cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
סמולנסק (סרט, 2016)
הסרט ספג ביקורת רבה על היותו תעמולתי, משום שהתמקד בתאוריית קשר לפיה רוסיה התנקשה בנשיא הפולני, שלא הוכחה והתגלתה בהמשך כטעות אנוש של הטייסים.
עלילה
עלילת הסרט מתייחסת להתרסקות מטוס ה- Tu-154M הצבאי ב-10 באפריל 2010 בסמולנסק ונועדה להציג את סיפורם של אנשים שנאספו סביב אירוע זה שנפגעו מהטרגדיה. גיבורת הסיפור היא העיתונאית נינה (במקור בשם אווה), המנהלת פעילויות שמטרתן לברר את האמת על הקטסטרופה. בהתחלה, נינה ספקנית לגבי תאוריית ההתנקשות, היא מוצאת שהיא מצערת. עם זאת, יחסה משתנה במהלך הפעולה בעקבות ראיונות עם בני משפחותיהם של קורבנות האסון. היא מדברת בין היתר עם אלמנת האלוף אנדז'יי בלסיק והוריו של אחד הטייסים. בתקופה בה נינה מתחילה להעלות בחומרים שלה סוגיות שמועלות על ידי תומכי תאוריית ההתנקשות, הממונה עליה נוזף בה ואומר לה לא להעלות סוגיות כאלה. נינה משוכנעת עוד יותר בקונספירציה שלה לאחר ששמעה על ויכוח לכאורה של הגנרל בלסיק עם הצוות לפני שהמריא. נינה טוענת בריאיון לרשת TVM-SAT כי היא "הגיעה לעדים אמינים". אולם מאוחר יותר מתברר שהוויכוח לא התרחש.
לאחר פרסום דו"ח האסון הפולני, מפעיל מצלמות שהוא חבר קרוב של נינה קובע שההנחות שהושמעו בדו"ח מומחה זה אינן הגיוניות. בהמשך לומדת נינה על מותם של עדי מפתח במקרה האסון. על פי הסרט, כולם מתו בהתאבדות במקומות מבודדים. נינה נפגשת גם עם עיתונאית ימנית, וגם נוסעת לשיקגו להיפגש עם עיתונאים אמריקאים. במהלך שהותה בארצות הברית היא משתתפת בישיבה של מועדון Gazeta Polska במהלכו נפגשת עם אנשים אחרים המאמינים בתאוריית ההתנקשות ואז היא לומדת על האפשרות לפיצוץ על מטוס הטופולב. נינה, עם זאת, לא מגלה מי אחראי לאסון, או כיצד הגיעו למטוס חומרי נפץ.
הצופה יכול לנחש רק על תוצאת חקירת העיתונאית על סמך שברי הטיסה מ-10 באפריל, המוצגים במהלך המחצית השנייה של הסרט. הם מראים את ההמראה, שיחות טייסים והתנהגות הנוסעים. ברגע קריטי, הטייס מנסה להרים את המכונה, אך זו אינה מגיבה לפקודות הטייס, ומתרחש פיצוץ בכנף. הנפשה נוספת מציגה את הפיצוצים הבאים ואת הרגע בו המטוס פגע בקרקע. בסצנה הבאה מצטרפים רוחם של קורבנות קאטין לרוח הרפאים של הנשיא ואשתו.
סוף הסרט מראה את תומכי תאוריית ההתנקשות יוזמים הפיכה בקרקובסקה פשדמיישצ'ה בוורשה.
שחקנים ודמויות
גם דמויות בדיוניות וגם אנשים אמיתיים מופיעים בסרט. התפקיד הראשי הראשון של אדם אמיתי היה דמותה של הגברת הראשונה של הרפובליקה של פולין, מריה קצ'ינסקה, בגילומה של אווה דלקובסקה. בדצמבר 2013 נודע כי את לך קצ'ינסקי יגלם לך לוטוצקי (Lech Łotocki). בינואר 2014, הבמאי הודיע על ליהוקים נוספים, כולל הגיבורה הראשית של הסרט, בגילומה של ביאטה פידו.
הפקה
מסיאיי פאבליצקי הפך למפיק הסרט ואילו הכספים להפקה הגיעו מספונסרים ותורמים. גיוס הכספים נוהל על ידי קרן סמולנסק 2010, האחראית לתמיכה והפצת הסרט. מרסין וולסקי, תומאש ליסיאק, פאבליצקי, אנטוני קראוזה עבדו על התסריט של הסרט.
עבודת ההפקה, החלה בשנת 2012, כשחקירת ההתרסקות האמיתית אך זה הושלמה, הצילומים לסרט החלו ב-10 באפריל 2013 בוורשה מול ארמון הנשיאות. באותו חודש צולמו תמונות בשדה התעופה ביאלה פודלסקה, במקום שדה התעופה הצבאי סמולנסק-צפון. בסך הכל, משנת 2013 עד 2014, נערכו צילומי חוץ למשך 5 ימים. תקופת הצילום העיקרית החלה ב-24 בפברואר 2015 ו-17 ימי צילום הושלמו עד 18 במרץ 2015. מיקומים נוספים כללו גם את דמבלין ושיקגו באפריל 2015. הצילומים הושלמו במאי 2015.
האחווה הסטודנטיאלית הגאה
האחווה הסטודנטיאלית הגאה היא התארגנות סטודנטיאלית להט"בית הפועלת בכ-30 קמפוסים אקדמאיים בישראל במסגרת תאים סטודנטיאלים. האחווה משותפת לאגודה למען הלהט"ב, התאחדות הסטודנטים והסטודנטיות בישראל ופר"ח.
נכון לשנת 2021 צוות האחווה מונה כ-60 מלגאים וארבעה שכירים אשר מקיימים את הפעילות ברחבי הארץ. הצוות מורכב מסטודנטיות וסטודנטים במוסדות להשכלה גבוהה אשר מוכרים על ידי המל"ג.
היסטוריה
עד שנת 2014, התקיימו ברחבי המוסדות האקדמיים בישראל מגוון התארגנויות סטודנטיאליות של קהילת הלהט"ב. בשנת 2010 הקימו מחדש ארז וינר ומתן בן יוסף את התא גאה באוניברסיטת תל אביב. לאחר כשלוש שנות פעילות, יצרו המנחים קשר עם תאים נוספים ברחבי הארץ, התא הגאה במכללת תל-חי, התא הגאה במכללת ספיר, סגול - קבוצה להט"בית של סניף באר שבע והדרום של אגודת הלהט"ב והתא הגאה בחיפה. את הרעיון להקמת ארגון ארצי הגה אורון רז שהיה רכז התא הגאה בחיפה. וינר ובן יוסף יצרו קשר עם אגודת הלהט"ב והתאחדות הסטודנטים. התאחדות הסטודנטים בניהול ראשי תאי אופק של מפלגת העבודה, פנתה לאגודה הלהט"ב והציעה מחדש את מלגות עוצמה, שניתנו לסטודנטים הנותנים עזרה בלימודים לבני-נוער להט"בים בסיכון.
לאחר מספר פגישות נוצרה הנהגה משולשת בראשות ארז וינר, מתן בן יוסף ולוטם קורן מנחת התא הגאה במכללת תל-חי, למה שיהפוך לאחווה הגאה. בספטמבר 2014 נערך סמינר הדרכה ראשון ל-15 אנשים שעתידים להקים תאים גאים ברחבי הארץ. שם הארגון התקבל כחצי שנה לאחר תחילת הפעילות ולקראת הסמינר הארצי הראשון של האחווה. רק בשנה השנייה התאים השונים החלו גם הם להיקרא "אחוות".
מבנה
פעילות האחווה היא ארצית ומנוהלת על ידי סניף ארצי שעובד תחת מסגרת ארגונית של התאחדות הסטודנטים ולאגודה למען הלהט"ב. סניפי האחווה מחולקים לאזורים המרוכזים ביחד, ובכל קמפוס תא נפרד. הפעילות מנוהלת על ידי מתנדבים ורכזים הממומנים במלגות.
רקע
נמצא כי כמחצית מהסטודנטים מהקהילה הגאה אינם חשים ביטחון במוסד הלימודים, אינם חושפים את זהותם המינית והמגדרית במסגרת הלימודים (60%) וכן חשופים בשיעורים של יותר מ-26% להטרדות מיניות במסגרת הלימודים. מחקרים שנערכו במוסדות להשכלה גבוהה בחו"ל מראים כי לאקלים ולתרבות ארגונית במוסדות להשכלה גבוהה יש השפעה גדולה לתרומה להישגים של סטודנטים, ליצירתיות ולקידום מטרות ההשכלה הגבוהה. על פי אותם המחקרים אקלים מיטבי יכלול גם יצירה של סביבה בה מתקיים גיוון של סטודנטים ושל מרצים, בין היתר מבחינת זהות מגדרית ונטייה מינית.
מוסדות להשכלה גבוהה מהווים שלב קריטי בגיבוש הזהות של צעירים – לקשרים שצעיר יוצר עם קבוצת השווים ישנה משמעות מכרעת בגיבוש הזהות הגאה שלו ובביצוע סינתזה עם שאר הזהויות שלו. על כן, האחווה פועלת ליצירת חיבור בין הזהות הגאה, הזהות המקצועית (הדיסציפלינה הנלמדת) והזהות האזרחית (המעורבות החברתית הנדרשת מכל פרט בחברה).
פעילות האחווה במוסדות הלימוד
בכל מוסד קיימת קהילה אשר נפגשת במתכונת המתאימה לאופיו של מוסד הלימודים בו היא פועלת. מרבית הקהילות נפגשות אחת לשבוע ופועלות כקהילות חברתיות ומשימתיות. במהלך המפגשים המשתתפים זוכים לקבוצת שייכות ונהנים מפעילות חברתית לצד עיסוק בנושאים שונים, כמו זהות גאה, זכויות להט"ב, מנהיגות, מעורבות חברתית, מגדר, זכויות נשים, מודלים להקמת משפחה, קהילות בחברה הישראלית ועוד. עם הפרויקטים שהאחווה מקיימת נמנים:
פרויקט קש"ת - רשת קהילות מגורים גאות
קשת היא רשת קהילות צעירים גאות שמטרתה לעודד התיישבות של חברי וחברות הקהילה הגאה בפריפריה הגאוגרפית והחברתית של מדינת ישראל.
רבים מחברי וחברות הקהילה הגאה עוזבים את סביבת המגורים שלהם מיד עם סיום התואר לסביבות מגורים הנחשבות לנוחות יותר עבור הקהילה הגאה. קהילות קשת יוצרות מרכזים להט"בים מעורבים ומעורים בשכונה, אשר משפרות את האקלים עבור הקהילה הגאה. הסטודנטים והסטודנטיות עתידים לקבל ליווי, כיחידים וכקבוצה לאחר סיום התואר, על מנת שיוכלו להמשיך להשפיע ולהיטמע במרקם החיים המקומי.
בשנת הפעילות תשפ"א הוקמה בבאר שבע קהילת המגורים הסטודנטיאלית הגאה הראשונה. בשנת תשפ"ב הפרויקט התרחב גם לכפר סבא.
פרויקט קמפוס בטוח
"קמפוס בטוח" הוא תו שניתן למוסדות לימוד אשר מקיימים תנאים של מרחב בטוח.
החרמת ישראל בספורט
החרמת ישראל בספורט מתייחסת להחרמת ספורטאים ישראלים ומועדוני ספורט בישראל, בפרט על-ידי מדינות מוסלמיות וערביות, וספורטאים מטעמן.
רקע
החרמת ישראל, ספורטאים ישראלים, ומועדוני ספורט ישראלים נהוגה בפרט על-ידי מדינות מוסלמיות וערביות במזרח התיכון (שבאסיה) ובצפון אפריקה, וספורטאים מטעמן. אולם גם צפון-קוריאה הצטרפה אליהן נגד נבחרת ישראל בכדורגל בשנות ה-70. בין המדינות המוסלמיות המובילות בהחרמה נמצאות איראן וכוויית. מדינות ערביות נוספות בהן החרימו ספורטאיהן את הספורטאים הישראלים הן סודאן, אלג'יריה ותוניסיה. עם זאת אירעו מקרים חרם בודדים גם מצד ספורטאים סינים. החרמה זו כוללת הימנעות ופסילה טכנית שלהן מהשתתפות בתחרות ספורט כאשר המתחרה הישיר הוא מישראל, או לעיתים (כמו בשנות ה-70 במסגרות אסייאתיות בכדורגל של AFC) הצבעתן נגד השתתפותה של נבחרת ישראל.
ההתאחדות לכדורגל בישראל הייתה חברה בקונפדרציית הכדורגל של אסיה בשנים 1954–1974. בעקבות החרם הערבי על ישראל, מדינות ערביות ומוסלמיות סירבו להתחרות נגד ישראל. במוקדמות מונדיאל 1958 שולבה ישראל בבית עם מתחרות מאפריקה ומאסיה. ישראל העפילה אוטומטית לסיבות השני עקב פרישתה של טורקיה מהתמודדות מולה. אינדונזיה פרשה לאחר שפיפ"א דחתה את בקשתה לשחק מול ישראל במיקום נייטרלי. ישראל העפילה לסיבוב האחרון אוטומטית, ובעקבות פרישת מצרים גם סודאן העפילה אוטומטית. סודאן סירבה לשחק נגד ישראל, כך שמבחינה טכנית ישראל הייתה אמורה להעפיל אוטומטית. אולם, לפני תחילת טורניר המוקדמות קבעה פיפ"א שנבחרת לא תוכל להעפיל אם לא שיחקה לכל הפחות משחק אחד (למעט האלופה המכהנת והמארחת), ולפיכך ישראל הייתה צריכה להשתתף במשחק אחד לפחות. בשל כך הוגרלה ישראל מול ויילס, הפסידה ולא העפילה למונדיאל. בשנת 1974 הורחקה ישראל מקונפדרציית הכדורגל של אסיה (ה-AFC), בלחץ מדינות ערביות ומוסלמיות ובראשן כוויית (אולם גם צפון-קוריאה הצטרפה אליהן בהצבעה נגד ישראל). ישראל שהייתה ללא התאחדות יבשתית שיחקה באופן זמני במוקדמות המונדיאל נגד קבוצות מאירופה, ולאחר מכן הועברה זמנית לשחק בבית האוקיאני הכולל את נבחרות אוסטרליה ניו זילנד ופיג'י.
ישראל התקבלה בשנת 1992 כחברה נלווית לאיגוד התאחדויות הכדורגל האירופיות (UEFA), ולבסוף,בשנת 1994 כחברה מלאה באופ"א. ניסיונות של הפלסטינים ובראשם יושב ראש התאחדות הכדורגל הפלסטינית ג'יבריל רג'וב להרחיק את ישראל מכל פעילות בפיפ"א (FIFA, הפדרציה הבין־לאומית לכדורגל) לא-צלחו. בשנת 2018 הטילה פיפ"א עונש השעייה לשנה וקנס כספי על רג'וב, שקרא לשרוף חולצות של ליונל מסי בעקבות כוונתה של נבחרת ארגנטינה בכדורגל להגיע למשחק ידידות בישראל.
החרמת ספורטאים ישראלים גוררת פעמים רבות ענישה כלפי המחרימים הערבים והמוסלמים, מצד הגורם המארגן של תחרות עולמית או יבשתית כזו או אחרת – אך זה מעולם לא-עצר בעד המחרימים.
אינדונזיה הייתה אמורה לארח את גביע העולם בכדורגל עד גיל 20 - 2023. אולם בעקבות ההפגנות נגד השתתפות נבחרת ישראל בטורניר, וסירובה של אינדונזיה להכניס את נבחרת ישראל למדינה, נשללה מאינדונזיה הזכות לארח את הטורניר וארגנטינה התנדבה לארח את הטורניר במקום אינדונזיה.
במקרים מסוימים עמדו ספורטאים ממדינות ערב והאסלאם בפני לחץ שלא להשתתף בתחרות בה משתתף גם נציג ישראלי, בעודם מייצגים מועדונים בינלאומיים וקבוצות ממדינות זרות אף מחוץ לשטח מולדתם ובפרט החרמה של הגעתם לישראל.
דוגמאות להחרמת ספורטאים ישראלים
בשנת 2007 רץ הקנייתי שהתחרה תחת דגל בחריין התחרה בישראל במרתון טבריה וזכה במקום הראשון. הוא איבד בשל כך את אזרחותו הבחריינית, חזר למולדתו, ולאחר מכן התחרה במרתון בישראל.
בשנת 2012 סרבה הנבחרת המצרית בהוקי גלגיליות לעלות לשחק מול נבחרת ישראל.
הג'ודאי סעיד מולאי, אולץ על ידי השלטונות האיראנים להפסיד בחצי גמר אליפות העולם 2019, במטרה להימנע ממפגש בגמר עם הישראלי שגיא מוקי. מולאי נאלץ להפסיד בקרב בכוונה. בעקבות כך הוא עזב את מדינתו ועבר למונגוליה. בשנת 2021 ביקר מולאי בישראל לצורך השתתפות בתחרות גראנד סלאם תל אביב.
הטניסאית הישראלית שחר פאר סורבה מקבלת אשרת כניסה לדובאי (איחוד האמירויות הערביות) לצורך השתתפות בטורניר.
ג'ודוקאים מצריים התחרו נגד ישראלים, אך סירבו ללחוץ את ידם בתום הקרב, כמקובל
בפברואר 2023 הוזמנה קבוצת הרוגבי תל אביב היט להשתתף במשחקי הליגה הבינלאומית לרוגבי בדרום אפריקה, אך לאחר פניות של גופים מתנועת ה-BDS החליטו באיגוד הדרום אפריקאי למשוך את ההזמנה ולא לשתף במפעל את הקבוצה מישראל.
ספורטאים בעד הפלסטינים ונגד ישראל
ב-30 ביולי 2013, בעת שהכדורגלן המצרי מוחמד סלאח שיחק במועדון הכדורגל השווייצרי פ.צ. בזל במסגרת משחק מוקדמות ליגת האלופות של אופ"א נגד מכבי תל אביב הישראלית, נראה כי סלאח סירב ללחוץ יד טרם תחילת המשחק עם כמה מהשחקנים הישראלים במועדון, ובמקום זאת נראה שהוא העסיק את עצמו בהחלפת הנעליים שלו בצד המגרש במהלך טקס פתיחת המשחק. לאחר מכן טען המועדון שלו כי מדובר ב"צירוף מקרים" וכי סלאח לא התחמק מהטקס. במשחק הגומלין שבוע לאחר מכן, שיחקה בזל בתל אביב, ובמקום ללחוץ יד פתוחה, נראה סלאח מציע רק מכות באגרוף סגור עם כף יד סגורה לשחקני מכבי תל אביב, ובכך יוצא ידי חובת לחיצת הידיים בתחילת המשחק. אוהדי הקבוצה הישראלית שרקו לעברו קריאות בוז במשך חלק מדקות המשחק בו הוא כבש שער (שלאחריו התגרה והתריס סלאח נגד האוהדים ביציע של מכבי) ובכך סייע לקבוצתו להעפיל לשלב הבא על חשבון הקבוצה הישראלית שהפסידה לו.
במאי 2021 במהלך מבצע שומר החומות של צה"ל, הכדורגלן המצרי מוחמד סלאח כמו גם כדורלגנים בינלאומיים בכירים נוספים שהם מוסלמים (פול פוגבה, אמאד דיאלו, עוסמאן דמבלה, סאדיו מאנה, אשרף חכימי, ריאד מחרז, מוחמד אלנני, ווסלי פופאנה, חמזה צ'ודורי ועוד)  מתחו ביקורות חריפות כשפרסמו פוסטים למליוני עוקביהם ברשתות החברתיות נגד מדינת ישראל ובעד הפלסטינים ובפרט למען אלה שברצועת עזה.
הפיראטים של אדלווייס
תנועת הפיראטים של אדלווייס הייתה תנועה מחתרתית של בני נוער שהחלה לפעול בגרמניה הנאצית בסוף שנות ה-30 של המאה ה-20 כתגובת נגד לנוער ההיטלראי (ההיטלר-יוגנד). חברי התנועה היו בעיקר ממעמד הפועלים והתבדלו מהתנועות הנאציות בסגנון לבושם, בשימוש בסמלים אסורים ובשיריהם, והציעו מידה רבה של חופש ביטוי ומתירנות מינית.
מאפייני התנועה
התנועה התפתחה בהשפעת תנועות נוער אחרות שהתקיימו טרם המשטר הנאצי והתפרקו או הוצאו אל מחוץ לחוק. היא הייתה מאורגנת באופן רופף וקבוצות עצמאיות שונות שהזדהו תחת שם זה קמו במקביל במספר אזורים וקיימו ביניהם קשרים. חלק מהקבוצות נשאו שמות אזוריים כמו 'הנבחוס' מקלן, 'הפיראטים של קיטלבך' מאוברהאוזן ודיסלדורף ו'החבר'ה הנודדים' מאסן. עם זאת לקבוצות השונות הייתה אופנת לבוש משותפת, וכולן השתמשו ב'תג' עם סמל פרח האדלווייס.
התנועה הורכבה בעיקר מנערים בגילאי 14-17 אשר עזבו את ההיטלר יוגנד לאחר שנטשו את ספסל הלימודים, אך היו צעירים עדיין מכדי להיות מגויסים לצבא. בניגוד להיטלר יוגנד ו'ליגת הבנות הגרמניות' שקיימו הפרדה מגדרית, הפיראטים של אדלוויס איפשרו לצעירים משני המינים להפגש ולהתערבב. חברי התנועה היו מתכנסים בפינות רחוב ועסקו גם בטיולים בטבע ומחנות, הרחק מעיני המשטר ותוך התרסה כנגד ניסיון להגבלת התנועה.
סמלי התנועה היו הקוהטה (סוג של אוהל), סגנון לבוש ייחודי ושיריהם שהתריסו כנגד המשטר המפלגה הנאצית בגרמניה. הם היו דומים לנערי הסווינג אך הם התבטאו בעיקר בפרובוקציות שוליות ובסירוב לציית למוסכמות הנאציות. חברי התנועה ראו בהיטלר-יוגנד את יריבם העיקרי ונטו לתפוס את חברי התנועה ואף להכותם. בזמן מלחמת העולם השנייה חלק מחברי התנועה סייעו לעריקים מהצבא הגרמני ואף נהגו לאסוף עלוני תעמולה שהושלכו ממטוסים של בעלות הברית ולפזר אותם בין תיבות הדואר.
התגובה הנאצית
הנאצים ראו בתנועה איום משמעותי והגיבו בדרך כלל בחריפות. הגסטאפו נהג לעצור חשודים בחברות בתנועה ולגלח את ראשם על מנת להשפילם. במקרים מסוימים אף נשלחו למחנות ריכוז או למאסר. ב-1944 הורה הימלר "לשבור" את התנועה ופקד על מעצרם ותלייתם הפומבית של 13 ממנהיגיה. בין המוצאים להורג היו שישה נערים בגיל העשרה שהיו בעברם חברי תנועות נוער שונות. עם זאת פעולות אלה לא הצליחו לשבור את רוח התנועה והיא הוסיפה להתקיים.
לאחר מלחמת העולם השנייה
בניגוד לתקוותיהם של בעלות הברית האדלווייס לא נטו להיות פרו-בריטים או פרו-אמריקנים. המפלגה הקומוניסטית הגרמנית (הק.פ.ד) שהחלה מתהווה לאחר המלחמה חיזרה אף היא אחרי חברי התנועה אך הם סירבו להצטרף לשירותיה בשל רצונם להישאר מחוץ לפוליטיקה והתנגדותם לממסד הקומוניסטי שהחל להתבסס במזרח המדינה.
ב-2004 הופק סרט קולנוע בשם Edelweiss Pirates המתאר את שורשי התנועה ופועלה.
Be Careful
Be Careful (בעברית: תיזהר) הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפרית האמריקאית קארדי בי, מתוך אלבום הבכורה שלה, Invasion of Privacy. השיר יצא לאור ב-29 במרץ 2018, כסינגל השלישי מתוך האלבום, כאשר קודמו הוא, "Bartier Cardi".
השיר הגיע למקום ה-11 במצעד הבילבורד הוט 100, וה-24 במצעד הסינגלים הבריטי.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי קארדי בי, בוי-1דה, אנדרסון הרננדז, אדם פיני, ירדן ת'ורפ, מרילין ברגמן, אלן ברגמן, רוברט דיגס, לורן היל, קליפורד סמית' וכולי והופק על ידי בוי-1דה, וינילרננדז ופרנק דוקס גם כן. איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי העניק לשיר את תואר הפלטינה המשולשת, על מכירות של למעלה משלושה מיליון עותקים במדינה.
עם כמה משירי האלבום הופיעה קארדי ב-"סאטרדיי נייט לייב", שם נודע גם כי היא נכנסה להיריון מהראפר אופסט.
וידאו קליפ
טרם הוציאה את הווידאו קליפ המלא של השיר, העלתה קארדי בי לערוץ ה-Vevo שלה אודיו של השיר, המציג את עטיפתו של הסינגל. האודיו זכה לוויראליות רבה, ונכון לדצמבר 2019, מונה הצפיות שלו עומד על למעלה מ-55 מיליון צפיות.
קלאוסן
קלאוסן הוא מותג אמריקאי של מלפפונים כבושים מוודסטוק, אילינוי, עיר שינה ליד שיקגו. בניגוד למותגים רבים אחרים, החמוצים של קלאוסן אינם מבושלים, ומאוחסנים בדרך כלל בקירור בחנויות מכולת.
Be Careful
וידאו קליפ
במאי באותה השנה, פרסמה קארדי בי את הקליפ הרשמי של השיר. הקונספט שלו הוא חתונה ומוות.
קלאוסן
היסטוריה
חברת CF קלאוסן ובניו נוסדה במאי 1870 על ידי קלאוס קלאוסן האב בשיקגו. קלאוסן גידל ירקות בשטח שהיום נמצא בששיקגו, בשדרות 51 ו-South Western Blvd. בעקבות עודף מיבול של מלפפונים, הוחלט ליצר חמוצים. חמוצי קלאוסן גודלו באותה חלקה עד 1976, כשהמפעל עבר לוודסטוק, אילינוי.
קלאוס קלאוסן האב הוריש את העסק לבנו קלאוס ס. קלאוסן הבן, ששימש כנשיא החברה עד שמת בעקבות תאונת דרכים ב-20 בדצמבר 1932.
במשך כמה שנים, וויליאם סי. קלאוסן (נולד 1890) כיהן כנשיא החברה.
החברה נמכרה לאוסקר מאייר ב-1970 ועברה לוודסטוק ב-1976. ב-1981 נקנתה על ידי ג'נרל פודס, שהתמזגה עם קראפט Inc. ב-1990 הפכה לקראפט ג'נראל פודס וב-1995 הפכה לקראפט פודס. ב-2015, קראפט פודס והיינץ התמזגו וקראפט פודס נקראה קראפט היינץ.
ב-2002 ביקשה קבוצת ההשקעות שהחזיקה ב-Vlasic לרכוש גם את המותג. ועדת הסחר הפדרלית חסמה את המיזוג המוצע בטענה שיהיו לו השפעות אנטי-תחרותיות חמורות, שיובילו למונופול בשוק החמוצים המצוננים.
חמוצי החברה פורסמו כבעלי פריכות עדיפה על מותגים אחרים. בפרסומת בטלוויזיה ב-1992, הוצג כי החמוצים של קלאוסן מתפצחים בלחץ, בניגוד למתחרים. Vlasic הגישו תלונה לבית דין של ענף הפרסום, בטענה שהפרסומת לא הוגנת ומטעה. בסופו של דבר, טענות קלאוסן התקבלו בבית הדין.
מלפפון חמוץ
חמוצי קלאוסן נמכרים בכמה וריאציות:
קלמן פרפליץ'
קלמן פרפליץ' (בסלובנית: Klemen Prepelič; נולד ב-20 באוקטובר 1992) הוא כדורסלן סלובני, שמשחק בקבוצת ולנסיה מליגת העל הספרדית, בעמדת הקלע. כמו כן, מאז שנת 2014 חבר בנבחרת סלובניה בכדורסל.
קריירת משחק מקצועית
פרפליץ' נולד בשנת 1992 בעיר מריבור שבסלובניה, ובשנת 2009 החל לשחק כדורסל באופן מקצועי, בקבוצת בראניק מריבור מליגת המשנה הסלובנית.
בין השנים 2010–2012 שיחק עבור הליוס דומז'אלה מליגת העל הסלובנית. בעונת 2011/2012 רשם ממוצע של 15.4 נקודות למשחק.
בשנת 2012 עבר לשחק באולימפיה ליובליאנה, ובעונתו הראשונה בקבוצה זכה עמה בגביע הסלובני.
לקראת עונת 2013/2014 חתם על חוזה בקבוצת באנוויט מליגת העל הטורקית.
בנובמבר 2014 חזר לשחק באולימפיה ליובליאנה, עד לסיום עונת 2014/2015. באותה עונה קלע 10.7 נקודות בממוצע למשחק.
בקיץ 2015 הצטרף לקבוצת אולדנבורג מליגת העל הגרמנית.
ביוני 2016 עבר לשחק בלימוז', וב-33 משחקיו במדיה קלע 16.0 נקודות בממוצע למשחק בליגה הצרפתית.
בעונת 2017/2018 שיחק עבור פריז לבלואה. ב-40 משחקיו עם פריז בליגה הצרפתית וביורוקאפ קלע 15.5 נקודות למשחק.
בעקבות הצטיינותו בבפריז לבלואה, זכה בשנת 2018 לחוזה בריאל מדריד. בעונתו היחידה בקבוצה זכתה ריאל באליפות הליגה הספרדית, והעפילה לפיינל פור היורוליג. ב-43 משחקיו בשתי הליגות קלע 4.0 נקודות בממוצע למשחק בלבד.
בעונת 2019/2020 עבר בהשאלה מריאל מדריד לחובנטוד בדאלונה. את אותה עונה סיים כ"מלך הסלים" של הליגה הספרדית, עם ממוצע של 22.3 נקודות למשחק, ובמקביל קלע 17.0 נקודות למשחק ביורוקאפ (שלישי בליגה).
ביולי 2020 חתם על חוזה בקבוצת ולנסיה. ב-72 המשחקים בהם שותף בעונת 2020/2021 קלע 11.8 נקודות למשחק בליגה הספרדית וביורוליג.
נבחרת סלובניה
מאז שנת 2014 חבר פרפליץ' בנבחרת סלובניה בכדורסל. ביורובאסקט 2017 סייע לנבחרתו לזכות באליפות הטורניר, עם ממוצע של 13.8 נקודות למשחק.
צומת גוש קטיף
צומת גוש קטיף (כונה לפעמים צומת האורחאן) היה צומת בכניסה לגוש קטיף ששימש את הבאים לגוש. הצומת ננטש עם סיום ביצוע תוכנית ההתנתקות. הצומת חיבר את גוש קטיף לציר טנצ'ר. בגלל קרבתו לאזורי מגורים ברצועת עזה הצומת והכבישים שמשמשים אותו נסגרו באופן תדיר, מספר פעמים לתנועת פלסטינים וכן מספר פעמים לתנועה של אזרחים ישראליים אך נפתח תוך זמן קצר לאחר רגיעה ביטחונית.
מלכה לי
מלכה לֵיאוֹפּוֹלד-רַפָּפּוֹרט (4 ביולי 1904,, גליציה – 22 במרץ 1976, ניו יורק, ארצות הברית), שנודעה בשם העט מלכָּה לִי (באנגלית: Malka Lee), הייתה משוררת, מספרת ועיתונאית יידיש אמריקאית.
ביוגרפיה
מלכה לי נולדה ב-1904 במונסטרישץ' שבגליציה, אוסטריה (כיום באוקראינה). למדה בגימנסיה, ופרסמה את שיריה הראשונים בלשון הגרמנית עוד כתלמידה. בגיל שמונה-עשרה היגרה לארצות הברית והשתקעה בניו יורק. פרסמה שירים ביידיש, לילדים ולמבוגרים, בעלי נימה רומנטית בולטת. שירי טבע וגעגועים לנופי ילדותה שלחופי נהר הדניסטר. באמריקה המירה את נופי גליציה בנופי הרי הקטסקיל שבצפון מדינת ניו יורק; עולם החוות, היערות וכרי הדשא שעל מורדות הרי הקטסקיל החליפו בשירתה את מראות הטבע של מחוזות ילדותה.
מלכה לי קוננה בשירתה המאוחרת על חורבן יהדות מזרח אירופה, ופרסמה ספרי קינה אחדים. הקמת מדינת ישראל והתקווה להמשך חייו של העם היהודי בארץ הפכו גם הם לנושאי כתיבתה המאוחרת. השתתפה שנים רבות בכתיבה לעיתוני ילדים ביידיש בניו יורק, ובעיקר בירחון "קינדערצייטונג" ('עיתון הילדים'). שירתה התקבלה בברכה על ידי גדול המבקרים של שירת היידיש באמריקה, שמואל ניגר.
מלכה לי פרסמה כעשרה כרכי שירה ומעשיות ביידיש. לעברית תורגמו רק שירים בודדים מיצירתה, בידי שמשון מלצר, אוריאל אופק, ואחרים. ספריה לא תורגמו לעברית.
צומת גוש קטיף
היסטוריה
שנתיים לאחר הפיגוע של אוטובוס התלמידים התרחש בצומת פיגוע נוסף, הפעם היה זה פיגוע ירי בו נרצח איתמר יפת, צעיר ממושב נצר חזני שבמרכז גוש קטיף.
בנומבר 2000 בוצע סמוך לצומת הפיגוע באוטובוס הילדים, בו נרצחו שני תושבי היישוב כפר דרום ונפצעו כתשעה ילדים.
במאי 2003 נתפסה בעת בדיקה ביטחונית שגרתית בצומת מונית ערבייה בה נמצאו אמצעי לחימה. בתקשורת פורסם כי נוסעי המונית נלקחו לחקירה.
חודש לאחר מכן כאשר בשיחות של גורמים מדיניים דנו בנושא העברת האחריות הביטחונית ברצועת עזה ואף מגעים להפסקת אש עלתה האפשרות שצה"ל יחדש את הסיורים הביטחוניים המשותפים עם הפלסטינים בציר טנצ'ר ובהם בין היתר גם בצומת גוש קטיף. עם זאת על אף המצב הביטחוני הלא ברור נערכה פגישה בין מפקד החטיבה המרכזית, אבי אשכנזי ובין הקצין הפלסטיני הבכיר, עומר עאשור שבסיומה הסכימו הגורמים שהמצב הביטחוני רגוע יחסית אך הבהירו שצריך להתקדם להשגת הפרדה ממשית בין המתנחלים שבגוש לפלסטינים תושבי הרצועה.
ביוני 2004 אירע במוצב אורחן (שנמצא בסמוך לצומת) פיגוע של מספר מחבלים פלסטינים מארגון החמאס יחד עם מאות ק"ג של חומר נפץ שהוטמנו לאחר חפירה של מנהרת תופת שנחפרה החל מפברואר של אותה שנה, לאחר שכבר החלו עבודות החפירה הצטרפו גם כמה פעילים מארגון הפת"ח שאף תיעדו את המשך פעולות החפירה. בפיגוע נהרג חייל ששהה במוצב ונפצעו שבעה חיילים נוספים. חצי שנה לאחר מכן נבנה מוצב חדש שגם הוא נמצא בצמוד לצומת גוש קטיף והפעם נבנתה סביבו חומה גבוהה שתמנע אסון דומה בשנית.
בספטמבר 2004, הפגינו כ-3 אנשים וכן החובשים של תפארת טרטנר, בחורה שנהרגה בצומת מפצצת מרגמה שנפלה בערב יום הכיפורים שחל באותו החודש. המפגינים מחו על המצב הביטחוני בגוש קטיף.
בינואר 2005 אירע בצומת פיגוע התאבדות נוסף, בו מחבל מתאבד פוצץ עצמו והרג איש שב"כ ופצע כ-6 חיילים בזמן שחיכו בעמדה הביטחונית שבה נבדקות מכוניות של אזרחים פלסטיניים שנוסעים באזור מוצב אורחן וצומת גוש קטיף.
הצומת ננטש עם ביצועה של תוכנית התנתקות וסגירת ציר כיסופים שגם הוא שימש את הצומת.
יהונתן אינדורסקי
יהונתן אינדורסקי (נולד בשנת תשמ"ד, 1984) הוא תסריטאי ובמאי ישראלי, זוכה פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה על הסדרה שטיסל.
נעוריו
נולד בשכונת גבעת שאול בירושלים, כבן הזקונים מתוך חמישה אחים במשפחה בעלת אורח חיים חרדי-ליטאי ממוצא רוסי הונגרי. למד בישיבת אור אלחנן לצעירים ובישיבת פוניבז'. בשנת 2002, בתום שלוש שנות לימודים פרש מפוניבז' ובמשך כמה שנים כתב עבור השבועון החרדי בקהילה, תחת שם העט יהונתן ענבר. ב-2005 החל ללמוד קולנוע ב"סם שפיגל", לאחר צפייה באחד היומנים של דוד פרלוב והיחשפות לסרטי איכות בסינמטק. במקביל המשיך בעבודתו כעיתונאי. בשנים 2007–2010 שימש כעורך השבועון שעה טובה.
יצירתו
ב-2010 נבחר סרט הגמר "דרייבר" לסרט המצטיין ב"סם שפיגל" ואף השתתף בפסטיבל הקולנוע ירושלים. "דרייבר", בהשתתפות ערן איוניר ומיכאל וייגל, מתאר מסע לילי של גיוס כספים. באותה שנה ביים וצילם את הסרט התיעודי "עולים ויורדים בו", ובו חמש מעשיות ודמויות שוליים בנחלאות בירושלים. הסרט השתתף בפסטיבל קולנוע דרום 2010 והוקרן בפסטיבל הקולנוע היהודי בירושלים.
ב-2012 יצר וכתב יחד עם הסופר אורי אלון את סדרת הדרמה "שטיסל", המספרת את קורותיהם של אב חרדי ובנו החיים בשכונת גאולה בירושלים. בעונתה הראשונה והשנייה זכתה "שטיסל" ב-17 פרסי האקדמיה הישראלית לטלוויזיה, בהם פרס התסריט לאינדורסקי ולאלון. הסדרה נמכרה בשנת 2018 לרשת נטפליקס ומשודרת בעשרות מדינות ברחבי העולם. באותה שנה, במסגרת החממה הבינלאומית לקולנוע ירושלים, החל בכתיבת התסריט לסרטו העלילתי הארוך הראשון "דרייבר", הפקה ישראלית-צרפתית על בסיס הסרט הקצר "דרייבר".
ב-2013 עלה לאקרנים סרטו התיעודי "זמן פוניבז'", המתעד את חיי היום יום של כמה מתלמידי ורבני הישיבה. הסרט הופק עבור זכיינית ערוץ 2 רשת ו-yes דוקו, השתתף בין היתר בפסטיבל חיפה, וזכה בפרס הסרט התיעודי הטוב ביותר לשנת 2013 בקטגוריית סרטי ביכורים בטקס פורום היוצרים הדוקומנטריים, ובפרס הסרט התיעודי הטוב בפסטיבל Jewish Motifs בוורשה 2014.
בשנת 2015 ביים את הסרט הקצר "החזן והים" שזכה בפרס לבימוי בסרט עלילתי קצר בפסטיבל ירושלים ומועמד לפרס אופיר בקטגוריית הסרט הקצר הטוב ביותר. באותה שנה החל בשיתוף פעולה עם אורי אלון ליצירת מיני-סדרה בשם "אוטונומיות" עבור חברת הכבלים HOT.
באפריל 2016 החל לביים את סרטו העלילתי הראשון "דרייבר", הסרט הוא הרחבה של סרט הגמר שלו משנת 2010, הנושא את אותו שם. בדרייבר מככבים משה פולקנפליק, רבקה מיכאלי, דובלה גליקמן, יעל אבקסיס, יחזקאל לזרוב ואחרים. הסרט יצא לאקרנים ביוני 2018 וזכה בשלושה פרסים מטעם פורום מבקרי הקולנוע בישראל: פרס הסרט, פרס התסריט ופרס השחקן הראשי הטובים ביותר לשנת 2018.
ב-2023 עלתה לבמת תיאטרון בית ליסין ההצגה "בבצ'יק", הצגה קומית אותה יצר בבימויו של נועם שמואל.
סגנונו
ביצירתו מרבה אינדורסקי לעסוק בהתמודדות של חיי היום יום של הגיבורים, שהם בדרך כלל אנשים מן השורה בציבור החרדי, עם סיפור שיכול היה להתרחש גם במנותק מהיותם חרדים. זאת בניגוד לאופן שבו הוצגו דמויות אלו בקולנוע הישראלי במשך שנים רבות, כבר מימי קונילמל, בדרך כלל כדמויות חריגות המתייסרות בהתחבטויות אמוניות, או חיות בחוסר השלמה עם אורח חייהם.
במובן זה, יצירתו היא חלק מגל יצירות קולנועיות שהחל בעשור הראשון של המאה ה-21, של אמנים בעלי זיקה לעולם החרדי, בדרך כלל חוזרים בתשובה או יוצאים בשאלה. את חייו שלו מגדיר אינדורסקי כנעים על שני מסלולים, אך "במהותי אני חרדי". ביוצרים הללו הוא רואה אנשים שאולי עשו "שינוי מתקן של שנות קולנוע ישראלי רבות בהן דמות החרדי הייתה כמעט קלישאה והיה ניתן לשאול אותה מסרט אחד למשנהו", ובהם נמנים היוצר והשחקן שולי רנד ("האושפיזין"), הבמאי דוד וולך ("חופשת קיץ"), הבמאי מני פיליפ ("ויהי חושך ויהי אור") והבמאית רמה בורשטיין ("למלא את החלל").
חיים אישיים
אינדורסקי מתגורר בתל אביב ונשוי לאווה אינדורסקי.
שכיר (אופרת רוק)
שכיר היא אופרת רוק שנכתבה בידי יריב בן יהודה וארז כהן שגם הלחינו את המוזיקה, ועוסקת בצדדים האפלים של סביבת העבודה המודרנית. העלילה ממוקמת בחברת הייטק שעובדיה מחכים לרכישת החברה ולאקזיט שיאפשר לכולם להתעשר. בין הנושאים שהעלילה מציגה, יחסי מרות בעבודה, האיזון שבין העבודה לבין חיי משפחה, והלחץ שמקום העבודה מייצר בחיי העובדים.
רוברט מרטינק
רוברט מרטינק (בגרמנית: Robert Martinek; 2 בפברואר 1889 – 28 ביוני 1944) היה מפקד בכיר בורמאכט, שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
שכיר (אופרת רוק)
הבימוי של אופרת הרוק נעשה בידי יוליה פבזנר ויואב הלוי, להפקה המוזיקלית בגרסת הבמה אחראי ארז כהן ושאר הנגנים בלהקה שהופיעה עם אופרת הרוק, "השכירים". ההפקה המוזיקלית של אלבום האולפן של "שכיר" נעשתה בידי אמיתי פריינטא, ארז כהן ויריב בן יהודה. הגרסה הראשונה של היצירה הועלתה בשנת 2011, ומאז הופיעה עד אפריל 2014 כ-40 פעמים. בתפקידים הראשיים שיחקו על הבמה יריב בן יהודה, מירב חזן, נעמי לבוב, עידו שן-צור ונינה ריאזנוב. הנגנים שהופיעו עם ההרכב הם ארז כהן, מידד מאירי, אורן הורביץ, יאיר ברוך ויריב בן יהודה.
רוברט מרטינק
קריירה מוקדמת
מרטינק נולד ב-2 בפברואר 1889 בגראצן, שהשתייכה לאימפריה האוסטרו-הונגרית. בשנת 1914 הוא התגייס לצבא האימפריה האוסטרו-הונגרית, והצטרף לרגימנט ארטילריית השדה ה-8 (קייזר), ולחם עמו במהלך מלחמת העולם הראשונה בחזית הרוסית והאיטלקית.
שכיר (אופרת רוק)
ההפקה הופיעה על במות, "תמונע", "האזור", "הצוללת הצהובה", "אוזןבר", "תרבותא", "הביט", "אמפי הנוקדים", "מועדון הג'אז", "הפטריה", ובמות נוספות. בשנת 2014 זכתה אופרת הרוק בפרס פרינג' טיוב של מפעל הפיס.
עלילה
עומרי מתפרנס מהוראה, נשוי לענת שבהריון והשניים מתקשים להתפרנס. גל פרסומים בעיתונות על חברות ישראליות שנרכשו במאות מיליונים והביאו להתעשרות היזמים ועובדי החברה, משכנע את עומרי ללכת לראיון עבודה בחברת הייטק שמפרסמת כי היא עומדת להרכש בקרוב ושמחפשת איש מכירות. מנכ"ל החברה הזחוח, אמיר, מתרשם מעומרי החרוץ והתמים ומקבל אותו לעבודה. עומרי נהנה מיד משדרוג בשכרו ותנאים נלווים נוספים. בחברה מבקרים מידי תקופה משקיעים פוטנציאלים וכולם מתכוננים לבואם ומשננים מה מותר ומה אסור לומר למשקיעים כדי לא לפגוע בסיכויי המכירה של החברה. עומרי זוכה לאמון המנכ"ל ונשאב כמעט מיידית לימי עבודה שנמשכים לתוך הלילה, ומבלה פחות ופחות במחיצת אשתו וילדם שזה אך נולד. כעבור שלש שנים, העלילה מתמקדת בשבוע עבודה בן חמישה ימים שבו שוב אמורים לבקר בחברה משקיעים פוטנציאלים מאירופה. בתחילתו של השבוע מתממש רומן אסור בעבודה בין נועה, מנהלת כח האדם של החברה לבין עומרי, על רקע שעות העבודה הארוכות והתרחקות עומרי מאשתו ענת בשנותיו העסוקות בהייטק. בתחילת הרומן, עומרי עדיין זוטר ממנהלת כח האדם, אך שעומרי כובש את לב המשקיעים עם מצגת משכנעת במיוחד, זוכה לקידום שהופך את היוצרות והוא ממונה להיות סמנכ"ל המכירות של החברה והופך לבכיר ממנה. עומרי מנסה להפסיק את הרומן ונועה מתנגדת ומאיימת לחשוף את הרומן האסור. המשקיעים מודיעים כי הם רוכשים את החברה, ועומרי מתעמת עם מנכ"ל החברה, שמעוניין לפרוש עשיר, ומנסה לחייב את עומרי להחליפו. עומרי ניצב בפני בחירה מכרעת, לקבל בחיוב את קידומו למנכ"ל, או להתפטר. הקידום כולל בונוס של מיליון וחצי דולר, לצד ההבנה כי בזאת מוותר עומרי על נישואיו לענת בשל הרומן ואיומיה של נועה. לחלופין להתפטר, פירושו לוותר על הכסף והקריירה שבה בחר על לאותו הרגע. בסיומו של אותו שבוע מודיע עומרי לאשתו כי הוא מתכוון להתפטר, אך להפתעתו, היא מתנגדת לכך, ועתה לאחר שנים של התרחקות, האישה מעדיפה את הכסף על הבעל. עומרי מנסה לשכנע אותה שעדיין לא מאוחר והם יכולים לתקן את יחסיהם. סוף אופרת הרוק שונה כמה פעמים בהופעות השונות, כאשר בחלקן עומרי פורש ונלחם על נישואיו, ובחלקן, הוא מקבל עליו את ניהול החברה והולך אחרי הכסף בלב כבד.
רוברט מרטינק
מלחמת העולם השנייה
לאחר המערכה בפולין מונה מרטינק למפקד פיקוד הארטילריה ה-7, שהיה חלק מהקורפוס ה-7, ולחם עמו במהלך המערכה על צרפת ומבצע ברברוסה, וב-1 ביוני 1941 הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-10 בנובמבר 1941 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-267, ולחם עמה במהלך הקרב על מוסקבה. ב-1 בדצמבר 1941 הוא הועלה לדרגת גנרל לוטננט, וב-26 בדצמבר הוא קיבל את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 בינואר 1942 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ההררית ה-7, וב-7 ביוני 1942 מונה למפקד הארטילריה של הארמייה ה-11, והיה אחראי על פעולות הארטילריה במהלך המצור על סבסטופול. ביולי 1942 הוא שוב מונה למפקד הדיוויזיה ההררית ה-7, וב-1 בדצמבר 1942 מונה למפקד קורפוס הפאנצר ה-39. ב-1 בינואר 1943 הועלה לדרגת גנרל חיל התותחנים, וב-21 במרץ 1943 הוענק לו עיטור הצלב הגרמני בזהב. ב-10 בפברואר 1944 הוענק לו תוספת עלי האלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. מרטינק פיקד על הקורפוס במהלך מבצע בגרטיון, וב-28 ביוני 1944 נהרג על יד מפקדתו בברזינו במהלך תקיפה אווירית רוסית.
איןציקלופדיה
איןציקלופדיה (באנגלית: Uncyclopedia), "האנציקלופדיה החופשית מתוכן שכל אחד יכול לערוך", הוא אתר ויקי סאטירי הומוריסטי המהווה פרודיה על ויקיפדיה. האתר הפרטי נוסד בינואר 2005 בידי ג'ונתן הואנג (הידוע בשם המשתמש "Chronarion") ושותפה, ומכיל מגוון ערכים בנושאים סאטיריים.
סקירה כללית
מטרתה הבלתי רשמית של איןציקלופדיה היא לספק נקודת מבט סאטירית (באנגלית Satirical Point of View או בקיצור SPOV, פרודיה על NPOV, מדיניות נקודת המבט הנייטרלית של ויקיפדיה) לחיים. לעיתים קרובות, הפורמט החופשי של ויקי מסיט אותה ממטרה זו, כאשר מאמרים הומוריסטיים ולא בהכרח סאטיריים נכתבים בכל נושא אפשרי. האתר הוצף בהומור מסוגים שונים, וחילק עצמו בהתאם לקטגוריות משונות ולפעמים גם מקוריות בוולגריות שלהן, כמו למשל: "קטגוריית הומור שנאת הנשים הילדותי".
יחסי דרום אפריקה–ניגריה
יחסי דרום אפריקה–ניגריה הם היחסים הבילטרליים בין רפובליקת דרום אפריקה לבין הרפובליקה הפדרלית של ניגריה. שתי המדינות הן קולוניות בריטיות לשעבר, ושתי המדינות הן חברות חבר העמים הבריטי והאיחוד האפריקאי. לניגריה יש נציבות עליונה בפרטוריה וקונסוליה כללית ביוהנסבורג. לדרום אפריקה יש נציבות עליונה באבוג'ה.
איןציקלופדיה
היסטוריה
איןציקלופדיה נוסדה בינואר 2005 כיוזמה פרטית של צמד מתנדבים בוויקיפדיה, במקור כתגובה להתרחבותם הגוברת של דפי ה"דברים השטותיים", בעבר "בדיחות גרועות ושטויות מחוקות אחרות" של ויקיפדיה (המקבילה האנגלית ל"ויקיפדיה:הומור"), שכיום אינם פעילים. היא לא פורסמה בוויקיפדיה עצמה, אך צברה עוד ועוד מאמרים סאטיריים בנושאים רבים.
יחסי דרום אפריקה–ניגריה
על פי סקר שירות עולמי של BBC משנת 2013, 63% מהניגרים רואים בחיוב את השפעתה של דרום אפריקה, כאשר 24% מביעים דעה שלילית.
איןציקלופדיה
היסטוריה
איןציקלופדיה צמחה במהירות אל מעבר לגבולותיה המקוריים; ב-26 במאי 2005, הוכרז כי איןציקלופדיה תהיה חלק מחברת ויקיה. כתוצאה מכך, רישיונה ושמה המקורי לא השתנו. כמו בוויקיות האחרות, את כל המאמרים שלה ניתן להוריד בחינם מהאינטרנט. נכון ל-2013 קיימים באיןציקלופדיה בשפה האנגלית מעל ל-30,000 ערכים.
תוכן
ערכיה של איןציקלופדיה הם ברובם המכריע דמיוניים, מבוססים בצורה חופשית על המציאות ומכוונים לפרודיה. לדוגמה, הערך האיןציקלופדי העוסק באלגוריתם טוען שאלגוריתם הוא מושג המתאר את "אל גור תופס קצב" (כי המילה "אלגוריתם" מורכבת לכאורה מן המילים "אל גור" ו"רית'ם" שמשמעותה "קצב"); הערך העוסק באל גור מציג הודעת שגיאה פיקטיבית והצעה לאל גור להמציא מחדש את האינטרנט ולנסות שנית. בדומה לכך, הערך האיןציקלופדי העוסק בביטלס טוען שהם בעצם להקה הנקראת לכאורה: "חסרי הקצב" (וטוען כי המילה "ביטלס" מורכבת מהמילים "ביט" (beat) ו"לס" (less), צירוף שמשמעותו: חסרי הקצב.)
יחסי דרום אפריקה–ניגריה
עידן האפרטהייד
בתקופת שלטון האפרטהייד בדרום אפריקה, ניגריה הייתה אחת התומכות הבולטות בתנועות האנטי-אפרטהייד, כולל הקונגרס הלאומי האפריקני; ממשלת ניגריה הנפיקה יותר מ-300 דרכונים לדרום אפריקאים שביקשו לנסוע לחו"ל. סוני אוקוסון, מוזיקאי ניגרי, כתב את השיר "Fire in Soweto" בשנת 1977 כדי להנציח את המהומות בסווטו נגד האפרטהייד בדרום אפריקה ב-1976.
פוסט אפרטהייד
לאחר סיום האפרטהייד ב-1994, אנשי עסקים בדרום אפריקה חיפשו אנשי מקצוע מהגרים למדינה ומספר רב של ניגרים עשו זאת. ההערכה היא כי בדרום אפריקה חיו 24,000 ניגרים בשנת 2011.
חלק ניכר מהרצון הטוב של דרום אפריקה כלפי ניגרים על תמיכה ב-ANC במהלך האפרטהייד נעלם עקב פעילות הפשע המאורגן הניגרי במדינה. קבוצות פשע מאורגן ניגריות, המעורבות בעיקר בסחר בסמים בלתי חוקיים, בדרום אפריקה צמחו במהירות בין 1994 ל-1998.
התחרות הגוברת בין שתי המדינות על תפקידים בארגונים רב-צדדיים נחשבת אף היא להחמיר את היחסים. ניגריה פעלה נגד דרום אפריקה כדי להחליף בז'אן פינג, שניגריה תומכת בו, את שרת הפנים של דרום אפריקה, נקוסזנה דלמיני-זומה, לתפקידו החזק של יו"ר ועדת האיחוד האפריקאי. היחסים הידרדרו עוד יותר כאשר דרום אפריקה תמכה בנשיא המכהן לורן גבאגבו במלחמת האזרחים השנייה בחוף השנהב ב-2011. עם זאת, לאחר שדלמיני-זומה ניצחה בבחירות שר החוץ של ניגריה, אולוגבנגה אשירו, קבע כי למרות שניגריה תמכה בפינג לתפקיד יו"ר האיחוד האפריקאי ב"עמדה שהייתה עקרונית יחד עם חברי ECOWAS שלנו ועמדנו בה, אבל כרגיל, אנשים יכולים לרמוז שברגע שניגריה לא הייתה במחנה של דרום אפריקה, זה אומר שניגריה נגד דרום אפריקה. אנחנו לא נגד דרום אפריקה".
הגבלות ויזה וגירוש
היחסים בין שתי המדינות נפגעו ב-2012, כאשר 125 מטיילים ניגרים לדרום אפריקה גורשו בשל היעדר תעודת קדחת צהובה בתוקף. כנקמה ניגריה גירשה 56 אנשי עסקים מדרום אפריקה. זה גרם לשתי המדינות להיכנס לדיונים סביב הקלת הגבלות נסיעות וויזה בין שתי המדינות כאמצעי לשיפור היחסים והמסחר הבילטרליים.
סחר והשקעות
ב-2008 הסחר בין שתי המדינות היה כ-2.1 מיליארד דולר. עד 2012, סך הסחר הדו-צדדי גדל ל-3.6 מיליארד דולר.
בשנת 2012, 83% מהסחר נלקח על ידי יבוא דרום אפריקאי של נפט גולמי ניגרי. בין 2002 ל-2012 היבוא מדרום אפריקה מניגריה גדל ב-750% (בעיקר עלייה ביבוא נפט) בעוד שהיבוא מניגרי מדרום אפריקה גדל ב-130%. לשכת הסחר ניגריה-דרום אפריקה משמשת כדי לשפר ולהקל דו-צדדית על יחסי מסחר בין ניגריה ודרום אפריקה. משרדיה נמצאים בלאגוס, ניגריה ויש לה 315 חברות הנסחרות כיום הן בניגריה והן בדרום אפריקה. הוא מורכב מחברות ניגריות וחברות דרום אפריקאיות.
איןציקלופדיה
תוכן
מאמרים מסוימים מלווים בתמונות המתארות את נושא המאמר בצורה קומית מעצם הווייתן, או לחלופין תמונות שנוצרו על ידי המשתמשים על מנת לתאר את הנושא בדרך אבסורדית.
איןציקלופדיה כוללת גם בדיחה שחוזרת על עצמה, כאשר בראשם של מאמרים רבים מופיע ציטוט פיקטיבי המיוחס לאוסקר ווילד שיכול להיות ציטוט אמיתי שעוות מעט כפרודיה על שימוש מופרז בציטוטים, או ציטוט בעל אופי פרוע המנוגד לחלוטין לסגנונו של אוסקר ויילד. קיים גם דף בשם "המצאת ציטוטי אוסקר ויילד", שהוא אחד מן המיזמים של איןציקלופדיה, הכוללים גם את "UnNews" ("המקור החדשותי על קראק", פרודיה על "ויקיחדשות"). כמו כן באתר יש עובדות צ'אק נוריס.
מנכ"ל מיקרוסופט, המיליארדר סטיב באלמר שאיים "לרצוח את גוגל", הוא נושאה של בדיחה פנימית חוזרת נוספת. בערכים המופיעים תחת הקטגוריה "רשימת החיסול של סטיב באלמר" מופיע משפט המציין כי סטיב באלמר נשבע לרצוח את נושא המאמר. קטגוריה בעלת אופי דומה בשם "דברים שלג'ורג' בוש לא אכפת מהם" מבוססת על ציטוטו של הזמר קניה וסט, "לג'ורג' בוש לא אכפת מאנשים שחורים".
האיןציקלופדיה העברית
האיןציקלופדיה העברית היא אחת האיןציקלופדיות, בשפה שאינה אנגלית, הפועלות במסגרת אתר נפרד. שם האתר מהווה הדגשה מכוונת של שגיאת כתיב נפוצה באיות המילה "אנציקלופדיה", "אינציקלופדיה", (בהוספת אות י אחר האות א) תוך הבלטת הטעות על ידי שימוש ב-נ' סופית באמצע מילה. באופן זה נוצר שימוש בתחילית שקיימת בשפה העברית ("אינסוף"), אך באופן המפר את כללי השפה, בדומה למתרחש בשם הלועזי של המיזם: "Uncyclopedia" (בו הוצמדה התחילית "un" אל מחרוזת אותיות שאיננה מהווה מילה בשפה).
האיןציקלופדיה העברית נוסדה ב-5 בדצמבר 2005 כחלק מאתר ויקיה, כאשר הערך הראשון בעברית עסק ב"קצב אלגוריתמי", ומאז חצתה את סף אלפיים הערכים.
את "ציטוטיו" של אוסקר ויילד מחליפים ציטוטיו הפיקטיביים של מייסדו המוצהר של האתר, שבתי צבי, שההתייחסות אליו באתר היא בשמו השגוי ובעל ההקשר השלילי "שבתאי צבי"; את "סמליל תפוח האדמה" של האתר באנגלית החליף "לוגו הגעפילטע פיש" בו מוצגת קציצה נגוסה של געפילטע פיש. שני הסמלילים בנויים כפאזל תלת-ממדי, המחקה את סמלילה של ויקיפדיה. האתר מכיל פרודיות על מיזמים נוספים של קרן ויקימדיה, הנקראים: "איןמילון", "איןציטוט", "איןספר", "איןטקסט", "איןחדש" ו"איןמינים".
עוד ערך בדיוני הקיים באתר איןציקלופדיה הוא ערך אודות ערוץ פיקטיבי הנקרא "רשע 15", והוא פארודיה על הערוצים המסחריים: "ערוץ עשר", "רשת" ו"קשת".
ב-2009 האתר נכלל ברשימת "עשרה אתרים ישראליים להוסיף למועדפים" של העיתון "כלכליסט".
לאחר שחברת FANDOM הודיעה על אי-רצונה להמשיך לארח את פרויקט איןציקלופדיה על כל גרסאותיו, כל נתוניה של איןציקלופדיה העברית הועברו לכתובת URL נפרדת במרץ 2019, לרבות חשבונות המשתמשים המקוריים. לאחר ההעברה, העותק המקורי, שפעל במסגרת ויקיה, נסגר.
האיןציקלופדיה ביידיש
קיינציקלאפעדיע, האיןציקלופדיה ביידיש, נוסדה כשנה לאחר היווסדותה של האיןציקלופדיה העברית, כאשר הערך הראשון בה עוסק בטשולענט (חמין).
במאי 2019 נפתחה קיינציקלאפעדיע מחדש כאתר עצמאי, בדומה לאיןציקלופדיה העברית.
המופלאה: הרפתקאות ליידי באג
המופלאה: הרפתקאות ליידי באג (בצרפתית: Miraculous, les aventures de Ladybug et Chat Noir; מוכרת גם בתור Miraculous Ladybug או רק Miraculous) היא סדרת טלוויזיה צרפתית בהנפשה ממוחשבת מסוג אקשן והרפתקאות. הסדרה מתמקדת במרינט דופן צ'אנג ובאדריאן אגרסט, נערים מפריז היכולים לשנות צורה לחיפושית המופלאה ולחתול השחור בהתאמה, גיבורי על המגנים על עירם מנבלי על שנוצרים על ידי עש לילה. הסדרה הופקה על ידי Zagtoon ו-Method Animation מצרפת, בשיתוף פעולה עם TF1, AB Droits Audiovisuels, The Walt Disney Company France, Gloob, SK Broadband ו-EBS.
הסדרה משודרת בלמעלה מ-50 מדינות. היא שודרה לראשונה בערוץ EBS1 בקוריאה הדרומית החל מ-1 בספטמבר 2015, ומ-19 באוקטובר בערוץ TF1 בצרפת. בארצות הברית, שודרה הסדרה בערוץ ניקלודיאון ב-6 בדצמבר 2015, לאחר מכן שודרה בערוץ דיסני החל מ-8 באפריל 2019 לאחר ששודרה בערוץ זה ברוב אזורי העולם. בישראל, שודרה הסדרה החל מ-13 במרץ 2016 בערוץ דיסני; הסדרה החלה את שידוריה גם בכאן חינוכית ב-1 ביולי 2019, אך הם הופסקו ב-2020, ובנוסף באותה השנה החלה העונה הרביעית ב-6 בספטמבר, ערב ראש השנה. הדיבוב העברי של הסדרה נוסף לשירות הזרמת המדיה דיסני+ עם השקתו בישראל ב-16 ביוני 2022, ובנובמבר של אותה השנה, מספר פרקים מעונתה החמישית של הסדרה הופצו בטרם עת בשירות בפיליפינים, זמן קצר לאחר השקתו במדינה, וחודש לאחר מכן עונה החמישית לסדרה יצאה לשידור בדיסני ישראל בשבוע של חג החנוכה.
עונה 1 (2015-2016)
עלילת העונה מתרחשת בעיר פריז. מרינט (הדמות הראשית) היא נערה בכיתה ט', נערה נחמדה אך מגושמת. מרינט חיה חיים כפולים - כשהיא לא חולמת בהקיץ על אדריאן (נער הלומד בכיתה שלה), היא גיבורת העל 'החיפושית'. מרינט אינה יודעת זאת, אך גם לאדריאן יש זהות בדויה, 'חתול שחור'. הם קיבלו את כוחותיהם מאיש זקן בשם מאסטר פו שבחר בהם לתפקידים האלה לאחר שעזרו לו. הם לא יודעים, אך הקשיש שעזרו לו הוא השומר הגדול, שנתן להם את המופלאים המעניקים להם את כוחות העל: מופלא החיפושית ומופלא החתול השחור. החיפושית והחתול השחור אינם יודעים זה על זהותו של זה, יחד הם נלחמים ברשע והחתול השחור מאוהב בחיפושית. גם לעש לילה יש מופלא, אך הוא מנצל את כוחו לרעה בכך שהוא יוצר נבלי על, באמצעות מתן אקומה לאנשים החווים רגשות שליליים חזקים. החיפושית צריכה לשבור את החפץ שאליו הוחדר האקומה ובכך לשחרר את האדם משליטתו. אז היא מטהרת את האקומה והופכת אותו לפרפר, ושולחת אותו לחופשי והחיים בפריז שבים לתקנם.
עונה 2 (2017-2018)
בעונה זו מגלה מרינט על קיומם של מופלאים נוספים מלבד מופלאיהם של החיפושית והחתול השחור, במהלך העונה תיתן מופלאים שונים לבני ברית כגון נינו, אליה, וגם קלואי. בעונה זו חושף עש לילה את יכולתו להשתנות לעש ארגמן וליצור כמה אקומות שירצה ובנוסף משיג ספר עתיק עם מידע על כל המופלאים, אותו מגלה בהמשך גם אדריאן. בסוף העונה מתגלה מופלא נוסף: מופלא הטווס, אשר בהמשך מתגלה שהוא היה שייך לאמילי אשתו של גבריאל אגרסט (אביו של אדריאן) ומה שגרם לתרדמתה בעקבות שימוש במופלא הטווס כאשר היה שבור. בסוף העונה חיפושית, חתול שחור ובני בריתם לוכדים את עש לילה וכמעט מביסים אותו אך נטלי, העוזרת של גבריאל, מחליטה להשתמש במופלא ולהפוך למאיורה ויוצרת הסחה של מפלצת רגש ובזמן שהם נלחמים בהם עש לילה בורח. מעתה והלאה מאיורה הופכת לנבלית המשנה בסדרה.
עונה 3 (2018-2019)
בעונה זו נחשפים מופלאים נוספים אותם נותנת החיפושית לבני ברית נוספים כגון קגאמי, לוקה, אדריאן (מבלי לדעת שהוא בעצם חתול שחור), מקס וקים.
בעונה זו מתחילים עש לילה ומאיורה להשתמש בכוחו של מופלא הטווס ויוצרים מפלצות רגש בעבור נבלי העל של עש לילה. בעונה זו אדריאן מתחיל להתאהב בקגאמי מה שגורם לקנאה עזה מצד מרינט וקלואי. מרינט מתחילה להתאהב בלוקה. בהמשך העונה מתגלה עברו של מאסטר פו ואיך הפך לשומר המופלאים. בהמשך מגיעה אליקס מהעתיד אל ההווה ומספרת לחיפושית ולחתול שחור על עתידם ושבעתיד מרינט תיתן לה את מופלא הארנב עם הכוח לטייל בזמן והיא תהפוך לבאניקס, אך אתה מגיע גם נבל על מהעתיד שמתגלה לבסוף ככריס, אחיו של נינו מהעתיד. כאשר עש לילה ניסה לשלוט הנבל העל הוא מגלה ממנו שבעתיד הוא לא יהיה עש לילה. בפרק 19 מאיורה משחררת מפלצת רגש אשר יצר מאסטר פו בימי קדם, אותה מפלצת רגש היא זו שהחריבה את מקדש המופלאים וגם את כל קופסאות המופלאים אשר שכנו במקדש.
שרידיו של המקדש מתגלים במהלך העונה. לקראת סוף העונה מגלה עש לילה את זהותו של מאסטר פו - שומר המופלאים, מה שמוביל אותו לרקימתה של מזימה להשגת קופסת המופלאים. בסוף העונה מיישם עש לילה את מזימתו וחוטף ממאסטר פו את קופסת המופלאים ונותן אותה לקלואי והופך אותה למלכת הפלאים עם הכוח להשתלט על כל בעלי המופלאים מלבד החיפושית והחתול השחור, מה שמוביל לכך שחיפושית וחתול שחור צריכים להילחם בכל בני בריתם כדי להשיג את קופסת המופלאים מידייה של קלואי. לבסוף מחליט מאסטר פו שישנה רק דרך אחת לשמור על המופלאים, הוא מוותר על היותו שומר הקופסה והופך את מרינט לשומרת החדשה של קופסת המופלאים, מה שמוביל לניצחונם של חיפושית וחתול שחור. בסיום הפרק רואים את גבריאל מתקן את מופלא הטווס מה שמוביל לעלילות עונה 4.
עונה 4 (2021-2022)
בעונה זו מרינט צריכה לשמור על כל המופלאים לבדה מה שמתיש אותה מאוד.
במהלך העונה נותנת מרינט מופלאים לבני ברית נוספים כגון סברינה, איוון, מילן, רוז, ג'ולקה, מארק, נתניאל, ופליקס (כי חשבה בטעות שהוא אדריאן). בעונה זו עש לילה מאחד את מופלא הפרפר עם מופלא הטווס והופך לעש אפלולי, בעוד שנטלי עדיין מתאוששת מהשפעות מופלא הטווס כשהיה שבור ואף ראינו אותה מחוברת למכשיר שמתחזק את רגליה החלשות.
בהמשך העונה מחליטה מרינט לגלות את סודה לאליה וזו הופכת לבעלים הקבוע של מופלא השועל, מאוחר יותר השתיים מגלות שהמחזיק יכול לקבוע מה שהוא יכול לעשות וחיפושית יצרה - קמעות קסם שהחיפושית יכולה לתת לכל מי שהצילה מהשתלטות אקומה והקמע ירחיק אקומות נוספים מלהשתלט על אותו אדם, במהלך העונה מצליח גבריאל להשיג אחד קמע שכזה ממרינט ויחד עם נטלי הם חוקרים אותו וגבריאל מצליח לקבל את הכוח שבירת הקמעות הקסומים של חיפשית.
בהמשך מתגלה שומר מופלאים בשם גראנד מאסטר סו-האן אשר שרד את החרבת מקדש המופלאים ודורש את המופלאים ממרינט. הוא דורש בחזרה את כל המופלאים אך לאחר שמבין את רצונם של החיפושית והחתול השחור הוא מבין שהם לא האויב האמיתי שלו. הוא מכיר את מאסטר פו עוד מימי קדם. בעונה זו מגלים לוקה וג'ולקה שג'אגד סטון הוא אביהם. בסוף העונה עש אפלולי עושה עסקה עם פליקס,אחרי שפליקס גורם למרינט לחשוב שהוא אדריאן כדי שתיתן לו את מופלא הכלב שלו הכוח לתפוס כל מה שהכדור שלו נגע בו, ופליקס נוגע עם הכדור ביויו של החיפושית שהוא השער הקסום לכל המופלאים עליהם היא שומרת. פליקס נותן אותם לגבריאל תמורת מופלא הטווס. לבסוף מונרך נושא נאום מול כל אנשי פריז כולל חיפושית וחתול שחור על כך שהוא השיג את כל שאר המופלאים והוא ימשיך לפגוע בכולם עד שישיג את המופלאים של החיפושית והחתול השחור.
עונה 5 (2022-2023)
בעונה זו על חיפושית וחתול שחור להתמודד עם מונרך ועם כוחו העצום, אחרי שבסוף העונה הרביעית קיבל שליטה על כל 15 המופלאים שבקופסת המופלאים של החיפושית.
אך כבר בתחילת העונה מצליחים חיפושית וחתול שחור להשיג בחזרה את מופלא הארנב, אותו הם נותנים לאליקס מההווה והיא הופכת לבאניקס בדיוק כפי שנודע שזה יקרה, ומשם יוצאת באניקס למסע בזמן עד שמונרך יובס. באותו הפרק מחליטה נטלי להפסיק לעזור לגבריאל עקב האובססיה שלו להשיג את המופלאים של החיפושית והחתול השחור, מה שמותיר את גבריאל לבדו, אך בהמשך הוא מגלה את סודו כמונרך לטומואה טסרוגי, אמה של קגאמי והיא מתחילה לעזור לו במרדף אחרי מבוקשו.
בפרק השני הלך מאסטר סו-האן למקדש המופלאים בטיבט כדי לגייס את עזרתם של שאר שומרי המופלאים במטרה להשיג בחזרה את כל המופלאים ממונרך.
בפרק השלישי רואים מה שקרה בפרק השני במהלך אטי ומקיף יותר, מונרך פורץ לביתה של מרינט, חתול שחור עושה חתולאגן על מונרך, גבריאל מתיך את כל המופלאים מלבד מופלא הפרפר ושם את האבקה בתוך טבעות האלייאנס שלו שהוצגו בסוף הפרק השני.
בעונה זו אדריאן פורש מדוגמנות ומתאהב במרינט. מרינט מרגישה שהיא מוסחת באהבתו של אדריאן ובגלל זה איבדה את קופסאת המופלאים ומתחילה להתאהב בחתול שחור. היא מגלה שבעזרת הקווטאגאמה שטיקי נתנה לה ליום הולדתה, היא יכולה לראות זכרונות של בעלים קודמים של המופלא. בהמשך גם פלאג נותן לאדריאן. בפרק השמיני מרינט מתקשרת עם בעלת המופלא מתקופת ימי הביניים, וזו מספרת לה על עברה ועל הלוחמה בדרקונים, ואף מנסה לעזור לחיפושית וחתול שחור להילחם בנבל שנמצא באותו הפרק, אך כיוון שהיא רוח, אין לה יכולת למגע. בעונה הזו פליקס מחזיק במופלא הטווס והופך ל "ארגוס" ויוצר מפלצת רגש בשם "ירח אדום". החל מפרק 23 חיפושית וחתול שחור יכולים להשתמש בכוחות שלהם בלי להשתנות בחזרה.
פלאג וטיקי נותנים זמנית את המופלאים שלהם לזואי שהופכת לקיטי נואר ולאליה שהופכת בשנית לבאגבלה, נינו יוצר את מחתרת הרטבים שמטרתה לעזור לחיפושית ולחתול שחור להביס את מונרך, גבריאל מנסה שנית לשלוח אקומה אל מרינט ללא הצלחה, מגלים לנו את עברם של גבריאל, נטלי ואמילי ועוד.
בפרק סיום העונה, מרינט מגלה שגבריאל אגרסט הוא מונרך, וגבריאל מגלה שמרינט היא החיפושית. נטלי מתה ולפני מותה הזהירה את החיפושית לגבי תוכניותיו של גבריאל. גבריאל אגרסט הביע את משאלתו, כיוון שלאחר שנטלי מתה והוא עומד למות עקב החתולאגן שחתול שחור ביצע עליו, הוא מחליט להביע את המשאלה להחזיר את נטלי ואת אמילי, כדי שאדריאן לא יישאר לבד, אך לא הביע את המשאלה שאדריאן וקגאמי יהיו ״הזוג המושלם״ כדי שאדריאן יהיה מאושר. בתמורה להחזרתן לחיים, הוא הקריב את עצמו. חיפושית מקימה צוות גיבורי העל ומחלקת את המופלאים לבעלים החדשים. לילה משיגה את מופלאה הפרפר ותהיה הנבלית הראשית החדשה בעונה 6. פליקס מקבל את מופלא הטווס ומצטרף גם הוא לצוות של חיפושית וחתול שחור.
מושגים
ישנם מושגים שונים אשר בולטים מאוד במהלך הסדרה ואף מאפיינים אותה.
שדרוגים
בעונה 2 פרק 14, נחשפה האופציה לשדרג את הכוחות שלך על ידי שיקויים צבעוניים, וכל שיקוי מייצג כוח אחר, קיימים 7 שדרוגים ונכון לעונה 5 נחשפו 3 שדרוגים.
קבוצת הפולו של מיקי
קבוצת הפולו של מיקי (באנגלית: Mickey's Polo Team) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי משנת 1936 שהופק על ידי וולט דיסני הפקות והופץ על ידי יונייטד ארטיסטס. הסרט מציג משחק פולו בין ארבע דמויות דיסני, בהנהגת מיקי מאוס, וארבע גרסאות מצוירות של כוכבי קולנוע מהחיים האמיתיים. הסרט, שבוים על ידי דייוויד הנד, נוצר בהשראת אהבתו האישית של וולט דיסני לפולו. זהו הסרט הקצר ה-80 בסדרת סרטי "מיקי מאוס" שיצאו לאקרנים והראשון באותה שנה.