cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
לודוויג השלישי, דוכס וירטמברג
ביוגרפיה
לודוויג נולד ב-1 בינואר 1554 בשטוטגרט, והיה בנם היחיד ששרד של כריסטוף, דוכס וירטמברג ואנה מריה מברנדנבורג-אנסבך, בתם של גאורג, מרקיז ברנדנבורג-אנסבך והדוויג ממינסטרברג-אלס. בשנת 1568 מת אביו, ולודוויג עלה לשלטון במקומו, תוך שאמו, וולפגנג, רוזן פפאלץ-צווייבריקן, גאורג פרידריך, מרקיז ברנדנבורג-אנסבך וקרל השני, מרקיז באדן-דורלאך משמשים כעוצרים עד לבגרותו.
קוברה סינית
מאפיינים
הקוברה חיה בקרבת מישורים, ערבות, יערות פתוחים ואזורים לחים לרבות בביצות מנגרובים. תפוצתה היא בדרום ומזרח סין, טאיוואן, הונג קונג ובצפון וייטנאם ולאוס. היא נמצאת גם בקרבה למגורי האדם.
לודוויג השלישי, דוכס וירטמברג
ביוגרפיה
ב-7 בנובמבר 1575 התחתן לודוויג עם דורותיאה אורסולה מבאדן-דורלאך, בתו של קרל השני, מרקיז באדן-דורלאך, ולאחר מותה הוא התחתן עם אורסולה מוואלדנץ, בתו של גאורג יוהאן הראשון, רוזן פפאלץ-ואלדנץ, אולם משתיהן לא היו לו ילדים.
קוברה סינית
מאפיינים
הקוברה צדה בשעות היום בעיקר ומזונה כולל הכל, מדגים עד ליונקים קטנים. הצעירים מתבססים על צפרדעים ושאר דו-חיים כשהבוגרים אוכלים בעיקר מכרסמים וזוחלים אחרים אך בעת שהצפרדעים נפוצות ביותר (בעיקר מינים שונים של קרפדות) הם הטרף העיקרי.
לודוויג השלישי, דוכס וירטמברג
ביוגרפיה
ב-28 באוגוסט 1593 מת לודוויג בשטוטגרט, ומכיוון שלא היו לו ילדים, עלה לשלטון במקומו דודנו פרידריך הראשון, דוכס וירטמברג.
קוברה סינית
מאפיינים
הקוברה תימנע מעימות אנושי והיא תנפח את צווארה אם תרגיש מאוימת אך אם התוקף יתקרב אליה היא תכיש אותו במהירות גבוהה, לעיתים ממרחק של 2 מטר מהקורבן. הארס של קוברה זו חזק מאוד ומדד ה-LD50 שלה הוא 0.29 מ"ג/ק"ג והיא יכולה להרוג אדם בקלות.
למעשה קוברה זו היא הנחש הקטלני ביותר בסין ובטאיוואן ושכיחות ההרוגים היא עד 15% מהמוכשים, אחוז גבוה יותר מזה של מוכשי הקוברה ההודית.
פאבל קדראבק
פאבל קדראבק (בצ'כית: Pavel Kadeřábek; נולד ב-25 באפריל 1992 בפראג שבצ'כוסלובקיה) הוא כדורגלן צ'כי המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת הופנהיים מהבונדסליגה.
תחילת הקריירה
קדראבק נולד בפראג שבצ'כוסלובקיה. לקראת סוף עונת החל לשחק בספרטה פראג, קבוצת המילואים של ספרטה פראג, ששיחקה בליגת המשנה הצ'כית. ב-25 באוגוסט 2010 ערך קדראבק את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-61 בהפסד 0–1 למ.ש.ק. ז'ילינה במסגרת פלייאוף ההעפלה לליגת האלופות. ספרטה פראג הצליחה להעפיל רק לליגה האירופית, וב-16 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בשלב הבתים של המפעל, כשנכנס כמחליף בדקה ה-90 בניצחון 2–3 על פלרמו.
ויקטוריה ז'יז'קוב
בחודש אוגוסט 2011 הושאל קדראבק לוויקטוריה ז'יז'קוב מליגת העל הצ'כית. ב-21 באוגוסט ערך קדראבק את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 76 דקות בהפסד 0–2 למלאדה בולסלאב במסגרת המחזור הרביעי בליגה. קדראבק ערך במועדון 11 הופעות ליגה, והוסיף הופעה אחת בגביע.
החזרה לספרטה פראג
לאחר ההשאלה חזר קדראבק לספרטה פראג, והמשיך לשחק בקבוצת המילואים שלה. ב-18 בפברואר 2012 ערך קדראבק את הופעת הבכורה שלו בליגה במדי הקבוצה הראשונה של המועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-58 בניצחון 0–1 על סלובסקו במסגרת המחזור ה-17 בליגה. במחזור הבא ערך קדראבק את הופעתו השנייה והאחרונה בקבוצה הראשונה לעונת.
בעונת החל קדראבק לצבור דקות משחק רבות יותר. ב-5 באוגוסט 2012 הבקיע קדראבק את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-50 בניצחון 1–2 על פריברם במסגרת המחזור השני בליגה. בסך הכל ערך קדראבק 19 הופעות ליגה בעונה זו, בה סיימה ספרטה פראג במקום השני בליגה, והבקיע שני שערים. הוא הוסיף שלוש הופעות ושני שערים בגביע הצ'כי, וחמש הופעות בשלב הבתים של ליגת האלופות.
הופנהיים
ב-17 ביוני 2015 חתם קדראבק בהופנהיים מהבונדסליגה. ב-8 באוגוסט ערך קדראבק את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בהפסד 0–2 למינכן 1860 במסגרת הסיבוב הראשון של הגביע הגרמני. ב-15 באוגוסט ערך קדראבק את הופעת הבכורה שלו בליגה, כששיחק 90 דקות בהפסד 1–2 לבאייר לברקוזן במסגרת המחזור הראשון בליגה. בסך הכל ערך קדראבק 28 הופעות ליגה בעונת, בה ניצלה הופנהיים מירידת ליגה וסיימה במקום ה-15.
ב-21 באוגוסט 2016 הורחק קדראבק לראשונה בקריירה, לאחר שספג כרטיס צהוב שני בדקה ה-72 בניצחון 0–6 על גרמניה אגסטורף במסגרת הסיבוב הראשון של הגביע הגרמני.
קריירה בינלאומית
קדראבק שיחק בנבחרות הצעירות של צ'כיה. ב-21 במאי 2014 ערך קדראבק את הופעת הבכורה שלו בנבחרת צ'כיה, כששיחק 90 דקות בתיקו 2-2 נגד נבחרת פינלנד במשחק ידידות. ב-16 בנובמבר 2014 הבקיע קדראבק את שער הבכורה שלו בנבחרת, שער בתוספת הזמן של המחצית הראשונה בניצחון 1–2 על נבחרת איסלנד במסגרת מוקדמות יורו 2016. ב-13 באוקטובר 2015 הבקיע קדראבק את שערו השני בנבחרת, שער בדקה ה-24 בניצחון 2–3 על נבחרת הולנד במשחק נוסף במסגרת מוקדמות יורו 2016.
בחודש יוני 2016 נכלל קדראבק בסגל נבחרת צ'כיה לקראת טורניר יורו 2016. הוא שיחק 90 דקות בכל שלושת משחקי שלב הבתים, בו הודחה נבחרת צ'כיה לאחר שסיימה במקום הרביעי בבית שכלל את נבחרות קרואטיה, ספרד וטורקיה.
חיים אישיים
בשנת 2014 החל קדראבק לצאת עם מיס צ'כיה, תרזה צ'לבובסקה. ב-3 בספטמבר 2016 נולדה לזוג בת.
חללית קרב X-Wing
X-Wing היא חללית קרב בדיונית בעולם של הזיכיון מלחמת הכוכבים. היא משמשת את ברית המורדים והרפובליקה החדשה. שמה ניתן לה בגלל כנפיה המיוחדות, שבמצב פתיחה יוצרות מבנה דמוי X. היא חמושה ב-4 תותחי לייזר ו-2 טילי פרוטונים. והיא בעלת שרידות גבוהה יחסית לחללית יירוט קטנה. לוק סקייווקר השמיד את כוכב המוות באמצעות טיל פרוטונים שירה מחללית ה-X-Wing שהטיס.
חלליות קרב X-Wing הופיעו לראשונה ב"מלחמת הכוכבים - פרק 4: תקווה חדשה", במהלך "קרב יבין". ובהמשך הופיעו בשני הסרטים הנוספים של הטרילוגיה הראשונה, "מלחמת הכוכבים - פרק 5: האימפריה מכה שנית" ו"מלחמת הכוכבים - פרק 6: שובו של הג'דיי".
תיאור החללית
X-Wing היא חללית קרב חד-מושבית, בעלת חרטום ארוך ומחודד ובירכתיה שני זוגות כנפיים, שכאשר הן נפתחות במצב תקיפה הן יוצרות מבנה דמוי האות X. היא חמושה ב-4 תותחי לייזר ומספר טילי פרוטונים. היא מצוידת במנוע על-חלל ומגיני אנרגיה המקנים לה שרידות מול החלליות קרב מסדרת TIE של האימפריה הגלקטית. מאחורי הטייס ישנו שקע ובו יושב דרואיד מסוג אסטרו-מך (מכונה גם "אסטרו-דרואיד") המסייע לטייס בתפעול מערכות החללית ובתיקונה, אף תוך כדי קרב.
בטרילוגיה החדשה ("הכוח מתעורר", "אחרוני הג'דיי", "עליית סקייווקר") מופיעה ה-X-wing עם מבנה חדש ומשופר, שכולל בין היתר שינוי במנועים, שינוי הכנפיים וצביעתה בכחול.
בסרטי הקולנוע
ב-BBY 0 לברית המורדים היו לפחות שלוש טייסות מצוידות של חלליות X-Wing, הם שימשו את קבוצת המורדים של סו גררה ב"רוג אחת", שם הם לקחו חלק בלחימה בג'דה בקרבות בהן ברית המורדים שחררה את ג'ין ארסו ובמשימה לאידו.
ב"תקווה חדשה" שמתאר את המאורעות בסמיכות לאחר הקרב בסקריף, למדה האימפריה כי הברית ממוקמת בירח של הכוכב יבין 4 ושלחה את כוכב המוות כדי לחסלה. הברית, שלמדה על פגם תכנוני קטלני בכוכב המוות, פרסה כוח של 30 חלליות קרב, בהן 22 חלליות X-Wing, כדי לנסות לבצע סדרת התקפות על תחנת החלל. התוצאה הייתה ניצחונה של הברית, בעזרת לוק סקייווקר, טייס שירה זוג טילי פרוטון לתוך יציאת הפליטה התרמית של כוכב המוות, דבר שגרם לתגובת שרשרת בכור והרס אותו. למרות הצלחת הקרב, הברית איבדה 27 חלליות, בהן 20 חלליות X-Wing, רבות מהן הופלו על ידי דארת' ויידר.
ב"האימפריה מכה שנית", לוק סקיווקר הגיע לכוכב הלכת הביצתי דגובה, במטרה למצוא את מאסטר יודה שהתיישב בו, לאחר עליית האימפריה הגלקטית, ונפילת מסדר הג'דיי. בגלל הערפל הסמיך של דגובה, התרסק סקייווקר עם חללית ה-X-Wing שלו, ולא הצליח להוציא אותה מהביצה. ב"שובו של הג'דיי", לוק סקייווקר השיג חללית X-Wing חדשה, איתה הוא טס לטטואין כדי להוביל את המשימה להצלתו של האן סולו.
ב"הכוח מתעורר", לוחמי מחתרת בחלליות X-Wing הצילו את האן סולו, צ'ובאקה ופין בקרב שהתנהל בטירתה של מאז קנאטה. בהמשך, השלושה נשלחו לחסל את הגנות בסיס ״מחסל הכוכבים״ מבפנים, על מנת שלוחמי המחתרת יוכלו להתקרב עם חלליות ה-X-Wing כדי להשמיד את המתנד של מחסל הכוכבים, וכל זאת לפני שהמסדר הראשון יספיק להטעין אותו מחדש, ובהתקפה נואשת, הם אכן עשו זאת.
ב"עלייתו של סקייווקר", מעניק לוק, כרוח רפאים, את ה-X-Wing שלו לריי, המשתמשת בה כדי למצוא את פלפטין ולהוביל את המחתרת אל המסתור ושל הצי שלו. בסוף הקרב, היא חוזרת בעזרת ה-X-Wing לבסיס מחנה המורדים.
בן לדרמן
בן לדרמן (באנגלית ובפולנית: Ben Lederman; נולד ב-8 במאי 2000 בלוס אנג'לס שבקליפורניה, ארצות הברית) הוא כדורגלן יהודי פולני המשחק בעמדת הקשר בקבוצת ראקוב צ'נסטוחובה מליגת העל הפולנית ובנבחרת פולין הצעירה עד גיל 21.
קריירת מועדונים
לדרמן נולד בארצות הברית, להורים יורדים ישראלים, דני ותמי. ב-2011, בגיל 11 זוהה לדרמן על-ידי סקאוטים של אקדמיית מועדון הכדורגל ברצלונה. הוא הוזמן להתאמן בלה מאסיה, והצטרף תוך זמן קצר למחלקת הנוער של המועדון. בין השנים 2015–2017 שיחק באקדמיית IMG האמריקאית, וב-23 בינואר 2017 חזר למחלקת הנוער של ברצלונה. ב-30 ביולי 2018 עבר למחלקת הנוער של גנט הבלגית.
בחודש ינואר 2020 עזב לדרמן את גנט, והצטרף לתקופת מבחן בבית"ר ירושלים מליגת העל הישראלית. הוא לא קיבל חוזה במועדון, וחתם בהכח עמידר רמת גן מליגה א'. ב-14 בפברואר 2020 ערך לדרמן את הופעתו היחידה במדי המועדון, כששיחק 65 דקות בהפסד למכבי שעריים במסגרת הליגה.
ב-27 בפברואר 2020 שוחרר לדרמן מהכח עמידר רמת גן, על-מנת לחתום בראקוב צ'נסטוחובה מליגת העל הפולנית. ב-20 ביוני הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3–1 על ויסלה קרקוב במסגרת הליגה הפולנית.
קריירת נבחרות
ייצג את נבחרות הנערים של ארצות הברית עד גיל 15 ועד גיל 17.
צבא הודו הבריטית
צבא הודו הבריטית (באנגלית: British Indian Army) היה צבא שהורכב מיחידות אשר גויסו בהודו הבריטית ושירתו בהודו את האימפריה הבריטית. הצבא נוסד בשנת 1858 לאחר המרד ההודי הגדול, כאשר הודו עברה משלטון חברת הודו המזרחית הבריטית לידי הכתר הבריטי וכך גם הכוחות הצבאיים בשירות הבריטים. בשנותיו הראשונות עד 1894 המונח 'צבא הודו' היה מונח לא רשמי לתיאור הכוחות ההודים משלוש הארמיות (בנגל, בומביי ומדרס), לאחר 1895 הפך 'צבא הודו' למונח רשמי לתיאור הצבא של הממשל בהודו הבריטית. החל משנת 1902 ועד פירוק הודו הבריטית, שימש המונח 'צבא הודו' לתיאור היחידות ההודיות בלבד אשר הוצבו בהודו ושירתו את הממשל בהודו, בעוד שכלל הכוחות (כולל היחידות הבריטיות שהוצבו בהודו) נקרא 'הצבא של הודו' (Army of India).
1858 - 1902
בשנת 1858 נוצר כאמור צבא הודו כאשר יחידות הודיות אשר שירתו את חברת הודו המזרחית הבריטית הוכפפו ישירות לצבא האימפריה הבריטית. למרות פירוקן של מספר יחידות שהיו קשורות למרד (בעיקר בארמיית בנגל), ארגון מחדש של מספרי היחידות ושינוי באזורי הגיוס העיקריים לצבא, לא נערך שינוי מהותי במבנה הבסיסי של הכוחות בהודו. כך, בשנותיו הראשונות כמו בשנים שקדמו למרד ההודי, הורכב הצבא משלוש ארמיות; בנגל, מדראס ובומביי. בנוסף היה כוח נפרד בצפון-מערב הודו (אזור הפנג'אב). בפיקוד הצבא ישב המפקד העליון (Commander in Chief), קצין בדרגת גנרל או פילדמרשל שפיקד גם על ארמיית בנגל וגם על הצבא כולו.
שינוי חשוב שנבע בכל זאת מהמרד ההודי הגדול היה באזורי הגיוס של הרגימנטים בצבא הודו. לאחר המרד, כאשר חוסר נאמנותן של יחידות רבות בצבא הכה מכה קשה את השלטון הבריטי בהודו ואיים להפיל אותו, הפכו הבריטים זהירים יותר באזורי הגיוס שלהם והעדיפו מעתה את העמים והקבוצות האתניות אשר נותרו נאמנים במהלך המרד כמו גם אלו 'הלוחמניים' יותר. כך הייתה העדפה להקים רגימנטים מאזור הפנג'אב וסיקים (צפון-מערב וצפון-מזרח הודו בהתאמה), אזורים שנותרו נאמנים במהלך המרד והניצחון הבריטי הושג בעיקר בזכותם. בנוסף, החל גיוס נרחב בקרב בני הגורקה שבנפאל, אשר עדיין מגויסים לצבא הבריטי ומשרתים ברגימנט רובאי גורקה המלכותי, כמו גם בצבא הודו ונפאל.
בשנת 1895 הוסדר ואורגן צבא הודו באופן חלקי (כאשר שמונה שנים מאוחר יותר עבר הצבא ארגון עמוק ומקיף יותר) וצבא הודו הפך רשמית לצבא הממשל של הודו, אשר כלל את כל היחידות הבריטיות וההודיות אשר שירתו את השלטון הבריטי ועמדו לראשותו. החל מאפריל 1895 בוטלו שלוש הארמיות (בנגל, מדרס ובומביי) ויחד עם כוח הגבול הצפון-מערבי הורכבו ארבעה פיקודים: צפון, דרום, מזרח ומערב.
1902 - 1948
בין השנים 1902–1909 שימש הוריישו קיצ'נר כמפקד העליון בהודו ומיד עם כניסתו לתפקיד החל בשנת 1903 בארגון מחדש של צבא הודו. השינוי המהותי ביותר שנכלל בארגון מחדש, היה איחוד שלוש הארמיות ההיסטוריות, בנגל, מדראס ובומביי, לכדי צבא אחד בעל שרשרת פיקוד מסודרת. בשלב זה התייחס המונח צבא הודו רק לצבא של השלטון הבריטי בהודו (שהורכב ברובו מחיילים הודים), בנוסף, נקראו יחידות בריטיות, שהגיעו להודו כחלק מהצבה מבצעית לתקופה מוגבלת, הצבא הבריטי בהודו. שני הכוחות הללו, האחד זמני ומשתנה והשני מקומי, נקראו יחד הצבא של הודו כדי להגדיר את כלל הכוחות שעמדו לרשות הבריטים בשעת צרה.
ארבעת הפיקודים שנוצרו בשנת 1895, התחלקו החל משנת 1903 לשמונה דיוויזיות, מה שביטל למעשה באופן סופי את תפקידן של הארמיות ההיסטוריות. דיוויזיות אלו היו: 'הדיוויזיה הראשונה (פשאוור)', 'השנייה (רוואלפינדי)', 'השלישית (לאהור)', 'הרביעית (קואטה)', 'החמישית (מאהו)', 'השישית (פונה)', 'השביעית (מיראט)' ו-'השמינית (לקנאו'). עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה בשנת 1914 הוקמה גם 'הדיוויזיה התשיעית (סקונדראבאד)', כך שערב המלחמה שירתו כ-155,000 חיילים בצבא הודו הבריטית. הרפורמות של קיצ'נר הביאו את צבא הודו לסטנדרטים של הצבא הבריטי במבנה היחידות, אם כי הצבא עדיין נחשב מפגר מאחור מבחינת ציוד. הבדל נוסף היה שברבות מהיחידות ההודיות הייתה הפרדה בין שבטים שונים או קאסטות שונות.
הדיוויזיות של צבא הודו התחלקו באופן דומה לנהוג בצבא הבריטי: כל אחת כללה שלוש חטיבות, כל חטיבה התחלקה לארבעה גדודים (כל גדוד השתייך לאחד הרגימנטים ההודים או הבריטים), מתוכם שלושה גדודים הודים ואחד בריטי.
יחידות הצבא
בשנת 1903 כאמור, אורגן מחדש הצבא ומוספרו מחדש הרגימנטים. הרשימה המובאת כאן מציגה את הרגימנטים לפי המספור החדש שלהם החל משנת 1903.
פרשים
יחידות מקומיות לשעבר: הרגימנט ה-38 וה-39 'פרשי מרכז הודו'.
יחידות סיוע
יחידות תמיכה וסיוע: בצבא הודו הבריטית שירתו מספר יחידות תמיכה וסיוע אשר נתנו שירות ליחידות הצבא הלוחמות; קורפוס הנושאים של הצבא (קורפוס הרפואה), אגף הביגוד של הצבא, קורפוס בתי החולים של הצבא, אגף הרימונט של הצבא (אגף הסוסים), השירות הווטרינארי של הצבא, אגף הרפואה ההודי, השירות הרפואי ההודי, אגף התחמושת ההודי וקורפוס האספקה והתחבורה.
טרייסי קולדוול דייסון
ד"ר טרייסי קולדוול דייסון (באנגלית: Tracy Caldwell Dyson; נולדה ב-14 באוגוסט 1969) היא כימאית ואסטרונאטית אמריקאית. שהשתתפה בשתי טיסות לחלל, וביצעה 3 הליכות חלל.
קורות חיים
טרייסי אלן קולדוול נולדה ב-14 באוגוסט 1969, בארקדיה קליפורניה. בתחילת שנות השמונים המשפחה עברה לבומונט, קליפורניה, שם למדה בבית ספר תיכון. יש לה תואר ראשון בכימיה מאוניברסיטת המדינה של קליפורניה בפולרטון CSUF (1993). דוקטורט בכימיה פיזיקלית מאוניברסיטת קליפורניה בדייוויס (1997). באותה שנה החלה פוסט-דוקטורט בתחום כימיה אטמוספירית, באוניברסיטת קליפורניה באירוויין. אולם היא הפסיקה עם קבלתה לנאס"א.
נשואה לטייס הצי ג'ורג' דייסון. לזוג אין ילדים.
פעילותה בנאס"א
קולדוול דייסון התקבלה לתוכנית האסטרונאוטים של נאס"א ב-1998, והחלה את אימוניה באותה שנה. בסוף האימונים הוצבה כמומחית משימה . בשנים הבאות מלאה תפקידים שונים בתוכניות החלל של נאס"א.
טיסתה הראשונה לחלל הייתה ב-8 באוגוסט 2007 בטיסה STS-118 של מעבורת החלל אנדוור, בטיסה זו שימשה כמומחית משימה מספר 1.
בשנת 2010 צורפה למשלחות 23 ו-24 של תחנת החלל הבינלאומית, שם שהתה 176 ימים. אל התחנה המריאה מקוסמודרום בייקונור ב-4 באפריל בחללית הרוסית סויוז TMA-18, שגם החזירה אותה ב-25 בספטמבר. במשלחת 23 שימשה קולדוול כמומחית משימה ובמשלחת 24 שימשה כמהנדסת טיסה (Flight Engineer). כמהנדסת טיסה ביצעה 3 הליכות חלל ב-7, 11, ו-16 באוגוסט. המשך הכולל של הליכות החלל היה 22 שעות ו-49 דקות.
ישראל המשוחררת
המדליה ישראל המשוחררת מכונה גם "מדליית שחרור" היא המדליה הרשמית הראשונה שנטבעה במדינת ישראל בשנת 1958. הגרסה הראשונה מכונה "חירות ישראל".
המרד הגדול ולידתו של מטבע
שמאל|ממוזער|200px|מטבע יהודה השבויה של אספסיאנוס
בשנת 66 לספירה, כאשר פרובינקיית יהודה הייתה נתונה תחת כיבוש האימפריה הרומית, פרץ מה שיכונה לאחר מכן "המרד הגדול". לאחר הצלחות ראשוניות של המורדים, נשלחו מרומא הקצין המצטיין אספסיאנוס ובנו טיטוס לדכא את המרד. לאחר חמש שנות לחימה, בשנת 70 לספירה, דוכא המרד עם כיבוש ירושלים והחרבת בית המקדש. טיטוס חגג את ניצחון רומי בקיום מצעד ניצחון ברומא. המצעד הונצח בתבליט על שער טיטוס ברומא. בנוסף, לציון ניצחונו, טבע אספסיאנוס את מטבע "יהודה השבויה" (Judea Capta).
שתי ואריאציות
העיצוב של המטבע הרומי, "יהודה השבויה", היווה השראה לשתי ואריאציות בארץ ישראל:
א. בשנת 1918 נוצרה הואריאציה הראשונה הידועה כ- "יהודה המשתחררת".
ב. 40 שנה לאחר מכן, בשנת 1958 נוצרה הואריאציה השניה הידועה כ- "ישראל המשוחררת" ובה עסקינן בערך זה.
מדליית חירות ישראל - Israel Liberata (מדליית השחרור דור א')
זמן מה לאחר הקמת המדינה, הציע מר ליאו קדמן, יו"ר החברה הנומיסמטית הישראלית, לשר החינוך והתרבות, דוד רמז, שלרגל העצמאות המחודשת תונפק מדליה שתתבסס בעיצובה על המטבעות הרומיים שציינו את חורבן הבית השני. בשלב זה הרעיון נפל על אוזניים ערלות. לקראת חגיגות שנת העשור חידש ליאו קדמן את הצעתו ואף הגדיל לעשות ומסר סקיצה למעצב מומחה. על סמך רעיון זה גיבש המעצב אוטה ואליש את העיצוב המוצע. הגוף היוזם היה "הועדה העולמית לאירועי שנת העשור" שמינה ראש הממשלה דוד בן–גוריון. וכך "נולדה" הואריאציה השנייה של המטבע הרומי.
פני המדליה - במרכז, כסמל ל "ישראל המשוחררת" – פועל עברי הנושא חרמש על כתפו ואשה נושאת אלומת תבואה. שניהם עומדים בצילו של עץ דקל בעל שבע כפות ושני אשכולות פרי. על השפה מסביב, כתובת "עשור לחרות ישראל תשי"ח" (1958) והמשפט בלטינית "ישראל ליבראטה" (ישראל המשוחררת). המלה ירושלים מופיעה למרגלות עץ התמר.
אגרוטיס
אַגְרוֹטִיס (שם מדעי: Agrotis) הוא סוג של עש ממשפחת התנשמיתיים.
ישראל המשוחררת
מדליית חירות ישראל - Israel Liberata (מדליית השחרור דור א')
גב המדליה – מציג תעתיק של המטבע הרומי שנטבע על ידי אספסיאנוס בשנת 71 לספירת הנוצרים. משמאל נראה אספסיאנוס כמנצח ומימין – אישה עבריה אבלה היושבת מתחת לעץ תמר, בעל עשר כפות ושני אשכולות פרי, המסמל את יהודה. על שפת המטבע מופיעה הכתובת "IVDAEA CAPTA" (יהודה השבויה). האותיות "SC" הן ראשי תיבות של המילים "Senatus Consultum" (בצוו הסינט). בהיקף – שלשלת המסמלת שבי וכתובת עברית "גלתה יהודה" והשנה תל"א (שנת 71 לספירת הנוצרים היא שנת ג'תתל"א). עיצוב: אוטה ואליש
אגרוטיס
מאפיינים
בישראל ניתן לראות את הבוגרים בעיקר בחודשים נובמבר ודצמבר ובחודשים אפריל ומאי.
ישראל המשוחררת
מדליית חירות ישראל - Israel Liberata (מדליית השחרור דור א')
מיטבעה: ג'והן פינץ, לונדון (John Pinches)
אגרוטיס
מאפיינים
מוטת כנפיו של האגרוטיס הכתום היא בערך 55 מ"מ. כנפיו הקדמיות בצבע חום-אפור, ומצוירים עליהם מספר כתמים כהים. הכנפיים האחוריות כתומות, ויש עליהן פס רוחב שחור-חום קרוב לשוליים.
ישראל המשוחררת
מדליית חירות ישראל - Israel Liberata (מדליית השחרור דור א')
כמות: נטבעו 10,000 יח' מזהב וככמות הזאת מכסף. המדליות נמכרו לנתינים זרים ובמטבע זר בלבד.
אגרוטיס
מאפיינים
הביצים מוטלות בקבוצות על צמחי בר, קרוב לפני הקרקע. האגרוטיס הוא רב פנדקאי (זחליו יכולים להתפתח על מספר צמחים), וזחליו מתפתחים בעיקר על צמחים נמוכים. כשהזחלים גדלים, יש והם עולים גם על צמחי תרבות. הזחל הבוגר יכול להגיע לאורך 50-60 מ"מ, הזחלים פעילים בלילה ובמשך היום מסתתרים באדמה. ניתן למצאם בחורף ובאביב. הם מתגלמים בתוך האדמה.
ישראל המשוחררת
מדליית חירות ישראל - Israel Liberata (מדליית השחרור דור א')
סדרה זו לא מופיעה בקטלוג החברה הממשלתית.
מדליית "שחרור" דור ב'
הנפקתן של שתי הגרסאות הראשונות (זהב וכסף) נחלה הצלחה מסחררת ולאור זאת הוחלט על ידי הוועדה המפקחת על אירועי שנת העשור, לצאת בהנפקה נוספת ובאותה הזדמנות גם לשנות במקצת את עיצובה של המדליה. באופן רשמי נחשבת גרסה זו למדליה הראשונה שהונפקה על ידי מדינת ישראל – מדליית השחרור.
המדליה נטבעה בכמות של 25,000 יח' והפכה להיות הראשונה בסדרה של מדליות במגוון גדלים ומתכות כמו נחושת, ברונזה, כסף וזהב. וככל שהתרבו הגרסאות כך גדלה הפופולריות של מדליית השחרור והרעיון שעומד מאחוריה. להלן מס' דוגמאות/גרסאות לתצורת דור ב'.
בסוף שנת 1958 (תשי"ט) בנק לאומי לישראל העניק למס' לקוחות שי מיוחד – מדליית השחרור בקופסת מתנה.
במלאת 40 למדינת ישראל, בשנת 1988 נטבעה גרסה מפלטינה בכמות של 1250 יח.
בשנת 1993, הוחלט על הנפקת גרסה נוספת של מדליית דור ב' המיתולוגית. הפעם מקופר-ניקל ובכמות של 26,000 יח'.
עד היום הונפקו לפחות 20 גרסאות שונות של מדליית השחרור בתצורת "דור ב" וזאת לא כולל הזמנות מיוחדות לרבות אריזות מיוחדות, מחזיקי מפתחות, קוביות אקריל (משקולת נייר) וכו'.
מדליית "שחרור" דור ג'
בשנת 1962, לאחר ההצלחה חסרת התקדים במכירת תצורות דור א' ודור ב', הוחלט להמשיך את המומנטום וליצור את תצורת דור ג'. גם הפעם ההנפקה הייתה חסרת תקדים בהיקפה ובשלל הגרסאות שבאה לידי ביטוי בגדלים שונים ומגוון מתכות.
תצורת דור ג' היא הפופולרית ביותר. תצורה זו נופקה בעשרות אלפי יחידות ובנוסף היוותה בסיס לשוק משני של מזכרות וחפצי נוי. להלן מוצגות מספר דוגמאות מייצגות. היצירתיות חגגה - משקולות נייר, מחזיקי מפתחות, עדיליונים, סימניות ועוד.
בשנת 1981 האגודה האמריקאית ישראלית לנומיסמטיקה (AINA) קיימה סיור בישראל. כל משתתפי הסיור קבלו גרסה מיוחדת של מדליית השחרור דור ג'.
מדליית זיכרון לחיילי צה"ל
בשנת 1963 הוחלט על ידי היחידה להנצחת חללי צה"ל על הנפקת גרסה מיוחדת של  מדליית שחרור , לזכר החללים. בתור שכזו התווסף למוטיבים של המדליה גם הכיתוב: "יום הזיכרון לחללי צה"ל" בצידה האחד ו- "לזכר לוחמיה שנפלו על קוממיותה" בצידה האחר. המדליה חולקה למשפחות השכולות ולא נמכרה לציבור הרחב.
עיצוב מנצח
את המוטיבים העיצוביים של מדליית השחרור ניתן למצוא במגוון מקומות. ניתן למצוא אותם בתכשיטים, סמלילים (לוגו) של בתי עסק, פריטי נוי וכו'. להלן מספר דוגמאות מייצגות.
בתחילת דרכה של החברה למדליות ומטבעות, "מדליית השחרור" שימשה כסמל היחידה ל- "מדליות ומטבעות ישראל" במשרד ראש הממשלה.
בשנת 1961, כאשר הוחלט לשדרג את היחידה הקטנה במשרד ראש הממשלה לחברה ממשלתית נמשך השימוש במדליית השחרור כסמל החברה החדשה.
קסווין
קסווין (באנגלית: Xavin) הוא דמות בדיונית של גיבור-על חייזרי שהופיע בחוברות הקומיקס Runaways ביקום מארוול קומיקס. דמותו הופיעה לראשונה בחוברת Runaways Vol.2 #7 מאוקטובר 2005, ונוצרה בידי הכותב בריאן ק. ווהן והמאייר אדריאן אלפונה.
קסווין הוא פרט מגזע הסקרול משני-הצורה, הנתפסים לרוב כדמויות רעות ביקום מארוול. קסווין הוא בן/בת זוגה של קרולינה דין הלסבית, אליה שודך. למעשה, כלל לא ידוע האם קסווין הוא זכר או נקבה, אך לרוב מיוחס בצורת-דיבור זכר. אמנם הוא חי, אם כי לא מופיע יותר בפרסומי הקומיקס היות שהקריב את עצמו למען קרולינה.
מקור, קרולינה וה-Runaways
בעבר, החייזרים מגזע המאג'סדיין פרנק ולזלי דיין הוגלו מכוכב הלכת שלהם, והגיעו לכוכב לכת בו נתקלו באביו של קסווין, הנסיך דז'אן, שרצה לכבוש את כדור הארץ. פרנק ולזלי הצילו את כדור הארץ, וזאת כי נתנו לדז'אן את מיקום כוכב הלכת שלהם. כדי להראות שלא שיקרו הם הבטיחו לדז'אן שבנו יינשא לבתם, בהנחה שקסווין ימות במלחמת מאג'סדיין-סקרול הקרובה. לאחר 15 שנים של מלחמה, קסווין הגיע לכדור הארץ בתקווה ולהתחתן עם בתם, קרולינה דין, ולעצור את המלחמה. קסווין ניסה לשכנע את קרולינה להיות כלתו, ונלחם ורדף אחריה. כשאמרה לו שהיא אינה נמשכת לגברים, קסווין שינה צורה לאישה והם עזבו למאג'סדיין.
טקס החתונה נפסק בקרב שמתחולל, וקרולינה וקסווין נמלטו ממאג'סדיין לפני חורבנו. הם חזרו לכדור הארץ כדי לעזור בהצלת מולי הייז, בקרב שבו קסווין מתחזה לניקו מינורו וסופג קליע שיועד אליה. בגלל יכולותיו, הוא שורד. בשהותו בקבוצה, קסווין היה די מנודה משאר הקבוצה, אך התיידד עם מולי ונעשה יריבם של ניקו ושל ויקטור מנצ'ה. למורת רוחה של קרולינה, קסווין חוזר לצורתו הזכרית בכל קרב. במסע בזמן ל-1907, התגלה שכאשר קסווין מאבד שליטה או נמצא תחת לחץ רגשי, הוא חוזר לצורתו כנקבה.
פלישה סודית, שבוי בחלל
כאשר קסווין והקבוצה חזרו מ-1907, קסווין גילה שהם נמצאים באמצע פלישת הסקרול לכדור הארץ. הוא ניסה לעשות שלום, בנימוק שהפולשים הם "קיצוניים דתיים". הוא נדחה, וקיבל הודעה שה-Runaways על הכוונת; לאחר שאמר לניקו להסתיר אותם, הוא ברח לחפש את האלקלינג בניסיון אחרון ליצור שלום. הוא מוצא את האלקלינג פצוע, וזאת לאחר שהדף ניסיון התנקשות בחייו מטעם המלכה ורנקה עצמה. בכך שעזר להאלקלינג, קסווין נתפס באימפריית הסקרול כבוגד.
קוסטלו
{{פירושונים|
ראו גם
}}
נתן טרנט
נתנאל קול (בגרמנית: Nathanaele Koll) הידוע בשם הבמה נתן טרנט (בגרמנית: Nathan Trent) הוא זמר-יוצר אוסטרי, ייצג את אוסטריה באירוויזיון 2017.
ביוגרפיה
קול נולד באינסברוק שבאוסטריה, לאב אוסטרי ולאם איטלקייה וגדל בבית דו לשוני בו דברו גרמנית ואיטלקית. אביו הוא כנר בתזמורת הסימפונית הטירולית של אינסברוק. מגיל צעיר גילה התעניינות למוזיקה, בגיל שלוש התחיל לקבל שיעורים פרטיים בנגינה על כינור ופסנתר ומגיל אחת עשרה התחיל לכתוב שירים בעצמו.
ב-2003 השתתף בתחרות שירה מקומית לילדים וסיים במקום התשיעי. ב-2011 השתתף כחבר בלהקה "Boyz II Hot" בעונה השנייה של התוכנית אקס פקטור בגרסתה הגרמנית, והם סיימו במקום ה-11. לאחר סיום לימודיו עבר קול לגור בווינה לצורך לימודיו האקדמיים באוניברסיטה הפרטית למוזיקה ואומנות בווינה (MUK).
ב-18 ביוני 2016 יצא לאור הסינגל הראשון שלו "Like It Is". לקראת האירוויזיון בשנת 2017 אושר שקול יתמודד בקדם הלאומי לבחירת נציג גרמניה מבין 33 המתמודדים, אולם נפסל בשל חוקי איגוד השידור האירופי. למרות זאת תאגיד השידור האוסטרי (ORF) הכריז כי קול ייצג את אוסטריה בתחרות באותה שנה שתיערך בקייב שבאוקראינה עם השיר "Running on Air", שכתב בשיתוף עם ברנהרד פסציאס. השיר העפיל לגמר התחרות וסיים במקום ה-16.
כיום טרנט משמש כחבר פאנל בגרסתה האוסטרית של הזמר במסכה.
ברקין מאייר
ברקין ארין מאייר (באנגלית: Breckin Erin Meyer; נולד ב-7 במאי 1974) הוא שחקן, מפיק, כותב ומתופף אמריקאי.
ביוגרפיה
מאייר נולד במיניאפוליס, מינסוטה שבארצות הברית, למשפחה נוצרית ממוצא גרמני, בריטי וצרפתי. בילדותו התגורר במדינות שונות כגון קליפורניה, טקסס, וירג'יניה המערבית וניו ג'רזי. לו אח גדול בשם פרנק ואח צעיר בשם אדם. הוא למד בתיכון בוורלי הילס, לצידה של דרו ברימור.
קריירה
פריצתו של מאייר הייתה תפקידו בסרט קלולס משנת 1995. לאחר מכן הופיע בסרטים כמו "הכישוף" ו"הבריחה מלוס אנג'לס". ב-1997 שיחק בסרט "פרפונטיין" ("עד קצה היכולת") לצדו של השחקן ג'ארד לטו. שנה לאחר מכן הופיע בסרט "מועדון 54" שמספר על ההתרחשויות במועדון הפופולרי משנות השבעים סטודיו 54 לצדם של סלמה הייק וראיין פיליפה. במציאות מאייר חבר טוב של ראיין פליפה והשניים, ביחד עם סת' גרין, חולקים חברת הפקות משותפת.
בשנת 1999 שיחק בסרט "המקור" לצדו של אל פצ'ינו. בשנת 2000 שיחק תפקיד מרכזי בסרט "רוד טריפ" של הבמאי טוד פיליפס. בסרט הוא שיחק לצד השחקנית איימי סמארט לצידה שיחק גם בשנת 2001 בסרט "מיליונר מי שגומר ראשון". בנוסף באותה שנה הוא שיחק בסרט "קייט וליאופולד". בשנת 2004 השתתף בסרט "גארפילד: הסרט" ושנתיים לאחר מכן שוב השתתף בסרט ההמשך. בשנת 2005 שיחק בקומדיה "ריבאונד". ב-2007, כיכב בסרט "המדינה הכחולה" לצידה של אנה פקווין.
בשנת 2009 כיכב בסרט "אקסיות לכל הרוחות" לצדו של מתיו מקונוהיי.
ב-2019 כיכב בסרט הדרמה-הקומי "Changeland", לצד סת' גרין.
חיים אישיים
בשנים 2001–2014 היה נשוי לתסריטאית ובמאית הסרטים דברה קפלן, ולהם שתי בנות משותפות. מאז 2017 הוא בזוגיות עם השחקנית לינזי גודפרי.
מלך עליון אל דר במרום
מלך עליון אל דר במרום הוא פיוט לראש השנה, שנכתב בידי רבי אלעזר בירבי קליר כ"רהיט" לקדושתא לראש השנה. הפיוט נאמר בנוסח אשכנז בתוך הקדושתא "אופד מאז", בחזרת הש"ץ של תפילת מוסף ביום הראשון של ראש השנה.
מטרת הפיוט, בנוסחו המקורי, היא לשבח את מלכות ה', ולהנגיד אותה למלכותו השפלה של מלך אנושי בשר ודם.
מבנה הפיוט ותוכנו
הפיוט מסודר כמחרוזת הנפתחת במילים "מלך עליון", ובה שלושה ביטויים לגדולת ה' הפותחים באותה אות, וכנגדה מחרוזת הנפתחת במילים 'מלך אביון', ובה שלושה ביטויים לשפלותו של מלך בשר ודם, הפותחים באות העוקבת לפי סדר הא"ב, וכך לסירוגין מחרוזת העוסקת במלך העליון ומחרוזת שעניינה מלך אביון. מחרוזות המלך העליון מסתיימות ברפרן "לעדי עד ימלוך", והרפרן הנגדי, במחרוזות המתארות את המלך האביון הוא השאלה הרטורית "עד מתי ימלוך?". במחרוזות רבות, הפייטן מנסה להעמיד בכל צמד מחרוזות ניגוד בין מלך בשר ודם למלכות ה' בתכונה מסוימת. למשל, במחרוזת הראשונה מתואר ה' כ"אל דר במרום", ובמחרוזת שאחריה מתואר המלך האביון כמי ש"רד שחת" ויורד לשאול. במחרוזת של האות ש' מתואר ה' כמי ש"שינה אין לפניו", ובמחרוזת שלאחריה נאמר על המלך האביון "תנומה תעופנו".
ייתכן שהכוונה בפיוט אינה רק להנגיד בין האדם לקב"ה באופן כללי, אלא בפרט כנגד מלכות הגויים השולטת בישראל. הפייטן מבקש אם כן, להדגיש שלמרות שנדמה כי המלך הגוי שולט בישראל ומשפיל אותם, הרי שהוא אינו המלך אמיתי והוא עצמו אדם המושפל בידי המלך העליון.
המוזיאון הפתוח עומר
המוזיאון הפתוח של עומר היה מוזיאון לאמנות, שהיה מצוי בגן התעשייה של היישוב עומר, סמוך לבאר שבע. המוזיאון הכיל גן פסלים רחב ממדים, עם תערוכות מתחלפות, גלריה גדולה לתערוכות מתחלפות, בעיקר מתחומי הציור והפיסול, תערוכה קבועה של כלי רכב אספנות, שתי פינות מיצגים אינטראקטיביים לילדים וכיתת לימוד.
מלך עליון אל דר במרום
מקור הפיוט
במספר קטעי גניזה הוא נמצא מועתק בהקשרים נוספים, משניים, ולעיתים אפילו הועבר לתפילת יום כיפור.
המוזיאון הפתוח עומר
המוזיאון הוקם בידי סטף ורטהיימר, במתכונת דומה למוזיאון הפתוח של תפן. בשנת 2018 נסגר המוזיאון ואוחד עם המוזיאון הפתוח תפן.
מלך עליון אל דר במרום
השינויים בנוסח הפיוט
כאמור, הנוסח המקורי של הפיוט כלל מחרוזות המשבחות את המלך העליון, וכנגדן מחרוזות המשפילות את המלך האביון, לסירוגין. ואולם, במרוצת הדורות הושמטו רוב בתי "מלך אביון", אולי בעטיה של הצנזורה על ספרים עבריים שהתנגדה לעיסוק בגנותו של המלך האנושי, או מפני שלום מלכות שפחדו שייתפסו כמשפיל את המלך. בדפוסי מחזורי אשכנזי המערבי הושמטו לגמרי, ואילו בדפוסי המחזור כמנהג פולין, שרדו שתי מחרוזות, שהוצבו שתיהן לפני המחרוזת האחרונה של "מלך עליון", ולאחריהן נוספה המילה "אבל", כדי להגביר את הניגוד.
מסיבות שונות הקשורות לצורת האמירה של הפיוט על ידי החזן והקהל לסירוגין, נקטע הפיוט כך שראש הבתים נצמד לתחילתם, וכך בקהילות רבות שרים "לעדי עד ימלוך מלך עליון. גיבור להקים, גוזר ומקים, גולה עמוקים, לעדי עד ימלוך מלך עליון" וכך בשאר הבתים.
אמירת הפיוט
לפי מנהג אשכנז המזרחי המאוחר, נהוג לפתוח את ארון הקודש בשעת אמירת הפיוט פתוח, אך לסגור אותו כאשר אומרים את החלק המדבר על "מלך אביון".
חיקויים
כמו רהיטים נוספים לראש השנה שנכתבו בידי רבי אלעזר בירבי קליר, גם הרהיט "מלך עליון אל דר במרום" הפך מופת לחיקוי לפייטנים רבים אחריו, ואצל רבים רהיט מסוג זה הפך לרהיט קבוע בקדושתאות לראש השנה. בקדושתא אנונימית לראש השנה שחל בשבת נכלל פיוט מקביל הפותח "מלך עליון איום שוכן עד". גם רבי שמעון בן יצחק, כלל בקדושתא שלו לראש השנה "אמרתך צרופה" (נהוגה באשכנז בשחרית של היום השני) פיוט הפותח "מלך עליון אמיץ המנושא", שכתוב במבנה זהה כמעט לזה של הקליר. גם רבי יעקב בר דונש, רבי בנימן בן שמואל ופייטנים נוספים כתבו פיוטים דומים.
מרגית כהן
מרגית כהן (נולדה ב-1959) היא פרופסור מן המניין ומחזיקה בקתדרה למשפט השוואתי ע"ש פאני והרי הרכבי באוניברסיטה העברית בירושלים.
ביוגרפיה
כהן שירתה בגלי צה"ל כמפיקת תוכניות (1980-1977). היא בוגרת תואר ראשון (1984) ותואר שני (1995) מהאוניברסיטה העברית בירושלים, ודוקטורט (2000) מהאוניברסיטה העברית בירושלים. במהלך לימודיה לתואר הראשון שימשה יועצת פרלמנטרית לחבר הכנסת אמנון רובינשטיין, בשנים 1983-1982. היא התמחתה במשרד החוץ ובמחלקת הבג״צים בפרקליטות המדינה (1986-1985). בשנים 2001-1986 היה עבדה במחלקה המשפטית בבנק ישראל, ובשנים 2002-2005 היתה מרצה בבית הספר למשפטים, אוניברסיטת לסטר בבריטניה. מאז 2006 היא חברת סגל בכיר באוניברסיטה העברית בירושלים.
תחומי המחקר שלה הם משפט ציבורי השוואתי, הרשות המבצעת בהקשר תאורטי והשוואתי, ביקורת שיפוטית, והממשק בין משפט לחברה.
כהן חברה בפורום המרצות והמרצים למשפטים למען הדמוקרטיה, הפועל נגד רפורמת לוין.
מחאה פוליטית
בחברה פתוחה, חופש הביטוי וזכות ההפגנה כחלק ממחאה פוליטית נחשבים לזכויות אדם בסיסיות. במשטר סמכותני, הממשל משתדל לדכא מחאה פוליטית ולהעניש את המתנגדים לממשל. אמצעים אלה ננקטים מדי פעם גם במדינות דמוקרטיות, אך הם נתפסים כניסיון להשתיק שיח ציבורי על שקרים, שחיתות או חיפוי על כישלונות של אנשי הממשל.
אמצעי מחאה פוליטית כוללים מחאה, הפגנה, צעדת שלום, צעדת מחאה, חרם צרכנים, שביתה, מהומה, פעילות תנועה שורשית, שביתה כללית, הפצת סטיקרים, כרזות, עלונים, מחאה באמצעות תיאטרון רחוב, שריפת סמלים פוליטיים או בובות המייצגות פוליטיקאים, הצתה עצמית, מהפכה, מרד, שימוש בטרור, התקוממות עממית, הפצת ספרות שנאסרה על ידי השלטון (סאמיזדאט), הפצת תעמולה, תעמולה נגדית, סיסמאות, ממים, ופעילות שדלנית.
לגונה (קבוצה אתנית)
פואבלו לגונה (בשפת קרס: Kawaik, באנגלית ובספרדית: Laguna Pueblo) הם קבוצה אתנית של אינדיאנים בארצות הברית בניו מקסיקו, שבט המוכר על ידי הממשל הפדרלי של ארצות הברית (federally recognized tribe), אחת מהקבוצות האתניות המכונות אנשי הפואבלו. השם "לגונה" מקורו בשפה הספרדית ופירושו "אגם קטן" ומתייחס לאגם השוכן בשמורה שלהם. השם המקורי של השבט בשפת קרס הוא "Kawaik". האוכלוסייה של השבט כוללת יותר מ-7,000 חברים רשומים, השבט הגדול ביותר דובר שפת הקרס.
היסטוריה
פואבלו לגונה הוא השבט הצעיר ביותר מבין שבטי אנשי הפואבלו. הוא קם לאחר שהספרדים השתלטו על האזור מחדש ב-1692, 12 שנים לאחר מרד הפואבלו. פליטים מכפרי הפואבלו סנטו דומינגו (Santo Domingo), קוצ'יטי (Cochiti) ולה סיאנחילה (La Cieneguilla) התיישבו באתר ב-1699. אליהם הצטרפו תושבים בני הזוני והזיא. סכר על הנהר ריו סן חוזה יצר את האגם הגדול שנתן ליישוב את שמו. מיסיון סן חוסה דה לה לגונה (Mission San José de la Laguna) הוקם על ידי הספרדים בפואבלו הישן (לגונה) והושלם סביב ה-4 ביולי 1699. היישוב הלך וגדל, למעט התפרצות מגפת אבעבועות שחורות ב-1853.
ב-1870 התיישבו במקום שלושה אמריקנים לבנים ונישאו לנשים מבני הלגונה. השפעתם על היישוב הייתה גדולה והם הביאו את הנצרות הפרסביטריאנית. הקמת כנסייה פרסביטריאנית ב-1875. גררה משבר. השמרנים שרצו לשמור על הדת הישנה עזבו את הפואבלו ועברו לפואבלו איסלטה (Isleta). התושבים שנותרו ביטלו את המנהגים הקשורים לדת הישנה.
שמורת הלגונה
השמורה של בני הלגונה שוכנת על שטח של כ-2,000 קילומטרים רבועים, כ-72 קילומטרים מערבית לעיר אלבקרקי, ב-35.0375°N, -107.25083°W, על חלקים בארבעה ממחוזות ניו מקסיקו. המחוזות הם (בסדר יורד של השטח בכל מחוז): סיבולה, סנדובל, ולנסיה וברנליאו. בשמורה כלולים שישה כפרים: אנסינל (Encinal), לגונה (Laguna), מסיטה (Mesita), פגוואטה (Paguate), פראחה (Paraje) וסימה (Seama), ובנוסף שתי נקודות יישוב קטנות: ניו לגונה (New Laguna) וקאסה בלנקה (Casa Blanca), ובהם מתגוררים, נכון ל-2016, כ-3,800 תושבים.
הכפרים של בני הלגונה (ואלו של בני האקומה) שוכנים באגן הניקוז של הנחל ריו סן חוזה (Rio San Jose). בעבר היה האגם (לגונה) שנתן את שמו לשבט גדול בהרבה מגודלו הנוכחי ושכנו בו עופות מים רבים, כולל ברווזים, אווזים וברבור הטונדרה. הריו סן חוזה זורם לנהר ריו פוארקו (Rio Puerco), יובל של הריו גראנדה, סמוך לפינה הדרום-מזרחית של שמורת לגונה.
שפה, חינוך ותרבות
בני השבט דוברים שפת קרס, המשותפת להם ולבני השבט השכן – האקומה.
בני הלגונה מעריכים את החינוך, ולכן תוכנית של מלגות תרמה לאחוז גבוה של בני הלגונה בעלי השכלה גבוהה. כריית אורניום באדמות השבט תרמה לתוכנית מלגות זו כמו גם לרכישת מיומנות בקרב בני השבט.
חינוך ברמת בית ספר יסודי וחטיבת ביניים הוא באחריות מחלקת החינוך של הלגונה (Laguna Department of Education), שגם מתפעלת גני ילדים ותוכניות חינוך למבוגרים. בית הספר התיכון משותף לבני הלגונה ובני השבט השכן - האקומה.
בני השבט חובבי בייסבול ומיומנים בעבודות קדרות.
המערכת המשפטית
לשבט הלגונה יש מערכת חוק שבטית מבוססת. השבט השתתף בתוכנית "Weed and Seed". תוכנית זו של מחלקת המשפטים של ארצות הברית בחנה את אכיפת החוק ויעילות תוכניות חברתיות באדמות השבטים האינדיאנים.
חברים רבים מבני הלגונה אימצו במאה ה-19 את שם המשפחה האירי ריילי (Riley) לשם שימוש במסגרת המערכת המשפטית במסגרת התרבות האמריקנית-אירופאית, אבל שמרו על שמותיהם המקוריים לשימוש במסגרת השבט.
כלכלה
"חברת הפיתוח לגונה" (Laguna Development Corporation), נוסדה ב-1998, והיא חברת בת בבעלות מלאה של שבט הלגונה. חברת הפיתוח לגונה היא חברה שבטית המוסמכת מטעם הממשל הפדרלי על פי סעיף 17 בחוק ארגון האינדיאנים מ-1934. החברה מפתחת ומפעילה את המיזמים הכלכליים בשטח השמורה, כולל שני מרכזי נסיעות, מרכול, חנות נוחות, אתר קרוואנים, חנות משחקים, מינמרקט ושלושה בתי קזינו. כמה עסקים של בני הלגונה הם לאורך נתיבי הנסיעה של נהגי משאיות ותיירים ומושכים אליהם, בנוסף לתיירים מניו מקסיקו ונהגי משאיות, תושבים מאלבקרקי הסמוכה. עסקים נוספים של חברת הפיתוח לגונה נועדו לספק שירותים בסיסיים לקהילות של בני השבט.
קישקונהלש
קישקונהלש (בהונגרית: Kiskunhalas; בפי תושביה היהודים: האלאש) היא עיר בדרום הונגריה, שלושים קילומטר מהגבול הסרבי.
לפני מלחמת העולם השנייה
הקהילה היהודית התארגנה ב-1826 אבל קיבלה הכרה רשמית רק ב-1857. רוב היהודים היו סוחרים ובעלי מלאכה. מצב היהודים נשתנה לרעה ב-1919 בעת "הטרור הלבן".
ב-1941 בתקופת מלחמת העולם השנייה היו בעיירה 975 יהודים, שהיוו כ-5.2 אחוז מכלל האוכלוסייה ההונגרית.
הרשויות העדיפו מסיבות כלכליות להשכיר דירות לשוכרים היהודים. כלכלתם של יהודי קישקונהלש הייתה מבוססת על מסחר. מאז ומתמיד השתדלו השוכרים הנוצרים להתארגן נגדם, ולדחוק את רגליהם על ידי הקמת רשת חנויות.
גם בעלי מקצועות החופשים בקרב היהודים כגון: עורכי דין, רופאים, מהנדסים ופקידים, היו תלויים בפרנסתם בנותני עבודה יהודים. בעלי המלאכה לא קיבלו עבודות ממשלתיות ציבוריות. מצב זה העמיד את כלכלתם של יהודי קישקונהלש על בסיס רעוע, שניתן היה להתנכל לו בכל הזדמנות.
ואומנם הנוצרים ניצלו מצב זה ובעיקר בתקופה שבין שתי מלחמות העולם, עת פוטרו פקידים יהודים ונשלחו לפנסיה, סוחרים יהודים התרוששו ופשטו רגל, בשל ההגבלות שהוטלו עליהם.
במלחמת העולם השנייה
גרמניה הנאצית כבשה את הונגריה ב-19 במרץ 1944. 214 יהודים נשלחו למחנות עבודה.
אחר הכיבוש הגרמני, במאי 1944 רוכזו יהודי קישקונהלש והסביבה בגטו, שהוקף גדר תיל גבוהה כדי לבודד את היהודים מן האוכלוסייה הנוצרית. על קירות הבתים בעיר הודבקו כרזות שהזהירו את התושבים ממתן סיוע כלשהו ליהודים, תוך איום בעונש מוות על מפירי האזהרות. לאחר שהועברו לגטו, השתדלו יהודי קישקונהלש לארגן את חייהם במידת האפשר. הרופאים ארגנו בית חולים קטן, וחברי הוועדה הנבחרת השתדלו להתגבר, בדרך זו או אחרת, על בעיות אספקת המזון. אחדים מנכבדי הקהילה נעצרו על ידי הגסטפו כבני ערובה, ועקבותיהם נעלמו.
Silo (סדרת ספרים)
Silo (מילולית: ממגורה) הוא שמה של סדרת ספרים דיסטופית מאת יו האווי. הסדרה כוללת תשעה ספרים, שחמשת הראשונים בה תורגמו לעברית על ידי דידי חנוך ופורסמו כרומן אחד בשם 144 קומות בהוצאת כנרת זמורה דביר.
עלילה
בכדור הארץ שאחרי אסון אפוקליפטי, האנושות נאחזת בהישרדות בסילו, היא הממגורה; עיר תת־קרקעית המשתרעת על פני 144 קומות מתחת לפני השטח. הסדרה עוקבת בתחילה אחר דמותו של הולסטון, השריף של הסילו, כשהספרים הבאים מתמקדים בדמויותיהם של ג'ולייט, ג'הנס ומארנס. עלילה מתמשכת של הסדרה מתמקדת במסתורין מאחורי הסילו וסודותיו על פני חמשת הספרים הראשונים בסדרה, המכונים ״צמר״. שלושה ספרים נוספים, תחת השם ״משמרת״, מהווים פריקוול לסדרה. ספר תשיעי, בשם ״אבק״, מאחד את קווי העלילה.
מספר מחקרים ממסגרים את הסיפור בתוך הז'אנר הדיסטופי מאחר שהסדרה כוללת כמה מהמאפיינים של ספרות מסוג זה, כלומר שלטון טוטליטרי, מרד של הדמויות הראשיות או הפרדה מתוכננת בין אזורים אנושיים למרחבי טבע פראיים.
צמר
"אם השקרים לא יהרגו אותך, האמת תעשה זאת."
הולסטון, הוא השריף של הממגורה (הסילו). כל תושבי הממגורה למדו שהעולם החיצון רעיל וקטלני וכל מי שמביע רצון לצאת החוצה נשלח לנקות את החיישנים החיצוניים. אלה שנשלחים בדרך זו בחוץ מנקים בהכרח את החיישנים לפי ההוראות אבל מתים כמה דקות לאחר מכן. שלוש שנים לפני אירועי הסיפור, אשתו של הולסטון השתכנעה שהעולם החיצון ראוי למגורים ושמחלקת טכנולוגיה (המפעילה את החיישנים החיצוניים) הנתה את שאר תושבי הממגורה. היא הלכה לנקות מרצון אבל כנראה נספתה.
שלוש שנים מאוחר יותר, עדיין מתאבל על אובדן אשתו, גם הולסטון מבקש לצאת החוצה. הוא מקבל חליפת מגן ונשלח החוצה, אבל כשהוא יוצא מהממגורה, הוא רואה עולם בריא ותוסס. מעודד מהמראה הזה, הוא מנקה בשמחה את החיישנים החיצוניים של הסילו ואז חוקר את הסביבה. עם זאת, הוא נאלץ להסיר את הקסדה שלו כשנגמר לו האוויר ובשלב זה, הוא מגלה שהעולם למעשה רעיל ואשתו מתה. מגן החליפה הסתיר את המציאות עם תמונה שנוצרה על ידי מחשב. הולסטון מת ליד גופתה הנטושה של אשתו. ֶ דרוש שריף חדש כדי להחליף את הולסטון שאך זה מת. ראשת העיר ג'הנס וסגן השרי מארנס יוצאים למסע לאזורים הנמוכים ביותר של הממגורה כדי לראיין את ג'ולייט, המועמדת הבכירה שלהם לתפקיד השריף. בדרך הם נתקלים באזורים שונים של הממגורה, כולל מחלקת הטכנולוגיה המסתורית. ברנרד, ראש הטכנולוגיה, דורש למנות את המועמד המועדף שלו לשריף, אבל ג׳הנס דוחה את חששותיו. באופן פרטי, ג'הנס שוקל גם מערכת יחסים עם מארנס.
ג'הנס ומארנס פוגשים את ג'ולייט באזור המכונות, הרמה הנמוכה ביותר של הממגורה. ג'ולייט מוכיחה את עצמה במהירות כאחראית, עקשנית ועצמאית, מה שמרשים את ג'הנס. לאחר הבעת היסוס, ג'ולייט מסכימה לקחת את התפקיד בתנאי שהיא מורשית לבצע תחזוקה מכנית, הדורשת הפסקת חשמל. במסעם חזרה, ג'הנס ומרנס מתחילים במערכת יחסים רומנטית באופן פרטי. ברנרד מתרגז לגלות שג'הנס מינתה רשמית את ג'ולייט להיות השריף החדש, והוא גם כועס על מארנס שתמך בהחלטה זו. זמן קצר לאחר מכן, ג'הנס חולה. ברגעיה האחרונים, היא מבינה שצרכה רעל מהמזנון של מארנס. ברנרד הרעיל את המזנון של מארנס ושלה.
בינתיים, ג'ולייט משלימה את פרויקט התחזוקה החיוני על הגנרטור הראשי של הממגורה. היא מקבלת את הבשורה על מותה הפתאומי של ראשת העיר.
ג'ולייט ממשיכה לחקור את המסתורין של הממגורה, חקירה שמפגישה אותה עם ראש מחלקת הטכנולוגיה ולוקאס, אסטרונום צעיר וחבר במחלקה. מערכת היחסים המתגברת בין לוקאס וג'ולייט משמשת רקע לשלוש הנובלות הנותרות, כאשר מסתורין הממגורות מתגלה בהדרגה.
משמרת
מהווה פריקוול לסדרה. מסופר מנקודת מבטם של דונלד קין, חבר קונגרס צעיר וטרוי, ראש סילו.
טלוויזיה
מאז פרסומו הראשוני, נעשו ניסיונות מרובים להתאים את סדרת הספרים לסרט או לסדרת טלוויזיה. זכויות הסרט לסיפור נמכרו במאי 2012 לפוקס המאה העשרים והבמאים רידלי סקוט וסטיב זאיליאן נשקלו כמפיקים לסרט. הפרויקט מעולם לא יצא לפועל עקב רכישת פוקס על ידי דיסני. ביולי 2018, רשת AMC הודיעה כי לטויה מורגן יעבד את הספרים כסדרה. הסדרה הועברה מאוחר יותר ל-Apple TV+. במאי 2021 נשלחו הודעות לעיתונות לפיהן גרהם יוסט יכתוב את הסדרה, מורטן טילדום ישמש כבמאי ורבקה פרגוסון תככב ותשמש כמפיקה בפועל. האווי, רמי אובושון, נינה ג'ק ואינגריד אסקיידה משמשים גם כמפיקים בפועל. באוגוסט 2021, טים רובינס הצטרף לצוות השחקנים לגלם את ברנרד. הצילומים התרחשו בהודסדון, הרטפורדשייר ב בסוף 2021 עד אביב 2022. הסדרה שוחררה לצפייה בשרתי Apple TV+ ב-5 במאי 2023.
קומיקס
ביולי 2013, הוכרז כי הוצאת הקומיקס החדשה של אמזון, Jet City Comics, תוציא עיבוד קומיקס לסדרה. ג'ימי פלמיוטי וג'סטין גריי יעבדו את הסיפור וג'ימי ברוקסטון ייצור את האיורים. ב-9 ביולי 2013, האווי פרסם תצוגה מקדימה של עטיפת הקומיקס בבלוג שלו. הרומן הגרפי פורסם באוגוסט 2014.
סואסון
סואסון (בצרפתית: Soissons), היא קומונה במחוז אן שבחבל או-דה-פראנס שבצפון צרפת. הקומונה ממוקמת על גדתו של נהר האן, כ-100 ק"מ צפונית-מזרחית מפריז, ובירתה העתיקה של ממלכת סואסון (ממלכה פרנקית-רומית שהתפרסה בגאליה במאה החמישית לספירה) ושבט הסואסון.
אוכלוסיית הקומונה עומדת (נכון ל-2010) על 28,646 תושבים, והיא בירידה מתמדת מאז שנת 1975. שטח הקומונה עומד 12.32 קמ"ר.
בשנת 744 נפגש בעיירה פפין הגוץ עם שליח האפיפיור, בונפיציוס הקדוש, וקיבל עליו את עול הנצרות, מה שהבטיח את תמיכת האפיפיור בפפין כנגד אויביו.
ב-15 ביוני 923, בקרב ליד העיר נהרג רובר הראשון, מלך צרפת, שארל התם נאסר וראול הפך למלך צרפת. במהלך המאה ה-11 בעיר פעל ארנולד מסואסון שבהמשך הוכרז כקדוש.
בעיר עומדת קתדרלה גותית מהעתיקות ומהשמורות בעולם, ומהווה מוקד תיירותי.
בשנת 1765 הותקפה העיר על ידי זאב אוכל-אדם, שמונה עשר בני אדם הותקפו - ארבעה מתוכם למוות. הזאב נהרג לבסוף על ידי אחד מתושבי העיירה, שזכה בשל כך לפרס מלואי החמישה עשר, מלך צרפת.
ערים תאומות
לעיר שבע ערים תאומות:
טימותי צ'ריוט
טימותי צ'ריוט (באנגלית: Timothy Cheruiyot; נולד ב-20 בנובמבר 1995) הוא אתלט קנייתי, סגן אלוף אולימפי (טוקיו 2020), אלוף העולם (דוחה 2019) וסגן אלוף העולם (לונדון 2017) בריצת 1500 מטר.
ביוגרפיה
צ'ריוט נולד בכפר סינגורווט שבמחוז בומט, קניה.
2015
באליפות העולם שנערכה באותה שנה, סיים צ'ריוט במקום שביעי בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:36.05 דקות.
Lobe den Herrn, meine Seele, רי"ב 69א
Lobe den Herrn, meine Seele (בעברית: ברכי נפשי את ה'), רי"ב 69א, היא קנטטה שהלחין יוהאן סבסטיאן באך בהיותו בלייפציג. ביצועה הראשון היה ביום ראשון ה-12 שלאחר חג השילוש הקדוש, ב-15 באוגוסט 1723.
טימותי צ'ריוט
2016
בתחרות ליגת היהלום ברבאט שנערכה בשנת 2016, ניצח צ'ריוט לראשונה בזירה הבינלאומית, לאחר שקבע בריצת 1500 מטר בשיא אישי חדש של 3:33.61 דקות. באליפות אפריקה שנערכה בדרבן ביוני אותה שנה, הוא זכה במדליית כסף בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:39.71 דקות. בספטמבר אותה שנה הוא שיפר את שיאו האישי בריצת 1500 מטר, לאחר שסיים ראשון בתחרות ליגת היהלום בבריסל בתוצאה של 3:31.34 דקות.
Lobe den Herrn, meine Seele, רי"ב 69א
רקע
באך עבד כנגן עוגב בעיר מילהאוזן בין 1707 ל-1708, אך שלח ידו גם בהלחנת קנטטות. לאחר מכן היה מלחין החצר של הדוכס בוויימאר מ-1708 עד 1717, וחיבר שם כ-20 קנטטות "דתיות" שנועדו לביצוע כחלק מתפילת יום ראשון בכנסייה. לאחר מכן עבר לעיר קטן, התמנה לקאפלמייסטר וחיבר שם מוזיקה בסגנון חופשי ולא דתי.
במאי 1723 התמנה באך לתפקיד מנצח המקהלה ואחראי על המוזיקה בכנסיות המרכזיות בלייפציג. הוא חי ופעל בעיר כ-27 שנים, עד מותו. שם כתב את רוב הקנטטות שלו: מתוך יותר מ-200 קנטטות שידוע עליהן כיום, פחות מ-40 נכתבו עד הגיעו ללייפציג וכל השאר נכתבו בעיר; בדומה לעבודתו בוויימאר, מטרתו הייתה להלחין קנטטה עבור כל מועד בשנה הליטורגית, כלומר ימי ראשון וחגים, תוך כמה שנים. עם זאת, בגלל העומס הגדול והקושי בהלחנת יצירות כה רבות, נהג מדי פעם לבצע שוב קנטטות ישנות שלו, לעיתים עם עריכות ושינויים קלים או הרחבות.
טימותי צ'ריוט
2017
בתחרות ליגת היהלום בדוחא שנערכה במאי, סיים חמישי בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:32.87 דקות. בסוף אותו חודש, סיים שלישי בריצת המייל בתחרות ליגת היהלום ביוג'ין בשיא אישי חדש של 3:49.64 דקות. חודש לאחר מכן, ניצח צ'ריוט בריצת 1500 מטר בתחרות ליגת היהלום בסטוקהולם, לאחר שקבע שיא אישי חדש של 3:30.77 דקות. בתחרות ליגת היהלום במונקו שנערכה ביולי, שיפר צ'ריוט את שיאו האישי בשנית, לאחר שסיים במקום שני בתוצאה של 3:29.10 דקות.
Lobe den Herrn, meine Seele, רי"ב 69א
רקע
קנטטה זו הייתה האחת-עשרה שהלחין באך מאז החל למלא את תפקידו בלייפציג, לאחר רי"ב 75, רי"ב 76, רי"ב 24, רי"ב 167, רי"ב 147, רי"ב 186, רי"ב 136, רי"ב 105 רי"ב 46 ורי"ב 179. הוא ביצע את הקנטטה שוב ב-31 באוגוסט 1727 ולאחר מכן ערך את המוזיקה ושינה את מרבית הטקסט כך שנוצרה קנטטה הממוספרת 69 שבוצעה ב-1748.
מילים ומוזיקה
סדר הקריאה לאותו יום כולל פסוקים מהאיגרת השנייה אל הקורינתים העוסקים בחובת השירות של הרוח ושל הברית החדשה, ופסוקים מהבשורה על-פי מרקוס המספרים כיצד ריפא ישו את החרש. זהות מחבר הלברית אינה ידועה. היא קשורה לפסוקי הקריאה, אך מתמקדת בהכרה בטוב שאלוהים עושה. החלק הראשון הוא פסוק מספר תהלים המהלל את אלוהים על הטוב שהוא גומל. החלק האחרון לקוח ממזמור של סמואל רודיגסט (Samuel Rodigast).
הקנטטה נועדה לביצוע על ידי סולני סופרן, אלט, טנור ובס, בליווי מקהלה בת ארבעה קולות, שלוש חצוצרות, טימפני, שלושה אבובים, אבוב ציד, אבוב ד'אמורה, חלילית, בסון, שני כינורות, ויולה ובאסו קונטינואו. התזמור עשיר יחסית לקנטטות אחרות של באך. לקנטטה 6 חלקים:
הקלטות
היצירה הוקלטה במלואה רק 5 פעמים בהקלטות מסחריות. בין המנצחים שביצעו את ההקלטות ניתן לציין את ניקולאוס הרנונקור (ב-1976), טון קופמן (ב-1997), מסאקי סוזוקי (ב-1999) וג'ון אליוט גרדינר (ב-2000).
טימותי צ'ריוט
סגן אלוף עולם
חודש לאחר מכן, בגמר ליגת היהלום, שנערך בציריך, זכה צ'ריוט במדליית זהב בריצת 1500 מטר, בתוצאה של 3:33.93 דקות, לפני בני ארצו סילאס קיפלגאט (3:34.26 דקות) ואלייז'ה מנאנגוי (3:34.65 דקות).
2018
באליפות אפריקה שנערכה באסבה, ניגריה בתחילת אוגוסט אותה שנה הוא זכה במדליית כסף בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:35.93 דקות, אחרי אלייז'ה מנאנגוי (3:35.20 דקות) ולפני רונלד מוסגלה מאוגנדה (3:36.41 דקות).
2021
באולימפיאדת טוקיו זכה במדליית כסף בתוצאה של 3:29.01 דקות, לאחר המנצח יקוב אינגבריגטסן (3:28.32 דקות).
2022
באליפות העולם באתלטיקה 2022 סיים שישי בתוצאה של 3:30.69 דקות.
כף (ציוד מכני הנדסי)
בציוד מכני הנדסי כף הוא התקן הנמצא בכלים הנדסיים רבים, בהם דחפור, יעה אופני, מחפר, מחפרון ועוד. הכף הוא התקן פלדה שבצורתו מהווה שילוב בין להב (לוח ברזל ישר) ליעה. באנגלית, המונח לכף של יעה אופני וציוד דומה הוא bucket (יעה או דלי) ולכף דחפור הוא "blade" ("סכין" או "להב" בעברית). הכפות עשויות מפלדה קשה, ולעיתים כיציקת פלדה אחת, על מנת להקנות להן חוזק, קשיות וקשיחות גבוהה, כדי שיוכלו לעמוד בדרישות התובעניות של עבודות עפר בקנה מידה גדול, ועבודה עם חומרים קשים וגסים (כמו חצץ ואדמה קשה) ולהגדיל את אורך חייהן. הכפות מופעלות בדרך כלל על ידי זרועות המחוברות לבוכנות הידראוליות המבוססות על דחיסת ושאיבת נוזל כדי להפעיל כוח רב הדרוש להניע את הכפות הכבדות. הזרועות הבסיסיות מרימות או מרידות את הכף והזרועות הנוספות משנות את הזווית השלה.
תפקידה הבסיסי של הכף הוא לחפור באדמה, לגרוף עפר, להכילו בתוכה ואז לשפוך אותו למקום אחר. כפות של יעים אופניים (מעמיסים, loaders), שתפקידם העיקרי הוא לגרוף עפר, לשאת אותו ולשפוך לתוך משאיות עפר, הן רחבות ועמוקות על מנת לשאת כמה שיותר עפר ועל מנת שהעפר בכף לא יישפך החוצה. כפות אלה כוללות בדרך כלל גם "שיניים" על מנת לשפר את החפירה וגריפת העפר. למרות שכפות אלה נועדו לנשיאת עפר, אפשר להשתמש בהן גם כדי לשאת דברים אחרים, וכן לביצוע עבודות עפר נוספות.
הכפות של המחפרונים והמיני-מעמיסים קטנות יותר, אך משמשות לאותה מטרה. בחלק מהמחפרונים, תחתית הכף ניתנת לפתיחה ומאפשרת שפיכת עפר יעילה יותר לצד שימוש בכף הפתוחה כאמצעי המגרד את האדמה או הכביש, לצורכי גימור ופינוי צירים.
הכפות של המחפרים צרות יותר אך עמוקות ונועדו לחפירה.
כף הדחפור נועדה בעיקר לחפירה ודחיפת עפר, ולכן בעלת פרופיל ישר יחסית ועומקה ככף רדוד ביותר (כלומר: המרחק בין בטן הכף לסכיני הצד והציפורניים, היוצרים צורת כף מלבנית רדודה, הוא קצר). הדחפור לא מסוגל לשפוך עפר למשאיות, אך יעיל יותר בדחיפת עפר, גירוד אדמה, ניקוי מכשולים ופריצת צירים. למרות שהמונח הרשמי לכף הדחפור הוא "סכין" או "להב" (ובאנגלית גם "להב" (blade) או "בולדוזר" bulldozer) בציבור הרחב גם ה"סכין" של הדחפור נקראת כף.
קרטרוס
קרטרוס (ביוונית: Κρατερός; המאה ה-4 לפנה"ס) היה מצביא מוקדוני בולט בצבאו של אלכסנדר הגדול, ולאחר מכן אחד מחשובי הדיאדוכים.
ביוגרפיה
קרטרוס היה בנו של מצביא מוקדוני בשם אלכסנדר מאורסטיס, (עיר בגבול אלבניה ויוון של ימינו) אחיו היה האדמירל אמפותראוס.