cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מיכל צפיר
ביוגרפיה
בשנת 1991, במהלך פירוק להקת "מנגו" התקבלה לצוות המחזמר "שיער", אך מאחר שהייתה עדיין מחויבת לחוזה של הלהקה, לא יכלה להשתתף בו. בסוף אותה שנה החלה לשחק במחזמר "צבי הנינג'ה" בתפקיד אפריל או'ניל. במקביל שיחקה בתפקיד אורח ברצועת הילדים היומית "יום יומן" בערוץ 2 הניסיוני, בה שיחקה לצדו של יואב צפיר, שהפך לאחר מכן לבעלה.
בשנת 1997 סיימה את לימודי המשחק בבית צבי, ומאז הפכה לכוכבת ילדים, השתתפה בלמעלה מ-19 קלטות ילדים כגון "דודי שמחה מסדרת על סיפורים וילדים", "שמלת השבת של חנהל'ה מסדרת על סיפורים וילדים", "מחסן השטוזים של דתיה", "גוזל שלי", "חי דק וצ'פצ'ולה" ו"גינת השטוזים של דתיה". עמו כן היא כיכבה בתפקידים ראשיים במחזות זמר והצגות ילדים כגון "בילבי". לאורך השנים השתתפה גם בדיבוב סדרות וסרטים מצוירים שונים בהם "סינדרלה 2: חלומות מתגשמים", "בולי איש השלג" (שם שרה גם את שיר הפתיחה), "ג'ם וההולוגרמות", "פאוור ריינג'רס", "הלו קיטי", "מיצי ומימי", "עכבר העיר ועכבר הכפר", "ארגאי", "דיג'ימון", "ארתור", "טימותי הולך לבית הספר" ו"עומר".
בשנת 1998 השתתפה במופע "פעמוני היובל".
היא שיחקה בפרק של קומדיית המצבים "שמש" את התאומות מורן ושירן.
ב-2000 הנחתה את סדרת הטלוויזיה "הורים וגורים" בערוץ 2.
ב-2004 כיכבה בקמפיין פרסום של רשת "רהיטי ברזילי".
בשנים 2008–2012 כיכבה ב"מותק של פסטיבל".
שיחקה בסדרה "15 דקות" בערוץ Yes stars והנחתה את תוכנית הטלוויזיה "בואי אמא" בערוץ 2. בעשור השני של המאה ה-21, מגישה בערוץ הופ! את התוכניות "עץ השירים", "זזים", "סוד השירים של מיכל" ו"סוד הקצב של מיכל".
ב-2015 שימשה כפרזנטורית של מותג הטונה "סטארקיסט".
מאוקטובר 2017 ועד סיום שידורי הבוקר במסגרת ערוץ עשר, בינואר 2019, הגישה תוכנית בוקר בנושא אורח חיים בריא בשם "לבחור נכון".
בשנת 2017 יצא לאור ספרה "ליצור את החיים שאני רוצה".
ב-2012 לאחר סיום לימודי קואוצ'ינג, החלה צפיר לאמן אנשים ומשפחות אימון תזונה המוביל לאורח חיים בריא, לאחר שהיא בעצמה הייתה מזוהה כאישה מלאה. היא בעלת עסק בשם "כל אחד יכול", שבמסגרתו היא מניעה אנשים לחיות חיים בריאים דרך מגוון פלטפורמות: הרצאות, בלוגים ותוכנית הרדיו "חיים טוב יותר" ברדיו תל אביב.
חיים אישיים
צפיר נשואה למפיק הטלוויזיה והבמאי יואב צפיר, בנו של הקומיקאי טוביה צפיר, ולהם שלוש בנות. היא ומשפחתה מתגוררים ברמת השרון.
המשא ומתן בין ישראל לפלסטינים (2010)
משא ומתן ישיר בין ישראל לבין הפלסטינים התנהל בשנת 2010 כדי להגיע להסכמה על הסדר סופי ורשמי לסכסוך הישראלי-פלסטיני על ידי יישום פתרון מסוג שתי מדינות לשני עמים עבור העם היהודי והעם הפלסטיני בשטחים של ארץ ישראל אשר ממערב לנהר הירדן. השיחות נערכו בהשתתפות נשיא ארצות הברית, ברק אובמה, ראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו, ויושב ראש הרשות הפלסטינית, מחמוד עבאס. זוהי הפעם הראשונה מאז כישלון שיחות אולמרט-אבו מאזן בה הידברו מדינת ישראל והפלסטינים במטרה להגיע לפתרון זה.
רקע
לצד היותה בעלת ברית עיקרית של ישראל, ארצות הברית אימנה, ציידה, וממנה את כוחות הביטחון הפלסטינים, אשר משתפים פעולה עם צה"ל והשב"כ במטרה לסכל פעילות טרור איסלמיסטי, ובפרט את חמאס. נשיא ארצות הברית ברק אובמה, דחף את הקפאת הבנייה בהתנחלויות, פתיחת מעברי הגבול של עזה, וקיום משא ומתן על סיום הסכסוך הישראלי-פלסטיני ולהקמת מדינה פלסטינית.
במרץ 2009 בקירה מזכירת המדינה האמריקאית הילרי קלינטון בישראל וטענה כי ההתנחלויות הישראליות והריסת בתי ערבים במזרח ירושלים מזיקים לתהליך השלום. קלינטון הביעה את תמיכתה בהקמת מדינה פלסטינית, בניגוד לעמדת שהחזיק בה אזראש הממשלה המיועד, בנימין נתניהו. עם הגעת השליח המיוחד למזרח התיכון,ג'ורג' מיטשל, נתניהו ציין כי התקדמות כלשהי לעבר משא ומתן עם הפלסטינים תהיה מותנית בכך שהפלסטינים יכירו במדינת ישראל כמדינה יהודית. ב-19 במאי נתניהו נפגש עם נשיא ארצות הברית ברק אובמה בבית הלבן. אובמה ציין כי פתרון שתי המדינות עומד בראש סדר העדיפויות, אך נתניהו סירב לתמוך בהקמת מדינה פלסטינית.
ב-4 ביוני אובמה נשא נאום באוניברסיטת קהיר במצרים שנועד להציג את שינוי המדיניות של הממשל החדש כלפי העולם הערבי והמוסלמי. במהלך הנאום קרא אובמה להפסקת הבנייה בהתנחלויות הישראליות וקרא להשכנת שלום בין הישראלים לפלסטינים. בעקבות הנאום כינס נתניהו באופן מידי פגישה מיוחדת של הממשלה. עשרה ימים לאחר מכן נשא נתניהו את נאום בר-אילן, בו הביע הסכמה להקמת מדינה פלסטינית מפורזת ובהכרה של הפלסטינים בישראל כמדינת העם היהודי. נתניהו הדגיש בנאומו כי יהיה מוכן לקבל מדינה פלסטינית רק אם ירושלים תישאר בירתה המאוחדת של מדינת ישראל, אם לפלסטינים לא יהיה צבא, ואם הפלסטינים יוותרו על תביעותיהם לזכות השיבה של הפליטים הפלסטינים. כמו כן נתניהו הדגיש גם כן לישראל הזכות ל"צמיחה טבעית" בהתנחלויות היהודיות בגדה המערבית והסטטוס הסופי שלהם יקבע רק במהלך משא ומתן. באופן כללי, הנאום של נתניהו בבר-אילן היווה תפנית משמעותית לעמדות הניציות שהפגין לפני כן.
חידוש שיחות השלום
ב-23 באוגוסט 2009 הודיע נתניהו כי המשא ומתן עם הפלסטינים מתוכנן לחול בספטמבר 2009. באותו היום, דובר הרשות הפלסטינית ציין כי לא יתקיים שום משא ומתן עם ישראל כל עוד לא הבנייה בהתנחלויות תימשך. בעידוד הממשל האמריקאי, אישר הקבינט המדיני ביטחוני את הצעת נתניהו להקפאת הבנייה בהתנחלויות ל-10 חודשים. פעולה זו ספגה ביקורת מהימין ומשמאל. ראשי הרשות הפלסטינית הודיעו בתגובה, שהחלטת הממשלה איננה ממלאת אחרי "מפת הדרכים" של הנשיא בוש, שמועצת הביטחון נסמכה עליה בהחלטותיה. במקביל, נתניהו קרא לפלסטינים להגיב למהלך ולהיכנס לשיחות. עם זאת, הפלסטינים דחו את הקריאה להיכנס לשיחות מיידית. באוגוסט 2010 ברק אובמה והילרי קלינטון הצהירו כי ניתן יהיה להקים מדינה פלסטינית בתוך שנה.
ב-2 בספטמבר 2010, השיקה ארצות הברית את המשא ומתן בין ישראל לבין הרשות הפלסטינית בוושינגטון. ב-14 בספטמבר החל סבב השיחות השני של המשא ומתן בין ישראל לבין הרשות הפלסטינית בשארם א-שייח' שבמצרים. במהלך תהליך זה, נשיא הרשות הפלסטינית מחמוד עבאס ציין כי הפלסטינים וישראל הסכימו על עיקרון של חילופי שטחים תמורת שמירה על גושי ההתנחלויות, אך קיימת מחלוקת על היחס.
דרישה להכרה במדינת ישראל כמדינת העם היהודי
ישראל דחתה כל הסכם אפשרי כל עוד הצד הפלסטיני מסרב להכיר בישראל בתור מדינה יהודית. באופן היסטורי סירבו הפלסטינים לתביעה זו. היא נתפסת כוויתור על זכות השיבה של הפליטים הפלסטינים לתחומי מדינת ישראל.
ב-21 ספטמבר 2010 התפוצצה ועידת המדינות התורמות והסתיימה ללא הצהרת סיכום. זאת בשל מחלוקת שהתפתחה בין סגן שר החוץ הישראלי דני אילון לראש הממשלה הפלסטיני סלאם פיאד, אשר סירב להזכיר את הרעיון "שתי מדינות לשני עמים", והסכים ל"שתי מדינות" בלבד. ב-13 באוקטובר 2010, הצהיר מזכ״ל הוועד הפועל באש״ף, יאסר עבד רבו, כי אש"ף תכיר בישראל כ"מדינה יהודית" תמורת ריבונות פלסטינית בגבולות 1967 הכוללת את מזרח ירושלים. הצהרותיו של עבד רבו זכו לגינויים בפוליטיקה הפנים-פלסטינית. תנועת הפת"ח קראה להתפטרותו המידית של עבד רבו. חבר הפת"ח נביל שעת' גינה את הצהרותיו וקבע כי אינן מייצגות את אש"ף, פת"ח או את אבו מאזן. הממשלה הפלסטינית בעזה קראה להתפטרות עבד רבו.
ב-11 באוקטובר 2010, הצהיר נתניהו כי יהיה מוכן לחדש את הקפאת הבניה אם הרשות הפלסטינית תכיר במדינת ישראל בתור המולדת של העם היהודי. הרשות הפלסטינית דחתה את הצעתו.
מתקפות טרור פלסטיניות
חמאס וחזבאללה איימו לטרפד את שיחות השלום אם הצדדים יתקדמו לעבר הסכם. 13 קבוצות מיליטנטיות פלסטיניות, בהן הג'יהאד האסלאמי, ועדות ההתנגדות העממית ופלג של הפת"ח, איחדו כוחות בהובלת חמאס, ופתחו בסדרת מתקפות טרור נגד אזרחים ישראלים, במטרה לשבש את שיחות השלום. ההתקפות על האזרחים הישראלים גברו והחמירו במהלך השיחות הישירות, וכלל מספר אירועי ירי על מכוניות ישראליות כמו גם ירי רקטות ופצצות מרגמה, כולל ירי של פצצת זרחן, על יישובים ישראליים. ממשלת ישראל הצהירה כי שלום לא יתקיים כל עוד הנוכחות של חמאס חזבאללה מאיימת על ההתקדמות של הסדר השלום באזור. בסדרת פיגועי הטרור נהרגו ונפצעו שמונה ישראלים.
פיגועי הירי
חידוש הבנייה בהתנחלויות
לקראת סיום עשרת חודשי הקפאת הבנייה בהתנחלויות, דרש אבו מאזן להאריכה, אחרת ינטוש את המשא ומתן. ב-25 בספטמבר הוא הצהיר בעצרת הכללית של האו"ם כי ההתנחלויות הישראליות בגדה המערבית הן סוגיה מרכזית. וקבע כי "על ישראל לבחור בין שלום לבין המשך ההתנחלויות". במקביל, ארצות הברית החלה ללחוץ על ישראל להאריך את ההקפאה של הבנייה בהתנחלויות. למחרת פגו עשרת החודשים, כאשר ישראל דחתה את הדרישות הבינלאומיות להאריכה. החלטה זו גררה ביקורת מצד ארצות הברית, מדינות אירופה והאו"ם. חידוש הבנייה בהתנחלויות גרמה להפסקת שיחות השלום. ב-4 באוקטובר 2010, נתניהו ציין כי ישראל פועלת מול ארצות הברית כדי לחדש את השיחות, אך הן לא חודשו.
ב-8 באוקטובר 2010 הצהירו נציגי הליגה הערבית כי הם תומכים בהחלטת יו"ר הרשות הפלסטינית מחמוד עבאס להפסיק את שיחות השלום עם ישראל בשל הפסקת הקפאת הבנייה בהתנחלויות. הם הציבו לארצות הברית אולטימטום בן חודש, בו עליה ללחוץ על ישראל לעצור את הבנייה ולחזור למשא ומתן.
ג'יירוטרון
ג'יירוטרון (באנגלית: Gyrotron) היא שפופרת ריק המייצרת גלים אלקטרומגנטיים מילימטריים על ידי קיבוץ אלקטרונים באמצעות ציקלוטרון, במעבר דרך שדה מגנטי עוצמתי. תדרי המוצא נעים מ-20 ועד 250 גיגה-הרץ. הספק המוצא נע בין עשרות קילו-וואט ועד 2 מגה-וואט. ניתן לתכנן את הג'יירוטרון לפעולת דפקים או פעולה רציפה.
עקרון הפעולה
הג'יירוטרון הוא סוג של מייזר (הגברת גלי מיקרו על ידי פליטה מאולצת של קרינה) אלקטרונים חופשיים. הג'יירוטרון עוצמתי ביותר באורך גל מילימטרי מפני שממדיו יכולים להיות גדולים בהרבה מאורך הגל, שלא כמו שפופרות ריק רגילות, ואינו תלוי בתכונות חומריות כמו מייזרים רגילים. קיבוץ האלקטרונים תלוי באפקט מתורת היחסות הפרטית הנקרא "תהודה ציקלוטרונית באי יציבות מייזר". מהירות האלקטרונים בג'יירוטרון תואמים לתוצאות בתורת היחסות הפרטית, אך נמוכים בהרבה ממהירות האור. זאת לעומת לייזר אלקטרונים חופשיים ולייזר קרני רנטגן העובדים על פי עיקרון שונה, שם האלקטרונים נעים במהירויות הקרובות למהירות האור.
יצרנים
הג'יירוטרון הומצא בברית המועצות. כיום ניתן למצוא ייצרנים בארצות הברית, קבוצת תאלס באירופה, רוסיה, הודו, טושיבה ביפן וגם באוניברסיטת אריאל.
עמירם טראובר
עמירם "עמי" טראובר (נולד ב-16 ביולי 1939) הוא שחיין עבר, אלוף ישראל ושיאן ישראל בשחייה שהשתתף באולימפיאדת רומא (1960) במדי נבחרת ישראל.
טראובר הוא השחיין הישראלי הראשון ששחה 100 מטר חופשי בפחות מדקה.
1954
באליפות ישראל שנערכה בשנת 1954 זכה טראובר במדליית כסף במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:36.8 דקות, אחרי עוזי רוזן מהפועל גוש זבולון (5:20.7 דקות) ולפני נחום בוך חברו ומאמנו (5:46.0 דקות).
1957
במכביה החמישית שנערכה בסוף ספטמבר 1957 זכה טראובר במדליית כסף במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם יצחק לוריא, עוזי בק וראובן שפע בתוצאה של 9:40.7 דקות, אחרי דרום אפריקה (9:39.6 דקות) ולפני ארצות הברית (10:32.4 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 21:16.4 דקות ובמקום חמישי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:11.4 דקות.
באליפות ישראל שנערכה בשנת 1957 זכה טראובר בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:01.7 דקות ובמשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:15.0 דקות.
1958
באליפות ישראל שנערכה בשנת 1958 זכה טראובר בשתי מדליות זהב, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:07.2 דקות ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 21:09.2 דקות.
1959
בתחרות בין ישראל ליוון שנערכה ביוון שיפר טראובר שלושה שיאים ישראלים תוך כדי משחה אחד, במשחה ל-800 מטר חופשי (10:51.5 דקות), במשחה ל-1000 מטר חופשי (13:39.0 דקות) ובמשחה ל-1500 מטר חופשי (20:43.6 דקות).
באליפות ישראל שנערכה באותה שנה הוא זכה ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:01.5 דקות, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:56.5 דקות ובמשחה ל-1500 מטר בתוצאה של 20:57.8 דקות, לפני נ. שחם מהפועל מעוז חיים (21:28.0 דקות) ודניאל פרוכטר מהפועל גוש זבולון (21:51.0 דקות).
1960
בתחרויות הכנה לקראת המשחקים האולימפיים שנערכו בראשית אוגוסט 1960, שבוע לאחר חזרתו מארצות הברית, שם הוא למד והתאמן קבע טראובר 5 שיאים ישראלים חדשים. בתחרות בין ישראל ליוון שנערכה בבריכת השחייה "גלי גיל" ברמת גן הוא שיפר שלושה שיאים ישראלים תוך כדי משחה אחד, במשחה ל-800 מטר חופשי (10:31.1 דקות), במשחה ל-1000 מטר חופשי (13:14.6 דקות) ובמשחה ל-1500 מטר חופשי (20:02.6 דקות). בבריכת השחייה "בת גלים" בחיפה במשחה ל-100 מטר חופשי הוא קבע שיא ישראלי חדש של 59.7 שניות ובתחרות נוספת שנערכה בחולון מספר ימים לפני הנסיעה, הוא קבע שיא ישראלי חדש במשחה ל-200 מטר חופשי במסגרת משחה שליחים 4x200 מטר חופשי כשקפץ ראשון בתוצאה של 2:12.3 דקות.
אולימפיאדת רומא
באולימפיאדת רומא (1960) סיים טראובר במקום ה-35 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 59.7 שניות, במקום ה-36 במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:58.6 דקות ובמקום ה-17 הלפני אחרון במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב, ביחד עם יורם שניידר, גרשון שפע ויצחק לוריא בתוצאה של 4:37.6 דקות, הוא שחה את סגנון החופשי בתוצאה של 1:00.1 דקות.
1961
בתחרות שנערכה בארצות הברית קבע טראובר במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 58.7 שניות ובמשחה ל-200 מטר תוצאה של 2:11.0 דקות.
שם המעיד על בעליו
ה"מדרש" על שמות המעידים על בעליהם מהווים לעיתים אטימולוגיה עממית, אך הם גם מן האמצעים הסגנוניים העתיקים ביותר בספרות, והם מצויים במסורות בעל-פה של מיתוסים ואגדות בתרבויות רבות. כך לדוגמה במיתולוגיה היוונית מופיעה דמותו של פרומתאוס, "החושב מראש", ואחיו, אפימתאוס, "החושב לאחר מעשה". שמות מסוג זה מצויים רבות בתנ"ך: כך למשל נקרא פלג בשם זה "כי בימיו נפלגה הארץ". גם חז"ל דרשו רבים מן השמות התנ"כיים כמעידים על אופי בעליהם.
בספרות האלגורית הקלאסית, שמות האנשים והאתרים מעידים על בעליהם באופן שאינו מצריך כמעט כל אינטרפרטציה מצד הקורא. למשל, ב"מסעות ההלך" מאת המטיף האנגלי בן המאה ה-17 ג'ון באניין, יוצא גיבור הספר, אדם בשם "משיחי", מ"עיר ההרס" (העולם הזה) אל "העיר השמימית" (העולם הבא), ובדרכו עובר ב"ביצת הדיכאון" וב"גבעת הקושי", פוגש ב"מבשר" וב"נאמן", נלחם בשד "אבדון", מגיע אל "יריד ההבלים" שבעיר "הבל" וכו'.
לעיתים שמות המעידים על בעליהם מקודדים בצורה אסתטית אשר תפתה את הקורא, באמצעות שימוש באמצעים פיגורטיביים כגון:
קיבארט
קיבארט (בליטאית:, קיבארטאי; בפולנית: Kibarty, קיבארטי; ביידיש: קיבאַרט) היא עיר קטנה בדרום מערב ליטא, שנמצאת במחוז מריאמפולה. היא סמוכה לעיר וירבאליס ושוכנת על הנהר לייפונה, שמשמש כגבול של ליטא עם מחוז קלינינגרד השייך לרוסיה. נכון ל-2017 העיירה מונה 4,835 אנשים מתוכם 50-100 יהודים. בתקופת השואה נערך בקיבארט טבח על ידי הנאצים, בטבח נרצחו כמה מאות יהודים.
תולדות העיירה
היא הפכה לעיירה באמצע שנות ה-60 של המאה ה-19 לאחר הנחת מסילת הברזל סנקט פטרבורג-ברלין. נהר הלייפונה שימש אז כגבול בין האימפריה הרוסית לקיסרות הגרמנית. מעל הנחל היה נטוי גשר עץ ומשני צדדיו היו בנייני המכס של שתי המדינות. בעיירה נבנתה תחנת הרכבת ובה בית נתיבות גדול ומפואר, שבנייתם הושלמה בערך בשנת 1865. בשנת 1880 היו בקיבארט כ-22 בתים.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, בקיץ 1914, עזבו רוב התושבים את העיירה. קיבארט הייתה אז תחנת מסחר בין ליטא לגרמניה ושימשה מרכז מסחרי לתעשיית הבדים בליטא. נשארו בה כ-2,000 תושבים ומתוכם כ-200 יהודים, בעיקר בעלי בתים. במהלך הקרבות של מלחמת העולם הראשונה, עברה העיירה כמה פעמים מצד לצד וחלק גדול ממנה נהרס. עד שלבסוף באביב 1915 נסוג הצבא הרוסי וקיבארט נכבשה בידי הגרמנים. אלה החזיקו בה עד שנת 1919 ואז מסרו אותה לליטא העצמאית.
בתקופת ליטא העצמאית (1918-1940) הייתה קיבארט עיירה בעלת שלטון עצמי וגם מרכז נפה. ערב פתיחת מלחמת העולם השנייה באחד בספטמבר 1939, חיו בקיבארט כ-1,300 יהודים. מבחינה כלכלית, היהודים עסקו בעיקר במסחר, היו בעלי אחוזות ובתי עסק קטנים ומעמדם הכלכלי היה טוב ויציב. במהלך מלחמת העולם השנייה, ב-15 ביוני 1940, ליטא נכנעה לאולטימטום מברית המועצות והסובייטים השתלטו על קיבארט וליטא כולה. ב-22 ביוני 1941 פלש הצבא הגרמני לברית המועצות ובו ביום נכבשה גם קיבארט. עם הכיבוש, הגרמנים שחררו את כל האסירים מהכלא, רובם ליטאים, שנאשמו בהתנגדות לשלטון הסובייטי. האסירים החלו מיד בארגון קבוצות מקומיות כדי לנקום בקומוניסטים וביהודים וגם לסייע לגרמנים להטיל סדר ולשקם את חיי האזרחיים. ראש הפעילים הליטאים שהיה בשליטת הגרמנים היה הווטרינר זובריקאס, שהיה פעיל בארגונים הליטאים הלאומיים בתקופת השלטון הסובייטי, וכתוצאה מכך הם אסרו אותו. בשנת 1944 נסוגו הגרמנים מפני הצבא האדום ובמהלך הקרבות נהרסו כמה מרבעי העיירה וגם בית הנתיבות המפואר.
הקהילה היהודית בעיירה
היהודים הראשונים התיישבו בעיירה עם הקמת תחנת הרכבת והמכס באמצע שנות ה-60 של המאה ה-19. כל הסחורות עברו בדיקה במחסני המכס שבתחנה. בעקבות העומס בבדיקות נדרשו עובדי מכס חדשים בתחנה והגיעו עמלי מכס יהודים. בקרבת הגבול נפתחו אז הרבה חנויות של יהודים שמכרו מצרכי מזון. חלק מיהודי העיירה התפרנסו מהברחת סחורות מגרמניה וממכירתן בליטא. בסביבה היו גם יהודים בעלי קרקעות שהתפרנסו מחקלאות. הילדים היהודיים למדו באחד משלושת החדרים שפעלו בקיבארט. המלמדים לימדו עברית, חומש עם רש"י ותנ"ך על פי ה"טייטש חומש" יום הלימודים החל השכם בבוקר והסתיים בשעות הערב. מאוחר יותר הוקמו מוסדות נוספים מסוג "חדר מתוקן", שהיו יותר מודרניים, ובהם למדו גם כמה מקצועות כלליים. חלק מן היהודים האמידים יותר שלחו את ילדיהם, ובעיקר את הבנות ללמוד בבתי הספר הגרמניים באיידטקונן (צ'רנישבסקויה המודרנית במחוז קלינינגרד). בשנת 1880 קיבלה הקהילה רשות לפתוח בית ספר יסודי יהודי, אבל ללא תמיכת הממשלה. "החברה להפצת השכלה בישראל" תמכה במוסד מבחינה כספית. המורה בבית הספר הזה היה המלמד.
רוב היהודים בקיבארט לא היו אדוקים בדת, אך היו בה שני בתי תפילה, שקמו בעקבות יריבות בין שתי קבוצות של פלגים בדת היהודית. הפעילות הציונית התחילה בקיבארט לפני הקונגרס הציוני השלישי, שנערך בשנת 1899. קיבארט הייתה אחת משש העיירות בליטא שבקולותיהן נבחר ככל הנראה המנהיג הציוני הידוע יצחק ניסנבוים. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה רוב היהודים עזבו את העיירה ובתים רבים נהרסו בה. בתקופת ליטא העצמאית גדלה האוכלוסייה היהודית בעיירה ויהודים רבים פתחו בה חנויות ועסקים והתעשרו. בעקבות הכרזת האוטונומיה ליהודים מטעם ממשלת ליטא העצמאית נבחר בקיבארט ועד קהילה שמנה תשעה חברים. הוועד פעל עד סוף שנת 1925 באמצעות ועדות משנה ברוב תחומי החיים היהודיים בעיירה.
בשנים שלפני מלחמת העולם הראשונה, היהודים בקיבארט פיתחו רבות את העיר בעיקר בתחומי המסחר והקמת מפעלים. בשנות השגשוג הכלכלי בנו היהודים בתים מפוארים ונוסדו סניפים של הבנק היהודי העממי ושל הבנק היהודי המרכזי. לאחר מכן התפרנסו בעיקר ממסחר עם תושבי איידטקונן השכנה. עם עליית הנאצים לשלטון יהודים מעטים בחרו לברוח מקיבארט ועיירות שכנות לכיוון ארץ ישראל. בהמשך החליטו יותר יהודים לעזוב ולעבוד בקובנה או לעלות לארץ.
הכיבוש הסובייטי
אחרי פרוץ מלחמת העולם השנייה וכיבוש פולין בידי הגרמנים, עברה ליטא לתחום השליטה הסובייטי וסופחה בסוף קיץ 1940 לברית המועצות. ביוני ליטא הפכה לרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הליטאית שם חל השלטון הסובייטי במשך שנה. לקיבארט הגיעה יחידה של הצבא האדום של משמר הגבול שהשתכנה בבניינים של עובדי הרכבת יחידה. החיילים פשטו על החנויות וקנו מכל הבא ליד. בסוף יולי הולאמו הבנקים והפיקדונות הוקפאו. אחר כך הולאמה התעשייה על פי קריטריונים שנקבעו למפעלים מגודל מסוים. בתי החרושת הולאמו גם הם והוכנסו בהם קומיסרים שהתמנו למנהלים. אלה היו קומוניסטים שהשתחררו מבתי סוהר או פעילים במחתרת לשעבר. כך השתלטו הסובייטים על העסקים המקומיים ומכיוון שלא היה להם ידע בניהול השתמשו בבעלים לשעבר שהפכו לפקידים. את הקצינים ומשפחותיהם שיכנו בבתים היפים של העיר במגוריהם של יהודים. כתוצאה מתקופה כושלת זו נוצר קושי כלכלי שפגעה קשות במעמד הבינוני והנמוך. למצב הייתה השפעה גם על החינוך, בכך שבשנת לימודים זו הפך בית הספר העברי לבית ספר יהודי שבו לימדו ביידיש. תנועות הנוער הציוניות פוזרו והקומסומול - תנועת הנוער הקומוניסטית - החל לגייס את הנוער לשורותיו. יהודים נאסרו בגלל האשמות שווא בתקופה זו ודבר זה הוסיף לאווירה הקשה ששררה בקיבארט וליטא. מכל האזור קיבצו מספר מוגלים החשודים בפעילות ציונית לקרונות המשא. בתקופה שלקראת הכיבוש הגרמני לא הייתה תפיסתם של היהודים שהגרמנים צפויים לחדור את הגבול ולכן לא ברחו לעומק ברית המועצות או נערכו בהתאם.
הכיבוש הגרמני
הגרמנים כבשו את קיבארט כמה שעות אחרי מתקפתם על ברית המועצות ב-22 ביוני 1941, כמעט ללא התנגדות של ממש. רק קבוצה של חיילי משמר הגבול הרוסי, נלחמה על חייה עד מות האחרון בהם. ליטאים לאומנים, ביניהם כאלו ששוחררו מבתי הסוהר שבהם נכלאו בימי המשטר הסובייטי, העמידו עצמם לרשות הגרמנים להשלטת סדר בעיירה. ליטאים אלה ארגנו פעולות נקמה באוהדי המשטר הסובייטי, ופגעו ביהודים בגופם וברכושם. דווקא הגרמנים היו אלה שהתערבו בשלב זה לטובת היהודים שהתלוננו בפניהם.
בימי הכיבוש הראשונים הצבא לא נקט צעדים כלשהם נגד יהודים. היו גם מקרים של שלטונות גרמניים שעזרו ליהודים להחזיר רכוש שכבר נשדד על ידי ליטאים. כעבור כמה ימים הוקם המנהל האזרחי הגרמני, ואחד הצווים הראשונים שפורסמו היה להגביל את זכויות היהודים. הנפגעים הראשונים מגזרות אלו היו יהודים קומוניסטים, שהיו בעלי תפקידים במוסדות מקומיים. דובר העירייה עבר ברחובות ובסיוע פעמון ארגן את הקהל וקרא להם את הפקודה:
.
על פי הגזרות של הגרמנים, פוטרו היהודים ממשרותיהם במוסדות ציבור, הוטל עליהם עוצר לילה, נאסרו עליהם קשרים עם האוכלוסייה הנוצרית והוטל עליהם לענוד סימן זיהוי, שהיה בהתחלה טלאי צהוב ואחר-כך מגן דוד. יהודים שנחשדו באהדה לסובייטים נאסרו ואחרים הוצאו למחנות עבודה, בהן עשו עבודת פרך, בתנאים קשים.
בגלל מיקום העיירה כ-25 קלומטרים מן הגבול הגרמני, ניתנה הוראה על ידי הגסטפו להוציא להורג את היהודים. בעקבות כך, ב-9 ביולי 1941 הוצאו מקיבארט כל הגברים היהודים בני 16 ומעלה ורוכזו יחד עם הגברים היהודים מווירבאליס במבני אחוזה מצפון לווירבאליס. למחרת, נרצחו כל הגברים היהודים באתר תעלות נגד טנקים מימי הסובייטים ונקברו בקברי אחים. ב-11 בספטמבר 1941 נרצחו גם נשות וילדי העיירה היהודים באותו אתר.
חינוך יהודי קיבארט
בשנת 1918 נוסד בקהילה היהודית שבקיבארט בית ספר יהודי ובו התחנכו חברי הקהילה. בתחילה שימש בית הספר כמעין "חדר" ששכן "בעזרת הנשים", שבבית הכנסת. באותה תקופה, הקהילה התקשתה לקיים בית ספר בעל רמה טובה, מפני שרבים מן הילדים למדו בבית ספר גרמני באיידטקונן ואחרים למדו בגימנסיה העברית בווירבאליס, שהוקמה בשנת 1919. רק בשנת 1925 הוקם בעיר בית ספר מודרני וגן לילדים יהודים. בית הספר היה בן ארבע כיתות ושתי מכינות, והיה קשור לרשת "תרבות". שפת ההוראה בבית הספר הייתה עברית, אך מכיתה ב' התלמידים למדו גם ליטאית. בית הספר נוהל שנים רבות, אך נסגר בשנת 1940 וחלק ממאות בוגריו, המשיכו את לימודיהם בגימנסיה העברית בווירבאליס.
בית עלמין
במשך כמה עשרות שנים לא היה ליהודים בית קברות בעיירה והם נהגו לקבור את המתים בווירבאלן. רק בשנת 1912 נוסדה בקיבארט חברה קדישא ונרכש שטח לבית עלמין מחוץ לעיירה. המארגן והמייסד של אלה היה יצחק שרגא חשמן.
בית כנסת
לאחר מלחמת העולם הראשונה נבנה בקיבארט בית כנסת גדול מול כיכר השוק. הבניין היה בנוי מלבנים אדומות והיה בן שתי קומות. צמוד לבית הכנסת הגדול נבנו בית מרחץ, מקווה וספרייה. נוסף על בית הכנסת הגדול הוקם בקצה אחר של העיירה בית הכנסת הקטן "אוהל יצחק", על שם יצחק שרגא חשמן, שעמד בראש מקימיו והיה חבר הנהלתו עד מותו.
אישים מהעיירה
יוסף רוזין גדל במשפחה ציונית בקיבארט ובגיל צעיר הצטרף לתנועת "השומר הצעיר". הוא היה בוגר הגימנסיה העברית במריאמפולה.
דוד שדכנוביץ, שגדל בקיבארט, מצא בשנת 1965 כי קבריהם של הסובייטים מונצחים כראוי במצבה וגדר בקיבארט. לעומת זאת, קברי יהודי קיבארט ווירבאליס, הנמצאים ב"ויגיניס", כ-1.5 ק"מ מווירבאלן, לא מונצחים כראוי. במקום 12 בורות קבורים ללא מצבה וגדר, פרות וסוסים רומסים את הקברים. השלטונות המקומיים לא דאגו לתנאים האלמנטריים להנצחת זכרם של הנרצחים. דוד פנה לגופים השונים ופעל לתיקון המצב והקמת מצבה וגדר ראויים, לזכר הנרצחים. גם לאחר שתוקן המצב, לא צוין במצבה אזכור על יהדותם של הנרצחים, ושהפשע היחידי שעשו היה היותם יהודים. לכן, דוד חרט "מגן דוד" על המצבה.
הרמת משקולות
הרמת משקולות הוא מקצוע באתלטיקה כבדה אשר מכיל את ההרמות האולימפיות.
הנפה -הרמה בה המוט נאחז באופן רחב, ומורם מעבר לראש בתנועה אחת רציפה.
דחיקה- הרמה אשר מורכבת מקלין בו המוט מורם מהרצפה עד לכתפיים בתנועה אחת, ולאחר מכן מהכתפיים עד למעבר לראש בתנועה אחת ורציפה.
עד שנת 1972, המופיעים התחרו בקרב שלושה אשר כלל הנפה, דחיקה ולחיצה. משנה זו, הוחלט להשאיר רק את השניים הראשונים עקב קושי של השופטים לשיפוט הלחיצה, ולכן קרב שניים מלווה את הענף עד ימינו.
לעיתים משתמשים במושג הרמת המשקולות באופן בלתי מדויק, כאשר ההתייחסות היא לאימוני משקולות.
היסטוריה
תחרויות הרמת משקולות התקיימו עוד בימי קדם, ונכללו, כפי הנראה, באולימפיאדת יוון העתיקה. הם היו כלולים במשחקים האולימפיים המקוריים בשנת 1896. הרמת משקולות לנשים החלה בשנות ה-80 של המאה ה-20 והתווספה למשחקים האולימפיים בשנת 2000.
תחרויות הרמת משקולות מחולקות לשני סוגים:
בעבר היה קיים סוג שלישי, לחיצה (Clean and Press), שכלל הרמת המשקולות אל עמדת ביניים בדומה לדחיקה, ולאחר מכן הרמת המשקולת למעלה בכוח ידיים בלבד, ללא הקפיצה אל מתחת למשקולת הנהוגה בדחיקה. סגנון הלחיצה בוטל אחרי אולימפיאדת מינכן (1972).
נציגי ישראל השתתפו התחום הרמת המשקולות באולימפיאדות רומא 1960, מינכן 1972, מונריאול 1976, לוס אנג'לס 1984, ברצלונה 1992, אטלנטה 1996, ריו דה ז'נרו 2016 וטוקיו 2020. בשנת 1976 אדוארד וייץ הגיע למקום החמישי, וזה היה המקום הכי גבוה בתולדות השתתפות ישראל בתחרויות הרמת משקולות באולימפיאדה. ישנן מספר זכיות במדליות באליפויות העולם, ביניהן מקום ראשון בשוודיה ב1972 בו זכה עדי ברנה. באליפויות אירופה ישנן זכיות רבות, ביניהן באליפות אירופה לשנת 2019 ניקול רובנוביץ' זכתה במדליית ארד.
גברים
נכון ל-2 באוקטובר 2019.
נשים
נכון ל-1 בינואר 2009.
קישורים חיצוניים
Ȝearƿung (indryhtu)
ריו נגרו (נהר בארגנטינה)
ריו נגרו (בספרדית: Río Negro; מילולית: "הנהר השחור") הוא אחד הנהרות החשובים בפטגוניה הארגנטינאית. מקור שמו בשפתם של בני המפוצ'ה, בה הוא נקרא קורו לאובו (Curu Leuvu), ובעבר נקרא גם ריו דה לוס סאוסס (Río de los Sauces; מילולית: "נהר הערבות"), בשל הערבות הרבות שגדלות לאורכו.
מוצאו של הנהר במפגש הנהרות נאוקן ולימאי, בסמוך לעיר נאוקן. הוא זורם לכיוון דרום-מערב, ונשפך לאוקיינוס האטלנטי כעבור 635 ק"מ. הנהר זורם כולו בפרובינציית ריו נגרו, לה הוא נותן את שמו. הקטע האחרון שלו מהווה גבול בין פרובינציה זו לבין פרובינציית בואנוס איירס.
האזור שסביב הנהר פורה, והחקלאות בו כוללת, בין היתר, גידולי תפוחים, אגסים, אפרסקים ועגבניות. אזור זה הוא גם המאוכלס ביותר בפטגוניה, ועם הערים שלאורכו נמנות נאוקן, צ'יפולטי, חנרל רוקה, קרמן דה פטגונס ובירת פרובינציית ריו נגרו, ויידמה.
מטא-קוגניציה
מטה-קוגניציה הוא מושג בפסיכולוגיה קוגניטיבית שמשמעו חשיבה ברמה גבוהה וכוללת פיקוח פעיל על מיומנויות חשיבה, תכנון, ניווט הבנה, הערכת התקדמות וכדומה. יכולתו של הפרט לחשוב על החשיבה שלו ולהיות מודע לתהליכי חשיבתו. מטה-קוגניציה מורכבת מתפקודים אקזקיוטיביים (executive function) ומודעות. בהתאם לכך, ניתן להגדיר מטא-קוגניציה גם כידע המפורש של האדם בנוגע לתכנים של המחשבות הנוכחיות שלו. עם זאת, תהליכים מטה-קוגניטיביים יכולים להתרחש גם באופן ספונטני ולא מודע.
ראשית התפתחותה של המטה-קוגניציה הייתה בפיתוח המושג תאוריה של תודעה. זהו מושג העוסק ביכולתם של ילדים צעירים להשתמש במונחים הקשורים למצבי חשיבה כדי להבין, לפרש ולחזות את החשיבה של האחר, כמו גם להסביר התנהגויות ואמונות שלו. בהתאם לכך, מטא-מודעות יכולה לסייע לאדם לשפעול תהליכים של שליטה עצמית.
גלעם
גָלְעָם בע"מ היא חברה המייצרת סוכרים ועמילנים לתעשיית המזון. בעבר הייתה החברה בבעלותו של קיבוץ מענית.
מטא-קוגניציה
חשיבה מטה-קוגניטיבית מתפתחת אצל ילדים באופן אינטואיטיבי כחלק מההתפתחות הקוגניטיבית, בהשפעת האינטראקציה עם הסביבה, כמו הורים, קבוצת השווים, מורים וכו'. קיומם של תהליכים מטה-קוגניטיביים מסתמך על יכולת דיבור פנימי, אשר מאפשרת יצירת יצוג מילולי לבניית מודל לתהליכים אלה. הדיבור הפנימי מצריך מאגר שפתי רלוונטי.
נדידת מחשבות משקפת את היכולת של האדם להתנתק מתהליכי התפיסה המיידיים של הסביבה החיצונית (המכונה perceptual decoupling), לצד היכולת להתמקד בתכנים מנטליים פנימיים בצורה מטא-קוגניטיבית. בהתאם לכך, יש לה תפקיד חשוב בציפייה לקראת הבאות ותכנון של פעולות עתידיות
גלעם
היסטוריה
מפעל גלעם נרשם כחברה על ידי תנועת הקיבוץ הארצי בשנת 1940 לשם עיבוד תוצרת חקלאית וכדי לספק פרנסה לקיבוצים שהוקמו באזור. הוא החל להיבנות בשנת 1942 עם הקמתו של קיבוץ מענית. מוצרי הראשונים היו שקי עמילן וחבילות גלוקוזה. ב-1962 פשט המפעל את הרגל ונסגר לזמן קצר.
מטא-קוגניציה
הגדרה של פלאבל
ג'ון פלאבל (Flavell) הגדיר את המושג כ"ידע של הפרט אודות תהליכי החשיבה של עצמו ועל תוצרי החשיבה שלו". כלומר, יכולתו של אדם לחשוב על החשיבה שלו ולהיות מודע לתהליכי חשיבתו. מאז שנת 1979 בה נטבע המושג על ידי פלאבל החל המחקר לעסוק בסוגיה זו וגברה המודעות לחשיבות המיומנויות המטה קוגניטיביות.
פלאבל הבחין בין שלושה סוגים של ידע:
לדברי פלאבל, היכולת האנושית לפקח על מגוון רחב של יוזמות קוגניטיביות (קשב וריכוז, שאילת שאלות, זיכרון, פתרון בעיות, הסקת מסקנות, יצירת השוואות וכדומה) מתאפשרת מתוך הקשרים שבין: ידע מטה-קוגניטיבי, ניסיון מטה-קוגניטיבי ודרכי פעולה מטה-קוגניטיביות. לפיכך מטה-קוגניציה, משלבת פיקוח פעיל והכוונה מתוזמנת של פעילות קוגניטיבית או תהליכים קוגניטיביים לקראת התמודדות עם מטרה.
הכוונה, פיקוח ושילוב מוצלח של כלים קוגניטיביים יכולים לקבל צורות שונות: תכנון, הערכת קושי משימה, בחירה, הסקת מסקנות, התבוננות פנימית, שיפוט והערכת ידע אישי ביחס למשימה. פעולות אלו הן פעולות מודעות שעם הזמן והניסיון הופכות לאוטומטיות ובלתי מודעות. עם זאת ניטש על כך ויכוח בין החוקרים האם לאחר שאלו הופכות אוטומטיות ולא מודעות הן עדיין בתחום המטה-חשיבה.
גלעם
היסטוריה
ב-1970 מכר "הקיבוץ הארצי" את המפעל לקיבוץ מענית, והציב תנאי שרק חברי הקיבוץ החברים במפ"ם יהיו רשאים לעבוד במפעל.
מספר נורמלי
במתמטיקה, מספר נורמלי הוא מספר ממשי שהספרות שלו מתנהגות כאילו הוגרלו באקראי, כאשר לכל ספרה יש הסתברות שווה להופיע. לצורך הגדרה זו מספיק להתייחס לספרות שמימין לנקודה העשרונית. למרות העובדה שכמעט כל מספר ממשי הוא נורמלי, קשה ביותר להוכיח שמספר נתון הוא כזה. מספרים רציונליים אינם נורמליים, ומשערים שכל מספר אלגברי שאיננו רציונלי הוא נורמלי. ידועה גם ההשערה שפאי נורמלי.
התבטאות גנים
התבטאות גנים היא התהליך בו מידע האצור בגן אחד או יותר מתורגם לתוצר גני תפקודי. רוב הגנים יוצרים בסוף תהליך ההתבטאות תוצר חלבוני אחד או יותר. יתר הגנים שאינם מקודדים לחלבון יוצרים תוצר של RNA לא מקודד תפקודי, כדוגמת רנ"א-ריבוזומלי (rRNA), tRNA ועוד.
מטא-קוגניציה
מטה-קוגניציה ולמידה
לחשיבה האפיסטמולוגית, אשר עוסקת בתפיסות ובאמונות של תלמידים לגבי מהות הידע והדרכים שבהן הוא נוצר, יש השפעה רבה על תהליכי החשיבה והלמידה שלהם. בהתאם לכך, הדגשה של רבדים מטה-קוגניטיביים בתהליכי עיצוב והבניית ידע, תורמת ללמידה משמעותית וארוכת טווח. נמצא קשר בין יכולת מטה-קוגניטיבית גבוהה ליכולת של תלמידים לפתור בעיות מתמטיות.
מספר נורמלי
הגדרה
יהי b מספר שלם גדול מ-1, ויהי x מספר ממשי. לכל סדרה סופית s של ספרות בבסיס b, נסמן ב- \ N_n(s,x) את מספר הפעמים שהרצף s מופיע ב- n הספרות הראשונות של x. בנוסף, נסמן את האורך של s (בספרות) בסימון \ ||s||. הגדרה. אומרים ש- x נורמלי ביחס לבסיס b, אם לכל s, הסדרה מתכנסת ל-. מספר שהוא נורמלי ביחס לכל בסיס הוא מספר נורמלי. אפשר, במקום לבחון מספר נתון x, לבנות מספר X על ידי הגרלת הספרות באקראי, בזו אחר זו, כאשר הספרות שוות הסתברות ובלתי תלויות. במקרה כזה, X יהיה נורמלי בהסתברות 1. במילים אחרות, 'נורמליות' היא התכונה שמציג מספר "חסר תכונות", שנבחר באקראי.
התבטאות גנים
תהליך זה מופיע בכל צורות החיים הידועות – איקריוטים (כולל אורגניזמים רב-תאיים), פרוקריוטים (חיידקים וארכאונים), ומשתמשים בו גם הנגיפים – והוא אחראי ליצירת המנגנון המקרומולקולרי החיוני לחיים. תהליך ההתבטאות מתומצת בדוֹגמה המרכזית של הביולוגיה המולקולרית, כפי שנוסחה על ידי פרנסיס קריק ב-1958, והורחבה לאחר מכן.
מספר נורמלי
הגדרה
כדי שמספר יהיה נורמלי ביחס לבסיס b, אין זה מספיק שהספרות בהצגה שלו לפי אותו בסיס יהיו בעלות שכיחות שווה - נורמליות דורשת שכל הרצפים באותו אורך יקיימו תכונה זו. למרות זאת, אם הספרות של x הן שוות שכיחות, וזאת בכל בסיס, אז x נורמלי (ביחס לכל בסיס).
מטא-קוגניציה
מטה-קוגניציה ולמידה
תהליכים מטה-קוגניטיביים יכולים לקדם מיומנויות חשיבה בתחומים שונים, כמו: פתרון בעיות ולמידת חקר, הבנת הנקרא, טיפול במידע ובתקשורת, לימודי שפה זרה ועוד. בהתאם לכך, פעילות מטה-קוגניטיבית משמשות את האדם מדי יום ובהזדמנויות שונות בכוונה לפתור בעיות ולהתגבר על מכשולים.
התבטאות גנים
בגנטיקה, התבטאות גנים היא הרמה הבסיסית ביותר בה הגנוטיפ מוביל לפנוטיפ, שכן הקוד הגנטי מקבל ביטוי מעשי באמצעות תהליך זה, ותכונותיהם של תוצרי ההתבטאות יוצרות בסופו של תהליך את הפנוטיפ של היצור כולו.
מטא-קוגניציה
מטה-קוגניציה ולמידה
המודעות לחוויות פנימיות המלוות פעולות קוגניטיביות תורמות לידע המטה-קוגניטיבי של הלומד ומשפיעות על ההכוונה העצמית שלו. פיקוח והכוונה מטה-קוגניטיביים כוללים ניהול עצמי של הלומד והכוונה לתהליכי הלמידה היעילים עבורו, על ידי תכנון הלמידה בהתאם לנדרש ושימוש בכלים מתאימים. יכולות מטה קוגניטיביות הן חלק משמעותי ממוכוונות עצמית בלמידה, זאת לצד תהליכים מוטיבציוניים, רגשיים וחברתיים.
התבטאות גנים
מרכיביו העיקריים של תהליך ההתבטאות הם שלבי השעתוק, שחבור (באיקריוטים בלבד), תרגום וקיפול חלבונים – כאשר כל שלב נמצא תחת בקרה. בקרת גנים שולטת על התזמון, המיקום והכמות של תוצרי הגנים.
מטא-קוגניציה
הקנייה ופיתוח של מיומנויות מטה-קוגניטיביות
מיומנויות מטה-קוגניטיביות ניתנות לרכישה ולהצטברות. בגיל צעיר ישנה פחות מודעות לידע והכלים לזכירה ולהבנה ולכן יש להציף למודעותם של התלמידים את הכלים המטה-קוגניטיביים שברשותם ולהקנות להם כלים נוספים. בהתאם לכך, חשיבה מטה-קוגניטיבית היא מרכיב מרכזי בתוכניות הלימודים המיועדות בין היתר לפתח את החשיבה. כמו כן, ניתן לה דגש רב במסגרת של הוראה מתקנת.
התבטאות גנים
שעתוק
יצירת גדיל RNA המשלים לקטע ה-DNA ממנו נוצר נקרא שעתוק, ונעשה באמצעות החלבון RNA פולימראז אשר מציב ריבונוקליאוטיד בגדיל ה-RNA שנוצר, המשלים לגדיל התבנית, וזהה לגדיל המקודד, שבעצמו גם משלים לגדיל התבנית (מלבד החלפה של הבסיס תימין באורציל).
מטא-קוגניציה
הקנייה ופיתוח של מיומנויות מטה-קוגניטיביות
מיסוד של נורמות כיתתיות המכבדות זמן לחשיבה במהלך השיעור ומצפות לכך מסייעת בפיתוח תרבות של חשיבה בקרב התלמידים.
התבטאות גנים
שעתוק
על אף שעקרון השעתוק זהה בין פרוקריוטים ואיקריוטים, לפיו נוצרת מולקול RNA המשלימה למקטע DNA מסוים, ישנם הבדלים בתהליך עצמו, בבקרה על התהליך ובחלבונים השותפים.
מטא-קוגניציה
הקנייה ופיתוח של מיומנויות מטה-קוגניטיביות
הוראה הדדית ולמידה בקבוצות יכולה לתרום לפיתוח מטה-קוגניציה. זאת משום שתלמידים הנדרשים ללמד את חבריהם במסגרת קבוצתית או במסגרת הרצאה בפני הכיתה, נדרשים לשימוש באסטרטגיות שונות של טיפול במידע לשם ארגון התכנים והצגתם.
התבטאות גנים
שעתוק
לאחר השעתוק, מולקולות ה-RNA עוברות עיבודים שונים, ובנוסף יכולות לעבור עריכה. RNA שאינו מקודד לחלבון מתקפל ליצירת מבנה שניוני יציב ופעיל. מולקולות pre-mRNA המיועדות להיות חלבונים עוברות שלבי עיבוד נוספים, עד שהופכות למולקולות mRNA בוגרות אשר מתורגמת לחלבונים.
מטא-קוגניציה
הקנייה ופיתוח של מיומנויות מטה-קוגניטיביות
למידה משולבת מחשב שבה יש צורך לבחור בין תפריטים וקישורים מרובים מעודדת הפעלה של חשיבה ברמה מטה-קוגניטיבית. כמו למשל בחיפוש במאגרי מידע ולמידה מקוונת. לפיכך היא עשויה לשמש כסביבת למידה מתאימה להוראה המכוונת לפיתוח יכולות מטה-קוגניטיביות. ניתן לעשות שימוש באינטרנט גם לצורך פיתוח ההיבט הרגשי-חברתי של החשיבה המטה-קוגניטיבית. שכן, היא נתפסת כמקום משותף להחלפה של מחשבות ורגשות במסגרות של פורומים, בלוגים ועוד. בעקבות זאת הדרישה מתלמידים לבטא את מחשבותיהם ורגשותיהם תוך כדי תהליך הלמידה ברשת עשויה להיתפס על ידם כתהליך מוכר ומקובל.
מספר נורמלי
תכונות
קל לראות שמספרים רציונליים אינם נורמליים ביחס לאף בסיס (הפיתוח לפי בסיס b של מספר רציונלי הוא תמיד סופי או מחזורי). יתרה מזו, קבוצת המספרים שאינם נורמליים ביחס לבסיס נתון היא מעוצמת הרצף (היא כוללת, לדוגמה, את כל המספרים המורכבים מרצפי הספרות 01 ו- 10). משערים שכל מספר אלגברי שאינו רציונלי הוא נורמלי, אבל ניתוח הספרות של מספרים אלגבריים קשה ביותר, ולא ידועה אפילו דוגמה אחת למספר אלגברי נורמלי (ביחס לבסיס כלשהו). משערים גם שמספרים כגון e ופאי הם נורמליים - אף על פי שלא ידוע אפילו האם כל ספרה מופיעה בפיתוח העשרוני של פאי אינסוף פעמים.
גלעם
היסטוריה
המפעל התאושש בהמשך והגיע לרווחיות. בשנת 2008 הגיעו מכירותיו לסך של 483 מיליון שקל והרווח הנקי שלה עמד על 17 מיליון שקלים. ב-2015 עמדו מכירותיה על כ-450 מיליון שקלים והיא מציגה רווחיות.
מספר נורמלי
תכונות
המספר העשרוני (קרוי גם "קבוע צ'אמפרנאוונה"), המתקבל מהדבקת המספרים הטבעיים זה אחר זה, בייצוג עשרוני, הוא נורמלי בבסיס 10.
גלעם
היסטוריה
בשנת 2010 רכשה קרן ההשקעות בראשית 30% מן החברה.
התבטאות גנים
איקריוטים
mRNA באיקריוטים חייב לעבור כמה שלבי עיבוד בכדי להיות בשל לשלב התרגום.
גלעם
היסטוריה
משנת 2001 הקיבוץ מחזיק באמצעות חברת גלעם במניות חברת "אנזומוטק" המפתחת תוספי מזון, והונפקה בנאסד"ק. בעת הנפקתה החזיקה החברה ב-40% מן החברה. ב-2014 מכר הקיבוץ חלק ממניות החברה תמורת 160 מיליון שקלים, והגיע ל-22% החזקה בחברה.
התבטאות גנים
פרוקיוטים
ה-mRNA הפרוקריוטי מוכן לתרגום מייד לאחר השעתוק, וזאת מפאת חוסר ההפרדה הפיזי בין התהליכים (באיקריוטים, ממברנת הגרעין יוצאת חיץ פיזי ביניהם). נוסף על כך, בגנום הפרויקריוטי אין אינטרונים, ולכן אין צורך בשלב השחבור.
עיבוד RNA לא מקודד
ברוב היצורים, RNA לא מקודד משועתק כפרוקורסור שעובר עיבוד לקבלת התוצר הפעיל. עיבודים אלו כוללים ביקועים שונים, הסרת חלקים מהרצף, עיבודים כימיים לבסיסים עצמם (כמו מתילציה ופְּסֵידוֹאוּרְדִּילַצְיׇה ).
גלעם
היסטוריה
בשנת 2005 הקימה גלעם את חברת "דָּגַל" בו היא שותפה עם חברת א. דוידס. דגל עוסקת ביבוא, שיווק מכירה והפצה של חומרי גלם המיועדים לתעשיית המזון.
AppleTalk
AppleTalk הוא פרוטוקול תקשורת קנייני שפותח על ידי חברת אפל לתקשורת בין מחשבי מקינטוש.
התבטאות גנים
תרגום
תרגום הוא תהליך בו מולקולות RNA מקודדות משמשות כקוד לייצור חלבון על ידי שרשור חומצות אמינו. מולקולת mRNA הנושאת מידע שיקודד לחלבון אחד נקראת מונוציסטרונית, וזוהי הצורה הנפוצה באיקריוטים. מולקולות mRNA פוליציסטרוניות מכילות מידע שיקודד למספר חלבונים שונים, ונפוצות בפרוקריוטים (אופורונים, ניתן למצוא גם באיקריוטים מסוימים). כל מולקולת mRNA יכולה לתרגם עותקים רבים של המידע. ביונקים נוצרים בממוצע 2,800 חלבונים זהים מ-mRNA בודד.
בשלב זה מולקולת ה-mRNA הבוגרת יכולה להכיל שלושה חלקים, כאשר הראשון והשלישי אינם הכרחיים ומשמשים לבקרה וליציבות:
טום קלנסי
תומאס ליאו (טום) קלנסי, ג'וניור (באנגלית: Thomas Leo Clancy, Jr 12 באפריל 1947 - 1 באוקטובר 2013) היה סופר אמריקאי.
AppleTalk
הפרוטוקול איננו תלוי בשכבת הרשת שמעליה הוא רץ ונתמך בין השאר על ידי Ethernet ועל ידי LocalTalk (פרוטוקול תקשורת קנייני נוסף של חברת אפל, עובד במהירות 230Kbps ושיטת הגישה לרשת מבוססת על CSMA/CD כמו Ethernet).
טום קלנסי
בין ספריו המפורסמים "המרדף אחר אוקטובר האדום", "סכנה ברורה ומיידית", "כל הפחדים כולם", "הקרדינל מהקרמלין", "קשת שש" ,"חוב של כבוד" וסדרת "כוח הרשת". מספר דמויות חוזרות ומופיעות בספריו של קלנסי, אך סדר הוצאת הספרים אינו לפי הכרונולוגיה של העלילה.
AppleTalk
מימוש הפרוטוקול החל ב-1983, ושימוש בו החל ב-1985, ונעשה בו שימוש במכשירי אפל בשנות השמונים והתשעים. עם עליית השימוש ב-TCP/IP בשנות ה-90 מומש מחדש כדי להשתמש בהם, וב-2009 הופסקה התמיכה בו ב-Mac OS X v10.6.
טום קלנסי
חלק מספריו שימשו כבסיס לסרטי קולנוע מצליחים, כגון "המרדף אחר אוקטובר האדום" בכיכובו של שון קונרי, "כל הפחדים כולם" בכיכובו של בן אפלק ו"משחקים פטריוטיים" בכיכובו של האריסון פורד. בשנת 2014 יצא הסרט "ג'ק ראיין: גיוס הצללים", שבניגוד לסרטים אחרים המבוססים על ספריו, התבסס אך ורק על הדמויות שיצר, בכיכובו של כריס פיין כג'ק ראיין. בשנת 2018 יצאה הסדרה ג'ק ראיין בכיכובו של ג'ון קרסינסקי כג'ק ראיין, וגם היא התבססה אך ורק על הדמויות שיצר קלנסי ולא על ספר ספציפי.
התבטאות גנים
תרגום
באזור המקודד נמצא מסגרת הקריאה, אשר מתורגמת בשלשות (קודונים), כאשר כל שלושה ריבונוקליאוטידים מסמלים חומצה אמינית או את נקודת סיום התרגום. כאשר מולקולת ה-mRNA נמצאת בריבוזום, tRNA ניגשים לקודון ובודקים האם האנטי-קודון שלהם משלים לקודון ב-mRNA, ואם כן, החומצה האמינית משורשרת לחלבון המתארך, והריבוזום נע לקודון הבא.
בפרוקריוטים תהליך התרגום נעשה תוך כדי תהליך השעתוק.
קיפול חלבונים
קיפול חלבונים הוא תהליך בו החלבונים שזה עתה נוצרו מקבלים מבנה תלת-ממדי. כיוון שהחלבון במבנהו הראשוני, כלומר כשרשרת ארוכה של חומצות אמינו ללא מבנה מוגדר, אינו פעיל – כדי למלא את ייעודו עליו להתקפל, כלומר ליצור מבנה תלת-ממדי. בסיום הקיפול, החלבון נמצא במבנה המכונה מבנה נטיבי (Native state). מבנה שניוני של חלבון כולל לרוב אלמנטים מחזוריים, כגון סליל אלפא ומשטח בטא, הנובעים מקשרי מימן בין קבוצות ה-NH וה-CO של הקשרים הפפטידיים בשרשרת הראשית. מבנה שלישוני מתייחס למבנה המרחבי של מקרומולקולה אחת המתקפלת במרחב, ומבנה רביעוני הוא חיבורם של מבנים שלישוניים יחד.
שינוע
חלבונים צריכים לפעול במיקום תוך או חוץ תאי מסוים. לשם כך הם מועברים בצורה אקטיבית למיקום היעד. חלבונים יכולים לשאת ברצף אות פפטידי המאותת לתא היכן החלבון צריך להתבטא. בפרוקריוטים מדובר בתהליך פשוט יותר, בגלל שאין מידור תוך-תאי. באיקריוטים, לעומת זאת, ישנם תהליכים רבים הדואגים לכך שכל חלבון יגיע לאתר היעד שלו, כגון אברונים בתוך התא, המטריצה החוץ-תאית או תאים אחרים (הורמונים, לדוגמה). באיקריוטים, מערכת גולג'י מעבדת מולקולות חלבון ומכווינה אותן לאזורים שונים בתא.
טום קלנסי
חלק מספריו של קלנסי נכתבו בשיתוף עם סופרים אחרים.
חייו
תומאס ליאו קלנסי ג'וניור נולד בבולטימור שבמרילנד. הוא למד בבית ספר קתולי בטוסון ולמד ספרות אנגלית באוניברסיטת לויולה שם סיים ב-1969. לפני שהוא פנה לדרכו הספרותית, ניסה להתקבל לצבא ארצות הברית, אך נכשל בבדיקות הראייה. דבר זה מנע ממנו מלהשתתף במלחמת וייטנאם. במקום זאת הוא עבד בחברת ביטוח עצמאית. קלנסי עזב את חברת הביטוח כאשר זו נקנתה על ידי קבוצת משקיעים. הוא התחתן עם אשתו הראשונה וונדה בשנת 1969. הם התגרשו בשנת 1999. בשנה זו הוא התחתן בשנית עם העיתונאית אלכסנדרה מארי לוולין.
בשנת 1998 הצטרף לקבוצת משקיעים בראשות פטר אנג'לוס ויחד הם רכשו את קבוצת הבייסבול בולטימור אוריולס הוא גם רצה לרכוש קבוצת פוטבול (מינסוטה ויקינגס) אולם נאלץ לוותר בעקבות עלות הסכם הגירושים שלו.
בשנת 1996 ייסד את חברת Red Storm Entertainment לייצור ושיווק של משחקי מחשב המבוססים על ספריו. המשחק הראשון שהחברה הוציאה היה Politika שיצא בשנת 1997. החברה נקנתה בשנת 2000 על ידי החברה הצרפתית Ubisoft.
טום קלנסי נפטר ב-1 באוקטובר 2013, בגיל 66.
ג'ק ראיין
ג'ון פטריק ראיין, המכונה "ג'ק", הוא הדמות המפורסמת ביותר שיצר קלנסי. הוא אמריקאי ממוצא אירי. בנם של אמט ראיין, שוטר ובלש במחלק רצח במשטרת בולטימור, אשר שירת במלחמת העולם השנייה בדיוויזיית הצנחנים ה-101, וקתרין, אשר עבדה כאחות. הוא גדל כנוצרי קתולי ודעותיו הפוליטיות הן כנראה רפובליקניות, אף שהדבר לא מוזכר במפורש. עם סיום לימודיו בבוסטון קולג' התגייס לחיל הנחתים, עבר קורס קציני חי"ר וסיים אותו בהצטיינות. ראיין הספיק לשרת כמפקד מחלקה מספר חודשים, עד שנפצע פציעה חמורה בגבו, לאחר התרסקות מסוק במהלך תרגיל צבאי של הנחתים בים התיכון, בגלל התאונה סובל ראיין מפחד טיסה. לאחר שחרורו משירות צבאי השלים דוקטורט בהיסטוריה מטעם אוניברסיטת ג'ורג'טאון. לאחר מכן שימש כמרצה חוקר וגם כסופר להיסטוריה צבאית ימית. ראיין נשוי לקרוליין (קתי), רופאת עיניים בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת ג'ונס הופקינס, אב לשלושה וגר בבולטימור, מרילנד. לראשונה מופיע ראיין בספר "המרדף אחרי אוקטובר האדום", שם הוא משמש כמנתח מודיעין זוטר ב-CIA, המוצא עצמו מתפקד כסוכן חשאי במבצע סיוע לעריקת קציני צוללת טילים רוסית. במהלך המבצע פעל ראיין באומץ ובהצלחה ובין היתר הרג סוכן חשאי רוסי, בקרב יריות ומנע ממנו לפוצץ את הצוללת. על פעולתו קיבל את כוכב המודיעין, העיטור הגבוה ביותר שסוכנות הביון המרכזית מחלקת לאנשיה. לאור פעולותיו המתוארות בספר "הקרדינל מהקרמלין" הוענק לראיין עיטור כוכב מודיעין נוסף. ובעבור מעורבותו בחילוץ צוותי חיל הרגלים שפעלו במבצע מיוחד בקולומביה ("סכנה ברורה ומיידית") הוענק לו כוכב מודיעין נוסף שעצם דבר הענקתו סווג כסודי ביותר. לאורך ספריו מתאר קלנסי את התקדמותו בקריירה של ראיין, לעיתים בגלל מעורבותו בפרשיות הביטחוניות שמופיעות בספרים: בספר "כל הפחדים כולם" הוא כבר סגן ראש ה-CIA; ב"חוב של כבוד" הוא מתמנה ליועץ לביטחון לאומי של הנשיא; לאחר שמטוס שמתרסק על בית הנבחרים בסוף הספר, ראיין מתמנה לנשיא ארצות הברית. בספר "צו נשיאותי", מנהל ראיין את מלחמתה של ארצות הברית באיראן, לאחר שזו האחרונה מתקיפה אותה בנשק ביולוגי, ואף מורה על חיסולו של האייתוללה של איראן. בהמשך, לאחר סיום כהונתו כנשיא ארצות הברית, ובעקבות הירצחו של ידידו הטוב רובי ג'קסון במהלך הבחירות לנשיאות וכתוצאה מכך בחירתו של יריבו הפוליטי המושבע קילטי לתפקיד נשיא ארצות הברית, מחליט ראיין לרוץ פעם נוספת בבחירות לנשיאות ארצות הברית, ונבחר פעם נוספת לכהונה הרמה.
ג'ון קלארק
ג'ון קלארק, המוכר גם כ"קלי" או "מר קלארק", נולד בשם ג'ון טרנס קלי, והוא אמריקני ממוצא אירי. קלארק התגייס לצי האמריקני והתנדב לקומנדו הימי. הוא לחם ב"קבוצת הכוחות המיוחדים ה-3" במלחמת וייטנאם. במהלך המלחמה חילץ קלי את בנו הטייס של אדמירל מקסוול. לאחר שהשתחרר מן השירות הצבאי, עבר למרילנד, שם ניהל מבצע חיסול פרטי כנגד מספר סוחרי סמים בעיר, והביא בו לידי שימוש את מיומנותיו כלוחם שרכש בקומנדו הימי, לאחר שאלו רצחו את אהובתו, זונה לשעבר. במקביל גייסו אדמירל מקסוול ואדמירל גריר את קלי לסייע לסיירת חיל הנחתים ול-CIA לתכנן מבצע מיוחד בווייטנאם לחילוץ עשרים שבויי מלחמה אמריקנים, טייסים ברובם, שנחשבו למתים והוסתרו על ידי צבא צפון וייטנאם. קלי ביצע חדירה ראשונית וסיור בקרבת המחנה, ומהמודיעין שאסף המליץ לבטל את הפשיטה לחילוץ השבויים. לפני שחולץ מן השטח לכד קלי קצין חיל אוויר רוסי. לכידתו סייעה ל-CIA להשלים עסקת חילופי שבויים, ובכך אפשר קלי את חזרתם לארצות הברית. לאחר המבצע נאלץ קלי לביים תאונה שבה לכאורה נהרג, על מנת שלא להיעצר בידי אביו של ג'ק ראיין, ונוצרה עבורו זהות חדשה בשם "ג'ון טרנס קלארק". קלארק החל לעבוד עבור ה-CIA, כאיש האגף לפעולות מיוחדות, ונודע כאיש המבצעים הטוב ביותר באגף. ברוב ספריו של קלנסי, מר קלארק משמש כמדריך ב"חווה" (בית הספר של ה-CIA), וסוכן למשימות "שחורות", חצי צבאיות, של ה-CIA. בין היתר שימש כקצין המבצעים בפעולות החשאיות בקולומביה שתוארו בספר "סכנה ברורה ומיידית". בין משימותיו המפורסמות של קלארק - חילוץ משפחתו של ראש הקג"ב ("הקרדינל מהקרמלין"), חילוץ צוותי חיל הרגלים שפעלו במבצע מיוחד בקולומביה ("סכנה ברורה ומיידית"), לכידת המחבלים האחראים לפיצוץ הגרעיני בדנבר ("כל הפחדים כולם"), חילוץ רה"מ היפני קוגה משבי ("חוב של כבוד"), ההתחקות אחר המתקפה הביולוגית שביצעה איראן כנגד ארצות הברית, חיסולו של האייתוללה של איראן ("צו נשיאותי") ועוד. בספר "קשת שש" הוא מקים יחידה ללוחמה בטרור באירופה, שמורכבת מלוחמים ממדינות נאט"ו ומישראל. על המבצע לחילוץ בנו הטייס של אדמירל מקסוול הוענק לקלי צלב הצי, ובהמשך שודרג העיטור על ידי הנשיא ראיין למדליית הכבוד
דומינגו שאבז
דומינגו שאבז, המכונה "דינג", הוא אמריקאי ממוצא היספני אשר גדל בלוס אנג'לס. דינג שירת כמפקד כיתה בדרגת סמל בחיל הרגלים בצבא ארצות הברית, בין השאר באוגדת חיל הרגלים השביעית הקלה. בין היתר הוכשר דינג בפורט בנינג בבית הספר לסיירים. לאחר מבצע בקולומביה (המתואר בספר "סכנה ברורה ומיידית") גייס קלארק את שאבז לשורות ה-CIA. הוא הוצב באגף לפעולות מיוחדות, שם הפך לשותפו ותלמידו של קלארק. בהמשך נשא לאישה את בתו של קלארק.
ג'יימס גריר
ג'יימס גריר - גריר הוא אדמירל לשעבר בצי האמריקני אשר שירת כמפקד צוללת ועבר למודיעין הצבאי. לאורך הספרים הראשונים שכתב קלנסי הוא משמש כסגן המנהל לביון (סמ"ב) ב-CIA. גריר נפטר ממחלת הסרטן במהלך עלילת הספר "סכנה ברורה ומיידית". ידוע כאביו הרוחני של ג'ק ראיין וכידידו הטוב, אשר היה הגורם המרכזי מאחורי גיוסו של ראיין לסוכנות המודיעין המרכזית.
אבי בן יעקב
אברהם בן יעקב - בן יעקב, המכונה "אבי", הוא אלוף לשעבר בצה"ל המשמש כסגן ראש המוסד, וכמקבילו של ראיין בעת שהלה שימש כסגן מנהל ה-CIA לביון בספר "כל הפחדים כולם". עם גיוסו לצה"ל התנדב בן יעקב לחטיבת הצנחנים. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר, ולקח חלק במבצעים מיוחדים רבים. בן יעקב התקדם בתפקידי הפיקוד בחטיבה עד שגויס למוסד בידי רפי איתן בשנת 1968. בין היתר לחם בן יעקב ברבות ממלחמות ישראל, ואף שימש כמפקד גדוד בצנחנים. בינו לבין ראיין ישנם יחסי ידידות והערכה הדדית. בין היתר סייע בן יעקב בשיתוף פעולה מודיעיני ומבצעי בפרשות שתוארו בספרים "כל הפחדים כולם", "צו נשיאותי" ו"קשת שש".
דמויות נוספות
דן מוראי - איש ה-FBI וחברו הטוב של ראיין. מונה על ידי הנשיא ראיין לתפקיד ראש ה-FBI ("צו נשיאותי").
הזוג פולי - אדוארד ומרי פאט פולי. זוג מרגלים, שג'ק ראיין הכיר כשהיה ב-CIA. מופיעים לראשונה מבחינה כרונולוגית בספר "ארנב אדום". שימשו בתפקידים רבים ב-CIA ואף מונו לראשיה.
סדרת חדר מלחמה
נכתבה בשיתוף עם סטיב פייצ'ניק וג'ף רובין
פול הוד
פול הוד - הוד הוא ראש עיריית לוס אנג'לס לשעבר המשמש כמנהל החמ"ל. למרות היותו אזרח, חסר כל רקע צבאי או מודיעיני, הוד מתגלה כמנהל שקול, מתוחכם הבקי בדיפלומטיה ובמגבלות הכוח.
מייקל רוג'רס
מייקל "מייק" רוג'רס - רוג'רס, המכונה "מייק", הוא מייג'ור גנרל בצבא ארצות הברית המשמש כסגנו של הוד בחמ"ל, האחראי על הצד הצבאי והפעלת צוות המחץ - יחידת העילית של החמ"ל. יוצא הכוחות המיוחדים שלחם בווייטנאם ופיקד על חטיבת חי"ר ממוכנת במלחמת המפרץ. רוג'רס הוא בעל תואר דוקטור בהיסטוריה צבאית מטעם אוניברסיטת טמפל. לאורך הסדרה בולט רוג'רס בנטייתו לצאת לשדה ולפעול עם הכוחות המיוחדים.
סדרת סיירי כוח הרשת
נכתבה בשיתוף עם סטיב פייצ'ניק
סדרת משחקי כוח
שלושת הספרים הראשונים בסדרה נכתב שיתוף עם מרטין גרינברג. האחרונים נכתבו על ידי ג'רום פרייסלר.
גלעם
היסטוריה
ב-2016 רכשה קרן פימי תמורת 290 מיליון שקלים את כל הבעלות על החברה מידי קיבוץ מענית ומידי קרן בראשית. בעת המכירה הועסקו במפעל 8 עובדים בלבד בני הקיבוץ מתוך 210 העובדים בישראל. העסקה לא כללה את החזקות גלעם בחברת אנזימוטק.
רוב מוצריה של החברה כיום משמשים לייצוא. בבעלותה גם שני מפעלים מחוץ למפעל במענית: מפעל בעיר בוטרופ בגרמניה בשם eurosweet בו מחזיקה החברה בשותפות עם שותף מקומי, המייצר תערובות המתקה נוזליות לשוק המזון באירופה, ומפעל בספרד.
לחברה שותפות בחברת "נוטריגל" שעוסקת בייצור מוצרים טבעיים, המיוצרים בתהליך עיבוד טבעי של פולי סויה.
גלעם מייצרת כיום מוצרי פרוקטוז, גלוקוזה ועמילנים לתעשיית המזון. בנוסף מייצר המפעל עמילנים לתעשיית שונות כגון תעשיית הנייר, הטקסטיל, הדבק והבניין. כמו כן תוצרי הלוואי הנותרים בעת ייצור מוצרי החברה נמכרים כמזון לבעלי חיים. החברה מייצרת ומשווקת מוצרים מוגמרים כקמח, אבקת אפייה, סירופים ועוד.
מנזר מרקוס הקדוש
מנזר מרקוס הקדוש של הסורים (בסורית: ܕܰܝܪܳܐ ܕܡܳܪܝ̱ ܡܰܪܩܽܘܣ ܕܣܽܘܪ̈ܳܝܝܶܐ, דַיְרֹא דְמֹר(י) מַרְקוּס דְסוּרֹייֶא; בערבית: دير مار مرقس, דיר מאר מרקס), הקרוי גם כנסיית סנט מרק או בית מרקוס, הוא מתחם הנמצא בעיר העתיקה בירושלים, המשמש כמרכזה של הכנסייה הסורית-אורתודוקסית בארץ ישראל. הוא משמש כמנזר, כנסייה, ומקום מושבו של הארכיבישוף הסורי-אורתודוקסי של ירושלים.
המנזר קרוי על שמו של הקדוש יוחנן-מרקוס, המזוהה עם מרקוס המבשר. על פי המסורת המקובלת בידי הכנסייה הסורית-אורתודוקסית, במקום זה היה ביתה של מרים, אמו של יוחנן-מרקוס, המוזכר בברית החדשה (מעשי השליחים, , פסוק י"ב); בנוסף הם טוענים שישו עצמו התאכסן בבית זה, ובו אירעה הסעודה האחרונה.
האתר
הכנסייה היא מן הקדומות ביותר בעיר ולה מסורות עתיקות. היא שוכנת במבנה מימי הצלבנים, מהמאה ה-12, ובנויה על יסודות קדומים יותר, מימי הביזנטים.
שלט לשמאלה של דלת הכניסה למתחם מבשר כי המקום הוא חדר הסעודה האחרונה וביתו של מרקוס, אך בעבר התנוססה הכתובת בלונטה שמעל דלת הכניסה, שבו נראה דיוקנו של מרקוס המבשר כשהוא מוקף בשבכה שבה ארבע-עשר עלי גפן.