cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
דקדוק גרמני
תואר השם
בניגוד לשפות הרומאניות, שמות תואר בגרמנית מוטים רק כאשר הם מקדימים את שמות העצם. לדוגמה, כאשר הם באים אחרי פעלים המביעים זהות או התהוות (כמו הפועל be באנגלית), אין להטותם, והם כמעט זהים לתואר הפועל."לא: 'Die Musik ist laute' אלא 'Die Musik ist laut' ((ה)מוזיקה רועשת) או, לעיתים רחוקות יותר, 'Die Musik ist eine laute' ((ה)מוזיקה היא אחת שרועשת)"ישנן שלוש דרגות של השוואה בַשפה: הדרגה הפוזיטיבית, דרגת היתרון ודרגת ההפלגה.
נטיית תואר השם
נטיית התארים לא תלויה רק במין, במספר וביחסה של השמות שאליהם הם מתייחסים, אלא גם במצב התוויות. הטבלה הבאה מכילה שתי דוגמאות המדגימות את כל שלוש הנטיות: כדאי לציין שאת המילה "kein" מטים לפי הנטייה של התווית הבלתי־מיידעת.
כינויי הגוף
ניתן להשתמש בכינויי הגוף מגוף שלישי כחלופה לצירופים שמניים, שכן יש להם את אותו המין, המספר והיחסה של הצירוף השמני המקורי. הדבר נכון גם לכינויי גוף אחרים.
כינוי גוף [מיקום/מיקומים] [משפט זיקה]
הערות: הכינויים החוזרים לוקחים צורות שונות רק ביחסות הנתינה והמושא הישיר בגוף שלישי (ובגוף השני בפנייה רשמית. אין הם מתחילים עם אות גדולה במקרה הזה).
פעלים
הפעלים בגרמנית מסווגים בתור פעלים רפים אם צורת העבר הפשוט שלהם נוצרת בעזרת הוספת עיצור שיני, או חזקים אם אחת התנועות שלהם משתנות במהלך ההטיה. רוב הפעלים משני הסוגים הם פעלים רגילים, אף על פי שקיימים כמה יוצאי־דופן וחריגות בהטיה. עם זאת, ספרי לימוד רבים מסווגים את הפעלים החזקים בתור יוצאי־דופן. ישנם יותר מ־200 פעלים חזקים ופעלים יוצאי־דופן בשפה הגרמנית, אבל יש נטייה הדרגתית של פעלים חזקים להפוך לפעלים חלשים.
פעלים ומבנה המשפט
בגרמנית יש 3 סוגי פעלים- פועל חזק, פועל חלש, ופועל מעורב ופועל מודאלי סיומת הפועל נקבעת לפי מספר(יחיד רבים) גוף וזמן. שמות הפועל תמיד מסתיימים בשורש+en.
פעלים פריקים
לפעלים רבים בגרמנית יש תחילית נפרדת היכולה להיפרד מהשורש. הדוגמאות להלן הן aussehen ("להיראות" או "להסתכל") ו־vorstellen ("לדמיין" או "להציג/להכיר").
התחיליות הנתיקות הנפוצות הן: ab. an. auf. aus. ein. her, hin, mit. nach, vor. zusmammen ועוד
מילות יחס
הגרמנית משתמשת במילות יחס בצורה שיכולה להיראות מוזרה לדוברי עברית, כגון בתור תחילית נפרדת שמוצמדת לפעלים. לאחר כמה מילות יחס באה יחסה מוגדת, כמו למשל לאחר מילת היחס 'bei', שהמושא שלאחריה יקבל את יחסת הנתינה.
הטבלה שלהלן מראה את היחסות שקשורות לכמה מילות יחס שהשימוש בהן רווח. <references group="ט" />
מילות יחס שיכולות לקחת גם את יחסת הנתינה וגם את יחסת המושא הישיר לוקחות את הראשונה כאשר מדובר במיקום (איפה?), ואת השנייה כאשר מדובר בכיוון (לאן?).
מיליות מודליות
משתמשים במיליות מודליות בגרמנית (Abtönungspartikel) לעיתים תכופות. המילים הללו משנות את אופי המשפט במקום להביע משמעות מסוימת כלשהי. דוגמאות למילים מהסוג הזה הן doch, mal, halt, eben, nun, schon, eh ו־ja. לחלקן יש משמעות בסיסית ומסוימת (לדוגמה: ja – "כן", schon – "כבר"), אבל כאשר משתמשים בהן בתור מיליות מודליות המשמעות הזאת איננה מתבטאת באופן ישיר.
אלכסנדר לבוט
אלכסנדר פבלוביץ' לבוט (ברוסית: Алекса́ндр Па́влович Лаву́т; 4 ביולי 1929 - 23 ביוני 2013) היה מתמטיקאי ודיסידנט סובייטי ממוצא יהודי, איש מפתח בתנועת זכויות האדם בברית המועצות.
ביוגרפיה
לבוט נולד ב-4 ביולי 1929, בנו של פבל איליץ' לבוט (1898–1979), דמות ידועה בזירה התרבותית הסובייטית בשנות ה-20. בשנת 1951 סיים את לימודיו בפקולטה למתמטיקה באוניברסיטת מוסקבה ולימד מתמטיקה בבתי ספר במוסקבה וברפובליקה הקזחית הסוציאליסטית. בין השנים 1966–1969 הוא עבד במעבדה למתמטיקה גאולוגית באוניברסיטת מוסקבה.
פעילות פוליטית
בשנת 1968, יחד עם כמה עשרות אחרים, חתם לבוט על מכתב שיצא בהגנתו של המשורר אלכסנדר גינזבורג. גינזבורג נעצר יחד עם יורי גלנסקוב איתו חיבר את הספר הלבן שתיעד את משפטם של הסופרים אנדריי סיניאבסקי ויולי דניאל. במאי 1969 הצטרף לבוט לקבוצת היוזמה להגנה על זכויות האדם, הארגון הראשון מסוג זה בהיסטוריה הסובייטית. יחד עם חברים נוספים הוא חתם על מכתב גלוי לועדת האו"ם לזכויות אדם. הוא איבד את עבודתו בנובמבר אותה שנה. מתוך 14 החותמים יחד עם לבוט, עשרה ייעצרו מאוחר יותר ויכלאו. לבוט עבד גם עבור סמיזדאט (פרסומים מחתרתיים בברית המועצות) כרוניקה של האירועים העכשוויים . הכרוניקה, שנוסדה באפריל 1968, פעלה עד 1983, והופצה ב-65 גיליונות במשך 14 שנים. הוא תיעד את הפרות זכויות האדם הנרחבות שביצעה ממשלת ברית המועצות ואת פרסומי הסמיזדאט ההולכים ומתרחבים (מאמרים פוליטיים, סיפורת, תרגומים) שהסתובבו בקרב תנועת ההתנגדות למשטר הסובייטי. כל גיליון הופק ככמה עשרות עותקים מודפסים במכונת כתיבה, הועבר לחברים ולאחר מכן שוכפל בצורה של מכתב שרשרת. לאחר שהעורך הראשי סרגיי קובליוב נעצר ב-1975 ונכלא בשל עבודתו על הכרוניקה, הפך לבוט לאחד מהעורכים הראשיים, הן כתורם והן בחיבור ובסיום התוכן של גיליונות רבים. הדבר נמשך עד המעצר שלו ב-1980. לבוט היה פעיל במיוחד בקמפיין למען הטטרים של חצי האי קרים, קבוצה אתנית שהוגלה בכוח למרכז אסיה בתקופת שלטונו של סטלין ב-1944 ולא הורשו לחזור לאחר מותו. לאחר שמוביל מאבקם פיוטר גריגורנקו גורש מברית המועצות ב-1977, לבוט הפך לאחד מאנשי הקשר העיקריים שלהם במוסקבה ואף הקדיש גיליון שלם של הכרוניקה למטרה שלהם.
דייוויד ונהם
דייוויד ונהם (באנגלית: David Wenham; נולד ב-21 בספטמבר 1965) הוא שחקן קולנוע אוסטרלי, התפרסם כפאראמיר בטרילוגיית "שר הטבעות", כדיליוס בסרט "300" ובדמותו קארל בסרט "ואן הלסינג".
ביוגרפיה
ונהם נולד בפרבר מארקוויל שבסידני, אוסטרליה. הוא בנם של קאת' וביל ונהם; לוונהם חמש אחיות ואח אחד. ונהם גדל בבית קתולי ולמד במוסד הנוצרי-קתולי "תיכון האחים".
קריירה
בשנת 2001 הופיע ונהם לראשונה בהפקה הוליוודית, כאשר גילם בדרמה מוזיקלית "מולין רוז'" דמות משנית בשם אודרי. ונהם הופיע בשנה שלאחר מכן בהפקתו של פיטר ג'קסון "שר הטבעות: שני הצריחים", כשגילם את דמותו הספרותית של פאראמיר, מפקד המשמר של גונדור.
ב-2004 הופיע ונהם במותחן האימה "ואן הלסינג", בסרט גילם את דמותו הקומית של קארל, נזיר ועוזרו המשעשע של צייד הערפדים ד"ר ואן הלסינג. ונהם הופיע גם בחלק השלישי בטרילוגיית סרטי הפנטזיה של פיטר ג'קסון "שר הטבעות: אחוות הטבעת"; בסרט גילם ונהם פעם נוספת את דמותו של פארמיר.
תפקידו ההוליוודי המשמעותי הבא היה באפוס המלחמתי האלים של זאק סניידר "300", אשר מתאר בצורה ויזואלית מרשימה את קרב תרמופילאי. בסרט גילם ונהם את דמותו של המספר ואת דיליוס, חיילו הנאמן של לאונידס הראשון מלך ספרטה (ג'רארד באטלר); בסצנה מהסרט מחזיר דיליוס את המגן של ליאונידס לאשתו, המלכה גורגו, לאחר שזה נהרג בקרב.
ב-2008 שיחק ונהם בדרמה הרומנטית "אוסטרליה". בסרט גילם את ניל פלטצ'ר, מנהל תחנת הבקר אשר זומם להשתלט על אדמותיה של גיבורת הסרט ליידי שרה אשלי. ב-2009 השתתף במותחן הפשע של מייקל מאן "אויבי הציבור".
בשנת 2013 ביים וכתב סרט קצר שנכלל באנתולוגיה "ההפיכה", המורכבת מ-18 סיפורים קצרים.
במאי 2020, פורסם ש ונהם לוהק לתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה של נטפליקס, אני אף אחת.
חיים אישיים
לוונהם שתי בנות מחברתו קייט אגניו.
בוסניה והרצגובינה במשחקים הפאראלימפיים
בוסניה והרצגובינה השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים באולימפיאדת הנכים אטלנטה (1996). עד שנת 1992, הייתה בוסניה והרצגובינה חלק מיוגוסלביה, וספורטאיה התחרו במסגרת המשלחת היוגוסלבית. במשחקי החורף לוקח בוסניה והרצגובינה חלק בכל הטורנירים מאז אולימפיאדת הנכים ונקובר (2010).
טתר
טתר (באנגלית: Tether; קוד: USDT; סימול: ₮) הוא מטבע מבוזר יציב המגובה באמצעות הדולר האמריקאי ומונפק על ידי חברת טתר לימיטד. טתר הוא המטבע היציב הראשון שהונפק אי פעם, והוא מתוכנן להיצמד לשער הדולר כך שתיאורתית כל מטבע הנכנס לסירקולציה מבוטח על ידי רזרבת כסף פיאט שוות ערך לדולר מקורי.
הרעיון מאחורי הפרויקט נראה לראשונה בספר לבן מאת ג'. ר. ווילט ב-2012 ופורסם באופן רשמי ב-2014, כאשר המטבעות המוקדמים שוחררו על גבי הבלוקצ'יין של ביטקוין ב-6 באוקטובר אותה שנה, בידי חברת הזנק השייכת לברוק פירס, ריב קולינס וקרייג סלארס.
אף על פי שההנפקה המקורית נעשתה על רשת הביטקוין, מאוחסן המטבע כיום על רשתות בלוקצ'יין רבות כאשר הריכוזים הגבוהים ביותר נמצאים על רשתות אתריום וטרון. נכון ל-2021 שווי השוק של טתר הוא יותר מ-69 מיליארד דולר.
היסטוריה
ג'. ר. ווילט תיאר בספר לבן שפרסם בינואר 2012 את האפשרות לבנות מטבעות מבוזרים חדשים על גבי הבלוקצ'יין של ביטקוין במתכונת "שכבה שנייה", ויישם את הרעיון באמצעות מטבע חדש בשם מאסטרקוין אשר הונפק בידי הארגון "קרן מאסטרקוין", אשר יותר מאוחר שינה את שמו ל"קרן אומני". הפרוטוקול המקורי של המטבע הפך לבסיס הטכנולוגי של טתר, ואחד מחבריה המקוריים של קרן מאסטרקוין, ברוק פירס, הוא מייסד-שותף בחברת טתר לימיטד. חבר נוסף, קרייג סלארס, הוא המנהל הטכני הראשי בחברה.
המטבעות הראשונים הונפקו ב-6 באוקטובר 2014 על הבלוקצ'יין של ביטקוין תחת השם רילקוין (Realcoin) בידי חברת הזנק המבוססת בסנטה מוניקה, בבעלותם של ברוק פירס, ריב קולינס וקרייג סלארס. כעבור חודש הודיע קולינס על כך ששם הפרויקט שונה לטתר. כמו כן הודיעה החברה כי היא נכנסת לשלב בטא ניסיוני, בו תתמוך בשלושה מטבעות נוספים; טתר דולר עבור הדולר האמריקאי, טתר אירו עבור מטבע האירו, וטתר ין עבור הין היפני. החברה הודיעה כי "כל אחד מהמטבעות המונפקים מגובה ב-100 אחוז כסף פיאט מקורי, וניתן לפדיון בכל זמן ועת ללא כל חשיפה לסיכון כלכלי". באתר האינטרנט הרשמי של החברה נכתב כי היא מבוססת בהונג קונג ומשרדיה נמצאים בשווייץ.
חברת ביטפינקס השיקה מסחר בטתר על גבי הפלטפורמה שלה בינואר 2015. אף על פי שנציגיה מסרו יחד עם הודעה מטעם טתר, על כך ששתי החברות הן ישויות עסקיות נפרדות, הדלפת מסמכי פרדייז בנובמבר 2017 חשפה כי פיליפ פוטר וגיאנקרלו דבסיני, שני בכירים בחברת ביטפינקס, הם אלו שייסדו את חברת טתר לימיטד החזקות באיי הבתולה הבריטים ב-2014.
אף על פי שהחברות אינן מסגירות באתרי האינטרנט שלהן או במסמכים פומביים כלשהם היכן הן מבוססות או מי בעליהן, הודעת דואר אלקטרוני מטעם רון טורוסיאן, דובר רשמי המועסק על ידי שתיהן, אשר נחשפה במסגרת ההדלפות, מצביעה כי המנכ"ל של שתי החברות הוא ז'אן לודויקוס ואן דר ולדה . על פי אתר האינטרנט של טתר, חברת טתר לימיטד נמצאת בבעלות חברת טתר לימיטד החזקות.
במשך זמן מה קיבלה טתר את הון עסקאותיה לידי חשבונות שניהלה בבנקים בטאיוואן, אשר העבירו את הכסף למקורות שונים ברחבי העולם דרך בנק ולס פארגו. ב-18 באפריל 2017 הודיעה החברה כי הגישה להעברות הכספים הבינלאומיות הללו נחסמה. יחד עם חברת ביטפינקס הגישה תביעה משפטית כנגד ולס פארגו בבית המשפט המחוזי של קליפורניה, אולם משכה אותה חזרה כעבור שבוע.
בין ינואר 2017 לספטמבר 2018 גדל שווי כמות המטבעות שבסירוקלציה מ-10 מיליון ל-2.8 מיליארד דולר. בתחילת 2018 היה המטבע אחראי ל-10 אחוז מנפח מסחרו של מטבע הביטקוין, אולם עד לאמצע השנה גדל מספר זה ל-80 אחוז. חוקרים מציעים כי הונאת קריפטו הדומה להרצת מניות אשר עירבה שימוש במטבעות טתר הייתה אחראית לחצי מעליית ערכו של הביטקוין ב-2017.
מחירו של המטבע נפל ל-0.88 דולר ב-15 באוקטובר 2018 בשל סיכון אשראי שנוצר לאחר שסוחרים בביטפינקס החליפו סכום מטבעות טתר גבוה בתמורה לביטקוין, ובכך העלו את מחירו. סוכנות הידיעות בלומברג דיווחה ב-20 בנובמבר אותה שנה כי חוקרים פדרליים בוחנים את האפשרות שמטבעות טתר שומשו בכדי לשנות את ערכו של הביטקוין.
התובעת הכללית של מדינת ניו יורק לטישה ג'יימס הגישה תביעה נגד ביטפינקס באפריל 2019 בגין שימוש ברזרבת הגיבוי של טתר על מנת לכסות הפסדים בגובה 850 מיליון דולר. לפי התביעה לא הצליחה החברה להשיג יחסים בנקאיים נורמלים ולכן הפקידה יותר ממיליארד דולר באמצעות מערכת תשלומים פנמית בבעלות תאגיד קריפטו קפיטל. הכספים עורבבו לכאורה בין הון החברה ובין הפקדות הלקוחות, ולא נחתם כל חוזה בין החברה לקריפטו קפיטל. בהסדר שנחתם בפברואר 2021 הסכימו ביטפינקס וטתר לשלם קנס בגובה 18.5 מיליון דולר.
האשמות
כתבי סוכנות הידיעות בלומברג אשר בדקו האשמות שהועלו כנגד מניפולציית מחירים על גבי זירת המסחר של חברת קראקן מצאו ראיות התומכות בהאשמות אלו; הוראות מסחר קטנות וגדולות הגורמות לעליית ערכם של נכסים ומטבעות מבוזרים, וכן "הוראות מסחר בגדלים ספציפיים, רבות מהן עד לרמת מספרים עשרוניים, כאשר חלקן חוזרות בדפוס עקבי". ייתכן כי הוראות אלו שימשו כסימנים ללקוחות או בוטים המלבינים מסחר.
על פי האתר הרשמי של טתר, מטבעות חדשים מונפקים בתמורה לרכישות באמצעות דולרים, או נפדים על ידי זירות מסחר ושותפים מוסמכים אשר אינם מבוססים בארצות הברית. העיתונאי ג'ון אוונס מסר כי לא הצליח למצוא דוגמאות פומביות לרכישות של מטבעות טתר חדשים ב-2018.
מנכ"ל ביטפינקס וטתר, ואן דר ולדה, הכחיש את ההאשמות שהופנו כלפי החברות בגין מניפולציית מחירים; "ביטפינקס וטתר אינן, ומעולם לא היו, מעורבות בשום צורה במניפולציית שוק או מחירים. הנפקת מטבעות טתר אינה יכולה לשמש בכדי להעלות את מחיר הביטקוין או כל מטבע אחר הנסחר בביטפינקס".
צו זימון משפטי הוגש בפני טתר וביטפינקס ב-6 בדצמבר 2017 בידי הסוכנות למסחר בנגזרים של ארצות הברית. צו דומה נשלח לאודיטור של טתר, חברת פרידמן (שותפות מוגבלת). באותה תקופה דווח כי בנק נובל בפוארטו ריקו ניהל את הפעילות הכספית של חברת תטר ובשל כך השתמש בשירותי המשמורת של בנק ניו יורק מלון. נכון לאוקטובר 2018, הציע הבנק את עצמו למכירה ועצר כל קשר עסקי עם טתר, ביטפינקס או בנק ניו יורק מלון. אף על פי שביטפינקס אינה מחזיקה בשירותים הבנקאיים הנחוצים בכדי לקבל הפקדות כספיות של דולרים אמריקאים, הכחישה את היותה פושטת רגל.
חברת טתר הודיעה על הקמת שותפות עסקית חדשה עם בנק דלטק המבוסס באיי הבהאמה בנובמבר 2018, ופרסמה מכתב מידי הבנק המצהיר על הפקדה שנעשתה בידיה בגובה 1.8 מיליארד דולר. דובר הבנק סירב להתייחס לנושא כשנשאל על כך בידי כתבי בלומברג.
במהלך חקירה שנערכה על ידי הסוכנות למסחר בנגזרים ומחלקת המשפטים של ארצות הברית בדבר מניפולציית מחירים עזב פיל פוטר, מנהל אסטרטגי בכיר בביטפינקס וסמנכ"ל בטתר לימיטד, את משרותיו בחברות אלו ב-2018. סוכנות בלומברג מסרה כי ב-20 בנובמבר הודיעו הרשויות על המשך החקירה אשר תתמקד בטתר ובביטפינקס.
ביטחונות ונזילות
חברת טתר מסרה כי בכוונתה לשמור את כל הכספים המתקבלים בידיה על מנת שתוכל לפדות את המטבעות המבוזרים שמסרה ללקוחותיה על פי דרישתם, על אף שכשלה לפדות את כל הבקשות שהוגשו בפניה ב-2017. החברה הציעה לחשוף את כל החזקות הגיבוי שלה באמצעות תשקיף חיצוני, אולם טרם עשתה זאת. בינואר 2018 הודיעה כי הקשר העסקי עם אודיטור החברה תם.
מטבעות בשווי 31 מיליון דולר נגנבו מטתר בנובמבר 2017. בחינה של היומן המבוזר של ביטקוין גילתה קשר מסוים בין הגניבה ובין הפריצה לבורסת ביטסטאמפ ב-2015. בתגובה לפריצה השהתה טתר את המסחר במטבע, והודיעה כי תוציא לפועל תוכנה חדשה אשר תיישם פיצול (מזלג) שיזהה את כל המטבעות שנגנבו בפריצה ויהפוך אותם לבלתי ניתנים למסחר. ב-19 בדצמבר הודיעה החברה כי השיבה את המסחר במטבעותיה על כנו וכי תתחיל לטפל בהוראות מסחר ממתינות.
רזרבת גיבוי
מבקר אינטרנטי העונה לכינוי "Bitfinex'ed" העלה מספר שאלות בנוגע לקשר הקיים בין החברות ביטפינקס וטתר ב-2017, והאשים את ביטפינקס ב"הנפקת מטבעות קסם מתוך האוויר". בספטמבר אותה שנה פרסמה טתר תזכיר מידי משרד רואי חשבון המצהיר כי המטבעות המונפקים בידיה מגובים באופן מלא ומוחלט באמצעות רזרבת דולרים אמריקאיים. עם זאת, עורך הדין לואיס כהן מסר בניו יורק טיימס כי הדרך בה התזכיר מנוסח אינה מחייבת או מוכיחה באופן מלא כי המטבעות אכן מגובים.
ב-15 באוקטובר 2021 פורסם כי חברת טתר תשלם קנס בסך 41 מיליון דולר לסוכנות למסחר בנגזרים של ארצות הברית בגין מסירת טענות שווא המטעות באמירתן כי מטבעותיה של החברה מגובים באופן מלא על ידי רזרבת דולרים. ב-19 באוקטובר הציעה חברת המחקר הפיננסי הינדנבורג פרס כספי בסך מיליון דולר עבור כל מידע אמיתי המשקף את ביטחונותיה והפקדותיה של טתר, או כל פרט אחר אשר עשוי להוכיח האם נכסיה באמת מגובים.
שניי גריימס
שניי גריימס-ביץ' (באנגלית: Shenae Grimes-Beech; נולדה ב-24 באוקטובר 1989) היא שחקנית קנדית, אשר התפרסמה תחילה בשל תפקידה בתור דארסי אדוארדס בסדרת הנעורים "דגראסי: הדור הבא" (2004–2008) ולאחר מכן בתור אנני וילסון בסדרה "90210" (2008–2013), ולאחרונה בתור הבלשית ג'קלין "ג'קי" קופר בסדרה המשטרתית "חוקרות בשטח" (2018).
ביוגרפיה
שניי גריימס נולדה ב-24 באוקטובר 1989 בטורונטו, אונטריו, קנדה. יש לה שלושה אחים; איידן, ליאם ומאיה.
היא למדה תחילה בתיכון פורסט היל (אנ'), ולאחר מכן עברה ללמוד ב-"City Academy", בית ספר פרטי בשנתיים האחרונות שלה בתיכון. למדה באותו בית ספר יחד עם הראפר דרייק, מי שלימים כיכב לצדה בסדרה דגראסי - הדור הבא.
קריירה
בשנת 2004 הצטרפה לצוות השחקנים בעונה הרביעית של סדרת הנוער הקנדית "דגראסי - הדור הבא", כדארסי אדוורדס, ובשנת 2006 נהייתה לשחקנית ראשית בסדרה. ב-2008 היא עזבה את הסדרה ואת קנדה למען גילום הדמות אנני וילסון בסדרה האמריקאית של רשת CW "90210", הספין אוף של "בברלי הילס 90210". כמו כן, בשנת 2008 הופיעה בסרטי הטלוויזיה "דמיין את זה" ברשת ABC Family ו"כוכבת בתיכון" בערוץ לייפטיים.
ב-2009 דורגה על ידי מגזין פיפל במקום הראשון ברשימת "הנשים היפות ביותר ללא איפור". בנוסף, הופיעה בקליפ לשיר "All You Did Was Save My Life" של להקת הרוק Our Lady Peace.
בשנת 2010 גריימס כתבה, שרה וערכה את הקליפ לשירה "my self and I", בו מופיע ראיין אגולד ששיחק לצדה ב-90210. כמו כן הופיעה בווידאו קליפ של פרדי וונג, "Gun Size Matters".
ב-2011 הופיעה בסרט האימה "צעקה 4", ולקחה שישה שבועות התמחות במגזין Teen Vogue, שפועל בניו יורק. סיפרה שתמיד חלמה להיות עורכת מגזין אופנה.
ביימה את הקליפ לשיר "?Are You Happy Now" היוצא נגד בריונות.
בשנת 2013 כיכבה בתפקיד הראשי בסרט "Sugar", העוסק בחייה של דוגמנית המתגוררת בלוס אנג'לס.
מרקובי קולי
מרקובי קולי או מגדלי מרקו (במקדונית: Маркови Кули; בסרבית: Маркове куле) נמצא כ-2.25 ק"מ צפון-מערבית מפרילפ, מקדוניה הצפונית, ומעט מעל הכפר וארוש . מרקובי קולי, הקרוי על שמו של הנסיך הסרבי מימי הביניים, הנסיך מרקו, ממוקם על גבעה ומוקף במדרונות תלולים המכוסים אבני גרניט דקות.
שניי גריימס
קריירה
בשנת 2018 כיכבה בתפקיד הראשי בתור הבלשית ג'קלין "ג'קי" קופר בסדרת הדרמה המשטרתית "חוקרות בשטח" מבית רשת הטלוויזיה הקנדית CTV.
חיים אישיים
במאי 2012 גריימס החלה לצאת עם הדוגמן והמוזיקאי האנגלי ג'וש ביץ׳ (אנ'). בדצמבר 2012, הודיעה גריימס שהיא וביץ' מאורסים. הם נישאו ב-10 במאי 2013 בעיירה אשפורד אנ'), קנט, אנגליה. בתם הראשונה נולדה בספטמבר 2018. בנם השני, נולד באוגוסט 2021.
מרקובי קולי
תכונות
במהלך המחקר הארכאולוגי שבוצע במרקובי קולי, נמצו שרידים שהצביעו על קיומו של היישוב העתיק הקדום קרמיה. בתקופה הרומית, הורחב היישוב קרמיה לכיוון דרום-מערב, עובדה שהועלתה על ידי מספר קישוטים משיש של בזיליקת נוצרית קדומה.
חומת ההגנה של מרקובי קולי מתוארכת למאה ה-13 וה-14. עובי הקירות של חומת ההגנה הן בעומק של כמטר. מעל המגדלים הייתה מרגמה עשויה מאבן גיר. האזור התחתון של חומת ההגנה היה מורכב משורת קירות קצרים שנמשכו בקו שבור. על פי חלק מהממצאים ההיסטוריים, עד החלק השני של המאה ה-14 ואפילו מאוחר יותר, מצודה זו הוגנה על ידי 40 חיילים בלבד.
שניי גריימס
חיים אישיים
ב-20 בדצמבר 2019, גריימס הודיעה בעמוד האינסטגרם שלה שהיא הפכה לאזרחית אמריקאית, וכעת היא מחזיקה באזרחות קנדית-אמריקאית כפולה. גריימס היא אתאיסטית.
מרקובי קולי
תכונות
באזור המערבי של מרקובי קולי, נמצאו קברים שננעצו בסלע. במאה ה-14, שימש אזור זה מקום מפלט זמני של האוכלוסייה המקומית מפני פשיטות טורקיות.
שניי גריימס
חיים אישיים
שהתה ביפן בזמן שהתרחשו שם צונאמי ורעידות אדמה. בעקבות האירועים היא החלה בקמפיין Spread The Heart שמטרתו לתמוך בשורדי רעידת האדמה והצונאמי בסנדאי.
מרקובי קולי
תכונות
במרקובי קולי, קיימים גם פסלים שדומים לבעלי חיים שונים כמו למשל אריה, צב ופיל (יש הטעונים כי הפסל בכלל דומה לחסידה). יש המאמינים כי פסלים אלו שימשו חלק חשוב בטקסי הדת של העמים הקודמים שישבו באזור.
לאחר מותו של הנסיך מרקו ב-1395, מרקובי קולי נכבש על ידי האימפריה העות'מאנית במאה ה-14. בזמן זה, תושבי היישוב לשעבר, קרמיה, עברו ליישוב החדש וארוש. היישוב החדש הופרד למספר רבעים, ולכל אחד מהרבעים הייתה כנסייה.
בכבלי אנוש (סרט, 1934)
בכבלי אנוש (באנגלית: Of Human Bondage) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1934 המבוסס על רומן בשם זה מאת סומרסט מוהם משנת 1915.
בתפקידים הראשיים מככבים לסלי הווארד שהיה אז כבר מפורסם ובטי דייוויס שלא הייתה מפורסמת. הסרט הזה הקפיץ את הקריירה שלה והיא גם זכתה עבור משחקה בו במועמדות לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר.
יוצרי הסרט נאלצו לשנות את התסריט בהתאם לקוד הייז. לפי הספר היה על דייוויס לשחק בתפקיד זונה שנכנסה להריון מחוץ לנישואים ומתה מעגבת. במקום זה שונה התסריט למלצרית שהרה לאחר נישואים ומתה לבסוף משחפת.
הספר, שיש בו יסודות אוטוביוגרפיים, מתאר גבר הקשור לאשה בכבלי אהבה אנושיים ובלתי מובנים למרות היחס המבזה שלה כלפיו.
תקציר העלילה
פיליפ קארי (לסלי הווארד) הוא סטודנט בריטי לציור בפריז. לאחר שהמורה שלו אומר לו הוא חסר כישרון, הוא מחליט לחזור ללונדון וללמוד רפואה. הוא ביישן ומוטרד בעיקר מנכותו המתבטאת בצליעה בגלל רגל קלוטה.
הוא מתאהב במילדרד רוג'רס (בטי דייוויס), מלצרית בבית תה אך היא מתעלמת מחיזוריו ומתנהגת אליו בגסות. למרות זאת הוא חושב עליה כל הזמן בדמיונו ונכשל בגלל זה בבחינות. כאשר הוא מציע לה נישואים היא מבשרת לו שהיא עומדת להתחתן עם אדם עשיר המבקר אף הוא בבית התה.
פיליפ מתחיל ידידות עם נורה (קיי ג'ונסון) אבל בשלב שהקשר ביניהם מתהדק, מופיעה מילדרד עם תינוקת ואומרת שבעלה נטש אותה. פיליפ מרחם עליה, מנתק קשר עם נורה ותומך כספית במילדרד.
פיליפ נאלץ להפסיק את לימודיו ונאלץ לעבוד כמוכר בחנות. לאחר זמן הוא מקבל מכתב המודיע לו כי דודו נפטר והשאיר כסף המאפשר לו לסיים את לימודי הרפואה. הוא מתיידד בבית החולים עם אחד החולים המזמין אותו לביתו שם מתיידד פיליפ עם בתו, סאלי (פרנסס די). הוא עובר ניתוח מוצלח לתיקון הרגל הקלוטה, דבר המגביר את ביטחונו העצמי.
פיליפ מקבל פתק ובו כתובתה של מילדרד. הוא מגיע לחדרה ורואה שמצבה חמור. הוא מאבחן שחפת והיא אומרת לו שהתינוקת מתה. הוא שולח אותה לבית חולים אך היא מתה כעבור זמן קצר. כעת נפגש פיליפ עם סאלי ואומר לה שהשתחרר מהכבלים שקשרו אותו למילדרד, מבקש את ידה והיא נענית לו.
רותי תמיר
רותי תמיר (נולדה ב-12 באוגוסט 1967) היא שחקנית, פנטומימאית, במאית ויוצרת תיאטרון.
ביוגרפיה
רותי תמיר נולדה בתל אביב לאביגדור תמיר (לשעבר טיטנשניידר, יליד 1934) וגבריאלה טימן (2015-1933), והיא הצעירה בין שתי בנות. סבה מצד אימה היה מייסד ושחקן תיאטרון המטאטא יעקב טימן. בכיתה א' החלה ללמוד מחול. בגיל 10 החלה ללמוד בבית ספר למחול בת דור בתל אביב, ועד מהרה התקבלה למסגרת לימודי RAD (טכניקת בלט קלאסי) עם המורה דליה קושט, וקיבלה מלגת לימודים במשך שנתיים לשיעורים פרטיים אצל סיקי קול, שלימדה את הטכניקה של מרתה גרהם. בשנת 1981, בהיותה בת 14, עברה עם משפחתה להתגורר במיאמי, פלורידה, בארצות הברית.
ארצות הברית
בשנת 1983 התקבלה לבית ספר לאומנות Performing And Visual Arts Center) PAVAC) - מרכז לאמנויות הבמה, שם למדה במגמה משולבת תיאטרון ומחול, לאחר שעות לימודי הליבה בבית הספר התיכון. במהלך לימודיה גילתה את עולם הפנטומימה. בתום לימודיה בתיכון ב-1985, המשיכה תמיר ללימודי משחק ב-Miami Dade College, שם הייתה תלמידתם של ברברה לאורי וג'ון פריור. ב-1986 הפסיקה זמנית את לימודי המשחק, כדי להופיע במסגרת תיאטרון "Florida Shakespear Festival". במקביל, הופיעה גם בתיאטרון "Coconut Grove Playhouse" בהצגה "בית ברנרדה אלבה" בתפקיד "אדלה".
ב-1987 חזרה ללימודים בקולג', והחל מאותה שנה נסעה מדי קיץ במשך שלוש שנים, ללמוד פנטומימה קלאסית על פי מרסל מרסו, בקורס קיץ בבית הספר הפרטי של גרג גולדסטון (Gregg Goldston) באוהיו. בשנת 1989 סיימה במיאמי דייד קולג' תואר Associate in Arts) AA) בתיאטרון, ומיד המשיכה ללמוד ב-Florida International University. בשנת 1990 שיחקה בתאטרוני פרינג': תיאטרון "ACME Acting Company" בהצגה "היער" של דייוויד מאמט, ובתיאטרון "Tackle Cheap Theater" ב"עכברושים" של ישראל הורוביץ.
בשנת 1991 סיימה תואר ראשון בתיאטרון באוניברסיטה הבינלאומית בפלורידה. באותה שנה יצרה את הצגת הילדים הראשונה שלה, "The Living Story Book", הצגה לשני שחקנים, ששילבה פנטומימה וטקסט בנושא משלים. באותה שנה גם הופיעה במיאמי עם להקת המחול RDT) Renascent Dance Theatre) במופע המחול "The Wall" - מופע רוק בלט, מחווה לתקליט "The Wall" של להקת פינק פלויד, בו יצרה שלושה קטעי תיאטרון פיזי אשר שילבו מחול, תיאטרון ופנטומימה, לתפקיד שגילמה - "Bleeding Hearts".
בשנת 1991 נסעה לפריז, צרפת, ולמדה במשך שנה וחצי אצל סטיבן וואסון וקורין סואום (Corinne Soum) מ"תיאטרון המלאך המשוגע" (Theatre de l'Ange Fou)  את הטכניקה של המאסטר אטיין דקרו, "Corporeal Mime", אשר התמקד בתיאטרון פיזי. בשנת 1993 חזרה לארצות הברית. היא התגוררה בניו יורק, שם עבדה עם להקות התיאטרון הפיזי "Margolis Brown Adaptors Company" ו-"Pink Inc. Movement Theater Company", שיצרו בהשראת האסכולה של דקרו. בניו יורק גם יצרה שלושה מופעי תיאטרון פיזי קצרים, איתם הופיעה בתאטרוני פרינג'. בשנת 1996 חזרה לישראל.
ישראל
לאחר ששבה לישראל, העלתה תמיר בתיאטרון צוותא, במסגרת הופעות של ההרכב "רפלקס" של המלחינה קרן רוזנבאום, את "זה תלוי" (1996) - מופע תיאטרון פיזי של מונולוג ותנועה, ו"אין קול ואין עונה" (1997) – קטע הבעה ללא מילים. באפריל 1997 העלתה במסגרת "גוונים במחול" במרכז סוזן דלל את "איגרוף", יצירה לשלושה שחקנים (תמיר, באט ווגט השווייצרי ופבריס אבנו הצרפתי). המופע הוצג במשך שלוש שנים במרכז הפרינג' של בית ציוני אמריקה.
בשנת 1999 יצרה כוריאוגרפיה ותנועה להצגות הילדים "מתקן החלומות" ו"אצבעונית" (בהפקת תיקי מילשטיין), כמו גם עבור ההצגה "מלחמת אחים" של צעירי הבימה, בבימויו של אילן רונן. באותה שנה העלתה את "בובי וגוני" (עם גבריאל הדר) במסגרת פסטיבל חיפה להצגות ילדים, הצגה ששילבה משחק ללא מילים ופנטומימה. באותה שנה העלתה גם את המופע לילדים "פנטומימה פה".
ב-2002 העלתה את "אושר!", מופע תיאטרון פיזי לאשה ובובה, איתו הופיעה בתיאטרון תמונע וגם בתיאטרון "Holstenwall" בהמבורג, גרמניה (2003). המופע מדבר על אישה המתחתנת עם בובה ומחליטה שעדיף כך מאשר להיות לבד. ב-2004 העלתה את "מימה נטו", מופע פנטומימה מלא למבוגרים, ואת "הראשים", מחזה אבסורד קצר, אותו כתבה יחד עם עפרה הופמן, בבימויו של אייל נחמיאס, עבור פסטיבל תיאטרון קצר בצוותא. המחזה אף תורגם והוצג פעם אחת בצרפתית. לאחר הצגה זאת, התמקדה תמיר בהוראה של פנטומימה ותיאטרון פיזי במסגרות שונות, ובהן בית ספר למשחק "הדרך" ו"אספקלריא".
ב-2007 יצרה יחד עם רן פלג, דוקטור להוראת המדעים באמצעות תיאטרון ומורה לפיזיקה, שהיה גם תלמידה לפנטומימה בבית הספר לתיאטרון פיזי "תיאטרון הגוף", את ההצגה המדעית "מה פתאום אטום", שהופיעה במשך כשנתיים במוזיאונים למדע ובסל תרבות ארצי. לאחר מכן יצרה עם פלג גם את "רובוט ואני", שהוזמנה על ידי מוזיאון מדעטק בחיפה להופעות בתערוכת הרובוטים במוזיאון 2010. בשנת 2010 העלתה תמיר גם את המופע הספרותי "ספר, אשה, בית", בעקבות דמויותיו של ש"י עגנון, שאומץ על ידי תיאטרון אורנה פורת. למשך 8 שנים, ומאז ההצגה ממשיכה להופיע ברחבי הארץ, ובקפה תיאטרון הקאמרי. ב-2011 העלתה את מופע הפנטומימה "מאחורי המילים". ב-2012 העלתה את ההצגה לילדים "ארבעה משלים ומלכה", המשלבת טקסט ופנטומימה ומוצגת הן בעברית והן באנגלית (ארז שפריר ובובי לאקס בתפקיד קולו של הכרוז). בשנת 2013 זכתה תמיר בפרס השחקנית הטובה ביותר מטעם אמ"י (איגוד אמני ישראל) עבור הצגה זאת. ההצגה הופיעה בפסטיבל הבינלאומי להצגות לילדים במקדוניה, "ביטולינו" 2015, בו זכתה בפרס ההצגה הטובה ביותר (Grand Prix). באותה שנה הופיעה ההצגה גם בפסטיבל "קורצ'אק" בוורשה. ב-2016 הופיעה עם ההצגה בפסטיבל "גברוש" (Gavrosh) במוסקבה, ב 2017 תמיר נסעה למסע הופעות בסין (שנחאי, בייג'ינג וננטונג) וקוריאה הדרומית (סיאול ועוד), וב-2019 נסעה להופעות בקפריסין.
בשנת 2014 יצרה עבור קבוצת הנוער של מרכז נורית קציר לתיאטרון בירושלים את המופע הקצר "דביק" לפסטיבל עכו. באותה שנה יצרה לקבוצה זו פסל קבוצתי שהועלה בפסטיבל הפסלים רחובות 2014. הפסל, שנקרא "קרקס", זכה בפרס המקום השלישי בפסטיבל. תמיר כתבה יחד עם גדעונה רז את ההצגה "ג'וחא והמוזה שלו" (2014), שבוימה על ידי נורמן עיסא בתיאטרון אלמינא, בה גם שיחקה את תפקיד המוזה - תפקיד ללא מילים.
בשנת 2019 עיבדה למחזה (יחד עם גבריאל הדר), ביימה ושיחקה בהצגה "אורח בא לדב" (על פי הסיפורים באותו שם מאת בוני בקר). ההצגה, בהפקת תיאטרון המדיטק, השתתפה בפסטיבל חיפה להצגות ילדים באותה שנה. ההצגה זכתה בפרס ההצגה הטובה ביותר לגיל הרך לשנת 2020 מטעם "אסיטז ישראל" (אסיטז' Assitej ארגון התיאטראות הילדים העולמי)
בשנת 2020 כתבה וביימה את ההצגה "ספר השיאים של פוז" (על פי סיפרו באותו שם של דויד גרוסמן), בהפקת תיאטרון המדיטק.
בשנת 2021 יצירה והופיעה בהצגה "איפה גוגו", הצגת יחיד, בה נעשה שימוש מועט במילים ואשר עוסקת בחיפוש ובתקווה.
טלוויזיה וקולנוע
ב-1997 שיחקה תמיר בסדרה ללימוד אנגלית "Take Five" של הטלוויזיה החינוכית, בתפקיד "גריי". בשנים 1999–2000 הגישה בערוץ הופ! את התוכנית "1,2, הופ!", בה ערכה משחקי פנטומימה לילדים.
כמו כן, הופיעה תמיר גם בפרסומות: נורופן (2014) לבנת פורן (2015) מפעל הפיס (2021) צ'יטוס (2022) ומקדונלד'ס (2022).
ב-2017 השתתפה בסרטו של שמוליק מעוז, "פוקסטרוט".
ב-2018 השתתפה בסדרה "בשבילה גיבורים עפים" סדרה בבימויו של עמרי גבעון, בתפקיד אמא של הדמות הראשית (נינט טייב).
ב-2019 הופיעה בתפקיד רופאה בסדרת הרשת "משיח", שנוצרה על ידי אודי כגן ודנה פוליג, וגם בתפקיד מנחה בסדנת כתיבה בסדרה "בת אל הבתולה", בבימויו של עופר ויצמן.
ב-2021 השתתפה בתפקיד הבלנית בסרט "יותר ממה שמגיע לי" של פיני טבגר, בתפקיד רחלי הגננת בסדרה צומת מילר (עונה 4), בתפקיד ציפי השכנה בסדרה שבאבניקים (עונה 2), ובתפקיד אורח כפנטומימאית בתוכנית פרפר נחמד בכאן חינוכית.
דג'יהאד ביזימאנה
דג'יהאד ביזימאנה (בקינירואנדה: Djihad Bizimana; נולד ב-12 בדצמבר 1996 בגיסאניי שברואנדה) הוא כדורגלן רואנדי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת דיינזה מליגת המשנה הבלגית ובנבחרת רואנדה.
ואסלנד-בוורן
ב-26 בפברואר 2018 חתם ביזימאנה בוואסלנד-בוורן מליגת העל הבלגית. ב-28 ביולי הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 2-2 נגד זולטה ורכם במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת. הוא שיחק במועדון במשך שלוש עונות, בהן ערך 43 הופעות ליגה.
דיינזה
לקראת עונת חתם ביזימאנה בדיינזה מליגת המשנה הבלגית. ב-13 באוגוסט 2021 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד ליירסה במסגרת המחזור הראשון בליגה.
נונאטאק סימפסון
נונטאק סימפסון (באנגלית: Simpson Nunatak) הוא נונטאק, בחצי האי טריניטי, באזור ארץ גרהאם, בצפון מערב חצי האי האנטארקטי, שבאנטארקטיקה.
נונאטאק סימפסון ממוקם לגדתו הדרומית של קרחון אייטקנהד.
גובהו של נונאטאק סימפסון 1,165 מטרים מעל פני הים.
מקור השם
שמו של הנונאטאק ניתן לו על ידי הועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה (UK-APC).
הנונאטאק נקרא עם שם יו וו. סימפסון (Hugh W. Simpson), שהיה חבר במשלחת חקר רמת דטרויט (Detroit Plateau reconnaissance party) מטעם סקר שטחי חסות איי פוקלנד (FIDS); משלחת אשר יצאה מבסיס מפרץ התקווה בשנת 1957.
יהודה עוזיאל (השני)
רבי יהודה עוזיאל השני (נפטר בשנת ה'שס"ד - 1604 בערך), מגדולי הרבנים של קהילת המגורשים בפאס שבמרוקו ומחבר הספר "בית העוזאלי".
ביוגרפיה
רבי יהודה נולד לרבי שמואל עוזיאל למשפחת מגורשים בעיר פאס שבמרוקו בה התחנך. נשא לאישה את בתו של החכם יצחק פלייאג'י הנזכר בתקנות המגורשים. שימש כאב בית הדין. בין השאר כיהן לצד הדיינים: רבי אהרן אבן חיים, רבי וידאל הצרפתי, רבי ישעיה בקיש, רבי שמואל אבן דנאן, רבי שמואל בן חביב, ורבי שאול סירירו. בית דינו יצר תקנות שהשתמרו בין "תקנות המגורשים" ומספרן עולה על אלה שהותקנו בבתי הדין שקדמו לו. עד לשנת ה'שס"ג (1603) הוא חתם על תקנות ופסקי דין ובשער הספר של דרשותיו בשם "בית העוזאלי" שיצא בשנת ה'שס"ד (1604) הוא כבר אינו בין החיים.
ארכיטקט תוכנה
ארכיטקט תוכנה (באנגלית: software architect) הוא מתכנת בכיר העוסק בארכיטקטורת תוכנה. הארכיטקט המקבל החלטות הנוגעות לעיצוב תוכנה ברמה הגבוהה (high-level), ותפקידו להכתיב סטנדרטים טכניים לגבי טכניקות תכנות, כלים, תשתיות תוכנה ופלטפורמות מחשוב.
התפקיד של ארכיטקט התוכנה החל להתגבש עם התרחבות השימוש בתכנות מונחה-עצמים, בשנות התשעים המאוחרות של המאה ה-20, ובתחילת שנות האלפיים. תכנות מונחה-עצמים איפשר ליצור יישומים גדולים ומורכבים מאי פעם, מה שבתורו הצריך יותר תכנון ופיקוח ברמה הגבוהה. כמו כן, עם צמיחת הפופולריות של שימוש בארכיטקטורה רב-שכבתית בפיתוח תוכנה, גדל מספר האפשרויות השונות שבהן ניתן לממש יישומים. בעקבות התרחבות זאת, גדל במידה ניכרת גם הסיכון שפרויקט לפיתוח תוכנה ייצור בטעות מוצר "חדש", אשר למעשה כבר היה קיים קודם. גורמים אלה הביאו לצורך בתפקיד החדש, של "ארכיטקט תוכנה" בפרויקטים גדולים של פיתוח תוכנה.
תחומי אחריות
תחומי האחריות של ארכיטקט תוכנה כוללים:
כדי לבצע משימות אלה בצורה יעילה, ארכיטקט תוכנה נעזר לעיתים קרובות בכלים או במודלים ומערכות סמלים סטנדרטיות כדוגמת ה-(Unified Modeling Language (UML ובמושגים של תכנות מונחה-עצמים על מנת לייצג את מבנה המערכות. UML הפכה לכלי חשוב עבור ארכיטקטי תוכנה לצורך הסבר התכנון הכללי של המערכת למפתחים ולחברי צוות אחרים, בדומה לשרטוטים שבהם משתמשים אדריכלים (ארכיטקטים של בניין).
הטרופלקסיביליות
הטרופלקסיביליות (באנגלית: Heteroflexibility, "גמישות לגבי הטרוסקסואליות") היא צורה של נטייה מינית או התנהגות מינית מצבית המאופיינת בפעילות הומוסקסואלית מינימלית כאשר הנטייה העיקרית היא הטרוסקסואלית, ושונה מביסקסואליות. היא אופיינה כ"בעיקר הטרוסקסואלית". על אף שלעיתים משווים אותה לבי-קיוריוסיטי על מנת לתאר רצף רחב של נטיות מיניות בין הטרוסקסואליות וביסקסואליות, יש כותבים שמייחדים את ההטרופלקסיביליות כהיעדר רצון להתנסות במיניות מסוימת, להבדיל מן השם "בי-קיוריוס" שמשתמע ככזה שמתאר אדם שיש לו רצון להתנסות באותה המיניות. המצב המקביל, בו הנטייה העיקרית היא הומוסקסואלית והפעילות ההטרוסקסואלית היא המינימלית, נקרא הומופלקסיביליות.
שכיחות
סקרים שנערכו ברחבי ארצות הברית וקנדה מראים כי 3 עד 4 אחוזים מבני הנוער הזכרים, שניתנה להם הבחירה לבחור את המונח שמתאר בצורה הטובה ביותר את רגשותיהם, תשוקותיהם והתנהגויותיהם המיניות, בחרו ב"לרוב" או "בעיקר" הטרוסקסואל. בעוד "100% הטרוסקסואל" הייתה הזהות שהכי הרבה תלמידים בחרו, "בעיקר הטרוסקסואל" הייתה במקום השני במספר הבוחרים. מתוך 160 הגברים שתושאלו במחקר שהתקיים בין השנים 2008 ל-2009, כמעט אחד מכל שמונה אנשים דיווחו על משיכות, פנטזיות והתאהבויות כלפי בני אותו המין. לרוב רגשות אלה היו קיימות מאז התיכון, ואצל אחרים אחדים הן התפתחו לאחר מכן. ובמדגם לאומי של גברים צעירים שגילם הממוצע הוא 22, שיעור ה"בעיקר סטרייט" גדל כאשר הם השלימו את הסקר לאחר שש שנים. אחוז גבוה עוד יותר מהגברים הצעירים שסיימו את לימודיהם בתיכון בארצות הברית ובכמה מדינות אחרות (ביניהן ניו זילנד ונורווגיה) בחרו באותה צורה.
מאמר סקירה אנליטי שבחן את החוויות והמשמעויות של מפגשים מיניים עם בני אותו המין בקרב גברים ונשים שמזדהים כהטרוסקסואלים מצא כי חלק ניכר ממפגשים אלה מתרחשים בקרב מי שמזדהים כהטרוסקסואלים. השכיחות של מיניות הומוסקסואלית בקרב גברים ונשים המזהים כהטרוסקסואלים אינה אוניברסלית. 13.6% מהנשים ו-4.6% מהגברים דיווחו על משיכה לבני אותו מין, בעוד ש-12.6% מהנשים ו-2.8% מהגברים חוו בשלב מסוים מפגש מיני שכזה. ממצאים מנתוני National Survey of Family Growth בין השנים 2011 ל-2015 חשפו תובנה נוספת לגבי מידת הנוכחות של משיכה והתנהגות הומוסקסואלית בקרב אנשים שמזהים כהטרוסקסואלים. הם מצאו כי 61.9% מהנשים ו-59% מהגברים בעלי משיכות הומוסקסואליות הזדהו כהטרוסקסואלים. באופן דומה, 65.2% מהנשים ו-43.4% מהגברים שהשתתפו במפגשים מיניים עם בני אותו המין מזדהים כהטרוסקסואלים.
מחקר ודעות
נכון לשנת 2010, רוב המחקרים על הטרופלקסיביליות התמקדו בצעירים וצעירות, במיוחד בנשים לבנות בסביבת הקולג'. מחקרים מצביעים על כך שהשפעתה של חשיפה לאנדרוגן טרום לידתי על הזהות המינית הנשית מציבה הטרופלקסיביליות על רצף שכולל גם ביסקסואליוּת ולסביוּת. מחקרים אחרים התמקדו במקורות חברתיים להתנהגות זאת, כגון ההצגה המשתנית של ביסקסואליות בתקשורת או "סוציאליזציה של פנטזיית הנדחק הגברי" בה גבר מוזמן למערכת יחסים לסבית כשותף שלישי.
בשונה מ"ביסקסואל/ית עד סיום הלימודים" וכינויי גנאי דומים, הטרופלקסיביליות נחשבת בדרך כלל כבעלת קונוטציה חיובית, ולעיתים קרובות היא תווית המוחלת בעצמה, אם כי תועד שימוש במונח כהשמצה בתרבות הפופ.
הסוציולוגים הוי ולונדון מצביעים על כך שחלק מהגברים המקיימים יחסי מין מזדמנים עם גברים אחרים בכל זאת מזדהים כהטרוסקסואלים. הם עשויים לחוש כי יחסי מין מזדמנים עם גברים הם תוצאה של חוסר זמינות נשית, או שמשיכתם כלפי בני אותו המין אינה תדירה מספיק כדי להשפיע על זהותם. הם עשויים לטעון שבעוד שהם מרגישים משיכה רומנטית, פיזית ורגשית לנשים, המשיכה שלהם לגברים היא מינית גרידא, ונטולת כל רגש. אסטרטגיית ניהול הטרופלקסיבילית עבור אותם גברים היא לפרש את התנהגויותיהם המיניות עם נשים כחשובות יותר ממפגשיהם המיניים עם גברים. הם עשויים גם לראות את עצמם גבריים, תוך שהם מקשרים בין משיכה חד-מינית לנשיות. חלק מהגברים והנשים שמתנסים במפגשים עם בני ובנות אותו מין, בעוד הם מזדהים כהטרוסקסואלים, עושים זאת כדי להימנע מההשלכות החברתיות השליליות הכרוכות בהזדהות כחבר בקהילת הלהט"ב.
לורה מרנו
לורה מארי מרנו (באנגלית: Laura Marie Marano, נולדה ב-29 בנובמבר 1995) היא זמרת ושחקנית אמריקאית. מוכרת בשל תפקידה כאלי דוסון בסדרה "אוסטין ואלי" בערוץ דיסני, ובשל דמותה כמוניקה בסרט "שיער ביום רע".
ביוגרפיה
מרנו נולדה בלוס אנג'לס, קליפורניה לדמיאנו מרנו, פרופסור במכללה ממוצא איטלקי ולאלן מרנו, שחקנית בעברה שכיום היא בעלת תיאטרון ילדים. מרנו שיחקה לראשונה בתיאטרון של אמה. בגיל 5, היא כבר הביעה עניין במשחק מקצועי יחד עם אחותה הגדולה, ונסה מרנו, שגם היא שחקנית. עם זאת, לאמה הייתה חרדה בנוגע לרעיון של בנותיה לעבוד בתעשייה הקשה של משחק. היא לקחה אותם לאחד מסוכני הכישרונות המחמירים ביותר בתקווה שהם יידחו ואז יאבדו עניין. להפתעתה, הסוכנות רצתה גם את לורה וגם את ונסה, ושם החלה מרנו את הקריירה שלה.
באוקטובר 2015 היא נרשמה ללימודי תואר ראשון בפילוסופיה, פוליטיקה ומשפטים מאוניברסיטת דרום קליפורניה.
משחק
מרנו התחילה לעסוק במשחק בגיל 5 ומאז עבדה עם במספר הפקות תיאטרון. היא גם הופיעה בתפקידים קטנים בסדרות כגון: "דקסטר", "הלוחשת לרוחות" ועוד. תפקידה הגדול של מרנו היה בסדרה המסתורין "ללא עקבות" יחד עם אחותה ונסה.
היא שיחקה בסרטים בתור הגרסה הקטנה של אחת מהדמויות הראשיות, בקומדיה "סופרבאד - חרמן על הזמן" בהפקת ג'אד אפאטו והמותחן "החליפה" בהפקת סטיבן סודרברג.
בשנת 2007 השתתפה בתוכנית "אתה חכם יותר מתלמיד כיתה ה'?" בתור מנטורית. עוד באותה שנה שיחקה גם בכמה פרקים מתוך תוכניתה של שרה סילברמן.
בית החולים הירקון
בית החולים הירקון היה בית חולים ממשלתי קטן, שפעל בצפון תל אביב. הוא הוקם כבית חולים לשעת חירום בסוף 1940, והפך לבית חולים כללי בתחילת 1944. ביוני 1953 אוחד עם בית החולים תל-השומר.
לורה מרנו
משחק
בשנת 2011 החלה מרנו לשחק לצד רוס לינץ' בסדרת הטלוויזיה "אוסטין ואלי" בערוץ דיסני בתפקיד אלי, ילדה ביישנית שכותבת שירים. בשנת 2012 ביצעה את השיר "Shine" שהופיע באלבום האוסף "Disney Fairies: Faith, Trust, and Pixie Dust". ב-2013 הקליטה מרנו ארבעה שירי סולו ודואט אחד עם רוס לינץ כחלק מפסקול הסדרה "אוסטין ואלי".
בית החולים הירקון
היסטוריה
בנייני בית החולים הוקמו ב-1937 על מגרש בשטח שבעה וחצי דונם, כיום במרובע הרחובות שטריקר, לואי מרשל, ברנדייס ויהודה המכבי, מכספי עזבונו של אריך סלומון מדרום אפריקה, כבית עולים חדש שנועד להחליף את בית העולים הקיים ברחוב העלייה.
לורה מרנו
משחק
בשנת 2014 דיבבה ארבעה פרקים מתוך הסדרה "רנדי קאנינגהם: נינג'ה בפעולה". ביצעה דיבוב אורח בסדרה "הדגים", והופעת אורח בסדרה "ליב ומאדי", גם היא של ערוץ דיסני.
בית החולים הירקון
כבית חולים רזרבי
בעקבות הפצצת חיל האוויר האיטלקי על תל אביב, בספטמבר 1940, נדרשה הקמת בית חולים רזרבי לשעת חירום. המתקן אורגן תחילה בבית הספר "הכרמל" שהלימודים בו הושבתו, ובדצמבר הועבר לבית העולים החדש. בתחילת 1941 כלל בית החולים 135 מיטות, מהן 30 מיטות פעילות. מנהל בית החולים הרזרבי היה ד"ר מטולסקי.
כבית חולים קבוע
על רקע מצוקת אשפוז קשה, דרשה עיריית תל אביב מממשלת המנדט לפתוח במקום בית חולים קבוע. אישור ממשרד המושבות בלונדון התקבל רק באוגוסט 1943. בינואר 1944 נפתח בית החולים הירקון כבית חולים ממשלתי קבוע, ויועד לחולי המושבות. תחילה כלל 80 מיטות בשתי מחלקות, פנימית וכירורגית, ובהמשך נוספה מחלקת ילדים ובה 10 מיטות. מנהלו היה ד"ר שמעון בטיש, לימים מנכ"ל משרד הבריאות, והמנהל האדמיניסטרטיבי היה אליהו לרמן.
לורה מרנו
משחק
בשנת 2019 שיחקה מרנו בסרט הנעורים המקורי של נטפליקס "הדייט המושלם" בתפקיד ראשי את סיליה. ובנוסף, שיחקה בסרט "סיפור סינדרלה: משאלת חג מולד" בתפקיד ראשי, יחד עם גרג סולקין.
מוזיקה
בשנת 2015 לורה מרנו חתמה בחברת התקליטים ביג משין רקורדס. בסוף 2016 החליטה חברת התקליטים לשחרר את כל אמני הפופ שלהם מלבד טיילור סוויפט. ב-18 במאי 2017 היא חתמה עם וורנר מיוזיק גרופ, ובשנת 2018 דרכיהם נפרדו מכיוון שהאנשים שהחתימו אותה עזבו את האחים וורנר.
ב-11 במרץ 2016 הוציאה מרנו את הסינגל הראשון שלה, "Boombox", שיר דאנס-פופ עם שילוב של אלקטרופופ, הוידאו קליפ לסינגל יצא ב-4 באפריל 2016 וצבר מעל 6 מיליון צפיות בשבוע והשתתף בו הקומיקאי קן ג'ונג.
ב-5 באוקטובר 2018 הוציאה לאור את הסינגל הראשון שלה "Me", מתוך מיני-אלבום אשר עתיד לצאת. בינואר 2019 הוציאה לאור סינגל נוסף בשם "Let Me Cry" איתו יצא גם וידאו קליפ. בפברואר 2019 מרנו הופיעה בתיאטרון רוקסי בלוס אנג'לס והוציאה לאור את הסינגל השלישי שלה "F.E.O.U.". וב-8 במרץ 2019 יצאה בבכורה המיני-אלבום שלה הקרוי "Me", איתו פורסמו לראשונה השירים "Not Like Me" ו-"Lie To Me".
ב 10 באפריל 2020, מרנו חזרה עם הסינגל החדש "When You Wake Up", ואחריו "Can't Hold On Forever" שיצא במאי אותה שנה. ביוני 2020 הוציאה מרנו את הרמיקסים לשני הסינגלים האחרונים, ובהם התארחו מארק דיימונד והראפר PLTO. באוגוסט 2020 הוציאה הזמרת סינגל חדש בשם "Honest With You", ובאותו חודש הוכרז כי המיני-אלבום השני שלה, שייקרא "You", ייצא בסתיו של אותה שנה. ב-18 בספטמבר 2020 הוציאה הזמרת סינגל רביעי, "Can't Help Myself", יחד עם ההכרזה על תאריך יציאתו של המיני-אלבום "You", וב-21 בספטמבר הכריזה הזמרת על סיבוב ההופעות הווירטואלי הראשון שלה, ה-YOU Tour, שייערך במהלך חודש אוקטובר, עם ארבעה מופעי סטרימינג בשידור חי ייחודיים מדי שבוע, בין התאריכים 3–24 באוקטובר, כאשר כל מופע הוא ייחודי ועם עיצוב שונה.
קמפיינים
באוגוסט 2013, מרנו הייתה חלק בקמפיין בשם "trick or treat for UNICEF" שבו תורמים בקופסאות הטריק אור טריט המיוחדת של UNICEF כסף כדי לעזור לילדים שאין להם חינוך, מים נקיים לשתייה ועוד.
באוגוסט 2014, מרנו השתתפה בקמפיין של דיסני ו-Birds Eye Vegetables בשם "Step up to the plate" שנועד להגדיל את מספר הילדים שאוכלים ירקות בארצות הברית.
מרנו צפויה לקחת חלק בסדרה "Pandemica" - סדרת אנימציה מבית היוצר של ארגון ONE, אותו הקים בונו, העוסקת בהעלאת המודעות לחשיבותם של חיסונים ככלי לסיום מגפת הקורונה.
בית החולים הירקון
כבית חולים קבוע
ליד בית החולים פעל בית ספר לאחיות. בית הספר המשיך את פעילותו בתקופת מלחמת העצמאות, וב-1951 העניק תעודות לבוגרות של תשעה בתי ספר ממשלתיים לאחיות, שנסגרו בתקופת המעבר.
סגירת בית החולים
ב-1953 הועבר בית החולים הצבאי בתל-השומר לרשות משרד הבריאות, והוחלט למזג לתוכו את בית החולים הירקון ואת בית החולים הממשלתי בפרדס כ"ץ (לשעבר, בית החולים למחלות מידבקות).
יחסי הפיליפינים–ספרד
יחסי הפיליפינים–ספרד הם היחסים הדיפלומטיים בין הפיליפינים וספרד. שתי המדינות מנהלות מערכת יחסים ארוכה שהחלה במהלך הקולוניזציה של הפיליפינים על ידי ספרד; הפיליפינים היו המושבה הבודדת של האימפריה הספרדית באסיה במשך יותר משלוש מאות שנים. שתי המדינות חברות באיגוד האקדמיות של השפה הספרדית ובאו"ם.
הקולוניזציה הספרדית של הפיליפינים
ספרד והפיליפינים חולקות היסטוריה משותפת בכך שהפיליפינים היו חלק מהאימפריה הספרדית במשך שלוש מאות שנה והיו המושבה הספרדית היחידה באסיה. חוקר ספרדי יליד פורטוגל פרדיננד מגלן נתקל לראשונה בפיליפינים וקרא לאיים על שם פליפה השני, מלך ספרד.
בשנת 1565 הגיע החוקר הספרדי מיגל לופס דה לגאספי ממקסיקו והקים יישוב אירופי בסבו. זמן קצר לאחר מכן, הפיליפינים נשלטו ממלכות המשנה של ספרד החדשה שבסיסה במקסיקו סיטי. במשך 300 השנים הבאות, הפיליפינים היו מושבה ספרדית. המסחר והתקשורת בין ספרד לפיליפינים נוהלו על ידי הגליאון של מנילה.
בשנת 1896 החלה המהפכה הפיליפינית לעצמאות מספרד. המהפכה נמשכה עד 1898 כאשר פרצה מלחמת ארצות הברית–ספרד. המלחמה הביאה לכך שספרד איבדה את שליטתה בפיליפינים אשר הועברה לארצות הברית ובכך הסתיימה המהפכה הפיליפינית. הפיליפינים היו בשליטת ארצות הברית עד 1946.
יחסים לאחר העצמאות הפיליפינית
במהלך מלחמת האזרחים בספרד, מתנדבים פיליפינים נלחמו למען שני הצדדים במלחמה. בשנת 1947, הפיליפינים וספרד כוננו יחסים דיפלומטיים. מאז כינון היחסים הדיפלומטיים התחזקו היחסים בין שני העמים באמצעות קווי דמיון תרבותיים והיסטוריים. בשנת 1995 ערך חואן קרלוס הראשון, מלך ספרד את ביקורו הרשמי הראשון בפיליפינים. נערכו כמה ביקורים רמי דרג בין מנהיגי שתי המדינות.
המלך חואן קרלוס הראשון ואשתו המלכה סופיה השתתפו בחגיגות המאה בשנת 1998 במנילה, לזכר 100 שנות עצמאות מספרד. התיווך של המלך הספרדי, אמר, הביא לחנינה ושחרורם של שני עובדי בית פיליפינים שנידונו למוות בכווית ובאיחוד האמירויות הערביות. נשיאת הפיליפינים לשעבר גלוריה מקפגל ארויו סיימה את ביקורה הממלכתי השני בספרד ביולי 2006, והחזירה מיליוני דולרים של השקעות ספרדיות, במיוחד בתחום התיירות וטכנולוגיית מידע.
שגריר ספרד בפיליפינים חורחה דומק אמר לעיתונאים כי "הפיליפינים היא המדינה היחידה באסיה שמקבלת יותר סיוע וסיוע בפיתוח מספרד מכל מדינה אסייתית אחרת". הוא הוסיף כי הפיליפינים נותרו בראש סדר העדיפויות של הסיוע הספרדי במאמצי פיתוח ושותפויות עם האיחוד האירופי, למרות הקיצוץ בתקציב במימון הפיתוח שהושג על ידי אמצעי הצנע שמופעלים על ידי ממשלת ספרד. ביולי 2012 ביקרה המלכה סופיה בפיליפינים בפעם הרביעית. היא בדקה כמה פרויקטים של פיתוח ברחבי המושבה הספרדית לשעבר שממשלת ארצה מממנת באמצעות "Agencia Española de Cooperacion Internacional para el Desarollo" (AECID). היא ביקרה בספרייה הלאומית, במוזיאון הלאומי ובאוניברסיטת סנטו תומאס. היא נפגשה גם עם אזרחים ספרדים המתגוררים בפיליפינים, והשתתפה בקבלת פנים בשגרירות ספרד. היא השתתפה גם בארוחת ערב ממלכתית לכבודה בארמון מאלאקניינג שערך הנשיא בניגנו אקינו השלישי. במהלך ביקורה בפיליפינים, הביעה המלכה סופיה הערכה לאקווינו על מאמץ המדינה להכניס מחדש את השפה הספרדית למערכת החינוך הציבורית בפיליפינים.
הפיליפינים הם אחת הקהילות האסייתיות הגדולות ביותר בספרד, עם מספר אנשים שקיבלו אזרחות ספרדית. רוב הפיליפינים בספרד עובדים בעבודות שונות ובחברות כגון שירותי בית ושירותי בריאות, חלקם עובדים גם במוסדות חינוך וממשל.
בשנת 2017, שתי המדינות חגגו 70 שנה ליחסים דיפלומטיים. ב-5 בספטמבר 2019 ערכה הפריגטה הספרדית מנדז נוניז את ביקור הנמל ההיסטורי, והייתה לכלי השייט הספרדי הראשון בפיליפינים, מאז קרב מפרץ מנילה במהלך מלחמת ארצות הברית–ספרד בשנת 1898.
הסכמים דו-צדדיים
שתי המדינות חתמו על כמה הסכמים דו-צדדיים כגון אמנה בדבר זכויות אזרח וסמכויות קונסולריות (1948); אמנה לגבי תוקף התארים האקדמיים והפעלת מקצועות (1949); הסכם תחבורה אווירית (1951); הסכם לדיכוי אשרות לבעלי דרכון דיפלומטי ורשמי (1962); הסכם לשיתוף פעולה טכני בתיירות (1971); הסכם לביטוח לאומי (1988); הסכם לשיתוף פעולה כלכלי ותעשייתי (1988); הסכם למניעת מיסוי כפול ומניעת העלמת מס ממס הכנסה (1989); הסכם לקידום והגנה הדדית על השקעות (1992); אמנת ההסגרה (2004); מזכר הבנות בנושא שיתוף פעולה טכני בענייני תיירות (2007); מזכר הבנות לשיתוף פעולה בתחום האנרגיות והדלקים המתחדשים (2007); הסכם על שיתוף פעולה תרבותי, ספורט וחינוכי (2007); אמנה בנושא העברת אנשים שהורשעו (2007) והסכם לשיתוף פעולה במאבק בפשע בין לאומי (2015).
ראלף אלברט בלייקלוק
ראלף אלברט בלייקלוק (באנגלית: Ralph Albert Blakelock; 15 באוקטובר 1847 – 9 באוגוסט 1919) היה צייר אמריקאי רומנטיקאי, שנודע בעיקר בזכות ציורי הנוף שלו הקשורים לתנועת הטונליזם.
ביוגרפיה
ראלף בלייקלוק נולד בעיר ניו יורק ב-15 באוקטובר 1847 אביו היה רופא מצליח. בלייקלוק בתחילה הלך בעקבותיו, ובשנת 1864 החל ללמוד באקדמיה החופשית של העיר ניו יורק. הוא נשר לאחר השנה השלישית ובחר לוותר על השכלה פורמלית.
בשנים 72–1869 נסע לבדו למערב, נדד הרחק מההתנחלויות האמריקאיות ובילה זמן בין האינדיאנים האמריקאיים. הוא לימד את עצמו לצייר, והחל לצייר ציורי נופים מעניינים, וגם סצנות מחיי האינדיאנים, בהתבסס על מחברותיו שאותן מילא במהלך המסע וזיכרונותיו האישיים. עבודותיו של בלייקלוק הוצגו באקדמיה הלאומית לעיצוב.
בשנת 1877 התחתן בלייקלוק עם קורה רבקה ביילי. נולדו להם תשעה ילדים. בלייקלוק היה בעל כישרון אמנותי גדול, אבל בעסקים כספיים היה כישלון. הוא התקשה, לפרנס את אשתו וילדיו. בייאושו מצא את עצמו מוכר את ציוריו במחירים נמוכים במיוחד, הרבה מתחת לערכם הידוע. בתקווה להרים את משפחתו מהעוני הקשה, ביום שנולד ילדו ה-9, הציע בלייקלוק ציור לאספן תמורת 1000 דולר. האספן הגיש הצעה נגדית ולאחר שסירב לסכום המוצע, מצא עצמו בלייקלוק בוויכוח מר עם אשתו. לאחר הסכסוך המשפחתי, חזר בלייקלוק לפטרון ומכר את הציור בסכום הרבה יותר נמוך.
מובס ומתוסכל הוא נשבר וקרע את הכסף לחתיכות. כך היה גם לאחר עסקאות כושלות אחרות. למעשה הוא החל לסבול מדיכאון קיצוני ובסופו של דבר הראה סימני מחלה נפשית.
בלייקלוק הגיע להתמוטטות נפשית הראשונה שלו בשנת 1891, בעת ששהה עם אחיו בגרינפוינט בברוקלין. הדיכאון שלו בא לידי ביטוי בתעתועי סכיזופרניה בהם האמין שהוא עשיר ביותר - אולי פיצוי על מאבקו הארוך לספק פרנסה למשפחתו.
בשנת 1899 הוא סבל מהתמוטטות אחרונה ובילה כמעט עשרים משנות חייו שנותרו במוסדות לחולי נפש.
כשבלייקלוק נכנס לבית החולים הפסיכיאטרי הראשון, עבודותיו החלו לקבל הכרה וערך. בתוך כמה שנים הציורים שמכר פעם עבור סכום זעום, נמכרו בכמה אלפי דולרים.
בשנת 1916, נעשה בלייקלוק לאקדמאי של האקדמיה הלאומית לעיצוב.
היא הקימה את "קרן בלייקלוק", שהייתה אמורה לתמוך באמן חולה הנפש והנזקק כלכלית. היא הודיעה להריסון סמית', אז כתב צעיר ב"ניו יורק טריביון ", על מקום הימצאו של בלייקלוק, והוא הלך לראות את בלייקלוק בבית החולים. הוא מצא אותו צלול ברובו, אם כי חי באשליה שנגנב ממנו "היהלום של קיסר ברזיל". סמית' הסביר למנהל בית החולים מי היה בלייקלוק, והצליח להסדיר להביא את בלייקלוק למנהטן, שם התקיימה תערוכה רטרוספקטיבית מרכזית של ציוריו.
בלייקלוק נדהם מהשינויים בעיר בשני העשורים שחלפו מאז ראה אותה, והתלהב לראות את ההכרה שזכתה עבודתו. סמית' פרסם סיפור חדשות מרכזי. (בדיווח משנת 1945 הוסיף סמית כי בלייקלוק הודיע לו בשקט, שכמה מהציורים המוצגים הם זיופים, אך סמית בחר שלא להכניס את זה לסיפור המקורי, בגלל השאלה עד כמה הוא יכול היה לסמוך על קביעתו. האירועים האלה הובילו לשחרורו של בלייקלוק מבית החולים, ל"טיפולה" של סאדי פילברט, בכינויה ביאטריס ואן רנסלאר אדמס, שסחטה אותו וכל מה שהיה לו.
הוא המשיך לצייר עד מותו בגיל 71 ב-9 באוגוסט 1919.
עבודתו
בלייקלוק לימד את עצמו לצייר באמצעות ניסוי וטעייה, והמשיך להשתמש באלתור כשיטה אומנותית לאורך חייו. הוא גם היה מוזיקאי מוכשר והיה משתמש ביצירות הפסנתר המאולתרות שלו כהשראה לציוריו. הוא היה עובד על ציוריו במשך שנים, בונה שכבות ואז מגרד או משפשף אותן.
הנופים המוקדמים של בלייקלוק הם בראשיתם בסגנון אסכולת נהר הדסון. עם הזמן הוא פיתח סגנון סובייקטיבי ואינטימי יותר. הנושאים המועדפים עליו היו אלה המתארים את השממה והבדידות. ציורים מעוררי רגש ורגשות של רגעים מוארים בטבע, של נופים לאור ירח ושעות דמדומים ומחנות אינדיאנים. הוא הושפע מאוד גם מאסכולת ברביזון, שצייריו העדיפו יערות כהים ומשטחים צבועים בכבדות. הטכניקה של בלייקלוק הייתה מאוד אישית.
ברוב ציוריו ניכר עומק על ידי שימוש באור, לרוב אור ירח. יחד עם אלברט פינהאם ריידר, היה ראלף אלברט בלייקלוק אחד הציירים האמריקניים האינדיבידואליים בתקופתו.
אחד מציוריו הרבים שכותרתו "אור ירח" נמכר במחיר הגבוה ביותר ששולם אי פעם עבור יצירתו של אמן אמריקאי חי באותה תקופה. לרוע המזל, עלייתו בפרסום הציבורי יחד עם העלייה במכירות האמנות שלו מעולם לא היטיבו עם משפחתו או עם עצמו.