cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
בריאת העולם (יהדות)
פרשנות דתית
בכתבי חז"ל ישנו עיסוק מועט בנושא זה והוא מרוכז ברובו בפרק ב' של מסכת חגיגה. תורת הסוד היהודית ובראשה ספר הזוהר מתייחסים לבריאת העולם באופן נרחב, בין השאר ב"הקדמת ספר הזוהר", בדרשות הזוהר לפרשת בראשית ובמקומות רבים נוספים. נושא זה מכונה "מעשה בראשית".
לפי דברי הרמב"ם במורה נבוכים, בריאת העולם נעשתה בשני שלבים שונים: בריאת העולם יש מאין שנכתבה בפסוק "בראשית ברא אלוהים את השמים ואת הארץ", ובה ברא אלוהים "את השמים", "את" לפי ביטויי המקרא עשוי לרמז על המילה "עם", כלומר ברא את השמים וכל אשר בשמים, את הארץ וכל אשר בארץ. באותו רגע, שנבראו הגלגלים הקובעים את מידת הזמן, החלה ספירת הזמן ובכל יום מששת ימי השבוע הוציא הקדוש ברוך הוא מהכוח אל הפועל את הכוחות הטמונים בבריאה, כדוגמת אדם הזורע זרעים ומכוח הזריעה הנעשית ברגע אחד יוצאים פירות במשך זמן ארוך. בריאת העולם לפי דברי הרמב"ם הייתה יש מאין מוחלט, אך הוא מצטט את הכתוב בפרקי דרבי אליעזר בפרק ג' שהעולם נברא מיש, והוא השלג שמתחת כיסא הכבוד. על היחס בין ראשית העולם לתיאור המקראי, ראו בערך 'תורה ומדע'.
מטרת בריאת העולם זכתה למספר התייחסויות בספרות היהודית. בספר הזהר מוסבר כי טעם הבריאה הוא "שיתגלו שלימות כוחותיו", כלומר שיהיו מציאויות שירגישו נפרדות מהבורא כדי שיוכלו להכיר בגדולתו. אמנם מבואר בשער הכללים שמטרה זו היא לא עבור עצמו אלא עבור הנבראים, זה לשונו: "עלה ברצונו יתברך שמו לברוא את העולם כדי להיטיב לברואיו ויכירו גדולתו". בתורת החסידות מוסבר כי מטרת הבריאה היא "להיות לו דירה בתחתונים", כלומר שבעולם הזה ידור כביכול האלוהים. שלימות ותכלית בריאת העולם תהיה בימות המשיח, אז יעסוק העולם כולו בעבודת ה' וכל העולם לא יהווה אלא 'דירה' להשם. כך למעשה, על פי החסידות, ימות המשיח הם מטרת הבריאה.
כאשר הראי"ה קוק מתייחס לשאלה זו הוא כותב שתכלית הבריאה הוא להיות 'ההשתלמות של הבורא': "מה אנו חושבים על דבר המטרה האלהית בהמצאת ההויה. אומרים אנו, שהשלמות המוחלטת היא מחויבת המציאות, ואין בה דבר בכח, כי אם הכל בפועל, אבל יש שלמות של הוספת שלמות, שזה אי אפשר להיות באלהות, שהרי השלמות המוחלטת האין סופית אינה מניחה מקום להוספה, ולמטרה זו שהוספת שלמות גם היא לא תחסר בהויה, צריכה ההויה העולמית להתהוות, ולהיות לפי זה מתחלת מתחתית היותר שפלה, כלומר ממעמד של החסרון המוחלט, ושתלך תמיד הלוך ועלה להעלייה המוחלטת".
התייחסות בשירה העברית
מספר שירים עבריים לא מבוטל נכתבו אודות אספקטים שונים בסיפור הבריאה היהודי.
Havana
Havana (בעברית: הוואנה) הוא סינגל שהוקלט על ידי זמרת הפופ האמריקאית קמילה קביו, בשיתוף הראפר האמריקאי יאנג ת'אג.
לאחר שפצחה בקריירת סולו, הוציאה קביו את השיר "Crying in the Club", כסינגל הראשון מתוך אלבום הבכורה שלה, אולם השיר זכה לביקורות פושרות הן מהמבקרים והן מהקהל. במקביל, ב-3 באוגוסט 2017 יצאו שני סינגלים שיווקיים מהאלבום, ביניהם השיר. ההצלחה המפתיעה לה זכה השיר, גרמה לכך שהוא יצא מחדש ב-8 בספטמבר כסינגל הראשון מהאלבום החדש, בעוד הסינגל המקורי נגנז.
השיר זכה להצלחה עולמית והגיע למקום הראשון במצעד הבריטי ולמקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100.
רקע וכתיבה
את השיר כתבו קמילה קביו, בריטני האזרד, אלי טמפוסי, בריאן לי, אנדרו ואט, פארל ויליאמס, ג'פרי למאר ויליאמס, אדם פיני ולואי בל, והוא הופק על ידי פרנק דוקס.
בעטיפת הסינגל ניתן לראות את הפרופיל של קביו על גבי רקע אדום, בעוד עטיפות הרמיקס השונות נושאות צבעים אחרים.
וידאו קליפ
נכון לאוקטובר 2017, הווידאו קליפ הראשון שיצא לשיר הוא קליפ שהועלה לספוטיפיי שבארצות הברית, בלבד.
קביו העלתה ב-5 בספטמבר 2017, את השיר (ללא קליפ) לערוץ ה-Vevo שלה. הסרטון זכה להצלחה עולמית כשמונה הצפיות שלה עולה על למעלה ממיליארד צפיות.
הקליפ המלא שיצא לשיר הועלה לערוצה של קביו ב-24 באוקטובר 2017, וזכה להצלחה גם כן. הקליפ הוא מעין פארדויה על טלנובלה, ובו ניתן לראות את קמילה צופה בעצמה באופרת סבון, ולאחר מכן העלילה מתפתחת. נכון לפברואר 2020, מונה הצפיות שלו עומד על למעלה מ-866 מיליון צפיות.
מיקומי שיא
השיר זכה להצלחה עולמית ואף הצליח להיכנס לעשיריות וחמישיות פותחות רבות סביב כל רחבי העולם.
מר ורטיגו
מר ורטיגו (אנגלית: Mr. Vertigo) הוא ספר מאת פול אוסטר שיצא לאור לראשונה בשנת 1994. ספר זה מספר את סיפורו של ילד מסנט לואיס, וולט (שלאחר מכן נקרא "וולט נער-הפלא"), שנפגש עם איש מסתורי בשם "מאסטר יהודי", אשר לימד אותו לעוף – פשוטו כמשמעו. לאחר שמאסטר יהודי לימד אותו לעוף, הוא ווולט נוסעים ברחבי ארצות הברית להופעות בהן וולט מרחף באוויר ומבצע פעלולים – כגון טיפוס על סולמות וחבלים דמיוניים, הליכה על מדרגות דמיוניות, וכו'.
תקציר הספר
העלילה מתרחשת במאה ה-20 בארצות הברית, ומתארת את חייו של גיבור הספר – וולט (או בשמו המלא: וולטר קליבורן רולי) מרגע בו נפגש עם מאסטר יהודי (בגיל 9), עד לרגע שבו הוא עצמו כותב ספר זה (בגיל 77).
וולט הוא ילד עני ויתום הגר בסנט לואיס אצל דודתו ודודו, המתנהגים אליו באכזריות ומכים אותו לעיתים קרובות. מאסטר יהודי אימץ אותו כשהיה בן תשע, מקבץ נדבות ברחובות סנט לואיס, ואימן אותו 3 שנים עד שהציג אותו בפני העולם כ"וולט נער-הפלא". מאסטר יהודי מתייחס אליו כאל חסר ערך במשך זמן רב, גישה שלדעת המאסטר, היא חלק בלתי נפרד מתהליך הלימוד. המאסטר הרבה לדבר לוולט באופן משפיל, לדוגמה: "אתה לא יותר טוב מחיה", "חתיכת אפס אנושי", "אתה לא יודע כלום, כי אתה בעצמך לא-כלום".
וולט רגיל לרחוב, לשיכורים שבאים ומדברים איתו כל הזמן, ולכל המשוגעים והעבריינים המסתובבים ברחובות סנט לואיס. לכן הוא תמיד חושב שהמאסטר נגדו, ורוצה רק להזיק לו ולפגוע בו. לאחר ה"הכשרה" שלו, הוא הפך לאדם שונה לחלוטין.
וולט עובר לגור בביתו של המאסטר, יחד עם איסופוס ואמא סו. שם הוא עובר את התקופה הכי איומה ומלאה כאב בחייו. הוא עובר את 33 השלבים בדרך אל התעופה. לאחר כשנתיים, הוא מצליח לרחף לגובה של 15 ס"מ. לאחר מכן הוא עובד על טכניקות חדשות: לנסוק לגובה הרבה יותר גבוה (כ-5 מטרים), לנוע באוויר, לטפס על סולמות, חבלים ומדרגות דמיוניים וכו'. הוא ומאסטר יהודי נוסעים לסיבוב הופעות ברחבי ארצות הברית, ולאחר כחצי-שנה, התקופה הטובה ביותר בחייו של וולט, דודו סלים נכנס לחייו, ולאחר מכן העלילה משתנית מקצה לקצה. חייו של וולט הופכים למפותלים ומלאי עליות ומורדות, הכוללות ירידה אל תהום של ייאוש ועוני וחיי אושר ונהנתנות. בין היתר, הוא נכנס לעסקי המאפיה, לצבא ועוד.
השראה
מבקר הספרות מיכאל הנדלזלץ סבור שדמותו של ההולך-על-חבל פיליפ פטי, שאוסטר כתב הקדמה נלהבת לספרו האוטוביוגרפי, היוותה השראה לדמות גיבור "מר ורטיגו".
עיבודים
הספר עובד למחזה על ידי יואב שוטן-גושן ועירד רובינשטיין, שגם ביים את ההצגה בתיאטרון גשר.
בתרבות הפופולרית
עלילת הספר שימשה השראה לכתיבת השיר "מאסטר יהודי" של להקת המטאל הישראלית קין והבל 90210.
בית העלמין הממלכתי של טורקיה
בית העלמין הממלכתי של טורקיה (טורקית Devlet mezarlığı), בשכונת "חוות יער אטאטורק" (Atatürk Orman Çiftliği) במערב אנקרה, הוא בית עלמין לאומי וצבאי, ונמצאים בו קבריהם של נשיאי טורקיה (למעט מוסטפא כמאל אטאטורק ואיסמט אינני, הקבורים באנטקביר), אנשי צבא בכירים, ו-61 מגיבורי מלחמת העצמאות של טורקיה.
הקמה
בית העלמין נחנך ב-30 באוגוסט 1988 בעקבות חוק שהתקבל ב-10 בנובמבר 1981 ולאחר תחרות שארגן משרד הביטחון הטורקי ב-1982. בחנוכת בית העלמין הועברו אליו גופותיהם של הנשיאים לשעבר ג'מל גירסל וג'וודט סונאי וכן גופותיהם של גיבורי מלחמת העצמאות. לאחר מכן נקברו בו גם הנשיאים פהרי קורוטירק ובולנט אג'וויט.
בית העלמין ממוקם במרכזו של פארק הזיכרון (anıt-park) ששטחו 536 דונם ומנוהל על ידי משרד הביטחון. בפארק נמצאת "בריכת הים השחור" (Karadeniz Havuzu), שהוקמה ב-1931 בהוראתו של מוסטפא כמאל ושופצה בעת הקמת האתר. בתוך בית העלמין הצמוד לבריכה מצפון נסללה "דרך תולדות הרפובליקה" (Cumhuriyet Tarihi Yolu), ולאורכה ניצבים פסלי שיש המתארים ציוני דרך בתולדות מלחמת העצמאות של המדינה. סמוך לקברים עצמם נמצאת רחבת הטקס (tören alanı) ובה מבנה מתומן ללא קירות המסמל אוהל טורקי מסורתי (yurt) והמכונה "הסמל" (Simge). בבית העלמין נמצא גם מוזיאון קטן ובו מידע אודות ההלוויות שהתקיימו בו.
מהיר ועצבני 10
מהיר ועצבני 10 (באנגלית: Fast X) הוא סרט פעולה אמריקאי שעלה בשנת 2023, בבימויו של לואי לטריה וכתיבתם של ג'סטין לין ודן מאזאו. זהו סרט ההמשך למהיר ועצבני 9 (2021), המשמש כחלק המרכזי העשירי, והסרט האחד-עשר באורך מלא בזיכיון "מהיר ועצבני". צוות השחקנים כולל את וין דיזל, ג'ייסון סטיית'האם, מישל רודריגז, ג'ון סינה, ג'ייסון מומואה, ברי לארסון, טייריס גיבסון, לודאקריס, ג'ורדנה ברוסטר, נטלי עמנואל, סונג קאנג, סקוט איסטווד, מייקל רוקר, דניאלה מלשיור, אלן ריצ'סון, קארדי בי, הלן מירן, ריטה מורנו ושרליז ת'רון.
עם הסרט העשירי שתוכנן מאז 2014, וגמר שני חלקים מתוכנן מאז אוקטובר 2020, לין אושר לחזור לביים עם צוות השחקנים הראשי צמוד; זהו הסרט השני בזיכיון שלא מציג את דוויין ג'ונסון מאז הצגתו בסרט "מהיר ועצבני 5" (2011). השם הרשמי של הסרט נחשף כשהצילומים הראשיים החלו באפריל 2022. לין עזב כבמאי מאוחר יותר באותו החודש, כשהוא מצטט הבדלים יצירתיים, אם כי הוא המשיך לכתוב ולהפיק קרדיטים. לטרייר התקבל לעבודה כמחליפו שבוע לאחר מכן. עם תקציב הפקה מוערך של 340 מיליון דולר, זהו הסרט החמישי היקר אי פעם. הצילומים נמשכו עד אותו אוגוסט, והתרחשו בלונדון, רומא, טורינו, ליסבון ולוס אנג'לס.
הסרט יצא בארצות הברית ב-19 במאי 2023 על ידי סרטי יוניברסל, בעוד שסרט ההמשך שלו מתוכנן לצאת באפריל 2025.
עלילה
עשר שנים קודם לכן, דום ובראיין גונבים את הכספת של הרנן רייס ובכך הורגים אותו. בהווה משפחת טורטו מתכנסים בביתו של דום, וטג' מתבקש מהסוכנות לחלץ שבב ברומא. דום ולטי נשארים עם בראיין (בנו של דום ולטי "ליטל בי") בזמן ששאר הצוות נוסעים לרומא. עם זאת סייפר מגיעה לביתו של דום, ומודיעה לו שדנטה רייס (בנו של ברון הסמים "הרנן רייס") גרם לכל המאבטחים שלה לבגוד בה בכך שהוא מאיים על משפחותיהם ומשתמש בכונן שלה כדי לכוון ולהגיע אל דום כנקמה על מות אביו. סייפר נעצרת, אשר מגלה לדום ולטי שאין משימה של הסוכנות ברומא. דום ולטי הולכים להציל את הצוות.
ברומא, דום, לטי והצוות מגלים בתוך משאית שאין שבב, אך יש פצצה. הצוות רודף אחרי הפצצה כדי לנטרל אותה בזמן שנעה ברחבי העיר, ודנטה שמשתלט על הפצצה בעזרת הכונן צופה בהם, ומפליל אותם ובכך גורם למעצרה של לטי. דום דוחף את הפצצה לנהר הטיבר כדי למזער את הנזק. המרכז לסוכנות, איימס - מנהיג הסוכנות בפועל, מאמין שדום והצוות שלו אחראים, להפצצה, ומתעמת בטס אשר מאמינה כי לא דום וצוותו עשו זאת. איימס משוכנע כי עשה זאת באמת, ומגלה כי טס גנבה ממנו את המכשיר "עין האלוהים" ומבין שהיא הולכת לסייע בדום. איימס שולח צוות ללכוד את משפחתו.
רחוב לוינסקי
רחוב לוינסקי הוא רחוב מסחרי בתל אביב הקרוי על שמו של הסופר הציוני היהודי-רוסי אלחנן ליב לוינסקי. הרחוב מתחיל ברחוב אילת (חלק מדרך יפו-שכם ההיסטורית) ומסתיים בקצה דרך ההגנה שבסמוך לתחנת הרכבת תל אביב ההגנה.
מהיר ועצבני 10
עלילה
בלוס אנג'לס, צוות חמוש מגיע לקחת את ליטל בי, שהיה תחת השגחת אחותו של דום-מיה. אחיו של דום-ג'ייקוב מביס את הקבוצה ולוקח את ליטל בי למקום סודי בפורטוגל, שם הם ימתינו לדום. טס משתמשת בעין האלוהים ומודיעה לדום כי דנטה נמצא בריו דה ז'ניירו.
רחוב לוינסקי
הרחוב הוקם בשנות ה-20 במסגרת תוכנית המתאר של שכונת נווה שאנן שתכנן האדריכל יוסף טישלר. המתווה העירוני שיצר לשכונה, על בסיס כמה רעיונות חדשניים לתקופה שהושפעו מתוכניות המתאר של ריכרד קאופמן, היה דמוי מנורה בעלת תשעה קנים ורחוב לוינסקי במרכזה, מנקז אליו את כל שאר הרחובות.
וטריס
וטריס (בלטינית: Veteris או Vheteris) או ויטיריס (Vitiris) הוא אל מהמיתולוגיה הקלטית שפולחנו היה נפוץ בבריטניה בתקופת הרומית בקרב החיילים של הלגיונות הרומיים ששהו בבריטניה.
מהיר ועצבני 10
עלילה
דום מתעמת עם דנטה ומסכים למרוץ מכוניות, שבו מצטרפים אליהם חברו של דום דיואוגו ואיזבל, במהלך המירוץ, דנטה הטמין פצצות במכוניות של דיוגו ואיזבל. דום מבין שזו מלכודת של דנטה, דום לא מצליח להגיע אל מכוניתו של לדיואוגו, אך דום מצליח להציל את איזבל מהמטען, ומכוניתו של דיואוגו מתפוצצת ודנטה מנצח במרוץ.
וטריס
וטריס היה אל מקומי (בדומה לאל מוגונס) ולא זוהה עם אל מהמיתולוגיה הרומית.
רחוב לוינסקי
בסוף שנות ה-60 החלה בנייתה של התחנה המרכזית החדשה של תל אביב בחלקו המזרחי של הרחוב, והיא נפתחה רק ב-1993. תחנה זו, שהיא אחד המבנים הגדולים בישראל ותחנת האוטובוסים השנייה בגודלה בעולם, מהווה גורם רב השפעה בחלק המזרחי של הרחוב ורבים טוענים שהיא הייתה הגורם המכריע בהידרדרות חלקים נרחבים של הרחוב בעשורים האחרונים והפיכת חלק זה, יחד עם השכונה כולה, לאזור מוכה פשע וזנות.
מהיר ועצבני 10
עלילה
טס פוגשת את לטי הכלואה בסוכנות, ופוצעת אותה בסתר כדי לשלוח אותה למרכז הטיפולים של הכלא, שם לטי פוגשת את סייפר. הן מגלות שהסוכנות נמצאת בלב אנטארקטיקה ומסכימות לעבוד יחד כדי להימלט. בלונדון, שאר הצוות של דום מגלים שחשבונות הבנק שלהם רוקנו, ובכך הם משתמשים במזומן שהוסתר על ידי רומן. רמזי מובילה את הצוות לסוחר מפוקפק בשוק השחור אך הסוחר מוביל את הסוכנות ישר אליהם בשל הפרס של דנטה. הצוות פוגש את דקארד שואו ומבקשים סיוע.
רחוב לוינסקי
החל מתחילת שנת 2020 - שוק לוינסקי אשר ממוקם ברחוב זה הפך באופן רשמי למדרחוב לוינסקי, כאשר כל רחוב לוינסקי העובר בשוק פונה מנסיעה או חניה של רכבים, כך בעצם נתן גישה טובה ורחבה הרבה יותר עבור קהל האזרחים והלקוחות מדי יום בימים עמוסים.
מהיר ועצבני 10
עלילה
איימס מאתר את דום ועוצר אותו, אך נקלעים למאבק, איימס מאחד כוחות עם דום כדי להילחם בשכירי החרב של דנטה, אשר טס מגיעה לעזור, ודנטה חוטף את איזבל כבת ערובה. דנטה פוצע קשה את טס וגונב את עין האלוהים ממנה ומאתר את ליטל בי אשר נמצא בפורטוגל. דום מציל את איזבל כשדנטה בורח. איזבל מבטיחה לדום לקחת את טס אל בית החולים, בעוד שאיימס מסכים לעזור לדום. הצוות של דום נוסע אל פורטוגל.
וטריס
מרכזי פולחן ומזבחות לווטריס התגלו ברחבי בריטניה, בעיקר בנית'רבי, וכן בסמוך לחומת אדריאנוס.
מהיר ועצבני 10
עלילה
דנטה חוטף את ליטל בי ומצווה על שכירי החרב לתקוף את דום וג'ייקוב. בזמן המאבק ג'ייקוב מקריב את חייו עבור אחיו ואחיינו ומפוצץ את רכבו על רכבם של שכירי החרב. בהגיעו לסכר סמוך, דנטה מכנס אותם בין שני סמי טריילרים המופעלים על ידי מזל"ט ומתכונן למחוץ אותם, בעוד שאיימס מתגלה כסוכן כפול שעובד עבור דנטה ומפוצץ את המטוס המכיל את הצוות של דום על ידי בזוקה. דום נוסע מהקצה ומורד במדרון הסכר, נוחת בבטחה במים, אך מגלה שהסכר מכוסה בחומרי נפץ כשדנטה מניע אותם, ולפתע הסצנה נקטעת. באנטארקטיקה, לטי וסייפר בורחות מהסוכנות, ושם הן רואות צוללת עולה על פני השטח ומגיחה ג'יזל (גל גדות), מתגלה לפניהן אשר נחשבה כמתה.
רחוב לוינסקי
החלק המערבי
החלק המערבי של הרחוב מרחוב אילת בסמוך למגדל נווה צדק ועד לרחוב העלייה הוא רחוב צר וחד סטרי עם נתיב אחד לכל כיוון הנע לכיוון מזרח, והוא חלק מהרחובות של שכונת מרכז מסחרי - שכונת בעלי מלאכה שהוקמה בשנות העשרים. יש שמחשיבים את השכונה כחלק מפלורנטין. בקצהו המערבי של הרחוב בלוינסקי פינת מרכולת נבנה בניין מגורים בין כ-11 קומות החורג מסביבתו. חלקו של הרחוב מרחוב הרצל ועד לרחוב העלייה נסגר בדצמבר 2019 לתנועת כלי רכב ונשאר פתוח רק לרוכבי אופניים והולכי רגל.
מהיר ועצבני 10
עלילה
בסצנת אמצע הכתוביות, לוק הובס וסוכניו מסתערים על תיאטרון מוזנח, ובו דנטה מתקשר כדי לומר להובס שהוא היעד הבא להריגת אביו, ומצהיר בזאת כי הוא זה שלחץ "בהדק הרובה" שבכך הרג את אביו של דנטה סופית.
רחוב לוינסקי
החלק המערבי
בחלק זה של הרחוב מרחוב השוק ועד רחוב עלייה פועל שוק הידוע כ"שוק לוינסקי". השוק הוקם במקביל להקמת שכונת פלורנטין הסמוכה על ידי יהודי סלוניקי שהחלו לעלות לארץ ישראל בשלהי שנות ה-20. עם השנים הצטרפו לסוחרי השוק גם בני עדות אחרות שהעשירו את ההיצע הייחודי. בשוק ניתן למצוא, בין היתר, חנויות ייחודיות של תבלינים, קפה ותה, גבינות ומאפיות בסגנון יווני. השוק פופולרי במיוחד בקרב חובבי קולינריה ושוכנות בו גם עשרות מסעדות המתמחות בעיקר באוכל מזרח-אירופי, טורקי ופרסי. שפים רבים מרבים לערוך את קניותיהם בשוק זה המתחרה מבחינתם בשוק הכרמל בעיר. אך בשנים האחרונות נפתחו בהתאם לאוכלוסייה הצעירה שגרה מסביב לשוק גם בתי קפה ופאבים.
החלק המזרחי
חלקו המזרחי של הרחוב מרחוב העלייה ועד לתחנת רכבת ההגנה, הוא ציר תחבורה מרכזי בעל שני נתיבים לכל כיוון. רחוב זה עובר במרכזה של שכונת נווה שאנן, המאופיינת באוכלוסייה רבה של מסתננים ופליטים מאפריקה ועובדים זרים. ובהתאם לכך גם העסקים ברחוב בחלק המזרחי הם עסקים שבעיקר משרתים את אוכלוסיות אלו. בלוינסקי פינת הר הציון נמצאת גינת לוינסקי. שהיו תוכניות להריסתה לטובת בית ספר לעובדים זרים. המבנה הבולט בחלק המזרחי של הרחוב הוא התחנה המרכזית החדשה השוכנת בלוינסקי 108. רוב המבנה הוקם בשלהי שנות השישים. אך נחנך רק בקיץ 1993. בהתאם לכך. עוברים בחלקו המזרחי של הרחוב כמות רבה של קווי אוטובוס. המשמשים גם את באי התחנה המרכזית. ועובר בחלק זה של הרחוב הולכי רגל רבים יחסית ההולכים בין התחנה המרכזית לתחנת הרכבת ההגנה הסמוכה. חלקו של הרחוב הצמוד לתחנה המרכזית עובר לגשר המקשר את האוטובוסים לקומות העליונות של התחנה המרכזית. המשפיע על אופיו של הרחוב. ומביא לרעש וזיהום רב הנוצר ממאות האוטובוסים העוברים מדי יום מעל גשר זה.
עיריית תל אביב הציבה שתי לוחיות זיכרון ברחוב לוינסקי:
וטריס
על מזבח מקארוורן התגלה תגליפים של חזיר בר ונחש המסמלים כנראה את היות האל אל ציד ומלחמה או אל רפואה.
פיפוש
פִּיפּוֹש היא סדרת משחקי מחשב הומוריסטיים מסוג הרפתקאות בעלת 5 כותרים אשר פותחו בין השנים 1999–2021 על ידי חברת גיליוטין הישראלית.
ב-7 במאי 2008, לרגל יום העצמאות ה-60 של מדינת ישראל, שוחררו כל משחקי חברת גיליוטין להורדה חופשית מהאינטרנט. יוצר המשחקים רנן גלוזמן הסביר כי המהלך נועד למנוע את היעלמות המשחקים, וזאת משום שכבר לא ניתן לרכוש אותם בחנויות.
פיפוש (1999)
משחק זה משנת 1999 הוא הראשון בסדרת משחקי ההרפתקאות בהן מככבת דמותו של פיפוש. חזי פיפוש (בדיבובו של אילן גנני) הוא שחקן שאינו זוכה להכרה בארץ ומחליט לנסות את מזלו בהוליווד. פיפוש מזמין מקום על שיט תענוגות להוליווד, אך עולה על סיפון האונייה הלא נכונה. (הספינה של קרופניק.) כתוצאה מכך, הוא מוצא את עצמו בהפלגה הזויה, בה בכל יום מוצא נוסע אחר את מותו בידי רוצח מסתורי. עלילת המשחק מתחקה אחר מלאכת פיפוש בלכידת הרוצח; על השחקן לדלות מידע מדמויות המשחק התמהוניות על מנת לחשוף את זהות הרוצח.
על סיפון האונייה שלל דמויות: קפטן קרופניק - קברניט הספינה המטורף (בדיבובו של אילן פלד), הנרי סטים - מכונאי האוניה (בדיבובו של שלומי שליו), בריז'יט - המנקה של האוניה (בדיבובה של ענת מגן), פריץ פון בזזז - פסיכיאטר גרמני מטורף (בדיבובו של עמוס שוב), אפי, ה"לולו" המשוגע אשר נמצא בכלא האונייה מכיוון שהוא מסוכן לציבור. (בדיבובו של עופר גולן), פוסטמה - מגדת עתידות כושלת (בדיבובה של שיר להט), צוציק - מעריץ של פיפוש (בדיבובו של דודו זר), דוקטור מרג'ורי קול-רם העוסק במדע (בדיבובו של אייל לוי) ואחיינו ישורון (בדיבובו של יריב בילו), זוג נשוי (בדיבובם של חביב מזרחי ושיר להט) ורב שודד כושל (בדיבובו של רועי גלוזמן). במשחק משתתפים בהופעת אורח גם שי אביבי, עירית ענבי, מני פאר וגל נדיבי בתפקיד עצמם.
לאורך המשחק ניתן למצוא ברחבי הספינה משקפות, שלחיצה עליהן מובילה לצפייה בעשרות מערכונים של קצל'ה ונחצ'ה- דמויות שהן פרודיה על הדמויות מ"בזוקה ג'ו" (שהוצגו כבר ב"תככי הרייטינג" כ"דני ואבא").
למשחק מצורף דיסק אודיו שכולל מערכונים ושירים מהמשחק, ואלבום "קלפים מהחופשה". במהלך המשחק ניתן לאסוף את הקלפים המוחבאים ברחבי המפה, להדפיסם ולהדביקם באלבום. "פיפוש" תורגם לרוסית ולאנגלית.
פיפוש 2
עלילת המשחק השני בסדרה משנת 2000 הנקרא "פּיפּוֹש 2", מתחילה מהנקודה בה הסתיים המשחק הקודם: פיפוש שוחה לעבר הרפסודה של קצלה ונחצ'ה, דמויות שמקורן ב"בתככי הרייטינג" וב-"פיפוש 1"), משליך את השניים לים ותופס את מקומם על הרפסודה. לאחר 7 ימים (בעוד חזי סבור כי עברו 19 שנים) בהם נאלץ ליזון רק מתפוחים מוקרמים (כך לדבריו), מגיע פיפוש לאי המאוכלס על ידי גמדים פנאטים, כשהוא סובל מהזיות ופרנויות.
המשחק מציג דמויות חדשות, כמו גם פנים מוכרות מהמשחק הקודם. בשונה מהמשחק הקודם, התקדמות המשחק היא לפי החפצים שפיפוש אוסף במהלך המשחק, ולא לפי אירועים שמתרחשים בנקודות זמן מסוימות, בדומה למשחקי קווסט קלאסיים.
הדמויות שהופיעו במשחק הן: פטרישה (לירז ברגמן), חסייה (אילן פלד), רינתי (רנן גלוזמן), חתולי מדריך הטיולים (חביב מזרחי), גונדולין, מנהלת הקבלה (ענת מגן), טופי (עופר גולן), הבלש (אייל לוי), חזי פיפוש (או פלומבה) (עומרי אלון), יהושע, האנימטור של המשחק (אמיר טרטמן), הבלש אשל אשכול (אייל לוי), ישורון (ששרד מהמשחק הקודם והפך למלצר) והגמדים. במשחק זה מדבב את חזי עמרי אלון, ולא אילן גנני כמו במשחק הראשון.
חלום שהתגשם
"חלום שהתגשם" הוא המשחק השלישי בסדרה משנת 2001. עלילת המשחק נפתחת כאשר אדם מסתורי מזמין דמויות מהמשחקים הקודמים של "פיפוש", כמו גם דמויות חדשות, לטירה אפלה ומסתורית. סגנון המשחק שונה מהמשחקים הקודמים בסדרה. המשחק משלב בתוכו שלל משחקוני ארקייד קלאסיים, כגון: קרבות מטוסים, מבוכים ומשחקי חשיבה. עם זאת, ההומור שאפיין את המשחקים הקודמים נשמר. במשחק זה משתתף בתפקיד אורח גם משה פרסטר, במיני משחק המשך ל-"תככי הרייטינג", המוחבא בתוך המשחק.
פיפוש 3D – המהפכה
המשחק הרביעי בסדרה משנת 2003, אשר נקרא "פיפוש 3D - המהפכה", נעשה כולו בגרפיקת תלת-ממד. עלילת המשחק מתחילה כאשר פיפוש (שאילן גנני חזר לשחק את דמותו) עושה פרסומות לנקניקיות ללא הצלחה ומתפטר, ומר שיק (בדיבובו של גלעד קלטר) רוצה שיעביר אגרטל לארצות הברית. האגרטל נופל מהמטוס ומתרסק לחלקים ברחבי מדינת "פוזפוזמיג'אן", ופיפוש צריך לאסוף ולהדביק את כל חלקי האגרטל בלי ששיק יגלה שמשהו קרה. במשחק השתתפו הקומיקאים אילן פלד (כקרופניק), תומר שרון (כאחד הרעים במשחק) ויובל סמו. המשחק קיבל ביקורות שליליות על העלילה וגרפיקת התלת-ממד שנראתה אז מיושנת, ובאופן כללי הוא נחשב לפחות מוצלח מבין כל משחקי גיליוטין.
פיפוש (2021)
בשנת 2018 פרסם רנארד גלוזמן כי החלו לעבוד על משחק פיפוש חדש יחד עם אחיו רועי, וצוות חדש. במאי 2019 הוציאו הצוות את "פיפוש האודישן", משחק קצר המהווה הקדמה למשחק המלא, וביום פרסומו נפתחה בקשה באתר מימון ההמונים "הדסטארט" לגיוס תקציב למשחק המלא. תוך חודשים ספורים הפרויקט הגיע ליעד הנדרש, ולאחר מכן החל פיתוח המשחק המלא. לאחר שנתיים של פיתוח, המשחק המלא שוחרר ב-1 באפריל 2021 לחנות הדיגיטלית סטים.
סדרת הטלוויזיה "בטשת מואב"
בשנת 2001, עם צאת המשחק "חלום שהתגשם", פורסם כי סדרת טלוויזיה בשם "בטשת מואב" תעלה לאוויר בקרוב בערוץ פוקס קידס. עלילת התוכנית הייתה אמורה לעסוק ביריבותם של חזי וצחי פיפוש על צוואת דודם יהוציפר. הללו קבעו ביניהם כי הראשון שיקיף את היישוב הבדיוני "בטשת מואב", יזכה בירושת הדוד - אוסף של קונצים וקונדסים. הרעיון למוטיב התוכנית היה, כי בכל פרק יוצבו לצופים שתי אפשרויות לסיום העלילה, ועליהם יהיה לבחור בין השתיים באופן אינטראקטיבי. פוקס קידס דחו את התוכנית בטענה שהיא לא מתאימה לילדים.
ב-2003 עלתה התוכנית לשידור בערוץ ביפ בפורמט שונה אך עם שם זהה. העלילה מתחילה כאשר חזי מוכר קרקע שקיבל בירושה לשני אנשים שונים, ובמהלך הסדרה דואג חזי שלא ידעו הקונים אחד על קיומו של השני.
הסדרה היא בת עשרה פרקים באורך של כחמש דקות לפרק, והיא אף יצאה על גבי קלטת וידאו.
משרת אמון
משרת אמון היא תפקיד שדורש מידה מיוחדת של אמון אישי בין המעסיק לבין העובד. תפקידים המוגדרים כמשרת אמון הם לרוב תפקידים בכירים בעלי שכר גבוה ותנאים מיוחדים, תפקידים שכוללים ניהול, קבלת החלטות וחשיפה למידע רגיש. מושג זה נפוץ גם בפוליטיקה, בו חלק מהמינויים כמו מנכ"לי משרדים, ראשי לשכה, מזכירים ונהגים הם תפקידים שבנויים על אמון אישי והיכרות בין השר לבין הפקיד.
משרת אמון בשוק הפרטי
בחברות רבות יש תפקידים בכירים שונים, כגון מנהלים, חברי דירקטוריון, יועצים וחשבים שדורשים לא רק יכולות וותק גבוה יותר משאר העובדים, אלא דורשים גם מידה מסוימת של אמון בינם לבין מי שמעסיק אותם. החוק בישראל אינו מגדיר באופן מפורש מה היא משרת אמון, ואין התייחסות בחוק כלל לאופן המינוי והפיטורין של משרות כאלו. המקום היחיד בו מופיעה ההגדרה למשרת אמון היא בחוק שעות עבודה ומנוחה שפוטר את המעסיק מהחוק לגבי משרת אמון: "חוק זה אינו חל על העסקתם של עובדים בתפקידי הנהלה או בתפקידים שדורשים מידה מסוימת של אמון אישי". לכן, בית המשפט נדרש פעמים רבות מאוד לקבוע האם משרה נחשבת משרת אמון – שכן היא פוטרת את המעסיק מתשלום שעות נוספות לעובד. נוסף על כך, למרות חוסר ההגדרה בחוק, גם במקרים נוספים כגון פיטורים, מעסיקים מתייחסים אל משרות כאל משרות אמון ובית המשפט נדרש להתייחס לכך.
בשירות המדינה
אחת המחלוקות בשיטות הממשל היא המעורבות של הדרג הפוליטי בפקידות. קיימות שתי גישות מרכזיות למעורבות הדרג הפוליטי, כאשר רוב המדינות נמצאות בין שתי הגישות הללו. הראשונה היא הגישה הבריטית – בה הפקידים ממונים באופן מקצועי כמעט לחלוטין, ואינם מתחלפים עם החלפת השלטון. העיקרון שעומד מאחורי השיטה הזו הוא שאנשים מקצועיים בתחומם יקדמו החלטות מקצועיות וימנעו שחיתות שלטונית. הגישה השנייה היא הגישה האמריקאית – בה רוב המינויים הם מינויים פוליטיים של הנשיא אם כי חלקם דורש אישור של הסנאט. היתרון בגישה זו היא שהממשל – הנבחר על ידי העם – יכול לקדם את האג'נדה שלו ולא את האג'נדה של פקידים שלא נבחרו על ידי העם.
בישראל, רובם המוחלט של המינויים נעשים בעזרת מכרז שוויוני, ולא על פי החלטות של הדרג הפוליטי. חלק גדול נוסף של המינויים שנקבע על ידי הממשלה נעשה על ידי ועדת איתור, בה לשר הממונה אין אמירה מפורשת, אך יש לו נציגים בוועדה. בין תפקידים אלו נמצאים לדוגמה מנכ"לי חברות ממשלתיות, הממונה על התחרות ועוד. רק מינויים בודדים שנקבעים על ידי הממשלה נבחרים באופן אישי על ידי השר הממונה או הממשלה, והמינוי נבדק למפרע על ידי וועדת מינויים. רובם המוחלט של המינויים הללו הם משרות אמון בין השר לבין מי שהוא מינה.
המחלוקות כיום
גם בימים אלו, קיימת מחלוקת לגבי פוליטיזציה של משרות שונות. לדוגמה, חברי הכנסת יריב לוין ואיילת שקד העלו הצעת חוק המכונה בפי מתנגדיו "חוק הג'ובים", על מנת לאפשר מינוי משנה למנכ"ל משרד ממשלה בתור משרת אמון. תומכי החוק טוענים שהחוק יאפשר לשר לממש את תפיסת עולמו ביעילות יותר, ואילו המתנגדים טוענים שהדבר יוביל לקבלת החלטות פוליטיות ולא מקצועיות בניהול המדינה (בנוסף לטענות תקציביות). כיום ההצעה מוקפאת לאור המשבר הפוליטי.
הצעת חוק נוספת שעומדת במחלוקת נקראת "חוק היועמ"שים". נכון להיום, מינוי יועמ"ש למשרד ממשלתי נעשה באמצעות מכרז. על פי הצעות חוק שונות, המינוי ייעשה או על ידי וועדת איתור או כמשרת אמון. המצדדים בהצעה טוענים שהחוק יאפשר לשר לקדם את תפיסת עולמו מבלי שהיועץ המשפטי ימנע את מהלכיו משיקולים שאינם משפטיים טהורים, ואילו המתנגדים טוענים שיועץ משפטי שנבחר בצורה פוליטית ולא בצורה מקצועית יקבל החלטות פוליטיות ולא משפטיות טהורות. גם הצעת חוק זו נמצאת בהקפאה.
משרות אמון בשירות המדינה בחוק
את משרות האמון בשירות המדינה קובע תקנון שירות המדינה, סעיפים 02.5-02.6 ומחולקים לשלושה תחומים:
- משרות אמון של מטה ראש הממשלה.
- משרות אמון של שרים וסגני שרים.
- משרות אמון בלשכת מנכ"ל (שאף הוא מינוי אישי של השר הממונה).
תקנון שרות המדינה קובע במפורש אלו תפקידים ניתן למנות בתור "משרת אמון" ואף מגביל את כמות התפקידים הללו. בין התפקידים ניתן למצוא מנהל לשכה, עוזרים, יועצים, מזכיר, נהג ובמקרה של מטה ראש הממשלה גם אנשי תחזוקה ומטבח. על ממנה המשרה להגדיר את תנאי הסף של התפקיד, הכוללים השכלה וניסיון, ואת תיאור התפקיד לפני תחילת עבודת הפקיד.
השר יכול להגדיר ששניים מעוזריו הם עוזרים פוליטיים, אך שאר משרות האמון הן ככל עובד מדינה לעניין הסייגים והמגבלות על פעילות מפלגתית, וחל עליהם איסור של גיוס תומכים או מצביעים או להיות חבר בגוף שכזה. עם זאת כאשר מדובר בפעולה מנהלית המסייעת לממונה כגון נהג המסיע את השר לפעילות מפלגתית, הדפסת נאום או תיאום פגישה פוליטית – פעולות אלו מותרות.
נוסף על כך, החוק קובע את אופן סיום התפקיד של הפקיד ומגבלות שחלות עליו לאחר מכן. אם העובד סיים את תפקידו מסיבה שאינה סיום תפקידו של הממונה עליו (כגון פיטורים או התפטרות), חל עליו איסור להתמודד על משרה אחרת באותו משרד במשך שנה (ולמעשה גם בזמן שהוא בתפקיד). במידה והממונה עליו סיים את תפקידו, כגון התפטרות השר הממונה, בחירות או החלפת ממשל, גם הפקיד במשרת האמון יסיים את תפקידו ויחזיר כל ציוד ממשלתי שקיבל במהלך התפקיד, אלא אם השר החדש החליט להשאירו בתפקיד.
תנאים סוציאליים
גם בשירות המדינה בדומה לשוק הפרטי, משרת אמון פטורה מחוק שעות עבודה ומנוחה. בדומה לשוק הפרטי, גם בשירות המדינה עניין הפיטורים לא מקבל התייחסות ברורה לחלוטין – האם ניתן לפטר עובד במשרת אמון לא משום כושר עבודתו אלא בגלל רצונו של הממונה עליו. בית המשפט נדרש לשאלה זו כמה פעמים, לדוגמה בפסק דין בנוגע ליעקב בוכריס שפוטר מתפקידו כמנכ"ל שירות התעסוקה, בעקבות סירובו לשתף פעולה עם מעשים פליליים מצד שר הכלכלה והרווחה בניזרי . בית המשפט פסק לטובתו של בוכריס. עם זאת, בעניין פיטורים בעקבות התחלפות הממונה, החוק יותר ברור, וכפי שנכתב – עובד במשרת אמון מסיים את תפקידו עם התחלפות הממונה. על אף ההתייחסות הזו, בית המשפט נדרש לשאלה האם ניתן במקרה זה לפטר עובדת בהריון או בחופשת לידה, כפי שאוסר חוק עבודת נשים . בבג"ץ שירי להב נגד מדינת ישראל פסק בית הדין הארצי שעל אף היותה של המשרה משרת אמון, המדינה לא יכולה לפטר את העובדת בלי שניתנה לה הזדמנות מספקת להשתלב בעבודה, ועל כן פסק פיצויים לשירי להב.
התערבות בממשל ומחלוקות שר-פקיד
פקיד במשרת אמון, אמור לממש את רצון הממונה עליו, וכפי שמתאר זאת החוק "נושאי משרות האמון יפעלו כזרועו הארוכה של הנבחר במילוי תפקידו". על כן, פקיד במשרת אמון רשאי להשתתף בדיונים מקצועיים שבהם משתתף הנבחר, אך חל עליהם איסור לקיים דיונים עם דרג מקצועי במשרדים אחרים, להתערב בעבודת הגורמים המקצועיים במשרד ולתת הוראות והנחיות לדרג המקצועי.
עם זאת, כפי שנאמר לעיל, פעמים רבות נוצרות מחלוקות בין הממונה לבין פקידים שונים. המחלוקת נעוצה במחלוקת העקרונית, שבה מצד אחד על השר לקדם את תפיסת עולמו משום שהוא מממש את רצון העם, אך מצד שני הפקידים הם אלו שנחשבים מבינים בתחומם, והדעות שלהם מקצועיות יותר ופחות פוליטיות. הבעיה מתרחבת כאשר דנים במשרת אמון, שבה מצד אחד הפקיד הוא מקצועי בתחומו (כפי שגם דורשת וועדת המינויים למפרע) ויש לו דעה מקצועית בעניינים שעל סדר היום, אך מצד שני הוא מינוי אישי ו"זרועו הארוכה" של הממונה עליו. לכן מחלוקות בין הממונה לבין פקיד במשרת אמון יוצרות חיכוכים רבים.
אחת הדוגמאות לכך היא המחלוקת בין צמרת משרד האוצר לבין שר האוצר ישראל כ"ץ במשבר הכלכלי בעקבות הקורונה בשנת 2020. מחלוקות חריפות בין מנכ"לית משרד האוצר קרן טרנר אייל, ראש אגף התקציבים שאול מרידור, והחשב הכללי רוני חזקיהו, לבין ישראל כ"ץ על אופן ההתנהלות שלו במשבר הכלכלי, גרמו להם להתפטר בזה אחר זה ממשרת האמון שבה הם החזיקו.
יבגני קוזנצוב
יבגני יבגנייביץ' קוזנצוב (19 במאי 1992, צ'ליאבינסק, רוסיה) הוא שחקן הוקי רוסי, המשחק בעמדת החלוץ המרכזי במועדון ההוקי "וושינגטון קפיטלס". פעמיים זכה באליפות העולם (2012, 2014) ובאליפות העולם לנוער (2011). חתן פרס אמן הספורט של רוסיה (21 במאי 2012).
וושינגטון קפיטלס
בדראפט ה-NHL בשנת 2010 נבחר בסיבוב הראשון תחת מספר 26 ואת זכויות השחקן שלו בחרה "וושינגטון קפיטלס".
אחרי ש"טרקטור" סיימה עונת 2013/2014 ולא העפילה לפלייאוף, ב-7 במרץ 2014 יבגני קוזנצוב סיים את החוזה עם המועדון מצ'ליאבינסק ולמחרת כבר הפך לשחקן ב"וושינגטון קפיטלס", כשהוא חותם על חוזה דו-שנתי. קוזנצוב בחר את מספר 92 שאיתו שיחק גם ב"טרקטור".
ב-6 ביולי 2015 האריך את החוזה שלו עם ה"קפיטלס" בשנתיים, עבור סכום כולל של 6 מיליון דולר. ב-23 באוקטובר 2015 במשחק נגד "אדמונטון אוילרס" קלע 5 (3+2) נקודות ובפעם הראשונה בקריירה שלו ב-NHL הבקיע שלושער. ב-28 בינואר 2016 הוכרז על ההשתתפותו של קוזנצוב במשחק האולסטאר של ה-NHL בעונת 2016. את העונה הרגילה בעונת 2015/2016 הופיע בכל 82 המשחקים, הבקיע 77 (20+57) נקודות והפך למלך השערים של קבוצתו במהלך העונה.
ב-2 ביולי 2017 האריך שוב את חוזהו בוושינגטון, הפעם לשמונה שנים, תמורת $62.4 מיליון דולר. בעונת 2017/2018 היה לרוסי השלישי בתולדות NHL שזכה בתואר מלך השערים של הפלייאוף, כשהוא זוכה עם אובצ'קין בגביע סטנלי.
קריירה בנבחרת
הפעם הראשונה ששיחק בשורות נבחרת הנוער של רוסיה הייתה באליפות העולם לנוער בשנת 2010, שבה הנבחרת סיימה במקום השישי. הוכתר לשחקן המשחק במהלך משחק שלב הבתים נגד הנבחרת הלאומית של אוסטריה. הוא השתתף גם באליפות העולם ב-2009 שבה הנבחרת סיימה במקום בשני.
ב-2011 שיחק באליפות העולם לנוער שנערכה בבאפלו (ארצות הברית) וזכה עם הנבחרת באליפות העולם. הוא הבקיע את שער הניצחון בהארכה במשחק רבע הגמר נגד פינלנד. בסך הכל הוא הבקיע 4 שערים והעניק 7 אסיסטים. אלה התווספו לשלוש מסירות שנעשו בגמר נגד נבחרת קנדה, כאשר הנבחרת הרוסית, בפיגור של 0:3 אחרי שני רבעים, הצליחה ברבע השלישי לחטוף את הניצחון בתוצאה 5:3. קוזנצוב הוכנס לנבחרת הסמלית של הטורניר, בעקבות מאזן של 7 הופעות, 11 נקודות וחלק את המקום השני והשלישי בין כובשי הטורניר, עם חברו לנבחרת, ולדימיר טראסנקו.
באליפות העולם לנוער ב-2012 זכתה הנבחרת במדליית כסף, כאשר קוזנצוב כיהן כקפטן. במשחק נגד לטביה הבקיע 9 (3+6) נקודות, רק נקודה 1 פחות מהשיא העולמי. במשחק נגד קנדה בחצי הגמר הבקיע 3 שערים והעניק אסיסט אחד. בטורניר כולו צבר 13 (6+7) נקודות וקיבל את תואר החלוץ הטוב ביותר והשחקן המצטיין של האליפות.
באליפות העולם 2012 הופיע לראשונה בהרכב הנבחרת הבוגרת. הוא שיחק עשרה משחקים, הבקיע 6 (2+4) נקודות וזכה עם הנבחרת באליפות העולם. קוזנצוב הפך לשחקן הנבחרת הלאומית הראשון שאינו יליד ברית המועצות וזכה באליפות העולם. באליפות העולם 2014 זכה שוב עם הנבחרת הלאומית באליפות העולם, כשהופיע בעשרה משחקים והבקיע 2 (1+1) נקודות.
באוגוסט 2019 הודיעה IIHF על השעייתו למשך ארבע שנים מהשתתפות בטורנירים שהיא מארגנת (שכולל גם את אליפות העולם), בשל מציאת קוקאין בדמו, במבחנות שנלקחו ממנו ערב אליפות העולם שנערכה במאי 2019.
חייו האישיים
ב-3 ביוני 2011 נישא לאנסטסיה זינובייבה. החתונה התקיימה בהיכל "טרקטור". אחיה של אנסטסיה — איליה זינובייב, הוא גם שחקן הוקי. ב-25 במאי 2015 יבגני הפך לאב, כשלזוג נולדה בת, יסניה.
נווה רבין
נווה רבין היא אחת משתי השכונות המודרניות באור יהודה (חלק מבקעת אונו). השכונה נבנתה כשבמרכזה "פארק רבין", וסביבו שני מעגלי בניינים השוכנים ברחובות "צפריר" ו"ניצן". במעגל הפנימי נמצאים כיום 8 בניינים ושלושה בניינים במעגל חיצוני. במעגל החיצוני שכונת בתים פרטיים, בניינים משותפים נוספים ושכונת "אוריון". בשכונה נמצאים מוסדות חינוך הכוללים גנים (צבר וברוש) ובית הספר היסודי על שם אהוד מנור.
השכונה תוכננה על ידי האדריכל גרשון צפור.
ב־2013 נבנה פרויקט "אוריון" הכולל 6 בניינים פנימיים ועוד 5 בניינים מדורגים. בהמשך נבנה מרכז קניות MINI בחזית הפארק. כיום נבנה פרויקט "אוריון 2" הכולל 3 בניינים לצדי מתחם הקניות MINI.
מיקום
השכונה שוכנת בסמוך לכביש 412 מדרום, נווה מונוסון ממזרח, וכביש 461 מצפון.
היסטוריה
השכונה הוקמה החל משנות ה-90 לאחר הפשרת קרקעות חקלאיות ומכירתן בצורת מדורגת בעסקאות "קומבינציה" מול הקבלנים.
בשלב א' נבנו 4 בניינים ראשונים ברחוב צפריר אשר יועדו לאוכלוסיית אור יהודה לשיכון זוגות צעירים. בשלב ב' נבנו זוג הבניינים ניצן 4 וניצן 6 על ידי חברת "בוני התיכון" וכן זוג הבניינים ניצן 12 וניצן 14 – אלו שווקו תחת השם "נווה הוד" כתת-שכונה בנווה רבין. כל אלה נושקים לפארק המרכזי במעגל הפנימי של המבנים בשכונה. במקביל החלה בנייה של מספר בניינים במעגל החיצוני של השכונה, בסמוך לנווה מונוסון.
בשנת תשס"ז הוקם בית הספר היסודי אהוד מנור, ובסמוך לו גני ילדים, בית הכנסת השכונתי ומגרש ספורט. במהלך שנת 2010 נסללה יציאה ישירה אל כביש 412 לכיוון יהוד וראשון לציון.
טוגו במשחקים האולימפיים
טוגו השתתפה לראשונה במשחקים האולימפיים באולימפיאדת מינכן (1972). היא נעדרה מאולימפיאדת מונטריאול (1976), לאחר שהצטרפה לחרם שהובילו מדינות אפריקה על המשחקים בשל סירובו של הוועד האולימפי הבינלאומי להשעות את ניו זילנד, שנבחרת הרוגבי הפרה את הסנקציות שהוטלו על דרום אפריקה וקיימה משחק מול נבחרתה. ב-1980 שוב נעדרה מהמשחקים, לאחר שהצטרפה לחרם שהובילה ארצות הברית על אולימפיאדת מוסקבה, במחאה על הפלישה הסובייטית לאפגניסטן. מאז אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984), משתתפת טוגו במשחקים ברציפות. במשחקי החורף השתתפה טוגו לראשונה באולימפיאדת סוצ'י (2014), אליה שלחה שתי נציגות.
הטוגולזי היחיד שזכה במדליה אולימפית הוא חותר הקיאק בנז'מן בוקפטי, שזכה במדליית הארד במקצה הסלאלום באולימפיאדת בייג'ינג (2008). בוקפטי, יליד צרפת, ייצג את טוגו בהיותו בעל אזרחות טוגולזית, אף שביקר בה רק פעם אחת קודם לכן, בילדותו. באולימפיאדת לונדון (2012) סיים בוקפטי במקום העשירי.
לפי אולימפיאדה
באולימפיאדות הקיץ:
505 (שיר)
505 הוא שיר של להקת הרוק הבריטית ארקטיק מאנקיז, החותם את האלבום Favourite Worst Nightmare. השיר נכתב על ידי אלכס טרנר, סולן הלהקה - שגם כותב רוב שיריה. לשיר אין משמעות מוסכמת אחת, אבל זו שמובאת להלן היא המקובלת ביותר.
דובר השיר הולך לבית של בת הזוג שלו ונפרד ממנה. השיר מתחיל במשפט 'אני חוזר ל-505', כשהכוונה היא למספר החדר או הדירה שבה נמצאת בת זוגו. הכוונה בשורה השנייה - 'אם זה שבע שעות טיסה או ארבעים וחמש דקות נסיעה' היא שמשך הנסיעה אליה הוא 45 דקות, אבל הפעם - כשהוא בא להיפרד - זה נדמה לו כמו שבע שעות טיסה. ניכר שהדובר עדיין אוהב אותה ('אני כנראה עדיין מעריץ אותך, עם ידייך על צווארי'), ובהתאם - מתקשה מאוד להיפרד. בשורות 'סכין קוטעת את המחשבה שאני חייב להיכשל' (להיכשל ב'ביצוע' הפרידה) ו'אני מתפורר לגמרי כשאת בוכה' (אם ייפרד ממנה, היא תבכה, והוא לא בטוח שביכולתו לעמוד בכך) משתקף חששו שמא לא יצליח להיפרד ממנה.
נכון לאפריל 2020 זכה הווידאו קליפ של השיר ל-65 מיליון צפיות באתר YouTube.
כריסטופר קאודוול
כריסטופר קאודוול (באנגלית: Christopher Caudwell; 1907 - 12 בפברואר 1937), הוא כינויו של כריסטופר סנג'ין ספריג, פילוסוף ומרקסיסט אנגלי.
חייו
קאודוול נולד בלונדון למשפחה דלת אמצעים, והחל לעבוד לפרנסתו בגיל 15 כעיתונאי. במסגרת עבודתו השלים את השכלתו בכוחות עצמו, בקריאה מרובה בתחומים רבים ושונים כספרות, סוציולוגיה, פילוסופיה ופיזיקה. הוא הצליח להתפרנס מכתיבתו, ואף צבר מוניטין כסופר מתח לרוב תחת שמות בדויים.
ב-1934 גילה את המרקסיזם, והדבר הביא לפריחה אינטלקטואלית, ולשטף של כתיבה בנושאים שונים. תוך חודשים ספורים כתב את ספרו הראשון "אשליה ומציאות", וניסה לפרסמו בשם הבדוי "כריסטופר קאודוול" שהיה שם משפחתה של אמו, וזאת, לדבריו, על מנת שלא לפגום במוניטין שיצאו לו כסופר מתח. עד מותו לא הצליח לפרסם את כתביו הפילוסופיים, ואלו נערכו ויצאו לאור רק לאחר מותו. בשנים ספורות הצליח ליצור ולכתוב בכמות שמעטים מצליחים לכתוב כל חייהם.
בכתביו ניסה קאודוול ליצור חיבור בין צורות המחשבה הבסיסיות ובין המציאות הכלכלית המכתיבה אותן לטענתו. כך למשל, בספרו "המשבר בפיזיקה" הראה כיצד, לדעתו, התאוריות הפיזיקליות החדשניות משקפות את המציאות הכלכלית של התקופה והמקום בהן נוצרו.
קאודוול היה חלק מקבוצת פילוסופים מרקסיסטים בריטים, בשנות השלושים והארבעים של המאה העשרים, עליה נמנו אף דמויות כפילוסופים מוריס קורנפורת וג'ון לואיס וכן הגנטיקאי ג'ון הלדיין.
The Time of Our Lives
The Time of Our Lives (בעברית: הזמן של חיינו) הוא המיני-אלבום הראשון של הזמרת האמריקאית מיילי סיירוס. האלבום יצא לאור ב-28 באוגוסט 2009 על ידי חברת התקליטים הוליווד רקורדס.
במצעדים הגיע האלבום למקום השני במצעד הבילבורד 200 ולעשרת המובילים בספרד, ניו זילנד, יפן, אירלנד, יוון, גרמניה, קנדה ואוסטריה. במכירות נחל הצלחה גדולה וקיבל תואר פלטינה באירלנד וארצות הברית לאחר שמכר יותר מ-1,000,000 עותקים. באוסטריה, בריטניה, הונגריה, גרמניה ואוסטרליה הגיע לתואר אלבום זהב. קרוב ל-2 מיליון עותקים של האלבום נמכרו ברחבי העולם.
סינגלים
"" - יצא כסינגל הראשון ממיני האלבום ב-11 באוגוסט 2009. השיר זכה להצלחה רבה ברחבי העולם, מכר כ-7 מיליון עותקים בארצות הברית והגיע למקום הראשון במצעד שירי הפופ של ארצות הברית ולמקום השני במצעד הבילבורד הוט 100.
"When I Look at You" - יצא כסינגל השני ממיני האלבום ב-26 במרץ 2010. גם הוא זכה להצלחה והגיע למקום ה-16 במצעד הבילבורד הוט 100 ומכר כ-2 מיליון עותקים בארצות הברית והוכרז כמעמד פלטינה כפולה בארצות הברית. השיר יצא כדי לקדם את הסרט "השיר האחרון", בו סיירוס מככבת. סיירוס אמרה ששיר זה מתאים מאוד לרעיון של הסרט ולכן הוא נבחר לקדם אותו. לדברי סיירוס, כשהיא שרה את השיר, היא חושבת על משפחה ואהבה, ואמרה: "זה בדיוק הרעיון של הסרט כולו".
אילהאם טוהטי
אילהאם טוהטי (באויגורית: ئىلھام توختى; בסינית: 伊力哈木·土赫提; פין-יין: Yīlìhāmù Tǔhètí; נולד ב-25 באוקטובר 1969) הוא כלכלן אויגורי ומייסד האתר "Uyghur Online", המרצה מאסר עולם בסין על רקע האשמה בבדלנות.
ביוגרפיה
טוהטי נולד ב, שינג'יאנג. הוא למד הוראה וכלכלה ועבד כמרצה ב, אוניברסיטה המיועדת לבני המיעוטים בסין.
בכירים בממשלה הסינית האשימו אותו שהרצאותיו מעודדות הפיכה של המשטר, תנועות בדלניות ואלימות. הם טענו כי ציין בהרצאותיו פעמים תכופות כי "אני איני חושב שמחאות אלימות הן פעולות טרור", ולאחר מקרה אלימות בין אויגרים למשטרה אשר הוביל למות 21 אנשים, ביניהם 15 שוטרים, אמר ש"השתמשו באלימות כנגד אלימות, אני רואה בהם כגיבורים".
ב-2006 טוהטי הקים את האתר "Uyghur Online" שפרסם מאמרים בסינית ובאויגרית על נושאים חברתיים. ב-2008, הממשלה הסינית השביתה את האתר בטענה שיש לו קשרים עם אויגרים קיצוניים החיים בגלות.
ב-8 ביולי 2009, כ-3 ימים לאחר מחאות ה-5 ביולי באורומצ'י,, דווח כי עקבותיו של טוהטי נעלמו לאחר שזומן על ידי בכירים מביתו שבבייג'ינג. טוהטי שוחרר ב-23 באוגוסט לאחר לחץ שהופעל מצד ממשלתו של ברק אובמה, אך ציין כי הוזהר על ידי השלטונות הסיניים לא לבקר את האופן שבו הם מטפלים במחאות, ונמנע ממנו וממשפחתו לעזוב את בייג'ינג.
השלטונות הסיניים עצרו שוב את טוהטי ב-2014 ושלחו אותו למחנה ריכוז במחוז שינג'יאנג. בתום משפט שנמשך יומיים, ושנערך בספטמבר 2014, השלטונות הסיניים מצאו את טוהטי אשם ב"בדלנות", והוא נשלח למאסר עולם. חפציו האישיים נלקחו ממנו.
דלק (בעל חיים)
דָּלָק (שם מדעי: Martes) הוא סוג של טורף לילי קטן ממשפחת הסמוריים ומתת-משפחת הסמורים.
מאפיינים
הדלק נפוץ בשטחי החורש והיער של צפון אמריקה, אירופה ומרכז אסיה ונחשב למטפס עצים וסלעים מצוין. הדלק גדול מהסמור ומבנה גופו מוצק יותר. הפרווה עבה והזנב עבות. למרבית המינים פרווה חומה בחלק גוף עליון ובהירה יותר בחלק התחתון. הדלקים ניצודים על ידי האדם בשל פרוותם היפה. בדומה לשאר חברי המשפחה, מפריש הדלק בשעת סכנה חומר בעל ריח חריף המבריח את אויביו. אותו חומר משמש לו גם לסימון טריטוריה. תזונת הדלק מגוונת ביותר וכוללת זוחלים, מכרסמים, עופות, פירות, ביצים ודורבנים.
בישראל מצוי מין אחד בסוג זה - דלק הסלעים, והוא בין הטורפים הקטנים בארץ.
מיון
מיני הסוג:
לוהנגרין
הנוסח הקדום מופיע לראשונה בבית האחרון של הפואמה "פרציפל" (Parzival) מאת וולפרם פון אשנבך. בין השנים 1283–1290 הרחיב משורר אנונימי, שנמנה עם תלמידיו של פון אשנבך, את הסיפור לאפוס בן 8,000 שורות בקירוב. קורותיו של לוהנגרין מסופרים מפיו של פון אשנבך, בעת תחרות המשוררים שנערכה בטירת וארטבורג.
לוהנגרין, בנו של פארסיפל, מאבירי הגביע הקדוש, חש בסירה רתומה לברבור לעזרתה של אלזה, הדוכסית מברבנט, על מנת לגונן עליה מפני אויביה. הוא נושא אותה לאשה, בתנאי שלא תשאל לשמו ולמוצאו. כשהיא מפרה את בקשתו הוא משיב אמנם על שאלתה, אך נעלם כלעומת שבא, בסירתו הרתומה לברבור. באפוס זה מסופרים גם מלחמותיו של לוהנגרין, לצידו של המלך הגרמני היינריך כנגד הכופרים.
ריכרד וגנר הלחין בין השנים 1846–1848 את האופרה "לוהנגרין".
למה זה מגיע לי
למה זה מגיע לי (בצרפתית: ?Qu'est-ce qu'on a fait au Bon Dieu. תרגום: מה עשינו בשם אלוהים?) הוא סרט צרפתי משנת 2014, אשר זכה בפרס לומייר על התסריט. לסרט יצא סרט המשך בשנת 2019 (בעברית שמו הוא למה זה מגיע לי 2, ובצרפתית: ?Qu'est-ce qu'on a encore fait au Bon Dieu. תרגום: מה שוב עשינו בשם אלוהים?).
עלילת הסרט
קלוד ורניי, נוטריון הדוגל בגוליזם ואשתו מארי הם זוג שמרנים קתולים הגרים בשינון, והורים לארבע בנות. כל אחת משלוש בנותיהם הגדולות נישאו לגברים מרקע אתני ודתי שונה: איזבל נישאה לעורך דין מוסלמי ממוצא אלג'יראי, אודיל נישאה ליזם יהודי ממוצא צפון אפריקאי וסגולן נישאה לבנקאי ממוצא סיני.
בני הזוג מתיימרים לקבל את חתניהם אך מתקשים להסתיר את אי הנוחות בקבלת אנשים מתרבויות שונות אלו למשפחתם, הם שמים את מירב ציפיותיהם בבתם הקטנה לור, שתביא לביתם בחור העונה לרצונותיהם ובא מרקע מתאים, אך מכאן העניינים מסתבכים כשמתגלה שבן זוגה, איתו היא עומדת להתחתן, הוא אפריקאי מחוף השנהב.
ביקורות
עם זאת, הביקורות בעולם דובר האנגלית היו פחות חיוביות; הסרט זכה לביקורות מעורבות בבריטניה ובארצות הברית. ה"נשיונל פוסט" כתב כי:"ההומור של הסרט נכשל, כי לפעמים הוא חורג מגבולות הטעם הטוב עם הערות גזעניות ממשיות. שנית (והרבה יותר חשוב בקומדיה) הוא לרוב לא מצחיק בכלל". מגזין וראייטי כתב כי הסרט זכה לביקורת על כך שהוא "מנציח סטריאוטיפים גזעניים והזין את שנאת הזרים של צרפת".
בגלל התוכן השנוי במחלוקת של הסרט, היה לו תפוצה עולמית מועטה. ה"טלגרף" הבריטי דיווח כי צופי הקולנוע הבריטים והאמריקאים לא יזכו לראות את הקומדיה הצרפתית הפופולרית, מכיוון שהיא נדחתה על ידי מפיצי סרטים, המחשיבים אותה כשגויה מבחינה פוליטית ואולי גזענית.
קישורים חיצוניים
ביקורות
אדמי (מכונית)
אדמי (באיטלקית Adami (car)) היא מכונית מתוצרת יצרנית הרכב האיטלקית Adami & C. שיוצרה בין השנים 1901–1906.
יוצר מודל אחיד שהורכב עליו מנוע 16 כ"ס.
בעל החברה היה המהנדס ונהג מרוצי האופנועים האיטלקי "Guido Adami."
מוטי הייבלום
מוטי (מרדכי) הייבלום (נולד ב-25 במאי 1947) הוא פרופסור מן המניין, מייסד ומנהל של מרכז בראון למחקר תת-מיקרוני במכון ויצמן למדע, זוכה פרס רוטשילד לפיזיקה לשנת 2008 וחבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים החל מ-2008.
ביוגרפיה
מוטי הייבלום נולד וגדל בחולון. הוא דור שני לשואה, כל בני משפחת אימו ומרבית בני משפחת אביו נספו בשואה. שירת בצה"ל בשנים 1967–1971 בחיל הקשר ושימש כמדריך בבית הספר הטכני של חיל האוויר. בשנת 1973 סיים תואר ראשון בהנדסת חשמל בפקולטה להנדסת חשמל בטכניון, וב-1974 סיים תואר שני בהנדסת חשמל באוניברסיטת קרנגי מלון שבפיטסבורג. ב-1978 קיבל דוקטורט בהנדסת חשמל מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי על עבודה בנושא "גלאי תת-אדום ממוזערים", שנערכה בהדרכתו של פרופסור ג'ון וינרי. בסיום הדוקטורט עבר למעבדות המחקר של IBM ביורקטאון הייטס במדינת ניו יורק, שם עבד כחוקר במשך 12 שנה. בשנים 1978–1986 עבד כחוקר במחלקה לחקר מוליכים למחצה, ובשנים 1986–1990 עמד בראש קבוצת מחקר של רכיבים ממוזערים.
ב-1990 שב הייבלום לישראל והקים (בתמיכת פרופסור יוסף אמרי) את המכון התת-מיקרוני במכון ויצמן למחקר התקני מוליכים למחצה ממוזערים, בהשקעה של כ-16 מיליון דולר, ומאז ועד היום הוא עומד בראשו. באותה שנה התמנה לפרופסור מן המניין במכון. הקים את המחלקה לפיזיקה של חומר מעובה במכון ויצמן והיה מנהלה הראשון בשנים 1993–1996 ומשנת 2007 עומד בשנית בראשה. בשנת 2000 הופקד על הקתדרה על שם אלכס ואידה זוסמן למחקרים תת-מיקרונים. בשנים 1993–1996 שהה כפרופסור אורח מספר שבועות כל קיץ באוניברסיטה הטכנית בווינה. בשנים 1996–1997 שהה בשבתון כפרופסור אורח בשילוב של אוניברסיטת סטנפורד ומעבדות היולט פקארד בפאלו אלטו שבקליפורניה.
בשנים 1991–1992 עמד בראש ועדה ממשלתית שייעצה לשר המדע כיצד לעודד את תעשיית המיקרו-אלקטרוניקה במדינת ישראל. החל משנת 2001 מכהן כיושב ראש הוועד המנהל של מכללת אורט בראודה בגליל.
שימש כעורך כתב העת Semiconductor Science and Technology וכעת בכתב העת Solid State Communication. ארגן וניהל (בשיתוף עם פרופסור אלישע כהן) את הוועידה הבינלאומית למוליכים למחצה בירושלים ב-1998, בה השתתפו כ-1100 איש.
מוטי הייבלום נשוי לרחל, שהיא דוקטור לביולוגיה ועובדת בפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית ברחובות. אב לארבעה ילדים וסב לנכדה. לו אח צעיר, זהר הייבלום, שעובד כמנהל בתעשיית ההייטק.
תחומי מחקריו
הייבלום מגדל במעבדתו (מנוהל על ידי דר' ולדימיר אומנסקי) באמצעות נידוף בוואקום (במערכת Molecular Beam Epitaxy) שכבות של מוליכים למחצה ויוצר מהן התקנים מזוסקופיים וננוסקופיים.
במכון מייצרים התקנים קטנים מאלה שמיוצרים בתעשייה (בתעשייה מייצרים התקנים עם גודל מינימלי של כעשירית המיקרון ובמכון מייצרים התקנים בגודל מינימלי של כמאית המיקרון). העיקרון בבניית המרכז ב-1990 הייתה שתהיה לו מסה קריטית לגדל, לייצר ולמדוד רכיבים מזוסקופיים.
עיקר מחקריו של הייבלום עוסקים בהתנהגות הקוונטית של אלקטרונים בהתקני מצב מוצק ממוזערים (טרנזיסטורים תת-מיקרונים) באזור המזוסקופי (תחום הדמדומים בין הפיזיקה המוכרת – הקלאסית, לפיזיקה האטומית - הקוונטית).
מחקריו נסובים סביב שלושה נושאים: האחד הוא לבדוק מה גורם לחלקיק להתנהג בצורה קלאסית במצב מסוים וקוונטית במצב אחר. למשל, הייבלום בנה מערכת קוונטית קטנה ולידה בנה סביבה מלאכותית ולמד את ההשפעה של אותה סביבה מלאכותית על המערכת הקוונטית. השני הוא ללמוד את ההתנהגות הגלית של האלקטרונים בתוך המצב המוצק ואת ההתאבכות שלהם בתוך ההתקנים הקטנים. השלישי הוא מדידת מטענים מדומים עם מטען שברי של אלקטרון באפקט הול והסטטיסטיקה השיברית שלהם.
תנועה בליסטית של אלקטרונים Ballistic Transport
עבודתו המדעית החשובה הראשונה של הייבלום נערכה במרכז המחקר של IBM והיא עסקה בהדגמה הראשונה של תנועת אלקטרונים בליסטית במוליכים למחצה. התוצאה הייתה בזמנו מאוד שנויה במחלוקת וכיום נחקרה ביסודיות והתקבלה על ידי הקהיליה המדעית. בזכות ההמצאה קיבל מ-IBM את פרס הממציא המצטיין לשנת 1986.
מדידות מופע Phase Measurement
עבודתו המדעית החשובה הראשונה של הייבלום במרכז התת-מיקרוני הייתה שילובה של נקודה קוונטית (אטום מלאכותי) בתוך מאבך אלקטרונים. זה איפשר למדוד את המופע של הנקודה הקוונטית.
מדידת המופע הביא לגילויה של התנהגות לא צפויה, שהפכה לשדה מחקר עתידי. במהלך העשור שלאחר מכן נכתבו למעלה ממאה מאמרים תאורטיים על הנושא הזה.
מטענים שבריים Fractional Charges
בשלהי שנות השמונים "רעש שוט" (ירייה) לא נחשב נושא שחשוב לחוקרו, ואולם רעיונות חדשים הציעו שרעש זה עשוי לחשוף תכונות במערכות מזוסקופיות, שאינן ניתנות למדידה בקלות על ידי מדידת המוליכות. הייבלום עבד על פיתוח שיטות עדינות שיאפשרו לגלות רעשי שוט חלשים מאוד, שחבויים עמוק בתוך רעשים חיצוניים. קבוצתו הייתה הראשונה שמדדה את רעש השוט במבנה מזוסקופי ולאחר מכן הצליחה למדוד את המטענים השבריים של קוואזי-חלקיקים באפקט הול. לתוצאה זו ניסו להגיע פיזיקאים נסיינים רבים בחמש עשרה השנים קודם לכן.
מדידה זו הובילה לזכייה בפרס נובל לפיזיקה ב-1998 למדענים שגילו את אפקט ההול השיברי, והיא צוטטה בידי ועדת פרס נובל.
בתר-דוקטורנט של הייבלום, דר' מישה רזניקוב, קיבל עליה את פרס Egilent Europhysics. עבודה זו השיקה תחום חדש במחקר של מדידות רעש שוט.
דה-קוהרנטיות במערכות קוונטיות Decoherence of Quantum Systems
המעבר מהמצב הקוונטי למצב הקלאסי מוכתב על ידי תהליכים דה-קוהרנטיים. הדבר חשוב במיוחד בהבנת המכניזם הקוונטי, כמו גם בהרבה מהרעיונות העכשויים לעיבוד מידע קוונטי. הייבלום ביצע סדרת ניסויים במוצקים, אותם הוא מכנה בקרה על controlled dephasing (דה-קוהרנטיות מבוקרת). הניסויים היו מבוססים על הוספת גלאי שמזהה את הנתיב שבחר האלקטרון, וכך לחקות את תפקידה של הסביבה. על ידי שליטה של היעילות של הגלאי הושפע הניגוד של תבנית ההתאבכות.
בשנות האלפיים קבוצתו הדגימה שניתן לשחזר את תבנית ההתאבכות, לאחר הריסתה, על ידי מדידת Cross-Correlation בין זרמי המאבך והגלאי, בכך הוכיח שהמידע לא אבד.
מאבך מאך-זנדר Mach-Zender Interferometer
הייבלום פיתח מאבך חדשני, לו קרא Electronic Mach-Zender Interferometer (MZI), מאבך אלקטרוני של מאך-זנדר. המאבך פועל תחת שדות מגנטיים חזקים מאוד וניתן להשתמש בו על מנת לאבך אלקטרונים וכן מטענים שבריים של קוואזי-חלקיקים.
בשנות האלפיים הוא הרחיב את פעולתו של ה-MZI לביצוע התאבכות של שני אלקטרונים זהים כשהם יוצאים משני מקורות רחוקים שונים. עבודה זו כונתה כ"דוגמה לחומר לימוד להדגמה של שזירת אלקטרונים", פורסמה ב-Nature עם News & Views.
חלקיקים מדומים לא אבלים Quasi-Particles Non-Abelian
קבוצתו הצליחה למדוד חלקיקים שצפויים להיות לא אבלים, במצב 5/2 של אפקט ההול הקוונטי השברי. מצב זה התברר כנושא חלקיקים עם מטען e/4. מדידות אלה נעשות גם כיום.
חשיבותה הגבוהה של העבודה נובעת מכך שהיא פילסה את הדרך למדידת הסטטיסטיקות של קוואזי-חלקיקים מיוחדים אלה. חברת מיקרוסופט הקימה קבוצה של תאורטיקנים ונסיינים המכונה Station Q, שמקום מושבה בסנטה ברברה, והיא מנסה ליישם את הקוואזי-חלקיקים הללו לבנייתו של מחשב קוונטי טופולוגי. המצב של 5/2 הוא שברירי במיוחד וניתן להבחין בו רק בדוגמאות בעלות טוהר גבוה. חומרים טהורים אלה מיוצרים כיום בקבוצה של הייבלום.