cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
שמש ורגינה
שימוש מודרני
הסכסוך נפתר חלקית כשאומצה פשרה שקידם האו"ם: שמש ורגינה הוחלפה בשמש בעלת 8 קרניים בדגל מקדוניה כחלק מהסכם לכינון יחסים דיפלומטיים וכלכליים בין יוון ומקדוניה. סמל השמש בעלת 8 הקרניים נתגלה בחפירה ארכאולוגית בעיר טרנובץ במקדוניה, והיה בשימוש כסמל של קהילת הארומנים. אולם למרות הפשרה שהושגה, מחוז מקדונסקה קמניצה עדיין מציג את שמש ורגינה בדגלו. כמו כן לאומנים מקדוניים וקבוצות מקדוניות ברחבי העולם כדוגמת קבוצת "ארגונים מקדוניים" שבקנדה ממשיכים להשתמש בדגל הקודם ובשמש ורגינה כסמל. כמו כן גם קבוצות מיעוט מקדוניות במדינות הבלקן הסמוכות, כדוגמת המקדונים בסרביה ומחוז ליקנס שבאלבניה (מחוז בעל מיעוט מקדוני גדול) משתמשים בשמש ורגינה בסמלם הרשמי.
בורווסטניק לנינגרד
בורווסטניק הוא מועדון כדורסל מהעיר לנינגרד, שהתקיים בשנים 1936 - 1971. זכתה פעמיים באליפות ברית המועצות בכדורסל בשנים 1938, 1940.
היסטוריה
מועדון הכדורסל "בורווסטניק" זכה פעמיים באליפות ברית המועצות והוא המועדון המעוטר ביותר בלנינגרד אחרי "ספרטק".
הקבוצה נוסדה בשנת 1936 על בסיס של איחוד התאגידים ואגודות המסחר (Союза Кооперации и Госторговли, СКиГ). קבוצות הגברים ונשים צוותים השתתפו בעונות הבכורה של אליפות ברית המועצות (1937). באותה שנה, קבוצת הגברים סיימה במקום החמישי ובעונות 1938 ו-1940 לא ספגה אף תבוסה וזכתה באליפויות.
אחרי מלחמת העולם השנייה, הקבוצה שיחקה בליגת העל תחת השם LETI (1951-52), "נאוקה" (1953-1954) ולבסוף, חזרה לשמה הקודם "בורווסטניק" (1955-1961). ההישג הטוב ביותר אז היה מקום 4 באליפות הלאומית ב-1958. ב-1971 הקבוצה השתתפה בפעם האחרונה באליפות ברית המועצות, בעוד קבוצת הנשים המשיכה להשתתף באליפויות המדינה עד שנות התשעים.
מ-1936 עד 1954 מאמן קבוצת הגברים וגם קבוצת הנשים היה מיכאיל קרוטיקוב.
העי"ג
העי"ג (ענק ידידותי גדול; באנגלית: The BFG) הוא ספר ילדים שנכתב על ידי רואלד דאל ואויר על ידי קוונטין בלייק. הספר יצא לאור לראשונה ב-1982. הספר תורגם לעברית על ידי אורי בלסם, ויצא לאור בישראל כחלק מסדרת "מרגנית" של הוצאת זמורה ביתן ב-1987.
אהרן יעקב פרוש
הרב אהרן יעקב פרוש (תרמ"ד, 1884 - ח' באייר תשי"ט, מאי 1959) היה מעסקני היישוב הישן וממנהלי ישיבת עץ חיים בירושלים.
העי"ג
עלילה
במרכז הסיפור ילדה יתומה בשם סופי, המתגוררת בבית יתומים באנגליה. לילה אחד סופי מתקשה להירדם, ומבעד לחלון היא רואה יצור ענק המסתובב ברחוב השומם, עוצר ליד כל בית, ונושף מתוך חצוצרה גדולה ליד כל חלון. כשמתקרב היצור לחלון הפתוח של בית היתומים - סופי מתחבאת מתחת לשמיכה, אך היצור שם לב אליה, כהרף עין נוטל אותה בתוך השמיכה ולוקח אותה איתו דרך החלון. מהירות צעדיו של הענק מתגברת בכל צעד וסופי מרגישה שהוא עף באוויר. כעבור זמן מהירותו מואטת עד לעצירתו המוחלטת.
אהרן יעקב פרוש
תולדותיו
נולד בירושלים בשנת תרמ"ד, בנו של שלמה זלמן פרוש, מעסקניו הבולטים של היישוב הישן בירושלים. למד בתלמוד תורה עץ חיים. בשנת תרנ"ח (1898), בהיותו בן 14, התייתם מאביו. אחיו, נפתלי צבי, נטל על עצמו את עול אחזקת הבית.
העי"ג
עלילה
סופי יוצאת מהשמיכה שבה הוחזקה ורואה לראשונה את היצור: ממרומי גובהו, כשל בניין רב קומות, הענק מציג עצמו בשם עי"ג, או ענק ידידותי גדול. השניים מבלים זמן רב ביחד וסופי מבינה שהענק יצור חביב. עיסוקו של הענק מסתבר כאחראי על לכידת חלומות ושמירה עליהם עד להפצתם. העי"ג הולך מדי יום ביומו לארץ החלומות, שם הוא תופס חלומות בעזרת רשת ענקית. את החלומות הטובים הוא מאחסן במדפים שבמערתו, עד לנשיפתם לילדים מרחבי העולם. את החלומות הרעים, לעומת זאת, הוא שומר כדי שלעולם ילדים לא יצטרכו לסבול אותם.
אהרן יעקב פרוש
תולדותיו
היה מתלמידי זלמן בהר"ן וכן שמע דברי תורה אצל הרב זלמן סנדר כהנא שפירא. בשנת תרס"א (1901), בהיותו בן 17, נישא לחיה גענשע, בת מאיר צבי הרשלר, סוחר אתרוגים. לאחר נישואיו הלך בעקבות חותנו ועסק במסחר באתרוגים, ונחשב למומחה הגדול בירושלים לאתרוגים. אולם את עיקר זמנו הקדיש ללימוד תורה. עמד בקשר קרוב עם אחיו הרב עקיבה והתכתב עמו בדברי תורה. כמו כן למד אצלו קבלה.
העי"ג
עלילה
סופי מתוודעת גם לסיפוריו של העי"ג על הענקים הרשעים שנוהגים לאכול ילדים מרחבי העולם. העי"ג הוא יצור חריג בארץ הענקים, שכן גובהו הוא כמחצית מגובהם של שאר הענקים, והוא אינו אוכל ילדים כלל. במקום ילדים, תזונתו מורכבת מליפלופונים, מאכל מגעיל שהוא אוכל - בלית ברירה. כמו כן הוא שותה גזגזוז, משקה שכל הענקים שותים ובו הגזים לא עולים למעלה, כרגיל אצל בני האדם, אלא דווקא יורדים למטה.
אהרן יעקב פרוש
תולדותיו
בתחילת שנות ה-20 קיבל היתר הוראה מהרב מיכל דיין. באותה תקופה נמנה עם מייסדי העדה החרדית בירושלים, תחת השם "ועד העיר האשכנזי". לימים שימש חבר הנהלת אגודת ישראל בירושלים.
העי"ג
עלילה
אחרי צרות רבות עם הענקים הרשעים, העי"ג וסופי מחליטים לצאת נגדם ולנסות להציל את ילדי העולם. בעצתה של סופי העי"ג מכין חלום שמסביר את קיומם של הענקים, העי"ג עצמו וסופי. הם מגיעים לארמון של מלכת אנגליה והעי"ג גורם לה לחלום עליו. בלילה שלאחר החלום, המלכה קמה בבוקר ומוצאת על אדן חלון חדרה את סופי, כפי שחלמה שיקרה.
אהרן יעקב פרוש
תולדותיו
במשך שנים רבות היה ממנהלי ישיבת עץ חיים, לצדם של הרבנים שלמה זלמן זלזניק ויחיאל מיכל טוקצינסקי. את עיקר זמנו הקדיש ללימוד תורה ומסר שיעורי תורה לתלמידי ישיבת עץ חיים וכן בשכונת מגוריו בתי נייטין. בשנים אלו היה מתלמידי הרב איסר זלמן מלצר.
העי"ג
עלילה
כך המלכה מתוודעת לקיומם של העי"ג והענקים הרשעים. לאחר דיון משותף עם העי"ג, סופי וראשי הצבא, מוסכם שהענקים ייתפסו על ידי חיילי הצבא וייכלאו בכלובים. לאחר הצלחת התוכנית, הענקים הרשעים נאלצים לאכול ליפלופונים במשך כל ימי חייהם. העי"ג, בעזרתה של סופי, לומד קרוא וכתוב, ונעשה סופר. הוא כותב את ספרו: העי"ג.
בספר מראה דאל כיצד דברים שנראים ברורים בתרבות מסוימת (התרבות האנושית), הם הפוכים לחלוטין בתרבות שונה (תרבות הענקים), כמו היחס לגיהוקים, וכן לאכילת אדם, כשההימנעות ממנה מושווה לצמחונות.
אהרן יעקב פרוש
תולדותיו
שיכל בחייו חלק מילדיו. בניו הם שלמה זלמן ועקיבה פרוש. חתניו הם הרב חיים ישעיהו אקר והרב זונדל קרויזר.
העי"ג
הדמויות הפועלות בספר
בפתיחת הספר, דאל מציג את הדמויות הפועלות בספר, ומחלק אותן לבני אדם ולענקים.
אהרן יעקב פרוש
תולדותיו
נפטר בשנת 1959 ונטמן בהר המנוחות.
העי"ג
בני אדם
מלבד הדמויות הללו קיימות עוד כמה דמויות אנושיות משניות. למשל, על מנת לאמת את סיפורם של העי"ג ושל סופי בדבר הענקים, מלכת אנגליה משוחחת עם מלך סעודיה ועם סולטאן העיר בצרה שבעיראק. כמו כן, בהמשך הסיפור מוזכרים פעמים רבות ילדים מארצות שונות ברחבי העולם, אותם אוהבים או לא אוהבים הענקים ללעוס. כך למשל, בקבודם אומר לעי"ג שהוא רוצה לבלוע ילדים מציילון כי "אין כמו לשבת בצל ולבלוס ציילוני מבוצל".
ענקים
לרוב הענקים אין תפקיד משמעותי בספר כפרטים, מלבד היותם חלק מקבוצה שהולכת מדי לילה לאכול ילדים ברחבי העולם. חורגים מכלל זה הם בקבודם (שבשלב מסוים נכנס למערתו של העי"ג וכמעט ובולע את סופי) וכן קצוצבשר, שהעי"ג נושף לפיו סיוט שתפס כדי ליצור המולה בין הענקים.
הקושי בתרגום הספר
בספרו, רואלד דאל משתמש רבות בלשון נופל על לשון ובמשחקי מילים, ומשום כך הספר אינו פשוט לתרגום מאנגלית. בתרגום הספר, קיימות מספר בעיות: ראשית, שמות הענקים גזורים מהלחם בסיסים הקשור לאכילת ילדים. כך למשל, הענק שבמקור האנגלי נקרא "Bonecruncher" הפך ל"בולעצם". יש עוד מילים מומצאות בסגנון דומה בספר, כמו המאכל שהעי"ג אוכל בלית ברירה: הליפלופון, תרגום מאנגלית של Snozzcumber.
כמו כן הענקים מרבים לדבר על סוגי הילדים בעולם, ותכונות הילדים נגזרות משם מקום מוצאם, מה שמהווה אתגר לא פשוט לתרגום. למשל, במקור האנגלי, ילדי יוון (Greece) הם שומניים (Greasy), ולפיכך הענקים אף פעם לא אוכלים אותם. המתרגם בחר במקרה זה לתרגם את ילדי יוון השומניים לילדי קשמיר, שהם קשים ומרים, כדי לשמר את העיקרון לפיו הענקים בוחלים בילדים אלו.
בעיה נוספת מבחינת התרגום היא שכל הענקים, ובהם העי"ג, לא מדברים באופן נכון. השגיאות, הן בהגייה של המילים והן בכתיבתן, מהוות חלק אינטגרלי בספר, ולכן המתרגם נאלץ לתרגם גם אותן. דוגמה שכזו ששגורה לאורך כל הספר, היא שגיאתו של עי"ג שקורא לבני האדם (Human beings), קטניות אדם (Human beans).
אזכורים בספרים אחרים
בספר דני אלוף העולם, שנכתב על ידי רואלד דאל עוד לפני יציאתו של העי"ג, מוזכר הספר בתור סיפור לילה שאבא של דני קורא לבנו. העי"ג מהווה בעצם ספר המרחיב את אותו סיפור שנקרא לפני השינה לדני.
תור (סדר)
תור הוא שורה של אנשים (או עצמים אחרים) הממתינים לקבלת שירות. סדר קבלת השירות נקבע לפי קריטריונים שונים. הקריטריון המקובל ביותר הוא שסדר קבלת השירות הוא כסדר הכניסה לתור. בשפת העוסקים בנושא זה מכונה התור נרי"ר - נכנס ראשון יוצא ראשון (FIFO - First In First Out). לעיתים ניתנת עדיפות לממתינים מסוימים, והם מוקפצים למיקום עדיף בתור.
כסוגיה חברתית
מבחינה חברתית, תור הוא הסדר חברתי שבא לקבוע סדר צודק והוגן לקבלת שירות או מוצר שאספקתם מוגבלת (כלומר לא ניתן לספק אותו לכל הצרכנים מיד עם דרישתם). לעיתים התור מנוהל בקפדנות על ידי נותן השירות, ופעמים אחרות מתקיים התור מתוך צייתנות של הממתינים בתור למנהג שנוצר, צייתנות שהפרתה פוגעת בסדר הציבורי.
דוגמה: אנשים אחדים רוצים לקבל שירות מקופאי בחנות. הקופאי יכול לשרת בכל רגע נתון רק אדם אחד, ולכן נוצר תור ליד הקופה. לולא תרבות ההמתנה בתור היה מתרחש אחד מהתרחישים הבאים:
אלה תרחישים שהיו גורמים להתמרמרות של אלה המופלים לרעה לעומת בעלי הקשרים או בעלי הזרוע.
לעומת זאת, תרבות ההמתנה בתור מתייחסת לכל אדם כשווה בזכויותיו לכל האחרים, והמדד הקובע את הסדר בגישה לקופאי, הוא הקדימות בהגעה לתור.
רבים סוברים שעקיפה, כלומר חריגה מהסדר שקובע התור, הינה לגיטימית רק כאשר הממתינים בתור הביעו במפורש את הסכמתם לה.
הדוגמה של המתנה בתור לקופאי, היא דוגמה בנושא שאינו קריטי, אך בעיה זו קיימת במלוא חריפותה גם בתחומים קריטיים ביותר. דוגמה לכך היא תור הממתינים לניתוח, שיש בו הצלת חיים או הקלה רבה בסבלו של החולה. תור פירושו שהנכנס ראשון לתור זוכה ראשון לטיפול. לא הכול מסכימים לכך, ולכן לעיתים מתפצל התור לשני מסלולים: מסלול שגרתי שבו יש המתנה בתור לפי הכללים המקובלים, ומסלול למועדפים, שלהם תור נפרד, בעדיפות על-פני כל הממתינים בתור הרגיל. הכניסה למסלול המועדפים נעשית בשל תשלום, בשל תיעדוף רפואי או סיבה אחרת באופן רשמי; (במקומות שבהם יש הגדרה ממוסדת של מסלול כזה), או באופן לא רשמי (באמצעות מתן שוחד). כך גם נפוץ השימוש בגורמים מתווכים, "מאכערים", לקיצור תורים בשירות הציבורי. ישנם הנמצאים מלכתחילה במסלול המועדפים, על-פי מעמדם: היותם נבחרי ציבור, חברותם במפלגה הנכונה וכדומה, כל מדינה ותרבות התור הנוהגת בה.
קיימות תקופות היסטוריות ש"תורים" מוזכרים כמאפיין בולט בהן, בהיותן מלוות בתורים בממדים גדולים. כך לדוגמה ידועות התקופות בברית המועצות שסבלה תקופות ממושכות מרעב המוני, כמו הרעב של תחילת שנות השלושים; ואחד המאפיינים של הכלכלה המתוכננת הביאה לחלוקת מזון בסיסי, כשבמוקדי החלוקה השתרכה האוכלוסייה בתורים ארוכים.
דוגמה נוספת היא תקופת הצנע בישראל שהייתה תוצאה של מדיניות קיצוב שחלק מרכזי בה היה ההקצבה היומית לנפש. חיי היום יום כללו אז המתנה בתורים ארוכים כדי לקבל מזון בסיסי.
בחוקי מדינת ישראל
אחדים מחוקי מדינת ישראל מעניקים עדיפות בתור לאוכלוסיות שונות:
כבעיה הנדסית וניהולית
אורך התור הוא תופעה אקראית, שאורכה משתנה בהתאם למספר דורשי השירות ברגע נתון, מספר העמדות המשרתות אותם ואורך השירות הדרוש וגורמים נוספים. הקצאת נותני שירות רבים, שיבטיחו היווצרות של תור בהסתברות נמוכה ביותר, פירושה הקצאה לא כלכלית של נותני שירות. הקצאת נותני שירות מעטים מדי פירושה רמת שירות נמוכה, שעלולה לגרום למעבר דורשי השירות אל המתחרים (כאשר יש מתחרים).
לפיכך בכל תכנון של אתר המספק שירות יש להביא בחשבון את התור שעלול להיווצר בו, ולהיערך בהתאם. ההיערכות תיעשה בשתי רמות:
במקרים מורכבים של תורות נעשה שימוש בתוכניות סימולציה, המנסות לדמות את התורים שייווצרו, כך שניתן יהיה להגיע לתכנון אופטימלי של השירות. התורה המתמטית העוסקת בתורים היא תורת התורים.
במקומות שבהם כבר בשלב התכנון ידוע שהם מועדים להיווצרותם של תורים (לפחות בחלק מזמן פעולתם), נעשית היערכות שמטרתה לצמצם את הנזק שבתור, ולעשות את ההמתנה נוחה במידת האפשר. דוגמאות:
במערכות מחשב
במערכות מחשב גדולות, המשרתות משתמשים רבים, נוצרים תורים רבים, כאשר אחד ממשאבי המחשב נדרש לספק שירות למשתמשים אחדים בו זמנית. תורים מתקיימים במחשב מרכזי (מיינפריים) המשרת משתמשים רבים, וגם ברשת מחשבים, שבה שרת המשרת מחשבים אישיים רבים. דוגמאות לתורים: הטיפול בתורים מסוג זה הוא תפקיד מרכזי של מערכת ההפעלה, ומהווה אחד הקריטריונים לבחירתה של מערכת הפעלה. בדומה לתור אנושי, גם בתור במערכות מחשב נדרשת לפעמים התערבות לשינוי סדרי העדיפויות בתור. התערבות זו עשויה להיות מתוכננת מראש, למשל מתן עדיפות למשימות קצרות על-פני משימות ארוכות, או בהתאם לדרישה נקודתית של משתמש הזקוק לעדיפות.
הזמן החולף מרגע שהמשתמש במערכת מחשב מציג דרישה כלשהי למערכת זו ועד הרגע שהוא מקבל מענה לדרישתו, מושפע מהזמן המוקדש לעיבוד הדרישה ומהזמן שהדרישה ממתינה לעיבוד בתורים השונים המתנהלים במערכת המחשב. בעת עיצוב הארכיטקטורה של מערכת מחשוב יש להביא בחשבון עניין זה. דוגמה: אין טעם להגביר את עוצמת המעבד של המחשב, כאשר צוואר הבקבוק הפוגע בזמן תגובה הוא מדפסת איטית שבה מצטבר תור ארוך של הדפסות.
בקרב בעלי החיים
המתנה בתור מקובלת בעיקר בקרב בני אדם, או עצמים המתופעלים על ידי בני אדם (כגון מכוניות ברמזור), אך יש גם המתנה בתור אצל בעלי חיים: הביזון האמריקני נוהג לשפשף את גופו בגזעי עצים כדי להקל על עצמו את הכאב שגורמים לו גירוי בעור ועקיצות חרקים. במקומות שבהם העצים מועטים, יש והביזונים נערכים בשורה ומחכים אחד-אחד לתורו. תופעת התור נצפתה גם אצל קיפודני נמלים אוסטרליים, אשר בתחילת תקופת החיזור מסתדרים בשיירה של עד עשרה פרטים ועוקבים אחר נקבה. השיירה מסודרת בתור, שהולך ומתקדם אחרי הנקבה.
מוזסוויל
מוזסוויל (בספרדית: Moisés Ville, מבוטא: "מויסס ויז'ה", ביידיש: מאָזעסוויל), היא עיירה בארגנטינה, הראשונה ממושבות הברון הירש בארגנטינה. העיירה ממוקמת במחוז סן קריסטובל, בפרובינציה של סנטה-פה, מרחק 616 קילומטר מן הבירה בואנוס איירס.
היסטוריה
העיירה נוסדה בשנת 1889 על ידי קבוצת יהודים יוצאי מחוז פודוליה שבמזרח אירופה אשר הגיעו לנמל בואנוס איירס על גבי אניית הקיטור "וסר" ב-14 באוגוסט 1889. מוזסוויל הייתה המושבה היהודית הראשונה בארגנטינה, והקדימה קבוצות מתיישבים יהודיים אחרים מבסרביה שהקימו יישוב סמוך בשם מוניגוטס (Monigotes). 130 המשפחות המייסדות (815 בני אדם) היו הראשונים שזכו לשם "קולונוס" (Colonos) ועד היום נחשבים צאצאיהם למעין "אריסטוקרטיה מקומית" בקרב יהדות ארגנטינה ורישום אילן היוחסין מעסיק רבים וזכה אף באתר באינטרנט.
רבה של המושבה היה הרב אהרן גולדמן שהפליג אף הוא באניית "וסר" ואף קבע את שם המקום על שם משה רבנו. הרב אהרן גולדמן כתב תשובות הלכתיות רבות והתכתב עם רבנים בולטים כדוגמת הרב אברהם יצחק הכהן קוק, הרב יצחק אלחנן ספקטור ועוד. חלק מתשובותיו נדפסו כיובל שנים אחר פטירתו בספר דברי אהרן.
המתיישבים היהודיים רומו כמה פעמים במהלך הגעתם לארגנטינה על ידי נוכלים, וסבלו ממחלות ומתנאים קשים בתחילת ההתיישבות. כאשר הסתבר מצבם הקשה נחלצו לעזרתם גורמים שונים, בעיקר מתוך העולם היהודי, והחל משנת 1891 החל לתמוך בהם הברון מוריס הירש. מוזסוויל הייתה המושבה הראשונה שזכתה לסיועו, והמניע להמשך תמיכתו בהבאת יהודים מאירופה לארגנטינה. בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20 המשיכו להגיע למושבה יהודים מפולין, מאוקראינה, מרוסיה, מרומניה ומבסרביה. חלקם הגיעו לארגנטינה לאחר פוגרום קישינב ב-1903. עם עליית המפלגה הנאצית לשלטון בשנות ה-30 של המאה ה-20 הגיעו למושבה גם יהודים שנמלטו מגרמניה.
מקימי היישוב שמו להם למטרה ליצור יישוב יהודי חקלאי שתושביו עובדי אדמה. בשיא פריחתה התגוררו במושבה אלפי יהודים. פעלו בה 7 בתי כנסת, בתי ספר, סמינר למורים, תנועות נוער, מרכזי תרבות ואולם תיאטרון ("קדימה"). המושבה כונתה "ירושלים של ארגנטינה".
במהלך השנים, מרבית תושביה היהודים של מוזסוויל עלו לישראל או היגרו לערים הגדולות בארגנטינה. גרעין עולים יוצאי המושבה הקים בשנת 1949 את קיבוץ מפלסים ובשנת 1954 את מושב העובדים ניר צבי.
כיום מתגוררים במקום כ-2,500 תושבים, רובם לא יהודים, אך בית הספר היהודי, בית כנסת, מרכז התרבות וכן מוזיאון המתעד את תולדות המושבה עדיין פעילים. גרים בה קצת יותר ממאה יהודים.
ממשלת ארגנטינה הכריזה על המושבה כאתר שימור לאומי.
אלברטו גרשונוב
אחת הדמויות הידועות שחיו ביישוב היה העיתונאי אלברטו גרשונוב (מבוטא גרשונוף). גרשונוב נולד ב-1883 בפרוסקורוב שבאוקראינה והיגר עם משפחתו ב-1889 למוזסוויל ובהמשך עבר לגור בבואנוס איירס. בבגרותו עבד כעיתונאי בעיתון הלאומי של ארגנטינה "לה נאסיון" (La Nacion) וכתב ספרים על יהדות ארגנטינה שהידוע מהם הוא הספר "הגאוצ'וס היהודים של הפמפס" (Los gauchos judíos) שתיאר את חיי החקלאים היהודים בארגנטינה. גרשונוב נפטר ב-1950
אווזאים
מיון
בעבר היו שייכים לסדרה גם משפחת הגסטורניסיים (Gastornithidae) והדרומורניטיים (Dromornithidae) שנכחדו ועברו לסדרה גסטורניסאים (Gastornithiforms).
תיאור
הגדול באווזאים הוא ברבור מחצצר (Cygnus buccinator) שהוא אחד מהעופות המעופפים הכבדים ביותר ושוקל לעיתים מעל 17 ק"ג, דומה לברבור מצוי בגודל. הקטן ביותר הוא ברווז כותנה גמדי (Nettapus coromandelianus) ששוקל 164 גרם.
הרגלים קצרות וממוקמות בחלקו האחורי של הגוף, כך שבעת שחייתם, משמשות להם הרגליים כמשוט והגה יחדיו, ומאפשרות שחיה מהירה ויציבה. כושר התעופה שלהם מצוין והם מסוגלים להגיע למהירות של כמאה קמ"ש, כאשר חלקם כמו הברבורים עפים בצורת דאייה. הזנב קצר ומשמש כהגה כשבעונת הרבייה מצמיח נוצות מפוארות לחיזור.
האווזאים מקננים על הקרקע בקרבת מקורות מים ורובם גם מזדווגים בתוך המים. מינים רבים של אווזאים הם פוליגמים ומחפשים נקבות רבות בעת הרבייה והם מפוארים וגדולים מהנקבות. עם זאת חלקם מונוגמיים ומשתתפים בחלוקת הצאצאים. המין ברווז שחור-ראש מתרבה בדומה לקוקייה בקיני עופות אחרים כמו אגמית או שחפים. בכל תטולה ישנם בין 2 ל-14 ביצים כשימי הדגירה נעים בין 18 ל-45. הצאצאים מכונים אפרוחים ומסוגלים לנוע בכוחות עצמם, לרוב הם גם מחתימים את אמם ונעים אחריה.
שכחו אותי בבית
שכחו אותי בבית (באנגלית: Home Alone; מילולית: "לבד בבית") הוא סרט קולנוע קומי אמריקני משנת 1990. במרכז הסרט השחקן מקולי קאלקין, שמגלם את קווין מקאליסטר, ילד בן שמונה שבטעות נשכח לבדו בביתו, כשמשפחתו טסה לצרפת בחופשת חג המולד. בעקבות הצלחת הסרט יצאו לו חמישה סרטי המשך, קאלקין התפרסם בעת יציאת הסרט לאקרנים, וסרטי ההמשך שלו עובדו למשחקי וידאו.
רוב הסרט צולם בפרבר ווינטקה המשתייך לפרוורי החוף הצפוני של שיקגו, אילינוי.
תקציר העלילה
משפחת מקאליסטר עומדת לצאת לחופשה בפריז שבצרפת בחג המולד, ובני המשפחה העוזבים בחיפזון שוכחים בבית את קווין (מקולי קאלקין), בנם בן השמונה. כשקווין מגלה שמשפחתו שכחה להעיר אותו, ושהבית לרשותו – זה מסב לו הנאה.
זוג פורצים, המסתובב בשכונות אמידות בחיפוש אחר בתים לפרוץ אליהם, מגיעים לשכונה שבה גר קווין. כיוון שרבים עוזבים את בתיהם עקב החג, השניים מתכננים לפרוץ לביתו של קווין, אך קווין מטעה אותם לחשוב שהבית מלא אנשים. כשזה לא מצליח הוא מטמין מלכודות ברחבי הבית, ומצליח למנוע מהפורצים לגנוב את תכולת ביתו. קווין לבסוף מצליח להסגיר את הפורצים למשטרה, כאשר במשטרה מבינים שהם אלו שפרצו גם לשאר בתי השכונה, כאות סימן שהם משאירים את הברזים פתוחים, ועל כך קיבלו את השם "השודדים הרטובים".
אימו של קווין מגיעה הביתה לאחר הלילה שעבר קווין. הבית מסודר לקראת בואם של משפחתו, ולמרות שהאם הייתה בטוחה שרק היא חזרה הביתה לאחר ששכחה את בנה בבית, ושאר המשפחה ממשיכים את החופשה, אב המשפחה מחליט להקדים את הגעתם הביתה, וכלל המשפחה מגיעים מיד אחרי אימו, וקווין מתאחד עם בני משפחתו שמיהרו לשוב לביתם.
הכנסות
הסרט גרף כ-476 מיליון דולרים ברחבי העולם, כאשר מתוכם הגיעו 285 מיליון דולר מארצות הברית ומקנדה. במהלך סוף השבוע הראשון להצגתו, כבר הגיעו ההכנסות מהסרט ל-17 מיליון דולר – מיליון דולר פחות מהתקציב המקורי של הסרט, שעמד על כ-18 מיליון דולר.
המחזמר בישראל
בשנת 2011 יצא מחזמר ישראלי המבוסס על הסרט בשם "הצילו – שכחו אותי בבית" בו שיחקו יון תומרקין, אורנה דץ, טל מוסרי ומיקי קם.
פרסום בזמן אמת
פרסום בזמן אמת, או מכירה בזמן אמת (באנגלית: RTB - Real Time Bidding) היא טכנולוגיה המאפשרת לאתרי תוכן ברשת האינטרנט לפרסם מודעות המתבססות על דפוסי העניין של הגולשים בזמן אמת וברמת החשיפה הבודדת.
השיטה היא מעין בורסה הפועלת בדומה לבורסה לניירות ערך, המתנהלת באמצעות מערכת ממוחשבת המבצעת תיווך בזמן אמת בין גורמים המעוניינים למכור שטחי פרסום באתרי אינטרנט וגורמים המעוניינים לקנותם. השיטה מאפשרת עלויות נמוכות יותר בהשוואה לקניית שטחי פרסום במדיה הדיגיטלית באופן המסורתי, וניצול תקציבי הפרסום באופן מקסימלי תוך היחשפות לשוק מפולח וממוקד יותר.
אופן פעולת השיטה
מערכת ה-RTB בנויה על אלגוריתמים מורכבים המחקים עוגיות ספציפיות, בעיקר כאלה הכוללות נתונים דמוגרפיים והתנהגותיים של הצרכן. המערכת מאפשרת למפרסמים לבחור את מאפייני הגולש אשר אליו מעוניינים לפנות ולשלם מחיר משתנה בעבור חשיפה לגולש, וזאת על פי מידת התאמתו לדרישותיהם.
תהליך הפרסום בזמן אמת
ישנם שלושה שחקנים עיקריים בתהליך:
תחילה מבקש הגולש להיכנס באמצעות הדפדפן לאתר שבו פועלת מערכת הפרסום בזמן אמת (RTB). לאחר מכן מתקבלים מאפייני הצרכן במערכת ומתקיים מכרז בזמן טעינת הדף בדפדפן. המערכת הממוחשבת בוחרת את המפרסמים המתאימים על פי פרופיל הגולש שאותו הזינו המפרסמים ב-DSP, ופותחת מכרז על מאגר שטחי הפרסום הפועלים בשיטה זו. הזוכה במכרז הוא המרבה במחיר ומודעתו מוצגת לגולש, ובכך משיגים חשיפה מפולחת לגולשים.
דגל ארצות הברית
הצבעים
הגוונים המדויקים של הצבעים אדום, לבן וכחול מתוארים להלן:
הסמליות בדגל
דגל ארצות הברית הוא אחד הדגלים המזוהים ביותר ברחבי העולם. בתוך ארצות הברית מניפים אותו בתדירות גבוהה, לא רק על בניינים ציבוריים, אלא גם על בתים פרטיים, משבצים אותו על חלונות מכוניות פרטיות ומשלבים אותו בפריטי לבוש, כגון סיכות ותגים. ברחבי העולם מסמל הדגל את ארצות הברית הן כאומה, מדינה, ממשל ומדיניות והן כאידאולוגיה ואוסף רעיונות.
רבים משליכים את סמליותו של הדגל על החירות וזכויות הפרט אשר הוקנו בחוקת ארצות הברית ובמגילת הזכויות וכסמל לחירות האישית והפרטית אשר הוצגה לראשונה בהכרזת העצמאות של ארצות הברית. הדגל הוא סמל מורכב אשר מקבץ סביבו רגשות רבים.
מלבד מספרם של הכוכבים והפסים אשר מייצגים בהתאמה את מספר המדינות הנוכחיות והמקוריות של הברית, אין כל הגדרה חוקית לסמליותם של הצבעים והצורות אשר על הדגל. אולם, מסורות ותאוריות עממיות יש בנמצא למכביר; לדוגמה, הפסים מסמלים את קרני השמש והכוכבים מסמלים את הרקיע, המקום הגבוה ביותר שאליו אדם יכול לכוון. המסורת מציינת כי ג'ורג' וושינגטון, נשיאה הראשון של ארצות הברית, הכריז כי:
ניו אינגלנד
עם תחילת ההתיישבות האירופאית במושבה הבריטית במסצ'וסטס בפרט, ובניו אינגלנד בכלל מהקמתה בשנת 1620, הונפו על ידי המתיישבים מספר דגלים לציון שלטונם המקומי. דגל ניו אינגלנד, אשר בתחילתו היה הנס האדום הבריטי, שונה על ידי מושל הקולוניה ג'ון אנדיקוט (John Endecott) בשנת 1636, והוסר ממנו צלב ג'ורג' הקדוש לאחר דרשה מפי התאולוג רוג'ר ויליאמס (Roger Williams) אשר גינתה את הצלב כסמלו של האנטיכריסט. דגל זה, שדה אדום עם קנטון לבן, שימש דגלה הבלתי רשמי של מושבת מפרץ מסצ'וסטס במשך כ-50 שנה, והוא הפך פופולרי עד כי בשנת 1665 הנחה הנציב המלכותי כי על כוחות המיליציה וספינות המושבות להניף. אולם, רק לאחר ירידת כוחם של הפוריטנים בקרב המתיישבים, חזר הצלב להופיע על דגלי המושבות, לעיתים בצירוף עץ מוטען בקנטון הצלב. סוגו של העץ אינו ברור משרטוטים אשר שרדו, לעיתים הוא נראה כאלון, עץ המזוהה עם אנגליה, ולעיתים כאורן, עץ אשר גדל ביערות סביב המושבה.
החל משנת 1707, שבה נחקקו חוקי האיחוד אשר הובילו להקמתה של הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה, הוחלף הצלב האדום אשר היה בקנטון בדגל הממלכה המאוחדת בדגלים הימיים הבריטיים, ודגל בעל קנטון בצבעי דגל האיחוד, בצירוף עץ אורן בקנטון לבן החל להופיע ברחבי המושבות.
עם תחילתה של מלחמת העצמאות האמריקאית, הסירו חברי המיליציה של מסצ'וסטס את הצלבים מהקנטון, הגדילו את העץ ויצרו את גרסתו השלישית של דגל ניו אינגלנד במרידתם בשלטון הבריטי. דגל שכזה מתואר בציורו של ג'ון טרומבול (John Trumbull) "מותו של הגנרל וורן בקרב על גבעת בנקר" משנת 1785.
המהפכה האמריקאית והכרזת העצמאות
בעת החתימה על הכרזת העצמאות של ארצות הברית ב-4 ביולי 1776, לא היה למדינה החדשה שזה עתה הוקמה דגל לאומי רשמי. על אף שלא נשא מעמד רשמי, שימש דגל האיחוד הגדול בתחילת מלחמת העצמאות של ארצות הברית כדגל הלאומי בידי ג'ורג' וושינגטון, והוא היווה בסיס לעיצובו של הדגל הרשמי הראשון. הדגל דומה בצורתו לדגלה של חברת הודו המזרחית הבריטית מאותה התקופה, ועל פי כמה סברות זהו אכן מוצאו, אולם בפועל אסור היה דגל החברה בהנפה מחוץ למימי האוקיינוס ההודי. שני הדגלים עוצבו כנראה על בסיס הנס האדום, דגל נפוץ ברחבי האימפריה הבריטית, בתוספת פסים לבנים לרוחב השדה האדום.
ב-14 ביוני 1777 קיבלה הוועדה הימית של הקונגרס הקונטיננטלי השני החלטה אשר פירטה כי אולם, החלטה זו של הוועדה כיוונה ככל הנראה לכינונו של דגל ימי ולא לאומי, שכן שנתיים לאחר מכן הצהיר ריצ'רד פטרס (Richard Peters), מזכיר מועצת המלחמה, כי. החלטה זו של הוועדה הימית לא פירטה את עיצובם של הכוכבים, לא את מספר הקרניים ולא את צורת סידורם בקנטון, כך שמקורו של עיצוב הכוכבים והפסים אינו מתועד כהלכה, והמסורת משייכת את הגרסה הראשונית של הדגל לתופרת בשם בטסי רוס (Betsy Ross), אשר תפרה את הדגל על בסיס שרטוט אותו שרבט בעיפרון ג'ורג' וושינגטון. אולם, סיפור זה הופיע לראשונה כמאה שנים לאחר יצירתו של הדגל, ואין כיום כל הוכחה לאמיתותה של מסורת זו. סברה נוספת למקורו של הדגל הייתה בתביעתו של חבר הקונגרס הקונטיננטלי, פרנסיס הופקינסון (Francis Hopkinson) מניו ג'רזי, אחד מחותמי הכרזת העצמאות, אשר אף דרש תשלום מן הקונגרס על עיצובו של הדגל הלאומי בעת שהיה יושב ראש מועצת הצי הקונטיננטלי בשנים 1776 - 1777. עיצובו של הופקינסון דומה לעיצובו הסופי של הדגל למעט מספר הקרניים של הכוכבים אשר עמד על שישה בהצעתו של הופקינסון.
לצד העיצוב "בטסי", אשר אף על פי שהאגדה בדבר התופרת שנויה במחלוקת, הוא מבין העיצובים הוותיקים ביותר של הדגל האמריקני, ניתן למנות את העיצובים הצעתו של פרנסיס הופקינסון ואת דגל קאופנס (אשר שויך לרגימנט השלישי ממרילנד שלחם בקרב קאופנס) ועיצובים נוספים, מהם דומים יותר או פחות. מספר דגלים שהונפו בראשית ימיה של העצמאות האמריקנית התבססו רק באופן מועט על העיצוב אשר הוחלט. דוגמה לדגל שכזה הוא דגל גילפורד קורטהאוז (Guilford Courthouse Flag), אשר הונף, על פי המסורת, בידי כוחות המורדים בקרב גילפורד קורטהאוז בשנת 1781.
סוף המאה ה-18 והמחצית הראשונה של המאה ה-19
בשנת 1795 הוגדל מספר הכוכבים והפסים מ-13 ל-15 על מנת לציין את כניסתן של ורמונט וקנטקי לתוך האיחוד. דגל בעל 15 כוכבים ו-15 פסים אשר הונף מעל מבצר מק-הנרי ושרד הפגזה בריטית בת 25 שעות במהלך מלחמת 1812 היווה השראה לעורך הדין והמשורר האמריקאי פרנסיס סקוט קי לכתיבת השיר "הגנת מבצר מק-הנרי". ברבות הימים שונה שם השיר ל-"הדגל זרוע הכוכבים", ובשנת 1931 אומץ הבית הראשון מתוכו כהמנון הלאומי של ארצות הברית.
ב-4 באפריל 1818 הועבר חוק בקונגרס, אשר תיקן את מספר הכוכבים אשר הוצגו בקנטון מ-15 ל-20, על מנת לציין את כניסתן של אינדיאנה, לואיזיאנה, מיסיסיפי, טנסי ואוהיו לאיחוד. חוק זה קבע כי על כל מדינה אשר תצורף לאיחוד, יצורף גם כוכב נוסף לקנטון, כי מספר הפסים אשר יופיעו על הדגל יעמוד על 13 פסים, על מנת לציין את המושבות המקוריות שמרדו באימפריה הבריטית והקימו את האיחוד, וכן כי עיצובו החדש של הדגל יהפוך לרשמי ב-4 ביולי שלאחר כניסתה של המדינה החדשה לאיחוד.
ב-1819 נוסף הכוכב ה-21 לדגל לציון כניסתה של אילינוי כמדינה ה-21 בברית, ב-1820 נוספו שני כוכבים נוספים לציון כניסתן של אלבמה ומיין כחברות ה-22 וה-23, וכניסתה של מיזורי בשנת 1821 הוסיפה את הכוכב ה-24 לדגל. ב-1836 נכנסה ארקנסו, ב-1837 נכנסה מישיגן, ב-1845 נכנסה פלורידה, ב-1846 נכנסה טקסס, ב-1847 נוספה איווה, ב-1848 נוספה ויסקונסין, ב-1851 נוספה קליפורניה, ב-1858 נוספה מינסוטה, וכניסתה של אורגון בשנת 1859 כחברה ה-33 בברית, הציבה את ארצות הברית בראשיתה של מלחמת האזרחים עם דגל בעל 33 כוכבים.
מלחמת האזרחים וקונפדרציית המדינות של אמריקה
ב-20 בדצמבר 1860, זמן קצר לאחר בחירתו של אברהם לינקולן כנשיא ארצות הברית, הודיעה קרוליינה הדרומית על פרישתה מן האיחוד. מנהיגי קרוליינה הדרומית חיכו זמן רב לאירוע שיוכל להביא לאיחודו של הדרום אל מול הכוחות המתנגדים לעבדות. ברגע שתוצאות הבחירות היו ודאיות, הכריזה האספה של קרוליינה הדרומית, כי. כצעד נגדי לפרישתה של קרוליינה הדרומית וכאמצעי לחיזוק המחנה המתנגד לעבדות, יזם לינקולן את הכנסתה של קנזס לאיחוד כמדינה ה-34 ב-29 בינואר 1861. אולם, עד 1 בפברואר 1861 הלכו שש מדינות דרומיות נוספות (מיסיסיפי, פלורידה, אלבמה, ג'ורג'יה, לואיזיאנה וטקסס) בעקבות קרוליינה הדרומית והקימו ישות עצמאית בשם קונפדרציית המדינות של אמריקה, לה עוצב גם דגל משלה. אך למרות פרישתן של המדינות מן הברית, הוכנס הכוכב ה-34 לדגל לציון כניסתה של קנזס, ולא הושמטו כוכבים בגין המדינות הפורשות, שכן האיחוד ראה במדינות הללו חלק מן האיחוד, והמלחמה אשר התחוללה בחודשים ובשנים שחלפו הייתה על שמירת האיחוד על כנו.
שבע המדינות הפורשות אימצו להן דגל בעל שלושה פסים אופקיים אדום-לבן-אדום אשר בקנטון הכחול הוטענו שבעה כוכבים במעגל, לציון שבע המדינות. דגל זה, אשר זכה לכינוי "הכוכבים והרצועות" ("Stars and Bars"), שימש דגלה הלאומי של הקונפדרציה. מספר הכוכבים בקנטון גדל עם פרישתן של וירג'יניה, ארקנסו, טנסי וצפון קרוליינה והצטרפותן לקונפדרציה, ועמד על 13 כוכבים, כאשר שני הכוכבים הנותרים סימלו את קנטקי ומיזורי, אשר אמנם לא הצטרפו באופן רשמי, אך פלגים באותן מדינות ביקשו להצטרף לקונפדרציה. במקביל לדגל הלאומי, שורטט והונף גם דגל קרב לצבא הקונפדרציה אשר נועד להבדיל בין הדגל לדגלו של האיחוד.
ב-1 במאי 1863 הוחלף דגל הקונפדרציה בעיצוב חדש שנועד להבדילו מדגל האיחוד. הדגל החדש עוצב כדגל לבן אשר בקנטון שולב דגל הקרב של הקונפדרציה. עיצוב זה שרד עד להחלפתו בדגל השלישי ב-4 במרץ 1865, דגל זהה אשר הוכתם בפס אנכי אדום בקצהו הימני.
ב-20 ביוני 1863 צורפה וירג'יניה המערבית לאיחוד, והכוכב ה-35 נוסף לדגל האמריקני לציון המדינה החדשה. כניסתה של המדינה לאיחוד הייתה על רקע ועידת וילינג, אשר נערכה בשנת 1861 ושבעקבותיה הכריזו המחוזות המערביים של וירג'יניה על פרישה ממנה ויצירת מדינה עצמאית במסגרת האיחוד.
לאחר מלחמת האזרחים וראשית המאה ה-20
סיומה של המלחמה בשנת 1865, לא הביא לשינוי בדגל, על אף חזרתן של המדינות הפורשות אל הברית, שכן הדגל כבר כלל כוכבים בעבור המדינות הללו, והכוכבים המייצגים את המדינות הפורשות לא הוסרו ממנו. אולם, הכוכב ה-36 נוסף לדגל בשנת הסיום של המלחמה לציון כניסתה של נבדה לאיחוד. כוכבים חדשים נוספו לדגל במרוצת השנים שלאחר מלחמת האזרחים ועד לעיצובו הסופי בשנת 1960. בשנת 1867 נוסף הכוכב ה-37 לציון כניסתה של נברסקה לאיחוד, בשנת 1877 הכוכב ה-38 לציון קולורדו, בשנת 1890 נוספו חמישה כוכבים נוספים לציון איידהו, דקוטה הדרומית, דקוטה הצפונית, מונטנה ווושינגטון, בשנת 1891 נוסף הכוכב ה-44 לציון ויומינג, ה-45 נוסף ב-1896 לציון יוטה, ה-46 בשנת 1908 לציונה של אוקלהומה, שני כוכבים נוספים נוספו בשנת 1912 לציון אריזונה וניו מקסיקו, בשנת 1959 נוספה אלסקה לאיחוד ולדגל נוסף הכוכב ה-49, ובשנת 1960 שונה הדגל בפעם האחרונה, עת הוסף הכוכב ה-50 לציון כניסתה של הוואי כחברה ה-50 בברית.
הצהרת נאמנות לדגל
נוסח ההצהרה לדגל ארצות הברית הוא:
הנפתו של הדגל
הדגל מונף מעל בניינים ציבוריים ופרטיים רבים לאורך כל ימות השנה, אך הנפתו של הדגל נפוצה יותר ביום הזיכרון, יום הווטרנים, יום הנשיא, יום הדגל וביום העצמאות. ביום הזיכרון מקובל להניף את הדגל בחצי התורן לזכרם של אלו אשר נהרגו בשירות המדינה, וכן להניח דגלונים קטנים בסמוך לקברי החללים והווטרנים.
הנפה בחצי התורן
הנפתו של הדגל בחצי התורן משמשת כביטוי לאבל לאומי וההוראה להנפתו של הדגל בחצי התורן ניתנת על ידי הנשיא (ליום אבל לאומי כלל אמריקאי) או על ידי המושל המקומי (כאשר ישנו יום אבל בתוך המדינה או הטריטוריה).
הדגל יונף בחצי התורן בימים הבאים:
השפעתו של הדגל על דגלים ברחבי העולם
ישנם דגלים לאומיים רבים שדומים דמיון רב או מועט לדגל ארצות הברית. כך למשל דגל ליבריה ודגל אטול ביקיני מושפעים במכוון מהדגל האמריקני. בדגל ליבריה הדמיון מדגיש את מוצאם האמריקאי של העבדים המשוחררים שהקימו את ליבריה. בדגל אטול ביקיני הדמיון מסמל את החוב שארצות הברית חייבת לאטול, לפי אמונת התושבים, בשל פינוי שנכפה עליהם על ידי ארצות הברית. גם דגל מלזיה דומה מאוד לדגל האמריקני, אך הוא לא בהכרח מושפע ממנו.
דגלים נוספים שמזכירים מעט את דגל ארצות הברית הם דגל טוגו, דגל פפואה גינאה החדשה כשזו הייתה בשליטת האימפריה ההולנדית, דגל הארצות המאוחדות של ברזיל שהחזיק מעמד כמה ימים בלבד, דגל אל סלוודור בין השנים 1865–1912, דגל צ'ילה (שגם דומה מאוד לדגל מדינת טקסס שבארצות הברית) ועוד.
פיזיקה של הכינור
צלילו הייחודי של הכינור נוצר כתוצאה מפעילות-גומלין של כלל חלקיו השונים. משיכת הקשת על מיתריו גורמת להם לרטוט. רטט זה מועבר דרך הגשר והנשמה של הכינור לגוף הכינור (בעיקר לבטן וגב הכינור), מה שמאפשר לצליל להדהד היטב לאוויר שסביב הכינור. המתיחות וסוג המיתרים, הקשת ומבנה גוף הכינור תורמים כולם לעצמת הצליל ולאיכותו.
גביע הזהב של CONCACAF לנשים 2018
גביע הזהב של CONCACAF לנשים 2018, הוא גביע הזהב לנשים העשירי שארגנה CONCACAF. הטורניר נערך בארצות הברית והתקיים מ-4 באוקטובר עד ה-17 באוקטובר 2018. הגביע שימש כטורניר המוקדמות לגביע העולם 2019, שנערך שנה לאחר מכן בצרפת.
פיזיקה של הכינור
המיתרים
מיתרי הכינור מתוחים החל מתפס המיתרים, על הגשר, לאורך השחיף ועד לסיפית ומסביב למפתחות, כך שקצותיו של המיתר הם למעשה נייחים ומאפשרים את היווצרותם של עמודי-אוויר. תדר היסוד והצלילים העיליים של התו המנוגן תלויים במאפייני המיתר, כגון מתיחות, אורך, מסה, גמישות ("קפיציות") ומידת העמעום.
גביע הזהב של CONCACAF לנשים 2018
במשחק הגמר נפגשו המארחות ארצות הברית (בפעם השמינית בתולדותיה) וקנדה. בסיום המשחק, שנערך בפריסקו, טקסס, ניצחה ארצות הברית 2–0 את קנדה וזכתה בטורניר. אלכס מורגן, שכבשה שער בגמר, סיימה כמלכת השערים של הטורניר עם 7 כיבושים. בפרס השחקנית המצטיינת זכתה ג'ולי ארץ, ואילו ינית' ביילי מנבחרת פנמה, קיבלה את פרס השוערת המצטיינת.
סנופ דוג
קלווין קורדוזר ברודוס ג'וניור (באנגלית: .Calvin Cordozar Broadus, Jr; נולד ב-20 באוקטובר 1971) המוכר בשמות הבמה סנופ דוגי דוג,  סְנוּפּ דוֹג ומאוחר יותר סנופ ליון, הוא ראפר, פזמונאי ושחקן אמריקאי. אלבום הבכורה שלו, Doggystyle שיצא בשנת 1993 והופק ברובו על ידי ד"ר דרה, נחשב עד היום לאחד מאלבומי ההיפ-הופ החשובים והמצליחים ביותר בהיסטוריה, שהשפיע רבות על היווצרותו של סגנון ה-G-funk בשנות התשעים. סנופ דוג היה חתום בחברת התקליטים דת' רואו רקורדס בין השנים 1992–1996, ובאותן השנים הספיק להוציא שני אלבומי סולו ולהשתתף באלבומים אחרים.
פיזיקה של הכינור
מתיחות
מתיחות המיתר משפיעה על הצליל שמפיק הכינור באופן ניכר. מתיחת המיתר תגרום ליצירת תדירות צליל גבוהה יותר, והרפיית המיתר תגרום ליצירת תדירות צליל נמוכה יותר. מיתרי הכינור מלופפים מסביב למפתחות. על ידי סיבוב המפתח התואם למיתר, ניתן להגביה או להנמיך את התדירות שלו עד שתימצא המתיחות התואמת לתדירות הרצויה. מתיחות מיתרי הכינור נעה בין 40–89 ניוטון.
סנופ דוג
ביוגרפיה
קלווין קורדוזר ברודוס ג'וניור נולד בלונג ביץ', קליפורניה לורנל ובוורלי. הוא בן דוד של המתאבקת סשה בנקס. את כינויו "סנופ דוג" קיבל מאמו שהייתה אומרת לו בצחוק שהוא דומה לסנופי. כילד, עזר בפרנסת המשפחה ועבד כדוור, וסוחב שקיות מצרכים. הוא שר וניגן בפסנתר בכנסייה המקומית. בשנת 1989, כאשר סיים את לימודיו בתיכון, הוא נעצר על אחזקת קוקאין ונכלא באשמת סחר בסמים. בשנת 1993, החל להצטרף לכנופיות והמשיך להסתבך עם החוק. הוא בהמשך התחיל להתעניין בהיפ הופ, שהחל לצבור תאוצה באותה התקופה.
גביע הזהב של CONCACAF לנשים 2018
בעקבות מיקומן כשלוש הראשונות, העפילו ארצות הברית, קנדה וג'מייקה ישירות לגביע העולם כנציגות CONCACAF, ואילו פנמה שסיימה במקום הרביעי נשלחה לשני משחקים בשיטת בית-חוץ נגד ארגנטינה על הכרטיס הנוסף לטורניר. בסיום משחקים אלו, נוצחה פנמה והפסידה את המקום בגביע העולם.
פיזיקה של הכינור
אורך
אורך המיתר משפיע גם הוא על גובה הצליל, והוא הבסיס לאופן נגינת הכינור. הכנר לוחץ על המיתר כנגד השחיף, ובכך למעשה מקצר את המיתר. ככל שהמיתר יקוצר על ידי הלחיצה, כך הצליל יהיה גבוה יותר. דרך נוספת להפקת צליל היא על ידי מגע עדין במיתר, אך לא לחיצה כנגד השחיף. טכניקה זו קרויה פלאז'ולט והיא ניתנת לביצוע רק באזורים שמחלקים את המיתר לשני חלקים ביחס רציונלי (לא ניתן לנגן פלאז'ולט בנקודה המחלקת את המיתר ביחס של פאי, לדוגמה). אי-לכך, ספקטרום התדירויות של תווי הפלאז'ולט בדיד לעומת הספקטרום הרציף של התווים הנוצרים בלחיצה.
חומר
החומר ממנו עשויים המיתרים משפיע על צליל הכינור. מיתר שרוטט לא מייצר תדירות אחת בלבד. הצליל שאנו שומעים הוא שילוב של תדירות היסוד והצלילים העיליים - תדירויות גבוהות יותר המוכלות בתו. בכינור תדירויות אלה הן כפולה שלמה של התדירות הבסיסית, והן מעניקות את הגוון (Timbre) של צליל הכינור. החומר ממנו עשויים המיתרים משפיע על הצלילים העיליים הנשמעים.
מיתרי הכינור היו עשויים במקור ממעי חתול שעדיין מיוצרים, אך הביקוש להם דל מאוד, מאחר שמיתרים אלו יקרים, עדינים מאוד ורגישים מאוד לשינויי מזג-אוויר. כמו כן, הכנר הממוצע היום יירתע מלקנות מיתרים שעשויים ממעי-חתול, עקב זכויות בעלי-החיים. המיתרים המודרניים עשויים פלדה, או חומר סינתטי דומה. סביב למיתרי הכינור, פרט למיתר "מי" (הגבוה מבין הארבעה) ומיתרים שהיו עשויים ממעי, מלופפת מתכת ששומרת עליהם בעובי נוח לנגינה, ותורמת לאיכות חיכוך של הקשת במיתר. קיימים מיתרים ממתכת בעלי אפשרות מתיחה של הפנים והחוץ בנפרד.
הגשר
הגשר קובע את אורך המיתר בחלקו התחתון. הוא צריך להיות מסוגל לעמוד בכוח של כתשעים ניוטון. הכוח מועבר לבטן הכינור, פעולה שמשפיעה על הצליל של כלי נגינה רגיש. הזווית של המיתר בנקודת הגשר משפיעה על הכוח, ולרוב היא 158 מעלות.
יתרה מזאת, הגשר מעביר את הרטט מהמיתרים אל בטן וגוף הכינור. התנודה החשובה ביותר של הגשר היא צידית, ונגרמת על ידי התנועה הרחבית של המיתר הרוטט. אפשר להסתכל על הגשר כאילו היה מסנן מכני - מערך של מסות וקפיצים המשפיעה על גוון הצליל. לרוב מתוכנן הגשר כך שידגיש את פורמנט הזמרים, צליל גבוה בתדר 2.8-3.4 קילוהרץ לערך.
הקשת
הרטטת המיתר נעשית לרוב באמצעות קשת עשויה מעץ, פיברגלאס או חומרים מרוכבים מסיבי פחמן, ובין קצותיה מתוחה קווצת שערות זנב סוס. אורכה של הקשת, משקלה ונקודת-המשען שלה מתוקננות. הכנר יכול להבחין בשינוי בצליל ובאופן הנגינה בין קשתות שונות בהתאם למשתנים שהוזכרו וכמו גם צפיפות החומר של הקשת ומומנט ההתמד. שיער הסוס משוח בשרף שיוצר חיכוך בין הקשת למיתר ומאפשר הפקת צליל. סוגים שונים של שרף קיימים, כל אחד מהם גורם לאחיזה וחיכוך נייד שונים במיתר.
בזמן הנגינה בקשת המשתנים הניכרים ביותר שעליהם שולט הכנר הם מהירות תנועת הקשת, עצמת לחיצת הקשת על המיתר והמיקום בו הקשת חוצה את המיתר. ככלל, ככל שהמיתר יקוצר באמצעות לחיצת אצבעו של הכנר על המיתר, כך יקרב הכנר את הקשת אל הגשר. כמו כן, יכול הכנר לשלוט בכמות הקשת שנוגעת במיתר על ידי הטיית הקשת. כנרים מיומנים בהצבת הקשת בקירוב לניצב למיתר, וזווית הקשת יחסית למיתר תשתנה להתאמת נוחות הנגינה וצליל הכינור.
גוף
גופו של הכינור מוכרח להיות חזק מספיק על-מנת לתמוך בלחץ שנוצר על ידי המיתרים, אבל גם קל מספיק כדי שירטוט היטב. גוף הכינור מורכב משני לוחות קמורים שנקראים "בטן" ו"גב" הכינור - כאשר הבטן פונה אל המיתרים, והיא מעוטרת ב"חורי f". בין הבטן לגב הכינור נמצאות "צלעות" הכינור, ובהן "מגרעות C". הצלעות מחוברות לגוף הכינור (=הבטן והגב) על ידי שוליים, המספקים הדבקה נוספת לגוף הכינור.
גוף הכינור משמש כתיבת תהודה, והוא הסוכן שמעביר את הרטט שנוצר על ידי המיתרים לאוויר שסביב הכינור. לבניית והרכבת גוף הכינור חשיבות אדירה לאיכות הצליל שייווצר ממנו, ועל איכות הכלי. מערכת יצירת הצליל של הכינור כוללת את הגב והבטן (ובמידה מסוימת גם את הצלעות) ."קורת הבס" מודבקת לבטן ונמשכת לאורכה בצד השמאלי. בנוסף למצבי הרטיטה הנגרמים לכינור בזמן הנגינה, גוף הכינור הסגור מפעיל מהוד הלמהולץ.
מועדון כדורגל סטיאווה בוקרשט
מועדון כדורגל סטיאווה בוקרשט (ברומנית: FC Steaua Bucureşti) הוא שמו הנפוץ של מועדון הכדורגל FCSB, מועדון כדורגל מהעיר בוקרשט שברומניה.
לאורך רוב ההיסטוריה שלו ייצג המועדון את צבא רומניה, עד אשר ב-1998 הופרדה מחלקת הכדורגל מהלשכה הרומנית לביטחון לאומי. עם זאת, אצטדיון הבית של המועדון עדיין נמצא בבעלות הלשכה, המשאילה אותו למועדון למשך 49 שנים. החל משנת 2002 מנוהל המועדון על ידי איש העסקים הרומני ג'ורג'ה בקאלי, שקנה את השליטה במועדון.
עד 2003 היווה חלק ממועדון הספורט הצבאי סטיאווה שכולל גם קבוצות בענפי הספורט הבאים: ראגבי, הוקי קרח, כדוריד, פולו מים, כדורסל (כיום יש רק קבוצת נוער), כדורעף, אתלטיקה, שחייה, התעמלות, איגרוף, קליעה, רכיבה, הרמת משקולות, סיף, טניס וג'ודו. מאז 2016 פועל מועדון ספורט צבאי בשם דומה, מהליגה השנייה.
צבעי הקבוצה היא כחול ואדום והיא עורכת את משחקי הבית בארנה נציונאלה, המכיל כ-55,000 מקומות.
סנופ דוג
קריירה מוזיקלית
סנופ, בן דודו נייט דוג וחברו הטוב וורן ג'י התחילו להקליט סקיצות וביחד הם הקימו את ההרכב 213. וורן ג'י שהיה האח החורג של הראפר המפורסם ד"ר דרה ולשעבר בלהקת הראפ המפורסמת N.W.A, יצר קשרים עם אחיו ושלח את סנופ להשמיע לד"ר דרה דמואים שלו. דרה התרשם מסנופ והחליט להקליט עמו את השיר "Deep Cover" לפסקול של סרט באותו השם. דרה, שהיה בעלים שותף בחברת דת' רואו רקורדס החליט להחתים את סנופ לחברת דת' רואו ולקחת אותו תחת חסותו.
מועדון כדורגל סטיאווה בוקרשט
שנים ראשונות: 1947 - 1949
ב-7 ביוני 1947, יזמתם של כמה קצינים בצבא הרומני המלכותי, הקימה את מועדון הספורט הראשון ברומניה ששייך לצבא, שנולד בצו שעליו חתם גנרל מיכאיל לסקר, מפקד בכיר בצבא הרומני המלכותי. המועדון נקרא "ASA בוקרשט" (Asociaţia Sportivă a Armatei Bucureşti - התאחדות הספורט הצבאית), עם מחלקה אחת, של כדורגל, והיא הופקדה תחת הנהגתו של הגנרל אורסטה אלכסנדרסקו. ההחלטה אומצה ברגע שבו מספר קצינים כבר שיחקו כדורגל בקבוצות שונות, דבר שהיה בעצם הגרעין להחלטה לגבי הקמת קבוצת כדורגל תחרותית במסגרת הצבא. עם ההרכב הראשון של הקבוצה, לקח קולומן בראון-בוגדן, מאמנה הראשון של הקבוצה בהיסטוריה, את הקבוצה למחנה אימונים סגור בשמורת הטבע בהרי סינאיה. אף על פי שחולצות, מגפיים וכדורים היו חסרים, הלך הרוח בקרב חברי הקבוצה היה יחסית אופטימי. הודות למאמצים רבים, בזמן הקצר ביותר שהיה אפשרי השיגה הקבוצה את מדי האימון הראשונים שלה, בצבע כָּחוֹל יְרַקרַק וחולצות משחק בצבע כחול. ההפתעה הגדולה הייתה 40 זוגות המגפיים שרכשה הקבוצה עבור 20 שחקנים נבחרים מן הסגל.
סנופ דוג
קריירה מוזיקלית
סנופ היה האדם הבולט ביותר (למעט דרה עצמו) בשירה ובכתיבת הטקסטים לאלבומו של דרה The Chronic שיצא לאור ב-1992 וזכה להצלחה גדולה. ד"ר דרה וסנופ דוגי דוג הפכו לחברים טובים וד"ר דרה הסכים להפיק בשבילו אלבום סולו כהמשך לאלבום שלו.
מועדון כדורגל סטיאווה בוקרשט
שנים ראשונות: 1947 - 1949
כאשר הסגל התכונן בזמן מהיר, הקבוצה הכינה עצמה למשחקי העלייה בפליי-אוף לליגה השנייה ברומניה. למרות זאת, הממשלה הקומוניסטית החדשה שעלתה לשלטון ברומניה ב-1946 והשיגה שליטה מוחלטת במדינה בסוף שנת 1947, הכריזה שעל כל התאחדויות הספורט במדינה להיות קשורות למשרד הפנים, משרד ממשלתי או חברה ממשלתית. למרות זאת זה לא היה מעמדה של קבוצת הליגה הראשונה כרמן בוקרשט, שנשלטה בידי התעשיין העשיר דומיטרו מוצ'ורניצה, שראה את קבוצתו מתרחקת מהאליפות ויותר מאוחר מודחת. את מקומה לקחה הקבוצה החדשה ASA בוקרשט, שבשלב מאוחר יותר התחזקה בידי שחקנים נפלטים מכרמן המפורקת.
התחרות הרשמית הראשונה של הקבוצה הייתה עונת 1947/1948 בליגה הרומנית הראשונה, שבה סיימו במקום ה-14. משחקה הרשמי הראשון של הקבוצה שוחק בבוקרשט מול דרמטה קלוז', והוא נגמר בתוצאה 0-0. הקבוצה הצליחה להימנע מירידת ליגה אחרי שניצחה במשחקי הצלבה שבע קבוצות אחרות.
סנופ דוג
קריירה מוזיקלית
ב-1996 החליף ברודוס את כינויו מסנופ דוגי דוג לסנופ דוג לאחר שעזב את חברת התקליטים דת' רואו וחתם בחברת תקליטים חדשה, No Limit, של חברו הטוב מאסטר פי. סנופ זכה ביחסי ציבור גדולים בעקבות הסכסוך שלו עם שוג נייט (אחד מבעלי חברת דת' רואו) ובעקבות רצח חברו הטוב טופאק שאקור. סנופ דוג טען ששוג נייט רצח את טופאק מאחר שטופאק שאף לעזוב את חברת התקליטים שלו ולכן גם סנופ עצמו עזב. בשנת 1997 נכלא סנופ דוג לשלוש שנים לאחר שנמצאו ברכבו אקדח וסמים בעת בדיקת רישיונות שגרתית.
מועדון כדורגל סטיאווה בוקרשט
שנים ראשונות: 1947 - 1949
ב-5 ביוני 1948, לאחר הוראה 289 ממשרד הפנים הרומני, ASA נקראה מחדש בשם CSCA (Clubul Sportiv Central al Armatei - מרכז הספורט של הצבא).
סנופ דוג
קריירה מוזיקלית
בנוסף לקריירת המוזיקה המצליחה, כיכב הראפר והשתתף בסרטים רבים, שרובם יועדו לאוכלוסיית השחורים בארצות הברית. ב-1998 השתתף בסרט "Half Baked" והוציא את אלבומו השלישי Da Game Is to Be Sold Not to Be Told. במאי 1998 שוב נעצר סנופי דוג בקליפורניה על שימוש במריחואנה. ב-1999 הוא הוציא לאור את אלבומו No Limit Top Dogg.
מועדון כדורגל סטיאווה בוקרשט
שנים ראשונות: 1947 - 1949
ב-1949, CSCA זכתה בתואר ראשון בהיסטוריה, הגביע הרומני, אחרי שניצחה את CSU קלוז' (כיום אוניברסיטת קלוז') בגמר 1–2. עקב מעבר הליגה לשיטה הסובייטית של משחקים באביב ובסתיו, שנמשכה בשנים 1950–1956, CSCA שיחקה בסתיו בשנים הללו בתחרות לא-רשמית הנקראת "גביע הסתיו", שנערך בשישה בתים שונים, ללא טורניר גמר, וזכתה באחד מהם.
סנופ דוג
קריירה מוזיקלית
ב-2000 יצא האלבום האחרון שלו בחברת התקליטים No Limit שנקרא Tha Last Meal. ב-2001 הוציא סנופ דוג סרט פורנוגרפי בכיכובו שבזכותו הוא גם זכה בפרס מטקס פרסי סרטי פורנו על הפסקול הטוב ביותר. באותה שנה הוא גם הוציא לאור אוטוביוגרפיה. ב-2002 הכריז סנופ דוג שהוא מפסיק לעשן ולשתות אלכוהול. הוא טען שהוא הפך לאיש עסקים ולא מעוניין להיות יותר "גנגסטר מהרחוב", לדבריו. זמן קצר לאחר מכן הוא הוציא לאור את אלבומו Paid tha Cost to Be da Bo$ שכלל את הלהיטים "From The Church To Da Palace" ו-"Beautiful" שהתארח בו המפיק פארל והקליפ שלו צולם בברזיל. ב-10 באפריל 2003 תוך כדי נסיעה בלוס אנג'לס, רכב עקף את רכבו של סנופ דוג וירה צרור יריות. סנופ דוג לא נפגע אבל שומר הראש שלו נפגע אנושות. רבים טענו שניסיון התנקשות זה הוזמן על ידי שוג נייט כנקמה על עזיבת חברת התקליטים שלו דת' רואו שגרמה להתפרקותה. בשנת 2004 איחד את ההרכב 213 ויחד הם הוציאו לאור את האלבום "The Hard Way". ב-2005 הקים סנופ דוג חברת הפקות סרטים משלו בשם "Snoopadelic Film".
מועדון כדורגל סטיאווה בוקרשט
קבוצת הזהב של CCA בשנים 1949 - 1961
זמן קצר לאחר שזכו בתואר כלשהו לראשונה בתולדות המועדון, CSCA (צ'ה.סה.צ'ה.א) שינה את שמו שוב, הפעם ל-Casa Centrală a Armatei, ובקיצור CCA (צ'ה.צ'ה.א) (הבית המרכזי של הצבא המלכותי).
סנופ דוג
קריירה מוזיקלית
בשנת 2010 הוציא סנופ דוג יחד עם הראפר סולג'ה בוי את הלהיט החדש שלהם יחד הנקרא "Pronto". בקיץ 2010 הוציא סנופ דוג להיט הקיץ California Gurls יחד עם הזמרת האמריקאית קייטי פרי. השיר זכה להצלחה גדולה וכבש את המקום הראשון בארצות רבות.
מועדון כדורגל סטיאווה בוקרשט
קבוצת הזהב של CCA בשנים 1949 - 1961
תחת השם החדש, המועדון נכנס לסגל מועדוני הפאר של הכדורגל הרומני בזכות זכייתו באליפות ראשונה ובגביע (דאבל) בשנת 1951, שנה אחרי שזכו בגביע השני בתולדות המועדון אחרי ניצחון 1–3 בגמר על פלאמורה רושיה אראד. תוארה הראשון של הקבוצה הושג בזכות ממוצע השערים (שבתקופה ההיא היה הנתון השני שקובע במקום הפרש שערים שקיים היום), והגביע הראשון שהשיג היה ניצחון בתצוגת כדורגל מרהיבה, 3-1, על פלאקרה מדיאש בגמר הגביע. שני תארים עוקבים הגיעו באופן רצוף שנה מאוחר יותר ועוד אחד הגיע בשנת 1956, הודות לסגל שהכיל את יוסיף פצ'ובסקי, שחקן מפורסם בתולדות המועדון אשר היה ידוע בזכות רוח המשחק ההגונה שלו. הקבוצה זכתה גם בגביע הרומני ב-1952, אחרי 0–2 בגמר על פלאקרה פלוישט, ושוב ב-1955 אחרי 3–6 בגמר על פרוגרסול אוֹראדיה (היום נקראת ביהור אוֹראדיה).
סנופ דוג
קריירה מוזיקלית
ב-31 ביולי 2012 שינה סנופ דוג את שמו ל"סנופ ליון" (Snoop Lion) כחלק משינוי המוזיקה שלו לרגאיי.
מועדון כדורגל סטיאווה בוקרשט
קבוצת הזהב של CCA בשנים 1949 - 1961
שנות ה-50 היו שנים גדולות וכללו תצוגות מדהימות של המועדון, המועדון היה אגדה ברחבי הכדורגל הרומני, לעיתים אנשים חשבו שהמועדון הוא בעצם הנבחרת הרומנית. הקבוצה המפוארת כללה את השוער יון ווינסקו, המגנים וסילה זבודה ואלכסנדרו אפולזן, הקשרים שטפאן אוניסיה וטיבריו בונה והחלוצים קורנל גאורגה קאקוביאנו, גאורגה קונסטנטין, יון אלכסנדרסקו, פרנצ'יסק זאבודה וניקולאיה טאטארו. הקבוצה הובלה בידי היועץ הטכני וירג'יל אקונומו והמאמנים איליה סאבוּ ושטפאן דובאי. 1956 הייתה אחת השנים המוצלחות ביותר של CCA, שחוץ מזכייה באליפות, הקבוצה השתתפה בטורניר בינלאומי באנגליה, בו היא ניצחה את לוטון טאון 4-3 (שנה אחרי שניצחו אותה 1–5 במשחק ידידות בבוקרשט), הקבוצה גם סיימה בתיקו 1-1 עם ארסנל ותיקו 3-3 עם שפילד יונייטד, אבל סיימה עם הפסד 0–5 משפיל לוולבס. כמו כן, ב-22 באפריל באותה השנה, ניצחה נבחרת רומניה את נבחרת יוגוסלביה 1-0 בבלגרד, כאשר את הרכב הנבחרת כלל רק את שחקנים של CCA.
סנופ דוג
קריירה מוזיקלית
לאורך השנים ביצע סנופ דוג שילובים מוזיקליים מוצלחים עם זמרים ויוצרים שונים ומגוונים ובהם: ג'ייסון דירולו, ארש, הפוסיקט דולז, טי-פיין, סיי, 50 סנט, קייטי פרי, פארל, גורילז אמינם, סטטיק ובן-אל ועוד.
מועדון כדורגל סטיאווה בוקרשט
קבוצת הזהב של CCA בשנים 1949 - 1961
1957 הייתה שנה שרומניה חזרה לשחק בשיטת האביב-סתיו, ובאביב אותה השנה השתתפה CCA בטורניר גביע הדנובה, והודחה בידי MTK בודפשט ההונגרית בסיבוב הראשון. באותה השנה ערכה הקבוצה את הופעתה הראשונה בגביע האלופות, ונעצרה בידי בורוסיה דורטמונד הגרמנית לאחר משחק פלייאוף שלישי בבולוניה.
פורד מודל 91
פורד מודל 91 (באנגלית: Ford Model 91) היא מכונית משפחתית גדולה מתוצרת יצרנית הרכב "פורד בריטניה" חברת בת של קונצרן פורד בשנת 1939.
מועדון כדורגל סטיאווה בוקרשט
כוכב חדש (1961 - 1985)
בשנת 1961, אחרי שזכתה בשני תוארי האליפות הקודמים במדינה, CCA שינתה את שמה שוב בזמן גמר הגביע ל-CSA סטיאווה בוקרשט (צ'ה.סה.א.) (Clubul Sportiv al Armatei Steaua - מועדון הספורט הצבאי סטיאווה). השם "סטיאווה" פירושו ברומנית הכוכב, ואומץ עקב נוכחותו של הצבא, כמו בכל קבוצה מזרח-אירופית של הצבא, עם כוכב אדום (שהפך לצהוב) לסמל את הטריקולור הרומני - אדום, צהוב וכחול כמו בדגל רומניה), על סמלה.
סנופ דוג
קריירה קולנועית וטלוויזיונית
בשנת 2016 הפיק בפועל את הסדרה הקומית של MTV "מרי וג'יין", בה גם שיחק בתפקיד אורח, בכיכובה של השחקנית ג'סיקה רות'. הסדרה בוטלה לאחר עונה אחת.
פורד מודל 91
דגם "פורד מודל 91" הורכב על ידי "Ford-Vairogs" בלטביה, והיה קרוי Ford-Vairogs V8 De Luxe.
מועדון כדורגל סטיאווה בוקרשט
כוכב חדש (1961 - 1985)
בתוך רומניה היריבות החזקות כמו דינמו בוקרשט, פטרולול פלוישט ו-UTA אראד הפכו את הליגה קשה יותר ויותר לזכייה בשביל קבוצת הצבא, בשנות ה-70 ובשנות ה-80 המועדון זכה רק בשלוש אליפויות תחת שמו החדש (ב-1967/1968, 1975/1976 וב-1977-1978). למרות זאת, במהלך אותה התקופה, זכתה סטיאווה במספר גביעים לאומיים, 8 במספר (ב-1961/1962, 1965/1966, 1966/1967, 1968/1969, 1969/1970, 1970/1971, 1975/1976 וב-1978-1979), וכך הודבק לה הכינוי "מומחי הגביע".
סנופ דוג
קריירה קולנועית וטלוויזיונית
בשנת 2018 שיחק בסרטו של ג'יימס פרנקו "עולם עתידי". בשנת 2019 דיבב את דמותו של הדודן "זה" בסרט "משפחת אדמס". בנוסף לכך, השתתף בסרט האנימציה בובספוג הסרט: מבצע הצלה שיצא בשנת 2020.
מועדון כדורגל סטיאווה בוקרשט
כוכב חדש (1961 - 1985)
המחצית הראשונה של שנות ה-80 היה עני מאוד עבור המועדון, כאשר הקבוצה לא זכתה באף תואר במשך 6 שנים רצופות. למרות העובדה הזאת, הקבוצה קנתה כמה שחקנים שנחשבו למצוינים, כמו הלמוט דוקאדם, שטפאן יובאן, מיודראג בלודדיץ', מריוס לאקאטוש, ויקטור פיצורקה, מיכאיל מאיירו, גבריל באלינט ואדריאן בומבסקו, שיצרו את הבסיס לקבוצה העתידית. המאמצים הללו להביא שמות גדולים לקבוצה, לא הועילו הרבה לקבוצה באותו הזמן, אבל גרמו לבניית קבוצה מעולה ששיתפה פעולה בשנות ה-90 ובשנות ה-2000.
סנופ דוג
קריירה קולנועית וטלוויזיונית
בשנת 2021 גילם את הכומר סוויפט בדרמה הפשע "Black Mafia Family" ברשת Starz. באותה שנה ביצע הופעת קמאו של עצמו בסרט הקומדיה "The House Next Door: Meet the Blacks 2".
בשנת 2023 ביצע הופעת אורח בסיטקום "Lopez vs Lopez" בדמותו של קלווין.