cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אכפת לי (סרט)
הפצה
הסרט הוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו ב-12 בספטמבר 2020. זמן קצר לאחר מכן, נטפליקס רכשה את זכויות ההפצה לסרט. הסרט הופץ לצפייה ב-19 בפברואר 2021.
פלוריאן הארטהרץ
פלוריאן הארטהרץ (בגרמנית: Florian Hartherz; נולד ב-29 במאי 1993 באופנבך שבגרמניה) הוא כדורגלן גרמני המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת פודבסקידזי ביילסקו-ביאלה מליגת העל הפולנית.
קריירת מועדונים
הארטהרץ גדל במחלקות הנוער של קיקרז אופנבך, SpVgg דיטשהיים, SG רוזנהו אופנבך, איינטרכט פרנקפורט ו-וולפסבורג. הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצות המילואים של וולפסבורג ושל ורדר ברמן. ב-28 בינואר 2012 ערך הארטהרץ את הופעת הבכורה שלו בבונדסליגה, בתיקו 1-1 נגד באייר לברקוזן במסגרת עונת 2011/2012 בבונדסליגה. בסך הכל ערך עשר הופעות במדי ורדר ברמן במסגרת הבונדסליגה.
ב-2 בספטמבר 2013 חתם הארטהרץ בפאדרבורן 07 מהבונדסליגה השנייה. הוא ערך במועדון 46 הופעות ליגה במסגרת הבונדסליגה והבונדסליגה השנייה, והבקיע שער אחד.
ב-1 ביולי 2016 חתם בארמיניה בילפלד מהבונדסליגה השנייה. הוא ערך 116 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע ארבעה שערים. בתום עונת העפילה ארמיניה בילפלד לבונדסליגה.
ב-4 באוגוסט 2020 חתם הארטהרץ בפורטונה דיסלדורף מהבונדסליגה השנייה. בסך הכל ערך 32 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד.
ב-21 ביוני 2022 חתם הארטהרץ על חוזה לעונה אחת במכבי נתניה מליגת העל הישראלית.
בפברואר חתם בפודבסקידזי ביילסקו-ביאלה מליגת העל הפולנית.
הנקודה החמה של אי הפסחא
הנקודה החמה של אי הפסחא (באנגלית: Easter hotspot) היא נקודה חמה געשית בדרום מזרח האוקיינוס השקט. הנקודה החמה יצרה את רכס סאלס אי גומס (Salas y Gomez Ridge), הקרוי גם רכס סאלה אי גומס (Sala y Gomez Ridge), רכס הרי געש (שרובו תת-ימי), הכולל עשרות הרי מצולה. הרכס מתחיל בהר המצולה פוקאו ואחריו הר המצולה מואי, שניהם ממערב לאי הפסחא, והוא נמשך לאורך 2,700 קילומטרים מזרחית עד לרכס נסקה. הרכס נוצר כאשר לוח נסקה, לוח טקטוני ימי, עבר מעל לנקודה החמה של אי הפסחא. התנועה של לוח נסקה ולוח פרלון, לוח טקטוני היסטורי, מעל לנקודה החמה של אי הפסחא יצרה רכס תת-מימי ארוך, שקצהו המזרחי עובר הפחתה מתחת לפרו. רק באי הפסחא והאיונים סביבו ובאי הקטן סאלס אי גומס בולט רכס סאלס אי גומס מעל פני המים.
הנקודה החמה נמצאת כיום מערבית לאי הפסחא באזור נרחב בקוטר של 200 קילומטרים, הכולל שדות געשיים תת-ימיים והרי מצולה שגילם פחות מחצי מיליון שנים. ממזרח לו השדות הגעשיים אהו (Ahu), אומו (Umu) וטופה (Tupa), השוכנים על רכס בין 2 מיליון שנים, ומזרחית להם הרי המצולה מואי ופוקאו ואי הפסחא, השוכנים על רכס בן 3 מיליון שנים.
בניגוד למחשבה המקובלת שמיקומה של נקודה חמה הוא קבוע ושרשרת הרי הגעש שהוא יוצר נובעים רק מתנועת הלוחות הטקטוניים מעליה, מצא מחקר מ-2002, שהנקודה החמה של אי הפסחא איננה קבועה וזזה מערבית יחסית לנקודה החמה של הוואי.
ייתכן שהנקודה החמה אחראית גם להתהוותם של איי טואמוטו ואיי ליין, ושרשרת הרי המצולה שביניהם, כאשר הלוח הפסיפי עבר מעל לנקודה החמה של אי הפסחא.
יחסי פורטוגל–רומניה
יחסי פורטוגל–רומניה הם יחסי החוץ בין פורטוגל לרומניה. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1917, ופורטוגל הכירה בעצמאותה של רומניה מאז 1880.
שתי המדינות חברות מלאות בנאט"ו ובאיחוד האירופי. בפורטוגל חיים 30,750 אנשים ממוצא רומני.
אירועים בולטים
באוקטובר 2013 חתמה רומניה על חוזה לרכישת 12 מטוסי קרב F-16 פייטינג פלקון AM / BM מפורטוגל. הם נכנסו לשירות בחיל האוויר הרומני בין אוקטובר 2016 למחצית השנייה של 2017.
חברות
בנק המילניום הפורטוגלי פעל ברומניה בין אוקטובר 2007 לנובמבר 2015.
Have Yourself a Merry Little Christmas
Have Yourself a Merry Little Christmas הוא שיר שנכתב בשנת 1943 על ידי יו מרטין וראלף בליין. השיר בוצע לראשונה על ידי ג'ודי גרלנד בסרט "פגוש אותי בסנט לואיס" שהופק על ידי מטרו גולדווין מאייר ויצא לאקרנים בשנת 1944.
במשך השנים זכה השיר לגרסאות כיסוי על ידי אמנים רבים, ביניהם סם סמית', מייקל בובלה, ג'וש גרובן, ג'ון לג'נד, אזיליה בנקס וקלי קלרקסון.
רקע
השיר נכתב על ידי יו מרטין וראלף בליין לסרט המוזיקלי "פגוש אותי בסנט לואיס". לדברי מרטין, העבודה על השיר החלה ממנגינה בסגנון מדריגל שהוא לא הצליח להשלים, ולאחר מספר ימים זרק את הלחן שכתב לאשפה. לאחר מכן שמע בליין על המנגינה ממרטין ואמר ש"היא טובה מכדי לזרוק אותה". מרטין תיאר בראיון כי הוא "מודה על כך" שהם הצליחו למצוא את המנגינה שכתב באשפה מאוחר יותר. השניים כתבו ביחד את המילים לשיר, אך הטיוטה הראשונה שכתבו הייתה עצובה מידי, וג'ודי גרלנד, שביצעה את השיר בסרט, ביקשה מהם לכתוב גרסה מחודשת. מילות השיר שונו בהמשך לנוסח אופטימי יותר, אך נשמרה תחושת המלנכוליה המתבטאת בסצנה בסרט בה מבצעת גרלנד את השיר.
מנשה דובשני
מנשה דוּבְשָׁנִי (לעיתים נכתב דֻּבשני; כ'/כ"ב בתמוז תרע"ד, 14/16 ביולי 1914 – י"ט באדר ב' תשמ"ד, 23 במרץ 1984) היה מחנך ומחבר ספרי לימוד ישראלי, מורה למקצועות הומניים, מנהל בית ספר תיכון ומנהל בית הספר הגבוה להשתלמות מורים. חיבר עשרות ספרי עזר לבית הספר התיכון, ובזמנו היה שמו לשם נרדף לספרי עזר לבחינות הבגרות.
ביוגרפיה
עבד בכמה משרות פקידותיות בעת שהתגורר בירושלים, ובאמצע שנות ה-40 היה מזכיר מועצת קריית מוצקין. בתוך כך סיים לימודי משפטים בבית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה וסיים עבודה משפטית מעשית, אולם אז החליט שפניו להוראה ומצא את מקומו כמורה בחיפה. באמצע שנות ה-50 לימד שנתיים במדרשה עברית בבואנוס איירס. בהמשך אותו עשור היה למנהל מחלקת החינוך של הרצליה ולאחר מכן למנהל בית ספר תיכון בעיר. כמו כן, כיהן כחבר מועצת עיריית הרצליה.
דובשני אהב את ההוראה לשמה ואת עיסוקי הרוח הקשורים בה. בפרט אהב ללמוד את המקרא, שבו ראה יצירה ספרותית ישראלית נשגבת. בשנת 1958 היה ממשתתפי גמר חידון התנ"ך הראשון, שבו זכה האוטודידקט עמוס חכם.
באמצע שנות ה-60 החל לכהן כמנהל בית הספר הגבוה להשתלמות מורים. הוא שימש כמנהלו במשך קרוב ל-18 שנה, עד פטירתו, זמן קצר לפני שעמד לסיים את תפקידו זה. לאורך השנים הרבה להרצות בתחומי התמחותו. הוא מצא את מותו ב-1984 בעת שנשא הרצאה במקרא.
מנשה דובשני היה נשוי ליהודית דובשני, גם היא מורה (לבית הספר העממי) (נפטרה ב-2014), והתגורר בשכונת נוף ים בהרצליה. היה אב לשתי בנות ובן: אביביה רז-דובשני (פסיכולוגית, ואלמנתו של המחזאי אברהם רז (רוזנברג)), גלעד דובשני (אדריכל ופרופסור לאדריכלות בפקולטה לעיצוב ב-HIT מכון טכנולוגי חולון) ואפרת לוריא.
עבודתו הספרותית
בנעוריו, בראשית שנות ה-30, פרסם סיפור בלשי בשם "תער הדמים", שראה אור כחוברת ב"ספריית הבלש" (תרצ"ב). מאוחר יותר באותו עשור, כשעבד כפקיד, פרסם בהוצאת מצפה ספר מקצועי, "ספר מכתבים מסחריים" (תרצ"ו), ובהמשך פרסם מהדורה חדשה שלו ("מכתבים מסחריים ומשרדיים", הוצאת מ. ניומן, תש"ט). כשנתיים לאחר מכן פרסם ספר מקצועי נוסף ללומדים את מקצועות הפקידות והמסחר, "משרדות ובנקאות" (הוצאת עבר, 1938). בתוך כך תרגם מאנגלית (בשם העט "מנשה בן-לוי") ספר על "הצד המיני של הנישואין" (תרצ"ח). באמצע שנות ה-40, בעת ששימש כמזכיר מועצת קריית מוצקין, פרסם את הספר "המועצה המקומית: חוקתה, סמכויותיה ופעולותיה" (י' צ'צ'יק; המחלקה לתרבות שליד הועד המרכזי של הסתדרות הפקידים העברים בא"י, 1946), שזכה בפרס מטעם חבר המועצות המקומיות.
הערכה וביקורת
תמימות דעים שררה באשר לאיכות ספריו של דובשני; הם זכו לתפוצה נרחבת, והשם "דובשני" הפך שם נרדף לספרי הכנה לבחינות הבגרות. צדו השני של המטבע היה הביקורת שנמתחה על שספריו הביאו למעשה לכך שתלמידים יכלו לעבור את בחינות הבגרות מבלי שעיינו כלל במקורות ואף מבלי שרכשו מיומנויות אקדמיות, שכן די היה ללמוד את ספריו בעל-פה.
העיתונאי דוד לאזר, עורך המוסף הספרותי של "מעריב", כתב ב-1966:
בתגובה למאמרו של לאזר כתב בוגר תיכון טרי מכתב למערכת שבו סיפר:
ב-1972 כתב יוסי ביילין ב"דבר" כי "בתחום הספרות העברית נותר דובשני המושל בכיפה", והוסיף: "המורים רותחים למראה ספרוניו המופצים בין התלמידים ומוחקים בזעם כל תשובה במבחן הנתונה להשראתו, אבל כלום לא עוזר".
בכותבו על החוויה הישראלית, הפזמונאי וההומוריסטן יורם טהרלב, שהיה תלמיד תיכון בזמנו של דובשני, כתב:
ספריו
נוסף על הספרים ברשימה שלעיל, דובשני פרסם עוד עשרות ספרי עזר לבית הספר התיכון ולהכנה לבגרות בנושאי ספרות עברית, המקרא ומחשבת ישראל.
ג'ו יורגנסן
ד"ר ג'ו יורגנסן (נולדה ב-1 במאי 1957) היא פעילה פוליטית אמריקאית, מועמדת המפלגה הליברטריאנית בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020 . הייתה גם המועמדת של המפלגה למשרת סגנית הנשיא בבחירות לנשיאות ב-1996 כשותפתו למירוץ של הסופר הארי בראון.
פעילות פוליטית
הפעם ההראשונה בה התמודדה יורגנסן על משרה פוליטית הייתה בבחירות לבית הנבחרים שנערכו ב-1992, והתמודדה כליברטריאנית על מושב מטעם מחוז הקונגרס הרביעי של דרום קרוליינה. יורגנסן סיימה את המירוץ במקום השלישי וקיבלה כ-2.2% מכלל הקולות.
במערכת הבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-1996, המפלגה הליברטריאנית מינתה את יורגנסן למועמדת לתפקיד סגנית הנשיא ואת הסופר הארי בראון למועמד לתפקיד הנשיא.
הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020
ב־13 באוגוסט 2019 הגישה יורגנסן לוועדת הבחירות הפדרלית טופס התמודדות על המועמדות לייצוג המפלגה הליברטריאנית. היא החלה את הקמפיין שלה בכנס המפלגה הליברטריאנית שנערך בדרום קרוליינה ב-2 בנובמבר 2019 ולבסוף זכתה במועמדות ונבחרה לייצג את המפלגה בבחירות לנשיאות ב-2020, לצד המועמד של המפלגה לתפקיד סגן הנשיא, ספייק כהן, היהודי השני שרץ כמועמד לתפקיד סגן הנשיא (הראשון היה המועמד הדמוקרטי, ג'ו ליברמן בבחירות לנשיאות 2000).
בחודש ספטמבר 2020, פרסמה רשימה של מועמדים פוטנציאליים לבית המשפט העליון לאחר מותה השופטת הליברלית רות ביידר גינסבורג במהלך כהונתה.
בבחירות הגיעה יורגנסן למקום השלישי, וזכתה בכ-1,800,000 קולות, המהווים 1.2% מכלל הבוחרים. היא לא הצליחה להשיג אלקטורים.
עמדות פוליטיות
יורגנסן מתנגדת להטלת אמברגו ומנגד גם מתנגדת לסיוע זר והיא תומכת בנסיגת כל כוחות הצבא האמריקאיים שנמצאים מחוץ לגבולות ארצות הברית.
בנוסף לכף יורגנסן מתנגדת לחילוט נכסים אזרחיים-פדרליים ואף תומכת בצמצום המלחמה בסמים, כמו כן היא מתנגדת לתהליך מיליטריזציה של המשטרה.
חיים אישיים
יורגנסן נשואה ויש לה שתי בנות ונכד, כמו כן היא הפסיקה לתקופה קצרה את הקמפיין שלה בעקבות מות אמה ב־3 בספטמבר 2020.
צינור הנפט סומד
צינור הנפט סומד (באנגלית: Sumed oil pipeline, ידוע גם כצינור הנפט סואץ-הים-התיכון, Suez-Mediterranean pipeline) הוא צינור נפט במצרים המשמש להובלת נפט גולמי ממסוף עין שוקנה בחופי הים האדום לאלכסנדריה שלחופי הים התיכון. מטרת הצינור לשמש חלופה למעבר מכליות נפט שמוצאם במפרץ הפרסי דרך תעלת סואץ. אורכו של הצינור 320 ק"מ, בנייתו החלה בשנת 1973 והושלמה בשנת 1977.
היסטוריה
הפרויקט לבניית צינור להובלת נפט גולמי מהים האדום לים התיכון החל על רקע חסימת התעלה למעבר אוניות לאחר מלחמת ששת הימים ביוני 1967, דבר שאילץ את מכליות הנפט לבצע סיבוב ארוך סביב כף התקווה הטובה. היוזמה להקמת הצינור גובשה בשנת 1973 על ידי מדינות המפרץ הפרסי: ערב הסעודית, כווית, קטר ואיחוד האמירויות הערביות יחד עם מצרים. בעקבות היוזמה הוקמה חברה בבעלות משותפת של המדינות שתבנה ותנהל את הצינור. בניית הצינור החלה בשנת 1974 והיא הושלמה בשנת 1977, זאת על אף שתעלת סואץ נפתחה שוב לאוניות לאחר מלחמת יום כיפור ב־1974.
מפרט טכני
אורכו של הצינור הוא 320 ק"מ (200 מייל), קוטרו 1,070 מילימטר (42 אינץ'). הקיבולת של הצינור כ-2.5 מיליון חביות נפט ביום. לצינור 3 תחנות שאיבה. הצינור אמור לספק נפט גולמי למזקקות הנפט בפוג'יירה ולנמלי היצוא שלה.
רדנקו דובראש
ראדנקו דובראש (בסרבית: Radenko Dobras; נולד ב-31 בינואר 1968) הוא שחקן כדורסל עבר סרבי. גובהו 2.01 מטרים.
ביוגרפיה
דובראש נולד בבאניה לוקה, יוגוסלביה, כיום בבוסניה והרצגובינה. בגיל 16 עבר לשחק בקבוצת בוסנה סרייבו. בין השנים 1988–1992 שיחק במכללת סאות' פלורידה, בה שיתף פעולה עם תומר שטיינהאור. כשחקן מכללות הודבק לו הכינוי 'הגנרל הסרבי'. בשנת 1992 חתם בהפועל תל אביב וזכה איתה בגביע המדינה כאשר קלע בגמר 29 נקודות. הקבוצה סיימה ראשונה את הליגה הסדירה, העפילה לגמר הפלייאוף, אך הפסידה בסדרת הגמר להפועל גליל עליון. דובראש הצטיין בשורות הקבוצה והיה בה לקלע מוביל. כעבור שנה שיחק חצי עונה בליגת ה-CBA, עזב את הקבוצה ולאחר מכן עבר תאונת דרכים קשה כשנהג ברכבו. בשנת 1994, לאחר שהתאושש מן התאונה חתם בהפועל ירושלים כזר לצדו של בילי תומפסון, ושיחק בה עונה אחת.
ב-1995 שב להפועל תל אביב, שיחק בה בתחילת העונה ועבר לאחר זמן קצר לאלבה ברלין, ועונה לאחר מכן הצטרף לבאמברג. בגיל 29 דובראש החליט לפרוש ממשחק, אך בעונת 2000/2001 שב לקדנציה שלישית בהפועל תל אביב בליגה השנייה לאומית ב'.
נבחרת לאומית
כנער שיחק בשנת 1985 בנבחרת הקדטים של יוגוסלביה לצידם של ולאדה דיבאץ וטוני קוקוץ', וזכה איתה באליפות אירופה. כמו כן שיחק בנבחרת יוגוסלביה עד גיל 20 והשתתף במסגרתה באליפות העולם שהתקיימה בבורמיו איטליה. הקבוצה זכתה במדליית זהב לאחר ניצחון בגמר על נבחרת ארצות הברית 76:86. דובראש שיחק בנבחרת עם ולאדה דיבאץ, טוני קוקוץ' ודינו ראדג'ה וקלע בממוצע למשחק 9 נקודות.
לאחר פרישתו
לאחר פרישתו החל לעבוד כיועץ השקעות בחברת מורגן סטנלי. מתגורר בטמפה, פלורידה שבארצות הברית.
TNT (חברה)
TNT היא חברת אופנה אורבנית לנוער בישראל מבית הוניגמן.
הקמה
החברה הוקמה בשנת 1999.
עד 2007 שלטה בכ-20% מהשוק הישראלי עם 57 סניפים. בנוסף פתחה סניפים ברומניה וברוסיה.
תהליך סגירה
בתחילת שנת 2018, קבוצת הוניגמן, שהחזיקה בחברת TNT, נקלעה לקשיים שנבעו, לטענתה, בשל שינויים בדפוסי הצריכה של הישראלים, בהם קניות מוצרי אופנה באינטרנט; נסיעות זולות לחוץ לארץ ורכישות בחו"ל, וכן בשל עליית שכר המינימום, עלויות שכירות גבוהות בקניונים, שם ממוקמים רוב סניפי החברה, ותחרות משמעותית בענף האופנה.
במאי 2018, מכרה הוניגמן את הרשת לאיש העסקים אלי חיאדרה תמורת 2 מיליון ש"ח . הוא צירף אליו מספר שותפים, מהם נפרד לאחר תקופה קצרה. המהלך לא צלח והחברה בהליכי סגירה הדרגתיים.
Webpack
Webpack הוא מאגד מודולים חינמי בקוד פתוח עבור ספריות ג'אווה סקריפט. הוא מיועד בעיקר לג'אווה סקריפט, אבל ניתן לעשות בו שימוש לצורך כל סוגי הקבצים המשמשים לפיתוח בצד הלקוח כולל HTML CSS ותמונות, אם כלולות החבילות המתאימות.
שימושים
Webpack אוסף מודולים חיצוניים ומייצר מהם קבצים מקומיים המייצגים אותם, ומאפשר לעשות בהם שימוש ללא ייבוא בפועל של המודולים שנמצאים בשימוש.
Webpack מייצר גרף תלות המאפשר למפתחי אינטרנט להשתמש בשיטה מודולרית למטרות פיתוח יישומי האינטרנט שלהם.
Node.js נדרש לשימוש ב-webpack.
שתי טכניקות דומות נתמכות על ידי webpack כשמדובר בפיצול קוד דינמי. הגישה הראשונה והמומלצת היא להשתמש בתחביר התואם את תקן ה-ECMAScript עבור ייבוא דינמי. הגישה הפחות מומלצת, היא להשתמש בתחביר require שנמצא בשימוש בעיקר ב-CommonJS.
Webpack מציעה גם שרת מקומי, לצורכי פתוח, המאפשר ניפוי שגיאות בזמן אמת. בשילוב של Babel ניתן גם לכתוב קוד בתקן מודרני שאינו נתמך בדפדפנים ישנים, ולקבל בסוף קובץ של קוד הנתמך בכמעט כל הגרסאות של הדפדפנים.
הגדרות
המודול מופעל משורת הפקודה בפקודה. ניתן להוסיף הגדרות שונות באמצעות הוספת דגלים (flags), או שניתן להגדיר אותו באמצעות קובץ תצורה ששמו. קובץ זה מגדיר כללים, תוספים וכו' עבור פרויקט בו הוא נמצא. באמצעות הקובץ האמור webpack ניתנת להרחבה באמצעות כללים המאפשרים למפתחים לכתוב משימות מותאמות אישית שהם רוצים לבצע בעת חיבור קבצים יחד. בכדי למנוע בעיות מטמון של הדפדפן שיגרמו לאי רענון לקובץ החדש ניתן להוסיף גיבוב ליניארי לשם הקובץ בכל פעם שהמודול רץ.
להלן דוגמה לקובץ הגדרות:
הפצצה (סדרת טלוויזיה, 2020)
הפצצה (ברוסית:  Бомба) היא סדרת דרמה רוסית, בהפקת ואלרי טודורובסקי שפרק הבכורה שלה שודר ברשת רוסיה-1 ב-9 בנובמבר 2020 ומככבים בה יבגני טקאצ'וק, יבגניה בריק, ויקטור דוברונראבוב, אולגה סמירנובה, אלכסנדר ליקוב, אגליה טראסובה, גנאדי ויריפאייב, ויקטור ראקוב ואחרים. הסדרה מגוללת את סיפור יצירת פצצת האטום הסובייטית הראשונה.
עלילה
המדען המבריק מיכאיל רובין מוצא עצמו במחנה עבודה עקב סכסוך אישי עם הקומיסר העממי לברנטי בריה. אך לפתע רובין משתחרר: חברו הטוב ועמיתו קיריל מורומצב המליץ על מיכאיל לפרויקט סודי ליצירת פצצת אטום סובייטית, והפיזיקאי אושר על ידי האקדמאי קורצ'טוב. מיכאיל חוזר למוסקבה ומגלה כי בזמן שהותו במחנה, ארוסתו אנה גאלייבה נישאה לקיריל.
על מנת למלא את משימת הממשלה בכל מחיר, יצטרכו מדענים צעירים לעבוד יחד, למרות הדרמה האישית בחייהם. הם מתמודדים עם מרוץ אל סף היכולות האנושית, סיכון אנושי והיום המכריע של הניסוי הראשון. לפיזיקאים אין מקום לטעות - עתיד העולם כולו ייקבע באתר הניסויים סמיפאלטינסק.
הסיפור מתחיל ב-6 באוגוסט 1945, כאשר ארצות הברית הטילה פצצה אטומית על הירושימה. זו הייתה התצוגה הראשונה בעולם של כוחו ההרסני של הנשק החדש ואירועי 29 באוגוסט 1949 סיימו את המונופול האמריקאי על נשק מסוג זה. ביום זה נוסתה פצצת האטום הסובייטית הראשונה באתר הניסויים ליד סמיפאלאטינסק.
פראן וולש
פראן וולש (באנגלית: Dame Frances Rosemary Walsh; נולדה ב-10 בינואר 1959)
היא תסריטאית, מפיקת סרטים ופזמונאית ניו זילנדית.
היא זוגתו של הקולנוען פיטר ג'קסון. לוולש היה חלק בכל סרטיו מאז 1989: כשותפה לתסריט מאז "פגוש את הפיבלים" וכמפיקה מאז טרילוגית שר הטבעות. היא זכתה בשלושה פרסי אוסקר עבור הסרט האחרון בטרילוגיה שר הטבעות: שיבת המלך.
ביוגרפיה
וולש נולדה בולינגטון (ניו זילנד) למשפחה ממוצא אירי.
היא למדה במכללת ולינגטון לבנות בשאיפה להיות מעצבת אופנה, אולם עברה להתעניין במוזיקה. היא לקחה הפסקות מהלימודים כדי להופיע עם להקת פאנק בשם וולסוקטס, למדה באוניברסיטת ויקטוריה, ולינגטון, והתמקדה בספרות אנגלית, סיימה ללמוד ב-1981.
קריירה
וולש פגשה את פיטר ג'קסון באמצע שנות השמונים בשלבי ההפקה הסופיים של הסרט דל התקציב "טעם רע" בו חיזרים מגישים בשר אדם כמזון מהיר. וולש שיתפה פעולה עם ג'קסון בכל תסריטיו מאז ואילך, בתחילה לרביעית הכותבים בסרטו הבא, הקומדיה השחורה "פגוש את הפיבלים" (1989). הזוג חבר עם הכותב סטיבן סינקלייר בקומדית אימים אותה החחילו לכתוב לפני "הפיבלים", סרט הזומבים "מוות קליני" (1992).
וולש וג'קסון עבדו על סרט הדרמה יצורים שמימיים (1994), לפי רעיון של וולש שהתבסס על ידידותן של הנערות פרקר והיולם, שרצחו את אימה של אחת מהן. הזוג היה מועמד על הסרט לפרס האוסקר. וולש ילדה את בילי ב-1994 ואת קייטי ב-1996. הם שבו לעבוד עם סרטי יוניברסל על קומדית האימה "עיר הרשע" (1996). הם ניהלו משא ומתן על עשיית רימייק לקינג קונג עד שנודע על הפקתם המתוכננת של גודזילה ו-Mighty Joe Young ויוניברסל החליטו לוותר על הרעיון, בחששם שהסרט יפסיד מול שני הסרטים שתקציבם גבוה יותר. ג'קסון רצה לנסות לעבוד על פנטזיה ופנה למירמקס כדי לביים סרט שיהיה מבוסס על עבודתו של ג'. ר. ר. טולקין. ב-1998 ניו ליין סינמה סיפקו את הגב הכלכלי כדי לבצע את העיבוד בן שלושת החלקים לקלאסיקה של טולקין שר הטבעות.
וולש עם ג'קסון ופיליפה בוינס כתבו את התסריט של טרילוגית סרטי שר הטבעות (2003-2001) (סטיבן סינקלייר השתתף בכתיבת תסריט הסרט השני "שני הצריחים"). הם חלקו ביניהם פרסים רבים בכללם פרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר עבור שר הטבעות: שיבת המלך. וולש הייתה גם אחת המפיקים ושותפה להלחנה של שני שירים ב"שיבת המלך" (Into the West) ו"A Shadow Lies Between Us", שזיכה אותה באוסקר נוסף באותו ערב.
וולש, ג'קסון וביונס שבו לשתף ביניהם פעולה כשכתבו יחדיו את תסריט הסרט "קינג קונג (2005)", שאושר ביוניברסל אחרי הצלחת טרילוגית שר הטבעות. הזוג שיתף פעולה בעיבוד הרומן לסרט מבט מגן עדן ובעיבוד בן שלושה החלקים לספר ההוביט.
וולש מעדיפה לשמור על פרטיות יותר מאשר ג'קסון או בוינס; היא לא התראיינת ל-DVD של סרטי שר הטבעות; אבל היא פירשנה את הסרטים בהערות הבמאי. היא תורמת לסרטים את קולה ומדבבת את צרחתם של הנאזגול.
פרסים והוקרה
וולש זכתה בשלושה פרסי אוסקר: ב-2004, עבור הסרט הטוב ביותר, התסריט המעובד הטוב ביותר והשיר המקורי הטוב ביותר, כולם לסרט שר הטבעות: שיבת המלך והייתה מועמדת לשבעה פרסי אוסקר.
ב-2002 העניקה לה אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת את התואר גבירת עמיתת (Dame Companion) מסדר ההצטיינות של ניו זילנד על הישגיה בסרט.
ב-2019 המלכה קידמה אותה לעמיתת (Companion) מסדר ההצטיינות של ניו זילנד, עבור הישגיה בסרט.
רשימת סרטים
בסרטים הבאים הייתה תסריטאית, אלא אם כן צוין אחרת:
ספריית אל-בודיירי
רוב כתבי היד כתובים בערבית, ומיעוטם בטורקית עות'מאנית ובפרסית. הספרייה והארכיון פתוחים לקהל הרחב, בתיאום מראש.
היסטוריה
ספריית אל-בודיירי צמחה מתוך האוסף של שריף ירושלים במאה ה-18, שייח מוחמד אבן-בודייר, שהיה איש דת סופי שלמד באל-אזהר, בן למשפחה אצילה שהגיעה מחיג'אז לירושלים במאה ה-9. בבעלותו של אבן-בודייר היו נכסים רבים, שאת חלקם ירש מאביו. הוא החל לאסוף כתבי יד בגיל 15, והרחיב את ספרייתו ללא הרף עד מותו בשנת 1805. לאחר מותו המקום נסגר והוזנח, עד שבשנת 2003 החליטה משפחת אל-בודיירי לשפץ את הספרייה ולפתוח אותה מחדש. לקראת הפתיחה נקלטו בספרייה 520 כתבי יד נוספים, שלוקטו מבני המשפחה. ספריית אל-בודיירי ממשיכה לפעול מביתו של השייח מוחמד אבן-בודייר, כפי שביקש בצוואתו. הספרייה פתוחה לקהל הרחב בתיאום מראש.
בשנת 2008 החל תהליך של דיגיטציה ושימור האוסף, בשיתוף פעולה עם האיחוד האירופי כחלק מ. הקטלוג הדיגיטלי של הספרייה הוא חלק מאוסף כתבי יד אסלאמיים שרוכזו באוסף היל על ידי אוניברסיטה במינסוטה.
אוסף כתבי היד
אוסף ספריית אל-בודיירי כולל כ-1,300 כתבי-יד מהמאה ה-12 ואילך, וכן עשרות ספרים מהמאה ה-20 ומסמכים היסטוריים של משפחת אל-בודיירי, בהם יומנים, התכתבויות אישיות ומסמכים משפטיים המתוארכים לתקופה העות'מאנית המאוחרת. רוב כתבי היד כתובים בערבית, ומיעוטם בטורקית עות'מאנית ובפרסית.
בשנת 1987 פורסם קטלוג ובו 636 כתבי יד שהועתקו למיקרופילם 35 מ"מ. בשנת 2010 פורסם קטלוג מעודכן ובו גם כתבי היד שנוספו בשנת 2003.
הנהלת הספרייה החלה ביצירת קטלוג מקיף חדש באביב 2010 וסיימה את העבודה על טיוטת הקטלוג בינואר 2011. על פי דו"ח של מרכז המחקר הפלסטיני-אמריקאי, כמחצית מכתבי היד בספרייה השתמרו היטב, רבע מהם זקוקים רק לכריכה מחודשת, והשאר במצב רעוע.
באתר פרויקט שימור המורשת הבין-תרבותית במדינות הים התיכון מצוין שרוב כתבי היד בספרייה עוסקים בתולדות האסלאם ובסופיזם. באוסף נמצאים 6 כתבי יד ייחודיים, שלא ידוע על עותק נוסף שלהם. כתב היד העתיק ביותר באוסף, "המסר הקאשירי", נכתב בשנת 1167.
קארן אולנבק
קארן קסקולה אולנבק (באנגלית: Karen Keskulla Uhlenbeck; נולדה ב-24 באוגוסט 1942) היא מתמטיקאית אמריקאית, פרופסור ועומדת בראש הקתדרה על שם במחלקה למתמטיקה באוניברסיטת טקסס באוסטין. אולנבק נחשבת מומחית מובילה במשוואות דיפרנציאליות חלקיות. בשנת 2019 זכתה בפרס אבל והייתה לאישה הראשונה הזוכה בפרס זה. בנוסף, הוענקה לה מדליה הלאומית למדעים של ארצות הברית ו.
קורות חיים
אולנבק נולדה בקליבלנד, אוהיו כקארן קסקולה, וגדלה במדינת בניו ג'רזי. ב-1960 החלה ללמוד באוניברסיטת מישיגן במסגרת תוכנית מצוינים. באותה תקופה שתי האוניברסיטאות הידועות במדינתה ניו ג'רזי, פרינסטון וראטגרס, לא קיבלו סטודנטיות. במהלך התואר היא שינתה את ההתמחותה מפיזיקה למתמטיקה, בעקבות קשיים במעבדה ונלהבות מקורס המתמטיקה המתקדם. לאחר שסיימה בהצטיינות את התואר, החלה תואר מתקדם במכון קוראנט למדעי המתמטיקה באוניברסיטת ניו יורק. לאחר נישואיה עם הביוכימיאי אולקה אולנבק בשנת 1965, שלמד באוניברסיטת הרווארד, עברה לאוניברסיטת ברנדייס, במדינת מסצ'וסטס. שם קיבלה תואר דוקטור בשנת 1968. בהנחייתו של רי'צרד פאלאיס עבודת הדוקטורט שלה עסקה בחשבון וריאציות ו.
לאחר מספר משרות זמניות במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס ואוניברסיטת קליפורניה בברקלי, עברה אולנבק למשרת הוראה באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין יחד עם בעלה ב-1971. לאחר גירושים מבעלה, עברה אולנבק לאוניברסיטת אילינוי בשיקגו כפרופסור. בשנת 1983 קיבלה מענק מקארתור (המכונה "מענק הגאונים") ועברה לאוניברסיטת שיקגו, ומשם לאוניברסיטת טקסס באוסטין בשנת 1988 כראש הקתדרה על שם, שם היא נמצאת עד היום.
פעילות מחקרית
אולנבק משתמשת בחשבון וריאציות ומשוואות דיפרנציאליות חלקיות, גאומטריות בפרט, בבעיות שאינן תלויות בקנה מידה לפתרון בעיות בתורת הכיול ומשוואות גלים לא ליניאריות, כגון משוואות שרדינגר לא ליניאריות במערכות קוונטיות. בנוסף, אולנבק התנסתה גם בגלי הלם וטופולוגיות מרחביות בשלושה וארבעה ממדים, ומתעניינת גם ב.
קידום נשים במתמטיקה
לאורך מסלולה האקדמי ראתה קארן אולנבק את הקושי שחוו נשים להשתלב בתחום המתמטיקה, והיא בעצמה התקשתה למצוא עבודה בגלל אפליית נשים. המקומות שהיו מעוניינים בבעלה לא הסכימו להעסיק אותה בטענה שיש חוקים נגד נפוטיזם, אך לאחר כמה שנים התברר לה כי כלל לא היו חוקים כאלה, ושהסיבה האמיתית שלא התקבלה הייתה מכיוון שהיא אישה. בעקבות כך, הקימה אולנבק בשנת 1994 את תוכנית הנשים במתמטיקה כחלק מהמכון המתמטי פארק סיטי (אשר הייתה שותפה להקמתו) במכון ללימודים מתקדמים בפרינסטון. התוכנית נערכת במשך שבועיים בקיץ מדי שנה ובה הרצאות וסמינרים רבים במטרה ליצור שוויון מגדרי במתמטיקה.
באנדרלה
באנדרלה (בצרפתית: Bandrélé) היא קומונה בדרום המזרח האי גרנט טר שבמיוט. הקומונה מאגדת בתוכה שישה כפרים, באנדרלה-ווילג', מתסאמודו, ניאמבאדאו, דאפני, אמורו ובאמבו-אסט. בקומונה 6,838 תושבים לפי מפקד האוכלוסין של שנת 2007
לאגר
לאגר הוא סוג של בירה שבושלה ו"התבגרה" בטמפרטורה נמוכה. לאגרים מיוצרים משמרי לאגר, שמסוגלים להגיע לרתיחה בטמפרטורה נמוכה יחסית.
ישנו מנעד רחב של לאגרים שמשתנים בצבעם, בטעמם ובאחוז האלכוהול שלהם; הם יכולים להיות בהירים, ענבריים או כהים, ואחוז האלכוהול שלהם נע לרוב בין 4% ל-7%, אם כי ניתן למצוא גם לאגרים בעלי 2% או 10% אלכוהול.
כיום, לאגר בהיר ("חיוור") הוא סגנון הבירה הנצרך ביותר בעולם והזמין ביותר מבחינה מסחרית.
סוגי לאגרים
לאגרים נעים בצבעם בין צהבהב בהיר במיוחד, דרך גוני ענבר בז'אנרים כמו לאגר וינאי ועד חום כהה ושחור בבירות דוגמת דונקל ושוורצביר. עומק הצבע נובע מאופי גרעיני הלתת שמשומשים בבישול הלאגר; בכדי לייצר לאגר בהיר משתמשים בלתת שעורה לא קלויה, ולעיתים אף מוסיפים דגנים אחרים דוגמת אורז ותירס על מנת להעניק סיומת קלה ו"קריספית" לבירה. לאגרים כהים יותר דורשים לתת קלויה ברמות משתנות, וזאת על מנת ליצור פרופיל טעמים קלוי יותר, ואף כמעט שרוף.
לאגר בהיר
הלאגרים הנפוצים ביותר בעולם כיום הם לאגרים בהירים. טעמם של הלאגרים הבהירים הוא עדין לרוב, והיצרנים ממליצים לשתותם לאחר קירור. צבעם צהבהב בהיר עד זהוב, הם בעלי גוף קל ולרוב מבושלים עם "כשות אצילה" - זני כשות בעלי מרירות נמוכה וארומות גבוהות.
תהליך הבישול האופייני לסגנון זה התפתח באמצע המאה ה-19, כאשר גבריאל סדלמאייר (Gabriel Sedlmayr) לקח את הטכניקות ששימשו אותו לבישול אייל בהיר אל מבשלת ספאטן (Spatenbräu) בגרמניה ויישם אותן על שיטות בישול הלאגר הקיימות.
הליך הבישול שהמציא סדלמאייר אומץ במהרה על ידי מבשלי בירה נוספים, ובראשם יוסף גרול (Josef Groll) שהפיק בבוהמיה (כיום חלק מצ'כיה) את בירת הפילזנר הראשונה - פילזנר אורקל. הבירות שבושלו בהליך זה - בהירות, עדינות ויציבות - הפכו במהרה למצליחות ביותר והתפשטו בהדרגה אל כל רחבי העולם, עד שהיו לסגנון הבירה הנצרך ביותר בעולם כיום.
לאגר וינאי
סגנון הלאגר הוינאי פותח על ידי אנטון דרייר (Anton Dreher) בשנות ה-30 של המאה ה-19. בשנת 1833, בזמן שטייל עם גבריאל סדלמאייר באנגליה ובסקוטלנד, דרייר צבר ידע אודות תהליך ההפקה של הלתת הבהיר. הוא שילב את טכניקות הפקת הלתת עם התססה בטמפרטורה נמוכה, וזאת בעזרת שמרים שניתנו לו על ידי סדלמאייר. בסוף שנות ה-40 של המאה ה-19, שכר דרייר מרתף בו הוא ביגר ויישן את הבירות שלו בטמפרטורה נמוכה, תהליך שנקרא "לאגרינג". התוצאה הייתה בירה "נקייה", ענברית ובהירה ביחס לבירות אחרות באותה התקופה, הודות לשימוש בכבשנים "אנגליים" נטולי-עשן.
לאגר כהה
לאגרים היו כהים בעיקרם עד שנות ה-40 של המאה ה-19; לאגרים בהירים לא היו נפוצים עד מחצית המאה השנייה, אז הוצגו פיתוחים טכנולוגיים שהקלו על ייצורם. לאגרים כהים נעים בצבעם בין ענברי לחום-אדמדם כהה. לאגרים כהים שונים יכולים להיות מסווגים בתור לאגר וינאי, לאגר ענברי, דונקל, טמאווה (tmavé) או שוורצביר, בהתאם לצבעם, לשיטת הבישול ולאזור בו הם נוצרו.
משמעות המילה "טמאווה" (tmavé) בצ'כית היא "כהה", וזהו המונח המקובל לכלל הבירות הכהות בצ'כיה; בירות כהות מאוד עד גוון כמעט שחור מכונות "צ'רנה פיבו" (černé pivo) - "בירה שחורה". המילה הגרמנית ל"כהה" היא "דונקל" (Dunkel), וזהו המונח המקובל לכלל הבירות הכהות בגרמניה. עם אחוז אלכוהול ממוצע של בין 4.5 ל-6% בנפח, בירות דונקל הן חלשות יותר מדופלבוק, סגנון נוסף של בירה בווארית כהה. דונקל הוא הסגנון המסורתי של העיירות והכפרים בבוואריה. שוורצביר, לאגר כהה הרבה יותר וכמעט שחור, עם טעמים המזכירים שוקולד, קפה ואניס (בדומה לסטאוט), מיוצר באופן מסורתי בסקסוניה ותורינגיה.
הפצצה (סדרת טלוויזיה, 2013)
הפצצה (ברוסית: Бомба) היא סדרת טלוויזיה רוסית, סדרת ריגול בבימויו של אולג פסנקו שכוללת 8 פרקים. היא שודרה ברשת רוסיה-1 בשנת 2013 ומככבים בה אלכסיי ברדוקוב, אנדריי פאנין ואולגה ארנטהולץ. הסטודנט איוואן גוצ'קוב, מוצא עצמו במעקב של השירותים החשאיים הסובייטים, כאשר הוא יצטרך להפוך למרגל על מנת למלא משימה שהופקדה עליו, להחזיר אהבה ולמצוא אושר אבוד.
עלילה
1941. ערב סמסטר ב' גורש במפתיע סטודנט המחלקה לפיזיקה ומכניקה, איוואן גוצ'קוב, מהמכון, כאשר מתאגרף מבטיח בעל ידע בשפות זרות החל להתעניין בו. גוצ'קוב נרשם לבית הספר למודיעין באותו יום. אין לו אפילו זמן להסביר את עצמו לחברתו האהובה ליקה. חברו הטוב ביותר של איוואן ויריבו הוותיק ניקיטה קריווצוב עושה זאת בשבילו. ניקיטה כבר זמן רב מאוהב בליקה, והוא חש שמקבל הזדמנות לזכות בלבה.
המלחמה מתחילה במהרה. השירותים החשאיים הסובייטים מקבלים מידע כי ארצות הברית מפתחת בסתר נשק מסוג חדש לחלוטין. בן הקהילה היהודית, הבעלים של חנות תכשיטים בסן פרנסיסקו, דן פרסקי, יוצר קשר עם קציני הביון הסובייטים. הוא מציע לנטוש מרגל רוסי בארצות הברית במסווה של ארוסה הנעדר של בתו שילה תחת השם סטנלי ליבר. ההכנות למבצע מיוחד מסוכן מתחילות בברית המועצות.
איוואן גוצ'קוב, שנמצא בשלב זה ביחידת חבלה מאחורי קו החזית, נצטווה להגיע למטה בכל מחיר. הוא זה שימלא את המשימה ויהפוך לסטנלי ליבר, ייסע לארצות הברית ויוציא שרטוטים של הפצצה החזקה וההרסנית ביותר בתולדות האנושות.
הפקה
הצילומים נערכו בקייב, פאודסיה, יאלטה, סבסטופול, אורדז'וניקידזה ובבירת בולגריה, סופיה.
ליגת האלופות בכדורעף
ליגת האלופות בכדורעף, או רשמית ליגת האלופות של קונפדרציית הכדורעף האירופית (באנגלית: CEV Champions League) היא תחרות אירופית בכדורעף גברים בין מועדוני הכדורעף המקצועניים באירופה ומהווה לליגה העליונה ביבשת ולמפעל היוקרתי ביותר בתחום הכדורעף באירופה.
זניט קאזאן הרוסית היא הקבוצה שזכתה מירב תוארי אליפות הליגה במתכונתה הנוכחית (5 פעמים) ומחזיקה בשיא רצף הזכייה (3 פעמים רצופות). צסק"א מוסקבה היא שיאנית הזכיות מאז הקמת הטורניר (13 זכיות) ובשיא הכללי לזכייה ברצף (4 פעמים רצופות).
מבנה
28 קבוצות נוטלות חלק בשלב הבתים ובו שבעה בתים. כל משחק מעניק נקודות בסדר, הבא:
שלב הפיינל-פור נערך בשיטה הבאה: 3 הקבוצות המנצחות מתמודדות בנוסף לקבוצה המארחת את הפיינל-פור. משחק הגמר נערך לרוב בחודש מרץ.
היסטוריה
רעיון הטורניר הוא יוזמתה של פדרציית הכדורעף הרומנית שפנתה עם ההצעה לארגון FIVB.
גביע האלופות האירופי בכדורעף נערך לראשונה בעונת 1959/1960 וזכתה בו קבוצת הכדורעף של צסק"א מוסקבה הסובייטית. מעונת 1960/1961 נערך גם טורניר גביע האלופות האירופי בכדורעף נשים. בעשור הראשון לקיומו השתתפו בו גם קבוצות כדורעף אפריקאיות מטוניס, מרוקו ומצרים.
בתחילה הטורניר נערך בשיטת פלייאוף, כשהמנצחת נקבעה בסיכום שני משחקים. בעונות 1965-1971 הפורמט שונה כך שנערך משחק בשיטת הטובה משלושה משחקים, משחקי בית חוץ ומשחק שלישי באולם נייטרלי במקרה שכל אחת ניצחה משחק אחד.
בשנים 1972-1988 הטורניר נערך בשיטת ליגה בת מספר מחזורים. שלב הגמר נערך בשיטת בית בן ארבע קבוצות שהקבוצה בעלת המאזן הטוב ביותר הוכרזה לאלופה.
משנת 1989 הליגה נערכת במספר שלבים: שלב בתים, פלייאוף ושלב הפיינל פור שבמרכזו משחקי חצי גמר, גמר ומשחק על המקום השלישי שנערכים בעיר אחת במשך יומיים (בפורמט הדומה למה שמתרחש ביורוליג). מארחת הפלייאוף נקבעת בהחלטת קונפדרציית הכדורעף האירופית לפני פתיחת העונה (כשהקבוצה המארחת משתתפת באופן אוטומטי בפיינל פור). יוצא מן הכלל היה בעונת 2008/2009 כששלב הפיינל פור נערך בפראג ללא השתתפות קבוצה צ'כית.
מאז עונת 1999/2000 נערך הטורניר במתכונת הנוכחית כליגת האלופות בכדורעף.
בעונת 2009/2010 ושתי העונות שלאחריה השתתפו 24 קבוצות, כשמהן 9 הקבוצות הגרועות ביותר הודחו מהשתתפות במפעלים האירופיים בעוד ארבע הקבוצות הטובות מהן השתתפו בגביע האתגר, הטורניר השני בחשיבותו בכדורעף האירופי. באותה עונה הפיינל פור תוכנן להיערך ב-10 וב-11 באפריל בלודז', פולין, אך נדחה לבסוף ל-1 ול-2 במאי בשל אסון התרסקות המטוס הנשיאותי ובו היו בכירי המדינה.
ישראל בליגת האלופות
החל מעונת 2016/2017 אלופת ישראל בכדורעף זכאית לקבל כרטיס להשתתף במוקדמות ליגת האלופות אך לא לקבל כרטיס ישיר לשלב הבתים עקב דירוג נמוך של הליגה.לפני שנת 2016 אלופות הליגה לא היו מקבלות כרטיס לליגת האלופות עקב דירוג נמוך של הליגה והיו משחקות בגביע CEV שזה המפעל השני בחשיבתו או בגביע האתגר המפעל השלישי בחשיבתו.
לאורך השנים האלופות הליגה העדיפו לא לשחק במפעל עקב תקציב נחות שיש להם משמועתית מקבוצות אחרות שמשתתפות במפעל שלא מספיק להתחרות באופן תחרותי אמיתי ומעדיפות לשחק בגביע CEV או בגביע האתגר שנחשבים למפעלים נוחים יותר ומתאימים יותר כדי להגיע להישגים ספורטיבים. הקבוצה שמודחת במוקדמות עוברת לשחק בשלב הראשון של גביע CEV.
בעונת 2016/2017 השתתפה הפועל מטה אשר במוקדמות כאשר פגשה את קבוצת טירול מאוסטריה הקבוצה הפסידה לה בשני המשחקים בבית ובחוץ והודחה.
בעונת 2017/2018 השתתפה מכבי תל אביב במוקדמות כאשר פגשה את שחטיור סוליגורסק מבלארוס מכבי ניצחה במשחק הראשון בבית אך הפסידה במשחק השני בחוץ והודחה בגלל נחיתות במערכות לטובת הבלארוסים.
ליגת האלופות בכדורעף נשים
ליגת האלופות בכדורעף נשים (CEV Women's Champions League) נערכת מאז עונת 1960/1961. הקבוצה שזכתה במירב תוארי הליגה היא קבוצת הכדורעף של דינמו מוסקבה, שזכתה בו 11 פעמים.
דארל עיסא
דארל אדוארד עיסא (באנגלית: Darrell Edward Issa; נולד ב-1 בנובמבר 1953) הוא פוליטיקאי ואיש עסקים אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-48 של מדינת קליפורניה. עיסא, חבר המפלגה הרפובליקנית, כיהן בעבר בבית הנבחרים בשנים 2001–2019, וייצג במרוצת השנים שני מחוזות קונגרס שכיסו בעיקר חלקים מצפון-מזרח העיר סן דייגו ומהמחוז בעל אותו השם. בשנים 2011–2015 ישב בראשות ועדת הפיקוח של בית הנבחרים.
עיסא שימש כמנכ"ל החברה "Directed Electronics", אותה ייסד ביחד עם שותף בשנת 1982. חברה זו היא אחת היצרניות הגדולות ביותר של מוצרי אבטחה לחלקי חילוף בתעשיית הרכבים. עם שווי נקי בן כ-250 מיליון דולר אמריקני, במהלך כהונתו בבית הנבחרים היה עיסא חבר הקונגרס של ארצות הברית האמיד ביותר. ב-10 בינואר 2018 הכריז עיסא כי לא יתמודד מחדש לתקופת כהונה עשירית. מייק לוין הדמוקרטי נבחר בבחירות 2018 להחליפו בקונגרס ה-116. בספטמבר 2018 מונה בידי נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ למנהל סוכנות הסחר והפיתוח של ארצות הברית (USTDA).
ב-26 בספטמבר 2019, עיסא הודיע כי בבחירות 2020 יתמודד במחוז הקונגרס ה-50 של קליפורניה. בבחירות מקדימות שהתקיימו במרץ 2020, סיים עיסא בקום השני אחרי עמאר קמפה‑נג'אר, מועמד המפלגה הדמוקרטית, ולפיכך עלה מולו להתמודדות ביום הבחירות הכלליות. בנובמבר 2020 גבר על קמפה-נג'אר, ונבחר אל הקונגרס ה-117 של ארצות הברית.
ראשית חייו
עיסא, השני מבין ששת ילדיהם של מרתה (לבית ביילפלט) ו-ויליאם עיסא, נולד בקליבלנד, הגדולה שבערי אוהיו. אביו היה אמריקאי ממוצא לבנוני שהשתייך אל הכנסייה המרונית, ואמו ממוצא גרמני ובוהמי אשר הייתה חברה בכנסיית ישו המשיח של קדושי אחרית הימים. בשנת 2006 נמנה בין ארבעת חברי הקונגרס ממוצא ערבי. בשנותיו האחרונות לילדותו, עברה משפחתו אל קליבלנד הייטס, פרוור יהודי של עיר הולדתו. רבים מחבריו הוא יהודים, ועל פי דיווחים שונים הוא אף עבד אצל רב, והיה לבקיא ברזי התרבות היהודית.
בשנת 1970, ביום הולדתו ה-17, עזב עיסא את בית הספר התיכון בו למד והתגייס לשירות בן שלוש שנים בצבא ארצות הברית. הוא שירת כטכנאי לסילוק פצצות והוקצה למשלוח החימוש ה-145. עיסא הוכשר לנטרל פצצות, והצהיר כי פלוגתו סיפקה אבטחה לנשיא ריצ'רד ניקסון כשסרקה אצטדיונים לשם ניקויים מחפצים חשודים לקראת עונת ה-MLB ב-1971. תחקיר של העיתונאי לאנס ויליאמס מהעיתון "San Francisco Examiner" ממאי 1998 מצא כי ניקסון לא נכח באף אחד ממשחקי ה-MLB בשנת 1971, אם כי הפלוגה של עיסא אכן ביצעה פעולות אבטחה בסדרת משחקים אלה. עם זאת, הגברת הראשונה של ארצות הברית פט ניקסון נכחה במשחק מספר 2 של בסדרת 1971, וזרקה את הזריקה הראשונה במשחק. לאחר משחקים אלה הועבר עיסא לתפקיד אפסנאי, כתוצאה מקבלת דירוגים ירודים.
ב-1972 השתחרר עיסא מהצבא לאחר שאביו לקה באוטם שריר הלב, וקיבל תעודת פיתוח חינוכי כללי (GED). פעמיים באותה השנה נעצר. באירוע הראשון הואשם בידי חבר מושבעים גדול בגניבה לכאורה של מזראטי, אך התובעים ביטלו את האישום. באירוע השני נעצר בגין נסיעה נגד כיוון התנועה בדרך חד-סטרית, ושוטר הבחין בכלי ירייה בתא הכפפות שלו. עיסא הואשם בנשיאת כלי נשק סמוי. הוא הודה באשמת החזקת נשק לא-רשום ונידון לשישה חודשי מאסר על תנאי, והוטל עליו קנס כספי זעיר. עיסא הצהיר כי הוא מאמין שהתיק הפלילי נמחק מאז.
עיסא למד מנהל עסקים באוניברסיטת סיאנה הייטס, מכללה רומית-קתולית באדריאן שבדרום מישיגן. מאוחר יותר החל ללמוד באוניברסיטת קנט סטייט באוהיו, שם נרשם לחיל הכשרת קציני המילואים של צבא ארצות הברית, שם הגיע לדרגת לוטננט שני. בכוחות המילואים של הצבא שירת בשנים 1976–1980 וקודם לדרגת קפטן. זמן קצר בטרם השתחרר מכוחות המילואים של הצבא ב-1980, הואשם שוב עיסא בגניבת מכונית יוקרה. התביעה ביטלה את התיק באוגוסט אותה שנה. בשנת 1981 היה מעורב בתאונת דרכים. הנהג השני תבע את עיסא בסך 20 אלף דולר אמריקני, ובסופו של דבר הגיעו שני הצדדים לפשרה מחוץ לכותלי בית המשפט בסכום שאינו פורסם.
קריירה עסקית
לאחר שעזב את הצבא, עיסא ואשתו השנייה, קתי סטנטון, שבו לאזור קליבלנד רבתי. לטענת עיסא, הוא ואשתו איגדו את חסכונותיהם, מכרו את מכוניותיהם (מרצדס משנת 1976 וחיפושית של פולקסווגן משנת 1967) וכן אופנוע מתוצרת ב.מ.וו, ולוו 50,000 דולר מבני משפחתם להשקעה בחברות "קוונטום", יצרנית אלקטרוניקה המנוהלת על ידי חבר משותף מקליבלנד הייטס שהרכיב מנורות הדברה (Bug zapper), חלקי רדיו CB ומוצרי צריכה שונים עבור חברות אחרות. אחד מאותם לקוחות, יצרנית אזעקות הרכב "סטיל סטופר", יסלול את דרכו של עיסא להון עצום. עיסא אמנם נאבק בדרך להצלחה פיננסית, והתייצב מבחינה כספית דרך עיקול הלוואה בסך 60 אלף דולרים, כאשר מייסד החברה ג'ואי אדקינס החמיץ תשלום שחב לעיסא.
עד מהרה השתלט עיסא על "סטיל סטופר", עד כדי כך שהיא סיפקה לתאגיד הענק "פורד" אלפי אזעקות רכב וניהלה משא ומתן להסכם דומה עם טויוטה. אך מוקדם בבוקר 7 בספטמבר 1982 עלו באש משרדי החברה והמפעל של "קוונטום" ו"סטיל סטופר" בעיר מייפל הייטס. ללוחמי האש נדרשו כשלוש שעות לכבות את הלהבות, ובנייני החברה נשרפו כליל. בחקירה משטרתית התברר כי השרפה הכילה "טביעות שרפה חשודות", שהוצתו בשני מקומות שונים בעזרת מאיץ בערה כגון בנזין. אדקינס, בעל החברה, גרס כי עיסא התכונן לשרפה כאשר הרחיב ב-462% את פוליסת הביטוח שלו שלושה שבועות קודם לכן, ופינוי מבעוד מועד של ציוד מחשבי המכיל מידע חשבונאי על לקוחות. חברת הביטוח "סנט פול ביטוחים", שנחשדה בהצתת השרפה ובהונאת ביטוח, שילמה תחילה 25 אלף דולר בלבד על נזקי השרפה.
הארגון "סטיל סטופר" שב במהרה לשגשוגו הקודם. עם עליית שיעור גניבות הרכבים בארצות הברית במהלך שנות ה-80 של המאה ה-20, עלה הביקוש להתקני אבטחה. רולס רויס, ב.מ.וו וג'נרל מוטורס הצטרפו לפורד ולטויוטה כלקוחות החברה. בשנת 1985 מכר עיסא את החברה ליצרן אזעקות בית בקליפורניה בשם "Directed Electronics" ועבר לפרוור ויסטה שבסן דייגו, שם החל להתגורר כדי לעבוד בחברה. כעבור זמן מה עזב את "Directed Electronics". עיסא הצליח להשתמש בידע שלו על החולשות באבטחות הרכבים שגנבי מכוניות ניצלו כדי לפתח מנגנוני גניבה יעילים. באמצעות חיישנים אשר הפעילו גלאי תנועה ולחץ על המכונית בשעת מעשה, המכשיר שפיתח יכול היה לחולל רעש גדול כדי להסב תשומת לב רחבה לגנב המכונית, כמו הפעלת הצופר והפעלת הקלטה והשמעה של קול המאיימות ומזהירות של הגנב. המכירות של החברה צמחו ממיליון דולר בשנה הראשונה לכ-14 מיליון דולרים בשנת 1989.
תחילת דרכו הפוליטית
מסע הבחירות הראשון של עיסא לתפקיד ציבורי היה ב-1998, כאשר התמודד למועמדות המפלגה הרפובליקנית לייצוג קליפורניה בסנאט של ארצות הברית מול הסנאטורית הדמוקרטית המכהנת ברברה בוקסר. הוא הוציא 10 מיליון דולר מכספו האישי במהלך מסע הבחירות, והתמודד נגד גזבר מדינת קליפורניה מאט פונג, חבר הקונגרס פרנק ריגס ושלושה מתמודדים אחרים. מטה הבחירות של פונג גייס תרומות בסך 3 מיליון דולר, וקבל כי עושרו של עיסא יצר שדה-פעולה לא יחסי (בנוסף לעשרת מיליוני הדולרים האישיים של עיסא, קיבל תרומות בסך 400,000 דולר נוספים). דוברו של עיסא טען מנגד כי הכסף נדרש כדי להתגבר על המוניטין הרב של פונג ברחבי קליפורניה. עיסא הפסיד בבחירות המקדימות לפונג, שזכה ב-45% מהקולות, בעוד עיסא נותר לא הרחק מאחור עם כ-40 אחוזים. ריגס גרף 10% מהקולות. סקר בסן פרנסיסקו שבוצע בקלפיות הראה כי מספר גדול של אמריקאים-אסייתים, המצביעים בדרך כלל בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית, חצה את הקווים לעבר הרפובליקנים כדי לסייע אסטרטגית לפונג, ששורשיו נטועים בסין.
בבית הנבחרים האמריקאי
לקראת הבחירות 2000 בארצות הברית, החליט רון פקארד, חבר בית הנבחרים של ארצות הברית בתקופת כהונתו התשיעית, שלא להתמודד מחדש במחוז הקונגרס ה-48 של קליפורניה. עיסא החליט להתמודד על מקום מושבו של פקארד, וניצל את ההכרה שצבר מהמירוץ הטרי לסנאט ב-1998. עיקר המחוז היה בצפון מחוז סן דייגו, אך היו בו חלקים זניחים ממחוז ריברסייד וממחוז אורנג'. עיסא סיים ראשון בבחירות המקדימות העל-מפלגתיות עם 35% מהקולות, וזכה במרב קולות הבוחרים בשלושת מחוזות אלה. אחריו הגיע למקום השני עמיתו הרפובליקני, חבר הסנאט המדינתי ביל מורו עם 24%. עיסא ניצח בבחירות הכלליות בנובמבר והביס את פיטר קובליס, המועמד הדמוקרטי, ברוב גדול בן 61 אחוזים. כהונתו החלה ב-3 בינואר 2001, עם התכנסות הקונגרס ה-107. באותה שנה תכננה הליגה להגנה יהודית להתנקש בחייו.
ב-2002, לאחר חלוקה מחדש של מחוזות בחירה בקליפורניה בעקבות מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, הוסב מחוז הקונגרס ה-48 שייצג עיסא למחוז הקונגרס ה-49, וחלקיו במחוז אורנג' הליברלי אבדו. בדומה מעט לגלגולו הקודם, מחוז הקונגרס החדש של עיסא היה מעוז רפובליקני מובהק. לפי לפי מסד הנתונים הפוליטי "מַפְתֵּחַ ההצבעות המפלגתי קוק" (Cook Partisan Voting Index), דורג המחוז "R + 10". לאור זאת, אף דמוקרטי לא ניצב בפני עיסא באותה השנה. הוא זכה בבחירה לתקופת כהונה שנייה אחרי שגבר על מועמד המפלגה הליברטריאנית עם כ-77% מהקולות. הוא נבחר מחדש גם בשנים 2004, 2006, 2008, 2010, 2012, בבחירות 2014 ובאלו שלאחר מכן.
בפברואר 2011 פרסם "מכון Watchdog", מוסד ללא כוונת רווח לדיווחים וחקירות עצמאיות אשר בסיס באוניברסיטת המדינה של סן דייגו, חקירה בה נאמר כיו"ר ועדת הפיקוח והרפורמה, הרכיב עיסא צוות שכלל אנשי סגל בעלי קשרים הדוקים לעולם התעשיות, אשר עשויות היו לקבל הטבות ותועלות מחקירותיו. ב-16 בפברואר 2012 קיימה ועדת הפיקוח שימוע על אודות תקנת מחלקת הבריאות ומשאבי האנוש המחייבת תוכניות ביטוח לכיסוי אמצעי מניעה, שלדעת עיסא היוותה פגיעה בחופש הדת של אנשים המתנגדים לשימוש באמצעי מניעה. סנדרה פלוק, משפטנית ופעילה למען זכויות נשים, נרשמה כעדה בידי הדמוקרטים בוועדה, אך עיסא לא התיר לה להעיד באומרו כי שמה הוגש מאוחר מדי, טענה עליה ערערו עמיתיו הדמוקרטיים.
ב-7 במאי 2014, עיסא הציג "החלטה פשוטה" בפני מליאת בית הנבחרים אשר התקבלה פה אחד, לפיה לויס לרנר, לשעבר מנהלת המחלקה למיסוי ארגונים פוליטיים בשירות הכנסות הפנים, נמצאה כאשמה בביזוי הקונגרס על שמיאנה לציית לזימון למתן עדות בפני ועדת הפיקוח והרפורמה הממשלתית בראשותו של עיסא. ההחלטה מצאה את לויס לרנר כאשמה בביזוי הקונגרס לאחר שהייתה מעורבת בשערוריית המיסוי של שירות הכנסת בפנים ב-2013, במסגרתה הקשתה לרנר על ארגוני ימין קיצוני, בהם תנועת מסיבת התה, לקבל פטור ממס על תרומות. ביולי 2017, במאמץ דו-מפלגתי, הציג עיסא את "חוק CLASSICS" בפני הקונגרס אשר מטרתו להעצים אמנים דרך איסוף התמלוגים לשלוש השנים שקדמו להם, וגם על ידי הבטחה כי זכויות היוצרים שלהם יישארו בתוקף בהקלטות שהקולטו טרם 1972, כמו הערובה ממנה נהנים אמנים חדשים יותר בתעשיית המוזיקה בחקיקה שקדמה לחוק שהציג עיסא.
לקראת בחירות האמצע ב-2018, דמוקרטים אחדים בהם יריבו מבחירות 2016 דאג אפלגייט והסביבתן מייק לוין, השיקעו מסעי בחירות במחוז הקונגרס ה-49. לנוכח ניצחונו הדחוק של עיסא על אפלגייט בשנת 2016, בחירות אלה היו צפויות להיות צמודות ומתוחות הרבה יותר. במשך חודשים היה משרדו של עיסא בקליפורניה מוקד להפגנות שבועיות בהן מחו מאות אנשים נגד הנשיא דונלד טראמפ, עמו קשר עיסא קשר הדוק, ונגד האג'נדה הרפובליקנית בבית הלבן. בעצרת אחת שהתקיימה בחודש מאי, התייצבו 800 אנשים כדי למחות על הצבעת בית הנבחרים על ביטול חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה. בעקבות זאת, ב-10 בינואר 2018, הודיע עיסא על לקיחת פסק זמן מהחיים הפוליטיים ועל אי-התמודדותו בבחירות אלה. כשמונה חודשים אחרי פרישתו, הכריז הנשיא דונלד טראמפ כי ימנה את עיסא לראש סוכנות הסחר והפיתוח של ארצות הברית.
ב-26 בספטמבר 2019, הכריז עיסא כי בבחירות 2020 יתמודד לבית הנבחרים של ארצות הברית, הפעם במחוז הקונגרס ה-50. נציג המחוז המכהן היה בעת ההכרזה דאנקן האנטר, שהיה נתון לעננת כתבי אישום. בדצמבר 2019 האנטר הודה במעילה בכספי בחירות, התפטר מהקונגרס החל ב-13 בינואר 2020 והותיר את מושבו לא-מאויש. אל מחוז הקונגרס החמישים סופחו חלקים ניכרים ממחוזו הקודם של עיסא, בהם פנים מחוז סן דייגו הרפובליקני והשמרני. ב-3 במרץ 2020 סיים במקום השני במהלך הבחירות המקדימות הפתוחות. ובסופו של דבר ניצח את המועמד הדמוקרטי עמאר קמפה-נג'אר בכמעט 30 אלף קולות. ב-3 בינואר 2021 הושבע אל הקונגרס ה-117 של ארצות הברית, ושב לבית הנבחרים.
Black Magic (שיר של אמינם)
Black Magic (בעברית: קסם שחור) הוא שיר שהוקלט על ידי הראפר האמריקאי אמינם, ביחד עם הזמרת-יוצרת והמפיקה המוזיקלית סקיילר גריי, מתוך אלבומו, Music to Be Murdered By: Side B. השיר יצא לאור ב-25 בדצמבר 2020, על ידי חברות התקליטים אינטרסקופ רקורדס, אפטרמת' אנטרטיינמנט ושיידי רקורדס, ביחד עם שאר שירי האלבום.
השיר הגיע למקום השביעי במצעד השירים שבניו זילנד.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי אמינם, סקיילר גריי, ג'ייסון דזוזיו, אליוט טיילור ולואי רסטו והופק על ידי גריי, דזוזיו ואמינם. הוא מכיל בתוכו סוגות מוזיקליות כמו פופ-ראפ והיפ-הופ. השיר נחשב לשיתוף הפעולה התשיעי של אמינם וגריי, שהקודמים לכך הם: "I Need a Doctor" משנת 2011, "Our House" ו-"C'mon Let Me Ride" משנת 2012, "Asshole" משנת 2013, "Twisted" משנת 2014, "Kill for You" ממשנת 2016, "Tragic Endings" משנת 2017, ו-"Leaving Heaven" משנת 2020.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-38 מיליון השמעות.
מחלוקת
בבית השני של השיר, השורות, מתייחסות לסולן של אימאג'ין דראגונז, דן ריינולדס, שהגיב על השימוש של אמינם במונח ההומופובי ("פאגוט"), בשיר "Fall" משנת 2018.
OPA
OPA הוא שיר שהוקלט על ידי הזמר היווני גיורגוס אלקאיוס. השיר נכתב על ידי גיורגוס אלקאיוס בעצמו, ביחד עם ג'אניס אנטוניו, דימיטריס הורטאריאס, מנוס הורטאריאס, דיוניסיס סקסואנס, טוליס סקסואינאס, קסיאני קרגיולול וסטורוס אפוסטולו. הוא ידוע כשיר שייצג את יוון באירוויזיון 2010, שנערך באוסלו.
השיר יצא לאור על ידי תאגיד השידור היווני (ERT) ב-26 בפברואר 2010 יחד עם שאר שירי הקדם-אירוויזיון של יוון, בזמן שהורדה דיגיטלית יצאה לאור ב-12 במרץ 2010 בשיתוף עם יוניברסל מיוזיק יוון.
הפקה
אלקאיוס כתב במקור את המוזיקה לשיר כשנתיים לפני כן, ללא שום כוונה להגיש אותה לתחרות האירוויזיון באותה תקופה. לאחר שהכותב יאניס אנטוניו שמע את המוזיקה שנה קודם לכן, הוא התעניין בשיר וביקש מאלקאיוס לכתוב לו מילים. בהמשך התהליך, מוזיקאים ועובדים אחרים מ-"Friends Music Factory", ביניהם דיוניסיס סחינאס, קסיאני קרג'יולה, דימיטריס הורטאריאס, סטברוס אפוסטולו, טוליס סחינאס ומנוס הורטאריאס, כתבו גם הם ותרמו מחצית מהמילים לשיר. עם השלמתו, החבר והמוזיקאי הטוב דיוניסיס סחינאס יחד עם יאניס אנטוניו הפצירו באלקאיוס להגיש את השיר ל-ERT כדי להשתתף בקדם-אירוויזיון המקומי. במקור הוא רק התכוון להיות המלחין של השיר, אלקאיוס הסכים להגיש את השיר, וסחינאס העביר את השיר למשרדי ERT. בהמשך הוחלט שאלקאיוס יבצע את השיר על הבמה יחד עם "חברים".
מילים
זהו השיר הראשון שהושר כולו ביוונית מאז אירוויזיון 1998.
"הופה" הוא תערובת יוונית המשמשת לביטוי שמחה או רוח מרוממת, במיוחד כאשר רוקדים. לדברי אלקאיוס, "הופה" זו מילת שמחה ופשוט מה שאנשים צריכים בזמן של צרה. השיר קשור להשאיר את העבר מאחור ולהתחיל מחדש. בעולם שמטולטל מסיבות כלכליות הנוכחיות, אלקאיוס מאמין שאנשים רק צריכים לומר "הופה" ולהמשיך הלאה. באשר לקישור של "הופה" בשיר עם המצב הכלכלי הנוכחי בעולם, אלקאיוס הצהיר: "I think Greek people want to say an 'Opa' and get out and ... you know, break a plate, and you know, very ... with dance, and feelings, and smile. Live or leave it. This is the word that we sing".
אירוויזיון
יוון הייתה ה-13 בסדר ההופעה בחצי-גמר הראשון של התחרות ב-25 במאי באוסלו, נורווגיה. הביצועים בתחרות היו שונים מהקדם-אירוויזיון. אלקאיוס עבר את חצי הגמר הראשון, הגיע למקום השני, אחרי בלגיה, והופיע בגמר ב-29 במאי 2010. בסופו של דבר, יוון הגיעה למקום ה-8, עם 140 נקודות, במשך רוב ההצבעה, יוון הייתה במקום השלישי (ואף הגיע למקום הראשון לזמן מה). זה היה השיר שהגיע למקום גבוה בתחרות שאינו מושר באנגלית. "OPA" היה השיר הפופולרי ביותר עבור חבר השופטים בבריטניה, וזכה ב-12 הנקודות המלאות. לאחר האירוויזיון אומצה OPA באופן רשמי על ידי אוניברסיטת בורנמות בבריטניה כמנון עבודת השטח שלהם בתוכנית החפירה במהלך כל יוני ויולי 2010.
עומר אדם
את השיר בגרסתו של עומר אדם, תרגם דורון מדלי ועיבד תמיר צור. השיר יצא כסינגל ומלווה בוידאו קליפ. ונכלל באלבומו נמס ממך.
הנרי ג'יי קייזר
הנרי ג'יי קייזר (באנגלית: Henry J. Kaiser, שם מלא: Henry John Kaiser) (4 במרץ 1882 - 24 באוגוסט 1967) היה תעשיין אמריקאי, הקים את "מספנות קייזר" אשר בנו אוניות משא מסוג אוניות ליברטי בתקופת מלחמת העולם השנייה, "קייזר אלומיניום", "קייזר פלדה" , הקים את קייזר פרמננטה, ייסד עם ג'וזף וו. פרייזר את מותג יצרנית המכוניות קייזר-פרייזר
קייזר היה מעורב בפרויקטים גדולים של בנייה כמו מרכזים אזרחיים וסכרים, והשקיע בנדל"ן, לאחר מכן עבר לשידורי טלוויזיה.
קייזר הקים בעזרת הונו את "קרן משפחת קייזר" ארגון צדקה ללא מטרות רווח, שאינו מפלגתי.
ראשית חיים
קייזר נולד ב"Sprout Brook, New York", בנם של פרנץ ואנה מארי קייזר יוצאי גרמניה. אביו היה סנדלר.
בגיל 16 קייזר עבד כקופאי בחנות כלבו ביוטיקה במדינת ניו-יורק. בהמשך, קייזר עבד כצלם חניך בשלב מוקדם של חייו, והפעיל את הסטודיו באגם פלאסיד בגיל 20.
בשנת 1906 קייזר השתמש בחסכונותיו כדי לעבור למדינת וושינגטון בחוף המערבי של ארצות הברית והקים חברת בנייה שמילאה חוזים ממשלתיים.
בשנת 1914 הקים קייזר חברה לסלילת כבישים, הנרי ג'יי קייזר ושות' בע"מ, מהראשונים שהשתמשו במכונות כבדות לבנייה. משרדו התרחב משמעותית בשנת 1927 כשקיבל חוזה בסך 18 מיליון דולר להקמת כבישים במחוז קמגיי, קובה. בשנת 1931 משרדו היה אחד הקבלנים הראשיים בבניית סכר הובר על נהר הקולורדו. בעקבות התעניינותו במרוצי סירות מנוע, הקים מספנות בסיאטל ובטקומה, שם החל להשתמש בטכניקות ייצור המוני, כגון שימוש בריתוך.
מלחמת העולם השנייה
קייזר היה תומך מוקדם בהבאת סיוע אמריקני לסובלים מהתוקפנות הנאצית באירופה. בשנת 1940, שנה שלמה לפני כניסתה של ארצות הברית הנייטרלית למלחמת העולם השנייה, שימש קייזר כיושב ראש הלאומי של אוסף הביגוד המאוחד למען סיוע במלחמה הבינלאומית במטרה לספק בגדים נחוצים לפליטים מכיבושי היטלר באירופה
במהלך מלחמת העולם השנייה פיתח, במספנת קייזר בריצ'מונד, קליפורניה, טכניקות ייצור שאפשרו בניית אוניית משא ב-45 יום בממוצע. ספינות אלה התפרסמו כאוניות ליברטי. קייזר התפרסם בעולם כאשר קבוצותיו בנו ספינה בארבעה ימים.