cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אדוארד אולמן
מחקר
אדוארד אולמן מילא תפקיד מרכזי בהנעת המהפכה הכמותית בגאוגרפיה האנושית ושינוי פני המקצוע. מאחר שהכיר את הגאוגרפיה האמריקאית עוד מלפני מלחמת העולם השנייה, וכן נחשף כרפרנט למאמר יוצא הדופן של פרד שייפר (Schaefer (1951 בנושא כיוונה של הגאוגרפיה האמריקאית. אולמן ידע כי מעמדה של הגאוגרפיה האנושית הוא נמוך, והוא חווה את תוצאות הדימוי כאשר נסגרה המחלקה בהרווארד והוא פוטר מעבודתו.
את המעמד הנמוך של הגאוגרפיה, שלא זכתה לחשיבות בעיני דיסציפלינות אחרות, הוא חש גם באמצעות ניסיונו במלחמה במלחמת העולם השנייה. ניסיון שבו נפגש עם כלכלנים וסוציולוגים ואנשי מדעי החברה האחרים בפעילותם המשותפת. אולמן, שחווה את חוסר חשיבות הגאוגרפיה האנושית, הונע לחדש את המקצוע ולהפוך אותו למקצוע מעשי יותר. כמו כן לשפר את היישומיות החברתית שלו לאחר שנסגרה המחלקה לגאוגרפיה בהרווארד. למעשה הדחף של אולמן לחדש את הגאוגרפיה לא התרחשה לפתע באותם ימים, אלא היה מושרש היטב בהבנה מוקדמת יותר. כשהשתלב במחקרים עירוניים, עם אנשי דיסצפלינות אחרות, הבין כי צריך ליצור פארדיגמה אחרת בגאוגרפיה אנושית, תוך עזיבת הפארדיגמות הקודמות של דטרמיניזם סביבתי או מחקרים רגיונליים. לכן אולמן פנה למחקרים תאורטיים, בייחוד אלה על מיקומם של ערים. מחקרים אלה נוצרו עוד לפני מלחמת העולם השנייה וכך פרסם עם צ'ונסי האריס את המודל של העיר הרב-קוטבית בשנת 1945. יחסיו המוקדמים של אולמן עם חוקרים בדיסציפלינות אחרות, כמו כלכלנים וסוציולוגים, היו כאמור סיבה נוספת לכך שהגישה האקדמית שלו הייתה פרוגרסיבית.
כחלק מהמגמה שפיתח אחרי מלחמת העולם, ועד לשינוי המשמעותי בגאוגרפיה האנושית (המהפכה הכמותית), אולמן, המתמחה בגאוגרפיה של התחבורה. הוא הגדיר את הגאוגרפיה כמדע מרחבי והרחיב את מושג האינטראקציה המרחבית, ופיתח את המודל של האינטראקציות המרחביות.
לעומת אולמן באוניברסיטת וושינגטון, המחלקה לגאוגרפיה באוניברסיטת שיקגו, ניסתה לעצב את זהות הגאוגרפיה עם הגישה האזורית הפונקציונלית. זאת כדי להתחרות בלימודי האזור - תחום מחקר חדש. אולמן לא הסכים ברצון עם הגישה שהתפתחה בשיקגו, כי ראה בה עדיין ניצני קשרים לדטרמיניזם הסביבתי ולגאוגרפיה הרגיונלית, שאותם הגדיר כצורת חשיבה נאיבית שמשתמשת במתודולוגיה פשוטה של ​​שכבות המפה. אולמן טען שסוג כזה של גאוגרפיה רואה כמטרת-על שלה חלוקה סטטיסטית או גאוגרפית כיעד סופי, אבל צריך לכוון את המקצוע לכיוונים אחרים.
מאמרו של פרד שייפר (1951) שחולל את המהפכה הכמותית, והוויכוח שהתנהל סביבו, נראו לאולמן כוויכוחי סרק על מהותו של המקצוע. משום שהם עסקו בפרשנות האמריקאית לתפיסת העולם הגרמנית שהייתה נהוגה בגאוגרפיה האירופאית. אולמן דרש הרבה מעבר לוויכוח על פרשנות - הוא ביקש מהפכה בחשיבה, במתודולגיה ובכיווני המחקר.
מכל מקום, אולמן השיג בנפרד קרנות מחקר, עשה מאמץ לקבל נתוני תחבורה מסוימים ובסופו של דבר הציע מודל קונספטואלי המציג אינטראקציה מרחבית. לאחר מכן, הוא לא העמיק עוד את נושא המחקר התאורתי, וכיוון את עצמו למחקר יישומי, כגון פיתוח אזורי, כדי לתרגל את הגאוגרפיה שלו לטובת החברה.
התאוריה של אולמן, המשיכה להתפתח על ידי חוקרים צעירים אחרים במחלקה לגאוגרפיה באוניברסיטת וושינגטון, בראשותו של ויליאם גאריסון, והייתה למחלקה מובילה במהפכה הכמותית.
המודל של אולמן
מודל האינטראקציות המרחביות שפיתח אולמן, נשען על מודל כוח המשיכה של ניוטון שאומר: שעוצמת כוח המשיכה נמצא כמכפלת המסות של הגופים הנמשכים זה לזה, מחולק במרחק בין הגופים. ככל שהמסות גדלות, כוח המשיכה גדל, וככל שהמרחק בין הגופים גדל כוח המשיכה יקטן. אולמן יישם את המודל לקשר בין יישובים, שבהם גודל האוכלוסייה מהווה את המסה במודל של ניוטון, והמרחק בין היישובים הוא שווה לאלמנט המרחק במודל של ניוטון.
אולמן הוכיח בעזרת נתוני תעבורה ותחבורה את נכונות המודל, שנעשה בו שימוש מקובל לחיזוי עוצמת קשרי תחבורה, מסחר טלפונים ועוד. אולמן הבין כי לא מספיקים שני המשתנים האלה כדי לחולל תחבורה ותעבורה בין מקומות, והוא הוסיף לכך שלוש סיבות כלכליות שמחוללות את התעבורה בין המקומות: השלמה, תחרות והזדמנות ביניים.
במונח ״השלמה״ הכוונה הייתה לכך כי במקום אחד יש ביקוש למוצר/סחורה שישנו במקום אחר ולכן תיווצר תנועה ביניהם. ״תחרות״, תיווצר כאשר ישנם מספר יצרנים שמתחרים ביניהם על ״שווקים״ לתוצרת. והמונח השלישי, ״הזדמנות ביניים״ משמעותו שכאשר נוצר כבר צורך לתחבורה בין נקודה אחת לשנייה (כמו בין עיר א' לעיר ב'), כדאי יהיה שהתחבורה תעבור בכל המקומות הקטנים יותר הנמצאים על הדרך בין א' לב', שאחרת לא היו זוכים לתחבורה בגלל גודלם הקטן.
אני קוואפיאן
אני קוואפיאן (באנגלית: Ani Kavafian 10 במאי 1948) היא כנרת אמריקאית ממוצא ארמני.
ביוגרפיה
קוואפיאן נולדה באיסטנבול, טורקיה להורים ממוצא ארמני. בשנת 1956 היגרה עם משפחתה לארצות הברית, שם השתקעו בדטרויט. היא התחילה ללמוד נגינה בפסנתר עוד בטורקיה, ובגיל תשע החלה לנגן בכינור. מוריה היו ארא זרוניאן ומישה מישאקוב. היא למדה בבית הספר ג'וליארד משנת 1966, אצל איוון גלאמיאן וסאלי תומאס. הופעת הבכורה שלה הייתה בקרנגי הול ב-1969 ובפריז ב-1973, בשנה שבה גם זכתה בתחרות האודיציות הבינלאומית לאמני קונצרט צעירים. גם אחותה, אידה קאוואפיאן, למדה בג'וליארד והשתיים הרבו לנגן יחדיו בקונצרטים במהלך הקריירות המקבילות שלהן. אני יצאה לסיורי הופעות בשנות ה-70 ולימדה בבית הספר מנהטן למוזיקה ובבית ספר מאנס למוזיקה בשנות ה-80. היא הייתה לחברה באגודה למוזיקה קאמרית של מרכז לינקולן ב-1978 ונישאה לצייר ברנרד מינדיץ'. עוד לימדה והופיעה בפסטיבל המוזיקה של סאראסוטה.
לאני ובעלה בן בשם מתיו, המתגורר בקליפורניה.
צור יצחק
צוּר יִצְחָק הוא יישוב קהילתי השייך למועצה אזורית דרום השרון והיישוב הגדול במועצה. היישוב ממוקם על גבעת מעמר צפונית לכוכב יאיר צור יגאל, מערבית לצור נתן וסמוך לטייבה. היישוב שוכן מזרחית וצמוד לכביש 6 ונקרא על שמו של ראש ממשלת ישראל המנוח, יצחק רבין.
היישוב מאופיין באופי קהילתי עם בסיס של צעירים אשר מהווים את רוב אוכלוסיית היישוב.
היסטוריה
היישוב הוקם ביוזמת המושב הסמוך צור נתן בסוף שנות ה־90 של המאה ה־20 במסגרת יוזמה לבניית 2,300 יחידות דיור על הקרקעות החקלאיות של המושב. שינוי יעוד הקרקע נעשה על-פי החלטה של מינהל מקרקעי ישראל, לפיה המושב יקבל 49% מהקרקע המופשרת. בהמשך שונתה ההחלטה וחלקו של המושב פחת. רוב הקרקעות שווקו ישירות על ידי מינהל מקרקעי ישראל לקבלנים ולעמותות בין השנים 2002 ל-2004. טקס הנחת אבן הפינה ליישוב נערך ב-9 בספטמבר 2005. בשנת 2007 מכר מושב צור נתן לחברת מבני תעשייה 220 דונם ביישוב תמורת 51 מיליון שקל.
אופי היישוב
היישוב מאופיין באוכלוסייה צעירה. כן מאפיינת אותו בנייה רוויה ברובו, אך קיימת בו גם שכונה של בתים צמודי קרקע אשר נחשבים כבתים ״דו משפחתיים״. ביישוב שני בתי ספר יסודיים, חטיבה אחת, 25 גני ילדים לגילאים 3–6 שני מעונות יום לגילאים 0–3, וחטיבה צומחת בבניה אשר תתחיל את פעילותה בשנת הלימודים 2022/2023. תלמידי התיכון מהישוב לומדים בחטיבה בצור יצחק.
היישוב תוכנן מיסודו כך שכלל תשתיותיו יהיו נסתרות לעין. תשתיות החשמל, התקשורת, המים, הביוב, פחי האשפה – כולן תת־קרקעיות. ביישוב קניון בן אלפי מטרים של שטחי מסחר ותעסוקה, ונחשב כמקום בילוי המרכזי לתושבי היישוב ותושבי הסביבה.
Goldmine
Goldmine (בעברית: מכרה זהב) הוא אלבום הבכורה של הזמרת האמריקאית גבי בארט. האלבום יצא לאור ב-19 ביוני 2020 על ידי חברת התקליטים וורנר מוזיק נשוויל. מתוך האלבום יצאו שלושה סינגלים.
ביקורת
במגזין Variety סקרו את האלבום, תוך שסקרו גם את הקריירה של בארט ואף הזכירו לצידה את הזמרת-יוצרת האמריקאית קארי אנדרווד. במהלך הסקירה, צוין כי "אף על פי ש-"I Hope", הוא להיט גדול, הוא לא היחיד שמייצג את בארט באלבום".
בנוסף לכך, סקרו את האלבום במגזין הבילבורד תוך שנכתב עליו כי "האלבום מציג בתוכו אפשרויות אמנותיות עשירות".
פסח (פירושונים)
{{פירושונים| אישים:
ראו גם
}}
ז'אן-בטיסט לואי רומה דה ל'איל
ז'אן-בטיסט לואי רומה דה ל'איל (בצרפתית: Jean-Baptiste Louis Romé de L'Isle; 26 באוגוסט 1736 – 3 ביולי 1790) היה מינרלוג צרפתי, מראשוני הקריסטלוגרפים.
סמואל אוזגוד
סמואל אוזגוד (באנגלית: Samuel Osgood; 3 בפברואר 1747 – 12 באוגוסט 1813) היה סוחר ופוליטיקאי אמריקאי. הוא כיהן כחבר בבתי המחוקקים של מסצ'וסטס ושל ניו יורק, וייצג את מסצ'וסטס בקונגרס הקונטיננטלי. הוא גם כיהן כמנהל הכללי של דואר ארצות הברית במהלך תקופת כהונתו הראשונה של הנשיא ג'ורג' וושינגטון. הוא היה הרביעי למניין נושאי תפקיד זה והראשון מאז כינון חוקת ארצות הברית.
ז'אן-בטיסט לואי רומה דה ל'איל
חייו
בשובו לצרפת עסק רומה דה ל'איל בכימיה ואז פיתח עניין רב במינרלוגיה וקטלג תכולות של אוספי מינרלים פרטיים. הרעיונות שהביע קארלוס לינאוס בספרו על מיון עולם הטבע בדבר היכולת לסווג מינרלים לפי צורתם החיצונית, תגליותיו של ניקולאוס סטנו על הזוויות של הקוורץ, ומחקרים שערך הביאו אותו לגילוי העיקרון החשוב, "חוק הזוויות הקבועות בין הפאות".
סמואל אוזגוד
ב-1812 הוא נבחר כנשיא הראשון של סיטי בנק של ניו יורק, שהוקם אז ומאוחר יותר היה לסיטיבנק ולימים התמזג לחברת סיטיגרופ.
ז'אן-בטיסט לואי רומה דה ל'איל
חייו
בספריו: "מסה על הקריסטלוגרפיה" (Essai de cristallographie, פריז 1772), ו"קריסטלוגרפיה, או תיאורן של הצורות הנקיות של כל הגופים בממלכת המינרלים" (Cristallographie, ou description des formes propres ¢ tous les corps du regne mineral, פריז 1783) פרסם רומה דה ל'איל את תגליתו החשובה ביותר שצורות שונות של גבישים של אותו חומר טבעי או מלאכותי קשורות בקשר הדוק האחת לשנייה. יותר מכך, על ידי מדידת הזוויות בין פאות הגבישים על ידי גוניומטר, הוא קבע את העיקרון הבסיסי שזוויות אלו זהות לאותו סוג חומר ומאפיינות אותו. כשהוא מחליף בעזרת מישור אחד או קבוצות של מישורים את כל הקצוות הזהים של המבנה לו קרא "צורה פרימיטיבית" הוא גזר צורות אחרות קשורות. הוא הבחין בשש צורות פרימיטיביות והן הקובייה, התמניון המשוכלל, הארבעון המשוכלל, רומבוהדרון (פאון בעל שש פאות מעוינות), תמניון בעל בסיס מעוין ופירמידה כפולה בעלת שש פאות. רק בשלוש האחרונות יכולים להיות שינויים בזוויות.
רומה דה ל'איל מת בפריז ב-3 ביולי 1790. אחד משני הקולג'ים בגריי, עיר הולדתו, קרוי על שמו.
סמואל אוזגוד
קורות חייו
סמואל אוזגוד למד באקדמיית דמר (כיום אקדמיית המושל) שבבייפילד, מסצ'וסטס, ולאחר מכן בקולג' הארוורד, שם הוא למד תאולוגיה וסיים את לימודיו ב-1770. לאחר מכן הוא שב לאנדובר והחל לעסוק במסחר. הוא הצטרף למיליציה המקומית ונבחר כנציג העיר באספה הכללית של המושבה וב-1775 כנציג הקונגרס של מסצ'וסטס, שתיפקד כממשלה הזמנית בראשית המהפכה האמריקאית.
המהפכה האמריקאית
באפריל 1775 פיקד אוזגוד על פלוגה של אנשי מיליציה בקרבות לקסינגטון וקונקורד. כוח זה רדף אחר הבריטים שנסוגו והיה לחלק מהכוחות שהשתתפו במערכה על בוסטון. עם התקבצות כוחות נוספים היה אוזגוד למייג'ור במסגרת בריגדה שלחמה בקיימברידג'. בהמשך הוא היה לשלישו של המייג'ור גנרל ארטמס וורד, וקודם לדרגת קולונל. כאשר הסתיים המצור על בוסטון באביב 1776, פרש אוזגוד מהצבא ושב לקונגרס של מסצ'וסטס.
הקונגרס הקונטיננטלי
הקונגרס בחר באוזגוד למועצת המלחמה של מסצ'וסטס, בה הוא שירת עד 1780, כאשר הממשלה התארגנה מחדש. הוא היה נציג לוועידה החוקתית של מסצ'וסטס בשנים 1779–1780. עם כינון החוקה החדשה הוא נבחר לסנאט של מסצ'וסטס ושירת בו שתי תקופות כהונה. הממשלה החדשה מינתה את אוזגוד כאחד מנציגיה אל הקונגרס הקונטיננטלי, שם הוא שירת בשנים 1782–1784.
המנהל הכללי של דואר ארצות הברית
עם בחירתו של ג'ורג' וושינגטון כנשיא ארצות הברית הראשון ב-1789, הוא מינה את אוזגוד כמנהל הכללי של הדואר, על פי חוקת ארצות הברית החדשה, ובתפקיד זה הוא החליף את אבנעזר האזרד. אוזגוד שימש כמנהל הכללי של הדואר עד 1791. אחד הצעדים הראשונים בתפקידו זה היה להפוך את משרד הדואר בבולטימור למטה האזורי החדש, שבראשו עמדה קתרין גודארד. אוזגוד היה מעוניין למנות לתפקיד זה את בעל בריתו הפוליטי ג'ון וייט וביקש מגודארד להתפטר. הוא הסביר את הצורך בחילופי התפקידים בכך שהתפקיד החדש יהיה כרוך בנסיעות ארוכות ותכופות ולפיכך לא יתאים לאישה. גודארד סירבה להתפטר ועתרה בפני הנשיא וושינגטון שסירב להתערב בעניין. לאחר מכן היא עתרה בפני הסנאט שגם הוא לא סייע לה והיא נאלצה להתפטר.
באותה עת ישבה הממשלה הפדרלית בניו יורק ולפיכך מוקם מעונו הרשמי של הנשיא בביתו של אוזגוד ברחוב צ'רי 3. אוזגוד הציע לוושינגטון את מעונו כדי שהנשיא ורעייתו יוכלו להתגורר במה שנחשב באותה עת לבית המשובח ביותר בעיר. לפיכך היה ביתו של אוזגוד למעון הנשיאותי הראשון של ארצות הברית.
כאשר עברה הממשלה הפדרלית לפילדלפיה לתקופה של עשר שנים עד להשלמת הקמתה של הבירה הקבועה וושינגטון די. סי., בחר אוזגוד להישאר בניו יורק וב-1791 הוא התפטר מתפקידו.
לאחר פרישתו
אוזגוד היה אלקטור בבחירות לנשיאות של 1792 והצביע עבור ג'ורג' וושינגטון וג'ורג' קלינטון.
הוא היה חבר האספה המדינתית של ניו יורק בשנים 1800–1801 וב-1802 ויושב ראש האספה בשנים 1800–1801. ב-1803 הוא מונה על ידי הנשיא תומאס ג'פרסון כקצין הימי של נמל ניו יורק, משרה בה הוא החזיק עד למותו. בשנתו האחרונה הוא היה נשיא סיטי בנק של ניו יורק.
אוזגוד היה חבר בחברה הפילוסופית האמריקאית ובשנותיו האחרונות הוא הקדיש את זמנו לכתיבה וללימוד. הוא קיים התכתבות ענפה עם אישים רבים, ביניהם ג'ורג' וושינגטון ותומאס ג'פרסון.
חיים אישיים
סמואל אוזגוד נפטר בניו יורק ב-12 באוגוסט 1813.
בית הולדתו באנדבור (כיום נורת' אנדבור), שוכן ברחוב הקרוי על שם המשפחה והוא רשום במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים, כמו ביתו בניו יורק, שכאמור שימש כמעון הנשיא כאשר ניו יורק הייתה בירת ארצות הברית. דיוקנו של אוזגוד תלוי בחדר הנשיא בקפיטול מאז ימי נשיאותו של אברהם לינקולן.
בטאים
בטאים (שם מדעי: Batoidea), על-סדרה במחלקת דגי הסחוס. גופם של הבטאים שטוח וצורתו צורת דיסקוס. סנפירי החזה ארוכים ורחבים כמו "כנפיים". הסנפירים הבלתי-זוגיים מנוונים. זנבם דמוי השוט ארוך ודק. פתחי הזימים מצויים בתחתית הגוף. שיניהם חדות. תנועתם איטית וצמודה בדרך-כלל לקרקע. הם ניזונים מרכיכות, מדגי קרקע ומבעלי חיים נוספים המצויים על קרקעית הים. הבטאי הגדול ביותר הוא המנטה הענקית, עם מוטת סנפירים של 9 מטר.
מיון
חלק מבני המשפחה נכללים לעיתים בסדרה רינופריסטיים (Rhinopristiformes).
אקסוציטוזה
אקסוציטוזה או פליטה תאית (exo=חיצון, cyto=תא, osis=תהליך) היא תהליך של הפרשת חומר אל מחוץ לתא על ידי הכוונת שלפוחית אל קרום התא. התהליך ההפוך נקרא בליעה תאית או אנדוציטוזה.
האקסוציטוזה מאפשרת מעבר של חומרים דרך קרום התא, מנגנון ביולוגי הכרחי. החומרים שנועדים להפרשה מן התא נארזים בשלפוחיות קטנות באברון הגולג'י. לקרום השלפוחית מבנה זהה לקרום התא, כך שבהגיעה אליו, קרומה מתאחה עם קרום התא ותוכן השלפוחית משתחרר אל הנוזל הבין-תאי שמחוץ לתא. תוכן השלפוחית עשוי להכיל אנזימים, הורמונים, משדרים עצביים (נוירוטרנסמיטורים), נוגדנים, חומרי פסולת וחומרים אחרים שהכיל התא, יתרון חשוב של התהליך הוא האפשרות להוציא מן התא מולקולות גדולות, שהוצאתן בדרך העברה אחרת (כגון דיפוזיה או תעלות) אל מחוץ לתא תהיה בעייתית. אקסוציטוזה מהווה גם חלק חשוב בהעברת אותות.
תהליכי האנדוציטוזה והאקסוציטוזה משלימים זה את זה לתנועה מחזורית של הליפידים המרכיבים את קרום התא. האנדוציטוזה גורעת ליפידים מהקרום, בעוד שהאקסוציטוזה תורמת לקרום ליפידים.
בקרוב יקרה לך משהו טוב
בקרוב יקרה לך משהו טוב הוא סרט קולנוע ישראלי בבימויו של אייל שיראי. הסרט יצא לאקרנים בשנת 2006. הסרט זכה בפרס אופיר לשחקן משנה (עבור אסי דיין) והשתתף בפסטיבל הקולנוע בקאן שבצרפת.
עלילה
הסרט מבוסס על סיפור באותו שם של עוזי וייל שהתפרסם בספרו "ביום שבו ירו בראש הממשלה". העלילה עוקבת אחר אילן (אדם הירש), ילד בן 14, אשר בורח ממושב ביתו בחיפוש אחר אחותו בת ה-22, דליה (טינקרבל), שמתגוררת בחיפה ועובדת כדיילת בספינת שעשועים. לאחר מציאתה מתגורר עמה האח ונוצרת ביניהם מערכת יחסים לא-מקובלת המבוססת על משיכה ובלבול. בזמן הפלגותיה של דליה מבלה אילן את זמנו עם אברהם (אסי דיין), לוחם קומוניסט לשעבר המתגורר בבניין נטוש בחיפה, ומפתח עמו קשר ייחודי. בין שלוש הדמויות נוצר קשר חם ומיוחד על רקע מציאות מסובכת.
Forever and for Always
Forever and for Always (בעברית: לנצח ולתמיד) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הקנדית שאניה טוויין, מתוך אלבומה הרביעי,. השיר יצא לאור ב-7 באפריל 2003 ברדיו ארצות הברית בגרסת הקאנטרי, וב-4 באוגוסט 2003, בגרסת הפופ כסינגל הרביעי מתוך האלבום. לשיר יצאו מספר גרסאות, כשהבולטת ביותר מביניהן היא גרסת ה-"Red Version".
בשיאו נכנס השיר היישר אל המקום ה-20 במצעד הבילבורד הוט 100, ה-6 במצעד הסינגלים הבריטי, וה-4 במצעד שירי הקאנטרי.
רקע וכתיבה
את השיר כתבו שאניה טוויין ורוברט ג'ון "מאט" לאנג, והוא הופק על ידי לאנג גם כן.
השיר כשמו מדבר על אהבה בין שני אנשים אשר פוגשים אחד את השני, והם מבטיחים לעצמם ואחד לשני שהיא תימשך לנצח ולתמיד.
וידאו קליפ
בקליפ נראית טוויין כשהיא מהלכת על שפת הים, שרה את השיר. לאחר מכן ניתן לראות שני ילדים אשר משחקים אחד עם השני באותו חוף, ולאחר מכן אותם כנערים, וכמבוגרים, דבר אשר מנציח את אהבתם שכשם השיר, תימשך לנצח ולתמיד.
הגרסאות השונות הועלו לערוץ ה-Vevo של טוויין באמצע שנת 2009.
מיקומי שיא
השיר זכה להצלחה רבה במצעדים, ובשיאו נכנס היישר אל המקום ה-20 במצעד הבילבורד הוט 100.
קרב קמברה (1918)
הגרמנים התבצרו מחדש בקווי הגנה מצפון לעיר (סמוך לקווי הפתיחה שלהם מ-1914) והציבו התנגדות שהאטה את התקדמות הכוח התוקף, דבר שהכריח את הקנדים להתחפר בפאתי קמברה הצפוניים.
אלוהות פרטית
אלוהות פרטית (או אלוהות אישית/פרסונלית) היא תפיסה לפיה האל מתערב במציאות ומתייחס, משפיע ואף יוצר קשר עם בני האדם בהתאם למידת מוסריותם, התנהגותם, השקפת עולמם או מידת ציותם ומרותם לו.
פופולריות
תפיסת האלוהות הפרטית היא התפיסה הנפוצה ביותר כלפי אל בקרב המין האנושי. האלוהות האישית נפוצה ברוב המוחלט של זרמי הדתות המונותאיסטיות, היהדות, הנצרות והאסלאם, וכמו כן גם ברוב הדתות הפולותאיסטיות, בהן האלים משפיעים על המציאות כתוצאה ישירה של התנהגות בני האדם היכולה להכעיס או לשמח אותם.
ביקורת
אלו הדוגלים בתפיסה דאיסטית או אגנוסטית של אלוהות ובעיקר אתאיסטים נוטים להתייחס בזלזול מה לתפיסה זו, כתפיסה שטחית וילדותית, לרוב בשל תמיהה על מקומו המרכזי של האדם בקוסמוס ברוב צורות האלוהות האישית. שהרי אל שמוגדר ככל יודע, כל יכול, תבוני, מושלם וטוב באופן מוחלט, אין זה הגיוני שיטריח את עצמו בהתנהגות האדם (בפרט כזו שאיננה גורמת סבל לאחר) או יגיב על תפיסותיו של בני האדם הנחותים, בטח ובטח שלא יפתח ציפיות מאותם בני אדם.
טענות נגד אלוהים פרטי עוסקות בשני נושאים בסיסיים:
צ'ורו אאוקי
צ'ורו אאוקי (ביפנית:青木 鶴子 ובאנגלית: Aoki Tsuruko, נולדה בעיר פוקואוקה שביפן ב-9 בספטמבר 1892 ונפטרה ב-18 באוקטובר 1961) הייתה שחקנית יפנית, ובין השחקניות האסייתיות הראשונות שהצליחו בתעשיית הסרטים האמריקאית. היא מוכרת בעיקר בזכות כיכובה בסרט "צייר הדרקונים" אשר יצא לאקרנים בשנת 1919, אך גם בזכות משחקה בסרטים "הטייפון" (1914), "המשמר" (1914), "הגיישה" (1914), "תעלומת צ'יינה טאון" (1915) "ונשימת האלים" (1920).
קורות חיים
אאוקי נולדה בפוקואוקה ואומצה על ידי דודה תושיו אאוקי. תושיו היה צייר, עסק ברישום לעיתון בסן פרנסיסקו. ב-1903, המפיק דייוויד בלסקו העסיק את אאוקי בתור מעצבת למלודרמה היפנית "יקיר האלים". צ'ורו עברה עם אביה תושיו לניו יורק, שם החלה את לימודי הבלט שלה. ב-1908, צ'ורו עברה עם אביה לפסדינה שבקליפורניה וכאשר תושיו נפטר, כתבת מהעיתון "The Los Angeles Examiner" לקחה על עצמה לדאוג לה ורשמה אותה לבית ספר לדרמה.
ב-1911, הצטרפה לקבוצת משחק חובבנית בשם "שימפה טרופ" (Shinpa troupe) שעשו סיבובי הופעות אצל מהגרים יפנים בחוף המערבי. צ'ורו שיחקה וביימה הצגות עוד בהיותה בשנות ה-20 המוקדמות שלה. בתקופה זאת, רוב חברות הסרטים האמריקאיות שינו את מיקום ההפקות שלהם מהחוף המזרחי לאזור לוס אנג'לס ביניהם הייתה "The New York Motion Films".
תומאס אייץ היינס היה אחד המפיקים שדגלו בתוכניות ההתרחבות. היינס היה המפיק של "Imperial Japanese Company" שרצו לעשות סרטים על יפן. לשם כך, הם שכרו את צ'ורו בתור שחקנית ראשית והוטל עליה לגייס שחקנים יפנים. סרטה הראשון של צ'ורו היה "The Oath of Tsuru San" שצולם ב-1912 ויצא לאור באוקטובר 1913 שם היא גילמה את עצמה, בתור גיבורת הסרט.
במהלך עבודתה עם "Imperial Japanese Company", צ'ורו הכירה את מי שעתיד להיות בעלה, ססו אלקווה. ססו היה בוגר טרי של אוניברסיטת שיקגו והיה שחקן ב-"שימפה טרופ". הם התחתנו ויחד הקימו חברת סרטים משלהם וקנו סטודיו קטן מ-DW גריפין. צ'ורו שיחקה בכ-48 סרטים ולאחר 40 שנות הפסקה מתחום המשחק צ'ורו חזרה לשחק בסרטים ובשנת 1960 שיחקה בסרטה האחרון "גיהנום עד הנצח" בתור אמא וואן. בשנת 1961 צ'ורו אאוקי נפטרה בגיל 69 מדלקת הצפק.
עירוני נס ציונה
עירוני נס ציונה היא קבוצת כדורסל ישראלית מהעיר נס ציונה, המתמודדת בליגת העל בכדורסל. הקבוצה מתאמנת ומארחת בהיכל הספורט לב המושבה.
היסטוריה
בעונת 2004/05, סיימה הקבוצה במקום האחרון בליגה הארצית ונשרה לליגה א'. לאחר עונה אחת, חזרה הקבוצה לליגה הארצית. בסיום עונת 2007/08 העפילה הקבוצה לליגה הלאומית מהמקום הראשון.
בעונת 2008/09 סיימה הקבוצה במקום השישי והפסידה בשלב רבע גמר הפלייאוף לקבוצה הפועל עפולה 2-1. בסיום אותה עונה, לא הצליחה הנהלת הקבוצה להעמיד תקציב לליגה הלאומית, והוגשה בקשה לאיגוד הכדורסל לרדת לליגה הארצית.
בעונת 2010/11 סיימה הקבוצה במקום הראשון ועלתה חזרה לליגה הלאומית.
בעונת 2012/13 העפילה הקבוצה לראשונה בתולדותיה לליגת העל, לאחר שניצחה בגמר הפלייאוף על העלייה לליגת העל את מכבי הוד השרון.
ב-28 באוקטובר 2013 הצליחה לנצח את מכבי תל אביב 72-71.
ב-15 בדצמבר 2013 הודיעה הקבוצה כי תשתתף בפעם הראשונה במשחקי גביע ליגת העל.
ב-25 באפריל 2014 הבטיחה נס ציונה את השתתפותה בפלייאוף הישראלי.
בעונת 2014/15 הודחה נס ציונה ברבע גמר הפלייאוף כאשר נוצחה 3-0 על ידי מכבי תל אביב.
בעונת 2015/16 המאמן נדב זילברשטיין פוטר ובמקומו מאמן הקבוצה הוא עופר ברקוביץ'.
ב-15 במאי 2016 ירדה הקבוצה לליגה הלאומית לאחר הפסד 95:84 להפועל ירושלים במחזור הסיום של העונה.
בעונת 2016/17 סיימה הקבוצה במקום ה-4 בליגה הלאומית בכדורסל ועלתה חזרה לליגת העל לאחר 2:0 בסדרת רבע הגמר (הטוב משלוש) על הפועל רמת גן-גבעתיים, 3:1 בסדרת חצי הגמר (הטוב מחמש) על מכבי הוד השרון ו-3:0 בסדרת הגמר (הטוב מחמש) נגד הפועל באר שבע/בני שמעון.
בעונת 2017/18 בתחילת העונה לא הציגה עונה טובה אך בהמשך העונה הציגה רצף ניצחונות ששיאם בניצחונות על קבוצות הצמרת מכבי תל אביב והפועל ירושלים במאי 2018 הבטיחה את המקום ה-8 והשתתפות בפליאוף אחרי 2 עונות מול מכבי תל אביב. ב-4 ביוני 2018 הודחה בסדרת הפלייאוף אחרי הפסד בסדרה 3:1 מול מכבי תל אביב.
בעונת 2018/19 הצטרפה לליגת היורופקאפ של פיב"א אירופה ממנה הודחה בשלב שמינית הגמר לאחר מפגש כפול מול קבוצת באקן בירס הדנית. לאחר שסיימה את הליגה הסדירה במקום החמישי הודחה 3:1 ברבע גמר הפלייאוף על ידי הפועל אילת.
בעונת 2020/21 זכתה נס ציונה בגביע היורופקאפ, לאחר שניצחה את סטאל אוסטרוב מפולין 74:82. את עונה זו סיימה הקבוצה במקום ה-7 בליגה והודחה בשלב רבע הגמר לאחר הפסד 2:1 להפועל חולון.
בקיץ 2021, הקבוצה הציגה סמל חדש, שהחליף את הסמל המקורי של הקבוצה (משנת 2005), ובנוסף לכתום המזוהה איתה החלה לשחק גם בכחול. באותו הקיץ, צוות האימון השתנה, והצטרפו ליאור ליובין וניצן חנוכי כמאמן הקבוצה ועוזרו. את עונת 2021/2022 החלה במוקדמות היורופקאפ אותן פתחה עם ניצחון 86:82 על פרנו מאסטוניה, אך בגמר המוקדמות הפסידה לפורטו הפורטוגלית, בתוצאה 79:70, והודחה מהמפעל.
במאי 2022, עזב מאמן הקבוצה, ליאון ליובין, לאחר שכשלה להעפיל לפלייאוף ליגת העל, ובמקומו מונה אלעד חסין. ב-14 ביוני 2022, הודיע טל דן, קפטן הקבוצה, לאחר 12 שנים בקבוצה, על פרישה ממשחק פעיל. הקבוצה הודיעה כי מספרו, 6, של דן יופרש, וכי ימשיך בתפקיד ניהולי בקבוצה.
בחודש נובמבר 2022 פורסם כי הקבוצה נרשמה לשחק בליגה הצפון אירופית.
האולם הביתי
הקבוצה משחקת באולם הספורט של בית הספר המקיף ע"ש אליעזר בן יהודה בשכונת "לב המושבה" בעיר. האולם נבנה בעלות של כ-12 מיליון ש"ח ונפתח ב-2009. הוא מכיל 1,200 מקומות ישיבה, כולל טריבונות מתקפלות. כמו כן הותקנו בו סלים חדשים ניידים במקום הסלים התלויים שבו שאינם מאושרים למשחקי ליגת העל ונבנו בו חדרי הלבשה חדשים. על פי תוכניות העתידיות של העיר, לבנות היכל כדורסל גדול יותר הראוי לליגת העל.
תארים
יורופקאפ
גנון כחול
גנון כחול וכן גנון לבן סנטר (שם מדעי: Cercopithecus mitis) הוא מין של קוף בינוני מסוג גנון החי ברחבי אפריקה.
מאפיינים
הגנון הוא בעל פרווה אפורה עם שערות לבנות ולעיתים חום-זית. הפנים בעלות שערות כחולות מהם קיבל את שמו והוא בעל ציצה זהובה מעט, פנים כהות, אף כחלחל וגפיים וזנב כהים. אורכו של הגנון 50–65 ס"מ ומשקלו הממוצע 4 ק"ג בנקבות ו-8 ק"ג בזכרים.
גנון זה נפוץ יחסית והוא חי ביערות לחים וכן ביערות במבוק באזורים לחים ברחבי אפריקה המרכזית והמזרחית מאזור הבקע הסורי-אפריקני בצפון עד לאנגולה וזמביה בדרום. הוא יורד לקרקע לעיתים נדירות ומבלה את זמנו בין העצים. הוא ניזון בעיקר מעלים, פירות וחרקים וכן מחלקי צמחים אחרים או מזון מהחי.
הם חיים בחבורות של 10–40 פרטים המובלות על ידי זכר ראשי וקבוצת נקבות וצאצאים תחתיו. הזכרים הצעירים עוזבים בהתבגרם את החבורה ומנסים להקים להקה אחרת. הלהקות ידידותיות מאוד אחת לשנייה וחבריה משחקים אחד עם השני, פולים מעליהם כינים ומשחקים איתם. הקטנים משחקים יותר מהבוגרים אך גם אלה יודעים לשחק בין עצמם. עם זאת הם יעשו את זה רק עם בוגרים אחרים.
הגנונים אינם בסכנה אך היערות בהם הם שוכנים עלולים להיפגע וכן הבאת מיני עצים לא ילידים פוגעים גם הם ביער. סכנה נוספת נגרמת מצייד לא חוקי או מילידים הצדים לשם מזון.
תת-מינים
לגנון הכחול שבעה תת-מינים, חלקם נמצאים במחלוקת:
המינים גנון אסקניוס (Cercopithecus ascanius), גנון סייקס (Cercopithecus albogularis), גנון דוגטי (Cercopithecus doggetti) וגנון זהוב נחשבו בעבר כתת-מינים של גנון כחול.
עבדי זמן
עַבְדֵי זְמָן הוא שיר משירי רבי יהודה הלוי.
מאפייני השיר
השיר מתאר את האדם כעבד של הזמן; האדם מוגבל במגבלות הזמן הנשלט בידי האל. ריה"ל קובע כי רק על ידי עבדות האל, ניתן להשיג חופש משיעבוד זה. רעיון דומה כבר הוזכר במשנה במסכת אבות: . הביטוי עבדי עבדים רומז לדרשת חז"ל "כי לי בני ישראל עבדים - עבדי הם ולא עבדים לעבדים". גם הזמן הוא עבד לה', ולכן במקום להיות משועבד לזמן שגם הוא עבד בעצמו, יש להיות עבד ישירות לה'. העבדות לזמן פירושה שיעבוד למקרים החולפים, ובדרך כלל, כפי שנראה מדברי המחבר בספר הכוזרי, המדובר הוא על שעבוד לאופנה שהרבים מתנהגים על פיה באותו זמן, דהיינו חירות מקונפורמיות.
השיר מסיים בקריאה הלקוחה מתוך מגילת איכה, בה מופיע הפסוק:
שירו זה של ריה"ל התפרסם מאוד, והוא מצוטט רבות בספרי המוסר בני תקופת הראשונים, כמו "שערי העבודה" של רבי יונה גירונדי, ו"ספר הישר".
הרעיון בספר הכוזרי
בסיום המאמר החמישי של ספר הכוזרי, חיבורו הפילוסופי של ריה"ל, מופיע דו-שיח בין הכוזרי לחבר שתוכנו מקביל לתוכן השיר:
ביצוע השיר
השיר זכה לביצועים אחדים בלחנים שונים. השיר נכלל באלבומה של אתי אנקרי "שירי רבי יהודה הלוי". השיר הולחן בידי מנחם פיליפ, עבור אלבומו הראשון "האדם". מבצעים נוספים הם מורין נהדר, מנחם קרן וציון אזרד.
אלישע לוי
קריירה ככדורגלן
בתחילת שנות ה-60 עבר אלישע לוי עם משפחתו לבית שאן. בגיל 11 החל לשחק כדורגל בקבוצת הילדים של הפועל בית שאן, והמשיך לשחק במדי קבוצות מחלקת הנוער של המועדון. בקבוצת הבוגרים שיחק מ-1974 ועד 1982, עת עבר לשחק במדי הקבוצה שלימים מונה למאמנה, מכבי חיפה. בחיפה שיחק עונה אחת כקפטן הקבוצה, והגיע עמה לחצי גמר גביע המדינה. לאחר עזיבתו של המאמן ג'ק מנסל לוי סופסל, ובעונה שלאחר מכן עבר לשחק במכבי פתח תקווה, במדיה שיחק עד עונת. בעונת שב לשחק בקבוצת נעוריו, הפועל בית שאן, ששיחקה באותה עונה בליגה א', אז הליגה השלישית.
בשלהי פעילותו ככדורגלן התחיל לוי לעבוד בליטוש יהלומים, במקביל לפעילותו הספורטיבית. החוויה בה התנסה במלטשת יהלומים, בשעה שבוצע בה שוד, הביאה לשינוי בתוכניותיו והוא זנח את העיסוק בליטוש יהלומים. בתום העונה פרש ממשחק פעיל והחל לאמן את הקבוצה.
קריירה כמאמן
לוי אימן את הפועל בית שאן במשך שש עונות. בעונת העלה את הקבוצה לליגה הארצית, אז הליגה השנייה, ועונה לאחר מכן העלה אותה לליגה הלאומית, אז הליגה הראשונה והשאיר אותה בליגה כנגד כל הציפיות. בעונת עבר לאמן את מכבי הרצליה, יחד עם אחיו, אליאס. לאחר פתיחת עונה חלשה, החליט לוי להושיב על הספסל את כוכב הקבוצה ניסים כהן. לאחר שבעה מחזורים נסע לוי לחופשה בחוץ לארץ, וכשחזר פוטר.
בעונת 1998/1999 אימן לוי את עירוני ראשון לציון והוביל אותה למקום השביעי, הישג השיא של המועדון בליגת העל. בעונת פוטר מספר מחזורים לפני תום העונה, לאחר הגעתו של הבעלים החדשים ליאור שחר. כשבועיים לאחר הפיטורין נקרא לאמן את הפועל כפר סבא, ולמרות סדרת ניצחונות מרשימה לא הצליח במשימתו להשאיר את הקבוצה בליגת העל, לאחר פנדל מפוקפק שנשרק לטובת בית"ר ירושלים בדקה ה-89, חרץ את גורלה של הקבוצה ומנע את אחד הקאמבקים המרשימים בתולדות ליגת העל. הפועל כפר סבא דורגה לפני אחרונה שבעה מחזורים לסיום העונה כשמונה לוי לתפקיד, כשהיא מפגרת בשבע נקודות מהמקום שמוביל להישארות בליגת העל, ובסוף העונה דורגה במקום ה-12, שתי נקודות פחות מבני יהודה שניצלה.
בעונת אימן את מועדון ספורט אשדוד. הוא מונה כמאמן לפני המחזור השמיני, כשהקבוצה דורגה במקום האחרון, ללא נקודות במאזנה. את העונה סיימה הקבוצה מקום אחד מעל המקום המוביל לליגה השנייה.
בעונה שלאחר מכן, נשאר לוי באשדוד והוביל את הקבוצה למקום הרביעי והשתתפות במפעל גביע האינטרטוטו בעונה שלאחר מכן. באותה שנה הגיעה הקבוצה לגמר גביע הטוטו. בעונת המשיך לאמן את אשדוד. הקבוצה סיימה במקום ה-7 תוך התבססות על שחקני בית צעירים דוגמת משה אוחיון, יניב עזרן, חנן פדידה ואדיר טובול. הוא המשיך לאמן את אשדוד עד לאמצע עונת, עת התפטר והוחלף על ידי יוסי מזרחי.
לוי חזר לאמן את הפועל כפר סבא בעונת, העלה אותה לליגת העל, והתפטר מהתפקיד באמצע העונה שלאחר מכן, כשהקבוצה ממוקמת במקום האחרון בליגה. בעונת העלה לוי את בני סכנין לליגת העל. את העונה שלאחר מכן סיימה סכנין בהדרכתו במקום הרביעי בליגת העל, מיקום שיא בתולדות הקבוצה.
ב-2 באפריל 2008, מספר מחזורים לפני תום העונה, חתם לוי במכבי חיפה ולעוזרו התמנה השחקן אותו אימן בעבר, גיורגי דרסליה. ב-23 במאי 2009, שני מחזורים לפני תום העונה, זכתה מכבי חיפה באליפות המדינה, האליפות הראשונה של לוי כמאמן, בעקבותיה נבחר גם למאמן העונה של מעריב. בנוסף העפילה הקבוצה לגמר גביע המדינה, אך הפסידה 2:1 לבית"ר ירושלים.
בתחילת עונת העפילה חיפה, בהדרכתו של לוי, בפעם השנייה בתולדותיה, לשלב הבתים בליגת האלופות, והפכה לקבוצה הישראלית הראשונה לעשות כן. אולם בליגת האלופות עצמה קבעו לוי וקבוצתו שיא שלילי, כאשר הפכה לקבוצה הראשונה בתולדות המפעל שסיימה את שלב הבתים ללא נקודות וללא שערי זכות. במחזורי הסיום של אותה עונה הובילה חיפה את הליגה, אך בשל שיטת הקיזוז, איבדה מחצית מהנקודות אותן צברה ולבסוף הפסידה במחזור האחרון את האליפות להפועל תל אביב, אף שסיימה במאזן משחקים טוב ממנה. את העונה הבאה פתחה חיפה, תחת הדרכתו, בצורה לא טובה כשהודחה ממוקדמות הליגה האירופית בשלבים המוקדמים, אך בסופה, ב-16 במאי 2011, זכה לוי עם מכבי חיפה באליפות השנייה שלו בקריירה ובשנייה שלו בשלוש שנים בתקופתו בקבוצה. בנוסף, הגיעה הקבוצה לגמר גביע המדינה אך הפסידה 1:0 להפועל תל אביב.
בקיץ שלאחר מכן עזבו את הקבוצה מספר שחקנים מובילים, ביניהם ליאור רפאלוב ותומר חמד, ובמקומם צירף לוי 11 שחקני רכש חדשים. על אף הסגל הרחב, כשלה הקבוצה בניסיון להעפיל פעם נוספת לליגת האלופות כשהפסידה בפנדלים לגנק הבלגית בשלב המוקדמות האחרון, ממנו נשרה לשלב הבתים של הליגה האירופית, לראשונה בתולדותיה. אך גם שם כשלה חיפה להעפיל לסיבוב הבא, על אף שני ניצחונות בסיבוב הראשון. במקביל, הציגה הקבוצה יכולת חלשה גם במשחקי הליגה, שהתבטאה בהפסדים ובספיגת שערים רבים, ובעקבות כך לקרע בין לוי לבין קהל האוהדים, שהגיע לשיאו בהפסד להפועל חיפה בדרבי, אז חלף בסמוך ללוי מוט ברזל שנזרק מהקהל. את אותה עונה, האחרונה שלו בקבוצה, סיימה חיפה במקום החמישי והפסידה בפעם השנייה ברציפות להפועל תל אביב בגמר הגביע, בתוצאה 2:1.
בעקבות אי-ההצלחה, במאי 2012 סיים לוי את תפקידו כמאמן הקבוצה, ובמקומו מונה ראובן עטר.
הפועל באר שבע
במאי 2012 מונה לוי למאמן הפועל באר שבע. בעונתו השנייה במועדון הוביל אותה למקום השני בליגת העל, ובעונת הוביל אותה לגמר גביע המדינה, שם הובסה 2–6 על ידי האלופה מכבי תל אביב. באותה עונה סיימה הקבוצה במקום השלישי בליגה ובסופה סיים את תפקידו במועדון.
נבחרת ישראל
ב-20 באפריל 2016 מונה לוי למאמן נבחרת ישראל. במהלך המשחקים המוקדמים לקראת מונדיאל 2018 לוי הוביל את הנבחרת לשניים מן ההפסדים המביכים בתולדותיה, כשנוצחה בשני משחקי בית, שנערכו באצטדיון סמי עופר, מול אלבניה 3:0 ומול מקדוניה 1:0. לוי ספג ביקורת רבה על אופן ניהול המשחק שלו ועל החלטותיו באשר להרכב הנבחרת. את הקמפיין סיימה הנבחרת במקום הרביעי בבית המוקדם, לאחר שנחלה שישה הפסדים בעשרה משחקים. בעקבות רצף זה הדרדרה ישראל בדירוג העולמי של פיפ"א לשפל חסר תקדים מבחינתה והתמקמה במקום ה-98 בעולם. ההתאחדות לא האריכה את חוזהו של אלישע לוי שסיים את תפקידו.
לאחר התקופה בנבחרת
ב-23 במאי 2018 מונה לוי למאמן מכבי פתח תקווה. וב-6 בינואר 2019 פוטר מתפקידו.
ב-8 בינואר 2020 מונה למאמן בני יהודה תל אביב. באוקטובר 2020 פוטר לוי מאימון הקבוצה, באמצע פגרת הקורונה.
ב-28 בדצמבר 2020 חזר לוי לקדנציה שלישית בהפועל כפר סבא. ב-21 במרץ 2021, 3 חודשים בלבד לאחר מינויו, פוטר לוי מתפקידו.
ב-5 באפריל 2021 מונה לוי למאמן הפועל חיפה. בסיום עונת 2021/2022 סיים את תפקידו. ב-9 באוקטובר 2022 חזר לאמן את בני יהודה.בסיום עונת 2022/2023 סיים את תפקידו.
חיים אישיים
אלישע לוי נשוי ואב לשניים. התגורר שנים רבות בכפר סבא, ובשנת 2013 עבר עם משפחתו לצפון תל אביב. ב-2016 הוענק לו אות יקיר העיר בית שאן.
ארכיפלג (סרט)
רקע
הסרט מבוסס על חייו של אלכסנדר סמיונוביץ' וסילייב, אשר בשנים 1899–1900, הוא השתתף במשלחת הרוסית-שוודית של מדידות באי שפיצברגן כסגן ראש המשלחת. בהנהגתו של וסילייב ובהשתתפותו הישירה הותקנו אותות ותצפיות אסטרונומיות וגאודטיות נערכו בכמה נקודות באי. וסילייב יצר מפה של מערב שפיצברגן בסולם יחס של 1:21000.
בתום המשלחת עסק וסילייב בעיבוד החומרים שהתקבלו וב־1915 באודסה פרסם ספר על עבודת המשלחת.
משנת 1903 עבד ברציפות במצפה הכוכבים פולקובו. הוא בחן תנודות רוחב בכלי מעבר מתצפיות על מעבר כוכבים ובהמשך היה למרצה באוניברסיטת נובורוסייסק.
עלילה
הסרט מתרחש בסוף המאה ה־19. משלחת רוסית-שוודית בראשות אלכסנדר וסילייב, אסטרונום צעיר, שנאלץ לעזוב את כלתו בסנקט פטרבורג ולהוביל משלחת מחקר לחוג הקוטב הצפוני, לסְבָאלְבָּרְד כדי לקבוע את צורת העולם וגודלו.
למשלחת מצטרפת העיתונאית הצרפתייה ליליאן. נערה חסרת פחד המחפשת את עקבות משלחתו של החוקר השוודי המפורסם סלומון אנדרה שהתרסק בכדור פורח, שלפי האגדה לקח איתו יהלום נדיר בדרכו. הרגשות מתלקחים בין ליליאן לווסילייב ובינתיים נראה כי המשלחת נתקלת במשוכות בלתי עבירות, בין אם זו שרשרת תאונות קטלניות או עבודתו של בוגד שצד אחר אבן יקרה.
מגילת המקדש
מגילת המקדש היא המגילה הארוכה מבין מגילות מדבר יהודה; אורכה הוא כ-8.15 מטרים. המגילה היא חיבור הלכתי, הכולל נוסח משוכתב של חלקים מן התורה. המגילה עוסקת במועדים ופרטי ההלכות של חגים ומועדים, מהם כמה שאינם מוכרים לנו כיום, הלכות בית המקדש ובניינו, באופן המשלים את הידוע לנו מן התורה לגבי בית המקדש, תורת המלך והלכות המינהל הציבורי. המגילה נכתבה בתקופה החשמונאית, והחוקרים חלוקים בשאלת מחברהּ, והאם המגילה הייתה שייכת לכת האיסיים. פרסומה של מגילת המקדש הסיט את מוקד המחקר של מגילות קומראן. עד פרסום מגילת המקדש חקרו רק חוקרים מעטים את ענייני ההלכה במגילות, ורוב החוקרים עסקו בעיקר בהיבטים התאולוגיים הקשורים לתוכנן של המגילות; ואולם לאחר פרסומה של מגילת המקדש, הם פנו לדון בהלכה המשתקפת במגילות שנמצאו בקומראן.
מחבר המגילה ורקע כללי
מגילת המקדש הועתקה על ידי סופר אחד, להוציא את היריעה הראשונה של המגילה, שככל הנראה התבלתה והוחלפה בימי קדם בידי סופר אחר. המגילה נכתבה עברית בכתב מרובע הרודיאני, בסגנון שידין הגדירו "כתב מהודר למחצה", ולכן כתב היד תוארך לתקופה ההרודיאנית. קטע מעותק אחר של מגילת המקדש מתוארך לתקופה החשמונאית, כלומר כמה עשרות שנים לפני הורדוס. לפיכך ולפי סימנים אחרים, תיארך ידין את המגילה למחצית השנייה של המאה השנייה לפנה"ס. מאחר שאחד מכתבי היד תוארך לסוף המאה השנייה לספירה, קבע ידין, שמגילת המקדש חוברה לפני שנת 100 לפני הספירה. את תאריך החיבור (להבדיל מתאריך העתקה) ניסה ידין לייחס לימי יוחנן הורקנוס (104–134) או מעט קודם לכן. הוא הבחין במגילה בכמה פולמוסים עם החשמונאים, ואף מצא בתורת המלך אזכור להריגתו של יונתן החשמונאי. דעתו הייתה כי המגילה נכתבה על ידי מחבר אחד. דעה שונה ומנוגדת לכך העלה החוקר הלמוט שטגמן, הוא טען כי מגילת המקדש שונה משאר המגילות מקומראן ביחסה החיובי למקדש, למלך ולכהונה. ולכן היא לא חוברה על ידי סופר שהיה שייך לכת קומראן. הוא סבר שיש לתארך את חיבור מגילה לתקופת עזרא ונחמיה, כלומר לאמצע המאה החמישית לפני הספירה. אולם טענתו איננה מקובלת על רוב החוקרים, אשר מעדיפים את תיארוכו של ידין. ידין טען כי המגילה חוברה על ידי מורה הצדק, מנהיגה ומייסדה של כת קומראן, בסביבות 150 לפנה"ס, וכי יש לזהות את מגילת המקדש כחיבור ה-'חוק ותורה' אשר שלח 'מורה הצדק' ל'כהן הרשע'. אולם טענה זו איננה מקובלת כיום על רוב החוקרים. חנן אשל לדוגמה טוען כי מגילת המקדש לא חוברה על ידי סופר שהיה שייך לכת היחד, לטענתו המגילה היא מגילה קדם כיתתית.
תוכן כללי של החיבור ומבנהו
מגילת המקדש היא שכתוב של חלקים מן התורה הקנונית, למן המצווה לבנות את המשכן בסוף ספר שמות ועד לסוף החלק ההלכתי בספר דברים. המחבר ביקש לארגן את החומר שבספרים השונים של התורה מחדש וארגנו לפי נושאים. תוך כדי עבודתו שילב פירושים הלכתיים משלו, ולפעמים אף הוסיף משפטים שלמים. רק בעניין "תורת המלך" חיבר סעיפים ארוכים משלו.
חשיבות החיבור והשפעתו על דורות מאוחרים יותר
מגילת המקדש שייכת לסוגה ספרותית שנקראת "מקרא משוכתב"; כלומר, המגילה משכתבת חזרה את התורה (להוציא ספר בראשית), תוך הבאת פרקים שלמים מהתורה ושינוי לשון הכתוב לגוף ראשון, כדי שלא יהיה ספק כי אלוהים אמר כתובים אלו, וכן היא מדגישה כי הדברים רק הועלו על הכתב בידי משה רבנו. השם המפורש נכתב בכתב רגיל, בניגוד לכמה מן המגילות האחרות שנמצאו בקומראן – דבר שלדעת ידין מלמד על העובדה כי בני הכת ראו בספר חלק מן התורה. עורך המגילה התמקד בשכתוב החוקים המופיעים בתורה במקומות שונים, וכמעט בכל פרשה במגילה שולבו מספר מקורות המופיעים בתורה. לצורך כך היה על המחבר לפרש את הקטעים השונים מהתורה, כך שהטקסט יהיה ברור ולא יהיו בו סתירות ואי-התאמות. כיוון שניתן להשוות את נוסח המגילה לתורה, ניתן לראות את דרכי עבודתו של עורך המגילה, ללמוד מה היה חשוב בעיניו, מה הוא הדגיש, מה הוא שינה וכיצד פתר את הסתירות שקיימות בתורה. פרסומה של מגילת המקדש הסיט את מוקד המחקר של מגילות קומראן. עד פרסום מגילת המקדש חקרו רק חוקרים מעטים את ענייני ההלכה במגילות, ורוב החוקרים עסקו בעיקר בהיבטים התאולוגיים הקשורים לתוכנן של המגילות, לעומת זאת לאחר פרסומה של מגילת המקדש הם פנו לדון בהלכה המשתקפת במגילות שנמצאו בקומראן.
כימיה קוונטית
כִימְיָה קְוַנְטִית היא ענף בכימיה תאורטית העושה שימוש במכניקה הקוונטית ובתורת השדות הקוונטית בהסבר תופעות יסוד בכימיה. ענף זה הוא יישום של הפיזיקה האטומית בכימיה. אחת התוצאות של יישום זה של כימיה קוונטית הוא מתן הסבר אלקטרוני של התגובות הכימיות בין אטומים ומולקולות. ענף זה מטבעו משלב בין כימיה ופיזיקה, ותרומות משמעותיות בתחום זה נעשו על ידי מדענים משני התחומים.
היסטוריה
ניתן לזהות את שורשיה של הכימיה הקוונטית בכמה נקודות ציון, בהן: גילוי הקרניים הקתודיות על ידי מייקל פאראדיי בשנת 1838; בעיית קרינת גוף שחור אשר תוארה לראשונה על ידי גוסטב קירכהוף ב-1859; הצעתו של לודוויג בולצמן ב-1877, לפיה רמות האנרגיה של מערכת פיזיקלית יכולות להיות בלתי-רציפות; וההשערה הקוונטית של מקס פלאנק ב-1900, לפיה האנרגיה הנפלטת ממערכת אטומית קורנת כלשהי ניתנת לחלוקה, באופן תאורטי, למספר "אלמנטי אנרגיה" נפרדים, ε, כך שכל אחד מאלמנטי האנרגיה הללו יחסי לתדירות ν, בה כל אחד מהם קורן אנרגיה בנפרד, על פי הנוסחא הבאה:
בנוסחא זו h הוא גודל מספרי קבוע הקרוי קבוע פלאנק. ב-1905 הציע איינשטיין הסבר חדש לאפקט הפוטואלקטרי, תופעה בה הארת חומרים מסוימים יכולה לגרום לפליטת אלקטרונים מהחומר. לפי ההסבר שלו, בהתבסס על ההשערה הקוונטית של פלאנק, האור מורכב מחלקיקים קוונטיים נפרדים, שמאוחר יותר קיבלו את השם פוטונים (1926). בסיס תאורטי זה יושם יותר מאוחר, בהדרגה, בבעיות המבנה הכימי, ריאקטיביות וקשרים כימיים.
מודל הגלים
מודל הגלים הוא אחד מיסודות מכניקת הקוונטים והכימיה הקוונטית, ולפיו האטום הוא גרעין חיובי קטן וצפוף וסביבו נעים אלקטרונים. בניגוד למודל האטום של בוהר בו האלקטרון הוא חלקיק הנע במסלול מעטפת של האטום, מכניקת הגלים מתארת את האלקטרון כ"ענן" של הסתברויות של מיקום האלקטרון, העוטף את האטום (ענן זה מתואר על ידי פונקציית הגל). הנקודה החזקה של מודל הגל היא יכולת החיזוי שהוכחה בניסויים רבים, ובמיוחד בחיזוי המבנה הכימי של יסודות דומים בטבלה המחזורית. המודל מכונה כך כיוון שהאלקטרונים מפגינים תכונות המקושרות בדרך כלל לגלים, כמו התאבכות. ראו גם דואליות גל-חלקיק.
קשר ערכיות (VB)
אף על פי ששרדינגר הניח את הבסיס המתמטי לכימיה הקוונטית ב-1926, מקובל כי החישוב "האמיתי" הראשון בכימיה קוונטית בוצע ב-1927 על ידי הפיזיקאים הגרמניים ולטר הייטלר ופריץ לונדון, על המולקולה של מימן. מאוחר יותר הרחיבו הפיזיקאי התאורטי ג'ון סלייטר והכימאי התאורטי לינוס פאולינג, שניהם אמריקנים, את שיטת הייטלר-לונדון לפיתוח מושג קשר ערכיות (Valence Bond, ידועה גם בכינוי "שיטת הייטלר-לונדון-סלייטר-פאולינג", HLSP). בשיטה זו מירב תשומת הלב ניתן לאינטראקציות של זוגות אלקטרונים בין האטומים, ולכן הטכניקה תואמת היטב את הייצוג הכימי המסורתי של קשרים כימיים.
אורביטלים מולקולריים
גישה אלטרנטיבית ל-VB פותחה ב-1929 על ידי פרידריך הונד ורוברט מוליקן, לפיה אלקטרונים מתוארים על ידי פונקציות מתמטיות המתפרשות על כל המולקולה. גישת הונד-מוליקן, או אורביטלים מולקולריים (MO), היא פחות אינטואיטיבית לכימאים, אך מאפשרת לקבל תחזיות מדויקות יותר מאשר VB לגבי תכונות ספקטרוסקופיות. גישה זו היא הבסיס המושגי עבור שיטת הארטרי-פוק וגישות מתקדמות יותר המבוססות עליה, הידועות בכינוי הכללי פוסט-הארטרי-פוק.
תיאורית פונקציונל הצפיפות
מודל תומאס-פרמי (גז בקופסה) פותח באופן עצמאי על ידי תומאס ופרמי ב-1927. היה זה הניסיון הראשון לתאר מערכת רב-אלקטרונית על בסיס צפיפות אלקטרונית במקום פונקציות גל, אף על פי שלא היה מוצלח במיוחד בטיפול במולקולות שלמות. השיטה היוותה את הבסיס למה שמכונה כיום תורת פונקציונל הצפיפות. אמנם שיטה זו פחות מפותחת משיטות פוסט-הארטרי-פוק למיניהן, אך הדרישות החישוביות הנמוכות יותר שלה מאפשרות לה לטפל במולקולות רב-אטומיות גדולות יותר, ואף במקרומולקולות, ולכן שיטה זו הנפוצה ביותר כיום בעולם הכימיה החישובית.
דינמיקה כימית
ניתן להמשיך בתיאור המערכות על ידי פתרון משוואת שרדינגר תוך שימוש בהמילטוניאן המולקולרי השלם, וזאת במטרה לחקור את תנועת המולקולות. פתרון ישיר של משוואת שרדינגר קרוי "דינמיקה מולקולרית קוונטית", במסגרת הקירוב הקלאסי-למחצה "דינמיקה מולקולרית קלאסית-למחצה", ובמסגרת המכניקה הקלאסית - "דינמיקה מולקולרית" (MD). ניתן גם לעשות שימוש בשיטות סטטיסטיות, כגון שיטת מונטה קרלו.
דינמיקה כימית אדיאבטית
בדינמיקה אדיאבטית, אינטראקציות בין-אטומיות מתוארות על ידי פוטנציאלים סקלריים יחידים, הקרויים "משטחי אנרגיה פוטנציאלית". זהו קירוב בורן-אופנהיימר, שהונהג לראשונה על ידי בורן ואופנהיימר ב-1927. הקירוב שימש עבור יישומים חלוציים בכימיה ב-1927 על ידי רייס ורמספרגר, ועל ידי קאסל ב-1928. יישומים אלה הוכללו על ידי מרכוס ב-1952 ליצירת תיאורית RRKM, אשר כללה גם את תיאורית מצב המעבר שפותחה על ידי אירינג ב-1935. שיטות אלה איפשרו הערכות פשוטות של קצבי תגובות חד-מולקולריות בעזרת מספר תכונות של משטח הפוטנציאל.
דינמיקה כימית לא-אדיאבטית
דינמיקה כימית לא-אדיאבטית לוקחת בחשבון את האינטראקציה בין כמה משטחי פוטנציאל מצומדים (המתאימים לכמה מצבים אלקטרוניים קוונטיים של המולקולה). איברי הצימוד מכונים "צימודים ויברוניים". העבודה החלוצית בתחום נעשתה על ידי שטוקלברג, לנדאו וזנר בשנות ה-30, כאשר חקרו את מה שמכונה היום מעבר לנדאו-זנר (Landau-Zener transition). הנוסחה אליה הגיעו מאפשרת חישוב סיכוי המעבר בין שתי עקומות פוטנציאל דיאבטיות בסביבות החיתוך (הנמנע) שלהן.
המכניקה הקוונטית ותורת השדות הקוונטית
יישום תורת השדות הקוונטית (QFT) למערכות ולתאוריות כימיות נעשה נפוץ יותר ויותר במדעים הפיזיקליים המודרניים. אחת מההופעיות הראשונות, והחשובות ביותר, היא בתאוריה של הפוטומגנטון. במערכת זו, פלזמות, המצויות בכל בפיזיקה ובכימיה, נחקרות במטרה לקבוע את הקוונטיזציה הבסיסית של השדה הבוזוני שביסודן. אך מעבר לכך, תורת השדות הקוונטית משמשת לתחומים רבים בכימיה, ביניהם כימיה גרעינית, אסטרוכימיה, סונוכימיה והידרודינמיקה קוונטית. שיטות שדה תאורטיות היו גם המפתח לפיתוח תיאורית ההמילטוניאן האפקטיבי של שיטות אלקטרוני פאי אמפיריות למחצה.
גרג גרונברג
גרגורי "גרג" פיליפ גרונברג (באנגלית: Gregory "Greg" Phillip Grunberg; נולד ב-11 ביולי 1966) הוא שחקן טלוויזיה וקולנוע אמריקאי-יהודי, אשר ידוע מתפקידו בתור שון בלומברג בסדרה "פליסיטי" (2002-1998) ברשת The WB, מתפקידו בתור אריק וייס בסדרה "זהות בדויה" (2006-2001) ברשת ABC, ובזכות הופעתו בתור מאט פארקמן בסדרה "גיבורים" (2010-2006) ברשת NBC.
ביוגרפיה
גרונברג נולד בלוס אנג'לס שבקליפורניה, בנם של סנדי (לבית קליין) וגרי גרונברג; שני הוריו ממוצא יהודי. הוא למד בתיכון האוניברסיטה במערב לוס אנג'לס.
קריירה
ב-1997 שיחק בסרט "ארוחת ערב ונהיגה" לצד מולי שאנון ואדם סקוט. ב-1998 שיחק בסרט "ללא הגיון" בכיכוב של מרלון ויינס.
השתתף בסדרה "זהות בדויה" בתור אריק וויאס (2006-2001).
בשנת 2004 גרונברג השתתף בפרק פיילוט של הסדרה "אבודים" ובו גילם את הטייס סת' נוריס, אך הופעותיו בסדרה נחתכו בעריכה ונכללים רק ב-DVD של הסדרה.
בשנים 2013–2014 גילם את ג'יני מורטי בסדרת הדרמה "הסקס של מאסטרס".
בשנת 2015 שיחק בסרט האימה האנתולוגי "סיפורי ליל כל הקדושים", ושיחק בסרט "מלחמת הכוכבים - פרק 7: הכוח מתעורר" והתארח ל-2 פרקים בסדרה "מחשבות פליליות".
בשנת 2018 גילם את סקוט פטרנו בסרט דרמה של HBO "פטרנו", בכיכובו של אל פצ'ינו ובבימויו של בארי לוינסון.
חיים אישיים
בשנת 1992 נישא לאילזבת' דון וורשאו ונולדו להם שלושה בנים; ג'ייק, בן וסאם. בנם הבכור, ג'ייק, חולה באפילפסיה, וגרונברג יוזם ומשתתף באירועים להעלאת המודעות למחלה ולמציאת תרופה לחולים בה.
טושיקו אקיושי
טושיקו אקיושי (Toshiko Akiyoshi: נולדה ב-12 בדצמבר 1929) היא פסנתרנית ג'אז יפנית-אמריקאית, מלחינה, מעבדת ומנהיגת להקה. טושיקו הייתה מועמדת לגראמי 14 פעמים והייתה האישה הראשונה שזכתה בפרס ל-"מעבד והמלחין הטוב ביותר".
רצח אולג שייחט
רצח אולג שייחט הוא פרשת רצח על רקע לאומני שארעה ב-21 ביולי 2003 אשר במהלכה שני צעירים ערבים-ישראלים שהיו חברים בתא הטרור "חופשיי הגליל" חטפו ורצחו את החייל הישראלי רב"ט.
הרצח
ביום שני, 21 ביולי 2003, שני צעירים ערבים-ישראלים תושבי כפר כנא, מוחמד ענבתאוי ומוחמד חטיב, שהיו חברים בתא הטרור "חופשיי הגליל" (בערבית: أحرار الجليل), החליטו כי יחטפו חייל צה"ל, ירצחו אותו ויגנבו את נשקו האישי. השניים נסעו לצומת בית רימון שבמחוז הצפוני של ישראל, שם הבחינו בחייל רב"ט אולג שייחט שניסה לתפוס טרמפ בדרכו מביתו שבנצרת עלית אל הבסיס הצבאי שבצפת. שייחט נכנס לרכבם והתיישב ליד הנהג בעת שהתוקף ישב מאחוריו. בשלב מסוים בנסיעה הרכב פנה לכביש צדדי כאשר שני התוקפים החלו להיאבק בשייחט, חנקו אותו למוות וגנבו את נשקו האישי. לאחר מכן הם הכניסו את גופתו לתא המטען של הרכב ונסעו עימה למקום אחר בו הם ביצעו וידוא הריגה על גופתו של שייחט. לאחר מכן השניים נסעו לכפר כנא, שם רכשו כלי חפירה ודלק, וזמן קצר לאחר מכן קברו את גופתו של שייחט במטע זיתים ושרפו את חפציו.
הקורבן
אולג שייחט היה חייל צה"ל בן 20 מהעיר נצרת עילית אשר עלה לישראל מאוקראינה במהלך שנת 1995 יחד עם משפחתו. בצעירותו למד במגמת מחשבים בתיכון של בית הספר יגאל אלון. בעת מותו שייחט שירת במפקדת פיקוד הצפון באגף משאבי האנוש במדור תומכ"א בתפקיד אחראי מחשוב.
חקירת הרצח והעמדה לדין
לאחר חיפושים אינטנסיביים שנמשכו שבוע ימים, ואשר בהם השתתפו מאות מתנדבים, ב-28 ביולי 2003 גשש בדואי גמלאי מבית זרזיר שהתנדב להשתתף בסריקות הנרחבות איתר את גופתו של שייחט שהייתה קבורה במטע זיתים.
ב-20 בספטמבר 2003 הוגש בבית המשפט בנצרת כתב אישום נגד שלושה אזרחים ישראליים מן הכפר כפר כנא: טארק נוג'ידאת, יוסף סביח ושריף עיד באשמה שהם חוטפיו ורוצחיו של שייחט. השלושה טענו במהלך כל חקירתם שהם חפים מפשע וכי הודאות שנרשמו מפיהם נגבו מהם בלחץ שהפעילו חוקרי שירות הביטחון הכללי.
בעקבות מעצרו של מוסא ופענוח הפרשה שוחררו החשודים הקודמים נוג'ידאת, סביח ועיד ב-9 במאי 2004 בהסכמת המשטרה.
ב-15 באוקטובר 2007 מוחמד ענבתאווי הורשע ברצח אולג שייחט. ב-17 בדצמבר 2007 ענבתאווי נידון למאסר עולם באשמת הרצח של אולג שייחט, ול-25 שנות מאסר על השתתפות בפעולות טרור נוספות ובמעורבות בארבעה ניסיונות חטיפה. בעקבות ערעור של ענבתאווי לבית המשפט העליון, שבו טען שהכרעת הדין ניתנה בלא שטען את טענותיו ניתן פסק דין משלים, שהותיר את הרשעתו ועונשיו ללא שינוי.
ב-2006 הורה בית המשפט המחוזי בנצרת למדינה לשלם 450,000 ש"ח פיצויים לנוג'ידאת. ב-2012 פסק בית המשפט המחוזי בנצרת כי על המדינה לשלם לסביח ועיד פיצויים בסך חצי מיליון ש"ח כל אחד על מעצרם שהוכח כמעצר שווא, ואינם קשורים למקרה הרצח.
אהרון בר
אהרון בר (Aron J. Barr; נולד ב-1939) הוא סופר, מתרגם ומו"ל ישראלי.
ביוגרפיה
אהרון בר נולד בשנת 1939 בכפר יהושע. בעת שירותו הצבאי, בסוף שנות ה-50, התעוור ואיבד אחת מידיו בעת שעסק בפירוק מוקשים. בשנת 1963 קיבל תואר ראשון בהיסטוריה ולימודי האסלאם מהאוניברסיטה העברית בירושלים. בשנים 1963–1968 למד היסטוריה, כלכלה וספרות אנגלית באוניברסיטת קולומביה בניו יורק, ובשנת 1970 קיבל תואר שני בפסיכולוגיה מהסיטי קולג' של ניו יורק.
בשנים 1969–1974 עבד כפסיכולוג שיקומי בניו יורק, ובישראל (במשרד העבודה ובמשרד הביטחון).
בשנת 1973 הקים את הוצאת "תמוז", שאותה הוא מנהל. כאשר הוצאת "תמוז" הוציאה את שלושה בסירה אחת (מלבד הכלב), בר הוא זה שתרגם את הספר מאנגלית. כמו כן תרגם בר מיצירותיהם של קורט הלבריטר, יז'י קושינסקי, רודיארד קיפלינג, אוסקר ויילד, צ'ארלס ומרי למב.
ספריו
כתב ספרי שירה, רומנים, סיפורים קצרים וספרי ילדים. כולם, מלבד הראשון, יצאו לאור בהוצאת "תמוז". כמו כן הוציא דיסק בו הוא מבצע שירים ידועים וכמה משיריו.
לולאה
{{פירושונים|
ראו גם
}}
סרסוטה
סרסוטה (באנגלית: Sarasota) היא עיר בדרומו של מפרץ סרסוטה בחוף הדרום-מערבי של מדינת פלורידה שבארצות הברית ומשמשת כבירת מחוז סרסוטה. נכון לשנת 2016, בעיר כ־56,600 תושבים.
אתרי העיר
מוזיאון האמנות הלאומי של פלורידה ובשמו הקודם מוזיאון האמנות של ג'והן ומייבל רינגלינג.
תחבורה
את העיר משרת נמל התעופה הבינלאומי סרסוטה-ברדנטון.
גנון דיאנה
גנון דיאנה או גנון לבן־סנטר (שם מדעי: Cercopithecus diana) הוא מין של קוף מסוג גנון החי ביערות מערב אפריקה.
מאפיינים
אורכו של הגנון 40–55 ס"מ, זנב באורך 50–75 ס"מ ומשקלו 4–7 ק"ג כשהזכרים גדולים מהנקבות. הגנונים הם קופים בעלי פנים ושערות חזה צבעוניים ובולטים. גנון דיאנה הוא בעל פרווה שחורה או אפורה כהה עם חזה בצורת חצי סהר בצבע צהוב בהיר, פנים אפורות עם זקן לבן וציצה קדמית דמוית "קוצים". הם בעלי בית שחי ופס על הירך לבנים אבל שאר פלג הגוף האחורי הוא חום-אדמדם.
הגנונים נפוצים בטבע רק ביערות מערב אפריקה מסיירה לאון עד חוף השנהב. הם חיים על עצים ביערות גשם ויערות הרריים ויורדים לעיתים נדירות. הם פעילי יום שבלילות מעפילים לעבר החופה ושם נחים, אם כי הם לא בונים קנים. מזונם כמו רוב הקופים הוא מגוון וכולל עלים וזרעים וכן פירות טרופיים שונים וגם חרקים. לעיתים הם אוכלים גם יצורים יותר גדולים כמו בעלי חוליות קטנים. הם עצמם פגיעים למתקפות של עיטים, נמרים ונחשים גדולים. לעיתים גם שימפנזות צדות גנונים איטיים. הגנונים חיים בחבורות שעומדות על המשמר וכשהם רואים טורף הזקיף משמיע אזעקה התלויה בסוג הטורף. הקריאות שלהם עוזרות למינים אחרים לברוח ולכן ישנם מספר עופות כמו הקלאו המסתובבים בקרבתם.
יחידה אריתמטית-לוגית
יחידה אריתמטית-לוגית (או בקיצור ALU) היא יחידה ביצועית חשובה הקיימת בכל יחידת עיבוד מרכזית הבנויה ממעגל אלקטרוני דיגיטלי. היחידה האריתמטית-לוגית מסוגלת לחשב את תוצאותיהן של מגוון רחב של פעולות אריתמטיות בסיסיות. כמעט כל היחידות הארתמטיות-לוגיות המודרניות משתמשות בשיטת המשלים ל-2 בייצוג מספר בינארי וכולן מבוססות על מחברים לוגים.
פעולות היחידה
רוב היחידות האריתמטיות-לוגיות מסוגלות לבצע את הפעולות הבאות, בהתאם לפקודות הניתנות להן: