר שהתאזרח שם, החל לשחק בנבחרת בליז. במדי הנבחרת הוא השתתף בשלוש אליפויות מרכז אמריקה, ובשנת זכה עם נבחרתו במדליית הארד, אחרי הפסד לנבחרת פוארטו ריקו החזקה בחצי הגמר.
קארקאמו ניסה מזלו בליגת הקיץ של ה-NBA, בין היתר בקבוצות פילדלפיה 76', יוסטון רוקטס, סקרמנטו קינגס ובוסטון סלטיקס, אך מעולם לא קיבל חוזה.
בהמשך שיחק עונה אחת בליגה הסינית (שם פגש פעמיים את יאו מינג והפסיד), בליגה של פוארטו ריקו, ובעונת 2003/04 שיחק בליגה הקוראנית, שם רשם ב-45 משחקים 19.6 נקודות, 9.4 כדורים חוזרים ו-2.5 אסיסטים למשחק.
בעונת 2004/05 קארקאמו החל לשחק בליגה הישראלית על תקן שחקן בוסמן במדי מכבי ראשון לציון. באמצע העונה עבר לשחק במכבי פתח תקווה, שם שיחק עד לתום העונה ולא הצליח לסייע לקבוצה לשרוד בליגת העל, כאשר העמיד ממוצעים של 12.2 נקודות ו-7 ריבאונדים ב-24 דקות משחק.
בחודש דצמבר 2005 הגיע קארקאמו לקבוצת הפועל חולון שנאבקה על העלייה לליגת העל. וניצחה את משחק הגמר, אך ויתרה על ההשתתפות ונשארה לעוד עונה בליגה הלאומית.
בעונות 2006–2008 שיחק קארקאמו בקבוצת מכבי אשדוד והגיע לממוצעים של 24.7 נקודות, 11.7 כדורים חוזרים ו-3.5 אסיסטים ב-36.9 דקות למשחק.
לאחר שעזב את מכבי אשדוד, עבר לשחק בליגות הכדורסל של מקסיקו, קוסובו וארגנטינה.
Sawdust
Sawdust הוא אלבום אוסף של להקת הרוק האמריקאית הקילרס. האלבום יצא לאור ב-9 בנובמבר 2007 דרך חברת התקליטים ורטיגו רקורדס, והוא כולל שירי בי-סייד, קאברים, רמיקסים שהוקלטו בין השנים 2002 ל-2007. מהאלבום יצאו שני סינגלים: "Shadowplay", גרסת כיסוי לשיר של הלהקה הבריטית ג'וי דיוויז'ן, ו-"Tranquilize", בו משתתף הזמר לו ריד.
האלבום הגיע למקום ה-12 במצעד האלבומים של ארצות הברית בילבורד 200, לאחר שמכר 82 אלף עותקים בשבוע הראשון להוצאתו. במצעד האלבומים של חנות ה-iTunes הגיע האלבום למקום השני. באירלנד הגיע האלבום למעמד פלטינה לאחר שמכר מעל ל-15 אלף עותקים.
בולס
{{פירושונים|
מאיו
מאיו (Mayo) היא הגרסה הספרדית למאי. {{פירושונים| אישים:
ראו גם
}}