cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
יחידה 684
המרד
בעקבות שיפור ביחסים בין צפון לדרום קוריאה, המשימה להתנקש בקים איל-סונג נזנחה, אך חברי יחידה 681 הונחו להישאר באי סילמידו בבידוד ללא יכולת לתקשר עם העולם. על רקע זה, ב-23 באוגוסט 1971, התארגן מרד של לוחמי היחידה ואלה פנו נגד מאמניהם. הם רצחו 18 מתוך 24 המאמנים שהיו על האי, החרימו ספינה וברחו ממנו. עם הגעתם לחוף השתלטו על אוטובוס על מנת להגיע לסיאול. הם נתקלו בכוחות ביטחון ומשטרה ואלו נלחמו בהם. מספר לוחמים התאבדו בזריקת רימון, נוספים נהרגו בפיצוץ האוטובוס, וארבעה שניצלו את הפיצוץ נאסרו, הובאו למשפט צבאי והוצאו להורג במרץ 1972.
תודעת הציבור
הממשל הדרום קוריאני הטיל חיסיון על פרטי יחידה 684 והמרד ב-1971, ומסמכים רבים אודותיהם הושמדו. בשנת 2003 יצא סרט בשם "סילמידו" אשר הפך לשובר קופות, והביא את המקרה לתודעה הציבורית. עד שנת 2001 קוריאה הדרומית הכחישה את השמועות על כך ששלחה מרגלים לצפון קוריאה, אך לאור התחממות היחסים בין שתי המדינות תחת מדיניות אור השמש, ממשלת דרום קוריאה החלה לאשר את קיומם של המרגלים, ואת קיומה של יחידה 684. בעקבות זאת משפחות אשר נפגעו מהמדיניות החשאית נגד צפון קוריאה החלו לצאת בקריאות לקבלת פיצויים מהממשלה. בשנת 2006 הוקמה ועדה על מנת שתוציא דו"ח רשמי לבדיקת מאורעות היחידה והמרד.. משפחות הקורבנות ממרד יחידה 684 תבעו את ממשלת דרום קוריאה על שפגעה בהם. תחילה ממשלת קוריאה סרבה להכיר בבני משפחותיהם כקורבנות משום שלא נכנסו לאדמת אויב, אך לבסוף בית משפט קבע שהמשפחות יפוצו בסכום של 217,000$. בפסק הדין נכתב כי: "The Silmido agents were not informed of the level of danger involved with their training, and the harshness of the training violated their basic human rights”, כמו כן, בית המשפט הכיר בעוגמת הנפש שנגרמה בעקבות הכחשת הממשלה עד שנת 2006.
בספטמבר 2018, עדכן שר ההגנה של דרום קוריאה סונג יונג מו על הקמת יחידה מיוחדת, יחידת חיסול, בדומה ליחידה 124 הצפון קוריאנית. ההודעה נועדה לשמש מסר למנהיג צפון קוריאה על רקע חידוש הניסויים הגרעיניים וניסויי הטילים של צפון קוריאה
מכבי שוהם
מכבי שוהם היא קבוצת כדורסל ישראלית מהיישוב שוהם, המשחקת בליגה הארצית. אולמה הביתי של הקבוצה הוא אולם ניצנים בשוהם.
בעונות 2006–2008 שיחקה הקבוצה בליגה הלאומית.
בעונות 2017/2018, 2018/2019 זכתה הקבוצה פעמיים ברציפות בגביע האיגוד בכדורסל, לאחר ניצחונות במשחק הגמר מול הפועל חבל איילות ומכבי חדרה בהתאמה.
ניהולה המקצועי של הקבוצה הוא תחת חברת "שחקן אמיתי" אשר נמצאת בבעלותו של עידן אבשלום.
היסטוריה
בעונת 2017/18 רכש עידן אבשלום, מנכ"ל "שחקן אמיתי" את זכויות הניהול של הקבוצה, והפך אותה לחממה לשחקנים צעירים, כאשר סגל הקבוצה הורכב כולו משחקנים בגילאי 18–22, שמקבלים את תוכנית האימונים המיוחדת במלגה מקצועית מלאה. ליאור ליובין מונה למנהלה המקצועי של הקבוצה, רועי מייזיק למאמן הראשי ושון דניאל למנהל הקבוצה. בסיום אותה עונה זכתה הקבוצה בגביע האיגוד לאחר ניצחון על הפועל חבל אילות. הקבוצה חזרה על ההישג גם בעונת 2018/19.
בעונת 2020/21 מונה אוהד יתום למאמן הקבוצה ובשורותיה שיחק הגארד איתן בורג.
בשנת 2023 הקבוצה הגיעה להסכם שיתוף פעולה עם מכבי ת"א והקבוצה תקרא מעתה "מכבי שוהם ת"א". במסגרת ההסכם תדאג מכבי ת"א למעטפת מקצועית שלמה, אנשי מקצוע ותכנית מקצועית כוללת, כאשר שון דניאל ימונה למנהל המקצועי במועדון.
בית ספר לכדורסל במועדון
במועדון מכבי שוהם יש בית ספר לכדורסל מגיל הגן ועד לכיתות ד'. בנוסף יש בתי ספר לכדורסל לבנות בהנהלת שחקנית העבר לימור מזרחי גם כן מכיתות ב' עד ו'.
קבוצות הנוער
נכון לעונת 2009/10 במועדון מכבי שוהם יש שלוש קבוצות קט-סל ב' (כיתות ה'), שלוש קבוצות קט-סל א'(כיתות ו'), שתי קבוצות ילדים ב' ושתי קבוצות ילדים א', קבוצת ילדות בין הכיתות ו'-ח' וקבוצות רשמיות: נוער, נערים, בוגרים וקבוצת בוגרות.
הצלה מעבר לגבול
הצלה מעבר לגבול (באנגלית: Beyond Borders) הוא סרט דרמה חברתי ורומנטי משנת 2003, המתאר מערכת יחסים בין רופא המקדיש את חייו למטרות הומניטריות (אוון) לאשת חברה עשירה (ג'ולי). הסרט בוים על ידי מרטין קמבל ובכיכובם של אנג'לינה ג'ולי וקלייב אוון. המוזיקה המקורית הולחנה על ידי ג'יימס הורנר.
למרות שהסרט מתייחס ונותן ביטוי לעניין האמיתי שמגלה ג'ולי בחייה בקידום סיוע הומנארי במדינות עולם שלישי ולאוכלוסייה במצוקה ולמרות העניין הרב בחייה הפרטיים של השחקנית הסרט נחל כישלון צורב הן בביקורות והן בקופות.
במקביל ליציאת הסרט לבתי הקולנוע, ג'ולי הוציאה לאור אוסף של הערות ופרקים מיומנה המתארים את חוויותיה כשגרירה של רצון טוב מטעם נציבות האו"ם לפליטים (UNHCR) - בדומה לדמותה בסרט.
עלילה
בעודה משתתפת בערב התרמה, שרה הירדן (ג'ולי) אשת חברה אמריקאית נאיבית החיה בלונדון בשנת 1984, עדה לפנייתו הדרמטית של רופא (אוון) לעזרה לארגונו המטפל בפליטים באתיופיה למודת המלחמות, הרעב והעוני. שרה הנשואה להנרי באופורד (לינוס רואץ'), בנו של תעשיין בריטי אמיד, יוצאת בראש משלחת סיוע לאתיופיה. היא נחשפת במסע לעומק הסבל האפריקאי בצל העוני, הבצורת והמושחתות הפוליטית. היא חוזרת לאנגליה לאחר שהות קצרה במחנהו של ד"ר ניק קאלהאן ורומן שמתפתח בין שניהם.
אנו חוזרים ופוגשים בדמויות כעבור 10 שנים. במהלכן הפכה שרה לעובדת של נציבות האו"ם לפליטים בבריטניה והיא מתבקשת לחזור ולעזור שוב לארגונו של ד"ר ניק קאלהאן שהפעם פועל במזרח הרחוק.
פרסים
הסרט היה מועמד לשני פרסים: פרס הארגון לסרטים פוליטיים (| PFS) לשלום ופרס פטל הזהב לשחקנית הראשית (ג'ולי).
שייטת הנחתות
הצורך באיגוף ימי בצה"ל
הערכת צה"ל לגבי הצורך בכושר באיגוף ימי, דהיינו הנחתת כוחות מהים, עברה במהלך השנים תהפוכות. לקראת מלחמת השחרור נקבעו תפקידי איגוף לכח הימי ויצירת ראשי גשר חופיים לאספקה ליישובים מבודדים. פיקוד החיל עמל להרחיב את תפישת יעוד לזרוע הימית גם להגנת השיט המסחרי לארץ וממנה. נושא האיגוף הימי הושאר ליזמת אנשי היבשה. חיל הים לא נדרש להחזיק כח נחיתה שיאפשר לצה"ל איגוף ימי בהיקף מוגדר.
השארת נושא האיגוף הימי מחוץ למסגרת משימות חיל הים מנע את העדיפות הנדרשת לבניית היכולת. לחוסר ההתמדה בדרישות האיגוף הימי השפעה שלילית על בניית הכוח, כשירות כלי השיט והרמה המקצועית. לכך היו שני חריגים: בתקופה שלפני מלחמת יום הכיפורים הוגדרה לזירת ים סוף משימה להנחתת חטיבת שריון במפרץ סואץ. ובתקופה שלפני מלחמת לבנון התקרב המטה הכללי להרחבת היעוד של חיל הים בכך שהורה על בניית 8 נחתות חדשות. בתחילת שנות ה-90 הוברר שאין לצה"ל תוכניות אופרטיביות הכוללות איגוף ימי. תוכניות סדר הכוחות לא כללו נחתות.
התפתחות נושא האיגוף הימי בצה"ל
ניתן להבחין בשלוש תקופות משמעותיות לנושא הנחיתה בצה"ל:
תקופת ההתחלה - 1948 -1956, מהקמת המדינה ועד לאחר מלחמת סיני. אופיינה בתפעול כלי שיט ישנים במשימות שונות.
מימוש היעוד - וסגירת היחידה – 1979 - 1993 - לאחר הסכם השלום עם מצרים רוכז כח הנחיתה בים התיכון. במלחמת לבנון בוצע איגוף ימי משמעותי. לאחריה בוצעו אימונים עם מרבית יחידות השריון. לאחר תכנון נחתת רבת יכולת שנעצר מחוסר תקציב למימוש, הופסק פיתוח כלי שיט חדשים. עד העמדת כלי השיט וסגירת היחידה.
כלי השיט לנחיתה
מאז הקמת חיל הים הישראלי היו ברשותו סוגים שונים של נחתות. תחילה, עם הקמת החיל, הוכשרו כמה נחתות ששימשו קודם לכן כספינות מעפילים (אחת מהן, "אף-על-פי-כן" משמשת כיום כבסיס למוזיאון ההעפלה וחיל הים בחיפה). בשנת 1949, עם תום מלחמת העצמאות, הגיעו שש נחתות טנקים מאיטליה ושש נחתות מכוניות מארצות הברית. בשנות ה-60 ביזמתו של ישראל ליברטובסקי נבנו במספנות ישראל שש נחתות טנקים בשתי סדרות. נבנה כלי יחיד באורך של 30 מ' ואחרי שנתיים זוג נוסף. בסדרה שנייה נבנו שלוש נחתות טנקים באורך 60 מ'. נחתות הסדרה הראשונה הופעלו בתחילה מבסיס חיפה (פלגה 922), ולאחר מלחמת ששת הימים הועברו דרך היבשה לאילת, ומשם בהפלגה לבסיסי חיל הים במפרץ סואץ הכלים הוארכו בשישה מטר וידועים כסדרת נחתות 36 מ'. נחתות ששים המטרים הופעלו מבסיס חיפה ומבסיס אשדוד (פלגה 921), וגם הן, לימים, הועברו בהפלגה, סביב לאפריקה, לבסיס חיל הים בשארם א-שייח'. במהלך מלחמת ההתשה נרכשו עבור זירת ים סוף כלי שיט שאפשרו נחיתת כח בהיקף רב. שלוש אוניות נחיתה תוצרת אמריקאית LANDING SHIP TANKS מתקופת מלחמת העולם השנייה, שכינוין בחיל הים דגם שיקמה. מעבורת מכוניות תוצרת דרום אפריקה שהוסבה להנחתת טנקים ורכב קרבי משוריין – אח"י בת שבע (פ-57).
לאחר מלחמת יום הכיפורים הוחלפו הנחתות 60 מטר לזירת ים סוף עם נחתות 36 מטר שהועברו בדרך היבשה לים התיכון. ונרכשה אונית גלנוע אח"י בת גלים שאפשרה העברת רכב קרבי משוריין למעגנים.
כלי השיט להנחתה בתקופת ההתחלה
הטבלה להלן כוללת את כלי השיט ששימשו להנחתה בתקופת ההתחלה.
כלי שיט לנחיתה בתקופת ההתחדשות
הטבלה להלן כוללת את כלי השיט ששימשו להנחתה בתקופת ההתחדשות ומימוש היעוד.
מופסה
מופסה או מופאסה (באנגלית: Mufasa) הוא אריה בדיוני המופיע בשלושת סרטי "מלך האריות". מופסה הוא בנם של אהאדי (Ahadi) ואורו (Uru), בן זוגה של סאראבי (Sarabi), אביו של סימבה ואחיו של סקאר.
שייטת הנחתות
אוניות תובלה והנחתה
במשך השנים נרכשו אוניות סוחר או גויסו זמנית לשמש לפעילות התובלה והנחיתה.
מופסה
מופסה מתגורר בצוק התקווה ומולך על ארץ התקווה. אחיו של מופסה, סקאר, רצח אותו בתחילת הסרט, ומאז רציחתו מופיעה רוחו של מופסה במקום מופסה בסרטים. תפקידו של מופסה במלך האריות הוא דמות חכמה ואובייקטיבית, אשר משמשת דוגמה לדמויות האחרות.
שייטת הנחתות
צוותי כלי השיט
מפקדי היחידה נבחרו מקציני הים ללא ניסיון מוכח בנחתות. רמת המשמעת ותפעול הנחתות היו שונים בהתאם לאישיות והזמן. איוש מכלי השיט לנחיתה נעשה לפי מיון בסיסי של הכושר לשירות ימי. תנאי העבודה בספינות היו קשים; העברת דברים כבדים, משיכת חבלים, גירוד וצביעה, גירוז והפעלת מנועים. תנאי המגורים בספינות היו צפופים בדוחק ללא מיזוג אוויר ועם אוורור מינימלי. אף כי יש עבודות ייחודיות לנחתות לא התקיים בחיל הים מקצוע צבאי מיוחד לנחתת. לא לקצונה ולא אנשי הצוות. הידע היה נרכש תוך כדי עבודה מניסיון.
מופסה
הופעות
אחיו הקנאי של מופסה, סקאר, מנסה להנהיג את הצבועים לבצע המולה, שמטרתה היא שמופסה וסימבה יהרגו בה. מופסה מציל את סימבה מההמולה, אך נרצח על ידי סקאר בניסיונו לברוח ממנה. סימבה חווה רגשות אשמה במותו של אביו ובורח ליערות. לקראת סופו של הסרט, מסביר רפיקי המנדריל לסימבה כי מופסה תמיד יהיה בלבו. אחרי הסברו של רפיקי, רוחו של מופסה מופיעה בשמיים ואומרת לסימבה "זכור מי אתה. אתה המלך האמיתי".
שייטת הנחתות
צוותי כלי השיט
אנשי הצוותות קראו לנחתות "אניות עבדים" ולמגורי הצוות שהיו דחוקים בסיפון התחתון ללא בידוד אל חדר המכונות קראו "צינוק". אנשי הצוות הפנימו כי מתקיימת הערכה נמוכה למאמציהם. והתפתח הווי פנימי מלוכד אך נוגדני לשאר חיל הים. היות שהצפיות לא היו גדולות והמשימות הושגו לא נראה בכך בעיה.
תקופת ההתחלה 1948 -1956
בשנים הראשונות להקמת צה"ל יוחסה חשיבות לנושא הנחיתה, לקראת מלחמת השחרור בהצעת הפלמ"ח שהוגשה לדוד בן-גוריון בין תפקידי הכוח הימי הוגדר
מופסה
הופעות
בסרטי ההמשך, תפקידו של מופסה הוא קטן והוא נחשב לדמות סמלית בהם. בתחילת סרט ההמשך, "מלך האריות 2", מופסה מופיע כאשר קיארה, בתם של סימבה ונלה מוצגת לעיני תושבי הסוואנה. במהלך הסרט, נראה סימבה מודאג מה יחשוב אביו על שיטת מלכותו. במהלך הסרט, רפיקי המנדריל נראה מדבר עם מופסה שרוצה שקובו, בנם של סקאר וזירה, יהיה בעלה של קיארה, בתם של סימבה ונלה. בנוסף לכך, בסוף הסרט השני מופסה אומר לסימבה: "עבודה יפה בני, אני מאוד גאה בך!".
בסרט "מלך האריות 3", מופסה מופיע לזמן קצר, כאשר מתרחשת ילדותו של סימבה. בנוסף לכך מופסה וסימבה מופיעים בפלאשבקים של המשחק Kingdom Hearts II. כמו כן מופסה מופיע בסדרת הטלוויזיה "משפחת סימפסון" בפרק "סיבוב ספרינגפילד" יחד עם דמות מסדרת סרטי "מלחמת הכוכבים", דארת' ויידר.
שייטת הנחתות
הכוחות להנחתה
בתקופת ההתחלה כללו הכוחות להנחתה חיל רגלים ורכב אספקה ובסופה הועברו גם טנקים קלים בנחתות למכוניות. יחידות הנחיתה היו:
מופסה
הופעות
בנוסף לכך, מופסה הופיע בסדרת ההנפשה של דיסני, "בית העכבר".
שייטת הנחתות
נחיתה ופינוי מנהריה
אזור הגליל המערבי והעיר נהריה היו מנותקים משאר היישוב עקב כך שעכו טרם שוחררה. אספקת הכוחות והציוד לאזור המנותק בוצעה דרך הים. ב-12–13 במאי 1948 הועבר גדוד 22 של חטיבת כרמלי מתוך מעגן חברת החשמל בחיפה 450 לוחמים על נשקם וציודם שהועמסו על אח"י חנה סנש (ש-29) בחוף שמן, והועברו לנהריה.
מופסה
הופעות
ב-2022 פורסם כי ב-2024 צפוי לצאת לאקרנים סרט לייב-אקשן בשם מופסה: מלך האריות שיעסוק בתקופת מלכותו של מופסה טרם אירועי כס התקווה ובאירועים שסללו את דרכו לשלטון.
שייטת הנחתות
נחיתה ופינוי מנהריה
כמו כן הועברו כ-15 טון אספקה עבור היישובים חניתה ומצובה, 3 טון חומרי נפץ ותחמושת, 1000 גלון בנזין וצרכי רפואה. בפעולות אלה השתתפו בנוסף לאח"י חנה סנש (ש-29), שתי ספינות דיג, שתי גוררות וסירות פריקה. ב-14/15 במאי הועברו מנהריה לנמל חיפה 300 נשים וילדים, שפונו מהגליל המערבי והורדו לנמל חיפה למרות נוכחות הבריטים.
מבצע כתריאל לתפישת גשרי הליטני
מטרת המבצע הייתה לנתק את עורק ההספקה של האויב כדי להקל על חטיבת כרמלי לשחרר את הגליל המערבי. לשם כך תוכנן פיצוץ גשרי הכביש והרכבת שעל נהר הליטני 8 קילומטר מצפון לצור. אליעזר טל מיחידת הנחיתה של חיל הים, הופקד על הצד הימי. האחריות על הצד הקרקעי הוטלה על חיים בן-דוד ממפקדת חטיבת כרמלי. הוקם בסיס אימונים בחוף נווה ים ונערכו תרגילי נחיתה מהים ואימונים על גשרים. מבצע בן עמי לשחרור הגליל המערבי הסתיים ונראה שלא היה טעם בקיום המבצע. אך כשב-31 במאי 1948, פתחה חטיבת כרמלי בפעולה בשומרון הצפוני, קיבל מבצע כתריאל תוקף מחודש מכדי למנוע תגבורת ערבית מהצפון.
מופסה
קישורים חיצוניים
List of The Lion King characters
שייטת הנחתות
מבצע כתריאל לתפישת גשרי הליטני
מתכנני המבצע קבעו את 9 ביוני 1948 כיום ה"ע" והחיילים הועמדו בכוננות המבצע נדחה ביממה עקב ים גבוה. ב-10 ביוני בשעות אחר הצהריים עלו הלוחמים ממעגן חברת החשמל לאח"י חנה סנש (ש-29), ויצאו לים. קרוב לחוף הנחיתה בלבנון התקבלה פקודת ביטול. ההחלטה של דוד בן-גוריון לביטול המבצע נבעה מחשש להיות מוצגים כתוקפנים וה"הפוגה" שעמדה להיכנס לתוקף.
פשיטה על קו הרכבת עזה מצרים
במהלך מבצע חורב בליל 26/27 דצמבר 1948 בוצעה פעולת פשיטה, שהוגדרה כנחיתה, מזרחית לאל עריש שמטרתה ניתוק מסילת הברזל מעזה למצרים. המבצע כונה – פעולת התחלה. הכח הפושט הורכב מגדוד הנחיתה של חיל הים. עקב אופי הפעולה הוחלט לא להשתמש באניות הנחיתה של החיל. הכח העמס בנמל תל אביב על אח"י סער (מ-23) ואח"י פלמח (מ-19) באבטחת השייטת הגדולה. הנחיתה בוצעה בסירות גומי. החבלה בפסי הרכבת בוצעה והכח נאסף.
בין מלחמות העצמאות וסיני
הנחתת אח"י רמת רחל (פ-51) התבססה במערב נמל חיפה ושימשה את שייטת 13 כאונייה לאימוני סירות נפץ. באחת ההפלגות תחת פיקודו של הדר קמחי סגן מפקד השייטת הופעלה לאיתור שברי האוניה האמיר פארוק בעומק הים מול זיקים. החיפוש נעשה בשיטת הדייגים עם משקולת נגררת ומצוף סימון. והשברים התגלו לאחר סריקה קצרה.
ב-11 בדצמבר 1955 נערך מבצע כנרת – שכונה גם "מבצע עלי זית" בחוף הצפון מזרחי של אגם הכנרת. כח צנחנים וגבעתי מובלים בנחתות מכוניות פשטו על המוצבים סוריים שירו והטרידו את הדייגים ויישובי הסביבה. התוצאה 54 הרוגים ו-30 שבויים סוריים. לצה"ל 6 הרוגים ו-13 פצועים.
מלחמת סיני
במבצע קדש תוכנן מבצע נחיתה בחוף אל עריש אך המצרים קיפלו את יחידותיהם מסיני ולא היה בכך צורך. שלוש נחתות מכוניות, נשלחו מאילת לשארם-א-שייח' ועליהן טנקי AMX-13. נחתות מכוניות נוספות הונחתו בחוף עזה וסיני ועסקו בפינוי והעברת שלל לאוניות סוחר שעגנו מול החוף. ואחרים סייעו בחילוץ מטוס מיג-15 מצרי שנחת בימת ברדוויל שבצפון סיני.
למרות הסיוע המוצלח שנתנו בנחתות במלחמת סיני, הלקח הצה"לי היה שניתן להסתדר בלעדיהן. בדצמבר 1956 הציג מפקד חיל הים שמואל טנקוס למטה הכללי את התקציב הדרוש לקיום כושר נחיתה משמעותי. התקציב לא אושר. נאמר במפורש שאין צורך בכושר נחיתה. בפברואר שנת 1957 הועבר מפקד השייטת יהודה בן-צור לבסיס אילת. כלי השיט הגדולים נמכרו או הוטבעו ורק נחתות המכוניות נשארו. חלקם באחסנה במגרש בחיפה וחלקם כספינות משמר בפלגה 788 בכנרת.
בניית נחתות במספנות ישראל
בעוד שתחום ההשקעה בכלי שיט לנחיתה נמצא בין המטה הכללי ובין חיל הים, לא הוקצו לו מקורות מימון. עם הקמת מספנות ישראל ראה המנהל הראשון ישראל ליברטובסקי הזדמנות להכניס את המספנות לבניית כלי שיט מלחמתיים. הכלים נבנו לפי תוכניות אנשי המספנות. בתחילה 30 מטר שהוארכו ל-36 מ', וסדרה שנייה של 60 מ'. את המימון בסך 80 אלף ש"ח הצליח ליברטובסקי לקבל ישירות ממשרד האוצר. נבנו הנחתות הבאות:
הנחתת האחרונה השתתפה במלחמת ששת הימים אף כי טרם נמסרה רשמית. בתקופת ההמתנה אוישה ומפקדה היה רס"ן שמואל שבח. לאחר שהוברר כי הנחיתה התבטלה הוחזרה למספנות ישראל לסיום העבודה וההתקנות.
מלחמת ששת הימים
במלחמת ששת הימים תוכננה הנחתה של חטיבת צנחנים בצפון סיני. תוכנית המבצע הייתה העמסת הכוח היבשתי - חטיבה 55 בפיקוד מרדכי גור - על הנחתות בנמל אשדוד, יציאה בליווי כוח האבטחה בנתיב קרוב אך מעבר לטווח ראייה מחוף רצועת עזה, הורדת כוח ראש החוף בסירות גומי מהטרפדות, סימון החוף וביצוע הנחיתה. בהמשך התכנון הוכנסה תוכנית לתקיפת נמל פורט סעיד בסירות נפץ במקביל לנחיתה, אם על ידי מארב מחוץ לנמל או פריצה לנמל עצמו. מבצע הנחיתה בוטל ב-5 ביוני ובוטלה גם פעולת סירות הנפץ על נמל פורט סעיד. באילת השתתפו הנחתות בהונאה שהופעלה על הפיקוד המצרי. מטרת ההונאה בזירה הימית הייתה למשוך כלי שיט מזירת הים התיכון החיונית, לזירת הים האדום שהוערכה כמשנית. על בסיס אילת הוטל לביים הכנות להנחתת כוחות במפרץ אילת.
מול תצפיות מודיעין שקיימו המצרים בעקבה נערכו מ-28 במאי מדי יום הצגות חוזרות, של כלי נחיתה המגיעים במשאיות ויורדים למים, וכן העמסת טנק AMX13 לנחתות המכוניות. בלילה הונחתו הטנקים בחוף הדרומי והועברו לצפון המפרץ. גם הנחתות הועלו לחוף והוסתרו בוואדי מאחורי הבסיס. עם פרוץ המלחמה ליוו כלי הנחיתה במפרץ אילת את חטיבה 9 בדרכה דרומה סיפקו מים ואף הנחיתו טנקים במפרץ שארם א-שייח'.
העברה לאילת
שלוש נחתות תוצרת מספנות ישראל נמצאו בנמל אשדוד. לאחר ביטול מבצע הנחיתה ביום השני של המלחמה, החל מבצע העברתם בדרך היבשה לאילת. הנחתות נחתכו לשני חלקים, הועברו ובמשאיות לאילת. שם חוברו מחדש והפליגו לשארם א-שייח'. המבצע הלוגיסטי בוצע על ידי חיל הים ומספנות ישראל.
מלחמת ההתשה
במלחמת ההתשה הנחיתו שלוש נחתות 36 המטרים כוח משוריין בצד המצרי של מפרץ סואץ במבצע רביב, שבמהלכו הושמדו כוחות מצריים רבים. בהמשך, נרכשה "בת-שבע" מעבורת באורך מאה מטרים, ששימשה קודם לכן להעברת מכוניות ושלוש נחתות "שקמה", ששירתו במלחמת העולם השנייה.
על אחי אשדוד (פ-61) הורכב מנוף חזק במשימה לאפשר פריקה של נגמ"שים אמפיביים שלל BTR. לצורך הסתרת היכולת ההתקפית נמסר שמשימת המנוף היא להרמת סירות ברטרם אל הסיפון.
פיצוץ וחבלה בבת שבע
ב-21 בינואר 1970, בעת שאח"י בת שבע הנחיתה משאית ציוד שלל ממבצע רודוס, בחוף נמל אילת הופעל מוקש שהיה חמוש ונגרמה התפוצצות של מטען התחמושת במשאית. התוצאה 24 הרוגים ופצועים רבים.
בטרם הושלמו התיקונים מהפיצוץ ביצע הקומנדו הימי המצרי ב-4 בפברואר פעולת חבלה בנמל הצבאי באילת. הודבקו מוקשי עלוקה לתחתיות הנחתת אח"י בת שבע ואנית התובלה אח"י בת גלים. אח"י בת גלים שקעה בנמל. תושייה של קצין האג"ם של הבסיס אילת רס"ן חיים רענן מפקד פלגת הנחתות בתפקידו הקודם. רענן הפעיל את הצוות התורן עם סגן המפקד רוני ביליג שהריץ את הנחתת לחוף הצפוני הרדוד באילת והשכיב אותה במקביל לחוף. שני מוקשים שהתפוצצו גרמו נזק אך הנחתת שכבר ישבה על החוף לא טבעה.
בגזרה הסורית
שלוש הנחתות 60 מטר שנמצאו בים התיכון השפיעו על הגזרה הסורית בעצם נוכחותם. הפעילות הרצופה של ספינות סער מול הנמלים הסורים יצרה אצלם מסקנה שמתוכננת נחיתה. הסורים התרשמו ממבצע רביב וחששו מפשיטה משוריינת בחופיהם. לשם כך הקימו פיקוד יבשתי להגנת החוף. חטיבה משוריינת הוצבה באזור טרטוס וחטיבה שנייה בקרבת לטקיה. באוקטובר 1972 ביצע חיל הים הסורי תרגיל מקיף שנושאו היה בלימת ניסיון ישראלי לבצע החפת כוחות על החוף הסורי. בתרגיל נכחו שר ההגנה והרמטכ"ל. הכח המשוריין הסורי שנשאר בגזרת החוף לא השתתף בקרבות בחזית רמת הגולן וחיל הים הישראלי זכה לתשבחות משר הביטחון משה דיין, על תקיפות ספינות הטילים שהצליחו לחמם את הגזרה.
זירת הים התיכון בגזרה המצרית
ב-16 באוקטובר 1973 הובילה נחתת את לוחמי שייטת 13 עם חזירים לתקיפת נמל פורט סעיד - מבצע ליידי. המבצע בוצע בהצלחה פגעו בכלי שיט בתוך הנמל. שני לוחמים עם חזיר לא שבו מהפעולה ונחשבים נעדרים.
ב-21 באוקטובר הובילה נחתת עשרות סירות גומי לחוף סיני מערבית לבסיס דפנה במגמה שיסיעו את כח הפשיטה אל מוצבי התותחים מזרחית לפורט סעיד. המבצע בוטל.
הכנות למבצע הנחתה בזירת ים סוף
זירת ים סוף של חיל הים נערכה למשימת הנחתת כח חטיבתי במפרץ סואץ. מגמת המבצע הייתה להגיע לעורפם של המערכים העיקריים המצרים ובכך להוציאם מאיזון. שם הקוד היה "מבצע אור ירוק" של אוגדה משימתית 440 בפיקודו של אלוף מנחם מרון. ההכנות למבצע הגיעו לשיאן בחודש אוגוסט 1973 בו התקיים תרגיל גדול "מדקדק" בחוף רס א-טנטור במפרץ אילת.
בתקופת המלחמה התארגן במפרץ שארם א-שייח' כוח נחיתה שכלל גדוד צנחנים בפיקוד עמוס ירון ושני גדודי טנקים. כלי השיט להעברת הכוחות היו אח"י בת שבע, שתי נחתות מסדרת שיקמה: אח"י אופיר ואח"י שבא ושלוש הנחתות מסדרת 36 מטר. חטיבת הצנחנים 35 הועברה בהטסה לחופי מפרץ סואץ: ראס סודאר אבו זנימה ואבו רודיס. חטיבת טנקים 274 בפיקוד אל"ם יואל גונן ויחידה 88 - דב לבן בפיקוד רס"ן יוסף יודלביץ. על החלק הימי של המבצע פיקד מפקד זירת ים סוף, אל"ם זאב אלמוג. הכוחות הועמסו לכלי השיט לקראת יציאה. לאחר המתנה של יומיים בוטל המבצע מחשש להסתבכות והצורך בכוחות לזירות הלחימה העיקריות.
העברת נחתות 36 מ' לים התיכון
בשנת 1974 בוצע שינוי היערכות בכלי השיט המיועדים לנחיתה. בחודש מאי 1974 הועברה אח"י שיקמונה (פ-55) בדרך היבשה מאילת לאשדוד. את ההעברה ביצעה חברת תעבורה שהסתייעה במנופים של סולל בונה. כל זאת בפיקוח מהנדס חיל הים יעקב יבין.
לצורך ההורדה למים בנמל אשדוד נעשה שימוש בשני מנופים כבדים בחוף ובמנוף צף דוד. נדרשה מיומנות רבה ותיאום לחלוקת המשקל בין שלושת המנופים. הובלת אח"י שיקמונה (פ-55) הוכתרה בהצלחה. העגלה שהתפנתה הוחזרה לאילת. בעת העברת אח"י עצין גבר (פ-51) קרסה הזרוע של המנוף הצף והנחתת נפגעה. היא נשלחה למבדוק בחיפה ותוקנה. העברת הנחתת השלישית אח"י קיסריה (פ-53) נדחתה. היא נשארה באילת והועברה רק בנובמבר 1974.
העברת נחתות 60 מ' לים האדום
בהערכת מצב שנעשתה אחרי מלחמת יום הכיפורים נתנה עדיפות לזירת הים האדום. בחודש אפריל 1974 עברו ספינות סער סביב אפריקה והגיעו לאילת מבצע מוניטין.
שלוש הנחתות מדגם 60 מ' שנמצאו בים התיכון נבנו לתנועה בקרבת החוף ולמצב ים נוח. כדי להימנע מהים הגבוה העשוי להתפתח באוקיינוס, הוגשה הצעה להעבירן בשני חלקים על גבי עגלה בדרך היבשה. למרות זאת קיבל מפקד חיל הים בנימין תלם החלטה להעבירן גם אותן בדרך הים. הנחתות הוכנו להפלגה ארוכה. גג המחסן הושלם ונבנתה מחיצה אטומה כ-6 מ' מהחרטום. את ההכנות ארגן מייק אלדר מפקד הפלגה.
באוגוסט 1974 יצאו שלוש הנחתות מסדרת 60 מטר מהים התיכון בהקפת יבשת אפריקה לאילת. ההפלגה קיבלה את השם מבצע ציפור עדן. הנחתות הופיעו ככלי שיט אזרחיים וכדי למנוע תשומת לב הפליגו בדירוג בהפרש של יומיים כך שלא ימצא יותר מכלי שיט אחד בו זמנית באותו נמל. ראשונה יצאה הנחתת אח"י אכזיב (פ-65) בשם א.מ. נירה בפיקוד אבי שחף ועליה סא"ל יוסף יוחנן כמפקד בכיר של ההפלגה. שנייה יצאה אח"י אשדוד (פ-61) שנקראה א.מ. דקל בפיקוד ר/ח אמנון תדמור, שלישית יצאה אח"י אשקלון (פ-63) בפיקוד רס"ן משה לוי. בדרכם פגשו הנחתות ים סוער ועברו חוויות רבות עד שהגיעו לאילת.
חולית החוף ובית הספר להחפה
נחיתה מחייבת בדיקה וסימון חוף לכן התקיימה תת-יחידה של חולית החוף לאורך כל פעילות הנחיתה. חוליה זו כללה: צוללים, בודקי וסמני חוף. מחסן ציוד צלילה, סירה מרק 3 ורכב נ"נ. מפקדי החוליה היו: משה לוי, נתן אברהם וראובן זאק. בשנת 1975 הועברו אנשיה לחיל האוויר שהקים אז את היחידה הטקטית לחילוץ מיוחד (669) – יחידה 669. הצורך במדידות עומקים וסימון נתיב הכניסה לנחתות חייב הקמה מחדש. החוליה כללה כ-20 סירות גומי ואנשיה עסקו בהדרכת הכח הנוחת להתנהגות בים וערכו סדרת מילוט נפש בים הכוללת שחייה עם חגורות הצלה. ב-1 יוני 1979 הוגדרה חולית החוף כבית הספר לנחיתה במסגרת בסיס אשדוד, מפקדיה היו יהודה גושן וגבי חי שילה. קיום בית הספר להחפה אפשר להרים את המודעות לנושא בצה"ל. לפני מלחמת לבנון התקיים לקורס קציני חיל רגלים של בה"ד 1 אימון פשיטה ארוכה שכלל הפלגה למרחק 60 מייל מאשדוד לנחל עזה - 17 סירות זודיאק מרק 5 השיטו את כל הקורס בפיקודו של סא"ל אפי פיין בנוכחות אל"ם שמואל ארד מפקד בה"ד 1.
נושא בדיקת החוף ויצירת מפות החפה הוטל על יחידת ילת"ם בית הספר להחפה הכין את התשתית והדריך את אנשי ילת"ם שהגיעו לרמה טובה. חולית החוף המשיכה לפעול במסגרת בסיס אשדוד עד סגירת פלגת הנחיתה.
לקראת מלחמת לבנון
בתקופת 1979 ו-1980 נוצר צורך להספקת נשק ותחמושת לכוחות הפלנגות הנוצריות בלבנון. בדרך כלל על ידי נחתת אחת לנמל ג'וניה. כח הנחיתה נמצא באותן שנים במצב טכני ירוד. היות שלא הוקצה כסף לתחזוקה שיכסה את כל העבודות הנדרשות הגיעו כלי השיט לרמה שמספן ציוד לא הסכים לאשר המשך הפעלתן. לאחר מעורבות ודיונים עם הרמטכ"ל הוקצה סכום שלא הספיק לכל התיקונים הנדרשים. הנחתות השתתפו במבצעים נגד מחבלים אל החופים הצפוניים של לבנון, ללא הנחתת כוחות. הנחתת שימשה כפלטפורמה נושאת לטנקים או מסוקים שתקפו מטרות בחוף הלבנוני.
המטה הכללי בראשותו של רפאל איתן ראה בנחיתה אופציה דרושה לצה"ל. סיכום המטה הכללי באפריל 1982 הורה את חיל הים לתכנן בנייה של 8 נחתות.
לפני מלחמת לבנון נערכו בצה"ל הכנות במשך שנה. למבצע הנחיתה תוכננה חטיבת הצנחנים הסדירה חטיבה 35 בפיקוד אל"ם יורם יאיר כשמצוות אליה גדוד טנקים מוקטן 795 מחטיבת בית הספר לשריון 844 בפיקוד סא"ל יוסף מורג. גדוד בית הספר עבר באותה שנה אימון הקמה בצאלים והיה בכוננות ללחימה במסגרת חטיבת הצנחנים. כל זאת במקביל להעברת ההדרכה בבית הספר לשריון.
בים האדום נרכשה אוניית גלנוע אח"י בת גלים 2.
כח הנחיתה במלחמת לבנון
ההיערכות לפעילות בלבנון נעשתה כאל פשיטה בה יידרש חיל הים להעברת כח צנחנים ושריון מדרום לצידון בשני סבבים. מתוך כלל הנחתות של חיל הים הוכנו למבצע רק שלוש הנחתות שהיו פעילות בים התיכון. היו אלה אח"י בת שבע אח"י אשדוד (פ-61) ואח"י אכזיב (פ-65). נחתת שלישית אח"י אשקלון (פ-63) נמצאה במספנות ישראל בלתי כשירה להפלגה ולא מתקנים אותה עקב חוסר תקציב. שלוש נחתות מדגם 36 מטר נמצאות על החוף באילת במצב שאינן ראויות להפעלה וללא צוות.
הפעילות במלחמת לבנון
במלחמת לבנון הראשונה בוצעה נחיתה רבת היקף בחוף האוואלי בלבנון, על ידי כוח של שתי נחתות ששים מטרים (פ-61 "אשדוד" ו-פ-65 "אכזיב" ו"בת-שבע"). במהלך כמה יממות הונחתו מאות כלי רכב משוריינים ואלפי חיילים.
הכוח הראשון נאסף לנחתות מחוף זיקים ונחת בחצות לילה 6/7 יוני 1982 בחוף שפך נהר האוולי מצפון לצידון. שאר הטנקים של הגדוד ויחידות נוספות בגל שני ושלישי נאספו מחוף צפון נהריה.
בהמשך הלחימה נוצר צורך לעקיפת השטח הבנוי של העיר צידון. הנחתות נכנסו באור יום למעגן זהרני בדרום צידון ואת הכוחות ומשאיות ההספקה שאספו פרקו בחוף האוולי מצפון לצידון.
בנוסף להעברת כוחות צה"ל ביצעו הנחתות השיטי אספקה לפלנגות הנוצריות.
בתקופה לאחר הלחימה התארגנה הנחיתה בבסיס אשדוד על פלגה 921 שכללה שתי נחתות 60 מטר פעילות ואח"י בת שבע ונחתת 60 מטר שלישית במצב שימור להפעלה על ידי צוותי מילואים.
פרויקט "פלשת"
לאחר המלחמה הוקמה מפקדת נחיתה ותובלה כשבראשה עמד אל"ם מייק אלדר. ועיסוקה העיקרי היה תכנון נחתת שתהיה בעל כושר נשיאה של 12 טנקים, 8 מסוקים וכושר הפלגה של שבוע ימים. למטה הכללי בראשות משה לוי הוצג כלי שיט גדול ואושרה הקצבה לתכנון מפורט.
ממדי נחתת שתוכנה היו: אורך 113 מ', רוחב 17.5 מ', מהירות 15 קשר ודחי 5,000 טון. תג המחיר של כלי יחיד כמתוכנן עבר בהרבה את התקציב שניתן היה להקצות לבניית 8 הנחתות שנדרשו בשנת 1982.
בחודש אוגוסט 1984 הועלה הנושא בדיון המטה הכללי בפני הרמטכ"ל דן שומרון. השיקולים היו בין הקצאת תקציב לטנקי מרכבה סימן 3 או בניית "פלשת" החלטה הייתה לטובת המרכבה והפרויקט הוקפא.
חטיבות חיל הרגלים בנחיתה
בנובמבר 1982, הטיל הרמטכ"ל רפאל איתן על אל"ם יהודה דובדבני את משימת הקמת חטיבת גבעתי החדשה כחטיבת חיל רגלים סדירה האחראית למשימות נחיתה מהים. קוימו אימונים משותפים של פלגה 921 וחטיבת גבעתי שכללו: אימוני העמסה ופריקת רכב קרבי משוריין ורגלים. הפלגת כוחות יבשה בנחתות לצורך רכישת הרגלי שהייה בים. ביצוע שבוע שת"פ טירוני חטיבת גבעתי עברו סדרת נחיתה מרוכזת שלאחר האמון מסכם הוענק להם אות הנחת.
כלקח ממלחמת לבנון נעשתה פעילות תורתית במפקדת חיר וצנחנים מי שהוביל אותה היה אלוף מתן וילנאי כל גדודי הצנחנים עברו אימוני נחיתה. גם גדוד מחטיבת גולני השקיע בכך והצטיין במיוחד.
באותה עת קיימו הנחתות פעילות של העמסה ופריקת טנקי מגח עם חטיבת שריון שיועדה לנחיתה מהים. וכן בוצעו הפלגות אימון לאורך חופי המדינה להכשרת חניכי קורס חובלים כולל הפלגה בנחתת לאילת דרך תעלת סואץ כסיכום שלב בקורס.
פירוק היחידה
באוגוסט 1993 הוצאו כל הנחתות משירות. הערכת המצב בפיקוד חיל הים הייתה כי לאור התפתחות כלי הנשק המדויקים, האיום על כלי נחיתה גבר ולא ניתן לאבטח אותן. ספינות נחיתה מהירות חדישות לא הוגדרו כצורך מבצעי. שתי נחתות ששים מטרים נמכרו לאריתראה, נחתת נוספת נמכרה לחברה ישראלית, ומפליגה בקו מצרים-סעודיה במפרץ אילת ו"בת שבע" טובעה בירי אימונים.
הקמה מחדש
במאי 2023 פורסם כי חיל הים החליט להקים מחדש את שייטת הנחתות, בעקבות זאת צה"ל רכש שני כלי שיט מדגם LSV (Logistic Support Vessel) אשר ישמשו את זרוע הים וצה״ל. הנחתות ישמשו ציר לוגיסטי לכוחות הלוחמים ויאפשרו לצה"ל להעביר את הלוחמים דרך הים במקרה שבו יהיה קושי להגיע אליהם עם ציוד ומזון דרך היבשה.
כמו כן פורסם גם שחיל הים הקים פלגה חדשה בבסיס חיל הים באשדוד, והיא זו שגם תפעיל אותן כשהן יהפכו מבצעיות. כמו כל כלי מלחמה שנקלט בצה"ל, לאחר קליטתן תעבורנה הנחתות החדשות סדרה של פעולות שבמסגרתן יותקנו עליהן גם מערכות ישראליות. נחתת ראשונה, אח"י נחשון, נמסרה לחיל הים באוגוסט 2023, והיא צפויה להיות מבצעית ב-2024.
תורה ונוהלי הנחיתה
מגע כלי שיט עם החוף מחוץ לנמל מוגן מסוכן ביותר ועשוי לגרום לכלי השיט נזק בלתי הפיך. הנחתה והעמסה בחוף פתוח מחייבת ידע ומיומנות רבה. אף כי בתקופת ההתחלה נמצאו בחיל אנשים שרכשו ניסיון בנחיתה בציי בעלות הברית במלחמת העולם השנייה. מסיבות שונות נבנתה תורת הנחיתה רק במהלך תקופת ההתחדשות. לאחר בניית הכוח וחלוקתו בין הזירות החלה הנחיתה בחיל הים להתמסד. נוצרה תורת הנחיתה ונוהלי הפעלת הכלים. ההוראות פורסמו וההדרכה נעשתה בתוך היחידה. אף כי הנחיתה לא הוגדרה כמקצוע לקצונה הימית ולא נעשו קורסים בבסיס ההדרכה לאנשי הצוות. המיומנות נרכשה בתוך כדי הפעלה ידע רב נאסף מניסיון ימי אצל סגל הקבע ואנשי המילואים. הפרסומים היו:
בחינת הסמכה לפיקוד נחתת
הבחינה להסמכת מפקד נחתת דרשה בקיאות בהוראות הכתובות וכושר תפעול ותמרון הנחתת במצבי ים ופעילות שונים. בחינה נפרדת נערכה לכל דגם נחתת. מתכונת הבחינה שהתוותה את הצורך בלימוד רב. ומפקד הכלי נדרש לעמוד במצבי לחץ שעשויים לקרות במהלך השירות. הצלחת המועמד במבחן המעשי תלויה בשיתוף פעולה והשקעת מאמץ רב מצד הצוות הנחתת. הבוחנים יתנו תשומת לב לתמרון הספינה פקודות לצוות תפעול מכשירי הקשר. וכן לסגנון הפיקוד שמשרה ביטחון על הצוות והאם ניתן לסמוך על המועמד שיוציא ויביא את הספינה בשלום בכל המטלות הסבירות שיוטלו עליו.
הרחבת הידע בכוחות היבשה
בתקופת ההתחדשות החלה פעילות תורתית בכוחות היבשה להכניס את הנחיתה והתובלה בהישט למושגי היסוד של הלחימה. ספר תורת הנחיתה נכתב ב במשך מספר שנים. אל"ם מאיר פעיל, כתב את הטיוטה הראשונה, אל"ם חנינא עמישב כתב טיוטה שנייה, סא"ל יצחק שמיר הפיץ לחיל הים וליחידות הצבא פרסום לשימוש והערות. אל"ם מוטי מיכאלי פרסם ספר מעודכן. הפעילות התבצעה עוד לפני מלחמת לבנון הראשונה והמרכז היה תא"ל מתן וילנאי.
חיל שריון למד את הנושא היטב והוציא פרסומים משלו. מי שפעל רבות בכך היה סא"ל אברהם מדליה שקידם את הנושא תקופה ארוכה. נכתבו תזכירי אימון לפי סוגי רכב הקרבי בכלי שיט שונים.
א כוחות משוריינים באימונים משולבים עם נט"ק 36 מ'  תזכיר אימון 8/79, תורת חיל שריון, מאי 1979. ב כוחות משוריינים באימונים משולבים עם נט"ק 60 מ'  תזכיר אימון 10/79, תורת חיל שריון, יוני 1979. ג כוחות משוריינים באימונים משולבים עם נט"ק "בת-שבע"  תזכיר אימון 12/79, תורת חיל שריון, אוגוסטי 1979. ד טנקי מגח 6ג בנחיתה מהים  דו"ח ניסוי, תורת חיל שריון, אוקטובר 1981. ה הובלת כוחות משוריינים באוניות גלנוע  תורת חיל שריון, יוני 1982.
ציונים לשבח
במערכת סיני - לאחר מערכת סיני ציין מפקד חיל הים – האלוף שמואל טנקוס לשבח את שייטת הנחתות על אופן ביצוע משימת חילוץ המיג 15 מימת ברדוויל על ידי אנשי השייטת: במכתב מ 21 בנובמבר 1956.
במהלך מלחמת לבנון - פעילות הנחיתה המוצלחת מתקבלת בצורה יוצאת מהכלל בצה"ל ובחיל הים. ב-14 ביוני 1982 הוציא שר הביטחון אריאל שרון ציון לשבח לחיל הים. מנוסח המכתב עולה כי שייטת הנחתות זיכתה את חיל הים בציון הנ"ל. השר הסביר במכתבו כי.
לאחר מלחמת לבנון - הגיש אל"ם אברהם אשור מפקד בסיס אשדוד המלצה לציון לשבח ליחידת הנחתות פלגה 921. הייתה זו ההמלצה היחידה שהוגשה על הפעילות במלחמת לבנון. ההמלצה נידונה בפני ועדה חילית שבראשה עמד תא"ל חיים שקד. יו"ר הוועדה הגיע למסקנה חיובית והמליץ למפקד חיל הים על צל"ש רמטכ"ל לפלגה 921 . להמלצה צורף נספח הצעה לנוסח - המסכם למעשה את פעילות הנחתות בשלב הראשון של מלחמת לבנון. -כדלהלן:
המלצת ראש ועדת הצל"שים תא"ל חיים שקד נידונה בפני מפקד חיל הים, ב-17 בנובמבר 1982 ונדחתה.
סיכום פעילות הנחתות בחיל הים - עם פירוק היחידה באוגוסט העניק מפקד חיל הים, אלוף עמי אילון, צל"ש ללוחמי פלגות הנחיתה, מפקד חיל הים בחר למסור את כתב הציון לשבח לידיו של אל"ם מיל מייק אלדר, מפקד הנחתות במלחמת שלום הגליל, ובכך להדגיש את תרומת שייטת הנחתות למלחמה זאת.
כתב הערכה למפקד - ביוני 2012 הוציא מפקד חיל הים האלוף רם רוטברג תעודת הערכה לתא"ל (מיל) אברהם אשור. בנוסח ההודעה יש שבחים לפעילות הנחתות.
נפגעים ואבידות
במהלך פעילות הנחתות ומבצעי הנחיתה במשך השנים ספגו יחידות הנחיתה נפגעים:
הנצחה
במוזיאון השריון בלטרון מוצבת הנחתת פ-51 להנצחת פעילות הנחיתה בצה"ל. מועד הסרת הלוט 20 ביולי 2017.
הבחירות הפרלמנטריות בתאילנד 2005
הבחירות לרשות המחוקקת בתאילנד נערכו ב-6 בפברואר 2005. עם אחוז תמיכה של 76% מהבוחרים, מפלגת תאים אוהבים תאים (בתאית, בכתב לטיני Phak Thai Rak Thai) בראשות ראש ממשלת תאילנד תאקסין צ'ינוואט בניצחון סוחף. עם אחוזי הצבעה נספרים של 88%, ועם תוצאות מלאות או חלקיות הזמינות מכל 500 מושבי בית הנבחרים, מפלגתו של תאקסין זכתה ב-376 מושבים, ובעלת בריתה, מפלגת העם התאי (בתאית, בכתיב לטיני Phak Chart Thai) ב-26 מושבים. מפלגת האופוזיציה, המפלגה הדמוקרטית של תאילנד, (בתאית, בכתיב לטיני Phak prachatipat) זכתה ב-96 מושבים ומפלגת האנשים הגדולים רק ב-2 מושבים.
רקע
בית הנבחרים (הנקרא בתאית, בכתיב לטיני, Sapha Poothaen Rassadorn ) מורכב מ-400 חברים הנבחרים המהווים נבחרים-יחידים באזור- בחירות, בתוספת 100 חברים הנבחרים מטעם רשימות נבחרים ארציות על בסיס יחסי.
בבחירות 2001 לפרלמנט התאילנדי, מפלגת תאים אוהבים תאים זכתה ב-248 מתוך כ-500 מושבים, וזכתה לרוב על ידי יצירת ברית עם מפלגת העם התאי של באנהארן סילפה-ארצ'ה, אשר זכתה ב-41 מושבים. מאז אותו זמן, מפלגתו של תאקסין קלטה 3 מפלגות קטנות, מה שנתן לו 300 מושבים בבית הנבחרים. המפלגה הדמוקרטית של תאילנד זכתה ב-128 מושבים ב-2001.
בבחירות האלו חיפשה מפלגתו של תאקסין לזכות ברוב מוחלט בזכות עצמה, דבר אשר אף מפלגה בתאילנד לא זכתה להשיג בבחירות חופשיות באמת (לפני 1992, היו הבחירות מזויפות לעיתים תכופות). קואליציה של מפלגות אחרות וקבוצות מטעם החברה האזרחית נוצרה על מנת למנוע זאת, בטענה כי תאקסין כבר צבר יותר מדי כח ודבר זה יתן לו רוב פרלמנטרי מוחלט, אשר יעודד אצלו נטיות אוטוריטריות קיימות. אקדמאי בולט בשם קאסם סיריסמפהאן, לדוגמה, האשים את תאקסין בהפעלת "דיקטטורה פרלמנטרית" ואמר כי "אנשים אינם רוצים ראש ממשלה מיליארדר לשלוט שוב במדינה ובפוליטיקה שלה".
מפלגתו של תאקסין השיבה, כי סיפקה לתאילנד ממשלה מתאימה, יציבה, נקייה משחיתות, אף כי מבקרים אמרו שתחת עינו הפקוחה של תאקסין גדלה השחיתות. דובר המפלגה, סורנאנד וגא'ג'יבה אמר כי מפלגת תאים אוהבים תאים "הייתה המפלגה הראשונה אשר יכלה לתרגם את עמדתה הפופוליסטית לפעולה. הישגיה וחזונו של מר תאקסין נתנו למפלגה יתרון ברור והיא תזכה ברוב מוחלט".
בין בחירות 2001 ו-2005, המצב המפלגתי בתאילנד פושט על ידי היעלמותן של מפלגות שוליות. ציפו, כי קרוב לכל המושבים יהיו של אחת מהמפלגות: תאים אוהבים תאים, העם התאי ו'המפלגה הדמוקרטית. המפלגה המשמעותית האחרת היחידה הייתה מפלגת האנשים הגדולים, קבוצה שפרשה מהמפלגה הדמוקרטית.
המפלגה הדמוקרטית, בהנהגת בניאט בנטנדטאן לא ציפתה באמת להביס את הקואליציה של 2 המפלגות האחרות, אך קיוותה לזכות ב-200 מושבים, אשר יהוו תוספת של עוד 70 מושבים. מפלגת העם התאי קיוותה בעיקר להימנע ממצב בו תאפיל עליה שותפתה הדומיננטית לקואליציה. באירוע זה, שתי המפלגות נפלו היטב רחוק ממטרות אלו. התוצאות נסכו ספק באשר לעתיד מנהיגי 2 המפלגות ובניאט התפטר מהנהגת המפלגה הדמוקרטית, ישר לאחר הבחירות. אבהיסיט וג'ג'יבה, יורשו, אמר: "ייקח זמן רב עד אשר תקום המפלגה לתחיה, כי עלינו להסתכל 4 שנים קדימה ולשקול כיצד להישאר בליבותיהם של האנשים."
הפוליטיקה התאית נוטה להיות מבוססת אזורים. כוחו של תאקסין חזק יותר מכל באזור הצפון-מזרחי איסאן, החלק העני והמאוכלס ביותר במדינה, היכן שעמדותיו, הפופוליסטיות לדעת רבים, הן הפופולריות ביותר. הוא גם דומיננטי בצפון, היות שנולד בצ'יאנג מאי וכיוון תקציב ממשלתי רב למחוז ביתו. בנוסף, עמדותיו הפרו-עסקיות זיכו אותו בתמיכה איתנה בקרב המעמד הבינוני העירוני בבנגקוק, החלק העשיר ביותר במדינה. תאים אוהבים תאים היא חזקה בעמק צ'או פראיה גם כן, למרות שמבחינה היסטורית מהווה המחוז מבצר של מפלגת העם התאים, אשר עדיין שולטת בכמה פרובינציות במרכז. הדמוקרטים הם חזקים ביותר בדרום, אך גם בעלי כח בקרב בעלי דעות ליברליות בעיר הבירה. במשך 2004 רוב המשקיפים רמזו לירידה בפופולריות של תאקסין לאחר השיא ב-2002, ולכך שלא נראה היה כי ישיג רוב מוחלט למפלגתו. מותם של מפגיני-מחאה מוסלמים בדרום תאילנד והתפרצות שפעת העופות נראו כנושאים בהם ממשלת תאקסין טיפלה באופן כושל.
הערכות אלו הופרכו בעקבות רעידת האדמה והצונאמי באוקיינוס ההודי (2004), אשר החריבה 6 מחוזות -חוף דרומיים. הצונאמי ותוצאותיו הובילו את מסע הבחירות במידה רבה אל מחוץ לתקשורת ויצרו תחושה חזקה של סולידריות לאומית. רוב הפרשנים שיבחו את תגובת ממשלת תאקסין לאסון. וארה פרטיפצ'איקול, פרשן פוליטי שזיהה עצמו כמתנגד לתאקסין, כתב ב-Bangkok Post ב-10 בינואר 2005: "מר תאקסין ראוי לאמון על תגובתו המהירה לאסון, מנהיגותו הפסקנית, ומיומנויותיו בניהול משבר".
ואארה גם הצביע על כך שהפרובינציות שהושפעו ישירות מהצונאמי היו חלק ממבצר הכח הדרומי של המפלגה הדמוקרטית, וגם על כך שהפרופיל הגבוה של תאקסין, בפרט בטלוויזיה, במתן עזרה לאזור, וסיבות אלו יוכלו לשפר את סיכויי מפלגתו לזכות ביותר מושבים בדרום. "הדמוקרטים עלולים לבכות קשות על כך שתאקסין משתמש בתקשורת הממלכתית למטרות קמפיין", כתב ואארה, "אך האנשים יכולים לחשוב אחרת". רק נס, כך כתב, יכול להחזיר את "גאות הצונאמי, אשר כרגע עומדת לטובת תאקסין".
בהתחשב בציפיות מוגברות אלו, כישלונה של תאים אוהבים תאים לזכות ב-250 מושבים היה נראה כמפלה ניכרת לתאקסין. העיתון הבנגקוקי "The Nation" פרסם תחזיות של כתביו ב-8 בינואר 2005, המנבאות שמתוך 400 מושבים לנציגי מחוזות-הבחירה, מפלגת תאים אוהבים תאים תזכה ב-233 מושבים, המפלגה הדמוקרטית ב-94 מושבים, מפלגת העם התאי ב-47 מושבים ומפלגת האנשים הגדולים ב-26 מושבים. אילו היו המפלגות משיגות תוצאות דומות ב-100 המושבים הנותרים עבור הבחירות היחסיות, הייתה מקבלת מפלגת תאים אוהבים תאים בסביבות 290 מושבים בכל הפרלמנט והמפלגה הדמוקרטית בערך 120 מושבים. תחזיות אלו התגלו כהערכת-חסר ניכרת בכל הנוגע למידת ניצחונו של תאקסין.
תוצאות
מפלגתו של תאקסין שלטה ברוב מחוזות תאילנד. בבנגקוק זכתה ב-32 מושבים, לעומת 4 למפלגה הדמוקרטים ו-1 למפלגת העם. באזור המרכז זכתה ב-79 מושבים, לעומת 10 למפלגת העם ו-8 למפלגה הדמוקרטית. בצפון, זכתה ב-71 מושבים לעומת 5 לדמוקרטים. במחוז הצפון-מזרחי איסאן, זכתה בכמות מסיבית של 126 מושבים, לעומת 6 למפלגת העם, ואילו מפלגת האנשים הגדולים והדמוקרטים זכו שם, כל אחת, רק ב-2 מושבים. רק בדרום הניצחון הוגבל: הדמוקרטים זכו ב-52 מושבים, בעוד שמפלגת תאים אוהבים תאים ומפלגת העם התאילנדי זכו כל אחת רק במושב אחד. מתוך 100 מושבים שנבחרו בבחירות יחסיות, זכתה תאים אוהבים תאים ב-67 מושבים, הדמוקרטים ב-25 מושבים והעם התאילנדי ב-8 מושבים.
סיכום תוצאות ההצבעה:
תאקסין אמר, כי עתה ייצור מינהל חד-מפלגתי, תוך סיום הקואליציה הבלתי-נוחה מבחינתו עם מפלגת העם התאילנדי. מפלגת העם טענה, כי "תאקסין זכה לפתע באישור מחדש העממי החזק ביותר בהיסטוריה הפוליטית של תאילנד, ונערך להיות ראש הממשלה החזק ביותר שנבחר אי-פעם להנהיג את הממלכה". תאקסין הוא ראש הממשלה הראשון בתולדות תאילנד, אשר נבחר באופן דמוקרטי, המשלים תקופת כהונה של 4 שנים והראשון לזכות ברוב מוחלט בבית הנבחרים.
ביום שלאחר הבחירות אמר, כי "יעבוד קשה יותר ומהר יותר ליישום מדיניות ופתרון הבעיות של המדינה". בנוסף לכך אמר, כי הממשלה "תעודד במהירות את התחרותיות של תאילנד בשוק הבינלאומי, וגם תחפש כיצד לשפר מה שקשור בנושאים דתיים". משפט אחרון זה נתפס כהתייחסות למצב השורר בדרום המדינה, בו יש אוכלוסייה מוסלמית גדולה וקיימת היסטוריה של תסיסה ואי-שקט, ובנוסף לכך זכתה שם מפלגתו של תאקסין רק במושב אחד. העיתון Nation דיווח "המון בוחרים [בדרום] אמרו כי איבדו אמון בתאקסין, אשר סירב להתנצל על תקריות כגון מותם של 78 מוסלמים באוקטובר, אשר הוחזקו במעצר צבאי לאחר שנעצרו על מחאה בכפר טאק באי".
בלה-בלה
היסטוריה
כששבטי הצוואנה היגרו אל אזור העיר בתחילת המאה ה-19, הם גילו את המעיינות החמים. חלוץ בשם קארל ואן הרדן הקים את החווה הראשונה באזור, שלימים הפכה לעיירה בלה-בלה.
יעקב פרידמן (משורר)
יעקב פרידמן (ביידיש: פרידמאן; 1910, מילניצה, גליציה – 12 בנובמבר 1972, תל אביב) היה משורר יידי ישראלי, חתן פרס מאנגר. כתב ב"דבר" בשם העט "י. נמדירף" (אנגראמה של שמו).
בלה-בלה
היסטוריה
ב-1873, המשטר של הרפובליקה הדרום-אפריקאית בראשותו של הנשיא תומאס פרנסואה בורחרס קנה את האדמה, והקים רשות שנקראה הרטינגסבורג, על שמו של הביולוג ההולנדי פיטר הרטינג.
יעקב פרידמן (משורר)
ביוגרפיה
יעקב פרידמן נולד במילניצה שבגליציה בשנת 1910, צאצא לרבי ישראל פרידמן מרוז'ין, מייסד חסידות רוז'ין. בילדותו, בשנת 1919, לאחר מלחמת העולם הראשונה, עבר להתגורר בצ'רנוביץ שבבוקובינה, ושם גר עד 1941 (למעט השנים 1929–1932, שבהן התגורר בוורשה שבפולין). שם החל לפרסם את שיריו.
בלה-בלה
היסטוריה
במהלך מלחמת הבורים כבשו הבריטים את המקום, ושינו את שמו לוורם באת'ס - המרחצאות החמים.
יעקב פרידמן (משורר)
ביוגרפיה
בשנת 1941, עם כיבוש צ'רנוביץ על ידי רומניה במלחמת העולם השנייה, הוגלה פרידמן לטרנסניסטריה יחד עם אשתו קניה, ומשם נמלט לגטו ברשד. לאחר השואה שב לבוקרשט, ושם פעל להחייאת תרבות יידיש.
מבוקרשט העפיל לארץ ישראל, אך נתפס על ידי הבריטים ונכלא במחנה מעפילים בקפריסין. בשנת 1949 עלה לישראל. בארץ התגורר תחילה בבית דגן, ובשנת 1959 עבר לרמת אביב, בה התגורר עד מותו.
פרידמן כתב שירים, מחזות ופיוטים ביידיש. חלק מהם תורגמו לעברית.
ארכיונו, הכולל התכתבות, מאמרים על יצירתו, תרגומים של שיריו ומקצת מספוריו, נמצא בבעלות הספרייה הלאומית.
ספריו
בקובץ:
קישורים חיצוניים
מפרי עטו:
בלה-בלה
היסטוריה
בשנת 1920 הוכרזה וורמבאת'ס כעיירה, ונבנו בה שכונות חדשות שתוכננו על ידי האדריכל ג'ון אברהם מופט (John Abraham Moffat).
בשנת 1950 היא הפכה למחוז משפטי נפרד. בשנת 1960 היא הוכרזה כעיר.
ב-14 ביוני 2002 החליטה הממשלה הדרום אפריקאית לשנות את שמה של העיר ל"בלה-בלה".
עמרי שרת
עמרי שרת (נולד ב-25 באוקטובר 1989) הוא משורר ויוצר ישראלי.
ביוגרפיה
שרת נולד בגבעתיים לאריה, מהנדס בניין, ורותי, אדריכלית. בצבא שירת בחיל חימוש ולאחר מכן עבר לחיל האיסוף הקרבי.
סיים תואר ראשון בלשון ובהיסטוריה של עם ישראל באוניברסיטה העברית בירושלים. למד בתוכניות המצטיינים של בית הספר מנדל ללימודים מתקדמים במדעי הרוח. הוא דוקטורנט למקרא באוניברסיטה העברית. שימש כעוזר הוראה במקרא ובעברית מקראית, וכיום עוזר מחקר לפרופסור ברוך שורץ. הוא בין מקימיו של בית המדרש העברי, בית מדרש ירושלמי וקהילתי ללימוד מעמיק בתחומי הרוח. הוא מרצה, והרצה בין היתר בכנס החברה למדעי היהדות בסן דייגו, בשנת 2019, על מחקרו בנושא תאולוגיית המקדש בתקופת שיבת ציון.
שרת עוסק גם בניקוד ספרי שירה וכתבי עת. בין היתר ניקד את ספריהם של המשוררים ישראל דדון, שרי שביט ועמנואל יצחק לוי.
כתיבה
שרת החל לכתוב בגיל 15. את שירו הראשון "משקע" פרסם בעיתון "הארץ". את ההשראה לשיריו הוא שואב בין היתר ממקורות יהודיים, ואותם הוא משלב בשיריו.
שיריו פורסמו בעיתונות ובכתבי עת רבים, בהם "הארץ", "הו!", "משיב הרוח" ו"עיתון 77". הוא מופיע גם בערבי שירה רבים. הוא הקריא משיריו בין היתר בתוכנית הרדיו "ברית מילה" בהנחיית שלומי חתוכה.
הוא ערך את גיליון ע"ב של כתב העת "משיב הרוח": "לפני ולפנים - שירים על ספר ויקרא".
ספרו
ספרו "אל תעשה מזה עניין" יצא לאור בשנת 2019 בהוצאת מוסד ביאליק, במסגרת סדרת "כבר" בעריכת ליאת קפלן. הספר זכה לביקורות חיוביות. על שיריו שהתפרסמו בספרו זכה בפרס שרת התרבות למשוררים בראשית דרכם לשנת תשע"ו ובפרס רחל נגב לשירה לשנת תשע"ז. ספרו זכה במלגת בוסתן לשנת 2021.
התעללות בילדים
המונח התעללות בילדים מתייחס לקשת רחבה של מעשים ומחדלים, הכוללת פגיעות פיזיות, נפשיות ומיניות בילדים, וכן קיפוח והזנחה שלהם. ההגדרה אינה חד משמעית, בין השאר עקב היעדר הסכמה קולקטיבית חברתית בדבר סגנונות הורות הנחשבים מסוכנים או בלתי קבילים. אף על פי זאת, ישנה הכרה הולכת וגוברת בזכויות הילד כחלק מהכרה בזכויות אדם בכלל, וישנו ניסיון לשאוף ולהנחיל את הערכים הללו כערכים בין לאומיים.
עם התפתחות ענפי הפסיכולוגיה, הנוירופסיכולוגיה ומדעי החברה, השתפרה היכולת לאתר ולהבין את הנזקים הנפשיים, הפסיכולוגיים ואף המוחיים שהתעללות בגילאי הילדות עלולה לגרום. הודות לכך השתפרה ההבנה בנוגע לפגיעה החברתית הכוללת שהתעללויות כאלה מביאות איתן בטווח הרחוק, ואת חלקן העצום ביצירה, חיזוק וקיבוע של בעיות חברתיות קשות מאוד כמו אלימות, בערות, סחר בנשים וזנות, התמכרות לסמים, אלכוהוליזם, פדופיליה, פשיעה, אונס, מחלות נפשיות, עוני, אבטלה ועוד. בעיות אלה מקשות על החברה לתפקד, ועל הטיפול בהן ניתן דגש מיוחד במדינות הדוגלות בשמירה על זכויות אדם.
התעללות גופנית
פגיעה אלימה שנעשית בזדון על ידי הורה, בן משפחה או מבוגר יכולה להיגרם על ידי מכות בידיים או באמצעות שימוש בחפצים שונים. להתעללות גופנית דרגות חומרה שונות, החל מדחיפה וסטירה עד כדי מכות אלימות יותר שמייצרות פציעה חיצונית עד כדי גרימת נכות ואף מוות.
התעללות מינית
התנהגות מינית של הפוגע כלפי הילד כוללת נשיקות וליטופים מיניים, חשיפה, מגע אוראלי, אוננות, מין גניטאלי ולא גניטאלי, פורנוגרפיה, זנות, אקסהיביציוניזם ועוד.
היחסים בין הילד למבוגר מאופיינים בעיקר על ידי כוחנות, תוקפנות, שליטה ופיקוח מצד המבוגר, והאינטראקציה המינית ביניהם מסבה לילד נזק או פגיעה. על אף האמור לעיל, אין קונצנזוס לגבי הגדרת התופעה והיא מושפעת במידה ניכרת מערכים תרבותיים וחברתיים ספציפיים (Webster, 2001).
התעללות נפשית
ישנן חמש צורות עיקריות לפגיעה נפשית:
הזנחה
הזנחה היא צורת התעללות בקטינים, שמתבטאת באדישות לגבי גורל הילד ופסיביות וחוסר מעש במלאכת ניהול חייו. אופי ההזנחה מתבטא באופנים שונים, אך בדרך כלל מתייחס למכלול אירועים מתמשכים, שבהם הילד לא מקבל את כל צרכיו או זוכה ליחס מבזה שלא מתחשב בצרכיו הבסיסיים ביותר. הזנחה למעשה מונעת מהילד לקיים שגרת חיים שתאפשר לו לממש את זכותו הבסיסית לחיים בביטחון ובכבוד על פי ההגדרה הבין לאומית המקובלת לזכויות הילד. במציאות מזניחה הילד הלכה למעשה לא מקבל את הצורך הפסיכולוגי הכי בסיסי לדמות הורית בוגרת ודואגת שמעניקה לו תחושת ביטחון ורוגע, שהם הכרחיים וחיוניים בעבורו כדי להתפתח בצורה בריאה ותקינה.
במקרים קיצוניים הזנחת ילדים תגיע לכדי חשיפת הילד לעוני קשה, רעב מתמשך, שהות בתנאים תת-אנושיים, או חוויה של חולי, מעשי רצח או פשעים אחרים באופן שגרתי, לעיתים בשל הסביבה בה הילד גדל, כמו שכונות עוני, ולעיתים בשל מלחמות, מגיפות או אסונות טבע רבי עוצמה.
להזנחה ישנן השלכות דרמטיות על אופי האדם למשך כל חייו. בגילאי נעורים ובחרות הזנחה עלולה להוביל להתנהגויות עבריינות או עברייניות-למחצה, לתוקפנות ולאלימות, ותוביל לדפוסי התמכרות, בעיקר לסמים, לאלכוהול ולהימורים. כבר בשלב הזה מציאות של הזנחה עלולה לגרום לדיכאון, חרדה ומחשבות אובדניות. לעיתים הזנחה גורמת להתפרצות מחלות נפש או הפרעות נפשיות שונות. בשל ההתפתחות הקוגניטיבית המשמעותית בגילאי העשרה והתקרבות הנוער לצורת חשיבה בוגרת מחד, אל מול הבוסריות ביכולת השיפוט, ההיגיון, והמודעות הנמוכה לסכנות בגילאי ההתבגרות מנגד, הנוער המוזנח נוטה לפתח התנהגויות בעלות מסוכנות גבוהה, שעלולה להביא לפגיעה עצמית וסביבתית, בעיקר הידרדרות לסכנות שכרוכות בשוטטות וקיום מעשיים פליליים.
בחיים הבוגרים ישנה הבנה טובה יותר של אירועי העבר וקריאה טובה יותר של המציאות. זאת כנראה תביא לתובנות והארות בהקשר לעולם ההזנחה בו המבוגר עבר כילד והאירועים יהפכו לזיכרונות שיציפו במבוגר רגשות חזקים של מצוקה, חוסר אונים וחוסר שליטה. ברוב המקרים מתפתחת פוסט-טראומה מורכבת שמאפייניה הם דיכאון, חרדה, תחושת ריקנות, תחושת חוסר הצלחה, דימוי עצמי נמוך וחוסר ערך עצמי, בלבול ותחושת ניכור, וחוסר יכולת למצוא את מקומם בעולם.
חיים בתוך מציאות מזניחה עלולה להוביל לאימוץ דפוסי חשיבה שליליים ומלאי תחושות כעס טינה וחוסר אמון בעצמך או בסביבה ואימוץ דפוסי חשיבה והתנהגות של "חיים ברחוב". פיתוח הדרגתי של מחלות נפשיות שונות או התפרצות פתאומית שלה בעקבות טריגר "שולי" יחסית, כולל מחלות נפש קשות יחסית כגון סכיזופרניה, הפרעת אישיות גבולית, ומאניה דפרסיה. בנוסף ישנה נטייה להתפתחות של קשיי שינה, סיוטי לילה חוזרים ונשנים, ותחושת מועקה כרונית ואיבוד אנרגיה לטובת מחשבות שליליות או מציקות. הזנחה עלולה להוביל לאימוץ דפוסי אישיות בעייתיים כגון דפוס אופי אלים חסר גבולות תלותי או נצלני. סכנה ממשית נוספת בחיים הבוגרים שעלולה להיגרם עקב טראומות ההזנחה היא הקלעות לאורח חיים הרסני כגון התמכרות כבדה לסמים או אלכוהול, חוסר יכולת למצוא זוגיות, חוסר יכולת לקיים קשרים חבריים או זוגיים או יחס של חוסר אמון או חוסר נאמנות כלפי החברים או כלפי הזוג השני. או לחלופין, כניסה למערכת יחסים הרסנית או אלימה, או אימוץ אורח חיים מזניח שמשחזר את מצב ההזנחה שעברו כילדים. ההזנחה עלולה לקרות גם בתוך מסגרת חינוכית קבועה כגון בית ספר או פנימייה, מצד הצוות החינוכי, שלא מספק את צורכי הילד מבחינה חברתית לימודית ונפשית או נמנע מלטפל או לתת מענה לחשיפת הילד לסכנות ממשיות בתוך כותלי הממסד, כגון פגיעה מינית, התנהגות פלילית, החרמות או התעללות. כמו כן, מקרים של התעללויות בידי אחראי בתוך מוסדות חינוכיים סגורים כמו פעוטונים וגנים לגיל הרך, פנימיות, מוסדות, צהרונים, הוסטלים וכיוצא בזה, ילוו תמיד או לרוב בהזנחת הילדים בנוסף להתעללות הפיזית הנפשית או המינית של האחראי עצמו.
ילדות ונערות שסובלות מהזנחה נמצאות בסיכון הגבוהה ביותר להיחשף לפגיעה מינית מסוגים שונים, ופיתוח מערכות יחסים הרסניות שיבואו מהצורך לפצות על ההזנחה שחוו. נשים שעברו הזנחה כילדות הם בעלות סיכון מוגבר להיקלע למצבים של עבודה בזנות סחר בנשים וניצול נשים לסוגיו.
מאפייני הזנחה
חשיפת הילד לתנאי מחיה ירודים: עוני ומחסור קיצוניים, רעב מתמשך, שהות בתנאים תת-אנושיים או בחוויה של חולי.
ההורה רואה בגידול הילד סוג של נטל. עבודת גידול הילד איננה קיימת בקשר בלתי נפרד משגרת ההורה, ומלאכת גידולו נעשית לזניחה ואף "מיותרת" בשגרת ההורה, שמפגין פניות מועטה מאוד להשקיע משאבים בילדים.
ההורה או האחראי לא מביע, מסיבות שונות, התעניינות מספיקה בגידול הילד ושם במרכז רק את צרכיו או ענייניו שלו תוך התחשבות מועטה מאוד וזניחה בצרכיו של הילד.
חשיפת הילד להתעללות או ניצול מיני שלא מתגלה או לא נעצר עקב חוסר ההתעניינות של הורה/אחראי.
סירוב או הימנעות מהענקת טיפולים רפואיים מונעים לילד. חוסר טיפול בבעיות רפואיות קיימות שעלולות להביא להחמרת הבעיה, או לכדי סיכון ממשי של הילד לפגיעה רפואית חמורה.
נטישת הילד לבדו לפרקי זמן ארוכים (או לאלתר), ואדישות וחוסר רצון לשלוט בגורלו עד כדי שזה הוביל אותו להיחשף לסכנות שחובתו של ההורה או אחראי היה למנוע.