cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
נציבות שירות המדינה
חוזים בשירות המדינה
אגף משרדי הממשלה, בריאות וביטחון של נציבות שירות המדינה עובר ומפקח על כלל תיקי קליטות העובדים ביחידות משאבי האנוש של היחידות הממשלתיות ויחידות הסמך. בתוך כך על חוזי ההעסקה ותקני ההעסקה (שכל עובד נקלט על התקן הנכון והמשרה אליו הוא משויך, הצהרה על אי-העסקת קרובי משפחה), אישור אזרחות ישראלית או תושב קבע בעל היתר עבודה בישראל, סיווג פעילות מפלגתית, הצהרה בדבר העדר רישום פלילי, ויתור על סודיות רפואית, הצהרת סודיות ומניעת ניגוד עניינים (היתר למעסיק גישה להיסטוריה הרפואית של העובד, לצלם ולהקליט את העובד בזמן העבודה, כמו להשתמש בנתונים הביומטריים ונתוני הגלישה של העובד), אישור תואר או אישור הסמכה/תעודה מקצועית רלוונטית, הצהרה על ניסיון וותק - בצירוף אישורי העסקה הכוללים חלקיות משרה, תיאור משרה/תפקיד, ותקופות העסקה מדויקות חתומים על ידי המעסיק. במידה והדבר נדרש גם: אישור בקשה על עבודה נוספת/פרטית ותיאום מס מול ביטוח לאומי, שאלון אישי לצורכי קביעת התאמה ביטחונית לרמות סיווג ביטחוני, הצהרה אודות העדר הרשעה/הרשעות בגין עברות מין, הצהרה אודות העדר שימוש בסמים ואלכוהול, הצהרה אודות העדר הרשעה/הרשעות בגין מתקפות סייבר, אישור השתייכות לקבוצות מועדפות כמו: נכים (אישור נכות מביטוח לאומי), ערבים, דרוזים, בדואים, צ'רקסים, אתיופים וחרדים. כשלאחרונים תקנים קבועים וייעודיים בשירות המדינה.
אלפבית עברי
האלפבית העברי הנוכחי נמצא בשימוש מאז תקופת בית שני, במקום הכתב העברי העתיק. האלפבית העברי מונה 27 אותיות מתוכן 5 אותיות סופיות. כתב זה משמש עד ימינו לכתיבת השפה העברית, יידיש, ארמית, לאדינו וערבית יהודית.
סיווג הכתב העברי
הכתב העברי הוא אבג'ד או אלפבית עיצורי: כל אות בו מייצגת עיצור, לעיתים יותר מעיצור אחד, וקבוצת אותיות קטנה הקרויות אימות הקריאה עשויות לייצג גם תנועות. ייצוג שלם וחד-משמעי של התנועות והעיצורים מתאפשר רק בעזרת הניקוד, שהוא אוסף הסימנים הדיאקריטיים המתווספים לאותיות האלפבית העברי (להבדיל מהכתב הלטיני למשל, שהוא כתב עיצורי בעל חמש אותיות תנועה).
היסטוריה והתפתחות של כתב האלפבית העברי
הכתבים המוקדמים ביותר המשתמשים באלפבית העברי נכתבו בכתב העברי הקדום ששימש עד לתקופת בית שני. הכתב העברי הקדום הוא נוסח מקומי של האלפבית הפיניקי, שבתורו התפתח מהאלפבית הפרוטו-כנעני שפותח בהשראת ההירוגליפים המצרים.
בתקופת בית שני אומץ האלפבית הארמי לשימוש השפה העברית במקום האלפבית העברי העתיק, וממנו התפתח הכתב המרובע. בתקופת המעבר נעשה שימוש מועט בכתב העברי הקדום, למשל בכתיבת השמות הקדושים והטבעת מטבעות. עם הזמן, נעלם גם שימוש זה של הכתב העברי הקדום. האלפבית העברי של ימינו הוא פיתוח של הכתב המרובע. היו שטענו שהמעבר לשימוש בכתב המרובע נבע מתוך רצון להיבדל מהשומרונים שהחזיקו בצורה ייחודית של הכתב העברי העתיק.
במקביל לכתב המרובע, המשמש בעיקר לדפוס, התפתח כתב רהוט, המתאפיין בקווים מעוגלים, לצורך כתיבה מהירה, והוא נפוץ מאוד בכתבי יד לא-מודפסים. וואריאציות אחרות של הכתב העברי הם כתב ספרדי, כתב איטלקי וכתב חצי קולמוס.
במהלך הדורות השתכלל הכתב העברי המרובע וזכה לגופנים רבים ומגוונים. בין החשובים והידועים שבהם הוא כתב רש"י, שמקורו בסגנון כתיבה מספרד שהיה נהוג בימי הביניים.
כיוון הכתיבה
כיוון הכתיבה בעברית עבר כמה גלגולים עד שהתגבש (בדומה לרוב הכתבים העתיקים) לכתיבה מימין לשמאל. ממצאים שונים מלמדים כי הכתיבה בעברית בראשית הדרך הייתה לעיתים גם משמאל לימין, ולעיתים שורה אחת נכתבה מימין לשמאל ואילו זו שאחריה נכתבה משמאל לימין (כתיבה כזו נקראת "כחריש השור"). נראה כי ההכרעה קשורה בצורה הפיזית שבה נכתבו האותיות: בעת העתיקה נחרטו טקסטים על אוסטרקון או הוטבעו בטין, דבר שהצריך עבודת פטיש ואיזמל. מאחר שרוב האנשים ימניים, נוח היה יותר לכתוב מימין לשמאל. כאשר התפתחה הכתיבה לשימוש בצבע ודיו על גבי קלף או נייר שלא דורשים מאמץ פיזי, העדיפו לכתוב משמאל לימין ולהימנע מ"מריחת" הצבע ומכך שבכתיבה משמאל לימין אין הסתרה של המשפט הנרשם לכותב. בשל כך, כנראה, רוב השפות המאוחרות יותר כמו יוונית או לטינית נכתבות משמאל לימין, והאותיות בהן הפוכות או "בכתב ראי" לאותיות מהן הגיעו.
ליטון כתחליף לאלפבית עברי
בשל חסרונותיו של הכתב העברי, בפרט העדר הסימון לתנועות, היו ניסיונות עם תחיית העברית להחליפו בכתב לטיני. ניסיונות אלה לא צלחו.
שמות האותיות
בהיגוי אשכנזי קראו לאות תי"ו רפה - סוֹב בנפרד מן האות תי"ו המודגשת, מפני שהקמץ נהגה כחולם, והאות הרפה עצמה נהגתה כפי שכיום אנו הוגים את האות סמ"ך. בעקבות זאת שמות האותיות ב' דגושה וב' רפה, וכן האות ט' נהגו: בֵּייס (כמו base), בֵייס (כמו vace) וטֵייס (כפי שהוגים באנגליה ובארצות הברית את המילה האנגלית taste). באופן דומה כך בוטאו גם שמות האותיות בפי יהודי תימן וארצות אסלאם נוספות, כשהאות תי"ו נשמעת כ-th במילה think באנגלית. היגוי זה השתמר בשמות נוצריים של מקומות בארץ ישראל ובתרגומי המקרא לדוגמה בית לחם נקראת Bethlehem.
מקור שמות האותיות במילים הכנעניות-צידוניות (פיניקיות) אותן צורת האות ייצגה. פרופסור אהרן דמסקי מאוניברסיטת בר-אילן זיהה רשימות של אותיות בעלי עניין דומה (לדוגמה אברי גוף: יד וכף, עין ופה ראש ושן, מושגים הקשורים במים: מם, נון, צדי (מצודה - רשת דגים). עם תלמידיו פותחה השערת שתי הרשימות היבשתית והימית. על פי השערה זו הרשימה היבשתית בנויה כך: אלף הוא שור (אלוף בלשון המקרא), בית - נקבת הפרה, גימל - העגל הנולד, דלת - משפך לאיסוף חלב, הא - עטינים או מחרשה, וו - יצול, זין - מורג, מלשון מזון ומצליל החיכוך בגורן, חית - ריחיים או צמד להובלת זוג שוורים, טית - גלגל (על פי חוקר המקרא ד"ר אביתר כהן, האות הקדומה צוירה כעיגול ובתוכו איקס), יוד - יד, יתד או ידית, כף - כף היד או כף לאיסוף (ומקור צורתו בחמש אצבעות שקוצרו לארבע בצורת האות K) למד - שוט. הרשימה הימית בנויה כך: מם - מים (שבעבר נהגתה בדיפתונג כמילה האנגלית mime), נון - דג, סמך - אידרת הדג (שקוצרה לשלושה קווים אפקיים דרך קו אנכי $ ומשם ל-S היוונית והרומית של ימינו) השם לדג נשתמר בשפות שמיות ובים סומכי - שמו הארמי של הכנרת, עין - מעיין נובע, פה - פי הבאר, צדי - מצודת דגים, כלומר רשת כפי שצורתו העתיקה מורה בדומה לאות עבור הרשתית # בימינו, קוף - קוף המחט, החור במחט המשמשת לתיקון הרשת, ריש - ראש הצלצל וצורותו במקור כמו P מחודדת, שין - שיני הסכין בצורת W, ותיו לסימון כמות הדגים או הסחורה, אות שבמקורה הייתה בצורת צלב או איקס.
לחוקרי תולדות כתבי האלפבית העתיקים - כמו כתב היתדות בתקופת הממלכה האשורית, ובייחוד חוקרי התפתחות הכתב הפיניקי והפרוטו-עברי, קיימות השערות נוספות על פיהם חלק משמות האותיות הוחלפו במהלך הזמן ובמקורם היו אחרים. לדוגמה על פי השערות אלו האות פה נקראה פיט ומשמעותה הייתה פינה, והאות שין נקראה שימש ומשמעותה הייתה שמש.
אותיות סופיות
אותיות סופיות הן חמש אותיות האלפבית העברי המופיעות בצורה המיוחדת להן בסופי מילים בלבד. האותיות הן כ, מ, נ, פ ו־צ, המופיעות בסוף מילה כ־ך, ם, ן, ף ו־ץ, בהתאמה. עד תקופת בית שני לערך, אותיות אלה הופיעו בכתב העברי המרובע בצורתן הסופית גם באמצע מילה, אך השפעת הכתיבה הרהוטה והזורמת, בה הכותב מושך את הקו האחרון של האות אל האות הבאה, גרמה לכיפופן של האותיות הארוכות ך ן ף ץ ולפתיחתה של האות ם. מאז נשארו האותיות המקוריות רק בסופי מילים.
סדר האותיות
ידיעותינו על סדר אותיות האלפבית העברי מבוססות על אקרוסטיכונים לפי סדר הא"ב בכתבים עתיקים וכן על ממצאים אפיגרפיים שבהם נמצאו כתובות המכילות את אותיות האלפבית ברצף, שהן ככל הנראה תרגילי כתיבה של סופרים מתלמדים.
בלדה למלך
בלדה למלך הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית עפרה חזה, מתוך אלבום האוסף הראשון שלה, בשיר השירים בשעשועים. השיר יצא לאור במאי 1978, כסינגל השני מתוך אלבום האוסף, על ידי חברת התקליטים "ישראדיסק".
אלפבית עברי
סדר האותיות
חלק מממצאים אלו מצביעים על הסידור המקובל בימינו הכולל את הסדר ס-ע-פ-צ. אלו כוללים את האקרוסטיכונים שבמקרא המופיעים בתהלים כה, קיא, קיב, קיט, משלי לא (בנוסח המסורה) ומגילת איכה פרק א' בנוסח המסורה.
בלדה למלך
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-15 במצעד של רשת ג'.
אלפבית עברי
סדר האותיות
ממצאים אחרים מצביעים על סידור שונה במקצת בו האות פ מקדים את האות ע, בסדר ס-פ-ע-צ. אלו כוללים את איכה ב, ג, ד בנוסח המסורה, איכה א' במגילה שנמצאה בקומראן), משלי לא בנוסח השבעים, וייתכן שגם תהלים לד. סידור זה נמצא גם בכתובת שהתגלתה באבן תל זית, באוסטרקון מעזבת צרטה ובאוסטרקון מכונתילת עג'רוד.
נמצאו גם כתובות בהם ישנם שינויים נוספים בסדר האותיות, כמו הקדמת האות ו' לאות ה', ואת האות ח' לז', ואת ל' לכ'.
בלדה למלך
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי בצלאל אלוני, הולחן על ידי ברוך עינב והופק על ידי בצלאל אלוני, בדומה לשירים נוספים מתוך אלבום האוסף. בשנת 1978, יצא השיר כסינגל על גבי תקליט 12 אינץ', בדומה לסינגל הראשון מתוך אלבום האוסף "שיר השירים בשעשועים".
אלפבית עברי
השוואה לשפות אחרות
סדר האותיות באלפבית העברי דומה לזה המופיע בכתבים עתיקים של מושבות הצידונים והספנים הלבנונים, כולל בכתב היתדות האוגריתי קרייתי ובכתב החרטומים ההירוגליפי המאוחר.
בלדה למלך
רקע וכתיבה
בשנת 1983 הוקלט השיר בשנית ושובץ באלבום הסולו החמישי של עפרה חזה, חי.
אלפבית עברי
הסברים לסדר האותיות
הסיבה לסדר האלפבית העברי אינה ידועה, אך היו שמצאו בהן משמעות, על פי צורתן ומשמעותן של שמות האותיות בכתב הכנעני הקדום. פרופ' אהרן דמסקי מאוניברסיטת בר-אילן, למשל, בהמשך לעבודתו של יגאל ידין בעניין מוצא בסדר האותיות חלוקה לקבוצות שיש להן מכנה משותף:
בלדה למלך
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר הועלה לראשונה ביוטיוב ב-31 באוגוסט 2011. הקליפ צולם בשחור-לבן.
צומת דרכים
"צומת דרכים" היא סדרת-מסע טלוויזיונית ששודרה בשנת 2009 בערוץ 8.
אלפבית עברי
הסברים לסדר האותיות
ישנה גם השערה שמשמעות האותיות היא למעשה שתי רשימות: הראשונה, קשורה כולה לעבודות הקרקע ובהמות עבודה יבשתיים, והשנייה, החל מהאות 'מ', עוסקת במים וים.
הסדר נשמר באופן כמעט זהה בכתבים השונים (ר' טבלה לעיל), ואפילו באלפבית הערבי, בו הסדר מבוסס על קבוצות על פי צורת האותיות, תחילתה של כל קבוצה היא על פי הסדר המקובל.
האלפבית העברי בהשוואה למערכות אלפביתיות עם קרבה אורתוגרפית
כבר במאה התשיעית לספירה, חוקרים מצרים מוסלמים וביניהם אבן ווחשיה הנבטי (ابن وحشية النبطي) הידוע גם בשם אבו באקר אחמד בן עלי, הצליחו לפענח חלקית כתובות בכתב החרטומים המאוחר (כשחלק מכתב זה כבר שימש כמערכת סימנים עיצורית), על ידי השוואת הסימנים לאותיות בכתב הגעז.
הרחבת הייצוג האורתוגרפי
חמש אותיות עבריות מייצגות כיום הגה חליפי בתוספת גרש:
אי-התאמות בין ייצוג אורתוגרפי והגייה
הגיית העברית הישראלית שונה מהגיית העברית בתקופת התקבעות האלפבית העברי וכמה מן ההבחנות המיוצגות בו נעלמו ואינן קיימות יותר, מלבד בהגייה ניבית של מיעוטים המשמרים חלק מהבחנות אלה:
האות ג רפה (בימינו: [], בעבר: [] כפי שכיום נהגית האות ר)
האות ו (בימינו: [], בעבר: [] כפי שכיום הוגים באנגלית את האות w במילה wow)
האות ח (בימינו: [], בעבר: [])
האות ט (בימינו: [], בעבר: [] הנשמע כתּי"ו דגושה וגרונית)
האות כ רפה (בימינו: [], בעבר: [])
האות צ (בימינו: [], בעבר: [] הנשמע כסמ"ך גרונית). יש הטוענים כאות זו בוטאה במקומות שונים בתקופת המקרא ואולי אחר כך כפי שמבוטאת כיום האות צד"י עם תג בשם העיר צ'רנוביל. צורה זו השתמרה בשפות אפריקאיות שמיות רבות כגון אמהרית וטיגרניה (למשל: יהלך - באמהרית: ידהלץ') ועברה לשמש את דוברי האנגלית כחלופה לכ"ף וחי"ת למשל בשמו של נועם חומסקי המבוטא צ'ומסקי.
האות ק (בימינו: [], בעבר: [] כלומר קו"ף גרונית)
האות ר (בימינו: [] או [], בימינו אצל דוברי עברית צחה ובפי דוברי שפות רומיות כאיטלקית וספרדית וכן בעבר: [])
האות שׂ שמאלית (בימינו: [] בעבר: [])
האות ת רפה (בימינו: [], בעבר: [] שנהגתה כמו אותיות th במילה think באנגלית)
מן השפה האכדית, האוגריתית וכתבים של לשונות עתיקות נוספות מן האזור סבורים חלק מן החוקרים כי בעבר האות פ' הדגושה והלא דגושה נהגתה בקול פוצץ מן השפתיים: פ' לא דגושה נהגתה כפי שכיום אנו הוגים בּ' דגושה ([b]) - פ' דגושה נהגתה כפוצץ ללא ליווי קול כפי שאנו הוגים אותה כיום ([p]), ואילו האות בּ' הדגושה נהגתה כמו פ' רפה בת ימינו [f], וב' רפה כפי שהיא נהגית כיום ([v]). היגוי זה השתמר בחילופי המילים המקראיות פרזל-ברזל, ומשמשת בעברית בת ימינו בפועל פרזול.
ישנן קהילות הדוברות עברית ההוגות הגייה קלאסית של השפה ובהגייתן יש הבחנה בין האותיות "ו" (כ-"w") ו"ב" שאינה דגושה (כ-"v"), וכמו כן בין "ק" ל"כ". בקהילה התימנית למשל (למעט יהודי דרום תימן - מן העיר שרעב וסביבותיה), "ג" דגושה נהגית כ-"j". לפי סידור "עבודת השם", ברוב קהילות עדות המזרח דוגמת מרוקו, עיראק, תוניס, אלג'יר, מצרים, לוב, במיוחד בקרב הקהילה התימנית, הוגים את האות "ג" הרפויה בהיגוי מיוחד הדומה מעט ל-"ר" המשובשת שנמצאת בשימוש כיום בידי הצברים דוברי העברית בישראל והיא כמו ר' צרפתית (הגדרה מדויקת: כ קולית) (rimel-chimel).
ליקויים בייצוג האורתוגרפי וייצוג עיצורים לועזיים
הגאים רבים אינם ניתנים לייצוג באלפבית העברי. הבחנה חשובה שהאלפבית העברי המודרני אינו יכול לייצג היא ההבחנה בין העיצורים [v] ו-[w], אשר שניהם מיוצגים על ידי האות ו (לעיתים מיוצג העיצור [w] על ידי צירוף האותיות וּאָ או וו).
בעברית העדכנית חסרה או הולכת ונעלמת ההבחנה בין תנועות שבעבר יוצגו באופן שונה זה מזה, לדוגמה בין הקמץ במילה כָּל, לחולם במילה חול, וכך גם ההבדלים בין צירה, שווא וסגול. בעברית אין הפרש בין התנועות הרבות והשונות בשפות כמו צרפתית וגרמנית, ואין אפשרות לייצג הרבה מן ההדגשות והאפשרויות הגרוניות המושמעות בשפות שמיות בארצות ערב ובאפריקה.
בעבר ובהמשך לשפת היידיש נהגו לייצג את [tch] בצורת טש. כיום מקובל לייצג עיצורים אלו באמצעות האות צ עם תג, כך: צ' - עבור טש, והאות, ת עם תג, כך ת' עבור th. עבור th עם קול כפי שהוגים את המילה האנגלית the, נהוג כיום לרשום ד', עבור j בהגיה צרפתית - ז עם תג: לדוגמה ז'ורז', ובהגיה פוצצת - ג עם תג, לדוגמה במילה ג'ימייל.
תורת ההגה
האותיות המסמלות עיצורים מתחלקות לחמשת מוצאי הפה:
קדושת האלפבית העברי ביהדות
במהלך הדורות התפתח יחס של קדושה כלפי הכתב העברי ביהדות. קדושת הכתב העברי הקדום באה לידי ביטוי בכתבי כת מדבר יהודה, שבחלקם ניתן למצוא את השם המפורש כתוב דווקא בכתב העברי הקדום, אף על פי שהטקסט כולו נכתב בכתב המרובע.
המסורת והקבלה היהודית הקנו לצורת האותיות (המרובעות), לשמותיהן ואפילו לסדר הופעתן באלפבית, משמעות דתית. כך נכתבו פרקי תפילה ותהילים על פי אקרוסטיכון אלפביתי, וכן זמירות ופיוטים לשבת.
בתלמוד הבבלי ובתלמוד הירושלמי, מובא מדרש המספר שהכתב המרובע היה הכתב המקורי בו ניתנה התורה, אך נשכח והוחלף ב"כתב דעץ/רעץ" (המכונה בפי החוקרים הכתב העברי העתיק), עד שעזרא הסופר החזיר לשימוש את הכתב המרובע. מדרש זה אינו משקף את ההיסטוריוגרפיה המחקרית, אך משקף יחס של קדושה שבימי חז"ל יוחס דווקא לכתב המרובע.
קדושת הכתב העברי לא פגה גם בימי הביניים, והיו יהודים שהקפידו לגנוז מסמכים וכתבי יד שנכתבו בכתב זה, גם אם לא היו כתבי קודש מובהקים. כך, למשל, נתגלו בגניזה הקהירית, מכתבים, כתוּבּות וספרי חולין כתובים בעברית, ואפילו בערבית יהודית.
בשו"ת הרדב"ז (חלק ג' סימן תמ"ב) נשאל המחבר על משמעות קדושת האותיות על רקע הממצאים ההיסטוריים המאחרים את השימוש בכתב זה.
גימטריה
לאותיות הכתב העברי נהוג להתאים ערך מספרי, בהתאם למיקומן ברשימת האלפבית. כך אל"ף שווה ל-1, בי"ת שווה ל-2 וכך הלאה. החל מן האות יו"ד עולה הערך בעשרות: יו"ד שווה ל-10, כ"ף שווה ל-20, והחל מהאות קו"ף עולה הערך במאות: קו"ף שווה ל-100, רי"ש שווה ל-200 וכן הלאה. השימוש בגימטריה קדום מאוד, וישנן דוגמאות כבר מימי התלמוד לשימוש פרשני, ערכי ודתי לטקסטים יהודיים על פי גימטריה. גם לאותיות הכתב הערבי יש ערכים מספריים, ולמשל המילה בהאא עולה בגימטריה 9, וזהו מספר קדוש לבהאים.
האלפבית העברי במחשבים
ב-Windows ,ISO ומקינטוש נמצאות האותיות העבריות בטווח המספרים 224 עד 250. בעברית של יוניקוד הן נמצאות בטווח המספרים 1488 עד 1514.
בתרבות
לאותיות האלפבית הולחנו מספר שירים, בעיקר לצורך לימוד האותיות לילדים (שירי אלף בית). אחד השירים המפורסמים הוא שירה של נעמי שמר, "אלף בית". ביהדות עיראק יש פיוט על אותיות האלפבית, המבטא את הקדושה המיוחסת לאותיות.
חלקו הראשון של השיר אויפן פריפעטשיק על לימוד האלפבית (משמש כיום בחדרים החרדים היידישאים, ללימוד האותיות).
קישורים חיצוניים
שירי אלפבית עברי:
מורדילו
גיז'רמו מורדילו (נהגה מורדיז'ו) מננדס (בספרדית: Guillermo Mordillo Menéndez; 4 באוגוסט 1932 – 29 ביוני 2019) שהיה ידוע כ"מורדילו", היה קריקטוריסט ארגנטינאי שזכה לפרסום עולמי בשל איוריו ההיתוליים, הצבעוניים ונטולי המלל, אשר סבבו, בין השאר, סביב אהבה, ספורט ובעלי חיים ארוכי גפיים וצוואר. במשך השנים זכה מורדילו בפרסים יוקרתיים בגין יצירתו, עבודותיו פורסמו בכתבי עת רבים, וכן הוצגו בתערוכות.
ביוגרפיה
מורדילו נולד ב-4 באוגוסט 1932, בבואנוס איירס, ארגנטינה, כבן למהגרים מספרד. עוד כילד התפרנס מציור. בשנת 1948, בהיותו בן 16, השלים לימודי תעודה כמעצב בתיכון לעיתונות. בשנת 1950 החל לעבוד כאנימטור באולפן "בורונה ברוצ'ה". ב-7 בנובמבר 1955 העתיק את מגוריו ללימה, פרו. במהלך שהותו בפרו שימש מורדילו כמעצב "פרילאנס" במשרד הפרסום מק'קאן אריקסון. בשנת 1960 היגר לארצות הברית והועסק באולפני "סרטי פרמאונט" שבניו יורק. בשנת 1963 הגיע לפריז, שם החל לבסס מוניטין כ"מורדילו הקריקטוריסט" - איוריו החלו להתפרסם בכתבי עת אירופאיים רבים. בשנת 1969 נישא מורדילו לאמפרו קמראסה, וב-1972 נולדה בתם. בשנת 1980 מונה כנשיא אגודת ציירי הקומיקס העולמית, אשר מושבה בז'נבה, שווייץ.
בחלוף השנים נדד מורדילו בין ארגנטינה, פרו, ארצות הברית, צרפת וספרד. מורדילו אייר ספרי ילדים, מודעות פרסום, קריקטורות וכרטיסי ברכה.
יצירתו של מורדילו
איוריו של מורדילו לא היו תלויי-תרבות בשל היותם נטולי מלל, ועל כן זכו להערכה במדינות רבות בעולם. העולמות המלאכותיים שהוא תיאר באיוריו היו משוללי כל סממן גאוגרפי או לאומי - הם היו עשויים להיות בכל מקום.
מורדילו ביקש לבטא ביצירותיו צבעוניות, את חופש הביטוי, הדמיון והיצירה. ערכיו אלו גלומים בקריקטורה ידועה משנת 1984, שצייר מורדילו עבור הארגון ההומניטרי "אמנסטי" - איש קטן נעצר משום שהעז לצבוע את ביתו, הממוקם בליבה של עיר אפורה, בגוונים עליזים.
מורדילו נפטר בספרד ב-29 ביוני 2019.
זכריאס פאפאנדוניו
זכריאס פאפאנדוניו (ביוונית: Ζαχαριάς Παπαντωνίου, פברואר 1877 קרפניסי באבריטניה - 1 בפברואר 1940 אתונה) היה סופר, משורר, עיתונאי ומבקר אמנות יווני. במחלוקת השפה ביוון צידד בשפת העם - דימוטיקי. הוא ידוע ביוון במיוחד בגלל סיפורו לתלמידים "ההרים הגבוהים" (1917) ושירו הכתוב "בפרוזה" "מקצבי פרוזה" (1923) שזיכה אותו בכינוי "נסיך הסגנון".
ילדות וצעירות
פאפאנדוניו נולד בשנת 1877 בקרפניסה ביחידה האזורית אבריטניה של ימינו, כאחד מארבעת הילדים של למברוס פאפאנדוניו, מורה במקצועו, ושל אלאני לבית איליוקפטו. את שנות ילדותו בילה בגרניצה, בה עבד אביו כמורה. בהתחלה נכנע ללחצי הוריו ללמוד רפואה ונרשם לפקולטה לרפואה באתונה. בסופו של דבר עזב לטובת לימודי ציור, כתיבה עיתונאית פורייה וספרות. הוא כתב מאמרים בעיתונים "אקרופוליס", "אפימריס טון סיזיטיסאון" ("עיתון הדיונים"), "או כרונוס" (הזמן) ו"סקריפ" (באחרון כעורך ראשי). ב-1898 פרסם את קובץ השירים הראשון שלו - "שירי מלחמה". בימי לימודיו כסטודנט פרסם פאפאנדוניו שירים סאטיריים בכתב העת הסאטירי "א מיכאנוראפיה" ("תחבולות") לצידם של ניקולאוס קונדוריוטיס ויואניס דליקטריניס.
המשך פעילותו
בשנים 1908–1910 התגורר בפריז ככתב של העיתון "אמברוס" ("קדימה") של אריסטידיס קיריאקוס. "מכתביו מפריז" עשו במולדת רושם רב. בשובו ליוון המשיך לעבוד בעיתון "אמברוס" כעורך ואחר כך עורך ראשי למשך שלוש שנים, ופרסם מאמרים, ספורים קצרים, שירים, רשמי מסע, לא רק בעיתונים אלא גם במגזינים כמו "פאנאתיניאה", או "נומאס", "קאליטכניס" ("האמן"), "נאה אסטיה" (הבית החדש). ב-1911 הציג רישומים בתערוכת זאפיון לאמנות. בשנים 1916-1912 כיהן כפרפקט של האי זקינתוס, של האיים הקיקלאדיים, של מסניה (בקלמטה) ובלקוניה.
בשנת 1918, אחרי שובו של וניזלוס לאתונה וכששפת העם "דמוטיקי" הוכרזה כשפה רשמית על ידי הממשלה המהפכנית בסלוניקי, הטיל משרד החינוך של יוון על פאפאנדוניו לכתוב את המקראה הראשונה בשפת הדמוטיקי לבית הספר היסודי. אז נוצר סיפורו הידוע "פסילה וונה" - "ההרים הגבוהים".
בשנת 1918 התמנה למנהל הפינאקוטק הלאומי (הגלריה הלאומית) של אתונה ובהמשך כיהן עדיום מותו כיושב ראש המועצה האמנותית הקבועה של מוזיאון זה. בתוקף תפקיד זה תרם להעשרת האוסף שלה ביצירות של ציירים וחרטים יוונים כמו ניקולאוס גיסיס, קונסטנדינוס מאליאס, פרתניס, ליטראס ואל גרקו. פאפאנדוניו כיהן למשך שנים רבות כמורה לאמנות קישוטית במכון "אמליה" ליתומים וכפרופסור לאסתטיקה בבית הספר הגבוה לאמנות באתונה ועד יום מותו כתב מדור קבוע כמבקר האמנות של העיתון "אלפתרו וימה".
בשנת 1938 נבחר פאפאנדוניו לחבר באקדמיה של אתונה, במחלקה לאמנויות וספרות. בנוסף למאבקו למען בחירת ספרת הדימוטיקי כשפה ספרותית (""Προς το ελληνικό Έθνος" "אל הלאום היווני"), עשה פאפאנדוניו מאמצים למען שמירת הנוף העתיק של יוון. פאפאנדוניו הלך לעולמו באופן פתאומי בחורף השנה 1940 עקב התקף לב בעת שנסע בחשמלית לישיבה של האקדמיה של אתונה.
PNG
PNG (ראשי תיבות: Portable Network Graphics, בתרגום לעברית: "גרפיקה ניידת לרשת") הוא פורמט תמונה דיגיטלית המשתמש בדחיסה ללא איבוד נתונים. יוצרי הפורמט קבעו שיש לבטא אותו "פינג", אך בפועל קוראים את ראשי התיבות לאותיותיהן בדרך כלל, קרוב לוודאי כדי למנוע בלבול עם כלי הרשת ping. סיומת קובצי התמונה בפורמט PNG היא png לרוב, ומציין ה-MIME של הפורמט הוא image/png.
היסטוריה והתפתחות
בשנת 1995 הודיעה חברת יוניסיס על כוונתה לגבות תשלום עבור השימוש באלגוריתם הדחיסה LZW, שבו משתמש, בין היתר, פורמט GIF. צעד זה הוליד את הצורך ליצור תחליף חופשי ממגבלות רישוי עבור GIF, וכך הוחל ביצירת PNG. היוצרים החליטו באותה הזדמנות לחבר פורמט טוב מ-GIF גם מבחינות אחרות, למשל על ידי הסרת המגבלה של 256 צבעים.
פתיח הקובץ
כל קובץ PNG מתחיל בחתימה באורך 8 בית. ערכיהם של הבתים בהקסדצימלית הם 89 50 4E 47 0D 0A 1A 0A, כל אחד לצורך מטרה מפורשת:
אליפות וימבלדון 1964
אליפות וימבלדון 1964 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא של אצטדיוני הטניס בווימבלדון. התחרות התחילה ב-22 ביוני והסתיימה ב-3 ביולי. תוכנית התחרות כללה תחרויות גברים, תחרויות נשים ותחרויות זוגות גברים, זוגות נשים וזוגות מעורבים.
PNG
גושים בתוך הקובץ
אחרי הפתיח באים חלקים של הקובץ בגושים (chunks). אלה מכילים את התמונה עצמה ומידע עליה, שחלק ממנו הכרחי לתצוגת התמונה וחלק נועד רק לשפר אותה. הראשונים הם הגושים ההכרחיים (critical) והאחרונים גושי העזר (ancillary). החלוקה לגושים נקבעה כדי לאפשר את הרחבת הפורמט בלי לשבור את התאימות לאחור.
אליפות וימבלדון 1964
תחרות הגברים
בתחרות זו השתתפו 128 טניסאים שחולקו ל-8 בתים. לקראת התחרות המשתתפים החזקים דורגו כדלקמן:
PNG
גושים בתוך הקובץ
לפני כל גוש יש ארבעה בתים המציינים את אורך הנתונים אשר בו (כלומר ללא שם הגוש וה-CRC). אחריהם בא שם הגוש, המורכב מארבע אותיות. בשם זה יש הבחנה בין אותיות גדולות לבין קטנות. אם הראשונה גדולה, הגוש הכרחי, ואם קטנה אז הוא גוש עזר. אם השנייה גדולה, הגוש הוא חלק מתקן ציבורי, ואם קטנה אז הוא גוש פרטי. האות הרביעית נוגעת לגושים שהעורך אינו מכיר אותם: אם היא קטנה, מותר לעורך להעתיק אותו בכל מקרה, ואם היא גדולה אז מותר להעתיק אותו רק אם לא שונו הגושים ההכרחיים של הקובץ.
אליפות וימבלדון 1964
תחרות הגברים
במשחק הגמר, רוי אמרסון מאוסטרליה נפגש עם פרד סטולי מאוסטרליה וניצח אותו ב-4 מערכות. באותה שנה הוא ניצח גם באליפות אוסטרליה הפתוחה.
תחרות הנשים
בתחרות הנשים השתתפו 96 טניסאיות שחולקו ל-8 בתים. 8 טניסאיות זכו לדירוג:
במשחק הגמר מריה בואנו מברזיל ניצחה ב-3 מערכות את מרגרט סמית' קורט מאוסטרליה. באותה שנה היא ניצחה גם באליפות ארצות הברית הפתוחה.
PNG
גושים הכרחיים
את הגושים ההכרחיים חייבת כל תוכנת פריסה להכיר כדי לקרוא ולהציג את קובץ ה-PNG:
אליפות וימבלדון 1964
תחרות זוגות גברים
בתחרות השתתפו 64 זוגות. 4 זוגות דורגו:
PNG
גושי עזר
גושי העזר אינם הכרחיים לתצוגה הנכונה של התמונה, אך יש בהם כדי לשפר אותה מאוד. בנוסף יש גושי טקסט להוספת מידע על התמונה בשפת אנוש.
אליפות וימבלדון 1964
תחרות זוגות גברים
במשחק הגמר בוב יואיט מדרום אפריקה ופרד סטולי מאוסטרליה שיחקו נגד רוי אמרסון מאוסטרליה וקן פלטצ'ר מאוסטרליה וניצחו אותם ב-3 מערכות. באותה שנה הם ניצחו גם באליפות אוסטרליה הפתוחה.
PNG
סוג הצבע ועומק הסיביות
סוגי הצבע שפורמט PNG מסוגל לאחסן הם אלה:
תבנית Command
בהנדסת תוכנה, תבנית Command, כפי שנובע משמה, היא תבנית שמייצגת פקודות. היא נועדה לעטוף (או להסתיר) את כל המידע הרלוונטי להרצת מתודה מסוימת (המופע ממנו קוראים לה, שמה, והפרמטרים שנשלחים לה) בתוך אובייקט יחיד. התבנית שימושית במימוש של תפריטים, ביצירת Progress Bar, בתבנית Thread Pools ועוד.
PNG
סוג הצבע ועומק הסיביות
עומק הסיביות יכול להיות מ-1 (סיבית אחת לפיקסל) עד 64. בתמונות עם מפתח צבעים יכול עומק הסיביות להיות 1 (צבע אחד או שניים; בדרך כלל לתמונות שחור-לבן), 2 (שלושה או ארבעה צבעים; דיאגרמות פשוטות ותמונות CGA), 4 (עד 16 צבעים) או 8 (עד 256 צבעים). בתמונת גוני אפור (סוג צבע 0) יכול עומק הסיביות להיות 1, 2, 4, 8 או 16 (האפשרות הנפוצה ביותר היא 8). בתמונת RGB יכול עומק הסיביות להיות 24 (8 סיביות לכל צבע יסוד; זוהי האפשרות הנפוצה ביותר) או 48 (16 סיביות לכל צבע יסוד). בתמונות גוני אפור עם ערוץ אלפא (סוג צבע 4) יכול עומק הסיביות להיות 16 (8 סיביות לאפור ו-8 סיביות לערוץ האלפא) או 32 (16 סיביות לאפור ו-16 סיביות לערוץ האלפא), ובתמונת RGB עם ערוץ אלפא - 32 או 64. התקן קובע שכל המקודדים צריכים לקרוא את כל הצירופים כהלכה, אך בפועל אין זה תמיד המצב, והרבה עורכי תמונות מסוגלים ליצור רק חלק קטן מהצירופים.
אליפות וימבלדון 1964
תחרות זוגות נשים
בתחרות השתתפו 48 זוגות. מזוג מנצחות תחרות 1963 רק מריה בואנו השתתפה בתחרות. 4 זוגות קיבלו דירוג:
PNG
סוג הצבע ועומק הסיביות
בתמונה עם מפתח צבעים מאוחסנים הצבעים עצמם בפורמט RGB בעומק 8 סיביות. אסור שיהיו במפתח יותר רשומות מאשר עומק הסיביות מתיר, אך מותר שיהיו פחות (למשל 90 רשומות בתמונה בעלת 90 צבעים, אף שאפשר עד 256).
אליפות וימבלדון 1964
תחרות זוגות נשים
במשחק הגמר לסלי טרנר ומרגרט סמית' קורט מאוסטרליה ניצחו את בילי ג'ין קינג וקארן סוסמן מארצות הברית בשתי מערכות. באותה שנה הזוג ניצח גם באליפות צרפת הפתוחה.
PNG
שקיפות
פורמט PNG מאפשר הן שקיפות בינארית, כלומר צבע אחד שקוף לגמרי (כמו ב-GIF), והן שקיפות משתנה (צבעים רבים בדרגות שקיפות שונות), בכל סוגי הצבעים. השקיפות המשתנה, הקרויה גם אלפא, מצוינת בתמונה עם מפתח צבעים באמצעות גוש tRNS, ובתמונות גוני אפור ו-RGB - באמצעות ערוץ נפרד.
אליפות וימבלדון 1964
תחרות זוגות מעורבים
בתחרות השתתפו 80 זוגות. 4 זוגות קיבלו דירוג:
במשחק הגמר פרד סטולי ולסלי טרנר מאוסטרליה נפגשו עם קן פלטצ'ר ומרגרט סמית' קורט, גם הם מאוסטרליה, וניצחו אותם בשתי מערכות.
PNG
סירוג
אפשר להשתמש בסירוג (interlacing) כדי לסייע לבעלי קצב הורדה איטי. הסירוג של PNG, באלגוריתם Adam7, מקודד חלקים מהתמונה, ודבר זה מאפשר ראיית תצוגה מקדימה שלה לפני ירידתה בשלמותה. הסירוג של PNG יותר מתוחכם מזה של GIF. השימוש בסירוג מגדיל את הקובץ במקצת, אך התוספת עשויה להשתלם במקרה של תמונות קריטיות (כמו תמונות המשמשות לניווט באתר אינטרנט).
הנפשה
יוצרי PNG קבעו שהפורמט לא יכיל הנפשה (שלא כמו GIF). הם החליטו לכלול את ההנפשה בפורמט אחר, דומה ל-PNG, בשם MNG. פורמט זה לא זוכה לשימוש רב.
תמיכה מצד עורכי תמונה
מבין עורכי התמונה יש שהוסיפו תמיכה ב-PNG כלאחר-יד, כביכול, וכאלה שערוכים יותר להתמודד עם תכונות הפורמט. למשל תוכנת הצייר של חלונות XP אינה תומכת כלל בשקיפות, ומייצאת ל-PNG בפורמט RGB של 24 ביטים (סיביות) בלבד. לעומתה, GIMP תומכת בשקיפות ובייצוא של כל עומקי הסיביות פרט לאלה המשתמשים ב-16 סיביות לדגימה (למשל RGB ב-48 סיביות לפיקסל). חלק מעורכי התמונה אינם מיישמים את רמת הדחיסה המיטבית לתמונות PNG, ואין בנמצא שום עורך תמונה שיודע לכתוב את כל סוגי הגושים (כמו iTXt - נכון לשנת 2006, הדרך היחידה לכתוב גוש iTXt היא באמצעות תוכנת שורת הפקודה pngcrush).
תמיכה מצד דפדפנים
למרות מטרתה הראשונית של PNG, לספק פורמט תמונה חופשי, עדיין משמש פורמט GIF יותר, מהסיבות הבאות:
עם זאת בשנים האחרונות ניכרת עליה משמעותית בשימוש בפורמט PNG, בעיקר הודות לתמיכה בשקיפות אשר מאפשרת הפרדה בין הצגת האובייקט (באמצעות קוד HTML) לבין הרקע (באמצעות עיצוב CSS). מגמה זו מורגשת גם בביקוש לתמונות מסוג זה. למשל הופעה של מאגרי תמונות חינמיים המרכזים תמונות בעלות רקע לבן או שקוף.
אימרה גלרט
אימרה גלרט (בהונגרית Imre Gellért; 24 ביולי 1888 - 10 במאי 1981) היה מתעמל הונגרי ממוצא יהודי בעל מדליית כסף אולימפית (סטוקהולם 1912).
אלוף הונגריה
בשנים 1909, 1911 ו-1912 זכה גלרט במדליית זהב באליפות הונגריה בהתעמלות.
מדליית כסף אולימפית
באולימפיאדת סטוקהולם (1912) זכה גלרט במדליית כסף בתחרות הקרב-רב קבוצתי בהתעמלות בתוצאה של 45.45 נקודות, אחרי איטליה (53.15 נק') ולפני בריטניה (36.90 נק'). נוסף לכך, הוא סיים במקום 17 בתחרות קרב-רב אישי בתוצאה של 117.00 נקודות ושלישי מבין המתעמלים ההונגרים.
תחרות חיפוש הדיווה (WWE)
תחרות חיפוש הדיווה של ה-WWE (באנגלית: WWE Diva Search; בעבר נקראה בשם תחרות חיפוש הדיווה של WWE Raw) הייתה תחרות כישרונות של ארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-WWE. הזוכה הראשונה בתחרות הייתה ג'יימי קופי, היא לא קיבלה חוזה בארגון לעומת הזוכים שבאו לאחר מכן. זוכות אחרות היו כריסטי האמי, אשלי מסארו, ליילה אל ואיב טורס. בנוסף לזוכות של השנים הקודמות, ה-WWE החתימו לאורך הדרך משתתפות מהתחרויות, למרות שלא זכו בתחרות של אותה השנה. בשנים 2011 וב-2015, ה-WWE הביעה נכונות להחזיר בחזרה את תחרות חיפוש הדיווה, אך תכנונים אלה לא יצאו לפועל. נכון לשנת 2018, מאריס, מריה קנליס וניקי בלה הן הדיוות האחרונות שנותרו בארגון כחלק מתחרות חיפוש הדיווה, כשמאריס ומריה משמשות בעיקר כמנג'ריות של הבעלים שלהם.
2003
תחרות חיפוש הדיווה הראשונה של ה-WWE נערכה בין התאריכים ה-1 ביולי ל-24 באוגוסט. למרות זאת, לעומת תחרויות חיפוש דיווה שבאו לאחר מכן, הזוכה בחיפוש הדיווה הראשונה לא קיבלה חוזה בארגון. ג'יימי קופי הייתה הזוכה הראשונה בתחרות והיא קיבלה קמפיין צילומי תמונה עבור המגזין של ה-WWE.
שירי הנושא
לתחרות חיפוש הדיווה של שנת 2004 היו ארבעה שירי נושא. כמו כן, התחרות הוכרה גם בשם "תחרות חיפוש הדיווה של Raw" והמנצחת בתחרות זכתה ב-250,000 דולר.
1 השיר נכתב במיוחד לתחרות חיפוש הדיווה. 2 השיר הפך להיות שיר הכניסה הרשמי של כריסטי האמי לאחר זכייתה בתחרות.
הערות
ה-WWE החתימו בנוסף לזוכה את המודחות שכללו את מישל מקול, איימי וובר, קנדיס מישל, מריה קנליס וג'וי ג'ובאני.
שיר הנושא
1 השיר הפך להיות שיר הכניסה הרשמי של אשלי מסארו לאחר זכייתה בתחרות.
הערות
ה-WWE החתימו בנוסף לזוכה, אשלי מסזארו, את המודחות שכללו את קריסטל מרשל, אליזבת' רואפר וטרנשה ביגרס.
שירי הנושא
לתחרות חיפוש הדיווה של שנת 2006 היו שלושה שירי נושא.
1 השיר "Move Along" הפך להיות שיא הכניסה הרשמי של ליילה אל לאחר זכייתה בתחרות.
הערות
ה-WWE החתימו בנוסף לזוכה את המודחות שכללו את מאריס אולט, התאומות בלה, רבקה דיפיטרו, ברוק אדמס, איימי זידיאן ומילנה רוקה.
שיר הנושא
לתחרות חיפוש הדיווה של שנת 2007 היה שיר נושא אחד.
2013
מגזין ההיאבקות Wrestling Observer Newsletter הודיע שבפברואר 2013 ה-WWE ערכו תחרות חיפוש דיווה באזור לוס אנג'לס שאינה שודרה בטלוויזיה. בין השמות שהשתתפו בתחרות היו איווה מארי, אלכסה בליס, לאנה, ג'וג'ו, דווין טיילור וורוניקה ליין, כשהזוכה בתחרות הייתה איווה מארי.
2015/16
במהלך רסלמניה 31, ה-WWE הודיעו שתוכניות חדשות ישודרו בערוץ ה-WWE Network, כולל תחרות חיפוש הדיווה, שהציפייה לעלייה לאוויר שלה הייתה בעונת הסתיו של שנת 2015. לא היו פרטים נוספים בנושא עד ליולי 2016, כשה-WWE ערכו סקר בין המעריצים לגבי תוכניות פונציאליות שיעלו בערוץ הנטוורק, כולל את תחרות חיפוש הדיווה תחת שם חדש (תחרות חיפוש הסופרסטאר) בשל העובדה שהמילה "דיווה" הוצאה משימוש באותה השנה. בנוסף לכך, מנחות התוכנית היו אמורות להיות ליטה וטריש סטרטוס.
Voice & Piano
Voice & Piano (בעברית: קוֹל & פְּסַנְתֵּר) הוא אלבום אולפן של הזמרת-יוצרת הישראלית יסמין לוי ושל המלחין הישראלי גיל שוחט. האלבום יצא לאור ב-21 במרץ 2021, על ידי חברת התקליטים הליקון. באלבום נכלל הלהיט הבינלאומי של לוי "Una Noche Mas", כמו גם השיר "Song for the Country" שבוצע בשפה העברית.
אלבום זה נחשב לאלבומה הראשון של לוי מאז צאת רק עוד לילה אחד, משנת 2017.
רקע
לאחר שהוציאה בשנת 2017 את רק עוד לילה אחד, לא הוציאה לוי אלבום אולפן נוסף. במרץ 2021 נודע כי Voice & Piano יופץ ב-21 באותו החודש. בהמשך, נודע כי גיל שוחט יהיה חלק מתוכו ועוד פורסם כי השניים יקיימו הופעה משותפת שהתקיימה במועדון זאפה שבזכרון יעקב. השניים הופיעו יחד בעבר בתל אביב-יפו.
כירופרקטיקה
כירופרקטיקה (Chiropractic מיוונית: "כירו" – ידיים, "פרקטיקה" - ביצוע) היא סוג של רפואה אלטרנטיבית, ועל פי הגדרת ארגון הבריאות העולמי, "מקצוע בריאותי הנוגע לאבחון, טיפול, ומניעה של הפרעות במערכת העצבית שריר-שלד (Neuromusculoskeletal system), והשפעותיהן של הפרעות אלה על הבריאות הכללית. ישנו דגש על טכניקות ידניות, סיגול מפרקים, ומניפולציה שדרתית, וכן, מיקוד טיפולי בנקע חלקי של מפרקים".
אדם העוסק במקצוע זה עיסוק של קבע מכונה כירופרקט.
היסטוריה
הכירופרקטיקה נוסדה בשנת 1895 על ידי המגנטותרפיסט דניאל דייוויד פאלמר בארצות הברית. הוא הקים את בית הספר לכירופרקטיקה באיווה. לתפיסתו, ניתן לטפל או למנוע מחלות באמצעות מניפולציות ידניות על עמוד השדרה.
הכירופרקטים הראשונים האמינו שכל המחלות נגרמו בגלל הפרעה בזרימה של "אינטליגנציה פנימית", שהיא "כוח חיים" של אנרגיה עצבית או כוח חיים שמייצג את נוכחות האל באדם; מנהיגי הכירופרקטים יצרו לעיתים קרובות דימויים דתיים ומוסריים. פאלמר ובנו ממשיך דרכו, בארטלט יהושוע פאלמר, שקלו באופן רציני להצהיר שכירופרקטיקה היא דת, אשר צריכה להיות מעוגנת בחוקה האמריקאית, אבל לבסוף החליטו שלא לעשות זאת, כדי למנוע בלבול עם עקרונות שהיו קשורים בתפיסות נוצריות של מדע . הכירופרקטים הראשונים חדרו לתנועות פופולריות בהדגישם יצירה אומנותית, עבודה קשה, תחרות, פרסום ושילבו את עצמם עם האנשים הפשוטים כנגד האינטלקטואלים והמונופולים שבהם הם הכלילו גם את AMA - האיגוד האמריקאי לרפואה .
בעשורים האחרונים הכירופרקטיקה זוכה ליותר קבלה בקרב הרפואה הרגילה ושירותי הבריאות, ונהנית מבסיס פוליטי ודרישה מתמשכת לשירות. עם זאת בעוד שמספר העוסקים בכירופרקטיקה עולה, עולה דרישה מצד הרפואה מבוססת ראיות להוכחת ערך הטיפול ולהתנהלות בתקציב מוגבל. התחום נמצא בתחרות מול עיסוי רפואי, אוסטאופתיה ומקצועות בריאות אחרים, ומגיב על כך על ידי מכירת מוצרים טבעיים, פעילות יותר אגרסיבית, ועל ידי כניסה עמוקה יותר לרפואה אלטרנטיבית ולשירותי הבריאות.
סיווג המקצוע
הן בכירופרקטיקה והן מחוץ לה יש המסווגים כירופרקטיקה כתחום ברפואה האלטרנטיבית. המכונים הלאומיים לבריאות בארצות הברית מסווגים את הכירופרקטיקה כרפואה אלטרנטיבית.
קרב ברייטנפלד (1631)
קרב ברייטנפלד היה קרב שנערך בשנת 1631 סמוך ללייפציג שבסקסוניה במסגרת מלחמת שלושים השנים. הוא נערך בין הכוחות הפרוטסטנטים של מלך שוודיה גוסטב אדולף ושל שליט סקסוניה יוהאן גאורג הראשון לבין הצבא הקיסרי בהנהגת יוהאן ט'סרקלס פון טילי. הקרב היה הניצחון הפרוטסטנטי המשמעותי הראשון במסגרת מלחמת שלושים השנים.
כירופרקטיקה
סיווג המקצוע
בישראל, חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות לא עסק בסיווג הטקסונומי של המקצוע, והוא מתמקד בעיקר במי זכאי להיות מוכר ככירופרקט, מבלי לפרט על תפקיד הכירופרקט ואחריותו. בישראל, מי שמעוניין לקבל טיפול כירופרקטי במסגרת קופות החולים, מופנה למרפאות של "רפואה משלימה/אלטרנטיבית" של הקופה. בעוד שהטיפול אינו נכלל בסל הבריאות, בעלי ביטוחים פרטיים מתאימים, יכולים לקבל החזר חלקי ככל טיפול אלטרנטיבי אחר.
קרב ברייטנפלד (1631)
הקדמה
לקראת סוף אוגוסט 1631, פלש מפקד הצבא הקיסרי, גנרל יוהאן ט'סרקלס פון טילי, לתחומי סקסוניה, בתקווה לגרום לשליט הסקסוני יוהאן גאורג הראשון לזנוח את תוכניתו לכונן ברית עם גוסטב אדולף, מלך שוודיה. בתגובה, איחד גוסטב אדולף את כוחותיו עם אלו של השליט הסקסוני, מתוך כוונה להילחם בטילי ולדחוק רגליו מסקסוניה. טילי ערך את כוחותיו בברייטנפלד שמצפון ללייפציג והתכונן לפגוש שם את גוסטב אדולף.
כירופרקטיקה
תהליך ההכשרה של הכירופרקט
חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות, כפי שתוקן ב-2010, מסדיר את ההסמכה הנדרשת לעיסוק בכירופרקטיקה בישראל. על פי החוק ההכשרה יכולה להינתן רק במוסדות מתאימים בחו"ל. נכון לשנת 2013 לא ניתן ללמוד את המקצוע באוניברסיטאות בישראל.
קרב ברייטנפלד (1631)
טקטיקה
השוני העיקרי בין שני הצבאות היה בטקטיקה.
כירופרקטיקה
תהליך ההכשרה של הכירופרקט
תהליך ההכשרה בכירופרקטיקה לאדם שאינו בעל רקע לימודי קודם אורך בין 4 ל-7 שנים. קיימות תוכניות הסבה לכירופרטיקה המיועדות לאנשים בעלי רקע מתאים שאורכן נע בין שנתיים לבין 4 שנים. כמו במקצועות בריאותיים אחרים, ההסמכה לעיסוק בכירופרקטיקה נחשבת לתקפה רק אם ניתנה מידי מוסד אקדמי מוכר ואושרה ברשויות הבריאות של המדינה הרלוונטית לאחר מכן.
בתחילת המסלול התקני רוכש הסטודנט ידע פרה-קליני בסיסי באנטומיה, פיזיולוגיה, פתולוגיה, ורדיולוגיה של מערכת העצבים ועמוד השדרה, אחרי כן רוכש פרקטיקה טיפולית לבעיות שדרה ספציפיות. התואר הניתן בסוף תקופת ההכשרה תואם למסלול הלימודים הנבחר על ידי הסטודנט - ברוב המקרים זהו אחד מן התארים: מאסטר לכירופרקטיקה (.M.C), או ד"ר לכירופרקטיקה (.D.C). לגבי התוכנית לתואר דוקטור בכירופרקטיקה, ארגון הבריאות העולמי דורש שתיכללנה לפחות 4200 שעות לימוד פרונטליות (כלומר תאורטיות), ובנוסף לכך גם סטאז' קליני במרפאות חיצוניות ו/או בבתי חולים אשר יכלול לפחות 1000 שעות אימון באבחון ובטיפול כירופרקטיים בפיקוח רפואי-קונבנציונלי צמוד.
קרב ברייטנפלד (1631)
טקטיקה
הצבא הקיסרי-קתולי אורגן במערך הכולל מספר ריבועים (טרסיו [Tercio] בספרדית). רוחבו של כל ריבוע מנה חמישים חיילים בשורה, ובסך הכול כלל שלושים שורות. במרכז המבנה הוצבו נושאי חניתות, ואילו באגפיו - יחידות מסייעות של יורי ארקבוזים. היה זה המערך הרגלי הנהוג בתקופה.
כירופרקטיקה
אבחון והכרת הבעיה
האבחון הכירופרקטי נעשה לרוב על פי "מסורת הכירופרקטיקה" וכולל הסתכלות ובדיקה ידנית, עיון בחומר רדיולוגי, ולעיתים נסמך במידת-מה על הערכה אורתופדית, או באופן פחות נפוץ, נוירולוגית. יצוין כי כירופרקטיקה איננה התמחות רפואית, וכירופרקט כשלעצמו בדרך כלל אינו קובע אבחנה רפואית, או נותן ייעוץ רפואי, אלא אבחנה וייעוץ כירופרקוטיים כאמור. אבחון רפואי של בעיות שדרה נעשה בדרך כלל אצל רופא אורתופד. ייתכן וכירופרקט יפנה את לקוחו או מטופלו לרופא או עוסק שונה להמשך טיפול אחר.
קרב ברייטנפלד (1631)
טקטיקה
הצבא הקיסרי כלל בסך הכול שבעה-עשר ריבועים כאלה, אשר אורגנו בשלושה גושים גדולים כאשר הגוש המרכזי ממוקם מעט לפני השניים האחרים. חיל הפרשים הוצב בכל חזית, כאשר פפנהיים מפקד על השמאלית ואילו פורסטנבורג על הימנית. לטילי לא היו עתודות חירום, מלבד כוח פרשים מצומצם מאחורי חיל הרגלים.
גלוריה (ויוואלדי)
גלוריה, 589 RV, היא אחת משלוש הלחנות שכתב אנטוניו ויוואלדי לטקסט של Gloria in excelsis Deo מתוך תפילת המיסה. שתי היצירות הנוספות ממוספרות ברשימת ריום RV 588 ו-RV 590, כשהאחרונה אבדה ולא קיימת בימינו. מס' 589 היא המוכרת והמבוצעת ביותר מבין יצירותיו הדתיות של ויוואלדי.
קרב ברייטנפלד (1631)
טקטיקה
גוסטב אדולף, לעומת זאת, ערך את כוחותיו בשני קווים ארוכים. כל קו מנה חמש שורות נושאי חניתות ושש שורות מוסקטרים. השימוש בטקטיקה קווית אפשר לגוסטב אדולף ליצור חזית ארוכה כמו זו של טילי, אלא שבניגוד לטילי הותיר בידיו כוח עתודה רב עוצמה. בנוסף, גוסטב אדולף מיקם באופן אקראי יחידות ארטילריה ופרשים בתוך המערך הראשי.
גלוריה (ויוואלדי)
הוא הלחין את היצירות כנראה ב-1715, בעת שלימד מוזיקה בבית היתומות "פיו אוספדאלה דלה פייאטה" בוונציה. לפני הגלוריה נועדו להתבצע יצירות אחרות, קצרות יותר, המהוות מעין הקדמה. המוטטים 637, 639 בוצעו לפני RV 588 והמוטטים 640 ו-642 – לפני RV 589. בשתי הגרסאות ניכרת השפעה של הגלוריה של המלחין ג'ובאני מריה רוג'יירי (Giovanni Maria Ruggieri). הגלוריה שלו ממוספרת כנספח 23 ברשימת ריום (RV Anh.23).
כירופרקטיקה
אבחון והכרת הבעיה
דוגמה לחומר רדיולוגי אשר ייתכן וידרוש הכירופרקט טרם הטיפול יהיה צילום רנטגן, CT, או MRI וחומר זה יכווין אותו בהתאמת הטיפול עצמו למבנהו ותפקודו של מטופלו. בישראל, כירופרקט מוסמך רשאי לספק הפנייה לצילומי דימות מסוימים, כגון צילום רנטגן, אשר ייעשו בקופת החולים או במכון עצמאי.
גלוריה (ויוואלדי)
גלוריה ברה מז'ור, מס' 588
היצירה נכתבה עבור שני קולות סופרן, אלט, טנור ומקהלה בת ארבעה קולות, בליווי שני אבובים, חצוצרה, כלי קשת ובאסו קונטינואו. היא מורכבת משנים עשר חלקים:
קרב ברייטנפלד (1631)
טקטיקה
שליט סקסוניה ארגן את כוחותיו במבנה המסורתי, וכל המפקדים מיקמו את פרשיהם בחזית. ומכיוון שהכוחות השוודים והסקסונים הופעלו בנפרד, התוצאה הייתה שיחידות פרשים הוצבו גם במרכז הכח הפרוטסטנטי.
גלוריה (ויוואלדי)
מס' 589
היצירה נכתבה עבור שני קולות סופרן, אלט ומקהלה בת ארבעה קולות, בליווי אבוב, חצוצרה, שני כינורות, ויולה ובאסו קונטינואו. היא מורכבת משנים עשר חלקים:
קרב ברייטנפלד (1631)
הקרב
הקרב נפתח בצהריים בהפגזות ארטילריות הדדיות בנות שעתיים. ההפגזה נסתיימה כאשר הרוזן פפנהיים הוביל הסתערות פרשים מן האגף השמאלי של המערך הקתולי. שבע פעמים הסתערו הפרשים, ובכל פעם נהדפו על ידי השוודים. השוודים השתמשו בטקטיקה של שילוב יחידות מוסקטרים עם יחידות פרשים, ובאופן זה השיגו יתרון בעוצמת אש על הפרשים הקתוליים. העתודות השוודיות הרחיבו את הקו השוודי והקשו אף יותר על הסתערות הפרשים הקתולית. לאחר כישלון ההסתערות השביעית, פפנהיים ופרשיו נמלטו משדה הקרב. חיל הפרשים הכבד של פפנהיים נסוג לעיר האלה (Halle).
גלוריה (ויוואלדי)
הקלטות ותפוצה
כמו שאר יצירותיו של ויוואלדי, הלחנות הגלוריה לא היו ידועות לציבור הרחב עד שנת 1939, אז ארגן אלפרדו קאזלה את "שבוע ויוואלדי" בסיינה, ובו הושמעה היצירה בגרסה RV 589 מחדש לראשונה. מאז היא זכתה לפופולריות רבה ולהשמעות רבות באירועים דתיים, כולל של חג המולד. לעומתה, RV 588 ויצירות דתיות אחרות שלו זכו להתייחסות מועטה יותר.
כירופרקטיקה
הבעיות וטיפולן
הטיפול עצמו כולל הפעלת מניפולציה על החוליות והמקומות הבעייתיים בעמוד השדרה. הלחץ מופעל על החוליה באופן מהיר מכיוונים שונים, והפעלת הלחץ יכולה להיעשות באמצעות לחיצות ידיים או באופן פחות נפוץ, באמצעות מכשירים. ייתכנו גם תרפיות ידניות אחרות על מפרקי השלד השונים, הרקמות הרכות, טיפול באלקטרודות וציוד חשמלי נלווה, וכן, פעילות גופנית משקמת. במהלך הטיפול המטפל נותן ללקוחו או מטופלו הדרכה לגבי שימור הישגי הטיפול ומניעת כאבים בחיי היומיום. ההדרכה כוללת הכוונה לגבי יציבה נכונה, והמלצה והדגמה של תרגילים (כגון מתיחות) למניעת והקלת כאבים (התעמלות מתקנת).
קרב ברייטנפלד (1631)
הקרב
באותו הזמן, חיל הרגלים של טילי נותר נייח, ואולם הפרשים באגפו הימני הצליחו להניס את הפרשים הסקסוניים לעבר איילנבורג. טילי ניצל את הצלחת הפרשים, שיגר את רוב חיל הרגלים שלו כנגד שארית הכוח הסקסוני ואילץ אותו להימלט משדה הקרב.
כירופרקטיקה
ביקורת ומחלוקת סביב הכירופרקטיקה
הכירופרקטיקה נתונה במחלוקת רבה מאז היווסדה. חלק מהמחקרים מצביעים על יעילות ובטיחות השיטה, בעוד אחרים מצביעים על סכנות הטיפול ומטילים ספק ביעילותה.
גלוריה (ויוואלדי)
הקלטות ותפוצה
כמו יצירות אחרות מתקופת הבארוק, מבוצעת היצירה לעיתים בביצוע אותנטי, ואף בביצועים בהם כל תפקידי הקולות בוצעו על ידי גברים וילדים, כדי להידמות כמה שיותר למקור.
כירופרקטיקה
ביקורת ומחלוקת סביב הכירופרקטיקה
מייסד השיטה, דניאל פאלמר, טען כי מעין סימנים בעמוד השידרה (vertebral subluxation) הם הגורם היחיד למחלות; וכי טיפולים באזור זה הם המרפא לכלל המחלות. שורשי תפיסתו מתבססים על בסיס מיסטי, דבר שגרם למחלוקות כלפי המקצוע הכירופרקטי. כירופרקטורים, ובהם גם פאלמר הורשעו ונכלאו בבית סוהר, בשל פעילות רפואית ללא רישיון.
הכירופרקטיקה שרויה שנים רבות במאבק עם הזרם המרכזי של הרפואה, זאת בשל תמיכתה בטענות החורגות מהתפיסות המדעיות המקובלות ותמיכתה בפסאודו מדע, כמו ה-vertebral subluxation. האיגוד האמריקאי לרפואה (The American Medical Association) ביקורתי במיוחד זמן רב, ומציין מ-1966 את הכירופרקטים כמטרה ל"מסע עולמי נגד רמאות והתחזות רפואית".
כותבים בתחום הכירופרקטיקה ציינו שהונאה, ניצול והתחזות - שכיחים יותר בכירופרקטיקה לעומת מקצועות בריאות אחרים. המושג אשר הוא לב ליבו של כירופרקטיה קלאסית - vertebral subluxation, אינו נשמע אפילו מדעי. רשימות המערכות הביומכניות אשר לפיהן לומדים במכללות של הכירופרקטים, ספגו ביקורת על כך שאינן מדויקות, אינן תואמות את המציאות וחסרות תוקף. שיטת הטיפול העיקרית שמבוצעת על ידי כירופרקטים, היא עשיית מניפולציות שונות על עמוד השדרה. הערכה ביקורתית מצאה, ששיטה זו אינה יעילה למצב רפואי כלשהו, למעט חריג אפשרי במקרה של כאב גב, זאת בעוד שסקירה אחרת מצאה שטיפול ידני באופן כללי (כלומר לאו דווקא במסגרת כירופרקטיקה) יכול להיות יעיל בכאב גב, כאבי צוואר, כמה סוגים של כאב ראש, ובכמה מצבים של חיבורי הגפיים. על אף שהדבר נדיר, מניפולציות על עמוד השדרה, במיוחד על חלקו העליון יכולות לגרום לסיבוכים ובהם נכות תמידית ומוות; אלה יכולים לקרות אצל מבוגרים ואצל ילדים.
הסמכה
אחת הביקורות כלפי התחום סובבת סביב ההסמכה לעיסוק בו, אשר יש הטוענים כי אינה מוסדרת דיה.
הערות שוליים
Kiropraktor
גלוריה (ויוואלדי)
הקלטות ותפוצה
שימוש בחלקים מהיצירה נעשה גם בכמה סרטים, בהם הסרט "ניצוצות" על חייו של הפסנתרן דייוויד הלפגוט.
קרב ברייטנפלד (1631)
הקרב
כך הביס טילי כארבעים אחוזים מהכח הפרוטסטנטי, ועתה היה נחוש לאגף את הנותרים. ואולם, שעה שטילי ציווה על חייליו לאגף את הקו השוודי, גוסטב אדולף הצליח לארגן מחדש את הקו השני שלו בזווית אלכסונית, אשר שללה מטילי את ההזדמנות לאגף את החזית הפרוטסטנטית.
בעקבות זאת, הסתערות מוצלחת של חיל הפרשים השוודי הניסה את שארית חיל הפרשים הקיסרי. הדבר אפשר לחיל הרגלים הפרוטסטנטי להשיג עליונות בקרב. התותחים והרובים השוודיים, שהיו מעולים באיכותם, שימשו את צבאו של גוסטב אדולף במתקפה האחרונה של הקרב, שבסיומה נאלץ הצבא הקיסרי לסגת משדה הקרב.
ז'יאן (כדורגלן)
ז'יאן דוס סנטוס מרטינס (בפורטוגזית: Gian dos Santos Martins; נולד ב-2 באפריל 1993 בפורטו אלגרה שבברזיל) הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת עירוני קרית שמונה.
קריירת מועדונים
ז'יאן גדל במחלקת הנוער של גרמיו אספורטיבו ברזיל. הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת סנחואננסה מהליגה הפורטוגלית השלישית, בהמשך שיחק באוניאו דה מדיירה ובפאסוס די פריירה במסגרת ליגת העל הפורטוגלית והליגה הפורטוגלית השנייה.
ב-6 במרץ 2019 חתם ז'יאן בטראז מליגת העל הקזחית. הוא ערך 31 הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-27 בינואר 2020 חתם ז'יאן באוקז'טפס מליגת העל הקזחית עד לתום עונת. הוא ערך 19 הופעות ליגה במועדון, בהן הבקיע שער אחד.
ב-12 במרץ 2021 חתם ז'יאן באטיראו מליגת העל הקזחית. הוא ערך 24 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שני שערים.
ב-21 בינואר 2022 חתם ז'יאן בקיז'ילאר מליגת העל הקזחית.
דיוויזיית הפאנצר אס אס ה-12
הקמה
ב-1 בספטמבר 1943, 16,000 חניכים של הנוער ההיטלראי השלימו את הטירונות הבסיסית והצטרפו לדיוויזיה החדשה שיועדה להיות דיוויזיית חיל רגלים ממוכן. עם התקדמות האימונים יעודה של הדיוויזיה שונה והיא הפכה להיות דיוויזיית שריון. בשל גילם הצעיר של רבים מהמגויסים, ניתנו להם מנות שוקולד וממתקים במקום ההקצבה הרגילה של טבק ואלכוהול.
למרות אווירת הפנאטיות שהתקיימה בין חברי הדיוויזיה, שהייתה תוצאה של האינדוקטרינציה שלהם תחת המשטר הנאצי, כישורי הלחימה שלהם לקו בחסר. כדי להתגבר על בעיה זאת רוב הקצינים והנגדים בדיוויזיה היו מוותיקי הלייבשטנדרטה. שיטת האימונים הייתה יוצאת דופן כתוצאה מרצונו של ויט להכשיר את הדיוויזיה לקרב כמה שיותר מוקדם. לימודי התקנות והחוקים נזנחו, ובמקום זה בחר ויט להתמקד בתרגול מצבי קרב ריאליסטיים ותרגולת באש חיה. כתוצאה מגישתו של ויט המוראל בקרב המגויסים היה גבוה, והיחס בינם לבין הקצינים והנגדים היה בלתי רשמי וחברי.
היסטוריית שירות
הדיוויזיה נמצאה מוכנה לשירות פעיל במרץ 1944 והוצבה בעיר הצרפתית קן. הדיוויזיה השתייכה לקבוצות השריון מערב, שהיוו את יחידות המילואים של השריון הגרמני. היא המשיכה להתאמן במהלך האביב של שנת 1944 תוך שהיא לומדת להכיר את השטח בסביבת קן, עובדה שתעזור לה בחודשים הבאים של הקרבות. הדיוויזה הוכרזה כמוכנה לפעילות מבצעית ביוני 1944, והייתה מצוידת בטנקי פנתר ובמבחר כלי ארטילריה.
נורמנדי
עם פלישת בעלות הברית לנורמנדי ב-6 ביוני 1944, דיוויזיית היטלריוגנד ודיוויזיית הפאנצר ה-21 היו הקרובות ביותר לראש הגשר של בעלות הברית, אולם כתוצאה מאי הסכמתו של היטלר לשליחת כוחות השריון, הדיוויזיה נשלחה לחזית רק כמה שעות אחרי הנחיתה הראשונית. הדיוויזיה ספגה אבדות כבדות כתוצאה מהפצצות מטוסי בעלות הברית בשעה שהתקדמה לעבר חופי הנחיתה. ב-14 ביוני, נהרג ויט כתוצאה מהפצצה של בעלות הברית, ושטנדרטפיהרר קורט מאייר ירש אותו כמפקד הדיוויזיה.
הדיוויזה השתתפה בקרבות לבלימת הכוחות הקנדיים. הכוחות הקנדיים הסבו לדיוויזיה אבדות כבידות, היא נכשלה במשימתה לשבור את הכוח הקנדי והקרב הגיע למצב של תיקו. בשלב זה, שיעור האבדות בקרב הדיוויזיה הגיע ליותר משישים אחוזים.
הדיוויזיה זוהתה וכונתה על ידי חילי בעלות הברית כ"דיוויזיית התינוקות" בשל גילם הצעיר של חיליה.
פשעי מלחמה נרחבים בוצעו על ידי חברי הדיוויזיה באותו קרב. חיילים קנדיים הוצאו להורג אחרי שנפלו בשבי. על פי החיילים הקנדיים ששרדו את השבי, חיילי הדיוויזיה היו מלאי זעם ומתוסכלים על כישלונם בקרב. אחרי המלחמה התגלה שמאייר הוציא פקודה לחייליו שמורה להם "לא לקחת שבויים".
ב-19 ביולי הצליחה הדיוויזיה לעצור את התקדמות בעלות הברית במבצע גודווד. היא גם השתתפה בניסיון לחלץ את הכוחות הגרמנים שהיו לכודים בכיס פלאז. כשנכשל הניסיון, הדיוויזיה התחילה בנסיגתה למעבר נהר הסן, מאייר נפל בשבי ורק כ-600 חיילים שרדו את הקרב.
קרב הבליטה
הדיוויזיה צוידה מחדש, והוברט מאייר מונה למפקדה החדש. הדיוויזיה לקחה חלק בקרב הארדנים, היא הייתה חלק מארבע קבוצות הלחימה שתקפו את גשר אלסבורן תוך שהם משיגים הצלחה מועטה. הדיוויזיה הייתה חלק מן הכוחות הגרמנים שהשתתפו בכיתור באסטון, אבל הם אולצו לסגת ב-18 בינואר 1945.
הונגריה ואוסטריה
כוח גרמני בפיקודו של זפ דיטריך נשלח להונגריה ב-20 בינואר 1945 כדי לכבוש מחדש את שדות הנפט של הונגריה ולמנוע את נפילת בודפשט לידי הסובייטים.
הדיוויזיה היטלריוגנד יחד עם הלייבשטנדרטה הגיעו להונגריה בפברואר 1945, והשתתפו בהשמדתו של ראש הגשר הסובייטי בגרן.
הדיוויזיה לקחה חלק במבצע פרילינגסארוואכן ("התעוררות האביב"), שנועד לכבוש מחדש את שדות הנפט בהונגריה. למרות הצלחות ראשוניות, נחל המבצע כישלון כתוצאה מתנאי שטח גרועים ומהעובדה שלא נעשו סיורי שטח מוקדמים כדי לקבל מידע על האויב. התקפת הנגד הסובייטית כמעט וכיתרה את הכוחות הגרמנים.
הדיוויזיה נסוגה יחד עם שאר כוחות הוואפן אס אס לאוסטריה. היא הייתה מעורבת במספר קרבות נואשים נגד הסובייטים במטרה להגיע לחזית המערבית ולהיכנע לאמריקאים. ב-8 במאי 1945 נכנעו כ-10,000 חיילי הדיוויזיה לכוחות האמריקאים באוסטריה.
דינו מנגין
דינו מנגין (איטלקית: Dino Meneghin; נולד ב-18 בינואר 1950) הוא מגדולי הכדורסלנים האיטלקים והאירופים בכל הזמנים. בין 2009 ל-2013 כיהן כנשיא פדרציית הכדורסל האיטלקית.
מנגין החל את הקריירה המקצוענית שלו כבר בגיל 16, בקבוצת איניס וארזה מליגת העל האיטלקית. בשורות וארזה שותף מנגין ב-395 משחקים לאורך 16 עונות וזכה עימה ב-7 אליפויות ו-4 גביעים. במסגרת האירופאית זכה פעמיים עם וארזה בגביע מחזיקות הגביע ובין השנים 1969 ל-1979, העפיל עם קבוצתו 10 פעמים ברציפות לגמר גביע אירופה לאלופות מתוכן זכה בתואר חמש פעמים ושלוש פעמים גם בגביע הביניבשתי.
ב-1981 עבר מנגין לקבוצת אולימפיה מילאנו, הוא שיחק בה עד עונת 1990, זכה ב-5 אליפויות ו-2 גביעים, במסגרת האירופאית בגביע קוראץ' ב-1985 ובשתי אליפויות אירופה ב-1987 וב-1988
ב-1990 עבר לשחק במדי פלקנסטרו טריאסטה וב-1993 חזר למילאנו לעוד שתי עונות, בטרם פרש בגיל 44. סך הכל שיחק מנגין ב-836 משחקים בליגה האיטלקית הראשונה וקלע 8,560 נקודות.