cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
רדיו בעולם הערבי
סגנון שידורי הרדיו ב"מדינות הצנזורה"
התוכן והסגנון של שידורי הרדיו בקבוצת "מדינות הצנזורה" היו פחות פוליטיים ויותר בעלי גוון בידורי ותרבותי-עממי, בין היתר בשל העובדה שלא הייתה אופוזיציה פוליטית פעילה במדינות אלו. שרי ההסברה של המדינות הנחו את עורכי התוכניות להתעלם מנושאים רגישים, אולם פרט לכך נהנו האחרונים מחופש יחסי לערוך את התוכניות כרצונם. התוכניות הופקדו בידי אנשי מקצוע שנחשבו מהימנים בעיני השליטים. ערב הסעודית חנכה את תחנת הרדיו הראשונה שלה בשנת 1948. מאחר שראתה בעצמה מגנת המקומות הקדושים לאסלאם (השליט כונה ח'אדם אל-חרמַיְן אל-שריפַיְן, מגן שני המקומות הקדושים, היינו מכה ואל-מדינה), היא התמקדה בשידורים שכוונו למוסלמים באינדונזיה, פקיסטן ועוד, ולא עודדה צמיחת רדיו מקומי.
בתוניסיה הממשלה השתלטה על הרדיו לאחר קבלת העצמאות בשנת 1956, אולם רק בשנת 1964 תחת שלטון הנשיא בורגיבה הממשלה החלה לפקח באופן הדוק על שידורי הרדיו.
הרדיו בלבנון בין המנדט הצרפתי למלחמת לבנון הראשונה
לבנון היא ייחודית בנושא שידורי הרדיו במדינות ערב. הרדיו הוקם ב-1939 על ידי המנדט הצרפתי בלבנון ובפיקוחו המלא, ולמעשה נוצר באופן זה תקדים של רדיו ממשלתי. כאשר הצרפתים יצאו מלבנון ב-1946 הממשלה של לבנון העצמאית השתלטה על הרדיו באופן בלעדי ושימרה את המצב. משרד ההסברה קיבל את תפקיד הפיקוח על שידורי הרדיו, והשר ומנכ'ל משרדו פיקחו באופן ישיר על העריכה והבטיחו בכך שהתוכניות הפוליטיות תואמות את עמדות הממשלה.
מלחמת האזרחים בלבנון החלה ב-1975 והשפיעה על המבנה והתוכן של הרדיו בלבנון. באותה תקופה החלו הפלגים השונים להתעניין במדיה והשתמשו בה כדי להעביר את עמדותיהם. תחנות רדיו חדשות הוקמו במקומות סודיים ושידרו תכנים שונים. כך הפלג הימני של הפלנגות הנוצריות (בערבית אל-כתאא'ב) שידר מ"קול לבנון", והפלג השמאלי הפרו-פלסטיני שידר מ"קול לבנון הערבית" שתקף את "הפלנגות הפשיסטים".
אפשר לומר שהרדיו בלבנון הושפע מהמצב הפוליטי במדינה. בשנת 1984 בזמן המלחמה על השליטה במערב ביירות בין הצבא הלבנוני לתנועת אמל השיעית ותומכיה הפלסטינים שהסתיימה בהשתלטות המיליציות השיעיות על האזור, הכוחות המנצחים הובילו לשינויים פרסונליים במשרד ההסברה ובמתקני הרדיו באזור. מאז שידורי הרדיו שידרו בשם תנועת אמל ותומכיה.
כלי כתיבה
כלי כתיבה הם כלים המשמשים לכתיבה או לשרטוט. יש להבחין בין שני סוגים של כלי כתיבה:
היסטוריה
מקור כלי הכתיבה הוא בתקופת האבן, כאשר האדם הקדמון צייר את הפטרוגליפים על קירות המערות.
עם הופעת הכתב בשומר ובמצרים העתיקה, הופיעו גם כלי הכתיבה היותר מתקדמים. בהתחלה כתבו רק את הדברים החשובים ביותר, כגון צווים מלכותיים או חוקי דת, על אבנים, ומאוחר יותר עברו לכתיבה על פפירוס. הפפירוס היה נפוץ בכל רחבי העולם העתיק במערב אירופה, אך במאה ה-2 לפנה"ס חל משבר ביחסי מצרים עם שאר המדינות, והם אסרו על יצוא צמח הגומא, שממנו עושים את הפפירוס. היות שמצרים הייתה המקור היחיד ליצור פפירוס, נאלצו לחפש חומר חדש לכתוב עליו. החומר החדש הומצא בפרגמון באסיה הקטנה, ונקרא לפיכך "פרגמנט". אף על פי שהפרגמנט עמיד יותר מהפפירוס, יצורו יקר יותר ולכן כעבור פרק זמן קצר, כאשר האמברגו הוסר, חזרו להשתמש בפפירוס, אם כי לפרגמנט עדיין היה שמור מקום של כבוד. עם הבאת הנייר מסין עברו בני אירופה להשתמש בו במקום בפפירוס.
השפעה על מערכת הכתב
קיימים יחסי גומלין בין כלי הכתיבה לבין התפתחות הכתב. עמים שכלי הכתיבה הזמינים להם היו כרוכים בסיתות (הכאה על חרט החורט במשטח הכתיבה) פיתחו כתב הנכתב מימין לשמאל, ואותיותיו מורכבות מקווים ישרים. זאת משום שנוח יותר לאדם ימני לסתת כאשר כלי הסיתות מונף ביד ימין ומסתיר את הטקסט הכתוב. דוגמה לכתב כזה הוא כתב היתדות.
עמים שכלי הכתיבה הזמינים להם היו כרוכים במריחת חומר על משטח הכתיבה פיתחו כתב הנכתב משמאל לימין, קוויו עשויים להיות מעוגלים, והוא נוטה להיכתב במחובר. זאת משום שהיד הנעה על משטח הכתיבה עלולה למרוח את הדיו אם תכתוב מימין לשמאל, כאשר הכותב הוא ימני. כמו כן, נוח שלא להרים את כלי הכתיבה מן המשטח. דוגמה לכתב כזה הוא הכתב הלטיני.
קאנטו (איטליה)
קאנטו (באיטלקית: Cantù) היא עיר וקומונה בצפון מערב לומברדיה, איטליה, כ-40 ק"מ מצפון למילאנו. שדה התעופה המשרת את העיר הוא נמל התעופה מלפנסה.
ספורט
קבוצת הכדורסל של העיר, פלקנסטרו קאנטו, משחקת בליגת העל האיטלקית בכדורסל וזכתה באליפויות ובגביעים. בנוסף זכתה בעבר בגביע אירופה לאלופות פעמיים ברציפות.
IsraelWines פורטל היין הישראלי
פורטל היין הישראלי היה אתר שעסק ביין ישראלי. בעל הפורטל הוא טל גל כהן.
התכנים
פורטל היין הישראלי מקיף את נושא היין בכלל והיין הישראלי בפרט ומכסה חדשות ואירועים, תחרויות ופרסים ליינות ישראליים, מידע על יקבי ישראל, תהליכי ייצור היין, ביקורות ודירוגים של יינות ישראליים, בישול ואפייה ביין, יין ובריאות, תיירות, היסטוריה, תרבות והווי, אירוח והגשה, קורסים וסדנאות, עצות שימושיות, ועוד.
הפורטל מכיל כתבות תוכן, פרופילים של יקבים ישראלים, גם יקבים פרטיים וגם ליקבים ממוסדים. בין התחומים הכלולים בפורטל: יינות, היסטוריה ותרבות, אנשי תעשיית היין, שלבי עשיית היין, הגשה – כלים ואביזרים, בישול ואפייה ביין, ביקורת מסעדות, בריאות, יין בחגים ובמועדים, שמן זית וחומץ, תחרויות ותערוכות, חנויות וסדנאות, סיורי יקבים, דירוגים והמלצות על יינות, ספרי יין, תיירות יין, בתי ספר, קורסים, וסדנאות ליין.
קהל היעד
הפורטל מופנה אל קשת רחבה של קהל הקשור לעולם היין: חובבי יין ישראלי, ייננים ובעלי יקבים, מדריכים הקשורים לתחום, בעלי מסעדות וחברות הקשורות ליין. בפורטל ניתן למצוא בין השאר: מילון מונחים מסודר למתחילים שרוצים להיכנס לעולם היין, כתבות סקר על חנויות יין, המלצות למתנות לחובבי יין ועוד. ישנו סקירות מקיפות על הכרם, הגפן, ומידע מעודכן על המתרחש בתחום, כולל קורסים וסדנאות למקצועיים, כתבות עומק ומידע על תחומים המשיקים עם עולם היין.
ההיסטוריה
פורטל היין הישראלי נוסד בידי ישראל פרקר ב-1999 - מהנדס אלקטרוניקה במקצועו, שעבר אירועי לב וקיבל המלצה מהרופא לשתות יין. הוא חיפש באינטרנט מידע בעברית על יין ומשמצא מעט מאוד, החליט להקים את אתר בנושא. בתחילה היה זה אתר html בסיסי שהביא חדשות יין. אחר כך כשפרקר שמע על יקב חדש שנפתח, הוא יצא לראיין את בעל היקב ויצר עמוד ליקב. עם הזמן נוספו לאתר תכנים נוספים כגון יין ביהדות, כיצד שותים יין וכו'. פרקר פגש את טל גל כהן באירועים שונים, גל-כהן היה באותה עת מנהל בית ספר ליין וכעבור שנה הצטרף לאתר. בשנת 2009 רכש גל-כהן את חלקו של פרקר, שעזב את האתר, ומאז הוא הבעלים הבלעדי של האתר.
Maybe (שיר של משין גאן קלי)
Maybe (בעברית: אולי) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר האמריקאי משין גאן קלי, בהשתתפות להקת Bring Me the Horizon. הוא יצא לאור ב-16 במרץ 2022, על ידי חברות התקליטים אינטרסקופ רקורדס ובאד בוי רקורדס, כסינגל הרביעי מתוך האלבום Mainstream Sellout.
וידאו קליפ
נכון ליוני 2022 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-11 מיליון צפיות.
מכשיר פיננסי
בתחום החשבונאות ושוק ההון, מכשיר פיננסי הוא כינוי כולל לחוזים כספיים שמטרתם השגת מימון למנפיק והשגת תשואה לרוכש. לדוגמה, מניה המונפקת על ידי חברה יוצרת תזרים מזומנים נכנס, ורוכש המניה זוכה לתשלומי דיבידנד.
מכשירים פיננסיים נפוצים
תעודות סל, אופציות, וחוזים עתידיים עשויים להיות צמודים למדד פיננסי כגון מדד תל אביב 35.
בארץ מכשירים פיננסיים נסחרים בהבורסה לניירות ערך בתל אביב, ואופציות וחוזים עתידיים בשוק המעו"ף.
מכשיר פיננסי מורכב
מכשיר פיננסי מורכב הוא מכשיר פיננסי הכולל שני מרכיבים: מרכיב הוני ומרכיב התחייבותי. דוגמה למכשיר מעין זה הוא אג"ח להמרה (איגרות חוב שניתן להמירה למניה של הישות המנפיקה), בתנאים מסוימים. אם התנאים מתקיימים, הישות המנפיקה נדרשת לחשב את מרכיב ההתחייבות על בסיס איגרת חוב דומה ללא מרכיב ההמרה. המרכיב ההוני (המייצג את אופציית ההמרה) הוא ערך שייר. חישוב זה יבוא לידי ביטוי בספרי החברה המנפיקה, ואילו בספרי החברה הרוכשת יוצג נכס אחד כרגיל.
קישורים חיצוניים
מדריך IAS 39: מכשירים פיננסיים באתר פיננסיתא
נשיפון
נשיפון הוא מכשיר המשמש להערכה ראשונית לקיומו של אלכוהול מעל המותר בגופו של הנהג. הנשיפון הוא מכשיר נייד חד פעמי המורכב משקית פלסטיק ופיית פלסטיק ונמצא בשימוש על ידי שוטרי התנועה, על מנת לתת אינדיקציה של כמות האלכוהול בגופו של הנהג.
בשנים האחרונות, בידי רוב שוטרי התנועה נמצאים מכשירי מדידה אלקטרוניים, המתניידים בקלות רבה, כך שהשימוש בשקית הפלסטיק לאט-לאט יוצא משימוש.
כאשר מכשיר הנשיפון אכן מראה כי קיימת אינדיקציה לרמת אלכוהול מעל המותר בחוק, יילקח הנהג לבדיקה במכשיר הינשוף, שכן לא ניתן לעשות שימוש בממצאי הנשיפון היות שאינו קביל בבית משפט ואינו מוסדר בחקיקה.
Memory
Memory (בעברית: "זיכרון") הוא שיר מהמחזמר "קאטס" של אנדרו לויד ובר, משנת 1981. את השיר שרה דמותה של גריזבלה, שהייתה חתולה כוכבת בעבר וכיום רק נתלית בזיכרון העבר. השיר מהווה זיכרון נוסטלגי של תהילת העבר, והצהרה על רצונה להתחיל בחיים חדשים. השיר מופיע בגרסה מקוצרת בתמונה הראשונה במחזה, ובמלואו בסיום המחזה; הוא מסמן את שיא המחזמר, ומהווה את השיר הפופולרי והמוכר ביותר מתוכו, בהבדל ניכר לעומת שאר שיריו. השיר אף זכה לגרסאות כיסוי שונות.
מילות השיר, שאותו חיבר במאי המחזמר טרבור נאן (Trevor Nunn), מבוססות על הפואמות "Preludes" (התחלות) ו-"Rhapsody on a Windy Night" (רפסודיה בערב קריר), מאת ת"ס אליוט, שחיבר גם את הספר "ספרו של פוסום הזקן על חתולים שימושיים", עליו התבסס המחזמר "חתולים". שותפו הקודם לכתיבה של לויד ובר, טים רייס (Tim Rice), ושותפו הנוכחי, דון בלאק (Don Black), הציעו גם הם למפיקי המחזמר תמליל משלהם לשיר זה, אך אלו העדיפו את גרסתו של נאן. לדברי איליין פייג' (Elaine Paige), היא שרה גרסה עם מילים מעט שונות במהלך 10 ההצגות המוקדמות הראשונות של "חתולים".
לויד ובר חשש שמא מנגינת השיר מזכירה מדי את עבודתו של המלחין הנודע ג'אקומו פוצ'יני, ושמנגינת הפתיחה מזכירה מדי את סולו החליל בשירם של להקת האמהות והאבות, "California Dreamin'" משנת 1965, ועל כן הוא שאל לדעתו של אביו, הנגן והמלחין ויליאם לויד ובר. לדברי לויד ובר, אביו אמר, "זה נשמע מיליון דולר!", אז הוא החליט לדבוק במנגינה, ואת מנגינת הפתיח לבסס על בולרו של ראוול. ניתן למצוא גם קווי דמיון בין נעימת השיר "Memory" לבין השיר "Viņi dejoja vienu vasaru" בהלחנתו של המלחין הלטבי אימנץ קאלניניש (Imants Kalniņš), שנוצר עבור סרט הקולנוע הלטבי "Elpojiet dziļi" משנת 1967.
עוד לפני שהשיר נכלל ב"חתולים", חזרה המנגינה בכמה מיצירותיו הקודמות של ובר, לרבות בבלדה לחואן פרון ב"אוויטה" ובשירו של מקס בגרסה הראשונית של המחזמר "שדרות סאנסט" (1970).
איליין פייג', שגילמה לראשונה את תפקידה של גריזבלה בהעלאת המחזה בווסט אנד, הוציאה את השיר כסינגל, ששהה בעשירייה הראשונה של הלהיטים בבריטניה, והגיע עד למקום השישי במצעד הפזמונים הבריטי ביולי 1981. ב-1998 הוציאה את השיר בגרסה עם מילים שונות במעט, גרסה שנכללה במהדורת הווידאו של המחזמר. גרסה זו הגיעה עד למקום ה-36 במצעד הבריטי באוקטובר באותה שנה. פייג' אף הקליטה גרסה של השיר לאלבומה Stages משנת 1983.
בארי מנילו ביצע אף הוא גרסת כיסוי לשיר בשלהי 1982. גרסתו הייתה לגרסה שכבשה את המקום הגבוה ביותר במצעד בילבורד הוט 100, כשהגיעה בינואר 1983 למקום ה-39 במצעד. גרסתו אף הגיעה למקום השמיני במצעד בילבורד למוזיקת Adult contemporary. השיר נכלל באלבומו של מנילו Here Comes the Night.
השיר זכה לעוד גרסאות כיסוי רבות, ובהם על ידי להקת הצלליות, שירלי בייסי, שרה ברייטמן, סלין דיון, סוזן בויל, ג'וני מאטיס ועוד.
במשך השנים 1993–1994 כיכב השיר בפתיח תוכנית הבוקר "מוקדם", תוכנית רדיו ששודרה ברשת ג', בביצועה של לאה רבין, אשת ראש הממשלה דאז יצחק רבין. לאה רבין שרה את השיר בשידור חי במהלך מתיחה טלפונית שבה מתח אותה יגאל רביד וחיקה את קולו של בעלה.
אחד מתרגומי השיר לעברית נכתב על ידי יובל דור, ובוצע בין היתר על ידי שלומית אהרון.
מוקטר אדריס
מוקטר אדריס (באנגלית: Muktar Edris; נולד ב-14 בינואר 1994) הוא אתלט אתיופי, ואלוף העולם בריצת 5000 מטר (לונדון 2017, דוחה 2019). בנוסף לכך, אדריס הוא אלוף העולם בריצת שדה (תחרות קבוצתית) ביחד עם נבחרת אתיופיה משנת 2015, ומדליסט הארד באותה שנה באליפות במקצה הגברים.
קריירה
ב-2012 אדריס רשם שני הישגים בולטים. הראשון מביניהם היה ניצחון באליפות אפריקה בריצות שדה 2012. ההישג השני היה זכייה במדליית זהב באליפות העולם באתלטיקה עד גיל 20 בריצת 5000 מטר.
ב-2013, זכה אדריס במדליית ארד באליפות העולם בריצות שדה עד גיל 20 שהתקיימה בבידגושץ' (פולין), 9 שניות אחרי הגוס גבריווט המנצח, ו5 שניות אחרי לאונרד בארסוטון שסיים שני. בנוסף לכך, אדריס זכה במדליית זהב בתחרות הקבוצתית באליפות עם אתיופיה.
ב-2014 קבע אדריס את שיאו האישי ב-5000 מטרים, בזמן של 12:54.83 בסטוקהולם, התוצאה הזו הייתה גם התוצאה הכי מהירה ב-2014. ב-2015, קבע אדריס את שיאו האישי ב-10000 מטרים, בתחרות בהנגלו. באותה שנה, אדריס זכה במדליית ארד באליפות העולם בריצות שדה במקצה העלית גברים, וזכה גם במדליית זהב בתחרות הקבוצתית.
אדריס השתתף ב-אליפות העולם באתלטיקה 2017, וזכה במדליית זהב ב-5000 מטרים. מנצח את מו פארח בריצת המסלול האחרונה שלו ואת פול צ'לימו. אדריס סיים בזמן של 13:32.79.
ב-2019, אדריס שיחזר את ההישג שלו מאליפות העולם הקודמת, וזכה שוב במדליית זהב באליפות העולם, בזמן של 12:58.85. מקדים את סלמון ברגה ואת מוחמד אחמד.
קרולינה לואיזה, רוזנת הסן-דרמשטאדט
קרולינה לואיזה, רוזנת הסן-דרמשטאדט (בגרמנית: Caroline Louise von Hessen-Darmstadt; 11 ביולי 1723 – 8 באפריל 1783), הייתה אשתו של קרל פרידריך, הדוכס הגדול של באדן.
ביוגרפיה
קרולינה לואיזה נולדה ב-11 ביולי 1723 בדרמשטאדט שהשתייכה לרוזנות הסן-דארמשטאדט, ללודוויג השמיני, רוזן הסן-דרמשטאדט, ולשארלוטה מהנאו-ליכטנברג, בתם של יוהאן ריינהרד השלישי, רוזן הנאו-ליכטנברג ודורותיאה פרדריקה מברנדנבורג-אנסבך.
בשנת 1779 התדרדר מצב בריאותה, וב-8 באפריל 1783 מתה קרולינה לואיזה בפריז.
משפחתו
ב-28 בינואר 1751 התחתנה קרולינה לואיזה עם קרל פרידריך, הדוכס הגדול של באדן. לזוג נולדו 5 ילדים:
משה אליהו הלפרין
הרב משה אליהו הלפרין (ה'תרל"ב 1872 - י"ח בניסן ה'תרפ"א, 1921) היה רב נואם ועסקן ממנהיגי היהדות החרדית בפולין הקונגרסאית, חבר מועצת גדולי התורה של אגודת ישראל, ונציג בסיים הפולני.
קורות חיים
נולד בלובלין לר' דוד מאיר הלפרין, איש-עסקים מחסידיו של האדמו"ר רבי יצחק יעקב רבינוביץ מביאלה, מצאצאי הרב יחיאל הלפרין. לאחר פטירת אביו, גדל בבית סבו הרב איטשע, מגדולי הבנקאים בוורשה, חבר בוועדת האשראי של הבנק הממשלתי בפולין (מטעם רוסיה).
בילדותו הוכר כעילוי, ובני תקופתו סיפרו גוזמאות על כישוריו בתורה ובמדעים. לפי האגדה היה התנ"ך שגור על לשונו כילד. בגיל 10 הוציאו אותו הוריו מהחדר משום שהקדים את הקצב, ושכרו מלמד מיוחד שיענה על כישוריו. בהמשך החל לשמוע שיעורים מפי רב העיר רבי שניאור זלמן פרדקין מחבר שו"ת "תורת חסד".
הוא מתואר גם כאוטודידקט שרכש בעצמו יכולת שליטה בחמש שפות אירופיות, בהיסטוריה ובמדעים. מתרועע בין מלומדים, שאחד מהם - פרופסור רוס - כותב לו:.
בהיותו בן 15 פגש הלפרין לראשונה את האדמו"ר רבי גרשון חנוך הניך ליינער, שהסתובב ברחבי אירופה במטרה לעשות נפשות לחידוש מצוות התכלת. האדמו"ר השאיל לו את ספריו שחיבר בעניין, וכבר למחרת הפך לחסידו הקרוב עד סוף ימיו. בהמשך אף נשלח לייצג את דעת רבו ולהתפלמס עם הגאון רבי ישראל יהושע מקוטנא למען חידוש מצוות התכלת. בהשפעת רבו, החל הלפרין לעסוק בתורת הקבלה ואף כתב חיבור קבלי בשם "ספר האילן" שנותר בכתב יד.
בגיל 17 נשא את בתו של העשיר בער אדער מנכבדי קהילת קאליש, הוא נותר להתגורר בסמיכות לחותנו במשך 10 שנים, שבהן עמד לצדו של רב העיר שמשון ארנשטיין, וגיבש סביבו עדת מעריצים. בקאליש השתלב הלפרין בפעילות ציבורית, והיה חבר הנהלה בכל מוסדות הצדקה והחסד.
לפרנסתו פתח מפעלים לברזל, סובין, טקסטיל וזהב, אלא שכולם נכשלו עסקית, בעיקר בשל התנהלות לא נכונה. אחד ממיודעיו תיאר בעיתון דער יוד את הבעייתיות שבה התנהל: גם לאחר שנכשלו עסקיו, סירב הלפרין לעשרות הצעות רבנות שהגיעו אליו. גם בשנת ה'תרס"ג (1903) כשידידו האדמו"ר רבי אברהם בורנשטיין מסוכטשוב וראשי קהילת קאליש הפצירו בו לכהן ברבנות העיירה, סירב ויצא בעצמו להביא את ידידו רבי יחזקאל ליבשיץ לרבנות. כך גם הוצעו לו רבנויות ערים גדולות ונחשבות כמו אנטוורפן שבבלגיה, אודיסה, ועוד.
בשנת תרע"א (1911), הסכים לבקשת הלורד סמואל מונטגיו, ברון סוויית'לינג הראשון ומנהיגי הקהילה היהודית בלונדון לשמש במשרת הרב הראשי לאיחוד הקהילות ובתי הכנסת בלונדון. הלפרין יצא ללונדון עם ידידו הרב ליבשיץ, שם פגש את ג'יימס דה רוטשילד שערך לכבודו סעודה. בחירתו של הלפרין כבר הובטחה אלא שברגע האחרון הוא נתקף במחלת הטיפוס והדבר ירד מסדר היום.
בסוף אותה שנה הזמינו רבה של לודז' אליהו חיים מייזל לנהל את המוסדות הדתיים בעיר. מאז ועד סוף ימיו התגורר בעיר, וכיהן כיו"ר 'ועד הרבנים' עד לבחירתו של יריבו הרב אליעזר יהודה טרייסטמן, שהלפרין ויתר לו על המשרה.
עסקנות ופוליטיקה
עם כינונה של הרפובליקה הפולנית השנייה בשנת 1919 נבחרו הלפרין ועמיתו הרב אברהם צבי פרלמוטר כנציגי אגודת ישראל בסיים הפולני. הלפרין הוכר כנואם מיוחד שהתמודד מול האנטישמיות המקומית.
הקו הפוליטי שאותו נקט הלפרין, היה פחות מיליטנטי משל עמיתיו היהודים. חודש אחרי כינוס הסיים ב-27 בפברואר 1919, הוא רשם היסטוריה, כאשר נשא נאום שבו ביקש להצהיר כי. הסטנוגרמה מאותה ישיבה מציינת כי זו פעם ראשונה שהצהרה יהודית זוכה לקצור תשואות שכאלה.
בני דורו מעידים על אופיו החסידי שהשתמר גם בימי גדלותו. אחד ממוקיריו ד"ר לוי ניימצביץ' (מנהל הסמינר האגודאי למורים בגרודנה) תיאר בכתביו:.
בעיצומה של אספת עסקנים שהתקיימה במעונו בי"ח ניסן - חול המועד פסח ה'תרפ"א, חטף שבץ מוחי ונפטר. בלווייתו שהתקיימה בלודז' השתתפו אלפי בני אדם, ולמרות קדושת המועד, ספדו לו רבנים בראשות הרב פרלמוטר כדין חכם בפניו.
אפילוג
אֶפִּילוֹג (לפי האקדמיה ללשון העברית נקרא גם: אחרית דבר, חתימה, סוף דבר) הוא החלק המסיים יצירה ספרותית. לא לכל יצירה יש אפילוג.
היסטוריה
האפילוג הומצא כחלק מהמחזה בדרמה היוונית על ידי המחזאי היווני אוריפידס, במקור האפילוג נקרא גם "דאוּס אקס מַכינָה" (=האל מתוך המכונה), הואיל ובסוף המחזה היה מופיע על הבמה שחקן מחופש לאחד האלים ופותר את הבעיות שנוצרו תוך כדי מהלך העלילה.
בקולנוע
בקולנוע יש דרכים שונות להציג אפילוג:
אבתהאל אל-ח'טיב
אבתהאל אל-ח'טיב (בערבית: ابتهال الخطيب; נולדה ב-15 בפברואר 1972) היא עיתונאית כוויתית ופרופסור לשפה ולספרות אנגלית באוניברסיטת כווית.
ביוגרפיה
בשנת 2003 סיימה את לימודי הדוקטורט שלה באוניברסיטת בולדר, קולורדו. אל-ח'טיב ידועה בפעילותה לקידום ערכים ליברליים וחילוניים בחברה הערבית. אל-ח'טיב מעוררת התנגדות רבה בחלקים נרחבים בחברה הערבית בגלל תמיכתה בחילוניות, בהפרדת הדת מהמדינה ובזכויות להט"ב.
עמי הורוביץ
עמי הורוביץ (באנגלית: Ami Horowitz) הוא יוצר סרטים דוקומנטריים ופעיל ימין יהודי-אמריקאי. הוא התסריטאי, מפיק ובמאי של סדרת הסרטים Ami on the Streets (עמי ברחובות) שהכין עבור רשת פוקס ניוז. הורוביץ כתב והיה במאי במשותף של הסרט הדוקומנטרי "U.N. Me", שיצא בשנת 2009, ואשר בוחן בעין ביקורתית את ארגון האומות המאוחדות.
תחילת פרסומו של הורוביץ הייתה בסרט הדוקומנטרי הקצר "סינדרום סטוקהולם" שעסק בקשר בין ההגירה והפשיעה בשוודיה.
ראשית חייו
הורוביץ נולד בלוס אנג'לס, סיים תוארים בפוליטיקה ופילוסופיה באוניברסיטת דרום קליפורניה. אמו מישראל.
הוא מזהה עצמו כיהודי המשויך לזרם האורתודוקסי-מודרני. ולמד כשנה באוניברסיטה העברית בירושלים.
מדבר מזון
מדבר מזון (מאנגלית: Food desert) הוא מונח שמתאר אזור בו ישנה גישה מוגבלת למזון בריא ומזין. המונח המנוגד נקרא נווה מדבר של מזון (Food oasis) - אזור בו נפוצים סופרמרקטים ושאר חנויות לממכר ירקות ופירות.
המונח מתייחס לסוג ולאיכות של המזון שזמין לאוכלוסייה, ובנוסף לגודל המרחק לחנויות מזון. מדבריות מזון נפוצות בעיקר באזורים בהם גרה אוכלוסייה מעוטת הכנסה, ורוב התושבים באזורים אלה סובלים מהשמנת יתר.
על פי דוח של מחלקת החקלאות של ארצות הברית משנת 2010, 23.5 מיליון אמריקאים חיים באזורים המוגדרים כ"מדבר מזון" - כלומר, שהמרחק עד לסופרמרקט הקרוב לביתם הוא מעל מייל אחד באזורים עירוניים, ויותר מעשרה מייל באזורים חקלאיים.
הגדרה
במחקרים שונים מיושמים סוגים רבים של שיטות לפיענוח המונח "מדבר מזון". בין היתר נבדקים נתוני מפקד אוכלוסין עדכניים, קבוצות מיקוד, חנויות מזון, שימושים במזון, מידע גאורגרפי על פי שיטת GIS, ראיונות, שאלונים וסקרים הבודקים כיצד הצרכנים מתייחסים לזמינות האוכל, ועוד.
על פי רוב המחקרים, כדי לדעת האם אזור אכן מוגדר כ"מדבר מזון", צריך לדעת מספר מאפיינים בסיסיים :
אנשים אשר חיים באזורים כפריים המוגדרים כ"מדבריות מזון" הם בדרך כלל חסרי תעודת בגרות או GED, חווים עלייה ברמות העוני, ובעלי הכנסה ממוצעת נמוכה מהחציון הארצי. בנוסף, אנשים באזורים אלה נוטים להיות יותר מבוגרים, בעיקר בגלל עקב עזיבת צעירים (גילאים 20–29) לערים ולפרוורים. מדינות עם ריבוי של "מדבריות מזון" יהיו בהתאם בעלות רמת הכנסה נמוכה מהממוצע במדינה. זה יוצר מעין "מעגל קסמים" שלילי. אזורים אלה מתקשים "לצאת מהבוץ" ולהתקדם לעבר עליה ברמת החיים. במובנים מסוימים אזורים אלו מקבילים למדינות העולם השלישי עקב ריבוי של מחלות ותוחלת חיים נמוכה מהרגיל.
פטמתניים
פטמתניים (שם מדעי: Hersiliidae) היא משפחת עכבישים. באנגלית הם נקראים עכבישי גזע עץ (tree trunk spiders). משפחה זו נפוצה באזורים טרופיים וטרופיים למחצה. המשפחה מונה כ-150 מינים המחולקים ל-11 סוגים. לעכבישים אלה פטמות טוויה ארוכות כמעט כאורך בטנם, ומכאן שמם העברי, פטמתניים. גודלם נע בין 18-10 מ"מ. עכבישים אלו מוסווים היטב על גזעים בצבעים שונים, ופיתחו שיטה מעניינת לתפיסת ציד. במקום ללכוד את הטרף ברשת הם מניחים ציפוי קורים דק וקל על חלק קטן בגזע העץ וממתינים בלא תנועה. כשחרק יעמוד על ציפוי הקורים הם יעוטו עליו ויעטפו אותו בקורים בעזרת פטמות הטוויה הארוכות שלהם, ורק לאחר שהטרף שותק, ינשכו אותו ויזריקו לו ארס דרך ציפוי הקורים.
דאטסון DC-3
דאטסון DC-3 (באנגלית: Datsun DC-3) היא מכונית ספורט קבריולה קטנה מתוצרת יצרנית כלי הרכב היפנית Datsun (שם רשמי: Datsun Motor Corporation (בשנת 1934 ניסאן השתלטה על Datsun), אשר יוצרה בשנת 1952 ביפן.
עונת 1996 בגביע ליברטדורס
התחרות הסתיימה בניצחון של ריבר פלייט בפעם השנייה בתולדות המועדון.
מתכונת התחרות
בתחרות השתתפו 21 קבוצות. מנצחת של העונה הקודמת קיבלה זכות להשתתף בתחרות ישירות בשלב השני. בשלב הראשון הקבוצות חולקו ל-5 בתים, שלוש קבוצות בכל בית עלו לשלב השני. החל משלב השני הקבוצות שיחקו בשיטת נוקאאוט.
במידה ומספר קבוצות בבית זכו באותו מספר נקודות ההכרעה הייתה על ידי חוק שער חוץ, במידה וזה לא איפשר הכרעה הקבוצות ביצעו סדרת בעיטות עונשין.
בכל השלבים נערכו משחק בית ומשחק חוץ. על הניצחון הוענקו שתי נקודות.
פחוסניים
פחוסניים (שם מדעי: Selenopidae) הם משפחת עכבישים. באנגלית הם נקראים עכבישי סרטן (Crab Spiders) בגלל נטייתם לנוע לצדדים. משפחה זו כוללת כ-175 מינים המסווגים לארבעה סוגים, המוכר בהם הוא Selenops. המשפחה נפוצה בעיקר באזורים בעלי אקלים טרופי, למעט הסוג Anyphops  הנפוץ רק באפריקה שמדרום לסהרה, והסוג Hovops שתפוצתו מוגבלת למדגסקר. צורתם של עכבישים אלו שטוחה ומכאן שמם העברי, פחוסניים, וניתן למצוא אותם בעיקר על קירות, גזעי עצים ותחת סלעים. עכבישים אלו זריזים למדי וקשה מאוד לתפסם. צבעיהם משתלבים בדרך כלל בסביבתם, מה שמקשה לאתרם. כמו רוב העכבישים השייכים לקבוצת Entelegynae הם בעלי שמונה עיניים. מין אחד, Garcorops jadis, מוכר רק משרידים שהשתמרו בשרף עצים הנמצא בתהליך התאבנות.
האבולוציה של הרבייה המינית
האבולוציה של הרבייה המינית מתוארת כיום על ידי כמה השערות מדעיות מתחרות. כל מיני אורגניזמים המתרבים ברבייה מינית התפתחו מאב קדמון משותף אשר היה מין של חד-תא איקריוטי. פרוטיסטים רבים מתרבים מינית, כמו גם יצורים רב-תאיים – צמחים, בעלי חיים ופטריות. ישנם כמה מינים אשר איבדו תכונה זו בהתפתחות מאוחרת, כמו במחלקת Bdelloidea (שייכים לגלגיליות ) וכמה צמחים פרתנוקרפיים.
האבולוציה של הרבייה המינית כוללת שני נושאים קשורים, אך שונים: מקורה של הרבייה המינית והאופן שבו השתמרה במהלך האבולוציה. עם זאת, מאחר שקשה לבדוק באופן ניסיוני השערות על המקורות של הרבייה המינית, המחקר העכשווי מתמקד בחקר שימור התכונה.
נראה כי מחזור חיים מיני נשמר משום שהוא משפר את איכות הצאצאים (כשירות), למרות צמצום מספר הצאצאים הכולל (מאפיין המכונה "העלות הכפולה של הרבייה המינית"). על מנת שרבייה מינית תהיה יתרון מבחינה אבולוציונית, היא חייבת להיות קשורה לעלייה משמעותית בכשירות של הצאצאים. אחד ההסברים המקובלים ביותר הוא שהיתרון של הרבייה המינית טמון ביצירת שונות גנטית. הסבר אחר מבוסס על שני יתרונות מולקולריים. הראשון הוא היתרון של תיקון DNA משוחלף (מתקיים במהלך המיוזה, בזמן שכל שני כרומוזומים הומולוגיים צמודים זה זה כזוג), וההסבר השני הוא היתרון של קומפלמנטציה (המכונה גם בשם און כלאיים, או מיסוך של מוטציות).
יש שלוש סיבות אפשריות ליתרון האפשרי של יצירת שונות גנטית. ראשית, רבייה מינית יכולה להפגיש שתי מוטציות מועילות באותו הפרט ובכך לתת לו יתרון על פני פרטים אחרים (כלומר רבייה מינית תורמת להתפשטות של תכונות מועילות). כמו כן, בזכות הרבייה המינית מוטציות מועילות לא צריכות להתרחש זו אחר זו, במצטבר, בשושלת אחת של יצורים חיים, אלא יכולות לקרות במקביל בפרטים שונים או תת-אוכלוסיות שונות, ולהיפגש בהמשך ברבייה מינית. שנית, רבייה מינית מפגישה מוטציות מזיקות ויוצרת צאצאים שאינם כשירים לשרוד וכך הם נעלמים מהאוכלוסייה. עם זאת, באורגניזמים המכילים כרומוזום אחד בלבד, מוטציות מזיקות יחוסלו מייד ולכן הסרת מוטציות מזיקות כנראה אינה יתרון סביר של רבייה מינית. לבסוף, רבייה מינית יוצרת צירופים גנטיים חדשים שעשויים להיות בכשירות גבוהה יותר מאשר אלה הקיימים בעבר, או אולי פשוט להביא להפחתת התחרות בין קרובי משפחה על ידי הגדלת השונות ביניהם.
לגבי היתרון בשל תיקון הדנ"א, יש יתרון גדול ומיידי להסרת דנ"א שניזוק על ידי תיקון דנ"א בשחלוף במהלך המיוזה, מאחר שהסרה זו מגדילה את סיכויי ההישרדות של הצאצאים בעלי הדנ"א המתוקן. היתרון של קומפלמנטציה על ידי כל אחד מבני הזוג המתרבה היא הימנעות מההשפעות הרעות של גנים רצסיביים מזיקים אצל הצאצאים על ידי אפקט מיסוך של גנים דומיננטיים תקינים אותם תרם בן הזוג השני.
חשוב להבין כי ייתכן שההשערות הללו נכונות כולן במידה זו או אחרת לגבי אורגניזם מסוים (הן אינן סותרות זו את זו), וכי השערות שונות עשויות לחול על מינים שונים. עם זאת, במסגרת מחקר העוסק ביצירת שונות טרם נמצאה סיבה אוניברסלית לרבייה מינית לכל היצורים המתרבים מינית. מצד שני, תיקון דנ"א במהלך המיוזה, וקומפלמנטציה, קיימים אצל כל היצורים המתרבים מינית.
אינס ססטרה
אינס ססטרה (בספרדית: Inés Sastre; נולדה ב-21 בנובמבר 1973) היא דוגמנית ושחקנית ספרדייה.
ביוגרפיה
ססטרה נולדה בואיאדוליד וכשהייתה בת שתים עשרה החלה להופיע בפרסומות לטלוויזיה. ב-1988 זכתה בתואר מראה השנה של עלית אך במקום לטפח את קריירת הדוגמנות שלה העדיפה ללכת ללמוד במקום. היא למדה תקופה באוניברסיטת הסורבון בפריז וב-1996 נהייתה הדוגמנית הראשית של חברת לנקום.
משחק
בשנת 1995 שיחקה בסרטם המשותף של וים ונדרס ומיכלאנג'לו אנטוניוני "מעבר לעננים", לצד אנסמבל שחקנים כמו אירן ז'קוב, ג'ון מלקוביץ' וסופי מרסו, ז'אן רנו ומרצ'לו מסטרויאני.
המשיכה ססטרה לשחק בהפקות כמו "סברינה" (1995), "שערים אפלים" (2001) ו"קובה סיפור אהבה" (2005) ובמיני סדרה המבוססת על הספר הרוזן ממונטה כריסטו.
רודי גובר
רודי גובר בורגארל (בצרפתית: Rudy Gobert Bourgarel; נולד ב-26 ביוני 1992) הוא כדורסלן צרפתי, המשחק בעמדת הסנטר במינסוטה טימברוולבס מליגת ה-NBA.
גובר, בגובה 2.16 מטרים ובעל מוטת ידיים של 2.36 מטרים, זכה בעונות, ו- בתואר שחקן ההגנה של העונה ב-NBA. כמו כן, בעונת היה "מלך החסימות של ה-NBA".
קריירה
גובר נולד בסן-קנטן שבחבל או-דה-פראנס בצפון צרפת. אביו היה גם הוא כדורסלן מקצועי, ששיחק באוניברסיטת מאריסט ובנבחרת צרפת במהלך שנות השמונים.
שולה באסקט
גובר החל את הקריירה בקבוצת שולה באסקט מליגת העל הצרפתית. הוא שיחק במדי הקבוצה במשך שלוש עונות, בהן לקח חלק במשחקי הליגה, וביורואפ.
יוטה ג'אז
גובר העמיד את עצמו לבחירה בדראפט ה-NBA 2013. הוא נבחר בבחירה ה-27 על ידי דנוור נאגטס, שהעבירה אותו ב ליוטה ג'אז מיד לאחר שנבחר. בעונת הרוקי התקשה גובר להשתלב בליגה, ולקח חלק לאורך העונה ב-45 משחקים בהם שותף ל-9.6 דקות למשחק בלבד ובמהלך העונה נשלח לצבור דקות משחק בליגת הפיתוח.
אנשים כל כך יפים
"אנשים יפים כאלה" (באוקראינית: Такі красиві люди) הוא סרט הבכורה העלילתי בבימויו של דמיטרי מויסייב, שיצא באולפן הקולנוע הלאומי.
רודי גובר
יוטה ג'אז
לקראת עונתו השנייה בליגה העלה גובר חמישה קילוגרם וחיזק את רגליו על מנת שיוכל להתמודד טוב יותר עם יריביו מתחת לסלים. הוא החל לתפוס מקום מרכזי יותר בקבוצה, ושותף בכל 82 משחקי העונה הסדירה. עם מעברו של אנס קאנטר לאוקלהומה סיטי ת'אנדר, קודם גובר לחמישייה הפותחת והחל לקנות את מעמדו כאחד משחקני ההגנה הטובים בליגה. הוא סיים את העונה עם ממוצעים של 8.4 נקודות, 9.5 ריבאונדים ו-2.3 חסימות למשחק וסך של 189 חסימות בעונה, שני בליגה רק לאנתוני דייוויס, וסיים במקום השלישי בבחירה לשחקן המשתפר של העונה ב-NBA.
אנשים כל כך יפים
הבכורה התקיימה בתוכנית התחרות המרכזית של פסטיבל הסרטים הבינלאומי ה-43 של מולודיסטי. הסרט השתתף בפסטיבלי קולנוע באיטליה, פולין, ארמניה ("משמש הזהב"), ארצות הברית. הסרט יצא לאקרנים ב-24 בספטמבר 2014.
רודי גובר
יוטה ג'אז
בקיץ 2016 חתם על הארכת חוזה ל-4 עונות נוספות ביוטה, החל מעונת, בסך כ-102 מיליון דולר. במשחק מול דאלאס מאבריקס ב-20 בינואר 2017 קבע גובר שיאי קריירה של 27 נקודות ו-25 ריבאונדים, וכחודשיים לאחר מכן, ב-22 במרץ, שבר את שיאו האישי כשקלע 35 נקודות מול ניו יורק ניקס. את עונת סיים במקום הראשון בליגה בממוצע חסימות למשחק (2.6), במקום השני באחוזי קליעה מהשדה (66.1%), ובמקום הרביעי בממוצע ריבאונדים למשחק (12.8). בסיום אותה עונה נבחר גובר הן לחמישיית ההגנה הראשונה, והן לחמישיית העונה השנייה.
אנשים כל כך יפים
זה היה הסרט הראשון של הבמאי דמיטרי מויסייב שעד לסרט זה ביים רק סרטים קצרים. הוא גם כתב תסריט לסרט ושיחק בעצמו בתפקיד משני. הצילומים התקיימו במספר אתרים באוקראינה לרבות חוף ים אזוב. הסרט הופק בתמיכה ממשלתית מלאה.
רודי גובר
יוטה ג'אז
בעונת נבחר לראשונה בקריירה להשתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA, לצד חברו לקבוצה דונובן מיטשל. ב-11 במרץ 2020, מספר דקות לפני תחילת המשחק בין הג'אז לאוקלהומה סיטי ת'אנדר, פורסם כי גובר נדבק בנגיף הקורונה, ובעקבות כך נדחה המשחק. בהמשך החליטה הליגה לדחות את יתר משחקי אותו הערב, ולבסוף השהתה את כל משחקי העונה הסדירה עד להודעה חדשה. בסופו של דבר חודשה העונה ביולי 2020, במסגרת "משחקי הבועה" בדיסניוורלד אשר באורלנדו.
אנשים כל כך יפים
הסרט מתאר חיי משפחה ואישה בודדת (מרטה) בת 38 שמתגוררים בבתים נפרדים באזור בודד על שפת הים. הם מתפרנסים מדיג. מפעם לפעם לאזור מגיעים נופשים. מרטה הכירה גבר (איוואן) שהגיע לאזור מעיר איוואנו-פרנקיבסק והציג את עצמו כסופר. לאחר סיום חופשתו הוא חוזר לעיר מגוריו. מרטה נוסעת אחריו ובחיפושים התברר שאיוואן עובד כמלצר, אך אכן פרסם ספר לפני כעשור ושלא זכה להצלחה. היא חוזרת לביתה הבודד ופוגשת את איוואן שחזר.
רודי גובר
יוטה ג'אז
ב-20 בדצמבר 2020 האריך גובר את חוזהו ביוטה ב-5 שנים, בתמורה לרווח של 205 מיליון דולר. עם חתימת החוזה, הפך לסנטר המרוויח בתולדות המשחק.
מינסוטה טימברוולבס
ב-1 ביולי 2022, הועבר גובר בטרייד ענק לטימברוולבס. מאליק ביזלי, פטריק בוורלי, ג'ארד ונדרבילט, ליאנדרו בולמרו והבחירה ה-22 בדראפט 2022 של ה-nba, ווקר קסלר, עשו את דרכם ההפוכה לג'אז ואליהם הצטרפו גם 4 בחירות דראפט עתידיות של הסיבוב הראשון.
קרקפת
קרקפת היא אזור אנטומי בגולגולת, הנתחמת על ידי הפנים בחזית, ועל ידי הצוואר בחלקה התחתון.
מבנה ופעילות
הקרקפת מחולקת בדרך כלל לחמש שכבות, על פי החלוקה הבאה:
אספקת הדם
אספקת הדם לקרקפת מתבצעת באמצעות חמישה זוגות של עורקים. שלושה מתוך העורק תרדמני החיצוני ושניים נוספים מתוך העורק תרדמני הפנימי.
חברה ותרבות
הקרקפת ממלאת תפקיד חשוב באסתטיקה של הפנים. התקרחות או הידלדלות שיער גברי, הן סיבות נפוצות לדאגה בקרב גברים. ניתן לטפל בתופעות אלו באמצעות תרופות או השתלת שיער. במקרים בהם הקרקפת כבדה ורפויה, שינוי אשר מתרחש עם תהליך ההזדקנות, המצח עשוי להיראות נמוך, ועלולים להופיע קמטים עמוקים. ניתן לטפל בבעיה זו באמצעות מתיחת מצח.
חורבת זוויתן
חורבת זוויתן הוא השם שניתן לאתר עתיקות ללא שם במרכז רמת הגולן, בו נתגלו שרידי בית כנסת מתקופת התלמוד.
האתר ממוקם בסמוך למפגש נחל זוויתן עם נחל משושים, על שלוחה צרה, תלולה ומבודדת. בחורבה אותרו שרידי מבנה ציבורי, שרוב אבניו נותרו בסביבתו.
על פי מאפייני המבנה שבאתר, הכולל פתח מעוטר באבני גזית מרשימות ובאומנות אחוזות, המאפיין בתי כנסת מתקופת התלמוד באזור מרכז הגולן, זיהה החוקר צבי אורי מעוז את המקום כבית כנסת.
בסמוך לאתר, ולאורך נחל זוויתן, אותרו בתי כנסת נוספים מתקופת התלמוד, בין היתר בחורבת זמימרה, בחורבת עסליה ובחורבת קצביה.
Make Up Sex
Make Up Sex (בתרגום לעברית: סקס פיוס) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר האמריקאי משין גאן קלי בהשתתפות הזמר האמריקאי בלאקבר. הוא יצא לאור ב-26 באפריל 2022, על ידי חברות התקליטים אינטרסקופ רקורדס ובאד בוי רקורדס, כסינגל החמישי מתוך האלבום Mainstream Sellout. השיר נכתב על ידי קלי ובלאקאבר, לצד ניק לונג, עומר פדי וטראוויס בארקר, שגם הפיקו אותו.
בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-37.6 מיליון השמעות.
שלגייה והצייד
שלגייה והצייד (באנגלית: Snow White and the Huntsman) הוא סרט פנטזיה אמריקאי משנת 2012, המבוסס באופן רופף על המעשייה באותו שם של האחים גרים. הסרט בוים על ידי רופרט סנדרס ומככבים בו קריסטן סטיוארט, כריס המסוורת' ושרליז ת'רון. עלילת הסרט מציגה שינויים מעלילת המעשייה המקורית, אך שומרת על קו העלילה העיקרי שלה. בסרט מסופר על מלכה רעה (ת'רון), שרוצה להיות היפה בנשים אך בסרט זה המניע שלה הוא לא היופי עצמו אלא צבירת כוח (מסע נקם בכל הגברים על משפחתה שנרצחה, לטעמה הגברים מנצלים נשים ורק יופייה יכול להציל אותה. מה שמראה את השקפת הוליווד "אין אנשים רעים יש אנשים שרע להם") אך שלגיה (סטיוארט) יפה ממנה והמלכה מנסה לחסל אותה. בסרט הורחב תפקידו של הצייד (המסוורת') למאהב של שלגייה.
הסרט יצא לבתי הקולנוע בארצות הברית ב-26 ביולי 2012, גרף בסוף השבוע הראשון 4.5 מיליון דולר והיה לשובר קופות בארצות הברית.
תקציר העלילה
מלכת הממלכה ביקשה כי ייוולד לה תינוק שעורו יהיה לבן כשלג, שפתיו אדומות כדם ושערו שחור כפחם. ואכן נולדה לה בת והיא קראה לה שלגייה (קריסטן סטיוארט). כאשר שלגייה הגיעה לגיל 10 מתה אמה ממחלה ולבו של המלך נשבר. באחד מן הקרבות בהם השתתף המלך מצאו הוא וחייליו שבויה של צבא האויב, רוונה, והצילו אותה. המלך שנדהם מיופייה שכח את כאבו והתחתן איתה למחרת. לאחר החתונה הרגה רוונה (שרליז ת'רון) את המלך והשתלטה על הממלכה בעזרת צבא אופל שנענה לפקודתה. הדוכס ובנו שהיו נאמנים למלך הצליחו לברוח מן הארמון, אך שלגייה נשבתה ונכלאה במגדל. גם בסיפור זה יש מראה קסומה שאומרת למלכה אם היא היפה בנשים. כששלגייה מגיעה לבגרות יופייה עולה על יופייה של המלכה וכתוצאה מכך המלכה נחלשת, המלכה מגלה ששלגייה נהייתה יפה ממנה ושאם לא תהרוג אותה ותוציא את ליבה היא תמות. שלגייה מצליחה לברוח אל היער האפל, שם אין למלכה כוחות. המלכה שולחת את הצייד (כריס המסוורת') שמכיר את היער האפל להביא את שלגייה אך לא מגלה לו למה שלגייה חשובה. היא מבטיחה לו שבתמורה תחזיר את אשתו מן המתים. הצייד שיוצא לחפש את שלגייה מגלה שהמלכה שיקרה לו ושאין ביכולתה להחזיר אנשים מן המתים ובמקום זאת נהייה המורה ובן הברית של שלגייה. שניהם מתחילים במסע להשיב לידי שלגייה את הממלכה. הם מצליחים להגיע לדוכס בעזרת הנסיך ויליאם ושבעת הגמדים ויוצאים עם צבא הדוכס לכבוש את הממלכה.
עלילה
כשהמלכה אלינור מסתכלת על ורד מלבלב בחורף, היא דוקרת את אצבעה על אחד הקוצים. שלוש טיפות דם נופלות על הקרקע המושלגת, והמלכה מבקשת בת לבנה כשלג, עם שפתיים אדומות כדם, שיער שחור ככנפי עורב ולב חזק כמו הורד. היא יולדת את בתה, שלגייה (קריסטן סטיוארט), אך כששלגייה מגיעה לגיל עשר המלכה חולה ומתה. לאחר מותה, אביה של שלגיה (המלך מגנוס) וצבאו נלחמים נגד צבא אפל פולש של חיילי זכוכית.
כשהם מחלצים שבויה של צבא האויב בשם רוונה (שרליז ת'רון), המלך מוקסם מיופייה ונישא לה למחרת.
רוונה היא למעשה מכשפת חזקה ומנהיגת הצבא האפל. ביום החתונה של רוונה והמלך, הוא רוצה לקיים איתה יחסים במיטה. רוונה מתוודה ואומרת שהיה פעם מלך בדיוק כמו מגנוס שהרס אותה. היא מכריזה שהיא לא יכולה להיות מלכה חלשה והורגת את מגנוס, במטרה לקחת את הכס והשלטון לעצמה בלבד.
רוונה מכניסה את אחיה לממלכה ומצווה להרוג את כל אנשי הטירה, פרט לשלגייה, אותה היא מצווה לנעול אם תהיה שימושית יום אחד בשל מעמדה. חבר הילדות של שלגייה, ויליאם, ואביו, הדוכס האמונד, נמלטים מהטירה אבל לא מסוגלים לחלץ אותה, והיא נתפסת על ידי פין, אחיה של רוונה, וננעלת במגדל הצפוני של הטירה למשך שנים.
תחת שלטונה של המלכה רוונה, הממלכה נהרסת. רוונה שואבת את הצעירוּת מנשים צעירות כדי לשמר כישוף שהוטל עליה בילדותה ומאפשר לה לשמור על יופייה הצעיר. כששלגיה מתבגרת, המלכה רוונה לומדת מהמראה הקסומה שלה, שנהגה עד לאותו יום להגיד שרוונה היא היפה בנשים, שבתה החורגת שלגייה עברה אותה ביופייה ומיועדת להביס אותה אלא אם רוונה תשיג את לבה של שלגייה, ואז תוכל לחיות לנצח.
המלכה רוונה מצווה על פין להביא לה את לבה של שלגייה, אך שלגייה מצליחה לברוח ליער האפל, בו לרוונה אין כוח. המלכה עושה עסקה עם אריק הצייד (כריס המסוורת'), שהוא אלמן ושתיין, אך מכיר את היער האפל. לפי העסקה הוא ילכוד את שלגיה ובתמורה רוונה תחזיר את אשתו המתה לחיים. רוונה לא מגלה לצייד למה שלגייה חשובה כל כך.
הצייד מאתר את שלגייה, אבל כשפין חושף שלמלכה רוונה אין באמת את הכוח לעשות את מה שהבטיחה, הצייד נלחם בו ובאנשיו ושלגייה בורחת.
כשהצייד משיג אותה, היא מבטיחה לו זהב אם הוא ילווה אותה לטירה של הדוכס האמונד. בינתיים, פין אוסף קבוצת אנשים נוספת למצוא את שלגייה, והדוכס האמונד ובנו ויליאם מגלים שהיא בחיים. ויליאם עוזב את הטירה בעצמו כדי למצוא אותה, ומצטרף לקבוצה של פין כקשת.
שלגייה והצייד מתחמקים מהם ובסופו של דבר פוגשים קבוצה של שמונה גמדים בשם בית', מויר, קוורט, קול, דויר, גורט, ניון וגאס. מויר העיוור חוזה ששלגייה היא בתו של המלך לשעבר, והאדם היחיד שיכול להביס את רוונה ושלטונה.
כשהם עוברים במשכנן של הפיות, שלגייה פוגשת באייל קסום שסופר עליו רק באגדות, אך אז הקבוצה מותקפת על ידי פין ואנשיו. הצייד נלחם בפין ולבסוף הורג אותו, וויליאם חושף את עצמו ועוזר להביס את אנשיו של פין. גאס נהרג כשהוא מקריב את עצמו ונפגע מחץ שכוון לשלגייה. ויליאם מצטרף לקבוצה שממשיכה במסע לטירה של האמונד.
כששלגייה שוכבת על מיטה בטירת הדוכס, הצייד מביע את החרטה שלו על כך שלא הצליח להציל אותה, שמזכירה לו את אשתו המתה, שרה, ומנשק אותה, בלי לשים לב לדמעה שנייה שזולגת מעינה השנייה.
זוכי פרס איג נובל
להלן זוכי פרס איג נובל והעבודות שזיכו אותם בפרס:
שלגייה והצייד
עלילה
הכישוף נשבר, שלגייה מתעוררת והולכת לחצר, שם היא מכנסת את צבאו של הדוכס לצאת לכבוש את הממלכה ולצאת נגד המלכה רוונה. הגמדים מסתננים לטירה דרך תעלות הביוב ופותחים את השער, ובכך מאפשרים לצבאו של הדוכס להיכנס.
זוכי פרס איג נובל
הישגים מומצאים
במעמד פרסי האיג נובל הראשון נוספו גם שלושה הישגים מומצאים:
יוז'י ימאמוטו
בין הפרסים היוקרתיים בהם זכה על תרומתו לאופנה נמנים מפקד במסדר האמנויות והספרות, מדליית כבוד עם סרט סגול (Medal of Honor with Purple Ribbon), אות המסדר הלאומי לאמנויות (The Ordre national du Mérite), המעצב התעשייתי המלכותי (The Royal Designer for Industry) ופרס אומן העיצוב מטעם קבוצת האופנה הבינלאומית (Master of Design award by Fashion Group International).
מעצב
נולד בטוקיו, ימאמוטו בוגר אוניברסיטת קיו בעל תואר במשפטים מ 1966. לימודי עיצוב אופנה נוספים שלו בבית הספר לעיצוב אופנה בבונקה היקנו לו תואר בתחום ב 1969.
ימאמוטו הופיע לראשונה בפריז ב 1981. הקולקציות המסחריות המוצלחות שלו, יוז'י ימאמוטו (נשים וגברים) ו Y's, פופולריות במיוחד בטוקיו. שתי קולקציות אלו זמינות גם בחנויות הדגל שלו בניו יורק, פריז ואנטוורפן ובמחלקות אופנה עילית בחנויות כלבו ברחבי העולם. קולקציות עיקריות נוספות כוללות Pour Homme, Costume d'Homme ו Diffusion line. חברת יוז'י ימאמוטו דווחה ב 2007 שהמכירות משתי הקולקציות העיקריות הניבו הכנסה שנתית של מעל מאה מיליון דולר. ימאמוטו נודע ברוח החדשנות בעיצוביו שלרוב רחוקים מהמגמות הרווחות. עיצוביו מתאפיינים בצלליות שחורות וגדולות ומכילים לרוב וילונות במגוון מרקמים. יצירותיו הפכו למוכרות בקרב הצרכנים באמצעות שיתופי הפעולה שלו עם מעצבי אופנה אחרים ובהם אדידס (Y-3), הרמס, מיקימוטו ומנדרינה דאק וכן עם אמנים מסוגות שונות כמו טינה טרנר, סר אלטון ג'ון, פלאסבו, טקאשי קיטאנו, פינה באוש והיינר מילר. יוז'י ימאמוטו הוזמן לעצב את הגיליון השני של מגזין העיצוב ב 2005. ניהול כלכלי כושל הוביל את המותג לחובות של מעל 65 מיליון דולר ב 2009. כישלון כלכלי זה הכעיס את ימאמוטו והוביל לארגון מחדש של החברה ב 2010. חברת ההחזקות היפנית Integral Corp ארגנה מחדש את חברת האופנה ובנובמבר 2010 יצאה מחובות ומאיום של פשיטת רגל.
חיי משפחה
ביתו של ימאמוטו, לימי ימאמוטו, הולכת בעקבותיו. היא התגלתה כמעצבת אופנה בשבוע האופנה בטוקיו בשנת 2000, הציגה בטוקיו מ 2000 על 2007, אז הופיעה בפריז תחת שם המותג לימי פאו (LIMI feu). בשלהי שנות ה-80 ובתחילת שנות ה-90, ימאמוטו היה בקשר עם עמיתה יפנית, מעצבת אופנית אוונגרדית בשם ריי קאווקובו.
שלגייה והצייד
עלילה
שלגייה מתעמתת עם המלכה רוונה, אך רוונה גוברת עליה. המלכה עומדת להרוג את שלגייה ולקחת את לבה, אך שלגייה משתמשת במהלך שלמדה מהצייד ופוצעת אנושות את המלכה רוונה, שהופכת לאישה זקנה כשהיא מתה, וצבאו של הדוכס האמונד מנצח.
סרט המשך
עקב ההצלחה הקופתית של הסרט, שהרוויח למעלה מ-300 מיליון דולר לעומת תקציב זעום של 170 מיליון דולר, תוכנן לצאת סרט המשך, אף הוא בבימויו של רופרט סאנדרס, אך עקב שערורייה במסגרתה הבמאי נחשד כי ניהל רומן עם קריסטין סטיוארט התוכנית לסרט המשך בוטלה ואף שתחילה ניסו האולפנים להוביל הפקה בדמות סרט המשך בכיכובו של כריס המסוורת' כצייד ללא סטיוארט לבסוף הכריזו אולפני יוניברסל כי אינם שוקדים על הפקת סרט המשך.
בשנת 2014 נודע שהאולפנים מעוניינים להוציא סרט המשך בכיכובה של סטיוארט, אך ללא הבמאי רופרט סאנדרס. לבסוף סטיוארט פרשה ולוהקו שחקנים אחרים, הצילומים לסרט ההמשך, הצייד: מלחמת החורף, החלו בסוף שנת 2014, והוא יצא לאקרנים בשנת 2016.
פרנץ האר
פרנץ האר (בהונגרית: Haár Ferenc; באנגלית: Francis Haar; צ'רנאטפאלו (אז הונגריה, היום רומניה), 8 ביולי 1908 – הונולולו, 22 בדצמבר 1997) היה צלם, צלם קולנוע, במאי קולנוע יהודי-הונגרי, הגיס של הסופרת היהודייה-הונגרייה רֶלִי פאפה (1917–1984) ושל בעלה הצייר ארנה שוברט.
בהונגריה
פרנץ האר נולד במשפחה יהודית כבנם של אַנְשל (ארנולד) האר (1873–1942), אמן חוטים דקורטיביים (חוטים שנשזרו מחוטי זהב, מחוטי כסף או מחוט יקר אחר, ושימשו לקישוט בגדים), ושל אדל רייטר (1880–1967). שמקום מנוחתם בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט. בין 1924 לבין 1927 היה סטודנט באקדמיה הלאומית ההונגרית לאמנויות שימושיות, שם למד אצל דיולה קס (אדריכל, מעצב פנים, מעצב רהיטים, מעצב גרפי ידוע). ב-1928 החל לעבוד כמעצב פנים ומעצב כרזות ולמד בעצמו צילום. בשנת 1930 התוודע ל"חוג העבודה", שהונהג על ידי לאיוש קשאק, משורר אוונגרד סוציאליסט ואמן חזותי שחזר להונגריה מווינה. קשאק ציין ש"תצלום הוא יותר מציור ויכול לגשת לחלקי מציאות שלציירים אין גישה אליהם". המוטו של קשאק היה: "צילום הוא הילד האמיתי של זמננו, לא הציור". אמירה זו שימשה השראה לכל החיים עבור פרנץ הצעיר. הוא הפך לחבר פעיל ומוביל בחוג העבודה (Munka Kör), יחד עם שאנדור גנצי, ארפאד סלפאל (מקודם שוורץ) ולאיוש לנדייל, שלימים הפך למעצב גרפי ומעצב ספרים מפורסם. בשנת 1932 אורגנה בממלכת הונגריה תערוכת הצילום החברתי הראשונה, שהביאה לפרנץ האר את הצלחתו הראשונה. סטודיו הצילום הראשון שלו (Haár Stúdió) נפתח ב-1935 בבודפשט.
ברחבי העולם
חלק מתצלומיו הוצגו בתערוכת פריז ב-1937, ובכך הוא החליט לעבור לפריז, שם התבסס כצלם פורטרטים. עם זאת, בשנת 1939 הזמין אותו הירושי קוואזו (Hiroshi Kawazoe) ליפן, ו"האגודה הבינלאומית לתרבות יפן" ארגנה רשמית את נסיעתו. בעזרת חברים יפנים הוא פתח והפעיל את סטודיו הצילום שלו בטוקיו בין 1940 לבין 1942. המשפחה פונתה לעיירת הנופש קרואיזאווה ב-1943, הם בילו שם שלוש שנים ואחרי הכיבוש האמריקאי האר הפך לצלם של "יאנק, שבועון צבאי", מגזין הצבא האמריקאי במלחמת העולם השנייה ומעט אחריה, ובמקביל הפך לבמאי קולנוע ב"משרד הבריאות והרווחה" האמריקאי בין 1946 לבין 1948. יחד עם זה הוא היה צלם פעיל בסטודיו לצילום בטוקיו בין 1946 לבין 1956. אשתו אירן פתחה את המסעדה המפורסמת "Irene Hungaria" במרכז טוקיו, בה ביקרו סלבריטאים, אינטלקטואלים, חיילים וספורטאים מכל העולם, בנוסף ליפנים.
מ-1956 עד 1959, הוא עבד כצלם עבור "תאגיד המכולות של אמריקה" בשיקגו. חזר לטוקיו והפעיל שוב את סטודיו הצילום שלו במשך שנה. ב-1960 קיבל החלטה גדולה ועבר להוואי ופתח שם את סטודיו הצילום שלו. מ-1964 עד 1974 לימד צילום באוניברסיטת הוואי. הוא הפך לצלם הפקה של "תיאטרון קנדי" במחלקת הדרמה של אוניברסיטת הוואי. האר הלך לעולמו בהונולולו בגיל 89.
אשתו הייתה אירן פאפה (1912–1999), בתם של שאנדור פאפה ושל נטי פריד, אותה נשא לאישה ב-11 במרץ 1934 בבודפשט. הוא הובא למנוחות בפארק הזיכרון של הוואי בקבר משותף עם אשתו.
דיאנה (סרט)
דיאנה (באנגלית: Diana) הוא סרט דרמה ביוגרפי משנת 2013 בבימויו של אוליבר הירשבייגל. הסרט מספר על השנתיים האחרונות בחייה של דיאנה, הנסיכה מוויילס. את דמותה של דיאנה מגלמת השחקנית האוסטרלית נעמי ווטס.
הבכורה העולמית נערכה בלונדון ב-5 בספטמבר 2013. הבכורה הישראלית התקיימה ב-10 בספטמבר 2013.
הפקה
תסריט הסרט נכתב על ידי סטפן ג'פריס ומבוסס על ספרה של קייט ס'נלס משנת 2001.
ביקורות
הסרט קיבל ביקורות שליליות בעולם וציוני דירוג נמוכים. ביקורות בישראל:
לולה בר אבנר
לולה בֶּר אֶבּנֶר (6 באוגוסט 1910 – 4 במרץ 1997) הייתה תופרת עילית ומעצבת אופנה ישראלית, שפעלה בעיקר בשנות הארבעים והחמישים של המאה ה-20. כונתה "המלבישה הלאומית", ונחשבת עד היום לאחת מהדמויות החשובות והמשפיעות בתעשיית האופנה המקומית.
קורות חייה
נולדה בשם קרולה צווילינגר (צבילינגר; Carola Zwillinger) בשנת 1910 בפרוסטיוב (פרוסניץ) שבמוראביה, חלק מן האימפריה האוסטרו-הונגרית, שנכללה ב-1918 בצ'כוסלובקיה (כיום צ'כיה). התחנכה בתנועה הציונית 'תכלת לבן', וסיימה בהצטיינות את האקדמיה לאמנויות, אדריכלות ועיצוב בפראג.
ב-1939, ערב מלחמת העולם השנייה, עלתה בר לארץ ישראל מתוך ציונות יחד עם שני אחיה: אוטו צבילינגר, שעסק בטקסטיל, וד"ר לאופולד צבילינגר, שלמד יחסים בינלאומיים בגרמניה. שאר בני משפחתה נספו בשואה. בעלותה הביאה עימה מכולה מלאה ברהיטים. בראיון שהעניקה לשבתאי טבת מעיתון "הארץ" בשנת 1957 אמרה: "כדי לפתח חוש לשיק יש לגדול בין דברים יפים ובסביבה שוחרת יופי", והדבר ניכר גם בדרך שבה עיצבה את סביבת חייה ואת ביתה.
את דרכה המקצועית בארץ התחילה בר בדירתה הראשונה, ברחוב גרוזנברג בתל אביב, שם פתחה סטודיו שבו העסיקה שלוש תופרות. מהר מאוד בלטה ככוכב עולה בשמי עולם האופנה הישראלי של התקופה. בין לקוחותיה הראשונים היו נשות הבריטים ונשים ערביות עשירות מיפו, קהיר וביירות. את הבדים הצרפתיים נהגה לרכוש בביירות, והתמחתה בתפירה לפי מידה. ב-1942 העתיקה את מקום מגוריה ואת הסטודיו שהתרחב לבית באוהאוס מפואר ברחוב הירקון. בשנת 1945 נישאה לאדולף (דולפי) אבנר.
בשנות הארבעים רוב הנשים בארץ היו חלוצות בנות העלייה השנייה והשלישית. לולה בר ראתה משימה לאומית להלביש אותן, בעיקר את נשות ההנהגה ושחקניות שייצגו את המדינה באירועים בישראל ומחוצה לה. במהלך השנים היא תפרה בגדים לנשות האליטה, ביניהן: פולה בן-גוריון, רחל דיין, גולדה מאיר ולאה רבין. נשות החברה וההנהגה היו עולות אליה לרגל, והיא הייתה מלבישה אותן בסגנון שלא היה נהוג אז בארץ. בשנת 1957 עיצבה לולה את מדי דיילות אל על, שזכו בפרס ראשון בתחרות לעיצוב מדים של חברות תעופה בציריך. בהמשך עיצבה את מדי הדווריות של דואר ישראל ואת מדי החיילות והקצינות של צבא הגנה לישראל.
לולה בר תפרה בגדים לפי מידה. והייתה יותר תופרת עילית מאשר מעצבת אופנה. היא הייתה רוכשת גזרות של בתי אופנה צרפתיים כמו "בלמן", "איב סאן לורן", "עמנואל אונגרו" ו"ולנטינו", ומתאימה את הגזרות ללקוחותיה הישראליות. הכישרון הגדול שלה היה לזהות סגנון וסטייל, ולהתאים אותם לקהל המקומי, בביצוע מושלם. לולה הייתה נוסעת באופן קבוע לתצוגות אופנה בפריז, כדי להישאר מעודכנת.
מהר מאוד השתלבה לולה בחיי החברה הגבוהה בארץ, וכחלק מפעילותה ערכה תצוגות אופנה וערבי התרמה. היא הייתה פילנתרופית ותרמה בין השאר לאוניברסיטאות בן-גוריון ותל אביב ולמכללת שנקר, שבה חנכה בשנת 1992 את חדרי הסדנאות הקרויים על שמה. גם למכון ויצמן תרמה, על שמה ועל שם דולפי עומד אולם אבנר במקום.
לולה בר נפטרה בכ"ה באדר א' תשנ"ז, 1997, ונטמנה בבית העלמין נחלת יצחק, לצד בעלה. לדולפי ולה לא היו ילדים.
אחרי מותה התנהל קרב משפטי על עזבונה, ובית המשפט קבע שהתרומות שתרמה למוסדות שונים לא יוחזרו לתובעים.
הבית בקיסריה
בנוסף לדירתם בתל אביב, החזיקו לולה ודולפי בית נופש בקיסריה. הם בילו בו את סופי השבוע וערכו שם מסיבות, אירועי צדקה וקונצרטים למוזמנים. כחלק מתפיסת האסתטיקה הייחודית של בר, הבית מעוצב באופן יוצא דופן ועם תשומת לב לכל פרט – מהעיצוב של אלמנטים המזכירים את אמת המים בקיסריה ועד לברזים המוזהבים והמצעים. השילוב של בין הסגנונות השונים, יוצר את הסטייל הייחודי של הבית. יש בו עירוב של טאפטים וקרמיקות בדפוסים האופייניים לשנות השבעים, עם אלמנטים מוזהבים (ידיות, ברזים) ודמויות אוריינטליות. הבית מושכר כיום, ונשמר ברובו כפי שלולה בר עיצבה אותו.
הסנאט של ארגנטינה
בסנאט מכהנים 72 סנאטורים: 3 סנאטורים מכל פרובינציה, ועוד 3 סנאטורים מבואנוס איירס העיר.
הסנאטורים נבחרים לתקופת כהונה בת 6 שנים, על ידי בחירות ישירות בכל פרובינציה, כאשר המפלגה שזכתה במירב הקולות בפרובינציה מקבלת 2 מושבים בסנאט, והמפלגה שהגיעה למקום השני בפרובינציה מקבלת את המושב השלישי. אין הגבלת כהונה לסנאטורים, עם זאת, על הסנאטור להיות מעל גיל 30, להיות אזרח ארגנטינה לפחות ב-6 שנים האחרונות ולגור בפרובינציה אותה הוא מייצג לפחות שנתיים.
סגן נשיא ארגנטינה הוא גם מתוקף תפקידו נשיא הסנאט, אך בפועל, הנשיא הזמני הוא זה שמנהל את הסנאט.
היסטוריה
הסנאט הוקם בקונפדרציה הארגנטינאית ב-29 ביולי 1854, בהתאם לסעיפים 46 עד 54 של חוקת 1853.
עד 1994 מספר הסנאטורים מכל פרובינציה ומבואנוס איירס העיר היה 2, המספר הועלה מ-2 ל-3 בתיקון של 1994 לחוקת ארגנטינה (שינויים אלו נכנסו לתוקף בבחירות הכלליות של 1995). בנוסף, לפני התיקון של 1994, הסנאטורים נבחרו בעקיפין על ידי בית המחוקקים של כל פרובינציה, לתקופת כהונה בת 9 שנים, אך לאחר התיקון של 1994 שונתה השיטה כך שתקופת הכהונה של סנאטור היא 6 שנים, וכל שנתיים שליש מהפרובינציות בארגנטינה עורכות בחירות לסנאט, כך שכל שנתיים שליש מחברי הסנאט מתחלפים (שינוי זה נכנס לתוקף בבחירות לבתי המחוקקים של 2001).
סמכויות הסנאט
בסמכות הסנאט לאשר הצעות חוק שהוצעו בבית הנבחרים, לקרוא למפגשים משותפים עם הבית התחתון או מפגשים מיוחדים עם מומחים, ולהציע הצעות חוק שיאשר הנשיא (הצעות אלו חייבות לעבור קודם גם את אישורו של בית הנבחרים).
ועדות הסנאט
קיימות 24 ועדות בסנאט, המורכבות מ-15 סנאטורים כל אחת:
Signed, Sealed, Delivered I'm Yours
Signed, Sealed, Delivered I'm Yours (תרגום חופשי: "זהו זה, אני שלך") הוא שיר נשמה של הזמר סטיבי וונדר מאלבום בעל שם זהה. השיר הוקלט עבור חברת מוטאון ויצא כסינגל ביוני 1970. השיר בילה שישה שבועות במקום הראשון במצעד U.S R&B וכן הגיע למקום השלישי במצעד בילבורד הוט 100.
השיר היווה סדרה של התחלות עבור סטיבי וונדר בן ה-20 - זהו הסינגל הראשון שוונדר הפיק בעצמו, המועמדות הראשונה לפרס גראמי וכן השיר הראשון בליווי להקת הליווי הנשית שלו המורכבת מלינדה טאקר לורנס (חברת הסופרימס) סיירטה רייט (שגם כתבה את השיר) וונטה פילד.
במהלך הופעה ב-2008 בשישי עם ג'ונתן רוס, וונדר זקף את שם השיר ואת הפזמון לאמו לולה שזמזמה את מילים אלו אחרי ששמעה את ניסינותיו של וונדר לחפש מילים למנגנית השיר.
משמעות פוליטית
במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2008, השיר נוגן לעיתים קרובות מיד לאחר נאומיו של אובמה לאורך הקמפיין. וונדר עצמו ביצע את השיר בערב האחרון של הוועידה הלאומית הדמוקרטית של 2008 בדנוור, קולורדו.
בערב הבחירות השיר היה אחד משלושת השירים שחיממו את הקהל לפני נאום הניצחון של אובמה. כמו כן, השיר נוגן שוב לפני נאום הניצחון של אובמה בבחירות 2012. השיר למעשה היה בשימוש בדומה לאופן שבו השיר Don't Stop ליווה את מסע הבחירות של ביל קלינטון.