cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
בל הליקופטר
היום
לבל שיתוף פעולה צמוד עם "אגוסטה-ווסטלאנד" (AgustaWestland). השותפוּת עם אַגוּסטה החלה בהסכמי ייצור וטכנולוגיה (לייצור בל 47 ובל 206) ובתת-הסכם עם ווסטלאנד דרך אגוסטה (לייצור בל 47). כששתי החברות הארופאיות התמזגו, נמשכה השותפות, למעט ייצור ה- AB139, הידוע עכשיו כ- AW139 ומיוצר בלעדית על ידי "אגוסטה-ווסטלאנד".
אוטו פצ'ק
אוטו פצ'ק (באנגלית: Petschek Otto) (17 באוקטובר 1882 - 2 ביולי 1934) היה תעשיין אירופאי, ונודע בעיקר בבניית וילה פצ'ק בפראג.
ביוגרפיה
אוטו היה בנם הבכור של ד"ר איזידור ושל קמילה. בין בני משפחתו נודעו דודיו יוליוס ואיגנאז פצ'ק, כולם במקור מקולין.
משפחת פצ'ק הקימה מפעלי כרייה ומפעלים כימיים בינלאומיים שונים בפראג שבצ'כוסלובקיה (כיום צ'כיה). הם שלטו גם על 30% ממפעלי הכריה הגרמניים ובסך הכל שלטו בכמעט 50% מתעשיית הכרייה הפחמית האירופית בשנים שלאחר מלחמת העולם הראשונה.
בשנת 1920 הקים דודו יוליוס את בנק האחים פצ'ק ושותפיו. בין 1923 ל-1929 הקימה משפחתו את וילת פצ'ק.
בן דודו, וולטר (בנו של יוליוס) ואחיו של אוטו, הנס פצ'ק, ניהלו את החברה עד שנת 1938, אז עברו לניו יורק כתוצאה מהסכם מינכן. לאחר מות דודו, איגנץ פצ'ק, נחשב אוטו לראש משפחת פצ'ק.
פצ'ק נישא למרתה לבית פופר, בתו של ג'ודר ויוליוס פופר. נולדו להם ארבעה ילדים.
פצ'ק נפטר ב־2 ביולי 1934 בווינה, אוסטריה, ונקבר בבית הקברות היהודי החדש בפראג.
וילת פצ'ק
בראשית שנות העשרים, בין שתי מלחמות העולם, בנה אוטו וילת ענק בפראג. במשך השנים שימשה וילה זו אישים שונים, ובהמלך מלחמת העולם השנייה נככבשה על ידי הנאצים שהפכו את המקום למפקדה. לאחר מכן עבר הבית לבעלות ארצות הברית, וכיום משמש בית זה למגורי שגריר ארצות הברית בצ'כיה.
אין דברים כאלה
אין דברים כאלה היא תוכנית בהנחיית החזאי דני רופ, ששודרה בערוץ 10.
ואלרי ביקובסקי
ואלרי פיודורוביץ' ביקובסקי (ברוסית: Валерий Фёдорович Быковский; 2 באוגוסט 1934 – 27 במרץ 2019) היה קוסמונאוט סובייטי שטס לחלל בשלוש משימות במסגרת תוכנית סויוז. נבחר בקבוצת הקוסמונאוטים הראשונה, יחד עם יורי גגארין, והתאמן לטיסה במסגרת תוכנית החלליות ווסטוק.
קורות חיים
ביקובסקי נולד בעיירה במחוז מוסקבה. בשנת 1955 לאחר סיום בית הספר לטייסי קרב בחיל האוויר הסובייטי. ביקובסקי התקבל ליחידה להכנת טייסי חלל כבר בסבב הראשון.
את טיסתו הראשונה ביצע ביקובסקי בחללית ווסטוק 5 בין 14 ביוני ל-19 ביוני 1963. הטיסה בוצעה לצד טיסה של חללית ווסטוק 6 ועל סיפונה הייתה ולנטינה טרשקובה. טיסתו השנייה התקיימה בשנת 1976 ובה ביקובסקי היה מפקד צוות של חללית סויוז 22. בשנת 1978 הוא טס בחללית סויוז 31 יחד עם הקוסמונאוט המזרח גרמני זיגמונד יאן. סויוז 31 התחברה לתחנת חלל סאליוט 6. ולאחר שהייה בחלל במשך 7 יממות, ביקובסקי חזר לכדור הארץ על סיפונה של חללית סויוז 29.
ביקובסקי היה בצוות קוסמונאוטים עד לשנת 1988 בה הוא פרש מהיחידה ומחיל האוויר.
בשנים 1965–1969 ביקובסקי היה בראש צוות קוסמונאוטים סובייטים שהתכוננו לטיסה לירח. בשל התקלות בחללית ואי-יכולת להקדים את הצוות האמריקאי המשימה בוטלה.
בשנים 1988–1991 ביקובסקי התגורר בגרמניה המזרחית בה היה מנהל בית התרבות הסובייטי.
לביקובסקי היו שני בנים, טייסי קרב. אחד מהם נהרג בתאונת מטוס בשנת 1985.
ביקובסקי נפטר ב-27 במרץ 2019.
פרס גראמי לביצוע סולו הקאנטרי הטוב ביותר
פרס הגראמי לביצוע סולו הקאנטרי הטוב ביותר הוא פרס המוענק בטקס פרסי הגראמי. על פי מדריך התיאורים של פרסי הגראמי ה-54 הוא מיועד לשירי קאנטרי סולו (ווקאליים או אינסטרומנטליים), והוא מוגבל לסינגלים או לרצועות בלבד.
הפרס משלב את הקטגוריות הקודמות לפרס הגראמי לביצוע סולו הקאנטרי הווקאלי הטוב ביותר ‑ אישה, פרס הגראמי לביצוע סולו הקאנטרי הווקאלי הטוב ביותר ‑ גבר ופרס הגראמי על ביצוע הקאנטרי האינסטרומנטלי הטוב ביותר (אם מדובר בביצוע סולו אינסטרומנטלי). הארגון מחדש של הקטגוריות הללו היה תוצאה של רצונה של האקדמיה להקלטה לצמצם את רשימת הקטגוריות והפרסים ולבטל את ההבחנות בין הופעות גברים ונשים.
אמנים עם מספר מועמדויות
6 מועמדויות
ולטרינה מרקובה
וולטר דמפסטר ג'וניור (cאנגלית: Walter Dempster, Jr; 20 במאי 1924 - 24 ביוני 2005), הידוע יותר בכינויו וולטרינה מרקובה, היה הומוסקסואל מהפיליפינים שנאלץ לשמש כאיש ניחומים, מושג המוכר יותר במקבילה הנשית שלו - נשות ניחומים ששימשו את הצבא היפני הקיסרי במהלך חיי הכיבוש היפני בפיליפינים במלחמת העולם השנייה.
לאחר שעזב את ביתו, הוא הצטרף לקבוצה של נערים הנראו כקרוסדרסרים. כמו שאר חבריו מהקבוצה הזו הוא נעצר על ידי חיילים יפנים, והועבר למחנה שהוא כיום מתחם הספורט לזכר ריזל. במשך כמה שנים הוא וחבריו סבלו שם מהתעללות מינית ממושכת.
סיפורו התפרסם בסרט בשם "מרקובה: קומפורט גיי" שיצא בשנת 2000, בבימויו של גיל פורטס.
את שנותיו האחרונות העביר בבית אבות ללהט"בים במנילה. הוא נפטר בגיל 81 כשנדרס בשוגג על ידי רוכב אופניים במרוץ.
אברהם אבא (ארמין) פרידר
הרב אברהם אבא (ארמין) פרידר (30 ביוני 1911 – 21 ביוני 1946, ברטיסלאבה) היה ממייסדי "קבוצת העבודה" ומחבריה, גוף שפעל להצלת יהודים בזמן השואה בסלובקיה. הרב הראשי הארצי לקהילות "ישורון" בסלובקיה ויו"ר האיגוד שלהן, ולאחר השואה יו"ר האיגוד המרכזי של הקהילות המאוחדות בסלובקיה.
ביוגרפיה
למד ארבע כתות בבי"ס היסודי היהודי בפרוייווידזה ובשנה החמישית למד שלוש שנים נוספות בגימנסיה הממלכתית בה גם רכש את יסודות השפה הלטינית. כדי לחזק את השכלתו התורנית המשיך לימודיו בישיבת "מחזיקי התורה" בטופולצ'אני Topolcany שם למד אצל ר' חיים דב פירסט אשר הקנה לו את יסודות הדקדוק העברי וכן כלים לשאת דרשות בשפה הגרמנית. לאחר שלוש שנות לימוד בישיבה זו המשיך לימודיו ב"יסודי התורה" ובישיבת פרשבורג בברטיסלבה Bratislava בהם למד שמונה שנים נוספות. בשנת 1932 עמד בבחינות הסמכה לרבנות וקיבל "היתר הוראה". הודות להשכלתו התורנית והכללית ושליטתו בשפות סלובקית, גרמנית, לטינית והונגרית היה מועמד מתאים לשמש כרב ב"קהילות הסטטוס קוו אנטה", ובאוגוסט 1933, בגיל 22, החל לכהן כרב ראשי של קהילת זוולן Zvolen. בשנת 1936 השתתף כעיתונאי בוועידה הראשונה של הקונגרס היהודי העולמי בז'נבה.
הכאה דרך הילוכו
הכאה דרך הילוכו (מונח בינלאומי: en passant, צרפתית) הוא מהלך מיוחד בשחמט, המבוצע על ידי רגלים. כאשר רגלי מבצע מסע כפול ולוּ היה מבצע מסע בודד הוא היה מאוים על ידי רגלי, יכול רגלי אחר להכות אותו כאילו עבר רק משבצת אחת. המהלך תקף רק לתור הבא (זהו למעשה המהלך היחיד בשחמט שניתן לעשות רק בתור הקרוב ולא לאחר מכן).
אברהם אבא (ארמין) פרידר
ביוגרפיה
לאחר ארבע שנות כהונה בקהילת זוולן כשבידו גם דיסרטציה לתואר ד"ר של הפקולטה לפילוסופיה של אוניברסיטה ע"ש קומנסקי Komensky בברטיסלבה הוכתר ב 2.1.1938 כרב הראשי לקהילת נווה מסטו נאד-ואהום Nove Mesto Nad Vahom. לצד פעילותו הקהילתית הרחבה, כתב בעיתונות הסלובקית בין היתר גם מאמרי אפולוגיה על היהדות. ייסד את העיתון היהודי בשפה הסלובקית "ז'ידובסקה נוביני" Zidovske Noviny אשר גיליונו הראשון יצא ב 20.9.38 בו כתב טור קבוע שעסק בפרקים בתולדות עם ישראל. (העיתון נסגר בהוראת השלטונות ב-27.9.39). כן כתב בקביעות בעיתונות הציונית.
עם הכרזת האוטונומיה הסלובקית והתגברות האנטישמיות היה הרב פרידר באוקטובר 1938 ממייסדי "הלשכה היהודית המרכזית לסלובקיה" (ZUU) בכינוייה Uradova שאיחדה את כל הארגונים היהודיים בסלובקיה (להוציא את האורתודוקסים) ומטרתה הייתה להגן על זכויות היהודים במשטר הסלובקי העוין. בשלהי שנת 1938 היה לחבר בהנהלתה. הרב פרידר חלק את זמנו בין הפעילות הקהילתית כרב הראשי בנווה מסטו לבין הפעילות הארצית בברטיסלבה ובערים אחרות.
הכאה דרך הילוכו
החוק נכנס לתוקפו בסביבות המאה ה-15.
אברהם אבא (ארמין) פרידר
ביוגרפיה
מתוך הבנה שיש להיערך להגנת יהודי נווה מסטו מפני עוינות השלטון פעל להרחבת בית הזקנים היהודי בעיר ע"ש ביירסדורף למוסד גדול יותר שיעזור ליהודי הנמצא במצוקה. בחנוכה ת"ש 1940 נחנך המבנה החדש של בית הזקנים והוחלט לקרוא לו "אוהל דוד" (ע"ש הרב דוד דויטש). מוסד זה הגן חוקית עד 17 באוקטובר 1944 על מאות תושביו היהודים מפני גירוש. (בתאריך זה פונו כל תושביו למחנה העבודה סרד ומשם לאושוויץ).
הכאה דרך הילוכו
כללים
את ההכאה ניתן לבצע אך ורק אם התקיימו ארבעת התנאים הבאים: אם ארבעת התנאים מתקיימים, ניתן לבצע הכאה דרך הילוכו. הרגלי המכה נע באלכסון למשבצת הראשונה שהרגלי המוכה נע דרכה, והרגלי הזה מוסר מהלוח.
אברהם אבא (ארמין) פרידר
ביוגרפיה
בספטמבר 1940 אסרו השלטונות על פעילותם העצמאית של כל הארגונים היהודיים כולל הארגונים הציונים ובמקום זאת הקימו השלטונות באפריל 1941 את "מרכז היהודים" - או"ז (UZ). ביוזמת הרב פרידר סוכם עם "זקן היהודים" היינריך שווארץ על פעילות ציונית במסגרת "מרכז היהודים".
הכאה דרך הילוכו
במשחקים
הדיאגרמה משמאל לקוחה מהמשחק גנדרסן-פאול 1928. השחור שיחק 12...ו5 וחשב שהלבן יכה אותו דרך הילוכו. אבל ללבן היה רעיון אחר: לאחר הכאה דרך הילוכו שגרמה לשח כפול על ידי הצריח והרץ, המלך השחור הגיע למצב של מט והפסיד.
בבעיות שחמט
גם בבעיות שחמט עושים לפעמים שימוש בהכאה דרך הילוכו. דוגמה לכך היא הבעיה משמאל, שחוברה על ידי קנת' הווארד ב-1938 ועושה שימוש רב בהכאה דרך הילוכו. התשובה היא 1.ד4 מאיים 2.ד5+ ג:ד5 3.ר:ד#5. כדי למנוע את האיום הזה על השחור להכות את הרגלי דרך הילוכו, ואז הלבן ממשיך כך:
אברהם אבא (ארמין) פרידר
ביוגרפיה
בשנים 1942–1945 מילא הרב פרידר תפקיד מרכזי כמעט בכל פעילות ציבורית שמטרתה הייתה הצלת יהודים, והיה בין התומכים בהקמת מחנות עבודה ליהודים בתוך סלובקיה כדי למנוע את גירושם להשמדה בפולין.
ב־23 בפברואר 1942 משנודע לעסקני "מרכז היהודים" על תוכנית לגירוש היהודים, הובהל הרב להתייעצות סודית בברטיסלבה ונבחר לוועדה של שישה חברים שמטרתה הייתה לפעול לסיכול תוכנית זו, ועדה שלימים כונתה "קבוצת העבודה" (בסלובקית Pracovna Skupina). קבוצה זו פעלה להצלת יהודים על ידי דחייה ועצירה של גירושים לפולין וכן בהברחת יהודים מסלובקיה להונגריה שהייתה בתקופה זו עוד בטוחה ליהודים.
הכאה דרך הילוכו
הערות שוליים
Pion (szachy)
אברהם אבא (ארמין) פרידר
ביוגרפיה
משא ומתן שניהלו חברי הקבוצה בקיץ 1942 עם הממונה הנאצי דיטר ויסליצני (Dieter Wisliceny) על הפסקת הגירושים מסלובקיה לפולין תמורת שוחד הייתה אחת מהפעולות החשובות של הקבוצה. הרב פרידר היה מעורב גם ב"תוכנית אירופה" שיזם הרב מיכאל דב בר ויסמנדל לפיה יופסק לגמרי גירוש היהודים באירופה תמורת דולרים. הרב פרידר היה אחראי על הקשר עם פעילי הסוכנות היהודית בארץ ישראל ובקושטא בנוגע לתוכנית זו.
באפריל 1942 מונה הרב פרידר לרב הארצי של קהילות "ישורון" (סטטוס קוו).
בינואר 1943 מונה למדריך הרוחני של מחנות העבודה סרד (Sered), נובאקי (Novaky) וויהניה (Vihnye).
קשריו הטובים של הרב פרידר עם אנשי השלטון הביאו להצלת מאות יהודים מגירוש. כך ב־27 במרץ 1942 תוך ניצול קשריו עם הממונה על נפת נווה מסטו ראקובסקי מריון (Rakovsky) הצליח לחלץ 48 צעירות מתוך 120 שנגזר עליהם גירוש לפולין. קשריו עם שר החינוך יוסף סיווק (Sivak) אפשרו לו להוציא תעודות חסות לבעלי תפקידים בקהילות היהודיות השונות וכך להצילם מגירוש. סיווק גם יידע את הרב פרידר על תוכניות שונות לגירוש יהודים וכך היה יכול הרב פרידר להזהיר את היהודים מפניהם. בקשריו הצליח הרב פרידר להעביר יהודים ממחנה ז'ילינה (Zilina) ל"אוהל דוד" בנווה מסטו שתושביו היו מוגנים מגירוש. קשר חשוב שיצר הרב פרידר עם ד"ר ואשק מ"משרד הכלכלה המרכזי" פילס לו דרך למשרד זה שהנפיק תעודות חסות ליהודים וכך לדחות או לבטל את גירושם לפולין.
ב־2 בספטמבר 1944 נכנסה יחידה ראשונה של חיילים גרמנים לנווה מסטו ולמחרת הגיעו כוחות גדולים נוספים. ב־7 בספטמבר 1944 נעצר הרב פרידר והואשם בפני בי"ד צבאי באשמת מתן שוחד לאנשי ממשל, בהסתה נגד המדינה, בהשתתפות במרד הסלובקי ובתנועת ההתקוממות. במאמצי חבריו מ"קבוצת העבודה" ופעילים נוספים שוחרר כעבור שלושה שבועות ב־26 בספטמבר 1944, אך שלושה ימים לאחר מכן ב־29 בספטמבר נעצר שוב וגורש עם כל חבריו למחנה סרד, שם שהה תחת שם בדוי ועבד כנגר.
ב־3 באפריל 1945 ברח מהרכבת שהובילה את שרידי מחנה סרד למחנה הריכוז טרזיינשטט (Terezin), בעת שעצרה בתחנת טרנצ'ין (Trencin). בעזרת הממונה המודח של נפת נווה מסטו ראקובסקי שצייד אותו בתעודות מתאימות הגיע למנזר הפרנציסקני בכפר בצקוב, ושהה בו עד שנובה מסטו שוחררה על ידי הצבא האדום ב 10 באפריל 1945. אשתו ובתו נהרגו בהפצצת מטוסים באזור בנסקה ביסטריצה (Banska Bystrica). בנו גדעון ניצל בהתקפה זו ונאסף על ידי פרטיזנים. (חי היום בארצות הברית, פרופסור אמריטוס להנדסה ומדע יישומי).
עם שחרורה של ברטיסלבה החל בשיקום ואיחוד הקהילות בסלובקיה. הפעיל מחדש את הלשכה המרכזית של קהילות "ישורון" ויזם שתוף פעולה עם הלשכה האורתודוקסית ועם ארגון "הג'וינט". יחד עם נציגי ארגונים אלו פנה ב־28 באפריל 1945 בתזכיר לשלטונות בו דרשו הגנה על שלום היהודים ושמירה על זכויותיהם. כן היה שותף להקמת "ארגון הנרדפים מסיבות גזע בידי המשטר הפאשיסטי בסלובקיה" S.R.P. והיה סגן יו"ר הארגון. ב־15 בספטמבר 1945 אוחדו שני מרכזי הקהילות ל"איגוד מרכזי לקהילות היהודים בסלובקיה" והרב פרידר מונה לעמוד בראשו.
בסתיו 1945 יצא הרב ללונדון לגייס כסף לשיפוץ בתי כנסת בסלובקיה. באביב 1946 נסע שוב נפל שם למשכב ואושפז שלושה שבועות בבי"ח בלונדון. חזר לברטיסלבה ובחג השבועות עוד הספיק לשאת דרשה בבית הכנסת, אותה הקדיש לזכרם של 70,000 קדושי סלובקיה שנספו בשואה. ב־19 ביוני 1946 נותח, וב-21 ביוני 1946 נפטר, בגיל 35. בהלווייתו השתתפו אישי ציבור רבים, ובראשם יוזף לטריך (Lettrich), יו"ר ה"וועד הלאומי הסלובאקי".
בשנת 1979 הועלו עצמותיו לישראל על ידי אחיו עמנואל אלימלך פרידר, והוא נקבר בנתניה בט"ז מר-חשון תש"ם 16 בנובמבר 1979.
קבלת החלטות קבוצתית
קבלת החלטות קבוצתית (הידועה גם כקבלת החלטות שיתופית או קבלת החלטות קולקטיבית) היא תהליך שבו יחידים צריכים לנסח או לבחור ביחד חלופות העומדות בפניהם. לאחר מכן, ההחלטה אינה מיוחסת עוד לאדם יחיד שהוא חבר בקבוצה.
ההחלטות שמתקבלות על ידי קבוצות שונות לרוב מאלה שמתקבלות על ידי יחידים. דבר זה משמש במסגרות חברתיות שונות כמו מקומות עבודה, ארגוני התנדבות, קהילות, קבוצת מומחים, מדינות, פורומים בינלאומיים וכדומה.
על פי רעיון הסינרגיה, החלטות המתקבלות באופן קולקטיבי יכולות להיות יעילות יותר מהחלטות שמתקבלות על ידי אדם בודד. כמו כן, להסדרים שיתופיים מסוימים יש פוטנציאל ליצור תוצאות טובות יותר מאשר קבוצה שבה כל אחד פועל לגמרי על דעת עצמו. בתנאים יומיומיים רגילים, קבלת החלטות שיתופית או קבוצתית תהיה מועדפת לעיתים קרובות ותייצר יותר תועלת מאשר קבלת החלטות אינדיבידואלית כאשר יש זמן להתלבטות, דיון ודיאלוג ראויים. ניתן להשיג זאת באמצעות שימוש בוועדות, צוותים, קבוצות, שותפויות או תהליכים חברתיים שיתופיים אחרים.
במקרים מסוימים, יכולים להיות גם חסרונות לשיטה זו. במצבי חירום קיצוניים או במצבי משבר, צורות אחרות של קבלת החלטות עשויות להיות עדיפות שכן ייתכן שיהיה צורך לנקוט פעולות חירום עם פחות זמן להתלבטות. דוגמה נפוצה למצבים כאלה הם קבלת החלטות על ידי מפקדים בצבא או מפקדי כיבוש אש.
קיימים שיקולים נוספים להערכת ההתאמתה של מסגרת קבלת החלטות. לדוגמה, לעיתים עלול להתקיים קיטוב קבוצתי, דבר שגורם לכך שקבוצה תקבל החלטות קיצוניות יותר מאלה של חבריה הפרטיים. דוגמה אחרת לכשל של החלטה קבוצתית הוא חשיבת יחד כאשר השאיפה להשיג החלטה משותפת גורר להסכמה נמהרת או כאשר חברי הקבוצה מרגישים אחריות מופחתת שכן האחריות על נכונות ההחלטה מתחלקת על כלל חברי הקבוצה. דוגמה לכך היא ההחלטה על הפלישה למפרץ החזירים.
קיימות שיטות מובנות לקבלת החלטות בקבוצה כמו קבלת החלטות בקונצנזוס (כולל קונצנוזס רך), הצבעת רוב, הצבעת ניקוד (שבה כל אחד נותן ניקוד להצעה מסוימת וזו בעלת הניקוד הגבוה ביותר מנצחת) שיטת דלפי ועוד.
אמדאו הראשון, רוזן סבויה
אמדאו הראשון, רוזן סבויה (באיטלקית: Amedeo I di Savoia; 1016 – 1051), היה רוזן סבויה בין השנים 1048 ועד מותו ב-1051.
ביוגרפיה
בשנת 1048 מת אביו אומברטו הראשון, רוזן סבויה, ואמדאו עלה לשלטון במקומו. בשנת 1051 מת אמדאו, ואחיו אודונה הראשון, רוזן סבויה עלה לשלטון במקומו.
משפחתו
אמדאו התחתן עם אדילה ממוריין (או אדלג'ידה או אדליידה), שממנה היו לו שני ילדים:
רומי ומישל - פגישת מחזור
רומי ומישל - פגישת מחזור (באנגלית: Romy and Michele's High School Reunion) הוא סרט קומדיה משנת 1997. דמויות הסרט מבוססות על המחזה הבימתי "חדר גברות".
עלילה
רומי ומישל הן שתי חברות שגרות בדירה מול הים בלוס אנג'לס. רומי עובדת כקופאית במרכז מכירות של מכוניות יגואר ומישל לא עובדת ומובטלת. שתיהן רווקות וחיות חיים של מסיבות והנאות.
יום אחד פוגשת רומי במקום עבודה בת כיתה שלהן לשעבר שמספרת לה שבקרוב תיערך פגישת מחזור לשכבתן. במטרה נואשת לעשות רושם טוב מנסות שתיהן להרזות, להשיג עבודה טובה יותר ובני זוג נחשקים יותר לקראת הפגישה. זאת במטרה לסגור מעגל על כך שבתיכון היו תלמידות לא מקובלות. כשהן נכשלות בניסיונות אלו, הן מחליטות להעמיד פני מצליחות על ידי כך שיבואו לפגישה בבגדים ומכוניות יוקרתיים.
Dotdash
Dotdash (לשעבר About.com) היא חברת מדיה דיגיטלית אמריקאית המפרסמת כתבות וסרטוני וידאו העוסקים בנושאים שונים, ביניהם: בריאות, אוכל, כלכלה, טכנולוגיה, סגנון חיים, טיולים וחינוך. אתר החברה מתחרה באתרי מידע מקוונים ובאנציקלופדיות. בשנת 2005 נקנתה החברה על ידי הניו יורק טיימס עבור 410 מיליון דולר, ובאוגוסט 2012 נמכרה ל-IAC, הבעלים של Ask.com, עבור 300 מיליון דולר. מאז מכירתה רווחיה מגיעים מפרסומות. במאי 2017 הודיעה החברה על שינוי שמה מ-About.com ל-Dotdash.
לחברה משרדים בניו יורק, בסן פרנסיסקו ובשיקגו.
Mecbur
Mecbur (בעברית: כָּפוּי) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הטורקייה איילה צ'ליק. השיר יצא לאור ב-11 במאי 2020, כסינגל מתוך אלבומה Daha Bi' Aşık, על ידי חברת התקליטים סוני מיוזיק אנטרטיינמנט. על מנת לעזור בקידום שלו, הוציאה צ'ליק קליפ נלווה עבור השיר.
השיר הגיע למקום התשיעי במצעד טורקיה טופ 20.
רקע וכתיבה
השיר נכתב במקור על ידי אסף מונויר, אך איילה צ'ליק כתבה אותו בעצמה בשפה הטורקית. הוא הולחן על ידי ז'אן מארי ריאצ'י והופק על ידי אוקיי בריש. השיר כשמו ("כפוי\ה"), יצא לאור כסינגל במהלך מגפת הקורונה, עקב הסגר שפקד את כל העולם, מה שגרם לצ'ליק להרגיש כפויה וכבולה לבית שלה.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-600 אלף השמעות.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר הועלה לערוץ היוטיוב של איילה צ'ליק ב-11 במאי 2020, ביום צאתו כסינגל. לאורכו של הקליפ, ניתן לראות את צ'ליק כשהיא יושבת במרפסת ביתה, תוך שהיא שרה את השיר. כמו כן, ניתן לראות שלל אנשים שונים בטורקיה, כשהם "כפויים" לביתם גם כן ואינם יכולים לתת ממנו בעקבות ההסגר שנגרם כתוצאה ממגפת הקורונה.
נכון לאוקטובר 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-5 מיליון צפיות.
ישעיהו הרצל
הרב ישעיהו הרצל (נולד בי"ט בטבת תש"ו, 23 בדצמבר 1945) הוא רבה הראשי של העיר נוף הגליל ורב קהילת חב"ד במקום; ממייסדי שכונת נחלת הר חב"ד בקריית מלאכי.
ביוגרפיה
נולד וגדל בשכונת בתי אונגרין, השוכנת בסמיכות לשכונת מאה שערים בירושלים לשטערנא פרידא והרב פנחס לייבוש הרצל, ששימש כמשפיע בבית הכנסת אהל יצחק בשכונה, נינו של אלימלך פרלמן.
בילדותו היה מבקר מידי שבת את דוד אביו המשפיע הרב משה ובר, למד בתלמוד תורה של מוסדות תורת אמת, בישיבת בית אברהם ובישיבת תורת אמת בירושלים וישיבת תומכי תמימים המרכזית בכפר חב"ד שם למד אצל המשפיע הרב שלמה חיים קסלמן, בחודש אלול תשכ"ד (1964) נסע ללמוד בישיבת תומכי תמימים המרכזית שבברוקלין שבניו יורק, שם היה מבחירי התלמידים וכונה "קן" (אחד משבעה "קנים" - תלמידים מצוינים בלימודם שהיו מעבירים שיעורים בנושאים שונים בחסידות ובנגלה).
לאחר חתונתו בתמוז תשכ"ו (1966) עם שרה רחל בת הרב יעקב הלוי פרידמן, למד בכולל אברכים בשכונת קראון הייטס, בקיץ תשכ"ז חזר לישראל, והתגורר תקופה בירושלים, אחר־כך עבר עם המשפחות הראשונות לשיכון חב"ד בלוד, בשנת תשכ"ט (1969) עבר בהוראת הרבי מלובביץ' לנחלת הר חב"ד בקרית מלאכי שהוקם אז והיה מהמשפחות הראשונות במקום, שם למד בכולל במשך שנתיים, שם נסמך לרבנות מטעם הרבנות הראשית לישראל על ידי הרב שלמה גורן והרב עובדיה יוסף.
בשנת תשל"ב (1972) עבר לכולל של 'התנועה להפצת התורה' בנצרת עילית (כיום נוף הגליל).
בתשל"ז נבחר לרב היישוב כפר תבור, לאחר פטירת רב המקום, הרב בן ציון לוין.
לאחר פטירתו של הרב פנחס מילר בשנת ה'תשנ"ב (מרץ 1992), הוא התמודד בבחירות לרבנות בנצרת עילית ונבחר בי"ג באב תשנ"ו (1996) לרב העיר בי"ח באדר תשנ"ח נערך מעמד הכתרה במעמד ראשי העיר ורבנים בהם הרב ישראל מאיר לאו.
משפחתו
לרב הרצל שלושה בנים ושבע בנות אשתו הראשונה של הרב הרצל, שרה רחל, נפטרה בשנת תש"ס, (1999). הרב הרצל נשוי בנישואים שניים מסוף שנת תשס"א (2001) לזלטה לבית פריז (אלמנתו של הרב מאיר פריימן, בתו של ברוך פריז ונכדה של אברהם פריז ורפאל נחמן הכהן). עץ משפחתו מצד רעייתו הנוכחית:
גיולהאזה
גיולהאזה (בהונגרית: Gyulaháza) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה גם בגיולהאזה מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 1,929 ובשנת 2020 רק 1,886 תושבים.
יהודי גיולהאזה
יהודים החלו להתיישב בגיולהאזה במחצית המאה ה-18. רובם עסקו במסחר, בעיקר בשיווק תוצרת חקלאית.
לאחר הקרע ביהדות הונגריה בעקבות קונגרס יהודי הונגריה בין השנים 1868–1869, הצטרפה הקהילה לזרם האורתודוקסי. משנת 1885 הקהילה הייתה כפופה לקהילת קישווארדה.
בשנת 1940, בעקבות "החוקים היהודיים" שנועדו להגביל את היהודים בתחומי הכלכלה והחברה, נפגעה פרנסת יהודי הכפר והם סבלו ממעשי בריונות, כגון ניפוץ חלונות בתיהם. בשנת 1941 נשלחו 15 צעירים מהכפר לעבודות כפייה.
ג'ארד סאלינג'ר
ג'ארד סאלינג'ר (באנגלית: Jared Sullinger; נולד ב-4 במרץ 1992) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הפורוורד.
ראשית חייו
סאלינג'ר נולד בקולומבוס שבאוהיו ובנערותו למד בתיכון "נורת'לנד" שבעיר, ושיחק כדורסל במדי קבוצתו. בעונת ה רשם סאליג'נר 24.5 נקודות עם 78% קליעה מהשדה, הוסיף 12.3, 3 חסימות ו-2.4 אסיסטים. הוא הוזמן להשתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן ואף נבחר לשחקן המצטיין של המשחק, במשותף עם הריסון בארנס, ונחשב לאחד השחקנים הבכירים בגיוסים למכללות.
קריירת המכללות
לאחר סיום לימודיו התיכוניים, בחר סאלינג'ר לשחק במדי קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת המדינה של אוהיו המשחקת בחטיבת ה"ביג 10" של ה-NCAA. כבר עם תחילת עונת ה, בהופעת הבכורה שלו בליגת המכללות, קלע סאלינג'ר 19 נקודות וקטף 14 ריבאונדים, והיה לראשון שרושם דאבל דאבל במשחק הבכורה שלו באוניברסיטה מאז הרב ויליאמס בשנת 1977. הוא רשם במהלך העונה ממוצעים של 17.2 נקודות, 10.2 ריבאונדים, ו-1.2 אסיסטים ב-31.7 דקות למשחק ונבחר לחמישיית השחקנים מצטיינת של החטיבה. הוא סייע לקבוצה להעפיל לטורניר אליפות המכללות בו הגיעה עד לשלב שמינית-גמר הטורניר, בטרם נכנעה לאוניברסיטת קנטקי בתוצאה 62-60.
כ רשם סאלינג'ר ממוצעים של 17.5 נקודות ו-9.2 ריבאונדים למשחק ובסיום העונה נבחר לחמישיית העונה בחטיבה ולחמישיית העונה במכללות ואף היה אחד המועמדים הסופיים לפרס נייסמית' ופרס וודן. בטורניר המכללות אוהיו הגיעו לפיינל פור הטורניר, שם הפסידו לאוניברסיטת קנזס.
קריירת ה-NBA
לאחר שנתיים בלבד העמיד עצמו סאלינג'ר לבחירה בדראפט ה-NBA, ונבחר בבחירה ה-21 על ידי הבוסטון סלטיקס. ב-17 בנובמבר 2012, הגיע סאלינג'ר לדאבל-דאבל הראשון בקריירה שלו, כאשר קלע 12 נקודות וקלט 11 ריבאונדים נגד הטורונטו ראפטורס ובחודש ינואר קבע שיא קריירה כשקטף 16 ריבאונדים בניצחון על פיניקס סאנס. בעקבות פציעה בגבו, שאילצה אותו לעבור ניתוח כבר בחודש פברואר, החמיץ סאלינג'ר את שארית העונה לאחר 45 משחקים בלבד.
רן הר נבו
רן הר נבו (נולד ב-1975) הוא יזם ואיש תוכן ישראלי. נווט קרב לשעבר ומייסד צוות התוכן "יאללה תקווה" במסגרת המחאה נגד הרפורמה המשפטית.
ביוגרפיה
למד לקראת תואר ראשון בפילוסופיה ומדעי המחשב ובמקביל ללימודיו כתב מאמרים באתר "במה חדשה". עזב טרם סיום התואר על מנת לעבוד כעיתונאי ועורך של המקומון "תל אביב". את עבודתו כעיתונאי עזב לאחר שראיון ביקורתי ונוקב שקיים עם שר בכיר נערך ונכתב מחדש בלי ידיעתו. לאחר מכן עבד בפרויקט מזל"טים של התעשייה האווירית בקידוחי ים באנגולה.
בין השנים 2008 ל-2021 התגורר בעיר ניו יורק. ב-2021 חזר להתגורר בישראל.
הר נבו נשוי ואב לשני ילדים.
פעילות בתחום היזמות
בשנת 2006 ייסד עם חנן לשובר וטל סימנטוב את חברת 5min, חברת תוכן וידאו, שעסקה בהפקה והפצה של סרטוני הדרכה קצרים ובהם מידע שימושי על מגוון נושאים (How to), מעין ויקיפדיה עבור סרטוני וידאו. ב-2008 השתנה המודל העסקי של החברה והיא הפכה לפלטפורמה שמחברת בין יוצרי תוכן וידאו לבין מפיצים והיקף הפעילות שלה גדל משמעותית. בשנת 2010 נמכרה החברה לחברת AOL האמריקאית תמורת 65 מיליון דולר והפכה לחטיבה בתוכה. הר נבו התמנה לסגן נשיא ובהמשך לנשיא בתחום הווידאו ב-AOL. תחת ניהולו הפיקה החטיבה הגלובלית של החברה כחמישים תוכניות מקור, השיקה את המותג AOL on והתוותה תוכנית סינדיקציה חדשה. ב-2014 פרש מהחברה.
ב-2015 הקים ביחד עם רון צוקרמן ואורי בירנבאום את חברת בקסטייג' (Bkstg), פלטפורמה לחיבור בין מוזיקאים למעריצים שלהם, באמצעות אפליקציית מובייל. החברה נסגרה בשנת 2016.
יאללה תקווה
בארבעת חודשי הפעילות הראשונים הפיק הצוות יותר מ-700 סרטונים, גייס 45 אלף מפיצים בווטסאפ וזכה לעשרות מיליוני צפיות. חלק מהסרטונים מקצועיים וחלקם מבוססים על תכנים שנשלחו מהציבור, חלקם אינפורמטיביים והסברתיים וחלקם מעוררי השראה ורגש. במאי 2023 יצא הצוות בקמפיין מימון המונים במטרה להפוך את הפרויקט לפלטפורמה דיגיטלית משמעותית שתלווה את המחאה בשלביה הבאים. ביממה הראשונה גויסו מהציבור יותר מ-500 אלף ש"ח ובסך הכל גויסו למעלה ממיליון ש"ח.
בעקבות פעילותו ב"יאללה תקווה" הופיע הר נבו ברשימת הדמויות המשפיעות בהייטק בתחום הייצור תוכן בשנת 2023 של המגזין tech12. הוא מוזמן להרצאות ולנאומים במסגרת המחאה ואף נאם בהפגנה המרכזית בקפלן ב-17 ביוני 2023.
ב-18 ביולי יזם ביחד עם מובילי מחאה נוספים (שקמה ברסלר, משה רדמן ועמי דרור) מסע רגלי המוני מרחוב קפלן בתל אביב לירושלים, כאקט מחאה נגד כוונותיה של הקואליציה לאשר בקריאה שנייה ושלישית את החוק לצמצום עילת הסבירות.
צביר הפרפר
צביר הפרפר (נקרא גם Messier 6 ,M6, או NGC 6405) הוא צביר פתוח בקבוצת הכוכבים עקרב הנמצא במרחק של כ-1,600 שנות אור ממערכת השמש ומכיל כ-80 כוכבים.
היסטוריה
האזכור הראשון של הצביר מופיע בכתביו של האסטרונום האיטלקי ג'ובאני בטיסטה אודיירנה משנת 1654, אך לא ברור מתי בוצעה התצפית בו. ייתכן שתלמי זיהה אותו יחד עם צביר תלמי, אך אין לכך ראיות מוצקות. האסטרונום השווייצרי ז'אן-פיליפ דה שסו תיאר אותו בשנת 1745 כצביר כוכבים (ככל הנראה בלי לדעת שהוא התגלה כבר בעבר) והוא נכלל בקטלוג הכוכבים של ניקולא לואי דה לאקאי משנת 1752. בשנת 1764 כלל אותו שארל מסיה בקטלוג מסיה.
לצביר דרגת בהירות נראית 4.2 והוא ניתן לצפייה בעין כחמש מעלות צפונית לשאולה - העוקץ של העקרב וכשלוש מעלות מצפון-מערב לצביר תלמי הסמוך, אך רק באמצעות משקפת ניתן להבחין בכוכבי הצביר, שהבהירים שבהם הם מדרגת בהירות 7. זהו עצם מסיה הקרוב ביותר למרכז הגלקסיה, שנמצא בקבוצת הכוכבים קשת הסמוכה.
מאפייני הצביר
קוטרו של צביר הפרפר הוא כ-12 שנות אור ומרחקו ממערכת השמש הוא כ-1,600 שנות אור כך שגודלו הזוויתי הוא מעט פחות ממעלה אחת. רוב כוכבי הצביר מרוכזים בכמחצית מקוטר הצביר בלבד ובמשקפת גודלו הזוויתי הנראה של הצביר הוא רק 25 דקות קשת. צורתו של הצביר מזכירה במעומעם פרפר פורש כנפיים ומכאן שמו. גילו של הצביר מוערך בכ-100 מיליון שנים בלבד.
כמו בצבירים פתוחים אחרים, מרביתם של 80 הכוכבים בצביר הם כוכבים צעירים מסוג ספקטרלי B, אך הכוכב הבהיר ביותר בצביר הוא BM בעקרב - על-ענק כתום מסוג ספקטרלי K, שצבעו הכתום בולט על רקע שאר הכוכבים בצביר שצבעם לבן - כחלחל. זהו כוכב משתנה סדיר למחצה שבהירותו נעה מדרגה 5.5 לדרגה 7.
לואי מגנוס
לואי מגנוס (בצרפתית: Louis Magnus; 15 במאי 1881 - 1 בנובמבר 1950) היה מחליק אמנותי על הקרח, שחקן ומנהל הוקי קרח צרפתי. נחשב לאחד המנהלים החשובים בהיסטוריה של ענף ההוקי קרח, מייסד פדרציית ההוקי קרח הבינלאומית והנשיא הראשון שלה.
ילדותו
מגנוס נולד בקינגסטון, בירת ג'מייקה, לאב בריטי ואם צרפתייה. הוא עבר עם הוריו לצרפת כשהיה בן 8, והחל להחליק על קרח בגיל 12.
כמחליק אמנותי על הקרח
מגנוס היה אלוף צרפת בהחלקה אמנותית על הקרח ליחידים ארבע שנים רצופות, בין 1908 ל-1911. עם זאת, לא התחרה באותן שנים באליפויות בינלאומיות ולא השתתף באולימפיאדת לונדון (1908), בה הפכה ההחלקה האמנותית בפעם הראשונה לענף אולימפי.
ב-1912 עזב את ההחלקה ליחידים ועבר לריקוד זוגות, ועם שותפתו שהייתה גם גיסתו, אניטה נחמיאס (אחותה של אשתו דאז) זכה באליפות צרפת ב-1912. באותה שנה השתתף עם אניטה נחמיאס בפעם היחידה באליפות בינלאומית, אליפות אירופה בהחלקה אמנותית. השניים סיימו במקום החמישי.
מייסד פדרציית ההוקי קרח הבינלאומית
מגנוס פנה להקמת גוף עליון עצמאי להוקי קרח, וב-15 במאי 1908 כינס בבית מלון בפריז נציגים של ארבע מדינות מייסדות - צרפת, בריטניה, בלגיה ושווייץ, כאשר בוהמיה הצטרפה זמן קצר לאחר מכן. הארגון שנוסד על ידי מגנוס, הליגה הבינלאומית להוקי קרח (LIHG, ראשי תיבות של Ligue Internationale de Hockey sur Glace) הפך לגוף העליון של ההוקי קרח מאז ועד היום, וידוע בשמו הנוכחי "פדרציית ההוקי קרח הבינלאומית" (IIHF).
מגנוס שימש נשיאה הראשון של ה-LIHG עד 1912, כשבמהלך נשיאותו נוסד המפעל הבינלאומי הראשון של הארגון - אליפות אירופה בהוקי קרח, שהמהדורה הראשונה שלו נערכה ב-1910. הוא שב לנשיאות הארגון לתקופה קצרה ב-1914, כאשר פעילות הארגון למעשה נעצרה בשל מלחמת העולם הראשונה.
מותו ומורשתו
מגנוס מת ב-1950 בפריז, בגיל 69.
ב-1985 שונה שמו של גביע האליפות של צרפת בהוקי קרח ל"גביע מגנוס" על שמו. ב-2004 שינתה הליגה העליונה של צרפת בהוקי קרח את שמה ל"ליג מגנוס" (Ligue Magnus) על שמו.
מגנוס התקבל כחבר בהיכל התהילה של פדרציית ההוקי קרח הבינלאומית ב-1997.
הבית שבו שוכן מטה פדרציית ההוקי קרח הבינלאומית, בציריך, נקרא גם הוא על שמו - "וילה לואי מגנוס".
אליעזר יצחק אילנאה
קורות חיים
אילנאה נולד כאליעזר יצחק שיינבוים בשנת 1854 בעיר המחוז קוברין שבפלך גרודנה של האימפריה הרוסית (בתחום המושב היהודי, רוסיה הלבנה), בנם של יוסף שלמה שיינבוים, שנודע בכינויו יאָשע מינקעס (יוֹשֶה מינקֶס, 'בנה של מינה'), סוחר, ואסתר גיטְל (בתו של אב"ד קאמניץ, הרב אברהם דוב הלוי, נכדתו של ר' אלכסנדר זיסקינד מהורדנא, בעל "יסוד ושורש העבודה", ודודניתו של יחזקאל קוטיק), שניהלה פונדק ומסבאה שהיו מוקד משיכה לעשירי האזור. להוריו נולדו עשרים ושניים ילדים ששלושה-עשר מהם נפטרו; התשעה הנותרים היו שלושה בנים ושש בנות.
בילדותו למד שיינבוים תנ"ך, תלמוד, קריאה ודקדוק עם מורים פרטיים, ולאחר מכן השתלם בשפה הרוסית בלימוד עצמי. בגילאי 14–18 למד ש"ס ופוסקים אצל ר' זלמן סנדר שפירא, שהיה גיסו ומגדולי התורה ורב בעיר קרינקי. ובלילות למד השכלה כללית, ואת השפה הגרמנית למד בעזרת תרגום התנ"ך של משה מנדלסון.
למד פולנית וצרפתית בעזרת מילונים וספרי לימוד ברוסית וגרמנית. וגמר את כל קורסי הגימנסיה בלימוד עצמי, בהן יוונית ולטינית.
נישא לנעמי ממשפחת רחמיאלביץ, שהיו בעלי אחוזה במחוז רצ'יצה בפלך מינסק שברוסיה הלבנה. ומשנת 1877 עסק ב ומשלוח רפסודות מאחוזתו של חותנו על נהר הדנייפר.
בשנת 1898 עבר להומל, שם עבד בסחר רהיטים ועסק בהגות ובמחקר. כן לקח חלק בעבודה ציבורית לאומית וציונית, פעל למען הקרן הקיימת, אוצר התיישבות היהודים והשקל הציוני, כיהן כראש אגודת חובבי שפת עבר והוועד המפקח של "החדר המתוקן". ייסד את הספרייה העברית, והיה מורשה הוועד האודיסאי של חובבי ציון. בשנת תרע"ב נבחר כחבר כבוד בהסתדרות הציונית בהומל.
בשנת 1904 עבר את בחינות הבגרות על מנת שיוכל להתקבל כרב מטעם במאזיר, אך לאחר שהתעודה הייתה בידו והציעו לו לקבל משרת רבנות מטעם הממשלה, הוא בחר להמשיך ולעסוק במסחר. ונשאר סוחר ועסקן, הוגה דעות וסופר מדעי.
בשנת תרע"ג ביקר בארץ ישראל במשך שבעה שבועות, ולאחריהם חזר לרוסיה, סגר את עסקיו והתכוון לעלות ארצה, אולם בשל פרוץ מלחמת העולם הראשונה בשנת 1914 נשאר לסייע לפליטים מאזורי הקרבות. ולאחר מהפכת פברואר בשנת 1917 סייע בפעילות ציונית לאומית. תחילה השתתף בוועידה הציונית הכול-רוסית השביעית בפטרוגרד, ונבחר מטעם הציונים לעירייה ולועד הקהילה בהומל. ייסד את "בית העם", גני ילדים ובתי ספר בעברית. כן הרצה בנושאים מדעיים וספרותיים ופעל כדי לעודד את הנוער לשפה ולתרבות עברית.
פרסם מאמרי בקורת על ספרי מחקר ופילוסופיה ב"הארץ" וב"אספקלריה".
נפטר בבית החולים הדסה בירושלים בי"ח בטבת תרפ"ט, בן 74. נקבר בבית העלמין בהר הזיתים. הותיר אחריו שלושה בנים, בהם הסופר והמשורר עזריאל זליג ורופא השיניים ד"ר אברהם דב גדליהו.
עד ימיו האחרונים כתב את ספרו "מעבר לחושיות", שראה אור לאחר מותו.
ארכיונו שמור בספרייה הלאומית.
הגיבור שלי (סדרת טלוויזיה)
הגיבור שלי (באנגלית: My Hero) הוא סיטקום בריטי שיצר וכתב פול מנדלסון. הסדרה שודרה ברשת ה-BBC במשך שש עונות משנת 2000 עד 2006.
עלילה
הסדרה עוקבת אחר ההרפתקאות היומיומיות של גיבור-על טיפש מכוכב אולטרון הידוע בכינוי "תרמומן", בגילומו של ארדל או'הנלן, ושל אשתו האנושית, ג'נט, בגילומה של אמילי ג'ויס. "תרמומן" הוא גיבור-על בעל כוחות מרובים שמקורו בכוכב אולטרון. במאמץ להשתלב בחיים על כדור הארץ הוא קורא לעצמו ג'ורג' סנדיי. אבל בשל חוסר ההיכרות שלו עם החיים האנושיים, המוזרויות שלו גורמות לאי הבנות לרוב. אף על פי שתרמומן הוא אינטליגנטי במהותו, הקושי שלו להבין את המנהגים של בני האדם גורמים לו להיראות כמו אידיוט לאלה שאינם יודעים מיהו.
בשנת 2006 הודיע או'הנלן שהוא מפסיק לגלם את הדמות של ג'ורג' סנדיי. בעקבות החלטתו, לוהק ג'יימס דרייפוס לגלם את האלטר-אגו של "תרמומן" בעונה השישית והאחרונה של הסדרה. על אף שהסדרה זכתה לנתוני צפייה קבועים, הם החלו לרדת אחרי ליהוקו של דרייפוס. הליהוק שלו תואר ב-Broadcast Magazine בסגנון של "דוקטור הו", ומכיוון שכך הסדרה הורדה.
בשש העונות של הסדרה שודרו 51 פרקים. הסדרה נכתבה בידי צוות של כותבים, תכונה האפיינית לקומדיות מצבים אמריקאיות. צוות הכותבים העיקרי כלל את יוצר הסדרה פול מנדלסון, פול מייהו-ארצ'ר, פול אלכסנדר, ג'יימס קארי, סיימון בריית'ווייט, גארי לוסון, ג'ון פלפס, איאן בראון וג'יימס הנדרי. כל הפרקים בוימו בידי ג'ון סטראוד וצולמו לפני קהל חי באולפני טדינגטון בלונדון. אתר צילומים נוסף היה העיירה פינר שבלונדון. מספר הפרקים השתנה מעונה לעונה. בעונות הראשונה והשנייה היו שישה פרקים, בעונות השלישית עד החמישית היו 10 פרקים לעונה, והעונה השישית כללה שמונה פרקים. העונה הראשונה כללה גם פרק ספיישל לחג המולד. שמות כמה מהפרקים היו משחקי מילים לשמות ספרים וסרטים ידועים. כגון: "How Green Was My Ollie" הוא משחק מילים של הספר "How Green Was My Valley" ("מה יפית עמק נוי"), והפרק "First Husbands Club" הוא משחק מילים על שם הסרט "The First Wives Club" ("מועדון האקסיות").
הסדרה שודרה בשידורים חוזרים בערוץ Gold הבריטי. בארצות הברית שודרה הסדרה ברשת PBS, וכן לזמן קצר בערוץ BBC America. באוסטרליה שודרו פרקי הסדרה בערוץ BBC UKTV. ערוץ BBC Entertainment שידר את הסדרה בארצות סקנדינביה וכן בישראל. שלוש עונות של הסדרה הופצו על גבי DVD.
מדיה ביתית
בארצות הברית הופצה הסדרה ב-DVD באמצעות BBC Video. העונה הראשונה יצאה לאור ב-16 בינואר 2007, והשנייה ב-7 באוגוסט 2007.
בממלכה המאוחדת רק העונה השלישית יצאה ב-7 באוקטובר 2002 על גבי וידאו בפורמט VHS באמצעות IMC Vision. ואילו סט של שני DVD הכולל את העונה הראשונה והשנייה יצא לאור באותו יום. סט DVD הכולל גם את העונה השלישית יצא לאור ב-IMC Vision ב-14 במאי 2012.
ווטון
שפת ווּטוּן (בכתב סיני: 五屯话; בפין-יין: Wǔtún huà, ווּטוּן חְווָה) היא שפה קריאולית סינית-טיבטית-מונגולית, חסרת כתב. כ-4,000 איש, שרובם מסווגים על ידי ממשלת סין כמונגואורים (מכונים גם "טו"), דוברים את השפה. הם מתגוררים בכפרים ווטון עילית (上 五 屯), ווטון תחתית (下 五 屯) וגְ'יָאצָאנְגְמָה שבנפת טונגרן, במזרח מחוז צ'ינגהאי שברפובליקה העממית של סין. השפה ידועה גם כשפת נגנדה (Ngandehua).
שני כפרי הווטון, כמו גם כפרים אחרים באזור, היו במשך כמה מאות שנים בשליטת המונגולים, ונחשבים זה מכבר על ידי ממשלות כחברים בקבוצה אתנית מונגולית. עם זאת, הם מזדהים כטיבטים.
אוצר מילים
החלק הגדול ביותר של הפריטים הלקסיקליים בווטון הוא סיני (אך עם הטונציה אבדה); חלק קטן יותר טיבטי; וחלק קטן עוד יותר באה משפת בונאן המונגולית.
דקדוק
הדקדוק של ווטון דומה לשפות מונגוליות, במיוחד לדקדוק של שפת בונאן. יש גם השפעה טיבטית.
היסטוריה
הוצעו מספר תיאוריות לגבי מקורם של תושבי כפרי ווטון, והדיאלקט המוזר שהם דוברים. הבלשן הסיני צֶ'ן נָאיְשְׂיונְ'ג (Chen Naixiong), הבלשן הראשון שעבד על השפה החל בשנות ה-80 של המאה ה-20, הסיק מהתפלגות התנועות של הפריטים הלקסיקליים שמקורם סיני בשפת ווטון כי אבותיהם דיברו ניב סיני עתיק מנאנג'ינג. אחרים חושבים שהיו קבוצה של אנשי חוי (מוסלמים דוברי סינית) מסצ'ואן, שמסיבות לא ידועות המירו את דתם לבודהיזם טיבטי ועברו למזרח צ'ינגהאי. בכל מקרה, מסמכים היסטוריים החל ב-1585 מעידים על קיומה של קהילת ווטון.
אסלן קראצב
אסלן קזבקוביץ' קראצב (באוסטית: Хъарацаты Хъазыбеджы фырт Аслан; ברוסית: Асла́н Казбе́кович Кара́цев; נולד ב-4 בספטמבר 1993, ולדיקווקז, צפון אוסטיה, רוסיה) הוא שחקן טניס רוסי מקצועני. בשיאו (7 בפברואר 2022), דורג במקום ה-14 בעולם בדירוג הסבב ה-ATP, וכיום (מאי 2022) מדורג במקום ה-34. עד כה זכה ב-3 תארים במשחקי יחידים.
הישג השיא שלו הוא הגעה לשלב חצי הגמר בטורניר גראנד סלאם ביחידים, באליפות אוסטרליה הפתוחה (2021) והוא השחקן הראשון בעידן הפתוח שהעפיל מהמוקדמות והגיע עד לשלב חצי גמר הגראנד סלאם.
ביוגרפיה
אסלן נולד בעיר ולדיקווקז שבצפון אוסטיה, רוסיה ובגיל 4 עלה עם אחותו ואמו לישראל (המתגוררות כיום בחולון). בגיל 12 זכה באליפות ישראל בטניס והתאמן לסירוגין במרכז הטניס ביפו עד גיל 15 אצל המאמנים שלום גבאי וויקטור דרובנוב. לאחר מכן הוא התאמן בוינגייט אך לא הסתדר ובגיל 16 חזר לרוסיה לחיות עם אביו, תחילה בעיר טאגאנרוג ולאחר מכן במוסקבה. טרם עזיבתו סומן כטניסאי העתיד של ישראל. לטענתו העזיבה נבעה מחוסר התמיכה שקיבל מאיגוד הטניס הישראלי. הוא דובר עברית שוטפת.
2013 עד 2019
הוא ערך את הופעת הבכורה המקצוענית שלו בטורניר ATP באליפות סנקט פטרבורג הפתוחה 2013 שנערך באוקטובר אותה שנה. בסיבוב הראשון הוא הפסיד לבן ארצו מיכאיל יוז'ני, 7-6 (7-5), 6-2, 6-2. בתחרות הזוגות הוא שותף לדמיטרי טורסונוב והם הגיעו לחצי הגמר, בו הפסידו לדומיניק אינגלוט ודניס איסטומין ב-3 מערכות (4–6, 7–5, 9–11).
בשנת 2014 העפיל לגביע הקרמלין, אך הפסיד כבר בסיבוב הראשון לריקארדס ברנקיס בשתי מערכות (6-3, 6-4). סיים במקום 218 בדירוג היחידים. בשנת 2015 וב־2017 ייצג את רוסיה בטורניר הטניס באוניברסיאדה וזכה במדליות בזוגות. הוא התאמן בגרמניה בשנת 2015 ובמרץ 2015 בקאזאן זכה בצ'אלנג' הראשון. באפריל בטורניר באטמן (טורקיה) זכה בצ'אלנג' הראשון בזוגות.
2019 עד 2021
ב־2019 עבר להתאמן במינסק עם המאמן איגור יאציוק.
בתחילת 2020 העפיל לגמר טורניר צ'אלנג' בבנגקוק. אך באביב כל התחרויות בוטלו עקב מגפת הקורונה. במחצית השנייה של אוגוסט הוא הגיע לגמר צ'אלנג' בפראג, שם הפסיד לסטאן ואוורינקה משווייץ בשתי מערכות (7-6, 6-4). הוא נשאר בפראג לטורניר הבא והפעם זכה בגביע. הוא זכה גם בצ'אלנג' מוסקבה. בכך, היו לו שלושה ניצחונות בטורנירי יחידים. היה חבר נבחרת גביע דייוויס של רוסיה בטורניר ATP בשנת 2021 שבו הנבחרת זכתה, אך לא היה מהתורמים לניצחון: הוא שיחק זוגות עם יבגני דונסקוי, והפסיד בכל המשחקים, שאף אחד מהם לא היה מכריע, מכיוון שדנייל מדבדב ואנדריי רובלב ניצחו בכל משחקי היחידים שלהם.
בינואר 2021 נערך לראשונה טורניר המוקדמות לאליפות אוסטרליה הפתוחה מחוץ למלבורן, בדוחא, קטר, וזאת בשל מגפת הקורונה. הטורניר נערך כחודש לפני הטורניר המרכזי. בשלב המוקדמות הוא ניצח את ברנדון נקשימה מארצות הברית, מקס פרסל מאוסטרליה ואלכסנדר מולר מצרפת.
במרץ 2021 זכה יחד עם אנדריי רובליוב בטורניר הזוגות של טורניר דוחא ובכך זכה לראשונה בטורניר ATP. באותו חודש זכה לראשונה בטורניר ATP ליחידים בדובאי.
באוקטובר 2021 זכה בטורניר המוסקבאי של ATP ליחידים.
דירוג
כתב מודגש = דירוג שיא.
ניצחונות (13)
* כמות ניצחונות בטורניר יחידים + ניצחונות בטורנירי זוגות.
דייוויד ארצ'ולטה
דייוויד ג'יימס ארצ'ולטה (באנגלית: David James Archuleta; נולד ב-28 בדצמבר 1990) הוא זמר פופ, סופר וכותב שירים אמריקני.
ילדותו
ארצ'ולטה נולד במיאמי לג'ף ארצ'ולטה, מוזיקאי ג'אז, ולופה מארי, זמרת ורקדנית סלסה. אימו היא מהונדורס, ואביו ממוצא בסקי, דני, אירי, גרמני ואירוקוי. לדייוויד יש ארבעה אחים ואחיות נוספים מלבדו. המשפחה שלו עברה לסולט לייק סיטי כשהוא היה בן 6. כיום הוא מתגורר בנאשוויל, טנסי.
אייל וייזר
אייל וייזר (נולד ב-8 בפברואר 1975) הוא מחזאי ובמאי ישראלי.
ביוגרפיה
אייל וייזר נולד בתל אביב. הוא בוגר מחזור ל"ח בבית הספר למשחק בית צבי. לאחר לימודי המשחק המשיך ללימודי תואר ראשון ותואר שני בכתיבה ובימוי בחוג לאמנויות הבמה באוניברסיטת תל אביב, שבמהלכם זכה בשתי מלגות לימודים לכתיבה מקרן שרת אמריקה ישראל. וייזר הוא בוגר קורס המנחים בתיאטרון החדר וכמו כן בוגר הסדנא השנתית לאמנות המיצג בבמת "מיצג/מקלט 209" בהנחייתה של תמר רבן.
דייוויד ארצ'ולטה
ילדותו
ארצ'ולטה החל לשיר בגיל 6, בהשראת המחזמר "עלובי החיים". הוא החל להופיע בציבור בגיל עשר, כאשר השתתף בתחרות הכישרונות של יוטה ושר "I Will Always Love You" של דולי פרטון. הוא זכה במקום הראשון באגף הילדים.
אייל וייזר
ביוגרפיה
הוא נבחר בין עשרת נבחרי השנה של התיאטרון הישראלי לשנת 2005 ו-2008 (העיתון "מעריב" ו"נענע10").
דייוויד ארצ'ולטה
תחילת הקריירה המוזיקלית
בשנת 2003 ארצ'ולטה השתתף בכמה פרקים של תוכנית הטלוויזיה "מחפשים כוכב". הוא סיים במקום השני בתואר "האלוף הקולי". בעקבות ההשתתפות ב"מחפשים כוכב" הוא הופיע בתוכניות הטלוויזיה "התוכנית של ג'ני ג'ונס" וב"התוכנית המוקדמת" (The Early Show של רשת CBS).
אייל וייזר
ביוגרפיה
בעבר פעל וייזר ככתב תרבות במספר עיתונים: 360 מעלות, העיר, מקור ראשון, טיים אאוט תל אביב, מארב – מגזין מקוון לאמנות, תרבות ומדיה ובזמן תל אביב מקבוצת מעריב.
וייזר ערך עבודות תחקיר עבור מספר בתי הפקה ותקשורת, עבד כקופירייטר במשרד הפרסום ראובני פרידן וכמו כן שימש כלקטור בתיאטרון הבימה וכחבר ועדת הפרינג' בתיאטרון המעבדה בירושלים.
דייוויד ארצ'ולטה
תחילת הקריירה המוזיקלית
שנה אחרי ההשתתפות ב"מחפשים כוכב" הוא חלה בשיתוק חלקי של מיתרי הקול. אחרי שהחלים חלקית הוא הגביל את הופעות השירה שלו. לפני מספר שנים כשהשתתף בתוכנית ICarly, הוא היה אמור לשיר בסוף הפרק, אך נתקל בכאבי גרון חזקים, ונאלצו לבטל את חלק השירה בפרק.
אייל וייזר
ביוגרפיה
כיום וייזר הוא חבר הוועדה האמנותית בתיאטרון תמונע, מנחה באוניברסיטה הפתוחה, ומורה למשחק ולכתיבה.
דייוויד ארצ'ולטה
תחילת הקריירה המוזיקלית
ארצ'ולטה עשה ניסיונות ראשוניים ככותב-שירים וזמר לאחר ההשתתפות ב"מחפשים כוכב", שם הוא כתב לפחות שלושה שירים. הסינגל הראשון שלו בעקבות התוכנית יצא בשנת 2002 וכלל את השירים "Dream Sky High" ו-"Don't Tell Me". ואחר כך הוא גם השתתף בעונה השלישית של האנה מונטנה.
אייל וייזר
ביוגרפיה
ביולי 2012 זכה בפרס רוזנבלום לאמנים מבטיחים. שופטי הוועדה (יהואש הירשברג, סופי מוסקוביץ', סיקי קול, גד קינר ודורון רוזנבלום) כתבו בנימוקיהם:
ותו לא – קברט פוליטי סאטירי בהתהוות
האירוע "ותו לא" עסק בקשר הסימביוטי שבין זהות ישראלית לטראומה. האירוע הציג שבע דמויות שונות במונולוגים נוקבים שהתעסקו בהתאהבות סאדיסטית בכאב; ביניהם תיעוד של ניצולי ה-11 בספטמבר שחשפו אישיות נקרופילית הנמשכת לנרקב ולמתפורר, מנחת סדנת מודעות שמבקשת למצוא את הערבי שבתוכה, קריינית חדשות שמגיעה לסיפוק מיני מקריאת אייטמים חדשותיים, בחור שמייחל למצוא משמעות בשואה ונכה צה"ל שמשווה בין טראומה של ילדה מוטרדת מינית ללחימה בתעלות. ההצגה רצה בתיאטרון תמונע במשך שנתיים, הוזמנה להציג בתיאטרון הפולקסבינה בברלין והוכרזה כהצגת הפרינג' של השנה על פי עיתון הארץ. באירוע שיחקו לאורך השנים איילת רובינסון/אפרת ארנון, נדב בושם/גל ברזילאי ואמיר יצחקוב.
דייוויד ארצ'ולטה
אמריקן איידול
ארצ'ולטה נבחן לאמריקן איידול באודישנים שנערכו בסן דייגו, בסוף יולי 2007. הוא ביצע את השיר "Waiting on the World to Change" של ג'ון מאייר. באמצע האודישן, השופט רנדי ג'קסון הצטרף בספונטניות לביצוע ושר את קולות הרקע של השיר.
אייל וייזר
שופרא – מושב דור הבלבלה
ההצגה "שופרא" מתרחשת בין כתליה של סדנת מודעות עצמית שמקבצת אליה למפגש הזוי ארבע דמויות. המחזה עוסק במשבר זהות שנובע מגודש אפשרויות וריבוי משמעות, מצב שתוצר הלוואי שלו הוא בדידות וחסך באינטימיות. ההצגה רצה משנת 2007 ועד היום (אפריל 2012) בתיאטרון תמונע. ההצגה בוימה בידי אלון כהן ושחקו בה לאורך השנים יובל אברמוביץ'/טל קלאי/אורי ליזרוביץ', אפרת ארנון/הילה די-קסטרו, נתלי פיינשטיין ואיציק גולן. ההצגה הוכתרה כהצגת השנה על פי טיים אאוט תל אביב לשנת 2007, הופיעה בתיאטרון בית ליסין, בתיאטרון המעבדה בירושלים, פסטיבל פרינג' ניו יורק ופסטיבל פרינג' פילדלפיה. ההצגה הייתה מועמדת לפרס הבימוי וכתיבת מחזה בטקס פרסי היצירה העצמאית לשנת 2007.
דייוויד ארצ'ולטה
אמריקן איידול
בתוכנית התוצאות של הטופ 7, חולקו 2 קבוצות, קבוצה אחת היא מאלה שהגיעו ל"תחתית הרשימה" ("Bottom 3"-שלושת המתמודדים שקיבלו הכי פחות קולות). בקבוצה אחת היו סאישה מרקאדו, ברוק וויט וקריסטי לי קוק. בקבוצה השנייה היו דייוויד קוק, קארלי סמית'סון וג'ייסון קסטרו. ארצ'ולטה היה היחיד שלא נבחר לאחת הקבוצות, ומקומו היה מובטח בתוכנית הבאה. הוא התבקש לבחור את הקבוצה שלדעתו הייתה בטוחה ונשארת בתחרות. ארצ'ולטה סירב לבחור אחת מהקבוצות והתיישב באמצע הבמה, בדומה למה שעשתה מלינדה דוליטל בעונה הקודמת.
לאחר ההופעה עם השיר "We Can Work It Out", שלדעתו של השופט סיימון קאוול היה "בלגן", נכתבו בעיתונים ידיעות שאומרות כי אביו של דייוויד מתעמר בבנו, מעביד אותו בפרך, משתלט על כל אספקט בחייו והיו אף שהרחיקו לכת וטענו שהוא מונע ממנו לחם ומים. בהכנות לתוכנית האחרונה לפני הגמר, אביו של דייוויד לא רק בחר עבורו את השיר השני שיבצע Stand by Me, אלא גם ייעץ לו לשיר בסגנון הזמר האמריקני שון קינגסטון ולבצע את הפזמון על-בסיס שירו Beautiful Girls. הביצוע הזה עלה לאמריקן איידול בתביעה וככל הנראה גם בכמה מאות אלפי דולרים, מה שגרם לסילוק אביו של דייוויד מהחזרות מאחורי הקלעים של התוכנית. דייוויד הגן על אביו כשאמר שהוא "בחור נהדר" שמחזיק אותו על הקרקע.
במשך כל העונה ארצ'ולטה היה המועמד המסומן לניצחון. הוא ודייוויד קוק הגיעו לגמר התוכנית שנערך ב-21 במאי 2008. ארצ'ולטה שר את השירים "Don't Let The Sun Go Down On Me" ,"In This Moment" ו-"Imagine".לבסוף הגיע למקום השני והפסיד את המקום הראשון לדייוויד קוק. דייוויד קוק אמר שלדעתו ארצ'ולטה צריך היה לנצח, ואמר: "אני חייב להודות בזה, הילד בא עם שלושת השירים האלה ומסמר את זה". ארצ'ולטה קיבל 44 אחוז מהקולות. במהלך הגמר, שודרו פרסומות זהות של ארצ'ולטה ודייוויד קוק למשחק Guitar Hero, הפרסומת הייתה חיקוי של הסצנה בה טום קרוז רוקד בתחתונים ומנגן בגיטרה בסרט Risky Business. הם עשו זאת במטרה לקדם את Guitar Hero שהייתה זכיינית של התוכנית.
בקיץ של 2008 יצא דייוויד לסיבוב ההופעות של העונה השמינית של אמריקן איידול ביחד עם כל המתמודדים שהגיעו ל-Top10 של אותה עונה.
לאחר אמריקן איידול
ארצ'ולטה הגיע ביחד עם דייוויד קוק למקום השני במצעד הכוכבים הגדולים ביותר שפרצו בשנת 2008 של העיתון Forbes, וזכה בשני פרסים בטקס הTeen Choice Awards 2008-פרס "המעריצים האדוקים ביותר" ופרס ה"חיוך היפה ביותר" של רשת פוקס.
אלבום הבכורה של ארצ'ולטה, שנקרא כשמו David Archuleta, יצא ב-11 בנובמבר 2008. הסינגל הראשון מתוך האלבום, Crush הגיע לראש הפלייליסטים ברחבי העולם וזכה הפרס "שיר האהבה" של השנה בטקס הTeen Choice Awards. האלבום הגיע למעמד זהב ומכר כ-900,000 עותקים בכל רחבי העולם. חוץ מהשירים באלבום, הוציא לאור דייוויד עוד שלושה שירים חדשים: Let's Talk About Love,Save The Day ו-Zero Gravity. ב-2009 ארצ'ולטה הוציא אלבום קאברים מיוחד של שירי קריסמס שנקרא Christmas From The Heart.
באפריל 2009 ארצ'ולטה הצטרף לסיבוב ההופעות של הלהקה מקפליי "Up Close...And This Time It's Personal" ברחבי בריטניה. הם הופיעו עד חודש מאי. ביוני של אותה השנה הוא הפך למופע הפותח בסיבוב ההופעות של הזמרת דמי לובאטו. ארצ'ולטה הופיע גם עם ג'ורדין ספארקס.
ארצ'ולטה הופיע בטלוויזיה בסדרה של ערוץ ניקלודיאון ICarly בתפקיד עצמו, ובסדרה של ערוץ דיסני האנה מונטנה גם כן בתפקיד עצמו. הוא ביצע בפרק דואט עם מיילי סיירוס שנכנס לפסקול העונה השלישית של הסדרה.
בשנת 2009 הוא זכה בשלושה פרסי Teen Choice Awards -פרס על שיר האהבה האהוב ביותר, האמן החדש הטוב ביותר, והמופע הטוב ביותר ביחד עם דמי לובאטו. באותה שנה הוא גם זכה בפרס "הזמר העולה" בטקס האלמה (ALMA).
ארצ'ולטה חבר בארגון הצדקה Do Something.org והיה פעיל במספר רב של אירועי צדקה. ב-2010 הוא היה אחד מהאומנים שהקליטו גרסה לטינית של השיר We Are the World של מייקל ג'קסון שכל הכנסותיו הלכו לעזרה לנפגעי רעידת האדמה בהאיטי.
ארצ'ולטה כתב ספר שנקרא Chords of Strength ("אקורדים של עוצמה"). לדברי האתר Amazon, הספר יספר את "המסע הבלתי צפוי ומעורר ההשראה" של דייוויד,"כולל איך הוא התגבר על המחלה במיתרי הקול והשיג את חלומו להיות זמר. הוא חושף את חוסר הביטחון שהרגיש בקשר לקולו לפני שהבין שהוא אוהב את הדרך שהשירה גורמת לו להרגיש יותר משלא אהב את הדרך בה נשמע. בסיפור החיים האישי הזה, דייוויד נפתח ומספר על הכוח שהוא שואב מהאמונה הבלתי מעורערת שלו ומשפחתו העיקשת. הוא משלם-מחווה לאלה שהמשיכו לעורר בו השראה ודרך הדוגמה שלהם לעזור לו להאמין בעצמו, בכישרון שלו, וביכולות שלו." הספר יצא בתאריך ה-1 ביוני 2010.
ב20/7/10 יצא הסינגל הראשון לדיסק השני של ארצ'ולטה שנקרא "Something 'bout Love". האלבום "Other Side of Down" יצא ב-5 באוקטובר 2010. ב-18 בפברואר 2011 הודיעה חברת התקליטים ג'ייב רקורדס כי היא סיימה את החוזה עם ארצ'ולטה. בסוף שנת 2011 יצא ארצ'ולטה לשליחות כמיסיונר בצ'ילה שארכה במשך כשנתיים.
בתחילת שנת 2012 כיכב ארצ'ולטה בסדרת הפיליפינית "Nandito Ako". ב-26 במרץ 2012 הוציא לאור את אלבום האולפן "Forevermore". ב-7 באוגוסט של אותה השנה הוציא לאור את אלבום האולפן "Begin".
ביוני 2021 יצא מהארון כחבר בקהילה הגאה.
אייל וייזר
הוקי פוקי – קטסטרופה נפשית משוללת אמונה
"הוקי פוקי" הוא מחזה נרטיבי שבמרכזו שבע דמויות המבקשות להתנתק מזהותן ומהתפקידים החברתיים הכפויים שהוטלו עליהם. בין הדמויות: מחזאי המבקש לזקק אל הבמה קטסטרופה נפשית משוללת אמונה כדי להצדיק את הכתרתו כממשיכו של חנוך לוין, אשתו המבקשת לקחת חלק במחזה שנרקם ושחקנית ערביה שמבקשת להיות משהו שהוא מעבר לייצוג של האומה הפלסטינית וסבלה, נכה על כסא גלגלים, יוצאת לדייטים סדרתית, אחותה ליצנית שמגלה ששמה המקצועי נגנב ופסיכולוגית שמקיימת רומן סודי עם היטלר. המחזה רץ שנתיים בתיאטרון תמונע וכמו כן הציג במרכז לתיאטרון עכו ובמעבדה בירושלים ושחקו בו: ענת גת דגן, אביטל אדר, גלעד פרידמן, יונתן בר-אור, נעמי גולדשטיין, דריה אברהם ויפעת ישראל. המחזה הציג בתיאטרון טריסטן בייטס בלונדון כחלק מפרויקט חשיפת מחזאים צעירים. השחקנית אביטל אדר הייתה מועמדת בקטגוריית שחקנית המשנה בטקס פרסי היצירה העצמאית.
מיין ג'רוזלם – המופע של סבינה סאובר
פרויקט שבסיסו עומדת זהות בדויה של צלמת ואמנית קונספטואלית גרמניה בשם סבינה סאובר, במסע המקצועי והאישי שלה ממזרח ברלין למזרח ירושלים. המחזה נוצר בשיתוף עם הצלם והאמן רמי מימון, ושחקה בו השחקנית מיכל ויינברג. את התפאורה עיצב המעצב התעשייתי ינון פרס. ההצגה רצה מ-2011 בתיאטרון תמונע והציגה בתיאטרון רוקסי (בזל) במסגרת פסטיבל נופי תרבות שווייצריה ישראל.
באפריל 2013 השתתף בפסטיבל Radikal jung – Münchner Volkstheater. במינכן וזכה בו בפרס המבקרים.
במאי 2013 השתתפה הציגה בתיאטרון הלאומי של קפריסין בניקוסיה.
זו היא הארץ – סלון דחויי היצירה הציונית
שיתוף פעולה בין אייל וייזר לרמי מימון וינון פרס, איתם עבד על "מיין ג'רוזלם", אליהם מצטרפים מעצבת האופנה תמר לוית (מוסלין ברדרס) והשחקנים-היוצרים והשותפים: אפרת ארנון, נתלי פינשטין ונטע וינר (סיסטם עאלי).
"זו היא הארץ" הוא פסטיבל פיקטיבי המבקש להוות תגובה לפרס הציונות, פרי יוזמתה של שרת התרבות מאוקטובר אשתקד. תוכנית ב' של הפסטיבל כוללת את עבודותיהם של שלושת האמנים הבדויים: