cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אברהם קורמן
ביוגרפיה
נולד בנארול שבפולין בשנת תרע"ח, ליקותיאל זאב ופייגה, והיה השני מבין ששת ילדיהם. התחנך בישיבות גליציה, בעיקר בישיבת "עץ חיים" בטארנוב, פולין. העריץ את מורו ורבו, הרב משה יוסף זאלץ, ראש ישיבת "עץ חיים" ו"כתר תורה" בטארנוב ולאחר מכן אבד"ק יזלוביץ. היה מקורב לחסידות באבוב. למד בחברותא עם בנו של הרבי, שלימים היה בעצמו הרבי מבאבוב, ר' שלמה הלברשטאם. בשנות מלחמת העולם השנייה גלה עם הוריו ואחיו לערבות סיביר המשיך בקיום מצוות חרף כל קשיי המלחמה.
בשנת 1949 עלה לישראל עם אמו ואחיו הקטן, התגורר בתל אביב ברחוב דובנוב, ושימש כמנהל המחלקה הסוציאלית של מועצה אזורית מודיעים. ביתו שימש מוקד 'עלייה לרגל' לבני נוער דתיים באזור תל אביב (רבים מהם תלמידי ישיבת היישוב החדש), שקורמן שימש להם מורה ומקור סמכות בתחום המדעי-פילוסופי. בהמשך, לבקשת הרב יהושע יגל, לימד מחשבת ישראל במדרשיית נועם ב-פרדס חנה. קורמן לא הקים משפחה ונפטר בגיל 84.
למרות שלא הייתה לו השכלה פורמלית, עסק קורמן בספריו בהרחבה בנושאים מדעיים ופילוסופיים. מלבד ספריו פרסם מעל 70 מאמרים בבמות שונות כגון, "שמעתין", "המעיין", "אור המזרח", "ניב המדרשיה". מאמרים המשלבים יהדות, מחשבת ישראל, תנ"ך ומחקר מדעי מודרני.
כל ימיו המשיך ללמוד ולהוסיף דעת. מעבר ללימודי התורה, למד בכוחות עצמו נושאים מדעיים מורכבים. חתר לגילוי נקודת האמת בכל עניין מתוך אמונה עמוקה שלא תיתכן התנגשות בין האמת, כולל האמת המדעית לבין התורה. בארגוני החזרה בתשובה כמו ערכים (ארגון) והרב אמנון יצחק נעזרים בסימוכין מספריו (בעיקר "אבולוציה ויהדות"). היו שיצאו נגד ספריו בטענה שיש בהם אפיקורסות וכפירה בדברי חז"ל ובקבלה. בד"צ העדה החרדית אסר את הקריאה בספריו והרב יוסף שבתאי הקדיש פרק בחיבורו "שער יוסף" לביקורת על הספרים. לעומתם הרב מאיר מאזוז כתב שמותר לקרוא בספריו, "ושהוא צדיק גמור"
מספריו
תורה שבעל פה
תנ"ך
אגדות חז"ל
בנושאים נוספים
מריה בואנו
מריה אסתר אנדיון בואנו (בפורטוגזית: Maria Esther Andion Bueno, 11 באוקטובר 1939 - 8 ביוני 2018) הייתה טניסאית ברזילאית, שהשתתפה בתחרויות בשנות ה-50 ובשנות ה-60 של המאה ה-20 היא דורגה במקום הראשון בעולם.
היא זכתה ב-19 תוארי גראנד סלאם, מהם 7 ביחידות, 11 בזוגות נשים ו-1 בזוגות מעורבים.
בשנת 1960 הייתה לבואנו לטניסאית הראשונה בהיסטוריה שזכתה בכל ארבעת טורנירי הגראנד סלאם בטורניר הזוגות לנשים, 3 מהם עם דרלין הארד מארצות הברית ואחד עם כריסטין טרומן מבריטניה ובנוסף זכתה באותה שנה גם בטורניר לזוגות מעורבים באליפות צרפת הפתוחה.
בשנת 1978 נכללה בואנו בהיכל התהילה הבינלאומי בטניס.
אייפון 4s
אייפון 4s (באנגלית: iPhone 4s) הוא טלפון חכם בעל מסך מגע של חברת אפל, הדור החמישי בסדרת האייפונים שלה שמהווה שדרוג של האייפון 4. מכשיר זה שומר על אותו עיצוב של הדור הקודם, אייפון 4, אך הוא מכיל שיפורי חומרה ועדכוני תוכנה. שיפורים אלה כוללים את מערכת זיהוי הדיבור סירי, מצלמה משופרת באיכות 8 מגה פיקסל, יכולת צילום 1080p ומעבד A5 של אפל - כפול ליבה.
היסטוריה
המכשיר הוכרז ב-4 באוקטובר 2011 באירוע מיוחד שאפל כינסה בקופרטינו שבקליפורניה, לאחר מכן החלה החברה בהזמנות מוקדמות למכשיר בשבע מדינות ראשונות: ארצות הברית, קנדה, אוסטרליה, בריטניה, צרפת, גרמניה, ויפן. תאריך המשלוח הראשון היה ב-14 באוקטובר 2011. בנוסף iPhone 4s הושק ב-22 מדינות אירופיות נוספות, אמריקה ואסיה, כולל אירלנד, מקסיקו וסינגפור. בחודש דצמבר הגיע המכשיר ל-70 מדינות נוספות והופץ באמצעות 100 מפעילות סלולריות, וגם בישראל על ידי פרטנר, סלקום ופלאפון.
בשבוע ההשקה התגלו מספר בעיות במכשירים הראשונים שיצאו מפס היצור: מסך מצהיב, סוללה חלשה ואף התגלו כמה בעיות בעוזרת הווירטואלית סירי.
קבלת הפנים
קבלת הפנים לאייפון 4s הייתה מעורבת. לקוחות רבים של אפל ציפו לקבל מכשיר פורץ דרך בשם אייפון 5 והתאכזבו מאוד מהשקת מכשיר משופר לאייפון 4, היו שכינו את ה-4s דור ביניים ואף טענו שהוא מבייש את אפל. מאידך, לקוחות רבים אחרים התלהבו מהמכשיר ובמכירות המוקדמות של המכשיר, נרשמה כמות הזמנות שיא לעומת דורות האייפון הקודמים.
עיצוב
iPhone 4s שומר על עיצוב זהה לקודמו האייפון 4, אשר משלב מסגרת נירוסטה המשמשת כאנטנה חיצונית לקליטה טובה יותר, וצורה מרובעת, בניגוד לצורה המעוגלת של הדורות הקודמים. בחלק האחורי של המכשיר יש ציפוי נירוסטה עם כפתורי ווליום מתכתיים. מסך המכשיר נשאר בגודל 3.5 אינץ' כמו קודמיו ביחד עם כפתור בית בתחתית המכשיר. ה-iPhone 4s מגיע בשני צבעים - שחור ולבן.
מעבד, זיכרון ואחסון
ב־iPhone 4s מעבד A5 של אפל, כפול ליבה 1GHZ ARM COTREX A9 (לעומת מעבד בעל ליבה אחת המכונה "A4" בiPhone 4), ומאיץ גרפי מדגם SGX543MP2. למכשיר זיכרון נדיף בנפח 512MB הזהה לקודמו. הגודל המרבי לאחסון זמין עלה בiPhone 4s ל-64GB בנוסף לגדלים המוכרים מהדורות הקודמים -16GB ו-32GB. למכשיר אין יכולת הרחבה לאחסון חיצוני.
אנטנה
בiPhone 4s נוספה אנטנה חיצונית נוספת, כך שהקליטה הסלולרית של המכשיר טובה יותר מזו של ה-iPhone 4. שיפורי האנטנה של המכשיר מאפשרים העברת מידע והורדת קבצים בצורה חכמה ומהירה יותר. באופן תאורטי, מגיע קצב הורדת הנתונים של דגם 4s עד 14.4Mbps. כמו כן, בiPhone 4s נוספה תמיכה משולבת בשתי רשתות במקביל - GSM ו-CDMA. רמת הקרינה של המכשיר היא 0.99 W/kg.
קישוריות והתקנים נוספים
מבחינת קישוריות המכשיר כולל WiFi, חיבור חוטי ב-USB, ו-Bluetooth 4.0 ו-GPS. למכשיר דיבורית חיצונית (ספיקר) כמו שקיים בדגמים הקודמים.
כוח סוללה
לiPhone 4s סוללת ליתיום פולימר בקיבולת 1432mAh, האמורה להספיק ל-200 שעות המתנה, עד 8 שעות דיבור ב-3G, עד 9 שעות גלישה ב-Wi-Fi ועד 6 שעות לגלישה ב-3G. זמן השימוש תלוי באחוזים הזמינים בסוללה, הניתנת לטעינה על ידי כוח של יציאת USB או מתאם חשמל. סוללת המכשיר סגורה בתוך המכשיר ואינה נשלפת, ולכן לא ניתנת להסרה והחלפה אלא על ידי טכנאים מנוסים. לצורך פתיחת המארז משתמש הטכנאי במברג מיוחד הנקרא מברג טורקס (Torx).
Siri
iPhone 4s הציג מערכת שליטה קולית חדשה בשם "Siri" המאפשרת למשתמש לתת פקודות קוליות למכשיר ה-iPhone, והוא יגיב להן ויבצע אותן במידת הצורך. לדוגמה, ניתן לשאול את האייפון "what time is it?"(מה השעה?) והאייפון יגיב "it is 12:00 o'clock."(השעה שתים עשרה בדיוק). בנוסף, "Siri" יכולה להכתיב טקסט כגון הודעות טקסט או מיילים, וניתן לבקש ממנה להשיב להם. פקודות אלה יכולות להשתנות במידה רבה ומאפשרות שליטה כמעט בכל הפונקציות שב-iPhone. ניתן להשתמש בשפה טבעית בעת השימוש במערכת הקולית, והיא תבין, תיישם ותגיב. בעזרת המערכת הקולית יותר קל להשתמש בפונקציות המכשיר תוך כדי נהיגה או פעילות גופנית. כדי להפעיל את ה"סירי", יש ללחוץ לחיצה ארוכה על כפתור עמוד הבית (הכפתור העגול), או על ידי הצמדת ה-iPhone לאוזן (ניתן להגדיר בהגדרות), ואז יש לדבר ולאחר המתנה של שנייה סירי תענה.
Siri תומכת ב22 שפות, בהן עברית.
יישומים
המכשיר כולל מספר יישומי מערכת: מסרונים, לוח שנה, תמונות, גישה ל-YouTube, צפייה במניות, שירות מפות, נתוני מזג אוויר, שעון, מחשבון, פתקים, הגדרות, Appstore ו-iTunes. זאת בנוסף לארבעת היישומים המהותיים במכשיר - הטלפון, הדוא"ל, הדפדפן ספארי ויישום האייפוד.
ניתן לרכוש ולהתקין יישומים ומשחקים נוספים במכשיר דרך App Store. תוכני מוזיקה ניתן לרכוש דרך iTunes.
פיתוח יישום יכול להיעשות בידי כל מתכנת המתמצא במערכת. לאחר בחינת אנשי אפל, במידה ואושר הוא יועלה לחנות אפל, כך שכל משתמש יכול להוריד אותו על פי התנאים שסוכמו. חלק מהיישומים ניתן להוריד בחינם וחלק מהיישומים עולים כסף (בסכומים שונים ליישום). עבור כל הורדה מקבל המתכנת 70% ממחיר היישום, והיתרה הולכת לאפל. אפשרות זו הביאה לכך, שנכון לינואר 2011, עומדים מאות אלפי יישומים איכותיים לרשות בעל ה-iPhone. בין היישומים הפופולריים ניתן למנות סינכרון עם חשבונות דואר רשת ועם תוכנת ה-Outlook, השתלטות מרחוק על המחשב האישי של בעל ה-iPhone ויכולות (מוגבלות) של משיכת קבצים. בחלק מהיישומים ניתנת גרסה פשוטה וחינמית (ולעיתים משולבת פרסומות), ורק עבור הגרסה המורחבת ונטולת הפרסומת יש לשלם.
חלק מהבנקים פיתחו יישום שמאפשר ללקוחותיהם גישה לחשבון שלהם וביצוע פעולות בחשבון (כולל מסחר בניירות ערך בבורסה) באמצעות ה-iPhone.
קיימות אפליקציות חינמיות כמו סטנזה ו-iBooks המאפשרות קריאת ספרים אלקטרוניים על המכשיר ובכך הופכות אותו גם לקורא ספרים אלקטרוני.
הכתיבה של אפליקציות למכשיר נעשית באמצעות שפת התכנות Objective c ובסביבת הפיתוח Xcode, שבמערכות ההפעלה של מחשבי אפל. באופן הזה מחייבת אפל את המתכנתים לקנות את מחשביה ואת מערכת ההפעלה שלה. אפל חוסמת כל דרך ליצור אפליקציות למכשיר באמצעות סביבות פיתוח שמתרגמות את הקוד לשפת התכנות Objective c. מהלך זה חוסם ניסיונות של חברות לפתח כלי פיתוח חלופיים לאייפון כדוגמת monotouch של חברת נובל, שנועד לאפשר למתכנתי דוט נט ליצור אפליקציות למכשיר, או Flash CS5 iPhone שנועד לפתח אפליקציות לאייפון באמצעות פיתוח אדובי פלאש.
מערכת הפעלה
iPhone 4s הוכרז עם מערכת ההפעלה iOS 5, אשר לטענתה של אפל מכילה למעלה מ-200 תכונות חדשות ביחס לגרסה הקודמת. בין היתר גרסה זו פיצלה את אפליקציית האייפוד למוזיקה ווידאו, הוסיפה שירותי ענן מתקדמים והסירה את הדרישה לחבר את ה-iPhone 4s למחשב בכל סינכרון או הפעלה ראשונית של המכשיר. אפליקציית תזכורות נוספה ואפשרות לנהל הודעות טקסט בין כל המכשירים המריצים את מערכת ההפעלה iOS. בiPhone 4s, מעבד ה-A5 של אפל ו-iOS 5 עובדים ביחד כדי לאפשר שיפורים חדשים עבור המכשיר, כמו עיבוד נתונים טוב יותר עבור המצלמה, גלישה מהירה יותר בדפדפן ה-Safari, המערכת הקולית Siri ותקשורת סלולרית טובה יותר.
פרנק צ'רוטי
פרנק צ'רוטי (בצרפתית: Franck Cerutti) הוא שף צרפתי.
ביוגרפיה
פרנק צ'רוטי נולד וגדל בניס, עבד עם אלן דיקאס במסעדת "לה טראס" (La Terrase), בראשית שנות השמונים ואז עבר למלון נגרסקו בניס. אחר-כך עבד במסעדת "אנוטקה פינקיורי" בפירנצה, היה זה צעד חריג בשביל שף צרפתי ללמוד מהאיטלקים, אבל צ'רוטי, שחלקו מאבות אבותיו היו איטלקים וגדל בפרובאנס, התאהב בפשטות של המטבח האיטלקי, הוא היה נשאר במסעדה, אלמלא הבעלים שלה, ג'ורג'יו פינקיורי, רצה לזכות בשלושה כוכבים במדריך מישלן האדום ובשל כך הפך את מטבחו ליותר צרפתי, צ'רוטי לא אהב את השינוי. משם עבר צ'רוטי למסעדת "לואי ה-15" במלון אוטל דה פארי במונקו ונעשה סגנו של אלן דיקאס. ב-1990 עזב צ'רוטי את "לואי ה-15" ופתח מסעדה משלו בניס בשם "דון קאמילו" (Don Camillo), שהצליחה מאוד. ב-1996, כשדיקאס קיבל על עצמו להחליף את ז'ואל רובישון הפורש במסעדת "ז'אמן" בפריז, הוא שכר את צ'רוטי כדי שיחליף אותו. צ'רוטי הוא השף מאז ועד היום (2011). הוא זוכה לשבחים רבים, למשל מפרנסואה סימון, אנדי היילר ומייקל שטיינברגר, למרות שהוא לא ממוקם ממש בצרפת, יש הרואים בו את השף הטוב בצרפת. צ'רוטי מחזיק בשלושה כוכבים במדריך מישלן.
Alone Again (Naturally)
(בעברית: שוב לבד) הוא שיר של הזמר-יוצר האירי גילברט או'סאליבן. השיר יצא בשנת 1972 יחד עם האלבום "Back to Front" אבל לא נכלל בו. השיר שהה במשך שישה שבועות לא רצופים במקום הראשון במצעד הסינגלים האמריקאי בילבורד הוט 100. הוא דורג במקום השני במצעד השנתי של בילבורד לשנת 1972. ברשימת "American Top 40" של קייסי קאסם לשנות ה-70 של המאה ה-20, דורג השיר במקום החמישי ברשימת השירים הפופולריים ביותר של העשור. עוד הגיע השיר למקום הראשון במצעד "Easy Listening" ושהה בו שישה שבועות. הסינגל הגיע למקום השלישי במצעד הסינגלים הבריטי.
מילות השיר
"Alone Again" הוא בלדה, שבה הזמר חושב על התאבדות אחרי שכלתו עזבה אותו במעמד החתונה. אחר כך הוא מספר על מות הוריו. או'סאליבן אמר שהשיר אינו אוטוביוגרפי, הוא לא הכיר היטב את אביו, שמת כשאו'סאליבן היה בן 11, ואמו הייתה בחיים כשהשיר נכתב. בראיון סיפר או'סאליבן ש"ניל דיימונד הקליט גרסת כיסוי של השיר, ואמר שקשה לו להאמין שבחור בן 21 כתב אותו, אבל בשבילי זה היה רק עוד שיר שכתבתי". השיר נכלל באלבום "The Berry Vest of Gilbert O'Sullivan" משנת 2004 שיצא בחברת התקליטים EMI. המוזיקאי ביג ג'ים סאליבן ניגן בהקלטה המקורית את קטע הסולו בגיטרה.
תביעה בנושא זכויות יוצרים
משפט בנושא זכויות יוצרים נערך במחוז הדרומי של ניו יורק. גילברט או'סאליבן תבע את הראפר Biz Markie על סימפול של השיר. בית המשפט פסק כי סימפול ללא רשות יכול להיחשב כהפרת זכויות יוצרים. הפסיקה שינתה את תעשיית מוזיקת היפ הופ, בכך שנדרש אישור של בעלי זכויות היוצרים כדי לסמפל שירים.
יחסי גאורגיה–דרום אוסטיה
ההיסטוריה המוקדמת
האוסטים הם צאצאי השבט הסרמטי, האלאנים, שבט דובר שפה איראנית, שיישב את אזור הקווקז מהמאה ה-1. בתחילת ימי הביניים התנצרו האוסטים בהשפעת הגאורגים והביזנטים. בעקבות הפלישה המונגולית לגאורגיה ולדרום הערבה הרוסית, בתחילת המאה השלוש-עשרה, נפוצו האלאנים ממקום מושבם, דרומית לנהר הדון (כיום ברוסיה) דרומה ומערבה. אחת מקבוצות האלאנים התיישבה בצפון הקווקז באזור חבל אוסטיה. באזור זה יצרו צאצאי האלאנים שלוש ישויות טריטוריאליות נפרדות, אחת מהן נקראה "טואלנג" אשר הייתה בשטחי דרום אוסטיה המודרנית כחלק מהנסיכות הגאורגית ההיסטורית סאמאצ'אבלו.
בתקופת ברית המועצות
בתקופת קיומה של הרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה, בין השנים 1918 ל-1920, פרצו באזור סדרה של מרידות אוסטיות, במהלכן הועלו דרישות לעצמאות. הממשלה הגאורגית המנשביקית האשימה את האוסטים בשיתוף פעולה עם הבולשביקים. על פי מקורות אוסטיים נהרגו במרידות אלה 5,000 אוסטים, ו-13,000 נוספים נהרגו לאחר מכן מרעב וממחלות.
הממשל הסובייטי של גאורגיה הסובייטית, שהוקם בשנת 1921, לאחר פלישת הצבא האדום לגאורגיה, יסד, באפריל 1922, את הפרובינציה האוטונומית של דרום אוסטיה. ובמקביל הוקם, בשנת 1924, החבל האוטונומי של צפון אוסטיה. על אף שלאוסטים שפה משלהם, האוסטית, היו הרוסית והגאורגית לשפות הרשמיות במחוז. בתקופה הסובייטית, תחת השלטון הממשלה הגאורגית, נהנתה דרום אוסטיה ממידה מסוימת של אוטונומיה, כולל תרגול השפה האוסטית ולימודה בבתי הספר.
המתיחות באזור החלה לגאות במקביל להתחזקות התחושות הלאומיות בקרב הגאורגים והאוסטים בשנת 1989. לפני נפילת ברית המועצות חיו שתי הקהילות ששכנו בדרום אוסטיה בשלווה יחסית. הן קיימו ביניהן יחסים תקינים, ושיעור הנישואים המעורבים היה גבוה.
בשנת 1988, כאשר מדיניות הגלאסנוסט והפרסטרויקה של שליטי ברית המועצות, בישרה לעמי הקווקז כי יהיה באפשרותם להגשים את חלומות העצמאות, ובמקביל להתפתחות התנועה הלאומית הגאורגית, קמה "החזית העממית הדרום אוסטית" - "אדמון נחאס". דרישתה הייתה איחוד עם צפון אוסטיה-אלניה במטרה להגן על האוטונומיה האוסטית. ב-10 בנובמבר 1989 אישר הגוף הסובייטי העליון של דרום אוסטיה החלטה, לפיה תאוחד "דרום אוסטיה" עם צפון אוסטיה אסס"ר, שהייתה חלק מרוסיה. יום לאחר מכן הכריז הפרלמנט הגאורגי כי ההחלטה הדרום אוסטית אינה חוקית ומבוטלת. בנוסף לכך, אישר הפרלמנט לדכא את העיתונות ואת ההפגנות בנושא. הסובייט הגאורגי העליון קבע איסור על מפלגות אזוריות בקיץ 1990. צעד זה נתפס על ידי האוסטים כצעד נגדם. האוסטים החרימו את הבחירות הראשונות לפרלמנט הגאורגי, שהיו הצעד המכריע בדרך לעצמאות גאורגיה. האוסטים ערכו בחירות משלהם בדצמבר 1990, אך הממשלה המרכזית בגאורגיה הכריזה עליהן כבטלות.
היחסים לאחר פירוק ברית המועצות
בסוף שנת 1991 פרץ משבר אלים בו הותקפו כפרים אוסטים, ובמקביל הותקפה האוכלוסייה הגאורגית בערים, ובמיוחד בבירת המחוז, צחינוואלי. תוצאת המשבר הייתה 1,000 הרוגים אזרחים, ובריחתם של כמאה אלף אוסטים צפונה, אל צפון אוסטיה. כ-23,000 גאורגים נמלטו מדרום אוסטיה והתיישבו בחלקים אחרים של גאורגיה. אירועי מלחמת דרום אוסטיה התרחשו במקביל לאירועי מלחמת אבחזיה ומלחמת האזרחים הגאורגית. בסופה של המלחמה, ב-26 ביוני 1992, נחתם בסוצ'י הסכם דאגומי שהיתווה את "העקרונות ליישוב בדרכי שלום של הסכסוך האוסטי-גאורגי".
ב-1992 נאלצה גאורגיה להסכים להפסקת אש, בשל האיום בהתערבות רוסית. ממשלת גאורגיה והבדלנים הדרום אוסטים הגיעו להסכם לפיו לא ישתמשו בכוח זה נגד זה, וגאורגיה הבטיחה שלא לנקוט בסנקציות כנגד דרום אוסטיה. עם זאת, החזיקה הממשלה הגאורגית בשליטה בחלקים נרחבים באזור, לרבות העיר אחלגורי. הוקם כוח לשמירת השלום שהורכב מכוחות רוסים, גאורגים ואוסטים. ב-6 בנובמבר 1992 שלח הארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה כוח משימה לגאורגיה על מנת לנטר את הכוח לשמירת השלום. מאז, עד לאמצע שנות ה-2000, נשמר באזור השקט באופן יחסי. ביוני 2004 גרם מבצע גאורגי למניעת הברחות לעליית המתח באזור. פעולות של לקיחת בני ערובה, תקריות ירי ופיגועים הותירו עשרות הרוגים. ב-13 באוגוסט 2004 הוכרזה שביתת נשק נוספת, אך זו הופרה באופן תדיר.
הממשלה הגאורגית מחתה על התמיכה הגוברת שהעניקה רוסיה לדרום אוסטיה, ועל נוכחותה הפוליטית באזור. כן טענה כי כוחות שמירת השלום אינם נייטרליים ודרשה את החלפתם. ב-5 באוקטובר 2006 פסל חווייר סולאנה, שר החוץ של האיחוד האירופי, כל אפשרות להחלפת הכוח הרוסי בכוח משקיפים אירופי.
בין השנים 2004–2007 השיגה גאורגיה את השליטה בחלקים מהאזור, ובשנת 2007 הכריזה על הקמת "הישות המינהלית הזמנית של דרום אוסטיה", בהנהגתם של אוסטים אתנים, חברים לשעבר בממשלה הבדלנית. הישות אמורה הייתה לשאת ולתת עם הממשלה הגאורגית המרכזית על המעמד הסופי של החבל.
ב-7 באוגוסט 2008 החלה המלחמה בדרום אוסטיה. כוח גדול של צבא גאורגיה נשלח לאזור שבשליטת המורדים בדרום אוסטיה, והחל בהפגזת הבירה צחינוואלי. בעקבות המבצע, הפציץ חיל האוויר הרוסי מטרות צבאיות ותשתיות גאורגיות, ובהמשך השבוע אף החלה מלחמת גאורגיה-רוסיה, בו נלחמה דרום אוסטיה עם אבחזיה ורוסיה אשר כבשו שטחים נרחבים. ארצות הברית, האיחוד האירופי, בריטניה, צרפת, ומדינות נוספות גינו את הפלישה הרוסית. לפי סיכום הפסקת האש בין רוסיה לגאורגיה, בסוף החודש הסתימה הלחימה באזור, ודרום אוסטיה ואבחזיה זכו לעצמאות מלאה דה פקטו ואילו גאורגיה איבדה את שליטתה במובלעותיה השונות באזורים הללו.
ארגון האומות המאוחדות, האיחוד האירופי, הארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה, מועצת האיחוד האירופי, נאט"ו ומדינות העולם אינם מכירים בעצמאות דרום אוסטיה, ורואים בה חלק מגאורגיה. עם זאת, הממשלה דה פקטו של האזור ערכה בשנת 2006 משאל עם בשאלת העצמאות, וזאת לאחר שמשאל עם קודם שנערך בשנת 1992 לא הוכר על ידי מדינות העולם כקביל, על אף ש-98% מהמצביעים תמכו בעצמאות. על פי הממשלה הבדלנית בצחינוואלי, תמכו 99% מהמצביעים בעצמאות, ואחוז ההצבעה עמד על 95%. על משאל העם פיקחו משקיפים מגרמניה, אוסטריה, פולין, שוודיה וארצות אחרות, ב-78 תחנות הצבעה. אך גם במשאל זה לא הכיר כל גוף בינלאומי חשוב, בהתחשב בכך שהגאורגים האתניים החרימו את ההצבעה, וההצבעה עצמה, שלא אושרה על ידי הממשלה הגאורגית המרכזית, נחשבה בעיניהם לבלתי חוקית.
ארסן קנוקוב
ארסן בשירוביץ קנוקוב (באדיגית/קברדינית: Къанокъуэ Арсен, ברוסית: Арсен Баширович Каноков) הוא נשיאה לשעבר של רפובליקת קברדינו-בלקריה אשר נמצאת בקווקז.
ביוגרפיה
קנוקוב נולד ב- 22 בפברואר 1957 בעיירה שיטכלה שבקברדינו-בלקריה. הוא הפך לאיש עסקים מצליח במוסקבה ולד"ר לכלכלה מטעם אוניברסיטת מוסקבה, קנוקוב ייסד את חברת סינדיקה שעסקה בתחום הבנקאות, מרכזי קניות, ועסקי השקעות במוסקבה, בהמשך הפך לאחד מבעלי המניות של חברת צנטרוקרדיט.
בקברדינו-בלקריה הקים קנוקוב את המסגד הראשי של העיר, אנדרטה לזכר הנופלים במלחמה הרוסית-צ'רקסית ושיפץ את מלון אינטוריסט והמסעדה המפורסמת אלברוס.
תחילה (משנת 1998), שימש קנוקוב כסגן היועץ לענייני קברדינו-בלקריה של נשיא רוסיה. בדצמבר 2003 נבחר קנוקוב לדומה של רוסיה מטעם המפלגה הליברל-דמוקרטית של רוסיה. בהמשך הפך קנוקוב לתומכו של ולדימיר פוטין והצטרף למפלגת רוסיה המאוחדת.
ב-28 בספטמבר 2005 מונה קנוקוב לנשיאה השני של קברדינו-בלקריה במקומו של הנשיא הראשון ואלרי קוקוב שנאלץ לפרוש מתפקידו בשל בעיות בריאותיות, הוא זכה לתמיכתו של פוטין ולאישור הפרלמנט של הרפובליקה. כיהן בתפקיד עד דצמבר 2013. לאחר סיום תפקידו מונה למועצת הפדרציה של רוסיה.
הוא נשוי ואב לשלושה ילדים.
הגייה תימנית
ההגייה התימנית (או הברה תימנית, נקראת הג'ה בפי בני העדה) היא אופן הביטוי של השפה העברית שהתקיים בפי יהודי תימן בתקופת הביניים של העברית. הגייה זאת נחשבת בעיני רבים למדויקת שבהגיות. ככל הגיות העברית בימי הביניים, אף היא לא שימשה ברובה לדיבור עברי, שכמעט לא התקיים אז, אלא בעיקר לצרכים ליטורגיים ובמהלך לימוד תורה.
איכותה של ההגייה התימנית
סברה של חלק מחוקרי הלשון העברית, רבני תימן ורבני שאר העדות, היא שהגייה זו היא המדויקת ביותר שנשתמרה כיום. בין המצדדים בטענה זו ניתן למנות את רבני יהדות תימן: הרב חיים סינואני הרב יחיא יצחק הלוי, הרב יוסף קאפח, הרב יוסף צוברי, הרב יחיא אלשיך, הרב חיים כסאר ועוד. גם רבנים מעדות אחרות ראו בהגייה התימנית הגייה עתיקה ובעלת מסורת, כדוגמת הרב יעקב ספיר, הראי"ה קוק, הרב חיים דוד הלוי ועוד רבים. כך היא דעת החוקרים האקדמאיים, ביטוי לכך נמצא של אליעזר בן-יהודה "המבטא בּלשון העברית" מנגד, דעתם של רבנים מקרב יהדות ארצות האסלאם היא שדווקא ההגייה ה'ספרדית' היא הקדומה והמדויקת. מרבני ג'רבה, הרב מאיר מאזוז טוען שיהדות ג'רבה החזיקה במסורת דקדוק עתיקה, שלדעתו היא מדויקת יותר משל התימנים, אך רואה יתרונות גם בהגייה התימנית, דוגמת הד' הרפויה..
ביקורת על הגיית האות גימ"ל
ההגייה התימנית אינה אחידה לחלוטין בין קהילות תימן השונות. כדוגמה בולטת לכך ניתן להביא את הגיית הקו"ף והגימ"ל הדגושה, שרוב קהילות יהודי תימן (למשל בהגייה הצנענית) מבטאות כגימ"ל ישראלית וג'ים ערבית, בהתאמה, ואילו קהילות אחרות, כגון קהילת שרעב, מבטאות אותן כקו"ף עמוקה וגימ"ל ישראלית.
לטענת הרב מאיר מאזוז, דוגמה זו גם מצביעה על כך שככל הנראה הושפעה ההגייה היהודית-תימנית מההגייה הערבית-תימנית. תימן מחולקת (גם כיום) לשני דיאלקטים עיקריים, דיאלקט צנעני ודיאלקט תעיזי. בדיאלקט הראשון מבטאים קו"ף וגימ"ל דגושה כגימ"ל וג'ים, ואילו בדיאלקט השני הן מבוטאות כקו"ף עמוקה וגימ"ל ישראלית. חיזוק לעמדה זו ניתן להביא מכך שקהילות שמוצאן מצפון תימן אימצו את הקו"ף והגימ"ל הדגושה של הדיאלקט הצנעני השולט שם, ואילו הקהילות שמוצאן מדרום תימן אימצו את אלו של הדיאלקט התעיזי. חוקרים ורבנים חלקו על כך.
עוד התבטא הרב עובדיה יוסף נגד הגיית הגימ"ל הדגושה של התימנים, וסיווג אותה כאות הנחתכת בשיניים. גם על טענה זו השיב הרב יצחק רצאבי בטענה שמורגש שהיא מן האותיות הנהגות מן החיך.
מאפיינים
ההגייה התימנית מקיימת מערכת של תנועות רגילות, והן: /a/ /e/ /i/ /u/ /o/. כמו כן, התנועות פתח, סגול וחלק מהשוואים נהגות כתנועה כמעט קדמית, כמעט פתוחה, לא מעוגלת ([]), תנועה הדומה ל-a קדמית, וסגורה מעט. כמו כן, ישנם כמה דיאלקטים שבהם חולם נהגה כתנועה פתוחה קדמית מעוגלת ([]), מעין a בשפתיים מעוגלות, במקום e.
עיצורים לועיים ועיצורים נחציים התקיימו בהגייה, להבדיל מן ההגייה הספרדית ומן ההגייה האשכנזית. כמו כן, ההגייה התימנית שימרה את הביצוע הכפול של בג"ד כפ"ת. עם זאת, גם זקני יהדות בבל (הספרדים) שימרו את רוב הביצועים הכפולים של בג"ד כפ"ת (להוציא בי"ת רפה ודל"ת דגושה) וכן שימרו את הגיית העיצורים הנחציים והלועיים.
הגיית הסגול כפתח
יהודי תימן הוגים את הסגול כפתח. בתימן הייתה נהוגה שיטת הניקוד הבבלי, שבה היה הסימן לפתח ולסגול זהה. אף על פי שבמשך הזמן התפשט והתקבל הניקוד התחתון גם אצל התימנים, התימנים קראו לסגול (הרשומה כניקוד נפרד רק בניקוד התחתון המקובל היום) כפתח. מהרי"ץ היה מנקד בכת"י שלו פתח במקום סגול, אף על פי שכתב בניקוד תחתון. וכך נהגו גם אחרים מבני תימן, כמו הרב יוסף עמר בעבודתו לניקוד התלמוד.
בעניין מקורה של הגיית הסגול נחלקו הדעות אם מעולם הייתה כפתח, או שהיה לה היגוי ייחודי שנעלם מהמסורת התימנית. בין הסוברים כי ההגייה כפתח היא גם הקדומה הם פרופ' שלמה מורג, הרב עמרם קורח, הרב רצון ערוסי והרב יוסף קאפח, הטוענים שיש בסיס מוצק למסורת תימן שאינה מבדילה בין הסגול (שקיים רק בניקוד הטברני, שהתפשט לאחרונה בתימן ורק במידה מוגבלת) לפתח, ושצודקת היא בכך שהגייתם בהתאם ושאף עם המעבר בתימן מן הניקוד העליון הבבלי לניקוד התחתון הטברני, "התרגומים וסידורי התפילה נקדו בניקוד תחתון לפי כללי הניקוד העליון, כלומר את הסגול השמיטו ובמקומו בא תמיד פתח בהתאם להברתם ולקבלת קריאתם המסורתית וגם מפני שאין לו שום הוראה מיוחדת בעבר או בעתיד כידוע".
הרב רצאבי משער כי לסגול הייתה הגייה נפרדת אצל "קצת מדקדקין" בתימן, אמצעית בין צירי לפתח. הרב רצאבי טוען כי הדבר משתקף ממחברות התיג'אן וחיבורי דקדוק אחרים כמו מכלול הרד"ק, שהגיות הסגול והפתח בהם מופיעות כנפרדות. מקור נוסף המצדד בהגייה ייחודית לסגול נראה בדבריו של צמח בן יוסף יצחק הלוי, שם הוא כותב "זכור לי שהיה בתימן איש זקן מאוד בשם הרב ירימי, והוא היה מבטא את הסגול בצורה הנכונה, וכל האנשים בבית הכנסת 'בית חג'אג'י' בצנעא, שאבי הרב יוסף יצחק הלוי זצ"ל היה מכהן בה כרב בית הכנסת, היו קמים לכבודו של הרב ירימי ואומרים: זה האיש הבקי ביותר בביטוי הסגול".
דרכי ההגייה
עיקרי הגיית האותיות והניקוד של הנוסח התימני מוזכרים רבות בספרות של בני העדה, המרבים לעסוק בדקדוק — מהם ספרים עתיקים כמו "מחברת התיג'אן (כתרי התורה)", שמחברה אינו ידוע, ו"חבצלת השרון" מאת הרב יחיא בשירי. ישנם גם ספרים בני זמננו, המוקדשים כולם לענייני הדקדוק וההגייה, וכן הקדמות לחומשים מפורסמים (תיג'אן), המסבירות את אופני ההגייה הנכונים.
מר למה וגברת ככה
מר למה וגברת ככה היא סדרת טלוויזיה ישראלית חינוכית לילדים, המשודרת בערוץ ניק ג'וניור למנוי yes.
עלילה
בכל פרק, מתגלה תעלומה ומר למה וגברת ככה יוצאים לחיפוש אחר פתרון בעזרת שכניהם החביבים.
ניצוצות
{{פירושונים|
ראו גם
}}
פיאסקי
תולדות היישוב
פיאסקי נזכרת לראשונה במאה ה-16, ובמאה ה-17 הייתה בבעלות משפחת האצולה הפולנית ספייהה. בחלוקת פולין השלישית בשנת 1795 נכללה העיירה בתחום האימפריה הרוסית, ובשנת 1921, על פי הסכם ריגה, נכללה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.
יהודי פיאסקי
בשנת 1897 נמנו בעיירה 1,615 יהודים. בין מלחמות העולם נמנו בה כ-1,200 יהודים, כשלושה רבעים מתושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות היהודיות השונות, תוך פעילות של בית ספר עברי. פעילות זו נאסרה עם כיבוש האזור בידי הסובייטים בספטמבר 1939.
בסוף יוני 1941 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו החלו מיד בביצוע מעשי שוד, השפלה ורצח בקרב יהודיה. לאחר מספר ימים הוטלו על יהודי העיירה גזירות שונות, ובהן הגבלות תנועה, חובת ענידת טלאי צהוב וגיוס לעבודות כפייה.
בנובמבר 1941 רוכזו יהודי העיירה בגטו מגודר שהוקם בה, אליו הובאו יהודים נוספים מיישובי הסביבה. בגטו שררו תנאי רעב וצפיפות קשים, ומעת לעת הוטלו על יושביו תשלומי כופר.
ב-2 בנובמבר 1942 נערכה בגטו שבעיירה אקציה. לאחר סלקציה נרצחו הקשישים והחולים, וכ-1,600 היהודים הנותרים הוצעדו למחנה ריכוז ליד וולקוביסק, ממנו שולחו כעבור מספר ימים למחנה ההשמדה טרבלינקה. יהודים מסתתרים שנתפסו לאחר מכן בשטח הגטו נורו במקום.
1221
1221 היא שנה פלינדרומית, היחידה במאה ה-13. השנה הפלינדרומית הקודמת לה היא 1111, והבאה אחריה היא 1331.
ליגת העל הרוסית
{{פירושונים|
ראו גם
}}
מחוז יהודה ושומרון (משטרה)
מחוז יהודה ושומרון, הנקרא בדרך כלל מחוז שַ"י (ראשי תיבות: יהודה ושומרון), הוא אחד ממחוזות משטרת ישראל. המחוז אחראי על השטח מאזור הר חברון בדרום ועד צומת מגידו בצפון.
מחוז זה הוא המחוז השני בגודלו מבחינת שטחו מבין מחוזות המשטרה, לאחר מחוז הדרום.
מטה המחוז ממוקם במבשרת אדומים, לשם עבר ב-2007 ממקום מושבו במעלה דוד.
מבנה המחוז
מחוז ש"י מורכב משתי יחידות משטרה מרכזיות לצד היחידות המחוזיות.
יחידות מחוזיות:
הארי מגווייר
ג'ייקוב הארי מגוויר (באנגלית: Jacob Harry Maguire; נולד ב-5 במרץ 1993) הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת הבלם במנצ'סטר יונייטד ובנבחרת אנגליה.
קריירת מועדונים
מגוויר, יליד שפילד, דרום יורקשייר, החל לשחק בגיל צעיר במחלקת הנוער של הקבוצה המקומית שפילד יונייטד.
במשחק פתיחת עונת כבש מגוויר בניצחון 2–0 על אולדהאם אתלטיק. לאחר שביסס את מעמדו כשחקן הרכב בשפילד, ופתיחת עונה טובה, האריך את חוזהו בקבוצה באוקטובר 2012. על יכולתו הטובה בעונה זו זכה הן בתואר השחקן הצעיר של העונה בשפילד והן בתואר שחקן העונה של שפילד. ה-BBC בחר במגוויר לקבוצת העונה בליגה השלישית. בעונה הבאה המשיך מגוויר את יכולתו הטובה. באוקטובר 2012 כבש צמד בניצחון 4–1 על נוטס קאונטי במסגרת פרס הפוטבול ליג. בפברואר 2013, בגיל 19 בלבד, ערך את הופעתו ה-100 עבור שפילד יונייטד, במשחק שנגמר בתוצאת תיקו ללא שערים, מול לייטון אוריינט.
ב-29 ביולי 2014 חתם מגוויר בהאל סיטי לשלוש עונות, בעסקה ששוויה 2.5 מיליון פאונד. בפברואר 2015 הושאל בעסקה קצרת-טווח לוויגאן את'לטיק. ב-25 באוקטובר 2016 כבש את שער הבכורה שלו במדי האל, בניצחון 2–1 על בריסטול סיטי, במסגרת גביע הליגה. באפריל 2017 ענד לראשונה מגוויר את סרט הקפטן, בניצחון הפרמייר ליג 4–2 על מידלסברו. במשחק זה כבש גם את שערו הראשון בפרמייר ליג.
לאחר הופעתו המוצלחת במונדיאל 2018, החלו שמועות על מעבר אפשרי של מגווייר לקבוצות צמרת באנגליה. לבסוף נשאר מגווייר בלסטר. במחזור השלישי של עונת 2018/2019, במשחק מול סאות'המפטון כבש מגווייר את שער הניצחון, מבעיטה מחוץ לרחבה. ב-29 בספטמבר 2018 כבש שער נוסף, בנגיחה, בניצחון החוץ 0–2 על ניוקאסל יונייטד.
קריירת נבחרות
מגוויר זומן לראשונה לסגל נבחרת אנגליה עד גיל 21 בנובמבר 2012, למשחק ידידות מול צפון אירלנד. הוא נכנס בדקה ה-60 כמחליף, בניצחון האנגלים 2–0.
באוגוסט 2017 זומן מגוויר לראשונה לסגל נבחרת אנגליה הבוגרת, לצמד משחקי מוקדמות מונדיאל 2018 מול ומול. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדים הלאומיים בניצחון החוץ 1–0 על, במשחק שהיה האחרון של אנגליה בקמפיין המוקדמות המוצלח.
מגוויר נכלל בסגלו של מאמן הנבחרת גארת' סאות'גייט, למונדיאל 2018. בטורניר עצמו בישל מגווייר להארי קיין את שער הניצחון במשחק הראשון של אנגליה, מול. ב-7 ביולי 2018, בשלב רבע הגמר, במשחק מול, כבש מגווייר את שער הבכורה שלו במדי הנבחרת, בנגיחה בדקה ה-30.
נכלל בסגל נבחרת אנגליה לטורניר מונדיאל 2022.
חיים אישיים
אחיו של מגוויר, ג'ו ולורנס, הם גם כדורגלנים.
ב-21 באוגוסט 2020, נעצר מגוויר באי היווני מיקונוס, לאחר שהיה מעורב לכאורה בקטטה. מנצ'סטר יונייטד הודיעה בהודעה רשמית כי מגווייר "משתף פעולה באופן מלא עם הרשויות היווניות". מגוויר הופיע בבית המשפט באי ב-22 באוגוסט, לאחר יומיים בהן ישב במעצר. הוא שוחרר ממעצר כשמשפטו נדחה עד ל-25 באוגוסט. ב-25 באוגוסט הורשע מגוויר בכל האישומים כנגדו, ונמצא אשם בתקיפה בנסיבות מחמירות, התנגדות למעצר ושוחד. מגווייר נעדר מפסק הדין.
הבור (ספר)
נושאים הנידונים בספר
בין הטענות המועלות בספר:
בעניין מלחמת לבנון השנייה קובע הספר:
בסוף דבר לספר כתבו מחבריו:
מהדורות
מהדורה ראשונה של הספר, שעל עטיפתה נכתב "מהדורה מוקדמת", יצאה לאור ביום פרישתו של גבי אשכנזי מכהונת הרמטכ"ל. מהדורה נוספת, ללא הכיתוב "מהדורה מוקדמת", יצאה לאור כעבור כחודש, ובסופה נוסף מפתח עניינים, וכן נכלל בה טענות חדשות על התנגדותו של יואב גלנט לתוכנית ההשתלטות על ה"מרמרה" ועל רכישת מוצרי מותרות למערך המבצעים המיוחדים.
תגובת דובר צה"ל
המחברים העבירו לדובר צה"ל כשישים שאלות בנושאי הספר. תגובתו של דובר צה"ל מובאת בספר במלואה, והיא מתחילה במילים:
תביעת דיבה
ב-6 בינואר 2013 הגיש בועז הרפז תביעת דיבה בסך 2.7 מיליון ש"ח נגד מחברי הספר וההוצאה לאור. בעקבות הליך גישור בין הצדדים ביטל הרפז את תביעתו.
פארודוס
פארודוס (ברבים: פארודוי) הוא מונח בו נעשה שימוש בטרגדיות שהוצגו בתיאטראות ביוון העתיקה. למונח שתי משמעויות, אחת ספרותית והשנייה ארכיטקטונית:
קישורים חיצוניים
Tragédie grecque
נאמור (קומיקס)
נאמור הסאב-מרינר (באנגלית: Namor the Sub-Mariner, "נאמור הצוללן") הוא דמות אנטי גיבור מוטאנט המופיע בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברות Motion Picture Funnies Weekly מאפריל 1939, בכתיבתו ובאיורו של ביל אברט.
דמותו של הסאב מרינר היא מבין שלושת גיבורי-העל המרכזיים והראשונים של חברת טיימלי קומיקס (לימים מארוול קומיקס), כאשר השניים האחרים הם קפטן אמריקה והלפיד האנושי המקורי, במה שנודע כתור הזהב של הקומיקס. אברט ציין שמקור ההשראה לדמות הוא שירו של סמואל טיילור קולרידג', "שירת יורד-הים הישיש".
נאמור הוא בנם המוטאנט של קפטן אנושי ונסיכה של הממלכה התת-ימית המיתית אטלנטיס, והוא מחזיק בכוחות-על וביכולות ימיים, כמו גם יכולות מוטאנטיות כתעופה. במשך השנים, דמותו הוצגה כגיבור-על חיובי מטבעו, אך גם בעל פתיל קצר וכן כפולש חדור שאיפת נקם כנגד מתיישבי האדמה שפלשו לממלכתו. דמותו מעולם לא תויגה כטובה או רעה, והוא הגן על ממלכתו רק כאשר אוימה בידי גורמים מבחוץ. נאמור נחשב לאאוטסיידר, אם כי הוא צוות לעיתים עם גיבורי-על כדוקטור סטריינג', הענק הירוק, הגולש הכסוף וקבוצות הפולשים, הדפנדרס, האוונג'רס, ארבעת המופלאים ולאחרונה גם אקס-מן.
דמותו של נאמור מופיעה בהופעת הבכורה שלה בסרט היקום הקולנועי של מארוול "הפנתר השחור: ואקאנדה לנצח" בגילומו של טנוך הוארטה. הדמות מדורגת במקום ה-77 ברשימת מאה גיבורי העל הגדולים, לפי אתר IGN.
תור הזהב
נאמור הופיע לראשונה באפריל 1939 בחוברת קומיקס ראשונה מסוגה שתוכננה להיות מחולקת לבעלי תיאטראות, בשם Motion Picture Funnies Weekly, שהופקה בידי ההוצאה לאור Funnies Inc. שמונה הדוגמאות היחידות מבין אלה שנוצרו נתגלו באחוזתו של פרסומאי מנוח בשנת 1974. כשהרעיון לחוברת מחולקת נפל, הכותב ביל אברט השתמש בדמות לחוברת Marvel Comics #1, הראשונה של טיימלי קומיקס - לקוחתה של Funnies Inc. סדרת החוברות שינתה את שמה בחוברת מספר 2 ל-Marvel Mystery Comics.
בהופעתו הראשונה, נאמור היה לאויבה של אמריקה. דמות האנטי גיבור של אברט נאבקה בסופו של דבר עם הלפיד האנושי של הכותב קארל בורגוס, אולם עם כניסתה של ארצות הברית למלחמת העולם השנייה, נאמור ציוות עצמו ללפיד האנושי ולבעלות הברית נגד אדולף היטלר ומדינות הציר. חברים נוספים כללו את בטי דין, שוטרת העיר ניו יורק שהוצגה בחוברת מספר 3, ובנות דודו נאמורה ודורמה.
נאמור כיכב בקומיקס תור הזהב Sub-Mariner Comics, שפורסם בכל רבעון ולאחר מכן שלוש פעמים בשנה ובכל חודשיים, למשך 32 חוברות (סתיו 1941-יוני 1949). יחד עם גיבורי-על אחרים של החברה, נאמור נעלם מעט לאחר סוף מלחמת העולם השנייה ודעיכת פופולריות חוברות הקומיקס. לאחר המלחמה, הוא לחם בפשע בקבוצת גיבורי-העל All-Winners Squad לתקופה קצרה, ובמהלך שיכתוב בשנות ה-70 נקבע כי לחם בזמן המלחמה יחד עם בעלות הברית וקבוצת גיבורי-העל "הפולשים". קבוצה זו נבנתה סביב החברים המייסדים נאמור, קפטן אמריקה והלפיד האנושי המקורי. כמה סיפורים משנים 1975-1979 מסדרת "הפולשים" הדפיסו מחדש הרפתקאות מתור הזהב.
הסאב-מרינר חווה תחיה מחודשת וקצרה באמצע שנות ה-50, בתחילה בחוברת Young Men #24 ולאחר מכן Sub-Mariner Comics #33-42 (אפריל 1954-אוקטובר 1955). בתקופה זו, לנאמורה הייתה סדרת ספין אוף משלה.
תור הכסף ולאחריו
נאמור חזר בחוברת הרביעית של ארבעת המופלאים (מאי 1962), כאשר ג'וני סטורם - הלפיד האנושי החדש - מוצא אותו כשהוא חסר בית וחולה במחלת השיכחה ברובע הדרומי של מנהטן. הלפיד האנושי מגלח את זקנו בעזרת להבותיו, מזהה אותו כנאמור וזורק אותו לנהר בתקווה להשיב את זיכרונו אליו, ואכן כך קורה. נאמור חוזר לממלכתו התת-ימית, שבסיפור זה נקבע שמה לראשונה בהיסטוריית הדמות כאטלנטיס, אך מגלה רק מוצב אחד שהושמד בניסוי בנשק גרעיני במהלך השנים בהן התהלך ללא כל זיכרון מעברו. הוא משער כי כל אנשיו פזורים וכי הוא לא ימצא אותם לעולם. הוא נשבע נקמה על עולם האדמה, ומתקיף בעזרת מגוון של יצורים ימיים ענקיים שזומנו בעזרת קרן נשיפה אטלנטית. כאשר ארבעת המופלאים נלחמים בו, הוא נכבש ביופייה של סוזן סטורם, התאהבות שאותה מחזיק נאמור במשך שנים כלפיה.
בחוברת הרביעית של האוונג'רס (מרץ 1964), נאמור מוצא שבט ארקטי הסוגד לדמות קפואה שנשמרה בגוש של קרח. הוא זועם על מעשה הסגידה וזורק את גוש הקרח לאוקיינוס. לאחר עזיבתו, גוש הקרח נמס ומגלה את גופתו הקפואה של קפטן אמריקה. עד מהרה, קבוצת האוונג'רס מחייה אותו מחדש. בגיליון קודם, נאמור מצטרף לענק הירוק בהתקפתו על האוונג'רס, אך נסוג לאחור כאשר הענק נוטש את הקרב.
דמותו של נאמור בשנות ה-60 של המאה ה-20 - הידועה בפי היסטוריוני קומיקס כתור הכסף של הקומיקס - היא סמכותית, גאוותנית ורצינית יותר מהצעיר הפזיז שהיה בשנות ה-40 וה-50, והמדבר בניב נאו-שייקספירי מאשר ניב הדיבור הקודם שלו בנערותו. יתר על כן, דמותו נודעה כאנטי גיבור, והוא ציוות עצמו לנבלי-על ידועים כדוקטור דום ומגנטו, אולם אצילותו המלכותית ונטייתו לפעול בעצמאיות הופכים את שיתופי הפעולה הללו לקצרי מועד. לאחר הופעות אורח שונות, נאמור מקבל סדרה משל עצמו בכותר Tales to Astonish, החל מחוברת מספר 70 (אוגוסט 1965), שהפך מאוחר יותר לכותר הנושא את שמו, Sub-Mariner, בשנים 1968-1974. כמה מהגיליונות המאוחרים נכתבו בידי יוצר הדמות, ביל אברט, מעט לפני מותו, והציגו מחדש את נאמורה כמבוגרת יותר ואת ביתה, נאמוריטה פרנטיס.
בעקבות מיני סדרה בת ארבע חוברות שנכתבה כעשור לאחר מכן, Prince Namor, The Sub-Mariner (ספטמבר-דצמבר 1984) בכתיבתו של בוב בודיאנסקי ובאיורו של ג'ון מארק דמתיאס, נאמור קיבל סדרה משלו בשנת 1990, שרצה למשך 62 חוברות (אפריל 1990-מאי 1995) בכתיבתם של ג'ון ביירן (#4-21), ג'יי לי (#26-38) ומגוון כותבים ואמנים אחרים. הסדרה עקבה אחר עלילותיו של נאמור כיו"ר "אורקל בע"מ", תאגיד המקדיש את משאביו להפחתת זיהום, בעיקר בימים, והביאה לחזרתו לחיים של אמן הלחימה איירון פיסט.
המיני סדרה Namor בת 12 החוברות מיוני 2003 עד למאי 2004, שנכתבה בידי ביל ג'מאס ואנדי ווטסון ואוירה בידי סלבדור לרוקה חקרה את ימי נעוריו של נאמור, ומערכת היחסים הרומנטית אותה רקם עם נערה אמריקנית בתחילת המאה ה-20. בהמשך, מיני סדרה בת שש חוברות, Sub-Mariner Vol.2 (אוגוסט 2007-ינואר 2008) הציגה את בנו הסודי של נאמור, קאמאר.
מקור
נאמור נולד בעיר הבירה של האימפריה האטלנטית, שהתמקמה לאורך החוף הארקטי בזמנו, מתוך זיווגם של בת הקיסר האטלנטי ת'אקור ושל קפטן אמריקני משוברת הקרח "אורקל". כאשר בת הקיסר - הנסיכה פן - לא חזרה מחקירתה של הספינה השוכנת במימי אנטארקטיקה, ת'אקור שלח לוחמים אטלנטיים לתקוף את ה"אורקל", בהאמינו כי היא נתפסה. למען האמת, קפטן הספינה - לאונרד מקנזי - לקח אותה ככלתו. בהתקפה, מקנזי נחשב למת ופן חזרה לממלכתה. תשעה חודשים לאחר מכן, תינוק ורוד-עור נולד לגזע האטלנטיים כחול-העור. הוא גדל באטלנטיס, ובבגרותו הרבה לצאת להרפתקאות במימי האוקיינוס ומעל לקרקע. הוא הפך לנסיך אטלנטיס וללוחם עבור בני עמו האטלנטיים.
מלחמת העולם השנייה
כשפרצה מלחמת העולם השנייה, נאמור הניח הצידה את מחלוקותיו עם העולם החיצון ולחם לצד גיבורי-על ובני ברית שקראו לעצמם "הפולשים", ביניהם קפטן אמריקה, שותפו באקי ברנס והלפיד האנושי המקורי. נאמור נפצע לאחר המלחמה וחי למשך זמן מה ברובע הדרומי של מנהטן, ניו יורק כמחוסר בית חולה שכחה בשם מייסין. בתקופה, אתר העיר אטלנטיס הושמד בניסוי בנשק גרעיני ותושביו נאלצו לעבור למיקום אחר.
לאחר מלחמת העולם השנייה
לאחר שהתרפא ממחלת השיכחה שלו בידי ג'וני סטורם מארבעת המופלאים, נאמור מצא את חורבות אטלנטיס. בהאמינו כי עמו הושמד יחד עם העיר, נאמור נשבע לנקום באנושות כולה. לאחר כמה התקפות מצידו, שסוכלו בידי ארבעת המופלאים והאוונג'רס, נאמור גילה את מקום מושבם החדש של האטלנטיים. אחרי שנאמור ארגן מתקפה כוללת על העיר ניו יורק, הוא נסוג יחד עם בני עמו וחזר בו ממסע הנקמה.
נאמור חזר לאטלנטיס כדי להינשא לדודניתו, ליידי דורמה, בה התאהב. אולם ליירה, נסיכה מרושעת מממלכת למוריה התת-ימית, חטפה והחליפה את דורמה בזמן החתונה מתוך תקווה לגזול את ממלכתו של נאמור. מבחינה חוקית, הוא נשא לאשה את דורמה, אך עדיין היה צריך לחפש אחריה. לרוע המזל, ליירה לקחה את דורמה לפני השטח לכודה בתוך מכל כפיתיון, וכאשר הוא הגיע להצילה, ליירה ניפצה את המכל כדי להסיח את דעתו. נאמור לא יכל להציל את דורמה, וכמעט נדחף לכדי שיגעון מתוך צער. מעט לאחר מכן, נאמור התאחד שוב עם אביו האובד, אך מפגש זה היה קצר מועד כאשר לאונרד מקנזי הקריב את חייו בקרב נגד הנבל טייגר שארק.
לאחר שהופל מכס מלכותו וגורש מאטלנטיס, נאמור הצטרף לאוונג'רס. הוא היה נשוי זמן קצר למרינה, חברת הגזע החייזרי פלודקס וקבוצת אלפא פלייט. במשך זמן זה היא נחטפה בידי שר המלחמה אטומא, עד אשר שוחררה בידי נאמור וקבוצות האוונג'רס ואלפא פלייט. הוא ומרינה הקימו חברה קטנה של אטלנטים שהתנגדו לשלטונו העריץ של אטומא במערה תת-ימית בשם דלוביה. משיכתה הגנטית של מרינה לעבר הרוע גרמה לה להיאבק באוונג'רס, והיא נחשבה למתה עד אשר התגלה כי נותרה בחיים אך בתרדמת.
לאחר מכן, בקשת הסיפור "אטלנטיס תוקפת" משנת 1989, מספר גורמים באטלנטיס הכריזו מלחמה על תושבי הקרקע. נאמור נחשב למת בקרב הפותח בתעלת פנמה, אך שרד והכריע את תוצאות הקרב בה באותה עת שגרם לתושבי הקרקע להאמין שהוא עדיין מת. לאחר מספר חודשים בדרום האוקיינוס השקט, צמד אוקיינוגרפים בשם קיילב וקרי אלכסנדר - אב וביתו - מצאו את נאמור כשהוא על סף שיגעון וטיפלו בו עד להבראתו. קיילב הסיק שזעמו של נאמור נבע מדמו החצי אנושי-חצי אטלנטי, וסיפק לנאמור את האמצעי לשלוט במטבוליזם שלו. נאמור החליט להמשיך ולשמור על הימים ועל עמו מבלי להתגלות, ולכן אסף אוצרות השקועים בתחתית האוקיינוס כדי לממן הקמת תאגיד לו קרא בשם "אורקל בע"מ", בהשתמשו במשפחת אלכסנדר כקונים באי כוחו. תחת ההסוואה של איש עסקים בינלאומי ויו"ר התאגיד "אורקל בע"מ", נאמור תמך בסביבתנות. אולם, הוא נאלץ להתגלות לאחר שקבוצת טרוריסטים פוצצה מכלית נפט תת-ימית השייכת לתאגיד, ואשר איימה על שלום העיר ניו יורק.
במסגרת מסעותיו לצורך עסקים, נאמור הגיע לממד קונלון ומצא בו את איירון פיסט, שנחשב למת כבר כמה שנים. בחוזרו לכדור הארץ, נאמור חקר את פלישתם של גזע ההילת'רי - תושבי כוכב קונלון, ונאלץ ללחום בחבר האקס-מן וולברין, שנלקח כאסירם. הקרב הופרע בידי המכשף מסטר קאהן, שמחק את זכרונו של נאמור והשליך אותו במערב התיכון. נאמור אבד למשך שנה. כאשר נאמוריטה מצאה אותו בעזרת הקשר המנטלי אליו, אותו רכשה לאחרונה. זכרונו לא חזר אליו אלא לאחר שהוא והנסיכה פן - שהוחזרה לחיים - נלכדו בידי דוקטור דום. הספינה שהייתה בשליטתו של דום נכלאה בבקבוק בידי מסטר קאהן, שהתחזה לנאמור ומכר את מרבית החזקותיו של תאגיד "אורקל בע"מ". נאמור שבר את הבקבוק ואת הכישוף שהוטל, והרג את מסטר קאהן.
במהלך סיפור "מעשי נקמה" של שנת 1990, נאמור היה תחת שליטתו של הקונטרולר ונלחם נגד קפטן אמריקה, שהביס אותו ושחרר אותו מהשליטה במוחו. או אז, נאמור נקרא לשוב לאטלנטיס כדי להתמודד מול התקפות גבול של אויבים ללא פנים. לאחר שפן ניסתה לגזול את כס המלוכה, נודע כי היא למעשה מלכת המכשפות ארטיס גראן, שגנבה את גופה של פן. נאמור נהרג בקרב עם בעלה - מלך המכשפים סומא-קת, אך הוחזר לחיים בידי נפטון, האל לו סוגדים האטלנטים. או אז, פן האמיתית, הלכודה בגופה של גראן, מתה בשעה שהגנה על בנה מפני התקפתו האחרונה של סוקוס, משרתם של הנבלים. עד מהרה, נאמור חזר לשלוט באטלנטיס ולתאגיד שלו, אך עדיין שמר על ריחוק מהעולם החיצון. התאגיד עזר לממן את פעולותיה של קבוצת-העל "גיבורים להשכרה", בה היו חברים גוסט ריידר, המעניש, הענק הירוק, איש הנמלה, לוק קייג', דדפול והאלמנה השחורה בין היתר, שהשתמשו במתקני התאגיד כמפקדתם.
האילומינטי
נאמור הוא חבר הקבוצה המדינית החשאית "אילומינטי", יחד עם דוקטור סטריינג', איירון מן, פרופסור X, מיסטר פנטסטיק וחזיז שחור, אם כי דעותיו עוינות במיוחד. כאשר בת דודתו נאמוריטה נהרגה בהתפוצצות וברצח המוני שהוביל לחוק רישום העל-אנושיים (אליו נאמור מתנגד), הוא מפעיל סוכני חרש של משמר הכבוד המלכותי האטלנטי כדי למצוא את האשם - הנבל ניטרו - אותו הוא לוכד בעזרתו של וולברין. בעיצומו של הקרב בין הפלגים בקרב גיבורי-העל, נאמור מביא את כוחותיו האטלנטיים לעזור לכוחותיו של קפטן אמריקה. מאוחר יותר, הוא נוכח בהלווייתו הפרטית של קפטן אמריקה, ומבטיח לנוכחים שאף אחד יתקרב לאתר.
נאמור היה לחבר האילומינטי היחיד שהתנגד להגלייתו של הענק הירוק אל מחוץ לכוכב, כפי שסופר באירועי כוכב הענק הירוק. משום כך, הענק חס על חייו בזמן חזרתו לכדור הארץ לאחר אירועי מלחמת-עולם הענק הירוק. הענק מכריז מלחמה על הארץ, ונאמוריטה מצטרפת יחד עם אנג'ל והרקולס למטרתו.
השמדתה של אטלנטיס והפלישה הסודית
נאמור מגלה שיש לו בן אובד בשם קאמאר, שניסה לגזול את כס המלכות באטלנטיס על ידי הכרזת מלחמה על ארצות הברית. בעקבות האירועים, נאמור אולץ לפנות את תושבי אטלנטיס וקרא להם להגר לפני הקרקע ולחיות לצד סוכני החרש של תאגידו, כאשר ניטרו נשאר בעיר הריקה יחד עם קאמאר שנלקח כאסירו, והתפוצץ מעומס יתר. או אז, נאמור כרת ברית עם הנבל והמונרך האירופאי דוקטור דום ושלח גדוד לוחמים אטלנטיים לשמור על מדינתו לאטבריה.
מעט לאחר מכן, איירון מן זימן את האילומינטי לדון באפשרות שתהיה פלישה לנוכח האירועים האחרונים, ונאמור התעקש שלא כך הדבר. חזיז שחור מתקיף אותם לפתע, כאשר הוא מתגלה כסקרול מתחזה, ונהרג בידי נאמור, שעוזב את הקבוצה בטענה שאינו סומך יותר על חבריה.
שלטון אפל
נאמור ציוות עצמו לקפטן אמריקה החדש, ג'יימס ברנס, כדי להשיב את גופתו של הלפיד האנושי המקורי לפני שתשמש כנשק בידי מדען עריק. נאמור ציין כי הוא עושה זאת משום שג'ים האמונד (הלפיד האנושי המקורי) היה מהאנשים היחידים שהוא אי פעם העריך. אולם, הוא נשבה ונערכים בו ניסויים עם וירוס העשוי מ-DNA ומבנה תאים של האמונד, אך הפיזיולוגיה האטלנטית שלו מנקה את גופו מהשפעות הווירוס. לאחר מכן, נאמור מוודא שג'ים האמונד נקבר באופן הראוי.
נאמור היה לאחד המנהיגים שזומנו בידי נורמן אוסבורן לקאבאל ("חורשי המזימות"), ביניהם נמנים גם דוקטור דום ואמה פרוסט. נרמז כי לפרוסט ולנאמור עבר משותף ביחד, וכי יש לו רגשות כלפיה. לאחר הישיבה, נאמור ודום מדברים ביניהם והביעו ספק בתוכניתו של אוסבורן, שלפי דום תעניק לאוסבורן שליטה מלאה על אומות היבשה בכדור הארץ, אך גם לא תפריע לשלטונו של נאמור בימים. כמו כן, נאמור פוגש בפרוסט, ומתגלה כי הייתה ביניהם היסטוריה משותפת. בימיה כמלכה הלבנה של המעגל הפנימי של מועדון הלפייר, היא נשלחה בידי סבסטיאן שו לגייס את נאמור לשורותיו. במקום זאת, נאמור לוקח אותה לממלכתו והם מפתחים מערכת יחסים רומנטית. שו האמין כי פרוסט בגדה בו, ולכן הוא שלח זקיף מתוכנת להתקיף את השניים ולהשמיד את אטלנטיס. כאשר נאמור מתעמת מול שו על בוגדנותו, סלנה משתלטת באופן טלפתי על פרוסט ונועלת את זיכרונותיה על נאמור. כתגובה, נאמור נשבע לנקום בשו. בזמן ההווה, פרוסט מגלה לו שהקרב הראשוני בינה לבין הפניקס שחרר את הנעילה על זיכרונותיה. היא כורתת עמו ברית, מפתה את שו, ומשתמשת בכוח הטלפתיה שלה כדי לגרום לנאמור להאמין שהיא הרגה אותו, כשלמעשה ניטרלה אותו טלפתית. כחלק מהעסקה ביניהם, נאמור נשבע להגן על גזע המוטאנטים כשם שהוא מגן על עמו, ופרוסט נשבעה להגן טלפתית על מוחו אם אוסבורן יבגוד בהם.
כאשר נפטון נלכד בידי המלכה היפולטה והאמזונות הלוחמות לבקשתם של פלוטו והרה, הנסיכה ארטומיי חילצה מתוכו את מיקומו של האומפאלוס. הוא ניצל מידיה בידי נאמור, נאמורה והרקולס ונלקח חזרה לאטלנטיס כדי שהכמרים ירפאו אותו. נאמור הביע דאגה, כבוד ויראה רבה כלפי האל שלו, ונאות להקריב את העולם החיצון כדי לטפל בו. בשלב מסוים, אוסבורן ממנה את נאמור ללכוד את טוני סטארק הנמלט מן החוק, אך נאמור נכשל.
נאמור מסכים להתאחד עם חמשת חברי האילומינטי כשבוע לאחר הפלישה הסודית כאשר ריד ריצ'רדס הנואש מקים מחדש את הארגון כדי לספק עזרה והדרכה לבעיית מלחמות האזרחים ביקומים המקבילים דרך מכונה חדשה שהמציא, לה קרא "הגשר". זמן מה לאחר פגישת האילומינטי, נאמור מזומן בחשאי לפגישתם השנייה של הקאבאל בידי אמה פרוסט. אוסבורן מציע לטפל בחבורת האוונג'רס הרשומים, "האוונג'רס העוצמתיים". בין יתר הנושאים שנדונו היו המצוד הכושל אחרי טוני סטארק, מיזוגם של לוחמים אסגרדיים לתוך מדינת לטבריה והשבתו של דוקטור דום כמונרך על מדינתו, המוטאנטים המצטברים בסן פרנסיסקו, התקפתו של המעניש על "הברדס" וכן נושאים אחרים. בינתיים, לוקי מנסה להשתמש בקבוצת אוונג'רס משלו בדמותה של מכשפת השני כדי לשבור את אוסבורן - מטלה המשותפת גם לדום ולנאמור, אם כי הם אינם יודעים את תוכניתה. שישה חודשים לאחר הפלישה, נאמור פוגש בפנתר השחור ומבקש ממנו להצטרף לקאבאל כדי להתכונן לנפילתו של אוסבורן, אך זה האחרון מסרב בנימוס. כאשר סוכני חרש אטלנטיים פותחים במתקפת טרור על קליפורניה, אוסבורן פוקד על נאמור לגנות את הקבוצה הסורחת ולגזור את דינם פרט לאחד, שישמש כעדות ויושפל בפני אמצעי התקשורת. נאמור מסרב בזעם, באומרו שמה שהם תופסים כטרור הוא למעשה פעולת תגמול נגד תושבי הקרקע על השמדת כוכב הלכת עליו הם חיים, ועוזב את הקאבאל.
אוטופיה
נאמור מצטרף לאקס-מן האפלים לבקשתה של אמה פרוסט. תחת שליטתו של אוסבורן, האקס-מן האפלים - יחד עם האוונג'רס האפלים - משתלטים בהצלחה על סן פרנסיסקו, שזועזעה קשות בידי מהומות של קבוצות אנטי-מוטאנטים התומכות באיסור רבייתם של מוטאנטים. קבוצת האקס-מן הפכה בשנית לנרדפת על ידי החוק. אולם, אחרי שהשליטה על העיר הושבה, מתגלה כי נאמור ופרוסט עבדו יחד עם סייקלופס כדי לפנות את סן פרנסיסקו ממוטאנטים לבסיס חדש בשם "אוטופיה" בקו החוף של קליפורניה. אוסבורן מגלה כי עבדו עליו, ויחד עם האוונג'רס האפלים מתכנן להשתלט על אוטופיה המוטאנטית. כאשר קבוצות האוונג'רס האפלים ואקס-מן האפלים מובסים, נאמור נשאר עם המוטאנטים על אוטופיה.
עידן הגיבורים
כאשר הברדס מנסה להשיג לרשותו את יהלומי האינסוף לאחר שהוחבאו בידי האילומינטי, נאמור עוזר לתור להשיג את יהלום הזמן מתחתית האוקיינוס לפני הברדס, ולהשתמש בו בקרב נגדו. עם הבסתו של הברדס, נאמור ושאר חברי האילומינטי - כאשר סטיב רוג'רס שחזר לחיים מחליף את חזיז שחור שמת - מסכימים להחביא מחדש את היהלומים.
כוחות ויכולות
משום ירושתו הגנטית הבלתי רגילה, נאמור הוא יחיד במינו בקרב הן בני האדם והן האטלנטים. הוא מיוחס לרוב כמוטאנט הראשון של חברת מארוול, משום שלמרות שכוחות-העל שלו באים מעצם היותו היבריד אנושי-אטלנטי, יכולת התעופה שלו אינה ניתנת להסברה בידי אף אחד מהצדדים. אולם, לפי כרונולוגיית ההמשכיות של החברה, היו הרבה מוטאנטים לפניו.
נאמור מחזיק בפיזיולוגיה אמפיבית מלאה המותאמת ללחצים הקיצוניים שקיימים מתחת למים. בנוסף, הוא בעל כוחות, מהירות, זריזות וסיבולת-על וכן אריכות חיים ויכולת תעופה. הוא מסוגל לשרוד מתחת למים לתקופה בלתי מוגבלת ויש לו יכולת ראייה מיוחדת המקנה לו את האפשרות לראות בבהירות מבעד למימי האוקיינוס העכורים.
בסיפור הראשון של הדמות, ביל אברט תיאר את הדמות אותה יצר כ"אדם-על החי על היבשה ובימים, עף באוויר ויש לו כוחות של אלפי בני אנוש רגילים". לא הוזכרו כוחות נוספים. לנאמור צמד כנפונים על כל אחד מקרסוליו, המקנים לו את יכולת התעופה. לעיתים, הכנפונים אבדו או נפגעו, ויכולת התעופה שלו התפתחה רק בבגרותו. כאשר הסדרה הוחייתה בשנת 1954, נאמור איבד את כנפוני הקרסול שלו ואיתם את יכולת התעופה. בהמשך, כוחותיו המלאים חזרו בחוברת מספר 38 (פברואר 1955). בנוסף, יש לו את האפשרות לשחות במהירות-על, אפילו בסטנדרטים אטלנטיים. לאחר שנאמור הוחייה בשנית בשנות ה-60 של המאה ה-20 בידי סטן לי וג'ק קירבי, הוא הדגים כוחות תת-ימיים שונים שלא נראו קודם, כמו יכולות חיקוי כדג וכוחות חשמל כמו לצלופחאים.
לנאמור אריכות חיים גדולה יותר מבן אדם רגיל. הוא עבר את גיל 80 מאז הולדתו ב-1920 לפי קו הזמן של מארוול, אך נראה כגבר צעיר בשיאו. זהותו כגיבור-על לפני מלחמת העולם השנייה התבססה זה מכבר, מה שגרם לו להיות פחות מושפע מקו הזמן הנזיל של המשכיות החברה.
כוחו הרב של נאמור קשור למידת קרבתו למי הים. הוא מסוגל לזרוק ללא כל קושי מכלית, למרות צמיגות האוקיינוס. הוא אינו מסוגל למות כתוצאה מהישארות על קרקע יבשה, כמו אטלנטים רבים אחרים, אם כי כוחו נחלש במידה מועטה ככל שהוא משתהה מחוץ למים. יש לו גם סיבולת גבוהה יותר מכל בן אדם רגיל, וחסינות מפני פציעות הודות ל-DNA ההיברידי שלו. רמת הכוח שלו יכולה לעמוד בקרבות נגד ישויות עוצמתיות כמו הענק הירוק.
כמה מהסיפורים הזכירו כי לנאמור יש זימים לצורך נשימה מתחת לפני הים, ואמנים כסלבדור לרוקה איירו חרכי זימים משני צידי צווארו. בחוברות Sub-Mariner #18-22 (1969-1970), ישויות חוצניות סגרו באופן כירורגי את הזימים לתקופת מה, מה שאיפשר לו לנשום אוויר אך לא מתחת למים. מקורות נוספים ציינו כי ריאותיו מכילות חמצן המפרק את הממברנות והמאפשר לו לחיות מתחת לפני הים.
כתוצאה מטיבעו ההיברידי, נוצרה התאוריה לפיה נאמור חסין מפני חוסר איזון בחמצן בדמו, הגורם בדרך כלל להפרעה דו-קוטבית ולשינויים קיצוניים במצב הרוח. הוא יכול לווסת חוסר איזון שכזה על ידי טבילה במי הים.
לנאמור סוג של כריזמה אותה נשים מוצאות כמושכת ביותר. רבות מהנשים עימן היה בקשר הבהירו את משיכתן לחזותו החייזרית והשרירית. הוא מגיב לכך בהכרת תודה מהולה בריחוק מסוים הנובע מאטיקט מונרכי.
נאמור הוא מנהיג מלידה שאומן בידי משפחת המלוכה האטלנטית כיאה ליורש כס המלכות והוא הוביל חילות לקרב בהצלחה יתרה. התנהגותו הבינאישית היא מרוחקת וגובלת בחוסר ידידותיות, אך היא נובעת מאצילותו הרבה.
ניתנה לנאמור חזקה על יהלום הזמן, שמעניק לו את האפשרות לשלוט בעבר, בהווה ובעתיד. כמו כן, יש באפשרותו לערוך מסע בזמן, לבגר ולהצעיר אנשים, וכן להשתמש בו כנשק כדי ללכוד אויבים בלולאות זמן בלתי נגמרות.
נאמור חונך בנימוסי חצר המלכות האטלנטית, והוא דובר אנגלית, אטלנטית ולמורית. הוא איש עסקים ממולח ביותר.