cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אנטישמיות נוצרית
הפלסטינים כישו הנצלב בשנית
במהלך השנים האחרונות גורמים שונים החלו להשתמש בתעמולה דתית נוצרית על מנת להסיט את דעת הקהל האירופאי והנוצרי נגד ישראל, ובתוך כך להפוך את הפלסטינים שרובם מוסלמים לסמל ישו שהיהודים צולבים והורגים בשנית. בשנת 2002, במהלך המצור של צה"ל על כנסיית המולד בבית לחם, הפיץ עיתון לה סטמפה איור בו טנק ישראלי מכוון על ישו התינוק, ששואל: "לוודאי, שהם לא מעוניינים להרוג אותי שוב?". העיתון Het Nieuwsblad הציג את אחמד יאסין, מנהיג חמאס, לאחר חיסולו על ידי ישראל, צלוב על כיסא גלגלים תחת הכיתוב: "ישראל הורגת מנהיג רוחני". על אותו נושא, בpro-Pasok daily, Eleftherotypia הוצג איור בו אישה שואלת גבר: "מדוע הממשלה היהודית הורגת מנהיג דתי?" האיש עונה: "הם מתאמנים לקראת חג הפסחא."
רשימת חוקים מפלים מטעם הכנסייה
לא כל החוקים הופעלו בבת אחת ובאותו המקום, אלא התרחשו בנקודות זמן ואזורים גאוגרפיים שונים בהיסטוריה (לרוב בעקבות בעיות פנימיות ובזמנים של שפל כלכלי).
דויטשה ולה
דויטשה ולה (בגרמנית Deutsche Welle – "גל גרמני", ראשי תיבות DW) היא תחנת שידור גרמנית, המשדרת שידורי רדיו, טלוויזיה ואינטרנט לרחבי העולם. שידורי הרדיו של התחנה החלו ב-3 במאי 1953, ושידורה הראשון היה נאומו של נשיא גרמניה המערבית הראשון תיאודור הויס. בתחילה פעלה תחנת הרדיו בקלן, וב-2003 העתיקה את מיקומה למשרדי ממשלה בבון שהתפנו עם העברתה של בירת גרמניה לברלין. אולפני הטלוויזיה של התחנה נמצאים בברלין, ושידורי האינטרנט שלה מתבצעים מבון ומברלין. התחנה מעסיקה כ-1,500 עובדים (2019).
רדיו
בתחילה השתייכה דויטשה ולה לתחנות אחרות, אך ב-1960 הייתה לתאגיד ציבורי עצמאי. התחנה משדרת בגרמנית, אנגלית, צרפתית, פורטוגזית, פרסית, טורקית, רוסית, פולנית, סרבו-קרואטית, יוונית, הינדי, אורדו, רומנית, בולגרית, אינדונזית, האוסה, סוואהילי, פשטו, דארי, אלבנית, מקדונית ואוקראינית. בעבר שידרה גם בדנית, נורווגית, הולנדית, איטלקית, יפנית, סלובקית, הונגרית, צ'כית, ספרדית וסלובנית. עם איחוד גרמניה ב-1990 והפסקת פעילותו של "רדיו ברלין הבינלאומי" המזרח גרמני, ירשה דויטשה ולה חלק ממתקניו, וחלק מעובדיה של התחנה המזרח-גרמנית נקלטו בה.
טלוויזיה
מקורותיה של תחנת הטלוויזיה של דויטשה ולה הם בתחנת RIAS-TV, תחנת הטלוויזיה של "רדיו בסקטור האמריקאי" בברלין (Rundfunk im Amerikanischen Sektor, Radio in the American Sector). לאחר איחוד גרמניה, הפסיקה RIAS-TV את שידוריה, וב-1992 עברו מתקניה לרשות דויטשה ולה. התחנה משדרת באמצעות לוויין בגרמנית, אנגלית ובספרדית.
בישראל, הערוצים "DW NEWS EUROPE" ו-"DW GERMAN" משודרים ב-HOT. כן משודר הערוץ DW בסלקום tv.
אינטרנט
בסוף 1994 החלה התחנה בשידורים באמצעות האינטרנט, ובכך הייתה לשדרן הגרמני הציבורי הראשון שעשה כן. כיום מכיל אתר האינטרנט של התחנה מידע בשלושים שפות, ושידורים בעיקר בשמונה שפות המוגדרות כמרכזיות (ערבית, סינית, אנגלית, גרמנית, ספרדית, פורטוגזית, פרסית ורוסית).
האוניברסיטה הפתוחה
האוניברסיטה הפתוחה (בראשי תיבות: האו"פ) היא אחת מעשר האוניברסיטאות בישראל המוכרות על ידי המועצה להשכלה גבוהה. ייחודה של האוניברסיטה הפתוחה הוא בקבלת כל אדם בוגר ללימודי תואר ראשון, ללא תנאים מוקדמים כגון תעודת בגרות, ציון ב או עמידה בבחינות קבלה.
שיטת הלימוד באוניברסיטה הפתוחה משלבת הוראה בלמידה מרחוק באמצעות טכנולוגיות וספרים לצד מפגשים פרונטליים למעוניינים. מרכזי לימוד של האוניברסיטה הפתוחה פזורים ברחבי ישראל, כשרבים מסניפיה הם שלוחות במכללות אקדמיות ברחבי הארץ. קבלת התואר באוניברסיטה הפתוחה בדומה למוסדות השכלה השונים מותנית בעמידה בהצלחה בדרישות הקורסים השונים כגון הגשת עבודות הנקראות ממ"נים וסיום בחינה בציון עובר, וכמו כן, נדרשת הוכחת ידיעת השפה האנגלית. עיקר התארים שהאוניברסיטה מציעה הם תארים ראשונים, ויש גם מספר מועט של תחומים ללימודי תואר שני, שדרישות הקבלה אליהם דומות למקובל ברוב האוניברסיטאות האחרות. בשנת 2022 אישרה המועצה להשכלה גבוהה פתיחת לימודים לתואר דוקטור בחינוך – טכנולוגיות במערכות למידה.
היסטוריה
בשנת 1971 הועלתה לראשונה ההצעה לייסד אוניברסיטה פתוחה בישראל במתכונת למידה מרחוק, דוגמת האוניברסיטה הפתוחה הבריטית. את ההצעה העלתה ועדה ממכון ויצמן, בראשות פרופסור שניאור ליפסון, אותה מינתה המועצה להשכלה גבוהה (המל"ג). הרעיון המשיך להתפתח כאשר קרן "יד הנדיב" (קרן רוטשילד) הציעה להקים במימונה "אוניברסיטה לכל" בישראל, על בסיס המלצת ועדת מומחים מטעמה בראשות פרופסור וילבור שראם מאוניברסיטת סטנפורד. ההצעה הוגשה לשר החינוך והתרבות, יגאל אלון, ובהובלתו החליטו הממשלה והמל"ג בשנת 1973 לייסד "אוניברסיטה לכל" בישראל היא ה"אוניברסיטה הפתוחה".
בשנת 1976 החלה האוניברסיטה הפתוחה את פעילותה, מהמטה בשכונת רמת אביב בתל אביב. היצע הקורסים כלל חמישה בלבד ונרשמו אליהם 2,267 סטודנטים. באותה עת הועסקו באוניברסיטה 130 עובדים, מהם 9 חברי סגל אקדמי בכיר, ו-31 חברי סגל הוראה. ב-19 בנובמבר 1995 נחתם הסכם בין האוניברסיטה לבין עיריית רעננה והוחל בפרויקט בניית קריית האוניברסיטה בעיר. טקס הנחת אבן הפינה נערך באוקטובר 2000, ובשנת 2004 הושלמה בניית קריית האוניברסיטה הפתוחה על שם דורותי דה רוטשילד, שם משכנה עד היום.
סמל
סמל האוניברסיטה הפתוחה עוצב בשנת 1974 על ידי ירום ורדימון. הסמל מורכב מדימוי מופשט המייצר תחושה של דינמיות, גמישות וזרימה. צבעו, כחול קובלט, נבחר על ידי ד"ר מקס רואו משום היותו כצבע דגל ישראל. ד"ר רואו היה מנהל קרן יד הנדיב של משפחת רוטשילד, אשר תמכה בהקמת האוניברסיטה, ולימים נשיא האוניברסיטה הראשון.
הקורסים
בשונה מאוניברסיטאות אחרות, אין מבנה הלימודים באוניברסיטה הפתוחה מחולק לפי שנים, אלא לפי קורסים שלכל אחד מהם שווי של נקודות זכות (נ"זים). כל הקורסים מותאמים ללמידה עצמית, על בסיס חומרי לימוד וספרים שניתנים לסטודנט ללא תשלום נוסף. לכל קורס יש אתר אינטרנט ייעודי הכולל חומרי לימוד והעשרה, אמצעי עזר טכנולוגיים, פורום להתייעצות עם הסגל האקדמי ודיונים בין הסטודנטים, וכן מידע על צוות הקורס ושעות ההנחיה הטלפוניות. לרשות הסטודנטים עומדים למעלה מ-700 קורסים.
הקורסים מקובצים לפי תוכניות לימוד. חלק מתוכניות הלימוד כוללות מגוון רחב מאוד של תחומי ידע וחלקן תוכניות הבנויות על פי מתכונת דיסציפלינרית ממוקדת, תוכניות לימודים חד-חוגיות או דו-חוגיות, בהן חופש הבחירה מצומצם יותר. בחירת הקורסים ותוכנית הלימודים, נעשית בהתאם להעדפת הסטודנט, בכפוף לתקנון האוניברסיטה.
לכל קורס צוות הוראה הכולל: מרַכזי הוראה - אלה מפעילים את הקורס על כל מרכיביו (הנחיה, מטלות, בחינות, חומרי למידה, תפעול אתר הקורס). איתם ניתן לשוחח בשעות המענה הטלפוני. הם גם הכתובת לשאלות ולבקשות בכל הנוגע למטלות, לבחינות ולבעיות מיוחדות בקורס. בנוסף, ישנם מנחי הקבוצות - תפקידם הוא להנחות את הוראת הקורס במפגשי ההנחיה. יתרה מזאת, הם גם מקיימים שעת הנחיה טלפונית שבועית ובודקים את המטלות שכותבים הסטודנטים בקבוצתם.
אופי ההנחיה
מלבד ספרי הלימודים, קיימות גם רמות שונות של הנחיה. בחלק מהקורסים יש הנחיה בלמידה מקוונת - מפגשי הנחיה אינטרנטיים אינטראקטיביים באמצעות הזום, בהם הסטודנטים יכולים להשתתף בשיעור באמצעות הצ'ט או המיקרופון. המפגשים המקוונים מוקלטים וניתנים לצפייה בזמנם החופשי של הסטודנטים. במרבית הקורסים יש גם אפשרות להשתתף במפגשי הנחיה פרונטליים בכיתות, אלה נועדו לסייע לסטודנטים בלימוד חומרי הקורס, אך לא מהווים תחליף ללמידה העצמית. תדירות ההנחיה, מתחלקת לשני סוגים: "הנחיה רגילה", ללא תשלום נוסף, הכוללת 8 מפגשים בסמסטר. ו"הנחיה מוגברת", בתשלום נוסף, הכוללת עד 14 מפגשים בסמסטר. בבחירת קבוצת הלימוד וההנחיה, קיימת גמישות במספר קריטריונים: אופי ההנחיה (פרונטלית, מקוונת), שעות הלימוד, ומיקום הקבוצה. מפגש הנחיה נע בין 1.5 ל-3 שעות.
הסמסטר
מסגרת הזמן היחידה המחייבת את הסטודנטים באוניברסיטה הפתוחה היא הסמסטר, שכן הלימודים במרבית הקורסים נמשכים סמסטר. עם סיום הסמסטר יש להשלים את חובות הקורס - הכוללים מספר מטלות כתובות במהלך הסמסטר, עליהם ניתן ציון ומשוב - ולצלוח את בחינת הגמר. בהתאם לכך, אין הגבלה על התחלת הלימודים בראשית השנה האקדמית, אלא ניתן להתחיל ללמוד בכל תחילת סמסטר: סתיו, אביב או קיץ. כמו כן, רשאים הסטודנטים להחליט בעצמם על קצב הלמידה והתמשכותה, מה שמאפשר גמישות רבה בשילוב לימודים עם חיי משפחה, מקצוע וכדומה.
מפגשי הנחיה נערכים במרכזי הלימוד של האוניברסיטה הפתוחה ברחבי הארץ. חלק ממרכזי הלימוד מציעים לסטודנטים שירותי ספרייה וציוד עזר, ומשמשים מקום מפגש לסטודנטים (עם המנחים או בלעדיהם).
התארים
האוניברסיטה הפתוחה מציעה עשרות אפשרויות לתארים ראשונים ומבחר של תוכניות לתואר שני. התארים הראשונים יכולים להיות כלליים, כמו תואר ראשון במדע הרוח או במדעי החברה, או להיות ספציפיים כמו תואר ראשון בהיסטוריה, או בכלכלה. ברוב תחומי הדעת ניתן ללמוד לתואר חד-חוגי, תואר חד-חוגי עם לימודי חטיבה, או תואר דו-חוגי (שבו מתמקדים בשני תחומי לימוד שונים).
המחלקות האקדמיות
האוניברסיטה הפתוחה מחולקת כיום ל-7 מחלקות אקדמיות:
אוכלוסיית הסטודנטים
באוניברסיטה הפתוחה לומדים כ-50,000 סטודנטים לתואר ראשון, לתואר שני וללימודי תעודה.
אפיקי המעבר מאפשרים למעוניינים להתחיל את הלימודים לתואר ראשון ללא דרישות סף של ציון פסיכומטרי. הצלחה במקבץ קורסים בהתאם לדרישות אפיק המעבר מאפשרת למעוניינים לבחור בין השלמת תואר באוניברסיטה הפתוחה לבין מעבר לאוניברסיטה אחרת להשלמת התואר.
אוכלוסיות ייעודיות
אופייה הלימודי של האוניברסיטה הפתוחה, מאפשר גמישות לימודים לצורכיהן של קבוצות אוכלוסייה ייעודיות, כגון: דוברי ערבית, חרדים, סטודנטים ממוצא אתיופי, תלמידי תיכון, חיילים בשירות חובה, תלמידים השוהים מחוץ לישראל, בעלי צרכים מיוחדים ואסירים.
בית הספר לשלטון מקומי
בית הספר נוסד ב-2013 בשיתוף פעולה בין האוניברסיטה הפתוחה למרכז לשלטון מקומי, במטרה לקדם את הרחבת ההשכלה הגבוהה בקרב עובדי הרשויות המקומיות. מאז הקמתו למדו בבית הספר אלפי סטודנטים וסטודנטיות לתואר ראשון במדעי החברה והרוח בשילוב תעודה בלימודי שלטון מקומי. לוקחות בו חלק עשרות רשויות ממג'דל שמס בצפון הארץ ועד אילת בדרומה, בכחמישים קבוצות לימוד.
בית הספר למדיניות ציבורית לעובדי המדינה
בית הספר למדיניות ציבורית לעובדי המדינה נפתח ב-2018. הוא מציע לימודי תואר ראשון במדעי החברה והרוח עם תעודה במדיניות ציבורית. התוכנית מיועדת לעובדי המגזר הציבורי ולציבור הרחב. הלימודים מקנים הבנה בהיבטים הפוליטיים, החברתיים, הכלכליים והמשפטיים של המדיניות הציבורית; הסטודנטים מתנסים בקורסים הממוקדים בסוגיות של רגולציה, גלובליזציה, תכנון מרחבי, ולומדים כיצד לכתוב נייר מדיניות. עד כה למדו ולומדים בתוכנית כמה מאות סטודנטים וסטודנטיות.
רשות המחקר
רשות המחקר באוניברסיטה הפתוחה פועלת לקידום הפעילות המחקרית של חברי וחברות הסגל. דיקן המחקר באוניברסיטה הפתוחה ממונה על רשות המחקר, על מכוני המחקר ועל שמירה על אתיקה במחקר.
תפקידה של רשות המחקר הוא לסייע לחוקרים באוניברסיטה הפתוחה לעסוק בפעילות מחקרית, להגיש הצעות מחקר לגופים מממנים תחרותיים ואחרים, לפרסם מאמרים בכתבי עת וספרים. סיוע זה ניתן באמצעות איתור של מקורות חיצוניים למימון מחקרים, הפניית קולות קוראים מתאימים, מתן מענקי מחקר פנימיים ומלגות לתלמידי מחקר, ומימון נסיעות של חוקרים וחוקרות לכנסים מדעיים.
רשות המחקר אחראית לנהל את תקציבי המחקר של החוקרים והחוקרות. הרשות מטפלת בצרכי החוקרים בכל הנוגע לתשתיות פיזיות ולכח האדם הנדרש לביצוע המחקרים ומשקיעה משאבים בתשתיות מחקר (מחשבים עתירי-ביצוע, מעבדות) ובכח אדם הנדרש לביצוע המחקרים (עוזרי מחקר ופוסט-דוקטורנטים). בנוסף לכך חותרת רשות המחקר ליצירת סביבה מחקרית מחוץ לקמפוס תוך גיבוש הסכמים עם מוסדות אקדמיים אחרים לאירוח החוקרים שנדרשים לתשתיות מחקריות ייעודיות, ולקידום שיתופי פעולה בין החוקרים באוניברסיטה הפתוחה לבין עמיתים ועמיתות במוסדות אלה.
ליד רשות המחקר פועלת ועדת היגוי המונה חמישה חברי וחברות סגל אקדמי בכיר, ובראשה עומד דיקן המחקר.
מכוני מחקר
באוניברסיטה הפתוחה פועלים שלושה מכוני מחקר החוקרים תחומים המשותפים למחלקות שונות. המכונים מסייעים ליצור ידע מדעי חדש ומאפשרים שיתוף פעולה, לימוד משותף של סוגיות שונות וכן קיום פעילויות עם חוקרים ועם מומחים ומומחיות מהארץ ומחו"ל. ראשי המכונים מתמנים לקדנציה בת שלוש שנים.
המכון לניתוחי מדיניות
המכון לניתוחי מדיניות הוא בין-תחומי וייעודו - קידום מחקר בנושאים תאורטיים ויישומיים הנוגעים ליחסי הגומלין המתקיימים בין גיבוש מדיניות ויישומה לבין תהליכים ומנגנונים פוליטיים, כלכליים וחברתיים. המכון מתמקד בניתוחי מדיניות ובבעיות חברתיות עכשוויות.
המכון לחקר היחסים בין יהודים, נוצרים, מוסלמים
תפקידו הציבורי של המכון הוא להעמיק את ההבנה של שלוש הדתות המונותאיסטיות (יהדות, נצרות ואסלאם) ויחסי הגומלין ביניהן, ולהביא את ממצאי המחקר בפני הקהל הרחב. המכון משתף פעולה עם גופי מחקר בארץ ובעולם ותומך במחקרים הנוגעים לתחומי העיסוק העיקריים של המכון.
שני גופי מחקר נוספים באוניברסיטה הפתוחה הם:
המעבדה הפתוחה למדיה ולמידע
המעבדה הפתוחה למדיה ולמידע משמשת מצע לפרויקטים דיגיטליים רב־תחומיים שבאמצעותם ניתן לקיים שיתופי פעולה בין חוקרים וחוקרות מדיסציפלינות שונות, כדוגמת סוציולוגיה, מדעי המחשב, ניהול, תקשורת, חינוך, פסיכולוגיה ומדעי הרוח הדיגיטליים.
אגודת הסטודנטים
באוניברסיטה הפתוחה אגודת סטודנטים פעילה. בין הפעילויות של האגודה: המסע לפולין, סדנאות ה"דיבייט", פרויקט "מצדיעים למילואים", שיתוף פעולה עם פרויקט תגלית, שירותי מרתונים לימודיים, קורסי העשרה וייעוץ משפטי חינם לסטודנטים. סמינרים להעצמה נשית שנערכו בבית ברל. מועדונים כמו: מועדון "או"פורטיוניטי" הנותן הזדמנויות ליצירת שיתוף פעולה ופרסום לסטודנטים אמנים ובעלי עסקים קטנים; "או"פלה" לסטודנטים הורים לילדים, "מועדון הנדל"ן" לסטודנטים המבקשים להבין את תחום הנדל"ן בארץ ובחו"ל ולהתמקצע בו וכן מועדון "מודל האו"ם".
בנוסף לכך מתקיימת פעילות ההתנדבותית של סטודנטים: פרויקט "זכור וכבד" למען ניצולי השואה, השתתפות ב"יום המעשים הטובים", פעילויות בבתי חולים עם עמותת "שישי שמח" ו"סחב"ק" – פרויקט הדגל של האגודה שמפגיש בין סטודנטים מתנדבים ומרַכז את הפעילות הקהילתית.
הספרייה
ספריית האוניברסיטה הפתוחה משרתת את הסטודנטים והסגל של המוסד. בספרייה אוסף מודפס של ספרי יעץ ועיון הכולל גם את כל יחידות הלימוד של הקורסים. עיקרו של האוסף הוא אלקטרוני וכולל ספרים וכתבי עת מקוונים. כמו כן, קיים בספרייה אוסף מדיה דיגיטלי עשיר. מופעל שירות סיוע לסטודנטים לחיפושי מידע פנים אל פנים ומרחוק, באמצעות "מרכז יעץ ארצי". מופעלת מערכת השאלה בין-ספרייתית וכן שירות משלוח מאמרים סרוקים וספרים מספריית האוניברסיטה לסטודנטים עד הבית. בשנת תשע"ט הוסבה מערכת הספרייה לתוכנת "עלמא".
המחלקה להערכה
המחלקה להערכה עוסקת במחקר פנים-ארגוני שמסייע למקבלי ההחלטות ולמובילי תהליכים באוניברסיטה לנווט את דרכם ולשפר תהליכים. המחלקה עוסקת בשלושה תחומים עיקריים: הערכה מעצבת שמלווה תהליכים ומיזמים חדשים, מחקר יישומי שמתמקד בחקר היעילות של תוכניות והשפעתן על מדדי הצלחה שונים וגם בחקר קבוצות סטודנטים (כגון חרדים, יוצאי אתיופיה, לקויי למידה ומגזרי שפה), ובניית מודלים וניתוחים בטכניקות של למידת מכונה ומדע נתונים.
המחלקה מתמחה גם בפיתוח כלי הערכה ומספקת נתונים לגורמי חוץ (כגון מל"ג, ות"ת והלשכה המרכזית לסטטיסטיקה). המחלקה קולטת סטודנטים לתואר שני בפסיכולוגיה מאוניברסיטאות שונות לעבודה מעשית, במסגרת קורס מחקרי.
המחלקה לפיתוח אקדמי וההוצאה לאור
המחלקה לפיתוח אקדמי וההוצאה לאור מנהלת ומלווה את תהליכי הפיתוח באוניברסיטה הפתוחה ומפיקה ספרי לימוד ועיון עבור הסטודנטים. הפיתוח מתבצע בצוותים המורכבים מאנשי אקדמיה ולצידם יועצים פדגוגיים וטכנולוגיים, עורכי טקסט ומעצבים גרפיים, במאים ותסריטאים, מומחים ואנשי הוראה.
המחלקה מלווה את צוות פיתוח הקורס: מהרעיון הראשוני והעברתו לחוות הדעת של מומחים בתחום, דרך אישורו אצל הגורמים האקדמיים המוסמכים באוניברסיטה הפתוחה, ועד הוצאתו לאור של חומר הלימוד, לרבות עיצובו הגרפי בצורתו המודפסת והדיגיטלית ופרסום ספרי הקורס.
ההוצאה לאור של האוניברסיטה הפתוחה, למדא לימוד והרחבת דעת, היא מהגדולות ומהוותיקות בארץ. היא מוציאה לאור עשרות רבות של ספרים מדי שנה. ספרי ההוצאה נלמדים במוסדות אקדמיים רבים בישראל.
מרכז שה"ם – המרכז לשילוב טכנולוגיות בהוראה מרחוק
מרכז שה"ם אחראי על בחינה, פיתוח, יישום והטמעה של פתרונות פדגוגיים מבוססי טכנולוגיה עבור פיתוח קורסים דיגיטליים והוראתם באוניברסיטה. צוותי מרכז שה"ם כוללים מעצבים טכנו-פדגוגים, מאפיינים, מפתחים ומפתחי אינטראקטיב, בודקי תוכנה, מומחים מעולם הווידאו בכלל זה מפעילי אולפן, עורכי וידאו ואפטריסטים, במאים, תסריטאים, ואנשי ונשות טכנולוגיה נוספים בעלי התמחויות מגוונות.
תחומי הפעילות העיקריים הם:
למדא עיון - הוצאת הספרים של האוניברסיטה הפתוחה
למדא עיון - הוצאת הספרים של האוניברסיטה הפתוחה הוקמה בשנת 2013 כבמה לפרסום כתבי יד חדשניים, מבוססי מחקר שנכתבו במקור בעברית. ספרי ההוצאה מציגים תוצרי כתיבה מכל תחומי מדעי הרוח והחברה ומטרתם לעורר שיח ודיון הציבורי בנושאים שונים. כל ספרי ההוצאה עוברים תהליך שיפוט עמיתים מעמיק ומושקעות חשיבה ומלאכה רבה בעריכתם המדעית ובעיצובם.
עד אוקטובר 2018 כיהנה בתפקיד ראש ההוצאה פרופסור אביבה חלמיש. כיום העורכת הראשית היא פרופ' תמר הרמן. החל מ־2014 למדא עיון מקיימת מדי שנה תחרות שהזוכים בה מקבלים את "פרס קרן גולדברג" (The Joseph and Dorothy Goldberg Charitable Trust) לכתבי יד מצטיינים, מבוססי מחקר, שיש בהם עניין הן לחוקרים הן לציבור המשכיל הרחב, בכל תחומי הדעת.
כמו כן למדא עיון פועלת להשגת מענקי פרסום לספרים נבחרים מקרנות שונות שזו מטרתן, דוגמת "מרכז הספר והספריות" ו"מועצת הפיס לתרבות ולאמנות".
לאורך השנים רקמה למדא עיון שיתופי פעולה עם הוצאות ספרים אוניברסיטאיות אחרות, ביניהן הוצאות הספרים של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, חיפה ותל אביב. כל ספר הרואה אור במסגרת למדא עיון זוכה למעטפת שיווקית-פרסומית מותאמת לו, מה שהביא בשנים האחרונות לעלייה חדה בכיסוי התקשורתי של ספרי ההוצאה.
הוצאת למדא עיון חברה בהתאחדות המו"לים בישראל.
למדא
למדא היא חנות ספרי הלימוד של האוניברסיטה הפתוחה. החנות עוסקת במכירת ספרים של האוניברסיטה הפתוחה, בחנות ובאתר למדא באינטרנט, לאוניברסיטאות ומוסדות, ללקוחות פרטיים, ולמפיצים וחנויות.
קריאות ישראליות
"קריאות ישראליות" הוא כתב עת אקדמי בעברית, דיגיטלי, רב־תחומי, על החברה הישראלית, המפגיש נשות ואנשי אקדמיה מדיסציפלינות שונות החוקרים את ה"מקום" הישראלי וכותבים על מחקריהם בעברית. עורכות את כתב העת פרופ' תמר הרמן ופרופ' עדנה לומסקי־פדר. גיליון ראשון עלה לאוויר בינואר 2022.
כתב העת מגמות
"מגמות" הוא כתב עת הוותיק ביותר במדעי החברה היוצא בישראל. הוא ראה אור לראשונה בידי מכון הנרייטה סאלד. בשנת 1949. באפריל 2014 נחתם הסכם בין האוניברסיטה הפתוחה ובין מכון סאלד להפקה משותפת של כתב העת מגמות. בשנת 2017 הוקם אתר אינטרנט ודיגיטציה של כתב העת, כך שבאתר מוצגים כעת כל הגיליונות שראו אור משנת 1949. השותפות בין המוסדות הסתיימה בינואר 2021.
מגזין למנהלים
האוניברסיטה הוציאה לאור שנים-עשר גיליונות של כתב העת "מגזין מנהלים" בין השנים 2004–2018. המגזין עסק במחקר בתחומי כלכלה וניהול.
אסכולה – כתב-עת למחשבה ולאקדמיה
"אסכולה" יוצא לאור החל מינואר 2018. עד כה ראו אור שבעה גיליונות. 'אסכולה' הוא בעריכת העיתונאי והמרצה לתקשורת אבנר הופשטיין.
המחלקה לגיוס משאבים וקשרי חוץ
המחלקה עוסקת בגיוס כספים מתורמים בישראל וברחבי תבל, למטרת פיתוח תוכניות של האוניברסיטה הפתוחה ומתן מלגות לסטודנטים.
חוג הידידים של האוניברסיטה הפתוחה
היחידה לקידום עובדי הוראה
היחידה לקידום עובדי הוראה באוניברסיטה הפתוחה מתמקדת בפיתוח מנהיגות חינוכית ובפיתוח מקצועי של מורים ושל בעלי תפקידים שונים במערכות החינוך: בנושאים דיסציפלינריים ובנושאים פדגוגיים בתהליכי הוראה–למידה–הערכה, היא מתבססת על הבסיס האקדמי הקיים באוניברסיטה הפתוחה.
היחידה פועלת במספר נתיבים: אופן העבודה מושתת על למידה מסביבה עתירת טכנולוגיות ושואב מאסטרטגיות למידה ורסטיליות ועל שיכלול דרכי חשיבה דרך תקשוב, סדנאות, סיורים והרצאות; הללו ניתנים בהנחיית מומחים אקדמיים.
מערך לימודי החוץ (מעל"ה)
מעל"ה כולל בתי ספר משטחי ידע שונים בהם ניתן לעבור השתלמויות, העשרה והכשרות מקצועיות כהשלמה לתוכניות אקדמיות בתחומי דעת מגוונים.
אסכולות – בית הספר ללימודים רב-תחומיים ולתרבות הדעת
באסכולות ניתן ללמוד קורסים בנושאים: אמנויות ומוזיקה, מדעים וחקר מוח, יהדות, ספרות, פילוסופיה, חוק ומשפט, היסטוריה ואקטואליה, מועדון טרום בכורה בקולנוע ועוד. בבית הספר פועלים שלושה פורומים ותיקים: פורום "ממשל ואסטרטגיה: מודיעין וביטחון לאומי", "הפורום הכלכלי" ו"הפורום המשפטי".
חשיפה - בית הספר לאמנויות התקשורת והדיגיטל
חשיפה מקיים מסלולי לימודי מקצועיים בתחום דיגיטל, תקשורת ואמנויות, שחלקם משמשים כנקודות זכות לתואר הראשון. בחשיפה ניתן ללמוד קורסים בשיווק דיגיטלי, מסחר אלקטרוני, לימודי קולנוע, עריכה ופוסט פרודקשן, עיצוב גרפי, אנימציה, משחקי מחשב וטיפול באמנויות.
תפנית – בית ספר למנהלים
תפנית מכשיר מנהלים במגוון תחומים קורס הכשרת דירקטורים, ניהול משאבי אנוש, מידענות, ייעוץ עסקי ואימון מנטלי. הוא אף מקיים קורסים וסדנאות עם מוסדות וארגונים כמו בנק לאומי ומשרד המשפטים.
דיפלומה – בית הספר ללימודי תעודה והסמכה
דיפלומה מעניק הכשרה מקצועית במקצועות העיצוב, התיירות והחשבונאות. בחלק מהמסלולים הוא מכין את הלומדים לבחינות ההסמכה של הגופים הרלוונטיים.
דיאלוג – בית הספר לשפות
בבית הספר דיאלוג לומדים שפות: אנגלית, צרפתית, ספרדית, סינית, ערבית, גרמנית, יוונית, רוסית ואיטלקית. דיאלוג מקיים קורסים לגופים שונים במשק ומקיים מערך הכשרה לנציגי ישראל בחו"ל במטרה לשפר את ההסברה בשפה האנגלית. כמו כן ניתנים שיעורים פרטיים לקצונת משטרת ישראל, הנהלת רשות המיסים ומשרדי הכלכלה והבריאות.
מירב – בית הספר לרפואה משלימה
בית הספר מירב עוסק בהכשרת מטפלים ברפואה משלימה כגון: נטורופתיה, רפואה סינית, פסיכותרפיה קוגניטיבית-התפתחותית, NLP, עיסוי, טוינה, ושיאצו. במירב נערכים קורסים למגזר הפרטי ברחבי הארץ.
לימודי הייטק
מערך של לימודים המועברים באופן מקוון כולל: PPC, DevOps, FULL STACK ועוד, המתקיימים באמצעות שיתוף פעולה עם מכללת INT.
אקדמיה מקוונת בע"מ
אקדמיה מקוונת בע"מ היא חברת בת של האוניברסיטה הפתוחה, שהוקמה בשנת תשע"ה במטרה לספק להשכלה הגבוהה הישראלית שירותי הפקה של משאבי לימוד מקוונים, שיתמכו בהוראה ויסייעו לשפר את הלמידה תוך מינוף הידע, הניסיון והתשתיות של האוניברסיטה הפתוחה. אקדמיה מקוונת הוקמה על רקע ההתעניינות הגוברת בטכנולוגיות למידה באקדמיה בישראל, העניין העולמי ביכולת של טכנולוגיות דיגיטליות לשפר את ההוראה במוסדות להשכלה גבוהה והמודעות הגוברת למורכבות של נושא החדשנות בטכנולוגיות למידה באקדמיה. אקדמיה מקוונת, יחד עם מרכז שה"ם, עוסקים בניתוח האתגרים בפיתוח קורסים אקדמיים ומאפיינים את טכנולוגיות הלמידה הנדרשות.
אופמופ
אופמופ בע"מ, היא חברה למסחור הידע האקדמי בבעלות האוניברסיטה הפתוחה שהוקמה בשנת 2008. במהלך פעילותה של האוניברסיטה נוצר ידע חדש, המהווה קניין רוחני. אופמופ פועלת למסחור והעברת הידע למשק ולתעשייה ויניבו לאוניברסיטה הכנסות שישמשו לקידום יעדיה. אופמופ מטפלת בפטנטים של חברי הסגל האוניברסיטה הפתוחה, ואחראית על פרויקטי מחקר של פיתוח טכנולוגיות טרם העברתן לתעשייה.
אקדמיה בתיכון
באוניברסיטה הפתוחה פועלת תוכנית "אקדמיה בתיכון" המאפשרת לתלמידי תיכון ללמוד באקדמיה ולהתחיל תואר ראשון. התוכנית נותנת לתלמידים החל מכיתה ט' ללמוד קורסים במגוון תחומים ולקבל המרת בגרות באותו תחום במקום בגרות סטנדרטית במשרד החינוך. התלמידים יכולים לאחר המרת הבגרות להמשיך לקורסים מתקדמים יותר.
השריר מצדיד הזרת (כף יד)
השריר מצדיד הזרת (TA: Musculus abductor digiti minimi manus) הוא אחד השרירים בבליטת תת-כף היד (בליטה שרירית בבסיס הזרת). כיווץ השריר מרחיק את הזרת מיתר האצבעות וכן יש בכיווצו לסייע לכיפוף הזרת.
תיאור
תחילתו של השריר מצדיד הזרת בעצם העדשה והוא נאחז בחלק התיכון של בסיס הגליל המקורב של הזרת.
עצבוב
השריר מצדיד הזרת מעוצבב על ידי שורש העצב הצווארי השמיני (C8) ועל ידי שורש העצב החזי הראשון (T1) דרך הענף העמוק של עצב הגומד.
מרקו
מרקו הוא שם פרטי איטלקי, המשמש כיום גם כשם משפחה.
{{פירושונים|
ראו גם
}}
השריר כופף הזרת הקצר (כף יד)
תיאור
תחילתו של השריר כופף הזרת הקצר ברצועת שורש היד הרוחבית (Retinaculum musculorum flexorum manus) ובאנקול של עצם האנקול. השריר נאחז בחלק התיכון של בסיס הגליל המקורב של הזרת.
עצבוב
השריר כופף הזרת הקצר מעוצבב על ידי שורש העצב הצווארי השמיני (C8) ועל ידי שורש העצב החזי הראשון (T1) דרך הענף העמוק של עצב הגומד.
גרהם סימסיון
גרהם סימסיון (באנגלית: Graeme C. Simsion) הוא סופר, תסריטאי, מחזאי ומנהל מערכות מידע אוסטרלי ממוצא ניו זילנדי.
ביוגרפיה
סימסיון נולד באוקלנד שבניו זילנד בשנת 1956 ומתגורר כיום באוסטרליה. הוא בעל תואר שני בכלכלה ותואר דוקטור מטעם אוניברסיטת מלבורן. במהלך חייו כתב תסריטים, סיפורים קצרים ומחזות, וכן התמחה בייעוץ עסקי וניהול מערכות מידע. בשנת 1982 הקים חברת ייעוץ מצליחה, Simsion Bowles & Associates, שהעסיקה 70 עובדים ב-3 ערים שונות ונמכרה בשנת 1999. הוא פרסם שני ספרים וכן מאמרים שעסקו בניהול מערכות מידע והרצה בנושא ברחבי העולם. בנוסף הקים סימסיון חברה לייבוא יינות בשם Pinot Now יחד עם סטיבן נוטון.
פרויקט רוזי הוא ספר הפרוזה הראשון של סימסיון. הרומן זכה להצלחה חסרת תקדים עוד בטרם פורסם, כאשר נמכר ליותר משלושים וחמש מדינות בעולם וגרף מקדמות של כשני מיליון ליש"ט. כתב היד של הרומן זכה בשנת 2012 בפרס Victorian Premiere's Unpublished Manuscript, המוענק ליצירות הרואות אור באוסטרליה. הספר השני, ספר המשך ל"פרויקט רוזי",נקרא בשם אפקט רוזי, יצא לאור באנגלית ב-2014, וב-2015 הגיע לישראל. הספר השלישי, הכל בגלל רוזי הוא "רומן חכם, מצחיק ומעורר מחשבה על גידול ילדים בימינו, על האופן שבו נתפסת שוֹנוּת אישיותית, ועל התוויות שהחברה ממהרת להצמיד לאנשים שלא עומדים בנורמות המקובלות".
סימסיון נשוי לאן בויסט (Anne Buist), פרופסור לפסיכיאטריה, ולהם 2 ילדים.
פייק
{{פירושונים|
ראו גם
}}
כוסית
כּוּסִית (במלעיל) היא מילת סלנג עברית המשמשת להתייחסות לאישה מושכת מינית. המילה נגזרת ממילת הסלנג "כוס" (שמקורה בערבית - كس), המשמשת לתיאור איבר המין הנשי. לצד התקבלותה ההדרגתית של המילה "כוסית" כסלנג נורמטיבי אצל רבים, ובפרט צעירים, יש המסתייגים ממנה ומתנגדים לשימוש בה גם כאשר הוא נעשה בקונוטציה חיובית זאת בשל המיניות הבוטה והמופרזת, לשיטתם, שמייצגת המילה. נוסף לכך יש המתנגדים לכינוי משום שהוא מתייחס לאישה כחפץ מיני בלבד. בניגוד למילים כמו פרחה ושרלילה המילה כוסית אינה נושאת התייחסות לאופייה של הבחורה או להרגליה המיניים.
מקורות אטימולוגיים והקבלות
כאמור, מקורה של המילה הוא "כוס" (שמקורה בערבית - كس), המשמשת לתיאור איבר המין הנשי. זוהי סינקדוכה, המתייחסת לאישה כולה על פי איבר המין שלה, הדומה למילה התקנית והלא בוטה "נקבה", הנגזרת אף היא מאותו איבר המכונה גם "נקב".
התייחסויות לנשים על פי אברי הרבייה שלהן ניתן למצוא גם בתנ"ך. בשירת דבורה מופיע המשפט שבו משתמשים במילה "רחם" במקום המילה "אישה", ומפרש פרשן הפשט "מצודת ציון": "רחם רחמתים - רוצה לומר, עלמה ושתי עלמות, וקראן בלשון בזיון, על שם הרחם". שאול התבטא בחריפות כלפי בנו יהונתן על תמיכתו בדוד:, תוך שימוש בצירוף "ערוות אמך" לציון אמו של יונתן.
המילה עברה מספר גלגולים לפני ה"כוסית" של ימינו. המילים הישנות "כוסה", "כוסייה" ו"כוסינה" נבעו ממקור דומה, אך ציינו כינוי גנאי לאישה. יש המשערים שהמילה כוסית נבעה מגזירה לאחור לצורת יחיד של צורת הרבים של "כוסייה"- כוסיות.
מילות הסלנג המקבילות, בקירוב, באנגלית הן "cunt" או "cut", אך להן רק קונוטציה שלילית מאוד. cunt משמשת באנגלית בריבוי משמעויות, הן כמקבילה ל"כוס" העברית, והן כמקבילה ל"כוסית" (ככינוי משפיל לאישה ולגבר). הלשונאי רוביק רוזנטל מציע את מילת הסלנג האמריקאית babe כמקבילה לכוסית. למילה זו אין קונוטציה שלילית.
השימוש במילה
המילה החלה להופיע בפיהם של דוברי עברית בסוף שנות ה-70 של המאה ה-20, ובשנותיה הראשונות נחשבה לניבול פה המהווה דרך וולגרית ופוגענית להתייחסות לאישה, דרך הרואה באישה חפץ מיני ותו לא. המחשה לצורת שימוש זו ניתנת בפסק דינו של שופט בית המשפט העליון, מאיר שמגר, העוסק בפרשה של אונס קבוצתי, שבתחילתו נאמר:
החל מסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 הפכה המילה מקובלת בקרב צעירים וצעירות, כשחלקם רואה בה ביטוי סלנג שגרתי, ללא קונוטציה מעליבה, ולעיתים אף רואים בה מחמאה. ההתייחסות למילה כמחמאה ניכרת בביטויים כמו "כוסית שחבל על הזמן", הבאים לתאר אישה מושכת במיוחד, ובצורת הזכר "כוסון" (במלרע), המשמשת לתיאור גבר יפה תואר, במנותק מהמקור האטימולוגי שלה (דוגמה למילה אחרת שבה יש התייחסות דומה, במנותק מהמקור האטימולוגי: "כֵּלה" - צורת נקבה בסלנג של "כלי", שהוא כינוי לאיבר המין הזכרי). המילה "כוסית" והטיות שונות שלה משמשות גם כשם תואר לחפצים (לדוגמה, "שמלה כוסית", "עיצוב כוסי") במשמעות "יפה מאוד" או "מושך מאוד".
שימושים אחרים במילה הם ככינוי גנאי לגבר העסוק בטיפוח חזותו החיצונית ומראהו, לרוב כאשר עיסוק יתר זה בא על חשבון תפקודו בתחום מסוים, או כלפי גבר שאינו מפגין את "גבריותו". כך, לדוגמה, מתואר לעיתים שחקן כדורגל העסוק בטיפוח חזותו אך אינו מפגין קשיחות במגרש הכדורגל כ"כוסית". כאשר הביטוי מופנה כלפי גבר, לעיתים קרובות הוא יבוא כמילה נרדפת ל"פחדן", "נמושה", "לפלף" ועוד.
התייחסות למילה כאל מילה לגיטימית לחלוטין הופיעה במאמרה של מאיה גור, "הולדת הסופיסטיכוסית", שהתפרסם בשבועון "Time Out תל אביב". המאמר, העוסק בשינוי באופנה בתל אביב, מספר לקוראיו "2006 הייתה השנה שבה צצו המון כוסיות ברחבי העיר שמשדרות לוק מסוג אחר - אלטרנטיבי, אינטליגנטי, מתוחכם ומרענן" תיאור זה והמשכו אינו מתייחס אל הכוסיות כנשים המשדרות מיניות בוטה, אלא "כאלו שמוותרות על הצמודים והמחשופים לטובת גזרות סגורות ורחבות יותר". גם המרואיינים במאמר משתמשים במילה בטבעיות. "הכוסית הנוכחית היא משהו מאוד עירוני ... הלוק הנוכחי מתרחק מהמודל הקלאסי של הכוסית המעודדת", אמרה נילי לנדסמן. נמרוד פלד, מאפר ומביים תצוגות אופנה, אמר: "אצל הכוסיות החדשות האופי והאמירה חשובים יותר מהשאלה אם היא נכנסת למידה 32 או 34. יש מקום לגיטימי לשמוע מה יש להן להגיד, ובגלל שיש יותר נשים בעמדות מפתח באופנה, המוטו החדש הוא תהיי כוסית ואל תשתקי. לא מספיק שהכוסית החדשה תהיה נורא יפה, היא חייבת גם איזשהו תוכן מאחוריה". במאמר העוסק במנהגן של בנות 12 להכין בּוּק לעצמן, מסופר: "'את כוסית מדהימה', היא הברכה הרווחת ברוב האלבומים, ואין משמחת לב יותר ממנה".
ביולי 2013 התחוללה סערה זוטא, כאשר נודע שבחגיגת יום ההולדת 90 של הנשיא שמעון פרס לחש הרמטכ"ל לשעבר, גבי אשכנזי, על אוזנה של שדרנית הטלוויזיה אורלי וילנאי, "את אחלה כוסית". בעקבות הפרסום שניתן לדברים אלה התנצל אשכנזי על דבריו אלה.
שימוש מובהק במילה כניבול פה נעשה בספר "סאות' פארק ופילוסופיה". ברוח ניבול הפה הבולט כל כך בסדרת הטלוויזיה סאות' פארק, שבה עוסק הספר, קרוי אחד הפרקים בספר: "אפיסטמולוגיה של כוסיות היא לא פונקציה בשביל שמוקים".
המחלוקת סביב השימוש במילה
לצד התקבלותה של המילה כסלנג נורמטיבי, רבים סולדים מן המיניות המופרזת, בעיניהם, שמייצג הביטוי, ומסתייגים מן המילה ומן השימוש בה. יש הרואים בה דוגמה לחיפצון של מושא הכינוי בפרט ושל בני האדם, במיוחד נשים, בכלל. שכן, לטענתם, מילה זו מעודדת אותנו לחשוב על אדם זה כעל אבר מין מהלך, ומפשיטה אותו מכל תכונה אנושית שיש לו.
במשאל שערך "הארץ" בשנת 2002 בקרב עשרים אנשי רוח, על התופעות הלשוניות המעצבנות אותם ועל התופעות הלשוניות החביבות עליהם, ציין המשורר נתן זך:
הסופר אהרן מגד התייחס אף הוא למילה זו:
בעקבות דברים אלה, וסלידתם של דוברים אחרים מהביטוי "חבל על הזמן", בחר העורך להכתיר את המשאל כולו בכותרת "כוסית חבל על הזמן".
שאלת מעמדה של מילה זו עלתה לדיון בבית המשפט המחוזי בחיפה, בשבתו כבית משפט לעניינים מנהליים, כאשר דן בעתירתו של אסיר שנענש על ידי שירות בתי הסוהר, לאחר שזה התבטא ביחס לעובדת סוציאלית של השירות, שלא בפניה אלא בשיחה עם חבר לכלא, כי היא "כוסית". השופט עודד גרשון, שפסל את החלטתו של שירות בתי הסוהר, ציין בדבריו:
המחשה לחדירתה של המילה כמחמאה ולא כעלבון ניתנת בציטוט מפי אסתי זקהיים, שבו היא מבהירה: "אני לא שמנה. אני כוסית אקסטרה-לארג'", כמו גם בדבריה ההומוריסטיים של שירי צוק, המתארת שלאחר הלידה היא "רצה לעלות על המשקל, לראות אם אני כבר שוב כוסית", ובדבריה של הדוגמנית רותם סלע: "אני שלמה עם הגוף שלי, אבל לא חושבת שאני כוסית-אש. ... יש 20 אלף בנות שהן כוסיות יותר ממני". שימוש מיוחד במילה נעשה בפיהם של לוחמים במחלקות הסיור בפלוגות המסייעות של חטיבות החי"ר בצה"ל המכנים עצמם "הכוסיות של מחלקה 5".
בריאיון שערכה עמליה רוזנבלום עם אריק איינשטיין ועלי מוהר הוזכרה המילה מספר פעמים. איינשטיין ביקר את המילה בחריפות: "זו טרחה לדבר שוב על אובדן התמימות, אבל זה זה, זה זה. אובדן התמימות. יש עדיין איים, יש כוחות שלא מוותרים, שממשיכים כל הזמן להיאבק, אבל זה מדהים איך הכל השתנה. קחי את צורות הביטוי, למשל. את איך שאנחנו מתבטאים. אני לא יודע אם אני גולש קצת, אבל היום אומרים 'כוסית' ואני שומע את זה ואני מזועזע. ואני עוד אחד שאוהב לנבל את הפה...". מוהר הסכים איתו ואמר ש"המלה כוסית באמת חושפת גסות לב שלא תתואר. זה לא סתם ניבול פה, שיכול גם להיות תמים. מי שיכול לקרוא ככה לבחורה...". איינשטיין הביע את תסכולו במילים "למה 'כוסית', כוסאוחתו...", אמירה שמאוחר יותר תיכנס לספרם של רוזנבלום וצבי טריגר "ללא מילים - התרבות הישראלית בראי השפה", שבו טענה רוזנבלום כי "'כוס' היא לא בהכרח פוגענית. 'כוסית', כן, והתקינות הפוליטית לא תמיד יכולה להבדיל בין המקרים, דווקא במקום שבו בני אדם יכולים".
במילון
כניסתה של מילת סלנג למילוני השפה התקנית מצריכה התגברות על מחסומים אחדים. בין מילוני השפה התקנית יש המסתייגים מהכללתן של מילות סלנג, ומציינים רק את הבולטות שבהן. מילת סלנג הנחשבת ל"מילה גסה" צריכה לעבור מחסום נוסף, מחסום המהוגנות, קודם שהיא נכללת במילון. שני מחסומים אלה אינם קיימים במילוני סלנג, שהרי מטרתם היא לכלול מילים כאלה.
בכרך השני של "מילון עולמי לעברית מדוברת", יצירתם של דן בן אמוץ ונתיבה בן-יהודה עדיין לא מופיעה המילה "כוסית", אף שכבר הייתה בשימוש (לא נרחב, כנראה) בשנים שקדמו לשנת 1982, שבה המילון יצא לאור. המילון מכיל שתי מילים שמקורן דומה ואינן בשימוש בימינו, "כוסה" ו"כוסייה", ואת שתיהן הוא מתאר כמילות גנאי.
אברהם אבן-שושן מיעט לכלול מילות סלנג במילונו, "המילון החדש", ורק במהדורת המילון שיצאה לאור בשנת 2003 (כעשרים שנה לאחר פטירתו של אבן שושן) ניתן ייצוג נרחב למילות סלנג. בהתאם לכך, במהדורת 2000 של המילון לא נכללו המילים "כוסית" ו"כוסון", אך גם לא "זין" הוותיקה ונפוצה יותר. במהדורת 2003 מופיעה המילה "כוסית", והגדרתה: "כינוי לבחורה מושכת (בלשון הדיבור)".
ב"מילון ההווה" של שושנה בהט ומרדכי מישור, שיצא לאור בשנת 1987, מופיעה המילה "כוס", אך לא מופיעות נגזרותיה.
במילון "רב מילים" של פרופ' יעקב שויקה, שיצא לאור בשנת 1997, נכללת המילה "כוסית", אך נעדרת המילה "כוסון". המצב דומה ב"מילון ספיר" של איתן אבניאון, שיצא לאור בשנת 1998. הגדרתה של "כוסית" במילון זה, "כינוי לבחורה אטרקטיבית, חטובה, 'חתיכה' (המוני)". בדומה למילונים אחרים, ההגדרה מתעלמת מהמשמעות המשפילה המיוחסת לעיתים למילה זו.
"מילון הסלנג המקיף" של רוביק רוזנטל, שיצא לאור בשנת 2006, כולל את המילים "כוסית" ו"כוסון", ומוסיף עליהן "כוסית על" ("סמל מין נשי"), "כוסון על" ("סמל מין גברי"), "כוסי" ("גבר מושך") ו"כוסייה" ("צעירה מינית, בסלנג מיושן").
בגרסה 5 של המילון המקוון בבילון, משנת 2004, מופיעות מילות סלנג רבות, ובהן זין והטיותיה, אך המילים "כוסית" ו"כוסון" נעדרות מהמילון.
במילון המקוון מורפיקס מופיעות מילים אלה. "כוסית" מתורגמת לאנגלית "sexy girl" (בחורה סקסית) תוך ציון שמדובר בסלנג גס ("coarse slang"). "כוסון" זוכה ליחס דומה, ומתורגם ל-"sexy man, attractive well-built man, hunk" (בחור סקסי, בחור מושך וחטוב, חתיך).
בתרבות הפופולרית
גם בספרות העברית נעשה שימוש במילה זו, בטקסט המשקף את דיבורן וחשיבתן של צעירות. כך במשפט הפתיחה של ספרה של שירי צוק, "15 דקות" (הוצאת ידיעות אחרונות, 2002): "אני לא ממש יודעת מה גרם לי לבוא לבוס השחצן שלי, חמישה שבועות לפני שהקוּסית שבי יוצאת לפנסיה (גיל שלושים) ולומר לו: ...".
המילה מופיעה במספר לא מבוטל של שירי פופ ישראליים, בחלקם הגדול נעשה שימוש בביטויים וולגריים ובתוך הקשר מיני. "איזה כוסית" הוא שירו של שיקו חייק, בביצועו של יובל פרי, ובו מופיעה השורה "איזה כוסית משגעת, את הגוף מנענעת". בשירם הבוטה והמיני של הלהקה "הישראלים" "תזיזי ת'ישבן". מופיעה השורה "תגידי מה איתך, איפה את איך גדלת? / נעשית כוסית, רוצה בטוסיק?". בשיר "אף אחד" של הדג נחש ומזי כהן, מתוך האלבום המכונה של הגרוב נאמר על "מנשה המגניב" כי "אז הוא יוצא עם חברים לעיר / יש ים של כוסיות המגוון נדיר".
ב-2007 הוציא הזמר עירד עתיר ("השרוט") סינגל בשם "כוסית" שהושמע גם בפריים טיים של ערוץ 2, בתוכנית "כישרון או כישלון" בהנחיית טל ברמן ושלום אסייג. מה שגרר תגובות נזעמות, בין היתר של חברת הכנסת זהבה גלאון.
בעקבות המשפט שהתנהל על לגיטימיות השימוש במילה (כמתואר לעיל), מתחה אסתר הרצוג ביקורת על השימוש בביטוי בתרבות הפופולרית: "השימוש במילה כוסית הרבה יותר נפוץ בטלוויזיה ובעיתונות, ואני הייתי מצפה שחינוך הציבור יתחיל במקומות היותר 'נאורים' הללו ולא ביחסים בין סוהר ואסיר".
קריימר
{{פירושונים|
ראו גם
}}
תנועת הרוח הקדושה
תנועת הרוח הקדושה היה ארגון מורדים אוגנדי בראשות אליס אומה, מדיום אשר טענה כי היא מודרכת בעזרת הרוח לקוונה. אליס, אוגנדית ממוצא אצ'ולי, טענה כי באוגוסט 1986 לקוונה הדריכה אותה להקים את הארגון. באופן רשמי קיימת הבחנה בין תנועת הרוח הקדושה שהיא הזרוע הפוליטית של ארגונה של אליס ו"הכוח הנייד של הרוח הקדושה" שהוא הזרוע הצבאית אך למעשה אין הבדלה ביניהם.
בנובמבר 1986, לאחר שאספה סביבה קבוצת מאמינים, שכנעה אליס את הצבא הדמוקרטי של אזרחי אוגנדה להעביר חלק מחייליו תחת פיקודה. בנובמבר ודצמבר של שנת 1986, גברה התנועה על כוחות צבא ההתנגדות העממי בשני ניצחונות לא צפויים. הניצחונות הללו הרחיבו את התמיכה כלפי התנועה בשבט האצ'ולי בפרט ובשבטים צפוניים בכלל ומשכו לתנועה מצטרפים חדשים. התנועה הייתה ידועה בכך שאיננה פוגעת ומתעללת בחייליה (בניגוד לממשלה ולארגוני המורדים האחרים) ועובדה זו הקנתה לה חלק רחב מהתמיכה הציבורית.
תנועת הרוח הקדושה נלחמה כמו כל צבא רגיל - כיבוש שטח ושליטה עליו וניהול קרבות - אך היו לה מספר תחומי פעילות אשר נתפסו כמוזרים. "שליטים" רוחניים שולבו בכל יחידה. חברי התנועה נדרשו לשפוך שמן מבורך על חיילים אשר תפקידו למנוע מכדורים לפגוע בחייל (אם נפשו טהורה). אבנים בורכו כך שהם יתפוצצו כרימונים וחיילים צעדו לקרב בתצורה המזכירה צלב תוך שירת תפילה. למרות שהיו לתנועה הפסדים קשים, בייחוד כאשר הארגון תקף חיילים המצוידים במקלעים, חלק מהשיטות הוכחו כיעילות במיוחד.
יחסי הידידות אשר שררו בין הצבא הדמוקרטי של אזרחי אוגנדה וארגון הרוח הקדושה לא שרדו. בתחילת 1987, ניסה הצבא הדמוקרטי לכבוש את בסיס האספקה האזרחי של הארגון. חרף הסכסוכים עם שאר ארגוני המורדים, התנועה החלה במהלך צבאי נרחב באוגוסט 1987 שמטרתו הסופית הייתה כיבוש הבירה קמפלה והקמת "גן-עדן עלי אדמות", לדברי אליס אומה. בנובמבר 1987, כוחותיו של הארגון התקדמו לאזורים בהם לא הייתה לו תמיכה והשפעה. לאחר סדרת הפסדים התנועה הובסה באופן סופי במהלך קרב אשר בו השתמשו כוחות צבא ההתנגדות בנשק ארטילרי כבד. הקרב התרחש ביער המרוחק כ-70 ק"מ צפונית לקמפלה. לאחר התפרקות התנועה, מספר קבוצות אשר נותרו ממנה ניסו לשמר את מטרתה. רוב הקבוצות הללו הפכו לקבוצות שודדים, אך התפרקו לאחר שרבים מחבריהן פרשו או הובסו בידי הממשלה או ארגוני מורדים אחרים. למרות זאת, אחת מן הקבוצות הללו הפכה לצבא ההתנגדות של האל אשר פועלת עד היום באזור אצ'ולילנד.
סאות'לנד
סאות'לנד (Southland, בתרגום מילולי - ארץ הדרום) הוא החבל הדרומי ביותר בניו זילנד, הוא כולל את חלקו הדרומי של האי הדרומי ואת האי סטיוארט. שטחו של החבל הוא 32,079 ק"מ רבוע ומתגוררים בו 93,000 תושבים, כמחצית מהם בעיר אינברקרגיל. בשטחו של החבל נמצא הפארק הלאומי פיורדלנד, הפארק הלאומי הגדול ביותר בניו זילנד, ומוקדים תיירותיים בולטים, ביניהם הפיורדים מילפורד סאונד ו-דאוטפול סאונד.
חלוקה מנהלית
מבחינה מנהלית החבל מחולק לשלוש רשויות אזוריות: שני מחוזות ועיר אחת.
פורמולה 1 עונת 2001
במסגרת פורמולה 1 של שנת 2001 נערכו 17 מרוצים. באליפות העולם זכה מיכאל שומאכר שנהג במסגרת קבוצת פרארי בהפרש גדול מאוד מדייוויד קולטהרד שזכה במקום השני.
כבכל עונה, חלו מספר שינויים בתקנון. העיקריים שבהם היו:
דני רוז
דני רוז (באנגלית: Danny Rose; נולד ב-2 ביולי 1990) הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת המגן השמאלי.
לידס יונייטד
רוז התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של לידס יונייטד. בעונת הצטרף לקבוצה הבוגרת, אך לא רשם דקות משחק במהלך העונה. בסיום העונה, ירדה לידס לליגה הראשונה ואף נכנסה לחובות כספיים, דבר אשר אילץ אותה למכור שחקנים.
טוטנהאם הוטספר
ב-25 ביולי 2007 חתם בטוטנהאם הוטספר תמורת מיליון פאונד. רוז הצטרף תחילה לאקדמיה של הקבוצה. בינואר נכלל לראשונה בסגל הקבוצה הראשונה במשחק גביע הליגה נגד סנדרלנד. בספטמבר נפצע בברכו. בינואר רוז ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 2-2 נגד לידס יונייטד.
תקופת השאלות
במרץ הושאל לווטפורד עד לסיום העונה. ב-4 באפריל 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–2 נגד דונקסטר רוברס.
ב-29 בספטמבר 2009 הושאל לפיטרבורו יונייטד עד ינואר, אך חזר לטוטנהאם כעבור חודש וחצי בלבד.
ב-9 בספטמבר 2010 הושאל לבריסטול סיטי, בה שיחק עד פברואר.
ב-31 באוגוסט 2012 הושאל לסנדרלנד עד לסיום העונה.
החזרה לטוטנהאם
ב-10 בינואר 2016 ענד לראשונה את סרט הקפטן של הקבוצה במשחק גביע ה-FA נגד לסטר סיטי.
ב-22 בספטמבר 2016 חתם על חוזה חדש בספרס, שמשאיר אותו בקבוצה עד שנת 2021. ב-31 בינואר 2017 רוז נפצע בברכו במשחק הליגה נגד סנדרלנד ונעדר כתשעה חודשים. אף על פי שנפצע באמצע העונה, רוז נכלל בנבחרת העונה של הפרמייר ליג.
ב-17 באוקטובר 2017 חזר לשחק לראשונה אחרי הפציעה במשחק נגד ריאל מדריד שהסתיים בתיקו 1-1.
ב-30 בינואר 2020 עזב רוז את טוטנהאם בפעם הראשונה לאחר שבע שנים, כשהושאל לניוקאסל יונייטד וחתם על חוזה לשישה חודשים.
ווטפורד
ב-16 ביוני 2021 עזב את טוטנהאם לאחר 14 שנה וחזר לווטפורד וחתם לשנתיים.
קריירה בינלאומית
בצעירותו, רוז שיחק בנבחרת הצעירה של אנגליה. רוז, אף נכלל בסגל נבחרת בריטניה לקראת אולימפיאדת לונדון.
ב-28 באוגוסט 2014 רוז זומן לראשונה לסגל נבחרת אנגליה לקראת המשחקים נגד ו, אך לא רשם דקות משחק. בתחילת שנת קיבל הצעה מההתאחדות לכדורגל בג'מייקה לייצג את  בעקבות מוצאו הג'מייקני של סבו, אך רוז סירב כיוון ששאף לייצג את אנגליה. ב-26 במרץ 2016 רוז ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 2–3 נגד.
רוז נכלל בסגל הנבחרת במונדיאל 2018.
המנון ארצות הברית
"הדגל זרוע-הכוכבים" (באנגלית: The Star-Spangled Banner, תעתוק בעברית: דִ'י סְטָאר סְפַּנְגֵלְד בָּאנֵר) הוא כינוי להמנון הלאומי של ארצות הברית.
השיר חובר בשנת 1814 על ידי פרנסיס סקוט קי בעת מלחמת 1812 (שהתחוללה בין השנים 1812–1815) בין ארצות הברית לבריטניה. קי, עורך דין ומשורר חובב, שאב השראה מדגל הקרב של מבצר מק-הנרי בבולטימור (ראו תמונת הדגל משמאל), ששרד הפגזה בריטית בת 25 שעות. המבצר הוא כיום מונומנט לאומי ובו מצגת אור-קולית על חיבור ההמנון. השיר נוגן באירועים רשמיים בנוסף לשירים פטריוטיים אחרים. בשנת 1930, ותיקי מלחמות החוץ פתחו בעצומה לארצות הברית להכיר רשמית בשיר כהמנון הלאומי. חמישה מיליון אנשים חתמו על העצומה, כתוצאה, ב-1931 נבחר על ידי הקונגרס של ארצות הברית להמנון האמריקאי. למעשה, לפני 1931 לא היה לארצות הברית המנון רשמי.
השיר הוא בן ארבעה בתים, אך רק הראשון הוא ההמנון האמריקאי. המנגינה היא נעימה בריטית מהמאה ה-18.
בשנת 1969 ביצע ג'ימי הנדריקס קאבר רוק להמנון בהופעה בפסטיבל וודסטוק, כמחאה על מלחמת וייטנאם. גרסה זו אומצה על ידי תנועת ילדי הפרחים כסמל למאבק נגד המלחמה, ולתרבות הנגד בפרט.
חידונאי
חידונאי הוא אדם העוסק בחיבור חידות ובהצגתן הפומבית.
כבר בתנ"ך רווח הנוהג לחוד חידות. שמשון חד לפלשתים חידה לא פתירה ("חידת חמיצר" בלשון ימינו) כדי למצוא תואנה להכות בהם. מלכת שבא באה לביקור אצל שלמה המלך ומנסה אותו בחידות כדי לעמוד מקרוב על גודל חכמתו.
במאה ה-12 עסק אברהם אבן עזרא בחיבור חידות ובפתרון חידות. על-פי המסופר, ניצלו חייו וחיי תלמידיו בזכות פתרון שמצא לבעיית יוספוס הכללית.
בשנות השישים של המאה ה-20 זכה להצלחה רבה בישראל החידונאי שמואל רוזן, שהציג את חידותיו (בעיקר חידות לשוניות וחידות דעת) בתוכנית הרדיו השבועית "קפד ראשו", וכן ערך חידונים פומביים. חידונאי נוסף שפעל באותה עת הוא שבח וייס, לימים יו"ר הכנסת, שעסק בתחום זה בעת שהיה סטודנט.
סאריס
סאריס (ערבית: ساريس) היה כפר ערבי בהרי ירושלים, כ-10 קילומטרים מערבית לירושלים, באזור שוכנים כיום מושב שורש והיישוב הכפרי שואבה, בגובה 656 מטר מעל פני הים. סאריס' בערבית הוא אחד משמותיה הערביים של אלת המסטיק שנוכחותה מרובה באזור זה. סאריס מוזכרת בתרגום השבעים ברשימת הערים בנחלת שבט יהודה, ללא ציון מקביל בתנ"ך.
היסטוריה
במפקד האוכלוסין העות'מאני של שנת 1596 נמנו בכפר 292 תושבים. על כמה מבתי הכפר נמצא חותם שלמה חקוק בסלע.
במאה העשרים הכפר היה שייך לנפת ירושלים שבמחוז ירושלים, על פי סקר הכפרים 1945 בארץ ישראל  שטחי אדמותיו הוערכו ב-10,699 דונם עות'מאני ומספר תושביו הוערך ב-560 נפשות.
במלחמת העצמאות הכפר שלט על הדרך לירושלים ויחד עם לוחמי הכפר בית מחסיר היה שותף פעיל בחסימת הכביש לירושלים בשער הגיא. ב-16 באפריל 1948, במסגרת מבצע הראל לפריצת הדרך לירושלים, נכבש הכפר למשך 5 שעות ובתיו נהרסו בשיטתיות כדי למנוע התבססות של כוחות ערביים לאחר עזיבת הכפר. על פי הודעת ההגנה נהרסו 42 בתים, בעוד הודעה רשמית של הבריטים דיווחה על הריסת 25 בתים בנוסף למסגד ובית הספר. תושבי סאריס עזבו קודם כיבוש הכפר או במהלך הקרב.
סאריס ודרך בורמה
עם כיבוש הכפר בית מחסיר במסגרת מבצע מכבי ביום 11 במאי 1948 וכיבוש "המסרק" ובנוסף לכך כשנכבש הכפר סאריס ב-16 באפריל, הושלמה השליטה על הרכס שמדרום לשער הגיא - מסאריס לבית מחסיר, ברכס זה עבר חלקה המזרחי של דרך בורמה, מסאריס לכביש שער הגיא-הר-טוב.
דרך בורמה התחילה ממזרח לכפר דיר מוחיסין, שעל כביש מסמיה - לטרון (היום כביש 3) עברה בסמוך לכפרים בית ג'יז ובית סוסין, הדרך מתפתלת ועולה לרכס ממזרח לבית סוסין ואחר כך יורדת, חוצה את כביש הר-טוב (כביש 38 של ימינו משער הגיא לצומת שמשון) ועולה לבית מחסיר דרך "המסרק" משם המשיכה לסאריס ושם התחברה לכביש לירושלים.
יחסי לבנון–רוסיה
יחסי לבנון–רוסיה (ברוסית: Российско-ливанские отношения, בערבית: علاقات روسية-لبنانية) הם היחסים הבילטרליים בין לבנון לרוסיה. ללבנון יש שגרירות במוסקבה ולרוסיה יש שגרירות בביירות. בין שתי המדינות מתקיימים יחסי ידידות.
היסטוריה
האימפריה הרוסית ניסתה להשפיע על האזור המוכר כיום כלבנון. לאחר הסכם אדריאנופול בשנת 1829, הייתה רוסיה בעלת החסות של הכנסיות היווניות האורתודוקסיות והארמניות בתוך האימפריה העות'מאנית. דיפלומטים רוסים ניסו להגדיל את ההשפעה הרוסית בלבנון וסוריה ביחד עם הרשויות העות'מאניות.
כתוצאה מהסכם סייקס–פיקו הייתה לבנון שבין מלחמות העולם אזור בשליטה צרפתית ישירה.
בשנת 1978 ברית המועצות תמכה בהחלטה 425 של מועצת הביטחון של האו"ם, שקראה לישראל להסיג את כוחותיה מלבנון.
בשנת 1985, נחטפו ארבעה דיפלומטים רוסים, וארגון בשם "ארגון השחרור האיסלאמי", שהכריז על עצמו כפלג של האחים המוסלמים, נטל אחריות על החטיפה. היחידה המיוחדת אלפא של ה-ק.ג.ב. נשלחה ללבנון ושיחררה את השבויים.
לאחר התפרקות ברית המועצות, הייתה לבנון בין המדינות הראשונות להכיר בפדרציה הרוסית כאומה עצמאית בדצמבר 1991.
בשנת 2004, שגריר רוסיה באומות המאוחדות, אנדריי דניסוב, נמנע מההצבעה בהחלטה 1559 של מועצת הביטחון של האו"ם במטרה לאפשר לאו"ם לדחוק בסוריה, בת ברית קרובה של רוסיה, להוציא את כל חייליה מלבנון.
לאחר מלחמת לבנון השנייה, נשלחו חיילים רוסים ללבנון למטרות הומניטריות. הם לא היו חלק מכוח האו"ם הזמני בלבנון. אף על פי כן, בלארוס וארמניה, שתי בעלות ברית קרובות של רוסיה, תרמו חיילים לכוח הצבאי מטעם האו"ם.
בנוסף, בשנת 2008 הוכרז שרוסיה תעניק ללבנון 10 מטוסי קרב משומשים מדגם מיג-29. תוכנן שהמתנה תהיה חלק מעסקת שיתוף פעולה ביטחוני בין רוסיה ללבנון. המתנה הייתה כנראה השדרוג הגדול ביותר לכוחות הביטחון הלבנונים מאז סוף מלחמת האזרחים בלבנון. עקב בקשות של הממשלה הלבנונית, העסקה שונתה מאוחר יותר למסוקי קרב רוסים.
בשנת 2010, הכריז ראש ממשלת רוסיה, ולדימיר פוטין, שרוסיה תיתן ללבנון במתנה, ללא כל מחיר או תנאים, נשק ואספקה צבאית כדי לחזק את צבא לבנון. המתנה כללה שישה מסוקי קרב מדגם מיל מי-24, 31 טנקי T-72, 36 תותחי ארטילריה (130-מילימטר) וכ-500,000 פגזים לשימוש הארטילריה הלבנונית. עיתונאים ישראלים ציפו שבעקבות משלוח זה רוסיה תנצל את ההזדמנות ותשלח יועצים ומדריכים כדי ללמד את הלבנונים כיצד להשתמש בציוד הצבאי החדש.
בשנת 2010 דנו נציגים של רוסיה ולבנון על האפשרות לבנות מספר תחנות כוח מונעות-גז בלבנון שיהיו מחוברות דרך צינור הגז הערבי, במימון רוסיה.
יחסי מסחר
בשנת 2013 היה סך המסחר הבילטרלי מעל 500 מיליון דולר: רוסיה ייצאה ללבנון בעיקר חומרי גלם (שמן ומצרכים עתירי פחמימות), ולבנון סיפקה לרוסיה בעיקר תוצרת חקלאית, לרוב טבק. לאחר הסנקציות שרוסיה הטילה חזרה נגד האיחוד האירופי ונאט"ו עם התערבותה באוקראינה, יחסי המסחר בין רוסיה ללבנון צברו תאוצה. בשנת 2014 הועמד סך היצוא של רוסיה ללבנון על כ-900 מיליון דולר.
יחסי הפנים בלבנון כיום
למספר פוליטיקאים רוסים יש יחסי ידידות עם חלק ממפלגות מחנה ה-8 במרץ.
תנועה פוליטית אחת אשר תואמת את האינטרסים הפוליטיים של רוסיה בלבנון היא מפלגת השמאל, המפלגה הלאומית-סוציאליסטית הסורית בלבנון, אשר לה שני מושבים בפרלמנט הלבנוני. המפלגה הוקמה בשנת 1932 על ידי אנטון סעאדה, יווני אורתודוקסי שהתגורר מחוץ לביירות. כיום חלק רב מחברי המפלגה הם נוצרים. בדצמבר 2014 פגש סגן שר החוץ הרוסי, מיכאיל בוגדנוב, את ראש המפלגה, אסאד חרדן.
המיליציה השיעית חזבאללה מצוידת בעיקר בנשק רוסי. בנוסף, ידוע שארגון חזבאללה גייס בעבר לשורותיו אנשים מרוסיה. עם תחילת התערבותה של רוסיה במלחמת האזרחים בסוריה, טענו גופי תקשורת המקושרים לחזבאללה שחיילים רוסים משקיעים את מאמצם בלחימה נגד לוחמי חזבאללה במקום במלחמת האזרחים בסוריה. בכירים בחזבאללה קדמו בברכה את התערבות רוסיה בשכנתה סוריה. רוסיה לא מכירה בחזבאללה כארגון טרור ומציידת את הארגון בנשק.
סק"א-1946
"סקא-1946" (ברוסית: СКА-1946) היא קבוצת הוקי קרח לנוער מהעיר סנקט פטרבורג, המתמודדת בליגת MHL ומהווה לקבוצת הנוער של סק"א. זו אחת מקבוצות ההוקי קרח לנוער הוותיקות ברוסיה.
היסטוריה
הקבוצה הוקמה לראשונה בשנת 1978 והשתתפה בליגה הסובייטית השנייה בעונת 1979/1980. בשנת 1989 הקבוצה נקראה "סק"א-2" ושימשה כקבוצת המילואים של סק"א.
בשנת 2009 הוקמה מחדש תחת השם "סקא-1946" והיא נקראת כך על שם שנת הייסוד של קבוצת האם סק"א סנקט פטרבורג, שנוסדה בשנת 1946.
בעונת 2014/2015 הקבוצה העפילה עד לגמר ליגת MHL וסיימה כסגנית האלופה, במה שהפך להישג השיא של הקבוצה עד אז. היא שחזרה את ההישג גם בעונת 2017/2018.
בעונת 2019/2020 הוכתרה לאלופת רוסיה עד גיל 21, לאחר שהליגה הופסקה בשל התפרצות נגיף הקורונה ברוסיה. שנתיים לאחר מכן, באפריל 2022, הבטיחה זכייה ראשונה בהיסטוריה בגביע חרלמוב, אחרי שגברה על קבוצת הנוער של צסק״א מוסקבה.
סטטיסטיקה
מקרא: מש' = משחקים, נצ' = ניצחונות, הפ' = הפסדים, נק' = נקודות
תעוזה (קרן הון)
תעוזה - פיירצ'יילד טכנולוג'י וונטשר בע"מ היא קרן הון סיכון ישראלית שמניותיה נסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב.