cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
עוקץ-עקרב שעיר
מאפיינים
עלי הכותרת 5, מאוחים ועשויים בדמות מסמר. האונות מעוגלות. לוע הכותרת מכוסה צפופות בשערות מפושקות. אבל היא אינה בעלת קשקשים ובין אונות הכותרת אין שיניים זקופות וערוכות לסירוגין עם האונות. צינור הכותרת שעיר מבפנים ובעל צלעות אורך שעירות, כל צלע מסתיימת בשן שעירה.
האבקנים 5, מעורים בצינור הכותרת וקבועים מתחת לאמצע צינור הכותרת. הזירים קצרים מאוד.
המאבקים חבויים בתוך צינור הכותרת או בולטים מתוכו במקצת.
השחלה עילית, בנויה משני עלי שחלה ומחולקת על ידי מחיצות מדומות ל-4 מגורות. מספר הביציות במגורה 1 או 2.
עמוד השחלה יושב בראש השחלה. הצלקת דמוית חרוט (קונוס), מורחבת בבסיסה ואורכה שווה לרוחבה או קטן מרוחבה.
הפרי נפרד כרגיל ל-4 פרודות. לפעמים הפרודות מאוחות שתיים שתיים או כל ארבעתן זו לזו.
העלווה קיימת מתחילת נובמבר ועד סוף אפריל. הפריחה מסוף אפריל ועד תחילת נובמבר. פרי בשל מתחילת יוני והפצת הפרי מסתיימת באמצע נובמבר.
בית גידול ותפוצה
התפוצה העולמית משתרעת במזרח הים התיכון: קפריסין, האיים במזרח הים האגאי, כריתים, מרכז ודרום יוון, טורקיה, סוריה, לבנון, ישראל ירדן מצרים ולוב. הוא גדל בעיקר באזורים הסוב-טרופיים ועל קרקעות כבדות. בישראל מין זה גדל כמעט בכל חבליה: בחלב הים-תיכוני, בערבות, בבתות ספר ובמדבריות.
עוקץ-עקרב שעיר נפוץ בבקעת חולה, בגלבוע ובשפלה; מצוי בגולן, בגליל התחתון, בבקעת כנרות, בכרמל, בעמק יזרעאל, בבקעת בית שאן, בעמק עכו, בשרון, בדרום מישור החוף, בשומרון, בערבות הירדן, בהרי יהודה ובצפון הנגב; נדיר בגליל העליון, במדבר יהודה ובהר הנגב; ונדיר מאוד בבקעת ים המלח, בעמון ובאדום.
פאולי
{{פירושונים|
ראו גם
}}
בובי דיקסון
בובי דיקסון (באנגלית: Bobby Dixon; נולד ב-10 באפריל 1983) הוא כדורסלן עבר אמריקאי-טורקי, המשחק בעמדת הרכז. ביוני 2015 זכה לאזרחות טורקית, ומאז הוא מייצג את נבחרת טורקיה בכדורסל תחת שמו הטורקי עלי מוחמֵד (באנגלית: Ali Muhammed).
קריירה מקצועית
לאחר שלא נבחר על ידי אף קבוצה בדראפט ה-NBA 2006, חתם דיקסון על חוזה בקבוצת "סנט אטיין" הצרפתית. במאי 2007 עבר לשחק בגראבלין דנקירק, ובעונת 2007/2008 שיחק בקבוצת "שווייצ'ה" מליגת העל הפולנית.
בקיץ 2008 הצטרף לבנטון טרוויזו מליגת העל האיטלקית, ולאחר 17 משחקים חזר לשחק בצרפת, עבור לה-מאן סארת. עד לסיום אותה עונה רשם ממוצעים של 15.4 נקודות ו-5.8 אסיסטים למשחק, וזכה עם לה-מאן בגביע הצרפתי.
בשנת 2009 חתם על חוזה באסוול ליון-וילרבאן הצרפתית, במדיה שיחק לראשונה ביורוליג. בעשרת משחקיו ביורוליג הציג יכולת גבוהה עם 11.5 נקודות ו-3.1 אסיסטים בממוצע למשחק.
בסיום עונת 2009/2010 חזר לשחק בבנטון טרוויזו, ובשתי העונות הבאות שיחק עבור ניו באסקט ברינדיזי האיטלקית ודיז'ון באסקט הצרפתית, בהתאמה.
בין השנים 2012–2015 שיחק דיקסון בפינאר קרשיאקה הטורקית. בעונת 2013/2014 הוביל את הקבוצה לזכייתה הראשונה בגביע הטורקי, ובעונת 2014/2015 זכה עמה באליפות ליגת העל הטורקית, בפעם השנייה בלבד בתולדותיה. דיקסון זכה הן בפרס ה-MVP של משחק גמר הגביע 2014, והן בפרס ה-MVP של סדרת גמר הליגה 2015. בשלוש עונותיו בקבוצה קלע 15.7 נקודות ומסר 4.6 אסיסטים בממוצע למשחק.
ביולי 2015 חתם על חוזה בקבוצת פנרבחצ'ה. במשחק מול בשיקטש ב-28 במרץ 2016 השיג את הטריפל דאבל השישי בתולדות ליגת העל הטורקית, כאשר קלע 23 נקודות, אסף 12 ריבאונדים ומסר 10 אסיסטים. לאורך תקופתו בפנרבחצ'ה זכה עם הקבוצה שלוש פעמים באליפות הליגה הטורקית (2016–2018), שלוש פעמים בגביע הטורקי (2016, 2019 ו-2020) ופעם אחת באליפות היורוליג; בעונת, במהלכה קלע 11.4 נקודות בממוצע למשחק, גברה פנרבחצ'ה בפיינל פור היורוליג על ריאל מדריד ואולימפיאקוס, בדרך לזכייתה הראשונה אי פעם באליפות אירופה. כמו כן, העפילה הקבוצה לגמר היורוליג בעונות ו-, אך בשתי הפעמים הפסידה (מול צסק"א מוסקבה וריאל מדריד, בהתאמה).
נבחרת טורקיה
בשנת 2015, לאחר שזכה דיקסון לאזרחות טורקית, יצג לראשונה את נבחרת טורקיה בטורניר אליפות אירופה בכדורסל 2015. בששת משחקיו בטורניר קלע 15.1 נקודות ומסר 4.8 אסיסטים בממוצע למשחק, כולל משחק של 28 נקודות, 12 ריבאונדים ו-4 אסיסטים מול נבחרת איסלנד. בשנת 2016 השתתף עם הנבחרת הטורקית בטורניר מוקדמות אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו; בשלושת משחקי הטורניר קלע דיקסון 11.7 נקודות בממוצע למשחק, אולם קבוצתו הפסידה לנבחרת צרפת ולא העפילה לטורניר האולימפי.
מרטין גריקס
מרטיין חריטסן (בהולנדית: Martijn Garritsen; נולד ב-14 במאי 1996), מוכר בשם הבמה "מרטין גריקס" (Martin Garrix), הוא DJ הולנדי ומפיק מוזיקלי בסגנונות האלקטרו-האוס והפרוגרסיב האוס. גריקס החזיק במקום הראשון במשך כארבע שנים רצוף על ידי המגזין DJ Mag כדיג'יי הטוב בעולם לשנת 2016, 2017 2018 ,2022. ב-2015, גריקס דורג במקום השלישי, לאחר שב-2014 דורג במקום הרביעי וב-2013 במקום ה-40. נכון ל-2016 מוערך שווי נטו נכסיו ב-35 מיליון דולר.
קריירה מוזיקלית
מרטיין חריטסן נולד בעיר אמסטרדם שבהולנד, בגיל שמונה גריקס הביע עניין בתקליטנות לאחר שצפה בטייסטו מנגן באולימפיאדת אתונה שהתקיימה בשנת 2004 וקיבל השראה במיוחד מהשיר "Traffic" של טייסטו.
2012–2011: חתימה ב-Spinnin' Records
בשנת 2011, כאשר היה בן 15, גריקס פרסם בוטלג לשיר "Tonight" של אנריקה איגלסיאס, אשר התפרסם בבלוגים ידועים והגיע לידי חברת ההקלטות הידועה, Spinnin' Records, אשר הציעה לו חוזה הקלטות. לאחר החתמתו בחברה, הוא פרסם את הטרק הראשון שלו בחברה, "Keygen" ב-2012. בנובמבר, הרמיקס שלו לשיר של כריסטינה אגילרה, "Your Body", יצא לאור בגרסת הדלוקס של אלבומה השביעי Lotus כרצועת בונוס. שלושה ימים לאחר יציאת האלבום, פורסם טרק נוסף של גריקס, "BFAM", יחד עם כוכב עולה נוסף, ג'וליאן ג'ורדן, תחת תת-החברה המרכזית של Spinnin' Records, Doorn Records, השייכת לסאנדר ואן דורן.
2013–2014: פריצת הדרך
בתחילת 2013, גריקס הוציא לאור מס' טרקים משותפים שבזכותם התפרסם, בפברואר את הטרק "Torrent" יחד עם סידני סמסון תחת חברת ההקלטות של טייסטו, Musical Freedom שהיא תת-חברה של 'Spinnin, וחודש לאחר מכן, במרץ, את הטרק "Error 404" יחד עם ג'יי הארדוויי בחברת ההקלטות Doorn ובמאי את הטרק "Just Some Loops" עם הצמד TV Noise בחברת ההקלטות המרכזית 'Spinnin.
הטרק שבזכותו גריקס התפרסם בעיקר הוא "Animals" שפורסם ב-16 ביוני 2013 ב-'Spinnin והפך ללהיט במצעדי המוזיקה באירופה ודורג במקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי הידוע ובמקום הראשון באתר beatport ובכך הפך לאמן הצעיר ביותר שדורג במקום זה. "Animals" גם זכה למעמד פלטינה במדינות רבות כגון בלגיה, גרמניה, אוסטרליה, בריטניה וגם על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי ולאלבום פלטינה כפול על ידי Music Canada. ב-13 בינואר 2014, פורסמו הרמיקסים ל-"Animals" בחברת ההקלטות SPRS (תת-חברה של 'Spinnin) שביניהם רמיקס טראפ של מרטין גריקס עצמו וויקטור ניג'ליו, רמיקס האוס של אוליבר הלדנס ו-2 רמיקסים מסגנון האלקטרו האוס, של Botnek ורמיקס של ג'יי רונקו.
ב-30 בספטמבר 2013, גריקס פרסם רמיקס לטרק "Project T" של סאנדר ואן דורן ו-דימיטרי וגאס ולייק מייק, שגם הוא דורג במקום הראשון באתר beatport ימים ספורים לאחר יציאתו.
הטרק השלישי של גריקס וג'יי הארדוויי, "Wizard", פורסם בתחילת חודש דצמבר וגם דורג גבוה במצעדי סינגלים והבולט ביניהם הוא במקום השביעי במצעד הסינגלים הבריטי. ב-17 במרץ 2014, חודשיים וחצי לאחר הוצאת הטרק המקורי, פורסמו הרמיקסים לטרק וביניהם רמיקס האוס של Tchami, רמיקסי אלקטרו האוס של מייק האוקינס ורמיקס של Tom & Jame וגם רמיקס טראפ של Yellow Claw.
במשך שנת 2014, גריקס שיתף פעולה עם אמנים כמו Firebeatz בטרק "Helicopter", עם דימיטרי וגאס ולייק מייק בטרק "Tremor", עם סאנדר ואן דורן ו-DVBBS בסינגל "Gold Skies", ב-"Turn Up The Speakers" עם אפרוג'ק וב-"(Virus (How About Now" עם MOTi.
ב-14 באוקטובר 2014, הוציא מרטין את הפרק הראשון של העונה הראשונה בסדרת הטלוויזיה "The Mattin Garrix Show".
ב-8 במרץ מרטין גריקס פרסם את הטרק "Proxy" להורדה בחינם בערוץ הסאונדקלאוד שלו כאות תודה למעריצים שלו, אף על פי שהיה אמור להתפרסם ב-Spinnin' Records.
ב-8 ביולי 2014, הטרקים "Animals", "Tremor", "Gold Skies", "Proxy" ו-"Wizard" יצאו לאור שנית במיני אלבום (EP) של גריקס שנקרא Gold Skies תחת היתר בלעדי של Spinnin' Records לחברת ההקלטות Silent Records ול-Republic Records, תת-חברה של חברת ההקלטות הידועה יוניברסל מיוזיק גרופ.
הסינגל המשותף "Set Me Free" של גריקס יחד עם יוצר המומבהטון, דילון פרנסיס, יצא לאור ב-6 באוקטובר 2014 כחלק מהאלבום של פרנסיס "Money Sucks, Friends Rule" בחברת ההקלטות קולומביה.
2015: עזיבת Spinnin' Records
ב-6 בפברואר 2015, גריקס הוציא לאור את הטרק "Forbidden Voices" תחת לוגו מסחרי חדש x+ שמייצג את האותיות x ו-t בשמו, Mar+in Garrix. ב-17 במרץ, הוציא לאור את הסינגל "Don't Look Down" יחד עם הזמר אשר. הקליפ של הסינגל השתתף בטקס פרסי המוזיקה של יוטיוב, ה-YTMA, ויצאו שתי גרסאות שלו: Towel Boy ו-Towel Girl.
ב-6 ביולי, יצא לאור הסינגל המשותף של גריקס עם הצמד Matisse & Sadko בשם "Dragon" וכעבור שבוע פורסם סינגל משותף נוסף בין השלושה שנקרא "Break Through The Silence".
ב-26 באוגוסט 2015, גריקס הודיע בעמוד הפייסבוק שלו כי הוא ביטל את חוזהו בחברת ההקלטות Spinnin' Records וחברת ההוצאה לאור המשויכת אליה, MusicAllStars. שנתיים לאחר מכן פסק בית המשפט ההולנדי לטובת גריקס והעניק לו את הזכויות על השירים שפרסם תחת חברות התקליטים.
באותה שנה היה שותף גריקס בהפקת "Waiting For Love", השיר המצליח ביותר של המפיק השוודי אביצ'י. בנוסף עבד עם הזמר המצליח אד שירן על שיר בשם "Rewind Repeat It" ואף ניגן אותו בהופעותיו. עם זאת השיר מעולם לא יצא לאור, וגריקס תלה את האשמה בחברת ההקלטות של שירן: "דחינו שחרור סינגלים אחרים שלי, אך חברת חברת ההקלטות של אד רצתה להוציא קודם שירים אחרים שלו, ובשלב מסוים לא שחררתי אף סינגל שלי במשך חמישה-שישה חודשים. זה מעצבן. אני לא חושב שאי פעם נשחרר את השיר".
2016–2017: הקמת STMPD והזכיות ב-DJ Mag
ב-4 במרץ 2016, לאחר חילוקי הדעות עם חברת ההקלטות Spinnin, הודיע גריקס על הקמת חברת הקלטות משלו בשם STMPD RCRDS. השיר הראשון שיצא לאור תחתיה היה השיר שלו "Now That I've Found You" בשיתוף עם ג'ון מרטין ומיקל זיטרון (תחת השם John & Michel). ב-26 במאי יצא הסינגל השני "Lions In The Wild" בשיתוף צמד ה- DJ הבריטי Third Party.
ב-29 ביולי הוציא את "In The Name Of Love" בשיתוף עם ביבי רקסה. השיר זכה להצלחה רבה ברחבי העולם. בין ה-14 ל-20 באוקטובר שחרר גריקס שבעה קליפים למיני-אלבום "Seven", כאשר בכל יום הוא משחרר קליפ חדש. בין שיתופי הפעולה בשירים אלה היו Mesto, Jay Hardway ו-Matisse & Sadko.
ב-20 באוקטובר 2016, דורג גריקס במקום הראשון ברשימת 100 ה-DJ הטובים בעולם של המגזין הבריטי "DJ Mag". גריקס נחשב לדיג'יי הצעיר ביותר הזוכה בתואר הנכסף, בגיל 20 בלבד.
ב-27 בינואר 2017 הוציא גריקס את הסינגל "Scared To Be Lonely" בשיתוף דואה ליפה. ב-7 באפריל הוציא את "Byte" עם ברוקס, ושבוע לאחר מכן את "There for You" בשיתוף עם הזמר היהודי-אוסטרלי טרוי סיון.
בפסטיבל טומורולנד 2017 הופיע גריקס בבמת STMPD תחת השם YTRAM (היפוך אותיות של Marty), וניגן תחתיו סט אשר מאופיין בטק-האוס ודיפ האוס. בסט אחר, תחת השם מרטין גריקס, השיק את הסולו "Pizza", וכמו כן את שיתוף הפעולה שלו עם דייוויד גטה "So Far Away" (אשר שוחרר רשמית ב-1 בדצמבר 2017).
באותו קיץ דורג גריקס בראש רשימת ה-DJ המרוויחים בעולם של מגזין פורבס, דגמן כפנים של חברת ההלבשה Armani Exchange וקיבל קביעות (Residency) לאותה שנה במועדון "Hï Ibiza" שבאי איביזה, ספרד. ב-21 באוקטובר 2017, בפסטיבל המוזיקה של אמסטרדם, הוכרז גריקס כזוכה בפעם השנייה ברציפות ברשימת 100 ה-DJ הטובים בעולם של DJ Mag.
2018–הווה: Bylaw
ב-23 בפברואר 2018 שחרר גריקס את השיר "Like I Do", שיתוף פעולה שני שלו עם דייוויד גטה והשלישי עם ברוקס. יומיים לאחר מכן הוא הופיע בטקס הנעילה של אולימפיאדת פיונגצ'אנג. ב-20 באפריל 2018 גריקס שחרר את השיר "Game Over" עם המפיק Loopers.
ב-15 ביוני שחרר גריקס את השיר "Ocean" בשיתוף הזמר חאליד. ב-29 ביולי סגר את פסטיבל הטומורולנד 2018 עם שיר חדש ששוחרר מיד עם סיום הסט- "High On Life" בשיתוף הזמר בון.
גריקס הופיע בישראל לראשונה ב-10 בספטמבר בפארק הירקון, תל אביב. ב-14 בספטמבר, הוציא סינגל חדש עם ג'סטין מיילו בשם "Burn Out".
בין ה-16 ל-20 באוקטובר שחרר גריקס חמישה שירים חדשים אשר הרכיבו את המיני-אלבום "Bylaw" (בדומה למיני-אלבום "Seven"), ביניהם שיתופי פעולה עם התקליטן והמפיק Dyro וחבר להקת לינקין פארק מייק שינודה. ב-20 באוקטובר זכה גריקס בפעם השלישית ברציפות בתואר ה-DJ הטוב בעולם של מגזין DJ Mag.
ב-16 ביולי 2019, הוציא, בשיתוף פעולה עם JRM, את הסינגל "These Are the Times".
פרויקטים צדדיים
בסוף 2013, פורסם טרק בשם Gamer של Bassjackers ו-GRX על ידי חברת ההקלטות Doorn Records ומיד לאחר פרסומו, הופצו שמועות וספקולציות ש-GRX זה מרטין גריקס ככל הנראה מכיוון שזהו מעין קיצור של שם המשפחה שלו Garrix, כגון טייסטו אשר משתמש בשם TST (Tiesto). שמועות אלו אושרו על ידי ניקי רומרו בתוכנית הרדיו שלו, Protocol Radio. מספר טרקים נוספים שוחררו מאז שגם בהם מופיע גריקס תחת השם GRX.
שם אחר תחתיו מופיע גריקס הוא YTRAM (היפוך אותיות של Marty). ההופעה הראשונה של YTRAM הייתה בפסטיבל טומורולנד 2017 ומאז הופיע תחתיו מספר פעמים, אך בניגוד ל-GRX לא יצאו עד כה שירים תחת שם זה. הסטים שלו מאופיינים בסגנונות הטק-האוס והדיפ האוס והוא מבצע אותם כשהוא לבוש בקפוצ'ון שחור ומסכה.
פרויקט נוסף הוא הצמד AREA21 (יחד עם המפיק והראפר Maejor) תחתיו הוציאו מספר שירים, כאשר הראשון שבהם, "Spaceships", נוגן על ידי גריקס בפסטיבל אולטרה מיוזיק 2016. הצמד מפיק שירים המאופיינים בסגנונות פופ, היפ-הופ, ופיוצ'ר באס ונכון למרץ 2019 שוחררו שישה שירים תחת פרויקט זה.
מריוס מירקו
מריוס מירקו (ברומנית: Marius Mircu) 9 ביוני 1909 - 4 בספטמבר 2007) היה עיתונאי, עורך, סופר והיסטוריון יהודי רומני, מיוזמי הקמת המוזאון היהודי של בוקרשט ומנהלו, אחיהם של סולומון מרכוס ושל מרצ'ל מרצ'יאן.
מירקו מריוס נולד בבקאו, רומניה, בשם ישראל מרכוס (Israel Marcus), להורים חייטים. השלים לימודים תיכוניים בבקאו וסיים לימודי משפטים באוניברסיטת בוקרשט, ב-1936. התחיל לעסוק בעיתונות עוד בתקופת בית הספר, ככתב של "גזטה", עד 1938. בתקופת הממשלים האנטישמיים נבחר להיות נשיא התאחדות הסופרים והאמנים היהודים הצעירים. הוא היה העיתונאי הראשון שכתב, לאחר מלחמת העולם השנייה, על פרעות דורוחוי, על פרעות יאשי ועל טרנסניסטריה.
בנובמבר 1941 היה כלול בין הסופרים היהודים שמכירת ספריהם נאסרה והם הוכרזו בני ערובה.
מירקו הוא מחברם של מעל ארבעים כרכים הכוללים סיפורי ילדים, רומנים, רשמי מסע, ביוגרפיות ועוד, שפורסמו ברומניה ובישראל.
דניפרו (כדורגל)
מועדון הכדורגל דניפרו (באוקראינית ФК Днiпро, ברוסית: Футбольний клуб Днепр) מהעיר דניפרו שבדרום מזרח אוקראינה היה מועדון כדורגל שהוקם בשנת 1918 וזכה פעמיים באליפות ברית המועצות (1983 ו-1988), גביע ברית המועצות 1989 והעפיל לגמר הליגה האירופית בעונת 2014/15.
הקבוצה עברה בעלים פעמים רבות ועד 2019 הייתה ממומנת על ידי קבוצת ההשקעות פריבאט. בקיץ 2019 איבדה את מעמדה המקצועני וירדה לליגה החובבנית.
היסטוריה
המועדון הוקם בשנת 1918 כקבוצת הכדורגל של מפעל המתכות המקומי "פטרובסקי" ונקרא בשם BRIT (ראשי התיבות של" הטכניקום הבריטי לפועלי התעשייה"). הקבוצה התמודדה בתחרויות אזוריות לרוב.
עקב מלחמת העולם הראשונה פורקה הקבוצה, והוקמה מחדש בעיר דניפרופטרובסק ב-9 במאי 1925, בחסות מפעל פטרובסקי. הקבוצה פעלה תחת השם "פטרובץ" והחלה להתחרות בליגת העל הסובייטית תחת השם סטאל. לאחר מלחמת העולם השנייה הקבוצה התמודדה בליגת העל הסובייטית לאחר שאוחדה בשנת 1947 עם קבוצת דינמו דניפרופטרובסק, כשבשנים 1949–1961 נודעה הקבוצה בשם מטאלורג.
בשנים 1973–1976 העפילה הקבוצה לחצי גמר הגביע הסובייטי ובשנת 1978 הודחה למשך שתי עונות לליגות הנמוכות. בשנת 1983 זכתה הקבוצה לראשונה בתולדותיה באליפות ברית המועצות, הישג אותו שחזרה גם בשנת 1988. בזכות זאת השתתפה בליגת האלופות והעפילה עד לשלב רבע גמר בעונת 1984/1985.
לאחר התפרקות ברית המועצות הייתה "דניפרו דניפרופטרובסק" לאחת מקבוצות הכדורגל הבכירות באוקראינה. הקבוצה נאבקה על צמרת הליגה האוקראינית וסיימה כסגנית האלופה בשנים 1992, 1995, 1996, 2001 ו-2004. כמו כן, הקבוצה העפילה לגמר הגביע האוקראיני מספר פעמים (1995 - 1997, 2004), אך עד כה לא השיגה אף תואר אוקראיני.
בעונת 2014/2015 העפילה הקבוצה למשחק הגמר של הליגה האירופית שם היא נוצחה בידי סביליה בתוצאה 2–3. בדרכה לגמר היא הדיחה את אייאקס אמסטרדם, קלאב ברוז' ונאפולי.
בעונת 2016/2017 הקבוצה סיימה במקום האחרון בליגת העל האוקראינית ונשרה לראשונה בתולדותיה לליגה האוקראינית הראשונה. בסיום עונת 2017/2018 ירדה לליגה השנייה.
ביולי 2019 פורקה ואת מקומה בליגה החובבנית קבוצה אחרת בשם "דניפרו-1 בוריספן".
אלטמול
אלטמול (בגרמנית: Altmühl) הוא נחל בבוואריה, גרמניה באורך של 227 קילומטרים, הנשפך לדנובה. הנחל מהווה חלק מהמערך תעלת מיין–דנובה.
הזרימה הממוצעת של הנחל היא 24.3 מטרים מעוקבים בשנייה, בחורף זה עולה עד 34 מטרים מעוקבים בשנייה ובקיץ הזרימה יורדת עד 16 מטרים מעוקבים בשנייה.
יעקב חיים
הרב יעקב חיים (י' בניסן ה'תרי"ד, 1854 - י"ב בחשוון ה'תרפ"א, 1921) היה רב ומקובל, ממנהיגי הקהילה היהודית בבגדאד בראשית המאה ה-20, בנו וממשיכו של הרב יוסף חיים מבגדאד, "הבן איש חי".
ביוגרפיה
נולד בבגדאד בי' בניסן ה'תרי"ד כבן יחיד לרב יוסף חיים, מנהיג הקהילה היהודית בעיר, ולרחל. את ראשית חינוכו קיבל בכותאב המקומי, אך משהתקדם בלימודו יותר משאר בני גילו, החל אביו ללמדו באופן עצמאי, והוא הפך לתלמידו המובהק. עוד בצעירותו היה ידוע כתלמיד חכם, ואף הוזכר פעמים רבות על ידי אביו בכתביו, אך לא נשא בשום תפקיד רשמי או ציבורי כל עוד היה אביו בחיים.
בשנת ה'תרס"ט, עם פטירת אביו, נבחר על ידי ראשי הקהילה היהודית בבגדאד למלא את מקום אביו ברבנות. הוא היה נושא את הדרשות השבועיות תחת אביו, אליהן היה מגיע קהל רב, ניהל את קופת הצדקה של הקהילה (ופעל גם למען עניי ירושלים), ייסד ישיבה לבעלי בתים בשם "מדרש בית טאקו" ועמד בראשה, והנהיג את הקהילה בבגדאד, שם נודע גם כגדול בקבלה מעשית וכמלומד בניסים. עסק בעריכה והוצאה לאור של כמה מכתבי אביו. 12 שנה כיהן כרב בבגדאד, עד לפטירתו בי"ב בחשוון ה'תרפ"א.
בנו, הרב דוד, מילא את מקומו, עד לשנת ה'תשל"ב, אז נמלט מעיראק ללונדון, ומשם עלה לישראל, בה נפטר בשנת ה'תשמ"ג.
הגנת מרשל
הגנת מרשל היא פתיחת גמביט במשחק השחמט, שסימנה הבינלאומי הוא D06. הפתיחה נחשבת להסתעפות מפוקפקת של גמביט המלכה הנדחה. פרנק מרשל, שחמטאי אמריקני, אחד מחמשת רבי האמנים המקוריים ומתמודד על אליפות העולם בשחמט (מול עמנואל לסקר ב-1907); אלוף ארצות הברית במשחק המלכים בשנים 1909-1936 נקט בפתיחה זו בשנות ה-20 של המאה ה-20 אך הפסיק להשתמש בה לאחר שהפסיד לאלכסנדר אלכין בתחרות באדן-באדן בשנת 1925.
המהלכים הראשונים בה הם: 1. ד4 ד5 2. ג4 פו6
ואלדמר פרנר
ואלדמר פרנר (בגרמנית: Waldemar Verner; 27 באוגוסט 1914 – 15 בפברואר 1982) היה איש צבא ופוליטיקאי מזרח גרמני. כיהן כמפקד הצי של גרמניה המזרחית בשנים 1957 - 1959. ב-1959 - 1978 היה קצין פוליטי ראשי של צבא העם הלאומי. חבר בפוליטבירו המזרח-גרמני מ-1964 עד מותו ב-1982.
הגנת מרשל
3. ג:ד5 פ:ד5
המשך מקובל. אם שחור משחק 3...מה:ד5 4. פג3 מהא5 5. רד2
ואלדמר פרנר
ביוגרפיה
נולד בעיר קמניץ במשפחת פועלים. אביו ואחיו הגדול פאול (לימים פוליטיקאי בכיר במזרח גרמניה) היו פעילים קומוניסטים. בשנת 1929 הצטרף לארגון הנוער הקומוניסטי של גרמניה (Kommunistischer Jugendverband Deutschlands, KJVD), ובשנת 1932 הצטרף למפלגה הקומוניסטית של גרמניה. בשנת 1933, לאחר עליית הנאצים לשלטון בגרמניה, עבר לפעול במחתרת. בשנת 1935 הצליח להגר מגרמניה לברית המועצות. בברית המועצות למד בבית הספר של הקומינטרן במוסקבה. בשנת 1938 נשלח בחשאי לדנמרק, שם פעל במחתרת במהלך כל תקופת מלחמת העולם השנייה.
הגנת מרשל
3. ג:ד5 פ:ד5
התאוריה המודרנית גורסת כי על הלבן להחליף רגלים ג:ד5 פ:ד5 ולאחר מכן לשחק 4.פו3 ולא את המסע הברור אך הפחות מוצלח ה4. במקרה הטוב ביותר לשחור הוא יוכל להגיע לעמדה אופיינית של הגנת גרונפלד עם טמפו פחות.
ואלדמר פרנר
ביוגרפיה
ואלדמר פרנר מת בביתו בברלין ב-15 בפברואר 1982.
משה גלאם
משה גלאם (נולד ב-28 בנובמבר 1968) הוא כדורגלן עבר ישראלי. לאחר שגדל בבית"ר נתניה עבר לשחק במדי מכבי נתניה, ממנה הגיע גם לנבחרת ישראל. אף על פי שימין היא רגלו החזקה, גלאם שיחק בתור מגן שמאלי ונודע בכושר הבקעת שערים והגבהותיו המסוכנות. גלאם זכה באליפות אחת, גביע מדינה אחד ו-2 גביעי טוטו.
קריירה
משה גלאם החל את הקריירה בבית"ר נתניה ובגיל 17 הוקפץ לקבוצה הבוגרת ששיחקה בליגת המשנה, תחת הדרכתו של שייע פייגנבוים. באמצע עונת 1991/1992 עבר לשחק במכבי נתניה והמשיך בה עונה נוספת שבה בלט והבקיע 14 שערים, דבר שהביא לזימונו לנבחרת ישראל. הוא ערך את הופעת הבכורה בנבחרת במשחק ידידות מול נבחרת רוסיה ב-24 במרץ 1993.
בעונת 1997/98 עבר למכבי תל אביב, ושיחק בה במשך שתי עונות שבהן זכה פעם אחת בגביע הטוטו. בעונת 1999/2000 חזר למכבי נתניה שהעפילה לליגת העל, ושיחק בה במשך עונה אחת. בעונה שלאחר מכן הצטרף למ.ס. אשדוד למשך עונה וחצי, והיה אחד הגורמים להישארותה בליגה. בשלהי העונה חזר למכבי נתניה. בעונת 2002/2003 שיחק במדי מכבי רמת עמידר.
עונתו האחרונה של גלאם בליגת העל הייתה עונת 2003/2004, בה שיחק במכבי אחי נצרת שבסיום העונה ירדה לליגת הלאומית. בתחילת עונת 2006/2007 הוא חתם על חוזה במכבי כפר יונה למשך שתי עונות, עלה עמה לליגה א', ובמאי 2008 פרש ממשחק פעיל ומונה למאמן הקבוצה. בדצמבר 2009 פוטר מתפקידו, ומייד לאחר מכן חזר לשחק באופן פעיל, בקבוצת מכבי השרון נתניה בליגה ב', עד שפרש שוב בשנת 2011.
בשנת 2015 החל לשמש פרשן בתוכנית הרדיו "שירים ושערים".
מל ראמוס
מל ראמוס (באנגלית: Mel Ramos; 24 ביולי 1935 - 14 באוקטובר 2018) היה צייר אמריקאי, שעסק בעיקר בציור עירום נשי, בשילוב מרכיבים ריאליסטיים ומופשטים. זכה לפופולריות כחלק מתנועת הפופ ארט של שנות ה-60 של המאה ה-20. היה גם מרצה לאמנות באוניברסיטת המדינה של קליפורניה.
ביוגרפיה
נולד בסקרמנטו, קליפורניה. למד בקולג' בסקרמנטו ובסן חוזה. אחד ממוריו הראשונים היה אמן הפופ ארט ויין תייבוד (Wayne Thiebaud), שהפך למעין מנטור עבורו. ראמוס סיים תואר ראשון ושני ב"סקרמנטו קולג' סטייט" ב-1958. מאז לימד אמנות בבית ספר תיכון בעירו, עד 1966. מאז החל להרצות באוניברסיטת המדינה של קליפורניה, עד פרישתו ב-1997.
ראמוס נישא ללטה ב-1955. היא שימשה כדוגמנית עירום עבור רבים מציוריו הראשונים.
משנת 1955 הופיעו יצירותיו של ראמוס ביותר מ-120 תערוכות קבוצתיות בארצות הברית ואירופה. לצד אמני הפופ ארט הנודעים רוי ליכטנשטיין ואנדי וורהול, הוא היה בין האמנים הראשונים שיצרו יצירות בהשראת ספרי קומיקס. תערוכה משותפת לשלושתם הוצגה ב-1963 במוזיאון אמנות בלוס אנג'לס.
יצירותיו של ראמוס ביטאו מרכיבים בתרבות הפופולרית כפי שהם יוצגו בתקשורת. ציוריו תיארו בעיקר נשים עירומות וחושניות שאוירו בסגנון קומיקסי לצד מוצרי צריכה אמריקאים פופולריים, למשל אישה עירומה יושבת בתוך כוס מרטיני, צצה מתוך אריזת חטיף או שוכבת על סיגר.
תערוכת רטרוספקטיבה גדולה המסכמת 50 שנות יצירה של ראמוס, הוצגה ב-2012 במוזיאון קרוקר לאמנות בעירו, סקרמנטו.
נפטר ב-14 באוקטובר 2018.
קרן קגרליצקי
קרן קגרליצקי (נולדה ב-23 בנובמבר 1991) היא מנצחת ישראלית.
חציר
חציר (או שחת) הוא סוג של מספוא המוגדר כ"מזון גס". הוא נעשה מצמחים ממשפחת הדגניים, או קטניות, או מיני עשב אחרים, שנקצרו, יובשו ואוחסנו לצורך הזנת בעלי חיים. החציר משמש בדרך כלל לצורכי הזנה לחיות משק כגון בקר, סוסים, עזים וכבשים. כמו כן, משמש חציר להאכלת חיות מחמד כגון ארנבים ושרקנים. ניתן להאכיל חזירים בחציר, אך הם לא מעכלים אותו ביעילות בהשוואה להרביבורים מוחלטים.
קרן קגרליצקי
ביוגרפיה
לאחר השירות הצבאי למדה תואר ראשון בקומפוזיציה באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים, במסלול קומפוזיציה רב תחומית ובמסלול ניצוח תזמורות. תלמידתם של מנחם ויזנברג, אבנר בירון, סטנלי ספרבר ואיתן גלוברזון. כיום משלימה תואר שני בניצוח באוניברסיטה לאמנויות בברלין.
ניצחה על הקאמרטה הישראלית ירושלים, התזמורת הקאמרית הישראלית, התזמורת הסימפונית של ברטאן (צרפת) ותזמורת בית האופרה של פלרמו. בנוסף עמדה בראש התזמורת הפילהרמונית של ה-BBC בקונצרט מיוחד לחג המולד. ניצחה על מקהלה בקריה האקדמית אונו ועבדה בתור מנהלת מוזיקלית של התזמורת הסימפונית של תיכון האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים.
חציר
חציר משמש להאכלה בזמן או במקום שאין די שטחי מרעה לבעלי החיים, כשתנאי מזג האוויר לא מאפשרים רעייה (למשל בחורף), כשהמרעה לבדו אינו בריא לחיה או כשבעלי החיים לא יכולים לרעות (למשל אם הם מוחזקים באורווה, בדיר או ברפת).
קרן קגרליצקי
ביוגרפיה
משנת 2023 היא משמשת בתור המנצחת והמנהלת המוזיקלית של התזמורת הסימפונית ע"ש מנדי רודן באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים.
היא משמשת כמנצחת בית ומשנה למנהל המוזיקלי בתזמורת סימפונט רעננה ועוזרת מנצח עבור עומר מאיר ולבר בתזמורת הפילהרמונית של ה-BBC. יחד עם תזמורת סימפונט רעננה שיתפה פעולה עם האמנים אנריקו מסיאס וסוזן וגה. במסגרת פרויקט "פעמה" הופיעה בקונצרטים מודרכים לילדים בבתי ספר בישראל.
חציר
ההבדל המרכזי בין חציר ובין קש הוא שהחציר הוא התוצר הבלעדי מהשדה בו גודל. הוא כולל את כל חלקי הצמח ובהם גם הגרגרים או פרי הצמח ולכן הוא עשיר מבחינה תזונתית. הקש לעומתו, הוא שאריות הצמח לאחר שרוב פריו או גרגריו נאספו והוא למעשה תוצר לוואי של הגידול החקלאי ודל יותר מבחינה תזונתית.
קרן קגרליצקי
ביוגרפיה
זוכת מלגת הצטיינות בשנת 2015, וזוכת מלגת קרן התרבות אמריקה-ישראל בניצוח לשנים 2018–2019.
עוסקת בניצוח, הלחנה, ניהול מוזיקלי, עיבודים מוזיקליים ותזמור. מתגוררת בברלין.
חציר
הרכב
רוב שטחי הדגן (בישראל בעיקר חיטה ובעולם גם שעורה, שיבולת-שועל ומיני דגן נוספים) מיועדים לגרגרים ולאחר שנקצרו אפשר להפיק מהם רק קש, הכולל את הגבעולים והעלים היבשים של הצמח. עם זאת, חלק משטחי הדגן מגודל במיוחד לשחת (או לתחמיץ). לעיתים, שטחי דגן שיועדו במקור לגרגרים, נקצרים מוקדם יותר לשחת. בישראל הדבר נובע בדרך כלל מאחת הסיבות הבאות: שדות שנפגעו מבצורת וצפויים לתת יבול דל של גרגרים, שדות ששובשו בצורה קשה על ידי עשבים שוטים שאינם פוגעים בבריאות או בהזנת הבקר, או עלייה במחירי השחתות עקב בצורת באזורים מסוימים בישראל - דבר המביא לכדאיות קציר מוקדם לשחת על פני המשך גידול לגרגרים.
קרן קגרליצקי
ביוגרפיה
מעונת 2022/23 מכהנת קגרליצקי כמנצחת הבית של פולקסאופר של וינה.
חציר
הרכב
איכות החציר נקבעת בעיקר על פי בגרות הצמח בזמן הקציר, סוג הצמח ובהתאם לטיב הכנת חציר ואחסונו. קיימים ויכוחים לגבי המועד המיטבי המדויק של הקציר לגבי הצמחים השונים, אולם מקובל כי השלב שבין תחילת הפריחה ובין השלב שבו הגרגרים או הפרי נמצאים בתחילת הבשלתם הוא מועד מתאים לקציר. לאחר הקציר מתחיל שלב ההקמלה בו נשארים הצמחים הקצורים בשדה על מנת שיתייבשו. יש לייבש את החציר לרמה שבה לא יתעפש לאחר הכיבוש ובה בעת, לא להקמילו יתר על המידה שכן אז, חלק ניכר מהעלים ייפרדו מהצמח בזמן הגיבוב והכיבוש וערכו התזונתי של החציר ירד. אחוז החומר היבש המקובל בחציר הוא כ-85%.
אביאל זרגרי
קריירת מועדונים
זרגרי גדל במחלקת הנוער של בית"ר ירושלים מליגת העל. ב-22 בדצמבר 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–5 על הפועל ראשון לציון במסגרת סיבוב ח' של גביע המדינה לעונת 2019/2020. ב-8 ביוני 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בתיקו 0-0 נגד מכבי תל אביב במסגרת משחק השלמה למחזור השלישי לעונת 2019/2020. בעונתו הראשונה בקבוצה הבוגרת של המועדון ערך ארבע הופעות ליגה. בעונתו השנייה הוסיף 24 הופעות ליגה.
ב-12 בינואר 2023 עזב זרגרי את מועדון נעוריו וחתם לשנתיים וחצי במכבי חיפה תמורת כ-1.8 מיליון שקלים.ב-17 באוגוסט 2023 חתם לעונה בהשאלה ממכבי חיפה למכבי פתח תקווה.
נבחרות ישראל
ב-4 ביוני 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת, כשנכנס כמחליף בניצחון של ישראל 1–3 במשחק ידידות במונטנגרו.
תארים
מכבי חיפה
ג'רלד קאר
ג'רלד קאר (באנגלית: Gerald Paul Carr; 22 באוגוסט 1932, דנוור – 26 באוגוסט 2020, אולבני) היה אסטרונאוט אמריקאי, טייס קרב בצי ארצות הברית. השתתף במשימת סקיילאב 4, במסגרתה שהה בחלל במצטבר 84 יום, שהיה שיא לאותו זמן. במהלך משימת סקיילאב 4 היה מעורב בשביתה הראשונה בחלל.
לפני נאס"א
קאר נולד דנוור, קולורדו וגדל בסנטה אנה שבקליפורניה. הוא היה בצופים האמריקאיים והגיע לדרגה הגבוהה ביותר. בשנת 1950 הוא התגייס לצי ארצות הברית. בשנת 1954 קאר קיבל תואר ראשון בהנדסה באוניברסיטת דרום קליפורניה. לאחר סיום התואר הוא הוצב בחיל הנחתים של ארצות הברית. בשנת 1961 הוא סיים לימודי הנדסת אווירונאוטיקה בבית הספר של הצי ללימודים מתקדמים ובשנת 1962 תואר שני באוניברסיטת פרינסטון.
בשנים 1962–1965 הוא הוצב ביחידה של נחתים במזרח הרחוק והיה טייס של ווט F-8 קרוסיידר.
בנאס"א
קאר התקבל לנאס"א ב-1966. הוא היה חבר בצוות תמיכה של אפולו 8 ואפולו 12. בהמשך הוא היה מעורב בתכנון ובדיקות של רכב הנדידה הירחי. קאר מונה למפקד צוות של סקיילאב 4.
סימונה קואדרלה
סימונה קואדרלה (באיטלקית: Simona Quadarella; נולדה ב-18 בדצמבר 1998) היא שחיינית איטלקייה, אלופת העולם (קוואנגג'ו 2019) במשחה ל-1500 מטר חופשי ופעמיים ברציפות אלופת אירופה (גלאזגו 2018 ובודפשט 2021) במשחים ל-400 מטר חופשי, 800 מטר חופשי ו-1500 מטר חופשי.
ג'רלד קאר
סקיילאב 4
קאר היה מפקד סקיילאב 4, המשימה המאוישת השלישית והאחרונה לתחנת החלל סקיילאב מ-16 בנובמבר 1973, ועד 8 בפברואר 1974. שהות המשימה הייתה שיא של שהות מצטברת בחלל (84 ימים, 1 שעה ו-15 דקות). שיא זה נשבר על ידי ברית המועצות ב-1978, אולם נשאר כשיא אמריקאי עד לבניית תחנת החלל הבינלאומית. צוות המשימה כלל מפקד המשימה ג'רלד קאר ויליאם פוג ואדוארד גיבסון. כולם היו בטיסתם הראשונה לחלל.
סימונה קואדרלה
מדליית ארד מאליפות עולם
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה בסוף יולי 2017 זכתה קואדרלה במדליית ארד במשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 15:53.86 דקות, אחרי קייטי לדקי מארצות הברית (15:31.82 דקות) ומיריה בלמונטה מספרד (15:50.89 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום שביעי במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:26.50 דקות ובמקום תשיעי במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 8:02.82 דקות, כשחיינית רביעית היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 2:02.00 דקות.
ג'רלד קאר
סקיילאב 4
המשימה התחילה ברגל שמאל כאשר הצוות ניסה להסתיר את מחלת הטיסה של פוג מרופאי המשימה. בקרי המשימה גילו את העובדה הזו לאחר שהם הורידו את ההקלטות הקוליות וגילו שיחה בה האסטרונאוטים התלבטו אם לזרוק את שקית ההקאה או לשמור אותה בשביל הרופאים לאחר הנחיתה. האחראי על משרד האסטרונאוטים, אלן שפרד נזף בהם ואמר שהם "ביצעו טעות שיפוט חמורה".
סימונה קואדרלה
אלופת האוניברסיאדה
חודש לאחר מכן, באוניברסיאדה שנערכה בטאיפיי בסוף אוגוסט היא זכתה בשתי מדליות זהב אישיות, במשחה ל-800 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 8:20.54 דקות ובמשחה של-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:57.90 דקות. נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:10.49 דקות.
ג'רלד קאר
סקיילאב 4
כיוון שהצוות היה בטיסתו הראשונה לחלל, הוא היה פחות מנוסה מהצוות הקודם, והיה לו קשה להסתגל לאותה רמה של עומס פעילות כמו קודמיהם. משימתם הראשונה הייתה לפרוק ולאחסן את אלפי הפריטים הנדרשים למשימה במהלך השהות הממושכת בחלל. המשימה הייתה עמוסה וקשה, בעיקר כי פוג לא היה יכול לבצע חלק ממטלותיו כיוון שהוא לא הרגיש טוב. הפעלת התחנה והשמשתה לחיים בתחנה הכתיבה רצף פעולות ארוך ועמוס, והצוות מצא את עצמו במהירה מפגר מאחורי לוח הזמנים המשוער, עייף ומתוסכל. חלק מתהליך הפעלת ושימוש התחנה נעשה לא נכון, בזמן שהצוות ביצע משימות אליהן הוא לא התאמן כיאות.
סימונה קואדרלה
אלופת האוניברסיאדה
באליפות אירופה (בריכת 25 מטר) שנערכה בקופנהגן, דנמרק בדצמבר אותה שנה היא זכתה במדליית ארד במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:16.53 דקות, אחרי שרה קלר מגרמניה (8:10.65 דקות) ובוגלרקה קפש מהונגריה (8:11.13 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום שביעי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:07.34 דקות.
ג'רלד קאר
סקיילאב 4
ככל שמשימת סקיילאב התקדמה, האסטרונאוטים התלוננו כי עומס העבודה גדול מדי, בעוד בקרי תחנת הקרקע התלוננו שהם לא עומדים בקצב העבודה הרצוי. בתחקירים שבוצעו לאחר מכן, נקבע שאחד מהגורמים לתחושת העומס של האסטרונאוטים הייתה תוספת של מספר רב של משימות חדשות, אשר הוספו ללא אימון לגביהן לפני השיגור, או ללא הדרכה מספקת, וכן משימות שדרשו חיפוש של ציוד אשר לא הושאר במקומו הנכון בתחנה. יום המשימה התשיעי היה היום הראשון שבו הצוות קיבל יום מנוחה, והם נחשבו כמפגרים מאחרי הלו"ז.
סימונה קואדרלה
אלופת אירופה
באליפות אירופה שנערכה בגלאזגו, בריטניה באוגוסט 2018 זכתה קואדרלה ב-3 מדליות זהב אישיות, במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 4:03.35 דקות, לפני אינה קשלי מהונגריה (4:03.57 דקות) והולי היבוט מבריטניה (4:05.01 דקות), במשחה ל-800 מטר חופשי בשיא לאומי חדש של 8:16.45 דקות, לפני אינה קשלי (8:22.01 דקות) ואנה יגורובה מרוסיה (8:24.71 דקות) ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא אישי חדש נוסף של 15:51.61 דקות, לפני שרה קלר (15:57.85 דקות) ואינה קשלי (16:03.22 דקות).
אלופת עולם
באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו, קוריאה הדרומית ביולי 2019 זכתה קואדרלה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא איטליה חדש של 15:40.89 דקות, לפני שרה קלר מגרמניה שקבעה שיא לאומי חדש של 15:48.83 דקות וואנג ג'יאנג'יאה מסין (15:51.00 דקות) ומדליית כסף במשחה ל-800 מטר חופשי בשיא לאומי חדש של 8:14.99 דקות, אחרי קייטי לדקי (8:13.58 דקות) ולפני אריארן טיטמוס מאוסטרליה שקבעה שיא אוקיאניה חדש של 8:15.70 דקות.
ג'רלד קאר
סקיילאב 4
עומס העבודה היה זהה למשימת סקיילאב 3, אולם השוואת ההתקדמות הייתה מול המשימות הקודמות שהיו עם צוותים מנוסים בחלל. והקצב הנדרש היה זהה לקצב שהצוותים הקודמים הספיקו לקראת סיום המשימות שלהם, כאשר כבר צברו ניסיון. הצוות הביע "חוסר רצון" להשלים את המשימות בימי המנוחה שלהם, וחלק מהצוות הקרקעי חשש כי הוא מראה סימנים של דיכאון.
ב-25 בדצמבר (חג המולד) פוג וקאר ביצעו הליכת חלל, שנמשכה 7 שעות ודקה. בהמשך הטיסה קאר ביצע עוד 2 פעילויות חוץ-רכביות.
סימונה קואדרלה
מדליית ארד אולימפית
באולימפיאדת טוקיו היא זכתה במדליית ארד במשחה ל-800 מרט חופשי בתוצאה של 8:18.35 דקות, אחרי קייטי לדקי מארצות הברית (8:12.57 דקות) ואריארן טיטמוס (8:13.83 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:53.97 דקות, בשלב המוקדמות היא קבעה תוצהא של 15:47.34 דקות.
ג'רלד קאר
סקיילאב 4
ב-28 לחודש הצוות ביצע שביתה איטלקית, כיבה את כל התקשורת מול הקרקע וביצע יום חופשי ללא מטלות. גיבסון בילה ליד טלסקופ השמש, קאר ופוג בילו בתצפיות על כדור הארץ.
סימונה קואדרלה
2022
באליפות העולם שנערכה בבודפשט ביוני 2022 היא זכתה במדליית ארד במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:19.00 דקות, אחרי קייטי לדקי (8:08.04 דקות) וקיה מלוורטון מאוסטרליה (8:18.77 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:03.84 דקות.
2023
באליפות העולם שנערכה בפוקואוקה, יפן ביולי 2023 היא זכתה במדליית כסף במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:43.31 דקות, אחרי קייטי לדקי שקבעה את התוצאה השלישית בטיבה בהיסטוריה (15:26.27 דקות) ולפני לי בינגג'יה מהרפובליקה העממית של סין (15:45.71 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:16.46 דקות.
ג'רלד קאר
סקיילאב 4
ב-31 בדצמבר בוצעה שיחת ועידה בין הקרקע לאסטרונאוטים כדי להפיג את תחושת התסכול, אשר הוביל לשינוי בעומס העבודה ובלוחות הזמנים. הוסכם כי לאסטרונאוטים מגיע זמן מנוחה לפני ואחרי תקופת השינה, וגם זמן לביצוע אימון גופני ממושך. עם סיום המשימה, התברר שהצוות הצליח להשלים אפילו יותר ממה שתוכנן במקור.
במהלך משימת סקיילאב 4 הצוות ביצע בהצלחה 56 ניסויים, 26 הדגמות מדעיות, ו-1,214 הקפות של כדור הארץ. כמו כן הם השלימו 338 שעות תצפית על השמש בטלסקופ אפולו שהרכיבו בתחנה.
לאור מהלך המשימה, אף אחד מהאסטרונאוטים לא שב לחלל, וכל אחד מהם פרש מנאס"א לפני השיגור הראשון של מעבורת החלל.
קאר עזב את חיל הנחתים בשנת 1975 בדרגת קולונל ועזב את נאס"א בשנת 1977.
לאחר נאס"א
לאחר פרישתו, קאר עבר לחברה ביוסטון שקשורה עם תעשיית החלל ועבד בה עד לשנת 1981. . בשנים 1983–1985 הוא ניהל פרויקט בניית טלסקופ באוניברסיטת טקסס. בשנת 1984 הוא הקים חברה CAMUS, Inc ששולבה בפרויקטים בתעשיית החלל.
קאר היה נשוי לחברתו מתקופת בית הספר. לזוג נולדו 6 ילדים. הם התגרשו ובשנת 1979 קאר התחתן שנית.
קאר מת בגיל 88 באולבני.
בניין עיריית אודסה
בניין עיריית אודסה (באוקראינית: Будинок Одеської міської ради) באודסה, אוקראינה הוא בניין שממוקם בצומת הרחובות שדרות פרימורסקי, רחוב צ׳ייקובסקי ורחוב פושקינסקה בעיר. הבניין נבנה בסגנון נאו-קלאסי, בתכנונם של האדריכלים פרנצ'סקו בופו וגרגוריו טוריצ'לי, בשנים 1828–1834. בשנים 1871–1873 נבנה מחדש על ידי פרנץ מורנדי.
תיאור המבנה
השעון מעל הכניסה מנגן מדי חצי שעה את המנגינה "אודסה העיר שלי" מתוך האופרטה "שיטה לבנה" מאת המלחין הסובייטי איסאק דונייבסקי. מנגינה זהה מקבלת את פני הרכבות הנכנסות לתחנת הרכבת של אודסה.
בחזית המבנה כיכר קטנה בשם דומסקה, ובה אנדרטה לזכר אלכסנדר פושקין ששהה 13 חודשים באודסה, וכן תותח ימי מהפריגטה הבריטית HMS Tiger, שהוטבעה לחופי העיר במלחמת קרים.
הגנה בלטית
הגנה בלטית הוא סוג של פתיחת גמביט במשחק השחמט. המהלכים הראשונים בו הם:
את ההגנה הבלטית מכנים לעיתים הגנת גראו או הגנת שחוביץ. זו הסתעפות לא מקובלת של גמביט המלכה הנדחה. ברוב ההסתעפויות לשחור קשיים לפתח את הרץ באגף המלכה. ההגנה הבלטית פותרת את הבעיה בצורה רדיקלית ומוציאה את הרץ מיידית. להגנה זו אין אוהדים רבים בצמרת העולמית של השחמט, אם כי רבי האמנים פאול קרס ואלכסנדר שירוב השתמשו בה מדי פעם.
3. ה3
התאוריה המודרנית גורסת כי על הלבן להחליף רגלים ג:ד5 ר:ב1 ולאחר מכן לשחק 4. מהא4+ ג6 5. צ:ב1 מה:ד5 6. פו3 פד7 7. רד2 פזו6 8. ה3 פב6 כאשר ללבן יתרון עמדתי קל לאחר 9. מהא5 או משחק הרפתקני לאחר 9. מהג2
מגרש קטמון
אצטדיון הפועל ע"ש איש שלום הידוע כמגרש קטמון היה מגרשה הביתי של קבוצת הכדורגל הפועל ירושלים מאז שנות החמישים ועד תחילת שנות השמונים. המגרש עמד ברחוב רחל אמנו 16 בשכונת קטמון הישנה.
מועדון ספורט בריטי
לאחר מלחמת העולם הראשונה, פקידי הממשל הצבאי הבריטי, ולאחריו אנשי הממשל האזרחי, החלו לאכלס את ירושלים. רבים מהם השתכנו במושבה הגרמנית באזור עמק רפאים, משם פונו התושבים הטמפלרים אשר הוגלו מארץ ישראל בשנת 1918 כנתיני אויב. חלק מהטמפלרים חזרו ארצה בשנת 1922 אבל רק מעטים מהם הגיעו לירושלים. כך המשיכו הבריטים לגור במושבה הגרמנית והאזור הפך למרכז התרבות הבריטית בארץ בראשית תקופת המנדט. הבריטים ייסדו מועדון ספורט על גבול המושבה הגרמנית ושכונת קטמון (ברחוב הצפירה) במקום הוקמו מגרשי טניס ומגרש כדורגל. הבריטים עודדו וארגנו משחקי כדורגל, ואף תמכו בהקמת קבוצות מקומיות שנגדן התחרו.
בשנות העשרים ניצחה במגרש זה הכח וינה קבוצה בריטית מקומית, במסגרת מסע משחקים עולמי.
כמגרש הפועל
לאחר הקמת המדינה עבר השטח לרשות מדינת ישראל כיורשת של שלטון המנדט. באותן שנים שימש המגרש את כל קבוצות העיר לאימונים ומשחקים, אך לא היו בו יציעים לצופים. אחר כך הוחכר המגרש לאגודת הפועל, שהקימה בו יציעים. האצטדיון נחנך כמגרשה הביתי של הפועל ירושלים במאי 1955, בטקס בנוכחות ראש הממשלה משה שרת, והוא נקרא אצטדיון הפועל ע"ש איש שלום (שהיה מנהל חברת סולל בונה בירושלים).
בשנת 1961 קבוצת בית"ר ירושלים ביקשה לשחק במגרש, לאחר שהנהלת ימק"א לא חידשה את החוזה עם הקבוצה לשימוש באצטדיון ימק"א.
הריסת המגרש
בראשית שנות ה-70, יזם ראש העירייה טדי קולק, תוכנית להקמת קריית ספורט לאומית שבמרכזה אצטדיון כדורגל על "רכס שועפאט" בצפון ירושלים. תכנון הפרויקט השאפתני החל בשנת 1971. בשלב א', בנובמבר 1971, אושרה הקמתו של אצטדיון כדורגל בו 23,000 מקומות ישיבה, עם אפשרות הרחבה ל-50,000 מקומות. לאחר השלמת התכנון וקבלת האישורים הכריז קולק, בשנת 1977, על תחילת עבודות ההקמה, כשבמקביל החל מאבק של הקהילה החרדית בירושלים נגד התוכנית. עבודות התשתית באזור החלו בשנת 1979, וגררו אחריהן הפגנות של חרדים כנגד בניית האצטדיון. סיעת אגודת ישראל בעיריית ירושלים החלה להפעיל לחץ להפסקת העבודות, ואיימה לפרוש מהקואליציה העירונית. נערי 'נטורי קרתא' מארגון קש"ת גם חיבלו בכלים ההנדסיים שעבדו במקום}. החרדים התנגדו לבנייתו של מרכז הספורט בטענה שכדורגל הוא "עבודה זרה". לאחר שהעבודות נמשכו פרשה סיעת אגודת ישראל מהקואליציה העירונית, ובנוסף פנתה לראש הממשלה מנחם בגין שיתערב במשבר. בגין הסכים להפסיק את המימון הממשלתי לפרויקט והוא בוטל. במקום זאת הציעה קולק תוכנית חליפית, להרוס את מגרש קטמון ולבנותו מחדש כאצטדיון מודרני שיכיל 14,000 מקומות, באמצעות התקציב שנועד לאצטדיון שועפאט. האצטדיון החדש ישמש כאצטדיון עירוני לכל קבוצות העיר ומנחם בגין וקבוצת בית"ר ירושלים הסכימו לפשרה.
מגרש קטמון נפסל בתחילת עונת המשחקים 80–1979, מאחר שהיציעים היו במצב רעוע, באותה עונה גם ירדה הפועל לליגה הארצית ומצבה הכספי לא איפשר להשקיע בשיפוץ המגרש. הפתרון שהוצע היה להעביר את המגרש לרשות עיריית ירושלים והיא זו שתקים את האצטדיון החדש. העירייה החלה בהריסת המגרש ומיד החל שוב מאבק נגד הקמת האצטדיון, לא רק על ידי הקהילה החרדית בירושלים, אלא גם של דיירי השכונה שהתנגדו להקמתו בטענה שאלפי הצופים יפגעו בשלוות התושבים. הקמת האצטדיון נדחתה לאחר שהוגשו אלפי התנגדויות לוועדה המחוזית לתכנון ובנייה ולבסוף בוטלה, אך קבוצת הפועל נותרה ללא מגרש. ניסן הרפז, מזכיר ההסתדרות בירושלים, דרש שהמגרש ישוב לרשות קבוצת הפועל ירושלים, כך שמכירת הקרקע תכסה את חובות הקבוצה.
בשנת 1983 נמכר השטח לחברת "חפציבה", כשנה לאחר הריסתו של האצטדיון. שטח האצטדיון נמכר לקבלן הירושלמי מרדכי יונה. הכספים שהתקבלו ממכירת השטח אפשרו לקבוצה לכסות את חובותיה, ולהמשיך לפעול. על שטח המגרש, ברחוב רחל אמנו פינת רחוב חזקיהו, נבנה מיזם "גני קטמון" של בתי דירות יוקרתיים, ופארק עירוני שנקרא עד היום בפי התושבים "מגרש הפועל". מהמגרש נותר עד היום שריד אחד, הקיר הצפוני של היציע הצפוני.
שם המגרש הונצח בשמה של קבוצת הפועל קטמון ירושלים, שהתאחדה בקיץ 2020 עם הפועל ירושלים.
פרנטישקובי לאזנייה
פרנטישקובי לאזנייה (בצ'כית: Františkovy Lázně, בגרמנית: Franzensbad, "פרנצנסבאד") היא עיירת מרפא ונופש במחוז קרלובי וארי, במערב בוהמיה שבצ'כיה. העיר משתרעת על פני שטח של 25.76 קילומטרים ואוכלוסייתה מונה (נכון לראשית 2021) מעל 5,400 תושבים. יחד עם קרלובי וארי ומריאנסקה לאזנייה השכנות היא חלק ממשולש הספא המערבי של בוהמיה. מרכז העיירה שמור היטב ומאז 1992 הוא מוגן כשמורת מונומנט עירוני. בשנת 2021, העיירה הפכה לחלק מאתר המורשת העולמית "ערי הספא הגדולות של אירופה" בשל המעיינות הטבעיים שלה והעדות האדריכלית שלה לפופולריות של עיירות הספא ברחבי אירופה במאות ה-18 עד ה-20.
מיקום
העיירה ממוקמת באזור ליד הגבול עם גרמניה. היא שוכנת מזרחית ליער לוז'נסקי (Luženský les) על הנחל סלטיני פוטוק (Slatinný potok) באגן הנהר, צפונית לבירה האזורית. מדרום מתנשא ה"קומורני הורקה" (Komorní hůrka) הר געש בגובה 503 מטרים שהוא מונומנט טבעי ברפובליקה הצ'כית.
היסטוריה
ההשפעות המבריאות של המעיינות שמסביב היו ידועות מסוף המאה ה-14 ואילך. הרופא גאורגיוס אגריקולה (1494–1555) הזכיר את המים המינרליים העומדים לרשות אזרחי איגר (Eger, שמה הקודם של העיר חב). נשים נהגו לשאוב את המים להוביל אותם לעיר ולמכור אותם למטרות מרפא. מאוחר יותר המים נשלחו גם בבקבוקי חרס, ובשנת 1700, על פי הדיווחים, נמכרו יותר מים מכאן מאשר מכל אתרי הספא האחרים באימפריה גם יחד. בערך בשנת 1705, הוקם פונדק באתר של מעיין מינרלי שנודע מאוחר יותר בשם פרנצנסקוולה (Franzensquelle).
העיר נוסדה רשמית בשנת 1793 תחת השם קייזר פרנצנסדורף, על שם הקיסר פרנץ השני, ולאחר מכן שונה שמה לפרנצנסבאד (Franzensbad). הספא נוסד על ידי הרופא (1753–1810) שהתגורר באיגר. הוא קידם את הרחבת מתקני הספא והאירוח למחפשי מרפא וקידם את הפיכתה של אדמת הביצות באמצעות שבילים וגשרים למקורות מים ידועים. העיירה תוכננה סביב 24 מעיינות בתוכנית מלבנית.
כאשר בשנת 1791 הקים אדלר ביתן מעל מעיין פרנצנסקוולה והיטה את המים לאגן, הוא עורר את האירוע שכונה לימים "סערת הנשים של איגר" (Egerer Weibersturm). נשים רבות התפרנסו משאיבת המים, הובלתם ומכירתם באיגר. כשהרגישו שזכויותיהן כמובילות המים מאוימות, הן הרסו את המתקנים שבנה. מועצת העיירה של איגר התערבה ואפשרה את הרחבת פרנצנסבאד כאתר בריאות. התוצאה הייתה אזור בילוי נרחב, עם גישה נוחה מהעיר איגר. יוהאן וולפגנג פון גתה היה אחד האורחים המפורסמים ביותר בימים הראשונים. ביקוריו בפרנצנסבאד מדווחים בהרחבה על ידי הסופר וההיסטוריון ממוצא יהודי בספר "גתה בבוהמיה" ("Goethe in Böhmen", 1932). מבקר ידוע נוסף היה לודוויג ואן בטהובן, שהתלווה ל ומשפחתה.
במהלך המאה ה-19 המבקרים כללו אריסטוקרטים רבים, במיוחד אצילים רוסים, ובמקביל רופאים ידועים חיזקו את המוניטין של פרנצנסבאד כאתר נופש טיפולי. בפרנצנסבאד פעל אחד מ הראשונים באירופה, פופולרי במיוחד בקרב אורחות. מבנה מרחצאות ציבוריות נבנה בשנת 1827. הסופרת תיארה את שהותה ביצירתה המוקדמת "Aus Franzensbad" בשנת 1858. אורחים בולטים נוספים היו תיאודור הרצל (בשנת 1904), פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה והארכידוכס (ולעתיד קיסר אוסטריה) קרל הראשון.
האנציקלופדיה בשפה הגרמנית תיארה ב-1898 את פרנצנסבאד במילים:
בשנת 1862 הפכה פרנצנסבאד לעירייה אוטונומית וקיבלה זכויות עיירה שלוש שנים מאוחר יותר. עד 1918 היא הייתה חלק מאדמת הכתר הבוהמי של האימפריה האוסטרו-הונגרית. לאחר מלחמת העולם הראשונה, החל המוניטין של העיר להתפוגג. אז חלק ממדינת צ'כוסלובקיה החדשה, הספא איבד חלק ניכר מהחסות שלו ונפגע קשה מהשפל הגדול של 1929. בשל הסכם מינכן סופח האזור דובר הגרמנית לרייך הגרמני ב-1938. לאחר מלחמת העולם השנייה, גורשה האוכלוסייה דוברת הגרמנית במסגרת. רבים מהמגורשים התיישבו בביירוית שבמדינת בוואריה הגרמנית. הספא, ששמו שונה באופן רשמי לפרנטישקובי לאזנייה בצ'כית, הולאם תחת שלטון המפלגה הקומוניסטית. לאחר מהפכת הקטיפה של 1989 הוקמה חברת מניות כדי להחיות את מעמדה של פרנטישקובי לאזנייה כמקום לאורחים בינלאומיים.
הקהילה היהודית
בפרנצנסבאד הייתה קהילה יהודית עשירה, כשההתיישבות היהודית מתועדת מאמצע המאה ה-19. אגודת התפילה היהודית נוסדה בשנת 1863 וקהל בשנת 1875. אוכלוסייה יהודית: 1880 - 67 נפשות (3.3% מהאוכלוסייה), 1900 - 34 נפשות (1.8% מהאוכלוסייה), 1921 - 95 נפשות (3.7% מהאוכלוסייה) ו-1930 - 63 נפשות (2.5% מהאוכלוסייה). עבור חברי הקהילה ולאורחי ספא היהודים, הקימה הקהילה בשנים 1873–1875 בית כנסת בסגנון נאו-ביזנטי עם שני מגדלים וכיפות בתכנון האדריכל וידרמן בקצה התחתון של הרחוב הראשי בנכס מספר 166, צפונית-מערבית למרכז העיר. ב-10 בנובמבר 1938, בעקבות כניסת הסכם מינכן מ-30 בספטמבר 1938 לתוקף וכיבוש אזורי הסודטים על ידי חיילים גרמנים, שרפו חברי המפלגה הנציונל-סוציאליסטית את בית הכנסת בפרנצנסבאד, וב-1944 הוא נהרס. תושביה היהודים של העיר פרנצנסבאד נמלטו או נספו בשואה. יש דיווח מתקופה זו ב-Egerer Zeitung מ-22 בספטמבר 1938.
בית הקברות היהודי שוכן בסביבת בית הקברות של העיירה, בסמוך למעבר הרכבת. הוא נוסד בשנת 1875, ופעל עד סוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20. הנאצים בזזו את המצבות ב-1938. בית הטהרה הפך לחנות והאתר לגינה. השריד היחיד הוא החומה ההיקפית עם שער.
סמל העיר
החצי הימני של הסמל של פרנטישקובי לאזנייה מציג נהר גלי (קו עבה גלי), הקולט כמה נהרות ממעיינות קורנים מלמעלה מימין. בחלק השמאלי העליון הוא מציג כמחווה לברנהרד אדלר, מייסד אתר הנופש פרנצנסבאד, עיט שחור המחזיק את מטה אסקלפיוס בטפריו כסמל לאומנויות הריפוי. בחצי התחתון ישנו תרנגול אדום כהוקרה ל על תרומתו להקמת אתר המרפא.
מתקני הספא
הנוף העירוני מאופיין במכלול מבנים מהמאה ה-19, שרובם צבועים בצהוב (המכונה צהוב שנברון או צהוב הבסבורג) ולבן, כמו גם פארקים נרחבים. הסגנונות השולטים הם הנאו-קלאסיציזם, המזוהה איתו והבל אפוק.
רובע הספא מתחיל באזור הצפוני של הפארק העירוני במעיין סטניסלאוס, שם יש אנדרטה לכבודו של ממציא שפת האספרנטו, אליעזר לודוויג זמנהוף. ממזרח לו, שדרת קולארובה (Kollárova) עם בתי המרחץ מוצרט, בטהובן ואספלנדה הסוגרת את הפארק העירוני.
מתקני הספא ההיסטוריים האחרים של פרנצנסבאד משתרעים ממערב ודרום-מזרח ל"כיכר השלום" (Náměsti Míru) עם מזרקה מונומנטלית משנת 1962, ביתן מוזיקה וקולונדה חדשה עם חנויות שהחליפו בניין קודם מ-1912. המעיינות המינרליים ובתי המרחץ של פרנצנסבאד פרוסים על פני פארק נרחב עם עצים בני מאות שנים.
ממערב נמצאים בית המרחץ לאזנייה (Lázně), שנבנה ב-1840, והביתן (1827) על שם בתו של פרנץ השני, מארי לואיז, דוכסית פארמה, לואיזקוולה (Louisenquelle), המכיל את המעיין השני שהתגלה בפרנצנסבאד (1806). סמוך אליו נמצא המעיין הקר, שהתגלה ב-1817 והוזן למעיין לואיזן.
לב רובע הספא הוא המקור העתיק ביותר של המרחץ, הפרנצנסקוולה, המכוסה בביתן עם עמודים דוריים (1793). מעט מדרום לו נמצאים מעיינות גלאובר 3 ו-4 (11.5 מעלות צלזיוס, התגלו ב-1921, בעומק של 52.9 ו-92.6 מטרים בהתאמה), ה-Neue Kirchenquelle (14 מעלות צלזיוס, התגלה ב-1999, בעומק של 63 מטרים). וה"מעיין החדש" (שהתגלה ב-1849, בעומק 40 מטרים). סמל המרחץ נעשה בשנת 1923 על ידי האומן קרל מאיירל (Karl Mayerl), אביו של הפסל אדולף מאיירל, שיצר את הפסל של "פרנצל" ("פרנטישק") עם דג על כדור, שהוא סמל לפוריות. המסורת אומרת שנשים שרוצות להביא ילדים ונוגעות ב"חלק הטוב ביותר" של הפסל צריכות להיכנס להריון תוך שנה. הפסל המקורי, שהוחלף בעותק, שמור במוזיאון העירוני.
אירועי תרבות קבועים
מדי שנה בחודש מאי מתקיימת הפתיחה הרשמית של העונה בשבת. הפסטיבל העירוני המסורתי מתחיל בשעה 7:30 בבוקר עם צעדה של תזמורת הנשיפה ברחבי העיר. הוא כולל את קידוש המעיינות, היריד, הופעות של כמה להקות מוזיקה, מחול ואומנים והמצעד בתלבושות היסטוריות. מופע זיקוקים אחרון מתקיים בסביבות השעה 22:00. פסטיבל הקיץ של פרנצנסבאדר בן יומיים התקיים לראשונה ביוני 2017. מוזיקה עממית ומודרנית מתנגנת בביצוע של מקהלות, זמרים ולהקות צ'כיות וגרמניות. השבת אחר הצהריים מיועדת במיוחד לילדים.
ערים תאומות
לפרנטישקובי לאזנייה שתי ערים תאומות:
בקש
בקש (בהונגרית: Békés) הוא מחוז בחלקה הדרום-מזרחי של הונגריה. ממזרח ומדרום הוא גובל ברומניה, מצפון במחוז היידו-ביהר וממערב במחוזות יאס-נאג'קון-סולנוק וצ'ונגרד. בירת המחוז היא העיר בקשצ'בה.
גאוגרפיה
מחוז בקש נמצא כולו במישור ההונגרי הגדול (אלפלד) ונופו מישורי לחלוטין. גובהו מעל פני הים נע בין 81 מטר ל-106 מטר. נהר הקרש (Körös) חוצה את המחוז. בזכות אדמתו הפוריה נחשב המחוז ל"אסם התבואה" של הונגריה. כחמישית ממקורות הגז הטבעי של הונגריה נמצאים במחוז. במחוז 21 ערים ובסך הכל 75 יישובים. כ-70% מהאוכלוסייה חיים ביישובים עירוניים והיתר בצורת ההתיישבות האופיינית למישור הגדול – יישובים כפריים גדולים הן באוכלוסייה והן בשטח.
היסטוריה
האזור היה מיושב החל מהאלף הרביעי-חמישי לפנה"ס. טירת גיולה (Gyula) נבנתה במאה-ה-15. גיולה הייתה העיר המרכזית של המחוז באותה תקופה והפכה לעיר מחוז תחת שלטונו של מתיאש הראשון, מלך הונגריה. בתקופת הכיבוש העות'מאני, רבים מן היישובים במחוז נהרסו. בתחילת המאה ה-18, לאחר הדיפת העות'מאנים, האזור אוכלס מחדש ובנוסף למתיישבים הונגרים הובאו לאזור גם מתיישבים סלובקים, גרמנים, סרבים ורומנים. רוב האוכלוסייה הלא-הונגרית נטמעה עם הזמן באוכלוסייה המקומית. חשיבותו של המחוז מבחינה חקלאית וסלילתו של מסילת הברזל מבודפשט לבקשצ'בה, הביאו לצמיחה כלכלית במאה ה-19. המחוז בגבולותיו הנוכחיים הוקם ב-1950 והעיר בקשצ'בה נקבעה כבירת המחוז.
התקופה הדו-גושית בפוליטיקה הישראלית
התקופה הדו-גושית היא תקופה בין השנים 1981–1999 שבה התאפיינה הפוליטיקה הישראלית במערכת מפלגתית דו-גושית. מערכת זו התבטאה בקיומן של שתי מפלגות; מפלגת שלטון ומפלגת אופוזיציה המשמשת חלופה ממשית. היווצרות המבנה הדו-גושי, שמרכזו שתי מפלגות גדולות, נבע מתהליך התחזקות של שתי מפלגות, אחת מכל גוש, ומירידת כוחה של המפלגה הדומינטטית, מפא"י. בגוש המערך התמזגו מפא"י, אחדות-העבודה ורפ"י ואילו מפ"ם נחלשה ול"ע כמעט התחסלה. בגוש הליכוד התמזגו חרות והליברלים. התחזקות זאת הביאה לגדילה של מספר המנדטים לכל אחת מהן, וגדילה של שתיהן בהשוואה לשאר המפלגות.
הרקע לתקופה
סיום תקופת הדומיננטיות של מפא"י בשלטון החל להסתמן בשנת 1965, עקב מגמת עלייה בסך כל המנדטים של שתי הרשימות הגדולות. בבחירות 1965 מספר המנדטים של שתי הרשימות הגדולות היה שבעים ואחד מנדטים. שמונה שנים לאחר מכן, המספר טיפס כבר לתשעים מנדטים. 1977 הייתה שנה בה התרחש המהפך שלטוני לראשונה ובה הליכוד עלה לשלטון. סך המנדטים של שתי הרשימות הגדולות הגיע לשיאו בבחירות 1981 ומספרו עמד על תשעים וחמש.