cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הממלכה האחרונה
עונה 1
שנת 878. הצי הדני נוחת על החוף אך מאבד ספינות רבות במהלך הסערה הגדולה. אלפרד יוצא דרומה על מנת להתגונן מפני גות'רום כאשר אותרד מצטרף לכוח שמונהג על ידי אודה האב. אותרד מתעמת עם אבה והדנים בקרב סינוויט. אותרד מתגנב למחנה הדני, מבעיר באש את ספינותיהם וגורם לבהלה במחנה, אך הוא מתגלה ונאלץ להילחם מול אבה. הוא הורג את אבה כאשר כוחותיו של אודה מגיעים כדי להביס את הוויקינגים. אך אודה נפצע ובווינצ'סטר אודה הבן מספר למלך אלפרד כי הוא זה שהוביל את הניצחון. בשובו לביתו, אל בנו ורעייתו מילדרית', הוא הורג את האחראי על רכושו, אוסוולד, לאחר שהוא מגלה שזה רימה אותו. אותרד ולאופריץ', מלוחמי ממלכת וסקס, יוצאים עם לוחמים מזוינים במסווה של דנים, על מנת לפלוש לקורנוול כדי לשלם את חובותיו של אותרד לכנסייה. הם נתקלים בנזיר, האח אסאר, שמציע להם לפגוש את מלך הבריטונים, המלך פראדור, שמוכן לשלם כסף. בעת מתקפה על מבצר כבוש מגלה אותרד כי המבצר נכבש בידי לוחמים דנים בהנהגת סקורפה "בעל הסוס לבן". אותרד וסקורפה מסכימים להרוג את חייליו של המלך פראדור ולחלוק ברכושו. לבסוף, סקורפה מרמה את אותרד ונמלט עם כל הרכוש הגנוב, אך מלכת הצללים, איזולט, מראה לו היכן המלך החביא אוצר נוסף. אותרד משלם לכנסייה את חובו ויחד עם מלכת הצללים מגיעים לחצר המלך אלפרד, אך אותרד מואשם על ידי המועצה בפלישתו לשטחי קורנוול. לאופריץ' שנאלץ להעיד נגד אותרד מבקש מהמלך אלפרד לאפשר לו להרוג את אותרד בקרב.
עונה 2
שנת 878. אותרד מתחיל במסעו צפונה כדי לתבוע את אדמות בבאנבורג.
תמנון עינוני
תמנון עֵינוֹנִי או תְּמָנוּן שׁוּנִית (שם מדעי: Octopus cyanea) הוא מין של רכיכה ימית ממשפחת התמנוניים החי בשוניות אלמוגים ברחבי האזור האינדו-פסיפי.
אורכו של התמנון 16 ס"מ, אך הזרועות יכולות להגיע לאורך 80 ס"מ ומשקלו יכול להגיע ל-6 ק"ג. למרות ששמו המדעי פירושו "כחול", פעמים רבות הוא דווקא אדום, אך הוא מחליף את צבעיו ללא הרף על פי הצורך ויכול גם לשנות את מרקם עורו. כשהוא מוסווה, הוא מידמה לאלמוגים או לסלעים שבסביבתו. רק עיניו אדומות תמיד. התמנון שוחה בעזרת הנעה סילונית אך גם נאחז בעזרת הזרועות באלמוגים וזוחל עליהם. בניגוד לתמנונים אחרים, תמנון זה הוא פעיל ביום. שאר הזמן הוא חוזר למאורתו שבין כמה סלעים או אלמוגים.
התמנון צד רכיכות, סרטנים, חסילונים ודגים קטנים בין האלמוגים. הוא מחבב במיוחד סרטנים, ומשנה את צבעיו למראה המים שמעליו או למראה צלליתי. כך הסרטן אינו רואה טורף בסביבה ויוצא ממחבואו. הטרף מומת על ידי נשיכה ארסית.
Naughty Boy
שהאיד חאן (באורדו: شاهد خان; נולד ב-1 בינואר 1981), הידוע תחת שם הבמה Naughty Boy, הוא תקליטן, מפיק מוזיקלי, פזמונאי ומוזיקאי בריטי.
קריירה
ב-28 בינואר 2010, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם אמילי סאנדיי והמוזיקאי וילי, את הסינגל "Never Be Your Woman". השיר הגיע, בשיאו, למקום השמיני במצעד הסינגלים הבריטי ולמקום הרביעי במצעדי סינגלי ואלבומי ה-R&B הבריטיים. כמו כן, השיר זכה באישור הקלטה מסוג כסף מ-BPI.
ב-27 בנובמבר 2011, הוא התארח בסינגל "Daddy" של אמילי סאנדיי. השיר הגיע, בשיאו, למקום ה-21 במצעד הסינגלים הבריטי ולמקום השישי במצעדי סינגלי ואלבומי ה-R&B הבריטיים.
ב-19 באוקטובר 2012, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם אמילי סאנדיי, את הסינגל "Wonder". השיר הגיע, בשיאו, למקום העשירי במצעד הסינגלים הבריטי. כמו כן, השיר זכה באישור הקלטה מסוג כסף מ-BPI.
ב-18 במאי 2013, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם סם סמית', את הסינגל "La La La". השיר הגיע, בשיאו, למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי, למקום הראשון במצעד הדאנס הבריטי, ולמקום ה-19 בבילבורד הוט 100. כמו כן, זכה באישור הקלטה מסוג פלטינה כפולה מ-BPI ובאישור הקלטה מסוג פלטינה כפולה מ-RIAA.
ב-18 באוגוסט 2013, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם אמילי סאנדיי, את הסינגל "Lifted". השיר הגיע, בשיאו, למקום השמיני במצעד הסינגלים הבריטי ולמקום הרביעי במצעד הדאנס הבריטי.
ב-23 באוגוסט 2013, הוא הוציא את אלבום המוזיקה הראשון שלו, Hotel Cabana. האלבום הגיע, בשיאו, למקום השני במצעד האלבומים הבריטי ולמקום השישי במצעד ה-Heatseekers.
ב-17 בנובמבר 2013, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם ויז קאליפה ואלה אייר, את הסינגל "Think About It". השיר הגיע, בשיאו, למקום ה-78 במצעד הסינגלים הבריטי ולמקום ה-12 במצעדי סינגלי ואלבומי ה-R&B הבריטיים.
ב-27 ביולי 2014, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם רומנס, את הסינגל "Home". השיר הגיע, בשיאו, למקום ה-45 במצעד הסינגלים הבריטי, למקום ה-34 במצעד הסינגלים הסקוטי ולמקום ה-28 במצעד שירי הדאנס קלאב.
ב-17 בספטמבר 2015, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם ביונסה וארו בנג'מין, את הסינגל "Runnin' (Lose It All)". השיר הגיע, בשיאו, למקום הרביעי במצעד הסינגלים הבריטי, למקום ה-34 במצעד השירים הקצביים, ולמקום ה-90 בבילבורד הוט 100. כמו כן, זכה באישור הקלטה מסוג פלטינה מ-BPI.
ב-18 בנובמבר 2016, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם קיילה ופופקאן, את הסינגל "Should've Been Me". השיר הגיע, בשיאו, למקום ה-61 במצעד הסינגלים הבריטי. כמו כן, זכה באישור הקלטה מסוג כסף מ-BPI.
ב-3 בדצמבר 2017, הוא התארח, יחד עם וייקליף ז'אן, בסינגל "Dimelo" של ראק-סו. השיר הגיע, בשיאו, למקום השני במצעד הסינגלים הסקוטי, למקום השני במצעד הסינגלים הבריטי, למקום השמיני בניו זילנד ולמקום ה-29 במצעד הסינגלים האירי. כמו כן, זכה באישור הקלטה מסוג כסף מ-BPI.
הפארק הלאומי סגרמאטהה
הפארק הלאומי סגרמאטהה (בנפאלית: सगरमाथा राष्ट्रिय निकुञ्ज) הוא פארק לאומי בהרי ההימלאיה בצפון-מזרחה של נפאל, ובו שוכן חלקו הדרומי של הר אוורסט, המכונה בסנסקריט "סגרמאטהה", או "אם היקום". הפארק הלאומי הוכרז ב-19 ביולי 1976, והוא משתרע על פני 1,148 קמ"ר בשטח ההררי והמבותר של ההימלאיה, בין גובה של 2,845 מטר ועד לשיאו של הר אוורסט בגובה של 8,848 מטר, המהווה את המקום הגבוה בעולם. בשנת 1979 הוכרז הפארק כאתר מורשת עולמית.
גאוגרפיה ואקלים
הפארק שוכן בנפת סולו קהומבו שבמחוז סגרמאטהה בצפון-מזרחה של נפאל. הוא משתרע באגן הניקוז העליון של נהר דוד קוסי (נהר החלב), ויובליו של הנהר מתפרסים מגבולו הדרומי של הפארק בצורת מניפה המסתעפת מזרחה, צפונה ומערבה. על כן הוא מוקף משלושת צדדיו אלה בפסגות הרים גבוהות, ואילו בצידו הדרומי הוא גובל במורדות הדרומיים הנמוכים יותר של רכס ההימלאיה, אם כי גם בצד זה שוכנות פסגות המגיעות לגובה של יותר מ-7,000 מטר. גבולו הצפוני של הפארק עובר לאורך קו פרשת המים הראשי של רכס ההימלאיה והמהווה גם את גבולה הצפוני של נפאל עם סין. בתחומי הפארק 63 נקודות יישוב, אם כי מבחינה מנהלית הן מוכרות כמובלעות שאינן שייכות לפארק.
נופו של הפארק הוא נופו של רכס ההימלאיה הצעיר מבחינה גאולוגית, של העמקים העמוקים המבתרים אותו ושל הקרחונים המכסים אותו. הקרחונים השוכנים בארבעת העמקים הגדולים בפארק, מזינים את הנהרות החותכים בסלעי המשקע ובשכבות הגרניט שמתחתיהם, ומתנקזים אל נהר דוד קוסי, המהווה בתורו חלק מאגן הניקוז של הגנגס. מספר אגמים שוכנים במעלה נהרות אלה. בתחומי הפארק שבע פסגות המגיעות לגובה של יותר מ-7,000 מטר מעל פני הים. פסגות ההימלאיה התרוממו לגובהן בעקבות שני אירועי קימוט, שהחשוב שבהם אירע לפני 500,000 עד 800,000 שנים. תהליכי התרוממות הרכס נמשכים גם בהווה, אך בקצב איטי, ותהליכי בליה מנוגדים מביאים לשימורו של המצב הקיים.
החי והצומח
כ-69% משטח הפארק הם צחיחים ומשתרעים מעל גובה של 5,000 מטר. 28% משטחו הם אדמות מרעה, ויתר 3% מיוערים. מעל גובה של 3,000 מטר משתרעות חורשות עצי אורן ואשוח, ומעל גובה של 3,600 מטר מפנים אלה את מקומם לעצי שדר הגדלים עד גבול העצים העליון בגובה של 3,800 עד 4,000 מטר. מעל קו זה גדלים רק שיחים המתחלפים בעשב ובצמחים שרועים הגדלים עד גובה של כ-6,000 מטר.
רק 28 מיני יונקים חיים בתחומי הפארק, ועל אלה נמנים הזאב, התן, אייל מושק ההימלאיה, הדוב השחור האסייתי, החמוס והדלק. כ-152 מיני עופות נצפו באזור, והאגמים הקטנים בתחומי הפארק משמשים עופות נודדים ולפחות 19 מינים של עופות ימיים. לאלה נוספים שישה מיני דו-חיים, שבעה מיני זוחלים ו-30 מיני חסרי חוליות.
תושבים ומבקרים
כ-3,500 בני שרפה מתגוררים בתחומי הפארק מאז עזבו את ארץ מוצאם בטיבט במהלך המאה ה-15 והמאה ה-16. בני השרפה הם בודהיסטים וברחבי הפארק מספר מנזרים בהם הם מקיימים מפגשים וטקסים. המנזר החשוב והידוע שבהם הוא מנזר טנגפוצ'ה, שנשרף עד היסוד ב-19 בינואר 1989 אך שוקם. השרפה נחלקים לשני שבטים עיקריים, הממשיכים ומתחלקים בתורם לתת-שבטים. הם עוסקים בחקלאות, בעיקר גידול שעורה ותפוחי אדמה, גידול ורעיית עדרי יאק הבית וכבשים וכן מסחר. מאז שנות ה-50 של המאה ה-20 עוסקים התושבים גם בתיירות ובליווי משלחות טיפוס, וחלקם משכירים חדרים בבתיהם ללינת תיירים. היישוב העיקרי בתחומי הפארק הוא נמצ'ה בזאר השוכן בגובה של 3,440 מטר. המקום משמש כשער הכניסה העיקרי אל הפארק ושוכן בו מרכז מבקרים.
אלפי מבקרים פוקדים את הפארק מדי שנה, ומספרם עלה מכ-1,400 בשנים 1972-1973 ל-7,492 ב-1989. טיסות סדירות מקטמנדו נוחתות על מסלול הטיסה שמדרום לפארק, ובתחומי הפארק, מצפון לנמצ'ה בזאר, שוכן מסלול טיסה קטן נוסף. אין כבישים המגיעים אל הפארק, ולמען מסלול הנחיתה השוכן בתחומו, ניתן להגיע אליו רק ברגל, מסע הנמשך בין יומיים לעשרה ימים, בהתאם לנקודת המוצא.
המיטב (אלבום של אריק איינשטיין)
המיטב הוא אלבום אוסף שנגנז, ואיגד שירים בולטים שהקליט הזמר אריק איינשטיין. האלבום יצא לאור בשנת 2003 וכלל 38 שירים מכ-25 שנות הפעילות של איינשטיין ב"NMC". הוא כלל גם גרסה לשיר 'לבכות לך', שלא ראתה אור על-גבי דיסק.
לאחר יציאת האוסף התברר כי האלבום יצא ללא ידיעתו של איינשטיין, שכעס על החברה איתה עבד במשך כ-25 שנים. איינשטיין טען בתקשורת כי החברה הוציאה את אוסף זה כ"נקמה" על כך שעבר לחברה המתחרה הד ארצי איתה הוציא את האלבום "שתי גיטרות בס תופים" לאחר שNMC חלקה על הקו האומנותי שבו בחר איינשטיין. בתגובה החליטה החברה להפסיק לשווק ולמכור את האוסף והודיעה על גניזתו של האוסף בדצמבר 2003, מה שהפך אותו לפריט אספנות.
מוסר בריכות
מוסר בריכות (שם מדעי: Sciaenops ocellatus) הוא מין של דג גרם ממשפחת המסריים, המהווה מין יחיד בסוגו. הוא חי במערב האוקיינוס האטלנטי שבין מסצ'וסטס לפלורידה ובמפרץ מקסיקו. הוא קרוב למין פוגוניאס קרומיס ולעיתים מזדווג איתו.
המוסר מגיע לאורך של 55 עד 80 ס"מ בממוצע אך פרטים גדולים הגיעו לאורך 150 ס"מ ומשקל 45 ק"ג. הוא יכול לחיות בטבע עד גיל 50. הוא בעל ראש גדול ומוגבה, לסתות חזקות וסנפירים קצרים ופרוקים. צבעו של המוסר אדום-ורדרד עם גוף אפור בהיר עד לבן והסנפירים אפורים. סמוך לזנב ישנם 2 טבעות עיניים מדומות המשמשות כנראה לחקיינות עצמית המסתירה את ראש הדג ומבלבלת את טורפיו. עם זאת החיקוי לא מוצלח במיוחד והדג מתגונן בעיקר בשחייה מהירה.
דג זה ניזון בקרבת קרקעית הים מסרטנים וחסילונים שונים ומדגים אחרים כמו קיפונאים, ספרוסיים, סרדיניים, טריגליים, לטנוניים ואף ממיני מסריים קטנים.
הדג חי במים חמימים לאורך דרום ארצות הברית ומפרץ מקסיקו בקרבת החופים והשוניות. דג זה נידוג כדג מאכל מסחרי וגם כדג ספורט עקב גודלו המרשים והוא דג הספורט היקר ביותר במפרץ מקסיקו. הוא גם מגודל בחקלאות ימית לאורך החופים. הדג נפוץ ואיננו מצוי בסכנה בטבע.
גאטנו מרולה
גאטנו מרולה (באיטלקית: Gaetano Merola, 4 בינואר 1881 – 30 באוגוסט 1953) היה מנצח איטלקי, מייסד האופרה של סן פרנסיסקו.
חייו
מרולה נולד בנאפולי, בן לכנר חצר נאפוליטני. הוא למד פסנתר וניצוח בקונסרבטוריון של נאפולי. בשנת 1899 היגר לארצות הברית ושם עבד כעוזר מנצח במטרופוליטן אופרה בניו יורק, בלהקת האופרה של הנרי וילסון סבג' בבוסטון ובלהקת האופרה הנודדת של סן קרלו מייסודו של האמרגן פורטון גאלו. אוסקר המרשטיין היה הראשון ששכר את מרולה כמנצח מקהלה בלהקת מנהטן אופרה שלו ושם נשאר עד לסגירת הלהקה בשנת 1910. לאחר זאת כיהן כמנצח בבית האופרה של המרשטיין בלונדון לפני שחזר לניו יורק כמנצח אופרטה. מרולה ניצח על הצגות הבכורה של כמה אופרטות, בהן "מרייטה השובבה" של ויקטור הרברט, "הגחלילית" של רודולף פרימל ו"תור האביב" של זיגמונד רומברג.
פאק גון-הייה
פָּאק גוּן-הְיֶה (בקוריאנית: 박근혜; נולדה ב-2 בפברואר 1952) היא פוליטיקאית מדרום קוריאה שכיהנה כנשיאתה בשנים 2013–2017, האישה הראשונה שכיהנה בתפקיד זה, והראשונה בתפקיד שנולדה כאזרחית קוריאה הדרומית. היא גם האישה הראשונה ששירתה בתפקיד ראש מדינה בצפון-מזרח אסיה. בדצמבר 2016 הודחה מתפקידה כנשיאת קוריאה הדרומית אחרי גל של הפגנות ששיאן היה ב-3 בדצמבר 2016 בהשתתפות למעלה מ-2 מיליון מפגינים ברחבי המדינה. באפריל 2018 נידונה ל-24 שנות מאסר ולקנס של 17 מיליון דולר.
פאק כיהנה כחברת פרלמנט במשך ארבע קדנציות רצופות, בין 1998 ל-2012, כנציגה של מחוז דלסונג. מיוני 2012 החלה את הקדנציה החמישית שלה, כאשר נבחרה למושב ארצי מטעם מפלגת הסאנורי. היא כיהנה כיו"ר המפלגה הדרום-קוריאנית השמרנית, "המפלגה הלאומית הגדולה", בשנים 2004–2006 ובשנים 2011–2012.
גאטנו מרולה
"בית האופרה - יד זיכרון לנופלים"
במשך שנים דיברו אזרחי העיר על בניית בית אופרה חדש. גם זכרה המשתהה של מלחמת העולם הראשונה עורר רצון להנציח את זכר גיבורי המלחמה בבניית בית לוותיקי המלחמה או מוזיאון לאמנות. בסופו של דבר, התמזגו הרעיונות הללו למיזם משותף, שנועד לשלב שני בניינים רבי-רושם בסגנון פלדיאני. הבניין האחד נועד להכיל מוזיאון לאמנות עם חדרים לוותיקי המלחמה ובבניין השני תשכון האופרה של סן פרנסיסקו. שני מגרשים מול בית העירייה נמצאו מתאימים לבנייה, ובעלי זכות ההצבעה אישרו הנפקת מלווים בשנת 1927. באוקטובר 1931, כאשר הונחו שתי אבני הפינה התאומות, הפחיתו מפולת הבורסה והשפל הגדול שבא בעקבותיה את עלויות ההקמה במידה ניכרת, ושני הבניינים הושלמו תוך שנה בעלות של 5.5 מיליון דולר.
פאק גון-הייה
פאק היא בתו של פאק צ'ונגהי, נשיא המדינה בשנים 1963–1979. היא נחשבה לאחד הפוליטיקאים המשפיעים ביותר במדינה יחד עם שלושת ה"קימים": קים יונג סאם, קים דה-ג'ונג וקים ג'ונג פיל.
נעוריה ותחילת דרכה
פאק נולדה ב-2 בפברואר 1952, בעיר טגו לפאק צ'ונגהי, נשיאה השלישי של קוריאה הדרומית שכיהן בין השנים 1963 ל-1979 והיא בתו הבכורה. לפאק נולדו אחות ואח בשנים מאוחרות יותר.
גאטנו מרולה
"בית האופרה - יד זיכרון לנופלים"
אחת האסטרטגיות הדרומיות של מרולה הייתה להרחיב את עונת הבית של להקתו בהצגות משנה באודיטוריום שריין בלוס אנג'לס. הוא היה שותף לעיצובה של הגראנד אופרה של לוס אנג'לס, שנהנתה מסיבוב הופעות מוצלח מ-1924 עד 1931. עם פתיחת "יד לנופלים" באוקטובר 1932, חתם מרולה על הסכם עסקי עם אמרגן האמנויות מלוס אנג'לס ל. א. ביימר, לפיו יוצגו כוכבי האופרה של סן פרנסיסקו בעונה מקוצרת של אופרות בהפקה מקומית. כך קרה, שתושבי לוס אנג'לס שמעו את מוציו ואת בונלי בלה טרוויאטה והטרובדור ואת פונס ב"לוצ'יה" ובריגולטו ימים ספורים לפני הופעותיהם הראשונות ב"יד לנופלים". הפקות חשובות אחרות כללו את הכלה המכורה של סמטנה עם אליזבת רתברג והופעה מעולה של "תרנגול הזהב" של רימסקי-קורסקוב ב-1934. מרולה ויתר על כל יומרה לקיום להקה בלוס אנג'לס וביסס באופן רשמי ביקורים שנתיים לאורך זמן מצד עמותת האופרה של סן פרנסיסקו באודיטוריום שריין. באותה עונה ראשונה הופיעו לאוריץ מלכיור וקירסטן פלגסד בטריסטן ואיזולדה, בניצוח פריץ ריינר, מלכיור בלוהנגרין, פונס ואציו פינצה בלקמה, ג'ינה צ'יניה וג'ובאני מארטינלי באאידה ומריה יריצה ב"טוסקה". התוצאה הייתה מחרוזת רצופה של הצגות שנתיות בלוס אנג'לס עד 1965.
שנותיו האחרונות
בשנת 1943 הביא מרולה את קורט הרברט אדלר לסן פרנסיסקו לכהן כמנצח, מדריך מקהלה וסגן מנהל. אדלר היה עוזרו של טוסקניני בזלצבורג בשנת 1936 והגיע לארצות הברית ב-1938. מרולה גם המשיך להביא זמרים חדשים חשובים - במקרים רבים, לפני שהספיקו להופיע בבתי אופרה חשובים אחרים באמריקה. בין הזמרים ידועי השם שהביא אחרי מלחמת העולם השנייה טיטו גובי, פרוצ'ו טליאוויני, אלנה ניקוליאדי, רנאטה טבאלדי ומריו דל מונקו.
פאק גון-הייה
נעוריה ותחילת דרכה
ב-1953 עברה משפחתה של פאק לסיאול. פאק סיימה תואר ראשון בהנדסת חשמל באוניברסיטת סוגנג ב-1974. היא המשיכה ללימודים באוניברסיטה בגרנובל שבצרפת אך עזבה את צרפת לאחר ההתנקשות באימה.
גאטנו מרולה
שנותיו האחרונות
ככל שבריאותו של מרולה התערערה והלכה ומרצו התמעט במהלך העשור הבא, העביר מרולה יותר ויותר מחובותיו לאדלר, אף כי המשיך להנהיג את הלהקה עד מותו ב-1953 – תקופת הנהלה מרשימה של שלושים שנה.
מרולה מת בשעת ניצוח על הצגת מאדאם באטרפליי של פוצ'יני בזיגמונד סטרן גרוב, אמפיתיאטרון פתוח במערב סן פרנסיסקו, שם מתקיימים קונצרטים פתוחים לציבור במשך הקיץ מאז 1938.
פאק גון-הייה
חברת פרלמנט
פאק נבחרה לראשונה להיות חברת פרלמנט מטעם ״המפלגה הלאומית הגדולה״, עבור מחוז דלסונג, דאגו ב-1998 בבחירות ביניים. המחוז שבו נבחרה פאק נמצא בחלקה הדרומי של קוריאה הדרומית והוא כפרי ברובו. בין השנים 1998–2008 פאק נבחרה שוב להיות חברת פרלמנט באותו מחוז. פאק שירתה כחברת פרלמנט מטעם מחוז דלסונג עד אפריל 2012. במהלך 2012 הודיעה פאק שלא תתמודד שוב על מושב בפרלמנט מטעם המחוז שלה, אלא על מושב יחסי מטעם מפלגת סיינרי. באותה הודעה הצהירה פאק כי היא מתכננת להוביל את מסע הבחירות של המפלגה שלה בבחירות הקרובות. פאק נבחרה למושב יחסי בבחירות בקוריאה הדרומית באפריל 2012.
יושבת ראש המפלגה ו"מלכת הבחירות"
לאור ניסיון ההדחה הכושל של הנשיא רו מו היון, ופרשת השוחד של מועמדה לנשיאות בבחירות של שנת 2002, המפלגה הלאומית הגדולה נחלה הפסד מוחץ בבחירות הכלליות בשנת 2004. פאק מונתה להיות יושבת ראש המפלגה והובילה את מאמץ המפלגה בבחירות הקרובות. בבחירות הללו המפלגה הלאומית הגדולה איבדה את הרוב שלה בפרלמנט אבל זכתה ב-121 מושבים, דבר הנחשב להצלחה גדולה בהינתן המצב הפוליטי החלש של המפלגה. כיושבת ראש המפלגה היא סייעה למפלגה להגיע להישגים בבחירות מקומיות ואף להשיג רוב בפרלמנט שוב בבחירות הכלליות ב-2006.
במהלך קמפיין הבחירות, ב-20 במאי 2006 ג'י צ'ונג הו, פושע מורשע בן 50, דקר את פאק בפניה עם סכין יפנית. פאק סבלה מחתך באורך 11 סנטימטרים לאורך פניה ונדרשה לניתוח שערך מספר שעות והסתכם ב-60 תפרים. המילים הראשונות שאמרה פאק כשהתעוררה מהניתוח היו ״מה המצב בטג'אן?״. טג'אן היא העיר החמישית בגודלה בקוריאה הדרומית, אחת משש ערי המטרופולין שבקוריאה. לאחר אירוע זה המועמד מטעם המפלגה הלאומית הגדולה, המפלגה של פאק, זכה בבחירות המוניציפליות, זאת אף על פי שפיגר בסקרים ביותר מ-20 אחוזים לפני התקיפה. בנוסף, בין השנים 2004 ו-2006 המפלגה הלאומית הגדולה זכתה בכל 40 מרוצי הבחירות שבהן השתתפה. הישג זה מיוחס ברובו למנהיגותה של פאק את המפלגה. בעקבות הישג זה זכתה פאק בכינוי ״מלכת הבחירות״.
ב-12 בפברואר 2007 ערכה פאק ביקור מתוקשר באוניברסיטת הרווארד שבעיר קיימברידג', מסצ'וסטס, שבארצות הברית. שיא הביקור היה בסופו בנאום שנשאה פאק בפני תלמידי בית הספר ללימודי מדיניות ציבורית שבו אמרה שהיא רוצה להציל את קוריאה וקראה ליחסים קרובים יותר בין קוריאה הדרומית וארצות הברית.
מועמדות לנשיאות 2007
ב-2007 התמודדה פאק על המינוי של המפלגה שלה להיות המועמדת לנשיאות קוריאה הדרומית. פאק הפסידה בהתמודדות זאת ללי מיונג-באק שהמשיך וזכה בבחירות הנשיאותיות הלאומיות. לי מיונג-באק הוביל בסקרים באופן מוחלט בתחילת ההתמודדות אך פאק הצליחה לצמצם את הפער על ידי האשמת לי מיונג-באק בשחיתות. פאק זכתה במינוי מטעם חברי המפלגה אבל הפסידה במינוי לאחר ספירת כלל הקולות מכל האומה.
בחירות כלליות 2008
לאחר הבחירות הכלליות בקוריאה ב-2007, לי מיונג-באק בנה ממשלה מתומכים קרובים שלו. תומכיה של פאק טענו שזאת פעולה של נקמה, ושעל המחנה של פאק לפרוש מהמפלגה הלאומית הגדולה. חלק מהתומכים האלו פרשו מהמפלגה הלאומית הגדולה הקימו שתי מפלגות בשם הברית למען פאק וסולידאריות למען פאק של העצמאיים (בקוריאנית: 친박 무소속 연대). פאק עצמה לא הצטרפה למפלגות אלה, אבל תמכה בהן באופן עקיף על ידי כך שאמרה ״אני מקווה שאנשים אלו ישובו בחיים״. לאחר הפרישה הגדולה הזאת, הפורשים הודיעו כי יצטרפו מחדש למפלגה הלאומית הגדולה לאחר הבחירות הכלליות, אך המפלגה הלאומית הגדולה אסרה זאת. בבחירות הכלליות ב-2008 הפורשים זכו ב-26 מושבים: ב-14 מושבים מטעם מפלגות מאורגנות ו-12 מושבים בתור עצמאיים. יחדיו הם שיחקו תפקיד מכריע ברוב המצומצם שהיה למפלגה הלאומית הגדולה. פאק לחצה באופן קבוע שעל המפלגה הלאומית הגדולה להתיר לפורשים לשוב לשורות המפלגה. עד 2011, רוב הפורשים שבו לשורות המפלגה, מה שגרם לכך שהיו בין 50 ל-60 חברי פרלמנט שתמכו בפאק מתוך 171 השייכים למפלגה הלאומית הגדולה.
ראש מפלגת סאנורי
בתגובה לירידה בפופולריות של המפלגה הלאומית הגדולה בסקרים, המפלגה יצרה ועדת חירום והחליפה את השם של המפלגה מהמפלגה הלאומית הגדולה למפלגת סאנורי. המשמעות של סאנורי בקוריאנית זה ״חזית חדשה״. ב-19 בדצמבר 2011 פאק מונתה לעמוד בראש ועדת החירום של המפלגה הלאומית הגדולה, מינוי זה הפך אותה למנהיגה דה פקטו של המפלגה.
בחירות פרלמנטריות 2012
מפלגת סאנורי זכתה בהפתעה אל מול המפלגה הדמוקרטית המאוחדת בבחירות הפרלמנטריות של 2012, כאשר היא זוכה ב-152 מושבים ושומרת על הרוב שלה בפרלמנט. בגלל פרשיות השחיתות של לי מיונג-באק אשר נחשפו לפני הבחירות, הייתה הסכמה כוללת שמפלגת הסאנורי לא תזכה ביותר מ-100 מושבים. במהלך הקמפיין בן 13 הימים, פאק נסעה בערך 7200 קילומטרים ברחבי קוריאה הדרומית כשהיא מבקרת ביותר מ-100 מחוזות בחירה. ישנו קונצנזוס בקרב מומחי חדשות ופוליטיקה קוריאנית שהמרכיב החשוב ביותר לניצחון של מפלגת הסאנורי הוא מנהיגותה של פאק. מסיבה זאת, הבחירות של שנת 2012 לעיתים מכונות ״שובה של מלכת הבחירות״. תבוסתה של מפלגת הסאנורי במטרופולין הסואן של סיאול בבחירות אלה חשף את המגבלות של ההשפעה הפוליטית של פאק.
בחירות נשיאותיות 2012
פאק הייתה המועמדת המובילה לבחירות הנשיאותיות של 2012 בכל סקר דעת קהל בקוריאה הדרומית בין 2008, מתי שממשלו של לי מיונג-באק, וספטמבר 2011. בסקרים אלו אחוזי התמיכה של פאק נעו בין 25% ל-45%, יותר מכפליים מאשר המועמד הבא. אחוזי התמיכה בפאק היו הגבוהים ביותר כאשר הבחירות לפרלמנט ב-2012 הראו את ההשפעה העצומה שלה. אחוזי התמיכה שלה היו הנמוכים ביותר בתחילת 2010 כתוצאה מהעמדה שלה כנגד המשטר של לי מיונג-באק בעניין העיר סג'ונג. בספטמבר 2011, אן צ'אול-סו, איש עסקים מתחום טכנולוגיית המידע ודקאן בפקולטה לקיימות באוניברסיטה הלאומית בסיאול, הופיע בתור המועמד העצמאי החזק בדרך לנשיאות. בסקרים לאומיים שנערכו באותו חודש, אן ופאק היו במקומות צמודים על המועמדות המובילה כאשר פאק הפסידה לאן צ'אול-סו בסקרים בפעם הראשונה מאז 2008.
לאחר ניצחונה בבחירות הכלליות ב-2012, אחוזי התמיכה בפאק צמחו באופן ניכר. בסקר שנערך ב-11 בספטמבר 2012 פאק הייתה המועמדת המובילה עם 45% אחוזי תמיכה אל מול כל שאר המתמודדים. באותו הסקר, כאשר השוו את פאק אל מול אן צ'אול-סו, היא הובילה עליו עם 50.6% של תמיכה. ב-10 ביולי 2012 פאק הודיעה לבסוף על כוונותיה להתמודד על תפקיד נשיאת קוריאה הדרומית. פאק הצהירה על כוונותיה במרכז סיאול ובהצהרה זאת היא הדגישה את הזכות לרדוף אחר האושר, כלכלה דמוקרטית, ושירותי רווחה מותאמים לעם הקוריאני.
המפלגה הדמוקרטית הנגדית למפלגת הסאנורי בחרה במון ג'יאה-אין בתור המועמד שלה לנשיאות ב-17 בספטמבר. אן צ'אול-סו הודיע על מועמדתו שלו ב-19 בספטמבר. על אף היותה המועמדת המובילה, לפי סקר לאומי שנערך ב-22 בספטמבר, לפאק היו אחוזי תמיכה נמוכים יותר בהתמודדות ראש בראש עם מון ז'אי-אינמון ג'יאה-אין וכן עם אן צ'אול-סו. פאק נבחרה להיות נשיאת קוריאה הדרומית ב-19 בספטמבר 2012 עם תמיכה של 51.6% מהמצביעים.
עמדות פוליטיות
במחקר שנערך ב-2012 הושוו דעותיהם של 12 מועמדים פוטנציאלים לנשיאות קוריאה הדרומית. פאק נחשבה למועמדת השמרנית ביותר בקבוצה.
דעותיה השמרניות, אשר מוכוונות על ידי המשק, ניכרו בבירור במסע הבחירות שלה לנשיאות ב-2008 כאשר התחייבה להפחית מסים, להפחית רגולציה ולחזק את שלטון החוק. מאז 2009 פאק החלה לדבר על סוגיות של רווחה בקוריאה הדרומית. במסגרת המאמץ הזה שלה היא טענה בעד הצעת שירותי רווחה מותאמים אישית לכל אזרחי קוריאה הדרומית.
פאק ידועה בדבקות חסרת הפשרות שלה להבטחות פוליטיות. למשל ב-2010, היא הצליחה לעצור את הניסיון של הממשלה של לי מיונג-באק מלבטל את התוכנית לבנות את העיר סג'ונג. הפרויקט היה אמור להיות מרכז לאומי של משרדי ממשלה. הטענה המרכזית של פאק על המשך בפרויקט הייתה שהפרויקט היה הבטחת בחירות ועל כן יש לעמוד בו. המאבק של פאק באנשיו של לי וניסיונה לשמור את הפרויקט בחיים עלה לפאק באחוזי תמיכה בסקרי דעת קהל. ב-2012 פאק הבטיחה לבנות שדה תעופה חדש במחוז הדרום מזרחי. הבטחה זאת היא הבטחה היסטורית מקמפיין הבחירות שלה ב-2008 שבוטלה על ידי המפלגה שלה בעקבות טענות על חוסר יכולת ביצוע של התוכנית משיקולים כלכליים.
נשיאות
פאק הפכה לנשיאה ה-18 של קוריאה הדרומית ב-25 בפברואר 2013. היא קיבלה אליה את כל סמכויות הנשיאות ובהן את הפיקוד העליון על הכוחות המזוינים של קוריאה הדרומית. בנאום ההשבעה שלה בפרלמנט, דיברה פאק על תוכניותיה לפתוח עידן חדש של ״שגשוג כלכלי, שמחה לאזרחים ועושר תרבותי״, והביעה את תקוותה כי קוריאה הצפונית תוותר על נשקה הגרעיני. טקס ההשבעה של פאק היה הגדול ביותר בהיסטוריה של קוריאה הדרומית עם 70,000 משתתפים.
עם כניסתה לתפקיד הצהירה פאק כי תערוך שינוי בשיטת הממשל. היא תחליף את המיקוד של הממשלה מבניית תשתיות מדינה לרווחתם של האזרחים הבודדים.
ב-1 במאי 2016 ביקרה פאק באיראן, בביקור הרשמי הראשון של נשיא דרום קוריאה במדינה. בביקור שערך 3 ימים וכלל משלחת של יותר מ-200 איש מדרום קוריאה, פגשה את חסן רוחאני ודנה ביחסי המסחר בין המדינות ובשותפויות אינטרסים בין המדינות.
פרשיית השחיתות
באוקטובר 2016 החלו להיחקר קשריה עם צ'וי סון-סיל, בתו של מנהיג כת צ'וי טא-מין. לצ'וי, שאין לה תפקיד ממשלתי, ניתנה גישה למסמכים מסווגים והיא ניצלה את קשריה כדי לסחוט כסף מחברות גדולות בדרום קוריאה.
בדצמבר 2016 הודחה מתפקידה כנשיאת קוריאה הדרומית אחרי גל של הפגנות ששיאן היה ב-3 בדצמבר 2016 בהשתתפות למעלה מ-2 מיליון מפגינים ברחבי המדינה.
באפריל 2018 נידונה ל-24 שנות מאסר ולקנס של 17 מיליון דולר, לאחר שהורשעה בשחיתות. בעקבות הפרשה עזב ראש לוטה קורפוריישן את תפקידו.
ג'יימס הולנד
ג'יימס רוברט הולנד (באנגלית: James Robert Holland; נולד ב-15 במאי 1989) הוא כדורגלן אוסטרלי המשחק באוסטריה וינה ובנבחרת אוסטרליה.
קריירת מועדונים
אחרי שעבר במרכז לפיתוח ספורטאים בניו סאות' ויילס ה-NSWIS ובמרכז לפיתוח כישרונות בכדורגל באוסטרליה ה-AIS, הצטרף הולנד בגיל 18 לקבוצת הבוגרים של סנטרל קואסט מארנירס במדיה שיחק 3 משחקים בגביע ובקיץ עבר לניוקאסל ג'טס. הולנד ערך את הופעת בכורה הא-ליגה נגד ולינגטון פיניקס בו גם כבש את שער הבכורה, והפך לכובש הצעיר בתולדות הליגה. באוקטובר הוא חתם לשנתיים הבאות בקבוצה. בעונת זכה עם הקבוצה באליפות הראשונה לאחר ניצחון נגד סנטרל קוסט מארינרס. ב-11 בינואר 2009 חתם בא.ז. אלקמאר ל-4 וחצי שנים תמורת 650,000 דולר. לאחר שלא השתלב באלקמאר, הושאל ב-19 בינואר 2011 לספרטה רוטרדם עד לסיום העונה. ב-17 בינואר 2012 חתם באוסטריה וינה לשנה וחצי. בעונת זכה עם הקבוצה באליפות ראשונה אחרי 7 שנים, ואף העפיל איתה לשלב הבתים של ליגת האלופות. בקיץ 2015 חתם בדיסבורג מהבונדסליגה השנייה.
קריירה בינלאומית
בצעירותו הולנד שיחק בנבחרת הצעירות של אוסטרליה. בקיץ הולנד השתתף עם הנבחרת בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20 שנערך במצרים. ב-11 באוקטובר 2008 זכה עם נבחרת הנוער של אוסטרליה באליפות מזרח אסיה בכדורגל עד גיל 19 אחרי ניצחון 1–3 בפנדלים נגד כאשר הולנד הבקיע את אחד הפנדלים. באותה שנה ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הבוגרת נגד.
תארים
אוסטרליה:
ניוקאסל ג'טס
אוסטריה וינה:
השיר הפטריוטי
השיר הפטריוטי (ברוסית: Патриотическая песня) מאת המלחין מיכאיל גלינקה, היה המנון הפדרציה הרוסית בעשור הראשון לקיומה (1991–2001), עד שהוחלף בהוראת נשיא רוסיה, ולדימיר פוטין בהמנון הפדרציה הרוסית. השיר היה להמנון המדינה מה-23 בנובמבר 1990 ועד ל-25 בדצמבר 2000.
היסטוריה
השיר הפטריוטי הולחן ב-1833 וכהמנונה הרשמי של רוסיה, הוא נוגן ללא מילים.
השיר נכתב לכבוד תחרות להמנון הלאומי של רוסיה ב-1833 אך לא התקבל. בשנת 1990 הצבעה במועצת נבחרי העם של רוסיה החליטה לאמץ את השיר כהמנונה הלאומי של הפדרציה הרוסית.
ההמנון בוצע ללא מילים במשך עשור, אף שהיו לו מילים לא רשמיות בשנת 1999, בשל תחרות להוספת מילים להמנון, אולם הטקסט מעולם לא הפך לרשמי כאמור, היות שהנשיא החדש של רוסיה, ולדימיר פוטין, ביקש לשנות את ההמנון שוב.
הטקסט הלא רשמי ברוסית
להלן המילים הלא רשמיות משנת 1999:
אום א-נעסאן
את קצהו הצפוני של האי, לאורך כ-1.5 ק"מ, חוצה כביש ראשי, שהוא חלק מגשר המלך פהד, מערכת של גשרים וסוללות המקשרת בין ערב הסעודית לבין בחריין.
האי עצמו הוא שטח פרטי השייך למלך בחריין, חמד בן עיסא אאל ח'ליפה, שהקים עליו ארמון לחופו הצפוני. האי מדברי ברובו, אם כי ישנם מטעי דקלים במערבו של האי.
אל האי ניתן להגיע מהאי הגדול של בחריין דרך כביש גשר המלך פהד. כמו כן, הוא מחובר לאי ג'ידה בכביש, דרך סוללת ג'ידה.
עיניים לא רק לראייה
עיניים לא רק לראייה (באנגלית: Eyes do more than see) הוא סיפור מדע בדיוני קצר שנכתב בידי אייזיק אסימוב בשנת 1965, ותורגם לעברית בפנטסיה 2000 גיליון 6 בשם "עיניים", ושוב ב-1980 בשם "עיניים אינן רק רואות" בקובץ אין איש פה, פרט..., ושוב ב-2010 בקובץ כתבי אייזיק אסימוב חלק 2 בשם "עיניים אינן רק לראייה".
רקע
בשנת 1964 הזמין מגזין מאסימוב סיפור על בסיס תמונה של ראש חימר שאבריו מסומנים באותיות דפוס, במטרה להדפיס שלושה סיפורים של סופרים שונים על בסיס אותה התמונה. המגזין דחה את סיפורו של אסימוב, והסיפור פורסם לבסוף במגזין לפנטזיה ומדע בדיוני בשנת 1965.
עלילה
בעתיד המרוחק טריליוני שנים, בני האדם נטשו את צורתם החומרית והם קיימים כישויות אנרגיה.
שני בני אדם, איימס וברוק, המשתתפים בתחרויות של אמנות באנרגיה, דנים ברעיון חדש: ליצור אמנות בחומר. איימס יוצר פיסול של ראש, וברוק נזכרת בכאב בגופה האנושי וביכולת שלה לאהוב. היא מצטערת על פזיזותם של בני האדם ועל הוויתורים שעשו בעוזבם את גופם החומרי.
נבחרת הונג קונג בכדורסל
נבחרת הונג קונג היא מנבחרות הכדורסל החלשות באסיה. עם זאת היא הופיעה בקביעות באליפות אסיה בכדורסל החל מהאליפות הראשונה בשנת 1960 ועד לאליפות שהתקיימה בשנת 2007. נבחרת הונג קונג כשלה בניסיון ההעפלה לאליפות בשנת 2009 ובכך נעדרה לראשונה בתולדותיה מהטורניר. למרות כמות ההופעות הרבה, נבחרת הונג קונג סיימה בקביעות בין המקומות האחרונים בכל טורניר. מיקום השיא שלה הוא המקום החמישי בו סיימה באליפות אסיה הראשונה בשנת 1960.
נבחרת הונג קונג מעולם לא העפילה למשחקים האולימפיים או לאליפות העולם בכדורסל.
חיות השטן
חיות השטן (באיטלקית: Bestie di Satana) הוא שמה של כת שטניסטית איטלקית שחבריה הורשעו במספר רציחות שבוצעו בין השנים 1998 ל-2004.
הרציחות הראשונות
התקרית הראשונה התרחשה בינואר 1998, עם ביצועו של רצח כפול ביער בקרבת סומה לומברדו, מצפון-מערב למילאנו. צ'יארה מרינו, מוכרת בחנות, בת ה-19, וחבר שלה, פאביו טוליס, סטודנט בן 16 ומוזיקאי הבי מטאל, הוכו ונדקרו למוות על ידי אנדראה וולפה ועוד שני אנשים במהלך טקס של חברי הכת, טקס שכלל בין היתר סקס, סמים, והבי מטאל. הזוג הצעיר בילה ערב שבת רגיל בשתיית בירה והאזנה למוזיקת מטאל ב"מידנייט פאב", שהיה מרכז סצנת המטאל בעיר, אך מעולם לא חזר הביתה. גם טוליס וגם מרינו נדקרו למוות על ידי חבריהם אנדריאה וולפה, ניקולה סאפונה ומריו מאצ'וני. פאביו טוליס, שהיה צעיר חסון, ניסה נואשות להגן על עצמו ועל חברתו מרינו, אך הוכרע על ידי הקבוצה הגדולה יותר. וולפה, סאפונה ומאצ'וני קברו מאוחר יותר את הגופות בקבר גדול ביער ורקדו על הקברים, בעודם צוחקים וצורחים "עכשיו שניכם זומבים! נסו לצאת מהבור הזה, אם תעזו!". המסקנה שהסיקו בתחילה הרשויות אז הייתה שהם ברחו יחד לרגל רומן אהבים, כפי שהציע חברם, אך הסבר זה לא התקבל על ידי אביו של טוליס, מישל טוליס, שהחל בחקירה משלו. רק כמה שעות לפני הרצח, ניקולה סאפונה אילץ את פאביו טוליס להתקשר הביתה ולומר לאביו שהוא לא מתכוון לחזור הביתה באותו ערב כי הוא מעדיף לשכב עם חברתו. מישל טוליס, שהבין שמשהו לא בסדר בשיחה שקיבל, פנה מיד אל בנו בחצות כדי לדבר איתו. לרוע המזל, זה היה מאוחר מדי: פאביו וצ'יארה כבר עזבו עם חברם המשוער לסומה לומברדו ולא חזרו שוב. מישל טוליס גילה עד כמה עמוק הם הפכו מעורבים בשטניזם ובתורת הנסתר, שניהם נושאים נפוצים של ז'אנר הבלאק מטאל והדת' מטאל שבהם התעניינו בנו וחבריו. משהשתכנע בקשר בין השטניזם להיעלמותם, מישל טוליס בילה בשש השנים הבאות בונה בהתמדה קובץ על פעילותם ועל הלהקות שבהן ניגנו. כאשר התרחש הרצח השלישי, טוליס לקח את ממצאיו למשטרה, שהשתמשה בהם כדי לקשר את כל שלושת מקרי הרצח לאנדראה וולפה ולכת השטן הרחבה יותר.
הרצח השלישי
בנוסף, חברי כת הואשמו בכך שדחפו את המתופף שלהם, אנדריאה בונטדה, להתאבד, וזאת מכיוון שסירב להצטרף לוולפה וסאפונה בסומה לומברדו ולעזור להם להרוג את מרינו וטוליס. בספטמבר 1998, אנדריאה בונטדה שתה בכבדות, ואז התאבד בהתרסקות מכוניתו. הרשויות גם חקרו אם לקבוצה יש קשרים כלשהם לרשת רחבה יותר של שטניסטים ברחבי איטליה.
רציחות נוספות לכאורה
מעורבות של "חיות השטן" נחשדה בעד ארבעה עשר מקרים נוספים לא פתורים באותו אזור ובאותו פרק זמן, כולל התאבדויות לכאורה, היעלמויות ומוות אלים של אנשים הקשורים לכאורה לחברי הקבוצה. בין אלו:
עם זאת, מעולם לא הוכחה מעורבות של חברי הקבוצה במקרים אלו. מריו מק'יונה האשים חברי קבוצה אחרים (סאפונה, וולפה, ליאוני, זמפולו ומונטרוסו) באחריות לפשעים אלו, אך האשמות אלו הוכחשו על ידם ומעולם לא הוכחו.
לאחר הרציחות
ב-22 בפברואר 2005 נידונו אנדריאה וולפה ופייטרו גרירי בעיר הצפונית בוסטו ארסייו ל-30 ו-16 שנות מאסר בהתאמה. וולפה, בנוסף לרציחות ב-1998, נמצא אשם גם ברצח של פזוטה ב-2004. במקרה של וולפה גזר הדין היה ארוך בעשור ממה שביקשו התובעים. חשוד שלישי, מריו מאצ'וני, הודה גם הוא במעשי הרצח, ונידון ב-2007 ל-16 שנות מאסר, אך שוחרר ב-2017.
התגובות של משפחות הקורבנות לגזר הדין היו מעורבות. מישל טוליס, אביו של פאביו טוליס, אמר "היום הצדק גמל לי". לינה מרינו, אמה של צ'יארה מרינו ההרוגה, זעמה על העונשים הקלים יחסית שקיבלו וולפה וגרירי, בשל שיתוף הפעולה שלהם עם התובעים. היא הצהירה "הם רוצחים. זה לא הוגן".
חמישה חברים נוספים בקבוצה עמדו למשפט ביוני 2005 ונידונו לתקופות מאסר ארוכות בתחילת 2006. ניקולה סאפונה, מנהיג הקבוצה והמוח שחשוד מאחורי הרציחות, קיבל מאסר עולם. ארבעת האחרים - פאולו ליאוני, מרקו זמפולו, ארוס מונטרוסו ואליזבטה בלארין - נידונו ל-24 עד 26 שנים בגין תפקידיהם בכל שלושת הרציחות. ב-2007 אישר בית המשפט לערעורים את מאסר עולם לסאפונה והאריך את הרשעותיהם של שלושה חברים נוספים בקבוצה: 26 שנותיו של פאולו לאוני הפכו למאסר עולם, מרקו זמפולו עבר מ-26 שנים ל-29 שנים וחודשיים, וארוס מונטרוסו מ-24 שנים ל-27 שנים ו-3 חודשים (אותה עליה כמו זמפולו). עונשה של אליזבטה בלארין הופחת מ-24 שנים ו-3 חודשים ל-23 שנים. במאי 2008 אישר בית המשפט האחרון, בית המשפט של קסציונה, את כל החלטות בית המשפט לערעורים.
אנדריאה וולפה שוחרר מהכלא בשנת 2020, וכיום לומד מדעי החינוך.
אליזבטה בלארין, שהייתה מעורבת ברצח מריאנג'לה פזוטה ב-2004 ונכלאה בגין עזר לרצח ב-2006, משוחררת כעת, ועובדת במסעדה בצפון איטליה.
בתגובה לפשעים, הכומר דון אלדו בונאיטו קרא לאסור את דת' המטאל, ואמר "אם המוזיקה הופכת את עצמה לכלי של מעשים מרושעים ומוות, יש לעצור אותה". לאור הגילויים של חיות השטן, החקירה והמשפט, כמו גם הדאגה הציבורית הגוברת, המשטרה האיטלקית הצהירה על כוונתה להקים יחידה מיוחדת שתתמקד בכתות דתיות חדשות, במיוחד שטניסטים וקבוצות פולחניות אלימות אחרות. היא תתאם חקירות ארציות לגבי תנועות דתיות חדשות שעלולות להיות מסוכנות, ותכננה לכלול פסיכולוגים וכומר מומחה לתורת הנסתר.
המוסד הבין-לאומי לתקינה בחשבונאות
המוסד הבין-לאומי לתקינה בחשבונאות (באנגלית: International Accounting Standards Board; ראשי תיבות: IASB) הוא גוף עצמאי העוסק בתקינה חשבונאית עבור ארגון ה-IFRS. ה-IASB הוקם ב-1 באפריל 2001 כממשיך דרכה של הוועדה הבין-לאומית לתקינה (IASC). הוא אחראי על קידום, פיתוח ופרסום תקני דיווח בין-לאומיים (IFRS) שבעבר נקראו תקנים בין-לאומיים (IAS).
ארגון ה-IFRS
הגוף שקדם לארגון נקרא הארגון הבין-לאומי לתקני חשבונאות (IASF) והוא הוקם ב-6 בפברואר 2001. ב-1 ביולי 2010 שינה הגוף את שמו לארגון הבין-לאומי לתקינה בחשבונאות (IFRS Foundation). הארגון מאוגד בדלאוור, ארצות הברית, כארגון בלתי-תלוי וללא מטרות רווח. מטרתו העיקרית, כפי שנקבע בחוקה שלו, היא לפתח, לטובת הציבור, מערכת אחידה של תקני דיווח כספי בין-לאומיים איכותיים, מובנים, ניתנים לאכיפה ומקבולים ברחבי העולם, המבוססים על עקרונות אשר מנוסחים בצורה ברורה.
מטרת הארגון
על פי הארגון, מטרתו היא "לפתח תקני IFRS® שמביאים שקיפות, אחריות ויעילות לשווקים הפיננסיים ברחבי העולם. העבודה שלנו משרתת את האינטרס הציבורי על ידי טיפוח אמון, צמיחה ויציבות פיננסית לטווח הארוך בכלכלה העולמית."
חברי המוסד
בעת הקמתה, היו חברים ב-IASB ארבעה עשרה אנשים במשרה מלאה, כאשר לכל אחד מהם הייתה זכות הצבעה אחת. החברים במוסד הם מומחים אשר נבחרים בהתאם לקישורים שלהם אשר לרב מהווים שילוב של ניסיון בניסוח תקנים, ניסיון פרקטי בחשבונאות, ניסון ברגולציה בשוקי הון או בתחומים פיננסים אחרים ובדרך כלל גם בעלי רקע אקדמי רלוונטי. חברי המוסד מגיעים מרקע גאוגרפי מגוון, כלומר הם אזרחי מדינות מגוונות. בעת סיכום החלק הראשון של החוקה השנייה של הארגון, בפגישה של נאמני הארגון שנערכה בינואר 2009, הכריזו הנאמנים כי הרכב ה-IASB יורחב ל-16 חברים וזאת במטרה לתת גיוון גאוגרפי רחב יותר בחברים בו. ב-2015 חברי המוסד בחנו שוב את המבנה והיעילות של המוסד וכתוצאה מכך הוחלט ב-2016 להוריד את מספר חברי המוסד חזרה ל-14.
ועדת הפרשנויות של ה-IFRIC) IFRS) מונה 15 חברים. זהו הגוף הפרשני של ה-IASB והמטרה שלו היא לספק הנחיות בזמן אמת בנושאים יישומים שעולים בפרקטיקה החשבונאית בזמן יישום תקני ה-IFRS אשר מפורסמים על ידי ה-IASB.
על פי החוקה של המוסד משנת 2016, אין צורך בהצבעה פה-אחד בשביל לפרסם תקן, לחשוף טיוטה או פרשנות סופית של ה-IFRIC. על פי החוקה של המוסד, פרסום של תקן או טיוטה (כולל פרשנויות שמפרסם ה-IFIRC) דורש אישור מקדים של 8 חברים לפחות, במידה ומשתפפים בהצבעה 13 חברים או פחות. במקרה ובו כל 14 החברים נוכחים נדרש אישור של 9 מהחברים לפחות. בהחלטות אחרות של ה-IASB, כמו פרסום ניירות דיון ("Discussion Papers"), צריך רוב פשוט של החברים הנוכחים בדיון כאשר לפחות 60% מהחברים ב-IASB צריכים להיות נוכחים פיזית בהצבעה או על ידי אמצעים טכנולוגיים.
הליך נאות
ל-IASB יש ספר (The IASB Due Process Handbook) שמתאר את תהליכי ההתייעצות שלו והוא כולל בתוכו מידע לגבי הליך פיתוח התקנים והתהליכים שמובצעים על מנת לוודא את הנאותות שלהם. מטרת ההליכים המתוארים בספר הם ליצור שקיפות, החלטות שלמות והוגנות ובחינת המשמעויות הפרקטיות של התקנים שעתידים להתפרסם.
מימון
ארגון ה-IFRS מגייס כספים לטובת פעילות ה-IASB. מרבית התרומות הן התנדבויות ומגיעות מגופים בעלי משטרי מימון לאומיים. התרומה היא בדרך כלל אחוז מסך התוצר המקומי הגולמי מכל תחומי השיפוט התורמים. בשנת 2017 52% מהמימון הורכב ממימון ציבורי, 27% כללו תרומות של משרדי רואי חשבון ו-21% מההכנסה עצמאית של ה-IASB.
התקינה הבין-לאומית בישראל
בשנת 1974, כשנה לאחר ייסודו של ארגון ה-IASC, הצטרפה ישראל כחברה בארגון. הצטרפות זו כללת התחייבות לפעול לשם התאמת התקינה החשבונאית המקומית (IL-GAAP) לתקינה החשבונאית הבין-לאומית. הצטרפות זו הביאה לפרסומו של גילוי דעת (ג"ד) ביוני 1981 אשר קבע כי בכל עניין בו התקנים הישראלים הקיימים אינם מטפלים, וכן לא קיימת פרקטיקה מקובלת בישראל, ייושמו התקנים הבין-לאומיים כפי שמפורסמים על ידי ארגון ה-IASC.
בתחילת שנות האלפיים, התקבלה החלטה במוסד הישראלי לתקינה בחשבונאות לפעול לשם התאמתם של התקנים הישראלי לתקן דיווח כספי בין-לאומי. כתוצאה מהחלטה זו, בין השנים 2001 ל-2007 פורסמו יותר משלושים תקני חשבונאות ישראליים שהתבססו על התקינה הבין-לאומית.
התקנים הישראלים אשר פורסמו בתקופה זו כללו שינויים מעטים ביחס לתקנים המקוריים אשר פורסמו על ידי ארגון ה-IASC (אשר הפך לארגון ה-IASB בשנת 2001). בתקנים אלו נכלל גילוי (Disclousre) כדלקמן: "תקני חשבונאות ישראליים המתפרסמים על ידי המוסד הישראלי לתקינה בחשבונאות מתבססים לעיתים או עשויים לכלול חלקים מנוסח תקני חשבונאות בין-לאומיים המתפרסמים על ידי הוועדה לתקני חשבונאות בין-לאומיים".
בישיבת מועצת המוסד שנערכה ב-31 במאי 2005 פורסמה הצהרה על אימוץ גורף של התקינה הבין-לאומית בשנת 2008.
תקן חשבונאות ישראלי מספר 29 (פורסם ביולי 2006) היה התקן שהשלים את מהלך המעבר לתקינה הבין-לאומית. התקן קבע חובת דיווח החלה על כלל החברות ציבוריות הכפופות לחובת עריכת דוחות בהתאם לתקנות ניירות ערך, החל מהדוחות הכספיים של הרבעון הראשון של שנת 2008, כאשר ניתנה אפשרות ליישום מוקדם כבר בדוחות כספיים החל מיום 31 ביולי 2006. אימוץ התקינה הבין-לאומית היה במתכונת מלאה, דהיינו מוסדות התקינה המקומיים מוותרים על עצמאותם בתחומים אלה ומאמצים את התקינה הבין-לאומית כפי שהיא מתפרסמת ובהתאם להנחיות המוסד הבין-לאומי לתקינה חשבונאית.
בשנת 2010 תוקנו תקנות ניירות ערך (דוחות כספיים שנתיים) כך שהוראת תקן חשבונאי ישראלי 29 בדבר החובה החלה על חברות ציבוריות לערוך דוחות כספיים בהתאם לתקינה הבין-לאומית הפכה לחלק מהתקנות עצמן.
מאדאם X (סרט, 1966)
מאדאם X (באנגלית: Madame X) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1966 בבימויו של דייוויד לוול ריץ' עם לנה טרנר בתפקיד הראשי.
התסריט מבוסס על המחזה "מאדאם X" של המחזאי הצרפתי אלכסנדר ביסון משנת 1908. המחזה הוא על אישה הנשואה לגבר עשיר ונאלצת לנטוש את ביתה ובנה לאחר שהואשמה בבגידה. כעבור שנים רבות היא מתחברת לגבר שמאיים לחשוף את עברה והיא הורגת אותו. היא מובאת למשפט ומסרבת למסור את שמה האמיתי. מגן עליה עורך דין שהוא בנה שאינו מזהה את אמו.
המחזה זכה לעיבודים רבים לקולנוע בגרסאות שונות עוד בתקופת הסרט האילם בשנים 1916, 1920 ו-1929 וכן בהפקות בשנים 1937, 1948 1952 1954, ו-1981 (סרט טלוויזיה עם טיוזדיי וולד).
תקציר העלילה
הולי פארקר (לנה טרנר) ממעמד נחות נישאת לקלייטון אנדרסון (ג'ון פורסיית') עורך דין ממשפחה עשירה שיש לו שאיפות להתמנות לתובע הכללי בוושינגטון.
היא מתקבלת בקרירות ובחשדנות על ידי אמו של קלייטון, אסטל (קונסטנס בנט-נפטרה מיד בסיום הצילומים משבץ מוחי) שלא סובלת אותה מהרגע הראשון בגלל היותה ממעמד נמוך. היא עוקבת אחריה כל הזמן ומחכה למעידה.
לזוג נולד בן אך קלייטון מרבה להיעדר מהבית בגלל עבודתו. באחד הבילויים המשותפים שלהם היא נפגשת בפיל בנטון (ריקרדו מונטלבן) שמתחיל לחזר אחריה.
פיל לוקח אותה להצגות ולמסעדות והקשר ביניהם מתהדק. כאשר קלייטון מודיע לה כי הוא עומד להתמנות לתובע כללי והם יהיו כעת כל הזמן ביחד, היא מתכוונת להפסיק את קשריה עם פיל.
אסטל מציעה לה שכדי לשמור על כבוד המשפחה היא תביים טביעה שלה. הולי תעבור לאירופה בזהות אחרת וסכום כסף חודשי יופקד למחייתה. הולי מסכימה מחוסר ברירה.
עם השנים הולי מתחילה לשתות ומתדרדרת. היא נוסעת למקסיקו ופוגשת של באחד הברים הזולים את דן סאליבן (ברג'ס מרדית'). שניהם משתכרים והולי פולטת פרטים על עברה. הוא מגלה את שמה האמיתי, מפתה אותה לטוס לארצות הברית ומגלה לה את תוכנית הסחיטה שלו. היא יורה והורגת אותו כדי למנוע זאת ממנו.
היא מובאת למשפט אך מסרבת למסור את שמה האמיתי ומופיעה בתור מאדאם X. עורך הדין שנבחר להגן עליה הוא קלייטון אנדרסון הצעיר. (קייר דוליאה). באולם יושבים גם קלייטון ואמו.
הולי עולה על דוכן העדים ומעידה כי עשתה את המעשה להגן על בנה אך לא מוסרת פרטים נוספים. אז מזהים אותה קלייטון ואמו אך לא אומרים דבר. לאחר עדותה חשה הולי ברע, נלקחת לחדר סמוך ומתה שם ליד בנה עורך הדין שאינו מזהה אותה.
פריירה
{{פירושונים|אישים: אחרים:
ראו גם
}}
נייתן דארו
נייתן דארו (באנגלית: Nathan Darrow נולד ב־21 ביוני 1976) הוא שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.
ביוגרפיה
דארו נולד בקנזס סיטי, במיזורי. הוא למד לתואר הראשון באוניברסיטת אוונסוויל באינדיאנה וסיים תואר שני באוניברסיטת ניו יורק.
קריירה
דארו הופיע במחזות של ויליאם שייקספיר, רומיאו ויוליה והנרי החמישי. בשנת 2006 גילם את ויליאם רנדולף הרסט הצעיר בסרט "אמברוז בירס: סיפורי מלחמת האזרחים" של דון מקסוול, בו כיכבו גם קמפבל סקוט וויויאן שילינג.
תפקיד בהפקת המחזה ריצ'רד השלישי לצד קווין ספייסי הוביל לליהוקו לתפקיד מיצ'האם, שומר הראש של בני הזוג אנדרווד בסדרת הטלוויזיה עטורת הפרסים בית הקלפים. תפקידו של דארו הורחב בעונה השנייה בגלל אהדת הקהל והמבקרים.
לאחר מכן פורסם כי דארו יופיע בעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה פוקס גות'האם בתפקיד ויקטור פרייז / מר. להקפיא.
Emergency (סדרת משחקים)
Emergency (בעברית: מקרה חירום) הוא משחק מחשב מסוג אסטרטגיה טקטית בו על השחקן לטפל במקרי חירום בעיר.
מהלך המשחק
מטרת השחקן במשחק היא לתת מענה לקריאות חירום כמו שרפות, תאונות רכב, מקרי אלימות, איתור חפצים חשודים ועוד. על השחקן לטפל במקרי החירום יחד עם אנשי הצוות והרכבים הזמינים לשירותו.
צפניה בן מעשיה
האם שימש ככהן גדול
שמעיה הנחלמי כתב אל צפניה מכתב מן הגלות, בו הוא מוצא את בן מעשיה כאחראי על ירושלים ועל בית המקדש ועליו לאסור את ירמיהו: ממכתבו של שמעיה הנחלמי עולה, כי תפקידו של בן מעשיה היה לפקח על, אשר הגיעו לירושלים עם זרם המאמינים. הפקיד הממונה היה אחראי על גירושם של תמהונים אלו. מספר ירמיהו כ"ה–כ"ט עולה כי בן מעשיה היה אחראי על הסדר בבית המקדש. לשיטתו של רד"ק צפניה היה כהן גדול וזאת לפי הכתוב: . לדעת יאיר הופמן קביעה זו אינה נכונה כי הכוהן הגדול בימי צדקיהו היה שריה.
בן מעשיה נשלח על ידי צדקיהו שוב, אל הנביא ביחד עם יהוכל בן שלמיהו כדי שיתפלל בעבורם. לדעת יאיר הופמן בן מעשיה נכלל במשלחת זו כי היה ממקורבי הנביא וזאת כדי להוות משקל נגד לבן שלמיהו שהיה ממתנגדי הנביא.
Emergency (סדרת משחקים)
גרסאות
למשחק מספר גרסאות:
צפניה בן מעשיה
הריגתו
לפי המסופר ב, נלקח צפניה לרבלתה והומת על ידי נבוזראדן, שר הטבחים: ייתכן כי צפניה המופיע בפסוקים אלו, במלכים הוא צפניה בן מעשיה. אם כן, צפניה לא היה כהן גדול, אלא כהן משנה.
ב מוזכרת. מעשיהו זה הוא כנראה אביו של צפניה.
ביטוח חיים תקופתי
ביטוח חיים תקופתי הוא ביטוח חיים המוגבל בזמן ותכליתו להבטיח תשלום כספי ליורשיו של המבוטח, אם מותו יתרחש במהלך תקופה קצובה של שנים.
הסבר
תכליתו של ביטוח היא להבטיח למבוטח פיצוי כספי במקרה של אסון, למשל ביטוח רכב בא להגן על המבוטח מפני הנזק הכספי שייגרם במקרה של תאונת דרכים או גנבה, וביטוח מבנה לבית תכליתו להבטיח לבעל הבית אמצעי למימון הקמת בית חדש, אם ביתו ייהרס, למשל בעת שרפה. ביטוח חיים, לעומת זאת, מבטח כנגד אירוע שצפוי להיות מנת חלקו של כל אדם - מוות. לכן, ביטוח המבטיח פיצוי כספי גדול ליורשיו של המבוטח - עלותו תהיה גבוהה בהכרח. מנגד, אדם הרוכש לעצמו ביטוח חיים, לא בהכרח חושש לגורל יורשיו אם ימות בשיבה טובה, אלא דואג לילדיו הקטינים, ורוצה להבטיח שרעייתו תוכל לפרנס אותם עד שיהיו בוגרים. במדינות המפותחות מוות לפני גיל זקנה הוא אירוע ששכיחותו נמוכה ביותר, לכן פוליסת ביטוח המבטיחה פיצוי כספי גבוה ליורשיו של המבוטח, עלותה תהיה נמוכה, אם הפיצוי יינתן רק במקרה פטירה לפני גיל זקנה. ספקי הביטוח מודעים לכך היטב ולכן מאפשרים רכישת פוליסת ביטוח חיים המוגבלת בזמן, להלן ביטוח חיים תקופתי. פוליסה כזו יכולה להיות מוגבלת לתקופה בת שנה, חמש שנים או אפילו 30 שנה. באנגלית נקרא ביטוח זה: Term life insurance, לעומת ביטוח חיים רגיל, לכל החיים, הנקרא: Whole life insurance.
החבלה בייצור המים הכבדים בנורווגיה
החבלה בייצור המים הכבדים בנורווגיה הייתה סדרה של פעולות שבוצעו על ידי אנשי המחתרת הנורווגיים במהלך מלחמת העולם השנייה במטרה לוודא שפרויקט הגרעין של גרמניה הנאצית לא תשיג מים כבדים (תחמוצת דאוטריום) אשר יכלו לשמש את גרמניה הנאצית כדי לייצר נשק גרעיני. בשנת 1934, בווהמורק (Vemork) שבנורווגיה, חברת "Norsk Hydro" הקימה את המפעל המסחרי הראשון שמסוגל לייצר מים כבדים כתוצר לוואי של ייצור דשנים. המפעל ייצר בסביבות 120 ק"ג מים כבדים בשנה. במהלך מלחמת העולם השנייה בעלות הברית החליטו להרוס את מפעל המים הכבדים בנורווגיה על מנת למנוע מגרמניה הנאצית מלפתח נשק גרעיני.
ביטוח חיים תקופתי
תמחור פוליסת ביטוח חיים תקופתי
תמחור פוליסה זו נקבע לפי שלושה גורמים:
1. הסבירות הסטטיסטית של המבוטח למות במהלך תקופת הביטוח, על בסיס מינו, גילו, מצבו הבריאותי ואורח חייו (האם הוא מעשן וכיוצא בזאת).
החבלה בייצור המים הכבדים בנורווגיה
היסטוריה
לפני הפלישה הגרמנית לנורווגיה ב-9 באפריל 1940, אנשי המודיעין הצבאי הצרפתי (Deuxième Bureau) הסירו 185 ק"ג של מים כבדים מהמפעל בווהמורק שבנורווגיה. מנהל המפעל, אוברט, הסכים להשאיל את המים הכבדים לצרפת במהלך כל המלחמה. הצרפתים העבירו את המים הכבדים בחשאי לאוסלו, ומשם לפרת' שבסקוטלנד, אחר כך לסקוטלנד, ולבסוף לצרפת. בשלב הזה המפעל עדיין היה מסוגל לייצר מים כבדים. בעלות הברית נותרו מודאגות מכך שכוחות הכיבוש הנאצים ישתמשו במתקן לייצור מים כבדים לצורך פיתוח נשק גרעיני. בין 1940 ל-1944, רצף של פעולות חבלה במפעל על ידי אנשי תנועת ההתנגדות הנורווגית (אשר כונו Grouse, Freshman, ו-Gunnerside) - כמו גם הפצצות של בעלות הברית - הבטיחו בתחילת 1943 את חורבן המפעל והפסקת ייצור המים הכבדים במפעל.
ביטוח חיים תקופתי
תמחור פוליסת ביטוח חיים תקופתי
2. התשואה הצפויה לחברת הביטוח על השקעת כספי הפרמיה בשוק ההון. חשיבותו של גורם זה נמצאת ביחס ישר למשך תקופת הביטוח.
3. הוצאות תפעול של חברת הביטוח, בעיקר העסקת עובדים, תקורה ועלויות שיווק/עמלת סוכן.
החבלה בייצור המים הכבדים בנורווגיה
היסטוריה
במבצע "Grouse" שהוצא לפועל באוקטובר 1942 מנהלת המבצעים המיוחדים הבריטית (ה-SOE) הצניחה בהצלחה ארבעה אזרחים נורווגיים כצוות ראשוני שיימצא באזור רמת הרדנגר מעל המפעל. במהלך מבצע "Freshman" הכושל בחודש הבא חיילים בריטים ניסו להגיע לקרבת המפעל באמצעות דאונים. החיילים הבריטים היו אמורים להיפגש עם הנורווגים שהוצנחו במבצע "Grouse" ולהמשיך משם למפעל ווהמורק. ניסיון זה נכשל כאשר הדאונים הצבאיים התרסקו, וכמו כן התרסק גם מפציץ מסוג הנדלי פייג' הליפקס. מפציץ ההנדלי פייג' הליפקס השני חזר לבסיס אך כל יתר המשתתפים נהרגו בתאונה או נתפסו, נחקרו והוצאו להורג על ידי הגסטאפו, למרות שהובטח להם על ידי הנאצים כי כשבויי מלחמה יועברו לגרמניה למחנה שבויים.
ביטוח חיים תקופתי
ביטוח חיים למשכנתה
תצורה נפוצה של ביטוח חיים תקופתי הוא כזה הנרכש כחלק מביטוח המשכנתה. לעיתים קרובות - ובישראל כמעט תמיד – כאשר אדם נוטל משכנתה לרכישת נדל"ן הוא מחויב לבטח את הגוף המלווה בפני הסיכון שהלווה ימות או הנכס יינזק. בנקים אינם חפצים בתרחיש בו יהיה עליהם לפנות "אלמנות ויתומים" מביתם במקרה פטירה של מפרנס, לכן הם מחייבים את הלווה לרכוש ביטוח חיים שיבטיח את תשלום המשכנתה במקרה מוות של הלווה או אחד הלווים (במקרה זה הנכס עובר לבעלות מלאה של היורשים ולכן מהווה ביטוח חיים דה פקטו מבחינת הלווה), וכן ביטוח מבנה, שיבטיח קבלת פיצוי במקרה של נזק למבנה בעת אסון. משכנתה היא מטבעה הלוואה התחומה בזמן (בדרך כלל 15 עד 30 שנה), לכן ביטוח החיים הנרכש על ידי הלווה הוא למעשה ביטוח חיים תקופתי.
ביטוח חיים משולב
לעיתים ניתן לרכוש מחברת הביטוח פוליסה משולבת: גם ביטוח חיים תקופתי וגם ביטוח חיים לכל החיים (עם או בלי מרכיב חיסכון). במקרה זה הפיצוי ליורשים במקרה מוות יהיה גבוה דרמטית אם המבוטח ימות לפני מועד מסוים שנקבע מראש, או לחלופין, הפרמיה השנתית תעלה דרמטית לאחר שהמבוטח יחצה גיל מסוים שנקבע אף הוא מראש.
החבלה בייצור המים הכבדים בנורווגיה
היסטוריה
בפברואר 1943 צוות קומנדו נורווגי אשר אומן בידי ה-SOE הצליח להרוס את מתקן ייצור המים הכבדים במהלך הניסיון השני לעשות כן במסגרת מבצע "Gunnerside", אשר הוערך מאוחר יותר על ידי מנהלת המבצעים המיוחדים הבריטית כפעולת החבלה המוצלחת ביותר בכל מלחמת העולם השנייה. בעקבות פעולות החבלה הללו בעלות הברית הפציצו את האתר. הגרמנים בחרו להפסיק את פעולתם במקום ולהעביר לגרמניה את שארית המים הכבדים, אך כוחות ההתנגדות הנורווגיים הצליחו לגרום למעבורת שנשאה את המים הכבדים לשקוע באגם טין (Lake Tinn).
הנצחה
הפעולה הונצחה בסרט משנת 1965, גיבורי טלמרק, בו כיכב קירק דגלאס.
לוקאל H
לוקאל H (באנגלית: Local H, בתרגום עברי: הייצ' מקומי) היא להקת רוק אמריקאית שהוקמה על ידי סקוט לוקאס (שירה, גיטרה ובס) וג'ו דניאלס (תופים וכלי הקשה) במדינת אילינוי בשנת 1987. חשיפת הלהקה הייתה בזכות הסינגל "Bound For the Floor" באלבום As Good as Dead בשנת 1996.
היסטוריה
בשנת 1994 שיחררו את אלבום הראשון Ham Fisted שלא זכה להצלחה מסחרית גדולה, אך השניים לא ויתרו והמשיכו לעבוד כבר על האלבום הבא. בשנת 1996 שיחררו את אלבומם השני As Good as Dead ולעומת אלבום הבכורה, האלבום זכה להצלחה גדולה בזכות הסינגל Bound for the Floor שלאחר מכן הפך ללהיט ששודר הרבה בתחנות רדיו, והפך להיות בעשרת השירים המובילים של שנת 1996. שנתיים מאוחר יותר הוציאה הלהקה אלבום נוסף בשם Pack-Up the Cats, ובו להיט נוסף בשם All the Kids are Right.