cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878)
מהלך המלחמה
הרוסים, תחת פיקודו של הפילדמרשל יוסיף גורקו, כבשו בהצלחה את המעברים של רכס הרי הבלקן, שהיו קריטיים לתזוזת הצבא. למרבה האירוניה, הרוסים השתלטו על מעבר שיפקה, שפונה על ידי העות'מאנים עצמם לאחר שעמדו בפני מספר תקיפות בו. מאוחר יותר ניסו העות'מאנים לכבוש מחדש את המעבר, שהיה חשוב ביותר להעברת כוחות לפלבן, אך הכול היה לשווא. המתקפה העות'מאנית במעבר זה נחשבת לאחת הטעויות המרכזיות במלחמה, שכן היו מעברים אחרים באזור שלא היו תחת שמירה רוסית. אך גם טעות זו היא קטנה, לעומת העובדה, שבכל הזמן הזה היו כוחות עות'מאנים עצומים ממוקמים ברחבי חופי הים השחור ורק מעטים מהם נוצלו ללחימה ממשית.
גם גדוד פיני, ומיליציות מתנדבים בולגרים מקומיים, נטלו חלק במלחמה כאשר נלחמו לצד הכוחות הרוסים. בדרכם חזרה הביתה, כהכרת תודתו לגדוד הפיני שפעל למעלה מהמצופה, העניק הצאר הרוסי לגדוד את השם "גדוד המשמר הזקן", בו הם משתמשים עד היום.
ההערכות לקרב
על צבא האימפריה הרוסית בקווקז פיקד מיכאיל ניקולאייביץ' והוא מנה כ-75,000 חיילים, כאשר הצבא העות'מאני בפיקודו של אהמט מוחתאר פאשה, מנה 80,000 חיילים. ברוסים תמכו מיליציות אזוריות בארמניה וגאורגיה. תוכנית הלחימה הרוסית הייתה הגנתית, תוך שמירה על ההישגים הטריטוריאליים, שהושגו במשא ומתן הדיפלומטי, לאחר מלחמת קרים מחד-גִּיסָא, ונועדה למשוך את מירב הכוחות העות'מאנים מן הבלקן לקווקז מאִידָךְ-גִּיסָא. מדובר בטריטוריות מוסלמיות, שעברו לחזקת הרוסים במהלך המאה ה-19, והיו בעלות זיקה מובנת ורבת שנים לאימפריה העות'מאנית, כך שהעות'מאנים מצידם קיוו לתסיסה אזורית, אשר תשבש את תוכניות הרוסים.
ההתקוממות באבחזיה דאגסטן וצ'צ'ניה
בחודש מאי 1877, השתלטו מורדים אבחזים וצ'רקסים על העיר סוחומי, בירת חבל אבחזיה (אוקרוג סוחומי), תוך הסתייעות בהפגזות מן הים של הצי העות'מאני, ונחיתה אמפיבית של מורדים וכוחות עזר עות'מאניים. בחודש יוני, ניסה כוח רוסי בפיקודו של פבל פבלוביץ' קרבצ'נקו, מפקד ההגנה האזורית בסוחומי, לכבוש מחדש את העיר מספר פעמים ונחל כישלון חרוץ.
הרוסים נאלצו להעביר מהבלקן לאזור שתי אוגדות חיל רגלים, כדי לשחרר את העיר והיא חזרה לידיהם ב 19 באוגוסט. ההצלחה האבחזית עודדה גם גורמים בצ'צ'ניה ובדאגסטן להתקומם. התקוממות משמעותית פרצה בדאגסטן, כתוצאה מפתווה, שהוציאה ההנהגה הדתית אסלאמית בחבל. לאחר הצלחה ראשונית וגירוש חיל המצב הרוסי במקום, הובסו המורדים והצבא הרוסי הוציא להורג אלפי מורדים ובני משפחותיהם וגירש מן החבל רבים אחרים. עם זאת, בשל האי-שקט נאלץ הצבא הרוסי לרתק לאזור כוחות גדולים, בהיקף של שתי דיוויזיות חיל רגלים.
הקרבות בקווקז
לאחר הניצחון הרוסי וכיבוש העיר, המשיך הצבא הרוסי בתנועתו וכבש את אזור ארדהאן ב-17 במאי. כוחות רוסיים החלו לצור על העיר קארס בסוף חודש מאי, אך תגבורת עות'מאנית הצליחה לשבור את המצור ולהסיג את הצבא הרוסי. ב-17 בנובמבר תקפו הרוסים שוב וכבשו את העיר. בסיום המלחמה היגרו או הוגלו, 82,000 תושבים מוסלמים מנפת קארס ובכלל זה 11,000 מתושבי העיר קארס עצמה, אל תוך שטח אנטוליה שבאימפריה העות'מאנית.
העות'מאנים הלהיטו את האווירה בצפון ארמניה ועודדו את הכורדים לתקוף את האוכלוסייה הארמנית המקומית בערים דואובאיזיט ואלשקירט, (בטורקית  Eleşkirt) וכ 30,000 ארמנים נהרגו. בחודש אוקטובר 1877 פתח הצבא העות'מאני במתקפה נרחבת נגד הצבא הרוסי ליד אג'ריה וכוחותיו של מוח'תאר פאשה כבשו את האזור ההררי החולש על העיר בתומי.
בחודש פברואר 1878, כבשו הרוסים את אזור ארזורום. קרב ההגנה על שכונת עזיזייה (Aziziye) שבעיר, נסמך בין היתר על נשים מתנדבות. המפורסמת בין נשים אלה היא ננה האטון (Nene Hatun) שהפכה לאחד מסמליה של העיר. לאחר סיום המלחמה נסוגו הרוסים מהאזור, אך במסגרת חוזה סן סטפנו, עברו לחזקתם אזור העיר בתומי (בשטחי גאורגיה המודרנית), ובאנטוליה, שטחים בנפת ארטווין וריזה של ימינו ובכלל זה הערים ריזה וארטווין עצמן.
התערבות המעצמות
בלחצה של בריטניה, הסכימה רוסיה לשביתת נשק ב-31 בינואר 1878, אך כוחותיה המשיכו בתנועתם לכיוון איסטנבול. בתגובה להמשך התנועה הרוסית, נשלח צי של ספינות מלחמה בריטיות, במטרה להרתיע את הרוסים מלהגיע לעיר והם אכן הפסיקו את התקדמותם ליד העיירה סן סטפנו (ב-1926 שונה שם המקום לישילקוי ), מרחק 11 ק"מ בלבד מאיסטנבול. רוסיה הסכימה להסדר וב-3 במרץ נחתם חוזה סן סטפנו, אשר במסגרתו הכירה האימפריה העות'מאנית בעצמאות רומניה, סרביה ומונטנגרו ובמתן אוטונומיה לבולגריה. המעצמות, המודאגות מהתרחבות ההשפעה הרוסית בבלקן, כפו שינויים בחוזה, במסגרת קונגרס ברלין. השינוי המרכזי קבע שחלק מבולגריה יהפוך לנסיכות עצמאית ואזור מקדוניה יוחזר לאימפריה העות'מאנית.
השלכות המלחמה על רומניה
ב-21 במאי 1877, הוכרז על עצמאות רומניה מהאימפריה העות'מאנית, מתוקף רצונו של העם הרומני. למחרת היום הודיעה הממשלה הרומנית, על הפסקת תשלום מס הטריבוט לאימפריה העות'מאנית והכסף הועבר למשרד המלחמה. בתחילת הסכסוך, לא הייתה האימפריה הרוסית מעוניינת בשיתוף פעולה עם הרומנים, מאחר שחששה שרומניה תזכה במסגרת המשא ומתן שיסיים את המלחמה, בשטחים אליהם לטשו הרוסים את עיניהם. הקשיים והאבדות הכבדות בקרבות בבולגריה, שכנעו את הרוסים להיעזר בצבא הרומני.
הרומנים נלחמו בעוז, השתתפו במצור על פלבן וניצחו בקרב על וידין, כשעל חלק מהקרבות מפקד הנסיך קרול אישית. בסיום המלחמה, הוכרה העצמאות הרומנית על ידי המעצמות במסגרת חוזה סן סטפנו, עליו חתמו גם נציגי רוסיה. לרוסים, לא הייתה כל כוונה לממש את ההסכם בכל הנוגע לרומניה והם אולצו על ידי גרמניה ובריטניה, להכיר בעצמאות רומניה במסגרת קונגרס ברלין, בתמורה להעברת דרום חבל בסרביה לחזקתם. רומניה הייתה לממלכה עצמאית.
השלכות המלחמה על האוכלוסייה המוסלמית בבולגריה
לאחר חוזה סן סטפנו הכתיבו הרוסים את שיטת הממשל שלהם בשטחי בולגריה. חיילים רוסים, קוזאקים ומיליציות מקרב האוכלוסייה המקומית הנוצרית-בולגרית, (שכונו בבולגרית אופלצ'נצי), מצאו באוכלוסייה המוסלמית המקומית, פורקן לשנים רבות של קיפוח ושליטה עות'מאניים וזו הפכה לשעיר לעזאזל. המוסלמים נרדפו, גורשו מבתיהם ונטבחו על ידי הכוחות השונים ויש המעריכים בכרבע מיליון את מספר הנרצחים, רובם ממוצא טורקי ועוד כמיליון פליטים נמלטו מבתיהם, ביחד עם כוחות הצבא העות'מאניים הנסוגים, במהלך הלחימה, נפגעו גם מבני ציבור ומסגדים, ובכלל זה המסגד העתיק בטרנובו ו-7 מסגדים בעיר סופיה, אשר פוצצו על ידי אנשי חיל ההנדסה הרוסי. הלכה למעשה, ביצעה האימפריה הרוסית, טיהור אתני ברחבי בולגריה ותבנית זו של התנהלות, תלווה את אזור הבלקן גם בסכסוכים העתידיים שיתרחשו בחבל.
השלכות המלחמה על יהודי בולגריה
חיילי האימפריה הרוסית, הביאו עימם לבולגריה את האנטישמיות הדתית, המסורתית שלהם. בכל מקום אליו הגיעו במהלך המלחמה, הם הצהירו שהיהודים מהווים גיס חמישי ורדפו אותם. אלפי יהודים עזבו את מקומות מגוריהם ונמלטו ביחד עם הצבא העות'מאני הנסוג לאיסטנבול. גם האוכלוסייה המקומית, קשרה בין היהודים לשלטון העות'מאני, שכן לא מעט יהודים שימשו בתפקידים פקידותיים במנגנוני הממשל. מאִידָךְ-גִּיסָא, גם חלק מבני הקהילה, התקשה להחליט למי תינתן נאמנותו, בשל חוסר הבהירות הפוליטית, שנוצרה לאחר המלחמה מחד-גִּיסָא והשלטון העות'מאני שהיטיב יחסית עם היהודים במשך מאות שנים, מאִידָךְ-גִּיסָא.
מאות פליטים יהודים התיישבו גם בעיר אדירנה וחלקם חזרו לממלכה הבולגרית לאחר מלחמת הבלקן הראשונה, עת נכבשה העיר בידי הצבא הבולגרי. יהודים אילו אשר התיישבו בעיקר באזור פלובדיב, נותרו ברובם מחוסרי אזרחות והם גורשו בספטמבר 1939 במסגרת "המסע לגירוש נתינים זרים", שערכה הממשלה הנאו פאשיסטית בבולגריה.
בערים רבות, היו גילויי אנטישמיות ובכלל זה גם פוגרומים, שבוצעו בבני הקהילה שנותרה בבולגריה. לדוגמה, עם הגעת הכוחות הרוסיים לפאתי העיר סטארה זאגורה, בשלהי 1877, החל פוגרום בתושבי העיר, אשר במהלכו נרצחו כמה עשרות יהודים ונשרף בית הכנסת. היהודים נטשו את העיר. לאחר המלחמה, עם הפיכת בולגריה לנסיכות אוטונומית, החלו פרסומים מגמתיים בבולגריה, לפיהם היהודים אחראים לשריפה הגדולה שהחריבה את העיר בתום המלחמה וכי הם שיתפו פעולה עם החיילים העות'מאנים. בעיר וידין נפגעו יהודים רבים מהפגזות הצבא הרוסי וממעשי שוד של החיילים העות'מאנים הנסוגים. גילויי האנטישמיות התמעטו משמעותית רק בתחילת המאה ה-20, לאחר אימוצה של חוקת טרנובו על ידי הפרלמנט הבולגרי והנסיך פרדיננד הראשון.
פני חבל הבלקן לאחר המלחמה
כך החלה סאגה אשר נמשכה למעלה ממאה ועשרים שנים, ומותחת קו ישיר ממלחמה זו ועד מלחמת קוסובו, כאשר בתווך נלחמו הבולגרים בסרבים, היוונים בטורקים, פרצו מלחמת הבלקן הראשונה, השנייה, מלחמת העולם הראשונה והשנייה, כשבכל אחת מהן לא נזנח חבל הבלקן, כזירת לחימה משמעותית. גם את תחילת המלחמה הקרה, ניתן לנכס לבלקנים, שכן דוקטרינת טרומן נולדה, כדי לבלום את השפעתה הגואה של ברית המועצות באזור, שמתום מלחמת העולם השנייה ועד סמוך להתפרקותה, היה מחולק בין מדינות הנתונות להשפעה אמריקנית כגון יוון וטורקיה, מדינות ש"הולאמו" על ידי ברית המועצות כגון בולגריה, וכאלו שפסחו על שתי הסעיפים, כגון רומניה ויוגוסלביה. תהליך פירוקה האלים של יוגוסלביה ממלחמת בוסניה ועד מלחמת קוסובו, החזיר את האזור למצב מדיני, הדומה דמיון מפתיע לזה שהיה 120 שנים קודם לכן, אלא שבדרך נפלו מאות אלפי קורבנות.
באג'ורנים
ביקום הבדיוני של זיכיון "מסע בין כוכבים", הבאג'ורנים הם גזע דמוי-אדם של חייזרים, הילידים לכוכב הלכת באג'ור. הם הוצגו לראשונה בשנת 1991 בפרק "Ensign Ro" של "מסע בין כוכבים: הדור הבא", ולאחר מכן השתתפו גם בפרקי "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9" ו-"מסע בין כוכבים: וויאג'ר". בתחילה, כותבי "מסע בין כוכבים" תיארו את הבאג'ורנים כעם מדוכא, אשר נאלצו לחיות כפליטים, שאותם ניתן להשוות למגוון רחב של קבוצות אתניות. ריק ברמן, בין התורמים ליצירת גזע בדיוני זה, השווה אותם אל: "הכורדים, הפלסטינים, יהודים בשנות ה-40 של המאה ה-20, אנשי הסירות מהאיטי; חסרי בית וטרור הם בעיות [בכל עידן]". דמויות באג'ורניות שונות נכללו בכמה מסדרות "מסע בין כוכבים", בהן רו לארן (המגולמת על ידי השחקנית מישל פורבס), מייג'ור קירה נריס (נאנה ויזיטור) וקאי ווין אדאמי (לואיז פלטשר).
סיפור רקע
על פי העלילה הבדיונית של יקום "מסע בין כוכבים", הבאג'ורנים הם מין עתיק שפיתח טכנולוגיה מתקדמת הרבה לפני האבולוציה של האנושות על פני כדור הארץ. הם פיתחו ספינות המתקדמות בחלל, שלקחו אותם לכוכבי לכת מרוחקים; הרחוק שבהם - קרדאסיה. בשנת 2328 האיחוד הקרדאסי, אשר עליו השתלטה דיקטטורה צבאית, פלש לבאג'ור, וכבש אותו למשך ארבעים שנה, שבמהלכם נאלץ רבים מהבאג'ורנים המשועבדים לעבוד בעבודות פרך, בעיקר במתקני כרייה שונים. כתוצאה מכך, באג'ורנים רבים נאלצו לברוח ולחיות במחנות פליטים, הרחק מאזורים הנמצאים תחת שליטה קרדאסית, ואילו באג'ורנים אחרים היו מעורבים בתנועת ההתנגדות, וביצעו פיגועי טרור נגד מטרות קרדאסיות.
הפדרציה לא הייתה יכולה להתערב במצב, בשל שיקולי "Prime Directive"; מאחר שבאג'ור קשרה עצמה באופן רשמי אל האיחוד הקרדאסי זמן מה לפני כן, כיבוש באג'ור נחשב לעניין פנימי בין האיחוד הקרדאסי לבין כוכב לכת החבר האיחוד. הדבר גרם לטינה כלפי הפדרציה מצד חלק מאנשי באג'ור, במיוחד כאשר הפדרציה הוזמנה לנהל את תחנת החלל חלל עמוק 9.
בשנת 2369, הרשויות האזרחיות הקרדאסיות הורו לצבא קרדאסיה לסגת מבאג'ור. לאחר מכן, הממשלה הזמנית של באג'ור הזמינה את הפדרציה המאוחדת של כוכבי הלכת להתבסס בתחנת חלל אשר קודם לכן תיפקדה כתחנה כרייה קרדאסית בשם "טרוק נור", אשר שמה שונה ל-"חלל עמוק 9". כמו כן, הממשלה הזמנית הגישה חברות להצטרפות כחברה בפדרציה.
בשנת 2369, כאשר הוטל על קומנדר בנג'מין סיסקו לפקד על "חלל עמוק 9", אחת מההנחיות שלו הייתה להכין באג'ור לחברות מלאות בפדרציה (פרק פיילוט של "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9": "Emissary"). הנחיה זו הייתה מוטיב מתמשך גם בסדרות "מסע בין כוכבים" אחרות. בשנת 2373, עם מלחמת הפדרציה-דומיניון באופק, באג'ור מבקשת להתקבל לפדרציה בנסיבות מיוחדות. קפטן סיסקו, מתוקף תפקידו כ"שליח" של "הנביאים" של באג'ור, מזהיר כי אם באג'ור תצטרף לפדרציה באותו הזמן, זה יביא להרס מוחלט של כוכב הלכת. תחת אזהרה זו, באג'ור מחליטה שלא לקבל חברות באותה העת. בתחילת המלחמה, באג'ור מכריזה רשמית על הנייטרליות שלה (הפרק: "Call to Arms"), למרות שבאג'ורנים רבים הצטרפו לצי הכוכבים; כמו כן, נוצר תא התנגדות חדש על "חלל עמוק 9", נגד כיבוש הדומיניון.
על פי סדרת ספרי "Star Trek: Titan", באג'ור לבסוף הופכת לחברה רשמית בפדרציה בשנת 2376, שנה לאחר שהסתיימה מלחמת הפדרציה-דומיניון.
ביולוגיה
כמו חייזרים רבים אחרים ב-"מסע בין כוכבים", הבאג'ורנים דומים במראה לבני-אדם, אך בעלי מאפיין ייחודי על פניהם: רכסים על האף בין העיניים. למרות המראה שלהם, דמוי-אדם, יש כמה הבדלים ביולוגיים בין שני המינים. במהלך הריון, נשים באג'וריות סובלות מהתקפים בלתי נשלטים של התעטשות, ולא בחילות בוקר. תקופת ההיריון נמשכת חמישה חודשים, בניגוד לתשעה החודשים הראשונים של נשים אנושיות, עקב יצירת כלי דם גבוהה בין העובר ולאם. במהלך לידה היולדות חייבות להיות רגועות מאוד, והן מרגישות מעט כאב (אם בכלל) במהלך התהליך.
תרבות ומסורת
מסורת באג'ורנית ממקמת את שם המשפחה לפני השם הפרטי, ולכן אל "קירה נריס" יש לפנות באופן רשמי כאל "מייג'ור קירה", ולא "מייג'ור נריס".
אנשי באג'ור חולקו במקור לקאסטות, שנקראו "d'jaras", אשר הכתיבו את מקומו של האדם בחברת הבאג'ורנית; מחברים במעמד d'jara נמוך היו מצופה לבטל עצמם מפני אלו ממעמד גבוה יותר. עם תחילת הכיבוש הקרדאסי, מערכת ה-d'jara בוטלה, ורוב האוכלוסייה שעל כוכב הלכת הפכה לעובדי כפייה עבור הקרדאסים.
הבאג'ורנים עונדים על אוזן ימין עגילים גדולים, שרשרת ואזיקי אוזן הנקראים d'ja pagh, כסמל של האמונה הדתית שלהם. לפני המלחמה נגד הכיבוש הקרדאסי, העגיל סימל גם את מעמד ה-d'jara של מי שענד אותו.
כוכב הבית
באג'ור הוא כוכב הבית של הבאג'ורנים. באג'ור הוא כוכב לכת מטיפוס M, ויש לו חמישה ירחים. יום בבאג'ור נמשך 26 שעות. לאטמוספירה של באג'ור יש גוון ירוק, וכתוצאה מכך, האוקיינוסים נראים יותר ירוקים מאשר כחולים, כאשר הם נצפים מן החלל.
באג'ור, כוכב הלכת השביעי במערכת, מקיף את הכוכב Bajor-B'hava'el בגזרה הבאג'ורנית. כוכבי לכת מיושבת אחרים במערכת כוכבי לכת הבאג'ורנית כוללים את אנדרוס (Bajor VIII), כוכב מטיפוס K (בדומה למאדים) והירח החמישי ג'ראדו (Jeraddo).
דת
במהלך הסדרה "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9", הושם דגש על החיים הרוחניים של הבאג'ורנים. הדת הבאג'ורנית המכונית גם "דרך הנביאים", היא הכוח המאחד הגדול על פני כוכב הלכת באג'ור. דת זו, בניגוד לדתות רבות אחרות בגלקסיה, היא ייחודית בכך שהדמויות הדתיות הן למעשה דמויות פיזיות (על אף שאינן גשמיות), אם כי אינן נמצאות באותו מישור של קיום. דמויות אלו, אשר נתפסות כאלים של באג'ור, מכונות: "הנביאים של באג'ור".
הנביאים, או "חייזרי חור התולעת" (כפי שהם מכונים על ידי צי הכוכבים) קיימים בתוך חור התולעת המחבר בין רביע אלפא לבין רביע גמא. קצהו של חור התולעת ברביע אלפא נמצא בתוך מערכת הכוכבים הבאג'ורנית, והוא משמש כביתם של הנביאים, המכונה "המקדש השמיימי" על ידי העם הבאג'ורני. הנביאים מתקיימים כיצוריים נצחיים, ולפיכך - תוצאת מפגשם הראשון (הידוע) עם יצורים גשמיים (בפרט: בנג'מין סיסקו) היא שיחה ארוכה ומבלבלת לגבי זמן ליניארי פועל. מניעיהם אינם ברורים; בכמה הזדמנויות הם מכריזים שאין להם עניין בעולם הפיזי, ואילו בפעמים אחרות הם משתתפים באופן פעיל בנעשה בעולם הפיזי, בדרך כלל לצורך שמירה על האינטרסים של כוכב הלכת באג'ור ויושביו.
היבט נוסף של הדת הוא הפאח (באנגלית: Pagh; בתרגום גס: נשמה נצחית). אם אדם הולך בעקבות רצונם של הנביאים, הפאח שלו "נקי" והוא יהיה רשאי להיכנס אל המקדש השמימי ולבוא באינטראקציה עם הנביאים.
המנהגים הדתיים של דת זו אינם ברורים. הדת הבאג'ורנית כרוכה בתפילות שנועדו ללמד את "רצונם של הנביאים". מדיטציה ותפילה (בקבוצות או באופן פרטי) נמצאים בשימוש נפוץ, אבל אין הקפדה על כך.
ההיררכיה של הדת הבאג'ורנית מעולם לא הוסברה בפירוט רב, אם כי ידועים הדברים הבאים:
הממשלה הזמנית
הממשלה הזמנית הוקמה לאחר שכיבוש באג'ור על ידי קרדאסיה הסתיים בשנת 2369. היא הייתה מורכבת ממועצה של נבחרי ציבור, בראשותו של "השר הראשון", והייתה אחראית לניהולו של כוכב הלכת, ובמידה מסוימת - גם של תחנת החלל חלל עמוק 9. עונה 2 של "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9" נפתחת עם טרילוגיית פרקים - "Homecoming", "The Circle" ו-"The Siege" - אשר מתארים עלילה אודות הממשלה הזמנית וחוסר יכולתה להתמודד במצב נפיץ כגון מהפכה פוליטית שעלולה להתדרדר למלחמת אזרחים.
המיליציה הצבאית
המיליציה הצבאית של באג'ור הייתה הזרוע הצבאית של הממשלה הזמנית של באג'ור, המורכבת בעיקר מלוחמים רבים אשר היו בעבר פעילים בתאי ההתנגדות לכיבוש הקרדאסי של באג'ור.
מבנה המיליציה דומה לזו של צבא כדור הארץ, עם דרגות דומות. הדרגות מיוצגות על ידי צבע, כמו בצי הכוכבים, בחלוקה הבאה: קצינים בכירים, כמו גנרלים, לבשו וריאציות, כגון כריות כתפיים וסמלים נוספים.
קצינים של המיליציה היו בדרך כלל בוגרי האקדמיה הצבאית הבאג'ורנית, למרות שמינויים רבים בוצעו בהתבסס על כישורים וכישרון שהופגנו על ידי החיילים שהיו חלק מתאי ההתנגדות נגד הכיבוש.
בפרק "Rapture" של "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9" נאמר כי אם באג'ור תצטרף כחברה אל הפדרציה המאוחדת של כוכבי הלכת, רוב המיליציה הבאג'ורנית תסופח אל תוך צי הכוכבים (הזרוע הצבאית של הפדרציה). על פי הרומן הלא-קנוני "Unity", הדבר קרה בשנת 2376.
חברים בולטים של המיליציה הצבאית של באג'ור: מייג'ור/קולונל קירה נריס, אודו, רום, נילה, לי נאליס.
קאי
קאי הוא המנהיג הדתי העליון של הדת הבאג'ורנית.
אדם זה יכול להיות זכר או נקבה, יכול להיות נשוי, ויכול אפילו להביא ילדים. קאי נבחר בבחירות שנערכות על ידי כלל אנשי באג'ור, למרות שבדרך כלל מועמדים מגיעים מקרב אנשי-הדת הבכירים, חברים באספת הודק וכדומה. נראה כי לקאי יש כמות נכבדה של השפעה פוליטית רב על באג'ור; בראשות הממשלה עומד השר הראשון, למרות שהבאג'ורנים, בדרך כלל, מקשיבים למה שאומר/ת הקאי.
כאשר כוחות צי הכוכבים מגיעים לראשונה אל תחנת החלל חלל עמוק תשע, בתפקיד הקאי נמצאת אישה בשם אופקה סולאן. היא מראה לקומנדר סיסקו כדור-נבואה אשר ברשותה. עם הזמן, מסתמנים שני מועמדים מובילים לרשת אותה. אחד מהם היא הודק ווין אדאמי - חברה במסדר קטן ושמרני מאוד, אשר מסתיר את רגשותיו נגד הפדרציה, והשני הוא ודק בראייל אנטוס, איש חביב אשר הייתה לו מערכת יחסים רומנטית עם מייג'ור קירה. עם זאת, בראייל משך את מועמדותו, ובכך סלל את דרכה של ווין לתפקיד הקאי הבא.
בראייל הפך ליועץ נאמן עבור קאי ווין, והשפיע עליה לאמץ עמדה ידידותית יותר כלפי הפדרציה וקומנדר סיסקו. כמו כן, בעודו על ערש דווי, הוא ייעץ לה במשא-ומתן להסכם שלום עם האיחוד הקרדאסי.
לאחר שהשר הראשון מת מהתקף לב, קאי ווין ניסתה לחזק את אחיזתה בשלטון. לאחר שהיא מתמנית לתפקיד השר הראשון בפועל, פעולותיה כמעט וגורמות למלחמת אזרחים. מייג'ור קירה משכנעת את ידידה הוותיק וראש תא ההתנגדות אליו הייתה שייכת שקאר אדון - דמות פופולרית מאוד בציבור הבאג'ורני - לרוץ בבחירות לתפקיד השר הראשון, על מנת למנוע מלחמת אזרחים. כאשר שקאר מכריז על מועמדותו, ווין מושכת את מועמדותה ומכריזה על תמיכה בו. שקאר נבחר לתפקיד השר הראשון.
מאוחר יותר, בתחילת מלחמת הפדרציה-דומיניון, קפטן סיסקו משכנע את קאי ווין, וכן את מועצת השרים, לחתום על הסכם אי-לוחמה עם הדומיניון. סיסקו הרגיש שעדיין לא הגיע הזמן שבו זה נכון עבור באג'ור לבחור צד במלחמה, וכי אם יעשו כן - הם יושמדו.
מאוכזבת מכך שנביאי האמת אינם נגלים בפניה, קאי ווין מפנה אליהם עורף, והופכת לכלי בשירות הפא-ריית' - יריביהם. ברגעים האחרונים של חייה, היא חוזרת בה, ומנסה להשמיד את ספר הקוסט-אמוג'ן - הכלי לשחרר את הפא-ריית' מכלאם - על ידי השלכתו אל תהום של אש. בטרם היא מצליחה להשלים את המשימה הזו, אש של הפא-ריית' אוכלת אותה והורגת אותה, ובכך משרת הקאי נותרת מיותמת, עם סיום סדרת הטלוויזיה "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9".
השר הראשון
השר הראשון של באג'ור הוא תפקיד המקביל לראש הממשלה, משרד נפרד מזה של המנהיג הדתי, קאי. ביקום המקביל תפקיד זה אינו קיים, מאחר שבאג'ור נמצאת תחת שלטונה של האינטנדנט קירה נריס.
שפה
השפה הבאג'ורנית הכתובה מורכבת מסמלים ריבועיים. הסמלים זורמים, ובעלי קווים עבים. ישנם מספר גדול של סמלים שונים שניתן להשתמש בהם בשמונה אופנים שונים - על ידי סיבובם (פרט למצב הרגיל - ניתן לבצע לסמל סיבוב של 90 מעלות, סיבוב 180 מעלות, סיבוב 270 מעלות, היפוך אופקי, היפוך אנכי, 2 היפוכים לאורכם של אלכסוני הריבוע). כתוצאה מכך, ישנם כ-200 סמלים אפשריים בשפה הכתובה. כמו במקרים של שפות זרות אחרות ב-"מסע בין כוכבים" - לא קיים תרגום לסמלים אלו. את השפה הבאג'ורנית ניתן לכתוב הן אנכית, מלמעלה למטה, והן אופקית, משמאל לימין.
חברות בפדרציה
בפרק הבכורה של "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9" "Emissary", קפטן פיקארד מודיע לקומנדר סיסקו כי אחד מתפקידיו כמפקד תחנת החלל חלל עמוק 9 הוא להמשיך ולהעריך את מועמדותה של באג'ור כחברה פוטנציאלית להצטרפות אל פדרציית הכוכבים המאוחדת.
על פי ספרי "מסע בין כוכבים", באג'ור לבסוף מצטרפת כחברה בפדרציה, כאשר רוב אנשי המיליציה הצבאית של באג'ור נקלטים אל תוך צי הכוכבים, בהם קולונל קירה, המקבלת דרגת "קפטן".
אלכסיי סוטורמין
ביוגרפיה
אלכסיי נולד במוסקבה וחי בה עד גיל 16. הוא התחיל לשחק כדורגל בבית הספר קרילאצקויה, ולאחר מכן עבר לסטרוגינו. הוא נבחן בספרטק ולמד במשך שנתיים עד שלוש שנים בחימקי ולאחר מכן התקבל לאקדמיה של זניט סנקט פטרבורג והשתתף בשני משחקים באליפות הנוער עבור זניט.
סטרוגינו
המועדון המקצועי הראשון בו שיחק היה מועדון סטרוגינו במוסקבה. הוא הבקיע שער כבר במשחק הבכורה שלו בקבוצה, במפגש הגביע ב-10 יולי 2013 במפגש נגד "זניט מוסקבה", את משחק הבכורה בליגה ערך במשחק במסגרת הליגה המקצוענית נגד טורפדו ולדימיר, ב-15 ביולי.
חילופי קבוצות
ביולי 2015 הוא עבר לאסטרחן ל"וולגר" המקומית. הוא עשה את הופעת הבכורה שלו במשחק נגד ספרטק-2 מוסקבה, שבו הקבוצה הפסידה, בהפרש מינימלי. במפגש הבא נגד "פאקל" מוורונז' הבקיע את שער הניצחון. במדי "וולגר" השתתף במשחקי המבחן להעפלה לפרמייר ליג .
בשנת 2017, דווח על התעניינות בו מ"ויקטוריה" הצ'כית, "זניט" ו"רוסטוב". כל שלוש ההצעות נדחו על ידי המועדון. שנה לאחר מכן, הוא עבר לאורנבורג.
נבחרת רוסיה
באביב 2014, הוא זומן לנבחרת הלאומית של רוסיה, השתתף בשני משחקים לא רשמיים נגד שוודיה. בשנת 2016, הוא זכה בגביע חבר המדינות 2016 בהרכב נבחרת הנוער של רוסיה, כשהופיע ב-4 משחקים והבקיע שער בגמר. הוא זומן למשחקי מוקדמות מונדיאל 2022 וערך את הופעת הבכורה במדי הנבחרת ב-8 באוקטובר 2021, במשחק מול, שבו נבחרתו ניצחה 1:0. ב-11 באוקטובר 2021 עלה עם סרט הקפטן, במשחק מול.
חיים אישיים
אביו, סרגיי סוטורמין הלך לעולמו ב-7 בנובמבר 2020.
יחסי איחוד האמירויות הערביות–סרביה
יחסי איחוד האמירויות הערביות–סרביה (בערבית: العلاقات الإماراتية الصربية, בסרבית: Односи Србије и Уједињених Арапских Емирата) הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בין איחוד האמירויות הערביות ובין הרפובליקה הסרבית. סרביה כחלק מיוגוסלביה, כוננה יחסים דיפלומטיים עם איחוד האמירויות הערביות בשנת 1971. סרביה מיוצגת באיחוד האמירויות הערביות באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בדובאי. איחוד האמירויות הערביות מיוצגת בסרביה באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בבלגרד.
סאמר פילדס סקול
סאמר פילדס (אנגלית: Summer Fields) הוא בית ספר יוקרתי לבנים בסאמרטאון, פרבר של העיר אוקספורד באנגליה. בין בוגריו הידועים, הנסיך חסן בן טלאל מירדן, הסופר דיק פרנסיס וראש ממשלת בריטניה הרולד מקמילן. בית הספר הוקם ב-1864 כמכינה לבתי ספר תיכוניים יוקרתיים. מקימו, ארצ'יבלד מקלארן, ראה בחינוך גופני מרכיב חשוב בהתפתחות החינוכית וקבע את ססמאת בית הספר כ"mens sana in corpore sano" ("נפש בריאה בגוף בריא"). ב-1903 הוקם סניף של בית הספר בסיינט לאונרדס און סי (ליד הייסטינגס). במהלך מלחמת העולם השנייה פונה ה"סניף" (כמו שני בתי ספר נוספים) למבנה בית הספר המקורי, על מנת להגן על התלמידים מפני ההפצצות. בוגרי בית הספר בדרך כלל מתמודדים על מקום באחד מארבעת בתי הספר התיכוניים היוקרתיים לבנים בלבד בבריטניה: איטון קולג', רדלי קולג', וינצ'סטר קולג' ובית הספר הארו.
מתנן שעיר
מִתְנָן שעיר (שם מדעי: Thymelaea hirsuta) הוא מין בסוג מתנן, שיח ירוק עד שגובהו מגיע עד ל 170 ס"מ. השיח בעל ענפים רכים וחזקים, עליו זעירים (אורכם מילימטרים בודדים) וצמודים לענפים. צד העלים הפנימי, הצמוד לענף, שעיר וכהה, וצדם החיצוני ירוק בהיר ומבריק. מקור השם המשוער הוא במילה מִתְנָה, כלומר חוט הנושא עליו את כפות המאזניים.
מאפיינים
השיח גדל כל השנה, ופורח בין מרץ ליולי. הפרחים צהובים, קוטרם כס"מ אחד. השיח מתואר תמיד כשיח דו-ביתי, כלומר בעל פרחים זכריים ונקביים הגדלים על צמחים נפרדים. אך האמת היא שצומחים עליו פרחים נקביים בעונה אחד לחוד, ופרחים זכריים בעונה אחרת לחוד.
בפרחים הזכריים שמונה אבקנים, בנקביים צלקת אחת על עמוד עלי קצר. הפרי הוא אגוזית קטנה בצבע שחור, המופצת על ידי הרוח. עם צמיחת ענפיו העליונים של המתנן, מתייבשים ענפיו התחתונים והמוצלים.
כל חלקי הצמח מכילים חומרים רעילים, אשר יחד עם קליפתו הקשה מגינים עליו מפני רעייה מסיבית. הסיבים החזקים בקליפת הענפים משמשים לשזירת חבלים.
המתנן מותאם לאקלים יובשני משום שעליו הקטנים והשעירים הצמודים לענפים מגינים עליו מפני דיות מוגבר. תפוצתו ים-תיכונית וסהרו-ערבית. בארץ ישראל הוא נפוץ בקרקעות קלות וחוליות בבתות הספר, במישור החוף, במדבר יהודה ובנגב.
עובד מחפוד
חייו
מחפוד גדל בשכונת טוברוק בנתניה, בן זקונים לעולים מתימן. למד בבית ספר דתי. אביו לקה בהלם קרב במלחמת יום כיפור ואחיו נפצע קשה בלבנון. מספר שנים חי בווינה ולמד תיאטרון, שרת שנתיים בצה"ל.
במהלך השנים חווה מספר נפילות עסקיות, כאשר השקיע את כספו במחזמר "לאהוב את רונה" ונקלע לחובות כבדים. כדי לשוב לפעילות מכר את חלקו בעסק למלהקת עטרה צחור-דיין. בשנת 2005 קנה בחזרה את חלקו ומיתג עצמו מחדש בשם "עובד מחפוד אינטרנשיונל 2005", אך גם ניסיון זה לא צלח.
אף על פי שהיה ידוע ביחסו האישי לשחקנים, עזבו אותו במהלך השנים רוב כוכביו הגדולים, וכל עזיבה כזו לוותה ברעש תקשורתי גדול. בשנת 2006 נקלע לעימות עם הבמאי מנחם גולן, והשניים הגישו תביעות הדדיות לבית המשפט.
ב-7 בפברואר 2009 בלילה נמצא מחפוד מת סמוך לביתו שבנתניה, לאחר שנפל מדירתו שבקומה הרביעית.
עירוני
עירוני – שמשתייך לעיר, חי בעיר או נקשר עימה. {{פירושונים| מושגים קרובים:
המצור על בלגרד (1456)
המצור על בלגרד התרחש בין ה-4 ל-22 ביולי 1456, כאשר צבא האימפריה העות'מאנית נכשל בניסיון לכבוש את מצודת העיר.
לאחר נפילת קונסטנטינופול ב-1453 ריכז הסולטאן מהמט השני את משאביו בהכנעת ממלכת הונגריה. מטרתו המידית הייתה מבצר הגבול (בהונגרית végvár - וֵגְוָר) של העיר בלגרד (בהונגרית עתיקה Nándorfehérvár – נַנְדוֹרפֵהֵרְוָר, המבצר הלבן של נאנדור). יאנוש הוניאדי, אציל ומצביא ממוצא ולאכי, שניהל שורת קרבות ארוכה כנגד העות'מאנים בעשרים השנים שקדמו לכך, ציפה להתקפה מסוג זה בדיוק.
המצור התרחב לכדי קרב גדול, שמהלכו הוביל הוניאדי התקפת־נגד בלתי צפויה ששטפה את המחנה הטורקי ושבסופו של דבר אילצה את הסולטאן מהמט השני הפצוע להפסיק את המצור ולסגת.
ההכנות
בסוף שנת 1455 החל הוניאדי בהכנות לקרב לאחר שהתפייס בפומבי עם כל אויביו. על חשבונו הוא צייד וחימש את המצודה והשאיר בה חיל מצב חזק בפיקודו של גיסו מיהאלי סילאגי (Mihály Szilágyi) ובנו הבכור לסלו הוניאדי. כמו כן, הוא הקים חיל סיוע וצי של מאתיים קורבטות. הוניאדי נאלץ להסתמך על משאביו בלבד מכיוון שאף לא אחד מהברונים האחרים היה מוכן לסייע לו, זאת כיוון שהם חששו מכוחו הגובר יותר מאשר מהאיום העות'מאני.
בן בריתו היחיד של הוניאדי היא הנזיר הפרנציסקני ג'ובאני דה קפסטראנו. מי שהטיף למסע צלב בצורה כה משכנעת שהאיכרים ובעלי האחוזות הקטנים שהיו דלים בנשק (רובם היו מצוידים בקלעים ובחרמשים), אך מלאי התלהבות, נהרו אל דגלו של הוניאדי, שגרעין צבאו הורכב מחבורה קטנה של שכירי חרב מיומנים ומעט פרשים מקרב האצילים. בסך הכול יכול היה הוניאדי להרכיב כוח בן 25,000-30,000 איש.
המצור
שמאל|ממוזער|250px|המצור על בלגרד (מתוך כתב יד טורקי מהמאה ה-15)
בטרם התאספו מלוא כוחותיו של הוניאדי, הגיע צבאו של מהמט השני (160,000 איש על פי אומדנים מהתקופה ההיא, 70,000-60,000 על פי מחקר מודרני) לבלגרד. המצור התחיל ב-4 ביולי 1456. סילאגי יכול היה לסמוך רק על כוח בן 5,000 - 7,000 איש במבצר. מהמט מיקם את צבאו בצוואר מצר היבשה והחל להפגיז את החומות כבר ב-29 ביוני 1456. הוא ערך את צבאו בשלוש חזיתות. החלק העיקרי מ-300 התותחים שלו הוצב בגיס הרומליאני (כלומר האירופי) והשאר בצי בן כ-200 ספינות הנהר.
הגיס הרומליאני נערך באגף ימין בעוד שהגיס האנטולי נערך באגף שמאל. במרכז היו המשמר האישי של הסולטאן היניצ'רים ועמדת הפיקוד שלו. הן חיילי הגיס האנטולי והן היניצ'רים היו חיל רגלים כבד. הוא מיקם את ספינות הנהר שלו בעיקר לצפון מערב העיר על מנת שיפטרלו בביצות ושיבטיחו כי תגבורות לא יצליחו להגיע אל המבצר. הספינות אף השגיחו על נהר הסאווה לדרום מערב על מנת למנוע מצבא הוניאדי לאגוף את חיל הרגלים. על הדנובה ממזרח הגנו הספאהי, חיל הפרשים הקל של הסולטאן, על מנת למנוע איגוף מימין. כנגד כוחות עדיפים בהרבה מבחינה מספרית, עמדו רק כ-7,000 מגינים במצודה, אם כי גם תושבי העיר הסרבים השתתפו בהתנגדות להתקפות המוסלמים.
כשהידיעה על המצור הגיעה להוניאדי ששהה אז בדרום הונגריה, הוא ריכז מאמציו בגיוס חיל פרשים קל נוסף לצבאו שבעזרתו התכוון להסיר את המצור. על אף שאצילים הונגרים מעטים יחסית היו מוכנים לספק כוח אדם, האיכרים גילו נכונות רבה יותר לכך. הקרדינל ג'ובאני דה קפסטראנו נשלח להונגריה מטעם הוותיקן גם כדי להטיף כנגד מינים כדוגמת הנוצרים היוונים אורתודוקסיים וגם כדי להטיף למסע צלב כנגד העות'מאנים. הוא הצליח לגייס צבא איכרים גדול, אם כי חסר אימונים ודל ציוד, שאיתו פנה לבלגרד. קפיסטרנו והוניאדי נעו יחד, אך כל אחד פיקד על צבאו. בסיכום כולל, לשניהם יחדיו היה צבא בין 40,000 ל-50,000 איש.
שמאל|ממוזער|250px|מבצר בלגרד כפי שנראה בימי הביניים. ניתן לראות בציור את העיר התחתונה והעליונה הכוללת את הארמון
כוח המגינים הקטן יחסית למספר התוקפים נסמך בעיקר על חוזקה של המצודה של בלגרד שבתקופה זו הייתה בין המצודות המתוכננות בצורה הטובה ביותר בבלקן. הגורם לכך היה הרודן סטפן לזרוביץ' שבשנת 1404, לאחר קרב אנגורה, ייעד את בלגרד להיות בירת הנסיכות הסרבית. מכיוון שהיו צפויות פשיטות של העות'מאנים לאחר שהם התאוששו מהתבוסה שספגו מהמונגולים, הושקעה עבודה רבה בהפיכת המבצר הביזנטי העתיק לבירה מוקפת ביצורים מחוזקים. בהקמת המבצר נעשה שימוש בטכנולוגיות בנייה מתקדמות המבוססות על תכנונים של מבצרים ביזנטיים וערבים שנלמדו במהלך תקופת העימות הצבאי באמצע המאה ה-11 עם הסלג'וקים והעות'מאנים ששינה את פני המזרח הקרוב.
המבצר תוכנן בצורה משוכללת, כאשר שלושת קווי ההגנה, המצודה הפנימית עם הארמון ומגדל העוז הענקי, העיר העליונה שבה מחנות הצבא העיקריים עם ארבעה שערים וחומה כפולה, והעיר התחתונה שבה הקתדרלה בלב המרכז העירוני והנמל על הדנובה; הופרדו בכישרון על ידי חפירים, שערים וחומות גבוהות. המיזם היה אחד מההישגים הצבאיים המשוכללים ביותר בתקופת ימי הביניים. לאחר המצור חיזקו ההונגרים את הצד הצפוני והצד המזרחי בשער נוסף ובכמה מגדלים, אחד מהם, מגדל נבּוֹישָה (Nebojsa) תוכנן לשימוש בתותחים.
שמאל|ממוזער|250px|גבורתו של טיטוס דוגביץ', ציור הונגרי מהמאה ה-19
ב-14 ביולי 1456 הגיע הוניאדי לעיר המוקפת לחלוטין בשייטת הספינות שלו דרך הדנובה. מולו עמד הצי הטורקי כשהוא חוסם את הנהר. הוניאדי שבר את המצור הימי באותו יום תוך כדי שהוא מטביע 3 גליאות עות'מאניות ושובה ארבע ספינות גדולות נוספות ו-20 קטנות יותר. לאחר שהרס את צי הסולטאן יכול היה הוניאדי לשנע כוחות ומזון לתוך העיר. הגנת המבצר התחזקה.
אולם מהמט השני לא היה מוכן לסיים את המצור ולאחר שבוע של הרעשה ארטילרית כבדה החלו להיווצר פרצות במספר מקומות בחומות המבצר. ב-21 ביולי הורה מהמט השני על התקפה כללית שהחלה עם הזריחה ונמשכה כל הלילה. הצבא המכתר שטף את העיר, ואז תקף את המצודה. כיוון שהיה זה הרגע המכריע ביותר במצור, הורה הוניאדי למגינים להשליך עצים שצופו בזפת וחומרים דליקים נוספים ואז להעלותם באש. במהרה הפרידה חומת להבות אש בין היניצ’רים הנלחמים בעיר וחבריהם שניסו לחדור דרך הפרצות לתוך העיר העליונה. בקרב העז שהתפתח בין היניצ’רים המכותרים וחייליו של סילאגי בתוך העיר העליונה נטתה הכף לצדם של הנוצרים וההונגרים הצליחו להדוף את ההתקפה העזה אל מחוץ לחומות. היניצ’רים שנותרו בתוך העיר נטבחו בעוד שהכוחות הטורקיים שניסו לחדור לעיר העליונה סבלו אבדות כבדות. כשחייל טורקי כמעט והצליח להניף את דגלו של הסולטאן על המצודה אחז בו חייל בשם טיטוס דוגביץ' וביחד הם צללו מהחומה. בשל מעשה גבורה זה העניק המלך ההונגרי מתיאש הוניאדי, בנו של יאנוש הוניאדי, תואר אצולה לבנו של טיטוס שלוש שנים אחר כך.
הקרב
על פי דיווחים שונים, במפתיע, החלו איכרים צלבנים בפעולה צבאית ספונטנית, ואילצו את קפיסטרנו והוניאדי לנצל את הסיטואציה שנוצרה. למרות פקודתיו של הוניאדי למגינים שלא לבזוז את עמדות הטורקים, החלו מספר יחידות לטפס על סוללות הגנה ההרוסות, לחצות את קו ההגנה הטורקי ולתקוף את חיילי האויב. פרשי הספאהי (חיל הפרשים הקל) הטורקים ניסו ללא הצלחה לפזר את הכוחות התוקפים. מיד הצטרפו נוצרים נוספים לאלו שמחוץ לחומה וכך מה שהחל כתקרית בודדת, הסלים במהירות לכדי קרב מלא.
ג'ובאני דה קפסטראנו ניסה תחילה להורות לאנשיו לחזור אל בין החומות, אך במהרה מצא עצמו מוקף בכ-2,000 צלבנים. הוא הוביל אותם אל קווי העות'מאנים כשהוא צועק "האל שברא את הראשית ידאג לאחרית!" קפיסטרנו הוביל את צלבניו למאסף הטורקי בסמוך לנהר הסאווה. באותו זמן החל הוניאדי התקפה נפרדת מהמצודה על מנת להשתלט על עמדות התותחים שבמחנה הטורקי.
יחסי בנגלדש–הממלכה המאוחדת
יחסי בנגלדש–הממלכה המאוחדת הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה העממית של בנגלדש לבין הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה וצפון אירלנד. שתי המדינות חברות בחבר העמים הבריטי. לבנגלדש נציבות עליונה בלונדון ולממלכה המאוחדת נציבות בדאקה.
המצור על בלגרד (1456)
הקרב
כשהם מופתעים לחלוטין ממהלך עניינים בלתי צפוי זה, וכפי שטוענים היסטוריונים אחדים, משותקים בשל פחד בלתי מוסבר, החלו הטורקים להימלט. המשמר האישי של הסולטאן שכלל כ-5,000 יניצ’רים ניסה נואשות לעצור את הפאניקה ולהשתלט מחדש על המחנה, אך כעת הצטרף גם צבאו של הוניאדי לקרב הבלתי מתוכנן ומאמצי הטורקים הפכו חסרי סיכוי. הסולטאן עצמו הצטרף לקרב והרג אביר בקרב יחיד, אבל אז חטף חץ בירכו והתעלף. לאחר הקרב קיבלו הפושטים ההונגרים פקודות להעביר את הלילה מאחורי חומות המבצר ולהיות דרוכים לחידוש אפשרי של הלחימה, אך התקפת הנגד הטורקית לא התממשה.
תחת מעטה החשכה נסוגו הטורקים בחיפזון כשהם מסיעים את הפצועים ב-140 קרונות. הסולטאן התעורר מעילפונו בעיר סרונה. לאחר שלמד שצבאו הונס, רוב מפקדיו נהרגו וכל ציודו ננטש רצה השליט בן ה-24 להתאבד על ידי נטילת רעל, אך יועציו הצליחו בעמל רב למנוע זאת. התקפות הפתע גרמו לאבדות כבדות ולמהומה רבה. וכך, במהלך הלילה הסיג מהמט המובס את כוחותיו הנותרים וחזר לאיסטנבול.
אחרית דבר
הגם שניצחו, ההונגרים שילמו מחיר יקר תמורת ניצחון זה, שכן במחנה פרצה מגפת דבר שממנה מת גם יאנוש הוניאדי כעבור שלושה שבועות (11 באוגוסט 1456).
יחסי בנגלדש–הממלכה המאוחדת
היסטוריה
בשנת 1971 נערך קונצרט צדקה למען בנגלדש, אשר באותה עת נהרסה בידי שיטפונות, רעב והלחימה, אשר הותירה 10 מיליון בני אדם חסרי רכוש ובית. הקונצרט עבור בנגלדש היה אחד המאמצים ההומניטריים השאפתניים ביותר, וגרם למיקוד תשומת הלב העולמית במשבר.
ביקורים רשמיים
הביקור הראשון של ראש ממשלת הממלכה המאוחדת בבנגלדש היה של ג'יימס קלהאן ב-1978. ראשי ממשלה אחרים שביקרו בבנגלדש הם ג'ון מייג'ור ב-1997. ושל טוני בלייר ב-2002. נשיאים וראשי ממשלות של בנגלדש כמו שיח' זיאור, מוג'יב רחמן ופאחרודין אחמד ביקרו בבריטניה. ראש ממשלת בנגלדש שיח' חסין ביקר רשמית בבריטניה ב-26–30 בינואר 2011.
המצור על בלגרד (1456)
אחרית דבר
חולשות תכנון המבצר שנתגלו במהלך המצור תוקנו בהמשך על ידי ההונגרים. החומה המזרחית החלשה, מקום בו פרצו העות'מאנים לתוך העיר העליונה חוזקה על ידי שער זידאן ומגדל נביושה הכבד. אלו היו השיפורים הגדולים האחרונים שבוצעו במבצר עד 1521 כאשר הסולטאן סולימאן הראשון כבש אותו לבסוף.
יחסי בנגלדש–הממלכה המאוחדת
סיוע בריטי לבנגלדש
בנגלדש ובריטניה ארגנו את ועידת שינויי האקלים בלונדון שהתקיימה ב-10 בספטמבר 2008. הוועידה אורגנה בעיקר כדי להדגיש את התוכניות האסטרטגיות של בנגלדש על מנת לעצור את שינוי האקלים. בריטניה התחייבה לסייע לבנגלדש בסיוע של 75 מיליון ליש"ט כדי לתמוך בתוכנית של בנגלדש למניעת שינוי האקלים.
המצור על בלגרד (1456)
השלמות
במהלך המצור הורה האפיפיור קליקסטוס השלישי על צלצול הצהריים בפעמוני הכנסיות על מנת לקרוא למאמינים להתפלל עבור המגינים - אך במקומות רבים הגיעו הידיעות על הניצחון מוקדם יותר מהוראה זו, והיא הפכה לסוג הנצחה של הניצחון, והאפיפיור לא ביטל את ההוראה. מכאן המקור לצלצול הצהריים המקובל עד היום.
לאחר שהמצור על בלגרד עצר את התפשטות העות'מאנים באירופה, הם התמקדו בשילוב סרביה ובוסניה באימפריה. ולאכיה, הח'אן של קרים ולבסוף נסיכות מולדובה הפכו למדינות חסות. לא ידוע מדוע לא תקף הסולטאן את הונגריה ומדוע ויתר על הרעיון להתקדם בכיוונה לאחר המצור הכושל על בלגרד. ייתכן שראה בכישלון בבלגרד סימן לכך שהאימפריה אינה מסוגלת להתפשט יותר בטרם יהפכו סרביה ובוסניה לבסיס מוצק למבצעים צבאיים. יתר על כן, סביר ביותר שלכוח הצבאי והמדיני המשמעותי של הונגריה תחת שלטונו של מתיאש הוניאדי הייתה השפעה על היסוס זה.
1984 באסטרונאוטיקה
אירועים בולטים
במהלך השנה בוצעו 130 שיגורים מהם 98 (75%) על ידי ברית המועצות.
יחסי בנגלדש–הממלכה המאוחדת
מסחר
בין השנים 2007 עד 2012 חל גידול של 119% בסחר הבילטרלי בין שתי המדינות. בריטניה ייצאה סחורות ושירותים לבנגלדש בשווי 450 מיליון לירות שטרלינג בשנת 2013. 71% מהסחר היה שירותים. יצוא סחורות היווה 131 מיליון ליש"ט בשנת 2014. היצוא העיקרי של בריטניה לבנגלדש בשנת 2013 היו דוודים, מכונות ומכשירי חשמל / חלקים מכונות חשמל וציוד / חלקים; רשמקולים ושכפולים, ומקלטי קול ומשכפלים, וחלקים / אביזרים, שאריות ברזל ופלדה ופסולת מתעשיות המזון.
המאה ה-1
המאה ה-1 היא התקופה שהחלה בשנת 1 לספירה, והסתיימה בשנת 100.
יחסי בנגלדש–הממלכה המאוחדת
מסחר
בריטניה היא היעד השלישי בגודלו ליצוא של בנגלדש, לאחר ארצות הברית וגרמניה. במהלך השנים היצוא של בנגלדש לבריטניה נהנה מצמיחה שנתית קבועה. סך כל היצוא מבנגלדש לבריטניה בשנים 11–2010 היה 2.001 מיליארד דולר, 33% יותר מאשר בשנה הקודמת.
בשנים 16–2015 ייצאה בנגלדש לבריטניה סחורות בשווי 4.017 מיליארד דולר אמריקאי המהווים 11.73% מכלל הייצוא. המוצרים העיקריים המיוצאים הם ביגוד, מזון קפוא, הנדסת IT, עור ומוצרי יוטה, אופניים וכו'. בנגלדש יזמה במהלך השנה את גיוון סל המוצרים המיוצאים לבריטניה במוצרים עתירי ערך, והוכיחה הצלחה בייצוא שירותי מחשב, בניית ספינות ומוצרי חשמל ואלקטרוניקה.
יחסים ביטחוניים וברית צבאית
שיתוף הפעולה הביטחוני והביטחוני בין בנגלדש לבריטניה הוא חם ועז. בריטניה תומכת בפיתוח והכשרה של הכוחות המזוינים של בנגלדש. מספר לא מבוטל של אנשי צבא חמושים בבנגלדש מאומנים בבריטניה מדי שנה באקדמיה הצבאית המלכותית של סנדהרסט, במכללה המלכותית למחקרי ביטחון ובקורסים של מפקדת הביטחון המשותף. בריטניה סיפקה גם סיוע צבאי וייעוץ משמעותי בהקמת פיקוד שירותי הביטחון היוקרתי ומכללת סגל והמכללה לביטחון לאומי (NDC) של בנגלדש. צוות סיוע צבאי בריטי היה בנגלדש כמדריכים במשך שנים רבות. שני הציים הם גם משתפים פעולה הדוק בעוד רוב האוניות של חיל הים בנגלדש (BN) כבר רכש מן הצי המלכותי ובכך הקל על BN להשיג יכולת ראוי לשבח. שיתוף פעולה זה צפוי לגדול בעתיד.
המצור על בלגרד (1456)
השלמות
טענה נוספת היא, שמהמט השני לא התעניין בכיבוש הונגריה והתייחס לדנובה ולנהר הסאווה כאל הגבולות בפועל של האימפריה שלו. מטרתו של מהמט הייתה רק להפוך את הבלקנים לחלק אורגני של האימפריה, שבאופן טבעי הוביל אותו לשאוף לצמצם את ההשפעה ההונגרית והונציאנית באזור. מנקודת השקפה זו לא ניתן לראות במצור על בלגרד ב-1456 כשלב הראשון בתוכנית נרחבת לגבי הונגריה. מטרת המצור הייתה לשלול מההונגרים בסיס הכרחי להתקפות כנגד הבלקנים. כמו כן, המבצר היה הבסיס המתאים ביותר להתקפות כנגד הונגריה, אובדנו היה פותח את המדינה בפני פלישה. עם זאת, ברור כי כף המאזניים נטתה בוודאות לטובת העות'מאנים. לגרשם מאירופה הייתה מעת זו משימה בלתי אפשרית. תובנה זו עיצבה את המדיניות של המעצמות האירופאיות. אפילו מתיאש הוניאדי ויתר על הרעיון של מלחמה גדולה כנגד הטורקים מכיוון שחש שכוחו הצבאי אינו מספק ושאין הוא יכול לסמוך על עזרה מבחוץ.
הטורקים לכדו בחזרה את התותחים שאיבד מהמט השני לאחר קרב מוהאץ' ב-1526.
1984 באסטרונאוטיקה
שיגורי לוויינים
שיגורים שנכשלו מסומנים ב אדום. שיגורים מאוישים מסומנים ב ירוק.
וולקוביסקי
וולקובסיקי (בפולנית: Wołkowyski; ברוסית: Волковысский) הוא שם משפחה טופונימי סלאבי המצביע על מוצא מהעיר וולקוביסק שבבלארוס המודרנית.
ג'וני אינגליש
ג'וני אינגליש (באנגלית: Johnny English), הוא סרט פעולה-קומי, פרודיה על סרטי ג'יימס בונד בכיכובו של רואן אטקינסון, בבימויו של פיטר יואיט. הסרט מאופיין בהומור סלפסטיק. הסרט יצא לאקרנים ב-11 באפריל 2003.
ג'וני אינגליש (רואן אטקינסון) הוא סוכן סמוי כושל הנמצא בשירות הוד מלכותה. בדומה לסרטי ג'יימס בונד, הסוכן הסמוי, אינגליש, נשלח להציל את בריטניה מידי כוחות הרשע. בסרט זה כוחות הרשע הם פסקל סובאז' וכנופייתו (המילה `סובאז'` בצרפתית משמשת ככינוי לפרא-אדם).
עלילה
סוכן 1 (גרג וייז), חושף מזימה שמטרתה לגנוב את תכשיטי בית המלוכה הבריטי, שזה עתה עברו שחזור, ומקבל כמשימה להגן עליהם. ג'וני אינגליש, שאחראי, בין היתר, על הצוללת בה סוכן 1 אמור להשתמש במשימה, מסר לסוכן 1 קוד שגוי לפתיחת הצוללת, וגרם למותו של הסוכן. בזמן הלווייתו של הסוכן נהרגים גם כל הסוכנים האחרים, מתחת לאפו של אינגליש, שאיבטח את המקום. המשימה להגן על תכשיטי בית המלוכה הושמה בידיו של ג'וני אינגליש ועוזרו - בוף (בן מילר). למרות הסכנה הכרוכה בכך, מלכת אנגליה, החליטה להציג את תכשיטיה במצודת לונדון.
בכניסתו של ג'וני אינגליש לאולם התצוגה, הוא פוגש את לורנה קמפבל (נטלי אימברוליה), סוכנת סמויה של האינטרפול בפריז.
מיד כשמתחיל נאום הפתיחה של פסקל סובאז' (ג'ון מלקוביץ'), האיש שתרם למען שחזור התכשיטים, קרוב של משפחת המלוכה, ובעל רשת בתי-כלא המפוזרים בכל העולם, התכשיטים נגנבים.
כשג'וני אינגליש חוזר לזירת הפשע על-מנת לשחזר את גנבת התכשיטים, הוא מגלה בור מתחת למקום ששהו בו התכשיטים בערב התצוגה. הוא ובוף נכנסים לבור ומוצאים את הגנבים, אך הם מצליחים להימלט.
בקר לבשר
בקר לבשר הוא שם כולל למספר זני פרות המשמשות למאכל. האדם החל לגדל פרות למאכל כבר מסביבות 6000 לפני הספירה. כיום ישנם מעל 800 זני בקר לבשר.
ג'וני אינגליש
עלילה
ג'וני ובוף מגלים ששני הגנבים הם אסירים ששוחררו מאחד מבתי-הכלא שפסקל סובאז' מנהל, ונשכרו לעבוד באחת מחברותיו.
בקר לבשר
הכלאות שנעשו במהלך אלפי שנים הביאו להבחנה בין גזעים שמגדלים לשם הפקת חלב, לגזעים שמגודלים בשל בשרם אך לא תמיד יש הבחנה ברורה בין שימושי הפרה.
ג'וני אינגליש
עלילה
הם מעלים את החשד שלהם בפני האחראי עליהם, פגסוס (טים פיגוט-סמית), שלדעתם סובאז' קשור קשר הדוק עם הגנבה, אך פגסוס שולל את האפשרות הזאת, ומורה לג'וני ולבוף להוציא מיד את סובאז' מהחקירה.
בקר לבשר
בקר לבשר בישראל
בישראל גידול בקר לשם ייצור בשר הוא ענף שהחל להתפתח בשנות החמישים, עת הוחל בהקמת עדרי בקר, בעיקר פרות מזנים מקומיים וכן זנים מארצות הבלקן. בסוף שנות החמישים מנו עדרי הבקר לבשר כמה אלפי פרות, שהתחלקו בין כמאה וארבעים מגדלים (כ-50 פרות לעדר הממוצע).
ג'וני אינגליש
עלילה
אך ג'וני לא מוותר; הוא מחליט לפרוץ למשרדו של פסקל סובאז' במטרה לגלות את מזימותיו, ובהצלחה. ג'וני מגלה שפסקל סובאז' יצר כפיל של הארכיבישוף מקנטרברי (אוליבר פורד דייוויס), על מנת שימליך אותו למלך, בעזרת תכשיטי בית המלוכה שבידיו.
בקר לבשר
בקר לבשר בישראל
בשלב הבא הובאו לארץ זנים ידועים כ"הרפורד" ו"ברהמה". מספר העדרים צומצם אך גודלם עלה. מלחמת ששת הימים ב-1967 הוסיפה שטחי מרעה גדולים, וב-1976 נמנו כ-70 מגדלי בקר עם כ-500 פרות לעדר ממוצע. בשנות השבעים הובאו זנים נוספים כ"סימנטל" ו"שרולה" שהשביחו את הזנים הקיימים.עם השנים טופח זן ה"סימפורד" - זן כלאיים ישראלי שהוא הכלאה של זני זימנטל והרפורד. מלבד הסימפורד מגודלים בישראל זני הלימוזין, השרולה, הברהמה והזימנטל.
גידול הבקר לבשר בישראל עדיין מצומצם יחסית, בהשוואה לגידול בקר לחלב. הסיבות העיקריות הן צריכה מועטה יחסית של בשר בקר טרי ושטחי מרעה מצומצמים. רוב הבשר הטרי הנצרך בישראל מגיע משני מקורות: בשר המופק מבקר שמגודל למטרות חליבה, ובשר מעגלים המיובאים ארצה לשם פיטום.
ג'וני אינגליש
עלילה
לורנה קמפבל משכנעת את ג'וני לעבוד איתה במטרה לגלות מה סובאז' זומם, ומגלה לו שסובאז' מארגן אספה בין שלושה עשר הפושעים העשירים בעולם, ואומרת לו שעליהם לגלות מה הוא זומם.
בקר לבשר
בקר לבשר בישראל
רפת החלב בארץ מונה כ-120,000 פרות, מרביתן מגזע הולשטיין-פריזי, ועשרות אלפי פרות מובלות לשחיטה מדי שנה, בחלקן עגלים הנשחטים בגיל צעיר. נעשים ניסיונות להזריע פרות חולבות בזירמה של פרים המשתייכים לזני בקר לבשר, כדי לשפר את איכות הבשר. הספקה נוספת של בקר לבשר טרי נעשית על ידי יבוא עגלים לפיטום, מרביתם מאוסטרליה ומהמדינות הבלטיות.
ג'וני אינגליש
עלילה
באותו הזמן, סובאז' עוזב את תוכנית א' (הכתרתו על ידי ארכיבישוף מתחזה) ומחליט לעבור לתוכנית ב' - לחייב את המלכה לחתום על מכתב פיטורים וויתור על כס המלוכה, שיעבור אליו באופן אוטומטי.
ג'וני ולורנה מצליחים לחדור למקום המפגש בין הפושעים ומגלים את תוכניתו של סובאז': להכתירו כמלך אנגליה, ולנצל את כוחו ולהפוך את אדמת אנגליה לכלא הגדול בעולם, במטרה להעביר אסירים מארצות אחרות לאנגליה כדי לחסוך במקום בבתי-הכלא. אך עד מהרה ג'וני ולורנה מתגלים. השומרים של סובאז' מכניסים אותם לצינוק בתוך הטירה בה שהה סובאז', אך בוף מצליח לשחרר אותם.
סובאז' נידון למוות וג'וני החזיר למלכת אנגליה את המלכות.
ביקורות
ג'וני אינגליש קיבל ביקורות מעורבות ממבקרים ודורג 6.1/10 בקרב 119,424 מבקרים על ידי IMDb.
סרטן הכבד
סרטן הכבד הוא גידול של רקמות ניאופלסטיות ממאירות ברקמה העוטפת את הכבד או בתוכו. להבדיל מגרורות בכבד, מקורו של סרטן הכבד הוא בכבד.
אפידמיולוגיה
סרטן הכבד נחשב נדיר. מחקר שנעשה בבריטניה מגלה כי 1 ל-100 חולים המאובחנים בסרטן, חלו בסרטן הכבד. מחקר נוסף מגלה כי רוב המאובחנים חלו במחלה בעקבות גרורות. המחלה שכיחה יותר בקרב גברים מאשר בנשים. "קרצינומה hepatocellular" היא הגידול הראשוני השכיח ביותר במחלה והסיכון לחלות בה עולה עם הגיל. ברוב המקרים גרורות (גידולים משניים) אל הכבד מגיעות מסרטן במערכת העיכול. גידולים ראשוניים
גורמים
כל גורם סיכון לתחלואה במחלת כבד מעלה את הסיכון לחלות במחלה. הסיכון לחלות במחלה עולה במקרים בהם קיים הרס מוגבר של התאים בכבד (כמו במחלות שונות של הכבד). ארסן הוא גורם נוסף המעלה את רמת הסיכון. עודף משקל, סוכרת ומערכת חיסונית חלשה הם גורמים נוספים המגבירים את הסיכון לחלות.
אבחון
אבחון המחלה מתבצע בכמה שלבים. אם עולה חשש לתפקוד לקוי של הכבד מתבצעת בדיקת דם כוללת לתפקודי הכבד. הבדיקה בודקת אנזימים שונים בכבד. אם עולה החשש למחלת כבד, החולה יישלח לבדיקות כגון אולטרסאונד, CT וMRI של הכבד. אבחון ודאי יכול להתבצע רק לאחר ביופסיה של הכבד, או לפרוסקופיה אבחנתית.
טיפול
סוראפניב (נקסבר) היא תרופה רשומה ומאושרת לטיפול בסרטן הכבד. התרופה מונעת שגשוג של תאי גידול ומונעת התפתחות של כלי דם המזינים את הגידול.
נקסבר שייכת למשפחת תרופות הקרויות "מעכבי קינאז". מנגנון פעולתה הוא בעיכוב פעולת האנזים טירוזין קינאז האחראי לתהליך כימי הגורם לתא הסרטני לגדול ולהתחלק. מעכבי קינאז מצמצמים את יכולת הגדילה של תאים סרטניים. נקסבר פועלת גם לעצירת ההתפתחות של כלי דם חדשים הנוצרים על ידי הגידול הסרטני, שתפקידם להזין את הגידול. עיכוב התפתחות כלי הדם החדשים פוגם באספקת החמצן והמזון לגידול הסרטני והוא מתכווץ או מפסיק להתפתח. תרופות שמעורבות בהתפתחות של כלי דם חדשים נקראות מעכבי אנגיוגנזיס או אנטי-אנגיוגניקס.
סוראפניב אושרה לטיפול בסרטן כבד על ידי ה-FDA (מנהל המזון והתרופות האמריקאי), על ידי EMA (הסוכנות האירופית לתרופות) ועל ידי אגף הרוקחות במשרד הבריאות
הכחדה באמצעות גלי מיקרו (Microwave Ablation, MWA): היא הליך רפואי מסוג רדיולוגיה פולשנית שמטרתה טיפול בגידולים סרטניים. מוגדרת כשימוש בגלי מיקרו לצורך טיפול בגידולים סרטניים. מטרת הפרוצדורה היא השגת הכחדה או נסיגה משמעותית של רקמת הגידול באמצעות חימום הרקמה על ידי גלי מיקרו. ישנן דרכים נוספות להכחדת גידולים, כגון: הכחדה באמצעות גלי רדיו או הכחדה באמצעות לייזר.
תיכון עירוני ה'
{{פירושונים|
ראו גם
}}
האצולה
"האצולה" או "אצולת הכאב" היא להקת רוק משדרות. הלהקה הוקמה כאשר אייל רביבו ויוסי כהן צירפו אליהם את שמעון אדף, יוסי ברמוחא ואת ירון רגב. בתחילה הלהקה ניגנה רק מוזיקה אינסטרומנטלית (ללא מילים), אך עם הצטרפותו של ירון רגב כסולן, כתב אדף את המילים לאלבומם היחיד - "צורך". האלבום יצא בשנת 1996 בהוצאת פונוקול והופק על ידי ברי סחרוף. ומתוכו בלטו השירים: "גן אחר" ושיר הנושא. כשנה לאחר הוצאת האלבום, ב-1997, התפרקה הלהקה.
האלבום צורך נכתב כולו על ידי שמעון אדף. השירים באלבום עוסקים באופן בלעדי ביחסים בינו לבינה. בחוברת המצורפת לאלבום ישנו סיפור קצר, פרי עטם של אדף ורגב, לזכרו של סופר המדע הבדיוני והפנטזיה, רוג'ר זילאזני.
בן קרדין
בנג'מין לואיס "בן" קרדין (באנגלית: Benjamin Louis "Ben" Cardin; נולד ב-5 באוקטובר 1943) הוא פוליטיקאי יהודי-אמריקאי חבר המפלגה הדמוקרטית, המכהן כסנאטור מטעם מרילנד מאז שנת 2007. במשך כשלוש שנים היה הדמוקרט הבכיר ביותר בוועדת יחסי החוץ בסנאט. במשך עשרים שנה קודם לכן היה חבר בית הנבחרים האמריקאי ולפני כן כיהן במשך כעשרים שנה כחבר ושמונה שנים מתוכן אף יו"ר בית הנבחרים המדינתי של מרילנד. הוא אחד הפוליטיקאים האמריקאים הבכירים היחידים שמעולם לא נוצח במערכת בחירות כלשהי.
ראשית חייו
קרדין נולד ב-1943 בבולטימור שבמרילנד, בנם השני של דורה (לבית גרין) (נפטרה ב-1972) ומאיר קרדין (1907–2005). שם המשפחה המקורי היה "קרדונסקי". סבו של קרדין, האריס קרדונסקי שינה את שמו ל-קרדין לאחר שהגיע מרוסיה לארצות הברית ב-1905. גם הוריה של האם דורה, בנימין ורחל גרין היגרו מליטא לארצות הברית בראשית המאה העשרים.
משפחתו של קרדין הייתה פוליטית מאוד. האב כיהן כחבר בית הנבחרים המדינתי מטעם העיר בולטימור החל מגיל 27 ובמשך 4 שנים (1935 עד 1939). אחר כך הקים עם אחיו מוריס, דודו של קרדין, משרד עורכי דין והחל מ-1955 עד 1977 ושוב מ-1984 עד 1994 כיהן במישרות שיפוטיות שונות, כשופט בבית המשפט העירוני של בולטימור וכשופט שלום. מוריס, אחיו - שותפו של מאיר קרדין, הידוע באופן רשמי כמוריס קרדונסקי, כיהן גם הוא כחבר בית הנבחרים המדינתי, נציג העיר בולטימור, מ-1951 עד 1966. האווארד, אחיו הבכור של קרדין, היה פרקליט מחוז בבולטימור. ומושל מרילנד וראש עיריית בולטימור לשעבר, הרפובליקני תיאודור מק'קלדין היה אחד האורחים ב"בר מצווה" של קרדין. בשנת 2002, גם האחיין בן ה-32 של קרדין, ג'ון קרדין, בנו של אחיו הבכור האווארד, נבחר לכהן בבית הנבחרים המדינתי של מרילנד. בהשבעתו נכחו סבו, מאיר קרדין, שכיהן כחבר בית הנבחרים המדינתי של מרילנד, והן דודו.
קרדין למד באוניברסיטת פיטסבורג, פנסילבניה, לתואר ראשון וסיים בהצטיינות ב-1964. בתקופת לימודיו זו, הוא השתייך לאחווה הסטודנטיאלית "פי למדא פי" (Pi Lambda Phi), שהיא אחווה יהודית במקורה ורוב חבריה עד היום יהודים. תקופה מסוימת הוא אף כיהן כנשיא האחווה באוניברסיטה. ב-1967 הוא סיים כראשון בשכבה בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת מרילנד וקיבל תואר J.D במשפטים. באותה עת הוא כבר היה חבר בבית הנבחרים המדינתי של מרילנד.
בשנים 1995–1998, בהיותו חבר הקונגרס האמריקאי כיהן גם כיושב ראש תאגיד השירותים המשפטיים של מרילנד (MLSC) (הסניגוריה הציבורית). מ-1998 עד 1999, כיהן בחבר הנאמנים של "קולג' סיינט מרי של מרילנד", ב-1999 מונה לחבר הנאמנים של קולג' גאוצ'ר לאומנות, וב-2002 מונה לוועדת הייעוץ של אוניברסיטת סיינט מרי, ללימודי דמוקרטיה.
בית הנבחרים של ארצות הברית
ב-1986 רץ קרדין לקונגרס האמריקאי. הוא ניצח בבחירות המקדימות בתוך המפלגה הדמוקרטית, כשקיבל 82% מהקולות, ניצח בהמשך את המועמד הרפובליקני עם 79% מהקולות ונכנס לתפקידו החדש בינואר 1987. הוא עתיד היה להיבחר מחדש עוד תשע פעמים ולכהן בקונגרס בסופו של דבר עשרים שנה, מנצח ללא קושי בדרך כלל, בכל מערכות הבחירות הללו.
ב-1997 כיהן קרדין כיושב ראש משותף של צוות עבודה בין מפלגתי שהוקם בקונגרס במאמץ לבצע רפורמה בכללי האתיקה בבית הנבחרים של ארצות הברית. בעקבות זאת וכחבר הקונגרס מטעם מרילנד הוא מונה ב-1998, על ידי בית הנבחרים המדינתי, לכהן כיושב ראש הוועדה שהוקמה במדינה זו למחקר מיוחד בחוק האתיקה הציבורית של מרילנד.
הסנאט
ב-12 בספטמבר 2006, התמודד קרדין בבחירות המקדימות שנערכו במפלגה הדמוקרטית, לקראת קבלת מועמדות המפלגה לסנאט. הוא זכה במועמדות כנגד מספר רב של מועמדים דמוקרטים אחרים, עם 44% מהקולות, כ-4% יותר מהמועמד שהגיע אחריו, קוואיסי אמפומיי, ובבחירות הכלליות הביס את יריבו הרפובליקני ברוב של 54% ממניין הקולות. בבחירות נובמבר 2012 ניצח קרדין במירוץ משולש, ברוב עצום. הוא זכה ב-56% מהקולות, בעוד המועמד הרפובליקני זוכה ב-26% בלבד ומועמד עצמאי בכ-16%. בבחירות נובמבר 2018 ניצח קרדין שוב ברוב עצום.