cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
בחירה חופשית
ליברטריאנים
הפילוסופים הסבורים שהדטרמיניזם אינו מתיישב עם חופש הרצון, ולכן שוללים או מחלישים את התזה הדטרמיניסטית, נקראים בדרך כלל ליברטריאנים, ולדבריהם ידיעת הסיבתיות מוגבלת. אריסטו ואפיקורוס טענו שחופש הרצון נמצא במרווח הקטן שמותירה אי הידיעה על הסיבתיות: אמנם אפשר לנבא הרבה, אך לא הכול. כיום יש המוצאים את המרווח הזה בעקרון אי-הודאות הקוואנטי. המפורסם בין הטוענים כך הוא רוג'ר פנרוז, בספרו The Emperor's New Mind, שבו הוא טוען שחופש הרצון נמצא באי האפשרות לנבא יריות פוטון בודדות בנוירונים במוח. אך הסברים אלו לא נחלו הצלחה רבה בפתרון בעיית האחריות והפיכתה לבת-הבנה.
קומפטיביליזם
כוחו של טיעון זה יפה רק כנגד הרכיב הראשון של בעיית חופש הרצון, כלומר דטרמיניזם אינו כופה על האדם את פעולותיו, אך הטיעון השני מתבטל על ידי "טיעון העצלן", איש עצל שאינו פועל למען המציאות שלו, לפי הדטרמיניזם יגיע לאותה נקודה גם אם היה פועל, בעוד לפי הבחירה החופשית יישאר באותו המקום.
מיכאל אברהם בספרו "מדעי החופש", טוען להפרכה לוגית מוחלטת של טיעון זה, שכן אם בסופו של דבר פעולתו של אדם נקבעת על ידי סיבות פנימיות (ביולוגיות) או חיצוניות, שאינן מסורות לחופש רצון מוחלט (שממנו, ואך ורק ממנו מתחיל תהליך חדש), הרי שלא ניתן להטיל על אדם זה אחריות. ובמילים אחרות, קומפטיביליזם זהה לדטרמיניזם.
טנרק קיפודי גדול
טנרק קיפודי גדול (שם מדעי: Setifer setosus) הוא מין של יונק ממשפחת הטנרקיים, האנדמי לאי מדגסקר. זהו המין היחיד בסוגו והוא קרוב גם למין טנרק קיפודי קטן.
בחירה חופשית
טיעון כנגד בעיית האחריות
מוריץ שליק, בספרו "בעיות באתיקה", טוען ששכר ועונש הם מכשירים בידי החברה שנועדו לעצב התנהגות, ואין להם דבר עם חופש הבחירה. למעשה, המכשיר הזה יעיל בדיוק משום שהחלטותיהם של בני אדם כפופות לחוקים. הציפייה לשכר ולעונש הופכת לחלק ממניעיהם של בני האדם.
טיעון בדבר האחריות, שמכיל תובנה בדבר תופעת מעגליות שחבויה בבעיה, מופיע בסיפור הומוריסטי מימי הרומאים. אדם עמד להלקות עבד שסרח. העבד, שהכיר את נטיותיו הפילוסופיות של אדוניו, אמר "אינני אשם, כתוב היה בכוכבים שאחטא". האדון השיב "נכון. וכתוב גם בכוכבים שאלקה אותך".
צופי אירופה
אזור צופי אירופה הוא חלק מארגון הצופים העולמי, אשר משרדי המטה שלו נמצאים בז'נבה, שווייץ, עם משרד שלוחה בבריסל, בלגיה, אשר מתמקד יותר ביחסי ציבור ובשותפויות; ועם אנשי צוות נוספים אשר עובדים מהבית.
בחירה חופשית
בחירה חופשית בפסיכולוגיה
שלוש התאוריות הפסיכולוגיות המרכזיות של המאה ה-20 דוגלות באופן יסודי בחוסר בחירה חופשית: האדם אינו מחליט לפתח מחלות נפש, אלא הן נגרמות באופן מכניסטי. על פי הגישה הפסיכואנליטית, תכנים לא-מודעים של האדם גורמים לו לפתח הפרעה נפשית. על פי התאוריה ההתנהגותית המנגנון האחראי לפיתוח מחלות הנפש הוא מנגנון ההתניה (קישור התנהגות עם אירוע או מצב באופן לא רציונלי). על פי הגישה הביולוגית, חוסר איזון כימי במוח הוא האחראי להתפתחות מחלות הנפש.
צופי אירופה
מבנה אזור צופי אירופה
אזור צופי אירופה כולל 41 ארגוני צופים לאומיים אשר חברים בארגון תנועת הצופים העולמי (WOSM), ומקיימים פעילות צופית במערב אירופה ובמרכזה, לא כולל את מדינות ברית המועצות לשעבר: ארמניה, אזרבייג'ן, בלארוס, גאורגיה, מולדובה, רוסיה ואוקראינה, אבל כן כולל, מסיבות תרבותיות, את קפריסין (טכנית לא חלק מאירופה אבל מדינה חברה באיחוד האירופאי) וטורקיה (שנפרשת על פני שתי יבשות) ומסיבות פוליטיות את ישראל.
כל המדינות הקומוניסטיות לשעבר של מרכז ומזרח אירופה וברית המועצות לשעבר פיתחו או מפתחים צופים בעקבות התפתחות האזור בשנים האחרונות. בין מדינות אלו נכללות: אלבניה, בולגריה, מזרח גרמניה, הונגריה, פולין, רומניה, המדינות שהוקמו מצ'כוסלובקיה ויוגוסלביה ואת המדינות הבלטיות העצמאיות של ברית המועצות לשעבר. מבין אלה, פולין, צ'כיה והונגריה היו מוצלחות ביותר בהרחבת פעילות תנועת הצופים שלהן והן מאוד מפותחות, בין השאר הודות לקיומה של תנועות צופים גולות עבור הפזורה של כל אומה בתוך אותן מדינות.
בחירה חופשית
בחירה חופשית בפסיכולוגיה
לעומתן, קמה במאה ה-21 תורת הבחירה הרציונלית בפסיכופתולוגיה. על פי תורה זו, האדם מפתח את ההפרעות הנפשיות באופן רציונלי, כיוון שהן עוזרות לו להסיח את דעתו ממצבי לחץ או דיכאון, וכן לקבל סיוע והקלות מהחברה. לאחר פיתוח ההפרעה הנפשית, האדם שוכח את העובדה כי פיתח אותה על ידי הסחת דעת מכוונת.
טנרק קיפודי גדול
התנהגות
מין זה נפוץ לאורך רוב מדגסקר עד גובה 2,250 מטרים, למעט במרכזי ביצות והוא מצוי ביערות גשם, יערות סובטרופיים וטרופיים שונים, בשדות, שיחיות, ערבות, סוואנות, פארקים ומטעים לאורך האי. תפוצת הטנרק רחבה יחסית והוא איננו בסכנת הכחדה.
עוזר הרמטכ"ל
עוזר הרמטכ"ל הוא קצין בדרגת אלוף-משנה המשרת בלשכת הרמטכ"ל, חבר המטה הכללי של צה"ל ומשמש כעוזר אישי לראש המטה הכללי של צה"ל.
בחירה חופשית
בחירה חופשית בפסיכולוגיה
זרם נוסף שדוגל בבחירה חופשית ובחופש הרצון של האדם הוא הזרם ההומניסטי, שמייצגיו העיקרים הם ויקטור פראנקל ואריך פרום. אחד משלושת היסודות של שיטת הלוגותרפיה של פראנקל הוא "חירות הרצון". אריך פרום כתב ספר שלם ששמו "מנוס מחופש" ובו הוא חוקר את חתירתו של המין האנושי לחופש, ואת בריחתו מכך כאשר הדבר ניתן בידיו.
עוזר הרמטכ"ל
מי שמגדיר את סמכויות תפקידו של עוזר הרמטכ"ל הוא הרמטכ"ל בעצמו. על פי רוב, עוזר הרמטכ"ל עוסק בנושאים רגישים כמו גיבוש מדיניות הרמטכ"ל בסוגיות משתנות, מינויי בכירים, מדיניות תקשורתית, קשר בכיר עם גופים אזרחיים ועניינים אישיים הנוגעים לבעלי תפקידים.
בחירה חופשית
בחירה חופשית בפסיכולוגיה
בין אם בחירה חופשית קיימת ובין אם לא, האמונה בבחירה חופשית עשויה לתרום לרווחה הנפשית, כיוון שהיא מעניקה משמעות לבחירות ולהחלטות, וקשורה ישירות לחוויה של סוכנות ומסוגלות עצמית, בעוד שאמונה בהיעדר בחירה חופשית עשויה להוביל לתחושת חוסר משמעות, רפיון ודיכאון, כפי שמדגים עקרון הבטלן.
עוזר הרמטכ"ל
מדובר במשרת אמון אשר המכהן בה הוא איש סודו של הרמטכ"ל ומהאנשים הקרובים אליו ביותר.
בחירה חופשית
בחירה חופשית בפסיכולוגיה
טיפול נפשי מוגדר לעיתים כהרחבת חופש הבחירה של האדם, למשל על ידי הגדלת מודעותו לאפשרויות התנהגות נוספות, והסרת מכשולים (כגון פחדים משתקים) מחלופות התנהגותיות שקודם לא היו או לא נראו אפשריות, וכן על ידי עידודו לקחת אחריות על התנהגותו, מחשבותיו, צרכיו ורגשותיו.
בחירה חופשית במדע
עד גילוי תורת הקוונטים על ידי איינשטיין ונילס בור, שלט במדע זרם הדטרמיניזם המתנגד לקיומה של בחירה חופשית. לפי תפיסתם, האדם הוא תוצר של המטען הגנטי שלו מחד, וההשפעות הסביבתיות שהשפיעו עליו מאידך. היות שאין לאדם השפעה: לא על המטען הגנטי שלו (כי זה נקבע לפני הולדתו) ולא על ההשפעות הסביבתיות החיצוניות שמשפיעות עליו – כיצד תיתכן בחירה חופשית? אחד מההוגים הפליג בדבריו ואמר שאם היה יודע את מצב כדור הארץ בתחילת בריאתו, היה יכול לחזות את כל העתיד.
עוזר הרמטכ"ל
חלק מעוזרי הרמטכ"ל מילאו בעברם תפקידי לשכות במטכ"ל – לרוב, תפקיד רל"ש אלוף.
צופי אירופה
שיתופי פעולה
האזור הוא הגוף המקביל לאזור אירופה של אגודת המדריכות והצופות העולמית (WAGGGS). לאזור צופי אירופה יש קשרים חזקים לאגודת הצופות. שני הארגונים מנהלים משרד משותף בבריסל ומפרסמים ניוזלטר ואתר אינטרנט משותף בשם Euro.Scout.Info (בעבר הוא היה קיים אך ורק בתור ניוזלטר בשם Eurofax).
האזור הוא חבר מלא בפורום הנוער האירופאי (YFJ) אשר פועל תחת מועצת אירופה והאיחוד האירופאי.
קיימים שיתופי פעולה עם אזורי הצופים השונים בעולם: מדי שנה מתקיימים סמינרים משותפים עם אזור הצופים של ארצות ערב, אזור אפריקה ואזור אירו-אסיה.
ג'מבורי צופי אירופה
אזור צופי אירופה הוא המארגן של ג'מבורי צופי אירופה, אשר התקיים פעמיים, בשתי הפעמים כמקרה בוחן לקראת ג'מבורי הצופים העולמי והתקיים באותה מדינה כשנתיים לפני האירוע. הג'מבורי האירופאי מיועד לבני נוער בגילאי 11 עד 17, אך עם זאת, הרבה מבוגרים לוקחים בו חלק בתור מדריכים או בתור אנשי צוות.
אירועי ג'מבורי צופי אירופה שהתקיימו:
Roverway
אירוע ה-Roverway הוא אירוע משותף לארגון הצופים ולאגודת הצופות. האירוע פתוח לצעירים בגילאי 16 עד 22. האירוע התחיל לראשונה בשנת 2003 (כהמשך לאירוע Eurofolk שהיה קיים משנת 1977 עד 1997) וכולל בדרך-כלל שני שלבים: "מסע" בקבוצות קטנות של צופים אשר עושים יחד את הדרך למחנה המרכזי, שהוא השלב השני.
אירועי Roverway שהתקיימו:
אלבניה
עד שנת 2014 היה ארגון צופים רשמי באלבניה אך בעקבות דיון של ארגון הצופים העולמי הוחלט להשהות את חברות צופי אלבניה בתנועה העולמית בעקבות אי-סדרים בנושאים הנדרשים על-מנת להיחשב חברים בארגון הצופים העולמי. בחודש מאי 2023 הוקמה תנועת הצופים באלבניה מחדש בשאיפה להתקבל בחזרה לארגון הצופים העולמי עד שנת 2024.
אנדורה
אנדורה היא אחת מארבע המדינות העצמאיות היחידות בעולם בהן אין פעילות צופים. האוכלוסייה באנדורה כרגע מספיק גדולה כדי להכיל תנועת צופים, אך ארגון הצופים של המובלעת הקטנה בהרי הפירניים הפסיק לפעול מאז שנות ה-80 ונכון להיום אין ארגון צופים רשמי במדינה.
הוותיקן
אין כרגע תנועת צופים בקריית הוותיקן. אך עם זאת, המשרדים הראשיים של ארגון הצופים הקתוליים העולמי נמצאים בוותיקן.
בחירה חופשית
בחירה חופשית במדע
עם התגלות הנוירונים ואופן פעולתם במאה ה-20, התחזקה התפיסה הדטרמיניסטית: אם המוח שולט בהתנהגותו ובהחלטותיו של האדם, ומוח זה מורכב מיחידות שפעילותן נקבעת על ידי סף מטען חשמלי כלשהו (שמקורו חיצוני) – כיצד אחראי האדם לבחירותיו? מספר לא מבוטל של מדענים העוסקים בחקר המוח טוענים כי הוכיחו באופן אמפירי את אי-קיומה של בחירה חופשית. הוכחה זו מסתמכת על גרסאות שונות של ניסוי שבוצע על ידי בנג'מין ליבט. בניסוי זה מבוצעת סריקה של המוח, שבמהלכה מתבקש הנבדק להחליט החלטה מסוימת ולבצעה. הסריקה הראתה שההחלטה על הפעולה נעשתה לאחר שהמוח כבר התחיל לפעול כדי להוציא אל הפועל את ההחלטה. משמע, התחושה של ההחלטה לפעול אינה אלא מצג שווא, מכיוון שפעילות המבצעת את ההחלטה כבר מתרחשת במוחו של האדם לפני ההחלטה עצמה.
תוצאות הניסויים של ליבט עוררו דיון נרחב בין מדעני מוח, פסיכולוגים ופילוסופים, וניתנו להם גם הסברים אלטרנטיביים, המאפשרים להניח את קיומו של רצון חופשי. ליבט עצמו הציע שהרצון החופשי מתבטא ביכולת להימנע מלעשות משהו, כיוון שמצא בניסוייו שאף על פי שהרצון שהתעורר בקרב הנבדקים שלו לעשות משהו הוא צפוי מראש ואינו חופשי, קיים חלון הזדמנויות קצר, בן כעשירית השנייה, שבו הם יכולים להחליט להימנע מהמעשה. להחלטה זו לא מצאו ליבט ולא חוקרים אחרים פעילות חשמלית המנבאת אותה מראש, ומכך הסיק ליבט שההחלטה על המניעה נופלת בפועל רק ברגע שבו היא עולה במודעות. כך ייתכן שקיים חופש בחירה אמיתי, זהו החופש לא לעשות משהו. במחקר שבחן את ההבדלים בין החלטות שרירותיות למשמעותיות, נמצא כי הסימנים המוקדמים להחלטה נעדרים בהחלטות בעלות משמעות.
גם זרם הפסיכולוגיה הקוגניטיבית, שהשווה את המוח האנושי למחשב, לא הותיר כל מקום לבחירה חופשית.
גילוי תורת הקוונטים העלה שאלה מחודשת לגבי הדטרמיניזם: אם הצופה משפיע על התצפית, ואם התנהגות המערכת ניתנת לניבוי רק באופן סטטיסטי – אולי בכל זאת יש בחירה חופשית, ולא הכול קבוע מראש. אך מצד שני, ניתן תמיד לומר שהשפעת הצופה על התצפית הייתה חייבת להתרחש עקב מכלול הנסיבות, והניבוי הוא סטטיסטי רק כיוון שאיננו יודעים עדיין כיצד לחשב את הסיבתיות בעולם הקוונטים. זה לא אומר שתורה זו חסרת סיבתיות.
בחירה חופשית בדתות המונותאיסטיות
תפיסת הבחירה החופשית נחשבת למושג יסוד ביהדות ובשאר הדתות המונותאיסטיות, מכיוון שחלקים גדולים בתורה וכל נושא קיום המצוות ורעיונות התשובה ביהדות, והאמונה בקיום גיהנום וגן עדן בנצרות, מושתתים על כך שלאדם יש רצון חופשי ואפשרות להטות את עצמו להיכן שיבחר: אם לרע ואם לטוב. עם זאת, עקרון הבחירה החופשית עומד לכאורה בסתירה ליסוד אחר בדת המונותאיסטית: האמונה בידיעתו המוחלטת של האל. כלומר, אם האל יודע מה יקרה בעתיד, כיצד ניתן להאמין שברגע נתון ישנה אפשרות לאדם להחליט מה יעשה, הלא העתיד כבר צפוי? הוגי דעות רבים יישבו סתירה זאת בהסברים פילוסופיים שונים. הרמב"ם, למשל, גורס כי אין מקום לסתירה בין שני עקרונות אלו, מכיוון שידיעתו של האלוהים שונה במהותה מידיעתו של האדם, ואף מושג הזמן הוא שונה: אין עבר, הווה ועתיד. לעומתו הרלב"ג גורס כי אין האל יודע את העתיד במה שנתון לבחירת האדם, ואילו רבי חסדאי קרשקש הציע כי אין לאדם כלל בחירה חפשית, והעונש על מעשיו הוא תוצאה שמתגלגלת ממעשיו כיוון שכך טבע האל בעולם.
תפיסת המקרא
תפיסת העולם במקרא היא חד-משמעית בקשר לבחירה חופשית, המאשרת את הבחירה כדברי הכתוב "ראה נתתי לפניך את החיים ואת המוות את הרע ואת הטוב ובחרת בחיים". אלא שבדברי הפרשנים מתברר שהבחירה אצל כל אדם נמצאת בטווח מסוים שיש לו רף תחתון ועליון וככל שיבחר האדם בטוב יותר בתוך אותו טווח, כך ייטב לו. אלא שיש להפריד בין הבחירה הפרטית של האדם לבין מהלכים כלל דוריים ותקופתיים מה שנקרא בפי חכמי המקובלים "סוד הייחוד", כמו שאפשר לראות מלשון הפסוקים עצמם.
מצד אחד ישנם ביטויים רבים המבטאים את יכולת הבחירה החופשית של האדם בין הטוב לרע, אך מנגד ניתן למצוא גם רעיונות דטרמיניסטיים, המדברים על גורל שאינו בר שינוי, למשל דברי ה' למשה לפני מותו, המדברים על העתיד החד-משמעי הצפוי לעם ישראל אחרי כניסתו לארץ ישראל: "...הנך שוכב עם אבותיך וקם העם הזה וזנה אחרי אלוהי נכר הארץ...". לפי פסוק זה אין לעם ישראל בחירה חופשית, מעשיהם, וחטאיהם, כבר ידועים מראש ולא ניתנים לשינוי. אך דברים אלו הם צפי מעם שלם ומדורות רבים, כך שלא מחייב שדור מסוים יעבוד אלילים או כל אחד מאותו הדור כנ"ל.
התפיסה הפאטליסטית מוצגת באופן ברור במגילת קהלת. למשל, בתחילת קהלת, בפרק א', פסוק ט נאמר: "מה שהיה הוא שיהיה – ומה שנעשה הוא שיֵעשה". לפי התפיסה בפסוק – שום דבר לא משתנה, האדם איננו מסוגל לשנות כלום – מכיוון שגורלו נקבע מראש, והגלגל תמיד חוזר לאותה נקודה. תפיסה זו מוצגת לאורך רוב הספר ולאורך הספר מוצעות ונשללות דרכים להתמודדות איתה, אחת מהן היא ההדוניזם. בשל גישתו הקיצונית של קהלת, חכמי המשנה התלבטו אם לצרף אותו לתנ"ך. אולם יש המבינים את דברי קהלת על תוכן המעשים, שהם הדחפים היצרים והסיפוקים של האדם אשר לא משתנים לעולם.
גישה אנטי דטרמיניסטית מובהקת מוצגת במקרא על ידי הנביא יחזקאל: "מַה-לָּכֶם, אַתֶּם מֹשְׁלִים אֶת-הַמָּשָׁל הַזֶּה, עַל-אַדְמַת יִשְׂרָאֵל, לֵאמֹר: אָבוֹת יֹאכְלוּ בֹסֶר, וְשִׁנֵּי הַבָּנִים תִקְהֶינָה?!" (יחזקאל, י"ח, ב) ובהמשך נאמר: "הַנֶּפֶשׁ הַחֹטֵאת, הִיא תָמוּת." (שם, שם, ג). פרופ' יאיר הופמן כותב במאמרו כי: "זוהי תפיסה אנטי-דטרמיניסטית מובהקת וניכר שיחזקאל נלחם בתפיסה זאת שהייתה מושרשת ביותר". הנביא יחזקאל מוסיף ואומר כי האדם נשפט לפי מעשיו בהווה ולא על פי מעשיו בעבר. יש כאן חיזוק של הגישה האנטי דטרמיניסטית הקובעת שגורלו של אדם אינו נקבע בזמן מסוים בעבר, אלא האדם קובע את גורלו בכל רגע מחדש. ומובן על פי נבואה זו כי עוון אבות משולם לבנים אשר אוחזים בדרכי אביהם ובלי לבחון את נכונותם.
תפיסת יהודיות בשלהי העת העתיקה
אף אצל חז"ל יש עקבות של דטרמיניזם. אחד מהם הוא המאמר על כך ש"דוד המלך נולד במזל מאדים (יום שלישי) ולכן היה חייב להיות שופך דמים" אמנם חז"ל עצמם מסייגים זאת ואומרים שאדם שנולד במזל מאדים עדיין יכול לבחור האם להיות רוצח, שוחט או מוהל. ובכך להטות את נטיותיו לכיוון המוסרי. כך מוסרים רוב הביאורים במסכת שבת (קנה-קנו) על השפעת שעת ותאריך לידת האדם על פי הכוכבים ומסילותיהן. נהוג להסביר כי ביד האדם להטות את תכונותיו לטוב ולרע (לדוגמה עצלנות: להתעצל בקיום המצוות או בחטאים).
אמירה מפורסמת נוספת של חז"ל היא "הכל בידי שמיים חוץ מיראת שמיים". לפי משפט זה כל חיי האדם, ובפרט הגמול והעונש על בחירות האדם, קבועים בידי שמיים, אבל הבחירה עצמה נמצאת בידי האדם. ביטוי קרוב של רבי עקיבא בנושא זה הוא "הכל צפוי והרשות נתונה". לפי פירושם של ראשונים רבים, כוונת מאמר זה היא שעל אף שהכל צפוי כבר בעיני האל, הרשות ניתנת לאדם לפעול לפי רצונו. ישנם כאלו שפירשו את "הכל צפוי" לא מלשון תחזית עתידית אלא מלשון נראות – שאלוהים צופה בכל, לפי הפסוק "עיני ה' משוטטות בכל הארץ". לפי פירוש זה המשפט לא מבטא את הסתירה שבין הידיעה והבחירה.
תפיסת יהודיות בימי הביניים ובעת החדשה
רובם המכריע של הפילוסופים היהודיים בימי הביניים אימצו את עקרון הבחירה החופשית, שבו ראו מפתח לכינונה של הדת המאמינה בשכר ועונש. להבנתם, אם האדם כפוי על ידי גורם כלשהו, פנימי או חיצוני, לבחור במה שבחר – אין לו לקבל שכר טוב על מעשיו הטובים ולא עונש על מעשיו הרעים. בין המכריעים לטובת הבחירה החופשית שהזכירו שיקול זה יש למצוא את רב סעדיה גאון, רבי אברהם אבן דאוד, רבי בחיי בן יוסף אבן פקודה, הרמב"ם, רבי יוסף אלבו ודון יצחק אברבנאל.
ב"שמונה פרקים" שלל הרמב"ם את תליית מעשיו של האדם במזל שבו הוא נולד:
בהמשך דבריו הסכים הרמב"ם כי האדם נולד עם תכונות בסיסיות – תוצאה של המזל בו נולד – תכונת, שמקשות או מקלות עליו את הבחירה: "הכנת המזגים... שיקל לו עניין או יכבד". ואולם, עם זה שהמזל יכול להקשות על הבחירה, עדיין הוא לא שולל אותה. כי אמנם קשה הדבר לאדם לבחור נגד תכונותיו, אולם הדבר אפשרי בהחלט.
המומר אבנר מבורגוס דגל בהשקפה לפיה אין קיימת בחירה חופשית, ואף על פי שאין הגורל או כל מניע חיצוני אחר גוזר על האדם מה שיעשה, מכל מקום לכל בחירה קיימת סיבה פנימית, ולסיבה זו קיימת סיבה משלה, כך שעקרון הסיבתיות שולל את הבחירה החופשית. הוא האריך בהצגת עמדתו בספר "מנחת קנאות" שנועד לצורך שכנוע היהודים בעמדותיו, ולדבריו גם הרמב"ם אינו חולק על עמדה זו, ומתוך סתירות שהוא מעלה בעניין בדעת הרמב"ם הוא מגיע למסקנה שדבריו של הרמב"ם בעד הבחירה החופשית לא נאמרו אלא כדי לחזק את האמונה הדתית בלב ההמון. את בעיית השכר והעונש הוא פתר, כשהניח שהם מגיעים כגמול טבעי, כדוגמת האש השורפת את מה שנכנס בתוכה, בלי קשר לשאלת האשמה והאחריות האישית שבמעשה זה. לדבריו בדעת הרמב"ם שותפים גם חוקרים אחרים.
הגותו של אבנר מבורגוס השפיעה על רב חסדאי קרשקש, שהתלבט בנוגע לקיומה של הבחירה החופשית, משיקולים דומים לשל אבנר. חוקרים מצאו בספרו של קרשקש, "אור השם", שתי חטיבות שונות העוסקות בשאלת הבחירה החופשית. באחת מהן מוצגת תפיסה המכירה בחופשיותו של האדם לבחור מה יעשה, ובאיזו דרך יקבל את המאורעות שיבואו עליו. ואילו בחטיבה השנייה, שלדברי פרופסור אביעזר רביצקי היא מאוחרת יותר, טוען קרשקש לדטרמיניזם מוחלט. בנוסח הסופי קרשקש מציג את שתי האפשרויות כמסקנות אפשריות, ולא מכריע באופן חד ביניהן. עם זאת, לדעתו של פרופסור אליעזר שביד יש לפרש את דברי קרשקש ברוח אחרת, שאינה סותרת לעקרון הבחירה החופשית.
אף בעת החדשה דגלו רובם של ההוגים היהודיים בעקרון הבחירה החופשית. רבים מהם פירשו שיכולת הבחירה החופשית של האדם נגזרת מצלמו האלוהי. המהר"ל מפראג כותב זאת בפירוש:
אף המשך חכמה בפרשנותו למקרא, סובר בדומה כי אלוהים צמצם את שליטתו בעולם ונתן לאדם אוטונומיה לעשות כרצונו:
הרב יהודה לייב הלוי אשלג, מקובל מהמאה העשרים מוסיף ומסביר כי טבעו של האדם הוא רצון לקבל הנאה ותענוג לעצמו (אגו). ובעל כורחו הוא מנוהל בטבע זה על ידי שתי מוסרות: המשיכה לתענוגים והבריחה מכאב. לדבריהם, מתוך טבעו האגואיסטי האדם מצוי תמיד בחישוב של רווח מול הפסד לתועלתו עצמו, ואין באפשרותו לבחור בייסורים אלא אם כן מתראה אליו התועלת העתידית או שמצבו הנוכחי מורגש אצלו כרע במיעוטו. גם קביעת סוגי התענוגים ותועלתם תלויים בגורמים כגון קניינים תורשתיים או מוסכמות שקבעה החברה שממנה הוא מושפע. "אני יושב, אני מתלבש, אני שח, אני אוכל... אלא מכוון שאחרים רוצים שאשב ואתלבש ואדבר ואוכל בצורה זו. כל זה לפי רצונם וטעמם של החברה – ולא רצוני החופשי".
על פי תפיסתם של המקובלים, הבחירה החופשית מתאפשרת כאשר האדם מתחיל לזהות בתוכו את המניע האגואיסטי בכל מעשיו, ומתוך תובנה זו הוא רואה וקובע את הנזק שגורם האגו לו ולסובבים אותו. לאדם זה ניתנת הבחירה להכניס את עצמו לחברה שתתמוך ותעזור לו לרצות להתעלות מעל האגו ולשאוף לרכוש טבע שני – אהבת הזולת (אלטרואיזם). כאשר מצויים באדם שני הכוחות הללו, קבלה (אגואיזם) ונתינה (אלטרואיזם), רק אז הוא יכול להתחיל לבצע בחירה בכוח שבו הוא ישתמש בכל מעשה ומעשה, עד שישיג את תכונת הנתינה במלואה.
"אולם יש חירות לרצון לבחור מלכתחילה בסביבה כזו, בספרים ומדריכים כאלו שמשפיעים לו שכליות טובות" (בעל הסולם, מאמר החרות).
לדעת כמה חוקרים, גם בין ההוגים היהודיים של העת החדשה נמצאו הוגים שמפאת פרשנותם לשליטתו המוחלטת של האלהים בכל דבר, צמצמו את עקרון הבחירה החופשית במעשיו של אדם והציגו אותו כאשליה אנושית הכרחית, אך בלתי נכונה, יחד עם כל שאר מציאות העולם והאדם אל מול מציאות האל. בדומה במקצת לפתרונו של ר' חסדאי קרשקש, אף אלה תלו, לדעת אותם חוקרים, את מרחב הבחירה האמיתי למישור הכוונה והמחשבה בלבד. ביניהם נמנים רבי מרדכי יוסף ליינר, רבי צדוק הכהן מלובלין, יש הטוענים שכך הייתה גם דעתו של הרב קוק ואף של הרב אליהו אליעזר דסלר משך תקופה מסוימת.
הוגים אקזיסטנציאלים כמו אברהם יהושע השל ואחרים, צמצמו את עקרון הבחירה החופשית ורוקנו אותו ממשמעותו הראשונה כחופש פעולה לפעול במצב של חוסר ודאות בלי מניע, ויצקו בו משמעות קיומית חדשה, והיא - היכולת להגיב על הייחודי והחדשני, ל"אחר", מתוך השתחררות נדירה מכבליו של ה"אגו" ותהליך של התעלות עצמית ויצירה.
בעת החדשה נוצרו מספר מחלוקות בין מדענים דתיים לגבי התפיסה האם קיימת במציאות בחירה חופשית. חיים סוֹמפּוֹלינסקי פיזיקאי וחוקר מדעי המוח, טוען שכיום לפי המחקרים העדכניים שמראים מכשירי הMRI הפעולה שהאדם מבצע נוצרה ונקבעה זמן קדום עוד לפני המחשבה על ביצוע הפעולה.
ירמיהו ברנובר כתב לגבי הדטרמיניזם השולל את אפשרות הבחירה החופשית כי הוא "אינו מתיישב גם עם מושגי המדע המודרניים, ואילו אצל יהודי – אינו מתקבל לחלוטין. כי באמת הקדוש ברוך הוא מהווה את העולם בכל רגע, מחיה ומנהיג את העולם כולו ולפרטיו הקטנים ביותר, וברצונו תלוי הדבר אם תהיה נכונה מחר האקסטרפולציה [השערה על מה שנעשה מעבר לטווח ידוע, מתוך ניסיונות בתוך הטווח... של החוקים שהוסקו על-סמך תצפיות שנעשו אתמול והיום]". הוא כתב גם כי עיקרון אי הוודאות החדיר את "תפיסת האינדטרמיניזם – דהיינו, הפך הדטרמיניזם – לכל תחומי המדע, וביטלה לחלוטין את כל היסוד לטיעוניו של לפלס", אשר כתב, שאם רק יקבל תיאור מדויק ומושלם של מצבו ומיקומו של כל אטום ביקום כל רגע נתון, הוא יוכל, בעיקרון, לחשב את עתידם של היקום ושל כל עצם בו בכל רגע ורגע, בלי שום הגבלה. ברנובר כתב על הגישה החדשה כי "זוהי מהפכה מדעית אמיתית... שהביאה בעקבותיה ערעור ושלילה של כמה מיסודות המדע, ויש לה גם השלכות.. לגבי הבחירה החופשית...".
בעיית ידיעה ובחירה
שאלה שהטרידה רבות את הפילוסופים בימי הביניים, הייתה שאלת "ידיעה ובחירה", המעמתת בין ההנחה שהאל יודע מראש את כל מה שיעשו בני האדם בעתיד, עם ההנחה שבחירתם של בני האדם היא חופשית. על שאלה זו כתב הרמב"ם:
בכוונתו של הרמב"ם פירש הרלב"ג, שהרמב"ם רומז לשיטתו אותה ביאר ב"מורה נבוכים" שידיעתו של האל אינה כלל מסוג הידיעה האנושית, ובאותה מידה של צדק אפשר לומר על האל שהוא אינו יודע כשם שאפשר לומר שהוא יודע, והמשמעות של שני ההיגדים תהיה שקולה. על ידיעה כזו, שאיננו יודעים על מהותה דבר מלבד זאת שהיא שונה מהותית מהידיעה שלנו, אי אפשר לגזור שהיא סותרת באופן מה את עקרון הבחירה החופשית.
דעת השל"ה (ב'בית הבחירה') היא שאין לאלוקים ידיעה וודאית על מעשיו העתידיים של האדם, אלא רק אומדנא לפי המצב הקיים, וכן ידיעת כל האפשרויות הקיימות, כך שלאדם נשארת בחירה חופשית מלאה. (הוא אומר שזו דעת הרמב"ם, ומתלבט האם זו גם שיטת הרמב"ן ובעל הפרדס).
בכתב העת "בד"ד", בגיליון השני (היוצא לאור על ידי אוניברסיטת בר-אילן) מובא מאמר הטוען שאולי אפשר לפרש כשיטת השל"ה את דברי הרד"ק, ושלכאורה גם מרש"י משמע שאין לאלוקים ידיעה על מעשי האדם העתידיים. חכם נוסף שתומך בדעת השל"ה הוא רבי רפאל בירדוגו בספרו "מי מנוחות".
הוגים רבים סברו שידיעת האל היא נגזרת מבחירתם של האנשים ומאוחרת להם סיבתית, אך אינה מאוחרת בזמן כיוון שהאל נמצא למעלה ממגבלות של זמן.
רבי מאיר שמחה הכהן כתב כי העובדה ש"ידיעתו יתברך אינה מכרעת הבחירה", היא מעל ההבנה "כי אין ביכולת בנו להבין איך היא...", אמנם "רק זאת אנו יודעים שלהבחירה החפשית הוא מצמצום האלקות שהשם יתברך מניח מקום לברואיו לעשות כפי מה שיבחרו ושלל ממפעליהם הגזירה וההחלטה בפרטיות". כלומר, סוד קיום הבחירה החופשית משקף את המושג הקבלי הנקרא 'צמצום'.
באסלאם
האסלאם, בפרט השיעי, נתן מקום נרחב לגזרה העליונה, ובכל אופן ישנו מרכיב של אחריות האדם על מעשיו.
קישורים חיצוניים
בחירה חופשית - כללי
בחירה חופשית ביהדות
סכנה מבפנים
סכנה מבפנים (באנגלית: Inside) הוא סרט אימה ופלישה לבית ספרדי-אמריקאי משנת 2016. ביים מיגל אנחל ויוואס לפי תסריט שכתבו ז'אומה בלאגרו ומאנו דיאס. את הדמויות הראשיות מגלמות רייצ'ל ניקולס ולורה הרינג. בתפקידי משנה עיקריים משחקים קרייג סטיבנסון וסטאני קופט.
זהו רימייק לסרט הגור הצרפתי "À l'intérieur" משנת 2007, שביימו ז'וליאן מורי ואלכסנדר בוסטיו.
הסרט יצא לאקרנים ב-28 ביולי 2017 בספרד בהפצת ורטיקל אנטרטיינמנט וקיבל ביקורות שליליות בדרך כלל, בעיקר לאור ההשוואה לסרט המקור הצרפתי.
עלילה
בתחילת הסרט, ניתן לראות את שרה קלארק ההריונית (רייצ'ל ניקולס) ואת בעלה נוסעים במכונית שלהם. באמצע הנסיעה, בועט התינוק של שרה בבטנה והשניים מתרגשים ולא שמים לב כי ניצבת מכונית לפניהם. עקב כך מתרחשת תאונת דרכים בה נהרג בעלה של שרה ואילו שמיעתה של שרה נפגעת. לאחר זמן מה, שרה חיה בדירה קטנה בשכונה שקטה. באחד הלילות דופקת בדלתה אישה (לורה הרינג) המבקשת ממנה לפתוח את הדלת במטרה לתת לה להתקשר למוסכניק. שרה מפחדת לפתוח לה את הדלת והיא מבקשת מהגברת לעבור לדירה ממול. האישה מתחילה להתרגז ולדפוק בחוזקה על הדלת ושרה מדליקה את מנורת הכניסה ומופתעת לגלות כי זו אינה פועלת. באותה הסצנה אומרת שרה לאישה כי היא לא רוצה להעיר את בעלה, אך האישה אומרת לה שבעלה מת בתאונת דרכים ושהיא משקרת לה.
מיד לאחר מכן, מתקשרת שרה למשטרה שמבטיחה לסייר בסמוך לביתה. כמה שעות לאחר מכן, הולכת שרה לישון תוך שהיא מנתקת מאוזניה את מכשיר השמיעה שלה. האישה מצליחה לחדור הביתה וכשהיא רואה את שרה היא שמה בפיה סם הרדמה, תוך שהיא אומרת לה שהיא תפתח את בטנה ותיקח ממנה את התינוק שלה. לאחר זמן מה, שרה מצליחה לקום ולהיאבק באישה. בין השתיים פורץ מאבק שבסופו מסתגרת שרה בחדר השירותים שבביתה. האישה צועקת לשרה כי היא הזריקה לה פרוסטגלנדין ושהיא אמורה ללדת בכל רגע. שרה המבוהלת, צועקת מחלון ביתה לעזרה מהשכן שלה וזה לא מבין את מצוקתה ומנופף לה לשלום, תוך שהאישה מגיעה מאחוריו ורוצחת אותו.
באמצע הסרט, משקרת האישה כי היא אמה של שרה, בעוד אמה האמיתית נרצחה בטעות על ידי שרה וזאת בעקבות כך שחשבה שזוהי האישה המאיימת להרוג אותה. בסוף הסרט, מגלה שרה מי האישה תוך שהשתיים נאבקות אחת בשנייה. האישה מספרת לשרה כי באותה התאונה שעשתה, מת התינוק שלה והיא דורשת את תינוקה של שרה כפיצוי. שרה מבקשת את סליחתה של האישה, אך זו בכל זאת נאבקת בה עד שהיא טובעת בבריכת הבית הסמוך. לבסוף, שרה חוזרת הביתה כשהיא חבולה ופצועה וממשיכה בחייה.
הפקה
ב-4 במאי 2016 נמסר שרייצ'ל ניקולס הצטרפה ללורה הרינג בצוות השחקנים, כדמויות הראשיות ברימייק לסרט הצרפתי.
הסרט הופק על ידי החברה הספרדית Nostromo Pictures והחברה האמריקאית Inside Productions.
הפצה והכנסות
הקרנת הבכורה של "סכנה מבפנים" התקיימה בפסטיבל הקולנוע בסיטג'ס שבספרד ב-7 באוקטובר 2016, והסרט יצא לבתי הקולנוע שם ב-28 ביולי 2017. בארצות הברית יצא הסרט רק ב-12 בינואר 2018 בהפצה מצומצמת לבתי הקולנוע ולצפייה ביתית. בישראל הסרט ראה אור ב-17 באוגוסט 2017. ההכנסות בעולם הסתכמו ב-794,979 דולר.
ביקורות
במאגר ביקורות הסרטים Rotten Tomatoes קיבל הסרט 29% ביקורות חיוביות בשקלול 17 ביקורות, ואילו מקרב קהל הצופים קיבל הסרט ציון 23% על בסיס 87 ביקורות. באתר Metacritic קיבל הסרט ציון 36 על בסיס שש ביקורות שהוגדרו "שליליות בדרך כלל".
פרנק שק כתב ב"הוליווד ריפורטר" שהעלילה מאולצת עד גיחוך, ועושה עוול לסרט המקור הצרפתי. כמו כן, שתי הדמויות הראשיות לא משכנעות, כל הדמויות לא מפגינות אינטליגנציה, ובסיכום, לדעת שק, הסרט רוקן את העלילה ממתח, ואין לו זכות קיום. באופן דומה, בראיין טאלריקו הביע את דעתו שהסרט לא מצדיק את קיומו, נכשל בניסיונו להפחיד וכלל "לא יודע איזה סיפור הוא מספר", כאשר ניקולס והארינג תורמות לסרט יותר ממה שהוא ראוי לו. לגבי ויוואס, טאלריקו מציין שנראה שהבמאי ניסה להשתמש במוטיבים בסגנון אלפרד היצ'קוק, אך איננו מחויב להם עד הסוף, והשינוי שעשה ויוואס בסוף הסרט, יחסית לסרט המקור, רק מעורר תמיהה אצל הצופה. '''א.א. דאוד''' טען שלמרות שהסרט מבוים בכישרון ובאינליגנציה מסוימת, הוא תהה מה הטעם בגרסה מתונה לסרט שכל הצדקת קיומו היא הקיצוניות שבו. בישראל, אורון שמיר כתב שלאור חוויית הסרט המקורי, לא בטוח שיש סיבה לחוות את החוויה הנוכחית.
Shirt
Shirt (בעברית: חולצה) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית סיזה. השיר יצא לאור ב-28 באוקטובר 2022, על ידי חברות התקליטים RCA רקורדס וטופ דואוג אנטרטיינמנט, כסינגל מתוך האלבום .
רקע והוצאה
סיזה פרסמה לראשונה קטע מהשיר בעמוד הטיקטוק שלה בדצמבר 2020. תוך חודש השיר הפך לוויראלי באפליקציה, מה שגרם לה להצטרף לטרנד ולפרסם את עצמה רוקדת לצליליו. ב-28 בינואר, דיברה על כוונתה להוציא את השיר בהמשך שנת 2022. בהתבסס על המילים שלו, מעריצים וצופים התייחסו לשיר "Shirt" ו-"Bloodstain". קטע ארוך מתוכו הושמע בקליפ של "Good Days", שיצא ב-4 במרץ 2021. ב-2 ביולי 2021, היא ביצעה קטע מהשיר כחלק מהופעה בשידור חי. במהלך הופעה ב-Mad Cool ב-10 ביולי 2022, חשפה שהראפרית והזמרת האמריקאית דוג'ה קאט אמורה להשתתף ברמיקס של השיר. ב-16 באוקטובר, כשהופיעה באוסטין סיטי לימיטס, אישרה סיזה שמועות שהשיר היה אמור לצאת ב-14 באוקטובר. ההוצאה נדחתה עקב חוסר שביעות הרצון של סיזה מהווידאו קליפ. ב-21 באוקטובר, השיר הוכנס בטעות לשירותי הסטרימינג והוסר באופן מיידי.
וידאו קליפ
ב-14 באוקטובר, סיזה הצהירה שזה עתה מתבצעות עריכות אחרונות לווידאו קליפ הרשמי של "Shirt". הזמרת פרסמה תצוגה מקדימה ברשתות החברתיות שלה ב-26 באוקטובר. סיזה נראתה משוחחת עם גבר, בגילומו של לקית' סטנפילד. הקליפ, בבימויו של דייב מאיירס, יצא לאור ב-28 באוקטובר.
כמו בסינגלים הקודמים שלה, הסוף כולל קטע של שיר אחר שעומד לצאת. היא חשפה את השיר שנקרא "Blind" ברשתות החברתיות שלה.
Warchest
Warchest הוא אלבום אוסף של הלהקה מגאדת' שיצא לשוק ב-9 באוקטובר 2007.
רשימת השמעה
השירים המודגשים הם שירים שיצאו בפעם הראשונה במארז זה.
דיסק רביעי
כל השירים הוקלטו בהופעה חיה באצטדיון ומבלי בלונדון, אנגליה בתאריך 16/10/90. כחלק מסיבוב ההופעות "Clash Of The Titans Tour" (ביחד עם להקות כמו סוויסיידל טנדנסיס, טסטמנט וסלייר)
דיסק חמישי (DVD)
כל השירים הוקלטו בהופעה חיה בהאמרסמית' אודיאון (כיום - האמרסמית' אפולו) בלונדון, אנגליה בתאריך 30/9/92
ארץ הפנטזיה
ארץ הפנטזיה (באנגלית: Fantasyland) היא אחת ה"ארצות" או ה"אזורים" שבפארקי השעשועים כדוגמת ממלכת הקסם או דיסנילנד של חברת וולט דיסני ברחבי העולם. בכל ארץ פנטזיה ישנה טירה וכן מספר מתקנים המבוססים על סרטי אולפני וולט דיסני. בעת פתיחת ארץ הפנטזיה בדיסנילנד ציין וולט דיסני: "ארץ הפנטזיה נועדה לכל מי שצעיר ברוחו, ומאמין שאם יביע משאלה על כוכב נופל, חלומו יתגשם".
דיסנילנד
בארץ הפנטזיה המקורית בדיסנילנד הייתה כיכר מרכזית במרכזה עמדה קרוסלת המלך ארתור, ולפניה חרב תקועה בסלע (מסיפורי המלך ארתור - מספר פעמים ביום הקוסם מרלין עוזר לילד להוציא את החרב מהסלע, אחרי שמספר מבוגרים שמנסים לא מצליחים).
הכניסה המרכזית לארץ הפנטזיה היא דרך טירת היפהפייה הנרדמת - בה היה מתקן שהמבקרים הלכו דרכו. המתקן, שנפתח בשנת 1957 נסגר בשנת 2001 בעקבות אירועי ה-11 בספטמבר מנימוקי בטיחות.
ממלכת הקסם
בארץ הפנטזיה בממלכת הקסם בדיסניוורלד שבפלורידה ישנם עשרה מתקנים, וכן אזורים בהם ניתנת למבקרים הזדמנות לפגוש את דמויות ההנפשה של דיסני (שחקנים מחופשים) - המערה של אריאל, בה ניתן לפגוש את בת הים מהסרט "בת הים הקטנה", וכן גן הפיות בו ניתן לפגוש את "היפה" מהסרט היפה והחיה".
דיסנילנד טוקיו
בארץ הפנטזיה שבדיסנילנד בטוקיו ישנם שלושה מתקנים מקוריים מסוג מתקן אפל: "סיור המסתורין של טירת סינדרלה" המציג את הדמויות הרעות מסרטי וולט דיסני, את המופע של מיקי מאוס, וכן את ציד הדבש של פו.
דיסנילנד פריז
ארץ הפנטזיה הרביעית שנפתחה הייתה בדיסנילנד שבפריז. הארץ כללה את כל האטרקציות הרגילות, וכן מופע בימתי של סיפור שלגיה.
וינטרגוטאן
וינטרגוטאן (בשוודית: Wintergatan, הגייה: [²vɪntɛrˌɡɑːtan]; בעברית: "שביל החלב") היא להקה פולקטרונית שוודית מגוטבורג שהוקמה על ידי מרטין מולין ומרקוס שוברג אשר היו בעבר חלק מחברי להקת "דטקטיבייראן". הלהקה משתמשת במגוון של כלי נגינה לא שגרתיים, כולל ת'רין, המודולין שהומצא על ידי הלהקה, תיבת נגינה בבנייה-עצמית מבוססת כרטיסי שקופיות, מקרן שקופיות, מסור מוזיקלי ומכונת כתיבה אשר משמשת ככלי הקשה.
הלהקה הפיצה את השיר הראשון שלה בסוף 2012 תחת הכותרת Sommarfågel, והוציאה לאור את אלבום הבכורה שלה Wintergatan בשנת 2013.
חברי הלהקה מנגנים בכלים מגוונים, אך יש להם התמחויות שונות. מרטין מולין מתמחה בוויברפון, כמו גם במכשירים האלקטרוניים שמגדירים את קולה של להקת וינטרגוטאן, אוולינה האגלונד מתמחה בקלידים, דייוויד זנדן מתמחה בבס, ומרקוס שברג מתמחה בתופים.
מכונת הגולות
בין דצמבר 2014 למרץ 2016, הלהקה העלתה מספר סרטוני יוטיוב הכוללים את מרטין מולין אשר מתעד את בניית תיבת המוזיקה המשתמשת בגולות כדי לנגן בכלי נגינה המותקנים בה, הנקראת בשם "Marble Machine" (מכונת הגולות). המכונה פועלת ידנית, ועובדת על ידי העלאת גולות פלדה דרך המכונה למספר צינורות, שם הם משוחררים מגובה דרך מעברי יציאה, נופלים ופוגעים בכלי נגינה להלן. כלי נגינה שהפיקו צלילי מוזיקה על ידי פגיעתן של הגולות בהם כוללים ויברפון, גיטרת בס, מצילה, תוף בס, תוף Hi-hat וצלילים של תופי snare באמצעות מיקרופונים זעירים. וידאו קליפ סופי המציג את המכונה בשימוש הופץ בשנת 2016.
עשרה חודשים לאחר הופעת הבכורה של מכונת הגולות המקורית, הלהקה פירקה אותה והודיעה על כוונתה ליצור מכונה חדשה לצורך סיור. המכונה החדשה, אשר תיקרא בשם "Marble Machine X" (מכונת הגולות X), תפתור מספר רב של בעיות פונקציונליות מכניות עם מכונת הגולות המקורית. מרטין מולין, אשר עסק בבניית המכונה המקורית, משתף פעולה עם צוות של מהנדסים ומעצבים, כמו גם תומכים בתכנון ובבניית מכונת הגולות X. הם פתרו את בעיית האמינות במכונת ה-X בעזרת סידרה של התקנים המבקרים את תנועת הגולות:התקן ללא חלקים נעים המחלק את הגולות לשערים,הגולות מתגלגלות עליו בגלל שיפועו ונופלות לחורים שבתוכו.כל חור יוצר תור של גולות לשער אחד.ברגע שהחור היתמלא הגולה האחרונה לא חוסמת את תנועת הגולות בשיפוע כי היא זזה הצידה. התקן נוסף ללא חלקים נעים המחלק במהירות תור גולות ל-4 תורים שונים.התקן נוסף הוא שער(סדרת שערים)המפיל את הגולה על כלי הנגינה.השער מופעל על ידי משיכה של מוט מתכת.אחרי ההפעלה קפיץ סוגר את השער.השער עשוי מתכת ומצופה סיליקון כדי להשתיק את רעש הרקע של חיכוך הגולה במתכת.השער מופעל על ידי משיכת חלק זעיר כדי לאפשר הפעלה מהירה.השער שומר בתוכו שתי גולות כדי לאפשר הפעלה מהירה של שתי גולות זו אחר זו.כדי לאפשר למכונה לפעול בעצמה וכדי שיוכלו להתאים את קצב המכונה למיקצב הלהקה בהופעה חייה,חיברו את גלגל ההפעלה של המכונה למנוע חשמלי מתוחכם,שיכול לישמור על הקצב,הניקבע ידנית ביזמן ההפעלה. מכונת הגולות המקורית נמצאת כעת ברשותה של הלהקה לאחר שהוצגה במוזיאון ספילקלוק באוטרכט, הולנד.
בנימין בונה
בנימין בּוֹנה (בוניסלבסקי) (30 באפריל 1917 - 17 במאי 1982) היה ממתנדבי חיל האוויר הבריטי (RAF), שירת בתפקידים בכירים בחיל האוויר הישראלי (כולל מפקד בית הספר לטיסה ומפקד בסיסים), מילא תפקידים רבים במסגרת השירות הממשלתי ומשרד החוץ.
ילדותו
בונה נולד ב-1917 בוורשה שבפולין לאביו מנחם בוניסלבסקי. בשנת 1934 עלה לארץ ישראל וחי בתל אביב. בהמשך נסע ללמוד באוניברסיטת ורשה.
השירות ב RAF
ב-1940, בזמן מלחמת העולם השנייה, בעת לימודיו, שמע בונה שהבריטים מגייסים מתנדבים לחיל האוויר הבריטי (RAF), התייצב, התגייס ונשלח לשרת כפקיד בטייסת מטוסי סיור ימיים מסוג "שורט סנדרלנד"(Short Sunderland) באלכסנדריה שבמצרים.
לאחר מספר חודשים בתפקיד החליט בונה לשנות את מקצועו לטייס אך לרוע מזלו חסמה את דרכו הוראת הצבא הבריטי שלא לקבל ישראלים לתפקידי צוות אוויר. בונה לא התייאש והחל לשלוח כל חודש מכתבי פניה לרשויות הצבא ואף פנה לעזרה לרב הצבאי הראשי של ה RAF. ב-1941 הסכימו הרשויות לשנות את החוק ולאחר שעמד במבחנים נשלח בונה לקורס טיס ברודזיה. עבור בונה היה הקורס ארוך מהרגיל לאחר שנפצע בתאונת אימונים שקירקעה אותו למשך שנה אך לבסוף הוסמך והתבקש להישאר בבסיס כמדריך טייס.
בונה שירת 3 שנים ברודזיה וב-1944 נשלח לשירות בחיל האוויר המדברי והוצב בשדה התעופה אל מאזה במצרים (נקרא גם הליופוליס) שם עבר קורס טיס קרבי על מטוס הספיטפייר ונשלח לאנגליה. חצי שנה חיכה בונה באנגליה לתפקיד עד שנסתיימה מלחמת העולם השנייה ובונה שוחרר ושב לתל אביב.
השירות בחיל האוויר הישראלי
עם הקמת חיל האוויר הישראלי הצטרף לחייל כטייס קרב ויצא למשימות במהלך מלחמת העצמאות. בהמשך מילא מספר תפקידים נוספים במסגרת צה"ל:
הגיע לדרגת סגן-אלוף
השירות האזרחי
לאחר שיחרורו מצה"ל מילא בונה שורה של תפקידים ממשלתיים:
פרש לגמלאות ב-30 באפריל 1981, הוא נפטר שנה לאחר מכן.
Timeless: Live in Concert
Timeless: Live in Concert הוא אלבום ההופעה החיה החמישי של הזמרת ברברה סטרייסנד אשר יצא ב-19 בספטמבר 2000 על ידי קולומביה רקורדס. האלבום כולל קטעים מתוך הופעותיה של הזמרת בפסטיבלים שהתקיימו לכבוד הסילבסטר. האלבום זכה להצלחה בארצות הברית כאשר הגיע למעמד פלטינה. בנוף גם הגיע למעמד פלטינה באוסטרליה.
בנוסף האלבום גם נמכר כדיסק ולא כווידאו ומכר 500 אלף עותקים כדיסק מה שהביא לו גם מעמד זהב בנוסף לפלטינה.
לידה (סרט)
לידה (באנגלית: Reborn) הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 2019 והחלק השלישי ב"טרילוגיה על אהבה" שכתב, ביים וערך ירון שני. הסרט הוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל בוסאן ובבכורה ארצית בפסטיבל חיפה, בו זכה בשלושה פרסים עבור הסרט הטוב ביותר (ביחד עם "אפריקה"), השחקנית הטובה ביותר (שהוענק במשותף לשלוש השחקניות הראשיות) והצילום הטוב ביותר.
עלילה
אביגיל (סתיו אלמגור) עוברת טיפולי פוריות וניצבת חסרת אונים בין בעלה הכוחני ובתה המורדת. היא פוגשת שתי אחיות החולקות מערכת יחסים מורכבת: יעל (אורי שני) מלווה נשים ללידה, שטראומת הנטישה של אמה מונעת ממנה להפוך לאם; נעמה (לאה טוניק) המאבדת אחיזה בחייה כאשר אביה המאמץ מתאשפז במוסד סיעודי.
משחק ודמויות
ירון שני עובד עם צוות שחקנים-לא-מקצועיים (Non-Actors) אשר אינם מקבלים תסריט ומאלתרים את הסצנות שלהם במקום. הצילומים בסרט נעשו בטייק אחד וללא חזרות. פרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה הוענק במשותף לשלוש השחקניות הראשיות - סתיו אלמגור, אורי שני ולאה טוניק.
הפקה
הסרט הוא קופרודוקציה ישראלית-גרמנית שהופקה על ידי נעמי לבארי וסער יוגב מחברת בלאק שיפ בשיתוף עם מייקל רוטר מחברת The post republic. הסרט יצא בתמיכת קרן הקולנוע הישראלי, קרן גשר לקולנוע רב תרבותי, ARTE ,yes ו-מועצת הפיס לתרבות ולאמנות. הוא מופץ על ידי חברת Alpha Violet.
קישורים חיצוניים
ביקורות
ראיונות
מפרץ אדי
מפרץ אדי או מפרצון אדי או לשון הים אדי (באנגלית: Adie Inlet) הוא מפרץ מכוסה קרח, לאורך החוף המזרחי של ארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
אורכו של המפרץ 40 קילומטרים.
המפרץ משתרע לכיוון צפון מערב – דרום מזרח, ממזרח לחצי האי צ'רצ'יל.
גילוי המפרץ
המפרץ מופה לראשונה על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד (Falkland Islands Dependencies Survey), וצולם מהאוויר על ידי משלחת רון לחקר אנטארקטיקה (Ronne Antarctic Research Expedition) בשנת 1947.
מקור השם
שמו של המפרץ ניתן לו על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד.
המפרץ נקרא על שם ר. ג'י. אדי (R.J. Adie), גאולוג דרום אפריקאי שעבד בסקר חסות איי פוקלנד בין השנים 1949–1947.
לקריאה נוספת
• Tony Soper, A guide to the wildlife
• I. L. MILLAR, R. J. PANKHURST & C. M. FANNING, Basement chronology of the Antarctic Peninsula: recurrent magmatism and anatexis in the Palaeozoic Gondwana Margin, Journal of the Geological Society, London, Vol. 159, 2002, pp. 145–157
• Daniel McGrath, Konrad Steffen, Paul R. Holland, Ted Scambos, Harihar Rajaram, Waleed Abdalati, Eric Rignot, The structure and effect of suture zones in the Larsen C Ice Shelf, Antarctica, 12 February 2014, https://doi.org/10.1002/2013JF002935
• International Symposium on Antarctic Earth, Geological Evolution of Antarctica, P 372
קנריומיס ברבואי
קנריומיס ברבואי (שם מדעי: Canariomys bravoi) הוא מין נכחד של מכרסם אשר חי באי טנריפה מההאיים הקנריים בסוף הפליסטוקן. ממצאי המכרסם התגלו בכל רחבי האי ובעיקר במערות ואתרים וולקנים, לצידה של לטאה גדולה - לטאת טרניפה גולייתית. המאובנים הראשונים התגלו ב-1964. מין קרוב אליו - קנריומיס טמרני (Canariomys tamarani) התגלה ב-1984 באי גראן קנריה.
מכרסם זה היה דומה לחולדה אך גדול בהרבה והוא היה הגדול שבמכרסמי הקנריים. עם גולגולת באורך 7 ס"מ הוא הגיע לאורך של 1.14 מטר. עם זאת הוא היה קטן משקל, רק קילוגרם אחד או מעט יותר. בהשוואה לגדולה שבחולדות המודרניות, חולדת ענן חיוורת אולי הוא היה בעל התאמה לתנועה מהקרקע לתנועה מעל עצים. עם טפריו הגדולים הוא יכל אולי לחפור במהירות בקרקע.
המכרסם הגדול נכחד סביב שנת 1,500 לספירה, ככל הנראה לאחר הגעת הספרדים לאי. ממצאים מאובנים ומודלים שלו מצויים בתצוגה במוזיאון הטבע והאדם של טנריפה.
סער גמזו
סער גמזו (נולד ב-22 ביוני 1977) הוא איש תקשורת, שדרן רדיו, מבקר, יזם תרבות ומנהל אמנותי. משדר תוכנית שבועית בגלגלצ ומשמש כמבקר המוזיקה של ישראל היום.
ביוגרפיה
גמזו גדל והתחנך ברמת גן, ולמד בתיכון אהל שם (בית ספר) בעיר. בשנת 2007 סיים לימודי תואר ראשון בתקשורת וניהול בהמכללה למינהל.
את הקריירה הרדיופונית החל בזמן הלימודים לתואר כשדרן בתחנת קול הקמפוס, בה הגיש ערך והגיש בין השנים 2004–2014 את התוכניות "המבדיל", "972", "סתימה זמנית" ו"משחקי השאפל", פורמט רדיופוני מקורי אותו פיתח והגיש עם חברי להקת הקולקטיב רועי ריק ועידן רבינוביץ'.
החל מ-2005 החל לכתוב ביקורות מוזיקה, טורים אישיים וכתבות מגזין בעיתון מעריב, באתרים וואלה! תקשורת, בית אבי חי, Nrg, ובאתר התחנה של קול הקמפוס.
בשנים 2009–2011 ערך את מדורי המוזיקה והלילה באתר עכבר העיר.
בשנת 2011 חזר לקול הקמפוס ושימש בתפקיד העורך הראשי של התחנה עד 2013.
בשנת 2013 מונה למבקר המוזיקה של ישראל היום.
בשנים 2014–2015 היה העורך הראשי ומנהל הדיגיטל של תחנת הרדיו ב.
בשנת 2017 החל לשדר תוכנית שבועית בגלגלצ, במסגרת הרצועה "האנשים של המוזיקה". התכנית מייצרת חיבורים לא שגרתיים של מוזיקה מאזור המזרח התיכון וצפון אפריקה, וחושפת סצנות מחתרתיות ולא מוכרות מהמדינות השכנות.
בשנת 2017, בשיתוף אשת יחסי הציבור יפעת לדר יזם גמזו את פרויקט שבט אחים ואחיות, אליו נרתמו גלגלצ וחברת התקליטים "הליקון". את מילות השיר כתב דורון מדלי ואת הלחן יצר עידן רייכל, להפקה של תומר בירן. בשיר השתתפו עשרות של זמרות וזמרים מהשורה הראשונה בישראל והוא זכה להשמעות וחיקויים רבים. על היוזמה וניהול הפרויקט קיבל גמזו את פרס מפקד גלי צה"ל למצוינות.
קול הקמפוס
בשנים 2004–2011 שימש גמזו כשדרן מן המניין בתחנה והיה מעורב בכמה תוכניות, אותן ערך והגיש. שתי התוכניות המרכזיות שאותן הגיש היו "972", בה אירח אמנים ישראלים רבים בהם רמי פורטיס, ברי סחרוף, מאיר בנאי, אביתר בנאי, אהוד בנאי, גבריאל בלחסן, אסף אבידן, נינט טייב ועשרות אחרים.
התכנית "סתימה זמנית", שעלתה בשנת 2011, סימנה מעבר מתוך הזירה הישראלית למבט רחב יותר. העריכה המוזיקלית שילבה סגנונות מגוונים ורבים, המוזיקה שיקפה אירועים והתרחשויות מהאקטואליה והפוליטיקה האזורית וההגשה נעשתה בקריצה ובמידה לא מבוטלת של הומור.
את שעשועון הרדיו "משחקי השאפל" הגה יחד עם רועי ריק ועידן רבינוביץ', חברי להקת הקולקטיב, והוא עלה לשידור בשנת 2012. הפורמט המקורי הפך לפופולרי מאוד בקרב מאזיני התחנה, שלקחו בו חלק פעיל ואף הוזמנו להשתתף ב"טורניר השאפל הגדול" שנערך באולפן ביוני 2013. השיר "איזה בלאגן" של פרננדו סיישס היה האות המרכזי של התכנית, והוא היה אורח הכבוד בשיאו של טורניר השאפל הגדול.
גלגלצ
את המשבצת ברצועת "האנשים של המוזיקה" אייש גמזו לאחר עזיבתה של חן אלמליח, והמשיך בקו מוזיקלי דומה. התכנית, שמשודרת בימי ג' בין השעות 22:00-24:00, מציגה את הסצנות העצמאיות של פלסטין, מצרים, לבנון, מרוקו ומדינות אחרות מהאזור, לצד מיטב היוצרים העצמאיים מישראל.
דוקו וטלוויזיה
בשנת 2010 יצר את התסריט לסרטם התיעודי של רותם פלדנר ותניא פלשקס, "בארץ החיפושיות השחורות", שיצא לאור ב-2011. הסרט מתעד את הפסטיבל השלישי ומרואיינים בו מוזיקאים, עיתונאים ומפיקי הפסטיבל. הסרט הוקרן במסגרת אינדינגב 5 בשנת 2011.
בשנת 2014 תפקד גמזו כעורך תוכן בערוץ 24, והיה אחראי על עריכת המגזין שהגישו אילנה ברקוביץ' וג'ייסון דנינו-הולט, התכנית האישית של לירון תאני ומגזין האינדי הקצהTV. גמזו סיים את תפקידו במסגרת חילופי עורכים ראשיים בערוץ ומעבר לתוכן בעל אופי שונה.
בשנת 2017 עיצב את פסקול הסרט הארץ שמעבר להרים, סרטם של ניר ברעם והבמאי מיכאל אללו, שמלווה את מסעו של ברעם אל יהודה, שומרון ומזרח ירושלים.
חיים אישיים
גמזו מתגורר בתל אביב עם בת זוגו ובתם המשותפת.
פרט לעיסוקיו בתקשורת, מעניק גמזו שירותי ניהול של נכסים דיגיטליים לארגונים וגופי תרבות.
לב וקסמן
לב וקסמן (נולד ב-25 בפברואר 1975) הוא אדריכל נוף ישראלי.
ביוגרפיה
לב וקסמן נולד בשנת 1975 בפרבואורלסק שברוסיה.
ב-1994, כשהיה בן 19 עלה לישראל והחל את לימודיו בישיבה בקריית ארבע בין השנים 1994 – 1996.
כיום מתגורר במועצה מקומית קרני שומרון עם ששת ילדיו, ארבעה בנים ושתי בנות.
השכלה
ב-1991–1994, למד ארכיטקטורה ובינוי ערים באקדמיה לארכיטקטורה בעיר יקטרינבורג. פעל כאומן בתחום פיסול וציור והציג שתי תערוכות יחיד. בשנים 1996–2000 למד אדריכלות נוף בטכניון, חיפה.
ב-1997 ובמשך שנתיים עבד במשרד 'מילר בלום אדריכלות נוף' שבחיפה.
ב-1999, בשנה הרביעית ללימודיו החל וקסמן לעבוד במשרד 'גדעון שריג - אדריכלות נוף תכנון עירוני'. בשנת 2010 התמנה לעמית, ב-2014 התמנה לשותף ב'גדעון שריג-לב וקסמן אדריכלות נוף תכנון עירוני בע"מ ובשנת 2018 וקסמן הפך למנכ"ל החברה ובעל השליטה בה.
לאורך כל שנותיו כאדריכל נוף, וקסמן לקח ועדיין לוקח חלק בהוראה באקדמיה, מנחה סטודיו בטכניון ומרצה בישראל ומחוצה לה.
אוג'יין
אוג'יין (בהינדי:, נהגה "אוּגֵ'ן") היא עיר בהודו אשר ממוקמת במחוז אוג'יין שבמדינה ההודית מאדהיה פרדש. מספר התושבים בעיר היה 570,859 נכון ל-2017.
העיר התפתחה במקור כמרכז הפוליטי של אזור מרכז הודו בסביבות שנת 600 לפנה"ס, והייתה בירת ממלכת אוואנטי העתיקה. העיר נותרה מרכז פוליטי, מסחרי ותרבותי חשוב באזור מרכז הודו עד תחילת המאה ה-19, כאשר השלטון הבריטי הפך את אינדור כמרכז הפוליטי של אזור מרכז הודו במקום אוג'אין.
אוג'יין מהווה כיום מוקד עלייה לרגל חשוב להינדים.
אצטדיון סנט מרי
סנט מרי (באנגלית: St Mary's Stadium) הוא אצטדיון כדורגל של קבוצת סאות'המפטון מהעיר סאות'המפטון שבמחוז המפשייר בדרום אנגליה. הוא מכיל 32,505 מושבים, ונכון לשנת 2015 הוא האצטדיון הגדול ביותר בדרום אנגליה (למעט לונדון).
קוזבאס קמרובו
קוזבאס קמרובו מתייחס למועדוני הספורט של אגודת הספורט קוזבאס מהעיר קמרובו שברוסיה:
קנריומיס טמרני
קנריומיס טמרני (שם מדעי: Canariomys tamarani) הוא מין נכחד של מכרסם מהסוג קנריומיס אשר חי באי גראן קנריה שבתוך האיים הקנריים. הוא התגלה ב-1984 במרכז האי, שם התגלו מספר עצמות שלו.
מין זה היה צעיר יחסית וחי בתקופת ההולוקן, וכנראה שרד עד לשנת 1500 לספירה. ייתכן שהוא נכחד עקב הגעת הספרדים לאי והבאת חתולים פולשים שהתפראו באי וטרפו את המכרסמים.
בעוד קרובו לסוג, קנריומיס ברבואי מטנריפה, היה מין באורך 1.14 מטר והיה גדול בהרבה מכל חולדה מודרנית, מין זה דמה במראהו לחולדה חומה והגיע לאורך של 25 ס"מ. הוא גם היה צעיר יותר, בעוד המין מטנריפה התקיים מתקופת הפליסטוקן. עם זאת שניהם נכחדו סביב אותם שנים.
מיה האם
מריאל מרגרט "מיה" האם-גארצ'יפרה (באנגלית: Mia Hamm; נולדה ב-17 במרץ 1972) היא כדורגלנית עבר אמריקאית, שנחשבת בעיני רבים כשחקנית הכדורגל הטובה בכל הזמנים. האם ששיחקה ברוב הקריירה כחלוצה, כבשה 158 שערים בינלאומיים לזכות נבחרת ארצות הברית - נתון המציב אותה במקום השני בכל הזמנים, אחרי אבי וומבאך.
ככל הנראה, האם היא אחת מהספורטאיות המוכרות ביותר בארצות הברית, והיא מהווה מודל לחיקוי לאלפי ספורטאיות צעירות. האם הייתה הכדורגלנית הראשונה בהיסטוריה שזכתה בתואר כדורגלנית השנה בעולם מטעם פיפ"א בשנים 2001 ו-2002. בשנת 2004, היא נבחרה ביחד עם חברתה לנבחרת, מישל אקרס, להיכנס לרשימת פיפ"א 100 - 125 שחקני הכדורגל החיים הטובים בעולם, רשימה שהרכיב פלה. האם ואקרס היו שתי הנשים היחידות ברשימה זו. בשנת 2007, היא נכנסה להיכל התהילה הלאומי לכדורגל, בצוותא עם חברתה לנבחרת, ג'ולי פוודי.
ישיבת המקובלים שער השמים
ישיבת המקובלים שער השמים היא ישיבה אשכנזית ירושלמית בה נלמדת תורת הקבלה ע"פ שיטת הרש"ש. הישיבה היא הבולטת והוותיקה מבין ישיבות האשכנזיות הקבליות. כיום עומדים בראשות הישיבה הרב ראובן גרוס והרב גמליאל רבינוביץ.
מיה האם
מכללות ומועדונים
במשך רוב הקריירה של האם לא הייתה קיימת ליגת כדורגל מקצוענית לנשים בארצות הברית. רק בשנת 2001, עם הקמת ליגת ה-WUSA, היא זכתה לשחק כדורגל ברמה מקצוענית. היא חתמה בקבוצת וושינגטון פרידום, שם שיחקה לצידן של אן מאקינן ורוזלי דה בלו. בעונתה הראשונה בקבוצה, לא הצליחה האם להוביל את וושינגטון לפלייאוף, לאחר שזו סיימה במקום השביעי. בעונה השנייה שיפרה הקבוצה את הישגיה והעפילה עד לגמר האליפות, שם הפסידה לקרוליינה קארג'. העונה השלישית והאחרונה של ה-WUSA הייתה עונת השיא של האם - היא סיימה כמלכת הבישולים של הליגה והובילה את הקבוצה לאליפות. לאחר עונה זו פורקה הליגה בעקבות קשיים כלכליים קשים, והקריירה המקצוענית של האם הסתיימה.
ישיבת המקובלים שער השמים
תולדות הישיבה
הישיבה נוסדה בשנת תרס"ו (1906) על ידי הרב חיים יהודה לייב אוירבך והרב שמעון צבי הורוביץ, אנשי היישוב הישן. הרב נסים נחום שרצה להקים ישיבה אשכנזית ללימוד תורת הרש"ש תמך בה מבחינה כלכלית. בתחילה שכנה הישיבה בירושלים העתיקה וניזוקה קשות ברעידת האדמה בארץ ישראל (1927). לאחר נפילת הרובע היהודי במלחמת העצמאות הציתו הירדנים את הישיבה על תכולתה, בניגוד לחוק הבינלאומי. לאחר קום המדינה נדדה הישיבה לשכונות קטמון ובית ישראל ולבסוף קבעה את משכנה בבית הכנסת "אהל אברהם" ברחוב רשב"ם. בשנת 1992 תרם איש העסקים רובי שראן סכום כסף נכבד לקניית בניין ברחוב רש"י בשכונת מקור ברוך בירושלים, עבור הישיבה.
מיה האם
השנים הראשונות
כבר בזמן לימודיה בתיכון בלטה האם בזכות כישוריה בכדורגל, וזומנה לנבחרת ארצות הברית הבוגרת בגיל 15 בלבד. את משחק הבכורה שלה בנבחרת היא ערכה ביחד עם קריסטין לילי ב-3 באוגוסט 1987, במפגש נגד סין. בעקבות הופעתה במשחק בגיל 15 ו-140 ימים, הפכה האם לכדורגלנית הצעירה ביותר ששיחקה במדי הנבחרת האמריקאית אי פעם. שער הבכורה שלה הגיע כמעט שנתיים לאחר מכן, ב-25 ביולי 1990, בניצחון 0–4 על נורווגיה.
ישיבת המקובלים שער השמים
תולדות הישיבה
כשהגיע הרב אברהם יצחק הכהן קוק לירושלים העניקו לו ראשיה באופן סמלי תפקיד "כהונת ראש" בה. לאחר פטירת הרב אוירבך בשנת 1954 עמדו בראשה הרב אפרים שמואל לרנר, הרב אהרן סלוטקין ורבי יחיאל פישל אייזנבאך. כיום מכהנים כראשי ישיבה הרב ראובן גרוס והרב גמליאל רבינוביץ. לאחר פטירת הרב אוירבך כיהן בנו הרב שלמה זלמן אוירבך כנשיא הישיבה אחריו מילא את מקומו בנו הרב שמואל אוירבך. בין רבני הישיבה בעבר וכיום: הרב משה לוריא, הרב מאיר יוסף ויצמן נכדו של הרב אשלג בעל הסולם, הרב יעקב מאיר שכטר, הרב יצחק משה ארלנגר הרב שרגא סמליוס והרב מרדכי מנשה זילבר.
מיה האם
השנים הראשונות
בנובמבר 1991 שיחקה האם בטורניר הבינלאומי הראשון בקריירה שלה - גביע העולם שנערך באותה שנה בפעם הראשונה אי פעם. היא הייתה השחקנית הצעירה ביותר בסגל האמריקאי, אך למרות זאת שיחקה בכל משחקיה של הנבחרת בטורניר. את שלב הבתים סיימו האמריקאיות במאזן מושלם, וברבע הגמר הביסו את נבחרת טאיוואן 0-7. בחצי הגמר פגשה ארצות הברית את גרמניה, ניצחה אותה 2–5, והעפילה לגמר הטורניר נגד נורווגיה. במשחק הגמר ההיסטורי, שנערך אל מול קהל של 63,000 צופים בגואנגג'ואו, ניצחה ארצות הברית 1–2 וזכתה בטורניר. בשלב הבתים של הטורניר כבשה האם שני שערים - את שער הניצחון מול שוודיה ואת השער האחרון בניצחון 0–5 על ברזיל.
ביולי 1993 היא שיחקה לצידן של קריסטין לילי וג'ולי פוודי בטורניר הכדורגל של האוניברסיאדה, והשלוש הובילו את ארצות הברית לזכייה במדליית הכסף. שנה לאחר מכן, כשהיא בת 22 בלבד, זכתה האם בפעם הראשונה בתואר כדורגלנית השנה בארצות הברית מטעם פדרציית הכדורגל של ארצות הברית. אחרי זכייה זו, קטפה האם עוד ארבע זכיות רצופות בתואר בין השנים 1995 ל-1998.
רליאנט ריאלטו
רליאנט ריאלטו (באנגלית: Reliant Rialto) הוא דגם מכונית עירונית קטנה, מונעת על ידי 3 גלגלים, עשויה מפיברגלס מתוצרת יצרנית הרכב הבריטית רליאנט מוטורס אשר יוצרה בין השנים 1982–1997.
הרליאנט ריאלטו הוגדרה כתלת אופן.