cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
רב-אמן
רב-אמן בחיבור ופתרון בעיות שחמט
פיד"ה מעניק מאז 1982 שני סוגי תארים בתחום הבעיות: לפותרים ולמחברים.
רב-אמן בשחמט בהתכתבות
ההתאחדות הבין-לאומית לשחמט בהתכתבות (ICCF) מעניקה תואר רב-אמן לפי קריטריונים דומים לאלו של פיד"ה, למי שמשיגים ציונים בתחרויות בהתכתבות.
הפיחות בערך התואר
נכון לאוקטובר 2018 רשומים בפיד"ה 1,636 רבי-אמנים, מתוכם 37 נשים. הגידול המשמעותי במספרם נובע לפחות במידה מסוימת מהאפשרות הרבה יותר שיש כיום לשחקנים לנדוד בעולם ולשחק בתחרויות בין-לאומיות רבות. ניתן לומר בפשטות שהתואר מוענק לרבי-אמנים שמנצחים רבי-אמנים אחרים בתחרויות בין-לאומיות וממילא יותר משחקים משמעותם יותר תחרויות ויותר בעלי תארים שבתורם יכולים לשחק מול שחקנים, להפסיד להם ולאפשר להם להשיג ציונים.
עם זאת המשחק זוכה לפופולריות רבה ושחקנים רבים יותר זוכים להוראת שחמט ברמה גבוהה וכתוצאה מזה משיגים את הדרגות הגבוהות. הממסד הסובייטי אשר נהג לרכז שחקני שחמט מוכשרים ולאמנם באופן שיטתי תרם במידה רבה למספר הרב של רבי-האמנים בעולם ורבים מאלה הפכו למאמנים של שחקנים נוספים בכל רחבי העולם.
בין אם המספר הרב נובע מעלייה אמיתית ברמה או לא, יש הטוענים כי קיים צורך בדרגה אקסקלוסיבית יותר שתייחד את הצמרת העולמית הגבוהה. צורך זה בא על סיפוקו באופן חלקי מקיומה של דרגה לא רשמית של רבי-אמנים הנחשבים חזקים במיוחד; בדרך כלל אלו שמד הכושר שלהם עולה על 2700, שמכונים לעיתים סופר-רבי אמנים (Super GM). קיימים הבדלים ברמת המשחק בין הצמרת העולמית הגבוהה כיום לשאר המדורגים מעל 2700. הבדלים אלה אינם באים לידי ביטוי בדרגה או בתואר, לבד מאליפות העולם.
רבי-אמנים בגיל צעיר
הזמינות של תחרות בין-לאומית ברמה גבוהה כמו זו של מאמנים ומדריכים בתחום, באות לידי ביטוי במגמה של השגת התואר בגילאים צעירים יותר ויותר. כשבובי פישר היה לרב-אמן בגיל חמש עשרה וחצי הוא היה הצעיר ביותר לעשות זאת אי פעם. מאז השיגו עשרות נערים את התואר בגיל צעיר ממנו, והצעיר מכולם היה אבהימניו מישרה, בטרם מלאו לו שלוש עשרה שנים.
רבי-אמנים בישראל
ולדימיר ליברזון שקיבל את התואר רב-אמן ב-1965 ברוסיה, היה לרב אמן הישראלי הראשון, לאחר שעלה לישראל ב-1973. יליד הארץ הראשון שהשיג את התואר היה יאיר קריידמן ב-1976. בישראל מספר גבוה של נושאי התואר (39 לפי רשומות פיד"ה בספטמבר 2013), באופן יוצא דופן לגודל האוכלוסייה. המספר הרב נובע במידה רבה מהעלייה מברית המועצות, מעצמת השחמט שהתמוטטותה איפשרה למאות מרבי-האמנים שייצרה השיטה הסובייטית להתאזרח בארצות המערב וכן בישראל. ב-2012 הגיע הבכיר שבהם, רב-אמן בוריס גלפנד, למקום השני באליפות העולם.
מסכת מגילה
מַסֶּכֶת מְגִלָּה היא המסכת העשירית בסדר מועד שבמשנה, בתלמוד ובתוספתא. במסכת זו ארבעה פרקים אשר עוסקים בפרטי ההלכות של קריאת המגילה בפורים, בקריאת התורה וההפטרות בשבתות, חגים ושאר זמני הקריאה, וכן דיני קדושת ומכירת בית הכנסת ותשמישי קדושה שונים.
בתלמוד הבבלי יש למסכת זו כ-31 דפים והוא מרובה בדברי אגדה, בעיקר על סיפור מגילת אסתר.
מיקומה של המסכת בסדר מועד
לפי הקדמתו של הרמב"ם למשנה, הסיבה לכך שמסכת מגילה סודרה אחר מסכת תענית היא: "מפני שהוא תיקון הנביאים, שהיו אחרונים לאשר התקינו תעניות" - כלומר תקנת מקרא מגילה היא גם מתקנות נביאים.
פרקי המסכת
בסה"כ במסכת 33 משניות.
כרמלה יעקובי וולק
כרמלה יעקובי וולק (נולדה ב-12 בנובמבר 1957) היא פרופסור חבר למדעי הרוח ואמנויות יפות במכללה למנהל, יזמית אקדמית, מעצבת, אוצרת ומומחית לשיטות הוראה חדשניות. בתפקידה האחרון באקדמיה כיהנה כסגן נשיא לחדשנות ופיתוח בינתחומי במסלול האקדמי במכללה למנהל. במשך כ-25 שנה פיתחה וניהלה תוכניות אקדמיות, מעבדות מחקר יישומיות ופלטפורמות המחברות בין אקדמיה, תעשייה וממשל.
ביוגרפיה
נולדה בירושלים, למדה בתיכון בגימנסיה רחביה, שירתה בצה"ל בחיל המודיעין.
בשנים 1989–1995 ניהלה את משרד האדריכלות ועיצוב הפנים שייסדה - יעקובי-דגן. בשנת 1996 ייסדה את משרד יעקובי-ארד. בשנת 2003 פתחה את משרד האדריכלות ועיצוב פנים יעקובי-וולק, שתכנן מאות פרויקטים במגזר הציבורי, מרחב משרדי חברות, בנייני מגורים ועוד.
בשנים 1990–2009 שימשה בתפקידים שונים במכללה למנהל: שימשה ראש תוכנית תלת שנתית ללימודי תעודה לעיצוב פנים, הייתה דיקן סטודנטים בחוג לעיצוב פנים, חברה בצוות הקמת החוג בראשותו של פרופ' רן שחורי, ועוד. הייתה חברה בוועדת החוג לאישור התואר האקדמי בעיצוב פנים מול המל"ג. בשנים 2009–2017 שימשה בתפקידים בכירים במכללה למנהל: הייתה ראש WEDEA - מרכז חדשנות ויזמות לפתרון בעיות מורכבות במסלול האקדמי; דיקן בית הספר לחדשנות ועיצוב; ראש תואר שני בינתחומי בעיצוב, חדשנות ויזמות; ראש החוג לעיצוב פנים במסלול האקדמי; וכיהנה בתפקיד סגן נשיא לחדשנות ופיתוח בינתחומי במסלול האקדמי.
בשנת 2010 ייסדה את מעבדת פאבלאב ישראל - Fablab Israel, המעבדה הקהילתית הראשונה לייצור דיגיטלי בשיתוף עם עיריית חולון, וניהלה אותה עד שנת 2017. המעבדה היא ארגון ללא מטרות רווח, חלק מרשת מעבדות עולמית שמרכזה באוניברסיטת MIT. המעבדה עסקה בחינוך טכנולוגי לתלמידי בתי הספר, פרויקטים קהילתיים וקבוצות מחקר. בשנת 2012 הקימה את "קליניקת המעצבים" הנותנת שירותי עיצוב פנים לארגונים וגופים מהמגזר השלישי התומכים באוכלוסיות המוחלשות. בשנה זו יזמה פרויקט הנקרא ספיד-דיזיין - Speed Design, אירוע שבו מובילי הקהילה האדריכלית וקהילת המעצבים מעניקים שירותי תכנון ועיצוב חינם לקהילה האזרחית בפורמט של מפגשים קצרים, מוקצבים בזמן. בשנים 2015–2016 הקימה וניהלה מעבדת חדשנות עירונית לפתרון בעיות עבור גופים עירוניים.
משנת 2018 יעקובי וולק היא מנכ"לית SN2E- IP, חברה למסחור ידע המגיע מהמכללות המתוקצבות ומכוני המחקר הממשלתיים.
כרמלה יעקובי וולק מתגוררת בתל אביב, נשואה ואם לשלושה.
השכלה אקדמית
בשנים 1978–1980 למדה לתואר ראשון בחוג לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה באוניברסיטה העברית. בשנת 1986 קיבלה תואר B.DES לעיצוב סביבתי בבצלאל, האקדמיה לאמנויות ועיצוב בירושלים. בשנת 2004 הוענק לה תואר שני בתוכנית מטרופוליס, מאסטר בארכיטקטורה ובמחקר עירוני בשיתוף עם מרכז התרבות העכשווי של ברצלונה Fundació Politècnica de Catalunya.
בשנת 2014 הוענק לה תואר פרופסור חבר למדעי הרוח ואמנויות יפות על ידי ועדת המינויים של המל"ג.
תערוכות
יעקובי וולק אצרה, יזמה והשתתפה בתערוכות בארץ ותערוכות בינלאומיות בנושאי אדריכלות, עיצוב ואמנות:
ארתור הולנד
סר ארתור אדוארד אוולינג הולנד (באנגלית: Sir Arthur Edward Aveling Holland; 13 באפריל 1862 – 7 בדצמבר 1927) היה גנרל בצבא הבריטי ופוליטיקאי מטעם המפלגה השמרנית.
קריירה צבאית
הולנד נולד ב-13 באפריל 1862, והיה בנו של מייג'ור גנרל בוצ'ר, בוצ'ר שינה את שם משפחתו להולנד בשנת 1910. הולנד התגייס לרגימנט הארטילריה המלכותי בשנת 1880. הוא שירת במלחמת הבורים השנייה ואז הפך לעוזר המזכיר הצבאי של המושל והמפקד הראשי של מלטה בשנת 1903 לפני שמילא תפקיד דומה במשרד המלחמה משנת 1910. בשנת 1912 מונה למפקד האקדמיה הצבאית המלכותית בווליץ'. הוא שירת גם במלחמת העולם הראשונה והפך למפקד רגימנט הארטילריה המלכותי של הדיוויזיה ה-8, ובתפקיד זה השתתף בקרב על נווה שאפל במרץ 1915. ביולי 1915 הוא הפך למפקד התותחנים המלכותי של הקורפוס ה-7, ובספטמבר 1915 התמנה למפקד הדיוויזיה ה-1. לאחר מכן הוא שימש כמפקד התותחנים המלכותי של הארמייה השלישית מיוני 1916 וכמפקד הקורפוס ה-1 בפברואר 1917 לפני שפרש בשנת 1920.
חבר פרלמנט
הוא היה חבר הפרלמנט של נורת'המפטון משנת 1924 עד מותו בשנת 1927. ולאחר מותו זכה בבחירות המועמד של מפלגת הלייבור ססיל מלון.
כריסטיאן דה לה פואנטה
כריסטיאן דה לה פואנטה (בספרדית: Cristián de la Fuente; נולד ב-10 במרץ 1974) הוא שחקן, דוגמן ומנחה טלוויזיה צ'יליאני-אמריקאי.
ביוגרפיה
דה לה פואנטה נולד בסנטיאגו, צ'ילה, בנם היחיד של הכימאי הוגו דה לה פואנטה (נפטר ב-1996) ואדריאנה סבארוטס, עקרת בית ממוצא צרפתי. הוא שירת במילואים בחיל האוויר של צ'ילה לפני שהחל את לימודיו באוניברסיטה הקתולית האפיפיורית של צ'ילה, שם למד לתואר ראשון בהנדסה אזרחית.
בעודו תלמיד שנה ב',התגלה דה לה פואנטה על ידי סוכן כישרונות ועודד אותו להיכנס לתחרות הטלוויזיונית "Super Teen", בה מחפשים פנים חדשות לטלוויזיה, והוא זכה במקום הראשון. מיד לאחר מכן הוא הופיע במספר טלנובלות.
קריירה
ב-1998 שיחק בגרסה דוברת הספרדית של הסדרה "סטארסקי והאץ'", אך הסדרה לא זכתה להצלחה וירדה מהמסכים.
ב-2000 שפט בתחרות מיס תבל.
פרננדו השני, דוכס ברגנסה השלישי
דום פרננדו השני, דוכס ברגנסה (בפורטוגזית: Fernando II, Duque de Bragança; 1430 - 20 ביוני 1483) היה הדוכס השלישי מברגנסה והדוכס הראשון מגימרייש. הוא ידוע בהוצאתו להורג בגין בגידה נגד המלך.
כריסטיאן דה לה פואנטה
קריירה
ב-2001 שיחק בסרט הפעולה האמריקאי "מסלול מסוכן" עם סילבסטר סטאלון. ב-2002 הופיע בסרט האימה "ערפדים: המתים" עם ג'ון בון ג'ובי. ב-2003 שיחק בסרט הפעולה "בייסיק" לצד ג'ון טרבולטה.
פרננדו השני, דוכס ברגנסה השלישי
ביוגרפיה
פרננדו נולד בשנת 1430, לפרננדו הראשון, דוכס ברגנסה ולחואנה דה קסטרו, בתם של ז'ואאו דה קסטרו, לורד קדאבל השני ולאונור דה קונה. הוא היה צעיר מצליח והיה פופולרי מאוד בקרב האצולה הפורטוגזית. הוא זכה להערכה רבה ביותר על ידי אפונסו החמישי, מלך פורטוגל, ותמיד ליווה את המלך בפלישותיו השונות למרוקו, שם השתתף בכמה כיבושים ומסעות. בהיותו מועדף על ידי המלך אפונסו החמישי, קיבל פרננדו את תואר רוזן גימרייש בשנת 1464. עד מהרה הוא שודרג לתואר דוכס גימרייש בשנת 1475.
כריסטיאן דה לה פואנטה
קריירה
ב-2008 השתתף בעונה השישית של התוכנית "רוקדים עם כוכבים" האמריקאית והגיע למקום השלישי. בשנה זו גם הנחה את פרס גראמי הלטיני והשתתף בטלנובלה המקסיקנית "Fuego en la Sangre".
פרננדו השני, דוכס ברגנסה השלישי
ביוגרפיה
פרננדו השני השתתף במלחמת הירושה הקסטיליאנית. בעקבות מות אנריקה הרביעי, מלך קסטיליה, הוכרזה בת המלך ויורשתו, חואנה, נסיכת קסטיליה, אשר הייתה נשואה למלך אפונסו החמישי, כמלכת קסטיליה, אך מאידך דודתה למחצה (המלכה לעתיד איזבלה הראשונה מקסטיליה) טענה לזכותה על הכתר. הפורטוגזים פלשו לקסטיליה, ובמהלך קרב טורו היה פרננדו אחראי לשלומה של המלכה חואנה.
כריסטיאן דה לה פואנטה
קריירה
בשנת 2010שיחק רופא בארבעה פרקים של הסדרה "מרפאה פרטית".
בשנת 2011 השתתף בסדרת הדרמה העל-טבעית "The Nine Lives of Chloe King" של רשת הטלוויזיה האמריקאית Freeform.
פרננדו השני, דוכס ברגנסה השלישי
ביוגרפיה
כשאביו, פרננדו הראשון, דוכס ברגנסה השני, נפטר בשנת 1478, ירש פרננדו השני את התארים השונים של אביו, החשוב והראוי לציון היה תואר דוכס ברגנסה. באותה תקופה, בית ברגנסה היה בית האצולה החזק ביותר בממלכת פורטוגל ואחד החזקים ביותר בכל הממלכות האיבריות. באותה תקופה התגוררו דוכסי ברגנסה בטירת וילה ויצ'וזה.
כריסטיאן דה לה פואנטה
קריירה
בשנת 2017 גילם את אחד הדמויות הראשיות בטלנובלה המקסיקנית "אדמה פראית".
פרננדו השני, דוכס ברגנסה השלישי
ביוגרפיה
כאשר ז'ואאו השני, מלך פורטוגל ירש את מקומו של אביו, אפונסו החמישי, הוא ביקש להפיל את כוח האצולה הפורטוגלית, שפרחה מאוד בתקופת שלטונו של אביו. המלך התמקד בכבדות בהפחתת סמכויותיהם של שני הבתים האצילים החזקים ביותר בממלכה, בית בז'ה ויזאו ובית ברגנסה.
כריסטיאן דה לה פואנטה
חיים אישיים
ב-5 בינואר 2002 התחתן עם הדוגמנית הצ'יליאנית אנג'ליקה קסטרו; יש להם בת, לאורה. בני הזוג ובתם מתגוררים במיאמי, פלורידה.
פרננדו השני, דוכס ברגנסה השלישי
ביוגרפיה
המלך ז'ואאו השני האשים את בן דודו הראשון, דיוגו הראשון, דוכס בז'ה וויזאו (גיסו של פרננדו השני), בבגידה והוציא אותו להורג באכזריות. זמן קצר לאחר מכן האשים המלך גם את בן דודו השני למחצה, פרננדו השני, דוכס ברגנסה, בבגידה והוציא אף אותו להורג באבורה בשנת 1483. לאחר מכן הוחרמו נכסי בית ברגנסה והמשפחה ברחה לקסטיליה. המשפחה חזרה בשנת 1498 וכל רכושה הוחזר.
משפחתו
פרננדו השני, דוכס ברגנסה התחתן פעמיים. נישואיו הראשונים היו עם לאונור דה מנסש, אולם לא נולדו להם ילדים. מאוחר יותר הוא התחתן עם איזבלה מוויזאו, בתם של הנסיך פרננדו, דוכס ויזאו וביאטריש מפורטוגל, דוכסית ויזאו ואחותו של מנואל הראשון, מלך פורטוגל בשנת 1472, ממנה נולדו לו ארבעה ילדים, אם כי רק שניים הגיעו לבגרות.
אורן יונאן
אורן יונאן (שם מדעי: Pinus yunnanensis, בסינית: 云 南松, בפין-יין: Yúnnán sōng) הוא מין אורן ירוק-עד בעל מחטים באורך 7 עד 30 סנטימטרים ואצטרובלי זרעים באורך 5 עד 11 סנטימטרים. תחום התפוצה של העץ משתרע בדרום-מערב הרפובליקה העממית של סין מגובה 400 עד 3,100 מטרים מעל פני הים. קיימים שניים או שלושה תת-מינים. לעץ יש חשיבות כלכלית בסין, בעץ משתמשים למטרות שונות, מהשרף מפיקים טרפנטין ומהקליפה טאנין.
צורה
אורן יונאן הוא עץ, או במקרים נדירים שיח, מחטני ירוק-עד המגיע לגובה עד 30 מטרים וקוטר בגובה חזה ממוצע של עד מטר. הגזע ישר, ולעיתים מתפצל בצמרת העץ. גון קליפת הגזע הוא אפור-חום, אפרפר בהשפעת מזג האוויר. הקליפה נסדקת לאורך, ללוחות חסרי צורה ומתקלפת ברצועות קטנות או גדולות. הענפים אופקיים או מתעגלים כלפי מטה על מנת ליצור צמרת בצורת כיפה או שטוחה. הענפים חזקים ונשארים חשופים לאחר שהמחטים נושרות. הנצרים הצעירים עבים וחזקים גונם חום-אדמדם בתחילה והופך לאפור-חום. הם יכולים להגיע לאורך של 35 סנטימטרים בשנה אחת.
אצטרובלים וזרעים
אורן יונאן הוא עץ חד ביתי. האצטרובל הזכרי המכיל את האבקה הוא צהוב וצורתו גלילית. אורכו עד 2 סנטימטרים. האצטרובל הנקבי גדל בזוגות או בדור של עד 5 אצטרובלים. העוקץ של האצטרובל קצר או שהאצטרובל יושב על הענף, אורכו בין 5 ל-10 ולעיתים 11 סנטימטרים, וצורתו סימטרית. כשהאצטרובל סגור צורתו חרוטית עד סגלגלה בקוטר בין 3.5 ל-4.5 סנטימטרים. כשהוא פתוח קוטרו בין 5 ל-7 סנטימטרים. האצטרובלים נפתחים מוקדם, אבל נשארים על הענף כמה שנים נוספות. הקשקשים של הזרעים מעוצים, נוקשים, מלבניים עד דמויי ביצה הפוכה ולמעט בסיס האצטרובל הם בדרך כלל אופקיים. החלק החיצוני של הקשקשים מורם, בצורת צלב, וגונם משתנה מירוק לחום בהיר. הזרעים סגלגלים, אורכם 4 עד 5 מילימטרים וגונם חום. הכנף הצמודה לזרע היא באורך 12 עד 15 מילימטרים, רוחבה כ-6 מילימטרים וגונה חום בהיר או חום אפרפר. ההאבקה מבוצעת באמצעות הרוח באפריל ובמאי, והזרעים מבשילים באוקטובר.
תפוצה ובית גידול
תחום התפוצה הטבעי של אורן יונאן הוא בדרום-מערב הרפובליקה העממית של סין במחוזות סצ'ואן, יונאן, במזרח גוויג'ואו ובמזרח גואנגשי. אורן יונאן יוצר יערות נרחבים בעמקים, בנקיקים ועל מדרונות ההרים ברכסי ההרים מגובה 400 עד 3,100 מטרים מעל פני הים. לעיתים קרובות הוא גדל על מדרונות יבשים הפונים לשמש, ובחלקו מגיע עד קו העצים, שם הוא יוצר חבורת שיחים אלפינית. הוא משגשג היטב על קרקעות פוריות פחות, שטוחות וסלעיות ועמיד בפני כפור עז במקומות הגבוהים. הוא גדל בעיקר בחורשות שבהן הוא המין היחיד, ולעיתים בחברת מיני אורן אחרים דוגמת אורן ארמן (Pinus armandii), אורן סיני (Pinus tabuliformis) ו-Pinus kesiya, אבל גם עם Keteleeria evelyniana ועצים ושיחים בעלי פרחים.
ברשימה האדומה של ארגון IUCN העץ מוערך שאינו בסכנה ("סיכון נמוך" / "ללא חשש"). עם זאת, מצוין שיש לבצע הערכה מחודשת.
טקסונומיה ומחקר
אורן יונאן (Pinus yunnanensis) הוא מין בסוג אורן (Pinus). הוא תואר מדעית לראשונה על ידי הבוטנאי הצרפתי אדריאן רנה פרנצ'ה ב-1899. שם המדעי של הסוג היה בשימוש כבר בתקופה הרומית לכמה מינים של אורנים. האפיתט (yunnanensis) מתייחס למחוז יונאן בסין, שבו תואר העץ מדעית לראשונה.
קיימים שניים או שלושה תת-מינים:
שימושים
לאורן יונאן יש ערך כלכלי רב בסין והוא גדל באופן טבעי בשטח בן 55,000 עד 60,000 קילומטרים רבועים, ונטוע בשטח של 2,750 קילומטרים רבועים נוספים (נכון ל-2010). בעץ משתמשים להסקה, כעמודים לקווי חשמל וטלפון, כעץ לגדרות ושערים וכקרשים לקופסאות להובלה. משתמשים בו לייצור רהיטים, לבידים, עיסת נייר ותאית. טרפנטין ממוצה מהשרף, טאנין מהקליפה. המחטים משמשות כמזון לבהמות או שממצים מהן שמן ותכשירים רפואיים. נוהגים לנטוע עצים כשוברי רוח ולהגנה בפני סחיפה. בסין העץ הוא צמח נוי פופולרי, אבל כמעט שלא נוטעים אותו במדינות אחרות, למעט בארבוטומים. העץ שייך לחברת החלוץ ויכול להפגין התנהגות של מין פולש.
פראנץ דאנצי
פרנץ איגנץ דאנצי (Franz Ignaz Danzi; 15 ביוני 1763 – 13 באפריל 1826), צ'לן, מלחין ומנצח גרמני, בנו של הצ'לן האיטלקי הנודע אינוצ'נץ דאנצי.
דאנצי חי בזמן רב-משמעות בתולדות המוזיקה הקונצרטנטית של אירופה. הקריירה שלו, שגישרה על תקופת המעבר בין הסגנונות של שלהי התקופה הקלאסית וראשית התקופה הרומנטית, חופפת לחלק גדול מן המוזיקה, הממלאת את אולמות הקונצרטים ומוכרת למאזיני המוזיקה הקלאסית. בצעירותו הכיר את מוצרט, שהיה נערץ עליו. הוא היה בן זמנו של בטהובן, שרגשותיו כלפיו - בדומה לאלה של רבים מבני דורו - היו מעורבים במידה רבה. בנוסף, היה למורה וחונך של ובר הצעיר, שאת המוזיקה שלו כיבד וקידם.
ביוגרפיה
דאנצי נולד בשווצינגן וגדל במנהיים. הוא למד אצל אביו ואצל גאורג יוזף פולגר לפני שהצטרף, בשנת 1778, כנער, לתזמורת היוצאת מן הכלל של הנסיך הבוחר קרל תיאודור. בשנת 1780 יצא לאור במנהיים הראשון בחיבוריו לכלי נשיפה מעץ. אביו, צ'לן ראשי בתזמורת, זכה לשבחים מפי מוצרט על נגינתו בביצוע הבכורה של "אידומניאו". דאנצי נשאר מאחור במנהיים קרתנית יותר כאשר קרל תיאודור העביר את חצרו למינכן בשנת 1778. אחרי תקופת חניכות בתזמורת התיאטרון הקטנה שנשארה במנהיים, הצטרף שוב אל החצר העיקרית במינכן כצ'לן ראשי, במקום אביו, בשנת 1784.
בשנת 1790 נשא לאישה את הזמרת מריה מרגרטה מרשאן, ויצא עמה למסעות הופעות בלהקת אופרה, אל לייפציג, פראג, ונציה ופירנצה.
חברותו עם המלחין קארל מריה פון ובר גרמה לו להתוודע להלך הרוח הרומנטי. בניגוד לוובר, הוא בחר להישאר קרוב יותר למסורת הקלאסית ולהשפעתו של מוצרט. הסגנון של דנצי מאופיין כקלאסי, והוא קליל מאוד, מלודי ומלא הומור.
דאנצי, גם אם לא היה מלחין מן השורה הראשונה, היה מוזיקאי מוכשר ביותר, צ'לן ממדרגה ראשונה ואף מנצח ומנחה תזמורת מצפוני ויעיל, לפי כל הדיווחים. כמלחין, נודע בעיקר בחמישיות שלו לכלי נשיפה מעץ, והוא מחשובי הכותבים להרכב זה. את שלוש החמישיות הראשונות אופ' 56, הקדיש לאנטון רייכה, המלחין שכתב לראשונה יצירות להרכב כזה. דאנצי חיבר מוזיקה ברוב הסוגות החשובות של זמנו ובכללן אופרה, מוזיקה כנסייתית (מרבית יצירותיו הדתיות והבימתיות אבדו), יצירות לתזמורת וסוגים רבים ושונים של מוזיקה קאמרית. בימינו, נגני כלי הנשיפה הם המבצעים העיקריים של יצירותיו, מאחר שכתב לכלים אלו יצירות רבות.
שמו של אולם הקונצרטים בשווצינגן שונה ב-2005 ונקרא על שם דאנצי.
נשיא סומלילנד
נשיא סומלילנד (בסומלית: Madaxweynaha Somaliland; בערבית: رئيس جمهورية أرض الصومال) הוא ראש המדינה וראש הממשלה של סומלילנד. הנשיא הוא גם המפקד העליון של ומייצג את.
הנשיא הראשון של סומלילנד היה. הנשיא הנוכחי הוא הנשיא החמישי, מוסא ביחי עבדי, שנכנס לתפקידו ב-13 בדצמבר 2017. הנשיא יכול לכהן לכל היותר בשתי תקופות כהונה של חמש שנים כל אחת. רפובליקת סומלילנד רואה את עצמה כישות היורשת של סומלילנד הבריטית, שהייתה מדינה עצמאית במשך כמה ימים ב-1960 כ.
היסטוריה והבסיס החוקתי
על פי סעיף 82 ל, הדרישות לכהן כנשיא סומלילנד או כסגנו הם:
מאיר בר-אילן (חוקר)
מאיר בר-אילן (נולד ב-5 בנובמבר 1951) הוא פרופסור אמריטוס במחלקות לתלמוד ולתולדות ישראל באוניברסיטת בר-אילן ומומחה במדעי היהדות ובהיסטוריה חברתית ותרבותית של העת העתיקה. תחומי מחקרו המגוונים כוללים את ספרות המקרא, הספרים החיצונים, ספרות חז"ל, ליטורגיה, נומרולוגיה, מיסטיקה ומאגיה ועוד, והוא חיבר ספרים ומאמרים רבים בתחומים אלה.
ביוגרפיה
מאיר בר-אילן נולד ב-5 בנובמבר 1951 בניו יורק והגיע ארצה כתינוק ב-1 במאי 1952. הוא בנם הצעיר של תמימה בר-אילן (ריבקוב) ושל טוביה בר-אילן, שהיה מראשי חיל המדע במלחמת השחרור ובהמשך המנכ"ל הראשון של אוניברסיטת בר-אילן. סבו היה הרב מאיר בר-אילן, על שמו הוא נקרא. דודתו, ד"ר יהודית ברלין-ליברמן, הייתה נשואה לפרופסור שאול ליברמן, ובר-אילן הוא אחד מיורשי עזבונו הספרותי. נישא ב-1975 למרים שטינמץ ולזוג נולדו 5 ילדים.
למד בישיבה התיכונית נתיב מאיר ולאחריה בישיבת מרכז הרב, שתיהן בירושלים. לאחר מכן שירת בצה"ל כמדריך בבית הספר לקצינים, כמ"מ בגדוד 50 (במלחמת יום כיפור), וכסרן (מיל') בפלוגת חרמ"ש (במלחמת לבנון הראשונה בה איבד את רגלו).
את מסלולו האקדמי החל באוניברסיטת בר-אילן, במחלקות לתולדות-ישראל, תלמוד ופילוסופיה יהודית. לאחר שסיים בהצטיינות את התואר הראשון המשיך בלימודיו באוניברסיטה לתואר שני ולדוקטורט, וב-1981 החל ללמד במחלקות לתלמוד ולתולדות עם ישראל באוניברסיטה. ב-11 ביוני 1982, שלושה שבועות לאחר שהגיש את עבודת הדוקטורט, נפצע קשה ואיבד את רגלו בקרב סולטאן יעקוב. את תואר הדוקטור קיבל בשנת 1983.
בשנת 1988 זכה ב'פרס חולון' על ספרו 'סתרי תפילה והיכלות', ובשנת 1989 זכה למלגת השתלמות שנתית מטעם אוניברסיטת הרווארד שארצות הברית. בשנת 2001 שהה בשבתון בווינה, אוסטריה, שם לימד במכון למדעי היהדות. בשנים 2007–2008 שימש כראש המחלקה לתלמוד באוניברסיטת בר-אילן.
תחומי מחקר
מחקריו של בר-אילן עוסקים במספר רב של תחומים הקשורים למדעי היהדות ולעת העתיקה, ונעזרים במגוון מתודולוגיות מחקר, מזו הפילולוגית ועד לזו הסוציו-אנתרופולוגית. מעבר לנושאים הקלאסיים בחקר מדעי היהדות, הוא עסק גם בנושאים הנחשבים אזוטריים, כגון נומרולוגיה מקראית, אסטרולוגיה בקרב חכמי ישראל, מאגיה יהודית ועוד, ועמד על השפעותיהם של נושאים אלו על המחשבה היהודית מהעת העתיקה ואילך. בנוסף, עוסקים מחקריו גם בליטורגיה יהודית ובסידור התפילה.
שלושים וארבע שנות מחקר הקדיש לספר "דברי גד החוזה" שיצא במהדורה מדעית בשנת 2015. את הספר ההדיר ופירש על סמך כתב יד של יהודי קוצ'ין שנמצא בספריית אוניברסיטת קיימברידג'. בספר זה בר-אילן מנתח את הספר מההיבט הריאלי (עבודת הסופרים בעת העתיקה ופענוח כתב היד), ההיסטורי (יהדות קוצ'ין והקשר בינה לעולם היהודי, גלגולי כתב היד), המקראי (תוכן הספר והשוואתו למקרא ולספרות החיצונית) הסוציולוגי (ה'מושב בחיים' של מחבר הספר), ועוד.
כתוצר לוואי של מחקריו המגוונים, פרסם בר-אילן באתר האינטרנט שלו מבחר ביבליוגרפיות שאסף בנושאים שונים, החל ממגילות קומראן והספרות הכיתתית עבור דרך מאגיה וגירוש שדים, וכלה במאפיינים תרבותיים של החברה היהודית בעת העתיקה.
מאמרי ביקורת
בר-אילן פרסם גם מספר רב של מאמרי ביקורת על פרסומים מדעיים בתחומים שונים, מהם עולה ביקורתו הגלויה על צרות-המוחין האקדמית בכלל, וזו של החוג לתלמוד באוניברסיטה העברית בפרט, המתמקד ברובו במתודה הפילולוגית וזונח מתודות מחקר חיוניות אחרות.
בית הכנסת בסלונים
בית הכנסת בסלונים או בית הכנסת הגדול בסלונים (בבלארוסית: Слонімская сінагога) הוא בית כנסת לשעבר מן המאה ה-17 בסגנון הבארוק בעיר סלונים, בלארוס.
היסטוריה
בית הכנסת היה הבניין הדתי המרכזי של הקהילה היהודית רבת-ההשפעה של סלונים שהייתה אז. הבניין הוקם בשנת 1642 והיה בתחילה חלק ממערכת הביצורים של העיר.
במהלך מלחמת העולם השנייה כמעט כל האוכלוסייה היהודית של סלונים נרצחה על ידי הנאצים בשואה. הבניין לא נפגע על ידי הלופטוופה במהלך מלחמת העולם השנייה, אך לאחר מכן התדרדר מצבו. לאחר המלחמה השתמש הממשל הקומוניסטי בבניין כמחסן רהיטים.
בשנת 2001, לאחר שיקום עצמאותה של בלארוס, הוחזר הבניין לקהילה היהודית בבלארוס.
מצב נוכחי
בית הכנסת עומד במצב רעוע. הבניין רשום על ידי הקרן הפרטית העולמית למונומנטים כאתר בעדיפויות גבוהה ביותר כאתר היסטורי יהודי במזרח אירופה הדורש שיקום. בשנת 2007 עיתונאית הטלוויזיה הבריטית נטשה קפלינסקי הייתה נושא לסדרה של תוכניות טלוויזיה של ה-BBC, "מי אתה חושב שאתה?", ביקרה עם צוות הסדרה במקום. זה היה מקום התפילה של סבא וסבתא רבתא שלה.
פרויקט שיקום
ביוזמתה של קפלינסקי, הוקמה קבוצת היגוי בחסות הקרן למורשת יהודית כדי לשקם את בית הכנסת סלונים ולהפוך אותו למתקן "חינוך מרכזי, מקום מפגש חוצה תרבויות, אנדרטה, מקום תפילה ומרכז תרבותי. להבטיח שלבית הכנסת הגדול עתיד בר קיימא". קבוצת ההיגוי כוללת בריטים ואמריקאים עם קשר משפחתי לקהילה היהודית בסלונים והאדריכל צוואי סו.
נבחרת יוון בכדורסל נשים
נבחרת יוון בכדורסל נשים היא קבוצת כדורסל הנשים הלאומית של יוון. הישגי השיא של הנבחרת הם המקום ה־11 באליפות העולם בכדורסל נשים והמקום הרביעי באליפות אירופה בכדורסל נשים.
אלשודובסה
אלשודובסה (בהונגרית: Alsódobsza) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
באלשודובסה התגוררו יהודים בודדים.
יורו NCAP
יורו NCAP (באנגלית: European New Car Assessment Programme), הוא ארגון להערכת בטיחות של כלי רכב. הארגון, שנוסד בשנת 1997, נהנה נכון ל-2012 מתמיכת שבע ממשלות אירופאיות ומאיגודי נהיגה וצרכנים מכל מדינות אירופה.
כדי לדרג את רמת הבטיחות של כלי הרכב החדשים, מבצע הארגון מבחני ריסוק לכלי רכב שונים, במימון עצמי. מבחני הריסוק כוללים התנגשות חזיתית, התנגשות צד, פגיעה בעמוד, הגנה על הולכי רגל והגנה על ילדים.
סוגי הפגיעות
כדי לבחון את עוצמת הפגיעה בנוסעי הרכב, נעזרים בבובות מבחן מיוחדות המדמות גוף אדם.
השפעת הבדיקה על יצרני הרכב
קהל הצרכנים נותן חשיבות רבה לבטיחות הרכב בעת הקנייה. דעת הקהל משפיעה על יצרני הרכב. ולכן, במקרים בהם רמת הבטיחות של הרכב גבוהה, נעזרים יצרני הרכב בנתון זה כמקדם מכירות. לעומת זאת, במקרים בהם הנתון נמוך או מאכזב, עלולים יצרני הרכב לעכב השקה של דגם חדש. כיוון שהארגון מבצע את מבחני הריסוק עם דגמי הרכב הכי פחות מאובזרים שהיצרן מציע באירופה, נוטים היצרנים להעלות את רמות אבזור הבטיחות גם בדגמים עם חבילות אבזור בסיסיות. כך נמנע המצב בו מוצעים לצרכן כלי רכב זולים, אך נחותים מבחינה בטיחותית.
יצרני הרכב מקבלים אפשרות לסקור את תוצאות המבחן לפני פרסומו. יצרן המעוניין בכך, יכול להכניס שיפורי בטיחות ברכבו ולבקש מבחן חוזר. פרסום התוצאות מעוכב עד לביצוע המבחן החוזר שבפעם זו ממומן על ידי היצרן.
911 / Mr. Lonely
הוא שיר של הראפר האמריקאי טיילר, דה קריאייטור. הוא יצא לאור ב-30 ביוני 2017 לצד "Who Dat Boy" באמצעות קולומביה רקורדס, כסינגלים המובילים מאלבום האולפן הרביעי שלו Flower Boy. השיר הופק על ידי טיילר וכולל הופעות אורח של פרנק אושן, סטיב לייסי ואנה אוף דה נורת'.
רקע
טיילר, דה קריאייטור הוציא תצוגה מקדימה של השיר בסוף הקליפ שלו ל-"Who Dat Boy". טיילר הוציא אז את השיר יחד עם "Who Dat Boy" כסינגלים כפולים ב-30 ביוני 2017. השיר מכיל אינטרפולציה של "Outstanding" מאת The Gap Band.
יחסי מלטה–קפריסין
יחסי מלטה-קפריסין הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מלטה לבין רפובליקת קפריסין. שתי המדינות הן מדינות אי בים התיכון וכן חברות באיחוד האירופי ובחבר העמים הבריטי.
היסטוריה
בין ההוספיטלרים לבין תושבי קפריסין היו יחסים ידידותיים היסטורית, ההוספיטלרים עברו בקפריסין בדרך מישראל חזרה למלטה. חלקם השתקעו שם, והכוח המשתקע הפך לכוח משפיע בים התיכון.
היחסים הפוליטיים בין שתי המדינות קרובים בזכות קווי הדמיון בין שתי המדינות (היסטורית, כלכלית ואזורית). במאי 2004 שתי המדינות נכנסו יחד לאיחוד האירופי. בשנת 2005 הבטיח הנציב העליון של מלטה לקפריסין סייבור ג'ון בלזן כי ארצו תתמוך בכל הצעדים שתעשה רפובליקת קפריסין נגד הרפובליקה הטורקית של צפון קפריסין, על מנת לאחדה מחדש.
שר החוץ הקפריסאי, מרקוס קיפריאנו שוחח בשנת 2008 עם נשיא מלטה על נושאי חוץ רבים. קיפריאנו התקבל על ידי נשיא מלטה במסגרת ביקורו במדינה ביולי 2008. הנושא העיקרי בו עסקו קפריסין ומלטה בביקור היה הסכסוך הישראלי-פלסטיני. מלטה גינתה את ישראל במגוון תחומים וקפריסין הגיבה בצורה רפה יותר. בביקור סוכם כי עד שהשגרירות המלטזית בישראל תוקם, מלטה תיוצג בישראל באמצעות שגרירות קפריסין בתל אביב. שתי המדינות החליטו כי הן יחלקו גם משרד דיפלומטי ברמאללה.
אביה גל
אביה גל (נולדה ב-11 באוגוסט 1995) היא עיתונאית, עורכת ומגישת רדיו ישראלית. נכון ל-2020, היא מנהלת מחלקת הדיגיטל בגלי צה"ל ומגישה שם תוכניות תרבות ובידור.
ביוגרפיה
גל נולדה בחיפה, ולמדה במרכז חינוך ליאו באק בעיר. בשנת 2013, עת סיימה את לימודיה התיכוניים, קיבלה את פרס ראש העיר על הצטיינותה בלימודים ופועלה ההתנדבותי.
בשנת 2013 התגייסה לגלי צה"ל והייתה למצטיינת קורס העיתונאים בשנה זו. במסגרת שירותה הצבאי שימשה כעורכת ומגישת תוכניות, בהן "בילוי היום" ו"רדיואקטיבי". כן ערכה את תוכניותיהם של אברי גלעד ובני בשן בתחנה. בהמשך, שימשה ככתבת תרבות וסיקרה אירועים מרכזיים בתחום. גל קיבלה את פרס מפקד גלי צה"ל על הפקת מיזם 'אלה אחים שלי', וכן זכתה לאות הצטיינות על שירותה.
עם שחרורה בשנת 2016, החלה לערוך את תוכניתה של הדר מרקס בגלגלצ "מדינה בדרך". במקביל, שימשה כמנהלת תוכן במחלקת התוכניות של גלי צה"ל וכמגישה. בשנת 2017 החלה להגיש פינות בתוכנית הבוקר של פאולה וליאון בקשת 12.
בשנת 2018 מונתה למנהלת מחלקת הדיגיטל בגלי צה"ל. במסגרת תפקידה פיתחה את תחום הרשתות החברתיות בגל"צ, והקימה לראשונה חטיבת תוכן דיגיטלי בתחנה. גל הייתה העורכת הראשית של הפודקאסט של אנה בכיכובה של אליאנה תדהר, פודקאסט שזכה למאות אלפי האזנות ולחשיפה נרחבת. בנוסף, הייתה מיוצרי תוכנית הרשת 'תורנות מטבח' שזכתה בפרס מפקד גלי צה"ל לשנת 2019.
גל היא סטודנטית למשפטים וכלכלה באוניברסיטת תל אביב. מתגוררת עם בן זוגה בתל אביב.
ריאל מורסיה
מועדון הכדורגל ריאל מורסיה (בספרדית: Real Murcia Club de Fútbol, S.A.D) הוא מועדון כדורגל הממוקם בעיר מורסיה, ממחוז מורסיה שבספרד. המועדון נוסד בשנת 1908, והוא משחק, נכון ל-2021, בליגה הספרדית השלישית. מגרשה הביתי של הקבוצה הוא אצטדיון נואבה קונדומינה, המכיל 31,179 מקומות ישיבה.
היסטוריה
בשנת 1929, המועדון שיחק לראשונה במסגרת הליגות המקצועניות בספרד. בעונת 1939/1940, הקבוצה העפילה לראשונה בתולדותיה ללה ליגה, הליגה הבכירה בספרד. ואחרי שחזרה לליגת המשנה, העפילה שוב ללה ליגה ארבע שנים מאוחר יותר. אחרי שנים ארוכות של משחק בליגת המשנה ולפרקים קצרים בליגה השלישית, שבה הקבוצה לליגה הבכירה בעונת 1980/1981, לקדנציה שנמשכה תשע עונות.
במהלך שנות ה-90 הידרדרה הקבוצה עד לליגה הרביעית, אך שיחקה במרבית העשור בליגת המשנה ובליגה השלישית. בשנת 2003 שבה הקבוצה לליגה הבכירה, אך נשרה ממנה כעבור עונה. בשנת 2006 עברה מורסיה לאצטדיונה מודרני המכיל 33,045 מקומות ישיבה. בשנת 2007 שבה הקבוצה לליגה הבכירה. מורסיה החלה את עונת 2007/2008 היטב, כאשר השיגה מעמד של קבוצת אמצע טבלה בראשית שנת 2008, ולמרות כל זאת, בסיומה של העונה הקבוצה לא הצליחה להימנע מירידה, למרות שמאמן נבחרת ספרד לשעבר, חבייר קלמנטה החליף בתפקיד אימון הקבוצה את לוקאס אלקארז.
בעונה שלאחר מכן, מורסיה שהתה מרבית העונה באזור מקומות הירידה לליגה השלישית, וקלמנטה פוטר באמצע חודש דצמבר 2008. הקבוצה נמנעה מירידת ליגה, אך בעונה שלאחר מכן ירדה בסופו של דבר חזרה לליגה השלישית. בסיום עונת 2010/2011, לאחר עונה אחת בליגה השלישית, העפילה מורסיה מחדש מן המקום הראשון בליגה, לליגה הספרדית השנייה, אותה סיימה בעונה שלאחר מכן במקום הרביעי, אך הודחה ממשחקי הפלייאוף, ולאחריהם אף הורדה מהליגה השנייה עקב בעיות כלכליות קשות. כיום הקבוצה משחקת בליגה השלישית.
שובי אל ביתי
שובי אל ביתי הוא סינגל של ההרכב המוזיקלי הישראלי הפרויקט של עידן רייכל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי אילן דמתי. השיר יצא לאור בספטמבר 2005, כסינגל החמישי והאחרון מתוך האלבום "ממעמקים", על ידי חברת התקליטים הליקון.
רקע וכתיבה
השיר נכתב והולחן על ידי עידן רייכל והופק על ידי רייכל וגלעד שמואלי, בדומה לשאר שירי האלבום. השיר הוא בסגנון מוזיקת עולם אשר מאפיין שירים נוספים מתוך האלבום. בתחילת השיר, מופיע קטע ספוקן באמהרית המבוצע על ידי יוסי ואסה.
הסינגל עצמו כולל בתוכו את הבי-סייד "ביום שבת" אשר בוצע על ידי סרג'יו בהמס, ונכלל גם כן באלבום.
הצלחה
נכון לינואר 2023, מונה הצפיות של השיר באתר יוטיוב עומד על כ-9.2 מיליון. כמו כן, מונה ההשמעות של השיר ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי עומד על כ-700 אלף.
צדיק דאנון
הרב צדיק דאנון (בסרבו-קרואטית: Cadik Danon; 20 באפריל 1918, סרייבו, האימפריה האוסטרו-הונגרית - 2 במרץ 2005, בלגרד, סרביה ומונטנגרו) היה הרב הראשי של יהודי יוגוסלביה בין 1972–1998, ודיפלומט יוגוסלבי.
קורות חייו
צדיק דאנון נולד בסרייבו לדניאל וגראצייה. נצר לרב משה דאנון שכיהן כרב הראשי של יהודי סרייבו בשנים 1815–1830 וקבור בסטולאץ. רכש השכלה יסודית בטראווניק. בין השנים 1932–1937 למד בסמינר התאולוגי היהודי בסרייבו בהנהלת מוריץ לוי. לאחר סמיכתו לרבנות כיהן במספר משרות הוראה בקרב קהילות קוסובסקה מיטרוביצה, פרישטינה וספליט.
במהלך מלחמת העולם השנייה, לאחר הפלישה ליוגוסלביה הצטרף צדיק דאנון לכוחות הפרטיזנים של טיטו. באפריל 1942 נלכד בידי כוחות צבא איטלקיים ונכלא במחנה מעצר באיטליה. דאנון נמלט ממחנה המעצר והצטרף לכוחות המחתרת האיטלקית. מרבית בני משפחתו נספו בשואת יהודי יוגוסלביה ורק 2 מאחיותיו ניצלו. ב-1947 שב ליוגוסלביה ועד 1950 כיהן במספר משרות רבנות. ב-1950 הצטרף לשירות הדיפלומטי היוגוסלבי ובין 1953–1970 כיהן כראש מחלקת המדינות הנורדיות. בין 1968–1970 כיהן כממונה על היחסים בשגרירות יוגוסלביה בשוודיה.
ב-1972 לאחר פרישתו משירות החוץ היוגוסלבי מונה לרב הראשי של יהודי יוגוסלביה וכיהן במשרתו עד 1998. כתב מספר ספרי הלכה, פולקלור והיסטוריה של יהודי יוגוסלביה. הלך לעולמו בבלגרד ב-2005 והוא בן 86. בתו דניאלה דאנון מכהנת כמנכל"ית הקהילה היהודית בבלגרד (2022).
יעקב בר-סימן-טוב
קורות חיים
בר-סימן-טוב נולד בטורקיה. הוא למד לימודי תואר ראשון במדעי המדינה ובהיסטוריה של ארצות האסלאם באוניברסיטה העברית בירושלים ולאחר תום לימודיו המשיך לתואר שני ביחסים בינלאומיים ולדוקטורט בנושא זה בהנחייתו של פרופ' יהושפט הרכבי. המשיך לפוסט דוקטורט במדעי המדינה באוניברסיטת סטנפורד.
ספרו על מלחמת ההתשה זכה בפרס לנדאו עבור הספר הטוב ביותר ללימודי המזרח התיכון בשנת 1982.
בשנים 1983–1984 זכה במלגת ברונפמן מאת אוניברסיטת קולומביה, ובשנים 1988–1989 במלגת פולברייט ללימודי מדעי המדינה ויהדות מאוניברסיטת פלורידה.
בשנת 2006 זכה בפרס יצחק שדה לספרות צבאית עבור הספר הטוב ביותר על מחקרים צבאיים. בשנת 2007 זכה בפרס חמסה לפרויקטים הבולטים של ישראל ב- Eu7th - תוכנית המסגרת למחקר ופיתוח טכנולוגי.
בין השנים 1999–2009 כיהן כראש מרכז שווייץ לחקר סכסוכים, ניהולם ויישובם באוניברסיטה העברית.
בר-סימן-טוב היה חבר הוועדה המייעצת ללימודי ערבית ומזרח תיכון באוניברסיטת ייל, ראש החוג לחקר סכסוכים בתוכנית לימודים לתואר שני באוניברסיטה העברית, ראש מכון ליאונרד דייוויס ליחסים בינלאומיים וכן כיהן כיו"ר ועדת הוראה בפקולטה למדעי החברה באוניברסיטה העברית וכראש החוג ליחסים בינלאומיים באוניברסיטה העברית.
בר-סימן-טוב כיהן כראש מכון ירושלים לחקר ישראל משנת 2003 ועד פטירתו.
בר-סימן-טוב נפטר ארבעה חודשים לאחר פטירת רעייתו, רונית, ממחלה קשה. נקבר לצד רעייתו בבית העלמין בקיבוץ קריית ענבים.
ליעקב בר-סימן-טוב ולרונית שלושה ילדים.
פאולה פארטו
פאולה בלן פארטו (בספרדית: Paula Belén Pareto; נולדה ב-16 בינואר 1986) היא ג'ודוקא עבר ארגנטינאית, האלופה האולימפית מריו 2016 וזוכת מדליית הארד מבייג'ינג 2008. פארטו היא אלופת העולם משנת 2015 וסגנית אלופת העולם משנת 2014.
ביוגרפיה
פארטו נולדה בשנת 1986 בסן פרננדו שבארגנטינה ובגיל 9 היא החלה ללמוד ג'ודו בעקבות אחיה הצעיר, מרקו. במרץ 2014, היא סיימה בהצטיינות לימודי רפואה באוניברסיטת בואנוס איירס.
בדצמבר 2015 קיבלה פארטו את פרס "אולימפיית זהב" (Olimpia de Oro) ובכך נבחרה לספורטאית השנה בארגנטינה. פארטו הייתה נושאת הדגל של המשלחת הארגנטינאית בטקס הסיום של אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו 2016.
קריירה
ביולי 2007, היא זכתה במדליה המשמעותית הראשונה שלה בקריירה המקצועית - מדליית ארד במשחקים הפאן-אמריקאיים. באותה השנה סיימה במקום החמישי באליפות העולם לאחר שהפסידה בקרב על מדליית הארד לפרדריק ג'וסינה הצרפתייה.
באולימפיאדת בייג'ינג 2008 התחרתה פארטו בקטגוריית המשקל עד 48 ק"ג וזכתה במדליית הארד בסיום דרמטי. בקרב הראשון בשלב שמינית הגמר היא ניצחה באיפון את טיפאני דיי האוסטרלית תוך דקה ו-20 שניות, ברבע הגמר היא הפסידה בעונשים לריוקו טאני היפנית ונשרה לקרבות בית הניחומים. פארטו ניצחה בווזארי את שוגן וו הסינית ואת אווה צ'רנוביצקי ההונגרייה ועלתה לקרב על מדליית הארד. בקרב על המדליה פארטו פגשה את פאק אוק-סונג הצפון-קוריאנית, שהייתה פעילה יותר ולכן קיבלה ניקוד קוקה. הדרמה החלה בעשר השניות האחרונות של הקרב כאשר הצפון-קוריאנית שהובילה ניסתה לבצע תרגיל אך פארטו השתמשה בתנועה של הקוריאנית לטובתה וביצעה תרגיל נגד בשם קוצ'יקי-טאוטושי שהעניק לה ווזארי וניצחון.
באליפות העולם בשנת 2014 שנערכה בצ'ליאבינסק, פארטו זכתה במדליית הכסף. בקרב הראשון היא ניצחה בווזארי את טסיאנה סזאר מגינאה ביסאו, בשמינית הגמר היא ניצחה בעונשים את אווה קונייצני הפולנייה וברבע הגמר ניצחה ביוקו את דיאריס אלוורז הקובנית. בחצי הגמר היא ניצחה בווזארי את אמנדין בושאר הצרפתייה ובגמר נכנעה בעונשים לאמי קונדו היפנית.
באליפות העולם שנה לאחר מכן, פארטו זכתה במדליית הזהב. בקרב הראשון היא ניצחה את נגוץ' טו ואן מווייטנאם, בשמינית הגמר היא ניצחה בעונשים את שרלין ואן סניק הבלגית וברבע הגמר היא ניצחה באיפון את אווה צ'רנוביצקי ההונגרייה. בחצי הגמר היא ניצחה ביוקו את ג'ונג בו-קיונג הדרום-קוריאנית ובגמר גברה בעונשים על הרונה אסאמי היפנית. באותה השנה היא זכתה במדליית כסף במשחקים הפאן-אמריקאיים.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו 2016, פארטו זכתה במדליית הזהב והפכה לג'ודוקא הראשונה מארגנטינה שזוכה בזהב אולימפי. בקרב הראשון בשלב שמינית הגמר היא ניצחה באיפון את אירנה דולגובה הרוסייה לאחר כשלוש וחצי דקות באמצעות תרגיל סודה-צוריקומי-גושי, ברבע הגמר היא ניצחה בווזארי את אווה צ'רנוביצקי ההונגרייה לאחר תרגיל סיאו-נגי ובחצי הגמר היא ניצחה בווזארי את אמי קונדו היפנית שוב באמצעות התרגיל סודה-צוריקומי-גושי. בגמר היא פגשה את ג'ונג בו-קיונג הדרום-קוריאנית וניצחה בווזארי לאחר תרגיל קו-אוצ'י-גארי.
באליפות העולם בשנת 2018 שנערכה בבאקו, זכתה פארטו במדליית ארד. היא הגיעה עד שלב חצי הגמר בו הפסידה בניקוד ווזארי לדריה בילודיד האוקראינית ונשרה לקרב על מדליית הארד בו ניצחה באיפון את קתרינה קוסטה הפורטוגלית.
באולימפיאדת טוקיו 2020, פארטו ניצחה את שני הקרבות הראשונים אך הפסידה בשלב רבע הגמר לפונה טונאקי היפנית ונשרה לקרבות בית הניחומים שם הפסידה לקתרינה קוסטה הפורטוגלית והודחה.
בספטמבר 2021 פארטו פרשה מג'ודו תחרותי.
תסביך אלוהים
תסביך אלוהים הוא אמונה בלתי מעורערת, המאופיינת ברגשות מנופחים ועקביים של יכולת אישית יוצאת דופן, פריווילגיה, וחסינות מפני טעויות. אדם עם תסביך זה עשוי לסרב להודות באפשרות שהוא טעה או שנכשל, גם לנוכח ראיות שלא ניתן להפריך, בעיות בלתי הפיכות או משימות קשות ובלתי אפשריות. אדם עם תסביך זה הוא דוגמטי ביותר בהשקפותיו, כלומר האדם מדבר על דעותיו האישיות כאילו היו נכונות ללא עוררין. אדם עם תסביך זה עשוי לזלזל במוסכמות ודרישות החברה, ועשוי לבקש התחשבות או הרשאות מיוחדות.
תסביך אלוהים הוא לא מונח קליני, והוא אינו מופיע במדריכי האבחון השונים.
המונח המקצועי
המונח הוצע לראשונה על ידי ארנסט ג'ונס, על מנת לתאר אדם שמאמין שהוא אלוהים. ארנסט ככל הנראה השתמש במונח כדי לתאר את מה שמוכר היום כהפרעת אישיות נרקיסיסטית. עם זאת, ההמשגות והתפיסות המקובלות לגבי נרקיסיזם פתולוגי השתנו מאוד במהלך השנים והמונח הפך לשגור בפסיכולוגיה הפופולרית. המשגות עכשוויות של נרקיסיזם פתולוגי מתארות קושי בסיסי בגיבוש הזהות האישית, ופנייה תכופה לאחרים לצורך וויסות הערכה עצמית.
עונת 1997/1998 בבונדסליגה
עונת 1997/1998 הייתה העונה ה-35 של הבונדסליגה, שהיא הליגה הגרמנית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-1 באוגוסט 1997 והסתיימה ב-9 במאי 1998.
פ.צ. קייזרסלאוטרן, וולפסבורג (בפעם הראשונה בתולדות המועדון) והרטה ברלין עלו מהליגה השנייה.
על ניצחון במשחק הוענקו שלוש נקודות. במידה ובסוף העונה מספר קבוצות היו מגיעות לאותו מספר נקודות, הקבוצה עם הפרש השערים הטוב יותר הייתה מקבלת יתרון.
הליגה כללה 18 קבוצות. קבוצות שסיימו במקומות ה-16-18 ירדו בסוף העונה לבונדסליגה השנייה.
פ.צ. קייזרסלאוטרן שעלתה מליגת משנה זכתה בתואר האליפות בפעם השנייה בתולדות המועדון, והייתה למועדון הראשון שזוכה באליפות בגרמניה עונה לאחר שהעפיל אליה.
פ.צ. קלן (שהייתה בליגה הבכירה מאז היווסדה), קרלסרוהה וארמיניה בילפלד ירדו לבונדסליגה השנייה.
לראשונה מספר הצופים במהלך העונה היה מעל עשרה מיליון.
כדורגלנים מצטיינים
אולף קירסטן (באייר לברקוזן), אשר כבש 22 שערים, זכה בתואר מלך השערים של הליגה.
ויליאם פרדריק ריטשל
ויליאם פרדריק ריטשל (באנגלית: William Frederic Ritschel; 1864–1949), היה צייר אימפרסיוניסט, שעבד בניו-יורק וקליפורניה.
ראשית חייו
הוא נולד בנירנברג בגרמניה. לאחר שסיים את לימודיו בבית ספר התיכון, ויליאם עזב את הכשרתו כליתוגרף והתגייס לחיל הים הגרמני בין השנים 1883 -1887. שם החל לצייר ולקשט צדפים גדולים.
ריטשל למד באקדמיה לאמנויות יפות במינכן, בהנהלת קרל ראופ וכן למד אצל וילהלם פון קולבאך בין השנים 1888–1894.
נופי הים וציורי הסוסים שלו הוצגו ברחבי גרמניה ובפריז.
תקופת ניו-יורק
בשנת 1900 התחתן ריטשל עם אלמנה ילידת טקסס שהייתה צעירה ממנו בעשר שנים, ועברה לגור במנהטן. ב-16 ביוני 1904 הוא התאזרח ויצא לסיור באירופה בנורווגיה, צרפת והולנד.
עד ראשית שנות העשרים נותרה ניו יורק המקום המרכזי לעבודתו ולמכירת ציוריו. הוא הציג בגלריות רבות בעיר, התקבל לאגודות אומנים, וזכה בכמה פרסים ביניהם פרס קרנגי ב-1912–1913. הוא נבחר לחבר באקדמיה הלאומית לעיצוב ב-1914.
קריירה בקליפורניה
הוא הציג במועדון האמנויות והאומנות בכרמל בין השנים 1913–1924 והמשיך להציג בתערוכות שם במשך יותר משני עשורים. הוא קיבל פרסים רבים ושימש כנשיא וחבר בוועד המנהל של מועדון האומנויות בכרמל. בשנת 1914 הוא פגש בכמה הזדמנויות את הצייר המפורסם ויליאם מריט צ'ייס, שלימד שיעורי קיץ בכרמל.
ציוריו מנופי הים של חוף קליפורניה וסצנות מטיוליו בים הדרומי (1922 - 1924) היו נושאים פופולריים מאוד בגלריות מסחריות ברחבי ארצות הברית ונמכרו לעיתים קרובות במחירי שיא.
מחוץ לתערוכות בניו-יורק וכרמל הוא הציג וקיבל פרסים ומדליות במקומות רבים כמו סן פרנצ'יסקו, לונדון, לוס אנג'לס ועוד. בתערוכות שנערכו בגלריית האמנות אוקלנד, הוא קיבל אחד עשר פרסים.
מוות
ריטשל נפטר ב-11 במרץ 1949 בביתו בכרמל היילנדס בקליפורניה.
בית החולים אלכסנדר (סנקט פטרבורג)
בית החולים אלכסנדר (Александровская больница) הוא מוסד רפואי עירוני בסנקט פטרבורג, בשדרת הסולידריות, בניין 4 והוא אחד מבתי החולים הוותיקים בעיר.
היסטוריה
על פי צו של ניקולאי הראשון מ-16 באפריל 1842, הוקם בית חולים עבור מעמד הפועלים. בצו נקבע הקצאת 450 מיטות לזכר ו-50 לנקבה. בית החולים התפרס בכמה מבנים באזורים שונים בעיר. מאוחר יותר, על בסיס בית חולים זה, הוקם "בית החולים אלכסנדר לאוכלוסיית הפועלים לזכר 19 בפברואר 1861", שהוקם על פי צו של אלכסנדר השני מיום 31 במרץ 1861. בשנת 1866 נבנה עבור בית החולים קומפלקס על גדת פונטנקה 132. לכבוד אלכסנדר השני, הותקן פסל חזה של הקיסר מול חזית בית החולים. לאחר המהפכה, שונה שם בית החולים אלכסנדר לבית החולים על שם 25 באוקטובר, פסל החזה של הקיסר נהרס.
בנייני בית החולים הופצצו ב-13 בפברואר 1943 על ידי הנאצים במהלך המצור על לנינגרד. בשעה 19:05 נפצעו שמונה בני אדם מפגז שהתפוצץ בתא 8. במהלך שתי הדקות הבאות התפוצצו עוד 5 פגזים. אדם אחד נהרג, שלושה נפצעו. בשעה 19:45 ירו הנאצים לעבר בית החולים שני פגזים נוספים. הפעם לא היו נפגעים. פגז אחד פגע בחדר המתים, והשני לא רחוק ממנו.
בשנת 1985 עבר בית החולים אלכסנדר לבניין שנבנה במיוחד עבורו בשדרת הסולידריות ואחרי הפרסטרויקה הוא קיבל את שמו של מייסדו, אלכסנדר ובבניין היסטורי בגדת פונטנקה 132, נפתחה המרפאה הנוירופסיכיאטרית מספר 7.
בשנת 1986 לראשונה ברוסיה אורגנה בבית החולים אלכסנדר מחלקת נפגעי ראש. עובדי המחלקה מכירים את שיטות הבדיקה המקיפה, חירום וטיפול שיקומי שלאחר מכן בפגיעות בגולגולת, במוח, באזור הלסתות ובאיבר הראיה.
כיום (2020) עובדים בבית החולים אלכסנדר כ-334 רופאים. במהלך התפרצות נגיף הקורונה ברוסיה הוסב לבית חולים ייעודי לחולי קורונה בלבד.
ינה נאג'
ביוגרפיה
ינה גרוס (נאג' פירושו בהונגרית: גדול, ובגרמנית: גרוס) נולד כבנו של יוז'ף גרוס מנהל בית יתומים. גרוס שינה את שם משפחתו בשנת 1880 לנאג'. הוא עלה לבמה לראשונה באפריל 1899 תחת מנהל הבמה והבמאי יאנוש קומיאטי. הוא עבד ב"תיאטרון העם" (Népszínház) זמן רב, אז התפרסם כחבר פעלתן של "תיאטרון האופרטה המטרופוליטני" (שמה כיום תיאטרון האופרטה של בודפשט), לימים "תיאטרון האמנים" (Művész Színház) שהפך אחר כך כאמור לתיאטרון האופרטה של בודפשט. הוא היה יועץ של התאחדות השחקנים הארצית וחבר בוועד איגוד השחקנים בבודפשט. הוא שירת כלוחם במהלך מלחמת העולם הראשונה. הוא היה פעיל ביותר בתחום החברתי ופעל למען האוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע, הוא השתתף תמיד בטקסי הענקת מתנות חג המולד השנתיות לשחקנים פנסיונרים ותמיד הגן באופן אובייקטיבי על האינטרסים של השחקנים במפגשי השחקנים השנתיים. קברו ניצב בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה (קבר 22 שורה 1 בחלקה 43).
חוה מונד
חוה מוֹנד (נולדה ב-1984) היא דוגמנית ומגישת טלוויזיה ישראלית. היא הדוגמנית המפורסמת הראשונה המגדירה את עצמה דתייה. נולדה בצפת ומחזיקה באזרחות ישראלית ובריטית.
קריירת הדוגמנות
מונד עבדה עבור בתי אופנה ידועים כגון קלווין קליין, ראלף לורן, שאנל ואיב סאן לורן. היא הייתה הדוגמנית הראשית בקמפיין ארמני ג'ינס לשנת 2004/2005, בקמפיין מוצרי השיער של פנטיין, וכן בקמפיין למשקה בייליס. בישראל שימשה במשך ארבע שנים (2008-2011) הפרזנטורית הראשית של רשת האופנה הישראלית דיסקרט, וכן של רשת האופנה ZIP וטבע נאות. היא הופיעה בשער המגזין טיימס ובכתבות בקוסמופוליטן ובמגזינים רבים אחרים.
קריירת טלוויזיה
בשנת 2011 החלה מונד להנחות תוכנית פאנל בערוץ 10 בשם אשת חיל - תוכנית דת ומסורת נשית המארחת פאנל נשים שדנות בנושאים שונים.
דתיותה
מונד נולדה וגדלה בבית דתי והתחנכה במוסדות חינוך דתיים. בנערותה הדריכה תקופה בתנועת הנוער בני עקיבא.
מעידה על עצמה ששומרת שבת ואוכלת כשר, וכן שמתפללת מדי יום למרות סדר יומה העמוס. עקב היותה דתייה מעמידה בחוזיה תנאים שנחשבים לעיתים חריגים בענף הדוגמנות: היא לא מדגמנת בגדי ים ולבני נשים מטעמי צניעות, ולא מצטלמת בשבת.
משפחה
מונד נשואה לאיש העסקים ארני גוזלן והם מתגוררים עם ילדיהם בלונדון.
חוק שירותי תעופה
חוק שירותי תעופה (פיצוי וסיוע בשל ביטול טיסה או שינוי בתנאיה) (חוק טיבי), התשע"ב-2012 הוא חוק ישראלי המחייב את חברת התעופה להסדיר את זכויות הנוסעים בעת ביטול טיסה, עיכוב טיסה ודחיית טיסה מצד חברות התעופה. החוק מקביל לזה שהתקין האיחוד האירופי בשנת 2004 שקובע את פיצוי שמגיע לנוסעים במקרה של סירוב טיסה, ביטול טיסה או עיכוב בהמראה. החוק נחקק בשנת 2012, ומאז עודכן מספר פעמים.
אישור החוק יצר סדר ביחסים בין חברות התעופה לנוסעים ואף הוריד משמעותית את כמות ההונאות שנגרמו לנוסעים מצד חברות התעופה במקרים אלו.
רקע לחוק
חוק שירותי התעופה מכונה גם "חוק אחמד טיבי" על שם אחד מיוזמי החוק - חבר הכנסת אחמד טיבי. טרם חקיקתו של "חוק טיבי" הפיצויים לנוסע בעקבות ביטול, עיכוב או דחיית טיסה היו מזעריים, ולעיתים נוצר מצב שלחברת התעופה השתלם להודיע על ביטול טיסה מאשר לקיימה בפועל.
החוק חל על כל טיסה הממריאה ונוחתת בישראל, לרבות המקרים שבהם קיימות חניות ביניים. בנוסף החוק חל גם על חברות תעופה זרות.
ביטול טיסה
בסעיף זה החוק קובע כי נוסע שהונפק לו כרטיס טיסה או נדחתה טיסתו בשמונה שעות או יותר, זכאי להטבות:
בהתאם למרחק וליעד הטיסה, כמפורט להלן: חברת התעופה לא תהיה חייבת בפיצוי כספי במקרים הבאים:
דחיית טיסה
במקרים של דחיית טיסה חוק שירותי התעופה מסייג את הפיצוי לנוסע.
מקרים חריגים לחוק במקרים של ביטול טיסה
קיימים מספר חריגים הפוטרים את חברת התעופה מלשלם פיצוי כספי מכוח "חוק אחמד טיבי" (אך אינם פוטרים את חברת התעופה מחובתה לספק את יתר ההטבות או תשלום פיצויים ללא הוכחת נזק במקרה שבו הטבות אלה לא מסופקות לנוסעים).
קיימים מקרים חריגים נוספים השוללים את הפיצוי מנוסע שטיסתו בוטלה. מקרים אלה מתייחסים לנסיבות מיוחדות שאינן בשליטת חברת התעופה, כגון: ביטול טיסה עקב שביתה, הטיסה בוטלה על מנת למנוע חילול שבת, כוח עליון וכדומה.
בכל מקרה שבו חברת התעופה מודיעה על ביטול טיסה (גם אם מדובר בחריגים המוזכרים לעיל), עליה להציג בפני הנוסע חלופות להגעה ליעדו הסופי. חברת התעופה איננה יכולה להתנער מהנוסע ולהשאיר אותו “תקוע” במקום כלשהו.
ההבדל בין החוק בישראל לבין התקנות האירופיות
חוק שירותי תעופה נחקק בישראל בהתבסס על התקנות האירופיות החלות בנושא זה באירופה משנת 2004, הנקראות Regulation (EC) No 261/2004. כך אף נכתב במסגרת דברי ההסבר להצעת חוק שירותי תעופה "הוראות דומות להוראות החוק המוצע קבועות בתקנות שהתקין האיחוד האירופי בשנת 2004, שעניינן פיצוי וסיוע לנוסעים במקרה של סירוב להטיס בטיסה, ביטול טיסה או עיכוב בהמראה...".
עם זאת, קיימים מספר שינויים בין החוק בישראל לבין התקנות האירופיות, כאשר השינוי המרכזי שבהם הוא - שבמסגרת החוק הישראלי טיסה שבוטלה המזכה את הנוסעים בפיצוי כספי הנה במקרים של - ביטול טיסה, או במקרים של עיכוב בהמראת הטיסה בשמונה שעות ומעלה, ולעומת זאת, במסגרת התקנות האירופיות במקרים של - ביטול טיסה, או במקרים של עיכוב בנחיתת הטיסה (ולא בהמראה), ובעיכוב של שלוש שעות ומעלה (להבדיל משמונה שעות).
התקנות האירופיות רלוונטיות לטיסות בשני המקרים הבאים:
שינוי נוסף בין חוק שירותי תעופה לבין התקנות האירופיות הוא בשיעור הפיצוי הכספי ומרחק הטיסה. שכן, הפיצוי הכספי במסגרת התקנות נע בין 250 יורו (בטיסות שהמרחק שלהן הוא עד 1,500 ק"מ) ועד 600 יורו (לטיסות שהמרחק הוא מעל 3,500 ק"מ). לעומת זאת בחוק בישראל הפיצוי נע בין 1,300 ש"ח (לטיסות שהמרחק הוא עד 2,000 ק"מ), ועד ל-3,130 ש"ח (לטיסות שהמרחק הוא מעל 4,500 ק"מ).
מדיאה (מחזה)
מדיאה (ביוונית: Mήδεια) היא טרגדיה יוונית קלאסית מאת אוריפידס. מיצירותיו המוקדמות (פורסמה בשנת 431 לפנה"ס בדיוניסיה, בתחרות הגיעה למקום האחרון משלושה).
עלילה
הטרגדיה מציגה את דמותה של מדיאה, נסיכה מזרחית שהתאהבה ביאסון, מנהיג מסע הארגונאוטים, וסייעה לו להשיג את גיזת הזהב. לשם כך שכנעה את בנות פוליפס כי רקחה עבורן שיקוי מצעיר, שאם ימשח בו אביהן לאחר הריגתו יזכה בנעורי נצח. בעקבות זאת רצחו בנות המלך את אביהן, ומדיאה ויאסון נמלטו.
לאורך השנים נעשו מספר אדפטציות למחזה זה, ומדיאה הפכה לסמל לאישה נקמנית. פרט ל"מדיאה" של אוריפידס נכתבה גרסה נוספת של המחזה על ידי סנקה הרומי, שתורגמה לעברית על ידי רפאל אליעז. גרסה אחרת מופיעה בספר מטמורפוזות מאת אובידיוס.
בתיאטראות בישראל
המחזה "מדיאה" הועלה פעמים רבות בתיאטראות בישראל, בהן:
שקיעת החמה
שקיעת החמה היא ציון זמן בהלכה המוגדרת ככניסת כל גלגל החמה מתחת לקו האופק. מיד לאחר השקיעה מתחיל זמן ביניים הנקרא בין השמשות, שנחשב לזמן מעבר בין יום ללילה. זמן זה מסתיים עם צאת הכוכבים.
קביעת זמן שקיעת החמה
ישנם המחשיבים את שקיעת החמה ברגע שבו גלגל החמה שוקע מתחת לאופק, והשמש מתכסה לחלוטין. דעה זו מקורה במהר"ם אלשקר בשם הגאונים, ונפסקה להלכה על ידי בעל התניא בסידורו והגר"א, וכיום היא הדעה המקובלת.
גם על פי השיטה של "השקיעה הנראית", אם ישנם הרים סמוכים שמסתירים את האופק - מנכים אותם. ורק אם ישנם הרים רחוקים - מתחשבים בהם. אם כי לא ברור לחלוטין מה נחשב קרוב לעניין זה.
ישנה עוד דעה של רבנו תם שאומרת שיש כמו שתי שקיעות, הביטוי 'שקיעת החמה' שמכוון לזמן שבו נעלם ומתכסה כל גלגל השמש מעינינו במערב, וזהו זמן תחילת השקיעה. ולאחר מכן מתחיל תהליך של "שקיעת האור" התחשכות שנמשך 58.5 דקות (משך הילוך שלושה ורבע מילין) לאחר השקיעה של גלגל החמה. סוף זמן זה נקרא סוף שקיעה ולאחריו מגיע זמן בין השמשות שהוא 13.5 דקות (משך הילוך שלושת רבעי מיל)שהוא ספק יום ספק לילה ואז מגיע זמן צת הכוכבים שהוא לילה ודאי.
מקור שיטת רבנו תם הוא בגמרא במסכת שבת שמביאה שיטת רבי יהודה, כפי שמסביר אותה רבה, לגבי זמני המעבר מהיום ללילה. וכך שיטתו - לפני שתשקע החמה, זה ודאי יום. משתשקע החמה, למשך זמן הילוך שלושת רבעי מיל, זהו זמן המכונה 'בין השמשות', ויש ספק האם להגדירו כיום או כלילה. לאחר זמן זה, מגיע זמן 'צאת הכוכבים' שהוא ודאי נחשב לילה. רבנו תם מקשה על כך מדברי רבי יהודה עצמו, המובאים במסכת פסחים. שם הוא אומר שמשקיעת החמה ועד לצאת הכוכבים יש זמן הילוך ארבעה מילין. ולכן מחדש רבנו תם שיש לחלק בין הביטוי 'שקיעת החמה' שמכוון לזמן שבו נעלמת השמש מעינינו במערב, וזהו זמן תחילת השקיעה.(השקיעה הרגילה לדעת הגאונים) לבין הביטוי 'משתשקע החמה', שמשמעו סוף זמן היעלמות האור כשהשמש נכנסה ב'עובי הרקיע', וגם אורה התרחק ממנו. בשיטה זו מיישב רבנו תם את הסתירה כביכול בדברי ר יהודה.