cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ברונו ג'ורדאנו
קריירת משחק
ב-23 במרץ 1980, בשלהי עונת 1979/1980, נעצר ג'ורדאנו, ביחד עם שלושה שחקני קבוצת, בסיום משחק בפסקארה, בחשד להטיית משחקים. בסיום חקירת הפרשה, נענשו מספר קבוצות בהורדת נקודות, ואת העונש החמור ביותר ספגו לאציו ומילאן, שהורדו לסרייה ב'. ג'ורדאנו עצמו, יחד עם שחקנים נוספים, ספג עונש השעיה ארוך של שלוש וחצי שנים. בעקבות זכייתה של נבחרת איטליה במונדיאל 1982, זכה ג'ורדאנו לחנינה, יחד עם שחקנים נוספים שספגו עונשים ארוכים. ג'ורדאנו שב בכושר מלא לעונת, וסייע לקבוצתו לסיים את העונה במקום השני (אחרי מילאן) ולשוב לסרייה א' אחרי שלוש שנות היעדרות. ג'ורדאנו כבש 18 שערי ליגה ב-38 הופעות, והיה למלך השערים של ליגת המשנה באותה העונה.
בעונה הבאה סבל ג'ורדאנו מפציעה שהגבילה אותו ל-18 הופעות ליגה בלבד, בהן כבש שמונה שערים. הוא שב לשחק לקראת תום אותה העונה, וסייע לקבוצתו להישאר בליגה במשחק האחרון של העונה. עונה לאחר מכן כבר לא הצליח לסייע ללאציו, שנשרה לליגת המשנה מהמקום האחרון בטבלה. בתום העונה סיים ג'ורדאנו את דרכו במועדון, לאחר עשר שנים בהן כבש 108 שערים (86 שערי ליגה) ב-254 הופעות עבור המועדון. כיום הוא ממוקם רביעי בטבלת גדולי הכובשים של לאציו בכל הזמנים.
לקראת עונת 1985/1986 עבר ג'ורדאנו לנאפולי, שם הצטרף לכוכבה הגדול דייגו מראדונה. בעונתו הראשונה במועדון סייע לקבוצה לסיים את העונה במקום החמישי, תוך שהוא כובש עשרה שערי ליגה - אחד בלבד פחות ממראדונה - ב-25 הופעות. עונה לאחר מכן זכתה נאפולי בדאבל המקומי. ג'ורדאנו, לצדם של מראדונה ואנדראה קרנבאלה, יצרו שלישיית חוד שכונתה מה-ג'י-קה (באיטלקית: Ma-Gi-Ca) וסחפה את נאפולי להצלחה. בליגה הקדימה נאפולי את יובנטוס בשלוש נקודות בראש הטבלה, ובגביע גברה נאפולי במשחק גמר כפול על אטאלנטה. ג'ורדאנו פתח בהרכב בשני מפגשי הגמר, כאשר במשחק הראשון ניצחה נאפולי 0–3 בבית, ובגומלין ניצחה 0–1, משערו של ג'ורדאנו. במסגרת הגביע כבש ג'ורדאנו עשרה שערים ב-13 משחקים, וסיים כמלך שערי המפעל. לאחר עונה נוספת, לצדם של מראדונה וקארקה, בה סיימה נאפולי כסגנית האלופה, נפרד ג'ורדאנו מהמועדון בתום שלוש עונות, בהן כבש 23 שערי ליגה ב-78 הופעות.
לקראת עונת 1988/1989 הצטרף ג'ורדאנו בן ה-32 לאסקולי, וסייע לה לשרוד בליגה הבכירה עם עשרה שערים ב-26 הופעות. בתום עונה אחת עבר לבולוניה, ועל אף הירידה בקצב כיבוש השערים שלו (שבעה ב-33 הופעות), היה לחלק מעונה מפתיעה של המועדון שהסתיימה במקום השמיני ובמקום בגביע אופ"א. לאחר עונה בבולוניה חזר ג'ורדאנו לאסקולי, שבינתיים הספיקה לרדת לליגת המשנה. כבר באותה העונה חזר עם הקבוצה לליגה הבכירה מהמקום הרביעי בטבלה, אך בעונה הבאה שוב חוותה ירידה, מהמקום האחרון בסרייה א'. בשתי עונותיו באסקולי כבש ג'ורדאנו שלושה שערי ליגה בלבד ב-37 הופעות. בתום עונת הירידה פרש ג'ורדאנו ממשחק פעיל בגיל 36.
נבחרת איטליה
לאחר שנעדר כארבע שנים מסגל הנבחרת, בין היתר בעקבות ההשעיה אותה ספג, כבש ג'ורדאנו את שערו היחיד בנבחרת במשחק החזרה שלו, משחק ידידות מול ב-5 באוקטובר 1983. כשנתיים לאחר מכן ערך את הופעתו האחרונה במדי איטליה, בהפסד 1–2 ל במשחק ידידות. בסך הכול ערך 13 הופעות במדי איטליה (12 מהן כשחקנה של לאציו), בהן כבש שער בודד.
קריירת אימון
לאחר פרישתו ממשחק פעיל, פנה ג'ורדאנו לקריירת אימון, שהתמקדה בעיקר בליגות הנמוכות באיטליה. הוא החל את דרכו כמאמן מונטרטונדו מהליגה החמישית בעונת, והוביל אותה למקום החמישי בטבלת הבית. עונה לאחר מכן אימן את פאנו מהליגה הרביעית, ועונה לאחר מכן העלה את קרוטונה מהליגה החמישית.
ג'ורדאנו המשיך לקדנציות קצרות בפרוזינונה מהליגה הרביעית, ובהמשך באנקונה, נוצ'רינה ולקו מהליגה השלישית. לאחר ששוב ירד לקדנציה קצרה בליגה הרביעית כמאמן טיבולי, חזר לאמן בליגה השלישית את ל'אקווילה.
בשלהי עונת הצטרף ג'ורדאנו לרג'אנה מהליגה השלישית. עונה לאחר מכן הוביל את הקבוצה לעונה מוצלחת יחסית במקום החמישי בטבלה, ולפלייאוף ההעפלה לסרייה ב'. כבר בחצי גמר הפלייאוף, הודחה רג'אנה בידי אבלינו. בעקבות ההדחה, סיים ג'ורדאנו את דרכו במועדון.
בינואר 2006, במהלכה של עונת, הגיע ג'ורדאנו לראשונה בקריירת האימון לסרייה ב', כשהתמנה לתפקיד מאמן קטנזארו. עם זאת, החוויה הייתה קצרה מהרגיל עבור ג'ורדאנו, שפוטר מתפקידו לאחר שלושה חודשים ולאחר רצף של שישה הפסדים בשבעה משחקים. קטנזארו נשרה בתום העונה לליגה השלישית.
לקראת עונת 2006/2007 התמנה ג'ורדאנו לתפקיד מאמן מסינה, שירדה עונה קודם לכן לסרייה ב'. בעקבות פרשת הטיית המשחקים בסרייה א' 2006 והורדתן של קבוצות מעורבות לליגת המשנה, זכתה מסינה להישאר בסרייה א', ולג'ורדאנו ניתנה הזדמנות ראשונה כמאמן בליגה הבכירה. אחרי פתיחה טובה לעונה, נקלעה מסינה לרצף שלילי של 12 משחקים ללא ניצחון, בהם שמונה הפסדים, עד שב-30 בינואר 2007 פוטר ג'ורדאנו מתפקידו. מחליפו, אלברטו קוואסין, פוטר כחודשיים אחר כך, וג'ורדאנו נקרא לשוב לקבוצה ולהחליפו. מאז כניסתו המחודשת לתפקיד ספג ג'רדאנו ארבעה הפסדים בארבעה משחקים, בטרם פוטר פעם נוספת, פחות מחודש לאחר מינויו המחודש. מסינה סיימה את העונה במקום העשרים והאחרון, ונשרה לליגת המשנה.
ב-19 באפריל 2009, לאחר שנתיים מחוץ למגרשים, נקרא ג'ורדאנו להחליף את ג'אמפיירו ונטורה כמאמן פיזה מהסרייה ב'. תחת ג'ורדאנו רשמה הקבוצה ניצחון בודד בשישה משחקים, וירדה בתום העונה לליגה השלישית.
לאחר כשנתיים בהם שימש כפרשן כדורגל ברשתות פרטיות וארציות, שב למגרשים בפברואר 2011 כדי לאמן את טרנאנה מהליגה השלישית. הוא לא הצליח להתחמק מפלייאוף הירידה, שם נוצחה קבוצתו על ידי פוליניו ונשרה לליגה הרביעית. ג'ורדאנו פוטר מתפקידו בתום העונה.
ב-28 באוקטובר 2013 התמנה לראשונה לתפקיד אימון בקבוצה בה שיחק בעבר, כשהתמנה לתפקיד מאמן אסקולי בליגה השלישית. לאחר כארבעה חודשים בתפקיד, ובעקבות חילוקי דעות עם הנהלתה החדשה של הקבוצה, פוטר ג'ורדאנו מתפקידו. במהלך עונת התמנה לתפקיד אימון ראשון מחוץ לאיטליה, כמאמן טטבאניה ההונגרית מהליגה השלישית. על אף הצלחה יחסית בקבוצה, התפטר ג'ורדאנו מתפקידו במהלך חודש אפריל 2016.
ב-19 באוקטובר 2016 התמנה לתפקיד המנהל המקצועי של גרניאנו מהליגה הרביעית.
בית החרושת לשימורי בשר של גולדנר בגאלאץ
ב-1844, בעיר הנמל גאלאץ, בנסיכות מולדובה, יהודי ממוצא אוסטרו-הונגרי בשם סמואל גולדנר ייסד בית חרושת לשימורי בשר באריזות פח. תוצרת המפעל נועדה בעיקר לאספקה עבור הצי המלכותי הבריטי.
הרקע
נתיב המים, שהוביל מהים השחור עד גאלאץ, היה מותאם לספינות בעלת קוער עמוק, כמו הספינות המפליגות בימים, לכן מטען שהועמס בגאלאץ היה ניתן להביאו ישירות לכל נמל ימי בעולם. מחירי הבקר בנסיכות מולדובה היו זולים מאוד, כמחצית עד שליש מהמחיר במערב אירופה; והופעת קופסאות השימורים, חידוש טרי יחסית, עניין מאוד את הממשל הבריטי, שלאחר מלחמת האופיום הראשונה למד את החסרונות של הבשר המשומר באמצעות המלחה או עישון, כשמגיעים לאזורים חמים ולחים.
ההסדר
לפני פתיחת המפעל סיכם גולדנר את פרטי החוזה עם שליט נסיכות מולדובה, מיכאיל סטורדזה. גולדנר קיבל מונופול בנושא, פטור מלאה ממסיו לגבי יצוא שימורי בשר לאוסטרו-הונגריה ולאנגליה, פטור ממכסיו לגבי מוצרים הדרושים לייצור ופטור ממסי נמל עבור הספינות המובילות חומרי הגלם לייצור השימורים. התשלום היחיד, שגרדנר חויב בו, היה מס קבוע של חצי מטבע זהב עבור כל בן בקר שנשחט, מחצית מהמס שנגבה עבור שחיטת בקר בנסיכות מולדובה.
הייצור
כבר בשנה הראשונה, ב-1844, השתמש המפעל בבשרם של 800 בני בקר, שנקנו באזור גאלאץ ווסלוי. בשנה שלאחר מכן, 1845, פרץ בבריטניה רעב תפוחי האדמה הגדול באירלנד, שהגדיל מאוד את הביקוש לתוצרת המפעל. ב-1845 נשחטו עבור המפעל 4,000 בני בקר וב-1849 8,000 בני בקר הפכו לשימורים. השימורים היו קופסאות פח שהכילו יותר מחמישה קילוגרם בשר בכל קופסה. ב-1847 נשלחו לאנגליה 80,000 קופסאות שימורים וב-1850 כבר הגיעו ל-1,190,000 קופסאות. תנופה נוספת לייצור הגיעה בתקופת מלחמת קרים, עת הזדקקו למזון משומר עבור הלוחמים.
התקלות והסגירה
הפעילות בבית החרושת לא הייתה כשורה באופן עקיב, מפעם לפעם היו תלונות על שימורי בשר מקולקלים שגרמו למחלות. ב-1847 אבדה המשלחת הארקטית של ג'ון פרנקלין, שכללה שתי ספינות ו-129 אנשים. בחיפושים אחריהם נמצאו מספר ממצאים, ובהם גם שימורי בשר מקולקלים, ומכאן פרחו השערות שזו הייתה סיבת האבדה. ב-1849 וב-1850 הצי הבריטי הגיש תלונות על איכות השימורים ומשום היותו של גולדנר נתין בריטי נשלחה ועדה, בראשות הקונסול הבריטי בגאלאץ, לברר את העובדות. גולדנר זוכה, אך החליט למכור את העסק לחברה בריטית בשם Ritchie&Powell, שהמשיכה לפעול עם אותן מכונות ואותן שיטות.
ב-1868 הצי הבריטי ויתר על החוזים עם המפעל, כי השיג ספקים טובים יותר בצרפת. ב-1875 המפעל פשט את הרגל והציוד נמכר.
אלכסנדרה אלבקיאן
אָלֶכֶּסַנְדְרָה אֶלְבַּקְיָאן (ברוסית: Алекса́ндра Аса́новна Элбакя́н; נולדה ב-6 בנובמבר 1988) היא מתכנתת פעילת רשת רדיקלית, פיראטית תוכן, והיוזמת והמוציאה לפועל של האתר Sci-Hub. נכון לשנת 2017 היא חיה במסתור. כתב העת Nature כלל אותה ברשימת עשרת האנשים החשובים במדע לשנת 2016, ואתר Ars Technica השווה אותה לארון שוורץ. ב-2016, במאמר דעה בניו יורק טיימס השווה אותה לאדוארד סנודן. ב-2017 אנטומולוגים רוסים ומקסיקנים גילו זן חדש של צרעות טורפות והם בחרו לכנותו Idiogramma elbakyanae על שמה של אלכסנדרה אלבקיאן, כעקיצה על תרומתה להפיכת הידע המדעי זמין עבור כל החוקרים.
ביוגרפיה
אלכסנדרה אלבקיאן נולדה באלמטי, קזחסטן ב-6 בנובמבר 1988. היא ממוצא ארמני, סלאבי ואסייתי. אלבקיאן למדה באוניברסיטה באסטנה, שם פיתחה את כישוריה כהאקרית. ב-2009 סיימה את תואר ראשון במדעי המחשב באוניברסיטה הקזחית הלאומית הטכנית סטבאייב, בהתמחות בתחום אבטחת מידע. במשך שנה עבדה באבטחת מחשבים במוסקבה, וב-2010 עברה לפרייבורג בגרמניה לעבוד בפרויקט ממשק מוח-מחשב, והחלה להתעניין בטרנס הומניזם. היא עשתה התמחות קצרה במכון הטכנולוגי של ג'ורג'יה בארצות הברית, שם למדה מדעי המוח ותודעה.
Sci-Hub
אלבקיאן הקימה את אתר Sci-Hub כשחזרה לקזחסטן ב-2011, בתגובה לעלות הגבוהה של מאמרים מדעיים באתרים של הוצאות מדעיות באינטרנט. Sci-Hub הוא מאגר מידע מקוון הכולל בעיקר מאמרים מדעיים הנגישים לקורא ללא עלות. נכון לפברואר 2018, באתר 64 מיליון מאמרים אקדמיים.
כתב העת Science הגדיר את האתר כ"מעשה אלטרואיסטי מעורר השראה או יוזמה פלילית עצומה, תלוי את מי שואלים". ב־2015, ההוצאה לאור אלסוויר תבעה את אלבקיאן בעקבות הפרת זכויות יוצרים על סך 15 מיליון דולר בארצות הברית ומאז היא חיה במסתור בשל החשש להסגרתה. אלבקיאן לא הגיעה לבית המשפט בניו יורק אולם שלחה מכתב בו היא מסבירה מדוע הקימה את Sci-Hub. היא כתבה שבזמן לימודיה באוניברסיטה בקזחסטן, הדרך היחידה שהייתה לה לגישה למאמרים מדעיים הייתה על ידי תשלום של 32 דולרים למאמר. לאחר שגילתה שאנשי אקדמיה מעבירים בניהם עותקים של מאמרים באמצעות האינטרנט משום אינם יכולים לרכוש אותם, היא הקימה את האתר כדי לפשט את התהליך. כן תביעות נוספות הוגשו נגדה, וביניהן על ידי חברה האמריקאית לכימיה.
אלבקיאן תומכת בתנועת חופש המידע וטוענת כי המשימה של Sci-Hub עולה בקנה אחד עם עקרונות התנועה ומאפשרים לאזרחים נגישות למידע וידע.
ב-2017 חוקרי חרקים רוסים ומקסיקנים גילו זן חדש של צרעות טורפות וקראו אותו על שמה של אלבקיאן (Idiogramma elbakyanae). היא נפגעה מבחירת השם וכתבה "אם מנתחים את מצב הפרסומים המדעיים, הטפילים האמיתיים הם המוציאים לאור המדעיים, ו-Sci-Hub, לעומת זאת, נלחם על גישה שווה למידע מדעי". בעקבות אירוע זה (וככל כנראה גם לאור יחסים מתוחים עם הקהילה המדעית ברוסיה), אלבקיאן חסמה את הגישה ל-Sci-Hub למשתמשים מרוסיה. לאחר זמן מה, החסימה הוסרה וגולשים מרוסיה יכלו להמשיך לקרוא מאמרים ב-Sci-Hub. אלבקיאן הסבירה בראיון, כי תומכים רבים יצרו איתה קשר ושכנעו אותה: "מי שתקף אותי באינטרנט לא יכול להיחשב כבעל הדעה של הקהילה המדעית".
COM
COM (באנגלית ראשי תיבות של: Component Object Model - מודל האובייקטים של הרכיבים) - תקן טכנולוגי של חברת מיקרוסופט, המיועד ליצירת תוכנה על בסיס שיתוף פעולה של רכיבים מבוזרים, שבכל אחד מהם ניתן להשתמש בתוכניות רבות באותו זמן, וניתן לגשר בין שפות תכנות שונות. בבסיס הטכנולוגיה רעיונות כימוס ורב-צורתיות של תכנות מונחה עצמים (OOP). טכנולוגית COM היא אוניברסלית ולא תלויה בפלטפורמה, אך השימוש בה רווח בעיקר במערכת ההפעלה "חלונות" לגרסאותיה. בגרסאות החדשות של "חלונות" השימוש ב-COM רווח מאוד, ואף פותחו על בסיסה תקנים נוספים, כמו ActiveX, DCOM, +COM, OLE automation.
שינוי השם
ב-1996 מיקרוסופט החליטה לשנות את השם OLE ל-ActiveX בכל יישומיו. הדבר לא עלה בידיה לגמרי. טכנולוגית OLE השתמשה ברכיבי בקרה (OLE Controls, או OCX), שהם רכיבים שהיה בהם שימוש חוזר בממשק משתמש, המבוססים על טכנולוגיית COM, כשמיקרוסופט שינתה את שמם של OLE controls ל-ActiveX Controls, סיומת .ocx לקבצים מסוג זה נשארה. מיד אחר כך מיקרוסופט התחילה לעודד שימוש ברכיבי ActiveX בגרסה החדשה של הדפדפן אינטרנט אקספלורר, והשם OLE נשאר רק לטכנולוגיית מסמכים מורכבים ואובייקטים המשולבים מקומית. OLE - אובייקטים רשתיים שינו את שמם ל-ActiveX.
יסודות פעולת ה-COM
ביסוד טכנולוגיית COM עומדים רכיבי COM, או "COM components". למעשה תוכניות שנבנו על ידי COM אינן תוכניות עצמאיות, אלא רכיבי COM המתקשרים אחד לשני בזמן ריצה. לכל רכיב יש מזהה ייחודי (GUID), ובו יכולים להשתמש באותו זמן תוכניות שונות. הרכיב מתקשר עם תוכניות אחרות דרך ממשק COM, שהוא רשימה של מאפיינים, שיטות ואירועים. כל תוכנית COM חייבת לתמוך לפחות בממשק הבסיסי "IUnknown", שמאפשר פעולות בסיסיות לעבודה עם רכיבים.
בתוך Windows API ישנן פונקציות בסיסיות המאפשרות לעבוד עם רכיבי COM. בספריות MFC ובמיוחד בספריות ATL/WTL ישנן פונקציות גמישות יותר לעבודה עם COM מאשר ב-API. ספריית ATL של מיקרוסופט היא האמצעי הנוח ביותר ליצירת רכיבי COM ועבודה איתם. למרות זאת לפעולות רבות עם COM עדיין דרושה עבודה ידנית, הדבר נכון במיוחד כשמנסים לשלב רכיבי COM בקובצי ++C. מיקרוסופט מנסה לפשט את התהליך בגרסת +COM, ובמיוחד NET.
התפתחות ה-COM
ב-1996 יצאה לאור טכנולוגיית DCOM (קיצור של Distributed COM), המבוססת על טכנולוגיית DCE/RPC, ונחשבת כהתפתחות של COM. טכנולוגית DCOM מאפשרת לרכיבי COM לתקשר דרך הרשת. המתחרה העיקרי של טכנולוגיה זו הוא תקן CORBA של קבוצת OMG.
+COM
כחלק מחלונות 2000 יצאה טכנולוגיית +COM, שביסודה תוספת באבטחה ובתפוקה של הטכנולוגיה. טכנולוגיה זו נותנת תמיכה בזרימות ברמה גבוהה יותר, וגישה להקשר, שבה מתבצע הרכיב (לדוגמה, הרכיבים הפועלים על ASP מקבלים גישה לאובייקטים הפנימיים של העמוד שעליו הם מתבצעים). כמו כן, +COM מאחד רכיבים למוספי +COM, מה שמפשט ניהול הרכיבים ותמיכה בהם.
NET. ו-COM
ב-2002, לאחר יצירת פלטפורמת NET., מיקרוסופט התחילה להמליץ על שימוש בפלטפורמה זו ליצירת מוספים תחת "חלונות". NET. ו-+COM אמורות להיות טכנולוגיות שמשלימות אחת את השנייה. בחלונות ויסטה שיצאה ב-2007 בטכנולוגיית COM במסגרת NET. קיימת תמיכה מלאה בטכנולוגיות COM ו-NET. תמיכה זו בעצם מאפשרת ל-NET. התממשקות עם אובייקטים שנכתבו בשפות יותר פרימיטיביות (native code) החושפות ממשק COM, בצורה פשוטה יותר מהממשק הרגיל של P/Invoke.
אילן אבישר
אילן אבישר (נולד ב-1951) הוא חוקר קולנוע ישראלי ופרופסור אמריטוס בחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב. שימש כיושב ראש מועצת הרשות השנייה.
קורות חייו
אילן אבישר נולד וגדל בתל אביב, למד בבית הספר התיכון על שם מיי בויאר. בצה"ל שירת בגולני עד שנפצע ועבר לשרת בחדר המבצעים במפקדה של חטיבת רמת הגולן. הוא בוגר תואר ראשון בפילוסופיה ותיאטרון באוניברסיטה העברית (1976).
הוא נסע לארצות הברית להמשך לימודים ותחילה התמחה בלימודי מחזאות ותסריטאות באוניברסיטת אינדיאנה (1977-78). הוא המשיך בלימודי קולנוע והשלים את הדוקטורט במחלקה לספרות משווה באוניברסיטת אינדיאנה (1983). נושא עבודת הדוקטורט הוא "האסתטיקה והפוליטיקה של סרטי השואה". לאחר סיום לימודיו היה מרצה (Assistant Professor) במחלקה ללימודי יהדות ושפות וספרות של המזרח הקרוב באוניברסיטת המדינה של אוהיו (1988-1983).
אבישר חזר לישראל לאחר כ-14 שנים בארצות הברית, לימד בחוג לקולנוע וטלוויזיה והיה מרצה אורח במחלקה לאנגלית באוניברסיטת תל אביב (1992-1990). מ-2013 הוא פרופסור חבר בחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב, ובין השנים 2002-2005 כיהן כראש החוג. הקריירה האקדמית שלו כוללת גם פרופסור אורח בלימודי היהדות בSuny, אולבני, כפרופסור אורח באוניברסיטת מישיגן, בקתדרה על שם פדנו בלימודי היהדות (2000), כפרופסור אורח באוניברסיטת אולד דומיניון (2008-2007).
פעילות בתעשיית הסרטים
אבישר שימש כמפיק שותף של PORTRAIT OF A PEOPLE (1979-1980), סדרת טלוויזיה בת 18 פרקים על תרבות יהודית בהפקת התוכנית ללימודי יהדות והטלוויזיה הלימודית של אוניברסיטת אינדיאנה. הסדרה זכתה בפרס ויליאם האבר מטעם בני ברית ובפרס ויליאם ב. שרודר מטעם המועצה של הפדרציה היהודית.
אבישר כתב תסריטים והתמחה בעריכת תסריטים. הוא שיתף פעולה עם הבמאי החרדי יהודה גרובייס ביצירת התסריט של "ממעמקי הג'ונגל" (74 דקות), סרט עלילתי באורך מלא שבוים על ידי יהודה גרובייס, 2008. הוא כתב ביחד עם רחל שילה ויואל קמינסקי את "גן נעול", שמבוסס על הספר "כביסה" של סוזן אדם, כשכתיבת התסריט זוכה במימון של קרן הקולנוע הישראלי 2003-2002. אבישר כתב ביחד עם יואל קמינסקי, את "האפוטרופוס", תסריט לסרט עלילתי שזכה גם במימון של קרן הקולנוע הישראלי.
אבישר שימש כעורך תסריטים של הסרטים וסדרות הטלוויזיה הבאים:
אבישר שימש כלקטור של קרן הקולנוע הישראלי בשנים 1994-1990 ו-2002-2000 בהכנת חוות דעת ושיפוט של תסריטים שהוגשו לקרן לקבלת מימון להפקה.
פעילות ציבורית
במהלך השנים בהן התגורר בארצות הברית (1990-1976) היה פעיל בהסברה הישראלית. פן אחד של פעילותו היה במסגרת הקמפוס, כיו"ר התאחדות הסטודנטים הישראלים באוניברסיטת אינדיאנה; פן אחר של פעילותו היה כיועץ לתנועת "חירות USA", במסגרתו הכין מסמכים לוועדות הקונגרס; במהלך שנותיו כמרצה באוניברסיטת המדינה של אוהיו היה פעיל בהסברה ישראלית בוועדות וארגונים להנצחת השואה במדינת אוהיו.
בזירה הישראלית אבישר היה פעיל כרגולטור במספר גופים מרכזיים בשוק התקשורת. בין השנים 1996 -2004 היה חבר במועצת הכבלים והלווין. במהלך שמונה השנים, שבהן כיהן גם כיו"ר ועדת תוכניות של המועצה, המועצה העניקה רישיון לשידורי לוויין, נעשה מעבר לשידורים דיגיטליים רב ערוציים, והיקף ההשקעה בהפקות מקור קפץ ממספר מיליונים בודדים בשנה למאות מיליונים שמושקעים בשידורים מקומיים והפקות של יצירות מקוריות של דרמה וסרטים דוקומנטריים. בין השנים 2008-2004 היה חבר המועצה הישראלית לקולנוע. משנת 2005 מכהן כחבר במועצה לביקורת סרטים ומחזות (הצנזורה). בשנת 2010 התמנה לחבר מועצת הרשות השנייה וממלא מקום יו"ר הרשות האחראי על תחום הרדיו. בעקבות פרישתו של יו"ר הרשות אמנון נדב מונה אבישר באוגוסט 2010 ליושב ראש הרשות השנייה.
סרטי השואה
במאמרים שפרסם לאחר הספר בחן אבישר את התרומה של הקולנוע להנצחת השואה ולעיצוב הזיכרון הקולקטיבי של האירוע, תוך התייחסות להשפעות של פוליטיקה לאומית במדינות שונות כמו ישראל, גרמניה, או ארצות הברית, כמו גם להשלכות של נוכחות השואה בתרבות הפופולרית. הדיונים שלו בסרטי השואה התייחסו לסוגיות חדשות כמו גישות קומיות לנושא, המלודרמה ההוליוודית (רשימת שינדלר), טראומה והדרמה האישית והלאומית, ושאלה עקרונית כמו האם סרטי השואה מהווים ז'אנר קולנועי מובחן.
אבישר הוא חוקר מוביל בנושא של סרטי השואה וכתב את הערך על ייצוגי השואה בקולנוע ב Cambridge Dictionary of Jewish History, Religion, and Culture. ("Representations of the Holocaust in Film," in The Cambridge Dictionary of Jewish History, Religion, and Culture, ed. Judith Baskin, 2011, pp 251-253) בנוסף הוא משמש כשופט של הרצאות, מאמרים וספרים בתחום מחקר זה, והתבקש לספק הערכות שמופיעות כציטוטים על כריכות של מספר ספרים חשובים בנושא כמו הספר של ליבי סקסטון HAUNTED IMAGES 2008, וגם הספר UNCOVERING THE HOLOCAUST: THE INTERNATIONAL RECEPTION OF NIGHT AND FOG, ed. Ewout van der Knaap, 2008).
קולנוע ישראלי והשואה בקולנוע הישראלי
אבישר בוחן את העיסוק בשואה בקולנוע הישראלי בזיקה לשינויים שחלו באידאולוגיה הלאומית במהלך ההיסטוריה של מדינת ישראל, הוא בוחן את והפוליטיקה של הקולנוע הישראלי.
ציר אחד של התסביך נוגע לסוגיה של קיום והישרדות לאומית. המציאות מעידה שישראל עומדת אכן בפני איומים על עצם קיומה, מולם היא פיתחה כוח צבאי מרשים. השואה מהווה דוגמה היסטורית מוחשית למציאות אויבים שמטרתם היא השמדת העם היהודי, למציאות שבה העומדים מן הצד – דהיינו מדינות העולם או גופים וארגונים בינלאומיים אינם מתערבים ולעיתים אף תומכים באויבי העם היהודי, ולמציאות של חוסר אונים קיצוני של הקורבנות. העוצמה הרגשית של זיכרונות השואה היא התסביך הנפשי שמעצים את החרדות מהאויבים, את החשדנות כלפי העומדים מן הצד, ואת הנחישות לעולם לא להיות קורבנות חסרי אונים.
לצד התסביך הקיומי, יש את התסביך המוסרי שעיקרו הוא החרדה שלא להידמות לנאצים בסיטואציות בהן המדינה היא הכוח החזק, המנצח, או הכובש. תסביך זה נובע מתפישה רחבה יותר של גורלו ההיסטורי של העם היהודי כאור לגויים שיש לו ייעוד להיות בחזית של מאבקים נגד רשע, רוע ולהיות המצפן המוסרי של העולם. אבישר מוכיח שהציר המוסרי והציר הקיומי מקבילים באופן כללי לחלוקה הפוליטית בישראל בין שמאל וימין, כאשר הרטוריקה של הוויכוח ולעיתים גם מעשים חריגים או התבטאויות קיצוניות נובעים מתסביך השואה בנפש הישראלית.
מחקריו של אבישר על הקולנוע הישראלי בוחנים כיצד הסרטים נוטלים חלק בעיצוב זהות לאומית, דרך סיפורי מופת, מיתוסים, הנצחה של דימויים בזיכרון הקולקטיבי או איך הסרטים בשלב מסוים פונים לכיוון החתרני, איקונוקלסטי ואפילו אפוקליפטי ביחס לעתידה של מדינת ישראל.
קולנוע יהודי
העיסוק בסרטי שואה ובקולנוע הישראלי הובילו לכך שאבישר היה אחד החלוצים במחקר שעוסק בקולנוע היהודי. הוא פרסם מאמרים וביקורות בכתבי עת ובספרים על סרטים יהודים ועל עצם קיומו של קולנוע יהודי. בנוסף להארה והניתוח של תכנים יהודים והאופן בו סרטים מעצבים זהות יהודית מודרנית, אבישר גם התייחס לתופעת האנטישמיות, בעיקר בגילויי האנטישמיות במאה ה-21.
אבישר טוען שהאנטישמיות היא תופעה שנטועה עמוק בהיסטוריה האנושית, החל מהאשמה ברצח האל לפני אלפיים שנה ועד לעמדות פוליטיות, גזעניות וחברתיות שמלובות באיקונוגרפיה תרבותית של דימויים שליליים של היהודים. האנטישמיות שונה לפיכך מתופעות של שנאת האחר או השעיר לעזאזל של קבוצת מיעוט, למרות שיש לה מאפיינים דומים.
לדעתו של אבישר הכוח האנטישמי תמיד מתקיים ובשנים האחרונות הוא זוקף ראש בחוגים ניאו נאצים, אבל בעיקר בחוגים של השמאל הרדיקלי, ומשם דרך מספר קטן של יוצרים ואנשי אקדמיה מיליטנטים לתנועה החדשה של אנטישמיות אנטי ציונית. אבישר מדגיש שהשיח הישראלי נוטה להתנסחויות קיצוניות, כאשר הביקורת הפנימית והרצון לשנות באמצעות פרובוקציות וביטויים קיצוניים שלקוחים מהדמיון האנטישמי ולעיתים אף מהשיח על השואה משמשים את שונאי ישראל ואת האנטישמיים שמבקשים לשים קץ למדינה היהודית.
ספרי הדרכה
אבישר פרסם שני ספרי הדרכה על סרטים ישראלים. האחד מיועד לדוברי אנגלית שבוחן מספר סרטי מפתח שמשקפים את הנרטיב של התרבות הישראלית מקום המדינה, תוך דיון בנקודות המכריעות של ההוויה הישראלית, שכוללות את האידאולוגיה הציונית, מרקם חברתי, השואה, הצבא ודמות הלוחם, דמות הערבי, והיחס ליהדות התפוצות. הספר השני בהוצאת רמות של אוניברסיטת תל אביב נכתב עם זוגתו בתיה אבישר שמלמדת עברית כשפה זרה באוניברסיטת תל אביב. "הסצנה הישראלית: שפה, סרט, שיח" מציע מתווה, תשתית תאורטית, ומקרי מבחן ספציפיים לשימוש בסרטים ישראלים בתהליכי ההוראה והלימוד של השפה העברית.
ספרים שכתב
The Jewish Media Fund, The Charles H. Revson Foundation, New York, 1997 (2002 - second revised edition), 96 pp.
טיויאמוניט
קישורים חיצוניים
Tyuyamunite
התנהגות
התנהגות היא מושג שמתייחס לפעולות או תגובות של אורגניזם, כלומר - יצור חי. ההתנהגות של אורגניזמים היא בררנית, כך שבכל עת ובכל שעה האורגניזם מגיב רק על גירויים מסוימים, מתוך גירויים רבים המופיעים אותה שעה והוא מוציא לפועל רק אחדות מן התגובות האפשריות הרבות אשר עומדות לרשותו. בנוסף על כך בני אדם וחיות אחרות, יכולים להפעיל מערך התנהגויות גמיש גם מעבר לתגובות המשויכות לגירויים ספציפיים. היכולת לווסת את התגובות והפעולות באופן גמיש, לצורך הפקת התנהגויות מושכלות ומכוונות מטרה, מכונה שליטה קוגניטיבית או תפקודים ניהוליים.
הגדרה מדעית של התנהגות
על פי ב. פ. סקינר, "בהתנהגות, אני מתכוון לתזוזה של האורגניזם או של חלקיו הנפרדים בתוך מערכת קואורדינטות, המוכתבת על ידי האורגניזם עצמו, על ידי אובייקטים חיצוניים, או שדות כוח". (1938, p. 6)
התנהגות תמיד מתרחשת בהקשר סביבתי כלשהו, היא לא מתקיימת בריק. ההתנהגות היא תוצאה של יחסי גומלין מורכבים בין האורגניזם לסביבה, והאפיון העיקרי שלה הוא השינוי הסביבתי אותו היא מחוללת. להתנהגות יש טופוגרפיה - תיאורה באמצעות מדדים פיזיים, ועל פי מדע ההתנהגות היא נחשבת כפונקציה של ההשפעות הסביבתיות.
התנהגות יכולה לבוא לידי ביטוי בדרכים מגוונות. היא יכולה להיות גלויה (דיבור, שחייה, ריצה וכו') או נסתרת (מחשבות, דמיון, היזכרות, הצפת רגשות).
מדעני ההתנהגות כיום נוטים לחלק אותה לשני סוגים:
התנהגות אנושית
ההתנהגות האנושית מתייחסת לתגובות של אדם יחיד או של קבוצת אנשים לגירויים חיצוניים או פנימיים. תגובות אלו כוללות את כל הפעולות הפיזיות והרגשיות הנצפות של המין האנושי, חברות אנושיות ואנשים בודדים.
על אף שהמניעים היסודיים להתנהגות משותפים אצל בני האדם (עקב אותו מבנה אנטומי בסיסי), דרכי התגובה כלפי אותם הגירויים לרוב שונות בין אדם אחד למשנהו, וזאת משום שכל אדם נחשף להשפעות סביבתיות שונות במהלך חייו. השפעות הסביבה כוללים בתוכם גורמים רבים, כגון: השכלה, תרבות, חינוך, סטרס, מצב כלכלי, מצב משפחתי, מצב חברתי, דת, אקלים ועוד.
מידת המקובלות של ההתנהגות נמדדת ביחס לנורמות חברתיות ומווסתת על ידי אמצעים שונים של שליטה חברתית. החינוך הוא כלי משמעותי של החברה בתהליך החיברות של הדור הצעיר. תהליך זה הוא חלק מרכזי בהתפתחות חברתית. התרבות עצמה נחשבת כאוסף של התנהגויות שגובשו בקהילה מילולית מסוימת.
כאמור, התנהגות אנושית יכולה להיות שכיחה או בלתי רגילה, מקובלת או לא מקובלת מבחינה חברתית. מנהג הוא התנהגות מקובלת בחברה מסוימת. התנהגויות מוזרות ולא רגילות מכונות אקסצנטריות. התנהגות שנמצאת מחוץ לגבולות המקובלים בתרבות מסוימת מכונה טאבו.
הפרעת התנהגות היא הפרעה נפשית המתבטאת בדפוס חוזר ונשנה של פגיעה בזכויות אחרים והפרת נורמות חברתיות. לדוגמה, הפרעת תריסים היא הפרעה התפתחותית התנהגותית בחלונות. מתאפיינת בדפוס חוזר ונשנה של התנהגות נגטיביסטית, מתריסה, מתנגדת ועוינת כלפי דמויות סמכות.
קיימים גם דפוסי התנהגות בעלי מאפיינים ייחודיים, כמו התנהגות פסיבית-אגרסיבית, דחיינות, עצלנות, חוליגניות, חוצפה ואופורטוניזם.
חקר ההתנהגות האנושית
ישנם תחומים רבים במדע אשר חוקרים את ההתנהגות באופן ישיר או עקיף. לדוגמה, פסיכולוגיה וזרמים שונים בתוכה חוקרים את העולם הנפשי של היחיד, והסוציולוגיה מתארת מערכות חברתיות שמשפיעות על היחיד. אנתרופולוגיה מתארת התנהגויות של תרבויות פרימיטיביות, פיזיולוגיה ומדעי המוח חוקרים את התהליכים הביולוגים שמתרחשים בתוך הגוף בזמן ההתנהגות, ביולוגיה אבולוציונית מסבירה את קיום האורגניזם וסוגים מסוימים של התנהגות בתנאים טבעיים.
התחומים העיקריים שחוקרים ישירות את התנהגות היחיד הם ניתוח התנהגות יישומי וביהביוריזם.
התנהגות והתניה
ההתנהגות האדם מושפעת ממורשתו הגנטית, הניסיון הקודם שלו ומהסביבה הנוכחית. זאת משום שהמפגשים של האדם עם הסביבה משנים את אופן ההתנהגות באמצעות השפעה על מערכת העצבים ובכך מאפשרים תהליכים של זיכרון ולמידה. היכולת של מערכת העצבים להשתנות בהתאם להתנסות של האורגניזם בסביבה מכונה הפלסטיות של מערכת העצבים.
ניתוח ההתנהגות עוסק בחקר התפקודי של ההתנהגות של האורגניזם להשפעות הסביבתיות ללא הפניה אל מערכת העצבים. תחום זה עוסק הן בהתנהגויות של בני אדם והן בהתנהגות בעלי חיים. בנוסף לביהביוריזם קיימים תחומי מחקר אשר מתמקדים בעיקר בהתנהגות של בעלי חיים. למשל: פסיכולוגיה השוואתית ואתולוגיה.
מושגים מרכזיים שהתפתחו מתוך התחום הביהביוריסטי הם:
היבטים מוחיים
בימי הביניים החלו לחקור את המוח לאור שינויים בהתנהגות של אנשים שסבלו פגיעת ראש. התפתחות מדעי המוח אפשרה להעמיק את ההבנה אודות הקשר בין המוח להתנהגות.
נוירופסיכולוגיה היא תחום ידע מדעי העוסק בניסיון להבין כיצד מבנה המוח ותפקודו קשורים לתהליכים פסיכולוגיים ספציפיים. בין היתר, היא עוסקת גם בהיבטים מוחיים של התניה והתנהגות.
התנהגות נשלטת על ידי המערכת האנדוקרינית ומערכת העצבים. מורכבות ההתנהגות של האורגניזם קשורה למורכבות של מערכת העצבים שלו. באופן כללי, אורגניזם בעל מערכת עצבים מורכבת הוא בעל יכולת גבוהה יותר ללמוד תגובות חדשות ועל ידי כך להתאים את ההתנהגות שלו ולהסתגל.
מערכת החיזוק היא מכלול המבנים והמסלולים העצביים במוח שיוצרים תחושה של עונג בתגובה לגירויים מסוימים. מערכת זו משפיעה על ההתנהגות בכך שהיא "מחזקת" התנהגויות מסוימות ומגדילה את הסיכוי שיחזרו על עצמן בעתיד.
השפעה תרופתית
מערכת העצבים מורכבת מתאי עצב רבים המקיימים תקשורת רצופה ביניהם ומסוגלים לתקשר גם עם תאים מסוגים שונים. עיקר התקשורת מתבצע בסינפסה שהיא אזור החיבור בין תא העצב המשדר לתא המטרה הקולט. בהתאם לכך, רוב התרופות שמשפיעות על ההתנהגות עושות זאת באמצעות השפעה על תהליך ההעברה המתרחש בסינפסה. תרופות אלו מתחלקות לשני סוגים:
היבטים הסתגלותיים
התנהגות היא תוצאה של השפעות הסביבה (השפעות של הברירה הטבעית והשפעות תלויות חיזוק). ישנם רפלקסים ודפוסי התנהגות מולדים, כגון דפוסי התנהגות הישרדותיים הפועלים בצורה אינסטינקטיבית, אך הרוב המכריע (בעיקר אצל האדם) הוא התנהגות אופרנטית מעוצבת על ידי התוצאות ורפלקסים מותנים. השתייכות לדת כלשהי, או תרבות כלשהי מנותחת כהתניה.
הסוציוביולוגיה חוקרת את הקשר שבין האבולוציה להתנהגות חברתית. אקולוגיה התנהגותית היא תחום מחקר חדש יחסית במדעי החיים, החוקר את ההשפעה האדפטיבית של האקולוגיה, הסביבה ולחצי הבריזה על התנהגות בעלי החיים והסתגלותם לבתי הגידול שלהם.
FIV
FIV (בראשי תיבות: feline immunodeficiency virus, ובעברית: נגיף הכשל החיסוני החתולי) הוא נגיף רטרו מסוג לאנטי-וירוס. ההדבקה בנגיף ומהלך המחלה שהוא גורם לה מזכירים מאוד את מחלת האיידס באדם, לפיכך הנגיף בחתולים משמש כמודל מחקרי למחלת האיידס ולעיתים אף מכונה "איידס של חתולים". הנגיף בודד לראשונה בשנת 1986 באוניברסיטת דייוויס שבקליפורניה.
אפידמיולוגיה
הדבקה ב-FIV נפוצה בחתולי בית ובחתולי בר ברחבי העולם והוא אינו מדביק בני אדם בשום צורה. ישנם חמישה טיפוסים של FIV המבוססים על שוני ברצף חומצות האמינו במעטפת הנגיף. שכיחות נוגדנים בדם נגד הנגיף באוכלוסיית חתולי הבית משתנה מאוד ונעה בין אחוז בודד ל-25 אחוזים באוכלוסיות סיכון ובחתולים חולים. בארצות הברית נמדדה שכיחות נוגדנים בשניים עד ארבעה אחוזים מחתולי הבר. שיעור ההדבקה בנגיף אחיד ברחבי ארצות הברית, אך באירופה קיים שוני מהותי בין מדינות שונות. 2 אחוזים בהולנד ובגרמניה לעומת שיעור נגיעות של 30 אחוזים באיטליה.
היארעות המחלה הגבוהה ביותר חלה בחתולי רחוב זכרים לא מסורסים, הסיבה לכך טמונה בכך שדרך המעבר העיקרית של הנגיף היא בנשיכה וחתולים אלה נוטים לתגרות יותר מחתולים אחרים. זכרים נדבקים בנגיף בשיעור גבוה פי שניים עד ארבעה מאשר נקבות ורוב החתולים הנגועים הם חתולים צעירים שמלאו לחייהם לפחות שנתיים.
פתופיזיולוגיה
נגיף זה מועבר בין חתולים בעיקר בנשיכה. הנגיף מתרבה בעיקר בתאי ה-T המסייעים שבהם חלבון +CD4, אך גם במקרופגים, אסטרוציטים ובתאי מיקרוגליה. לאחר ההדבקה מתחיל שלב וירמיה כרוני המגיע לשיאו כעבור שמונה שבועות ולאחריו מתחילה ירידה בעומס הנגיפי בדם. העומס הנגיפי גובר שוב בשלב הסופני של המחלה.
תגובת הנוגדנים בחתול הנגוע היא נורמלית, אך תגובת מערכת החיסון התאית נפגעת בשל הירידה במספר תאי T המסייעים. בשל הפגיעה במערכת החיסון נגרם כשל חיסוני ומופיעה עלייה במספר הזיהומים הפתוגניים המשניים וכמו כן ניכרת עלייה בשכיחות הגידולים הסרטניים.
מופע קליני ופתולוגי
המחלה מאופיינת בשלושה שלבים עיקריים, משך כל שלב וחומרת הסימנים הקליניים המופיעים בו תלויים בין היתר בגיל החיה ובמצבה הבריאותי בעת ההדבקה וכמו כן בעומס הנגיפי המועבר בעת ההדבקה, במסלול ההדבקה ובזן הנגיף המדביק. חלק מהסימנים הקליניים המופיעים הם סימנים ראשוניים המשויכים לנזק הנגרם ישירות על ידי הנגיף ויתר הסימנים הקליניים משניים להידרדרות החוסן החיסוני של החיה הנגועה. שלבי המחלה:
אבחון
מאחר שהנגיעות ב-FIV היא לכל החיים, הבדיקה הנוחה והאמינה ביותר לאבחון הנגיעות היא בדיקת נוגדנים בנסיוב של החתול החשוד בהדבקה. אבחון הנוגדנים נעשה לרוב בשיטת ELISA או בשיטה של אימונופלואורסצנציה. ישנן ערכות מסחריות המאפשרות אבחון נגיעות בשיטת ELISA במרפאה וטרינרית, כמו כן, בדיקת ELISA בעלת רגישות וסגוליות גבוהה. בכל זאת תיתכן תוצאה חיובית שגויה בכמה מקרים:
שיטות נוספות מדויקות לאבחון הן בידוד נגיף ומבחן PCR. בידוד נגיף היא שיטה יקרה האורכת זמן רב ודורשת מומחיות רבה בביצועה ולפיכך אינה מבוצעת באופן שיגרתי. מבחן ה-PCR בעל רגישות וסגוליות גבוהות מאוד והוא אינו מושפע מחיסון נגד הנגיף, עם זאת הוא דורש ציוד מיוחד ולכן אינו מבוצע במרפאות אלא רק במעבדות מיוחדות.
טיפול ומניעה
טיפול- זוהי מחלה חשוכת מרפא ומטרת כל הטיפולים היא להקל על החתולים החולים בה.
Scrum
ב-Scrum מקובל להשתמש גם כמעטפת לניהול פרויקטים המפותחים במתודולוגיית XP ומתודולוגיות זריזות אחרות.
היסטוריה
הגישה תוארה לראשונה בספרם של טַקֵאוּצִ'י ונוֹנַאקָה The New New Product Development Game שיצא לאור בשנת 1986. השניים הבחינו שפרויקטים לפיתוח מוצרים חדשים משיגים תוצאות טובות יותר כאשר אלה מתבצעים בידי צוותים קטנים ורב-תחומיים. בספרם הם עמדו על הדמיון בין צוותים עתירי ביצועים אלה לתצורת ה-Scrum במשחק הרוגבי, שם המונח מתאר את הדרך שבה המשחק מתחיל מחדש לאחר שהכדור יצא מהמגרש - שתי הקבוצות דוחפות אחת את האחרת כדי לזכות בכדור, והשחקנים בכל קבוצה נדרשים לפעול במשותף, כצוות מגובש. הטכניקה של "התחלה מחדש" היא אחת מאבני היסוד של השיטה - בפרויקט Scrum תהליך הפיתוח מתחיל שוב מראשיתו מדי חודש. כלומר, פעם בחודש מסופקת תוכנה עובדת למשתמשים, והערותיהם, כמו גם הדרישות החדשות, מיושמות במחזורי הפיתוח הבאים.
עקרונות השיטה נבעו מהתעשייה המסורתית, ובעיקר מחברת טויוטה, עד אשר התפתחו לתחום התוכנה.
בשנת 1991, דה-גרייס וסטול כינו גישה זו Scrum בספרם "Wicked Problems, Righteous Solutions". בתחילת שנות ה-90, השתמש קן שוואבר בשיטה שהובילה בסופו של דבר לשיטת Scrum, בחברתו Advanced Development Methods. באותו הזמן, ג'ף סאתרלנד, ג'ון סקמיוטאלס וג'ף מקנה פיתחו שיטה דומה בחברת Easel Corporation והיו הראשונים לכנותה Scrum. סאתרלנד ושוואבר הציגו פרסום המתעד את השיטה בכנס OOPSLA 96 שנערך באוסטין, טקסס. השניים שיתפו פעולה בשנים שלאחר מכן ורתמו את ניסיונם המשותף ליצירת Scrum כפי שהיא מוכרת כיום.
בעלי תפקידים
ב-Scrum מוגדרים מספר בעלי תפקידים; אלה מחולקים לשתי קבוצות: מחויבים ומעורבים: יש מי שמחויבים לפתח את התוכנה באופן מחזורי ולספק תוצרים באופן סדיר; כל השאר הם מעורבים: יש להן עניין בפרויקט אך משקל דעותיהן זניח. אם הפרויקט יכשל, יהיו אלה המחויבים שישלמו את המחיר. השיטה מתחשבת בצרכים, ברצונות וברעיונות של המעורבים, אך אינה מתירה להן להפריע לפרויקט בכל דרך שהיא.
בעלי עניין מעורבים
בעלי העניין המעורבים אינם חלק מתהליך ה-Scrum עצמו, אך יש להביאם בחשבון. היבט חשוב בפיתוח תוכנה זריז הוא שיתוף המשתמשים, הצד העסקי ובעלי עניין אחרים בתהליך הפיתוח. חשוב שאנשים אלה יהיו מעורבים ויספקו משוב שיתרום לסקירה ולתכנון של כל מאוץ.
פגישות
מתודולוגיית SCRUM מתאפיינת במספר פגישות קבועות ומצומצמות שמטרתן להבנות את תהליך הפיתוח ולמזער את הצורך בפגישות שלא הוגדרו במתודולוגיה.
פגישת SCRUM יומית (Daily Scrum)
פגישה יומית קצובה בת 15 דקות המתבצעת בעמידה ובה משתתפים רק חברי צוות הפיתוח. מטרתה לתאם פעילויות וליצור תוכנית ל-24 השעות הבאות. בפגישה בוחנים את העבודה שהתבצעה מאז הפגישה הקודמת ומעריכים את העבודה שתוכל להתבצע עד לפגישה הבאה, הפגישה מתבצעת באותו המקום ובאותה השעה, במהלכה כל חבר צוות מסביר:
סקירת מאוץ (Sprint Review)
פגישה זו מתקיימת בסוף המאוץ ובמהלכה בוחנים את המוצר שהתקבל בתום המאוץ ומעדכנים את עתודת המוצר בעת הצורך. פגישה זו אורכת ארבע שעות עבור מאוץ של חודש ומשתנה באופן פרופורציוני בהתאם לאורך המאוץ. במהלך הפגישה משוחחים חברי צוות הפיתוח ובעלי העניין על מה שהושלם במאוץ. פגישה זו אינה פורמלית. הפגישה כוללת:
פגישת ניתוח מאוץ (Sprint Retrospective)
פגישה זו מהווה הזדמנות לצוות הפיתוח לבחון את עצמו וליצור תוכנית לשיפור התהליכים לקראת המאוץ הבא. הפגישה מתבצעת לאחר פגישת סקירת המאוץ אך לפני פגישת תכנון המאוץ הבא. פגישה זו אורכת שלוש שעות עבור מאוץ באורך חודש. מטרות הפגישה הן לשפר את תהליכי העבודה, בכל הנוגע ליחסים בין אנשים, כלים, קשרים ותהליכים וכמו כן ליצור תוכנית ליישום שיפורים בנוהלי העבודה. הפגישה מונחית על ידי ה-Scrum Master אשר מוביל את הצוות לשיפור תמידי של התהליכים.
עתודת המוצר (Product Backlog)
זוהי רשימה של כל המאפיינים והדרישות עבור המוצר, זהו המקור לכל הדרישות של המוצר. בעל המוצר הוא האחראי לתוכן, זמינות ומיון עתודת המוצר. עתודת המוצר מתפתחת עם פיתוחו של מוצר ומשתנה בהתאם לדרישות המשתנות של המוצר, בתחילת הפיתוח העתודה מכילה את הדרישות הברורות והמובנות ביותר ובמשך הזמן מתווספות אליה דרישות ותכונות נוספות. עתודת המוצר מכילה את כל התכונות, דרישות, שיפורים ותיקונים שעתידים להתבצע בשחרורים הבאים. לכל ערך ברשימה יש תיאור, מיקום בסדר העדיפויות והערכת זמן לביצוע התכונה. לרוב עתודת המוצר ממוינת על פי סיכון, סדר עדיפות ונחיצות, ואת התכונות שבראש הרשימה מבצעים מוקדם יותר מאשר את יתר התכונות. כל תכונה שמחליטים לבצע במהלך המאוץ הקרוב מנותחת לעומק ומפורקת לתתי משימות שניתן לבצע במסגרת הזמן המוקצב במאוץ. תהליך הכשרת עתודת המוצר הוא תהליך שבמהלכו מוסיפים פרטים, הערכות ודרוג לדרישות שברשימה. זהו תהליך מתמשך במהלכו בעל המוצר וצוות הפיתוח דנים בפרטים של הדרישות שבעתודת המוצר, במהלך הדיון הדרישות מתעדכנות ומשתנות. הערכות הזמן מתבצעות בדרך כלל על ידי צוות הפיתוח אשר מבצעים את העבודה בפועל. עתודת המוצר מאפשרת לבחון בכל רגע נתון את סך כמות הזמן שטרם התבצעה בפרויקט. בעל המוצר בודק את הערך לפני כל תחילת מאוץ ומשווה את קצב ההתקדמות ע"פ הזמן שנותר לסיום הפרויקט במאוצים הקודמים.
עתודת המאוץ (Sprint Backlog)
רשימת הדרישות שנבחרו מתוך עתודת המוצר לביצוע במאוץ הנוכחי. עתודת המאוץ מהווה תחזית עבור צוות הפיתוח בנוגע לדרישות שימומשו בפיתוח הקרוב והעבודה שיש לבצע כדי להשיג מטרה זו. עתודת המאוץ מציגה את כל העבודה הנחוצה להשלמת המאוץ. בדומה לעתודת המוצר, גם כאן הרשימה מתעדכנת ומשתנה בהתאם לדרישות הנחוצות להשגת יעדי המאוץ, ניתן לשוחח על השינויים הדרושים במהלך פגישת ה-scrum היומית, כאשר מתעוררת דרישה חדשה שיש לבצע כדי להשיג את מטרת המאוץ היא מתווספת לרשימה, בדומה, דרישה שאינה נחוצה מוסרת משם. רק צוות הפיתוח יכול לערוך את עתודת המאוץ במהלך המאוץ. עתודת המאוץ מסייעת במעקב אחר התקדמות המאוץ מכיוון שכל תכונה ודרישה שמופיעה ברשימה מתאפיינת בהערכת זמן לסיום, סכימה של כל הזמן שטרם בוצע יכול לתת הערכה לזמן סיום המאוץ, והערכה של קצב ההתקדמות של הצוות.
גרף שרפה (Burn down chart)
גרף המאפשר להמחיש באופן ויזואלי את קצב ההתקדמות בפרויקט לאורך זמן. הגרף סוכם עבור כל יחידת זמן בפרויקט את כמות הזמן המשוערכת עבור כל המשימות שנותרו עד לסיומה. יחידת הזמן המקובלת למעקב במתודולוגיית Scrum היא ספרינט. לאורך הפרויקט מעודכנת הערכת הזמן עבור כל אחת מהמשימות ולאחר מספר עדכונים נוצר גרף אשר שומר על מגמת ירידה לאורך זמן. מהגרף ניתן לחשב שיפוע המספק אינדיקציה לכמות הזמן הנדרשת לסיום הפרויקט.
הוהנשנהאוזן
שמאל|ממוזער|150px|רחוב צינגסטר ברובע הוהנשנהאוזן (בגרמנית: Hohenschönhausen), היה רובע במזרח ברלין, בו גרו כ-107 אלף בני אדם. הרובע גבל בשכונות וייסנזה במערב, ליכטנברג בדרום ומרצאן במזרח ומצפון גבל במדינת ברנדנבורג.
היסטוריה
לאחר איחוד גרמניה גדלה האוכלוסייה עוד עד לשנת 1994, אז גרו ברובע כ-120 אלף בני אדם. אז החלו בעיקר משפחות צעירות לעקור מהרובע. הגיל הממוצע ברובע עלה ל-40 שנה בניגוד ל-25 קודם לכן.
הרובע מאופיין במספר רחובות קטן של בתים ישנים, ביניהם בתים פרטיים מועטים. אזור זה מוקף בנחשי בניינים רבים גבוהים חסרי אופי, שנראים דומה זה לזה. על בניינים רבים מצוירות חיות על כניסתן, כדי לאפשר לילדים קטנים למצוא את ביתם.
אוכלוסייה
כמו השכונות הסמוכות, ליכטנברג, מרצאן והלרסדורף - גם בהוהנשנהאוזן גרה אוכלוסייה חלשה מבחינה סוציו-אקונומית, בעיקר משפחות מזרח-גרמניות לשעבר. ברובע תומכים רבים למפלגות הימין הקיצוני. הכפרים לשעבר שומרים עדיין על אופי כפרי.
הסכם ג'נטלמני (סרט)
הסכם ג'נטלמני (באנגלית: Gentleman's Agreement) הוא סרט קולנוע אמריקאי, שביים איליה קאזאן על פי ספרה של לורה הובסון, העוסק בבעיית האנטישמיות הסמויה והגלויה בחברה האמריקאית.
ראשי אולפנים שונים בהוליווד, בעיקר מפיקים ובעלי אולפנים יהודים, התנגדו להפקתו, מחשש שהוא יעורר נושאים שמוטב לא לעורר. אותה תקופה הייתה כשנתיים לאחר סיום מלחמת העולם השנייה, שבה נחשף פרצופה המכוער של השנאה ליהודים ברוב מדינות אירופה, תקופה שהייתה רגישה גם עבור יהודי ארצות הברית. אולפני פוקס החליטו להפיק את הסרט בשנת 1947, החלטה שבדיעבד התבררה כנכונה. סרט זה צוין לשבח על ידי המבקרים, זכה בפרסים, ואף היה לסרט המכניס ביותר של אולפני פוקס בשנה שבה הוקרן.
הפקה
התפקיד הראשי הוצע לקרי גרנט אך הוא דחה את ההצעה והתפקיד הוצע לגרגורי פק וזה הסכים על אף שסוכנו אמר לו שהסרט לא יצליח.
עלילת הסרט
הסרט מספר על עיתונאי (גרגורי פק) שקיבל משימה לכתוב סדרה של מאמרים על אנטישמיות בחברה האמריקאית. כדי לבחון את הבעיה באופן בלתי אמצעי, בוחר העיתונאי להתחזות ליהודי. הדבר מביא אותו לחשוף את פרצופה המכוער של האנטישמיות ומגלה מהי ההרגשה של קורבן חף מפשע. בקשת עבודה שלו נענית בשלילה, מסרבים להכניסו לבית מלון מסוים, ובנו (דין סטוקוול) מותקף בבית הספר. גם יחסיו עם ארוסתו (דורותי מקגוויר), אחייניתו של עורך העיתון אשר יזמה את התחקיר בעצמה, מתערערים בעקבות חוויותיו כ"יהודי". הסרט מפנה את עיקר הביקורת לא כלפי אנטישמיים, אלא כלפי החברה הנאורה והליברלית לכאורה אשר מאפשרת בשתיקתה את קיומה של האנטישמיות.
פרסים
הסרט זכה בשנת 1948 בפרס אוסקר בשלוש קטגוריות: פרס הסרט הטוב ביותר, פרס לבמאי הטוב ביותר - לאיליה קאזאן ושחקנית המשנה הטובה ביותר - לסלסט הולם.
דניאל ליפשיץ
דניאל (דאנה) ליפשיץ הכהן (נולד ב-1850 נפטר בד' באב תרע"ה, 27 ביולי 1914) היה ממייסדי פתח תקווה.
ביוגרפיה
דניאל הכהן נולד בביאליסטוק שברוסיה והיה בעל בית מסחר לספרים. עם התעוררות הרעיון ליישוב ארץ ישראל נעשה מחסידיו הנלהבים, ורכש שתי חלקות מאדמת פתח תקווה, מכר את בית מסחרו ועלה ארצה בשנת תרמ"ג (1882)עם בנו בכורו שמואל בן ה-11. תחילה גרו ביפו ואחר כך ביהודיה (יהוד). שם נמנה עם חמש המשפחות הראשונות - הגרעין ממנה צמחה המושבה והיה שותף גם להקמתה של כפר סבא.
עם תחילת ההתיישבות בפתח תקווה החל דניאל להקים את משקו וחצריו, בשל איסור השלטונות הטורקיים לבנות בניינים, עמד דניאל ובנה לילה לילה, ובבוקר היו השלטונות הורסים את העבודה, עד שהצליח להקים את הגג ובכך מנע את המשך ההריסות.
דניאל ליפשיץ היה ידוע בחריצותו הרבה אשר סחפה גם את שכניו למושבה, בין השאר הקים מבנים רבים למשפחתו ולהשכרה, נטע כרמי גפנים שקדים, ופרדסים, ובחזונו ניסה לפתח תעשיות חדשות בארץ ישראל. לשם כך זרע וגידל עשב מיוחד למטאטאים, הקים מפעל לגדול תולעי משי ונטע עבורם 40 דונם עצי תות. תכנן מפעל טווייה מודרני לצמר, אשר יופעל מכוח מי הירקון, שתל שתילי גרניום כדי להקים מהם תעשיית בשמים, גידל דבורים לדבש, ועשה הכל כדי להגדיל את הכנסת תושבי המושבה. הקים את בית המקוואות, התנור, ושיכלל את הבאר, העמיד שו"ב ומלמד תינוקות והכין מלאי של תרופות מקופת הקהל לשימוש היישוב בשעת הצורך.
דניאל ליפשיץ, המופיע בכתובים גם כ"חבר להועד וסופר הקהל", לא עשה רק לעצמו, אלא היה חבר וועד המושבה (ולאחר מכן חבר מועצת העיר בין השנים 1906–1912). תכנן את בית הכנסת הגדול "בית יעקב" ברחוב חובבי ציון, העומד על תלו עד היום, ואף תרם סכום נכבד באותם ימים - אלף פרנק זהב לעבודות הבניה. בעקבותיו, ולאור בקשת תושבי ראשון לציון, תכנן גם עבורם בית כנסת דומה. הוא כתב את ספר האחוזה (מפתח קניות ומכירות קרקע בישוב), ניהל יומן מפורט של השנים הראשונות ליישוב הנמצא כיום בבית יד לבנים ומשמש נכס היסטורי חשוב לחקר התקופה, ערך את הסטטיסטיקה של היישוב ובה פרוט מדויק של מספר הנפשות בכל משפחה, כמה מהם עובדים, כמה קרקע ומטעים יש לכל אחד, כמה בהמות, כמה מחרשות ומה ההכנסה של כל בית אב. כמה נטע וזרע כל אחד, וכמה יבול הכניס. הוא כתב את תקנון וועד המושבה, ואף את ספר התקנות לכפר סבא. דניאל ליפשיץ השתתף ביסודם והנהלתם של מוסדות צדקה רבים שלא על מנת לקבל פרס.
דניאל ליפשיץ הקים בשנת תרמ'ה את בית הספר הראשון במושבה.
דניאל נמנה עם 28 משפחות הברון, היה ראש המדברים ואף הנהיג את המרד המפורסם נגד פקידיו, ונסע עם המשלחת לפריז להתלונן על שחיתותם בפני הברון. כמו כן התכתב עם גדולי האומה של התקופה וביניהם הרצל, פינס, מוהליבר ועוד. מכתבים אלו, מהם שמר העתקים, מהווים גם הם חומר היסטורי חשוב.
ליפשיץ נפטר בד' באב תרע"ה (1915) ונקבר בפתח תקווה. על שמו נקראו רחוב ופארק בפתח תקווה.
נכדו, דניאל מגן (ליפשיץ), הקרוי על שמו, היה ממקימי צה"ל ומפקד המשטרה הצבאית הראשון.
חצר דניאל ליפשיץ
ביתם של דניאל ורחל ליפשיץ, הנמצא בחצר ברח' חובבי ציון 25, הכניסה לחצר הנה דרך קשת (היחידה במבני פתח תקווה) שתמכה את הבניין ושימשה כמעבר לחצר הגדולה ומשני צדי הקשת חנויות. החצר כללה גם את החלקה הסמוכה ונמשכה מרחוב חובבי ציון ועד השוק (רחוב סלור נסלל רק באמצע המאה הקודמת). בחצר היו מספר מבנים נוספים, הבנויים גם הם לבני כורכר, בעלי שתי קומות עם רצפת אריחים צבעוניים (ולא רצפת עץ) אחד מהם שימש את המשפחה המורחבת ושני אחרים שימשו להשכרה, בניגוד לטעות נפוצה שצצה כנראה ברישומי מאן דהו והשתרשה - הבניין מעולם לא יועד לבית יתומים (אלא אם הכוונה לבניו של דניאל לאחר מותו) ולא שימש כמלון דירות. בחצר היה בניין נוסף בנוי עץ אשר חולק ליחידות דיור להשכרה. הבניין נטוש כיום וחסר גג עקב שרפה שפרצה בשנת 2009 בחצר סמוכה (חצר פינשטיין) והוכרז על ידי העירייה כבניין לשימור. במבנה נוסף שעמד בחצר גודלו זחלים לתעשיית המשי.
גלקסיית המשולש
גלקסיית המשולש (באנגלית: Triangulum Galaxy, נקראת גם M33 או NGC 598) היא גלקסיה ספירלית במרחק של כ-3 מיליון שנות אור מכדור הארץ בקבוצת הכוכבים משולש. גלקסיה זו היא הגלקסיה השלישית בגודלה בקבוצה המקומית אחרי גלקסיית אנדרומדה ושביל החלב.
גלקסיית המשולש היא העצם הרחוק ביותר שניתן לראות בעין בלתי מזוינת, ואחת משתי הגלקסיות הגדולות שניתן להבחין בהן כך. ישנם חוקרים הטוענים שגלקסיה זו תיקח חלק בהתנגשות הגלקסיות שביל החלב ואנדרומדה בעוד כ־4 מיליארד שנים
היסטוריה
ייתכן שגלקסיית המשולש נצפתה כבר בשנת 1654 על ידי האסטרונום האיטלקי ג'ובאני בטיסטה אודיירנה, אך מכיוון שרישום התצפיות שלו לא היה מדויק, אין בכך ודאות. התצפית הוודאית הראשונה נעשתה על ידי שארל מסיה בתאריך 25 באוגוסט 1764 והוא כלל אותה כערפילית בקטלוג מסיה.
ויליאם הרשל צפה בה בשנת 1783 ותיאר אותה כערפילית גדולה, עמומה ומורכבת מכוכבים. כמו כן הוא ציין שבשוליה נמצאת ערפילית נוספת ונתן לה את המספר NGC 604, אך זהו למעשה אזור H II שמהווה חלק מהגלקסיה. סביב שנת 1850 זיהה האסטרונום ויליאם פרסונס שהערפילית היא בעלת זרועות ספירליות.
בשנת 1922 החלו להתגלות כוכבים משתנים בתוך M33 ובשנת 1926 פרסם אדווין האבל כי 35 מתוכם הם משתנים קפאידיים. תגלית זו אפשרה להעריך את המרחק ובכך הובהר שמדובר בעצם מחוץ לשביל החלב, כלומר בגלקסיה אחרת.
מאפיינים
גלקסיית המשולש קטנה באופן משמעותי משביל החלב ומגלקסיית אנדרומדה, קוטרה כ-60,000 שנות אור בלבד והיא מכילה כעשירית ממספר הכוכבים של שביל החלב. מסתה מוערכת בין שניים לשבעה אחוזים ממסת שביל החלב. הגלקסיה נמצאת במרחק של כ-2,900,000 שנות אור משביל החלב ובמרחק של כ-750,000 שנות אור מגלקסיית אנדרומדה. מישור הגלקסיה נטוי ב-52° ביחס לקו הראיה אליה ולכן היא נראית כאליפסה. גודלה הזוויתי הנראה הוא כמעלה ורבע (פי 2.5 מקוטר הירח המלא) לאורך הציר הארוך וכשלושת-רבעי המעלה לאורך הציר הקצר. בהירותה הנראית היא כ-5.7 דרגות, כך שכמעט ולא ניתן להבחין בה ללא ציוד עזר ורק בעלי ראיית לילה מעולה ותחת תנאי תצפית מיטביים מסוגלים לראותה. הגלקסיה נמצאת כ-4.25 מעלות ממערב לכוכב אלפא במשולש וקל לאתרה באמצעות משקפת.
בגלקסיה התגלו מעל למאה כוכבים משתנים, מהם לפחות 25 משתנים קפאידיים. בדומה לגלקסיות שביל החלב ואנדרומדה, גם בגלקסיית המשולש ניתן להבחין בערפיליות מסוגים שונים, בהן אזורי H II בהם נוצרים כוכבים חדשים, ערפיליות פליטה המקיפות כוכבים צעירים וחמים, צבירים כדוריים ושאריות סופרנובה, אם כי לא נצפתה בגלקסיה אף סופרנובה עד היום. חלק מהערפיליות זכו למספרים משלהן בקטלוג הכללי החדש (NGC) או בקטלוגי האינדקס שמרחיבים אותו (IC).
גלקסיית המשולש נעה במהירות של כ-180 ק"מ לשנייה בכיוון שביל החלב, בדומה לגלקסיית אנדרומדה.
ויין אלווין
ויין אנתוני אלווין (באנגלית: Wayne Anthony Allwine; 7 בפברואר 1947 – 18 במאי 2009) היה מדבב אמריקאי. דיבב את מיקי מאוס מבית דיסני.
ביוגרפיה
אלווין נולד בגלנדייל, קליפורניה ב-7 בפברואר 1947. הוא דיבב את מיקי מאוס מ-1977 עד מותו ב-2009. בין ההפקות בהן דיבב אותו נכללים הסרטים והסדרות "בן המלך והעני", "מיקי, דונלד, גופי: שלושת המוסקטרים" ו"מועדון החברים של מיקי מאוס".
ב-1991, התחתן עם ראסי טיילור, שדיבבה את מיני מאוס מ-1986 עד 2019, והם נקראו "אגדות דיסני" ב-2008. לאלווין יש ארבעה ילדים מנישואים קודמים.
רפואת מטיילים
רפואת מטיילים היא ענף במקצוע הרפואה העוסק במניעה ובטיפול בבעיות בריאותיות המתעוררות אצל מטיילים בעולם.
גלובליזציה ותיירות
גלובליזציה מאפשרת התפשטות מהירה יותר של מחלות וגורמת לעליה במספר המטיילים הנחשפים לסכנות בריאותיות שונות. אחד הנושאים העיקריים בהם עוסקת רפואת מטיילים היא האפידמיולוגיה של סיכוני הבריאות להם נחשף המטייל, חיסונים מתאימים לסביבת הטיול, מניעת מלריה וייעוץ בריאותי בטרם יציאה למסע, אשר מטרתו לשמור על בריאותם של מאות מיליוני המטיילים בעולם. על פי הערכות כשמונים מיליון מטיילים נוסעים מדי שנה מארצות מפותחות לארצות מתפתחות
תמותה ותחלואה
מחקרים באשר לגורמי התמותה בין מטיילים מצאו כי מחלות לב-ריאה הן הגורם הראשי לתמותה בעת טיולים (50-70%), הגורם השני בשכיחותו הוא פציעה ותאונה (כ-25%). מחלות זיהומיות גורמות ל-2.8-4% ממקרי התמותה בטיולים. מחקרים על תחלואת מטיילים מצאו כי כמחצית מן המטיילים מארצות מפותחות השוהים למעלה מחודש בארצות מתפתחות יחלו במהלך הטיול. "שלשול מטיילים" הוא הגורם השכיח ביותר לתחלואת מטיילים.
בסיס מחקר וידע
תחום רפואת המטיילים כולל בתוכו מספר גדול של תחומי ידע רפואי, בהם אפידמיולוגיה, מחלות מידבקות, רפואת הציבור, רפואה טרופית, פיזיולוגיה של גבהים, רפואת נשים הנוגעת למטיילים, פסיכיאטריה, רפואה תעסוקתית, רפואה צבאית ורפואת מהגרים וכן רפואה סביבתית.
רפואת מטיילים מתייחסת אף למסלולי טיול ייחודיים, בהם טיולי ספינות תיירים, טיולי צלילה, כינוסים המוניים (למשל החג'), טיולים לאזורים נידחים ופראיים, ועוד.
באופן כללי רפואת מטיילים מתחלקת לארבעה תחומי עיסוק: תחום המניעה (חיסונים וייעוץ לפני המסע), רפואה מסייעת (העוסקת בעיקר בהשבת מטיילים חולים לארצה בהטסה או בדרך אחרת), רפואת אזורים נידחים (למשל, טיפול במחלות גבהים, טיפול בנוסעי ספינות תיור, טיפול בחברי משלחות, ועוד) ורפואת ביטוח.
מוקד התחום
רפואת מטיילים כוללת ייעוץ רפואי והערכה רפואית בטרם יציאה לטיול, תכנון והכנה למקרי חירום רפואיים במהלך הטיול, וכן בדיקה ומעקב לאחר הטיול. ארגון הבריאות העולמי מספק מידע באשר לנושאים בריאותיים שונים ולמאפיינים רפואיים של המדינות בעולם וכן תיאור של סיכונים בריאותיים באזורים גאוגרפיים שונים וכן של טיסות מידע בריאותי למטיילים של ארגון הבריאות העולמי. גם המרכז לבקרת מחלות ומניעתן מפרסם מידע רב ערך ומעודכן בתחום רפואת מטיילים. התחומים העיקריים הראויים בהם מתמקדת רפואת המטיילים בהכנות לטיול הם: רופא המתמחה ברפואת מטיילים אף יסייע למטייל להכין תיק רפואי המכיל עזרים חיוניים לטיפול ראשוני במצוקה בריאותית. הרכב התיק ישתנה בהתאם למסלול הטיול ולסיכונים הבריאותיים הקיימים לאורכו.
אריה אביר
אריה אביר (נולד ב- 29 בספטמבר 1948) הוא כלכלן ועורך דין. מכהן מאז 2008 כיושב ראש מועצת המנהלים של חברת עמיגור, חברת בת של הסוכנות היהודית לארץ ישראל.
ביוגרפיה
אריה אביר נולד בבואנוס איירס, ארגנטינה, בשנת 1948 ועלה למדינת ישראל בשנת 1962 יחד עם משפחתו. בין השנים 1967-1970 שירת בחיל הקשר, ולאחר מכן היה ל-סמג"ד בחיל הרפואה.
אביר נשוי ולו 2 ילדים.
אקדמיה
בשנת 1975 סיים את לימודי התואר הראשון בכלכלה באוניברסיטת תל אביב. לאחר מכן, למד משפטים במכללת שערי משפט והוסמך כעורך דין בשנת 1998.