cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מספר פיתגורס
שדות פונקציות
מסמנים ב- את הסופרימום של מספרי פיתגורס של ההרחבות הטרנסצנדנטיות מדרגה 1 של F. ידוע ש- אם F אינו ניתן לסידור; (Pop, 1991);.
ברכיופודים
בּרַכיוֹפּוֹדים (שם מדעי: Brachiopoda – "זרוע-רגליים") הם מערכה של בעלי חיים ישיבים ימיים השייכת לעל-מערכה לופוטרוכוזואה.
הברכיופודים הם בעלי שתי קשוות (שני החלקים המרכיבים את הקונכייה) המסודרות מעל ומתחת לגופם, בשונה מסידור הקשוות משני צדי הגוף כפי שקיים אצל הצדפות ממערכת הרכיכות. הקשוות של הברכיופודים מחוברות בעורפן במפרק בעוד שהחזית יכולה להיפתח לצורך הזנה או להיסגר לשם הגנה. הברכיופודים מסווגים לשתי קבוצות: "בעלי מפרק משוכלל" (articulate) ו"בעלי מפרק פשוט" (inarticulate). המפרקים של ברכיופודים בעלי מפרק משוכלל משוננים ויש להם מערכת שרירים פשוטה לפתיחה וסגירת הקשוות, בעוד שהמפרקים אצל ברכיופודים בעלי מפרק פשוט אינם משוננים ויש להם מערכת מורכבת יותר של שרירים שנועדה לשמור על כך שהקשוות תישארנה מתואמות. מפתח באחת הקשוות נשלף איבר מיוחד דמוי גבעול המכונה רגלית (באנגלית pedicle), ולכן הקשווה שממנה הוא יוצא מכונה "קשווה רגלית" (pedicle valve), שתפקידו לעגן את הברכיופוד לקרקעית הים, ולהרחיק את הברכיופוד מטין שעלול לסתום את הפתח של הברכיופוד. איבר זה הוא שנתן לבעלי חיים אלו את שמם, מיוונית βραχίων (ברכיון - "זרוע") ו-πούς (פוס - "רגל"), ומכאן גם השם העברי "זרוע-רגליים". לעיתים קרובות מכנים אותם "קונכיות מנורה" משום שהקשוות המעוגלים של הברכיופודים במחלקה Terebratulida דומים למנורות שמן מחרס.
ברכיופודים חיים בים בלבד, ומרבית המינים נמנעים מאתרים שבהם יש זרמים או גלים חזקים. הפגיות של המינים בעלי מפרק משוכלל מתיישבות במהירות ויוצרות אוכלוסיות צפופות באזורים מוגדרים היטב, בעוד שהפגיות של המינים בעלי המפרק הפשוט שוחות במשך חודשים ולכן יש להם תחום תפוצה נרחב. ברכיופודים חיים כיום בעיקר במים קרים שבהם יש מעט אור. נראה שדגים וסרטנים אינם אוהבים את בשרם של הברכיופודים ותוקפים אותם לעיתים רחוקות. לברכיופודים אין משמעות כלכלית. מבין כל מיני הברכיופודים קיים דיג מסחרי רק של הברכיופודים מהסדרה Lingulida וגם זה בקנה מידה קטן. שימוש מיוחד נעשה במין של ברכיופודים כמין מנחה לתנאי הסביבה סביב מסוף נפט שנבנה ברוסיה על חוף ים יפן.
בנוסף לסיווג המסורתי לברכיופודים בעלי מפרק פשוט או מפרק משוכלל, הופיעו בשנות ה-90 של המאה ה-20 שתי גישות חדשות: האחת מצרפת את משפחת ה-Craniida, שהיא בעלת מפרק פשוט, לברכיופודים בעלי מפרק משוכלל, כיוון שבני משפחה זו משתמשים בבניית הקשוות באותן שכבות מינרלים כשל הברכיופודים בעלי מפרק משוכלל; השנייה מסווגת את משפחת ה-Craniida כקבוצה שלישית נפרדת, מכיוון ששכבת החומר האורגני החיצוני שלה שונה משתי הקבוצות האחרות. עם זאת, כמה טקסונומים מאמינים שמוקדם מדי להציע סיווג ברמת סדרה ומציעים לנקוט בגישת "מהתחתית כלפי מעלה" המזהה סוגים ואז מקבצת אותם לקבוצות ביניים. מסורתית נחשבו הברכיופודים כחברים בקבוצת אחות לשניוני הפה, על-מערכה הכוללת את המיתרניים ואת קווצי העור. גישת מחקר מודרנית אחת להתפתחות האבולוציוניות של הברכיופודים מציבה את הברכיופודים בעל-מערכה קדמוני הפה (protostome), בעוד שגישה מודרנית אחרת חלוקה בשאלה האם למקם את הברכיופודים בין קדמוני הפה או בין שניוני הפה.
שושלות של ברכיופודים הקיימות הן כמאובנים והן כבעלי חיים החיים כיום הופיעו בתקופות הקמבריון, האורדוביק והקרבון. שושלות אחרות הופיעו, התפתחו ואז נכחדו, לעיתים באירועי הכחדה המונית. בשיאם, בפלאוזואיקון, היו הברכיופודים בין בעלי החיים בוני השונית ומסנני המזון הנפוצים ביותר, והתיישבו בגומחות אקולוגיות אחרות, כולל מינים שפיתחו יכולת תנועה (שחיה בסגנון הנעת הסילון האופיינית כיום לצדפות ממשפחת המסרקיים - Pectinidae). מאובני ברכיופודים הם מאובנים מנחים שימושיים לזיהוי שינויי אקלים במהלך הפלאוזואיקון. עם זאת, לאחר הכחדת פרם-טריאס הצליח רק שליש ממיני הברכיופודים להתאושש. מחקר ב-2007 הגיע למסקנה שהברכיופודים היו פגיעים במיוחד להכחדת פרם-טריאס, כיוון שבנו חלקים קשים גיריים (עשויים מפחמת הסידן), והיו בעלי קצב חילוף חומרים נמוך ומערכות נשימה חלשות. היה נהוג לחשוב שהברכיופודים היו במגמת ירידה לאחר הכחדת פרם-טריאס, והובסו בתחרות עם הצדפות. עם זאת, מחקר ב-1980 מצא שהן מספר מיני הברכיופודים והן מספר מיני הצדפות גדל בין הפלאוזואיקון לתקופה המודרנית, אבל מספר מיני הצדפות גדל מהר יותר, ולאחר הכחדת פרם-טריאס, היו מיני הברכיופודים לראשונה מגוונים פחות מאשר מיני הצדפות.
ב-2003 הועלתה השערה שהברכיופודים התפתחו מאב קדמון דומה ל-Halkieria, בעל חיים דמוי חשופית מתור הקמבריון שגבו היה מכוסה בכיסוי דמוי "שריון שרשראות" וחזיתו ועורפו הוגנו בקונכיות. על פי ההשערה הברכיופוד הקדמון המיר את הקונכיות לזוג קשוות כשקיפל את חלק הגוף האחורי מתחת לקדמי. עם זאת, מאובנים חדשים שנמצאו בשנים 2007–2008 הראו שהאבר דמוי שריון השרשראות בקבוצה הטקסונומית Tommitiida שנכחדה יצר צינור של בעל חיים ישיב, ואחד מהמינים דמה לבעלי חיים מהמערכה פורונידה, שהם קרובי משפחה או תת-קבוצה של הברכיופודים, בעוד שלמין אחר היו שני לוחות סימטריים שעשויים להיות צורה מוקדמת של הקשוות של הברכיופודים.
הקשוות והמנגנונים המפעילים אותן
גודלם של ברכיופודים מודרניים נע ממילימטר אחד ועד 10 סנטימטר, ומרבית המינים הם בגודל שבין סנטימטר ל-3 סנטימטרים. לכולם יש שתי קשוות המכסות את הגב והבטן של בעל החיים, שלא כמו הצדפות השייכות למערכת הרכיכות שבהן הקשוות מכסות את צדי בעל החיים. הקשוות מכונות קשווה רגלית (pedicle valve) וקשווה זרועית (brachial valve). הקשווה הזרועית משמשת מבפנים כבסיס ל"זרועות" (brachia) שמהן קיבלה המערכת את שמה, והתומכות בלופופור, המשמש לסינון מזון ולנשימה. הקשווה הרגלית מחוברת מבפנים ל"רגלית" (pedicle), איבר דמוי גבעול שמרבית הברכיופודים משתמשים בו על מנת לעגן את עצמם למצע. הקשווה הזרועית והקשווה הרגלית מכונים לעיתים קרובות הקשווה הגבית (dorsal – כלומר העליונה) והקשווה הבטנית (ventral - התחתונה) בהתאמה, אם כי יש פלאונטולוגים הטוענים כי המונחים "גבי" ו"בטני" הם חסרי משמעות, מכיוון שהם מאמינים כי הקשווה "הבטנית" נוצרה בתהליך אבולוציוני שבו היצור קיפל את משטח גופו העליון מתחת לגופו. הקשווה הרגלית גדולה יותר מהקשווה הזרועית. במרבית מיני הברכיופודים בעלי מפרק משוכלל שתי הקשוות קמורות, ועל שטח הפנים של הקשוות יש קווי גידול או עיטורים נוספים. לעומת זאת, הקשוות של מיני הברכיופודים מהסדרה Lingulida, החופרים מחילות בקרקעית הים, חלקות, שטוחות ובעלות גודל וצורה זהים.
המפרק של ברכיופודים בעלי המפרק המשוכלל בנוי מסידור של שיניים ושקעים תואמים כך שבעת סגירת הקשוות הזרועית והרגלית הן ננעלות תוך מניעת אפשרות להסטה צדית של הקשוות. לברכיופודים בעלי המפרק הפשוט אין סידור של שיניים ושקעים מסוג זה והקשוות שלהן ננעלות בכוח השרירים בלבד.
לכל מיני הברכיופודים יש שרירים מקרבים (adductor muscles), המקובעים בחלק הפנימי של הקשווה הרגלית והסוגרים את הקשוות באמצעות משיכת החלק של הקשווה הזרועית שלפני המפרק. שרירים אלו מכילים הן סיבים "מהירים", הסוגרים את הקשוות במקרי חירום, וסיבים "תופסים", שהם איטיים יותר, אבל יכולים לשמור את הקשוות סגורות למשך זמן ממושך. ברכיופודים בעלי המפרק המשוכלל פותחים את הקשוות באמצעות שרירים מרחיקים (abductor muscles) המצויים בחלק האחורי ומושכים את החלק של הקשווה הזרועית מאחורי המפרק. ברכיופודים בעלי המפרק הפשוט משתמשים במנגנון פתיחה שונה, שבו השרירים מכווצים את חלל הקרביים (הצלום, חלל הגוף המרכזי) וגורמים לו לתפוח כלפי חוץ ובכך להפריד בין הקשוות. שני הסוגים פותחים את הקשוות לזווית של כ-10°. מערכת השרירים המשוכללת יותר של הברכיופודים בעלי המפרק הפשוט מאפשרת לקשוות לפעול כמו מספריים, מנגנון שבו משתמשים מיני הברכיופודים מהסדרה Lingulida, לחפור מחילות בקרקעית הים.
כל קשווה בנויה משלוש שכבות: השכבה החיצונית, הקרויה "ציפוי הקונכית" (periostracum), העשויה מתרכובות אורגניות ושתי שכבות ביומינרליות. שכבת ציפוי הקונכית של הברכיופודים בעלי המפרק המשוכלל עשויה מחלבונים, מתחתיה "שכבה ראשית" של קלציט (סוג של פחמת הסידן) ומתחתיה תערובת של קלציט וחלבונים כשכבה השלישית הפנימית ביותר. לברכיופודים בעלי המפרק הפשוט יש רצף דומה של שכבות, אבל הרכבן שונה מזה של הברכיופודים בעלי המפרק המשוכלל, ושינויים קיימים אפילו בין המחלקות של הברכיופודים בעלי המפרק הפשוט. הברכיופודים מהסדרה Lingulida ומהקבוצה Discinida, שהם בעלי רגלית, מייצרים מסת אם של גליקוזאמינוגליקן (רב-סוכר הבנוי מיחידת דו-סוכר החוזרת על עצמה מספר רב של פעמים), שבו משובץ חומר נוסף: כיטין בציפוי הקונכית, אפטיט המכיל זרחת הסידן בשכבה הביומינרלית העיקרית, ותערובת מורכבת בשכבה הפנימית ביותר, המכילה קולגן וחלבונים אחרים, כיטונופוספט ואפטיט. הקשוות של הברכיופודים בעלי המפרק הפשוט ממשפחת ה-Craniida, שאין להם רגלית והם מדביקים את עצמם ישירות למשטחים קשים, בנויות מציפוי קונכית מכיטין ושכבות ביומינרליות של קלציט. הקשוות יכולות לגדול כך שחומר חדש נוסף סביב כל השוליים, פנימה, החוצה ולצדדים (באנגלית holoperipheral growth) או שחומר חדש נוסף לחלק הפנימי של הקשוות מהחלק האחורי בכיוון החלק הקדמי, כשהוא גדל כלפי הקשווה השנייה (mixoperipheral growth).
גלימה
לברכיופודים, בדומה לרכיכות, יש גלימה עשויה תאי אפיתל הצמודה לקונכייה, אותה בונה הגלימה, והיא עוטפת את האיברים הפנימיים. גוף הברכיופוד תופס כשליש מהחלל הפנימי שבתוך הקונכייה, שבסמוך למפרק. יתרת החלל עטופה באונות של הגלימה, שלוחות העוטפות את החלל המלא במי ים שבו מעוגן הלופופור. חלל הקרביים (הצלום) מתפשט לתוך כל אחד מהאונות כרשת של תעלות הנושאות חומרי מזון לקצוות הגלימה.
במרבית הברכיופודים חודרים סעיפים (diverticulum – שלוחות חלולות) של הגלימה דרך השכבות הביומינרליות של הקשוות לתוך ציפוי הקונכית. תפקיד סעיפים אלו טרם נקבע וקיימות השערות שהם יכולים להיות תאי אחסון לחומרים כימיים כדוגמת גליקוגן, או שהם יכולים להפריש חומרים שידחו אורגניזמים שינסו להידבק לקונכייה או שמטרתם לעזור בנשימה. ניסיונות הראו שצריכת החמצן של הברכיופוד צנחה אם מרחו וזלין על הקונכייה תוך אטימת הסעיפים.
לופופור
כמו למינים במערכות החיטחבים והפורונידה יש לברכיופודים לופופור, זר של משושים שהריסונים (cilia) שעליהן יוצרים זרם מים המאפשר להם לסנן חומרי מזון מתוך המים. עם זאת, הלופופור של החיטחבים והפורונידים הוא טבעת של משושים הרכובה על גבעול נשלף בודד בעוד שהמבנה הבסיסי של הלופופור של הברכיופודים הוא בצורת האות U היוצר את הזרועות (brachia) שנתנו למערכה את שמה. הלופופורים של הברכיופודים אינם נשלפים ותופסים כשני שלישים מהחלל הפנימי, בחלק הקדמי מול פתח הכניסה לברכיופוד. על מנת לספק קיבולת סינון מספיקה בחלל מצומצם זה, מקופלים הלופופורים של ברכיופודים גדולים בעדינות תוך יצירת מבנים מורכבים מאוד- לולאות וסלילים נפוצים למדי, ובכמה מינים דומים הלופופורים ליד עם אצבעות מפושקות. בכל המינים נתמך הלופופור בסחוס ובשלד הידרוסטטי (במילים אחרות בעזרת הלחץ של הנוזל הפנימי שבו), והנוזל מתפשט לכל המשושים. לכמה ממיני הברכיופודים בעל מפרק משוכלל יש גם ברכידיום (brachidium), תומך גירני בלופופור הצמוד לחלקה הפנימי של הקשווה הזרועית.
המשושים מכוסות בריסונים (cilia) בקצותיהן ולאורך המרכז. תנועת הריסונים החיצוניים יוצרת זרם מים מקצות המשושים לבסיסן, משם המים נפלטים החוצה. חלקיקי מזון המתנגשים במשושים נלכדות על ידי ריר, והריסונים במורד המרכז דוחפים תערובת זו לבסיס המשושים. סביב בסיס המשושים יש חריץ (brachial groove) שבו יש ריסונים המעבירים את המזון לאורך החריץ אל הפה. שיטת הזנה זו שבשימוש הברכיופודים מכונה "איסוף במעלה הזרם" ("upstream collecting"), שבו חלקיקי המזון נלכדים כשהם נכנסים לשדה הריסונים שיצר את זרם ההזנה. שיטה זו משמשת גם את המינים במערכות החיטחבים והפורונידה וכן גם את המינים במחלקה Pterobranchia שבמערכת מיתרני פה. המינים במערכת Entoprocta משתמשים בזר משושים דומה במראהו, אבל הוא מוצק וכיוון הזרם מהבסיס לקצות המשושים תוך יצירת מערכת "איסוף במורד הזרם" ("downstream collecting") שלוכדת חלקיקי מזון כשהם בדרכם ליציאה.
הזנה והפרשה
זרם המים נכנס ללופופור מהצדדים של הפתח בין הקשוות ויוצא מהחזית של היצור. במינים בסדרה Lingulida נוצרות תעלות הכניסה והיציאה בעזרת קבוצות של זיפים הפועלות כמשפך. בברכיופודים אחרים מאורגנות תעלות היציאה והכניסה באמצעות צורת הלופופור. הלופופור לוכד חלקיקי מזון, בייחוד פיטופלנקטון (אורגניזמים זעירים המבצעים פוטוסינתזה) ומעביר אותם לפה בעזרת חריצים בקשווה הזרועית לאורך בסיסי המשושים. הפה נמצא בבסיס הלופופור. מזון עובר דרך הפה, לוע (pharynx) שרירי וושט, שכולם מכוסים בריסונים ובתאים המפרישים ריר ואנזימים מעכלים. בקיר הקיבה יש כיסים שבהם המזון נעכל, בעיקר בתוך התאים.
חומרי מזון משונעים בכל רחבי חלל הקרביים, כולל השלוחות של הגלימה, באמצעות ריסונים. הפסולת המיוצרת בתהליך המטבוליזם מתפרקת לאמוניה, שממנה נפטר בעל החיים בתהליך פעפוע בכל שטח הגלימה והלופופור. לברכיופודים, כמו לבעל חיים במערכות רבות אחרות, יש נפרידיום (Nephridium), אלא שבניגוד לבעלי חיים אחרים שבהם הנפרידיום משמש להפרשת אמוניה ופסולת מומסת אחרת, אין לברכיופודים תאים מאצבעים (podocytes) המבצעים את השלב הראשון בתהליך יצירת הפסולת ונראה כי הברכיופודים משתמשים בנפרידיום על מנת לפלט תאי זרע וביציות בלבד.
מרבית המזון הנצרך על ידי הברכיופודים נעכל בשלמותו תוך יצירת מעט מזון פסולת מוצקה. הריסונים של הלופופור יכולות לשנות כיוון על מנת לפלוט חלקיקים מבודדים של חומר שלא נעכל. אם בעל החיים נתקל בגושים גדולים של חומרים בלתי רצויים, הריסונים המעטרים את ערוצי הכניסה עוצרים והמשושים שבמגע עם הגושים זזים הצידה על מנת ליצור פתחים רחבים ואז משתמשים בריסונים שלהם על מנת להשליך את הגושים על ריפוד הגלימה. לגלימה יש ריסונים משל עצמה, הדוחקים את הגושים החוצה דרך הפתח בין הקשוות. אם הלופופור נסתם, השרירים המקרבים סוגרים את הקשוות בחדות, תוך יצירת "עיטוש" שמנקה את החסימות. בכמה ממיני הברכיופודים בעלי המפרק הפשוט יש למערכת העיכול צורת U המסתיימות בפי הטבעת הפולטת מוצקים בחזית בעל החיים. בכמה מינים אחרים של ברכיופודים בעלי מפרק פשוט ובכל מיני הברכיופודים בעלי המפרק המשוכלל יש מעיים מעוקלים המסתיימים בחטף בלא פי טבעת. ברכיופודים אלו מקבצים פסולת מוצקה עם ריר ומדי פעם "מתעטשים", תוך שימוש בהתכווצויות של שרירי המעיים, ופולטים אותה החוצה.
מחזור הדם ונשימה
הלופופור והגלימה הם המשטחים היחידים הסופגים חמצן ופולטים פחמן דו-חמצני. החמצן מופץ באמצעות נוזל חלל הקרביים, הזורם בכל הגלימה ותנועתו נגרמת כתוצאה מהתכווצויות של החלק הפנימי של חלל הקרביים או בתנועת ריסונים. בכמה מינים החמצן נישא בחלקו באמצעות פיגמנט הנשימה המאריתרין (hemerythrin) המשונע בתאי ה-coelomocyte. צריכת החמצן המקסימלית של ברכיופודים נמוכה, והצריכה המינימלית שלהם אינה בת מדידה.
דם הברכיופודים חסר צבע. לב שרירי, השוכן בחלק העליון של הגוף מעל לקיבה, מניע את מחזור הדם. הדם עובר בצינורות המתפשטים לחזית ולעורף הגוף, ומסתעפים לאברים, כולל הלופופור בחזית והמעיים, השרירים, תאי הרבייה והנפרידיום בעורף. נראה כאילו מחזור הדם אינו שלם לגמרי, הנוזל של חלל הקרביים והדם מתערבבים במידה מסוימת. התפקיד הראשי של הדם הוא, ככל הנראה, לשנע חומרי מזון.
מערכת העצבים והחושים
ה"מוח" של ברכיופודים בוגרים בעלי מפרק משוכלל מורכב משני גנגליונים, האחד מעל לוושט והשני מתחת. לברכיופודים בוגרים בעלי מפרק פשוט יש רק גנגליון תחתון. מהגנגליונים והמִשְׁלֶבֶת שבה הם מתחברים, יוצאים תאי עצב אל הלופופור, שלוחות הגלימה והשרירים המפעילים את הקשוות. בקצה הגלימה יש ככל הנראה הריכוז הגדול ביותר של חיישנים. אף על פי שהריסונים של הגלימה אינם מחוברים ישירות לעצבי החִישָׁה, הם ככל הנראה שולחים אותות מגע לקולטני החישה באפידרמיס של הגלימה. ברכיופודים רבים סוגרים את הקשוות אם מופיעים מעליהם צללים, אבל התאים האחראים לכך לא זוהו. לכמה מיני ברכיופודים יש כִּיסְתוֹת אִזּוּן (statocysts), המזהות שינויים במצב התנוחה של בעל החיים.
רבייה ומחזור החיים
אורך החיים נע בין 3 שנים לבין למעלה מ-30 שנים. בוגרים של מרבית המינים שייכים לאותו זוויג במהלך כל חייהם. תאי הרבייה הם מקבצים של תאי מין מתפתחים (ביציות או תאי זרע), ולמרבית המינים יש ארבעה מקבצים של תאי רבייה, שניים בכל אחת מהקשוות. אצל ברכיופודים בעלי מפרק משוכלל שוכנים המקבצים בערוצים של שלוחות הגלימה, בעוד שאצל ברכיופודים בעלי מפרק פשוט הם שוכנים בסמוך למעיים. תאי מין בשלים צפים לתוך חלל הקרביים ואז נפלטים לחלל הגלימה בעזרת הנפרידיום, הנפתח מכל צד של הפה. מרבית המינים משחררים הן ביציות והן תאי זרע לתוך המים, אבל נקבות של כמה מינים מחזיקות את העוברים בתאי גידול (brood chambers) עד שהפגית בוקעת.
ההתלמה (Cleavage) בעובר היא רדיאלית (תאים נוצרים במערומים של טבעות ישירות האחת מעל לשנייה), מלאה (holoblastic - התאים הם נפרדים אף על פי שהם צמודים) ומווסתת (regulative - סוג הרקמה שאליה מתפתח התא נקבע על ידי פעולות גומלין בין תאים סמוכים, בניגוד לקביעת הסוג בתוך כל תא בפני עצמו). בעוד שחלק מבעלי החיים מפתחים את הפה ואת פי הטבעת באמצעות העמקה של הבלסטופור (blastopore), גומה בשטח הפנים של העובר, אצל הברכיופודים הבלסטופור נסגר והפה ופי הטבעת מתפתחים מפתחים חדשים.
הפגיות של ברכיופודים בעלי מפרק פשוט שוחות כפלנקטון במשך חודשים והן כמו העתק זעיר של הבוגרים, כולל הקשוות, שלוחות הגלימה, רגלית המקופלת בחלל הגלימה ולופופור קטן, המשמש הן להזנה והן לשחייה, למעט ברכיופודים מהמשפחה Craniidae שלהם אין רגלית. כשהקונכייה נעשית כבדה מדי שוקע הברכיופוד הצעיר לקרקעית והופך למבוגר ישיב. הפגיות של ברכיופודים בעלי מפרק משוכלל מתקיימות על החלמון בלבד, ושוהות בקרב הפלנקטון למשך מספר ימים בלבד. לסוג פגית זה יש אונה קדמית מכוסה בריסונים שהופכת לגוף וללופופור, אונה אחורית שהופכת לרגלית, וגלימה דמוית חצאית, שהמכפלת שלה היא בחלק האחורי. בעת המטמורפוזה לבוגר, נצמדת הרגלית למשטח, האונה הקדמית מתפתחת ללופופור ואיברים אחרים, והגלימה מתגלגלת מעל האונה הקדמית ומתחילה לבנות את הקונכייה. הגדילה של ברכיופודים באוקיינוסים קרים היא עונתית ובעלי החיים מאבדים משקל לעיתים קרובות בחורף. שינויים אלו בגדילה יוצרים במרבית המקרים קווי גדילה על הקונכייה. פרטים של כמה סוגים שרדו באקווריום שנה שלמה בלי מזון.
טקסונומיה
קיים מגוון נרחב של מאובנים של סוגי ברכיופודים, אבל עם מעט מאוד מאפיינים שלדיים, בעוד שמגוון הסוגים המודרניים קטן בהרבה, אבל מהם ניתן לדעת על מאפיינים של רקמות רכות כמו גם על השלד – ולשני הסוגים יש מגבלות המקשות לייצר סיווג מקיף של הברכיופודים. מערכת הברכיופודים חוותה אבולוציה מתכנסת ומהפכים (שבהם נראה כאילו קבוצה מאוחרת יותר איבדה מאפיין שהיה לה בקבוצת ביניים וחזרה למאפיין שנראה לאחרונה בקבוצה העתיקה ביותר). מכאן ברור מדוע כמה טקסונומים מאמינים שמוקדם מדי להגדיר רמות גבוהות יותר דוגמת סדרה, וממליצים על גישת "מהתחתית כלפי מעלה" המזהה קודם את הסוגים ורק אז מקבצת אותם לקבוצות ביניים.
עם זאת, טקסונומים אחרים מאמינים שכמה תבניות של מאפיינים יציבות מספיק על מנת שהגדרת סיווגים ברמות הגבוהות תהיה בעלת ערך, אף שיש דעות שונות מה צריכים להיות סיווגים אלו. הסיווג ה"מסורתי" הוגדר לראשונה ב-1869, שתי גישות מרחיבות נקבעו בשנות ה-90 של המאה ה-20:
שרלוטה גאורגינה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ
שרלוטה גאורגינה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ (17 בנובמבר 1769 – 14 במאי 1818) הייתה נסיכה גרמנית, ואשתו של פרידריך, דוכס סקסוניה-אלטנבורג.
ברכיופודים
טקסונומיה
כיום מוכרים כ-330 מינים חיים של ברכיופודים מקובצים במעל ל-100 סוגים. הרוב הגדול של הברכיופודים המודרניים הם rhynchonelliform (Articulata, אבל למעט Craniida).
אוטומפו אוסיי טוטו
אוטומפו נהנה אוסיי טוטו השני (נולד ב-6 במאי 1950) הוא מלך האשנטי, הקבוצה האתנית הגדולה ביותר בגאנה. הוא הומלך ב-26 באפריל 1999. הוא נשוי ואב לשלושה.
ברכיופודים
תפוצה ובית גידול
ברכיופודים חיים בים בלבד. מרבית המינים נמנעים ממקומות שבהם יש גלים או זרמים, ואתרי התיישבות טיפוסיים כוללים: אתרים מתחת למחסי סלעים, חרכים ומערות, המורדות התלולים של מדף היבשת, וקרקעית האוקיינוסים העמוקים. עם זאת, כמה מינים בעלי מפרק משוכלל נצמדים לקלפ או לאזורים מוגנים היטב בכרית (intertidal zone – תחום רצועת החוף בין קו הגאות ולקו השפל). אורכו של הברכיופוד החי הקטן ביותר, Gwynia, הוא מילימטר אחד בלבד והוא חי בתוך חצץ. מיני ה-rhynchonelliform (Articulata, למעט Craniida) שהפגיות שלהם צורכות רק את החלמון ומתיישבות ומתפתחות במהירות, מתמחים בהתיישבות באזורים ספציפיים ויוצרים אוכלוסיות צפופות שיכולות להגיע לאלפים על כל מטר רבוע. צעירים נצמדים לעיתים קרובות לקונכיות של בוגרים יותר. מצד שני, תחום התפוצה של ברכיופודים בעלי מפרק פשוט, שהפגיות שלהם שוחות עד כמה חודשים לפני שהן מתיישבות, נרחב מאוד. פרטים מהסוג Pelagodiscus מהסדרה Discinida הם קוסמופוליטיים.
אוטומפו אוסיי טוטו
לאוטומפו היו כארבעה אחים. הוא למד בגאנה ואחר כך ב-kilburn polytechnic וב-Polytechnic of North London שבלונדון. בשנת 2012 ביקר בישראל.
שרלוטה גאורגינה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ
ביוגרפיה
ב-3 בספטמבר 1785 התחתנה שרלוטה גאורגינה עם פרידריך, דוכס סקסוניה-הילדבורגהאוזן, אך הנישואים לא היו מוצלחים, ומצבם הכלכלי אף הוא לא היה טוב. בשנת 1787 ביקר אביה קרל השני, דוכס מקלנבורג-שטרליץ ושני אחיה בהילדבורגהאוזן, ובשנת 1792 שהו סבתה ואחיותיה זמן קצר בהילדבורגהאוזן, בזמן שברחו מדרמשטאדט מפני הצבא הצרפתי. שרלוטה גאורגינה הייתה בקשר חזק עם אחיותיה, ואף ביקרה יחד עם אחותה תרזה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ את אחותם לואיזה, מלכת פרוסיה בארפורט, בזמן שבעלה פרידריך וילהלם השלישי, מלך פרוסיה הכריז מלחמה על צרפת.
אוטומפו אוסיי טוטו
במשך שני עשורים הוא פעל "מחוץ לקופסה", ופיתח פרויקטים של פיתוח קהילתי ואחרים שקודמיו מעולם לא חשבו עליהם. תוך כדי כך הוא הפך לשליט המסורתי הראשון בכל אפריקה שקיבל תמיכה ומימון של הבנק העולמי לביצוע פרויקטים במגזר החינוכי (בניית 42 בתי ספר יסודיים והענקת מלגות לתלמידים מרקע עני שאחרת לא ילכו לבית הספר). המלך גם יזם פרויקט מים, שמומן שוב על ידי הבנק העולמי - להביא מים בקידוח ל -1,000 יישובים ברחבי גאנה. נכון לעכשיו הוא משקיע בשני קניונים בקומאסי ובפרויקטים אחרים שמעבר לעיר כדי לשפר את חיי עמו. הוא גם מגייס כספים לתרגום המקרא לכל השפות הגנאיות.
ברכיופודים
יחסי גומלין עם אורגניזמים אחרים
המטבוליזם של הברכיופודים איטי פי 3 עד פי 10 מזה של הצדפות. בעוד שבתור הקרטיקון היה שפע של מיני הברכיופודים בימים רדודים וחמימים, הם הפסידו בתחרות עם הצדפות, וכיום חיים בעיקר במים קרים שבהם יש מעט אור.
שרלוטה גאורגינה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ
ביוגרפיה
שרלוטה גאורגינה אהבה מאוד ספרות יפה, ואף טיפחה את האמנויות השונות בחצרה. היא טרחה להביא מוזיקאים וציירים רבים לחצר, ואף הביאה לחצרה את הסופר יוהאן פאול פרידריך ריכטר.
ברכיופודים
יחסי גומלין עם אורגניזמים אחרים
בקונכיות של ברכיופודים יש לעיתים עדויות על נזקים שנגרמו על ידי טורפים, שלעיתים תוקנו אחר-כך. נראה כאילו דגים וסרטנאים בוחלים בבשר הברכיופודים. עדויות ממאובנים מוכיחות שטורפים קודחים כדוגמת חלזונות תקפו רכיכות וקיפודי ים פי 10 עד פי 20 יותר פעמים מאשר תקפו ברכיופודים, עובדה שממנה משערים שהטורפים תקפו ברכיופודים בטעות או כשטרף אחר נעשה נדיר. במים שבהם המזון מצוי בצמצום גונב החלזון Capulus ungaricus מזון מצדפות, חלזונות אחרים, תולעים צינוריות וברכיופודים.
שרלוטה גאורגינה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ
ביוגרפיה
ב-14 במאי 1818 מתה שרלוטה גאורגינה לאחר מחלה ממושכת, והיא בת 48 בלבד.
משפחתה
ב-3 בספטמבר 1785 התחתנה שרלוטה גאורגינה עם פרידריך, דוכס סקסוניה-אלטנבורג. ממנו היו לה 12 ילדים:
ברכיופודים
יחסי גומלין עם אורגניזמים אחרים
מבין כל מיני הברכיופודים קיים דיג מסחרי רק של הברכיופודים מהסדרה Lingulida, וגם זה בקנה מידה קטן. ברכיופודים מתיישבים לעיתים רחוקות בלבד על משטחים מלאכותיים, ייתכן משום שהם פגיעים לזיהומים. עובדה זו עשויה להיות שימושית כאמצעי למדידת תנאי הסביבה סביב מסוף הנפט הנבנה ברוסיה על חוף ים יפן.
היסטוריה אבולוציונית
Lingulata Obolellida Strophomenida Orthodida Pentamerida Rhynchonellida Spiriferida Terebratulida
עדויות ממאובנים
מעדויות של מאובנים מוכרים מעל ל-12,000 מינים המקובצים ל-5,000 סוגים. בעוד שגודלו של הברכיופוד המודרני הוא כ-10 ס"מ, כמה ממיני המאובנים מגיעים לגודל של 20 ס"מ. הברכיופודים העתיקים ביותר שזוהו בוודאות הם מתחילת הקמבריון. תחילה הופיעו מינים בעלי מפרק פשוט, וזמן קצר אחר כך הופיעו מינים בעלי מפרק משוכלל. בנוסף נתגלו בקמבריון שלושה מינים שהקונכיות שלהם לא היו ביומינרליות, שככל הנראה מייצגים שתי קבוצות מובחנות שהתפתחו מאבות ביומינרליים. הסוג Lingula קרוי לעיתים קרובות "מאובן חי", כיוון שסוג דומה מאוד נתגלה במאובנים עד לתור האורדוביק. מצד שני, ברכיופודים בעלי מפרק משוכלל יצרו מגוון רב של סוגים וסבלו מהכחדות המוניות, אבל הסדרות Rhynchonellida ו-Terebratulida, בעלות המפרק המשוכלל, הקבוצות המגוונות ביותר כיום, הופיעו בתחילת האורדוביק והקרבון בהתאמה.
ב-1991 העלה קלאוס נילסן (Claus Nielsen) השערה לגבי התפתחות הברכיופודים, שאומצה ב-2003 על ידי כהן ועמיתיו כהשערה על ההתפתחות המוקדמת של הברכיופוד. תאוריית "התקפלות הברכיופוד" משערת שהברכיופודים התפתחו מאב קדמון דומה ל-Halkieria, בעל חיים דמוי חשופית מתור הקמבריון שגבו היה מכוסה בכיסוי דמוי "שריון שרשראות" וחזיתו ועורפו הוגנו בקונכיות. על פי ההשערה הברכיופוד הקדמון המיר את הקונכיות לזוג קשוות כשקיפל את חלק הגוף האחורי מתחת לקדמי.
עם זאת, מאובנים שנתגלו מ-2007 ואילך תמכו בהסבר חדש על בעלי החיים מהקבוצה הטקסונומית Tommitiida מתחילת הקמבריון שנכחדה ובתאוריה חדשה שהברכיופודים התפתחו מקבוצה זו. "שריון השרשראות" של חברי קבוצה זו היה ידוע היטב, אבל לא הצורה שבה היה מורכב, וההנחה הכללית הייתה שחברי קבוצה זו היו בעלי חיים דמוי חשופיות דומים ל-Halkieria, למעט העובדה שהשריון שלהם היה עשוי מרכיבים אורגנופוספטיים בעוד שהשריון של ה-Halkieria היה עשוי מקלציט. עם זאת, מאובנים של Eccentrotheca – תגלית חדשה של סוג של Tommitiida, הראו כיסוי שריון מורכב שיצר צינור, עובדה המוכיחה שהיצור היה בעל חיים ישיב ולא יצור זוחל דמוי חשופית. הצינור האורגנופוספטי של ה-Eccentrotheca דמה לבעלי חיים מהמערכה פורונידה, שהם יצורים קבועי מקום הניזונים בעזרת לופופור ונחשבים קרובי משפחה או תת-קבוצה של הברכיופודים. למאובן כמעט מורכב של מין אחר שנתגלה ב-2008 ותואר ב-2009 היו שני לוחות סימטריים בתחתיתו בדומה לקשוות של הברכיופודים, אבל הם לא כיסו את כל גופו של בעל החיים.
בשיאם בפלאוזואיקון היו בין בוני השונית ומסנני המזון הנפוצים ביותר, והתיישבו בגומחות אקולוגיות אחרות, כולל מינים שפיתחו יכולת תנועה (שחיה בסגנון הנעת הסילון האופיינית כיום לצדפות ממשפחת המסרקיים - Pectinidae). עם זאת, לאחר הכחדת פרם-טריאס, המכונה, בלתי רשמית, "המוות הגדול", הצליח רק שליש ממיני הברכיופודים קודם להכחדה להתאושש. היה נהוג לחשוב שהברכיופודים היו בכל מקרה במגמת ירידה, והובסו בתחרות עם הצדפות. עם זאת, בשנות ה-80 של המאה ה-20 הסיק מחקר סטטיסטי שערכו סטיבן ג'יי גולד וקלווי (Calloway) שהן מספר מיני הברכיופודים והן מספר מיני הצדפות גדל בין הפלאוזואיקון לתקופה המודרנית, אבל מספר מיני הצדפות גדל מהר יותר. הכחדת פרם-טריאס הייתה חמורה עבור הצדפות אבל הייתה הרסנית עבור הברכיופודים, ולראשונה הם היו מגוונים פחות מאשר הצדפות, ומגוון המינים שלהם לאחר הפרם החל לגדול מבסיס נמוך מאוד. אין שום עדות שהצדפות הביסו את הברכיופודים בתחרות, וגידול או קיטון במגוון המינים התרחשו בשתי הקבוצות במקביל.
בשנת 2007 הסיקו נול ובמבך (Knoll and Bambach) שהברכיופודים היו אחת מכמה קבוצות שהיו פגיעות במיוחד להכחדת פרם-טריאס. המשותף לכולן היו חלקים קשים גירניים (עשויים מפחמת הסידן), קצב מטבוליזם נמוך ומערכות נשימה חלשות.
מאובני ברכיופודים שימושו מאובנים מנחים שימושיים לשינויי אקלים במהלך עידן הפלאוזואיקון. כשהטמפרטורות הגלובליות היו נמוכות, כמו ברוב תור האורדוביק, הבדל הטמפרטורות הגדול בין קו המשווה לקטבים יצר מקבצים שונים של מאובנים בקווי רוחב שונים. מצד שני בתקופות חמות יותר, כמו במרבית הסילור, היו הבדלים קטנים יותר בטמפרטורות בען האזורים השונים, וכל הימים בקווי הרוחב הנמוכים עד קווי הביניים יושבו על ידי אותם מיני ברכיופודים מועטים.
שניוני הפה או קדמוני הפה
משנות ה-40 של המאה ה-20 עד שנות ה-90 מיקמו עצים משפחתיים המבוססים על מאפיינים אמבריולוגיים ומורפולוגיים את הברכיופודים כחלק משניוני הפה, על-מערכה הכוללת את המיתרניים ואת קווצי העור, או כקבוצת אחות. בחינה מדוקדקת חשפה קשיים בהנחות על פיהם הברכיופודים קשורים לשניוני הפה:
כמה מחקרים משולבים ב-2000 וב-2001, שהשתמשו הן במידע מולקולרי ומורפולוגי, תמכו בברכיופודים כחלק מהלופוטרוכוזואה, בעוד שאחרים ב-1998 וב-2004 הגיעו למסקנה שהברכיופודים הם שניוני פה.
הקשר לבעלי חיים אחרים מהלופוטרוכוזואה
בעוד שכל המחקרים הפילוגנטיים המולקולריים וכמחצית מהמחקרים המשולבים עד 2008 הגיעו למסקנה שהברכיופודים שייכים ללופוטרוכוזואה, הם לא היו מסוגלים לזהות איזו מערכה בלופוטרוכוזואה היא הקרובה ביותר לברכיופודים, למעט הפורונידה, שהם תת-קבוצה של הברכיופודים. ב-2008 שני מחקרים מצאו שהקרובים ביותר לברכיופודים בלופוטרוכוזואה הם תולעי החוטם (nemertea). מחברי המחקר הופתעו מהתוצאה, כיוון שאצל תולעי החוטם ההתלמה ספירלית בשלבים הראשונים של התחלקות התאים והפגית שלהם היא טרוכופור, פגית המסוגלת לשחות במים באמצעות הנעה של מספר קבוצות ריסונים (Cilium), בעוד שלברכיופודים יש התלמה רדיאלית ופגית שאינה מראה סימנים כי התפתחה מטרופוכור. מחקר נוסף ב-2008 הגיע למסקנה שהברכיופודים קרובים לתולעי החוטם, תוך הטלת ספק ברעיון שהברכיופודים שייכים לענף לופופורטה (Lophophorata), בעלי החיים הניזונים בעזרת לופופור, בתוך קבוצת הלופוטרוכוזואה.
אריה שפק
אריה שְׁפָּק (נכתב לעיתים שפאק; 20 באוגוסט 1919 – 10 באוגוסט 1978) היה לוחם הבריגדה היהודית, איש הנוקמים, מפקד פלוגת שועלי שמשון מגדוד 54 של חטיבת גבעתי במלחמת העצמאות (בדרגת רב-סרן), מראשי "מכבי" בתל אביב, ראש מינהל יפו בעיריית תל אביב בשנים 1950–1961, מייסד סוכנות הביטוח "אריה שפק". בראשית שנות ה-60 הורשע בקבלת שוחד, ולאחר מכן זוכה מכל אשמה בבית המשפט העליון.
ולדימיר נידרגאוס
ולדימיר ויקטורוביץ' נידרגאוס (בקזחית: Владимир Викторович Нидергаус; נולד ב-13 באוגוסט 1967) הוא כדורגלן עבר קזחי-רוסי, ששיחק בעמדת החלוץ.
אריה שפק
ביוגרפיה
אריה בן שבתאי שפק נולד בקיץ 1919 בוולקוביסק שבפולין, בנם של נחמה (1891–1952) ושבתאי שפק (1887–1970). בשנת 1923 עלה לארץ ישראל עם משפחתו. גדל ולמד בשכונת פלורנטין בתל אביב. אביו כיהן כראש מחלקת הניקיון של העיר הצעירה. אחיה של סבתו מצד אמו היה דב שפק-לובזובסקי.
ולדימיר נידרגאוס
קריירה
נידרגאוס התחיל את הקריירה שלו במועדונים מקומיים של עיר הולדתו קוקשטאו. בשנת חתם בקאיראט אלמטי אותה עזב ב-2 באוגוסט 1992 כאשר חתם ברוטור וולגוגרד בה שיחק 5 שנים במהלכן סיים עם המועדון פעמיים במקום השני והגיע עימה לגמר הגביע הרוסי בו הפסידה לדינמו מוסקבה.
אריה שפק
ביוגרפיה
הוא התחנך בבית הספר תל נורדאו, והיה חניך "מכבי הצעיר". כבר כשהיה בן 14 התגייס ל"הגנה" דרך אחיו הצעיר של אביו, יהודה שפק, שכיהן כסגן ראש עיריית חדרה וכמפקד בכיר בארגון. הוא עבר בהצטיינות קורס מפקדי כיתות בשפיה וקורס מפקדי מחלקות בג'וערה. בתוך כך סיים את לימודיו בבית הספר התיכוני למסחר, וב--1936, בהיותו בן 16.5, החל את עבודתו בעיריית תל אביב, במזכירות העירייה.
ולדימיר נידרגאוס
קריירה
בקיץ חתם במכבי חיפה עימה זכה בגביע המדינה בסיום העונה, אך מיעט לשחק ולכן עזב את המועדון בתום העונה וחתם במכבי הרצליה. במהלך חורף חזר לרוטור וולגוגרד. בשנת חתם באסטנה-1964 במדיה היה מלך השערים של הקבוצה בעונה זו עם 15 שערים ב-28 הופעות וזכה עימה באליפות. הוא סיים את הקריירה שלו בפרוסן מינסטר וווינה הגרמניות.
אריה שפק
ביוגרפיה
בשנת 1941 התגייס כקצין לבריגדה היהודית, ושירת בה כשש שנים. לחם בשורותיה במערכה על נהר סניו באיטליה. לאחר המלחמה נשאר באירופה ופעל במסגרת חוליות הנוקמים בנאצים. בהמשך פעל באוסטריה בעלייה ב', בהצלת יהודי אירופה ובהברחת נשק לפלמ"ח.
קרינת אלפא
קרינת אלפא (α) היא סוג של קרינה רדיואקטיבית. חלקיק אלפא הוא יון של הליום-4, כלומר, גרעין המכיל 2 פרוטונים ו-2 נייטרונים. חלקיקי אלפא, כמו חלקיקי בטא ובניגוד לחלקיקי גמא, הם בעלי מסת מנוחה. כאשר חלקיק אלפא נפלט מגרעין של אטום בתהליך של דעיכה רדיואקטיבית, יש לו גם אנרגיה קינטית משמעותית.
ולדימיר נידרגאוס
קריירה
נדרגאוס שיחק בשנת עבור נבחרת קזחסטן במדיה רשם 2 הופעות וכבש שער אחד, אך בשנת  העדיף את נבחרת רוסיה במדיה רשם הופעה אחת. עם הצלחתו באסטנה-1964 הוא חזר לנבחרת קזחסטן במדיה רשם עוד הופעה אחת.
אריה שפק
ביוגרפיה
בראשית שנת 1946 שב לארץ. לאור ניסיונו ועברו בשירות הצבא הבריטי, שימש כקצין הקישור בין הנהגת היישוב לשלטון הבריטי, בין היתר במהלך "השבת השחורה". פיקד במסגרת ההגנה תחת שם הכינוי "דורון" על המחלקה שהגנה על שכונות דרום תל אביב והיה אחראי על הקמת מערך המגננה בקו התפר אל מול ערביי יפו. המחלקה שלו הייתה היחידה שסירבה להשתתף בפעולות "הסזון" – המאבק של ההגנה נגד הלח"י והאצ"ל, שכלל הסגרתם לידי הבריטים. במלחמת העצמאות התקדם בצה"ל לדרגת רב-סרן ומפקד פלוגת שועלי שמשון (פלוגה ב') מגדוד 54 של חטיבת גבעתי, שלחמה בקרבות הנגב בתש"ח.
קרינת אלפא
קרינת אלפא התגלתה לראשונה על ידי ארנסט רתרפורד ב-1899. ב-1909, הוכיחו רתרפורד ותלמידו תומאס רוידס שחלקיקי אלפא הם למעשה גרעיני הליום. כאשר אטום רדיואקטיבי פולט קרינת אלפא, המספר האטומי שלו (מספר הפרוטונים בו) קטן ב-2 ואילו מספר המסה שלו (מספר הנוקלאונים בו) קטן ב-4. כך, למשל, גרעין אורניום-238 הפולט חלקיק אלפא הופך לגרעין תוריום-234: ניתן לתאר תהליך זה גם כך:
ולדימיר נידרגאוס
קריירה
לאחר הפרישה שימש כמנהל ברוטור וולגוגרד ושחטאר קאראגנדי. ב-18 ביוני 2012 מונה על ידי פדרציית הכדורגל של קזחסטן ליו"ר המחלקה הממונה על הנבחרות הלאומיות של קזחסטן.
אריה שפק
ביוגרפיה
לאחר המלחמה היה מראשי ארגון מכבי תל אביב וקבוצת הכדורגל שלה בין השנים 1949–1960. פעל רבות למען הגנת המדינה ושימש בתפקידים ציבוריים, כמו ראש אגף ביטחון וסדר במכבייה ה-10 בשנת 1977. את החשוב שבהם מילא בשנים 1950–1961 כראש מינהל יפו בעיריית תל אביב, וכך גם דבק בו הכינוי "השריף של יפו".
קרינת אלפא
התפרקות אלפא
המקור הנפוץ ביותר של חלקיקי האלפא בכדור הארץ הוא התפרקות של גרעינים כבדים (כבדים מ-106 יחידות u אטומיות). זאת, משום שמקורה של התפרקות האלפא היא חוסר היציבות של הגרעין כאשר הוא נעשה גדול מדי. הגרעין הקטן ביותר שיכול לעבור התפרקות זו הוא תוריום (90 בטבלה המחזורית), עם מספר מסה של 106 עד 110. כאשר גרעין פולט חלקיק אלפא, מספר המסה של הגרעין קטן ב-4, כיוון שהוא "איבד" 4 נוקלאונים. המספר האטומי של הגרעין יורד ב-2 כתוצאה מאיבוד 2 פרוטונים. כלומר, בתהליך פליטת האלפא, האטום הופך לאטום חדש. דוגמאות לכך הם כאשר אורניום פולט קרינת אלפא והופך לתוריום, או כאשר רדיום הופך לגז רדון (בעקבות פליטת חלקיקי האלפא). לעיתים הגרעין החדש נוצר במצב מעורר, ולכן נפלטת גם קרינת גמא על מנת לשחרר את האנרגיה העודפת.
אריה שפק
ביוגרפיה
ב-7 בינואר 1960 נעצר שפק בחשד לקבלת שוחד. הוא נעצר לשישה ימים, מעצרו הוארך ב-8 ימים, ולבסוף שוחרר ב-18 בינואר בערבות. הוא נאשם יחד עם עוזרו בקבלת שוחד לשם מתן טובות הנאה לסוחרי יפו בין השנים 1957–1959. במשך שלוש שנים ניהל מאבק על חפותו. תחילה הורשע ב-24 במאי 1961 בבית משפט השלום ב-6 מ-17 סעיפי האישום, ונגזרו עליו עשרה חודשי מאסר. הוא הגיש ערעור, ובראשית חודש פברואר 1962 זוכה בבית המשפט המחוזי בתל אביב – פה אחד מחמישה סעיפים, וברוב דעות מהסעיף השישי. התביעה הגישה ערעור; המקרה נדון בבית המשפט העליון בפני השופטים זוסמן, ברנזון וממלא המקום הקבוע של נשיא בית המשפט העליון אגרנט, ולבסוף, ב-20 בספטמבר 1962, אושר כי הוא זכאי (עוזרו, שמחה להר, הורשע עמו, ולאחר שריצה חמישה חודשי מאסר, זכה לחנינה מנשיא המדינה זלמן שזר) תוך כדי משפטו בוטל מינהל יפו. בסוף שנת 1962 הוחזר שפק לעבודתו בעירייה, הפעם בתפקיד מנהל לשכת החברות העירוניות. בעקבות דרישתו, קיבל מהעירייה דמי השתתפות בהוצאות המשפט על סך 6,000 ל"י.
קרינת אלפא
התפרקות אלפא
התפרקות אלפא יכולה להתרחש בגרעינים קלים יותר וקצרי חיים, כגון בריליום 11. גרעינים אלו לא נמצאים באופן טבעי בכדור הארץ, אבל ניתן לייצר אותם במעבדה.
אריה שפק
ביוגרפיה
בשנת 1963 פתח שפק סוכנות ביטוח בתל אביב, שמזה כארבעה עשורים מנוהלת על ידי בנו היחיד, יורם שפק. באמצע שנת 1964 פרש סופית מעבודתו בעיריית תל אביב. בסוף חודש מרץ 1966 התפטר שפק מהנהלת ההתאחדות לכדורגל בישראל, בעקבות הצבעתו שלא להאריך את חוזהו של מאמן מכבי תל אביב מילובן צ'יריץ'. בספטמבר אותה שנה התפטר מהנהלת מכבי תל אביב. במאי 1968 יצא לסיאול כמנהל נבחרת הנוער של ישראל.
קרינת אלפא
מאיצים
חלקיקים אנרגטיים של הליום יכולים להיווצר ממאיצי החלקיקים ציקלוטרון, סינכרוטרון ועוד, אבל בדרך כלל לא נוהגים להתייחס אליהם כאל חלקיקי אלפא.
אריה שפק
ביוגרפיה
בשנת תשע"ב יצא בהוצאת פורת בצור יגאל ספרם של הדס ועופר רגב "סמטת מזל אריה", המגולל את סיפורו.
קרינת אלפא
הגילוי והשימוש
בשנים 1899 ו-1900, הפיזיקאי ארנסט רתרפורד (שעבד באוניברסיטת מקגיל במונטריאול, קנדה), ופול ווילארד (שעבד בפריז), הצליחו להפריד את הקרינות ל-3 סוגים: קרינת אלפא, בטא, וגמא. הם עשו זאת בעזרת בדיקת השפעת השדה המגנטי על כל קרינה. קרני האלפא זוהו על ידי רתרפורד כקרניים הכי פחות חודרניות.
כיוון שהתפרקות אלפא נוצרת באופן טבעי, אבל גם יכולה להתרחש בתהליך מלאכותי, המחקר שלהם הוביל לידע מוקדם בפיזיקה הקוונטית. רתרפורד השתמש בחלקיקי אלפא שנפלטו מרדיום על מנת להסיק שהמודל של ג'. ג'. תומסון לגבי מבנה האטום היה לגמרי שגוי. בניסוי עלה הזהב של רתרפורד, שבוצע על ידי הסטודנטים שלו הנס ג'ייגר וארנסט מרסדן, אלומת חלקיקי אלפא צרה נוצרה, ועברה דרך רדיד זהב צר. חלקיקי אלפא התגלו על ידי מסך אבץ גופריתי, אשר פולט הבזק של אור כאשר מתנגשים בו חלקיקי אלפא. רתרפורד הניח, שמודל האטום של תומסון נכון, כי חלקיקי האלפא החיוביים ימשיכו כמעט בקו ישר, ויהיו מוסחים רק במעט, אם בכלל. בניגוד להשערתו, הוא מצא כי חלק מחלקיקי האלפא הוסחו בזוויות גדולות בהרבה מהמצופה, וחלקם אפילו יצרו זווית הקרובה ל-180 מעלות (כלומר כמעט חזרו אחורה). על אף שרוב חלקיקי האלפא המשיכו ישר בהתאם למצופה, רתרפורד הניח כי התנהגות חלקיקי האלפא שהוסחו במידה ניכרת הייתה תמוהה, שכן, לפי מודל תומסון חלקיקי האלפא היו צריכים להתנהג בדומה להתנהגות כדור פגז שעוקף נייר. לכן, הבין רתרפורד שמודל האטום של תומסון שגוי. הוא קבע שהמטען החיובי של האטום מרוכז באזור קטן במרכזו, ולכן בעקבות צפיפות המטען החיובי במרכז האטום חלקיקי האלפא החיוביים נדחו וחזרו כלעומת שבאו.
לפני תגלית זו, לא היה ידוע שלחלקיקי האלפא יש גם גרעין אטום, ולא היה ידוע קיומם של פרוטונים או נייטרונים. לאחר הגילוי הזה המודל של תומסון ננטש, והתפתח מודל בוהר (על שם נילס בוהר), ומאוחר יותר נוצר מודל הגל המכני המודרני של האטום. רתרפורד המשיך להשתמש בחלקיקי אלפא לשם ייצור חומרים חדשים.
חלקיקי אנטי אלפא
בשנת 2011 חברי חברת STAR הבינלאומית, שהשתמשו במתקן אנרגיה בארצות הברית, מצאו חלקיק בשם אנטי-אלפא. תוצאתם פורסמה ב-24 באפריל 2011, בכתב העת NATURE. בניסוי הם השתמשו ביוני זהב שנעו במהירות הקרובה למהירות האור, התנגשו התנגשות ראש, וכך נוצרו חלקיקי האנטי-אלפא החדשים.
אנטיקיתרה
אַנְטִיקִיתֵרָה (ביוונית: Αντικύθηρα) שמשמעותו מנגד לקיתירה, הוא אי יווני מבין האיים היוניים, השוכן בקצהו הדרומי של הים האגאי, בין כרתים לבין הפלופונסוס. מאז שנת 2011 נמצא האי בשטח המוניציפלי של האי קיתרה.
האי נודע בעיקר בגלל הגילויים הארכאולוגיים בקרבתו של הספינה הטרופה מאנטיקיתרה עם שפע הממצאים עליה, ובהם פסל "הצעיר מאנתיקרה" פסל מברונזה בגובה של 1.94 מטר של גבר צעיר, ומנגנון אנטיקיתרה, שהוא מכונת חישוב אנלוגית קדומה, אשר נבנתה ככל הנראה על מנת לחשב מיקומים אסטרונומיים של גרמי שמיים.
היסטוריה
ההתיישבות הקדומה היותר באי הייתה באלף ה-5 או ה-4 לפנה"ס. בעיקר ציידים עונתיים שעברו במקום כדי לצוד ציפורים נודדות. האי יושב וננטש בתדירות גבוהה. בתקופת הברונזה האי היה תחת ההשפעה של כרתים. בעת העתיקה נודע האי באחד השמות Aigila או Ogylos.
בין המאה ה-4 לפנה"ס עד המאה הראשונה לפנה"ס שימש האי כבסיס ימי לשודדי ים קיליקיים, עד להשמדתם על ידי פומפיוס. ניתן לראות באי על ראש מצוק את שרידי המבצר שלהם.
סנדו
{{פירושונים|
ראו גם
}}
ביקורי נשיאי צרפת בישראל
מאז הקמת המדינה ביקרו בישראל חמישה מנשיאי צרפת המכהנים (מתוך תשעה). הביקור הראשון נערך בשנת 1982 והאחרון בשנת 2020. מיעוט הביקורים ומועדיהם ביטאו את המורכבות של יחסי שתי המדינות ובמיוחד את המשבר שאפיין אותם במהלך שנות השישים והשבעים על רקע יחסי צרפת עם העולם הערבי. הם ביטאו גם את היחסים המשופרים שהתבססו בין המדינות לאחר מכן (למעט בתקופת נשיאותו של ז'אק שיראק).
ביקור פרנסואה מיטראן
הנשיא מיטראן הגיע לישראל ב-3 במרץ 1982 לביקור בן שלושה ימים, והיה לנשיא הצרפתי הראשון שביקר בה. הביקור נערך עשרה חודשים לאחר כניסתו לתפקידו כנשיא. הוא התקבל בנמל התעופה בן-גוריון בטקס ממלכתי במעמד נשיא המדינה יצחק נבון וראש הממשלה מנחם בגין (שישב בכסא גלגלים לאחר ששבר את ירכו). מיטראן ערך במהלך ביקורו מספר שיחות עבודה עם בגין וביקר את הנשיא נבון במשכן הנשיא. ביום השני לביקורו ביקר מיטראן במוסד יד ושם ובקבר הרצל בהר הרצל ונאם במליאת הכנסת. למחרת ביקר בעיר עכו ובבית לוחמי הגטאות. נערכו לכבודו שתי סעודות חגיגיות, במשכן הכנסת ובמלון המלך דוד, שבו התאכסן בביקורו.
בביקור נערכו שיחות בשורה של סוגיות מדיניות ובראשן הסכסוך הישראלי-פלסטיני. הביקור עמד בסימן המחלוקת בין שתי המדינות בסוגיה זו, כאשר מיטראן הביע תמיכה בפתרון של מדינה פלסטינית, ובגין שלל זאת וצידד במתן אוטונומיה לפלסטינים. בנושא זה נאם מיטראן במליאת הכנסת ובגין השיב לו בנאום תקיף.
ביקורי ז'אק שיראק
ב-6 בנובמבר 1995 השתתף הנשיא שיראק בהלוויית יצחק רבין בירושלים. באוקטובר 1996 הגיע לביקור נוסף בישראל ובין היתר נשא נאום בטכניון בחיפה.
ביקור ניקולא סרקוזי
ב-22 ביוני 2008 הגיע הנשיא סרקוזי לביקור בן שלושה ימים בישראל לרגל שנת השישים לעצמאותה. עמו הגיעה משלחת גדולה של תעשיינים ואנשי עסקים מארצו, שערכו פגישות כלכליות בישראל.
סרקוזי התקבל בשדה התעופה בטקס ממלכתי במעמד הנשיא שמעון פרס וראש הממשלה אהוד אולמרט. הוא ביקר ביד ושם, התקבל במשכן הכנסת ונאם במליאת הכנסת. הוא נפגש עם בני משפחת החייל החטוף גלעד שליט והשתתף בארוחות ערב לכבודו שנערכו בבית ראש הממשלה ובמשכן הכנסת.
סרקוזי ביקר בישראל בלוויית אשתו, הזמרת והדוגמנית קרלה ברוני, שמשכה תשומת לב ציבורית רבה ובאמצעי התקשורת יוחד לה אף סיקור נרחב יותר מזה של בעלה.
ביקורי פרנסואה הולנד
הנשיא הולנד הגיע ב-17 בנובמבר 2013 לביקור בן שלושה ימים בישראל ועמו שישה משרי ממשלת צרפת. הוא ביקר ביד ושם ואצל הנשיא שמעון פרס ונועד לפגישת עבודה עם ראש הממשלה בנימין נתניהו, שלאחריה נערכה מסיבת עיתונאים משותפת לשניהם. ביום השני לביקור ביקר הולנד בעיר העתיקה בירושלים ונפגש ברמאללה עם ראש הרשות הפלסטינית מחמוד עבאס. בהמשך נאם במליאת הכנסת והשתתף בארוחת ערב ממלכתית עם נשיא המדינה. ביום השלישי לביקור עלה עם ראש הממשלה נתניהו לקברי הנרצחים בפיגוע בבית הספר היהודי בטולוז. בהמשך השתתף באירוע כלכלי במלון דן בתל אביב ופגש אישים מן הקהילה הצרפתית בישראל באוניברסיטת תל אביב.
הביקור נערך על רקע המשא ומתן הבינלאומי עם איראן בניסיון להביא להפסקת מפעל פיתוח הנשק הגרעיני שלה והעמדה הנוקשה יותר שנקטה צרפת במשא ומתן מול איראן לעומת עמדותיהן המקלות יותר של יתר מעצמות המערב. חלק ניכר מן הפגישות שנערכו עם הולנד בישראל יוחד לנושא זה.
ב-30 בספטמבר 2016 הגיע פרנסואה הולנד לירושלים להשתתף בהלוויית שמעון פרס.
ביקור עמנואל מקרון
ב-22 בינואר 2020 ביקר עמנואל מקרון בישראל למשך יומיים על מנת להשתתף בפורום השואה העולמי החמישי. במהלך הביקור נפגש עם נשיא המדינה ראובן ריבלין, שבסיומה הצהיר על מחויבותה של צרפת לביטחון ישראל. תקרית מביכה שזכתה לפרסום רב בתקשורת ברחבי העולם, נרשמה במהלך הביקור, כאשר בסיור בעיר העתיקה, בכניסה למתחם כנסיית סנטה אנה דרש מקרון, תוך הרמת קול ונפנופי אצבע, ממאבטחי שב"כ שליוו את המשלחת שלא יכנסו עמו למתחם הכנסייה.
ג'ק רפאיין S3
ג'ק רפאיין S3 (באנגלית: JAC Refine S3) הוא קרוסאובר קומפקטי מתוצרת יצרנית הרכב הסינית  JAC Motors (שם רשמי: "Anhui Jianghuai Automobile Co., Ltd", שם בסינית: "江淮汽车") אשר מיוצר משנת 2014 בסין.
עוצבת הרעם
עוצבת הרעם (אגד ארטילרי 219) הייתה אגד ארטילרי של חיל התותחנים בצה"ל.
היסטוריה
האגד הוקם באפריל 1976 בעקבות לקחי מלחמת יום הכיפורים. בתחילה התבסס האגד על גדודי תותחנים במילואים של פיקוד הצפון, שהפעילו תותחנים מתנייעים M-107 ("רומח"), תותחים נגררים מדגם M-71, ותותחים מתנייעים M-68. מחנות הקבע של יחידות האגד היו במחנה יפתח ובמחנה כורדני.
ב-1995 החלו להיקלט בצה"ל משגרי רקטות M-270 MLRS ("מנתץ"), האגד קיבל תחת אחריותו את הגדוד הסדיר ("גדוד הרעם") ושני גדודים מילואים נוספים של משגרי מנתץ והפך לאגד עומק, שייעודו תקיפת יעדים בעומק האויב.
האגד היה אגד מילואים שלחם במלחמת לבנון הראשונה ובמלחמת לבנון השנייה.
פריוויליה
פריווילה (באוקראינית: Привілля; ברוסית: Приволье) היא עיר באזור ליסיצ'נסק, לוהנסק, אוקראינה. נכון לשנת 2021 מתגוררים בעיר 6,679 תושבים.
היסטוריה
ב-7 במאי 2022 הפגיזו כוחות רוסים את העיר במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה ב-2022. שני נערים, בני 11 ו-14, נהרגו. מקורות רוסים טענו כי השתלטו על העיר ב-30 ביוני 2022.
דמוגרפיה
על פי מפקד האוכלוסין באוקראינה לשנת 2001 מתגוררים בעיר:
חצי שמש צהובה (ספר)
שם הספר
חצי שמש צהובה היה הסמל בדגלה של ביאפרה העצמאית, ארצם של בני שבט האיגבו, מדינה שהתקיימה 3 שנים בלבד בשנים 1967–1970.
עלילה
"חצי שמש צהובה" מתואר מארבע נקודות מבט שונות ובמעברים תכופים בין זמנים - לפני המלחמה, אחריה ובמהלכה. השפעת המלחמה מוצגת באמצעות מערכות היחסים של חמישה אנשים, האחיות התאומות אולאנה וקאיננה מהאליטה החברתית של ניגריה, אודניגבו - מרצה באוניברסיטה בנסוקה ומהפכן בדעותיו, אוגוו - נער הכפר העובד כמשרתו האישי של אודניגבו, כולם בני שבט האיגבו וריצ'רד הגבר האנגלי הביישן שהחליט לעזוב את אנגליה ולחיות בניגריה.
חלקו הראשון של הספר מתאר את ראשית שנות ה-60, כשאודניגבו וחבריו יושבים בסלון ביתו עד השעות הקטנות של הלילה, שותים ומשוחחים על המצב הבעייתי בניגריה: בני האיגבו, המיעוט האתני שאליו שייכות הדמויות המרכזיות בספר, נרדפים על ידי השבטים המוסלמים, רדיפה אשר מגיעה לשיאה כאשר ב-1967 הם מכריזים על הקמתה של מדינה עצמאית, ביאפרה (שבמרכז דגלה מצוירת חצי שמש צהובה). מאותו הרגע מתחילים העניינים להידרדר במהירות, כאשר הניגרים מטילים מצור על ביאפרה, גורמים לרעב הביאפרי המפורסם וממשיכים לטבוח בבני האיגבו ברחבי ניגריה.
אחריות ואשמה
לצד העיסוק בזוועות המלחמה, בקיום היומיומי הבלתי נסבל ובארעיות של החיים, עולות מהספר שאלות פוליטיות במובהק של אחריות ואשמה, כינון זהות והאפשרות לשמר עולם ערכים יציב וקוהרנטי כשהכל קורס מסביב. ההפרדה החברתית בניגריה של ראשית שנות ה-60 היא נקודת המוצא של הספר. היא מתחילה ברבדים השונים בחברה ובהבדלים בין הכפריים הנחשלים והעירוניים המשכילים; עוברת בין הקבוצות האתניות השונות שחיות זו לצד זו, ומגיעה עד לקולוניאליזם הבריטי, אשר מצד אחד סימן גבולות טריטוריאליים שרירותיים בין המדינות השונות, ומצד שני ידע כיצד להתסיס את הקבוצות האתניות זו נגד זו ולשסות אותן זו בזו כדי להשיג יציבות מדינית.
תפקיד המערב באפריקה הפוסט-קולוניאלית
אף על פי שישנה האשמה ברורה של השפעה מערבית על מלחמת ביאפרה (בעיקר מעורבותה של אנגליה במלחמה), ביקורת עדינה יותר נמצאת בדמותו של ריצ'רד. ריצ'רד, למרות כוונותיו הטובות, מנסה יותר מדי להיות חלק מניגריה הראשונה, ובהמשך ביאפרה. היותו מוקסם מהתרבות והרצון שלו להיות חלק מביאפרה מובילים אותו לדבר בשם הביאפרנים ומעל ראשם על ידי ניסיון לכתוב שני רומנים, האחד על האמנות והשני על המלחמה עצמה. ריצ'רד בסופו של דבר מסיק שזה לא הסיפורים שלו לספר. עם זאת, הוא מביא תועלת כאשר הוא כותב על המלחמה בעיתונות המערבית, שעוזרת למעשה למטרה של ביאפרה. אדיצ'י עצמה אמרה בראיון כי "אולי [הדמות של ריצ'רד] היא הדרך העדינה שלי להכניס לספר את דעתי הפולטית שהגיע הזמן שאפריקאים יכתבו על אפריקה".
הרלוונטיות של האקדמיה בחיי היומיום
רבות מהדמויות הראשיות בחצי שמש צהובה הם פרופסורים, כולל אולנה ואדיניבו. אודיגבו מארח באופן קבוע פרופסורים עמיתים מאוניברסיטת נסוקה לדיונים פוליטיים בסופי השבוע והם מנהלים ויכוחים תאורטיים על ביאפרה. במהלך הרומן נראה כי "חצי מהשמש הצהובה" מבקר הן את הפרופסורים והן את דעותיהם על ידי הצבתם במחנות "שנות השישים המוקדמות" מול "שנות השישים המאוחרות". כמו כן, המוח העסקי של קאיננה, אחותה התאומה של אולנה, עוזר לה לנהל בהצלחה מחנה פליטים, ואילו שיטותיהן של אולנה ואודיניבו נראות לא יעילות. נראה כי אדיצ'י ניסתה להדגיש בכך את חשיבות הפעולה בשטח לעומת טבעה המתחלף של הדעה.
פרסים וביקורות
"חצי שמש צהובה" זכה בפרס לסיפורת מאת נשים לשנת 2007 עבור הרומן המקורי הטוב ביותר באורך מלא שנכתב על ידי אישה באנגלית. הרומן התקבל היטב על ידי המבקרים ונכלל ברשימת "100 הספרים הבולטים של השנה" של הניו יורק טיימס.
בשנת 2019 דורג "חצי שמש צהובה" במקום העשירי ברשימת "מאה הספרים הטובים ביותר במאה ה-21" של הגרדיאן
בנובמבר 2019, הופיע "חצי שמש צהובה" ברשימת "100 הרומנים שעיצבו את עולמינו" של ה-BBC. הספר הופיע תחת הקטגוריה "זהות", בין היתר יחד עם הספרים "חמדת" מאת טוני מוריסון, "פעמון הזכוכית" מאת סילביה פלאת' ו-"אלוהי הדברים הקטנים" מאת ארונדהטי רוי.
עיבודים
הספר עובד לסרט דרמה בשם חצי שמש צהובה ב-2013 בבימויו של ביי בנדלה ובכיכובם של צ'ואיטל אג'יופור וטנדי ניוטון. בכורת הסרט התקיימה בהקרנה מיוחדת בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי של טורונטו ב-2013.
Funk Wav Bounces Vol. 2
Funk Wav Bounces Vol. 2 הוא אלבום האולפן החמישי של הדי ג'יי הסקוטי קלווין האריס. האלבום יצא לאור ב-5 באוגוסט 2022, על ידי חברת התקליטים סוני מיוזיק אנטרטיינמנט. זהו אלבום המשך לאלבומו, Funk Wav Bounces Vol. 1, משנת 2017.
האלבום כולל הופעות אורח של אמנים שונים כדוגמת: דואה ליפה, 21 סבאג', יאנג ת'אג, נורמני, ג'סטין טימברלייק, הלסי, ליל דורק, ג'ורג'ה סמית', סנופ דוג, צ'ארלי פות', פושה טי, קוי לראי, סטפלון דון, אופסט, קלואי, טינשיי, באסטה ריימס, לאטו, פארל ויליאמס, סוואה לי, 6lack, שנסיאה ו-Donae'o.
רקע והכרזה
לאחר יציאת אלבום האולפן הרביעי Funk Wav Bounces Vol. 1 ביוני 2017, החל האריס לפרסם תכנים שונים על יציאתו של אלבום המשך שייקרא Funk Wav Bounces Vol. 2; שהוא האלבום הראשון של האריס מזה חמש שנים. במרץ 2022, האריס לכאורה אישר בטוויטר שיוציא אלבום המשך לאותו האלבום. ב-20 באפריל 2022, הכריז בחשבונות המדיה החברתית שלו על צאת אלבומו החמישי וחשף שהאלבום צפוי לצאת לאור בקיץ של אותה השנה. ההודעה כללה תמונה של שלט חוצות עם שם האלבום שנמצא ליד אינדיו, קליפורניה.
ב-23 במאי 2022, פרסם האריס טיזר דרך חשבונות המדיה החברתית שלו עם הכיתוב "שישי". הטיזר הכיל קטע משיר חדש יחד עם סרטון נלווה המציג אי עם מים בגוונים סגולים, עצי דקל ושמים ורודים. ב-30 ביוני 2022, חשף כי Funk Wav Bounces Vol. 2 ייצא לאור ב-5 באוגוסט 2022, לצד טריילר שהציג את רשימת האמנים שהתארחו באלבום.
סינגלים
ב-6 ביולי 2022, אישר האריס שיוציא את הסינגל השלישי של האלבום "Stay With Me", אשר יצא לאור ב-15 ביולי 2022 בהשתתפות ג'סטין טימברלייק, הלסי ופארל ויליאמס.
תאה קיסלוב
ביוגרפיה
קיסלוב היא בתם של תיאודור וסופיה קיסלוב ואחותה של ליאורה קיסלוב. היא בוגרת הפקולטה לאדריכלות ובינוי ערים של הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל.
משנת 1979 ועד היום, שותפה ומנהלת במשרד קיסלוב קיי אדריכלים העוסק בספקטרום רחב של תחום התכנון אדריכלי - החל מתכנון שכונות ומתחמים עירוניים, דרך תכנון מפורט של מבני מגורים, מבני ציבור ומסחר וכלה בפעולות שיקום, החייאה ושימור של נקודות ורצפים אורבניים. עבודתה של תאה מיישמת אינטרפרטציה מיוחדת לאדריכלות מקומית ללא חיקוי סגנונות עבר או גלישה לנוסטלגיה, מייצרת צירופים מקוריים של מרכיבי בניין על שימושם וצורותיהם, מחברת בין ישן וחדש, ומגלה אוצרות חבויים במציאות האורבנית. תאה דוגל בהתבוננות והקשבה לקולות העולים מהשטח ושזירתם של אלו בתוך מעשה אומנות אדריכלי מוגמר, אשר בתורו, נושא אחריות כבדה בעיצוב פני החברה ועתידה.
משנת 1990 ועד היום קיסלוב נותנת ביקורות אדריכל אורח לפרויקטים באוניברסיטת ת"א, "בצלאל"- ירושלים והטכניון- חיפה. מנחה סיורים לסטודנטים בפרויקטים של המשרד והנחיות קבוצתיות ואישיות.
כמו כן, משמשת קיסלוב כשופטת בתחרויות אדריכלות מטעם עמותת האדריכלים המאוחדים בישראל.
משנת 2012, קיסלוב היא פרופסור חבר ומנחת פרויקט גמר בפקולטה לאדריכלות על שם דוד עזריאלי באוניברסיטת תל אביב. בעבר, משנת 2006–2012 הייתה מרצה בכירה ומנחת פרויקט גמר בפקולטה לארכיטקטורה ובינוי ערים בטכניון ובשנים 2004–2005 הייתה מרצה במחלקה לעיצוב תעשייתי בבצלאל. קיסלוב פעילה בוועדה המקצועית של עמותת האדריכלים המאוחדים בישראל ושופטת בתחרויות אדריכלות מטעמה.
הייתה בין הוגי, מתכנני, מקימי ודרי שכונת רבי חנינא הנושקת לשוק הפשפשים ביפו; החייאה אורבנית וקהילתיות עירונית כאלטרנטיבת מגורים בתל אביב. שכונה פלורליסטית המחברת אנשים מתרבויות שונות שבבסיסה יצירת דיאלוג בין הישן לחדש ובין הצעיר לוותיק. באזור מתפורר של צפון יפו, תוך הקשבה למגוון הקולות שעולים מן השטח, קמה לאט לחיים שכונה מן ההריסות. בתכנון קפדני, בניין ליד בניין, בזהירות ובתשומת לב - כל בניין במיקומו המיוחד, עם ההיסטוריה שלו, ודרישות המשתמשים בו - ותיקים וחדשים כאחד. השכונה קצרה פרסים ותשבחות רבים והפכה לאחת השכונות המדוברות והנחשקות באזור המרכז.
אלמר שלאי
אֶלֶמֵר שלאי (במקור שאלאמון - Salamon, בהונגרית: Sallai Elemér; פרקשאסו, 6 ביולי 1910 – בודפשט, 12 במאי 1983) היה סופר, סופר של ספרות מקצועית, קצין צבא, היסטוריון צבאי יהודי-הונגרי.