cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
לפידודנדרון
מאפיינים
צמח זה התקיים רק במשך הקרבון שהיה עשיר בחמצן. הצמחים התקיימו בדומה למספר מחטניים כמו אשוח או אשוחית, ששגשגו רק לאחר היעלמם אך היו בעלי מחזור חיים דומה. למרות שלא היו לצמח עלים רחבים, גזעים ואף לא ענפים היו לו גבעולים רחבים עם מערכת הובלת נוזלים חד-פנימית וכן אצטרובלים קדומים שחלקם התאבנו.
צמחים קדומים אלה התקיימו בביצות הקדומות באזורים טרופיים או סובטרופיים, אשר היו בעבר נרחבים יותר. המאובנים שלו נמצאו צפונה עד שפיצברגן ודרומה עד אמריקה הדרומית והם תוארו למדע ב-1820 בידי החוקר הצ'כי קספר מריה פון שטרנברג. הצמחים נכחדו עם סיום הקרבון ותחילת הפרם, אז החמצן של הביצות החל להתמעט והאזור החל להתייבש. את מקומם של צמחים אלה החליפו עצים אמיתיים כמו מחטניים שהתאימו למצבי יובש.
הורליבקה
הורליבקה (באוקראינית: Го́рлівка; ברוסית: Горловка, "גורלובקה") היא עיר במחוז דונצק אוקראינה.
היסטוריה
במאה ה-18 החלו להתיישב במקום קוזקים וצמיתים נמלטים. עם תחילתה של בניית מסילת הרכבת היישוב החל לצמוח. במקום התגלו מצבורי פחם רבים, והדבר הוביל לתעשיית כרייה ענפה ופיתוח העיר. העיר נקראת על שמו של הגאולוג הרוסי פיוטר גורלוב שגילה את מרבצי הפחם באזור.
ב-1916 קיבלה הורליבקה מעמד של עיר, אז חיו בה 30 אלף תושבים.
ב-29 באוקטובר 1941 נכבשה העיר על ידי הגרמנים, וב-5 בספטמבר 1943 היא שוחררה על ידי הצבא האדום.
העיר נפגעה קשות במהלך המלחמה בדונבאס ומאז הייתה בעיקר בשליטה של בדלנים פרו-רוסים. פרברי העיר נשארו בשליטת הצבא האוקראיני.
סמלי העיר
בשנת 2000 אושרו דגל וסמל העיר החדשים שעוצבו על ידי הצייר האוקראיני לאוניד טולסטוב.
אוכלוסייה
הרכב אוכלוסיית הורליבקה לפי לאום ב-2001:
אייזול
היסטוריה
בשנים 72–1871 התנהגותו הבלתי מסודרת של חלקום, ראש מיזו, אילצה את הבריטים להקים מאחז צבאי שהפך לימים לכפר אייזול. המאחז הוקם על ידי סואקופילאלה, ראש רייק, והיא הייתה רק 14 ק"מ מסאיראנג, משם ניתן היה לנסוע בסירה שטוחה. בשנת 1890 הגיעו קצין דלי ממשטרת אסאם ו -400 אנשיו לעיזאוול כדי לתמוך בחייליו של קולונל סקינר במהלך פעולה צבאית בריטית נגד שבטי מיזו. על פי המלצתו של דלי, נבחרה איזוואל כאתר של מוצבה מבוצרת שהוטל על הקולונל סקינר להקים. הכוחות הקימו מחסנים ומבנים באתר. בשנים 95–1892 Aizawl הפכה נגישה מסילצ'ר בדרך מזג אוויר בהירה בפיקוחו של רב-סרן לוך.
חיל האוויר ההודי ביצע תקיפות אוויריות על העיר במהלך מרד החזית הלאומית של מיזו (MNF) במרץ 1966, ובעקבותיו נסוג ה-MNF ללונגלי. עד 1966, אייזוואל היה כפר גדול אך ההתארגנות מחדש של כפרי מיזו לאחר המרד גרמה לו להפוך לעיר גדולה יותר ואז לעיר. Aizawl הפכה לצומת תחבורה חשוב באזור. יותר מ 25% מאוכלוסיית מדינת מיזורם מתגוררים בעיר.
The Loveliest Time
The Loveliest Time הוא אלבום האולפן השביעי של הזמרת הקנדית קארלי ריי ג'פסן, שיצא ב-28 ביולי 2023 על ידי 604, סקולבוי ואינטרסקופ רקורדס. הוא משמש כאלבום המשך ל-The Loneliest Time שיצא בשנת 2022, הכולל שירים שיועדו לאלבום המקורי. קדם לו הסינגל "Shy Boy".
רקע
בפברואר 2020, בזמן שיצאה לסיבוב ההופעות "The Dedicated Tour", ג'פסן החלה לאסוף חומרים לאלבום האולפן השישי שלה. במהלך מגפת הקורונה היא הפכה חלל משרדי ישן בביתה בלוס אנג'לס לסטודיו ביתי. היא הקליטה למעלה מ-65 שירים לאלבום ורק מעטים מהם הגיעו ל-The Loneliest Time. עם זאת, אלבום המשך הוכרז לאחר 9 חודשים, בשם The Loveliest Time, בהפקתם של מפיקים כמו רוסטאם באטמנגליג'. הסינגל "Shy Boy" יצא כמה שבועות לפני ההכרזה שלו, ב-23 ביוני 2023.
רשימת השמעה
הערות
היצור מן הביצה
היצור מן הבִּיצָה (באנגלית: Swamp Thing; תרגום מילולי: דבר הביצה) הוא דמות בדיונית של אלמנטל צומח המופיעה בחוברות קומיקס בהוצאת DC קומיקס. היצור מן הביצה הראשון, אלכס אולסן, הופיע לראשונה בסיפור אימה בודד ואשר אינו קשור להמשכיות DC המרכזית בחוברת House of Secrets #92 מיולי 1971. בנוסף לאולסן, חלקו בזהותו של היצור מן הביצה חמש דמויות: אלק הולנד (המזוהה ביותר עם הדמות), אלברט הולרר, טפי הולנד, אלן הולמן ואהרון היילי. הדמות נוצרה בידי הכותב לן ויין והמאייר ברני רייטסון. הדמות היא מסה אנושית של חומר ירק שנלחמת כדי להגן על הביצה שלו, על הסביבה הטבעית וכן על האנושות מפני איומים על-טבעיים וטרור אקולוגי.
פופולריותה של הדמות גדלה בשנות ה-80 ותחילת שנות ה-90 של המאה ה-20. נוסף על היסטוריה פרסומית רחבה, הזיכיון הניב שני סרטי קולנוע, סדרת טלוויזיה לייב אקשן וכן סדרת אנימציה קצרה בת חמישה חלקים. דמותו של היצור מן הביצה מדורגת במקום ה-28 ברשימת גיבורי-העל הגדולים לפי אתר IGN וכן במקום ה-29 ברשימת 50 דמויות הקומיקס הגדולות של כל הזמנים לפי מגזין אמפייר.
ב-31 במאי 2019 עלתה לאוויר סדרת טלוויזיה אודותיו אשר שמה הוא "היצור מן הביצה".
אלכס אולסן
בסיפור הראשון בו מופיעה הדמות, המתרחש בשנות ה-20, אלכס אולסן הוא מדען שנלכד במעבדתו לאחר שעוזרו פוצץ אותה. עוזרו, דמיאן רידג', התכוון להרוג את אולסן ולהשיג את ידה של אשתו לינדה. אולסן משתנה פיזית בעקבות הכימיקלים והכוחות המיסטיים שבביצה, והופך ליצור מפלצתי שהורג את רידג' בטרם זה ירצח את לינדה. היצור מן הביצה אינו מצליח לגרום ללינדה לזהותו, ושוקע בעצבותו הרבה לתוך ביתו הבוצי החדש.
אלק הולנד
לאחר הצלחת הסיפור הקצר, שני יוצרי הדמות התבקשו ליצור סדרה מתמשכת בה מככבת דמות הרואית ועכשווית יותר. ויין ורייטסון עדכנו את זמן העלילה לשנות ה-70 של המאה ה-20 והציגו את דמותו של אלק הולנד, מדען שעובד בביצות לואיזיאנה על נוסחת שיחזור ביולוגית ש"מסוגלת להצמיח יערות ממדבריות". הוא נהרג על ידי פצצה שהושתלה בידי סוכניו של מר אי המסתורי, אשר מעוניין להשיג את ידו על הנוסחה. במהלך השריפה, כימיקלים רבים ניתזים על גופו של הולנד, והוא רץ מהמעבדה ונופל לביצות המזוהמות. זמן מה לאחר מכן, יצור דמוי צמח אנושי עולה מתוכן. רוי תומאס וג'רי קונוויי, שיצרו את דמותו של יצור אדם השייך לחברת מארוול קומיקס כשנה וחצי לפני יצירתו של אלק הולנד, מצאו דמיון רב בסיפור המקור של שתי הדמויות, אולם מארוול קומיקס בחרה שלא להגיש תביעה משפטית מאחר ששתי הדמויות דומות לדמות תור הזהב "הערימה" של חברת Hillman Periodicals.
היצור מן הביצה תוכנן במקור כמוטציה, כחיקוי מזוהם ביותר של אדם. אולם, תחת כתיבתו של אלן מור, היצור מן הביצה הומצא מחדש כישות האלמנטלים שנוצרה עם מותו של אלק הולנד ושמרה על זיכרונותיו ועל אישיותו. הוא מתואר כ"צמח אשר חושב שהוא אלק הולנד, ומנסה ככל יכולתו להיות אלק הולנד". דבר זה מוסיף ומבדיל את היצור מן הביצה מיצור אדם של חברת מארוול קומיקס, אם כי עדיין יצורים דמויי אדם מופיעים בפרלמנט העצים.
ההבדל העיקרי בין היצור מן הביצה השני לראשון הוא במבנה גופו השרירי וביכולתו לדבר. הקושי ביכולת הדיבור אצל אלכס אולסן היה לסיבה העיקרית מדוע אשתו לא יכלה לזהותו. אלן מור ניסה לפייס בין שתי הדמויות על ידי הגילוי כי היו קיימים גלגולים קודמים של היצור מן הביצה לפני מותו ותחייתו המחודשת של אלק הולנד. שלושה מתוכם ראויים לציון: אלברט הולרר, טייס במלחמת העולם השנייה, אהרון היילי מתקופת שנות ה-40 ואלאן הולמן, היצור מן הביצה של שנות ה-50 ושנות ה-60 של המאה ה-20.
יוסף וולף
יוסף ווּלף (Joseph Wulf; 22 בדצמבר 1912 - 10 באוקטובר 1974) היה היסטוריון יהודי ממוצא גרמני-פולני וניצול השואה.
ביוגרפיה
וולף הוא יליד קמניץ, גדל והתחנך בעיר קרקוב. באוניברסיטה היהודית בעיר החל בהכשרה ללימודי רבנות. לאחר כיבוש פולין על ידי גרמניה הנאצית, וולף ומשפחתו נאסרו בגטו קרקוב. בגטו חבר לחברי מחתרת יהודים. פעילותו המחתרתית נתגלתה והוא נשלח למחנה אושוויץ, שרד את תלאות המחנה ואת צעדת המוות ממנו. אשתו ובנו שרדו אף הם את המלחמה, אך הוא איבד את אביו, אימו, אחיו, גיסתו ואחיינית.
הנצחת ועידת ואנזה
בשנת 1965, וולף הציע שוילת ואנזה, הבניין בו התנהלה ועידת ואנזה בה הוחלט על הפתרון הסופי בשנת 1942, תהפוך לאתר הנצחה ומרכז תיעוד לזכר השואה, אך הממשלה הגרמנית דחתה את ההצעה בזמנו. המבנה שימש כבית ספר ולא היה תקציב להוציא את הרעיון אל הפועל.
ביאושו, התאבד וולף בשנת 1974 בקפיצה מחלון דירתו בקומה החמישית של בית מגורים בעיר שרלוטנברג. "פרסמתי 18 ספרים על הרייך השלישי ולא הייתה להם אף השפעה. ניתן לתעד כל דבר עד המוות לגרמנים. ישנו משטר דמוקרטי בבון. אולם רוצחי ההמונים מסתובבים חופשי, חיים בבתיהם הקטנים ומגדלים פרחים" - כך כתב במכתב ההתאבדות שהותיר לבנו דייוויד. לאחר התאבדותו הובא לקבורה בחולון.ב-20 בינואר 1992, יובל שנים מאז שהתקיימה הוועידה ההיסטורית, וילת ואנזה נפתחה לציבור כמוזיאון וכאתר הנצחה לזכר השואה. בחדר האוכל בו התכנסו ראשי המשטר הנאצי, ישנן תמונות וביוגרפיות על המשתתפים בוועידה. המוזיאון מכיל גם מיצגים קבועים של תמונות וטקסטים המתעדים את השואה ואת תכנונה. בקומה השנייה קיים חדר הנקרא על שמו של וולף ובו שוכן אוסף גדול של ספרים העוסקים בימי המשטר הנאצי וכן חומר תיעודי נוסף כגון סרטי מיקרופילם ומסמכים רשמיים של הנאצים.
היסטוריון
עם תום מלחמת העולם השנייה וולף נותר בפולין, ובין השנים 1945 עד 1947 היה חבר בוועדה היהודית ההיסטורית המרכזית. בקיץ 1947 עבר לפריס ובשנת 1952 השתקע בברלין. וולף פרסם ספרים רבים אודות הרייך השלישי, ביניהם ביוגרפיות אודות היינריך הימלר ומרטין בורמן.
וולף זכה במספר פרסים ועיטורים, ביניהם פרס ליאו בק (1961), מדליה על שם קרל פון אוסייצקי (1964) ותואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת ברלין החופשית.
מחירי לינדל
מחירי לינדל (מס לינדל) הם צורת מימון של מוצרים ציבוריים, כאשר כל פרט משלם על המוצר הציבורי לפי התועלת השולית שלו. במילים אחרות, כל פרט משלם לפי כמות ההנאה או השימוש שהוא מקבל מהצריכה של יחידה נוספת מהמוצר הציבורי. ניתן להתייחס לכך כשיתוף קבוצתי של האנשים כדי לממן את המוצר, כך שמס לינדל מתאר את הכמות האופטימלית של מוצר ציבורי אשר בה סכום המחירים שאותה קבוצה של אנשים מוכנה לשלם עבור הוספת עוד יחידה מהמוצר, שווה לעלות השולית של אספקת אותו מוצר ציבורי.
אריק לינדל (1891 - 1960) היה כלכלן שוודי. הוא היה פרופסור לכלכלה באוניברסיטת אופסלה בשנים 1958-1942. היה גם יועץ לממשלת שוודיה ולבנק המרכזי. לינדל הציג את השאלה של מימון מוצרים ציבוריים בהתאם לצריכה של הפרט.
התאוריה של לינדל
עד כה, ההקצאה היעילה של מוצרים ציבוריים התאפיינה בשתי דרכים:
שני האפיונים הנ"ל דומים מפני ששיעור התחלופה השולית (או הרצון לשלם), הוא למעשה הגובה של עקומת הביקוש, אך יש מספר הבדלים בין שתי הגישות. הגישה השנייה יכולה להיות מפורשת על ידי שימוש בעקומות ביקוש רגילות (ללא פיצוי), כך שהגובה של כל עקומת ביקוש השייכת לאדם מסוים תלויה בהכנסה של אותו אדם.
כדי להבדיל בין שתי הגישות, הגישה השנייה תהיה מיוחסת כגישת מחירי לינדל, הקרויה על שם הכלכלן השוודי אשר לראשונה הציע אותה.
החוק של מחירי לינדל מתואר בצורה מתמטית באופן הבא:
כאשר היא עקומת הביקוש ההופכית של אדם 1, כך שהיא מהווה את הרצון שלו לשלם על המוצר הציבורי כפונקציה של הכמות Z מהמוצר, וההכנסה שלו M_1 (ובנוסף אולי עוד מספר קריטריונים אחרים). P_z^i הוא המחיר אשר חל רק על האדם i, והוא למעשה הגובה של עקומת הביקוש של אדם i למוצר הציבורי. כל עוד הטעמים של אנשים נבדלים אחד מהשני, אז עקומת הביקוש של אדם אחד תהיה לרוב שונה מזו של האחר. אפילו כאשר כולם צורכים את אותה הכמות Z של המוצר הציבורי, הרצון של האנשים לשלם יהיה שונה. המחיר P_z^1 מהווה את מחיר הלינדל של אדם 1 למוצר ציבורי. מחיר לינדל זה הוא מחיר אישי, כאשר פוטנציאלית קיים מחיר שונה לכל אדם במדינה, אפילו שכולם צורכים את אותה הכמות מהמוצר הציבורי.
במוצרים פרטיים, כל האנשים רואים את אותו המחיר, ואז הם בוחרים איזו כמות הם רוצים לצרוך, ולכן כמויות אלו ישתנו בקרב האנשים. במוצר ציבורי טהור, המצב הוא הפוך. אנשים צורכים את אותה הכמות של המוצר אך המחיר לכל אדם הוא שונה. המחיר במוצרים פרטיים הוא המחיר שהאנשים רואים ויכולים לקנות בו את המוצרים, כאשר מחיר לינדל הוא מחיר היפותטי אשר מתייחס למחיר שהאדם יהיה מוכן לשלם כדי לקבל עוד קצת מהמוצר, אם מישהו היה מציע לו.
במציאות, כדי שמחירי לינדל יעבדו לפי התאוריה, נצטרך להעריך את הרצון של האנשים בכל רמת הכנסה (או של נציג מסוים המהווה את האוכלוסייה), וליישם את המס הספציפי לכל אדם הנמצא ברמת ההכנסה המתאימה. אך אפילו אם היה אפשר להעריך במדויק. אין הכרח שמצב זה יסכים עם האינטואיציה היומיומית לגבי צדק חברתי. לדוגמה, מצב צודק יכול להיתפס ככזה שבו האנשים שהכי תלויים מהמוצר הציבורי והכי נזקקים לו צריכים לשלם יותר מאחרים.
דוגמה מעשית
נניח לצורך הדוגמה שקיימים שני צרכנים של מוצר ציבורי, ועקומות הביקוש ההופכיות שלהם מתוארות באופן הבא:
בנוסף, נניח שפונקציית עקומת אפשרויות היצור היא Z+X=120, וכך ש c=1.
פתרון הלינדל הוא למצוא את רמת ה Z של אספקת המוצר הציבורי כך ש, והוא למעשה הפתרון למשוואה הבאה:.
ניתן לרשום משוואה זו גם כך:.
דרך אחת למימון המוצר הציבורי תהיה לגבות תשלום מכל אדם בגובה הצריכה שלו כפול המחיר האישי P_z^i. אדם 1 יקבל חשבונית לתשלום על סך 0.6*50=30, מפני שהוא צורך 50 יחידות של המוצר הציבורי והמחיר האישי שלו הוא 0.6 לכל יחידה. אדם 2 יקבל חשבונית לתשלום על סך 20, כך שסכום החשבוניות של שניהם יהיה שווה בדיוק לעלות של המוצר הציבורי.
העובדה שסכום החשבוניות של שני האנשים הנ"ל, שהן למעשה סכום הגבהים של עקומות הביקוש של המחירים האישיים שלהם, מכסה בדיוק את העלות של המוצר הציבורי, אינה צירוף מקרים. זה נובע מהעובדה שהמחירים חייבים להסתכם ל- c כדי שההקצאה תהיה פתרון לינדל, ומההנחה שעלות יחידת מוצר ציבורי היא קבוע c.
הפרוגרסיביות של מחירי לינדל
מחירי לינדל יהיו פרוגרסיביים אם ההנחה הבאה תתקיים: הרצון לשלם על מוצר ציבורי יגדל עם ההכנסה. אם ההנחה הזאת מתקיימת, אז המחירים יעלו עם ההכנסה. טיעון זה לא יוכל להתקיים במידה והמוצר הציבורי הוא נחות, כלומר שהביקוש למוצר עולה כשההכנסה יורדת. דוגמה מעשית לכך יכולה להיות ההנחה שהרצון לשלם על שירותי משטרה עולה עם ההכנסה (דבר שנראה הגיוני), אז מס לינדל יעלה עם ההכנסה, וזה מצביע על כך שמס לינדל הוא מס פרוגרסיבי.
למבורגיני אסטוק
למבורגיני אסטוק (באיטלקית: Lamborghini Estoque) היא מכונית קונספט במרכב סדאן, שפותחה והוצגה על ידי למבורגיני בתערוכת הרכב של פריז ב-1 באוקטובר 2008.
סקירה כללית
האסטוק יועדה להציג את התכנון של פיתוח מכוניות העתיד של למבורגיני. היא יועדה לייצור, אך בשנת 2009 התכנית להביא אותה לייצור בוטלה.
היא הייתה אמורה להגיע לייצור עם מנוע בנזין V10 בנפח 5.2 ליטר המשותף ללמבורגיני גאיארדו, אך היו ספקות האם לייצר אותה עם מנוע V8 או V12 או מנוע דיזל טורבו.
לה סטרדה
לה סטרדה (באיטלקית: La Strada, "הרחוב") הוא סרט איטלקי מ-1954 בבימויו של פדריקו פליני. בסרט זה נטש פליני את הסגנון הנאו-ריאליסטי ועבר לסגנון פיוטי השם דגש על הביטוי העצמי של הבמאי. סגנון הסרט הוא מופשט ויש המוצאים בו גם גוון דתי. הסרט זכה בפרס אריה כסף בפסטיבל ונציה ב-1954 ובפרס האוסקר לסרט הזר הטוב ביותר ב-1956.
עלילת הסרט
הסרט מספר על אישה צעירה, ג'לסומינה (ג'ולייטה מזינה), היוצאת מהבית המשפחתי אל השרירן, זאמפאנו (אנתוני קווין). הוא קונה אותה מאמה תמורת 10,000 לירטות. זאמפאנו מופיע ברחובות ומציג את גופו לראווה. הופעתו היא אוטומטית וחסרת חיים והוא חוזר על אותם פרצופים ואותן מחוות בכל הופעותיו. ג'לסומינה משמשת בתור אוספת הכסף מהקהל וכליצנית. השניים הם זוג מוזר; הוא ענק ומפחיד והיא קטנה וילדותית. הם פוגשים שרירן נוסף, מאטו (ריצ'רד בייסהרט), העושה את עבודתו בצורה הרבה יותר חופשית, חסרת פחדים ופשרות. ההכרות עם מאטו מוציאה מג'לסומינה כישרון כבוי שאינו מוצא חן בעיני זאמפאנו, היא גוזלת ממנו את אור הזרקורים והוא מכה ומשפיל אותה. לאחר מאבק נהרג מאטו וג'לסומינה נשברת ומתחרטת שלא בחרה ללכת איתו. לפני שנהרג, עוד הספיק מאטו להגיד לג'לסומינה שכל דבר טוב למשהו ולכל דבר יש משמעות. בסופו של דבר ג'לסומינה נשארת עם זאמפאנו שמעולם לא ראה בה אישה.
הפקולטה לניהול, אוניברסיטת חיפה
הפקולטה לניהול באוניברסיטת חיפה מציעה תוכניות לימודים לתואר שני ולתואר דוקטור בתחומי הניהול. בפקולטה פועלים שלושה חוגים:
הפקולטה נוסדה ב-1996. דיקן הפקולטה הראשון היה פרופ' אליעזר שליפר, ואחריו כיהנו בתפקיד זה פרופ' נחום ביגר, פרופ' אילן משולם, פרופ' שיזף רפאלי ופרופ' יוסי יגיל. הדיקן הנוכחי הוא פרופ' יצחק סמואל.
החוג למינהל עסקים
בית הספר לניהול הוקם באוניברסיטה בשנת 1996, ובשנת 2011 הפך לחוג למינהל עסקים במסגרת הפקולטה לניהול.
בחוג מתקיימים לימודים לתואר דוקטור ושש תוכניות לימוד לתואר שני:
החוג לניהול משאבי טבע וסביבה
החוג לניהול משאבי טבע וסביבה הוקם בשנת תשס"ט (1998), ומהווה מסגרת ייחודית ללימודי פיתוח בר קיימא, ניהול מערכות סביבתיות ומדיניות סביבתית.
החוג מקיים לימודים לתואר דוקטור וארבע תוכניות לתואר שני:
בראש החוג עומדת פרופ' אופירה אילון.
החוג לניהול מידע וידע
מטרת החוג היא להכשיר חוקרים בתחום זה, ולהקנות לעובדי ידע בארגונים מכל המגזרים ידע תאורטי, כלים ומיומנויות שיאפשרו להם לנהל את משאבי המידע והידע בארגון ולקבוע מדיניות מידע. תוכנית הלימודים כוללת קורסי בחירה המאפשרים מיקוד בפן הניהולי של מידע וידע והתמחות (ספח) בספרנות המתמקדת בפן המקצועי-ביצועי של התחום. תוכנית הלימודים מאופיינת בשילוב של הידע התאורטי, היכולות המחקריות והמיומנויות האנליטיות הנחוצות לקידום השטחים השונים של מדיניות מידע, איתורו, דלייתו, ארגונו ועשיית שימוש בו, כמו גם הכישורים הטכניים והמקצועיים הדרושים לתכנון מערכות ושירותי מידע במגוון סביבות ומסגרות והשפעה על מדיניות מידע. המטרה היא להקנות לתלמידים יכולת ניהול ותיווך אפקטיביים של ידע ומידע ברמה הארגונית.
החוג מיועד לבעלי תואר ראשון המבקשים להתמחות בנושאים הקשורים למידע וידע, ובארגונו בתחומי ההתמחות המקוריים שלהם, ובפרט לעובדים העוסקים בתחום המידע והידע (ספרנים, מידענים, מנהלי ידע, יועצים), שמעוניינים להרחיב, להעמיק ולעדכן את הידע שלהם בתחום מתפתח זה, כמו-גם כדי לקבל כלים ומיומנויות ניהול ידע ומידע.
מרכז שגיא לחקר אינטרנט
מרכז שגיא לחקר אינטרנט נוסד בידי פרופ' שיזף רפאלי, העומד בראש המרכז. בתחילת פעילותו נקרא "המרכז לחקר חברת המידע", ובהמשך שונה שמו לשם הנוכחי, המציין את שמם של אנשי העסקים עמי וטדי שגיא, שתרמו להקמתו. במרכז פועלים חוקרים וסטודנטים מתחומים שונים (מדעי המחשב, היסטוריה, תקשורת, מנהל עסקים, משפטים, פסיכולוגיה, סוציולוגיה ועוד), העוסקים בחיבור שבין החברה, המידע והטכנולוגיה.
חזית לנינגרד
חזית לנינגרד הייתה קבוצת ארמיות סובייטית, שהוקמה על ידי הפיקוד העליון הסובייטי כדי להגן על מרחב לנינגרד במהלך מלחמת העולם השנייה, ומילאה תפקיד מרכזי במהלך מצור לנינגרד ושחרור אסטוניה ולטביה מכיבוש הנאצי.
היסטוריה
חזית לנינגרד הוקמה בהוראת הסטאבקה ב-23 באוגוסט 1941 תוך פיצול החזית הצפונית. עם הקמתה כללה החזית את הארמיות ה-8, ה-23, ה-48 ומספר יחידות נוספות. ב-30 באוגוסט 1941 הצי הבלטי הועבר תחת פיקודה וב-25 בנובמבר 1942 מיחידות חיל האוויר הסובייטי שהיו באזור הוקמה ארמיית האוויר ה-13.
תפקידה הראשי של החזית היה לעצור התקדמות קבוצת ארמיות צפון והצבא הפיני במרחב לנינגרד. לאחר קרבות קשים ותוך החלפת מפקדי החזית רק הגעה של גאורגי ז'וקוב לאזור תרמה להתייצבות החזית בסתיו 1941 ותחילת מצור לנינגרד. במהלך שנת 1942 החזית ניסה לפרוץ את המצור אך ללא הצלחה. ביוני 1942 מפקד החזית הועבר מתפקידו תוך האשמות בניהול כושל של הצבא. רק בינואר 1943 מבצע התקפי הביא לכיבוש מבצר שליסלבורג ועל ידי כך הוקם קשר יבשתי אמין עם יתר חלקי ברית המועצות.
בתחילת 1944 במהלך מבצע לנינגרד-נובגורוד הוורמאכט הורחק מפרברי העיר והמצור הסתיים. ביוני 1944 חזית לנינגרד ניהלה מערכה מוצלחת נגד הצבא הפיני שבסופו של דבר הביאה להוצאת פינלנד ממעגל הלחימה.
ב-24 ביולי 1945 בוטלה החזית ומפקדתה נוצלה להקמת פיקוד צבאי לנינגרד.
דיווה (פירושונים)
{{פירושונים|
ראו גם
}}
נף
ראו גם
}}
ססיליה בולוקו
ביוגרפיה
בולוקו נולדה בסנטיאגו, צ'ילה לאנזו בולוקו, איש עסקים ולרוז מריה פונק אסלר. היא למדה שנה הנדסה אזרחית באוניברסיטת סנטיאגו. ב-1987 נבחרה למלכת היופי של צ'ילה ולאחר מכן נבחרה למיס יוניברס ובכך נהייתה הצ'יליאנית הראשונה הזוכה בתואר זה.
היא התחילה את הקריירה הטלוויזיונית שלה בטלוויזיה הצ'יליאנית שם הנחתה שתי תוכניות ולאחר מכן עברה להתגורר באטלנטה, שם שימשה כמגישת חדשות במהדורה בשפה הספרדית של רשת CNN. ב-1990 הצטרפה לצוות ערוץ טלמונדו שזהו ערוץ הטלוויזיה דובר הספרדית הגדול ביותר בארצות הברית ושם הגישה בין היתר שני מגזיני חדשות, תוכנית לייף סטייל ואת התוכנית "הערב עם ססיליה בולוקו" שזכתה בשני פרסי אמי.
ג'ונתן אורטאוויסקאיה
ג'ונתן מתיאס אורטאוויסקאיה דה לוז (בספרדית: Jonathan Matías Urretaviscaya da Luz; נולד ב-19 במרץ 1990) הוא כדורגלן אורוגוואי המשחק בעמדת הקיצוני בראסינג קלוב (מונטווידאו).
ססיליה בולוקו
ביוגרפיה
ב-1993 הנחתה את טקס מיס תבל לצד דיק קלארק.
ב-1996 החלה לקחת חלק בהנחיית התוכנית "Viva el lunes" שהיא התוכנית בעלת המדרוג הגבוה ביותר בהיסטוריה של צ'ילה ובאותה שנה שימשה כשופטת בתחרות מיס תבל.
ג'ונתן אורטאוויסקאיה
קריירת מועדונים
אורטאוויסקאיה התחיל את הקריירה שלו בריבר פלייט. אורטאוויסקאיה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 0-2 נגד ליברפול, במחזור הראשון של ליגת הקלאסורה 2007.
ב-2 ביולי 2008, אורטאוויסקאיה חתם בבנפיקה ליסבון מליגת העל הפורטוגלית תמורת 1.5 מיליון אירו, ולעיתים נדירות נעשה בו שימוש בעונת הבכורה שלו. רק בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 0-1 נגד פורטו. כעבור זמן קצר, הושאל לפניארול עד לסיום העונה.
ססיליה בולוקו
ביוגרפיה
ב-2000 ייסדה בולוקו פסטיבל שירים.
ג'ונתן אורטאוויסקאיה
קריירת מועדונים
ביוני אורטאוויסקאיה הושאל לדפורטיבו דה לה קורוניה מליגת העל הספרדית במהלך ארוך עונה. בינואר חזר לפניארול. בקיץ חזר לויטוריה דה גימארייש.
ססיליה בולוקו
חיים אישיים
ב-26 במאי 2001 נישאה בולקו לנשיא ארגנטינה בעבר קרלוס מנם. ב-19 בנובמבר 2003 נולד בנם הראשון, מקסים סאול. הזוג נפרד באפריל 2007 והתגרש סופית במאי 2011.
ג'ונתן אורטאוויסקאיה
קריירת מועדונים
ב-1 בספטמבר 2014, אורטאוויסקאיה שוחרר מבנפיקה וחתם בפאסוס דה פריירה. ב-23 בינואר 2015, חזר לקדנציה שלישית בפניארול כאשר הושאל עד לסיום העונה.
בקיץ חתם בפצ'וקה מליגת העל המקסיקנית.
בינואר, אורטאוויסקאיה חתם במונטריי.
בינואר, אורטאוויסקאיה חזר לקדנציה רביעית בפניארול.
ב-15 באפריל 2021 אורטאוויסקאיה חתם באתלטיקו רנטיסטאס.
ב-5 בפברואר 2022 הצטרף לריבר פלייט (מונטווידאו).
קריירה בינלאומית
אורטאוויסקאיה נכלל בסגל הנבחרת לקראת אולימפיאדת לונדון (2012).
ב-28 במרץ 2017, ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת כאשר נכנס כמחליף במהלך המחצית השנייה של משחק ההפסד 2-1 ל. במשחק זה, אורטאוויסקאיה הורחק לאחר שקיבל שני כרטיסים צהובים ב-11 דקות בהן שיחק.
אורטאוויסקאיה נכלל בסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2018.
שיינא וספי
ביוגרפיה
וספי נולדה ביסוד המעלה שבישראל למשפחה חרדית. היא נכדתו של סגן אלוף יואב וספי, שנהרג במלחמת יום הכיפורים. בגיל שלוש עברה משפחתה תאונת דרכים קשה, כאשר אוטובוס שסטה ממסלולו התנגש ברכב המשפחה. כתוצאה מהתאונה נאלצו הרופאים לקטוע את רגלה.
קריירה
כחלק מתהליך השיקום החלה וספי לגלוש סקי שלג כבר בגיל 13 ב"עמותת ארז" בתוכנית חשיפה ולימוד ספורט אקסטרים (סקי שלג, סרפסקי, קייטסרף).
בגיל 18 בתמיכת "עמותת ארז" ובתמיכת התאחדות הישראלית לספורט נכים והוועד הפראלימפי הישראלי החלה שיינא את הקריירה המקצועית שלה בסקי שלג אלפיני, יחד עם המאמן סקוט אולסון, קולורדו. שיינא איננה מתחרה בשבתות, ודרשה שיאפשרו לה להתחרות בחצאית, בעקבות אמונתה הדתית.
השתתפותה בתחרויות בין־לאומיות
בינואר 2022 השתתפה באליפות העולם בלילהאמר בנורווגיה, וסיימה במקום ה־13 בסלאלום הענק.
במרץ 2022, ייצגה וספי את ישראל לראשונה, במשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2022) בענף הסקי האלפיני בסלאלום הענק אותו סיימה במקום ה-15. סיווג הנכות שלה בענף מוגדר כ-LW2 ובהתאם היא מבצעת את הגלישה בעמידה כשהיא גולשת על רגלה הימנית בלבד, ובשתי ידיה מחזיקה זוג מגלשיים. במקור הייתה אמורה וספי להתחרות גם בסלאלום, אך עקב שינוי מועד התחרות מיום ראשון ליום שבת, וספי, אשר שומרת שבת, החליטה לפרוש מהתחרות.
חיים אישיים
לווספי ארבע אחיות. אחותה הקטנה טבעה למוות בסירת גומי שהתמלאה במי גשמים בחצר הבית, כשהייתה בת שנה.
הוליוול
הוליוול (באנגלית: Holywell, בוולשית: Treffynnon) היא עיר בוויילס. היא נמצאת בקרבת שפך של הנהר די.
היסטוריה
מקור שם העיר הוא במעיין של ויניפרד הקדושה הנמצא בקרבת העיר. המעיין ידוע עוד מתקופה הרומית והיה מקום עלייה לרגל של נוצרים החל משנת 660. לפי המסורת וינפרד הקדושה נהרגה במקום.
במהלך המאה ה-19 העיירה גדלה במהירות והתפתחה למקום ייצור נחושת, עופרת וכותנה. אספקת המים הנדרשת לתהליך היה מההרים הסמוכות לעיר. במחצית המאה ה-19 העיר חוברה למערכת מסילת רכבת. בשנות ה-60 של המאה ה-20 תחנת רכבת נסגרה.
בשנת 2008 בעיר נפתח בית חולים חדש.
פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2020
טקס פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2020 התקיים ב-30 באוגוסט 2020, בברקליס סנטר בברוקלין, ניו יורק והוא האירוע הראשון שמתקיים במקום מאז פרוץ מגפת הקורונה. בטקס השנתי ה-37 הופיעו שלל אמנים שונים, אך שמרו על מרחק סביר אחד מהשני במטרה לעמוד בדרישות של ניו יורק ולתנאים שנקבעו עקב מגפת הקורונה.
כל אמן הופיע ממקום מוכר אחר בעיר. במהלך הטקס זכתה הזמרת-יוצרת ליידי גאגא, בחמישה פרסים; שיא הזכיות לאותו הטקס.
זכיות ומועמדויות
ב-23 ביולי הכריזו על המועמדויות בקטגוריית "האמן החדש של השנה". רוב המועמדויות הנוספות נחשפו ב-30 ביולי 2020.
הזוכים רשומים ראשונים ומודגשים בכתב בולט
כליקותריים
כליקותריים (שם מדעי: "Chalicotheriidae"; מילולית: "בהמות חצץ") היא משפחה של מפריטי פרסה דמויי-סוס קדומים שחיו בתקופת האאוקן עד הפליסטוקן, לפני 46.2-0.781 מיליון שנה מזמננו. מאובניהם נתגלו באמריקה הצפונית, אפריקה ולאורך אירואסיה.
הכליקותריים דמו במראם לעצלני קרקע, לפנדה ענקית או לגורילות והיו בעלי גפיים קדמיות רחבות וארוכות ובעלי טפרים מאונקלים ארוכים, בעזרתם קטפו עלים ופירות מהעצים. הם היו כבדים מאוד, חלקם הגיעו למשקל של מעל 1.3 טון, וגולגולתם דמתה לגולגולת סוסים. הכליקותריים היו יצורים מגושמים שחיו על הקרקע באזורי יערות או סוואנות שיחים.
על אף המראה הדומה לסוסיים הם אינם נחשבים לקרוביהם, אלא קשורים יותר לאבות קדומים, כגון ההירקותריום.
הקנאת הפרסי
הקנאת הפרסי (בפרסית: قنات ایرانی) הוא אחד מאתרי המורשת התרבותית העולמית של אונסק"ו באיראן. אתר המורשת העולמי הסדרתי כולל אחד עשר קנאתים המשמשים להובלת מים לשתייה ולצרכים תעשייתיים ממי התהום של אזורים גבוהים יותר.
רקע
מערכת הפקת המים על ידי קנאת פותחה לפני כמה אלפי שנים באזור איראן והתרחבה משם למקומות אחרים. קנאתים מצויים בעיקר ביישובים הקרובים להרים עם רמות משקעים גבוהות יחסית. המים היורדים באמצעות גשם, מחלחלים ומתאספים באקוויפר. באזור המיושב, האקוויפר לרוב עמוק מדי מתחת לפני השטח מכדי שאפשר לשאוב ממנו מים באמצעות באר.
לכן, מים נלקחים מהאקוויפר במעלה המדרון באמצעות קידוח המכונה "באר האם" ומוזרמים ליישוב דרך ערוץ קנאת תת-קרקעי, ששיפועו נמוך בהרבה משפוע המדרון ומשפוע האקוויפר. מנהרת הקנאת יוצאת מהמדרון בנקודה מסוימת, וניתן לשאוב משם את המים כדי לספק ליישוב מים או להשקיית שדות. פירי גישה אנכיים שימשו בתחילה לבניית המנהרה ולאחר מכן גם לתחזוקה וניקוי שלה. שימוש במנהרה להובלת מים מפחית את אובדן המים באמצעות אידוי, דבר חשוב במיוחד באזורים חמים ויבשים.
אתר המורשת העולמית
הקנאת הפרסי נוסף לרשימת המורשת העולמית של אונסק"ו בשנת 2016 בהתבסס על החלטה של הישיבה ה-40 של ועדת המורשת העולמית. אחד עשר הקנאתים שנבחרו למורשת עולמית, על מקורותיהם ומבניהם בהתאמה, ממחישים את מגוון הטכניקות בהן נעשה שימוש ואת השונות של מערכות התעלות בכל הנוגע לתפוצה הגאוגרפית, לאורכן ולזמן מוצאן. לחלק מהמבנים יש חשיבות מיוחדת גם בשל הקשר שלהם עם טקסים או זרמים דתיים מסוימים, למשל במקרה של הקנאתים אבראהים-אבאד ומוזדאבאד. ההכרזה על אתר המורשת נעשתה על בסיס קריטריונים 3 ו-4.
אפרים מונסונייגו
הרב אפרים מונסונייגו (מכונה: "מהרא"ם") (ה'ת"ע, 1710 - סביב ה'תק"ן, 1790) היה מקובל, ודיין בפאס. בהמשך, ראש ישיבה, אב בית הדין, ורבה של תטואן במאה השמונה עשרה.
קורות חייו
נולד לרבי אברהם בפאס שבמרוקו. למד אצל רבי שמואל אלבאז ורב יעקב אבן צור. בשנת ה'תק"י נסמך לרבנות על ידי האחרון, והתמנה לדיין בעיר ב'בית דין של חמש' שמנה חמישה דיינים תלמידי הרב יעקב אבן צור. בשנת ה'תקי"ח עבר לתטואן וכיהן כדיין בבית הדין בראשותו של הרב יעקב אבן מלכא. לאחר שנפטר האחרון, התמנה תחתיו לאב בית הדין בעיר ולרבה של תטואן. חביריו הדיינים היו: רבי שלמה אבודרהם, רבי יהודה קורייאט. בתקופה מאוחרת יותר, הצטרפו הרב מנחם נהון, הרב שם טוב בן וואליד, הרב יהודה אבודרהם והרב יהודה הלוי. כנהוג, בית הדין התכתב עם שאר הדיינים בערי מרוקו, כדוגמת רבי עיוש אלמליח ושאר דייני רבאט, רבי שלמה טולידאנו ודייני מקנס, רבי יצחק חרוש ורבי אברהם פינטו דייני מרקש.
פסיקתו ההלכתית השפיעה על הדיינים במרוקו בכלל, ועל דייני תטואן בפרט.
תלמידיו
רבי אפרים כיהן כראש הישיבה בתטואן. מבין תלמידיו ידועים הרב שם טוב אבן וואליד, הרב מנחם נהון - מדייני העיר. וכן רבי יעקב חיים בן נאיים שהעיד על רבו שהוא 'מקובל אלהי'.
נפטר סביב שנת ה'תק"ן, ונקבר בתטואן.
שלמות הגוף
שלמות גופנית היא מניעת פגיעה בגוף הפיזי ושמירה על החשיבות של אוטונומיה אישית, בעלות על עצמי ויכולת הגדרה עצמית של בני אדם על גופם. בתחום זכויות האדם, פגיעה בשלמות גופו של אחר נחשבת כהפרה לא אתית, חודרנית ואולי פלילית.
אירלנד
באירלנד, שלמות הגוף הוכרה על ידי בתי המשפט כזכות טבעית, המוגנת על ידי הערובה הכללית של "זכויות אישיות" הכלולה בסעיף 40 של החוקה האירית. ב"ריאן נגד התובע הכללי" נאמר כי "יש לך הזכות שלא יפריעו לך לגופך או לצלם אנוש שלך". המשמעות היא שהמדינה אינה רשאית לעשות דבר כדי לפגוע בחייך או בבריאותך. אם אתה במעצר, יש לך זכות שלא תסכן את בריאותך בזמן הכלא".
בתיק נפרד M (Immigration - Rights of Unborn) - v - Minister for Justice and Equalification & Ors, קבע בית המשפט העליון של אירלנד כי הזכות לשלמות הגוף חלה על העובר. בסיכום המקרה בסעיף 5.19 קבע בית המשפט העליון:"... הזכות היחידה של הילד שטרם נולד כפי שמחוקק כרגע בחוקה לגבי הזכאות להגנה היא זו המעוגנת בתיקונים בסעיף 40.3.3, כלומר, הזכות לחיים או, במילים אחרות, הזכות להיוולד, וייתכן, (וזה עניין להכרעה עתידית) שגם זכויות קשורות כגון הזכות לשלמות הגוף שהן טבועות ובלתי נפרדות מהזכות לחיים עצמם."
ארצות הברית
בית המשפט העליון ביטל פסק דין רו נגד וייד ב-24 ביוני 2022. בית המשפט העליון גם הגן על זכותם של גורמים ממשלתיים לפגוע בשלמות הגוף בנסיבות מסוימות. דוגמאות לכך כוללות חוקים האוסרים על שימוש בסמים, חוקים האוסרים המתת חסד, חוקים המחייבים שימוש בחגורות בטיחות ובקסדות, חיפוש גופני באסירים ובדיקות דם כפויות.
קנדה
באופן כללי, אמנת הזכויות והחירויות הקנדית מגינה על החירות האישית ועל הזכות שלא להתערב בה. עם זאת, בנסיבות ייחודיות מסוימות עשויה להיות לממשלה הזכות לעקוף זמנית את הזכות לשלמות גופנית על מנת לשמור על חייו של האדם. ניתן לתאר פעולה כזו באמצעות עקרון האוטונומיה הנתמכת, מושג שפותח כדי לתאר מצבים ייחודיים בבריאות הנפש (דוגמאות כוללות האכלה בכפייה של אדם שנמצא בסכנת חיים בשל הפרעת האכילה אנורקסיה נרבוזה, או טיפול זמני באדם שחי עם הפרעה פסיכוטית בעזרת תרופות אנטי פסיכוטיות ).
דוגמה ייחודית אחת לחוק קנדי המקדם את שלמות הגוף היא חוק הסכמת הבריאות של אונטריו. החוק הזה באונטריו קשור ליכולת להסכים לטיפול רפואי. ה-HCCA קובע כי לאדם יש את הזכות להסכים לטיפול או לסרב לו אם יש לו כשירות נפשית. על מנת להיחשב כשיר, אדם חייב להיות בעל יכולת להבין ולהעריך את ההשלכות של ההחלטה הטיפולית. החוק אומר שאדם נחשב כשיר להחלטה לגבי טיפול, קבלה למוסד סיעודי או שירות סיוע אישי אם האדם מסוגל להבין ולהעריך את המידע הרלוונטי לקבלת החלטה כזו.
זכויות אדם
שני מסמכים בינלאומיים מרכזיים מגנים על זכויות אלה: ההצהרה האוניברסלית בדבר זכויות האדם והאמנה הבינלאומית לזכויות אזרחיות ופוליטיות. יתרה מכך האמנה בדבר זכויות אנשים עם מוגבלות, דורשת גם הגנה על שלמות גופנית ונפשית.
סטניסלב בלקובסקי
סטניסלב אלכסנדרוביץ' בלקובסקי (ברוסית: Станислав Александрович Белковский; נולד ב-7 בפברואר 1971) הוא טכנולוג פוליטי רוסי, פובליציסט ומנחה רדיו.
בלקובסקי בעל טור בעיתון הקומסומולץ המוסקבאי. השתתף בתוכנית השבועית "בלקובסקי. קו ישיר" בתור המומחה הראשי של ערוץ הטלוויזיה דוז'ד.
בלקובסקי הוא יוצר התוכנית השבועית "זמן בלקובסקי" בתחנת הרדיו "הד מוסקבה".
בשנים 2004–2005 החל להתנגד בגלוי לשלטונו של ולדימיר פוטין, שנחשב בעיניו קומפרדור, מושחת ואנטי-דמוקרטי.
פייטון רויס
קאסי מקינטוש (באנגלית: Cassie McIntosh; נולדה ב-10 בנובמבר 1992), הידועה יותר בשם הבמה שלה קאסי לי, היא מתאבקת אוסטרלית, המופיעה בארגון ההיאבקות Impact Wrestling, שבו היא אלופת זוגות הנוקאאוטס של אימפקט. היא מוכרת בעיקר בשל תקופתה בארגון ההיאבקות WWE, שבו הופיעה תחת שם הבמה פייטון רויס.
תחילת קריירת ההיאבקות
רויס נולדה בסידני, אוסטרליה, ולאחר מכן עברה למלבורן ומשם לקלגרי, אלברטה, קנדה כדי להתאמן עם לאנס סטורם. לפני שהחלה להתאמן, הצטיינה בריקוד. היא למדה באותו תיכון כמו שותפתה לצמד, בילי קיי.
מקינטוש החלה לצפות בהיאבקות כשהייתה בת תשע, ומציינת את אדי גררו כמקור ההשראה שלה להפוך למתאבקת.
ארגונים עצמאיים (2009–2015)
את הופעת הבכורה שלה, ערכה מקינטוש ב-28 בפברואר 2009 בארגון הנשים האוסטרלי Pro Wrestling Women's Alliance תחת השם KC קאסידי בקרב זוגות מעורב ביחד עם רובי איגלס. ב-7 בינואר 2011 היא אתגרה את האלופה מדיסון איגלס, אך לא הצליחה לזכות באליפות הנשים. קאסידי ערכה שתי הופעות עבור ארגון הנשים Shimmer Women Athletes.
NXT (2015–2018)
מקינטוש זומנה למבחני כניסה לארגון באוגוסט 2014 לאחר המסע של ה-WWE לאוסטרליה. ב-13 באפריל 2015, WWE הודיעו על הצטרפותה של מקינטוש ל-NXT. את הופעת הבכורה הטלוויזיונית שלה ערכה חודש לאחר מכן תחת אותו שם שהשתמשה בו בארגונים העצמאיים, KC קאסידי, בקרב נגד אלופת הנשים של NXT, סשה בנקס, קרב שאותו הפסידה. ב-22 ביולי מקינטוש התחרתה נגד אבה מארי תחת השם קאסי, אך שוב הפסידה. ב-7 באוגוסט היא החלה להתחרות תחת השם פייטון רויס.
באוקטובר רויס חזרה למרקע לאחר היעדרות נוספת והחלה לשתף פעולה עם אותה בילי קיי, והקימו את הצמד שנקרא The Iconic Duo. השתיים החלו את הפיוד הראשון שלהן נגד ליב מורגן, לאחר שכל אחת ניצחה אותה. קרבות אלה הובילו לקרב שלוש על שלוש שהוקלט באירוע NXT TakeOver: Toronto לשידור עתידי של התוכנית NXT. קרב זה היה בין אלייה, אמבר מון וליב מורגן אשר ניצחו את רויס, קיי והשותפה שלהן, דריה ברנאטו. בסוף דצמבר, קיי ורויס הוצבו בפיוד מתומצת נגד אלופת הנשים של NXT, אסקה היפנית לאחר שהאחרונה הצהירה שאין לה כבר תחרות אמיתית על האליפות שלה. הצהרה זו הובילה לקרב מרובע ביניהן ובין ניקי קרוס באירוע NXT TakeOver: San Antonio, קרב שאותו רויס וקיי כשלו לזכות באליפות למרות שהייתה להן הסתברות של 50 אחוז זכייה בתואר. בסוף פברואר רויס ניצחה את אמבר מון וליב מורגן כדי להשיג עוד הזדמנות על האליפות, אך כשלה לנצח את אסקה. ב-11 באוקטובר רויס ניצחה את ליב מורגן וניקי קרוס כדי להעפיל לקרב המרובע על אליפות הנשים הפנויה באירוע NXT TakeOver: WarGames. בקרב המרובע רויס כשלה להפוך לאלופת הנשים ומי שזכתה בתואר הייתה אמבר מון. רויס נעדרה מפעילות בזירה עקב ניתוח להגדלת החזה וחזרה להתאבק בשבוע של הרסלמניה, ואף נטלה חלק בו בקרב במופע המקדים לאירוע, בקרב באטל רויאל נשים לצד כמה מתאבקות נוספות מ-NXT. רויס הודחה מהקרב על ידי שרה לוגאן, אחת המתאבקות של קבוצת ה-Riott Squad.
Raw (2019–2021)
ב-14 באוקטובר, The IIconics הועברו לתוכנית Raw כחלק מהדראפט לשנת 2019. שבועיים לאחר מכן, השתיים הפסידו לשארלוט פלייר ונטליה. ב-18 בנובמבר, רויס וקיי הפסידו לבקי לינץ' ושארלוט פלייר. רויס וקיי ביצעו את חזרתן לארגון ב-11 במאי 2020 בתוכנית Raw, כשהן הפריעו לאלופות זוגות הנשים של ה-WWE, אלכסה בליס וניקי קרוס. בקרב שהתקיים ביניהן דקות ספורות לאחר מכן, האייקוניות גברו על אלופות הזוגות בקרב שאינו היה על חגורות האליפות. שבוע לאחר מכן, השתיים התמודדו פעם נוספת, כשהפעם הקרב היה על תואר הזוגות, ובו הן הפסידו כתוצאה מפסילה, זאת בשל חוסר ציותה של רויס להוראות השופט, כאשר היא המשיכה לתקוף את בליס למרות שהזהיר אותה. באירוע באקלאש, שנערך ב-14 ביוני, רויס וקיי השתתפו בקרב זוגות משולש על אליפות זוגות הנשים של ה-WWE נגד ביילי וסשה בנקס, ואלכסה בליס וניקי קרוס, שבסופו ביילי ובנקס ניצחו ושמרו על התואר. לילה לאחר מכן בתוכנית Raw, השתיים ניצחו את ליב מורגן ונטליה, ולאחר הקרב דרשו מאלופות הזוגות, ביילי ובנקס, קרב חוזר על חגורות אליפות זוגות הנשים. שבוע לאחר מכן, הקרב ביניהן התקיים, אך השתיים לא הצליחו לזכות בחגורות האליפות. ב-29 ביוני, רויס ניצחה בקרב יחידים את רובי ריוט. ב-13 ביולי, רויס וקיי הפסידו בקרב זוגות לביאנקה בלאייר ורובי ריוט. שבוע לאחר מכן, רויס הפסידה בקרב יחידים חוזר לרובי ריוט. ב-3 באוגוסט, רויס וקיי הפסידו לליב מורגן ורובי ריוט. ב-10 וב-17 באוגוסט, רויס ניצחה בקרבות יחידים את ליב מורגן ורובי ריוט, בהתאמה. במופע המקדים לאירוע פייבאק, שנערך ב-30 באוגוסט, השתיים נחלו הפסד נוסף למורגן וריוט. לילה לאחר מכן בתוכנית Raw, השתיים נאלצו להיפרד לאחר שהפסידו למורגן וריוט לאחר התניית קרב אשר נקבעה מראש ובה על המפסידות היה להיפרד. ב-7 בספטמבר, רויס ניצחה בקרב יחידים את שותפתה לשעבר, בילי קיי. באירוע סדרת ההישרדות, שנערך ב-22 בנובמבר, קבוצת Raw (ניה ג'קס, שיינה בייזלר, לאנה, לייסי אוואנס ופייטון רויס) ניצחה את קבוצת סמאקדאון (ביאנקה בלאייר, רובי ריוט, ליב מורגן, ביילי ונטליה) בקרב הדחות הנשים המסורתי. ב-21 בדצמבר, רויס ולייסי אוואנס הפסידו לאסקה ושארלוט פלייר בקרב שאינו היה על אליפות זוגות הנשים של ה-WWE. ב-4 בינואר 2021 בפרק הספיישל "ערב האגדות" של התוכנית Raw, רויס ולייסי אוואנס ניצחו את אלופי זוגות הנשים של ה-WWE, אסקה ושארלוט פלייר בקרב שאינו היה על חגורות האליפות, זאת לאחר שריק פלייר עזר לשתיים לנצח. ב-18 בינואר, רויס הפסידה לשארלוט פלייר כתוצאה מהכנעה. ב-22 במרץ, רויס נחלה הפסד לאסקה בקרב שאינו היה על תואר אליפות הנשים של האחרונה.
חיים אישיים
ב-26 באוגוסט 2019, היא התחתנה עם המתאבק שון ספירס.
מנחם זיבצנר
מנחם זיבצנר (נקרא גם: מנחם זיבצינר ובאנגלית: Menachem Zibziner; נולד ב-12 ביולי 1964) הוא גיטריסט, מלחין, ומפיק מוזיקלי.
ביוגרפיה
מנחם זיבצנר נולד וגדל בחיפה שם צמח ופעל בסצנת הרוק והבלוז של שנות השמונים. בגיל 17 ניגן גיטרה בלהקת הרוק החיפאית "קילר הלוהטת". בגיל 19 עבר לתל אביב ומאז יצר והשתתף בהרכבים רבים ועם אמנים ידועים בארץ ובחו״ל כגון להקת הג'אז "מינואט", גלעד עצמון, אלברט בגר, Kenwood Dennard, Jay Rodriguez, קבוצת טררם, קרן מלכה ורבים אחרים. זיבצנר נטל חלק על הבמה ומאחוריה במספר גדול של מופעים פסטיבלים ואירועי תרבות והיה שותף ליצירה והוצאה של מספר אלבומים בתחומי יצירה שונים.
ב-1988 הקים זיבצנר יחד עם חבריו את רביעיית הג׳אז "מינואט", שבה היה חבר עד שנת 2000. זיבצינר הקליט עם הרביעייה ארבעה אלבומים והשתתף איתה במופעים רבים ובפסטיבלים בישראל ובארצות אחרות. התקליט הראשון של ההרכב ״ריקוד ראשון״, נמכר באופן חסר תקדים באלפי עותקים ועדיין נחשב כתקליט הג׳אז הישראלי הנמכר ביותר בכל הזמנים.
מנחם עסק גם בעבודת אולפן הכוללת הקלטות, מיקסים ומאסטרינג בין היתר באולפן אישי בביתו.
זיבצנר נשוי ואב לארבעה ילדים, יזם ותיק בתחום ההיי-טק בו הוא עוסק למחייתו, בנוסף הוא רוכב ועיתונאי בתחום אופני שטח במגזינים שונים.
דיסקוגרפיה
ג'אז אינסטרומנטלי:
מוזיקה אלקטרונית / מחול:
אלבומים נוספים שבהם השתתף: הרכבים:
נשמה של כלב
נשמה של כלב (באנגלית: A Dog's Purpose, בתרגום חופשי: "מטרתו של כלב") הוא סרט הרפתקאות אמריקאי מסוג דרמה קומית, שמבוסס על הספר "A Dog's Purpose" מאת ויליאם ברוס קמרון. הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב-27 בינואר 2017 ובישראל ב-16 במרץ 2017.
עלילה
בשנות ה-50 נולד גור בשם טובי, שתוהה מה המטרה האמיתית של החיים. שבועיים לאחר מכן, בעת שהוא משחק עם אחיו, טובי נלקח משם לבית מחסה לחיות ומורדם. ברגעיו האחרונים הוא תוהה אם "הנאה" היא מטרת החיים.
רוחו של טובי מתגלמת מחדש כגור רטריבר ב-1961. טובי עוזב את הכלוב שלו ונמצא על ידי שני פועלי אשפה שמתכננים למכור אותו. הם יוצאים לשתות, וטובי נשאר בתוך משאית האיסוף שלהם. הוא ניצל ממכת חום על ידי  ובנה איתן (ברייס גייזר). הם מביאים את הגור הביתה, מאמצים אותו וקוראים לו ביילי.
ביילי ואית'ן נקשרים במהירות, במיוחד במהלך הקיץ, כאשר המשפחה מבקרת בחווה של הסבים של אית'ן. אחרי כמה שנים ואחרי כמה ניסיונות להתקדם בתפקידו, אביו של איתן הופך לאלכוהוליסט.
במהלך הקיץ, אית'ן הולך עם ביילי ליריד ופוגש את האנה (בריט רוברטסון), והם מתחילים לצאת ביחד. אית'ן והאנה מבלים את הקיץ שלהם מאושרים כשהם מתכננים ללכת לאותו קולג' ביחד. אית'ן מקבל מלגת פוטבול והאנה מתכננת ללכת אחריו במסלול אקדמי. לילה אחד, כשאית'ן חוזר לביתו, הוא רואה שאביו שיכור. כאשר אביו פונה אליו, אמו של אית'ן מנסה להפריד בניהם, ואביו דוחף אותה אל הקרקע. אית'ן מורה לאביו לעזוב ולעולם לא לחזור.
מאוחר יותר, במהלך משחק פוטבול, לאית'ן מוצעת מלגה מלאה במדינת מישיגן. באותו לילה חברו לקבוצה, טוד, זורק כנקמה זיקוקים לתוך ביתו של אית'ן. כתוצאה מכך פורצת שרפה בבית. ביילי מעיר את אית'ן, שהולך להציל את אמו. לאחר שהם מגלים שהם לא מסוגלים לצאת מהדלת הם יוצאים דרך חלון חדר השינה של אמו למעלה. איתן מוריד את אימו ראשונה עם סדינים לשכנים למטה, ואחרי כן את ביילי. כאשר הוא מנסה לרדת הסדינים נקרעים והוא נאלץ לקפוץ מהחלון הבוער. בעקבות הנפילה הוא שובר את רגלו ונאלץ לוותר על מלגת הפוטבול שלו. לאחר שאית'ן מפונה לבית החולים, תוקף ביילי את טוד ומפיל לו את הזיקוקים מהכיס, ובכך גורם למעצרו. לאחר הפציעה אית'ן נאלץ ללכת לבית ספר חקלאי שבו הוא לומד לטפל בחווה של סבו וסבתו. בעקבות כך הוא נכנס לדיכאון ונפרד מהאנה לפני שהיא עוברת לקולג'. כאשר אית'ן נוסע לקולג' החקלאי הוא משאיר את ביילי עם הסבים שלו. זמן קצר לאחר מכן, ביילי מזדקן ובריאותו מתחילה להדרדר. משפחתו של אית'ן לוקחת את ביילי לווטרינר שאומר להם שלא יכול להציל את ביילי. הם מתקשרים לאית'ן כדי שיפרד מביילי לפני שהוא מת.
לאחר שהוא מת, ביילי חוזר לחיים בתור אלי, כלבת רועים גרמנייה שמשמשת ככלבה משטרתית. ביילי חי את חייו החדשים כאשר הוא עדיין זוכר את גלגולו הקודם ואת אית'ן. אלי היא שותפה של קצין משטרה אלמן בשם קרלוס רואיז (ג'ון אורטיז) ממשטרת שיקגו שרואה בעבודה יעד לחיים. השניים יוצרים מערכת יחסים קרובה המסתיימת לאחר שאלי מצילה נערה חטופה מטביעה ואז נורת למוות על ידי החוטף כאשר היא מצילה את קרלוס. קרלוס פורץ בבכי כשכלבתו היקרה מתה בזרועותיו.
ביילי עובר לגלגול הבא שלו כגור כלבים מסוג קורגי של סטודנטית בשם מאיה (קירבי האוול-בפטיסט), שקוראת לו טינו. מאיה בודדה, וטינו מנסה למצוא לה אושר כלשהו. היא מתחילה במערכת יחסים עם סטודנט אחר בקולג' בשם אל, כאשר טינו מתאהב ברקסי, הכלבה של אל. מאיה ואל נישאים ונולדים להם 3 ילדים. יום אחד הולכת רקסי לווטרינר וכאשר היא אינה חוזרת ליבו של טינו נשבר. כשהוא שוכב טינו מודה על החיים שלו ומת פעם נוספת.
ביילי עובר גלגול נוסף והפעם כשילוב של כלב רועים אוסטרלי וסן ברנרד בשנת 2010. הוא מאומץ על ידי אישה צעירה עירונית בשם וונדי, אשר קוראת לו וופלס. בעלה המוזנח של וונדי, ויקטור, מסרב לתת לה לשמור על וופלס וקושר אותו בחצרם. לאחר כמה שנים הוא לוקח אותו ונוטש אותו במקום לא ידוע. וופלס עושה את דרכו אל האזור שבו הוא בילה את חייו כביילי. הוא מוצא את ביתו של אית'ן ונשאר בפתח ביתו בתקווה שיזכור אותו. אית'ן אינו מזהה אותו ומוסר אותו למקלט החיות המקומי, אך בסופו של דבר מאמץ אותו וקורא לו באדי. באדי חש כי מצא את מטרת החיים האמיתית ומאחד בין אית'ן להאנה, אהבת נעוריו של אית'ן, והם מתחתנים.
באדי משכנע את אית'ן שהוא כלב ילדותו האהוב, על ידי ביצוע כמה מהלכים והבעת תגובות למילות מפתח שהיו ידועים רק לשניהם, כגון "כלב בוס". בסופו של דבר משכנע באדי את אית'ן שהוא אכן ביילי, אית'ן משנה את שמו, והם משחקים באותה דרך כמו שנהגו בעבר. ביילי מספר שהחיים קשורים לכיף, להציל אחרים, למצוא מישהו להיות איתו, לא להתעצבן מהעבר או מהעתיד ולחיות בשביל היום.
הפקה
בשנת 2015 רכשה דרימוורקס את זכויות הסרט. ב-8 במאי 2015 הוכרז שלאסה הלסטרם יביים את הסרט. ב-5 באוגוסט 2015 הצטרפו בריט רוברטסון ודניס קווייד לצוות השחקנים. ב-15 באוקטובר 2015 נבחר בראדלי קופר לדבב את קולו של ביילי, אך לבסוף הוא הוחלף בג'וש גד.
סרט המשך
ב-21 ביוני 2017 הודיע מנכ"ל אמבלין אנטרטיינמנט, מייקל רייט, ​​על הפקת סרט המשך. ב-26 באוגוסט 2018 החלה יוניברסל בהפקת סרט ההמשך, והוא הוקרן לראשונה ב-17 במאי 2019 בארצות הברית תחת השם "A Dog's Journey". בישראל נקרא הסרט "נשמה של כלב 2", והוא הוקרן לראשונה ב-6 ביוני 2019.
שילונג
שילונג (בהינדי: शिलांग) היא עיר הבירה של מדינת מגהלאיה שבמזרח הודו ומהווה אחת מ"שבע האחיות". העיר ממוקמת בקצה המזרחי של הודו בגובה ממוצע של 1,132 מטר מעל פני הים.
היסטוריה
שילונג הייתה בירת אסאם בתקופת המשטר הבריטי ובהמשך עד שנוצרה מדינה מגהלאיה נפרדת. דייוויד סקוט, עובד המדינה הבריטי של חברת הודו המזרחית, היה סוכן המושל הכללי בגבול הצפון-מזרחי. במהלך מלחמת אנגליה-בורמה הראשונה חשו הרשויות הבריטיות צורך בדרך לחיבור בין סילת ואסאם. המסלול היה לחצות את גבעות חאשי וג'יינטיה. דייוויד סקוט התגבר על הקשיים שממשלו התמודד איתם מהתנגדותם של אנשי חאסי - ראשיהם ואנשיהם. התרשמו מהאקלים הקריר והחיובי של חאסי הילס, הם ניהלו משא ומתן עם סיים של סורה בשנת 1829 על בית הבראה לבריטים. כך החלה התבססות האינטרסים הבריטים בהרי חאסי-ג'יינטיה.
התקוממות קשה של ח'אסיס כנגד כיבוש זר באדמותיה התחילה בראשית שנת 1829 ונמשכה עד ינואר 1833. בסופו של דבר, ראשי הקונפדרציה של חאסי לא היוו איום אמיתי כנגד כוחם הצבאי של הבריטים. דייוויד סקוט ניהל משא ומתן על כניעתו של מנהיג ההתנגדות של חסי, תירוט סינג, שנלקח אז למעצר בדאקה (כיום בירת בנגלדש). לאחר מכן הם עברו לשילונג, שכונה אז "ידו" או "איוודה", כפי שמכנים זאת המקומיים. מאוחר יותר אומץ השם "שילונג", מכיוון שמיקומה של העיר החדשה היה מתחת לפסגת שילונג.
בשנת 1874 הוקמה נציבות ראשית נפרדת עם שילונג כמושב הממשל. הממשל החדש כלל את העיר סילט שכיום נמצאת בבנגלדש. כמו כן נכללו בנציבות הראשית הגבעות נגה (בנגלנד של ימינו), לושאי הילס (מיזורם של ימינו) וכן חאשי, ג'יינטיה וגארו הילס. שילונג הייתה בירת אסאם עד 1969 כאשר קמה המדינה האוטונומית מגהלאיה. בינואר 1972 הפכה מגהלאיה למדינה מן המניין.
המועצה העירונית שילונג בעלת היסטוריה ארוכה משנת 1878, אז הועלה הכרזה המייצבת את שילונג ואת פרבריה, כולל הכפרים Mawkhar ו-Laban, לתחנה תחת החוק העירוני בנגל משנת 1876. בהסכם שנחתם ב-15 בנובמבר 1878 נכללו מספר כפרים נוספים בתחום העיר. אף על פי כן, אין שום זכר לשילונג במפות התקופה הבריטית, משנת 1878 עד 1900.
ליליה בסביץ
ליליה בסביץ-כהן (1900 אוקראינה – 1990, תל אביב) הייתה ממנהיגות תנועת הפועלות בתקופת היישוב ובימי המדינה, חברת מערכת דבר הפועלת. עסקה רבות בשאלת החינוך המשותף ובקידום מעמד האישה ביישוב העברי, במיוחד בתנועה הקיבוצית ובעולם העבודה.
ילדותה ונעוריה
נולדה בשנת 1900 בעיר קרמנצ'וג שבאוקראינה. למדה עברית ותנ"ך. משפחתה לא החשיבה עצמה כדתייה אך הקפידה לשמור על מנהגי חג ומועד. בשנת 1910 נסע סבה לארץ ישראל לביקור קרובים, ובעקבות סיפוריו הרבים על הביקור תכננו יתר בני המשפחה לעלות ארצה, אולם פרוץ מלחמת העולם הראשונה בשנת 1914 עיכב זאת. למדה בגימנסיה הרוסית לבנות והשתייכה ל"חוג לאומי "בטרם" בו למדו החברים והחברות היסטוריה יהודית, כלכלה, מדינה וספרות, ובו הונחו היסודות להשקפתה הציונית סוציאליסטית. בשנת 1917 הצטרפה עם דודתה לוועידה הציונית ברוסיה שם נחשפה לראשונה לפערים המעמדיים בחברה. בעקבות המהפכה עברה עם משפחתה ללנינגרד שם סבלו מהפצצות, מחלות ורעב.
פעילות ציונית ברוסיה
פעילותה הציונית עוררה בה רצון עז להעמיק את ידיעותיה בבעיות הכלכליות-חברתיות-פוליטיות מהן סבלו היהודים, ולמדה בפקולטה לקואופרציה והצטרפה למפלגות צעירי ציון ובמפלגה הציונית סוציאליסטית. בינואר 1922 נאסר על תנועת החלוץ להמשיך לפעול ברוסיה, ובערב ראש השנה בשנת 1922 נאסרה יחד עם חבריה הפעילים. תנאי המאסר היו טובים באופן יחסי, כולם נמצאו בבית אחד שהולאם מאחד העשירים והם השתדלו לשמור על סדר יום ולהמשיך בפעילותם הפוליטית והאידאולוגית. עם שחרורם נשלחה לבקר בסניפים השונים של המפלגה, בהם התקיימו אסיפות של ברית הנוער הציונית סוציאליסטית והשומר הצעיר. בשנת 1923 סיימה את לימודיה. זמן קצר לאחר מכן נתבקשה להחזיר את הדיפלומה שלה בשל פעילותה הציונית. היא סירבה ועברה לגור בעיר אחרת. בשנת 1921 הכירה את ראובן ויניה כהן, שלימים יהפוך לבן זוגה ואב ילדיה. הוא נבחר למרכז של ברית הנוער הציונית-סוציאליסטית. באותה שנה נישאו בנישואים אזרחיים. בסוף ינואר 1924 התקיימה בלנינגרד הוועידה הרביעית של המפלגה הציונית סוציאליסטית ובמרץ אותה שנה נאסרו כ-60 מפעיליה, שדינם היה גירוש לשלוש שנים לסיביר. במהלך החיפושים הצליחה לברוח ולהבריח איתה את המסמכים החשובים של המפלגה, ועם הקמת המרכז החדש של המפלגה שימשה כמקשרת בין המרכז הישן למרכז החדש באודסה, אליו הביאה את המסמכים שהצילה. משם חזרה למוסקבה ולקחה על עצמה את תפקיד הקישור בין האסירים למפלגה. כשאשתו של אחד האסירים הורשתה לבקרו עם חפצים והצליחה לעדכן בדבר פעילות המפלגה. התקשורת בין האסירים הייתה באמצעות כתב סתרים אותו תרגמה וכתבה.
כתיבה ועריכה
שימשה כעורכת ביטאון הקיבוץ צרור מכתבים וצרור מכתבים לשאלות החינוך המשותף. ניסיונה הראשון בארץ בעבודה ספרותית היה בעריכת ביטאון תנועת הקיבוץ המאוחד מבפנים. במשך שנים רבות ערכה את יומן עין -חרוד. ערכה את הקובץ חברות בקיבוץ שהשתתפו בו מאה חברות, יחד עם יוכבד בת-רחל. הקובץ הראשון הופיע בשנת תש"ד והודפסו שלוש מהדורות. הייתה חברה במערכת ביטאון הפועלות דבר הפועלת החל משנת הופעתו הראשונה (1934) במשך כשלושים שנה.
הרשימה "השלישי"
ב-1934 פורסמה בכתב העת מבפנים רשימה פרי עטה שכותרתה "שלישי". נושא הרשימה היה הדיירת השלישית, עולה חדשה, בחדר משפחה שחלק זוג בקיבוץ, ועסק בכמיהה לאינטימיות, שחסרה בהתיישבות העובדת המשותפת. היה זה תיאור כואב על בני זוג שנאלצו לקיים יחסים אינטימיים כשהם מתגוררים בחדר אחד עם אדם נוסף, "השלישי", כשבין בני הזוג לבינו או לבינה מפרידה מחיצת בד. הרשימה נגעה בקורבן שהיה על החברים והחברות להקריב במסגרת הבחירה בחיים שוויוניים ושיתופיים בקיבוץ. היא פרסמה את הרשימה בשם בדוי, והיא הכתה גלים בתנועות הקיבוציות וביישוב בכלל. "על העיתונות בארץ להעתיק את הרשימה הזו ולחזור ולהעתיק עד שיתוקן העוול" אמר על כך משה בילינסון.
פעילות פמיניסטית
ליליה בסביץ, דבר הפועלת, 1956
עסקה רבות בבעיית החברה בקיבוץ, לקידום שיתוף החברה בענפי עבודה שונים, בהגנה ובחיים הציבוריים. כתבה מאמרים רבים בנושא זה וכן על תנועת הפועלות, בדבר הפועלת, ביומני קיבוציה, ב"צרור מכתבים", ב"צרור החינוך המשותף", במבפנים, ב"בקיבוץ" וכן בדבר, על המשמר ולמרחב.
נשאה דברים מעל בימות השונות של תנועת העבודה: בקיבוץ, בהסתדרות, במפלגה ובתנועת הפועלות בנושא מעמד האישה בהתיישבות העובדת. בוועידות שהתקיימו במסגרת מוסדות אלה קידמה את בעיות האישה בישראל ובשאר העולם, שאלות חברה, שיכון, קליטת עליה ועוד. היא ביקרה ברבים מיישובי הקיבוץ המאוחד ופרסמה כתבות בנושא.
הכוחות המזוינים של אזרבייג'ן
הכוחות המזוינים של אזרבייג'ן (באזרית: Azərbaycan Silahlı Qüvvələri) הוקמו מחדש על פי חוק הכוחות המזוינים של הרפובליקה של אזרבייג'ן ב-9 באוקטובר 1991. הרפובליקה הדמוקרטית של אזרבייג'ן (ADR) יצרה במקור כוחות מזוינים משלה ב-26 ביוני 1918, אולם אלה פורקו אחרי שאזרבייג'ן הסתפחה לתוך ברית-המועצות בשם הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האזרית ב-28 באפריל 1920. לאחר שברית המועצות התפרקה בשנים1991–1992 הכוחות המזוינים עברו שינוי והתהוו תוך שימוש בציוד ובסיסים סובייטים קיימים שנשארו על אדמה אזרית.
כוחות היבשה כוללים כ-57 אלף חיילים וקצינים (נכון ל-2016), כ-430 טנקים וכ-740 קני ארטילריה (נכון ל-2018).
בחיל הים משרתים כ-2,200 חיילים וקצינים והוא מצויד בין היתר בספינות סער 4.5. בחיל האוויר 7,900 משרתים. הוא מצויד במטוסים ומסוקים מתוצרת ברית המועצות, בין היתר ב-25 מסוקי תקיפה וכ-40 מטוסי קרב.
חיל המצב של נחצ'יבאן הוא גוף חצי עצמאי בתוך הכוחות המזוינים ותפקידו להגן על המובלעת האזרית בחבל נחצ'יבאן.
באזרבייג'ן יש גיוס חובה.
דייוויד ג'יימס ת'אולס
דייוויד ג'יימס ת'אולס (באנגלית: David James Thouless; 21 בספטמבר 1934 - 6 באפריל 2019) היה פיזיקאי בריטי, חתן פרס וולף לפיזיקה לשנת ה'תש"ן-1990, וחתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 2016.