cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ביטקוין
יצירת הכסף במערכת
תהליך העיבוד של הבלוק מתחיל מיד עם סיום בנייתו ושיתופו עם שאר הכורים, אז לכל הכורים ברשת המטבע יש ההזדמנות והיכולת להתחיל לנסות לפענח את תכולת הבלוק (בשלב זה הבלוק הוא פלט מוצפן של כל העסקאות המרכיבות אותו), העיבוד נעשה כדי: קושי עיבוד (מכונה גם פיצוח) הבלוק נקבע באופן אוטומטי בכל 2,016 בלוקים בהתאם לכוח החישוב הזמין ברשת המטבע וזאת כדי לשמור על ממוצע קבוע של 10 דקות לפיצוח בלוק ברשת ביטקוין. כלומר, ככל שכוח החישוב הזמין (סה"כ הכורים) גדול יותר, קושי העיבוד גדול יותר וההפך, אבל תמיד יעשה בזמן ממוצע של 10 דקות. לאחר עיבוד מוצלח, נעשה רישום בקובץ ציבורי המכונה שרשרת בלוקים (או שרשרת עסקאות) וכל התהליך מתחיל מחדש, כאשר הבלוק הבא בתור יהיה חייב להיות מקושר (על ידי גיבוב) לזה שלפניו. הסדר של הבלוקים הוא קבוע ואינו ניתן לשינוי אף פעם, מכיוון שהסדר קובע את הכרונולוגיה ההיסטורית.
אינפלציה וסיום הנפקת מטבעות
תהליך הכרייה יוצר מטבעות ביטקוין חדשים, מה שגורם לאינפלציה. עם זאת, ביטקוין מונפק באופן קבוע וידוע מראש, עד שבשנת [tel:2110–2140 2110–2140] צפוי שתסתיים הנפקת כל 21 מיליון המטבעות שהוגדרו מראש. במצב זה יוצרי הבלוק ומי שאחראיים על עיבוד המידע (כורים) יתוגמלו רק על ידי העמלות שיצורפו לעסקאות. הכורים עדיין צפויים לשמור על רווחיות (תהליך הכרייה מחייב השקעה כספית לאורך זמן) אם נפח השימוש יגדל ואיתו כמות העסקאות והעמלות. בנוסף, אם יגדל הביקוש לביטקוין, ערכו של המטבע עשוי לעלות עם הזמן, מכיוון שהוא מוגבל בכמות (גידול בביקוש לעומת היצע קבוע וידוע מראש שאינו ניתן לשינוי). בניגוד לחששות, הביטקוין לא יכול להגיע למצב שיסתיים מלאי הכסף הכללי, מה שהיה גורם להקפאת הצמיחה בשימוש במטבע, וכתוצאה מכך נטישה של המטבע. בניגוד למטבע רגיל, הביטקוין יכול להתחלק עד ל-8 ספרות אחרי הנקודה העשרונית - 0.00000001 (נקרא גם "סטושי"), מה שמאפשר גבול עליון עצום של 2,099,999,997,690,000 שברירי ביטקוין.
אבטחת ביטקוין
כמו כל מטבע מבוזר, פרוטוקול ביטקוין מסתמך רבות על קריפטוגרפיה והיא משמשת בתפקיד מרכזי בהבטחת פסאודונימיות (שם בדוי או כינוי) וביזור המטבע. הפרימיטיב העיקרי בשימוש ביטקוין הוא פונקציית גיבוב קריפטוגרפית, למעשה שילוב של שני אלגוריתמים ידועים, SHA-256 ו-RIPEMD כשנדרש ערך גיבוב קצר יותר. עסקאות ביטקוין נארזות בתוך בלוקים, כשגיבוב העסקאות בתוך כל בלוק נעשה בתצורת עץ מרקל שהוא עץ בינארי שבו כל צומת מכיל גיבוב של שרשור ערכי שני צמתים בנים. העלים מייצגים עסקאות ושורש העץ הוא ערך גיבוב יחיד שמאמת את כל העסקאות שבתוך הבלוק. בדיקת והשוואת ערך הגיבוב מבטיחה שלא נעשה שינוי בעסקאות על ידי רמאי. כל בלוק מחובר לבלוק אחר על ידי הכללת ערך גיבוב של הבלוק הקודם בסדר הכרונולוגי. כך נוצרת שרשרת הבלוקים.
כל עסקה חתומה באמצעות מנגנון מפתח ציבורי לפי תקן DSA בעקום אליפטי שנקרא ECDSA הכולל מפתחות באורך 256 סיביות לפי מפרט secp256k1 של חברת Certicom. קידוד החתימה נעשה באמצעות ממשק ASN.1 שנקרא DER לפי תקן X.690. אימות עסקה נעשה על ידי כורים שכוללים אותה בבלוקצ'יין שהם מעלים לספר החשבונות הציבורי, עבורה הם מקבלים תגמול כלשהו. רק לאחר שהעסקה מאומתת על ידי כלל או מרבית המשתמשים ניתן להבטיח שהיא תכובד. למעשה הרשומות הציבוריות אינן כוללות בהכרח מפתחות אלא מעין סקריפט. ביטקוין משתמש במפרש סקריפטים כדי לבדוק תקפות חתימה ולוודא את תקינותה. כל מטבע משויכת לכתובת ביטקוין שהיא למעשה ערך גיבוב של מפתח האימות הציבורי של ECDSA. להכנת כתובת ביטקוין תחילה מגבבים את המפתח הציבורי עם SHA-256 את התוצאה מגבבים עם RIPEMD-160, מוסיפים בית המכיל אפסים בראשה ומתקבל גיבוב מפתח באורך 21 בתים. מגבבים בגיבוב כפול את התוצאה האחרונה עם SHA-256 ונוטלים את ארבעת הבתים הראשונים של התוצאה כסכום ביקורת, אותו מצרפים לגיבוב המפתח ומקודדים הכול בבסיס 58.
התבססות שכבת הבסיס של עסקאות ביטקוין על בלוקצ'יין היא חד-כיוונית, סופית ובלתי הפיכה. למעשה כל המערכת בנויה כך שלא ניתן יהיה לשנות עסקאות שנעשו בעבר. הסיבה לכך נעוצה בבעיית הבזבוז הכפול המתוארת לעיל. משתמשי ביטקוין מתגוננים נגד בזבוז כפול על ידי "המתנה" לאישורים. ככל שמגיעים יותר אישורים הביטחון בתקפות העסקה הולך ומתחזק באופן מעריכי. בהיעדר גוף מרכזי שינהל את העסקאות, האימון כולו מופנה למשתמשי ביטקוין עצמם. בניגוד לשיטות אחרות, אם עסקה אושרה והמשתמש שומר בסוד את המפתח הפרטי שלו, אין שום דרך לקחת ממנו את המטבע ולא משנה מאיזו סיבה. בעלות על מטבע אינה מסתמכת על כללי מסחר אלא על קריפטוגרפיה.
מספר פעמים גופי השקעות ביצעו הונאות שהעבירו לידיהן כספי משקיעים. בשנת 2021 חברת השקעות קריפטו מדרום אפריקה ביצעה את הונאת הקריפטו הגדולה בהיסטוריה כאשר בעליה נעלמו כשברשותם כספי השקעות בשווי 3.6 מיליארד דולר.
התקפות בזבוז כפול
ביטקוין מיישם מדיניות כזו שבמקרה שהתבצעו מספר עסקאות במקביל וקיימות שתיים או יותר שרשראות בלוקים חדשים ויש ביניהן סתירה (כלומר שני בלוקים או יותר המכילים העברה של אותו מטבע לשתי כתובות שונות), ההחלטה איזו מהן תתקבל נקבעת לפי השרשרת הארוכה והוותיקה ביותר, בעוד האחרות מתבטלות. מתקיף יכול לנצל עובדה זו, אם המקבל אינו זהיר מספיק כדי להמתין עד שהעסקה שלו תאושר ותצורף לבלוק אחד או יותר ולפחות בלוק אחד חדש יתווסף מעליה בשרשרת הבלוקים. כל עוד עוצמת המחשוב של המתקיף אינה עולה על חמישים אחוז מעוצמת המחשוב הכוללת של יתר הכורים ההגונים והם יכולים להתקשר ביניהם במהירות סבירה הסיכויים שעסקה לא הגונה שהוא מעלה תבטל אחרות פוחתים באופן מעריכי ביחס הפוך למספר האישורים שהתקבלו. אחת השיטות להתגבר על התקפות בזבוז כפול היא להוסיף "תצפיתנים" שתפקידם להתריע במהירות האפשרית על מקרה כזה. בזבוז כפול של ביטקוין יכול לקרות בכמה אופנים. להלן רשימה חלקית של טכניקות בזבוז כפול שבוצעו בפועל והפתרונות האפשריים כדי לסכלן.
התקפת מרוץ
סוחר או ספק שהסכים למסור סחורה או שרות תמורת מטבע ביטקוין לפני שהתקבל אישור מהרשת עלול לגלות מאוחר יותר שהעסקה בוטלה והוא ימצא עצמו ללא תשלום מבלי יכולת אף לתבוע את הסחורה בחזרה (אם הקונה לא הזדהה). ניסיון הונאת בזבוז כפול בשיטת המרוץ (Race Attack) יכולה להתרחש כך: הרמאי מבצע עסקה שבה הוא משלם במטבע ביטקוין ישירות לסוחר, הוא מקבל את תמורתה מייד ובינתיים הוא מפרסם עסקה סותרת שבה הוא מעביר את אותו מטבע לעצמו. יש סיכוי שהעסקה הפיקטיבית של הרמאי תיכנס ראשונה לבלוקצ'יין כעסקה לגיטימית לפני שהעסקה המקורית אושרה מה שיגרום לביטולה. הסוחר יכול לנקוט בצעדי מנע כמו המתנה ארוכה יותר לאישור המטבע לפני מסירת הסחורה וכן חסימת תקשורת נכנסת למעט לצמתים ידועים שמחוברים לרשת בצורה טובה. בכל מקרה לא ניתן לסכל את ההתקפה כליל אלא רק לצמצם את התועלת מול עלות של המתקיף.
התקפת Finney
התקפת Finney קרויה על שמו של האל פיני שנחשב למשתמש ביטקוין הראשון שקיבל מטבע מסטושי נאקמוטו עצמו. ההתקפה דורשת מעורבות של כורה לא הגון. הרעיון הוא שהכורה מנסה לכרות עסקה אחת לתוך בלוק ולבזבז את המטבע ישירות לרכישת סחורה כלשהי לפני שהוא מפרסם את הבלוק. ביתר פירוט, נניח שבבעלות המתקיף שתי כתובות ביטקוין A ו-B. הוא כורה בלוק אחד וכולל בתוכו עסקה שבה הוא מעביר מטבעות מכתובת A לכתובת B. כדי לרמות את הסוחר הוא כורה בלוק וממהר לבצע רכישה מהסוחר בה הוא משלם מכתובת A לכתובת C של הסוחר. הסוחר ממתין מעט ורואה שלא קרה כלום והוא מספק את הסחורה. כעת הכורה הרמאי מפרסם את הבלוק המכיל את העסקה מ-A ל-B ומעלה אותה לבלוקצ'יין הציבורי. העסקה שלו תקבל עדיפות מכיוון שהמדיניות הקובעת איזו עסקה תגבר היא לפי סדר הקדימות של העסקאות. היות שהכורה הכליל את העסקה בבלוק שלו לפני שהוא ביצע את הרכישה העסקה השנייה מ-A ל-C תבוטל. כדי לסכל התקפה זו הסוחר או הספק צריכים לוודא שהעסקה שלהם הוכנסה לבלוקצ'יין הציבורי לפני שהם מספקים את הסחורה. אם מעל הבלוק שבו כלולה העסקה שלהם מופיעים בלוקים אחרים, רוב הסיכויים שהעסקה שלהם תקבל קדימות. לא ניתן לסכל את ההתקפה הזו כליל אלא רק בסבירות מאוד גבוהה.
התקפת אימות יחיד
התקפת אימות יחיד שבוצעה נגד MyBitcoin הועלתה על ידי משתמש אנונימי בשם vector76. בהתקפת אימות יחיד המתקיף מצליח לבזבז מטבע פעמיים אפילו לאחר שהתקבל אישור לבזבוז הראשון. ההתקפה היא שילוב של התקפת מרוץ המתוארת לעיל עם התקפת Finney והיא דורשת מעורבות של כורה.
בנובמבר 2013 התגלה שבאתר GHash.io המנהל מאגר כורים, נעשו תשלומים כפולים במטבע ביטקוין באתר ההימורים BetCoin Dice. אתר ההימורים הסתפק באישור אחד כדי לקבל תשלום עבור הימור מבלי להמתין לאישורים נוספים. ב-GHash.io טענו שהם חקרו את המקרה והתגלה שעובד בחברה שפעל על דעת עצמו עמד מאחורי ההונאה והוא פוטר. ישנן טענות שהחברה עצמה הייתה שותפה להונאה אך על כל פנים אין הוכחות לכך.
התקפת כוח גס
דרך מתוחכמת שבוצעה בהצלחה נקראת התקפת כרייה בכוח גס או התקפת היסטוריה אלטרנטיבית. הרעיון הוא שאם לכורה מסוים עוצמת מחשוב גבוהה הוא יכול להכין באופן פרטי שרשרת ארוכה של בלוקים שמכילה בזבוז כפול של מטבע על מנת להשתמש בה לאחר מכן בעיתוי המתאים. אם השרשרת הפיקטיבית שלו גדולה יותר מהשרשראות הנוכחיות של כל העסקאות שהתבצעו בעיתוי מסוים, היא תתקבל וכל האחרות תתבטלנה. פרוטוקול ביטקוין הבסיסי אינו יודע להתמודד עם מצב שבו הכורה אינו מפרסם את הבלוקים שלו מיידית אלא בוחר לפרסמם בעיתוי שנוח לו.
התקפת 51%
בהתקפה זו גורם זדוני המחזיק ביותר מ-50% מכח החישוב של הכורים יכול לבטל העברות שבוצעו על ידו ולמנוע העברות של אנשים אחרים מלקבל אישור. הוא אינו יכול לייצר מטבעות כפי רצונו, לשנות את התגמול של המטבעות עבור יצירת בלוק, להעביר מטבעות שאינם שייכים לו ולבטל העברות של אחרים.
התקפות ניתוב
בהתקפות אלו ספקי הרשת השונים מנתבים את הבקשות ברשת בצורה שונה מהצורה הרצויה/המבוקשת, התקפות מעין אלו מאפשרות לתוקף לחלק את הרשת ובנוסף לעכב מעבר בלוקים, להתקפות אלו השלכות ישירות על הכורים שעשויות לפגוע באופנים שונים במטבע.
פרטיות ופעילות בלתי חוקית
ראובן גרינברג מבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ייל טען כי הביטקוין אינו נייר ערך או השקעה כי אינו עומד בקריטריונים של אף אחד מהם. ישנם גם המתייחסים אליו כאל השקעה ואחרים מאשימים אותו בהונאת פונזי. הבנק המרכזי האירופי נדרש לשאלה זו ופרסם ב-2012 דוח שבו ניטען כי בהתאם להגדרות SEC, מטבע הביטקוין אכן מכיל מאפיינים שמזכירים הונאת פונזי אך מצד שני הוא בעל מאפיינים שונים מנוגדים וראויים להגדרה משל עצמם.
בניגוד למערכת בנקאות קלאסית, כל עסקת ביטקוין נעשית באופן פומבי לחלוטין. היא בעצם מסתמכת על ביקורתם של משתמשים אחרים על מנת להבטיח הגינות ולמנוע רמאות. מצד שני לביטקוין יכולת מוגבלת בהסתרת זהות המשתתפים בעסקה. למעשה כל עסקה משויכת לכתובת ביטקוין אחת בלבד. כתובת הביטקוין אינה מכילה כל פרט מזהה אודות הבעלים. בכל פעם שמבוצעת עסקה חדשה נוצרת כתובת ביטקוין חדשה, כך שלכל משתמש יכולות להיות אלפי כתובות בארנק. אם מישהו מצליח לשייך כתובת ביטקוין אחת לישות פיזית כלשהי ייתכן שתהיה לו אפשרות מוגבלת לעקוב אחרי תנועת המטבעות ממנה למישהו אחר או להפך. עובדה זו הופכת את ביטקוין לאטרקטיבית במיוחד לבעלי עסקים בלתי חוקיים. ידוע שקבוצת האקרים בשם LulzSec דרשה לקבל תרומה בביטקוין תמורת שירותיה. Silk Road היא דוגמה אחרת לארגון בעל עסקים מפוקפקים (שוק שחור) שקיבל תשלומים אך ורק בביטקוין. ב-2011 נפתחה נגדו חקירה רשמית של ממשלת ארצות הברית לבדיקת חשדות בין היתר להלבנת כספים. בכל מקרה הארגון פשט רגל עקב התקפת האקרים. תוכנת הכופר קריפטולוקר דרשה תשלום באמצעות ביטקוין. ביוני 2016 דווח שבמחקר שעשתה חברת Citrix עולה שעסקים רבים מחזיקים רזרבות במטבע ביטקוין רק כדי להיות מוכנים למקרה שיצטרכו לשלם כופר.
שירותים מקוונים
אחסון ביטקוין בארנק דיגיטלי מציב מספר בעיות. בדרך כלל ארנק דיגיטלי מנוהל על ידי אתר שאינו נמצא תחת פיקוח. גם אם פרוטוקול ביטקוין בטוח אין זה בהכרח מעיד ששרותי הארנקים המקוונים ואתרי החלפנות בטוחים. באוקטובר 2013 נפרץ אתר Inputs.io פעמיים וסכום של 4100 מטבעות של משתמשים בשווי כולל של 1.2 מיליון דולר נשדדו דרך הנדסה חברתית (חשבון דואר אלקטרוני) ופריצה של אחסון ענן. חברת סחר ביטקוין שהייתה מהגדולות בשוק, בשם Mt. Gox פשטה רגל לאחר שאיבדה סכום עצום של ביטקוין בשווי כולל של 468 מיליון דולר מה שגרם לטלטלה עצומה בערך המטבע. ההפסד נבע עקב התקפת מניעת שירות שניצלה את חשילות עסקאות המטבע. חשילות בהקשר זה פירושה שאפשר לגרום לעסקה להראות כאילו לא בוצעה בעוד שלמעשה היא עברה בהצלחה. אף על פי שהבעיה ידועה וניתנת לפתרון, נראה שהכישלון נבע בעיקר בשל התרשלות מצד החברה ביישום אמצעי אבטחה ראויים. באותו זמן בערך נגנבו מטבעות בשווי 2.7 מיליון דולר מחשבון Silk Road 2.0. יש כאלו שטוענים שסיפור הגנבה הוא בעצם סיפור כיסוי להונאה גדולה והחברה בעצם הייתה מזויפת מההתחלה. בשל האופי המפוקפק של העסקאות שהתרחשו באתר, הניחו הבעלים שיהיה קל לבגוד באמון המשתמשים מבלי להסתכן בתביעה. בתחילת 2014 השתמשו האקרים בבוטנט שנקרא "Pony" כדי להדביק כמות גדולה של מחשבים ובדרך זו נגנבו מטבעות ביטקוין בשווי 220,000 דולר. בהיעדר גוף מרכזי שיפקח על העסקאות במטבע, בעיית אמינות שרותי המטבע המקוונים כמו אתרי חלפנות וניהול ארנקים דיגיטליים חמורה ולא קיים כיום פתרון הולם בעבורה.
השפעה אפשרית על מערכת המיסוי ועל מעמד המדינה
מערכות המיסוי ברחבי העולם, מבוססות באופן ניכר על יכולתן של הרשויות להתחקות אחר הכסף אותו מרוויח האזרח שחייב במס. יכולת זו מתרחבת באמצעות חקיקה דוגמת חוק לצמצום השימוש במזומן.
בעוד בכלכלה המסורתית רשויות המס יכולות לשייך בקלות את חשבון הבנק לבעליו, ה"אנונימיות" שמאפשר הביטקוין עלול להפוך זאת לבלתי אפשרי, או לפחות להקשות על היכולת לשייך את הכסף המוחזק בחשבון לבעליו.
במקביל, בעוד כיום חלק משמעותי מכוחה של הממשלה בכל מדינה בא לידי ביטוי ביכולתה לקבוע את המדיניות הפיסקאלית הכוללת את שער המטבע וכיוצא בזה, ככל שיגבר השימוש ב"ביטקוין" צפויה להיחלש השפעת הממשלה על שוק המטבעת המתנהל בה לרבות היחלשות מעמד "נגיד הבנק הלאומי" ותפקידים דומים.
פריצות ותקלות בשרתי ביטקוין
חברות העוסקות בסחר בביטקוין חשופות לניסיונות פריצה של האקרים, ונדרשות לשירותי אבטחת מידע מתקדמים. מאז 2013 אירעו מקרים רבים של פריצות לשרתים של חברות המנהלות תיקי משקיעים בביטקוין. באירועים אלה המשקיעים איבדו מיליארדי דולרים, שבעצם עברו לידי האקרים.
פלטפורמה סינית לסחר בביטקוין, GBL, נסגרה ללא הודעה מוקדמת באוקטובר 2013 והמשקיעים בחברה איבדו כ-5 מיליון דולר.
בפברואר 2014 האקרים פרצו לבורסת הביטקוין הגדולה בעולם, Mt. Gox, והמשקיעים בחברה איבדו כ-473 מיליון דולר. בעקבות האירוע החברה פשטה את הרגל.
ב-6 בדצמבר 2017 נפרצו שרתי חברת NiceHash בסלובניה, והמשקיעים בה איבדו כ-60 מיליון דולר.
ב-26 בינואר 2018 נפרצו שרתי חברת Coincheck ביפן, והמשקיעים בה איבדו כ-531 מיליון דולר.
נימוקי תומכי הביטקוין ליתרונותיו כלפי מטבע "קונבנציונלי" (Fiat)
לטענת תומכי הביטקוין, הביטקוין מתמודד טוב יותר מאשר המטבע הקונבנציונלי עם שלוש בעיות מרכזיות: זיוף, רישום הבעלות על הכסף, ואובדן או פיחות של ערך הכסף.
ביקורת על הביטקוין
ביטקוין נועד לשמש כמטבע. אולם רק חלק קטן מאוד מהמסחר בו משמש לתשלומים. ערכו (ביחס למטבעות אחרים) אינו יציב. חלק גדול מהמסחר בו הוא של ספקולנטים אשר מבקשים להרוויח משינויי השערים או מתקווה לעליות שערים עתידיות. מהסיבה הזו יש המתייחסים לביטקוין כבועה כלכלית. יש אף כאלו המתייחסים אליה כהונאה של משקיעים מתוחכמים אשר מקווים למשוך משקיעים פנימה ולהרוויח על חשבונם.
פרופסור נאסים טאלב שתמך לפני מספר שנים בביטקוין, נמלך בדעתו ומכנה כעת את הביטקוין כגימיק, וכהונאת פונזי
ביקורת נוספת היא על צריכת האנרגיה. הפרוטוקול המבוזר של ביטקוין מעריך משתתפים שונים לפי כוח החישוב שלהם. לכן לכל המעורבים יש אינטרס להגביר את כוח המחשוב שלהם כדי להצליח לכרות יותר יחידות. ככל שיש יותר משתתפים, קושי החישוב הנדרש יורד כדי לשמור על זמן גילוי ממוצע של בלוק חדש כל 10 דקות. כורים משתמשים אמנם לרוב בציוד כריה ייעודי שמבצע את החישובים הללו ביעילות ועם צריכת אנרגיה נמוכה, אולם סך כל החישובים הללו עדיין צורך כמות עצומה של אנרגיה. בשנת 2021 הוערך כי כריית הביטקוין צורכת 121 טרה ואט שעה בשנה. צריכה זו גבוהה מצריכת האנרגיה של ארגנטינה (121 טרה-ואט שעה בשנה) והולנד (108 טרה-ואט שעה בשנה).
ד'תנ"ט
נולדו
ברק אובמה
המסוע הימי
המסוע הימי (באנגלית: Ocean Conveyor Belt), הוא תהליך בו מועברים מים בין האוקיינוסים השונים. המסוע גורם לחלק מההבדלים במאפייני המים של האוקיינוסים.
מערכת המסוע הימי
מקובל להתחיל את המסוע הימי בזרם הגולף. הזרם החם והמלוח נע צפונה לאורך החוף המזרחי של צפון אמריקה. עקב הקירור האינטנסיבי באזור הקוטב והעובדה שהוא צפוף יחסית הוא שוקע לקרקעית האוקיינוס האטלנטי ונע דרומה. באזור אנטארקטיקה מצטרפים לזרם מים קרים מאוד ששקעו עקב קירור אינטנסיבי ב. מי העומק עולים בצפון האוקיינוס ההודי ובצפון האוקיינוס השקט.
בתחילת המסוע, המים קרים יחסית ולכן מאפשרים הסעת ריכוז גבוה יותר של חמצן מומס. בזכות תופעה זו יש חמצן בכל עומק באוקיינוס. המסוע אוסף בדרכו נוטריאנטים שפורקו על ידי בעלי-חיים תוך צריכת חמצן. כאשר מי העומק עולים, הם עשירים בנוטריאנטים ומדשנים את האזור. תופעה זו מאפשרת אזורים גדולים של יצרנות ראשונית.
שם נוסף
מחזור ההתהפכות האטלנטי" (AMOC)
תחזיות
על פי מודלים אקלימיים סבר הפאנל הבין-ממשלתי לשינוי האקלים (IPCC), שבמהלך מאה השנים הקרובות לא יתרחש שינוי בפעילות המסוע. לעומת זאת, בעקבות מחקר וניתוח סטטיסטי של נתונים קודמים, סוברים חוקרים מאוניברסיטת קופנהגן נכון ל-2023, כי פליטת גזי החממה כפי שהיא כיום, תגרום לעצירת המסוע הימי כבר בעשרות השנים הקרובות, תשפיע באופן הרסני על אקלים כדור הארץ, כי תיצור שינויי אקלים קיצוניים ומאתגרים לאוכלוסיית העולם.
טרווי
__LEAD_SECTION__
טרווי היא עיירה איטלקית ובה 8,042 תושבים במחוז פרוג'ה שבאומבריה.
תמי לוי נחום
תמי לוי נחום (נולדה ב-1970) היא סופרת ילדים ישראלית.
קורות חייה
לוי נחום כתבה שלושה ספרי ילדים: הסיפור על האיש הקטן, גרבי הלילה של רות, ואני לא אוהבת חושך.
ב-1998 זכתה בתחרות "הסיפור המומלץ", במסגרת תחרות הסיפור הקצר של "הארץ".
הרתאל
הרתל או הרתאל (হরতাল בבנגלית; हड़ताल בהינדי; ہڑتال באורדו; ഹർത്താൽ במלאיאלאם) היא מילה לצורת שביתות בהודו, פקיסטן, בנגלדש, סרי לנקה ומלזיה במהלכן נסגרים חנויות ודוכנים ומוטל חרם על מוצרים זרים.
הביטוי שבא מן השפה הגוג'ראטית (har – “הכל” ו tal(a) – “לסגור”) הוכנס לשימוש רחב על ידי גנדי שנולד בגוג'ראט. השביתה הייתה לכלי בתנועת העצמאות ההודית כנגד השליטים הבריטים במחצית הראשונה של המאה ה-20 והייתה לשביתה כללית עם סגירת חנויות ומחסנים.
לאחר עצמאות הודו הכלי הזה משמש את המפלגות והציבור ההודי בהבעת התנגדות להחלטת הממשל הלא פופולרית או לא חוקית וכולל סגירת מקומות עבודה, משרדים, בתי משפט ולפעמים אף סגירת בתי הספר. כמו כן זו הייתה צורת הבעת צער על מותו של אנשי ציבור ומנהיגים ואות אבל לאחר אסונות גדולים.
בפקיסטן ובנגלדש זהו כלי פוליטי מוכר לתביעות פוליטיות. בסרי לנקה המילה מתייחסת בעיקר להרתאל ציילון שהתרחש ב-1953. היא עדיין מתארת את האירועים המתרחשים בצפון ומזרח האי. הרתאלים עדיין נערכים בהודו, בנגלדש ופקיסטן. בהודו יש למילה משמעות הומוריסטית של הימנעות מעבודה.
במלייזיה המושג מתייחס לשביתות בשנות ה-40 עד ה-60 של המאה ה-20 כמו הרתאל כלל מלזי ב-1947 והרתאל פיננג ב-1967.
Criminal (שיר של נאטי נטשה)
השיר הגיע למקום הראשון במצעד הספרדי, התשעים וחמש במצעד הבילבורד הוט 100, והשלישי במצעד שברפובליקה הדומיניקנית.
אברהם יצחק כץ
אברהם יצחק כץ (באנגלית: Abraham Isaac Katsh; 10 באוגוסט 1908 - 21 ביולי 1998) היה חוקר יהדות, מחבר ספרים וביבליוגרף יהודי-אמריקאי.
Criminal (שיר של נאטי נטשה)
רקע וכתיבה
לאחר שהתארחה במספר שירים, ביניהם: "Dutty Love" של דון עומר, ו-"Otra Cosa" עם דדי יאנקי, הוציאה נטשה את סינגל הבכורה שלה, "Criminal". השיר נכתב על ידי נטשה ואוזונה יחדיו והופק על ידי נונו גומש. השיר נחשב לסינגל הבכורה של נטשה, כיוון שהיא זו שאירחה לראשונה מוזיקאי נוסף, ולא הייתה האמן האורח.
אברהם יצחק כץ
ביוגרפיה
כץ נולד בעיר סלוב, פולין, בנם של רייכל והרב ראובן כץ (לימים רבה של פתח תקווה). למד בגימנסיה העברית בווילנה ובישיבתו של רבי שמעון שקופ בגרודנה. עבר לניו-יורק ב -1925. הוא סיים את לימודיו הראשונים בפולין ובארץ ישראל לפני קבלת מספר תארים מאוניברסיטת ניו יורק: תואר ראשון במתמטיקה ותואר דוקטור למשפטים (1936). לאחר מכן סיים את לימודיו לתואר שני במכון האסלאמי של אוניברסיטת פרינסטון, ולאחר מכן קיבל תואר דוקטור ממכללת דרופסי בעברית וחינוך. בשנת 1964 קיבל כץ תואר דוקטור לשם כבוד מהיברו יוניון קולג'.
Criminal (שיר של נאטי נטשה)
רקע וכתיבה
את עטיפתו פרסמה נטשה באינסטגרם שלה, כמה ימים לפני שפורסם. בעטיפה ניתן לראות את השניים כשהם מצולמים בבית כלא, ואת נטשה כשהיא מחוברת לכיסא חשמלי.
אברהם יצחק כץ
ביוגרפיה
בשנת 1933 הצטרף כץ לסגל של אוניברסיטת ניו יורק והנחה את הקורס הראשון בעברית מודרנית שנילמד באוניברסיטה אמריקאית. הוא שימש מרצה, פרופסור לתרבות ולחינוך עברי, פרופסור ללימודי עברית ומזרח הקרוב, ופרופסור בכיר למחקר ומנהל המכון העברי באוניברסיטת ניו יורק. בין ההישגים האחרים שלו באוניברסיטת ניו יורק היו הקמת קרן התרבות היהודית (1937) והקמת ספריית יודאיקה והבראיקה של אוניברסיטת ניו יורק. בשנת 1967 עזב כץ את אוניברסיטת ניו יורק כדי להפוך לנשיא מכללת דרופסי, תפקיד בו החזיק עד 1976.
כץ שימש כחוקר אורח במרכז אוקספורד ללימודי עברית לתארים מתקדמים בשנים 1977-1977 והיה גם חוקר אורח במשכנות שאננים בירושלים בשנת 1978. בשנת 1980 הוקמה באוניברסיטה העברית מלגה שנתית על ידי תלמידיו לשעבר וחבריו מניו יורק.
Criminal (שיר של נאטי נטשה)
וידאו קליפ
הווידאו קליפ המלא שצולם לשיר, הועלה לערוץ היוטיוב של פינה רקורדס ב-18 באוגוסט 2017. תחילה, ניתן לראות את אוזונה כשהוא עומד ליד תאים בבית כלא, ואת נטשה כשהיא מוכנסת בכוח לבית הכלא גם כן. לאחר מכן שניהם מתחילים לשיר את השיר.
לאורך אורכו של הקליפ נראית נטשה כשהיא לצידו של אוזונה, ומדי פעם יש סצנה שבה נוכחות כמה רקדניות ליווי הרוקדות מאחוריה, ואותה אוכלת סוכרייה על מקל. לקראת הסוף, נראית נטשה כשהיא מוצבת בחדר אפלולי, מחוברת לכיסא חשמלי, ואת אוזונה שמתקרב אליה כדי לנשק אותה. בסצנה הסופית ניתן לראות את השניים כשהם מתנשקים, ואת מפקד בית הכלא מפעיל את הכיסא החשמלי, ושניהם מתחשמלים למוות.
טרנס מאן
טרנס סטנלי מאן (באנגלית: Terance Stanley Mann; נולד ב-18 באוקטובר 1996) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בקבוצת לוס אנג'לס קליפרס מליגת ה-NBA, בעמדות הקלע והסמול פורוורד.
אברהם יצחק כץ
ביוגרפיה
ספר ליובל השישים שלו יצא בניו יורק – "ספר היובל לפרופסור אברהם יצחק כץ קובץ מחקרים ומאמרים בעריכת ד"ר יעקב בן יוסף.
נפטר בשנת 1998 בניו יורק.
מחקריו
חיבר ספרים רבים בתחום השפה העברית וספרותה, וכן על ההיסטוריה והתרבות היהודית. תרגם את עקרון היחסות הכללי של אלברט איינשטיין לעברית מהמקור הגרמני. מאוחר יותר הוא פרסם את הספר היהדות באסלאם (1954) שחקר השפעות תלמודיות ותנכיות בקוראן. ב -1956 ביקר כץ בברית המועצות, בפולין ובהונגריה, במדינות אלו גילה שפע של כתבי יד ומסמכים ביהדות שהוסתרו מן העולם המערבי מאז המהפכה הרוסית בשנת 1917. בנסיעה זו ובחמש נסיעות נוספות שכנע כץ את השלטונות הסובייטיים לאפשר לו לצלם את קטעי הגניזה הנמצאים בספריות שם. עיקר עבודתו הייתה צילום ופענוח של קטעים מהמשנה והתלמוד הבבלי של אוסף אנטונין קפוסטין הנמצא בספרייה הלאומית הרוסית בלנינגרד. כץ פרסם את החומר שמצא במספר כרכים, כולל קטלוג כתבי יד עבריים שיצא בארצות הברית (2 כרכים, 1957-58), גנזי  משנה (1971) וגנזי תלמוד בבלי (1975, 1979). ב-1965 פרסם כץ תרגום של יומן שטרם התגלה מגטו ורשה תחת הכותרת "מגילת יסורין - יומן גיטו ורשה 1 בספטמבר 1939 4 באוגוסט 1942" מאת חיים אהרן קפלן. מלבד ספריו הרבים, היה כץ גם סופר פורה בעיתונים בעברית ובאנגלית ובכתבי עת אקדמיים.
ספריו בעברית
כן חיבר ספרים בשפה האנגלית.
טרנס מאן
קריירת מכללות
מאן נולד בברוקלין, ניו יורק, וגדל בעיר לוול שבמסצ'וסטס. בשנת 2015 החל ללמוד באוניברסיטת המדינה של פלורידה, על מנת לשחק בקבוצת הכדורסל שלה תחת המאמן הוותיק לנארד המילטון. לאורך 4 עונותיו עם ה"סמינולס" שיתף פעולה, בין היתר, עם שחקני ליגת ה-NBA לעתיד ג'ונתן אייזק, מליק ביזלי ודוויין בייקון. בעונתו הרביעית והאחרונה בליגת המכללות רשם ממוצעים של 11.4 נקודות, 6.5 ריבאונדים ו-2.5 אסיסטים למשחק.
Criminal (שיר של נאטי נטשה)
מיקומי שיא
השיר זכה להצלחה עולמית, ובשיאו הגיע אל המקום ה-95 במצעד הבילבורד הוט 100.
הד (סרט)
הד הוא סרט דרמה ישראלי שיצא לאור בשנת 2018 ובוים על ידי עמיקם קובנר ואסף שניר.
עלילה
אבנר הנשוי לאלה והורה לשני ילדים חושד שאשתו אלה בוגדת בו. הוא מצותת לשיחותיה. לאחר מכן אלה נהרגת בתאונת דרכים. גם לאחר מותה אבנר מנסה לאתר מיהו המאהב שהוקלט בשיחותיה.
דיאן פלטשר
דיאן פלטשר (באנגלית: Diane Fletcher; נולדה ב-17 באפריל 1944) היא שחקנית אנגלייה.
ביוגרפיה
בעיבוד של ה-BBC ל"בית הקלפים" ובסדרות ההמשך "שלום אדוני המלך" ו"הפוסק האחרון" גילמה פלטשר את דמותה של אליזבת' ארקרט, אשתו של מי שהיה מצליף המפלגה השמרנית ואחר כך ראש הממשלה פרנסיס ארקרט (בגילומו של איאן ריצ'רדסון).
חיים אישיים
האנתרופולוג ד"ר ג'יימי פ. לוסון הוא בנם המשותף של פלטשר ושל השחקן דניס לוסון.
Faux pas
Faux pas (מילולית: 'צעד שגוי', מבוטא פֿוֹ פָּה) הוא ביטוי צרפתי המקובל בשפות אירופיות רבות, ומשמעותו היא מעשה אשר מפר את הנורמות המקובלות בחברה, גם אם הוא אינו פלילי או בלתי־חוקי. האדם העושה את המעשה עשוי להיחשב גס רוח, חריג ובלתי־מתחשב. המילה הראשונה בביטוי נהגית בפ"א רפה והמילה השנייה בפ"א דגושה, והביטוי כולו נהגה במלרע (כמו 'או אז').
הגדרת מעשה מסוים כ־faux pas היא פעמים רבות תלוית תרבות, כך שדבר אשר נחשב ל-faux pas במדינה או בתרבות אחת עשוי להיחשב מקובל או אף רצוי במקום אחר.
דוגמאות ל־faux pas:
Google TV
Google TV (גוגל טי וי) היא מערכת הפעלה לטלוויזיה, המשלבת בין מערכת ההפעלה אנדרואיד לדפדפן גוגל כרום, ומטרתה לחבר בין שימושי האינטרנט לבין הטלוויזיה. "גוגל טי וי" מהווה טלוויזיה מבוססת אינטרנט המסוגלת להריץ אפליקציות ודפי אינטרנט וכמו כן להציג שידורי טלוויזיה. הטלוויזיה של גוגל תוכננה לשימוש מרחוק רגיל בסגנון טלוויזיה, אך גם באמצעות מקלדות ומקשי מגע לניווט מהיר יותר. היא יצאה לראשונה באוקטובר 2010 על ידי היצרניות סוני ו-לוג'יטק.
בנובמבר 2011 Logitech הודיעה על הפסקת ייצור הטלוויזיות מסוג זה, בטענה שהדבר אינו רווחי. ב-26 ביוני 2014 הכריזה גוגל על Android TV כ"יורשת" למערכת ה-Google TV.
תוכן
מערכת ההפעלה כוללת את דפדפן כרום של גוגל, כדי לאפשר גישה מלאה לאינטרנט, והיא תומכת בפלאש בצורה מלאה. המערכת מזהה ומנתחת את הרגלי הצפייה והשמיעה של המשתמש ומציגה בפניו תכנים מומלצים. מסך הבית של מערכת ההפעלה מאפשר גישה מהירה לתכנים האהובים על המשתמש, כגון סרטים ומוזיקה, ומספק המלצות לתכנים חדשים על בסיס תכנים שנצפו בעבר. מטרת מערכת ההפעלה היא לשלב בין צפייה רגילה בטלוויזיה לבין גלישה באינטרנט, וכך לאפשר התעדכנות בחדשות ובדיקת מזג האוויר מבלי להפסיק את הצפייה.
גוגל גם חתמה הסכמים עם חברות תוכן כגון אמאזון ונטפליקס כדי לספק שירותי VOD (וידאו לפי דרישה) דרך מערכת ההפעלה, הן בחינם והן בתשלום. ספקי התוכן לא היו אוהדים של הדרך בה גוגל TV הוציאה תוכן מהאינטרנט והציגה אותו גם בטלוויזיה, מה שהוביל לחסימות תוכן גולמי והיעדר מבצעים כדי להביא אפליקציות רשת מרכזיות לפלטפורמה.
תזיזו
תזיזו הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית עדן בן זקן, אשר משמש כשיר ערוץ הילדים לשנת 2016. השיר יצא לאור ב-15 באוגוסט 2016, כסינגל השלישי מתוך אלבומה השני תאמין לי, על ידי חברת התקליטים הישראלית אן. אמ. סי. יונייטד.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-3 במדיה פורסט, וה-8 במצעד של רדיו אמצע הדרך.
רקע וכתיבה
השיר נכתב והולחן על ידי דולב רם ופן חזות והופק על ידי יעקב למאי. השיר הוא שיר פופ, המשלב בתוכו גם את סגנון הים-תיכוני. יוסי חרסונסקי הפנה כלפי השיר ביקורת מעורבת והעניק לו ציון של שניים וחצי כוכבי זהב מתוך חמישה.
השיר משמש כשיר ערוץ הילדים לשנת 2016, ולכן הערוץ מוזכר בו. בטקס נבחרי הילדים שהתרחש באותה שנה, השיר בוצע על ידי כוכבי הערוץ, כאשר באותו טקס הזמרת הייתה מועמדת לפרס זמרת השנה. בהמשך, בין היתר, ביצעה הזמרת את השיר בהופעה חיה שהתקיימה בתוכנית הטלוויזיה הישראלית "אקס פקטור ישראל".
בסמוך לצאתו כסינגל, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
וידאו קליפ
לפני שיצא הווידאו קליפ של השיר, העלתה עדן בן זקן לערוץ היוטיוב שלה את קליפ מילותיו של השיר. נכון ליולי 2023, מונה הצפיות של קליפ המילים עומד על כ-26 מיליון צפיות, מה שהופך אותו לאחד מהסרטונים הישראלים הנצפים ביותר ביוטיוב.
ב-27 בנובמבר 2016 יצא הווידאו קליפ של השיר, בו מככבים כוכבי ערוץ הילדים לצד הזמרת. הצופים מתבקשים במהלך הצפייה בקליפ להניח את האצבע במרכז המסך כשיש עימם אינטראקציה. באתר "פרוגי" דווח שהקונספט של הקליפ מועתק מזה של זמרת אסייתית בשם נעמי אמורו.
אבא בהפרעה
אבא בהפרעה (באנגלית: Unstable) היא סדרת קומדיה אמריקאית שנוצרה על ידי שירות הסטרימינג נטפליקס בכיכובם של רוב לאו ובנו ג'ון אוון לאו, כששניהם משמשים גם כמפיקים בפועל בסדרה, יחד עם ויקטור פרסקו. הסדרה עלתה לראשונה בנטפליקס ב-30 במרץ 2023.
עלילה
קומדיה אב-בן שבה בנו ביישן חברתית (ג'ון אוון לאו) מתחיל לעבוד עבור אביו המצליח והנערץ, אך האקסצנטרי והנרקיסיסט, (רוב לאו) במתקן מחקר הביו ההיי-טק שלו במטרה לעזור לו עוד בעקבות מות אשתו.
הפקה
התוכנית אושרה ישר על ידי נטפליקס, ולפי הדיווחים הקמת הסדרה נוצרה בהשראת הטרולינג של ג'ון אוון לאו במדיה החברתית על אביו רוב לאו. ג'ון אוון לאו תיאר את הסדרה כ"על דינמיקה של אב-בן שמאוד ניתנת לקשר אבל תחת עדשה ממש ספציפית, שהיא אבא שאוהב להיות במרכז תשומת הלב ובנו, שמרגיש בדיוק ההפך".
באפריל 2022 הוכרז כי רוב לאו ובנו ג'ון אוון לאו ישמשו שניהם כמפיקים בפועל בתוכנית יחד עם ויקטור פרסקו, כשההפקה תטופל על ידי אולפני נטפליקס. ביוני 2022 לוהקה שאן קליפורד לתפקיד לצד רייצ'ל מארש, אמה פריירה וארון בראנץ' בתפקידים חוזרים בסדרה. בנוסף, פרד ארמיסן, טום אלן וג'יי טי פאר לוהקו לתפקידי אורח.
ולפראיסו
ולפראיסו (Valparaíso) היא עיר במרכז צ'ילה, כ-120 ק"מ צפונית-מערבית לסנטיאגו, בירת מחוז ולפראיסו. אף שסנטיאגו היא בירת המדינה, ולפראיסו היא העיר שבה שוכן הקונגרס. לעיר חשיבות גדולה גם כעיר הנמל הקרובה ביותר לסנטיאגו, וב-2003 הכריז עליה הקונגרס הצ'יליאני כבירת התרבות של המדינה. באותה שנה גם הכריז אונסק"ו על הרובע ההיסטורי של העיר כאתר מורשת עולמית. כן פועלות בעיר תשע אוניברסיטאות.
ולפראיסו היא העיר השישית בגודלה בצ'ילה, ובשנת 2006 התגוררו בה כ-276 אלף תושבים. המטרופולין שלה, הכוללת גם את העיר הרביעית בגודלה בצ'ילה, ויניה דל מאר, היא המטרופולין השלישית בגודלה במדינה אחרי אלה של סנטיאגו ושל קונספסיון, ובשנת 2003 התגוררו בו כ-892 אלף תושבים.
את שמה של העיר העניק לה מגלה הארצות הספרדי חואן דה סאוודרה. הוא קרא לה על שם כפר הולדתו, ולפראיסו דה אריבה, הסמוך לקואנקה שבספרד. מקור שם זה במילים "ואיה פראיסו" (Valle Paraíso), שפירושן בספרדית הוא "עמק גן העדן". בקיצור, מכונה העיר "וָאלְפּוֹ", ותושביה מכונים "פורטניוס" (Porteños, יחיד Porteño). המשורר פבלו נרודה, שאחד משלושת בתיו (לה סבסטיאנה) שוכן בעיר, כינה את העיר בשם "נוביה דל אוסאנו" (novia del océano - "אהובת האוקיינוס").
גאוגרפיה
ולפראיסו בנויה לחוף האוקיינוס השקט, על פני שני אזורים גאוגרפיים: המישור (Plan) והגבעות (Cerros). במישור מצויים רבים ממבני הציבור, ובהם הקונגרס, בנייני משרדים והנמל. על 42 הגבעות מצויים אזורי המגורים, ובהם האזורים ההיסטוריים שבהם השתכנו המהגרים במהלך המאה ה-19.
מדי שנה יורדים בוולפראיסו כ-480 מ"מ גשם. החודשים הגשומים ביותר הם יוני ויולי. הטמפרטורות הגבוהות ביותר הן בינואר ובפברואר (טמפרטורה מקסימלית ממוצעת של כ-22°) והנמוכות ביותר הן ביולי (טמפרטורה מינימלית ממוצעת של 5.6°).
היסטוריה
המפרץ שלחופו שוכנת ולפראיסו אוכלס בעבר בדייגים בני הצ'אנגו. מגלי ארצות ספרדים הגיעו לאזור ב-1536 על סיפונה של הסנטיאגיו (Santiaguillo). פדרו דה ואלדיביה הקים יישוב במקום ב-1544, וב-1554 הוקם הנמל, שהיה ראשון הנמלים שהקימו הספרדים בצ'ילה. לאחר מכן סבלה ולפראיסו מהתקפות של שודדי ים אנגלים והולנדים, שחשקו בזהב שהיה על הספינות שעצרו בה בדרכם ממלכות המשנה של פרו. בעקבות התקפות אלה הורה מושל צ'ילה על ביצור הנמל ב-1594. הביצורים הורחבו ב-1682. ב-1658 הוקמה הקתדרלה "לה מטריס" (La Matriz). לאחר רעידת אדמה שפקדה את העיר ב-1730, עברו מרבית המתיישבים מהמישור הסמוך לים למורדות הגבעות.
במהלך המחצית השנייה של המאה ה-18 עלתה חשיבות הנמל, והוא החל לשמש גם כנמל ייצוא למוצרים שונים, ובהם יין, גבינות ועור. ולפראיסו, שהייתה בתחילה כפר קטן, החלה להתרחב, וב-1730 כבר היו בה כמאה בתים וארבע כנסיות. ב-1802 הכריז עליה מלך ספרד קרלוס הרביעי כעיר באופן רשמי.
לאחר עצמאות צ'ילה ב-1810 המשיכה ולפראיסו להתפתח, עם הקמתו של הנמל המרכזי של הצי הצ'יליאני. עד מהרה, ובמיוחד בתקופת הבהלה לזהב באמצע המאה ה-19, הפך הנמל לנקודה שבה עצרו ספינות רבות שעשו דרכן בין האוקיינוס האטלנטי והאוקיינוס השקט דרך כף הורן ומצר מגלן. בעקבות התבססותה והגברת חשיבותה, נקבעה ב-1842 כבירתו של מחוז ולפראיסו. ב-1852 נחנכה מסילת ברזל בינה לבין סנטיאגו. ככל שגדלה התנועה הימית בעיר, כך גדל גם מספר המהגרים שנותרו בה, בעיקר מאנגליה, גרמניה, צרפת, ארצות הברית, שווייץ ואיטליה. בהדרגה נחלש אופייה הספרדי של העיר והיא הפכה יותר קוסמופוליטית. האנגלים הביאו את הכדורגל, הצרפתים הקימו את בית הספר הקתולי הראשון, וגם הגרמנים והאנגלים הקימו בתי ספר פרטיים. המהגרים השפיעו גם על האדריכלות בעיר, שהושפעה מסגנונות שונים. כן נבנו במורדות התלולים של גבעות העיר פוניקולרים.
בית מולי
באנגליה של המאה ה-18, יחסי מין בין גברים כונו "מעשי סדום" - מעשים המהווים עבירות שדינן מוות. "מולי" היה כינוי לגברים נשיים או "סדומאים". מולים, לצד זהויות "מגדר שלישי" אחרות, קדמו לזהות ההומוסקסואלית במאה ה-20 וה-21.
בית המולי המפורסם ביותר שכן בשכונת הוברן שבמרכז לונדון, ונקרא "מאד'רס קלאפ" (Mother's Clap), על שם בעלת המקום מרגרט קלאפ.
לקוחות קבועים של בתי המולי שלבשו בגדי נשים כונו "Mollies" (מולים). המולים נהגו לאמץ אישיות נשית, שם נשי וגינונים נשיים בדיבור ובהתנהגות. טקסי חתונה בין המולי למאהבה נערכו כסמל לשותפות ומחויבות ביניהם, ומשחק התפקידים כלל לעיתים אף טקס לידה. ב-9 במאי 1726, לאחר פשיטה על בית המולי של מרגרט קלאפ, נתלו בגין ביצוע מעשי סדום שלושה גברים באתר ההוצאה להורג שבכפר טייברן.
ולפראיסו
היסטוריה
ב-31 בינואר 1866 הפגיז הצי הספרדי את הנמל, במהלך מלחמת ספרד–אמריקה הדרומית. ב-1906 פקד את העיר אסון חמור עוד יותר, כאשר 20,000 בני אדם מצאו את מותם ברעידת אדמה שפקדה את העיר. לאחר פתיחת תעלת פנמה ב-1914 דעכה העיר, שכן ספינות שעשו את דרכן לאוקיינוס האטלנטי לא עברו דרכה עוד. גורמים נוספים לירידת קרנה של העיר היו המשבר בתעשיית המלחת, שהייתה אחד מענפי הייצוא העיקריים בנמל מאז סוף המאה ה-19, וכן המשבר הכלכלי העולמי של 1929. בתקופת דעיכתה של העיר עזבו אותה רבים מתושביה העשירים אל סנטיאגו ואל ויניה דל מאר, והרובע ההיסטורי של העיר, המערב סגנונות אדריכליים שונים, סבל מהזנחה. ב-1996 כללה קרן האתרים העולמית את הפוניקולרים ברשימה העולמית של 100 האוצרות ההיסטוריים המצויים בסכנה. התמונה השתנתה במהלך שנות ה-90, עם תחילתו של תהליך שימור ממושך. ביוזמה מקומית הוקמה "קרן ולפראיסו" (Fundación Valparaíso), שפעלה בתחום השימור, יצרה תשתית לתיירות, ואף יזמה מספר פסטיבלים מקומיים לאופרה, ג'אז ומוזיקה אתנית. העיר היא עדיין אחת מערי הנמל החשובות בצ'ילה (לצדן של אנטופגסטה, פוארטו מונט ואחרות), וספינות פנמקס עדיין עוברות דרכה. עם זאת, לנמל יש עתה תחרות מהנמל שהוקם בסן אנטוניו, כ-110 ק"מ דרומית לוולפראיסו.
בנובמבר 2019 בעיר הוצג לראשונה מיצג "אנס בדרכך" שבהמשך הוצג ברחבי העולם.
אדריכלות
הרובע ההיסטורי של העיר כולל עירוב של סגנונות שהביאו עמם המהגרים השונים לעיר במהלך המאה ה-19. הבולטים שבהם הם הסגנון הקולוניאלי הספרדי והסגנון הוויקטוריאני. גם רעידת האדמה של 1906 השפיעה על הבנייה, ולאחריה השתמשו בחומרים יציבים יותר. אופייה האדריכלי הייחודי של העיר היה הגורם העיקרי להכרזתה כאתר מורשת עולמית בשנת 2003.
עם האזורים הבולטים בסגנון האדריכלי הייחודי שלהם נמנים אזורים אלה:
תחבורה
הגבעות התלולות עליהן בנויה העיר הקשו על הקמת תשתית תעבורתית, ועל כן הוקמו בה הפוניקולרים. הפוניקולר הראשון הוקם על גבעת קונספסיון ב-1883, וב-1887 נוסף הפוניקולר של גבעת קורדיירה. בשיא פעילותם פעלו בעיר 30 פוניקולרים. כיום פועלים בה 15 פוניקולרים, חמישה מהם בבעלות העירייה והיתר בבעלות פרטית. המועצה הצ'יליאנית לאתרים לאומיים הכריזה על כל הפוניקולרים כאתרים היסטוריים.
בשנת 2005 נחנכה הרכבת הקלה של ולפראיסו. לרכבת קו אחד, המשרת גם את הערים הסמוכות - ויניה דל מאר, קילפואה, ויה אלמניה ולימאצ'ה. לאורך 43 הקילומטרים של קו הרכבת עשרים תחנות, ומקצתו של הקו תת-קרקעי. בנוסף, פועלות בעיר חשמליות.
הנמל משמש גם ספינות תענוגות, וכחמישים מהן עוגנות בו מדי קיץ. בסמוך לעיר שדה תעופה קטן, אך נמל התעופה העיקרי המשמש את העיר הוא נמל התעופה הבינלאומי בניטס בסנטיאגו.
תרבות
בוולפראיסו מוזיאונים רבים, ובהם המוזיאון הימי, המוזיאון העירוני לאמנות יפה, הגלריה העירונית לאמנות והמוזיאון להיסטוריה של הטבע. אחד מבתיו של המשורר פבלו נרודה, "לה סבסטיאנה", מצוי בעיר, ואף הוא משמש כיום כמוזיאון. "המוזיאון הפתוח" (Museo al Cielo Abierto) כולל כ-20 ציורי קיר על קירותיהם החיצוניים של מבנים בעיר. בהשראתו של מוזיאון זה, נוספו ברחבי העיר ציורי קיר נוספים באופן בלתי ממוסד, וכן כתובות גרפיטי רבות.
מאז 1827 יוצא לאור העיתון "אל מרקוריו דה ולפראיסו", שהוא העיתון הוותיק ביותר בעולם בשפה הספרדית.
מועדון הכדורגל סנטיאגו וונדררס נוסד ב-15 באוגוסט 1892 והוא אחד ממועדוני הכדורגל הוותיקים בדרום אמריקה. המועדון זכה 3 פעמים באליפות צ'ילה, לאחרונה ב-2001.
שייטת המשחתות
שייטת המשחתות, שכונתה בתחילה השייטת הגדולה ונרשמה כשייטת 1, הוקמה באוקטובר 1948, כיחידה הכוללת את אוניות הלחימה של חיל הים הישראלי. מעת הקמתה פעלה השייטת בים התיכון עד שסיימה את תפקידה במלחמת ההתשה. השייטת ביצעה את המשימה העיקרית שהוטלה על חיל הים על ידי ראש הממשלה ושר הביטחון דוד בן-גוריון, והיא "להציג את דגל ישראל בימים". אוניות השייטת הפגינו נוכחות וקיימו ביקורים במרבית נמלי הים התיכון. בהפלגותיהן הרחיקו דרומה עד דרום אפריקה ומוזמביק ומערבה אל החוף המזרחי של ארצות הברית.
רכישת המשחתות
אף כי השייטת מילאה משימות אלה בהצלחה, היה ברור לפיקוד חיל הים כי כלי השיט נמצאים בנחיתות מול הצי המצרי. כאשר התממשה בשנת 1954 עסקת הנשק הצ'כוסלובקית-מצרית היה הכרח למצוא כלי שיט טובים יותר. לאחר שנבחר דגם משחתת איטלקית הציעו הבריטים משחתות מעודפי מלחמת העולם השנייה במחיר מציאה. היחידה שנקראה שייטת 1 הפכה לשייטת המשחתות.
המשחתות הגיעו לחיפה ביוני 1956, וכשפרצה מלחמת סיני הכניעו את המשחתת המצרית אבראהים אל-אוול שהפגיזה את חיפה. הצטיידות המצרים בשנות ה-60 בטילי ים-ים סטיקס הדגישה את נחיתות המשחתות, וחיל הים פנה לתוכנית ספינות סער. כאשר פרצה מלחמת ששת הימים נעשה שימוש במשחתות תוך הימנעות ממגע עם ספינות טילים של האויב. באוקטובר 1967 טובעה המשחתת אילת ולאחר תקופה קצרה הושבתה אח"י יפו (ק-42) ושייטת המשחתות סיימה את תפקידה.
בעשרים שנות פעילות השייטת עברו בה כמעט כל קציני חיל הים וצברו בה ניסיון ימי ופיקודי שהיווה את הבסיס המקצועי לקליטת ספינות סער ומעבר חיל הים לזרוע לחימה.
מפקדי השייטת
. מפקדי האוניות היו ברובם יוצאי הפלי"ם או מפקדים שצמחו בבתי הספר הימיים בארץ או בבית הספר הימי בצ'יוויטווקיה. למעט שמואל ינאי שהיה כבר מפקד בכיר בפלי"ם, נבחרו כל מפקדי השייטת מתוך מפקדי האוניות. הערכת הצוותים למפקדיהם הייתה רבה. אותם המפקדים שהפגינו יכולת תמרון של האונייה זכו להערכה רבה יותר.
תקופת הקורבטות
כלי השיט של השייטת בתחילת הדרך היו אוניות מעפילים שבמקורם נבנו כקורבטות בציי ארצות הברית וקנדה במלחמת העולם. חלקם שנרכשו עוד לפני קום המדינה והביאו מעפילים נשארו בצי הצללים בנמל חיפה. חלקם הגיעו אחרי קום המדינה תוך הפרת האמברגו שהוטל על ישראל על ידי מעצמות המערב. כלי השיט היו תוצרת שנות מלחמת העולם השנייה ונוחיות הצוות לא קיבלה חשיבות. האניות נבנו לשירות בצפון האוקיינוס האטלנטי ומיזוג אוויר לא היה אז בנמצא.
במלחמת העצמאות כללה השייטת את אח"י אילת (א-16), שוברת קרח בעברה ואוניית עזר חמושה במלחמה, הקורבטות: אח"י השומר (ק-18) ואח"י הגנה (ק-20) מדגם פלאואר ששירתו בצי המלכותי הקנדי. אח"י נגה (ק-26) מדגם Submarine Chaser של הצי האמריקאי והיכטה החמושה אח"י מעוז (ק-24).
בעת מלחמת העצמאות קיימה השייטת מספר מגעי קרב עם חיל הים המצרי. חולשת הכוח בשני הצדדים מנעה אפשרות לצאת לקרב ימי על מנת להכריע את האויב, אך השייטת הייתה נכונה לפגוע באויב אם תפגוש אותו. ברוב הקרבות היה כוח השייטת בעדיפות על הכוח המצרי שפגש. הדבר נבע ממדיניות ריכוז הכוח שנקט חיל הים הישראלי. המפגשים לא הביאו לתוצאות מכריעות היות שהחימוש היה מועט וכושר הפעלתו נמוך.
התוקפנות שגילתה השייטת במגעיה עם האויב ונוכחותה המתמדת מול רצועת עזה הביאו להסגר יעיל על הרצועה. ניסיון המצרים לחסימת השיט לחופי ישראל ארך זמן קצר ולא צלח בידם.
ייצוג המדינה - ראש הממשלה ושר הביטחון דוד בן-גוריון קבע שמשימתו של חיל הים תהיה לכן על חיל הים ללבוש גם מדי חג לבנים. בתום מלחמת העצמאות עברו צוותי האניות לבסיס ההדרכה וקיימו השתלמות בהלכות צבא.
תקופת הפריגטות
בתום המלחמה הגיעו שלוש פריגטות שנרכשו מעודפי הצי הקנדי. הפריגטות מדגם River אח"י מבטח (ק-28) לשעבר HMCS Orkney, אח"י משגב (ק-30) לשעבר HMCS Strathadam ואח"י מזנק (ק-32) לשעבר HMCS Hallowel. הפריגטות חומשו בתותחים ימיים 120 מ"מ ו-76 מ"מ, חלקם נרכשו באיטליה.
כבוד אחרון לחנה סנש
חנה סנש הייתה עולה מהונגריה וחברה בקיבוץ שדות ים גויסה והוצנחה על ידי הבריטים באירופה בשלהי מלחמת העולם השנייה. היא נתפסה והוצאה להורג בהונגריה. בתחילת שנת 1950 החליטה ממשלת ישראל להעלות את עצמותיה לקבורה בישראל. הונגריה הייתה אז מעבר למסך הברזל ונסיבות ההעברה חייבו חיסיון מרבי. אח"י מבטח (ק-28) בפיקוד מרדכי לימון נמצאה בנאפולי באיטליה ועברה שם במבדוק. בגמר הטיפול הפליגה לנמל ביוגוסלביה, קיבלה את הארון והפליגה איתו לישראל. הגיעה לחיפה בסוף חודש מרץ 1950. בארץ תוכנן טקס ופרסום אך כדי למנוע קישור למאשרי ההעברה הועבר הארון בים מאח"י מבטח (ק-28) לספינת משמר אח"י תרצה (מ-35) לטקס ברציף הנמל ונשלח לירושלים. חנה סנש נקברה מחדש בחלקה הצבאית בהר הרצל.
מבצע קולומבוס
על מנת לממן את משימות הקליטה, הפיתוח והביטחון החליטה ממשלת ישראל על הפצת איגרות חוב מטעמה בעיקר בין יהודי ארצות הברית. מנהלי ההפצה בארצות הברית יזמו הבאת כלי שיט של חיל הים הישראלי לנמלי ארצות הברית במטרה ליצור אווירת נדיבות שתסייע להפצת האגרות. הפריגטה אח"י משגב (ק-30), בפיקוד רס"ן נפתלי רוזן, והקורבטה אח"י הגנה (ק-20), בפיקוד רס"ן אריה פרידמן, נבחרו למשימה, שקיבלה את שם הקוד "מבצע קולומבוס".
סדרת ההכנות ארכה שישה שבועות, מספנת חיל הים טיפלה באוניות והצוותים קיבלו הכשרה מרוכזת שנועדה להביא לתפעול משופר של האוניות ובעיקר להבטיח הופעה נאה של המלחים בארצות הברית. המטרה להרשים את יהודי ארצות הברית, אך גם להפגין מקצוענות לצי האמריקני.
בפיקוד סא"ל שלמה אראל יצאו האוניות לדרך ב-30 במרץ 1951. ההפלגה עד לארצות הברית תוכננה לארבעה שבועות. בדרכן מערבה עצרו בנאפולי לתדלוק והספנה קצרה לצביעת התחתית. תחנת תדלוק שנייה הייתה בנמל פונטה דלגאדה, שבאיים האזוריים. משם הפליגו לנמל ניו יורק. התקבלו על ידי הנספח הצבאי בארצות הברית, אל"ם חיים הרצוג, וראש משלחת הרכש של משרד הביטחון בניו יורק, שמעון פרס.
הציבור האמריקני כולו גילה אהדה רבה לאוניות הישראליות. הצוותים השתתפו במצעד בניו-יורק לכבוד יום העצמאות השלישי של מדינת ישראל בנוכחות ראש הממשלה, דוד בן-גוריון. האוניות ביקרו בנמלי בוסטון, פילדלפיה, בולטימור ווושינגטון. ביום הזיכרון, Memorial Day, הוזמן אראל להניח זר על קבר החייל האלמוני בבית הקברות הלאומי ארלינגטון. הדבר היה ביזמת הצי האמריקני בידיעת הבית הלבן ושודר בכל רשתות הטלוויזיה.
קבוצות קטנות נסעו גם לשיקגו, ללוס אנג'לס ולסן דייגו, להשתתף במסע התרמות של ה'בונדס'. שהיה מוצלח ביותר. שמעון פרס סיכם את הביקור במכתב למשרד הביטחון:
ב-11 ביוני 1951 יצאו האוניות בדרכן חזרה לתדלוק בפונטה דלגאדה נמל האיים האזוריים. משם פנו לנמל טולון לביצוע משימה נוספת של גרירת טרפדות לארץ. אח"י משגב (ק-30) גררה את ט-209 שהייתה בפיקוד בנימין תלם, ואח"י הגנה (ק-20) גררה את ט-209 בפיקוד מושי כץ.
הפלגת סיום קורס חובלים ג'
באוקטובר שנת 1952 יצאה הפריגטה אח"י מבטח (ק-28) בפיקוד סא"ל בן רון ועליה מחזור ג' של קורס חובלים, להפלגה שתוכננה להימשך שלושה חודשים ויעדה ברזיל. נמל ביניים היה פורטו גרנדה במושבה הפורטוגזית כף ורדה. לאחר התדלוק בעוד האניה באוקיינוס האטלנטי התקבלה הודעת שינוי בתוכנית ההפלגה. השינוי הוסבר במותו של הנשיא הראשון ד"ר חיים ויצמן. האניה פנתה חזרה דרך נמל מרסיי בצרפת. היציאה ממרסיי נקלעה לסערת מיסטרל חזקה שגרמה לנזקים לארגזי התחמושת על הסיפון. בהתקרב הפריגטה לארץ הופנתה לחיפושים אחרי סירות מפרש שנסחפה ללב ים. קורס חובלים ג' קיבל הרבה מאוד ניסיון בהפלגה זאת.
סיוע לנפגעי הרעש ביוון
ב-10 ביולי 1953 יצאה השייטת בפיקוד אל"ם שלמה אראל לסדרת אימונים מרוכזת בים האגאי. הכוח כלל את שלוש הפריגטות אח"י מבטח (ק-28) בפיקוד אריה ברוש, אח"י משגב (ק-30) בפיקוד אדוארד שרון ואח"י מזנק (ק-32) בפיקוד יצחק דביר. ב-17 ביולי עגנה אח"י מזנק באי כיוס במזרח הים האגאי וימאי האניה סייעו לכבאים באי להתגבר על שרפה במחסן. ראש העיר ומנהל הנמל מסרו את הערכתם הרבה לפעולת הימאים. במחסן היו גם חמרי נפץ וכיבוי הדליקה מנע נזק רב.
לאחר חודש אימונים, ב-12 באוגוסט 1953 נקלטו בשעות הצהריים קריאות הצלה במכשירי האלחוט והודעות בקשה מרדיו אתונה. התברר כי מתרחשת סדרת רעידות אדמה בעוצמה של 7.2 בסולם ריכטר באזור מערב יוון. מוקד הרעש באזור האיים קפלוניה וזקינתוס. בין הקריאות לעזרה נקלט מברק:
השייטת נמצאה בעגינה במפרץ מול האי אנטיקיתרה, כ-150 מייל מהאיים שנפגעו. מפקד השייטת קיים קבוצת פקודות באוניית הדגל, העביר הודעה למפקדת חיל הים ושלוש הפריגטות הפליגו לכיוון מוקד הרעש.
בקרבת האי זקינתוס פגשו סיירת בריטית HMS Gambia. הודיעה באיתות אור שהצי המלכותי הבריטי לקח את משימת הטיפול באי זקינתוס. עוד מסרה הסיירת שהמשחתת הכבדה HMS Daring בדרך לקפלוניה.
האי קפלוניה כולל צוקים מתנשאים עם מפרץ שהכניסה אליו מדרום. עיר הבירה ארגוסטולי. כשהרעש היה בעיצומו נשמעו רעמים בתוך המים וצוקים נראו מתמוטטים אל הים. התברר כי יש הרבה נפגעים וזקוקים למזון ומים. המדיניות הייתה להתרכז בפצועים ולא לפנות אנשים בריאים.
כל הפינוי והטיפול הרפואי בקפלוניה נעשה על ידי הכוח הישראלי. מפקד השייטת שלמה אראל ארגן את השייטת כך שאח"י משגב (ק-30) שימשה מרכז תקשורת ונשארה בעגינה כשמרבית צוותה עוסק בפינוי ותובלות בחוף. אח"י מבטח (ק-28) שימשה כאוניית בית חולים אליה הובאו הפצועים והיא הובילה אותם לנמל פטרס מרחק שש שעות הפלגה. אח"י מזנק (ק-32) יצאה מהמפרץ ובהיקף האי קיימה קשר לכפרים לפי איתותים ונצנוצי SOS נכנסו עם סירות לחוף והעלו משלחות לנקיקים, האכילו והשקו. את הנפגעים העבירו לפטרס. למחרת הצטרפה גם הקורבטה אח"י ווג'ווד (ק-18)בפיקודו של רס"ן רפאל פלדי שהביאה מזון טרי מישראל. אח"י ווג'ווד (ק-18) נשלחה לתור את הצד המזרחי של קפלוניה במשימת סיוע והצלה.
בשלושת ימי עבודות ההצלה חילצה השייטת ופינתה ליבשת למעלה מ-300 פצועים קשה. במהלך ההפלגות בוצעו עשרות ניתוחים דחופים. כ-1,200 פצועים נוספים קיבלו עזרה ראשונה וטיפול מאנשי הצוות. כל המזון שהיה באניות מצא את דרכו לתושבי האי.
לכל המחלצים ניתן סרט מגן דוד אדום. המחולצים ידעו שחיל הים הישראלי מסייע להם. מלך יוון הביע תודה בהענקת אביר מסדר הפניקס למפקד השייטת שלמה אראל ולסא"ל יצחק דביר מפקד אח"י מזנק (ק-32). העזרה הישראלית נשארה בזיכרון ביוון לשנים רבות.
ביום השלישי החלו להגיע כוחות הצי היווני לשקם את ההריסות. פעולת העזרה הראשונה הסתיימו. מפקד השייטת הסיק שהגיע הזמן להתפנות. לא כך חשבו במשרד החוץ. באותה עת היו הקשרים הדיפלומטיים בין יוון לישראל קרירים. יוון הצביעה באו"ם עם המחנה הערבי נגד תוכנית החלוקה. כל פעולות ההצלה של השייטת נעשו בלא שום חשבון או כוונה לתועלת כלשהי למחלצים. עכשיו נקרתה הזדמנות לשפר את הקשרים. תואם ביקור בפיראוס, נמלה של אתונה. ב-17 באוגוסט 1953 נכנסה כל השייטת לנמל פיראוס. הצוותים זכו לקבלת פנים חמה ביותר. מפקד השייטת שלמה אראל זומן ללשכת ראש הממשלה המרשל אלכסנדרוס פאפאגוס, שהודה לו על פעילות ההצלה.
ליוון אינטרסים שונים במזרח התיכון ויחסי יוון–ישראל הרשמיים לא השתנו, אך האווירה ברחוב היווני נעשתה חיובית ביותר. קרנה של ישראל והיחסים בין העמים קיבלו משמעות חיובית. הקהילות היהודיות בערים שונות קיבלו מברקי ברכה, צוותי חיל הים הישראלי זכו לארוח אוהד בכל פעם שביקרו ביוון. ובעיר ארגוסטולי, בירת האי קפלוניה, נקרא אחד הרחובות בשם "רחוב ישראל".
מיכאל סוקולוף
מיכאל סוקולוף (אנגלית: Michael Sokoloff) הוא פרופסור אמריטוס לשפות שמיות. חיבר מספר מילונים לארמית הנחשבים לספרי יסוד בתחומם.
שייטת המשחתות
סיוע לנפגעי הרעש ביוון
בהגיע השייטת חזרה לחיפה לאחר חודש וחצי היעדרות נערך ברציף הצבאי מסדר חגיגי. ראש הממשלה דוד בן-גוריון בירך את הבאים שזכו וזיכו את עם ישראל במצוות הסיוע.
מבצע הנדיב הידוע
הברון אדמונד ג'יימס דה רוטשילד נפטר בפריז בשנת 1934 ונקבר בבית הקברות פר לשז שבעיר. עשרים שנה מאוחר יותר החליטה ממשלת ישראל, בתיאום עם משפחתו, להעלות את עצמותיו ארצה. ב-19 מרץ 1954 נשלחה הפריגטה אח"י מבטח (ק-28) בפיקוד רס"ן אריה ברוש לנמל מרסיי לשם הגיעה ב-26 במרץ. משמר כבוד מצוות הפריגטה יצא לפריז וקיבל את שני הארונות, של הברון ואשתו אדלאיד דה רוטשילד, בטקס בנוכחות שגריר ישראל בצרפת יעקב צור ובני משפחת רוטשילד.
מיכאל סוקולוף
בשנת תשל"א הגיש את עבודת הדוקטורט שלו באוניברסיטה העברית בנושא - "שרידי כתבי-יד ופלימפססטים של בראשית רבה: מן הגניזה וכתב-יד ואטיקן 60 של בראשית רבה".
מיכאל סוקולוף שימש עד לפרישתו כפרופסור לעברית ולשפות שמיות באוניברסיטת בר-אילן ברמת גן. תחום המחקר שלו הוא השפה הארמית, שבה כתב מאמרים רבים ומספר מילונים.
שייטת המשחתות
מבצע הנדיב הידוע
הארונות הובלו בקרון רכבת מיוחד לנמל מרסיי והועלו לאונייה בטקס מכובד. לנוכחים הוקראה מגילת אישור קבלה חתומה בידי ראש ממשלת ישראל, משה שרת. הפריגטה הפליגה לנמל חיפה אליו הגיעה ב-5 אפריל 1954, ובטקס חילי הועברו הארונות לחוף ונטמנו ברמת הנדיב שליד זכרון יעקב.
מבצע תיכון
"מבצע תיכון" נערך ב-20 ביוני 1954 עד 11 באוגוסט 1954 - שלוש הפריגטות, בפיקוד אל"ם שלמה אראל, יצאו להפלגה ארוכה. מיד ביציאה פגשו את אח"י אילת (א-16) והטרפדות משייטת 5 ותירגלו יחד. במסגרת ההפלגה ביקרו בנמלים: פיראוס, איסטנבול, ונציה, שם פגשו את אוניות הצי המצרי - הפריגטה דומיאט ואבראהים אל-אוול. מוונציה המשיכו לנמל ספליט ביוגוסלביה ולמלטה. בכל נמל מולאו כל כללי הטקס ירי מטח כבוד בפתח הנמל ומצעד ברחובות העיר.
מבצע משווה
הפריגטה אח"י משגב (ק-30) בפיקוד אדוארד שרון, ועם חניכי קורס חובלים ד' בפיקוד רמי לונץ יצאה למסע לדרום אפריקה ב-15 פברואר – 2 יוני 1955. בים התיכון נקלעה לסערה עזה. תדלקה בגיברלטר המשיכה לפריטאון בסיירה לאון חצתה את קו המשווה ונמל קייפטאון הקיפה את אפריקה ונכנסה ללורנצו מרקס במוזמביק שהייתה אז בשלטון פורטוגל.
מלורנצו מרקס פנתה חזרה דרומה ונכנסה לנמל דרבן משם לפורט אליזבת ושוב לקייפטאון. בדרך צפונה נכנסה למונרוביה שם ביקר בה נשיא ליבריה ויליאם טאבמן ונערך מצעד ברחובות הבירה. הפליגה עם כניסה לתדלוק בבסיס הצי הצרפתי בדקר שבסנגל, המשיכה לגיברלטר ומשם לנמל ליבורנו באיטליה ולחיפה. במהלך 108 ימי המסע עברה הפריגטה 18,000 מיל ימי, חצתה פעמיים את קו המשווה ונכנסה ל-11 נמלים.
הפלגת הרקולס
מיד לאחר מלחמת סיני נשלחו שלוש הפריגטות להקפת יבשת אפריקה לבסיס אילת במגמה לשמור על חופש השיט בים האדום - הפלגת הרקולס. ראשונה יצאה ב-12 בנובמבר 1956 אח"י מזנק (ק-32) בפיקוד דוד מימון והגיעה לאילת ב-25 בדצמבר 1956. שנייה יצאה ב-19 בנובמבר אח"י מבטח (ק-28). הפריגטה השלישית אח"י משגב (ק-30) יצאה לדרך אך בהגיעה לדרום אפריקה החליט המטה הכללי להסתפק בשתי פריגטות בים האדום והורה להחזירה לחיפה והושבתה.
אפיון משחתת חדישה
לפיקוד חיל הים היה ברור שהפריגטות אינן מהוות כוח לחימה ברמה שתאפשר להתמודד בקרב ימי מול משחתות הצי המצרי. בתחילת שנת 1954 החל מפקד חיל הים, מרדכי לימון, לגבש תוכנית מעשית לחידוש הצי. באביב 1954 מונה צוות מקצועי רב-תחומי לבדיקת היתכנות בניית כלי שיט שכונה "משחתת זעירה". הצוות בראשותו של סא"ל צבי קינן ביקר במספנות ובמפעלי נשק באיטליה ובצרפת. המשלחת נכחה גם בניסויי ירי של התותח אוטו מלרה 76 מ"מ. התקבלו תגובות חיוביות ממספנות בהולנד ובצרפת ומספנת yarrow בסקוטלנד שהציעה מיני משחתת של 1,000 טון עם חימוש בריטי קונבנציונלי. המחיר הוערך ב-5 מיליון דולר ליחידה.