cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
סון גוהאן
טורניר העוצמה
אחרי שגוקו, בירוס וויס חזרו עם פריזה לבית של בולמה, פריזה ווג'יטה החלו להתגרות אחד בשני, מה שכמעט הוביל לקרב ביניהם וגוהאן הרגיע את וג'יטה ואמר לו שצריך לשים את העבר בצד לקראת הטורניר. גוהאן ופיקולו החליטו לקחת פיקוד מפני שוג'יטה וגוקו לא מסתמכים על עבודת צוות. כאשר הקבוצה הושלמה, וויס לקח את הקבוצה אל עולם הריק ושם הם פוגשים בלוחמים מהיקומים האחרים.
כשהטורניר התחיל, גוהאן אמר שעל הקבוצה להישאר ביחד במרכז הזירה על מנת שהם יהיו היקום המנצח, אך גוקו יצא ראשון עבור ג'ירן, לאחר מכן גם וג'יטה, אנדרואיד 17 ו-18 ופריזה יצאו מהקבוצה עבור יריבים אחרים, כך שרק גוהאן, פיקולו, [מאסטר רושי], טנשינהאן וקרילין נשארו בקבוצה. במהלך הטורניר, אחד מהלוחמים של יקום 10, ג'יום יורה על קרילין כדור אש וגוהאן מציל אותו ומחזיר את כדור האש בחזרה אליו, גוהאן ציין שמה שחשוב הוא שאחד מהלוחמים של יקום 7 ישרוד כדי שהיקום ישרוד וכי אין צורך להילחם בקרבות שאינם נחוצים להישרדותם, אבל קרילין החליט להילחם מולו והוא ורושי העיפו את ג'יום. אחרי שקרליין נפל מהזירה בגלל פרוסט, פיקולו בהתחלה היה מופתע שקרילין נפל, אך רושי אמר שעדיף שהם יחשבו שנשארו עוד תשעה אנשים ולא שנפל לוחם מהקבוצה וגוהאן אמר שעל הקבוצה להישאר מאוחדת ככל האפשר.
אך התוכניות השתנו אחרי שקייל, סאיינית מיקום 6, הרסה את הזירה עם צורתה הפראית של הסופר סאיין האגדי(חסר כל שליטה) מה שהשאיר את הקבוצה מפוצלת. אחרי כמה דקות חברי הקבוצה מצאו אחד את השני, כשבנוסף גם פריזה ווג'יטה חזרו, אך בגלל הלוחמות של יקום 2, גוהאן אמר שהקבוצה תתפצל. גוהאן ופיקולו נתקלו בבוטאמו מיקום 6 וגוהאן החליט להילחם מולו, אף על פי שבוטאמו לא פגיע. גוקו מגיע ושואל את פיקולו איך גוהאן מול בוטאמו וגוקו אמר שהוא סיפר לגוהאן על בוטאמו והוא בטוח כי גוהאן כבר חשב על תוכנית. בוטאמו החליט להחזיר אך הוא לא היה יכול כי גוהאן הצליח להרים אותו דרך המכות עד שהוא העיף אותו מהזירה, בוטאמו ניסה להעיף את גוהאן אך גוהאן התחמק מזה. אובוני, לוחם מיקום 10 צפה בקרב ואמר שזה היה מרשים ומבקש מגוהאן להילחם מולו כי הוא רואה בו כיריב ראוי וחברו רובאלט נלחם מול פיקולו. גוהאן ופיקולו נלחמו מול שני הלוחמים כאשר פיקולו הביס את רובאלט בקלות וגוהאן המשיך להילחם מול אובוני. במהלך הקרב אובוני רואה כי גוהאן עומד בקצב שלו ושהוא חיכה ללוחם כמוהו, לאחר מכן הוא משתמש בטכניקה שמפצלת אותו, גוהאן הרגיש באנרגיה אבל לא היה יכול למצוא אותו ובהתחלה הקרב היה קשה עבור גוהאן. וויס אמר שהקרב יהיה קשה כי גוהאן מרגיש באנרגיה של אובוני, אבל האחרון שולח את האנרגיה מחוץ לתנועות של הגוף שלו כדי למנוע מגוהאן לקרוא את התנועות שלו.
גוהאן החליט להשתנות לצורה האולטימטיבית כדי להתמודד מולו ואובוני ציין כי גוהאן נלחם במלוא העוצמה עד הסוף כמו לוחם אמיתי. כאשר אובוני הכה את גוהאן, הוא שם לב שברגע שהוא מכה אותו, אובוני חוזר לעצמו וניצל את החולשה הזאת והצליח להתמודד מולו. וויס הסביר שהשיטה של גוהאן לא טובה עבורו כי כל פעם שגוהאן ילחם מול אובוני, הוא חייב להיפגע. בירוס אמר כי שניהם לא מתכוונים להישבר ומקווה שגוהאן לא יפסיד. השניים לקחו הפסקה ואובוני אומר שגוהאן נלחם היטב מולו, ושואל מתוך כבוד מהו שמו. הוא אמר לגוהאן שהוא שמח לפגוש אותו, אך הוא נושא את גורל יקום 10 וכי יש לו משהו חשוב להגן עליו והשניים חוזרים להילחם כאשר אחד מנחית מכה על השני עד שגוהאן עיוור את אובוני זמנית וניצל את הרגע כדי להעיף אותו עם קאמההאמהא מהזירה. גוהאן ראה על הרצפה תליון שנפל מהשרשרת של אובוני וראה כי יש תמונה של אובוני עם אשתו וילדיהם והבין כי שניהם היו באותו המצב. מכיוון שאובוני היה הלוחם האחרון מיקום 10, היקום נמחק יחד עם התמונה. גוהאן הרגיש רע עם הניצחון על אובוני וכי יקום שלם נמחק בגללו אך פיקולו אמר לגוהאן לבוא איתו אל הלוחמים הבאים בטורניר. מספר דקות לאחר מכן, גוהאן נלחם לכמה שניות מול בוררטה, לוחם רובוטי מיקום 3, אך נמלט ממנו כדי לחזור לפיקולו והאחרים אך נתקל בג'ימיז, יאדראט מיקום 2. גוהאן הבין שהקרב יהיה קשה עבורו בגלל ההשתנות המהירה של ג'ימיז. לאחר כמה שניות שהשניים בוחנים אחד את השני, ג'ימיז מתקיף את גוהאן ומשתמש בהשתנות המהירה כדי שגוהאן לא יספיק להגן על עצמו וכך הוא ממשיך עד שפריזה מתערב. פריזה אמר לג'ימיז שהוא יצפה בו מנצח את גוהאן אלא אם כן ישנה את דעתו. לאחר כמה שניות, פריזה החליט להתערב וג'ימיז נלחם מול פריזה, והאחרון פצע את ג'ימיז אנושות. גוהאן התעצבן מזה שפריזה התנהג בצורה חסרת רחמים כלפי ג'ימיז ולאחר מכן פרוסט, המקביל של פריזה מיקום 6 הצטרף. יקומים 6 ו-7 מבולבלים מהמצב ולאחר מכן פריזה ופרוסט הכריזו כי עקב שנאתם המשותפת לגזע הסאייני, הם מאחדים כעת כוחות וכי המטרה הראשונה שלהם יהיה גוהאן.
פרוסט דרש שפריזה יעשה זאת כדי שהוא יוכל לדעת עם כדאי לו לבטוח בו. פריזה נלחם מול גוהאן אך הוא שם לב למשהו מוזר אצל פריזה אבל ממשיך להילחם מולו, גוהאן השתנה לצורתו האולטימטיבית והצליח להחזיק מעמד מול גולדן פריזה, אך פריזה בסופו של דבר הביס אותו. אחרי שהוא הובס, פריזה בגד בפרוסט והעיף אותו מהזירה. שני היקומים היו מבולבלים אך גוהאן הסביר שכשפריזה הכה אותו, הוא חש שפריזה לא נלחם בו במלוא העוצמה או למעשה זייף את הקרב מול גוהאן כדי לרכוש את אמונו של פרוסט ולכן גוהאן שיתף איתו פעולה וזייף את התבוסה של כדי להפיל את פרוסט. לאחר מכן פריזה אמר לגוהאן שהוא ישמח להמשיך לעבוד איתו יחד עבור הניצחון של יקום 7, ולתת את הטוב ביותר שלהם ולאחר מכן נפרד מגוהאן. במהלך הקרב של גוקו נגד ג'ירן, גוהאן ביחד עם שאר חברי הקבוצה (חוץ מוג'יטה) תרמו לגוקו אנרגיה לגנקידמה נגד ג'ירן, אך זה לא עזר וג'ירן יצר דרך הגנקידמה חור שחור שלתוכו גוקו נשאב.
גוהאן היה בהלם כשראה שגוקו לא נשאר בזירה וחשב שהוא מת, אך כשגוקו התעורר כאולטרה אינסטינקט הוא ראה שגוקו לא נלחם כרגיל והתנועות שלו הרבה יותר מדויקות וחלקות. כמה דקות לאחר התבוסה של גוקו נגד ג'ירן, גוהאן ופיקולו הגנו על גוקו המותש מפני הנאמקים של יקום 6, סאונל ופירינה אך בהמשך הקרב הופסק. אחרי הקרב של גוקו נגד המיזוג קפולה שהתיש אותו עוד פעם, גוהאן ופיקולו מיהרו אל גוקו, אבל סאונל ופירינה חזרו אליהם והמשיכו איתם את הקרב. במהלך הקרב, הנאמקים מיקום 6 סיפרו כי שניהם התמזגו עם הרוב המוחלט של הנאמקים מהיקום שלהם בעקבות הטורניר והסכנה של מחיקת היקום כולל הגזע הנאמקי. פיקולו נותר המום ממה שהם אמרו ונתפס לא מוכן אך גוהאן הגן עליו באותה צורה שפיקולו הגן על גוהאן מנאפה כשני עשורים לפני הטורניר. גוהאן אומר לפיקולו להכין את קרן השטן המשפדת בעוד שהוא יסיח את דעת הנאמקים וישתנה לצורתו האולטימטיבית.
גוהאן ואנדרואיד 17 נלחמים בטופו, כאשר 17 ניסה להסיח את דעתו וגוהאן ירה עליו קאמהאמהא אבל זה לא פגע בטופו. 17 מסביר לגוהאן שמכיוון שהם מעולם לא נלחמו ביחד, לא יהיה להם יותר מדי סיכוי לנצח את טופו ולכן 17 הציע לגוהאן תוכנית שבה 17 יסיח את דעתו של טופו וגוהאן ינצל את זה על מנת להעיף את שניהם מהזירה ביחד, וכשהם ממששים את התוכנית 17 מכניס את טופו לתוך המגן שלו וגוהאן יורה בהם אבל במהלך המתקפה טופו הצליח לצאת מהמגן וגוהאן הפסיק את המתקפה באמצע כשטופו נדחק לקצה של הזירה. בהמשך, גוהאן משאיר את 17 עם טופו כדי לעזור לפריזה מול דיספו, גוהאן מציע לפריזה לצמצם את מרחב התזוזה שלו על מנת שלא ישתמש במהירות שלו, גוהאן משך את דיספו אליו ופריזה יצר כלוב של לייזרים מסביב לגוהאן ודיספו, אבל לאחר זמן מה גוהאן הצליח להביס את דיספו אבל לפני שהוא הנחית עליו את המכה הסופית, פריזה התעייף כתוצאה משהשימוש בכלוב ודיספו חמק מהמכה של גוהאן אבל גוהאן הספיק לתפוס את דיספו ואמר לפריזה להעיף את שניהם ופריזה נענה לדרישה בשמחה והעיף את שניהם מהזירה.
הפלישה של מורו
זמן מה לאחר הקרב מול ברולי, גוקו ווג'יטה נלחמו מול האסיר הגלקטי מורו והובסו פעמיים וכעת כל אחד מהם הלך להתחזק בדרך אחרת ובינתיים מורו שולח את אנשיו לכוכבי לכת שונים כדי לסרוק את אנרגיות החיים שלהם. בעקבות ניצחון של פיקולו על אנשים מהצבא שלו, נשלחו שימורקה, יונבה והאנדרואיד 3–7 (שנראה כמו היט) לכדור הארץ ובזכות היכולת של 3–7 להעתיק יכולות, הוא העתיק את היכולת להשתגר ובלי התראה מוקדמת השלישייה הגיעה לכדור הארץ. 7-3 תפס את פיקולו בצווארו וכעת העתיק את כוחותיו ויכולותיו של פיקולו לחצי שעה. תחילה הקרב ביניהם היה שווה אך פיקולו לאט לאט התעייף ולפני ש-3–7 הספיק להרוג אותו גוהאן הציל אותו ברגע האחרון. פיקולו וג'אקו הזהירו את גוהאן מ-3–7 והסבירו לו שכרגע גוקו ווג'יטה לא באים והוא הלוחם החזק ביותר כרגע על כדור הארץ וגוהאן ממשיך להילחם מול ולהיות עם ידו על העליונה מול 3–7 כי הוא מכיר את כל היכולות של פיקולו. 7-3 הופך את עצמו לענקי כדי לתפוס את גוהאן אך האחרון חומק ממנו ומכין קאמהאמהא אך לפני שהוא הספיק לירות עליו 3–7 החליף לכוחות של מורו ואכל את הקאמהאמהא של גוהאן ולאחר מכן התחיל לשאוב את אנרגיית החיים שלהם והביס אותו, את פיקולו וקרילין. לפני שהרג אותם, מורו קרא לו ולשאר לחזור לחללית שלו והשלישייה עזבה את הכוכב ובזכות ג'אקו, ללוחמי הזי כעת יש חודשיים להתכונן לפלישה של מורו לכדור הארץ.
כאשר הזמן הגיע, גוהאן ביחד עם כל לוחמי הזי המיתולוגיים (כולל יאמצ'ה ושיאצו) וכל הצבא של הפטרול הגלקטי מחכים לצבא של מורו להגיע וכאשר הוא הגיע כל לוחמי הזי מתפצלים לאזורים שונים ברחבי העולם. גוהאן, פיקולו וג'אקו נלחמים מול שימורקה ו-3–7 פעם נוספת אך הפעם בזכות העתקה של היכולת להיות בלתי נראה, 7-3 הצליח לתפוס את גוהאן ופיקולו בצווארם וכעת יכול להשתמש בכוחותיהם אך הם היו מוכנים לתרחיש כזה והם מתגברים על 3–7 באמצעות עבודת צוות של השניים ומתקפות משולבות, בין היתר מתקפה משולבת של מסאנקו ומקנקוסאנפו שפוצעים את 3–7 אנושות. באמצעות הכוחות של פיקולו 3–7 מחלים מהמתקפה ומשתמש ביכולות של מורו לשאוב פעם נוספת את כוחותיהם אך הוא מותקף על ידי האנדרואידים 17 ו-18 שהאנרגיה שלהם לא יכולה להישאב ולאחר זמן מה 17 מצליח להביס את 3–7 אך מורו תופס את האנדרואיד ומופיע מול לוחמי הזי שנרתעים ממנו. מורו שם לב כי גוקו ווג'יטה עדיין לא נוכחים בכדור הארץ וגוהאן משיב לו שהם מתחזקים מספיק כדי להביס אותו ושכעת הגנת כדור הארץ עברה לידיים שלו ושל לוחמי הזי. מורו אומר לגוהאן כי עדיין לא יאכל את הכוכב ושהוא יחכה לגוקו ווג'יטה אבל הסגן של סגאנבו מבקש ממורו להילחם מולם ומורו מסכים אך אוסר עליו להרוג אותם כדי לשאוב מהם את אנרגיית החיים שלהם ונותן לסגאנבו חלק מהאנרגיה שלו. סאגנבו כעת מספיק חזק כדי להילחם מול גוהאן, פיקולו, האנדרואידים וג'אקו במקביל וכעת זה נראה שהוא הביס אותם. לאחר מכן גוקו מופיע בכדור הארץ כשאר לוחמי הזי נדחקו לפינה מול סגאנבו ומציל אותם ממנו ולאחר מכן נלחם מול מורו. לאחר שגם וג'יטה הופיע וכמעט והביס את מורו, המכשף שאב לתוכו את 7-3 והשיג צורה חדשה וחזקה הרבה יותר. הוא מביס את וג'יטה ולאחר מכן גוהאן, פיקולו וגוקו עובדים יחד כדי ללכוד את מורו כדי שגוקו יפגע בו עם קמהאמהא מטווח אפס אך זה רק קטע למורו את אחת מהידיים שלו והצמיח אותה בחזרה כאשר היא חודרת את גוקו דרך החזה שלו ופוצע אותו אנושות. גוהאן, פיקולו ג'אקו המומים מכך אבל גוהאן תוקף את מורו מזעם אך הוא מביס אותו באגרוף אחד ולאחר מכן פוצע גם את פיקולו אנושות. דנדה בזכות מרוס מצליח לחדור את השדה מגן שמורו יצר ומרפא את לוחמי הזי שנפצעו על ידי מורו. בשלב הסופי של הקרב של גוקו מול מורו, גוהאן ביחד עם שאר לוחמי הזי תורמים את האנרגיה שלהם עבור גוקו שיביס את מורו אך זה לא הספיק ולאחר מכן גם אוב תרם אנרגיה רבה שהספיקה עבור גוקו להביס את מורו סופית.
גוהאן נחשב לאחד מהיצורים החזקים ביותר עלי אדמות, וזאת בשל כוחותיו ויכולותיו החזקים במיוחד. לגוהאן כוחות על אנושיים, אלו כדוגמת מהירות-על אנושית וכן רפלקסים מוגברים.
כילד, גוהאן תואר כבעל פוטנציאל לכוחות עצומים וחזקים במיוחד אשר נגלו תחילה רק כאשר הוא חווה זעם או מצוקה, אך לאט לאט גוהאן התחיל בדרך שבה בסופו של דבר הוא ישלוט בכוחותיו, ובסופו של דבר הוא הופך ללוחם החזק ביקום כשהיה הראשון שהפך לסופר סאיין 2 ועבר את אביו בכוחותיו, והוא רק בן 11. מאוחר יותר בהיותו מבוגר הפוטנציאל שוחרר במלואו על ידי קאיושין הזקן בטקס מורכב, וכך הפך גוהאן (ללא שום הפיכה לסופר סאיין) ללוחם חזק יותר מכל לוחם אחר ואף מאביו. בנוסף, לגוהאן היכולת לתמרן באופן חופשי אנרגיית צ'י לטיסה באמצעות בוקו-ג'וסטו. עם אלו, לגוהאן האפשרות לעשות קמהאמהא באופן חופשי.
עד אשר זנבו של גוהאן נחתך, הייתה לו היכולת להפוך לאוזרו, יצור ענק דמוי קוף, על ידי קליטת "גלי בלאטץ" מירח מלא.
גוהאן יוצא דופן מכל הדמויות בכך שאין לו את רוח הלחימה שיש לאביו, ובכך שבחר לעצמו דרך של אדם משכיל במקום להמשיך להתאמן ולהתחזק.
מג קאבוט
מג קאבוט (Meg Cabot, נולדה ב-1 בפברואר 1967 בבלומינגטון שבאינדיאנה) היא סופרת אמריקאית. כתבה גם תחת שמות העט "פטרישיה קאבוט" ו"ג'ני קארול". היא כתבה כ-40 ספרים והמוכר שבהם הוא יומני הנסיכה, שהפך לסרט באולפני דיסני.
קאבוט למדה איור באוניברסיטת אינדיאנה. לפני שפרסמה את ספרה הראשון, היא עבדה כסגנית מנהל המעונות באוניברסיטת ניו יורק. כחלק מעבודתה היא נפגשה באופן תדיר עם בני נוער שסיפקו לה רעיונות לסיפורים רבים ואפשרו הצצה נדירה לעולמם.
פרארי F430
פרארי F430 היא מכונית על של יצרנית הרכב האיטלקית, פרארי. היא החליפה את פרארי 360 מודנה, שזכה להצלחה רבה. דגם בעל הגה בצד שמאל שימש להצגה הראשונה של המכונית בתערוכת הרכב של פריז, בשנת 2004. מכירת המכונית החלה בנובמבר 2004, אולם, ייצור דגם בעל הגה בצד ימין החל רק באביב 2005.
נתונים טכניים
לפרארי F430 הוצמד מנוע בנזין 4.3 ליטרים בתצורת V8, אשר פותח בשיתוף עם מזראטי. ה-F430 הייתה הראשונה לזכות במנוע V8 חדש שאמור בעתיד להחליף את שאר מנועי פרארי, שכן עד דגם זה יוצרו מנועי ה-V8 של פרארי כצאצאי ה-Dino משנות ה-50 של המאה ה-20. למנוע תפוקה של 490 כוחות סוס ב-8,500 סיבובים לדקה ללא סיוע מגדש טורבו, והוא בעל יחס נפח/הספק מהגבוהים בעולם, של 112.3 כ"ס לליטר. הפרארי F430 מגיעה למהירות מרבית של 315 קילומטר לשעה ובעלת האצה מ-0 ל-100 קמ"ש בארבע שניות.
F430 ספיידר
ה-F430 ספיידר הוא דגם בעל גג נפתח המבוסס על הקופה. הספיידר נראה דומה מאוד ל-פרארי 360. זהו הדגם ה-21 של פרארי בעל גג נפתח (convertible).
430 סקודרייה
הפרארי 430 סקודרייה יוצרה במפעל מראנלו שבצפון איטליה. למכונית 510 כ"ס ב-8,500 סל"ד, הנעה אחורית, תאוצה של 3.6 שניות מ-0 ל-100 קמ"ש ומהירות מרבית של 319 קמ"ש. המתחרה של פרארי 430 סקודרייה היא למבורגיני גאיארדו סופר-לאג'רה.
430 סקודרייה ספיידר
לכבוד הניצחון ה-16 באליפות העולם במרוצי פורמולה 1 בשנת 2008, הציגה פרארי הדגם שמשלב את דגם ה-430 סקודרייה עם הגג הפתוח. לדגם זה יש 510 כ"ס ב-8,500 סל"ד, תאוצה מ-0 ל-100 ב-3.7 שניות ומהירות מרבית של 315 קמ"ש.
F430 ספיידר דלק ביו
זוהי גרסה של ה-F430 ספיידר המונעת באתנול. המכונית בעלת אותו מנוע V8, המפיק 500 כ"ס, 4% יותר מומנט כוח ו-5% פחות דו תחמוצת הפחמן מאשר הגרסה הרגילה של ה-F430 ספיידר.
גרסאות מרוצים
דגמים אלו אינם חוקיים לשימוש בכביש הציבורי ומיועדים למרוצים בלבד.
Any.do
Any.do - היא אפליקציה לניהול משימות ופרויקטים, ניהול יומן פגישות ואף מאפשרת למשתמש שיתוף משימות ויצירת תזכורות. Any.do תומכת בפלטפורמות רבות כולל iOS, אנדרואיד, Web, ווינדוס, גוגל כרום, Mac, ג'ימייל, אלקסה, גוגל אסיסטנט, Slack ועוד.
בשנים 2012-2011 הייתה בין האפליקציות בעלות כמות ההורדות הרבה ביותר באנדרואיד. נכון לינואר 2020, מיליוני משתמשים פעילים באפליקציה מדי יום.
לאפליקציה יש גרסת פרימיום שעבורה משתמשים מקבלים יכולות נוספות כמו אינטגרציה עם WhatsApp, תגיות צבעוניות, מצב פוקוס ועוד.
בעבר, Any.do הוציאה אפליקציה חדשה בשם Cal המאפשרת סינכרון מלא ומאובטח עם התקנים חיצוניים כגון iCloud, יומן גוגל ושרת Exchange אך החליטה להסיר  אותה מהחנויות והטמיעה את כל יכולותיה באפליקציה הראשית של החברה.
היסטוריה
Any.do הוקמה בישראל בשנת 2011 על ידי עומר פרצ'יק (מנכ"ל החברה), יוני לינדנפלד ואיתי כהנא, שלושתם יוצאי יחידות טכנולוגיות בצה"ל; עומר פרצ'יק יוצא יחידת ממר"ם ויוני לינדנפלד ואיתי כהנא יוצאי יחידת 8200 של חיל המודיעין. בחודש הראשון לאחר השקתה עברה את רף חצי מיליון ההורדות. בסוף שנת 2010 סיימה סבב גיוס כספים ראשון של מיליון דולר, בהובלת קרן ג'נסיס ו- Innovation Endeavors, קרן ההשקעות של אריק שמידט. נכון לשנת 2013 השלימה גיוס של 3.5 מיליון דולר בסבב הגיוס השלישי שלה. בשנת 2016 החברה שחררה את גרסה 4.0 של החברה, המשמעותית ביותר מהקמתה. גרסה זו כוללת אינטגרציה מלאה ליומן, כלי לתיאום פגישות וגולת הכותרת, עוזר אישי הנעזר באינטליגנציה מלאכותית, שמטרתו לעזור למשתמשים לסיים את משימותיהם.
פרסים וזכיות
אפליקציית Any.do הפכה לאחר השקתה למובילה בקטגוריית ניהול מטלות הן לאנדרואיד והן ל-iOS עם רייטינג ממוצע של 4.5 כוכבים ואף זכתה בפרסים רבים.
רודה
הקבוצה זכתה באליפות אחת (1955/1956) ובשני גביעים לאומיים (1996/97, 1999/00). הישג השיא שלה במפעלים האירופיים הוא שלב רבע גמר גביע אופ"א בעונת 1997/98.
היסטוריה
הקבוצה זכתה באליפות הלאומית הראשונה שלה בעונת 1955/1956, מה שאיפשר לה לשחק לראשונה באירופה בגביע אירופה לאלופות בעונת, אז הפסידה כבר בסיבוב הראשון לקבוצת הכוכב האדום בלגרד מיוגוסלביה.
היא התמודדה בעונת 1980 בגביע האינטרטוטו והוגרלה לבית עם פורטונה דיסלדורף מגרמניה, סטנדרד ליאז' מבלגיה ונשאטל גזמאקס משווייץ אך סיימה במקום האחרון בבית עם מאזן של ניצחון יחיד, תיקו אחד וארבעה הפסדים.
בעונת 1994/1995 סיימה כסגנית אלופת הולנד ובעונת שוב התמודדה במפעלים האירופיים אך הודחה כבר בסיבוב הראשון של גביע אופ"א מול קבוצת שאלקה 04 הגרמנית.
בעונת 1996/97 זכתה לראשונה בגביע המדינה ובעונת הגיעה אחת ההצלחות הגדולות של רודה במפעלים האירופיים (וגם אחת התבוסות הגדולות ביותר שידע הכדורגל הישראלי בכל ימיו). בסיבוב הראשון של גביע אירופה למחזיקות גביע התייצבה רודה מול קבוצת הפועל באר שבע. המשחק הראשון שנערך בישראל הסתיים בתבוסה "מינימלית" 1-4. הסיבה לכך שתבוסה זו נחשבת למינימלית היא העובדה שמשחק הגומלין, שנערך בהולנד הסתיים בהתרסקות של באר שבע שנגמרה בלא פחות מ-10-0, התבוסה הגדולה ביותר של קבוצה ישראלית אי פעם במפעלים האירופיים. רודה עצמה המשיכה לסיבוב השני וגברה על פרימוריה מסלובניה אך הודחה ברבע בגמר נגד ויצ'נצה מאיטליה.
בעונת 2004 שיחקה הקבוצה בגביע האינטרטוטו אך הודחה בסיבוב השלישי על ידי קבוצת סלובן ליברץ מצ'כיה. בעונת 2005 חזרה הקבוצה לאינטרטוטו ועברה בסיבוב השלישי את סלובן ליברץ, כנקמה על העונה הקודמת, אך הודחה בחצי הגמר מול ולנסיה מספרד.
בסיום עונת ירדה הקבוצה לראשונה בתולדותיה לליגת המשנה ההולנדית, ובכך סיימה תקופה של 41 שנות משחק רציף בליגה הבכירה. עונה לאחר מכן חזרה לליגה הבכירה. בעונת ירדה הקבוצה פעם נוספת לליגת המשנה.
RQ-3 דארקסטאר
RQ-3 דארקסטאר (RQ-3 DarkStar; מאנגלית: כוכב אפל) (כונה "טיר-3 מינוס" במהלך פיתוחו) הוא כלי טיס בלתי מאויש (כטב"ם) לאיסוף מודיעין שהופעל על ידי חיל האוויר האמריקני. טיסת הבכורה שלו נערכה ב-29 במרץ 1996. מחלקת ההגנה הפסיקה את תוכנית הדארקסטאר בינואר 1999, לאחר שקבעה שהכטב"ם לא היה יציב מבחינה אווירודינמית ולא עמד ביעדי העלות והביצועים.
ה-RQ-3 דארקסטאר תוכנן ככטב"ם לגובה רב ולשהות ארוכה (HALE), וכלל טכנולוגית חמקנות על-מנת להקשות על גילויו. הדארקסטאר היה אוטונומי לחלוטין: הוא יכל להמריא, לטוס למטרה שנקבעה לו, להפעיל את חיישניו, לשדר את המידע, לחזור לבסיסו ולנחות ללא התערבות אדם. מפעילים אנושיים יכלו, אמנם, לשנות את נתיב הטיסה של הדארקסטאר ואת כיוון החיישנים שלו באמצעות תקשורת רדיו בקו ראייה או באמצעות תקשורת לוויינית. ה-RQ-3 נשא חיישן אלקטרואופטי או מכ"ם, ויכל לשדר מידע בעת מעופו.
טיסת בכורה של האבטיפוס הראשון נערכה ב-29 במרץ 1996, אך טיסתו השנייה, ב-22 באפריל 1996, הסתיימה בהתרסקות זמן קצר לאחר ההמראה. תכנון יציב יותר של הדארקסטאר שכונה RQ-3A עשה את טיסתו הראשונה ב-29 ביוני 1998, וביצע בסך-הכל חמש טיסות. שני RQ-3A נוספים נבנו, אך מעולם לא טסו לפני שהתוכנית בוטלה. הראשון מתוכם (A/V #3) מוצג כיום בגלריה הגדולה במוזיאון הטיסה בסיאטל, וושינגטון.
אף על פי שדווח כי התוכנית הסתיימה ב-28 בינואר 1999, מגזין התעופה אוויאיישן וויק דיווח באפריל 2003 שה-RQ-3 נמצא עדיין בפיתוח כ"פרויקט שחור". דווח כי הוא הוגדל ויכולתיו שופרו. המגזין טען עוד שדוגמאות ראשונות שימוש במלחמת עיראק. לדיווח זה לא היה אישור מוסמך.
קניון וסט אנד
קניון וסט אנד (באנגלית: WestEnd City Center) הוא קומפלקס הכולל מרכז קניות ומשרדים הממוקם באזור פשט בעיר בודפשט שבהונגריה.
הקניון נפתח ב-12 בנובמבר 1999, נבנה על ידי חברת TriGránit ונחשב לגדול בקניונים שבאירופה המזרחית. מציע גישה נוחה בסמוך לתחנת הרכבת ניוגטי של בודפשט.
על פני 3 קומות פרוסות חנויות אופנה בינלאומיות, מסעדות, חנות אלקטרוניקה, משחקים, מוזיקה ומקושר ישירות למלון "הילטון וסט אנד". מעל הקומה העליונה של הקניון משתרעת גינת גג גדולה.
המבנה
מרכז הקניות משתרע על שטח של 540,000 מ"ר (שטח הבניה הכולל 2,000,000 מ"ר), מתוכם:
ניקרגואה
רפובליקת ניקרגואה (בספרדית: República de Nicaragua) היא רפובליקה במרכז אמריקה. ניקרגואה גובלת בהונדורס בצפון, בקוסטה ריקה בדרום, בים הקריבי במזרח ובאוקיינוס השקט במערב.
מקור השם
שם המדינה הוא שילוב של המילה ניקראו (Nicarao – הרחבה של ניקה (nica) על שם אל השמש ניקה שהשבט ניקראו האמין בו,זהו השבט המקומי הגדול ביותר שחי במקום כאשר הספרדים הגיעו), והמילה הספרדית אגואה (Agua) שפירושה מים (עקב הימצאותם של שני אגמים גדולים במערב המדינה).
היסטוריה
בשנת 1502 הגיעו הכוחות הספרדיים בפיקודו של כריסטופר קולומבוס והשתלטו על המדינה. כפי שנהגו בשאר אמריקה בזזו הספרדים את אוצרות המקום, הפכו את התושבים לעבדים והרגו בהם. מאות אלפים מתושבי המקום מתו ממחלות שהביאו איתם הספרדים ושלא היו ידועות בניקרגואה קודם, ולכן לא פיתחו התושבים חיסון טבעי כנגדן.
בדומה למדינות אחרות במרכז אמריקה, נשלטה גם כלכלת ניקרגואה על ידי ייצוא של מוצרים חקלאיים, ובראשם הקפה.
בשנת 1855 התחוללה בניקרגואה מלחמת אזרחים. שכיר חרב אמריקאי בשם ויליאם ווקר ניצל את המצב, כבש באמצעות כמה מאות אנשים את הבירה גרנדה והשתלט על המדינה. כמפקד העליון של הצבא, שלט ווקר בניקרגואה דרך נשיא הבובה פטריסיו ריבאס ולאחר מכן הפך לנשיא ניקרגואה בשנים 1856–1857. ב-20 במאי 1856 הכיר נשיא ארצות הברית פרנקלין פירס בשלטונו של ווקר, על אף אי-חוקיותו הברורה של הכיבוש. הוא גייס אנשים באמריקה ובאירופה, שהגיעו למדינה במטרה להילחם ולכבוש את ארבע הפרובינציות האחרות של מרכז אמריקה: גואטמלה, אל סלוודור, הונדורס וקוסטה ריקה. נתיב המסחר המרכזי בין ניו יורק וסן פרנסיסקו עבר באותם ימים דרך ניקרגואה. מסי המעבר בנתיב זה ניתנו על ידי הממשל הניקרגואי הקודם לחברת "ואנדרבילט" (Vanderbilt's Accessory Transit Company) של איל הספנות קורנליוס ואנדרבילט, שתמכה בכיבושי ווקר בתקווה ששלטונו ייצב את מצבה הפוליטי של ניקרגואה ויסייע בהקמת מסילת רכבת שתחצה את המדינה ותחבר בין האוקיינוסים. אך כשליט ניקרגואה, ביטל ווקר את המנדט שניתן לואנדרבילט, בטענה שהחברה הפרה את ההסכם, והעניק את הזכויות על מסי הנתיב לחברה מתחרה בבעלות קורנליוס גאריסון וצ'ארלס מורגן, שהציעו לווקר סכום כסף גדול ותמיכה במאבקו הצבאי בתמורה לזכויות על הנתיב. בתגובה לביטול המנדט שלה, הפעילה חברת ואנדרבילט לחצים כבדים על הממשל האמריקני, שחזר בו מההכרה בשלטונו של ווקר. הכרזותיו של ווקר בדבר מסעי כיבוש נוספים באמריקה הלטינית גרמו לחשש מצד המדינות השכנות לניקרגואה. חברת ואנדרבילט עזרה לכלכל ולאמן קואליציה צבאית של המדינות, בראשות קוסטה ריקה, ובנוסף ניסתה למנוע מעבר של אנשים ואספקה לווקר. הקואליציה המרכז-אמריקנית הייתה חזקה מצבאו של ווקר, וב-1 במאי 1857 נכנע ווקר לצ'ארלס הנרי דייוויס, ממפקדי הצי האמריקני, ונלקח בחזרה לארצות הברית. כשהגיע לניו אורלינס התקבל ווקר כגיבור, אך איבד את התמיכה הציבורית בו כשהאשים את הצי האמריקני בתבוסתו.
בשנת 1893, הגיע לעמדת כח הגנרל חוסה סנטוס סלייה (Zelaya), אשר בחסות שלטונו הדיקטטורי השיק רפורמות ליברליות למען מודרניות וקידמה. סלייה עודד השקעות של משקיעים חיצוניים, ביניהם ארצות הברית, הגדיל את הייצוא, פיתח תשתית לייצוא, כגון דרכים, מסילות ברזל ונמלים. בתום העשור הראשון לרפורמות שלטו משקיעים אמריקניים במגזרי הקפה, הבננות, הזהב והעץ של ניקרגואה.
כאשר החלה ארצות הברית לבחון אפשרות לכריית תעלה שתחבר בין האוקיינוס האטלנטי לזה השקט דרך ניקרגואה, מיהר סלייה להזמין את צרפת ויפן להציע הצעות משלהן, על מנת להגביר את כוח המיקוח שלו מול ארצות הברית. לאור גילוי עצמאות זה החליטה ממשלת ארצות הברית כי בכך פגעה ניקרגואה באינטרסים הלאומיים שלה, ובשנת 1909 שלחה 400 נחתים שסייעו בהדחתו של סלייה. כיבושה של ניקרגואה על ידי ארצות הברית נמשך עד לשנת 1933. במרוצת שנים אלו פיתחה ארצות הברית את "המשמר הלאומי" ככוח מזוין שיוסיף ויגן על האינטרסים שלה לאחר שכוחותיה ייסוגו מאדמת ניקרגואה.
עליית בני סומוסה
סומוסה נבחר לנשיאות בשנת 1936, והקפיד להשאיר את המשמר הלאומי תחת פיקודו הישיר. במשך עשרים שנות שלטונו, אשר הסתיימו עם רציחתו בשנת 1956, ניצל סומוסה את הנשיאות לצרכיו האישיים והמשפחתיים, תוך דיכוי יסודי של גילויי אי שביעות רצון. רבים רואים בשלטונו של סומוסה את המשטר האכזרי והאנוכי ביותר באמריקה הלטינית באותה התקופה. במהלך שנות מלחמת העולם השנייה תמך סומוסה בבעלות הברית ובתמורה זכה להקלות במגבלות הסחר שהוטלו על ניקרגואה בשנים שקדמו למלחמה. עיתוי מתן ההקלות וצרכי המדינות הלוחמות הביאו לשגשוג כלכלי בניקרגואה, אשר ייצאה כותנה, זהב ועץ. בשנת 1942 זכתה ניקרגואה בציוד צבאי מתקדם בשווי של למעלה מ-800,000 דולר במסגרת חוק השאל-החכר מארצות הברית. ציוד זה והאימון לו זכו הכוחות המזוינים של ניקרגואה היו גורם משמעותי לשימור הדיקטטורה של סומוסה בשנים שלאחר סיום המלחמה.
סומוסה שלט בארצו עד להרצחו בידי מתנקש בשנת 1956, ואחרי מותו תפס את כס הנשיאות בנו, לואיס סומוסה דביילה (Somoza Debayle). כאשר בריאותו של לואיס סומוסה החלה להדרדר בשנת 1967, החליפו אחיו הצעיר ממנו, אנסטסיו סומוסה דביילה. חודשיים לאחר מכן נפטר לואיס סומוסה, ואחיו נותר האחרון לשושלת סומוסה בניקרגואה.
ב-23 בדצמבר 1972 פקדה את ניקרגואה רעידת אדמה אשר החריבה כ-80% משטח הבירה מנגואה, הפילה כ-10,000 חללים והותירה כ-50,000 חסרי בית. חיילי המשמר הלאומי בזזו את חבילות הסיוע הבינלאומי שזרמו למדינה ואנסטסיו סומוסה החרים עשרות מיליוני דולרים מכספי הסיוע לעצמו. רעידת האדמה ואופן טיפול המשטר בה הביאו למחאה גלויה וקריאות לסיום הדיקטטורה. על אף מחאה זו הכריז סומוסה על עצמו כמנצח בבחירות לנשיאות בשנת 1974, אולם הפעם התעוררה האופוזיציה במחאה שטרם נראתה כמותה בניקרגואה.
תנועת החזית הסנדיניסטית לשחרור לאומי (FSLN - Frente Sandinista de Liberación Nacional) זכתה לתמיכה חסרת תקדים, אשר עודדה אותה לצאת למבצע חטיפה ב-27 בדצמבר 1974. ביום זה כמה "סנדיניסטים", כפי שכונו חברי "החזית", פשטו על מסיבה פרטית במנגואה ולקחו כ-40 איש כבני ערובה, ביניהם קרובי משפחה של סומוסה וכמה מאנשי המשטר. בתמורה לשחרורם דרשו החוטפים כופר בסך מיליון דולר; שחרור של 14 מחבריהם שהיו כלואים בידי המשטר; מעבר חופשי לאסירים המשוחררים ולחטופים להוואנה, קובה. בתיווכו של הארכי-הגמון של ניקרגואה הסכימה הממשלה לתנאי החוטפים. משבר החטופים העלה את קרנה של "החזית" והביא אותה לראות בדרך הטרור כאמצעי לגיטימי למאבק בדיקטטורה, אולם גם גררה גל דיכוי אלים מצד המשטר שחש מושפל. בשנים הבאות החל כוחו של המשטר להתערער וכוחות האופוזיציה התחזקו.
המהפכה ומלחמת האזרחים
ב-22 באוגוסט 1978, הסתערו 25 סנדיניסטים על ארמון הנשיאות ולקחו כ-2,000 עובדים ממשלתיים כבני ערובה. שוב דרשו החוטפים סכומי עתק, שחרור 59 מחבריהם ומעבר בטוח, לפנמה, ודרישותיהם נענו. ב-8 בספטמבר פתחו הסנדיניסטים במתקפה מתואמת בחמש ערים שונות. סומוסה הפעיל את חיל האוויר כנגד מרכזי המרידה ובמבצע טיהור דקדקני מצד הצבא נהרגו כ-5,000 איש. ניקרגואה הייתה על סיפה של מלחמת אזרחים.
ביוני 1979 קראה החזית לשביתה כללית שהחלה ב-8 ביוני. קרבות רחוב במנגואה נמשכו כחודש ימים. סומוסה נסוג לבונקר שבארמונו והורה על מתקפה אווירית וארטילרית ללא כל התייחסות לחיי אזרחים. המתקפה האכזרית הרסה את העיר כמעט עד ליסוד. ב-16 ביולי 1979 הסכים סומוסה להתפטר ולצאת לגלות, ולמחרת היום עזב את ניקרגואה. ב-18 ביולי נכנסו הסנדיניסטים המנצחים בשערי מנגואה והקימו ממשלה זמנית.
זמן קצר לאחר הקמתה נטתה הממשלה הזמנית לשמאל הקיצוני, ותומכיה המתונים נטשו אותה. קובה הקומוניסטית הפכה לבעלת בריתה הקרובה. עד לסוף שנת 1979 הלאימה הממשלה כחמישית מכלל השטחים הראויים לעיבוד, שרובם היו בבעלות משפחת סומוסה ובעלי בריתם. לשמרנים המודאגים מבית הצטרפה ארצות הברית: הנשיא רונלד רייגן פעל נגד הסנדיניסטים, כדי למנוע מברית המועצות הקמת ראש גשר קומוניסטי במרכז אמריקה. להגשמת מטרה זו עזרה ארצות הברית לממן את לוחמי הגרילה הקונטראס שהורכבו מתומכי השלטון לשעבר ומשכירי חרב שלחמו כנגד הממשלה הסנדיניסטית. לוחמי הגרילה מומנו במשותף על ידי ארצות הברית וישראל (פרשת איראן-קונטראס). מלחמת האזרחים גבתה קורבנות רבים משני הצדדים.
על אף האיום המתמיד על יציבות המשטר הצליחו הסנדיניסטים לשפר את איכות החיים במדינה, מגמה שבאה לידי ביטוי, למשל, בעליית אחוז יודעי הקרוא וכתוב במדינה, וכן עלייה בתוחלת החיים. בשנת 1984 קיימה הממשלה הזמנית בחירות חופשיות בליווי משקיפים בינלאומיים, כפי שהבטיחה, ומועמד המפלגה, דניאל אורטגה (Ortega), זכה ל-67% מקולות הבוחרים. חלק ממפלגות האופוזיציה החרימו את הבחירות. שנתיים לאחר מכן, בשנת 1986, הצליחו הסנדיניסטים להדוף את צבא מתנגדי השלטון.
בבחירות שהתקיימו בשנת 1990 הפסידה החזית, ומועמדת האופוזיציה, וויולטה צ'מורו (אלמנתו של פדרו חואקין צ'מורו) זכתה ב-54% מהקולות. על אף כוחם הצבאי קיבלו דניאל אורטגה והסנדיניסטים את תוצאות הבחירות. המהפכה הסנדיניסטית באה על סיומה. המדינה נכנסה לשנות התשעים בניסיון לייצב שיטת משטר דמוקרטית ולהביא לסיום את הסכסוך הפנימי האלים בתוכה.
בבחירות שהתקיימו בשנת 2007, דניאל אורטגה חזר לשלטון.
במהלך 2017, התרחשו הפגנות נרחבות ואלימות נגד ממשלתו של הנשיא דניאל אורטגה, כתוצאה מהפגנות אלו, נהרגו כ-300 אנשים וכ-500 אנשים נכלאו. כ-60,000 אזרחים נמלטו מהמדינה בחשש מצעדי השלטונות.
כלכלה
אף על פי שרק כשמינית משטח המדינה הן קרקעות הניתנות לעיבוד, עיקר כלכלתה של ניקרגואה מבוססת על החקלאות (כ-60% מהיצוא), בעיקר חקלאות עתירת עבודה, על תעשיות עתירות עבודה, מעט תיירות, מכרות ודיג. עם זאת, שיעור האבטלה גבוה ומחוץ לעונה החקלאית מגיע לכמעט מחצית מכוח העבודה האזרחי.
חלק ניכר מהגידולים החקלאיים מושתת על מורשת הקולוניאליזם, כאשר המגמה הייתה לייצא מוצרי בסיס בתמורה לסחורות מוגמרות. תוצאה של שליטת ארצות הברית (ישירה ועקיפה) על המדינה היא העובדה שרוב חברות הכרייה וכמחצית מהחברות התעשייתיות נמצאות בידי תאגידים זרים וחברות שמרכזן מחוץ למדינה. אי-הסכמה על חוקיות ההלאמות של המשטר הסנדיניסטי (בעיקר הלאמת אדמות משפחת סומוסה והקרובים לה) והמחלוקת על הלאמת רכוש אחר שמשפחת סומוסה נטלה לעצמה במהלך שנות שלטונה, גורמים לכך שחברות זרות נמנעות מהשקעה מחשש לאי-יציבות כלכלית ופוליטית.
עיקר הגידולים הם: בננות, קפה, סוכר (מקנה סוכר), בשר מבקר, חזירים ותרנגולות, טבק, וכן מעט כותנה, סויה, אורז ותירס.
מקור הכנסה משמעותי נוסף הוא העברות חד-צדדיות שמבצעים אזרחי ויוצאי המדינה החיים מחוץ לה, הן כמהגרי עבודה והן כאלו שעזבו אותה לצמיתות.
גאוגרפיה
ניקרגואה היא הגדולה שבמדינות מרכז אמריקה. שטחה כ-130,370 קמ"ר, מהם 119,990 קמ"ר שטחי יבשה.
חלוקה לאזורים גאוגרפיים
ניקרגואה מחולקת לשלושה אזורים גאוגרפיים נבדלים – השפלה הפאסיפית, ההרים בצפון-מרכז והשפלה האטלנטית או הקאריבית.
השפלה הפאסיפית, השוכנת בחלק המערבי של המדינה בסמוך לאוקיינוס השקט, היא מישור צר, פורה וחם, שפזורים בו הרי געש אחדים. יותר ממחצית אוכלוסיית המדינה מתגוררת באזור זה, שבו שוכנת הבירה מנגואה והערים גרנדה ולאון. האפר הגעשי תורם לפוריות הרבה של הקרקע בשפלה הפאסיפית. שני האגמים הגדולים ביותר במרכז אמריקה שוכנים בחלקה המזרחי של השפלה הפאסיפית – אגם מנגואה, הקטן יותר, במרכז ואגם ניקרגואה, הגדול ביותר באמריקה המרכזית, בדרום.
בצפון-מרכז המדינה, במרחק מה משני האוקיינוסים, שוכן אזור הררי (הגובה המרבי – 2,438 מטרים) שאקלימו חם פחות, ומכוסה בחלקו ביערות עננים (יערות הגדלים ברום גבוה באקלים טרופי או סובטרופי). אזור זה תורם כרבע מהתוצרת החקלאית של המדינה, ובפרט גידולי הקפה.
אקלים
במדינה שורר אקלים טרופי. הטמפרטורה משתנה רק במעט במשך השנה, וההבדלים בין אזורים שונים הם בעיקר תוצאה של גובה שונה מעל פני הים. בחלקים שגובהם מעל פני הים נמוך מ-750 מטרים, עומדת הטמפרטורה על 30–33 מעלות צלזיוס ביום ו-21–24 מעלות בלילה לאורך כל השנה. ברום גבוה יותר, 750 עד 1,600 מטרים, שמאפיין את אזור ההרים בצפון-מרכז, הטמפרטורה נמוכה בכ-5 מעלות מהטמפרטורה במישור. בפסגות הגבוהות ביותר, שגובהן מעל 1,600 מטרים, היא עומדת על 22–24 מעלות ביום ו-15 בלילה.
כמות המשקעים גבוהה בכל המדינה, אך היא משתנה מאזור לאזור. השפלה הפאסיפית זוכה לכמות המשקעים הגבוהה ביותר בכל מרכז אמריקה – 2,500 עד 6,500 מ"מ של גשם מדי שנה. מערבה לרכס ההרים המרכזי כמות המשקעים היא 1,000 עד 1,500 מ"מ מדי שנה. העונה הגשומה היא בין החודשים מאי לאוקטובר.
אסונות טבע ובעיות סביבתיות
מערב ניקרגואה שוכנת במקום מפגשם של שני לוחות טקטוניים ולכן מתרחשות בה רעידות אדמה והתפרצויות געשיות. חלק מהרי הגעש בשפלה הפאסיפית פעילים ומתפרצים לעיתים, ב-2007 התפרץ הר קונספסיון (Concepción) ולפני כן התפרצו סן קריסטובל (San Cristóbal) ב-2005, טליקה (Telica) ב-2004 ומסיה (Masaya) ב-2003. אך הנזקים הגדולים במאה ה-20 לא נגרמו מהתפרצויות געשיות אלא מרעידות אדמה והוריקנים.
הוריקנים מכים בניקרגואה. ב-1998, ההוריקן מיטש (Mitch) לא נכנס אל תוך המדינה אבל תוצאותיו הורגשו בחומרה רבה. גשמים עזים במיוחד גרמו להצפות, צלע הר הגעש קסיטה (Casita) גלשה כמפולת בוץ וולקני וכיסתה שטח של כ 16 קמ"ר. כשני מיליון מתושבי המדינה הושפעו ישירות מההוריקן, חלקם הגדול נותר ללא קורת גג אחרי שההוריקן הרס או גרם לנזקים בקרוב ל-50,000 בתים. קרוב ל-10,000 נפש נספו כתוצאה מההוריקן והנזקים שגרם.
ניקרגואה מועדת גם למפולות קרקע, כתוצאה מכריתת יערות. כריתת יערות נרחבת, בעיקר בשפלה הפאסיפית, יצרה בעיה של שחיקת קרקעות. קיימת גם בעיה של זיהום מים, ובפרט מזוהמים מימיו של אגם מנגואה.
דמוגרפיה
על פי ספר העובדות העולמי אוכלוסיית ניקרגואה לשנת 2012 מונה 5,727,707 תושבים, והיא המדינה דלילת האוכלוסין ביותר במרכז אמריקה: צפיפות האוכלוסין היא כ-43 נפשות לקמ"ר.
עיקר האוכלוסייה (54 אחוזים על-פי סקר מ-2005) מתרכזת בשפלה הפאסיפית, מזה כ-1.26 מיליון תושבים בסביבות הבירה מנגואה. באזור הצפון-מרכז מתגוררים עוד כמעט שליש מן האוכלוסייה, ובאזור האטלנטי 14 אחוזים בלבד. צפיפות האוכלוסין באזור זה היא כרבע מן הצפיפות בכלל המדינה.
מאות אלפים של בני ניקרגואה חיים מחוץ לארצם. מהם שהיגרו עקב המצב הכלכלי הקשה וקשיי התעסוקה, אחרים היגרו בתקופת מלחמת האזרחים וחוסר היציבות הפוליטית. ארצות היעד העיקריות להגירה הן קוסטה ריקה והונדורס השכנות וארצות הברית.
מוצא ושפה
הקבוצה האתנית הגדולה ביותר היא המסטיסוס, תושבים ממוצא מעורב, אירופי ואמריקאי ילידי (אינדיאני). כ-69 אחוזים מן התושבים משתייכים לקבוצה זו. כ-17 אחוזים הם ממוצא אירופי, ברובם צאצאים ליוצאי ספרד, איטליה, צרפת וגרמניה. (גרמנים רבים היגרו למדינה במהלך המאה ה-19, ובאזורים מסוימים, בעיקר בצפון-מרכז, קיימים ריכוזים של צאצאי הגירה זו). כ-9 אחוזים, בעיקר באזור האטלנטי, הם ממוצא אפריקאי, או תערובת של צאצאי אפריקאים ואירופים או אמריקאים ילידים (בהם גם בני קבוצה קטנה של בני גריפונה), וכ-5 אחוזים הם ממוצא אמריקאי ילידי. הקבוצה הגדולה מביניהם היא בני מיסקיטו. כן יש מיעוטים קטנים של יהודים, תושבים ממוצא מזרח-תיכוני ותושבים שמוצאם ממזרח אסיה, בפרט סין.
שיעורם של צאצאי האירופים היה גבוה יותר לפני מהפכת 1979.
השפה המדוברת בניקרגואה היא ספרדית בדיאלקט מרכז-אמריקני. 97.4 אחוזים מן האוכלוסייה דוברים ספרדית, והיתר (במיוחד בחוף הקריבי) דוברים את שפת מיסקיטו, אנגלית או שפות ילידיות אחרות.
מאפיינים דמוגרפים נוספים
רוב קטן (כ-56 אחוזים) מן האוכלוסייה הם עירוניים. הערים הגדולות מרוכזות באזור הפסיפי, שבו שיעור האוכלוסייה העירונית עומד על כ-72 אחוזים. שיעור האוכלוסייה העירונית עלה בהתמדה לאורך המאה ה-20.
שיעור הבערות (אנאלפביתיות) באוכלוסייה מעל גיל 15 מוערך ב-22 אחוזים (2005) – לעומת 42.5 אחוזים במפקד מ-1971. באוכלוסייה הכפרית הבעיה חמורה יותר, ושיעור הבערות מגיע ל-36.9 אחוזים.
מחוזות
ניקרגואה היא רפובליקה מאוחדת המחולקת ל-15 "מחלקות" (departamentos), מחוזות בעלי אוטונומיה מבחינה מנהלתית, המחולקים מבחינה שלטונית בין שני גופים שלטוניים. בנוסף יש בניקרגואה שתי ישויות אוטונומיות; 'Región Autónoma Atlántico Norte' ו'Región Autónoma Atlántico Sur', המכונים לרוב בראשי התיבות, RAAN and RAAS. עד לקבלתן כאוטונומיות ב-1985 היו נחשבות למחוז אחד מבין מחוזות המדינה – מחוז זליה.
המחוזות והיישויות האוטונומיות מחולקים ל-153 רשויות מוניציפליות.
חינוך ותרבות
ניקרגואה היא חלק מארגון המדינות האיברו-אמריקניות, בו משתפות מדינות איברו-אמריקאיות פעולה בנושאי חינוך, מדע ותרבות.
מידה מסומנת
במתמטיקה, מידה מסומנת (signed measure) היא העתקה המכלילה את רעיון המידה, באפשרה ערכים שליליים.
הגדרה פורמלית
יהא (X,\Sigma) מרחב מדיד. מידה מסומנת על המרחב היא העתקה מהצורה (כאשר ) המקיימת את התכונות הבאות:
הערה
על מנת למנוע בלבול מיותר בהמשך המאמר, מעתה ואילך (במאמר זה) העתקת המידה "הרגילה" תקרא מידה חיובית.
קבוצות חיוביות, שליליות ואפסיות
תהא \nu מידה מסומנת על מרחב מדיד (X,\Sigma). נאמר ש־A\in \Sigma היא קבוצה \nu־חיובית אם לכל מתקיים ש־. באופן אנלוגי אנחנו נגדיר את הקבוצה להיות קבוצה \nu־שלילית אם לכל מתקיים ש־.
נאמר שהקבוצה A\in \Sigma היא \nu־אפסית אם היא \nu־חיובית וגם \nu־שלילית.
סינגולריות של מידות
יהיו \nu,\mu מידות מסומנות על המרחב המדיד (X,\Sigma). נאמר ש־\nu ו־\mu הן סינגולריות אחת ביחס לשניה ונסמן זאת על ידי אם קיימות שתי תת־קבוצות  מדידות המהוות פירוק זר ל־X וגם A היא \mu־אפסית ו־B היא \nu־אפסית.
משפטי רציפות
נזכר כי מידה מסומנת נועדה להכליל את המושג מידה "רגילה" (או מידה חיובית), לכן זה הגיוני שמידה מסומנת תקיים חלק מהתכונות הרגילות שמקיימת מידה חיובית. חלק מהתכונות הללו הן תכונות הרציפות.
סגירות של קבוצות 𝜈־חיוביות תחת איחוד בן מניה
תהא \nu מידה מסומנת ויהיו סדרה של קבוצות \nu חיוביות. אזי, היא קבוצה \nu־חיובית.
משפט הפירוק של האן
תהא \nu מידה מסומנת על מרחב מדיד (X,\Sigma). אזי, קיימות שתי קבוצות זרות שכך שמתקיימים התנאים הבאים:
משפט הפירוק של ג׳ורדן
תהא \nu מידה מסומנת על מרחב מדיד (X,\Sigma). אזי קיימות מידות חיוביות \nu^+ ו־\nu^- כך שמתקיימים התנאים הבאים:
השתנות כללית של מידה מסומנת
אם \nu היא מידה מסומנת, ו־\nu^+ וגם \nu^- מהוות פירוק של \nu, אז העתקה היא מידה חיובית הנקראת פונקציית ההשתנות הכללית של \nu.
בניית מידה מסומנת בעזרת אינטגרציה
יהא מרחב מידה כאשר \mu היא מידה חיובית, ותהא  אינטגרבילית באופן מוחלט. אזי, העתקה שמוגדרת על קבוצה A\in\Sigma באופן הבא היא מידה מסומנת. יתרה מכך, אם אזי \nu היא מידה סופית וגם \nu \ll \mu.
משפט רדון־ניקודים
יהא (X,\Sigma) מרחב מדיד. תהא \mu מידה חיובית ו־\sigma־סופית ותהא \nu מידה מסומנת ו־\sigma־סופית. אזי קיימות \lambda מידה חיובית ו־\rho מידה מסומנת המקיימות את התנאים הבאים:
נגזרת רדון־ניקודים
אם \nu \ll \mu אזי \lambda = 0 ולכן. במקרה הזה, הפונקציה f נקראת נגזרת רדון־נקודים ונהוג לסמן
כמו כן, f הנ״ל יחידה עד כדי מידה 0.
God game
God game (בתרגום חופשי לעברית: משחק אלוהות) היא סוגת משחקי וידאו בה השחקן מבצע תפקיד או מנהל ארגון כלשהו בחייו ובדרכי התנהלותו, ואינו מגלם או מפעיל דמות מרכזית כלשהי. במשחקים מסוג זה, השחקן מקבל את תפקיד הישות הכול-יכולה כביכול, שיש לה חופש בחירה ופעולה ומטרתה לעצב את מושא המשחק.
אחד המשחקים הראשונים בז'אנר היה אוטופיה. מספר משחקים בולטים בז'אנר כוללים את סדרת משחקי סים סיטי, המאפשרים לבנות ולתכנן עיר, או את סדרת משחקי The Sims, בהם השחקן שולט בתושבי העיר עצמם ומנחה אותם בחייהם. משחקים אחרים מתרחשים בקנה מידה גדול יותר, כגון זה של עם או תרבות - כגון במשחקי Civilization - ואף גזע שלם, מינקות ועד לשיא אבולוציוני, כפי המתרחש במשחק ספור.
למשחקים אלו אין תמיד תנאי ניצחון חד-משמעיים, ובחלקם אין בכלל, והאתגר המוצג לשחקן הוא להמשיך ולנהל את מושא המשחק באופן הטוב ביותר לאורך זמן. גם כאשר ישנם תנאי ניצחון אשר אמורים להוביל לסיום המשחק - לעיתים יכול השחקן לבחור להמשיך ולנהל את מושא המשחק גם לאחר שהשיג אותם, ולאורך פרק זמן בלתי מוגבל, לבחירתו.
חמנית מצויה
בארץ, החמנית המצויה מוגדרת כמין פולש.
שימושים
שמן חמניות ‒ חמניות מגדלים בעיקר לצורך הפקת שמן, באזורים נרחבים בעולם: במזרח אירופה, בדרום וצפון אמריקה, בדרום אפריקה, באוסטרליה, בספרד ובטורקיה.
החמנית גודלה על ידי האינדיאנים בצפון אמריקה למאכל ולשמן והובאה על ידי הספרדים לאירופה במאה ה־17, שם הופצה כצמח גן לנוי ולמאכל.
זנים לפיצוח נפוצים באזור הים התיכון, בישראל, טורקיה וספרד.
תיאור החמנית
הגבעול גלילי, שעיר וגס, הולך ודק כלפי מעלה. עוביו מותנה בתנאי הגידול ובדרך־כלל קיים קשר בין קוטר הגבעול וקוטר הקרקפת, המאפשר לאמוד את היבול עוד לפני הפריחה. עלי הכותרת של החמנית שעירים עם פטוטרות ארוכות וטרפים דמויי לב ומפורצים. מספרם 20–30. תפרחת החמנית היא קרקפת המורכבת מפרחים צינוריים חד-מיניים נקביים, הערוכים בקרניים אקסצנטריות היוצאות מן המרכז. הדור החיצוני מורכב מפרחים לשוניים עקרים. מספר הפרחים בדרך־כלל 500–2,500 בהתאם לגודל הקרקפת. שורש החמנית שפודי ומסתעף בעיקר בשכבת הקרקע העליונה, בה קוטר בית השורשים עשוי להגיע ל־2 מטרים ויותר. חלק מהסעיפים מעמיקים בקרקע עד כדי 2 מטר.
מערכת השורשים בחמנייה
בחמנייה ישנו מנגנון הנקרא "שלטון קודקודי", שליטה של החלק הגדל מהר (החלק שבקצה הנצר) על התפתחותם של שאר חלקי הצמח. בחמנית ישנו קודקוד נצר גדל אחד, ובנוכחותו אין גידול נראה לעין של הניצנים שבחיקי העלים מתחתיו. נוכחותו של קודקוד זה משנה את אופי ההתפתחות של נצרים אחרים בחמנית לדוגמה, הענפים הצדדיים גדלים אבל רק לכיוון אופקי, אלא אם כן מוסר הקודקוד הראשי ואז הם פונים מעלה. קודקודי נצר מתפתחים מעודדים היווצרות עוד ועוד שורשים, אך השורשים הקיימים אינם מתפתחים ומתרחבים. השפעת הקודקודים הגדלים גורמת למכלול התהליכים ההתפתחותיים המביאים להיווצרות כל התאים השונים המרכיבים את מערכות ההובלה ובנוסף היא אחראית לקישור העלים החדשים עם שאר חלקי הצמח. נוכחות והתפתחות רקמות הנצר שומרות על קיומו של ציר הצמח המקשר ביניהם לשאר חלקי הצמח, ובמיוחד לשורשים. כאשר רקמות הנצר מוסרות הציר המוביל אליהן מתנוון, ובכך מתחילה החמנית בתהליך גסיסה.
מנגנון אי התאם עצמי בחמנית
ההפריה בחמנייה היא זרה וההאבקה מבוצעת בעיקר על ידי דבורים. בחמניות קיים מנגנון אי-התאם עצמי - מנגנון גנטי המונע האבקה עצמית ובכך שומר על השונות הגנטית בחמניות ואף מגדיל אותה. מנגנון זה מבוסס על אינטראקציה בין גרגירי האבקה לרקמות העלי. רקמת העלי מונעת נביטה של גרגר האבקה לתוך עמוד העלי ובכך נמנעת עצם ההפריה. אי ההתאם מתקבל במקרה שבו גמטות שמקורן באותו צמח חמנית או גמטות ממקור זר הנושאות אללים זהים לאלו של אותה החמנית.
הליוטרופיזם
החמנייה מפורסמת בתכונת ההליוטרופיזם (סיבוב של איברי הצמח בהתאם לזווית קרני השמש) שלה אשר הקנתה לה את שמה בשפות שונות. האיברים המבצעים הליוטרופיזם הם ניצן התפרחת והעלים העליונים, העוקבים אחר תנועת השמש עד לשלב שבו הקרקפת נפתחת ומתחילה לפרוח. בתקופת הפריחה, הקרקפת פונה לאורך כל היום לכיוון מזרח ואינה מבצעת עוד הליוטרופיזם (בניגוד לאמונה הרווחת). בהליוטרופיזם מעורבים רצפטורים לאור (פוטורצפטורים). הסידור של הרצפטורים מאפשר לצמח "לחוש" את כיוון האור. (קולר, 2003)
סיקור זני הפיצוח בארץ
מחזור הזרעים הנפוץ בארץ בגידול חמניות הוא בן 4 שנים. בארץ נהוג לגדל חמניות בשתי שיטות: חקלאות בעל וחקלאות שלחין. היבול בגידול שלחין גדול פי 2.5 עד 3 מגידול בעל, ההבדל בעלויות אינו מתבטא בהכנת השטח אלא בהוצאות ההשקיה. החמנית היא גידול קיצי המחייב שמירה על הקרקע נקייה מעשבים במהלך החורף. ישנם כ־20 הרביצידים המאושרים לריסוס חמנית, חלקם משמשים כקדם הצצה –הם שאריתיים בקרקע אך לא פוגעים בחמנית, וחלקם בררניים מבחינת מגע. (כיתאין – שה"מ, 2004). עונת הזריעה של חמנית בישראל היא בין החודשים פברואר לספטמבר. המרחקים המומלצים הם 20 ס"מ בין הזרעים ובין השורות של החמנית 30 ס"מ.
נכון לשנת 2004, זני הפיצוח השונים בארץ מתאפיינים בהקניית תכונות שונות המשפרות את יבול החמנית ומאפשרות להגיע ליבול רב, בעל איכות גבוהה.
שיפור זני החמניות כולל פיתוח חמנית בכירה או אפילה, פיתוח זנים בעלי יבול איכותי הניתן לפיצוח בקלות, שיפור והקניית עמידות למחלות שונות התוקפות את הצמח.
ThreatConnect
ThreatConnect היא חברת אבטחת מידע אמריקאית, העוסקת בפיתוח תוכנה לניתוח איומי אבטחת מידע באופן מקוון.
חמנית מצויה
סיקור זני הפיצוח בארץ
הזנים הבכירים ביותר הם חמניות הפורחות לאחר 55- 60 יום (ד.י"3, עומר, שמש) והאפילים ביותר פורחים לאחר 75 יום (הזרע 2004) גובהם של מרבית הזנים הנמצאים היום בשוק נע בין 140- 160 ס"מ, פרט "קו 10" שהוא זן ננסי (80 ס"מ).
ThreatConnect
החברה נוסדה בשנת 2011 בשם Cyber Squared Inc, על ידי אדם וינסנט (Adam Vincent), ריצ'רד בארגר (Richard Barger), אנדרו פנדרגאסט (Andrew Pendergast) ולי רייצ'ל (Leigh Reichel) במטרה לספק שירותי מודיעין שיסייעו בהגנה מפני התקפות קיברנטיות.
חמנית מצויה
סיקור זני הפיצוח בארץ
לזנים שונים פיתחו עמידות למחלות התוקפות את הגידול, עמידות גבוהה לעלקת הוקנתה לזן "הזרע 2005" בעוד הזן ד"י3 הוא הרגיש ביותר לעלקת. עמידות גבוהה במיוחד לחילדון העלה הוקנתה לזנים: הזרע 2658" ולזן" י2000". (ש. כיתאין – שה"מ, 2004)
משום שבארץ גידול החמניות מתמקד בעיקר בסוג לפיצוח, המדד לאיכות גבוהה של זנים הוא אורך הזירעון, כל הזנים החדשים מצטיינים באורך זרע של 22 מ"מ לפחות. כאשר בוחנים את יבול הזנים יש להתחשב באחוז היבול שהוא סוג א', מכיוון שיבול שאינו סוג א' ערכו המסחרי יורד. הזן "הזרע 2658" מצטיין ביבול גבוה (מעל 300 ק"ג וכ־80% מיבול זה סוג א'). בשאר הזנים היבולים נעים בין 250 -290 ק"ג כשאחוז הזרעים הממוין סוג א' עומד על כ־75%. (כיתאין - שה"מ - 2004)
מחלות ומזיקים
מחלות נוספות אשר ניתן למנוע בעזרת טיפול מתאים.
תחבושת היגיינית
תחבושת היגיינית (נקראת גם פד) משמשת נשים בימי וסת כאמצעי לספיגת דם הווסת. התחבושת נמצאת בין גוף האישה לתחתונים ודם המחזור נספג בתוכה, בניגוד לטמפון אשר סופג את הדם כאשר הוא נמצא בתוך הנרתיק ולגביעונית אשר אוגרת את הדם כשהיא נמצאת בתוך הנרתיק.
התחבושות ההיגייניות מתחלקות לחד-פעמיות ולרב-פעמיות וממוינות בדרך כלל על פי רמת ספיגה.
תחבושות רב-פעמיות
התחבושות הרב-פעמיות עשויות בד. הן אינן נזרקות לאחר שימוש בודד ולכן מהוות אלטרנטיבה חסכונית יותר ואקולוגית יותר. ניתן להכין אותן בקלות בבית. עבור נשים רבות, מגע בד טבעי רך עם הגוף נעים יותר ממגע תחבושת סינתטית. הן נחשבות נוחות במיוחד עבור דימום שלאחר לידה כאשר הפות רגיש במיוחד. נוסף לכך, תחבושת מבד טבעי מסריחה פחות מתחבושת סינתטית מאחר שהיא עשויה מחומר נושם יותר. החסרונות של התחבושות הרב-פעמיות הם הצורך לכבס אותן, וכן הצורך לשמור אותן בתיק ייעודי אטום למים ולריח במידה והן מוחלפות מחוץ לבית.
קשת ולינגטון
קשת ולינגטון (באנגלית: Wellington Arch) הידועה גם בכינוי: קשת החוקה (באנגלית: Constitution Arch) היא שער ניצחון הנמצא דרומית להייד פארק בפינת הייד פארק שבמרכז לונדון, אנגליה.
היסטוריה
הקשת נבנתה בשנת 1828 לפי תוכנית של דסימוס ברטון כאתר הנצחה לזכרו של סר ארתור ולסלי, הדוכס מוולינגטון, שהיה איש צבא וראש ממשלת בריטניה.
במקור עמדה הקשת ליד בית אפסלי ככניסה ראשית ללונדון ממערב, ובראשה עמד פסל גדול של הדוכס, מעשי ידי הפסל מת'יו קוטס ואייט. בשנת 1883 הועברה הקשת למיקומה הנוכחי על מנת לאפשר את הרחבת הדרך שעמדה עליה. כיום נמצאת הקשת במרכז כיכר.
בעת ההעברה הוחלף הפסל בראש הקשת בקוודריגה מעשי ידי הפסל אדריאן ג'ונס. הפסל מתאר ילד קטן (הדוגמן שדיגמן עבור הפסל היה בנו של הרברט סטרן, לורד מיכלהאם, אשר מימן את הפסל), המוביל את ארבעת הסוסים, בעוד שמן השמים יורדת אליו דמות השלום.
הקשת חלולה ועד 1992 הייתה בתוכה תחנת משטרה (השנייה בקוטנה בלונדון - הקטנה ביותר הייתה בכיכר טרפלגר). כיום נמצאת בתוך הקשת תערוכה המתארת את הקמתה.
בקרבת הקשת ניצבת אנדרטת הארטילריה.
מר ינוקא ומר קשישא בני רב חסדא
מר ינוקא ומר קשישא בני רב חסדא הם שני אמוראים שחיו בדור החמישי לאמוראי בבל.
שמותיהם
מר ינוקא ומר קשישא, מוזכרים בתלמוד פעמים נדירות. משמעות השמות היא "ילד" ו"קשיש", ושני הסברים ניתנו לכך: רש"י פירש: "שני בנים היו לרב חסדא, ושם שניהם שווין, אלא שהגדול קורין לו מר קשישא ולצעיר קורין לו מר ינוקא". ואילו בעלי התוספות חלקו על פירושו של רש"י וכתבו להפך: "הוא הגדול, ועל שם שנולד בינקותו של רב חסדא קרי ליה מר ינוקא. ומר קשישא הוא הצעיר, ונולד בקשישותו של רב חסדא".
זהותם
בזיהוים של מר ינוקא ומר קשישא כבני רב חסדא יש קושי מסוים. החוקר הרב אהרן היימן העלה אפשרות שאביהם הוא אדם אחר שנקרא רב חסדא, ואינו האמורא המפורסם רב חסדא. זאת מפני שמר קשישא נמצא פעמים רבות בתלמוד הבבלי במשא ומתן הלכתי עם רב אשי, שנפטר כ-118 שנה אחרי רב חסדא, וכדברי הרב היימן. אבל במפרשים מקובלת הקביעה שמר ינוקא ומר קשישא הם בני האמורא המפורסם רב חסדא. ואף הרב היימן חזר בסופו של דבר להסביר כדברי המפרשים, והשיב על קושייתו:. ההיסטוריון הרב זאב יעבץ שיער כי מר ינוקא ומר קשישא אינם בנים נוספים של רב חסדא, אלא כינויים לשניים מבניו שנזכרו לעיל.
סנדי בר
סנדי בר (נולדה ב-5 באפריל 1976) היא דוגמנית, שחקנית ומנחת טלוויזיה ישראלית.
ביוגרפיה
נולדה בשם סנדי ברנס בתל אביב-יפו, לאב שעלה מלוב, ולאם צברית ממוצא מרוקאי ועיראקי. התגלתה לראשונה בשנת 1993 בגיל 17 על ידי הצלם עדי ברקן, אשר הפך לסוכן האישי שלה ומאוחר יותר גם לבן זוגה לזמן מה.
באמצע שנות ה-90 של המאה ה-20 התגייסה לצה"ל ואת שירותה עשתה במענ"א.
בישראל
בר דיגמנה במשך שנים למותגי אופנה ישראלים, בין היתר למותגים "קסטרו" ו"פלפל", בקמפיינים שכללו שלטי חוצות ענקיים, קטלוגים ופרסום ארצי נרחב. היא השתתפה בפרסומות למותגים "מילקי", ישראכרט, אירוקה, בירה "בלאק אנד וייט", אינטרנט בזק בינלאומי ועוד.
בעקבות ההצלחה הרבה לה זכתה, בשנת 1997 הוציאה לשווקים לוח שנה עם תמונותיה בשיתוף עם עדי ברקן אשר זכה לפופולריות רבה. בשנות התשעים, בעודה חיילת החלה את קריירת המשחק שלה.
בשנת 1996 שיחקה באופרת הסבון הישראלית "כסף קטלני". בשנים 1997–1999 כיכבה בסדרת הטלוויזיה הישראלית "זבנג!", המבוססת על ספרי הקומיקס זבנג! של אורי פינק, בה גילמה את דמותה של מאיה שליט, פאם פאטאל, דוגמנית ו"מלכת השכבה" הבלונדינית. בשנת 1998 השתתפה במחזמר "חסמבה", בו גילמה את דמותה של תמר היפה לצדו של השחקן אקי אבני, שגילם את דמותו של ירון זהבי מפקד חסמבה. בסוף שנות התשעים הייתה חלק מצוות ההנחיה של התוכנית "קיץ על החוף" בערוץ 2.
בשנת 2000 שיחקה בדרמה הישראלית "זינזאנה" של הבמאי חיים בוזגלו. באותה שנה השתתפה בפסטיגל והצטרפה לצוות מנחי ערוץ הילדים בו הנחתה עד 2001, והשתתפה במסגרת זו בסרטי הילדים "כובע קסמים", ו"ורק אני לא". ב-2002, בר חזרה מאמריקה לישראל על מנת להשתתף בסרטו של עמוס גיתאי "קדמה". בשנים 2004–2005 לדגמן בקמפיין לרשת משקפי השמש הישראלית "אירוקה" לצד הדוגמן דודי בלסר. ב-2007 השתתפה בפרסומת לטלפון סלולרי של חברת פלאפון ושנה לאחר מכן השתתפה בפרסומת למעדן החלב "מילקי" ביחד עם אקי אבני.
בשנת 2009 שיחקה בפרק האחרון של העונה השביעית של קומדיית המצבים הישראלית "החיים זה לא הכל". שנה לאחר מכן גילמה את איריס בסדרת הדרמה הישראלית "חטופים" ושנה מאוחר יותר נבחרה לשמש כפרזנטורית של רשת האופנה "הוניגמן".
בשנת 2016 השתתפה בסדרה "מסובך" לצד רן שריג שכתב ושיחק, בערוץ 10. באותה שנה השתתפה בסרטה של הגר בן-אשר "הפורצת".
בשנת 2022 השתתפה בעונה השמינית של "רוקדים עם כוכבים" בקשת 12 והודחה השמינית. בשנה זו נבחרה להיות הפרזנטורית החדשה של רשת מלונות דן
בארצות הברית
בשנת 2001 ירדה מהארץ, ועברה להתגורר בלוס אנג'לס, ארצות הברית עם בעלה הטרי אקי אבני, במטרה לפתח קריירת משחק בארצות הברית במקביל לקריירה שלהם בישראל.
ב-2006 השתתפה בתפקיד ראשי בסרט הרומנטי "Sea of Dreams" שצולם בארצות הברית ובמקסיקו. הסרט מספר על חייה של נערה בכפר דייגים מקסיקני, אותה מגלמת בר.
בשנת 2007 הופיעה בתפקיד אורח בסדרת הטלוויזיה האמריקנית "היחידה".
חיים אישיים
ב-2001 נישאה לשחקן אקי אבני. בנובמבר 2004 נולד בנם בלוס אנג'לס. בשנת 2008 חזרו בני הזוג לישראל, וזמן קצר לאחר מכן התגרשו. מתגוררת בשכונת נוף ים שבהרצליה.
חיים יוסף צדוק
חיים יוסף צדוק (וילקנפלד) (2 באוקטובר 1913 - 15 באוגוסט 2002) היה משפטן, חבר הכנסת, שר המשפטים בממשלת רבין הראשונה (1974–1977), וכן שר המסחר והתעשייה ושר הפיתוח.
ביוגרפיה
צדוק נולד ברווה רוסקה שבפולין, הנמצאת בחבל גליציה ההיסטורי. למד בגימנסיה פולנית ברווה-רוסקה, ובאוניברסיטת ורשה למד פילוסופיה ומדעי היהדות. היה חבר תנועת גורדוניה בפולין ופעל במפלגה התאחדות פועלי ציון. בשנת 1935 עלה לארץ ישראל, הצטרף לארגון ההגנה ושרת כנוטר במשטרת היישובים העבריים. למד בבית הספר המנדטורי למשפטים והוסמך כעורך דין. עבד במחלקת החקיקה של משרד המשפטים בראשית ימי המדינה כמשנה ליועץ המשפטי לממשלה (1952-1949).