cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מוטציית BRCA
טיפול תרופתי
השימוש ב טמוקסיפן אסור לנשים אשר בסבירות גבוהה ייפגעו מהסיבוכים הנפוצים של התרופה. רלוקסיפן (אוויסטה), תרופה בעלת סכנה מופחתת לתופעות לוואי, מהווה אלטרנטיבה לטמוקסיפן אך התרופה טרם נחקרה בהקשר ספציפי למוטציות BRCA. ניתן לשלב נטילת טמוקסיפן עם כריתת שחלות על מנת להפחית אף יותר את הסכנה לסרטן שד, במיוחד בקרב נשים עם מוטציות בגן BRCA2. עמ-113–142
כירורגיית פה ולסת
תחומי התמחות
הניתוחים הכלולים בתחום זה :.
ז'ואן פוסטר אי אורטלס
חשיבות
במובן הזה, עבור רבים, פוסטר הוא הכותב הפוליטי המשמעותי ביותר של מסות בקטאלנית, שהופיעו לאחר מלחמת האזרחים בספרד.
ניסיון רצח
ב-11 בספטמבר, שנת 1981, שתי פצצות שהתפוצצו בביתו פגעו פגיעה קשה בספריית ביתו ובארכיון שלו. אף אדם לא הועמד לדין, אך הסברה היא שהיה זה גורם ימני-קיצוני אנטי-קטאלני שהגיב בקיצוניות ואף ניסה לעצור בדרכים אלימות את הצלחתו הפוליטית והתרבותית של פוסטר.
כירורגיית פה ולסת
תחומי התמחות
טיפולים באזור חלל הפה כגון שתלים, עקירות וכדומה, נעשים בעיקר במרפאות שיניים בקהילה. שאר הנושאים מטופלים בחדרי הניתוח בבתי החולים הציבוריים או הפרטיים.
תקנות
בחלק מהמדינות כירורגיית פה ולסתות היא מומחיות שההכרה בה ניתנת על ידי האיגוד המקצועי. לדוגמה, בארצות הברית היא ניתנת על ידי ההסתדרות האמריקאית לרפואת שיניים (ADA – American Dental Association), בבריטניה הקולג' המלכותי למנתחים באנגליה, באירלנד הקולג' המלכותי למנתחים של אדינבורו, בקנדה הקולג' המלכותי לרופאי שיניים של קנדה, באוסטרליה המכללה המלכותית האוסטרלית של רופאי השיניים, ובברזיל המועצה הברזילאית הפדרלית לרפואת שיניים. במדינות אחרות התמחות בכירורגיית פה ולסתות יכולה להיות תחת בקרה של רפואה, רפואת שיניים או שתיהן בהתאם לתקנות של כל מדינה והזדמנויות הכשרה זמינות.
בישראל כל תוארי המומחה מוענקים על ידי משרד הבריאות. היות שבישראל המקצוע הוא התמחות ברפואת שיניים בלבד, המועצה המדעית שליד ההסתדרות לרפואת שיניים היא זו המוסמכת להעניק תואר מומחה. תואר המומחה מוענק לאחר התמחות של 5 שנים במסגרת בתי חולים שאושרו לצורך מתן ההתמחות על ידי המועצה המדעית לרפואת שיניים. 5 השנים כוללות שלוש וחצי שנים במחלקה או ביחידה לכירורגיית פה ולסתות, שישה חודשים במחלקה לכירורגיה כללית או כירורגיה אורתופדית, שלושה חודשים במחלקת הרדמה וטיפול נמרץ, שלושה חודשים במחלקה לפתולוגיה כללית או אוראלית ושלושה חודשים מקצוע בחירה.
במדינת ישראל ניתן להתמחות בכירורגיית פה ולסתות ב-8 בתי החולים הבאים –"מרכז הרפואי ת״א ע״ש סוראסקי", תל אביב, "מרכז רפואי ברזילי", אשקלון, "מרכז רפואי רבין", פתח תקווה, "מרכז רפואי הדסה", ירושלים, "בית החולים פוריה", טבריה, "בית החולים רמב"ם", חיפה, "המרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא - תל השומר", רמת-גן, ״מרכז רפואי סורוקה״, באר שבע. כל המתמחים נדרשים למספר מתאים של ניתוחים בכל אחד מתחומי ההתמחות על מנת להיות זכאים לקבלת תעודת המומחה. נוסף על כך על כל מתמחה לעבור 2 בחינות. הראשונה בכתב ומכונה שלב א', השנייה בעל-פה ומכונה שלב ב'. בשלב א' על הנבחן להוכיח בעיקר ידע תאורטי ובשלב ב' עליו להוכיח יכולת התמודדות עם מקרים שונים בתחומי כירורגיית פה ולסתות ובכלל זה הכרת הניתוחים עצמם על כל היבטיהם.
מוטציית BRCA
טיפול תרופתי
מעכבי ארומטאז הם תרופות המונעות ייצור אסטרוגן בבלוטת יותרת הכליה וברקמת השומן. יש להם פחות תופעות לוואי ממאפננים סלקטיביים של קולטני אסטרוגן כמו טמוקסיפן, אך אינם פועלים בנשים לפני גיל המעבר, מכיוון שהם אינם מונעים מהשחלות לייצר אסטרוגן. : 113–142
ניתוחים
ידוע כי מספר סוגים של ניתוחים מונעים מפחיתים באופן משמעותי את הסיכון לסרטן עבור נשים עם מוטציות BRCA מזיקות במיוחד. ניתן לבצע את הניתוחים בנפרד או בשילוב זה עם זה, וכמו כן גם בשילוב עם התערבויות לא כירורגיות להפחתת הסיכון לסרטן השד והשחלות. ניתוחים כמו כריתת שד וכריתת שחלות אינם מבטלים לחלוטין את הסיכוי לסרטן השד; נצפו מקרים של סרטן שד למרות נקיטה באמצעים אלו.
ההחלטה אם ואילו ומבין ניתוחים מניעתיים אלו, בנוסף לתזמון הביצוע שלהם, היא החלטה אישית מורכבת. הידע הרפואי נכון להיום מציע הכוונה לגבי הסיכונים והיתרונות. אפילו לנשאים של אותה מוטציה או לנשאים מאותה המשפחה עשויים להיות הבדלים מהותיים במידת הסכנה שלהם לחלות בסוג הסרטן שהם צפויים לחלות בו ובחומרתו, כמו גם לגיל שבו הם עלולים לחלות. יתרה מזאת, לאנשים שונים יש גם ערכים שונים אשר משפיעים גם הם על החלטותיהם בנוגע לניתוחים מניעתיים. הם עשויים לבחור להתמקד במניעת סרטן מוחלטת, יתרונות פסיכולוגיים, איכות החיים הנוכחית או הישרדות כללית. ההשפעה האפשרית של התפתחויות רפואיות עתידיות בטיפול או בפרוגנוזה עשויה להיות בעלת חשיבות מסוימת גם עבור נשים צעירות מאוד ובהקשר תכנון משפחה. ההחלטה היא אינדיבידואלית ובדרך כלל מבוססת על גורמים רבים, כגון ההתרחשות המוקדמת ביותר של סרטן הקשור ל-BRCA בקרב קרובי משפחה.
היעילות של ניתוחים מניעתיים גדלה כאשר הם מבוצעים בגיל צעיר יותר, אך עם זאת בכריתת שחלות ההשפעות השליליות משמעותיות ביותר בקרב נשים לפני גיל המעבר הטבעי. מסיבה זו, כריתת שחלות מומלצת בעיקר לאחר גיל 35 או 40, בהנחה שהלידה הושלמה. הסיכון לסרטן השחלות נמוך לפני גיל זה, וההשפעות השליליות של כריתת שחלות פחות חמורות ככל שהאישה מתקרבת לגיל המעבר הטבעי.
לשם השוואה, לנשים באוכלוסייה הכללית יש סיכוי של 84% לחיות עד גיל 70.
מחקר בחן את ההשפעות הפסיכולוגיות והחברתיות של ניתוחים להפחתת סיכון בקרב נשים עם מוטציית BRCA. בשל עדויות מוגבלות, מטא-אנליזה משנת 2019 לא הצליחה להסיק מסקנות האם התערבויות יכולות לעזור עם ההשפעות הפסיכולוגיות של ניתוח בנשאיות BRCA. יש צורך במחקר נוסף כדי להסיק כיצד לתמוך בצורה הטובה ביותר בנשים שבוחרות בניתוח.
כריתת שד
אצל אישה שלא פיתחה סרטן שד, הסרת השדיים עשויה להפחית את הסיכון שלה לסרטן שד ב-90%, לרמה שהיא כמחצית מהסיכון של אישה ממוצעת. : 209–244
כריתת שד דו-צדדית היא הסרה של שני השדיים על ידי. : 209–244 כריתת שד רדיקלית מעודכנת משמשת רק בנשים שאובחנו עם סרטן שד פולשני. טכניקות לכריתת שד מניעתית כוללות: : 209–244
הבחירה באיזו טכניקה משתמשים נקבעת על סמך קיומו של כל סרטן מסוג כלשהו ובריאותה הכללית של האישה, וכן על פי רצונה, אם בכלל, לניתוח שחזור שד למטרות אסתטיות. : 209–244  נשים שבוחרות במראה חזה שטוח או משתמשות בתותבות חיצוניות בשד בוחרות בדרך כלל כריתת שד פשוטה, עם הפחתה גדולה יותר של הסיכון. : 209–244
שחזור השד נעשה בדרך כלל על ידי מנתח פלסטי, וניתן להתחיל אותו כחלק מניתוח כריתת השד. נעשה שימוש במספר טכניקות לשחזור, עם מיקומים וכמויות שונות של צלקות. טכניקות מסוימות משתמשות ברקמות מחלקים אחרים בגוף, כמו רקמת שומן מהבטן התחתונה או מדי פעם בשרירים מחלקים אחרים בפלג הגוף העליון. טכניקות אחרות משתמשות בשתלי חזה, לעיתים בשילוב עם מרחיבי רקמות, כדי לספק נפח. ישנן טכניקות שחזור הדורשות מספר ניתוחים. לאחר מכן, חלק מן הנשים מוסיפות קעקועים כדי לדמות את הילת הפטמה, או מבצעות עיצוב מחדש של העור ליצירת פטמה : 209–244
כריתת שחלות וחצוצרות
כריתת שחלות וחצוצרות (סלפינגו - אופורקטומי) מומלצות במידה רבה לנשים עם מוטציות BRCA. פרוצדורה זו היא השיטה היעילה ביותר למניעת סרטן השחלות והחצוצרות בנשים עם מוטציית BRCA. עם זאת, נותר סיכון קטן לסרטן פריטוניאלי (סקטן הצפק), לפחות בקרב נשים עם מוטציות BRCA1, שכן רירית הצפק עשויה מאותם תאים הנמצאים בחלקים מן השחלה. סיכון זה מוערך לייצר כחמישה מקרים של סרטן הצפק לכל 100 נשים עם מוטציות BRCA1 מזיקות ב-20 השנים שלאחר הניתוח. : 275–302
סרטן שחלות הקשור ל-BRCA2 נוטה להופיע בנשים סביב גיל המעבר או לאחריו, ולכן מומלץ לבצע כריתת שחלות וחצוצרות בין הגילאים 45 ל-50. : 275–302  אם הניתוח נעשה לפני גיל המעבר, הנשים גם נהנות מסיכון מופחת לסרטן השד.
הניתוח נעשה לעיתים קרובות בשילוב עם כריתת רחם ולפעמים גם עם כריתת צוואר הרחם, במיוחד בקרב נשים שרוצות לקחת טמוקסיפן, אשר ידוע כגורם סיכון לסרטן הרחם, או בקרב נשים בעלות רחם שרירני. : 275–302 ישנן מספר אפשרויות שונות לביצוע ניתוח זה, כולל ניתוח לפרוסקופי. מכיוון שלכ-5% מהנשים עם מוטציית BRCA יש סרטן שחלות לא מזוהה בזמן הניתוח המתוכנן, יש להתייחס לניתוח כאילו היה הסרה של סרטן ידוע. : 275–302
כריתת שחלות וחצוצרות גורמת לעקרות. ניתן להשתמש בשירותי פוריות כדי לשמר ביציות, במידת הרצון. עם זאת, מכיוון שהתועלת בניתוח היא הגדולה ביותר בסמוך לגיל המעבר, רוב הנשים דוחות את הניתוח עד לאחר שהן ילדו ילדים. : 275–302
הניתוח גם גורם באופן מלאכותי לגיל המעבר, הגורם לגלי חום, הפרעות שינה, שינויים במצב הרוח, יובש בנרתיק, קשיים מיניים, קושי בזיכרון מילים וסימנים ותסמינים רפואיים אחרים. תופעות הלוואי נעות בין קלות לחמורות; ברובם ניתן לטפל לפחות חלקית. נשים רבות עם BRCA נוטלות טיפול הורמונלי חליפי כדי להפחית את ההשפעות הללו: שילובי אסטרוגן-פרוגסטרון לנשים שיש להן רחם, ואסטרוגן ללא התנגדות לנשים שעברו כריתת רחם. אסטרוגן יכול לגרום לסרטן השד, אך מכיוון שכמות האסטרוגן הנלקחת קטנה מהכמות המיוצרת מהשחלות שהוסרו, הסיכון בדרך כלל נחשב סביר. : 303–317
ישנם מקורות המניחים שכריתת שחלות לפני גיל 50 מכפילה את הסיכון למחלות לב וכלי דם ומגבירה את הסיכון לשברים בירך הנגרמים מאוסטאופורוזיס באוכלוסייה הרלוונטית.
אורח חיים מניעתי
אין אורח חיים אשר מספק הגנה מספקת מפני מוטציות BRCA, לאור הסיכונים הגבוהים. : 113–142
ילידת ילד ראשון בגיל צעיר יותר, ילידה של יותר ילדים מהממוצע והנקה במשך יותר משנה מפחיתים את הסיכון לסרטן השד עבור אישה בסיכון ממוצע. : 113–142 מחקרים על השפעה זו בקרב נשאי מוטציית BRCA הניבו תוצאות סותרות, אך באופן כללי ההערכה היא שהבאת ילדים מספקת הגנה מועטה אם בכלל מפני סרטן השד לנשים עם מוטציות BRCA1, ובאופן פרדוקסלי מעלה את הסיכון לסרטן השד עבור נשים עם מוטציות BRCA2.
פעילות גופנית ושמירה על משקל גוף תקין מונעת סרטן שד וסוגי סרטן אחרים באוכלוסייה הכללית, וכן מונעת מחלות לב ובעיות רפואיות אחרות. בקרב נשים עם מוטציית BRCA, פעילות גופנית ושימור על משקל גוף תקין כמתבגרת אינם משפיעים על הסכנה מפני סרטן השחלות, ומעכבים אך לא מונעים לחלוטין את סרטן השד לאחר גיל המעבר. : 113–142  בחלק מהמחקרים, רק פעילות גופנית משמעותית ומאומצת הניבה תועלת כלשהי. : 113–142 השמנת יתר ועלייה במשקל כמבוגר מקשורות לאבחנות של סרטן השד. : 113–142
מחקרים על מזונות ספציפיים, דיאטות או תוספי תזונה הניבו לרוב מידע סותר, או במקרה של שומן תזונתי, צריכת סויה ושתיית תה ירוק, נערכו רק בנשים בסיכון ממוצע. : 113–142 ההתערבות התזונתית היחידה המקובלת בדרך כלל כמונעת סרטן שד אצל נשאי מוטציות BRCA היא צמצום הצריכה של משקאות אלכוהוליים. צריכה של יותר ממשקה אלכוהולי אחד ביום קשורה במידה רבה לסיכון גבוה יותר לפתח סרטן שד, ולרוב נשאי מוטציות BRCA מעודדים לצרוך לא יותר ממשקה אלכוהולי אחד ביום, ולא יותר מארבעה בסך הכל בשבוע. : 113–142
במחקר שנערך בקרב נשים יהודיות אשכנזיות, נצפה כי לנשאיות מוטציות BRCA שנולדו לפני 1940 יש סיכון נמוך בהרבה לאובחן עם סרטן השד עד גיל 50 מאשר לאלו שנולדו לאחר 1940; תצפיות אלו נראו גם בקרב האוכלוסייה נטולת המוטציות. הסיבות להבדל אינן ידועות. בניגוד לאוכלוסייה הכללית, לגיל תחילת גיל המעבר אין השפעה על הסיכון לסרטן השד לנשאי מוטציות BRCA.
ארמון מונקלואה
זה היה מעונו הרשמי של ראש הממשלה מאז 1977, אז העתיק אדולפו סוארז את המעון מארמון וילאמיור.
יחסי סנט וינסנט והגרנדינים–רוסיה
יחסי סנט וינסנט והגרנדינים–רוסיה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין סנט וינסנט והגרנדינים לבין הרפובליקה הרוסית.
ארמון מונקלואה
בספרד משתמשים לעיתים ב'מונקלואה' כמילה נרדפת לממשל המרכזי, במיוחד כאשר הוא עומד בניגוד לממשלות הקהילות האוטונומיות.
הארמון ממוקם בסמוך לעיר האוניברסיטה של ​​מדריד. הוא מוקף בשורה של מבנים הקשורים לנשיאות הממשלה. העיקריים שבהם הם, בשל גודלם, שניים: בניין משרד הנשיאות, שבו שוכן גם מטה סגנית נשיאות הממשלה ואשר הוא היחיד הנראה מבחוץ; ובניין דוברות הממשלה, המאכלס את שירותי התקשורת והנשיאות של הממשלה.
יחסי סנט וינסנט והגרנדינים–רוסיה
היסטוריה
שתי המדינות מקיימות קשרים באופן אקטיבי הן ברמה הדו-צדדית והן ברמה הבינלאומית. ב-26 באוקטובר 2009 נחתם פרוטוקול הכוונות על התייעצויות פוליטיות בין משרד החוץ של הפדרציה הרוסית לבין משרד החוץ, המסחר והסחר של סנט וינסנט והגרנדינים. במטרה לפתח קשרים כלכליים דו-צדדיים, שתי המדינות בוחנות כיום הזדמנויות עסקיות בתחומים שונים כגון תיירות, תשתיות, תחבורה, שיתוף פעולה מדעי וטכני.
ארמון מונקלואה
מבנים אלו מהווים, בין היתר, את משכן הנשיאות וביתן דיסקרטי של מועצת השרים, המכונה "מתחם מונקלואה". כך, בתוכו, הארמון וגניו מגודרים ומבודדים מהשאר, תוך שמירה על פרטיות הנשיא ומשפחתו. רק ביתן המועצה, שנבנה לאכלס ישיבות ממשלה, וכמה משרדים וחדרי אירועים לשימוש נשיא הממשלה ומשתפי הפעולה הקרובים ביותר שלו, כלולים בארמון עצמו.
יחסי סנט וינסנט והגרנדינים–רוסיה
היסטוריה
מאז שנת 2008 ממשלת הפדרציה הרוסית מעניקה מדי שנה מלגות לסטודנטים מסנט וינסנט והגרנדינים להשכלה גבוהה באוניברסיטאות ברוסיה. עשרה סטודנטים בשנת 2012 התקבלו לאוניברסיטת הידידות העממית במוסקבה.
ארמון מונקלואה
מתחם לה מונקלואה
בנוסף לארמון מונקלואה, המתחם כולל את גני מונקלואה וחמישה מבנים נוספים שנבנו כדי לאכלס את המטה של ​​גופים שונים הקשורים לנשיאות הממשלה: מועצת השרים, סגנית נשיאות הממשלה, משרד הנשיאות, מזכיר המדינה לתקשורת והקבינט של נשיאות הממשלה. בנוסף לאלה, המתחם כולל גם מבנים נוספים למחלקות שונות הקשורות לנשיאות הממשלה כגון בניין הביטחון, המנהלת הכללית של הפרוטוקול, בניין השירותים, המשאבים התפעוליים ובניין גרקו. לבסוף, במתחם יש גם מנחת מסוקים ובונקר שנבנו בתקופת ממשלתו של פליפה גונזלס.
יחסי סנט וינסנט והגרנדינים–רוסיה
היסטוריה
במהלך פסטיבל הקולנוע הבינלאומי, שאורגן לרגל יום השנה ה-30 לעצמאות סנט וינסנט והגרנדינים בנובמבר–דצמבר 2009, הוקרנו סרטים רוסיים.
ארמון מונקלואה
גני מונקלואה
הארמון המקורי והגנים שלו שייכים לאנדרטה הלאומית הספרדית, והם רשומים כנכס בעל עניין תרבותי. ההפצה והשתילה הבוטנית של האחרונים מתקופת המלך קרלוס השלישי, ומיוחסת לפרנסיסקו אנטוניו זיאה, שהיה מנהל הגן הבוטני המלכותי. מאוחר יותר הם שוקמו על ידי חוצב הנוף חוויאר ווינטוייזן, אשר שיפר את המזרקות והפסלים הדקורטיביים. רפורמה חשובה נוספת בוצעה בתחילת המאה ה-20 על ידי הגנן ססיליו רודריגז, מחברם של יצירות רבות במדריד, כגון גני סבטיני של הארמון המלכותי, או גן הוורדים המפורסם של רטירו.
בניין המועצה
הבניין נבנה בשנת 1989 במהלך כהונתו של פליפה גונזלס על מנת להבדיל בין אזורי המגורים והעבודה של הארמון.
חדר מועצה
החדר המרכזי של הבניין הוא חדר המועצה בו מתקיימות ישיבות מועצת השרים.
חדר השטיח
חדר השטיח הוא אחד מהחדרים הגדולים בבניין והוא משמש לקבלת פנים, אירועים רשמיים ומדי פעם גם למסיבות עיתונאים.
חדר הטאפיז
הוא החדר שבו ראש הממשלה מקבל את אורחיו.
בניין הזרעים
בניין הזרעים נבנה בשנת 1950 במסגרת משרד החקלאות. שמו הוא משום שזה היה המקום שבו אוחסנו פעם את הזרעים.
כיום הוא מארח את הסגל האישי של לשכת ראש הממשלה. בקומה הראשונה נמצא משרדו של ראש הסגל, משרד ששימש בשנות ה-80 את אלפונסו גוארה, ולפני כן את חואקין גאריג'ס ווקר עם ראש הממשלה אדולפו סוארז.
בניין INIA
כיום הוא מטה משרד הנשיאות ומזכירות הממשלה.
מרכז העיתונות
נבנה ב-1950 כסניף נוסף של משרד החקלאות, לשעבר המעבדה שבה נותחו את הזרעים. כאשר מטה הממשלה הועבר למונקלואה, הוא המשיך לשכן את משרד המידע. בין השנים 1988–1993 ובין השנים 2000–2002 שימש הבניין מטה של מחלקה שרים כאשר המשרד הועלה לדרגת משרד.
כיום הבניין מאכלס את מזכירות המדינה לעיתונות. בין חדריו יש את חדר העיתונות, שבו יש לעיתונאים מקום עבודה משלהם, ומרכז העיתונות, שבו מקיימים הדובר ושרים אחרים את תדרוך העיתונאים לאחר ישיבות מועצת השרים.
מבנים נוספים
המתחם כולו מורכב מ-16 מבנים בהם מופצים השירותים השונים של משרד ראש הממשלה כגון אבטחה, פרוטוקול, שירותי בריאות וכו'.
משרד ראש הממשלה
משרד ראש הממשלה נמצא בתוך ארמון מונקלואה. הוא מאויש על ידי שילוב של עובדי מדינה ויועצים בקריירה. הדירוג הגבוה ביותר של הלשכה הוא הרמטכ"ל שהוא מינוי פוליטי בו תלויים שאר בכירי המשרד.
לשכת ראש הממשלה
זה הגוף הראשי של המשרד. הוא מתאם ומפקח על שאר המחלקות. הוא מנוהל על ידי ראש הסגל.
מזכירות המדינה לעיתונות
הגוף הוא זה שנוטל את היכולות על פני העיתונות. מזכיר המדינה לעיתונות אחראי על גוף זה, אך תלוי בדובר הממשלה.
טיגריס בסערה טרופית
טיגריס בסערה טרופית או מופתע! (בצרפתית: Tigre dans une tempête tropicale או Surpris! בהתאמה) הוא ציור בצבעי שמן של הצייר הצרפתי אנרי רוסו, שנוצר בשנת 1891. היצירה היא ראשונה מבין סדרת ציורים של רוסו המתארים סצנות מתוך חיי הטבע בג'ונגלים. בציור מתואר טיגריס שעוקב אחר טרפו בעת סערה.
אודות היצירה
רוסו הגיש את הציור לאקדמיה לציור ופיסול ("Académie de peinture et de sculpture"), אך חברי האקדמיה דחו את בקשתו. רוסו הגיש לבסוף את היצירה לאגודת האמנים העצמאיים ("Société des Artistes Indépendants") שבה היה ניתן להגיש יצירות ללא תהליך מקדמי של בחינה על ידי חברי ועדה. היצירה קיבלה ביקורות מעורבות; מבקרי אמנות רבים לעגו על היצירה וכינו אותה ילדותית. אולם, אמנים כמו פליקס וואלוטון שיבחו את יצירתו של רוסו.
רבים ראו במוטיב הג'ונגל של רוסו השראה מיצירותיו של אז'ן דלקרואה. באופן מוטעה, נטען כי רוסו שאב את ההשראה לסצנה בציור משירותו הצבאי במקסיקו, אולם האמן למעשה מעולם לא עזב את צרפת, וככל הנראה הוא שאב השראה מז'רדן דה פלאנט, מגזיני טבע וספרים. יצירות ואמנות על טבע פראי היו מקובלת באותה העת, כגון יצירותו של הפסל עמנואל פרמיי, אולם ציורו של רוסו נדחה על ידי המבקרים בני זמנו מפאת סגנונו של האמן.
הטרף של הטיגריס לא מופיע ביצירה, והמתבונן ביצירה אמור לנחש מהי התוצאה הסופית של מארב זה. משמו המקורי של היצירה, "מופתע!", ניתן להסיק כי ידו של הטיגריס היא על העליונה. מאוחר יותר, רוסו הסביר כי הטרף של הטיגריס היו קבוצת חוקרים. חרף העובדה שיצירתו של רוסו נראית פשוטה, האמן עשה שימוש רב בצללים ובגוונים של הצבע הירוק כדי להדגיש את השפע בג'ונגל. רוסו עשה גם שימוש בצבע אפור-כסוף כדי ליצור גשם, והוא עשה זאת על ידי ציור קווים אלכסוניים דקים לאורך היצירה בהשפעת ציוריו של ויליאם אדולף בוגרו.
אף על פי שטיגריס בסערה טרופית הביא להכרה מסוימת בפועלו של רוסו, לקח לאמן כשבע שנים לחזור ולצייר סצנת ג'ונגל נוספת. הביקורות כלפיו השתנו במעט, אולם הוא עדיין העדיף להתמקד במוטיבים אחרים ביצירותיו, ורק לאחר כחמש שנים נוספות הוא הציג יצירת ג'ונגל נוספת. מלבד טיגריס בסערה טרופית, רוסו עשה שימוש בטיגריס ביצירתיו ארבע פעמים נוספות.
במשך השנים הבאות וגם לאחר מותו של רוסו ב-1910 יצירותיו עדיין היו שנויות במחלוקת, ברם אמנים בני זמנו כמו פבלו פיקאסו, אנרי מאטיס ואנרי דה טולוז-לוטרק כן העריכו את עבודותיו. בסביבות שנת 1908, רוסו מכר את טיגריס בסערה טרופית ושתי יצירות נוספות לסוחר אומנות תמורת 190 פרנק, מחיר נמוך ממה שהציע תחילה. בשנת 1972, היצירה נמכרת לגלריה הלאומית שבלונדון בעזרתו של הנדבן ולטר אננברג.
ליגת העל הרוסית בקטרגל
ליגת העל הרוסית בקטרגל (ברוסית: Чемпионат России по мини-футболу) היא ליגת הקטרגל הבכירה ברוסיה, אשר נוסדה בשנת 1991.
ליגת העל משחקת תחת חוקי אופ"א וכוללת קבוצות כמו דינה מוסקבה שזכתה 3 פעמים באליפות אירופה ומחזיקת הגביע הביניבשתי לשנת 1997, דינמו מוסקבה שזכתה בגביע אופ"א בקטרגל לעונת 2006/2007 וזוכת הגביע הביניבשתי לשנת 2013, סינארה יקטרינבורג, מחזיקת גביע אופ"א לעונת 2007/2008 וקבוצת גזפרום-יוגרה, שזכתה בגביע אופ"א לעונת 2015/2016.
שיטת המשחקים
הליגה נערכת בשני שלבים: עונה סדירה בת 22 מחזורים ושלב הכרעה בה נוטלות חלק שמונה הקבוצות הטובות ביותר בטבלת הליגה.
משל המטבע שאבד
משל המטבע שאבד הוא אחד ממשלי ישו, המופיע בבשורת לוקס ט"ו 10-8. במשל זה, אישה אחת מחפשת אחר מטבע שאבד לה, היא מוצאת אותו ושמחה על כך מאוד. המשל שייך לטרילוגיית המשלים על הגאולה שסיפר ישו לאחר שהפרושים והסופרים האשימו אותו על כך שהוא מוכן לקבל "חוטאים" ועל כך שהשתתף בסעודתם. שני משלים האחרים בטרילוגיה הם משל הכבש האובד ומשל הבן הסורר או משל הבן האובד.
סיפור המשל
כפי שצוין במשל בלוקס ט"ו, אישה בעלת עשר מטבעות כסף (drachmae יוונית) מאבדת מטבע אחת מתוכן. היא מדליקה מנורת שמן ומטאטאת את ביתה עד שהיא מוצאת אותה, והיא שמחה על כך:
פרשנות
אחת הפרשנויות מנסה להסביר כי בהוראה "חסרה מטבע כסף אחת" המטבעות מייצגות את 10 הדיברות אשר מסכמות את תרי"ג (613) המצוות בתורה. אחת המצוות (שמירת השבת) אבדה. וכאשר נמצאה המצווה מחדש (או ליתר דיוק, התגלתה מחדש) היא הוכרזה כעומדת לעד. החוזר בתשובה, ישמח על כך שהוא מסוגל להמשיך ולפאר את שם אלוהים.
אף כי הנצרות אבדה (ונכון יותר, בכוונת מכוון לנתק עצמה מהמקור היהודי) את מצוות השבת, פירוש זה נראה מאוד לא סביר, שכן המשל מציין בסוף הפסוק, (לוקס י' 15), "שתִּהְיֶה שִׂמְחָה לִפְנֵי מַלְאֲכֵי אֱלֹהִים עַל־חוֹטֵא אֶחָד אֲשֶׁר־שָׁב מֵחַטָּאתוֹ׃", כמו במשלים המופיעים לפני ואחרי משל זה (משל הכבש האובד, ומשל הבן האובד בהתאמה), לכן המשל עוסק באנשים אובדים ולא במצוות אובדות.
ג'ואל ב' גרין מציין כי האישה המתוארת היא איכרה עניה. עשר מטבעות הכסף, תואמים לעשרה ימי שכר, "סביר שהם מייצגים את החיסכון המשפחתי". המטבעות עשויות לייצג גם הנדוניה של אותה האישה שנענדות כקישוט. שתי התאוריות הנ"ל מתקבלות על הדעת. וזה גם מסביר את הדחיפות של האישה בחיפוש, ואת מידת השמחה שלה כאשר המטבע החסרה נמצאה.
תיאורים באמנות
המשל זה מתואר על ידי מספר אמנים, כולל ג'ון אוורט מיליי, יאן לאוקן, ג'יימס טיסו ודומניקו פטי.
גטו מיזוץ'
גטו מיזוץ' (בגרמנית: Misotsch; באלפבית קירילי: Мизоч; ביידיש: מיזאָטש) היה גטו, אשר הוקם במהלך מלחמת העולם השנייה בעיירה מיזוץ' שבמערב אוקראינה. הגטו הוקם על ידי גרמניה הנאצית על מנת להפריד, להעביד ולהתעלל ביהודים.
התפתחות הקהילה היהודית במיזוץ'
ב-12 בדצמבר 1774 נתן הבישוף מלוצק, פליקס טורסקי, רישיון לבניית בית כנסת במיזוץ', שאז נקראה מיזקוז. מכאן ניתן להבין שבאותן השנים החלו יהודים להתיישב במיזוץ', ובמקום התארגנה קהילה. באמצע המאה ה-19 הגיע מספר היהודים במיזוץ' ובסביבתה הקרובה ל-678 יהודים, ולאחר מספר שנים עלה מספרם ל-1000 יהודים.
בשנת 1847 הושלמה בנייתו של בית הכנסת הגדול בסיועו של הרוזן קרווצקי. יהודי העיירה התפרנסו ממסחר זעיר. בשלהי המאה ה-19 התפתחה תעשייה לעיבוד התוצרת החקלאית, נבנה בית חרושת לסוכר. מבשלת בירה וטחנת קמח גדולה. יהודים מקומיים הקימו מפעל לאריגי לבד, מנסרות, מפעלים להפקת שמן, טחנת קמח ומחלבה.
עד שנת 1900 היו במיזוץ' רק "חדרים". פעילות ציונית החלה לאחר מהפכת פברואר של 1917, ואז נפתחה ספרייה ציבורית ביידיש ועברית, ולידה הוקם חוג דרמה לחובבים. למיזוץ' היה מעמד של מועצה מקומית, ובראשה עמד ראש מועצה (סולטיס) יהודי. בשנת 1928 נוסד במיזוץ' סניף של "תרבות" וזה הצליח להפעיל בשנת 1929 גן ילדים עברי שהתקיים עד ספטמבר 1939. מאמצים להקים בית ספר עברי נכשלו והילדים למדו עברית מפי מורים פרטיים.
מיזוץ' הייתה באופייה עיר מסורתית, בעלת תרבות יהודית שומרת מסורת, ובאזור היו הרבה מקומות יהודיים, כמו בית מדרש ובית כנסת גדול.
כאשר גרמניה תקפה את ברית המועצות, כמה יהודים ברחו עם הצבא האדום הנסוג. כאשר פליטים רבים מפולין הכבושה הגרמנית נמלטו ממעשי זוועה גרמניים, האוכלוסייה היהודית במיזוץ' תפחה במידה ניכרת.
מיזוץ' ממוקם כ-29 ק"מ מזרחית לדובנו. לפני הפלישה הגרמנית-סובייטית לפולין ב-1939, הייתה העיירה מיזוץ' ממוקמת במחוז וולין שברפובליקה הפולנית השנייה. היא סופחה על ידי ברית המועצות בעקבות הפלישה הסובייטית למזרח פולין ב-1939. מיזוץ' נכבשה על ידי הוורמאכט במבצע ברברוסה. כ-300 יהודים נמלטו עם הסובייטים הנסוגים.
מרד וחיסול
ב-12 באוקטובר 1942 נכלאו בגטו כ-1,700 יהודים בעזרת משטרת עזר אוקראינית ושוטרים גרמנים, שהם היו לקראת פעולת חיסול הגטו. היהודים נלחמו במרד שכנראה נמשך עד יומיים. כמחצית מהתושבים הצליחו להימלט או להסתתר במהלך הבלבול לפני השמדת המרד. ב-14 באוקטובר הועברו הניצולים שנתפסו במשאיות לגיא מבודד ונורו.
צילום
היריות צולמו. התמונות שהיו בבעלות SS-Unterscharführer Schäfer עד 1945 הפכו לחלק מהחקירה של לודוויגסבורג (ZSt. II 204 AR 1218/70). הן פורסמו, והפכו ידועות. לעיתים אף נאמר, כי הצילומים שייכים לגטאות אחרות.
שתיים מהתמונות מציגות את ה"אקציה" בעיצומה. התצלומים מספקים עדות ברורה לנוהג ההוצאה להורג, שהיה נהוג בתקופת השואה באמצעות כדור בנציבות הרייך אוקראינה. הקורבנות הובלו בחמישיות למקום מסוים בו היה נהוג לרצחם, הושיבו אותם בין הקורבנות האחרים, חלקם אף מתים, וירו עליהם כדור אחד, בראש או בגרון. היסטוריונים הגיבו על האכזריות שהוצגה בתצלומי הרצח ההמוני של מיזוץ' כך:"בשנת 1942 במיזוץ', באזור רובנו שבאוקראינה, הוצאו להורג כ-1,700 יהודים. בתצלומים נראים מספר רב של אנשים נדחפים לתוך גיא, נשים וילדים מתפשטים, שורה של נשים וילדים עירומים בתור ולבסוף גופותיהם מוצאות להורג. שני תצלומים מטרידים מיוחדים מראים את המשטרה הגרמנית עומדת בין ערמות של גופות עירומות של נשים הפזורות משני צדי הגיא." מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה (USHMM) תיארו את ארבע התמונות כך:
סטפנוס השלישי
סטפנוס השלישי (בלטינית: Stephanus III; נפטר ב-1 בפברואר 772) כיהן כאפיפיור בין השנים 768 ו-772.
חייו
במהלך ימי הביניים נחשב כקדוש של סיציליה ויום חגו נקבע ב-1 בפברואר. באותה תקופה תושבי סירקוזה ניסו לשכנע את הכס הקדוש להכיר רשמית בקדושתו של סטפנוס השלישי, אך ללא הצלחה.
חייל בודד
חייל שהוכר ברשויות צה"ל כחייל בודד זכאי לאפשרויות סיוע מגוונות בעקבות הריחוק ממשפחתו. חיילים בודדים זקוקים למקום מגורים הולם במהלך השירות וכן למסגרת ולתמיכה רגשית, וצה"ל מעניק להם מגוון הטבות כדי להקל על שירותם.
הכרה בחייל כבודד נעשית לאחר הגשת בקשה בלשכת הגיוס האזורית (למי שטרם התגייס), או הגשת בקשה במהלך השירות אצל מש"ק ת"ש ביחידה. חייל מוגדר כבודד מסיבות כגון: הורים שהיגרו מהארץ, הורים בשליחות בחו"ל, עולים חדשים שהגיעו לארץ לבדם כדי להתגייס, יתומים מהורים, וחיילים שהקשר עם משפחתם מנותק.
כיום משרתים בצה"ל כ-5,800 חיילים במעמד חייל בודד, למחציתם משפחות שאינן מתגוררות בישראל. חלקם מחויבי גיוס על פי חוק גיוס חובה וחלקם מתנדבים. חלקם בעלי קרובי משפחה מדרגה ראשונה בארץ, אך מסיבות שונות אינם יכולים לגור בבתיהם, ולכן מוגדרים כחיילים בודדים. כמחצית מהחיילים הבודדים משרתים בתפקידי לחימה בצה"ל.
חיילים בודדים
ההכרה הרשמית לקבלת הסיוע מגורמי הממשלה השונים וחלק מהארגונים החברתיים נעשה אך ורק על ידי צה"ל.
נעשית כיום הבחנה בין שני סוגי הגדרות לחייל בודד:
עמותות ומתנדבים
כיום קיימות מספר עמותות המסייעות לחיילים בודדים, בהן:
בשנת 2016 התאגדו כלל הארגונים החברתיים ומשרדי הממשלה העוסקים בתחום החיילים הבודדים בפורום ארגוני החיילים הבודדים בעקבות בקשת ועדת העלייה והקליטה של הכנסת בראשות חבר הכנסת אברהם נגוסה.
חיילים בודדים שנפלו
בימי מבצע צוק איתן ב-2014 התגייסו אזרחים רבים להשתתף בהלוויותיהם של חיילים בודדים שנהרגו בקרב במהלך המבצע. הדבר נעשה בעקבות קריאות ברשתות החברתיות באינטרנט, שנבעו מחשש שמספר המלווים בהלוויות יהיה קטן. מספר האזרחים שהגיעו לאחת ההלוויות הגיע על פי הערכה עד ל-20 אלף איש. קריאות דומות הועלו להשתתף בניחום האבלים של קרובי החיילים במהלך ימי השבעה.
יקב מורד
יקב מורד הוא יקב בוטיק ביקנעם עילית המייצר שיכר (יין שלא תסס מענבים) ממגוון רחב של פירות, ירקות וצמחי תבלין (רימונים ,פסיפלורה, קינמון, מרווה נענע, ועוד רבים אחרים).
בומה (הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו)
בומה (בצרפתית: Boma) היא עיירת נמל על נהר קונגו, כמאה ק"מ במעלה הזרם מהאוקיינוס האטלנטי, במחוז קונגו מרכז של הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, בסמוך לגבול עם אנגולה. אוכלוסייתה מוערכת ב-162,521 נכון לשנת 2012.
היסטוריה
בומה הוקמה על ידי סוחרים אירופיים במאה ה-16 כנמל כניסה, כולל עבור סחר העבדים. המסחר היה בעיקר בידי סוחרים הולנדים, אך היו שם גם חברות בריטיות, צרפתיות ופורטוגזיות. שום מעצמה אירופית לא הפעילה ריבונות, אף שתביעות הועלו מעת לעת על ידי פורטוגל.
החוקר הבריטי הנרי מורטון סטנלי הגיע לכאן ב-9 באוגוסט 1877, לאחר שחצה את אפריקה ממזרח למערב.
בשנת 1884 נאלצו אנשי בומה להעניק פרוטקטורט של ארצם לאיגוד הבינלאומי של קונגו, המורכב ממעצמות אירופאיות. בשנת 1886 הקים ליאופולד, מלך בלגיה, את מדינת קונגו החופשית והגדיר את בומה כבירתה. הוא ניהל את המדינה כפרויקט אישי שלו במשך כמה שנים, כמעט ושיעבד רבים מקונגו בצבא פרטי והתעלל בהם במסגרת מפעל ייצור הגומי שלו. זעם בינלאומי ופעולה של המחוקק הבלגי הביאו לכך שהממשלה השתלטה על מה שהוקם כמושבה של קונגו הבלגית.
בומה המשיכה לשמש כבירת קונגו הבלגית עד 1926. לאופולדוויל, ששמה שונה לכינוי קינשאסה, הוגדרה כבירה החדשה. (שטח זה הוא כיום הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו).
תחבורה
בומה שוכנת על הגדה הצפונית של נהר קונגו, כמאה ק"מ במעלה הזרם ממואנדה, שם הנהר זורם לאוקיינוס האטלנטי . הרוחב והעומק הגדולים של הנהר מאפשרים לספינות ימיות להגיע לבומה, שהוא הנמל השני בגודלו של קונגו, אחרי מטאדי. בין 1889 ל-1984 שירתה את הנמל קו רכבת ברוחב 610 מ"מ מטצ'לה.
אקלים
מערכת סיווג האקלים של קופן-גייגר מסווגת את האקלים של המקום כטרופי רטוב ויבש. טמפרטורת השיא הגבוהה ביותר הייתה 41 מעלות צלזיוס ב-25 בפברואר 1976, בעוד שטמפרטורת השיא הנמוכה ביותר הייתה 10 מעלות ב-21 באוקטובר 1976.
ארמיית ההלם החמישית
ארמיית ההלם החמישית (ברוסית: ударная армия я-5) הייתה ארמייה של הצבא האדום שלחמה במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה
היחידה הוקמה ב-9 בדצמבר 1942 על בסיס ארמיית העתודה ה-10 ותגבורה ביחידות נוספות. בדצמבר 1942 היא שולבה בחזית סטלינגרד והחלה בלחימה בקרב סטלינגרד. בשנת 1943 הארמייה שולבה בכוחות של החזית האוקראינית הרביעית והשתתפה במתקפה לכיוון רוסטוב על הדון ושיחרור דונבס ומליטופול.
בשנת 1943 ארמיית ההלם החמישית שולבה בחזית האוקראינית השלישית והשתתפה בלחימה לשחרור החלק המערבי של אוקראינה הסובייטית ומבצע יאשי-קישינב. בתחילת ספטמבר 1944 היא עברה לעתודה. ב-30 באוקטובר הארמייה שולבה במבצע ויסלה-אודר ובהמשך בקרב ברלין.
לאחר סיום הלחימה, לזמן קצר היא הוצבה בשטח גרמניה ופורקה בדצמבר 1946.
איינזצגרופה מצרים
איינזצגרופה מצרים (מגרמנית: Einsatzgruppen - "קבוצות משימה") הייתה יחידה שהקימו הנאצים בצפון אפריקה, במטרה לחסל את היהודים בארץ ישראל, אחרי כיבושה המתוכנן.
האיינזצגרופן היו יחידות רצח ממונעות שפעלו במלחמת העולם השנייה בשטחים כבושים בידי גרמנים. איינזצגרופן הופיעו לראשונה בעת סיפוח אוסטריה לרייך במרס 1938. תפקידן של עוצבות המבצע היה להתקדם בעקבות היחידות הלוחמות ולחסל את האויבים האידאולוגים, הם היו גורם מרכזי בהשמדת היהודים באירופה בזמן מלחמת העולם השנייה. האיינזצגרופן חולקו ליחידות חיסול, איינזצגרופן מצרים היא יחידת חיסול שנועדה לחסל יהודים בארץ ישראל.
רקע כללי
בקיץ 1942 הייתה השמדת היהודים על ידי הגרמנים בשיאה, בברית המועצות נורו למוות קרוב למיליון יהודים בידי הס"ס, הוורמאכט ומשתפי פעולה מקומיים, או נחנקו למוות במשאיות הגז של RASA (המשרד הראשי לביטחון הרייך ). בדצמבר 1941 הופעל מחנה המוות חלמנו להשמדת יהודי ורטגאו, ובאמצע מרס 1942 החלו ההמתות השיטתיות בגז במחנה ההשמדה בלז'ץ ועוד. היעדים המועדפים לחיסול יהודים היו בריטניה וארץ ישראל. ב-20 ביולי 1942 ס"ס אוברשטורמבנפיהרר ולטר ראוף קיבל הוראות להפעלת יחידות האיינזצקומנדו של משטרת הביטחון (סיפ"ו) ושל האס דה (ס"ד). היחידה הזו תוכננה להשתתף בתוך זמן קצר מאוד במבצעים משותפים עם הדיוויזיות הגרמניות והאיטלקיות לכיוון מזרחה.
הקמתה של היחידה איינזצגרופה מצרים
ב-1 ביולי 1942 התייצב אצל הימלר ס"ס שטנדרטנפיהרר ולטר שלנברג ב-RASA ומנהל שירותי הריגול של הס"ד ודיווח לו שהתוכנית על הפעלת כוחות במצרים. באותו היום נשא הימלר, הרצאה בת שעה אצל היטלר במאורת הזאבים. באותה הזדמנות התקבלה ההחלטה על הפעלת היחידה אייצקומנדו מצרים.
המגדלור בנלסון ביי
המגדלור בנלסון ביי (באנגלית: Nelson Head Light) או המגדלור הפנימי בנלסון ביי (באנגלית: Nelson Head Inner Light) הוא מגדלור לא פעיל היסטורי שנמצא מצפון-מזרח לעיירה נלסון ביי, ניו סאות' ויילס, אוסטרליה, ליד פארק הליפקס, בחוף הדרומי של פורט סטפנס. האור הכווין את הספינות לנמל. שלא כמו מגדלורים אחרים, למגדלור בנלסון אין מגדל, אך הוא הוצג דרך חלון של חדר העששיות, ומאוחר יותר הוצב בחוץ.
היסטוריה
המגדלור הוקם ב-1872 עם ארבע מנורות נפט שהוצגו מעל מגדל קטן מעץ.
המגדלור הנוכחי נבנה כ-3 שנים מאוחר יותר על הבסיס המגדלור הקודם, והאור הוצג ממנו לראשונה ב-1876. האור הותקן בחדר עששיות מתומן המחובר לבית, והוצג דרך חלון. המגדלור נשמר על ידי 14 תושבי העיר ומשמר ההצלה, עד ל-1990.
איינזצגרופה מצרים
התפקידים שניתנו באיינזצקומנדו
כל קציני הס"ס שהוצבו באיינזצקומדנו מצרים היו מאותו רקע ובני אותה קבוצת גיל, מלבד ראוף, הוט ורט, נולדו כל האחרים בין 1911–1916. הגיל הממוצע של הסגל הפיקודי של האיינזצגרופן במצרים היה נמוך מהגיל הממוצע של הסגל הפיקודי של האיינזצגרופן בברית המועצות ונבדל באופן מהותי עוד יותר ממבנה הגיל של המפקדים באיינזצגרופן פולין.
המגדלור בנלסון ביי
היסטוריה
המגדלור שימש בחשמל מ-1946, כאשר מ-1984, שומש בעזרת תשתיות חשמל. מאז 1990, המגדלור מתוחזק רק על ידי משמר ההצלה, ומשמש כיום כמוזיאון ימי.
איינזצגרופה מצרים
התפקידים שניתנו באיינזצקומנדו
באיינזצקומנדו חולקו מספר תפקידים:
ארץ ישראל על הכוונת הגרמנית
ב-29 ביוני כבשה ארמיית הפאנצר אפריקה גם את מבצר מרסא מטרוח כ-350 קילומטר מזרחה לשם על אדמת מצרים. בימים שלאחר מכן הניסו כוחות גרמניים ואיטלקיים את החילות הבריטים ובתחילת יולי הגיעו אל קו ההגנה האחרון של הבריטים באל עלמיין, יותר מ-100 קילומטרים מאלכסנדריה.
המגדלור בנלסון ביי
היסטוריה
ב-1995, הוחלף האור בפנס שמופעל סולארית, שקיים מחוץ לחדר העששיות הקודם. בתחילת 2003, המגדלור הושבת.
איינזצגרופה מצרים
ארץ ישראל על הכוונת הגרמנית
ב"הנחיות הפיהרר מספר 32" מ-11 ביוני 1941, קבע היטלר בפירוש שמטרת המבצעים הצבאיים הבאים היא שחלק מהצבא שבמזרח יפלוש אל טריטוריה ערבית במהלך ההכרעה בברית המועצות, כדי לחבור אל קורפוס אפריקה המתקדם במזרח התיכון.
היטלר ניסח: "טוב שהפחד מפני השמועה שאנחנו מחסלים את היהודים ילך לפנינו. הניסיון להקים מדינת יהודים ייכשל". האייצגרופה מצריים הוקמה לביצוע משימה זאת. גודל היחידה, היה כ-24 חיילים. מספרם היה קטן, אך ערבים מקרב האוכלוסייה המקומית במזרח התיכון היו מוכנים להשתתף בתוכנית הרצח של היהודים.
שיתוף פעולה של הערבים המוסלמים עם האיינזצקומנדו
לאחר כיבוש טוברוק, שהיה מיקום אסטרטגי, בסוף יוני 1942, החליט אל חוסייני להתחיל לפעול כדי לרצוח יהודים בארץ ישראל. בברלין הוקם איינזצקומנדו עבור ארמיית השריון אפריקה, והוא נשלח תחילה לעמדת המתנה באתונה. באמצעות תעמולה במצרים, חוסייני הציע לדרבן את שיתוף הפעולה הערבי. בהקשר זה קרא גם לשלוח את מחלקת האימונים הגרמנית - הערבית למצריים כדי לסייע לנאצים להגיע אל היהודים ולפגוע בבריטים ששלטו בארץ ישראל.
כחלק מתוכניתו הטקטית של חוסייני לערעור אחיזת הבריטים במזרח התיכון ולהכנת האזור לפלישת גרמניה, הוקם ארגון של כנופיות ערביות בתוך כוחות לוחמים, שנועדו להגיע למצריים ואל ארצות ערב האחרות כדי לפגוע בבריטים וביהודים, על ידי הריסה של רחובות, של גשרים ושל דרכי תקשורת ככלל וכדי לעודד מרידות בפנים הארץ. הוקמו גם יחידות צבאיות ערביות רגילות שיילחמו לטובת גדודיהם של מדינות הציר. כחלק מתפקידן של היחידות היה גיוס מתנדבים ללחימה. כדי להכין את הקרקע למרידות ולשיבוש פעולות הצבא הבריטי והיהודים, נשלחו משלוחים של ותחמושת למצריים, פלשתינה, סוריה ועיראק.
כישלון תוכנית הרצח
הגרמנים לא הצליחו להגיע לארץ ישראל, והקומנדו של ראוף לא ביצע את הפעילות שתוכננה, ובאל עלמיין פנו חזרה כוחות הציר. כחלק ממצב אסטרטגי מיוחד, ארמיית השריון אפריקה הייתה אמורה לפרוש לארץ ישראל בקיץ 1942. בתחילת נובמבר 1942 החלה מתקפת הנגד של הבריטים, וארמיית השריון אפריקה נסגה סופית ממצרים ומלבנון. לאחר הכרעת הקרב השני על אל עלמיין ב-3 בספטמבר, יחידת האייצדקומנדו מצריים יצאה מאתונה בסוף ספטמבר 1942.
בתוניס, בעלת הברית של גרמניה שהייתה בתחום ההשפעה של גרמניה, יחידת הקומנדו לא ארגנה רצח המוני של האוכלוסייה היהודית, אנשי היחידה התעסקו ברישום יהודים, ובגיוסם לעבודות כפייה בבניית ביצורים.
תוכניתם של הנאצים וחלק ממנהיגי הציבור הערבי נכשלה ובכך ניצלה האוכלוסייה היהודית בארץ ישראל.
הראת (מחוז)
הראת (פשטו/דארי/פרסית: هرات) הוא אחד מבין 34 מחוזות אפגניסטן. מחוז הראת ביחד עם המחוזות באדגיס, פראה וגור מרכיבים את אזור צפון-מערב אפגניסטן. בירת המחוז היא העיר הראת, השנייה בגודלה במדינה (אחרי הבירה קאבול) והאוכלוסייה הכוללת של המחוז היא 3,026,548 איש. שטחו של המחוז הוא 54,778 קמ"ר. האוכלוסייה הכוללת היא מולטי-אתנית אך רובה דוברים פרסית בניב דארי.
איינזצגרופה מצרים
לקריאה נוספת
Mallmann, Klaus-Michael; Cüppers, Martin (2007). "“Elimination of the Jewish National Home in Palestine”: The Einsatzkommando of the Panzer Army Africa, 1942". Yad Vashem Studies 35 (1): 1–31.
הראת (מחוז)
היסטוריה
האזור המקביל כיום למחוז הראת המודרני עבר ידיים בין כובשים זרים רבים לאורך ההיסטוריה. האזור נשלט תחילה בידי נוודים ועבר ידיים בין האחמנים, המוקדונים, באקטרים, פרתים, קושאנים, סאסאנים, הפטלים, הח'ליפויות המוסלמיות, טאהרים, בויהים, סאמאנים, קראח'אנים, ע'זנווים, גורים, סלג'וקים, ח'ווארזמים, מונגולים, אילח'אן, טימורים, שיבנים, ספווידים, הותכים, אפשארים, דוראנים, קאג'ארים ואפגנים. במאה ה-7 נפלה הראת בידי הערבים המוסלמים, והאזור עבר בין השפעות ערביות וטורקיות אך במיוחד פרסיות הלוך ושוב עד אשר נכבש על ידי המונגולים במאה ה-13.
המאבק על האזור המשיך ולאחר המלחמה האנגלו-פרסית במאה ה-19 האזור ניתן לאמירות אפגניסטן, מדינת חסות של הודו הבריטית. במהלך הפלישה הסובייטית לאפגניסטן במאה ה-20 המאוחרת דיוויזיה משוריינת של הצבא האדום חצתה את הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הטורקמנית לעבר מחוז הראת במטרה לכבוש את קנדהאר והאזור ידע כמה מהקרבות המרים ביותר לאורך המלחמה. נכון לשנת 2020, בהמשך למלחמת אפגניסטן (2001–2014) ולמאבקים הפנימיים הממושכים בתוך המדינה, מחוז הראת נשלט ברובו בידי הטליבאן ולא בידי הרשויות הממשלתיות בקאבול.
תעשייה
אף על פי שרוב האזור, במיוחד הצפון הוא מדברי וממוקם מדרום לקאראקום, עמק הארירוד בדרום המחוז הוא אחד האזורים החקלאיים העשירים במדינה, המייצר תבואה, כותנה, פירות וגידולים אחרים. לא כל כלכלת המחוז מסתמכת על חקלאות; ישנה תעשיית נפט בטיר פול, במערב המחוז ויש תעשייה קלה בעיר הראת. עיר הראת ואזורה היא השטח העירוני הגדול והמשמעותי ביותר במערב אפגניסטן, שם מתגוררים כ-400,000 איש. העיר מחוברת לשתי הערים הגדולות האחרות; קנדהאר וקאבול דרך כביש 1, המכונה גם כביש הטבעת, שמשמש בתור הכביש המרכזי והגדול ביותר במדינה. המסחר קשור חזק עם איראן החולקת גבול של יותר מ-600 קילומטר עם אפגניסטן.
אוכלוסייה
תושבי מחוז הראת הם בעיקר טג'יקים, פרסים ופתאנים. באזורים של מרכזי ההתיישבויות והאזור המערבי בעל הגבול עם איראן דוברים יותר דארי בתור שפת אם בעוד באזורים החקלאיים ישנם יותר דוברי פשטו כשפת אם. 23% מכלל האוכלוסייה חיים באזורים עירוניים. מאז פירוק השליטה של הטליבאן במחוז, המצב הביטחוני בהראת היה שקט יחסית לאזורי דרום ומזרח אפגניסטן. את המשמר האזורי לאחר כיבוש אפגניסטן הובילו כוחות של צבא איטליה.
עם זאת, החל משנת 2006 חלה עלייה דרמטית במספר הפיגועים. חזרתם ההמונית של פליטים אפגנים מאיראן תרמה למספר האירועים הפליליים כגון שודים מזוינים, אך נראה כי הטליבאן גם הפך פעיל יותר ויותר באזור. חטיפתם של אישים פוליטיים ועסקיים בולטים הופכת נפוצה יותר, ומארבים ותקיפות באמצעות נשק קל, מטען חבלה ואש עקיפה מתרחשים בסדירות הולכת וגוברת. אחד האזורים שנפגעו הכי הרבה במחוז הוא אזור עזיזאבאד שבנפת שינדנד (בדרום מחוז הראת), שם סדרת פיגועי מורדים הניעה את התקיפה האווירית הקואליציונית הקטלנית ב-22 באוגוסט 2008, בה נהרגו לפחות 33 אזרחים שחשבו בתחילה להיות לוחמי טליבאן.
פקידי ממשלת אפגניסטן וצוותי חקירה של האו"ם טוענים כי עד 90 אזרחים אפגנים נספו בתקיפות אוויריות וישנן תמונות רבות המשמשות לראיה. שני קציני מודיעין איטלקיים נחטפו על ידי מורדים בסמוך לעזיזאבאד בספטמבר 2007 והם חולצו במהלך פשיטת קומנדו נועזת יומיים לאחר מכן במחוז פראה. נראה כי היעדים העיקריים הם חברי ממשלת המחוז האפגנית, כאשר התקפות על עובדי סיוע זרים ועל אנשי חיל האוויר מתרחשות בתדירות נמוכה יותר. חטיפת דמויות אזרחיות בולטות משמשת כטקטיקה להפחדת מי שישתף פעולה עם גורמי סיוע זרים.
חלוקה מנהלית
מחוזות אפגניסטן מחולקות ליחידות שלטוניות בשם "נפות", להלן הנפות של מחוז הראת ואוכלוסייתן.
גטו ברלאד
גטו ברלאד (ברומנית: Bârlad) היה אחד מהגטאות הפתוחים בחבל ארץ טרנסניסטריה בתקופת השואה, הגטו היה פעיל בין השנים 1940–1943, בשנת 1942 מנה בשיאו 3,224 יהודים. הובאו לגטו זה יהודים מעיירות שכנות כמו פוישט (Puieşti).
הקהילה היהודית לפני השואה
מאז ראשית ההתיישבות היהודית בברלאד במחצית השנייה של המאה ה-17 ועד מלחמת העולם השנייה בוצעו פרעות רבים ביהודים שהתיישבו ואף היה ארגונים שהציתו מחאות כנגד היהודים. אחד הפרעות היה בשנת 1868, וכשנודע למשה מונטיפיורי הדבר, שלח מכתב לנסיך קארל, והלה הבטיח לו כי הדברים ישונו, והיהודים שניזוקו יקבלו תשלומים על הנזק עפ״י שומה של הדיינים. אולם הדבר לא קרה והמשיכו הפרעות ביהודים.
בסוף המאה ה-19 הורע מצבה הכלכלי של האוכלוסייה היהודית מחמת רדיפות, שמהן סבלו בעיקר המתווכים והסוחרים. הסוחרים הרומניים בברלאד התנגדו להפליית עמיתיהם היהודיים, וב-1898 הגישו מחאה למשרד המסחר בבוקרשט נגד החלטת לשכת המסחר המקומית לפעול להרחקת המתווכים היהודיים. בסתיו 1899 גברה ההגירה מברלאד, מספרם הכולל של היהודים המהגרים מבראלד בין השנים 1899 ו-1902 הגיע ל-600.
בשנת 1907 נוסד חוג אנטישמי על ידי מורים, כמרים ומנהיגים פוליטיים, מטרתו של חוג זה היה להסית את תלמידיו לפרוע ביהודים. שניים מן התלמידים שנטלו חלק בפרעות סולקו מבית הספר. כמחאה על סילוקם שאר התלמידים הצטיידו בכלי נשק ופרצו לרובע היהודי לשם הרס ושוד, 80 חנויות של סוחרים ובעלי מלאכה יהודים נפגעו בהשתוללות זו.
בימי השואה
סבלם של יהודי המקום גבר בימי הטרור של "התנועה הלגיונרית". בנובמבר 1940 נתפסו כל הגברים היהודיים לעבודת כפייה, כעבור זמן קצר שוחררו האקדמיים שביניהם, כתוצאה ממחאת האקדמיים הרומנים, אשר איימו שגם הם יבואו לעבוד עם חבריהם היהודים.
ארבעה תלמידים יהודיים נעצרו ונאשמו בהפצת גילוי דעה קומוניסטית. הם הובאו לווסלוי (Vaslui) ועונו שם כדי לסחוט מהם הודאה. במשפטם שנערך ב-19 בדצמבר 1940 בגאלאץ (Galaţi), יצאו זכאיים.
תוצאותיהן הכלכליות של ההתנכלות ביהודים מתבלטות מתוך מספרים אלה משנת 1942 – מבין 325 בעלי מלאה ופועלים יהודיים, היו 125 מחוסרי עבודה, מבין 294 פקידים יהודים הועסקו רק 136, מבין 428 סוחרים יהודים פעלו רק 254, ומבין 43 אקדמיים יהודיים – רק 23. בשנה ההיא יכלו רק 24% מבעלי המקצוע היהודיים לעסוק במקצועותיהם.
בגלל דלדול במקורות הפרנסה נאלצה הקהילה להגדיל את תמיכתה במשפחות מחוסרות אמצעים. ב-1940 נתמכו על ידה 200 משפחות, ב-1941 תמכה ב-300 משפחות, ב-1942 וב-1943 ב-600 משפחות.
עם פרוץ המלחמה בין רומניה וברית המועצות ביוני 1941, גורשו לברלאד כל היהודים מעיירות המחוז: פלופאנה (Plopana), מורג'ן (Murgeni), אבראמשט (Avrameşti) וראדן (Rădeni), וכן חלק מיהודי ברשט ופלצ'יו (Fâlciu), באביב 1943 הופקעו בית החולים, בית הזקנים ובית המרחץ של הקהילה בידי "המרכז הלאומי לרומאניזציה".
השמירה בגטו פתוח הייתה פחות קפדנית ואף ניתן היה לצאת ממנו לעבודה, באישור השומרים. במהלך פעילות הגטו הנשים עבדו בתפירה והגברים בעבודות כפייה בעיר או מחוצה לה (למשל בסלילת מסילות רכבת).
הקהילה סייעה גם ליהודים שעבדו בגדודי עבודות הכפייה, בסאויששט שבמחוז טוטובה, בטורקואיה שבמחוז בריילה, באלכסנדרן שבמחוז טיגינה, בבסרביה בסורואיה ובסירט שבמחוז פוקשאן. היא שלחה להם מלבושים ותרופות, ודאגה גם לילדיהם. יתר על כן, קבוצות של יהודים שעברו בדרכם למחנות הכפייה דרך תחנת הרכבת של ברלאד, צוידו על ידי הקהילה במזון ובכסף.
בנוסף, ארגון "הג'וינט" היווה מקור סיוע ליהודים במצוקה מבחינת מזון (קלחי תירס, תפו"א או קמח).
לקראת סוף המלחמה, הגרמנים תכננו לחסל את היהודים במקום אך התקדמותם של בעלות הברית והצבא האדום מנע מהם לעשות זאת.
All Eyez on Me
All Eyez on Me (הוצא ב-13 בפברואר 1996) הוא אלבום הסטודיו הרביעי של הראפר האמריקאי טופאק שאקור, והוא יצא בחברות התקליטים Death Row Records ו-Interscope Records. הוא היה האלבום האחרון של שאקור, 7 חודשים לפני שנורה ב-7 בספטמבר 1996. האלבום מוכר כאחד מרגעי השיא של מוזיקת הראפ בשנות התשעים. יש אומרים שזו בפשטות "ההפקה הטובה ביותר שהייתה לטופאק בהקלטות". הוא הגיע למעמד פלטינה 5 פעמים כעבור חודשיים בלבד באפריל 1996, ובסופו של דבר אושר על ידי RIAA שהוא במעמד פלטינה תשע פעמים ביוני 1998. באלבום היו שני סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד ה-Billboard Hot 100 שהם "How Do U Want It" ו- "California Love". פורסמו ממנו חמישה סינגלים, יותר מכל אלבום אחר של טופאק. יתרה מזאת, All Eyez on Me היה לאלבום ההיפ הופ הכפול הראשון שהוצא עבור צריכה המונית - במקרה זה הוא הוצע על שני תקליטורים וארבעה תקליטורי ויניל.
מגזין Spin כלל את האלבום במקום ה-246 ברשימת "300 האלבומים הטובים ביותר ב-30 שנים האחרונות (1985–2014), שנערך בשנת 2019.
רקע
All Eyez On Me מכר מעל 14 מיליון עותקים ברחבי העולם. האלבום יצא לאור לאחר ששוג נייט, מנכ"ל Death Row Records שחרר את טופאק בערבות מהכלא בתמורה לחתימה בחברת בתקליטים ושטופאק ימלא את חלקו בחוזה החדש. האלבום הכפול שימש כשני אלבומים, וטופאק הגיע לאולפנים שעות ספורות לאחר ששוחרר מהכלא כדי להתחיל לעבוד על השיר "tour de force". טופאק סיים לעבוד על האלבום תוך שבועיים בלבד.
בשירי האלבום מסופר גם על חלק מחייו האישיים של טופאק, ועל סגנון החיים "Thug Life" (חיי בריון), וחברי הקבוצה ת'אג לייף מתארחים באלבומו, כמו גם אאוטלוז, סנופ דוג, ג'ורג' קלינטון ועוד. בשיר "Heartz of Men" יש חלק ממופעי הקומדיה של ריצ'רד פריור "That Nigger's Crazy". רוב האלבום הופק על ידי Johnny "J" ודאז דילינגר, בסיוע מד"ר דרה בשירו California Love, שבו הוא שר ביחד עם טופאק עצמו.
שירי האלבום
גם באלבום זה כל השירים נכתבו על ידי טופאק.
ג'ק מייפל
ג'ק מייפל (באנגלית: Jack Maple; 1952 - 4 באוגוסט 2001), כיהן כסגן נציב משטרת העיר ניו יורק בתקופת כהונתו של ראש העירייה רודולף ג'וליאני. הוא פיתח את ה-COMPSTAT, כלי ארגוני ופילוסופיית שיטור, והיה בין מובילי הירידה הגדולה ביותר בפשיעה בהיסטוריה של העיר ניו יורק. דמותו נתנה השראה לסדרת הטלוויזיה "המחוז" ("") של רשת CBS.
ביוגרפיה
מייפל נולד בשכונת "ריצ'מונד היל" בניו יורק, למד בלימודי ערב הנדסה אווירונאוטית בתיכון טכני בברוקלין ובבקרים עבד למחייתו. הוא החל לעבוד במשטרת התעבורה כבלש בתחנות הרכבת התחתית של ניו יורק והתקדם לדרגת מפקח. מייפל החל למפות את מקרי השוד ברכבות התחתיות על גבי מפות נייר כדי לזהות דפוסים מאפיינים במקרי השוד והציב את שוטריו בהתאם ל"נקודות החמות" שגילה והביא לירידה של 27% במעשי השוד. ויליאם בראטון, שהיה מפקד משטרת התעבורה זיהה את שיטתו של מייפל ואת תוצאותיה וכאשר מונה בראטון על ידי ג'וליאני בשנת 1994 לנציב משטרת ניו יורק, מינה את מייפל לסגנו. יחד הם הובילו את פיתוח שיטת ה-COMPSTAT הממוחשבת למיפוי פשיעה, שהתבססה על מחשוב מפות הנייר. מעבר להיותה סטטיסטיקה פלילית ממוחשבת, הייתה ה-COMPSTAT גם פילוסופיית ניהול משטרה שכללה מעקב שוטף אחרי הפעילות הפלילית והטילה אחריות על מפקדי התחנות לנעשה בשטח שיפוטם, כשמייפל היה זה שערך ישיבות COMPSTAT שבועיות, בהן דרש דין וחשבון ממפקדי התחנות על כל ביצועי תחנותיהם.
לאחר שג'וליאני, פיטר את בראטון ומייפל, אשר צברו הערכה ואהדה ציבורית רבה, פתח מייפל, עם שותף, עסק לייעוץ משטרתי ושירותיו נשכרו על ידי משטרת ניו אורלינס שהובילה אותה עת הן בנתוני הפשיעה והן בשחיתות ובאלימות משטרתית. הטמעת שיטותיו של מייפל הביאו לירידה מתמשכת של עשרות אחוזים בפשיעה גם בניו אורלינס והפיכתה לעיר שנחשבה לעיר בטוחה. ערים נוספות ששכרו את שירותי הייעוץ של החברה היו ניוארק, ניו ג'רזי, בולטימור ואיסטנבול בטורקיה. הוא פרסם ספר בשם "הלוחם בפשיעה".
מייפל חלה בסרטן המעי הגס, אך נטה להתייחס בביטול למחלתו, שהלכה והחמירה, עד שהביאה למותו בגיל 49.
אד'אן
האַדָ'אן (בערבית: أذان), או אזאן (בפרסית: اذان, בטורקית: Ezan), היא הקריאה המוסלמית לתפילה. היא נאמרת לפני כל אחת מחמש התפילות היומיות הקבועות. הקריאה כוללת נוסח קבוע המורכב ממספר חזרות על השהאדה, על התכביר ועל מילות זירוז למתפללים כגון حيّ على الصلاة ("מהרו לתפילה"). בשעות הבוקר נוספת השורה: الصلاة خير من النوم ("התפילה טובה משינה"). את האד'אן קורא המואזין מצריח המסגד.
לפי השיעה, הושמטה מקריאת האד'אן האמרה "حيّ على خير العمل" ("מהרו אל העשייה הטובה ביותר") בידי הח'ליף עומר בן אל-ח'טאב משום ששימשה תירוץ למתפללים להשתמט מחובת הג'יהאד.
לאד'אן נוסח קבוע בערבית הנהוג בכל מקום. עם זאת, בטורקיה בין 1932 ו-1950 האד'אן נקרא בטורקית.
בישראל
בשנת 2016 הועלתה הצעת חוק בכנסת שנקראה "חוק המואזין" ומטרתה הייתה להגביל את עוצמת הקול של האד'אן בין השעות 23:00–06:00. הצעת החוק עברה בקריאה טרומית ב-8 במרץ 2017. האגודה לזכויות האזרח בישראל הביעה את התנגדותה לחוק וטענה כי זהו חוק "פוגעני ומפלה המדיר ציבור שלם... מהמרחב הציבור במדינה, ומעמיק את תחושת ההפליה ואי השוויון אצל בנות ובני החברה הערבית בישראל".
בעולם הערבי
במדינות שונות ברחבי העולם נקבעו תקנות וחוקים המגבילים (ובמקרים מסוימים אף אוסרים) את השימוש ברמקולים לקריאת המואזין.
בסעודיה נחקקו חוקים אשר נועדו הן להגביל את עוצמת המואזין והן להפחית את מספר המואזינים במקומות מסוימים. גם בירדן נחקקו חוקים להסדרה ואחידות של המואזינים בערים השונות. תקנות וחוקים דומים בווריאציות שונות נחקקו גם בערים מסוימות בסוריה, במרוקו, ברמאללה ועוד.
במצרים
בקהיר שבמצרים נאסר השימוש בכריזה עצמאית ברמקולים מהמואזינים השונים הפזורים בעיר, ובמקומם (עד לספטמבר 2016) הייתה משודרת קריאה אחת ואחידה מאולפן ממשלתי למקלטים המפוזרים ברחבי העיר במימון ממשלתי. בספטמבר 2016 הודיעו שלטונות מצרים על איסור שימוש ברמקולים להגברת קול המואזין במסגדים במדינה, עקב "פגיעה באיכות החיים". במאי 2017 חוקק שר ההקדשים המצרי חוק האוסר על שימוש ברמקולים עבור תפילת התַרָאוִיח הנאמרת בחודש הרמדאן לאחר התפילה החמישית. חוק זה עורר זעם בקרב חוגים אסלאמיים אדוקים.
בטורקיה ובאיראן
במסגרת רפורמות אטאטורק שהונהגו בטורקיה, יצאה ההוראה לכל המסגדים במדינה לקרוא לתפילה בטורקית במקום בערבית. לשם כך תורגם הטקסט הערבי של האד'אן לטורקית. הנוסח הטורקי היה בשימוש בין השנים 1932–1950, אז בוטלה ההוראה בידי ממשלתו של אדנאן מנדרס.
בטהראן שבאיראן נחקקו תקנות המגבילות את עוצמת המואזין.
Unreal Tournament 3
Unreal Tournament 3 ("אנריל טורנמנט 3", ידוע גם בתור UT3 או UT2007) הוא משחק פעולה בסגנון יריות גוף ראשון, הכותר הרביעי בסדרת Unreal Tournament והתשיעי בסדרת האב Unreal. המשחק פותח על ידי חברת Epic Games והופץ על ידי חברת Midway Games למחשב האישי ולפלייסטיישן 3 במהלך 2007, ולאקס בוקס 360 ב-2008, כולל כמה וכמה הפצות לא רשמיות עבור מקינטוש ולינוקס.
המשחק קרוי על שם המנוע בו משתמש המשחק, (Unreal Engine 3 (3470-3809, ועקב היותו נציג הדור השלישי של מנועי Unreal בסדרת המשחקים, אף על פי שם המשחק הוא לא השלישי בסדרה - למרות זאת, הוא נחשב השלישי בסדרת Unreal Tournament אם מוציאים את UT2003 מהספירה.
משחקיות
כמו קודמיו בסדרת UT, המשחק מתמקד במשחק מרובה משתתפים ברשת האינטרנט. השחקן יכול להגדיר לעצמו שם שחקן ומראה חיצוני מתוך שלל דמויות, חלקן לקוחות ממשחקים קודמים. כמשחק רשת שפועל על מודל לקוח-שרת, השחקן יכול לבחור עם כניסתו למצב מרובה המשתתפים שרת משחק, כאשר לכל שרת יש את מצב המשחק שלו, וכמה משתתפים הוא מכיל. כמו כן, ניתן לשחק גם במצב Off-line, נגד בוטים במקום נגד שחקנים אחרים וניתן גם להגדיר בוטים בעתי אינטליגנציה מלאכותית בתוך שרת המשחק.
מצבי משחק
מצבי משחק מוכרים מהסדרה שלא כלולים במשחק כוללים את Invasion, Mutant (למרות שנכלל כ־mutator בחבילת ההרחבה Titan Pack שיצאה ב-2009), Onslaught (שולב עם Assault במצב המשחק Warfare), Bombing Run, Last Man Standing, Domination, Double Domination, ו-Assault.
כלי רכב
המשחק מציע מגוון של כלי רכב וכלי טיס איתן ניתן לקיים קרבות במצבי המשחק Vehicle CTF ו־Warfare. כלי הרכב מתחלקים לשתי קבוצות: רכבי Axon מ-UT2004 והרכבים של גזע Necris שמשמשים כאויב הראשי בעלילת המשחק. כמו כן יש לשחקן במצבי המשחק האלה גלשן אוויר שהוא מעין סקייטבורד מעופף איתו ניתן לנוע על המפה ביתר קלות אך הוא רגיש מאוד למתקפות.