cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פרוטוקול איסטנבול
שימוש בפרוטוקול איסטנבול בישראל
שימוש בפרוטוקול איסטנבול מתבצע גם בישראל, בעבודה משותפת של הוועד הציבורי נגד עינויים בישראל ושל קרן זכויות האדם של טורקיה (HRFT). בינואר 2012 החלה הכשרה של מתנדבים, רופאים ומומחים בבריאות הנפש מישראל לתיעוד עינויים לפי פרוטוקול איסטנבול. הוועד הכשיר עד היום קרוב ל-20 אנשי רפואה לעבודה עם קרבנות עינויים לפי הפרוטוקול, בתהליך של שנתיים. הערכות פורנזיות לקרבנות עינויים מתבצעות באופן שוטף על ידי המומחים של הוועד, וחלק מההערכות מוגשות כחוות דעת במסגרת עתירות של הוועד לבג"ץ. ב-2014 יצא לאור מדריך של הוועד על יישום פרוטוקול איסטנבול בישראל, המפרט את אופן יישום הפרוטוקול בבתי חולים ובערכאות משפטיות. המדריך הוא סיכום של יום עיון שערך הוועד בשיתוף ההסתדרות הרפואית בישראל באותה שנה.
AWO
(AWO (All Wrestling Organization היא ליגת היאבקות ישראלית אשר מנוהלת על ידי בוגר בית הספר להיאבקות של IPWA מאהרן עבד אל-חי (המופיע בארגון בשם הסוס הערבי) אשר הוקמה ביוני 2012. אלוף ה-AWO המכהן הוא בני ריגרוביץ' והאלוף הבלתי מעורער המכהן הוא גולדמן.
היסטוריה ומופעים קרובים
הליגה קיימה את מופע הבכורה שלה מול קהל שיא עבור הסצנה המקומית כאשר מעל ל-600 איש הגיעו לאולם הספורט העירוני של טירה. המופע שודר לאחר מכן במלואו באתר החדשות המוביל במגזר הערבי פאנט והאירוע המרכזי היה הסוס הערבי נגד קרונוס על אליפות ה־AWO הפנויה שבסופה הסוס הערבי ניצח ונהפך לאלוף הראשון. בחודש יולי 2012, AWO ערכו אירוע בשם "ראמבל הרמדאן", האירוע המרכזי שלו היה קרב צמדים בו נלחם הסוס הערבי עם הנמר הלבן נגד קן קרביס וקרונוס. ב-13 באוגוסט שודרה כתבה אודות הארגון בערוץ MBC. החל מאוקטובר 2013 מקיים הארגון דרך קבע מופעים בת"א, באותו חודש הגיע אלוף רוסיה איוון מארקוב ונטל חלק בקרב צמדים. בנובמבר 2013 הגיע לארגון ג'ו אי לג'נד (לשעבר מתאבק WWE ו-TNA שזכה בעברו באליפות הזוגות של TNA) למופע שזכה לפרסום ב-ynet, ערוץ הספורט וחדשות הבוקר.
ב-29 במאי 2014 ה-AWO העלו את מופע ההיאבקות המקומי הראשון בחיפה, חודש לאחר מכן המופע שודר בערוץ "אגו טוטאל". ב-26 ביוני נערך הרסלפסט השלישי כאשר מתאבקי ה־WWE לשעבר - כריס מאסטרס (אשר זכה באליפות ה-AWO) וקארליטו הגיעו להופיע עבור הקהל המקומי ובנוסף, איוון מארקוב עשה את חזרתו לארגון במופע זה. מופע זה עלה לשידור בערוץ "אגו טוטאל" בחודש אוגוסט וחודש לאחר מכן שודר גם בערוץ "אגו".
בדצמבר 2014 ה-AWO העלו סיבוב הופעות בן יומיים שנקרא "אינטרנשיונל מייהם" אליו הגיעו כוכבי היאבקות עצמאיים מאירופה (ביניהם; איוון מארקוב שחזר בפעם השלישית להופיע בישראל, אלוף המשקל הקל של WWA (מקסיקו) הידי קארוואי, הלוצ'אדור הבינלאומי אל אקסנטריקו ועוד).
WrestleChurch 2 התקיים ב-19 ביולי 2015 בכפר יאסיף. אייל סמיילי זכה בקרב רויאל בו הוא הפך לטוען לכתר לאליפות AWO שבהמשך האירוע הוא זכה באליפות כאשר הוא ניצח את הסוס הערבי מול קהל של למעלה מ-200 אוהדים. באפריל 2016 היה מופע ששמו AWO: 11th Commandment: 2eXtreme שבו הקרב המרכזי היה גולדמן נגד הלבוי קרב לוצ'ה דור בו גולדמן ניצח עם הגודלסטומפ. במאי 2016 התקיים מופע Road To Wrestlefest שהקרב המרכזי היה קרב שולחנות ובו התחרו הרוקסטאר נגד הסוס הערבי בו הסוס הערבי ניצח עם מהלך הסיום Spinebuster על השולחן. ביוני 2016 התקיים המופע המרכזי של ה-AWO רסלפסט 5 שבו הקרב המרכזי היה בלונדוויל נגד הסוס הערבי בו בלונדוויל ניצח וזכה באליפות ומה שהיה זכור מהאירוע ההופעת בכורה של קבוצת האקדמיה A+ שבאה למרוד נגד ההנהלה. ביולי 2016 התקיים SummeRevolution ובאירוע המרכזי היה את בלונדוויל וגולדמן נגד הסיסטם הסוס הערבי ורוקסטאר בו בלונדוויל וגולדמן ניצחו אחרי שגולדמן עשה למאהרן את הגולדסטומפ אחרי ש־A+ נכנסו והפריעו למאהרן. באוגוסט 2016 התקיים המופע Survival בו התחרו ה-A+ נגד הסיסטם: הסוס הערבי, רוקסטאר, בלאק ממבה וג'סי רוי בו ה־A+ ניצחו ובזכות זאת מאהרן הפסיד את השליטה בארגון. בספטמבר 2016 התקיים בקאנטרי אליצור נתניה המופע Reboot ששודר באגו טוטאל.
ברדפורד
ברדפורד הפכה רשמית לעיר בשנת 1897, וכיום היא מהווה חלק מאזור מטרופוליטני נרחב, שהוא הרביעי בגודלו בממלכה המאוחדת ומתגוררים בו כ-1.5 מיליון תושבים. בהגדרה נרחבת יותר, העיר היא גם חלק מאזור מטרופוליטני גדול יותר יחד עם העיר לידס, שהוא השלישי בגודלו בממלכה אחרי לונדון ומנצ'סטר ומאוכלס בכ-2.4 מיליון תושבים. בעיר ברדפורד לבדה מתגוררים כ-293,717 תושבים.
בעיר נמצאת הקבוצה ברדפורד סיטי, אשר משחקת בליגת הפוטבול ליג הראשונה, ובעברה שיחקה גם בפרמייר ליג ואף זכתה בגביע ה-FA.
תינגול
תינגול (במקור: Thingol, נהגה כ"ת'ינגול") הוא דמות בלגנדריום של ג'.ר.ר. טולקין, הסילמריליון. מאבות העלפים, ומלך דוריאת שבבלריאנד. היה מלכם העליון של הסינדר, עלפי הטלרי, שלא השלימו את מסעם לולינור, ארץ הולאר. בקוניה, נקרא אלוה סינגולו, ופשר שמו הוא "אפור הגלימה". בסינדרין שמו אלו תינגול.
ביוגרפיה
תינגול ניעור יחד עם שאר אבות העלפים באגם קויינן שבמזרח הארץ התיכונה, יחד עם אחיו אולוה, והשתייך לשלישית מבין שלושת עדות העלפים, הטלרי. נתמנה לנציג הטלרי יחד עם אולוה לאחר שגילו הולאר את העלפים - כדי לראות את אמן, הממלכה הברוכה, יחד עם פינווה ראש הנולדור, וינגוה, ראש הוניר. כשחזה תינגול בתפארת הולאר וזוהר שני העצים, נמלא התפעמות ופליאה, ושכנע את אחיו הטלרי לצאת למסע הגדול לאמן. כך הגיעו לבלריאנד יחד עם הנולדור, והשתקעו זמנית ביערות נלדורת ורגיון. בזמן ישיבתם שם, היה תינגול יוצא רבות למושבות הזמניות של הנולדור בבלריאנד, כך אירע שפעם נקלע לבדו ליער נן אלמות, שם חזה במלין המאיא, ונמלא אהבה אליה, ושכח את אנשיו שהמתינו לו.
כשלא חזר תינגול נטל אחיו אולוה את שבט מנהיגות הטלרי, אך רבים מהם, שלא רצו להפרד ממלכם, נשארו לחפשו. כאשר יצאו תינגול ומלין מהיער הכירו בו העלפים שנותרו בבלריאנד כמלכם. בתום העידן הראשון לשבי מלקור בידי הולאר, נולדה לתינגול ממליאן בתו היחידה, לותין, שהייתה היפה מכל ילדי אילובטר. כאשר נסתיים העידן השני לשבי מלקור, ומליאן אמרה לתינגול שלא לנצח ישכון שלום בארדה, נועץ תינגול בגמדאים שבבלגוסט אשר בהרים הכחולים, והם בנו לו, תמורת פנינים מבלר שנתן להם, אותם קיבל מקירדן, משכנות כמנהג עמם, חצובים בתוך הסלע, ושמם נקרא מנגרות, 'אלף המערות'. לאחר מכן גייסם תינגול גם כדי שיחשלו לו כלי נשק.
כאשר שב מלקור לבלריאנד, נתרבו האורקים בצינוקי אנגבנד, ממלכת מלקור, והם תקפו את תינגול ובני עמו. בעזרת דנתור, מנהיג עלפי היער, וקירדן מעלפי הפלס, הצליח תינגול להודפם במחיר כבד. אז אסף תינגול את בני עמו ביערות נלדורת ורגיון, ומליאן נעזרה בכוחה ויצרה את מחגורת מלין שמנעה באורח קסם מכל יצור לעבור בגבול ארצו, שנקראה מאז דוריאת. הוא אף לא פתח את שערי ארצו לעלפי הנולדור ששבו מאמן, פרט לבני פינרפין אחי פאנור - פינרוד וגלדריאל - שכן אארון בתו של אולווה אחי תינגול הייתה אמם, והם לא השתתפו בטבח השארים שערכו הנולדור בטלרי ממערב ים.
מאות שנים שגשגה ממלכתו של תינגול עד לבואו של ברן בן ברהיר בן התמותה, שחצה את מחגורת מליאן בזכות גורלו הייחודי, וביקש את יד בתו, לותין. תינגול, שלא אבה שבן תמותה ישא את בתו הטיל עליו משימה שאין להשלימה, כתנאי לנישואיו עם בתו - עליו להביא לו אחד מהסילמרילי שגזל מורגות. אולם, לאחר שברן הצליח במשימה, התפייס תינגול עמו, וברן אף הציל את חייו במרדף אחרי קרכרות הנורא, זאב השאול של מורגות. עקב כל אלו שינה תינגול את דעתו על בני אדם, כך שמאוחר יותר, כאשר נזקק טורין טורמבר בן הורין למחסה, העניקו לו תינגול ברצון.
בשנת 505 לעידן הראשון, כאשר שוחרר הורין אבי טורין משבי מורגות, עבר בנרגותרונד החרבה, ולקח משם את זהבו המקולל של גלאורונג הדרקון. הוא הביאו לתינגול כתשורה של שגידל את בנו - טורין. אולם קללת הזהב נפלה על תינגול, ועם השפעתו המכרסמת של הסילמריל החליט לזמן את גמדאי נוגרוד שהיו בקשרי מסחר אתו, לשבץ את האבן בענק הגמדאים שנלקח מאוצר גלאורונג, הוא הנאוגלמיר. אולם תאוותם של הגמדאים ניצתה, והם רצחו את תינגול כדי לזכות בסילמריל. בסוף ארב להם ברן והרגם, והחזיר את הסילמריל לרשותו. מסופר שלאחר מותו של תינגול עזבה מלין את דוריאת, וחזרה לוולינור אשר מעבר לים.
Figuren in Tolkiens Welt Lista Calaquendich
דנדי
דנדי (באנגלית: Dundee, בגאלית סקוטית: Dùn Dè) היא העיר הרביעית בגודלה בסקוטלנד והיא שוכנת על חופה המזרחי, על שפך נהר הטאי לים הצפוני. העיר התפתחה במהלך ימי הביניים והתרחבה מאוד במהלך המאה ה-19, בעיקר הודות לתעשיית היוטה. התעשייה בעיר דעכה במהלך המאה ה-20, בעקבות התפתחות התעשיות במזרח הרחוק והעיר החלה לסבול מאבטלה ועוני, במיוחד בתקופת שבין שתי מלחמות העולם, ושיעור האבטלה בה היה מן הגבוהים בממלכה המאוחדת. לאחר מלחמת העולם השנייה החלה העיר להתאושש, עם הגעת תעשיות המיקרואלקטרוניקה, ההנדסה האלקטרונית והביו-רפואה, וכיום דנדי מייצרת כ-10% מההנדסה האלקטרונית בממלכה המאוחדת. אוכלוסיית העיר מונה כ-156,561 תושבים. בעיר שתי אוניברסיטאות והיא ביתן של שתי קבוצות כדורגל – מועדון הכדורגל דנדי ודנדי יונייטד.
רבי מיאשא
רבי מְיָאשָׁא היה חכם יהודי בתקופת הזוגות, בשלהי ימי בית שני.
שמו
בכתב יד קויפמן של המשנה הוא מופיע כ"רבי מְיָשָׁא", וכך גם בדפוסי התלמוד הירושלמי. בכתב יד ליידן של התלמוד הירושלמי הוא נקרא "רבי מיישא".
הרב אהרן היימאן סובר שבמקור שמו נזכר ללא התואר "רבי" (שלא היה רווח בזמנו), והתואר הזה נוסף במרוצת הדורות על ידי מעתיקים שונים, בשל הדמיון לשמם של חכמים מאוחרים יותר שנקראו רבי מיאשא.
זמנו
על פי הרמב"ם, חי רבי מיאשא בתקופתם של שמעיה ואבטליון. לדעת בעל "ספר יוחסין השלם" ובעל "סדר הדורות", הוא חי כשני דורות לאחר מכן, בדור שלאחר הלל ושמאי.
אזכור במשנה
במשנה מסופר שרבן גמליאל הזקן הסתפק בפרט מסוים בהלכות פאה, ועלה לבית הדין הגדול שבלשכת הגזית כדי לבררו, שם מסר נחום הלבלר בשם רבי מיאשא:
כלומר: אדם שזרע שני מיני חיטה שונים, אם ייחד לכל מין גורן בפני עצמו - כל אחד מהם חייב בפאה בפני עצמו, ואם הוא חובט את שניהם באותה גורן - משאיר פאה אחת על שניהם.
ברזל
ברזל (בלטינית: Ferrum) הוא יסוד כימי מתכתי שסמלו הכימי Fe ומספרו האטומי 26.
ברזל הוא היסוד העיקרי בהרכב כדור הארץ מבחינת מסה, והרביעי בהרכב קרום כדור הארץ. יש לו שימושים רבים בתרבות האנושית עוד מתקופות פרהיסטוריות. שיטות להפקת ברזל ועיבודו התפתחו בעיקר החל מהמאה ה-19 והביאו לפיתוח התעשייה הכבדה, בה הברזל הוא היסוד המופק בכמות הרבה ביותר. בתרבות המודרנית ברזל הוא מרכיב עיקרי בבנייה ובייצור מכונות, כלים ומוצרי צריכה רבים.
הברזל הוא החומר הפרומגנטי הראשון שזוהה, ותכונה זו קרויה על שמו. תכונה זו גורמת לברזל להימשך אל קוטבי מגנט ומאפשרת יצירת מגנטים מברזל.
בבעלי חיים, הברזל הוא מינרל קורט החיוני לבניית התרכובת האורגנית הם, אשר מאפשרת נשיאת חמצן על ידי תאי דם אדומים. כמו כן הברזל משמש בשמירת החמצן בתוך רקמת תא בתוך מיוגלובין.
מחסור בו יכול לגרום לאנמיה ועייפות, לפגיעה בחוש הטעם, וכן לפגיעה בבריאות המנטלית.
בטבע
הברזל מיוצר כחלק מתהליך נוקליאוסינתזה כוכבית – היתוך גרעיני בכוכבים בעלי מסה גבוהה, והוא היסוד היציב הכבד ביותר והאחרון המיוצר בתהליך זה. בליבה של כוכבים אלה נוצרות כמויות גדולות של ברזל, יחד עם ניקל ויסודות קלים יותר. כוכבים שעברו פיצוץ סופרנובה פיזרו את הברזל שבליבתם ברחבי היקום, וזה מקורו של כל הברזל הקיים מחוץ לשמשות (בכוכבי לכת, אסטרואידים וגופים קטנים יותר). ברזל הוא היסוד השישי הנפוץ ביותר ביקום.
ברזל מופיע בטבע בארבעה איזוטופים:
כמו כן ידועים 24 איזוטופים רדיואקטיביים, רובם בעלי זמן מחצית חיים קצר (חלקיקי שנייה עד שנים בודדות) ולכן אינם מצויים בטבע. רק לאיזוטופ 60Fe זמן מחצית חיים ארוך יחסית, כ-2.6 מיליון שנה. איזוטופ זה נוצר בתהליך המתרחש רק במהלך סופרנובה, ומתפרק ל-60Ni, איזוטופ יציב של ניקל. קיומו של 60Ni בשיעור גדול מהצפוי באסטרואידים מצביע על כך שההרכב הראשוני של מערכת השמש כלל שיעור ניכר של 60Fe, ומכך ניתן להסיק כי נוצרה מכוכבים קדומים יותר.
הפקה
ברזל ממוצה מעפרותיו (בעיקר המטיט ומגנטיט) כשהוא מחומם עם פחמן בכבשן לטמפרטורה של 2,000 מעלות צלזיוס. לכבשן מוכנס אוויר חם ברציפות ומתרחשת התגובה: הפחמן החד-חמצני מגיב עם המטיט (או מקור ברזל אחר) כך: בשנת 2000 הופקו כ-1,100 מיליון טון עפרות ברזל בשווי 25 מיליארד דולר. חמש המפיקות הגדולות ביותר של עפרות ברזל הן סין, ברזיל, אוסטרליה, רוסיה והודו.
מוצרי תעשיית הברזל
סגסוגות ברזל מכילות לעיתים חומרים כמו כרום, ניקל, מוליבדן, ונדיום טונגסטן ועוד לקבלת תכונות רצויות.
שימושים
ברזל הוא המתכת השימושית ביותר לאדם (95% מכלל המתכת שמופקת בעולם). המחיר הנמוך ורמת הקשיחות הגבוהה הופכים אותו לחומר מקובל מאוד בבניית מכוניות, אוניות, בניינים וכדומה. שימושים נוספים של ברזל:
תכונות
לברזל מבנה גבישי קובייתי ממורכז גוף או קובייתי ממורכז פאה. ברזל טהור שאינו מעורב בפחמן הוא חומר רך וקל לריקוע, אולם אפילו כמות קטנה של פחמן (אשר מעורב בברזל בתהליך הפקתו) גורמת עליה ניכרת בחוזק ובקשיות. סגסוגת של ברזל ופחמן ביחסים שונים (הקרויות פלדה) מאפשרות קבלת שילובים שונים של חוזק, גמישות וקשיות.
ברזל בטמפרטורות נמוכות מ-770 מעלות צלזיוס הוא חומר פרומגנטי – הוא נמשך לקטבים של מגנט ויכול להתמגנט בעצמו. בנוכחות שדה מגנטי חיצוני, נוצר בתוך ברזל שדה מגנטי פנימי חזק יותר. תכונה זו שימושית לבניית אלקטרומגנטים ושנאים, בהם השדה המגנטי מוכל ברובו בתוך ליבת ברזל המעוצבת בצורה הרצויה.
ברזל מגיב עם חמצן, בעיקר בנוכחות מים, בתהליך שיתוך (קורוזיה) היוצר תערובת של תרכובות ברזל המוכרת בשם חלודה. בניגוד למתכות אחרות שהתחמוצות שלהן יוצרות שכבת מגן (פסיבציה) העוצרת את תהליך השיתוך, חלודה היא רכה יותר ובעלת צפיפות נמוכה יותר מהברזל ממנו היא נוצרת. כתוצאה מכך החלודה נוטה לפרק את הברזל ולהתקלף ממנו, תוך חשיפת שכבה חדשה של ברזל לחמצן ולמים, כך שתהליך החלודה יכול להמשיך ואף להתגבר, עד להפיכת כל הברזל לתחמוצת. ניתן לעכב את התפשטות החלודה על ידי צביעה בצבע אטום למים, או ציפוי במתכת אחרת כגון אבץ (תהליך הקרוי גלוון מאפשר יצירת שכבה אחידה של ציפוי). בסגסוגת של פלדה עם כרום (פלדת אל-חלד המוכרת גם בשם המסחרי נירוסטה) מתאפשרת פסיבציה המונעת החלדה של הברזל.
יוני ברזל
קיימות ארבע צורות (מצבי חמצון) של יוני ברזל:
על מנת להבין מדוע הצורות ברזל (II) ו-ברזל (III) הן הצורות היציבות יותר יש צורך להסתכל על קונפגורציית האלקטרונים באורביטלות היון. הברזל במצבו הנייטרלי הוא בעל 26 אלקטרונים הפרוסים על פני האורביטלות בקונפיגורציה של:. כאשר מייננים אטום, האלקטרונים נלקחים מהרמה הגבוהה ביותר. במקרה זה מארוביטלת 4s. לכן קונפיגורציה בה אין בכלל רמה 4 היא יציבה יחסית. במצב של ברזל II בדיוק שני אלקטרונים נלקחים ומתירים את רמה 4 ריקה. במקרה של ברזל III האורביטלים לא רק שרמה 4 מבוטלת אלא גם יש בדיוק מילוי של חצי מאורביטלת d. דבר המקנה גם הוא יציבות יחסית.
הברזל נוטה ליצור קשרים יוניים עם אל-מתכות וקשרים מתכתיים עם מתכות ויכול ליצור קשר קוולנטי בצורת יון מורכב.
הברזל ביצורים חיים
לברזל חשיבות עליונה בביולוגיה; הוא חומר חיוני לרוב היצורים החיים. הברזל נמצא בעיקר באתר הפעיל של כמה אנזימים וחלבונים חשובים כמרכיב בתרכובת האורגנית הם.
בבעלי חיים נמצא הברזל בהמוגלובין, החלבון נושא החמצן בכדוריות הדם האדומות אשר בדם ובמיוגלובין הנושא חמצן מהדם לשרירים. החמצן הנקלט בריאות נקשר באופן ישיר אל אטום הברזל, ומועבר באמצעות הדם אל כל תאי הגוף. חוסר ברזל בגוף (עקב תזונה לקויה או מחלה) עלול לגרום לאנמיה. בכל היצורים האווירניים מצוי הברזל במרכזו של החלבון ציטוכרום, חלבון מרכזי בתהליך הנשימה התאית. לברזל חשיבות גם למחזור התא, להפיכה של ריבונוקלאוטידים (המרכיב את ה-RNA) לדאוקסיריבונוקלאוטיד (המרכיב את ה-DNA).
בגוף האדם הבוגר יש בין ארבעה לחמישה גרם של ברזל. כ-65 אחוזים בהמוגלובין, 4–5 אחוזים במיוגלובין, כאחוז אחד במרכיבים שונים של חמצון תוך-תאי, כעשירית האחוז מחובר לחלבון טרנספרין וכ־15–30 אחוזים מאוכסנים בתאי כבד ובמערכת הרטיקולואנדותלית. ברזל מאוחסן בתאים בפריטין או בהמוסידרין (Hemosiderin).
תזונה
ברזל הוא מרכיב תזונה חשוב לגוף, כמות נמוכה מדי של ברזל גורמת לאנמיה – ירידה בכמות ההמוגלובין בתאי הדם האדומים, כמו גם לירידה במספר תאי הדם האדומים. דבר זה מוביל לירידת כמות החמצן שמגיע לרקמות בגוף ולתפקוד פחות טוב של רקמות אלה. גם כמות גדולה מדי של ברזל עלולה להיות מסוכנת לבריאות.
בממוצע, הכמות היומית המומלצת לגבר בוגר היא 8.7 מיליגרם ולאישה בגיל הפוריות 14.8 מיליגרם. נשים בתקופת הפוריות צריכות כמות גדולה יותר של ברזל מגברים, משום שהן מאבדות דם בווסת.
הברזל מצוי במזונות צמחיים ובמזונות שמקורם בבעלי חיים.
במזונות מן הצומח מצוי הברזל בקטניות, כמו שעועית, אפונה, פול, חמצה, עדשים; מוצרי סויה (כמו טופו, חלב סויה ועוד), אגוזים, טחינה, ברוקולי, אבוקדו, פירות יבשים; קינואה, דבשה, בורגול ושמרי בירה; ומזון מדגנים מלאים כמו לחם מלא.
במזונות מן החי מצוי הברזל בבשר אדום, בדגים, ובבשר עוף. כבד הוא מקור עשיר לברזל.
קפה ותה מכילים תרכובות פוליפנול שעלולות להקשות על ספיגת הברזל בגוף, לכן מומלץ למי שחושש ממחסור בברזל להימנע משתייתם בזמן הארוחה או עד חצי שעה לאחריה. ויטמין C מסייע לגוף לספוג ברזל, ולכן אכילת ירקות כמו כרוב ניצנים, פטרוזיליה, ברוקולי, פלפל או כרוב הקלח בזמן הארוחה או אכילת פירות כמו תפוז, תות שדה או פפאיה לקינוח עשויות לסייע לספיגת הברזל בגוף.
מחסור בברזל
מחסור בברזל יכול לגרום לתופעות כגון נשירת שיער, שבירת ציפורניים, עייפות, דיכאון, חרדה ועוד.
מעת לעת במסגרת מעקב רפואי יישלח מטופל לביצוע בדיקות דם, ובנוסף לרמות ההמוגלובין, ייבדקו גם רמות ה-iron (ברזל זמין), פריטין וטראנספרין (Transferrin, מאגרי הברזל ויכולת ניודו).
תורמי דם נמצאים בסיכון מיוחד של רמות ברזל נמוכות בדם. לכן מתבצעת בדיקת המוגלובין למבקשים לתרום דם. רמת ההמוגלובין צריכה להיות לפחות 12 גרם לדציליטר לאישה, ו-13 גרם לדציליטר לגבר. אם הרמה נמוכה יותר, לא לוקחים תרומת דם מאותו אדם.
עודף ברזל
קליטת ברזל בגוף מווסתת בדרך כלל בזמן העיכול. לגוף אין תהליך לפליטת ברזל ולכן הדרך לוויסות כמות הברזל בגוף היא בקרה על קליטתו.
עודף ברזל בגוף יכול לגרום למחלות כמו המוכרומטוזיס שבה כמות רבה של ברזל נאגרת באיברים. תופעה זו עלולה להתרחש אצל אנשים שבקרת קליטת הברזל שלהם אינה תקינה, בדרך כלל כתוצאה מפגם גנטי תורשתי. מעריכים ששכיחות התופעה היא כ-0.3% עד 0.5% מהאוכלוסייה אצל אנשים לבנים. לכן עדיף להימנע מנטילת תוספי מזון המכילים ברזל ללא המלצת רופא.
היסטוריה
בין השנים 1600–1200 לפנה"ס, גבר השימוש בברזל במזרח התיכון אבל הוא לא החליף את הארד. בין המאה ה-10 לפנה"ס למאה ה-12 לפנה"ס הייתה מגמה להחליף כלי ארד לכלי ברזל במזרח התיכון. באותו זמן התגלתה טכניקת הפחמון (או קרבוניזציה, שבה מעלים את אחוז הפחמן במתכת) שבעזרתה אנשי המזרח התיכון ייצרו ברזל חזק בהרבה ופחות שביר.
בתרבות
הברזל משמש סמל לכוח עקב שימושו הרב ככלי נשק ובתעשייה הכבדה.
טריאתלון איש הברזל הוא תחרות ספורט הדורשת כושר גופני גבוה מאוד ונחשבת לתובענית במיוחד.
איירון מן ("איש הברזל" באנגלית) הוא דמות של גיבור-על שהוא ממציא, מהנדס ותעשיין עשיר החמוש בחליפת שריון טכנולוגית מתקדמת.
בישראל ידועה מערכת ההגנה האווירית כיפת ברזל. מספר עוצבות שריון מכילות "ברזל" או "פלדה" בשמן, הידועה שבהן היא עוצבת עקבות הברזל (חטיבה 401) שהייתה הראשונה להצטייד בטנק מרכבה סימן 4.
Sex & Cigarettes
Sex & Cigarettes (בעברית: סקס & סיגריות) הוא אלבום האולפן התשיעי של הזמרת-יוצרת האמריקאית, טוני ברקסטון, ואלבום הסולו השמיני שלה. האלבום יצא לאור ב-23 במרץ 2018 על ידי חברות התקליטים דאף ג'אם ויוניברסל מיוזיק גרופ.
עם יציאתו נכנס האלבום אל המקום הראשון במצעד אלבומי ה-R&B של חברת המצעדים הרשמית.
רקע
אלבום זה הוא אלבום הסולו הראשון שלה מאז שנת 2010 והוא גם אלבומה הראשון עם חברת דאף ג'אם. זהו גם אלבומה הראשון של הזמרת אשר היה עליו מדבקת אזהרת תוכן ואף יצאה לו גרסה ערוכה שתתאים גם לקהל צעיר יותר.
מתוך האלבום יצאו שלושה סינגלים: "Deadwood" ו-"Long as I Live" אשר בהמשך גם הופיעו במיני-אלבום שמכיל רמיקסים לשני השירים האלו וצורף בהמשך לאלבום עצמו בחנות הדיגיטלית טרגט. בנוסף, באוקטובר באותה השנה יצא השיר "FOH" כסינגל שיווקי מתוך האלבום ובהמשך כסינגל השלישי מתוכו.
פרסים וקידום
האלבום הועמד לפרס גראמי בקטגוריית "אלבום ה-R&B הטוב ביותר" ובנוסף השיר "Long as I Live" הועמד לשני פרסים נוספים בקטגוריות "הביצוע הטוב ביותר בשיר R&B" ו-"שיר ה-R&B הטוב ביותר" ואף זכה בפרס NAACP Image בקטגוריית "שיר מסורתי יוצא דופן".
על מנת לקדם את האלבום יצאה טוני לסיבוב ההופעות "As Long As I Live Tour" אשר החל בינואר 2019 והסתיים בנובמבר 2019, לאחר 21 הופעות בצפון אמריקה, אפריקה ואירופה.
פאוסניאס (גאוגרף)
פאוסניאס (יוונית: Παυσανίας; המאה ה־2 לספירה) היה גאוגרף יווני וכתב ספר בעקבות נסיעותיו בשם תיאורה של יוון (ביוונית: Ελλάδος περιήγησις). זהו חיבור מפורט, בשפה היוונית, המתאר חלקים נרחבים של יוון העתיקה, ובעיקר עריה והמונומנטים העיקריים שבהם. יש לתיאור חשיבות מרובה משום שהמחבר ראה ותיאר רבים מן המבנים, הפסלים והציורים, כאשר אלה עדיין עמדו על תִלם והיו שלמים, והוא מסייע למחקר כיום לשחזר אותם, על פי תיאורים ורמזים בספרו. רוב החוקרים סבורים שהיה איש חבל לידיה שבאסיה הקטנה, והוא איננו פאוסניאס איש דמשק.
תקופתו
מהעובדה שפאוסניאס הזכיר בתיאורו אחדים מן הקיסרים הרומיים של השושלת האנטונינית כגון אדריאנוס ואנטונינוס פיוס, עולה שפעל במחצית השנייה של המאה השנייה לספירה.
תיאורה של יוון
למרות שהמחבר טען כי הספר כולל את כל הדברים היווניים, אין הדבר כך. מרבית איי יוון וערי החוף היוני אינם נכללים, כמו גם האזורים הצפוניים של יוון.
לעומת אלה כמעט שאיננו מביא תיאור גאוגרפי־נופי, של האזורים שבין הערים היווניות.
אזכורים על העברים, ארץ העברים ופלשתינה
פאוסניאס לא סייר רק ביוון, אלא גם בארצות המזרח. בסיוריו הגיע גם לארץ ישראל, אך רק אזכורים ספורים מצויים אצלו על הארץ. פאוסניאס לא משתמש בשמות "יהודה" או "יהודים", אלא באופן עקבי משתמש במושגים "ארץ העברים" ו"עברים", כאשר "ארץ העברים" כולל אצלו את יפו, ים טבריה, הירדן וזהה לארץ יהודה שלאחר הכיבושים של החשמונאים:
אלכסנדרוב קויאבסקי
אלכסנדרוב קויאבסקי (בפולנית: Aleksandrów Kujawski) היא עיירה במחוז אלכסנדרוב שבפרובינציית קויאוויה-פומרניה בפולין, בה שכנה עד השואה קהילה יהודית.
היישוב נזכר לראשונה במסמך משנת 1489. עד מלחמת העולם הראשונה שימשה העיירה כנקודת גבול עם גרמניה, כאשר תחנת הרכבת המקומית, בה עברו מספר מסילות ברזל, שימשה להטענת סחורות שנעו בין מערב ומזרח אירופה.
יהודי אלכסנדרוב קויאבסקי
היישוב היהודי בעיירה התפתח עם הקמת תחנת הרכבת במקום, ובסוף המאה ה-19 נחנך במקום בית כנסת.
בתקופה שבין שתי מלחמות העולם פעלו בעיירה ארגונים ציוניים, וכן תנועות נוער ציוניות, ובהן השומר הצעיר. לצדם, פעלו בעיירה אנשי אגודת ישראל ואנשי הבונד. בשנות השלושים סבלו יהודי העיירה מקריאות לחרם על עסקיהם מצד שכניהם הפולנים.
טרם פרוץ מלחמת העולם השנייה חיו בעיירה כ-1,200 יהודים.
בשואה
בסוף ספטמבר 1939 נצטוו יהודי העיירה לעזוב אותה, ולא לקחת עמם דבר מרכושם, אף לא דברי מזון. רוב היהודים הועברו לוורשה ולעיירות בסביבתה, וגורלם היה זהה לגורל יתר יהודי מקומות אלו.
פאוסניאס (מלך ספרטה)
פאוסניאס (ביוונית: Παυσανίας) היה מלך ספרטה מהשושלת האגידית, בנו של המלך פלייסטואנקס. הוא מלך פעם ראשונה בין 445-426 לפנה"ס כאשר אביו היה בגלות, ופעם שנייה בין 408-398 לפנה"ס עת הודח בגלל תוצאותיו של קרב הליארטוס.
ביוגרפיה
פאוסניאס היה בנו של מלך ספרטה פלייסטואנאקס. הוא נקרא ככל הנראה על שם סבו המצביא פאוסניאס. בשנת 445 לפנה"ס, במהלך המלחמה הפלופונסית, הוביל אביו מסע מלחמה לאטיקה, שהיה מכוון כנגד אתונה. עם זאת, פלייסטואנקס נסוג בצורה מעוררת חשד, ונטען שקיבל שוחד מפריקלס. לפיכך, הוא הודח וגורש בידי האפורים ופאוסניאס הוכתר כמלך החדש. מכיוון שהיה עוד צעיר לימים, דודו קלאומנס היה השליט בפועל. בשנת 426 לפנה"ס חזר אביו מהגלות וחזר למלוך עד מותו בשנת 409 לפנה"ס.
לאחר מותו של אביו, הוכתר פאוסניאס כמלך בשנית. בשנת 403 לפנה"ס מרדו הגולים האתונאים בהנהגת תרסיבולוס בשלטון השלושים הפרו-ספרטני ששלט באתונה לאחר המלחמה הפלופונסית. תרסיבולוס הביס את האתונאים הפרו-ספרטנים בקרב מוניכיה, ומנהיגם של אלו האחרונים, קריטיאס נהרג בקרב. המורדים התבצרו בפיראוס, וכונו לפיכך "אנשי פיראוס". 'השלושים' ביקשו עזרה מספרטה, והמצביא המהולל ליסנדרוס נשלח כדי לסייע להם. עם זאת, בהדרגה החליטו שלטונות ספרטה שליסנדרוס עצמאי מדי, ובאוגוסט של אותה שנה פאוסניאס מונה כמפקד החדש, כביכול כדי לסייע לליסנדרוס, אולם בפועל כדי לצמצם את כוחו. פאוסניאס הביס אמנם את "אנשי פיראוס" בקרב, אולם העדיף להגיע לפשרה, שהתאימה לרצונותיה של ספרטה ונגדה את תוכניותיו של ליסנדרוס. הונח לתרסיבולוס לחזור לאתונה ולחדש בה את הדמוקרטיה, בתנאי שיישאר נאמן לספרטה, בעוד האוליגרכים הפרו-ספרטנים קיבלו את אלווסיס שהוכרה כעיר נפרדת מאתונה. עם זאת, בספרטה לא אהבו את מעשהו. והוא נשפט בפני הגרוסיה. 14 סנאטורים, וכן המלך השני אגיס, הצביעו לרעתו, אולם 14 האחרים (הגרוסיה כלל 28 סנאטורים ואת שני המלכים) הצביעו לטובתו, כך שהוא יצא זכאי.
בשנת 395 לפנה"ס, התאחדו אתונה ותבאי בברית נגד ספרטה, ובכך פתחו את המלחמה הקורינתית. בספרטה הכינו תוכנית לכיבוש העיר הליארטוס, שהייתה בעלת ברית של תבאי. במסגרת התוכנית, הצבא הספרטני נע בשני ראשים מהפלופונסוס, ראש אחד בפיקודו של ליסנדרוס היה אמור לנוע דרך פוקיס, בעוד ראש שני בפיקודו של פאוסניאס היה אמור לנוע סביב הר קיתיירון. שני הצדדים היו אמורים להיפגש בהליארטוס בתאריך שנקבע מראש. פאוסניאס, שהתעכב כמה ימים בעמדת המוצא ובינתיים הקדים אותו ליסנדרוס, כבש בזריזות את אורכומנוס וחנה על גבעה מול הליארטוס. פאוסניאס יצא לאחריו וכבש את פלטאיה. על פי פלוטרכוס, ליסנדרוס שיגר איגרת אל פאוסניאס לחבור אליו במהירות האפשרית כדי שיצאו שניהם להתקפה המשותפת על הליארטוס. השליח של ליסנדרוס נפל בשבי התבנים, שמיהרו להניע כוח גדול אל הליארטוס, בעוד את חיל המצב שבעירם תגברו בכוח אתונאי. באישון ליל הכניסו התבנים בחשאי את צבאם להליארטוס, ולמחרת, משראה לינדרוס שפאוסניאס לא מגיע, החליט לצאת להתקפה בלעדיו. תוצאת העזתו של ליסנדרוס הייתה קרב הליארטוס, שהסתיים בתבוסה ספרטנית כואבת ובמותו של ליסנדרוס עצמו.
כאשר פאוסניאס חזר לספרטה, הוא הועמד למשפט, ראשית כל על כך שלא הזדרז להגיע ולמנוע את התבוסה, ושנית על כך שעשה הסכם משפיל עם התבנים, תחת להיאבק בכבוד על גופתו של ליסנדרוס. כמו כן חודשו נגדו ההאשמות הישנות משנת 403. פאוסניאס ידע שהוא עתיד לשלם בחייו, ועל כן נמלט לטגאה ומצא מקלט במקדשה של אתנה. הוא מת מוות טבעי באזור שנת 385 לפנה"ס. ירש אותו בנו אגסיפוליס הראשון.
משפט המיפוי הרציף
משפט המיפוי הרציף בתורת ההסתברות קובע שפונקציה רציפה משמרת גבול של סדרת משתנים מקריים. המשפט הוכח על ידי הנרי מן ואברהם ולד ב-1943 ולכן לעיתים נקרא גם משפט מן-ולד.
נוסח המשפט
נתונים משתנים מקריים {Xn} ו- X המוגדרים על מרחב מטרי S. נתונה פונקציה רציפה g: S→U כאשר גם U הוא מרחב מטרי. כמו כן נתון כי Pr[X ∈ Dg] = 0 כאשר  Dg הוא קבוצת הנקודות אי הרציפות של הפונקציה g. בתנאים אלו, כאשר "p","d" ו-".a.s" הם מסמנים התכנסות בהסתברות, התכנסות בהתפלגות והתכנסות כמעט בוודאות בהתאמה.
מיירל לדרמן יוקלס
מיירל לדרמן יוקלס (באנגלית: Mierle Laderman Ukeles; נולדה בשנת 1939, דנוור, קולורדו, ארצות הברית) היא אמנית יהודייה-אמריקאית, הפועלת בניו יורק. יצירתה כוללת אמנות קונספטואלית, מיצג, מיצב וטקסטים ופעמים רבות מבקשת לחקור ולהחיות את המהות האורבנית על כל צדדיה: אנשים, תחזוקה, קיימות, זבל וסביבה.
ביוגרפיה
לדרמן יוקלס נולדה וגדלה בדנוור, קולורדו. אבי היה רב ומורה לעברית בקהילה היהודית המקומית ואמה הייתה עקרת בית. את לימודיה הגבוהים עשתה בניו יורק, תחילה למדה היסטוריה ויחסים בינלאומיים ולאחר מכן עברה ללמוד אמנות במכון פראט. ב-1974 קיבלה תואר שני באמנויות מאוניברסיטת ניו יורק.
בשנת 1969 כתבה מניפסט לו קראה "מניפסט אמנות התחזוקה 1969!", תחילה כהצעה לתערוכה בשם "CARE". המניפסט מאתגר את תפיסת תפקידה הביתי של האישה ומאיר את פעולת התחזוקה. במניפסט היא כתבה על סוגיה השונים של התחזוקה, מהאישיים והקטנים ביותר (להתאפר מדי בוקר, למשל) ועד היבטים הציבוריים של תחזוקה כמו שמירה על העולם. העבודה שלה כוונה להעלות את המודעות לפעולות התחזוקה השונות, שלרוב סמויות מן העין ומבוצעות בתגמול זעום, בין אם כספי ובין אם חברתי. היא הגדירה את עצמה מאז "אמנית תחזוקה" ובתערוכותיה ביצעה מיצגים של פעילויות יומיומיות שהיא ונשים רבות, ובמיוחד עקרות בית עושות כל הזמן על מנת להחזיק את המשך פעילותם של הדברים.
יצירתה הזו הקנתה לה, החל משנת 1977 את עמדת "אמנית הבית" של מחלקת הסניטציה של עיריית ניו יורק (והיא היחידה בהיסטוריה להחזיק בעמדה זו). עובדי הניקיון והתחזוקה של העירייה, כמו גם עבודתם היוו השראה ליצירות רבות שלה.
יצירתה
מיירל לדרמן יוקלס ראתה בתפקיד האמן תפקיד של אקטיביסט, להעניק השראה ולעודד אנשים לפעול על מנת לשנות נורמות חברתיות והרגלים. לטענתה, אמנות היא תהליך תמידי ומתמשך השזור ביומיום ובפעולות היומיומיות. לאחר לידת בנה הראשון, בשנת 1968 היא הרגישה שהזהות הציבורית שלה כאמנית וכאקטיביסטית נדחקת למקום משני ומפנה מקום לתפקידה כאמא, תפקיד הכולל פעולות רבות ומתמשכות על מנת לשמור על הניקיון ועל הסדר. תנאים אלה היוו את הבסיס לכתיבת המניפסט של אמנות התחזוקה.
"מניפסט אמנות התחזוקה 1969!"
המניפסט נכתב תחילה כבסיס לתערוכה, לאחר לידת בנה הראשון. לראשונה היא הייתה לצריכה לחלק את זמנה בין האמהות לבין יצירת אמנות והרגישה כי המקום של היצירה בחייה מצטמצם. היא ציינה שכל האמנים הגברים המפורסמים בהיסטוריה מעולם לא נדרשו להקרבות שכאלה. את כתיבת המניפסט היא תיארה כהתגלות שאיחדה את כל האנשים להם הפכה להיות, ובעיקרם האמנית והאמא.
אינוורנס
אינוורנס (באנגלית: Inverness, בגאלית סקוטית: Inbhir Nis ) היא עיר בהיילנדס שבסקוטלנד, היא ממוקמת על שפת הנהר נס ותעלת קלדוניה והיא הבירה האדמיניסטרטיבית של מחוז אינוורנס ונחשבת לבירת אזור ההיילנדס.
אינברנס שוכנת ליד שני אתרי קרב חשובים: הקרב בבלאר נאם פיין מהמאה ה-11 נגד נורווגיה שהתרחש על ה-Aird, וקרב קלודן מהמאה ה-18 שהתרחש ב- קולדן.
גאוגרפיה
העיר היא הצפונית ביותר בממלכה המאוחדת. אוכלוסיית העיר מתפתחת מהר מאוד, מהמהירות ביותר באירופה, מ-40,949 תושבים בשנת 2001 ל-46,870 תושבים בשנת 2012, כאשר רבע מאוכלוסיית ההיילנדס מתגוררת בעיר ובסביבתה הקרובה. איכות החיים בעיר היא הטובה ביותר בסקוטלנד והחמישית בממלכה המאוחדת כולה. העיר חווה התפתחות כלכלית משמעותית מאוד בשנים האחרונות, והתוצר הגולמי לאדם בעיר עלה בכ-86% בין השנים 1998 ל-2008, ההתפתחות המהירה ביותר בסקוטלנד והשנייה בערכה בממלכה המאוחדת. העיר נוסדה לכל המאוחר במאה ה-6 והיא שוכנת בקרבת האתר בו התרחש קרב קלודן, מהמשמעותיים בהיסטוריה של הממלכה המאוחדת. הבניינים הישנים שנותרו הם צלב העיר העתיק (1685), צריח העיר (לשעבר בית כלא), הכנסייה הגבוהה הישנה (1769–1772), וקתדרלת סנט אנדרו (1866–1871).
אקלים
כמו רוב הממלכה המאוחדת, לאינברנס יש אקלים ימי ( Koppen : Cfb ). אך האקלים בעיר זו קר הרבה יותר מאשר בחלקים הדרומיים יותר של בריטניה. . כמות משקעים גבוהה יורדת בכל ימות השנה.
מסע חניבעל לחצי האי האפניני
בתחילת המלחמה הפונית השנייה יצא המצביא הקרתגי חניבעל ברקה למסע מלחמה מזורז לאורך צפון היספניה וגאליה במטרה להגיע אל איטליה, המסע הגיע לשיאו כאשר חניבעל חצה את הרי האלפים. המסע הפך לאגדה, והיה לאחד ההישגים הצבאיים המרשימים ביותר אי פעם.
רקע
לאחר סיום מלחמת שכירי החרב בשנת 238 לפנה"ס, מצאה עצמה קרתגו מרוששת. אם לא די בכך, הרפובליקה הרומית הכריזה עליה מלחמה וסיפחה את האי סרדיניה העשיר בנחושת. בלית ברירה נאלצה קרתגו למצוא מקור הכנסות חדש, זה נמצא לה בדמות חצי האי האיברי (היספניה בפי הקרתגים), ארץ עשירה במכרות כסף ובמקומיים שאפשר לגייס לצבא. המצביא גיבור המלחמה הפונית הראשונה חמלקרת ברקה נבחר לבצע משימה אחראית זו, אולם בשנת 228 לפנה"ס נהרג הלה במארב שהטמין לו ראש שבט מקומי. חתנו עזרובעל המפואר תפס את מקומו. עזרובעל המשיך את מפעלו של חמלקרת להביא את היספניה כולה תחת שלטון קרתגו. הוא פעל בדרכים פחות אלימות מקודמו, הוא השתדל בעיקר לחתום על חוזים עם ראשי שבטים, ועודד את קציניו להינשא לנשים מקומיות.
הפרויקט האדיר של הקרתגים משך את תשומת לבם של הרומאים, שחששו שקרתגו צוברת יותר מדי עוצמה. שליחים רומאים הגיעו אל עזרובעל וחתמו עמו בשנת 226 לפנה"ס על אמנה סודית שזכתה לכינוי "אמנת האברו". במסגרת אמנה זו הותר לקרתגים לעשות ככל העולה על רוחם בשטחים שמדרום לנהר האברו, אולם התחייבו שלא להמשיך מעבר לכך צפונה. ההסכם היה ככל הנראה הדדי, והגביל גם את הרומאים הגבלות דומות. עזרובעל נרצח בידי עבד קלטי שנטר לו טינה בשנת 221 לפנה"ס, והקצינים התכנסו ובחרו כמפקד החדש את גיסו חניבעל ברקה, בנו של חמלקרת שהיה אז רק בן 26. בקרתגו קיבלו בברכה את הבחירה, ככל הנראה משום שלא היו מועמדים רבים אחרים. חניבעל המשיך את מפעלם של חמלקרת ועזרובעל, אם כי בצורה נמרצת ואלימה בהרבה. הוא הביס בקרב נהר הטחו קואליצייה שהורכבה משבטי הקרפטנים הוואקים והאולקאדים, ולאחר מכן מעטים העזו להתנגד לשלטונו. פרט לסגונטום (Saguntum) מושבה יוונית ששכנה 150 קילומטרים מדרום לנהר האברו, ולפיכך בתחום השלטון של קרתגו, אולם למרות זאת בשנת 230 לפנה"ס כרתו הרומאים ברית הגנה עם סגונטום. בשל כך הרגישה סגונטום מוגנת והכריזה מלחמה על בעלי ברית של חניבעל.
חניבעל המתין לאישור מקרתגו כדי להכריז מלחמה על סגונטום, זה הגיע בשנת 219 לפנה"ס. חניבעל הטיל מצור על העיר שהגיעה בבקשת עזרה לרומא, הרומאים שלחו שליחים אל חניבעל שסירב להסיר את המצור. השליחים המשיכו לקרתגו ודרשו ממועצת הזקנים להסגיר לידיהם את חניבעל וקציניו, המועצה סרבה ורומא הכריזה מלחמה, כך נפתחה "המלחמה הפונית השנייה".
הכנות למסע
חניבעל בחר לפעול בדרך מפתיעה ולא צפויה. הוא בחר לא להמתין לסקיפיו בהיספניה, אלא לצאת למסע מהיר ולפגוע באיטליה עצמה. עמדו בפניו שתי אפשרויות, הראשונה הייתה לצאת למסע רגלי, והשנייה הייתה לצאת למסע דרך הים. לכאורה הדרך השנייה הייתה פשוטה יותר, אולם חניבעל בחר בדרך הראשונה. חוקרים רבים תוהים מדוע בחר חניבעל בדרך המסובכת יותר לכאורה במקום בדרך הים הפשוטה. האדמירל האמריקאי אלפרד תייר מהן (Alfred Thayer Mahan), הנחשב לאחד מהוגי הדעות הצבאיים-ימיים החשובים בהיסטוריה, סבור שעליונות הרומאים בים הרתיעה את חניבעל. אולם חוקרים אחרים מעלים את הסברה לפיה קשיים לוגיסטיים מנעו זאת ממנו, הצי שיכל חניבעל לבנות במספנות של קרטחנה בזמן כה קצר היה קטן מאוד, ולא יכל לאפשר את העברת החיילים הפילים והציוד במהירות הרצויה.
הדרך אל הרון
בינתיים עגן סקיפיו, המפקד הרומאי, באזור אחד השפכים של נהר הרון. מרגליו דיווחו לו על כך שחניבעל נמצא בגאליה. סקיפיו נדהם, אולם שיער שחניבעל בסך הכל רוצה להיאבק בו בגאליה במקום בהיספניה. סקיפיו תכנן כיצד לארוב לחניבעל, הוא ידע שהאזור מהפירנאים ועד הרון מלא בשבטים גאלים עוינים, ועל כן שיער שהתקדמותו של חניבעל תהיה אטית. אולם חניבעל פעל בזריזות שהפתיעה את אויבו, הוא שיחד חלק מראשי השבטים וכפה ברית על אחרים. ותוך זמן קצר ביותר הגיע לגדתו הדרומית של הרון.
חניבעל ידע שעליו לחצות את הנהר, אולם מעברו הצפוני התארגנה מולו קואליציית שבטים עוינים גדולה. חניבעל הסיק שאם רק ינסה לחצות את הנהר יושמדו כוחותיו, על כן רכש במהירות מספר רב של דוברות וסירות קטנות מהכפרים באזור, ובו בזמן שלח את אחיינו חנו בן בומילקר עם חלק מכוחותיו מרחק של ארבעים קילומטרים ממקום המחנה העיקרי. חנו איגף את המחנה הגאלי, בזמן שחניבעל החל לחצות את הנהר, וכך מצאו עצמם הגאלים מכותרים והובסו בקלות. הקרב זכה לשם "קרב נהר הרון", אולם מסובך יותר היה להעביר את הפילים בנהר, חניבעל עמד גם באתגר הזה בהצלחה.
לאחר שחצה את הנהר הגיעו קבוצת ראשי שבטים שהיו בקשר עם חניבעל עוד לפני תחילת המסע, אל המחנה הקרתגי, בראשם עמד ראש שבט בשם מאגילוס. חניבעל הציג אותו בפני חייליו, ולאחר מכן נאם בפניהם ושיבח אותם על גבורתם, לראשונה סיפר להם את תוכניתו השאפתנית לתקוף את איטליה. חניבעל רצה לברר היכן בדיוק חונה סקיפיו, ועל כן שלח 500 פרשים נומידיים לאתר אותו. הפרשים נתקלו בכוח רומאי שנשלח למטרות דומות בידי סקיפיו. הנומידים הובסו, ונסוגו חזרה אל המחנה. הפרשים הרומאים עקבו אחריהם, השקיפו מרחוק על המחנה הקרתגי, ודיווחו על ממצאיהם לסקיפיו. סקיפיו נדהם, אולם ארגן במהירות את צבאו על סירות, והחל לשוט בנהר הרון בתקווה להגיע לקרב עם חניבעל מהר ככל האפשר. חניבעל נתן לחייליו לישון היטב בלילה, ועם אור הבוקר המשיך להתקדם צפונה במהירות. כעת כבר לא היה ספק לסקיפיו באשר לכוונתו של חניבעל, ועל כן שלח את אחיו גנאיוס עם מרבית הכוח להמשיך במשימה בהיספניה כמתוכנן, בעוד הוא עצמו הפליג במהירות האפשרית לאטרוריה וגייס חיילים כדי לעצור את חניבעל.
מהרון לאלפים
חניבעל ואנשיו צעדו ארבעה ימים רצופים עד שהגיעו לנקודה בה מתחברים נהרות הרון והאיזר, חיבור זה אזור פורה מאוד. חניבעל גילה שבאזור מתחוללת מלחמת ירושה בין שני בניו של אחד מראשי השבטים שמת. חניבעל בחר לצדד בבן הבכור, ובעזרת הקרתגים ניצח הלה וגירש את אחיו. לאות תודה נתן ראש השבט החדש לחניבעל כמות גדולה של תבואה, בגדים חמים, כלי נשק ואף מדריכים. חניבעל נתן לחייליו לנוח מעט, ואז המשיך לאורך האיזר עד שהגיע אל הרי האלפים המפרידים בין גאליה לחצי האי האפניני. חייליו חששו לחצות את ההרים המושלגים, בתגובה חניבעל נזף בהם והצהיר ש-"מה הם אלפים אלה? הרים גבוהים מן הרגיל ותו לא. הרים אלה לא בשמים הם נוגעים עבור תעברו על פניהם מתחת לשמים".
חציית האלפים
בספטמבר, החל חניבעל להעפיל על הרי האלפים, עם 38,000 רגליים ו-8,000 פרשים. כצפוי התברר שהמשימה קשה ביותר, הקור והשלג היו ברמה שחייליו האפריקאים של חניבעל סבלו ממנה קשות. הפילים חלו כולם, והורגש מחסור כבד במזון. אולם מכשול גדול יותר היה שבט האלוברוגים, היה זה שבט גאלי פראי שחי בהרים הללו. הציוד הרב שחניבעל נשא עמו סנוור את עיניהם, וכאשר חניבעל הגיע לאזור קשה שאותו הם הכירו טוב ממנו, מיהרו ראשי השבטים וגייסו צבא גדול מכל הכפרים. הם תפסו עמדות אסטרטגיות שחניבעל היה מוכרח לעבור בהן, אולם הם לא טרחו להסתיר את כוונותיהם וכך ראה אותם חניבעל וזמם תחבולה.
הוא המתין לרגלי המעבר, ושלח מרגלים לבדוק את הביצורים האלוברוגים. הוא גילה שביום ישנה שמירה הדוקה, אולם בלילה נותרת שמירה קלושה ומרבית החיילים חוזרים לכפריהם. על כן הוא המתין ללילה הבא, והורה להבעיר את המדורות במחנה כרגיל. לאחר מכן עם כוח מובחר שעליו פיקד בעצמו, השתלט על העמדות והורה לשאר השיירה להתחיל להתקדם. עם אור השחר הבחינו האלוברוגים שעמדותיהם נכבשו, אולם הם הבחינו בסרבול הרב של השיירה שהעפילה אל המעבר. הם תקפו בבת אחת במקומות רבים, ויצרו אנדרלמוסיה. חיילים ובהמות מסע צנחו לתהום, מבהילים בכך את הבהמות האחרות ואת הפילים. חניבעל מיהר ועם הכוח המובחר שלו תקף את התוקפים, שנאלצו לסגת באבדות כבדות. לאחר מכן אסף את חייליו והתקיף את כפריהם העיקריים של האלוברוגים, הוא מצא בהם אספקה בשפע וכן סוסים ושאר בהמות מסע. וגם הטיל מורא בליבות השבטים האחרים. ישנה מחלוקת בין ההיסטוריונים והגאוגרפים באשר לנקודה המדויקת שבה עבר חניבעל. תיאוריו של טיטוס ליוויוס מבולבלים ואינם נותנים תיאור טוב של האזור. אם כי מהערות אקראיות אצל פוליביוס ניתן ללמוד יותר. כיום מקובל להניח שהמעבר היה מעבר סן ברנאר הקטן, אם כי חוקרים שונים כדוגמת הרולד לם טוענים שחניבעל עבר יותר דרומה וסמוך אל החוף. לם מצביע על המעבר בין מונז'נבר והים כנקודת המעבר של חניבעל, ושואב ראיה מדברי סטראבון שמתאר את המעבר שעבר בו חניבעל כ-"המעבר המוליך אל הטאורינים". הדרך הקצרה ביותר אל יישובי הטאורינים בעמק הפו היא אכן מונז'נבר.
לאחר מכן קבוצת שבטים נוספת שלחה נציגים אל חניבעל העמידה פנים שברצונה בשלום, היא אף הסכימה להפקיד בידיו בני ערובה. חניבעל בטח בהם, ואף לקח מהם מורי דרך. אולם הללו בגדו בו, וגררו אותו אל בקעה תלולה וקשה למעבר, שם תקפו אותו האלוברוגים. אולם חניבעל שחשש מראש מפני התקפה כזו, הציב את חייליו המובחרים מאחור, ואת בהמות המשא מקדימה, כך שהפגיעה הייתה אנושה פחות. אולם עדיין נהרגו אנשים רבים, וכן סוסים ובהמות משא. מאז ההטרדות הלכו ופחתו, הפילים סייעו לכך באופן ניכר, הגאלים לא ראו פילים מעולם ולא העזו להתקרב אליהם. לבסוף במאמץ רב הגיע חניבעל אל פסגות הרי האלפים.
פוליביוס מציין שחניבעל הגיע אל פסגות ההרים בזמן ש"תקופת השקיעה עם בוקר של הפליאדות כבר הגיעה ושלג כיסה את פסגות ההר". מה שרומז על ה-7 או ה-9 בנובמבר. חניבעל נאם בפני חייליו, והצביע על איטליה כמה קרובה היא. הם החלו בירידה שהייתה קשה לא פחות מהעלייה, הדרך הייתה צרה, מכוסה סלעים שלג וקרח. חניבעל הורה לחייליו ליצור מעבר נקי משלג, והשתמש לשם כך לעיתים ביין חם שהותז על הקרח. בסופו של דבר הגיע אל אדמת איטליה עם 20,000 רגליים, 6,000 פרשים, ומספר לא ברור של פילים.
קישורים חיצוניים
כרונולוגיה של חציית הרי האלפים בידי חניבעל באתר ליוויוס
Whitney Houston
Whitney Houston (בעברית: ויטני יוסטון) הוא אלבום הבכורה של הזמרת האמריקאית, ויטני יוסטון. האלבום יצא לאור ב-14 בפברואר 1985, על ידי חברת התקליטים ארסיטה רקורדס. תחילה, האלבום זכה להצלחה בינונית אך בסוף אותה שנה החל לצבור הצלחה.
בסופו של דבר, בשנת 1986, הוא הגיע למקום הראשון בארצות הברית, שם שהה 14 שבועות.
בשנת 2012, מגזין הרולינג סטון ערך בשנית את רשימת "500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים" ודירג את האלבום במקום ה-257. במהדורה הבאה של המגזין, שיצא בשנת 2020, האלבום דורג במקום ה-249 ברשימת "500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים".
סינגלים והצלחה
בנוסף לארצות הברית, האלבום הגיע למקום הראשון בעוד מדינות רבות ביניהם קנדה, אוסטרליה ונורווגיה ולמקום השני בבריטניה, גרמניה ושווייץ. במרץ 1999 האלבום הגיע למכירות של 10 מיליון עותקים בארצות הברית ובכך קיבל מעמד יהלום וביולי אותה שנה הוא הגיע למכירות של 13 מיליון עותקים במדינה מה שהפך אותו לאלבום ה-25 הנמכר ביותר בתולדות המדינה ולבין האלבומים הנשיים הנמכרים ביותר במדינה. נכון להיום מכירותיו עומדות על 22 מיליון עותקים בכל העולם.
פרסים וביקורות
האלבום היה מועמד ל-4 פרסי גראמי ביניהם בקטגוריות "אלבום השנה" ו"תקליט השנה" על "Greatest Love of All" ואף זכה בפרס "הביצוע הווקאלי הנשי הטוב ביותר בשיר פופ" על השיר "Saving All My Love for You". בשנת 2003 האלבום דורג במקום ה-254 ברשימת "500 האלבומים הטובים ביותר בכל הזמנים" שנערכה על ידי מגזין רולינג סטון.
דניאל אישטרושה
הרב דניאל אישטרושה או איסטרוסה (ה'שמ"ב, 1584 – כ"ה בתשרי התי"ד, 16 באוקטובר 1653) היה רב, פוסק וראש ישיבה בסלוניקי ומחבר ספר מגן גיבורים.
ביוגרפיה
היה ידוע כ"עניו מאד וחסיד ומראהו כמלאך ה' צבאות"
נפטר במגפה שפרצה בסלוניקי בכ"ה בתשרי התי"ד ועל מצבתו נכתב:
יריב רוקני
יריב רוקני (נולד ב-20 בפברואר 1975) הוא כדורסלן עבר ישראלי בעמדת הסנטר. גובהו 2.02 מטרים.
קריירה
לאחר שסיים גיל נוער, החל יריב רוקני את הקריירה בליגה הארצית בבוגרים של הפועל יהוד בעונת. לאחר מכן חזר לשנתיים בקבוצת האם, הפועל חולון, בין היתר השתתף בגביע קוראץ'.
בעונת הגיע רוקני לקבוצת הפועל תל אביב, איתה העפיל לליגת העל. בעונה שלאחר מכן העפיל עם מכבי קריית מוצקין לליגת העל. ובעונה שלאחר מכן העפיל עם מכבי גבעת שמואל לליגת העל. בעונת 2000/01 שיחק במכבי חדרה בליגת העל וירד עימה לליגה השנייה. בעונת 2001/02 שיחק בהפועל עפולה ובעונת 2002/03 בהפועל לב השרון.
לאחר עונה אחת בליגת העל במדי בני השרון, הגיע בעונת לליגה הארצית לבית"ר בנימינה והעפיל איתה לליגה הלאומית, בנוסף לזכייה בגביע האיגוד. חזר לעונה אחת בבני השרון ולאחר מכן לעוד שנתיים בבנימינה הפך לאחד משחקני ההגנה הטובים ביותר בליגת המשנה. לאחר מכן בעונת  שיחק בקבוצת מכבי אשדוד עם המאמן רמי הדר, נתן עונה מצוינת וסיים במקום השני בתום העונה הסדירה. ונעצר רק ברבע גמר הפלייאוף.
בעונת חזר לקבוצת הפועל תל אביב כששיחקה בליגה הארצית. העפיל עם הקבוצה לליגה הלאומית. בתחילת עונת נפצע באחד האימונים וסיים את העונה. בסיום עונה זו, העפילה הקבוצה לליגת העל.
מינוי יהושע
מינוי יהושע בן נון הוא סיפור מקראי שהתרחש לאחר ארבעים שנה בהם בני ישראל שהו במדבר ולפני הכניסה לארץ ישראל, כאשר משה נשאר בעבר הירדן ונדרש מנהיג חדש שיוביל את בני ישראל אחריו.
משה ויהושע
הפעם הראשונה שיהושע מופיע היא במלחמת עמלק, שם משה מצווה עליו לכנס צבא ולהילחם בעמלק שתקף את ישראל, בקרב בו יהושע ניצח את עמלק. לאחר המלחמה, אומר ה' למשה שיכתוב זיכרון בספר וכן ישמיע ליהושע שעמלק ימחה מתחת השמים.
בהמשך, התורה מספרת שיהושע ליווה את משה להר סיני לקבל את התורה וחיכה לו למרגלות ההר לבדו עד שירד.
יהושע בן נון היה משרת משה כפי שמתואר בסיפור אלדד ומידד :. התלמוד מספר שאלדד ומידד התנבאו שיהושע יכניס את עם ישראל לארץ.
לאחר מכן, בשליחת המרגלים, משה שולח את יהושע בתור נציג שבט אפרים ואף משנה את שמו מהושע ליהושע. יהושע וכלב הם שני המרגלים הבודדים שלא הוציאו את דיבת הארץ רעה, אלא עמדו לצידם של משה ואהרון, עודדו את העם ואמרו לו כי הוא אכן ראוי להיכנס לארץ ולכובשה מהכנענים.
במדרש רבה מובא הסבר למינוי יהושע:
המינוי
לאחר שה' אומר למשה לעלות אל הר העברים כדי למות שם, משה מבקש מהקב"ה למנות מנהיג לעם כדי שלא יהיו כצאן שאין להם רועה. הקב"ה נענה לבקשה ומצווה את משה למנות את יהושע שהוא:, להאציל מהוד משה עליו כדי שיכירו במינוי כל העדה. עוד מצווה הקב"ה שבשעה שיהושע יהיה נצרך לשאול את הקב"ה, ישאל באורים ותומים על ידי אלעזר הכהן.
משה עושה כאשר ציווה אותו ה', לוקח את יהושע ומעמיד אותו לפני העם. שם הוא סומך את ידיו עליו ומצווה אותו בכל הדברים שציווה אותו ה'.
חכמים אמרו שפני משה זרחו כחמה ולאחר האצלת ההוד ממשה ליהושע גם פני יהושע זרחו אך כזוהר הלבנה. התלמוד מספר שזקני אותו הדור אמרו "אוי לה לאותה בושה, אוי לה לאותה כלימה". ישנם כמה הסברים לדברים אלו: רבי יהונתן אייבשיץ מסביר שהבושה הייתה מכיוון שכל הודו של יהושע היה מהאצלת משה עליו ולא היה לו אור עצמי, כמו שהירח רק מחזיר את אור השמש אך לא מאיר בפני עצמו. הנצי"ב בהעמק דבר פירש שכמו שהירח יכול לזרוח רק כשהשמש שוקעת, כך יהושע היה יכול להתחיל להנהיג רק כשמשה ימות.
משה פונה לעם ואומר להם שיהושע יעבור לפניהם בכניסתם לארץ ומחזק אותם שלא יראו מפני העמים היושבים בארץ מכיוון שה' נמצא איתם. כמו כן, פונה משה ליהושע ומחזק אותו שהוא יביא את העם לארץ וה' ילך לפניו ויהיה איתו.
כחלק מהמינוי יהושע שר עם משה את שירת האזינו.
מימוש המינוי
לאחר מכן, יהושע מורה לשוטרי העם לעבור בקרב המחנה ולצוות את העם להכין צידה, מכיוון שעוד שלושה ימים יעברו את הירדן כדי לרשת את הארץ. יהושע גם פונה לשבטי ראובן, גד וחצי שבט המנשה ומזכיר להם את ההבטחה שהבטיחו למשה - טפיהם, נשיהם ומקנם יישארו בעבר הירדן המזרחי והגברים יעברו בתור חלוצי צבא בכיבוש הארץ עד שכל השבטים ינחלו את נחלתם בעבר הירדן המערבי. השבטים נענים ליהושע ומודיעים לו שיעשו את כל אשר ציווה אותם, וכמו ששמעו למשה ישמעו אליו וכל איש שלא ישמע אליו יומת. גם השבטים מחזקים את יהושע ואומרים לו.
אריאל קבל
ביוגרפיה
אריאל קבל נולדה וגדלה בווינטר פארק, פלורידה. אמה, שרי, היא מנהלת כישרונות ובעלת חברת הפקות. קבל סיימה את לימודיה בבית הספר התיכון קרנשו בעיר אורלנדו. בשנת 2002 השתתפה בתחרות של מיס נוער של מדינת פלורידה והייתה לסגנית הראשונה. לפני שפתחה בקריירת משחק, קבל עבדה כדוגמנית במשרה מלאה. היא הוכשרה בבית הספר ליזה מייל אימג' לדוגמנות ומשחק בפלורידה.
קריירה
בשבוע הראשון לאחר הגעתה ללוס אנג'לס ב-2003, קיבלה אריאל תפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה "בנות גילמור" בדמותה של לינדזי אן ליסטר פורסטר. עוד באותה שנה ביצעה הופעות אורח בסדרות הטלוויזיה "CSI" ו"המשפט של איימי".
בשנת 2004 היא שיחקה בתפקיד הת'ר האנקי בסרט הקומדיה "הכל כלול" בכיכובם של קווין הארט וסנופ דוג, ביצעה הופעת אורח בסדרה "חוק וסדר: מדור מיוחד" בדמותה של אנדראה קנת', וכן שיחקה בתפקיד חוזר בעונה החמישית והאחרונה של הסיטקום "ככה זה בחיים" של רשת The WB.
בשנת 2005, שיחקה קבל בתפקיד ראשי בסרט "אמריקן פאי מציגים: מחנה התזמורת"; ספין אוף של טרילוגיית "סרטי אמריקן פאי" והסרט הראשון בסדרת "אמריקן פאי מציגים".
בשנת 2009, היא שיחקה בסדרת הטלוויזיה "יומני הערפד" בתור אלקסיה "לקסי" ברנסון. באותה שנה, היא נכללה ברשימת הנשים "הלוהטות ביותר" לפי מגזין מקסים בפעם השנייה, ולקחה בה את המקום ה-48.
בשנת 2010 כיכבה בתור פייג' בעונה השנייה של דרמת הנעורים "חיים בלתי צפויים" של רשת The CW, והיא הופיעה גם בפרק של הסדרה "דם אמיתי".
בשנים 2011–2013 גילמה קבל את התפקיד של ונסה שו בסדרת הנעורים "90210". בהמשך, גילמה את אוליביה צ'ריטי בסדרה "חצות טקסס" מ-2017 עד 2018.
בפברואר 2018 התקיימה הבכורה העולמית של הדרמה הרומנטית "חמישים גוונים של שחרור" בכיכובה של קבל. היא גילמה את התפקיד של ג'יה מטאו, האדריכלית של ביתו החדש של כריסטיאן גריי.
בשנת 2021 גילמה את קימברלי בדרמה הרומנטית "אחרי שנפלנו" המבוסס על הרומן מ-2014 באותו שם מאת אנה טוד.
חיים אישיים
במרץ 2006 קבל הייתה בזוגיות של שמונה חודשים עם במאי הקולנוע ברהמן טרנר, במאי הסרט "Daydreamer" בה כיכבה.
בשנת 2012 החלה לצאת עם מנכ"ל חברת התקליטים וורנר רקורדס ארון ביי-שוק (אנ') . ביי-שוק הוא יהודי, ולפני כהן היה הנשיא של מחלקת איתור הכישרונות בחברת התקליטים אינטרסקופ גפן A&M רקורדס (אנ') והיה סגן נשיא בכיר באטלנטיק רקורדס. השניים נפרדו ב-2016.
בשנים 2017–2019 הייתה בזוגיות עם שחקן הפולו המקצועי ניק רולדן.
יצחק בריק (גרונטולוג)
יצחק בריק (נולד ב-27 באוגוסט 1937) הוא פרופסור בחוג לגרונטולוגיה באוניברסיטת חיפה מאז שנת 2002. בין השנים 2012-1988 היה מנכ"ל אשל - האגודה לתכנון ולפיתוח שירותים למען הזקן בישראל. הרצה בעבר גם באוניברסיטת בר-אילן ובאוניברסיטה העברית בירושלים.
פעילות ציבורית
במשך 25 שנה עבד בריק במשרד הרווחה ומילא בו מספר תפקידים בכירים. תפקידו האחרון במשרד היה בשנים 1988-1977, בתור משנה למנכ"ל. לפני כן ניהל את המרכז למניעת עבריינות, המחלקה לעבודה קהילתית והאגף לשירותים חברתיים מקומיים.
בשנים 2006-2000 שימש כנשיא הפדרציה הבינלאומית לזקנה (International Federation on Aging) וכיום חבר בהנהלת הארגון.
בתפקידו כמנכ"ל אשל, היה אחראי על קידום ופיתוח השירותים לזקנים, בכלל זה הקמה ושדרוג בתי אבות ומרכזי יום, פיתוח תוכניות בקהילה – קהילות תומכות, בתים חמים, קידום בריאות, שיקום יום, הכשרת כוח אדם והפקת סרטים וספרים בתחום הזקנה.
בין תפקידיו ניתן למנות: יו"ר מועצת העבודה הסוציאלית, יו"ר האיגוד הישראלי לשירותי רווחה, יו"ר הוועדה המייעצת לאימוץ בין-ארצי, חבר הדירקטוריון של חברת עמיגור, חבר הוועדה המדעית המייעצת לקרן הרווחה לניצולי השואה וחבר הוועד הפועל של האגודה לגרונטולוגיה. החל מינואר 2013 מכהן פרופסור בריק כיו"ר האגודה הישראלית לגרונטולוגיה.
רבקה רובין
רבקה רובין (15 במאי 1906, מינסק – 2 במרץ 1987, מוסקבה) הייתה סופרת, מבקרת ספרות ומתרגמת. היא כתבה ביידיש, תרגמה לרוסית מיידיש, בלארוסית ורומנית.
ביוגרפיה
רובין נולדה בעיר מינסק שבאימפריה הרוסית (כיום בירת בלארוס) למשפחת אמנים.
ב-1930 סיימה לימודי ספרות במכון הפדגוגי של מינסק, יותר מאוחר השלימה את לימודיה באקדמיה למדעים של בלארוס. ב-1931 החלה לפרסם ביקורות ספרותיות בכתב עת "שטערן" ויותר מאוחר ב"סאוועטיש היימלאנד" (שהייתה חברת מערכת שלו מראשיתו) ו"פאלקסשטימע". ב-1934 הצטרפה לאגודת הסופרים של ברית המועצות. ב-1934 עברה למוסקבה והחלה ללמד במחלקה ליידיש במכון הפדגוגי של מוסקבה.
משפחתה
הייתה נשואה לצייר היהודי-סובייטי מאיר אקסלרוד, אחיו של המשורר זליג אקסלרוד. בתה ילנה אקסלרוד היא משוררת ומתרגמת ישראלית הכותבת ברוסית. נכדה מיכאל יחילביץ הוא צייר ישראלי.
אגם יוטה
אגם יוטה (באנגלית: Utah Lake) הוא אגם מים מתוקים רדוד במדינת יוטה בארצות הברית האגם שוכן במחוז יוטה, כשהוא מוקף באזור המטרופוליטני של פרובו-אורם. המוצא היחיד מהאגם הוא הנהר ג'ורדן, יובל של ימת המלח הגדולה. התאדות אחראית ל-42% מאובדן המים של האגם, וגורמת למימיו להיות מלוחים במקצת. גובה פני האגם נשמרים בגובה 1,368 מעל פני הים. אם פני האגם עולים מעבר לכך פותחים את הסכרים בכניסה לנהר ג'ורדן.
האירופי הראשון שראה את האגם היה האב הפרנציסקני הספרדי סילבסטרה ולס דה אסקלנטה ב-1776. הוא שהה בחברת קבוצת הטימפנוגוטס (Timpanogots) של שבט היוט במשך שלושה ימים. הטימפנוגוטס עזבו או השתלבו עם המתיישבים המורמונים בין 1850 ל-1870. כמות הדגים המקומיים שבאגם הצטמצמה מאוד בשל דיג יתר ומלאי הדגים חודש באמצעות מינים שאינם מקומיים.
במקור היו באגם שלוש עשר מינים מקומיים של דגים ומהם שרדו רק המינים Catostomus ardens (באנגלית Utah sucker) ו-Chasmistes liorus (June sucker) המצוי בסיכון גבוה. המין הדומיננטי באגם הוא קרפיון מצוי שהוחדר לראשונה למי האגם ב-1883 כתחליף לדגים המקומיים שהתמעטו בשל דיג יתר. הקרפיון מהווה כ-90% מהביומסה באגם ותורם להתדרדרות אוכלוסיות הדגים המקומיות על ידי שינויים מפליגים במערכת האקולוגית. גם זיהום גורם לפגיעה במערכת האקולוגית של האגם. שפכים שמקורם בביוב הוזרמו לאגם עד 1967. בעיות של זיהום מים עדיין קיימות. רמת הזרחות והמלחים באגם גבוהה בהרבה מעל למותר על פי חוק המים הנקיים.