cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
בולסלאב השני, דוכס בוהמיה
ביוגרפיה
מאידך, היחסים עם פולין הידרדרו משנת 980 לערך ואילך. כאשר מת הקיסר אוטו השני בשנת 983 והוחלף על ידי בנו הקטין אוטו השלישי, הברית הבוהמית עם פולין בוטלה, כיוון שבולסלאב התחבר שוב עם הדוכס הבווארי המתקומם היינריך, בעוד מיישקו הראשון עמד לצדו של המלך הצעיר. יתרה מזאת, כאשר כבש בולסלאב את מרקיזות מייסן, הסקסונית הוא סיכל את תוכניותיו של בנו של מיישקו, בולסלאב, שנישא לבתו של המרקיז ריקדג. ב-987 נאלץ בולסלאב לפרוש ממייסן, ומ-990 לערך, הוא עורר סכסוך ממושך עם פולין סביב אדמות שלזיה ופולין קטן (מלחמת פולין-בוהמיה). בשנת 992 הוא פנה למלך אוטו השלישי והשתתף במערכה לא מוצלחת נגד שבטי לוטיצ'י בעקבות המרד הסלאבי הגדול ב-983.
איחוד ארצות בוהמיה
תקופת שלטונו של בולסלאב בולטת בעיקר בשל ייסוד דיוקסיית פראג בשנת 973, אשר זיכתה אותו בכינוי "האדוק" מאת הכרוניקן מימי הביניים קוסמס מפראג. אף על פי כן, הדיוקסיה הבוהמית הושמה באותה תקופה בתחום השיפוט של הארכיבישוף של מיינץ, והקיסר אוטו השני אכף את מינויו של הנזיר הסקסוני ת'יטמר (ד'טמר) לבישוף הראשון.
בינתיים, המאבק עם שושלת סלבניק היריבה התלקח שוב משנת 981 ואילך, כאשר הנסיך סובסלאב משושלת סלבניק החל לכרות בריתות עם הפולנים והסקסונים. עם מותו של הבישוף דטמר ב-982, מונה אחיו של סובסלאב אדלברט (שנודע מאוחר יותר בשם אדלברט הקדוש מפראג) ליורשו עד שנטש את תפקידו על מנת לצאת לשליחות מיסיונרית אצל הפרוסים הישנים ב-994. ב-28 בספטמבר 995, כוחותיו של בולסלאוס וקונפדרציית שבט ורשובצ'י הסתערו על טירת ליביצ'ה בדרום בוהמיה וטבחו בבני שושלת סלבניק שנמצאו שם. הניצחון האכזרי של בולסלאב הבטיח את האחדות של בוהמיה תחת שליט יחיד.
משפחתו
ייתכן שאשתו הראשונה של בולסלאב אדיבה הייתה בתו של המלך האנגלי אדוארד הזקן (הבת המוכרת להיסטוריונים אנגלים בשם "Ælfgifu" שנישאה לנסיך "ליד האלפים"), אם כי העדויות לכך חלשות. אשתו השנייה הייתה אמה ממלניק. זה בטוח שבנו הבכור של בולסלאב נולד מאשתו אדיבה, אבל אי אפשר לקבוע בוודאות את אמם של האחרים:
זמן קצר לאחר מות אביו, נכנס בולסלאב השלישי לסכסוך עם אחיו והודח ב-1002. המאבקים הפנימיים של שושלת פשמישל זעזעו את הדוכסות הבוהמית עד שמאמציו של הדוכס אולדז'יץ' ייצבו את המדינה.
מסע ה-14 לאום רשרש
מסע ה-14 לאום רשרש היה המסע הראשון שחצה את הנגב ברגל מרביבים לאום רשרש (אילת), ומטרתו הייתה לבחון את אפשרויות ההתיישבות היהודית בנגב, ולהביא ידיעות מודיעיניות על ציר תנועה אפשרי לחוף הים האדום. המסע התקיים בינואר 1945 ונמשך 10 ימים. המסע קרוי על שמם של 14 אנשי הנוער העובד והפלמ"ח שהשתתפו בו. המפות ששורטטו במהלך המסע, שימשו את צה"ל לקראת כיבוש אילת במבצע עובדה. אחד מראשי המסע היה שמעון פרס, לימים ראש הממשלה ונשיא המדינה.
רקע
שמריה גוטמן, מראשוני "הנוער העובד" וממייסדי קיבוץ נען, יצא באמצע שנת 1942 לשליחות לעיראק, שם עסק בהדרכת נוער, בארגון חיי הקהילה היהודית ובעידוד לציונות ולעלייה לארץ ישראל. קצב העלייה היה איטי מאוד: מדי שבוע הצליחו, ככל שהצליחו, לשלוח רכב עם 25 יהודים דרך המדבר הסורי, ועד רמת הגולן. שם, בשולי הרמה, היה המבריח העיראקי מצביע על אורות קיבוץ חולתה, או על אורות יישוב אחר בעמק החולה, שולח את העולים לשם, וחוזר לעיראק. שמריה לא הסתפק בהצלחות קטנות אלה. הוא חיפש דרך לשלוח אלפים מיהודי בגדאד. עלה בדעתו לשלוח מאות עולים בספינות, כמו ספינות המעפילים בים התיכון שהביאו מעפילים מאירופה. ספינות רעועות כפי שניתן היה לשכור למשימה כזו, לא היו יכולות להקיף את כל אפריקה כדי להגיע לים התיכון, אבל יכולות היו לשוט סביב חצי האי ערב, ולעלות במפרץ עקבה. גוטמן כבר ביקר שם בעבר והכיר את נקודת המשטרה הזעירה באום רשרש שהייתה ההתיישבות היחידה בפינת המפרץ הזו. גוטמן העריך כי מעפילים יוכלו להעפיל ממפרץ עקבה ללא שיעוררו את חשד הבריטים בעקבה.
רק כשהסתיימה שליחותו, לאחר שנתיים, חזר שמריה ופירט את רעיונו בפני שאול אביגור, ראש המוסד לעלייה ב'. לשאלתו כיצד יגיעו המעפילים מחוף אום רשרש למרכז הארץ, ענה גוטמן שבהליכה רגלית. הוא פירט והסביר שבעצמו יֵצֵֶא לנגב הדרומי וינסה לאתר שביל מתאים. לא ברור מה הייתה תגובתו של שאול אביגור, אך גוטמן, שהיה בעבר מזכיר כללי של תנועת הנוער העובד, פנה עם הרעיון הזה למזכיר הכללי של התנועה בעת ההיא, שמעון פרס בן ה-22. לפרס הייתה גישה ישירה אל בן-גוריון, יושב ראש הסוכנות היהודית. גוטמן הציג בפניו ציר תנועה עקרוני מביר עסלוג' - מרכז התיישבות בדואי ליד מצפה רביבים שעלה על הקרקע ב-1943 - עד למפרץ אילת. עקב החשש להתגלות על ידי הבריטים, בחר גוטמן ציר תנועה קשה יותר מהאפשרויות האחרות והנוחות יותר (דרך הערבה או דרך דרב אל ע'זה) - דרך הנגב המרכזי: מרביבים לעבדת, למכתש רמון ומשם לואדי ג'ראפי, מעלה פארן (כשמו היום), באר מנוחה, עין יטבתה ומשם לאום רשרש. הכוונה הייתה להתרשם האם יש סיכוי לחקלאות עברית, לבדוק האם השטח מלא בבדואים או ריק, לסקור את מקורות מים, את מצב הדרכים ועוד. בן-גוריון אישר את המשימה, הורה לתקצב אותה ב-300 לירות ארץ-ישראליות (שווה ערך לאותו סכום בלירות שטרלינג), אך התנה הביצוע בצירוף מספר סיירים מהפלמ"ח ובצירופו של הזואולוג ד"ר היינריך מנדלסון.
הכנות אחרונות
משהושג התקציב החל פרס לנהל את הלוגיסטיקה ובחירת המשתתפים. הוא פנה אל מוכתר רביבים, מאיר ירושלמי שכונה אז "קודסי", כדי שיטפל בהשכרת גמלים ומלווים בדואים המכירים את דרכי הנגב. במקביל, גזברות התנועה עסקה בריכוז הציוד והמזון למסע. באמצעות יצחק שדה גויסו המצטרפים מהפלמ"ח: חיים זינגר, מפקד מחלקת הסיירים בפלוגה ה', ואיתו עוד שניים מפלוגתו: איציק שמרלינג ודב פרידקין - פלמ"חניקים בני 19, ואליהם צורף בר כוכבא קוטיק מפלוגה ב'. מ'הנוער העובד' נוספו לבד מפרס: בנימין קפלן מכפר גלעדי, אריה קוברינסקי, מקיבוץ גשר, נפתלי פרח (נפתוז) ממעוז חיים, ישראל גלילי ב' מנען, מוטקה זיו הצלם מקדמה, ושלושת המבוגרים שבחבורה – קודסי, ד"ר מנדלסון ושמריה גוטמן. סך הכל 14 אנשים.
רפאל בז'וזובסקי
רפאל בז'וזובסקי (בפולנית: Rafał Brzozowski; נולד ב-8 ביוני 1981 ) הוא זמר, מגיש טלוויזיה ומתאבק לשעבר פולני.
שנותיו הראשונות
בז'וזובסקי נולד ב-8 ביוני 1981 בוורשה, בירת פולין. כנער, בז'וזובסקי גדל והתחנך בנובידבור מזובייצקי. בז'וזובסקי התחיל את הקריריה המוזיקלית שלו בגיל 10, כשהחל ללמוד נגינה על פסנתר. לבז'וזובסקי שני אחים צעירים, פאול ואדם.
מסע ה-14 לאום רשרש
יום שישי 5 בינואר
בבוקר ירדו למכתש רמון דרך מעלה רמון שנמצא כ-10 ק"מ מדר' מערב למצפה רמון דהיום, על שפת המכתש. בתוך המכתש עסקו בעיקר בתיעוד הפוטנציאל לכריית מחצבים, בעוד שמריה גוטמן עוסק במיפוי ותיאור הנתיב האפשרי להובלת יהודי עיראק לרביבים לאחר שיגיעו לאום רשרש. בנוסף, אסף ממצאים פרהיסטוריים, בעיקר כלי צור, והעמיסם על הגמלים תוך רישום כל כלי והמקום ממנו נאסף. ד"ר מנדלסון הביא עימו שני כדי חלב גדולים, שהיו תלויים על אחד הגמלים. בתוכם הניח קרעי עיתונים. במשך ההליכה הוא חיפש, מצא, זיהה, אסף ורשם כל סימן של בעלי חיים, מחרקים זעירים ועד דורסים גדולים, למשל עקבות צבוע וצבי. גללים, נוצות, פריטי זוחלים ורמשים – הכל נעטף בנייר העיתון, סומן והוכנס לאחד הכדים. כך פעלה הקבוצה במשך כל ימי המסע - איש איש ותפקידו. את הלילה העבירו בתחתית המכתש, ובקבלת שבת ליד המדורה.
רפאל בז'וזובסקי
שנותיו הראשונות
בשנת 2006, כשעבד כמורה לחינוך גופני בבית ספר מקומי, בז'וזובסקי זכה במדליית ארד באליפות פולין להיאבקות. בשנת 2013, בז'וזובסקי פרש מקריירת הספורט עקב פציעה בגב.
מסע ה-14 לאום רשרש
יום שבת 6 בינואר
בבוקר השבת, יצאה הקבוצה מהמכתש דרך מעלה ערוד שראשו ממוקם כ-18 ק"מ דרומית מערבית למצפה רמון על שפת המכתש. משם דרך נחל ערוד ונחל עודד הגיעו לבארות עודד. אחד מעיסוקיו של ד"ר מנדלסון במהלך המסע, היה זיהוי עופות. במסגרת משימתו הזואולוגית, זיהה עופות דורסים כעוזנייה שהכיר אך ורק מגני חיות באירופה, נשר אפריקני ופרס. ד"ר מנדלסון הציע לשמעון פרסקי, כאשר צפו בפרס שעף מעליהם, לעברת את שמו לפרס, וכך היה.
רפאל בז'וזובסקי
קריירה
ב-2002, בז'וזובסקי השתתף בתוכנית הטלוויזה "Szansa na Suk", שם זכה לסיקורים רבים בקרב מבקרי מוזיקה פולנים. ב-2003, בז'וזובסקי הקים להקה בשם "K.Martin" עם מרקין קילג'און. בסתיו 2011, בז'וזובסקי השתתף בתוכנית "The Voice פולין" שם הודח רגע לפני הגמר. באותה שנה, הוציא לאור את שני הסינגלים "Nie mam nic" ו-"Na dobre Ciebie Forever Me", אשר שימשו כשירי הנושא של סדרת הטלוויזיה, "לטוב ולרע". בשנת 2012, בז'וזובסקי הוציא את השיר "Tak Close". השיר זכה במקום הראשון בקטגוריית להיט הקיץ הטוב ביותר בטקס פרסי אסקה. השיר הגיע למקום השני במצעד הסינגלים הפולני. ב-4 באוגוסט 2012, בז'וזובסקי זכה במקום השני בפסטיבל הזמר הרוסי, וב-7 באוגוסט הוציא את אלבום הבכורה שלו, Tak Close. ב-30 בספטמבר 2014, בז'זובסקי הוציא לאור את האלבום השני שלו, Mój czas.
מסע ה-14 לאום רשרש
יום ראשון 7 בינואר
המשך ההליכה בנחל ערוד. אחה"צ הגיעו אל קצהו, מקום מפגשו עם ואדי ג'ירפי. גם נחל פארן זרם בעקבות ימי הגשם שקדמו למסע, ובאפיקו נראו שלוליות רבות וגבי מים קטנים. הם חצו את ואדי ג'ירפי הגדול דרומה לעבר מישור רחב, מפתיע בגודלו ובמישוריותו. סולימאן הוביל ישירות אל באר עדה ללינה.
רפאל בז'וזובסקי
קריירה
בפברואר 2017, בז'זובסקי השתתף בקדם הפולני לאירוויזיון 2017, עם השיר "Sky Over Europe". בז'זובסקי הגיע למקום השני. ב-12 במרץ 2021, רשות השידור הפולנית הכריזה כי בז'זובסקי נבחר לייצג את פולין באירוויזיון 2021, עם השיר "The Ride". ב-20 במאי 2021, בז'וזובסקי ביצע את השיר בחצי הגמר השני של התחרות וכשל בניסיון להעפיל לגמר.
מסע ה-14 לאום רשרש
יום שני 8 בינואר
המסע נמשך לכיוון דרום-מזרח. כשהגיעו לנחל ציחור נתגלתה לפניהם הערבה כשמעברה השני התרוממו הרי אדום המושלגים בפסגותיהם. סולימאן הוביל בציר נוח דרומית מנחל פארן לכיוון באר מנוחה אך בטרם הגיעו אליה התארגנו ללינת לילה.
רפאל בז'וזובסקי
דיסקוגרפיה
{{שני טורים|
מסע ה-14 לאום רשרש
יום שלישי 9 בינואר
לאחר הליכה קצרה הגיעו לבאר מנוחה. עומק הבאר רק מספר מטרים, אך שפעה מים הראויים לשתייה שאיתם מילאו מחדש את מיכליהם. למרות שמכאן היה נוח מאוד להמשיך במישור הערבתי לאום רשרש, סולימאן הסביר לקבוצה שבערבה עוברים שני סיורי משטרה: מעין יהב דרומה, והשני מאום רשרש על חוף המפרץ צפונה. שני הפטרולים נפגשים באמצע, שותים תה יחד וחוזרים לבסיסם, והסכנה להיתפס גדולה. על כן הוחלט להמשיך דרומה בנחל חיון ולרדת לערבה רק בחלקה הדרומי. את חניון הלילה הקימו בסמוך לבקעת עובדה.
רפאל בז'וזובסקי
מיני-אלבומים
}}
מסע ה-14 לאום רשרש
יום רביעי 10 בינואר
כאשר הגיעו לבקעת עובדה הם נוכחו בעשרות גמלים הגוררים מחרשות תחת פיקוחם של בדואים חמושים. הם מיהרו לתעד את הפוטנציאל החקלאי של המקום, אך נמנעו מלחצות את הבקעה ולהתעמת עם החמושים. על כן פנו מזרחה, אל ראש מעלה יתרו (מעל לקיבוץ גרופית). את הלילה העבירו בחניון הקרוב למעלה יתרו דרכו ירדו למחרת לערבה.
יום חמישי 11 בינואר
הירידה עברה ללא קושי, ונמשכה כשעה. לאחר שעתיים נוספות ברכיבה דרומה חנו למנוחה ליד עין יטבתה. הקבוצה תיעדה נווה מדבר שכלל מאות עצי צאלים ודקלי-בר, שיחים רבים, שרידי מצודה עתיקה ומבנה דל של תחנת המשטרה – חדר קטן בודד, בו יושבים שוטרים רק כשמגיעים במהלך סיוריהם. למרות המים לא התקיימה שם התיישבות, בגלל יתושים וקדחת.
יום שישי 12 בינואר
בבוקר, בהגיעם לאום רשרש, התייצבו כמצווה בתחנת המשטרה שם. הם נעצרו, וחפצים שונים שלהם הוחרמו. השוטרים התייחסו אליהם במתינות, ואפשרו להם לגשת לטבול במי הים, אבל אחד אחד. לא רחוק מהתחנה עסקו 4 פועלים של מפעל האשלג בתצפיות עבור חיל האוויר הבריטי. החבורה הצליחה להעביר אליהם ציוד רגיש ומזון לבל יפלו בידי הבריטים. השוטרים הודיעו להם שעליהם להמתין בתחנה, שהייתה בנויה ממספר מבני בוץ, עד שיגיע אוטובוס מבאר שבע שייקחם לשם למשפט. את הלילה בילו בתחנת המשטרה.
יום שבת 13 בינואר
לכשהגיע האוטובוס, נסעו לכיוון מעלה אילת ודרך ראס אל נאקב. עברו את הגבול הבינלאומי לסיני שבמצריים. משם החלו בנסיעה במישורים של דרב אל ע'זה, שמונה שעות נסיעה בחסות משטרת פלשתינה-א"י, במדבר צחיח ושומם. עברו את כונתילה, קסיימה, עוג'ה אל חפיר (ניצנה דהיום). עם חשכה הגיעו לבאר שבע, ושוב לתחנת משטרה, למעצר. במהלך המעצר עברו חקירות בנפרד, והם דבקו בסיפור הכיסוי שמדובר בטיול פרטי בהנהגת שמעון פרסקי. לאחר חצות הסתיימה החקירה ואת הלילה העבירו בכלא.
ימי ראשון ושני 14 - 15 בינואר
בבוקר, לאחר פגישה של מפקד הכלא עם מוכתר בית אשל, סוכם ששמעון פרס ייסע לתל אביב לגיוס סיוע משפטי ויחזור עד הבוקר. הוא נסע ישירות לביתו של בן-גוריון בתל אביב, וחזר בבוקר לבאר שבע עם היועמ"ש של ההסתדרות. סגן מושל המחוז שפט את כל חברי הקבוצה והטיל על כולם קנס כספי בסך 8 לירות ארץ-ישראליות, למעט שמעון פרס והיינריך מנדלסון שנקנסו ב-12 לירות עקב אחריותם הגדולה יותר.
אחרית הדבר
לאחר סוף המסע, החלו עלילותיו להתגלגל בציבור. תיאור הנגב, על מרחביו ונחליו, על נופיו ואוכלוסייתו, סופר בפני פורומים שונים. החוויות מהמסע הראשוני התפרסמו בעיתון הנוער העובד "במעלה". חיים זינגר "הסייר הראשי" דיווח למטה הפלמ"ח. שמריה גוטמן סיכם זאת ליצחק שדה. שמעון פרס הוזמן להרצות על "הנגב ועתידו" לחברי מפלגתו, שפרסמו את דבריו בביטאון "המשמרת הצעירה". שמריה גוטמן, שמעון פרס וקודסי הגיעו לדווח לבן-גוריון. בן-גוריון הזמין את פולה רעייתו להצטרף ולשמוע, כי היא הייתה איתו בביקורו בעקבה ב-1935. בן-גוריון חקר את הנציגים על אפשרויות ההתיישבות והחקלאות, והתיאורים היו מאוד מבטיחים: מים, גשמים, מפל, עצי אלה אטלנטית גדולים, שרידי טרסות, בדואים זורעים – התמונה שהתקבלה מכל התיאורים הייתה שיש סיכוי להתיישבות בנגב. כזכור, המסע נערך מיד אחרי גשם כבד, שירד זמן קצר לפני המסע, והשקה את כל הנגב. קודסי סיפר, שבקרב שבטי הבדואים התגלגל הסיפור ונדד בין אוהלי קידר, על המסע הארוך שעשו היהודים, וסופר בהערצה ובכבוד גדול.
רעיונו של שמריה גוטמן לא התבצע מעולם. יהודי עיראק הועלו ארצה רק במבצע עזרא ונחמיה ב-1950. התיישבות יהודית בנגב ובערבה לא קמה בעקבות המסע, אלא ביוזמת תנועות ההתיישבות ורק לאחר קום המדינה. אך ממצאי המסע סייעו כאמור להכנות חטיבת הנגב במבצע עובדה, ומאבקיו של בן-גוריון למען נגב עברי, עד אילת, נבעו לא מעט מהדוח ומהאלבום שהוגשו לו בסיומו של המסע העברי הראשון שחצה את הנגב לכל אורכו.
פרגטת אי חג המולד
פרגטת אי חג המולד (שם מדעי: Fregata andrewsi) היא מין של עוף ימי ממשפחת הפרגטיים.
עוף זה מגיע לאורך 89–100 ס"מ ולמוטת כנפיים של 205–230 ס"מ כשמשקלה 1.5 ק"ג. היא מזכירה במראה את המין פרגטה קטנה. למין כנפיים וזנב ארוכים העוזרים לו לדאות ומקור לבן ומעוקל.
הפרגטה אנדמית לאי חג המולד שבאוקיינוס ההודי ונמצא בסכנת הכחדה חמורה. מספרם הולך ופוחת כל שנה.
משה פרנס מרוטנבורג
קורות חייו
אין בידינו ידיעות על קורות חייו של רבי משה פרנס או התקופה המדויקת בה חי, אולם מדברי הראשונים שחיו בדורות שאחריו המזכירים את ספרו, כמו המהרי"ל, עולה שקיבל תורתו מתלמידי מהר"ם מרוטנבורג, ואולי אף ממהר"ם עצמו. לאחר הוצאת ספר הפרנס לאור, אושררה השערה זו מתוכן הספר, המלא במובאות מדברי מהר"ם מרוטנבורג.
ספר הפרנס
רבי משה פרנס כתב את ספר הפרנס שלא ראה אור במשך מעל חמש מאות שנים. על פי המובא בהקדמת המו"ל של הספר, כתב יד של ספרו התגלגל לידי ר' שמריהו צוקרמן, שהיה מחותנו של רבי יעקב אטלינגר, שהעבירו לרבי דוד לוריא (הרד"ל) שהחל לערוך את הספר ולהגיהו בשנת התקצ"ב (1832), אך לא הספיק להשלים את המלאכה. קרובו, רבי שמואל לוריא לקח אליו את כתב היד של הספר, ובשנת התרל"ה (1875) רכש ממנו רבי משה שמואל הורוויץ את כתב היד, ולאחר שסיים את מלאכת הגהת הספר, הוציאו לאור בשנת התרנ"א (1891).
כך תיאר החיד"א בספרו הביבליוגרפי שם הגדולים את ספר הפרנס:
משה מרין
משה (מונייק) מרין   (1905 – יוני 1943) היה ראש הקהילה היהודית והיודנראט, בגטו סוסנוביץ בתקופת השואה. הוא נספה במחנה אושוויץ.
חייו
משה מרין נולד בסוסנוביץ. הוא היה נשוי פעמיים. בתו הצעירה שרדה את השואה על פי רשומות USHMM,  בהינצלה על ידי איכר פולני אנונימי. מרין התפרנס ממסחר לפני הפלישה הגרמנית לפולין.
מלחמת העולם השנייה
לאחר כיבוש סוסנוביץ על ידי גרמניה ב-4 בספטמבר 1939, הציג עצמו מרין בפני הנאצים כראש קהילת סוסנוביץ. זאת כאשר נשיא הקהילה לייזרוביץ (לפני הפלישה לפולין) שתק בפגישה עם קצינים גרמנים. מרין דיווח מהשורה האחורית של חברי הקהילה שנעצרו ל-24 שעות בבית מרחץ ציבורי וכך מונה לתפקיד. לא ברור אם לפני המלחמה היה חבר המועצה; קידומו הושתת על העובדה שהוא דיבר גרמנית. כך היה בתחילת הקריירה שלו בתור ראש היודנראט בגטו סוסנוביץ ובגטו הסמוך גטו בנדין, שני גטאות שיצרו יחדיו יחידה מינהלית אחת.
גיבוש כוחו
בינואר 1940 נתפס מרין על ידי הנאצים כמנהיג המשרד המרכזי של המועצה היהודית במזרח שלזיה העילית, אחראי על כ-45 קהילות יהודיות ובהן כ-100,000 יהודים פולנים. בתוך כשנה שלט על עשרות יודנרטים. מרין היה קשה במגעיו עם היהודים שהתנגדו לכיבוש, כולל הנוער הציוני, השומר הצעיר, גורדוניה ופועלי ציון. מרין סייע לנאצים בציד מנהיגיהן של קבוצות אלה. הוא עשה זאת בשיתוף פעולה של המשטרה היהודית, שמנהיגה הגן על החלטותיו של מרין.
מרין אימץ גישה דומה לזו של חיים רומקובסקי, ראש היודנרט של גטו לודז'. הוא סבר שעל ידי עבודה בגטו ישרדו היהודים את המלחמה. כמו רומקובסקי, ניסה מרין להצדיק גירוש של 25,000 יהודים בטענה כי ההקרבה שלהם אפשרה הישרדות של הנותרים. הוא הצהיר: "אם אבדו רק 25% כאשר היה סיכון לאובדן כולם, מי יכול לבקש תוצאות טובות יותר?"
מרין נשלח לאושוויץ-בירקנאו ביוני 1943, חודש אחד לפני הטרנספורט האחרון מגטו סוסנוביץ.
אגם לימנופולאר
אגם לימנופולאר (באנגלית: Limnopolar Lake) הוא אגם מים מתוקים בחצי האי ביירז, באי ליווינגסטון באיי שטלנד הדרומיים, שבאנטארקטיקה.
בחצי האי ביירז, שאינו מכוסה קרח, אגמי מים מתוקים רבים.
לאגם צורת אליפסה.
רוחבו של האגם 140 מטרים (בכיוון דרום-מערב -צפון-מזרח).
גובהו של האגם 80 מטרים מעל פני הים.
שיא עומקו של האגם - 5 מטרים.
האגם מתנקז אל (נשפך אל) זרם מים מתוקים (נחל) שזורם 2.7 קילומטרים לכיוון מערב ונשפך אל מפרץ אוסוגובו, מצפון לנקודת סמלי.
מרכזו של אגם לימנופולאר ממוקם 2.23 קילומטרים צפונית-מזרחית מגבעת ואספ;
מרכזו של אגם לימנופולאר ממוקם 2.58 קילומטרים דרומית-מזרחית מנקודת לאגר.
היסטוריה
אזור האגם מופה לראשונה, באופן גס, בשנת 1968 על ידי סוקרים בריטיים.
הגבעה מופתה באופן מדויק על ידי סוקרים ספרדים בשנת 1992; הנקודה מופתה על ידי סוקרים בולגרים בשנת 2005, בשנת 2009 ובשנת 2019.
יחסי ניגריה–קנדה
יחסי ניגריה–קנדה הם היחסים הבילטרליים בין ניגריה לקנדה. היחסים בין שתי המדינות כוננו ב-1962, זמן קצר לאחר עצמאותה של ניגריה ב-1960.
קשרי מסחר
בשנת 2018, ניגריה הייתה שותפת הסחר הדו-צדדית השנייה בגודלה של קנדה באפריקה שמדרום לסהרה, עם סחר דו-צדדי בסחורה בסכום כולל של 948.4 מיליון דולר.
בשנת 2018, יבוא הסחורה הקנדי מניגריה הסתכם ב-480.5 מיליון דולר. היבוא העיקרי של קנדה מניגריה מורכב מדלקים ושמנים מינרליים, קקאו, גומי, עופרת ומזון מעובד.
בשנת 2018, היצוא של קנדה לניגריה הסתכם ב-467.9 מיליון דולר - מה שהופך את ניגריה לשוק היצוא השני בגודלו באפריקה מקנדה. קנדה מייצאת מגוון רחב של מוצרים, כולל כלי רכב וציוד, חיטה, ציוד ייצור, תוכנה, מטוסים ומכוניות.
הסכמי סחר
הסכם כפל מס נכנס לתוקף בשנת 1999. להשקעות זרות לקידום וגינת הסכם (FIPA) נחתם ב-6 במאי 2015, באבוג'ה, אך תהליך האשרור עדיין לא הושלם.
פיתוח וסיוע הומניטרי
בשנים 2017–2018, סיוע הפיתוח של קנדה לניגריה הגיע ל-133.78 מיליון דולר.
קנדה עוקבת מקרוב אחר המצב ההומניטרי בניגריה ומודאגת ממצבן של אוכלוסיות אזרחיות שנפגעו ממרד בוקו חראם, הן בניגריה והן ברחבי אגן אגם צ'אד.
קנדה מחויבת לעבוד עם שותפים בינלאומיים כדי לסייע במתן מענה לצרכים הומניטריים בניגריה, כמו גם לצרכים של פליטים ניגרים וקהילות מארחות במדינות השכנות קמרון, צ'אד וניז'ר.
קנדה תומכת בסוכנויות האו"ם, בתנועת הצלב האדום/הסהר האדום הבינלאומית ובארגונים לא-ממשלתיים בינלאומיים כדי לתת מענה לצרכים הומניטריים בניגריה. המימון של קנדה מסופק לאוכלוסיות פגיעות, כולל נשים וילדים, סיוע מציל חיים, כולל מזון, טיפול בתת-תזונה חריפה, מים נקיים, שירותי בריאות, שירותי הגנה ותמיכה בפרנסה.
סטודנטים ניגרים בקנדה
בשנת 2018 קנדה קיבלה בברכה יותר מ-11,000 סטודנטים ניגרים. ניגריה הייתה המקור החשוב ביותר של קנדה לסטודנטים בינלאומיים מאפריקה שמדרום לסהרה.
קינג קריאול
קינג קריאול (באנגלית: King Creole) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת דרמת פשע בבימויו של מייקל קורטיז עם אלביס פרסלי, וולטר מתאו וקרולין ג'ונס.
התסריט מבוסס על הרומן A Stone to Danny Fisher מאת הרולד רובינס.
התפקיד הראשי הוצע לג'יימס דין אבל הוא נהרג בתאונה ואז הוצע התפקיד לאלביס פרסלי מקום העלילה שונה מניו יורק לניו אורלינס ומקצוע הגיבור הראשי שונה ממתאגרף לזמר.
זיוה רודן מופיעה בסרט בתפקיד קטנטן בתור חברה בצוות הבידור של מועדון "קינג קריאול". יש לה משפט אחד: "דני (אלביס פרסלי) היה נהדר"..
תקציר העלילה
דני פישר (אלביס פרסלי) הוא בחור בן שמונה עשרה שעומד לסיים בית ספר תיכון. הוא גר בדירה קטנה ברובע הצרפתי של ניו אורלינס ביחד עם אביו (דין ג'אגר) ואחותו מימי (ג'ן שפארד). האב הוא רוקח אבל לאחר שהאם מתה, הוא נכנס לדיכאון ופוטר ועל דני הוטל לפרנס את המשפחה. הוא נאלץ לעבוד ולהיעדר מהלימודים ונעשה עצבני ואלים עד שמודיעים לו שלא יוכל לסיים את הלימודים. אביו מבקש ממנו להמשיך שנה נוספת אך דני מסרב.
דני נתקל בנער רחוב בשם שארק (ויק מורו) שמציע לו להצטרף לעוד שני חברים לבצע גנבה בחנות כלבו. דני מסרב ומתעמת איתו פיזית. אך לבסוף מסכים. הוא נכנס לחנות ושר לכולם בליווי גיטרה בעוד שחבריו שגונבים מכל הבא ליד. אחת המוכרות נלי (דולורס הרט), מבחינה בכך אך לא מתערבת. היא מאוהבת בדני והם מתחילים לצאת ביחד.
דני עובד במועדון השייך למקסי פילד (ולטר מתאו). מקסי הוא עבריין בכיר ועשיר שהשתלט כמעט על כל המועדונים בעיר. יש לו מאהבת בשם רוני (קרולין ג'ונס). מקסי הוא אדם אלים והוא מתייחס לרוני בזלזול מופגן. הוא מבקש מדני לשיר ולאחר שהקהל מרוצה הוא לוחץ עליו לחתום חוזה שיופיע במועדונו.
דני מעדיף לשיר במועדון "קינג קריאול" של צ'רלי לגרנד (פול סטיוארט) ותוך זמן קצר מצליח ומתפרסם. האב מצליח למצוא עבודה בבית מרקחת. שארק וחבריו מתכננים לשדוד את בעל בית המרקחת אבל נתקלים באביו של דני ופוצעים אותו קשות. הוא נזקק לניתוח מוח אותו מממן מקסי ודני נאלץ לחתום איתו על חוזה ולעזוב את מועדון "קינג קריאול".
ארנסט וילימובסקי
ארנסט וילימובסקי (בפולנית: Ernst Wilimowski; 23 ביוני 1916 – 30 באוגוסט 1997) היה כדורגלן פולני-גרמני, ששיחק בעמדת החלוץ. נחשב לאחד הכובשים הגדולים בכל הזמנים.
קינג קריאול
תקציר העלילה
הענייניים בין דני למקסי מסתבכים ונגמרים במכות. דני חובט בו ובורח ומקסי שולח שני בריונים לחסל אותו אבל דני מחסל אותם ונפצע תוך מאבק. רוני מגיעה ומחלצת אותו למקום מבטח על חוף אגם. הוא מתאושש אך מקסי מגלה אותם. הוא מגיע למקום עם דאמי, אחד מאנשיו שמחבב את דנ. מקסי יורה ברוני והורג אותה אבל דאמי מסתער עליו ובמאבק ביניהם נפלט כדור ומקסי נהרג.
ארנסט וילימובסקי
וילמובסקי היה לשחקן הראשון שהבקיע ארבעה שערים במשחק אחד במונדיאל, כאשר עשה זאת בשמינית גמר מונדיאל 1938 נגד נבחרת ברזיל וחמש דקות אחרי מבקיע ארבעת השערים הראשון, לאונידס דה סילבה, אך שער אחד מתוכם נפסל. הוא כבש 1,175 שערים בקריירה ו-554 שערים מתוכם רשמיים, ולפי הפדרציה הבינלאומית להיסטוריה וסטטיסטיקה של הכדורגל (IFFHS) נתון זה מציב אותו ככובש ה-12 הפורה ביותר בתולדות הכדורגל העולמי.
קינג קריאול
תקציר העלילה
בסוף חוזר דני לשיר ב"קינג קריאול" ואביו מרוצה ממנו.
ארנסט וילימובסקי
ביוגרפיה
וילימובסקי נולד ב-23 ביוני 1916 בקטוביץ' שבקיסרות הגרמנית. אביו נפטר כשהיה צעיר בחזית מלחמת העולם הראשונה. שמו המקורי של וילימובסקי הוא ארנסט פראדללה, אך הוא שינה את שמו לשמו של אביו החורג בשנת 1929. כבר בגיל 13 שיחק וילימובסקי בקבוצה הראשונה של קטוביץ' בליגה הפולנית הבכירה. הוא היה נחשב לשחקן יוצא דופן שכבש כמויות רבות של שערים ועובדה לכך היא שלאחר שעבר לשחק ברוך חוז'וב, הוא כבש שם 112 שערי ליגה ב-86 משחקים בלבד. בנוסף לכמות השערים הרבה, הוא זכה עימה ב-4 תוארי אליפות פולין, וגם 3 פעמים בתואר האישי מלך השערים של הליגה. וילימובסקי היה לשחקן הראשון (והיחיד עד היום) לכבוש 9,8,7 ו-10 שערים במשחק אחד בליגה הפולנית. את עשרה השערים כבש נגד יוניון טורינג לודז'. את כל זה הוא עשה ב-5 שנים בהן שיחק ברוך חוז'וב. הוא הגיע גם לנתונים מרשימים מבחינת שערים גם בקבוצות פ.צ מערב קמניצר ואופנבורג, והוא סיים את קריירת המשחק שלו בפ.צ. קייזרסלאוטרן הגרמנית בשנת 1955.
בנבחרת פולין ערך וילימובסקי 22 הופעות בהן כבש 21 שערים בין השנים 1934–1939. הוא לא השתתף באולימפיאדת 1936 שנערכה בברלין, אך הוא חזר לשחק עבור הנבחרת במונדיאל 1938 שנערך בצרפת. אחד המשחקים הזכורים בקריירה שלו היה שמינית גמר מונדיאל 1938 כאשר פולין פגשה את ברזיל. אף על פי שפולין הפסידה במשחק זה, וילימובסקי כבש רביעייה לאחר שהשחקן לאונידאס דה סילבה כבש גם כן רביעייה אך שער אחד מתוכם נפסל. זהו המקרה היחידי בהיסטוריית המונדיאל בו שני שחקנים כבשו 4 שערים במשחק אחד. בסיום אותו טורניר הוא זכה בנעל הארד. בפרוץ מלחמת העולם השנייה ניצחה פולין 2–4 את הונגריה כשוילימובסקי כבש שלושה מהשערים.
במהלך קריירת משחק הכדורגל שלו, וילימובסקי שיחק גם בענף הספורט הוקי קרח.
ב-30 באוגוסט 1997 נפטר וילימובסקי בגיל 81 בקרלסרוהה שבגרמניה. בשנת 2016 נכתב עליו ספר בידי האמן הקרואטי ג'רגוביץ', על סיפור המשחק בין ברזיל לפולין במונדיאל 1938.
מוחמד אל-פתיל
מחמד עבד אל-חכים אל-פתיל (בערבית: محمد عبد الحكيم الفتيل בתעתיק מדויק: מחמד עבד אלחכים אלפתיל; נולד ב-4 בינואר 1992 בקטיף שבערב הסעודית) הוא כדורגלן סעודי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת א-נסר מליגת העל הסעודית ובנבחרת ערב הסעודית.
קריירת מועדונים
אל-פתיל גדל במחלקות הנוער של א-תרג'י ואל-אהלי. בשנת 2012 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של אל-אהלי במסגרת ליגת העל הסעודית. הוא ערך 101 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע חמישה שערים.
ב-4 באוגוסט 2021 חתם אל-פתיל בא-נסר מליגת העל הסעודית.
קריירה בינלאומית
ב-5 בדצמבר 2012 ערך אל-פתיל את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ערב הסעודית, בניצחון 2-1 על נבחרת זמביה במשחק ידידות.
הסופר קאפ הגרמני
היסטוריה
בשנת 1997 הוחלף המפעל בטורניר גביע הליגה הגרמני, אך בשנת 2008 הוחזר המפעל באופן לא רשמי, עד שהוחזר באופן רשמי בשנת 2010.
מאז 2010, בניגוד לגביע הליגה הגרמני, אם קבוצה אחת זוכה בדאבל (ליגה וגביע), הקבוצה תשחק מול סגנית אלופת הבונדסליגה. המשחק לא ייכנס להארכה במקרה של תיקו לאחר 90 דקות, אלא המשחק יוכרע בדו-קרב פנדלים.
מלכי השערים
השחקנים המודגשים הם שחקנים פעילים בקבוצותיהן בגרמניה
פריגט קטן
פריגט קטן (שם מדעי: Fregata ariel) הוא מין של עוף ימי ממשפחת הפרגטיים.
מאפיינים
הפריגט נודד בדאייה בכל האוקיינוסים כשהוא ישן בתעופה. המזון העיקרי שלו הוא דגים שונים ודיונונים אך הוא גם יחטוף עופות ים קטנים יותר ויטפל לעופות ים אחרים.
מנהרט גויאש
ביוגרפיה
מנדל גולדברגר נולד במשפחה יהודית כבנם של מרקוס גולדברגר ושל בטי גרוס. הוריו התכוונו שיהיה סוחר, אך לאחר שראו את הופעתו הבלתי נשכחת בהצגה "הינקו, התליין" בשנת 1890 (כשהיה רק בן 15), החליט מנדל להיות שחקן. משנת 1895 למד בבית הספר למשחק של סידי ראקושי והתכונן בתחילה לתפקידים דרמטיים, רק לאחר מכן עבר לתפקידי אופרטה. אפילו כסטודנט, הכישרון שלו כבמאי הוכיח את עצמו. בשנת 1897, הוא הופיע לראשונה בסובוטיצה בתפקיד יאנוש בלאנקה ב"פרח הבר של ג'ימש" של לאיוש איהאס פשטי. באותה תקופה הוא נראה בתפקידי שחקן טיפש-עשרה וחורש מזימות. הוא שיחק תחילה באזורים של ערי השדה,
הוא השתתף במלחמת העולם הראשונה ושוחרר מהצבא ב-1916.
ואז עבד כבר גם כבמאי.
המנהלים שלה היו קלמן מזאי, פאל ראקודצאי (בסטמאר), לאיוש פאלאג'י (במישקולץ), מיקלוש מריהאזי (בקצ'קמט), בלה הלאשי, שאנדור דובו (בגיור), ז'יגמונד אנדור (בסגד), לאסלו אסוני ( בפץ'), אוסקר פודור ועוד. כבמאי, הוא ארגן הופעות מלאות דמיון וממושמעות היטב. ב-1925 קיבל רישיון במאי תיאטרון.
לאחר מכן פרש. כמו כן, היה חבר:
חייו הפרטיים
אשתו הייתה השחקנית רנה סקיי (1875–1939).
מעון קנגדונג
מעון קנגדונג הוא בית הקיץ ומעונו המרכזי (לאחר מגורי ריונגסונג) של המנהיג העליון של קוריאה הצפונית, קים ג'ונג-און.
מיקום
בית המגורים ממוקם בקנגדונג-גון, פרבר של בירת קוריאה הצפונית, פיונגיאנג, ונמצא כ-30 קילומטרים צפון מזרחית לכיכר קים איל סונג וכן כ-1 קילומטר צפונית מנהר טאדונג.
גודלו של כל מתחם ההנהגה מוערך בכ-4 קילומטרים רבועים.
תיאור
המתחם הוקם בשנות השמונים והורחב בשנות התשעים בהוראתו של השליט העליון, קים ג'ונג-איל. המתחם מכיל מבנים ששימשו את ג'ונג איל, את אשתו קו-יונג הי, את אחותו, קים קיונג-הוי וגיסו, צ'אנג סונג-טק. המתחם משמש בעיקר למגורי קיץ, חופשות משפחתיות או למסיבות עם פקידי צמרת ואורח.
במתחם יש גן חדשני ורחב ידיים שמכיל מספר אגמים, מלבד האגם יש במקום גם בתי הארחה, אולם נשפים, תחנת רכבת ובקתות שומרים לצד גדר ארוכה וגבוה.
פרגטת אסנשן
פרגטת אסנשן (שם מדעי: Fregata aquila) היא מין של עוף ימי ממשפחת הפרגטיים שבסדרת השקנאים.
אורך הפרגטה 80-96 ס"מ ומוטת הכנפיים 196-201 ס"מ. הפרגטה בעלת כנפיים ארוכות העוזרות לה לדאות באוויר למשך ימים רבים בחיפוש יבשה. היא בעלת גוף שחור לגמרי עם מקור לבן מעוקל ושק גלדני אדום תחתיו.
הפרגטה של אסנשן נפוצה בעיקר באוקיינוס האטלנטי ומתרבה באי אסנשן בלהקות. היא נמצאת בסכנת הכחדה בטבע והאוכלוסייה באי נמצאת בירידה כל שנה.
יחסי איחוד האמירויות הערביות–טורקמניסטן
יחסי איחוד האמירויות הערביות–טורקמניסטן הם היחסים דיפלומטיים בין האמירויות הערביות המאוחדות לטורקמניסטן. בין שתי המדינות מתקיימים יחסים קרובים וחמים. שתי המדינות חברות מלאות באו"ם ובארגון לשיתוף פעולה אסלאמי. שגרירת טורקמניסטן הנוכחית באיחוד האמירויות הערביות היא אורזמירת גורבנאזארוב. שגריר איחוד האמירויות בטורקמניסטן הנוכחי הוא חסן עבדאללה אל-עדב אל-זרוני.
היסטוריה
היחסים הדיפלומטיים בין איחוד האמירויות הערביות לטורקמניסטן כוננו ב-10 באוקטובר 1995. שגרירות טורקמניסטן באיחוד האמירויות נפתחה ב-16 בינואר 2001 באבו דאבי. שגרירות איחוד האמירויות הערביות בטורקמניסטן נפתחה ב-20 באוגוסט 2002 באשגבאט.
ביקורים ממלכתיים ברמה גבוהה במהלך 10 השנים האחרונות בין נציגים משתי המדינות הניחו את הבסיס ליחסים מועילים והדדיים, ידידות והבנה הדדית. הנשיא הנוכחי של טורקמניסטן, גורבנגולי ברדימוחמדוב, ביקר באיחוד האמירויות שלוש פעמים: באוגוסט 2007, בפברואר 2010 ובדצמבר 2013.
שיתוף פעולה מסחרי וכלכלי
שתי המדינות משתפות פעולה בעיקר בתעשיית הדלק והאנרגיה, וכן בתחום התחבורה והתקשורת, תעשיית הבנייה, תעשיות הבריאות והרפואה, וחקלאות. מחזור הסחר בין המדינות בשנת 2012 הסתכם בכ-423 מיליון דולר אמריקאי.
נכון ל-1 בינואר 2013, פעלו בטורקמניסטן למעלה מ-50 מפעלים בהשתתפות עסקים מאיחוד האמירויות הערביות.
צוקית בודדת
המין סווג לראשונה טקסונומית על ידי קארולוס לינאוס בשנת 1758, במהדורה העשירית של ספרו סיסטמה נטוראה ("מערכת הטבע"), תחת השם Turdus solitarius. תרגום שם המין מלטינית הוא "בודד", וזהו מקורו של השם העברי.
גודלה של הצוקית כגודל הזרזיר: אורכה נע בין 21 ל-23 ס"מ. הצוקית הבודדת מאופיינת במקורה הארוך והחזק, וצבע הנוצות האופייני לבני תת-המין השלט (solitarius) ותת-המין longirostris הוא כחול מתכתי, בעוד כנפיהם שחורות. צבעיהם של פרטים צעירים ונקבות בולטים פחות, כאשר גבם ועורפם אפורים כהים, ובטנם וחזם אפורים-בהירים ומנומרים. M. s. philippensis שונה במראו משאר תת-המינים, בעוד צבע נוצותיו הוא אדמדם-ערמוני מאמצע הבטן ועד לחלקו התחתון של הזנב. כל תת-המינים שונים במראם משאר המינים בסוגם, בשל העובדה שקצה זנבם לא אדמדם.
הצוקית הבודדת מצויה באזורים הרריים, והקן מוקם בדרך כלל בחורים בעצים או בצוקים. הנקבה מטילה 3–5 ביצים. הצוקית הבודדת היא אוכלת כל, וניזונה ממגוון רחב של חרקים וזוחלים קטנים, בנוסף לפירות יער וזרעים.
עונת 1936/1937 בפוטבול ליג
עונת 1936/1937 הייתה העונה ה-45 של הפוטבול ליג שהיא הייתה הליגה האנגלית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-29 באוגוסט 1936 והסתיימה ב-1 במאי 1937. בעונה זו התחרויות התקיימו בליגה הבכירה, בליגת משנה ובדיוויזיון השלישי שחולק ל-2 מחלקות.
הליגה הבכירה כללה 22 קבוצות. מנצ'סטר יונייטד וצ'רלטון את'לטיק (בפעם הראשונה בתולדות המועדון) היו הקבוצות שעלו מליגת משנה.
זכויות להט"ב בפקיסטן
זכויותיהם של לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) בפקיסטן כפופות לרדיפה ואפליה רשמית, בעודם מתמודדים עם אתגרים משפטיים וחברתיים שלא נתקלים בהם תושבים הטרוסקסואלים. פעילות הומוסקסואלית בין גברים או נשים היא פלילית על רקע חוק העונשין של פקיסטן משנת 1860 שנוצר במקור תחת הראג' הבריטי שמעניש קיום "מעשי סדום" עם עונש מאסר לצד הוראות נוספות שמשפיעות על מעמד זכויות האדם של אזרחי להט"ב פקיסטנים במסווה של הגנה על "המוסר והסדר הציבורי". עם זאת, החוק הפלילי דווח כי נאכף לעיתים רחוקות אם בכלל. הסוציולוגים סטיבן או. מארי ובדרודין חאן הצהירו כי סעיפי חוק העונשין עצמם נאכפים ישירות לעיתים נדירות, ומשמשים במקום את המשטרה המקומית ואזרחים אחרים כסוג של סחיטה.
עונת 1936/1937 בפוטבול ליג
עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. במידה וכמה קבוצות זכו באותו מספר נקודות, הקבוצה עם יתרון ביחס שערים דורגה במקום גבוה יותר. שיטה זו הייתה בתוקף עד לעונת 1976/1977.
זכויות להט"ב בפקיסטן
אפליה כלפי אזרחי להט"ב פקיסטנים, יחד עם הסטיגמטיזציה החברתית הנלווית לכך, נובעות בעיקר מאמונות דתיות אסלאמיות בקרב האוכלוסייה. עם זאת, לאורך השנים דווח כי חברי הקהילה הפקיסטנית מתארגנים כקבוצות במקומות סגורים ומקיימים מערכות יחסים חד מיניות בסתר. מפגשים בין בני זוג חד מיניים מוגדרים כנגישים יותר בערים גדולות בהן קראצ'י ולאהור. כתוצאה מהשפעות שונות של הגלובליזציה, נראו מגמות של קידום קבלה חברתית כולל קיום אירועי גאווה פרטיים בפקיסטן בקרב אזרחי להט"ב שהחלו להיווצר לראשונה בשנים האחרונות של העשור השני של המאה ה-21. אף על פי שנושאי להט"ב מוגדרים כטאבו בפקיסטן, ביחס לסך כל החיפושים שלה בגוגל עבור השנה שהסתיימה ב-15 ביוני 2013, המדינה הייתה המובילה בעולם בחיפושים של המונח "סקס שימאל" (Shemale), מונח הנפוץ לתיאור נשים טרנסג'נדריות או אנשים עם איברי מין גבריים ומאפיינים נשיים משניים, שנייה בעולם עבור "גבר שוכב עם גבר" ושלישית בעולם לחיפושים של "תמונות מין הומוסקסואליות".
עונת 1936/1937 בפוטבול ליג
מנצ'סטר סיטי זכתה באליפות בפעם הראשונה בתולדות המועדון.
זכויות להט"ב בפקיסטן
אף על פי דעת האוכלוסייה השלילית כלפי הומוסקסואליות בפקיסטן, זהות טרנסג'נדרית בעלת קבלה חברתית לעיתים קרובות בשל מסורות עתיקות של מגדר שלישי בדומה למדינותיה השכנות - סרי לנקה, בנגלדש והודו, הידוע בתור "קאסטת ההיג'רה". בשנת 2018, פרלמנט המדינה העביר את "חוק הטרנסג'נדרים (הגנה על זכויות), 2018" שהחיל הגנות רחבות לטרנסג'נדרים פקיסטנים מאפליה על רקע פשעי שנאה, מתן סחורות ושירותים, תעסוקה ועוד. כמה שנים מוקדם יותר, בפסיקה משנת 2009, פסק בית המשפט העליון של פקיסטן לטובת זכויות אזרחים טרנסג'נדרים עבור חובת הכרה בשינוי מגדר בפקיסטן בעוד פסיקות נוספות של בית המשפט אישרו והרחיבו את הזכויות הללו לאורך השנים לאחר מכן.
מעמד בחוק
החוק הפקיסטני הוא שילוב של החוק הקולוניאלי האנגלו-סכסי והחוק האסלאמי. על פי ההיבטים הקולוניאליים של החוק, הסעיף בחוק העונשין המפליל יחסים הומוסקסואלים בהסכמה החל ב-6 באוקטובר 1860 תחת השלטון הקולוניאלי של הראג' הבריטי. בעודו נכתב על ידי תומאס בבינגטון מקולי, חוק העונשין ההודי משנת 1860, כפי שנקרא באותה תקופה, הפליל קיום מעשים הומוסקסואלים בהסכמה על פי החוק האנגלו-סקסוני של "עבירות לא טבעיות". לאחר שפקיסטן קיבלה עצמאות בשנת 1947, פרלמנט המדינה החליט להמשיך להשתמש באותו חוק עונשין, אם כי שינה את כותרתו לחוק העונשין של פקיסטן (חוק XLV משנת 1860). במסגרת חוק העונשין, סעיף 377 ("עבירות בלתי טבעיות") קובע באומרו כי: "מי שמקיים מרצונו משכב גשמי נגד סדרי הטבע עם איש, אישה או בעל חיים, דינו במאסר לתקופה שלא תפחת משנתיים ולא יותר מעשר שנים, וכן דינו קנס".
עונת 1936/1937 בפוטבול ליג
בסוף העונה לליגת משנה ירדו מנצ'סטר יונייטד וונסדיי. במקומן לליגה הבכירה עלו לסטר סיטי ובלקפול.
זכויות להט"ב בפקיסטן
מעמד בחוק
כחלק מהתהליך האסלאמיזציה של פקיסטן לאחר קבלת עצמאותה, נחקקו בשנת 1977 "פקודות ההודוד", שקבעו עונשים חמורים על ניאוף, זנות, צריכת אלכוהול ומעשים הומוסקסואלים בהסכמה שנודעו כ-"מעשי סדום". התיקונים כללו צורות פאנטיות דתיות של ענישה למורשעים בהם הצלפות של עד 100 מלקות ועונש מוות באמצעות סקילה. אזרחי להט"ב פקיסטנים עלולים לעמוד בפני עונשים חילוניים, אסלאמיים, או שניהם.
חוק העונשין של פקיסטן 1860
הסעיפים הבאים אשר נכללים בחוק העונשין של פקיסטן משנת 1860 דווחו כסעיפים שרשאים להפליל אזרחי להט"ב פקיסטנים בנושאים שונים בהם,
הכרה במערכות יחסים חד מיניות
פקיסטן אינה מכירה בנישואים חד מיניים, וגם לא בכל צורה של זוגיות חד מינית (איחוד אזרחי, נישואי חוזה, מעמד ידועים בציבור).
הורות ואימוץ
זוגות חד מיניים אינם רשאים לאמץ ילדים בפקיסטן, הן עבור אימוץ חורג או משותף.
על פי סקר מאת הפרויקט סקר הערכים העולמי (WVS) משנת 2017 עד 2020, 44% מהפקיסטנים הנסקרים הצהירו שזוגות חד מיניים הם הורים טובים כמו זוגות הטרוסקסואלים, בעוד ש-31% לא הסכימו. באותו סקר, 59% הצהירו שהם יקבלו בברכה שכן הומוסקסואלי, בעוד ש-41% התנגדו.
הגנה מפני אפליה
לא קיימים חוקים המכסים אפליה על רקע נטייה מינית בפקיסטן. עם זאת, מאז 2018, אפליה על רקע זהות מגדרית אסורה במגוון רחב של תחומים, לרבות תעסוקה, חינוך, שירותי בריאות, גישה לסחורות ושירותים, דיור ותפקידים ציבוריים.
המפלגה הירוקה של פקיסטן הביעה תמיכה מסוימת בזכויות להט"ב לאורך השנים שכללה איסור אפליה בחוק, אך רוב המפלגות הפוליטיות מתעלמות מדיון בחקיקת זכויות להט"ב או מתנגדות לכך על רקע דתי איסלאמיסטי.
במרץ 2012, במועצת זכויות האדם של האו"ם, אמרה הינה ג'ילאני, שכיהנה אז גם כיו"ר ועדת זכויות האדם של פקיסטן ולשעבר הנציגה המיוחדת של המזכיר הכללי,
בשנת 2017 ארגון בלו ויינס, ארגון פקיסטני שפועל עבור זכויות נשים ואנשים טרנסג'נדרים בח'ייבר פח'טונח'ווה, הצליח להוביל לכך שטרנסג'נדרים במחוז זוכים להגנה משפטית.
חוק הטרנסג'נדרים (הגנה על זכויות), 2018
תחת "חוק הטרנסג'נדרים (הגנה על זכויות), 2018", פקיסטנים יכולים לבחור להזדהות כזכר, נקבה, שניהם או אף אחד (מגדר שלישי). הם עשויים לבטא את מגדרם בהתאם להעדפותיהם, בעוד זהות הבחירה המגדרית שלהם תשתקף במסמכים הרשמיים שלהם "כולל תעודות זיהוי לאומיות, דרכונים, רישיונות נהיגה ותעודות השכלה". החוק מבטיח את הענקת "זכויות היסוד של אנשים טרנסג'נדרים" בהן: ירושה, חינוך, תעסוקה, הצבעה, תפקידים ציבוריים, בריאות, אספה וגישה למרחבים ציבוריים ורכוש בעודו מאשר כי טרנסג'נדרים נהנים מכלל הזכויות שמעניקה חוקת האומה לאזרחיה".
החוק מגדיר "אדם טרנסג'נדר" כאדם בעל "תערובת של תכונות איברי מין גבריות ונשיות או אי בהירות מולדות" או כזכר "שעובר עיקור או סירוס איברי המין" או באופן רחב יותר "כל אדם שזהותו המגדרית ו/ או ביטוי מגדרו שונה מהנורמות החברתיות והציפיות התרבותיות המבוססות על מינם אשר הוקצו להם בזמן לידתם". בנוסף, החוק מבטיח עבור טרנסג'נדרים פקיסטנים את הזכות לרשת נכסים ולהתמודד בבחירות על תפקידים ציבוריים. אפליה על בסיס זהות מגדרית בתעסוקה ובהתאמות ציבוריות אסורה על פי החוק, בעוד על הממשלה מוטלות חובות רחבות לספק סיוע רפואי ופסיכולוגי, הלוואות לעסקים קטנים והכשרה מקצועית, הדרכות רגישות למשטרה וסיוע לאנשי מקצוע, מתקני כלא נפרדים ובתים בטוחים בנושא.
הצעת החוק עברה פה אחד בסנאט הפקיסטני בתחילת מרץ 2018. ב-8 במאי 2018 האספה הלאומית הצביעה בעד העברת החוק. ההצעה נחתמה כחוק לאחר שנשיא בפועל סאדיק סנג'ראני נתן את הסכמתו ב-18 במאי 2018. באוגוסט 2018, מחלקת החינוך לבתי הספר של המחוז השני בגודלו במדינה, פנג'אב, הורתה לפקידיה להבטיח גישה שווה לבתי ספר לילדים טרנסג'נדרים בהתאם לחוק החדש בעוד המחלקה הצהירה לפקידיה: "לכלול את מגדרם כאשר הם מתקבלים לבתי ספר ולתת חשיבות שווה לילדים טרנסג'נדרים במהלך תהליכי ההרשמה". המחלקה הודיעה לפקידיה כי ההנחיות מחייבות בתי ספר ממשלתיים כמו גם בבעלות פרטית כאחד. בכך, פנג'אב הפך למחוז הראשון שנקט בצעדים מעשיים ביישום החוק.
בתחילת שנת 2019 המילה "טרנסג'נדר" הוכרה לראשונה בשפת האורדו על ידי הארגון "Lahore Pakistan based Organization - HOPE" בעוד קודם לכן לא היה קיים מונח שמכסה את כל הספקטרום הטרנסג'נדרי בפקיסטן הכולל נשים וגברים טרנסג'נדרים, קאסטות ההיג'רה וביטוי מגדרי.
אף על פי גישתה הסובלנית של פקיסטן כלפי טרנסג'נדרים, הם מוגדרים לעיתים כמושא ללעג, התעללות ואלימות. בשנת 2020, אישה טרנסג'נדרית בשם גול פנרה נורתה למוות בעיר פשאוור. האירוע הוגדר כמקרה האחרון של תקיפה נגד חברי קהילת הלהט"ב במחוז. יחד איתה נפצעה גם חברתה. מאז 2015, דווח כי 68 טרנסג'נדרים נרצחו בפקיסטן בעוד כי 479 טרנסג'נדרים הותקפו מאז 2018 במחוז ח'ייבר פח'טונח'ווה בלבד.
זהות מגדרית
בדומה למדינות דרום אסיה נוספות (הודו, סרי לנקה ובנגלדש), ישנן מסורות תרבותיות עתיקות של מגדר שלישי שאנשיו מכונים על ידי החברה לא כזכר או כנקבה בפקיסטן בעודה מחזיקה בתרבות תוססת של קאסטת ההיג'רה. אף על פי שהמונח נפוץ בדרום אסיה, הוא נחשב כינוי גנאי בשפת האורדו בעוד המונח "ח'וואג'ה סארא" (خواجہ سرا) משמש לתיאורו במקום. לעיתים קאסטות היג'רה פקיסטניות מכונות כטרנסג'נדריות, אינטרסקסים או סריסים בפרסומים בשפה האנגלית.
נוכחותם של טרנסג'נדרים בחברה הפקיסטנית מתקבלת לעיתים קרובות ונחשבת אף למבורכת בעוד קאסטות ההיג'רה נחשבות לצאצאים תרבותיים ישירים של סריסי החצר של האימפריה המוגולית. בעודם חוששים להיוולד עם דיספוריה מגדרית או שהן עלולות לקלל את גורלם, אנשים מקשיבים לצרכיהם של קסטות ההיג'רה, מעניקים להן נדבות ומזמינים אותן לאירועים שונים בהם לידה, ברית מילה וחתונות. מסתוריות זו שעוטפת את קיומן נולדה מהעובדה שקהילות הטרנסג'נדרים העתיקות בפקיסטן בהן הח'וואג'ה סארא, חיות חיים סודיים מאוד. בשנת 2004 דווח כי בלאהור לבדה ישנם כ-10,000 טרנסג'נדרים. מאז תחילת העשור הראשון של המאה ה-21, טרנסג'נדרים פקיסטנים החלו לעבור פעולות של ניתוח להתאמה מגדרית לראשונה כדי לשנות את מינם הביולוגי כתהליך אשר נוצר בעקבות דיספוריה מגדרית בעוד מקרים מסוימים מסוג זה נודעו לציבור הרחב ועלו לאור הזרקורים. פסק דין משנת 2008 בבית המשפט העליון של לאהור נתן אישור לנורין, אישה בת 28, לבצע ניתוח להתאמה מגדרית. בשנת 2009, בית המשפט העליון של פקיסטן פסק לטובת קבוצת טרנסג'נדרים בו קבע כי הם אזרחים זכאים להטבות שוות ולהגנה על רקע החוק וקרא לממשלה לנקוט בצעדים להגנה על טרנסג'נדרים מפני אפליה. השופט העליון אפתיח'אר מוחמד צ'אודרי, מוגדר כגורם משמעותי בהרחבתם של זכויות הקהילה הטרנסג'נדרית של פקיסטן במהלך כהונתו. בשנת 2010, בית המשפט העליון הורה על הכרה מלאה בקיומה של הקהילה הטרנסג'נדרית הפקיסטנית, שכללה מתן מתקנים רפואיים וחינוכיים בחינם, תוכניות מיקרו אשראי ומכסות עבודה בכל משרד ממשלתי. בשנת 2017, בית המשפט העליון של לאהור הורה לממשלה לכלול טרנסג'נדרים במפקד האוכלוסין. בפברואר 2018, ועדת הסנאט קבעה כי טרנסג'נדרים יכולים לרשת רכוש מבלי להידרש לקבל החלטה על מינם על ידי ועדה רפואית. באותה שנה, נישה ראו השיגה את התואר שלה כעורכת דין מהמכללה למשפטים של סינד בקראצ'י  ובכך, הפכה לעורכת הדין הטרנסג'נדרית הראשונה בפקיסטן. במאי 2019, שירין מזארי, השרה הפדרלית לזכויות אדם, מינתה לראשונה את עיישה מוגול, אישה טרנסג'נדרית למחלקה שלה.
בתרבות הפופולרית
בשנת 2005, עלי סלים, בן 28, בנו של קולונל בצבא פקיסטן, הופיע בתוכנית "כולנו מלאי תקווה" (Hum Sub Umeed Se Hain) מטעם רשת הטלוויזיה "Geo TV" בתור ראש ממשלת פקיסטן לשעבר בנזיר בהוטו בלבוש קרוס-דרסינג. הופעותיו זכו לביקורות משבחות וכתוצאה מכך, החל לקיים תוכנית אירוח משלו בה הופיע כדמות דראג קווין בשם "בגום נוואזיש עלי". דמותו כנוואזיש עלי הייתה מראיינת כמעט תמיד פוליטיקאים משפיעים בהם נימטוללה חאן שהיה חבר במפלגת ג'מאת-א-איסלאמי פקיסטן וראש עיריית קראצ'י לשעבר. דמותו מושווה לעיתים קרובות לדמות הדראג האוסטרלית דיים עדנה. עבור העלת מודעות לנושאי להט"ב בפקיסטן, הסופרת הפקיסטנית עיינה פרסמה את ספר הילדים "My Chacha is Gay" שכלל תכנים הומוסקסואלים. חנויות ספרים בטורונטו, קנדה, הוסיפו את עותקו למדפיהם בשנים האחרונות. אף על פי שנושאי להט"ב נותרו טאבו בפקיסטן לדיונים, ביחס לסך כל החיפושים שלה בגוגל, עבור השנה שהסתיימה ב-15 ביוני 2013, פקיסטן הייתה המדינה המובילה בעולם בחיפושים של המונח "סקס שימאל" ("Shemale"), מונח הנפוץ לתיאור נשים טרנסג'נדריות או אנשים עם איברי מין גבריים ומאפיינים נשיים משניים, שנייה בעולם לחיפושים של "גבר שוכב עם גבר", ושלישית בעולם לחיפושים של "תמונות מין הומוסקסואליות" בגוגל.ביוני 2016, הגוף הפקידותי בלאהור, "Tanzeem Ittehad-i-Umatt" הכריז על נישואי טרנסג'נדרים כחוקיים על פי החוק האסלאמי. בנובמבר 2016, קאמי סיד, פעילה טרנסג'נדרית פקיסטנית, ערכה צילומים עם הצלם האסיב מ. סידיקי, הסטייליסט וואקר ג. חאן ואמן האיפור ניגאט מיסבח כמחאה נגד זוועות שבוצעו נגד טרנסג'נדרים בפקיסטן. אחת מתוכן הייתה מותה של אישה טרנסג'נדרית בשם אלישה שנפטרה בגלל עיכובים בטיפולה הרפואי בשל ויכוח האם מקומה במחלקה לגברים או במחלקה לנשים בבית החולים. בעוד שפקיסטן התייחסה לזיהוי טרנסג'נדרים כ-"מגדר שלישי", סיד הצהירה כי הכרה זו אינה מספיקה באומרה, "אנחנו חייבים להבין שרק על ידי הכללת זהות המגדר השלישי במסמך הזיהוי הלאומי שלך, המדינה לא עשתה מספיק. זה לא מספיק שהממשלה תיקנה מכסת עבודה של שני אחוזים. לא! זה מאבק להילחם על זכותנו להשיג הזדמנויות שוות". לפני שערכה את הצילומים, סיד הייתה חלק משני הסרטים התיעודיים "?How Gay is Pakistan" ו-"Chuppan Chuppai" שכללו נקודות מבט על חייהם של טרנסג'נדרים בפקיסטן. בינואר 2017, סיד השתתפה בסרט חדש בשם "Rani" בו גילמה אישה טרנסג'נדרית שמוצאת תינוק נטוש ומגדלת אותו כשלה. את הסרט ביים הבמאי עטור הפרסים חמאד ריזבי והופק על ידי "GrayScale". הינה פתאני, פעילה טרנסג'נדרית בולטת נוספת בפקיסטן, כיכבה לצד סיד במהלכו. סיד השתתפה בנוסף בתוכנית הטלוויזיה "Khuda Mera Bhi Hai" עבור הפרכת דעות קדומות לגבי טרנסג'נדרים. במהלכה, אסמה נביל, כותבת התוכנית, התייעצה איתה לקבלת הדרכה בשאלות בסוגיות טרנסג'נדריות.
במרץ 2017, להקת המוזיקה הפקיסטנית "סוץ'" הציגה את הדוגמנית-שחקנית הטרנסג'נדרית רימאל עלי בוידאו קליפ שלה. נושא הקליפ כלל את חוויית היום יום של נשים טרנסג'נדריות בחברה, הדחיקה לעסוק בזנות, חוסר קבלה חברתית וכן איומים באלימות ואפליה בתעסוקה – ולצד כל זאת, התקווה לשינוי ולעתיד טוב ומקבל יותר. עלי הופיעה בנוסף כשחקנית ודוגמנית בקליפים נוספים במשך השנים והיא ידועה כטרנסג'נדרית הראשונה לעבוד כדוגמנית בפקיסטן, והראשונה להופיע בקולנוע הפקיסטני כשחקנית. באותו החודש, הפעיל מני א.ק הפך לטרנסג'נדר הראשון שרשם את עצמו במין זכר במסמכי זהות בהיסטוריה של פקיסטן. מני הוא פעיל זכויות אדם ידוע ואחד מחברי הצוות שהיו מעורבים באופן הדוק במהלך חקיקת "חוק הטרנסג'נדרים (הגנה על זכויות), 2018" וכעת מעורב בהצעות חוק מחוזיות להגנות על זכויות טרנסג'נדרים שמכלילות גברים טרנסג'נדרים בתוכנם ופועל למען שיפור מעמדם של גברים טרנסג'נדרים בפקיסטן.
תנאי מחיה
במשך השנים, דווח על מספר מקרים של פדראסות (מערכת יחסים אירוטית המתנהלת בהסכמה בין מבוגר לבין מתבגר שאינו ממשפחתו המצומצמת) מצד אנשי דת כלפי נערים צעירים בבתי ספר דתיים (מדרסות).
אזורי מטרופולין כמו לאהור וקראצ'י ידועים בהיותם אזורי בילויים עבור אזרחי להט"ב רבים, בעיקר מהמעמד הבינוני והגבוה, שכוללים קיום מסיבות גאווה בקרב מספר רב של גברים שרוקדים יחדיו בחדרים מבודדים רחבים שמעוצבים כמועדוני לילה. בשנת 2008, תקרית שמשכה את עיני העוברים והשבים הייתה קבוצה של גברים בלבוש קרוס-דרסינג שרקדו לצלילי מנגינות בוליווד על גג. בשנת 2005, מרואיין אנונימי הצהיר לרשת השידור הציבורית "BBC" כי "אינו זוכר אירוע מזה כמעט 10 שנים שהוא חש מאוים בכל הקשור לנטייתו החד-מינית בפקיסטן". בשנת 2003, לעומת זאת, דווח כי שלושה גברים הומוסקסואלים נעצרו בלאהור כאשר אחד מקרובי משפחתם הסגיר אותם בגין עיסוקם ביחסים הומוסקסואלים במסיבה פרטית ועונשם נותר לא ידוע. בשנת 2005, גבר בן 42 בשם ליאקוואט עלי, ממחוז ח'יבר שגובל באפגניסטן התחתן עם בן שבטו, מרקין בן ה-16, בחתונת פאר ומופע נפוץ בקרב חתונות שבטיות. לאחר שנודעה על "בגידתו הדתית" של עלי על רקע פעילותו ההומוסקסואלית, מועצת השבט הצהירה לזוג לעזוב את המחוז או להתמודד עם עונש מוות.
ב-4 ביולי 2011, שגרירות ארצות הברית בבירה אסלאמאבאד אירחה אירוע לתמיכה בזכויות להט"ב בפקיסטן. השגרירות תיארה את האירוע כ-"ציון אירוע הגאווה הראשון בקרב אזרחי להט"ב פקיסטנים". במהלכו השתתפו כ-75 איש. המפלגה האיסלמיסטית ג'מאת-א-איסלאמי וקבוצות מוסלמיות נוספות גינו את האירוע ויצאו להפגנה נגדו. אנשי דת מוסלמים הצהירו כי הם "נעלבו מאוד מקיום האירוע" וכינו את תוכנו כ-"טרור חברתי ותרבותי נגד המדינה". בספקולציות חדשותיות, נאמר על ידי מנהיגים דתיים כי הומוסקסואלים "אינם יכולים להיות פקיסטנים". העיתון הפקיסטני "Dawn" כתב כי האירוע נתפס כ-"מתקפה השנייה המסוכנת ביותר מארצות הברית נגד פקיסטן לאחר מתקפות טילים". אלימות נגד להט"ב פקיסטנים דווחה לאחר התקרית. סגן ראש הנציגות של ארצות הברית, ריצ'רד הוגלנד, השיב לתגובות באומרו כי "ארצות הברית תילחם למען שוויון זכויות לכולם ללא קשר לנטייתם המינית" בעוד כי השגרירות "תתמוך בכל אחד מקהילת הלהט"ב".
בשנת 2016, פעילה טרנסג'נדרית בת 23 בשם אלישה נורתה שבע פעמים ונלקחה לבית החולים ליידי רידינג בפשאוור, שם היא הושארה לדמם עד למותה כשהצוות התווכח אם עליהם לקחת אותה למחלקת גברים או נשים. חבריה של אלישה דיווחו כי הגברים בבית החולים הפלו אותם לרעה ולגלגו בהם, בעודם שאלו אם דמה של אלישה "נשא HIV" וביקשו את מספר הטלפון שלה כדי "להזמין אותה למסיבת ריקודים". אלישה הייתה פעילה נלהבת למען הקהילה הטרנסג'נדרית בפקיסטן בעודה הוגדרה כמי "שעבדה קשה כל חייה כדי להתפרנס". חברתה של אלישה הצהירה כי "אנשים טרנסג'נדרים פקיסטנים ממוקדים בקלות מכיוון שהם חלשים ואין להם מעמד חברתי". אף על פי שהממשלה העבירה חוקים עבור הגנת טרנסג'נדרים מאפליה, המקומיים נוטים לדחות אותם ולשלול מהם חינוך בסיסי ושירותי בריאות. בבוקר שלאחר מותה של אלישה, קבוצת פעילים טרנסג'נדרים פקיסטנים בשם "Trans Action" פרסמה מודעה ברשת החברתית פייסבוק שהופנתה לרשויות המקומיות בפקיסטן בה ציינה את המשפט "תהרגו את כולנו". בנובמבר 2017, אישה טרנסג'נדרית נורתה בפשאוור. מדיווחים ראשוניים מהמשטרה המקומית הועלה כי הרוצח היה קרוב לקורבן, וכתוצאה מכך הועלו השערות כי היה מדובר באירוע של רצח על חילול כבוד המשפחה.
על פי סקר משנת 2017 שבוצע על ידי האיגוד הבינלאומי "ILGA", כ-45% מהפקיסטנים הנסקרים הסכימו שאנשים הומוסקסואלים, לסביות וביסקסואלים חייבים ליהנות מאותן הזכויות כמו הטרוסקסואלים, בעוד ש-36% לא הסכימו (השאר הוגדרו כמתלבטים), 41% הסכימו שיש להגן עליהם מפני אפליה בתעסוקה בעוד 46%, לעומת זאת, אמרו כי יש להגדיר אנשים שנמצאים במערכות יחסים חד-מיניות כפושעים, בעוד ש-31% לא הסכימו. באשר לטרנסג'נדרים, 49% הסכימו כי חייבות להיות להם זכויות שוות להטרוסקסואלים, 51% הצהירו שיש להגן עליהם מפני אפליה בתעסוקה ו-44% הצהירו שיש לאפשר להם לשנות את מינם החוקי.
פוליטיקה
מפלגות פוליטיות, קבוצות אינטרסים וארגונים פוליטיים אחרים בפקיסטן נדרשים לתמוך בעמדת האסלאם ובמוסר הציבורי הדתי. מפלגת הירוקים של פקיסטן הביעה תמיכה מסוימת בזכויות להט"ב לאורך השנים, אם כי קבוצות פוליטיות נוטות להימנע מהנושא או להביע התנגדות.
מדיה וצנזורה
התקשורת הפקיסטנית מצנזרת בקפדנות ידיעות הקשורות לנושאי להט"ב. בסוף 2013, הממשלה צנזרה את אתר אינטרנט הלהט"ב "Queerpk.com" מצפייה.
כאשר בית משפט בסין קיבל תיק לדיון בנושא הכשרת נישואים חד מיניים, הידיעה זכתה לסיקור בינלאומי משמעותי. עם זאת, בגרסה הפקיסטנית של העיתון הניו יורק טיימס הבינלאומי, התמונה שליוותה את הכתבה צונזרה ונותר חלל ריק בעמוד הראשון של העיתון. בעל הטור בדיילי טיימס הפקיסטני, פארמן נאוואז, העלה מספר שאלות ביקורתיות לגבי הגישה העיתונאית של העיתון. ב-9 ביוני 2016, ערוץ החדשות "Vice News" פרסם סרט תיעודי קצר שבו הוצגו חברים שונים מקהילת הלהט"ב בלאהור. גברים צעירים המוגדרים כעובדי מין הוצגו בסרטון בעודם הסבירו את הקשיים היום יומיים בלהיות הומוסקסואלים בפקיסטן. הסרט התיעודי התמקד גם במספר ארגוני מחתרת הפועלים למען זכויות אדם עבור קהילת הלהט"ב במדינה. בסרט מופיע קטע קצר קשה לצפייה של נער צעיר חוטף מכות על ידי איסאלמיסטים ומאוחר יותר נאלץ לעבור מעשה סדום עם ענף עץ לאחר שנתפס מקיים מעשים הומוסקסואלים. הסרט הציג בנוסף כיצד הומוסקסואלים וטרנסג'נדרים פקיסטנים משתמשים באפליקציות מדיה חברתית כגון טינדר עבור יצירת קשר עם עמיתים אחרים מהקהילה.