cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ניסן סלומינסקי
פעילות פוליטית
ב-2016 הועלו נגדו טענות על הטרדה מינית של נשים אחדות. סלומינסקי הכחיש את הטענות. ב-18 בדצמבר 2016, הודיע שישעה את עצמו מהניהול בפועל של ישיבות ועדת חוקה חוק ומשפט כדי לאפשר בדיקה הוגנת. ב-3 בדצמבר 2017 הודיע היועץ המשפטי לממשלה על סגירת התיק נגדו מחוסר ראיות, וזאת לאחר שהמתלוננת הראשית נגדו סירבה למסור עדות במשטרה.
ב-17 בינואר 2019 הודיע סלומינסקי על פרישה מהחיים הפוליטיים.
חקיקה
בין החוקים שיזם סלומינסקי במהלך כהונתו בכנסת:
חיים אישיים
סלומינסקי גר באלקנה. בשנת ה'תש"ע קיבל סלומינסקי את אות "יקיר אלקנה".
התחתן עם מרשה יהודית לבית דולגין ונולדו להם שלושה ילדים. מרשה נפטרה בגיל 35 ממחלת הסרטן. נישא בשנית לארלט ולהם שני ילדים משותפים. סלומינסקי הוא גיסו של דב וינשטוק ("דובק").
דאלקים
הדאלקים הם דמות נבל-על שמוכרת היטב באמצעי התקשורת. הפקודה שלהם 'להשמיד' או 'השמדה' ("!Exterminate" (אנ')) הפכה לאחד מהסממנים הבולטים שלהם.
הדאלקים הם גזע-חייזרי שבעבר נלחם ב"מלחמת הזמן" נגד הגזע החייזרי של "אדוני זמן" (הדוקטור הוא אדון-זמן). עלילות מלחמת הזמן לא מופיעה במלואה בסדרה.
תיאור פיזי
הדאלקים הם יצורים דמויי תמנון, הם יושבים בתוך שריון מתכת שבנוי משני חלקים: החלק העליון כולל את לוח הבקרה של השריון ששולט על התנועה והנשקים. הנשקים מחוברים גם הם אל החלק העליון: הראשון נמצא בימינם ומשמש כמקום החזקה לכלים שונים, אך הנשק הנפוץ במקום זה הוא משאבה הדומה לפומפה, המסוגלת לשאוב אדם שלם. הנשק השני נמצא בשמאלם, והוא הנשק הקטלני שלהם. זהו בדרך כלל רובה אנרגיה, פלזמה או לייזר (התיאורים משתנים מעלילה לעלילה). הפריט האחרון שנמצא בחלקו העליון של שריון הדאלקים הוא העין, מצלמה אחת שמחוברת למקל ארוך. החלק התחתון כולל כיסא גלגלים מהכוכב סקארו ממנו מגיעים הדאלקים. כיסא הגלגלים נע על מתכת ובכך יוצר חשמל סטטי שמזין אנרגיה לשריון הדאלקים. בתחתית כיסא הגלגלים ממוקמת מערכת סילון המאפשרת לדאלקים לרחף מעל האדמה.
היווצרותם של הדאלקים
הדאלקים הם מוטציות של הקאלדים (אנגרמה של 'דאלקים') מהכוכב סקארו שנוצרו עי ידי המדען דאברוס כדי לסייע לקאלדים לנצח במלחמת אלף השנים נגד גזע ה"ת'אלים". גרסה זו לסיפור היווצרות הדאלקים הופיעה בעלילה "ראשית הדאלקים" מעונה 12, אשר בה הדוקטור הרביעי (טום בייקר) נשלח אל העבר עם המלווים שלו, שרה ג'יין סמית' (אליזבת' סליידן) והארי סאליבן (איאן מארטר) כדי לעצור את דאברוס מליצור את הדאלקים, אך לבסוף מחליט שאי אפשר להשמיד אף יצור באופן מוחלט, אפילו לא את הדאלקים, כי בדרך זו הוא משתווה לדאלקים. כמו כן הוא האמין שגם ממקרים רעים כאלה, תמיד ייגרם משהו טוב בסוף.
יוצר הדאלקים
יוצר הדאלקים, דאברוס, הוא קאלד מהכוכב סקארו, הוא נולד לקראת סוף מלחמת אלף השנים בין הקלאדים לת'אלים. הוא נראה כמו גופה של איש זקן ושתי עיניו נראות שרופות, לכן יש לו עין מלאכותית במצח אשר ממנה יוצא אור כחול, כמו בעיני הדאלקים. הוא נע בתוך שריון של דאלקים בלי החלק העליון, על ידו הוא לובש כפפה שממנה הוא יכול לירות ברקים. דאברוס הגיע למצב הזה משום שרצה להיות מדען נשקים ולא חייל פשוט אך יום אחד מעבדתו התפוצצה מטילים שירו ת'אלים, ושתי רגליו נכרתו ועיניו נשרפו. מהסיבה הזו הותקנה לו העין המלאכותית, ובנו לו את כיסא הגלגלים שלו (שעליו לאחר מכן יבסס את העיצוב של הדאלקים). היו ניסיונות רבים להרוג את דאברוס, אך הוא שרד כל אחד מהם בדרך כלשהי.
דאברוס הופיע לראשונה בעלילה "ראשית הדאלקים" כאשר הדוקטור הרביעי (טום בייקר) נשלח לעבר כדי לעצור את הדאלקים מלעזוב את כוכב הבית שלהם (באותו הפרק דאברוס נרצח על ידי הדאלקים שלא הסכימו לציית לו, אך חזר בכל זאת בעלילות נוספות.) מאז אותו פרק דאברוס הופיע בכל עלילה בסדרה הישנה שהדאלקים הם האויבים הראשיים בה (אף על פי שהוא מת כביכול בסוף כל עלילה). דאברוס נהרג כביכול גם במלחמת הזמן הגדולה האחרונה אבל למזלו דאלק קאן, חבר בכת סקארו, ברח מהדוקטור והגיע בטעות למלחמת הזמן בדיוק ברגע המתאים כדי לעזור לדאברוס. דאברוס הופיע בפעם הראשונה בסדרה החדשה בפרק "כדור הארץ הגנוב" (חלק מעלילה בת שני פרקים, החלק השני שלה הוא "סוף המסע"), הוא והדאלקים יצרו נשק שמפרק את השדה החשמלי שמחבר בין האטומים ובכך ממס את כל צורות החומר וניסו להשתמש בו כדי להרוס את היקום ולהפוך לצורת החיים היחידה, אבל דאלק קאן בגד בדאלקים ועזר לדוקטור להשמיד את הדאלקים וגם את דאברוס, שסירב לקבל עזרה מהדוקטור.
בפרק הראשון בעונה 9, הדוקטור עומד להציל ילד שנתקע באמצע שדה 'מוקשי יד' ונדהם לשמוע ממנו ששמו הוא דאברוס. ברגע זה, הדוקטור מחליט לא להרוג אותו וגם לא להציל אותו, אלא לנטוש אותו. בסוף הפרק, הדוקטור חוזר אליו עם אקדח דאלקי ונראה כאילו הולך לירות בו. בפרק השני של העונה מתברר שהאקדח הדאלקי לא נועד להשמדת דאברוס אלא להצילו "משדה מוקשי היד" שהיה כלוא בו בסוף הפרק נראה כי הדוקטור לוקח את דאברוס הילד למקום בטוח לאחר שהשמיד את "מוקשי היד".
הופעתם בסדרה המקורית
הדאלקים בסדרה המקורית הופיעו לראשונה בעלילה השנייה בעונה 1. הדאלקים הראשונים היו בצבע כסוף מטאלי עם כדורים תכולים על שריונם. הדאלקים נוצרו על ידי דאברוס, קלאד בשריון דאלק שחור, שיצר אותם כדי לנצח את הת'אלים במלחמת 1000 השנים אך הם בגדו בו והרגו אותו. בעלילה "זיכרון הדאלקים" עם הדוקטור השביעי נוצרו שתי מפלגות; דאלקים קיסריים (מאימפריית הדאלקים) והדאלקים העריקים (שבגדו באימפריה). המנהיג של הדאלקים האימפריאליים היה דאברוס ש, הדאלקים האימפרילים יצרו דאלק-נשק חזק מספיק כדי לנצח את הדאלקים האחרים. הדאלקים גם הופיעו בסרט "דוקטור הו" משנת-1996 כאשר היו במלחמת הזמן עם אדוני הזמן.
הופעתם בסדרה המחודשת
הדאלקים, לפי המסופר בסדרה המחודשת, המשודרת החל משנת 2005, הושמדו על ידי הדוקטור במלחמה גדולה ("מלחמת הזמן") בין הדאלקים לגזע אדוני הזמן, אליו משתייך הדוקטור. באותה מלחמה הושמדו גם אדוני הזמן. למרות השמדתם במלחמה, הדאלקים שורדים וחוזרים להופיע בסדרה המחודשת. במהלך הסדרה המחודשת הדאלקים שבים וחוזרים להופיע בה, אף על פי שמספר פעמים הדוקטור מצליח להשמיד אותם "באופן מוחלט".
לידה מחדש
בעונה החמישית, בפרק "ניצחון הדאלקים" בסדרה המחודשת, הדאלקים ששרדו את ניצחונו הקודם של הדוקטור עברו לשנת 1941 והסוו את עצמם בתור הנשק הסודי של בריטניה, שבעזרתו יובסו הנאצים במלחמת העולם השנייה. הדוקטור (לא במודע) עזר לדאלקים ליצור זן חדש וחזק יותר של דאלקים בחמישה צבעים לבן, כחול, כתום, צהוב ואדום שהשמידו את הישנים ואיימו להשמיד את בריטניה בעזרת קרן שהדליקה את אורות לונדון ובכך חשפה אותה לפגיעות הנאצים. בעזרת עזרה מאנדרואיד אותו יצרו הדאלקים, הדוקטור ומלוותו איימי פונד הצליחו לעצור את מזימתם בזמן ולכבות את הקרן. עם זאת, הדאלקים החדשים הצליחו לברוח לפני שהדוקטור יוכל לפגוע בהם. הם הופיעו שוב בפרקים האחרונים ("הפנדוריקה נפתחת" ו"המפץ הגדול") כשותפים לבניית הפנדוריקה ובפרק האחרון אחד מהם יורה קרן שהורגת את הדוקטור (אך הוא חוזר לחיים מאוחר יותר בעזרתה של מלוותו, איימי פונד), בעונה השביעית פוגש הדוקטור בדאלקים המבקשים ממנו עזרה בפיצוץ כוכב שמאוכלס בדאלקים מנודים, בפרק הזה משחקת ג'נה קולמן כמלווה של הדוקטור.
הכת של סקארו
"הכת של סקארו" (הנקראת על שם כוכב הבית של הדאלקים- סקארו) היא אגודה מיוחדת של דאלקים. הם הופיעו לראשונה בסוף עונה 2 בסדרה המחודשת. תפקידם היה לדמיין דרכים חדשות להרוג (כפי שאמר הדוקטור העשירי בפרק "יום הדין"). הם הדאלקים היחידים שהעזו להשתמש בשמות. הכת נוסדה על ידי קיסר הדאלקים. חברי האגודה המשמעותיים ביותר הם:
דאלק קאן - בסוף עונה 2 בפרק צבא הרוחות (סוף הפרק) ויום הדין הגיע דאלק קאן יחד עם הכת של סקארו ו-"תיבת בראשית" דרך ספינת ריק שמטרתה להעביר עצמים בין ממדים\זמנים דרך הריק כאשר השתלטו על חדר הכדור במגדל טורצ'ווד 1,דאלק קאן ניסה עם שאר חברי הכת לפתוח את תיבת בראשית ולשחרר את תוכלה (מילוני דאלקים שנכלאו על ידי אדוני הזמן בתיבה שגדולה יותר מבפנים) אך כדי לפתוח את התיבה היה צריך מגע יד אדם לכן אילצו את מיקי ואת רוז לגעת בתיבה אך הם נרתעו. כאשר הדוקטור הגיע לחדר הכדור פתח בשיחה עם הכת ולבסוף עם המברג הקולי שלו פתח את דלתות החדר נתן לסייברמן להיכנס עם בני אדם לנסות להרוג את הדאלקים אך כשלו ומיקי סמית' נגע בטעות בתיבת בראשית. התיבה הייתה פתוחה ומיליוני דאלקים ריחפו ברחבי לונדון והשמידו את כל מה שנקרה בדרכם לבסוף הדוקטור ורוז פתחו את הריק שוב וכל הדאלקים והסייברמנים חוץ מהכת של סקארו נשאבו לריק לנצח. בעונה 3 בצמד הפרקים דאלקים במנהטן\אבולוציית הדאלקים דאלק קאן והכת פיקחו על בניית בניין האמפייר-סטייט בשנת 1930. הדאלקים לקחו אנשים ממחנה הוברוייל של עניי מנהטן והפכו אותם לעבדי חזיר כדי לשרתם. הדאלקים עבדו עם מר דיאגרוס כאשר דאלק קאן דיבר עם מר דיאגרוס על כוכבו ועל מלחמת הזמן לקח את מר דיאגרוס לקומה התחתונה ובה ראה את דאלק סק ובאותו רגע דיברו על הניסוי הסופי שבו שולב דאלק סק עם אדם ונהפך לדאלק אנושי אך גם נוספו אליו רגשות חמלה ורחמים דאלק קאן פקפק בדאלק האנושי. אחרי שהכת מרדה בדאלק האנושי דאלק קאן נהפך לשליט של הכת אחרי שסירב לדוקטור לעזרתו ברח בשיגור חירום בזמן למלחמת הזמן והציל את דאברוס ממותו אך בגלל המעבר בזמן התפוצץ חלקו העליון של שריונו וראה את כל הזמן והמרחב מה שגרם לו להשתגע. בסוף עונה 4 בצמד הפרקים כדור הארץ הגנוב-סוף המסע, דאלק קאן יחד עם דאברוס והדאלק העליון בנו אימפריית דאלק. הם הזיזו 27 כוכבים ממקומם למפלי המדוזה ולדאברוס היה רעיון לבנות פצצה שתפורר את כל צורות החיים על ידי שחרור האלקטרונים שעוטפים את היצור החי וכך לגרום להעלמתו מהיקום. אך דאלק קאן תמרן את קווי הזמן ובגד בדאלקים מה שעזר לדונה לגעת בידו של הדוקטור לקבל את הידע של הדוקטור, לנטרל את פצצת המציאות ולפוצץ את הכור. לא ברור אם דאלק קאן מת בפיצוץ.
בפרק "צבא הרוחות" מסופר שמכון טורצ'ווד גילה כדור גדול אשר לא ידוע מה יש בתוכו. המוזר הוא, שלפי כל הבדיקות שהם ערכו על הכדור, נראה שהכדור לא קיים בכלל, אף על פי שהכדור נמצא שם וניתן לראותו. הדוקטור סיפר להם שזוהי חללית שנועדה לטיסה בריק שבין היקומים שנקרא "גיהנום". בסוף הפרק הכדור נפתח ויצאו ממנו ארבעה דאלקים: הכת של סקארו וביניהם דאלק סק, המנהיג. אחרי מריבה עם ה"סייברמנים" יצאה הכת של סקארו למסע טבח נגד בני האדם והסייברמנים. בו זמנית הם ניסו לפתוח את "תיבת הבריאה" (באנגלית: Genesis Ark) שבתוכה כלואים מיליוני דאלקים שנכלאו על ידי אדוני הזמן לפני הרבה שנים. לאחר שהם נכשלים והדוקטור שואב את כל הדאלקים לתוך הריק, סק היה הראשון שברח משם ביחד עם שאר חברי הכת והופיע בניו-יורק בשנת 1930.
בעונה השלישית, סק ושאר חברי הכת חטפו אנשים והפכו אותם לעבדי חזירים, והסעירו את תושבי עיירת העניים 'הוברוויל', אשר ממנה נחטפו רוב האנשים. דאלק סק חשב על רעיון: לקחת בני אדם אינטליגנטיים ולהפוך אותם לדאלקים. הוא לקח איש פשוט מהמעמד הבינוני והפך אותו לאחראי לבניית בניין האמפייר סטייט. לאחר זמן מה, התאחד עמו, הפך לדאלק האנושי הראשון והוציא את תוכנית 'הדאלקים האנושיים' לפועל. אבל, בגלל שה-DNA של בן האדם שעמו הוא התאחד שינה אותו, הוא רצה להפוך את בני האדם לדאלקים חלקיים בלבד, כלומר להשאיר להם רגשות, אבל הדאלקים סירבו לפקודה והרגו אותו.
בסוף חייו ניסה דאלק סק לשנות את דרכיו ולהפוך את הדאלקים לטובים גם הם, בגלל שהוא קיבל רגשות של אדם הוא ניסה לגרום לדאלקים להפסיק להרוג ולפתח רגשות, הוא אמר שהבורא שלהם, דאברוס, טעה כשחשב שהרגשות יחלישו אותם והפתיע אפילו את הדוקטור, הרגשות החדשים שלו גרמו למרד של הדאלקים שהפסיקו לציית להוראותיו והרגו אותו.
דאלק ג'אסט - אחד מארבעת חברי הכת של סקארו. דאלק ג'אסט הופיע בסוף עונה 2 בצמד הפרקים צבא הרוחות/יום הדין. אחרי שכל הדאלקים נשאבו לריק דאלק ג'אסט והכת ברחו בשיגור חירום לשנת 1930 למנהטן שם ניסו ליצור עוד דאלקים אך הם לא הצליחו, אז מה שהם עשו זה לפקח על בניית בניין האמפייר סטייט עם מר דיאגרוס, אחרי זה הוציאו את תוכנית "הניסוי הסופי" שבו ניסו לשלב דאלק פשוט (דאלק סק) עם אדם (מר דיאגרוס)בדרך "לדאלק היברידי" כדי שיוכלו לעשות דברים שלא יכלו לעשות בתוך השריון. אחרי שסיימו את הניסוי המשיכו בניסיונם להקים אימפריית דאלק חדשה בניו-יורק בכך שחטפו אנשים משכונת העניים הוברוייל, את חלקם בעל השכלה ממוצעת ומטה הפכו לאדם-חזיר בהנדסה גנטית, ואת החכמים החליטו לרוקן את אישיותם מהראש והחדרה של אישיות של דאלק. בשלב מאוחר יותר דאלק ג'אסט ודאלק קאן טסו לכיוון הוברוויל בליווי של עבדי-חזיר ששם התחילו להתקיף ולירות לכל עבר, בעודם מתקיפים המנהיג של המחנה סולומון ביקש מהדאלקים לפתוח במשא ומתן כדי שבני האדם והדאלקים יצעדו יחדיו לעתיד טוב יותר רק שבמקום להסכים להצעה דאלק קאן ירה בסולומון אחרי זה הדוקטור התפרץ וביקש שיהרגו אותו הדאלק צעק "השמד !" אך דאלק סק פיקד עליהם לא לירות בו ולהביא את הדוקטור ומלוותו (מרתה ג'ונס) אליו. אחרי שהדאלקים הבינו מה הדוקטור עושה החליטו לכלוא את דאלק סק בטענה שהוא לא דאלק יותר. הדאלקים החליטו להוציא את אנשי-הדאלק לפועל נתנו להם רובים ושלחו אותם להרוג את הדוקטור ואת מרתה. כאשר דאלק קאן הפך למנהיג החדש של הכת ציווה על דאלק ג'אסט דאלק ת'אי ואנשי הדאלק להגיע לתיאטרון שם נמצא הדוקטור. כאשר הגיעו דאלק ת'אי ניסה לירות בדוקטור אך דאלק סק הגן עליו בגופו ומת, אז הדוקטור סיפר לדאלקים שנתן תמצית מהדנ"א שלו שזה החופש וכך אנשי-הדאלק החלו לירות אל עבר דאלק ג'אסט ודאלק ת'אי והרגו אותם. הדוקטור ראה את דאלק קאן ביקש ממנו להתחיל מחדש אך זה ברח בעזרת שיגור חירום.
ראסטי
'"ראסטי"' (חלודי בעברית) הופיע בעונה 8 בפרק השני: "לתוך הדאלק". הוא דאלק פגום שנמצא על חללית האריסוטו לאחר התקפה של אלה על החללית, והדוקטור מתבקש לתקנו. כתוצאה מהפגם שלו ראסטי שונא את כל הדאלקים ומתכחש לתפיסתם, כך שלמעשה הוא דאלק טוב. לאחר שהדוקטור וחבריו מצליחים לתקן אותו הוא חוזר להיות מרושע וקורא לדאלקים לתקוף את האריסוטו, אך הדוקטור שהבין בעזרת קלרה שדאלק טוב ייתכן, מנסה להחזיר אותו למצב הקודם. בזמן שקלרה מעוררת את הזיכרונות שלו מהזמן שהוא היה טוב, הדוקטור מתחבר למחשבות שלו, וראסטי רואה אותן. ראסטי רואה את השנאה של הדוקטור לדאלקים, ויוצא למסע הרג נגד כל הדאלקים. בסוף הפרק הוא אומר לדוקטור: "אני לא דאלק טוב, אתה דאלק טוב."
ראסטי הופיע עוד פעם בפרק האחרון של העונה העשירית בפרק "היה היה פעמיים" ועזר לדוקטור להילחם באישה מוזרה מזכוכית.
השמדת הדאלקים בסדרה המחודשת
(כמו כן, גם הסדרה הקלאסית היו מקרים שבהם האמין הדוקטור שהוא השמיד את הדאלקים אחת ולתמיד, כגון: "הדאלקים", הופעתם הראשונה של הדאלקים בטלוויזיה).
סקארו
סקארו הוא כוכב לכת המשמש ככוכב הבית של הדאלקים, הט'אלים יצורים דמויי אדם, והקלאדים, יצורים דמויי אדם ויריבים של הט'אלים. (בפרקים הראשונים של הסדרה הם נקראו דאלים).
בסקארו חיו שני גזעים של חייזרים: הדאלקים (קלאדים) והט'אלים, שנלחמו ביניהם במשך שנים רבות. כדי לנצח במלחמה יצר המדען הקלאדי הזקן דאברוס מוטציות של קלאדים הנקראים דאלקים. הדאלקים נראו חלשים במיוחד ולכן שם אותם דאברוס במיני-טנקים עם כלי נשק, כדי שהם יועילו במלחמה, אך הם הרגו אותו במקום.
סקארו הושמד על ידי הדוקטור השביעי (סילבסטר מקוי), שהשתמש ב"ידו של אומגה" כדי לפוצץ את השמש של סקארו ולהשמיד אותו (אף על פי שהוא הופיע שוב בתחילת הסרט של דוקטור הו עם הדוקטור השמיני (פול מקגאן), לא ידוע האם הט'אלים הושמדו שם גם. לפי ספר של דוקטור הו הדוקטור השמיד כוכב לכת אחר ולכן סקארו לא הושמד עד למלחמת הזמן, שהייתה מלחמה שהתרחשה בין הדאלקים לעוד גזעים ביקום, שבו הושמדו סקארו וגאליפרי, ביתם של אדוני הזמן. הכוכב הופיע בפעם הראשונה בסדרה הישנה בסיפור השני של העונה הראשונה הדאלקים (The Daleks) בפרק "הכוכב המת" ("The dead planet") שבו נאמר שהכוכב מוצף בקרינה מהמלחמה הגרעינית שהייתה על הכוכב בין הדאלים (קלאדים) לט'אלים. הכוכב הופיע גם בסיפור ראשית הדאלקים (genesis of the Daleks) שם הוא הופיע כפי שהוא היה לפני סיום המלחמה, כשהדאלקים רק נוצרו.
רשימת הופעות
סדרה מקורית
אגן קוזנצק
אגן קוּזְנֶצְק (ברוסית: Кузнецкий угольный бассейн, תעתיק: קוזנצקי אוגולניי באסיין), המקוצר לעיתים קרובות לקוּזְבַּאס (Кузбасс), שוכן בדרום-מערב סיביר ברוסיה, והוא אחד מאזורי כריית הפחם הגדולים ברוסיה, המשתרע על שטח של כ-26,000 קילומטרים רבועים. הוא שוכן ב בין טומסק לנובוקוזנצק באגן הנהר טום. מדרום הוא גובל ב, ממערב ב, וממזרח ברכס.
באגן נמצאים כמה ממרבצי הפחם הנרחבים ביותר בעולם; עורקי הפחם משתרעים על פני שטח של 26,700 קילומטרים רבועים ומגיעים לעומק של 1,800 מטרים. מרבצי הפחם הכוללים מוערכים ב-725 מיליארד טון. תעשיות אחרות באזור, כמו בניית מכונות, כימיקלים ומטלורגיה, מבוססות על כריית פחם.
היסטוריה
מרבצי פחם באזור התגלו לראשונה בשנת 1721.
במהלך התקופה הסובייטית, היה אגן קוזנצק שני רק לאגן דונבאס של אוקראינה מבחינת כמות הפחם שהופקה. הפקת ברזל החלה שם כבר ב-1697 ופחם התגלה ב-1721, אם כי לא כרו אותו באופן שיטתי עד 1851. התיעוש של סוף המאה ה-19 של רוסיה גרם לצמיחה מהירה בתעשיות האזור, שזכתה לחיזוק נוסף בעקבות השלמת הרכבת הטרנס-סיבירית. על פי תוכנית החומש הראשונה של יוסיף סטלין, הקומפלקס התעשייתי אורל-קוזנצק נוצרה בתחילת שנות ה-30. הוא הפך למרכז לייצור ברזל ופלדה, אבץ, אלומיניום, מכונות וכימיקלים, כאשר חומרי גלם ומוצרים מוגמרים נשלחו אל ומאתרים בקוזבאס ובמחוז הכלכלי של אורל.
מכרה "אוליאנובסקאיה" ליד נובוקוזנצק נחשב לאחד המודרניים ברוסיה. הוא נחנך בשנת 2002 ביום הולדתו ה-50 של נשיא רוסיה ולדימיר פוטין. במכרה הפחם נכרים 3 מיליון טון פחם מדי שנה. עם זאת, ב-19 במרץ 2007 אירעה במכרה זה תאונת הכרייה החמורה ביותר ברוסיה במאה ה-21. 106 בני אדם מתו בתאונה, רק 93 ניצלו.
בבוקר 9 במאי 2010 התרחשו שני פיצוצי מתאן במכרה הפחם רספדסקייה במז'דורצ'נסק, שגרמו למותם של יותר מ-60 כורים.
מבחינה מנהלית, אגן קוזנצק שוכן באובלסט קמרובו ובירתו בעיר קמרובו. ערים מרכזיות נוספות באזור כוללות את, , ו.
ב-1988 כונה האסטרואיד 3049 Kuzbass על שם האזור.
זיהום
הכמות הגדולה של כריית הפחם באזור הביאה לזיהום משמעותי. בדו"ח שנעשה על ידי סוכנות הביון המרכזית, נאמר כי האזור הוא משכן של "בעיות סביבתיות" ש"גרמו למקרי מוות גוברים ולפגמים גנטיים בקרב תינוקות". מחקר של מצא כי "פליטת מתאן שנתית לאטמוספירה ממכרות הפחם של קוזבאס מסתכמת ב-1–2 מיליארד מטרים מעוקבים", כאשר חלק ניכר מזה מגיע ממכרות נטושים.
קני נגד ספני
קני נגד ספני (באנגלית: Kenny vs. Spenny) היא תוכנית מציאות קומית קנדית, הסובבת סביב שני חברים, קנת' "קני" הוץ וספנסר "ספני" רייס, המתחרים זה בזה בתחרויות שונות בארגונם. כל פרק בסדרה מתאר בדרך כלל תחרות אחת. המפסיד בתחרות נאלץ לבצע מעשה משפיל לבחירתו של המנצח בסיום הפרק. הוץ ורייס הם יוצרי הסדרה, והוץ משמש גם כבמאי ומפיק הסדרה.
שידור התוכנית החל במקור ברשת CBC, אולם בסתיו 2005 התוכנית עברה לכבלים. התוכנית משודרת ברחבי העולם, לרבות בערוץ "טי וי 2 זולו" בדנמרק, "טי וי 6" בשוודיה, "צ'אלנג'" בבריטניה, "ערוץ הקומדיה" באוסטרליה, "סיק רדיקל" בפורטוגל ו"אקסטרה הוט" בישראל.
בשנים 2005 ו-2006 הייתה הסדרה מועמדת לפרס ה"ג'מיני", כקומדיה הקנדית הטובה ביותר. הסדרה זכתה בפרס "ורד הזהב" השווייצרי על היותה "הקומדיה הבינלאומית הטובה ביותר".
הפורמט של "קני נגד ספני" הוא הנמכר ביותר בתולדות הטלוויזיה הקנדית. "אד נגד ספנסר", גרסתה הבריטית של התוכנית, משודרת בערוץ "סקיי 1". כמו כן קיימת מקבילה גרמנית המבוססת על התוכנית, העונה לשם "אלטון נגד סיימון".
מהלך התוכנית
כל פרק נפתח בהצהרה על מטרת התחרות. חוקי התחרות נקבעים על ידי קני וספני, ולרוב קיימת שיטת שיפוט שנועדה להכתיר את המנצח והמפסיד. בחלוף הזמן, נעשו החוקים וההגבלות מפורטים יותר, כדי למנוע ניסיונות חוזרים ונשנים של הצמד למצוא בהם "חורים" ולהפר אותם. חייהם האישיים של הצמד באים לידי ביטוי בפרקי התוכנית, לרבות חבריהם ובני משפחותיהם. המנצח מטיל על המפסיד בתחרות לבצע משימה מבזה (המכונה בתוכנית כ"השפלה").
מרכיביה הקומיים העיקריים של התוכנית הם התחרויות המשונות, והניגוד החריף באישיויותיהם של קני וספני. ניגוד זה משפיע לרוב על האופן בו הם מתמודדים עם האתגר הגלום בתחרות. הטקטיקה של קני מאופיינת לרוב בגישה נועזת יותר, לפיה "המטרה מקדשת את האמצעים" (לרבות רמאות). אף על פי שלעיתים קני אינו מפר את חוקי התחרות, הוא תמיד מגלה נכונות "לכופף" אותם ומוצא דרך לבצע את המשימות המוטלות עליו באופן בלתי שגרתי. קני סבור כי לרוב אין הוא מסוגל לנצח בתחרות, אלא אם הוא משדל את ספני לפרוש ממנה.
לעומתו, ספני נוטה לציית באדיקות לחוקי התחרות ולערכי המוסר שלו. לא זאת בלבד שספני שומר על החוק במובן הפורמלי, אלא גם על מה שמשתמע ממנו. עם זאת, לעיתים מוצא ספני פרצות בחוקים המסייעות לו להביס את יריבו. ספני מרבה ליפול קורבן למזימותיו של קני, ומגלה פרנויה שלעיתים מחבלת במאמציו שלו. קני, מצידו, מנצל את החששות של ספני לטובתו.
התוכנית מתרכזת יותר בשאלה "כיצד כל מתמודד ינסה לנצח בתחרות" ופחות בשאלה "מי ינצח". ולראיה ניתן לראות כי לפעמים המפסיד בתחרות איננו המפסיד הטכני, אלא הפסיד בה משום שלא היה מודע לחוקים שהופרו על ידי יריבו.
קני מנצל לעיתים את מעמדו כמפיק התוכנית כדי לאיים על אנשי הצוות שיסייעו לו, או יחבלו במאמציו של ספני. נראה, כי לעיתים לקני יש שליטה רבה יותר על התחרות בשל מעמדו. לעיתים נדמה כי בפרקיה הראשונים של הסדרה הוצג קני באור מחמיא יותר לעומת ספני. ברוח זו, נראה שהתוכנית נוטה להעדיף את הרמאות על פני ערכי היושר. נראה כי הגורם לכך נעוץ בעובדה שברוב פרקי התוכנית קני זוכה לזמן מסך רב יותר ונוטה לתפקד כמנחה, או דובר התחרות.
אינטראקציית חלבון-חלבון
אינטראקציית חלבון-חלבון היא שם כולל למגוון של תגובות כימיות בין שני חלבונים בתאים חיים. זהו נושא מרכזי בביוכימיה, בחקר מעבר אותות ובחקר רשתות בקרה.
תגובות בין חלבונים חשובות לפעולות ביולוגיות רבות. דוגמה חשובה לכך היא תהליך מעבר אותות, שבו אותות המגיעים מהסביבה החיצונית של התא מועברים לפנים התא על ידי אינטראקציות חלבון-חלבון בין מולקולות האיתות ומולקולות חלבון על קרום התא. תהליך זה תופס תפקיד מרכזי בתהליכים ביולוגיים רבים ומחלות רבות. חלבונים יכולים להשתתף בתהליך אינטראקציה ארוך כחלק מקומפלקס חלבונים, חלבון אחד יכול לשאת חלבון אחר (לדוגמה: מהציטופלסמה אל גרעין התא או להפך במקרה של אימפורטיני נקב הגרעין (importin nuclear pore)), או שחלבונים יכולים להשתתף בתהליך אינטראקציה קצר עם חלבון אחר די כדי לשנותו (לדוגמה: חלבון קינאז אשר יוסיף זרחן לחלבון המטרה). שינוי זה של חלבונים יכול בעצמו לשנות אינטראקציות חלבון-חלבון. למשל חלבונים מסוימים עם רצף SH2 נקשרים לחלבונים אחרים רק כאשר הם מזורחנים בחומצת אמינו טירוזין.
ידית דלת
ידית הדלת היא ידית המשמשת לפתיחה של מנגנון ההברחה של דלת. המושג יכול להתייחס לכל מכשיר או חפץ המחובר לדלת (למשל ידית לדלת של מכונית או ארון). לרוב, ידיות הדלת עשויות בצורה עגולה או בצורת מנוף, כדי לאפשר אחיזה נוחה של הידית.
היסטוריה
ההמצאה המתועדת של ידית הדלת נרשמה לראשונה כפטנט בארצות הברית בשנת 1878. אותו פטנט הומצא על ידי אוסבורן דורסי, שפיתח בנוסף לידית גם שיפורים במנגנון הסגירה של הדלת. דורסי, שנולד כעבד ושוחרר בגיל שמונה חודשים, הגה ופיתח את רעיון הידית, ורשם אותו כפטנט על שמו כשהיה בגיל 16. עם זאת, ניתן למצוא ידיות לדלתות עוד מהמאה ה-18. בידית הדלת המסורתית ישנו בורג היושב בדיוק מעל לגליל (נקרא גם 'צילינדר'), שאליו מחובר ציר. כך כאשר מסובבים את הידית, הגליל מסתובב לכיוון הרצוי. החלק הסופי של הגליל הוא לשונית, הבולטת לתוך חלל חצוב בדופן הדלת והיא המונעת את פתיחת הדלת במצב שאין שימוש בידית. קפיץ הנמצא בתוך הלשונית אחראי לכך, שהלשונית תמיד תהיה במצב בולט למעט מצב שבו הידית סגורה.
סוגי ידיות
נהוג לסווג ידיות לדלתות וזאת בהתאם לסוגי הדלתות.
ידיות לדלתות של מבנים
כך למשל תחת קטגוריית : ידיות לדלתות של דירות ומבנים, יש את הידיות לדלתות הבאות:
ידיות נעות
ידיות יכולות להיות ידיות נעות או ידיות הפעלה, מה שאומר שהן יכולות להפעיל את מנגנון הבריח החבוי של הדלת. בעת הורדת הידית, הציר המקשר בין הבריח החבוי לידית מכניס את לשונית הבריח לתוך הדלת ובכך מאפשרת לדלת להיפתח כאשר דוחפים או מושכים אותה עם הידית.
ידיות קבועות
כאשר אין מנעול בדלת או כאשר מדובר בדלת נגררת, הרי שתותקן בדלת ידית קבועה, אשר מכונה גם כ 'ידית עיוורת'.
ידיות משולבות קבוע + נע
כאשר יש צורך בשימוש משולב של ידית נעה יחד עם ידית קבועה הרי שיש להתקין ידיות משולבות. שימוש מעורב בידיות יכול להיות כאשר מותקנת בדלת מערכת בקרה חשמלית לפתיחת הדלת, או כאשר יש צורך לגרום שכל טריקה של הדלת תגרום גם לנעילתה.
העברת זיהומים ומחלות
אחד החסרונות הקיימים בידיות לדלתות הוא העובדה, שחלק מידיות הדלת, העשויים מחומרים מסוימים (למשל: פליז, נחושת וכסף) יכולים לשמש מקור להעברת חיידקים ווירוסים גורמי מחלות. ההדבקה במקרה זה משולבת יחד עם מגע יד ברקמה רירית בגוף, כדוגמת פה, אף ועיניים, הן על ידי אדם שהוא נשא של הגורם הזיהומי (ובכך גורם לזיהום הידית) והן על ידי אדם בריא (המעביר כך לגופו את הגורם הזיהומי). הבעיה חמורה בעיקר באתרים ציבוריים כמו בתי חולים ובתי אבות, שם נמצאים אנשים רבים עם מערכת חיסון חלשה ויש חשש להפצת זיהומים העלולים לסכן את בריאות הציבור. כדי למזער את הסיכון, במוסדות בריאות נהוג לחטא ולנקות ידיות של דלתות, כמו גם מיטות וחפצים אחרים המהווים סיכון להפצת זיהומים.
קישורים חיצוניים
מדריך מקצועי לסוגי ידיות
תפילת מוסף
תפילת מוסף היא תפילה הנאמרת בכל הימים בהם היו מקריבים בבית המקדש קרבן מוסף, כלומר, בשבתות, בחגים, בראשי-חודשים ובימי חול-המועד. התפילה נאמרת לאחר קריאת התורה של שחרית ולפני קטעי הסיום של התפילה, אין כאלוהינו ועלינו לשבח.
זמן התפילה
לפי המסורת תפילת מוסף נתקנה כנגד קרבן מוסף, ולפיכך זמן התפילה תלוי בזמן הקרבת קרבן המוסף. (תוספתא ברכות ג, א)
זמן הקרבת קרבן מוסף שנוי במחלוקת: דעת החכמים שהוא קרב כל היום, כלומר עד תמיד של בין הערבים, ודעת רבי יהודה שרק עד שבע שעות זמניות אחר תחילת היום.
בהלכה נפסק שיש להתפלל לפני שבע שעות, ומי שלא עשה זאת נקרא "פושע". אבל גם אם פשע ולא התפלל, יכול להתפלל עד שקיעת החמה.
תוכן התפילה
המשנה נותנת כלל לתוכן של תפילת מוסף: "כל יום שיש בו קרבן מוסף כגון ראש חודש וחולו של מועד, צריך להזכיר מעין המאורע". כלומר, בתפילת מוסף של סוכות יש להזכיר את סוכות, וכיוצא בו בכל תפילת מוסף. המבנה של תפילת המוסף כולל את שלוש הברכות הראשונות ושלוש האחרונות הקבועות לכל תפילה ובאמצע "מעין המאורע" - ברכה המזכירה את המועד המסוים. בשונה משאר תפילות המועדים, הדגש בתפילת המוסף הוא על עבודת בית המקדש, ובפרט על קרבן המוסף. ברוב הקהילות, אומרים בכל מועד את הפסוקים בתורה המפרטים את הקרבן של אותו מועד, וכן מתפללים לבניין בית המקדש ולהשבת העבודה בו. החתימה של ברכה זו משתנה לפי המועד: "מקדש השבת" בשבת, "מקדש ישראל וראשי חדשים" בראש חודש, "מקדש ישראל והזמנים" בשלוש הרגלים.
בראש השנה במקום הברכה האמצעית, אומרים בתפילה זו שלוש ברכות: מלכויות זכרונות ושופרות, ותוקעים בשופר במהלך חזרת הש"ץ, בסיום כל אחת מברכות אלו (בחלק מהקהילות תוקעים גם ב"תפילת הלחש" בה כל יחיד מתפלל לעצמו). המשנה (ראש השנה פרק ד' משנה ה' - ו') מציינת מסגרת מיוחדת לתפילה זו על פני כל תפילות המוסף האחרות. היא מוסיפה את שלוש הברכות דלעיל שתכנן צריך להזכיר את מלכות האל, את זכרונם של ישראל מלפני האל ואת שופר הגאולה. תוכן כל ברכה צריך להיות מורכב מפסוקים מהתורה ומהנביאים שעוסקים בנושאים אלו.
בחזרת הש"ץ של תפילת המוסף ביום הכיפורים, מוסיפים פיוטים, כולל סדר העבודה המתאר את סדר העבודה של הכהן גדול בבית המקדש ביום הכיפורים, ויש מוסיפים פיוטים גם בחזרת הש"ץ של מוסף של ראש השנה. ביום הראשון של פסח מוסיפים תפילת הטל, ובשמיני עצרת תפילת הגשם. יש מוסיפים גם אזהרות בחזרת הש"ץ של מוסף של שבועות, ובקהילות האשכנזים אומרים קרובה במוסף של שבת שקלים ושבת החודש.
בשנה מעוברת מוסיפים בחדש עלינו – וּלְכַפָּרַת פֶּשַׁע. בין וְלִסְלִיחַת עָוֹן, לבין וְיִהְיֶה רֹאשׁ הַחֹדֶשׁ הַזֶּה סוֹף וָקֵץ לכָל צָרוֹתֵינוּ.
תפילת מוסף ביחידות
במשנה נידונה האפשרות להתפלל תפילת מוסף ביחידות ללא מניין, ונחלקו בזאת חכמי המשנה.
רקע
שונה תפילת מוסף משלוש התפילות האחרות שמתפללים בשבת, חג או ראש חודש. בעוד ששלוש התפילות נתקנו לפי כל הדעות ללא כל קשר לקרבנות, בין אם האבות תיקנום (לפי דעת רבי יהושע בן לוי) ובין אם תיקנום כנגד תמידים, אין הכוונה שהתפילה היא במקום הקרבן, אלא לתפילה חשיבות עצמאית כ"רחמי" - בקשת רחמים מהקדוש ברוך הוא שהיא מצווה בפני עצמה (מהתורה או מדרבנן) ורק זמנה נתקן כנגד הקרבנות. מסיבה זו אין מזכירים בכל התפילות את פסוקי הקרבנות עצמם. לעומת זאת, תפילת מוסף למרות שאף בבית בזמן שבית המקדש היה קיים הייתה נאמרת, מכל מקום נתקנה כתחליף לקרבן עצמו, בתורת, מסיבה זו מזכירים בה את פסוקי קרבן המוסף, ומבקשים מהקדוש ברוך הוא שתעלה אמירת פסוקים אלו כאילו הקרבנו קרבן מוסף.
המחלוקת
לפי שיטת רבי אלעזר בן עזריה, כשם שקרבן מוסף מוקרב רק בציבור, כך גם אין תפילת המוספין אלא בציבור ובחבר עיר, כדוגמת בית המקדש. חכמים חולקים על הלכה זו וסוברים כי למרות שהעיקרון דומה, היישום שונה. שהרי כל ישראל יכולים לצאת ידי חובתם בקרבן אחד, אך אין כל ישראל יכולים לצאת ידי חובתם בתפילה אחת, ומסיבה זו, כאשר אנו מיישמים את חיוב הקרבן באופן של תפילה, חלה חובה מיוחדת על כל איש ואיש להתפלל.
בשיטת רבי יהודה נחלקו הראשונים. יש שלמדו שגם הוא מסכים עקרונית לשיטת חכמים שחל חיוב על כל אחד ואחד, אלא שהוא סובר שבמקום ששליח הציבור מתפלל, הוא פוטרו כשם שבבית המקדש פטר היחיד את הרבים אך יש אחרים שסוברים שהוא מסכים שהחיוב חל על הציבור, אך במקום שאין ציבור עובר החיוב על כל יחיד.
ההכרעה
בתלמוד נחלקו החכמים כמי הוכרעה ההלכה. רב הונא בר חיננא מסר את ששמע מפי רבי חייא בר רב שמסר שההלכה היא כרבי יהודה. לגרסה זו הצטרף רב חייא בר אבין שהעיד משמו של שמואל שאמר "מעולם לא התפללתי תפילת מוסף ביחיד בנהרדעא מלבד יום אחד שבא חיל המלך לעיר ושכחו החכמים ולא התפללו שאז התפללתי לבד". לעומת זאת, חכמי ארץ ישראל סברו אחרת, וכאשר רבי חנינא קרא ישב לפני רבי ינאי ואמר לפניו שההלכה היא כרבי יהודה, הורה לו רבי ינאי לצאת מהמקום ולהורות את משנתו מחוץ לבית המדרש, מכיוון שההלכה היא כחכמים ולא כרבי יהודה. אף רבי יוחנן העיד שרבי ינאי התפלל בחג פעמיים תפילת העמידה, ומכאן שהשנייה הייתה תפילת מוסף.
בשולחן ערוך נפסק כשיטת חכמים.
מנהגים נוספים במוסף
כמו שביום טוב לא מניחים תפילין בגלל שהיום טוב נחשב "אות" בין ישראל לקב"ה, ואין צורך להוסיף את ה"אות" של התפילין, כך נוהגים גם לפני תפילת מוסף לחלוץ את התפילין. וזאת בגלל שתפילת מוסף של ראש חודש נחשבת גם כ"אות", ואין צורך ב"אות" של התפילין.
ולכן רוב הציבור נוהגים לחלוץ את התפילין אחרי הקדיש שלפני מוסף. וכתבו הפוסקים שנכון להמתין עם תחילת תפילת מוסף עד שיסיימו לכרוך את התפילין ברצועות שלהן ולהניח אותן בנרתיק כדי שלא יהיו מונחות בחוסר כבוד בזמן תפילת המוסף.
סיבה נוספת לקיפול התפילין לפני מוסף נכתבה בבית יוסף (כה, יג) והיא שבגלל שאומרים בקדושה של מוסף "כתר", לא ראוי שיהיה באותה שעה גם כתר התפילין. (וגם מתפללי נוסח אשכנז שאינם אומרים "כתר" נוהגים לחלוץ).
אוטוקאד
אוטוקאד (באנגלית: AutoCAD) היא תוכנת שרטוט מחברת התוכנה האמריקאית Autodesk. התוכנה משמשת לתכנון וייצור בעזרת מחשב (תיב"ם- CAD) דו-ממדי ותלת-ממדי לתחומים של הנדסת מכונות, הנדסה אזרחית ואדריכלות.
היא נחשבת לתוכנה המרכזית והעיקרית של עולם השרטוט, שקובעת את התקנים של קובצי שרטוט, ואפשר לראות בה מונופול בתחום זה. אוטוקאד תופסת נתח שוק של 85% בתחום, עם למעלה מ-8 מיליון משתמשים ברחבי העולם. מחיר גרסה מלאה כ-4,000 דולר וכ-15% כמנוי תחזוקה שנתית.
החל משנת 1997 החלה חברת אוטודסק להוציא גרסאות ייעודיות לתחומי ההנדסה והשרטוט השונים, ובראשן אוטוקאד ADT לתחום האדריכלות והבניין, כיום גם REVIT MEP, REVIT ARCHITECTURE ,REVIT STRUCTURE לתחום האדריכלות והבניין, מוצרים לתחום ה-GIS ומיפוי, AUTODESK INVENTOR לתחום התכנון המכני, כמו גם AUTOCAD ELECTRICAL ,AUTOCAD MECHNICAL.
מחירה היקר ושיטת ניהול העדכונים התכופה (אחת לשנה) והאגרסיבית שלה (לאחר אי עדכון שתי גרסאות רצופות יש לקנות מחדש את התוכנה), גרמו לביקורת ולהתקוממות אצל המשתמשים. עוד ישנה ביקורת על השינוי התכוף של פורמט הקובץ. דבר שכופה על המשתמשים בה לעדכן לגרסה חדשה, גם כאשר אין צורך בדבר, כדי לשמור על תאימות לשוק השרטוט.
בישראל משווקת התוכנה מזה כ-20 שנה.
ב-2009 רכשה אוטודסק את הסטארט אפ הישראלי VisualTAO. המוצר שהחברה פיתחה, המכונה כעת AutoCAD 360 (בעבר AutoCAD WS), הוא גרסה קלה וחינמית של אוטוקאד אשר מאפשרת לערוך ולשתף שרטוטי אוטוקאד דרך דפדפנים וטלפונים סלולרים המריצים iOS (למשל אייפונים ואייפדים) או אנדרואיד.
פרשת השוטרים הנוקמים
ב-13 ביולי 2009 נמצאו אשור, לוי, מוסא וחדד אשמים בפרשה וב-25 באוקטובר נגזר דינם לשנת מאסר בפועל ושנה נוספת על תנאי.
רקע
מיכאל מור, עבריין יליד נהריה, הקים ארגון פשע גדול בעיר ועומד בראשו. עסקיו כוללים בין היתר גביית דמי חסות ותפעול בתי הימורים. אנשיו של מור נחקרו מספר פעמים בחשד לתקיפת מתקנים של משטרת נהריה וזריקת רימונים על בתים של שוטרים ואנשי ציבור. ב-16 במאי 2000 הושלך רימון אל ביתו של יוגב אלימלך, ראש צוות בילוש במשטרת נהריה. שבוע לאחר מכן נזרקו שני רימונים על תחנת המשטרה שבכניסה לעיר. לאחר חודש נורתה רקטת לאו אל התחנה וגרמה לפציעתו של שוטר.
החקירות שנערכו בעקבות האירועים הצביעו על ארגונו של מור כיוזם התקיפות, אולם לא נמצאו ראיות שהובילו למעצרים. לאחר כישלון החקירות פורק צוות הבילוש: יוגב הועבר לעכו, ובלש אחר עבר לשפרעם. בשנת 2004 נקרא רפ"ק יניב אשור לשקם את יחידת הבילוש. אשור חתר למגע וחיכוך תמידי עם ארגונו של מור. עבודה מאומצת של צוותו של אשור נשאה פרי כאשר באותה שנה נשפט מור לשבעה חודשי מאסר בעקבות איומים על איש כח אדם של המשטרה וגרמה לרגיעה זמנית. יחידתו של אשור זכתה בתואר מצטיינת מחוזית.
סיום הרגיעה נסתמן כאשר רימון נזרק על ביתו של ראש צוות בילוש, מיקי אלקובי. באותו יום נזרק רימון נוסף ליד ביתו של סייר התנועה אייל דניאל. בשנת 2005 נזרקו רימונים על דירותיהם של רמי מוסא, ורכז המודיעין מאיר נחום. בנוסף, נעשה ניסיון התנקשות בסגן ראש העיר, דני הירש, בבית קפה הומה אדם. כמו כן, נעשה ניסיון להניח מטען נפץ בביתו של רון פרומר, ראש העיר הקודם. החקירות שוב הוליכו לארגונו של מור ושוב לא הבשילו לכתבי אישום. ב-10 באוקטובר 2006, הושלכו רימונים לביתו של אלדד חדד ולביתו של ראש העיר, ז'קי סבג. באותה עת נראו שניים מאנשיו של מור מתצפתים על ביתו של אביו של אשור, ככל הנראה כהכנה לתקיפה נוספת.
האירוע וחקירתו
חוסר היכולת לעצור את מור הביאו את ששת השוטרים לשקול פעולת תקיפה נגד מור. לטענתם, המטרה בתקיפה הייתה לזעזע את ביטחונו העצמי של מור ולגרום לו לבצע טעות שתוביל בסופו של דבר למעצרו, וכן לזעזע את המשטרה ולדחוף אותה לפעולה החלטית יותר נגד מור.
השוטרים שקלו זריקת רימונים כפעולת הנקם. מאוחר יותר הסכימו על הנחת מטעני חבלה. השוטרים פנו לקרוטר, אזרח שהיה בעל ידע בהפעלת זיקוקים ובפירוטכניקה וכונה "המהנדס". קרוטר הדריך את השוטרים כיצד להרכיב ולהניח מטען צינור. כתב האישום מתאר כיצד השוטרים הרכיבו את המטענים ואף ערכו מספר ניסויים לוודא את פעולתם.
בליל 22 באוקטובר 2006 סמוך לשעה 3:00 לפנות בוקר, נפגשו חמשת החשודים השוטרים ביער יחיעם שם שינו את מספרי כלי רכבם, והתחלקו לשתי חוליות לשם הטמנת המטענים. חוליה אחת, שמנתה שני שוטרים, הרכיבה מטען צינור מתחת לרכב שטח ששייך למור וחנה ברחוב דוד אלעזר במערב נהריה. החוליה השנייה, שמנתה שלושה שוטרים, ביניהם אשור, הניחה מטען חבלה על אדן חלון בית בבעלותו של מור הנמצא ברחוב קיבוץ גלויות בקצה השני של העיר. באותה עת התגורר בבית אחיינו של מור. סמוך לשעה שבע וחצי בבוקר התפוצץ מטען החבלה בדירה וגרם נזק קל. בעקבות הפיצוץ בדק מור את רכבו וגילה את המטען השני. למקום הוזעקו צוותי מד"א וכיבוי אש, וחבלני משטרה שעמלו על פירוק המטען.
בתחילה סברו במשטרה כי מטעני הנפץ הונחו על ידי מתחריו של מור מהעולם התחתון. פריצת הדרך בחקירה הגיעה במהלך חקירתו של חיים משה, רכז מודיעין במשטרת עכו. משה נחקר במח"ש בחשד למספר עבירות פליליות, בהן ניסיון לפגוע ברכוש של אדם אשר פתח נגדו תיק הוצאה לפועל, קשירת קשר לפריצה לביתה של אשה מבוגרת לצורך גנבת כספה, אחזקה וסחר בכלי נשק ותקיפת שוטר. במהלך חקירתו, מסר משה לחוקרי מח"ש מידע בדבר מניחי מטעני הנפץ שכוונו אל מור. בעקבות המידע, עצרו חוקרי מח"ש את מנחם, שיחד עם חדד הניח את מטעני הנפץ. מנחם הסכים להפליל את חבריו במסגרת הסכם עד מדינה. בעקבות עדותו נעצרו כל השוטרים המעורבים והושמו במעצר.
תגובת המשטרה
התגובה הרשמית של המשטרה הייתה זעזוע וגינוי גורף של פעולת השוטרים הנוקמים. מפכ"ל המשטרה, דודי כהן אמר במסיבת עיתונאים שנערכה לאחר הגשת כתבי האישום: עם זאת, התייחס המפכ"ל לאיומים שכוונו אל השוטרים ואל בני משפחותיהם: המפכ"ל ציין כי המשטרה לא תסייע משפטית לחמשת השוטרים החשודים, אך סיפר כי כבר אתמול קיבלו אותם שוטרים סיוע הגנתי סביבם וסביב בתיהם. סגן מנהל מח"ש, שלמה (מומי) למברגר אמר:  לדבריו,
חבריהם של השוטרים במרחב גליל ותחנת נהריה, גינו את פעולת השוטרים, אולם במקביל הצביעו על חוסר התמיכה מצד הפיקוד העליון של המשטרה שהייתה מנת חלקם של השוטרים בתקופה שקדמה לפעולתם.
ועדת הבדיקה
ב-24 בפברואר 2011 פורסם דו"ח ועדת בדיקה של המשטרה לפרשת השוטרים הנוקמים. הוועדה, בראשותו של סגן המפכ"ל ניצב אילן פרנקו, בדקה במשך כשנה את התנהלות המשטרה והמחוז הצפוני בתקופה של שבע שנים, מ-2000–2007. בדו"ח קובעת הוועדה כי השוטרים לא הופקרו על ידי הממסד המשטרתי, אך נמצאו כשלים בהתנהלות המשטרה בשני היבטים מרכזיים:
הכשל השני הוא בנוגע לטיפול בשוטרים המאוימים מנהריה בין 2000–2003. מתברר כי ננקטו פעולות אבטחה, אך הן לא היו מספיקות ומספקות בגלל מחסור בתקציב ובשל עודף משימות של הכוחות בשטח.
חשיפת שמות השוטרים
בנובמבר 2007, בעת הגשת הבקשות להארכת מעצר השוטרים הנוקמים, נחשפה הפרשה לתקשורת. באותה עת, הטיל בית המשפט צו איסור פרסום על שמותיהם של השוטרים המעורבים בפרשה. זאת על פי בקשת פרקליטיהם, שטענו כי נשקפת לשוטרים סכנה לפעולת נקמה מצד ארגונו של מור. ב-27 באותו חודש פורסמה בעיתון "ידיעות אחרונות" מודעת אבל פיקטיבית לאברהם אזולאי (גיבור הסרט "השוטר אזולאי"), ועליה היו חתומים, בשמם המלא, כל השוטרים שנחשדו במעורבות בתקיפת מור. מור או מקורביו נחשדו בפרסום המודעה אולם מור הכחיש זאת.
בינואר 2008 הגישו פרקליטיו של מור, עו"ד מיכאל כרמל ועו"ד זיו גלעד, עתירה לבית המשפט העליון בבקשה לחשיפת השמות בטענה כי לא יעלה על הדעת כי שם קורבן התקיפה נחשף ומוקע בציבור כראש ארגון פשע, בעוד החשודים במעשה הפשע יהנו מחסינות ושמירה על שמם הטוב. שופט בית המשפט העליון אליקים רובינשטיין קיבל את טענת השוטרים הנוקמים וקבע כי "החשש לחיי הנאשמים גובר על זכות הציבור לדעת". עם זאת הוא הוסיף וציין כי צו איסור הפרסום לא יישאר כנראה "עד קץ הימים". ביולי 2008 שוב הגיש מור בקשה לבית המשפט המחוזי בחיפה לחשיפת השמות. הפעם טען כי "אי חשיפת שמם של השוטרים מסייעת למשטרה לעזור להם להפר תנאי שחרור בערבות, לנהל משפט לא הוגן ולשמור על שמם הציבורי הטוב". לטענתו, מדובר ב"סיוע שאינו מגיע לאותם אלה שהטמינו מטענים בלב עיר בישראל". מור גם טען כי שמות החשודים כבר ידועים בציבור. הפעם קיבל בית המשפט את טענת מור. השופט רון שפירא כתב בהחלטתו כי שוכנע שאין עוד צידוק ועילה לאיסור פרסום השמות. השופט התייחס לרצונו של מור בחשיפה וכתב:.
הכרעת הדין
הנאשמים הורשעו, בתום שמיעת ראיות, בעבירות הבאות: היזק בחומר נפץ, עבירות בנשק, מרמה והפרת אמונים. השופט יוסף אלרון כתב בהכרעת הדין, כי מטעני החבלה שהונחו מתחת לרכבו של מור "היה בכוחם כדי להמית" ודחה את טענותיהם כי פעלו מתוך הגנה עצמית. השופט אלרון נמנע מלהרשיע אותם בניסיון רצח על אף שקבע כי המטען יכול להרוג, מכיוון וכתב האישום לא כלל עבירה זו.
גזר הדין
ב-25 במאי 2008 גזר בית המשפט המחוזי בחיפה על מ', עד המדינה, 18 חודשי מאסר על תנאי, מהם 6 חודשים לריצוי בפועל בעבודות שירות. ב-22 בספטמבר 2008 הגישה מח"ש כתבי אישום נגד חמשת השוטרים הנוקמים והאזרח המעורב לבית המשפט המחוזי בחיפה. הרכב השופטים כלל את אב בית הדין, השופט יוסף אלרון, והשופטים כמאל סעב ורבקה למלשטריך-לטר. ב-13 ביולי 2009 הורשעו אשור, לוי, מוסא וחדד בעבירות של היזק בחומר נפיץ, עבירות נשק, מרמה ובהפרת אמונים. השופטים דחו את טענות ההגנה שהשוטרים פעלו מתוך הגנה עצמית, וקבעו כי "מניע הנאשמים היה לנקום במור ובאחיינו על חמיקתם החוזרת ונשנית מזרועות החוק". בנוסף, השופטים דחו את טענת השוטרים כי מטען החבלה היה "התקן פירוטכני שבכוחו לעשות רעש בלבד", וציינו כי במטענים היו כדורי מתכת ומדובר היה במטענים שיכולים היו להיות קטלנים. במקביל, הפנו השופטים אצבע מאשימה אל צמרת הפיקוד של המשטרה בכל הנוגע להתמודדותה מול משפחות הפשע ועם האיומים כלפי השוטרים ובני משפחותיהם:
ב-25 באוקטובר נגזר דינם של השוטרים הנוקמים לשנת מאסר בפועל ושנה נוספת על תנאי. ב-20 בספטמבר 2010 דחה בית המשפט העליון את ערעורם של הנאשמים וקבע כי יחלו את שנת מאסרם בתוך חודש, ואילו קרוטר, האזרח שהיה מעורב בפרשה, זוכה בדעת רוב.
דיונים משפטיים נוספים
במאי 2008 הגישה אשתו של מור, ליטל, בקשה להכיר בה ובמשפחתה כנפגעי עבירה. כחלק מהפנייה מבקשת מור לקבל עדכונים לגבי תנאי השחרור של הנאשמים בפרשה, מחשש שינסו לפגוע בה. לטענתה, בטיול שעשתה ברחובות נהריה היא פגשה את אחד השוטרים הנאשמים. הנאשם היה מלווה בשוטר נוסף (שוטר השומר עליו מכיוון שהנאשם מאוים). השניים, לטענתה, הציקו לה בכך שנעצו בה מבטים מאיימים במשך דקות ארוכות. מור ביקשה מבית המשפט לברר מדוע אושר לאותו בלש להסתובב בקרבת מי שהיא מגדירה כ"נפגעי עבירה". בצעד יוצא דופן ביקשה מור לקבל זכות טיעון בפני בית המשפט, ולהיות צד בפרשה כנפגעת עבירה.
המשטרה השיבה לבית המשפט כי טענתה של מור אינה נכונה. בנוסף, הצהירה מח"ש כי היא אינה מעוניינת לעדכן את משפחת מור אודות ההליך המשפטי, מחשש שמור ואנשיו ינצלו את המידע על מנת לפגוע בשוטרים הנאשמים.
תוצאות
ב-12 בינואר 2009, בעודו מרצה עונש מאסר, נעצר מור על ידי חוקרי התשאול בימ"ר מרחב הגליל בתום חקירה סמויה שנמשכה חודשיים. למחרת הובא מור לבית משפט השלום בעכו להארכת מעצר. החשדות נגד מור כללו סחיטה באיומים, העלבת עובד ציבור וזילות בית המשפט. במהלך הדיון סיפר פקד שי פלג, מראשי צוות החקירה נגד מור, כי המשטרה צותתה לשיחות הטלפון שעשה החשוד ובהן מור נשמע מדבר בגנות השוטרים, בדברים שלא משאירים ספק כי מדובר באיום ממשי עליהם. השופט זיאד סאלח החליט להאריך את מעצרו של מור ודחה את בקשת עורכי דינו לרצות את המעצר באותו תא בכלא בו ריצה את עונשו עד כה. ב-21 באותו חודש הוגש כתב אישום נגד מור בבית משפט השלום בנצרת. כתב האישום, הנפרס על פני כ-100 עמודים, כולל עבירות חמורות של איומים כלפי קציני משטרה בכירים ושופטים ממחוז הצפון, אותן ביצע מהכלא בו הוא מרצה עונש מאסר. עבירות נוספות שמצוינות בכתב האישום הן סחיטה באיומים, זילות בית המשפט והפרעה לשוטר בעת מילוי תפקידו. ב-6 ביולי 2009, פורסם כי מור הגיע להסדר טיעון עם הפרקליטות, במסגרתו בוטלו 35 מתוך 37 סעיפי האישום ונקבע כי מור יודה בשני סעיפים של איומים וסחיטה באיומים. במסגרת הסדר הטיעון – שהושג בהליך גישור נדיר – תדרוש הפרקליטות לגזור על מור שנתיים מאסר, בעוד פרקליטי מור, עורכי הדין מיכאל כרמל, דורון נוי ויהלי שפרלינג, הסכימו ל-4 חודשים בלבד. ב-21 בספטמבר 2009, גזר בית המשפט על מור 11 חודשי מאסר בפועל, שיחושבו מהיום שבו נעצר עד תום ההליכים – בחודש פברואר של אותה שנה. משמעות הדברים היא כי נותרו למור לרצות חודשיים בלבד מזמן גזירת הדין. השופטת יפעת שטרית קבעה כי מור – שהורשע בהליך גישור מיוחד בעבירות אלימות – יורחק למשך 13 חודשים מנהריה ולא יוכל גם לנוע בה. בנוסף, נגזרו עליו 18 חודשי מאסר על תנאי למשך שלוש שנים על עבירות של סחיטה באיומים וכל עבירה מסוג פשע, 12 חודשי מאסר על תנאי למשך שלוש שנים על כל עבירת איום ו-12 חודשי מאסר על תנאי שיושתו עד לשחרורו על העבירות בהן הורשע.
בנובמבר 2009 שוחרר מור מהכלא.
השוטרים הנוקמים פוטרו מהמשטרה יום לפני תחילת מאסרם ב-20 באוקטובר 2010. בתוך כך, נרשמו כמה פניות מגורמים שונים ללשכת נשיא המדינה, שמעון פרס, בבקשה להעניק להם חנינה, אחת מהפניות הוגשה על ידי השוטרים עצמם. השוטרים שוחררו באפריל 2011 לאחר שנוכה שליש מתקופת מעצרם. עם זאת, סירב פרס לחון את השוטרים אלא רק קיצר את מאסרם בכמה ימים על מנת שיוכלו לחגוג את ליל הסדר בביתם ונעזר בהמלצת שר המשפטים וקיצר לחלוטין את תקופת ההתיישנות של העבירות שעליהן הורשעו בבית המשפט. נשיא המדינה לא מחק את הרישום הפלילי של השוטרים.
המשך האלימות
ב-3 במרץ 2011 נורה אחיו של אלדד חדד ברגלו במתנ"ס ברחוב נחלת אשר בנהריה בו הוא עובד. היה זה באותו שבוע בו חזר מור למעצר אחרי ארבעה חודשי חופשה. המשטרה חשדה כי מדובר בפעולת נקם של מור נגד השוטרים הנוקמים. האבטחה סביב משפחות השוטרים תוגברה.
רדיו אוניברסיטאי
רדיו אוניברסיטאי (מוכר גם בשם רדיו קמפוס או רדיו חינוכי) הוא סוג של תחנת רדיו לא מסחרית המופעלת על ידי סטודנטים של מכללה, אוניברסיטה או מוסד חינוכי אחר. ישנן תחנות קמפוס המופעלות למטרות מתן הכשרה מקצועית לאנשי רדיו, לפעמים מתוך מגמה לשדר תוכניות חינוכיות, ואילו תחנות אחרות קיימות כדי לספק חלופה לשידורים מסחריים או ממשלתיים.
אודות
תחנות רדיו אוניברסיטאיות מקבלות רישיון ומאושרות בדרך כלל על ידי גופי ממשלה, ועל כן אופיין משתנה מאוד ממדינה אחת לאחרת. המכנה המשותף בין תחנות רבות, ללא קשר למיקומן הפיזי, הוא הנכונות שלהן - או במדינות מסוימות, המחויבות שלהן כחלק מתנאי רישוי - לשדר בחירות מוזיקליות שלא מסווגים כלהיטים מסחריים. כתוצאה מכך, הרדיו האוניברסטאי הפך למשויך למגמות חדשות במוזיקה, לרבות ז'אנרים חדשים כגון פאנק (Punk), ניו וייב, רוק אלטרנטיבי, אינדי רוק והיפ הופ, הרבה לפני שז'אנרים הללו נהיו חלק מהזרם המרכזי במוזיקה. תחנות רדיו אוניברסיטאיות מספקים גם לעיתים קרובות חשיפה לאמנים מקומיים חדשים.
פרשת השוטרים הנוקמים
העסקת השוטרים הנוקמים
יניב אשור, בכיר השוטרים הנוקמים וכיום מנכ"ל עיריית עכו, מונה בשנת 2011 למנהל אגף הביטחון, הפיקוח ושירותי החירום בעיריית עכו. הוא נבחר פה אחד על ידי ועדת המכרזים בראשות ראש העירייה וגבר על 10 מועמדים נוספים. בשנת 2014 אוחד האגף בניהולו של אשור עם מנהל התפעול ואשור מונה לראש מנהל תפעול ואכיפה החדש. ב-19 בפברואר 2020 מונה למנכ"ל עיריית עכו.
בתרבות
בראשית 2021 שודרה בקשת 12 הסדרה "השוטרים", דרמת פשע המבוססת על סיפורם של השוטרים הנוקמים.
ביוני 2023 עלתה לשידור באותו ערוץ סדרת המשך, המגוללת את פרשיית השוטרים הנוקמים לאחר שחרורם מהכלא
רדיו אוניברסיטאי
הרדיו החינוכי
הרדיו החינוכי הוא מיזם של משרד החינוך ומשרד התקשורת (ולפני סגירתה, השתתפה בו גם רשות השידור), שבמסגרתו מוקצה התדר 106FM ותדרים נוספים, לטובת פעילותן של תחנות רדיו קהילתיות, המופעלות על ידי מוסדות חינוכיים, כגון: אוניברסיטאות, מכללות, בתי ספר, מתנ"סים ועוד.
כדי להקים רדיו חינוכי יש להקים מגמת תקשורת לבגרות במוסד החינוכי, באישור משרד החינוך (במוסדות חינוך להשכלה גבוהה, כגון אוניברסיטה, יש להקים חוג לתואר ראשון בתקשורת לפחות).
כיום פועלות בישראל כ-30 תחנות רדיו חינוכיות, המתופעלות על ידי 80 מוסדות חינוך שונים.
החל מינואר 2015 ועד סגירת רשות השידור ב-2017 תוכניות מובחרות של הרדיו החינוכי היו משודרות מדי לילה ברשת ג' וב-88FM, מ-1:00 עד 6:00 לפי אפיון של כל אחת משתי התחנות. לאחר סגירת רשות השידור והחלפתה בתאגיד השידור הישראלי נתקלו תחנות הרדיו החינוכי בבעיות, שכן בניגוד לרשות השידור התאגיד לא סייע לתחנות בתשלומי תמלוגים. באוגוסט 2017 פנתה התנועה לאיכות השלטון לתאגיד "כאן" בדרישה שהאחרונה תיקח אחריות על פרויקט הרדיו החינוכי ואף דווח כי מתקיימים דיונים עם ראשי התאגיד על מנת למצוא פתרון.
קישורים חיצוניים
תחנות רדיו:
הוכחה בנפנופי ידיים
הסבר בנפנוף ידיים מאפשר לעיתים להסביר בעיה מורכבת ואת פתרונה, כזו שקשה לקבל מתוך עיון בהוכחה הארוכה והפורמלית. לצד זה, המונח משמש פעמים רבות לגנאי ולשם ביקורת על הוכחה שאינה מנוסחת באופן מסודר ונהיר.
יחסי יפן–ליטא
יחסי יפן–ליטא הם היחסים הדו-צדדיים שבין יפן לבין רפובליקת ליטא. ליפן שגרירות בווילנה, ולליטא יש שגרירות בטוקיו. יפן הייתה אחת מהמדינות המעטות שהכירו בכיבוש הסובייטי של המדינות הבלטיות, כולל ליטא.
בפברואר 1992 הוקמה בדנמרק שגרירות יפן שהייתה אחראית על היחסים עם ליטא, ובשנת 1997 הוקמה שגרירות בווילנה. ביוני 1998 הוקמה בטוקיו שגרירות ליטא ביפן.
התקופה שבין שתי מלחמות העולם
ב-3 בינואר 1919 הכירה יפן בליטא דה פקטו, ותאריך זה נחשב לתאריך בו נוסדו היחסים בין שתי המדינות. ב-8 בפברואר 1929 נחתם הסכם שביטל את הצורך באשרות בין שתי המדינות ובשנת 1930 נחתם הסכם סחר ומשלוח.
בתקופת הסכם ריבנטרופ-מולוטוב
ב-23 בנובמבר 1939 הוקמה הקונסוליה היפנית בקובנה שבליטא בראשות הקונסול צ'יאונה סוגיהארה, עם זאת, בשל הכיבוש הסובייטי של המדינה הקונסוליה נסגרה לאחר שנה בלבד. ב-1940 סייע סוגיהארה להימלטות יהודים על ידי הנפקת אשרות מעבר בקובנה. סוגיהארה היה אז הקונסול במשלחת הדיפלומטית של יפן והתעלם מהוראות ממשלת יפן וסייע בהצלת 10,000 פליטים.
היחסים כיום
יפן הכירה מחדש בליטא ב-6 בספטמבר 1991, וחודש לאחר מכן שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ביניהן. בשנת 1997 הוקמה שגרירות יפן בליטא ובשנת 1998 הוקמה שגרירות ליטא בטוקיו.
יחסים צבאיים
באוגוסט 2016 שלוש ספינות הדרכה של חיל הים של יפן הפליגו לנמל קלייפדה על מנת לחגוג 25 שנים של יחסים דיפלומטיים. שר החוץ של ליטא לינאס אנטאנאס לינקביצ'יוס קידם בברכה את כלי השיט היפנים ואת השותפות האיתנה של שתי המדינות המבוססת על ערכי יסוד זהים וציין את הדיפלומט סוגיהארה.
ביקורים רשמיים
באפריל 2001 ערך נשיא ליטא, ולדאס אדמקוס ביקור רשמי ביפן, ובמהלך ביקורו, ב-11 באפריל נפגש עם ראש ממשלת יפן יושירו מורי ושוחח עמו על השקפותיהם בנושאים שונים, הכוללים את היחסים בין שתי המדינות, היחסים עם רוסיה והצטרפות ליטא לנאט"ו ולאיחוד האירופי.
במאי 2007 הקיסר והקיסרית של יפן אקיהיטו ומיצ'יקו, קיסרית יפן.
גרנד פרי אמיליה-רומאניה
גרנד פרי אמיליה-רומאניה הוא מרוץ גרנד פרי, שנערך במסגרת אליפות הפורמולה 1 במסלול הבינלאומי אנזו ודינו פרארי, הידוע כאימולה.
היסטוריה
התפרצות מגפת הקורונה בעולם בתחילת שנת 2020 הובילה לעיכוב ושינוי לוח המרוצים שתוכנן לעונה. גרנד פרי אמיליה-רומאניה נוסף ללוח המרוצים המחודש במהלך חודש יולי, כאירוע חד-פעמי, יחד עם מרוצים נוספים שהוחזרו ללוח המרוצים במקום מרוצים שבוטלו. בשל אילוצים לוגיסטיים האירוע נערך במסגרת של יומיים בלבד, כאשר בשבת התקיים אימון אחד בלבד ומקצה דירוג. ולטרי בוטאס זינק מהפול פוזישן, אך לואיס המילטון, בן קבוצתו, ניצח במרוץ.
המשך התפשטות המגפה בעולם הובילה להחזרת המרוץ גם ללוח המרוצים של עונת 2021, כמרוץ השני בעונה, במקומו של גרנד פרי סין שבוטל. המילטון זינק מהפול פוזישן, אך איבד את ההובלה בזינוק לטובת מקס ורסטאפן, שזינק מהמקום השלישי ושמר על ההובלה לאורך כל המרוץ.
המרוץ נכלל גם בלוח המרוצים של עונת 2022 ומארגני האליפות הכריזו על חתימת חוזה לקיומו עד לעונת 2025.
המרוץ אמור היה להיות המרוץ השישי בעונת 2023 ותוכנן להתקיים ב-21 במאי. גשמים כבדים שירדו באזור בשבוע שקדם למרוץ גרמו להצפות והובילו להחלטה על ביטול המרוץ שלושה ימים לפני תחילת האירועים. הצוותים הטכניים, שכבר היו במסלול ועסקו בהכנת הציוד, התבקשו לפנות אותו.
נימפית מצויצת
נימפית מצויצת (שם מדעי: Nymphicus hollandicus; באנגלית: Cockatiel) או בשמה המקובל, קוֹקָטִיל, היא מין עוף יחיד בסוגו במשפחת הקקדואיים האנדמי לאוסטרליה. בנוסף, הקוקטילים נפוצים מאוד כחיות מחמד ברחבי העולם מפני שהם קלים לגידול. הקוקטילים שניים בפופולריות שלהם בעולם כחיות מחמד אחרי התוכון האוסטרלי.
בעבר הקוקטיל היה נחשב כמין קקדו קטן, אך מחקרים מולקולריים חדשים יותר, מסווגים אותו כסוג ומין בפני עצמו. בתי הגידול הנפוצים של הקוקטילים הם בעיקר אזורים בהם הקרקע לחה, כמו ביצה, ואזורים המכוסים בצמחייה של שיחים סבוכים ועצים נמוכים כמו בתה עשבונית.
תיאור
הציצית הייחודית (ומכאן שמו) של הקוקטיל מבטאת את מצבו הרגשי, בין הסימנים העיקריים שמבטא הקוקטיל נמצאים:
בניגוד לרוב הקקדואיים, לקוקטיל יש נוצות זנב ארוכות במיוחד המהוות כמחצית מאורכו הכולל, שהוא בין 30 ל-33 ס"מ. עם זאת, קוקטיל הוא המין הקטן ביותר במשפחת הקקדואיים אשר בדרך כלל אורכם הוא בין 30 ל-60 ס"מ.
הצבע הרגיל של הקוקטיל בטבע הוא אפור, עם כתמים לבנים בולטים בקצוות הכנפיים. צבע פניו של הזכר הוא לבן או צהוב, בעוד שפני הנקבה בעיקר אפורות או אפורות בהירות. בנוסף, שני המינים בעלי כתם כתום עגול על שתי האוזניים, המכונה לרוב "לחיי צ'דר". למרות זאת, הכתם הכתום נפוץ בדרך כלל אצל זכרים בוגרים, ולעיתים קרובות משותק אצל הנקבות.
הקוקטיילים הם עופות ווקאלים יחסית, יכולת הדיבור והחיקוי, וקריאות הזכר הם מגוונות, טובות ומפותחות הרבה יותר מזו של הנקבה. בנוסף, ניתן ללמד אותם גם לשיר מנגינות ספציפיות, ואפילו לחזור על מילים שנאמרו על ידי אנשים (לרוב הם יחקו מילים רק אחרי בעליהם) כמו רוב התוכים. למרות זאת, יכולת הדיבור של הקוקטיילים נמוכה במידה רבה מאשר תוכים גדולים, וכאשר ינסו לדבר, לרוב המילה לא תהיה ברורה.
לזנים שונים של התוכי מראה שונה:
דימורפיזם מיני
כל גוזלי הקוקטיילים פרועים, בעלי מראה של נקבה וכמעט שאין להבחין במינם בזמן שבין הבקיעה מהביצה ועד ללעיטה הראשונה. הגוזלים בעלי פסים צהובים אופקיים על פני החלק התחתון של נוצות זנבם; כתמים צהובים על נוצות כנפיהם הפנימיות הראשונות; פס אפור על הפנים והציצית וכתם כתום עמום על כל אחת מהלחיים.