cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קרולינה קובלקביץ'
קריירה
הקרב המקצועני הראשון ב-MMA בו השתתפה נערך במאי 2012. בדצמבר 2012, החלה להילחם במסגרת ארגון ה-MMA הפולני, KSW, וב-8 ביוני 2013 זכתה בתואר האליפות במשקל זבוב. בנובמבר 2014, נלחמה בקרב במסגרת ארגון ה-MMA לנשים, Invicta FC. בשנת 2015, חתמה על חוזה עם ארגון ה-UFC (ארגון ה-MMA הגדול בעולם), החלה להילחם במסגרתו, ונכון ליוני 2017, היא מדורגת בו שנייה. ב-12 בנובמבר 2016, קובלקביץ' התמודדה לראשונה בקרב על אליפות העולם במשקל קש במסגרת אירוע UFC 205 מול האלופה יואנה ינדז'ייצ'יק, וספגה את ההפסד הראשון שלה בקריירה המקצוענית, כשנוצחה על ידי ינדז'ייצ'יק בהחלטת שופטים אחידה. ב-3 ביוני 2017, במסגרת אירוע UFC 212, התמודדה מול הלוחמת קלאודיה גדליה ונוצחה בסיבוב הראשון באמצעות חניקה אחורית. ב-21 באוקטובר 2017, התמודדה מול הלוחמת ג'ודי אסקבל וניצחה בהחלטת שופטים אחידה. ב-7 באפריל, במסגרת אירוע UFC 223, התמודדה נגד הלוחמת פליס הריג וניצחה בהחלטת שופטים חצויה. ב-8 בספטמבר, במסגרת אירוע UFC 228, התמודדה נגד הלוחמת ג'סיקה אנדרז' והפסידה בנוקאאוט בסיבוב הראשון.
קובלקביץ' היא הלוחמת היחידה ב-UFC עם מיומנות קרב מגע.
אגנס פיי מורגן
אגנס פיי מורגן (באנגלית: ; 4 במאי 1884 – 20 ביולי 1968) הייתה כימאית ופרופסורית אמריקנית. היא כלת מדליית גרוון לנשים בכימיה לשנת 1949, וכלת פרס בורדן לשנת 1954 על תרומתה למחקר בנושא תזונה. נוסף על כך, פרס אגנס פיי מורגן למחקר נקרא על שמה. זהו פרס הניתן לחוקרות צעירות על הצלחה משמעותית בתחומי מחקר בכימיה או בביולוגיה. מחקרה העיקרי עסק בוויטמין B5, במסגרתו היא הוכיחה שמחסור בוויטמין זה גורם לשינויים בצבע העור והשיער.
ראשית חייה
אגנס פיי מורגן נולדה ב-1884 בפאוריה, אילינוי. היא הילדה השלישית מתוך ארבעה ילדים. היא נולדה למשפחה אירית - אביה פטריק ג'ון פיי, ואמה, אשתו השנייה, מארי פיי. שני הוריה גדלו במשפחות עניות אך בעלות אדמות באירלנד, והיגרו בהמשך חייהם לארצות הברית. עם הגעתם, אביה מצא עבודה כפועל. על אף ששני אחיה לא למדו באוניברסיטה, מורגן זכתה למלגה מלאה על סמך הצטיינותה בלימודים בתיכון פאוריה המקומי.
היא התחילה ללמוד תואר בכימיה בקולג' ואסאר, אך במהרה עברה ללמוד באוניברסיטת שיקגו. שם היא סיימה תואר ראשון בכימיה ב-1904. אחרי שסיימה את התואר השני שלה ב-1905, מורגן החלה ללמד כימיה באוניברסיטאות שונות. ב-1905 היא הגיעה לאוניברסיטת הרדין-סימונס, ושם לימדה עד 1906. לאחר מכן, היא לימדה באוניברסיטת מונטאנה בין השנים 1907–1908, ובאוניברסיטת וושינגטון בין השנים 1910–1912. בהמשך חזרה לאוניברסיטת שיקגו, שם דוקטורט בכימיה, אותו השלימה ב-1914. הדבר היה יוצא דופן באותה התקופה, כיוון שרק 11% ממקבלי הדוקטורט היו נשים. נוסף על כך, מורגן הייתה נשואה, דבר אשר ייחד אותה עוד יותר מיתר הנשים בעלות דוקטורט.
עבודתה באוניברסיטת ברקלי
תחת הנחייתה, המחלקה לכלכלת בית באוניברסיטה פרחה. באותה התקופה, תזונה הייתה נושא חדש ולא מוכר, ומורגן לימדה את הקורס הראשון אי פעם באוניברסיטת ברקלי על מדעי התזונה האנושית. הדרישות שלה מהסטודנטים היו גבוהות מאוד, והיא נהגה לשים דגש גדול על רקע בביולוגיה ופיזיולוגיה – דבר שמעט מאוד אוניברסיטאות במדינה עשו באותה התקופה. סטודנטים להוראת כלכלת הבית שלמדו אצלה היו נכונים ללמד גם ביולוגיה וכימיה בתיכונים, לעומת נושאי הלימוד הרגילים של אותה התקופה, שעסקו בנושאים קלאסיים של כלכלת בית, כמו סריגה ובישול.
חיים אישיים
ב-1908, בזמן שמורגן לימדה באוניברסיטת מונטאנה, היא פגשה את ארתור איווסון מורגן, שהיה סטודנט שלה לכימיה. ארתור נלחם כמה שנים קודם לכן במלחמת ארצות הברית-ספרד, ושם נפצע. את לימודיו מימן בעזרת דמי פיצויים על הפציעה שלו. לאחר שהשניים התחתנו, מורגן עברה בעקבות בעלה לסיאטל, ושם לימדה באוניברסיטת וושינגטון.
ב-1923 נולד בנה היחיד, ארתור איווסון ג'וניור.
המחקר שלה
מורגן שמרה על מעבדת מחקר פעילה. מחקריה היו בתחומים מגוונים והיא פרסמה מעל ל-200 מאמרים בנושא תזונה. רוב מחקריה עסקו בנושאים יום-יומיים בתזונה, כמו הערך התזונתי של סוגים שונים של מזון ויציבות של חלבונים בתהליכי עיבוד מזון, אכסון מזון והכנתו. רוב המחקר המעשי שלה, והמשמעותי ביותר שלה, היה על הביוכימיה של וויטמינים. אחד מהמחקרים מוכרים ביותר שלה עסק בקשר בין מחסור בוויטמין B5 והאפרה של שיער. במחקרה היא בנתה דיאטה חסרת וויטמין B5, אך היו בה תחליפי תזונה לכל הצרכים שהוויטמין סיפק, חוץ משמירה על שיער מפני האפרה. היא עשתה זאת כדי להוכיח שיש קשר ישיר בין המחסור בוויטמין ובין האפרת השיער, ללא קשר לשאר תפקידיו של הוויטמין. היא העלתה את ההצעה בשימוש בדיאטה זו על שועלים, כדי לספק פרווה אפורה אשר הזכירה מאוד את צבעה של פרוותם של שועלים כסופי-פרווה, שהייתה בתקופה ההיא מאוד באופנה. היא הצליחה לשכנע מגדל שועלים להאכיל חלק מהשועלים שלו לפי הדיאטה שלה, ומהפרווה האפורה שלהם היא הכינה בגד אשר הוכיח את טענתה. את הבגד הזה היא לבשה לאירועים חשובים, כמו הצגת מחקרה ב-1939 מול האגודה האמריקנית לביולוגיה ניסיונית, וב-1949 כאשר היא זכתה במדליית גרוון של האגודה האמריקנית לכימיה.
פרסים והוקרה
מורגן זכתה בכמה פרסים לאורך חייה:
פרס גרוון של האגודה האמריקנית לכימיה ב-1949, עבור תוצאות מחקרה על הקשר בין וויטמין B5 והאפרה של שיער. לאחר מכן, זכתה בפרס בורדן של האגודה האמריקנית לתזונה ב-1954, בשל תרומתה הניכרת למחקר בתזונה.
נוסף על שני הפרסים הללו, היא זכתה לכבוד רב בכמה דברים נוספים. ב-1951 היא הייתה האישה הראשונה בהיסטוריה שמונתה למרצת מחקר פקולטה, שזהו כבוד השמור לחוקרים המובילים ביותר בפקולטה שלהם. נוסף על כך, ב-1961, קראו לבניין כלכלת הבית של אוניברסיטת קליפורניה אולם אגנס פיי מורגן.
עד היום קיים פרס אגנס פיי מורגן למחקר על שמה, מטעם חברת – חברה הנועדה לכבד בפרסים נשים במדע. מורגן הייתה ממקימיו, והפרס על שמה ניתן לנשים צעירות מובילות בתחומי מחקר הקשורים בכימיה או ביולוגיה על מחקרים משמעותיים.
קתרינה פוליקסנה, רוזנת זולמס-רדלהיים
קתרינה פוליקסנה, רוזנת זולמס-רדלהיים (בגרמנית: Katharina Polyxena von Solms-Rödelheim; 30 בינואר 1702 – 21 במרץ 1765) הייתה אשתו של כריסטיאן קרל ריינהרד, רוזן ליינינגן-דאגסבורג-פאלקנבורג-היידסהיים.
ביוגרפיה
ב-27 בנובמבר 1726 התחתנה קתרינה פוליקסנה עם כריסטיאן קרל ריינהרד, רוזן ליינינגן-דאגסבורג-פאלקנבורג-היידסהיים, ממנו נולדו לה 6 ילדים. ב-21 במרץ 1765 מתה קתרינה פוליקסנה בהיידסהיים, והיא בת 63 שנים. דרך בתה מריה לואיזה אלברטינה, רוזנת ליינינגן-דאגסבורג-פאלקנבורג, קתרינה פוליקסנה היא אם קדמונית של מרי מטק.
משפחתה
ב-27 בנובמבר 1726 התחתנה קתרינה פוליקסנה עם כריסטיאן קרל ריינהרד, רוזן ליינינגן-דאגסבורג-פאלקנבורג-היידסהיים, ממנו נולדו לה 6 ילדים:
דו"ח ספאק
דו"ח סְפָּאק (באנגלית: Spaak Report) נכתב על ידי ועדת ספאק בשנת 1956. מטרת הוועדה הייתה לדון בנושא האינטגרציה ובאופן ספציפי במיסודו של שוק אירופי משותף. לדו"ח שלושה חלקים: השוק המשותף, קהילת האטום ואיתור התחומים בהם יש צורך לנקוט פעולה מידית.
הרקע להקמת הוועדה
קהילת הפחם והפלדה (ECSC) נוסדה ב-1951 על ידי גרמניה המערבית, צרפת, איטליה, בלגיה, הולנד ולוקסמבורג. מטרתה המידית הייתה להביא לאינטגרציה ושיתוף פעולה בתחום משאבי הפחם והפלדה כאמצעי למניעת מלחמה נוספת באירופה. באותן שנים התחזק מעמדה של ארצות הברית שהפכה למעצמה הגמונית עולמית ובמקביל חל פיחות במעמדה הבינלאומי של אירופה המערבית. מלחמת העולם השנייה פגעה בכוח הייצור של מדינות אירופה והן התקשו לעמוד בתחרות בשווקים הגלובאליים. במקביל, התפתחה תחרות הולכת וגוברת בתחום פיתוח אנרגיה גרעינית בעיקר לצרכים צבאיים, על רקע השימוש שנעשה על ידי ארצות הברית בפצצת האטום ב-1945 ביפן כנשק אסטרטגי ולאור האיומים שהציגה המלחמה הקרה בין מעצמות העל רוסיה וארצות הברית.
במהלך 1954 כשלו הניסיונות להמשיך ולמנף את שיתוף הפעולה בין המדינות לידי הקמת קהילה פוליטית אירופית. על רקע אי הצלחה זו התכנסה ביוני 1955 ועידת מסינה (Messina Conference). הוועידה כונסה בין היתר על מנת לנסות ולהתניע את הליך האינטגרציה האירופית. בוועדה זו הוחלט על הצורך בכינוס ועדה בין ממשלתית אשר תדון בנושא האינטגרציה ובאופן ספציפי במיסודו של שוק אירופי משותף. על בסיס החלטה זו כונסה ועדת ספאק. בעקבות ועדת ספאק התכנסה במאי 1956 ועידת ונציה בה נטלו חלק 6 שרי החוץ של המדינות החברות בקהילת הפחם והפלדה. הדיונים התנהלו על בסיס מתווה דו"ח ספאק.
ועדת ספאק
ועדת ספאק פעלה מ-9 ביולי 1955 ועד 21 באפריל 1956 ונקראת על שמו של שר החוץ הבלגי, יו"ר הוועדה, פול-אנרי ספאק. ספאק עצמו היה תומך נלהב של רעיון הרחבת האינטגרציה האירופית ופעל לקידומו. בוועידה נטלו חלק משלחות משש המדינות החברות, בהן מומחים ונציגים מתחומים שונים, אשר חולקו לקבוצות חשיבה ובחנו שיטות לפיהן ניתן יהיה לבסס קהילה כלכלית אירופית משגשגת. תוצר הוועידה היה דו"ח ספאק (Spaak Report).
חלק ממטרותיה של הוועידה היה מתן מענה לשאלות אשר הועלו במסגרת וועידת מסינה ועיקרן בחינת האלטרנטיבות והבחירה בין שוק שיתופי כללי לבין אינטגרציה סקטוריאלית. המסמך הסופי שהציגה הוועידה, כלל את מסקנותיהם המקצועיות והמלצותיהם של מחברי הדו"ח. המדינות החברות לא היו מחויבות חוקית להצעות הדו"ח, והן הוגשו לאישור פורום ששת שרי החוץ של המדינות החברות בקהילת הפחם והפלדה.
מחברי הדו"ח המליצו על איחוד מכסים מלא בין המדינות החברות תוך אימוץ מעטפת מכס אחידה. למעשה, הדו"ח קבע שאינטגרציה סקטוריאלית תהייה קשה ליישום ומתוך כך אין ניסיון ליצור הפרדה בתהליך האינטגרציה בין סקטורים כלכליים או תעשייתיים שונים, גם לא ביחס לסקטור החקלאי. בשאלת שיתוף הפעולה במחקר ופיתוח אנרגיה גרעינית, מחברי הדו"ח המליצו על הקמת קהילה משותפת לאנרגיה גרעינית במסגרת הקווים הכללית של שוק משותף. ההמלצות של דו"ח ספאק לשיתוף פעולה כלכלי נרחב התבססו על עקרון ארבע החירויות: מעבר חופשי של מוצרים, שירותים, כוח עבודה, והון בין המדינות החברות. עם פרסום הדו"ח, צרפת טענה שמסקנות הדו"ח חרגו מן הרעיונות וההסכמות להם נעתרו הצרפתים עוד בוועידת מסינה, כמעט בכל הסעיפים אשר נדונו מלבד בנושאים הקשורים בקהילת האטום.
השוק המשותף
כהקדמה לחלק זה מגדירים מחברי הדו"ח, לראשונה באופן רשמי, את הרעיון העומד מאחורי השוק המשותף. לפי הגדרה זו "מטרת השוק המשותף חייבת להיות יצירה של אזור נרחב בו מדיניות כלכלית משותפת, אשר תביא להיווצרות של יחידת יצור רבת עוצמה, תאפשר הרחבה מתמשכת, תשיג יציבות גוברת, עלייה מואצת באיכות החיים והפיתוח של יחסים הרמוניים בין המדינות החברות".
המומחים המייצגים את המדינות החברות האמינו שמיזוג של שווקים גולם בתוכו יתרונות לגודל ויגרום לניצול טוב ונכון יותר של משאבים וימנע עלויות יצור גבוהות. לדעתם, שוק משותף יביא להיווצרותם של שווקים חדשים, הגדלת יכולת התחרות של המדינות החברות, התחדשות טכנולוגית ושיפור איכות המוצר.
על מנת להקים שוק משותף וליהנות מן היתרונות הנובעים מקיומו, הצביעו המחברים על הצורך בתקופת מעבר. מחברי הדו"ח הציעו שלוש תקופות מעבר שכל אחת מונה 4 שנים, עם אפשרות להוספת תקופה נוספת אשר לא תחרוג משלוש שנים סה"כ. במהלך תקופה זו על ממשלות הלאום הריבוניות לבטל מתן מכסות המגן, להפסיק מדיניות פרוטקציוניסטית ולהתנהל בדרך של שיתוף פעולה ותיאום האחת עם השנייה על מנת להשיג יציבות מוניטארית, צמיחה כלכלית והתקדמות חברתית.
האסטרטגיה אשר מציגים מחברי הדו"ח לשם השגת שוק משותף הייתה:
מעבר חופשי של הון יתבסס על ליברליזציה של תנועות הון שמקורן בעסקאות של סחורות או שירותים או למעבר חופשי של כוח עבודה. על פי מחברי הדו"ח יישום רעיון זה דורש הכרה בזכות של אזרחים ממדינה אחת לרכוש הון בכל אחת משש המדינות החברות ולהעביר או להשתמש בו בתחומי השוק המשותף (בפועל קיום משטר מטבע חופשי והסרת מגבלות על תנועות מטבע בתחומי האיחוד).
דו"ח ספאק היווה הצהרה, שהקמת שוק חופשי המונע על ידי כוחות השוק מחייבת הסתמכות על מוסדות רגולטורים שלהם סמכות מוגדרת ולצידה פרוצדורות שתפקידן לתת מענה למרחב הבעיות אשר עלולות להתעורר. עם זאת, המדינות החברות לא היו מוכנות לעלות על נתיב של אובדן ריבונות לאומית. מסיבות אלא, ועל מנת לשמור על איזון בין הרמה הלאומית, הבינלאומית והעל לאומית, הציעה הוועדה לאמץ את שלושה עקרונות יסוד:
תחת עקרונות אלו הדו"ח הציע ארבעה מוסדות נפרדים:
קהילת האטום
הדו"ח מדגיש שבכל הנוגע לאנרגיה אטומית על המדינות החברות לפעול יחדיו בדחיפות ולאחד את משאביהן בתחומי ההשקעות והמחקר. פעילות קהילת האטום תיסוב סביב חמש מטרות מרכזיות:
מחברי הדו"ח טוענים שהאחריות תוכל לקבל ביטוי רק אם האדמיניסטרציה השגרתית של קהילת האטום האירופית תינתן בידי גוף קבוע שיכול לפעול במהרה והחלטיות. כלומר האחראיות צריכה ליפול בידי ועדה אירופית לענייני אטום, לה כמה שפחות חברים שימונו בהסכמה על ידי המדינות החברות ולהם הסמכות לקבלת החלטות. וועידה זו תפעל בכפיפות לפרלמנט האירופי שיהיה אמון על אישור תקציבה.
תחומים בהם נדרשה פעולה דחופה
נקבעו כתחומים הבאים:
צ'נונטה
צ'נונטה (שם מדעי: Chenonetta) הוא סוג של ברווז מתת-משפחת ברווזים מצויים, בו קיים כיום מין אחד בלבד - ברווז עצים אוסטרלי (Chenonetta jubata), המצוי באגמים ברחבי אוסטרליה. בעבר היה בסוג זה מין נוסף - ברווז פינץ' ( Chenonetta finschi) מניו זילנד שנכחד בין המאה ה-15 לבין המאה ה-17. אין תיארוך מדויק יותר על אודותיו.
סוג זה בעל צוואר קצר, מקור שחור קצר ורגליים שחורות רחבות. הם חיים רוב זמנם על הקרקע וניזונים מעשבים, מפירות ומחסרי חוליות. המין הקרוב אליהם ביותר הוא ברווז טבעתי החי באמריקה הדרומית.
הקרנות המבניות של האיחוד האירופי
הקרנות המבניות (באנגלית: The European Structural and Investment Funds, בקיצור: ESI Funds או ESIFs) הן חלק מהכלים הפיננסיים של האיחוד האירופי. קיימות חמש קרנות ולכל קרן מאפיינים משלה. המשותף לקרנות הוא תפקידן כנותנות סיוע כלכלי לשם השגת המטרות שנקבעו על ידי האיחוד האירופי במדיניות הלכידות. מטרת מדיניות הלכידות של האיחוד האירופי היא לקדם לכידות כלכלית וחברתית ברחבי אירופה על ידי הפחתת הבדלים בין אזורים ומדינות. כדי להוציא לפועל את שאיפות הלכידות החברתית והכלכלית הנציבות האירופית יצרה את הקרנות שעוזרות במימון פעולות אזוריות ואופקיות במדינות החברות.
הצורך בסיוע מסוג זה נוצר בשל שונות ברמת הפיתוח הכלכלי בין המדינות החברות, לדוגמה - התמ"ג לנפש של פורטוגל הוא פי שניים מזה של יוון. הבדלים ברמות הפיתוח מהווים מכשול בפני קידום פעולות כלכליות של האיחוד האירופי כמו המעבר לשוק האירופי האחיד. הדאגה המרכזית שנוצרה בקידום התוכניות הכלכליות של השוק החופשי היא שפוטנציאל הרווח בשוק החופשי יהיה נמוך יותר למדינות העניות יותר. על ידי קידום הלכידות, האיחוד מקדם התפתחות הרמונית, מאוזנת וברת קיום, יצירת תעסוקה, תרומה לשמירת הסביבה כמו גם קידום השוויון בין גברים לנשים.
חמש הקרנות המבניות
קיימות חמש קרנות מבניות באיחוד האירופי באמצעותן מוענק סיוע כלכלי. הקרנות נקראות מבניות בשל מטרתן לפתרון בעיות כלכליות וחברתיות מבניות.
היסטוריה - אירועים מכוננים לייסוד והתפתחות הקרנות המבניות
ניתן למצוא את שורשי מדיניות הלכידות כבר באמנת רומא מ-1957, שהביאה למיסוד שתי קרנות מבניות מתוך החמש, ה-EAGGF וה-ESF. ההרחבה ב-1973 תרמה לחיזוק המדיניות האזורית והביאה להכרה שמדיניות אזורית יכולה לעזור לאזן את חוסר האיזון התקציבי. למרות זאת רק ב-1975 הוקמה הקרן האירופית לפיתוח אזורי ה-ERDF לאחר שנתיים של דיונים, קרן זו היא הקרן המרכזית עד היום. עם הקמת ה-ERDF גם המדינות העשירות קיבלו מימון מהקרן לצורך התמודדות עם בעיות אזוריות שלהן. בנוסף לכך, המכניזם הפיננסי של הקרן היה בידי המדינות החברות, כלומר מימון ה-ERDF היה למען פרויקטים שהוגשו על ידי המדינות החברות.
מיסוד מדיניות הלכידות האירופית קיבל דחיפה בשנות ה-80 עם הרחבות שצירפו מדינות עניות יותר לאיחוד האירופי: יוון ב-1981, ספרד ופורטוגל ב-1986. זאת יחד עם הדחף השאפתני לאמץ את השוק האחיד. חוק אירופה אחת, גם הוא הכיר בחשיבות הלכידות החברתית כלכלית להשלמת השוק האחיד והרפורמה שהתרחשה כתוצאה ממנה הביאה לייסוד הקרן הרביעית FIFG ב-1993. כדי לייצר קונצנזוס סביב יצירת השוק האחיד העלו את המדיניות המבנית במונחי סולידריות, שוויון ולכידות, בעיקר בקרב המדינות החלשות יותר באיחוד שיצאו נפסדות בשוק תחרותי.
רפורמת 1988 (תקף במהלך השנים 1989–1993)
הקרנות המבניות עברו מספר רפורמות במהלך השנים כאשר המרכזית היא הרפורמה ב-1988. עד 1988 הקרן המרכזית ה-ERDF סיפקה מימון למדינות החברות על בסיס לאומי ולנציבות האירופית לא הייתה הרבה השפעה על שימוש הכספים, כלומר הקרן נשלטה על ידי המדינות החברות. רפורמות 1979 ו-1984 הביאו לשינויים מינוריים והגדילו את התקציב אך רפורמת 1988 עיצבה מחדש את מסגרת הסיוע האזורי.
חתימת הסכם אירופה אחת ב-1987 השפיע על רפורמות בקרנות המבניות ב-1988. ההסכם הביא להכרה כי רעיון השוק האחיד מרחיב את הפער בין המדינות העניות לאלו העשירות יותר באירופה. עקב כך נוצר הצורך לאזן פער זה על ידי מדיניויות המכוונות למטרות הפוליטיות של לכידות חברתית וכלכלית. זאת על ידי רפורמות בכלים המרכזיים של הקהילה האירופית למדיניות אזורית תוך התמקדות באזורים בעלי צרכים גדולים יותר. ברפורמה זו נקבעו ארבעה עקרונות מרכזיים: תכנות (Programming), ריכוזיות (Concentration), תוספתיות (Additionality) ושותפות (Partnership). עקרונות אלו לא השתנו רבות עם הרפורמות הנוספות, אך נוסף עקרון היעילות (efficiency) לאחר הרפורמה של 1999. רפורמה זו היא המשמעותית ביותר שהביא לעיצוב קווים מרכזיים לפרוצדורות ויישום הקרנות המבניות הרלוונטיים עד היום. הרפורמה כיוונה להפוך את המדיניות המבנית לכלי בעל משמעות כלכלית אמיתית תוך אימוץ גישה רב שנתית לתכנון מהלכים ויישום שותפות בין החברות. אחד האלמנטים המרכזיים של הרפורמה הייתה עיקרון השותפות. עיקרון זה אפשר צמיחה של מדיניות מלמטה כצעד לעבר שיתוף של שחקנים שונים מהמישור הציבורי והמישור הפרטי. שינוי מהותי נוסף היה העברת המיקוד שהיה קודם בפרויקטים אינדיבידואליים למימון תוכניות. כמו כן, הרפורמה הכפילה את תקציב הקרנות ופעולות הקרנות המבניות גדלו בהיקף, מידה ועוצמה.רפורמה זו גם הציגה אמצעי פיקוח ובקרה. כנגד כל מסגרת תמיכה קהילתית (CSF-Community Support Framework) ותוכנית פעולה נדרשה הקמת ועידת ניטור המורכבת מנציגים של מסגרת לאומיות, אזוריות והנציבות האירופית.
הרפורמה הציגה חמש מטרות לקרנות המבניות. מטרות 1, 2 ו-b5 מטרות אזוריות ומטרות 3, 4 ו-a5 הן מטרות אופקיות יותר: מטרה 1 - פיתוח והתאמה מבנית של אזורים שהפיתוח בהם מפגר מאחור. מטרה 2 - לשנות אזורים או חלקי אזורים שנפגעו מהצטמצמות התעשייה. מטרה 3 - להילחם באבטלה לטווח ארוך בקרב בני 25 ומעלה שמובטלים מעל ל-12 חודשים. מטרה 4 - למצוא דרכים לעזור לשילוב צעירים בשוק העבודה, אנשים מתחת לגיל 25. מטרה a5 - לזרז את ההתאקלמות המבנית החקלאית. מטרה b5 - לפתח אזורים כפריים.
רפורמת 1992–1993 (תקף במהלך השנים 1994–1999)
ברפורמת 1993 הודגשה אחריות הנציבות האירופית והמדינות החברות להערכה ואומדן בדרך האפקטיבית ביותר. הרגולציות החדשות מחזקות את פרוצדורות הפיקוח והערכה ואת מעורבות הפרלמנט האירופי. הפרלמנט האירופי נדרש לקבל הודעה על יוזמות חדשות לפני שהן מאומצות ולקבל עדכונים רציפים על יישום הקרנות. יישומי התוכניות נהיו מהירים, גמישים ושקופים יותר בהעברת הכספים ונוצרה אחריות גדולה יותר על ידי שיפור מערכות הבקרה והערכה. כתוצאה מכל זאת התוכניות יעילות יותר ומתוחכמות יותר. למרות זאת, הגבלת טווח הפעולה של הקרנות העלה את מורכבות פעולתן בעוד שהכיסוי המרחבי של הקרנות גדל מ-43% ל-51% מאוכלוסיית האיחוד. ברפורמה זו גם נוסדה הקרן הרביעית, ה-FIFG, ואזורים נוספים נהיו זכאים לסיוע. בנוסף לכך, הוקמה קרן הלכידות שהיא משלימה לקרנות המבניות ומכוונת לסיוע למדינות החברות בעלות התל"ג לנפש הנמוך ב-90% מהממוצע של האיחוד.
ברפורמת 1993 מטרות הקרנות המבניות עברו מספר שינויים קלים. מטרה 1 ו-2 נשארו כפי שהיו נוספה מטרה 6. המטרת החדשות: מטרה 3 - להיאבק באבטלה ארוכת טווח וסיוע באינטגרציה בחיי העבודה לצעירים ולמודרים משוק העבודה כמו נכים ומיעוטים. מטרה 4 - לסייע בהתאמה של עובדים, ללא קשר למגדר, לשינויים בתעשייה ובמערכת הייצור. מטרה 5a - פיתוח אזורים כפריים על ידי קידום מהיר של ההתאמה המבנית של חקלאות במסגרת הרפורמה של מדיניות חקלאית. מטרה 5b - קידום פיתוח האזורים הכפריים על ידי פיתוח והתאמה מבנית של אזורים אלו. מטרה 6 - קידום פיתוח והתאמה מבנית של אזורים עם אוכלוסייה קטנה במיוחד.
רפורמת 1998–1999 (תקף במהלך השנים 2000–2006)
ב-1999 מדיניות הלכידות של האיחוד האירופי עברה רפורמה נוספת כחלק מדיוני אג'נדה 2000 על תקציב ועדיפויות מדיניות. אג'נדה 2000 היא תוכנית פעולה שמטרתה המרכזית היא חיזוק מדיניות הקהילה ולתת לאיחוד האירופי מסגרת פיננסית חדשה במהלך 2000–2006. אחת ממטרות האג'נדה היא העלאת יעילות הקרנות המבניות וקרן הלכידות על ידי התמקדות תמטית וגאוגרפית של פרויקטים במטרות ספציפיות ואזורים גאוגרפיים וכך לשפר את הניהול.
כדי לשפר את אפקטיביות הצעדים המבניים רגולציה מספר 1260/1999 מפחיתה את מספר היעדים משבעה בתקופת 1994–1999 לשלושה בתקופת 2000–2006: מטרה 1: לקדם את הפיתוח וההתאמה המבנית של אזורים שפיתוחם מפגר מאחור. לקטגוריה זו נכנסים האזורים בהם התמ"ג לנפש פחות ב-75% מהממוצע באיחוד האירופי. שני שלישים מפעולת הקרנות המבניות מתמקדות במטרה 1. מטרה 2: לקדם התאמה כלכלית וחברתית של אזורים בקשיים מבניים. מטרה זו מאחדת את המטרות 2 ו (b)5 ומכסה אזורים שעוברים שינוי כלכלי, אזורים כפריים מצטמצמים, אזורים מדוכאים הנסמכים על דיג ואזורים עירוניים בקשיים. מטרה 3: מאגדת את הצעדים לפיתוח משאבים אנושיים מחוץ לאזורים המתאימים למטרה 1. מטרה זו מחליף את המטרות 3 ו-4 הקודמות.
רפורמת 2006 (תקף למשך השנים 2007–2013)
ב-2004–2006 מערכת ההקצאה עברה רפורמה פעם נוספת לתקופת 2007–2013. רפורמה זו כוונה להמשיך את תהליך ליסבון שקבע במרץ 2000 מטרה לאיחוד האירופי להפוך לשוק התחרותי ביותר ולכלכלה מבוססת הידע הדינמית ביותר בעולם. אסטרטגיה זו נועדה להתמודד עם הקיפאון בצמיחה הכלכלית של אירופה. באסטרטגיה חוזקה האמונה כי רפורמה במדיניות הלכידות תתרום להמשך תהליך ליסבון ותעזור להשגת מטרותיו, תייצר צמיחה כלכלית באירופה ותגדיל את מספר המשרות והלכידות החברתית באירופה. בעקבות ההרחבה ב-2004 אוכלוסיית האיחוד האירופי גדלה ב-20% ושטחה ברבע, אך התמ"ג גדל רק ב-5%. מכך כי הבדלים בין אזורים באיחוד הוכפלו. היחס בין האוכלוסייה באזורים המפגרים בהתפתחותם גדל מ-20% ל-25%. בנוסף לכך האזורים הנזקקים לסיוע לפני ההרחבה נותרו בעינם.
רפורמה זו שינתה את המטרות לשלוש מטרות חדשות: התכנסות כלכלית, תחרות אזורית ותעסוקה (regional competitiveness and Employment) ושיתוף פעולה טריטוריאלי (territorial co-operation). האזורים המתאימים לקרנות המבניות תחת ההתכנסות (לשעבר מטרה 1) אותרו על בסיס התמ"ג לנפש שנמוך ב-75% מהממוצע של האיחוד (25 מדינות). לגבי תחרות אזורית ותעסוקה (לשעבר מטרה 2 ו 3) לא נקבע אזור יעד ברמת האיחוד, זיהוי האזורים המתאימים לקרנות המבניות למטרה זו הועבר לידי המדינות.
מטרת ההתכנסות תתמוך בצמיחה ויצירת תעסוקה באזורים בהם הפיתוח מפגר יחסית לאזורי האיחוד האירופי. מתייחס למדינות NUTS II בהן ממוצע התמ"ג לנפש נמוך ב-75% ממוצע האיחוד האירופי (25). מטרה זו תקבל 78% מהתקציב של המדיניות האזורית עד 2013. מאחר שממוצע התמ"ג של 25 מדינות האיחוד ירד מממוצע 15 מדינות האיחוד לפני ההרחבה אזורים שקיבלו בעבר את הסיוע כבר לא יהיו זכאים לו. ה-ERDF יממן בחלקו את המודרניזציה של התשתיות הבסיסיים כמו תחבורה ואנרגיה. ה-ESF ירחיב את תפקידו לכלי הפיננסי המרכזי של (EES-European Employment Strategy) שעוזרת למדינות החברות לעשות רפורמה בשוק העבודה.
תחרותיות אזורית ותעסוקה - מטרה זו תעזור להפוך את מבנה הכלכלה לדינמית יותר בהתאם לאסטרטגיית ליסבון ומטרות ניס. על יד תמיכת ה-ERDF יתמקדו באזורים שנכנסו בעבר תחת מטרה 1 ויפסיקו להיות כאלו והאזורים שלא נכנסים תחת מטרת ההתכנסות. תוכניות לאומיות ישפרו את יישומי ה-EES. על ידי סיוע מה-ESF יתמקדו בשלוש מטרות: התאמת האוכלוסייה העובדת לשינוי העבודה, לקדם תעסוקה ולהיאבק ביציאה מוקדמת משוק העבודה. המטרה האחרונה היא אימוץ מגזרים בקושי כמו נכים ומיעוטים. מטרה זו מקבלת 18% מהתקציב הכול שמחולק שווה בשווה בין שתי הקרנות שנידונו. שיתוף פעולה טריטוריאלי - מקדם את הפיתוח המאוזן של הטריטוריה. על סמך הניסיון של יוזמה INTERRG III הנציבות הציעה מטרה חוצת גבולות. למטרה זו מועבר 4% מתקציב המדיניות האזורית. כל אזורי NUTS III יהיו מסוגלים לשתף פעולה עם שכנותיהם בעיקר בנושאי הליבה שהועלו באסטרטגיית ליסבון ואמנת גוטנבורג.
הרפורמה לשנים 2014–2020
הנציבות האירופית אימצה טיוטת חבילת חקיקה שקבעה את מדיניות הלכידות לשנים 2014–2020. ההצעות החדשות נועדו לחזק את המימד האסטרטגי של המדיניות ולהבטיח שההשקעה באיחוד האירופי ממוקדת ליעדים ארוכי הטווח של אירופה לצמיחה ולתעסוקה (""). באמצעות חוזי שותפות שסוכמו עם הנציבות, המדינות החברות התחייבו להתמקד בפחות סדרי עדיפויות השקעה בהתאם ליעדים אלה. החבילה גם מייצרת הרמוניה בין הכללים הקשורים לקרנות שונות, כולל פיתוח כפרי, ימי ודיג, כדי להגביר את קוהרנטיות הפעולה של האיחוד האירופי.
הרפורמה העתידית לשנים 2021–2027
במסגרת החקיקה של מדיניות הלכידות באיחוד האירופי, מערכת ההקצאה עברה רפורמה פעם נוספת לתקופת 2021–2027 והיא נכנסה לתוקף ב-1 ביולי 2021. ההקצאות הלאומיות הראשוניות יתורגמו לתוכניות השקעה מפורטות באמצעות פורמליזציה של הסכמי שותפות לאומיים ותוכניות לאומיות ואזוריות מפורטות.
עקרונות מרכזיים
עקרונות הבסיס של הקרנות המבניות:
טום טאלי
תומאס קיין טאלי (באנגלית: Thomas Kane Tully; 21 באוגוסט 1908 - 27 באפריל 1982) היה שחקן קולנוע אמריקאי אשר היה מועמד פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר לשנת 1954 על תפקידו בסרט "המרד על הקיין".
ביוגרפיה
טאלי נולד בעיר דורנגו שבדרום מערב קולרדו, שירת בצי האמריקאי ועבד בצעירותו ככתב בעיתון ה"דנבר פוסט" לפני שנכנס לתחום המשחק. החל את דרכו כשחקן על במות תיאטרון לפני שבתחילת שנות ה-40 ערך את הופעתיו הראשונות בהוליווד לצידה ג'ינג'ר רוג'רס בסרט "אני אפגוש אותך" של הבמאי ויליאם דייטרל ובסרטים "יעד טוקיו", "מרדף בצפון" של ראול וולש, "דם על הירח" של רוברט וייז, ו"ליידי באגם" בבימויו ובכיכובו של רוברט מונטגומרי. ב-1950 שיחק בדרמה של אוטו פרמינגר בתפקיד נהג המונית ג'יגס אביה של מורגן טיילור והחל את תפקידו בתור המפקח גראב בסדרת הדרמה המשטרתית של ויליאם אשר ודון סיגל "מסדר זיהוי".
ב-1954 הועמד טאלי לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר על הופעתו בדרמה של אדוארד דמיטריק "המרד על הקיין" בתפקיד לוטננט קומנדר ויליאם דה- פריס מפקד "אניית קיין" בתחילת הסרט. את תפקידו המוערך האחרון עשה טאלי במותחן הפשע של דון סיגל "מצוד" לצידו של קלינט איסטווד בתור בשריף מק'ראה.
טאלי נישא פעמיים במהלך חייו לפרנסיס מק'יו במשך 15 שנים עד למותה ולאידה ג'ונסון במשך 28 שנים עד למותו של טאלי. טאלי נפטר ב-27 באפריל 1982 ממחלת הסרטן בניו פורט ביץ' שבקליפורניה. על שמו של טאלי כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד.
אלכס טארנט
אלכסנדר טארנט-קיפה (באנגלית: Alexander Tarrant-Keepa; נולד ב-1990 או 1991), הידוע בשם הבמה אלכס טארנט, הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה ניו זילנדי.
Come on a Cone
Come on a Cone הוא שיר שהוקלט על ידי הראפרית הטרינידדית ניקי מינאז', מתוך אלבום האולפן השני שלה, Pink Friday: Roman Reloaded. השיר יצא לאור ב-2011, על ידי חברות התקליטים יאנג מאני, קאש מאני וריפבליק.
אלכס טארנט
ביוגרפיה
טארנט גדל ברגלאן, ניו זילנד. יש לו שורשים מאורים, סמואים וניואים. הוא סיים את לימודיו בבית הספר התיכון פרייזר בשנת 2008.
Come on a Cone
את השיר השוו לעבודות שונות של הראפרית מיסי אליוט.
אלכס טארנט
ביוגרפיה
טארנט סיים את לימודיו ב- "Toi Whakaari", בית הספר הלאומי לדרמה של ניו זילנד, בשנת 2012, הוא זכה במלגת המוזיאון לאמנות בשנתו האחרונה. בזמן לימודיו, טארנט אובחן עם דיסלקסיה.
Come on a Cone
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי ניקי מינאז', היט-בוי ופרננדו גריבאי, הולחן על ידי ניקי מינאז' והופק על ידי היט-בוי ופרננדו גריבאי גם כן. השיר זכה לביקורות רבות מטעם מבקרי המוזיקה, תוך שבפיצ'פורק סקרו אותו גם כן. בנוסף לכך, סקרו את השיר גם ב-NME.
אלכס טארנט
קריירה
טארנט הופיע בעונה הרביעית של סדרת הטלוויזיה SeaChange, וגילם את מאווי בסדרת הטלוויזיה שלBBC ,Tatau משנת 2015.
Come on a Cone
רקע וכתיבה
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-8.8 מיליון השמעות.
אלכס טארנט
קריירה
מ-2018 עד 2019, הוא גילם את ד"ר לינקולן קימיורה באופרת הסבון של ניו זילנד בפריים-טיים, "רחוב שורטלנד".
הוא גילם מנהיג מורדים בסרט הקולנוע "Night Raiders" משנת 2021, שהוקרן בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו. באותה שנה 2021 לוהק לתפקיד בסדרת הטלוויזיה שר הטבעות של שירות ההזרמה אמזון פריים.
עוד ב-2021 והחל לשחק בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה NCIS: הוואי בתפקיד קאי הולמן: סוכן NCIS חדש בצוות שחזר לאחרונה הביתה לטפל באביו.
חיים אישיים
טארנט נשוי לשחקנית לוצ'י האר ולהם בן.
גבריאל נגל
גבריאל (גבי) נגל הוא ניצב בדימוס במשטרת ישראל.
נגל התקדם בשורות המשטרה ולאחר מינויו של הרצל שפיר למפקח הכללי מונה, יחד עם גבי עמיר, לעמוד בראש צוות משימה מיוחד לגיבוש תוכנית עבודה רב שנתית. באותה שנה ובעקבות עבודה זו הוקם מנהל תכנון וארגון, עליו פיקד מהקמתו בשנת 1980 ועד הפיכתו לאגף תכנון וארגון בשנת 1988. נגל היה לראש האגף הראשון ושימש בתפקיד עד 1991.
आ
האות आ היא האות השנייה (לאחר अ) באלפבית הדוונאגרי. צליל האות כמעט זהה ל-अ אך מוארך יותר (aa). הסימן הדיאקריטי‍ ा הבא אחרי अ (בסנסקריט: מאטרה) מורה על הארכת צליל האות. בתעתיק לאנגלית, האות מוצגת כ-ā. האות הבאה אחריה היא האות इ.
דיספוריה מגדרית
דיספוריה מגדרית (באנגלית: Gender Dysphoria) מתארת מצוקה נפשית הנובעת מקונפליקט בין המין הביולוגי או המיוחס לאדם, לבין המגדר שאיתו הוא מזדהה. מתמודדים עם דיספוריה מגדרית עלולים להרגיש תחושה חזקה של אי-נוחות, אומללות או מצוקה ביחס למגדר אליו סווגו, שלפעמים קשורה לאי-נוחות ביחס לגוף שלהם (במיוחד התפתחות בזמן הבגרות המינית) או לאי-נוחות ביחס לתפקידים המגדריים שמצופים מהם. האגודה הפסיכיאטרית האמריקאית, שאחראית לפרסום "המדריך לאבחון וסטטיסטיקה של הפרעות נפשיות" (DSM-5: Diagnostic and Statistical Manual), מבהיר כי "נון־קונפורמיזם מגדרי אינו כשלעצמו הפרעה נפשית. האלמנט הקריטי של דיספוריה מגדרית הינו מצוקה משמעותית קלינית הנלווית למצב זה".
המונח דיספוריה מגדרית הופיע לראשונה כקטגוריה אבחונית בDSM-5, לאחר דיון ממושך בקרב הקהילה הקלינית והמחקרית בתחומי הרפואה והפסיכולוגיה. הדיון במונח זה התרחש לאור הביקורת, שהגיעה מהקהילה הטרנסג'נדרית ומאנשי טיפול ומחקר מסוימים, על האבחנה שהופיעה במהדורה הקודמת של ה-DSM, ה-DSM-IV-TR, הפרעת זהות מגדרית (באנגלית: Gender identity disorder, בראשי תיבות: GID), לפיה מצוקות שנובעות מחוויית המגדר מוגדרות כהפרעות נפשיות. למרות השינוי שחל ב-DSM, "הפרעת זהות מגדרית" עדיין מופיעה במדריך האבחנות הנפשיות של ארגון הבריאות העולמי (ICD-10: international classification of diseases).
מאפיינים
אנשים בגילים שונים עשויים לחוות דיספוריה מגדרית כאשר המין הביולוגי שאליו שויכו בלידתם אינו משקף את חוויית המגדר שלהם או את ה"פרפורמנס" המגדרי (באנגלית: gender performance) שלהם (המושג "פרפורמנס" מתייחס במקרה זה לאופן שבו אנשים מבטאים את הזהות המגדרית שלהם). עם זאת, לא כל אדם שחש אי התאמה בין המין שאליו שויך בלידה ובין החוויה או המבע המגדרי שלו, ירגיש בהכרח מצוקה נפשית או יחווה קשיים רגשיים. אחד הגורמים החשובים שמשפיעים על מידת המצוקה הנחווית הוא מידת הקבלה של הסביבה וקיומה של רשת תמיכה חברתית נגישה ופעילה. מי שמתמודדים עם דיספוריה מגדרית, עשויים להזדקק לנטילת הורמונים או להתערבויות כירורגיות שונות כדי להקל על מצוקתם הנפשית.
בהשוואה לקטגוריה האבחונית שהייתה נהוגה בעבר ("הפרעת זהות מגדרית"), הקטגוריה החדשה ("דיספוריה מגדרית") שמה דגש גדול יותר על ההיבטים התיאוריים של התופעה ועל המצוקה והקשיים הפסיכולוגיים. כמו כן, בניגוד לאבחנה הקודמת, "דיספוריה מגדרית" נתפשת כבעיה קלינית ולא כבעיה בזהות הנחווית או המוצגת כלפי חוץ. מדובר בשינוי גישה של הממסד הרפואי והקליני כלפי אנשים שחוויית המגדר שלהם שונה מזו שנחשבת למקובלת חברתית (קרי, "גבר" או "אישה"), מעמדה שרואה בעצם החוויה השונה בעיה או "הפרעה", לעמדה מקבלת יותר, שמכירה במגוון של חוויות מגדר ושאינה רואה בכך פסיכופתולוגיה.
ניתן לקבל את האבחנה על פי המדריך DSM-5, למתבגרים או למבוגרים, כאשר מתקיימים הקריטריונים הבאים:
קריטריון A: חוסר התאמה בין השיוך המיני בלידה (זכר או נקבה) ובין החוויה או הפרפורמנס המגדריים של האדם. תחושה זו של אי התאמה צריכה להימשך לפחות שישה חודשים ולבוא לידי ביטוי לפחות בשניים מתוך ששת תת-הסעיפים של קריטריון A (תת-סעיפים אלה דומים לאלו שמפורטים בחלק המתייחס לאבחנה של ילדים, אך אינם זהים וגם הם מופיעים ב-DSM-5).
קריטריון B: מצוקה נפשית ניכרת שקשורה לחוסר ההתאמה בין חוויית המגדר של האדם ובין המגדר הנתפש או המיוחס לו או לה על ידי הסביבה, או פגיעה בתפקוד החברתי, התעסוקתי, האקדמי או בתחומי חיים משמעותיים אחרים.
דיספוריה מגדרית בילדות
דיספוריה מגדרית בילדות היא מצב בו ילדים חשים אי נוחות משמעותית מהמין הביולוגי שלהם, המגדר שלהם או עם שניהם, והיא נבדלת באבחנתה מדיספוריה מגדרית אצל מבוגרים.
אפידמיולוגיה
בעבר היה קושי להעריך את שכיחות התופעה, ולרוב היא הייתה מוערכת על פי אחוז המעוניינים בהליך להתאמה מגדרית. הקריטריונים העדכניים מקיפים יותר וניתנים לאבחון מוקדם יותר, ומאידך אצל רוב המאובחנים בדיספוריה מגדרית בילדותם, תדעך התופעה עד הגיעם לבגרות.
טיפול
הטיפול המקובל הוא טיפול פסיכולוגי, שמטרתו לרוב היא לתמוך באדם ובהתמודדותו עם תחושותיו, ללא ביקורת ושיפוטיות, לעזור לו לחוש בנוח עם הזהות המינית המגדרית הרצויה, וכן ללוות אותו ולתמוך בו במקרה של החלטה על טיפול בבלוקרים, טיפול הורמונלי וניתוח להתאמה מגדרית.
Witte Brigade
הבריגדה הלבנה הייתה קבוצת התנגדות בלגית, שנוסדה בקיץ 1940 באנטוורפן על ידי מרסל לואט, שזכה לכינוי "פידליו". הקבוצה הייתה במקור המכונה "דה Geuzengroep" אבל לאחר השחרור הכינוי הידוע היה "הבריגדה הלבנה - פידליו".
פעילויות
במהלך מלחמת העולם השנייה בלגיה נכבשה על ידי גרמניה. בניגוד לבריגדה השחורה, משתפי הפעולה עם הגרמנים, הבריגדה הלבנה הייתה מחתרת התנגדות. בין יתר פעילויותיהם החשובות הפיצו אנשי הבריגדה הלבנה תעמולה נגד התעמולה הגרמנית, יצירת רשימות של משתפי פעולה, ארגון הפגנות פטריוטיות בחגים, כגון 21 ביולי, 11 בנובמבר (יום כניעת הגרמנים במלחמת העולם הראשונה). הארגון פרסם משלו תעמולה עיתון בשם "תמיד מאוחדים "Unis Toujours", "Steeds vereni " - כ-80 מהדורות פורסמו. בנוסף, הקבוצה עסקה בקבלת מידע צבאי על נמל אנטוורפן איפה הם מתקבל מידע על אפשרי פלישת גרמניה בריטניה ולעזור לטייסים הבריטים שנפלו בשטח בלגיה לחזור לאנגליה. לחטיבה הלבנה היו קשרים שונים עם רשתות ביון בשם קוד לוק, גבורה וכל קבוצה אפס. הבריגדה הלבנה עמדה בתחילת המלחמה בקשר עם ממשלת בלגיה בגלות יחד עם הבריטים.
הישגים
החטיבה הלבנה, יחד עם Armée secrète, לפני תנועת השחרור הלאומית Royaliste ו Groupe G, עזרו לכוחות בעלות הברית לכבוש את נמל אנטוורפן ב-1944. השפעת הבריגדה הלבנה על התוצאות הייתה מכריעה.. המחתרת שהייתה ידועה בכינוי הבריגדה הלבנה, הוסיף לשמה את המילה "פידליו", שם העט של Louette.
ई
האות ई היא האות ה-4 (לאחר इ) באלפבית הדוונאגרי. צליל האות כמעט זהה ל-इ אך מוארך יותר (בדומה לחילוק שבין अ ו-आ). המקבילה הקרובה ביותר לאות עברית היא האות י' בניקוד חיריק (תנועה גדולה). הבאה אחריה היא האות उ.
הוועד נגד המלחמה בלבנון
הוועד נגד המלחמה בלבנון היה ארגון שניהל מחאה ציבורית בישראל נגד מלחמת לבנון הראשונה החל מהימים הראשונים לפריצתה ב-6 ביוני 1982 והמשיך בארגון אירועי מחאה שונים נגד הטבח במחנות הפליטים סברה ושתילה ובהמשך נגד הכיבוש הצבאי הישראלי של חלקים מלבנון ובקריאה לנסיגה מלאה של הצבא הישראלי מארץ זו.
הרקע להקמת הוועד
מה שאיפשר את התארגנות הוועד נגד המלחמה בלבנון מיד בימים הראשונים למלחמה היה קיומו ופעילותו קודם לכן של "הוועד לסולידריות עם ביר זית" שהיה קואליציה רחבה של גורמי השמאל הרדיקאלי, ביניהם המפלגה הקומוניסטית הישראלית ופעילים מארגונים שונים כמו "מצפן" ו"ברית הפועלים". מבחינות רבות היה הוועד נגד המלחמה בלבנון המשך ישיר של אותה קואליציה תחת כותרת שונה בשל השינוי בסדר היום הפוליטי. סיבה נוספת להקמת הוועד הייתה העובדה שתנועת "שלום עכשיו" לא לקחה עמדה פומבית נגד מלחמת לבנון הראשונה בימים הראשונים לפריצתה.
פעילות בשבועות הראשונים של המלחמה
כבר בימים הראשונים של המלחמה עסק הוועד בתל אביב, בירושלים ובחיפה בפרסום כרוזים המאשימים את ממשלת ישראל באחריות למלחמה ובפרסום טענות שווא כדי להצדיק מלחמה זו. ההפגנה הראשונה בישראל נגד המלחמה התקיימה ביוזמת הוועד מול הכנסת בירושלים כבר במהלך השבוע הראשון למלחמה בהשתתפות מאות אנשים. ההפגנה ההמונית הראשונה התקיימה שבועיים לאחר פרוץ המלחמה בכיכר מלכי ישראל הסמוכה לעיריית תל אביב. המארגנים טענו כי בהפגנה השתתפו 20,000 איש.
פעילות במשך השנים הבאות
מאוחר יותר, לאחר שתנועת שלום עכשיו יצאה כנגד המלחמה, היה תפקיד הוועד נגד המלחמה בלבנון משני יחסית, אולם הוא המשיך בפעילותו במשך מספר שנים, בקריאה לנסיגה מלאה של הצבא הישראלי מלבנון. חודש לאחר הטלת רימון יד בהפגנה של שלום עכשיו בירושלים ורצח אמיל גרינצווייג, ביקש הוועד נגד המלחמה בלבנון לארגן צעדת מחאה בירושלים באותו מסלול בו אורגנה ההפגנה שהותקפה. מפקד המחוז הדרומי במשטרת ישראל סירב לקיום התהלוכה בטענה כי קיים חשש לשלום הצועדים. הוועד פנה לבג"ץ, ובפסק בג"ץ לוי נגד מפקד המחוז הדרומי של משטרת ישראל אישר את התהלוכה וקבע כי אין להיכנע לאיומים באלימות.
ביוני 1983 קיים הוועד צעדת מחאה לציון שנה למלחמת לבנון. ההפגנה, שיצאה משדרות בן-גוריון בתל אביב, עברה ברחובות פרישמן ודיזנגוף לוותה בכוח משטרה גדול והצטרפה אל העצרת המרכזית שהתקיימה בכיכר מלכי ישראל בהשתתפות כ-200,000 משתתפים.
באפריל 1984 קיים הוועד את "התוכנית הקטנה" של מופע מחאה, בגן הפעמון בירושלים שמטרתו הייתה לעורר את הציבור נגד המלחמה בלבנון. המופע התקיים בעקבות התערבות בג"ץ וזאת לאחר התנגדותם של עיריית ירושלים ומשטרת ישראל.
פרסים
בשנת 1983 זכה הוועד נגד המלחמה בלבנון בפרס שלום מטעם מועצת הכנסיות החופשיות של שוודיה.
ऊ
האות ऊ היא האות ה-6 (לאחר उ) באלפבית הדוונאגרי. צליל האות כמעט זהה לזו של उ אך מוארך יותר (בדומה לחילוק שבין अ ו-आ). המקבילה הקרובה ביותר לאות עברית היא האות ו' מנוקדת בשורוק (תנועה גדולה). הבאה אחריה היא האות ऋ.
גביע הליגה הלאומית 2022/2023
גביע הליגה הלאומית בכדורסל לעונת  היא התחרות השנייה מאז היווסדו של המפעל. עירוני נהריה זכתה בגביע.
הגרלת המשחקים נערכה ב-23 באוגוסט 2022.
סיבוב ראשון
המשחקים נערכו ב-21 וב-22 באוקטובר 2022. בסיבוב הראשון שוחקו 6 משחקים בהשתתפות 12 קבוצות, עירוני נהריה והפועל עפולה הוגרלו והעפילו אוטומטית לשלב הבא.
חצי הגמר
המשחקים נערכו ב-20 בדצמבר 2022. בסיבוב זה שוחקו 2 משחקים בהשתתפות 4 קבוצות שהעפילו משלב רבע הגמר. שני המשחקים נערכו באולם קריית מנחם ברמלה.
הגמר
שתי המעפילות משלב חצי הגמר התמודדו במשחק גמר על תואר מחזיקת הגביע, במשחק שנערך ב-29 בדצמבר בבית מכבי בראשון לציון, בתחילה היה אמור היה המשחק להיערך באולם קריית מנחם ברמלה בזהה לחצי הגמר, אך לאחר חצי הגמר הועבר המשחק לראשון לציון.
עירוני נהריה זכתה לראשונה בתואר.
סמיט
{{פירושונים|
ראו גם
}}
משלחת ת'ורנטון
משלחת ת'ורנטון (באנגלית: Thornton expedition; באיטלקית: Spedizione Thornton) הייתה משלחת גילוי ארצות שנשלחה בשנת 1608 ביוזמתו של פרדיננדו הראשון דה מדיצ'י, הדוכס הגדול של טוסקנה, לאתר שטח להתיישבות, איתור משאבי טבע ופיתוח תחנת מסחר תחת ריבונות הדוכסות הגדולה של טוסקנה בדלתא של האמזונאס (באזור שהוא כיום גיאנה הצרפתית). היה זה ניסיון הקולוניאליזם היחיד של מדינה איטלקית ביבשת אמריקה.
המשלחת, שמנתה שתי ספינות מדגם קרוולה, הפליגה מנמל ליבורנו בספטמבר 1608 תחת פיקודו של האנגלי רוברט ת'ורנטון, שביקש מקלט מדיני בדוכסות הגדולה של טוסקנה, לאחר שהואשם במולדתו בשוד ימי. המשלחת שבה לאותו נמל ביוני 1609, לאחר מסע מוצלח בו לא איבד ת'ורנטון איש מאנשיו. ת'ורנטון תר את שפכי האמזונס והאורינוקו ואת צפון ברזיל, נחת באזור שבו נמצאת היום העיר קאיין ואיתר שטח כנדרש. ת'ורנטון דיווח שהמקום עשיר בסחורות כעץ סיסם, קנה סוכר, פלפל, כותנה ובושם (בלזם) הוא אף הביא עמו חמישה או שישה ילידים, אשר סיפרו על עושרה של ארצם בזהב וכסף. כל הילידים פרט לאחד מתו עד מהרה מאבעבועות שחורות, והנותר למד לדבר איטלקית וחי בחצר דוכס טוסקנה.
אולם, עם שובו של ת'ורנטון לליבורנו נודע לו כי פטרון המשלחת, פרדיננדו דה מדיצ'י, נפטר כבר בפברואר ובנו ויורשו קוזימו השני, אינו מגלה עניין בנושא. על אף שכבר הייתה תוכנית לשגר משלחת שנייה ובה מתיישבים מליבורנו ומלוקה בקיץ 1609, נעצר המיזם ולא קרם עור וגידים.
הדיבוק (סרט, 1937)
הדיבוק (יידיש: דער דיבוק; פולנית: Dybuk) הוא סרט קולנוע בשפת היידיש תוצרת פולין משנת 1937, בבימויו של מיכל ושינסקי. אלתר קָציזנֶה עיבד את התסריט בהתבסס על המחזה "הדיבוק" מאת ש. אנ-סקי.
עלילה
ניסן וסנדר מבטיחים זה לזה כי יחתנו את ילדיהם, שטרם נולדו, זה לזו כשיגיעו לפרקם. ניסן נפטר לפני שבנו חנן יוצא לאוויר העולם. 18 שנה לאחר מכן מגיע חנן לביתו של סנדר ומתאהב בבתו לאה, אך כבר נמצא ללאה חתן עשיר יותר. חנן פונה אל השטן ומבקש את ידה של לאה בכל מחיר, ובאותו רגע הוא נפטר. נשמתו של חנן נכנסת בגופה של לאה. הרב מתחיל בגירוש דיבוק, ונשמתו של חנן יוצאת יחד עם נשמתה של לאה.
הפקה
הראשון שהציע להפיק סרט שיתבסס על "הדיבוק" היה לודוויג פריבס, שדודו מימן הצגה של המחזה בוורשה. עם זאת, השיקול העיקרי של המפיק זיגמונט מייפלאואר היה כספי: הוא האמין כי היה קהל גדול לנושאי פולקלור יהודי, בעקבות הצלחת הסרט הצרפתי-צ'כוסלובקי "הגולם" מ-1936. הוא השקיע סכום גדול ב"הדיבוק", שהיה סרט היידיש השאפתני ביותר שנוצר עד לאותה עת, ואף הביא את ההיסטוריון מאיר בלבן לשמש כיועץ. גרשון סירוטה ביצע את קטעי החזנות הנשמעים בסרט. הכוריאוגרפית יהודית ברג, אשת מלחין הפסקול חנוך קוהן, ביססה את הריקודים על מסורות חסידיות: ריקוד המוות עם לאה, אותו הובילה בעצמה בלבוש השלד, התבסס לדבריה על תיאור ששמעה מסבתה. הבמאי ורבים מהשחקנים לא דיברו יידיש כלל, ונזקקו לצוות גדול של מדריכים ומתורגמנים. הצילומים נערכו בסוף אביב 1937 באולפני פניקס בוורשה, שהיו ממוקמים "באחת השכונות האריסטוקרטיות, והאנטישמיות ביותר, של העיר", לדברי השחקנית דינה הלפרן. היא סיפרה כי הניצבים, שהגיעו בלבוש יהודי מאזורים אחרים בעיר, הותקפו לעיתים קרובות על ידי התושבים. בנוסף לעבודה באולפן, היו גם שבועיים של צילומי חוץ בפרבר קז'ימייז' בעל המראה המיושן.
קבלת הסרט
"הדיבוק" הוצג לראשונה בקולנוע "ספינקס" בוורשה, שם הוקרן במשך שלושה חודשים. המוניטין של הבמאי מיכל ושינסקי הביא גם קהל לא-יהודי רב; היה זה הסרט היחיד בשפה שהצליח באופן מובהק גם בקרב הציבור הכללי. "הדיבוק" היה גם אחד הראשונים שדובבו לעברית, והוצג בארץ לראשונה בקולנוע "מגדלור" בתל אביב; דינה הלפרן דובבה את כל הדמויות הנשיות.
המבקרת הפולנית החשובה סטפניה זהורסקה התלוננה כי "הסרט הותיר טעם דוחה של קיטש פאתטי, ועם כל המסורות עליהן התבסס אין בו ולו סצנה אחת טובה." מבקר הניו יורק טיימס פרנק ס. נוג'נט כתב: "הסרט מייגע... ונפגם בשל חיפוש אינפנטילי אחר המיסטיות... מלא בטיפשות ובאמונות תפלות ריקניות."
שר התעמולה הגרמני יוזף גבלס צפה ב"הדיבוק" ב-18 בפברואר 1942. הוא כתב ביומנו: "בערב ראיתי את הסרט היהודי-פולני "הדיבוק", בקבוצה קטנה. הוא נועד לשמש כתעמולה יהודית. הוא נראה כה אנטישמי עד כי הנך נדהם עד כמה היהודים בורים לגבי עצמם ולגבי מה שדוחה בהם בעיני האחר ומה לא. כשצופים בסרט, מתברר שוב שהיהודים הם הגזע המסוכן ביותר בעולם. אין להרשות לעצמנו לחוש רחמים כלפיהם. יש להשמיד את האספסוף הזה, אחרת לא יהיה שלום בעולם."
ב-1976, עם הקמת המרכז הלאומי לקולנוע יהודי באוניברסיטת ברנדייס, גילו המייסדים כי העותק הזמין היחיד של "הדיבוק" היה בלוי ובאיכות נמוכה. הם החלו בחיפוש אחר עותקים באיכות גבוהה. לבסוף אותר תשליל ניטרוצלולוזה באיכות גבוהה בארכיון מכון הסרטים הבריטי, אם כי חסרו בו כמה קטעים. על בסיס עותק זה וכמה אחרים שהתגלו בארכיבים נוספים שוחזר הסרט בתהליך ממושך, וגרסה באיכות גבוהה הייתה מוכנה ב-1989.
I Am Your Leader
I Am Your Leader (בעברית: אני המנהיגה שלך) הוא שיר שהוקלט על ידי הראפרית הטרינידדית ניקי מינאז' בשיתוף הראפרים האמריקאים ריק רוס וקמ'רון, מתוך אלבום האולפן השני שלה, Pink Friday: Roman Reloaded. השיר יצא לאור ב-3 באפריל 2012, על ידי חברות התקליטים יאנג מאני, קאש מאני וריפבליק.
השיר הגיע למקום ה-71 במצעד שירי ה-R&B\היפ הופ.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי ניקי מינאז', היט-בוי, פרננדו גריבאי, קמ'רון וריק רוס והופק על ידי היט-בוי ופרננדו גריבאי גם כן. שלל אתרי מוזיקה ומגזינים סקרו את השיר כדוגמת מגזין הבילבורד, מגזין XXL, הגרדיאן, פיצ'פורק, AllMusic, אנטרטיינמנט ויקלי, ומגזין NOW.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-16 מיליון השמעות.
אדם הורבאט
אדם הורבאט (בהונגרית: Horváth Ádám; בודפשט, 4 ביוני 1930 – בודפשט, 19 ביוני 2019) היה במאי טלוויזיה יהודי-הונגרי עטור פרסים: פרס פרנץ ארקל, פרס בלה באלאז' (פרס הכבוד המקצועי הממלכתי ההונגרי הגבוה ביותר שניתן להעניק ליוצרי סרטי קולנוע ולמפיקי טלוויזיה) ופרס קושוט (המקביל בהונגריה לפרס ישראל), פרופסור אמריטוס באוניברסיטה, שר הטקסים הראשון של רפובליקת הילדים גאודיופוליספרס האמן המצטיין, זוכה פרס האמן המצטיין ופרס האמן הדגול, חבר לנצח בטלוויזיה ההונגרית.
אדם הורבאט יצר ז'אנרים והיה האמן מפתח ומגדיר בהיסטוריה של הטלוויזיה ההונגרית. הוא היה חלוץ בפיתוח של כמעט כל ז'אנר טלוויזיה, ממשחקי טלוויזיה ועד קונצרטים. הוא גם היה הבמאי הראשי של שידורים חיים בלתי נשכחים, למשל הלוויה של ראש ממשלת הונגריה לשעבר שהוצא להורג אימרה נאג' וחבריו.
לטובת הטלוויזיה ההונגרית הוא לקח על עצמו תפקיד מוביל מספר פעמים, ודחק את עבודת היצירה האישית והאמנותית שלו לרקע. הוא גם מילא תפקיד משמעותי בפיתוח החינוך בטלוויזיה ובחינוך אנשי מקצוע.
ביוגרפיה
אדם הורבאט התחיל את לימודיו כאגרוביולוג והיה סטודנט באוניברסיטה למדעי החקלאות בגדלה בשנים 1948–1949. בין השנים 1952 לבין 1956 היה חבר ומנהל המקהלה של ה"אנסמבל האמנות של הונווד". בשנת 1957 הצטרף לטלוויזית הסטארט-אפ (שזה עתה נפתחה) כעוזר של אימרה אפאטי. הוא הפך לעובד של הטלוויזיה ההונגרית ב-1958, ומאז 1959 עבד כבמאי. מ-1961 למד באוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע, וסיים את לימודיו ב-1965 כתלמידו של פליקס מאריאשי. הוא היה סטודנט ב-Training Cours של ה-BBC ב-1966 ובעל מלגה ב-RAI ב-1968 ברומא. משנת 1967 עבד כמנהל הראשי של מחלקת האמנות של הטלוויזיה ההונגרית. בשנים 1994–1995 היה נשיא הטלוויזיה הציבורית.
הוא לימד באוניברסיטה מאז 1968. היה פרופסור מן המניין באוניברסיטה מ-1983, סגן-רקטור מ-1994 עד 2002 ופרופסור אמריטוס מ-2005. הורבאט נאבק סרטן הריאה בשנותיו האחרונות. הורבאט מת ב-19 ביוני 2019 במכון הלאומי לאונקולוגיה בבודפשט.
ב-20 בנובמבר 2020 נחשף לוח זיכרון על קיר ביתו הקודם, בפארק סנט אישטוואן 19, בבודפשט.
משפחתו
אדם הורבאט נולד במשפחה יהודית כבנם של זולטאן הורבאט ומרתה מולנר (מרתה שארקזי) בתו של הסופר פרנץ מולנר; אביו המאמץ היה ג'ורג' שארקזי איתו התחתנה אמו אחרי גירושיה מזולטאן הורבאט. אחותו הגדולה הייתה אסתר הורבאט (1927–1996, בשם נשואיה אסתר לוקין). אחיו למחצה הוא מתיאש שארקזי (1937) סופר שמתגורר בלונדון. סבו כאמור היה הסופר המפורסם ברחבי העולם בעולם פרנץ מולנר. ב-1966 הוא נשא את השחקנית קרולה צ'ירש, שהפכה לאשתו השנייה. שני ילדיו נולדו מנישואיו הראשונים: פטר (1955–2001) ורוניקה (1959). הוא שרד את השואה ואחרי מלחמת העולם השנייה, הוא ואחיו עברו לגאודיופוליס (עיר השמחה), שנוסדה על ידי גאבור סטהלו חסיד אומות העולם כשהעיר הוכרזה "רפובליקת הילדים", הוא קיבל את תיק של שר הטקסים בממשלה בראשות לאסלו קבהאזי.
משנת 1968 התגורר עם אשתו בדירה בפארק סנט אישטוואן בבודפשט.
יוסט קפיטו
קריירה
קפיטו החל את הקריירה בספורט המוטורי בשנת 1985 אז הצטרף למחלקת פיתוח המנועים בעלי הביצועים הגבוהים בחברת ב.מ.וו. באותה שנה היה גם חלק מהצוות שזכה בקטגוריית המשאיות במרוץ ראלי פריז דקאר. בשנת 1989 הוא קיבל את תפקידו הראשון בקבוצת פולקסווגן כשהצטרף לחטיבת המרוצים של פורשה.
בשנת 1996 עבר קפיטו לסאובר כחבר בוועד המנהל של הקבוצה. לאחר מכן עבר לפורד, בה עבד עשור והיה אחראי על קידום הפיתוח של מכונית הפורד פוקוס Focus Mk1 RS, שזכתה באליפות בשנים 2006 ו-2007. הוא שב לקבוצת הראלי של פולקסווגן במאי 2012 והיה שותף לשלוש זכיות רצופות באליפות הנהגים והיצרנים.
בינואר 2016 הוכרז כי יצטרף לקבוצת מקלארן, אך הובהר כי הדבר יעשה רק לאחר שימצא לו מחליף בקבוצת פולקסווגן. בספטמבר אותה שנה התחיל את תפקידו באופן רשמי. המרוץ הראשון אותו ניהל היה גרנד פרי איטליה. בדצמבר, כ-4 חודשים לאחר מכן, סיים את עבודתו בקבוצה.
בדצמבר 2020 הוכרז על מינוי לתפקיד מנכ"ל ומנהל המרוצים של קבוצת ויליאמס, תפקיד אליו נכנס באופן רשמי חצי שנה לאחר מכן.
בילי מקניל
מקניל, שזכה לכינוי "הקיסר" (באנגלית: "Caesar"), שיחק לאורך כל קריירת המשחק בקבוצת סלטיק. הוא שימש כקפטן הקבוצה כ-13 שנים, במהלכן זכה עמה בתשע אליפויות סקוטלנד רצופות. כמו כן, הוביל מקניל כקפטן את סלטיק לשתי הופעותיה בגמר גביע אירופה לאלופות, כולל בזכייה הראשונה של המועדון בתואר בשנת 1967. מקניל רשם קרוב לשלושים הופעות במדי נבחרת סקוטלנד, וכבש במדיה שלושה שערים.
לאחר פרישתו המשיך לקריירת אימון בסקוטלנד ובאנגליה. בין היתר הוביל מקניל את סלטיק בשתי קדנציות שונות, וזכה עמה בארבע אליפויות ושלושה גביעים.
קריירת משחק
מקניל החל את הקריירה בקבוצת הנוער בלנטייר ויקטוריה. הוא נרכש על ידי סלטיק ב-1957, והחל במדיה את הקריירה הבוגרת שלו. הוא החל להשתלב בקבוצה בעונת, והיה לשחקן הרכב קבוע החל מעונת. כבר ב-1962 היה לקפטן הקבוצה, תפקיד בו החזיק עד לפרישתו כ-13 שנים מאוחר יותר.
בעונת, עונה לאחר האליפות התשיעית והאחרונה, זכה מקניל עם קבוצתו בגביע הסקוטי בפעם השביעית והאחרונה, ושוב היה בהרכב לגמר. בסיום אותה עונה פרש ממשחק פעיל בגיל 35, לאחר 18 עונות במדי סלטיק בהן רשם 789 הופעות. מקניל מעולם לא הוחלף במהלך משחק במדי סלטיק. הוא זכה עם הקבוצה ב-23 תארים - גביע אירופה אחד, תשע אליפויות, שבעה גביעים ושישה גביעי ליגה.
נבחרת סקוטלנד
מקניל רשם תבוסה צורבת בהופעת הבכורה שלו בנבחרת סקוטלנד. היה זה ב-15 באפריל 1961, תחת המאמן איאן מקול, במסגרת אליפות הבית הבריטית, כשעלה בהרכב בתבוסתה של סקוטלנד 9-3 ל. הוא היה שותף לשלושה טורנירי מוקדמות מונדיאל כושלים, וכן לטורניר מוקדמות יורו 1968, שגם הוא הסתיים בכישלון. הופעתו האחרונה גם כן הסתיימה בהפסד לאנגליה במסגרת אליפות הבית הבריטית, 1-0 ב-27 במאי 1972.
בסך הכול רשם 29 הופעות במדי סקוטלנד, בהן כבש שלושה שערים.
קריירת אימון
מקניל החל את קריירת האימון כשנתיים לאחר פרישתו, כשהתמנה לתפקיד מאמן קלייד מהליגה השלישית באפריל 1977.
כחודשיים לאחר מכן, לקראת עונת, התמנה לתפקיד מאמן אברדין מליגת העל הסקוטית. עונת הבכורה שלו בליגה הבכירה הסתיימה בהצלחה יחסית. מקניל הוביל את קבוצתו עד למקום השני בטבלה, מרחק שתי נקודות בלבד מהאלופה גלאזגו ריינג'רס. מקניל הוביל את אברדין גם לגמר הגביע הסקוטי באותה עונה, אך גם שם סיימה אברדין כסגניתה של ריינג'רס, שגברה עליה 2-1 בדרך לדאבל. בכך, נטע מקניל את היסודות לקבוצה המצליחה של אלכס פרגוסון, שהחליפו בתפקיד המאמן.
לקראת עונת חזר מקניל לסלטיק, המועדון היחיד בו שיחק בקריירה. כבר בעונת הבכורה שלו על הקווים הוביל מקניל את קבוצתו לאליפות סקוטלנד. עונה אחר כך הוביל מקניל את קבוצתו לזכייה בגביע, לאחר ניצחון בהארכה על ריינג'רס. בשתי העונות הבאות השלימה קבוצתו של מקניל זכייה באליפות, והשלימה עבור המאמן הצעיר ארבעה תארים בארבע עונות. עונתו החמישית והאחרונה בקדנציה הראשונה בסלטיק הסתיימה ללא אליפות או גביע, אך עם זכייה בגביע הליגה הסקוטית.
לקראת עונת עבר מקניל לאנגליה, שם התמנה לתפקיד מאמן מנצ'סטר סיטי מליגת המשנה. בעונת, עונתו השנייה על הקווים במנצ'סטר, הוביל מקניל את הקבוצה בחזרה לליגה הבכירה, ושמר עליה מירידה בעונת.
בעונת נחל מקניל אכזבה, כשאימן באותה עונה שתי יורדות. הוא פתח את העונה הרביעית שלו במנצ'סטר סיטי, אך עזב לאחר כחודשיים בלבד לטובת אסטון וילה. בסיום העונה ירדה אסטון וילה של מקניל מהמקום האחרון בליגה, ומנצ'סטר סיטי סיימה מקום אחד בלבד מעליה ונשרה אף היא לליגת המשנה. מקניל התפטר מתפקידו לטובת גרהאם טיילור, וחזר לתפקיד המאמן בקבוצת סלטיק.
מקניל חזר לסלטיק לקראת עונת המאה להיווסדה, עונת. באותה עונה הוביל מקניל את סלטיק לזכייה בדאבל המקומי. עונה אחר כך שמרה סלטיק של מקניל על הגביע, שהיה לתואר האחרון של מקניל על הקווים. הוא התפטר מתפקידו בשנת 1991, לאחר ארבע עונות על הקווים בקדנציה השנייה בסלטיק.
נפטר ב-22 באפריל 2019.