cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
משולם נהרי
ביוגרפיה
בממשלת ישראל ה-34 מונה לסגן שר הרווחה, ועם מינויו של אריה דרעי לשר הפנים עזב נהרי את תפקידו במשרד הרווחה ומונה לסגנו של דרעי במשרדי הפנים ופיתוח הפריפריה, הנגב והגליל. ב-20 בינואר 2016 הודיע על הפסקת חברותו בכנסת העשרים, בהתאם ל"חוק הנורווגי" והיא נכנסה לתוקף לאחר השבת ב-24 בינואר. ב-18 בספטמבר 2017 התפטר מכהונתו כסגן שר, וב-20 בספטמבר 2017 בהתאם ל"חוק הנורווגי" שב לכהן כחבר כנסת. ב-24 בספטמבר 2017 אישרה הממשלה את מינויו של נהרי לסגן שר במשרד הפנים ובמשרד הנגב והגליל.
בתאריך 20 בינואר 2020 הועבר לתפקיד סגן שר הרווחה במקום המשרדים הקודמים. לאחר הקמת הממשלה ה-35 המשיך לכהן כסגן שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים גם תחת השר איציק שמולי.
נהרי לא הוצב ברשימת ש"ס לקראת הבחירות לכנסת ה-24.
חיים אישיים
הוא מתגורר בשכונת הר נוף בירושלים, נשוי לרבקה ואב לחמישה ילדים.
ברודן בוהק
ברודן בוהק (שם מדעי: Syntomis mestralii) הוא עש צבעוני בן משפחת הברודניים, בעל גלגול מלא.
אורך גופו הוא 14-19 מ"מ ומוטת כנפי הזכר מגיעה עד 40 מ"מ. כנפי הנקבה מנוונות, מן הכנפיים האחוריות נותרו רק שרידים והיא אינה מסוגלת לעוף. צבע גוף הברודן הבוהק הוא שחור עם ברק כחול-מתכתי. בפרק השני של הבטן יש כתם כתום, ובפרק החמישי של הבטן יש חגורה כתומה. לזכר יש שישה כתמים לבנים גדולים בכל כנף קדמית ושני כתמים די מאוחים בכל כנף אחורית. גם על כנפי הנקבה המנוונות ניתן לראות כתמים לבנים.
הבוגרים פעילים ביום.
זהו המין הנפוץ ביותר בין מיני משפחת הברודניים בארץ.
הנקבה מטילה קבוצת ביצים כדוריות בין סוף האביב לתחילת הקיץ. מן הביצים בוקעים זחלים שחורים עם טבעות מברשות שיער בצבע חום בהיר.
הברודן הבוהק הוא רב פונדקאי, וזחליו ניזונים בעיקר מצמחים נמוכים.
תפוצה: בעיקר בהרי הצפון בישראל, באביב ובתחילת הקיץ. זהו מין אנדמי לישראל, סוריה ולבנון.
שמות נוספים
גַּז-גַּף
שיטת השולחן החם
שיטת השולחן החם (באנגלית: Hot Desking) היא שיטת ארגון למשרדים, הכוללת מספר עובדים המשתמשים באותה תחנת עבודה פיזית או משטח עבודה אחד בזמנים שונים. ה"שולחן" מתייחס לשולחן משרדי משותף שחולקים מספר עובדים במשמרות שונות, בשונה ממשרדים סטנדרטיים בהם לכל עובד מוקצה שולחן משלו. המניע העיקרי לשיטת זו הוא הרצון בהפחתת עלויות על ידי חיסכון במקום – לעיתים הוא מגיע עד כדי 30% מהשטח. שיטת השולחן החם זוכים לערך מיוחד בערים בהן מחירי הנדל"ן גבוהים.
שימוש
השולחן החם נמצא לרוב במקומות עבודה עם לוחות זמנים גמישים לעובדים, כשלא כל העובדים נמצאים במשרד באותו זמן או חולקים לוחות זמנים משותפים. עובדים במקומות אלה משתמשים במשרדים מדי פעם בלבד או לפרקי זמן קצרים, מה שמותיר את המקומות שלהם פנויים. על ידי שיתוף מקומות כזה, מתאפשר שימוש יעיל יותר במרחב ובמשאבי מקום העבודה. לשיטה זו גם כמה חסרונות כמו היררכיית עבודה מעומעמת, היעדר מרחב קבוע לעובדים וייתכן שגם מתעוררים קשיים בתקשורת בין חברי צוות.
מנקודת המבט של העובד יכול להיות שקשה להתרגל לאופן עבודה כזה, כשלאנשים שונים דרכי שימוש שונות בשולחן העבודה (גובה הכיסא, סדר וכו'). עם זאת, נמצא ששיטת השולחן החם מעלה את הפריון ואת התקשורת בין העובדים.
עם הגידול בשירותי הניידות, שולחנות חמים יכולים לכלול גם ניתוב שירותי העברת הודעות לכל מקום שבו המשתמש יוכל להתחבר ממנו לרשת הארגונית. לכן, מספר הטלפון, הדוא"ל וההודעות של העובדים יכולים להיות בשימוש בכל מקום בלי קשר למיקום הפיזי שלהם ובלי קשר לשולחן הפיזי שלהם.
מקור
המונח "שולחן חם" או "Hot Desking" באנגלית נובע מהשימוש הצבאי והימי בדרך של הקצאת מקומות שינה לכמה אנשי צוות במקביל שחולקים אותם במשמרות, או שייתכן מצב שבו חבר צוות מסוים יישן בדרגש בו ישן זמן קצר קודם לכן אדם אחר, ולכן הוא מכונה "חם". באנגלית פרקטיקה זו נקראת "Hot Racking", או "המיטה החמה" בעברית.
כלים
עם הופעת שיטת השולחן החם ועליית השימוש באמצעים טכנולוגיים במקומות עבודה, פותחו כלים שאפשרו את השימוש בשולחן החם בסביבה המשרדית ולאכוף באוטומטיות את נוהלי המקום. ככלל, השימוש בשולחן החם מתאפשר על ידי הוספת מערכת המשתלבת במערכות הדוא"ל והיומן ומותאמת למשרד של כל חברה. תוכנות אלו מאפשרות לחברה לנהל את המשאבים הקשורים לחלל הפיזי כמו חדרי ישיבות, שולחנות, משרדים וחדרי פרויקטים באופן יעיל יותר. הן גם מנהלות ציוד נוסף כמו קייטרינג, ארוניות, עגלות ומקומות חניה לעובדים שמגיעים לעבודה באותו יום.
במקרים מסוימים, העובדים צריכים לעבוד במקום מסוים, אך שיטת השולחן החם מחייבת שכל המושבים הזמינים יהיו זהים. לכן, על מנת לאפשר לעובדים שהם יושבים באזור הנכון, מקומות העבודה משתמשים בכלים שונים כדי להבדיל בין המקומות, לדוגמה שימוש בצבעים מסוימים לאפיון מקום מסוים.
ז'ונאס סאווימבי
ז'ונאס מאליירו סאווימבי (בפורטוגזית: Jonas Malheiro Savimbi; 3 באוגוסט 1934 - 22 בפברואר 2002) היה מנהיג מורדים באנגולה שייסד את ארגון האיחוד לעצמאות מוחלטת של אנגולה (UNITA) ב-1966 ומילא חלק חשוב במלחמה הקרה. הארגון נלחם לעצמאות מפורטוגל ואחר כך נאבק בממשלת אנגולה המרקסיסטית.
סאווימבי וארגונו נתמכו במאבקם נגד ממשלת אנגולה המרקסיסטית על ידי גורמים זרים רבים, בהם ארצות הברית. הממשלה שנגדה לחם נתמכה על ידי ברית המועצות, קובה וניקרגואה הסנדיניסטית. סאווימבי וארגונו היוו ציר במלחמה הקרה, בין גושי המערב והמזרח באנגולה, והוא נתפס כ"לוחם חופש" או "טרוריסט", כתלות בצד המגדיר.
שנותיו המוקדמות
ז'ונאס סאווימבי נולד וגדל במחוז המרכזי הואמבו, שהיה לאחר מכן לבסיס כוחו המרכזי במלחמת האזרחים באנגולה, שהחלה לאחר שחרורה משלטון פורטוגל ב-1975. מלחמה זו הייתה עקובה מדם וממושכת, ועלתה בחייהם של כמיליון וחצי בני אדם.
סאווימבי למד בסין בשנות השישים, והושפע עמוקות מהטכניקות המאואיסטיות של לוחמת גרילה במספר חזיתות, שבחלק מהן מתבצעת מתקפה ובאחרות נסיגה. כמו מאו, גם סאווימבי העביר אוכלוסיות נרחבות של כפריים ממקום מושבם כחלק מהטקטיקה הצבאית שלו. תחילה ביקש עמדת כוח ב-MPLA המרקסיסטי, אך עד מהרה התנער מהמרקסיזם והשתלב ב-FNLA. לאחר שנתיים ב-FNLA, התפלג ממנו ב-1966 והקים, בסיוע סיני, את UNITA. הוא החל להיאבק בפורטוגזים, אך גם דאג לבצר את מעמדו מול ה-MPLA וה-FNLA ליום שלאחר עזיבת פורטוגל.
סאווימבי ניחן בכישורים אינטלקטואליים מרשימים ודיבר באופן שוטף בארבע שפות אירופאיות ושלוש אפריקאיות. נאומיו בפני קהל אמריקאי היו עשירים ולוו בציטוטים של פילוסופים ופוליטיקאים מערביים נודעים. הוא היה לאחד מהדוברים הקולניים ביותר נגד הקומוניזם בעולם השלישי, אך מבקריו רואים בכך ניסיון אמריקאי ריק לרוממו כאלטרנטיבה שלטונית באנגולה.
בעלי ברית בוושינגטון
מלחמתו של סאווימבי נגד השלטון המרקסיסטי באנגולה הייתה אחד הסכסוכים שהזינו את המלחמה הקרה. ארצות הברית וברית המועצות ראו בסכסך באנגולה נקודה חשובה במאזן הכוח העולמי. בשנת 1985 ארגן ג'ק אברמוף, יחד עם פוליטיקאים אמריקאים שמרנים אחרים, כנס בעיר בסיס הכוח של סאווימבי, ג'אמבה. לכנס הוזמנו מרבית מנהיגי הגרילה האנטי-קומוניסטים בעולם ובכללם מנהיג הקונטראס אדולפו קאלרו ומנהיג המוג'אהדין אבדורחים וורדאק מאפגניסטן. השפעת ארגונים שמרניים נוספים כ"Heritage Foundation" הצליחה בסופו של דבר, ומשטר רייגן הורה ל-CIA לצייד בנשק ולאמן את אנשי UNITA, מה שהאריך את הסכסוך באנגולה. בשנת 1986 הזמין הנשיא רייגן את סאווימבי לביקור בבית הלבן, ובסיום הביקור הכריז כי ניצחון UNITA באנגולה "יהיה ניצחון שיחשמל את העולם". לאחר שנתיים נוספות של מלחמת אזרחים עקובה מדם באנגולה, שב סאווימבי לארצות הברית ונאם ב-30 ביוני 1988 בפני חברי ה"Heritage Foundation" באמרו "אני מרגיש ששבתי הביתה. אנו יודעים כי הצלחתנו כאן בוושינגטון בדחיית תיקון קלארק והבטחת עזרה אמריקאית למטרותינו קשורה קשר עמוק למאמציכם. מוסד זה היה למקור תמיכה חשוב ומנהיגות UNITA יודעת זאת, כמו גם אנגולה כולה".
הצלחותיו הצבאיות
לאחר שהבטיח את תמיכת הגורמים השמרניים בארצות הברית, ונסתייע בנשק ואימון רב שהוזרמו אליו בחסותם, החל סאווימבי זוכה בניצחונות חשובים רבים על כוחות הממשלה בסוף שנות השמונים ותחילת התשעים, עת מוסקבה והוואנה שקלו מחדש את מידת מעורבתן באנגולה בשל אבדותיהן. בשיא כוחו שלט סאווימבי בכמעט מחצית שטחה של אנגולה, והחל משגר מתקפות כנגד לואנדה הבירה. מצב זה גרם להעלאת נושא אנגולה בפגישות בין מיכאיל גורבצ'וב ורונלד רייגן מספר פעמים.
בלחצו של סאווימבי נכנסה ממשלת אנגולה לשיחת שביתת נשק עם UNITA. במאי 1991 נפגש סאווימבי לשיחות שלום עם נשיא אנגולה ז'וזה אדוארדו דוש סנטוש בליסבון, פורטוגל וחתם על הסכם להפסקת למלחמת האזרחים. לפי ההסכם, יוכרז על הפסקת אש מיידית, שתהיה בפיקוח בינלאומי, ובסוף 1992 יתקיימו בחירות חופשיות ורב־מפלגתיות. בטקס החתימה, במשכן משרד החוץ בפורטוגל, השתתפו מזכיר המדינה האמריקני, ג'יימס בייקר, ושר החוץ הסובייטי, אלכסנדר בסמרטניך, שממשלותיהם התחייבו להפסיק את הסיוע למורדים ולממשלה. כמו כן נכחו בטקס החתימה מזכ״ל האו״ם וראש ממשלת פורטוגל.
אנגולה ערכה בחירות לנשיאות בשנת 1992. בסיבוב הראשון קיבל דוש סנטוש רשמית 49.57% מהקולות סאווימבי זכה ב-40.6%. סאווימבי אמר שהבחירות לא היו חופשיות ולא הוגנות וסירב להשתתף בסיבוב השני. עם זאת, משקיפים בינלאומיים אישרו כי הבחירות היו ברובן חופשיות והוגנות. סאווימבי, יחד עם שמונה מפלגות אופוזיציה ומשקיפים רבים אחרים בבחירות, אמרו שהבחירות לא היו חופשיות ולא הוגנות. ה-MPLA טבח יותר מעשרת אלפים מצביעי UNITA ברחבי המדינה, תוך מספר ימים, במה שהיה ידוע בשם טבח ליל כל הקדושים. UNITA חידשה את מלחמת הגרילה שלה, וכבשה חמש מתוך שמונה עשרה בירות המחוז של אנגולה. סאווימבי חזר לפעולה אלימה באמצעות כספים שגייס. אחד ממקורותיו החשובים היה תאגיד היהלומים דה בירס שקנה ממנו יהלומים בשווי של 500–800 מיליון דולר שנכרו באופן בלתי חוקי באזורי שליטתו בשנים 1992–1993. בשנת 1994 חתמה UNITA על הסכמי שלום חדשים אך סאווימבי סירב לתפקיד סגן הנשיא וחידש את הלחימה ב-1998.
ביוני 1990 טענה ממשלת אנגולה כי מדינת ישראל, סייע לסאווימבי ולמורדים, בתוכנית להפיל את השלטון, אולם שנתיים אחר כך אמר יועץ הנשיא בריאיון עיתונאי כי ישראל חתמה על הסכם עם אנגולה לאספקת נשק, תמורת יהלומים.
מותו
ב-22 בפברואר 2002 נהרג סאווימבי בקרב עם חיילי ממשלת אנגולה (שנעזרו, על פי מספר מקורות, ביחידות מיוחדות ישראליות ודרום-אפריקאיות). הוא נפצע מ-15 קליעים ומת מפצעיו. מכיוון שהצליח להתחמק מאינספור ניסיונות התנקשות בעבר, רק תמונות של גופתו המנוקבת שהוצגו בטלוויזיה ואישור מחלקת המדינה האמריקאית הניחו את דעת הקהל באנגולה כי אכן סאווימבי נהרג. שישה שבועות לאחר מותו נחתם הסכם הפסקת אש בין UNITA ל-MPLA.
המטרה, בורמה!
המטרה, בורמה! (באנגלית: !Objective, Burma) הוא סרט מלחמה אמריקאי משנת 1945 בבימויו של ראול וולש, עם ארול פלין בתפקיד הראשי.
התסריט מבוסס על סיפור של אלווה בסי וקשור באופן רופף ליחידת פושטי מריל שהשתתפה במערכה על בורמה במלחמת העולם השנייה.
זה הסרט הראשון בסדרת סרטי המערכה על בורמה והוא צולם בשלהי מלחמת העולם השנייה. הצילומים נערכו בארבורטום של מחוז לוס אנג'לס.
בסיומו של הסרט נכתב כי:. הבריטים ובראשם וינסטון צ'רצ'יל זעמו על האדרת צבא ארצות הברית במערכה זו לעומת תפקידם של הלוחמים הבריטים, ההודים והסינים. הסרט נאסר לפיכך להפצה בבריטניה ובסינגפור עד 1952.
כמו כן הועלתה טענה שארול פלין לא שירת בצבא כמו דייוויד ניבן או ג'יימס סטיוארט אבל העובדות הנכונות הן שהוא ביקש להתגייס ונדחה מסיבות רפואיות שהאולפן סירב לפרסם כדי לא לפגוע בדמותו.
הסרט היה מועמד לפרס אוסקר על העריכה, פסקול המוזיקה והסיפור המקורי.
תקציר העלילה
בתחילת הסרט יש יומן קולנוע על התחלת הפעולות לכיבושה החוזר של בורמה, בו נראים לורד מאונטבאטן, אורד צ'ארלס וינגייט, ג'וזף סטילוול ורוברט מריל. מופיעה בו ציטטה מדבריו של גנרל סטילוול עם חתימתו בסופה:. 7000 לוחמים עומדים לפתוח במערכה לכיבוש בורמה, חלקם יוצנחו וחלקם יגיעו בדאונים. באזור הפעולה נמצאת תחנת רדאר ותקשורת יפנית מוגנת ביותר שעלולה לשבש את המבצע ויש להשמידה לפני כן.
המשימה מוטלת על יחידת צנחנים בת 36 לוחמים בפיקודו של קפטן נלסון (ארול פלין). ליחידה מסופחים שני לוחמי גורקה המכירים את השטח ודוברים בורמזית. אליהם מצטרף כתב מלחמה מבוגר בשם מרק ויליאמס (הנרי האל) שרוצה לחוות מלחמה משדה הקרב ולא ממשרד עיתון. נלסון מזהיר אותו כי זו משימה קשה ומסוכנת אבל ויליאמס עומד על בקשתו להצטרף.
השלב הראשון של הפעולה עובר ללא תקלות. ההצנחה עוברת ללא נפגעים והם צועדים בלילה לקראת המקום המשוער של תחנת הרדאר. באור יום הם תוקפים את המחנה היפני, הורגים את כל היפנים שבו, מפוצצים את הרדאר ומתחילים לצעוד לעבר שדה תעופה נטוש בסביבה. נלסון מבחין שהשדה תפוס על ידי היפנים הממתינים להם ומחליט לוותר על ההטסה ולצעוד ברגל לעבר שדה מרוחק יותר. כדי לא להתגלות הוא מפצל את היחדה לשנים וחלק אחד בפיקוד ג'ייקובס יוצא בהתחלה. הם קובעים להפגש ליד כפר בורמזי. כאשר הקשר האלחוטי אתם ניתק, נלסון הדואג יוצא במהירות עם לוחמיו ומוצא בכפר הנטוש את גופותיהם של לוחמיו. ג'ייקובס נמצא אנוש לאחר שעבר עינויים קשים. הוא מבקש מנלסון להורגו אבל נלסון מסרב וזמן קצר לאחר מכן ג'ייקובס מת.
היפנים מתקיפים את הצנחנים ולאחר קרב קשה הם מצליחים לסגת מהכפר וללכת דרך הג'ונגל והביצות. נלסון מקבל בקשר הוראות לאיזה שדה להגיע. מוצנחת אליו אספקה אך היפנים פותחים באש על הצנחנים שבאו לאסוף אותה והורגים שלושה מהם ובתוכם את הקשר שמכשיר הקשר שלו נהרס. כעת אין להם אוכל, תחמושת וקשר. מצבם הולך ורע והעיתונאי ויליאמס מת מתשישות. במפקדה סבורים שכולם נהרגו אבל נלסון מצליח בעזרת מראה, לאותת למטוס סיור המחפש אותם. נזרקת אליהם אספקה והם מתחפרים בפסגת גבעה הצופה על דשה תעופה קטן ובלילה מצליחים להדוף התקפה קשה של יפנים ולגרום להם אבדות כבדות.
למחרת בבוקר הם מבחינים לשמחתם בעשרות מטוסי דקוטה-C47 המטיסים צנחנים ולוחמי חי"ר בדאונים. הם ניצלים וחוברים לכוח המוטס והמפקד משבח את נלסון על פעולתו שגרמה להצלחת המבצע.
יחסי דנמרק–סומליה
יחסי דנמרק–סומליה הם היחסים הדו-צדדיים בין דנמרק לסומליה.
היסטוריה
היחסים הדיפלומטיים בין דנמרק לסומליה כוננו ב-9 ביולי 1960, זמן קצר לאחר עצמאותה של הרפובליקה הסומלית.
בספטמבר 1992 ביקרו שר החוץ הדני אופה אלמאן ינסן ובכירים אחרים בדרום סומליה, אחת המשלחות הזרות הראשונות שעשו זאת מאז פתיחת מלחמת האזרחים בסומליה בשנה שקדמה לה. הרשויות הדניות בשנים שלאחר מכן קיימו יחסים עם ממשלת המעבר הלאומית החדשה של סומליה, ויורשתה, ממשלת המעבר הפדרלית של סומליה.
שיתוף פעולה בפיתוח
הסיוע בפיתוח הדני לסומליה החל בשנת 1980. במהלך 17 השנים שלאחר מכן תרמה דנמרק 532 מיליון קרונה דנית לסומליה, 63% מהם היוו קרנות פיתוח ו-37% סיוע הומניטרי. זה היה חלק זעיר מכלל מימון הפיתוח שקיבלה סומליה בתקופה כבעלת ברית מערבית. משנת 1984 עד 1986 קיבלה סומליה 5.5 מיליון דולר בקרנות פיתוח מדנמרק, המהוות 0.8% מהסיוע הזר.
פרויקטים של פיתוח דני בסומליה הופסקו לאחר מכן לאחר תחילת מלחמת האזרחים בשנת 1991. בשנת 1992 הרשויות הדניות סייעו לסומליה בסכום של 7.5 מיליון דולר, אך טענו כי לא היה להן אפשרות לפרט את הסכום המדויק שיוקצה לשנה שלאחר מכן עד לשיפור במצב הביטחוני. דנמרק וגרמניה שלחו בהמשך 4.5 מיליון דולר לסומליה בשנת 2000, שיועדו לפינוי מוקשים. מ-2003 עד 2006, הרשויות הדניות גם תרמו 15 מיליון קרונה דנית לפרויקט מים בצפון המערב של סומליה, באזור סומלילנד, עם אספקת מי אריגבו.
עם שיפור המצב הביטחוני בסומליה, משרד החוץ הדני השיק את מדיניות הפיתוח החדשה שלו בשנת 2011 בהתבסס על דיפלומטיה פעילה, ביטחון, ממשל, רמת חיים, צמיחה ותעסוקה.
דנמרק גם הקימה ומימנה את קרן סומלילנד עבור אזורי המפתח של הממשל האזורי סומלילנד. בנוסף, האחריות והשקיפות על הממשל המקומי נתמכו באמצעות JPLG, כמו גם שוויון מגדרי באמצעות UNDP. מבחינת צמיחה ותעסוקה, דנמרק תמכה בכך שהיא מאפשרת סביבת מגזר עסקי באמצעות תוכנית PSD של הבנק העולמי בפונטלנד וסומילנד. כמו כן, היא תמכה בשיווק ופיתוח מוסדי באמצעות טרה נובה במגזרי בעלי החיים של שני האזורים. כדי לחזק את רמת החיים, הרשויות הדניות עסקו גם הן בתמיכה הומניטרית באמצעות ארגוני ה-CHF והארגונים הלא ממשלתיים. בסך הכל, תקציב הפיתוח לשנים 2011-2014 היה 364 מיליון קרונה דנית, כאשר 20 מיליון קרונה דנית היו שמורים ליוזמות שלום בסומליה.
נציגויות דיפלומטיות
שגרירות דנמרק בניירובי, קניה מוסמכת אף לסומליה.
קייפטאון ספרס
קייפטאון ספרס (באנגלית: Cape Town Spurs F.C, בעבר אייאקס קייפטאון) היא קבוצת כדורגל מהעיר קייפטאון, דרום אפריקה, ששיחקה בעבר בליגה הבכירה, PSL. כינויה הוא "הלוחמים העירונים". לאחר עונת 2017 הקבוצה ירדה לליגת משנה.
המועדון היה סניף של אייאקס אמסטרדם ובין שני המועדונים היה הסכם לשיתוף פעולה מבחינת שחקנים. לאורך השנים עברו כמה שחקנים מהמועדון אל מועדון האם, ביניהם סטיבן פינאר ב-2002, איונג אנו ב-2008, דיילון קלאסן ב-2009 ות'ולאני סרארו ב-2011. בשנת 2020 אייאקס מכרה את מניותיה במועדון, ושמו השתנה לקייפטאון ספרס.
היסטוריה
מועדון אייאקס קייפטאון הוקם בשנת 1999 מאיחוד בין שני מועדונים: סבן סטארס וקייפטאון ספרס. הקבוצה מעולם לא זכתה באליפות אך מנגד גם מעולם לא ירדה ליגה.
בעונת רשמה הקבוצה את הצלחתה הגדולה ביותר כאשר זכתה בגביע דרום אפריקה בכדורגל.
בינואר 2007 רשמה הקבוצה הצלחה נוספת כשהצליחה לנצח את קבוצת-האֵם, אייאקס אמסטרדם, בתוצאה 3-1 במשחק ידידות שנערך בקייפטאון.
בשנים 2005 ו-2009 הקבוצה השתתפה בליגת האלופות האפריקאית.
בשנת 2020 שיתוף פעולה עם אייאקס הופסק ושמה של הקובצה שונה ל"קייפטאון ספרס".
אצטדיון
משנת 2004 מגרשה הביתי של הקבוצה הוא אצטדיון את'לון, שנבנה בשנת 1972 ובו 30,000 מקומות ישיבה.
קודם לכן מגרשה הביתי היה אצטדיון ניולנדז בו היו 51,000 מקומות ישיבה, כיום הוא משמש כאצטדיון רוגבי בלבד.
אייאקס קייפטאון מתכננת לעבור לאצטדיון פיליפי בראשית העשור השני של המאה ה-21. באצטדיון כיום 2,000 מושבים אך לאחר שדרוגו יהיו כ-10,000 מקומות.
ערים באימפריה הרומית
באימפריה הרומית שימשו יישובים עירונים כמרכז השלטון והתרבות.
תחילה של המדינה הרומאית היא כעיר-מדינה קטנה באיטליה שנוסדה במהלך המאה השמינית לפנה"ס, במהלך המאות הבאות השתלטה רומא תוך מלחמות רבות על כל איטליה ולאחר מכן אף על אגן הים התיכון. בכל עיר עליה השתלטה רומא היא יצרה משטר שהיה בעל רמת אוטונומיה פנימית מסוימת אולם כפוף בענייני חוץ לרצונה של רומא. כך היה הדבר גם עם הקולוניות שהוקמו על ידה.
כשהשתלטו הרומאים על עיר הם מסרו את השלטון בה לאוליגרכיה המקומית, והקימו מוסדות שדמו למוסדות העיר ברומא, כגון סנאט מקומי ומגיסטראטות.
הלמה היסודית של חשבון וריאציות
בחשבון וריאציות, הלמה היסודית של חשבון וריאציות היא למה העוסקת בהתאפסות פונקציה עקב התאפסות אינטגרל עם פונקציה נוספת עליה. מספר גרסאות של הלמה נמצאות בשימוש, וחלקן מפורטות בהמשך הערך.
ערים באימפריה הרומית
דבר זה איפשר לרומא, בניגוד לערים היווניות והפיניקיות, לשמור על הדומיננטיות שלה כלפי הערים הכפופות לה והביא לכך שרומא הפכה לאחת הערים הגדולות ביותר בעולם ולמרכז שאליו נשאו עיניהם כל אנשי העולם הנושב. על אף זאת, עד סוף תקופת הרפובליקה ואף במידה מסוימת לאחר מכן נשארה רומא עיר שמאורגנת במתכונת של עיר-מדינה.
הלמה היסודית של חשבון וריאציות
מוטיבציה
בחשבון וריאציות, וריאציה δf של פונקציה f יכולה להיות מרוכזת במקטע מסוים ולא בנקודה אחת. לפיכך, תנאי הכרחי למציאת נקודת קיצון (נקודה בה הנגזרת הפונקציונלית שווה לאפס) מכיל פעמים רבות אינטגרל עם פונקציה שרירותית δf. הלמה היסודית של חשבון וריאציות היא כלי העוזר להיפטר מהאינטגרל עם הפונקציה השרירותית.
הגרסה הבסיסית
אם פונקציה רציפה מעל קטע פתוח מקיימת את השוויון עבור כל פונקציה חלקה  h בעלת תומך קומפקטי מהקטע (a,b) אז f היא פונקציית האפס. כאן "חלקה" עשוי להתפרש כ"גזירה אינסוף פעמים", אך לעיתים קרובות מתפרש כ"גזירה פעמיים ברציפות" או "גזירה ברציפות" או אפילו רק "רציפה", שכן הדרישות החלשות יותר הללו עשויות להיות חזקות מספיק (כתלות במה שידוע על הפונקציה h). "בעלת תומך קומפקטי" פירושו "מתאפסת מחוץ לקטע (c,d) עבור c,d כך ש- a<c<d<b"; אך לעיתים קרובות מספיקה הדרישה החלשה יותר לפיה h, או h וחלק מנגזרותיה, מתאפסות בקצוות הקטע a,b. במקרה זה עוסקים בקטע הסגור .
ערים באימפריה הרומית
הערים באימפריה הרומית היו בעלות דרגות שונות של שלטון. עיר משועבדת הייתה חייבת לעלות מס לרומא ובשיכון צבא לחורף. עיר חופשית נחשבה כבעלת בריתו של העם הרומאי ולכן הייתה פטורה במידה רבה מן המיסים השונים והחובה לשכן צבא לחורף. מוניקיפיום היה יישוב עירוני שאורגן בצורה שלטונית רומאית, בעוד קולוניה הייתה עיר בעלת זכויות רומאיות. רבות מן הערים במזרח האימפריה המשיכו להתקיים במתכונת הפוליס שקדמה לתקופת שלטונה של רומא.
הערים בעולם הרומאי לא יכלו להתפשט מעבר למה שהיה העורף החקלאי שלהן מסוגל להכיל. המקרים יוצאי הדופן היחידים לכך הם הערים רומא, אלכסנדריה, אנטיוכיה וקונסטנטינופול, תודות למדיניות השלטונית שייבאה מזון לרווחת תושבי העיר.
הלמה היסודית של חשבון וריאציות
גרסה עבור שתי פונקציות
אם זוג רציפה של פונקציות f, g על קטע (a,b) מקיימות את השוויון עבור כל פונקציה חלקה בעלת תומך קומפקטי h מהקטע (a,b) אז g היא גזירה, ומתקיים  g' = f  בכל מקום. עבור g=0 מתקבלת הגרסה הבסיסית.
ישנו עוד מקרה מיוחד, עבור f = 0: אם פונקציה רציפה g מעל הקטע (a,b) מקיימת את השוויון עבור כל פונקציה חלקה בעלת תומך קומפקטי h על (a,b), אז g היא פונקציה קבועה.
נגזרות מסדרים גבוהים יותר
אם אוסף של פונקציות רציפות  על קטע (a,b) מקיים את השוויון עבור כל פונקציה חלקה בעלת תומך קומפקטי h מהקטע (a,b), אז קיים אוסף של פונקציות גזירות ברציפות מעל (a,b) כך ש בכל מקום. התנאי ההכרחי הוא גם מספיק, שכן האינטגרנד הופך מקבל את הצורה .
המקרה n = 1 הוא פשוט הגרסה עבור שתי פונקציות, ואז f=f_0=u'_0 ו f_1=u_0, לפיכך,.
לעומת זאת, המקרה n=2 לא מוביל לקשר שכן הפונקציה f_2 = u_1 לא צריכה להיות גזירה פעמיים. התנאי המספיק הוא לא הכרחי. במקום זאת, תנאי הכרחי ומספיק יכול להיות כפי שנכתב עבור n=2,  עבור n=3, וכן הלאה; באופן כללי, אי אפשר לפתוח את הסוגריים כי לא מובטחת הגזירות של כל איבר בנפרד.
פונקציות רבות משתנים
אם f היא פונקציה רציפה המקבלת כמה משתנים, מהקבוצה הפתוחה לכל פונקציה חלקה בעלת תומך קומפקטי מתוך Ω, אז f היא זהותית אפס. בדומה לגרסה הפשוטה, אפשר לדרוש f רציפה על הסגור של Ω, ולדרוש ש-h מתאפסת בקצוות של Ω.
הנה גרסה לפונקציות רבות משתנים שאינן בהכרח רציפות: אם  קבוצה פתוחה, וכן  מקיימת את השוויון עבור כל פונקציה חלקה h בעלת תומך קומפקטי מתוך Ω, אז f=0 (הכוונה לשוויון ב- L2, כלומר, כמעט בכל מקום).
ג'רון רוברטס
ג'רון רוברטס (אנגלית: Jeron Roberts, נולד ב-10 בנובמבר 1976) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדת הסמול פורוורד המחזיק באזרחות ישראלית. גובהו 1.98 מטר. משחק בעמדות הקלע והסמול פורוורד. בישראל שיחק לראשונה בקבוצת מכבי קריית מוצקין אליה הגיע בשנת 2000. משם עבר לשחק בהפועל לב השרון, אליצור נווה-דוד רמלה, מכבי אשדוד, הפועל תל אביב, עירוני אשקלון, אפואל ניקוסיה ועירוני נהריה. בעונת 2007/2008 שיחק במדי דמון אמסטרדם מהולנד תחת אריק שיבק, אך נכשל בבדיקת סמים (בדמו נתגלו שרידי החומר הכימי הפעיל של קנאביס) והושעה לשנה מפעילות בכדורסל מקצועני.
רוברטס היה שותף לסגל נבחרת ישראל באליפות אירופה 2007 שנערכה בספרד.
בסיום עונת 2011/2012 לאחר 10 עונות בישראל החליט ג'רון לפרוש מכדורסל מקצועני. לאחר מכן הפך למאמן כדורסל באוניברסיטת פסיפיקה בקליפורניה, וכיום הוא העומד בראש תוכנית האתלטיקה של אוניברסיטת בריסטול באנהיים.
רוברטס נשוי לליאורה רוברטס.
42 דאג
דיון מרקיז הייז (באנגלית: Dion Marquise Hayes; נולד ב-25 בנובמבר 1994), הידוע בשם הבמה 42 דאג (), הוא ראפר, זמר ופזמונאי אמריקאי מדטרויט, מישיגן.
ביוגרפיה
הייז נולד בצד המזרחי של דטרויט ב-25 בנובמבר 1994. הוא הכיר את אמן ההיפ-הופ ליל בייבי ב-2017, איתו שיתף פעולה לימים לעיתים קרובות במהלך הקריירה שלו.
ב-22 באוגוסט 2020 יצא הסינגל המוביל מתוך המיקסטייפ הרביעי שלו, "Free Merey", בליווי וידאו קליפ. בהמשך, יצא הסינגל השני, "Free Me". באפריל 2021 הוציא את הסינגל השלישי מתוך המיקסטייפ, "", ביחד עם הראפר רודי ריץ'. הסינגל הגיע למקום ה-67 במצעד הבילבורד הוט 100, והפך לסינגל הראשון של 42 דאג כאמן מוביל שנכנס למצעד. ב-17 במאי, הכריז על המיקסטייפ הרביעי שלו, Free Dem Boyz, ותאריך צאתו, 21 במאי.
הנשר (קומיקס)
הנשר (באנגלית: The Vulture) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס ספיידרמן ביקום מארוול קומיקס. דמותו הופיעה לראשונה בחוברת Amazing Spider-Man #2 ממאי 1963 ונוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאייר סטיב דיטקו.
הנשר הוא האלטר אגו אותו חלקו מספר דמויות - אדריאן טומס, בלאקי דראגו, קליפטון שאלוט וג'ימי נטאלה - כאשר הידוע מביניהם הוא אדריאן טומס, מהנדס לשעבר שהפך לנבל-על לאחר שנבגד בידי שותפו, ונעשה לאחד מנבלי-העל הבולטים ביותר בגלריית הנבלים של ספיידרמן ולאחד מנבליו הראשונים. הוא חבר מייסד של קבוצת ששת המרושעים. בלאקי דראגו היה שותפו לתא הכלא של טומס, והשתמש בזהות הנשר באמצעות רתמת כנפיים נוספת. קליפטון שאלוט וג'ימי נטאלה עברו מוטציה בגופם, שהצמיחה להם כנפיים אמיתיות.
הנשר הופיע במרבית סדרות האנימציה אודות ספיידרמן, ואת דמותו מגלם השחקן מייקל קיטון בסרט הלייב אקשן "ספיידרמן: השיבה הביתה" אשר מתרחש ביקום הקולנועי של מארוול, ואף הופיע בשני הסצנות שאחרי הכתוביות בסרט הלייב אקשן "מורביוס" אשר מתרחש ביקום ספיידרמן של סוני.
מקור, ששת המרושעים, בלאקי דראגו וקליפטון שאלוט
אדריאן טומס היה מהנדס אלקטרוניקה וממציא מסטטן איילנד, ניו יורק אשר חלק שותפות עסקית עם איש עסקים שמעל בכספי החברה והותיר אותו מחוסר עבודה. טומס הזועם - שבאותה עת יצר רתמת תעופה - הרס את העסק וגילה שרתמה זו גם העניקה כוחות על-אנושיים. בנוסף, טומס היה אובססיבי בנוגע לגילו המתקדם, וניסה ללא הרף לעכב את השפעות הזדקנותו דרך המצאותיו הגאוניות. במפגשו הראשון בספיידרמן בעת שהיה במסע שודים ברחבי ניו יורק, טומס לכד אותו במכל מים ללא יכולת לצאת. בהמשך, ספיידרמן פיתח מתקן שמנטרל את הרתמה של טומס, והפעיל אותו בזמן שהשניים היו באוויר. בשל כך, טומס שדרג את הרתמה שלו ושדד את מסחרית השכר של מערכת העיתון "הדיילי ביוגל".
הוא הצטרף לגלגולה הראשון של קבוצת ששת המרושעים של דוקטור אוקטופוס, וחטף את בטי ברנט, מזכירתו של ג'יי ג'ונה ג'יימסון. טומס אילץ את ספיידרמן להסיר את יורי הקורים שלו ואז שפך שמן על גג הבניין וניסה להפיל את ספיידרמן בעזרת כנפיו. ספיידרמן נמלט ואילץ את טומס לגלות לו היכן נמצא בסיסו של אוקטופוס. לבסוף, כל חברי הקבוצה נשלחו למאסר. מאוחר יותר, טומס מאמין שהוא גוסס בכלא וחושף בפני חברו לתא, בלאקי דראגו, את מיקומה של רתמת תעופה נוספת בשטחי הכלא. בעזרת הרתמה, דראגו נמלט מהכלא וחובר לקרייבן הצייד בניסיון לעצור את ספיידרמן. בסופו של דבר, טומס הצליח להשתחרר מהכלא והביס את דראגו. מעט זמן לאחר מכן, ד"ר קליפטון שאלוט גרם למוטציה בגופו שהצמיחה לו כנפיים טבעיות.
נבל-על, נייתן לובנסקי, סרטן
טומס השפיל את המאפיונר מורגן, ששכר את ברט קניון/היטמן נגד ספיידרמן וניסה לנקום בטומס. הוא ארגן את מותם של מאפיונרים בעלי השפעה בעולם התחתון כדי להשתלט עליו, ונאבק בספיידרמן. הוא ניסה לנקום בשותפו מן העבר ונלחם בפושעים בני-נוער המשתמשים ברתמותיו, ניסה לסחוט קזינו באטלנטיק סיטי ונלחם בהובגובלין, עבר ללאס וגאס ונלחם במוטאנטית סקידס וראסטי קולינס כשניסה לשחרר את ניטרו.
טומס התיידד עם נייתן לובנסקי, קשיש מרותק לכיסא גלגלים שהפך למושא אהבתה של מיי פארקר, דודתו של ספיידרמן. נייתן עודד את טומס הפצוע לא לתת לנכויותיו להגביל אותו, אף שלא ידע את זהותו הסודית. מאוחר יותר בקרב נגד ספיידרמן כחלק מששת המרושעים, טומס השתמש במיי כבת ערובה, ונייתן קפץ מכיסא הגלגלים שלו ועלה על טומס. טומס עף לגובה רב, וביקש מנייתן לרדת ממנו. כאשר נייתן הציץ, הוא לקה בהתקף לב ונפל מגבו של טומס. למרות שספיידרמן הציל אותו, נייתן מת בזרועותיה של מיי. טומס אובחן כחולה סרטן, שנגרם מקרינת רתמת-הכנפיים שלו. הוא הלך לביתה של מיי וביקש ממנה לסלוח לו על שגרם בעקיפין למותו של נייתן, כשלפתע פיטר פארקר הזועם תקף אותו. שניהם עבר לזהויותיהם הסודית כנשר וכספיידרמן, בקרב בו ספיידרמן הרס את רתמת הכנפיים שלו. טומס חזר לבית משפחת פארקר על מנת להתנצל בפני שניהם, שם מיי אחלה לו כי מותו יהיה איטי ומלא סבל. היא התנצלה בפניו בכלא, אך אמרה כי אינה יכולה לסלוח.
טומס נעשה מעורב במזימתם של זיקית והגובלין הירוק (הארי אוסבורן) להניע את ספיידרמן לשיגעון באמעות אנדרואידים משני צורה שיתחזו להוריו המתים, הרס אותם בטעות וגרם לספיידרמן התמוטטות עצבים קצרה. הוא ספג את כוח החיים המדומה של האנדרואידים, ובכך נרפא מהסרטן ונעשה צעיר. הוא החל לנסות להרוג את כל מי שהכיר אותו כאדם זקן, אך תוכניתו השתבשה בקרב נגד המשוטט. אמנם הוא הביס את המשוטט שנלקח לבית חולים בידי ספיידרמן, אך הותקף בידי אדם המסוגל להמיס כל חפץ בו הוא נוגע, אשר ביטל את צעירותו של טומס והחזירו למצבו הקודם כזקן.
שנות האלפיים
טומס וסאנדמן הפעילו מניפולציה על הנבלים שכירי-החרב בולזאיי, ג'אגרנוט, דדפול וסייברטות' לגנוב מארגון A.I.M את "דיסק הזהות" המכיל את זהותם הסודית של פעילי וסוכני S.H.I.E.L.D, ביניהם בתו של טומס, ולריה. כאשר עבד עבור הינשוף לזמן קצר, הוא נכשל במשימתו ופניו צולקו באכזריות בידי החתולה השחורה. הוא חזר כחבר בתריסר המרושעים של נורמן אוסבורן/הגובלין הירוק, וחבש קסדה כדי להסתיר את צלקותיו. הקבוצה הובסה בידי ספיידרמן, החתולה השחורה, קפטן אמריקה, איירון מן, ארבעת המופלאים, דרדוויל ויילוג'אקט.
במהלך אירועי "מלחמת אזרחים", טומס הצטרף לששת המרושעים החדשים של דוקטור אוקטופוס לצד הלטאה, שוקר, גרים ריפר והלוכד. הוא, גרים ריפר והלוכד הובסו בידי האוונג'רס הסודיים של קפטן אמריקה. בתאו במתקן מעצר של S.H.I.E.L.D, הוא נראה צופה בספיידרמן חושף לעולם את זהותו הסודית. כאשר ספיידרמן ערק לאוונג'רס הסודיים של הקפטן, טומס נשלח בידי סוכן S.H.I.E.L.D ג'יימי מדרוקס ללכוד אותו. הוא תוקף את ספיידרמן כאשר חתם על ספר, סימם אותו עם תרופות הרגעה חזקות אך קרס בפתאומיות ואיבד את הכרתו. הוא התעורר בבית חולים, שם רופא אמר לו כי הוא לקה בשבץ ושרבים משריריו בצד שמאל משותקים. כאשר הרופא עוזב, טומס מבחין בספיידרמן בחדר ומבקש ממנו להורגו. למרות שבהתחלה סירב, ספיידרמן חנק את טומס עם כרית לאחר שלגלג עליו ועל דוד בן, אך השאיר אותו בחיים.
כאשר אליושה קרבינוף/קרייבן הצייד החל לאסוף גן חיות מנבלי-על בעלי שמות של בעלי חיים, הוא לכד גם את טומס ושבר את ידיו שוב ושוב כדי למנוע את בריחתו. המעניש וריינו הביסו את קרייבן ושיחררו את נבלי-העל, ביניהם טומס. טומס חזר לאחר אירועי "אי העכביש" כמנהיג כנופיית גנבים בשם "השודדים הנשרים", המשתמשים ברתמותיו הצבועות בסגנון גותי. ספיידרמן הביס אותם באמצעות חגורה מגנטית, והביס את טומס שהשתמש בטכנולוגיית מניפולציית גרביטציה.
ספיידרמן העליון וששת העליונים
טומס ואנשיו החלו בסדרת פשעים בניו יורק, והשוטרת קרלי קופר החלה לחקור בעזרת ספיידרמן העליון - תודעתו של דוקטור אוקטופוס בגופו של ספיידרמן המקורי. ספיידרמן העליון תקף את טומס ואנשיו, וכאשר גילה כי אנשיו של טומס הם ילדים, תקף אותו באכזריות, עיוור אותו באמצעות זרקור העכביש והפיל אותו מגג. אנשיו של טומס מגויסים לאומת הגובלינים בידי הגובלין הירוק/מלך הגובלינים. הוא נראה במרפאת כלא "הרפסודה" יחד עם בומרנג והעקרב, שהוכו באכזריות גם הם בידי ספיידרמן העליון. כאשר אליסטר סמיית ברח מהכלא, הוא ריפא וחיזק את השלושה והציע להם להרוג את ספיידרמן העליון. בעוד בומרנג נלחם בספיידרמן העליון והעקרב תוקף את ראש העיר ג'יי ג'ונה ג'יימסון, טומס נשלח לתקוף את האזרחים ברפסודה. גלורי גראנט ונורה וינטרס מבקשות ממנו לעצור, ללא הצלחה. כאשר ספיידרמן העליון הורג את סמיית, שיפוריו של טומס נהרסו והוא נלקח מהמקום בידי ראש אגף האבטחה של הרפסודה.
טומס ברח מהכלא, הובס בידי ספיידרמן העליון ונלקח לכלא תת-ימי בבעלותו. שם, הוא נשלט שליטה מוחית בידי ספיידרמן העליון כדי שיצטרף לקבוצת "ששת העליונים" שלו, יחד עם זיקית, אלקטרו, סאנדמן ומיסטריון. לאחר כל פעם שהשתמש בהם, ספיידרמן העליון הסיר זמנית את מכשירי השליטה המוחית שלו מהם והחזיר אותם לתאיהם. לאחר קרב נגד קבוצת אדוני הרשע הנוספת בהנהגת לייטמאסטר, הם הצליחו להשתחרר משליטתו של ספיידרמן העליון ותקפו אותו. הוא הדף אותם בקושי רב בעזרת "ילדת השמש", והם התפזרו לדרכיהם.
ג'יימס "ג'ימי" נטאלה
ג'ימי נטאלה עבד עבור מאפיונר, ותפקידו היה לנקות את שאריות הפשעים שביצעו שאר אנשיו של המאפיונר. במשך הזמן הוא לא הצליח להתמודד עם עומס העבודה, וביקש עזרה מהממונים עליו שהציעו לו להפוך לחצי נשר היברידי בעזרת התהליך שיצר את העקרב ואת הזבוב האנושי במחיר אובדן זכרונותיו. הוא עבר את התהליך, אך הצמיח כנפיים אמיתיות ונעשה קניבל טורף נבלות בדומה לנשר אמיתי. הוא יצא נגד המאפיונר, ואכל בריונים חלשים ופצועים. ספיידרמן נתקל בנטאלה לראשונה כאשר אכל את אחד מקורבנותיו על גג. נטאלה הביס את ספיידרמן בעזרת יכולותיו - לסתות ענק, כוח על-אנושי, קיא חומצתי ותעופה באמצעות כנפיו - אך לבסוף ספיידרמן הביס אותו ביאנקי סטדיום ושבר את ידיו.
גן החיות פארק פרוספקט
גן החיות פארק פרוספקט (באנגלית: Prospect Park Zoo ) הוא גן חיות הממוקם בפארק פרוספקט שברובע ברוקלין, בעיר ניו יורק שבמדינת ניו יורק שבארצות הברית. גן החיות הוקם בשנת 1890 ונקרא "הביבר". הגן הורחב בשנות ה-30 של המאה ה-20, ונפתח מחדש ב-3 ביולי 1983 בשמו הנוכחי. הגן שופץ בשנות ה-80 ונפתח מחדש ב-5 באוקטובר 1993.
הביבר
במקום בו נמצא גן החיות כיום, הוקם באביב 1890 ה"ביבר" (the Menagerie). ראש מחלקת הפארקים של ניו יורק, ג'ורג' ו. בראונר, תרם במאי 1890, זמן קצר לאחר מינויו, שלושה דובים צעירים ממין דוב שחור אמריקני לעיר ניו יורק. בעקבותיו תרם גזבר המדינה הארי אדמס שלושה איילים לבנים, ובאוקטובר אותה שנה נתרמו שני דובים נוספים ושועל. ב-1893 כבר נמנו בביבר שבעה כלבי ים, ביזון אחד מעזבונו של סמיואל ב. דורייה, שלושה שועלים אדומים, שלושה דובים, פרה קדושה הודית, שני איילים לבנים, חמישה איילים אדומים, שבעה כלבי ים ובין 12 ל-15 טווסים.
כל בעלי החיים הוחזקו במכלאות שהוקמו קודם לכן, בשנות ה-60 של המאה ה-19, במטרה להחזיק בהן כבשים. עד סוף המאה נתרמו חיות רבות נוספות לביבר.
הקמת גן החיות
בשנת 1935, לאחר השגת מימון ממינהל קידום העבודות (Works Progress Administration) מנהל הפארקים של העיר רוברט מוזס הרס את המחלבה, מכלאת הכבשים והביבר, על מנת לפנות מקום להקמת גן חיות. האדריכל איימר אמבורי השני תכנן חצי סהר של בנייני אבן, הבנויים סביב בריכה המיועדת לחיות ים. הבניינים הציגו תרחישים מספרו של רודיארד קיפלינג - ספר הג'ונגל.
שיפוץ גן החיות
שיפוץ גן החיות החל באוגוסט 1989 ועלה כ-37 מיליון דולרים. במהלך השיפוץ שומרו הקירות החיצוניים של המבנים שתכנן איימר אמבורי, אולם פנים המבנים נהרס ונבנה מחדש, במטרה ליצור תנאים יותר הומניים לבעלי החיים.
כיום
בגן החיות מוצגות שלוש תֶמות: הבניין הדרומי מכיל את "עולם בעלי החיים" - תערוכה המציגה את הרבגוניות של בעלי החיים על פני כדור הארץ. הבניין האמצעי, שהיה בעבר ביתם של הפילים, מציג כיום "אורחות (בעלי) חיים" - תערוכה המציגה בעלי חיים בעלי אורח חיים יוצא דופן וכיצד הם משתלבים בסביבתם ומגיבים אליה. הבניין הצפוני מציג את התערוכה "בעלי החיים בחיינו" - תערוכה המתארת כיצד משפיעים בעלי חיים על החיים ה"יומיומיים" של האדם (חיי המסחר והתרבות).
מטרת התערוכות היא לעורר בקרב ילדים עניין ומודעות סביבתית. במסגרת תערוכת "עולם החיות" ישנו נתיב שבו הולכים המבקרים ורואים כלבי דינגו, קיפודים, וולאבים, מונטיאק הציצית, ופנדות אדומות בשחזור של סביבתם הטבעית.
חיות מבויתות מוצגות בתעורכת "בעלי החיים בחיינו" והילדים יכולים ללטפן.
נכון לשנת 2006 מצויים בגן החיות כ-400 בעלי חיים מ-80 מינים שונים.
כלב ים נזירי מצוי
כֶּלֶב יָם נְזִירִי מָצוּי (ידוע גם בשם כֶּלֶב יָם נְזִירִי יָם תִּיכוֹנִי; שם מדעי: Monachus monachus) הוא מין בסוג היחידי "Monachus" שבעבר סווג בסוג כלב ים נזירי. זהו אחד היונקים הנדירים ביותר בעולם. מדובר במין כלב הים עם האוכלוסייה הקטנה ביותר מבין כל כלבי הים בעולם. הוא נמצא בסכנת הכחדה, ואוכלוסייתו כוללת רק כמה מאות פרטים בוגרים.
מאפיינים
כלב ים נזירי ים תיכוני הוא כלב הים היחיד שהסתגל לחיים בימים טרופיים וסובטרופיים. הוא פעיל ביום ובלילה וצד בשעות הגאות. חוש השמיעה שלו אינו מפותח, אולם חושי הראייה, ריח ומישוש מפותחים למדי. במים עכורים, נעזרים כלבי הים הנזיריים בשפמם לצורך התמצאות.
כלב ים זה נמצא בחלקים של הים התיכון, במזרח האוקיינוס האטלנטי, ובאזורים אחרים בחוג הסרטן. במהלך המאה העשרים נכחד מרוב מדינות הים התיכון. נקבת כלב הים נמנעת מלהמליט או מלטפל בגוריה בקרבת בני אדם, לכן התגברות הבנייה והתיירות בחופי הים התיכון פוגעת בהתרבותו. דייג יתר בים התיכון הוא גורם משמעותי נוסף המשפיע באופן שלילי על אוכלוסיית כלבי הים.
שרדו שלוש אוכלוסיות עיקריות: אחת בים האגאי באיי יוון וטורקיה, השנייה בארכיפלג הפורטוגלי מדיירה, והשלישית באוקיינוס האטלנטי בגבול מרוקו-מאוריטניה. הקבוצות נבדלות זו מזו ולא תועד קשר ביניהן. מספר אזורים מבודדים יחסית עם תנאים טובים להמלטות וגידול (עם נקרות באזור החוף) הוכרזו כשמורות טבע סגורות לטובת כלבי הים הנזיריים.
ביוון, כלבת הים ארגירו הפכה לאטרקציה, כשהייתה מגיחה לחופיו המתויירים של האי סאמוס, ונשכבת על מיטות החוף כאחת התיירות. הרשויות ביוון דאגו להפריד בינה לבין האוכלוסייה, כדי למנוע נזק הדדי. דווח כי ארגירו פגעה בשתי תיירות בעת שחייתן, ייתכן שתוך כדי משחק. ב-2017 היא נהרגה בירי ודקירה בידי אלמונים.
בישראל
בישראל נצפו פרטים בודדים בצפון החוף של הים התיכון, שכנראה הגיעו מחופי לבנון. בשנת 1934 ניצודו אם וגור בחוף דור-הבונים. החוקר ישראל אהרוני מספר שנתפסו אם ושלושה גורים בחוף הכרמל, ומאז נכחדו מנוף הארץ.
במאי 2023 עלתה כלבת ים שכונתה "יוליה" לנוח בחוף ביפו. ככל הנראה הגיעה לאחר מסע ארוך מטורקיה. למעט גיחות קצרות לים, היא נותרה לנוח על החוף במשך כמה ימים, כדי להשיר את פרוותה. מדובר בתיעוד הראשון של כלב ים שעלה ליבשה בחוף ישראלי, ומשך סקרנים וחובבי טבע. בשל כך מיקמה רשות הטבע והגנים גדרות סביבה והציבה שמירה בנקודה, כדי למנוע הפרעה.
ב-31 במאי 2023, עלתה "יוליה" לחוף עזה אך הוברחה במהרה חזרה למים. כלבת הים "יוליה" נעה מחוף לחוף בישראל במשך חודשיים.
תיאור
נקבות כלב הים הנזירי הים-תיכוני ממליטות אחת לשנתיים בממוצע. בלידה, אורכו של כלב ים נזירי הוא בסביבות 80 ס"מ. לרוב הגורים נולדים במערות, מאורות ונקרות, רחוק מעין האדם. זאת בשל העובדה שהנקבות נמנעות מהמלטה או מטיפול בגורים באזור עם נוכחות של בני אדם. בדרך כלל הגורים נולדים בעיקר בסתיו. בגיל שבועיים הם מסוגלים לשחות ולצלול. בגיל 18 שבועות הם נגמלים מיניקה.
הם מגיעים לבגרות מינית בסביבות גיל ארבע. בבגרות הוא צומח עד לכ-230–280 ס"מ. משקלו הממוצע של זכר הוא 320 ק"ג ומשקל הנקבה 300 ק"ג. צבע פרוותם הוא חום או אפור כהה ובטנם לבנה. תוחלת חייהם הממוצעת נעה בין 20 ל-25 שנים.
פרווה
הפרווה שומרת על כלב הים מחוץ לים, אם כי רוב שעות היממה יבלה במים. בניגוד לרוב היונקים, כלבי ים משירים את פרוותם בבת אחת. תהליך ההשרה בכלב ים נזירי ים-תיכוני נמשך כשבועיים. בשלב הראשון הפרווה הופכת לחומה, ובשלב השני היא נושרת. תחילה מהראש והסנפירים ואחר כך מהגב והבטן. במהלך ההשרה כתמי הפרווה והעור המת מתקלפים, ואז צומחת פרווה חדשה. התהליך דורש אנרגיה מרובה ולכן במהלכו נוהגים כלבי הים לרבוץ על החוף, לרוב במערות, כדי לחסוך באנרגיה.
תזונה
כלבי ים הם פעילי יום וניזונים מדגים (סרדינים, דגי סולית ומולית), מרכיכות, תמנונים ודיונונים, עד ל-3 ק"ג ביום. הם מעדיפים לצוד את טרפם באזורי ים פתוחים, המאפשרים להם לנצל את מהירותם באופן יעיל יותר.
הם מקבלים מים מתוקים מהדגים שהם אוכלים, משריפת רקמות שומן או מ"שתייה" של מי ים. הכליות שלהם מותאמות להפרדת המלח ולסילוקו דרך מערכת השתן.
שימור
בעבר נחשב כלב הים הנזירי המזרח תיכוני לאחד מ-12 היונקים הנדירים בעולם. בעקבות זאת הוגדר כב"סכנת הכחדה חמורה". עם זאת, החל משנת 2015 הצטברו נתונים המצביעים על עלייה קלה בתת-האוכלוסיות של כלבי הים הנזיריים בים התיכון. נתונים אלו הביאו לעדכון סטטוס השימור ל"סכנת הכחדה".
כלב הים הנזירי הים תיכוני מוגן משפטית בכל תפוצתו באמצעות חוקים לאומיים, אמנות אזוריות ובינלאומיות ובתקנות האיחוד האירופי. צעדי חקיקה ופעולות מחקר, ניהול ושימור להגנה יעילה על אוכלוסיות כלבי הים הנזיריים הים תיכוניים, קיימות בשמורת הטבע של איי דזרטש בארכיפלג מדיירה שבפורטוגל, בפארק הימי הלאומי של אלוניסוס, האיים הספורדיים הצפוניים, באזור הימי המוגן של צפון קרפטוס-סאריה ובאזור האסור לטיול בחצי האי גיארוס ביוון, באזור ללא דייג של חצי האי קאפ בלאן, וכן בשמורה שנוצרה כדי להגן על מערות גורי כלבי הים הנזיריים בקאבו בלנקו שבסהרה המערבית. בטורקיה מבוצעות פעולות דומות בחמישה אתרים בחופי במדינה.
ג'ידו קרישנמורטי
ג'ידו קרישנמורטי (בטלוגו: జిడ్డు కృష్ణమూర్తి; 11 במאי 1895 – 17 בפברואר 1986) היה פילוסוף ומורה רוחני הודי אשר במשך כששים שנה קיים שיחות בכל רחבי העולם בנושאי מודעות עצמית, טרנספורמציה של המוח, מערכות יחסים, חינוך, יצירת שינוי חברתי, ושלום עולמי. לאורך כל חייו טען קרישנמורטי שעל כל אחד לקחת לידיו את האחריות לשחרורו המלא מפחדיו ומסבלותיו, והדגיש ששינוי כזה יכול לקרות רק על ידי שחרור האדם מכל סמכות רוחנית, פסיכולוגית או דתית חיצונית, והפיכתו לסמכות בעצמו.
ביוגרפיה
קרישנמורטי נולד בכפר קטן במדינת אנדרה פרדש שבדרום הודו. בגיל 14, כאשר טייל על שפת הים עם אחיו ניטייה, פגש בכיר בחברה התיאוסופית שיצא מטעם נשיאת התיאוסופיה דאז, אנני בזאנט לחפש את הנביא שיעמוד בראש התנועה ויהיה למורה העולם. לאחר מספר שנים בודדות בהכשרתו באנגליה העמידו אותו בראש מסדר אשר יוסד במיוחד בשבילו וכונה "מסדר הכוכב מן המזרח" (The Order of the Star from the East). בגיל 27 החלה להתערער אמונתו בדרך התאוסופית, לאחר שחווה מספר התעוררויות רוחניות. לאחר מותו של אחיו, אליו היה קשור מאוד, הסתגר בחדרו ובכה במשך שלושה ימים ושלושה לילות אשר בסופם יצא והכריז "חלום ישן הגיע לקצו וחלום חדש בא לעולם. חזון חדש הולך ומתהווה ותודעה חדשה הולכת ונפרשת".
בשישים השנים הבאות חילק את זמנו בין אוהיי, קליפורניה, שם התגורר ובין שיחות בפני מאזינים בכל רחבי העולם בהם הרצה בנושאים מגוונים. בתי ספר בהשראת רוחו של קרישנמורטי הוקמו בהודו, אנגליה, ארצות הברית וקנדה ומקומות נוספים.
רעיונותיו
ליבת תורתו של קרישנמורטי נסובה סביב הצהרתו בנאום פירוק המסדר משנת 1929, "האמת היא ארץ חסרת נתיב. אינכם יכולים להתקרב אליה באמצעות שום דרך, שום דת, שום כת. זוהי השקפתי ואני דבק בה ללא סייג".
קרישנמורטי נהג לקיים שיחות עם מדענים, פוליטיקאים, אנשי רוח ופילוסופים, ביניהם דייוויד בוהם, רופרט שלדרייק, ואינדירה גנדי. דמויות רבות, כגון ברוס לי, אלדוס האקסלי ואחרים, הושפעו מרעיונותיו.
ספרים מתורגמים
מספריו של קרישנמורטי שתורגמו לעברית:
בונג ג'ון-הו
בונג ג'ון-הו (בקוריאנית: 봉준호,) הוא במאי ותסריטאי דרום קוריאני. בשנת 2019 זכה בפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר, בפרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר ובפרס דקל הזהב בפסטיבל הקולנוע בקאן עבור סרטו "פרזיטים". הופע ברשימת טיים 100 של מגזין טיים בשנת 2020.
ביוגרפיה
בונג נולד בטגו, שבדרום קוריאה והוא הצעיר מבין ארבעה ילדים. אביו, בונג סנג-גיון, היה מעצב גרפי, מעצב תעשייתי ופרופסור לאמנות באוניברסיטת יונגונגם וראש המחלקה לאמנות במכון הלאומי לקולנוע; אמו, פרק-סו יאנג, הייתה עקרת בית במשרה מלאה. אביו פרש מהמכון הטכנולוגי של סיאול כפרופסור לעיצוב בשנת 2007 ונפטר בשנת 2017. סבו מצד אמו של בונג, פארק טאווון, היה סופר מוערך בהכיבוש היפני בקוריאה. בזמן שבונג היה בבית ספר יסודי, המשפחה עברה להתגורר בסיאול, והתגוררה בג'מסיל-דונג ליד נהר האן. בשנת 1988 נרשם בונג לאוניברסיטת יונסי, במגמת סוציולוגיה. הוא שירת שנתיים בצבא, בהתאם לשירות החובה של דרום קוריאה לפני שחזר ללימודים בשנת 1992. בהמשך הקים בונג, יחד עם סטודנטים מאוניברסיטאות שכנות, מועדון קולנוע בשם "דלת צהובה". כחבר במועדון, בונג עשה את סרטיו הראשונים. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת יונסי בשנת 1995. בין השנים 1994–1995 למד באקדמיה הקוריאנית לקולנוע.
קריירה
לאחר סיום לימודיו, הוא בילה את חמש השנים הבאות בתפקידים שונים בהפקות סרטים של במאים אחרים. הוא שימש כעוזר במאי ותסריטי. בשנת 2000 השלים את הסרט הראשון שלו "כלבים נובחים אינם נושכים". הסרט, על מרצה זוטר באוניברסיטה שחוטף את הכלב של השכן, צולם באותו מתחם דירות בו התגורר בונג לאחר נישואיו. עם יציאתו לאקרנים, בפברואר 2000, הסרט זכה להתעניינות מסחרית מועטה אך קיבל כמה ביקורות חיוביות. הוא הוזמן למדור התחרויות בפסטיבל הסרטים הבינלאומי סן סבסטיאן בספרד, וזכה בפרסים בפסטיבל סלמדאנס ובפסטיבל הקולנוע הבינלאומי בהונג קונג.
סרטו השני של בונג, "זיכרונות מרצח" (2003), היה פרויקט גדול בהרבה, שמבוסס על מחזה תיאטרון על רוצח סדרתי אמיתי, שהטיל אימה על עיירה כפרית בשנות השמונים ומעולם לא נתפס (אם כי חשוד הודה בפשע בשנת 2019). הפקת הסרט הייתה תהליך מורכב והוא קבע שיא מקומי למספר המיקומים בהם צולם. הוא יצא לאור באפריל 2003 וזכה מיד בהצלחה מסחרית וביקורות חיוביות. תוך זמן קצר הסרט מכר למעלה מחמישה מיליון כרטיסים, ושורה של פרסים, כולל הסרט הטוב ביותר, הבמאי הטוב ביותר, השחקן הטוב ביותר, ופרס התאורה הטובה ביותר בטקס פרסי "הפעמון הגדול" ("האוסקר הקוריאני") בשנת 2003. אף על פי שלא הוזמן לפסטיבל קאן ופסטיבל ונציה, בסופו של דבר זכה הסרט בבכורה הבינלאומית שלו, שוב בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בסן סבסטיאן, שם קיבל שלושה פרסים כולל פרס צדף הכסף לבמאי הטוב ביותר.
הסרט "המארח" (2006) סימן עליית מדרגה בקריירה של בונג, ואכן עבור תעשיית הקולנוע הקוריאנית כולה. הוא הופק בתקציב של 12 מיליון דולר, ועלילותו מתמקדת במפלצת בדיונית שעולה מעל נהר האן כדי להמיט הרס על תושבי סיאול, ועל משפחה אחת בפרט. בהשתתפות רבים מהשחקנים שהופיעו בסרטיו הקודמים, הסרט זכה להתענינות הקהל עוד לפני שהחלו הצילומים. הקרנת הבכורה נערכה במסגרת "שבועיים של הבמאים" בפסטיבל קאן 2006. אף על פי שהקהל המקומי היה מעט יותר ביקורתי כלפי "המארח" מאשר המשתתפים בקאן, הסרט בכל זאת היה להיט קיץ גדול. הוא הוקרן בלמעלה משליש מ-1,800 מסכי הקולנוע במדינה, וקבע שיא קופות חדש עם 13 מיליון כרטיסים שנמכרו כרבע מאוכלוסיית המדינה. המארח נמכר במהירות ברחבי העולם, ואולפני יוניברסל קנה את זכויות להפקת גרסה באנגלית.
סרטו העלילתי הרביעי של בונג "אמא" (2009), הוא סיפורה של אם חובבת הנאבקת להציל את בנה הנכה מהאשמה ברצח. הוא הוקרן בבכורה במדור Un Certain Regard בפסטיבל קאן 2009 וזכה לשבחים רבים, במיוחד עבור השחקנית קים היי-ג'ה, שזכתה בפרס איגוד מבקרי הקולנוע בלוס אנג'לס לשחקנית הטובה ביותר. הסרט השתתף גם בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה.
בשנת 2015 הוכרז על סרטו הבא של בונג, "אוקג'ה" (ב-30 באפריל 2015, התסריטאי ג'ון רונסון הודיע בחשבון הטוויטר שלו כי הוא כותב את הטיוטה השנייה של התסריט של בונג לסרט). הצילומים לפרויקט החלו באפריל 2016. הקרנת הבכורה שלו הייתה בפסטיבל קאן 2017, שם התמודד על פרס דקל הזהב, ועורר מחלוקת משום שהופק על ידי נטפליקס. הסרט נתקל בקריאות בוז, מעורבות במחיאות כפיים, במהלך הקרנה לעיתונאים בפסטיבל, פעם אחת הופיע לוגו נטפליקס על המסך ושוב במהלך תקלה טכנית; הסרט הוקרן ביחס גובה-רוחב שגוי בשבע הדקות הראשונות שלו. מאוחר יותר פרסם הפסטיבל התנצלות בפני יוצרי הסרטים. הסרט שוחרר מאוחר יותר בנטפליקס ב-28 ביוני 2017, וזכה לביקורות חיוביות.
בשנת 2019 השלים בונג את סרטו המצליח ביותר עד אז, "פרזיטים" קומדיה שחורה ומותחן. הסרט זכה בארבעה פרסי אוסקר, לרבות הסרט הטוב ביותר, וכן בפרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר. התסריט לסרט נכתב על ידי בונג עם האן ג'ין-וון. הסרט מגולל את סיפורה של משפחה ממצב סוציו-אקונומי נמוך אשר מתחזה לאנשים שונים כדי לעבוד בשירות משפחה עשירה. הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הקולנוע בקאן ב-21 במאי 2019 והפך לסרט הדרום קוריאני הראשון שזוכה בפרס דקל הזהב, וכן לסרט הראשון שזכה בהצבעה גורפת מאז "כחול הוא הצבע החם ביותר" משנת 2013. הסרט זכה לביקורות מהללות ברחבי העולם ולהצלחה מסחרית עם הכנסות של מעל 125 מיליון דולר. נכון ל-2019, הסרט נחשב לאחד מ-20 הסרטים הכי רווחיים מדרום קוריאה, ולמצליח ביותר של בונג. המגזין "טיים" בחר בסרט כאחד מעשרת הסרטים הטובים ביותר לאותה שנה. הסרט נבחר לייצג את דרום קוריאה בטקס פרסי אוסקר ה-92 בקטגוריית הסרט הזר הטוב ביותר. זה סרטו השני של בונג שמייצג את המדינה בטקס, אחרי הסרט "אמא" משנת 2009. בטקס האוסקר שנערך ב-9 בפברואר 2020 זכה הסרט בפרסי אוסקר לסרט (הזוכה הראשון בקטגוריה שאינו בשפה האנגלית), לבמאי, לתסריט המקורי ולסרט הבינלאומי הטובים ביותר. בעקבות הזכייה העביר הנשיא דונלד טראמפ ביקורות על בחירותו כזוכה, מאחר שהסרט אינו דובר אנגלית ולא הופק בארצות הברית.
עכבישנים
עַכְּבִישָׁנִים (שם מדעי: Arachnida) היא מחלקה של יצורים יבשתיים ממערכת פרוקי-רגליים המונה כ-60 אלף מינים, ביניהם מיני העכבישים והעקרבים.
מבנה
כל העכבישנים חסרי מחושים, וגופם בנוי משני חלקים עיקריים:
סדרות
המחלקה כוללת את הסדרות:
אגף ההדרכה
אגף ההדרכה היה אחד האגפים במטה הכללי של צה"ל עם הקמתו, בהמשך הפך למחלקת ההדרכה באגף המטה הכללי ולימים הפך לחטיבת התורה, ההערכה וההדרכה תחת אגף המבצעים.
היסטוריה
מקורו של האגף בלשכת ההדרכה של ארגון ההגנה. כחלק מההכנות להקמת צבא, מונה חיים לסקוב בספטמבר 1947 לראש לשכת ההדרכה והוטל עליו לארגן מחדש את הלשכה ואת מערך ההדרכה כך שיכשיר צבא סדיר. חיכוכים ומחלוקות עם מפקדי ההגנה האחרים, שלא הסכימו לאמץ שיטות הדרכה מהצבא הבריטי ובפרט שיטת "תרגולת הקרב" (Battle Drill) שניסה לסקוב להטמיע, הביאה למינויו של אליהו בן חור לראש הלשכה, כשלסקוב משמש כסגנו, ומתרכז בהכנת קורס המ"מים. בדצמבר 1947 הוחלט בישיבת המטה הכללי להקים צבא בן 20,000 חיילים והוגדר תפקידו של אגף ההדרכה החדש להכין את הכוח הנ"ל. מבנה אגף ההדרכה כלל שלוש מחלקות: הדרכה, מינהל ואפסנאות ותפקידו כללו הכנה ואישור של כל תוכניות האימונים בבתי הספר הארציים ובחטיבות, פרסום ספרות הדרכה והפצתה, השגת עזרי אימון והקצבתם ליחידות, חלוקת תחמושת אימונים, ביצוע קורסים מפקדי כיתות ומפקדי מחלקות, השתלמויות מפקדים ואימונם למחלקות הנשק המסייע. לאחר הקמתם של החילות המקצועים באפריל 1948 שונתה הגדרת תפקידו של האגף והוא כלל אימון מפקדים, פיקוח על ההדרכה בחטיבות ותיאום ההדרכה בחילות ובשירותים השונים.
בחודשים הבאים סבל אגף ההדרכה משיתוק, כאשר לחץ המבצעים במלחמת העצמאות הביאו לביטול תוכניות השתלמות שונות, לקיחת מדריכים לצורך הקמת יחידות חדשות כמו גדוד ייעודי לצורך מבצע נחשון ומינוי של בן חור לקצין המינהלה של המבצע. ביקורת על תפקוד האגף הביאה להדחתו של בן חור ולמינויו של לסקוב ביולי 1948 לתפקיד. לסקוב ערך רפורמה באגף ובתקופתו התרכז בהכשרת חיל רגלים כשהאגף הורכב ממטה האגף, מחלקה להוצאה לאור, מרכז בתי ספר לחיל רגלים ושירות לאימון גופני. בספטמבר 1949 הוקם במחנה סרפנד "מרכז אימונים ותגבורות לחיל השריון", שלימים הפך לבה"ד 5 ובית הספר לשריון.
האגף הפך למחלקה באגף המטה הכללי ובראשו עמד מאיר זורע, בדצמבר 1953 הוחלט על הקמת שני אגפים חדשים במטה הכללי, אגף ההדרכה ואגף המודיעין, ולתפקיד ראש אגף ההדרכה מונה אלוף-משנה יצחק רבין שקודם לאחר שנה לדרגת אלוף.
לפני מבצע קדש הוחלט כי אגף ההדרכה יחזור להיות למחלקת הדרכה (מה"ד) באגף המטה הכללי ומפקדו קצין בדרגת אלוף-משנה, לאחר מינויו של צבי זמיר ב-1960 שונה התקן לאלוף. לאחר מלחמת ששת הימים הועברו סמכויות הדרכת החי"ר למפקדת קצין חי"ר וצנחנים ראשי. לאחר מלחמת יום הכיפורים קיבלה המחלקה גם את משימת המחקר ולימוד תורת הלחימה של האויב ויישום התגובות בהדרכה והאימונים של צה"ל. לאחר מלחמת שלום הגליל הוקמה מפקדת חילות השדה והסמכויות לגיבוש תורת הלחימה והארגון של חילות השדה הועברו אליה, אגף התכנון הגדיר מחדש את נושאי האחריות של מחלקת ההדרכה ונקבע כי ייעודה בין היתר, להוות דרג מטה כללי להדרכה לכלל צה"ל, ותפקידו העיקרי בתחום זה התמקד בפיתוח ההדרכה, באמצעות מחלקת פיתוח הדרכה בשנת 1992 הועברה סמכות פיתוח ההדרכה ממחלקת הדרכה למפח"ש ונקבע כי המפח"ש תהווה גוף עם סמכות מטכ"לית, שתיתן שירותים כלל-צה"ליים בתחום פיתוח ההדרכה. בשנת 1995 פורקה מחלקת הפיתוח וההדרכה וענפיה צורפו לאחת החטיבות במפח"ש.
לאחר ארגון המטכ"ל ב-1999 והקמת אגף המבצעים הפכה המחלקה לחטיבת התורה וההדרכה באגף שבראשה אלוף וייעודה: "לשאת באחריות לתורות היסוד של צה"ל, להפקת לקחים, לאימונים ולהדרכה ולתחום היסטוריה הצבאית, להוות מוקד ידע לתחום האיכות ותפיסות הניהול בצה"ל".
יעקב שחר
יעקב (יענקל'ה) שחר (נולד ב-8 באפריל 1941) הוא איש עסקים ישראלי, פילנתרופ, מבעלי "מאיר חברה למכוניות ומשאיות", בעליו ונשיאו של מועדון הכדורגל מכבי חיפה מאז שנת 1992.