cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
יחיאל הילל אלטשולר
אמסטרדם
בהמשך שנת תק"ל נפטר אביו, ולאחר תקופה קצרה המשיך ר' יחיאל בעבודתו והדפיס שנית את הפירוש בברלין בשנת תקל"ב, בצורה מוגמרת יותר הפעם, כשעליו הסכמות רבני אשכנז. משם נדד הרב אלטשולר אל הולנד, והדפיס גם שם את הפירוש באותה השנה, עם הסכמות נוספות של רבני הולנד – ר' שאול הלוי סג"ל רבה של האג, גיסו ר' שאול מאמסטרדם בעל ה"בנין אריאל" ואב"ד יהודי אשכנז בעיר, אשר כאמור הכיר את הרב אלטשולר עוד מפולין, ועמו ר' שלמה שלם רב קהילות הספרדים באמסטרדם. בנוסף להסכמות אלו כתב עבורו המשכיל רבי שלמה דובנא, ששהה אז באמסטרדם, שיר תהילה על ספרו, ואף על פי ששם מחבר השיר אינו מוזכר בספר הרי ששמו מצוי באקרוסטיכון ראשי השורות של שירו.
בהסכמת ר' שאול סג"ל מהאג מצוין גם כי: "קרוב לשתי שנים אשר חסה בצל קורתי, ישב בשבת תחכמוני ללמד לב"ג הבחור המופלג השנון והמשכיל שיחיה בן גיסי הגאון הגדול המפורסם האב"ד דק"ק [האב בית דין דקהילת קודש] ברלין יע"א [יגן עליה אלוקים]. ותודה לא-ל הגדיל והצליח ועשה פרי, ופעמים הרבה מאוד טיילתי עמו בגפ"ת [-גמרא, פירוש רש"י, תוספות] בעיון רב, ובפוסקים ראשונים ואחרונים, וכמה הלכות חמורות, ומצאתיו מלא דבר מתון... וקנה שם טוב לעצמו."
אב"ד ברלין הנ"ל הוא ר' צבי הירש לוין, גיסו של ר' שאול מהאג ואחיו של ר' שאול מאמסטרדם, שבנו השני ר' אברהם דוד טביל מברלין (הפחות ידוע מבין שלושת בניו של ר' צבי הירש, שהבכור בהם היה שאול ברלין הנודע והצעיר היה ר' שלמה הירשל אב"ד לונדון) שהה בהאג ולמד תורה מפיו של ר' יחיאל; ייתכן היה הדבר כאשר היה הרב אלטשולר בהאג לצורך הדפסת הפירוש, בתקל"ב, ואז דר כשנתיים בביתו של ר' שאול בהאג ולמד עם בנו של ר' צבי הירש מברלין, אך יש הטוענים שהיה זאת לפני כן, כמשתמע מסגנון המכתב המספר על אירוע קדום ועל פי הסיום "קנה שם טוב לעצמו" – כאשר הגיע רבי יחיאל להולנד בתקל"ב לא נצרך לקנות לעצמו שם טוב, שהרי היה כבר רב מפורסם.
ספר "בנין הבית"
יחד עם עבודתו על הנביאים האחרונים חיבר ר' יחיאל הילל אלטשולר – כפי הנראה בברלין, בשנת תקכ"ט – קונטרס נפרד על אודות צורת בנין בית המקדש השלישי, כמתואר בנבואת יחזקאל, וכן על חלוקת הארץ לשבטים בכיבושה ובביאת המשיח; בכתיבת הספר לא הסתמך כלל על כתבי אביו, שלא האריך בנושא זה, אלא בעיקר על ספר מקביל של התוספות יום טוב. הספר הודפס באמסטרדם בשנת תקל"ה, שש שנים לאחר היכתבו, ועליו הסכמות שלושת רבני הולנד הנ"ל וכן הסכמתו של ר' שמחה מדעסוי. יש הטוענים שההדפסה בוצעה בזאלקווא, ואולי הייתה בשני המקומות גם יחד באותה השנה. ר' יחיאל קרא לספרו "סדר בנין הבית", שכן "בנין הבית" בגימטריה תקכ"ח, היא השנה בה עלה במוחו הרעיון לחבר את הספר. הספר צורף במהדורות מסוימות בסוף פירוש ה"מצודות דוד" על ספר יחזקאל, לעיתים לצד ספרו של התוספות יום טוב עצמו.
רבני הולנד הוסיפו גם נתינת סמיכה להוראה עם הסכמותיהם ל"בנין הבית", ואולי ניתן לתמוך בכך את ההשערה כי בעמדין כיהן שנים בודדות, מתקל"ה ואילך, וההסכמות ניתנו לו כאמצעי לכהונה ברבנות עמדין, כאשר רק לאחר עמדין שב ליאברוב וכיהן גם שם כרב העיר.
אהבתו של הרב אלטשולר לארץ ישראל ניכרת רבות בהתעמקותו בשרטוטי צורתה וגבולותיה בספרו "בנין הבית", וגם בגמר הדפסת ה"מצודות" בליוורנו חיבר ר' יחיאל שיר הודאה, בסיומו חתם: "כה דברי המצפה לשבת בארץ הקדושה, לעבוד שם את ה' במדה גדושה, כזאת התקווה אסיר בקולר, יחיאל הילל אלט שולר." למרות זאת, מסתבר שלא זכה להגשים את משאלתו ולעלות אליה.
השלמת העריכה
ר' יחיאל הילל שב לעירו, והשלים שם את גימורי פירושו לנ"ך בשנים הבאות; בקיץ תקל"ח יצא שוב לנסיעה אל הולנד לבקש הסכמות נוספות לפירושו, שכן חפצו היה לראות את פירושו מודפס במהדורה מהודרת ומוקפדת, כאשר הפירוש מעומד לשני חלקים, כדלהלן, והמקראות מנוקדות, מדוקדקות ומוטעמות, וכיוון שידע כי הדבר יעלה לו הרבה, ניסה לכסות מקצת מהוצאותיו העתידיות באמצעות גיוס הסכמות רבנים נודעים לפירושי אביו.
בחודש סיון נפגש עם רבני הולנד, ומשם פנה לגרמניה, ראשית לעיר מאנהיים בה קיבל את הסכמת רבי נפתלי הירש קצינלנבויגן רבה של פפאלץ, ולאחר מכן במיץ נתנו לו ה"שאגת אריה" ור' דוד דישבק מחבר "פרדס דוד" את הסכמותיהם. לאחר שהות של כחצי שנה בגרמניה יצא משם בשנת תקל"ט ופנה דרומה – אל ליוורנו, לקראת סיומו של מפעל חייו, כשבידו סכום גדול אותו אסף באמצעות ההסכמות, גם אם עדיין לא הספיק לכל צורכי ההדפסה.
ליוורנו
כמעט שלושים שנה לאחר הדפסתו הראשונית של הספר הגיע ר' יחיאל הילל לאיטליה מגרמניה והולנד, והציג את פירושו בפני חכמי איטליה שהסכימו גם הם לספרו, ביניהם הרב החיד"א ור' ישראל בנימין באסאן, בן ר' ישעיהו באסאן רבו המובהק של הרמח"ל.
הרב אלטשולר זכה שם לקבלת פנים אוהדת, ואף מצא מארח נדיב מעשירי הקהילה בשם אליעזר ריקנאטי – ממיודעיו של החיד"א – אשר אירחו כל השנים בהם שהה שם. גביר נוסף אשר עמד בתוקף על עילום שמו פרנסו כל ימי שהותו שם, ואף הזמין את ר' יחיאל לספרייתו, שאצרה ככל הנראה פירושים וכתבי יד קדומים רבים; ועל אף שהפירוש כבר היה מוכן המשיך ר' יחיאל הילל לשכללו ולהוסיף בו פירושים רבים מהספרים בהם עיין, ברשותו של הנדיב עלום השם.
הפעם גם רצה להדפיס את הפירוש במתכונתו המחודשת, כאשר הוא מחולק לשניים; שהרי ר' דוד אלטשולר כתב את פירושו וכלל בו הן ביאורי מילים הן פירוש כללי על הנ"ך, ור' יחיאל חילק את הפירוש, כאשר החלק העיקרי, "מצודות דוד", מבאר את ענייני הפסוקים ופשטם, ולצידו ה"מצודות ציון" שיועד לפרש מילים וביטויים שונים בתנ"ך. ר' יחיאל גם שכלל והוסיף הוספות משלו לפירוש, ההדירו וערכו – וכשהיה בידו ספר מוגמר החל בהדפסה.
"קול קורא" יצא על ידי רבני העיר כדי להשלים את הסכום שהיה בידי הרב אלטשולר, ואכן נאסף הסכום הדרוש וההדפסה יצאה לפועל. בחודש חשוון תק"מ כבר החלו להדפיס בצורה סופית, חלקה ומהודרת את הפירוש לתהילים, משלי ואיוב, שהיו מוכנים להדפסה עוד מקודם, וסיום המלאכה היה בשנת תקמ"ב.
הפירוש המוגמר זכה במהירות גדולה לאהדה רבה עקב היותו ברור ומובן לכל, והתפרסם בכל תפוצות ישראל, כשהוא חוזר ומודפס שוב ושוב ברוב מהדורות המקרא וכמעט בכל דפוסי "מקראות גדולות", ובמהרה הפך לאבן יסוד של פרשנות הנ"ך בכל הזמנים.
ריוטרו האשימוטו
ריוטרו האשימוטו (ביפנית: 橋本 龍太郎 ; 29 ביולי 1937 - 1 ביולי 2006) היה פוליטיקאי יפני וראש ממשלת יפן ה-82 וה-83. הוא הנהיג את אחת סיעות הגדולות בתוך המפלגה הליברלית-דמוקרטית במהלך רוב שנות ה-90, והיה דמות בעלת השפעה בפוליטיקה של יפן עד שנאלץ לפרוש ב-2004.
ראשית חייו
האשימוטו התקדם בסולם הדרגות בתוך המפלגה הליברלית-דמוקרטית במהלך שני העשורים הבאים, ולבסוף התמנה לתפקיד שר הבריאות והרווחה בממשלתו של מסיושי אוהירה ב-1978, ושנתיים לאחר מכן התמנה למנהל אגף הכספים והציבור של המפלגה. הוא שב להיות שר בממשלה ב-1986, בממשלתו של יסוהירו נקסונה, וב-1989 קיבל את תפקיד המזכיר הכללי של המפלגה, השני רק לראש הממשלה.
האשימוטו הפך לדמות מפתח בסיעתו של קקואיי טנאקה בשנות ה-70. לאחר התפטרותו של טנאקה, הנהיג נובורו טקשיטה את הסיעה, וב-1988 ספגה הסיעה מכה קשה לאחר שנחשפה מעורבותו בשערוריית Recruit. המפלגה הליברלית-דמוקרטית איבדה מכוחה בעקבות התפוצצות בועת הנדל"ן ביפן, ולאחר מכן נחשף שאחד ממזכיריו של האשימוטו היה מעורב בעסקאות לא חוקיות. האשימוטו התפטר מתפקידו כשר האוצר, אך שב כמעט מיידית לממשלה בתפקיד השר לסחר בינלאומי ולתעשייה בממשלתו של טומיאיצ'י מוריאמה.
ראשות הממשלה
כשהתפטר מוריאמה מתפקידו ב-1996 נבחר האשימוטו בבחירות מקדימות בתוך מפלגתו להחליפו בראשות הממשלה. הוא נהנה מפופולריות ציבורית, ולאחר שכלכלת יפן לא הראתה סימני התאוששות מהתפוצצות בועת הנדל"ן, מינה האשימוטו קבוצה של יועצים מהמגזר הפרטי שתפקדים היה למצוא דרך לשקם את הכלכלה היפנית ולפתוח אותה לסחר בינלאומי. מהלך זה זכה לתמיכה נרחבת, ואיפשר להאשימוטו לפזר את הדיאט ולנצח בבחירות הבאות.
בבחירות לבית היועצים של יפן ב-1998 איבדה המפלגה הליברלית-דמוקרטית את הרוב שלה בבית, ובעקבות זאת התפטר האשימוטו. שר החוץ שלו, קייזו אובוצ'י החליף אותו בתפקידו.
לאחר ראשות הממשלה
האשימוטו שמר על מעמדו הבכיר במפלגה, והוביל את סיעתו במשך מספר שנים נוספות. הוא היה אחד המועמדים הבולטים להחליף את יושירו מורי בראשות הממשלה ב-2001, אך הפסיד בבחירות המקדימות לג'ונאיצ'ירו קואיזומי.
סיעתו של האשימוטו החל להתפרק ב-2003, בעקבות היבחרו של קואיזומי. בשנה שלאחר מכן פרש האשימוטו מהסיעה לאחר שנמצא שקיבל המחאה על סף 100 מיליון ין מאיגוד רופאי השניים של יפן, והודיע שלא יתמודד פעם נוספת על מושבו בבית הנבחרים.
האשימוטו נפטר ב-1 ביולי 2006 כתוצאה מאיסכמיה של המעיים.
יוסף שבתי פרחי
הרב יוסף שבתי פרחי (מכונה ישפ"ה; 1802 – 1882) היה מלומד ומקובל מרבני ירושלים, סופר עממי בעברית, בערבית ובלאדינו. במחצית השנייה של חייו התגורר בליבורנו שבאיטליה, שם פרסם את ספריו. חיבורו עושה פלא (1845) הוא אחד מספרי סיפורי העם הנפוצים ביותר.
ביוגרפיה
בשנת 1842 (ה'תר"ב) עבר להתגורר בליבורנו שבאיטליה, שם עסק בפרסום ספריו בעברית, בלאדינו ובערבית.
מלבד ספריו, במהלך חייו עסק רבות בנושא החיים שלאחר המוות, חיבוט הקבר ועוד.
הלך לעולמו בליבורנו בשנת 1882 (ה'תרמ"ב).
אחיינו היה אליעזר פרחי.
חיבוריו
עיסוקו בתחום הספרות התרכז בעיקר בפרסום ספרים עממיים בעברית, בלאדינו ובערבית, שהיו בחלקם עיבודים והרחבות של סיפורי המקרא, כדוגמת סיפורו של יוסף, סיפורה של מגילת אסתר, ועוד.
בעזרת חיבוריו קיווה הרב פרחי לקרב את בני הנוער למקורות היהודיים העתיקים, ולהרחיקם מההשכלה הלא יהודית, שהתפשטה בתקופתו בקרב בני הנוער היהודיים. על מטרתו זו ניתן ללמוד מההקדמה שכתב לספרו "תקפו של יוסף":
עושה פלא
חיבורו "עושה פלא", בו ליקט, סגנן וכתב מחדש הרב פרחי כ-94 סיפורי עם, הוא אחד מספרי סיפורי העם הנפוצים והמוכרים, למרות השנים הרבות שחלפו מאז הודפס לראשונה, בשנת 1845 בליבורנו. ספר זה הסב למחבר פרסום גדול מאשר שאר חיבוריו, ועל תפוצתו יעיד מנהג יהודים מעדות רבות לקרוא סיפורים ממנו מדי ליל שבת, או בהזדמנויות אחרות.
הספר מכיל מגוון של מספר תקופות בסיפורת העברית ומגוון סוגות ונושאים. ברובו, מכיל חלקו הראשון סיפורים שהועתקו בשלמותם, עם שינויים קלים, ממקורות קדומים יותר, או עובדו על פי מקורות דומים. בחלקו השני, מקורם של רוב הסיפורים הוא בעל פה, כפי שהעיד הרב פרחי בהקדמתו לחלק זה. על פי חוקר הפולקלור היהודי עלי יסיף, כעשרה סיפורים ארוכים הבולטים בשונותם בכל חלקי הספר, נכתבו על ידי הרב פרחי בעצמו.
רשימת חיבוריו
אוסף סיפורים קצרים שחיבר, הוצא לאור ותורגם מעברית לערבית יהודית על ידי אחיינו, אליעזר פרחי.
יצחק נזרי
יצחק נזרי (נולד ב-1937) הוא כדורגלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת החלוץ והקיצוני שמאלי לאורך כל הקריירה בקבוצת הפועל טבריה.
קריירה
נזרי נולד וגדל בעיר טבריה. אביו היה חלוץ מרכזי בקבוצת הפועל טבריה-השרון. הוא החל את הקריירה בהפועל טבריה בגיל 15 בלבד, קבוצה שהייתה בליגה האזורית של עמק הירדן, ועלתה תוך 5 שנים בלבד לליגה הלאומית (הבכירה דאז). בצבא שיחק בשורות "נבחרת השריון" שזכתה ב"גביע הרמטכ"ל", והיה שחקן חיזוק ב"נבחרת הפועל". נזרי אף הגיע לשחק בשורות נבחרת ישראל ובאמתחתו 4 הופעות בנבחרת הבוגרת של ישראל. לקראת שיחרורו מצה"ל, על מנת להשאירו בקבוצת העיר, הבטיח לו ראש העירייה דאז משה צחר מקום עבודה קבוע בעירייה, כנהגו של ראש העיר, שם נשאר במשך 30 שנה (גם לאחר פרישתו).
קבוצת הפועל טבריה עלתה לליגה הלאומית הבכירה בעונת 1961/1962, אז הבקיע נזרי 16 שערים בליגה העליונה במדי הקבוצה והיה למלך השערים של הליגה עם 16 שערים ביחד עם שלמה לוי מהפועל חיפה. אך בסוף עונת 1964/1965 ירדה חזרה לליגה הארצית (ליגת המשנה) ואיתה ירד נזרי. בהמשך שימש נזרי בתפקיד המאמן-שחקן בהפועל טבריה עד לפרישתו הסופית מכדורגל פעיל.
בנו ניסים (נסי) נזרי היה שחקן כדורגל גם הוא, והתחיל את דרכו בקבוצת הנוער של הפועל חיפה ולאחר מכן שיחק גם הוא בהפועל טבריה, אך הקריירה שלו לא התרוממה מעבר לליגות הנמוכות.
אצטדיון הדרגאו
שמו של האצטדיון נגזר מהדרקון בסמלו של המועדון. המשחק אשר חנך את האצטדיון התקיים בנובמבר 2003, ובו גברה פורטו על ברצלונה בתוצאה 2–0.
במאי 2021 אירח האצטדיון את גמר ליגת האלופות בו ניצחה צ'לסי את מנצ'סטר סיטי בתוצאה 1–0.
מילטון (פירושונים)
{{פירושונים|
ראו גם
}}
אלוף העולם הבלתי מעורער
אלוף העולם הבלתי מעורער (באנגלית: Undisputed Champion), הוא מונח מתחום האיגרוף המקצועני המתאר את אלוף העולם באיגרוף בקטגוריית משקל כלשהי המוכר על ידי כל הארגונים וההתאחדויות השונות העוסקים בארגון התחרויות בענף.
היסטוריה
מאז ראשיתן של תחרויות איגרוף מקצועני בעידן המודרני, בסוף המאה ה-19, ועד לשנות ה-60 של המאה העשרים, לא נעשה שימוש במונח זה. לאלוף העולם באיגרוף בקטגוריית משקל כלשהי הוכתר מתאגרף שניצח בקרב את מי שהחזיק בתואר לפניו.
למרות שארגוני איגרוף שונים היו קיימים עוד משנות ה-20, שררה הסכמה ביניהן על זהותו של האלוף בפועל. מחלוקות בדבר זהותו של אלוף התעוררו רק במקרים של פרישת אלוף מכהן או מעבר שלו לקטגורית משקל שונה. במקרים כאלה בדרך כלל אורגן קרב בין הטוענים לתואר שבסיומו שוב הוכתר אלוף עולם מקובל.
בשנת 1962 הוקמה "התאחדות האיגרוף העולמית" WBA ובשנת 1963 נוצרה "מועצת האגרוף העולמית" WBC שהפכו לגופים בעלי אוריינטציה כלכלית שיווקית בעיקר, ופחות ספורטיבית באופייה, וכמות המחלוקות בדבר המחזיק בתואר הלכה וגדלה.
בשנות ה-70 הוקמה גם "פדרציית האיגרוף הבינלאומית" IBF והפיצול הלך וגדל כאשר כל ארגון קבע לעצמו רשימות דירוג, אלופים וקטגוריות משקל שונות. ליאון ספינקס הוכר בשנת 1978 כאלוף העולם באיגרוף במשקל כבד הבלתי מעורער האחרון בתקופה שלפני שיא הפיצול וניתוק הקשרים הספורטיביים בין הארגונים השונים.
בסוף שנות ה-80 הוקם ארגון אגרוף נוסף: "ארגון האיגרוף העולמי" WBO והמחלוקות והסכסוכים בין הארגונים שברו שיאים חדשים, אשר במרכזם אינטרסים כלכליים ופרסומיים גדולים. אלה הביאו את הענף כולו לקיפאון וחוסר עניין ציבורי, והאפשרות לאחד את הדירוגים השונים של המתאגרפים וקביעת אלוף עולם מוסכם הפכו לבלתי אפשריים.
לאחר תקופה ממושכת של משא ומתן הסכימו ההתאחדויות השונות על קביעת אלוף העולם במשקל כבד אשר יהיה מקובל על כולם. לאחר סדרה של קרבות הכנה למועמדים השונים הוכתר בשנת 1987 מייק טייסון כאלוף העולם הבלתי מעורער באיגרוף במשקל כבד אשר הוכר על ידי כל התאחדויות האיגרוף. ההסכמה החזיקה מעמד עד שנת 1992, בה התחדש הפיצול ו-WBC הכתירה את המתאגרף רידיק בו כאלוף העולם מטעמה.
צאי מינג-יין
צאי מינג-יין (בסינית: 蔡明諺; נולד ב-7 בינואר 1996) הוא ג'ודוקא טייוואני אשר מתחרה בקטגוריית המשקל עד 60 ק"ג. הוא התחרה באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו 2016 והודח בסיבוב השני לאחר שהפסיד ליאניסלב גרצ'ב הבולגרי.
מינג-יין מחזיק בשתי מדליות ארד מאליפות אסיה, בהן זכה בשנים 2012 ו-2013.
אורי בן ארי (כדורסלן)
אורי בן ארי (נולד ב-17 באוגוסט 1954) הוא כדורסלן עבר ישראלי ואיש עסקים בתעשיית ההייטק.
קריירה
אורי בן ארי החל את הקריירה בעונת 1971/1972 במכבי רמת גן. הוא שיחק בשורותיה 13 עונות רצופות, קלע במסגרתה 3566 נקודות, והוא נחשב לשני בדירוג הקלעים של הקבוצה בכל הזמנים, לאחר דורון ג'מצ'י. בעונת 1984/1985 הצטרף ליריבה העירונית הפועל רמת גן במסגרתה שיחק 3 עונות. סך הכל קלע 4135 נקודות בליגה הלאומית. בן ארי שיחק גם במכבי חדרה מכבי חדרה מהליגה הארצית.
לאחר פרישתו ממשחק
בן ארי הוא יזם, יועץ ומשמש בתפקידים בכירים בתעשיית ההייטק. הוא בעל תואר ראשון בכלכלה ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת תל אביב. הוא שימש בתפקיד סמנכ"ל שיווק בחברת אינטרנט זהב ובשנת 2000 מונה לתפקיד מנכ"ל חברת הבת אינטרנט זהב אינטרנשיונל. בשנים 2001–2007 שימש כסגן נשיא לשיווק גלובלי בחברת נס טכנולוגיות. בשנת 2008 מונה לתפקיד יו"ר חברת קווינקו ומנכ"ל חברת הבת QLI העוסקת בהפעלת בתי מלון ובתי קזינו. משנת 2007 משמש כמנכ"ל חברת יו. בי. איי ונצ'ורס העוסקת בייעוץ לחברות בינלאומיות בתחומי טכנולוגיה.
מוג'י
מוג'י (אנגלית: Mooji; נולד: אנטוני פול מו-יאנג אנגלית: Anthony Paul Moo-Young ב-29 בינואר 1954) הוא מורה רוחני שנולד בג'מייקה. מו-יאנג הוא חניכו של פאפאג'י, חסיד תורת ה"אדוויטה" והמאסטר ראמנה מהארשי. מוג'י משתף בתשאול עצמי ומכוון את תלמידיו לעבר העצמי האי-דואלי על ידי השאלה "למי עולות המחשבות האלה?"
ביוגרפיה
עד 2011, חי מוג'י בבריקסטון בלונדון. כיום הוא חי במונטה סהג'ה (monte sahaja)בחבל אלנטחו בדרום מערב פורטוגל.
אחיו, פיטר מו-יאנג, הוא שחקן פינג-פונג בינלאומי מג'מייקה. אחותו, שרי גרוס, נורתה בטעות על ידי שוטרים ב-1985, מה שהצית את מהומות בריקסטון.
רוברט פרשגוט
רוברט פרנסיס פרשגוט (באנגלית: Robert Francis Furchgott; 4 ביוני 1916 - 19 במאי 2009) היה ביוכימאי יהודי-אמריקאי שזכה בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1998 יחד עם לואיס איגנרו ופריד מורד על גילוי התכונות של חנקן חמצני (NO) באיתות תאי.
חייו
נולד בצ'ארלסטון, דרום קרוליינה, למשפחה יהודית שהייתה בבעלותה חנות כלבו. למד כימיה באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל וקיבל תואר דוקטור לביוכימיה מאוניברסיטת נורת'ווסטרן. היה חבר סגל אקדמי בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת קורנל, אוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס ובאוניברסיטת מדינת ניו-יורק, לימד בעיקר פרמקולוגיה והגיע לדרגת פרופסור.
היה חבר האקדמיה הלאומית למדעים, זכה בפרסים רבים על מחקריו, בהם פרס לסקר ופרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה. היה נשוי ואב לשלוש בנות.
המטבח הרוסי
המטבח הרוסי המסורתי הוא עשיר ומגוון, מכיוון שרוסיה משתרעת על שטח רחב ובו תרבויות רבות. מורשת האיכרים והאוכלוסייה הכפרית ברוסיה יצרה מסורת של מאכלי דגים, בשר חזיר, בשר עוף, קוויאר, פטריות, פירות יער ודבש. גידולי שיפון, חיטה, שעורה ודוחן סיפקו את חומרי הגלם ללחמים, לביבות, פשטידות, דייסות וכן משקאות אלכוהוליים. בחודשי החורף הקרים צרכו מרקים, נזידים, וכן דגים ובשרים משומרים. מזון זה נצרך גם כיום על ידי רוב תושבי רוסיה.
אצולת רוסיה מהמאה ה-16 עד למאה ה-18 יצרה תרבות קולינרית מעודנת, בהשפעת השפים הגדולים של אירופה בתקופה זו. כיום, המטבח הרוסי המודרני משלב באופן יצירתי מנות מעודנות עם מנות רוסיות מסורתיות.
מרקים
בנוסף, המבטח כולל מרקים המושאלים ממבטחים שכנים. הנפוצים ביניהם:
דייסה
דייסה היא אחת המנות החשובות במטבח הרוסי המסורתי. את הדייסות מכינים ממגוון הדגנים הגדלים ברוסיה, בעיקר כוסמת, דוחן, סולת, שיבולת-שועל, שעורה ואורז.
בדרך כלל מבשלים את הדגן עם חלב וסוכר, ומגישים לארוחת בוקר.
דייסות מלוחות משמשות בסיס לחלק מהמנות העיקריות.
סלטים
מספר סלטים מאפיינים את המטבח הרוסי, בהם:
בשר
במטבח הרוסי מקובלות מספר שיטות עיקריות להכנת בשר: כמו כן מקובלים נקניקיות, בשר צלוי ונזידים, אך הם פחות נפוצים.
יחד עם הבשר מקובל לבשל מרק או דייסה, ובהם לפת, גזר או פטריות, והוא מוגש לעיתים קרובות עם חמוצים כגון כרוב כבוש, תפוח עץ כבוש או חמוציות. לעיתים הבשר מוגש עם רוטב על בסיס שמנת חמוצה או חמאה.
בין מאכלי הבשר הנפוצים במטבח הרוסי נמנים פלמני, כופתאות וקציצות. במדינות ברית המועצות לשעבר כמו גאורגיה, ארמניה, אזרבייג'ן, ואוזבקיסטן, נפוצים גם שישליק וקבב.
דגים
אורתודוקסיים רוסים נהגו לאכול דגים לעיתים קרובות, בדומה למנהג הקתולי של אכילת דגים במקום בשר בימי שישי. באזורי החוף נפוצים הסלמון והפורל, ובשאר אזורי רוסיה נפוצים דגי מים מתוקים, כמו קרפיון וזאבי נהרות. במטבח הרוסי שמור מקום של כבוד לדגים מלוחים, הנאכלים לעיתים קרובות כמתאבנים, או עם שתייה חריפה.
מאכלי בצק
במטבח הרוסי מאכלי בצק רבים, על בסיס בצק שמרים או בצק פריך, שהידועים בהם הם:
ירקות
במטבח הרוסי משתמשים בירקות הגדלים במזג אוויר קר, בעיקר כרוב ותפוח אדמה.
מקובל לכבוש כרוב, מלפפונים ועגבניות במי מלח, לשימוש בחורף. בעבר נהגו גם לכבוש תפוחים, אגסים ופירות יער. אלה שימשו כמקור לוויטמינים בתקופות שבהן פירות וירקות טריים לא היו זמינים.
משקאות
במטבח הרוסי משקאות מסורתיים רבים, בהם משקאות אלכוהוליים, משקאות קלים ושתייה חמה.
המשקאות האלכוהוליים המסורתיים הם בירה, וודקה ומספר סוגים של תמד, משקה על בסיס דבש מותסס. יין אינו נפוץ, אם כי בעבר הייתה תעשיית יין רוסית בהיקף קטן. במדינות ברית המועצות לשעבר כמו גאורגיה, ארמניה, אזרבייג'ן, ואוזבקיסטן מקובל לשתות יין מחוזק.
משקאות קלים הוכנו מפירות ודגנים מותססים, כמו הקוואס. לקוואס מוסיפים כיום פירות, צימוקים, עשבי תיבול או חומרי טעם. משקה מסורתי בשם מורס (морс) הוכן בעבר מפירות יער וסוכר, אך הוא לא נפוץ כיום.
קינוחים
המבטח הרוסי עשיר בעוגות שונות. לדוגמה, בין הקינוחים הנפוצים ניתן למנות את עוגת נפוליאון ועוגת מדובניק, שהם עוגת שכבות. עוגת קייב, סמנטיק ועוגת פרגה  הם רק דוגמאות נפוצות לעוגות מוכרות.
במבטח הרוסי מקובל לבשל לפתן או ריבה בשם ורניה (варенье), העשוי מתפוחים, אגסים, דובדבנים, תותים, שזיפים או פירות יער, לעיתים עם קינמון. משתמשים בו גם כתוספת לסירניקי וכממתיק לתה.
בנוסף ניתן לציין קינוחים כמו חלב ציפורים, "איריס" (שהוא סוג של טופי) ופחזניות שמצאו את דרכם למבטח הרוסי.
אנואר אל-ע'אזי
אנואר אל-ע'אזי (בהולנדית: Anwar El Ghazi; נולד ב-3 במאי 1995) הוא כדורגלן הולנדי ממוצא מרוקאי, המשחק בעמדת הקשר בפ.ס.וו. איינדהובן.
קריירה
אל-ע'אזי החל את הקריירה שלו בכדורגל במחלקת הנוער של מועדון BVV Barendrecht, ובהמשך הצטרף לאקדמיית הנוער של פיינורד למשך שתי עונות. אחר כך הצטרף לקבוצת ספרטאן לפני שעבר לספרטה רוטרדם.
במהלך עונת 2014 שיחק בקבוצת אייאקס הבוגרת. באחד ממשחקי קדם העונה, כבש שמונה שערים ב־150 דקות, והפך למלך השערים של אייאקס בקדם העונה.
ב־31 בינואר 2017 עבר אל-ע'אזי לליל, תמורת שמונה מיליון אירו.
ב־22 באוגוסט 2018 חתם באסטון וילה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב־25 באוגוסט 2018 במשחק נגד רדינג, שהסתיים בתיקו 1–1.
ב־27 במאי 2019 הבקיע את שער הבכורה שלו באסטון וילה במשחק נגד דרבי קאונטי, שהסתיים בניצחון קבוצתו 1–2.
בינואר 2022 הושאל לאברטון, במדיה ערך 2 הופעות בלבד.
ב-31 באוגוסט 2022 חזר להולנד וחתם בפ.ס.וו. איינדהובן.
נבחרת לאומית
כבעל אזרחות כפולה, היה אל-ע'אזי זכאי לייצג את נבחרת הולנד או את נבחרת מרוקו, אך בחר לייצג את הולנד. אל-ע'אזי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הנוער במשחק ידידות נגד אוסטריה ב־15 באוקטובר 2012.
התזמורת הפילהרמונית של בוסטון
התזמורת הפילהרמונית של בוסטון (באנגלית: Boston Philharmonic Orchestra) היא תזמורת מקצועית למחצה בבוסטון, מסצ'וסטס.
התזמורת הוקמה בשנת 1979 על ידי המנצח בנג'מין זנדר, וכללה 96 מוזיקאים. התזמורת הפילהרמונית של בוסטון כוללת סטודנטים, מקצוענים ומוזיקאים. התזמורת הפילהרמונית של בוסטון היא אחת התזמורות הבולטות של בוסטון, הקונצרטים שלהם מתקיימים בקונסרבטוריון למוזיקה של ניו אינגלנד ובתיאטרון סאנדרס באוניברסיטת הרווארד.
התזמורת פרסמה חמישה אלבומים שזכו לשבחי הביקורת, כולל יצירותיהם של סטרווינסקי, בטהובן, מאהלר, שוסטקוביץ' וראוול.
בשנת 2012 נוסדה תזמורת הנוער הפילהרמונית של בוסטון.
בריאן קמפ
בריאן פורטר קמפ (באנגלית: Brian Porter Kemp; נולד ב-2 בנובמבר 1963) הוא פוליטיקאי ואיש עסקים אמריקאי המכהן כמושל ג'ורג'יה. מאז ראשית 2010 עד שלהי 2018 כיהן כמזכיר המדינה ה-27 של מדינת ג'ורג'יה.
קמפ היה המועמד הרפובליקני בבחירות למושלות ג'ורג'יה 2018. מתוקף תפקידו כמזכיר המדינה, הוא אחראי בנוסף על הליך ההצבעה בבחירות. מצב זה גרר ביקורות רבות וכונה "ניגוד עניינים ענק". ב-6 בנובמבר נבחר לתפקיד.
ביוגרפיה
סבו של קמפ, ג'וליאן קוקס האב, היה חבר בבית המחוקקים של ג'ורג'יה. לאחר תום לימודיו הטרום-אקדמיים ב-1983, למד באוניברסיטת ג'ורג'יה, שם למד חקלאות כחוג ראשי.
קמפ שימש כחבר בסנאט של מדינת ג'ורג'יה בשנים 2003–2007 לאחר שהביס את הדמוקרט המכהן, דאג היינס. ב-2006 התמודד קמפ לנציב החקלאות של גיאורגיה. הוא סיים את הבחירות המקדימות במפלגה הרפובליקנית במקום השני, אך בבחירות הכלליות הובס בידי גארי בלאק. קמפ הכריז תחילה על כוונתו להתמודד לסנאט מטעם מחוז 47, כאשר ראלף הודגנס המכהן תכנן להתמודד אל בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס העשירי של ג'ורג'יה. אך כאשר הודגנס נסוג מהמירוץ לבית הנבחרים והחליט להישאר בסנאט של ג'ורג'יה, ויתר קמפ על שאיפותיו אלו.
קמפ מונה על ידי מושל ג'ורג'יה, סאני פרדו, להחליף את מזכירת המדינה קרן הנדל, כאשר זו עזבה את משרד מזכיר המדינה בעקבות התמודדותה בבחירות המקדימות במפלגה הרפובליקנית לתפקיד מושל ג'ורג'יה. הוא נבחר מאוחר יותר לתפקיד במהלך שנת 2010 ונבחר מחדש ב-2014.
הפיקוח של קמפ על מערכת הבחירות ועל נתוני הבחירות כמזכיר המדינה עורר מחלוקת. ב-2015, משרדו של קמפ פרסם בשוגג את מספרי הביטוח הלאומי ותאריכי הלידה של מצביעים רשומים בג'ורג'יה. במהלך הבחירות בארצות הברית ב-2016, קמפ היה הגורם המדיני הרשמי אשר דחה את הסיוע המוצע של המחלקה לביטחון המולדת להגנה מפני התערבות רוסיה בבחירות. בנוסף על שערוריות אלו, קמפ עורר את חמתם של תומכי זכויות בחירה; מ-2012 עד 2018, ביטל המשרד של קמפ למעלה מ-1.4 מיליון רישומי בוחרים, ובמהלך הבחירות בארצות הברית ב-2018, בגלל פרשנות מחמירה להפליא של החוק, חסם קמפ למעלה מ-53,000 בקשות לרישום בוחרים, אשר כמעט 70% מהם מצביעים אפרו-אמריקאים.
ארגוני זכויות אדם ואזרח בג'ורג'יה תבעו את קמפ בעקבות השהיית הרשמת המצביעים, בנימוק שהוא מפר את חוק זכות ההצבעה ואת התיקון ה-14 לחוקת ארצות הברית, בין היתר. בעודו מתמודד למשרד המושל, קמפ הואשם באופן נרחב בדיכוי בוחרים. הוא הסיר את רישומיהם של למעלה לחצי מיליון מצביעים (המהווים 8% מהמצביעים הרשומים בג'ורג'יה) מתוך רשימות הבוחרים בתואנה שעברו דירה, אף שהם עדיין מתגוררים בכתובת בה נרשמו להצביע. ניתוח עצמאי של הבוחרים מצאה כי מתוך 534 אלף הבוחרים שנשללה זכותם להצביע, 334,134 עדיין התגוררו באותה הכתובת בה נרשמו. רק כ-41 אלף ממשוללי זכות ההצבעה אכן עזבו את המדינה.
אנדרטת המילניום
אנדרטת המילניום או אנדרטת אלף השנה (בהונגרית: Millenniumi emlékmű);היא אנדרטה בבודפשט, בכיכר הגיבורים של הפארק העירוני, שמציינת את זכר יום השנה האלף להתיישבות המדיארים במרכז אירופה שנקרא בהונגריה "כיבוש המולדת ההונגרית". האנדרטה היא אחת הפנינים וההשקעות הרבות באדריכלות ובפיתוח עירוני (כמו: גשר פרנץ יוזף - היום נקרא גשר החירות, הבולוואר הגדול (Nagykörút), קו הרכבת התחתית של מילניום (קו המטרו מהראשונים בעולם), בניין הפרלמנט ההונגרי וכו') שנועדו לחגיגות המילניום של 1896. עם זאת, האנדרטה הושלמה רק עשר שנים מאוחר יותר ב-1906 עקב עיכובים שונים. המתכנן והמעצב שלה היה אלברט שיקדנץ, רוב הפסלים המקוריים היו פרי תציכנונו וחלקית גם יצירתו של הפסל ג'רג' זאלה. שניים מהם היו של אדה מרגו ואחד של אדה טלץ'.
בתכנונה של הוועדה הלאומית להנצחת גיבורי המלחמה נחנכה לפני האנדרטה בשנת 1929 אבן הזיכרון לגיבורים שנפלו במלחמת העולם הראשונה. לאחר מלחמת העולם השנייה הרס המשטר הקומוניסטי את פסלי השליטים מבית הבסבורג-לורן (House of Habsburg-Lorraine) והחליף אותם בפסלים של דמויות מובילות שונות במאבקי החירות הלאומיים של הונגריה.
הקמת האנדרטה
בניית של קבוצת הפסלים שהוקדשה למלאת שנת האלף (מילניום) לכיבוש ההונגרי של אגן הקרפטים החלה בשנת 1898 מעל הבאר הארטזית שנקדחה על ידי הגאולוג וילמוש ז'יגמונדי בשנת 1868, לא מעט כדי להדגים שגם ההונגרים מסוגלים להציג יצירות כלכליות, מדעיות ואמנותיות עצמאיות שכל העולם יכול לשים לב אליהם. חלקי קבוצת הפסלים מעלים כמעט את כל הפרטים החשובים של ההיסטוריה ההונגרית. קבוצת הפסלים הושלמה כאמור בשנת 1906 עם הקמתם של ארבעת הפסלים האלגוריים (מלחמה, שלום, עבודה ושגשוג, ידע ותהילה). פסלי הברונזה שעוצבו ויוצרו ברובם על ידי ג'רג' זאלה כללו גם את פסלו של המלאך גבריאל שזכה בפרס הגדול בתערוכה העולמית של פריז (1900).
האנדרטה לזכר ולכבוד גיבורי מלחמת העולם הראשונה שהוקמה מול קבוצת הפסלים נכנחה על ידי האדמירל מיקלוש הורטי עוצר ממלכת הונגריה ב-26 במאי 1929. האבן המקורית נפגעה במלחמת העולם השנייה ולאחר מכן נהרסה על ידי הנהגת המפלגה הקומוניסטית (יחד עם פסלים של מלכים ממלכת בית הבסבורג). על אף שהפסלים שוחזרו במהרה (פסליהם של מלכי הבסבורג הוחלפו בדמויות מובילות של מאבקי החירות הלאומית ההונגרית), אבן הזיכרון של הגיבורים לא החזרה למקומה המקורי עד אביב 1956. גוש האבן המונוליטי ברוחב 2.4 מטר, באורך 4.5 מטר ובגובה 0.5 מטר תוכנן על ידי בלה גבהרדט ב-1956. טקס החנוכה מחדש התקיים ב-3 באפריל, בטקס הצדעה צבאי.
הפסלים האלגוריים
על עמודי הפינה של האכסדרות, בפנים, זה מול זה, בראש שני העמודים נמצאות כרכרות שני הסוסים של פסלי "מלחמה" ו"שלום" ובחוץ דמויות ברונזה אלגוריות של "עבודה ושגשוג" ו"ידע ותהילה".
פסלי מנהיגי השבטים
בבסיס העמוד האמצעי נמצאים שבעת מנהיגי המדיארים שעמדו בראשי השבטים הכובשים המובילים, משמאל (מאחורי החזית) טהטם, אונד, קונד, (Töhötöm, Ond, Kond), בימין (מאחורה לחזית) טאש, הובה, אלד (Tas, Huba, Előd), בראשות הנסיך ההונגרי ארפאד.
פסלי גיבורי האומה
באמצע האנדרטה ניצב העמוד שגובהו 36 מטרים ועליו פסלו של המלאך גבריאל, שגובהו כמעט 5 מטרים ומחזיק בכתר הונגרי ביד אחת וביד השנייה ומחזיק צלב כפול. בצידי העמוד המרכזי נפרשים פסלי גיבורי ממלכת הונגריה. מתחת לפסלי הגיבורים חוברו לוחות מארד עם הסברים מההיסטוריה ההונגרית.
העתק ליד שנגחאי
קיים העתק של 90% מהאנדרטת המילניום המפורסמת לא רחוק מהעיר שנגחאי, במה שנקרא "פארק השעשועים שנגחאי", בין שאר ציוני דרך עולמיים נוספים (למשל מתחם הפירמידות בגיזה, שער ברנדנבורג בברלין, טחנות רוח מהולנד, פסל דוד של מיכלאנג'לו והפסלים הנשיאותיים האמריקנים החקוקים בהר ראשמור). מאז פתיחת הפארק ב-1996 מצבה של האנדרטה שם הידרדרה משמעותית.
הוועדה לתעשייה צבאית (רוסיה)
הוועדה לתעשייה צבאית של רוסיה (Военно-промышленная комиссия РФ) הוא גוף ממשלתי שנוצר בשנת 1999 כגוף של הממשלה. ב־2014 הפך לארגון הכפוף לנשיא המדינה. מטרתו לפקח על כל התעשיות הביטחוניות במדינה. הזמנות רכש צבאיות מוכרחות לעבור דרך הוועדה.
הוועדה פועלת בשיתוף פעולה הדוק עם משרד ההגנה, הכוחות המזוינים, מפעלי התעשיות הביטחוניות ומשרד האנרגיה. הוועדה הוקמה בהשראת ועדה סובייטית לתעשייה צבאית שפעלה בשנים 1957–1991 והייתה אחראית לתיאום בין מפעלי התעשייה הצבאית וממשלת ברית המועצות. תקופה מסוימת הוועדה פעלה בשיתוף פעולה עם השירות הפדרלי לחוזי הגנה.
חברי הוועדה
הרכב הוועדה כולל את נשיא המדינה, הסגן הראשון של המועצה לביטחון לאומי, סגן מזכיר המועצה לביטחון לאומי, סגן ראש ממשלת רוסיה, מנהל שירות הביטחון הפדרלי, ראש המטה הכללי הרוסי, סגן שר ההגנה הרוסי, מנהל המשמר הלאומי, מנכ״ל תאגיד החלל רוסקוסמוס, שר הפנים, השר למצבי חירום, שר הפיתוח הכלכלי, מנהל שירות ביון החוץ, מנכ״ל תאגיד רוסטכנולוגיות, שר ההגנה.
סעדיה דמארי
סעדיה דמארי (1913? - 1988), היה שחקן, קריין ומחזאי ישראלי.
קורות חיים
סעדיה נולד בד'מאר שם למד בחדר ובגיל שבע הוסמך להיות שוחט. אביו יחיא זכריה דמארי היה מלמד (מארי) לילדים ובשארית שעות היום היה עובד בבית-מלאכתו לתיקון כלי-ירייה של תושבי המקום. הוא עלה עם משפחתו לארץ ישראל בשנת 1924. הם יצאו ברגל במסע מתיש מד'מאר לעדן ומשם עלו לאנייה שהשיטה אותם ליפו דרך תעלת סואץ.
הם התיישבו בשכונת התימנים "שיבת ציון" בפאתי ראשון לציון שם שימש אביו כ"מארי" (רב ומורה) בחדר תימני וסעדיה עזר לו.
אהרון קרון, מנהל בית הספר חביב ביקר ב"חדר, והתרשם מהקריאה ויכולת הביטוי של סעדיה והציע שימשיך את לימודיו בבית ספרו. סעדיה הופיע שם כבועז בהצגת רות המואביה ובקהל נכחה חמדה בן יהודה שהתרשמה מהופעתו והזמינה אותה לקרוא שיר של אביגדור המאירי לזכר אליעזר בן יהודה. ההופעה הייתה בקולנוע אדיסון מול קהל נכבדים שכלל את חיים נחמן ביאליק, שאול טשרניחובסקי, יוסף קלאוזנר ועוד.
בהמשך עבר לירושלים ולמד בסמינר המזרחי למורים בירושלים. הוא למד גם משחק בסמינר בהדרכתו של אלף ארי וולף ובסטודיו דרמטית ירושלמית בהדרכתו של בן-חנוך.
ב-1950 מונה למנהל המדור לעולי תימן ב-קול ישראל והיה שדרן ב"קול ציון לגולה" ששידר אל בני תימן שטרם עלו ארצה. התכנית שודרה במשך 16 שנה ואות הפתיחה שלה היה השיר "אני צמא" למילים של שלום בן דוד/שלום שבזי.
ייסד להקות אחדות שהעלו מופעים בסגנון תרבות יהודי תימן:שולמית (1939-1935), קדמה (1941), משכן (בתמיכת הסתדרות העובדים) סמדר ועוד.
ייסד גם את להקת המחול התימנית הראשונה בארץ לכנס מחולות העם הראשון בדליה.
בלהקות התימניות ובהופעות היחיד, העלה חומרים מהווי הדורות בישראל, מהווי התנ''ך, מהווי האגדה ומהווי יהדות תימן.
שיחק בתיאטרון "אהל" "דו רה מי", "תילון" ועוד, בהצגות "העיר הזאת", "סוף העולם", "אלדורדו", "דוד וגוליית", "חג'י בבה", "המבשר" ועוד. ב-1956 שיחק בתיאטרון "דו רה מי" במחזמר "שולמית" לצד אחותו שושנה שהופיעה בתפקיד הראשי כשולמית.
כתב מחזות -הגר, בואי תימן (1956), רות המואביה, אליעזר בן הורדוס, ועוד. ומערכונים: הלל הענוותן, בדרך לציון, דרך הנשר בשמים (עיבוד) ועוד. תיאטרון אהל העלה על במתו את מחזהו - המבשר (1957).
בקולנוע שיחק בסרטים" "באין מולדת" (1956), "מוישה ונטילטור" (1966), "הגן" (1977), "לא לעלות יותר" (1980).
ב-1987 כתב אוטוביוגרפיה בשם "כשהתימני צוחק".
משפחה
סעדיה היה אחיה הגדול של הזמרת שושנה דמארי, אתה הופיע בסרט "באין מולדת" ובמחזמר "שולמית".
היה נשוי לשחקנית שאני דמארי. ולהם בת, העיתונאית חבצלת דמארי ובן, אביחי.
לקריאה נוספת
סעדיה דמארי: כשהתימני צוחק; הוצאת אלף, 1987
מיכאי פינטילי
מיכאי דורו פינטילי (ברומנית: Mihai Doru Pintilii; ) הוא כדורגלן עבר רומני ששיחק בעמדת הקשר האחורי.
קריירה
פינטילי נולד ביאשי והחל לשחק כדורגל בקבוצת אוסר לוגוג'. בשנת חתם בג'יול פטרושאני ששיחקה אז בליגת העל הרומנית, אך בסיום העונה ירד עם הקבוצה לליגה השנייה. בשנת חתם באינטרנציונל קורטאה דה ארגש, ובעונה לאחר מכן חתם בפאנדורי טרגו ז'יו, שם שיחק שנתיים והיה בורג מרכזי במרכז הקישור של המועדון.
בקיץ 2012 חתם פינטילי בסטיאווה בוקרשט, ששילמה עבורו 850 אלף אירו. ב-2 במרץ 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, במשחק נגד גז מדאן מדיאש. פינטילי זכה בשתי אליפויות עם הקבוצה, במדיה שימש כקפטן וכבש חמישה שערי ליגה ב-53 הופעות. ב-7 ביוני 2014 חתם לארבע שנים באל-הילאל מליגת העל הסעודית, עמה הגיע לגמר ליגת האלופות האסיאתית. בינואר הושאל לפאנדורי טרגו ז'יו עד לסיום העונה.
ב-19 ביוני 2015 הגיע פינטילי לישראל וחתם לשלוש שנים בקבוצת הפועל תל אביב. לקראת תחילת העונה מונה פינטילי לקפטן הקבוצה, וב-8 באוגוסט 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו, כשפתח בהרכב הקבוצה במשחק מול בני יהודה במסגרת גביע הטוטו. את הופעת הבכורה שלו בליגת העל ערך ב-24 באוגוסט 2015, במשחק מול בית"ר ירושלים באצטדיון טדי, במסגרת המחזור הראשון של עונת 2015/2016. בסך הכל ערך פינטילי 16 הופעות בכל המסגרות במדי הפועל תל אביב.
בחלון ההעברות של ינואר 2016 חזר פינטילי לרומניה וחתם לקדנציה נוספת בסטיאווה בוקרשט. ב-1 בפברואר הודיע על פרישה ממשחק פעיל, וצורף לצוות המקצועי של המועדון.
נבחרת רומניה
ב-10 באוגוסט 2011 ערך פינטילי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת רומניה, בניצחון 1–0 במשחק ידידות נגד. ב-6 בספטמבר 2013 הבקיע את שערו היחיד במדי הנבחרת, בניצחון 3–0 על במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014. בטורניר הגמר של יורו 2016 שותף פינטילי בשני משחקים בשלב הבתים, ובסך הכל ערך 43 הופעות במדי נבחרת רומניה.
Snap
Snap היא מערכת אריזה ופריסה של חבילות תוכנה שפותחה על ידי קנוניקל עבור מערכות הפעלה המשתמשות בליבת לינוקס. החבילות, הנקראות snaps, והכלי לשימוש בהן, snapd, פועלות על פני מגוון הפצות לינוקס ומאפשרות למפתחי תוכנה "במעלה הזרם" להפיץ את היישומים שלהם ישירות למשתמשים. Snaps הם יישומים עצמאיים הפועלים בארגז חול עם גישה מתווכת למערכת המארחת. Snap יצא במקור עבור יישומי ענן אך לאחר מכן הוסב לתמוך לעבוד גם במכשירי אינטרנט של הדברים ואפליקציות שולחניות.
חנות Snap
חנות Snap מאפשרת למפתחים לפרסם את האפליקציות שלהם ישירות למשתמשים. עם גישות מסורתיות לניהול חבילות לינוקס כמו APT או YUM, היישומים נארזים ומופצים כחלק ממערכת ההפעלה. זה יוצר עיכוב בין פיתוח אפליקציות לפריסתו עבור משתמשי קצה. לעומת זאת, מפתחי אפליקציות יכולים לפרסם את האפליקציות שלהם ב-Snap Store ולהעביר אותן ישירות למשתמשים ללא כל התערבות מצד מנהלי ההפצה.
חבילות לינוקס אוניברסליות
Snaps הם חבילות עצמאיות הפועלות על פני מגוון הפצות לינוקס. זה בניגוד לגישות ניהול חבילות לינוקס מסורתיות, הדורשות חבילות מותאמות במיוחד עבור כל הפצת לינוקס. פורמט קובץ ה-Snap הוא מערכת קבצים דחוסה אחת המשתמשת בפורמט SquashFS עם הסיומת. מערכת קבצים זו מכילה את היישום, ספריות שהוא תלוי בהן ומטא נתונים הצהרתיים. מטא נתונים אלה מתפרשים על ידי snapd כדי להגדיר ארגז חול מאובטח בצורה מתאימה עבור אותו יישום. לאחר ההתקנה, ה-Snap מותקן על ידי מערכת ההפעלה המארחת ופורש את הדחיסה תוך כדי שימוש בקבצים. אף על פי שיש יתרון לזה ש-Snaps משתמש בפחות שטח דיסק, זה גם אומר שחלק מהיישומים הגדולים מתחילים לאט יותר.
הבדל משמעותי בין Snap לפורמטי אריזה אוניברסליים אחרים של לינוקס כמו Flatpak הוא ש-Snap תומך בכל סוג של יישומי לינוקס כמו יישומי שולחן עבודה, כלי שרת, אפליקציות IoT ואפילו שירותי מערכת כמו ערימת מנהלי ההתקן של המדפסת. כדי להבטיח זאת, Snap מסתמך על systemd עבור תכונות כגון הפעלת שירותי מערכת מופעלי socket ב-Snap. זה גורם ל-Snap לעבוד בצורה הטובה ביותר רק בהפצות שיכולות לאמץ את מערכת ה-init הזו.
ארגז חול ניתן להגדרה
אפליקציות ב-Snap פועלות בקונטיינר עם גישה מוגבלת למערכת המארחת. באמצעות ממשקים, משתמשים יכולים לתת לאפליקציה גישה בתיווך לתכונות נוספות של המארח כגון הקלטת אודיו, גישה להתקני USB והקלטת וידאו. ממשקים אלו מתווכים ממשקי API רגילים של לינוקס כך שיישומים יכולים לתפקד בארגז החול מבלי צורך לשכתב. יישומי שולחן עבודה יכולים גם להשתמש ב-XDG Desktop Portals, API סטנדרטי שנוצר במקור על ידי פרויקט Flatpak כדי לתת ליישומי שולחן עבודה עם ארגז חול גישה למשאבי מארח. פורטלים אלו מספקים לעיתים קרובות חווית משתמש טובה יותר בהשוואה לממשקי ה-API המקוריים של לינוקס מכיוון שהם מבקשים מהמשתמש רשות למשאבים כגון מצלמת אינטרנט בזמן שהאפליקציה משתמשת בהם. החיסרון הוא שצריך לשכתב יישומים וערכות כלים כדי להשתמש בממשקי ה-API החדשים.
ארגז חול Snap מסתמך במידה רבה על AppArmor מודול אבטחת לינוקס מהקרנל. מכיוון שרק מודול אבטחת לינוקס "עיקרי" (major) אחד (LSM) יכול להיות פעיל בו-זמנית, ארגז החול של Snap הוא הרבה פחות מאובטח כאשר LSM מרכזי אחר מופעל. כתוצאה מכך, בהפצות כגון פדורה המאפשרות SELinux כברירת מחדל, ארגז החול Snap מוחלש מאוד. אף על פי שקנוניקל עובדת עם מפתחים וחברות רבות אחרות כדי לאפשר למספר LSMs לפעול בו-זמנית, הפתרון הזה עדיין רחוק.
ארגז החול של Snap מונע מיישומי שולחן עבודה מנותקים לגשת לחלקים של מערכת ההפעלה המארחת כדי למנוע בעיות תאימות. כדי ש-Snaps ישתמשו בערכת נושא (theme), זה גם צריך להיות ארוז ב-Snap נפרד. ערכות נושא פופולריות רבות נארזות על ידי מפתחי Snap אך ערכות נושא מסוימות אינן נתמכות עדיין ויש להתקין ערכות נושא לא שכיחות באופן ידני. אם ערכת נושא אינה זמינה כחבילת Snap, המשתמשים צריכים לפנות לבחירת ערכת הנושא התואמת ביותר הקיימת. העבודה נמשכת כדי להקל על צדדים שלישיים לארוז ערכות נושא ב-Snap ולהתקין אוטומטית ערכות נושא לא שכיחות של המערכת.
עדכונים אוטומטיים ואטומיים
מספר פעמים ביום, snapd בודק אם קיימים עדכונים זמינים של כל ה-Snaps ומתקין אותם ברקע באמצעות פעולה אטומית. ניתן לבטל עדכונים ולהשתמש בקידוד דלתא כדי להקטין את גודל ההורדה שלהם.
בעלי אתרים יכולים להוציא ולעדכן גרסאות מרובות של התוכנה שלהם במקביל באמצעות ערוצים. לכל ערוץ יש מסלול וסיכון ספציפיים, המציינים את הגרסה והיציבות של התוכנה שפורסמה בערוץ זה. בעת התקנת אפליקציה, Snap משתמש כברירת מחדל, אשר יתעדכן אוטומטית למהדורות עיקריות חדשות של התוכנה כאשר הן יהיו זמינות. מפרסמים יכולים ליצור ערוצים נוספים כדי לתת למשתמשים את האפשרות לדבוק במהדורות מרכזיות ספציפיות של התוכנה שלהם. לדוגמה,  יאפשר למשתמשים לדבוק בגרסת 2.0 של התוכנה ולקבל עדכונים קלים בלבד ללא סיכון של שינויים לא תואמים לאחור. כאשר המוציא לאור מוציא גרסה מרכזית חדשה בערוץ חדש, משתמשים יכולים לעדכן ידנית לגרסה הבאה כאשר הם בוחרים.
ניתן לבטל עדכונים אוטומטיים באמצעות "פריצות" מסוימות, וכן ישנן דרכים רבות להגדיר עדכונים כך שיתאימו לצרכים מסוימים. המשתמש יכול לבחור להישאר בגרסה עיקרית ספציפית של התוכנה על ידי ציון הערוץ, הם יכולים להגדיר את מרווח העדכון כדי שיהיה לו זמן לבדוק עדכונים באופן ידני, לדוגמה פקודה זו תבדוק עדכון ביום שישי האחרון מ-23:00 עד 01:00 והם יכולים להחזיק עדכונים עד 60 יום. בנוסף, עדכונים מושבתים אוטומטית גם בחיבורים מדורגים. אפילו עם הפקדים הללו, מספר משתמשים הביעו את תלונותיהם על היעדר אפשרות לכבות עדכונים אוטומטיים לחלוטין.
אימוץ
Snap תמך בתחילה רק בהפצת ה-all-Snap Ubuntu Core, אך ביוני 2016, היא הועברה למגוון רחב של הפצות לינוקס כדי להפוך לפורמט של חבילות לינוקס אוניברסליות. Snap דורש פונקציונליות (systemd) הזמינה ברוב ההפצות של לינוקס, אך לא בכולן, לכמה מערכות דמויות יוניקס אחרות אין (למשל FreeBSD). מערכת ההפעלה של Chrome אינה תומכת ב-Snap באופן ישיר, רק באמצעות הפצות לינוקס המותקנות בה התומכות ב-Snap, כגון Gallium OS.
מספר הפצות לינוקס תומכות ב-Snap out of the box כמו אובונטו (ולמשל Kubuntu, Xubuntu), Manjaro, Zorin OS, KDE Neon, Solus ו-Li-fe. כמן כן Snap זמין להפצות רבות אחרות כגון CentOS, דביאן, Elementary OS, פדורה, GalliumOS, Kali Linux, לינוקס מינט, OpenEmbedded, Parrot Security, Pop! OS, Raspbian, Red Hat Enterprise Linux ו-openSUSE.
מספר חברות בולטות לפיתוח תוכנת שולחן עבודה מפרסמות את התוכנה שלהן ב-Snap Store, כוללGoogle, JetBrains, KDE, Microsoft (עבור גרסאות לינוקס של למשל. NET Core 3.1, Visual Studio Code, Skype, ו-PowerShell), Mozilla ו-Spotify. Snaps משמשים גם בסביבות של Internet of Things, החל ממוצרים הפונים לצרכן ועד לשערי ניהול מכשירים ארגוניים ורשתות תקשורת לווייניות. לבסוף, Snap משמש גם מפתחים של יישומי שרת כגון InfluxDB, Kata Containers, Nextcloud ו-Travis CI.
בשנת 2019, קנוניקל החליטה להחליף את דפדפן האינטרנט Chromium במהדורות עתידיות של אובונטו מחבילת APT ל-Snap. הם הסבירו ש-Snap הקל הרבה יותר על התמיכה ב-Chromium בכל מהדורות אובונטו הנתמכות. זה איפשר להם למקד משאבי הנדסה בחלקים אחרים של שולחן העבודה של אובונטו. כתוצאה מהחלטה זו, נגזרות של אובונטו כגון לינוקס מינט נאלצו לבחור בין שמירה על גרסה משלהן של חבילת Chromium או מעבר לגרסת ה-Snapped של Chromium המתוחזקת על ידי קנוניקל.
קבלה
כמה חברות שיבחו את Snap. כאשר Heroku אמרה שהעדכון האוטומטי של Snap מתאים היטב ללוח הזמנים של ההוצאה לאור המהיר שלהם, מיקרוסופט ציינה את קלות השימוש שלו ואת היותו מבוסס yaml, כמו גם שהוא אגנוסטי להפצה, ו-JetBrains אמרה ש-Snap Store נותן לכלים שלהם חשיפה רבה יותר.
עובד רד האט אדם ויליאמסון, אף על פי שהכיר בהטיה של עצמו, ביקר את Snap על כך ששומר על קוד סגור בצד השרת, שאין לו מנגנון לשימוש בשרתים של צד שלישי, ועליו לחתום על הסכם רישיון תורם כדי לתרום לפיתוח שלה.
Clement Lefebvre (מייסד Linux Mint ומוביל פרויקטים ) כתב ש-Snap מוטה ויש לו ניגוד עניינים. הסיבות שהוא ציין כוללות את זה שהוא נשלט על ידי קנוניקל ונעול לחנות שלהם, וגם ש-Snap עובד טוב יותר באובונטו מאשר בהפצות אחרות. מאוחר יותר הוא הודיע כי התקנת Snap תיחסם, אף על פי שתתועד דרך להשבית מגבלה זו.
מובילות לטכניון
מובילות לטכניון היא תוכנית בחסות עיריית חיפה אשר מטרתה קידום תלמידות ללימודי מדעים וטכנולוגיה בטכניון ובהמשך שילובן במקצועות ההיי-טק וההנדסה. התוכנית מפעילה תלמידות בשני בתי ספר תיכוניים בחיפה. התוכנית הוקמה בשנת 2011 על ידי יושבת ראש ויצו בחיפה, ניצה סובוביץ וד"ר אסיה לויטה מהמחלקה להוראת הטכנולוגיה והמדעים בטכניון.
מערכת החינוך - היבט מגדרי
במחקרים נמצא שלמורות ולמורים בכל רמות החינוך יש ציפיות נמוכות יותר מבנות במתמטיקה ובמדעים והם מפלים לטובה בנים לעומת בנות.
במסמך שהוגש לוועדה לקידום מעמד האישה (יולי 2005) לקראת דיון בנושא "תוכניות לימודים למגדר ושוויון בין המינים", נטען, על סמך תצפיות בכיתות, כי מורים נוטים לגלות יחס שונה כלפי בנים וכלפי בנות בכיתה: האפליה באה לידי ביטוי הן בנפח הזמן שמוקדש לבנים ביחס לבנות - בנים זוכים להקצאת זמן גדולה מבנות, והן בשוני מבחינת התייחסות והערכה: ניהול שונה של דיאלוג – שימוש בביטויים רגישים וסלחניים יותר כלפי בנות ובשפה מעודדת ומדרבנת יותר כלפי בנים, שפה הכוללת הוראות לשיפור וניסיון לכוונם אל הפתרון הנכון.
ד"ר רונית אשכנזי, העוסקת בפרויקטים בתחום המדע והטכנולוגיה, טוענת שהבנות מאמינות פחות ביכולותיהן: כאשר נשאלו תלמידים מצטיינים ביחס לגורמים להצלחותיהם, תשובת רוב הבנים התמקדה ביכולתם האישית ובכישרונם, ואילו הבנות זקפו את הצלחתן ל"השקעה", מבחן "קל", "מזל", "מורה טוב" - אך לא להיותן חכמות ומוכשרות. כיוון שמקצועות המתמטיקה והפיזיקה נחשבים בבתי הספר כמקצועות "קשים", בנות נרתעות מלבחור בהם. סימוכין לדבריה נמצאים אצל Ormerod בהתייחסות לשוני בגישות של בנות ושל בנים ביחס לחינוך מדעי ואצל חוקרים נוספים. למרות, שהסטטיסטיקה מוכיחה שהחל משנות ה-80 וה-90 של המאה ה-20 הולך ומצטמצם הפער בהישגי המתמטיקה של בנים לעומת בנות, מתמטיקה עדיין נותרה תחום גברי מובהק.
בנוסף, המקצועות המדעיים וההנדסיים נחשבים למקצועות הישגיים ותחרותיים, שבהם ההתמודדות היא אישית ועצמאית, אך בנות מעדיפות למידה חברתית ולמידה בקבוצות המשלבת עבודת צוות ולמידה חווייתית. חוקרים, שבדקו את אופי הלימוד של בנות, מצאו שהן מתפקדות טוב יותר בכיתות עם מודל נשי וייצוג רב של בנות, מצליחות כאשר יש משוב קונסטרוקטיבי, כאשר אווירת הכיתה מעודדת את כולם להביע את דעותיהם ולקבל הערכה שווה, הן מעדיפות לימוד באמצעות קבוצות דיון קטנות שבהן מובהרים הרעיונות והעקרונות על פני הרצאות דפוסי למידה של בנות שונים מאלה של בנים אך אינם גורעים מיכולותיהן. דפוסי הוראה המעודדים תחרותיות ולמידה אלגוריתמית, מזיקים לבנות ומקפחים את זכותן לנצל את מלוא הפוטנציאל שלהן.
מגמות שינוי והרקע להקמת התוכנית
חוקרים טוענים שמדינת ישראל זקוקה לעתודה מדעית טכנולוגית ברמה גבוהה, כאשר מאגר הנשים היכולות להשתלב בתחומים אלה אינו ממומש. העיסוק והלימוד של תחומי מדע וטכנולוגיה מהווה "כרטיס כניסה" למקצועות יוקרתיים ולעיסוקים מוערכים כמהנדסים, מדענים, מנתחי מערכות, מנהלים וכו' שלצידם הכנסה כספית גבוהה המביאה לעצמאות כלכלית ואישית.
לכן, לדבריהם, מערכת החינוך מחויבת לסייע לכל תלמיד ותלמידה להגיע למקסימום מיצוי הפוטנציאל האישי, לעודד בנות המסוגלות לכך לבחור במקצועות הללו, ולסייע להן להגיע להישגים בתחום שבחרו. הכוונה היא להוסיף את תחומי המדע והטכנולוגיה ל"סל" האפשרויות העומדות בפני הבנות. לשם כך יש להסיר חסמים חברתיים, דעות קדומות ודרכי הוראה לא מותאמות המהווים מכשול בפני מיצוי הפוטנציאל של הבנות.
בדו"ח משנת 2003 "נשים ומדע בישראל - תמונת מצב" נטען כי קידום נשים במדע הוא אינטרס כלכלי ומדעי, שיתוף נשים במדע יתרום להרחבת תחומי המדע, לגיוון שבמחקר ולקידום המדע.
בניסיון למצוא את הסיבה לפערים בין בנות לבנים ניתנו נימוקים שקשרו את חוסר ההצלחה של נשים במבנה המוח שלהן ונימוקים חברתיים, שהצביעו על כך שהחברה מעודדת את הבנות לבינוניות בתחום המדעים. יש מקום להתייחס לשונות בחשיבה בין נשים לבין גברים ולהבדלים תרבותיים שיכולים לתרום למיצוי הפוטנציאל והכישורים של כל אדם.
החל מהעשור האחרון של המאה ה-20, מספר גופים בארצות הברית הניעו פרויקטים שנועדו לקדם נשים במדע, בטכנולוגיה, בהנדסה ובמתמטיקה. ה"AAUW", ארגון העוסק בקידום השוויון בין המינים ובמחקר בנושא, היה מעורב במאמצים אלו. הוא פרסם סיכום והערכה של הפעילויות שנעשו בארצות הברית בתחום זה בשנים 1993 - 2001, והביא המלצות לכיווני פעולה עתידיים. אחת מהן היא למידה לא-פורמלית, למשל מרכזים לאחר שעות הלימודים בבית-הספר, מחנות קיץ, מוזיאון מדע ומרכזים קהילתיים. בפעילויות שנעשו נכללו סדנאות בטבע לבנות, עבודת מעבדה, תכנון פרויקטים, הרצאות וסרטים. פעילויות הלמידה הלא-פורמליות נועדו על-פי רוב לחזק את הביטחון של המשתתפים בפעילויות מדעיות יותר משהן נועדו לשפר את ההבנה האקדמית בנושאים שנדונו.
בישראל, מתחילת המאה ה-21, מוקדשת תשומת-לב להעדפה מתקנת בתחום מתן הזדמנויות ויצירת סביבה לימודית מותאמת לבנות. לפי חוזר מנכ"ל משרד החינוך (דצמבר 2002) בנושא שוויון מגדרי במערכת החינוך, יש ליצור אקלים חינוכי שיבטיח נגישות שווה לבנות ולבנים בהתאם לכישוריהם ולא בהתאם לתפיסות סטריאוטיפיות. לפיכך, יש להתאים את דרכי ההוראה, הלמידה וההערכה לסגנונות הלמידה, הצרכים ותחומי העניין של בנים ובנות. החוזר מדגיש את החשיבות שיש להקצאת שעות ולחלוקת משאבים על מנת לעודד בנות ללמוד מקצועות מדעיים וטכנולוגיים.
תוכנית "מובילות לטכניון" היא יוזמה ייחודית בעיר חיפה, המעידה על השינוי בגישה ועל המגמה להכוונת בנות לשאוף להצלחה תוך התמקדות במטרות ארוכות טווח.
מבנה ארגוני
תוכנית "מובילות לטכניון" החלה כיוזמה של ויצו למציאת מקורות מימון לנסיעתן של בנות הלומדות במגמת רובוטיקה להשתתפות בתחרות מחוץ לישראל. לשם-כך פנתה יושבת-ראש ויצו בנווה-שאנן, חיפה, להתאחדות התעשיינים בבקשה לסיוע ונענתה בחיוב. בהמשך נרתמו לקידום התוכנית מפעלים כאינטל, י.ב.מ., מוטורולה, רפא"ל ועוד.
התוכנית מופעלת ביוזמת ויצו נווה שאנן בחיפה ו"אגודת הידידים" בה שותפים עיריית חיפה - יועצת ראש העיר למעמד האישה, מוסד הטכניון - מומחים וחוקרים בתחומי המדעים והטכנולוגיה, מערכת החינוך העירוני, התאחדות התעשיינים מרחב חיפה ותעשיות היי-טק בחיפה.
התוכנית היא שש שנתית, מיועדת לתלמידות נבחרות בעלות פוטנציאל ללמוד מקצועות הנדסיים בטכניון ופועלת בתשע"ד בשני בתי ספר עירוניים בחיפה. הבנות המשתתפות בתוכנית מאופיינות בהרכב חברתי מגוון – דתיות וחילוניות, ותיקות ועולות חדשות. גישת התוכנית מתייחסת לדימוי האישי והחברתי של הבנות שנסמכת על חיבור הדוק בין כל גורמי הקהילה השותפים בה. מובילי התוכנית מגדירים את החיבור כמבוסס על הקשר בין הערכים תלמידות-אקדמיה-תעשייה-הייטק חיפאי.
לדברי המייסדים, תוכנית זו המתקיימת בחיפה, היא ייחודית ופורצת דרך.
פעילות במסגרת התוכנית
הפעילויות משתנות בהתאם לשכבת הגיל, כאשר בחטיבת הביניים הן פועלות בקבוצה גדולה והומוגנית, המהווה עבורן קבוצת תמיכה, ובתיכון מתקיימת בחירה דיפרנציאלית וסיוע בתחום העיסוק בו הן מתמקדות. הפעילויות נותנות את הכלים ואת הסיוע לכל בת בעלת יכולת על מנת שתוכל לממשה.
הן מקבלות תמיכה באמצעות שיעורי תגבור במקצועות הריאליים הן בבית הספר והן בעזרת מהנדסים ומהנדסות במפעלים.
הבנות מקבלות ליווי רגשי ואישי, כדי ליצור אצלן העצמה אישית, לצד פעילות אתגרית וחוויתית בתחומי הטכנולוגיה שמטרתה ליצור גיבוש של נבחרת מובילה.
שיתוף הפעולה בין כל הגורמים מביא לעשייה שבה מתקיימות פעילויות חווייתיות לבנות:
בפעילויות אלה מלוות ומדריכות את הבנות מדעניות מהטכניון, מנהלות בתעשייה, נשות הייטק ואחרות המהוות מודל עבור הבנות לגיבוש התפיסה שהצלחה בכל תחום שבו הן בוחרות יכולה להתקיים במקביל למשפחה ובית. המסר לבנות הוא שהיותן נשים לא מהווה מחסום להתקדמותן ולהצלחתן.
העבודה עם הבנות המשתתפות בתוכנית היא אינטנסיבית, הן מקבלות תמיכה, סיוע והכוונה מכל הגורמים השותפים ובמקביל מתקיימת במסגרת בית הספר הערכה ומדידה של הישגיהן לכל אורך הדרך, כך שניתן יהיה לאתר קשיים ולטפל בהם.
הישגי התוכנית
מהנתונים שנמדדו עד שנת הלימודים השלישית בה היא מתקיימת, עולה כי הבנות המשתתפות בתוכנית שיפרו את הישגיהן במקצועות מתמטיקה, אנגלית ומדע ב – 5-7 אחוזים, וקיימת עלייה משמעותית במספר הבנות שבחרו להרחיב את לימוד המקצועות המדעיים בתיכון כמו מחשבים ופיזיקה.
נמצא גם שיפור ביחס הבנות למקצועות המדעיים מבחינת תפיסתן את המסוגלות העצמית שלהן ללמידה. אין עדיין נתונים ביחס למידת ההצלחה של התוכנית בעידוד הבוגרות לפנות ללימודי השכלה גבוהה בתחומים מדעיים והנדסיים.
בשנת 2015, השנה החמישית שבו מתקיימת התוכנית, נרשמו אליה למעלה מ-400 תלמידות ב-7 בתי ספר בחיפה.
לאקי (הר געש)
לאקי (באיסלנדית: Laki או Lakagígar – מכתשי לאקי) הוא סדק געשי והר געש באיסלנד. השם לאקי מתייחס בדרך כלל להר הגעש, ואילו Lakagígar, מכתשי לאקי, מתייחס לסדק עצמו. סדק לאקי הוא חלק המערכת הגעשית של הר הגעש גרימסווטן.
ביוני 1783 החלה תקופה של שמונת חודשי פעילות געשית חזקה בסדק לאקי. הפעילות נמשכה עד פברואר 1784 ובמהלכה נפלטו כמויות גדולות של לבה וענני גופרית וחומצה הידרופלואורית. כתוצאה מכך מתו יותר מ-50% מחיות המשק באיסלנד וכמעט כל הגידולים נהרסו. הדבר הוביל לרעב כבד ולחיסול כרבע מאולוסיית האי. ענני הגופרית הביאו לירידה בטמפרטורה הגלובלית והרס יבולים באירופה.