cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
בלפריטיס
לעיתים בלפריטיס נרפאת ללא טיפול, בפרט עם הקפדה על הגיינת העין, אך ברוב המקרים הדלקת מחריפה, ולעיתים מלווה בהפרשה מוגלתית המטשטשת את הראייה או בנפיחות כה רבה בעפעף שהמצב מתדרדר עד עיוורון חלקי אם לא ננקט טיפול מתאים. למעט מקרים חמורים שהטיפול בהם מוזנח, לא נגרם נזק לטווח ארוך.
תסמונות
הסימנים הבאים עשויים להופיע:
סיבוכים ותוצאות
בלפריטיס היא הגורם הנפוץ ביותר לעיניים יבשות. במקרה שהדלקת אינה מטופלת בהקדם עשויה להיגרם צלקת בעפעף, זיהום ונפיחות משמעותית עד סגירה של העין, אדמומיות כרונית של גלגל העין, ואף דלקת בקרנית העין (קרטיטיס). במקרים חמורים עשויים להיווצר כיבים מכאיבים שמסרבים להרפא ועשויים לדמם.
טיפול
בלפריטיס היא לעיתים קרובות כרונית וקשה לטיפול. נדיר שהמחלה נעלמת לבלי שוב, והתפרצויות חוזרות שכיחות מאד.
טיפול בחימום ולחיצה משיג תוצאות טובות בדרך כלל בהפגת הסימפטומים, אך אינו מונע התפרצויות חוזרות. מומלץ להניח גוף חם (למעשה ממליצים על ביצה שזה עתה בושלה, בשל משקלה, צורתה ויכולת ספיחת הנוזלים והשומנים של קליפת הביצה) עם ממחטת נייר תחתיה על העפעף למשך רבע שעה לפחות, פעמיים או שלוש פעמים ביום עד להעלמות הנפיחות. במקרה של בלפריטיס בשני העפעפיים בכל עין, הטיפול גוזל זמן רב, עד שלוש שעות מדי יום. טיפול זה ממריץ את זרימת הדם בעפעפיים, מרכך את הפקק השומני החוסם את בלוטות השומן, סוחט את הזיהום שנשטף בפעולה הטבעית של הדמעות ולמעשה מסייע למנגנון הטבעי של הגוף לטיפול בדלקת לפעול את פעולתו כראוי.
טיפול באנטיביוטיקה תחת העפעף עשוי להקל על הסימפטומים בחלק מהמקרים, אך לא בכולם, וכך גם טיפול בקורטיקו-סטרואידים.
טיפול בדמעות מלאכותיות, הניתנות ללא מרשם, מקל על היובש בעיניים.
במקרה של בלפריטיס בשל טפיל מסוג דמודקס, ניתן לטפל על ידי שמן עץ התה. יש להשתמש בתכשיר המיועד ספציפית לטיפול בעין.
פאולו בוי
פאולו בוי (באיטלקית: Paolo Boi; 1528–1598) היה שחמטאי איטלקי הנחשב לאחד מגדולי שחקני השחמט של המאה ה-16.
בלפריטיס
טיפול
במקרה של כיב במצב חמור ייתכן ניתוח שבו מוסרות בלוטות השומן הנגועות. הניתוח אינו מונע התפרצויות חוזרות.
ראו גם
שעורה (דלקת)
פאולו בוי
בוי נולד בסירקוזה שבסיציליה ונפטר בנאפולי. ההיסטוריון הרולד מארי טען כי הוא הורעל על ידי יריבים שקנאו בו. מקורות אחרים אומרים כי הוא הצטנן בעת ציד ומת כתוצאה מכך.
תסמונת קליינפלטר
תִּסְמֹנֶת קְלַינְפֶלְטֶר (או תסמונת XXY, תסמונת 47XXY, באנגלית: Klinefelter's syndrome, XXY-syndrome) היא תסמונת גנטית שבה קיימים אצל גבר שני כרומוזומי מין מסוג X או יותר במקום אחד, לצד כרומוזום Y. כך יש לבעל התסמונת 47 כרומוזומים, במקום 46. התסמונת תוארה לראשונה על ידי ד"ר הארי קליינפלטר ממסצ'וסטס בשנת 1942; הסיבה לתסמונת התגלתה בסוף שנות ה-50. היא מופיעה ב-1 עד 2 מכל 1000 לידות זכרים.
פתופיזיולוגיה
לזכרים הלוקים בתסמונת יש בנוסף לכרומוזום Y שני כרומוזומי X או יותר, ובסך הכול 47 כרומוזומים (או יותר) בקריוטיפ במקום 46. מספר כרומוזומי X הנוספים יכול אף להגיע לארבעה וככל שהוא רב מתחזקים התסמינים הקליניים. כתוצאה מהעודף הכרומוזומלי נפגעת התפתחותה של מערכת המין הזכרית. הנזק הכרומוזומלי נגרם לרוב מאי-הפרדה מוחלטת של הכרומוזומים במהלך יצירת תאי המין.
האשכים הם הרגישים ביותר לתוספת של כרומוזומי X. צינורות הזרע אינם מתפתחים כהלכה, ולכן נגרמת פגיעה בייצור הזרע. יש פגיעה בייצור ההורמונלי המתרחש באשך המביאה להתפתחות אשכים קטנים, איברי מין לא מפותחים, שיעור גוף מועט וירידה בחשק המיני.
תסמינים
הלוקים בתסמונת סובלים לרוב מעקרות, עקב חוסר ייצור זרע או ייצור זרע מועט. כמו כן דווח על קושי בלימוד שפות ועל פגיעה בתפקודים הניהוליים. גברים הלוקים בתסמונת סובלים מרמות נמוכות של טסטוסטרון, המתבטאות בחלק מהמקרים בגוף עגלגל עם מסת שד מוגדלת (גינקומסטיה) או בגוף כחוש עם רגליים ארוכות. כמו כן ייתכנו אשכים קטנים, מיעוט שיער על הפנים והגוף, חלוקת שיער ושומן נשית ובגרות מינית מאוחרת.
ללוקים בתסמונת יש סיכוי גבוה יותר מאשר לגברים אחרים ללקות בסרטן השד (כאשר מופיעה מסת שד מוגדלת) ובאוסטאופורוזיס, מחלות המאפיינות בדרך כלל נשים. נוסף על אלה, הלוקים בתסמונת חולים בשכיחות גבוהה יותר במחלות אוטואימוניות, בדומה לשכיחות הגבוהה יותר של מחלות אלה אצל נשים. הגורם לתופעה הוא ככל הנראה ההבדל ביחס בין הורמוני האסטרוגן והטסטוסטרון בגוף בין הלוקים בתסמונת לבין גברים אחרים. כאשר מספר כרומוזומי ה-X גדול משניים (48XXXY או 49XXXXY) דווחו גם מקרים בודדים של פיגור שכלי.
לעומת זאת, ללוקים בתסמונת יש סיכוי נמוך יותר לסבול ממחלות רצסיביות הקשורות לכרומוזום ה-X, שכן אלה אינן באות לידי ביטוי בשל הכרומוזום הנוסף.
בנוסף, ללוקים בתסמונת יש עיכוב ביכולות שפתיות כגון דיבור, ויכולות הבעה מילולית נמוכות יותר ביחס ליכולות הקוגניטיביות האחרות שלהם שנותרות ללא שינוי, ובהשוואה לזכרים אחרים.
היבטים נוירוקוגניטיביים
גברים עם תסמונת קליינפלטר מאופיינים בפגיעה בתפקוד הקוגניטיבי – בין השאר ביכולות למידה, תפקוד ניהולי, ויכולות שפתיות.
על פי מאמר מאת גרובהולט בין 70%–80% מהגברים הלוקים בתסמונת הם בעלי רמה נמוכה של זיכרון מילולי ושליפת זיכרון ואף פגיעה בעיבוד מחשבתי.
בנוסף, גברים הלוקים בתסמונת סובלים יותר בהשוואה לגברים אחרים מהפרעות קשב, קושי בארגון ותכנון, הפרעות בזיכרון לטווח קצר, זיכרון עבודה (working memory), פגיעה ביכולת שיקול דעת וקבלת החלטות.
ליקויים קוגניטיביים תועדו גם בניסויים על עכברים הנושאים כרומוזום X נוסף, והודגמו בעיות זיכרון דומות על ידי משימות זיכרון של זיהוי.
על פי מחקר הנעשה על נוירופסיכולוגיה ותסמונת קליינפלטר, נראה כי גברים הסובלים מתסמונת זו מראים ליקויים בתחומים הפסיכולוגיים והרגשיים, ליקויי זיכרון, בוויסות מצבי הרוח ובעיית שליטה בדחפים.
גברים אלו מסוגרים יותר באופיים, פחות חברותיים ומצפוניים מאשר גברים אחרים ללא התסמונת.
לסיכום, מחקרים מוכיחים שלתסמונת קליינפלטר יש השפעות נוירו-פסיכולוגיות רבות ושונות, כולל ליקויי זיכרון, נוירוטיות גבוהה, חוסר ויסות במצב הרוח, חרדה ודיכאון.
אבחנה וטיפול
המוטציה הגנטית אינה הפיכה, אולם חלק מהסימפטומים ניתנים לטיפול במספר דרכים, בהן טיפול בטסטוסטרון עם ההגעה לבגרות מינית. בכל מקרה, הטיפול בטסטוסטרון אינו משפיע על בעיית העקרות. עם זאת, ניכר שיפור בטיפול בעקרות בגברים הסובלים מהתסמונת, באמצעות ביופסיית אשכים (testicular biopsy) להוצאת תאי זרע מן האשכים והפרייתם באמצעות הזרקת זרע ציטופלזמטית (ICSI).
אפידמיולוגיה
התסמונת נפוצה למדי, ולפי הערכות שכיחותה היא 1–2 מקרים לכל 1,000 לידות זכרים. שני שלישים מהסובלים מהתסמונת אינם מאובחנים כלל; מתוך השליש הנותר, רוב הסובלים מהתסמונת מאובחנים בעקבות בעיות פריון.
מודל בבעלי חיים
נמצא לתסמונת זו מודל בחתולים המתבטא בכחצי אחוז מאוכלוסיית החתולים הזכרים. הביטוי החיצוני המובהק ביותר בחתולים אלה הוא פרווה בעלת שלושה צבעים (טריקולור, קליקו). דפוס של שלושה צבעים שמור בחתולים לנקבות מאחר שדרושים בשבילו שני כרומוזומי X, אך לחתול שלוקה בתסמונת קליינפלטר ישנם שני כרומוזומי X, ולכן יכול להופיע אצלו דפוס בן שלושה צבעים.
הערות שוליים
Cromozomul X
ראש המטה של כוחות ההגנה (אירלנד)
ראש המטה של כוחות ההגנה (באירית: Ceann Foirne na bhFórsaí Cosanta או בראשי תיבות: COS) הוא הדרג הפיקודי העליון בכוחות ההגנה האירים. הוא כפוף לשר ההגנה העומד בראש מחלקת ההגנה והוא היועץ הצבאי הישיר של ממשלת אירלנד. מקביל לתפקיד הרמטכ"ל בצה"ל.
ראש המטה של כוחות ההגנה הוא גנרל שנבחר לתפקידו בידי שר ההגנה. המועמד מועבר לאישור בישיבת ממשלה, ולאחר מכן ממונה בפועל בידי נשיא אירלנד, המשמש כמפקד העליון של כוחות ההגנה.
קסנופון
קסנופון בן גרילוס (ביוונית: Ξενοφών, בלטינית: Xenophon; לערך 428 לפנה"ס – 354 לפנה"ס) היה היסטוריון, מצביא ופילוסוף אתונאי.
ביוגרפיה
קסנופון נולד למשפחה מהמעמד הגבוה, קיבל חינוך מצוין, בין היתר נמנה עם חוג תלמידיו של סוקרטס. כנגד המלצת סוקרטס, הוא הצטרף אל צבא שכירים של כורש הצעיר, שניסה להדיח את אחיו ארתחששתא השני מכס המלכות. המרידה הסתיימה במפלתו של כורש הצעיר שנהרג בשנת 401 לפנה"ס בקרב קונקסה . צבא השכירים הגדול, שמנה למעלה מ-10,000 לוחמים, יצא למסע מערבה בחזרה ליוון תחת פיקודו של קסנופון וקצינים נוספים. קסנופון תיאר את סיפור המסע בחיבורו "אנבסיס".
כתלמיד של סוקרטס, נהג קסנופון לרשום את שיעוריו. לפי דיוגנס לארטיוס, בסביבות שנת 430 היו ידועות ליוונים שיטות ראשונות לקצרנות ביוונית. יש טענות שנויות במחלוקת כי בעזרת שיטת קצרנות שהמציא או שיכלל רשם קסנופון את דברי סוקרטס ואת מחשבותיו בנוגע לסוקרטס ותורתו.
יצירותיו
קסנופון הוא ההיסטוריון היחידי מהמאה ה-4 לפנה"ס שכתביו נשתמרו בשלמותם.
מסות קצרות
כמו כן, חיבר קסנופון כמה ספרי הדרכה צבאיים וספרי הגות, בעיקר על מורו סוקרטס.
קיווי (עוף)
קיווי (שם מדעי: Apteryx) הוא סוג עוף יחיד במשפחת הקיוויים (Apterygidae), בסדרת הקיוואים (Apterygiformes). הקיווי חסר יכולת תעופה בגלל כנפיו המנוונות. תפוצתו של הקיווי ייחודית לניו זילנד. המין קיווי חום דרומי משמש כסמל בלתי רשמי של המדינה.
מאפיינים
הקיווי הוא עוף מונוגמי (מזדווג עם בן־זוג יחיד) שפעיל בעיקר בשעות הלילה. הוא נחשב לבעל־חיים ביישן וקנאי לטריטוריה שלו. הוא מתגורר בתוך שוחות אותן הוא חופר בקרקע וניזון מחרקים ותולעים.
הקיווי נחשב לציפור הלאומית של ניו זילנד, הוא אחד מסמליה המוכרים ביותר ומופיע על הדולר הניו זילנדי. תושביה של ניו זילנד נקראים לעיתים קיווים (kiwis), כינוי שהודבק להם על ידי החיילים האוסטרלים במלחמת העולם הראשונה. פרי הקיווי וכן משחת הנעליים המפורסמת נקראים על שם עוף זה.
כמו עופות רבים בניו זילנד, נמצא הקיווי בסכנת הכחדה. בעבר חל פיחות במספרם כתוצאה מכריתת יערות על ידי האדם, אך כיום האיום העיקרי על חיי הקיווי הוא מינים פולשים של יונקים טורפים.
מיון
בסוג חמישה מינים:
גלן רייס ג'וניור
גלן רייס ג'וניור (באנגלית: .Glen Rice Jr; נולד ב-1 בינואר 1991) הוא כדורסלן אמריקאי. במהלך הקריירה היה מעורב במספר תקריות אלימות, שהובילו לשחרורו מהקבוצות בהן שיחק.
ביוגרפיה
רייס ג'וניור נולד במיאמי שבפלורידה, בנם של טרייסי סטארווד וגלן רייס. אביו היה כדורסלן בליגת ה-NBA.
בשנים 2009–2012 שיחק בקבוצת הכדורסל של ג'ורג'יה טק. בעונתו השלישית בקבוצה הושעה משלושת המשחקים הראשונים עקב עבירות התנהגות. בפברואר 2012 נעצר על ידי משטרת אטלנטה לאחר תקרית ירי במועדון והודח מהקבוצה שלושה משחקים לפני תום העונה. רייס לא חזר לשנת הלימודים האחרונה ובמקום זה העמיד עצמו לבחירה בדראפט ליגת הפיתוח של ה-NBA. הוא נבחר על ידי ריו גראנדה ואלי וייפרס והיה שותף לזכייתה באליפות הליגה.
בדראפט ה-NBA של 2013 נבחר בסיבוב השני במקום ה-35 על ידי פילדלפיה 76' ומיד הועבר לוושינגטון ויזארדס. בעונתו הראשונה שותף ב-11 משחקים ובמהלכה נשלח לאיווה וולבס ולפורט ויין מאד אנטס מליגת הפיתוח. רייס נבחר ל-MVP של ליגת הקיץ של ה-NBA לעונת 2014.
באוקטובר 2015 נורה ברגלו מחוץ למסעדה באטלנטה, הוא הואשם בהתנהגות פזיזה ובהחזקת מריחואנה. ביולי 2016 היה מעורב בקטטות ונעצר בחשד לתקיפה ולגנבה. בעונת 2016/2017 הצטרף לקבוצת טריגרוס דה סיודד אוברגון המקסיקנית והוביל אותה לזכייה באליפות ליגת חוף האוקיינוס השקט. ב-2017 עבר ל-TNT קטרופה מהליגה הפיליפינית הראשונה.
באוקטובר 2017 הצטרף להפועל חולון מליגת העל הישראלית וערך את הבכורה שלו במחזור החמישי. במחזור השמיני של הליגה קלע 43 נקודות, המספר הרב ביותר בעונה הסדירה של ליגת העל מאז מרכוס האטן בעונת 2006/2007. רייס נבחר פעמיים למצטיין המחזור של ליגת העל הישראלית, הוא הוביל את הליגה בנקודות למשחק ובמדד היעילות עד ששוחרר לקראת סוף העונה. בגביע המדינה הוביל את חולון לזכייה כשקלע 28 נקודות כולל את סל הניצחון במשחק הגמר מול מכבי תל אביב. ב-9 באפריל 2018 שוחרר מהפועל חולון לאחר שהכה את גיא פניני בחדר ההלבשה לאחר משחק ההפסד מול הפועל גלבוע גליל בפתיחת הסיבוב השלישי של הליגה. בית הדין המשמעתי של איגוד הכדורסל בישראל השעה את רייס לשני משחקי ליגה. ב-7 ביוני 2018 חזר לישראל והצטרף שוב להפועל חולון, במסגרת השעייתו לא הורשה לשחק בחצי גמר הפיינל פור של הליגה. ביממה שלאחר חצי הגמר נחקר במשטרת הירקון בשל תלונה של צעירה ישראלית איתה ניהל מערכת יחסים בטענה כי תקף אותה בטרם ביטלה את התלונה מחשש שתלונתה תגרום לסיום הקריירה של רייס. לקראת גמר הליגה החזירה הפועל חולון את רייס ג'וניור לשורותיה. לאחר ההפסד בגמר למכבי תל אביב, סירב רייס להיות נוכח בטקס הענקת התואר ליריבה וגם להיות נוכח בקבלת המדליות של המקום השני לקבוצתו.
ב-26 ביוני 2018 חתם במדי קסיקס דה הומקאו מפוארטו ריקו עד לתום העונה. ב-4 בדצמבר נרשמה תקרית אלימה נוספת מצדו של רייס ג'וניור, לאחר שחבט באחד השופטים בתגובה לשריקה לעבירה בלתי ספורטיבית כנגדו. בתגובה הוא הורחק מהמשחק.
ב-17 בנובמבר 2018 חזר רייס בפעם השנייה למקסיקו, כאשר חתם במיצ'ואקאן. ב-4 בפברואר 2019 חתם בקבוצת אינסטיטו אתלטיקו סנטרל קורדובה מהליגה הארגנטינאית. ב-2 במרץ 2019, לאחר חמישה משחקים בהם שיחק במדי הקבוצה, שוחרר רייס על "התנהגות לא ספורטיבית", בעקבות הרחקתו בשתי עבירות טכניות רצופות, פחות משלוש דקות לאחר תחילת המשחק מול באהיה באסקט.
ב-5 בנובמבר 2019 חתם בשורות קבוצת ניו זילנד ברייקרס מליגת העל האוסטרלית. לאחר פחות משבועיים, ב-18 בנובמבר, הושעה רייס לאחר שנעצר בשל תגרה בה היה מעורב. לאחר מכן שב רייס לסגל הקבוצה ונטל חלק במשחק ההפסד לקיירנס טייפאנס ב-6 בדצמבר, בו קלע 30 נקודות, אך נעצר שוב לאחר שהפר את תנאי השחרור שלו. בשל כך הודיעה הקבוצה על שחרורו המיידי.
ב-1 בספטמבר 2020 חתם ביובנטוס מליגת העל הליטאית בכדורסל. לאחר שישה ימים שוחרר מהקבוצה בעקבות הפרות משמעת.
ב-29 באוקטובר 2021 חתם רייס במכבי חיפה מהליגה הלאומית בכדורסל במדיה שיחק חמישה משחקים בליגה, ובינואר 2022 שוחרר מהקבוצה לאחר שהורחק במשחק נגד מכבי עירוני רמת גן כאשר חבט עם מרפקו בפניו של שחקן רמת גן אוריאל טרוצקי ללא החזקה בכדור.
במרץ 2022 פורסמו כתבות שטענו שהוא חתם באורתודוקסים בית סאחור מליגת העל הפלסטינית בכדורסל.
מדד נילסן
מדד נילסן הוא מערכת מדרוג שפותחה על ידי חברת נילסן (NMR) לקביעת גודל והרכב הצרכנים במגוון תחומים מקמעונאות ועד אחוז צפייה בתחנות טלוויזיה, זאת בהתבסס על סקרי צרכנים. החברה פועלת בלמעלה מ-100 מדינות והיא נוסדה ב-1923.
המערכת עודכנה ושונתה במידה רבה מאז שפותחה לראשונה בתחילת שנות ה-40 על ידי ארתור נילסן. רשתות טלוויזיה רבות בארצות הברית מבססות את מחירי הפרסום שלהן תוך הסתמכות על מדד זה, כמו גם קובעות בעזרתו את לוחות הזמנים ואת תוכן התוכניות.
סוויפס
סוויפס (באנגלית: Sweeps) הוא שם שניתן לארבעה חודשים בשנה (נובמבר, פברואר, מאי ויולי), בהם נקבעים, על ידי מדד נילסן, הסכומים שניתן לגבות עבור שידור פרסומות ברשתות הטלוויזיה שבארצות הברית.
נתוני הרייטינג של התוכניות השונות ברשתות הטלוויזיה נבדקים במהלך כל השנה, אך הסכומים שייגבו עבור שידור הפרסומות בעונת השידורים הבאה נקבעים במהלך חודשים אלו. בעקבות התוצאות מבדיקת התוכניות והסדרות בחודשים אלו, מחליטים ברשתות השידורים האם להמשיך את שידור והפקת התוכניות, לבטל את התוכניות באופן מיידי או להימנע מהזמנה שלהן לעונת השידורים הבאה.
על מנת לספק את רצונם של ראשי הרשתות המסחריות, שחפצות ברייטינג גבוה במהלך חודשי הבדיקה, מושקעים בשידורי ה"סוויפס" משאבים רבים יותר; הופעות אורח של ידוענים, קווי עלילה שמושכים תשומת לב לכיוון הסדרות, וקליף האנגרים בפרקים שקודמים לחודשי הסוויפס. כמו כן, תוכניות נצפות פחות מוסרות באופן זמני מלוח השידורים (עד שיסתיימו חודשי הסוויפס), בצעד שנועד להבטיח ממוצע רייטינג גבוה יותר לרשתות במהלך כל שבעת ערבי השידור שלהן.
תוכניות טלוויזיה שדורגו גבוה במדד
הטבלה הבאה מציינת את כל תוכניות הטלוויזיה עם ממוצע הרייטינג הגבוה ביותר לכל עונת טלוויזיה.
בעלת
בַּעֲלָת נזכרת ברשימת ערי שבט דָן, אחרי עֶקְרוֹן, אֶלְתְּקֵה וְגִבְּתוֹן.
.
בתיאור הגבול הצפוני של נחלת יְהוּדָה נמסר שהגבול עובר ב"הַר הַבַּעֲלָה" ומשם ליַבְנְאֵל (היא יַבְנֶה העתיקה) ולים.
בַּעֲלָת נזכרת גם (אחרי גֶּזֶר ובֵּית-חוֹרֹן תחתון) ברשימת הערים שבנה (מחדש) המלך שְׁלֹמֹה.
יש להבחין בין בַּעֲלָת זו לבין "בַּעֲלָה הִיא קִרְיַת יְעָרִים" השוכנת מזרחה יותר על הגבול הצפוני של נחלת יְהוּדָה.
זיהוי האתר של בעלת עם גבעות מע'אר
על פי סדר האתרים הנזכרים ברשימות השונות בהן נזכרת בַּעֲלָת והַר הַבַּעֲלָה, מקובל הזיהוי של הַר הַבַּעֲלָה עם גבעות מע'אר - קבוצת גבעות כורכר מצפון לנחל עקרון, והזיהוי של העיר בַּעֲלָת עם אחד מהאתרים הקדומים על או בסמוך לגבעות אלה.
גבעות מע'אר הן רכס כורכר (הרביעי והמזרחי מבין רכסי הכורכר שבמישור החוף הדרומי), והן קרויות על שם הכפר הערבי מֻעָ'אר ששכן בגבעה הגבוהה שבאזור בגובה של כ-94 מטר מעל פני הים וכ-40 מטר מעל פני הסביבה. "מע'אר" משמעו בערבית "מערות" וזאת כיוון שהכפר נודע במערות שבו, שנחצבו באבן הכורכר הרכה ואשר שימשו למגורים ביישוב לאורך הדורות. כפר מע'אר נכבש ונהרס במהלך מלחמת העצמאות.
קימות עדויות להתיישבות נוודית בגבעות מע'אר כבר באלף ה-4 לפנה"ס (בתקופה הכלכוליתית). בתקופת הברונזה הקדומה כבר נוסד באתר ישוב קבע, ונמצאו קברים מתקופת הברונזה התיכונה (הכנענית), אז נקרא היישוב כמשוער על שם אל ה"בעל" הכנעני. בגבעות נמצאו גם מערות קבורה מתקופת הברונזה התיכונה ומהתקופה הרומית והביזנטית. בתקופה הרומית היישוב נדד מהגבעה אל חורבת "חברה" הסמוכה, בה נמצאו עדויות לבית-כנסת עתיק, והגבעה ומדרונה הצפון-מזרחי המשיכו לשמש כבית הקברות של היישוב. בַּעֲלָת נזכרת בתלמוד הירושלמי כמקום שבו קידשו את השנה. היישוב בגבעה התחדש בתקופה הערבית הקדומה והכפר מע'אר שכן במקום מאז התקופה הע'ותמנית וכאמור עד למלחמת העצמאות.
מארי פרחיה
חייו
מארי משה פרחיה נולד ברובע הברונקס, ניו יורק כבן לדוד ופלורה פרחיה, יהודים ספרדים דוברי לדינו שמוצאם מסלוניקי. פרחיה החל לנגן בפסנתר בגיל ארבע. ניצוח והלחנה למד בקולג' מאנס. בין השאר למד פסנתר עם מיידזיסלב הורשובסקי והיה מיודד עם הפסנתרן ולדימיר הורוביץ, אשר לדבריו שימש לו השראה. זכייתו בפרס הראשון בתחרות פסנתרנים "לידס" ב-1972 סללה את דרכו להכרה בינלאומית. ב-1973 ביצע את קונצרט הסולו הראשון שלו, ומאז ועד היום הוא מרבה להופיע באירופה, באמריקה ובמזרח הרחוק, הן בהופעות פסנתר סולו והן עם תזמורות והרכבים קאמריים.
הקלטותיו של פרחיה ידועות באיכות הצליל, בדייקנות הביצוע שלו ובפרשנותו המוקפדת. רפרטואר היצירות שבחר לבצע מגוון ורחב יריעה. בין השאר הקליט את כל הקונצ'רטי לפסנתר ותזמורת של מוצרט ובטהובן. ב-1999 זכה בפרס גראמי עבור הקלטת הסוויטות האנגליות של באך, ובשנים 1995 ו-1997 זכה בפרס המגזין גראמופון על הקלטת הבלדות של שופן ויצירות נוספות מאת גאורג פרידריך הנדל וסקרלטי. פרס גראמי נוסף קיבל ב-2003 עבור הקלטת כל האטיודים של שופן. חתן פרס וולף באמנות בתחום המוזיקה לשנת 2015.
פרחיה הופיע פעמים רבות בישראל כסולן עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית וכן ברסיטלים סולו. בין השאר גם נתן סדרת שיעורי פסנתר במסגרת כיתת אמן במרכז למוזיקה ירושלים שבמשכנות שאננים.
יובל דלשד
יובל דלשד הוא במאי, תסריטאי ומפיק קולנוע ישראלי. הוא התפרסם ב-2015 מבימוי וכתיבת תסריט לסרט באבא ג'ון, שזכה לתואר "הסרט הישראלי הראשון בשפה הפרסית". הסרט הוקרן בהקרנת בכורה עולמית בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו, וזכה בפרס "הסרט הטוב ביותר" בטקס פרסי אופיר לשנת 2015, וכן ב-4 פרסים נוספים. פרס העיצוב האומנותי, הצילום, המוזיקה, והליהוק. הסרט ייצג את ישראל בתחרות לסרט הזר באוסקר האמריקאי 2015.
הסרט הוקרן ב-28 פסטיבלים בינלאומיים והוקרן ב-23 מדינות. הוא תורגם ל-5 שפות. יוונית, ספרדית, צרפתית, איטלקית ואנגלית.
יובל החל דרכו כבמאי ועורך סרטים דוקומנטריים ו״באבא ג'ון״ הוא סרטו העלילתי הראשון.
שעה אפלה
שעה אפלה (באנגלית: Darkest Hour) הוא סרט קולנוע בבימויו של ג'ו רייט ובכיכובו של גארי אולדמן בתפקיד הראשי המתאר את עלייתו לשלטון של וינסטון צ'רצ'יל ואת הימים הראשונים לשלטונו, במהלך מלחמת העולם השנייה.
הסרט המתחיל במינוי צ'רצ'יל לראש ממשלה על ידי המלך, מתאר את התככים של חברי מפלגתו ובהם ראש הממשלה שקדם לו, נוויל צ'מברלין, המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה והמצב הצבאי המורכב אליו נקלע עד חילוץ הצבא הבריטי מחופי צרפת בדנקרק. בסרט מובאים מספר מנאומיו הידועים ביותר והסרט מסתיים בנאום נילחם בחופים.
במסגרת העלילה מסופר על צעירה, מיס לייטון, המשמשת כפקידה של צ'רצ'יל ומקלידה על מכונת כתיבה את נאומיו ומברקיו ונחשפת לדילמות הכבירות הניצבות בפניו.
שם הסרט
שמו של הסרט הוא מטבע לשון שצ'רצ'יל טבע לתיאור התקופה בין כניעת צרפת ועד לתחילת מבצע ברברוסה בו בריטניה עמדה לבדה מול גרמניה הנאצית.
ניב (שן)
ניבים הם קבוצה של שיניים חדות הקיימות בקרב יונקים, המשמשות לשיסוע המזון ולביתורו, כדי להקל על אכילתו.
האוניברסיטה הטכנולוגית של גאורגיה
האוניברסיטה הטכנולוגית של גאורגיה (בגאורגית: საქართველოს ტექნიკური უნივერსიტეტი) או בשמה הקודם המוסד הפוליטכני של גאורגיה על שם ולדימיר איליץ' לנין היא אוניברסיטה בטביליסי גאורגיה שנוסדה בשנת 1922 כפקולטה פוליטכנית באוניברסיטה הממלכתית של טביליסי. ההרצאה הראשונה בכותלי המוסד החדש ניתנה על ידי המתמטיקאי הגאורגי הידוע, פרופ' אנדריה רזמדזה.
לאחר שנוסדה כפקולטה בשנת 1922 הפך המוסד, בשנת 1928, למוסד עצמאי בשם המוסד הפוליטכני של גאורגיה (საქართველოს პოლიტექნიკური ინსტიტუტი), ובשנת 1990 קיבל מעמד של אוניברסיטה. כיום לומדים באוניברסיטה כ-12,000 תלמידים וסגל המורים מונה כ-1,500 איש. הפקולטות העיקריות באוניברסיטה הם: הנדסה אזרחית, אנרגיה וטלקומוניקציה, גאולוגיה, כימיה ומטלורגיה, תחבורה והנדסת מכונות, ארכיטקטורה, הנדסת אווירונאוטיקה,
אנדריוס גודז'יוס
אנדריוס גודז'יוס (בליטאית: Andrius Gudžius; נולד ב-14 בפברואר 1991) הוא אתלט ליטאי. הוא אלוף העולם (לונדון 2017) ואלוף אירופה (ברלין 2018) בזריקת דיסקוס.
אלוף עולם לנוער
באליפות העולם לנוער שנערכה בבידגושץ', פולין בשנת 2008 סיים גודז'יוס במקום שישי בזריקת דיסקוס (1.75 ק"ג) בתוצאה של 58.63 מטר. באליפות אירופה לנוער שנערכה בנובי סאד סרביה בשנת 2009 הוא סיים במקום חמישי בתוצאה של 60.05 מטר ובאליפות העולם לנוער שנערכה במונקטון, קנדה בשנת 2010 הוא זכה במדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 63.78 מטר.
2011
באוניברסיאדה שנערכה בשנג'ן, הרפובליקה העממית של סין בשנת 2011 הוא סיים במקום 13 בזריקת דיסקוס בתוצאה של 56.59 מטר
2016
באליפות אירופה שנערכה באמסטרדם בתחילת יולי 2016 סיים גודז'יוס במקום 13 בזריקת דיסקוס בתוצאה של 63.60 מטר. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) הוא סיים במקום 12 בזריקת דיסקוס בתוצאה של 60.66 מטר. בשלב המוקדמות הוא קבע בזריקה השלישית תוצאה של 65.18 מטר ועלה מהמקום הרביעי.
אלוף עולם
באליפות העולם שנערכה בלונדון באוגוסט 2017 זכה במדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 69.21 מטר, לפני דניאל סטול משוודיה (69.19 מטר) ומייסון פינלי מארצות הברית (68.03 מטר).
אלוף אירופה
באליפות אירופה שנערכה בברלין ב-2018 זכה גודז'יוס במדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 68.46 מטר, לפני דניאל סטול (68.23 מטר) ולוקס וייסהיידינגר מאוסטריה (65.14 מטר).
2022
באליפות העולם שנערכה ביוג'ין, אורגון, ארצות הברית ב-19 ביולי אותה שנה הוא זכה במדליית ארד בזריקת דיסקוס בתוצאה של 67.55 מטר כריסטיאן צ'ה שקבע שיא אליפות חדש של 71.13 מטר וחברו לנבחרת מיקולאס אלקנה (69.27 מטר).
ג'ון, נסיך הממלכה המאוחדת
הנסיך ג'ון (ג'ון צ'ארלס פרנסיס) (12 ביולי 1905 - 18 בינואר 1919), היה בן למשפחת המלוכה הבריטית, בנו הצעיר של ג'ורג' החמישי מלך אנגליה. הנסיך סבל ממחלת הנפילה ומקשיי למידה הדומים לאוטיזם, עקב כך הורחק מעין הציבור.
ביוגרפיה
הנסיך ג'ון נולד ב-12 ביולי 1905 בקוטג' יורק, אחוזת סאנדרינגהאם בנורפוק שבאנגליה. אביו היה ג'ורג', נסיך ויילס (לימים המלך ג'ורג' החמישי), בנם השני של אדוארד השביעי והמלכה אלכסנדרה. אמו הייתה מרי, נסיכת ויילס, ואחר כך המלכה מרי, בתם של הדוכס והדוכסית טק. כשנולד היה הנסיך ג'ון השישי בסדר הירושה לכתר הבריטי.
ב-3 באוגוסט 1905 הוטבל הנסיך בכנסיית סט. מרי מגדלן בסאנדרינגהאם, וסנדקיו היו קרלוש מלך פורטוגל, הדוכס והדוכסית מטק והנסיך קרל מנורווגיה.
הנסיך התמודד ככל הנראה עם תסמונת אספרגר, לעיתים היה מהיר תפיסה ובעל דמיון ואמר דברים משעשעים שאנשים זכרו זמן רב אחר-כך. הוא חי כך נראה בעולם משלו, מעט משונה מהרגיל. ג'ון היה בעל יכולת חשיבה וביטוי טובים והתעניין בעולם סביבו. אחת ההנאות הגדולות בחייו הייתה הגינה שטיפח. בשנת 1917 כשהיה ג'ון בן 12 התדרדר מצבו הבריאותי עקב מחלת הנפילה ממנה סבל, והוא נשלח לגור בחוות ווד באחוזת סאנדרינגהאם.
בחוות ווד היה צוות משרתים שטיפל היטב בנסיך ג'ון, הרכב מטירת וינדזור תומאס הייברלי שנחשב מהימן היה מסיע אותו לטיולים באזור ולאחוזת סאנדרינגהאם כשהמשפחה שהתה במקום. עוד היו בחווה האומנת של הנסיך, שרלוט ביל שהייתה ידועה בשם לָאלָה, ומורה פרטי. בגן היה שטח עם שלט "הגן של הנסיך ג'ון", והיו גננים שעזרו לו לטפל בגן. בתמונות מאותה תקופה רואים אותו רוכב לבד על אופניים ועל סוס.
ג'ון לא היה בודד בחוות ווד, הייתה לו חברה בת גילו, וינפריד תומאס, ילדה בת 8 מיורקשייר שסבלה מאסתמה ונשלחה לגור בכפר אצל דודה ודודתה. הדוד ג'ורג' סטראטון היה מורה לרכיבה בסאנדרינגהאם, וזמן קצר אחרי שהגיעה וינפריד ביקרו המלכה מרי ושרלוט ביל בבית משפחת סטראטון, כשהם מבקשים למצוא ידיד לג'ון. וינפריד בקרה את הנסיך ושיחקה איתו כמעט כל יום. כשהנסיך היה חולה היא ישבה ליד מיטתו ושרלוט ביל קראה באוזניהם. הם יצאו לטייל בחיק הטבע ועבדו יחד בגינה של ג'ון. שנים אחר-כך זכרה וינפריד מרוץ אופניים בין הנסיך ג'ון והנסיך אולף (לימים אולף החמישי, מלך נורווגיה).
וינפריד המשיכה להיות בקרבתו של הנסיך ג'ון בתקופת מלחמת העולם הראשונה. היא זכרה את התרגשותם כשצפו בצפלין שעבר מעל סאנדרינגהאם ב-1916, ואת הנאתו מפגישה עם "חייל אמיתי", אביה שבא לבקרה באותה שנה. היא זכרה גם את אימו של ג'ון, המלכה מרי, כאם אוהבת ודואגת, המבלה זמן רב עם בנה.
הנסיך ג'ון נקבר ב-21 בינואר 1919 בכנסיית סאנדרינגהאם בנורפוק.
המחזאי סטיבן פוליאקוף כתב וביים מיני-סדרה לטלוויזיה על חייו של הנסיך ג'ון. הסדרה "הנסיך האבוד" הוקרנה ב-BBC בשנת 2003, וזכתה בפרס אמי בספטמבר 2005.
פרדיננד השלישי
{{פירושונים|
ראו גם
פרדיננד }}
Ferdinando (regantoj)
בנזין (להקה)
היסטוריה
חברי "בנזין", יהודה פוליקר (שירה וגיטרה), בנימין "בנג'ו" קמחי (בס), יחיאל "קיטש" אמסלם (גיטרה) ואלי חדד (תופים), ניגנו במסגרות שונות מאז סוף שנות ה-60, בעיקר באזור חיפה והקריות. ב-1970 היה פוליקר שותף להקמת להקת "הנמרים" (בה היה שותף גם קמחי), ואחר כך הקים ב-1975, עם מיכה שובל את להקת "ברקת". הלהקה ניגנה בעיקר גרסאות כיסוי ללהיטים מהתקופה, והרבתה להופיע באירועים וחתונות, אך בין 1975 ל-1976 הקליטה גם שני תקליטונים מקוריים שכתב שובל. ב-1980 הוזמן פוליקר להצטרף כנגן ללהקתו של צביקה פיק, אך חזר ללהקת "ברקת" אחרי מספר חודשים, עם סיום מסע ההופעות, נחוש להצליח בעצמו.פוליקר שלח קלטת עם גרסאות כיסוי ושני קטעים מקוריים של הלהקה, לכותב והמפיק יעקב גלעד, שכה התרשם ממה ששמע, עד שלדבריו התקשה להאמין שזהו חומר של להקה ישראלית. גלעד בא לאחת החזרות של הלהקה בקריות, והחליט לקחת אותה תחת חסותו.
גלעד הפך למלווה אמנותי של הלהקה, כתב עבורה שירים, והם גם הציע שישנו את שם הלהקה לשם קליט יותר - "בנזין". הוא גם המליץ שחברי הלהקה יעברו לתל אביב, כדי להיות יותר קרובים לסצנת המוזיקה, ושיהפכו למוזיקאים במשרה מלאה. עד אז הופיעו בערבים באירועים וחתונות אך עבדו במשך היום, קמחי עבד בדואר, אמסלם עבד כטכנאי שיניים, חדד כצבע ופוליקר כספר. בסוף 1981 עברו לתל אביב, חברת סי.בי.אס החתימה את הלהקה, והם הקליטו את תקליט השדרים הראשון שלהם "חופשי זה לגמרי לבד", שיצא לרדיו בפברואר 1982. ביוני יצא לאור תקליט השדרים השני של הלהקה, "יום שישי", עם תחילת מלחמת לבנון הראשונה. הוא זכה להשמעות רבות ברדיו והגיע למקום הראשון במצעד הפזמונים הישראלי של רשת ג'.
לצד "תיסלם" הייתה "בנזין" להצלחה הגדולה של הרוק הישראלי בראשית שנות ה-80 של המאה ה-20. למרות הרושם שנוצר בתקשורת, כאילו הייתה תחרות בין הלהקות, הן שיתפו פעולה והופיעו מספר פעמים ביחד באותן השנים.
בשנת 1983 הקליטו חברי הלהקה את השיר "בית משותף", במסגרת השירותרום, כמו כן גם הקליטו באותה שנה את הקטע האינסטרומנטלי המצליח שלהם "שוטרים וגנבים", וכן את השיר "ביקור משפחתי" במסגרת מופע הילדים "חגיגה" (מילים: יעקב גלעד, לחן: יהודית רביץ).
חברי הלהקה החלו לעבוד על אלבומם השני, "משמרת לילה" בסוף 1983. במהלך הקלטת האלבום סבלו חברי הלהקה מקשיי פרנסה, הם חזרו לגור ב, וקמחי ואמסלם שהיו נשואים גם עבדו במקביל. פוליקר חזר לגור עם הוריו. למימון ההקלטות אף לקחו הלוואות. בזמן הקלטת האלבום עזב אמסלם את הלהקה עקב חילוקי דעות על רקע מקצועי: אמסלם הלחין עבור אלבומה השני של הלהקה, "משמרת לילה", שלושה שירים, שבהם נועד להיות הסולן. לאחר שכבר הקליטו חברי הלהקה את אחד השירים, "פגע וברח", הוחלט שפוליקר ישיר את השיר ולא אמסלם, על מנת ליצור אחידות באלבום. מכיוון שאמסלם התנגד לכך, החליטו להוציא מהאלבום את שני השירים הנוספים שהלחין, ולהקליט את השיר "פגע וברח" מחדש, בלחן של פוליקר. אמסלם חש כי אינו מקבל מספיק ביטוי בלהקה, והחליט לעזוב. כעבור שנים השתמש בלחן המקורי של השיר "פגע וברח" בשיר שכתב לסרט הקולנוע "צומת וולקן". באוגוסט 1984 יצאה האלבום לאור, באלבום נותרו שני שירים שבהם השתתף אמסלם בנגינה: "משמרת לילה", ו"בית משותף". את רוב השירים עיבדו יעקב גלעד וחברי הלהקה, ובחלקם השתתף בעיבוד גם טכנאי ההקלטה יעקב מורנו. האלבום זכה להצלחה מסחרית קטנה יותר מהאלבום הראשון של הלהקה, ומכר קצת פחות מ-20,000 עותקים, בשנתיים לאחר שיצא. הוא כלל את הלהיטים "משמרת לילה", "קחי אותי הביתה", "בית משותף", "אחרי הטלוויזיה (האש נמשכת)", "פנים אל מול פנים" והקטע האינסטרומנטלי "שוטרים וגנבים". באותה שנה זכתה בנזין פעם נוספת בתואר "להקת השנה".
לאחר יציאת האלבום השני לאור, יצאה הלהקה לסיבוב הופעות, שכלל הופעה משותפת עם אריאל זילבר בפסטיבל עיר הבירה באילת, לפני קהל של כ-50,000 צופים, בספטמבר 1984. במקביל פוליקר החל לעבוד על תקליטו "עיניים שלי" ועל הפקת תקליט לגידי גוב.
בתחילת 1985, יצא התקליטון האחרון של הלהקה, "התחלה חדשה / סרט במקום". השיר "התחלה חדשה", שנכתב לכבוד מעבר תחנת הרדיו רשת ג' מ-AM ל-FM, היה לאחד מלהיטיה הגדולים ביותר של הלהקה. התקליטון סימן את סוף דרכה של הלהקה, אף על פי שבאופן רשמי לא הכריזו חבריה על פירוק. לאחר הצלחת תקליט הסולו הראשון של פוליקר "עיניים שלי", שיצא לאור בקיץ אותה שנה, חדלה הלהקה לפעול. פוליקר יצא לסיבוב הופעות עם שירי אלבומו, במקביל קמחי וחדד הקימו להקה חדשה שניגנה גרסאות כיסוי. קמחי חזר בתשובה כמה שנים אחר כך, ואילו חדד הצטרף ללהקת "הסיקסטיז".
הלהקה התאחדה בהרכב מלא בדצמבר 1986 במסגרת ספיישל טלוויזיוני שהקליט פוליקר עבור הערוץ הראשון לאחר צאת התקליט עיניים שלי. בנוסף הופיעה הלהקה בתוכנית של ערוץ 4 הבריטי על תעשיית המוזיקה בישראל, ושרה את השיר "התחלה חדשה" בגרסה באנגלית.
בשנת 1993 יצא אלבום אוסף של הלהקה, שבו נכלל השיר "התחלה חדשה" לראשונה על גבי אלבום.
ביוני 2010 התאחד ההרכב האחרון של הלהקה (פוליקר, קמחי וחדד) בהופעתו של פוליקר בתיאטרון קיסריה.
MAZ-525
MAZ-525 (ברוסית: МАЗ-525) היא משאית עפר אשר יוצרה על ידי יצרנית כלי הרכב הכבדים "Minsk Automobile Plant" (ברוסית: Мінскі аўтамабільны завод) (1950-1959), ועל ידי יצרנית משאיות הענק "BelAZ"  (ברוסית: 'Белорусский автомобильный завод or БелАЗ) (1959-1967).
דגם "MAZ-525" יוצר בין השנים 1950–1967.
הפעלת דגם "MAZ-525" נמשכה עד ראשית שנות ה-70 של המאה ה-20. הדגם השתתף באתרי הבנייה הסובייטיים הגדולים בשנות ה-50 ובשנות ה-60 של המאה ה-20.
הדגם השתתף בפרויקטים של בניה בחו"ל, כגון בניית סכר אסואן במצרים (ראו תמונה).
EDNOS
EDNOS - הם ראשי תיבות של Eating Disorder Not Otherwise Specified - קריטריונים דיאגנוסטיים להפרעות אכילה שאינן מוגדרות.
מאפיינים
אנשים אשר אובחנו כבעלי EDNOS יכולים לעיתים קרובות להחליף בין סוגי הפרעות האכילה השונות, או יכולים עם הזמן להתאים לכל הקריטריונים האבחנתיים לאנורקסיה או בולימיה.
הגדרות 4-DSM
קטגוריית ה-EDNOS מתייחסת להפרעות אכילה שאינן מתאימות לקריטריונים של שאר הפרעות האכילה, לדוגמה: הפרעה זו אינה מוגדרת עדיין, אך קיימת. במציאות הפרעות אלה חופפות אחת לשנייה ובמקרים רבים האדם הסובל מהן עובר מהפרעה אחת לשנייה במהלך תקופות בחייו.
אזור מנהלי מיוחד
אזור מנהלי מיוחד (SAR, או בסינית מפושטת: 特别行政区) הוא שמה של תת-חטיבה פוליטית מיוחדת ברפובליקה העממית של סין. בסין קיימות שתי חטיבות כאלו: הונג קונג ומקאו, כשבראש כל אחד מהן עומד מנכ"ל מיוחד כראש הממשל.
על–פי סעיף 31 של חוקת הרפובליקה של סין (רע"ס) הוסמך הקונגרס העממי הלאומי של המדינה ליצור אזורים מנהליים מיוחדים וליצור חוקת יסוד המספקת לאזורים אלו רמה גבוהה של אוטונומיה, מערכת פוליטית נפרדת וכלכלה קפיטליסטית בהתאם לעקרון "מדינה אחת, שתי שיטות" אותו הציע בעבר דנג סיאו-פינג.
על פי השיטה, שני האזורים המנהליים המיוחדים מתפקדים כישויות עצמאיות לחלוטין, לבד מקיום קשרים דיפלומטיים והגנה לאומית. כך, לדוגמה, יש לאזורים מערכת משפט, הגירה, מדיניות מטבעית, דרכונים, והליכי גירוש עצמאיים. הונג קונג ממשיכה להשתמש בחוק הנוהג על פי המסורת הבריטית ואילו מקאו משמרת את החוק הפורטוגזי.
סין עשתה שימוש מספר פעמים באזורים מנהליים מיוחדים, כאשר לרוב הפכו אלו כעבור זמן לא רב לפרובינציות בסין. הרע"ס הציעה לטאיוואן מעמד דומה לזה של האזורים המנהליים הקיימים אם תקבל עליה את שלטון סין, בהבדל חשוב שלפיו טאיוואן תזכה לשמר את כוחה הצבאי. ממשלת האי דחתה את ההצעה ורוב סקרי דעת הקהל מצביעים על כך כי רק 10 אחוז מן הטאיוואנים תומכים בה.
קישורים חיצוניים
Kawasan pentadbiran khas
קוט-ד'ארמור
קוט-ד'ארמור (בצרפתית: Côtes-d'Armor) הוא מחוז בחבל ברטאן שבצפון-מערב צרפת. על פי מפקד האוכלוסין משנת 2010, מתגוררים במחוז 591,641 תושבים. בעבר נקרא מחוז זה קוט-דו-נור.
היסטוריה
קוט-דו-נור הייתה אחת מ-83 המחוזות המקוריים שנוצרו ב-4 במרץ 1790 במהלך המהפכה הצרפתית. מחוז זה נוצר מתוך חלק מפרובינציית ברטאן. בשנת 1990 שונה שמו של המחוז לקוט-ד'ארמור (Côtes בצרפתית משמעותו 'חוף' ו-Ar mor בברטונית משמעותו 'הים').
מיקומו של המחוז הנוכחי תואם את מיקומו של המחוז ההיסטורי בשם טריגור ממחוזות צרפת של לפני המהפכה.
גאוגרפיה
שטחו של המחוז הוא 6,878 קמ"ר. מחוז קוט-ד'ארמור הוא אחד מארבעה המחוזות בחבל ברטאן והוא מוקף במחוזות פיניסטר ממערב, מורביאן מדרום ואיל ווילן ממזרח. מצפון למחוז נמצאת תעלת למאנש. הקומונה המאוכלסת ביותר במחוז היא סן-בריו.
מלחמת אוסטריה–סרדיניה
מלחמת אוסטריה–סרדיניה (גם מלחמת העצמאות האיטלקית השנייה, מלחמת צרפת–אוסטריה או מלחמת אוסטריה–פיימונטה, הידועה גם כמערכת איטליה), נערכה בין צרפת תחת שלטונו של נפוליאון השלישי וממלכת סרדיניה נגד האימפריה האוסטרית בשנת 1859. בעקבות תהליך האיחוד האיטלקי, מלחמה זו מוכרת גם כמלחמת העצמאות השנייה.
רקע
שליטי ממלכת סרדיניה-פיימונטה (להלן ממלכת סרדיניה), שנחלו תבוסה כנגד אוסטריה במלחמת העצמאות האיטלקית הראשונה, הבינו כי רק בעזרת בעלי ברית יצליחו לנצח.
מסקנה זו הובילה את קמילו בנסו די קאבור, ראש ממשלת ממלכת סרדיניה, לכונן יחסים עם מעצמות אירופאיות אחרות, באמצעות השתתפות חלקית במלחמת קרים.
בועידת השלום בפריז ניסה קאבור למשוך תשומת לב לאיחודה של איטליה. קאבור מצא כי הבריטים והצרפתים בעד, אך כלל אינם מעוניינים לפעול נגד האינטרסים של אוסטריה, מאחר שצעדים לכיוון עצמאות איטלקית יאיימו על טריטוריה אוסטרית בלומברדיה ובוונטיה. שיחות בין נפוליאון השלישי וקאבור לאחר ועידת השלום סימנו את נפוליאון כמועמד לסייע לאיטליה.
ב-14 בינואר 1858 ניסה פליצ'ה אורסיני האיטלקי לרצוח את נפוליאון השלישי. ניסיון רצח זה הביא אהדה רבה למאמץ האיחוד האיטלקי, והשפיע עמוקות על נפוליאון עצמו, אשר הפך נחוש לעזור לפיימונטה נגד אוסטריה בפעולות ההפיכה שממשלות איטליה יאפשרו בעתיד.
ברית סודית זו שירתה את שתי המדינות: היא סייעה לשליטי פיימונטה באיחוד חצי האי האפניני תחת בית סבויה, והחלישה את אוסטריה, יריבתה המושבעת של האימפריה הצרפתית תחת שלטונו של נפוליאון השלישי.
קאבור, אשר הותנה בקבלת סיוע מצרפת בתקיפה אוסטרית, הסית את וינה בעזרת סדרת תמרונים צבאיים בקרבת הגבול. אוסטריה פרסמה אולטימטום ב-23 באפריל 1859, בו דרשה את פירוק צבא סרדיניה. עקב סירובה של סרדיניה, הוכרזה מלחמה ב-29 באפריל, אשר גררה את צרפת לעימות.
כוחות
צבא צרפת במערכת האיטלקית מנה כ-130,000 חיילים, 2,000 פרשים ו-312 תותחים.
הצבא פעל תחת פיקודו של נפוליאון השלישי, מחולק לחמישה קורפוסים: הגיס הראשון, תחת פיקודו של אשיל ברגו ד'הילר, הגיס השני, תחת פיקודו של פטריס דה מק-מהון (דוכס מגנטה), הגיס השלישי תחת פיקודו של פרנסואה סרטין קנרובר, הגיס הרביעי תחת פיקודו של אדולף ניל, והגיס החמישי תחת פיקודו של הנסיך נפוליאון בונפרטה. המשמר הקיסרי הובל על ידי אוגיסט רניו דה סן-ז'אן ד'אנז'לי.
צבא סרדיניה מנה כ-70,000 חיילים, 4,000 פרשים ו-90 תותחים. הצבא חולק לחמש דיוויזיות, תחת פיקודו של קסטרלברוגו, מנפרדו פנטי, ג'יובני דורנדו, אנריקו סיילדיני ודומניקו סוצ'יארי. בנוסף, מתנדבים שירתו בשתי דיוויזיות קלות. המפקד העליון היה ויטוריו אמנואלה השני, מלך איטליה, אשר נעזר באלפונסו פררו לה מרמורה.
צבא אוסטריה מנה כ-220,000 חיילים, 824 תותחים ו-22,000 פרשים. תחת פיקודו של פלדמרשל פרנץ גיולאי.
מהלך המלחמה
בפתיחת המלחמה, לא היו כוחות צרפתיים באיטליה, ולכן הגיעו כוחותיו של המרשל פרנסואה סרטין קנרובר לפיימונטה בשימוש הגדול הראשון ברכבות. במקביל הצליחו הכוחות האוסטרים לצבור הישגים רבים כנגד צבא סרדיניה החלש עוד לפני הגעתם של הכוחות הצרפתיים לפיימונט.
האוסטרים תחת פיקודו של גיולאי הגיעו לוורצ'לי, כדי לאיים על טורינו, בעוד שכוחות צרפתים-סרדינים נעו כדי לחזק את אלסנדריה וגשרי נהר פו מסביב לקזאלה מונפראטו גרמו להם לסגת.
ב-14 במאי הגיע נפוליאון השלישי לאלסנדריה, כדי לקחת את הפיקוד.
הקרב הראשון בין כוחות צרפתיים ואוסטרים היה במונטבלו ב-20 במאי, קרב בין כוחות אוסטריים תחת פיקודו של סטדיון מול דיוויזיה בודדת של החיל הראשון של הצרפתים תחת פיקודו של אלי פרדריק פוריי. הכוח האוסטרי היה גדול פי שלושה, אבל פוריי ניצח בקרב.
בתחילת יוני הגיע הכוח של גיולאי סמוך לרכבת של מג'נטה ותפס עמדות הגנה מזרחית לנהר. נפוליאון השלישי תקף את ישירות את אזור טיצ'ינו עם חלק מהכוח, כאשר יתר הכוח איגף את הכוחות האוסטריים. עקב כך נסוג גיולאי רחוק מאוד אל מצודות במזרח לומברדיה, שם שוחרר מתפקידו.
מחליפו של גיולאי היה פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה, אשר ארגן את הכוחות האוסטריים בקו הגנה על השטח האוסטרי שמאחרי נהר מינצ'ו.
השתתפותו של הקיסר בקרב סולפרינו הייתה הראשונה והאחרונה. צבא של צרפת ופיימונטה כבשו את מילאנו והתקדמו באיטיות מזרחה כדי לסיים את הקרב כנגד אוסטריה בטרם פרוסיה תתערב.
האוסטרים גילו כי הכוחות הצרפתיים נעצרו בברשה, החליטו לנסות להפתיע אותם על ידי מעבר להתקפה. הכוחות הצרפתיים עברו למגננה, אך אף צד לא ידע באמת היכן יריבו נמצא. בנדק יחד עם הגיס השמיני הופרדו מהכוח הראשי, אשר הגן על פוזולנגו. הצעד נחל הצלחה, אם כי יתר הצבא האוסטרי נסוג ברגע שפרצה הסערה הגדולה, ונטש מספר ערים לצבא הצרפתי.
במקביל הביסו מתנדבי ציידי האלפים של ג'וזפה גריבלדי את האוסטריים בקרב ורזה ובקרב סן-פרמו בחלקה הצפוני של לומברדיה.
השלום
הפחד למעורבות גרמניה הובילה את נפוליאון לחפש אחר דרך לצאת מהמלחמה, באמצעות חתימה על הפסקת אש עם אוסטריה בווילפרנקה די ורונה. רוב ממלכת לומברדיה, עם עיר בירתה מילאנו (מלבד מנטובה ולגנגו והשטח סביבן) עברה לידי צרפת, אשר מיידית הסיגה את כוחותיה מהן לסרדיניה. השליטים במרכז איטליה, אשר גורשו עקב ההפיכה, הורשו לשוב.
ההסכם אשר נעשה על ידי נפוליאון, מאחרי גבם של בעלי הברית הסרדינים, הוביל לזעם רב בסרדיניה – קאבור בעצמו התפטר כאות מחאה. בכל אופן, הסכם וילפרנקה הוחלף בנובמבר בהסכם ציריך.
מדינות מרכז איטליה נכבשו על ידי הפיימונטסים, אשר לא שיתפו פעולה בהשבת השליטים הקודמים, והצרפתים לא שיתפו פעולה באכיפת הסכם הפסקת האש. האוסטרים נותרו מתוסכלים והצרפתים כשלו בביצוע הסכם.
מהלך זה הוביל למשלחת בראשות גריבלדי לסיציליה, אשר השלימה את איחוד איטליה.
שמע ישראל
שמע ישראל הוא כינוי של פסוק בספר דברים:, הנתפס ביהדות כהצהרת האמונה הבסיסית ביותר, ולכן היא נאמרת בהזדמנויות שונות, בין שגרתיות - בכל בוקר וערב בקריאת שמע וכן לפני השינה (קריאת שמע שעל המיטה) - ובין קיצוניות, למשל במקרים של מוות. במוצאי יום כיפור נהוג לומר את פסוק שמע ישראל בסיום תפילת נעילה. בנוסף, הקריאה הקצרה "שְׁמַע יִשְׂרָאֵל!" משמשת רבות בשפת דיבור כקריאת בהלה.
רקע
מבחינת תוכנו, הפסוק הוא קריאה לעם ישראל להכיר באלוהותו של ה' ולקבל את עול מלכותו, בהיותו אלוהיו של עם ישראל, ובהיותו אחד ויחיד (כתפיסת המונותאיזם). במקור אמר אותו משה רבנו במהלך נאומו לעם ישראל לפני מותו. הגמרא מציינת שהפסוק נאמר עוד לפני כן על ידי בני יעקב ליעקב לפני שנפטר:
האדמו"ר מקאליב הרב מנחם מנדל טאוב תיקן את אמירת "שמע ישראל" בסיום כל תפילה לזכר נספי השואה, וכמו כן הוא עודד אמירת "שמע ישראל" כזכר לנספי השואה בסיום עצרות המוניות בציבור הדתי והחרדי. גם שמו של מכון ההנצחה לנספי השואה שיזם האדמו"ר מקאליב הוא "שמע ישראל", וכך גם שמה של האנציקלופדיה שיצאה מטעם המכון שבה רוכזו סיפורי האמונה ומסירות הנפש של הנספים.
אמירה בעת מוות על קידוש השם
בתלמוד הבבלי מופיע סיפור מותו של רבי עקיבא, המדגים אמירת "שמע ישראל" בעת מוות על קידוש השם:
אמירת "שמע ישראל" בשעת מוות ובמיוחד במצבים של הקרבה עצמית, נחשבת בתורת הסוד כתיקון גדול ביותר לנשמת האדם ומכפרת על עוונות רבים, ונהוגה גם דורות רבים לאחר רבי עקיבא. במיוחד בתקופות מסעי הצלב, ובפוגרומים השונים.
בקינה על השואה שחיבר האדמו"ר מבאבוב הוא מציין את מסירת הנפש תוך אמירת "שמע ישראל":.
גם בדורנו, התפרסם קצין צה"ל רועי קליין, אשר בקרב בבינת ג'בייל השתטח על רימון יד במטרה להציל את חבריו לפלוגה במהלך מלחמת לבנון השנייה וזעק "שמע ישראל" לפני שהקריב את חייו כדי להציל את חיי חבריו.
במוזיקה היהודית והישראלית
הפסוק שמע ישראל הולחן ובוצע על ידי צביקה פיק בפסטיבל הזמר החסידי בשנת 1972 וזכה במקום השלישי. כעבור זמן קצר ביצע הזמר מרדכי בן-דוד לחן זה והכלילו באלבום הבכורה שלו שיצא בשנת 1973. ב-2022 הוציא יעקב שוואקי יחד עם נפתלי שניצלר קאבר נוסף לשיר.
הביטוי "שמע ישראל" הוא המוטיב הבולט בשירה של שרית חדד "כשהלב בוכה" (מילים: יוסי גיספן). שמו של אלבום הסולו הראשון של הזמר מוקי הוא "שמע ישראל".
אדולף שרף
אדולף שרף (20 באפריל 1890 - 28 בפברואר 1965) היה פוליטיקאי אוסטרי מטעם המפלגה הסוציאל-דמוקרטית האוסטרית, שכיהן כסגן קנצלר אוסטריה מ-1945 ועד 1957 וכנשיא הפדרלי השישי של אוסטריה בין השנים 1965-1957.
ראשית חייו
אדולף שרף נולד בעיר ניקולשבורג (כיום מיקולוב שבצ'כיה) למשפחה ענייה ממעמד העובדים. החל מ-1899 הוא התגורר בווינה. הוא התחנך בבית ספר תיכון ברובע הרנלס (Hernals) ולמד באוניברסיטת וינה. שרף היה צעיר מוכשר והוא למד בבית ספר למשפטים תוך כדי שהוא מממן את לימודיו בעבודה חלקית ובאמצעות מלגת הצטיינות שהוענקה לו. ב-1914 הוא קיבל תואר דוקטור וארבעה שבועות לאחר מכן, עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, הוא התנדב לשירות בצבא האוסטרו-הונגרי.
קריירה פוליטית
עם תום המלחמה השתחרר שרף בדרגת לוטננט משנה. כמי שהיה עד לתבוסתה ולפירוקה של האימפריה האוסטרו-הונגרית, הוא נכנס לפוליטיקה בתיווכו של אוטו גלקל ומצא תעסוקה כמזכירו של נשיא המועצה הלאומית מטעם הסוציאל-דמוקרטים, קרל זייץ. במשרה זו הוא החזיק לאורך כל שנותיה של הרפובליקה האוסטרית הראשונה, עד להתפטרותו של נשיא המועצה, קרל רנר במרץ 1933. שרף, יחד עם קרל זייץ ויחד עם אוטו באואר, האיץ ברנר לפרוש מתפקידו, מהלך שהתברר כפטאלי, שכן הוא נתן לקנצלר, אנגלברט דולפוס את ההזדמנות להפיל את המשטר הפרלמנטרי באוסטריה.
ב-1933 היה שרף לסגן נשיא המועצה הפדרלית ולמרות שהוא הבדיל את עצמו מפעילויותיה של השוצבונד, הוא נעצר לאחר המרידה של פברואר 1934 ואיבד את תפקידיו הפוליטיים במהלך כינונה של הדיקטטורה האוסטרופשיסטית. לאחר פירוקה של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית הוא נותר מובטל וב-1934 הוא עבר את בחינות לשכת עורכי הדין ועבד כשותף במשרד עורכי דין.
לאחר סיפוח אוסטריה (האנשלוס) על ידי גרמניה הנאצית במרץ 1938, נעצר שרף וישב בכלא זמן מה כאסיר של הגסטפו. יחד עם זאת, שלושה חודשים לאחר מכן, במסגרת האריזציה של משרד עורכי הדין של ארנולד איזלר, עורך דין יהודי, וחבר במפלגתו של שרף, שנאלץ לעזוב את אוסטריה, קיבל שרף את משרדו של איזלר, ומעולם לא השיב לו את הבעלות על המשרד. מאוחר יותר סייע שרף באריזציה של מבנים בווינה. לעומת זאת, שרף ניסה להימנע, ואף הצליח, מלהיות חבר ב"אגודה הנציונל-סוציאליסטית של בעלי מקצועות המשפט" (NSRB) והוא היה מקושר לגופי התנגדות גרמנית לנאציזם. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, גויס בנו היחידי רינהולד לורמאכט והוא נהרג בקרב ב-1941. לאחר כישלון קשר העשרים ביולי ב-1944, בילה שרף חמישה שבועות נוספים בכלא.
מייד לאחר כיבוש וינה על ידי הצבא האדום באפריל 1945, היה שרף ליושב ראש בפועל של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית שחזרה לפעילות והוא הצטרף לממשלת האחדות בראשותו של הקנצלר קרל רנר. יחד עם רנר ועם הפוליטיקאי השמרן, לאופולד פיגל ועם המנהיג הקומוניסטי, יוהאן קופלניג, הוא הקים את הממשלה הזמנית הראשונה של הרפובליקה האוסטרית השנייה. לאחר הבחירות שנערכו ב-1945, היה שרף לחבר במועצה הלאומית שהוקמה מחדש. הוא שירת כסגן הקנצלר בממשלות הקואליציוניות שבהן היו שותפות מפלגת העם השמרנית והסוציאל-דמוקרטים (הקומוניסטים הוצאו מהממשלה ב-1947), בראשותם  של פיגל ושל יורשו, יוליוס ראב, עד 1957.
לשרף היו הסתייגויות בנוגע להשבת הרכוש היהודי לבעליו וכן בנוגע לשיבתם של מהגרים כמו ברונו קרייסקי. הוא התנגד לשיתוף פעולה של הסוציאל-דמוקרטים עם המפלגה הקומוניסטית ותחת זאת הוא התקרב לפדרציית העצמאיים הימנית, מהלך שלא מנע ירידה באחוזי ההצבעה לטובת המפלגה הסוציאל-דמוקרטית בבחירות של 1949. בבחירות של 1953 הפכה המפלגה הסוציאל-דמוקרטית שוב למפלגה הגדולה ביותר, אך הישג זה לא היה מספיק כדי שימונה קנצלר מטעמה. ב-1955, לקחו שרף, ראב ופיגל חלק במשא ומתן שנערך במוסקבה על אמנת המדינה האוסטרית, אז הוא הביע את הסתייגויותיו הקשות בנוגע להכרזת הנייטרליות האוסטרית.
נשיא
ב-4 בינואר 1957 לאחר שהנשיא תאודור קרנר מת בעת כהונתו, היה שרף למועמד המפלגה הסוציאל-דמוקרטית לבחירות לנשיאות שהתקיימו ב-5 במאי. לאחר שנבחר לתפקיד הושבע שרף כנשיא ב-22 במאי. ביוני 1961 הוא אירח את פסגת וינה בהשתתפותם של נשיא ארצות הברית, ג'ון פיצג'רלד קנדי וראש ממשלת ברית המועצות, ניקיטה חרושצ'וב, שבמסגרתה התקיימה סעודה רשמית בארמון שנברון, שבה היה שרף המארח הרשמי יחד עם בתו מרתה כגברת הראשונה, שכן שרף היה אלמן מאז 1956.
כתומך נלהב של מערכת ה"פרופורז" (Proporz, שיטה שעל פיה קיבלו המפלגות בקואליציה את תפקידי השרים על פי המגזר הציבורי שכל אחת מהן ייצגה) וכמי ששיתף פעולה עם שלושה קנצלרים (יוליוס ראב, אלפונס גורבך ויוזף קלאוס), זכה שרף להכרה כמי שביצע את תפקידו על פי העיקרון הבלתי-מפלגתי. עם זאת, הוא התערב בענייניה הפנימיים של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית, ובעקבות זאת התפטר ב-1964 שר הפנים, פרנץ אולה. לאחר שש שנים בכהונתו כנשיא, היה שרף לראשון מנשיאי אוסטריה שנבחר פעם שנייה לתפקיד בתקופה שלאחר מלחמת העולם השנייה. בבחירות לנשיאות שהתקיימו ב-1963 הוא הביס את יריבו, יוליוס ראב.
אדולף שרף מת בעודו מכהן כנשיא ב-1965. הוא נקבר בבית הקברות המרכזי בווינה. ב-1983 נקראה על שמו כיכר ברובע דונאושטט שבווינה. ב-1985 נחנכה אנדרטה לזכרו ליד בניין עיריית וינה, שעוצבה על ידי הפסל אלפרד הרדליקה, בטקס שנערך בהשתתפות בתו.
Tattoo You
Tattoo You הוא אלבום של להקת הרוק הבריטית הרולינג סטונז שיצא בשנת 1981.
הפקה
באלבום יש 11 שירים מהם ארבעה יצאו כסינגלים. ביניהם נמצא השיר Waiting For A Friend ואחד השירים הגדולים ביותר של הלהקה באותה תקופה: Start Me Up. בשניים משירי האלבום, מתארח נגן הסקסופון סאני רולינס.
האלבום הגיע למקום 1 במצעד האמריקאי ול-2 במצעד הבריטי. השיר Start Me Up הגיע למקום ראשון במצעד המיינסטרים רוק ולשני במצעד הבילבורד. האלבום קיבל פלטינה כפול ארבע. מגזין הרולינג סטון רשם אותו במקום ה-211 ברשימת 500 האלבומים הטובים ביותר, ובמקום ה-34 ברשימת 100 האלבומים הטובים ביותר של שנות ה-80.
רשימת שירים
כל השירים נכתבו בידי מיק ג'אגר וקית' ריצ'רדס, אלא אם צוין אחרת:
נינג'ה (סטרימר)
ריצ'רד טיילר בלוינס (באנגלית: Richard Tyler Blevins; נולד ב-5 ביוני 1991), אשר ידוע בכינויו נינג'ה (באנגלית: Ninja), הוא סטרימר אמריקאי המשדר באתר טוויץ' מבית אמזון, וכוכב רשת בפני עצמו. בנוסף, הוא מתחזק ערוץ יוטיוב ובו יותר מ-23 מיליון רשומים.
ביוגרפיה
בלוינס נולד בעיר דטרויט שבארצות הברית להורים אמריקאים ממוצא ולשי. משפחתו עברה למטרופולין של שיקגו כשהיה בן שנה. כשהיה נער עסק במיוחד במשחקי מחשב ובספורט. הוא למד בתיכון גרייסלייק סנטרל שם התחיל לשחק כדורגל וגם התחיל להיות שחקן משחקי וידאו נלהב. כשסיים את לימודיו, בלוינס החליט להיות גיימר מקצועני, השתתף בטורנירים, והצטרף למועדוני גיימינג מקצוענים.
קריירה
בלוינס התחיל לשחק "Halo 3" בצורה מקצוענית בשנת 2009 שבה התחיל לשחק בקבוצות גיימינג מקצועניות כגון: Cloud9 ,Renegades, ו-Team Liquid. נכון ל-2019 הוא משחק בקבוצת הגיימינג Luminosity Gaming. ב-2011 התחיל לשדר את עצמו משחק במשחק "H1Z1" ולאחר מכן שיחק ב-"PUBG: Battlegrounds", בהתחלה באתר Justin.tv, אך עם רכישתה על ידי חברת Twitch עבר לשדר באתר החדש.
בספטמבר 2017 כשהיו לו 500,000 עוקבים ב-Twitch החל לשדר את עצמו משחק פורטנייט, לאחר שישה חודשים עלה מספר העוקבים שלו ב-250 אחוזים. במרץ 2018 הוא שיחק לצד אישים מפורסמים כמו דרייק, טראוויס סקוט וג'וג'ו סמית'-שוסטר ומאז מספר העוקבים שלו הולך וגדל. זה היה גם חודש שבו הוא הרוויח יותר מחצי מיליון דולר רק מהצפייה בו.
סוכנות הידיעות רויטרס דיווחה שבפברואר 2019 במהלך השקת המשחק Apex Legends של חברת Electronic Arts (EA), משחק מסוג באטל רויאל שמתחרה עם פורטנייט, חברת EA שילמה לנינג'ה מיליון דולר בשביל שישחק ב-Apex וישדר את המשחק בערוץ ה-Twitch שלו, וכדי שהוא יקדם את המשחק ברשתות החברתיות.
באוגוסט 2019 הכריז נינג'ה כי הוא עובר מהאתר Twitch לאתר Mixer בבעלותה של מיקרוסופט ותוך פחות משבוע צבר למעלה ממיליון רשומים. לפי אשתו, ג'סיקה, העסקה זיכתה אותו ב-500,000$ בחודש. ביוני 2020 הודיעה mixer על פירוק ועל שיתוף פעולה עם Facebook Gaming, וכתוצאה מכך, נינג'ה שוחרר מהחוזה שלו.
בספטמבר 2020 הודיע נינג'ה שהוא חוזר לשדר ב-Twitch.
בספטמבר 2022 הודיע נינג’ה שהוא לוקח הפסקה מהרשתות החברתיות. באותה השנה דורג במקום ה־19 ברשימת יוצרי התוכן המרוויחים ביותר של פורבס, עם רווחים של כ־12.5 מיליון דולר בשנת 2021.
חיים אישים
בלוינס נשוי לג'סיקה גוך בלוינס אשר מנהלת את עסקיו והם מתגוררים במדינת אילינוי שבארצות הברית.
ישראל ברגיל
ישראל ברגיל (פברואר 1934 – 14 באוגוסט 2023) היה מנהלם של מספר מוסדות, בהם הרשות לפיתוח ירושלים ומפעלי ביוב וטיהור ירושלים בע"מ. מילא תפקידים בכירים במספר מוסדות נוספים, בהם גן החיות התנ"כי, הסתדרות הפקידים והאוניברסיטה העברית. הוכתר בתואר יקיר ירושלים.
ביוגרפיה
ברגיל עלה לארץ ישראל במסגרת עליית הנוער בהיותו בן 12. לאחר לימודים בכפר הנוער ע"ש ב.צ. מוסינזון במגדיאל ובאלוני יצחק היה חבר במושב השיתופי תלמי יפה, ומילא בו שורה של תפקידים. במשך 20 שנה עבד באוניברסיטה העברית בירושלים, תחילה בפקולטה למדעי הטבע שבה היה דיקן-משנה, ואחר כך סגן המנהל הכללי לכספים ולבסוף המנהל הכללי וסגן נשיא.
ב-1987 התמנה ליועץ ארגוני וכספי במפעלי תעשייה, ואחר כך היה סגן מנהל כללי לכספים ומינהל בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה וחבר בצוות ההקמה. שימש כסגן מנהל כללי ואחר כך כמנהל כללי ברשות לפיתוח ירושלים, וכמנהל הכללי של מפעלי ביוב וטיהור ירושלים בע"מ. כמו כן מילא שורה של תפקידים ציבוריים, בהם יושב ראש הנהלת קופת הפנסיה של עובדי האוניברסיטה העברית, חבר מזכירות הסתדרות הפקידים, חבר הנהלת מרכז ההדרכה לספריות, חבר דירקטוריון הנהלת גן החיות התנ"כי בירושלים, חבר הנהלה בסינמטק ירושלים, חבר הנהלת חממה טכנולוגית – ון ליר בירושלים ומוסדות נוספים.