cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
היכל התהילה של כדורסל המכללות
ההיכל נחנך בשנת 2006, וב-17 בנובמבר נערך בו טקס ההנצחה הראשון. בטקס זה הוצגו 172 כדורסלני עבר, מאמנים ותורמים אחרים כחלק מהמחזור המייסד של היכל התהילה. אוסקר רוברטסון, ביל ראסל, דין סמית', ג'ון וודן, ומשפחתו של ג'יימס נייסמית' נבחרו לייצג את המחזור כולו בטקס ההנצחה.
נועה קירל
נוֹעָה קִירֶל (נולדה ב-10 באפריל 2001) היא זמרת-יוצרת, שחקנית ופרזנטורית ישראלית; יצגה את ישראל באירוויזיון 2023 עם שירה "Unicorn", שהגיע למקום השלישי בתחרות.
ביוגרפיה
קירל נולדה וגדלה ברעננה. סבה מצד אביה, אלכס קירל, הצליח לברוח מאוסטריה בשנת 1939 ולעלות לארץ ישראל, וכשהיה איש קבע בצה"ל - כשורד שואה בחר לשמש מאבטח בעת הוצאתו להורג של הצורר הנאצי אדולף אייכמן בישראל. לאביה אמיר קירל עסק לייבוא ושיווק זכוכית, ואמה אילנה קירל בעלת בוטיק אופנה. לקירל שני אחים גדולים.
תחילה היא נקראה בשם נויה, אך כשהייתה בת חודשיים התגלתה אצלה מחלת כליות, ובעצתו של רב שינו הוריה את שמה לנועה.
בגיל 10 התמודדה בתוכנית המציאות "בית ספר למוסיקה" בערוץ 2 של "קשת", אך לא התקבלה. בגיל 13 הופיעה לצידה של אליאנה תדהר בקמפיין לחברת הטיפוח הישראלית Careline.
בפברואר 2020 התגייסה לצה"ל כחיילת הראשונה במסלול טאלנט, במסגרתו הופיעה בפני חיילים עם להקה משלה. ב-14 בפברואר 2022 השתחררה מצה"ל.
2015–2017: פושרז, סינגל בכורה
הקריירה המוזיקלית של קירל החלה בשנת 2015 כאשר הוציאה שיר בשם "מדברים", שנכתב בידי הראפר איזי וזכה להצלחה מפתיעה לאחר שצבר צפיות רבות. בעקבות הצלחתו הוציאה באותה שנה שיר נוסף בשם "קילר", פרי עטו של עומרי סגל. הווידאו קליפ הפרובוקטיבי המלווה עורר סערה בשל גילה הצעיר של קירל. הקליפ צבר צפיות רבות באתר YouTube והפך לאחד מהקליפים המזוהים ביותר שלה.
במקביל הופיעה קירל בסדרת הדוקו-ריאליטי "פושרז" מבית HOT, העוקבת אחר הורים שדוחפים את ילדיהם להצלחה בתחומים שונים, והציגה את קירל ואביה, התומך כלכלית בפיתוח קריירת הבידור שלה והיחסים עם הסוכן שלה, רוברטו בן-שושן.
בשנים 2015–2016 היא הוציאה שירים נוספים, שהוצגו באתר יוטיוב והושמעו בתחנות רדיו שונות, בהם "יש בי אהבה" (נובמבר 2015) שהיה לשירה הראשון להיכנס לפלייליסט של גלגלצ, "רק אתה" (אפריל 2016), "חצי משוגע" (יולי 2016), "ביי לחופש" (יולי 2016) ו"תן לי סימן" (דצמבר 2016). בסוף שנת 2016 זכתה בתואר "זמרת השנה" בטקס נבחרי הילדים.
ב-26 בפברואר 2017 הנחתה את התוכנית המוזיקלית "ליפסטאר" בערוץ kidZ, לצד שגיא ברייטנר. במאי הוציאה שיר בשם "מקום לשינוי" אותו שרה בדואט עם אביאור מלסה. קירל הוציאה מספר שירים נוספים במהלך השנה כאשר כולם הם סינגלים שיווקיים בהם: "לרקוד", "כמעט מפורסמת", "Wow" ו"מי ייתן לי את הכוח". בהמשך אותה שנה יצא לאקרנים סרט הקולנוע "כמעט מפורסמת", בו שיחה קירל בתפקיד מרכזי. באותה שנה גם הופיעה במופע "שלושת המוסקטרים" לצדו של עומר דרור.
באוגוסט 2017 פרסמה קירל סינגל שביצעה יחד עם אגם בוחבוט, גרסת כיסוי לשירו של דני סנדרסון "אצל הדודה והדוד", כחלק מקמפיין פרסום לחברת בזק. בנובמבר אותה שנה יצגה את ישראל בטקס פרסי המוזיקה של MTV אירופה, בקטגוריית "האמן הבינלאומי".
2018–2019: כפולה, גוט טאלנט ישראל, #Freestyle פסטיגל
ב-1 בינואר 2018 החלה לשחק בסדרת הטלוויזיה "כפולה", בתפקיד כפול כנועה קירל (עצמה) וכקיטי פופר (ליבי עומר) - בלוגרית שכותבת כל דבר שקורה עם עצמה המפורסמת. הסדרה משודרת בערוץ KidZ ב-yes וב-HOT. ב-18 בפברואר החלה לשפוט בתוכנית המציאות לגילוי כישרונות חדשים "גוט טאלנט ישראל" ברשת 13, לצדם של מיה דגן, מאור זגורי וג'ורדי. קירל הייתה האמנית הצעירה ביותר ששפטה בתוכנית בכל פורמטיה ברחבי העולם. קירל גם המשיכה ושפטה בעונה השנייה של "גוט טאלנט ישראל". ב-25 במרץ הוציאה את "מגיבור לאויב". ב-1 במאי באותה השנה עלתה לאוויר הסדרה "שלטון הצללים" בה שיחקה בתפקיד בשמת. ב-28 ביוני הוציאה את "בא לי אותך". ב-9 באוגוסט הועלה "מופע כפולה" בכיכובה של קירל ושל וכוכבי הסדרה "כפולה" בהיכל מנורה מבטחים. ב-20 באוגוסט יצא לאור שיר הנושא של המופע, "#Freestyle פסטיגל".
בספטמבר פורסם השיר "סינדרלה" של ההרכב המוזיקלי "האולטראס", בו התארחה קירל. ב-20 בספטמבר הוציאה בשיתוף עם שלישיית מה קשור ואיתי לוי, גרסת כיסוי חדשה לשיר "סיבה טובה" של אריק סיני בשם "הנה זה בא", עבור קמפיין פרסומי לחברת "HOT". באוקטובר החלה לשמש כפרזנטורית החדשה של חברת הטיפוח הישראלית "כיף".
בדצמבר הובילה קירל קמפיין בשיתוף עם ערוץ KidZ והרשות הלאומית לבטיחות בדרכים (הרלב"ד), לעידוד מודעות לחבישת קסדה בעת רכיבה על אופניים או קורקינט.
ב-22 בינואר 2019 הודיעה חברת האופנה הישראלית "רנואר" שקירל היא הפרזנטורית המוזיקלית החדשה שלהם. ב-10 בפברואר 2019 הוציאה את "Drum". הקליפ לשיר צולם בתאילנד ועלות הפקתו נאמדה על כחצי מיליון ש"ח. השיר ליווה את קמפיין פברואר-אפריל 2019 של "רנואר". ב-17 באפריל הוציאה את השיר "אמא שלי" במסגרת פרויקט שם עולם 2019. ב-28 באפריל הוציאה את השיר "חצוף", שזכה להצלחה.
ב-14 ביולי כיכבה בקליפ של קרן פלס לשיר "מי אני?" כשחקנית הראשית בקליפ. ב-22 ביולי, הוציאה את השיר "פאוץ'" בחסות FILA. השיר זכה להצלחה רבה, והיה לראשון של קירל שהגיע למקום הראשון במצעד של גלגלצ. ביולי, נודע כי קירל עתידה לקחת חלק ב-"#PLAYפסטיגל" לצד אליאנה תדהר, יהונתן מרגי, עדן בן זקן, איתי לוי ואנה זק. המופע החל לרוץ ב-30 בנובמבר 2019 והסתיים ב-30 בינואר 2020. באוגוסט 2019, השיקה קירל קולקציית איפור במהדורת מוגבלת בשיתוף פעולה עם חברת האיפור MAC. ב-22 בספטמבר, השיקה קולקציית קפסולה לחברת "רנואר". באותו היום הוציאה את השיר "SLT"; הסינגל השני המלווה את הקמפיין לקולקציה.
ב-6 באוקטובר 2019, התארחו קירל ולירן דנינו בסינגל "מאושרים", של ההרכב המוזיקלי דולי ופן. ב-4 בנובמבר, ייצגה את ישראל בפעם השלישית ברציפות בטקס פרסי המוזיקה של MTV אירופה. בדצמבר 2019, יצא לאור אלבום האוסף בו לקחה קירל חלק - אם הייתי שר לך - שרים יגאל בשן, פרויקט מטעם ארומה מיוזיק ורשת ג', שם היא מבצעת גרסת כיסוי לשיר "יש לי ציפור קטנה בלב". ב-11 בדצמבר, במסגרת פסטיגל 2020 הוציאו כוכבי הפסטיגל, ביניהם קירל, שיר מקורי אותו יצר עילי בוטנר בשם "יבוא לטובה". בנוסף, התארחה במצעד העשור של גלגלצ בו ביצעה קירל גרסה מחודשת לשיר "Can't Feel My Face" של דה ויקנד.
2020–2021: חוזה הקלטות בין-לאומי
ב-14 בינואר 2020 הוציאה קירל את הסינגל "אם אתה גבר". בתחילת שנת 2020 כלל כתב העת "פורבס ישראל" את קירל ב"רשימת הצעירים המבטיחים" (פורבס 30Under30) לשנת 2020.
בפברואר, קירל לקחה חלק בשיר "נשארים ביחד" ביוזמת חברת סמסונג ובהשתתפות אמנים וידוענים רבים - ביניהם רותם סלע, אביב אלוש ומיה דגן, בהפקת ג'ורדי.
באפריל, לקחה קירל חלק בטקס "לכל איש יש שם" לכבוד יום הזיכרון לשואה ולגבורה. ביום העצמאות ה'תש"ף הופיעה קירל בטקס הדלקת המשואות לצד הזמר עדן חסון.
ב-3 ביוני, פורסם כי קירל לא תמשיך כפרזנטורית בחברת האופנה רנואר. ב-9 ביוני, הוציאה את השיר "מיליון דולר" בהשתתפות הזמר הישראלי-קונגולזי שחר סאול. באותו החודש, הוכרז כי קירל חתמה בחברת התקליטים האמריקאית אטלנטיק רקורדס חוזה בין-לאומי בשווי מיליוני דולרים. בנוסף, השיקה קירל את הישומון "Weshik" שנסגר כעבור שנה. ב-4 ביולי, השתתפה בעונה הרביעית של תוכנית המציאות "בית ספר למוסיקה" בקשת 12, בה החלה לשמש כ'מורה' (מנטורית). באותו החודש נודע כי קירל מיוצגת בסוכנות השחקנים האמריקאית "Creative Artists Agency".
באוגוסט 2020, הוציאה יחד עם הזמר יהונתן מרגי, את השיר "אמבולנס". בספטמבר 2020, הוכתרה כ"אשת השנה" במצעד הפזמונים העברי השנתי של גלגלצ ו-ynet. ב-17 בספטמבר השתתפה ב"מצעד השנתי של בית ספר למוזיקה ולתת" ששודר בקשת 12. באותו יום, השיקה יחד עם ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו סרטון מיוחד לרגל ראש השנה. ב-18 בספטמבר, זכתה בתואר "זמרת השנה" במצעד הפזמונים העברי השנתי של כאן גימל. באוקטובר 2020 פורסם כי קירל תתפקד כשגרירה של עמותת משאלת לב.
קירל הופיעה במופע הפסטיגל לשנת 2020 אשר נערך ללא קהל בשל מגפת הקורונה. ב-12 באוקטובר, יצא לאור שיר הנושא של המופע. באותה השנה, נבחרה לייצג את ישראל בטקס פרסי המוזיקה של MTV אירופה, בפעם השלישית ברציפות. באותו החודש נודע כי קירל תשיק קולקציית בגדים משותפת עם טרמינל X. בחודש נובמבר השתתפה קירל בחידוש לשיר "תנו לגדול בשקט" של שלומי שבת לצד עמיר בניון ונסרין קדרי.
במרץ 2021 פרסמה קירל את הסינגל "יהלומים", שהופק בחסות חברת התכשיטים "רויאלטי". באותו החודש קיבלה קירל את פרס "שינוי אידיאל היופי" לשנת 2021 במסגרת שבוע האופנה שנערך בתל אביב. הפרס הוענק לקירל על ידי מוטי רייף, מפיק שבוע האופנה, והדוגמנית בר רפאלי. בחודש מאי 2021, הוציאה קירל יחד עם הזמר עומר אדם שיר תקווה בעברית ובאנגלית הכולל את מילות ההמנון הלאומי של מדינת ישראל. כל ההכנסות מהשיר נתרמו לאגודה למען החייל. בחודש העוקב, הוציאה את שיר הגאווה "טרילילי טרללה" ביחד עם אילן פלד.
ב-14 ביולי 2021 הוציאה קירל את סינגל הבכורה הבינלאומי שלה, "Please Don't Suck". באותו החודש, כיכבה במופע "סופרסטאר", שנדחה מאפריל 2020 בשל מגפת הקורונה, לצד מרגי, סטטיק ובן-אל תבורי, אגם בוחבוט, סטפן לגר וגל אדם. קירל הייתה האמן המושמע ביותר ב-MTV ישראל לשנת תשפ"א, וכן במקום ה-18, והאישה השלישית, ברשימה האמנים המושמעים בתחנות הרדיו הישראליות. ב-15 באוקטובר 2021 הוציאה את הסינגל "Bad Little Thing" אותו גם ביצעה קירל בתחרות מיס תבל לשנת 2021 (מיס יוניברס 2021) שנערכה באילת, ישראל. ב-19 באוקטובר יצא השיר "יש לי SAY" בהשתתפותה ולצד אמנים וידוענים נוספים כחלק מקמפיין חברתי כנגד עישון. קירל השתתפה במופע הפסטיגל בחנוכה 2021 - "סקיי היי פסטיגל". לפי נתוני ההשמעות של ספוטיפיי ישראל לשנת 2021, קירל היא האמנית השנייה המואזנת ביותר בפלטפורמה בשנה זו, אחרי עדן בן זקן.
ב-14 בדצמבר יצא לאור הסינגל "רעשים" ביחד עם הזמר אושר כהן. קירל נבחרה לאחת מאנשי השנה של מגזין "גלובס" לשנת 2021. בנוסף נבחרה קירל למוזיקאית המושמעת ביותר בשנת 2021 בטיקטוק ישראל.
2022–הווה: אירוויזיון 2023
ב-12 בינואר 2022 הוציאה לאור את השיר "Thought About That". ב-5 במרץ יצא לאור הסינגל "פעמון" בהשתתפות איתי גלו, שיצא באופן בלעדי לטיקטוק ישראל למשך השבוע הראשון לצאתו.
ב-27 במאי הוציאה את הסינגל הראשון שלה בשפה הספרדית, "Dale Promo", ביחד עם הזמר הפוארטו ריקני מטרו דה סאבג' ובהשתתפות בועז ואן די ביטס. ב-1 ביוני הוציאה קירל את שיר הגאווה "שלושה בנות" ביחד עם תותית לרגל חודש הגאווה. הוא זכה להצלחה ונכלל ברשימת "20 שירי הגאווה הטובים ביותר – בכל הזמנים" של מאקו בשנת 2022, יחד עם "טיקיטאס" ו"טרילילי טרללה". ב-28 ביוני הוציאה יחד עם דולי ופן ופלד את הסינגל "שחרר אותי". ביוני 2022 החלה לשחק בעונה השלישית של סדרת הנוער "פלמ"ח", בה מגלמת את דמותה של שולמית אלוני.
ב-11 ביולי פורסם בערוץ של תאגיד השידור, כאן 11, על כך שקירל צפויה לייצג את מדינת ישראל באירוויזיון 2023. ב-25 ביולי יצא הסרט "אוהב אותך צ'ארלי" בו קירל מגלמת את דמותה של סאנשיין. ב-12 באוגוסט הוציאה קירל את הסינגל "פנתרה". ב-24 באוגוסט קירל הופיעה בפעם הראשונה בפארק הירקון אל מול 33 אלף צופים, והייתה הזמרת הישראלית הראשונה שהופיעה בפארק. מופעה בפארק הירקון שודר גם בערוץ כאן 11 ב-31 בדצמבר. טיקטוק ישראל הכריזה על כך תפיק תוכנית תיעודית על המופע שייעל בחשבון הטיקטוק של קירל.
בספטמבר 2022 השיקה קירל מותג איפור בשם "SHOWTIME" בהשתתפות רשת סופר-פארם. באוקטובר הפיקו עומר לוז וצוק אלגזי את השיר לאחר פטירתו של צביקה פיק ובשיתוף עם קירל. ההפקה בוצעה באמצעות טכנולוגיה מבוססת על בינה מלאכותית. השיר יצא במסגרת המיזם המוזיקלי "נכס צאן ברזל" מבית ארומה מיוזיק. השיר זכה להשמעות רבות ונכנס לפלייליסט הרשמי של ספוטיפיי ישראל ואפל מיוזיק ובדירוג של שירי הטרנדינג באתר יוטיוב. בדצמבר 2022 קיבלה נמרה בספארי את השם "נועה" על-שמה לאחר הצבעת קוראי "ידיעות אחרונות" ו-ynet.
ב-13 בינואר 2023 הוציאה קירל את הסינגל "Gone". ב-17 בינואר הוכרז כי השיר איתו תייצג קירל את ישראל באירוויזיון נקרא "Unicorn", שיצא לאור ב-8 במרץ 2023. ב-20 בינואר הופיעה בכנס של ארגון הקהילה הישראלית-אמריקאית שהתקיים בטקסס. ב-4 באפריל הכריזה חברת קוקה-קולה בקמפיין משותף בישראל, עם מהדורה מיוחדת של פחיות קולה כשחתימתה של קירל תעטר אותן, למשך חודש אחד - לקראת השתתפותה באירוויזיון. כמו כן, קירל היא הפרזנטורית של חברת פלאפון (לצד יהודה לוי), ושל yes+.
קירל ייצגה את מדינת ישראל בשלב הגמר של אירוויזיון 2023 שנערך ב-13 במאי, עם שירה "Unicorn", לאחר שהעפילה מהמקום השלישי בחצי-הגמר הראשון. בתום מופע הגמר, לאחר סיום הקראת הניקוד שהעניקו צוותי השופטים, דורג שירה של ישראל במקום השני, עם 177 נקודות. אחר כך נמסרה הצבעת הקהל ושם, הוא דורג במקום החמישי, עם 185 נקודות. כך, בתום הקראת הניקוד מהצבעות הקהל בבית, שהתווסף לניקוד מהשופטים, סיים "Unicorn" במקום השלישי, כשבסך הכל זכה לקבל 362 נקודות.
ביוני 2023 הוציאה קירל את שיר הגאווה "פרובוקטיבית" בהשתתפות ליין המסיבות הגאה פוראבר תל אביב. ב-31 ביולי הוציאה את הסינגל "Deja Vu". באפריל פורסם כי קירל לוהקה למופע הפסטיגל לאחר היעדרות של שנה. נושא הפסטיגל לשנה זו מתרכז בעולם המוזיקה, וקירל צפויה לעשות מחווה לריטה בביצוע של השיר "מחול מטורף". הביצוע והקליפ יצאו ב-14 באוגוסט.
סגנון מוזיקלי
המוזיקה של קירל היא בעיקר בסגנון הפופ, אך היא משלבת בתוכה גם סגנונות שונים, בהם היפ הופ, רגאטון, רית'ם אנד בלוז ומוזיקה אלקטרונית. קירל ציינה את ההשפעות המוזיקליות שלה, ביניהן ביונסה, ריהאנה, ג'ניפר לופז ומדונה.
פרסים ומועמדויות
קירל מחזיקה בשיא הזכיות בפרס המוזיקה של MTV אירופה למופע הישראלי הטוב ביותר, כשזכתה בפרס חמש פעמים ברציפות בין השנים 2017–2022. בנוסף, קירל היא שיאנית הזכיות בפרסי נבחרי השנה של פרוגי כשבין 2015 ל-2022 זכתה בעשרה פרסים מתוך 28 מועמדויות בקטגוריות שונות.
ב-2016 זכתה בטקס נבחרי הילדים בקטגוריית זמרת השנה וב-2019, מצעד המוזיקה השנתי של מעריב הכתיר את השיר שלה פאוץ' כשיר השנה ואותה כזמרת השנה.
ב-2020, הוכתר השיר בפרסי הנוער הגאה "איגי LOVE" כשיר האהוב ביותר והיא כמוזיקאית המשפיעה ביותר. המצעד השנתי של מאקו הכתיר את הסינגל "מיליון דולר" כשיר השנה ואותה כזמרת השנה, כמו גם המצעד השנתי של כאן גימל, טקס נבחרי ישראל בידור ומצעד המוזיקה השנתי של מעריב שהכתירו גם הם את קירל בתואר זה.
ב-2021 זכתה בפרס שינוי אידיאל היופי של שבוע האופנה. והוכתרה כזמרת השנה על ידי המצעד השנתי הרשמי של כאן גימל, המצעד הישראלי השנתי של רדיו תל אביב ו-ynet, בטקס פרסי הפשוטע וגלצ ובטקס נבחרי השנה של פרוגי תשפ"ב. המצעד הישראלי השנתי של וואלה! וגלגלצ הכתיר אותה כאשת השנה.
מחוזות גיאנה
מבחינה מנהלית גיאנה מחולקת ל-10 מחוזות ( Region). המחוזות מחולקים לנפות.
Just Dance 2014
Just Dance 2014 (בעברית: רק לרקוד 2014) הוא משחק וידאו ריקוד המיוצר ומשווק על ידי חברת יוביסופט כחלק מסדרת המשחקים "Just Dance". שם הסדרה מבוסס על השיר של ליידי גאגא, בעל אותו השם - "Just Dance".
המשחק הוכרז רשמית באוקטובר 2013, ובחודש זה הוא יצא במהדורות שנועדו עבור פלייסטיישן 3, אקס בוקס 360, אקס בוקס 1, ווי, ובנוסף לכך, ווי יו. לאחר מכן, בנובמבר באותה שנה, יצא למהודרת פלייסטיישן 4, ואז בהוצאה מחודשת בשנית לאקס בוקס 1.
המשחק
בדומה לשאר משחקי הסדרה, המשתמש צריך לבחור שיר, שחקן ורמת קושי, ולאחר מכן לרקוד לפני הכוריאוגרפיה שמופיעה על ידי הדמויות שבמסך. מטרת המשחק היא לעשות את אותן תנועות המופיעות על המסך, ולקבל מספר כוכבי זהב.
המשחק יצא בכמה פלטפורמות שונות כשביניהן ניתן למנות את הפלייסטיישן 3, פלייסטיישן 4, אקס בוקס 360, אקס בוקס 1, ווי יו, ווי, וכדומה.
רשימת השירים
רשימת השירים אשר נכללים במשחק:
Downloadable content
למשחק יצאו מספר גרסאות נוספות, חלקן חדישות יותר, חלקן עם מספר שירים רב יותר, וכולי. ישנן גרסאות המתאימות לסוגים שונים של מכשירים, וגרסת ה-"Downloadable content", שיצאה בשנת בסמוך לצאת המשחק המקורי, כחלק ממהודרה מיוחדת, שכללה בתוכה מספר רב יותר של שירים.
רשימת השירים אשר נכללים במהדורה המיוחדת:
דייב מייסון
דייוויד תומאס "דייב" מייסון (באנגלית: David Thomas "Dave" Mason; נולד ב-10 במאי 1946) הוא זמר-יוצר וגיטריסט אנגלי, שזכה לתהילה עם להקת הרוק טראפיק.
קריירה
בשנת 2004, דייב מייסון זכה להיכנס להיכל התהילה של הרוק אנד רול על תרומתו כאחד ממייסדי להקת "טראפיק".
הביוספירה של מונטריאול
הביוספירה של מונטריאול (בצרפתית: Biosphère de Montréal) היא מוזיאון הממוקם בעיר מונטריאול ומוקדש להיסטוריה של הטבע ולאיכות הסביבה. המוזיאון ממוקם בפארק ז'אן-דרפו שעל האי סנט הלנה בעיר מונטריאול, בפרובינציית קוויבק שבקנדה.
המבנה הוקם כמבנה של ארצות הברית ביריד העולמי אקספו 67.
אקספו 67
המבנה נבנה על מנת לשמש כמבנה המייצג את ארצות הברית בתערוכה העולמית. המבקרים במבנה נכנסו לארבעה אזורים תמתיים שחולקו לשבעה מפלסים. המבנה כלל גרם מדרגות נעות שאורכו 37 מטרים - באותה עת גרם המדרגות הארוך ביותר בעולם. כמו כן המינירייל (המונורייל של התערוכה) עבר דרך המבנה.
מוזיאון הביוספירה לסביבה
באוגוסט 1990 רכש תאגיד איכות הסביבה של קנדה (Environment Canada) את המבנה בעלות של 17.5 מיליון דולרים, במטרה להפוך אותו למוזיאון לאיכות הסביבה השם דגש על הסביבה האקולוגית של הימות הגדולות ונהר סנט לונרס. המוזיאון נפתח בשנת 1995 במבנים שתוכננו על ידי האדריכל אריק גותייה בתוך שלד הפלדה המקורי של פולר. בעת שנפתח נקרא המוזיאון בשם "מוזיאון המים". שמו שונה לשמו הנוכחי ("הביוספירה") בשנת 2007 כאשר המוזיאון הרחיב את מיקודו והפך למוזיאון לאיכות הסביבה. במוזיאון מוצגים אינטראקטיביים ופעילות המציגה נושאי שימור, שינויי אקלים, זיהום אוויר, מערכת אקולוגיות ופיתוח בר קיימה.
ביל היילי
ביל היילי (באנגלית: Bill Haley; 6 ביולי 1925 - 9 בפברואר 1981) היה זמר אמריקאי.
היילי נחשב לאחד מזמרי הרוק אנד רול הראשונים, ולאחד מהאמנים שהפכו את הסגנון לפופולרי באמצע שנות ה-50 של המאה ה-20.
חייו
נולד כוויליאם ג'ון קליפטון היילי בהיילנד פארק שבמישיגן.
היילי היה עיוור בעינו השמאלית. על פי ג'ון סוויסון, שכתב את הביוגרפיה של היילי, הוא פיצה על המום עם תסרוקת ייחודית, שנחשבה לסמלו המסחרי.
בתחילת הקריירה שלו שר והופיע עם להקות כגון "הדאון הומרס", להקת סווינג מערבי, ו"אנשי החול".
לאחר מכן החל לעבוד עם להקת הקומטס (Comets, כוכבי השביט). אחד השירים המוקדמים שהקליטו היה שירו של ביג ג'ו טרנר, Shake Rattle And Roll. במקור היה השיר שייך לסוגת הרית'ם אנד בלוז, אך היילי וכוכבי השביט הפכו אותו לשיר רוק אנד רול.
בשנות ה-80 נכנס היילי להיכל התהילה של הרוק אנד רול.
זהו זה!
זהו זה! היא תוכנית בידור וקומדיה ישראלית ששודרה בערוץ הראשון בשנים 1978–1993 (בהפקת הטלוויזיה החינוכית הישראלית), ובערוץ 2 בשנים 1993–1998 (תחילה במסגרת הזמן שהוקצה בו לטלוויזיה החינוכית ומאוחר יותר כתוכנית בידור מרכזית של הזכיינית רשת). התכנית, ששודרה ברציפות במשך 20 שנה (1978–1998), זכתה למעמד של תוכנית קאלט בתרבות הישראלית. שנים אחר כך שודרה התכנית שוב במרתונים של שידורים חוזרים בערוץ 23 של הטלוויזיה החינוכית בימי שישי-שבת. במרץ 2020, בעקבות התפרצות הקורונה בישראל, חזרה התכנית לעונות איחוד בכאן 11, ובו היא משודרת עד היום. התכנית זכתה במרץ 2022 בפרס מפעל חיים מטעם האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה.
הטלוויזיה החינוכית (1978–1993)
התכנית החלה את דרכה ב-2 ביולי 1978 כמגזין בידור לנוער בטלוויזיה הלימודית לימות הקיץ. יוזמת ועורכת הסדרה הייתה רישה טירמן, המפיקה הראשונה, יפה אורנשטיין והבמאי הראשון, יוסי רונן. צוות המגישים היו מוני מושונוב, שלמה בראבא ודליק ווליניץ. התכנית נוצרה במתכונת מגזין ואוסף של קטעי משחק שקישרו בין הפינות השונות. את התסריטים הראשונים כתבו לה אפרים סידון, ב. מיכאל וקובי ניב. בתחילת שנות השמונים הפכה לתוכנית נושא שבה כל פרק סבב סביב נושא מסוים עם קו עלילתי מנחה. התכנית, שארכה כשעה לערך, שודרה בשנים הראשונות בשידור חי שלושה ימים בשבוע, בימי ראשון, שלישי וחמישי בשעה ארבע אחר הצהריים, והשידור החוזר היה למחרת בשעה אחת ושלושים בצהריים. לאחר מכן עברה לפעמיים בשבוע בלבד בחופש הגדול, ובמהלך שנת הלימודים לפעם בשבוע בלבד, בימי חמישי. בכל שנה, עד 1993, התכנית יצאה לפגרה בת ארבעה חודשים. היציאה לפגרה החלה בפרק חגיגי לפורים ונמשכה עד הקיץ.
את הצד המוזיקלי של התכנית סיפקה במשך שנים רבות להקת ברוש (שהחלה את דרכה כלהקת הליווי של הזמר אריאל זילבר). בנוסף נוצרה פינה בשם "שיר השבוע" ובה שירים של אהוד מנור בלחנו של קובי אשרת, אותם ביצעה להקת "חלב ודבש" (1982–1983). לפינה זו צולמו לראשונה קליפים מיוחדים מחוץ לאולפן, וכן יצא גם תקליט עם כל השירים. שנים אחדות אחר כך חודשה הפינה בהשתתפותו של שלמה גרוניך שאף ביצע שירים רבים שנכתבו במיוחד עבור התכנית יחד עם מגישי התכנית. שירי פינה זו הופיעו באלבום "אמא שלי תמיד רצתה שהבן שלה יהיה בטלוויזיה". כמו כן הופיעו בתוכנית מיטב הלהקות והזמרים הישראליים, ווידאו קליפים רבים נוצרו בה. את שיר הפתיחה של התכנית כתב אהוד מנור ללחן של בני נגרי. הביצוע היה של יהודה תמיר (מ"חלב ודבש"), חני בודגוב (מ"סקסטה"), עירית בולקא, ואיציק בן מלך.
התכנית זכתה לפופולריות רבה, בין אם בשל איכותה או מעמד הערוץ הראשון כערוץ ישראלי יחיד באותה התקופה. עד היום זוכרים רבים שיש להתקשר לטלפון 414155 או, יותר מאוחר, 426144, כדי לזכות בפרס הקבוע: חולצה ותקליט (ומאוחר יותר תיק ותקליט). סיבה נוספת לעובדה שמספרי הטלפון נחקקו בזיכרון הקולקטיבי היא הלחן שהוצמד להם על ידי מנחי התכנית. במשך רוב שנותיה, היא הייתה תוכנית הדגל של הטלוויזיה החינוכית.
השחקנים הקבועים סיפרו שלכל פרק הייתה עלילה מוגדרת ותסריט, אך הם הורשו לאלתר במקום בהתאם לסיטואציה, מה שאפשר להם להביע את נטיותיהם האמנותיות ולהעשיר את התכנית בקטעים שהם סטנד-אפ בחלקם, כמו גם, מצד שני, רגעים של חישכון (בלק-אאוט) שבהם נאלצו לסמוך על בן-זוגם לקטע שיציל אותם ממבוכה בשידור חי. עלילות הפרקים נסובו סביב נושאים שונים מהווי החיים בישראל (למשל "הדייגים" ומפלס הכנרת היורד או "חברת החשמל" עם "דירקטור וולט" שאומר "למה לכבות מזגן אם אפשר להדליק תנור חשמלי?"), אפנות ותופעות חברתיות (למשל "ריקודי עם" או "מחוסרי הדיור" או פרודיות על ריבוי "מחזות זמר"), מחוות לקלסיקות (כמו "צ'ארלי צ'פלין", "לורל והארדי", "ג'יימס בונד" ) או סדרות טלוויזיה ("משפחת שמשון" - מחווה למשפחת סימפסון, "ראשון" - מחווה לדאלאס, "משפחת קוסבי").
החל מקיץ 1988, במלאת עשור ל"זהו זה!", החלו מצולמים פרקי התכנית בנוכחות קהל, ומאז השידור החי מלווה בפרצי צחוק, וגם במחיאות כפיים בסוף כל תוכנית, ובהמשך הזמן גם בסוף כל קטע.
ב־1991 עלה מופע מיוחד של התכנית יחד עם כוכבי הופה היי שנקרא "זהו הופה".
זהו זה בתקופת מלחמת המפרץ (1991)
בתקופת מלחמת המפרץ התכנית חזרה לפורמט של קטעים קצרים שסבבו סביב הווי המלחמה - החדרים האטומים, מסיכות האב"כ, השמועות השונות ואי-הסדר הישראלי הטיפוסי, כמו אזעקות-השווא ("שווא! שווא! סליחה חולון. סליחה רחובות"). במהלך התוכניות הללו קמו ועלו מספר דמויות כמו "שלושת הזקנים" (מושונוב, גוב וקושניר) ושלוש נשותיהם הפולניות, החיילים העיראקים, האישה שהסתובבה עם בעלה ארווין, היקה ה"עצבן", ובכל מקום אליו נכנסה הצהירה "אני עם ארווין פה", הטבח (דובלה), שמכין "טחינה ללא טחינה; דיאטטי!", בובי (מושונוב) ודובי (קושניר). אך הדמות הבולטת ביותר היא דמותו של הבבא בובה, אותו עוזר של הבבא של ריקודי העם, שזכה לפיתוח דמותו על ידי מושונוב (בשילוב קושניר כמנחה תוכנית אירוח) וניבא, את התפתחות המלחמה, באמצעות הגימטריה.
תוכניות מלחמת המפרץ ניסו לשקף את האווירה הישראלית במהלך המלחמה - משפחתיות כפויה, חוסר ודאות, ופנייה לגורמים אזוטריים כמו מקובלים. דוגמה לכך, היא למשל קטע בו ניתח הבבא בובה את המילה "עריק", מילה טעונה בחברה הישראלית באותו פרק זמן, בה השתמש ראש עיריית תל אביב, שלמה להט, כדי לבוז לאותם אנשים שעזבו את העיר מפחד הטילים העיראקיים. מושונוב, בתפקיד הבבא בובה, פתח והסביר שהוא ייקח את המילה הלא-יפה ויעשה ממנה מילה יפה ("ערק, שזה מה ששתה, ראש-העיר, כשהוא דיבר, את המילה, 'עריק'").
לרגל יום סיום המלחמה, שבמקרה "נפל" בדיוק, על חג הפורים, הפיקו אנשי "זהו זה!" תוכנית סיום-עונה חגיגית ומיוחדת, בה חגגו, יחדיו, כל הדמויות כולן - שלושת הזקנים, שלוש נשותיהם הפולניות, הבאבא בובה, השבשב ירקון נגב ועוד.
ערוץ 2 (1993–1998)
בסוף שנת 1993 השתנתה מפת הערוצים בישראל עם תחילת השידורים המסחריים של ערוץ 2. הטלוויזיה החינוכית חיפשה דרך לשלב את תוכנית הדגל שלה בערוץ החדש וליהנות מהכנסות הפרסומות. תחילה הועברה "זהו-זה!" לשידור במסגרת השעות שקיבלה הטלוויזיה החינוכית בערוץ 2, בימי שישי בשעה 17:30 ובשידור חוזר בהמשך השבוע.
מאוחר יותר נמכרה לזכיינית השידור "רשת" ושודרה החל מנובמבר 1995 בשעות הפריים-טיים, בשם "זהו זה חי!". תקציב ההפקה גדל והתכנית שמה יותר דגש על מערכונים בנושאים שונים ונטשה את המבנה הסיפורי שאפיין אותה מאז שנות השמונים. עם זאת, הטלוויזיה החינוכית המשיכה להפיק את התכנית ואף לשדר את הפרקים בשידור חוזר.
בשנתה האחרונה של התכנית, "רשת" שיבצה אותה כתוכנית הבידור המרכזית של ערוץ 2 בערב שבת, בשם המשודרג "המופע של זהו-זה" תוך שינוי הפורמט - לתוכנית בידור שכללה מערכונים קצרים בנושאים אקטואליים תוך הגברת מינון הסאטירה, פינת נוסטלגיה מיוחדת עם יאצק והסיום הקבוע במערכון שכלל את "הפולניות" אשר דיברו על השבוע שחלף בתחום הפוליטיקה ולעיתים אף ראיינו דמות פוליטית (יעל דיין, לימור לבנת, אחמד טיבי, בנימין בן-אליעזר ועוד). בעונה זו התכנית כללה גם פינה קבועה של ההרכב הקומי "פליטי פלטפוס", בה היו חברים 4 מכוכבי תוכנית המערכונים "פלטפוס". כמו כן, בכל תוכנית בעונה זו התארח שחקן או קומיקאי שהשתתף במערכונים לצד הקאסט הקבוע (בין היתר התארחו ספי ריבלין, שייקה לוי, טל פרידמן וקרן מור), וכן אמן שביצע שיר בליווי שלישיית המנחים (בין היתר התארחו אביב גפן, קורין אלאל, דני סנדרסון ויובל בנאי). בתוכנית סיום העונה, שהתבררה כתוכנית האחרונה של "זהו זה" לפני האיחוד, התארחו שלושת המנחים ה"נשכחים" של התכנית: דליק ווליניץ, מתי סרי ומשה איבגי.
במתכונתה החדשה לא זכתה התכנית להצלחה המצופה ולבסוף ירדה מלוח המשדרים.
בשנים 1999–2000 הגישו מושונוב, קושניר וגליקמן את טקס פרסי הטלוויזיה מסך הזהב בערוץ 2, וביצעו מערכונים ברוח "זהו זה".
איגרת יוחנן הראשונה
איגרת יוחנן הראשונה היא איגרת המהווה חלק מספרי הברית החדשה - ספרי הקודש של הנצרות. האיגרת נכתבה בין השנים 85–90 לערך, באפסוס, ועל פי המסורת הנוצרית משויכת ליוחנן כותב הבשורה, כותב הבשורה על-פי יוחנן ושתי איגרות יוחנן האחרות (איגרת יוחנן השנייה ואיגרת יוחנן השלישית). האיגרת נועדה לתקוף כפירות שנפוצו באותה עת וטענו כי ישו הופיע רק ברוחו ולא בגופו.
זהו זה!
לאחר סיום התכנית
תוכניות "זהו זה!" הפכו במשך השנים לקלסיקה ולקאלט בקרב החברה בישראל, וציטוטים של הבבא בובה, הפולניות ויאצק הפכו לנכס צאן ברזל ומוכרים בפי כול. חלק מהדמויות אף זכו לחידושים וקמו לתחייה בקרב הציבור ובתקשורת. פרקי התכנית משודרים בשידורים חוזרים בטלוויזיה החינוכית וזמינים ביוטיוב, ורוכשים לסדרה מעריצים חדשים.
איגרת יוחנן הראשונה
מחבר האיגרת
על פי המסורת הנוצרית נכתבה האיגרת על ידי יוחנן כותב הבשורה בהיותו באפסוס, זמן קצר לפני מותו. לא ברור אם יוחנן כתב את האיגרת והבשורות בעצמו או אחר כתב אותן בשמו, אולם הן האיגרות והן הבשורה קרובות בשפתן וברעיונותיהן ואין ספק שנכתבו על ידי אותו אדם (שלא בהכרח היה יוחנן עצמו).
מטרת כתיבת האיגרת
מטרת כתיבת האיגרת היא מאבק בתורות שהחלו להתפשט בקהילות הנוצריות בזמן כתיבתה, ואשר מחבר האיגרת ראה בהן כפירות. בין תורות אלה - התורה שישו היה רוח בלבד בלי גוף.
זהו זה!
מהדורות DVD
ב-2002 הופץ במהדורת DVD אוסף מערכונים מהתכנית אשר שודרו במהלך מלחמת המפרץ בשנת 1991. מהדורה זו נקראת "זהו זה במפרץ". מהדורה מחודשת, שכוללת מערכונים נוספים, מופצת החל מ-2011.
איגרת יוחנן הראשונה
מטרת כתיבת האיגרת
האיגרת נועדה לאחד את הקהילות השונות סביב תורה אחת של ישו והקשר בין האב לבין הבן (ישו).
זהו זה!
מהדורות DVD
במרץ 2009 הופץ DVD נוסף, "המיטב 1", הכולל 12 פרקים אשר מחולקים לנושאי קולנוע וטלוויזיה. מהדורה זו כוללת בין היתר את הפרקים "צ'רלי צ'פלין", "האחים בוז", "טיסה נעימה", "סרט ערבי", "בשיטור משודר" ו"סיפורים לשעת לילה מיותרת". הפרקים עצמם לא כוללים פינות וקטעים מוזיקליים (להוציא "שיר השבוע"). ה-DVD כולל גם תוספות מיוחדות, ביניהן מספר פינות מהתכנית לאורך השנים, ומערכון העוסק במקור השם "זהו זה!".
"הפולניות עושות שוק" (2014)
בשנת 2014 הופקה סדרת האינטרנט "הפולניות עושות שוק", ביוזמתה של רשות ניירות ערך ובשיתוף הטלוויזיה החינוכית. נכון לחודש מאי 2014, הסדרה כוללת כעשרים פרקים שמשודרים בטלוויזיה החינוכית והועלו גם לאתר יוטיוב. רשות ניירות הערך יזמה את הפקת הסדרה במטרה לקרב את הציבור הרחב לעולם שוק ההון ולהכיר לו מונחים בסיסיים בתחום הפיננסים ולהקנות כלים להתנהלות זהירה בשוק ההון.
סדרת האנימציה, בכיכובן של טולה ובז'יז'ינה, בדיבובם של מוני מושונוב ודבל'ה גליקמן, מציגה את עולם שוק ההון בצורה פשוטה וידידותית, תוך שימוש בהומור האופייני לפולניות של "זהו זה!".
חידוש התכנית
במרץ 2020 פורסם כי תאגיד השידור הישראלי פתח במגעים להפקת עונה חדשה של "זהו זה!" עקב התפרצות נגיף הקורונה, ובין השאר נעשתה פנייה לכוכבי התכנית: שלמה בראבא, מוני מושונוב, אבי קושניר, דובל'ה גליקמן וגידי גוב. התכנית שובצה לשידור בעונה החדשה החל מיום חמישי, 26 במרץ, ב-21:30 בערוץ כאן 11 יחד עם שידורים חוזרים בשישי ב-13:30, כפי שהיה נהוג במשך שנים בחינוכית.
בפרק ראשון הופיעו כל חברי הצוות שביצעו מספר מערכונים עם הדמויות הוותיקות (באבא בובה, יאצק ושלושת הזקנים) ודמויות חדשות. כמו כן, הם ביצעו יחד עם שלמה גרוניך, בפינה המוזיקלית, ביצוע מחודש ומותאם למצב לשיר "פרנויה".
בעקבות הצלחת העונה הראשונה, יצאה עונה נוספת החל מ-23 ביולי. בפרק הראשון של העונה השנייה השחקניות ליא קניג, רבקה מיכאלי וגילה אלמגור הופיעו בתפקידי אורח. בניגוד לעונות המוקדמות של "זהו זה!", הפרקים של העונות החדשות קצרים יותר ואינם מבוססים על קו עלילה אחד ארוך אלא על מספר מערכונים. שינוי נוסף בין התכנית הקלאסית לנוכחית הוא העדר של זמר השבוע ופינות. בנוסף, בכל פרק מבצעים השחקנים שיר ישראלי בעיבוד מחודש ופעם אחת אף הקליטו שיר מקורי, מאת אלון אולארצ'יק. ביצועי השירים, על ידי "חבורת גברים בני כ-70" שאינם זמרים (פרט לגידי גוב) הפתיעו באהדה הציבורית ובפופולריות לה זכו.
ביום העצמאות 2021, העלו תוכנית ספיישל מיוחדת עם 3 שירים בעיבודים מיוחדים לצד התזמורת הפילהרמונית, ועם אורחים. לאחריה, יצאו לחופשה ארוכה וחזרו למסך ב-4 בנובמבר 2021 לעונה נוספת.
ביום העצמאות 2022, העלו תוכנית ספישל מיוחדת, בה השתתף ראש ממשלת ישראל לשעבר, נפתלי בנט. במרץ 2023 שודרה התכנית ה-100 מאז עליית הגרסה המחודשת.
צוות התוכנית
שחקנים וקומיקאים ישראלים רבים לקחו חלק בתוכנית לאורך השנים, בהם:
הכותבים והבמאים
{{טורים
במאים
}}
תוכניות פורים
בכל שנה בחג הפורים, יצאה התוכנית לחופשה. לכבוד המאורע, הופקה מדי שנה תוכנית מיוחדת. החל מפורים ה'תשמ"ט (1989) עזבו התסריטאים את העיסוקים במגילת אסתר והתעסקו בנושאים ברוח החג. הפרק הראשון שהיה ברוח שונה זו היה "דג ושמו זכריה" ובהמשך נוספו אליו פרקים נוספים התואמים לתחומים שונים, כמו: תחרות מלכת היופי או אגדות, ובאחת מן העונות אף גייסו את חבורת הזקנים המפורסמת מתקופת מלחמת המפרץ לפרק בכיכובם ובהשתתפות גליקמן כהרצל, ובסופו של הפרק ביצעו הכוכבים גרסת כיסוי לשירו של מייקל ג'קסון "לרפא את העולם" (Heal the world).
קישורים חיצוניים
יוטיוב:
סיקור עיתונאי:
לאחר סיום התוכנית:
לכבוד חזרת הסדרה:
קיילב לנדרי ג'ונס
קיילב לנדרי ג'ונס (אנגלית:  Caleb Landry Jones; נולד ב-7 בדצמבר 1989) הוא שחקן קולנוע ומוזיקאי אמריקאי. התפרסם בסרטים "אקס-מן: ההתחלה" ו"גירוש השדים האחרון" ובסדרה הטלוויזיונית "אורות ליל שישי".
ביוגרפיה
ג'ונס נולד בעיר גרלנד שבטקסס וגדל בעיר ריצ'רדסון שגם כן שוכנת בטקסס. התפרסם לראשונה בשנת 2010 בסרט האימה "גירוש השדים האחרון" ובחמישה פרקים סדרת הדרמה הספורטיבית "אורות ליל שישי". ב-2011 שיחק בסרט גיבורי העל "אקס-מן: ההתחלה" בתור המוטאנט בעל היכולות הווקליות העל קוליות באנשי. בנוסף להיותו שחקן ג'ונס הוא גם מוזיקאי וחבר בלהקת הרוק "Robert Jones", בה הוא משמש כמתופף וכזמר רקע.
בשנת 2017 שיחק בסרט האימה "תברח" וכן בסרט "תוצרת אמריקה".
בשנת 2021 שיחק בסרט הדרמה האוסטרלי "Nitram" אודות טבח פורט ארתור שאירע בשנת 1996. ג'ונס גילם את מרטין בריאנט שירה למוות ב-35 אנשים ביניהן שתי ילדות. על משחקו, זכה ג'ונס בפרס השחקן הטוב בפסטיבל הקולנוע בקאן שחל ביולי 2021.
יצירת תוכן
יצירת תוכן היא תרומת מידע לכל סוג מדיה שהוא, במיוחד למדיה הדיגיטלית, ואשר מיועד עבור משתמשי קצה/קהל צרכנים מסוימים- בהקשרים מסוימים. "תוכן", במובנו הרחב, מוגדר כ"דבר מה, המיועד להתפרסם ו/או להיות מבוטא, תוך שימוש באמצעי כלשהו- המשמש כלי שרת לצורך מטרה זו". דוגמאות לתוכן עשויות להיות נאום או הרצאה, כתיבה או כל סוג שהוא של אמנות, אשר עשויה להוות עם גמר יצירתה אמצעי לביטוי עצמי של יוצרהּ, כמו גם מתן האפשרות להפצתהּ, שיווקהּ ו/או פרסומהּ. צורות אופייניות של יצירת תוכן כוללות תחזוק ועדכון אתרי אינטרנט, כתיבת רשומות ("פוסטים") בבלוגים, צילום, וידאוגרפיה, כתיבת דברי פרשנות מקוונים, תחזוק חשבון של משתמש מסוים ברשתות המדיה החברתית, כמו גם עריכה והפצה של מדיה דיגיטלית. מחקר שנערך מטעם "מכון פִּיוּ למחקר", תיאר את יצירת התוכן כ"יצירה של החומר, אותו אנשים תורמים- לעולם המקוון".
פארק שעשועים
פארק שעשועים הוא מתחם המכיל מתקני שעשועים וסוגים נוספים של אטרקציות ובידור. בשונה מגינה ציבורית או גן שעשועים, פארק שעשועים הוא גדול יותר, מכיל יותר אטרקציות, מסוגל להכיל כמות גדולה למדי של מבקרים והשימוש בו נעשה תמורת תשלום. קהל היעד שלו הוא רחב וכולל את כל קבוצות הגיל. קיימים פארקי שעשועים זמניים או נודדים, אך מרבית פארקי השעשועים קבועים במקומם.
פארק נושא הוא פארק שעשועים שבו המתקנים מאורגנים לפי אזורים, ולכל אזור יש נושא. דוגמה היא ארץ המערב הפרוע וארץ הפנטזיה בדיסנילנד.
היסטוריה
מקובל לחשוב שדיסנילנד שבקליפורניה, ארצות הברית הוא הפארק הנושאי הראשון. עם זאת, עוד לפניו היו קיימים פארקי נושא כהוליוודי וורלד, שנושאו חגים, וחוות התות של נוט, שהוא למעשה פארק הנושא הראשון באמריקה.
במאה ה-21 ישנו מגוון גדול של פארקי נושאים כגון "יורודיסני" "פארק אירופה" ו"אפטלינג". לאחר שנות ה-2000 ישנה מגמה חדשה גם להקים ברחבי העולם פארקי שעשועים בתוך "מתחם סגור" כגון: אי החלומות במוסקבה.
מתקנים
סוגי המתקנים העיקריים בפארקי שעשועים:
דמי כניסה ומדיניות כניסה
מדיניות הכניסה מתפצלת לשני סוגים עיקריים:
תשלום כולל
הכניסה לפארק משולמת רק בעת הכניסה. לאחר הכניסה כל המתקנים ללא עלות. דוגמאות לכך ניתן לראות בלונה פארק תל אביב וסופרלנד שבראשון לציון.
היתרונות למדיניות זו: החסרונות למדיניות זו:
תשלום יחידני עבור מתקן
הכניסה לפארק ללא תשלום, אך לאחר הכניסה כל מתקן משולם בעלות שונה. מדיניות זו לא נהוגה בישראל.
פארקי שעשועים בישראל
קיימות יוזמות שטרם התממשו להקים בישראל פארקים גדולים, ביניהן "פארק פלאים" ביציאה מדימונה, ו"נגב-פארק" - לונה פארק ופארק מים לצד פארק מוטורסיטי בין חצרים ובאר שבע. במהלך השנים מספר יוזמות נוספות כשלו או לא התממשו, ביניהם "פארק אקווריה" באילת, ו"דודו-לנד" בדימונה שקידם דודו טופז.
לפרק את הארי
לפרק את הארי (באנגלית: Deconstructing Harry) הוא סרט קומדיה משנת 1997 שכתב וביים וודי אלן. סרט זה מגולל את סיפורו של סופר מצליח בשם הארי בלוק, אותו מגלם אלן, השואב בכתיבתו השראה מאנשים שהוא מכיר בחיים האמיתיים, ומאירועים שקרו לו, אך תוך כדי כך גורם לאנשים אלה להתנכר לו.
העלילה המרכזית מציגה את בלוק כשהוא נוסע לאוניברסיטה בה למד בעבר וממנה נזרק, על מנת לקבל תואר של כבוד. שלושה נוסעים מלווים אותו במסעו: זונה, חבר ובנו, אותו חטף מאשתו לשעבר. בנוסף, הסרט כולל פלשבקים רבים, וכן קטעים שנלקחו מכתביו של בלוק, שאף מקיים אינטראקציות עם הדמויות הבדיוניות שלו. הסרט קיבל ביקורות חיוביות למדי מהמבקרים.
תקציר העלילה
ערב אחד, לוסי (ג'ודי דייוויס) מגיעה במונית לביתו של הסופר הארי בלוק (וודי אלן). היא בדיוק סיימה לקרוא את הרומן האחרון של הארי. ברומן, הדמות לזלי (ג'וליה לואי-דרייפוס) מנהלת רומן עם בעלה של אחותה קן (ריצ'רד בנג'מין). לוסי כועסת מכיוון שהרומן מבוסס על הרומן שלה ושל הארי עצמו; כתוצאה מכך כולם יודעים על הרומן ביניהם. לוסי שולפת אקדח מארנקה ומאיימת שהיא תהרוג את עצמה. היא משנה את דעתה, ומכוונת את האקדח על הארי ומתחילה לירות. היא רודפת אחריו אל גג הבניין. הארי מתעקש שהוא כבר נענש: חברתו האחרונה פיי (אליזבת שו) עזבה אותו עבור חברו הטוב לארי (בילי קריסטל). כדי להסיח את דעתה של לוסי, הארי מספר לה סיפור שהוא כותב כרגע: סיפור חצי-אוטוביוגרפי של צעיר אובססיבי למין בשם הארווי (טובי מגווייר) שאליו מגיע, בטעות, מלאך המוות.
במהלך טיפול, הארי מבין שהוא לא השתנה מאז שהיה ומספר על טקס שנערך לכבודו באוניברסיטה הישנה שלו, המתקיים למחרת; הוא לא מרוצה במיוחד מכך שאין לו מי שיצטרף אליו לאירוע ויחלוק איתו את חוויותיו. לאחר הפגישה, הארי שואל את אשתו-לשעבר ג'ואן (קירסטי אלי) אם הוא יכול לקחת איתו את בנם היליארד (אריק לויד) לטקס. היא מסרבת, וטוענת שהארי משפיע עליו לרעה. היא גם זועמת על הארי בגלל הרומן שכתב. ברומן, הדמות פול אפשטיין (סטנלי טוצ'י) מתחתנת עם הלן (דמי מור), אך הנישואין מתחילים להתפרק לאחר לידת בנם.
הארי נתקל במקרה במכר, ריצ'רד (בוב בלבן), שחושש לבריאותו. לאחר שהארי מלווה את ריצ'רד לבית חולים, הוא מבקש ממנו שיצטרף אליו ויגיע איתו לטקס שנערך לכבודו באוניברסיטה. ריצ'רד נראה לא מעוניין. לאחר מכן הולך הארי לפגוש את חברתו לשעבר פיי, ומגלה שהיא כעת מאורסת. הארי מתחנן לפיי שתחזור אליו. הוא מבקש ממנה לבוא איתו לטקס, אך הטקס הזה מתקיים באותו הזמן של חתונתה של פיי, ביום שלמחרת.
באותו לילה, הארי שוכב עם זונה, קוקי וויליאמס (האזל גודמן). לאחר מכן, הארי מבקש מקוקי שתלווה אותו לטקסו.
בבוקר, ריצ'רד מגיע במפתיע לביתו של הארי ומצטרף אל הארי ואל קוקי למסע. הארי מחליט "לחטוף" את בנו היליארד, והארבעה יוצאים לדרך. בדרכם אל האוניברסיטה, הם עוצרים בקרנבל, ולאחר מכן בביתם של אחותו-למחצה של הארי, דוריס (קרולין אהרון) ובעלה ברט (אריק בוגוסיאן). דוריס, יהודיה דתייה, מתלוננת על האופן שבו הארי מתאר דמויות של יהודים בספריו. בהמשך המסע, הארי נתקל גם בקן והלן, הדמויות הבדיוניות שיצר, שמאלצים אותו להתעמת עם כמה אמיתות כואבות על חייו. רגע לפני שהם מגיעים לאוניברסיטה, ריצ'רד מת בשלווה במכונית.
ראייתו של הארי מתטשטשת, וקוקי עוזרת לו. המארחים באוניברסיטה שואלים את הארי על ספרו הבא. הארי מתאר סיפור על אדם (דמות המבוססת על הארי עצמו) שמגיע אל הגיהנום על מנת להחזיר לעצמו את אהבת חייו (דמות המבוססת על פיי) מהשטן (דמות המבוססת על לארי; את השטן גם מגלם בילי קריסטל). הארי והשטן עורכים דו-קרב מילולי לגבי מי מהם הוא שטני יותר. סיפורו של הארי נקטע כאשר מגיעה למקום המשטרה ועוצרת את הארי בגין חטיפת היליארד, החזקת אקדח (השייך ללוסי) והחזקת סמים (השייכים לקוקי).
תגובות וביקורות
לסרט לפרק את הארי יש דירוג של 73% באתר האינטרנט Rotten Tomatoes המבוסס על 37 ביקורות, ודירוג של 61% באתר Metacritic.
פרסים ומועמדויות
וודי אלן היה מועמד לפרס האוסקר עבור התסריט המקורי הטוב ביותר. הסרט גם היה מועמד לפרס סטלייט עבור הסרט הטוב ביותר - קומדיה או מחזמר.
השפעות
באופן כללי, הסרט לפרק את הארי הוא עיבוד מחדש של סרט קודם של אלן משנת 1980, "אבק כוכבים", שגם בו אמן, שנמצא בדרכו לטקס שנערך לכבודו, נזכר במערכות יחסים שהיו לו בעבר ומנסה לתקן מערכות יחסים קיימות.
אלן ידוע כמעריץ של כמה במאים אירופאים, וסרטיו מושפעים לעיתים קרובות מיצירותיהם של אינגמר ברגמן ופדריקו פליני. התיאור הכללי ביותר של עלילת לפרק את הארי - אדם הנמצא בדרכו אל האוניברסיטה בה למד על מנת לקבל פרס של כבוד תוך שהוא מהרהר בחוויות חייו - מזכיר בעיקר את סרטו של ברגמן משנת 1957 "תותי בר". כמו כן, הסרט דומה גם ל-"שמונה וחצי" של פליני משנת 1963, בכך שהוא עוסק באמן אשר יצירותיו מבוססות על אירועים בחייו, הנאבק במערכות היחסים הנוכחיות שלו ונזכר בישנות שלו, תוך שזירת רצפי חלומות.
על פי מספר מבקרים, אלן ביסס את שם הדמות של הארי בלוק על אנטוניוס בלוק, דמות אותה גילם מקס פון סידוב בסרטו של ברגמן משנת 1957 "החותם השביעי". מספר מבקרים, ביניהם רוג'ר אברט, סברו כי דמותו של הארי בלוק מבוססת על הסופר האמיתי פיליפ רות, ולא על אלן עצמו.
סיליקון (תרכובת)
סיליקון (Silicone) הוא שם כולל לתרכובות אי אורגניות (בעיקר פולימרים) המכילות את היסוד צורן, הידוע בשם סיליקון (Silicon).
ההרכב של סיליקון מתבטא בנוסחה, כאשר הוא קבוצה אורגנית כגון מתיל, אתיל או פניל. לתרכובות אלה יש עמוד שדרה אנאורגני המורכב מצורן וחמצן (...-Si-O-Si-O-Si-O-...), שעל אטומי הצורן שבו מתחברות הקבוצות האורגניות. לעיתים הקבוצה האורגנית מתחברת לשני אטומי צורן. באמצעות שינוי אורך השרשרת -Si-O-, הקבוצה האורגנית וצורת התקשרותה לאטומי הצורן, ניתן ליצור מגוון רחב של תרכובות, בעלות מגוון רחב של תכונות. התרכובות לובשות צורה של נוזל, ג'ל, כעין גומי או פלסטיק מוצק.
פולימר הסיליקון הנפוץ ביותר הוא פולידימתילסילוקסן.
טיסה 240 של מאלב
טיסה MA240 של מאלב הייתה טיסה מסחרית של חברת התעופה ההונגרית מאלב, נתיבי אוויר הונגריים, משדה התעופה הבינלאומי בודפשט-פריהדי לשדה התעופה הבינלאומי בביירות, בלילה של 30 בספטמבר 1975. מטוס הטופולב Tu-154 נפל לים סמוך לחוף הלבנוני. על סיפון המטוס היו עשרה אנשי צוות הונגריים וחמישים נוסעים, רובם מסקנדינביה. איש מהנוסעים ואנשי הצוות לא שרד את ההתרסקות.
רקע
בתקופה זו נמנעו רוב חברות התעופה מלטוס לביירות עקב המצב ההפכפך במזרח התיכון. שדה התעופה בביירות נפגע מאש ארטילריה שבוע לפני האירוע. על אף שמאלב השעתה את הקו לביירות באופן זמני בתחילת 1975, נפתח הקו מחדש בתוך זמן קצר כדי לעזור למדינות ערב, ובמיוחד לפלסטינים, לשמור על קשר, בהתאם למדיניות הפרו-ערבית של הגוש הסובייטי. תפוסת המטוס הייתה קטנה מחצי.
ההתרסקות
המטוס נעלם ממסך המכ"ם מבלי ששידר אות מצוקה, שניות ספורות לאחר הסדרת אישור נחיתה מנמל התעופה בביירות. מספר עדים בלתי תלויים דיווחו שראו כדור אש, והועלתה סברה כי סיבת הפיצוץ הייתה אירוע חיצוני של פגיעת טיל, ולא התפוצצות פצצה על סיפון המטוס.
לאחר האירוע
הממשלה הקומוניסטית ההונגרית לא דרשה לחקור את האירוע, ובהתבסס על הסברה כי מדובר בתאונה אווירית, פיצתה את הנפגעים. לא נערך חיפוש אחר שרידיו השקועים של המטוס ואחר הקופסה השחורה בשל הסיטואציה הפוליטית הלא יציבה בלבנון, ולפי ההסבר הרשמי, גם עקב הקושי הטכני לחלץ את חלקיו מעומק של 1,000 מטר. המקרה נשכח מהתודעה הציבורית, אך זכה להתעניינות מחודשת לרגל יום השנה ה-25 לאירוע.
המצדדים בתיאורית המעורבות הישראלית באירוע טוענים כי גם כיום נמנעת ממשלת הונגריה מלחקור את האירוע בשל חשש לפגיעה בהשקעות הישראליות בהונגריה.
חטיבה טכנולוגית ליבשה
החטיבה הטכנולוגית ליבשה (חט"ל) הפועלת במסגרת אט"ל, היא גוף צבאי העוסק בפיתוח אמצעי לחימה (אמל"ח) המשמשים את כוחות-היבשה של צה"ל.
החטיבה ממוקמת במחנה דורי (תל השומר), וחלק מהיחידות הכפופות לה ממוקמות בצריפין ובבסיסים אחרים.
החטיבה מפתחת אמצעי לחימה, אמצעי סיוע לחימה ואמצעי תקשוב, משלב הפיתוח ועד לשימוש. החטיבה משמשת גם כסמכות מקצועית בתחומי הפיתוח בצה"ל, כגוף מטה לקביעת מדיניות אחזקה ומספקת מענה טכנו–מבצעי לכוחות היבשה. בנוסף, אחת ממטרות החטיבה היא לתת מענה לפעולות מבצעיות מיוחדות בלו"ז קצר ובזמינות גבוהה.
מוצרי החטיבה עוברים ניסויים מחמירים ובדיקות איכות רבות. היחידה איננה מפתחת מוצרים רק על פי בקשה, אלא מפתחת גם "מוצרי מדף" אותם אפשר להתאים לצרכים מבצעיים שונים בזמן קצר לפי מידת הצורך. אנשי היחידה מחפשים באופן תמידי למצוא "תרופה" שתקדים את "המכה" המבצעית. אחד האתגרים המרכזיים של היחידה הוא למצוא איזון בין שימוש במוצרים חדשים לבין פיתוח "מוצרי מדף" כראייה לעתיד.
פיתוח מוצר מתחיל לאחר שמהנדסי היחידה נתקלו בצורך של הדרג המבצעי או הרעיוני. במשך השנים הרכיבו מהנדסי היחידה מגוון מוצרים שונים ומסווגים הנותנים מענה לבעיות שאיתן מתמודדים הלוחמים בשטח. בשעת הצורך מגיע ליחידה קצין מאחת היחידות המיוחדות של צה"ל ומציג בפני המהנדסים את הצורך הספציפי. על-פי דרישותיו של כל מבצע משנים ומתאימים רכיבים מסוימים כדי שיתאימו למטרה המוגדרת באופן ספציפי.
בחטיבה משרתים מהנדסים ומדענים (רובם המוחלט בוגרי העתודה האקדמית), תוכניתנים בוגרי קורס תכנות, בודקי תוכנה, הנדסאים, טכנאים, ואזרחים עובדי צה"ל (אע"צים). משרתי החטיבה הם קציני וחיילי חיל הטנ"א, חיל הקשר והתקשוב וחיל הלוגיסטיקה.
ראש חט"ל הנוכחי הוא תא"ל רמי אבודרהם.
היסטוריה
היחידה הטכנולוגית (יחט"ל) הוקמה על-בסיס המחלקות הטכניות במפקדת קצין חימוש ראשי (מקחש"ר) בשנת 1999, ומחלקת ציוד לוגיסטי במפקדת קצין תחזוקה (כיום לוגיסטיקה) ראשי (מקל"ר).
ב-2006, במהלך תהליך הארגון מחדש במפקדת זרוע-היבשה (מז"י), הוכפפה היחידה לזרוע, והפכה לחטיבת הטכנולוגיה ליבשה (חט"ל) במסגרתה. בשלב זה הוכפפו לחט"ל יחידת הניסויים (נס"א), יחידת יפת"ח ומספר ענפים מיחידת לוטם שהפכו ל"מחלקת מערכות תקשוב". בתהליך זה, מחלקת ציוד לוגיסטי נשארה באגף הטכנולוגיה (אז אלר"ם) והתווסף אליה ענף רכב לוגיסטי.
ב-2017 הוכפפה החטיבה לאט"ל בעקבות איחוד אט"ל וזרוע היבשה, וראש החטיבה הוגדר גם כרמ"ט אט"ל. כחלק מתפקיד זה הוכפפו לחטיבה שתי מחלקות נוספות מאט"ל: מע"ם ותו"ם.
מבנה היחידה
החטיבה הטכנולוגית מורכבת משמונה מחלקות, שכל אחת מהן אחראית לפיתוח וניהול משקים בתחום מסוים של אמצעי-לחימה. עם זאת, בפרויקטים מורכבים ניתן למצוא מעורבות של שתי מחלקות ואף יותר.
בשנת 2016, עקב רה-ארגון בחטיבה, שונו שמות המחלקות ומחלקת מח"מ התמזגה אל תוך מחלקת אל-אופ.
כל מחלקה אחראית על הפרויקטים והמשקים שבמסגרתה במשך כל מחזור-החיים שלהם, הכולל בין השאר את השלבים הבאים:
מחלקת הנדסת שדה ומשקים (משקים, אחזקה ותוכניות עבודה)
המחלקה אחראית על תכנון, ניהול ובקרת המשאבים לשם מימוש התוכניות הייעודיות שבאחריות החט"ל, על מיצוי המשאבים התקציביים, על תוכניות העבודה והאחזקה של גופי הביצוע, על כשירות ומוכנות המשקים בשגרה ואורך הנשימה בחירום, ואחריות על הניהול הפרויקטלי, כמטה החט"ל. כמו כן, אחראית המחלקה על תכנון ארגון ותקינת כוח האדם ואמצעים בחט"ל, על איתור ופיתוח כוח אדם, על התשתיות הפיזיות של החט"ל, כולל תשתיות המחשוב, התקשורת ומערכות המידע הארגוניות של החט"ל, והמענה הלוגיסטי-שירותי בחטיבה - אבטחה, הסעדה, לוגיסטיקה, בינוי ומחנה. ענף ההתייעלות האנרגטית בצה״ל, המשמש כגוף מנחה מקצועי לפרויקטי התייעלות כלכליים אנרגטיים, מוכפף גם הוא למחלקה.
מחלקת תקיפה ותמרון (לשעבר מערכות מתמרנות)
המחלקה עוסקת בפלטפורמות ומערכות-הנעה המשמשות ב:
ראש המחלקה הנוכחי הוא אל"ם תומר שרייבר.
המחלקה שוכנת במחנה דורי.
מחלקת הנדסה (לשעבר נקראה "תקיפה ואיסוף", שהייתה מיזוג של "אל-אופ" ו'מח"מ')
ראש המחלקה הנוכחי הוא אל"ם עידו כהן.
המחלקה שוכנת במחנה דורי.
מחלקת לי"ד (לוחמת יבשה דיגיטלית, לשעבר לומ"ר)
המחלקה עוסקת בתחומי:
ראש המחלקה הנוכחי הוא אל"ם אורן מצליח.
המחלקה שוכנת במחנה ידין.
מחלקת מע"ם (מערכות מידע)
המחלקה אחראית על ניהול כלל מערכות המידע של אט"ל כגון מערכת ERP לשגרה ומערכות לשליטה לוגיסטית-מבצעית בחירום. בנוסף לניהול הפרויקטים, המחלקה עוסקת בהדרכת משתמשי המערכות מכל רחבי צה"ל.
ראש המחלקה הוא סא"ל אליק סטולר.
המחלקה שוכנת במחנה ידין.
נס"א (ניסויים ואבטחת איכות; לשעבר מטמו"ן)
היחידה עוסקת בתכנון, ביצוע וניתוח מערך הניסויים החימושיים והבטחת האיכות בכל שלבי הפיתוח של כל אמצעי-לחימה המפותח בחט"ל או הנרכש על ידי זרוע היבשה. לצורך כך, המחלקה מורכבת מענפים מקבילים למחלקות החט"ל: מע"ם, אל-אופ ונשק ותחמושת. לרשות המחלקה עומדים שטחי-ניסוי ובהם מעבדות-ניסוי ואמצעים מתקדמים לביצוע ותיעוד הניסויים.
נוסף על כך, המחלקה מתמחת במספר תחומים ובהם:
ראש המחלקה הנוכחי הוא אל"ם דני רייזמן.
המחלקה שוכנת במגוון בסיסים ברחבי הארץ, בסיס האם של המחלקה נמצא במחנה דורי.
יפת"ח
יחידת יפת"ח עוסקת בפיתוח אמצעים ליחידות מיוחדות של זרוע היבשה בלוח-זמנים קצר.
מחלקת אדר"ת (ארכיטקטורה דיגיטלית, רשת ותשתיות)
המחלקה עוסקת בהובלה טכנית של פרויקטים רחבי היקף של היחידה כגון צבא יבשה דיגיטלי (צי"ד).
ראש המחלקה הנוכחי הוא אל"ם עוזי ברזני.
המחלקה שוכנת במחנה ידין.
פול קורקם
פול ברוס קורקם (באנגלית: Paul Bruce Corkum; נולד ב-30 באוקטובר 1943) הוא פיזיקאי קנדי ופרופסור באוניברסיטת אוטווה. חלוץ ומוביל בתחום הפיזיקה של אטו-שניות ומומחה במדעי הלייזר. חתן פרס וולף בפיזיקה לשנת 2022.
הוא יושב ראש המחלקה לפוטוניקה של אטו-שניות המשותפת למועצה הלאומית למחקר (NRC) ולאוניברסיטת אוטווה.
ביוגרפיה
קורקם נולד בסנט ג'ון שבפרובינציית ניו ברנזוויק בקנדה.
קורקם סיים את התואר הראשון בפיזיקה באוניברסיטת אכדיה שבנובה סקוטיה, ב-1965. את התואר השני סיים ב-1967 ואת הדוקטורט ב-1972, שניהם מאוניברסיטת להיי בפנסילבניה. מנחהו לדוקטורט היה הפיזיקאי האמריקאי ג'יימס אלן מקלנן. בשנים 1973–1975 שימש עמית בתר-דוקטורי במועצה הלאומית למחקר בקנדה ולאחר מכן היה לחבר סגל במוסד זה.
קריירה מקצועית
קורקום חריג בנוף המדעי בהיותו פיזיקאי תאורטי וניסיוני גם יחד. בשנות ה-80 הוא פיתח מודל של יינון אטומים ועל בסיס כך הציע דרך חדשה לייצר לייזרים בתחום הרנטגן - מודל OFI (יינון שדה אופטי, Optical field ionization). לייזרים העובדים בדרך זו מהווים פיתוח חשוב ביותר במחקרי לייזר בתחום הרנטגן.
מודל התנגשויות אלקטרוניות
בשנות ה-90 המוקדמות התרחשו מספר תגליות בפיזיקה אטומית של שדות חזקים, בכל הקשור ליצירת הרמוניות גבוהות ויינון כפול קורלציוני (שבו אטום יכול לבלוע מאות פוטונים ולפלוט שני אלקטרונים). במאמר שפרסם יחד עם שותפיו ב-1994, הציג קורקם מודל התנגשויות אלקטרוניות פשוט וסמי-קלאסי, בן שלושה שלבים ("Three-step simple man's model"). מודל זה עומד בבסיסו של תהליך יצירת הרמוניות גבוהות בגז, והוא המודל המוסכם כיום על קהילת מדעי האטו-שנייה והפוטוניקה.
מודל שלושת השלבים של קורקם הביא להתפתחויות רבות בהבנת אינטראקציות של אלקטרונים קוהרנטיים, אור קוהרנטי ומולקולות ואטומים קוהרנטיים. במסגרת המודל, קורקם מציע להסתכל על הצורון המצומד ללייזר כעל אינטרפרומטר שבו זרוע אחת היא פרקציה אלקטרונית קשורה וזרוע שנייה היא פרקציה אלקטרונית חופשית, המתאבכות ביניהן. התאבכות זו מביאה לפליטתו של אור קוהרנטי חזק בתדירויות המהוות כפולה שלמה של תדירויות הלייזר אשר חולל את האינטראקציה.
בשנים 1997–2009 שימש קורקם כפרופסור נלווה לפיזיקה באוניברסיטת מקמסטר.
בעבר פעל רבות בשיתוף עם כלת פרס נובל לפיזיקה דונה סטריקלנד, ואף שמו שלו הועלה כמי שעשוי לזכות בפרס בעתיד.
כתביו
קורקם כתב לאורך השנים למעלה מ-240 מאמרים שעברו ביקורת עמיתים ופורסמו בכתבי העת הפיזיקליים הנחשבים. הוא ערך מספר ספרים ובשנים האחרונות נמנה עם חברי סגל העורכים בכתב העת Journal of Physics B (אנ') בו גם שימש כסגן עורך בשנים 2009–2011 וכעורך בשנים 2011–2018. כיום הוא חבר בצוות המייעץ לעיתון הבינלאומי לאופטיקה לא-ליניארית. בגוגל סקולר מופיעים למעלה מ-3000 פרסומים עליהם הוא חתום.