cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מוניק ויטיג
ביוגרפיה
ויטיג סיימה דוקטורט בלימודי שפה בבית הספר ללימודים גבוהים למדעי החברה בצרפת. בנוסף, הייתה אחת מהמייסדות של התנועה לשחרור הנשים בצרפת (MLF) והשתתפה בפעילויות מחאה פמיניסטיות. ב-26 באוגוסט 1970, יחד עם נשים רבות אחרות, היא הניחה פרחים מתחת לאנדרטת "החייל האלמוני" – פעולה סימבולית שנחשבה לאירוע מכונן בייסוד הפמיניזם הצרפתי. ב-1971 הצטרפה לקבוצה הלסבית הראשונה בפריז, "Red Dykes", והייתה חברה בקבוצה פמיניסטית רדיקלית נוספת בשם "Revolutionary Feminist".
ספרה השלישי, Le Corps Lesbien (הגוף הזכרי הוא לסבי), פרובוקטיבי אף יותר, עוסק בלסביות הפולשות אחת לשנייה כמעשה של אהבה. הספר ספג ביקורות קשות ויש הטוענים שהיה מהפכני מידי לתקופתו. ב-1976 עזבה ויטיג את צרפת ועברה לארצות הברית, שם השתלבה בחוגים אקדמיים פמיניסטים, בעקבות עניין שגילתה החוקרת ג'ודית באטלר בכתביה והשקפתה. בין השנים 1980 ל-1990 פרסמה מאמרים רבים באנגלית במגזין "Feminist Issues" שמציגים את התפישה הפוליטית המהפכנית שלה. ב-1992 יצא לאור מקבץ מאמרים אלו ואחרים, בשם "The Straight Mind". בהקדמת הספר כותבת ויטיג שהאסופה נחלקת לשניים. החלק הראשון עוסק בדיון פוליטי והשני במשמעות הכתיבה. חלוקה זו מצביעה על החיבור של ויטיג כסופרת להשקפות הפוליטיות שלה. לטענתה פעולת הכתיבה היא פוליטית במהותה, בכך שהיא מראה כל פעם מחדש כיצד הקטגוריה "אישה" אינה טבעית אלא יצירה היסטורית שנובעת מהשקפת עולם פאלית (גברית).
סנדה זייג, בת זוגה של ויטיג, ביימה סרט המבוסס על סיפור שכתבה בשם "הנערה". זהו סרט דרמה רומנטי בין אמנית לנערה שהוקרן לראשונה בארצות הברית בשנת 2001 וספג ביקורות שליליות. בשנת 2003, בת 67, ויטיג עברה התקף לב קשה שגרם למותה.
תאוריה
ויטיג קראה לעצמה לסבית רדיקלית ופיתחה תאוריה פמיניסטית מטריאליסטית, כהמשך לפילוסופיה של סימון דה-בובואר. תפישת עולמה באה לידי ביטוי בספרים ובמסות שכתבה. ויטיג מציגה את ההטרוסקסואליות ככפויה ורואה את הלסביות כמאבק נגד הפטריארכיה. היא אינה מניחה בקיומם של הבדלים מהותניים בין נשים וגברים. היא רואה בקטגוריות מגדריות תפקידים פוליטיים, תולדה של השליטה הגברית. ויטיג מבקרת את המרקסיזם שמנע את המאבק הפמיניסטי, וגם את התנועה הפמיניסטית שאינה מערערת על הדוגמה ההטרוסקסואלית. השקפה זו שבאה לידי ביטוי בכתיבתה הספרותית הפכה אותה לאחת מהדמויות המרכזיות הקשורות לתאוריה קווירית.
בשנת 1978, בוועדה של האגודה לשפות מודרניות שנתכנסה בניו יורק, ויטיג הציגה את חיבורה "The Straight Mind". בסיום דבריה היא הצהירה – "לסביות אינן נשים". דבריה אמנם התקבלו בלבביות, אך לאחר דקות ארוכות של שתיקה. כאשר המאמר פורסם שנתיים מאוחר יותר במגזין צרפתי הופעלו עליו לחצים פוליטיים והמסר עודן.
בתוך התנועה הפמיניסטית ספגה ויטיג ביקורת קשה לצד תמיכה ופיתוח רעיוני. הביקורת השלילית הופנתה בעיקר מתומכי הפמיניזם השמרני, שעסק בעיקר במאבק למען זכויות נשים תוך קבלת שונותן הטבעית. ערעורה של ויטיג על קטגוריות אלו נתפשו על ידם כהרסני בכך הוא עלול למוטט את הלגיטימיות שכבר השיגו. מנגד, חוקרות פמיניסטיות מובילות תמכו ברעיונות שלה ופיתחו אותם. ג'ודית באטלר תומכת ברעיון כי המגדר אינו פרשנות שהתרבות מעניקה למין הביולוגי אלא מנגנון שמייצר בדיה. כמו ויטיג, גם אדריאן ריץ' מגדירה את ההטרוסקסואליות הכפויה כמוסד הבסיסי של הדיכוי הגברי.
Weekends with Adele
Weekends with Adele הוא רצף ההופעות הקבוע בלאס וגאס הראשון של הזמרת האנגלייה אדל. ההופעה הראשונה במסגרתו התקיימה ב-18 בנובמבר 2022, והוא יסתיים ב-4 בנובמבר 2023. רצף ההופעות כלל סדרת הופעות שאירעו במשך כשנה בערבי שישי ושבת. רצף זה תוכנן במקור להתקיים בין 21 בינואר ל-16 באפריל 2022, אך נדחה ב-20 בינואר כאשר אדל הודיעה על דחייתו, ואמרה "אני כל כך מצטערת, אך רצף ההופעות שלי לא מוכן כלל. חצי מהצוות שלי חולה בקורונה ואי אפשר היה לסיים את הכנותיו". היא גם ציינה "עיכובים נוספים שונים" כסיבה, והתנצלה בפני המעריצים, שרבים מהם תמכו בעמדתה בעוד השאר מתחו ביקורת על החלטתה "(ב)רגע האחרון" שהייתה כרוכה ב"הזמנות טיסות ומלון".
התאריכים שנקבעו מחדש, יחד עם שמונה תאריכים נוספים, הוכרזו ב-25 ביולי. בעקבות ביקושים הוסיפה אדל שתי מופעי סוף שבוע של ערב השנה החדשה ב-30 בדצמבר וב-31 בדצמבר 2022.
במרץ 2023, הודיעה אד שתוסיף כ-34 הופעות נוספות מיוני עד נובמבר של אותה שנה. בנוסף, הוכרז על סרט קונצרט מתוכנן, כאשר הצילומים אמורים להתקיים במהלך התאריכים החדשים שהוכרזו. רצף ההופעות גרף 23.6 מיליון דולר מ-34 מופעים מה שהופך אותו למופע שגרף הכי הרבה כסף פר הופעה ברצף הופעות ב-The Colosseum at Caesars Palace.
רשימת השירים
הדרן
ברניבקה
ברניבקה (באוקראינית: Баранíвка; בפולנית: Baranówka; ביידיש: באראניווקע) היא עיר במחוז ז'יטומיר שבאוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.
תולדות היישוב
האזכור הראשון לברניבקה הוא משנת 1565. בסוף המאה ה-16 ובתחילת המאה ה-17 נהרס היישוב מפשיטות הטטרים. בשנת 2001 הוענק ליישוב מעמד של עיר.
יהודי ברניבקה
בין מלחמות העולם נמנו בברניבקה כ-1,500 יהודים, כרבע מתושביה. תחת השלטון הסובייטי פעלה בעיר מועצה יהודית, והתקיים בה בית ספר יידי.
ב-10 ביולי 1941 נכבשה העיר בידי הגרמנים, ואלו ריכזו את יהודיה בגטו, והטילו עליהם גזירות שונות, ובהן חובת ענידת סרט זרוע עם מגן דוד, איסור יצירת קשר עם לא יהודים וחובת ביצוע עבודות כפייה. בגטו התפתחו תנאי רעב, ורכוש היהודים בו נשדד.
ב-19 ביולי 1941 נרצחו במרכז ברניבקה 74 גברים יהודים, ובתחילת אוגוסט שולחו כמה מאות יהודים מהגטו במשאיות אל מחוץ לעיר, ונרצחו. ב-19 באוגוסט 1941 נרצחו כ-180 יהודים נוספים מהעיר, וב-28 באוגוסט נרצחו גברים יהודים נוספים מהגטו.
קלוגה (מחוז)
מחוז קלוגה (ברוסית: Калужская область; בתעתיק: קלוז'סקאיה אובלסט) הוא סובייקט בפדרציה הרוסית. המחוז נמצא בשטח של המחוז הפדרלי המרכזי, כ-150–200 ק"מ מדרום-מערב למוסקבה.
רוב שטח המחוז מכוסה ביערות.
מבחינה אדמיניסטרטיבית המחוז כולל 24 נפות ו-2 ערים בעלי חשיבות מחוזית.
היסטוריה
במהלך המאה ה-14 שטח המחוז היה במרכז המאבקים בין הנסיכים הרוסים לבין האיחוד הפולני-ליטאי. בשנת 1503 סוכם על סיפוח השטח לרוסיה במסגרת הסכמים בין ליטה לצאר הרוסי איוואן השלישי. מאז ובמהלך כמה מאות שנים שטח המחוז היה הגבול הדרומי של רוסיה וסבל מפלישות של הטטרים. בשטח הוקמו מספר ביצורים להגנת המחוז ומוסקבה מפלישות הטטרים.
דמוגרפיה
הרוסים מהווים כ-93% מאוכלוסיית המחוז. כ-76% מאוכלוסיית המחוז מתגוררת בערים. העיר הגדולה – קלוגה ובה מתגוררים כ-330 אלף תושבים.
כלכלה
בשטח המחוז ממקומות מפעלי תעשייה מענפים שונים. עיר אובנינסק מהווה מרכז מחקר כלל-ארצי של טכנולוגיות גרעיניות.
מקצוע פארא-רפואי
מקצוע פָּארָא-רפואי (בעברית, בהתאם לקביעת האקדמיה ללשון העברית: מקצוע נִלְוֵה רְפוּאָה, והתעתיק המומלץ הוא פָּרָה־רְפוּאִי ) הוא מקצוע הקשור בטיפול רפואי אישי באדם, יש לו בסיס תאורטי מדעי, אך העוסק בו אינו רופא.
מקצועות פארא-רפואיים
משרד הבריאות עוסק ברישוי בעלי מקצוע העוסקים במקצועות הרפואה והבריאות המוכרים בחוק. המקצועות המצריכים רישוי הם: רפואה כללית, רפואת שיניים, רוקחות, עוזרי רוקחים, אופטומטריה ואורטופטיקה, היפנוזה, גנטיקה קלינית, עובדי מעבדה רפואית, קלינאות תקשורת, דיאטנות, פיזיותרפיה, ריפוי בעיסוק, טכנאות שיניים, שינניות, סיעוד ופסיכולוגיה.
על פי חוק נדרשים המעוניינים לעסוק במקצועות הפארא-רפואיים ונוספים, ברישיון או בתעודת הכרה במעמד מטעם משרד הבריאות. במרבית המקצועות, על המועמדים לעמוד בבחינת רישוי ממשלתית. רישוי כל מקצועות אלה תחת הסמכות של האגף לרישוי המקצועות הרפואיים במשרד הבריאות.
העיסוק בחלק ממקצועות אלה בישראל דורש רישיון מטעם משרד הבריאות והטיפול אצל חלק מבעלי מקצועות אלה מוכר על ידי ביטוחי בריאות לצורך החזר הוצאות טיפול. דוגמאות למקצועות פארא-רפואיים הדורשים רישיון במדינת ישראל: ריפוי בעיסוק, קלינאות תקשורת, פיזיותרפיה ותזונה קלינית.
מקצועות פארא-רפואיים אחרים עשויים שלא לדרוש רישיון ממשרד הבריאות או לא להיות מוכרים על ידי הביטוח. דוגמאות:
לא כל מקצוע שקשור לרפואה הוא מקצוע פארא-רפואי. לדוגמה, רופא יכול להיעזר במיקרוביולוג לצורך טיפול בחולה, אך המיקרוביולוג לא נפגש אישית עם המטופל, ולכן זהו אינו בעל מקצוע פארא-רפואי. רופא יכול להפנות מטופל לבעל מקצוע מתחום הרפואה האלטרנטיבית, כגון מרפא בדיקור סיני, והביטוח הרפואי אף עשוי לסייע למטופל בכיסוי הוצאות טיפול זה; אולם כלל מקצועות הרפואה האלטרנטיבית לא נשענים על תאוריה מדעית, ולכן המטפל בדיקור סיני אינו נחשב בקהילה הביו-רפואית כבעל מקצוע פארא-רפואי.
יסמין לוי
יסמין לוי (נולדה ב-23 בדצמבר 1975) היא זמרת לאדינו וספרדית ויוצרת ישראלית. לוי זכתה להצלחה רבה ברחבי העולם עם שיריה ואלבומיה, ואף הצליחה להיכנס אל מצעדי הבילבורד, מה שהופך אותה לאחד מן האמנים הישראליים הבודדים שהצליחו לעשות זאת.
אלבומה הרביעי Sentir, הצליח להתברג במקום השביעי במצעד אלבומי מוזיקת העולם של בילבורד, ושהה בו במשך ארבעה שבועות בסך הכל. מגזין טיים דירג אותו כאחד מהאלבומים הטובים ביותר בשנת 2009. בהמשך, אלבומה החמישי Libertad, הצליח להגיע למקום השישי במצעד אלבומי מוזיקה יוונית של בילבורד. גם האלבום הזה זכה להצלחה רבה בעולם, ובנוסף לכך תאגיד השידור הבריטי סקר אותו בחיוב.
לוי שרה מספר דואטים עם זמרים בינלאומיים גדולים, ובניהם חאריס אלקסיו, אברהים טטליסס ואנריקו מאסיאס. היא הופיעה רבות ברחבי העולם כולל מקומות יוקרתיים כמו קרנגי הול, בית האופרה של סידני ועם תזמורות פילהרמוניות בעולם, ומול נשיאים, ראשי ממשלות ושגרירים.
ביוגרפיה
לוי נולדה וגדלה בירושלים, וכיום מתגוררת בתל אביב. אביה, יצחק לוי אשר עלה מטורקיה, היה זמר, מלחין וחוקר מוזיקה ספרדית יהודית, הלאדינו, והוא נפטר בטרם הספיקה יסמין להכיר אותו. אמה היא זמרת הלאדינו המוכרת כוכבה לוי, ויחד הן אף העלו מופע משותף.
לוי מציגה גרסה חדשה לסצנת מוזיקת הלאדינו הבינלאומית בסגנונה הייחודי ובקולה העמוק, וסוחפת עמה קהל ותיק וצעיר ברחבי העולם. כך סיפרה על שירתה בריאיון לפורום תרבות הלאדינו מ-2 ביוני 2010:
"בתחילה הצליל שלי היה מזרחי, אחר כך הוא עבר לפלמנקו ואז הייתה אכזבה בקרב ציבור דוברי הלאדינו. שנים לא הבנתי, הייתה תמיכה אינסופית וממני, בתור בתו של אבא, היו ציפיות. השירה הרגילה של הלאדינו באופן מסורתי, היא לפעמים כמו אופרה, עם גיטרה. הפכתי אותה ל"שירת חזה". אני מכבדת את אלו השרים בצורה מסורתית. אני מופיעה בעולם ואני מפיצה את השירה הזו בעולם. הייתי חייבת לפתוח את השירים למוזיקה שונה כדי ליצור משהו מעניין לאנשים שלא גדלו על ברכי הלאדינו. אני רוצה שיסמין תישמע כיסמין. שילוב הוא דבר המתאים לנשמה – החוק היחידי היה עבורי לא לגעת בלחנים".
לוי כותבת ומלחינה שירים בספרדית ובעברית, ושרה בסגנונות מגוונים מרחבי העולם כגון: פלמנקו, מוזיקה טורקית, בלדות לטיניות, טנגו ועוד. יסמין אף מלמדת שירה והגשה ב"אלשיך", המרכז למוזיקה מסורתית.
לוי למדה קורס משחק בסטודיו יורם לוינשטיין, והגדירה זאת כ"אחת המתנות הגדולות" שנתנה לעצמה בחיים. בשנים האחרונות היא משחקת בתיאטרון ובסדרות טלוויזיה בארץ ובעולם.
קריירה
אלבום הבכורה שלה, Romance & Yasmin יצא בשנת 2000, ובזכותו היא הייתה מועמדת לפרס "תגלית השנה" בטקס פרסי המוזיקה העולמית של BBC. בשנת 2004, התארחה בשיר "הבטחת לי" של דיקלה, אשר נכלל באלבומה השני, עולם. אלבומה השני, La Judería (הרובע היהודי – בספרדית) יצא בשנת 2005. אלבומה השלישי Mano Suave (יד רכה – בספרדית), יצא באוקטובר 2007, אלבומה הרביעי Sentir (להרגיש – בספרדית), יצא בשנת 2009 והאלבום Libertad (חופש – בספרדית) בשנת 2012. בשנת 2017 הוציאה את אלבומה הראשון בשפה העברית, בשם רק עוד לילה אחד.
בשנת 2018 ביצעה גרסת כיסוי לשיר "מישהו הולך תמיד איתי" של עפרה חזה, במסגרת אלבום המחווה קול הנשמה - שרים עפרה חזה. בשנת 2019 שיחקה במחזמר "זה אני" שהועלה בתיאטרון הקאמרי ובסדרה "בתולות" של HOT3.
בשנת 2021 הוציאה את האלבום Voice & Piano עם גיל שוחט. בשנת 2022 הופיעה במחזה המוזיקלי "איש חסיד היה" שכתב דן אלמגור והועלה בתיאטרון העברי.
בשנת 2023 הוציאה דואט בשם "לא יכול בלעדייך", עם הזמר דוד ד'אור, אשר להם חברות עמוקה ורבת שנים.
חיים אישיים
לוי הייתה נשואה לישי אמיר, נגן כלי הקשה שגם מלווה אותה בהופעות, והיא אם למיכאל ולמנואלה. היא מגדירה עצמה צמחונית.
דיסקוגרפיה
{{שני טורים
פרויקט מוזאיק
משתתפים
חברי הפרויקט: שמוליק נויפלד - לחן הפקה ועיבוד מוזיקלי. אייל ליאון קצב - הפקה ועיבוד מוזיקלי. בארי גילברט - כתיבת טקסטים.
משתתפים נוספים: פרופסור תייסיר אליאס - נגן עוד, אמיר שייסהר - חלילן, עדי גולדשטיין-קלידן, פרוגרמר, אבי בללי, מירי מסיקה, שיראל ביתן וכן זמרים מקהילת העבריים מדימונה. בפרויקט היו מעורבים בסך הכל למעלה ממאה וחמישים איש.
רשימת השירים
1. Influences
2. Rhythm by Rhythm
3. Within Sight
4. Dry the Rain
5. Tear it up
6. Philip
7. Red to Red
8. Beat on the Ground
9. Opposites
קרלוטה גריזי
קרלוטה גריזי (באיטלקית: Carlotta Grisi (נולדה בשם Caronne Adele Josephine Marie Grisi); 28 ביוני 1819 – 20 במאי 1889) הייתה רקדנית בלט איטלקייה. גריזי נולדה בויזינאדה, איסטריה (כיום Vižinada, קרואטיה). היא למדה בבית הספר לבלט של תיאטרון לה סקאלה במילאנו, ואחר כך השתלמה אצל מנהל הבלט ז'יל פרו. היא נודעה בייחוד בהופעתה בבלט הקלאסי ז'יזל, שנוצר למענה.
חייה
בהופעת הבכורה שלה בלונדון בשנת 1836, רקדה גריזי עם הרקדן המחונן ז'יל פרו. בהמשך הופיעה בפריז בתיאטרון הרנסאנס בשנת 1840, וכעבור שנה יצאה למסע הופעות עם פרו אל מקומות אחרים באירופה. הודות לקשריו של פרו הוזמן הצמד להופיע בפריז, לונדון, וינה, מינכן ומילאנו, שם שרה גריזי ורקדה. משני הכישרונות שחוננה בהם, היה זה הריקוד שזכה למירב השבחים. ביצועיה את הכוריאוגרפיה של פרו, שנהנתה אותן שנים מתשומת לב רבה, זיכו אותה בשבחי הקהל והביקורת גם יחד.
תפקידה הגדול ביותר היה כז'יזל. הצגת הבכורה של בלט זה בן שתי המערכות התקיימה ב-28 ביוני 1841 באולם לה פלטייה בתיאטרון האקדמיה המלכותית למוזיקה בפריז. כ"אלברכט" רקד לוסיאן פטיפה, (אחיו של מריוס פטיפה הדגול), ואת תפקיד "מירתה", מלכת הוויליות רקדה אדל דומילאטרה. הבלט חולל סנסציה והניע את צופיו להכריז על "ז'יזל" כבלט הגדול ביותר בתקופתו ויורש מנצח ליצירת המופת הרומנטית הסילפידה. בתור שכזה העלה בן לילה את גריזי למעמד של כוכבת כבר בבלט הראשון שלה באורך מלא בפריז. משכורתה עלתה מ-5,000 פרנק ל-12,000 ב-1842 ול-20,000 ב-1844, בתוספת שכר לכל הופעה. "ז'יזל" גם ציין את התמורה ביחסיה עם ז'יל פרו.
הופעתה האחרונה של גריזי במערב הייתה בבלט של פול טליוני "המטמפורפוזות" (ידוע גם כ"סאטאנלה", (1849)
בשנת 1850 הצטרפה אל פרו בסנקט פטרבורג, רוסיה, שם התמנה למנהל בלט, ורקדה את ז'יזל בתיאטרון בולשוי האימפריאלי. את "ז'יזל" הראשונה ברוסיה רקדה פאני אלסלר, ועל כן התגובה הראשונה לפרשנות של גריזי לתפקיד לא הייתה נלהבת. אף על פי כן, במשך הזמן העריכו הרוסים את כשרונותיה. היא הייתה פרימה בלרינה של התיאטרון הצארי של סנקט פטרבורג מ-1850 כד 1853, ועבדה לא רק עם פרו אלא גם עם ז'וזף מאזילייר, שביים במיוחד בשבילה את La Jolie Fille de Gand ואת Vert-Vert.
בשנת 1854 עברה גריזי עם בתה מרוסיה לוורשה, שם התכוונה להמשיך לרקוד, אבל כאשר הרתה לנסיך לאון רדזיוויל, שידל אותה זה לפרוש מן הבלט בשיא פרסומה. גריזי ילדה את בתה השנייה, לאונטין גריזי, ובגיל 34 השתקעה בסן-ז'אן (ז'נבה) בווילה גריזי, שנקראה גם וילה סן-ז'אן ואיננה קיימת עוד, ושם חיה עוד 46 שנים בשלווה. היא מתה ברובע זה בעיר ז'נבה ב-20 במאי 1899, חודש לפני שמלאו לה 80.
אחד מיוצרי הבלט ז'יזל, תאופיל גוטייה, שהיה נשוי לאחותה של קרלוטה, ארנסטינה, תיאר את ריקודה כמצטיין בחיוניות ילדותית, עליצות מאושרת ומידבקת. קרלוטה גריזי הייתה דודניתן של זמרות הסופרן המפורסמות, ג'ודיטה וג'וליה גריזי.
איוואן קלאסניץ'
סט. פאולי
קלאסניץ' נולד בהמבורג שבגרמניה להורים ממוצא בוסני, והחל את הקריירה המקצועית שלו בפ.צ. סנט פאולי מהבונדסליגה השנייה בעונת 1997/98. בעונתו השנייה בקבוצה הפך לשחקן הרכב קבוע, ונשאר בקבוצה עד לעונת 2000/01, בסיומה העפילה סנט פאולי אל הבונדסליגה, כאשר קלאסניץ' מבקיע עשרה שערים. הצלחתו של קלאסניץ' גררה התעניינות מקבוצות רבות, ובתום עונת 2000/01 עזב את סנט פאולי לאחר ששיחק במדיה 95 פעמים והבקיע 26 שערים, וחתם בורדר ברמן מהבונדסליגה.
ורדר ברמן
קלאסניץ' הפך במהירות לשחקן הרכב בורדר ברמן, שהתמודדה בצמרת הבונדסליגה, אך סבל מפציעות ונדרש עבורו זמן רב להתאקלם בקבוצה. עונת הפריצה של קלאסניץ' בברמן הייתה עונת 2003/04, בה זכה עם הקבוצה בדאבל, כאשר הבקיע 13 שערי ליגה ובישל 11, והיווה חלק מחוליה התקפית אפקטיבית במיוחד, שכללה גם את אאילטון ויוהאן מיקו. זכייתה של ברמן באליפות הקנתה לה מקום בליגת האלופות בעונת 2004/05. בעונה זו קלאסניץ' הבקיע 5 שערים בליגת האלופות והיה הכובש המוביל של ברמן. הוא הבקיע בשני המשחקים מול אנדרלכט בשלב הבתים, צמד בניצחון 2-1 ושלושער בניצחון 1-5. ברמן וקלאסניץ' הודחו בצורה משפילה בשמינית הגמר באותה עונה, כאשר הובסו 3-0 ו-7-2 מול אולימפיק ליון. באותה עונה הבקיע קלאסניץ' עשרה שערי ליגה, ובעונת 2005/06 הבקיע 15 שערי ליגה, תוך שיתוף פעולה בהתקפה עם מירוסלאב קלוזה, והקבוצה סיימה את העונה במקום השני בבונדסליגה אחרי באיירן מינכן. בקיץ 2006 זכה קלאסניץ' עם ברמן בגביע הליגה הגרמנית, לאחר שהבקיע צמד בניצחון 2-0 בגמר על באיירן מינכן. בעונת 2006/07 החל קלאסניץ' לסבול מאי ספיקת כליות, ובינואר 2007 נאלץ לעבור השתלת כליה, ניתוח שהשבית אותו ללמעלה מעשרה חודשים, במיוחד לנוכח העובדה שנכשלה השתלה אחת שעבר, וקלאסניץ' היה מוגדר בסכנת חיים, עד שקיבל תרומה של כליה מאביו. ב-14 במאי 2008 הודיע קלאסניץ' כי יעזוב את ורדר ברמן בתום העונה. לפני עזיבתו הבקיע 49 שערים ב-151 משחקי ליגה.
נאנט, בולטון וונדררס ומיינץ 05
ב-8 ביולי 2008 עבר לנאנט מליגת העל הצרפתית לאחר עשר שנים בגרמניה, שם חתם על חוזה לארבע שנים. קלאסניץ' הבקיע שישה שערים בעונת הבכורה שלו בנאנט, אך ירד ליגה עם המועדון באותה עונה. קלאסניץ' פתח היטב את עונת 2009/10 בנאנט, והבקיע ארבעה שערים בחמישה משחקים, אך לקראת סגירת חלון ההעברות חתם בבולטון וונדררס מהפרמייר ליג האנגלית על השאלה לשנה. בעונתו הראשונה במועדון הבקיע שמונה שערים, ובתום העונה חתם על חוזה קבוע בקבוצה לשנתיים נוספות. בעונת 2010/11 הבקיע קלאסניץ' ארבעה שערים, ובעונת 2011/12 הבקיע שמונה שערי ליגה, אך בולטון נשרה לליגת המשנה, וקלאסניץ' עזב את הקבוצה בתום העונה, וחתם במיינץ 05 כשחקן חופשי על חוזה לשנה. קלאסניץ' שיחק במיינץ שלושה משחקי ליגה בלבד, ובתום עונת 2012/13 פרש ממשחק פעיל.
תארים
עם ורדר ברמן:
גלגול שני
גלגול שני הוא אלבומה השני של להקת "גזוז" אשר בדומה לאלבום הראשון של הלהקה, אף הוא יצא בשנת 1979.
הפקה
כמו באלבום הקודם, דני סנדרסון היה מי שכתב והלחין את כל השירים, פרט לקטעים האינסטרומנטליים "מנגו א לה רמפה", "אלופי הדמקה" ו"נוסטלגיה". האלבום נחשב לפחות מצליח מקודמו, והשירים המוכרים ביותר בו הם "רוני", "מילים יפות", "אה או" ו"רק עם אופנוע". האלבום מעולם לא יצא על גבי תקליטור, ורק חלק משיריו צורפו לאוסף "20 הלהיטים" של גזוז. זמן קצר אחרי הוצאתו התפרקה הלהקה. כמו כן, שני שירים מתקליט זה מעולם לא ראו אור על גבי תקליטור והם הנעימה האינסטרומנטלית "מנגו א לה רמפה" והגרסה המקורית של השיר "היא התיישבה ליד פסנתר" (באלבומי האוסף הבאים של הלהקה מופיעה גרסה שהוקלטה מחדש).
מהאלבום יצאו השירים הללו לרדיו: "רוני" שהגיע למקום 3 במצעד השבועי ברשת ג', "אה או" שהגיע לראש המצעד השבועי של רשת ג' למשך 3 שבועות, ומאוחר יותר הגיע למקום ה-19 במצעד השנתי של תש"ם (1980) של התחנה, ו"רק עם אופנוע" שהגיע גם הוא בשיאו למקום ה-3 במצעד השבועי ברשת ג'. הלהקה הגיעה גם למקום השני בתואר "להקת השנה" במצעד השנתי.
אדם ומלואו
אדם ומלואו הייתה תוכנית טלוויזיה בת 20 פרקים ששודרה בערוץ 33 בשנים 2003–2004, במסגרתה הסתובב המגיש ברחבי ישראל, פגש אנשים והביא סיפורים על סביבת מגוריהם, זיכרונות ילדותם, וחייהם.
את התוכנית הגיש בהתחלה עוזי חיטמן, שהספיק להגיש 11 פרקים. לאחר מותו הפתאומי של חיטמן החליף אותו חנן גולדבלט עד מעצרו, אז הופסקה הפקת התוכנית.
התפרצות הר הגעש וזוב (79)
התפרצות הר הגעש וזוב בשנת 79 לספירה, החריבה מספר ערים במפרץ נאפולי ובהן פומפיי, הרקולנאום וערים נוספות.
ההתפרצות הפתיעה את תושבי המפרץ. התושבים לא לקחו כלל בחשבון אפשרות להתפרצות ההר ולא היו ערוכים לה. אומנם היה ידוע כי מדובר בהר געש, אך הסברה הייתה שהתפרצויותיו נדירות ביותר. היחיד שהשווה את הווזוב להר הגעש הפעיל אטנה היה הגאוגרף היווני סטרבו.
המידע על התפרצות וזוב מגיע בעיקר משני מכתבים ששלח פליניוס הצעיר לחברו הטוב, ההיסטוריון הרומי טקיטוס, שביקש מפליניוס דיווח מפורט על מותו של דודו על מנת להשתמש במידע לצורך תיעוד היסטורי שערך. מכתבים אלו הם העדות היחידה שהגיעה לידינו של עד ראייה להתפרצות. תשומת הלב לפרטים והדיוק הרב בתיאור ההתפרצות הובילו לכך שוולקנולוגים מודרניים אימצו את תיאוריו כמאפיינים סוג זה של התפרצות כפליניאנית, על שמו של פליניוס. מידע נוסף על התפרצות מגיע מניתוחים גאולוגיים של אדמת האזור וממצאים שהתגלו בחפירות ארכאולוגיות.
טרום ההתפרצות
מעריכים שרעידת האדמה גרמה לשינויים במבנהו הגאולוגי של הר וזוב הסמוך ומקץ 17 שנים, ב־24 או ב-25 באוקטובר בשנת 79 לספירה, התפרץ ההר בעוצמה.
בימים שלפני התפרצות הר הגעש לא הייתה כל התרעה מוחשית על העתיד לבוא. בדיעבד הסתבר כי היו סימנים מקדימים: בארות המים והמעיינות סביב ההר יבשו מספר ימים קודם להתפרצות והפרות שרעו במדרונות הווזוב התנהגו באופן מוזר. מספר רעידות אדמה קלות אירעו בימים שקדמו להתפרצות.
במכתבו הראשון מציג פליניוס הצעיר את האזהרה הראשונה לקראת ההתפרצות ולקראת אירועים שהתרחשו במהלכה:
מהלך ההתפרצות
לפי המחקרים האחרונים, תאריך ההתפרצות היה ב־24 או ב-25 באוקטובר בשנת 79 לספירה. זרם של עשן, פומיס וסלעים געשיים החלו להתפרץ מלועו של ההר והיתמרו לגובה של עשרות אלפי מטרים. הסלעים והאפר הגעשי נעו עם הרוחות לכיוון דרום מזרח, כשהם מכסים בנופלם את העיר פומפיי ואת סביבתה, ומכלים בחומם הלוהט כל יצור חי שנקרה בדרכם. ההתפרצות כולה ארכה קרוב ל־24 שעות. חלק מתושבי פומפיי נמלטו והצילו את נפשם. התפרצות הר הגעש גרמה לשחרור של גזים רעילים לאוויר מפרץ נאפולי – בעיקר תרכובות גופרית. האפר הגעשי שמילא את האוויר גרם לאפלה באזור בשעות היום. פליניוס הצעיר הוסיף כי האוויר באזור שעל שפת הים היה כה רעיל עד כי אלה שנשמו אותו מתו, וביניהם דודו בן ה־56 שיצא בספינה לכיוון מרכז המפרץ. אוויר עכור זה מנע מרבים את האפשרות להימלט מאימת ההר מעבר לתחום המפרץ. קיימת הסברה כי מספר הנפגעים בעת המנוסה ההמונית מפומפיי לא היה נמוך ממספר הנספים בעיר עצמה. וכך כתב:
הרקולנאום שבמערב לא ניזוקה כמעט, למעט מעט נפולת של אפר, אך תושביה החלו להימלט גם הם מאימת ההר. במהלך הלילה החל החומר הגעשי ליפול על ההר, והחל להתהוות על מורדותיו נחשול פירוקלסטי – תערובת של אפר, גזים וסלעים מותכים, בטמפרטורה של כ־400 מעלות צלזיוס – שעשה את דרכו במהירות של כ־150 קמ"ש לכיוון הרקולנאום שבקרבת חוף הים. בהמשך הלילה נוצר זרם פירוקלסטי נוסף שכיסה את העיר בשכבה נוספת של טוף – סלע געשי – אך שני הזרמים הגדולים יותר הגיעו בבוקר למחרת, והם אלה שכיסו את העיר בשכבות שהגיעו לעובי של 20 מטרים. ניתן ללמוד על אווירת הבהלה והנכאים שאחזה בנמלטים ממכתבו השני של פליניוס (שהיה בעצמו בין הנמלטים) לטקיטוס:
הגאולוגים מניחים כי גובה הווזוב מעל פני הים לפני שנת 79 היה כ־2,000 מטר. גובה ההר כיום הוא 1281 מטר מעל פני הים ומכאן שכשליש מגובהו נגוז בהתפרצות.
תוצאות ההתפרצות
הערים פומפיי, הרקולנאום, סטאבייה ואופלונטיס חרבו.
פומפיי
כמות החומר הגעשי המותך שכיסה את העיר הייתה כה רבה עד כי חלק מגגות העיר קרסו תחת העומס, להבדיל מהרקולנאום שבה ההרס נוצר על ידי נחשול פירוקלסטי וגגות בתיה שרדו. מספר הקורבנות מוערך במספר אלפים, חלקם ניספו בעיר עצמה וחלקם במהלך המנוסה ממנה. העיר כוסתה בטוף בעובי של כ־4 מטרים ונותרה קבורה עד לגילויה ולחשיפתה ב־1748.
במוזיאון המקומי בפומפיי, הממוקם בכניסה לאתר החפירות, מוצג אוסף של דגמי גבס שנוצרו על ידי מילוי החללים הריקים שנמצאו בתוך הלבה על ידי תמיסת גבס רטובה. הארכאולוג האיטלקי ג'וזפה פיורלי (Giuseppe Fiorelli) מצא את השיטה לחשיפת המודלים: הוא הזרים לחללים שנמצאו בתוך הלבה תמיסת גבס רטובה. לאחר שהגבס התגבש פורקה שכבת הטוף (האפר הגעשי אשר כיסה את העיר באופן פתאומי בשנת 79) שעטפה את החלל הריק. הדגם שהתקבל מראה את התנוחה של הקורבן ברגע שבו עטף אותו ענן האפר הגעשי, הקפיא את גופו וגרם למותו. לפי תנוחה זו, שבה הונצחו הקורבנות בעת האסון נראה כי חלקם ישנו במותם. הדגמים כוללים אנשים בודדים, קבוצת אנשים ובעלי חיים.
הרקולנאום
להבדיל מפומפיי – שכמות החומר הגעשי שניתכה עליה הייתה כה רבה עד כי חלק מגגות הבתים בה קרסו תחת העומס – בהרקולנאום, בה ההרס נוצר על ידי נחשול פירוקלסטי, גגות הבתים שרדו ברוב המקרים, היות שהבתים התמלאו בחומר הפירוקלסטי ועמדו בעומס.
מחקר התפרצות הווזוב
במשך שנים היה מקובל להסתמך על מכתביו של פליניוס כמקור בלעדי למה שאירע במפרץ נאפולי בשנת 79.
ההשערות ששררו במשך מאות שנים היו:
שלב ההתפרצות הפליניאנית של הר הגעש הסתיים בתוך 18 שעות. המסקנה הנוכחית היא שהאסון נמשך זמן רב יותר, עד ארבעה ימים. בשלב הראשון בהתפרצות נעקרו בעצמה רבה סלעי מאגמה משיא הר הגעש. יציאת הסלעים ממקומם גרמה למפולות בהר שהובילה להיפערותו של לוע גדול. סלעים גדולים עוד יותר נפלטו מבטן ההר. כאשר ההתפרצות הייתה בשיאה, קצב הפליטה של הר הגעש היה בנפח של 150,000 טון חומר געשי לשנייה. חומר געשי זה נפל בטווח של 30 ק"מ. בשלב הפליניאני קיימת הערכה כי 2.6 ק"מ מעוקב של חומר געשי נפלט לשחקים ומשם חזר אל הקרקע.
הנפולת מהאוויר כללה: אפר, פומיס – אבן ספוג לבנה – וסלעים קטנים יותר, והצטברה בקצב של 16 ס"מ לשעה. היא גרמה ליצירת שכבת כיסוי בגובה של 3 מטר על העיר פומפיי. גגות רבים קרסו בשל העומס שנוצר עליהם. אנשים ששהו מתחת לגגות ניספו. אלה שברחו מביתם איבדו את דרכם בחשיכה שיצר ענן האבק הלבן והאפור. חלקם הופלו בדרכם על ידי סלעים, כשלו על מרצפות המדרכות או בשל קריסת בתים. בשלב הזה פליניוס טוען לקרבנות אחדים בעוד שרבים היו עדיין ב"מדבר האפור" שנוצר מהפומיס והאפר בבוקר למחרת.
שכבות חומר פירוקלאסטי, תערובת של גזים, אפר וסלעים געשיים מהר הווזוב נמצאו בפומפיי. החומר הגעשי כיסה גם את העיר הרקולנאום, ששכנה 5 ק"מ ממערב להר, ספגה מינימום של נשורת געשית, ונפגעה משישה נחשולים פירוקלסטיים. הנחשול מהיר יותר מזרם פירוקלסטי צפוף ומגיע למהירות של 350 קמ"ש. הרקולנאום כוסתה בשכבות של טוף בגובה 20 מטר. פליניוס מתאר את הנחשול הפירוקלסטי בזו הלשון:
לזרם הלבה לקח 5 עד 6 דקות להגיע מלוע הר הגעש עד לעיר פומפיי. הוא העלה את הטמפרטורה ל־400° עד 800° ושרף את כל מה שניקרה בדרכו. גם כאשר פסקה ההתפרצות היה האוויר אפוף עשן, גז לוהט ואפר לא כבוי.
בשעות אחר הצהרים של היום למחרת שככה ההתפרצות והשקט שב על כנו. מניחים כי האנרגיה שהשתחררה בהתפרצות הווזוב הייתה גדולה פי 100,000 מפצצת האטום שהוטלה על הירושימה. התוצאה הייתה שערים בכל רחבי קמפניה נהרסו. פומפיי לא נבנתה שוב וערים אחרות נעלמו מן העין.
החוקרים סברו כי תושבי העיר הרקולנאום הספיקו לנוס ממנה, כנראה מפני שמפולת אפר בשלב הראשון של ההתפרצות נפלה בעיקר דרומה מההר בגלל כיוון הרוח באותו יום וחסה על העיר. בחפירות של 1980 נמצאו בהרקולנאום שרידים של מאות מהתושבים שלא הצליחו להימלט ונספו בין גלי הים שהציפו את המקום, לבין ענני הגז הרעיל. כמו כן, ייתכן שאנשי פומפיי וערים אחרות נספו בהרקולנאום בבריחתם.
פליניוס אמנם תיאר את ההתרחשויות, אך ייתכן שלא כל המידע על תוצאות ההתפרצות הגיע לידיעתו. די היה לו במראות הראשונים שהותירו אותו נדהם מהתופעה.
תאריך ההתפרצות
תאריך ההתפרצות, כפי שמופיע ברוב המקורות המודרניים הוא 24 באוגוסט. תאריך זה התקבע על סמך מכתבו של פליניוס אך המכתב המקורי לא שרד ואנחנו מכירים רק את עותקיו המאוחרים יחסית. מחקר ארכאולוגי, לעומת זאת, מרמז שההתפרצות הייתה בסתיו ולא בקיץ. מצביעים על כך שאריות של פרות האופיינים לתחילת הסתיו, כַדי תירוש מלאים וחתומים וביגוד חם יחסית למזג אוויר קיצי שהתגלה על חלק מהגופות. לפי מחקרים חדשים ההתפרצות לא הייתה ב-24 באוגוסט 79, אלא ב־24 או ב-25 באוקטובר בשנת 79 לספירה.
בספרות
ספרו של רוברט האריס, "פומפיי", הוא רומן היסטורי בדיוני, המתאר את הימים האחרונים שלפני התפרצות הר הגעש וזוב ואת ימי ההתפרצות עצמה, דרך סיפור קורותיו של מהנדס מים המטפל בתקלה באמת המים "אקווה אוגוסטה", שהובילה מים לערים במפרץ נאפולי.
סיימון סינק
ראשית חיים וחינוך
סינק נולד בווימבלדון, בריטניה. בילדותו התגורר ביוהנסבורג, בלונדון ובהונג קונג לפני שהתיישב בארצות הברית. הוא סיים את בית הספר התיכון האזורי בצפון העמק בדמרסט בשנת 1991. הוא למד משפטים באוניברסיטת סיטי בלונדון, אך עזב את לימודי המשפטים כדי לעבור לפרסום. הוא קיבל תואר ראשון באנתרופולוגיה תרבותית מאוניברסיטת ברנדייס.
קריירה
הוא כתב חמישה ספרים. "תתחיל עם למה", ספרו הראשון, ראה אור באוקטובר 2009. ספרו השני, "מנהיגים אוכלים אחרונים", הופיע ברשימות רבי-המכר של "וול סטריט ג'ורנל" ו"ניו יורק טיימס".
הוא נאם בפסגת מנהיגי העולם הקומפקטיים העולמיים של האו"ם ובכנסי TEDx מספר פעמים, החל משנת 2009.
בנובמבר 2018 דיווח "Publishers Weekly" כי סינק יפתח את Optimism Press, חותם חדש של Penguin Random House.
סינק הוא גם מדריך תקשורת אסטרטגית באוניברסיטת קולומביה, והוא חבר צוות נוסף בתאגיד RAND.
הרי הקרפטים
הרי הקרפטים (ברומנית: ; בהונגרית: Kárpátok; בגרמנית: Karpaten; בצ'כית, סלובקית ופולנית: Karpaty; בסרבית: Karpati; באוקראינית: Карпати) הם החלק המזרחי של מערך הרי מרכז אירופה.
הרי הקרפטים יוצרים קשת באורך 1,500 קילומטרים באוסטריה, בצ'כיה, בסלובקיה, בפולין, בהונגריה, באוקראינה וברומניה. בדרום מערב הם גובלים בהרי האלפים ובדרום מזרח בהרי הבלקן.
שם שרשרת ההרים מקורו בשבט דאקי בשם ה"קרפים", שחיו על מדרונות הקרפטים המזרחים. שם השבט עצמו מקורו, כנראה, במילה הודו-אירופאית שמשמעותה "אבן".
הפסגה הגבוהה ביותר בהרי הקרפטים הוא פסגת גרלכובסקי (Gerlachovsky) שהיא בגובה 2,655 מטר ונמצאת בסלובקיה. המקום הנישא ביותר ברומניה הוא פסגת מולדובאנו (Moldoveanu) שהיא בגובה 2,544 מטר ונמצאת בהרי פגראש (Făgăraş) שבקרפטים המרכזיים, בסמוך לכביש הטראנספגרשן.
עזרא ועזריאל בני שלמה
רבי עזרא בן שלמה מגרונה, ואחיו רבי עזריאל בן שלמה מגרונה, היו מגדולי המקובלים בקטלוניה בסביבות שנת ד'תתק"ן, 1190. רבי עזרא נפטר בשנת ד'תתקפ"ח 1227. שניהם היו תלמידים של רבי יצחק סגי נהור בנו של הראב"ד בתורת הקבלה, וע"פ חלק מן הדעות, רבותיו של הרמב"ן בקבלה. חיברו חיבורים קצרים בתורת הקבלה, בניסוח סתום המאפשר הבנה בהם רק למי שכבר ידועים לו ענייני הקבלה ממקורות אחרים.
במקורות מסוימים מחליפים בין רבי עזריאל בן שלמה זה, לבין רבי עזריאל בן מנחם, מקובל אחר בן אותה תקופה.
תולדותיהם
שנת לידתם ופטירתם של האחים אינה מבוררת. על שנת פטירתו של רבי עזרא יש עדויות סותרות: יש המקדימים אותה לשנת ד'תתקנח, 1188, עובדה שאינה עולה בקנה אחד עם היותו תלמיד בנו של הראב"ד שנפטר שנה מאוחר יותר. יש המאחרים את תאריך פטירתו לט' טבת ד'תתקפח (20.12.1227), ויש המאחרים אותה בעוד עשר שנים. החיד"א בספרו שם הגדולים כותב שרבי עזרא בן שלמה הוא רבי עזרא הנביא ממונקטור (Moncontour), המובא בתוספות.
רבי עזרא היה מבוגר מרבי עזריאל.
מדברי רבי עזריאל בספרו את תולדות חייו, ניכר שהיה מטבעו פילוסוף ומבקש חכמה, ומתוך אמונה שסודות היקום נמסרו ליהודים הוא חיפש את האמת ומצאה בדברי המקובלים היהודיים, שתורתם לא זכתה בזמנו לפרסום. ואלו דבריו:
יחסי הקרבה בין שני המקובלים
עובדת דמיון שמו של רבי עזרא לשמו של אחיו רבי עזריאל, הביאה לידי כך שבמקומות רבים מובאים דברים בשמו של האחד, שעה שבמקורות אחרים הם מובאים בשמו של האחר. יש מהחוקרים שהסיקו מחמת כך שאדם אחד היה שלפעמים קראוהו עזרא ולפעמים קראוהו עזריאל.
סתירות רבות קיימות בדבר יחסי הקרבה בין שני המקובלים. בשער כתב יד של פירושי תפילות שחיברו, נאמר: "פירושי תפילות מרבי עזרא שחיבר והיה מקובל עם חתנו רבי עזריאל", אם כי ייתכן שרבי עזריאל נשא לאישה את אחייניתו, דבר הנחשב מצווה, לכל הפחות בזמנם. בדברי רבי משולם דאפירה הנזכרים מפורש שהיו אחים, אם כי ניתן לקבל את דבריו כמטפורה לידידותם ופעילותם המשותפת. אך במקומות רבים מופיע שמם של אביהם, רבי שלמה, מה שמחזק את ההשערה שאחים היו בני אב אחד (ואמנם, ע"פ י. תשבי, גם זה יכול להיות תוספת של מעתיקים שהעבירו את שם האב מהאחד לשני בעקבות השערה על קרבתם), ובמקומות רבים מביא רבי עזריאל את רבי עזרא ומכנה אותו אדוני אחי.
כך או כך, ניתן להסיק שרבי עזרא היה מבוגר מרבי עזריאל, עד שניתן היה לחושבו כחותנו, מה גם שרבי עזריאל מביא הרבה מדברי אחיו רבי עזרא ומכנה אותו אדוני אחי, ואילו רבי עזרא אינו מביא מדברי רבי עזריאל.
משנתם
משנתם העיקרית עוסקת בפירוש עשר הספירות כשלשלת של אצילות שבה התגלה האל במידותיו. מופיעים בה מאפיינים סימבוליים הלקוחים מתוך ספר יצירה, וסימבוליזם אנתרופומורפי על שיעור קומה של האל. רבי עזרא התעניין בכל תחומי ההויה: האלהות, המלאכים, העולם והאדם. לעומתו רבי עזריאל התרכז בעיקר בתחום ההתבוננות בעולמות האצילות העליונים.
רבי עזרא נהג לחזור על דבריו במקומות שונים כמעט ללא שינוי, ולעומתו רבי עזריאל מנסח את רעיונותיו בכל מקום בניסוח שונה ובתוספת גוון רעיוני חדש.
מושגים רבים מתורת הפילוסופיה של הרמב"ם במורה נבוכים מקבלים צורה מיסטית בתורתם של מקובלים אלו, וכך יוצרת משנתם סינתיזה בין הפילוסופיה לקבלה. כך לדוגמה המושגים חומר, צורה ואפס, מקבלים במשנתם פירוש מסטי. בכתבי רבי עזריאל בלבד מופיעה חלוקת עשר הספירות לפי מערכת העולמות הנאו-אפלטונית, למוטבע, מורגש ומושכל.
בפירוש שיר השירים של רבי עזרא לא מוזכר שמו של חכם אחר כלשהו, מלבד רבנו החסיד (רבי יצחק סגי נהור) בפסוק עורי צפון. עובדה ראויה לציון לנוכח עדותו הנזכרת של אחיו רבי עזריאל על כך שהיה מקבל ולומד חכמה מאנשים רבים.
הנחתם הפשוטה הייתה כי תורת הקבלה שבידיהם הייתה גלויה לכותבי התלמוד, והם רמזוה באגדות התלמוד. הם ראו את רעיונותיהם כגילוי, פיתוח וסידור בלבד של הרעיונות המובעים באגדות אלו. את מחלוקות החכמים בענייני אגדה הם ראו כמחלוקת שולית, "בעניין הנאות לגלות בו את הסוד". אך לעומת רבי עזרא שהאמין בתמימות כי כוונת חז"ל בדבריהם היא לסודות הקבלה שבידו, רבי עזריאל מתאמץ מאמצים פרשניים רבים כדי לבצע את ההתאמה הזו.
ישנם מקובלים מהזרם הלימודי של תלמידי הגר"א, הרואים בהתייחסותו של ר' עזריאל, למקומות בהם מקובצים עשר הספירות יחד כמעין אבן דרך לחידוש המיוחס להאר"י בתבניות של פרצופים
למרות תפיסתם את תורת הקבלה כתורה שנמסרה דור אחר דור ממשה עד ימיהם, רבי עזרא אינו מונה בין מעבירי המסורת את רבי שמעון בר יוחאי, לו יוחס לאחר מכן ספר הזוהר, וחכמים אחרים כרבי עקיבא ורבי יוחנן בן זכאי תופסים את מקומו כמקובלים מדור המשנה. בספר ברית מנוחה, המאוחר מעט לגילוי הזוהר, ניסה לפתור בעיה זו תוך שהוא מייחס את הזוהר לרבי שמעון בנו של רבי יהודה הנשיא, שחי בסוף תקופת התנאים, תקופה שלא מפורטת בתיאורו של רבי עזרא.
חיבוריהם
רבי עזרא
רבי עזריאל
לקריאה נוספת
לזיהויו של רבי עזרא הנביא ממונקטור:
לתולדותיהם והגותם של רבי עזרא ורבי עזריאל:
נתיבי הים התיכון
שמאל|ממוזער|250px|האונייה "מלכה" שמאל|ממוזער|250px|האונייה "ליאורה" "נתיבי הים התיכון בע"מ" היא אחת מחברות הספנות הראשונות שהוקמו במדינת ישראל. היא הוקמה בשנת 1956 בשותפות שווה על ידי מרדכי מנו (1923–1969) מחלוצי הספנות העברית בישראל, והאחים סמי ויולי הרשקוביץ (עופר). החברה נוהלה על ידי מרדכי מנו וסמי הרשקוביץ (עופר).
החברה עסקה בעיקר בהובלת מטענים בין נמלי הים התיכון. בשנת 1959 רכשה החברה את האוניה "השלושה" שתוך זמן קצר נמכרה לגרוטאות. אחריה נרכשו אוניות מטען קטנות נוספות "אייל" על שם בנו של סמי עופר, "כרמלה" ו"מלכה" על שם בנותיו של מרדכי מנו.
בשנת 1961 רכשה "נתיבי הים התיכון" את האוניה "אתרוג" מחברת ביטוח, זאת אחרי שהאוניה נפגעה קשות משרפה שפרצה על סיפונה. האוניה תוקנה ושופצה על ידי החברה, הוכשרה להפליג ושמה הוחלף ל "ליאורה" על שם בתו של יולי עופר. לחברה היו אוניות נוספות, ביניהן האוניה "עידן" שנקראה על שם בנו של סמי עופר.
חברת "נתיבי הים התיכון בע"מ" פרצה את הדרך והפכה במהרה ל"ליינר" מוביל בתנועת המטענים לישראל בים התיכון ובמיוחד מהים האדריאטי.
בשנת 1966 "נתיבי הים התיכון" הפסיקה את פעילותה, ושלושה מהשותפים בה הקימו 2 חברות נפרדות. האחים סמי ויולי הרשקוביץ (עופר) הקימו את חברת "קווי הים התיכון" ומרדכי מנו הקים את "מנו נתיבי ים בע"מ".
האוניות שנרכשו במרוצת השנים חולקו בין שתי החברות. "קווי הים התיכון" קיבלו את האוניות "מלכה", "ליאורה" ו"עידן" ואילו "מנו נתיבי ים" קיבלה את האוניות "איל" ו"כרמלה" ומספר אוניות חכורות.
שם החברה שונה ל"קבוצת עופר ניהול" ובהמשך הוא שונה שוב ל"אקס.טי. נדל"ן". בשנת 2019 החברה חוסלה.
אום מאני פאדמה הום
אוֹם מאני פּאדְמֵה הוּם (בסנסקריט: ॐ मणि पद्मे हूँ) היא מנטרה בודהיסטית מפורסמת. מנטרה זו מזוהה עם אוולוקיטשוורה, הבודהיסטווה של החמלה, ומשויכת במיוחד להתגלמותו בת ארבע הזרועות, שדקשארי. הדלאי לאמה נחשב לגלגולו הנוכחי של אוולוקיטשוורה, ולכן מנטרה זו חשובה במיוחד בבודהיזם הטיבטי.
האזכור הראשון של מנטרה זו הוא ב"קראנדאויוהה סוטרה", של המהאיאנה. בסוטרה זו מצהיר גאוטמה הבודהה כי "זו המנטרה המועילה ביותר". על כן מנטרה זו נחקקת ברבים מהמקדשים הבודהיסטיים בציורי קיר, על גבי גלגלי תפילה, דגלים, פתקים המוכנסים לגלגלי תפילה גדולים ואף על אבנים הניצבות במפגשי דרכים ומכונות "אבני מאני".
משמעות
פרשנים בודהיסטים פרשו את המנטרה בדרכים רבות, אחד הפירושים מייחס משמעות מיסטית לכל אחת משש ההברות כמייצגת טיהור של אחד משש הממלכות הסמסריות:
אקדמיית הטניס של ניק בולטיירי
אקדמיית הטניס של ניק בולטיירי הראשונה בעולם הוקמה על ידי ניק בולטיירי בשנת 1978 בעיר בראדנטון שבפלורידה, ארצות הברית, כפנימיית טניס המשלבת אימוני טניס אינטנסיביים עם תוכנית לימודים אקדמית.
היסטוריה
בתחילת שנות ה-80 קנה בולטיירי שדה עגבניות בבראדנטון, והקים עליו את אקדמיית הטניס המלאה הראשונה בעולם. האקדמיה כוללת מעונות, מרכז פנאי, בית ספר ומתקני אימון: 35 מגרשים קשים, 17 מגרשי חימר (מגרש אחד של חימר אדום, השאר מצופים בחימר ירוק), מגרשי אימון נוספים ו-4 אולמות טניס.
בשנת 1987 נקנתה האקדמיה על ידי חברת ניהול הכישרונות IMG. במהלך השנים הרחיבה חברת IMG את האקדמיה לתחומים נוספים: גולף, כדור בסיס, כדורסל, כדורגל ושחייה.
בולטיירי, שנפטר בדצמבר 2022 בגיל 91, מילא חלק מרכזי בניהול האקדמיה לאורך השנים והותיר אחריו מורשת אימון מיוחדת לטניס שהניבה הצלחות רבות.
תורת לנדאו
תורת לנדאו היא תאוריה פיזיקלית הנותנת תיאור איכותי למעברי פאזה. תאוריה זו, שנהגתה על ידי לב לנדאו בשנת 1937, היא תאוריה פנומנולוגית הבוחנת מערכות בהן ישנו תהליך של שבירת סימטריה ספונטנית ביחס לפרמטר סדר כלשהו ומנסה לתת תיאור איכותי לתהליך זה.
התאוריה הבסיסית ופרמטר הסדר
פרמטר סדר הוא מדד המייצג את מידת הסדר באזור מעבר הפאזה. במערכת בה יש סימטריה ביחס לפרמטר הסדר ערכו של פרמטר הסדר נע בין אפס עבור הפאזה המתקבלת בטמפרטורות גבוהות (בהן אי הסדר גדול יותר, אין הכרח לטמפרטורה, אלא כל שני פרמטרים, שדה מגנטי, לחץ וכדומה) לערך שונה מאפס בפאזה המתקבלת בטמפרטורות נמוכות. ערכו של פרמטר הסדר יכול להיות מיוצג בדרכים שונות ביניהן סקלר, מספר מרוכב, וקטור וטנזור, כאשר ייצוג פרמטר הסדר תלוי במערכת המדוברת ובסוג מעבר הפאזה. דוגמה מייצגת עבור פרמטר הסדר היא המגנטיזציה במערכת פרומגנטית בסמוך לטמפרטורת קירי.
לנדאו הציע שכאשר מערכת מסוימת נמצאת בטמפרטורה הקרובה לטמפרטורה הקריטית ניתן יהיה לתאר את האנרגיה החופשית של המערכת כטור טיילור בפרמטר הסדר, כאשר בהיעדר שדה מסדר (כלומר כאשר המערכת סימטרית ביחס לפרמטר הסדר) הטור יכלול רק חזקות זוגיות של פרמטר הסדר ומכיוון שקרוב לטמפרטורה הקריטית פרמטר הסדר קטן, ניתן להסתכל רק על האיברים הראשונים בטור:
כאשר, |t|<<1, G היא האנרגיה החופשית, m הוא פרמטר הסדר, T היא הטמפרטורה, T_c היא הטמפרטורה הקריטית ו-a,b,c,d הם פרמטרים התלויים במערכת. במצב של שיווי משקל האנרגיה החופשית מינימלית ולכן נוכל למצוא את m(t) על ידי מציאת נקודות המינימום של המשוואה.
מעבר פאזה רציף
כאשר b_0 ו-c_0 קבועים חיוביים.
בעקבות הנחה זו מתקבל כי המינימום הגלובלי של האנרגיה החופשית מתקבל בנקודות (כאשר האיבר מוזנח):
ניתן לראות מהתוצאה הנ"ל כי פרמטר הסדר משתנה בצורה רציפה אך לא גזירה בטמפרטורה הקריטית ולכן מודל זה מתאר מעבר פאזה מסדר שני. מסקנה נוספת המתקבלת מהפיתוח הנ"ל היא כי האקספוננט הקריטי הוא 1/2 ללא תלות בפרמטרים c_0, b_0, כלומר ישנה אוניברסליות המצביעה על כך שישנה מחלקה של מערכות בעלות אותה התנהגות קריטית למרות ההבדלים המבניים ביניהן. יש לשים לב כי תורת לנדאו מניחה כי ישנו רק רכיב אחד לפרמטר הסדר וכן מתעלמת ממספר הממדים של המערכת ולכן נותנת תיאור של מספר מערכות מצומצם יחסית.
ישנם תופעות רבות (שאינן מתחום הטמפרטורה) אשר מתבצעות בהן מעברי פאזה מסדר שני. כאשר אנו מתעסקים בחומרים, כלל האנרגיות רציפות, כאשר מתקבלת סבירת סימטרייה תחת מעוות (החומר עדיין מוצק) תתקבל שינוי בפונקציית האנרגיה ויתקבל מעבר פאזה.
מעבר פאזה לא רציף
מעבר פאזה מסוג שונה מתקבל כאשר ההנחה היא כי c(t) משנה סימן כאשר שאר האיברים חיוביים (מניחים כי b הוא פונקציה יורדת בטמפרטורה אך הוא מתאפס בטמפרטורה נמוכה יותר מ- c). עבור מקרה זה מקבלים פרמטר סדר ספונטני:
כאשר על מנת שהפתרון יהיה אפשרי נדרש כי c<0 וכי, כלומר הטמפרטורה הקריטית מתקבלת מהתנאי:
עבור ערך זה נקבל כי מעט מתחת לטמפרטורה הקריטית:
כלומר ישנה קפיצה פתאומית בפרמטר הסדר מאפס לערך סופי, מעבר פאזה מסוג זה נקרא מעבר פאזה לא רציף וזהו מעבר פאזה מסדר ראשון.
קשר לא מקומי
כאשר ישנן תנודות מרחביות בשדה המגנטי תורת לנדאו הסטנדרטית אינה מספיקה והיא מוכללת לתאוריה כללית יותר בעזרת מתן תלות מרחבית לפרמטר הסדר, כלומר m\to m(r). במצב זה מתייחסים לפרמטר הסדר כפונקציה חלקה במרחב, ניתן לעשות זאת מכיוון שלרוב לתנודות קצרות תווך ישנה עלות אנרגטית גבוהה, ולכן הן נדירות ביותר. המסקנה היא כי השתנות פרמטר הסדר נגרמת בעיקר מקשרים לא מקומיים. בהקבלה לתורה הסטנדרטית האנרגיה החופשית היא:
כאשר הוא שדה מגנטי חיצוני וכעת נוסף איבר הגרדיאנט של פרמטר הסדר הלוקח בחשבון את הגדלת האנרגיה החופשית בעקבות ההשתנות המרחבית של פרמטר הסדר. כדי למצוא את הממזער את האנרגיה החופשית יש לדרוש שהנגזרת הפונקציונלית של G תקיים \delta G=0 לכן נקבל:
בעזרת אינטגרציה בחלקים ושימוש בכך ש- בשפת המערכת מתקבלת המשוואה:
מכיוון שמשוואה זו נכונה לכל נקבל מהתנאי על הנגזרת הפונקציונלית של האנרגיה החופשית את משוואת גינזבורג-לנדאו:
כאשר עבור h(r)=0 נקבל כצפוי את תאוריית לנדאו הסטנדרטית.
פרמטר סדר בעל מספר פרמטרים
במקרים רבים פרמטר סדר סקלרי אינו מספיק כדי לתאר מערכת פיזיקלית. למשל, עבור נוֹזְלוּת-על של הליום-4 וכן עבור מוליכי על נדרש פרמטר סדר בעל שני רכיבים (המיוצג על ידי מספר מרוכב), מודל פוץ (potts model) מסדר q דורש q-1 רכיבים ובגבישים נוזליים פרמטר הסדר מיוצג על ידי טנזור סימטרי וחסר עקבה.
בדומה למקרה הסקלרי, הדרישה במקרה זה היא כי האנרגיה החופשית בהיעדר שדה מסדר תשמור על הסימטריה של הבעיה המקורית. כאשר פרמטר הסדר הוא וקטורי וישנה סימטריה ביחס לכיוון הווקטור, נדרש שהאנרגיה החופשית תהיה תלויה רק בגודלו של הווקטור. כלומר ניתן להציב:
כאשר m_k הוא הרכיב ה-k של פרמטר הסדר ו-N הוא מספר הרכיבים. עבור פרמטר סדר טנזורי האנרגיה החופשית תתואר על ידי גדלים הנשמרים תחת טרנספורמציות למערכת הצירים. מכיוון שעקבה של מטריצה נשמרת תחת טרנספורמציות כאלו, נהוג לתאר את האנרגיה החופשית באמצעות:
עבור פרמטר סדר בעל מספר פרמטרים, מציאת מצב שיווי המשקל תתבצע על ידי מינימיזציה של האנרגיה החופשית ביחס לכל הפרמטרים של פרמטר הסדר.
גליזה 581c
גליזה 581c (אנגלית: Gliese 581 c) הוא כוכב לכת שמקיף כוכב מסוג ננס אדום אשר נקרא גליזה 581. כוכב לכת זה הוא השני שהתגלה במערכת זו והשלישי במרחקו מגליזה 581. המסה שלו היא לפחות פי 5.6 מזו של כדור הארץ, כוכב לכת זה מוגדר כסופר-ארץ (כוכב לכת עם מסה של פי 10-1 מזו של כדור הארץ). הוא היה כוכב הלכת החוץ שמשי הקטן ביותר שהתגלה שמקיף כוכב מהסדרה הראשית, אך ב-21 באפריל 2009 התגלה עוד כוכב לכת במערכת זו, Gliese 581 e ולו מסה של פי 1.9 מכדור הארץ.
גליזה 581c נחשב ייחודי מכיוון שהוא דווח ככוכב הלכת דמוי-ארץ הראשון שנמצא באזור הישיב, שוררת בו טמפרטורה מתאימה להימצאותם של מים נוזלים על פני השטח, ובהרחבה, בכוכב לכת זה מסוגלים להתקיים יצורים אקסטרמופילים (יצורים שחיים בטמפרטורה קיצונית, יצורים אלה קיימים באזורים עם טמפרטורה קיצונית גם בכדור הארץ). גליזה 581c הוא לא היחיד במערכת זו אשר נמצא באזור ישיב, גליזה 581g (שקיומו עדיין לא אושר) גם הוא נמצא באזור הישיב ואף נחשב למועמד ראוי יותר לקיום קיים.
במונחים אסטרונומיים, מערכת גליזה 581 היא יחסית קרובה לכדור הארץ, היא במרחק של 20.3 שנות אור (192 טריליון קילומטרים) מכדור הארץ ונמצאת בקונסטלציית מאזניים. המרחק, יחד עם הנטייה והעלייה הישרה נתן לנו את מיקומה המדויק בגלקסיה שלנו. היא מוגדרת כ-גליזה 581 בגלל מספרה בקטלוג  Gliese Catalogue of Nearby Stars, והיא מערכת הכוכבים ה-89 שהכי קרובה לשמש.
בשנת 2008 נשלח מסר מכדור הארץ אל עבר גליזה 581c והוא צפוי להגיע ליעדו בשנת 2029.
תגלית
צוות האסטרונומים הוציאו מסמך שמעיד על ממצאיהם, המסמך פורסם בכתב העת Astronomy and Astrophysics. באותו מסמך הצוות הכריז על תגלית של כוכב לכת נוסף במערכת גליזה 581. Gliese 581 d לו יש מסה של לפחות פי 7.7 מזו של כדור הארץ ומרחק של 0.25 יחידות אסטרונומיות מכוכב האם גליזה 581, (ניתוח חוזר של אותם ממצאים מצא כי ל-Gliese 581 d יש כנראה מסה של פי 5.6 ממסת כדור הארץ).
מסה
המסה המוערכת של כוכב לכת זה מוערכת פי 5.6 ממסת כדור הארץ. קיומו של גליזה 581c והמסה שלו נמדדו בשיטת המהירות הסיבובית. מסה של כוכב לכת מחושבת בעזרת תנועות תקופתיות סביב מרכז משותף של מסה בין כוכב (במקרה הזה גליזה 581) לכוכבי הלכת. שיטת המהירות הסיבובית לא יכולה לקבוע מסה של כוכב לכת במידה מדויקת, אך נותנת אומדן.
רדיוס
מאחר שגליזה 581c לא זוהה באופן ישיר, אין מדידות של הרדיוס שלו. אך על פי ההשערות של צוותו של סטפן אודרי (אחד ממוצאי הכוכב), אם גליזה 581c הוא כוכב לכת סלעי עם ליבת ברזל גדולה, צריך להיות לו רדיוס שגדול יותר בערך ב-50 אחוזים מרדיוס כדור הארץ. כוח המשיכה על כוכב לכת שכזה תהיה בערך פי 2.24 חזקה יותר מבכדור הארץ. לעומת זאת, אם גליזה 581c הוא כוכב לכת עם פני שטח קפוא או נוזלי, הרדיוס שלו יהיה פי 2 פחות מרדיוס כדור הארץ. כוח המשיכה בכוכב לכת מסוג כזה יהיה פי לפחות 1.25 מכוח המשיכה בכדור הארץ.
מסלול
מסלולו ומרחקו של גליזה 581 c נמצא אחרי שני כוכבי הלכת האחרים במערכת זו (גליזה 581e וגליזה 581b). זמן ההקפה, (שנה) של גליזה 581c סביב כוכב האם שלו גליזה 581 אורך כמעט 13 ימים (ימי כדור הארץ) ורדיוס מסלול ההקפה שלו הוא רק 7% מזו של כדור הארץ. מרחקו מגליזה 581 הוא בערך 10 מיליון קילומטרים בעוד שהמרחק של כדור הארץ מהשמש הוא 150 מיליון קילומטרים. לפי צוותו של סטפן אודרי, מאחר שכוכב גליזה 581 הוא קטן יותר וקר יותר מהשמש שלנו - ולכן פחות זוהר - גליזה 581c נחשב במקום חם מדי בתוך האזור הישיב הפנימי. ניתן לציין כי באסטרופיזיקה, ה"אזור הישיב" מוגדר כטווח המרחקים מהכוכב שבו כוכב לכת עשוי להכיל מים נוזלים.
הקפה סינכרונית
גליזה 581c נחשב לכוכב לכת שמבצע הקפה סינכרונית סביב גליזה 581. זאת אומרת, בזמן שגליזה 581c מקיף את הכוכב שלו גליזה  581 צד אחד של כוכב לכת זה תמיד פונה אל הכוכב (תמיד אור) והצד השני אף פעם לא פונה אל הכוכב (תמיד חושך). תופעה זו מוכרת בירח של כדור הארץ, כאשר הירח מסתובב סביב כדור הארץ הוא עושה בו זמנית סיבוב עצמי וכך לא ניתן לראות את צדו הרחוק. תופעה זו היא למעשה מוכרת ברוב הירחים הגדולים במערכת השמש. במערכת השמש לא רק הירחים מבצעים הקפה סינכרונית אלא יש גם כוכב לכת שעושה זאת, כוכב הלכת חמה.
מחייה ואקלים
המחקר של גליזה 581c שנערך על ידי צוות von Bloh et al הסיק כי סופר-ארץ גליזה 581c נמצא באופן ברור מחוץ לאזור הישיב מאחר שהוא קרוב מדי לכוכב האם שלו, גליזה 581. מחקר אחר שנעשה על ידי Selsis et al טען כי "אפילו כוכב לכת שנמצא באזור הישיב לא בהכרח ראוי למחיה ומאפשר תנאי חיים", והוסיפו "כוכב לכת זה נמצא מחוץ למה שנחשב האזור הישיב". היו גם השערות של מדענים על הטמפרטורה בכוכב הלכת, השערות אלה היו מבוססות על החום שמתקבל מכוכב גליזה 581.
מים נוזליים
גליזה 581c כנראה נמצא מחוץ לאזור הישיב. לא נמצאה הוכחה ישירה להימצאות מים, וסביר להניח שלא במצב נוזלי. טכניקות כמו זו ששימשה למדידת כוכב הלכת החוץ-שמשי HD 209458 b עשויה לעזור בעתיד לקבוע את נוכחותם של מים במצב גז באטמוספירת כוכב הלכת.
מייק ברנט (קולנוען)
מייק ברנט (14 במאי 1948 – 8 באוגוסט 2006) היה קולנוען ישראלי. ממקימי ענף הקולנוע בישראל וזוכה פרס אופיר, היה מבכירי הטכנאים של הקולנוע הישראלי ומנכ"ל חברת fts לשרותי קולנוע וטלוויזיה.
ביוגרפיה
ברנט נולד באוסטריה ביום הקמת מדינת ישראל, ה' באייר תש"ח. בגיל חצי שנה עלתה משפחתו לישראל והתיישבה ברמת השרון. את נעוריו העביר בפנימיית הנוער הציוני בירושלים. את שירותו בצה"ל עשה בחטיבת הבקעה. לאחר שחרורו מצה"ל למד ברנט בקורס לעוזרי צלם של שלמה סוריאנו. את צעדיו הראשונים בענף הקולנוע החל בשנת 1968 כעוזר תאורן בסרטו של אורי זוהר, "כל ממזר מלך". זוהר הוקסם מברנט, שהתאפיין במראה צברי מחוספס ובקול צרוד, ונתן לו תפקיד כחייל בסרט.
יכולותיו הטכניות, תושייתו ועקשנותו של ברנט, הפכו אותו במהרה לטכנאי המוביל של סוף שנות הששים בתעשיית הקולנוע המקומית. הוא נשלח ללונדון על ידי חברת "קורדוברו" שהתמחתה בהשכרת ציוד לחברת "סמואלסון", יצרנית מובילה של מצלמות וציוד תאורה, שם הפך לבן בית. לימים ייסד את חברת השכרת הציוד fts, שסייעה למרבית הפקות הקולנוע הבינלאומיות שהגיעו לישראל כמו גם להפקות מקומיות. השכלתו הטכנית, התעדכנותו בשינויים ואישיותו החמה, הפכה אותו במשך השנים לאחד הגורמים היציבים בתעשיית הקולנוע ולעוגן של הפקות בינלאומיות שהגיעו לישראל. ברנט נחשב רב אמן בתחום המצלמות וכמעט כל סרטי הקולנוע שנעשו בישראל יצאו מבית הציוד שלו שייעץ ותמך טכנית בהפקות.
היה נשוי למיקי ואב לארבע בנות.
סרו נגרו
סֶרוֹ נֶגְרוֹ (בספרדית: Cerro Negro) הוא הר געש ברכס ההרים קורדיליירה דה לוס מריביוס (Cordillera de los Maribios) במחוז לאון (León) בניקרגואה, כ-10 קילומטרים דרומית לעיירה מלפאיסילו (Malpaisillo). הר הגעש נוצר באפריל 1850, והוא לכן הר הגעש הצעיר ביותר באמריקה המרכזית. ההר הוא חרוט אפר הבנוי מחצץ בזלתי, שצבעו הכהה העומד בניגוד למדרונות ההרים שופעי הירק שמסביבו תרם לשמו שפירושו הר שחור. סֶרוֹ נֶגְרוֹ התפרץ לעיתים תכופות מאז ההתפרצות הראשונה. תופעה יוצאת דופן שהתרחשה במהלך כמה התפרצויות הייתה פליטה של אפר מפסגת החרוט בעוד שלבה מתפרצת מסדקים בבסיס ההר.
סרו נגרו הוא חרוט אפר, חלק מהקשת הגעשית של אמריקה המרכזית, שנוצרה כתוצאה מהפחתה של לוח קוקוס מתחת ללוח הקריבי בקצב של 9 ס"מ בשנה. ההר הוא חרוט האפר הגדול ביותר והדרומי מבין ארבעת חרוטי האפר שנוצרו לאורך קו שכיוונו צפון מערב-דרום מזרח ברכס ההרים קורדיליירה דה לוס מריביוס. גובהו 728 מטרים מעל פני הים, והוא מתנשא לגובה של 250 מטרים מבסיסו. על אף גילו הגאולוגי הצעיר סרו נגרו הוא אחד מהרי הגעש הפעילים ביותר בניקרגואה, כשההתפרצות האחרונה אירעה ב-1999. מאז לידתו ב-1850 הוא התפרץ 23 פעמים.
ההתפרצויות של 1969 ו-1971
התפרצות קלה (מדד התפרצות של 1) התרחשה לאחר שהלוע המרכזי התפרץ בין ה-19 ל-29 בדצמבר 1969. שנתיים אחר כך, בין ה-3 ל-14 בפברואר 1971, פונו שוב היישובים סביב סרו נגרו בשל התפרצות פתאומית תת-פליניאנית מדרגה 3 מהפסגה והתהוות והתפרצות מאגף מזרחי חדש. פצצות געשיות נורו לגובה של 600 מטרים באוויר וגזים לוהטים נפלטו בין התפרצויות. עמוד האפר הגיע לגובה של 10 ק"מ, ונפח הטפרה שנפלט היה x 107 5.8 מ"ק (מעל ל-300 קילומטרים רבועים) והיא גרמה לנזקים ליבולים מקומיים ולבניינים. בעיר לאון נמדדו 18 ס"מ אפר שגרמו להתמוטטות של בניינים רבים ולצורך להדליק את פנסי הרחוב ביום.