cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קאופהאוס דס וסטנס
היסטוריה
החנות הפכה לסמל הקפיטליזם במערב ברלין ול"חלון ראווה" למול חנויות מזרח ברלין. בין השנים 1967–1977 שופצה החנות ושטחי המסחר גדלו ל-44,000 מ"ר. בשנות ה-90 הורחבה החנות בשנית ונוספו לה 16,000 מ"ר של שטחי מסחר.
בשנת 1994 חברת קארשטאדטקוולה (KarstadtQuelle AG) רכשה את החנות.
תיאור החנות
מחלקה פופולרית בקרב המבקרים בחנות היא מחלקת האוכל, הממוקמת בקומות השישית והשביעית של מבנה החנות (קומות שנוספו בראשית שנות ה-90). בקומות אלה נמכרים 34,000 מוצרי מזון שונים ו-110 טבחים ו-70 קונדיטורים עובדים במעדניות רבות המתמחות בסוגי מזון שונים. כמו כן בקומה השישית מסעדה פופולרית המכוסה גג זכוכית.
חוזה מרסן
חוזה מרסן (בצרפתית: Traité de Meerssen, בגרמנית: Vertrag von Meerssen) נחתם ב-8 באוגוסט 870 בכפר מרסן הסמוך למאסטריכט (בתחומי הולנד של ימינו), ובמסגרתו חולקה לותרינגיה, עם מותו של לותאר השני, בין דודיו, לודוויג הגרמני מפרנקיה המזרחית ושארל הקירח מפרנקיה המערבית.
החלוקה של שנת 843
בהתאם לתנאי חוזה ורדן, חולקה ב-843 האימפריה הקרולינגית, בה שלט לואי החסיד, בנו של קרל הגדול, לשלושה חלקים. ככל הנראה, נועדה הדרך בה נחלקה האימפריה להבטיח לכל ממלכה גישה שווה לנכסים כלכליים, כגון המישורים לחוף הים הצפוני, אשר שימשו כשטחי מרעה וגידול סוסים, האזור המרכזי, ששימש לגידול דגנים, והחלקים הדרומיים, בהם ניתן היה לגדל עצים וגפנים לשמן זית וליין, ולכריית מלח בישול:
החלוקה של שנת 855
עם מותו הקרב של לותאר הראשון ב-855, חולקה ממלכתו, פרנקיה התיכונה, בין בניו, בהתאם לתנאי הסכם פרום:
לותאר השני ויתר על השליטה בחלקים הדרום-מזרחיים של בורגונדיה עילית לטובת אחיו, כאשר שארל מפרובאנס קיבל לחזקתו את הבישופויות של בֶּלֶה וטראנטז, ב-859, ולואי השני קיבל את הבישופויות של ז'נבה, לוזאן וסיון, בשנה שלאחר מכן.
החלוקה של שנת 863
שארל מפרובאנס סבל מאפילפסיה ומת ללא יורשים ב-863. ממלכתו חולקה בין אחיו; לותאר השני קיבל את חלקיה המערביים של בורגונדיה תחתית (בישופויות ליון, ויאן, ויווארה, ואיזס), בעוד לואי השני קיבל לחזקתו את ממלכת פרובאנס.
חוזה מרסן
ב-869 מת לותאר השני ללא צאצאים חוקיים וליורשו הפך אחיו, הקיסר לואי השני מאיטליה. מכיוון שבאותו הזמן ניהל לואי מערכה כנגד אמירות בארי, נטלו אחיו, לודוויג הגרמני ושארל הקירח, את ירושתו של לותאר לעצמם. שארל הכתיר עצמו לקיסר במץ בהמשך אותה שנה, אך בלחצו של אחיו לודוויג נאלץ לחלוק עמו את ממלכת לותרינגיה קצרת הימים, יחד עם האדמות שקיבל לותאר עם מותו של שארל מפרובאנס, כפי שהוסכם על ידי השניים במץ עוד ב-868.
החוזה שנחתם במרסן החליף את זה שנחתם בוורדן, כאשר לאחריו חולקה שנית האימפריה הקרולינגית לשלושה חלקים. באמצעות חלוקת שטחה הצפוני של פרנקיה התיכונה מעמק נהר הרון ועד לים הצפוני אוחדו למעשה הטריטוריות המתפוררות שהשתייכו לפרנקיה אל תוך שתי ישויות מדיניות של מזרח ומערב. עם זאת, באותה תקופה היו מרבית אזורי החוף של פריזיה בשליטת הוויקינגים, כך שהחלוקה באזור זה הייתה "על הנייר" בלבד. כללית, עבר קו הגבול לאורך הנהרות מז, אוּרט, מוזל, סון ורון.
בצפון, קיבל לודוויג לידיו את מרבית שטחה של אוסטרזיה שהייתה בשליטתו של לותאר, כאשר חלקה המזרחי כלל את אאכן, מץ ורוב פריזיה. בדרום, בעוד לודוויג קיבל את מרבית שטחה של בורגונדיה עילית בה שלט לותאר (לאחר שוויתר על חלקה הדרומי לאיטליה), קיבל שארל את בורגונדיה תחתית (כולל ליון) וחלק קטן ממערב בורגונדיה עילית. התוספת האחרונה פתחה בפני שארל את הדרך לאיטליה. לודוויג צירף את השטח החדש של מרכז אוסטרזיה לתת-הממלכה בה שלט בנו, לודוויג הצעיר, במזרח אוסטרזיה, בעוד בנו הלא-חוקי של לותאר, יו, קיבל לידיו את דוכסות אלזס.
מורשת
ההסכם לא החזיק מעמד יותר מעשר שנים. עם מותו של לודוויג הגרמני ב-876, תקף שארל הקירח, שאז כבר שלט על איטליה והוכתר לקיסר, את מזרח לותרינגיה אך הובס על ידי לודוויג הצעיר בקרב אנדרנך. עם מותו של שארל, בזמן שיורשיו נאבקו לגבש את שלטונם בפרנקיה המערבית, יצא לודוויג הצעיר למערכה לכיבוש מערב לותרנגיה. נכדיו של שארל נאלצו לוותר ללודוויג על לותרנגיה כולה, שבמסגרת ההסכם שנחתם ב-880 בריבמון (במחוז אן של ימינו), הפכה לחלק אינטגרלי מפרנקיה המזרחית.
השינויים הטריטוריאליים בחוזה ורדן ובחוזה מרסן קבעו את זהותן העתידית של הישויות המדיניות של מערב אירופה. פרנקיה המזרחית, שמרבית תושביה היו גרמאנים, התפתחה לגרמניה המודרנית. פרנקיה המערבית, שתושביה היו ברובם ממוצא גאלי, התפתחה לצרפת המודרנית. ממלכתו של לואי בחלקו הצפוני של חצי האי האיטלקי, שלתושביה לא הייתה אחידות אתנית או לשונית, נותרה מפוצלת במאות הבאות ושימשה שדה קרב בין שכנותיה החזקות. חלק קטן מאזורי הגבול הפכו למדינות שווייץ, הולנד ובלגיה, ואזור נוסף, אלזס-לורן, נותר סלע מחלוקת בין גרמניה לצרפת, עד המאה ה-20.
אלאנו
אלאנו בלומר (נולד ב-14 ביוני 1981 באיראסמאפוליז, סאו פאולו) הוא כדורגלן עבר ברזילאי ששיחק בעמדת הקשר, וכיום עוזר מאמן קבוצת סנטוס הברזילאית.
אלאנו היה קשר התקפי, עם יכולות לשחק בכל מקום באגף הימני או במרכז המגרש. בעל יכולת הבקעה טובה ממרחקים גדולים, ובפרט בבעיטות חופשיות, וכן היה ידוע גם בשל יכולות הכדרור והנהגת המשחק שלו.
קריירת המועדונים
אלאנו החל את הקריירה שלו בשנת 1998 במחלקת הנוער של מועדון הכדורגל גוארני, מקמפינס שבמדינת סאו פאולו, ובשנת 2000 הוא הצטרף לקבוצת אינטר דה לימיירה ושיחק במדיה במשך תקופה קצרה. לאחר מכן, בשנת 2001, הוא הצטרף לסנטוס, שם שיחק לצד שחקנים כישרוניים נוספים כמו רוביניו, דייגו ואלכס.
בעונת 2001, עונתו הראשונה בסנטוס, אלאנו השתלב בקבוצה ושיחק במדיה ב-24 משחקים, אך כבש שני שערים בלבד, וסנטוס סיימה רק במקום ה-15 בליגת העל הברזילאית בעונה זו. בעונת 2002 הוא שיפר את יכולתו והבקיע שמונה שערים לזכות קבוצתו ב-28 משחקים. סנטוס סיימה במקום השמיני, אך זכתה באליפות הליגה בסיום משחקי הפלייאוף.
בשנת 2003 הבקיע אלאנו את שערו הראשון בתחרות יבשתית. עונה זו הייתה מוצלחת עבורו, כאשר הוא כבש פעם נוספת שמונה שערים, וכמו כן עבור הקבוצה כולה, שסיימה במקום השני בליגה הברזילאית. עונת 2004 הייתה הטובה ביותר שלו – הוא הבקיע 15 שערים בליגה, שתרמו לזכייתה של סנטוס באליפות בסיום העונה.
בעקבות יכולתו הטובה בברזיל, אלאנו עבר לקבוצת שחטיור דונצק מליגת העל האוקראינית, ועזב את סנטוס כשלזכותו 33 שערים במדיה. בהתחלה הוא לא הצליח להתקבע בקבוצה, וכבש ארבעה שערים ב-11 הופעות בלבד בעונת, אך לאחר מכן החל לבסס את מעמדו כשחקן מפתח בשחטיור; כמו כן הוא שיחק במדיה לראשונה במסגרת ליגת האלופות. בעונת הוא כבש חמישה שערים, וזכה עם הקבוצה באליפות אוקראינה ובסופר קאפ האוקראיני מאוחר יותר. בעונת שחטיור איבדה את האליפות לדינמו קייב.
ב-2 באוגוסט 2007 עבר אלאנו למנצ'סטר סיטי האנגלית תמורת 8 מיליון ליש"ט, עם חוזה לארבע שנים. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במנצ'סטר במשחק מול וסטהאם יונייטד; וכבש את שערו הראשון מבעיטה חופשית ממרחק בניצחון 1:3 על ניוקאסל יונייטד ב-29 בספטמבר 2007, שער שזיכה אותו בתואר "שער השנה" של המועדון. אף על פי שהתקשה מעט להסתגל לקצב המשחק באנגליה, הוא היה אחד מהמצטיינים במנצ'סטר סיטי, וסיים כמלך השערים שלה לעונת עם עשרה שערים. מנצ'סטר סיטי העפילה למוקדמות גביע אופ"א בסיום העונה, באמצעות זכייה בדירוג המשחק ההוגן של אופ"א.
בעונת, הוא כבש עד סוף 2008 שלושה שערים בליגה ואחד נוסף במוקדמות גביע אופ"א נגד אומוניה ניקוסיה. לאחר פגרת החורף הוא כבש שלושה שערי ליגה נוספים עד לסיום העונה. הוא העפיל עם מנצ'סטר סיטי לרבע גמר גביע אופ"א, שם הפסידה הקבוצה להמבורג למרות שער שכבש אלאנו במשחק הגומלין. במהלך העונה הוא היה מועמד לעבור לליברפול, אך נשאר לבסוף במנצ'סטר.
ביולי 2009 עזב אלאנו את מנצ'סטר סיטי וחתם בגלאטסראיי מליגת העל הטורקית.
בדצמבר 2010 חתם אלאנו בקבוצת סנטוס הברזילאית לאחר שזו שילמה לגלאטסראיי 2.9 מיליון אירו עבורו. אלנאנו שיחק שם עונה אחת עד שעבר לגרמיו. בינואר 2014 הושאל לפלמנגו עד לסוף העונה.
קריירה בינלאומית
אלאנו ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הלאומית של ברזיל בינואר 2004. מאז הוא שיחק 32 פעמים במדי הנבחרת וכבש 6 שערים, נכון לפברואר 2009. הוא הבקיע את שני שעריו הראשונים בנבחרת ברזיל בניצחון 0:3 על במשחק ידידות ב-3 בספטמבר 2006.
אלאנו השתתף עם נבחרת ברזיל בטורניר הקופה אמריקה בשנת 2007 לאחר שזומן לסגל על ידי המאמן דונגה, ושיחק בארבעה משחקים. הוא בישל שער במשחק הגמר מול נבחרת ארגנטינה, ואף על פי שנפצע והוחלף מאוחר יותר, ברזיל ניצחה 0:3 וזכתה בטורניר. אלאנו זכה עם ברזיל גם בגביע הקונפדרציות 2009, ואף בישל ללוסיו את שער הניצחון בגמר מול נבחרת ארצות הברית. כעבור שנה נכלל בסגל נבחרת ברזיל למונדיאל 2010.
קתדרלת וינצ'סטר
קתדרלת וינצ'סטר (באנגלית: Winchester Cathedral) היא קתדרלה אנגליקנית בווינצ'סטר, בהמפשייר שבאנגליה. זוהי אחת הקתדרלות הגדולות באנגליה, עליה נאמר שהיא השנייה באורכה ובעלת הספינה הראשית הארוכה ביותר באירופה. היא מוקדשת לשילוש הקדוש, פטרוס, פאולוס וסוויטהאן הקדוש. היא מושב הבישוף של וינצ'סטר ומרכז הדיוקסיה של וינצ'סטר.
הקתדרלה הישנה
הקתדרלה הראשונה נבנתה ב-642 צפונית לאתר הנוכחי. הבניין היה ידוע כ"קתדרלה הישנה" (Old Minster). הוא נהפך לחלק מהמנזר ב-971. הקדוש סוויטהאן נקבר בקתדרלה הישנה לפני שזו הועברה למבנה הנורמני. סבורים שתיבות הקבורה מכילים שרידים של מלכים אנגלו-סקסונים כגון אדווי מלך אנגליה ואשתו אלג'יבה, שנקברו בתחילה בקתדרלה הישנה, וכיום קבורים בקתדרלה החדשה. הקתדרלה הישנה נהרסה ב-1093.
הקתדרלה החדשה
בניית הקתדרלה החדשה, בסגנון נורמני, החלה ב-1079 תחת הבישוף ולקלין (Walkelin) וב-8 באפריל 1093 בנוכחות רוב הבישופים ואבי המנזר של אנגליה, הנזירים עברו מהקתדרלה הישנה לחדשה "בשמחה ותהילה רבה" כדי לציין את השלמתה. החלק הקדום ביותר של המבנה הנוכחי הוא הקריפטה, מהמאה ה-11. ויליאם השני מלך אנגליה נקבר בקתדרלה ב-11 באוגוסט 1100 אחרי שנהרג בתאונת צייד. בניית המגדל המרכזי המרובע החלה ב-1202 אחרי שמגדל קדום יותר קרס עקב הקרקע הלא יציבה עליה נבנתה הקתדרלה. העבודה על הקתדרלה נמשכה במאה ה-14, וב-1394 תוכננה הספינה הראשית מחדש, הפעם בסגנון גותי (סגנון גותי ניצב) לפי תכנון של ויליאם וינפורד. בניית הספינה לפי התכנון החדש נמשכה גם במאות ה-15 וה-16. הבנייה כללה גם הרחבה של בית המקהלה, כדי לאפשר לצליינים הרבים לבקר את המקדש של סוויטהאן הקדוש. המוסד הבנדיקטי, מסדר הנזירות של סוויטהאן הקדוש, פורק ב-1539 בחוק פירוק המנזרים. הקלויסטר ובית מועצת הקתדרלה (Chapter House) נהרסו, אך לא הקתדרלה.
ב-1905 החלו עבודות שיחזור בראשותו של טי.ג'י. ג'קסון והללו נמשכו עד 1912. במהלך עבודות אלה ניצל הבניין מקריסה כוללת. יסודות הקתדרלה, שחלקן ניצבו מעל מאגרי מים תת-קרקעיים, תוגברו בידי הצולל ויליאם וולקר, שהציב ביסודות מעל ל-25,000 שקי בטון, 115,000 בלוקים של בטון ו-900,000 לבנים. הוא עבד 6 שעות ביום בשנים 1906–1912 בחשכה מוחלטת בעומק של מעל ל-6 מטר. הצלת הקתדרלה מקריסה נזקפה לזכותו והוא זכה בעיטור המסדר הוויקטוריאני המלכותי (MVO).
אירועים
בין האירועים החשובים שקרו בקתדרלה:
אדריכלות
הקתדרלה בנויה בסגנון גותי אנגלי ניצב וחסרים בה חלון רוזטה ותמיכות דואות. המגדל המרכזי שלה נמוך יחסית ולא כולל צריח. הקמרונות בתוך הקתדרלה הם קמרונות רשת האופייניים לגותיקה האנגלית.
בתרבות
כיום הקתדרלה מושכת תיירים רבים, הרבה עקב שיוכה לג'יין אוסטן, שמתה בעיר וקבורה באגף הצפוני של הספינה הראשית. לוח סימון מהמאה ה-19 נתן שבח לא מתלהב ליכולת כתיבתה. מאוחר יותר הוצב לוח יותר תיאורי על הקיר הסמוך.
בנוסף, קתדרלת וינצ'סטר היא כנראה הקתדרלה היחידה בעולם עליה נכתבו שירים פופולריים. השיר "קתדרלת וינצ'סטר" של להקת The New Vaudeville Band כיכב במצעד הלהיטים הבריטי (הטופ-10) והיה השיר הכי פופולרי של הלהקה בארצות הברית. הקתדרלה שימשה גם נושא לשיר "Cathedral" של קרוסבי, סטילס ונאש.
בבית הרוחב הדרומי ישנה "קפלת הדייגים" שם קבור יצחק וולטון. וולטון, שמת ב-1683 כתב את הספר "The Complete Angler" והיה חבר של ג'ון דון.
הקריפטה, שמוצפת לעיתים קרובות, מציגה פסל מאת אנטוני גורמלי שנקרא "Sound II" והוצב שם ב-1986. בנוסף קיים שם מקדש מודרני לסוויטהאן הקדוש.
סדרה של תשעה איקונין הוצבו בשנים 1992–1996 במסך שהגן על שרידיו של סוויטהאן, שנהרסו בידי הנרי השמיני ב-1538. איקונוסטאזיס זה, במסורת האורתודוקסית הרוסית, נוצר בידי סרגיי פדרוב (Sergei Fedorov) והוקדש ב-1997. האיקונין כולל קדושים מקומיים כגון סוויטהאן הקדוש ובירינוס הקדוש. מתחת לאיקונין נמצא "החור הקדוש" שאליו זחלו צליינים כדי לשכב קרוב למקדש המרפא של סוויטהאן.
בקתדרלה יש סט של 14 פעמונים דיאטוניים, היחידים בעולם, עם פעמון טנור כבד השוקל 1.83 טון.
עוגב
העוגב הנוכחי הותקן ב-1905 עם שיפוצים מ-1938 ו-1988. פרטים על העוגב אפשר למצוא כאן: Details of the organ from the National Pipe Organ Register
משרת נגן העוגב אוישה ברציפות החל מ-1402.
מקהלה
מקהלת הקתדרלה מורכבת מ-12 זמרים בוגרים זכרים, הידועים כ"פקידים פשוטים" וכוללים 4 קונטרא-טנורים, 4 טנורים ו-4 באסים, ביחד עם 14 ילדים (קול טרבל). קיימת בנוסף מקהלת בנות נפרדת שמצטרפת למקהלת הגברים באחת משמונה התפילות השבועיות.
ג'רי האליוול
ג'רלדין אסטל "ג'רי" הורנר (באנגלית: Geraldine Estelle "Geri" Horner; נולדה ב-6 באוגוסט 1972) המוכרת בשם נעוריה ג'רי האליוול (Halliwell), היא זמרת פופ בריטית, יוצרת ושחקנית אשר התפרסמה כחלק מלהקת הבנות המצליחה "ספייס גירלז" באמצע שנות ה-90. האליוול עזבה את הלהקה בשנת 1998 ופצחה בקריירת סולו. עד היום, מכרה האליוול לבדה כארבעה וחצי מיליון עותקים מאלבומיה ברחבי העולם, זאת בנוסף ל-80 מיליון האלבומים שמכרה יחד עם "ספייס גירלז".
אמיל ברלינר
קורות חיים
ברלינר נולד בהנובר גרמניה והיגר לארצות הברית ב-1870. בתחילה התיישב בוושינגטון ועבד באורוות. הוא החל להתעניין בטכנולוגיית הקול של הטלפון ושל הפונוגרף, המציא ופיתח מיקרופון לטלפון שנרכש על ידי חברת הטלפון בל. ברלינר עבד בבל מ-1877 עד 1883 ולאחר מכן חזר לוושינגטון שם התבסס כממציא עצמאי. במהלך תקופה זו קיבל אזרחות אמריקנית (1881).
ג'רי האליוול
רקע
נולדה ללורנס האליוול ממוצא שוודי ואנגלי ולאנה מריה ממוצא ספרדי, וגדלה בווטפורד שבאנגליה. לפני פרסומה, עבדה האליוול כרקדנית במועדון לילה במיורקה, דוגמנית עירום וכדיילת בשעשועון טורקי.
1994-1998: ג'ינג'ר ספייס
בשנת 1994, לאחר מבחני בד ארוכים, זכתה האליוול להיות חלק מחמש הבנות של להקת ה"ספייס גירלז". האליוול קיבלה את הכינוי "ג'ינג'ר ספייס", בשל שיערה האדמוני. האליוול הייתה ידועה בתלבושותיה החושפניות והפרובוקטיביות, וסיגלה לעצמה תדמית עצמאית ופמיניסטית. הלהקה זכתה להצלחה בשנת 1996, כשסינגל הבכורה, "Wannabe" הפך להצלחה עולמית כשהגיע לפסגת מצעדי הלהיטים ביותר מ-30 מדינות ברחבי העולם, כולל בריטניה, ארצות הברית, קנדה ואוסטרליה. האליוול לקחה חלק בהקלטת שניים מאלבומי הלהקה, "Spice" ו"Spiceworld" כאשר שני האלבומים זכו להצלחה גדולה ברחבי העולם.
אמיל ברלינר
קורות חיים
בשנת 1886 החל ברלינר לעסוק בניסיונות בהקלטת קול ושנה מאוחר יותר רשם פטנט על המצאה אותה כינה גרמופון, שיטה להקלטה והשמעת צלילים על תקליטים שטוחים. היתרון של התקליט השטוח על גלילי הפונוגרף של אדיסון הוא שתהליך הדפסתם ושכפולם של התקליטים פשוט יותר משכפול גלילי הפונוגרף. כעבור מספר שנים הוא כבר שיווק את הטכנולוגיה שלו לחברות צעצועים. תקוותו הייתה לשווק את המכשיר שלו לא כצעצוע בלבד. ב-1895 הוא הצליח לשכנע קבוצה של אנשי עסקים להשקיע 25,000 דולר וייסד את חברת "ברלינר גרמופון" (Berliner Gramophon).
ג'רי האליוול
1994-1998: ג'ינג'ר ספייס
ב-30 ביולי 1998, במהלך סיבוב הופעות בצפון אמריקה, הודיעה האליוול על פרישתה מן הלהקה ותחילת קריירה כאמנית סולו. סיבוב ההופעות נמשך בלעדי האליוול.
אמיל ברלינר
קורות חיים
הבעיה של הגרמופונים הראשונים הייתה השמירה על מהירות אחידה של המשטח שסובב את התקליט. בשנת 1896 ערך ברלינר חוזה עם המהנדס אלדריג' ר' ג'ונסון (Eldridge R. Johnson) במטרה לשפר את מנוע-הקפיץ של הגרמופון זאת עבור הגרמופון החדש שברלינר תכנן. ג'ונסון פנה למכונאי לוי מונטרוס כדי שיעזור לו בייצור מנוע הקפיץ עבור חברת ברלינר. המנועים החדשים סופקו לברלינר עוד באותה שנה (מונטרוס קיבל את פטנט מס' 598,529 על מנוע-הקפיץ הזה ב-8 בפברואר 1898).
ג'רי האליוול
תחילת קריירת סולו
ב-1999, כשנה לאחר פרישתה מלהקת ה"ספייס גירלז", יצא לאור אלבום הבכורה של האליוול הנקרא "Schizophonic". הסינגל הראשון, "Look at Me" מכר יותר ממיליון עותקים ברחבי העולם ונכנס למקום השני במצעד הלהיטים הבריטי. הסינגלים הבאים, "Mi Chico Latino" ,"Lift Me Up" ו-"Bag It Up" הצליחו לכבוש את הפסגה.
אמיל ברלינר
קורות חיים
בשנת 1897 ייסד ברלינר את הענף הבריטי חברת גרמופון הבריטית (The Gramophone Company) בלונדון. בדצמבר 1898 ייסד יחד עם אחיו יוסף ברלינר, את דויטשה גרמופון (Deutsche Grammophon Gesellschaft) בעיר הולדתם הנובר שבגרמניה, כענף הגרמני של חברת ברלינר גרמופון האמריקאית שהייתה בבעלותו של אמיל. בית החרושת של דויטשה גרמופון בהנובר היה המפעל הראשון בעולם שהוקם במיוחד לייצור תקליטים ותוך עשור אחד כבר ייצר מיליוני תקליטים בשנה.
ג'רי האליוול
תחילת קריירת סולו
האליוול ניסתה את מזלה בארצות הברית ו"Look at Me" יצא לתחנות הרדיו האמריקאיות בסוף שנת 1999, אך קיבל אחוז השמעות נמוך. האלבום "Schizophonic" נכנס אל המקום ה-24 במצעד הבילבורד האמריקאי ויצא מן המצעד לאחר כחודש. למרות זאת, זהו המיקום הכי גבוה אליו הגיע אלבום סולו של אחת מחברות הלהקה במצעד הבילבורד. האלבום מכר לבסוף 500,000 עותקים בארצות הברית וקיבל מעמד זהב. בסך-הכל, מכר האלבום כשני מיליון עותקים ברחבי העולם.
אמיל ברלינר
קורות חיים
בשנת 1898 יצא הדגם שנקרא "הגרמופון המשופר" והפעם עם פטנט של אלדרידג' גונסון עם מנוע קפיץ משופר יותר, דגם זה והשיפור בייצור התקליטים ביסס את הטכנולוגיה של הגרמופון והפך אותה למעשית ומקובלת. בשנת 1901 מייסדים ברלינר וג'ונסון את חברת "ויקטור טוקינג משין" (חברת ויקטור למכונות מדברות) לצורך ייצור המוני של תקליטים לגרמופון. כדי לשווק את הגרמופון החתים ברלינר את זמר הטנור אנריקו קארוזו וזמרת הסופרן האוסטרלית המהוללת נלי מלבה (Dame Nellie Melba) על הקלטת תקליטים בשיטתו. כמו כן קנה בארי אוון, שותפו של ברלינר, מהצייר פרנסיס בארואד את הציור "קול אדוניו" (His Master's Voice) וקבע אותו כסמל המסחרי המפורסם של החברה. ברלינר ייסד גם חברות בת של גרמופון בקנדה, בגרמניה ובבריטניה.
ברלינר פיתח גם סוג חדש של נול לייצור תעשייתי של בגדים, אריח אקוסטי וגרסה מוקדמת של מסוק.
ג'רי האליוול
המשך הקריירה
בשנת 2001 הוציאה לאור האליוואל את אלבומה השני, "Scream If You Wanna Go Faster". סינגל הבכורה, "It's Raining Men", חידוש לשירן של נערות מזג האוויר, נכנס לפסקול הסרט "יומנה של ברידג'ט ג'ונס". הסינגל הפך ללהיט ברחבי העולם ומכר כשני מיליון עותקים ונחשב לסינגל השני הנמכר ביותר לשנת 2001. השיר זיכה את האליוואל בפרס שיר השנה בטקס פרסי NJR. הסינגלים הבאים היו "Scream If You Wanna Go Faster" (מקום שמיני) ו"Calling" (מקום שביעי). האלבום מכר כ-1.3 מיליון עותקים ברחבי העולם, אומנם לא יצא בארצות הברית.
אמיל ברלינר
חיים אישיים
לברלינר נולדו שבעה ילדים. בהם נודעו הרברט סמואל ברלינר שהיה המייסד והבעלים של חברת ההקלטות הקנדית הראשונה, ששרדה עד שנות ה-70 וכן הנרי ברלין שהיה חלוץ תעופה משמעותי בעל פיתוחים מרשימים גם בתחום המטוסים וגם בתחום המסוקים.
ברלינר נפטר מהתקף לב בגיל 78 ונקבר לצד בנו ואשתו בבית הקברות רוק קריק בבירה וושינגטון.
ג'רי האליוול
המשך הקריירה
בנוסף, האליוואל הוציאה שני ספרי אוטוביוגרפיה - "לו רק" (1999) ו"עבור הפרוטוקול" (2002). בספרים אלו סיפרה על הפיכתה למפורסמת ועל אורך החיים שלה כסלבריטי. בנוסף, הוציאה האליוואל שני DVD בנושאי יוגה, "ג'רי יוגה" ו"ג'רי, גוף, יוגה". בשנת 2002 הצטרפה האליוול לפיט ווטרמן ולואיס וולש כשופטת בתוכנית המציאות "כוכבי פופ – התחרות", תוכנית שיצרה את להקת הבנות המצליחה גירלז אלאוד.
האליוול חזרה לנסות את מזלה בארצות הברית כשהצטרפה לסימון פולר, מנהלה האישי לשעבר, כשופטת בתוכנית המציאות "All American Girl", אולם התוכנית הפכה לכישלון. האליוול עשתה הופעות קטנות נוספות בטלוויזיה, אחת מהן הייתה בתוכנית המצליחה "סקס והעיר הגדולה".
אלבום שלישי
בשנת 2004 חזרה האליוול לאולפן ההקלטות ולקראת סוף השנה הוציאה את הסינגל "Ride It", אשר הגיע למקום הרביעי במצעד הלהיטים הבריטי. למרות שהסינגל לא זכה לקידום רב, הוא הצליח במדינות אירופאיות רבות. השיר היה לסינגל הבכורה מתוך אלבומה השלישי, שיצא חודשים לאחר יציאת הסינגל הראשון. בחודשים אלו נאלצה האליוול להיכנס לאולפן ההקלטות בשנית על מנת להקליט שירים נוספים, בשל אי שביעות רצון של חברת התקליטים עם אלבומה הבא. הסינגל השני, "Desire" יצא במאי 2005. והצליח להגיע רק למקום 22 במצעד הבריטי. האלבום "Passion" יצא לאור מאוחר יותר, נחשב לכישלון והגיע רק למקום 41 במצעד מכירות האלבומים הבריטי. עד היום, מכר האלבום כ-10,000 עותקים בבריטניה בלבד.
איחוד הספייס גירלז
ביוני 2007 האליוול הודיעה כי היא מצטרפת לאיחוד להקת הספייס גירלז. האליוול הצטרפה להקלטת שני שירים חדשים עבור אלבום אוסף, ולסיבוב הופעות ברחבי העולם ביחד עם שאר חברות הלהקה. הספייס גירלז התאחדו רשמית בטקס נעילת האולימפיאדה שנערך ב-12 באוגוסט 2012.
חיים אישיים
ב-14 במאי 2006 נולדה בתה הבכורה בלובל מדונה.
ב-2015 נישאה לכריסטיאן הורנר, מנהל קבוצת המרוצים רד בול רייסינג. בינואר 2017 נולד בנם המשותף.
הר באבל (אלברטה)
הר באבל (באנגלית: Mount Babel) הוא הר ברכס בואו, בהרי הרוקי הקנדיים בשטח הפארק הלאומי באנף, בפרובינציית אלברטה שבקנדה.
גובהו של ההר 3,103 מטרים מעל פני הים, והוא מתנשא לגובה של 200 מטרים מעל סביבתו.
ניתן לראות את ההר מעמק עשר הפסגות.
הטיפוס על ההר
הראשונים שטיפסו על ההר היו א. הארט (A Hart), אדוארד אוליבר וילר (Edward Oliver Wheeler), ל. וילסון (L. Wilson) ו-ה. וורספולד (H. Worsfold) בשנת 1910.
לקריאה נוספת
• Chic Scott, Pushing the Limits: The Story of Canadian Mountaineering, P 171
אדם גרינברג
אדם גרינברג (באנגלית: Adam Greenberg; נולד ב-13 באפריל 1936) הוא צלם קולנוע אמריקני-ישראלי הפועל בהוליווד, שהיה מועמד לפרס אוסקר.
קורות חיים
גרינברג נולד בקרקוב שבפולין במשפחה בת ארבעה ילדים. גדל בתל אביב ובנעוריו שימש כעוזר באולפני גבע. ב-1958 הצטרף ל-"גבע" כטכנאי וצלם עבור יומני גבע. בשנת 1963 צילם את סרטו הקצר של דוד פרלוב "בירושלים". בשנת 1966 צילם את הקומדיה העממית "שני קוני למל", והחל בקריירה של אחד הצלמים הבולטים בקולנוע הישראלי. גרינברג עמד מאחורי המצלמה ברבות מן הקלאסיקות של הקולנוע הישראלי בשנות ה-60 ובשנות ה-70. החל משיתוף פעולה עם הבמאי משה מזרחי בסדרת "אני אוהב אותך רוזה" (1972) ו"הבית ברחוב שלוש" (1973), ובמאים כדוד פרלוב ("הגלולה", 1972), וכלה בסרטים עממיים וקומדיות עממיות כ"אני ירושלמי" של יהורם גאון משנת 1971, או המשכי אסקימו לימון. גרינברג היה הצלם בסרטו הגדול של אורי זוהר "מציצים" (1972) וסדרת הטלוויזיה "לול".
בשנת 1980 הוזמן גרינברג לצלם את סרטו של הבמאי סמואל פולר "האדומה הגדולה ה-1". עבודתו של גרינברג בסרט זה, שהיה סרט מלחמה רב תקציב, פתחה בפניו את הדלת לאולפנים הגדולים בהוליווד. גרינברג היה הצלם הראשי בכמה מהלהיטים הגדולים של הקולנוע המסחרי בהוליווד בשנים האחרונות, לרבות סדרת "שליחות קטלנית" של הבמאי ג'יימס קמרון בהשתתפות ארנולד שוורצנגר, ולהיטים כ"רוח רפאים" בהשתתפות פטריק סווייזי, "טרנר והוץ'" בהשתתפות טום הנקס, או "הנזירות בלוז" בהשתתפות וופי גולדברג. רבים מהסרטים אותם צילם, כגון סרטי "שליחות קטלנית" או "ספרה", הם סרטים עתירי פעלולים. עבור תפקידו כצלם ב"שליחות קטלנית 2: יום הדין" היה גרינברג מועמד לפרס אוסקר בשנת 1991. בשנת 1986 קיבל גרינברג אזרחות אמריקנית.
הוא נשוי לוורדה ולהם שלושה ילדים, מתגורר בברנטווד.
דה טומאזו פנטרה
דה טומאזו פנטרה (באיטלקית: De Tomaso Pantera) היא מכונית-על בתצורת מכונית ספורט, מתוצרת "דה טומאזו" (שם מלא: "De Tomaso Modena SpA") האיטלקית אשר יוצרה בין השנים 1971–1994.
זה הדגם הפופולרי של היצרנית, עם 7,258 יחידות שיוצרו במשך יותר מעשרים שנה.
תאוצת דגם "דה-טומאסו פנטרה" היא בין 0-97 קמ"ש היא 5.5 שניות.
אליפות וימבלדון 1981
אליפות וימבלדון 1981 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא של אצטדיוני הטניס בווימבלדון. התחרות התחילה ב-22 ביוני והסתיימה ב-4 ביולי. תוכנית התחרות כללה תחרויות גברים, תחרויות נשים ותחרויות זוגות גברים, זוגות נשים וזוגות מעורבים.
הפרסים
מנצחי תחרויות קיבלו את הפרסים הבאים:
סך הפרסים באליפות היה £322,136
תחרות הגברים
במשחק הגמר כמו בשנה הקודמת ביורן בורג משוודיה נפגש עם ג'ון מקנרו מארצות הברית אך השנה הוא הפסיד ב-4 מערכות. באותה שנה ג'ון מקנרו ניצח גם באליפות ארצות הברית הפתוחה.
תחרות הנשים
בתחרות הנשים השתתפו 96 טניסאיות שחולקו ל-8 בתים. מנצחת תחרות 1980 איבון גולגונג מאוסטרליה לא השתתפה בתחרות. 16 טניסאיות זכו לדירוג:
במשחק הגמר כריס אוורט מארצות הברית נפגשה עם האנה מנדליקובה מצ'כוסלובקיה וניצחה אותה בשתי מערכות.
תחרות זוגות גברים
בתחרות השתתפו 64 זוגות. 16 זוגות דורגו:
במשחק הגמר פט פלמינג וג'ון מקנרו מארצות הברית נפגשו עם בוב לוץ וסטן סמית' מארצות הברית וניצחו אותם ב-3 מערכות. באותה שנה הזוג ניצח גם באליפות ארצות הברית הפתוחה.
תחרות זוגות נשים
בתחרות השתתפו 48 זוגות. 12 זוגות קיבלו דירוג:
במשחק הגמר מרטינה נברטילובה ופם שרייבר מארצות הברית שיחקו נגד הזוג האמריקאי הנוסף קתי ג'ורדן ואן סמית' וניצחו אותן בשתי מערכות.
תחרות זוגות מעורבים
בתחרות השתתפו 48 זוגות. 8 זוגות קיבלו דירוג:
במשחק הגמר פרו מקמילן מדרום אפריקה ובטי שטוב מהולנד שיחקו נגד טרייסי אוסטין וג'ון אוסטין מארצות הברית וניצחו אותם ב-3 מערכות.
ישראל בווימבלדון
שלמה גליקשטיין השתתף בתחרות הגברים. בסיבוב הראשון הוא שיחק נגד מרטין דייוויס מארצות הברית והפסיד ב-5 מערכות.
המבורגר צמחוני
המבורגר צמחוני (באנגלית: Veggie burger) הוא כריך המבורגר שקציצתו אינה מכילה בשר. קציצות אלה עשויות שעועית, פולי סויה, טופו, אגוזים, דגנים, פטריות או חומרי מזון צמחיים אחרים. על פי רוב, חומרים אלה מתובלים באופן הדומה לתיבול בשר, כך שטעמם יידמה לטעמו.
במקור המבורגרים אלו קרויים "צמחוניים" (Veggie - Vegetarian), מכיוון שקציצותיהם מכילות ביצים; אך קיימים גם המבורגרים טבעוניים.
קציצות צמחוניות התקיימו במטבחים שונים במשך אלפי שנים, כולל בצורה של קציצות צלויות או מטוגנות בצורת דיסק או ככופתאות, פריט הנפוץ במטבח ההודי. אלה עשויים להכיל בשרים או להיות עשויים מרכיבים צמחוניים לחלוטין כמו קטניות או חלבונים אחרים מהצומח. אומנם לא ניתן לזהות את ממציאי ההמבורגר הצמחוני, אך היו מספר תביעות בנושא זה.
היסטוריה
פול ונר פיתח קציצת המבורגר מהצומח בשם Gardenburger, בסביבות 1980 או 1981 במסעדה הצמחונית שלו, "The Gardenhouse", בעיר גרשם שבאורגון.
את ההמבורגר הצמחוני שנקרא כך פיתח ככל הנראה גרגורי סאמס בלונדון בשנת 1982, וכינה אותו "VegeBurger". גרגורי ואחיו קרייג ניהלו מסעדת אוכל טבעית בפדינגטון מאז שנות השישים; סופרמרקט היפר קרפור בסאות'המפטון מכר 2,000 מנות בשלושה שבועות לאחר השקתו. אפשר לשמוע התייחסות קודמת בפרק של ה־7 ביוני 1948 של "תנו לג'ורג' לעשות את זה" המכונה "מקרה המיסטר מירץ'" שם דמות מתייחסת ל"טורבורגרים", המבורגרים העשויים מאגוזים וקטניות.
ברחבי העולם
מתחילת המאה ה-21, חברות מזון מהיר רבות מציעות המבורגרים צמחוניים ואפילו טבעוניים, זאת כדי להתאים את עצמם לקהל ההולך ומתרחב של צמחונים וטבעונים בחברה.
ארצות הברית
בארצות הברית החל מאפריל 2005, המבורגרים צמחוניים הפכו לזמינים במסעדות ברגר קינג ושל הזכיינית שלה, Hungry Jack's. נכון כי באותו זמן, הם היו זמינים גם בסאבוויי והארווי'ז, כמו כן גם ברשתות מסעדות רבות, כגון רד רובין, צ'ילי'ז, דני'ז, פרינדלי'ז, Culvers, ג'וני רוקטס, ובהארד־רוק קפה. לעיתים אפשרות ההמבורגר הטבעוני תופיע בתחתית התפריט כתחליף אפשרי לבורגרי בקר או הודו, ולא כפריט תפריט בודד.
ישראל
בשנת 2019 החל שיווק בישראל של מותג ההמבורגרים הצמחוניים ביונד מיט, וקיימות מסעדות רבות שמגישות המבורגרים צמחוניים או טבעוניים או אפילו מתמחות בהם.
מקדונלד'ס
סוגים שונים של המבורגרים צמחיים מוגשים גם הם דרך קבע במסעדות מקדונלד'ס ב:
תהליך ייצור
תהליך הייצור לעיתים קרובות נוקט בצעדים מסוימים.
ניקיון
הדגנים והירקות המשמשים את הקציצות נשטפים תחילה ומנקים אותם היטב כדי להבטיח הסרת לכלוך, חיידקים, שאריות כימיות וחומרים אחרים העשויים להיות על מוצרי הגלם. תהליך זה יכול להיעשות ביד או באמצעות מכונות כגון מרססים בלחץ גבוה. בעזרת מסוע, המזון מועבר לאורך מרסס בלחץ גבוה כדי להסיר את הפסולת המפורטת לעיל. שיטה נוספת שעשויה להיות בשימוש על ידי חברות היא השימוש בתוף חלול המפיץ את המזון תוך כדי ריסוס עליו מים כדי להסיר את הפסולת.
בישול הדגנים
בשלב הבא משמש מערבל מחומם לאדים לבישול התבואה ולהסרת כל פסולת נוספת ומים עודפים. במיקסר בדרך כלל יש בתוכו שמנים (כמו שמן חריע). כאשר השמן מבעבע, הגרגרים מוסיפים בהדרגה ולהבים משמשים לערבוב הגרגרים סביב. האדים הנוצרים במיקסר מאפשרים לדגנים להתבשל וכתוצאה מכך נוצרת מחית.
חיתוך הירקות
בשלב הבא חותכים את הירקות לחתיכות קטנות יותר כדי לאפשר שטח פנים רב יותר למטרות בישול. ניתן לעשות זאת ביד או באמצעות מכונות במפעלים.
שילוב הדגנים והירקות
לאחר מכן מוסיפים את הירקות לתערובת הדגן בתערובת המחוממת באדים. היחס המדויק של דגנים לירקות הוא ייחודי לכל חברה, וכתוצאה מכך מיוצרים מרקמים וטעמים שונים.
מירפואה
בזמן בישול הירקות במיקסר, הסוכרים הטבעיים שלהם משתחררים, והתוצאה היא קרמליזציה. הטעמים המתוקים שנוצרו אפוא מהקרמליזציה הזו, מעורבבים באופן אחיד במיקסר. הטכניקה המשמשת ליצירת תערובת קרמליזציה זו נקראת מירפואה. טכניקה זו חשובה מאוד לייצור המבורגרים צמחיים, מכיוון שהיא מוסיפה גם מרקם וגם טעם לקציצות.
תוספת של חומרים יבשים
לאחר מכן מכניסים את תערובת המירפואה לאמבט ערבוב אחר, אליו מוסיפים רכיבים יבשים כמו שיבולת שועל, אגוזי מלך, פתיתי תפוחי אדמה ועוד. לאחר מכן מקפלים את התערובת זו לזו ליצירת תערובת אחידה. הלחות מהירקות גורמת לתערובת להיות דביקה, וכך מתכווצת זה לזה כמו בצק עוגיות. זה חשוב, מכיוון שזה מאפשר להמבורגר הירקות להיצמד זה לזה ליצירת הקציצה.
יצירת הקציצות
את התערובת מכניסים כעת למכונה אוטומטית להכנת קציצות או לחיצות. הלחיצות מכניסות את הקציצות לצורת דיסק על גבי מסוע שנמצא מתחת. תרסיס מים קבוע עשוי לשמש גם כדי למנוע מכל תערובת להיצמד לחלקי מכונות. ברגע שהן מגיעות על מגש המסוע, הקציצות עוברות ומובאות על תבניות אפייה.
אפיית הקציצות
הקציצות נבדקות תחילה כדי לוודא שהן בעלות צורה, גודל ומרקם נכונים כדי להבטיח מוצר איכותי. לאחר מכן מכניסים את המגשים לתנור הסעה מחומם בטמפרטורה ובזמן שנקבעו.
הקפאה מהירה
כשיוצאים מהתנור, הקציצות קפואות במהירות בטכניקות כמו הקפאה מהירה פרטנית והקפאה קריוגנית. שיטות הקפאה מהירה אלו מקפיאות את הקציצות תוך 30 דקות כדי להינעל בחומרים מזינים ולשמור על מרקם על ידי היווצרותם של מספר גבישי קרח קטנים.
אריזת ואקום
הקציצות הקפואות שוב מונחות על מסוע שלוקח אותן למכונת אריזת ואקום. המכונה אוטמת את הקציצות לשרוולי פלסטיק מדודים ומוציאה עודף אוויר. לאחר מכן, החבילות מועמסות לארגזי קרטון בעזרת מכונה אחרת או באופן ידני. לאחר מכן הארגזים נאטמים והמוצר נשמר באחסון בטמפרטורה מבוקרת לפני, במהלך ואחרי המסירה לחנויות מכולת.
ירקות
ירקות כמו תירס, גזר ופטריות, מספקים לקציצה מרקם וטעם. בנוסף, הם מספקים לחות בעת החימום. זה מאפשר לצורת הדיסק לא להתפרק בקלות. הירקות מספקים גם חומרים מזינים בתוספת כמה ויטמינים ומינרלים.
מרכיבים יבשים
הוספת חומרים יבשים, כמו שיבולת שועל, קמחים, אגוזים או פירורי לחם, יכולה לספוג עודף לחות ונוזלים, מה שגורם לקציצות להידבק היטב. זה יכול להפוך את הקציצות הטבעוניות הלחות לדביקות באופן צפוף, מה שעוזר גם לקציצות לקבל צורה בקלות. רכיבים יבשים מספקים חלבונים וסיבים תזונתיים, המוסיפים ערך תזונתי לקציצת הירקות. רכיבים יבשים, כמו אגוזי מלך ושקדים, עשירים גם באנרגיה, ויטמינים ומינרלים.
שמנים
שמנים, כמו חריע, קוקוס ושמן זית, יכולים לשמן את תערובת הדגנים ולאפשר עיבוד בישול נוסף עם הוספת החיטה. זה מקל על תגובת המייאר והופך את הטעם הקציצה הטבעוני לטוב יותר על ידי הוצאת הטעמים. שמנים יכולים גם למנוע את היצמדות המרכיבים למכונת הערבוב, ובכך לאפשר לערבב אותם היטב ולחמם אותם יחד.
חומרים משמרים
מלח משמש בדרך כלל לטעם, אך עשוי לשמש כחומר משמר בהמבורגרים צמחוניים או טבעוניים. עם השימוש במלח, פעילות המים של המזון מצטמצמת. זה עוזר במניעת צמיחת מיקרו-אורגניזמים ומאריך את חיי המדף של המזון.
פסיכופתולוגיה
תחומי מחקר
בתחום זה ישנם שלושה צירי מחקר מרכזיים הקשורים זה בזה: פנומנולוגיה - אפיון, הבנה וסיווג הפרעות נפשיות. הגדרת הסימפטומים האופיינים להפרעה, הבחנה בן רמות שונות של אותה ההפרעה הכוללת הבדלים בין אישיים של אותם הסימפטומים. כמו כן ישנו מחקר אפדימיולוגי של התופעה, מהיא התפוצה של ההפרעה באוכלוסייה הכללית, ובתתי אוכלוסיות. אטיולוגיה - חקר הסיבות להתפתחות ההפרעות הנפשיות - מהם גורמי הסיכון וגורמי החוסן הקיימים ביחס להפרעה כלשהי. מחקר זה מתפזר על פני אסכולות שונות המדגישות מרכיבים תאורטיים שונים המשוערים כעומדים בבסיס מנגנוני התפתחות הפרעות נפשיות, לגישות השונות יש גם השלכה על הדרך לאבחון וסיווג ההפרעה וכן על דרך הטיפול בה. ישנם חוקרים המתמקדים בגורמים ביולוגים, אחרים בגורמים פסיכולוגיים כמו קונפליקטים לא מודעים וגם ישנם חוקרים המתמקדים באפיון השפעות הסביבה על האדם. ולבסוף חקר הכלים והתערבויות שבאים לטפל בהפרעות אלו, בין אם טיפולים פסיכולוגים, ביולוגיים או ארגוניים סביבתיים.
הגדרת הנורמליות
אחד הדיונים המרכזיים בתחום הפסיכופתולוגיה סובב סביב הניסיון להתוות אבני בוחן לגבי המושגים נורמליות לעומת אבנורמליות (בלתי-נורמלי). בנוגע לתחום ההתנהגות, באמצעות כלים סטטיסטים נעשה ניסיון לאבחן כיצד מתנהגת רוב האוכלוסייה במקום ובזמן מוגדר במצבים מסוימים, וכך התנהגות שאינה תואמת את התנהגות הרוב נחשבת אבנורמלית (בין אם המדובר בהתנהגות שנתפסת לרוב "חיובית", כגון אלטרואיזם, ובין אם בהתנהגות "שלילית", כגון רצח). עם זאת, לשם כך נדרשת גם התייחסות מורכבת למאפיינים כגון השונות התרבותית ותת-התרבות אליה משתייך האדם, התקופה המדוברת ועוד (למשל אוננות והומוסקסואליות נתפסות אבנורמליות ואף הוגדרו כהפרעות נפשיות במדריך האבחוני DSM, עד שנת 1968 ובהתאמה עד שנת 1973, אך מאז הן אינן נחשבות כהפרעה. עם זאת, היחס כלפיהן עדיין שלילי בחברות רבות, בעיקר בחברות מסורתיות). האבנורמליות נחשבת לקלינית או חולנית כשהיא נצפית על ידי האדם או סביבתו וכשהיא גורמת למצוקה וקשיי תפקוד לאדם או לסביבה. בתחום המשפט מתקיים עיסוק בפסיכופתולוגיה, בין היתר, כאשר עולה שאלת השפיות, כלומר השאלה האם אדם מבחין בין טוב לרע, ומודע למעשיו באופן המספק את העמדתו לדין.
קטלוג ההפרעות הנפשיות
כיום ישנם כמה קטלוגים המאגדים בתוכם את ההפרעות הנפשיות השונות המשמשים בשדה הקליני על מנת לקבוע אבחנות. מהנפוצים שבהם ה-DSM, ה-ICD וה-Research Domain Criteria.
שיטות מחקר
המחקר נעשה בשיטות ניסוייות ותצפיתיות, כמותיות-סטטיסטיות ואיכותיות; המידע נאסף בדגימות מדידתיות בסקרים חדשים או מתוך נתונים טיפוליים קיימים, והמדידות עשויות להיות באמצעות מבחנים פסיכומטריים או בשימוש בבדיקות רפואיות.
אטימולוגיה
המונח פסיכופתלוגיה מורכב מהמילים היווניות פסיכו (נפש), פתוס (סבל) ולוגיה (תורה).
הערות שוליים
Патопсихологія
איי האנטיפודה
איי האנטיפודה (באנגלית Antipodes Islands) הם קבוצת איים געשיים באוקיינוס השקט בשטח כולל של 62 קמ"ר, השוכנת כ-650 ק"מ דרומית-מזרחית לאי סטיוארט. האיים שייכים לניו זילנד ומאז שנת 1998 הם מוכרזים כאתר מורשת עולמית כחלק מהאיים הסאב-אנטארקטיים של ניו זילנד.
הקבוצה כוללת את האי העיקרי ששטחו 60 קמ"ר, את איי בולונס (Bollons Island), קבוצת איים משנית בשטח של 2 קמ"ר, ומספר איונים וסלעים נוספים. הנקודה הגבוהה ביותר באיי האנטיפודה היא בהר הגעש גאלווי (Mount Galloway) הנישא לגובה של 402 מטר, ובו אף נצפתה הפעילות הגעשית האחרונה באיים.
האיים התגלו בשנת 1800 ושמם בא להם מהעובדה שהם שוכנים באנטיפודה של אנגליה, אם כי למעשה האנטיפודה המדויקת שוכנת סמיכות לעיר שרבור בצרפת. ניסיון לגדל בקר באיים היה קצר מועד בשל התנאים הקשים, אך החל בשנת 1804 החל להתפתח צייד הטורפים הימיים במימי האיים. שמם של האיים יצא לשמצה בשל מספר ספינות שנטרפו לחופיהם. ב-1866 התגלו באי העיקרי שברי כלי חרס פולינזים מוקדמים, דבר שהצביע על ביקור של יורדי ים פולינזים במקום.
האיים הם ביתם של מספר מיני עופות שחלק מהם אנדמיים למקום. על אלה נמנים האלבטרוס האנטיפודי ושני מינים של תוכיים (Cyanoramphus unicolor ו-Cyanoramphus novaezelandiae). בנוסף משמשים האיים כביתה של מחצית מאוכלוסיית הפינגווין המצוייץ (eudyptes sclateri) העולמית (כ-300,000 פרטים).
רישאר סנקט
רישאר סנקט (בצרפתית: Richard Sainct, 14 באפריל 1970 - 29 בספטמבר 2004), היה רוכב מרוצי אופנועי ראלי צרפתי שזכה שלוש פעמים בראלי דקר.
בשנים 1999 ו-2000 זכה סנקט בראלי דקר עם אופנוע מתוצרת BMW וב-2003 על גבי אופנוע מתוצרת KTM. הישגים נוספים בקריירה שלו היו ניצחונות בראלי תוניסיה בשנים 1998 ו-1999, ארבעה ניצחונות בראלי מרוקו בשנים 1997, 1998, 2001 ו-2002 וכן בראלי מצרים ב-2002. כמו כן זכה באליפות העולם בראלי רייד ב-2002.
מותו
סנקט נהרג ב-29 בספטמבר 2004 בתאונה בקטע המדידה הרביעי של ראלי הפרעונים במצרים. הצוות הרפואי שהוזנק למקום ניסה להחיותו ואף פינה אותו במסוק ממקום התאונה, אך ללא הועיל. בעקבות מותו, הפסיקה יצרנית האופנועים KTM (שבחסותה רכב סנקט באירוע) את השתתפות חברי קבוצתו של סנקט באותו המרוץ.
קישורים חיצוניים
אלוף הפריז-דקאר - רישאר סנקט - נהרג! - מתוך מגזין פול גז ב-29 בספטמבר 2004
תל אל פול
תֵּל אֶל פוּל (בערבית: تلّ الفول) הוא שמו של תל בצפון ירושלים, בין השכונות פסגת זאב, שועפאט ובית חנינא, המזוהה עם העיר המקראית גבעה, הידועה גם בשמות גבעת שאול וגבעת האלוהים, שהייתה העיר המרכזית של שבט בנימין. הארכאולוג אולברייט זיהה את האתר עם העיר, וזיהוי זה כיום מקובל על רוב החוקרים. התל הוא גן ארכאולוגי פתוח. חפירות ארכאולוגיות באתר החלו משנת 1923, אך מאחר שבאתר נערכו חפירות לא שיטתיות וחלקיות אין מספיק מידע לקבוע בוודאות כי התל הוא אכן העיר העתיקה "גבעה". בראש התל נמצא שלד של ארמון המלך חוסיין שהיה אמור לשמש כבית הקיץ של חוסיין, מלך ירדן. בנייתו הופסקה בעקבות מלחמת ששת הימים.
תיאור האתר
מצב ההשתמרות של השרידים הארכאולוגיים בתל איננו טוב, והלכה למעשה הם נעלמו מהעין.
התל גבוה ונראה היטב ממספר רב של מקומות בצפון ירושלים. על התל נמצאת בריכת אגירה למי שתייה המשרתת את פסגת זאב, שועפאט ובית חנינא.
רקע היסטורי מקראי
האתר זוהה כבר בתחילת המאה העשרים על ידי הארכאולוג ויליאם פוקסוול אולברייט, במסגרת חפירות שנערכו על ידי ממשלת המנדט הבריטי, כעיר "גבעה" המוזכרת בתנך וזיהוי זה התקבל מאז על רוב החוקרים, אך מחקרים חדשים מעלים ספק לגבי הדיוק ודאות הזיהוי.
פילגש בגבעה
בספר שופטים פרקים יט' עד כא' מסופרת פרשת "פילגש בגבעה": לעיר "גבעה" הגיעו איש משבט לוי, נערו ופילגשו והתארחו בבית של אדם משבט אפרים. בלילה דרשו אנשי העיר מן המארח להוציא אליהם את האיש:. פילגשו של האורח הוּצְאה אל אנשי העיר והם אנסו ורצחו אותה.
אירועים אלו גררו אולטימטום מצד שאר שבטי ישראל ומלחמה שבמהלכה נהרגו תושבי העיר ועל שבט בנימין איימה כליה.
תחת שלטון פלשתים
הפלשתים היו עם שישב באזור מישור החוף הדרומי של ארץ כנען החל מסוף האלף השני לפנה"ס. אזור מגוריהם נקרא פלשת בהקשרים מאוחרים יותר. מוצאם של הפלשתים לא הוכרע במחקר, אך ממצאים ארכאולוגיים מצביעים על קשרים קדומים עם התרבות המיקנית. ספר שופטים איננו מרחיב כיצד עברה העיר מידי שבט בנימין לידי הפלשתים אך ברור כי זמן מה לאחר פרשת פילגש בגבעה הפכה העיר גבעה למרכז השלטון הצבאי הפלישתי בארץ בנימין. חיל מצב פלישתי ונציב פלישתי ישבו בה.
שאול המלך
יהונתן בן שאול הרג את נציב פלשתים היושב בעיר גבע, ובנה בעיר בסיס צבאי לעימות המתפתח:
בקרב מכמש ניצח שאול את צבאות הפלשתים ומבסס את שלטונו, בעיקר באזור ההרים. עם עליית שאול לכס המלוכה הפכה גבעה – עיר הולדתו של שאול – למרכז שלטון דתי. בתקופה זו החלה העיר להיקרא גם "גבעת שאול" על שם המלך שקבע בה את מושבו.
הגבעה היא גם המקום אליו נסוג שאול לאחר מפגשו האחרון והקודר עם שמואל הנביא לאחר המלחמה בעמלק:
גבעה הייתה גם מקום מגוריו של אחד מגיבורי דוד, אחיעזר בן השמעה הגבעתי.
ירידה מגדולה
גבעת שאול נזכרת במסע סנחריב מלך אשור לירושלים:
אזור ארץ בנימין, הביצורים והעיר כולה נהרסו עם חורבן ממלכת יהודה בידי הבבלים במאה השישית לפני הספירה.
מלחמת ששת הימים
תל אל פול היה חלק ממערך הביצורים של הלגיון הירדני שהקיף את ירושלים. חשיבותו האסטרטגית של התל לא דעכה במהלך ההיסטוריה ומיקומו על הדרך בין ירושלים לצפון ארץ ישראל בכלל והשומרון בפרט הכתיבו הקמת ביצורים על הגבעה.
לפני המלחמה, במהלך 1966 החל חוסיין, מלך ירדן בבניית ארמון קיץ על פסגת התל. ארמון שתוכנן לשמש כמבנה נופש ואירוח. מהארמון היו אורחי המלך יכולים להשקיף על צפון ירושלים, העיר העתיקה ולכוון מערב על הרי ירושלים אזור השפלה וביום בהיר גם לראות את מישור החוף.
בתקופת ההמתנה חנו כוחות חטיבת המילואים הממוכנת חטיבת הראל בפיקודו של אלוף־משנה אורי בן-ארי באזור יער חולדה ויער בן שמן. החטיבה הייתה מצוידת בטנקים מסוג שרמן M-50 וגדוד 95 שנועד לעתודה תוגבר בפלוגת טנקים מסוג צנטוריון משימות החטיבה היו לפרוץ את גזרת מעלה החמישה־מוצא מכוון אחד ואת גזרת נבי סמואל ותל אל פול, על מנת לאגף את ירושלים מצפון ולסכל כל התקפת נגד של כוחות שריון ועתודה ירדניים מלעלות על ירושלים.
עם פרוץ הקרבות ביום 5 ביוני 1967 שונתה תוכנית הפעולה והחטיבה עלתה כאחד אל צפון ירושלים במטרה לחבור לכוחות במובלעת הר הצופים.
בתל אל פול הסתתרו טנקים ירדנים בין המבנים. במשך זמן מה התנהל קרב שריון בשריון בטווחים של 1,000 מטר. שלושה טנקים ירדנים נפגעו לבסוף והיתר נסוגו מזרחה והתל נכבש. תיאור הקרב מופיע בספרו של עוזי נרקיס, שהיה אלוף הפיקוד בעת המלחמה:
ממצאים עיקריים
בתל נערכו מספר חפירות ארכאולוגיות, אך הוא לא נחפר באופן יסודי אלא במקטעים שאפשרו הרכבת תמונה כללית על ההיסטוריה של העיר וביצוריה, והרכבת כרונולוגיה סכמטית של ההתיישבות על התל בימי קדם. הארכאולוג הראשון שחפר באתר היה ויליאם פוקסוול אולברייט, הוא ניהל שתי עונות חפירה בשנים 1922 ו-1933. הוא סבר שהאתר מזוהה עם היישוב גבעה או גבעת שאול שנזכר בתנ"ך. הוא זיהה 4 מצודות או יישובים מבוצרים, שנבנו באתר זו על גבי זו לאורך המאות. עונת החפירה השלישית נוהלה על ידי פול לאפ בשנת 1964, הוא והחוקרים אחריו סברו שלפני העיר המבוצרת, התקיים בתחילת המאה ה-12 לפנה"ס ישוב מפורז, שחדל להתקיים במאה ה-10 לפנה"ס. ועל חורבות היישוב הוקם במאה ה-7 ישוב חדש.
מהתקופה הרומית והביזנטית נתגלו ממצאים דלים ביותר.
אזור הגבעה זרוע בממצאים המצביעים על אופיו החקלאי של האזור, אסמים חצובים בסלע וחוד עשוי ברזל של מחרשה, שהוא מכלי הברזל הקדומים ביותר שנתגלו בארץ.
חפירות נוספות
הבניה הרבה באזור הגבעה ובניית שכונת פסגת זאב בשיפוליה הצריכו מספר חפירות וסקרי הצלה. החפירות נערכו בעיקר לאורך העשור האחרון של המאה ה־20 והעשור הראשון של המאה ה־21.
מהחפירות שנערכו במדרון הדרומי של התל עולה שאזור זה היה מחוץ לתחום היישוב בתקופות הרומית והביזנטית, והפעילות שנערכה באזור כללה בעיקר קבורה ותעשייה. לעומת זאת מחפירה במורד הצפוני של התל עולה שבימי הבית השני התפרש היישוב גם על המדרון הצפוני.
בשנים 1997 ו-1998 נערכו בשולי האתר לדרום ולמערב מספר חפירות הצלה לטובת סלילת דרך עוזי נרקיס. בחפירות שנוהלו על ידי ד"ר יובל ברוך מטעם רשות העתיקות נחשף בית קברות גדול מהתקופה הרומית, ובנוסף עוד מספר מערות קבורה ביזנטיות שבהן נמצאו עשרות נרות חרס המתוארכים לתקופה הביזנטית. גילוי הקברים הביא לגל של הפגנות אלימות מטעם ארגונים חרדיים, ובעטיין הופסקו החפירות באתר ותוכנית הכביש שונתה. לצד בית הקברות הרומי נחשף קולומבריום גדול, שתוכניתו כוללת מספר אולמות ובו נמצא מטמון מטבעות מימיו של נירון קיסר. ממצא זה, בנוסף לממצאים אחרים באתר מעידים על יישוב יהודי בתל אל פול שהתקיים כאן עד לתקופת החורבן.
בחודשים מאי ואוגוסט 2002 תועדו שתי מערות קבורה במדרונות המזרחי והמערבי של תל אל־פול שנתגלו במהלך עבודות פיתוח, ובהם ממצאים דלים ככל הנראה מהתקופה הביזנטית. הממצאים במערות כוללים ברובם שברי נרות מהתקופות הביזנטית והערבית ונראה ששימשו כמערות קבורה לאורך זמן.
שלילת זיהוי האתר עם גבעה/גבעת שאול
הארכאולוג ישראל פינקלשטיין שבחן את הממצא הארכאולוגי ואת המחקרים שפורסמו, שולל את זיהוי תל אל פול עם גבעה/גבעת שאול. הוא מזהה שלוש תקופות התיישבות באתר, כאשר ביניהן ישנו פער התיישבותי.
ריוחזאורוס
ריוחזאורוס (שם מדעי: Riojasaurus; מילולית: "לטאת ריוחה") הוא סוג של דינוזאור דמוי-זאורופוד פרימיטיבי ממשפחת הריוחזאוריים הקדומה אשר התקיימה בסופו של תור הטריאס. הוא קרוי על שם הימצאות מאובניו בתצורות בלה ריוחה שבארגנטינה. הוא היחיד מהמשפחה שחי באמריקה הדרומית, כשקרובו למשפחה, האאוקנמזאורוס (Eucnemesaurus) נמצא בדרום אפריקה.
מאפיינים
דינוזאור זה דמה בצורתו לזאורופודים האמיתיים אך היה קטן יותר ואולי היה יכול להזדקף על שתיים אך בתנועתו היה נע על ארבע, בדומה לדובים. הוא הגיע לאורך עשרה מטרים, למשקל שלושה טון והיה בעל צוואר ארוך, ראש קטן וגפיים עבות ומסיביות. היו לו חמש שיניים בקדמת הלסת ועוד 24 בחלקה האחורי. המבנה של טבעות העיניים מרמז שהיה פעיל בשעות היום וכנראה ניזון מעלי צמחים כמו מחטניים, שרכים וציקסיים ששלטו בתקופתו.
ככל הנראה היה הריוחזאורוס סוג מעבר בין הפרוזאורופודים הפרימיטיביים לזאורופודים הענקיים ששלטו בתור היורה והקרטיקון.
הסוג תואר ב-1969 בידי הפלאונטולוג חוסה בונפרטה.
איי אוקלנד
איי אוקלנד (באנגלית Auckland Islands; במאורית Motu Maha) הם קבוצת איים (ארכיפלג) ממקור געשי באוקיינוס השקט, השוכנים במרחק של 465 ק"מ מהאי הדרומי של ניו זילנד ונמצאים בשליטתה. האיים הם אתר מורשת עולמית מאז שנת 1998, וזאת כחלק מהאיים הסאב-אנטארקטיים של ניו זילנד, ושטחם המשתרע על פני 606 קמ"ר תופס את מרבית שטחם של כל האיים הסאב-אנטארקטיים של ניו זילנד, המכסים ביחד שטח של 764.58 קמ"ר. למרות שטחם הניכר יחסית אין האיים מיושבים.
גאוגרפיה
איי אוקלנד כוללים את האיים הבאים:
היסטוריה
קיימות עדויות לכך שהאיים נתגלו לראשונה על ידי שייטים פולינזים, ובאי אנדרבי נמצאו ראיות ליישוב, ככל הנראה מהמאה ה-13. זוהי הנקודה הדרומית ביותר בה נמצאו שרידים פולינזים.
ב-18 באוגוסט 1806 גילה האירופי הראשון את האיים ששוב לא היו מיושבים והעניק להם את שמם. שנה לאחר מכן תבעה בריטניה בעלות על האיים, והחוקרים דומונט ד'אורווי וג'יימס קלארק רוס בקרו בהם ב-1839 וב-1840 בהתאמה. באמצע המאה ה-19 הקימו ציידי ליוויתנים וטורפים ימיים יישובים זמניים, וב-1842 היגרה אליהם קבוצה של מאורים מאיי צ'טהם, והתגוררה באיים משך 20 שנים. יישוב קבע נוסף הוקם בשנת 1850 אך נינטש לאחר שנתיים וחצי. ב-1863 צירף הפרלמנט הבריטי את האיים לתחומה של ניו זילנד.
שמם של האיים יצא לשימצה במשך השנים בשל מספר מקרי טביעה של ספינות שעלו על השרטונים המקיפים אותם. ב-1866 טבעה ספינה בסמוך לחופיו המערביים של האי אוקלנד, ומבין 83 אנשי הצוות שהיו על סיפונה, 15 ניצלו והגיעו לאיי דיסאפוינטמנט, אך הם נאלצו להמתין 18 חודשים עד שחולצו. ב-1877 הסתיים מקרה דומה בהמתנם של 8 הניצולים משך 6 חודשים, ומקרה אחר ב-1907 הסתיים בטביעתם של 12 איש ו-16 הניצולים המתינו לחילוצם משך 7 חודשים.
במלחמת העולם השנייה פעלה תחנה מטראולוגית באיים בין 1942 ל-1945. מאז האיים אינם מיושבים, ורק חוקרים ומספר מצומצם של תיירים פוקדים אותם מעת לעת.
החי והצומח
הצמחייה באיים ערוכה במספר רצועות בהתאם לגובה הטופוגרפי, כאשר בחלק העליון שוכנים עשבי הענק (Megaherb) הייחודיים לאיים הסאב-אנטארקטיים של ניו זילנד.
אוכלוסיית העופות הימיים כוללת, בין היתר, מספר מיני אלבטרוסים ושני מיני פינגווין - הפינגווין צהוב העין (megadyptes antipodes) וקורמורן אוקלנד (Phalacrocorax colensoi) האנדמי. באיים נמצא ריכוז חסרי החוליות הסאב-אנטארקטי הגדול בעולם שכולל 24 מיני עכבישאים, 200 סוגי חרקים ועוד.
באי חיו בעלי חיים שהובאו אליו על ידי בני האדם, וביניהם פרות, עיזים, כבשים, כלבים, ארנבים ואף הפוסום האוסטרלי הכסוף-אפור. אלה חוסלו באופן טבעי או יזום במשך שנות התשעים של המאה ה-20, אך באיים נותרו גם כיום חזירים וחתולי בית ששבו אל הטבע, וכן ארנבים באי אנדרבי בלבד.
היונקים הימיים ששוכנים דרך קבע באיים כוללים שני מינים בלבד - אריה ים ניו זילנדי ודוב ים ניו זילנדי (Arctocephalus forsteri).
הר באבל (קוויבק)
הר באבל (באנגלית: Mount Babel) הוא ההר הגבוה ביותר באי רנה לוואסרה, בפרובינציית קוויבק שבקנדה.
גובהו של ההר 952 מטרים מעל פני הים, והוא מתנשא 590 מטרים מעל מאגר מאניקוואגאן.
ההר ממוקם במרכז מכתש פגיעה ונוצר על ידי פגיעת מטאוריט לפני 214 מיליון שנה, והוא אחד ממכתשי הפגיעה הגדולים על פני כדור הארץ.
מקור השם
ההר קרוי על שם המיסיונר הקתולי לואי באבל (1829-1912), אשר המיר לנצרות את שבט האומות הראשונות אינו.
טרפנטין
טרפנטין (באנגלית: Turpentine) הוא נוזל המופק על ידי זיקוק שרף עצים, בעיקר אורנים. הוא משמש כממס, וכחומר גלם לסינתזה אורגנית. הוא מורכב מטרפנים, בעיקר המונוטרפנים אלפא-פינן ובטא-פינן. טרפנטין טיפוסי מכיל 60%- 70% (משקלי) אלפא-פינן ו 20%-25% בטא-פינן ושורה של חומרים אחרים בהם טרפנים מחומצנים המקנים לנוזל את ריחו. יש לו ריח חזק, המזכיר את ריחו של האצטון. מקור המילה בשם היווני לעץ האלה, terebinthine, שממנו הופק במקור הטרפנטין.
ייצור
כאמור, אחד המקורות המוקדמים ביותר לחומר היה המין אלת טרבינת (Pistacia terebinthus), עץ ים תיכוני נפוץ.
זני האורנים המשמשים לייצור טרפנטין הם:
החומר המכונה "Canada balsam" (או "טרפנטין קנדה") הוא טרפנטין המופק משרף אשוח בלסם (balsam fir). "טרפנטין ונציה" מופק מ-Western Larch Larix occidentalis.
שימושים תעשייתיים
לטרפנטין שני שימושים עיקריים בתעשייה - כממס, וכחומר גלם לסינתזה אורגנית.
כממס, טרפנטין משמש לדילול צבעי שמן, לייצור חומרי ציפוי, וכחומר מקור לתעשייה הכימית. בארצות המתועשות פחת מאוד השימוש בטרפנטין כממס, והוא הוחלף על ידי תחליפי טרפנטין זולים, המופקים מנפט, בייחוד "טרפנטין מינרלי" המבוסס על ספירט לבן.
טרפנטין משמש גם כמקור לחומרי גלם לסינתזה של תרכובות כימיות ריחניות. חומרים מסחריים כמו קאמפור, לינלול, אלפא-טרפינאול וגרניול מופקים כולם מאלפא-פינן ובטא-פינן, שתי התרכובות העיקריות בטרפנטין. פיננים אלה מופרדים ומטוהרים על ידי זיקוק. תערובת הדי-טרפנים וטרי-טרפנים הנותרת לאחר הזיקוק נמכרת כשרף.
טרפנטין גם משמש כתוסף לחומרי ניקוי רבים, בזכות תכונותיו האנטיספטיות, וריחו ה"נקי".
שימושים רפואיים
טרפנטין משמש ברפואה מימי קדם:
סכנות
טרפנטין הוא ממס אורגני, ורבות מהסכנות שהוא מציב משותפות לכל הממסים האורגניים. מקורו הטבעי אינו הופך אותו לפחות מסוכן מחומר מלאכותיים. אדי טרפנטין עשויים לגרום לכוויות בעור ובעיניים, לפגיעה בריאות ובמערכת הנשימה, ולנזק למערכת העצבים אם נשאף. בבליעה החומר עשוי לגרום לאי-ספיקת כליות, ובעיות נוספות. בנוסף, הטרפנטין דליק מאוד.
חיים שכאלה
חיים שכאלה היא סדרת תוכניות אירוח בטלוויזיה הישראלית ששודרה קרוב ל-30 שנה ועסקה בחייהם של אישים שונים בתולדות המדינה ובתרבותה. מנחה כל התוכניות היה עמוס אטינגר, למעט התוכנית לחיים יבין שצולמה ב-2008 והונחתה על ידי יגאל רביד.
רקע כללי
התוכנית נוצרה בשנת 1966 כתוכנית רדיו ברשת ב' בשם "אלה הם חייך". מנחה התוכנית והתחקירן הראשי שלה היה עמוס אטינגר, ששידר את התוכנית בממוצע מדי ארבעה חודשים, והעבירה לאחר מכן לטלוויזיה.
מעבר לטלוויזיה
בשנת 1972 הפכה תוכנית הרדיו לתוכנית טלוויזיונית בשם "חיים שכאלה". ביוני 1973 התארח בתוכנית יצחק (אייק) אהרונוביץ', ומאז לא שודרה התוכנית במשך כמעט שנתיים. במאי 1975 חזרה התוכנית לשדר, ובה התארח חיים לבקוב. במשך 30 שנה הופקו קרוב למאה תוכניות. לתוכנית היו אחוזי מדרוג גבוהים, בפרט כאשר הערוץ היה בלעדי בישראל. בפסח תשמ"ז-אפריל 1987 שודרה תוכנית היובל במספר, שהוקדשה לשייקה דן, והייתה אמורה להיות תוכנית הסיום, אך התוכנית המשיכה כאמור עוד הרבה שנים. בשלהי שנות ה-90 של המאה ה-20 השתנה במעט שמה של התוכנית והיא נקראה "חיים שכאלה חוזרים", ושם התארחו דמויות שכבר היו בתוכנית בעשורים הקודמים, כגון חיים טופול, יהורם גאון ועוד. התוכנית האחרונה שודרה בשנת 2000.
בשנת 2007 חזרה התוכנית ואירחה את שדרן הרדיו ומנחה השעשועון "מקבילית המוחות" יצחק שמעוני. תוכנית נוספת לכבודו של יעקב טרנר צולמה בפברואר 2011, ועוד תוכנית לכבוד מאמן הכדורגל שלמה שרף, שצולמה במאי 2012.
אופן התוכנית
באולפן ישבו אנשים מתקופות שונות בחייו של כוכב התוכנית שסיפרו עליו דברים שונים, רציניים ופיקנטיים. לכל תוכנית הובא אדם מפתיע מעברו של כוכב התוכנית. המשפט בתוכנית שהפך למטבע לשון היה: "מה אומר לך הקול הבא?", שאלה שהיה נשאל והיה עליו לזהות לפי הקול את מי יזמין אטינגר להצטרף התוכנית.