cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מוכרי הסיגריות מכיכר שלושת הצלבים
תוכן
חלק מהילדים, בעיקר הגדולים יותר, צברו ניסיון עוד מהקמת גטו ורשה ב-1940, כאשר הצליחו להתגנב מחוץ לגטו, הודות לקטנות קומתם וזריזותם. הם היו מוצאים סדקים ומעברים צרים בחומות הגטו או חמקו דרך תעלות ניקוז והצליחו להבריח רכוש משפחתי או כסף, ונכנסו חזרה לגטו עם מעט אוכל. לעיתים אף קיבלו מעט לחם וחלב מנשים רחמניות והיו מצילים את משפחתם מעוד יום של חרפת רעב. אלו היו חיים קשים בעלי סיכון רב עבור ילדים אלו.
קבוצה זו מנתה כ-20 ילדים, בהם חמש בנות. ז'מיאן סיפק להם תעודות זהות מזויפות שאפשרו להם מרחב תנועה. הילדים היו ישנים בחורבות, מרתפים ריקים, חדרי מדרגות, בבית החולים הסמוך ובגינות ציבוריות. לרוב היו מורעבים, קפואים, לבושים בסחבות ובנעליים מרופטות אך ידעו מתי יש לרחוץ את הפנים או לכבס את בגדם כדי לשמור על היגיינה מינימלית ולא לחלות. ידעו שעליהם להתמצא במרחב העיר, להכיר את סדרי התחבורה ואת תחנות הרכבת, ולהיות מסוגלים להיאבק על חייהם בתנאים האכזריים של הכרך. על הילדים לדעת את השפה ואת שפת הרחוב בדומה "לעמיתיהם" הפולנים, לדעת לספר סיפור כיסוי על עצמם אם ייתפסו. תכונות נוספות שנדרשו היו זריזות, קשיחות, היעדר בושה, ערמומיות ואף חוצפה. מלבד המסחר הילדים צחצחו נעליים וביצעו עבודות סבלות מזדמנות. היו גם ילדים ששרו שירי רחוב ופזמונים פופולריים בעד פרוטות, או שקיבצו נדבות מהסועדים במסעדות. לעיתים הם נעזרו בנשים פולניות טובות שנתנו להם אוכל ולינה.
ז'מיאן התבקש מהם כבר בהתחלה למצוא מקום מסתור לצעיר שבחבורה שכונה "בולוש", והוא מצא לו מקום מסתור אצל משפחה פולנית בעד תשלום.
ורשה נחשבה לעיר ייחודית וגדולה בפולין - האפשרויות בה רבות, אך סכנות ארבו לילדים ברחוב, לעיתים מצד "שמאלצובניקים"- נערים בריונים פולניים שהיו חוטפים מידם את סחורתם הקטנה, כסף ואוכל. הילדים ידעו לזהותם ולברוח מפניהם. אך לא תמיד היו הנערים הפולניים מתנכלים לעמיתיהם היהודים. לעיתים התפתח סוג של סולידריות ויחס של סובלנות ולעיתים כיבדו אותם על אומץ ליבם. סכנות נוספות ברחוב בוורשה היו מצד חיילי האס אס, שחלקם היו במדים וחלקם לא, שוטרים פולנים ואנשי שוליים מסוכנים למיניהם.
החיים היו קשים לילדים. עניין הישרדותי יום יומי. אך בכל זאת מצאו דרכים יצירתיות ונשגבות מהבנה לשרוד. המוטו העיקרי שהנחה את הילדים היה ערבות הדדית. הם ידעו שללא עזרה זה לזה לא יוכלו לשרוד. בדרך כלל יצאו לרחוב בזוגות, לעולם לא לבד. הם נזהרו בכל צעד שעשו ובעיקר לא התבלטו בשטח, נעו ממקום למקום, אך יחד עם זאת נמנעו מלשוטט שלא לצורך.
שלושה מהנערים שהיו בקבוצה זו נתפסו על ידי הנאצים לקראת סוף המלחמה ונרצחו. האחרים שרדו ורובם עלו לישראל ועברו את מסלול החיים הישראלי, שרתו בצה"ל ואף נלחמו במלחמות ישראל. חלקם היגרו לקנדה. הם שמרו על קשר במשך השנים.
לאורך הספר ז'מיאן מספר את שם הילדים והכינויים המיוחדים שנתנו זה לזה כדי שלא יאלצו להשתמש בשמם האמיתי: איגנץ מילכברג - "שור"(ביצ'יק) מנהיג החבורה, פרץ הוכמן שנקרא "פאוול" ואחיו "זנק", יורק פלונסקי-"יורק", יוסף שפירא "קרנף", תרזה הזמרת הקטנה, בן ציון הדר הקטן שבחבורה כונה "בולוש", יעקב קליימן-"בעל שן","הכפרי"- סטאשק הקטן ושתי אחיותיו מארישה וסטפצ'ה, "האדמוני", ליאון "קציצה", "הצולע", "הצרפתי", "הקירח", זבישק והאלינקה.
פרסום והכרה
הספר יצא לאור בהוצאת יד ושם בשנת 1962 בתקופת משפט אייכמן. הספר והמשפט תרמו להעלאת השיח הציבורי אודות השואה שעד אז היה די מושתק ומודחק. הוא נדפס במהדורות רבות ותורגם לשפות רבות. הספר גם זכה בפרסים ספרותיים.
סיפוריהם האישיים של שניים מחברי הקבוצה נכתבו בספרים פרי עטם: יוסף שפירא "קרנף" - בספר שנקרא "מעבר לחומות", ופרץ הוכמן - "להעז לחיות".
בשנת 1969 כיבדה העיר בת ים את החבורה ברחוב על שמה, רחוב "מוכרי הסיגריות".
חואן מארבצי
חואן מארבצי (בספרדית: Juan Marvezzi; 16 בנובמבר 1915 – 4 באפריל 1971) היה כדורגלן ארגנטינאי, ששיחק בעמדת החלוץ.
ביוגרפיה
הוא הצטרף ב-1937 לטיגרה והפך שם מיד לאליל פופולרי. ממוצע השערים הגבוה שלו הוביל אותו אליה, שם היה הכובש המצטיין בקבוצה בעונות הליגה 1937, 1939, 1940 ו-1941. מארבצי עד היום מלך השערים של טיגרה בהיסטוריה עם 116 שערים, כבש הכי הרבה באצטדיון חוסה דלג'ובאנה, ובנוסף לכך כבש הכי הרבה נגד חמשת המועדונים הגדולים בארגנטינה.
ראסינג קלוב רכשה אותו ב-1942 שם כבש לראשונה 4 שערים במשחק, נגד היריבה פניארול במסגרת ידידות. בזמן שלו בראסינג קלוב המעיט לכבוש כבעבר ולאחר עונה אחת חזר לשחק בטיגרה שם סיים את הקריירה.
במדי נבחרת ארגנטינה זכה מארבצי בקופה אמריקה 1941. הוא כבש חמישייה בניצחון 1–6 על אקוודור ובכך סיים כמלך שערי הטורניר.
לאחר הפרישה מכדורגל מארבצי עבד והתיישב במנדוסה כמה שנים, ואת ימיו האחרונים חי במונרו שבבואנוס איירס.
מארדר 2
מארדר 2 (בגרמנית: Marder II, 'דָּלָק') היה משחית טנקים אשר פותח ויוצר בגרמניה הנאצית ושירת בוורמאכט. המארדר השתמש במרכב של טנקי פאנצר סימן 2.
ישנן שתי גרסאות לכלי: הראשונה הייתה מצוידת בתותחי 7.62 ס"מ שנתפסו כשלל מהצבא האדום, והשנייה הייתה מצוידת בתותחי 7.5 ס"מ PaK 40. המארדר 2 היה כלי בעל פרופיל גבוה עם תא לחימה פתוח, ושריון דק שסיפק הגנה מועטה ביותר לאנשי הצוות. בכל זאת, המארדר 2 (ומארדר 3 הדומה) סיפקו עלייה גדולה בכוח הירי הנגד טנקי של השריון הגרמני באותה התקופה. כיום שרדו רק 4 יחידות.
היסטוריה
במהלך השבועות הראשונים של מבצע ברברוסה, הפלישה לברית המועצות, פגשו הכוחות הגרמנים בטנקים סובייטים חדשים מסוג T-34 ו-KV, שעלו על כל הטנקים הגרמניים הקיימים. אף על פי כן, בתחילת המערכה נהנה השריון הגרמני מעליונות ברורה, בארגון ובאימון, על השריון הסובייטי שניצב מולו. חיל השריון הסובייטי, שהחל להתאושש מהטיהורים הגדולים של הקצינים ב-1938-37, לקה קשות בארגון ובדוקטרינה על תפעול השריון. עם זאת, התעורר הצורך בדחיפות לכלים ניידים בעלי כח אש נגד טנקי משופר.
בין שאר הפתרונות, נבחר להשתמש במרכבים של טנקים קלים שנחשבו למיושנים, כמו הפאנצר סימן 2 וכלי שלל כמו לוריין 37L הצרפתי, שהיוו בסיס למשחיתי טנקים, התוצאה הייתה סדרת ה"מארדר".
שירות מבצעי
המארדרים השונים (על גרסאותיהם השונות) לחמו בכול החזיתות במלחמת העולם השנייה, אך בעיקר בחזית המזרחית. המארדר 2 שירת בגדודי השריון גם בורמאכט וגם בוואפן אס אס וגם מספר יחידות שירתו בלופטוואפה. המגרעות של המארדר היו קשורות בעיקר ביכולת ההשרדות של הכלי. השילוב של צללית גבוהה ותא לחימה פתוח מלמעלה יצר מצב שבו הכלי היה פגיע גם לירי ארטילריה, הפצצות מטוסים ורימוני יד. השריון של המארדר היה דק יחסית והוא היה פגיע מפני טנקי אויב ואש מתת מקלע. המארדר לא היה כלי התקפי, ולחימה בשטח בנוי או לחימה פנים אל פנים הייתה מסוכנת ביותר בגלל התא הפתוח. הוא היה נשק הגנתי ביסודו, שתפעולו המועדף היה במארב או בעמדות קבועות למחצה. למרות כול החסרונות של המארדר 2, הוא היה הרבה יותר יעיל מתותחים נגד טנקים נייחים.
Heaux Tales
Heaux Tales הוא המיני-אלבום הראשון של זמרת ה-R&B האמריקאית ג'זמין סוליבן. הוצא לאור על ידי חברת התקליטים RCA ב-8 בינואר 2021. תאריך השחרור שלו אושר ב-2 בדצמבר 2020. זהו האלבום הראשון שלה מאז "Reality Show" שזכה לשבחים ב-2015. הוא כולל שיתופי פעולה עם ארי לנוקס, אנדרסון פאאק ו־H.E.R. האלבום הוקלט בעיקר בביתה של סוליבן בפילדלפיה.
Heaux Tales זכה בפרס אלבום השנה בשנת 2021 בפרסי ה-BET. הוא זכה בתואר אלבום השנה של כתבי העת NPR, אנטרטיינמנט ויקלי, לוס אנג'לס טיימס ופיצ'פורק. האלבום זכה בפרס גראמי לאלבום ה-R&B הטוב ביותר בטקס פרסי גראמי ה-64, והסינגל שלו "Pick Up Your Feelings" היה מועמד גם לפרס גראמי לשיר ה-R&B הטוב ביותר וגם זכה בביצוע ה-R&B הטוב ביותר. הפרויקט יקודם עוד יותר על ידי The Heaux Tales Tour בשנת 2022, סיבוב ההופעות השלישי של סוליבן בארצות הברית. סוליבן הוציאה את מהדורת הדלוקס של הפרויקט, בשם Heaux Tales, Mo' Tales: The Deluxe, ב-11 בפברואר 2022.
Britney: The Videos
Britney: The Videos הוא אלבום הווידאו השלישי של זמרת הפופ האמריקנית, בריטני ספירס. האלבום יצא לאור ב-20 בנובמבר 2001, על ידי חברת התקליטים ג'ייב רקורדס. ווידאו זה הופץ במקביל לתקופת יציאת אלבומה השלישי של ספירס: "Britney". הווידאו זכה להצלחה גדולה ונכנס למקום הראשון במצעד אלבומי הווידאו בארצות הברית ובמקסיקו, בארצות הברית נמכר הווידאו במעל ל-200,000 עותקים וזכה למעמד פלטינה כפולה.
רקע והפקה
אלבום הווידאו "Britney: The Videos", הוא אוסף של קטעי וידאו על מנת לקדם את אלבום האולפן "Britney". האלבום כולל קטעי וידאו של שירים מהאלבום, הופעות חיות, הופעה חייה מתוך טקס פרסי המוזיקה של "VMA", הצצות לאלבום וידאו "Britney Spears Live from Las Vegas", אשר יצא בשנת 2002.
פרח המדבר
פרח המדבר (בגרמנית: Wüstenblume; באנגלית: Desert Flower) הוא סרט ביוגרפי גרמני משנת 2009, בבימויה של שרי הורמן. הסרט מספר את סיפורה של ואריס דירי, פליטה מסומליה שהפכה לדוגמנית צמרת באנגליה, ופעילה נגד מילת נשים. הסרט מבוסס על האוטוביוגרפיה של דירי, ומככבות בו ליה קבדה וסאלי הוקינס.
עלילה
ואריס נולדה למשפחת נוודים בסומליה. בגיל שלוש עברה השחתת איברי מינה, בתנאי שדה, ופיתחה בעקבות זאת זיהום, וחוותה כאבים עד שעברה ניתוח באנגליה בבגרותה.
בגיל 13, ברחה מנישואי כפייה, והגיעה למוגדישו, לסבתה מצד אימה. הסבתא סידרה לה עבודה כמשרתת בביתו של השגריר הסומלי באנגליה, וואריס הגיעה יחד עם המשפחה ללונדון. כשפרצה מלחמת האזרחים, כעבור שש שנים, ואריס עמדה בפני גירוש חזרה לסומליה, ובמקום זאת החליטה לברוח.
השנה היא 1987, ועם אנגלית מינימלית וחוסר מוחלט בכישורים חברתיים ואחרים, ואריס מסתובבת בלונדון, ופוגשת בחנות כלבו במרילין, רקדנית שעובדת שם כמוכרת. מרילין מציעה לוואריס - נטולת התעודות או סטטוס רשמי - מקום לחיות וסיוע במציאת מקום עבודה במסעדת המבורגרים. כשמגיע למסעדה הצלם הידוע טרי דונלדסון, הוא מציע לוואריס שתבוא להצטלם אצלו, וכל כך מתרשם ממנה שהוא מכיר לה את סוכנת הדוגמניות לוסינדה.
ואריס מוצאת הצלחה בתחום הדוגמנות, אך עדיין נמצאת תחת איום של גירוש, ונכנסת לנישואים פיקטיביים עם ניל, שרת בפנסיון בו היא מתגוררת עם מרילין, כדי לקבל אישור עבודה. ניל בעצם מאוהב בוואריס, ומוציא עליה את האלימות הרגשית והפיזית שלו כשהיא לא מעוניינת ביחסים איתו.
למרות הצלחתה, ואריס ממשיכה לסבול פיזית ונפשית בשל המום שהוטל בה בילדותה. במהלך ראיון מסוג "הנוודת שהפכה לדוגמנית צמרת", היא מחליטה לספר את סיפורה האמיתי למראיינת. כשהסיפור מגיע לכותרות, ואריס ממשיכה לפעול נגד מילת נשים. בסיום הסרט, היא נושאת דברים בפני מליאת האו"ם, וחושפת את המציאות הקשה של נשים וילדות במקומות שהמנהג הזה קיים.
היא הייתה האישה הראשונה שדיברה על המנהג באופן גלוי, ובעקבות גילוייה, מזכ"ל האו"ם קופי ענאן בחר בה כשגרירת האו"ם בנושא, ובעקבות הפרסום והפעילות שבאה אחריו, מדינות רבות העבירו חוקים נגד מילת נשים .
לאלנד 21185
לאלנד 21815 (מצרפתית: Lalande 21185, נקרא גם גליזה 411, LHS 37 או 95735 HD) הוא ננס אדום הנמצא במרחק של 9.3 שנות אור ממערכת השמש בקבוצת הכוכבים הדובה הגדולה. זהו אחד הכוכבים הקרובים ביותר לכדור הארץ ורק מערכת הכוכבים של אלפא קנטאורי והננסים האדומים כוכב ברנרד ווולף 359 קרובים יותר ממנו, אך למרות זה הוא יותר בהיר גם מוולף 359, גם מכוכב ברנרד וגם מפרוקסימה קנטאורי, ולמעשה הוא הננס האדום השלישי הכי בהיר בשמים (אחרי לאקאי 8760 ולאקאי 9352). כמו כל שאר הננסים האדומים, גם את לאלנד 21185 לא ניתן לראות ללא ציוד עזר, שכן בהירות נראיתו היא מדרגה 7.5, נמוכה בהרבה מסף הראייה האנושי.
היסטוריה
הכוכב מוזכר לראשונה בקטלוג כוכבים בשם "Histoire Céleste Française" שפרסם האסטרונום הצרפתי ז'רום לאלנד בשנת 1801 ונקרא על פי המספר שקיבל בפרסום מחודש של הקטלוג משנת 1847. בשנת 1857 גילה האסטרונום הגרמני פרידריך ארגלנדר שלכוכב תנועה עצמית גדולה ביחס לשאר הכוכבים ובאותה שנה גילה האסטרונום פרידריך ויניקה שלכוכב היסט של כחצי שניית קשת ששקול למרחק של כ-6.5 שנות אור. עד לגילויים של כוכב ברנרד ווולף 359 בתחילת המאה ה-20 נחשב לאלנד 21185 לכוכב השני הכי קרוב למערכת השמש, גם לאחר שמדידות נוספות הראו שהוא למעשה יותר רחוק ממה שסברו בתחילה. בעוד כ-20,000 שנים יעבור לאלנד 21185 במרחק של כ-4.7 שנות אור ממערכת השמש ויהיה הכוכב השני הכי קרוב אחרי מערכת אלפא קנטאורי. ממרחק זה תהיה בהירותו הנראית מדרגה 6.1, על סף יכולת הראייה האנושית, והוא יהיה הננס האדום היחידי שניתן לראות ללא ציוד עזר.
מאפיינים
לאלנד 21185 הוא ננס אדום מסוג ספקטרלי M2 V. רדיוסו מוערך בכשליש רדיוס שמש, מסתו מוערכת במעט פחות מחצי מסת שמש ועוצמת הארתו היא כ-6 אלפיות מעוצמת ההארה של השמש באור נראה, אך בגלל טמפרטורת פניו הנמוכה, כ-3,400 קלווין, רוב קרינתו היא בתחום התת-אדום. הכוכב נע על רקע שאר הכוכבים במהירות של כ-4.8 שניות קשת בשנה והוא מבין הכוכבים בעלי התנועה העצמית הגדולה ביותר. כיוון התנועה שלו הוא בניצב למישור הדיסקה של שביל החלב, כך שהוא מקיף את מרכז הגלקסיה במסלול אליפטי מאוד שחותך פעמיים את מישור הגלקסיה בנקודות הקצה שלו. מדידות ספקטרוסקופיות של אור הכוכב מראות שינויים קטנים ומחזוריים במהירות התנועה שלו ומרמזות על קיומה של מערכת כוכבי לכת, אך הנתונים שנמדדו אינם מאפשרים לקבוע אם אכן קיימים כוכבי לכת המקיפים את לאלנד 21185. בעקבות מדידות שנעשו בשנת 1981, מסווג לאלנד 21185 בקטלוג הכוכבים המשתנים כמשתנה BY בדרקון.
סביבה
הכוכב הקרוב ביותר ללאלנד 21185 הוא הננס האדום וולף 359 שנמצא במרחק של כ-4.1 שנות אור ממנו, דומה למרחק שממערכת השמש למערכת אלפא קנטאורי, והכוכב השני הכי קרוב הוא הננס האדום רוס 128 שנמצא במרחק של 6.5 שנות אור ממנו. שניהם יהיו עמומים מאוד ממרחק כזה ואורם יהיה חלש מלהראות לעין אנושית ללא ציוד עזר. השמש תראה משם ככוכב בהיר למדי עם דרגת בהירות 1.85. פרוקיון שנמצא פחות מ-10 שנות אור מלאלנד 21185, יראה ממנו ככוכב בהיר במיוחד עם דרגת בהירות 0.
מייקל לנדי
ביוגרפיה
לנדי סיים ב-1987 לימודי תואר ראשון באוניברסיטת המדינה מקניסי בלואיזיאנה והתגייס לצבא.
הוכשר כטייס מסוקי בל OH-58 קיואה והוצב כמפקד מחלקה בדיוויזיית החי"ר השלישית בגיבלשטאדט שבגרמניה המערבית. בתקופת מלחמת המפרץ צורפה מחלקתו לגדוד הרביעי של רגימנט הפרשים השני והשתתפה בפלישה לעיראק. לאחר המלחמה נותר בעיראק והשתתף בפעילות לביטחון הכורדים בצפון המדינה. שירת כעוזר קצין אג"ם, מפקד פלוגת מפקדה ומפקד פלוגה בגדוד הרביעי של רגימנט הפרשים ה-17. שימש מפקד פלוגה בגדוד הרביעי של רגימנט האווירי השני והשתתף ב"מבצע תמיכה בדמוקרטיה" בהאיטי. ב-1995 הוצב כמדריך כוחות אוויר במרכז הלאומי לאימונים בפורט ארווין. לאחר לימודים במכללה לפיקוד ומטה של הצבא, הוצב ב-1998 בגדוד הראשון של החטיבה האווירית העשירית בדיוויזיה ההררית העשירית והשתתף במשימת כוח הייצוב בבוסניה והרצגובינה. שימש קצין אג"ם וסגן מפקד החטיבה האווירית העשירית. בנובמבר 2001 הוצב באפגניסטן כקצין המבצעים של הדיוויזיה.
ביוני 2003 מונה למפקד גדוד הראשון ברגימנט האווירי של דיוויזיית החי"ר ה-25 ופיקד על הגדוד במהלך מלחמת עיראק. ב-2005 הוצב במרכז האימונים המשותף בפורט פולק שבלואיזיאנה.
בינואר 2008 מונה למפקד החטיבה האווירית של דיוויזיית החי"ר ה-25 שבתקופת פיקודו הוצבה בצפון עיראק. באוקטובר 2010 מונה לסגן הדיוויזיה. ביולי 2011 מונה לסגן מפקד הדיוויזיה המשוריינת הראשונה. ביולי 2012 מונה לסגן מפקד מרכז האימונים המשולב בפיקוד האימונים וההדרכה של צבא ארצות הברית ובמרץ 2014 מונה למפקד המרכז למצוינות בתעופה של צבא ארצות הברית בפורט רוקר שבאלבמה.
ב-2016 קודם לדרגת לוטננט גנרל ומונה למפקד המכללה לפיקוד ומטה של צבא ארצות הברית, מפקד פורט לוונוורת', מפקד מרכז האימונים המשולב וסגן לענייני שילוב כוחות של מפקד פיקוד האימונים וההדרכה של צבא ארצות הברית. הוא פרש משירות הקבע במרץ 2020.
במהלך שרותו עוטר לנדי פעמיים במדליית השירות המצוין, שלוש פעמים בלגיון ההצטיינות, 4 פעמים בכוכב הארד וחמש פעמים במדליית האוויר, כולל פעמיים עם אות V לציון אומץ לב.
יחסי אינדונזיה–קוריאה הצפונית
יחסי אינדונזיה–קוריאה הצפונית הם היחסים הבילטרליים של אינדונזיה וקוריאה הצפונית. אינדונזיה היא אחת המדינות הבודדות שעדיין מקיימות יחסים לבביים עם צפון קוריאה, למרות הסנקציות הבינלאומיות והבידוד שהוחלו על צפון קוריאה בנוגע להפרות זכויות האדם שלה ולתוכנית הטילים הגרעיניים שלה.
שתי המדינות חולקות מערכת יחסים שתחילתה בתקופת סוקרנו וקים איל-סונג בשנות השישים. שתי המדינות חברות בארגון המדינות הבלתי-מזדהות.
על פי סקר השירות העולמי של ה-BBC ב-2013, 42% מהאינדונזים רואים את השפעתה של קוריאה הצפונית באופן חיובי, כאשר 29% מביעים דעה שלילית. זו הדעה השנייה החיוב ביותר בעולם אחרי חוות דעתה של גאנה.
היסטוריה
במהלך ביקורו של הנשיא קים איל-סונג באינדונזיה בשנת 1965, הנשיא סוקרנו הציג את המנהיג הצפון קוריאני סביב הגנים הבוטניים של בוגור כאשר האחרון נפעם על ידי סחלב ממקסאר. הנשיא סוקרנו כינה מיד את הפרח קימילסונגיה ומינה אותו כסמל הידידות הנצחית בין שתי המדינות. הסחלב הסגול קימילסונגיה, הפך לחלק אינטגרלי מהתעמולה החסויה - ממלכתית העכשווית העוטפת את המנהיג המנוח.
במרץ 2002 ביקרה הנשיאה מגוואטי סוקרנופוטרי בפיונגיאנג.
בשנת 2002 פגש נשיא נשיאות מועצת העם העליונה ברפובליקה העממית הדמוקרטית של קוריאה, קים יונג-נאם, את הנשיאה מגאוואטי סוקרנופוטרי. בשנת 2005 ביקר הנשיא קים יונג-נאם גם באינדונזיה כדי להשתתף בהנצחת ועידת אסיה-אפריקה. במאי 2012 ערך הנשיא קים יונג-נאם ביקור רשמי בג'קרטה. הביקור הניע את פעילי זכויות האדם והדמוקרטיה האינדונזית לקרוא לנשיא סוסיליו באמבאנג יודהויונו לעזור לדחוף לדמוקרטיזציה ולכבוד לזכויות האדם במדינה המבודדת.
יחסים עכשוויים
אינדונזיה עדיין שומרת על קשריה עם קוריאה הצפונית למרות הפרות זכויות האדם שלה ותוכנית הגרעין המאיימת על קוריאה הדרומית ויפן, שתי מדינות החולקות קשר פוליטי קרוב הרבה יותר, אינטרס כלכלי ושותפות אסטרטגית עם אינדונזיה. אינדונזיה ממשיכה לעסוק בצפון קוריאה מאחר שהיא מאמינה בדיאלוג, וטוענת כי אין טעם להתבודדותה של קוריאה הצפונית.
ממשלת קוריאה הצפונית הפעילה את מסעדת פיונגיאנג בג'קרטה, והנגישה את המטבח הצפון קוריאני, קידמה את צפון קוריאה וכן היוותה מקור למטבע זר לממשלת צפון קוריאה. במסעדת פיונגיאנג היו שפים, טבחים ומלצריות מצפון קוריאה. המסעדה נסגרה לאחר מות אחיו החורג של קים ג'ונג און.
When the Party's Over
When the Party's Over (בעברית: כשהמסיבה מסתיימת) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית בילי אייליש, מתוך אלבום הבכורה שלה,. השיר יצא לאור ב-17 באוקטובר 2018, על ידי חברות התקליטים דארק-רום רקורדס ואינטרסקופ רקורדס, כסינגל השני מתוך האלבום.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי פיניאס או'קונל והופק על ידו גם כן. השיר הוא שיר בסגנון ההיפ הופ, המשלב בתוכו סגנונות נוספים. איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי העניק לשיר את תואר הזהב על סך מכירות של חצי מיליון עותקים במדינה.
עם יציאתו, הועלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
Say Yes to Heaven
Say Yes to Heaven (בעברית: תגיד כן לגן עדן) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית לנה דל ריי. השיר יצא לאור ב-19 במאי 2023, על ידי חברות התקליטים פולידור רקורדס ואינטרסקופ רקורדס. השיר הוקלט במהלך מפגשי ההקלטות אלבום האולפן השלישי שלה, Ultraviolence (2014). לאחר שהשיר הודלף לרשת והפך ויראלי בטיקטוק, הוא יצא לאור כסינגל. השיר נכתב על ידי דל ריי והמפיק ריק נואלס, "Say Yes to Heaven" הוא שיר בעל פעמה עם ארפג'ו והדגשי תוף מרים.
רקע והוצאה
השיר נכתב ב-2012 על ידי דל ריי וריק נואלס. והוקלט בנובמבר 2013 במהלך ההקלטות של אלבום האולפן השלישי שלה, Ultraviolence (2014), אך לא נכנס לרשימת הרצועות הסופית. חלק מהשיר דלף במהלך שנת 2016. "Say Yes to Heaven", המכונה לחלופין פשוט "Yes to Heaven", דלף בסופו של דבר במלואו לאינטרנט באוקטובר 2020 וזכה לוויראליות ענקית במהלך השנתיים הבאות. במיוחד בשנת 2022 חלה עלייה בפופולריות של קטע מהיר מהשיר. במרץ 2023, השיר נתבע לזכויות יוצרים על ידי חברות התקליטים יוניברסל מיוזיק גרופ ופולידור רקורדס, מה שעורר ספקולציות לגבי הוצאתו בקרוב.
השיר יצא לאור כסינגל ב-19 במאי 2023, בליווי גרסה מואצת לשיר.
הרכב וביקורת
"Say Yes to Heaven" הוא שיר פעמה הכולל ארפג'ו גיטרה "נימוחים" והדגשי תוף מרים. ההפקה המינימלית משלבת תופים, מיתרים, ונוף סאונד "חלומי". מבחינה לירית, היא מעודדת את האחר המשמעותי שלה "לקחת סיכון לאהבה" ולברוח איתה, תוך שימוש במוטיבים ליריים רבים שנמצאו בשירים הישנים יותר של דל ריי, כמו "שמלה אדומה", "גן עדן" ו"ריקוד". סופרת "הניילון", סופיה יוני, אמרה שיש לו "שיר שיר ודמוי שיר ערש" אך "חוזר על עצמו" והוא מלא מבחינה לירית ב"דימויים רומנטיים". Jo Vito מ-Consequence הצהיר שהשיר שונה מהגזרות המקוריות, אבל תופס "מצב רוח דומה". באופן דומה, ג'ונתן כהן מ- Spin מצא שהוא "קצת שונה" מהדליפה, אבל שומר על "הפיתוי המעורפל" בגלל הגיטרות המהודות של השיר והשירה החתימה של דל ריי.
רשימת רצועות
הורדה דיגיטלית וסטרימינג
בליינה פסטיניוג
בליינה פסטיניוג (בוולשית: Blaenau Ffestiniog) היא עיירה וקהילה, הממוקמת בעמק נהר הקונווי במחוז גוויניד' שבצפון ויילס, הממלכה המאוחדת. העיירה היא חלק מהקהילה פסטיניוג הכוללת גם את ל'אן פסטיניוג הקטנה יותר.
העיירה הייתה מרכז כרייה חשוב במחצית השנייה של המאה ה-19 עם מספר מחצבות ומכרות לווחה שהוקמו סביבה ומסילת פסטיניוג שנפתחה ב-1836 להובלת הלווחה לנמל בפורת'מדוג הסמוכה. לקראת סוף המאה ה-19 העיירה הגיעה לכדי כמעט 20,000 תושבים והייתה לשנייה בגודלה בצפון ויילס, בתחילת המאה ה-20 הביקוש ללווחה החל לדעוך ותעשיית הכרייה ברחבי בריטניה החלה להצטמק, בהדרגה נסגרו והצטמצמו מכרות פלסטיניוג ובהמשך גם מסילות הברזל שהובילו אליה. החל משנות ה-50 בליינה פסטיניוג החלה לפתח תעשיית תיירות ענפה שהתבססה על המכרות הסגורים שהפכו לאטרקציות, ומסילת פסטיניוג שחודשה לשימוש תיירים באזור. כיום נחשבת העיירה מוקד תיירותי חשוב בצפון ויילס עם שלל אירועים ואתרים המושכים תיירים מכל הסוגים.
היסטוריה
שם הקהילה פסטיניוג נובע מוולשית עתיקה וכנראה משמעו "מבצר", ל'אן פסטיניוג (Llan Ffestiniog; ל'אן משמעו יישוב בקונטקסט של קהילה שבמרכזה כנסייה) השוכנת דרומית לבליינה היא עיירה וותיקה יותר ועל שמה שם האזור. בליינה הייתה ככל הנראה אוסף חוות קטן צפונית לפסטיניוג לפני התפתחות תעשיית הכריה באזור, ומשמעות שמה הוא רמה או אזור גבוה, ייתכן שמיקומה של בליינה פסטיניוג במעלה אזור הררי יותר על פני ל'אן פסטיניוג הנמוכה יותר נתן לה את שמה.
ההתפתחות המשמעותית של העיירה החלה בסוף המאה ה-18 כאשר התגלו באזור מרבצי לווחה והוקמו בהדרגה מספר מחצבות ומכרות בצמוד ומצפון לעיירה. כאמור לפני תחילת הכרייה באזור, בליינה הייתה אוסף של חוות שעסקו בגידול כבשים, בשנת 1835 עם ביסוס המכרות הראשונים החלו להשתכן בעיירה פועלים ומספר התושבים הגיע לכדי 1,648. בשנת 1851 מספר זה הוכפל לכדי 3,460, ובשנת 1881 סביב שיא הפיתוח התעשייתי באזור, הקמת מסילות הרכבת והגידול המאסיבי במכרות האזור, מנתה העיירה 11,274 תושבים, מה שהפך אותה ליישוב השני בגודלו בצפון ויילס אחרי רקסהאם.
תחבורה
ציר התנועה העיקרי העובר דרך בליינה פסטיניוג הוא כביש ה-A470, אשר מתחבר עם הדרך ההיסטורית כביש ה-A5 כ-20 ק"מ צפונית-מזרחית מהעיירה בסמוך לבטווס-אי-קוייד, ומגיע לחוף הצפוני של ויילס, ל'נדידנו וקונווי כ-50 ק"מ צפונית מפסטיניוג.
עם פיתוח הכרייה בפסטיניוג, נפתחו בהדרגה מספר מסילות רכבת, תחילה להובלת הלווחה לערי נמל ובהמשך לשירות תושבי האזור ופועלי המכרות. ב-1836 נפתחה "מסילת פסטיניוג" אשר הוקמה להובלת הלווחה מערבה לעיירת הנמל פורת'מדוג הסמוכה, מסילה זו נסגרה בשנת 1946, אך החל משנות ה-50 זכתה למאמץ שיחזור ותפעול שהוביל לפתיחת הקו כולו ב-1982. כיום מסילת פסטיניוג פועלת וניתן להגיע מבליינה פסטיניוג לפורת'מדוג ומשם על קו העולה צפונה לקרנארבון, קו זה משמש בעיקר לתיירים ומתבסס על רכבות קיטור משוחזרות מהמאה ה-19 ותחילת המאה ה-20.
Love?
"On the Floor"
הסינגל הראשון, "On the Floor" – גרסה עדכנית לשיר למבדה מ-1989 יצא לאור ב-8 בפברואר 2011, בהשתתפות הראפר האמריקאי פיטבול ובהפקת רדוואן. השיר זכה להצלחה רבה במדינות שונות וזכה להיכנס למקום ה-5 במצעדים רבים כגון ארצות הברית, אוסטריה, אוסטרליה, דנמרק, צ'כיה וכולי. שיר זה סימל את חזרתה של לופז לסצנת המוזיקה כ-4 שנים לאחר אלבומה האחרון, Brave. השיר מכר 11,400,000 עותקים ברחבי העולם – יותר מכל שיר אחר של לופז. הסינגל נחשב לאחד הסינגלים המוצלחים ביותר של לופז. הקליפ לשיר הוא גם הקליפ הנצפה ביותר של לופז עד היום בכך שחצה את רף המיליארד צפיות והוא אחד הקליפים הנצפים ביותר ביטיוב.
"I'm Into You"
הסינגל השני מהאלבום הוא "I'm Into You", שהוצא לאור ב-1 באפריל 2011, בהשתתפות ליל ויין. השיר מוקם במקום 41 בבילבורד האמריקאי. בבריטניה נכנס השיר לעשרת המובילים. לעומת הסינגל הקודם הסינגל הזה הצליח הרבה פחות במצעדים וצבר למעלה מ-200 מיליון צפיות ביוטיוב.
"Papi"
הסינגל השלישי הוא "Papi", שיצא לאור ב-13 בספטמבר 2011. השיר נכנס לאלבום הלהיטים הכללי של שנת 2011 הנקרא Now That's What I Call Music 17, מחברת התקליטים הליקון ו-MTV. זוהי הגרסה ה-17 של אלבום הלהיטים, כפי שמצוין בשם האלבום. הקליפ גם כן הוא צבר ללמעלה מ-200 מיליון צפיות. במצעדים הסינגל נחל הצלחה פחותה בכך שלא נכנס כמעט למקומות הראשונים של המצעדים העולמיים ובמצעד הבילבורד הוט 100 נחל כישלון מוחלט בכך שהגיע רק למקום ה-96 ומשם לא עלה.
מיקומי שיא
האלבום זכה להצלחה במצעדים ולביקורות אוהדות מצד מבקרי המוזיקה, אם כי האלבום זכה להצלחה בינונית במכירות בדומה לאלבומיה הקודמים. האלבום הגיע למקום ה-37 בדירוג כמות העותקים שמכר בשנת 2011, לאחר שמכר 1,063,000 עותקים.
ווסטון מקני
תחילת הקריירה
מקני נולד בליטל אלם שבטקסס, בגיל שש עבר עם משפחתו לבסיס צבאי באוטרבך שבגרמניה בשל שירותו של אביו, ג'ון, בחיל האוויר האמריקאי. בגרמניה החל מקני לשחק כדורגל ושיחק בקבוצת הילדים המקומית של אוטרבך. שמקני היה בן תשע המשפחה חזרה לטקסס ומקני הצטרף לאקדמיה של דאלאס. כשהיה בן 17 דאלאס הציעה למקני חוזה מקצועי ומלגה באוניברסיטת וירג'יניה. עם זאת, שאלקה 04 מהבונדסליגה התעניינה במקני והציעה לו לחתום בשורותיה. לבסוף, מקני החליט להצטרף לשאלקה, והצטרף לקבוצת המילואים של הקבוצה.
שאלקה 04
ב-20 במאי 2017 ערך מקני את הופעת הבכורה שלו בבונדסליגה, מול אינגולשטאדט במשחק שנגמר בתוצאה 1-1. בעונת 2017/2018 מקני החל לשחק באופן תדיר בשאלקה ושיחק 25 משחקים, בעונה שבה שאלקה סיימה במקום השני בבונדסליגה והבטיחה מקום בליגת האלופות.
יובנטוס
ב-29 באוגוסט 2020 מקני עבר ליובנטוס מהסרייה א' בהשאלה לעונה אחת עם אופציה לרכישה של השחקן בסכום של 25 מיליון אירו, מקני הפך לשחקן האמריקאי הראשון בתולדות המועדון. מקני ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ב-20 בספטמבר כששיחק 90 דקות בניצחון 0–3 על סמפדוריה במסגרת הסרייה א'. ב-5 בדצמבר 2020 מקני כבש את שערו הראשון בקבוצה, בניצחון 1–2 של יובנטוס, על יריבתה העירונית, טורינו.
השאלה ללידס יונייטד
ב-30 בינואר 2023 הושאל ללידס יונייטד מהפרמייר ליג עד לסיום העונה. ב-5 בפברואר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק מול נוטינגהאם פורסט שהסתיים בהפסד קבוצתו בתוצאה 0–1.
קריירה בינלאומית
מקני שיחק בנבחרות הצעירות של מולדתו, ארצות הברית, ובגיל 19 זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת. ב-14 בנובמבר 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק ידידות מול פורטוגל, וכבש באותו משחק שהסתיים בתוצאה 1-1.
ב-12 באוקטובר 2019 מקני כבש שלושער תוך 15 דקות, בניצחון 0–7 של נבחרת ארצות הברית על נבחרת קובה.
נכלל בסגל נבחרת ארצות הברית לטורניר מונדיאל 2022.
לוגלאן
לוגלאן היא שפה מתוכננת שעוצבה במקור לשם מחקר בלשני, בדגש על היפותזת ספיר-וורף. בניית השפה החלה ב-1955 על ידי ד"ר ג'יימס קוק בראון, במטרה ליצור שפה שתהיה כה שונה משפה טבעית עד שבמידה שההיפותזה נכונה, האנשים המשתמשים בה יתחילו לחשוב אחרת.
ד"ר בראון מעולם לא סיים את כתיבת השפה, אך תומכיו יצרו מאוחר יותר את שפת הבת לוז'באן, שפה המושתתת על אותם עקרונות, אך מלאה ונגישה יותר, במטרה לעודד אנשים להשתמש בה כשפה אמיתית.
לוגלאן נוצרה כשפה לוגית שאינה יכולה להיות מובנת בשני אופנים, דבר שהוביל את רוברט היינליין להשתמש בה בספריו "עריצה היא הלבנה" ו"מספר החיה: 666" בתור שפת תקשור בין אדם למכונה.
Get Well Soon (שיר)
Get Well Soon (בעברית: החלמה מהירה) הוא שיר של הזמרת-יוצרת האמריקאית אריאנה גרנדה, שכתבה אותו יחד עם מפיק השיר פארל ויליאמס. השיר הוא האחרון באלבום האולפן הרביעי שלה, Sweetener. השיר יצא לאור ב-17 באוגוסט 2018. השיר נוצר בהשראת החרדה והטראומה שגרנדה חוותה לאחר הפיגוע במנצ'סטר ארנה שהתרחש במאי 2017, לאחר הופעתה.
רקע
ההודעה הראשונה על השיר הייתה בפוסט שהעלתה גרנדה באינסטגרם ב-31 בדצמבר 2017. לאחר החלק ("רגל") האירופי בסיבוב ההופעות של גרנדה באירופה, Dangerous Woman Tour, והפיגוע במנצ'סטר ארנה, גרנדה חשפה שחוותה "התקפי סחרחורת פרועים ממש, ההרגשה הזאת שאני לא יכולתי לנשום", ושהיא "הרגישה כה הפוך" ושהחרדה שלה נעשתה פיזית. היא שיתפה את חוויתה עם פארל ויליאמס, איתו יצרה את השיר. בריאיון מאוחר יותר למגזין פייפר, גרנדה סיפרה: "[פארל] די הוציא את זה ממני, בגלל שהייתי במצב ממש גרוע מבחינה נפשית. ... [פארל] היה כמו, 'את חייבת לכתוב על זה. את צריכה לעשות מזה מוזיקה ולהוציא את החרא הזה החוצה, ואני מבטיח שזה ירפא אותך.' וזה בהחלט עזר." היא הוסיפה שהשיר הוא "קרוב לוודאי אחד השירים החשובים ביותר [שהיא] אי פעם תכתוב." גרנדה חשפה בריאיון ל-Beats 1 Radio כי היא התכוונה שהשיר יציע "חיבוק מוזיקלי". היא המשיכה והסבירה ש"Get Well Soon" נכתב על "להיות שם אחד בשביל השני ולעזור אחד לשני בזמנים מפחידים ובחרדה" ועל "שדים פנימיים וחרדה ועל עוד טרגדיות אינטימיות גם כן", והדגישה שבריאות הנפש חשובה מאוד.
הקלטה וחיבור
גרנדה הקליטה את "Get Well Soon" באולפני ההקלטות צ'אליס בהוליווד, קליפורניה. פארל ויליאמס ואריאנה גרנדה כתבו יחד את השיר, וויליאמס הפיק אותו. השיר הוא בלדת נשמה וגוספל שאורכה 5 דקות ו-22 שניות. קולותיה של הזמרת נערמים (בשכבות); גרנדה ייעדה אותם לייצג את "כל הקולות בראש [שלה] מדברים אחד עם השני." בריאיון של גרנדה למגזין טיים "Next Generation Leaders", תוארו קולותיה כ"שזורים בשכבות צפופות של קול, ביצירתם אפקט שלא מהעולם הזה."
בסוף השיר קיימות 40 שניות של דממה, מה שמאריך את השיר ל-5 דקות ו-22 שניות. חלק מהמאזינים העלו את ההשערה שאורך השיר בא להציג את תאריך הפיגוע במנצ'סטר ארנה, שהתרחש ב-22 במאי 2017 (5/22 ע"פ פורמט התאריך בארצות הברית).
ביקורת
ג'יליאן מייפס, עורך אתר פיצ'פורק, כינה את השיר "רגע מגדיר קריירה", שיבח אותו במילים "הסוג של צורה חופשית, בלדת נשמה לעזרה עצמית שאולי תצפה שתעשיר אופוס של ביונסה" וכתב "כל מי שיודע באיזו חינניות גרנדה התמודדה עם האירועים האיומים בהופעתה במצנ'סטר בשנה האחרונה יבחין במענה חינני באותה מידה לתקופה הרגשית שלה בשיר הזה." קייט סולומון מהאינדפנדנט תיארה את השיר כשאפתני ואמרה "בתור פרשנות מוזיקלית של 5 דקות להתקפי החרדה הפוסט-טראומטיתיים שגרנדה סבלה, 'Get Well Soon' הוא לא בדיוק מהנה להאזנה אבל ראוי להערצה בכנות שלו." כריס וילמן תיאר את שירתה של גרנדה כמליצית וניל מק'קורמיק כתב שהיא נשמעה כמו "שילוב דו-וופ של אישה אחת". השיר דורג במקום ה-15 ברשימת "100 השירים המובילים של שנת 2018" של מגזין פייפר, שם שובחה גרנדה על "[שעשתה] משהו שהיא לא הייתה חייבת לעשות" באמצעות "[המרת] הכאב שלה למשהו שניתן לעיכול, כמו מולקולות של ממתיק המתאקלמות בתוך כוס של קפה מר".
הופעות
גרנדה הופיעה לראשונה עם השיר בסיבוב ההופעות The Sweetener Sessions (אנ') לקידום האלבום. היא הופיעה איתו גם בספיישל Ariana Grande at the BBC. במהלך סיבוב ההופעות Sweetener World Tour (אנ'), היא השמיטה אותו במקור מרשימת השירים מכיוון שלפי דבריה, השיר לא נועד להיות מבוצע בהופעות גדולות אלא רק באולמות קטנים כמו בסיבוב ההופעות The Sweetener Sessions. עם זאת, במופע הראשון שהתקיים בפיניקס ב-14 במאי 2019, השיר "Goodnight n Go" הוחלף בגרסה מקוצרת של "Get Well Soon".
קרדיטים וצוות
הקרדיטים לקוחים מהערות האלבום Sweetener.
הקלטה וניהול
צוות
נורדמאן
נורדמאן (בשוודית: Nordman) היא להקה שוודית, שהוקמה בשנת 1993. סגנונה המוזיקלי הוא שילוב של מוזיקת רוק, פופ ופולק. בשוודיה ז'אנר דומה נקרא "אתנופופ" (הלחם של "אתנו", המיוחסת להיבט עממי ו"פופ"). חברים בה האקאן המלין, סולנה הראשי ומייסדה ומאטס וסטר, כותב שיריה ונגן הקליהרפה.
מלהיטיה הגדולים נמנים "Förlist" ו-"Vandraren, שניהם פורסמו בשנת 1994. בשנת 1998 התפרק הצמד עקב התמכרותו של המלין לסמים. לאחר שנגמל חזרו נורדמאן לפעילות בשנת 2004. בשנה שלאחר מכן השתתפו במלודיפסטיבלן, הקדם השוודי לאירוויזיון 2005, עם השיר "Ödet var min väg", שהגיע בערב הגמר למקום התשיעי.
בשנת 2008 שבו לתחרות, הפעם עם השיר "I lågornas sken", שדורג במקום השישי. ב-12 במרץ אותה השנה יצא אלבום האולפן החמישי של הלהקה, Djävel eller Gud. בשנת 2023 נמנתה בין המשתתפים של המלודיפסטיבלן עם השיר "Släpp alla sorger". היא הגיעה למקום ה-11 בגמר.
קאמיל אגאלרוב
קאמיל אגאבקוביץ' אגאלרוב (ברוסית: Камиль Агабекович Агаларов; נולד ב-11 ביוני 1988 במחצ'קלה שברוסיה) הוא כדורגלן עבר רוסי ששיחק בעמדת המגן הימני.
קריירת מועדונים
בגיל 16 החל לשחק בקבוצה החובבנית אנז'י בקנז, משם עבר לדינמו מחצ'קלה בה שיחק שנה וחצי עם 8 הופעות בליגה הלאומית ו-3 הופעות עם שער אחד בגביע. ב-2007 עבר אגאלרוב לנובורוסיסק, שם זכה במקום ראשון בליגה השנייה במדי צ'רנומורץ עם 26 הופעות בהם הבקיע שער אחד. בשנת 2008 חתם השחקן באנז'י מחצ'קלה, אך התחיל את העונה כמושאל לדגדיזל מהעיר קספייסק. בקיץ 2008 קאמיל חזר לאנז'י וב-16 באוגוסט 2008 רשם הופעת בכורה במשחק מול אלניה ולדיקווקז. בשנה וחצי בליגה הלאומית הוא שיחק 33 פעם. בליגת העל אגאלרוב הופיע לראשונה ב-26 במרץ 2010 במשחק מול צסק"א מוסקבה. ב-21 ביוני חתם חוזה ל-3 שנים ברוסטוב.
ב-2 בספטמבר 2013 חזר אגאלרוב לאנז'י מחצ'קלה.
נבחרת לאומית
הופיע במדי הנבחרת השנייה ב-10.08.2011 נגד הנבחרת הצעירה.
חייו האישיים
קאמיל נשוי ואב ל-2 ילדות. אביו עבד כמכונאי. לקאמיל 3 אחים גדולים, אחד מהם רוסלן אגאלרוב אשר שיחק באנז'י ובדינמו מחצ'קלה בשנים 1993 עד 2008, בנו של רוסלן, גמיד אגלארוב, שיחק אף הוא באנז'י.
שילוב ילדים בעלי לקויות שמיעה בחינוך
שילוב תלמידים לקויי שמיעה בחינוך הוא מתן אפשרות לתלמידים לקוי שמיעה הצלחה בלימודים במוסד חינוכי המיועד לאוכלוסייה הכללית. הצלחה זו צריכה להיות בכל תחומי תוכנית הלימודים במסלול שבו בחר התלמיד ובהשתתפות בכל פעילויות שהתלמידים מצופים להשתתף בהם.
עקרון השילוב של תלמידים לקויי שמיעה בחינוך רגיל מדגיש את זכותם לחיות חיים רגילים ולקבל השכלה בסביבה הכי פחות מגבילה.
לקות שמיעה
לקות שמיעה זוהי פגיעה במבנה האוזן, אשר גורם לירידה בשמיעה ביחס למדדים שונים. מנגנון השמיעה הוא מנגנון עדין ומורכב ביותר. כל פגיעה קטנה, בכל אחד מחלקי האוזן, עלולה לגרום ללקות שמיעה. נהוג לחלק את הליקויים בשמיעה:
רמות החומרה של הלקות מאובחנות באמצעות מאפיינים:
פעילות מערכת החינוך
משרד החינוך התחיל להפעיל תוכניות לשילוב לתלמידים עם צרכים מיוחדים בחינוך הרגיל משנת 1996.
הצלחת השילוב נשענת רבות על מעורבותם של מורים מהחינוך הרגיל בחינוך המיוחד ואופן התמודדותם עם התהליך. בעקבות היישום של חוק החינוך המיוחד מורים רבים ניסו לגבש את הדרך ההולמת ביותר לשילוב של תלמידים בעלי צרכים מיוחדים בכיתתם.
מסגרות חינוכיות
חוק החינוך המיוחד בישראל מעניק מענה לאוכלוסייה בעלת הצרכים המיוחדים בגילאי 3–21,
המסגרות: יש שיטות לשילוב התלמידים לפי ההתאמות שלהם:
אמצעי שילוב המקובלים
אמצעי השילוב המקובלים מחולקים לשניים: אמצעי התאמת הכלל לפרט, הקרויים גם "אמצעי הַנְגַשָׁה," ואמצעי התאמת הפרט לכלל, הקרויים גם "אמצעי שיקום." היתרון בשימוש באמצעי ההנגשה על אמצעי שיקום הוא שהתאמת הכלל לפרטים אחדים מקלה על התאמת הכלל לפרטים נוספים. פרטים נוספים אלה יכולים להיות תלמידים שקיימת מודעות למגבלותיהם ותלמידים שלא קיימת מודעות למגבלותיהם. הנגשה מטשטשת גם את ההבדל בין תלמידים עם לקויות לתלמידים בלי לקויות ובין תלמידים עם כסף לאמצעי אבחון ושיקום לבין תלמידים בלי כסף לאמצעי אבחון ושיקום ויוצרת אווירה שוויונית.
הקשיים של הילד בעל לקות השמיעה בשילוב במסגרות הרגילות
במחקר שנעשה בישראל נמצא כי ילדים חירשים או כבדי שמיעה הם מקובלים חברתית פחות מחבריהם השומעים התוצאה של שילוב עבור ילדים אלה היא בדידות ולא הכלה. השילוב הוא תהליך המחזק הדרה של תלמידים חירשים לשולי החברה ופוגע בזכותם לשייכות חברתית ותרבותית. תלמידים אלו אומנם מפיקים תועלת לימודית מהשייכות לכיתות משולבות, אך עם זאת הם חשופים לדחייה חברתית והם בעלי הערכה עצמית נמוכה מאוד.
הראו שתלמידים המתקשים למצוא את חלקם בפעילויות החברתיות משום קשיי התקשורת, מזהים את עצמם כחסרי אונים ונמנעים באותה מידה מלהשתתף בפעילויות בית ספר (1996 ,hocutt).
קושי נוסף העומד בפני התלמידים לק"ש הוא הקושי הפיזי נוצר בקושי עם המגע החברתי בין הילדים עם לקות השמיעה ובין הילדים השומעים. המפגש נוצר בעיקר על ידי הצוות החינוכי בחצר. ויש צורך ליזום מפגש, הסמיכות הפיזית אומנם מזמנת מפגש בין הילדים אך אינה מבטיחה את טיבו.
התרומה בשילוב הילד בעל לקות השמיעה במסגרות רגילות
ישנם מחקרים אשר הראו שתלמידים לקויי שמיעה המשולבים מקובלים חברתית על ידי עמיתהם ולא נמצאה השפעה של מצב השמיעה על דירוג הסוציומטרי של עמיתים לקויי שמיעה ושומעים. על פי מחקר נוסף שנערך ניתן לראות כי מצאו שגם הישגיהם האקדמיים של תלמידים לק"ש המתחנכים בכיתות רגילות גבוהים יותר מאלה של תלמידים לק"ש הנמצאים במסגרות מיוחדות. נוסף לכך, בכיתה בה נערך מבחן הישגים וציוניהם של התלמידים לק"ש הלומדים בחברת השומעים לתלמידים השומעים הושוו לנורמות הציונים של התלמידים השומעים, דבר זה נעשה על ידי השילוב והיוזמה של הצוות החינוכי בכיתות אלו.
ניתן לראות כי השילוב מסייע לתלמיד הלק"ש מכמה היבטים:
דרכי הוראה המומלצות למורה
המורים בחינוך הכללי חייבים להיות בעלי ידע בתחום ליקויי השמיעה ולהרגיש נוח בנוכחותם של תלמידים חירשים וכבדי שמיעה. עליהם להיות בקיאים בנושא זה כדי לאפשר לתלמידים אלו להיות חלק מכלל הכיתה.
בישראל
החינוך המיוחד יינתן חינם לילד באזור מגוריו או במקום אחר, קרוב ככל האפשר למקום מגוריו. על-פי החוק, יש לתת עדיפות ככל הניתן להשמתו של תלמיד במסגרת החינוך הרגיל, תוך מתן מענה לצרכיו במסגרת זו.
במסגרות החינוך הרגיל פועלות ועדות שילוב שתפקידן לקבוע את הזכאות של ילד עם צרכים מיוחדים לשילוב במסגרת הרגילה, הכולל סיוע ותמיכה מיוחדים.
כל ילד בגיל 3–21, שהוא עם צרכים מיוחדים, כלומר שיש לו לקות משמעותית, שבשלה מוגבלת יכולתו להתנהגות מסתגלת והוא נזקק לחינוך מיוחד זכאי לפי החוק לקבל תמיכה.
ב-2007 הוקמה ועדת דורנר בראשות השופטת בדימוס דליה דורנר, לבחינת מערכת החינוך המיוחד בישראל. ב-2009 הוגש דוח הוועדה, ובו הועלו הצעות שונות למספר שינויים בחוקים אלו, ביניהם מתן אפשרות בחירה של הורים בין חינוך מיוחד לבין שילוב לילדיהם עם הצרכים המיוחדים.
בארצות הברית
לחוקים שונים העוסקים באנשים עם לקויות ובמיוחד לחוקים העוסקים בטכנולוגיה מסייעת יש השפעה החוֹצה גבולות. בחלק מהחוקים האמריקניים העוסקים בשילוב, יש סעיפים העוסקים בטכנולוגיה מסייעת.
בית הכנסת בלנדאווה
בית הכנסת בלנדאווה הוא בית כנסת לשעבר, כיום מוזיאון. הוא ממוקם בעיירה לנדאווה שבסלובניה, הקרובה לגבול עם הונגריה. הוא נבנה במאה ה -18 וכיום מוצגת בו תערוכת קבע על תולדות היהודים בלנדאווה. ליד בית הכנסת היה בית ספר יהודי שפעל עד שנות העשרים של המאה העשרים ונהרס בסוף שנות התשעים כדי לאפשר הקמת מרכז תרבות הונגרי ובית קברות עם 176 מצבות, בערך 40 מהן מהמחצית השנייה של המאה ה -19. שאר המצבות הן מהמאה ה -20, ממוקמות מחוץ לעיירה.
היסטוריה
יהודים מהונגריה התיישבו בלנדאווה בשנת 1773. יהודים מקומיים בסוף המאה ה -18 התכנסו להתפלל בביתו של הפונדקאי בודוג וייס. בשנת 1837 שכרה הקהילה בית לשימוש אולם תפילה, בו היו 50 מושבים. בשנת 1843 שכרה הקהילה ואז רכשה בניין נוסף, שהיה בית הכנסת הראשון שלהם. בניית בית כנסת חדש החלה בשנת 1866, ובניין זה עדיין עומד במרכז העיר ספודניה אוליקה 5. זהו מבנה לבנים מלבני. הבניין נפגע קשה על ידי הנאצים ונמכר לעיירה לאחר מלחמת העולם השנייה על ידי הפדרציה היהודית של יוגוסלביה ושימש כמחסן.
הערות שוליים
סלובניה
אליזבת וורצל
אליזבת וורצל (באנגלית: Elizabeth Wurtzel; 31 ביולי 1967 – 7 בינואר 2020) הייתה סופרת, עיתונאית ועורכת דין אמריקאית, מחברת הספר דור הפרוזאק.
ביוגרפיה
וורצל נולדה בשנת 1967 בניו יורק למשפחה יהודית. הוריה התגרשו כשהייתה בת שנתיים.
בשנת 2016 גילתה וורצל כי הצלם בוב אדלמן, שהיה ידיד קרוב של המשפחה, הוא אביה הביולוגי. וורצל גילתה עובדה זו מעט לאחר מותו של אדלמן.
בילדותה למדה בבית הספר היהודי היוקרתי "רמז" במנהטן.
התמודדותה עם דיכאון החלה בשנות ההתבגרות המוקדמות, בגיל 11 עברה ניסיון אובדני ראשון, והתמודדה עם פגיעה עצמית.
למדה לתואר ראשון בספרות השוואתית באוניברסיטת הרווארד. במהלך לימודיה בהרווארד עבדה ככתבת במספר עיתונים, וזכתה בפרס לעיתונאות סטודנטים של "רולינג סטון".
למדה משפטים באוניברסיטת ייל ועברה את מבחני לשכת עורכי הדין של מדינת ניו יורק בשנת 2010.
בשנת 2015 חשפה כי היא מתמודדת עם סרטן השד ופרסמה מספר כתבות אודות התמודדותה עם המחלה.
נפטרה בינואר 2020 מסיבוך של מחלת הסרטן, והיא בת 52.
עיתונאות
במהלך לימודיה באוניברסיטת הרווארד החלה לכתוב בעיתון הסטודנטים של האוניברסיטה וכן בעיתון "The Dallas Morning News".
לאחר סיום לימודיה עברה להתגורר בגריניץ' וילג' ועבדה ככתבת ומבקרת מוזיקה בעיתונים "ניו יורקר" ו-"ניו יורק מגזין".
לאורך השנים פרסמה כתבות בעיתונים שונים ובהם "וול סטריט ג'ורנל", הגרדיאן ו"אל".
כתיבה
ספר הביכורים של וורצל, "דור הפרוזק" (Prozac Nation) יצא לאור בשנת 1994 כשהייתה בת 27. זהו רומן אוטוביוגרפי שבו מתארת וורצל את התמודדותה עם דיכאון ואת הטיפול בתרופה נוגדת הדיכאון פרוזק.
ספרה הבא של וורצל, משנת 2004, "The Secret of Life: Common sense Advice for Uncommon Women" (בתרגום חופשי- סוד החיים: עצות לנשים לא שגרתיות). בספר חולקת וורצל עצות לחיים מספקים ועוסקת בנושאים כגון התמודדות עם ביקורת, זוגיות והתמכרויות.
בשנת 2008 פרסמה כתבה על הסופר דייוויד פוסטר וולאס, לאחר התאבדותו. בכתבה תיארה את היכרותה הקצרה עם הסופר והתייחסה לדיכאון ממנו סבל.
קיימות השערות כי סיפורו של וואלאס "הנפש הדיכאונית" (The Depressed Person) נכתב בהשארת וורצל ומתאר את דמותה.
בשנת 2012 תבעה ההוצאה לאור "פינגווין" את וורצל, בדרישה שתחזיר מקדמה בגובה כ-33,000 דולרים ששולמה לה לצורך כתיבת ספר כחלק מהסכם שנתחם עם ההוצאה. לפי ההסכם, וורצל הייתה אמורה לסיים את כתיבת הספר בנושא התמודדות עם דיכאון, בהיקף של כ-250 עמודים, עד שנת 2004. וורצל לא השלימה את הספר ולא השיבה את כספי המקדמה. התביעה נדחתה בשנת 2013.
פיבי טונקין
פיבי ג'יין אליזבת' טונקין (באנגלית: Phoebe Jane Elizabeth Tonkin; נולדה ב-12 ביולי 1989) היא שחקנית ודוגמנית אוסטרלית. ידועה בעיקר בתפקידה בסדרת הטלוויזיה האוסטרלית "H2O", ובסדרות הטלוויזיה האמריקאיות "המעגל הסודי", "יומני הערפד" ובסדרת הספין אוף שלה "המקוריים".
ביוגרפיה
טונקין נולדה בסידני, אוסטרליה. מגיל ארבע למדה ריקוד בשיעורי בלט קלאסי, היפ הופ, מחול מודרני וסטפס. בגיל 12, החלה בשיעורים בתיאטרון האוסטרלי לנוער (Australian Theatre for Young People) ובתיאטרון ווארף (Wharf Theatre). טונקין הופיעה במספר פרסומות וחתמה בסוכנות Chic Management. במהלך קריירת הדוגמנות שלה הופיעה במגזינים Girlfriend, Teen Vogue ו-Dolly.
קריירה
בדצמבר 2005 התקבלה טונקין לתפקיד קליאו סרטורי בתוכנית הטלוויזיה האוסטרלית לנוער "H2O", העוסקת בסיפורן של שלוש נערות שהפכו לבנות ים. טונקין שיפרה את כישורי השחייה שלה לפני תחילת הצילומים לסדרה. הסדרה שודרה לראשונה ב-7 ביולי 2006 ומאז שודרה בארצות רבות, עם קהל בינלאומי של יותר מ-250 מיליון צופים. כדי לקדם את הסדרה, היא וחבריה השחקנים הראשיים הגישו את פרס הלהקה הטובה ביותר בתחרות Nickelodeon UK Kids' Choice Awards באוקטובר 2007. ב-2008, טונקין הייתה אחת המועמדים בקטגוריית "השחקנית הראשית הטובה ביותר בסדרת טלוויזיה" ב. הסדרה חודשה לשלוש עונות ופרק סיום העונה שודר ב-16 באפריל 2010.
טונקין הופיעה גם בסדרות הטלוויזיה האוסטרליות "קרוב רחוק" ו-"Packed to the Rafters". בספטמבר 2010, ערכה טונקין את הופעת הבכורה שלה בסרט, בסרט הפעולה האוסטרלי "מחר, בפרוץ המלחמה" (Tomorrow, When the War Began). בסרט שיחקה טונקין את תפקידה של פיונה מקסוול העשירה והמתוחה. בדצמבר 2010 הוכרז על סרט המשך וטונקין צפויה לשחק בו.
בינואר 2011, טונקין עברה ללוס אנג'לס על מנת לקדם קריירת משחק כשחקנית בינלאומית. במרץ 2011, היא נבחרה לשחק את תפקידה של פיי צ'מבלין בסדרת הטלוויזיה "המעגל הסודי" של רשת The CW האמריקאית. הסדרה, השייכת לסוגת הדרמה העל-טבעית, שידרה את פרק הבכורה ב-15 בספטמבר 2011 ליותר מ-3.5 מיליון צופים. הסדרה עוסקת בקבוצת מכשפים צעירים והתאגדותם יחד כמעגל. טונקין קיבלה שבחים מהביקורות, שתיארו אותה כשחקנית פורצת הדרך של הסדרה, אשר החלה בתפקיד מצומצם יחסית בפרקים הראשונים והפכה לדמות מרכזית בהמשך. היא הוצגה במגזין וראייטי כ"פנים חדשות לצפייה". E! Online הכתיר אותה כאחת השחקניות פורצות הדרך של שנת 2011. למרות זאת, הסדרה "המעגל הסודי" בוטלה בתאריך 11 במאי 2012, לאחר עונה אחת בלבד.
במאי 2018 הופיעה טונקין בקמפיין האופנה #findyouruniform של ג'ני קיין לצידן של לארה בינגל וטילין נגוין.
חיים אישיים
בשנת 2012 פתחה טונקין יחד עם חברתה טרסה פאלמר אתר בשם Yourzenlife העוסק בבריאות. ביוני 2015 הודיעה כי היא תחדול מפעילותה באתר בשל מחויבויות אחרות.
בשנת 2013 היא החלה לצאת עם השחקן פול ווסלי, אך הזוג נפרד באוקטובר 2017, לאחר 4 שנות זוגיות.
Come Out and Play (שיר)
עם יציאתו, נכנס השיר אל המקום ה-47 במצעד הסינגלים הבריטי, וה-69 במצעד הבילבורד הוט 100.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי אייליש עצמה, ביחד עם אחיה שהיה למפיק בפועל של השיר. כמו כן, שיר זה מופיע במהדורתו היפנית של האלבום, ולא במהדורתו הרגילה. המהדורה היפנית הוציאה יצאה ביחד עם פרסומת נלוות של אפל.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
ברוך בן יצחק (מוזיקאי)
ברוך בן יצחק (נולד ב-7 במאי 1968), הוא זמר, גיטריסט, מלחין, מעבד ומפיק מוזיקלי ישראלי, חבר ומייסד להקת רוקפור מיום הקמתה ב-1988, בתחילה כבסיסט, אחר כך כגיטריסט מוביל. בין השנים 2004-2014 שימש בלהקה כסולן וגיטריסט עד חזרתו של אלי לולאי לעמדת הסולן ב-2015.
נוסף על פעילותו ברוקפור, משמש בן יצחק כמפיק מוזיקלי. בין האמנים שאתם עבד ושאת אלבומיהם הפיק נמנים, בין היתר, שי נובלמן, אפרת בן צור, ג'נגו, קרני פוסטל, נינט טייב, להקת אלקטרה, להקת אינפקציה, תעני אסתר, נאג' חמאדי, רמלה, סן פדרו, נדב קדמון, הֶפִּי, Cut Out Club ודניאל רביצקי.
שני אלבומים בהפקתו זכו להיכלל ברשימת עשרת אלבומי השנה של מגזין המוזיקה "רולינג סטון".
כותב פסקולים לפיצ'רים, סרטי דוקו, סדרות טלוויזיה ולסרט "פרדייס קרוז" (2013).
ביוגרפיה
ברוך בן יצחק נולד וגדל בחולון. בסוף שנות ה-70 ולקראת סוף העשור הראשון לחייו נחשף לשיר 'מיסטר בלו סקיי' של ELO, שיר שהתנגן ללא הרף באותם ימים בתחנות הרדיו. בן יצחק הוקסם מהשיר, ומאותו רגע החל להתעניין מאוד במוזיקה. כנער הושפע בן יצחק מאחיו הגדול. בשעה שחבריו האזינו ללהקות פופ כמו אבבא והבי ג'יז, האזין בן יצחק, בהשפעת אחיו, לאמנים ולהקות שניגנו רוק, ובהם ג'נסיס, יס, דייוויד בואי ופינק פלויד. כנער מתבגר בילה את רוב שעות הפנאי בהאזנה לתקליטים ובמשחקי כדורגל בשכונה, ואז גם התגבש אצלו הרצון לעסוק במוזיקה באופן מקצועי.
הקמת רוקפור
לקראת אמצע שנות ה-80 עברה משפחתו של בן יצחק לשכונת קריית שרת בחולון, שם הכיר את אמיר צורף. בין השניים חיברה האהבה למוזיקה שנחשבה בסביבתם בלתי שגרתית, והם נהגו לרכוש יחד תקליטים, להאזין להם ולהחליף אותם ביניהם.
לאחר שהופיע צורף בביתו של בן יצחק עם גיטרה חשמלית, החליט בן יצחק כי הוא רוצה ללמוד לנגן. בהמשך החליטו השניים להקים להקה. לזוג חברו מוזיקאים צעירים נוספים, שחלקם כבר ניגנו בהרכבים פעילים - אולם הרכב זה התפרק. צורף היה חבר בלהקת נוער שוליים, אך עזב את הלהקה מיד אחרי שהקליטה את אלבומה הראשון, וחבר לבן יצחק במגמה לנסות בשנית להקים להקה. בן יצחק הציע לצרף ללהקה כסולן את אלי לולאי, שגר באותה שכונה כמוהו. איסר טננבאום, מתופף מרמת גן, גם הוא יוצא להקת נוער שוליים, הצטרף לשלושה בהמשך, ובכך הושלם הרכב להקת רוקפור.
עם להקת רוקפור
לדיסקוגרפיה של רוקפור ראו רוקפור
חייו הפרטיים
בן יצחק נשוי למיכל ואב לשני ילדים, מתגורר בתל אביב.
צביקה פלג (שדרן רדיו)
צביקה פלג (נולד ב-1 ביולי 1953 בחיפה) הוא שדרן רדיו ועיתונאי ישראלי.
קורות חיים
הוא נולד בשם צבי פולינרו בעיר התחתית שבחיפה, בן יחיד לחביבה ולנחום. גדל והתחנך בשכונת קריית אליעזר. למד בבית בספר היסודי שלווה.
תוכנית הרדיו שלו, "מועדון הסיקסטיז", משודרת כבר מעל 30 שנה, מאז 6 בספטמבר 1991. צביקה פלג החל את דרכו הרדיופונית בתחנת הרדיו הפיראטית "רדיו 2", שבה שידר מדי בוקר בין 6 ל-8 תוכנית יומית למען חובבי מוזיקת ה"אולדיס" הלועזית משנות ה-50, ה-60 וה-70. משנת 1998 משדר בתוכנית יומית ברדיו האזורי "קול רגע". כיום משודרת התוכנית למשך שעתיים מדי יום שלישי ורביעי בערב מ-21.00 ל-23.00 ברדיו צפון 104.5FM.
פצוע צה"ל מאז מרץ 1983. נשוי למלכה, אב לשלושה, בנו ירדן פלג ("ג'ורדי") הוא מפיק מוזיקלי.
נקודת ליסטה
הנקודה ממוקמת 4.26 קילומטרים דרומית - דרום-מערבית מנקודת גארמן; ו-2.54 קילומטרים צפונית- צפון-מזרחית מנקודת באטאק.
מקור השם
שמה של הנקודה ניתן לה על ידי ארגנטינה.
המכשפות משינקין
המכשפות משינקין היא סדרת רשת מסוגת קומדיה - פנטזיה שנוצרה על ידי סם לביא וצחי רפפורט ובכיכובן של נלי תגר ודנה זקס. הסדרה סובבת סביב שרונה ודניאלה, בנות דודות מכשפות המגויסות על ידי השב"כ להגן על המדינה ממכשפים עוינים.
תקציר העלילה
שרונה גולדברג (תגר) ודניאלה פאר (זקס), בנות דודות ומכשפות צעירות, מקימות את חנות הכשפים הראשונה בישראל ברחוב שינקין בתל אביב. השמועה על החנות נפוצה במהירות אל השב"כ, והן פוגשות בראש מחלקת כישוף וקסמים בארגון (אסי כהן), שמגייס את השתיים למחלקתו.
הפקה
בשנת 2010, התעניינו סם לביא (אז סטודנט בחוג לקולנוע באוניברסיטת תל אביב) וחברו צחי רפפורט ליצור סדרה על מכשפות שחיות בתל אביב, בהשראת סדרות כמו "באפי ציידת הערפדים" ו"מכושפות". התסריטים לסדרה נכתבו בסופי שבוע וצולמו באופן עצמאי.
"המכשפות משינקין" הושקה באתר יוטיוב בדצמבר 2010 בסגנון ולוג, בכיכובה של זקס בתפקיד דניאלה ולי שבתאי בתפקיד שרונה. הסדרה נרכשה על ידי ביפ וצולמה מחדש עם נלי תגר בתפקיד שרונה, בעוד שהגרסה המקורית הוסרה. הגרסה החדשה עלתה ב-2011 לאתר ביפ (כיום חלק ממאקו) ושנה לאחר מכן גם ליוטיוב, שם זכתה לכ-20 אלף צפיות.
לטענת לביא, הזמינו ביפ 15 פרקים, אך הסדרה הסתיימה בפרק הרביעי.
קבלת שבת (אלבום)
האלבום יצא בשנת 2018 והוא כולל 9 רצועות.
השתתפו בהקלטות
חברי מקהלה: יוסי ויינברגר, יעקב רוטבלט, סיני ברמץ, אברהם יהודה עקשטיין, מוטי רוטלר, יוסי לייפער, גיל ישראלוב, ישראל גולדפריינד
מקהלת הילדים שבח: מענדי שאנפלד, חיים קלמי וואלאדארסקי, יוסי גולדמינצר, דוד שמלצר, משי לונגר, פנחס קויפמן, אברמי קויפמן, מאיר חיים רוזנבלום, יצחק רוזנבלום, שמואלי גולדקלנג, משי ברוין, מענדי ברגר, יוסי איינהורן, שלמי ברוין, אברמי שוורץ, נח שוורץ, משה מרדכי זאבנער, יודי ראזנבלום, שמילי סיגעל, חיים בייער, נחום שפיצער, חנינא פאל, דודי פדר
אויה (יוון)
אויה (ביוונית: Οία) הוא כפר קטן באי סנטוריני שביוון. היישוב ממוקם בגובה 458 מטרים מעל פני הים. בשנת 2011 מנתה אוכלוסיית היישוב 1,545 תושבים.
הכפר הוא אחד מאתרי התיירות הפופולריים ביותר באזור הים האגאי.
יחסי איטליה–לוב
יחסי איטליה-לוב הם היחסים הדו-צדדיים בין מדינת לוב לבין הרפובליקה האיטלקית.
היסטוריה
בין השנים 1911–1947, לוב הייתה מושבה איטלקית. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1947.
בשנת 1970 לוב גירשה את כל האיטלקים מלוב והחרימה את רכושם.