cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
רומח הדרקון - דמויות
דרק שומר-הכתר
דרק הוא אביר ורד מאוד נאמן למידת אבירי סולאמניה בצורה קנאית. עוד כשהיה נושא-כלים, הסתכסך עם סער בהיר-להב וגרם במתכוון להכשלת סער במטרתו להיות אביר. בזמן מלחמת הרומח, הוא הגן עם אחיו אדווין על טירת שומר-הכתר, אך צבא הדרקונים הכחול הביס אותם ואחיו נהרג בקרב זה, ודרק נאלץ לקבל חסות בטירתו של גונתר אות' ויסטן, ראש המועצה, אותו החל לתעב מאז ובכל צעד אפשרי ניסה לחתור תחתיו.
לאחר מכן, הוא פותה על ידי קיטיארה למצוא את בועת הדרקון. הוא חשב שבעזרת הבועה יוכל המסדר (כלומר, הוא) להשתלט על הדרקונים (ועל המסדר) ולהטות את תוצאות המלחמה. בדרכו לשם עם חברו, בריאן דונר ומשגיח מטעם גונתר, ארן ארוך-קשת, נתקל בחבורת הרומח וביניהם סער בהיר-להב, אשר היווה כל מה שדרק לא היה באופיו, וכל דבר אשר בא מכיוונו גרם לו לכעס רב. לאחר מציאת הבועה והבסת שר-הדרקונים האפל, פאל-תאס (לא לפני ששני חבריו למסע נהרגו בקרב), חזר עם החבורה למועצת האבן-הלבנה שם האשים את סער בהתחזות לאביר ועוד אישומים.
הומא רועץ-דרקון
אביר סולאמני אגדי ממסדר הכתר שנודע כי הביס את אלת הזדון טאקיזיס והכריח אותה לעזוב את עולם קרין תוך כדי הקרבת עצמו. הומא אף עזר למצוא את רומחי הדרקון (לאחר שנתגלו לו על ידי האל פלאדין וסיפק בכך את הכח הדרוש לבני בריתו כדי לנצח את כוחות הדרקונים של טאקיזיס. בין חבריו נמנים קאז המינוטאור ומאגיוס המג. מתאהב בדרקונית הכסף גוויינת' בלי ידיעת העובדה שהיא דרקונית ומודה בפניה על אהבתו. שמו לקוח מתוך ציפור מיתית במיתולוגיה הפרסית ("ציפור גן עדן").
לדונה
ראש מסדר הגלימות השחורות בצריח הכישוף הנעלה בווירת'. לה היה בעבר הרחוק רומן עם פר סליאן.
מאגיוס
מג אשר לובש גלימות לבנות, אדומות ושחורות, ולמשך תקופת מה הפך למכשף עריק. היה שותפו למסע של הומא רועץ-דרקון ועזר לו במלחמתו נגד טאקיזיס. מאגיוס מת בידי גלאן דראקוס, לאחר שנתפס ועונה. ספר הלחשים שלו שמור בצריח הכישוף הנעלה, עד אשר ניתן לפאלין מאז'ר, שהשתמש בו להלחנת כישוף מלחמה עוצמתי שמאגיוס עצמו לא הצליח להלחין. הכישוף פגם בספר, אך ממילא אלי הקסם עזבו את העולם. המטה של מאגיוס הוא ממצא עוצמתי עד מאוד והוא נעשה בשימוש על ידי רייסטלין ופאלין. לאחר מותו בידיו של דראקוס, הומא הצהיר כי מעתה ואילך, כל המגים ישאו עימם פגיון או סכין לצורך הגנתם.
פר סליאן
פר סליאן הוא רב-מג בעל עוצמה רבה מאוד ממסדר הגלימות הלבנות. הוא שימש בתקופת גיבורי הרומח כראש מועצת המכשפים (וראש מסדר הגלימות הלבנות). הוא היה אדון מגדל הכישוף הנעלה של יער ווירת ולעולם לא עזב את המגדל גם לאחר פרישתו מן המסדר. הוא הוחלף על ידי ג'וסטריוס בשנת 357 אחה"ח.
קריסניה
כוהנת כנסיית פלאדין החדשה שהוקמה לאחר מאורעות דרקונים של שחר האביב. היא הייתה משוכנעת שתוכל להמיר את אמונתו של רייסטלין לטוב והתאהבה בו. רייסטלין השתמש בה כדי לחדור לממלכתה של אלת הזדון טאקיזיס מתוך מטרה להורגה. קריסניה שרדה, אך נותרה עיוורת. לאחר מכן היא נהפכה לראש כנסיית פלאדין. במהלך מלחמת הכאוס היא מצאה אהבה בדמותו של מג ממסדר הגלימות הלבנות, ששימש לה כמורה דרך. לאחר המלחמה, היא שימשה כמיסטיקנית במגדל הלב של סהר-פז. נודע כי היא שרדה את מלחמת הנשמות, אך כנסיית פלאדין לא נותרה בשליטתה.
אלהנה צפריר
בתו של דובר הכוכבים לוראק. בזמן מלחמת הרומח, אלהנה מובילה את אנשיה אשר בגלות לעבר ארגות'. מאוחר יותר היא מביאה את גיבורי הרומח לסילבנסטי, שנשלטת על ידי חלום-סיוט בידי דרקון זדון. אלהנה התאהבה בסער בהיר-להב ואף נתנה לו אבן קסמים, אך אהבתם לא החזיקה מעמד משום שהוא מת זמן קצר לאחר מכן. היא מתחתנת עם פורתיוס קנן ויחד איתו היא מסירה את הקללה מעל סילבנסטי. נישואיהם הם קרי רגש ופוליטיים בלבד, אך הם לומדים לאהוב זה את זה. במהלך מלחמת הכאוס, נולד לה בן בשם סילבנושיי. שנים מאוחר יותר, סילבנושיי יתאהב במינה ויעבור איתה לסנקטיון. שם הוא יהרוג את טאקיזיס ומינה תהרגו. אלהנה קוראת לאחיינה בשם גילתאס, מנהיג האלפים, ועוזבת.
בטרילוגיית "גלות האלפים" מתגלה כי אלהנה יצאה בחיפוש אחר פורתיוס, והיא מוצאת אותו בביאנוסט. היא מצטרפת אליו במאבקו לשחרר את קלינסטי.
בופו
גמדת מחילות שאינה נלקחת ברצינות אלא מלבד רייסטלין מאז'ר. רייסטלין מטיל עליה כישוף ידידותי, אולם עם הזמן מתחבר אליה באמת והוא היחיד שמחשיבה כחברה. בופו גונבת את ספר הלחשים של פיסטנדנטילוס מהדרקונית קיסנת' ומעניקה אותו לרייסטלין כמתנת פרידה.
גילתאס
בנם של תניס חצי-אלף ולאורנה קנן. מנהיג עם האלפים, וידוע כדובר השמש והכוכבים. היה בעברו כחוש וחלש, אך משנעשה למנהיג האלפים התחזק. הוא נהפך לבובת חוטים של הסנאט כשליטה של קלינסטי, אך מצליח להוביל תנועת מחתרת בראשות אשתו קריאן, הידועה בשם "הלביאה", ולשחרר את מרבית הממלכה. הוא מטיל על הגמדים לחפור מנהרות מתחת לקלינוסט כדרכי מפלט. כאשר הדרקונית העצומה בריל מתה ונופלת על העיר, הקרקעית מתמוטטת והעיר הופכת לאגם. החל מטרילוגיית "גלות האלפים", גילתאס מוביל את אנשיו לארץ כור.
גילתנאס קנן
נסיך אלפי ובנו של סולוסתרן קנן. עורך מסעות יחד עם גיבורי הרומח בזמן מלחמת הרומח.
ג'ספר כור-אש
ג'ספר כור-אש היה גמד גבעות משבט הניידאר, ואחיינו של חלמיש כור-אש. לפני מלחמת הכאוס, היה מיסיונר של אל הגמדים, ריאורקס והפיץ את בשורת חזרת האלים. לאחר המלחמה חזר לכפרו, בית-גבעות. לאחר המלחמה, הפך לאחד מחסידיה הראשונים של סהר-פז שהחלה ללמד את דרכי המיסטיקה של כוח הלב. יותר מאוחר הצטרף לחבורת גיבורי הלבב וסייע להם בניסיונותיהם להביס את דרקוני הענק, ועזר להם להרוג את דרקון הים הענק, כפור. הוא ניסה לעזור גם לדהאמון גרימוולף להיפטר מקללת הדרקון שרבצה עליו. כאשר ניסה דיימון להרוג את סהר-פז בפקודה של מאליס, ג'ספר כמעט ושילם בחייו כאשר הגן עליה. הוא נהרג על ידי הדרקונית עלטה, כאשר הקריב את חייו בשנית למען סהר-פז בקרב על שער הכוכבים.
דאלאמר ארג'נט
דאלאמר הוא אחת הדמויות הראשיות בסדרת רומח הדרקון, אשר ידוע גם כדאלאמר האפל. דאלאמר הוא אלף סילבנסטי שנולד למשפחת משרתים בעלי התואר ארג'נט ("מכשף קסם למשפחות אצולה" באלפית), שירת במספר בתי אצולה ולמד באופן בסיסי את אומנות הקסם הלבן של סולינארי. באחת מהשליחויות עבור אדונו גילה מערה ובה ספרי הקסם השחור של נויטארי (האסור ללימוד על ידי האלפים) ומרצונו לכוח חזר לשם בקביעות כדי ללמוד אותם. לפני פינוי סילבנסטי בידי לוראק הגה דאלאמר תוכנית ונלחם בעזרת טובי המכשפים האלפים בשרי הדרקונים. למרות זאת, כשנתגלה סודו הוא הוגלה מארצו עקב השימוש בכישוף השחור. לאחר גירושו הלך דאלאמר לצריח הכישוף הנעלה ועבר שם את המבחן. חניכו לשעבר של רייסטלין מאז'ר. כשרייסטלין שלח בקשה לשוליה נשלח דאלאמר וגם ריגל עבור המועצה. לפני שעזב לאיסטר העניש רייסטלין את דאלאמר וצרב חמישה חורים בבשרו שלעולם לא יגלידו. לאחר מות לדונה התמנה לראש מסדר הגלימות השחורות ולאחר מות ג'סטריוס לראש המועצה. במלחמת הכאוס ירד לשאול כדי להילחם בכאוס, נפצע קשה ונשאר בחיים רק בזכות ג'נה. עד למלחמת הנשמות, מגלה דאלאמר סוג כישוף חדש, העלאה באוב. במלחמת הנשמות, הורג דאלאמר את פאלין. בסוף מלחמת הנשמות דאלאמר מקים מחדש את המועצה. דאלאמר הוא מכשף ממסדר הגלימות השחורות, שמסוגל לתעל את כוחו של הירח השחור נויטארי. דמותו נהרגה אך הוחייתה מחדש. נקרא "האלף האפל" בידי אלהנה. בשיא כוחו נחשב דאלאמר לאחד משלושת שחורי הגלימות החזקים ביותר (אחרי רייסטלין ופיסטנדנטילוס).
דוד קפיץ-מכמונת
קנדר. נטען כי הוא דודו של גדילן. אולם, בפועל, בכל סיפוריו של קנדר מצוי, ניתן למצוא ייחוס אליו כאל "דוד". למעשה, לאחר מלחמת הכאוס, ניתן למצוא קנדרים, המספרים סיפורי גבורה על "דודם", גדילן קוץ-רגל. למעשה, קפיץ-מכמונת רגל-שעירה הוא דודם האמיתי של גדילן קוץ-רגל וצבתן פורץ-מלכודות, ולמעשה אחראי לחסימת אחד מהשערים דרכם יכלה מלכת האופל להיכנס אל קרין, חמש שנים לפני מלחמת הרומח.
לוראק קלדון
דובר הכוכבים, מלך אלפי סילבנסטי ואביה של אלהנה צפריר. גרר כישוף חלומי ומעוות על ארצו עקב שימוש בבועת הדרקון: הוא ניסה לזמן דרקון לשם הגנה על ארצו, אך הדרקון הירוק כרתי רועץ דם השתלט עליו והטיל כישוף על סילבנסטי. לוראק נפטר לאחר שבני חבורת הרומח הגיעו למגדל הכוכבים ונקבר תחת אחד מעצי סילבנסטי.
סולוסתרן קנן
דובר השמשות במהלך מלחמת הרומח. אביהם של פורתיוס, גילתנאס ולאורנה, ואביו המאמץ של תניס שהיה בן אשת אחיו.
סילבנושי
בנם של אלהנה צפריר ופורתיוס קנן. היה דובר הכוכבים למשך זמן מועט, כאשר נהפך לבובת חוטים בידי גנרל קונל, עוצר האומה הסילבנוסטית. סילבנושיי מתאהב במינה המסתורית, נביאתה של אלת הזדון טאקיזיס, ולפי בקשתה הוא הורס את ההגנות על סילבנסטי ובכך מאפשר לצבאות נראקה לכבוש את האלפים הסילבנוסטיים. הוא עוקב אחר מינה לסנקטיון, שם הוא חוזה בנפילתה של טאקיזיס בת התמותה כאשר הוא הורג אותה בעזרת רומח דרקון שבור. מינה הורגת אותו לאחר מכן, וגופתו נחה בקברם של הגיבורים האחרונים במרגוע.
סילבראן
בנם של קית-קנן ואניה, סילבראן הוא דובר השמשות השני. נלקח לקלינסטי לאחר שהגיח מתוך העץ שהיה אימו (בעת מותה כשהייתה בהריון איתו היא נהפכה לעץ). הפך ליורש המלכות, מה שגרם לקנאות רבה מצד אחיו החורג אולביאן. אולביאן השתמש בקסם כדי להערים על אחיו ולפגוע באביו קית-קנן, שנפצע אנושות. קית-קנן, על ערש מותו, מוחל לאולביאן על תחבולתו ומאשר כי סילבראן הוא יורשו.
סיתל
דובר הכוכבים השני, בנו של סילבאנוס (מייסד האומה הסילבנסטית) ואביהם של סיתאס וקית-קנן. מוזמן על ידי בנו קית קנן לבקר בסיתלבק, לאחר שזה עזב את עיר הבירה ובנה אותה. בזמן שהותו שם, סיתל נרצח בידי מתנקשים ארגות'ים ותואר דובר הכוכבים מועבר לבנו סיתאס.
פורתיוס קנן
בנו בכורו של סולוסתרן קנן ואחיהם של גילתנאס ולאורנה. דובר שמשות לעתיד שנבגד והוגלה מעמו.
קית קנן
דובר השמשות הראשון. מנהיג ומייסד האומה הקלינסטית. בנו של סיתל ואחיו התאום של סיתאס. עם הזמן הוא בורח מסילבנסטי וחובר לאלפית הערבות אניה. היא נכנסת להריון אך נהרגת כאשר הופכת לעץ (ומתוכה מגיח סילבראן בנה). קית בונה את העיר סיתלבק ומזמין את אביו לביקור, אך זה נרצח בעת ביקורו בידי מתנקשים ארגות'ים. קית מוביל את האלפים למלחמה נגד אומת הארגות'ים ובניצחונו מקבל את האישור לבנות את אומת קלינסטי. מת כתוצאה מתחבולה של בנו אולביאן בידי סילבראן, אך על ערש מותו מגלה את הדבר וממנה את סילבראן ליורשו. גופתו נחה במנהרה תת-קרקעית בשם סלאמורי, בדרך שבין ארצות האלפים למצודת פקס תרקס.
אנשי זדון
זוהי רשימת דמויות שנשמתן שייכת לאלי הזדון.
אריאקן
בנו של אריאקס ושל אלת הים זבואים. מייסד אבירי טאקיזיס שהפכו בשלב מאוחר יותר לאבירי נראקה, אותם יצר בעקבות התחקותו אחר אבירי סולאמניה בזמן שהיה שבוי אצלם. לפי הדעה הרווחת בקרין הוא המצביא והאסטרטג הטוב ביותר שהיה אי פעם. אביריו כמעט וכבשו את כל אנסלון, אך צבאות הכאוס הפריעו להמשך תוכניתו, והוא מת בקרב. נודע כי נשמתו נותרה ללא פגע, וכי זבואים השיבה אותו לחיים. בסדרת כוהנת האופל מתגלה שנשמתו של אריאקן נשבתה בתוך חייל רוכב דרקונים במשחק הלוח קאס שנמצא בתוך טירתו לשעבר בידיו של אביר המוות אוסריק קרל עד ששחררו אותה.
אריאקס
דואולקט אריאקס הוא לוחם ואשף קסמים זדוני שמוביל את צבאות הדרקונים של אנסלון במהלך מלחמת הרומח. אדם חזק ומטיל מורא, הוא נהג לשלוט ביד רמה תוך הטלת פחד. אביו של אריאקן, מייסד אבירי טאקיזיס. אריאקס הוא מנהיג כלל צבאות הדרקונים (כל יחידה נשלטת בידי שר דרקונים משלה), והכתיר עצמו כקיסר אנסלון. התקפותיו עוזרות לכבוש את מרביתה של אנסלון. בכינוס בין שרי הדרקונים השונים, תניס חצי-אלף הורג את אריאקס בעזרתו של רייסטלין מאז'ר. בנו אריאקן הוא תוצר רומן בין אריאקס לבין האלה זבואים.
הדריק
התיאוקרט השולט במרגוע. הדריק הוא קנאי לאלוהי המבקשים ומטיף בקביעות לאנשי קהילתו ונוהג לפקוד את פונדק המעון האחרון בקביעות. לאחר שירה של סהר פז הוא מאשים אותה בהיותה מכשפה ומנסה לחטוף את מטה העץ שלה. מי נהר נחלץ לעזרתה ודוחף אותו ממנה אך הדריק מועד לתוך האח הבוערת וגלימותיו נדלקות. פיזבן חוטף מסהר פז את המטה, מושיט אותו לגדילן קוץ רגל ומורה לו להכות את הדריק כדי שיהיה ניתן לכבות את הלהבות על הרצפה. גדילן מכה בהדריק בכל עוצמתו והלהבות כבות מיד, בגדיו של הדריק שלמים ועורו צח. גדילן מתבונן במטה העץ החום ומגלה שהוא זורח באור יקרות של בדולח כחול. הדריק שסבל מליקוי בדיבור החלים גם ממנו וכאות התרסה לרפואה האמיתית החזיר את ידו אל האש ויצא מן הפונדק.
טודי
תחילה שר-מעט בצבא הדרקונים האדום, ההובגובלין טוֹדִי התקדם לדרגת לורד ונגיד העיר סחף מטעם צבאות הדרקונים ולאחר מכן מונה לשר-דרקונים הלבן, לאחר מותו של פאל-תאס בחומת הקרח בזמן מלחמת הרומח. נהרג על ידי דרקון ירוק לאחר שנטמן לו פח על ידי שני קנדרים.
ססטון
גמד סתום המתלווה שיירות העבדים שמובילות אל פקס תרקס. טודי וההוב גובלינים מתעללים בו אך יחסו החם של גדיל גורם לו לשחרר אותם מן הכלוב בו הם לכודים. לאחר מכן הוא נתפס ומוגש לכרתי רועץ דם למאכל אל גדילן מצליח לחלץ אותו מגורל זה בעזרתו של פיזבן.
פאל תאס
שר להק הדרקונים הלבנים הראשון. נהרג על ידי חלק מהחבורה בקרב על בועת הדרקון.
פיסטנדנטילוס
מכשף הכישוף הנעלה ממסדר הגלימות השחורות וגדול המכשפים בהיסטוריה של קרין, כמו גם אחד היוצרים של בועות הדרקון ויוצר מטה המסוגל להשמיד את כל יבשת אנסלון. הוא נוכח בחצר המלכות של מלך הכוהנים בעיר איסטר במהלך עידן העוצמה וחי בצריח הכישוף הנעלה אשר באיסטר. פיסטנדנטילוס משתמש בממצא עתיק בשם אבן הדם על מנת לשמור על חייו האנושיים. הוא מנסה לזכות בחיי נצח בעזרתו של הכהן דנוביס ושאב את חיי שוליותיו, אך מאורע מסע בזמן ארעי מונע זאת ממנו והורגו. הוא מוצא את רייסטלין ומעניק לו את כוחו בכך שזוכה להשתכן בגופו. בסופו של דבר, רייסטלין נודד לתוך העבר ושואב את פיסטנדנטילוס לתוכו.
פלד בהיר-להב
בנם של סער בהיר-להב וקיטיארה אות-מאטר. כאשר גדל לצד אימו, פלד הצטרף לאבירי טאקיזיס לאחר פלישתו של אריאקן ונהפך לאביר הלילך. הוא גילה את זהותו של אביו לאחר פגישה עם תניס חצי-אלף וקרמון מאז'ר, מה שגרם לו להיות נתון במאבק תמידי כנגד צידי הטוב והרע שבו. נהרג בידי כאוס במלחמת הכאוס וגופתו נחה בקברם של הגיבורים האחרונים.
קטב מרירי
שר הדרקונים האדום השני (לאחר שקודמתו, פאיר קראון, נכשלה בחיסול סילבנסטי), נולד למעשה כסולאמני. בעזרת דרקונו, רמץ, עלה בסולם הדרגות והפגין נאמנות מוחלטת ככוהן טאקיזיס. נהרג במהלך מרד העבדים במצודת פקס-תרקס בזמן מלחמת הרומח.
קיטיארה אות-מאטר
אחותם למחצה של קרמון ורייסטלין מאז'ר. קיטיארה הפכה לשכירת חרב בגיל צעיר מאוד. היא הייתה מושא אהבתו של תניס חצי-אלף לפרק זמן מסוים וערכה מסעות בחיפוש אחר אביה, אביר סולאמני. בדרך היא הצטרפה לשורות צבאות הדרקון ובמהרה קודמה לפקד על צבא הדרקונים הכחולים. קיטיארה הפכה לבת בריתו של לורד סות', שרדה את מלחמת הרומח והמשיכה לרדוף אחר שאיפותיה. לבסוף היא נהרגה בידי דאלאמר האפל, חניכו לשעבר של רייסטלין, בצריח הכישוף הנעלה לאחר שניסתה לעזור לאחיה לחזור מהמצולות.
רילגר
מנהיג שבט "הגמדים האפלים" בתורברדין, התיוואר. קוסם זוטר. כרת ברית עם צמד דרגונים, אחד מהם מהסוג הזהוב המסוכן כדי להשתלט על הר הגמדים ולמוסרו לידי "שר הדרקונים האדומים" (שבעצם היה אחד משני הדרגונים בתחפושת) וצבא דרגונים שהתגנב מתחת להר. כדי לבצע את ההפיכה הוא גנב את להב הסערה שבורך על ידי רירוקס וניסה להתנקש בנציג ההילרים. לאחר שההפיכה נכשלה הוא נרצח על ידי גולאג, הדרגון השני.
אחרים
זוהי רשימת דמויות מיוחדות, אשר אינן בני אנוש (או כל בני גזע אחר, לצורך העניין), גרידא.
ברם איש הנצח
אבן היסוד התגלתה על ידי ג'סלה ואחיה ברם, שהחליט לקחת אחד מאבני הברקת המעטרים אותה. אחותו נהרגה לאחר שניסתה לעצרו, ואבן הברקת התמזגה בחזהו - מעניקה לו חיי נצח. ללא אבן הברקת, אבן היסוד חסרת תועלת, ונמנעת מטאקיזיס אלת הזדון הפלישה לקרין. היא פוקדת על כוחותיה לחפש אחר ברם.
דוגאן פטיש-אדום
דוגאן פטיש אדום הוא אחת מדמויותיו של אל הגמדים ריאורקס. הוא הופיע בדמות זו, כאשר פגש בבניו של קרמון מאז'ר בזמן מסעם למצוא את אבן החן האפורה (שהייתה שלו), וגם בזמן מלחמת הכאוס.
מינה
מינה הייתה יתומה אשר נלקחה תחת חסותה של סהר-פז במגדל האור. לא זכור לה הרבה מעברה, פרט להיותה אבודה על אי בודד ומשכה את תשומת לבה של טאקיזיס. בגיל 17 היא התגלתה בעקבות הסערה הגדולה שסימנה את תחילת מלחמת הנשמות. היא הובילה את צבאות נראקה, אבירי טאקיזיס לשעבר, לכיבוש מרביתה של אנסלון (בעיקר סולאנתוס, סנקטיון וסילבנסטי). אוחדה מחדש עם אימה המאמצת סהר-פז בצריח הכישוף הנעלה, דבר אשר הוביל לגילויה מחדש של קרין בידי אלי האמת. לאחר מלחמת הנשמות, שבה הרגה שני אדוני דרקונים, מינה הייתה מוכנה למסור את נשמתה לטאקיזיס, אך בטרם הצליחה אלת הזדון לקחת את חייה, סילבנושיי הרג את טאקיזיס, כעת בת תמותה. מינה משרתת כיום את כמוש, אל האלמתים. בסוף הספר מתגלה כי מינה היא אלת הדמעות, אשר פניה אל הטוב ואל הזדון כאחד ולכן מתקיימת כאיזון כלפי עצמה ובכך אינה מפרה את מאזן הכוחות בין האלים.
קאז המינוטאור
קאז המינוטאור נלחם במקור עבור טאקיזיס, אך מורד באדוניו האורגים ועוזב את צבאה של מלכת האופל. הוא נלכד בידי חבורת גובלינים ומשוחרר על ידי הומא רועץ-דרקון. הוא נשבע להשיב להומא על נדיבותו ונהפך לבעל בריתם של אבירי סולאמניה - מוסר להם מידע חשוב אודות צבאותיה של מלכת האופל והאסטרטגיה שלהם. קאז נעשה לחברו הטוב של הומא ולא פעם מוכן להקריב את חייו למענו. לאחר מותו של הומא בקרב נגד טאקיזיס, קאז חוזר למולדתו. מאמיניו של קאז ושל קירי ג'ולית מקימים תרבות סודית המתבססת על ערכיו של קאז ועל הכבוד העצום שאותו רכש מהומא.
אבירי סולאמניה
מסדר אצילים ואבירי קודש, אחווה שנוסדה עוד בתחילת קיומו של העולם קרין. המסדר מקדיש עצמו לכוחות הטוב וחי תחת חוקי כבוד נוקשים.
רקע
וינאס סולאמנוס היה גנרל אימפריית ארגות' שנלחם למענה עד אשר נקרא להכניע מרד בסולאמניה (מזרח ארגות' באותה תקופה). לאחר חודשים של לחימה, חורף נפל על המחנה, והלחימה הופסקה. סולאמנוס למד את מניעיהם של המורדים וגילה כי מטרתם צודקת. הוא צעד בראש מורדי הורד לדאלטיגות', בירת ארגות' ("מלחמת דמעות הקרח"). לאחר ניצחון, הוא בילה זמן מה במדיטציה, ונגלה אליו חיזיון שנשלח אליו על ידי פלאדין, חבקוק וקירי ג'ולית. בחיזיון, סולאמנוס ראה צבא המחולק לשלושה מסדרים, כאשר כל אחד משויך לאל אחד. וכך נולדה אחוות האבירות.
"המידה" היא סט של 37 ספרים עבי כרס המכילים חוקים שנכתבו בידי סולאמנוס ואשר מכתיבים לאביר את דרך חייו ואת התנהגותו במקרים מסוימים.
מסדר הכתר
המסדר הצעיר ביותר והלא מנוסה מבין שלושת מסדרי אבירי סולאמניה. הם אלה אשר מרכיבים את רובו של הצבא הסולאמני. הם לומדים כבוד ונאמנות, כמו גם צייתנות לאדוניהם. אביר מסדר הכתר הוא צנוע. כמה מהאבירים הנאמנים והמכובדים ביותר הם ממסדר הכתר, וביניהם נמנים הומא רועץ-דרקון וסער בהיר-להב. פלאדין הוא פטרונם של אבירי מסדר הכתר, עד אשר קירי ג'ולית החליפו.
מסדר החרב
אבירי סולאמניה אשר מנוסים בשימוש בחרב, חץ וקשת, חנית וכיוצא בזה. ניתנת האפשרות לחניכים להגיע לדרגה זו היישר מההתחלה, אם נקבע כי מיומנותם גבוהה. לימודיהם כוללים אומץ לב וגבורה. רוב אבירי מסדר הכתר בוחרים לעבור למסדר החרב, אך יש מביניהם שבוחרים להישאר במסדר הכתר. פטרונם הוא קירי ג'ולית, אשר מעניק להם כוחות ריפוי מועטים, והם חיוניים מאוד בקרב הן משום מיומנותם והן משום כוחות הריפוי שלהם.
מסדר הוורד
המסדר בעל הדרגה הגבוהה ביותר באבירות סולאמניה. אבירים הנכללים במסדר זה הוכיחו עצמם בעתות שלום וקרבות והם לומדים את חשיבותה של אמונה, כמו גם מעלות אחרות כחמלה, כפרה וחוכמה. מדובר בקומץ נבחר ביותר של אבירים, שלעיתים רחוקות נראה בקרב אלא בתפקידי מפתח. כתוצאה מאמונתם הגבוהה בפלאדין, הם מסוגלים לגרש אלמתים על ידי תפילה. הם גם חסינים לכל צורה של פחד. בזמן שלפני החורבן הגדול, אבירי מסדר הוורד יכלו להטיל כישופים קטנים המסוגלים לשמור על מפותיהם מעודכנות, על קצות כלי נשקם מחודדים וכיוצא בזה. כוחות הכישוף ניתנו על ידי פלאדין (שאינו אל קסם) והם נחשבים לתצורה מתקדמת יותר של כוחות כהונה. על מנת שאביר מסדר החרב יהפוך לאביר מסדר הוורד, הוא צריך הסכמה של שאר החברים במסדר הוורד.
אבירי טאקיזיס
אחוות אבירים זדוניים שומרי חוק שנוסדה על ידי לורד אריאקן. נודעים כעת כאבירי נראקה (נראקה= המילה המלאית ל"גיהנום").
רקע
האבירות נוסדה בידי אריאקן לאחר שנגלתה אליו טאקיזיס כאשר שוחרר משבי אבירי סולאמניה. במהלך שביו הוא למד את מבנה הצבא הסולאמני והעתיק רבות מערכיהם לתוך אחוותו.
מסדר החבצלת
אבירי מסדר החבצלת הם חיילים ולוחמים. הם מסתמכים על כוחם ועל מספרם העצום. אמונתם: "עצמאות מובילה לכאוס. היכנע והיה חזק". פלד בהיר-להב היה שייך למסדר זה.
מסדר הגולגולת
אבירי מסדר הגולגולת מתמחים בכוחות כישוף, ואלה המרכיבים אותו הם מיסטיקנים או כוהנים. אם מסדר החבצלת הוא גוף אבירי טאקיזיס ומסדר הדרדר הוא המוח, מסדר הגולגולת הוא רוח האבירים. הם שולטים במניפולציות ומשמשים לעיתים כמשטרה החשאית של מסדרי האבירים. כוהנים אלה נושאים עימם נשק על מנת להיות יעילים גם בקרב. אמונתם: "המוות הוא סבלני. הוא זורם מבפנים ומבחוץ. עמדו על המשמר מכולם והיו ספקניים בכולם".
מסדר הדרדר
מסדר זה מתמחה בכישוף שחור, ואלה המרכיבים אותו הם מכשפים או אשפים. ידועים כ"גלימות אפורות" בשל צבע גלימותיהם. שלא כמו הגלימות השחורות של נויטארי, הם אינם כפופים לחוקי המסדר. הם מתעלים את כוחם של שלושת ירחי הקסם בעזרתה של טאקיזיס, ובכך הם מהווים אויבים מטילי מורא. ג'וסטריוס, מכשף הגלימה האדומה אשר היה ראש מסדר הכישוף הנעלה, נהרג כתוצאה מקסמיהם. כעת, כשטאקיזיס בת התמותה נהרגה, אין בידיהם כוח, אם כי עדיין הם משתמשים בכוחות הכישוף. אמונתם: "אחד שהולך בעקבות הלב מוצא שהוא מדמם. חוש שום דבר מלבד ניצחון".
לגיון הפלד
לגיון הפלד הוא אחוות אבירות נייטרלי הממוקם בעיירה מרגוע. הלגיון הונהג במקור בידי שרה דאנסטן. אבירי הלגיון אינם שומרי חוק בנטייתם, ולרוב הם כאוטיים, נאמנים רק לחוקתם.
רקע
כשמלחמת הכאוס הסתיימה, נודע לשרה דאנסטן - אימו המאמצת של פלד בהיר-להב - בדבר היווסדותם של אבירי טאקיזיס. בזמן ביקורה היא גילתה שקוד המוסר אליו הייתה רגילה השתנה, שהם איבדו כל היבט של כבוד וצדק, ושלחלוטין זנחו את דרכו של אריאקן. היא הלכה למקום קבורתו של בנה - קברם של הגיבורים האחרונים במרגוע, שם הוא נגלה לפניה והראה לה חיזיון של אחוות אבירות חדשה. דאנסטן החלה לאסוף קומץ אבירים משני צידי המחנות - אבירי סולאמניה ואבירי טאקיזיס אשר עדיין נותרו נאמנים לחוקתם - וקראה לאחוות האבירות על שם בנה, לגיון הפלד.
האחווה מאמינה בצדק ובנתינה חסרת אנוכיות. עם מותה של שרה, המנהיגות הועברה לטופר-כסף, ברברי ותלמיד לשעבר של שרה.
מסדר הכישוף הנעלה
ארגון רב עוצמה בעולם קרין. נוסד כאשר שלושת האלים סולינארי, לוניטארי ונויטארי לימדו קומץ אנשים כיצד לתעל את כוח הירחים לרצונם. עם בנייתם של צריחי הכישוף הנעלה (חמישה צריחים, בהתחלה), אנשים מכל רחבי קרין יכלו ללמוד את רזי הקוסמות.
על מנת לשמור מפני ניצול לרעה של הכוח, האלים הגדירו כמות מוגבלת של השימוש בו. על כן, כל אימת שמכשף משתמש בכוח פעם אחת בלבד, הדבר נשכח מזיכרונו והוא נאלץ ללמוד אותו מחדש.
דרקונים ודרקוני הענק
הדרקונים הרגילים של קרין, לא תוארו כמעט לרוחב עלילות הספרים, וניתן למנות בהם את קירסה, דרקון הארד עליו רכבו חלמיש וגדילן, גויינת' (לב), הדרקונית עליה רכב ובה התאהב הומא, ואחותה סילברה, בה התאהב גילתנאס. לעומת זאת, בסיפורי העידן החמישי מוזכרים דרקוני הענק לאורך התקופה כשליטי אזורים נרחבים בקרין בצורה בלתי מעורערת כמעט. הם מוצגים לראשונה בטרילוגית דרקוני העידן החדש.
כפור
דרקונית לבנה, משרתתו של שר הדרקונים הלבן, פאל-תאס.
כרתי רועץ-דם
דרקון ירוק, אשר השחית את ליבו של לוראק קלדון, מלכם של אלפי סילבנסטי, וגרם לסיוט הנורא בממלכה. הוא הונס על ידי גיבורי הרומח, אולם נעשה לדרקונו של רייסטלין בתום המלחמה. בעידן החמישי, היה לאחד הדרקונים שניצלו מאימת דרקוני הענק, היות שלבש צורת אדם, והקים את המגן המכושף מעל ממלכת סילבנסטי.
סילברה
אחותה של גוויינת, דרקונית הכסף, אשר לבשה צורה של אלפית קאגונסטי. התאהבה בגילתנאס ועזרה לו בהשבת דרקוני הטוב לקרין בזמן מלחמת הרומח.
פיריט
דרקון זהב זקן בעל ראייה לקויה. משמעות השם הוא "זהב של שוטים". שמו האמיתי של הדרקון אינו ידוע, והוא משמש כדרקונו של פיזבן.
קיסנת'
דרקונית שחורה, אשר שכנה בזק טרות על מנת להגן על מטה הבדולח ודיסקיות מישקאל. הובסה על ידי סהר-פז ומטה הבדולח.
קירסה
דרקון ארד עליו רכבו חלמיש וגדילן בזמן מלחמת הרומח.
שלהבת
דרקונית קשישה וכמעט עיוורת ששומרת על הילדים במכרות פקס תרקס. היא איבדה את ילדיה במלחמה ושכנעה את עצמה שילדי הכורים הם ילדיה שלה. כשרמץ צולל כדי להשמיד את הילדים, תוקפת אותו שלהבת ולבסוף שניהם מוצאים את מותם.
אוניסבלת
אוֹנִיסַבְּלֵת, או עֲלָטָה, היא דרקונית ענק שחורה אשר שולטת בארצות העוגים, קֶרְן ובְּלוֹד. היא אוהבת להשתעשע ביצירת שרצים בצורות מוזרות. היא מכניעה את ג'ספר כור-אש בקרב בין גיבורי הלבב (ראו עידן בני-התמותה) לבין דרקוני הענק. בסופו של דבר, היא נהרגת על ידי דהאמון גרימוולף בספר אגם המוות.
ברילינתרנוקס
בֶּרִילִינְתְרַנוֹקְס, או בֶּרִיל, היא דרקונית ירוקה מפלצתית בגודלה (אפילו בקנה-מידה לדרקוני-הענק), אשר קבעה את משכנה בקאלניסטי. היא אובססיבית למצוא חפצי-קסם ועתקים מכושפים להעצים את כוחה. היא לוכדת בשבי את פאלין מאז'ר ומענה אותו ואף משמידה את האקדמיה לקסם אותה ייסד פאלין. היא נהרגת בניסיונה להתקיף את קאלניסטי על ידי לאורנה הנושאת רומח דרקון.
גלידוס
גֶלִידוּס הוא דרקון ענק לבן. הוא ידוע גם בשמו כפור. הוא נהג לשכון בדרום ארגות והפך את הארץ לשממת קרח. הוא אפשר לקבוצת עוגים לשכון בדלתיגות.
כלנדרוס
כֶלֶנְדְרוֹס, הזכור כשחק, דרקונה של שרת הדרקונים קיטיארה, הפך לדרקון ענק ושוכן בפלנתאס. למעשה הוא מעולם לא היה דרקון טבעי לעולם קרין אלא מעולם אחר, ממנו הגיעו שאר דרקוני הענק. לעומת האחרים, הוא הובא לעולם עוד בתקופת מלחמת הרומח על ידי מלכת האופל עבור קיטיארה. הוא נפצע אנושות מידיה של מינה, לאחר שסירב להישבע אמונים למלכת האופל, ונשחט מטופריה של מאליס.
רשימת בתי הכנסת בהונגריה
ליהדות הונגריה שורשים שמגיעים עד לאימפריה הרומית. מאות בתי הכנסת שהיו בה נעלמו רובם, אך כמה עשרות שרדו את סימני הזמן ואת שואת יהודי הונגריה. חלקם פועלים גם היום, חלקם עומדים בשיממונם וחלקם לא משמשים כבר כבתי כנסת. עושרה של יהדות זו במאה ה-19 ובמאה ה-20 משתקף בגודלם, יופיים וייחודם של רבים מבתי הכנסת בהונגריה. שנים מבתי כנסת הם שני הגדולים ביותר באירופה (בית הכנסת הגדול של בודפשט ובית הכנסת של סגד) והם במקום השני והרביעי בעולם בגודלם וכנראה גם ביופיים.
במאה ה-19 חל קרע ביהדות הונגריה והיא התפצלה לשלושה זרמים: הזרם הניאולוגי הגדול, הזרם האורתודוקסי והזרם הקטן של הסטטוס קוו אנטה. בהמשך יצוין ליד כל בית כנסת לאיזה זרם השתייך/משתייך.
לא פעילים
עשרה בתי הכנסת מתוך ארבעים ושלושה שלהלן (כמצוין) לא משמשים למטרות כלשהן. חלקם משופצים (כמו בעיר טוקאי). כל יתר בתי הכנסת משמשים למטרות מגוונות החל ממוזיאון ועד לחנויות.
נכטאן השלישי, מלך הפיקטים
נכטאן מק דר איליי או נכטאן מק דארגארטו (באנגלית: Nechtan mac Der-Ilei או Nechtan mac Dargarto; 686 לערך - 732) היה מלך הפיקטים במשך שתי תקופות כהונה: בין השנים 702 ועד 724 ומשנת 729 ועד מותו.
נכטאן עלה לשלטון בשנת 706 לאחר מותו של אחיו ברידיי הרביעי. נכטאן היה נוצרי אדוק, וביצע רפורמות דתיות רבות בעת שלטונו. בשנת 724 החליט לפרוש מכיסאו ולהיכנס למנזר, כשהוא מוריש את כס המלוכה לדרסט השביעי, ככל הנראה אחינו.
קורות חיים
לא ברור אם נכטאן היה בנו של דר אילי, או בנו של דארגארט (לפי אזכור המופיע ב"דברי ימי אלסטר" בשנת 710). ככל הנראה דארגארט המוזכר הוא דארגארט מקר פינגווין אשר נפטר בשנת 686 והיה בן משפחת המלוכה של דאל ריאטה. ישנה סברה לפיה דר -אילי המוזכרת בכרוניקות הייתה אימו של נכטאן ואביו היה דארגראט.
על פי כתביו של בדה (Bede) יחסי ממלכת הפיקטים ונורת'מבריה היו יחסי שלום בתקופת שלטונו אבל "דברי ימי אלסטר" מספרים על תבוסה פיקטית בקרב מול נורת'מברלנד שנערך במאג מאנון (כנראה ליד סטירלינג בשנת 711).
בדה, בספרו היסטוריה אקלסיאסטיקה ג'נטיס אנגלורום (Historia ecclesiastica gentis Anglorum - ההיסטוריה הכנסיתייתית של אנגליה) מזכיר מכתבים שנשלחו אל המלך נכטאן בעניין מועד חגיגת חג הפסחא בשנת 711. מהמכתבים עולה כי נכטאן היה בקיא בחוקי הדת וייתכן והיה תאולוג נוצרי. במסגרת הוויכוח השתכנע המלך בגרסת קאולפריד אב המנזרים מונקווירמאות' וג'ארו והורה על חגיגת חג הפסחא במועד שתואם לגרסתם. ככל הנראה - גירוש הנזירים מהאי איונה בשנת 717 על ידי נכטאן קשור לסכסוך זה. כמו כן ישנה מסורת המשייכת את יסוד מנזר אברנת'י לנכטאן.
שני בניו של נכטאן נפטרו בשנת 710 וככל הנראה לא היו לו בנים נוספים. על פי "דברי ימי טיגרנאך" נכנס נכטאן למנזר בשנת 724, ודרסט השביעי מלך במקומו. סימול, בנו של דרסט נכלא בשנת 725 וככל הנראה החל סכסוך מלוכה. דרסט כלא את נכטאן בשנת 726, ובתגובה הדיח אלפין הראשון את דרסט לזמן קצר. דרסט שב לשלטון לאחר שאואנגוס הראשון הביס את אלפין ובשנת 729 שב נכטאן למלוך.
נכטאן מלך עד שנת 732, ולאחר פטירתו ירש אותו אואנגוס.
ישנה סברה לפיה סרקופג אנדרו הקדוש נבנה על ידי אואנגוס עבור נכטאן בעוד היסטריונים אחרים סבורים שהסרקופג נבנה עבור אואנגוס עצמו.
עלילות בבאי
עלילות בבאי (ביפנית: パラソルへんべえ) היא סדרת אנימה יפנית. הסדרה בת 40 הפרקים (בגרסה היפנית המקורית היו 200 פרקים) הופקה במקור לטלוויזיה בין השנים 1989 -1991.
הסדרה שודרה בישראל בטלוויזיה החינוכית בין השנים 1992- 1993.
מכיוון שכל הפרקים היו ביפנית, החליטו לתרגם אותם קודם לאנגלית ואז לעברית (בגלל משחקי מילים שונים).
את שיר הנושא והסיום בגרסה העברית כתבה לאה נאור, הלחין יוריק בן דוד ושרה חני נחמיאס.
הסדרה מזכירה מאוד את סדרת האנימה "דורימון" בעיקר בשל הדמיון בין סגנונות האנימציה וקווי העלילה המקבילים של שתי הסדרות.
עלילה
גוּני הוא תלמיד בית ספר יסודי אשר מגלה יום אחד בארון הבגדים שלו יצור קטן ומוזר בשם בבאי שדומה להיפופוטם המסוגל לדבר. לבבאי יש שמשיית קסמים שבעזרתה הוא מסוגל לעוף ולבצע קסמים.
אף אחד אינו יודע איך הגיע לארונו של גוּני ומאיזה עולם מסתורי הוא הגיע.
אידוב כהן
אידוב כהן (בלידה - ישעיהו דב כהן ויזנפלד), (4 בנובמבר 1909 – 16 במאי 1998) היה סופר, מתרגם, פובליציסט ופוליטיקאי ישראלי, כיהן כחבר הכנסת מהכנסת הראשונה עד הכנסת החמישית. נולד ברומניה ועלה לארץ ישראל בשנת 1940. הוא כתב בשפות יידיש, עברית ורומנית.
ברומניה
אידוב כהן נולד בשנת 1909 בשם ישעיהו דב כהן ויזנפלד (Wiesenfeld) בכפר מיכאיילן במחוז בוטושאן בצפון חבל מולדובה שברומניה, כבן לבעל חנות לקמח בשם אהרן שמואל כהן ויזנפלד ושל אשתו, חנה../. היו לו עוד שני אחים. למד בישיבה בכפרו ורכש תרבות כללית כאוטודידקט. בגיל 16 הוא שלח לעיתון "אונזער וועג" מאמר על הספר של שלום עליכם "כוכבים תועים".אז החליט לעזוב את יישוב הולדתו ולנסוע לבוקרשט על מנת להתחיל קריירה ספרותית. אביו שחשש כי ייצא לתרבות רעה התיעץ עם הרב יעקב נכט מראדאוץ. הרב שכנע את האב להרשות לו וצייד את הבן עם מכתב המלצה  לאברהם לייב זיסו על מנת שימצא עבורו משרה שאינה כרוכה בחילול שבת. אכן כהן מצא בבוקרשט עבודה כזאת בחנות לקונפקציה ואחר כך בשנים 1933-1927 עבד לפרנסתו כמנהל חשבונות. בו זמנית התחיל לפרסם סיפורים בעיתון ביידיש "אונזער ווארט" בעריכתו של ד"ר בוריס רייכר. הוא השתלם בהמשך בלשון ובשפרות הרומנית והחל מ-1929 התחיל לכתוב גם ברומנית.
ברומנית הוא פרסם רשימות ומאמרים, סיפורים חסיד והיסטוריים, בעיקר בירחון Hasmonea (חשמונאה) של הסטודנטים הציונים. בשנים 1939-1933 היה חבר במערכת כתב העת הציוני "רנאשטריה נואסטרה " ("Renaşterea noastră", בתרגום- תחייתנו). כמו כן עבד כעורך של שבועון ציוני Știri din lumea evreeasă (1934-1933) ("שטיר" - ידיעות מן העולם היהודי) ושל שבועון הציוני מאויר  Ilustrațiunea  evreească אותו ייסד. בשנים 1939-1938 ניהל את הירחון הספרותי היהודי Adam ("אדם") יחד עם מירון גרינדיה.
אידוב כהן היה בצעירותו פעיל בהתארגנות בני עזרא שהונהגה על ידי חיים ברזיס. מאוחר יותר היה מזכ"ל הקק"ל ברומניה (1933-1939).
בארץ ישראל
אחרי עלייתו לארץ ישראל ב-1940 היה כהן בשנים 1942-1940 כעורך ראשי בכתב העת ""Activistul Sionist" ("העובד הציוני"). הוא הקים ב-1940 את איגוד העולים מרומניה בארץ ישראל, ב-1948 "התאחדות עולי רומניה", עבד גם כסגן עורך ראשי של המגזין "טימפול" וכעורך בכתב העת "קרננו" (1947-1942).  הוא היה חבר מייסד של המפלגה הפרוגרסיבית וונבחר לחבר הכנסת מהכנסת הראשונה עד הכנסת החמישית מטעם מפלגה זו. היה גם חבר מועצת עיריית תל אביב. אידוב כהן נאבק למען שחרור אסירי ציון מרומניה. בין פעילויותיו הוא סייע לאיגוד הציירים בפה או ברגל. בשנת 1961 יזם את האיחוד בין המפלגה הפרוגרסיבית לציונים הכלליים והקמת המפלגה הליברלית. את המאמר הראשון בארץ ישראל  פרסם אידוב בשנת 1940 כאשר תיאר את מעשי הגרמנים כרצח עם שיטתי, אך במת הפרסום, העיתון "העובד הציוני", לא הייתה בעלת השפעה. לפרנסתו עסק אידוב בתרגום לעברית מגרמנית, מאנגלית, מיידיש, מצרפתית ומרומנית.
עם תרגומיו הבולטים נמנים יצירות של שטפן צווייג והרומן "שואה" של ג'רלד גרין ששימש בסיס לסדרת הטלוויזיה "שואה: סיפורה של משפחת וייס". כמו כן תרגם אנציקלפדיות וספרי ייעוץ שונים.
בשנת 1976 פרסם אידוב כהן בעברית את ספרו "שכחה ולקט" העוסק במורשת יהדות רומניה וכדברי א.ב.יפה "העמיד ציון וגלעד לעיירה היהודית במולדובה במאה התשע-עשרה" הוא נפטר בשנת 1998 בתל אביב והובא לקבורה בבית העלמין כפר נחמן, שברעננה.
חיים אישיים
אידוב כהן היה נשוי ללאה ונולדו להם 3 ילדים.
עכשיו מעונן (שיר)
עכשיו מעונן הוא פזמון רוק ישראלי שנכתב, הולחן ובוצע על ידי אביב גפן, שבביצוע המקורי של השיר לוּוה בלהקתו "התעויוט". השיר יצא לאור כסינגל בשנת 1993 ונכלל באלבום באותו שם של גפן כשיר הנושא שלו.
אידוב כהן
קישורים חיצוניים
"השטעטל שלי מיכאילן" - מאת זיסו לבל - בתרגום לאנגלית מאת דר ארתור הכט 1998
עכשיו מעונן (שיר)
גרסה באנגלית של השיר נכללת באלבום הבכורה של הצמד בלאקפילד (2004) וכן באלבומו הבינלאומי הראשון של גפן, Aviv Geffen (2009).
תוכן השיר
בשיר מתאר הדובר את עצמו, ביתו ומשפחתו. הוא מכנה את עצמו "אדם מבולבל". את הבית הוא מכנה מקום די מגעיל ומפחיד. הוא מזכיר את גירושי הוריו ומציין כי אביו "שותה בקבוק אחרי בקבוק". אביו יהונתן גפן ציין בראיון שנים לאחר מכן כי נפגע מן השורה הזו בשיר.
בסיום הפזמון שלאחר הבית הרביעי עובר גפן משירה אישית לשירה קבוצתית וקורא בצעקה "אנחנו דור מזוין".
השפעה תרבותית
בהופעותיו היה אביב גפן שר את השיר עד לבית הרביעי. הוא היה מסיים לשיר ופוצח בהפסקה קלה. לאחר מכן היה שואל בצעקה את הקהל "רוצים שינוי?" "רוצים שינוי?" לאחר שהקהל היה משיב לו היה ממשיך את השיר מן הקטע של "אנחנו דור מזוין". בעקבות השיר, "דור מזוין" היה לביטוי שגור.
הסכם פונטנבלו
הסכם פונטנבלו הוא שמם של מספר הסכמים שנחתמו לאורך ההיסטוריה בפונטנבלו שבצרפת, לרוב בטירת פונטנבלו.
מעיין פועם
מעיין פועם הוא סוג של מעיין קרסטי, אשר במקום לנבוע בקצב קבוע, הוא פורץ בקילוחים באופן קצוב כפעימות לב. ספיקה בלתי רציפה זו נגרמת מאגירתם של מי תהום בחללים קרסטיים בסלע, אשר מגיעים לסף מילוי מקסימלי, ואז מתרוקנים בבת אחת. משוער שיש רק כמאה כאלה בכל העולם.
רקע גאולוגי
מעיין שכבה רגיל מקבל את מימיו משכבת אקוויפר, בה נאגרים מי התהום מעל שכבת סלע אטימה למים. האקוויפר לרוב אחיד בצורתו, ומתפשט לרוחב בין שכבות הסלע. מעיין קרסטי, לעומת זאת, ניזון ממי תהום השוכנים בתוך חללים שנגרמו מהמסה קרסטית. חללים אלה אינם אחידים בגודלם, עומקם וגובהם. לעיתים מדובר בחללים קטנים, ולעיתים אלה מערות ענק, היוצרות אגן ניקוז תת-קרקעי עצום בגודלו.
החללים התת-קרקעיים מחוברים זה לזה באופנים שונים, כמו צינורות או חללים שטוחים, שנוצרו אף הם בהמסה. מי התהום נאספים אל החללים דרך הדפנות, ומכוח חוק הכלים השלובים, מתפזרים על הקרקעית לגובה אחיד. מאחר שהחללים מצויים במפלסים שונים, יכולים חלק מהחללים להתמלא, ואילו אחרים, הגבוהים מהם מבחינה טופוגרפית, יישארו ריקים, עד שמפלס המים יעלה ויציף גם אותם, כיוון שיש וואקום לאחר שהמים מתחילים לצאת- הם יוצאים גם לגובה יותר נמוך מהחלל השני, עד שנכנס אליו האוויר מהחלל והוא מפסיק להוציא [עד שהמים יעלו שוב לאותו גובה שיוכל לצאת]
מבנה מעיין פועם
אגן הניקוז של מעיין פועם כולל חלל קרסטי, המחובר למוצא המעיין באמצעות "צינור" סִיפוֹן (ראו תרשים מצורף): נקודת המוצא מהחלל גבוהה ממוצא המעיין, ומעבר המים (הסיפון), ממוצא החלל למוצא המעין, עובר דרך המגיעה לאזור גבוה משתי נקודות אלה. החלל מתמלא במי תהום בקצב קבוע. כל עוד מפלס המים בחלל אינו עובר את רום הסיפון, לא יזרום דבר אל מוצא המעיין, אולם ברגע שהמים בחלל מגיעים למפלס הפעימה, הם זורמים החוצה במהירות על פי חוק הכלים השלובים. החלל מתרוקן עד לגובה המוצא ממנו, ממשיך להתמלא בקצב קבוע כמקודם, וחוזר חלילה.
כל מחזור של מילוי החלל וריקונו מחדש נקרא 'פעימה'. תדירות הפעימות תלויה בכמות המשקעים, בהפרש הגבהים בסיפון, בגודל החלל ובאטימות המסלע, והיא בדרך כלל אינה קבועה במשך השנה. תדירות הפעימות יכולה להיות מרבית בכל עת בשנה, אם כי ספיקת המעיין תהיה לרוב מרבית בחורף. ניתן לחלק את המעיינות הפועמים לארבע:
מעיינות פועמים בישראל
ארץ ישראל מבורכת במעיינות קרסטיים בשל סלעי הגיר והדולומיט הנפוץ בה, בהרי יהודה, הכרמל, הגליל והחרמון. כמות המשקעים באזורים אלה מספיקה כדי לאפשר את היווצרותן של תופעות קרסטיות שונות, ובהן גם מעיין פועם. בין המעיינות הפועמים המוכרים בארץ ניתן למנות את מעיינות ראש העין המשמשים כמקורות נהר הירקון; מעיינות בנחל עמוד (אחד מהם אף נושא את השם 'עין פועם'), עין מבוע שבנחל פרת ועוד.
מעיין פועם בפולקלור
תופעת המעיין הפועם נפוצה, כאמור, ברחבי הארץ, ועד שנחקרה באופן מדעי בידי הידרולוגים, התקשו יושבי הארץ להסביר את סיבת הפעימות. בעקבות כך התפתחה האגדה על פיה בתוך המעיינות שוכנים שדים, "השותים" את המים בכל פעימה, וגוזלים אותם מבני האדם.
כומר קתולי בשם דה-מזיר, שחצה את נקבת השילוח ב-1817, מצא עצמו נתון להתקפת המקומיים, מפני שסברו כי הוא השד של המעיין. מקור בן התקופה מספר על האירוע המסעיר:
רעידת האדמה בלודינג (2022)
רעידת האדמה בלודינג התרחשה בנפת לודינג במחוז סצ'ואן, סין, בעוצמה של 6.6 בסולם מגניטודה לפי מומנט, ב-5 בספטמבר 2022 בשעה 12:52 שעון מקומי. מוקד רעידת האדמה היה במרחק של 43 קילומטר דרומית מזרחית לקאנגדינג ובעומק של 12 קילומטר. ברעידה נהרגו יותר מ-130 איש.
רקע טקטוני
אזור רעידת האדמה נמצא בשוליים המזרחיים של הרמה הטיבטית, שמושפע כולו מההתנגשות בין שני הלוחות הטקטוניים היבשתיים: ההודי מדרום עם האירואסייתי מצפון, שיחד מרימים את הרמה הטיבטית (והר האוורסט בראשה) לגובהה הנוכחי. בצד המזרחי של מפת המערך הטקטוני, מסומנת מערכת ההעתקה האופקית בעלת התזוזה השמאלית של Xianshuine, שעליה התרחשה רעידת האדמה.
ב-20 השנים האחרונות, התרחשו באזור ובטווח של 200 ק"מ מהאירוע הנוכחי 25 רעידות אדמה אחרות במגניטודה 5 ומעלה. האירוע הנוכחי נמצא מדרום-מערב למקבץ של פעילות סייסמית מוגברת שהתרחשה בעקבות רעידת אדמה במגניטודה 6.6 ב-20 באפריל 2013, שהביאה ל-196 הרוגים. בשנת 2008 התרחשה באזור רעידת אדמה במגניטודה 7.9 שהביאה ליותר מ-69,000 הרוגים, והיא אחת מרעידות האדמה ההרסניות ביותר בהיסטוריה המודרנית של האזור. מאז שנת 1700, אירעו באזור 8 רעידות אדמה במגניטודה הגבוהה מ-7.
תוצאות הרעידה
נכון ל-9 ספטמבר, 4 ימים לאחר הרעידה, לפחות 96 בני אדם נהרגו בלודינג בלבד, 9 אנשים עדיין נעדרים וכ-423 נפצעו. בשימיאן הסמוכה נהרגו 38 איש ונפצעו 158 בני אדם. 16 איש עדיין נעדרים שם. לפחות 243 בתים נהרסו ו-13,010 ניזוקו; 2 תשתיות ציבוריות נהרסו ו-142 ניזוקו; 4 בתי מלון נהרסו ו-307 ניזוקו; 7 תחנות כוח ו-7 מערכות אספקת מים ניזוקו בלודינג ובשימיאן. כבישים רבים ניזוקו או נהרסו כתוצאה מכשל במדרון ומפולות; שירותי חשמל ותקשורת השתבשו בלודינג. על פי המכון הסיני לגאולוגיה של רעידות אדמה בבייג'ינג, נצפו באזור כמעט 1,000 מפולות סלעים, זאת כיוון שמדובר באזור הררי, בעל שיפועי מדרון חדים המועדים לפורענויות שכאלה. זו הייתה רעידת האדמה הגדולה ביותר שפקדה את האזור מאז 2017.
טליתה דיגס
טליתה דיגס (באנגלית: Talitha Diggs; נולדה ב-22 באוגוסט 2002), היא אתלטית אמריקאית. אלופת עולם (יוג'ין 2022) בריצת שליחות 4x400 מטר ושיאנית אמריקה בריצת 400 מטר באולם.
ביוגרפיה
דיגס נולדה וגדלה בניוברנסוויק, ניו ג'רזי. אמה, ג'ואטה קלארק דיגס הייתה אתלטית מצטיינת שייצגה את ארצות הברית ב-4 אולימפיאדות (1988–2000). היא לומדת באוניברסיטת פלורידה.
2022
באליפות המכללות באולם שנערכה בברמינגהאם, אלבמה במרץ 2022 היא זכתה במדליית זהב בריצת 400 מטר בתוצאה של 50.98 שניות. באליפות המכללות שנערכה ביוג'ין, אורגון בתחילת יוני אותה שנה היא זכתה במדליית זהב בריצת 400 מטר בתוצאה של 49.99 שניות. שבועיים לאחר מכן, באליפות ארצות הברית שנערכה ביוג'ין ביוני אותה שנה היא זכתה במדליית זהב בריצת 400 מטר בתוצאה של 50.22 שניות, לפני קנדול אליס (50.35 שניות) ולינה יירבאי (50.67 שניות) ובכך הייתה לאתלטית השנייה בהיסטוריה שזכתה בשלושת התחרויות הללו בעונה אחת.
שיאנית אמריקה
בתחרות שנערכה באולם בפאייטוויל, ארקנסו ב-25 בפברואר 2023 היא קבעה בריצת 400 מטר שיא אמריקה חדש, התוצאה השמינית בטיבה בכל הזמנים והתוצאה השנייה בטיבה בעולם באותה העת של 50.15 שניות, שיפור לשיא בן 5 השנים של קנדל אליס (50.34 שניות).
באליפות ארצות הברית שנערכה ביוג'ין ב-8 ביולי זכתה במדליית ארד בריצת 400 מטר בשיא אישי חדש של 49.93 שניות, אחרי סידני מק'לוכלין-לברון שקבעה את תוצאת השנה בעולם (48.74 שניות) ובריטון וילסון (49.79 שניות).
קרחון גלן
קרחון גלן (באנגלית: Glen Glacier) הוא קרחון ברכס שקלטון שבאנטארקטיקה. הקרחון זורם לכיוון דרום ומתחבר לקרחון ריקברי, מערבית להרי ריד.
אורכו של הקרחון 13 ק"מ.
היסטוריה ומקור השם
הקרחון מופה לראשונה בשנת 1957 על ידי המשלחת הטראנס-אנטארקטית של חבר העמים הבריטי (CTAE). הקרחון נקרא על שם אלכסנדר גלן, שהיה חבר הנהלת המשלחת הטראנס-אנטארקטית בין השנים 1955-1958.
וינס סטייפלס
וינסנט ג'מאל סטייפלס (באנגלית: Vincent Jamal Staples; נולד ב-2 ביולי 1993) הוא ראפר, זמר, פזמונאי ושחקן אמריקאי.
ביוגרפיה
סטייפלס נולד בקומפטון שבקליפורניה, אך גדל בצפון לונג ביץ', לאחר שאימו החליטה להתנתק מקומפטון עקב שיעורי הפשיעה הגבוהים. סטייפלס הוא הצעיר מבין חמישה אחים, מתוכם שלוש אחיות. סטייפלס גדל למשפחה קשת יום.
סטייפלס עלה לגדולה תוך הופעות אורח באלבומים של חברי קולקטיב ההיפ הופ אוד פיוצ'ר, ובזכות המיקסטייפ המשותף עם הראפר והמפיק מק מילר שהשניים הוציאו בשנת 2013, Stolen Youth. באותה השנה, חתם בחברת התקליטים דאף ג'אם, ובאוקטובר 2014 הוציא סטייפלס תחת החברה את מיני-אלבום הבכורה שלו, Hell Can Wait, מתוכו יצאו הסינגלים "Hands Up" ו-"Blue Suede". במיני-אלבום התארחו אסטון מתיוס וטייאנה טיילור והוא הגיע למקום ה-15 במצעד אלבומי ה-R&B/היפ-הופ של הבילבורד.
ב-30 ביוני 2015 הוציא סטייפלס את אלבום הבכורה שלו, Summertime '06, שזכה לשבחים ביקורתיים רבים ולהצלחה במצעדי הבילבורד, כשבמצעד אלבומי ה-R&B/היפ-הופ הגיע בשיאו למקום השלישי. באותה השנה, הוצג כחלק מרשימת ה-Freshman Class של מגזין XXL.
בשנת 2023 השתתף סטייפלס בסרט הספורט "גברים לבנים אינם יכולים"; רימייק לסרט בעל אותו שם משנת 1992.
אנציקלופדיה ארזי הלבנון
אנציקלופדיה ארזי הלבנון היא אנציקלופדיה בעברית שנערכה על ידי שמעון ואנונו, המרכזת ערכים על חכמי יהדות ספרד והמזרח מתקופת הגאונים ועד שנת 2006, שנת ההוצאה של האנציקלופדיה.
מאפייני האנציקלופדיה
האנציקלופדיה יצאה לאור בשנת תשס"ו בירושלים ומכילה 4 כרכים ובהם 7,000 ערכים על חכמי ספרד והמזרח מארצות ספרד, פורטוגל, בוסניה, בולגריה, מצרים, איטליה, טורקיה, יוון, מרוקו, תוניסיה, עיראק, אלג'יריה, סוריה, לבנון, תימן, לוב, פרס, אפגניסטן, כורדיסטן, בוכרה, גאורגיה, הודו וארץ ישראל.
בתחילת האנציקלופדיה מובאת הקדמה הסוקרת בקצרה את תולדותיה של כל מדינה ממדינות ארצות המזרח, ובארץ ישראל מובאת גם סקירה על הערים: ירושלים, צפת וחברון.
האנציקלופדיה נערכה מתוך ספרי תולדות וביוגרפיות, הקדמות מהדירים לספרים, אגרות, מכתבים, ספרים על מצבות, הספדים ומקורות מפי השמועה. בסוף כל ערך מצוין בדרך כלל המקור ממנו נערך אותו ערך.
לאנציקלופדיה מצורפת הסכמה מהרב עובדיה יוסף.
דוחל שחור-גרון
דוחל שחור גרון (שם מדעי: Saxicoia rubicola) הוא ציפור ממשפחת החטפיתיים בסדרת ציפורי שיר. לעיתים משויך למשפחת הקיכליים.
מקור השם כנראה המילה הארמית "דחיל" שמשמעותה פחד, משום שהוא רוטט כאילו הוא מפחד. תרגום השם המדעי הוא שוכן סלעים.
תיאור הציפור
מוטת כנפיו היא 18–22 ס"מ, אורך גופו הוא 11.5-13 ס"מ, ומשקלו 14–16 גרם. רגלו ארוכה ושחורה, והאצבעות עדינות. המקור קצר, חד וגם הוא שחור. קשתית העין בצבע חום כהה. אצל הזכר הראש והסנטר שחורים, בצידי הצוואר יש שני כתמים לבנים. העל שת חום מנוקד או לבנבן. חלקי הגוף העליונים שחומים. החזה כתום-ערמוני והבטן לבנה. אצל הנקבה הצבעים דהויים יותר, והכתמים בצידי הצוואר קטנים.
מזון
מזונו העיקרי הוא חרקים וחסרי חוליות אחרים וזחליהם, לעיתים ניזון מפירות וזרעים. נצפה אוכל לטאות ודגים קטנים.
קינון ושטחי מחיה
בני הזוג נמצאים בדרך כלל זה ליד זה. גודל שטח המחיה שלהם הוא 5–10 דונם, הזוג חוזר בדרך כלל לאותה הטריטוריה כל שנה. הדוחל אינו מקנן בישראל. הקן נמצא קרוב לקרקע על שיח נמוך וצפוף. בניית הקן נמשכת 4–10 ימים. הנקבה מטילה 4–6 ביצים ודוגרת עליהן לבדה במשך 13–14 ימים. שני ההורים מאכילים ומטפלים בגוזלים שבקעו, הגוזלים פורחים אחרי 13–14 יום מן הבקיעה, לפעמים לפני שיכולים לעוף. שני ההורים מאכילים את הגוזלים 4–5 חמישה ימים אחרי הפריחה, אחר הזכר ממשיך לבדו להאכילם 5–10 ימים בזמן שהנקבה מתחילה לבנות קן למחזור נוסף. הדוחלים משלימים 2–4 מחזורי קינון בשנה.
התנהגות אופיינית
הוא מרבה לעמוד בנקודות תצפית בולטים כמו עמודים, גדרות, קוצים ולרטוט בזנבו ובכנפיו. מעמדתו קולט הדוחל חרקים, צד אותם וחוזר למקומו. קולות האזהרה הם שריקה ונקישות, "ויסט טרק טרק ויסט...", השירה גבוהה, רוטטת וחד-גוונית.
עגור אמריקאי
עגור אמריקאי או עגור קורא (שם מדעי: Grus americana) הוא עוף נדיר, בן למשפחת העגוריים. מקור שמו, "העגור הקורא", בא לו בשל קריאתו הרעשנית הנשמעת למרחק של 3 קילומטרים. זהו מין העגור היחיד, מלבד העגור הקנדי, החי בצפון אמריקה.
מאפיינים
גובהו של עגור זה עד 140 ס"מ. מוטת כנפיו מגיעה עד שני מטרים. צבעו לבן, קצות כנפיו שחורים ופניו אדומים. הוא ניזון מדגים קטנים, צפרדעים ומיני יצורים קטנים. ניזון גם מחיטה, זרעים וצמחי מים.
תוחלת חייו של העגור בטבע היא 22-24 שנה.
בית הגידול של העגור האמריקאי הוא בטייגה ובמוסקג (Muskeg). כנרמז משמו, העגור האמריקאי חי ברחבי צפון אמריקה ומקנן בצפון אמריקה ובסיביר. הוא חורף באזור שבין דרום קנדה ועד צפון מקסיקו. העגורים נודדים דרומה בחורף וחוזרים צפונה לפני בוא האביב. מחזור הרבייה של העגור ארוך למדי. הנקבה מטילה שתי ביצים, בדרך כלל בסוף אפריל ועד אמצע מאי. רוחב הביצים כ-6.5 סנטימטרים, אורכן כ-10 סנטימטרים, משקלן כ-190 גרם וצבען כצבע זית עם פסים חומים. הדגירה נמשכת בין 27 ל-36 ימים. העופות מונוגמיים, כלומר הם חיים ביחד עם בן או בת זוג יחידים במשך כל חייהם. שני ההורים שותפים בבניית הקן, בדגירה ובטיפול בצאצאים. הצאצאים הם אפרוחים - עיניהם פקוחות, והם לומדים לשחות ולרוץ רק דקות אחדות לאחר בקיעתם. כעבור עשרה שבועות העגורים הצעירים מסוגלים לעוף. עד גיל שישה או שמונה חודשים הם מקבלים את מזונם מהוריהם.
העגור האמריקאי הוא אחד ממיני העופות הנדירים ביותר באמריקה הצפונית. ב-1941 נמנו 21 פרטים בלבד, ובסוף שנות ה-60 של המאה העשרים נמנו 50 פרטים בבר ו-18 בשבייה. רבים מהעגורים מתים בנדידה כתוצאה ממזג אוויר סוער, אחרים נופלים קורבן לציידים. בנוסף לכך בני אדם ביראו את מקומות המחיה של העגורים. העגור האמריקאי הוכרז כמין הנתון בסכנת הכחדה רק ב-1971, ורק משנות השבעים החלו מאמצים ממשלתיים לשימור המין, אשר כללו חקיקה המלווה בהטלת קנסות על ציידי העגורים. למרות זאת המין עודנו נמצא על סף הכחדה. נכון לאפריל 2007 נמנו 340 פרטים בבר, ו-145 בשבייה.
פרוטאוס (ירח)
פרוטאוס, הידוע גם כ-נפטון VIII, הוא הירח השני בגודלו של נפטון, כוכב הלכת השמיני במערכת השמש, והירח הגדול מבין הירחים הפנימיים שלו. פרוטאוס התגלה בשנת 1989 והוא נקרא על שמו של פרוטאוס, אל ים בעל יכולת שינוי הצורה במיתולוגיה היוונית.
גילוי
פרוטאוס התגלה מניתוח תמונות שצולמו על ידי גשושית המחקר וויאג'ר 2 בשעה שזו ביצעה מעוף באזור של נפטון בשנת 1989. סטפאן סינוט וברדפורט סמית הכריזו (IAUC 4806) על הגילוי ב-7 ביולי 1989. מאחר שהצילום בוצע במספר פריימים הגילוי עצמו התרחש כ-21 יום לפני, ב-16 ביוני באותה השנה.
מקור השם
עם גילויו, קיבל הירח את השם הזמני S/1989 N 1, ואת שמו הרשמי פרוטאוס הוא קיבל ב-16 בספטמבר 1991 על ידי האיגוד האסטרונומי הבינלאומי, הסמכות העליונה בקביעת שמות לגופי שמיים.
מאפיינים פיזיים
פרוטאוס הוא הירח השני בגודלו סביב נפטון, והירח הגדול ביותר מבין הירחים הפנימיים שלו. קוטרו מעל 400 ק"מ, גדול מנראיד, אך הוא לא התגלה בתצפיות מכדור הארץ בגלל קרבתו לנפטון, דבר שהקטין בצורה משמעותית את האור החוזר שלו מהשמש. פרוטאוס הוא אחד העצמים הכהים ביותר במערכת השמש, הוא שחור כמו פיח; בדומה לפובה, ירח של שבתאי, פרוטאוס מחזיר רק 6% מהאור שפוגע בו.
הירח בעל צורה מאוד לא סטנדרטית. הירח לא מראה שום סימן של פעילות גאולוגית, ופני השטח שלו מכילים הרבה מכתשים.
רחוב דומנאסקה
רחוב דומְנֶאַסְקְה (ברומנית: Strada Domnească) הוא עורק תנועה חשוב ונודע בעיר גאלאץ, ברומניה. הרחוב התפרסם הודות לכך שנבנו לאורכו בניינים רבים בסגנון נאו-ברנקובאני, מבנים נאים מאוד. לאורך הרחוב נשתלו תרזות רבות וריח פרחיהן באביב בישם את סביבתם ימים רבים.
שם הרחוב נגזר מהמילה דומן (ברומנית Domn), שמשמעותה "אדון". בתקופה הקומוניסטית שונה שם הרחוב ל"רחוב הרפובליקה".
תיאור הרחוב
שדרה זו מהווה מין חוט השדרה של העיר ולאורכה ניצבים מוסדות חשובים של העיר. השדרה מתחילה בטיילת מצוקי הדנובה וממשיכה צפונה לאורך ארבעה קילומטרים. כבר בהתחלה נמצא בית המלון דנובה (Dunărea), שניצב בכיכר המרכזית של העיר ומולו, מעבר לרחוב ניצב בית המלון גאלאץ. כשמתקדמים צפונה, בצד שמאל של הרחוב ניצב בית המסחר הנאה ROMARTA ובצד ימין סדרה של בתי מסחר ובהם SILVA ומגיעים למערך המסחרי MODERN, החשוב ביותר בעיר. ממול, בצד שמאל נמצאת הכנסייה היוונית וקצת הלאה בית הקולנוע "רפובליקה". מעבר לרחוב נמצא משכן עיריית גאלאץ, מבנה שהוכרז אתר ארכיטקטוני. קצת הלאה יש גן קטן ובו מוצב העתק של פסל הזאבה מרומא.
בסוף המאה ה-19, במספר 14 ניצב ביתו של אחד מעשירי גאלאץ, השען והתכשיטן היהודי מוריץ הלדר (Moritz Helder), שדיבר רומנית טובה וגרמנית כשפת אם, בהיותו יליד וינה. הבית, הבנוי בסגנון רוקוקו, שנחשב אחד היפים ביותר בגאלאץ, כלל קומת קרקע, שתי קומות נוספות, צריח ושעון גדול על הגג. השעון, שתושבי גאלאץ כיוונו את שעוניהם על פיו, דייק מאוד. כשהצבא הגרמני נסוג מהאזור ב-1944, מיקשו את הבתים וכך נהרס במידה רבה גם "בית הלדר". בשנות השישים נעשה ניסיון לשחזר את המבנים היפים, שהיו ברחוב דומנאסקה ובהם גם "בית הלדר" או בכינוי האחר, "הבית עם השעון". השחזור, שנעשה במיקום אחר, נפגע על ידי הרוחות, שהפילו את אחת מצלעות הבית ועיקמו צלע נוספת.
בצד שמאל יש מבנה, שהוקם בשנים 1921 - 1929 על פי תוכנית של האדריכל גריגורה צ'רקז ושימש תחילה כהיכל הצדק, אך בהמשך הוסב למבנה הרקטור של אוניברסיטת דנובה התחתונה, בה לומדים כ-7,000 סטודנטים. בהמשך, בצד ימין יש את הבנק המסחרי של יון ציריאק ובצד שמאל משכן המרכז האזורי של עובדי מסילות הברזל - מבנה זה היה בעבר משכן מועצת העיר. בהמשך, בצד ימין, יש עוד אתר ארכיטקטוני, שמשמש כמשכן הפרפקטורה של מחוז גאלאץ. מבנה זה הוקם בשנים 1901 - 1906 על ידי האדריכל יון מינקו ויש עליו שני פסלים, של איכר ושל פועל, המייצגים את התעשייה ואת החקלאות. הפסלים נוצרו על ידי הפסל פרדריק סטורק (Frederic Storck). המבנה מערב בצורה הרמונית יסודות ברנקובאנים עם יסודות גוטיים. בתוך המבנה יש סולם מונומנטלי ואולם חגיגות עם קישוטים בסגנון הבארוק. בכיכר שלפני המבנה הוקמה ב-1996 אנדרטה המוקדשת לגיבורי המהפכה הרומנית (1989).
בסמוך לגן קטן זה נמצא המבנה של התיאטרון הדרמטי של גאלאץ. מבנה זה הוקם בתקופה שבין מלחמות העולם ורק ב-1955 הפך לתיאטרון דרמטי. המבנה בנוי בסגנון ארכיטקטוני יווני עתיק עם חזית הנשענת על שישה עמודים דוריים עם תבליט שיצר הפסל נאה קונסטנטינסקו וכולל את גיבורי הפולקלור הרומני ובהם פט פרומוס ואילאנה קוסנזאנה.
בהמשך המסלול, בבניין נאה, נמצא המשכן של העיתון המקומי Viata Libera (החיים החופשיים) והסניף המקומי של איגוד העיתונאים המקצועים. במספר 91 שוכן המוזיאון למדעי הטבע, שמכיל כ-40,000 מוצגים בעיקר מדרום חבל מולדובה. בצד ימין, בגינה קטנה, בקצה שביל, יש אנדרטה המוקדשת למרד האיכרים ברומניה ב-1907. קרוב להצטלבות עם רחוב Basarabia (בסרביה) שוכנת הפקולטה למכניקה של אוניברסיטת דנובה התחתונה. לפני הפקולטה הוצבו הפסלים של המהנדס אנגל סאליני ושל המדינאי מיכאיל קוגלניצ'אנו ואחרי 1990 נוסף גם פסל של הפוליטיקאי ברבו קטרג'יו.