cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
רשימת הפסיכופתיה המעודכנת
עבריינות כמרכיב מרכזי
באופן כללי, המונח פסיכופתיה תמיד ספג ביקורת. למשל, הקרימינולוג הנס טוך טען כי המונח הוא צורה של העברה-נגדית שלילית (רגשות שאופיים שלילי כלפי המטופל), בעוד שהפסיכולוג קלוואלדינו טען שמבנה האישיות הפסיכופתי הוא "הטפת מוסר תחת המסווה של מדע רפואי". אך אולי הביקורת הרחבה מכולן נמתחה על רשימה זאת. חוקרים רבים בתחום אבחון הפסיכופתיה רואים בשאלון PCL-R את "סטנדרט הזהב" אך בשנים האחרונות נמתחה ביקורת רבה על הישענותו של כלי האבחון על התנהגויות בכלל והתנהגות אנטי-חברתית בפרט במקום סמני אישיות, בניגוד לעבודתו של הפסיכיאטר הרווי מ' קלקלי.
טיפה צ'ן
צ'ן דזה-טונג (בסינית: 陈梓童; נולדה ב-30 באוקטובר 1989), המוכרת בשם הבמה טיפה צ'ן (Tifa Chen), היא זמרת סינית.
רשימת הפסיכופתיה המעודכנת
עבריינות כמרכיב מרכזי
הפסיכולוגים דייוויד קוק וג׳ניפר סקים טענו כי הרשימה משמיטה משמיטה מספר מרכיבי מפתח, בכך שהיא הופכת את העבריינות למרכיב מרכזי כחלק מתהליך האבחנה. המבקרים טענו כי התנהגות אנטי-חברתית היא תוצר לוואי של פסיכופתיה ולא חלק מרכזי ממנה, וכי הדבר מוביל לאבחון יתר, ולשימוש ברשימה כדי להבטיח הרשעה של עבריינים במסגרות משפטיות. עוד נטען כי הפריטים מגורם 2 נוטים כלפי טאוטולוגיה. כאמור, עבריינות היא חלק מרכזי מרשימת הפסיכופתיה של הייר, אך השימוש ברשימה כדי לנבא ולהסביר התנהגות עבריינית עתידית כדי להוכיח את התוקף התאורטי של הרשימה היא טענה טאוטולוגית, או מעגלית.
מהדי טארמי
קריירת מועדונים
ב־8 בינואר 2018, לאחר שכבש 45 שערי ליגה במדי פרספוליס, חתם טארמי על חוזה ל-18 חודשים במועדון הקטרי אגראפה. הוא כבש את השער הראשון שלו במשחק הראשון עונת 2018 בליגת האלופות האסיאתית. טארמי כבש לראשונה את השער בליגה הקטרית נגד אל-ח'ריטיאת ב 16 בפברואר, וב-19 בפברואר הוא כבש צמד נגד מועדון הכדורגל טרקטור האיראני במחזור השני של עונת 2018 בליגת האלופות האסיאתית.
מעבר לפורטוגל
באוגוסט 2020 חתם טארמי על חוזה לארבע שנים בפורטו. ב-8 בנובמבר כבש שער בכורה בניצחון 1-3 על פורטימוננסה. בעונתו הראשונה בקבוצה כבש 16 שערים, ובעונתו השנייה כבש כבר 20 שערים וסיים כסגן מלך השערים ועזר לקבוצתו לזכות באליפות וגם הוסיך וכבש בגמר הגביע הפורטוגלי בו ניצחה פורטו 1-3 את טונדלה וזכתה בדאבל.
קריירה בינלאומית
טארמי ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת איראן במשחק ידידות נגד אוזבקיסטן ב-11 ביוני 2015.
ב-3 בספטמבר 2015 כבש טארמי את שעריו הראשונים, צמד, בניצחון 6–0 על גואם במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018. טארמי סייע לנבחרת להעפיל למונדיאל והיה חלק מסגל הנבחרת לטורניר.
נכלל בסגל נבחרת איראן לטורניר מונדיאל 2022. ב־21 בנובמבר, במחזור הראשון בשלב הבתים של המונדיאל, טארמי הבקיע צמד בתבוסה 6–2 ל.
תארים
פורטו
רשימת הפסיכופתיה המעודכנת
מהימנות בין שופטים
חלק מהמחקרים מצביעים על כך שהדירוגים שנעשו באמצעות שאלון PCL-R תלויים באישיותו של המאבחן, כולל מידת האמפתיה שלהם. חוקרת משפטית אחת הציעה כי מחקרים עתידיים צריכים לבחון את הרקע החברתי, את הגזע ואת האמונות הפילוסופיות של המאבחנים, משום שהשיפוט שלהם עלול להיות מוטה כלפי אנשים שמגיעים מחלקים של החברה עבורם הם לא מגלים הבנה או אמפתיה. עוד נטען כי אף על פי שבסביבות מחקר מבוקרות האמינות של שאלון PCL-R עשויה להיות משביעת רצון, במציאות הקלינית נמצא כי קיימות אי-הסכמות רבות בין מדרגים שונים, בייחוד אי-הסכמה על ציונים של התכונות האישיותיות (בינאישי/רגשי: קסם שטחי, רדידות רגשית, גרנדיוזיות, שקרנות פתולוגית, מחוספסים, ערמומיים), ובעיקר בקרב עברייני מין. אי-הסכמות אלה בדרך כלל באות לידי ביטוי במסגרות משפטיות. כך למשל, מחקר שבחן 29 תיקים מצא כי מומחי התביעה נטו לדרג עברייני מין מסוכנים 5 נקודות גבוה יותר, בניגוד למומחי ההגנה.
עם זאת, עברייני מין מאופיינים בהטרוגניות רבה וכוחו של כלי האבחון לנבא רצידיביזם מיני הוא יחסית נמוך, בהשוואה לכלים ייעודיים.
הערכת מסוכנות
אף על פי שמספר מחקרים תומכים ביכולת הניבוי החזקה של שאלון PCL-R, מחקרים עדכניים וניתוח על (מטא-אנליזה) בקנה מידה גדול הטילו ספק רב אם הערכת המסוכנות של הכלי טובה יותר מכלים אחרים. הביקורת טוענת כי הערכת המסוכנות של הכלי פחות טובה משל אחרים, והשימוש הנרחב בו לא מוצדק. נאמר עליו כי הוא אינו יכול להסביר הפרעה כה מורכבת מפריטים כה פשוטים, ושאינו מקדיש מספיק תשומת לב להקשרים של ההתנהגות העבריינית ולטבע הדינמי של ההתנהגות האנושית. עם זאת, ממצאים ממחקרי מטא-אנליזה שונים מראים שכוח הניבוי של ה-PCLR משתווה לכלי הערכת מסוכנות אחרים, רק כאשר נבחן גורם 2 ברשימה זאת. נוסף על כך, הרשימה לא תוכננה במקור עבור הערכת מסוכנות.
כללי
מאמר שבחן 18 קטינים אשר נידונו למוות במדינת טקסס באמצעות מספר מבחנים, כולל מבחנים נוירולוגיים, קבע כי מחצית מהקריטריונים יכולים להיות סימנים של מאניה, היפומאניה, או חוסר תפקוד של האונה המצחית (למשל, קסם אישי, גרנדיוזיות, שליטה עצמית נמוכה, מתירנות מינית וחוסר אחריות) ולא בהכרח סימנים של פסיכופתיה. אף יש כאלה שאמרו שצריך לדחות את הרשימה של הייר בשלמותה, בשל אופייה העמום, הסובייקטיבי, והשיפוטי שיכול לגרום לה להיות מנוצלת לרעה.
טיפה צ'ן
ראשית חייה
ב-2009, היא השתתפה בעונה הרביעית של תוכנית הטלוויזיה Super Girl.
ב-2011, לאחר שהיא למדה שנתיים באקדמיה למוזיקה, היא הוחתמה על ידי סוכנות קוריאנית, והחליטה לנשור מהאקדמיה למשך שנתיים.
ב-2013, היא הוחתמה אצל סטון מיוזיק אנטרטיינמנט, ועברה הכשרה מקצועית תחת חברת התקליטים. באותה שנה, היא השתתפה בתוכנית הריאליטי הסינית, Super Star China.
ב-28 במאי 2014, היא הוחתמה אצל CJ E&M ו-Beijing Century Music Media Company.
ב-11 ביוני 2014, היא הוציאה את המיני-אלבום הראשון שלה, Last Shot. בהמשך השנה, היא השתתפה בתוכנית הטלוויזיה הקוריאנית, M Countdown.
ב-2015, היא השתתפה בעונה הרביעית של The Voice of China. היא הגיעה עד לגמר תחת השופט ג'אי צ'ו, והגיעה למקום השני.
ב-16 בדצמבר 2016, נודע כי היא השתתפה בסרט Blood of Youth.
ב-23 במרץ 2018, נודע כי היא השתתפה בסרט Pacific Rim 2.
ביולי 2018, היא התאחרה בתוכנית הטלוויזיה הסינית, The Rap of China.
ב-12 בדצמבר 2019, היא התארחה בסינגל "Billboard" של המפיק המוזיקלי הבריטי, ג'ונאס בלו.
ב-20 בדצמבר 2019, היא הוציאה את אלבום האולפן הראשון שלה, Tifa Chen Zi Tong.
ב-2021, היא השתתפה בעונה השנייה תוכנית הריאליטי הסיני, Sisters Who Make Waves.
המרכז הגריאטרי-שיקומי פלימן
המרכז הגריאטרי-שיקומי פלימן הוא בית חולים גריאטרי-שיקומי ממשלתי בחיפה, היחיד בצפון ישראל. הוא ממוקם ברחוב זלמן שניאור בשכונת רמות רמז בחיפה.
היסטוריה
בית החולים נקרא על שם משה פלימן, ראש עיריית חיפה בין השנים 1969-1973, שבתקופת כהונתו החלה בניית בית החולים. פלימן פעל להקמת בית חולים גריאטרי בחיפה, שיוכל להוות תחליף ראוי במקום לשלוח קשישים בעיר לשיקום במוסדות "מלב"ן" (מוסדות לטיפול בעולים נחשלים) של הג'וינט במרכז הארץ, כפי שהיה מקובל עד אז.
בית החולים נוסד בשנת 1972 על ידי עיריית חיפה, ובהמשך נרכש על ידי משרד הבריאות והוגדר כבית חולים גריאטרי-שיקומי. ב-1977 נפתחה בבית החולים גם מחלקת אשפוז יום, עבור חולים שמסוגלים ללון בבתיהם.
בשנת 2004 הורתה הממשלה לפעול לקראת סגירת בית החולים והעברת מטופליו לבית החולים רמב"ם, אך לאחר מספר שבועות שונתה ההחלטה ונסגרו שתי מחלקות אשפוז. ב-2011 עלו קשיים כלכליים בעקבות מאבקים כספיים בין שירותי בריאות כללית, בתי החולים בחיפה ומשרד הבריאות, בנושא הפניית מאושפזים לפלימן.
פעילות
בית חולים מטפל בעיקר בחולים קשישים המגיעים לתקופת שיקום והחזרה לעצמאות תפקודית; הם מגיעים מבתי חולים כלליים בצפון, מבתי אבות או מהקהילה. חלק מהמטופלים הם חולים חריפים שמגיעים ישירות מחדרי המיון והמחלקות הפנימיות בבתי החולים. החולים סובלים לרוב מקשיים תפקודיים בעקבות אירוע מוחי, פגיעה במערכת העצבים המרכזית, מחלה כרונית, שיתוק, שברים, קטיעת גפיים ועוד.
בבית החולים כ-160 מיטות אשפוז. הוא כולל שש מחלקות, בהן מחלקות שיקום אורתופדי ונוירולוגי, מחלקות לטיפול במחלות חריפות ומחלקת מונשמים, שכוללת 23 מיטות. בבית החולים פועלים שירותים כגון מחלקת אבחון קוגניטיבי, מעבדה, בית מרקחת, מכון רנטגן, בית כנסת ושירותי משק שונים.
צוות בית החולים הרב-מקצועי, של כ-300 עובדים, כולל רופאים ממגוון תחומי מומחיות, אחיות, פסיכיאטר, רוקחים, מורים, עובדים סוציאליים, פיזיותרפיסטים, מרפאים בעיסוק, מטפלים באמנויות, קלינאי תקשורת, פסיכולוגים ומתנדבים.
רשימת אהבה
רשימת אהבה (באנגלית: Love Inventory) הוא סרט תיעודי ישראלי משנת 2000 שנכתב ובוים על ידי דוד פישר והופק על ידי דוד פישר ויהלי גת. בסרט חמישה אחים בני הדור השני לניצולי השואה שיוצאים למצוא אחות אבודה ולבסוף מוצאים את עצמם. זהו הסרט הראשון בטרילוגיה המשפחתית של דוד פישר , שבעקבותיו יצר את הסרטים מוסטאר הלוך ושוב (2011) ושישה מיליון ואחד (2011).
עלילה
לאחר פטירת הוריו, חושש הבמאי דוד פישר שהמשפחה המלוכדת שלו החלה בתהליך של התרחקות היות ששלושת אחיו וגם אחותם מתמודדים כל אחד עם בעיותיו הוא: גירושין, גידול ילדים, לחץ של עבודה ובעיות רגשיות. פישר ואחיו נוברים במסמכים של המשפחה ומגלים סוד שנקבר במשך זמן רב. במשך שנים אימם סיפרה שהרתה תאומים, ילד וילדה, ושהילדה נעלמה זמן קצר לאחר הלידה. האחים ידעו שהיה להם אח גדול שנפטר לאחר מספר חודשים, אבל לא ידעו כיצד להתייחס לסיפורים אודות התאומה שנעלמה. האם מתה בינקותה, ואם כן היכן נקברה? או שמא היא עודנה בחיים וחיה ללא כל ידיעה על זהותה. כיצד היא תיראה ומה קרה לה? פישר מגייס את עזרת אחיו לפתרון התעלומה בתקווה למצוא מזור וללכד את המשפחה. במסע דרך בתי קברות, דרך מאבק בבירוקרטיה, דרך חקירה של רשומות מוות מתפוררות, מתחילים האחים לפענח את העבר ובה בעת להביט אל תוך חבלי הלידה של המדינה לפני יותר משישים שנים. על ידי רתימת האחים לחיפוש אחר האמת פישר חושף משפחה שנלחמת על עצם קיומה.
הפקת הסרט
הסרט צולם בווידאו בטא והועבר גם לפילם 35 מ"מ. הוא הופק בתמיכת הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה והמועצה הישראלית לקולנוע עבור נגה תקשורת וערוץ 8 בכבלים. בהמשך שודר הסרט גם במסגרת שידורי yes דוקו. הסרט שודר על ידי ARTE באירופה ברצועת Grand Format וברשת הטלוויזיה הציבורית PBS בארצות הברית במסגרת הסדרה Independent Lens.
הסרט הופץ עצמאית לסינמטקים ובתי הקולנוע בישראל . הוא הופץ על ידי חברת Freunde der Deutschen Kinemathek לארצות דוברות גרמנית ועל ידי המרכז הלאומי לסרטים יהודיים בארצות הברית.
בשנת 1999 לפני שהסרט יצא לאקרנים וכחלק מתהליך ההפקה של הסרט, הודפס קלסתרון מדומיין של האחות האבודה בעיתון ידיעות אחרונות. הקלסתרון הורכב משילוב מאפיינים של חמשת האחים ופורסם בניסיון למשוך את תשומת הלב של האחות, במידה והיא חיה כמו שחשדו האחים פישר.
אנשי צוות נוספים: <BR> איה מינסטר – עורכת תסריט<BR> איתי אלוהב – סאונד<BR> אלי טרגן - סאונד<BR>
המוזיקה לסרט וכן שיר הנושא " הבן של יוסף ומלי" נכתבו ומבוצעים על ידי אמנון פישר.
פסטיבלים ופרסים
הבכורה העולמית של רשימת אהבה הייתה ב-17 ביולי בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי בירושלים 2000 שבו זכה הסרט בפרס וולגין לסרט התיעודי הטוב ביותר. למחרת ההקרנה כתב יהודה סתיו מבקר הקולנוע של ידיעות אחרונות: "הפתיחות המדהימה והאותנטיות של חמשת האחים מול המצלמה גרמה להרבה צופים לצחוק ולבכות בעת ובעונה אחת. רשימת אהבה רשם אתמול את אחד מרגעיו היפים והמרגשים של הפסטיבל.". אירית שמגר מבקרת הקולנוע של מעריב: "הבמאי דוד פישר הביא אתמול מתנה לפסטיבל הסרטים בירושלים. סרטו רשימת אהבה הוא סיפר מרגש ומקסים, אישי בלי להיות לוחץ, מביך או מציצני.". Emanuel Levi מבקר הקולנוע של ורייאטי: "רשימת אהבה הוא סרט דוקומנטארי מרתק, הן מבחינה תמטית והן מבחינה טכנית, שמציג את הגבולות בין הקולנוע הבדיוני והלא בדיוני כבלתי רלוונטיים. זוכה פרס וולגין לסרט התיעודי הטוב ביותר לשנת 2000, הסרט נבנה כמסע רגשי רב רבדים של ארבעה אחים ואחות אחת למצוא את הקבר של אחיהם, שמת בינקותו, ולחפש מידע אודות אחותו התאומה, שנעלמה זמן קצר אחרי לידתם בשנת 1951". לוי מסכם במילים: "מסוגנן ואיכותי מספיק כדי להתמודד עם סרטים דוקומנטארים בפסטיבלים גדולים מסביב לעולם, רשימת אהבה הוא פנינה שמסבה כבוד לקולנוע הישראלי".
בהמשך אותה שנה זכה הסרט בפרס אופיר לסרט התיעודי הטוב ביותר על ידי האקדמיה הישראלית לקולנוע לשנת 2000 ופרס דוקונוגה לסרט התיעודי הטוב ביותר. Michael Fox ב- New Jersey Jewish News העיר: "רשימת אהבה זכה בפרס האקדמיה הישראלית לסרט הדוקומנטארי הטוב ביותר אבל חבל שפישר לא רדף אחרי השערורייה המרומזת בסרט של אחותו האבודה מעבר למבוי הסתום שהוביל אליו החיפוש. כמו תינוקות רבים שנולדו לניצולי שואה, מסכנים וחלשים, גם האחות לבית פישר נלקחה מהוריה וגודלה על ידי אנשים "ראויים יותר". האם הייתה למדינה היהודית מדיניות רשמית? מי אישר ופיקח על היישום של המדיניות? כיצד שוכנע צוות בית החולים לקחת בכך חלק?"
עם יציאת הסרט להקרנות מסחריות בבתי הקולנוע בישראל כתב מבקר הקולנוע נחמן אינגבר בעכבר העיר: "סרט יומרני, מרגש לפרקים, מסקרן, עשוי באופן מרתק, ותורם להבנתנו את עצמנו, כולל נושא השואה הנמצא ברקע.".
הסרט הוזמן לכנס הטלוויזיה היוקרתי INPUT 2001 בקייפטאון, דרום אפריקה והוזמן לפסטיבלים בינלאומיים ברחבי העולם:
You Know What I Need
You Know What I Need (בעברית: אתה יודע מה אני צריך) הוא שיר שהוקלט על ידי ההרכב המוזיקלי האוסטרלי פנאו והזמר-יוצר האוסטרלי טרוי סיון. השיר יצא לאור ב-2 בדצמבר 2022, על ידי חברת התקליטים אצצי מיוזיק.
רקע
לקראת יציאת השיר, סיפר ניק ליטלמור מההרכב פנאו כי "לעבוד עם טרוי שוב היה מדהים. כשכתבנו את השיר הזה, לא היה לנו מושג שיהיה לנו כל כך מזל וטרוי סיון ישיר ויביא את היצירתיות חסרת המעצורים שלו לעולם של פנאו". סיון אמר כי "אני כל כך שמח שהשיר הזה יוצא רגע לפני הקיץ האוסטרלי. הוא נשמע כמו מסיבת חוף, ואני נרגש שהוא יוצא לאור".
לשיר הופק וידאו קליפ על ידי הקולקטיב הפולני Melt, בטכנולוגיית בינה מלאכותית. בקליפ מצלם סיון סרטון מבעד למצלמת הטלפון שלו, שמעבירה אותו לחלל החיצון. לדברי מפיק הקליפ קובה מטקה, הראייה הפסיכדלית שבו נוצרה בהשראת רצף שערי הסטארגייט מסרט המדע הבדיוני "2001: אודיסיאה בחלל". בטקס פרסי AIR לשנת 2023, השיר היה מועמד בקטגוריית סינגל הדאנס, האלקטרוני או הקלאב העצמאי הטוב ביותר.
ביקורות
טיילר ג'נקה מאתר Music Feeds כינה את השיר "המנון פופ קיצי" אשר "מציב את הנגינה האלקטרונית האקלקטית של פנאו לצד השירה הנמרצת של סיון". גרטה ברטון ממגזין NME כינתה אותו "שילוב הולם של הפופ הנוח של סיון ומוזיקת הריקודים האנרגטית שפנאו ידועה בה, יחד עם קטעים של סינת' קצבי, הפקה קליטה ושירה נמרצת". באתר Politica Mente Corrto נכתב כי "קול הפלסט העוטף של טרוי מתחבר למיידיות ולאלגנטיות של הצליל של פנאו, מה שהופך את 'You Know What I Need' לשילוב מושלם של גרוב פופ-רדיו ודיסקו מודרני". ג'וסט לנדזאט מ-Nieuweplaat כתב כי "השיר מזכיר את המוזיקה של יירס אנד יירס, ועוסק באי-היכולת לחיות בלי מישהו, אבל גם באי-היכולת להיות איתו".
אבראהים מאח'וס
אבראהים מאח'וס (בערבית: إبراهيم ماخوس; 1925 – 2013) היה פוליטיקאי סורי, חבר מפלגת הבעת'. כיהן בתפקיד שר החוץ של סוריה למספר כהונות שונות מ-1963 עד 1968, כולל בזמן מלחמת ששת הימים. גלה מסוריה אחרי מהפיכת התיקונים, והעביר את שארית חייו באלג'יריה, שם עבד כרופא והמשיך לקדם את אידאולוגיית הבעת'.
ביוגרפיה
אבראהים מאח'וס נולד בשנת 1925 בכפר מאח'וס באזור לטקיה, למשפחה עשירה מהעדה העלווית. הוא למד רפואה באוניברסיטת דמשק, ובזמן לימודיו התנדב לשירות צבאי במלחמת העצמאות נגד ישראל. עם סיום הלימודים, השתתף בהתנדבות במלחמת העצמאות האלג'יראית נגד צרפת יחד עם חמישה רופאים סורים נוספים, ביניהם גם שותפיו העתידיים לממשלה, נור א-דין אל-אתאסי ויוסוף זועין. שלושתם היו חברי מפלגת הבעת', ונחשבו חלק מהאגף השמאלי והאידאולוגי במיוחד של המפלגה.
קריירה פוליטית במפלגת הבעת'
אחרי ההפיכה, זועין חזר לראשות הממשלה, ואיתו מאח'וס לתפקיד שר החוץ. מאח'וס, זועין, ונור א-דין אל-אתאסי שהפך להיות נשיא המדינה, נחשבו מקורבים למנהיג ההפיכה סלאח ג'דיד ובעלי דעות שמאלניות רדיקליות. יחד עם העובדה ששלושתם היו רופאים ולא אנשי צבא בניגוד לרוב ההנהגה הסורית אחרי ההפיכה, נוצרה מתיחות ביניהם לבין כמה מאנשי הצבא שסלדו מהדעות המרקסיסטיות הרדיקליות שלהם. גם ניסיונם במלחמת העצמאות האלג'יראית עודד אותם לגישה לוחמנית יחסית נגד ישראל, מתוך הנחה שאם האלג'יראים הצליחו להביס את צרפת, הסורים יוכלו להביס את ישראל. הממשלה שלהם, אחרי שנפטרו סופית ממתנגדיהם בהפיכת 1966, התפנתה למימוש מדיניות סוציאליסטית רדיקלית של הלאמות, טיהורים, פיקוח ממשלתי ושיתוף פעולה מתהדק עם ברית המועצות.
מלחמת ששת הימים ומהפיכת התיקונים
המתיחות בין סוריה וישראל הלכה וגברה בימי ממשלת זועין, למרות החולשה הברורה של סוריה אחרי שנים רבות של מהפיכות וטיהורים בצבא, שממילא היה קטן ומצויד בנשק סובייטי מיושן, וביקור של מאח'וס ואל-אתאסי במוסקבה בסוף מאי 1967 לא הצליח להשיג תמיכה נוספת. בנוסף לעימותים תכופים בין חיילים בגבול, ממשלת סוריה גם הקפידה לתמוך כמה שיותר באש"ף, כחלק מאידאולוגיית "המלחמה העממית" בסגנון אלג'יריה ווייטנאם שקסמה לאידאולוגים מרקסיסטים של הבעת' כמו מאח'וס. הצבא הסורי, ובראשו שר ההגנה חאפז אל-אסד, קיווה שניתן יהיה להמשיך לשמר סכסוך מוגבל של חילופי אש בגבול, ולא להתדרדר למלחמה כוללת. התקוות האלה התנפצו עם פרוץ מלחמת ששת הימים והתבוסה הסורית המוחלטת בה.
אחרי התבוסה הסורית במלחמה, הוכה קשות מעמדו של סלאח ג'דיד והזרם השמאלי-רדיקלי של הבעת', והתחיל להתחזק יותר ויותר מעמדו של חאפז אל-אסד ומחנה תומכיו, שהתעניינו פחות באידאולוגיה סוציאליסטית וראו בעצמם פוליטיקאים מעשיים ומציאותיים יותר. תחת לחץ אסד ותומכיו, מאח'וס איבד את תפקיד שר החוץ במרץ 1968 ובסופו של דבר הודח מהממשלה עם הדחת זועין מראשות הממשלה באוקטובר 1968. בנובמבר 1970 חוסל סופית הזרם השמאלי של הבעת' במהפיכת התיקונים של אסד. ג'דיד, אל-אתאסי וזועין כולם נעצרו ונשלחו לכלא, אבל מאח'וס הצליח בסופו של דבר להשתחרר ויצא לגלות באלג'יריה, שם העביר את שארית חייו.
גלות באלג'יריה וסוף חייו
אחרי שעזב את סוריה, חזר מאח'וס לאלג'יריה ועבד שם כרופא מנתח בבית החולים מוסטפא פאשא בעיר הבירה אלג'יר. משם הקים מפלגת אופוזיציה סורית חדשה בשם "מפלגת הבעת' הערבית הדמוקרטית הסוציאליסטית". הוא שמר תמיד על קשרים טובים עם אנשי החזית הלאומית לשחרור אלג'יריה, איתם הכיר עוד משירותו כמתנדב במלחמת העצמאות האלג'יראית, וטען שנשיא אלג'יריה הווארי בומדיין הזהיר אישית על אסד לא לנסות להתנקש בחייו. בספטמבר 2013 נפטר מאח'וס באלג'יר, בגיל 88.
כירורגיה של בקרת נזקים
כירורגיה של בקרת נזקים היא גישה כירורגית לטיפול במטופלים שמצבם הפיזיולוגי הוא מעורער, בעיקר נפגעי טראומה במצב קשה. לפיה יש להעניק להם את הטיפול הכירורגי הנדרש המינימלי, ולהעבירם במהירות האפשרית מחדר הניתוח ליחידה לטיפול נמרץ לצורך ייצוב מצבם, ולדחות את השלמת התיקון הכירורגי של פגיעות ומחלות אצלם עד לאחר שלב זה. בגישה זו נעשה תחילה רק טיפול כירורגי מציל חיים - עצירת דימום פעיל וטיפול במקורות זיהום. גישה זו איננה נעדרת סיכונים וסיבוכים, אך הוכחה כמפחיתה את שיעור התמותה של המטופלים.
תיאור
מקור המונח של בקרת נזקים הוא בתחום הימי הצבאי, שבו מתוקנים נזקים הנגרמים לאונייה בלב ים רק במידה הנדרשת כדי לאפשר לה להגיע לנמל, שבו ייערך בה תיקון יסודי. הצורך בכירורגיה של בקרת נזקים התברר מתוך ההכרה שאצל מטופלים מסוימים עלולה החלטה על ביצוע תיקון כירורגי מקיף מיידי של הפגיעות שלהם להוביל למותם, על רקע קיום סיבוכים פיזיולוגיים שנבעו מפציעתם. הדבר אמור בעיקר בנפגעי טראומה, שנקלעו למשולש המוות - שילוב של היפותרמיה, חמצת מטבולית וקואגלופתיה, שלושה מצבים רפואיים המזינים זה את זה ועלולים להביא במהירות למוות. במצב זה ניתנת העדפה לתיקון כירורגי מינימלי מציל חיים, הכרוך בניתוח קצר ככל האפשר. המטרה היא להעביר את המטופל במהירות האפשרית ליחידה לטיפול נמרץ, שם ינוטר המטופל בקפידה והסיבוכים הפיזיולוגיים שהוא סובל מהם יטופלו ויתוקנו. לאחר שמשתפר מצבו הפיזיולוגי של המטופל, הוא עובר ניתוח נוסף (או יותר מאחד) לשם השלמת הסקירה של הפגיעות הפנימיות שנגרמו לו ותיקונן הכירורגי המלא. לרוב מדובר בדחיית השלמת התיקון הכירורגי הדרוש לפרק זמן של 24–48 שעות לאחר הניתוח הראשוני.
חלקים אופייניים של הניתוח הראשוני של הנפגע כוללים השארת חבישות לחץ בתוך הבטן (Packing) לצורך עצירת דימומים תוך בטניים - בעיקר בכבד, וכן אי תפירה של החתך בבטן המטופל וסגירתו באמצעי זמני בלבד (למשל שקית בוגוטה ). בדרך זו מקוצר זמן הניתוח ומתאפשרת בהמשך גישה מהירה לניתוח חוזר, בין השאר על מנת לטפל בסיבוך שכיח של נפגעי טראומה והוא תסמונת המדור הבטני - היווצרות לחץ בתוך חלל הבטן, הגורם להגבלת זרימת הדם אל הלב וממנו ועקב כך לירידה בחימצון של האיברים הפנימיים והרקמות. במסגרת הניתוח החוזר (או ניתוחים) לאחר ייצוב מצבו של הנפגע ביחידה לטיפול נמרץ יוצאו החבישות מחלל הבטן והחתך הניתוחי ייסגר סופית.
הכירורגיה של בקרת נזקים היא חלק מהמהלך של טיפול בנפגע טראומה, המתחיל עוד בעת איסופו לטיפול בשטח ונמשך בהחייאה והייצוב הראשוני בחדר הטראומה בבית החולים. במסגרת זאת ההחלטה על הצורך בניתוח המוגבל לבקרת נזקים עשויה להתקבל עוד בשלב מוקדם של תהליך הטיפול, בהתאם להערכת מצבו של הנפגע.
האקדמיה הצבאית סן-סיר
האקדמיה הצבאית המיוחדת סן-סיר (בצרפתית:  École Spéciale Militaire de Saint-Cyr) היא האקדמיה הצבאית הצרפתית החשובה ביותר. האקדמיה ממוקמת במחוז מורביאן שבחבל ברטאן שבצרפת.
משך הלימודים הוא שלש שנים, כשגיל הסטודנטים הוא 21 בכניסתם לאקדמיה.
האקדמיה הוקמה ב-1 במאי 1802 על ידי נפוליאון בונפרטה. לאחר תקופה מסוימת, התיישבה האקדמיה בשנת 1808 בקומונה סן סיר שבמחוז איוולין, סמוך לפריז.
לאחר תבוסת הצבא הצרפתי במהלך הכיבוש הנאצי, נדד בית הספר לצרפת של וישי, ולאחר מכן בשנת 1942 פוזר. לאחר שחרור צרפת, הוקם בית הספר מחדש במיקום חדש, בו הוא שוכן עד היום.
מבין בוגרי בית הספר ניתן למנות 3 נשיאי צרפת, 11 מרשלי צרפת, שני אלופי הפלות ואף מבורך אחד.
האקדמיה מחזיקה מוזיאון במקום, המתעד את התפתחות הצבא הצרפתי מאז הקמת בית הספר ועד היום.
Wang Chung
Wang Chung ("פעמון צהוב" בסינית) היא להקת גל חדש בריטית, שהוקמה בלונדון בשנת 1980 על ידי ניק פלדמן, ג'ק היס ודארן קוסטין. הלהקה ידועה בזכות השירים "Dance Hall Days", "Everybody Have Fun Tonight" ו-"Let's Go!".
פעילות
בתחילת דרכה של הלהקה, כל חבריה הופיעו תחת שמות בדויים. ג'רמי ריידר היה "ג'ק היס", ניק פלדמן היה "ניק דספיג", ודארן קוסטין היה "דארן דרווין" (ומאוחר יותר, רק "דרווין").
בשנת 1980, חברת התקליטים העצמאית Rewind Records החתימה את הלהקה. סינגל הבכורה של Huang Chung ב-Rewind Records היה "Isn't It About Time We Were on TV", ואחריו "Stand Still". אף אחד מהם לא הוצג, אך הקבוצה החלה למשוך את תשומת ליבם של אריסטה רקורדס. בערך באותה תקופה, הלהקה התרחבה לרביעייה.
ניק פלדמן ודארן קוסטין בחרו להופיע בשמות האמיתיים שלהם ורק ג'ק היס שמר על שם בדוי. הלהקה בילתה את מרבית שנת 1983 בהקלטת אלבומה השני "Points on the Curve". האלבום, שיצא בינואר 1984, הניב שני להיטים מצליחים למדי, "Don't Let Go" וגרסה שהוקלטה מחדש של "Dance Hall Days", שלאחר יציאתו יצאה הלהקה לסיבוב הופעות בארצות הברית.
Te Felicito
Te Felicito (בעברית: אני מברכת אותך) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הקולומביאנית שאקירה, ביחד עם הזמר הפוארטו ריקני ראו אלחנדרו. השיר יצא לאור ב-21 באפריל 2022, על ידי חברות התקליטים אייס אנטרטיינמנט, סוני מיוזיק לטין ו-RCA רקורדס, כסינגל שלא מתוך אלבום. "Te Felicito" הוא שיתוף הפעולה הראשון שלה עם אלחנדרו. בנוסף, הוא שירה הראשון בשפה הספרדית מאז "Me Gusta" שיצא בתחילת 2020 ביחד עם אנואל AA. השיר נכתב בידי שאקירה, אמילי וורן ואיאן קירקפטריק.
רקע וכתיבה
ברשת החברתית טוויטר החלה השמועה שהזמרת שאקירה תשתף פעולה עם הזמר הפוארטו ריקני ראו אלחנדרו, כשזו כתבה ציוץ שאישש את הטענה. בהמשך לציוץ של שאקירה, המשיך אלחנדרו לכתוב ציוץ המשלים את אותו הציוץ שזו פרסמה קודם לכן. שבוע לאחר מכן, הופעת רובוט מסתורי על הסרטונים של שאקירה הגביר את השמועה על שיר חדש אפשרי. לבסוף, השמועה הזו אושרה כאשר שאקירה פרסמה באינסטגרם שלה את העטיפה של הסינגל, תוך שהכריזה שהוא עתיד לצאת ב-21 באפריל 2022.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-8 מיליון השמעות.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-21 באפריל 2022, ביום יציאתו של "Te Felicito" כסינגל. בתחילת הקליפ, מקבל ראו אלחנדרו מתנה בה חבוי כרטיס ברכה. בהמשך לכך, ניתן לראות את שאקירה ואלחנדרו בחדר חשוך, כשהיא מחליפה לו חלקים כאילו היה רובוט. לאורכו של הקליפ, רוקדים עם השניים רובוטים שונים.
נכון לאפריל 2022, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה ממיליון צפיות.
סולומון לינדה
סולומון פופולי לינדה (Solomon Popoli Linda) במקור:סולומון נצלה  (בזולו: Solomon Ntsele"  1909 - 8 בספטמבר 1962)  היה זמר ומלחין דרום-אפריקאי שנודע בכמלחין של השיר "מבובה" שהפך ללהיט פופ עולמי תחת השם "The Lion Sleeps Tonight" ושימש, בין היתר, בהפקת הסרט "מלך האריות" של חברת דיסני. הסגנון מבובה בגרסת  איסיקתאמיה א קפלה אומץ על ידי הלהקה הדרום אפריקאית "לנדיסמית בלק ממבזו".
ילדות והצעירות
לינדה למד בבית הספר המיסיונרי ממוריאל גורדון", בו התוודע למוזיקה המערבית, להמנונים ותחרויות מקהלות. ב-1931, בדומה לצעירים שחורים רבים באותה תקופה, עזב את בית המשפחה כדי לעבוד ביוהנסבורג, עיר תעשיית הזהב שבה היה ביקוש רב לכוח עבודה זול. לינדה עבד בחנות הרהיטים מאיי בסמול סטריט ובזמן הפנוי שר במקהלה ששמה "צפורי ערב",בניהול דודיו, סולומון ואמון מדונדו. המקהלה התפרקה ב-1933.
האזור המוטורי המשלים
האזור המוטורי המשלים (SMA) הוא חלק מקליפת המוח המעורב בהיבטים מגוונים של תכנון תנועה. הוא מעורב בלמידה וביצוע של התנהגויות הכרוכות ברצף של פעולות.
האזור המוטורי המשלים מקבל מידע מגרעיני הבסיס. בדומה לקליפת המוח הקדם-מוטורית גם האזור המוטורי המשלים מוציא לפועל את ההתנהגות המתוכננת באמצעות הקשרים שלו לאזור המוטורי העיקרי.
כחלק מתהליך התכנון של התנועה, האזור המוטורי המשלים תורם לניבוי התוצאות התחושתיות שלה עוד בטרם שהיא יוצאת אל הפועל. ניבוי התוצאות התחושתיות הוא היבט חיוני של התכנון המוטורי. זאת משום שמידע זה יכול לשמש כבסיס להשוואה עבור האותות המתקבלים בזמן אמת ולהגביר את דיוק התנועה של השרירים אל עבר היעד הרצוי.
שפת מיעוטים
שפת מיעוטים היא שפה המדוברת על ידי מיעוט מן האוכלוסייה הכוללת בטריטוריה מסוימת. דוברי השפה מכונים "מיעוט לשוני". מכיוון שבעולם קיימות כמעט 200 מדינות ריבוניות, ולעומת זאת כמה אלפי שפות, מרבית השפות בעולם הן שפות מיעוטים. "האמנה האירופית לשפות אזוריות ושפות מיעוטים" מגדירה שפת מיעוטים כשפה שאינה השפה הרשמית ואינה דיאלקט או שפה של מהגרים. עם זאת, הגדרות אחרות מתייחסות גם לשפותיהם של מהגרים כשפות מיעוטים, ואף לשפה רשמית, במקרה שקיימות כמה שפות רשמיות ורק מיעוט מתושבי המדינה דובר אותה.
בחלק ממדינות המערב – למשל בקנדה ובדרום אפריקה של אחרי האפרטהייד – יש לשפות מיעוטים מעמד רשמי, ולעיתים אף הגנה בחקיקה. בנוסף, בשנים האחרונות זכו שפות מיעוטים לתחייה תרבותית ולשונית במערב, לצד תהליך כולל יותר של מות שפות מיעוטים במקומות רבים בעולם. בשוודיה, למשל, יש רק כ-3,000 דוברי יידיש, אך השפה מוכרת כשפת מיעוטים רשמית וקיימת אף סיומת אינטרנט לאתרים שוודיים ביידיש - .שוועדן.
שפות מיעוטים בישראל
בשל היותה מדינת הגירה, קיים בישראל מספר רב של שפות מיעוטים, שאותן דוברים רק חלקים מן האוכלוסייה; למעשה, רק באוסטרליה קיים מגוון רב יותר של שפות מיעוטים. שפות אלה יכולות להיות קשורות למוצאם האתני של דוברי השפה (ערבית, צ'רקסית ושפותיהם של עולים חדשים או מהגרים ובכללם מהגרי עבודה ממדינות העולם) או לתפיסות אידאולוגיות ודתיות שלהן (למשל יידיש אצל המסרבים לדבר עברית כשפת חולין). בנוסף, חלק ניכר מלקויי השמיעה בישראל דוברים את שפת הסימנים הישראלית, וניתן להגדיר גם אותה כ"שפת מיעוטים".
רצינו להיות
רצינו להיות הוא אלבומו השלישי של הזמר והיוצר הישראלי עידן עמדי שיצא ב-17 במאי 2015. כל שירי האלבום נכתבו והולחנו על ידי עמדי, מלבד מילות הפיוט "יה ריבון עולם", שנכתב על ידי רבי ישראל נג'ארה, אותו הוא מבצע באלבום יחד עם אחיו הגדול, אלעד.
קישורים חיצוניים
ביקורות:
כוח התחרה
כוח התחרה (שם מדעי: Varanus varius) הוא מין של כוח ממשפחת הכוחיים המצוי ביבשת אוסטרליה והוא מהזוחלים טורפי העל בה יחד עם הכוח האוסטרלי והשני בגודלו בלטאות היבשת. הכוח מכוסה ברצועות כהות לאורך גופו ומכאן שמו.
הכוח הוא יצור מרשים באורך של 2.1 מ' ובמשקל של עד 20 ק"ג והזנב מהווה כחצי מגופו. הוא מצוי מקווינסלנד עד דרום אוסטרליה באזורים טרופיים וכן ביערות. הם מטפסים טובים על העצים ונאחזים בהם באמצעות רגליהם השריריו וטפריהם הגדולים והקשים.
הכוח הוא צייד גדול שמהווה טורף על באוסטרליה, למעט מתקפות נדירות של כלבי דינגו, עופות דורסים ולטאות כוח גדולות יותר. הכוח ניזון מחרקים, דוחיים, זוחלים שונים, עופות ויונקים עד לגודל של וולבי אדום-צוואר. בתוך פיו ישנם בקטריות ארסיות העוזרות לו להרוג את טרפו. הכוח ניזון גם מנבלות שונות, כולל נבלות שנדרסו בכבישים והוא גם קניבל.
הכוח אינו טורף של בני אדם, אך הוא עלול להיות מסוכן אם הוא נדחק לפינה. שיניו החדות יכולות לגרום לפצעים גדולים.
Talk Me Down
Talk Me Down (בעברית: תרגיע אותי) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר האוסטרלי טרוי סיון. השיר יצא לאור ב-26 במאי 2016, כסינגל השלישי מתוך אלבום בכורתו, Blue Neighbourhood, על ידי חברות התקליטים EMI אוסטרליה וקפיטול רקורדס.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי טרוי סיון, בראם אינסקור, לילנד, אלי X ואמיל. השיר בדומה לשאר שירי האלבום Blue Neighbourhood, מכיל בתוכו את סגנון הפופ והדאנס-פופ, ואף מכיל בתוכו נגיעות של אינדי-פופ.
עם השיר הופיע סיון פעמים רבות בסיבוב ההופעות שלו, "Blue Neighbourhood Tour".
וידאו קליפ
הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר פורסם ב-20 באוקטובר 2015, ותיפקד כקליפ השלישי והאחרון מתוך טרילוגיית הקליפים שאפיינו את האלבום, Blue Neighbourhood. הקליפ מתמקד בעיקר בבית קברות.
נכון לספטמבר 2018, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-30 מיליון צפיות.
סמואל הנטינגטון (מושל אוהיו)
'''סמואל ה. הנטינגטון (באנגלית: Samuel H. Huntington'''; ) היה משפטן אמריקאי שכיהן כמושל אוהיו השלישי בשנים 1808–1810.
ראשית חייו
הנטינגטון למד במשך שנה בדארטמות' קולג'. לאחר מכן הוא עבר לייל קולג', שאת לימודיו שם הוא סיים ב-1785. הוא התקבל ללשכת עורכי הדין והחל לעסוק בעריכת דין בקונטיקט. ב-1801 הוא עבר לאוהיו יחד עם רעייתו חנה ובניהם הקטנים והתיישב בקליבלנד, אז כפר קטן.
קריירה
הנטינגטון היה נציג מחוז טרומבול לוועידת החוקה הראשונה של אוהיו. לאחר מכן הוא נבחר כשופט בבית המשפט העליון של אוהיו, ולאחר שנה הוא החליף את ריטרן ג'. מגז הבן כשופט הראשי. בתפקיד זה הוא כיהן עד שב-1808 הוא נבחר כמושל אוהיו. תקופת כהונתו כמושל הייתה סוערת, וכללה את הדחתם של שני שופטים על נקיטה בעקרון של ביקורת שיפוטית (הנטיגטון עצמו היה מודח מאותה סיבה, אלמלא היה נבחר כמושל), העברת בירת המדינה מזיינסוויל לצ'יליקות'י, וההחלטה לסיים את כהונתם של כל השופטים המכהנים. הנטינגטון לא התמודד לכהונה נוסת כמושל, ובחר להתמודד על מושב בסנאט של ארצות הברית, אך הפסיד לתומאס וורת'ינגטון.
הנטינגטון היה חבר הבונים החופשיים, וב-1809 הוא שימש כנשיא הגדול של הלשכה הגדולה של אוהיו.
מותו
סמואל הנטינגטון נפטר בפיירפוינט הרבור שבאוהיו ב-8 ביוני 1817. הוא נטמן בבית הקברות אברגרין שבפיינסוויל, אוהיו.
אנתוני
{{פירושונים| אישים:
ראו גם
}}
סרט הופעה
סרט סיבוב הופעות (באנגלית: Concert film) הוא סרט המכיל בתוכו הופעה חיה מנקודת מבטו של צופה שנכח בה. הנושא של הסרט הוא הופעה חיה מורחבת או סיבוב הופעות של מוזיקאים ומוזיקאיות, או אנשי מקצוע אחרים כגון סטנדאפיסטים.
היסטוריה
סרט סיבוב ההופעות הישן ביותר הידוע הוא "קונצרט הקסם" מ-1948. בקונצרט זה מופיע הכנר הווירטואוז יהודי מנוחין (1916–1999) באולפני צ'רלי צ'פלין בשנת 1947. יחד עם אמנים שונים, הוא ביצע יצירות קלאסיות ורומנטיות של מלחינים מפורסמים כמו לודוויג ואן בטהובן, הנריק וייניאבסקי, יוהאן סבסטיאן באך, ניקולו פאגאניני ואחרים.
סרט סיבוב ההופעות הישן ביותר בסוגת הג'אז הוא הסרט "ג'אז ביום קיץ" מ-1959. הסרט הוקלט במהלך פסטיבל הג'אז של ניופורט החמישי. סרט סיבוב ההופעות הישן ביותר בסוגת הרוק הוא " שואו", בו השתתפו מוזיקאים ולהקות כדוגמת: הביץ' בויז, ג'יימס בראון, מרווין גיי ורולינג סטונז.
אמץ לוחם
פרויקט "אמץ לוחם" הוא פרויקט למעורבות חברתית, אשר החל את דרכו בשנת 2005 והפך לפרויקט הדגל של יחד למען החייל. במסגרת הפרויקט, מאמצות חברות עסקיות מהמשק הישראלי ותורמים מהארץ ומהעולם, מאמצים את הגדודים לוחמים בצה"ל.
פעילות הפרויקט
פרויקט אמץ לוחם, רוקם מעורבות ושיתוף פעולה בין חיילי היחידה לעובדי החברה המאמצת ומעצים את תחושת ההזדהות של עובדי החברה אל מול גאוות היחידה של הלוחמים.
השותף האסטרטגי של פרויקט אמץ לוחם הוא ארגון ידידי צה"ל הפועל בארצות הברית ובפנמה (FIDF), המספק רשת ביטחון ליחידות שאינן מאומצות עד למציאת מאמץ.
במסגרת אימוץ הלוחם, מועבר ליחידות לוחמות המצויות בפעילות מבצעית שוטפת בגבולות מדינת ישראל, סך העומד על 100,000 ₪ לשנה (נכון לשנת 2020), תוך התחייבות למתן סכום זהה לתקופה בת 3 שנים. 15% מסכום התרומה, מוקצה לחיילים בודדים ולחיילים ממעמד סוציואקונומי נמוך (משפחות מעוטות יכולת). מלוא סכום התרומה מועבר ליחידה המאומצת בשקיפות ובמקצועיות ללא כל תקורות.
הקשר שבין עובדי החברות (המאמצות) לחיילי היחידה (המאומצת), מבוסס על הדדיות מלאה, המעשירה גם את התורם וגם את הנתרם – בין היתר מעבירים המאמצים לחיילי היחידה שיעור באזרחות טובה, חיובית ומועילה וחושפים אותם אל העולם העסקי, הממתין להם באזרחות.
כוח תניני
כוח תניני (שם מדעי: Varanus salvadorii) הוא מין של לטאת כוח גדולה החיה במערב גינאה החדשה (שבאינדונזיה) ובפפואה גינאה החדשה והוא הלטאה הגדולה ביותר בגינאה החדשה. כוח תניני הוא קרובו הרחוק של דרקון קומודו, שהוא הלטאה הגדולה בעולם.
אמץ לוחם
פעילות הפרויקט
לפרויקט ועדה ציבורית, אשר חבריה מבצעים את תפקידים בהתנדבות.
החברות המאמצות מהמשק הכלכלי הישראלי
בפרויקט שותפים חברות ארגונים ועמותות. כגון הקרן לידידות, קרן היסוד ועוד. חברות עסקיות רבות שותפות בפרויקט אמץ לוחם ומאמצות יחידות לוחמות בצה"ל במטרה לייצר שיתוף פעולה ערכי, לסייע ולתמוך בלוחמים וביניהן: פרטנר, מועדון חבר, איתוראן, ישראכרט: יפאורה תבורי, הפניקס, חברת אקרשטיין, אלביט ועוד כ־60 חברות נוספות.
כוח תניני
מאפיינים
כוח תניני יכול להגיע לאורך של 2.5 מטר ולמשקל של 90 ק"ג והוא בעל זנב גדול וראש קצר ורחב המקנה לו צורת תנין ומכאן השם. צבעו ירוק והזנב גדול ביותר. הכוח חי ביערות גשם ובביצות מנגרובים בגינאה החדשה והוא מטפס על עצים ומחפש מזון על העצים וכמו כן יודע לשחות. הוא בעל לשון מפוצלת העוזרת לו לחוש את סביבתו.
לטאות אלה אינן ארסיות, אך בעלות שורות של שיניים חדות העוזרות להרוג את טרפם. הם ניזונות מיצורים קטנים יותר כמו זוחלים שונים, עופות, ביצים ויונקים קטנים וגם נבלות.
יחסי טונגה–ניו זילנד
היסטוריה
גם ניו זילנד וגם טונגה שייכות למשולש הפולינזי והילידים המאורים בניו זילנד חולקים דמיון גנטי ותרבותי עם אנשי טונגה. במהלך המאה התשע עשרה ולאחר השתלטות האימפריה הבריטית על ניו זילנד הקשר בין שתי המדינות חודש, החל בהתכתבויות בשנות ה-40 של המאה ה-19 בין טופו הראשון, מלך טונגה לבין ג'ורג' גריי מושל ניו זילנד. ב-12 בנובמבר 1918 הגיעה השפעת הספרדית לטונגה אחרי שעגנה במדינה ספינה מניו זילנד. הווירוס הרג כ-1,800 טונגאנים ושיעור התמותה במדינה הגיע לשמונה אחוזים.
במהלך מלחמת העולם הראשונה שירתו חיילים טונגאנים ומאורים כחלק מצבא ניו זילנד. בשנת 1947 הפכה ניו זילנד למדינה עצמאית לחלוטין מהממלכה המאוחדת. ב-1967 ביקר ראש ממשלת ניו זילנד קית' הוליאוק בטונגה ונפגש עם טאופאאהאו טופוו הרביעי, מלך טונגה.
ביוני 1970 קיבלה טונגה את עצמאותה המוחלטת מהממלכה המאוחדת והפכה מפרוטקטורט למדינה ריבונית ועצמאית. באותה השנה כוננו ניו זילנד וטונגה יחסים דיפלומטיים רשמיים. בתחילה פעלה ניו זילנד בטונגה מנציבותה הגבוהה באפיה, בירת סמואה הסמוכה. בשנת 1974 פתחה ניו זילנד נציבות גבוהה תושבת בנוקואלופה. מאז כינון היחסים הדיפלומטיים, היחסים הדו-צדדיים בין שתי המדינות משגשגים. ב-2008 ביקרה ראש ממשלת ניו זילנד הלן קלארק בניו זילנד והשתתפה בהכתרתו של ג'ורג' טופו החמישי, מלך טונגה. ב-2009 פתחה טונגה נציבות גבוהה בוולינגטון, בירת ניו זילנד, אך זו נסגרה שלוש שנים לאחר מכן מפאת חוסר תקציב. מספר שנים לאחר מכן היא פתחה קונסוליה כללית באוקלנד.
במרץ 2018 ביקרו ראש ממשלת ניו זילנד ג'סינדה ארדרן ושר החוץ וינסטון פיטרס בטונגה. במהלך הביקור חשפה ראש הממשלה כי טונגה תקבל מניו זילנד סיוע של 10 מיליון דולר אמריקאי לשיקום המדינה מציקלון גיטה. ב-2019 ביקר טופו השישי, מלך טונגה, בניו זילנד.
ב-2020 חגגו המדינות 50 שנים של יחסים דיפלומטיים רשמיים.
הגירה ותחבורה
בניו זילנד קיימת קהילה של עשרות אלפי של טונגאנים. הקהילה הטונגאנית בניו זילנד היא הקהילה הגדולה ביותר של טונגאנים מחוץ לטונגה עצמה.
הקו של חברת התעופה אייר ניו זילנד לנמל התעופה של נוקואלופה מנמל התעופה של אוקלנד הוא הוותיק ביותר של חברה זרה למקום.
מרסיה ברבוסה
קורות חייה
מרסיה ברבוסה נולדה ב-1960 בריו דה ז'ניירו, ברזיל. אִמהּ, פאולה ברנרדס ברבוסה, הייתה מזכירה, ולאחר הולדת אחיה הקטן של מרסיה ברבוסה היא הפכה לעקרת בית. אביה, רואי זיטו ברבוסה, היה איש צבא. שם אחותה הגדולה הוא Denise Bernardes Barbosa, ושם אחיה הקטן Alexandre Bernardes Barbosa.
בגיל מוקדם עברה לפורטו אלגרה ושם גדלה. למדה בתיכון Colégio Marechal Rondon בקנסוס שבריו גראנדה דו סול. את השכלתה האקדמית רכשה באוניברסיטה הפדרלית של ריו גראנדה דו סול (UFRGS), בברזיל. את תואר הדוקטור היא קיבלה ב-1988.
ב-1989 במסגרת עבודת הפוסט-דוקטורט לקחה חלק מקבוצת המחקר של מייקל פישר מאוניברסיטת מרילנד, קולג' פרק, שבמרילנד. פישר עוסק בתאוריית החומר בפיזיקה, ובפרט במעבר בין מצבי הצבירה של חומרים.
עם חזרתה לברזיל קיבלה משרה מלאה ב-UFRGS, מקום עבודתה עד היום, כפרופסור לפיזיקה. כיום היא מחזיקה במספר רב של תפקידים: ראש מחלקת הפיזיקה ב-UFRGS, ראש האקדמיה הברזילאית למדע ומ-2011 היא עומדת בראש ועדת הפיזיקה ב-Grant Agency CNPq. האקדמיה הברזילאית למדע הוא ארגון לא ממשלתי וללא מטרות רווח, שמטרתו לפתח את ענף המדע בברזיל. בנוסף לכך ברבוסה חברה במועצה הלאומית של המדע והטכנולוגיה בראשות נשיא ברזיל, בוועדת המענק של המועצה הבינלאומית למדע ובחבר השופטים של פרס דקראט של הנציבות האירופית.
בזכות פעילויותיה לקידום שוויון זכויות הנשים באקדמיה, בשנת 2000 היא התמנתה לשמש כראש קבוצת העבודה שעוסקת בנשים במסגרת האיחוד העולמי של פיזיקה תאורטית ויישומית (IUPAP), וכראש הועידה העולמית השנייה של נשים בפיזיקה ב-ריו דה ז'ניירו.
מרסיה ברבוסה נשואה לJorge Luiz De Castro, מנהל חברה המספקת מים לפורטו אלגרה.
מחקר
תחום עיסוקה של פרופסור מרסיה ברבוסה הוא פיזיקה של חומר מעובה בדגש על אנומליות מים. לפי מאמר שהיא פרסמה קיימות 72 אנומליות מים (תכונות של המים שלרוב החומרים האחרים אין). האנומליות המדוברות הן תכונות יוצאות דופן של המים מבחינה פיזיקלית או כימית. האנומליה המוכרת ביותר היא זאת שבה מים גדלים בנפחם כשהם הופכים למוצק. פרופסור ברבוסה חוקרת אנומליות במולקולות המים עצמן ולא בתכונות החיצוניות של המים (כמו נפח), ובוחנת וכיצד לנצל אותן לפתרון מצוקת המים השפירים העולמית.
היא מצאה כי האנומליה של המים היא שהמולקולות זזות יותר מהר כשהם תחת לחץ או צפיפות גבוהה במקום לזוז לאט יותר. אנומליה זו מאפשרת למולקולות לבצע "זרימת-על" כאשר הן נמצאות בתוך ננו-צינורית פחמן. מולקולות המים מייצרות קו אחד באמצע הצינורית וזורמות אלפי פעמים מהר יותר מהמצופה. תכונה זו של מים היא מרכז המחקר של מרסיה ברבוסה.
מחקרה בתחום איפשר לה לפתח מספר מודלים שמסייעים בהבנת המקור לרעידות אדמה, כיצד מתרחש תהליך קיפול החלבונים. מודלים אשר פיתחה וסייעו לגילוי אפיק חדש להפקת אנרגיה נקייה בצורה יעילה יותר.
בנוסף למודלים שפיתחה, המחקר של פרופסור ברבוסה איפשר למדע להבין בצורה טובה יותר את התנועתיות של מולקולת המים, את התגובות שלה לשינוי טמפרטורה ולחץ ואת האינטראקציה עם ביומולקולות בגוף האדם.
הכליות שלנו משתמשות בננו-צינורות ביולוגיים כדי להתפיל את נוזלי הגוף שלנו, והן עושות זאת בצורה שחוסכת אנרגיה רבה. מחקרה של ברבוסה מנסה לחקות את תהליך זה, במטרה למצוא דרך חסכונית ויעילה להתפלת מים. נכון לשנת 2015 זיקוק ואוסמוזה הפוכה סיפקו מים מותפלים לכ-300 מיליון אנשים. ברבוסה סבורה שהחסם להרחבת השימוש במים מותפלים במדינות מתפתחות נובע מהעלות הגבוהה של שיטות ההתפלה הקיימות. כיום נחקרות מספר שיטות חדשות להתפלת מים באמצעות ננו-צינוריות פחמן. אחת השיטות שפיתחה ברבוסה כוללת יצירת מערך דחוס של ננו-צינוריות פחמן, המאפשר מעבר של מים ולא מלח. שיטה זו מזרזת את זרימת המים ויחד עם אוסמוזה הפוכה כבר נמצאת בשימוש, אך עדיין נדרשות בדיקות במטרה להעריך את יציבותה לטווח ארוך. שיטה נוספת משלבת זיקוק, אוסמוזה הפוכה וננו-צינוריות פחמן. השיטה הזו מהירה יותר משום שהיא משתמשת באדי מים, הזורמים במהירות גבוהה יותר ממים במצב צבירה נוזל. שיטות אלה צפויות להיות יעילות יותר וחסכוניות מהשיטות שמשתמשים בהן כיום.
מוריס לואיס
מוריס לואיס ברנשטיין (Morris Louis Bernstein; 28 בנובמבר 1912 – 7 בספטמבר 1962), המכונה מקצועית מוריס לואיס, היה צייר אמריקאי. במהלך שנות החמישים הפך לאחד האמנים הראשונים שייצגו ציורים בסגנון אמנות שדות הצבע, בזמן שחי בוושינגטון הבירה, הקימו לואיס, קנת' נולנד וציירים נוספים, תנועת אמנות הידועה בשם אסכולת הצבע של וושינגטון.
קורות חיים
בשנים 1929–1933 למד ב"מכון מרילנד לאמנויות יפות ושימושיות" (כיום המכללה לאמנות במרילנד), אך עזב זמן קצר לפני שסיים את התוכנית. לואיס עבד בעבודות שונות כדי לפרנס את עצמו בזמן הציור, ובשנת 1935 היה נשיא התאחדות האמנים בבולטימור. בשנים 1936 עד 1940 התגורר בניו יורק ועבד באגף הציורים במיזם האמנות של מינהל קידום העבודות הפדרלי. בתקופה זו הוא הכיר את ארשיל גורקי, דוד אלפארו סיקירו וג׳ק טוורקוב. באותה תקופה גם הוריד את שם משפחתו.
חיים אישיים
הוא התחתן עם מרסלה סיגל בשנת 1947. היא תמכה בו לאורך הקריירה שלו ולזכרו תמכה באמן אחד מדי שנה באמצעות מלגת מוריס לואיס באוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון.
מותו
מוריס לואיס אובחן כחולה בסרטן ריאות בשנת 1962 וזמן קצר לאחר מכן נפטר בביתו בוושינגטון הבירה ב־7 בספטמבר 1962. הסיבה למחלתו יוחסה לחשיפה ממושכת לאדי צבע. עזבונו של מוריס לואיס מיוצג אך ורק על ידי דיאן אפרייט (Diane Upright), פרופסורית לשעבר לאמנות באוניברסיטת הרווארד.
יחסי בוטסואנה–רוסיה
יחסי בוטסואנה–רוסיה הם יחסי החוץ בין בוטסואנה לרוסיה. היחסים בימינו בין המדינות מתוארים כידידותיים וארוכי שנים.
לדברי שר החוץ, רוסיה הייתה אחת המדינות הראשונות שקיימו יחסים דיפלומטיים מלאים עם בוטסואנה.
יחסי בוטסואנה–ברית המועצות
בוטסואנה וברית המועצות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-6 במרץ 1970, והעניינים הסובייטים טופלו בתחילה באמצעות שגרירות ברית המועצות בלוסקה, זמביה. למרות גישתה הפרו-מערבית, בוטסואנה השתתפה באולימפיאדת הקיץ של 1980, כשהופיעה לראשונה במשחקים האולימפיים במוסקבה. כמו כן, ב-14 בינואר 1977, לאחר התקפות על בוטסואנה בידי רודזיה הדרומית, הצטרפה ברית המועצות להחלטה 403 של מועצת הביטחון של האו"ם כדי לגנות את הפיגועים.
היחסים בין שתי המדינות
שיתוף פעולה כלכלי ומסחרי בין רוסיה לבוטסואנה נקבע על ידי הסכם הסחר משנת 1987 וההסכם לשיתוף פעולה כלכלי וטכני משנת 1988. ממשלת הפדרציה הרוסית וממשלת הרפובליקה של בוטסואנה חתמו בספטמבר 1999 על ההסכם לשיתוף פעולה תרבותי, מדעי וחינוכי. רוסיה ובוטסואנה קיימו שיתופי פעולה פוריים במגוון תחומים, במיוחד בפיתוח משאבי אנוש. ורוסיה עדיין מציעה מלגה רבה יותר בענפי מפתח כמו בריאות, שחווה כיום מחסור קריטי בכוח אדם. בוטסואנה היא גם אחת המדינות בהן אזרחי רוסיה אינם זקוקים לויזה. רוסיה מחזיקה בבוטסואנה שגרירות בגאבורון, בעוד שבוטסואנה מיוצגת ברוסיה באמצעות שגרירותה בסטוקהולם, שוודיה וקונסוליית כבוד במוסקבה.
תהלוכה (סרט)
הסרט זכה להצלחה אדירה בקופות ולשלושה פרסי אוסקר: הסרט הטוב ביותר ועל הבימוי ועיצוב ההפקה. בנוסף על כך, הסרט היה מועמד בקטגוריית שחקנית הראשית.
עלילה
הסרט עוסק במשפחה אמידה המתגוררת בלונדון משנת 1889–1933. חיי המשפחה מושפעים מאירועים אקטואליים המתרחשים בשנים אלו: מלחמת הבורים, מותה של המלכה ויקטוריה, טביעת הטיטניק ומלחמת העולם הראשונה.
הפקה
מרבית צילומי הסרט נעשו בלונדון.
אן קריסטין אהרונס
אן קריסטין "אנקה" אהרונס (בנורווגית: Ann Kristin Aarønes; נולדה ב-19 בינואר 1973) היא כדורגלנית עבר נורווגית ששיחקה בעמדת החלוצה. אהרונס נחשבת לאחת הכדורגלניות הנורווגיות הטובות אי פעם, ולזכותה עשרה שערים בטורנירי הגביע העולמי - נתון המציב אותה במקום השביעי בכל הזמנים.
קריירה
אן קריסטין אהרונס נולדה ב-1973 בעיר אלסונד, וכבר בגיל צעיר החלה לשחק בקבוצה המקומית של העיר - ספילקביק. ב-2 בספטמבר 1990 היא ערכה את הופעת הבכורה שלה בנבחרת נורווגיה, בלי ששיחקה אפילו משחק אחד בליגה הנורווגית הראשונה. במשחק השלישי שלה בנבחרת, נגד דנמרק, היא כבר פתחה בהרכב הראשון ואף כבשה את שער הבכורה שלה בנבחרת.
ב-1992 היא עלתה עם קבוצתה לליגה הראשונה - בפעם הראשונה בהיסטוריה של המועדון. באותה עונה כבשה אהרונס 12 שערים - יותר ממחצית השערים של הקבוצה, אך לא הצליחה לעזור לספילקביק לשרוד בליגה. לאחר ירידה של ספילקביק לליגה השנייה, עברה אהרונס לטרונדהיימס-ארן, שנחשבה לאחת מקבוצות הצמרת של הליגה. בעונתה הראשונה בקבוצה כבשה אהרונס 18 שערים, סיימה כסגנית מלכת השערים של הליגה, והובילה את טרונדהיימס למקום השני. באותו קיץ, שיחקה אהרונס בטורניר הבינלאומי הראשון בקריירה שלה - אליפות אירופה שנערכה באיטליה. במשחק הגמר ניצחה נורווגיה 0-1 את המארחת, וזכתה בטורניר בפעם השנייה בתולדותיה.
שנתיים לאחר מכן, בגביע העולם שנערך בשוודיה, הגיעה אהרונס לשיא הקריירה המקצוענית שלה. את שלב הבתים של הטורניר סיימה נורווגיה במאזן מושלם, כשבמהלכו כובשת אהרונס חמישה שערים. ברבע הגמר ניצחו הנורווגיות 1-3 את דנמרק, ובחצי הגמר גברו 0-1 על יריבתן המרה - ארצות הברית, משער ניצחון של אהרונס. במשחק הגמר מול גרמניה, שנערך מול קהל של 17,158 באצטדיון רוסונדה, ניצחה נורווגיה 0-2 וזכתה בגביע העולם בפעם הראשונה בתולדותיה. אהרונס סיימה כמלכת השערים של הטורניר, וקטפה גם את פרס כדור הארד, המוענק לשחקנית השלישית בטיבה במונדיאל.
שנה אחר כך, נערך באולימפיאדת אטלנטה, טורניר כדורגל הנשים הראשון בהיסטוריה של המשחקים האולימפיים. הנבחרת הנורווגית סיימה את שלב הבתים במקום הראשון, אך בחצי הגמר הודחה על ידי ארצות הברית לאחר הפסד 2-1. במשחק על מדליית הארד פגשה נורווגיה את ברזיל, ניצחה אותה 0-2, כשאהרונס כובשת את שני השערים.
הטורניר הבינלאומי האחרון בקריירה של אהרונס היה גביע העולם 1999 שנערך בארצות הברית. את שלב הבתים של הטורניר סיימה נורווגיה במאזן מושלם, כשבמהלכו כובשת אהרונס שלושה שערים. ברבע הגמר גברו הנורווגיות 1-3 על שוודיה, אך בחצי הגמר הן הובסו 5-0 על ידי סין. במשחק על המקום השלישי, החמיצה אהרונס את הפנדל המכריע בבעיטות ההכרעה, ונורווגיה הפסידה לברזיל. בסיום הטורניר הייתה אהרונס לכדורגלנית הנורווגית היחידה שנבחרה לקבוצת המצטיינות של האליפות, לצד כוכבות כמו מיה האם ומישל אקרס. בנוסף, היא סיימה כסגנית מלכת השערים של הטורניר (4 שערים), אחרי סון ון וסיסי שכבשו 7 שערים כל אחת.
בשנת 2000 החליטה אהרונס לעזוב את טרונדהיימס ולעבור לקבוצת ניו יורק פאוור מהליגה האמריקאית החדשה - ה-WUSA. בשמונה עונות בטרונדהיימס כבשה אהרונס 121 שערים, זכתה בחמש אליפויות, בשש גביעי מדינה, וסיימה פעמיים כסגנית מלכת השערים של הליגה. בארצות הברית שיחקה אהרונס עונה אחת בלבד ולאחר מכן החליטה לפרוש ממשחק פעיל. בתשע שנים בנבחרת נורווגיה, שיחקה אהרונס ב-111 משחקים וכבשה 60 שערים.
התפוצצות מכלית הדלק במיכאילשט
התפוצצות מכלית הדלק במיכאילשט הוא אסון שאירע ב-24 במאי 2004 במיכאילשט שברומניה. פיצוץ מכלית דלק והשרפה שפרצה בעקבותיו, הרגו כ-18 אנשים ופצעו 13 נוספים.
בשעה 04:57 התהפכה מכלית דלק שהייתה מלאה ב-20 טון אמוניום חנקתי והחלה לעלות בלהבות לאחר שהנהג, כפי הנראה, נרדם בנהיגה והמכלית החליקה על הכביש הרטוב. שתי כבאיות הגיעו למקום והחלו בכיבוי השריפה. לזירה הגיעו גם צוות טלוויזיה ומספר מקומיים סקרנים.
בשעה 05:47 אירע פיצוץ קטן ושתי דקות לאחר מכן – פיצוץ גדול. בפיצוץ נהרגו שבעה לוחמי אש, שניים מאנשי צוות הטלוויזיה, נהג המשאית ושמונה אזרחים.
גופות נהג המשאית ואחד מלוחמי האש הושחתו לחלוטין, וזיהויים בוצע באמצעות בדיקת DNA. הפיצוץ יצר מכתש בעומק שישה מטרים וחצי ובקוטר 21 מטרים, ופיזר פסולת ושרידי אדם ברדיוס של מאות מטרים, כמו גם על גגות סמוכים.
בעקבות האירוע שופרו נוהלי הבטיחות בהסעת חומרים כימיים מסוכנים ורגישים. מנהלי שתי החברות המעורבות בהובלת החומר במכלית ללא אמצעי בטיחות מתאימים הואשמו בהריגה ברשלנות ובהשחתת רכוש, ונידונו לארבע שנות מאסר ולתשלום פיצויים לקרבנות.
שירות הביטחון האוקראיני
שירות הביטחון האוקראיני (אוקראינית: Служба безпеки України) הוא ארגון הביון והביטחון המרכזי באוקראינה הממונה על סיכול ריגול לאומי, הגנה על המדינה מפני ריגול, חתרנות פנימית ומלחמה בטרור ומהווה נדבך חשוב במערך המודיעין והביטחון האוקראיני. הוקם בשנת 1991 כיורשו הישיר של האגף האוקראיני של ק.ג.ב. כפוף לנשיא אוקראינה ומפוקח על ידי הפרלמנט (הראדה העליונה).
היסטוריה
ב-20 בספטמבר 1991, הראדה העליונה הניחה את ההחלטה אודות שירותי הביטחון הלאומיים של אוקראינה, ההחלטה פירקה בעצם את הקג"ב האוקראיני וב-25 במרץ 1992, הראדה חוקקה את החוק "אודות שירות הביטחון האוקראיני" ומאוחר יותר חוקים נוספים שהסדירו את פעילות הארגון כממונה על חקירת פשעים חמורים, מאבק בפשע המאורגן, מאבק בשחיתות ואבטחת סודות מדינה.
מאז 1992 הייתה חלוקה ברורה בין המודיעין האזרחי שעליה הופקד שירות הביטחון האוקראיני והמודיעין הצבאי שעליה הופקד מינהל הביון הראשי במטכ"ל (GUR). עם זאת, עד 2005, בראש שירות הביטחון האוקראיני עמד איהור סמשקו, איש המודיעין הצבאי לשעבר. ב-2004 מחלקת המודיעין של הארגון אורגנה מחדש והפכה לסוכנות עצמאית בשם שירות הביון החיצוני של אוקראינה שאחראית לכל סוגי המודיעין באוקראינה. ארגון נוסף שהיה לעצמאי היה המינהל לאבטחת אישים באוקראינה (Управління державної охорони України).
שירות הביטחון האוקראיני מנהל מבצעי אכיפה משותפים עם הוועדה הממלכתית לענייני לאומיות והגירה (אוקראינית: Державний комітет України у справах національностей та релігій) במאבק נגד מהגרים בלתי חוקיים.
בשנת 2018 הארגון היה בין מארגני המוות המבוים של ארקדי בבצ'נקו.
באפריל 2020 ולרי שייטנוב, מבכירי הארגון נעצר והואשם בריגול לטובת רוסיה. בינואר 2021 השירות דיווח כי לכד במחוז חרסון סוכן שירות הביטחון הפדרלי הרוסי ששיתף פעולה עם המשרד לביטחון המדינה של הרפובליקה העממית של דונצק במטרה לעודד מחאות נגד השלטון בקייב.
מטרות הארגון
על פי החוק "אודות שירות הביטחון האוקראיני" הוגדרו מטרותיו הברורות של הארגון:
אלכסיי יליסייב
אלכסיי סטניסלבוביץ' יליסייב (ברוסית: Алексей Станиславович Елисеев; ) הוא קוסמונאוט סובייטי שטס לחלל בשלוש משימות במסגרת תוכנית סויוז.
קורות חיים
אלכסיי יליסייב נולד בעיירה במחוז קלוגה לאב ליטאי בשם Stanislovas Kuraitis. אביו הואשם בבגידה בברית המועצות ונשלח למעצר ממושך. אימו של הקוסמונאוט התגרשה ואלכסיי הצעיר בגיל 16 החליף את שם משפחתו לשם משפחת נעורים של אמו. לאחר שחרורו אביו לא חזר למשפחתו ולמעשה אף פעם לא נפגש עם בנו לאחר השחרור.
בשנת 1951 אלכסיי יליסייב סיים את לימודי בית הספר במוסקבה והחל ללימוד באוניברסיטה טכנית על שם באומן בעיר. לאחר סיומו בשנת 1957 הוא התחיל לעבוד כמהנדס מכונות בתעשיית החלל הסובייטית. בשנת 1962 לאחר סיום לימודי הדוקטורט יליסייב חזר לעבוד בתאגיד הטילים והחלל אנרגיה בוא החל לעבוד לאחר בהסמכת למהנדס. תחום עיסוקו היה תכנון מערכות ניווט.
בשנת 1966 יליסייב התקבל לתוכנית הכנת קוסמונאוטים הסובייטית. את טיסתו הראשונה לחלל ביצע בחללית סויוז 5. הטיסה נערכה במשך קצת פחות מ-2 יממות. בטיסה זו לראשונה בוצע התחברות בין מספר חלליות ומעבר טייסים בין החלליות. ב-13 באוקטובר שוגר יליסייב לחלל בפעם השנייה על סיפון חללית סויוז 8. ב-22 באפריל הוא היה על סיפון חללית סויוז 10 שהתחברה לתחנת חלל סאליוט 1 אך עקב תקלה טכנית הקוסמונאוטים לא הצליחו להיכנס לתחנת החלל.
בשנים 1986-1991 יליסייב היה רקטור של אוניברסיטה טכנית על שם באומן במוסקבה. לאחר התפרקות ברית המועצות יליסייב היה בתפקידים שונים בתעשייה הפרטית שהתפתחה.
יליסייב פרסם מספר ספרים בתחום תעשיית החלל והוא בעל חמש המצאות בתחום.
א-ג'ווף
א־גָ'ווף (בערבית: الجوف) עיירה בדרום-מזרח לוב, בירת מחוז כופרה בלוב. גובה העיירה הוא 382.2 מ' (1,254 רגל).