cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
גוונון (עיבוד אותות)
אודיו דיגיטלי
"במערכת אנלוגית, האות הוא רציף, אך בקידוד PCM, משרעת האות היא ערך מתוך קבוצה קבועה וסופית של ערכים. תהליך המרה כזה נקרא קוונטיזציה. כל ערך מקודד הוא בדיד... אם אות עבר קוונטיזציה ללא שימוש בגוונון, ייוצר עיוות קוונטיזציה הקשור לאות הקלט המקורי... כדי למנוע זאת, האות עובר 'גוונון', תהליך שמסיר לחלוטין, באופן מתמטי, הרמוניות ועיוותים מאוד לא רצויים אחרים, ומחליף אותם ברמת רעש קצובה וקבועה."הגרסה הסופית של אודיו שנצרבת על תקליטור מכילה רק 16 ביטים לדגימה, אך לאורך תהליך הייצור, משתמשים לרוב במספר גדול יותר של ביטים לייצוג הדגימה. בסופו של דבר, יש לצמצם את הנתונים הדיגיטליים ל-16 ביטים לצורך צריבה על CD והפצה.
ישנן מספר דרכים לעשות זאת. אפשר, למשל, פשוט לחתוך את הביטים העודפים. אפשר גם לעגל את הביטים העודפים לערך הקרוב ביותר. עם זאת, כל אחת משיטות אלה גורמת לשגיאות הניתנות לחיזוי וקביעה. שימוש בגוונון מחליף שגיאות אלו ברמת רעש קצובה וקבועה.
דוגמאות
אם ערכי הגל מופחתים ב-20%, הערכים יהיו:
אם ערכים אלה ייקטעו, דהיינו, יעוגלו כלפי מטה, התוצאה תהייה הערכים הבאים:
אם לעומת זאת ערכים אלה יעוגלו, התוצאה תהיה:
עבור כל גל מקורי, תהליך חיסור 20% ממשרעת הגל גורם לשגיאות סדירות. למשל גל סינוס, שבחלק מסוים, תואם את הערכים שלמעלה. בכל פעם שערך גל הסינוס יגיע ל-3.2, התוצאה המעוגלת כלפי מטה תהיה שגויה ב-0.2, כמו בנתונים לדוגמה למעלה. בכל פעם שערך גל הסינוס יגיע ל-4.0, לא תהיה שגיאה מכיוון שהתוצאה המעוגלת כלפי מטה תהיה נכונה, כפי שמוצג גם למעלה. שיעור השגיאה הזו משתנה בקביעות וחוזר לאורך גל הסינוס. זאת היא בדיוק השגיאה שמתבטאת בעיוות. מה שהאוזן שומעת כעיוות הוא התוכן הנוסף בתדרים בדידים שנוצרו על ידי שגיאת הקוונטיזציה הסדירה והחוזרת.
פתרון סביר יהיה לקחת את מספר בן שתי הספרות (למשל, 4.8) ולעגל אותו בכיוון זה או אחר. לדוגמה, אפשר לעגל אותו ל-5 פעם אחת ואז ל-4 בפעם הבאה. זה יהפוך את הממוצע ארוך הטווח ל-4.5 במקום 4, כך שבטווח הארוך יהיה הערך קרוב יותר לערכו האמיתי. פתרון זה עדיין גורם לשגיאה ניתנת לקביעה (אם כי מורכבת יותר). בפעם אחת שנקבל את הערך 4.8 התוצאה תהיה שגיאה של 0.2, ובפעם הבאה השגיאה תהיה 0.8. מחזוריות זו גורמת לשגיאה חוזרת וניתנת לקוונטיזציה.
פתרון סביר נוסף יהיה לקחת 4.8 ולעגל אותו כך שבארבע הפעמים הראשונות מתוך חמש הוא מעוגל כלפי מעלה ל-5, ובפעם החמישית הוא מעוגל ל-4. בטווח הארוך, הממוצע יהיה בדיוק 4.8, אך פתרון זה עדיין גורם לשגיאות חוזרות וניתנות לקביעה, ואלו עדיין מתבטאות כעיוות לאוזן.
זה מוביל לפתרון הגוונון. במקום לעגל באופן צפוי למעלה או למטה בתבנית חוזרת, אפשר לעגל למעלה או למטה בתבנית אקראית. אם נוצרת סדרה של מספרים אקראיים בין 0.0 ל-0.9 (לדוגמה: 0.6, 0.1, 0.3, 0.6, 0.9 וכו') ומתווספת ל-4.8, פעמיים מתוך עשר התוצאה תיחתך ל-4 (אם 0.0 או 0.1 מתווספים ל-4.8) ושמונה פעמים מתוך עשר התוצאה תחתך ל-5. לכל ערך בתחום יש סיכוי של 20% לעיגול ל-4 וסיכוי של 80% לעיגול ל-5. לאורך זמן, ממוצע התוצאות יהיה 4.8 ושגיאת הקוונטיזציה תהיה רעש אקראי. הרעש הזה פחות מפריע לאוזן מהעיוות הניתן לקביעה שפתרונות אחרים היו מייצרים.
שימושים
גוונון מתווסף לפני כל תהליך קוונטיזציה או קוונטיזציה מחדש, על מנת לבטל מתאם של רעשי קוונטיזציה מאות המקור וכדי למנוע התנהגות לא ליניארית (עיוות). קוונטיזציה למספר ביטים נמוך דורשת כמויות גבוהות יותר של גוונון. התוצאה של התהליך עדיין מניבה עיוות, אבל העיוות הוא בעל אופי אקראי ולכן הרעש שנוצר, למעשה, חסר מתאם לאות המקור.
גוונון יכול להיות שימושי כדי לשבור limit cycles מחזוריים, שהם בעיה נפוצה במסננים דיגיטליים. רעש אקראי לרוב מפריע פחות מהצלילים ההרמוניים המופקים על ידי limit cycles.
התפלגות רעש
לפונקציית צפיפות הסתברות מלבנית (RPDF) יש התפלגות אחידה ; לכל ערך בטווח המוגדר יש אותה הסתברות.
לגוונון של פונקציית צפיפות הסתברות משולשת (TPDF) יש התפלגות משולשת ; לערכים במרכז הטווח יש הסתברות גבוהה יותר. התפלגות משולשת יכולה להתקבל על ידי חיבור שני מקורות RPDF עצמאיים.
עיצוב רעש הוא תהליך סינון המעצב את האנרגיה הספקטרלית של שגיאת קוונטיזציה, בדרך כלל כדי לבטל את הדגשת התדרים אליהם האוזן רגישה ביותר או להפריד לחלוטין את תדירויות האות והרעש. אם נעשה שימוש בגוונון, הספקטרום הסופי שלו תלוי בשאלה אם הוא נוסף בתוך או מחוץ ללולאת המשוב של מעצב הרעש. אם הוא נמצא בפנים, הגוונון מטופל כחלק מאות השגיאה ומעוצב יחד עם שגיאת הקוונטיזציה עצמה. אם הוא בחוץ, הגוונון מטופל כחלק מהאות המקורי והופך את הקוונטיזציה לקווית מבלי להיות מעוצב בעצמו. במקרה זה, רצפת הרעש הסופית היא הסכום של ספקטרום הגוונון השטוח ורעש הקוונטיזציה המעוצב. בעולם האמיתי עיצוב רעשים כולל גוונון בתוך הלולאה, אך אפשר גם להשתמש בו מבלי להוסיף גוונון כלל, ובמקרה זה שגיאת הקוונטיזציה ניכרת ברמות אות נמוכות.
גוונון צבעוני מוזכר לעיתים כגוונון שסונן כדי להיות שונה מרעש לבן. עיצוב רעש הוא דוגמה כזאת.
באיזו התפלגות רעש להשתמש
אם האות הנתון אמור לעבור עיבוד נוסף, יש לעבד אותו עם גוונון מסוג משולש שיש לו משרעת של שני שלבי קוונטיזציה, כך שערכי הגוונון המחושבים נעים בין, למשל, - 1 ל-+1, או 0 ל-2. זהו הגוונון האידיאלי הנמוך ביותר, בכך שהוא אינו מציג אפנון רעש (שיתבטא כרצפת רעש קבועה), ומבטל את העיוות ההרמוני מהקוונטיזציה. אם במקום זאת נעשה שימוש בגוונון צבעוני בשלבי עיבוד ביניים אלה, תוכן התדרים עלול לדלוף לטווחי תדרים אחרים, המורגשים יותר ולהישמע בצורה מסיחת דעת.
צילום דיגיטלי ועיבוד תמונה
גוונון משמש בגרפיקה ממוחשבת ליצירת אשליה של עומק צבע בתמונות המוצגות במערכות עם לוח צבעים מוגבל. בתמונה מגווננת, צבעים שאינם זמינים בלוח מקורבים על ידי פיזור של פיקסלים צבעוניים מתוך הלוח הזמין. העין האנושית תופסת את הפיזור כתערובת של הצבעים שבתוכה (ראה ראיית צבעים ). לעיתים קרובות ניתן להבחין בתמונות מגווננות, במיוחד אלה המשתמשות בלוח צבעים דל יחסית, במראה מגורען או מנומר.
גוונון מוסיף לתמונה רעש או דפוס, הנראה לעיתים קרובות לעין. בנסיבות אלה, יש ראיות כי גוונון הנוצר מרעש כחול הוא הפחות בלתי נעים לעין ומסיח את הדעת. טכניקות פיזור השגיאות היו מהשיטות הראשונות ליצירת דפוסי גוונון מבוססי רעש כחול. עם זאת, טכניקות אחרות כגון גוונון מסודר יכולות גם ליצור גוונון רעש כחול ללא נטייה ליצור עיוותים.
דוגמאות
להקטנת עומק הצבע של תמונה יכולות להיות תופעות לוואי חזותיות משמעותיות. אם התמונה המקורית היא צילום, סביר להניח שיש לה אלפי או אפילו מיליוני צבעים נבדלים. התהליך של הגבלת הצבעים הזמינים ללוח צבעים ספציפי גורם בפועל לאובדן כמות מסוימת של מידע על הצבעים.
מספר גורמים יכולים להשפיע על איכות התמונה המתקבלת מהפחתת צבע. אולי המשמעותי ביותר הוא לוח הצבעים שישמש בתמונה המוגבלת. לדוגמה, תמונה מקורית עשויה להיות מוגבלת ללוח 216 צבעים. אם צבעי הפיקסלים המקוריים מתורגמים בפשטות לצבע הזמין הקרוב ביותר מהלוח, לא יתרחש גוונון. גישה זו לרוב תגרום לאזורים שטוחים (קווי מתאר) ואובדן פרטים ועלולה לייצר כתמי צבע שונים באופן משמעותי מהמקור. אזורים מוצללים או מדורגים עשויים לייצר פסי צבע מסיחי דעת. יישום גוונון יכול לסייע למזער עיוותים חזותיים כאלה ובדרך כלל מביא לייצוג טוב יותר של המקור. גוונון מסייע להפחית פסי צבע ושטיחות.
אחת הבעיות הקשורות בשימוש בלוח צבעים קבוע היא שרבים מהצבעים הדרושים עשויים שלא להיות זמינים בלוח, ורבים מהצבעים הזמינים אפשר שיהיו מיותרים. לדוגמה, לוח קבוע המכיל בעיקר גוונים של ירוק לא יתאים היטב לתמונה של מדבר. השימוש בפלטת צבעים אופטימלית יכול להועיל במקרים כאלה. פלטת צבעים אופטימלית היא כזו שבה הצבעים הזמינים נבחרים על סמך התדירות שבה נעשה בהם שימוש בתמונת המקורית. אם התמונה מצטמצמת בהתבסס על לוח צבעים אופטימלי, התוצאה לרוב קרובה הרבה יותר למקור.
מספר הצבעים הזמינים בלוח הוא גורם תורם. אם, למשל, הלוח מוגבל ל-16 צבעים בלבד, התמונה המתקבלת עלולה לסבול מאובדן פרטים נוספים, וכתוצאה מכך בעיות בולטות עוד יותר עם שטיחות ורצועות צבע. גם במקרה זה גוונון יכול למזער עיוותים אלה.
יישומים
יישום נפוץ של גוונון הוא הצגה מדויקת יותר של גרפיקה המכילה מגוון צבעים גדול מיכולת חומרת התצוגה להציג. לדוגמה, ניתן להשתמש בגוונון כדי להציג תמונה המכילה מיליוני צבעים על חומרת וידאו שמסוגלת להציג רק 256 צבעים בכל פעם. 256 הצבעים הזמינים ישמשו ליצירת קירוב משתנה של התמונה המקורית. ללא גוונון, הצבעים בתמונה המקורית יעברו קוונטיזציה לצבע הזמין הקרוב ביותר, וכתוצאה מכך התמונה המוצגת תשקף במידה ירודה את המקור.
אך גם כאשר מספר הצבעים הזמינים הכולל גבוה דיו כדי להציג תצלומים דיגיטליים בצבע מלא, וכראוי, עדיין אפשר שפסים ייראו בבירור לעין, בעיקר באזורים גדולים של מעברי גוונים חלקים. גוונון צנוע יכול לפתור את הבעיה מבלי לגרום לתמונה להיראות מגורענת, ותוכנות עיבוד תמונה מרבות להשתמש בטכניקות אלו.
יישום שימושי נוסף של גוונון הוא עבור פורמטים גרפיים המגבילים את עומק הצבע. בפרט, GIF שהוא פורמט נפוץ, מוגבל לשימוש ב-256 צבעים או פחות. לתמונות כגון אלה יש לוח צבעים מוגדר המכיל מספר מוגבל של צבעים שהתמונה יכולה להשתמש בהם. במצבים כאלה, תוכנת עריכה גרפית יכולה להיות אחראית לגוונון תמונות לפני שמירתן בפורמטים מגבילים כאלה.
גוונון הוא מקבילה לטכניקת halftone המשמשת בהדפסה. מסיבה זו, משתמשים לעיתים במונח גוונון כחלופי למונח halftoning, במיוחד בהקשר של דפוס דיגיטלי.
היכולת של מדפסות הזרקת דיו להדפיס נקודות מבודדות הגדילה את השימוש בגוונון בהדפסה. מדפסת הזרקת דיו שולחנית טיפוסית יכולה להדפיס, לכל היותר, רק 16 צבעים, שכן זהו השילוב של נקודה או לא, מראשי הדפסה של ציאן, מגנטה, צהוב ושחור. חלק מהצירופים האלה אינו שמיש מפני שהשחור ממסך את האחרים. כדי להדפיס מגוון גדול של צבעים, נעשה שימוש בגוונון. באזורים מודפסים בצפיפות, שבהם הצבע כהה, הגוונון אינו תמיד נראה מפני שנקודות הדיו מתמזגות ומייצרות הדפס אחיד יותר. עם זאת, בדיקה מדוקדקת של האזורים הבהירים של הדפסה שבהם הנקודות מרוחקות יותר זו מזו, מגלה דפוסי גוונון.
אלגוריתמים
ישנם מספר אלגוריתמים שנועדו לבצע גוונון. אחד המוקדמים ביותר, ועדיין אחד הפופולריים ביותר, הוא אלגוריתם הגוונון של פלויד-שטיינברג, שפותח ב-1975. אחד מיתרונותיו של האלגוריתם הוא מזעור עיוותים חזותיים על ידי תהליך פיזור שגיאות ; אלגוריתמים של פיזור שגיאות מייצרים לרוב תמונות נאמנות יותר למקור מאשר אלגוריתמים פשוטים יותר.
שיטות הגוונון כוללות:
פיזור ברילואן מומרץ (SBS) הוא אפקט אופטי לא ליניארי המגביל את הכוח האופטי הנשלח במערכות סיבים אופטיים. אפשר להגדיל את מגבלת ההספק הזו על ידי גוונון תדר מרכז השידור האופטי, ואפשרות זו מיושמת לרוב על ידי אפנון קלט ההטיה של הלייזר. ראה גם ערבול קיטוב.
ניתן להשתמש ב-גוונון פאזה לשיפור איכות הפלט בסינתזה דיגיטלית ישירה. יישום נפוץ נוסף הוא לעבור בדיקות EMC באמצעות גוונון על ידי שעון ספקטרום מפושט של תדר כדי לשטח פסגות תדר בודדות.
אנדרה גרייפל
אנדרה גרייפל (בגרמנית: André Greipel, נולד ב-16 ביולי 1982) הוא רוכב אופני כביש גרמני לשעבר. גרייפל ניצח ב-11 קטעי טור דה פראנס, 7 קטעי ג'ירו ד'איטליה ו-4 קטעי וואלטה אספנייה. בנוסף לכך, לגרייפל מדליית ארד מהאליפות העולם באופני כביש מקופנהגן. ההישגים האלו ועוד, מחשיבים אותו לאחד המאיצים הטובים בעשור השני של המאה ה-21.
2009–2010 (טים קולומביה)
בשנת 2009 השיג גרייפל 4 ניצחונות בוואלטה אספנייה, ואף ניצח את דירוג המאיצים. הוא ניצח גם את המירוץ החד יומי, פריז-בורז'. ב-2010, גרייפל ניצח 5 קטעים בטור טורקיה, והוסיף ניצחון בקטע ה-18 של הג'ירו ד'איטליה. באליפות העולם לא הצליח להתבלט וסיים במקום ה-43 בלבד.
2011–2018 (אומגה פארמה לוטו)
בשנת 2011 הצטרף גרייפל לקבוצה הבלגית אומגה פרמה לוטו והוסיף לרזומה ניצחון בטור דה פראנס לאחר שחצה ראשון את הקו בקטע ה-11, ועוד שני ניצחונות באנקו טור, ובטור של בלגיה. בנוסף לכך, השיג מדליית ארד באליפות העולם. את 2012 פתח גרייפל בכושר שיא כשניצח שלושה שלבים בטור דאון אנדר, שני שלבים בטור עומאן ושלושה קטעים בטור דה פראנס ובנוסף לכך גם ניצח ב-2 קטעים בטור דנמרק. ב-2013 ניצח גרייפל את אליפות גרמניה והוסיף עוד ניצחון בקטע בטור דה פראנס וסיים 3 בדירוג המאיצים. את 2014 פתח גרייפל עם ניצחונות בטור קטר, בטור עומאן ובטור דאון אנדר, הגן על תוארו כאלוף גרמניה וניצח עוד קטע בטור דה פראנס והוסיף ניצחונות במירוץ החד יומי בריסל קלאסיק ובספארקאסן מונסטרלנד. ב-2015 גרייפל השתתף שנית בג'ירו ד'איטליה, וניצח את הקטע ה-6. אבל רגעי השיא הגיעו ביולי, כשניצח 4 קטעים בטור דה פראנס, בנוסף לכך השיג ניצחון בקטע בטור בריטניה ובקלאסיקת ואטנפול. את 2016 פתח גרייפל עם ניצחונות בשני מרוצים חד יומיים ספרדיים, ועוד 3 קטעים בג'ירו ד'איטליה. הוא החזיר לעצמו את תואר אלוף גרמניה לאחר שהקדים את מקס ואלשייד ומרסל קיטל וניצח את הקטע המסורתי בטור דה פראנס, בשאנז אליזה, שנחשב לקטע היוקרתי ביותר עבור מאיצים. ב-2017 ניצח גרייפל את דירוג המאיצים בוואלטה או אלגראבה וגם את הקטע הרביעי. הוא ניצח את ה5 בפריז - ניס. גרייפל ניצח את השלב ה-2 בג'ירו ד'איטליה ולבש את החולצה הוורודה של מוביל המרוץ משך קטע אחד. בפעם הראשונה בשנים האחרונות גרייפל לא הצליח לנצח קטע בטור דה פראנס. משנת 2018 החלה מגמת ההתדרדרות של גרייפל, למרות 2 שלבים שבהם ניצח בטור דאון אנדר, הוא לא הצליח לשחזר את היכולת משנים קודמות. ורשם, באופן יחסי, מעט הישגים.
2019 (ארקאה–סאמסיק)
בשנת 2019 ירד גרייפל לדרג הפרו-קונטיננטל גאשר חתם בקבוצת ארקאה–סאמסיק הצרפתית. הניצחון היחידי שלו בעונה הגיע בטור של גבון.
(2021-Israel Start-Up Nation (2020
במהלך נובמבר, הודיעה קבוצת Israel Cycling Academy שגרייפל חתם בשורותיה וירכוב בה במהלך עונת 2020. בפברואר 2020, נפצע גרייפל בכתף, הושבת לשלושה חודשים וצפוי היה להפסיד את רוב הקלאסיקות, אך בשל התפרצות מגפת הקורונה וביטול רוב המרוצים ממילא, לא היה לפציעתו משמעות מבחינת המרוצים. הוא רכב עבור הקבוצה בטור דה פראנס והספיק לסיים שישי בספרינט רב משתתפים בקטע ה-10 שהסתיים בניצחונו של סם בנט, אך פרש מהטור במהלך הקטע ה-18. בסיום עונת 2021 פרש גרייפל מרכיבה מקצוענית.
חיים אישיים
גרייפל חי ומתגורר בהורץ, הוא נשוי עם 2 בנות.
נומידים
נומידים הם עם של נוודים למחצה השייך לקבוצת העמים הברברים. מקורם מהחלק המערבי של אפריקה הצפונית בחבל ארץ שנקרא בימי קדם על שמם - נומידיה. נומידיה העתיקה נמצאת בעיקר בשטחה של אלג'יריה המודרנית, מזרחית לקונסטנטין, אך גם בחלקים של תוניסיה וממרוקו. בעת העתיקה ייסדו ממלכה שהייתה נתונה להשפעת קרתגית גדולה עד תבוסתה של האחרונה במלחמה הפונית השנייה. רבים רואים בבדואים כממשיכי דרכם של הנומידים או אף צאצאיהם.
נודעו כפרשים קלים מעולים.
Numides
הבחירות לראשות עיריית לנינגרד (1991)
הבחירות לראשות עיריית לנינגרד ב-1991 היו מערכת הבחירות שנערכו ב-12 ביוני 1991, בו זמנית עם מערכת הבחירות של נשיא הפדרציה הרוסית וכך במקביל נערכו בלנינגרד הבחירות לנשיאות (בהן נבחר בוריס ילצין) והבחירות לראשות העיר.
זו הייתה מערכת הבחירות הישירות לעירייה הראשונה מסוגה ברוסיה, לאחר שקודם לכן ראשי העיר מונו על ידי המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות וקודם לכן מושל סנקט פטרבורג היה מתמנה בצו קיסרי של הצאר.
תוצאות הבחירות בסיבוב הראשון הראו כי ב-66.1% מהקולות זכה הנציג האנטי-קומוניסטי ונציג הכוחות הדמוקרטיים אנטולי סובצ'ק. יריבו היה סגן ראש מועצת העיר לנסובייט ומנכ"ל חברת הייצור והבנייה "LenHydroEnergoSpetsStroi" יורי סוונארד, שזכה רק ב-25% מהקולות.
ג'ייסון וולס
ג'ייסון וולס (באנגלית: Jayson Wells; נולד ב-22 בדצמבר 1976 בקליבלנד, אוהיו) הוא כדורסלן עבר אמריקאי המשחק בעמדת הפאוור פורוורד ומתנשא לגובה של 2.02 מטרים.
וולס, בוגר אוניברסיטת המדינה של אינדיאנה, החל את קריירת הבוגרים שלו באלביק סטוקהולם השוודית, עימה זכה באליפות הליגה השוודית-פינית ובתואר הפורוורד המצטיין של הליגה בעונת ובגביע השוודי-פיני בעונת. לאחר מכן חתם בקבוצת האוסטרלית קנברה קנונס, בה שיחק במשך שלוש עונות, כשבעונתו האחרונה בליגה אף נבחר ל-MVP של גמר ה-NBL. בעונת עבר לישראל וחתם בא.ס. רמת השרון, במדיה קלע 20.7 נקודות, הוריד 11.5 ריבאונדים (מלך הריבאונדים של הליגה) וחטף 1.3 כדורים בממוצע למשחק. את העונה שלאחר מכן לא החל באף קבוצה ורק בינואר 2005 חזר לשחק כשחתם בהפועל ירושלים.
בעונת עבר לעירוני נהריה אותה הוביל למקום הרביעי בליגה עם ממוצעים של 17 נקודות, 9 ריבאונדים, 2 אסיסטים ו-1.2 חטיפות למשחק. לאחר מכן החל לנדוד ברחבי העולם ושיחק בקאפו ד'אורלנדו האיטלקית, דן בוס ההולנדית ולאחר חצי עונה נוספת בירושלים, בה סייע לקבוצה לזכות בגביע המדינה, תוך שהוא קולע בגמר 3 נקודות. בהמשך עבר לאל וואסל מערב הסעודית, אך גם בה שיחק רק חצי עונה ועבר לפולטאבה האוקראינית. את עונת החל בקורדובה הארגנטינאית, אך כבר לאחר כמה שבועות עזב אותה וחתם במכבי ראשון לציון, ממנה שוחרר לאחר כחודשיים. לאחר מכן לא המשיך בקריירת המשחק ופרש ממשחק פעיל.
פבלוס, נסיך הכתר של יוון
פבלוס, נסיך הכתר של יוון (ביוונית: Παύλος, πρώην Διάδοχος της Ελλάδας נולד ב-20 במאי 1967), הוא בנו של קונסטנטינוס השני, מלך יוון, ואף כיהן כנסיך הכתר מעת לידתו עד לביטול המלוכה בשנת 1974.
מורטימר ג'. אדלר
ביוגרפיה
אדלר היה יליד העיר ניו יורק ובנם של זוג צורפים יהודים אורתודוקסים. לאחר שנשר מהלימודים בבית הספר בגיל 14, פנה אדלר לעבוד כנער-שליחויות במערכת העיתון "ניו-יורק סאן". ברצותו להיות עיתונאי, הוא הצטרף לשיעורי כתיבה בלילות ובהם נחשף לכתביהם של אישים שבבוא הזמן הוא כינה "גיבורים": אריסטו, תומאס אקווינס, ג'ון לוק, ג'ון סטיוארט מיל ורבים אחרים. הוא המשיך ללמוד פילוסופיה באוניברסיטת קולומביה. הגם שכשל במשימתו לעמוד בדרישות לימודי הפיזיקה לשם קבלת תואר בוגר אוניברסיטה, הוא נשאר לשהות באוניברסיטה ולבסוף זכה במשרת הוראה ובתואר "דוקטור לפילוסופיה".
פבלוס, נסיך הכתר של יוון
ביוגרפיה
פבלוס נולד בארמון טאטוי, טאטוי ב-20 במאי 1967 לקונסטנטינוס השני, מלך יוון ואן-מארי, נסיכת דנמרק בתם של פרדריק התשיעי, מלך דנמרק, ואינגריד, נסיכת שוודיה. עם לידתו איבדה אחותו אלכסיה, נסיכת יוון ודנמרק את תואר נסיכת הכתר, בשל חוק העדפת הבן הבכור. מכיוון שהמשפחה נרדפה על ידי תומכי החונטה השלטת שעלתה לשלטון זמן קצר קודם לידתו, ברחו בני המשפחה לרומא, ומשם לקופנהגן, שם התגוררו עם הסבתא אינגריד, מלכת דנמרק. בשנת 1973 מונה גאורגיוס פאפאדופולוס לנשיא יוון, ובשנת 1974 בוטלה המונרכיה לאחר תוצאות משאל עם שנערך במדינה. לאחר ביטול המונרכיה התגוררה המשפחה בלונדון, שם נולדו אחיו הצעירים תאודורה, נסיכת יוון ודנמרק, ופיליפוס, נסיך יוון ודנמרק.
מורטימר ג'. אדלר
ביוגרפיה
בשנת 1930 קיבל אדלר משרת הוראה בפקולטה לפילוסופיה באוניברסיטת שיקגו, שם פגש בנשיא האוניברסיטה, רוברט האצ'ינס, ויחד הם יסדו את תוכנית "הספרים המופלאים של העולם המערבי". ב-1952 הוא הקים את המכון למחקר פילוסופי והתמנה לעמוד בראשו. זמן רב הוא כיהן כיושב ראש מועצת העורכים של האנציקלופדיה בריטניקה, ובתפקידו זה השפיע רבות על המדיניות הקשורה במהדורתה החמש עשרה. הוא הנהיג את הצעת ה"פאידיאה" (Paideia), מה שהוביל לייסוד תוכנית הפאידיאה, תוכנית לימודים לבית הספר העממי שהתמקדה בקריאה מודרכת ובדיון בחיבורים מורכבים (על פי רמת הגיל). בצוותא עם מקס וייסמן, הוא יסד את "המרכז ללימודי הרעיונות המופלאים".
פבלוס, נסיך הכתר של יוון
ביוגרפיה
פבלוס למד במכללה ההלנית בלונדון שנוסדה על ידי הוריו, ולאחר סיום לימודיו בבית הספר סנדהרסט, שירת בצבא הבריטי, כלוטננט במשמר הדרגונים הסקוטי המלכותי. בשנת 1993 החל פבלוס את לימודיו באוניברסיטת ג'ורג'טאון, בוושינגטון די. סי.. בעת לימודיו חלק את דירתו עם בן דודו, פליפה השישי, מלך ספרד. בשנת 1995, הוענק לשניהם תואר ביחסים בינלאומיים (Master of Science in Foreign Servic).
מורטימר ג'. אדלר
ביוגרפיה
זמן רב שאף אדלר להנגיש את הפילוסופיה להמונים, וכמה מכתביו (כמו "כיצד לקרוא ספר") הפכו ללהיטים בחנויות הספרים. פעמים רבות הוא נעזר בכתיבתו ובהגותו בחברו משכבר הימים מלימודיו באוניברסיטת קולומביה, ארתור רובין. במילותיו שלו:
פבלוס, נסיך הכתר של יוון
ביוגרפיה
ב-1 ביולי 1995 התחתן פבלוס בקתדרלת סנט סופיה, לונדון עם מארי שנטל מילר בתם של רוברט וורן מילר ואשתו מארי שנטל פזנט, אותה הכיר במסיבה 3 שנים קודם לכן. לאחר נישואיהם התגוררו בני הזוג בגריניץ', קונטיקט, שם עבד פבלוס בחברת הספנות צ'ארלס ר. וובר. מאוחר יותר, החל לעבוד בחברה בניו יורק כמנהל תיקי השקעות, ובשנת 2004 עברו בני הזוג להתגורר בלונדון.
מורטימר ג'. אדלר
ביוגרפיה
אדלר העביר תקופה ממושכת בחייו בניסיון לגבש את עמדתו בנושאי התאולוגיה. הוא החשיב את עצמו לפאגאן כשכתב את "כיצד לחשוב על אלוהים?" בשנת 1980. בכרך מספר 51 של יומן ה-Mars Hill Audio (2001), קן מאיירס כלל את הראיון שערך עם אדלר בשנת 1980, לאחר צאת "כיצד לחשוב על אלוהים?" לאור. מאיירס מעלה זכרונות, "במהלך הראיון, שאלתיו למה הוא מעולם לא אימץ את האמונה הנוצרית בעצמו. הוא הסביר שבעוד שהוא הושפע עמוקות על ידי מספר הוגי-דעות נוצרים במהלך חייו, ... היו מכשולים מוסריים - לא אינטלקטואליים - להמרתו. הוא לא הרחיב את הדיבור מעבר לכך."
פבלוס, נסיך הכתר של יוון
משפחתו
ב-1 ביולי 1995 התחתן פבלוס עם מארי שנטל מילר בתם של רוברט וורן מילר ואשתו מארי שנטל פזנט, ממנה יש לו 5 ילדים:
מורטימר ג'. אדלר
ביוגרפיה
מאיירס טוען לבסוף שאדלר "נכנע לחסדי גן עדן" ו-"ביצע וידוי של אמונה שלאחריו הוטבל לנצרות" כמה שנים בלבד לאחר אותו הראיון. בהציעו תובנות באשר להמרת הדת של אדלר, מאיירס מצטט את אדלר מכתבה משנת 1990 שהתפרסמה בכתב-העת "Christianity": "הסיבה העיקרית לבחירתי בנצרות הייתה שהמסתורין היה בלתי-נתפש. מה טעם היה בהתגלות אילו יכולנו להבינה בעצמנו? אילו היא הייתה מובנת לגמרי, אז זו פשוט הייתה פילוסופיה אחרת." בשנת 2000, אדלר הפך לקתולי. יש המחשיבים אותו לפילוסוף קתולי בשל פעילותו ארוכת השנים בתנועה הנאו-תומיסטית, הגם שלא היה קתולי רוב חייו.
פבלוס, נסיך הכתר של יוון
אילן יוחסין
בעת לידתו היה פבלוס צאצא לשלושה מלכים שהיו בחיים; אביו קונסטנטינוס השני, מלך יוון, סבו מצד אמו פרדריק התשיעי, מלך דנמרק, וסב אמו גוסטב השישי אדולף, מלך שוודיה. כמו כן פבלוס הוא אחיין של מרגרט השנייה, מלכת דנמרק וסופיה, מלכת ספרד. בנוסף הוא צאצא של כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק דרך שלושה מילדיו; גאורגיוס הראשון, מלך היוונים, פרדריק השמיני, מלך דנמרק ותירה, נסיכת דנמרק, וצאצא של ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת דרך בנה הנסיך ארתור, דוכס קונוט וסטראת'רן ופעמיים דרך בתה ויקטוריה, הנסיכה המלכותית, בנוסף, הוא צאצא של ז'וזפין דה בואנה אשתו של נפוליאון בונפרטה.
מורטימר ג'. אדלר
ביוגרפיה
בראיון משנת 1980, מאיירס שאל את אדלר איזה ספר יחיד היה לוקח איתו לאי בודד, ובתגובה זכה לרשימת בת אחד-עשר ספרים:
בקיץ שנת 1981, אדלר העביר סמינר במכון אספן שבקולורדו בהתבסס על ספרו "שישה רעיונות מופלאים". הסמינר הוסרט על ידי PBS והפך לסדרת טלוויזיה פופולרית בהפקת ביל מויירס שנה אחר כך.
אדלר היה דמות שנויה במחלוקת בקרב חוגים מסוימים שראו בהתמקדותו בקלאסיקות משום אירוצנטריות ודוגמטיות, אפשר שגם על שום סגנונו הישיר והגלוי. בנוסף, אדלר תמך ברעיון של ממשלה עולמית.
הומונקולוס (קליפת המוח)
הומונקולוס (מלטינית: הומונקולוס - איש קטן) הוא ייצוג מעוות של גוף האדם, שמטרתו להמחיש כיצד איברי הגוף השונים משתקפים בעיבוד המידע העצבי בקליפת המוח.
בקליפת המוח קיימים מספר אזורי עיבוד ראשוניים שמשמשים לקליטה ולעיבוד מידע תחושתי ממערכות החישה או לשליחת פקודות מוטוריות לשרירים. הארגון של תאי העצב באזורי העיבוד הללו אינו אקראי, והוא מבטא מעין מיפוי של התפקוד הנשלט על פני קליפת המוח. ההומונקולוס נועד להראות באופן ציורי סוג מסוים של מיפוי תפקודי במוח, שמכונה מיפוי סומטוטופי (soma = גוף, topos = מיקום). בצורת ארגון שכזו, סמיכות פיזית בין תאים ואיברים ברחבי הגוף משתקפת גם בסמיכות פיזית על פני קליפת המוח בין תאי עצב שתפקידם לעבד מידע שקשור לאותם תאים ואיברים. כך, מתקבלת על פני קליפת המוח מעין מפה של הגוף כולו, מהרגליים לראש.
קיימים שני אזורים בקליפת המוח שנהוג לייצג בעזרת הומונקולוס, שכן הם מאורגנים בצורה סומטוטופית:
למעשה, כל מיפוי שכזה מתפצל לשני חצאים: חציו של האזור שממוקם בהמיספרה השמאלית של קליפת המוח ממופה לשרירים או קולטני חישה שממוקמים בצידו הימני של הגוף, ולהפך.
איבריו של ההומונקולוס נראים חסרי פרופורציה, דבר המשקף את אופן עיבוד המידע התחושתי והמוטורי - השטח במוח שמוקדש לעיבוד מידע מאזור מסוים בגוף הוא פרופורציונלי למורכבות של הקישורים העצביים עם אזור זה. כך למשל, הידיים, השפתיים והלשון של ההומונקולוס הן ענקיות ביחס לשאר הגוף. הסיבה לכך היא שיכולות התנועה והתחושה העדינות במיוחד שקיימות בידיים ובפנים תופסות מקום יחסי רב יותר בקליפת המוח.
מזרח טירול
מזרח טירול (בגרמנית: Osttirol - אוסט-טירול) הוא אזור ומובלעת חוץ של מדינת טירול באוסטריה. מבחינה מנהלית האזור חופף למחוז ליינץ. חבל ארץ זה מנותק משאר מדינת טירול פיזית, אך נחשב לחלק ממנה. שכניו הם: בדרום ובמערב איטליה, במזרח קרינתיה ובצפון מדינת זלצבורג.
המחוז משתרע על 2,020.08 קמ"ר. במחוז ישנן 33 ערים ועיירות, ובירתו היא העיר ליינץ.
ב 1919, דרום טירול נפרדה מהחלק האוסטרי של טירול והועברה לאיטליה, כחלק מחוזה סן-ז'רמן. מאז מזרח טירול, שהוא בעצם מחוז ליינץ, הוא חלק נפרד משאר טירול.
נגישות בישראל
הנגישות במדינת ישראל מעוגנת בחקיקה, ומושפעת מהתפיסות בחברה ביחס לאנשים עם מוגבלות, צורכיהם ושילובם בחברה. הנגישות מציינת את מידת התאמתה של מערכת לשימושם של אנשים בעלי יכולות גופניות, נפשיות ושכליות מגוונות ככל האפשר, לרבות אנשים שהיכולות שלהם באחד מתחומים אלה נמוכות עד כדי לקויות.
נכון לשנת 2007, במדינת ישראל חיים כ-1.36 מיליון אנשים המוגדרים כבעלי מוגבלות, מתוכם כ-600,000 מוגדרים כבעלי מוגבלות חמורה, שהם כ-9% מהאוכלוסייה בישראל. ביחס למדינות אחרות, בישראל אחוז גבוה יחסית מבעלי המוגבלות הם נכי צה"ל ונפגעי פעולות איבה, המהווים כח מניע לקידום זכויות הנכים בישראל.
חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות
בחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, תשנ"ח-1998 ובתקנות לפיו, נקבע כי מערכות שונות יותאמו לשימושם של נכים.
למשל על מפעיל שירות תחבורה ציבורית ורשות מקומית להסדיר נגישות עבור אנשים עם מוגבלות לשירותי תחבורה ציבורית. כמו כן הותקנו תקנות בדבר נגישות לאתרי עתיקות, גנים לאומיים, שמורות טבע ושטחים פתוחים שבניהול רשות הטבע והגנים או הקרן הקיימת לישראל, או מטעמן.
פרק הנגישות בחוק השוויון מגדיר נגישות כך:
פרק הנגישות של החוק קובע את החובה להתאים כל מקום שפתוח לציבור וכל שירות הניתן לציבור לאנשים עם כל סוגי המגבלות. לפי חוק זה, כל משרדי הממשלה, בתי המשפט ובתי העסק, לרבות בתי קולנוע, מסעדות פארקים ובתי מלון, חייבים בנגישות מלאה - לדוגמה רמפות לנכים המתניידים בכיסא גלגלים, רמקול המקריא את מספר קו האוטובוס לעיוורים, הנגשת כתוביות בשידורי טלוויזיה ציבוריים לחירשים וכבדי שמיעה ועוד.
חובת הנגישות מדברת על בעלי המוגבלות הפיזית, מוגבלי הראייה, מוגבלי השמיעה, מוגבלות נפשית ומוגבלות שכלית. את רוב פתרונות ההנגשה אמורות לספק הרשויות המקומיות. כמו כן, מעניק החוק כלים לאכיפתו, כגון מערך פקחים בנציבות השוויון לבעלי מוגבלות אשר יוסמכו להוציא צווי סגירה נגד מקומות שאינם נגישים. מלבד הפקחים, יכולים גם אזרחים לתבוע בגין הפרה של חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.
עם זאת, נכון לשנת 2009, מדינת ישראל עודנה רחוקה מיישום פרק הנגישות בחוק בשוויון. מעבר לעיכוב ביישום התקנות, ומעבר להסדר המימון לרשות המקומית כיצד לממן את ההנגשה, עיקר הבעיה בה נתקלים בעלי המוגבלות היא המודעות הישראלית. על מנת להוציא את החוק לפועל, מלבד אכיפתו, זקוקים בעלי המוגבלות להכרה ציבורית בצרכים שלהם על מנת שהנגישות בישראל תעלה מדרגה ותבוא לידי ביטוי. כיום בישראל מרבית בתי העסק, המבנים הציבוריים, והפארקים השונים, אינם נגישים ושום צעד לא נעשה לאכיפת חוק השוויון. יוצאים מן הכלל הם עמותות המגזר השלישי (ללא כוונת רווח), אשר קיבלו על עצמם לקדם את הצדק החברתי והסביבתי בישראל ופועלות על מנת לממש את זכויותיהם של בעלי מוגבלויות וליצור חברה שוויונית בה הנגישות בישראל היא מושג השגור בפי כל ואינו דבר של מה בכך. מלבד אותן עמותות, ממשיכות הרשויות המקומיות בקידום ההנגשה. על מנת לבצע סקרי נגישות, להכרת הצורך הספציפי של המוגבלים, זקוקה המדינה ל-40 מיליון ש"ח. סכום זה אינו נוגע כלל לביצוע עבודות ההנגשה עצמן.
נגישות לשירות
בשנת 2005 התווספו התקנות בנוגע לחובת הנגישות בשירות ובשנת 2013 נקבעו תקנות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (התאמות נגישות לשירות),תשע"ג-2013, הקובעות כי על פי התקנות, כל גוף המספק שירות לציבור חייב להתאים את נוהלי עבודתו כך שיובטח בהם השירות לאנשים עם מוגבלות כחלק מקהל לקוחותיו, על מנת שיוכלו לקבל את השירות באופן עצמאי, בטיחותי ומכובד. בין השאר מוטלת חובה על ספק השירות לרכוש אמצעי עזר כגון מערכות עזר לשמיעה, ולספק שירותי עזר הנדרשים לסוגי המוגבלות השונים. בנוסף, האדם המקבל את השירות יוכל לבקש לקבל את השירות באמצעי נגיש. הדבר נוגע לגופים וארגונים ציבוריים וכן לפרטיים ועסקיים.
נגישות באתרי אינטרנט ואפליקציות
חובת הנגישות לשירות גם כוללת חובה לבצע התאמות נגישות באתרי אינטרנט ובאפליקציות המספקים שירות או מידע, כך שציבור האנשים עם מוגבלות יוכל לקבל שירות באמצעות האינטרנט כשאר הציבור. ב-2017 הוספה כחלק מחובת הנגישות בשירות הצהרת נגישות בשירותי אינטרנט, המחייבת ארגונים וחברות לציין במקום בולט באתר האינטרנט שלו וביישום שהוא מפעיל, אם יש יישום כזה, הצהרה, בהתאם להנחיות הקבועות בתקן נגישות האינטרנט לעניין הצהרת נגישות, הכוללת מידע בדבר התאמות נגישות שביצע וכן פרטי רכז נגישות ודרכי ההתקשרות עמו. ישנם מספר פטורים ודרישות מופחתות לביצוע הנגישות, כגון חייב אשר המחזור הממוצע שלו עומד על מיליון שקלים חדשים או פחות אשר פטור מביצוע התאמות נגישות לפי סימן זה באתר אינטרנט או יישום שהוא החל להפעיל לפני תחילתן של תקנות אלה.
אתר מונגש לפי תקנות הנגישות לשירות הוא אתר שבו בוצעו התאמות לפי תקן ישראלי 5568. התקן הישראלי הוא אימוץ של הנחיות בינלאומיות - הנחיות נגישות לתכני אינטרנט "Web Content Accessibility Guidelines" של ארגון ה W3C הבינלאומי.
תקנות נגישות האינטרנט שעברו ב-2013, במסגרת התקנות שהן חלק מחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, הביאו את ישראל להיות המדינה הראשונה בעולם שמחייבת הנגשה כללית – של אתרי ממשל, גופים ציבוריים, חברות פרטיות ועסקיות, מוסדות אקדמיים ובכלל. זאת, בעוד שבמדינות אחרות חייבו הנגשה רק של אתרי ממשל, ורק בהמשך חייבו את המגזר הפרטי.
חוק התכנון והבנייה
לבעלי מוגבלויות בישראל הזכות לנגישות למקומות ציבוריים. זכות זו מעוגנת בתיקון לחוק התכנון והבניה החל מיום ה-1 באפריל 1972. על פי חוק זה חייב כל מבנה ציבורי שנבנה בישראל לכלול אמצעים שיאפשרו גישה לבעלי מוגבלויות.
חוק שידורי טלוויזיה (כתוביות ושפת סימנים)
חוק נגישות נוסף הוא חוק שידורי טלוויזיה (כתוביות ושפת סימנים) ה'תשס"ה-2005, אשר מחייב להנגיש שידורי טלוויזיה לחירשים וכבדי שמיעה.
חוק הליכי חקירה והעדה (התאמה לאנשים עם מוגבלות שכלית או נפשית)
חוק הליכי חקירה והעדה (התאמה לאנשים עם מוגבלות שכלית או נפשית הוא חוק שנחקק בשנת 2005 ומטרתו הנגשת מערכת המשפט לאנשים עם מוגבלויות ושמירה על זכויותיהם, בין היתר על ידי העברת חקירתם במשטרה לידי חוקרים מיוחדים המתמחים בתחום, תיעוד חקירתם בווידאו וכן באמצעות החלת כללים מיוחדים בבואם להעיד בבית המשפט.
תקנות הנגישות לשירות
התאמות במקומות עבודה בישראל
חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלויות אוסר על מעסיק להפלות עובד או דורש עבודה מחמת מוגבלותו. מרחיב את הגדרת האפליה וקובע "לרבות אי ביצוע התאמות הנדרשות מחמת צרכיו המיוחדים של אדם עם מוגבלות אשר יאפשרו העסקתו".
לפי החוק על המעסיק להתאים את מקום העבודה הסייג הוא - מבלי שהדבר יטיל נטל כבד מדי על המעסיק. השתתפות המדינה במימון התאמות מאפשרת למעסיקים לבצע התאמות ולהתמודד עם הסייג. תקנת השתתפות המדינה במימון התאמות קובעת מענק מותנה שניתן על ידי המדינה לסייע למעסיקים לבצע התאמות. תהליך קבלת השתתפות המדינה בהתאמות: ראשית על מעסיקים לפנות למשרד הכלכלה באתרם. התהליך כרוך במילוי טפסים וקבלת אישור מורשה נגישות על הצורך בהתאמה או על ביצועה.
ארגוני סיוע ועמותות
נושא הנגישות זכה לתשומת לב ציבורית לראשונה בשנת 1980 עם הקמתו של ארגון הגג של ארגוני הנכים ונכים בלתי מאוגדים. בזכותה וברשותה של עליזה בגין והשופטת (בדימוס) ציפורה ברון. ארגון הגג הקים את וועדת דרכי גישה שכללה כ-300 מתנדבים מכל רחבי הארץ שמטרתם הייתה לשנות את הנגישות. הוועדה הייתה פעילה עד שהוקמה עמותת נגישות ישראל, חלק מהמתנדבים עדיין עוסקים בנושא במסגרות שונות. בזכות וועדה זו, הונגשו אזורים רחבים בצפון הארץ ביניהם הירדנית, אתר המצדה, מנהרת הכותל, שמורת הדן, בתי מלון, בתי ספר, בג"ץ בוצר עשה תפנית גדולה בנושא כאשר חייב את היישוב מכבים רעות להנגיש בית ספר לתלמיד בכיסא גלגלים.
עמותות הסיוע הבינו עד מהרה מהרה שישראל רחוקה מליישם את המסקנות לגבי ההנגשה ולצורך העניין לקחו על עצמם העמותות את מלאכת קידום הרעיון והאידאולוגיה שמאחורי הנגישות בישראל. עמותת שקל (שירותים קהילתיים לאנשים עם צרכים מיוחדים) הקימה בשנת 1998 מרכז ישראלי לנגישות, שמטרתו. הגברת המודעות על נגישות בקרב מעצבי המדיניות והציבור, פתיחת מיזמים של נגישות לסביבה ושירות פעיל לבעלי מוגבלות, בנוסף מוציאה העמותה עיתון בשם "עניין של גישה" העוסק בתחום הנגישות.
נגישות ישראל
עמותה בולטת העוסקת בתחום היא עמותת נגישות ישראל, שנוסדה ב-1999, אשר מסייעת גם היא לקידום המודעות של החברה בישראל לעניין הנגישות ומתמקדת בעיקר ברמת המודעות של מקבלי ההחלטות בתחום העסקי ובמגזר הציבורי. בנוסף, הקימה העמותה אתר אינטרנט חדשני שבו היא מספקת מידע חיוני בנושאי נגישות, עדכון מקומות נגישים ופיתוח טכנולוגי היכול לשרת את אוכלוסיית בעלי המוגבלות. היעד הייחודי לעמותה זו הוא הקמת ספרייה מקצועית לנגישות מבנים ותשתיות. ספרייה אשר נועדה לשרת אנשי מקצוע בתחום ההנגשה ולקדם את הנושא מקצועית.
אתר האינטרנט של העמותה מספק לציבור הרחב מידע חיוני בנושאי נגישות, כגון הוראות לנגישות אתרי אינטרנט, עדכונים בענייני תיירות נגישה למשתמשי כיסאות גלגלים, פיתוחי טכנולוגיה מסייעת, מידע על קורסים בנושא ועוד.
ג'ילינגהאם
ג'ילינגהאם (באנגלית: Gillingham) היא עיר בדרום מזרח אנגליה, באזור מידווי (Medway) שבמחוז קנט על נהר מידווי. מספר התושבים (נכון ל-2001) כמאה אלף. מקור השם הוא האחוזה של משפחת גילה (Gylla), מהמילה באנגלית עתיקה האם (ham) שפירושה חווה/משק/אחוזה/נחלה ואינגס (ingas) שפירושה פרחים/משפחה. ג'ילינגהאם תועדה לראשונה במאה העשירית בשם Gyllingeham.
בזמן הכיבוש הנורמני ג'ילינגהאם הייתה יישוב זעיר והייתה שייכת לויליאם הכובש. זה נתן אותה לאחיו למחצה אודו (Odo). בזמנו היה האזור בעיקר אדמה חקלאית ואודו בנה ארמון לארכיבישוף.
ויליאם אדמס, סוחר ונווט, שהיה האנגלי הראשון שביקר ביפן, נולד בעיר זו. לעיר מועדון כדורגל הנקרא גם כן ג'ילינגהאם. ענפי התעשייה העיקריים של העיר הם כימיקלים וציוד חשמלי. גם לגידול פירות ישנה חשיבות.
מילי אביטל
מילי אביטל (נולדה ב-30 במרץ 1972) היא שחקנית, דוגמנית, תסריטאית ובמאית ישראלית. זוכת פרס אופיר.
ביוגרפיה
אביטל נולדה בירושלים, לאב שעלה ממרוקו ולאם צברית ממוצא טורקי. היא גדלה והתחנכה ברעננה ובתל אביב. הוריה נוני ואיקו הם מעצבים גרפיים, בנוסף אביה הוא פרופסור ומרצה במספר מסגרות אקדמיות. בנעוריה למדה בבית הספר לאמנויות הבמה "תלמה ילין" שבגבעתיים.
בישראל
מייד עם סיום לימודיה בקיץ 1990, בגיל 18, החלה לשחק בתיאטרון "הקאמרי" במחזה "יחסים מסוכנים", על פי ספרו של הסופר הצרפתי פייר שודרלו דה לאקלו. במקביל התגייסה לשירות בתיאטרון צה"ל. בסוף אותה שנה לוהקה לתפקיד ראשי בדרמה הטלוויזיונית, "החברים של יעל" שכתב וביים נדב לויתן. הסרט שודר ב באוקטובר 1991. באותה שנה גם השתתפה בסרט סטודנטים "בראשית ברא". בשנת 1991 הופיעה לראשונה בסרט קולנוע עלילתי מלא, כששיחקה בסרט, "מעבר לים", של יעקב גולדווסר. על משחקה בסרט זה, זכתה אביטל ב"פרס אופיר לשחקנית המשנה הטובה ביותר". בנוסף ב-1991, שיחקה בעיבוד הטלוויזיוני לספר "רצח בשבת בבוקר", ששודר בשני פרקים בתחילת 1992 בערוץ הראשון.
בשנת 1993 ירדה אביטל להתגורר בניו יורק, שם נרשמה ללימודי משחק ב-Circle in the Square Theatre School.
בארצות הברית
ב-1994 כשנה לאחר מכן, היא נתגלתה על ידי סוכנת כשעבדה כמלצרית, וכך הגיעה לתפקידה בסרטה הראשון בהוליווד, "סטארגייט" בבמויו של רולנד אמריך, ובכיכובם של קורט ראסל וג'יימס ספיידר.
ב-1996 שיחקה בסרט "חדירה לפרטיות". ב-1997 השתתפה בסרט "הסוף לאלימות". ב-1998 שיחקה בסרט "חתונה פולנית" בכיכובה של קלייר דיינס. באותה שנה, גם כיכבה לצד השחקן האמריקאי-יהודי דייוויד שווימר בסרט "נשיקה בין חברים". באותה תקופה החלה במערכת יחסים רומנטית שנמשכה כשנתיים עם שווימר.
ב-1997 כיכבה בסרט דובר-האנגלית "מינוטאור" ("מוסד") לצד דן תורג'מן.
ב-1999 השתתפה בסרט "הנערה הצעירה והמונסון".
ב-2000 גילמה את דמותה של שחרזאדה במיני-סידרה האמריקאית-בריטית "אלף לילה ולילה" בהפקת רשתות ABC ו-BBC, שהייתה מועמדת לפרס אמי. באותה שנה, שיחקה אביטל בסרט "פרסטון טילק" ("זרע רע").
ב-2002 השתתפה בפרק של הסדרה "רדופים". בשנת 2003 השתתפה בסרט האמריקאי "הכתם האנושי" לצד ניקול קידמן.
המשך הקריירה בישראל ובארצות הברית
ב-2003 השתתפה בעונה הרביעית של הסדרה הישראלית "שבתות וחגים".
ב-2004 עלה לאקרנים הסרט הישראלי "אהבה קולומביאנית", בו שיחקה. באותה שנה ביימה, הפיקה וערכה סרט תיעודי קצר בשם "אני חושבת את עצמי כל הזמן צעירה", שהשתתף בפסטיבל הסרטים טרייבקה בניו יורק, ובפסטיבל ירושלים.
בשנת 2005 שיחקה בקומדיה אמריקאית שעוסקת בסדר פסח "מתי אנו אוכלים".
בשנת 2007 שיחקה בסרט הישראלי "נודל" של איילת מנחמי, לצד ענת וקסמן ואלון אבוטבול עליו הייתה מועמדת לפרס אופיר בפעם השלישית. באותה שנה, שיחקה את קורדליה בהפקה של "המלך ליר" בתיאטרון אלקטריק לודג' בלוס אנג'לס.
בשנת 2008 החלה לעבוד על סרט על פרשת רצח מלה מלבסקי, לאחר שרכשה את זכויות ההסרטה של הספר שכתב החוקר המשטרתי שהופקד על תיק הרצח, מישל חדד, "נשים רוצחות". אביטל החלה לכתוב את התסריט וליהקה את עצמה ואת ענת וקסמן לתפקידים הראשיים, אך הפקת הסרט לא יצא לפועל לבסוף.
בשנים 2012-2010 שיחקה בסדרה הישראלית "חטופים" בערוץ 2, עליה הייתה מועמדת לפרס הטלוויזיה.
ב-2017 ביימה והייתה שותפה לכתיבה של הצגה בשם "התחנה הבאה" (Next Stop) שהוצגה בברודוויי על הייטקיסט ישראלי והשתלבותו בניו יורק. באותה שנה עלתה לשידור, בזכיינית ערוץ 2 שידורי קשת, הסדרה הקומית "נופלות על הרגליים" בה כיכבה לצד שני כהן.
בין השנים 2009–2013 הייתה אביטל חברה בחבר הנאמנים של אוניברסיטת חיפה.
קריירת דוגמנות
ב-1996 כיכבה בקמפיין של חברת הביגוד הישראלי "המשביר לצרכן". באותה שנה גם כיכבה בפרסומות של חברת "גלידות שטראוס" הישראלית (בה שוחזרה הסצנה המפורסמת מהסרט "אינסטינקט בסיסי", שבה שרון סטון יושבת מול החוקרים).
ב-1997 כיכבה בפרסומת של "תנובה" לגבינה המעודנת.
ב-2001 השתתפה בסרטון פרסומת של "יקבי כרמל מזרחי".
ב-2005 כיכבה כדוגמנית בקמפיין של רשת האופנה הישראלית "H&O", כולל בסרטי פרסומת, שלטי חוצות, ומודעות פרסום של הרשת.
ב-2007 כיכבה לצד אימה, נוני אביטל, בקמפיין של רשת הקוסמטיקה של רונית רפאל.
חיים אישיים
בסוף שנות ה-90 הייתה בזוגיות עם השחקן האמריקאי-יהודי דייוויד שווימר, אותו הכירה על סט הסרט "נשיקה בין חברים". ב-4 ביולי 2004 נישאה לתסריטאי האמריקאי צ'ארלס רנדולף, זוכה פרס האוסקר על התסריט לסרט "מכונת הכסף". השניים מתגוררים באפסטייט ניו יורק, ולהם בן ובת.
פילמוגרפיה
{{טורים|
טלוויזיה
}}
קישורים חיצוניים
מכתביה
כשרות משפטית
כשרות משפטית היא יכולתו של כל אדם, מיום לידתו ועד מותו, ליהנות מזכויות ולשאת בחובות, אשר טומנות בחובן משמעות משפטית כלשהי. החוק אשר מסדיר את נושא הכשרות המשפטית בישראל הוא חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות (להלן: "חוק הכשרות המשפטית").
הגבלת הכשרות המשפטית בחוק
על אף העובדה כי כל אדם זכאי לבצע פעולות משפטיות, קיימות אוכלוסיות מסוימות אשר החוק הישראלי או בית המשפט (באמצעות פסק דין) מגבילים את יכולתן לבצע פעולות משפטיות מסוימות. במקרים כאלו, ימונה אפוטרופוס.
אפוטרופוס הוא אדם שממונה על ידי בית המשפט על מנת שידאג לאדם (קטין או בגיר), אשר בשל מצבו אינו מסוגל לדאוג לעצמו. ההגדרה המשפטית לאדם זה היא "חסוי".
קטינים
פעולה משפטית של קטין, שטרם מלאו לו 18 שנים, טעונה הסכמה של נציגו (הוריו של הקטין או האפוטרופוס שלו).
הסכמה זו יכולה להינתן מראש לפעולה מסוימת או לסוג מסוים של פעולות. זכותו של נציג הקטין לבטל את הסכמתו לפעולה המשפטית, כל עוד לא נעשתה.
במקרים בהם נעשתה פעולה משפטית של קטין ללא הסכמתו של נציגו, ניתן יהיה לבטלה בתנאים מסוימים.
החוק קובע סייגים ליכולת לבטל פעולה משפטית של קטין, גם אם התבצעה ללא הסכמת נציגו, וזאת בהתקיים אחד מן המקרים הבאים: קיימים מקרים בהם לא יהיה כל תוקף משפטי לפעולותיו של הקטין אם התבצעו ללא הסכמת נציגו. לדוגמה - קבלת שירות באשראי, רכישת נכס באשראיו ועוד.
תלותו של הקטין בהורים, האפוטרופסים הטבעיים, הולכת ונחלשת ככל שהוא הופך עצמאי יותר, בין אם בשל התבגרותו ופיתוח כושר להפעיל שיקול דעת ולקבל החלטות, ובין אם בשל כך שהמחוקק רואה בו עצמאי יותר.
הורי הקטין כאפוטרופסים
ככלל, הוריו של קטין ייחשבו כאפוטרופסים הטבעיים שלו. כחלק מתפקיד זה נדרשים ההורים לדאוג למכלול צרכיו של הקטין (לימודים, שמירת נכסיו, קביעת מקום מגוריו וכיוצ"ב). חובתם זו של ההורים אינה מסתכמת אך בביצוע פעולות אלה, אך נדרשת מהם עמידה ברף מסוים הנוגע לאיכות גידול הקטין. ההורים חייבים לנהוג לטובת הקטין "כדרך שהורים מסורים היו נוהגים בנסיבות העניין". חובות אלה עולים בקנה אחד עם האחריות החלה על ההורים במשפט העברי בברייתא במכת קידושין, וכפי שמשתקף בדיוני הכנסת על חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות.
במקרים בהם לא הגיעו ההורים להסכמה בנוגע לנושא הקשור לטיפול בקטין, בית המשפט עשוי להתערב ולתת מענה, והכל בהתאם לסיטואציה: בשל העובדה כי גידול ילדים (ובעיקר קטינים) הוא נושא מורכב אשר כולל בחובו החלטות רבות שמקבלים ההורים בנוגע לגידולם, החלטות שלעיתים עלולות לפגוע בקטין (בדרך זו או אחרת), הוגדרה בחוק מסגרת האחריות החלה על ההורים, לפיה לא ישאו ההורים באחריות לנזק שגרמו לקטין או לרכושו (תוך מילוי תפקידם כאפוטרופסים), אלא אם פעלו שלא בתום לב או שפעלו שלא לטובתו של הקטין).
על אף סמכותם הכמעט בלעדית של הורים בניהול חייו של הקטין, סמכות זו אינה בלתי מוגבלת וקיימים מקרים בהם אין ההורים מוסמכים לייצג את הקטין, מבלי שבית המשפט אישר אותן מראש. לדוגמה - פעולה משפטית בין הקטין לבין הוריו (או קרובי הוריו) נתינת ערבות וכיוצא בזה.
מנגד, עומדת חובתו (המשפטית) של הקטין לציית להוריו בכל עניין הנוגע לאפוטרופסותם.
פסול דין
אדם שמגיע לגיל 18, הופך מבחינה משפטית מקטין לבגיר. מרגע זה, הוריו מסיימים את תפקידם כאפוטרופסים (הטבעיים) שלו והם מנועים מלבצע במקומו כל פעולה או לקבל החלטות בעבורו.
עם זאת, במקרים בהם אדם בגיר אינו מסוגל לדאוג לענייניו, בשל מחלת נפש או ליקוי כלשהו בשכלו, רשאי בית המשפט, לבקשת בן זוגו או קרובו (או היועץ המשפטי לממשלה ובא כוחו), להכריז עליו כפסול דין ולמנות לו אפוטרופוס, אך זאת רק לאחר ששמע את אותו אדם או נציגו.
ההחלטה של בית המשפט לפסול את כשירותו המשפטית של אדם בוגר אינה סופית, וניתן לבטל החלטה זו, במקרה ובו בית המשפט סבר שההכרזה על הפסלות הייתה לא מוצדקת או כי חדלו להתקיים התנאים שהצדיקו את ההכרזה.
באשר לירידה קוגניטיבית (בעיקר במצבי דמנציה מסוגים שונים), גם לאחר הכרזה על בגיר כפסול דין יש לוודא כי מעודדים אותו להשמיע את דעתו עד כמה שניתן בכל סיטואציה בה נדרשת קבלת החלטות. יש לעשות שימוש בהסברים ברמתו וניסיון להבין את רוח רצונותיו. במידה וקיימת ירידה קוגניטיבית מסוימת אך עדיין יש יכולת להביע רצונות ברמה סבירה, ניתן למנות "תומך בקבלת החלטות" במקום אפוטרופוס מלא.
אין לנסות ולאלץ אדם לקבל החלטה בכיוון מסוים, ואין לפרש את רצונותיו באופן שונה מהמשתמע מדברים קודמים, טרם הירידה הקוגניטיבית.
הליך ההכרזה על פסול דין
פירוט בנוגע להליך הפורמלי להכרזה על אדם כפסול דין ניתן למצוא בתקנות הכשרות המשפטית והאפוטרופסות (סדרי דין וביצוע).
התנאים למינוי אפוטרופוס
החוק מונה מספר מצבים בהם יתאפשר מינוי אפוטרופס: במידה ונדרש מינוי אפוטרופוס לקטין, ייתן בית המשפט עדיפות לבן משפחתו של הקטין, אלא אם כן סבר כי בנסיבות העניין ותוך התחשבות בטובת הקטין, עדיף למנות אדם שאינו קרוב משפחה.
בטרם יחליט על מינוי אפוטרופוס, ישמע בית המשפט את דעת החסוי לנושא ויברר האם הוא מבין את משמעות המעשה ואת השלכותיו.
זהות האפוטרופוס
לתפקיד האפוטרופוס יכולים להתמנות אחד מאלה: בית המשפט רשאי למנות לחסוי יותר מאפוטרופוס אחד.
חובותיו של האפוטרופוס
בדומה לאחריות החלה על הורי קטין (המתפקדים כאפוטרופסים הטבעיים שלו), חייב האפוטרופוס למלא את תפקידו כאשר טובת החסוי עומדת מול עיניו בכל שלב, וזאת "כדרך שאדם מסור היה נוהג בנסיבות העניין". חובה זו אינה רלוונטית רק לאפוטרופסים טבעיים או לאפוטרופוסים שמונו על ידי בית משפט, אלא על כל אפוטרופוס באשר הוא, אף אם פוטר, התפטר, נפל פגם במינויו או מכל סיבה אחרת. המטרה היא להכיר באפוטרופוס הלכה למעשה מחד, אך להדגיש כי כל חובותיו של אפוטרופוס חלות אף עליו וזאת על מנת שלא לפגוע בטובתו של החסוי מאידך.
לעיתים נוצר מצב בו על האפוטרופוס להיות נאמן לשני צדדים בו זמנית, או שאינטרס אישי של האפוטרופוס עלול להתנגש באינטרס של החסוי. במקרים כאלו ועל מנת למנוע מצב בו עלולה להיפגם טובת החסוי בשל חשש לניגוד אינטרסים נקבע בחוק כי:
בפעולה משפטית בין החסוי לבין האפוטרופוס, בן זוגו או קרוביו של האפוטרופוס (חוץ ממתנות הניתנות לחסוי), ובפעולה משפטית בין החסוי לבין חסוי אחר של אותו אפוטרופוס, אין האפוטרופוס מוסמך לייצג את החסוי מבלי שבית המשפט או אפוטרופוס אחר שנתמנה למטרה זו אישר זאת מראש.
סמכויותיו של האפוטרופוס
האפוטרופוס מוסמך לעשות ככל הדרוש לשם מילוי תפקידו. עם זאת, סמכות זאת אינה בלתי מוגבלת וקיימים מקרים בהם יזדקק האפוטרופוס לאישור בית המשפט על מנת לבצע פעולות מסוימות. לדוגמה - השכרת דירה, נתינת ערבות וכיוצ"ב.
פיקוח על האפוטרופוס
על מנת שניתן יהיה לוודא כי האפוטרופוס פועל לפי אמות המידה שנקבעו בחוק וכי פעולותיו עומדו בקנה אחד עם טובת החסוי, קיים מנגנון פיקוח שנועד לוודא את זה. חוץ מסמכותו של בית המשפט להביא להגבלת סמכותו של אפוטרופוס ואף לפיטוריו, אם סבר כי פעל שלא כשורה, חייב האפוטרופוס בחובות דיווח מסוימות לאפוטרופוס הכללי:
סיום תפקיד האפוטרופוס
ישנם מספר מקרים אשר בהתקיימם יסיים האפוטרופוס את תפקידו:
בקמן
{{פירושונים|
ראו גם
}}
עיוורון לילה
עיוורון לילה מציין מצב שבו קשה או בלתי אפשרי לאדם לראות באור נמוך או בחושך קל. זהו תסמין של כמה מחלות עיניים. עיוורון לילה יכול להיות מולד או נגרם כתוצאה מפציעה או תת-תזונה (למשל, חוסר בוויטמין A).
הסיבה הנפוצה ביותר להתפתחות עיוורון לילה היא רטיניטיס פיגמנטוזה – מחלה שבה תאים קולטי אור ברשתית מאבדים בהדרגה את יכולתם להגיב לאור. חולים הלוקים במחלה גנטית זו סובלים מעיוורון לילה מתקדם ובסופו של דבר גם ראייתם באור יום עלולה להיפגע. עוד סיבה לעיוורון לילה הוא מחסור בוויטמין A. במלחמת העולם השנייה הופץ מידע שגוי על ידי הבריטים כדי לחפות על הסיבה להצלחת משימותיהם בלילה. הצלחתם, לטענתם, הייתה טמונה בראייה לילית משופרת והטייסים קיבלו עידוד לאכול הרבה גזר המכיל, בין היתר, כמות גדולה של ויטמין A. הסיבה הממשית להצלחתם בלילה הייתה השימוש בטכנולוגיות מכ"ם מתקדמות.
עיוורון לילה נפוץ בקרב גברים יותר מבקרב נשים.
סיעת הצבא האדום
סיעת הצבא האדום (בגרמנית: Rote Armee Fraktion, ובקיצור RAF) כונתה בציבור גם כנופיית באדר-מיינהוף או קבוצת באדר-מיינהוף הייתה ארגון שמאל קיצוני חמוש שפעל בגרמניה המערבית משנות השבעים ועד 1998. הארגון שדגל באידאולוגיה מרקסיסטית-לניניסטית, רצח כ-33 או 34 אנשים ופצע כמאתיים איש. בסדרת התקפות שביצעו חברי הארגון בחודשים ספטמבר-אוקטובר 1977, הם הביאו את מערב גרמניה למשבר שזכה לכינוי "הסתיו הגרמני". כיתר השמאל הרדיקלי המיליטנטי, ביקשו חברי הסיעה לזעזע ו"לחדד את הניגודים" שבתוך החברה המערב-גרמנית, אותה ראו כבורגנית ומנוונת וכנאצית-לטנטית, בתקווה להצית מהפכה שתמוטט את הסדר האימפריאליסטי האמריקני.
הארגון הוקם על רקע מהומות הסטודנטים וההתנגדות למעורבות האמריקאית במלחמת וייטנאם. תורבאלד פרול, הורסט זנליין, גודרון אנסלין ואנדריאס באדר, שהיו עדים ליד הקשה שהפעילה המשטרה נגד המפגינים, החליטו לפעול כקבוצה והציתו מספר חנויות כלבו בפרנקפורט. הם נעצרו בפרנקפורט ב-2 באפריל 1968, וזכו לעניין ציבורי. בעת משפטם, פרסמה העיתונאית אולריקה מיינהוף כתבות אוהדות אודותיהם במגזין "קונקרט". במאי 1970 הצטרפה לארגון כחברה פעילה.
סיעת הצבא האדום היה ארגון גרילה בעל צביון מרקסיסטי. הארגון הגדיר את עצמו כארגון "גרילה אורבנית" אשר יפגע במטרות נבחרות המייצגות בעיניו את הממשל "החולה" בגרמניה ובכך יחל במהפכה עולמית כוללת.
ארגוני "גרילה אורבנית" רבים קמו בשנים אלה, כגון הבריגדות האדומות באיטליה, תנועת ה-2 ביוני (מחתרת אנרכיסטית אלימה שפעלה בגרמניה והייתה בקשר עם סיעת הצבא האדום), הצבא האדום היפני, GRAPO  בספרד, "פעולה ישירה" בצרפת ועוד. הארגון תמך בארגונים כגון "הפנתרים השחורים" ו"מחתרת מזג האוויר" בארצות הברית, "הארגון לשחרור פלסטין" על כל פלגיו, וה"וייטקונג", והתנגד נחרצות למעורבות האמריקאית במלחמת וייטנאם, שנבעה לדעת הארגון ממניעים אימפריאליסטיים.
שורשי הארגון
בתחילת יוני 1967 התעוררה בגרמניה מחאת סטודנטים, שהגיעה לשיא ב הפגנת ה-2 ביוני 1967 בברלין המערבית עם ביקורו של השאה מוחמד רזה פהלווי בברלין. לאחר שביקר באופרה שנערכה בדויטשה אופר ברלין התלקחו התנגשויות בין סטודנטים לכוחות משטרה, וסטודנט בשם בנו אונסורג, נורה למוות בידי המשטרה המערב-גרמנית.
התנגדות ליד הקשה של המשטרה, יחד עם התנגדות למלחמת וייטנאם, הביאו את תורבאלד פרול, הורסט זנליין, גודרון אנסלין ואנדריאס באדר להתלכד לקבוצה. הם החליטו להצית אש בחנויות כלבו, ונעצרו בפרנקפורט ב-2 באפריל 1968.
ב-11 באפריל 1968, נורה בראשו רודי דוצ'קה, אחד ממנהיגי מהומות הסטודנטים, בידי מתנקש ימני קיצוני בשם יוזף בכמן. עיתון ה"בילד צייטונג", מבית אקסל שפרינגר, הואשם בהסתה לניסיון הרצח והפך מוקד למחאות השמאל והסטודנטים, לאחר שפרסם כותרות כגון: "עצרו את דוצ'קה עכשיו!". למרות פציעתו הקשה, התאושש דוצ'קה וחזר לפעילות פוליטית. מותו, בשנת 1979, היה כנראה תוצאה מאוחרת מפציעתו.
אנדריאס באדר וגודרון אנסלין
גודרון אנסלין ואנדריאס באדר, היוו את ההנהגה והגרעין הקשה של הארגון. אנסלין, סטודנטית בגרמניה של שנות ה-60 של המאה ה-20 שהרבתה לעסוק בפעילות פוליטית, הייתה המנהיגה האמיתית של באדר מיינהוף (ולא אולריקה מיינהוף כפי שסבורים רבים). ב-1967 פגשה את באדר שעתיד להיות ראש הארגון ובן זוגה. יחד עם תורבאלד פרול והורסט זנליין הציתו חנויות כלבו בפרנקפורט ב-1967. הם הורשעו ונאסרו, אולם שוחררו על תנאי לאחר שנה.
אנסלין, באדר ופרול נמלטו לצרפת כפליטים לאחר שהפרו את תנאי שחרורם. בהמשך הצטרפו לארגון הגרילה האורבנית שהקים עורך הדין הגרמני הורסט מאהלר, "סיעת הצבא האדום", שנודע לאחר מכן כ"כנופיית באדר-מיינהוף". אנסלין נעצרה ב-1972 בהמבורג ונאסרה. היא מתה ב-18 באוקטובר 1977 באירוע המכונה "ליל המוות". נסיבות מותה מעורפלות, עקב העובדה שגורמי הביטחון הגרמנים טוענים שהיא תלתה את עצמה, בעוד ששמועות אחרות מספרות שהיא נרצחה.
באדר נמשך לפעילות סטודנטית מהפכנית כבר בשנות ה-60 המאוחרות בשל הריגוש הגבוה והפוטנציאל לאלימות. בפעולת חילוץ נועזת של העיתונאית אולריקה מיינהוף נמלט באדר ממעצר ב-1970 ובילה את השנתיים הבאות בשוד בנקים ופיצוץ בניינים. הוא נלכד ב-1972 יחד עם יאן-קארל ראפסה והולגר מיינס בתקרית ירי בפרנקפורט. בדומה לאנסלין, גם באדר הורשע בעבירות חמורות, בהן פגיעה בזדון, שוד ורצח. אף הוא מת ב"ליל המוות" ונסיבות מותו גם הן נותרו מעורפלות.
פעילים נוספים
עורך הדין הורסט מאהלר, נחשב למקים הארגון. מאהלר שאף ליישם את התאוריות המרקסיסטיות שלו על ידי הקמת קבוצת מחתרת מיליטנטית שתיצור מהפכה כלל עולמית. בכלא, חיבר מאהלר את המניפסט של סיעת הצבא האדום, לכשפורסם, חברי הקבוצה האחרים התכחשו אליו וסילקו את מאהלר מהקבוצה שהוא למעשה הקים.