cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
בורון ניטריד
חומרים קרמיים
בשל העמידות התרמית והכימית משתמשים בחומרים קרמיים מבורון ניטריד לציוד המיועד לטמפרטורות גבוהות. משלבים בורון ניטריד הקסגונלי בקרמיקות, מסגים, שרפים, פלסטיק וגומי ומקנים בכך לתוצרים תכונות סיכוך עצמי השימושיות ביישומים דוגמת מסבים. תוספת החומר לפלסטיק מורידה את ההתפשטות התרמית ומעלה את מוליכות החום ואת ההתנגדות החשמלית. החומר משמש גם כמצע להתקני מוליכים למחצה, לייצור חלונות שקופים לגלי מיקרו ועוד.
קירוב ליניארי
דוגמת חישוב
ניתן לחשב קירוב לערך על ידי קירוב ליניארי של הפונקציה, כלומר לחשב את הקירוב על ידי חישוב הערך \ f(25). התוצאה המתקבלת, 2.926, קרובה למדי לערך האמיתי של המספר: 2.924. שגיאת הקירוב המוחלטת היא 0.002, ושגיאת הקירוב היחסית היא 0.0684%.
בורון ניטריד
שימוש בבורון ניטריד קובי
בבורון ניטריד קובי משתמשים כחומר ליטוש. יתרונו על יהלום הוא באדישותו לברזל וניקל שיהלום יוצר איתם תרכובות קרביד, בעוד יהלום עדיף לליטוש אלומיניום ואבן. בורון ניטריד קובי משולב בכלי חיתוך.
פולרנים
יוצרו פולרנים מבורון ניטריד ובפרט ננו-צינוריות הדומות לננו-צינורית פחמן פרט להיותן מבודדות, בעוד לננו-צינוריות פחמן מוליכות מתכתית או שהן מוליכות למחצה.
קירוב ליניארי
דיפרנציאל
עבור פונקציות ממשיות רבות משתנים,, חישוב הקירוב הליניארי הופך להיות כלי מרכזי בניתוח הפונקציות.
עבור פונקציה סקלרית,, הקירוב הליניארי בנקודה הנמדדת \mathbf{r} אשר נמצאת בסביבות הנקודה המקורית מתקבל על ידי הגרדיאנט על פי הנוסחה:
לפונקציה ממשית כללית, ערך הקירוב הליניארי מתקבל על ידי מטריצת יעקובי המסומנת כאן באות D:
שאטו ד'יקאם
שאטו ד'יקאם (צרפתית: Chateau d'Yquem הגייה: יִקִאם) הוא יקב המייצר את היין הנחשב ליין המתוק המשובח ביותר בעולם הנושא אותו שם. ממוקם בלב סוטרן שבאזור בורדו שבצרפת. זהו יין הפטרייה בוטריטיס סינריאה (ריקבון אציל) ובעל פוטנציאל התיישנות של עשרות שנים. מכונה "הזהב הלבן".
קירוב ליניארי
דיפרנציאל
כאשר הנקודה הנמדדת \mathbf{r} שואפת בגבול לנקודה המקורית (ובהעברת אגף) ניתנת לנו הגדרה חדשה הנקראת דיפרנציאל.
שאטו ד'יקאם
היסטוריה
חילוקי דעות שוררים לגבי מקור השם, וייתכן כי הוא "aig-helm" (לשאת קסדה בגרמנית).
מבנה האחוזה הוקם כבר במאה השתים עשרה. האזור השתייך לכתר האנגלי בין השנים 1152 עד 1453. לאחר מכן הוא עבר לידיו של שארל השביעי, מלך צרפת.
קירוב ליניארי
דיפרנציאל
המשמעות הגאומטרית של הקירוב הליניארי עבור פונקציות כאלה, היא משוואת המישור המשיק לגרף בנקודה \mathbf{r}.
שאטו ד'יקאם
היסטוריה
תומאס ג'פרסון, שגריר ארצות הברית בין השנים 1785 ל-1789, בזמן שלטונו של מלך צרפת לואי השישה עשר, ולימים נשיא ארצות הברית היה אסטניס, והוא כותב עליו ביומנו: "סוטרן הוא היין הלבן הטוב ביותר ואת הטוב ביינות סוטרן עושה הרוזן לור סאלוס". הוא רכש 250 בקבוקים של בציר 1784, ולאחר מכן 360 בקבוקים בשמו של הנשיא ג'ורג' וושינגטון. מאוחר יותר קנה ג'פרסון 120 בקבוקים נוספים עבור עצמו. בשנת 1857 שילם הדוכס קונסטנטין, אחיו של הצאר הרוסי אלכסנדר השלישי 20,000 פרנקים בזהב עבור 900 ליטרים יין שאטו ד'יקאם, סכום עתק בימים ההם.
שמו של שאטו ד'יקאם יצא למרחוק והיה אחד היינות האהובים ביותר בחצרות הצארים. היין היה הראשון בסיווג היינות של 1855 בבורדו באזור סוטרן שבבורדו ומוגדר בדירוג כפרמייה קרו סופרייר קלאסה. מ-1914 עד 1968 נוהלה האחוזה בידי המרקיז ברנאר דה לור סאלוס. בשנת 1968 תפס הנצר האחרון לבית סאלוס, קומטה אלכסנדר דה לור סאלוס, את מושכות ניהול האחוזה מידי דודו. ב-1997 לאחר מאבק שליטה אכזרי (חברי מועצת המנהלים האחרים ניצלו את היעדרותו לרגל תערוכת יינות באסיה ומכרו את מניותיהם, התנהל משפט ממושך שסופו לור סאלוס הפסיד), הוא איבד את השליטה על האחוזה לקונגלומראט המשקאות הענק מואט-הנסי, אך נותר מנהל היקב עד לשנת 2004, עת תפש את מקומו פייר לורטון, מנהלו של שאטו שבאל בלאן.
ביולי 2011, נמכר בקבוק יין לבן שאטו ד'יקאם מבציר 1811 במחיר של 75,000 ליש"ט (שיא גינס) לאספן כריסטיאן ואנק.
היין
מדי שנה יוצאים לשוק כמאה ועשרה אלף בקבוקים בממוצע מן היין. היין מורכב מתמהיל של שני ענבים לבנים: שמונים אחוזים של העינב סמיון ועשרים אחוזים של העינב סוביניון בלאן. גילן הממוצע של הגפנים הוא שלושים שנה. צפיפות הגידול היא 6500 גפנים להקטאר, והיבול הממוצע הוא שמונה הקטוליטר להקטאר. החל משנת 1959, בשנים בהן אין היבול מוצלח ולא מתפתח כיאות הריקבון האציל, נעשה יין בורדו יבש בשם Ygrec)-Y). יין ד'יקאם נזקק להתיישנות ארוכה והוא נצרך מינימום עשר שנים לאחר הבציר וחמש עשרה עד עשרים שנה, על מנת להעפיל למלוא פוטנציאל טעמו. פוטנציאל ההתיישנות שלו יכול להגיע לחמישים, שבעים וחמש ואפילו מאה שנים בטובים שבבצירים.
הטרואר והסיבה לאיכות היין
הסיבה לאיכות היינות נשענת על כמה גורמים, הראשונה שבהם היא הטרואר: היקב ממוקם במיקרו אקלים ייחודי. זהו היקב הגבוה ביותר בסוטרן, מעל גבעה החולשת על אזור סוטרן ובמרכזו, ברום של שמונים ושישה מטרים מעל פני הים. שתי הסיבות הבאות מתמצות במחויבות הבעלים אשר אינם חוסכים אף סכום כסף על מנת להשיג את האיכות המקסימלית של היין. הסיבה השנייה היא הניקוז המושלם: משפחת לור סאלוס בנתה כשישים מיילים של צינורות ניקוז, שהחלו בהקמתה לפני כמאה וחמישים שנה. לא משתמשים בשום חומרי הדברה והזיבול הוא טבעי על ידי סוסים.
הסיבה הראשונה במעלה לאיכות היין היא בחירת הענבים הקפדנית ביקב ובחירת החביות המוקפדת טרם הביקבוק. הענבים ממוינים ונקטפים אחד אחד על ידי קבוצה של מאה וחמישים קוטפים (חמישים עובדים קבועים ביקב כל השנה ומאה נוספים הם עובדים עונתיים), אשר שוהים ביקב שש עד שמונה שבועות וסורקים כארבע פעמים את כל שורות הגפנים, בניסיון למצוא את הטובים שבענבים. הענבים נקטפים בשעות הבוקר המוקדמות, בדוק הערפל, רק במלוא בשלותם ולאחר שכוסו בפטריית הבוטריטיס סיניראה, שגורמת לעינב להיות כמעין צימוק בעל תכולת סוכר גבוהה ביותר. רמת הסוכר הנדרשת היא 360 גרם סוכר לליטר. סלקציית הענבים היא כה קפדנית עד שגאוות היקב היא בכך שמכל גפן מגיעה לצרכן רק כוס אחת של יין.
בשנת 1964 הם עברו שלוש עשרה פעמים על פני הגפנים ולבסוף איכות היין לא הייתה מספיקה להיקרא ד'יקאם ומשפחת לור סאלוס בקבקה אותו תחת תווית היין הנוסף של האחוזה. התירוש נסחט במשך שלוש פעמים. התסיסה בעזרתם של שמרים טבעיים וההתבגרות של היין מתרחשת במאה אחוזים חביות עץ אלון חדש במשך חמישה עשר ימים. היין מתיישן במשך ארבעים ושניים חודשים לפני הביקבוק ואין כלל שפטליזציה. היינות עוברים שפייה כל שלושה חודשים. עשרים אחוזים מהיין מתאדים במהלך היישון.
הבחירה הקפדנית אינה נעצרת כאן, כי גם את החביות לפני הביקבוק בוררים באופן פדנטי עד מאוד. מתקן מיוחד, שמקורו בעולם החדש נרכש בשנת 1987 על מנת לסייע לטפל בבצירים השורר בהם קיפאון. בבצירים בעייתיים מבחינת מזג האוויר כמו 1978, רק חמישה עשר אחוזים מן החביות נבחרו לשמש לביקבוק ד'יקאם. בבצירים מצוינים כמו 1975, 1976, 1980, שמונים אחוזים נבחרו להיות מבוקבקים כד'יקאם. אין עוד אף יקב בעולם המשתמש בסלקציה כה קפדנית.
היין כלל אינו מסונן על מנת לא לפגום כהוא זה בעושרו. מראהו זהב עמוק, בעל גוף בינוני עד מלא, האף מגלה שפע פירותית טרופיים, חלקלק במרקמו ועתיר אלכוהול. טעמי דבש, קרמל, קרם ברולה, אגוזי לוז, אננס, אפרסקים, משמש, ריבת תפוזים, קוקוס וקלייה. ד'יקאם מאוזן על ידי רובד של חומציות נאה מתחת לפני השטח והסיומת ארוכה.
ד'יקאם אידיאלי ביחד עם מאכלים מתוקים ובייחוד ביחד עם פואה גרה.
הבצירים המשובחים ביותר
1811, 1847, 1911, 1928, 1929, 1937, 1945, 1967 ,1975, 1976, 1980, 1983, 1986, 1988, 1989, 1990, 1995, 1997, 1999, 2001.
פקעיות טעם
פקעיות טעם הן קולטני טעם הנמצאים על הלשון, החך הרך, ומכסה הגרון. בלשון אנושית ישנן כעשרת אלפים פקעיות טעם. רוב פקעיות הטעם פזורות על גבי פטמיות המנקדות את הלשון.
פטמיות הלשון
על גבי הלשון פזורות פטמיות (אנ׳) מארבעה סוגים:
מבנה פקעיות הטעם
לכל פקעית טעם יש פתח זעיר שנתפתח לחלל הפה או הלוע, דרכו חודר לפקעית רוק בו מומסים חומרי הטעם השונים. (חומרים שלא מתמוססים במים הם חומרים חסרי טעם- הם לא מפעילים את קולטני הטעם)
פיזור פקעיות הטעם
בעבר היה נהוג לחשוב כי הפקעיות של כל טעם נמצאות באזור שונה בלשון. נטען למשל כי באזור מסוים בלשון חשים בטעמים מלוחים ובאחר במתוקים. טענה זו הוכחה כשגויה, אך עקבותיה הופיעו בספרי לימוד ומאמרים שונים לפחות עד שנת 2015.
ככל הנראה מקורה של מחשבה שגויה זו בספר Sensation and Perceptions in the History of Experimental Psychology משנת 1942. המחבר, אדווין בורינג, פסיכולוג ניסויי מאוניברסיטת הרווארד, התייחס למחקר משנת 1901 של D. P. Hänig בו נמדד סף ההבחנה בטעמים שונים באזורים שונים ברחבי הלשון. המחקר מצא, לפי דיווחים סובייקטיביים של נחקרים, כי קיימות רגישויות שונות לטעמים בנקודות שונות על הלשון. בורינג חישב מתוך הנתונים הגולמיים את הרגישות לטעמים השונים בצורה מספרית והציג אותה גרפית בצורה שניתן היה להסיק ממנה כי לכל טעם יש אזור אחד בלבד הרגיש לו - לדוגמה, קדמת הלשון היא האזור היחיד הרגיש למתיקות. היסק זה שגוי מכיוון שההבדלים ברגישות שנמצאו באזורים השונים בלשון היו מבוססים על דיווחים סובייקטיביים ולא מוחלטים, והצגת המסקנות בצורה קטגורית הייתה מטעה.
הרעיון של "אזורי הטעם" זכה לפופולריות רבה, אולי בגלל פשטותו, על אף שניתן להפריכו בהתנסות עצמית. במאמר שפורסם ב-1974 הופיעו תוצאות ניסויים נוספים שאישרו קיום הבדלים בין האזורים השונים, אך מצאו שהבדלים אלה זניחים. כיום ידוע כי חמשת הטעמים השונים מורגשים לא רק בכל הלשון, אלא גם באזורים אחרים של הפה.
מרטין ארליץ'
מרטין ארליץ' (בקרואטית: Martin Erlić; נולד ב-24 בינואר 1998 בזאדאר שבקרואטיה) הוא כדורגלן קרואטי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת ססואולו מהסרייה א' ובנבחרת קרואטיה.
קריירת מועדונים
ארליץ' גדל במחלקות הנוער של דינמו זאגרב, רייקה, פארמה וססואולו. בעונת הושאל ארליץ' לסודטירול מהסרייה א', במדיה ערף 30 הופעות ליגה והבקיע שער אחד.
ב-10 ביולי 2018 הושאל ארליץ' לספציה מהסרייה ב'. הוא החמיץ את רוב משחקי העונה בשל פציעה, וערך את הופעתו היחידה בעונה זו במסגרת קופה איטליה. ב-15 ביולי 2019 חתם ארליץ' על חוזה קבוע בספציה. בתום עונת העפיל עם המועדון לסרייה א'. ב-27 בספטמבר 2020 ערך ארליץ' את הופעת הבכורה שלו בסרייה א', בהפסד 1–4 לססואולו במסגרת המחזור השני בליגה לעונת 2020/2021. ב-6 בפברואר 2021 הבקיע ארליץ' את שער הבכורה שלו בסרייה א', בניצחון 1–2 על ססואולו במסגרת המחזור ה-21 בליגה.
קריירה בינלאומית
ב-6 ביוני 2022 ערך ארליץ' את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קרואטיה, בתיקו 1-1 נגד נבחרת צרפת במסגרת ליגת האומות 2022/2023.
נכלל בסגל נבחרת קרואטיה לטורניר מונדיאל 2022.
גלובולת בוק
באסטרונומיה, גלובולות בוק הן ערפיליות בליעה קטנות יחסית ומבודדות, המכילות אבק קוסמי וגז דחוס שממנו עשוי להיווצר כוכב. גלובולות בוק נמצאות באזורי H II, והן בדרך כלל בעלות מסה קטנה מ-100 מסות שמש וקוטר של כשנת אור. הן מכילות מימן מולקולרי, תחמוצות פחמן והליום, ובערך 1% (לפי מסה) של אבקת סיליקט. גלובולות בוק בדרך כלל מביאות ליצירה של כוכב כפול או של מערכת מרובת כוכבים.
היסטוריה
הגילוי הראשון של גלובולת בוק התרחש בשנות ה-40 על ידי בארט בוק. במאמר שהתפרסם בשנת 1947, הוא ואדית' ריילי שיערו שעננים אלו עוברים קריסה כבידתית ומהם נוצרים כוכבים וצבירי כוכבים. השערה זו הייתה קשה לאימות בגלל קשיי תצפית והבנה של מה קורה בתוך ענן אפל וצפוף שמסתיר את האור שמופק בתוכו. ניתוח תצפית בתת-אדום שהתפרסם בשנת 1990 אימת שכוכבים אכן נוצרים בתוך גלובולת בוק. תצפיות נוספות גילו שחלק מגלובולות בוק מכילות מקורות חום, חלק מכילות אובייקט הרביג-הארו, וחלק מראות זרמים של גז מולקולרי. מחקרי הרחבות ספקטרליות של גלים מילימטרים העלו ראיות לנפילה של חומר לתוך קדם כוכב שגדל. תוצאות עדכניות מראות שגלובולת בוק טיפוסית מכילה בערך 10 מסות שמש של חומר בקוטר של בערך שנת אור, ושכמעט תמיד גלובולת בוק מסתיימת ביצירת כוכב כפול או מרובה.
גלובולות בוק הן עדיין נושא למחקר אינטנסיבי. הן ידועות כאחד האובייקטים הקרים ביקום הטבעי, אך המבנה הפנימי והצפיפות שלהן עדיין לא ידועים. שיטות שיושמו עד כה הסתמכו על הערכת צפיפות באמצעות מדידת הדעיכה של הקרינה התת-אדומה ועל ידי ספירת כוכבים, זאת על מנת לנסות לחקור את האובייקטים הללו יותר לעומק.
גלריית תמונות
IC 2944, קבוצה של גלובולות בוק שנמצאו באזורי H II, נלקח על ידי WFPC2 שנמצא על טלסקופ החלל האבל.
Barnard 68, במרחק של רק 410 שנות אור, אחד מגלובולות בוק הכי קרובות. גודלו כבערך 12,500 יחידות אסטרונומיות (2 טריליון ק"מ)
הספרייה המרכזית של הונג קונג
הספרייה המרכזית של הונג קונג היא הספרייה הגדולה והחשובה ביותר בהונג קונג. הספרייה ממוקמת במפרץ קרוסוואי, אל מול נמל ויקטוריה. הספרייה משמשת כספרייה הציבורית הגדולה ביותר בהונג קונג וכמרכז האדמיניסטרטיבי של הספריות הציבוריות בהונג קונג.
דלת הכניסה המעוצבת כקשת מסמלת את "השער אל הידע" שמהווה הספרייה, ואילו צורות המרובע, המשולש והעיגול מסמלות וממחישות משמעויות שונות. העיגול מסמל את השמיים, המרובע את האדמה ואילו המשולש מסמל את השאיפה לידע.
קטלוג אינטרנטי פתוח לציבור
הספרייה מאפשרת לציבור לחפש באמצעות קטלוג מקוון על פריט הן מהאוסף בסינית והן מהאוסף באנגלית שברשותה, דרך שימוש במגוון אפשרויות חיפוש כגון מחבר, נושא, שם ועוד. לא ניתן לצמצם את החיפוש לפי סוג הפריט.
בקטלוג מוצג האם הפריט המבוקש נמצא בספרייה, מושאל או שמור. במידה והפריט מושאל, יופיע התאריך בו הוא אמור לחזור אל מדפי הספרייה. דרך הקטלוג ניתן לבצע חידוש והארכת השאלה ואף בקשת שמירה של פריט. כמו כן ניתן לראות סטטיסטיקות של השאלות המשתמש, ולקבל הודעות לדואר האלקטרוני במידה ויש איחור בהשאלה.
מערכת המולטימדיה
לספרייה המרכזית של הונג קונג מערך מולטימדיה חדיש המדגים את השילוב של טכנולוגיה בספרייה המודרנית. בספרייה הותקנו מערכות שמע על פי דרישה (AOD) ווידאו על פי דרישה (VOD) הפועלות במספר רמות בספרייה מפוזרים כ-90 Asynchronous Transfer Mode שמטרתם לאפשר גישה למערכת ה-VOD של הספרייה, ויותר מ-400 תחנות עבודה של רשת מקומית המאפשרות גישה לשירותי ה-AOD.
כמו כן פועלת הספרייה להרחיב את האוסף האינטרנטי שלה ופועלת להעתקת רישומים, כתבי יד, מיקרופילמים, כרזות, דו"חות, מפות, עיתונים ותצלומים אל המחשב, כך שיהיו נגישים דרך מאגר המולטימדיה של הספרייה.
ספריית הפקדה
הספרייה המרכזית של הונג קונג משמשת כספריית פיקדון ל-9 ארגונים בינלאומיים. מכל חומר המודפס בארגונים הללו נשלח עותק לספרייה.
קומות
בספרייה ישנן 11 קומות, כאשר לכל אחת מהן תפקיד מסוים
הדברת יתושים
הדברת יתושים היא פעולה שנועדה להקטין במידת האפשר את אוכלוסיית היתושים ועל ידי כך להוריד את שיעור עקיצת בני אדם על ידיהם עד למינימום. פעולות אלה ניתן לחלק לשלוש קבוצות עיקריות:
פעולות למניעת דגירות יתושים
השלבים למניעת דגירות יתושים הם איתור מקומות דגירה אפשריים וביצוע טיפול מונע בהם :
כל הפעולות הללו הן למעשה שינוי פיזי של הגומחה האקולוגית והפיכתה לבלתי מתאימה לדגירת יתושים על ידי שימוש בקוטלי עשבים או בעבודה מכנית–הנדסית.
פעולות להדברת יתושים בעלי כנף
אופן הלחימה ביתושים בעלי כנף נעשה בשיטה הכימית על ידי ריסוס אינסקטיצידים, אם כי הכולכית מצויה טרדנית מגלה בישראל התנגדות ניכרת לחלק מתרכובות אלה מקבוצת הפחמימנים הכלוריים. בחדרי מגורים מרבים להשתמש באירוסולים המכילים פירתרינים. אין בכוחן של פעולות אלה לחסל לחלוטין את נגע היתושים הבוגרים.
פעולות להדברת יתושים בדרגות התפתחותם במים
הטיפול בשיטות למניעת דגירות יתושים לא תמיד מביא לתוצאות משביעות רצון. לעיתים קיימים גם מקרים בהם לא מתאפשרת נקיטת השיטות למניעת דגירות מסיבה זו או אחרת. במקרים כאלה יש להדביר את זחלי היתושים במקומות הדגירה. שלוש השיטות העיקריות בשימוש הן:
השיטה המקובלת בהדברת יתושי כולכית שהם הנפוצים בישראל היא זו העושה שימוש באויבים הטבעיים של הזחלים. אחד הידוע שבהם הוא דג ממין גמבוזיה מצויה.
כמו כן, קיימת הדברה המשלבת מספר שיטות יחדיו, על ידי שימוש חלקי בכל אחת מהן ותוך ניצול הדדי של יתרונות שיטה אחת על חסרונותיה של שיטה אחרת.
הדברת יתושים באמצעות פגיעה בפוריות יתושות
בתחילת המאה ה-21 פותחו מספר שיטות הדברה אשר מהותן פגיעה ביכולתן של יתושים להתרבות. נכון לשנת 2019 שיטות אלו מוגדרות תחת ניסוי, ועדיין לא משווקות לציבור הרחב. בשלב זה לא ברור עדיין אם וכיצד יתאפשר בהמשך ליישם שיטות אלו בקנה מידה רחב, אולם ניסויים שבוצעו בסביבות מחיה מסוימות, למשל, בניסוי שבוצע בשני איים בסין, הדגימו יכולת השמדה כמעט מלאה של אוכלוסיית היתושים המקומית, לצד פגיעה ביכולת היתושים ששרדו להעביר מחלות באופן יעיל.
הניסויים מתמקדים בשתי שיטות, או בשילוב של שתיהן יחד:
לרו ולרינה
בעיר היה מרכז פולחנם של שני האלים, והתגלו במקום כתובות המוקדשות לשני האלים.
אחלכלכי
אחַלכַּלַכּי (בגאורגית: ახალქალაქი, הפירוש: "עיר חדשה", בארמנית: Ախալքալաք, בטורקית: Ahılkelek) היא עיירה בנפת אחלכלכי שבמחוז סאמצחה-ג'אוואחתי גאורגיה, אשר אוכלוסייתה מונה 8,295 איש. העיירה שוכנת בקצה הרמה הגעשית של ג'אוואחתי, כ-30 ק"מ מהגבול עם טורקיה.% 93,8 מאוכלוסיית העיר הם אתנית ארמנים.
גאוגרפיה
העיירה ממוקמת בין שני נהרות גדולים הנשפכים לנהר הקורה, בקצה הרמה הגעשית של ג'אוואחתי. בדרום-מזרח העיירה ישנה גבעה גדולה, שהמקומיים מכנים אותה "טשבנקה". בעבר הייתה הגבעה מכוסה ביערות אורן צפופים, אבל העצים שימשו כעצי הסקה בשנות ה-90 הקשות. במדרון הצפון מערבי של הגבעה ולמרגלותיו, ממוקם בית הקברות העירוני.
היסטוריה
בשנת 1068, נכבשה העיירה על ידי הסולטאן הסלג'וקי, אלפ ארסלאן, ונותרה בשלטון טורקי במשך שנים רבות. תושביה עברו תהליך של, ובתחילת המאה ה-19 היו באחלכלכי: מצודה עות'מאנית, מסגד וקרוואנסראי (كاروانسرا), פונדק סלג'וקי למנוחת הנוסעים בדרכים.
ב-24 ביולי 1829, כבשו הרוסים, בראשות איוון פסקוויץ', במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית, את אחלכלכי, מידי העות'מאנים, והכלילו את העיירה תחת השלטון הרוסי בקווקז, מלכות המשנה של הקווקז. הם הניסו את תושביה המוסלמים, והושיבו במקומם ארמנים ממזרח אנטוליה.
בחוזה ברסט-ליטובסק נמסרה העיר זמנית להשגחת האימפריה העות'מאנית, והוחזרה, בשנת 1921, לשליטת רוסיה הסובייטית. כאשר נוסדה ברית המועצות, ב-30 בדצמבר 1922, הפכה אחלכלכי להיות חלק מגאורגיה הסובייטית). בשנת 1944 היגלה סטלין את כל המוסלמים בעיר למרכז אסיה. עד שנת 1991 שכנה העיר באזור גבול, והמבקרים בה נדרשו לקבל אישור מיוחד מהשלטונות.
דמוגרפיה
מספר תושבי העיירה צנח מאז הכריזה גאורגיה על עצמאותה באפריל 1991. בשנת 1989 עדיין התגוררו בעיר 15,192 איש. אבל בשנת 2002 עזבו את העיר 5,390 איש לרוסיה וארמניה, בעיקר עקב קשיים כלכליים.
כ-90% מהאוכלוסייה הם אתנית ארמנים. רובם דו-לשוניים ודוברים בעיקר רוסית וניב של ארמנית. בשוקי אחלכלכי ניתן לשלם גם ברובל רוסי ודראם ארמני חוץ מהלארי הגאורגי.
פוליטיקה
הבסיסים הסובייטים מהעידן הסובייטי, הבסיסים בבתומי, ובאחלכלכי. המהווים מקור למתיחות גדולה עם גאורגיה, שמאיימת לחסום את הגישה לבסיסים. השיחות לגבי הנסיגה הרוסית עדיין נמשכות. הבסיסים אמורים להיסגר עד דצמבר 2007, חלק גדול מהכלי הנשק הכבדים, הועברו, עד לסוף דצמבר 2006, מהבסיסים הגאורגים לבסיס 102 הרוסי בגיומרי, ארמניה.
באפריל 2005, בעקבות הסכם שנחתם בין טורקיה, גאורגיה ואזרבייג'ן, נבנתה מסילת ברזל חדשה, קארס-אחלכלכי-טביליסי-באקו. רכבת שתקשר בין טורקיה לאזרבייג'ן.
Pidgin
Pidgin היא תוכנת מסרים מיידיים שזמינה עבור מערכות הפעלה רבות. Pidgin תומכת במספר מרובה של חשבונות מקבילים עבור מספר רב של רשתות ופרוטוקולים של מסרים מיידיים שונים.
מאם (פיוצ'רמה)
מאם (אמא) היא דמות בדיונית בסדרת האנימציה פיוצ'רמה, המדובבת על ידי טרס מק'ניל.
דמות
מאם מנהלת את חברת "מאם-קורפ" ובעלת 99.7% ממניותיה. חברת מאם-קורפ היא חברה עצומה, רב-מיליארד דולר קוֹמְפְּלֶקְס תעשייתי המתמחה בתחזוקת רובוטים, בונה ומתחזקת נשק, ומשווקת חומר-אפל. בפומבי, מאם מחזקת את התדמית הפרסומית שלה כאישה מבוגרת, עדינה ושמנמנה (היא משתמשת במכשיר המכסה את גופה שגורם לה להיראות סבתא סטראוטיפית שמנמנה וחביבה).
מתחת לפני השטח מאם היא גסת-רוח, מעשנת-בשרשרת, מאוד מרירה, אכזרית ומאוהבת בעצמה עם מבנה גוף דקיק כמעט אנורקסי, היא מתעללת בילדיה המפוחדים (ראו להלן) לצורך שליטה והוצאת עצבים, ומתייחסת אליהם כתפקידים מאולצים. בפרק "Mother's Day", משתמע שחלק מהמרירות שלה נובעת מרומן לא מוצלח עם פרופסור פיינסוורת', שבזמנו כשיצר מחדש את עיצובו של הרובוט הבסיסי, סיים את מערכת היחסים אחרי נזיפה אכזרית ממנה על עבודתו. לפי הסרט "Bender's Game", הרומן התרחש שלוש פעמים ברציפות.
לפי הערות ב-DVD על הפרק הנ"ל, כשהוחלט על דמותה של מאם היא נעשתה בדמותה של ד"ר לורה (מארחת בתוכנית רדיו ידועה).
בנים
את מאם מלווים שלישיית בנים מתרפסים ומפוחדים: וולט (מוריס למארץ'), לארי (דייוויד הרמן) ואיגנר (ג'ון דימאג'יו). הם לובשים תלבושת תואמת וכל אחד מהם הוא הבעלים של 0.01% מניות ב'מאם-קורפ', מה שמראה שהיא מתייחסת אליהם כאל מטלות לא רצויות ולא כמשפחה. היא תדיר מתנהגת כלפיהם באלימות פיזית ומנטלית כדרך להטלת משמעת, סוטרת לבניה ומעליבה אותם. בסרט "bender's game" היא מגלה דחף רב לסטור והיא אף סטרה לעצמה.
הבן האינטליגנטי ביותר והמבוגר ביותר מבין אחיו, וולט, המשמש כמשנה למאם, לעיתים מעניש את אחיו בעצמו. הוא מאוד ערמומי, עם נטיעה זדונית ומדבר בקול המזכיר את קולו של וינסנט פרייס; הוא גם מראה סימנים מטרידים של תסביך אדיפוס, ומעריץ בהערצה לא בריאה את אמו הפסיכופתית (בפרק "Mother's Day" הוא חושף שהוא מקווה להתחתן עם אישה בדיוק כמוה).
הבן השני, לארי, הוא פחות אינטליגנטי מאחיו הבכור אבל נראה שהוא יותר נורמלי משני הבנים האחרים. הוא ממש צייתן ומתנצל על כל דבר, הוא מתואר על ידי פרופסור פארנסוורת' כ"הילד האמצעי הבכיין".
הצעיר והמעורר רחמים ביותר מבין השלושה, איגנר, הגובל בפיגור שכלי ומדבר בקול רפה-שכל סטראוטיפי; ככזה, הוא מוצא את עצמו בדרך כלל כממונה על העבודות הגרועות ביותר, כולל היותו מוכרח ללבוש את חזייתה של אמו לצורך הדגמה.
המרד היחיד של בניה העלובים של מאם, אף על פי שזה היה ללא ידיעתה של מאם, קרה במהלך הפרק "Mother's Day" כשהם ניסו להפסיק את השתוללות הרובוטים נגד האנושות על ידי איחוד אמם עם האהוב הישן שלה, פרופסור פארנסוורת', ובכך תאורטית להוריד את המרירות של אמם.
בסרט "Bender's Game", נחשף שאיגנר הוא בנו הממזר של פרופסור פארנסוורת', מה שהביא לנפילת אימפריית החומר השחור של מאם. זה גם מה שהופך אותו לצאצא לא ישיר של פריי בעצמו. בהערות על הסרט מוצע ששני בניה האחרים של מאם, הם של יריבו של הפרופסור והבעל לשעבר של מאם, פרופסור וורנסטרום.
במוצרים אחרים
בפיוצ'רמה קומיקס בגיליון המיוחד של חציה עם משפחת סימפסון, מאם נכנסת למערכת יחסים עם מר ברנז, האדם היחיד המרושע כמותה. אחרי הפרידה, היא יוצרת כפיל שלו ומבטיחה שביחד הם ישלטו על העולם.
Mom (Futurama) Список второстепенных персонажей «Футурамы»
תסמונת ולנברג
תסמונת ולנברג (Wallenberg), הידועה גם בשם תסמונת המֶדוּלָה הלָטֶרלית (Lateral medullary syndrome) היא סוג של שבץ נוירולוגי, המתבטאת בממצאים נוירולוגיים ספציפיים כתוצאה מנזק שנגרם באזור הצדדי של המוח המוארך (מדולה אובלונגטה). תסמונת זו קרויה גם תסמונת PICA, לאור העובדה כי הפתולוגיה מתרחשת כאשר עורק ה- posterior inferior cerebellar artery, המספק את אזור זה, עובר איסכמיה או אוטם וכך גורם לתסמינים האמורים. תסמונת זו תוארה לראשונה בשנת 1808, ובשנת 1895 פורסמה לראשונה על ידי הנוירולוג הגרמני ד"ר אדולף ולנברג.
תסמינים
תסמונת זו מאופיינת על ידי חסרים סנסוריים (חוסרים של המערכת הסנסורית- לדוגמה, אובדן תחושת כאב או טמפרטורה) המשפיעים על הגו והגפיים באזור הנגדי (קונטרה-לטרלי) מאזור האוטם, וכן בחוסרים סנסוריים המשפיעים על הפנים ועל עצבים קרניאליים באותו הצד (איפסי-לטרלית) בו נוצר האוטם- למשל, מצב בו האוטם התרחש במדולה הימנית, יתאפיין בחוסר תחושה של הגפיים השמאליות ובחוסר תחושה בצד הימני של הפנים. ממצאים אלו, הכוללים היפוך בחוסר התחושתי במעבר מן הגוף לפנים, הם דיאגנוסטיים לתסמונת.
תסמינים קליניים כוללים קושי בבליעה (דיספאגיה), דיבור לא ברור, אטקסיה, ורטיגו, ניסטגמוס, תסמונת הורנר, דיפלופיה (ראייה כפולה) ולעיתים מיוקלונוס. ההסבר לתסמינים אלו בפנים קשור למעורבות של עצבים קרניאליים- כגון מעורבות של גרעין העצב החמישי (טריגמינלי) המביא לחוסר תחושת כאב בצד אחד של הפנים וחוסר של ה- corneal reflex באותו צד במהלך ביצוע בדיקה נוירולוגית. תסמינים כגון דיספאגיה, דיסארתריה (דיבור לא ברור) ואף דיספוניה (עיוות בקול עצמו) נובעים ממעורבות של גרעין ה- nucleus ambiguus.
המעורבות בגו ובגפיים קשורה לכך שהמסילה הספינו-תלמית, אחת מהמסילות הקיימות בתוך המערכת הסנסורית אשר אחראית על העברת מידע הנוגע לכאב וטמפרטורה, נפגעת. כתוצאה מכך, יש אובדן תחושה של כאב וטמפרטורה בצד הנגדי לצד האזור הפגוע. בנוסף, קיים נזק למוח הקטן אשר עלול להביא לאטקסיה. נזק לסיבים היפותלמוספינאליים פוגע במערכת העצבים הסימפתטית ומדמה פגיעה דומה לזו הנגרמת בתסמונת הורנר.
ניסטגמוס ו- ורטיגו מתרחשים כתוצאה מהמעורבות של גרעין Deiters וגרעינים הקשורים למערכת הוסטיבולרית.
ההתחלה של התסמינים לרוב מתרחשת באופן פתאומי, ומלווה בוורטיגו חריף.
אטיולוגיה
תסמונת זו מתרחשת כתוצאה מחסימה של העורק המספק דם לחלק האחורי של המוח ובפרט את אזורי הצד של המדולה אובלונגטה. שמו של עורק זה הut posterior inferior cerebellar artery, או בראשי תיבות- PICA, ולכן לעיתים תסמונת זו נקראת תסמונת PICA.
טיפול
אחת הבעיות הייחודיות לתסמונת, והקשה לטיפול, כוללת שיהוקים חזקים ואף חמורים, אשר עלולים למנוע מהחולה לנהל שיחה, לאכול ואף לישון. שיהוקים אלו עלולים להימשך למשך שבועות. לרוע המזל, קיימות תרופות מועטות מאוד אשר יודעות להתמודד בהצלחה עם בעיה זו.
טיפול ארוך טווח כולל שימוש בתרופות כגון קומדין או אספירין, על מנת למזער את הסכנה לחסימה והיווצרות שבץ.
סמארט-1
סמארט-1 (באנגלית: SMART-1 - ראשי תיבות של Small Missions for Advanced Research in Technology 1 - משימות קטנות למחקר טכנולוגי מתקדם) הייתה משימת החלל הראשונה של סוכנות החלל האירופאית לירח, אשר שוגרה ב-27 בספטמבר 2003 ממרכז החלל הגיאני במטרה לבחון טכנולוגיות חלל שונות למשימות עתידיות ולחקור את הירח. הטכנולוגיות שנבחנו היו מנוע יונים סולארי, מערכות תקשורת, וכלים מדעיים ממוזערים. המשימה הסתיימה עם ריסוקה המכוון של הגשושית על הירח ב-3 בספטמבר 2006, והפכה את סוכנות החלל האירופאית לארגון הרביעי שהגיע אל פני הירח אחרי ארצות הברית, ברית המועצות ויפן (היטן).
מבנה החללית
ממדיה של סמארט-1 היו כשל מכונת כביסה, ומשקלה ללא הדלק היה 287 ק"ג. היא הונעה באמצעות מנוע יונים סולארי שהשתמש בגז קסנון כדלק. המנוע השתמש בשדה חשמלי ליינון הגז ולהאצתו למהירויות גבוהות. המנוע הפיק מתקף הסגולי של 16.1 kN·s/kg (1,640 שניות), כלומר כל ק"ג של דלק ייצר דלתא V של 45 מטרים לשנייה. הדלק שנשאה החללית שקל 82 ק"ג והמנוע ושאר מערכות ההנעה שקלו עוד 29 ק"ג. שיא הצריכה של מנוע היונים היה 1,200 ואט.
זו הפעם הראשונה שבה שוגרה גשושית בעלת מנוע יונים - שיטת הנעה חדשנית שהביאה אותה אל הירח בהאצה חשמלית של החומר המניע. הגשושית נושאת קולטי שמש הממירים את אור השמש לחשמל, המשמש להסרת אלקטרונים מאטומים של קסנון. תהליך זה מייצר יונים בעלי מטען חשמלי המואצים דרך שדה מגנטי ונפלטים מצדה האחורי של הגשושית, ותוך כך מספקים לה דחיפה עדינה הדומה למשקל מטבע דק ביותר בכף היד.
מנועיהן של חלליות קונבנציונליות סומכים בעיקר על תגובות כימיות לייצור גז וחימומו, תוך שצינור הפליטה ממיר את החום והלחץ למהירות ודוחף את החללית, בדומה לאופן בו בלון שיוצא ממנו האוויר טס דרך החדר. עם זאת, למרות יכולתם של מנועים כימיים להפיק דחף גבוה ביותר, שמתאים מאוד לשיגור מכדור הארץ למסלול, הם פחות יעילים. המהירות בה החומר המניע עוזב בהם נמוכה, ועל כן על אף יכולתם לגמוע כמויות דלק עצומות בזמנים קצרים ולספק דחף עצום, מנועים כגון מנועי יונים, על אף היותם חלשים יותר, ועל אף צריכת החשמל הגבוהה שלהם, מספקים בסופו של דבר יותר מהירות בשביל כל קילוגרם של דלק.
הגשושית השתמשה בטכנולוגיות ניסיוניות רבות לצורך מיפוי הירח ובהן מצלמה מסוג חדש – ספקטרוסקופ קרינת X קומפקטי (D-CIXS), שביצעה מיפוי כימי של פני השטח של הירח ועשויה לגלות סוף סוף את התשובה לשאלה האם הירח היה פעם חלק מכדור הארץ. באמצעות השוואת היחסים בין היסודות הכימיים על הירח וכדור הארץ ניתן יהיה לאשר או לפסול את התאוריה הזו.
סמארט-1 נשאה גם מצלמה בהפרדה גבוהה לצילום אתרי נחיתה פוטנציאליים למשימות רובוטיות או אף מאוישות, וכן היא חיפשה אחר קרח במכתשים המוצלים תמידית מפני השמש, בשל סמיכותם לקוטב הדרומי של הירח, תוך שימוש בספקטרוסקופ אינפרה-אדום. הקרח, שאכן התגלה במשימות מאוחרות יותר (צ'אנדריאן 1 ו-MIP ב-2008 ו-LCROSS ב-2009), עשוי להקל על משימות מאוישות עתידיות בהוותו מקור מים וכן מימן וחמצן לתדלוק מנועי החלליות.
כחלק מאסטרטגיית סוכנות החלל האירופאית - בניית חלליות זולות וקטנות, עלותה הכוללת של סמארט-1 הייתה רק 110 מיליון אירו (כ-170.1 מיליון דולרים). סמארט-1 נבנתה על ידי תאגיד החלל השוודי עבור סוכנות החלל האירופאית.
נחל מכוך
נַחַל מַכּוּךְ (בערבית: ואדי אל מכוך וואדי א-נועיימה) הוא הצפוני בנחלי מדבר יהודה. הנחל יורד מהר בעל חצור, הגבוה שבהרי בנימין, ונשפך לנהר הירדן בבקעת הירדן מצפון ליריחו.
תוואי הנחל
אורך הנחל הוא 25 ק"מ ושטח אגן ההיקוות הוא כ-80 קמ"ר, כמעט כולו בתחומי מדבר יהודה. רוב אורכו של הנחל הוא רדוד, ויורד בשיפוע מתון. במקום בו חוצה הנחל את המתלול העיקרי של מדרגת הכפיפה העליונה במדבר יהודה, ממזרח לכביש אלון, חתור הנחל בקניון עמוק, כ-3 ק"מ אורכו, שבו מפלים קטנים וגבים המתמלאים מים בשיטפונות. חלקו העליון הנקרא בערבית ואדי אל מכוך הוא שמורת טבע. צומחים בו צמחים נדירים כמו אירוס שחום וצבעוני ההרים, ומקננים בו דורסי יום רבים. בחלקו התחתון של הנחל, בבקעת הירדן, נמצא בגדתו המזרחית בית הכנסת נערן. בקרבת הכפר נועימה, נובעים בנחל שני מעיינות גדולים, עין א-נועיימה ועין א-דויוכ, ושם גם משנה הנחל את שמו בערבית לוואדי א-נועיימה. הוא נשפך אל נהר הירדן בקרבת מעבר אלנבי.
פגיעה בשמורה
ב-2017 הקימה הרשות הפלסטינית בית ספר בלב שמורת הטבע. בית הספר נבנה במימון האיחוד האירופי וקרנות זרות נוספות, תוך פגיעה בחי ובצומח בשמורה. עמותת רגבים הגישה עתירה נגד הרשות הפלסטינית בגין הפרת חוקי הגנת הסביבה, פלישה לאדמות מדינה, והפרת חוקי התכנון והבניה.
באזאר
באזאר (בכתב לטיני: Bazzar; בטורקית ובטטרית: Pazar; בפרסית: بازار) הוא מונח שמקורו בשפה הפרסית של תקופת האימפריה הסאסאנית, המציין מקום מפגש שבו התנהל סחר חליפין בין-שבטי, או מקטע מיישוב שבו מתנהלים בקביעות חיי מסחר והמכיל בתי מסחר בתחומים שונים.
מאוחר יותר, הופץ השימוש במילה גם לשטחי האימפריה המוסלמית וספיחיה, האימפריה העות'מאנית ודרכן לכל האזורים אשר היו נתונים לשליטתן. הביטוי הפך לחלק מהפולקלור בישויות אילו ולמשל בסיפורי אלף לילה ולילה, חלק מהשתלשלות העלילות, מתרחש בבאזאר, שהיה גם מקום מפגש לקבוצות חברתיות. כמו כן, הפך הביטוי סטריאוטיפ לשווקים במזרח הקרוב, על שלל מאפייניהם כגון מגוון רחב של סחורות ומוצרים בתחומים שונים, רובם בתפזורת. המחירים אינם אחידים, נקבעים במקח וממכר, תוך תחרות קולנית של הסוחרים, על ליבו של הקונה.
בחלק מן המקרים, התפתח מסביב לאתר ששימש כבאזאר מקום יישוב, אשר שמו נגזר מהייעוד המקורי. דוגמה לכך היא העיר פאזארדז'יק בבולגריה. בערים גדולות התפתח הבאזאר לכדי רובע שלם מהעיר ובערים קטנות יותר, היה זה רחוב ארוך ובו חנויות שונות. במשך השנים התפתחה ארכיטקטורה ייחודית לבאזארים, הם נבנו מקורים עם שערי קשתות למעבר בין החלקים השונים וכן לכניסה והיציאה מהמתחם.
חלק מהבאזארים הקדומים נותרו פעילים גם בימינו; לדוגמה: הבאזאר הגדול שבעיר איסטנבול בטורקיה, והבאזאר בעיר ביטולה שבמקדוניה. אתרים אילו במדינות רבות הפכו למוקדי משיכה לתיירים רבים.
ברבות השנים הפך השימוש במילה לבינלאומי ומציין בנוסף לייעוד המקורי, גם ירידי מכירות של מוצרים משומשים וירידי מכירות לשם צדקה.
רומן ברונפמן
רומן ברונפמן (נולד ב-22 באפריל 1954) הוא איש ציבור, פעיל עלייה, עיתונאי ואיש עסקים ישראלי. לשעבר חבר הכנסת ויו"ר מפלגת הבחירה הדמוקרטית.
ביוגרפיה
ברונפמן נולד בצ'רנוביץ, בברית המועצות (כיום באוקראינה). בשנת 1980 עלה לישראל. שירת בצה"ל כסמל בחיל האוויר, ולחם במלחמת לבנון הראשונה.
בשנת 1989 הוענק לברונפמן תואר דוקטור מהחוג ללימודים רוסיים וסלאביים באוניברסיטה העברית בירושלים. בין השנים 1986 -1993 שימש כמורה מן החוץ באוניברסיטת חיפה ובאוניברסיטה העברית בירושלים וכן במסגרות אקדמיות וציבוריות רבות אחרות.
במערכת הבחירות לרשויות המקומיות בישראל, בשנת 1993, נבחר ברונפמן למועצת עיריית חיפה ברשימתו של עמרם מצנע. ברונפמן קיבל לידיו את תיק קליטת העלייה בעיר ובאותה שנה הקים את "הרשות לקליטת עלייה בחיפה" ושימש כיושב ראש הנהלת הרשות עד שנת 2003. בעשור הראשון של העלייה מברית המועצות לשעבר בשנות ה-90 קלטה העיר חיפה באמצעות רשות זו כמאה אלף עולים חדשים וזכתה בהכרה של "עיר קולטת עלייה".
בשנת 1994 נבחר ברונפמן כסגן נשיא "הפורום הציוני" בראשותו של נתן שרנסקי ובשנת 1996, אז נתמנה שרנסקי כשר במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, החליף ברונפמן את שרנסקי בנשיאות הפורום, תפקיד בו כיהן עד שנת 1998.
בשנת 2000 הקים את "המכון לדמוקרטיה ומנהיגות לעולים" (מד"ע), אשר פעל בקרב המנהיגות הצעירה של דוברי הרוסית בישראל בתחומי הדמוקרטיה, המנהיגות והעיתונות החופשית. המכון פעל בשיתוף המשרד לקליטת העלייה, האיחוד האירופי ועיתון הארץ. ברונפמן עמד בראשות הנהלת המכון עד סגירתו בשנת 2005.
בשנת 2006 הקים עם בנו הבכור, צבי, חברת החזקות המשקיעה בנדל"ן בישראל ובטכנולוגיות. בשנים האחרונות שימש ברונפמן יושב-ראש ההנהלה של בית-הספר לתסריטאות של עידית שחורי ומשמש כיום חבר פעיל בחבר הנאמנים של האקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל ובית הספר הגבוה להנדסה ועיצוב שנקר.
בשנת 2013 יזם את הקמת העמותה החזית להגנת הציבור, ביחד עם מיכאל בן-יאיר, עוה"ד דן אלון, גילבר רובננקו-דיין, אלה בשן, מרינה כץ, אמיתי אהרן פרנקלין.
קריירה פוליטית
בשנת 1996 נבחר ברונפמן להכנסת ה-14 מטעם מפלגת ישראל בעליה ושימש כיושב-ראש הסיעה של המפלגה בכנסת. בקדנציה הראשונה לכהונתו קידם ברונפמן שורה ארוכה של מיזמים והצעות חוק בתחומי הקליטה מן ההבטים הכלכליים, החברתיים והתרבותיים. בין המיזמים: הקמת מקבצי דיור לעולים קשישים ברחבי הארץ, הרחבת התוכנית ל"קליטת מדענים עולים" (תוכנית קמע), תמיכה ברשת בתי הספר מופת לתלמידים עולים, הקמת ערוץ טלוויזיה בשפה הרוסית (ישראל פלוס). בין הצעות שהעלה: הצעת חוק בתחום הזכויות לעולים בעלי מגבלויות, הזכויות לנישואין מעורבים ועוד.
בשנת 1997 סייע ברונפמן לפתרון המשבר בין צה"ל לבין חיילים-עולים בעקבות מרד האסירים בכלא שש שפרץ בעקבות מחאתם של האסירים נגד תנאי הכליאה המחפירים בבית הכלא. ברונפמן עירב במשבר זה את הרמטכ"ל אמנון ליפקין-שחק ופעל בהמשך לשיפור תנאי הכליאה במתקן.
עם היבחרו לכנסת הקים ברונפמן (בשיתוף עם עופר ברונשטיין, ממייסדי עיתון הפטיש) את 'פורום המתונים', שכלל בין השאר את חברי הכנסת זאב בוים, גדעון עזרא, מקסים לוי, יהודה לנקרי, יצחק כהן, עמנואל זיסמן. פורום זה ביקש להמשיך את ההידברות הפוליטית והציבורית בין ישראל לפלסטינים לאחר רצח רבין והחלפת השלטון וקידם שורה ארוכה של מגעים גלויים וחשאיים בין הצדדים בידיעת ראש הממשלה בנימין נתניהו.
ביוני 1999, לאחר הבחירות לכנסת ה-15 שבהן זכתה ישראל בעליה בשישה מנדטים, פרשו ברונפמן וחברו לסיעה אלכסנדר צינקר מהמפלגה והקימו את מפלגת "הבחירה הדמוקרטית", שביקשה לייצג את השמאל הליברלי מקרב העולים מברית המועצות לשעבר. בקדנציה זו קידם ברונפמן נושאי דת ומדינה. יחד עם קבוצת יועצים קרובים, בהם שולמית אלוני, ד"ר שמשון שושני ופרופ' אוריאל רייכמן, כתב והגיש הצעת חוק לתוכנית הליבה במערכת החינוך בישראל. בקדנציה זו החל ברונפמן בהליך חקיקה של הצעת חוק החולה הנוטה למות שהתקבלה בכנסת בשנת 2005.
בשנים 1999-2000 יצא ברונפמן לשליחויות מיוחדות מטעמו של ראש הממשלה אהוד ברק לאו"ם ולמדינות ברית המועצות לשעבר.
בכנסת זו פעל בתחום איכות הסביבה, הגנת הצרכן (במסגרת זו שימש ברונפמן כיו"ר השדולה להגנת הצרכן בכנסת), וכמו כן פעל ללגליזציה של סמים קלים כדוגמת מריחואנה. בעקבות פניות שקיבל מפעילי שמאל בארץ ובעולם, יזם ברונפמן הקמת צוות מעקב אחר פעילות צה"ל במחסומים ביהודה ושומרון. ליוזמה הצטרפו כעשרים חברי כנסת נוספים.
לקראת הבחירות לכנסת ה-17 פרש מרשימה המשותפת עם מרצ ותכננן לרוץ לבד עם מפלגתו, אך הסקרים צפו שלא תעבור את אחוז החסימה והחליט לפרוש מהחיים הפוליטיים.
עיתונאי ופובליציסט
לאחר עלייתו ארצה שימש ככותב קבוע בשפה הרוסית בשבועון "Aleph" המיועד לדוברי רוסית וכן שימש קריין ועיתונאי בשפה הרוסית בקול ישראל.
בשנת 1992 מונה כעורך ראשי של העיתון בשפה הרוסית "ורמיה" מקבוצת מעריב.
מאז שנות ה-90 משמש ברונפמן פרשן פוליטי ומדיני בכלי תקשורת ישראליים ובינלאומיים. כמו כן מפרסם טורים פובליציסטיים בעיתונים הארץ, ג'רוזלם רפורט ועיתונים מרכזיים בחו"ל.
בסוף שנת 2012 פרסם ברונפמן בשיתוף עיתונאית הארץ לשעבר לילי גלילי את הספר "המיליון ששינה את המזרח התיכון: העלייה הסובייטית לישראל" (הוצאת 'מטר'), הסוקר בהרחבה את העלייה לישראל מברית המועצות לשעבר בתחילת שנות ה-90.
חיים אישיים
ברונפמן נשוי ואב ל-2, מתגורר בתל אביב.
מעגל היחידה
במתמטיקה, מעגל היחידה הוא מעגל בעל רדיוס שאורכו יחידת מידה אחת, ומרכזו בראשית הצירים של מערכת צירים קרטזית. למעגל היחידה מספר שימושים בטריגונומטריה – באמצעותו ניתן להרחיב את הגדרתן של הפונקציות הטריגונומטריות, ולהגדיר יחידת מידה טבעית לזווית – הרדיאן. מעגל היחידה מסומן לעיתים קרובות.
העיגול ברדיוס 1 סביב הראשית, שמעגל היחידה הוא שפתו, נקרא עיגול היחידה.
הגדרת הפונקציות הטריגונומטריות
בהינתן זווית כלשהי, מגדירים אותה כרדיוס ש"מסתובב" נגד כיוון השעון ויוצר את הזווית הזאת עם הכיוון החיובי של ציר ה-x. אם הזווית שלילית, הסיבוב הוא עם כיוון השעון. אם הזווית גדולה מ-360^\circ (או \ 2\pi רדיאנים), זה יותר מסיבוב אחד ועל כן הזווית עם ציר ה-x היא השארית של חלוקת הזווית ב-360^\circ.
אם הזווית היא \ t ו-\ (x,y) היא הנקודה בה נוגע הרדיוס במעגל, אז נגדיר:
במישור המרוכב
במישור המרוכב מעגל היחידה מורכב מכל המספרים המרוכבים שערכם המוחלט הוא 1 (ובכללם כל שורשי היחידה). לפי נוסחת אוילר כל מספר על מעגל היחידה ניתן להצגה כ- כאשר \ \theta היא הזווית (ברדיאנים) בין הציר הממשי למספר. איברי מעגל היחידה מהווים חבורה ביחס לכפל מספרים מרוכבים. זוהי חבורה חשובה ושימושית במתמטיקה והיא נקראת חבורת המעגל. מנוסחת אוילר נובע שהיא איזומורפית לחבורת המנה (כחבורות ביחס לחיבור).
שימוש במעגל היחידה המרוכב
כאשר מעבירים סדרה עתית למרחב הפאזה נהוג להשתמש במערכת קואורדינטות של המישור המרוכב. תחת מעבר זה הפאזה של סדרה עתית משמשת על מנת להגדיר משתנה מרוכב שהארגומנט שלו הוא הפאזה של הסדרה העתית וגודלו הוא אחד. העתקה זו מעתיקה כל מקטע של סדרה עתית אל עבר רדיוס של מעגל היחידה המרוכב. המעבר אל מרחב הפאזה מאפשר הפעלה של שיטות לחקר קישוריות בין סדרות כמו phase lag index או (Inter-site phase clustering (ISPC. חקר הקישוריות חשוב במיוחד בחקר קישוריות מוחית כיוון שהמידע שנמדד מהמוח האנושי הוא לרוב סדרה עתית. וככזה מציאת הקישוריות בין סדרות עתיות שקול למציאת קישוריות בין אזורים אלקטרודות או תדרים מוחיים כתלות במידע הנמדד.
כנסיית סנט קלמנט איסטצ'יפ
כנסיית סנט קלמנט איסטצ'יפ (באנגלית: St Clement Eastcheap) היא כנסייה בסמטת קלמנט, באזור איסטצ'יפ של הסיטי של לונדון. במקום בו נמצאת הכנסייה עמדה כנסייה החל מהמאה ה-11. כנסייה זו נשרפה במהלך השרפה הגדולה של לונדון ב-1666 והוקמה מחדש על ידי האדריכל סר כריסטופר רן.
הכנסייה נזכרת בשיר הילדים הידוע "תפוזים ולימונים" (למרות הסברה כי הכנסייה הנזכרת בשיר היא כנסיית סנט קלמנט דיינס בווסטמינסטר).
קרן עין גב
קרן עין גב היא גבעה הנמצאת מזרחית לקיבוץ עין גב בגובה 69 מטר מעל פני הים. הגבעה בולטת, עליה צמחיית בתה ועל מורדותיה נראים שבילים לבנים שחרצו בה המטיילים שירדו דרכה מרכסי רמת הגולן. הגבעה בולטת למרחקים ועקב זאת היא מהווה "ציון דרך" למסיירים באזור. מהקרן תצפית על המרחב מסביב לחופיו של ים כנרת וההרים המקיפים אותו. הימה נראית כולה, משפך הירדן בצפון לים כנרת ועד לבקעת כנרות מדרום. קרן עין גב וסוסיתא נחשבו לעמדות אסטרטגיות במלחמות ישראל. הירידה משמורת מצוקי און בגובה 320 מטר מעל פני הים לעין גב בגובה 204 מטר מתחת לפני הים מהווה מסלול פופולרי למטיילים, בין השאר בשל מגוון התצורות הגאולוגיות שעוברים דרכן.
הרקע הביטחוני
עד לפני מלחמת ששת הימים, הייתה קרן עין גב העמדה הישראלית הצפון-מזרחית בגבול עם סוריה. גבעה אחרת, שמילאה תפקיד דומה, דרומית-מזרחית מעין גב, הייתה סוסיתא -144 מטר מעל פני הים. סוסיתא שלטה באופן מוחלט על קיבוץ עין גב ולכן נכבשה במלחמת העצמאות על ידי חלק מחברי הקיבוץ, עקב העדר כוחות סדירים שיכלו לבצע משימה זו. סוסיתא היה המוצב ישראלי היחידי שבגובהו ניתן היה לצפות לעבר הרמה הסורית לפני מלחמת ששת הימים. בבסיס קרן עין גב נמצא שריד מרכבל שנבנה ב-1948 לצורך העברת ציוד ואספקה מקיבוץ עין גב לחיילים שהיו בפסגת סוסיתא, וזאת מכיוון שלא הייתה גישה נוחה לסוסיתא.
גאולוגיה
בירידה משמורת מצוקי און לעין גב עוברים בין צורות נוף המכונות "עלמות" - תוצאה של סחיפה שנעשתה בסלע הקירטון והגיר במורדות ההר.
בפסגת הקרן ניתן להבחין בסלעי בזלת. המסלע המוצק והיציב של אבן הבזלת הביא לכך שה"קרן" תישאר בתצורתה ולא תסחף, כדוגמת שאר סלעי האזור שנשחקו בבלייה רבת דורות. בשאר מורדות בגולן ניכרת הסחיפה. הקרן, בדומה לשאר הגבעות במורד ההרים הייתה בנויה מסלע הקירטון - אך המרכיב הבזלתי בכיפת הקרן הגן עליו מסחיפה.
במבט מאזור מצוקי און, מעל קרן עין גב, מבחינים היטב בתופעות הגאולוגיות. בולטים בעיקר הסלעים הרכים והבהירים שמתחת לאבני הבזלת השחורות של הגולן. הסלעים הרכים, הבנויה בעיקרה קונגלומרט, אבן טין ואבן חול גירנית וחלקם צבעוניים, עקב ריכוזים של עפרת נחושת - מסלע זה מוגדר בתור תצורת הורדוס - מתקופת המיוקן, לפני 25 מיליון שנה. אלה שרידים של הצפה ימית שהגיעה בעיקר דרך עמק יזרעאל לפני שבקעת הירדן שקעה אל מתחת לפני הים, כאשר נוצרה ימת הלשון.
אך אלו לא התצורות היחידות הנחשפות. מרחב המסלע הנראה מהירידה לרכס הרי הגולן, דרך הקרן, מהווה כעין "חלון גאולוגי". ואלו התצורות שניתן לצפות בהן:
הליגה הראשונה של הפוטבול ליג
הליגה הראשונה של הפוטבול ליג (באנגלית: Football League First Division) הייתה הדרגה העליונה של הכדורגל האנגלי כולו בין השנים 1888 ו-1992, והדרגה העליונה של הפוטבול ליג בין השנים 1993 ו-2004.
היסטוריה
הפוטבול ליג נוסדה ב-1888 על ידי דירקטור אסטון וילה ויליאם מקגרגור. היא הייתה מורכבת בתחילה מחטיבה (ליגה) אחת שכללה 12 מועדונים (אקרינגטון, אסטון וילה, בלקברן רוברס, בולטון וונדרס, ברנלי, דרבי קאונטי, אברטון, נוטס קאונטי, פרסטון נורת' אנד, סטוק, וסט ברומיץ' אלביון ווולבס) ונודעה בשם הפשוט "הפוטבול ליג". כאשר נוספו לליגה מועדונים מהפוטבול אליאנס המתחרה ב-1892, היא הפכה למפעל המחולק לשתי ליגות; הליגה המקורית הורחבה (שתי הקבוצות הטובות ביותר מהאליאנס הצטרפו) ושמה שונה ל"ליגה הראשונה של הפוטבול ליג" (First Division), בעוד יתר המועדונים מהאליאנס הוכנסו לליגה חדשה, הליגה השנייה של הפוטבול ליג (Second Division).
במשך 100 השנים הבאות, הליגה הראשונה הייתה הדרגה הגבוהה מבין הליגות המקצועניות במבנה הליגות בכדורגל האנגלי, כאשר מתחתיה היו שלוש דרגות נוספות של הפוטבול ליג. לאחר מכן, ב-1992, 22 המועדונים שהרכיבו את הליגה הראשונה של הפוטבול ליג בחרו לפרוש מהפוטבול ליג והקימו את הפרמייר ליג, שכעת כללה את המועדונים החזקים והעשירים ביותר באנגליה. כתוצאה מכך, הפוטבול ליג אורגנה מחדש, והליגות השנייה, השלישית והרביעית שינו את שמן לראשונה, השנייה והשלישית בהתאמה. הליגה הראשונה, שנשארה הדרגה הגבוהה של הפוטבול ליג, הפכה לדרגה השנייה במערכת הליגות השלמה של הכדורגל האנגלי, ולפיכך המועדונים המובילים בליגה ירשו את שיטת העלייה במשחקי פלייאוף מהליגה השנייה הישנה.
הליגה הראשונה של הפוטבול ליג הפכה לפוטבול ליג צ'מפיונשיפ לפני פתיחתה של עונת, בשל סיבות מסחריות. הליגה החדשה הייתה לדרגה השנייה של הכדורגל האנגלי.
מועדונים בליגה הראשונה בלבד
מועדונים ששיחקו בליגה הראשונה של הפוטבול ליג בתור הדרגה העליונה, אך לא בפרמייר ליג, ביניהם: אקרינגטון (במקור, כיום אקרינגטון סטנלי), ברדפורד פארק אוונו, ברנטפורד, בריסטול סיטי, ברי, קארליסל יונייטד, דרוון, גלוסופ נורת' אנד, גרימסבי טאון, לייטון אוריינט, לוטון טאון, מילוול, נורת'המפטון טאון, נוטס קאונטי, אוקספורד יונייטד, ופרסטון נורת' אנד. נוטס קאונטי הייתה בליגה הראשונה בעונה האחרונה שלה לפני יצירתה של הפרמייר ליג. סטוק סיטי הצטרפה לפרמייר ליג לראשונה בעונת, קארדיף סיטי הצטרפה לפרמירי ליג לראשונה בעונת , האדרספילד טאון ו-ברייטון אנד הוב אלביון הצטרפו לפרמייר ליג לראשונה בעונת. מבין קבוצות אילו, ופרסטון זכתה באליפות אנגליה; אקרינגטון נסגרה; ברדפורד פארק אוונו, דרוון וגלוסופ הן כיום קבוצות "מחוץ לליגה" במשך שנים רבות מאחר שהן משחקות מתחת לפוטבול ליג השנייה, הדרגה הנמוכה כיום של הפוטבול ליג. לוטון הצטרפו לראשונה בעונת 2022\2023
גודל
הליגה הראשונה הייתה מורכבת בתחילה מ-12 מועדונים מייסדים; מאז נוסתה מספר פעמים הרחבה של הליגה כאשר הכדורגל הפך ליותר פופולרי ומספר הקבוצות שעלו גדל. בשנות ה-80 המאוחרות הייתה סדרה של הקטנת מספר הקבוצות, על אף שהיא חזרה למצב הקודם לאחר מכן. להלן רשימת השינויים בגודל הליגה:
מ־1995 עד 2004 היא הייתה הדרגה השנייה של הכדורגל המקצועני באנגליה (מאז 1995)
אלופות הליגה
29 מועדונים לאורך ההיסטוריה זכו באליפות הליגה הראשונה של הפוטבול ליג.
Call of Duty: World at War
Call of Duty: World at War הוא משחק פעולה מגוף ראשון שפותח על ידי חברת "Treyarch" ומופץ על ידי חברת המשחקים "Activision" לפלייסטיישן 3, Xbox 360, למחשב האישי ול-Wii, החמישי בסדרת "Call of Duty". עלילת המשחק מתרחשת במלחמת העולם השנייה במערכות יפן-ארצות הברית וברית המועצות-גרמניה. שיווק המשחק החל ב-11 בנובמבר 2008 בארצות הברית, ובאירופה ב-14 בנובמבר 2008.
פרטים טכניים
המנוע הגרפי של המשחק מבוסס על זה של המשחק הקודם בסדרה (Call of Duty 4), בתוספת שיפורים קלים. המנוע הפיזיקלי נכתב מחדש ושודרג על מנת להציג משחקיות מציאותית יותר. המשחק החדש אפל, ומזעזע יותר מקודמיו בסדרה, מה שהעלה את הדירוג שלו לבני 18 ומעלה. האינטליגנציה של האויבים שופרה והיא מאפשרת להם לארוב, להתחבא בין העצים, להתגנב בין השיחים ועוד.
עלילת המשחק
המשחק כולל שתי מערכות; האחת מבוססת על חיל הנחתים האמריקני במערכה נגד יפן באוקיינוס השקט, ואילו השנייה עוקבת אחר התקדמות הצבא האדום לברלין.
המערכה האמריקנית מתמקדת בטוראי מילר (Pvt. Miller) מחיל הנחתים האמריקני. בזמן סריקת האטול "מאקין", מילר נשבה על ידי היפנים יחד עם שלושה חיילים אמריקאים נוספים. היפנים מתכננים להוציאו להורג אך לפני הוצאתו להורג הוא מחולץ על ידי רב"ט רובאק (Cpl. Roebuck), סמל סאליבן (Sgt. Sullivan) ועוד כמה מחברי יחידת העילית "מארין ריידרס". מילר מצטרף ליחידתו של סאליבן ומשתתף בסדרה של קרבות באיים הנמצאים תחת שלטונם של היפנים; מהקרב על פלליו, בו רובוק מקודם לדרגת סמל, לאחר מותו של סאליבן ועד הקרב האחרון, קרב אוקינאווה.
המערכה הסובייטית מתמקדת בטוראי דמיטרי פטרנקו (Pvt. Dimitri Petrenko), שיחידתו הובסה והוצאה להורג על ידי כוחות גרמנים בסטלינגרד. יחד עם סמל רזנוב הפצוע שהתמנה למפקדו של פטרנקו, הם יוצאים לנקום את מותם של חבריהם ליחידה, על ידי חיסול הגנרל הגרמני היינריך אמסל (Gen. Hienrich Amsel). כעבור שלוש שנים, נפגשים שוב רזנוב ופטרנקו בחזית המזרחית, בדרכם לכבוש את רמות זלו, לפני ההתקפה האחרונה על ברלין שם יעזרו לכבוש את הרייכסטאג, בית הנבחרים הגרמני. תחילת המשחק במערכה זו מבוסס על הסרט אויב בשער.
דמות נוספת במערכה האמריקאית שניתן לשחקה, היא סמל לואק (Petty Officer Locke), מפעיל נשק במטוס PBY קטלינה שמשתתף במשימה "Black Cats". יחידתו של לואק תוקפת באישון לילה צי אספקה יפני הנמצא בדרכו לאי אוקינאווה. לאחר מכן הוא אוסף ניצולים מצי אמריקאי שהושמד.
משחק רשת
מצב מרובה המשתתפים של Call of Duty: World at War כולל עד 48 שחקנים למשחק או עד 4 שחקנים למשחק עם מסך מפוצל. מצב מרובה המשתתפים מתבסס, כמו במשחקים קודמים, על מערכת דירוג שחקנים לפי דרגה: ככל שהשחקן הורג יותר אויבים כך הוא מקבל יותר נקודות ועולה בדירוג. בשונה ממשחקים קודמים, ישנה אפשרות לנהוג בטנקים במהלך משחק מרובה משתתפים.
כמו כן, במשחק קיים גם מצב CO-OP (שיתוף פעולה) שבו אפשר לשחק את העלילה לשחקן יחיד ביחד עם שחקן נוסף. בנוסף לעלילה הרגילה קיים מצב "זומבים" מיוחד - במצב זה השחקנים כלואים במבנה ללא אפשרות יציאה, וגלים של זומבים תוקפים אותם.
שנת השא
שנת השא היא אחת מארבעה עשר סוגי השנים בלוח העברי הקבוע. שנה מסוג השא היא שנה המתחילה ביום חמישי (ה), היא שלמה (ש) ועל כן יש 30 ימים גם בחשוון וגם בכסלו, וחג הפסח חל ביום ראשון (א). שנה מסוג השא היא שנה פשוטה (לא שנה מעוברת) ואורכה 355 ימים שבהם 51 שבתות.
שנת השא מתרחשת בשנים פשוטות בהן מולד הלבנה הממוצע של חודש תשרי חל ביום חמישי בין 9 שעות ו-204 חלקים (3:11:20 בשעון המקומי בירושלים, 2:50:23 בשעון חורף ישראל) ל-18 שעות (12:00 בשעון המקומי בירושלים, 11:39 בשעון חורף ישראל). טווח קצר זה הוא הסיבה ששנת השא היא הנדירה ביותר בלוח העברי והיא מתרחשת בערך ב-3.31% מהשנים. היא הקביעות היחידה שלעולם לא חוזרת על עצמה בתוך פחות משבע שנים ולעיתים חולפות 70 שנה רצופות שאין ביניהן שנת השא (כמו שהיה מה'תרס"ג עד ה'תשל"ד).
בין השנים ה'ת"ש-ה'תת"ן חלה קביעות זו בשנים: ה'תשל"ד, ה'תשנ"ד, ה'תשפ"ה, ה'תת"ה.
קריאה בתורה והפטרות
בשנת השא 51 שבתות כאשר בשלוש מתוכן לא קוראים פרשה: שבת יום הכיפורים, שבת חול המועד סוכות ושבת של שביעי של פסח. בשנת השא לא קוראים כלל את פרשת וילך, מכיוון שהיא נקראת לפני ראש השנה בשנה הקודמת ואחרי ראש השנה בשנה הבאה.
על מנת להתאים את מספר הפרשות הנקראות בשבת (52, פרשת וילך לא נקראת ופרשת וזאת הברכה נקראת בשמחת תורה שחל ביום חמישי בארץ ישראל וביום שישי בחוץ לארץ) עם מספר השבתות בהן קוראים פרשה (48), מחוברות הפרשות תזריע ומצורע, אחרי מות וקדושים, בהר ובחוקותי ומטות ומסעי.
פרשות בהן לא קוראים את ההפטרה הרגילה:
בשנים מסוג השא מתרחשת תופעה נדירה - קוראים את ההפטרה הרגילה של פרשת משפטים. בנוסף, זוהי השנה הפשוטה היחידה בה פרשיות ויקהל ופקודי נקראות בנפרד.
מרגרט מוראו
מרגרט מוראו (באנגלית: Marguerite Moreau; נולדה ב-25 באפריל 1977) היא שחקנית אמריקאית. היא התפרסמה עקב הופעותיה בתפקיד קוני בסדרת סרטי "אלופים על הקרח" ("מייטי דאקס").
קורות חיים
מוראו נולדה ב-25 באפריל 1977 בריברסייד, קליפורניה. לאחר סיום לימודיה בתיכון ניו פורט הארבור (אנ') במחוז אורנג', קליפורניה, היא סיימה לימודי תואר ראשון במדעי המדינה בואסר קולג' בניו יורק, ב-1999.
קריירה
תפקידה הראשון כשחקנית היה בשנת 1991 כשחקנית אורחת בסדרה "שנות הקסם". פריצתה של מורו לתודעה התרחשה כשגילמה דמותה של מלאני בסדרה "בלוסום", בה שיחקה בשנים 1994 - 1995. ביצעה הופעות אורח בסדרות טלוויזיה כמו "ילד פוגש עולם" ו"מפגשים מהסוג האישי". כילדה, הופיעה בסדרת סרטי "מייטי דאקס", בתפקיד קוני מוראו.
בשנת 2001 כיכבה בסרט הפולחן "קיץ אמריקני חם ורטוב" גילמה דמותה של ג'סי בסרט המבוסס על ספריה של אן רייס, "מלכת הארורים", שיצא לאקרנים בשנת 2002. בשנת 2003 שיחקה במותחן הפשע אשר מבוסס על ספרו של ג'ון גרישם, "משחק המושבעים", בסרט הדרמה "יומיים לחיות" לצד פול ראד, ושיחקה בקומדיה העצמאית "איזי" לצד אמילי דשנל. ב-2004 שיחקה בדרמת הטלוויזיה של CBS "הלטר סקלטר", אותו חייו של צ'ארלס מנסון, ושיחקה בסרט "אוף דה ליפ" לצד אדם סקוט.
בשנת 2009 שיחקה בקומדיה "הברקה" לצד ג'רמי רנר, ובסרט "Wake" לצד איאן סומרהולדר.
בשנת 2011 גילמה את לינדה בסדרה "חסרי בושה", תפקיד זה עשתה עד לעונה השלישית ב-2013.
חיים אישיים
במאי 2010 נישאה לשחקן כריסטופר רידמן; ביולי 2015 נולד בנם הבכור.
אנדריי שבצ'נקו
אנדריי מיקולאיוביץ' שבצ'נקו (אוקראינית: Андрій Миколайович Шевченко; נולד ב־29 בספטמבר 1976) הוא מאמן כדורגל וכדורגלן עבר אוקראיני, ששיחק בעמדת החלוץ וכיום מאמן. הוא זכה בתואר כדור הזהב לשנת 2004 ונכלל על ידי פלה ברשימת 125 שחקני הכדורגל החיים הטובים בעולם. הוא השני ברשימת המבקיעים של מילאן ומלך השערים של נבחרת אוקראינה. שבצ'נקו מונה כמאמן נבחרת אוקראינה בכדורגל ביולי 2016, לאחר כישלון הנבחרת האוקראינית ביורו 2016 ושימש כמאמן עד יולי 2021, בזמן זה הוביל את הנבחרת לרבע גמר יורו 2020.