cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הלל הורוביץ
פעילות ציבורית
בשנת 2021 בחול המועד סוכות נבחר הרב הלל הורוביץ להנחות את אירוע 'הקבלת פני רבו' של זקני רבני הציונות הדתית שהופק על ידי ארגון דרך ארץ.
חיים אישיים
אב לתשעה ונשוי לנעמי, יועצת חינוכית, בתם של הרב זלמן והרבנית שולמית מלמד. מתגורר בצפון תל אביב.
אחיו הוא הרב אבינועם הורביץ, ראש ישיבה תיכונית קריית ארבע.
הוריה בונצ'יו
הוריה בונצ'יו או ה. בונצ'יו הם שמות העט של בנימין חיימוביץ', משורר וסופר יהודי שפעל ברומניה בתקופה שבין שתי מלחמות העולם. שם עט נוסף בו השתמש היה סיגיסמונד האבסורדי (Sigismund Absurdul)
שנותיו הראשונות
בנימין חיימוביץ' נולד ב-19 במאי 1893 בעיר יאשי שברומניה לקרול ולגיזלה חיימוביץ'. הוא סיים בית ספר יסודי ובית ספר תיכון בבוקרשט והמשיך את לימודיו באוניברסיטה ויליאם פרדריק בברלין. בתקופת לימודיו באוניברסיטה הצטרף לחוגים האומנותיים בווינה ובברלין ככתב העיתון רמפה (Rampa) שם עשה הכרה מעמיקה עם המגמות הספרותיות של התקופה (נאו-רומנטיקה, סימבוליזם, אקספרסיוניזם). הוא לא סיים את לימודיו באוניברסיטה.
יצירותיו הספרותיות
החל משנת 1912 פרסם בעיתונים Rampa, Viata Literară, Scena ו-Vremea סונטות, מסות, קונטרסים ופרוזה. בשנת 1932 יצא לאור ספר השירים הראשון שלו תחת הכותרת "תיבת האשליות" (Lada cu năluci) ולאחר מכן, ספרי השירים "אני והמערב" (Eu și orientul) בשנת 1933, "ברום" (Brom ) בשנת 1934 ו"רקוויאם" (Requiem) בשנת 1945.
תרגום ספר השירים Die Sonette an Ead של המשורר האוסטרי אנטון וילדגנס תחת השם "שירים לאעד"(Poeme către Ead)), שפורסם בשנת 1933, זכה לשבחים רבים.
בשנת 1934 הופיע הרומן "כבודה, או וידויו של אדם על ארבע" (Bagaj, sau confesiunile unui om în patru labe) ושנה לאחר מכן רומן המשך בשם "הפנסיון של גברת פיפרסברג" (Pensiunea doamnei Pipersberg). בשני רומנים אלה אפשר למצוא פרטים אוטוביוגרפיים רבים.
הרומנים הנחש במשקפיים (Șarpele cu ochelari ) ותהלוכת הפילים (Parada Elefanților ) שנכתבו בשנת 1945 לא פורסמו, וכתב היד של ספר השירים קונצרט לקונטרבס (Concert la contrabas ) אבד.
סגנונו ותוכן יצירותיו של ה. בונצ'יו זכו ברומניה לביקורות חיוביות אך גם לביקורות מאוד שליליות.
בנובמבר 1942 נכלל ברשימת הסופרים היהודים שנאסרו לפרסום ברומניה תחת משטר אנטונסקו ובתקופת המשטר הקומוניסטי יצירותיו עברו צנזורה.
הוריה בונצ'יו נפטר ב-27 באפריל 1970.
מרד קרונשטאדט
הרקע
ההתקוממות התרחשה בתחילת חודש מרץ 1921 בבסיס הימי המבוצר של קרונשטאדט. המרד פרץ בתקופה בה רוסיה הייתה במצב כלכלי וחברתי קשה במיוחד אחרי מהפכת אוקטובר, עקב מגפות, הוצאות להורג רבות ולבסוף גם הבצורות בשנים 1920–1921 ובעקבותיהן "הרעב הגדול". כ-20 מיליון מבני הארץ נפלו קורבן לפגעים אלה ועוד כמיליון גלו מארצם, כשבין המהגרים אינטלקטואלים ובעלי מקצוע רבים שחסרו מאוד למשק ההרוס. במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה פעל השלטון בשיטת הקומוניזם המלחמתי, כדי לספק מזון לתושבי הערים ולצבא האדום. הלאמה של אמצעי הייצור ושל המסחר הביאה להצטמקות המשק הלאומי, שלא היה מסוגל עוד לספק את צורכי האוכלוסייה. האיכרים נמנעו מעיבוד הקרקע, והיבולים ירדו ל-37% מהיקפם הקודם. במקומות רבים פרצו מרידות של חקלאים, כדוגמת מרד אנטונובצ'ינה, ובבתי החרושת התרבו שביתות ומעשי אלימות; בסוף פברואר העיר פטרוגרד שותקה על ידי שביתה כללית.
דרישות המורדים
בעקבות המצב הכללי התכנסו צוותי ספינות הקרב פטרופאבלובסק (Петропавловск) וסבסטופול (Севастополь) לישיבת חירום. בישיבה החליטו הצוותים להוציא משלחת אל השובתים כדי לחקור את המצב ולהגיש דו"ח. המשלחת שבה כעבור יומיים ודיווחיה יצרו אהדה כלפי השובתים והסתייגות מאמצעי הדיכוי שהופעלו נגדם. המלחים שהתכנסו על הספינה פטרופאבלובסק אישרו פה אחד עתירה בת 15 סעיפים: לנין הוקיע את המרד ואמר שזו מזימה של הצבא הלבן ותומכיו באירופה. ליאון טרוצקי הוציא ב-6 במרץ 1921 אולטימטום למורדים: "אני מצווה על כל אלה שהרימו יד על המולדת הסוציאליסטית, להניח את נשקם. יש לשחרר מיד את כל הקומיסרים ונציגי הממשלה; אלה שייכנעו ללא תנאים יזכו לחנינה מהרפובליקה הסובייטית." כשלא נתקבלה תשובה, הורה טרוצקי לצבא האדום בפיקודו של מיכאיל טוכאצ'בסקי לפתוח בהתקפה.
דיכוי המרד
טוכאצ'בסקי גייס 60,000 חיילים להתקפה ומיהר לפני שהקרח בים יימס ואז יצטרך לבצע את ההתקפה על ידי נחיתה מהים. ההתקפה החלה ב-7 במרץ 1921. הקרב נמשך עד 17 במרץ 1921, אז השתלט הצבא האדום על קרונשטאדט. אין הסכמה מלאה על כמות הנפגעים משני הצדדים.
כ-8,000 מלחים ואזרחים הצליחו לברוח לפינלנד ויצרו שם בעיית פליטים במדינה הצעירה שזה עתה נוצרה. מאוחר יותר הם זכו לחנינה.
לצבא האדום היו כנראה 527 הרוגים ו-3,200 פצועים; למורדים היו כ-1,000 הרוגים וכ-2,000 פצועים. בין 1,200 ל–2,168 נוספים מבין המורדים הוצאו להורג בימים לאחר דיכוי המרד.
לנין התרשם מהמרד שיש חוסר שביעות רצון מהמצב ולכן במקום לחתור להפצת מהפכת הקומוניזם העולמי, יש להתרכז בתוכנית כלכלית פנימית לברית המועצות (תוכנית הנא"פ, "התוכנית הכלכלית החדשה").
נקודת רנייר
נקודת רנייר (באנגלית: Renier Point) היא לשון יבשה צרה היוצרת את הקצה המזרחי של חצי האי בורגס ושל האי ליווינגסטון באיי שטלנד הדרומיים, שבאנטארקטיקה.
הלשון מהווה את הקצה המזרחי של חצי האי, שבתורו הוא הקצה המזרחי של האי.
היסטוריה
לשון היבשה התגלתה בשנת 1821 או קודם לכן, על ידי ציידי כלבי ים.
לשון היבשה נקראה בשם "נקודת רנייר" על ידי ציידי כלבי הים, כבר בשנת 1822. השם "נקודת סימון" (Pin Point), ניתן ללשון היבשה על ידי אנשי חקירות דיסקברי (ב-Discovery II) בשנת - 1935, אולם שם זה נדחה לטובת השם המקורי.
עונת 1969/1970 בליגה הלאומית
עונה זו הייתה הראשונה בה הוצהר כי הכדורגל בישראל הוא מקצועני וכי השחקנים מקבלים שכר על הופעתם בקבוצות. כמו כן, לראשונה הוחל בחישוב מיקום הקבוצות בליגה (במקרה של שוויון בנקודות) על פי הפרש שערים, ולא על פי ממוצע השערים שהיה נהוג עד עונת 1968/1969.
על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו. הליגה כללה 16 קבוצות. הקבוצות שעלו לליגה הלאומית לעונת 1969/1970 היו מכבי פתח תקווה ובית"ר תל אביב. העונה החלה ב-2 בנובמבר 1969 והסתיימה ב-2 במאי 1970. בתום העונה סיימה מכבי תל אביב במקום הראשון וזכתה באליפות בזכות הפרש שערים. המבקיע המצטיין של העונה היה משה רומנו משמשון תל אביב שכבש 15 שערים.
בסיום העונה מכבי יפו והפועל באר שבע ירדו ליגה. הקבוצות שעלו לליגה הלאומית לעונת 1970/1971 היו הפועל חדרה והפועל חולון.
מדיטציה טרנסצנדנטלית
מדיטציה טרנסצנדנטלית (באנגלית: Transcendental Meditation, בקיצור TM) היא טכניקת מדיטציה אשר הוצגה לראשונה בשנת 1955 על ידי מהרישי מהש יוגי, תלמידו של בראהמנאנדה סאראסוואטי שהיה השאנקארה צ'אריה (המנהיג הרוחני) של צפון הודו בג'יוטיר מאט' בהימלאיה.
לואיס אייזנברג
לואיס אייזנברג (באנגלית: Louis R. Eisenberg; 1876, אודסה – ?), שחמטאי יהודי-אוקראיני-אמריקאי.
מדיטציה טרנסצנדנטלית
מהות המדיטציה הטרנסצנדנטלית
מדיטציה טרנסצנדנטלית היא טכניקה מנטלית (שמתורגלת במחשבה). אין בתרגול כל ריכוז, עיסוק בתכנים והתבוננות בין אם מילולית, גופנית או סביבתית. היא מתורגלת בישיבה נוחה (בכיסא או כורסה) פעמיים ביום במשך 10–20 דקות בכל פעם (לפי הנחיות המורה – בהתאם למצבו של הלומד – למשל, מי שמעל גיל 10 ומתחת לגיל 20 מתרגל את מספר הדקות של גילו).
לואיס אייזנברג
ביוגרפיה
אייזנברג למד בקולג' ניקולס ולאחר מכן למד עיתונאות. בשנת 1902 נסע למונטה קרלו כדי להשתתף בתחרות האמנים הבינלאומית לשחמט ובמקביל סיקר את התחרות עבור עיתונו Odesskiya Novosti . אייזנברג הגיע למקום ה-18 אך חולל סנסציה בגוברו על שחקן הצמרת הרי נלסון פילסבורי. בתחרות עצמה ניצח גזה מארוצי.
מדיטציה טרנסצנדנטלית
מהות המדיטציה הטרנסצנדנטלית
במדיטציה הטרנסצנדנטלית משתמשים במנטרה, צליל חסר משמעות, שמותאם אישית על ידי מורה מוסמך, למתרגל. על פי העוסקים בתחום מתנסה התודעה במצבים יותר ויותר מעודנים של חשיבה, עד שהיא מגיעה למצב השקט והמעודן ביותר. משם היא עוברת מֵעבר למצב זה, אל מה שמכונה מקור המחשבות. מעבר זה מסביר את שמה: באנגלית to transcend פירושו ״לעבור למֵעבר״, כאשר הכוונה היא להתנסות שהיא מֵעבר לרמה המעודנת ביותר של חשיבה, התנסות ישירה במקור המחשבות, בתודעה טהורה, בהוויה העצמית. כשכל הפעילות המנטלית נרגעת, בשל הקשר בין פעילות מנטלית לפעילות גופנית, במקביל נרגעת פעילות הגוף. הגוף זוכה אז במנוחה עמוקה בהרבה מישיבה בעיניים עצומות ואפילו משינה עמוקה.
לואיס אייזנברג
ביוגרפיה
ידיעה מיום 16 באוגוסט 1903 בעיתון New York Tribune מציגה את אייזנברג כשחקן המייצג את שיקגו בדו-קרב טלגרפי נגד מועדון השחמט של ברוקלין וכי קבע את משכנו בעיר פיטסבורג. הוא ייצג את שיקגו בדו-קרבות נוספים בשנים 1904 ו-1909.
מדיטציה טרנסצנדנטלית
היסטוריה
בשנת 1953 שהה מהרישי מהש יוגי, לפי צוואת מורו שמת זה לא מכבר, באשראם של מורו להתבודדות בת שנתיים נוספות בהימלאיה במטרה למצוא צורת מדיטציה פשוטה שכל אחד יוכל ללמוד. ב-1955 החל מהש יוגי ללמד את אוסף הטכניקות אותן קיבל ממורו והוא קבלם מהמורה שלו, שעברו בצורה מקורית משך אלפי שנים, ובשנת 1956, אחרי שבמאמר בעיתונות כונה כך, החל לכנות עצמו בתואר "מהרישי" (מאהא = גדול, רישי = רואה). בשנת 1957, עם סיום האירועים לזכר מורו, הכריז מהרישי על הקמתה הרשמית של תנועת המדיטציה הטרנסצנדנטלית (שנקראה בתחילה "התנועה להתחדשות רוחנית"). כך הגיע בשנת 1958 לאנגליה, ובשנות ה-60 גם לארצות הברית. התעניינותם של חברי להקת הביטלס במדיטציה טרנסצנדנטלית, חלק מהם לטווח קצר, וחלק - לטווח ארוך, הביאה לעלייה דרמטית בפופולריות של השיטה. ב 1973 הוקמה בפיירפילד, איווה שבארצות הברית האוניברסיטה הבינלאומית מהרישי ושמה שונה מאוחר יותר לאוניברסיטה למינהל מהרישי וב-2020 שוב חזר השם להיות האוניברסיטה הבינלאומית מהרישי.ב 1972 החל מהרישי בהוצאתה לפועל של "תוכניתו העולמית" - הקמת מרכזים לתרגול השיטה בפריסה עולמית, כך שעל כל מיליון איש יוקם מרכז רוחני (בתקופה זו הצריך הדבר כ-3,600 מרכזים רוחניים). כל אחד מהמרכזים נועד להכשיר כאלף מורים על מנת שלכל אלף איש באוכלוסיית העולם יהיה מורה.בדרום-מזרח איווה שבארצות הברית עיירה מיוחדת (Maharishi Vedic City) - על פי סגנון והנחיות, המבוססים על קוגניציות של חוקי טבע. אלו מתגלמים בצלילים בסנסקריט, אשר הועלו על הכתב ונקראים כתבי הוֶדָא (Veda). וודיק סיטי הוקמה כדי לאפשר לתושביה לחיות בתיאום עם חוקי הטבע, כפי שהציג אותם מהרישי מהש יוגי, כולל תרגול במקום אחד ובאותו זמן של טכניקת המדיטציה הטרנסצנדנטלית וטכניקות מתקדמות, הסידהי, המושתתות עליה. כמו כן הוקמו (באמצע שנות ה-70' של המאה ה-20') מפלגות שמטרתן הייתה לידע את הציבור ביכולת של המדיטציה הטרנסנדנטלית לנטרל סכסוכים ואלימות, (בשם הקבוע "מפלגת חוק הטבע"). על פי נתוני התנועה, עד 2010 מעל ל-7 מיליון איש למדו עד היום את הטכניקה.
לואיס אייזנברג
ביוגרפיה
אייזנברג חלק מקום חמישי בתחרות סנט לואיס בשנת 1904 (הקונגרס האמריקאי השביעי). בתחרות ניצח פרנק מרשל. אייזנברג השתתף באליפות מדינת ניו-יורק לשנת 1909 וחלק מקום ראשון עם הובל וצירן. בפלייאוף ניצח הובל.
מדיטציה טרנסצנדנטלית
השפעות בריאותיות
לא ניתן לקבוע אם למדיטציה טרנסצנדנטלית יש השפעה משמעותית על הבריאות ביחס לטיפולים ושיטות אחרות, שכן חלק ניכר מהמחקר הוא באיכות מתודולוגית ירודה, ובסיכון גבוה להטיה עקב הקשר של חוקרים לארגונים של המדיטציה הטרנסצנדנטלית וגיוס נבדקים עם עמדה חיובית כלפיה.
מחקרי מטא-אנליזה מצביעים על כך שמדיטציה טרנסצנדנטלית יכולה לסייע במקרים של יתר לחץ דם וחרדה. סקירת מחקרים של ספריית קוקרן בשנת 2017 הגיעה למסקנה שעם הנתונים הקיימים, לא ניתן להגיע למסקנה בנוגע לאפקטיביות של מדיטציה טרנסצנדנטלית למניעת מחלות לב. הכותבים ציינו שהמחקרים הקיימים היו קטנים ובעלי סיכון להטייה. סקירה נוספת משנת 2018, שבחנה את האפקטיביות של מדיטציה עם מנטרה על בריאות נפשית הגיעה למסקנות דומות.
לא ברור אם מדיטציה טרנסצנדנטלית עדיפה לטיפול במחלות על פני שיטות אחרות להפחתת לחץ. לדוגמה, מחקר מטא-אנליזה לא מצא הבדל בין מדיטציה לבין יוגה כטיפול לאנשים הסובלים מ-PTSD. מחקר שהשווה בין מדיטציה טרנסצנדנטלית, היפנותרפיה והרפיית שרירים מתקדמת לא מצא הבדל באפקטיביות של הטיפולים לכאבי ראש בקרב ילדים.
למדיטציה וטיפולים המבוססים על מדיטציה יש גם סיכונים. מאמר סקירה סקר 83 מחקרים על מדיטציה ומצא שהשכיחות של אירועים חריגים היה 8.3%. האירועים החריגים השכיחים ביותר היו חרדה (33%), דיכאון (27%), בעיות קוגניטיביות (25%), בעיות במערכת העיכול (11%), והתנהגויות אובדניות (11%). במקרה של אפילפסיה, מדיטציה טרנסצנדנטלית יכולה לסייע, אך עלולה גם להזיק. קיימת גם סכנה שמדיטציה תעורר התקף פסיכוטי.
גאבור באטורי
גאבור באטורי או גבריאל באטורי (בהונגרית: Báthory Gábor, 15 באוגוסט 1589 נאג'ווארד (אוראדיה) - 27 באוקטובר 1613 היה שליט טרנסילבניה בשנים 1613-1608. התפרסם באופיו הרודני והגחמני, ועל כן כונה "המלך המשוגע" (Deli Kıral) על ידי הטורקים. היה השליט האחרון מבית באטורי.
מדיטציה טרנסצנדנטלית
השפעות בריאותיות
בשנת 2018 התפרסמה במגזין Scientific Report (השייך לכתב העת Nature) מטא-אנליזה אודות מחקרים בפסיכולוגיה שדיווחו על ההשפעות החברתיות החיוביות של המדיטציה. המאמר העלה תהיות באשר ליכולתה של המדיטציה לקדם התנהגות חברתית חיובית, ציין את היעדר ההתייחסות המחקרית להשפעות שליליות אפשריות של המדיטציה, ואף הצביע על כשלים מתודולוגיים רבים במחקר המדעי בתחום.
גאבור באטורי
רקע משפחתי ושנותיו המוקדמות
גאבור באטורי נולד בעיר נאג'ווארד, (ברומנית - אוראדיה), בטרנסילבניה, (בימינו ברומניה) כבן בכור מתוך תשעה אחים של אישטוואן באטורי (1553- 1601), פרפקט (פה-אישפאן) של קרסנה, בן לענף שומיו של בית באטורי ההונגרי ושל אשתו הראשונה, ז'וז'אנה בבק מפלשץ. אחרי מות אמו ב-1595, נשא אביו של גאבור את אנה קוסטקה לאשה. האב נפטר בשנת 1601 כשגאבור היה בן 12. יחד עם אחיו עבר לחסותו של קרוב משפחה, אישטוואן באטורי אצ'די, שופט עליון, שהעביר אותו מהנצרות הרומית-קתולית לנצרות הרפורמית. דודיו היו בולדיז'אר באטורי והקרדינל אנדראש באטורי, שניהם שלטו לפרקי זמן קצרים על הנסיכות הטרנסילבנית. סבו, אנדראש, היה אחיהם של סטפאן באטורי, נסיך טרנסילבניה ומלך פולין, ושל השליט טרנסילבניה קרישטוף באטורי.
מדיטציה טרנסצנדנטלית
השפעות בריאותיות
מחקר קליני עם הקצאה אקראית אך ללא סמיות כפולה שנעשה ב-2016 באוניברסיטת מהרישי הבינלאומית השווה טיפול בפוסט-טראומה אצל יוצאי צבא על ידי מדיטציה טרנסצנדנטלית או טיפול בחשיפה ממושכת (קבוצות מחקר) וחינוך בתחום הבריאות (קבוצת ביקורת). המחקר העלה שיעילות הטיפול במדיטציה הטרנסצנדנטלית לא הייתה נחותה מהטיפול בחשיפה לאחר 3 חודשים, ושתיהן היו יעילות יותר מקבוצת הביקורת.
גאבור באטורי
רקע משפחתי ושנותיו המוקדמות
כשנולד גאבור, בן דודו, ז'יגמונד באטורי, עלה על כס השלטון בטרנסילבניה. שלטונו של ז'יגמונד הופסק ארבע פעמים עד שבסופו של דבר, ב-1601 עברה טרנסילבניה לניהול הבסבורגי ישיר, באמצעות המושל הצבאי האכזרי ג'ורג'ו באסטה.
כאשר אישטוואן בוצ'קאי הרים את נס ההתקוממות נגד ההבסבורגים, גאבור באטורי הצטרף אליו. בוצ'קאי הצליח לגרש את באסטה מטרנסילבניה ובשנת 1605 נבחר לנסיך על ידי הדיאטה ההונגרית. ההבסבורגים הכירו בבוצ'קאי בשנת 1606 במסגרת הסכם וינה, אך הנסיך נפטר באותה שנה.
מדיטציה טרנסצנדנטלית
בישראל
בשנת 1980 הוציא משרד הבריאות חוות דעת הממליצה על שימוש במדיטציה טרנסצנדנטלית. אולם לאחר כניסת דן מיכאלי בשנת 1984 לתפקיד מנכ"ל המשרד, השתנה היחס והוצאה הוראה האוסרת את השימוש בהמלצה הקודמת. זאת על אף שחוות הדעת, החלטות ומסקנות הוועדה לא הופרכו, אלא רק נאסר השימוש באישור שקיבלה האגודה למדיטציה במסקנות.
גאבור באטורי
עלייתו לשלטון
על רקע ייחוסו המשפחתי וכישוריו כלוחם, גאבור באטורי נראה בהתחלה מועמד טבעי לרשת את בוצ'קאי. אך השליט המנוח מינה כיורש את באלינט הומונאי דרוגט (Bálint Homonnai Drugeth), אציל צעיר וגם הוא איש צבא מיומן.
מדיטציה טרנסצנדנטלית
בישראל
בשנת 1980 הוקם היישוב הררית על-ידי גרעין מודטים של מדיטציה טרנסצנדנטלית.
ווטר-טאוור מיוזיק
ווטר-טאוור מיוזיק (באנגלית: WaterTower Music) לשעבר ניו ליין רקורדס (באנגלית: New Line Records), היא חברת תקליטים שהוקמה בשנת 2000. דרך חברת התקליטים הזו יצאו פסקולים לחלק מסרטי האימה המכניסים ביותר בכל הזמנים, כדוגמת: The Conjuring ,Annabelle ,The Conjuring 2 ו-Annabelle: Creation.
גאבור באטורי
עלייתו לשלטון
גאבור באטורי כתב לוזיר הגדול העות'מאני, קויוג'ו מורד פאשה: "אני רואה עצמי ראוי למלא את מקומו של המלך אישטוואן (בוצ'קאי) מיום מותו, כמלך של טרנסילבניה והונגריה".
יחסי בלגיה–קנדה
יחסי בלגיה–קנדה הם יחסי החוץ בין בלגיה וקנדה. שתי המדינות בעלות ברית קרובות וחברות בנאט"ו ובלה פרנקופוני. בשתי המדינות יש דו-לשוניות רשמית (עם צרפתית שהיא אחת השפות הרשמיות), ומערכות ממשלתיות פדרליות דומות, בין השאר בגלל המתחים בשפה בשתיהן. שתי המדינות מעורבות באופן פעיל במלחמה הנוכחית באפגניסטן תחת ISAF. בלגיה וקנדה הן מדינות חברות במגוון ארגונים בינלאומיים. הם כוללים: האומות המאוחדות, נאט"ו, לה פרנקופוני, הארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה, הארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי.
גאבור באטורי
עלייתו לשלטון
חברי אספת המעמדות הטרנסילבניים - הדיאטה - טענו שהם לבדם רשאים לבחור חופשית בשליט החדש והעדיפו לדחות את שתי המועמדויות. את הומונאי דרוגט מפני שהיה מועדף על בוצ'קאי ועל האימפריה העות'מאנית שכבר נתנה את הסכמתה למינוי, בעוד ששאת גאבור באטורי פסלו בגלל השתייכותו לשושלת באטורי, שנודעה בשאיפתה להשכין בית מלוכה שושלתי ותורשתי. בזמן שהמועמדים נסעו לפגוש את תומכיהם מחוץ לגבולות המדינה, שמו חברי האספה את יהבם במועמד חלופי, ז'יגמונד ראקוצי, ששימש כמושל בימי בוצ'קאי ונחשב לאיש בעל כישורי ניהול, אך ללא תמיכה מחוץ לאספה. הפרלמנטרים תכננו לבחור מועמד לאחרהלווית בוצ'קאי, אבל הארכידוכס האוסטרי מטיאס שלח איגרת שבה הורה לחכות שהקיסר רודולף השני יקבע את התקנות הדרושות בהתאם להסכם וינה. מפני שההסכם לא כלל תקנות כאלה, אספת המעמדות הזדרזה להתכנס וב-9 בפברואר 1607 בחרה כשליט בז'יגמונד ראקוצי.
יחסי בלגיה–קנדה
היסטוריה
כמה בלגים הגיעו לצרפת החדשה לפני 1759. באמצע המאה ה-19 נפתחו קונסוליות בלגיות במונטריאול, קוויבק והליפקס. לאחר 1859 האטרקציה העיקרית הייתה אדמות חקלאיות בחינם. לאחר 1867 הממשלה הלאומית העניקה למהגרים מבלגיה מעמד מועדף, ועודדה הגירה לקהילות הקתוליות הפרנקופוניות בקוויבק ובמניטובה. אדוארד סימאי הפך לסוכן קנדי בתשלום במשרה חלקית בבלגיה כדי לפרסם הזדמנויות בקנדה ולהקל על ההגירה. חברות ספינות הקיטור הכינו חוברות משלהן והציעו עסקאות חבילה זולות למשפחות חקלאיות. בשנת 1898 פעל באנטוורפן משרד קנדי במשרה מלאה שסיפק חוברות, הרצאות וייעוץ ספציפי לטיולים. בשנת 1906 הגיעו כ-2,000 בלגים בשנה, רובם בעלי כישורים בחקלאות. גל הגירה שלישי התרחש לאחר 1945, כאשר האזורים העירוניים הם היעד. מפקד האוכלוסין בשנת 1961 מנה 61,000 קנדים ממוצא בלגי.
גאבור באטורי
עלייתו לשלטון
מהלך חד צדדי זה עורר זעם אצל העות'מאנים וגם אצל הבסבורגים אך שתי המעצמות לא יזמו פעולה צבאית. בסופו של דבר העות'מאנים השלימו עם הבחירה, בעוד שהאוסטרים ניהלו משא ומתן בתקווה לשכנע את ראקוצי להתפטר מרצון. ז'יגמונד ראקוצי ורוב האצילים הטרנסילבנים דחו בהתחלה את הניסיונות האלה, אך לבסוף נאלצו לשאת ולתת בגלל התפרצות מרד החיילים ה"היידוקים" (בהונגרית:"היידו") שלחמו בזמנו תחת פיקודו של בוצ'קאי ודרשו את שכרם.
יחסי בלגיה–קנדה
היסטוריה
כדי לספק תמיכה כספית למהגרים מבלגיה שנחלו הפסדים, הוקמה חברת Société belge de bienfaisance בשנת 1921 במונטריאול. בשנים 1936–1937 היא מוזגה לאגודה החדשה שהוקמה בלגיה-קנדה. רמת הפעילות של העמותה השתנתה לאורך השנים, והייתה פעילה יותר בשנות הארבעים, אולם פעילותה פחתה בשנות השבעים. ה- AGM האחרון שהוקלט התקיים בשנת 2011.
גאבור באטורי
עלייתו לשלטון
גאבור באטורי ניצל את המצב המשתנה ופנה באפריל 1607 לארכידוכס מתיאס בבקשה לתמוך במועמדותו לכס הנסיכות בטרנסילבניה במקום ראקוצי, והבטיח כי יתמוך בכנסייה הרומית קתולית ואף הוא עצמו יחזור לדת הרומית קתולית.
יחסי בלגיה–קנדה
היסטוריה
הגירה בלגית למערב קנדה בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20 משכה את תשומת לבה של ממשלת בלגיה. היא חוקקה חוקים ותקנות להגנה על המהגרים ולהבטחת תנאי ספינה נאותים. נקבעה הוראה לסייע למהגרים שהחליטו לחזור לבלגיה. החל משנות ה-60 של המאה ה-20 ערכו פקידים קונסולריים ביקורים באתר לבדיקת התנאים בקנדה, אשר בירכו בשקיקה על הגעתם החדשה. הכנסייה הקתולית הייתה גם כן מסבירת פנים, ומספר כמרים עלו לארץ. המהגרים הוואלונים גילו שהם יכולים להמשיך לדבר בצרפתית בקנדה, ואילו הפלמים למדו במהירות אנגלית. הבלגים לא הקימו שום ארגון לאומי מטעמם. חלקם התיישבו בעיירות כמו סנט בוניפס, מניטובה, אך רובם הפכו לחקלאים שהתמחו בחקלאות. חלב, סלק סוכר וגינון שוק. לאחר 1920 היה מעבר למערב אלברטה, עם כלכלה המבוססת על חוות, גידול סוסים וסלק סוכר.
גאבור באטורי
עלייתו לשלטון
ההידוקים שקלו להציע את הומונאי דרוגט כמלך, אך דרוגט סירב לפוגשם, וטען כי יש צורך חיוני להגן על המולדת. באטורי חתם הסכם עם ההיידוקים ב-5 בפברואר 1608, במסגרתו מפקדיהם התחייבו להיאבק למענו עבור כל מטרה שיבחר, ובתמורה הבטיח לקדם דווקא את האמונה הרפורמית, למנות את הקצין הבכיר שלהם אנדראש נאג' למפקד של כל ההיידוקים ולסגן מפקד הצבא ואת המנהיג הרוחני שלהם, מאתה פוקטוי ליועץ. יתרה מזו, הוא הבטיח לחלק להיידוקים אדמות באזור נאג'ווארד, אצ'ד וקאלו. אנשי המינהל הטרנסילבנים לא העזו להתנגד לכוחות ההיידוקים וב-7 במרץ 1608 התפטר ז'יגמונד ראקוצי לטובת גאבור באטורי.
ווטר-טאוור מיוזיק
חברת התקליטים מופצת ברחבי העולם על ידי ADA; חלק מוורנר מיוזיק גרופ, שהייתה בבעלות האחים וורנר בעבר.
גאבור באטורי
התחזקות שלטונו
בהיעדר מלחמה, הופעל לחץ על גאבור באטורי למלא את התחייבויותיו כלפי ההיידוקים והיה חשש למרידה. בינתיים הוא זכה לתמיכה מצד ארכידוכס אוסטריה, מתיאס, שהיה אז מסוכסך עם אחיו, הקיסר רודולף.
ביחס לטרנסילבניה, אישר מתיאס את הפריבילגיות שהשיגו ההיידוקים מאישטוואן בוצ'קאי והסכים לקלוט 6,000 מהם בצבאו, בעוד 3,000 אחרים נשארו בשירותו של גאבור באטורי. אחרי שהצליח לקבל מרודולף את ניהולן של מערב הונגריה, של אוסטריה פרופר ושל מורביה, התחיל מתיאס משא ומתן עם באטורי בנוגע להיידוקים ולמעדמה של טרנסילבניה. הם הגיעו להסכם ב-20 באוגוסט 1608 על פיו ההיידוקים עמדו לקבל מעמד של נתינים חופשיים בשרות הונגריה וטרנסילבניה, בדומה לסקלרים. ההבסבורגים הכירו בגאבור באטורי כנסיך של טרנסילבניה ובאטורי הבטיח לא להפריד את טרנסילבניה מ"ממלכת הונגריה" שבשליטת ההבסבורגים.
בו זמנית גם העו'תמאנים הכירו בשלטונו, בתיווכו של גאבור בתלן, אחד ממנהיגי המחנה הפרו-טורקי.
ניסיון ההתנקשות
עם הזמן גדלה והלכה התרעומת בקרב שכבות רבות באוכלוסייה כלפי שלטונו של באטורי. הבורגנות המקומית הרגישה מקופחת. במקום לתמוך במסחר, הטיל באטורי מיסים וביזבז את כספי הערים על במסיבות יקרות ונשים.
ב-1609 התחיל שוב בהכנות למסע צבאי נגד ולאכיה, בלי להתחשב בהתנגדות הדיאטה. המלחמה עוכבה על ידי קושרים ובראשם הקנצלר אישטוואן קנְדי והקפטן הכללי של הסקלרים, בולדיז'אר קורניש. על אף השמועות שהרקע לסכסוך בין גאבור באטורי ובין קורניש היה חיזורי הנסיך אחרי אשתו של המנהיג הסקלרי, היו המניעים למהלכים הבאים למעשה פוליטיים.
ווטר-טאוור מיוזיק
רקע והיסטוריה
חברת התקליטים הוקמה בשנת 2000 בשם ניו ליין רקורדס, על ידי ג'ייסון לין. ב-15 בינואר 2010 שונה שמה של ניו ליין רקורדס לווטר-טאוור מיוזיק. בשנת 2019, ההפצה חזרה לידי ADA, ובכך איחדה מחדש את וורנר מיוזיק גרופ עם עם האחים וורנר. מעבר לכך, נמצא מיקום המטה של החברה בברבנק, קליפורניה.
גאבור באטורי
ניסיון ההתנקשות
כשב-20-21 במרץ 1610 יצא באטורי למסע ברחבי מדינתו, תכננו הקושרים להתנקש בחייו בעת ששהה בביתו של קנדי. אולם, אחרי שהמתנקש נכנס לחדר השליט, הוא התחרט וחשף את כל המזימה. באטורי הצליח לעצור רק את קורניש, ואילו קנדי נמלט. מכיוון שחוג הקושרים היה מצומצם, לא סבר השליט ששלטונו הפך לבלתי פופולרי והסתפק בהוצאתו הפומבית להורג של קורניש כאקט הרתעה כלפי מתנגדיו. בנוסף הורה על רדיפות ו"טיהורים" נגד אוהדיו של קורניש.
ווטר-טאוור מיוזיק
רקע והיסטוריה
בין האמנים החתומים בחברה, נמנים: הנס צימר, ג'נקי XL, הווארד שור, רמין ג'וואדי, מייקל ג'אקינו, תומאס ניומן, דני אלפמן, ג'וסף בישארה ומקס ריכטר.
גאבור באטורי
הפלישה לוולאכיה, דצמבר 1610- פברואר 1611
אחרי הכשלת המזימה נגדו, חידש באטורי את ההכנות למלחמה. בקרב העם גברה רוח ההתנגדות. השליט העליב, בנוסף, את הקהילה הגרמנית כשהעביר ב-11 בדצמבר 1610 את חצרו לעיר סיביו (הרמנשטאט), מבצר של הסקסונים הטרנסילבנים, בטענה שאלבה יוליה, עיר הבירה עד אז, הרוסה ובלתי ראויה לשמש כבירה. צעד זה הפר את זכויות הסקסונים שהיו פטורים מלאכסן את שליטי טרנסילבניה. למרות פרשת סיביו ומורת הרוח בעם, פלש גאבור באטורי לוולאכיה ב-26 בדצמבר 1610. השליט ראדו שרבאן שהוזהר מראש נמלט למולדובה. באטורי כבש את העיר טרגובישטה, והוכרז שם כשליט ולאכיה. הוא שלח משלחת לאיסטנבול וכדי להצדיק את עצמו בפני הטורקים טען שיזם את כיבוש ולאכיה על מנת להגן בה את האינטרסים של האימפריה העות'מאנית. הוא יידע את הטורקים כי בכוונתו לכבוש גם את פולין, על פי מורשת דודו רבו, סטפאן באטורי, והבטיח למלוך בה כבן חסות נאמן של הסולטאן העות'מאני. באטורי ביקש אישור מהסולטאן למינויו כשליט ולאכיה, וכן רשות להעביר את בירת טרנסילבניה מאלבה יוליה לסיביו, ודרש תמיכה כספית מהביילרבאים מסיליסטרה ומאזו (Özu). (אוצ'אקוב). סכום הסיוע נועד לתשלום שכרם של 32,000 היידוקים.
ווטר-טאוור מיוזיק
לקט מתוך פסקולי החברה
להלן לקט מתוך הפסקולים שיצאו על ידי חברת התקליטים:
גאבור באטורי
הפלישה לוולאכיה, דצמבר 1610- פברואר 1611
הממשל העות'מאני לא קיבל את הסבריו והורה לו לעזוב את ולאכיה ולשוב לטרנסילבניה. הסולטאן מינה את ראדו מיכניה לשליט בוולאכיה. באטורי נאלץ לשוב הביתה בפברואר 1611 אחרי שהות בת חודשיים בלבד בוולאכיה שבה חייליו ביצעו מעשי שוד וחורבן. כדי לשמור על מראית עין השאיר שם כוחות מעטים בפיקודו של גאבור בתלן והורה להם לקבל בטרגובישטה את פני השליט החדש ולחתום איתו על הסכם פורמלי להעברת השלטון. בתלן מילא את ההוראות כלשונן וחזר גם הוא לטרנסילבניה באפריל 1611.
העות'מאנים לא התספקו בהתחזקות מעמדם במולדובה - ממנה גרשו את משפחת מובילה, ובוולאכיה, ושמו פעמיהם גם אל טרנסילבניה. בזמן שהותו של גאבור באטורי בוולאכיה, פלשו שני פאשות טורקים מהונגריה לטרנסילבניה, תקפו את נחלות ההיידוקים ודחפו אותם לסגת מיד למקומות מוצאם. ההיידוקים בעצמם פלשו אל אזורים נרחבים בטרנסילבניה ובחלקים הסמוכים של ממלכת הונגריה.
קרבות בטרנסילבניה
משלא היה מסוגל לשלם את שכר ההיידוקים, שלח אותם באטורי לעיר בראשוב, אותה תכנן לכבוש. אחרי שאנדראש נאג' נכשל בכיבוש העיר, אולי מפני שקיבל שוחד על מנת לסגת, הטיל באטורי בעצמו מצור על בראשוב בחודש יוני. ראשי העיר סירבו לפתוח שעריה בפניו ואיימו להדוף אותו בכוח.
הסקסונים ומנהיגם, ראש העיר מיכאל וייס, יצרו קשר עם בן בריתם, ראדו שרבאן, ששב למלוך בוולאכיה ויצא אחר כך לעזרתם למלחמה בתוך טרנסילבניה. ב-10 ביולי 1611 התעמת גאבור באטורי בקרב עם ראדו שרבאן שבגיע ממולדובה עם לוחמיו ועם פרשים פולנים וספג אבדות קשות בכפר פטרסבורג (בימינו סנפטרו, Sânpetru על ידי בראשוב). עומר פאשה, שהיה אמור להביא את באטורי קשור אל השער העליון, שחרר אותו בסופו של דבר לפני שחצה את הדנובה. בחזרה לסיביו נקט באטורי באמצעי נקמה נגד אוכלוסייתה הסקסונית.
שהותו בעיר למשך שנתיים ואכזריותו הפכה אותו לדמות השנואה ביותר בתולדות העיר הזאת. השליט טרור נגד תושביה, הפקיע את נשקם, הרשה לחייליו לשדוד את העיר, האשים את פרנסי העיר בבגידה והטיל על התושבים קנס בשווי 50,000 גולדן. אנשיו זרעו הרס בבית העירייה וזרקו את ראש העיר לבית הכלא. רבים מהתושבים גורשו ממנה. בשנת 1611 דרש באטורי מתושבי העיר עוד 100,000 גולדן.
אצילים מהונגריה העילית ובראשם ז'יגמונד פורגאץ', הקפטן של קושיצה, הטילו מצור על באטורי בסיביו, והנסיך פנה לעזרת הטורקים. בספטמבר 1611 נענו הפאשות מהונגריה לקריאתו וחדרו שוב לארץ. הם הכריחו את פורגאץ' ואת ראדו שרבאן לסגת.
באטורי, שהתחיל לייאש את הסולטאן עם מהלכיו השאפתניים, כינס בהמשך את הדיאטה והציע להפסיק את קשר החסות עם העות'מאנים ולחזק את קשר הארץ עם "ממלכת הונגריה" שבשליטה הבסבורגית. האספה דחתה את מדיניות הזיג-זג הזאת, במיוחד כשנודע כי הווזיר הגדול החדש, נסוח פאשה, התנגד בתוקף לשלום עם "הונגריה המלכותית". בנובמבר 1611 חתם גאבור באטורי בקושיצה (קאשה) על הסכם עם האוסטרים ("הונגריה המלכותית"). בתגובה החל הסולטאן לשקול את הפיכתה של טרנסילבניה לפשליק.
בו זמנית שלח באטורי את אנדראש גיצי לאיסטנבול כדי להודות לסולטאן על הסיוע, אבל בדרך הצטרף גיצי לנציגי אופוזיציה בבראשוב. בקיץ 1612 נסע כשגריר מטעם "האוניו טריו נטיונום" - "שלוש האומות" של טרנסילבניה - על מנת לבקש מהסולטאן להדיח את הנסיך הרודן. על אף שקושטא נמצאה אז בתקופה קשה, בגלל מות הווזיר הגדול קויוג'ו מוראד פאשה, הבטיחו העות'מאנים סיוע צבאי לאופוזיציה הטרנסילבנית והחליטו למנות את גיצי לשליט טרנסילבניה במקום גאבור באטורי. בתמורה התחייב גיצי להחזיר לטורקים את המצודות ליפובה (ליפה) ואינאו (ינה) ולשלם להם מיסים מופלגים. בנוסף נאלץ להשאיר אצלם את אחיו כבן ערובה. ביוני 1612 חזר גיצי לטרנסילבניה ועודד את רוחם של המתנגדים. כמה מהם, בתוכם גאבור בתלן, נמלטו בספטמבר 1612 לתחום האימפריה העות'מאנית.
יחסי בלגיה–קנדה
יחסי סחר
ההשקעה הדו-צדדית בשנת 2006 עמדה על 5.9 מיליארד דולר. כולל לוקסמבורג, סך הכל עולה ל-8.4 מיליארד דולר. בלגיה ייצאה סחורות בסך הכל 2.35 מיליארד דולר בשנת 2006. הייצוא הבלגי כולל דלקים, יהלומים ושמנים מינרליים, כלי רכב, מכונות ומוצרי תרופות. באותה שנה ייצאה קנדה 2.84 מיליארד דולר בסחורות. הייצוא הקנדי כולל יהלומים, ניקל, מכונות, נפט ואבץ. בלגיה הייתה יעד היצוא החמישי בגודלה של קנדה באיחוד האירופי באותה שנה. אנטוורפן היא אחד מנמלי הכניסה העיקריים של סחורות קנדיות לאיחוד האירופי.
גאבור באטורי
קרבות בטרנסילבניה
לוחמיו של גאבור באטורי הביסו את כוחות ההתנגדות של הסקסונים מקרונשטאט (בראשוב) ושל בני בריתם הוולאכים בקרב מריינבורג (ברומנית - פלדיוארה) ב-16 באוקטובר 1612. ראש העיר בראשוב, מיכאל וייס, נתפס על ידי היידוקים בשרותו של באטורי ונהרג. ראשו הערוף הובא אל באטורי בסיביו כעדות על הניצחון. בקרב נהרגו בין השאר 39 תלמידים של הגימנסיה הלותרנית של הונטרוס בבראשוב.
יחסי בלגיה–קנדה
יחסי סחר
לאוניברסיטאות בלגיות וקנדות יש שותפויות רבות. למעלה מ-20 אוניברסיטאות קנדיות משתפות פעולה עם עמיתיהן הבלגיות במגוון תחומים החל מבריאות ומדעי החברה.
גאבור באטורי
קרבות בטרנסילבניה
עם חיזוק מעמדו, כינס שוב באטורי את הדיאטה בחודש נובמבר 1612. הפעם אישרה הדיאטה לנהל משא ומתן גם עם ההבסבורגים וגם עם העות'מאנים, בחרה בשגרירים והגלתה את מנהיגי המתנגדים.
המשא ומתן בווינה ובפרסבורג הסתיים באפריל 1613 עם חתימת הסכם לפיו הבטיח הנסיך באטורי להוציא לחלוטין את טרנסילבניה מתחום ההשפעה העות'מאנית. המשא ומתן עם הטורקים שנוהל על ידי בתלן התעכב. דרישותיו כלפי שער העליון נראו מופרכות: לא רק שדרש בחזרה את השליטה בליפובה ובאינאו, אלא ביקש את הזכות להתערב בנסיכויות השכנות ואת מחצית ההכנסות של שתי המדינות הרומניות.
הדחתו ומותו
גאבור בתלן נמנה עם אלו שהוגלו על ידי הדיאטה מנובמבר. מאז שהשיג את הסכמת הסולטאן לשלטונו של באטורי, עלה חנו בעיני השליט. אבל הפופולריות שלו עוררה מהר את חשדנותו של באטורי וכשהשליט בחר להתנתק מהטורקים, הפך לאדם בלתי רצוי.
באוגוסט 1613 עזב גאבור בתלן את טורקיה עם צבא עות'מאני בפיקודו של סכנדר פאשה, הביילרביי של קניז'ה, עלי מג'רולו, הביילרביי של אזו, אליהם הצטרפו גם ראדו מיכניה, שליט ולאכיה החדש (שהשתדל לסייע לבאטורי) טטרים מקרים ועוד כוחות טורקיים מהונגריה. הם הגיעו לטרנסילבניה באוקטובר 1613. הטטרים לא הורשו לבסוף להיכנס לטרנסילבניה על מנת למנוע מהם ממעשי שוד וביזה רחבים מדי.
סכנדר פאשה כינס את הדיאטה ודרש שתוך חמישה ימים היא תבחר בבתלן כשליט. איש לא העז להתנגד לדרישת הפאשה וב-23 באוקטובר בתלן נבחר. הדיאטה שלחה גם איגרת מנוסחת היטב לגאבור באטורי, שבה שטחה את תלונותיה, לרבות על בריחתו מפני הטורקים ונגד כוונתו לסכן את טרנסילבניה בעימות חסר סיכוי עם כוח צבאי חזק בהרבה.
לא ברור אם גאבור באטורי הספיק לקבל את האיגרת, לפני שנרצח ב-27 באוקטובר 1613 בעיר אוראדיה בידי שני היידוקים ממשמרו האישי, שנשכרו לפי השמועות, על ידי גיצי. אלאחר מכן נסוג הצבא העות'מאני מן המדינה, לא לפני מעשי שוד רבים ולקיחת שבויים.
גבעת הצלבים
גבעת הצלבים (בליטאית: Kryžių kalnas) או תל יורגאיצ'יאי (Jurgaičių piliakalnis) הוא אתר צליינות קתולי, השוכן כ-12 ק"מ צפונית-מזרחית לעיר שיאוליאי בצפון ליטא. במקום שוכנת גבעה קטנה, באורך של 60 מטרים וברוחב של כ-45 מטרים, אליה נוהגים הולכי רגל להגיע ולהניח צלבים. עם השנים החלו מונחים באתר גם קרוסיפיקסים, פסלי מרים, תמונות ופסלים של פטריוטים ליטאים ומחרוזות תפילה נוצריות. מספר הצלבים באתר מוערך בדרך כלל בכ-100,000, אם כי יש הטוענים כי הוא כפול. מקורו המדויק של הנוהג אינו ידוע, אך מקובל שהחל באופן ספונטני לאחר התקוממות נובמבר בשנים 1830-1831.
היסטוריה
גבעת הצלבים נזכרה לראשונה בכתובים בשנת 1850 וצוין כי ניצבו בה 17 צלבים; אך מקובל שהצלבים הראשונים הונחו באתר בו שכנה קודם לכן מצודת יורגאיצ'יאי-דומנטאי (Jurgaičiai-Domantai), כבר ב-1831. הצלבים הונחו בידי קרוביהם של קורבנות התקוממות נובמבר שהתחוללה בשנים 1831-1830, לאחר שממשלת האימפריה הרוסית מנעה מהם לקוברם. צלבים נוספים הונחו במקום לאחר מרד ינואר בשנת 1863. בתחילת המאה ה-20 כבר נודעה הגבעה כמקום קדוש, ונהגו בה עריכת מיסות והתייחדות.
בתקופת השלטון הסובייטי בליטא, הפך האתר לסמל להתנגדות למשטר, וזה ראה בו גורם חתרני. לפחות בשתי הזדמנויות, ב-1961 ובין השנים 1975-1973, פגעו השלטונות באתר והשמידו אלפי צלבים: צלבי עץ שוברו או נשרפו, צלבי מתכת נלקחו מהמקום לשם שימוש בחומר הגלם וצלבי אבן שוברו ונקברו. בולדוזרים פקדו את הגבעה מספר פעמים ופגעו בה. בשנים שלאחר מכן הרסו השלטונות צלבים באתר בטיעון שהם חסרי ערך אמנותי, אסרו על הגעה למקום בשל חשש לכך שהוא נגוע במגפה וחסמו את הדרכים המובילות אליו. על האתר הוצבה שמירה משטרתית ובשנים 1979-1978 ניסו השלטונות להציף את השטח.
לאחר שינוי האקלים הפוליטי בברית המועצות החל שמה של הגבעה להיוודע ברחבי ליטא כולה ומחוץ לה, וספירה שנערכה ב-1990 גלתה כי באתר כ-55,500 צלבים. ב-7 בספטמבר 1993 ערך האפיפיור יוחנן פאולוס השני ביקור במקום ונשא דרשה, ושנה לאחר מכן פנה אל המסדר הפרנציסקני בבקשה כי יקימו מבדד סמוך לגבעה. זה נבנה כ-300 מטרים מצפון לאתר ונחנך ב-7 ביולי 2000. מאז 1997 נוהג טקס התייחדות באתר בכל יום ראשון הלפני האחרון בחודש יולי.
דאגלס DC-1
יוצר מטוס אחד מדגם זה.
פיתוח
בשנת 1931 התרסקה בקנזס טיסה 599 של TWA, הסיבה לתאונה חלק עץ במטוס שהתפרק כתוצאה ממים שחלחלו לתוכו.
לאחר התאונה החלה דרישה למטוסים עשויים ממתכת בלבד, בואינג הציעה את ה247, אך כושר הייצור של בואינג היה מוגבל. חברות התעופה TWA ויונייטד איירליינס ביקשו מארבע יצרניות מטוסים, מטוס דומה שיכיל 12 מושבים, כן נחיתה, ואפשרות לנחות עם מנוע אחד בלבד. מנכ"ל החברה דונלד דאגלס סירב לקבל את ההזמנה, מכיוון שלא האמין שיצליח למכור 100 מטוסים (הכמות הנדרשת לכיסוי עלויות הפיתוח). עם זאת הוא עיצב מטוס שחרג מהמפרט של TWA ויונייטד איירליינס, המטוס היה יכול להמריא עם מנוע אחד בלבד, והיו בו בין היתר מערכת חימום ובידוד מרעש המנוע. טיסת הבכורה של המטוס הייתה ב-1 ביולי 1933, בחצי שנה שלאחר מכן טס המטוס למעלה מ-200 טיסות מבחן. מודל הייצור נקרא DC-2, הוגדלה בו קיבולת הנוסעים, והוא צויד במנועים חזקים יותר.
המטוס נמכר בשנת 1938 ללורד פורברס בבריטניה, והוא מכר אותו מאוחר יותר לחברת התעופה הספרדית Líneas Aéreas Españolas Postales, המטוס נהרס בדצמבר 1940 בעת שניסה לנחות בנמל התעופה במאלגה.
לה-לה לנד רקורדס
לה-לה לנד רקורדס (באנגלית: La-La Land Records) הייתה חברת תקליטים שהוקמה בשנת 2002. דרך חברת התקליטים הזו יצאו פסקולים שונים של סרטים כדוגמת The Conjuring של "לזמן את הרוע" (2013), ו-A Quiet Place Part II של "מקום שקט 2" (2021).
בשנת 2013, הוציאה עם ווטר-טאוור את פסקול סרט האימה "לזמן את הרוע" (2013), The Conjuring, שזכה להצלחה.
רקע והיסטוריה
חברת התקליטים לה-לה לנד רקורדס הוקמה בשנת 2002, דרכה יצאו פסקולים של סרטים מסוגות שונות.
לקט מתוך פסקולי החברה
להלן לקט מתוך הפסקולים שיצאו על ידי חברת התקליטים:
פסיכרולוטידיים
פסיכרולוטידיים (שם מדעי: Psychrolutidae) היא משפחת דגי ים מסדרת העקרבנונאים.
הם מצויים באוקיינוס האטלנטי, באוקיינוס השקט ובאוקיינוס ההודי בעומק של עד 2,800 מ'.
דגים אלה אינם שוחים הרבה והם מחכים לטרף שיופיע בקרבתם ואז מזנקים ובולעים אותו. הם מאריכי ימים וחלקם יכולים לחיות 130 שנה.
דניאל פינץ', הרוזן השני מנוטינגהאם
דניאל פינץ', הרוזן השני מנוטינגהאם (באנגלית: Daniel Finch, 2nd Earl of Nottingham; 2 ביולי 1647 - 1 בינואר 1730) היה מדינאי ופוליטיקאי אנגלי, בנו של הניג פינץ', הרוזן הראשון מנוטינגהאם.
ביוגרפיה
ב-1673 נבחר פינץ' לפרלמנט הבריטי מטעם מחוז הבחירה גרייט בדווין, ולאחר מכן כיהן גם מטעם ליצ'פילד (1679–1682) וניוטאון (1981 - 1982). במקביל לתחילת כהונתו כנציג ניוטאון בפרלמנט הוא מונה ללורד הראשון של האדמירליות, וכיהן בתפקיד זה עד 1684. הוא היה אחד מהיועצים המלכותיים שחתמו ב-1685 על צו ההכרזה למלוכה של הדוכס מיורק, אך לאורך רוב כהונתו של ג'יימס השני לא היה חלק מחצר המלך. לאחר לבטים אחדים הוא החליט להצטרף לפלישתו של ויליאם מאוראנז', ולאחר הדחת ג'יימס השני היה בין אלה שזכו לתמורה מהמלך החדש.
הוא סירב לקבל את תפקיד הלורד צ'מברלין תחת ויליאם ומרי, אך הסכים לכהן כמזכיר המדינה. הוא כיהן גם כמזכיר המדינה למחלקה הצפונית (1689–1690, 1692–1693) וגם כמזכיר המדינה למחלקה הדרומית (1690 - 1693, 1702–1704). תחת שלטונה של המלכה אן הוא כיהן באותו משרד תחת סידני גודולפין, ופרש ממנו באופן סופי ב-1704. לאחר הכתרת ג'ורג' הראשון ב-1714 הוא הושבע כלורד נשיא המועצה, אך פרש מתפקידו ב-1716. ב-9 בספטמבר 1729 ירש את רוזנות וינצ'ילסי, שאוחדה עם רוזנות נוטינגהאם, אך מת ב-1 בינואר 1730.
ב-16 ביוני 1674 נישא לליידי אסקס ריץ', בתם של רוברט ריץ', הרוזן השלישי מוורוויק ואן צ'יק. בתם היחידה הייתה מרי פינץ', שנישאה לג'ון קר, הדוכס הראשון מרוקסברג. מרי הייתה גם המאהבת של ויליאם סאווילה, המרקיז השני מהליפקס, ואמה של דורותי סאווילה שנישאה לריצ'רד בויל, הרוזן השלישי מברלינגטון.
משפחתו
ב-29 בדצמבר 1685 נישא לאן האטון, בתו של כריסטופר האטון, ויקונט האטון. לזוג נולדו עשרה ילדים:
טד טרנר
רוברט אדוארד "טד" טרנר השלישי (באנגלית: Robert Edward "Ted" Turner III; נולד ב-19 בנובמבר 1938 ) הוא איש עסקים אמריקאי, והבעלים של מספר חברות תקשורת גדולות. טרנר הקים בין היתר את רשת החדשות CNN, שהייתה הראשונה שהקדישה 24 שעות לשידורי חדשות בלבד. בנוסף, נודע טרנר גם כתורם למטרות שונות, בין היתר תרם מיליארד דולר לארגון האומות המאוחדות באמצעות קרן שהקים. טרנר גם היה בעליו של ארגון ההיאבקות WCW. בעברו, גם היה אלוף עולם בשייט.
ביוגרפיה
טרנר נולד בסינסינטי, אוהיו שבארצות הברית. התחנך במכינת קולג' נוצרית לבנים-בלבד. החל להתחרות בשיט יאכטות בגיל 12 והתחרה במבחנים האולימפיים לאולימפיאדת טוקיו (1964). ב-1977 היה רב החובל של היאכטה Courageous בתחרות גביע אמריקה וב-18 בספטמבר 1977 הגן בהצלחה על תואר גביע אמריקה בניצחון 0–4 על אוסטרליה. ב-1993 נבחר להיכל התהילה של גביע אמריקה וב-2011 להיכל התהילה הלאומי לשיט.
ב-1991 הוכתר כאיש השנה של המגזין טיים, והיה לאיש התקשורת הראשון שזוכה בכך.
הונו הוערך בספטמבר 2011 על ידי המגזין פורבס כעומד על 2 מיליארד דולר.
בספטמבר 2018 סיפר טרנר בריאיון בטלוויזיה כי הוא סובל מדמנציה עם גופיפי לואי.
עמדותיו הפוליטיות
ב-2006 בריאיון לתוכנית האירוח של דייוויד לטרמן, טען טרנר בעד ההתחמשות הגרעינית באיראן: "לנו (ארצות הברית) יש 28 אלף. למה להם (לאיראן) אסור 10? ושלא נדבר על ישראל- להם יש כ-100".
קרב נייבה
קרב נייבה (ברוסית: Невская битва) נערך, לפי מקורות רוסיים, ב-15 ביולי 1240, אולם מקורות שוודיים, גרמניים, פיניים ובאלטיים אינם מכירים קרב זה כלל. הקרב התקיים על הקרח שכיסה את נהר הנייבה ובסביבתו בין צבא המלך השוודי שהובל על ידי בירגר יארל לבין צבא רפובליקת נובגורוד בהנהגת הנסיך אלכסנדר ירוסלביץ'.
מטרת הפלישה השוודית הייתה כנראה להשיג שליטה על פתח הנהר ועל העיר לדוגה, וכך לתפוס את החלק החשוב ביותר בקו המסחר בין הוורנגים ליוונים אשר היה תחת שליטת נובגורוד במשך למעלה ממאה שנים.
בקרב ניצח אלכסנדר ירוסלביץ', ששינה את שמו לאלכסנדר נבסקי לזכרו.
זכויות ילדים
זכויות ילדים הן זכויות ייחודיות להגנת קטינים. זכויות ילדים הן תת-קבוצה בזכויות אדם. אמנת זכויות הילד משנת 1989, מגדירה ילד כ"כל אדם מתחת לגיל שמונה עשרה שנים, אלא אם כן לפי החוק (המקומי) מגדיר גיל בגירות מוקדם יותר". זכויות הילדים כוללות את זכותם להתראות עם המבוגרים המטפלים בהם, לצד צרכים בסיסיים כמו הגנה פיזית ומזון. כן, זכויות הילד כוללת את הזכות לחינוך במימון המדינה, שירותי בריאות והתייחסות בחקיקה הפלילית לקטינים. זכויות נוספות הן הגנה על זכויות האזרח של הילד וחירותו מאפליה על בסיס גזע, מגדר, נטייה מינית, זהות מגדרית, מוצא לאומי, דת, מוגבלות, צבע, מוצא אתני או מאפיינים נוספים.
פרשנויות לזכויות ילדים נעות בין מתן אפשרות לילדים לפעולה אוטונומית ועד לאכיפת זכותם של ילדים בהיותם חופשיים פיזית, נפשית ורגשית מהתעללות. אולם, אין הסכמה על מהי "התעללות"?. הגדרות אחרות כוללות את הזכות לטיפול וטיפוח.
זכויות ילדים אינן מתייחסות למתבגרים או בני נוער במשפט הבין-לאומי, תחום זכויות הילדים משתרע על פני הדיספלינות משפט, פוליטיקה, דת ומוסר.
חשיבות
כקטינים על פי חוק, לילדים אין אוטונומיה או זכות לקבל החלטות בעצמם על עצמם בכל במערכות המשפט ידועות בעולם. במקום זאת, נתונה הסמכות למטפלים המבוגרים שלהם, לרבות הורים, משפחה אחרים עובדים סוציאליים, מורים, עובדי נוער ואחרים, בהתאם לנסיבות. יש הסבורים שמצב עניינים זה נותן לילדים שליטה בלתי מספקת על חייהם וגורם להם להיות פגיעים. הפילוסוף הצרפתי, לואי אלתוסר הרחיק לכת ותיאר את הסמכות המשפטית של מבוגרים על ילדים כ"מנגנוני מדינה מדכאים".
ישנם הרואים את היעדר המדיניות של ממשלות הנוגעת לילדים כמו עוני ילדים, היעדר הזדמנויות חינוכיות ועבודת ילדים כדרכים לא רשמיות לניצול ילדים. לפי תפיסה זו, יש להתייחס לילדים כקבוצת מיעוט והחברה צריכה לשקול מחדש את אופן ההתייחסות ופעולה כלפיהם.
חוקרים זיהו ילדים כזקוקים להכרה כמשתתפים בחברה שיש להכיר בזכויותיהם ובחובותיהם בכל הגילאים.
הגדרות היסטוריות של זכויות ילדים
המשפטן האנגלי, סר ויליאם בלקסטון מתייחס בספרו "פירושים על דיני אנגליה" לשלוש חובות הוריות כלפי הילד: טיפול, הגנה וחינוך. בקביעות אלו יצר את הבסיס לזכויות ילדים.
חבר הלאומים אימץ את הצהרת ז'נבה בדבר זכויות הילד (1924), שקבעה את זכותו של הילד להתפתחות תקינה, לתחושת שובע ומניעת רעב, לקבלת טיפול רפואי, להחזיר את הילד שסרח למוטב, זכותו של הילד הנחשל לקבל טיפול שיחזק אותו, זכותם של יתומים למקלט, והזכות להגנה מפני ניצול. העצרת הכללית של האומות המאוחדות אימצה ב-1959 את הצהרת זכויות הילד.
ההצהרה האוניברסלית של האומות המאוחדות בדבר זכויות האדם (1948) הכירה בסעיף 25(2) בצורך של אמהות וילדות ל"הגנה וסיוע מיוחדים" בין אם נולדו בתוך מסגרת הנישואין או מחוצה לה ובזכותם של כל הילדים ל"הגנה חברתית".
בניית קונצנזוס על הגדרת זכויות הילדים התגבש בחמישים השנים האחרונות, אך לא קיימת הסכמה אבסולוטית בנושא. בשנת 1973 קבעה הילרי קלינטון כי זכויות ילדים הן "סיסמה הזקוקה להגדרה". לטענת כמה חוקרים, הרעיון של זכויות ילדים עדיין אינו מוגדר היטב, כאשר לפחות אחד מהם טוען שאין הגדרה או תיאוריה המוסכמים בצורה רחבה לגבי זכויות ילדים.
מיון
לילדים יש שני סוגים של זכויות אדם על פי חוק זכויות האדם הבין-לאומי. יש להם אותן זכויות אדם כלליות בסיסיות כמו למבוגרים. מלבד זכויות אדם מסוימות, כמו הזכות להינשא, שאינן רלוונטיות ואף אסורות עד שהם מגיעים לגיל המותר בחוק. סוג שני של זכויות אדם הן הזכויות המיוחדות הנחוצות כדי להגן עליהם עד שיהפכו לבוגרים. זכויות כלליות התקפות בילדות כוללות את הזכות לביטחון אישי, לחופש מיחס בלתי אנושי, אכזרי או משפיל, והזכות להגנה מיוחדת במהלך הילדות. זכויות אדם מיוחדות של ילדים כוללות, בין היתר, את הזכות לחיים, הזכות לשם, הזכות להביע את דעותיו בעניינים הנוגעים לילד, הזכות לחופש מחשבה, מצפון ודת, הזכות לטיפול רפואי והזכות להגנה מפני ניצול כלכלי ומיני והזכות לחינוך.
זכויות ילדים מוגדרות בדרכים רבות, כולל קשת רחבה של זכויות אזרחיות, פוליטיות, כלכליות, חברתיות ותרבותיות. זכויות נוטות להיות משני סוגים כלליים: אלו הדוגלים בילדים כאנשים אוטונומיים על פי החוק ואלו המעמידים תביעה לחברה להגנה מפני נזקים הנגרמים לילדים בשל תלותם. אלה תויגו כזכות להעצמה וכזכות להגנה.
מדריכים חינוכיים של האו"ם לילדים מסווגים את הזכויות המפורטות באמנה בדבר זכויות הילד בשלוש קבוצות: כלכלה, הגנה והשתתפות. כל קבוצה כוללת את הזכויות הבאות:
באופן דומה, רשת זכויות הילד הבין-לאומית (Child Rights International Network) מסווגת זכויות לשתי קבוצות:
ג'ון ג'ררד
ג'ון ג'ררד (מחוז צ'שייר 1545 - לונדון פברואר 1611/12) היה בוטניקאי אנגלי.
חייו
ג'ררד נולד בננטוויץ' ולמד בבית ספר בעיירה הסמוכה וילסטון. בשנים 1562–1568 הוא למד את מקצוע הרפואה כמתמחה של הרופא־ספר אלכסנדר מסון. בשנת 1569 הוא התקבל לאיגוד הרופאים־ספרים. למשך מספר שנים הוא עבד כרופא של ספינה. בספרו הוא סיפר על טיול ברחבי אירופה שישנם המייחסים אותו לתקופת עבודתו כרופא של ספינה בעוד אחרים מייחסים אותו לטיול שקיים, אם בכלל, לפני שהתחיל להתמחות ברפואה.
החל בשנת 1577 ניהל ג'ררד גינה בלונדון, עבור ויליאם ססיל, הברון הראשון של ברלי, לו הוא הקדיש את ספרו. ג'ררד היה אספן של זני צמחים אותם קיבל ממכרים ורבי חובלים וגינתו הכילה יותר מאלף זנים של צמחים. הוא ניסה לגדל בגינתו צמחים שנאספו ממקומות שונים ברחבי העולם וציין בספרו אלו הוא הצליח לגדל ואלו לא התאימו לאקלים באנגליה. קנה סוכר, למשל, הוא מציין שלא הצליח להתאים לאקלים הקר של אנגליה. ג'ררד היה הראשון לגדל באנגליה את העגבנייה, אולם דעתו על הצמח כרעיל, למרות שידע שהוא נאכל בספרד ובאיטליה, הייתה מהגורמים לכך שהעגבנייה לא נכנסה לשימוש באנגליה ובארצות הברית עד תחילת המאה ה-19.
ג'ררד לא הצליח להשתלב בחבורת הבוטנאים בני דורו שהתרכזו ברחוב ליים בלונדון, ובמקום זאת נסמך על פטרונו ופנה לכתיבה פופולרית, דבר שהביא לו תהילה לה לא זכו הבוטנאים האחרים שהתרכזו בכתיבה מדעית ולא פופולרית.
בשנת 1596 הוא פרסם רשימה של צמחים נדירים שהוא ביית בגינה שלו בהוברן ובשנת 1597 פרסם מדריך צמחים שזכה לפרסום רב והיה מדריך הצמחים הנפוץ ביותר בתקופתו. מהדורה מעודכנת של המדריך יצאה בשנת 1633.
מדריך הצמחים של ג'ררד מבוסס על תרגום של רמברט דודואנס שהוכן על ידי אדם בשם פריסט עבור המדפיס המלכותי. לאחר שפריסט מת לפני סיום התרגום הועבר התרגום לידי ג'ררד אשר ארגנו מחדש והוסיף מידע מניסיונו האישי וגם של אשתו. בספרו הוא כתב ש"ד"ר פריסט מהקולג' הלונדוני שלנו הכין (כך שמעתי) תרגום של המהדורה האחרונה של ספרו של דודואנס והתכוון לפרסמו, אולם בעקבות מותו תרגומו מת ביחד איתו". הדעות חלוקות לגבי היקף העבודה העצמאית של ג'ררד בספר ועד כמה יש להאשימו בפלגיאט. בספר יותר מ-1,800 שרטוטים, אולם רק 16 מהם הוכנו על ידי ג'ררד. הספר מתאר את הצמחים ומביא פולקלור לגביהם, אולם מתייחס בקיצור רב לסגולות הרפואיות של הצמחים, יחסית לספרים אחרים של בני דורו. ג'ררד כתב על צמחים רבים שכלל לא הכיר, על סמך שמועות וכך כלל בספר עובדות רבות שאינן נכונות. לפני שהספר הודפס עבר עליו מתיאס דה לובל אשר תיקן בו, לדבריו, יותר מאלף שגיאות. אולם ג'ררד החליט בשלב מסוים שלא להתייחס להערותיו וכך הספר הודפס עם שגיאות רבות.
אימהות
אימהות היא הורות ביולוגית, או סוציולוגית ממין נקבה. אם או אימא היא מי שילדה את הצאצא או מי שגידלה אותו. ההגדרה של אימהות היא חברתית ולא מדעית. לעיתים ניתן לכנות בשם "אם" או "אמא" את מי שהביצית שלה, אחרי הפריה, תרמה להתפתחות הצאצא, לעיתים גם זאת מי שהחזיקה אותו (את הצאצא) ברחמה במהלך ההיריון וילדה אותו, וכן גם את מי שאימצה צאצא שאישה אחרת ילדה ותיפקדה כהורה במהלך גידולו. בכל מקרה, מקובל חברתית להגדיר אם כאישה המגדלת או גידלה את צאצאיה ושימשה כהורה עבורם.
קשר בריא ותקין בין אם לילדה הוא חלק חשוב בהתפתחות הפסיכולוגית התקינה של היונק והעוף.
סוגי אימהות
צורת האימהות הבסיסית והנפוצה היא של אם ביולוגית, ולצדה מתקיימות דרכים נוספות להיות אימהות.
אם ביולוגית
אם ביולוגית היא מי שמהביצית שלה התפתח העובר. אצל יונקים, היא גם נשאה ברחמה את העובר וילדה אותו. במקרה של יונק, כאדם, האם הביולוגית מייצרת ביצית אשר מופרית והופכת לעובר. לאחר שהעובר מפותח דיו, האם מפתחת צירים ויולדת. לאחר שהתינוק נולד האם מייצרת חלב ומניקה את ילדה. לעיתים רבות חלב האם הוא מקור התזונה היחיד בשנתו הראשונה של העולל, אך מקובל גם לגדל את העולל ללא הנקה, באמצעות תרכובת מזון לתינוקות.
אם מאמצת
אם מאמצת היא מי שמגדלת את הילד במקום אימו הביולוגית, או יחד עמה. אימוץ נעשה על ידי זוג שהילד מצטרף אל משפחתם, על ידי יחיד שמקים משפחה חד-הורית או על ידי בן זוג חדש של מי שכבר יש לו ילדים, לדוגמה, אישה שהתחתנה עם גבר גרוש ומאמצת את ילדיו, דבר היוצר משפחה מורכבת.
אם מאמצת שאימצה את הצאצא בעקבות מות אימו הביולוגית או אובדנה (מקובל אצל עוד יונקים מלבד האדם) קרויה אם חורגת.
סוג אחד של אם מאמצת הוא אם חורגת - הנקבה מבין ההורים, שאיננה האם הביולוגית והיא חיה כבת זוג של ההורה הביולוגי.
אם לא-ביולוגית בזוגיות לסבית
אימהות שאינה ביולוגית במסגרת מערכת יחסים לסבית היא מבנה הורי של זוג אימהות וילד אחד או יותר, כאשר רק אחת מהאימהות היא האם הביולוגית של כל ילד.
אם פונדקאית
אם פונדקאית היא אם אשר נושאת ויולדת תינוק שנוצר מביצית שאינה שלה, עבור זוג אשר אינו יכול להביא ילד לעולם. עם ההתפתחויות הטכנולוגיות בהפריה מלאכותית בשלהי המאה העשרים, הדבר הפך אפשרי. לאחר הלידה, האם הפונדקאית מוותרת על חובותיה וזכויותיה לגבי הילד. שימוש באם פונדקאית נעשה בהתנדבות או תמורת תשלום. זוג המשתמש בשירותי פונדקאות עושה זאת לרוב בגלל בעיות פוריות, חשש לבריאות האם בהיריון או כאשר מדובר בזוג גברים הומוסקסואליים.
אימהות עצמאיות מול אימהות נשואות
לפי הגדרת הביטוח הלאומי בישראל, הורה עצמאי (בעבר נקרא הורה "חד-הורי") הוא "הורה שאינו נשוי ויש באחזקתו ילד שטרם מלאו לו 18 שנה". מחקרים מצאו כי נשים נשואות מתקיימות במסגרת חברתית חזקה ויציבה יותר עבורן, עבור משפחתן ועבור ילדיהן, מול נשים גרושות. בנוסף זוכות ומחזיקות בעמדה ותמיכה חזקה יותר מצד סביבתן. כשאימהות במשפחות עצמאיות לאחר גירושים מאבדות במידה מסוימת את התמיכה לה זכו טרם לכן כשהגירושים לרוב נמצאו כמשפיעים על הילדים. מעבר להשפעה על הילדים לגירושים קיימים השפעות בלתי הפיכות על האם, כשהחסך בתמיכה החברתית מוביל אותן לעבוד כשכירות דבר המקשה על מציאת זוגיות חדשה ולרוב מוביל לקשיים חברתיים. כשמחקרים שונים מעידים על כך שתעסוקה יציבה מובילה לרווחה נפשית גבוה יותר בקרב נשים גרושות וילדים למשפחות גרושות.
תפקיד סוציולוגי
באופן היסטורי, אימהות שימשו כעקרת בית וכמגדל העיקרי של הילדים, אך החל מסוף המאה ה-20 תפקיד האב בגידול הילד התרחב במרבית העולם המערבי, ובמדינות רבות חופשת הלידה ניתנת גם לאבות. חוויית האימהות ומחויבותיה משתנות בהתאם למעמד ולמקום בו האם חיה. במדינות העולם השלישי ישנם יותר סיכויים שהאם תמות במהלך לידה, או שתראה את ילדה מת לפניה, מאשר במדינות מפותחות.
במדינות רבות חוגגים את יום האם, אשר נחגג לראשונה ביוון העתיקה כחגה של ריאה, אם האלים.
תפקיד דתי
רוב הדתות המרכזיות, ובהן הנצרות האסלאם והיהדות, הגדירו תפקידים עבור האם דרך חוקים דתיים או דרך האדרה של אימהות באירועים דתיים משמעותיים. דוגמאות להאדרה הן מרים, אם ישו, בנצרות; האלה האם בהינדואיזם ודמטר בדת יוון העתיקה. באסלאם תפקידה של האם חשוב מתפקידו של האב אך היא אינה עומדת בראש המשפחה. ביהדות דתו של הילד נקבעת על פי דת האם.
גאיוס קיסר
גאיוס יוליוס קיסר ויפסניאנוס (Gaius Julius Caesar Vipsanianus; 20 לפנה"ס – 21 בפברואר 4) היה אציל רומאי מהשושלת היוליו-קלאודית.
אימהות
אימהות בתרבות
אימהות היא מוטיב חוזר ביצירות אמנות רבות, למשל בהצגת מריה לצד בנה ישו. האנשת המדינה בדמות אם רווח גם הוא, ועל אלה נמנות, בין היתר, "אמא אלבניה" (Nëna Shqipëri), "אמא ארמניה" (Մայր Հայաստան), "בהאראט מאטה" ("אמא הודו" - भारत माता), "אמא רוסיה" (Матушка-Русь) או "אמא גאורגיה" (כרתווליס דדה - ქართლის დედა).
גאיוס קיסר
תולדות חייו
בשנת 17 לפנה"ס הוא אומץ יחד עם אחיו הצעיר לוקיוס קיסר על ידי סבו, אוגוסטוס קיסר, שרצה לטפח את שני הילדים כיורשיו. גאיוס קיבל את התואר "נסיך הנעורים" (לטינית: principes iuventutis) ובשנת 5 לפנה"ס מונה לקונסול.
בשנת 2 לפנה"ס נשלח למזרח האימפריה כדי לפתור את הסכסוך עם האימפריה הפרתית, שנסוב על שאלת השליטה בארמניה. כמו כן רצה אוגוסטוס בשליחות זו להציג לשליטי המזרח את נכדו, שאותו הועיד כיורשו המיועד. גאיוס הצליח לבסס יחסי ידידות עם המלך הפרתי פראטאקס, ואחרי מותו של מלך ארמניה טיגרנס הרביעי הוא הצליח להמליך את אריובארזאנס השלישי הפרו-רומאי, אולם זה לא היה מקובל על הסיעה הפרו-פרתית בארמניה.
גאיוס נישא לקרובת משפחתו ליווילה, בתם של דרוסוס ואנטוניה הצעירה, בשנת 1 לפנה"ס. לזוג לא היו ילדים.
שלמה יצחקי (סטטיסטיקאי)
שלמה יצחקי (17 בינואר 1944 – 17 באפריל 2023) היה כלכלן, כיהן בתפקיד הסטטיסטיקן הממשלתי (הממונה על הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה) מנובמבר 2001 ועד סוף 2012.