cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אהרן חורין
ימיו האחרונים
ב-1821 נשלחה אליו שאלה מאת הבנקאי ס. האבר, מראשי קהילת קרלסרוהה, שנועדה לענות על תהיותיה של ממשלת הדוכסות הגדולה של באדן לגבי המודרניזציה של היהודים בשטחה, ומה צריכות להיות השפעותיה על הדת ועל תפקיד הרבנים. חורין ענה בין היתר שמנהגים ניתן לבטל ללא שהיות, וכי על הרבנים להיות משכילים ולהנהיג שיפור אסתטי בבתי-הכנסת. בשנים הבאות החל לקרוא במפורש לכינוס סנהדרין. ב-1826 פרסם את התשובה גם בקובץ שהביע בהרחבה את תפישתו, "איגרת אלאסף: מכתב של רב אפריקאי אל עמיתו באירופה". הוא הוסיף לתקוף בו את הרבנים המדקדקים במצוות פעוטות בעודם מתעלמים מהעיקריות, ואת אורחות בית-הכנסת המיושנות. בספר התיר לראשונה גם תפילה בגילוי ראש, בטיעון ארכני. הוא פתח בכך שחבישת מגבעת בתפילה מונעת מרוב הציבור הנחת תפילין של ראש במקום המיועד, ועבר לכתוב שחז"ל גזרו כיסוי ראש מתוך כך, שחיו בסביבה בה הדבר נחשב למקובל גם בין הגויים, בעוד שבתרבות הנוכחית דווקא גילויו נאות ומכובד. בכך מצא פלאי הד מפורש, לראשונה, לביקורת האירופאית על ההלכה כנוהג המתאים רק לזמן ולמקום בו נקבע.
הרב מאראד הוסיף והמעיט בחשיבות דרכם של חז"ל לימיו: הוא העלה בפירוט את הצעתו לסנהדרין, שתוכל לשנות הלכות רבות הנוהגות בזמן הזה. במקביל, הדגיש את נצחיותם של ערכי הדת הבסיסיים ועיקרי האמונה, אותם אין לערער. הספר עורר שוב סערה, ורבני הונגריה ניסו להדיחו ממשרתו, ללא הועיל. ההיתר שהעניק לתפילה בגילוי ראש לא התקבל אף בקרב בני קהילתו. ב-1826 קיצר את נוסח ברכת המזון, ובשנה שלאחריה קיצר את נוסח כל נדרי ביום כיפור. ב-1829 עוד ניסו רבני פרשבורג, אובודה וניקלשבורג להביא לפיטוריו. במכתבם תבעו ממנו להתפטר או להופיע לשימוע בפני בית דין מיוחד, שבו ישבו הרבנים משה טייטלבוים, דוד דייטש וצבי הירש הלר, חורין התעלם.
ב-1831 פרסם את "ציר נאמן", בו הצהיר כי אף שהוא מעדיף לשמר את השבת במועדה, ניתן יהיה, בהחלטת אספה מתאימה, להעבירה ליום ראשון, יום המנוחה המקובל בקרב יתר הציבור. זו הייתה הפעם הראשונה שהדעה הזו, שיושמה לאחר מכן בקרב קהילות רפורמיות בגרמניה ובארצות הברית על פי שיטתו של שמואל הולדהיים, הועלתה. חורין הסביר את טיעונו באריכות, והסתמך על כך שלא ניתן לקבוע מדעית את היום בו השלים האל את הבריאה, וכי ממילא היהודים בארצות השונות אינם שובתים באותן שעות בגלל הבדלי התאריך ברחבי העולם.
בהיבט מרכזי אחד חורין מעולם לא אימץ את השקפות הרפורמים: הוא הוסיף להדגיש כי עבודת הקרבנות, והדינים הנלווים אליה, אינם בטלים אלא באופן זמני ויחודשו עם בוא המשיח. ב-1839 הדפיס את ספרו "ילד זקונים", בו אפשר נסיעה בשבת ברכבת לצורכי פרנסה, תוך התבססות על אמירת הרמ"א כי הליכה לסחורה כדי להרוויח היא בגדר מצווה. באחרית ימיו האמין כי עם ישראל אינו מהווה עוד אומה: הוא כתב ב-1842 כי חורין התיר לנגן בעוגב בשבת גם על ידי יהודי, על בסיס דברי התוספות ב על כלי שיר. ב-1842 הצליח לגייס את קהילתו להכניס כלי כזה לבית-הכנסת. באותה שנה גם שלח איגרת במענה לשאלת קהילת ברסלאו, בה התחוללה אז מחלוקת בין הרב הרפורמי אברהם גייגר לבין הרב המסורתי גדליה טיקטין (השני), בה הגן על כשירותו של גייגר לכהן כרב. על ערש דוי, הוזמן לאספת הרבנים ההונגרים בפקש, למרות בידודו והעוינות כלפיו מצד רובם. כמו כן, שלח מכתב ברכה לוועידת בראונשווייג, מאירועי המפתח של היהדות הרפורמית, שזומנה בידי גייגר ושנראה שהגשימה סוף סוף את חזונו.
יחס הרבנים אליו
היחס לחורין מצד האורתודוקסים היה כאל כופר. החת"ם סופר כינה אותו בכתביו "אח"ר" (אהרן חארין ראבינער), "סטרא חורינא" ועוד כינויי גנאי. גם הפוזיטיבים-היסטוריים לא נטו לו אהדה: היינריך גרץ תיאר אותו בספרו כ"מי שהיה מסוגל לחזור על דברי איוולת בשלוש שפות (עברית, גרמנית ויידיש)" ושהתמסר "לתנועה הרפורמית החדשה מבלי להבין את יעדיה עד תומם." ב-1839 הניע החשש מהדוגמה שנתן חורין, כפוסק הלכה גמיש מאוד, את וולף לנדאו, מקורבו של זכריה פרנקל, לפרסם קובץ הנהגות למכהנים כרבנים, לפיו היה עליהם לרחוש כבוד רב למסורת קודמיהם. בהונגריה הייתה השפעתו זניחה: על אף קרבתו של לאופולד לעף מראשי הנאולוגים בהונגריה, אליו, הוא שימש סמל למינות בעיני האורתודוקסים ולא מופת לנאולוגים, שאימצו את נוסח וינה של מנהיימר. בעיני קודמי הרפורמים היה מקור סמכות רב-ערך, אך השקפתו הייתה רחוקה מזו של מייסדי התנועה. חורין נותר כל ימיו צמוד לשיח ההלכתי המסורתי, גם אם היה רדיקלי ביישומו, והאמין כי הש"ס והפוסקים מספקים מרווח רב דיו לחידושים שראה כנחוצים; מיכאל מאיר תיאר אותו כ סילבר ראה בו שריד מאוחר ל חורין מילא תפקיד ייחודי כמקשר בין הדור המוקדם של מבשריה ליהדות הרפורמית עצמה, ונשמר לו מקום חשוב בהיסטוריה שלה כאחד מאותם חלוצים.
ממשיכי דרכו
הרב יעקב שטיינהרדט, שנבחר ב-1845 למלא את מקומו של הרב חורין, המשיך בדרך שקודמו התווה, אולם, בהיותו תומך השפה ההונגרית, העביר את שפת הדרשות מגרמנית אליה.
הנצחתו
הצייר יאקאב גוטמן, הכין פרוטומה של הרב חורין, עשויה משיש לבן, והיא הוצבה סמוך לקברו. היצירה נגנבה, אולם לקראת סוף המאה ה-19 שוחזרה על ידי הפסל זיגמונד אראדי ובהמשך נרכשה על ידי המוזיאון הלאומי של בודפשט.
משפחתו
נכדו, פרנץ חורין האב, היה איש עסקים מצליח, בתחום הפחם, מייסד איגוד התעשיינים בהונגריה וחבר בית הנבחרים ההונגרי. בהגיעו לגיל 59 המיר דתו לנצרות קתולית.
גם בנו של הלה, פרנץ חורין הבן, שהתנצר בגיל שלושים, היה מראשי התעשיינים ההונגרים בימי שלטונו של מיקלוש הורטי.
קולמן
{{פירושונים| אישים:
ראו גם
}}
ז'ול גופה
ז'ול גופה (בצרפתית: Jules Gouffé; פריז 1807 – ניי-סיר-סן 1877) היה שף ומגדנאי נודע, שכונה "מבשרו של הבישול הקישוטי" (l'apôtre de la cuisine décorative). לגופה הייתה השפעה עמוקה על התפתחות הגסטרונומיה הצרפתית, בשל הידע הרב שצבר ושאותו הציג בספריו "livre de cuisine" (ספר הבישול) ו"livre de pâtisserie" (ספר המגדנאות). העריצו אותו שפים כגון פייר ארמה וברנאר לואזו, ומורשתו עודנה חיה וקיימת אצל טבחים כיום.
ביוגרפיה
ב-1867 הוא נענה להצעה מאלכסנדר דיומא האב וברון בריס, להיות שף מועדון רוכבי הסוסים של פריז. בזמן שהחזיק במשרה זו הוא החל לכתוב ספרים שהביאו לו תהילה וממון. רוב עבודתו תורגמה לאנגלית בידי אחיו, אלפונס גופה, שהיה השף מגדנאי של המלכה ויקטוריה.
סופרבול 50
סופרבול 50 הוא משחק פוטבול שנערך ב-7 בפברואר 2016 בין אלופת חטיבת ה-NFC קרוליינה פנתרס לאלופת חטיבת ה-AFC דנוור ברונקוס ושימש גמר ליגת ה-NFL. המשחק שוחק באצטדיון ליווי'ס בסנטה קלרה, קליפורניה, אצטדיונה הביתי של סן פרנסיסקו 49'. במשחק ניצחה דנוור ברונקוס 24–10 וזכתה בפעם השלישית בתולדותיה בסופרבול. מכיוון שזה היה משחק הסופרבול ה-50, הליגה הדגישה את "יובל הזהב" עם יוזמות שונות בנושא זהב במהלך עונת 2015, כמו גם השעיית המסורת של מתן שם לכל משחק סופרבול בספרות רומיות (שתחתן המשחק היה אמור להיקרא "סופרבול L"), כך שהלוגו יכול להציג באופן בולט את המספר 50 בספרות ערביות מוכרות יותר.
הברונקוס עלו ליתרון מוקדם בסופרבול ולא פיגרו בו ולו לשנייה. דנוור רשמה שבעה סאקים וכפתה ארבעה איבודים. קרוליינה עמדה בקצב על ידי חמישה סאקים ושני איבודים. הליינבקר של דנוור, וון מילר, זכה בתואר ה-MVP של הסופרבול. משחק זה היה גם המשחק האחרון בקריירה של פייטון מאנינג. הקוורטרבק של הברונקוס, שזכה גם בסופרבול XLI, הודיע על פרישה במרץ 2016.
שידור המשחק ברשת CBS היה התוכנית השלישית הכי נצפית בתולדות הטלוויזיה האמריקאית עם כ-111.9 מיליון צופים. הרשת גבתה בממוצע 5 מיליון דולר עבור פרסומת של 30 שניות במהלך המשחק. היא נותרה התוכנית בעלת המדרוג הגבוה ביותר בהיסטוריה של CBS. מופע המחצית של סופרבול 50 הובל על ידי קולדפליי, עם הופעות אורח מיוחדות של ביונסה וברונו מארס.
בחירת מיקום המשחק
בתחילת 2012 הצהיר נציב ה-NFL רוג'ר גודל שהליגה תכננה להפוך את הסופרבול ה-50 ל"מרהיב" ושזה יהיה "משחק חשוב עבורנו כליגה".
הליגה צמצמה בסופו של דבר את ההצעות לשלושה מקומות: מרצדס-בנץ סופרדום של ניו אורלינס, אצטדיון סאן לייף במיאמי ואצטדיון ליוויס בסנטה קלרה.
ב-21 במאי 2013, בעלי ה-NFL בפגישת האביב שלהם בבוסטון הצביעו לקיים את המשחק באצטדיון ליווי'ס. האצטדיון בשווי 1.2 מיליארד דולר נפתח ב-2014. זהו הסופרבול הראשון שנערך באזור המפרץ מאז הסופרבול XIX ב-1985, והראשון בקליפורניה מאז הסופרבול XXXVII בסן דייגו ב-2003.
קבוצות
זו העונה השלישית ברציפות, המדורגות ראשונות ב-NFC (קרוליינה פנתרס) וב-AFC (דנוור ברונקוס), נפגשו בסופרבול. המשחק כלל גם את קבוצת ההתקפה הטובה בליגה (הפנתרס) מול ההגנה הטובה בליגה (הברונקוס). הפנתרס הפכו לקבוצה העשירית מאז 1960 שהפסידה רק משחק אחד במהלך העונה הסדירה, ולקבוצה השישית אי פעם עם מאזן 15–1. זו הייתה ההופעה השנייה שלהם בסופרבול; הראשונה הייתה בסופרבול XXXVIII, אז הפסידו לניו אינגלנד פטריוטס. הברונקוס הפכו לקבוצה הרביעית עם שמונה הופעות בסופרבול. זו הייתה ההופעה השנייה שלהם בשלוש שנים, לאחר שהגיעו גם לסופרבול XLVIII. ג'ון פוקס היה המאמן של כל קבוצה בהופעתה הקודמת בסופרבול.
קרוליינה פנתרס
לקרוליינה פנתרס רשמה את העונה הסדירה הטובה ביותר בתולדות המועדון, והפכה לקבוצה השביעית שמנצחת לפחות 15 משחקים בעונה הרגילה מאז שהליגה עברה ללוח זמנים של 16 משחקים ב-1978. קרוליינה פתחה את העונה עם 14–0, וקבעה לא רק שיאי מועדון של הפתיחה הטובה ביותר ורצף הניצחונות הארוך ביותר בעונה בודדת, אלא גם רשמה את פתיחת העונה הטובה ב-NFC, ושברה את שיא ה-13–0 של ניו אורלינס סיינטס ב-2009 וגרין ביי פאקרס ב-2011. עם מאזן ה-NFC הטוב ביותר בעונה הסדירה, 15–1, הפנתרס השיגו את יתרון הביתיות לאורך פלייאוף ה-NFC בפעם הראשונה בתולדות המועדון. עשרה שחקנים נבחרו לפרו בול (הכי הרבה בהיסטוריה של המועדון) יחד עם שמונה בחירות ל-All-Pro.
התקפת הפנתרס, שהובילה את ה-NFL בנקודות (500), התהדרה בשש בחירות פרו בול. בחירת הפרו בול וה-MVP של ה-NFL, הקוורטרבק קאם ניוטון, חווה את אחת העונות הטובות שלו, כשמסר ל-3,837 יארד ורץ 636 יארד, תוך שהוא רושם שיא קריירה ומקום ראשון בליגה בטאצ'דאונים (45 - 35 מסירות, 10 בריצה).
הגנת הפנתרס ספגה 308 נקודות, במקום השישי בליגה, הובילה את ה-NFL בחטיפות עם 24, ונבחרו ממנה ארבעה שחקנים לפרו בול.
דנוור ברונקוס
לאחר שהודחה בסיבוב הראשון של הפלייאוף בשלוש מתוך ארבע העונות הקודמות, הג'נרל מנג'ר של הברונקוס, ג'ון אלווי, ביצע שינויים רבים בצוות האימון, כולל פרידה מהמאמן הראשי ג'ון פוקס, שזכה בארבע אליפויות הבית המערבי של ה-AFC בארבע שנותיו בקבוצה. את תפקידו כמאמן הברונקוס תפס גארי קוביאק, רכז ההתקפה לשעבר של ברונקוס. וייד פיליפס, המאמן הראשי לשעבר של ברונקוס, חזר לקבוצה כדי לשמש כרכז הגנתי, והחליף את ג'ק דל ריו שעזב כדי לקבל את תפקיד המאמן באוקלנד ריידרס.
תחת קוביאק, הברונקוס תכננו לשחק התקפה מכוונת ריצה עם חסימת אזורים שתשתלב עם סגנון המסירה של הקוורטרבק פייטון מאנינג, אך נאבקו עם שינויים רבים ופציעות בקו ההתקפה, כמו גם עם ההזדקנות והפציעות של מאנינג, שרשם את העונה הסטטיסטית הגרועה ביותר שלו מאז שנת הרוקי שלו באינדיאנפוליס קולטס ב-1998. מאנינג, שחגג 39 במהלך הפלייאוף, סבל ממחלת החיתולית הכפית בעקב במהלך הקיץ. אף על פי שהקבוצה פתחה במאזן 7–0, מאנינג הוביל את ה-NFL באיבודים. בשבוע 10, מאנינג סבל מקרע חלקי של העקב ברגל שמאל. הוא קבע את שיא כל הזמנים של ה-NFL במסירות יארדים בקריירה במשחק זה, אבל לאחר שאיבד ארבעה כדורים הוא הוחלף לטובת הקוורטרבק הגיבוי ברוק אוסוויילר, שנכנס לתפקיד הפותח במשך רוב שאר העונה הסדירה. לאחר התחלה חלשה במשחק האחרון של דנוור בעונה הסדירה נגד סן דייגו צ'רג'רס, אוסוויילר הוחלף על ידי מאנינג. מאנינג החזיר לעצמו את עמדת הקוורטרבק הפותחת לפלייאוף על ידי הובלת הקבוצה לניצחון חשוב 27–20 על הצ'רג'רס שאיפשר לקבוצה לעלות למקום הראשון ב-AFC. ההגנה של הברונקוס דורגה במקום הראשון ביארדים בריצה ויארדים במסירות שספגו ובסאקים, וכמו בשלוש העונות הקודמות, הקבוצה המשיכה לקבוע מספר שיאים אישיים, שיאי מועדון ושיאי ליגה הגנתיים. כשההגנה מחפה על הבעיות בהתקפה, הברונקוס סיימו את העונה הסדירה עם מאזן 12–4, סיימו במקום הראשון בחטיבה וזכו ביתרון הביתיות לאורך פלייאוף ה-AFC.
פלייאוף
הפנתרס ניצחו את סיאטל סיהוקס 31–24 בסיבוב הראשון של ה-NFC ואת אריזונה קרדינלס בגמר החטיבתי 49–15.
הברונקוס ניצחו את פיטסבורג סטילרס 23–16 בסיבוב הראשון של ה-AFC, כשהשיגו 11 נקודות בשלוש הדקות האחרונות של המשחק. בשבוע שלאחר מכן, הם ניצחו את האלופה המכהנת, ניו אינגלנד פטריוטס, בגמר החטיבה 20–18, על ידי יירוט מסירה בניסיון המרה לשתי נקודות של הפטריוטס אחרי קבלה לטאצ'דאון של רוב גרונקובסקי 17 שניות לסיום.
לפני המשחק
פייטון מאנינג הגיע לסופרבול הרביעי שלו, עם הופעות תחת ארבעה מאמנים ראשיים. הוא הפך לקוורטרבק הראשון אי פעם שהוביל שתי קבוצות ליותר מסופרבול אחד. הוא גם היה הקוורטרבק המבוגר ביותר אי פעם ששיחק בסופרבול, בגיל 39. השיא הקודם הוחזק על ידי ג'ון אלווי, הג'נרל מנג'ר של הברונקוס, שהוביל את הברונקוס לניצחון בסופרבול XXXIII בגיל 38.
מאנינג וניוטון קבעו את הפרש הגילאים הגדול ביותר בין הקוורטרבקים בסופרבול, 13 שנים ו-48 ימים (מאנינג היה בן 39, ניוטון בן 26). בנוסף, זה היה הסופרבול הראשון שבו הקוורטרבקים של שתי הקבוצות היו הבחירה מספר 1 בדראפט שלהם, כשמאנינג נבחר במקום הראשון ב-1998 וניוטון נבחר ראשון ב-2011. המשחק הפגיש את שתי הבחירות הראשונות בדראפט 2011: ניוטון בקרוליינה ו-וון מילר בדנוור.
כאשר רון ריברה, מאמן הפנתרס, היה ליינבקר בניצחון של שיקגו ברס בסופרבול XX, וקוביאק שיחק כקוורטרבק בסופרבול XXI ו-XXIV, סופרבול 50 היה הסופרבול הראשון בו שיחקו שני המאמנים הראשיים במשחק בעצמם.
לפני המשחק הועלו חששות האם המגרש של אצטדיון ליווי'ס היה באיכות גבוהה מספיק כדי לארח סופרבול. במהלך עונתו הראשונה של האצטדיון, המגרש נאלץ לעבור הזרעה מחדש מספר פעמים עקב בעיות שונות, ומוקדם יותר בעונת 2015, חלק מהדשא קרס תחת בועט הבולטימור רייבנס, ג'סטין טאקר, מה שגרם לו להחליק ולהחמיץ שער שדה. כמקובל במשחקי סופרבול ששוחקו באצטדיוני דשא טבעי, ה-NFL זרעה מחדש את מגרש היברידי מדשא Bermuda 419 לפני המשחק; מנהל המגרש של הליגה ושל אטלנטה ברייבס, אד מנגן, הצהיר שהמגרש היה ב"כושר מצוין" למשחק. עם זאת, הדשא הראה בעיות לאורך כל המשחק, כאשר מספר שחקנים נאלצו להחליף את הנעליים שלהם במהלכו ושחקנים החליקו לאורך כל המשחק.
כקבוצה הביתית המיועדת ברוטציה השנתית בין קבוצות ה-AFC וה-NFC, הברונקוס בחרו ללבוש את חולצות החוץ הלבנות שלהם עם מכנסיים לבנים תואמים. אלווי הצהיר שלברונקוס "הייתה הצלחה בסופרבול במדים הלבנים". הברונקוס לבשו בפעם האחרונה חולצות ומכנסיים לבנים תואמים בסופרבול XXXIII, המשחק האחרון של אלוויי בתור קוורטרבק דנוור, כאשר ניצחו את אטלנטה פלקונס 34–19. בזכייה היחידה הנוספת של הברונקוס, בסופרבול XXXII, דנבר לבשה חולצות כחולות, שהיה הצבע העיקרי שלה באותה תקופה. הם הפסידו בסופרבול XXI בחולצות לבנות, אבל היו במאזן 0–4 שלילי בסופרבול עם חולצות כתומות, כשהפידו בסופרבול XII, XXII, XXIV ו-XLVIII. אלופת ה-AFC היחידה שלבשה לבן כקבוצת הבית המיועדת בסופרבול הייתה פיטסבורג סטילרס; הם ניצחו את סיאטל סיהוקס 21–10 בסופרבול XL עשר עונות לפני כן. ההחלטה של הברונקוס ללבוש לבן פירושה שהפנתרס ילבשו את מדי הבית שלהם: חולצות שחורות עם מכנסיים כסופים.
מתקני אימונים
הפנתרס השתמשו במתקן האימונים של אוניברסיטת סן חוזה סטייט ושהו במריוט סן חוזה. הברונקוס התאמנו באוניברסיטת סטנפורד, האלמה מאטר של הג'נרל מנג'ר ג'ון אלווי, ושהו במריוט סנטה קלרה.
שיווק
ב-4 ביוני 2014 הודיעה ה-NFL כי המשחק ימותג בספרות ערביות כ"סופרבול 50" - ולא עם ספרות רומיות, אז היה נקרא המשחק "סופרבול L". מנהל ה"קריאייטיב" של הליגה, שאנדון מלווין, הסביר שהסיבה העיקרית לשינוי הייתה הקושי בעיצוב לוגו אסתטי עם האות "L" באמצעות התבנית הסטנדרטית שהוצגה לראשונה בסופרבול XLV. הוא ציין שהאות L קשה יותר לעיצוב מכיוון שהיא א-סימטרית, בניגוד לספרות רומיות אחרות, וכן הובעו חששות שהשימוש באות L יכול להתפרש כמחוות היד של "מפסידן" (Loser). 73 טיוטות, המשלבות את המספרים "L" או "50", עוצבו לפני בחירת העיצוב הסופי, שבו היו לבסוף ספרות גדולות בצבע זהב מאחורי גביע וינס לומברדי, במקום מתחת ובכסף כמו בלוגו הסטנדרטי.
במסגרת "יובל הזהב" של המשחק, נערכו מבצעים ויוזמות שונות בנושא זהב לאורך עונת 2015. הליגה אימצה לוגו בגוון זהב שהוצג בכל נכסי ה-NFL וצויר על המגרשים במהלך העונה. המספור של קו 50 היארד במגרשים היה בצבע זהב, והחל משבוע 7, כל הז'קטים והכובעים של המאמנים בצידי המגרש כללו לוגואים מעוטרים בזהב. כדורי פוטבול מוזהבים הוענקו לבתי הספר התיכוניים של שחקנים ומאמנים שהשתתפו בסופרבול, ואירועי "חזרה הביתה" נערכו גם על ידי קבוצות זוכות בסופרבול במשחקים.
עשרה פסלי "50" בנושא הוצבו במקומות ברחבי סן פרנסיסקו כדי לקדם את שיווק המשחק; עם זאת, בשל התנגודת תושבי העיר לקיום המשחק בה, הפסלים הפכו בעיקר למטרה של ונדליזם, כשהכיתוב "סופרבול 50" על בסיסיהם מסודרים מחדש ליצירת ביטויים אחרים כגון "ינשוף מעולה" (SUPERB OWL), "מ'נשמע אחי 50" (SUP BRO 50), ואחרי שהפסל בכיכר אלאמו הופל, "אופס" (OOPS).
אירועי שבוע הסופרבול
יום המדיה של המשחק, שנערך בדרך כלל ביום שלישי אחר הצהריים לפני המשחק, הועבר ליום שני בערב ומותג מחדש כערב הפתיחה של הסופרבול. האירוע נערך ב-1 בפברואר 2016, במרכז SAP בסן חוזה. לצד זמינות התקשורת המסורתית, האירוע כלל טקס פתיחה עם הצגת שחקנים על העתק של גשר שער הזהב.
פילנתרופיה
הוועדה המארחת של סופרבול 50 הבטיחה להיות "הסופרבול הנותן ביותר אי פעם", והקדישה 25 אחוז מכל הכסף שגייסה למטרות פילנתרופיות באזור המפרץ. הוועדה יצרה את קרן ה-50 כיוזמה פילנתרופית שלה והתמקדה במתן מענקים לסיוע בפיתוח נוער, השקעות קהילתיות וסביבות בנות קיימא.
גביע
מלבד גביע וינס לומברדי שמקבלת כל אלופת סופרבול, הברונקוס קיבלו גם גביע "50" גדול מצופה זהב 18 קרט. כל ספרה שקלה 15 קילוגרם, כך שבסך הכל שקל גביע ה-50 שישים קילוגרם. כמו גביע לומברדי, גם ה-"50" עוצב על ידי טיפאני ושות'.
הטלוויזיה האמריקאית
בארצות הברית המשחק שודר בטלוויזיה על ידי CBS, כחלק מהרוטציה בין שלושת המשדרים המרכזיים של ה-NFL (שכוללים את CBS, NBC ופוקס). צוות השידור הראשי של הרשת, ג'ים נאנץ ופיל סימס, שידראת המשחק, עם טרייסי וולפסון ואוון וושברן כשדרני קווים. CBS סיפקה שידור דיגיטלי של המשחק דרך CBSSports.com ויישומי CBS Sports בטאבלטים, Windows 10, Xbox One ומזרימי מדיה אחרים (כגון כרומקאסט ורוקו). בשל הבלעדיות לנייד של ורייזון תקשורת ל-NFL, שידור בטלפונים סלולרים ניתן רק ללקוחות Verizon Wireless דרך שירות NFL Mobile.
CBS הציגה תכונות חדשות במהלך השידור, כולל מצלמות עמודים ומיקרופונים, וטכנולוגיית הילוך חוזר freeD של אינטל - שימוש במערך של 36 מצלמות ברזולוציה של 5K לאורך החלק העליון של האצטדיון ששימשו לספק תצוגה של 360 מעלות ואפקטים של זמן קליע.
בניגוד לשידורים של סדרות פריים טיים, CBS שידרה פרקים מיוחדים של תוכניות האירוח המאוחרות שלה כהובלה לסופרבול 50, החל בפרק חי מיוחד של לייט שואו עם סטיבן קולבר לאחר המשחק, עם מערכון מוקלט מראש שכלל הופעוה של ברק אובמה, ואורחים כמו ויל פרל, טינה פיי, מרגו רובי ומגין קלי. לאחר הפסקה לתוכניות מקומיות, CBS שידרה גם פרק מיוחד של לייט שואו עם ג'יימס קורדן.
עם קהל טלוויזיה ממוצע של כ-111.9 מיליון, המשחק היה הסופרבול השלישי הכי נצפה - והשידור השלישי הכי נצפה בארצות הברית - בהיסטוריה, לפי מדד נילסן. זו הייתה גם התוכנית הנצפית ביותר בכל הזמנים במונחים של סך כל הקהל, 167 מיליון צופים שצפו לפחות בשש דקות מהשידור. את השידור בספרדית ב-ESPN Deportes ראו בממוצע 472,000 צופים; הוא דורג רק מאחורי הסופרבול XLVIII כשידור הכי נצפה בספרדית בארצות הברית, למעט משחקי כדורגל.
פרסום
CBS קבעה תעריף בסיס לפרסומת של 30 שניות ב-5 מיליון דולר, מחיר שיא לפרסומת בסופרבול. CBS הורתה שכל המפרסמים ירכשו חבילה המכסה זמן הן בשידורי הטלוויזיה והן בשידורים הדיגיטליים של המשחק, כלומר, בפעם הראשונה, השידורים הדיגיטליים של המשחק ישאו את כל הפרסומות הלאומיות עם שידור הטלוויזיה. זו הייתה השנה האחרונה בחוזה הרב-שנתי של הליגה עם אנהאוזר-בוש אינבוו שאפשר ליצרנית הבירה לשדר מספר פרסומות במהלך המשחק בהנחה גדולה. זו הייתה גם השנה האחרונה שבה דוריטוס, נותנת חסות ותיקה למשחק, ערכה את תחרות "רסק את הסופרבול" שלה שאפשרה לצופים ליצור פרסומות דוריטוס משלהם ולקבל הזדמנות לשדר אותה במהלך המשחק. נינטנדו וחברת פוקימון ערכו את הופעת הבכורה שלהן בסופרבול. יונדאי זכתה הן במקום הראשון והן במקום החמישי בסקר USA Today, עם הפרסומות שלהן "First Date" (ליונדאי ג'נסיס) ו-"Ryanville" (ליונדאי אלנטרה 2017), בהתאמה.
חברות שפרסמו בפעם הראשונה בסופרבול 50 כללו את אמזון, קולגייט, Death Wish Coffee (שניצחה 10 עסקים קטנים אחרים בתחרות שערכה אינטואיט, ששילמה עבור זמן הפרסום כפרס), LG אלקטרוניקה, מרמוט, נינטנדו (שקידמה את יום השנה ה-20 לזיכיון פוקימון), PayPal ו-SoFi.
שידור בין-לאומי
המשחק שודר ב-18 מדינות נוספות מחוץ לארצות הברית, רובן באירופה: אוסטרליה, אוסטריה, אירלנד, ברזיל, גרמניה, דנמרק, הולנד, הממלכה המאוחדת, הפיליפינים, יפן, ניו זילנד, פולין, צ'כיה, צרפת, קנדה, רומניה, שווייץ ותאילנד.
לפני המשחק
לכבוד הסופרבול ה-50, טקס ההכנה למשחק הציג על המגרש 39 מתוך 43 השחקנים המצטיינים הקודמים של הסופרבול, למעט שניים שהופיעו בווידאו, אחד שנפטר ופייטון מאנינג שהוצג בחדר ההלבשה בזמן החימום.
ליידי גאגא שרה את ההמנון הלאומי, בעוד מרלי מטלין ביצעה בו זמנית גרסה בשפת הסימנים האמריקאית. מטלין ביצעה בשפת הסימנים גם את גרסת הא-קפלה של "אמריקה היפה", אשר הושר על ידי מקהלת הכוחות המזוינים של ארצות הברית.
מופע מחצית
ב-3 בדצמבר 2015 אישרה הליגה שמופע המחצית יובל על ידי להקת הרוק הבריטית קולדפליי. ב-7 בינואר 2016, פפסי אישרה לסוכנות הידיעות AP כי ביונסה, שהובילה את מופע המחצית של סופרבול XLVII ושיתפה פעולה עם קולדפליי בסינגל "Hymn for the Weekend", תופיע גם כן. ברונו מארס, שהוביל את מופע המחצית של סופרבול XLVIII, ומארק רונסון (ששיתף פעולה עם מארס ב-"Uptown Funk") הופיעו גם הם.
מחצית ראשונה
דנוור ניצחה בהטלת המטבע ופתחה את סופרבול 50. הברונקס פתחו בסערה, כשהקוורטרבק פייטון מאנינג השלים מסירה מ-18 יארד לטייט אנד אוון דניאלס וזריקה מ-22 יארד לתופס אנדרה קאלדוול. צמד נשאות על ידי הרץ האחורי סי. ג'יי. אנדרסון העביר את הכדור עוד 20 יארד לקו ה-14 יארד של הפנתרס, אך ההגנה של קרוליינה התמודדה בהצלחה עם שלושת הניסיונות הבאים. ראשית, שאק תומפסון התמודד עם הרץ האחורי רוני הילמן וגרם להפסד של 3 יארד לברונקוס. לאחר מכן, לאחר אי-השלמה, הליינבקר תומאס דייוויס התמודד עם אנדרסון לרווח של 1 יארד בניסיון השלישי, מה שאילץ את דנוור להסתפק ביתרון 3–0 בשער שדה של ברנדון מקמנוס מ-34 יארד. זו הייתה הפעם הראשונה בכל הפלייאוף שקרוליינה הייתה בפיגור. אחרי שכל קבוצה ביצעה בעיטת הרחקה, נראה שהקוורטרבק של הפנתרס, קאם ניוטון, השלים מסירה מ-24 יארד לווייד רסיבר ג'ריקו קוצ'רי, אבל ההחלטה נקבעה כחוסר השלמה ואושרה לאחר ערעור. שני מהלכים מאוחר יותר, ב-3 ו-10 מקו ה-15 יארד, הליינבקר וון מילר הדף את הכדור מידיו של ניוטון תוך כדי ביצוע סאק, ואיש הקו ההגנתי מאליק ג'קסון החזיר אותו בקצה האנד זון לטאצ'דאון של הברונקוס, והעניק לקבוצה יתרון 10–0. זה היה טאצ'דאון ההחזרה הראשון בסופרבול מאז סופרבול XXVIII בסוף עונת 1993.
לאחר בעיטות החזרה משתי הקבוצות, קרוליינה עלתה על הגל עם 9 מהלכים ו-73 יארד. ניוטון השלים את כל ארבעת ניסיונות המסירה שלו ל-51 יארד ורץ פעמיים ל-25 יארד, בעוד ג'ונתן סטיוארט סיים את הדרייב עם ריצת יארד אחד לטאצ'דאון וצימק את הפער ל-10–7, 11:28 לסיום הרבע השני. מאוחר יותר, הרסיבר של הברונקוס ג'ורדן נורווד תפס את בעיטת ההחזרה הקצרה של בראד נורטמן מ-28 יארד מוקף בשחקני הפנתרס, אבל אף אחד מהם לא ניסה לתקל אותו, כנראה כי חשבו שנורווד הכריז על. נורווד לא עשה זאת, ובלי התנגדות סביבו הוא רץ לשיא החזרה של הסופרבול, 61 יארד, לפני שמריו אדיסון הפיל אותו על קו 14 היארד של הפנתרס. למרות העמדה הטובה של דנוור הם לא הצליחו להכניס את הכדור לאנד זון, כך שמקמנוס בעט מ-33 יארד שער שדה שהגדיל את היתרון שלהם ל-13–7.
בכדור הבא של קרוליינה, הפולבק מייק טולברט איבד פאמבל לאחר שתוקל על ידי הסייפטי דריאן סטיוארט. עם זאת, הפנתרס לקחו עד מהרה את הכדור בחזרה כאשר המגן קוני איילי קלט את המסירה של מאנינג והחזיר את הכדור 19 יארד לקו ה-39 יארד של הפנתרס, 4:23 דקות למחצית. הפנתרס לא הצליחו לצבור יארדים ונאלצו לבצע בעיטת החזרה. לאחר שדנוור החזירה גם היא את הכדור, קרוליינה הגיעה לקו 45 היארד של הברונקוס. כשנותרו 11 שניות לרבע וללא פסק זמן, ניוטון הופל על ידי דמרקוס וור והמחצית נגמרה, 13–7 לדנוור ברונקוס.
מחצית שנייה
הפנתרס היו במצב טוב לעשות נקודות בדרייב הפתיחה שלהם במחצית השנייה כאשר ניוטון השלים מסירה מ-45 יארד לטד ג'ין ג'וניור, שהיה מהלך המסירה הארוך ביותר במשחק עבור כל אחת מהקבוצות, וסיים על קו ה-35 יארד של דנוור אחרי מהלך ההתקפה שני. עם זאת, הגנת הברונקוס עצרה את הדרייב על קו ה-26, והוא הסתיים ללא נקודות כאשר גרהם גאנו פגע בקורה הימנית של השער בניסיון שדה מ-44 יארד. לאחר ההחמצה, מאנינג השלים צמד מסירות לעמנואל סנדרס של 25 ו-22 יארד, והכין את הקרקע לשער השדה של מקמנוס מ-33 יארד שהעלה את הברונקוס ליתרון 16–7. קרוליינה פתחה שוב חזק לאחר הבעיטה, כשניוטון השלים מסירה מ-42 יארד לקורי בראון, אך שוב סיימו ללא נקודות, הפעם כתוצאה ממסירה של ניוטון שניתזה מידיו של ג'ין ונחטפה על ידי הסייפטי טי. ג'יי. וורד. וורד איבד את הכדור עמוק בשטח של דנוור במהלך ההחזרה, אבל טרוואת'ן הצליח להציל את הכדור ואפשר לברונקוס לשמור על ההחזקה בכדור. הרבע השלישי הסתיים ללא נקודות נוספות, ביתרון 16–7 של הברונקוס. בתחילת הרבע הרביעי הברונקוס הגיעו לקו ה-41 של הפנתרס. במהלך הבא, איילי הפיל את הכדור מידו של מאנינג כשהוא התכונן למסירה והחזיר אותו לקרוליינה על קו ה-50 יארד. קבלת פנים מ-16 יארד של דווין פונצ'ס וריצה של 12 יארד של סטיוארט קבעה את שער השדה של גאנו מ-39 יארד, וזה הוריד את הפיגור של הפנתרס לפוזישן אחד, 16–10. שלושת הדרייבים הבאים של המשחק הסתיימו בבעיטות החזרה.
כשנותרו 4:51 דקות לסיום, קרוליינה קיבלה את הכדור על קו 24 היארד משלה עם הזדמנות להשיג דרייב מנצח. במהלך הבא, מילר שוב הרחיק את הכדור מניוטון, ואחרי שכמה שחקנים צללו אל הכדור, הוא קפץ לאחור לאחור והוחזר על ידי וורד, שהחזיר אותו חמישה יארד לקו ה-4 יארד של הפנתרים. ניוטון היה השחקן השלישי שניסה להחזיר את הכדור (אחרי וור ומייק רמרס), אך הוא היסס ואיבד הכדור. ההתקפה של דנוור נשמרה מחוץ לאנד זון למשך שלושה מהלכים, אבל עונש החזקה למגן הפינה ג'וש נורמן העניק לברונקוס מערך ניסיונות לדש. אנדרסון עשה טאצ'דאון בריצה מ-2 יארד ומאנינג השלים מסירה לבני פאולר להמרה של 2 נקודות, והעניק לדנוור יתרון 24–10, 3:08 דקות לסיום. לקרוליינה היו עוד שני דרייבים ועוד ניסיון ראשון ביניהם לפני שהמשחק הסתיים, אך הם לא הצליחו להשיג בהם נקודות והמשחק נגמר בניצחון של הברונקוס.
סטטיסטיקות משחק
סופרבול 50 כלל שיאים רבים של יחידים ושל שתי הקבוצות. דנוור ניצחה אף על פי שהפסידה בהפרש גדול בסך יארדים (315–194) והניסיונות הראשונים (21–11). 194 היארדים ו-11 הניסיונות הראשונים שלהם היו שניהם הנמוכים ביותר אי פעם לקבוצה מנצחת בסופרבול. רק שבע קבוצות אחרות צברו בעבר פחות מ-200 יארד בסופרבול, וכולן הפסידו. שבעת הסאקים של הברונקוס השוו שיא סופרבול שנקבע על ידי שיקגו ברס בסופרבול XX. מאנינג הופל בסאק חמש פעמים על ידי הפנתרס, שיא הסאקים למשחק בסופרבול (12). קוני איילי השווה שיא סופרבול עם שלושה סאקים, והוא השחקן היחיד שעשה זאת ורשם גם אינטרספשן. ההחזרה של ג'ורדן נורווד מ-61 יארד קבעה שיא חדש, שעבר את השיא של 45 יארד שנקבע על ידי ג'ון טיילור בסופרבול XXIII. מאנינג הפך לקוורטרבק המבוגר ביותר אי פעם שזכה בסופרבול בגיל 39, הקוורטרבק הראשון אי פעם שזכה בסופרבול בשתי קבוצות והקוורטרבק הראשון אי פעם שניצח 200 משחקים (עונה סדירה ופלייאוף) בתור פותח. גארי קוביאק הפך למאמן הראשי הראשון שזוכה בסופרבול באותו מועדון שבו שיחק בסופרבול כשחקן.
אחרי המשחק
עם קבלת גביע לומברדי, הג'נרל מנג'ר של הברונקוס והקוורטרבק לשעבר ג'ון אלווי הניף אותו וקרא "זה בשביל פאט!" בהתייחס לבעלים פאט בולן, שאובחן שנה קודם לכן עם מחלת אלצהיימר. בולן הצדיע לאלווי באותה צורה לאחר שהברונקוס זכו באליפות הראשונה שלהם בסופרבול XXXII, שמונה עשרה שנים קודם לכן.
זו הייתה אליפות הספורט הראשונה של העיר דנוור מאז שקולורדו ראפידס בגביע ה-MLS ב-2010. עונת 2016 החלה כשהברונקוס אירחו את הפנתרס באמפאוור פילד אט מייל היי. זה היה המפגש הראשון של שני משתתפות הסופרבול בשבוע 1 של העונה שלאחר מכן מאז עונת 1970 כאשר מינסוטה ויקינגס וקנזס סיטי צ'יפס ערכו שחזור של סופרבול 4 ופתחו את העידן שלאחר המיזוג של ה-NFL. הברונקוס ניצחו 21–20 כאשר גרהם גאנו מקרוליינה החמיץ ניסיון שער שדה כדי לנצח את המשחק.
שתי הקבוצות התקשו בסופו של דבר בעונה ולא הצליחו להעפיל לפלייאוף. הפנתרס סיימו במאזן 6–10 שלילי וסיימו במקום האחרון בבית הדרומי של NFC. הברונקוס סיימו במאזן 9–7 והגיעו למקום השלישי בבית המערבי של AFC. זו הייתה הפעם הראשונה שאלופות ה-AFC וה-NFC המכהנות מחמיצות שתיהן מחמיצות את הפלייאוף מאז עונת 2003, אחרי הסופרבול XXXVII, כאשר לא אוקלנד ריידרס ולא טמפה ביי באקנירס העפילו לפלייאוף, והפעם החמישית בסך הכל.
נכון לשנת 2022, סופרבול 50 נותר משחק הפלייאוף האחרון ששיחקו הברונקוס, והם לא העפילו לפלייאוף מאז.
פיליפ פון פרארי
פיליפ לה רנוטייר פון פרארי (בצרפתית: Philipp la Renotière von Ferrary; 11 במאי 1850 - 20 במאי 1917) היה אספן צרפתי, שנחשב לבעל אוסף הבולים הגדול ביותר בהיסטוריה. הוא אסף גם מטבעות וגלויות, אך נודע בעיקר בשל אוסף הבולים.
פון פרארי היה בן למשפחת אצולה. אביו, איש עסקים אמיד, היה שותף בחברת השקעות שהשקיעה בפרויקטים גדולים כמו תעלת סואץ ותוכנית אוסמן להתחדשות פריז, ונחשבה למתחרה בעסקיה של משפחת רוטשילד. אמו הייתה נצר למשפחת המלוכה של מונקו. הוא נולד והתגורר כל חייו בהוטל מאטיניו (Hôtel Matignon) שבפריז, בניין שהוקם על ידי לואי ה-18 ומשמש כיום כמעונו הרשמי של ראש ממשלת צרפת. לאחר מותו של אביו, בשנת 1871, ועם התחזקות האווירה עוינת האצולה בפריז, עזבה אימו לאוסטרו-הונגריה. ביתם הפך לשגרירות האימפריה, ופון פרארי אומץ בידי הרוזן האוסטרי מרנוטייר והפך לאזרח אוסטרי.
אוסף הבולים
פון פרארי החל לאסוף בולים בגיל צעיר, והחליט להקדיש חלק ניכר מהירושה הגדולה שקיבל מאביו לרכישת בולים ומטבעות נדירים. בחלק מהמקרים רכש אוספים בשלמותם. אוסף הבולים הוחזק בחדר מיוחד, והוא העסיק אוצר ושתי מזכירות לשם סידורו והטיפול בו. הוא הרבה במסעות לחו"ל לשם איתור בולים נוספים, ולעיתים שילם בזהב. הוא נחשב ללקוח אימפולסיבי במיוחד, שלא ייחס משמעות לכספו. רבים מהסוחרים ניצלו זאת ומכרו לו בולים במחירים מופקעים.
לאחר מותו
פון פרארי לא חש בטוח כאזרח אוסטרי בצרפת בזמן מלחמת העולם הראשונה, ולכן, ב-1917 הותיר את מאות אלבומיו בבניין השגרירות, ועזב לשווייץ. הוא מת זמן קצר לאחר מכן.
עם סיום המלחמה, ממשלת צרפת החרימה את אוסף הבולים, בטענה שמדובר בפיצוי על נזקי המלחמה. צוואתו של פון פרארי, ובה הוריש את האוסף למוזיאון הדואר בברלין, על מנת שיוצג לציבור הרחב, לא הוגשמה. תחת זאת, נמכר האוסף בסדרה של מכירות פומביות בין 1921 ל-1926, שהניבו סכום של כ-30 מיליון פרנקים. אספנים רבים המחזיקים בהם כיום מתגאים בהצגתם כ"אקס-פרארי".
ליסבת פלמה
ליסבת פלמה (בשוודית: Lisbeth Palme; 14 במרץ 1931 - 18 באוקטובר 2018) הייתה פסיכולוגית שוודית.
ביוגרפיה
פלמה לבית פריס נולדה בסטוקהולם שוודיה. ב-1955 היא סיימה את אוניברסיטת סטוקהולם בפסיכולוגיה, היא עבדה כפסיכולוגית ילדים במועצת מחוז סטוקהולם.
מ-1987 ועד 1999 הייתה יושב ראש מועצת קרן החירום הבינלאומית של האומות המאוחדות לילדים-שוודיה ופעלה כנגד ניצול מיני של ילדים, מ-1990 ועד 1991 שימשה כיושבת ראש כלל הארגון.
היא נישאה לאולוף פלמה ב-1956, לאחר מכן הוא כיהן פעמיים כראש ממשלת שוודיה, מתוקף כך כיהנה כגברת הראשונה, ב-1986 הייתה עדה לרצח בעלה.
כניעה
כניעה היא מצב בו חיילים, אומות, או כל קבוצת לוחמים אחרת מפסיקה להילחם ולרוב חבריה הופכים לשבויים, בין אם כיחידים ובין אם כקבוצה לאחר הוראת מפַקדהּ. דגל לבן משמש לעיתים קרובות לסימון כניעה, כמו גם הרמת ידיים ריקות ופתוחות מעל הראש.
כניעה יכולה להיות מותנית, כשהקבוצה הנכנעת מציבה תנאים לקבלת סמכות המכניעים, הנוגעת לזכויות הנכנעים. אמנת ז'נבה השלישית קובעת ששבויי מלחמה זכאים ליחס אנושי וחף מניצול והתעללויות. בעת המודרנית ובעקבות אמנות האג, כחלק מהכניעה נחתמים בין צבאות הסכמי כניעה. ייתכן שהסכם כניעה יהיה מקומי בעוד לחימה נמשכת במקומות אחרים. לחימה יכולה להיפסק באופן זמני או ממושך גם בשל חתימה על הסכם שביתת נשק.
כניעה ללא תנאי (unconditional surrender) היא כניעה בה הצד המנצח לא מבטיח דבר מלבד המוטל עליו לפי המשפט הבינלאומי.
לקטו-צמחונות
לקטו-צמחונות או לקטריאניזם (מהשורש הלטיני lact- שפירושו "חלב") הוא סוג של צמחונות המתאפיין באי־צריכת ביצים.
הרעיון והפרקטיקה של תזונה לקטו-צמחונית בקרב מספר לא מבוטל של אנשים מגיע מהודו העתיקה. משלהי המאה ה-19 החלה התזונה הצמחונית להיות מובנת בקרב הודים רבים כתזונה לקטו-צמחונית.
דת
תזונה לקטו-צמחונית פופולרית בקרב חסידים מסוימים למסורות הדתיות המזרחיות כמו ג'ייניזם, הינדואיזם ובודהיזם. העיקרון שמאחורי אמונותיהם הלקטו-צמחוניות הוא עקרון האהימסה (מסנסקריט: אי-אלימות).
ג'ייניזם
לפי הג'ייניזם, ג'יבות נמצאות בכל דבר. בג'ייניזם, מסווגים כל הדברים לפי כמות החושים שמייחסים להם מחמישה חושים (שהם חוש המגע, הטעם, הריח, הראייה והשמיעה) המיוחסים לאדם, לחיות מסוימות ועוד, ועד חוש אחד (שהוא חוש המגע) המיוחס לצמחים, אבנים ועוד. ככל שישנם יותר חושים לדבר, כך מאמינים הג'יינים שמידת היכולת שלו לקלוט סבל גוברת. לכן, לפי הג'ייניזם, פגיעה מסוימת מושכת יותר חלקיקי קארמה רעה לג'יבה ככל שיש לדבר הנפגע יותר חושים.
בג'ייניזם, הכללים הלקטו-צמחוניים הם מחמירים. צמצום הפגיעה עבור כלל הג'יינים הוא ככל הניתן לצמחים (ויש נזירים שאף פגיעה זו מנסים לצמצם על ידי צומות, לדוגמה) משום שלפי הג'ייניזם הם בעלי הכי מעט חושים (אחד), ולכן הם מאמינים שפגיעה בהם מובילה לפחות סבל ופחות קארמה רעה מאשר פגיעה בחיות, למשל. לכן, מתבצעת גם הימנעות מפגיעה בחרקים וחיידקים (אשר בעלי שני חושים). משמעות צמצום זה עבור נזירים ונזירות היא, בין היתר, לבישת פיסת בד על הפה כדי לצמצם שאיפת אורגניזמים וטיטוא הרצפה עליה הם דורכים מפני חרקים. משמעות נוספת, עבור כלל הג'יינים, היא הימנעות מצריכת ירקות שורש, משום שתלישתם מהאדמה מלווה בפגיעה באורגניזמים שחיים בקרבת השורש באדמה ומובילה ל"הרג" של הצמח.
אי-מודעות באשר למה שעוברות חיות בתעשיות משחקת תפקיד מרכזי בהמשך שימושם של ג'יינים בחלב, צמר ומשי. הארגון PETA וג'יינים טבעוניים פועלים כדי לקדם ג'יינים לעבר לקטו-צמחונות מלאה (אשר לא רק בגדר תזונה) ולעבר טבעונות באמצעות סיפוק מידע על התעשיות, ובכך הם, למעשה, מקדמים ג'יינים גם לעבר יישום נכון יותר של עקרון האהימסה.
לקטו-צמחונים וטבעונים
אחד ההבדלים בין תזונה טבעונית ללקטו-צמחונית הוא הימנעות ממוצרי חלב. טבעונים אינם צורכים חלב בגלל סיבות מגוונות, וביניהן: סיבות בריאותיות, סיבות סביבתיות, סיבות דתיות, סיבות מוסריות, העדפת טעם ועוד.
אפרים חוזר לצבא
"אפרים חוזר לצבא", הוא מחזה מאת יצחק לאור שעורר סערה באמצע שנות השמונים של המאה ה-20, לאחר שהמועצה לביקורת סרטים ומחזות סירבה להתיר את הצגתו, וגרם לביטול הצנזורה על מחזות בישראל.
המחזה נכתב בשנת 1984, ותיאטרון חיפה רכש את הזכות להעלותו על במה. ב־2 בספטמבר 1985 פסלה המועצה לביקורת סרטים ומחזות את המחזה ואסרה על העלאתו. לאור ואחרים עתרו לבג"ץ כנגד החלטה זו, באמצעות עו"ד דב חנין. העתירה הוכרעה בפברואר 1987, ובג"ץ פסל את החלטת המועצה והמחזה הותר בהצגה.
תוכן המחזה
תיאור תמציתי של תוכן המחזה ניתן בתחילת פסק הדין:
שם המחזה הוא פרפרזה לשם נובלה שכתב הסופר ס. יזהר, "אפרים חוזר לאספסת", אחת היצירות הבולטות של סופרי דור תש"ח.
נימוקי הפסילה
בנימוקיה של המועצה לביקורת סרטים ומחזות להחלטתה נאמר:
פסיקת בג"ץ
בפסק הדין שקל השופט אהרן ברק את זכותו של המחזאי לחופש הביטוי לעומת הסדר הציבורי העלול להיפגע חמורות מהצגת המחזה, ומסקנתו:
עמיתיו של השופט ברק, השופטת שושנה נתניהו והשופט יעקב מלץ, הסכימו עם החלטתו להתיר את הצגת המחזה, אך לא השלימו עם הסתייגותו העדינה מאוד מתוכן המחזה. השופטת נתניהו תיארה את המחזה "מחזה קלוקל ונפסד", והשופט מלץ הוסיף ואמר:
בעקבות פסק הדין
על אף שהותרה הצגתו, בינתיים נסוג תיאטרון חיפה מכוונתו להעלות את המחזה על במה. באותה שנה פרסמו לאור וזוגתו אלינה קורן את המחזה בדפוס, בהוצאה עצמית (תחת שם ההוצאה "טימון", על שם טימון איש אתונה של שייקספיר) בצירוף מבוא מאת אברהם עוז.
בשנת 1989 עלה המחזה לראשונה על במה, בהפקה פרטית על בימת צוותא בתל אביב, בבימוי אתי רזניק, בעיצוב טל יצחקי, ובהשתתפות דליק ווליניץ (בתפקיד אפרים), אסתי קוסוביצקי, שלמה סדן, דן לרנר, גיא לוי ושרון גנון. אחרי ערב הבכורה לקה ווליניץ בבריאותו, והמשך ההצגה נדחה. בינתיים, הועלתה ההצגה גם בברלין, מספר זעום של פעמים.
בנוסף, בשנת 1989 הושעה לשנתיים תוקפה של פקודת ההצגות הציבוריות (ביקורת), ובתום תקופה זו בוטלה הפקודה כליל, ובכך נשללה סמכותה של המועצה לביקורת סרטים ומחזות לבקר הצגות תיאטרון.
קיל (כדוריד)
קיל (גרמנית: THW Kiel) היא קבוצת כדוריד מהעיר קיל שבגרמניה, אשר מתחרה בליגה הגרמנית בכדוריד. הקבוצה מחזיקה בשיא של 21 זכיות בליגה.
בשנת 2007 השלימה קיל טרבל היסטורי לאחר שזכתה בליגה הגרמנית, בגביע, ובליגת האלופות.
בשנת 2012, השלימה קיל שוב טרבל לאחר שניצחה בגמר ליגת האלופות את אתלטיקו מדריד.
מנדט כפול
מנדט כפול הוא הנוהג שבו נבחרי ציבור מכהנים ביותר מתפקיד נבחר אחד או אחר בו זמנית. לפיכך, אם מישהו שהוא כבר ראש עירייה או חבר מועצת עיר ייבחר כחבר הכנסת בבית המחוקקים הלאומי או הממלכתי ושומר על שני התפקידים, זהו מנדט כפול.
גישות פוליטיות ומשפטיות כלפי החזקת מנדט כפולה משתנות מאוד. במדינות מסוימות, מנדטים כפולים הם חלק מבוסס היטב מהתרבות הפוליטית, באחרים הם עשויים להיות אסורים על פי חוק. לדוגמה, במדינות פדרליות, לעיתים קרובות בעלי תפקידים פדרליים אינם מורשים לכהן בתפקידי מדינה. ברוב המדינות, חברות ברשות שופטת עצמאית או שירות אזרחי פוסלת בדרך כלל אדם מלמלא תפקיד בו-זמנית ברשות המבצעת או ברשות המחוקקת. במדינות עם שיטת ממשל נשיאותית או דואליסטית-פרלמנטרית, חברי הרשות המבצעת אינם יכולים להיות בו זמנית חברים בבית המחוקקים ולהפך. במדינות שבהן יש בית עליון ובית תחתון, בדרך כלל לא ניתן להיות חבר בשני הבתים בו-זמנית. נושא משרה אחד הזוכה בבחירות או מינוי למשרה אחרת שבה אסור כפול מנדט חייב להתפטר מהתפקיד הקודם או לסרב לתפקיד החדש.
ישראל
הגבלה זו חלה גם על מינוי לשר. אין הגבלה דומה בחוק יסוד: נשיא המדינה - כל אזרח ישראלי שהוא תושב ישראל כשיר להיות מועמד לכהונת נשיא המדינה.
משטר פדרלי
חוקת ארצות הברית אוסרת על חברי הסנאט של ארצות הברית לכהן בתפקידים בתוך הזרוע המבצעת. עם זאת, החוקה לא מציבה מגבלות שימנעו מבעלי תפקידים ממלכתיים או מקומיים לכהן בו-זמנית בתפקיד בכל סניף של הממשל הפדרלי.
מבחינה היסטורית, ארצות הברית ירשה מסורות פוליטיות בסיסיות רבות מבריטניה הגדולה, שבמאה השמונה עשרה סבלה כמה צורות שונות של מנדט כפול. לאחר הקמת הקונגרס הקונטיננטלי ומאוחר יותר הקונגרס הקונטיננטלי השני, למדינות היה שיקול דעת מוחלט בכל הנוגע לאופן בחירת הנציגים לשרת, והיה מקובל שבית המחוקקים של המדינה ממנים חברים מתוך שורותיהם לקונגרס. בזמנו, זה היה נוהג לא שנוי במחלוקת במידה רבה, שכן ההנחה הרווחת הייתה שלקונגרס יהיה מעט יחסית מה לעשות (במיוחד בתקופת שלום) ושרוב קבלת ההחלטות הנובעת מכך תתבצע ברמת המדינה והמקומית. איסור על מנדט כפול היה נתפס לפיכך כמיותר ובלתי רצוי, שכן הוא היה מונע למעשה מצירי הקונגרס מעמדות פוליטיים חשובים יותר, ובכך הופך את הבחירה לקונגרס הלאומי די בלתי רצויים.
במהלך ועידת החוקה שקבעה את החוקה הנוכחית של ארצות הברית, תשומת הלב ניתנה בעיקר לעיצוב ממשל פדרלי עם סניפים שיוכלו לפעול ללא תלות זה בזה וללא השפעה זרה בלתי רצויה, מה שהביא לאיסורים הנ"ל. איסור על פקידי מדינה ומקומיים מהמשרד הפדרלי לא נדון ברצינות. אם זה היה כך, סביר להניח שהייתה מתנגדת חריפה במיוחד על ידי התנועה האנטי-פדרליסטית המתהווה, שרבים מחבריה היו להוטים להבטיח שפקידי מדינה בעלי אינטרס מובהק בהגנה על זכויות המדינות בארצות הברית יורשו לשרת בו-זמנית גם ב- ברמה הפדרלית, במיוחד בקונגרס.
בעשורים הראשונים שלאחר התכנסות הקונגרס של ארצות הברית ב-1789, הקונגרס התכנס לעיתים רחוקות וכמה מדינות השתדלו להכיל מנדטים כפולים על ידי קיום ישיבות החקיקה שלהן בזמנים שלא היו מתנגשים עם ישיבות הקונגרס. בסופו של דבר, כשהממשל הפדרלי גדל בחשיבותו, הקונגרס נתפס כמקור כוח רב. הדבר יצר פוטנציאל לניגודי עניינים והקשה יותר ויותר על הצדקת החזקת מנדטים ברמות שלטון שונות בפני הבוחרים. בהתפתחות הקשורה קשר הדוק, הקונגרס החל להיפגש בתדירות גבוהה יותר ממה שהתכוון במקור, מה שהפך בסופו של דבר לבלתי מעשי ברוב המדינות שאדם אחד יכהן בו זמנית בממשלות המדינה והממשלות הפדרליות.
עם הזמן, הרוב המכריע של המדינות אסרו על מנדטים כפולים מדינתיים ופדרליים.
הממלכה המאוחדת
לפני הבחירות לפרלמנט האירופי ב-2009, מספר קטן של חברי הפרלמנט האירופי היו גם חברים בבית הלורדים הבריטי. לאחר מכן שונה החוק האירופי כך שלא יתאפשר מצב כזה. בגלל המגבלה של מינוי לורדים לימי חייהם, נפסק כי עמיתים (היושבים כחברי בית הלורדים) נדרשים לתקופת צינון ("חופשת היעדרות") לפני מינויים לחברי הפרלמנט האירופי. לאחר פרישת הממלכה המאוחדת מהאיחוד האירופי ב-31 בינואר 2020 אין כלל ייצוג בריטי בפרלמנט האירופי.
שם טוב גפן
הרב קלמן (קלונימוס) שם־טוב גפן (ברוסית: Кельмань Гофань; כ"ז בניסן ה'תרט"ז – כ"ו בסיוון ה'תרפ"ז, 2 במאי 1856 – 26 ביוני 1927) היה פילוסוף נאו-קאנטיאני, תאורטיקן, מתמטיקאי, מקובל ואיש אשכולות יהודי, יליד אוקראינה.
כתב ספרים ומאמרים רבים, שהחשובים שבהם הם החיבורים "" ו"", בשני חיבורים אלו, ובמאמר, הוא שילב את הגותם הפילוסופית של הרמב"ם ועמנואל קאנט עם תורת הקבלה. עסק רבות בתורת ההכרה, בפרט בתורת האידיאליזם הטרנסצנדנטלי ו"הדבר כשהוא לעצמו", אותו זיהה עם אלוהים. הוא חלק באופן שיטתי על תפיסתו של ברוך שפינוזה, לעג לו, וכינה אותו "בן־הקוץ" (תרגום חופשי של "שפינוזה").
בנוסף לחיבוריו הפילוסופיים, כתב ספרי מתמטיקה, פירושים על ספר איוב, ספר ישעיהו וספר יצירה, ומאמרים תורניים ומדעיים בנושאים רבים, ביניהם אמונה, הלכה, בלשנות, היסטוריה, כימיה, ופילולוגיה.
תמך בציונות הדתית באופן מובהק, והיה ממקורביו של הרב אברהם יצחק הכהן קוק, שהעריך מאוד אותו ואת הגותו. הוא סייע לו בהקמת ישיבת אוצר חיים ביפו, והתכתב איתו רבות בנושאים שונים.
שמו ושם משפחתו
שם משפחתו בעברית נכתב "גפן", ונהגה "גֶפֶן" או "גוֹפֶן". במשך כמה דורות שם המשפחה היה "בארסקי", על שם מוצאה בעיר באר, אך סבו, ר' חיים לוי יצחק, שינה את שם משפחתו ל"גפן" כדי לחמוק מצו הגיוס לצבא הצאר.
ראשית חייו
גפן נולד בכפר בריביס שבפלך קייב של האימפריה הרוסית (כיום אוקראינה), לרב מרדכי גפן. גדל בעיירה קליגורקה, בבית סבו, הרב חיים לוי יצחק, ששימש כרב העיירה. אביו לימד במשך כמה שנים בני עשירים מהערים הסמוכות, ובשנת ה'תרכ"ג הקים בבית הסב ישיבה ללימוד גמרא והלכה. למד אצל מלמדים רק שנים מועטות. בערך בגיל 8, חלה ושכב בבית, ופעם אחת שמע את אביו מנסה להסביר לתלמידים גמרא כלשהי, ללא הצלחה. לתימהון אביו, הוא התחיל לבאר את הגמרא לפרטיה ממיטתו, וכשראה אביו את כישרונו וחכמתו, החליט לא למוסרו למלמדים, והחל ללמדו בעצמו גמרא, הלכה, ואף את ארבע פעולות החשבון.
כשהיה בן 11 נסע אביו ללמד בני עשירים בעיירה ריואוצקי והשאירו לבדו, אך מחמת שהוא לא רצה ללמוד אצל מלמדים, החל ללמוד בעצמו ולקרוא ספרים שהתגלגלו לידיו בדרכים שונות. הוא החל בלימוד תנ"ך, סדר הדורות וספר יוסיפון. בהמשך למד ספרי קבלה ומחשבה רבים שמצא בארון הספרים בבית סבו, ביניהם פרדס רימונים, עץ חיים, ספר יצירה, ספר הכוזרי, חובות הלבבות, ו"אילים" ו"סוד היסוד" לרבי יוסף שלמה דלמדיגו. כמו כן, למד ספרי דקדוק שקיבל מאביו, וקרא מעט בספר "מורה נבוכי הזמן", וספר רזיאל המלאך.
בשנת ה'תרל"א (1871), בגיל 15, נשא לאישה את יוכבד קרסונסקי, ועבר לגור בבית חמיו, ישראל קרסונסקי, שם נולדו לזוג שני בנים ובת. באותה תקופה, היה נוהג ללמוד בשעות יום גמרא והלכה בבית המדרש, כשאר האברכים, ובלילה היה מעיין בספרי מחשבה, קבלה ומדעים. הוא מעיד שבאותה תקופה למד את הספרים מורה נבוכים מילות הגיון, רוח חן, האמונות והדעות, מפעלות אלוקים לאברבנאל, והם השפיעו רבות על צורת חשיבתו. הוא למד גם מספר ספרי חשבון, שעוררו בו את הרצון ללמוד מדעים מדויקים. באותה תקופה הוא תכנן בסתר לעזוב את עירו וליסוע ללמוד מדעים, בסביבת אנשים כמוהו ומתוך ספרים שהיו חסרים לו בעיר מגוריו, אך חותנו התנגד, וגפן נאלץ לוותר על הנסיעה.
פיתוח תורת הממדים לאין ספורות
על פי זכרונותיו, גרעין הרעיון של "תורת הממדים לאין ספורות" החל לגדול במוחו כבר בגיל 11, בעת שלמד את המשנה בספר יצירה, המתארת את עשר הספירות כ"מדות עשר שאין להם סוף", ומפרטת את עשרת ה"עומקים" שלהן:. לפי פירושו, כוונת המשפט היא שמלבד שלשת הממדים הרגילים המתפשטים לשישה כיוונים, קיימים עוד שני ממדים נוספים. הוא מציין שלפי פירושו ספר היצירה כלל את "עומק ראשית ועומק אחרית" - ממד הזמן, יחד עם ממדי המרחב, ובכך הקדים באלפי שנים, את מודל המרחב-זמן של הרמן מינקובסקי ואלברט איינשטיין. הפיסקה מסיימת במילים "ועד עדי עד", וגפן מפרש מילים אלו כמורות על כך שמצד האמת קיימים אינסוף ממדים, עד עדי עד
הרעיון עצמו עלה בראשו לראשונה בשנת ה'תרל"ג. בעת שלמד גאומטריה מהספר כליל החשבון לדוד פריזנהויזן, שאל את עצמו, מדוע לחשוב שהיקום מוגבל לעצמים בעלי שלשה ממדים בלבד, ולא יותר? אמנם, עדיין עמדה בראשו השאלה, לאן יכולים להתפשט ממדים אלו, אך לבסוף הוא הבין שהממדים הם בעצמם המקום שאליו הם מתפשטים. בכ"ט בתשרי ה'תרל"ה התרחש ליקוי חמה, והוא הסתכל בו זמן רב עד שכהו עיניו. בזכרונותיו הוא מתאר, כיצד באותו ערב כששכב במיטתו, הוא ראה בחוש את אינסוף הממדים:
מאז ש"ראה" את הממדים לאין ספורות בעיניו, נעלמו כל ספקותיו, והחל לפנות את עמלו ומרצו לפיתוח "תורת הממדים לאין ספורות". הוא פרסם אותה לראשונה בשנת ה'תרנ"ז (1886), בקובץ התורני "הכרם" שיצא לאור על ידו ועל ידי שני אחיו.
הציונות והעלייה לארץ ישראל
בשפולה היה דורש מדי פעם ברבים לאהבת ארץ ישראל, אך לא הרבה באו לשמוע את דרשותיו. לפי דוד כהן, דרשותיו היו כבדות ועמוקות כדרך מחשבתו, ולא משכו אליהן רבים. הוא אף הקים שם סניף של חובבי ציון, שחמיו היה מהעומדים בראשו.
בשנת ה'תרס"ב (1902) נקרא לעיר יליזבטגרד לשמש כמורה. הוא הקים שם בית ספר לעברית, והיה מראשוני המורים שלימדו בעברית. כשהוקמה התנועה הציונית, הוא היה בין הראשונים שהצטרפו אליה, והכריז שהיא אתחלתא דגאולה. בעת הפולמוס על תוכנית אוגנדה שלח להרצל מכתב גדוש ברעיונות תורניים המבארים את הקשר הנצחי של עם ישראל לארץ ישראל, וקיבל ממנו תשובה מלאת הערצה.
בשנת ה'תרס"ד (1904) עבר לאודסה ובמשך שנתיים לימד בישיבתו של הרב חיים טשרנוביץ, תלמוד, מדעי הטבע, פילוסופיה ומתמטיקה.
בשנת ה'תרס"ו (1906) עלה לארץ באוניה "רגינה", והתגורר ביפו בשכונת נווה צדק, סמוך לביתו של הרב אברהם יצחק הכהן קוק, והיה מבאי ביתו. בשנים תרס"ז - תרס"ח שימש כמנהל תלמוד התורה במושבה פתח תקווה, ולאחר מכן בשנים תרס"ח - תרס"ט שימש כמנהל בית הספר תחכמוני ביפו. כששהה בפתח תקווה התכתב רבות עם הרב קוק אודות הקמת ישיבת אוצר חיים ביפו, ועיצוב תוכנית הלימודים בה. הוא בנה תוכנית לימודים מפורטת ל-5 שנים, לגילאי 14–19, שחלקה נכנס בסופו של דבר לתוכנית הלימודים של הישיבה. בין השנים ה'תר"ע - ה'תרע"ב שימש בישיבה כמורה למתמטיקה, ובשנת תר"ע אף נסע לערי רוסיה לגייס כספים עבורה.
בא' בניסן ה'תר"ע (1910) ביקר לראשונה בירושלים, ביקור שהותיר עליו רושם רב. הוא תיאר אותו בזכרונותיו כביקור מרגש מחד, ומלא כאב וצער על חורבן המקדש, מאידך:
.
לאחר הדפסת ספרו, חזר לביתו בשכונת נווה שאנן בתל אביב, ומכיוון שלא היה לו מקור פרנסה קבוע, היה סמוך על שולחן בניו, דבר שגרם לו צער רב.
תורת ההכרה
שיטתו הפילוסופית של גפן הייתה מבוססת על שיטתו הפילוסופית של עמנואל קאנט. הוא שילב אותה יחד עם תורתו הפילוסופית של הרמב"ם במורה נבוכים, טען שדברים רבים מתורתו של קאנט נאמרו כבר על ידי הרמב"ם, ושהרמב"ם לא חלק באופן מהותי על תורת הקבלה. בנוסף, הוא השתמש ב"פילוסופיה מתמטית", כלומר הוכחת והמחשת טענות פילוסופיות באמצעות כלים מתמטיים.
קאנט חילק בין "עולם התופעות" - העולם כפי שהוא נתפס בהכרתנו, לבין "הדבר-בעצמו". בעוד את עולם התופעות אנו יכולים להכיר ולחקור, לדבר בעצמו אין לנו גישה, ואי אפשר לתאר אותו בשום צורה ולייחס אותו לקטגוריה מסוימת. גפן השווה את הניסיון להגדיר את הדבר בעצמו לניסיון להוציא שורש למספר שלילי, פעולה חסרת פתרון במספרים ממשיים.
תורת הממדים לאין ספורות
התאוריה פיזיקלית-פילוסופית שגפן פיתח, "תורת הממדים לאין ספורות", גורסת שקיימים במרחב היקום אינסוף ממדים, אך חושי האדם המוגבלים מונעים ממנו לקלוט אותם, ואפילו מוחו לא יכול לתפוס מציאות כזו. גפן התבסס על ספרו של ג'ורג' ברקלי "התורה החדשה של הראות", שבו מוכיח ברקלי בין השאר, שמוח האדם משיג את תפיסת העומק התלת-ממדית של המרחב (היכולת לדעת את המרחק בין העצמים שבו), רק על ידי הניסיון של חושים אחרים כגון חוש המישוש והשרירים (חוש הגוף במרחב), או על ידי רמזי עומק, בעוד התמונה הראשונית שנקלטת בחוש הראייה היא תמונה בעלת שני ממדים בלבד. גפן טוען, שבדומה שלתמונה הדו-ממדית שקולט חוש הראייה היא מוטעית, גם התמונה התלת־ממדית שמייצר המוח היא מוטעית ואינה מציגה את המרחב כפי שהוא באמת. הוא טוען שלמעשה המרחב כולל אינסוף ממדים, אך חושיו של האדם הוגבלו כך שיקלטו אותו בצורה תלת־ממדית, על מנת לתת סדר וצורה תלת־ממדית לעצמים במרחב.
בטרם הוא מוכיח את התאוריה שלו, גפן טוען על דרך השלילה, שלפי תורתו של ברקלי אין שום סיבה לטעון שהמרחב הוא בן מספר ממדים מוגבל, ואדרבה, היקום כ"כ גדול ומשוכלל, שיש להתפלא מדוע בתחום המרחב הוא מצומצם רק לשלשה ממדים? לכן הוא טוען, שהרבה יותר הגיוני לומר שישנם אינסוף ממדים.
תורת הנבואה הטהורה
על ספר זה כתב הוגו ברגמן כי "חבור זה הוא בניין נועז של שיטה פילוסופית מקפת שתסביר בבת אחת ומתוך מחשבה יסודית אחת את העולם ואת האדם ואת חזיונות הטבע, הדומם והחי".
מילים חדשות בעברית
הרב שם טוב גפן ניסה לטבוע מונחים עבריים לשלל מושגים לועזיים, אך הרוב המוחלט שלהם לא נקלט בעברית המדוברת. את הפיזיקה הוא כינה "טבענות", את הגאולוגיה "אדמתנות", את הפסיכולוגיה "נפשנות", את הפיזיולוגיה "היותנות", ואת המטאפיזיקה "מדע משאחר". את הדיפרנציאל כינה "פשיון", את התא "צלעה", את העצב "ניב", ועוד. מונחים לא מוכרים אלו, שנפוצים בכתביו, הם בין הדברים שגרמו לקושי בקריאתם, ולמיעוט הלומדים בהם.
השפעה והערכה
מעטים הכירו אותו ואת כתביו, שכן דרכו החדשניות והנועזת, ושפתו הארכאית, לא משכו אליו קוראים ותלמידים, ואף דוחקו הרב מנע ממנו להוציא לאור רבים מספריו, אך המעטים שהכירו אותו ואת כתביו, שבחו אותו והתפעלו מדרך חשיבתו המקורית.
יוסף צבי רימון, מיחידי תלמידיו, כתב עליו כך:
.
הוגו ברגמן כתב עליו: "הוגה דעות אמיץ ונועז, שלא היה מוכן להיכנע לדעות שהיו רווחות בזמנו ומקובלות על כל אדם" – ולפיכך "גורלו של איש כזה המעז ללכת בשביל הצר והתלול שלו עצמו... יהי בהכרח גורל טרגי" (מבוא לספרו "הממדים הנבואה האדמתנות").
גם הרב צבי יהודה קוק העריך אותו מאוד, הזכיר אותו בכמה שיחותיו, פעל למען הוצאת ספריו לאור, ובעקבות אביו, כינה אותו גם "רבי אברהם בן-עזרא של דורנו". חלק מתלמידיו ממשיכים ללמד את תורתו של הרב שם טוב גפן, בעיקר הרב שלמה אבינר, שמזכיר אותו בספריו פעמים רבות, ועוסק בתורותיו.
הרב יהודא ליאון אשכנזי (מניטו) הביע את הערכתו אליו, וגם הרב אלי בזק ומשה רבפוגל התייחסו להגותו בספריהם.
בשנת תשע"ז, ובמהדורה שנייה בשנת ה'תשע"ח, יצא לאור הספר "רבי שם טוב גפן - פרקי חיים, איגרות ומאמרים", הכולל את תולדות חייו, מאמרים על דמותו ומשנתו, מאמרים פרי עטו במגוון נושאים, וכן התכתבות ענפה בינו לבין הרב אברהם יצחק הכהן קוק, גרשם שלום, ואישים נוספים. מהדורה זו של הספר לא הגיעה מעולם לחנויות, ועל פי פרסומים שונים, הסיבה לכך היא טענתו של הרב צבי ישראל טאו, שאחד המאמרים בספר "ספרי התורה סדרם ושמותיהם", בו טוען המחבר שהפרק הראשון של ספר בראשית נכתב בידי אדם, כולל דברי כפירה, ולא ייתכן שנכתב על ידי רבי שם טוב גפן. לעומת זאת, הרב אורי שרקי חלק על דברים אלו, ואמר שהדעה המוצגת במאמר היא דעה אפשרית ואינה נחשבת לכפירה בעיקרי היהדות באדר ה'תשע"ח יצאה מהדורה מתוקנת של הספר, בה הושמט המאמר השנוי במחלוקת. העורך, ידידיה ונגרובר, הסביר שהמאמר הושמט מהספר "כדי למנוע חילול השם".
משפחתו
היה נשוי ליוכבד קרסונסקי, ביתו של הרב ישראל קרסונסקי, ונולדו להם מספר ילדים. יהונתן גפן היה אחד מניניו.
מאמרים שיצאו לאור לאחר מותו
בקובץ "מבחר כתבי ר' שם טוב גפן" שיצא לאור בתל אביב ה'תשכ"ה, התפרסמו המאמרים הבאים, שחלקם התפרסמו בקבצים נוספים שיצאו לאור לאחר מותו:
בנוסף לספרים והמאמרים שיצאו לאור, קיימים עוד ספרים ומאמרים רבים שנשארו בכתב יד, ומקומם אינו ידוע.
ניבן
ניבן (שם מדעי: Gymnothorax) הוא סוג של צלופח ממשפחת המורניים המאגד 126 מינים. הם חיים בימים טרופיים, בייחוד בשוניות אלמוגים ונפוצים באוקיינוס האטלנטי, השקט וההודי וגם בים סוף.