cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קרב בדר
הקרב במסורת האסלאמית
מוחמד, היה מרוצה מעמדת פקודיו. הוא, בעצמו, וחברו אבו בכר, יצאו לאסוף מידע על צבא קוריש. בלילה ירד גשם זלעפות על צבא מכה. בזמן שהיה גשם קל על צבא המוסלמים. לאחר איסוף המידע, מהר הנביא מוחמד, לבאר בדר כדי לשלוט במימיו ולא לאפשר לצבא מכה לשתות ממנו. המוסלמים חנו במקום מסוים ליד הבאר, ואז אמר אחד המוסלמים בשם אלחבאב, שהיה מומחה לענייני צבא, למוחמד: "האם לחנות כאן זאת עצת אַלְלָה או החלטת אדם?" מוחמד אמר: "זאת החלטת אדם!" אלחבאב אמר: "אני מציע שנחנה במקום אחר, כדי שנשלוט על כל מימי בדר, ונמנע מהכופרים לשתות".
אז מוחמד, שמע בעצמת חבאב, וצבא המוסלמים חנה במקום שהציע. המוסלמים בנו למוחמד חמ"ל קדמי, סוכה שממנה ישלוט בקרב. המוסלמים נרדמו בלילה לפני הקרב כדי להתכונן לקרב ביום המחר. אַלְלָה אמר בפסוק 11 מסורה 8 בקוראן:
"הוא הפיל עליכם תנומה של רוגע ממנו, והוריד עליכם מים מהשמיים כדי לטהר אתכם בהם וכדי להעביר את נגע השטן מעליכם, ולמען יחשל את לבכם ויציב איתן את רגליכם".
המידע של מודיעין מכה על המוסלמים, שהם כ-300 לוחמים, נשקם דל, וציודם דל, אבל ברור שילחמו עד טיפת הדם האחרונה. המודיעין של מכה הציע לכוחותיה לחזור למכה בלי קרב. כשראה המפקד אבו ג'הל שחלק גדול מצבאו רוצים לחזור למכה בלי קרב נגד המוסלמים, רצה להתחיל בקרב מיידי.
כשמוחמד הבין שהקרב תכף מתחיל, אמר לאלוהיו, לפני לוחמיו "הוי אַלְלָה, הנה קוריש באה בכל עצמתה, ובכל גאוותה, להילחם במאמינים שלך, ולהכחיש מה שאומר השליח שלך.
הוי אַלְלָה, תן לנו את ניצחונך שהבטחת לנו".
הנביא התחיל לסייר בין לוחמיו ולסדר אותם לקרב ובידו מקל.
הוא דחף במקל בבטנו של אחד הלוחמים שלא עמד במקומו. הלוחם אמר למוחמד: "הכאבת לי, שליח אַלְלָה, תן לי להחזיר לך את הדחיפה".
הנביא חשף את בטנו ואמר לחייל: תחזיר לי וקח את שלך.
הלוחם חיבק את בטנו של הנביא, ונישק אותה. כשנשאל הלוחם מדוע הוא עושה כך, אמר: שיהיה סוף מעשיי נגיעה בבשרו של נביאי האהוב עלי.
קרב בדר התחיל בקרבות בין יחידים, בין שלושה מקוריש ושלושה מהמוסלמים. שלושת אנשי קוריש נהרגו מיד. אחד משלושת המוסלמים נפצע ומת 5 ימים אחרי קרב בדר.
כשאנשי קוריש ראו ששלושה מטובי מפקדיהם ולוחמיהם נהרגו, הם התקיפו בפיקודו של אבו ג'הל כאיש אחד את המוסלמים. המוסלמים, מעמדות הגנה, הפילו עשרות מהכופרים כהרוגים. בזמן שהנביא מבקש כל הזמן מאלוהיו שיעזור למוסלמים לנצח בקרב. מוחמד היה אומר:
"הוי אַלְלָה, אם קבוצת המאמינים הזאת תנוצח היום, לא יהיו מי שיעבדוך אחרי היום הזה". אַלְלָה שלח את מלאכיו להילחם לצד המוסלמים. אַלְלָה אומר בפסוק מספר 9 בסורה מספר 8: "הנני מזמין לכם אלף מלאכים אשר יבואו בזה אחר זה".
הנביא נרדם לתנומה קלה. הוא התעורר ממנה ואמר למוסלמים: אני מבשר לכם, שהנה אני רואה את הניצחון בא!".
מוחמד, יצא מסוכתו, מילא את ידו בחול וחצץ דק וזרק אותו לעבר פרצופי קוריש, ואז אַלְלָה הוריד את פסוק 17 מסורה 8,ובוא אמר:" ולא אתה ידית, כאשר ידית, כי אם אַלְלָה ידה".
אחרי שזרק את החצץ והחול לעבר לוחמי קוריש, פקד מוחמד על לוחמיו להתקיף חזיתית. הלוחמים המוסלמים התקיפו בחירוף נפש, ובמיוחד כשראו שמוחמד נלחם לפניהם בחרבו. מוחמד היה אומר בקרב "הצבא הזה ינחל תבוסה וייסוג לאחור". פסוק 45 מסורה 54
הקרב התחמם והרבה ראשים מראשי הכופרים עפו ללא נגיעת חרב. לכן אמרו המוסלמים שאלה המלאכים. עד שכוחות מכה התחילו לסגת, ולברוח מזירת הקרב.
המוסלמים התחילו לקחת שבויים מלוחמי קוריש. אבו ג'הל ניסה להסית את לוחמיו ולאמץ את ידיהם להמשיך בקרב. אבל אט-אט, התחילו שורות הכופרים להתדלדל. החרבות והקשתות שהגנו על אבו ג'הל התמעטו והיה אפשר להשיגו. שני נערים מנערי המוסלמים חפשו את אבו ג'הל להורגו, כי הוא מקלל את שליח אַלְלָה. אחד מהנערים הכה בחרב את רגלו של אבו ג'הל והאחר פצע אותו פצעים אנושים.
עבדאַלְלָה בן מסעוד, אחד מגדולי חברי מוחמד, מצא את אבו ג'הל גוסס, והוא סיים את המלאכה. כשראה מוחמד את גופת אבו ג'הל, אמר "זה פרעה של הערבים".
בקרב האיתנים הזה, נלחמו אחים באחים, אבות נגד בניהם, וקרובים הרגו את קרוביהם. תוצאות קרב בדר היו תבוסה מרה לכופרי מכה וניצחון מוחץ למוסלמים. למוסלמים היו 14 שהידים, שישה מהם היו מהמהגרים ושמונה מהם היו מאלאנצאר. לקוריש המובסת היו 70 הרוגים ו-70 שבויים. רוב ההרוגים והשבויים היו מראשי קוריש ומנהיגיו. אחרי הקרב, פנה מוחמד להרוגי קוריש ואמר "איזה שבט רע הייתם לנביא שלכם. האנשים האמינו לי ואתם אמרתם שאני שקרן. אתם נלחמתם נגדי, והאחרים נלחמו בעדי. אתם הוצאתם אותי, והאחרים קיבלו אותי.".
בדר בתרבות המודרנית
המושג "בדר" הפך לפופולרי בקרב צבאות וארגונים מוסלמים. בשם מבצע בדר נקראה התקפת המצרים בקרבות מלחמת יום הכיפורים בשנת 1973. בסכסוך בג'אמו וקשמיר בין הודו לפקיסטן השתמשו הכוחות הפקיסטניים בשם זה, וכך גם הכוחות האיראניים במלחמתם בעיראק בשנת 1980.
יחסי איראן–סרביה
יחסי איראן–סרביה הם היחסים הדיפלומטיים בין איראן וסרביה. בשנת 2017 הודיעה ממשלת סרביה כי על מנת לשפר את היחסים הדו-צדדיים וכן למשוך תיירים ומשקיעים לסרביה, היא העבירה חקיקה לביטול דרישות הוויזה לאזרחי איראן והודו בכוונתם לנסוע למדינה. גם איראן וגם סרביה נחשבות בעלות ברית של רוסיה וסין.
התיאוריה האיראנית על מוצאם ההיסטורי של הסרבים
היסטוריונים הצהירו כי זה אפשרי לומר שהסרבים מקורם מהשבטים הפרסיים המוקדמים בקווקז. נשיא איראן מחמוד אחמדינז'אד הודה כי אותה תאוריה עשויה להיות הסבר אמין למוצאם של הקרואטים, שחיו היסטורית בסמיכות רבה מאוד לסרבים.
היחסים במהלך מלחמות יוגוסלביה
יחסי איראן עם סרביה (אז חלק מיוגוסלביה) היו מתוחים במהלך מלחמות יוגוסלביה בהן איראן תמכה במוסלמים הבוסניים נגד הסרבים המורדים בבוסניה.
מוקד התדלוק של איראן אייר בבלגרד
ממרץ עד יוני 2011 איראן אייר ביצעה נחיתות מתוזמנות בבלגרד לצורך תדלוק מטוסים שנמנע מהם בשדות תעופה באיחוד האירופי. לאחר 18 ביוני 2011, שלל נמל התעופה בלגרד ניקולה טסלה את זכויות הנחיתה של איראן אייר, תוך ציון לחץ מצד ארצות הברית.
יחסי NAM
המדינה הקיסרית של איראן הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה היו החברות המייסדות של ארגון המדינות הבלתי-מזדהות בשנת 1961.
בספטמבר 2011 ביקר סגן שר החוץ של איראן, מוחמד אקונדזדה, בסרביה במהלך מועצת NAM השנתית שהתקיימה בבלגרד באותה שנה, וטען כי איראן אינה מכירה בקוסובו כעם ריבוני, וכי הוא מקווה שיחסי הידידות בין סרביה לאיראן ימשיכו הלאה. פחות משנה לאחר מכן, איוואן מרקיץ' נסע לטהראן כדי לייצג את סרביה בפסגה ה-16 של המדינות הלא מזדהות. ב-31 באוגוסט 2012 פורסם כי מרקיץ' פנה למשתתפי הפסגה כי סרביה מעוניינת להישאר מעורבת עם המדינות החברות ב-NAM תוך הקפדה על הצטרפות לאיחוד האירופי.
הסכם ויתור על ויזה
ב-23 באוגוסט 2017 הודיעה ממשלת סרביה באתר האינטרנט שלה כי אזרחי הרפובליקה האיסלאמית של איראן כמו גם של הודו יכולים לנסוע לסרביה מבלי להגיש בקשה לקבלת אשרות. הסכם זה בוטל על ידי ממשלת סרביה בגלל לחץ האיחוד האירופי ב-8 באוקטובר 2018, והביטול נכנס לתוקף ב-17 באוקטובר 2018.
לפני ביטול ההסכם, שלוש חברות תעופה איראניות קיימו טיסות בין טהראן לבלגרד. לאחר הביטול, רק מהאן אייר מקיימת טיסות סדירות ישירות בין איראן לסרביה.
דירק ואן טיכלט
דירק ואן טיכלט (בהולנדית: Dirk Van Tichelt; נולד ב-10 ביוני 1984) הוא ג'ודוקא עבר בלגי, מדליסט ארד מריו 2016.
קריירה
ב-12 באפריל 2008, ואן טיכלט זכה במדליית זהב באליפות אירופה לאחר שניצח בגמר את קיושי אואמטסו, ג'ודוקא ספרדי ממוצא יפני. ב-11 באוגוסט 2008, הוא התחרה באולימפיאדת בייג'ינג והגיע עד לקרב על מדליית ארד, אך הפסיד לראסול בוקייב מטג'יקיסטן וסיים במקום החמישי. באליפות העולם בשנת 2009, הגיע ואן טיכלט לחצי הגמר, שם הפסיד לקים צ'ול-סו מקוריאה הצפונית ונשר לקרב על הארד מול סזר הויסוז הטורקי, ואן טיכלט ניצח וזכה במדליית הארד. בשנת 2011 סיים במקום השביעי באליפות העולם שנערכה בפריז. ובאליפות העולם בשנת 2013, זכה שוב בארד לאחר שהפסיד בחצי הגמר ליפני שוהיי אונו שזכה בזהב, וניצח יריב מקזחסטן בקרב על הארד. ביוני 2015, הוא זכה במדליית ארד באליפות אירופה לאחר שניצח את דקס אלמונט ההולנדי.
באולימפיאדת ריו 2016, ואן טיכלט זכה במדליית הארד לאחר ניצחון על מיקלוס אונגוארי ההונגרי בקרב על המדליה. לאחר 2016, ואן טיכלט המשיך להתחרות בטורנירים בינלאומיים אך לא הצליח לשחזר את הישגיו, בין היתר עקב פציעה. בשנת 2020, בגיל 36, הוא החליט לפרוש מספורט תחרותי.
זיה
תחנת הכוח שנבנתה על הנהר היא בעלת הספק של 1,330 מגה ואט. עם הקמתה השתנה באופן מהותי האקלים של האזור. הסתיו נעשה חם יותר וארוך, גם הטמפרטורות בתקופת החורף עלו. כמו כן, מעבר ספינות בנהר הופסק ומבחינת נושא הספנות, מחולק עתה הנהר לשני חלקים.
קוממיות (תנועה)
תנועת קוממיות היא תנועה דתית וחרדים לאומיים, המונהגת בידי רבני מפלגת תקומה. התנועה קמה בתשס"ו (2006), על רקע הפולמוס שהתפתח בציבור הדתי לאחר תוכנית ההתנתקות, ובמיוחד על רקע פולמוס סירוב הפקודה. מקור שם התנועה בפסוק 'וָאוֹלֵךְ אֶתְכֶם קוֹמְמִיּוּת'.
התנועה עוסקת במאבק למען ארץ ישראל השלמה, וכן בהחזרה בתשובה, הנהגת חוקי ההלכה במדינה, הפחתת התלות בכלים חילוניים במדינה, הסברה ועוד. התנועה הקימה את תנועת רגבים וכן גרעינים תורניים בגוש דן.
עקרונות ומטרות
תנועת קוממיות שואפת להפוך את מדינת ישראל למדינה יהודית-תורנית, המונהגת על ידי חוקי התורה. התנועה דוגלת בהמעטת השימוש בכלים חילוניים, כגון אמצעי התקשורת ובתי המשפט, ובהחלפתם בכלים דתיים כגון תקשורת דתית ובתי דין רבניים, כדרך 'להשבת עם ישראל לשורשיו ומורשתו'.
אחד מעקרונות התנועה הוא הנחישות, ('קומה זקופה') שמתבטאת באמונה בצדקת הדרך ופעולות אקטיביות תוך התחשבות פחותה בדעת הקהל החילונית (בניגוד לזרמים אחרים בציונות הדתית שרואים בדעת הקהל דבר שיש להתחשב בו במידה זו או אחרת).
התנועה מתנגדת ל"עבודה ערבית זולה" וקוראת למעסיקים להימנע מהעסקת ערבים (היענות לקריאה זו עלולה לחשוף את המעסיק לתביעה, אזרחית ופלילית, על הפרת חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה). התנועה גם מתנגדת לקיום מצעד הגאווה אותו מקיימת הקהילה ההומוסקסואלית מדי שנה בירושלים, ובין היתר ארגנה "מצעד בהמות" כחלק מפעולות המחאה נגד המצעד.
התנועה גם עוסקת בהחזרה בתשובה, בעיקר באזור תל אביב.
במרץ 2010 פרסם יו"ר התנועה משה (מוסא) כהן קריאה להתפקדות אנשי ימין לליכוד, אף שאינם מתכוונים להצביע למפלגה זו בבחירות לכנסת, וזאת על מנת להשפיע על דרכה של מפלגה זו. לטענת כהן צעד כזה אינו מנוגד לערך הישרות, היות שלטענתו כך היא דרך ההתנהלות המקובלת בליכוד, וקבוצות נוספות של בעלי אינטרסים התפקדו לליכוד על מנת לקדם אג'נדה מסוימת
רבני התנועה הם מתלמידי הרב צבי יהודה הכהן קוק והרב אברהם אלקנה כהנא שפירא, ובהם הרב דב ליאור, הרב זלמן ברוך מלמד, הרב אליקים לבנון, הרב דוד חי הכהן והרב חיים ירוחם סמוטריץ'.
יו"ר התנועה הוא מוסא כהן.
פעילויות נוספות
התנועה הוציאה בין השנים תשס"ו-תשס"ח ירחון תורני חודשי בשם "קומי אורי", שעסק בענייני השעה. כמו כן הוציאה התנועה עלון שבת שיצא באופן בלתי רציף בין השנים תשס"ו-תש"ע והופץ בכ-60,000 עותקים בבתי כנסת בישראל. החל משנת תש"ע פסק העלון להופיע באופן עצמאי, והוא מופיע לעיתים כמדור בעיתון בשבע.
התנועה עוסקת גם בנושא שידוכים במגזר הדתי.
סקו
טכניקות סקו הן טכניקות ציור על קיר שאינן פרסקו, ובהן נעשה שימוש בצבע המערב חומר מאגד או סידן חמצני (נקרא גם ליים) בנוסף לפיגמנט הנמשח על מצע יבש (טיח). הצבעים והחומרים המקשרים יכולים להיות ביצה (טמפרה), שמן, קזאין, או על בסיס סיליקט מינרלי.
מכיוון שהפיגמנטים לא מתערבבים בטיח, הם אינם הופכים לחלק אינטגרלי מהקיר ולכן הם פחות עמידים. הצבעים עשויים להתקלף מהקיר אך טכניקה זו מאפשרת עבודה נוחה יותר משום שזמן הייבוש ארוך יותר ומאפשר תיקוני צבע שאי אפשר לצייר בשיטת הפרסקו בגלל בסיסיות הטיח. בשיטת סקו צוירו למשל גלימות בגוון כחול משום שהפיגמנטים העתיקים לאפיס לאזולי ואזוריט אינם מתאימים כימית לעבודה על גבי טיח רטוב.
אגרוטיס כתום
אגרוטיס כתום, הידוע גם כאגרוטיס הכלולות (שם מדעי: Noctua pronuba) הוא מין של עש ממשפחת התנשמיתיים.
תפוצה: אירופה, צפון אפריקה ומרכזה אסיה ומערבה. בישראל ניתן לראות את הבוגרים בעיקר בחודשים נובמבר ודצמבר ובחודשים אפריל ומאי.
הביצים מוטלות בקבוצות על צמחי בר, קרוב לפני הקרקע. האגרוטיס הכתום הוא רב פנדקאי (זחליו יכולים להתפתח על מספר צמחים), וזחליו מתפתחים בעיקר על צמחים נמוכים. כשהזחלים גדלים, יש והם עולים גם על צמחי תרבות. הזחל הבוגר יכול להגיע לאורך 50–60 מ"מ, צבעו חום או ירוק, ויש לו 3 פסי אורך בהירים על הגב. הזחלים פעילים בלילה ובמשך היום מסתתרים באדמה. ניתן למצאם בחורף ובאביב. הם מתגלמים בתוך האדמה.
הפארק הלאומי לוס קטיוס
הפארק הלאומי לוס קטיוס (בספרדית: Parque Nacional de Los Katíos) שוכן בצפון-מערב קולומביה ומשתרע על פני שטח של 720 קילומטרים רבועים. הפארק הוא חלק מנתק דריין, אותו חולקות פנמה וקולומביה, והוא גובל בפארק הלאומי דריין שבפנמה. התוואי המתוכנן של הכביש הפאן-אמריקאי עובר דרך הפארק. הוא הוכרז כאתר מורשת עולמית ב-1994 בשל המגוון הביולוגי שלו, והוא בית גידול עבור רבע ממיני העופות שנצפו בקולומביה, למרות ששטחו הוא פחות מאחוז אחד משטח המדינה כולה.
ביוני 2009 החליטה ועדת המורשת העולמית להוסיף את לוס קטיוס לרשימת אתרי המורשת העולמית בסיכון בעקבות בקשת ממשלת קולומביה, שתכננה להשתמש בהחלטה זו על מנת לקדם את התמיכה הבינלאומית באזור בשל פעילויות בלתי חוקיות, כגון בירוא יערות, הגורמות לו לנזקים.
אקלים וגאוגרפיה
כמות הגשמים הממוצעת לאורך השנה היא 2,000 עד 4,500 מילימטרים. הטמפרטורה הממוצעת היא 27°C, והלחות גבוהה מאוד ונעה בין 75% ל-95%. עונת הקיץ יבשה במקצת ביחס לשאר ימות השנה, והיא נמשכת בין דצמבר למרץ.
הפארק מחולק למישורי ההצפה של נהר אטראטו המהווים 47% משטח הפארק, ולאזור שבין מרגלות הגבעות עד גובה של 600 מטרים ברכס סראניה דה טקרקונה המשתרע על פני למעלה יתרת שטח הפארק. מישורי ההצפה מתחלקים למישורי אלוביום עם טראסות גבוהות שאינן מוצפות כמעט, ולמישורי אלוביום עם טראסות המוצפות לאורך רוב ימות השנה. נהר אטראטו נחשב לאחד המהירים ביותר בעולם כיוון שהספיקה שלו לים הקריבי היא כ-4,900 מטרים מעוקבים. הקרקעות האלוביות פוריות ומהוות בית גידול טוב, ואילו הקרקעות ההרריות אינן כאלה כיוון שרוויית המים שלהן גבוהה מאוד.
המערכת האקולוגית
יערות השפלה הביצתיים המשתרעים על פני כמחצית משטח הפארק מתחלקים לשלושה סוגים: יער גשם טרופי נמוך, שולי ביצה, וצמחיית קרקע מוצפת ייחודית לאזור המאופיינת בין השאר באיכהורניה.
לוס קטיוס הוא בית גידול עבור אחד מיערות השפלה המגוונים ביותר בכדור הארץ, ויער זה דומה ליער עננים הגדל בגבהים בינוניים, בין השאר כיוון שהעצים שלו מכוסים בשרכים ובאפיפיט. היער נמצא בקצה האזור האקולוגי "היער הלח צ'וקו-דריין", שבו מתרחשת פעילות אנדמיזציה וספציאציה נרחבת. כיוון שההרים במצר היבשה דריין ממוקמים בקצה הדרומי של הגשר המחבר את אמריקה הדרומית ואמריקה התיכונה, הם מנעו את מעבר הפלורה והפאונה בין שני חלקי היבשת במהלך השלישון והפלייסטוקן, בתהליך שנמשך מאז ברציפות. ההשערה היא שבשל תהליך זה מינים רבים ניצלו מסכנת הכחדה, והתהליך הוא גם אחת הסיבות לכך שאזור זה הוא היחיד בדרום אמריקה שבו ניתן לצפות בטקסונים גדולי ממדים המאפיינים את אמריקה התיכונה. ב-1995 תועדו בפארק כ-670 מינים של צמחים, מתוכן כרבע היו אנדמיים.
יער הגשם בדריין נחשב לאזור בעל מגוון גנטי גבוה מאוד. מספר אוניברסיטאות ערכו במקום מחקרים על קהילות הצמחים, חרקים, עופות ואוכלוסיית הדגים של ביצות טומאראדו. למרות זאת האזור נחשב לבלתי ידוע במידת מה, כיוון שהגישה אליו אינה נוחה ומבקרים בו מאות בודדות של אנשים בכל שנה.
האוניברסיטה הצפה
האוניברסיטה הצפה (בפולנית: Uniwersytet Latający) הייתה מפעל חינוכי מחתרתי שפעל בין השנים 1885–1905 בוורשה, בירת פולין, אז בשליטת האימפריה הרוסית. מיזם זה התחדש בתקופת מלחמת העולם השנייה וגם בשנים 1977 ל-1981 בפולין תחת השלטון הקומוניסטי. הפעילות התקיימה בזכות קבוצת פעילים חינוכיים אשר התנגדו למיגבלות החינוכיות והתרבותיות, אשר נכפו על המדינה על ידי הרשויות השליטות בדירות פרטיות ובמרתפים שונים ברחבי העיר ורשה.
בשנים הראשונות המטרה הייתה ללמד סטודנטים היסטוריה ופולנית ובהמשך הורחב מגוון המקצועות. הכוונה הייתה לספק לנוער הפולני הזדמנות לחינוך במסגרת התרבות הפולנית המסורתית, כאשר הדבר התנגש באידאולוגיה של השלטונות.
במאה ה-19, מוסדות מחתרתיים אלה פעלו כתנועת התנגדות לגרמניזציה תחת שלטון פרוסיה בפולין וכהתנגדות לתרבות הרוסית - הרוסיפיקציה, תחת הכיבוש הרוסי.
רשת הפקולטות האוניברסיטאיות המחתרתיות התפשטה במהירות ובשנת 1944 היו יותר מ-300 מרצים ו-3,500 סטודנטים בקורסים שונים. באוניברסיטת ורשה בלבד היו הפקולטות הבאות: משפטים מחתרתיים, מדעי החברה וכן פקולטות למדעי הרוח, הרפואה, התאולוגיה, המתמטיקה והביולוגיה. באוניברסיטת סטפן באטורי בווילנו (כיום וילנה) פעלו משנת 1939 ועד שנת 1944 לימודים אשר כללו הרצאות, סמינרים ובחינות.
בתקופת הרפובליקה העממית הפולנית, בשנים 1977–1981, האוניברסיטה הצפה סיפקה הזדמנויות חינוכיות מחוץ לצנזורה ומחוץ לשליטה הממשלתית בחינוך.
השיעורים ניתנו בשעות הלילה במרתפים ובמקומות שונים וסודיים כדי להתחמק מעיני המרגלים של האימפריה הרוסית.
מארי קירי, המדענית ממוצא פולני, אשר זכתה פעמיים בפרס נובל, למדה באוניברסיטה הצפה מכיוון שלא התקבלה לאוניברסיטה בשל עמדותיה הפוליטיות של משפחתה ובשל היותה אישה.
מחלת צ'אגאס
מחלת צ'אגאס (באנגלית: Chagas disease) היא מחלה זיהומית שנגרמת על ידי טפיל חד-תאי שנקרא טריפנוזומה קרוזי (T. cruzi). הזיהום הוא זיהום מקומי שמלווה בפרזיטימיה (טפילים בדם) וקולוניזציה באיברים פנימיים ורקמות. הגורם שמעביר את הטפיל הוא פשפש ממשפחת הטורפניתיים, לרוב צבעוני, אשר קולט את הטפיל מאדם נגוע וכאשר מסתיימת ההתרבות בתוכו הוא מפריש את הטפיל בצואה. הנשיכה שלו מעוררת גירוי וגירוד, ונוצר פצע באזור הנשיכה. כאשר האדם מתגרד, הצואה שמכילה את הטפילים נכנסת לאזור הנשיכה. לאחר תקופה של התרבות באזור זה הטפילים משתחררים לזרם הדם ומשם לתאים אחרים בגוף, בדגש על תאי השריר השונים. ההתרבות בתאי השריר היא איטית ומתמדת ויכולה להמשך שנים ובסופו של דבר לגרום למחלה קשה. במרבית המקרים החולים לא מפתחים סימפטומים כלל ובחלק מהחולים רואים תסמינים מתונים יחסית כמו חום, נפיחות בבלוטות הלימפה, כאבי ראש והתנפחות באזור הנשיכה. אחרי 8–12 שבועות החולה נכנס לשלב הכרוני ואצל 60%–70% מהחולים לא רואים סימפטומים נוספים. אצל 30%–40% שנותרו, מתווספים תסמינים קשים יותר אחרי 10–30 שנים, כמו הרחבה של חדרי הלב אצל 20%–30%, דבר שעלול להוביל לכשל לבבי. ב-10% מהחולים רואים גם הרחבה של הוושט ושל המעי הגס.
סימנים וסימפטומים
המחלה בבני אדם באה לידי ביטוי בשני שלבים, השלב האקוטי שמתרחשת זמן קצר אחרי האינפקציה הראשונית, והשלב הכרוני שמתפתח במהלך הרבה שנים.
השלב האקוטי
הפאזה האקוטית נמשכת מעט שבועות עד חודשים, בדרך כלל תקופה זו לא מורגשת כיוון שהיא לרוב א-סימפטומטית, מעט סימפטומים שאינם ספיציפים למחלה עלולים להתפתח, תסמינים אלו כוללים בין היתר: חום, תחושת עייפות, כאבים בגוף, כאבי שרירים, כאבי ראש, פריחה עורית, תיאבון ירוד, שלשול, בחילות והקאות. בבדיקה גופנית רואים נפיחות באזור הנשיכה, נפיחות בכבד ובטחול, רואים גם בלוטות לימפה מוגדלות. הסימן הכי ברור של השלב האקוטי נקרא סמן רומאנא (Romaña's sign) שכולל נפיחות בארובת העין קרוב לפצע הנשיכה או קרוב למקום בו הפשפש הפריש את הצואה. באופן נדיר מאוד ילדים ומבוגרים מתים בשלב הזה כתוצאה מדלקת שריר הלב או מדלקת קרום המוח. השלב האקוטי יכול להיות מסוכן לחולים עם מערכת חיסון מוחלשת או לא מתפקדת. ב-90% מהמקרים הסימנים חולפים באופן ספונטני תוך 3–8 שבועות למרות זאת ולמרות הטיפול האינפקציה עוברת לשלב הכרוני.
השלב הכרוני
בשלב הכרוני 60%–80% מהחולים לא מפתחים תסמינים כלל. ב-20% הנותרים רואים התפתחות תסמינים מסכני חיים בעיקר תסמינים לבבים ותסמינים הקשורים במערכת העיכול. ב-10% מהמקרים מגיעים למצב הכרוני ישירות מהשלב האקוטי. השלב הכרוני משפיע על מערכת העצבים, מערכת העיכול, והלב. שני שלישים מהחולים עם סימנים כרוניים סובלים מנזק לבבי שבא לידי ביטוי בהרחבת חדרי הלב וכתוצאה מכך פגיעה חמורה בפונקציונליות הלב עד למצב של מוות פתאומי. שליש מהחולים סובל מפגיעה קשה במערכת העיכול שבאה לידי ביטוי בהרחבת צינור העיכול שמלווה באובדן משקל, קושי בבליעה שגורמים בסופו של דבר למצב של תת-תזונה. במקרים בודדים אנו עדים לפגיעה במערכת העצבים המרכזית שכוללת דמנציה, דיכאון, פגיעה סנסורית ומוטורית. לאור זאת, אם לא מטפלים במחלה כראוי המחלה עלולה להיות פטאלית בעיקר בשל הפגיעה הלבבית.
מקורות הדבקה
עיקר ההעברה של הטפיל נעשית על ידי פשפשים טורפניתיים מתת-המשפחה Triatominae. הפשפש מקבל את הטפיל מדם של בן אדם או חיה מזוהמים וכך הוא מעביר את זה הלאה. במהלך היום הפשפש מסתתר בסדקים ובחורים בקירות, בין חפצים ורהיטים, או במיטה עצמה, ובלילות הוא ניזון מדמם של בני אדם ישנים ומעביר להם את הטפיל לגוף. ברוב המקרים ההידבקות היא באזורים כפריים בהם ישנים על הרצפה והפשפשים מסתתרים בסדקים וחורים בקירות, בין בולי עץ להסקה, או בצמחייה. הנשיכה של הפשפש היא בלילה ולרוב באזור הפנים. הנשיכה מאוד עדינה ולא מורגשת ולכן הוא מכונה kissing bug.
אבחנה
נוכחות הטריפנוזומה קרוזי היא סימן אבחנתי למחלת צ'אגאס. לשם כך יש כל מיני בדיקות שאפשר לעשות כדי לבדוק את נוכחות הטפיל יכולים להבחין בטפיל בהסתכלות מיקרוסקופית על משטח דם טרי או על ידי שימוש בצביעת גימזה למשל במטרה לראות את הטפיל באופן ישיר. אפשר גם לבדוק את נוכחות הטפיל על ידי הזרקת אנטיגן של הטפיל תת-עורית, במידה וקיבלנו תגובה אימונית זה סימן שהטפיל קיים בגוף. שיטה אחרת נקראת Xenodiagnosis, מגדלים את הפשפש בצורה סטרילית, נותנים לו דם לא נגוע, שמים את הפשפש על גבי אנשים חשודים, הפשפש נושך אותם וקולט את הדם שלהם. אם הם נגועים, הוא יקלוט לתוכו טפילים. מאפשרים לטפילים להתרבות כמה ימים, הורגים את הפשפש ובודקים את נוכחות הטפיל, זו מעין תרבית in vivo. בנוסף לשיטות אלו אפשר להשתמש בכל מיני נוגדנים ובדיקות אימוניות לאבחון נוכחות הטפיל בגופו של המטופל.
טיפול
ישנן שתי גישות לטיפול במחלה, הראשונה זה טיפול אנטי-פרזיטי שמטרתו לחסל את הטפיל. גישה אחרת היא לטפל בתסמיני המחלה. תרופות הבחירה בפרוטוקול זה הם תרופות שמכילות קבוצה אחת או יותר של חנקן פעיל או תרופות ממשפחת "azole" כמו בנזנידיזול. שתי המשפחות של תרופות אלו מוגבלות מבחינת יכולתם לחסל את הטפיל במיוחד בשלב הכרוני של המחלה, ישנם מקרים בהם מתפתחת עמידות לתרופות אלו. מחקרים מראים שטיפול תרופתי מביא להחלמה מלאה ב-90% מהתינוקות החולים, בעוד שבמבוגרים האחוז יורד ל-60%–85% מהמקרים שטופלו בשנה הראשונה של השלב האקוטי של המחלה. ברגע שרואים נזק לבבי אין עוד אפשרות להתערב טיפולית והטיפול היחיד הוא השתלת לב, במקרה של הרחבה בצינור העיכול אפשר להתערב כירורגית למרות זאת המחלה בשלב זה היא חשוכת מרפא.
היסטוריה
המחלה נקראת על שם הרופא והאפידמיולוג הברזילי קרלוס צ'אגאס שתיאר את המחלה לראשונה בשנת 1909. המחלה לא נחשבה כבעיה רפואית בבני אדם עד שנת 1920 בה התפרצה המחלה בברזיל בצורה רחבה. ד"ר צ'אגאס כינה את הטפיל בשם טריפאנזומה קרוזי. בארגנטינה המחלה נקראת "mal de Chagas-Mazza" על שם הרופא הארגנטיני סלבדור מאזה שהתחיל לחקור את המחלה בשנת 1926 והפך לחוקר העיקרי של המחלה בארגנטינה. ישנה השערה שאומרת שצ'ארלס דרווין סבל ממחלת צ'אגאס.
ז'וליין סלסטן
ז'וליין אלבר מארק סלסטן (בצרפתית: Julien Albert Marc Célestine; נולד ב-24 ביולי 2004 בפריז שבצרפת) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הבלם.
קריירת מועדונים
סלסטן גדל במחלקות הנוער של ראשה, גרנובל, בסטיה, בזייה, טולוז ושרלרואה. הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצות מולנבק וויזה מהליגה הבולגרית השלישית.
ב-31 בינואר 2020 חתם סלסטן בוולמיירה מליגת העל הלטבית. הוא ערך 25 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד.
ב-2 בינואר 2021 חתם סלסטן ברוגז מליגת המשנה הצרפתית. הוא ערך 48 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שני שערים.
ב-12 ביולי 2022 חתם בלאון מליגת העל המקסיקנית. הוא ערך ארבע הופעות ליגה במדי המועדון, וב-26 באפריל 2023 שוחרר מהמועדון.
קופיל
קופיל (בבלארוסית: Капыль, קפיל; בפולנית: Kopyl; ביידיש: קאפוליע) היא עיירה במחוז מינסק שבבלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב
העיירה נזכרת לראשונה בשנת 1274, ובתקופה זו הוקפה בחומה. במהלך המאה ה-14 הייתה העיירה תחת שלטון הדוכסות הגדולה של ליטא, ומסוף אותה מאה עברה לבעלות משפחות אצולה.
במהלך המאה ה-16 הותקפה העיירה מספר פעמים בידי הטטרים, ובשנת 1652 הוענקו לה זכויות עיר וזכות לקיים ירידים עתיים.
בחלוקת פולין השנייה, בשנת 1793, נכללה העיירה בתחום האימפריה הרוסית.
יהודי קופיל
קופיל ידועה כעיירת הולדתו של מנדלי מוכר ספרים, ובראשית המאה ה-20 נמנו בה כ-2,700 יהודים, רוב תושביה. במהלך התקופה הסובייטית שבין מלחמות העולם הצטמצמה האוכלוסייה היהודית בעיירה, והוקמו לידה מספר קולחוזים יהודיים.
ב-26 ביוני 1941, כמה ימים לאחר פרוץ מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו ריכזו את יהודיה בגטו מוקף גדר תיל שהוקם בה. בזמן פעילות הגטו, נלקחו יושביו לעבודות כפייה, ומעת לעת ביצעו השוטרים הבלארוסים ששמרו על הגטו מעשי אונס ורצח בקרב יושביו. כתוצאה מהרעב, הצפיפות והמחלות בגטו, מתו רבים מיושביו.
ב-25 במרץ 1942 נערכה בגטו שבעיירה אקציה המונית, בה נאספו כל יושביו, הופשטו מבגדיהם, והוכו בידי השוטרים הבלארוסים. לאחר מכן, נרצחו רובם, כ-1,200 איש, בחצר בית הכנסת המקומי, לעיני האוכלוסייה המקומית. מעט היהודים שהושארו בחיים נצטוו לקבור את גופות הנרצחים בקברי אחים. ב-23 ביולי 1942 נרצחו אחרוני היהודים בגטו שבעיירה, תוך שרפת בתים על יושביהם.
באטמן: מסכת התעתועים
באטמן: מסכת התעתועים (באנגלית: Batman: Mask of the Phantasm) הוא סרט גיבורי על מונפש משנת 1993 המבוסס על הקומיקס באטמן מבית DC קומיקס, והוא סרט ספין אוף לסדרת הטלוויזיה "באטמן - הסדרה המצוירת". את הסרט ביימו אריק רדומסקי וברוס טים, ומדבבים אותו קווין קונרוי בתפקיד באטמן, מארק המיל בתפקיד הג'וקר, בנוסף לדיבובם של הארט בוכנר, דנה דלייני, אייב ויגודה וסטייסי קיץ'. סיפור הסרט מציג את דמותה של אנדריאה בומונט, מושא אהבתו הישנה של ברוס ויין, שחוזרת לגות'אם סיטי, וכן ברוצח מסתורי שהורג בשיטתיות את הבוסים של העולם התחתון. אותו רוצח דומה לבאטמן, וזה האחרון צריך להימלט מהמשטרה בניסיון להוכיח את חפותו ולתפוס את הרוצח האמיתי.
עלילה
בזמן כינוס של ראשי הפשע המאורגן בגורד שחקים, הגנגסטר צ'אקי סול נהרג בידי דמות מסתורית עטוית שחורים מעט לאחר שבאטמן פורץ באמצעה של הישיבה. באטמן מואשם ברצח של סול. חבר מועצת העיר ארתור ריבס מודיע לתקשורת שבאטמן הוא איום פומבי. מאוחר יותר, ריבס נוכח במסיבה שנערכת באחוזתו של ברוס ויין (זהותו הסודית של באטמן). ריבס מקניט את ויין על מזלו הרע עם נשים כאשר נתן לאהובתו הישנה אנדריאה בומונט לחמוק מידיו.
בפלאשבק לימי המכללה של ויין, ברוס נפגש עם אנדריאה בבית הקברות בשעה שהוא מבקר את קברי הוריו. באותו לילה הוא עוטה מסיכת סקי ומעיל עור שחור ועוצר שוד של מכונית משוריינת. הוא מבחין בעובדה שהפושעים אינם מפחדים ממנו. באותו זמן, ברוס מתחיל במערכת יחסים רומנטית עם אנדריאה ומחליט לפרוש מחיי הלחימה בפשע ולהציע נישואין לאנדריאה. אולם, אנדריאה בוחרת לעזוב את גות'אם יחד עם אביה, קארל בומונט, וברוס - שמאמין כי איבד כל סיכוי אחרון לחיים נורמליים - עוטה סוף כל סוף את פרסונת הבאטמן.
בזמן ההווה, פורע החוק המסתורי רוצח גנגסטר נוסף, באז ברונסקי. באטמן מגלה ראיה הקושרת את אביה של אנדריאה לאנשי מפתח מהפשע המאורגן. הרוצח הורג את סלבטורה ולסטרה, ראש הפשע עבורו עבדו סול וברונסקי כשומרי ראש, אך נתקל במלכודת של הג'וקר, אליו פנה ולסטרה בבקשה לעזרה. באטמן מואשם בשנית ברצח וכמעט ונתפס לאחר עימות קצר עם הרוצח. אנדריאה בומונט מופיעה ומצילה את באטמן במכוניתה, ומסבירה לו שהיא ואביה התחבאו באירופה מכנופייתו של ולסטרה, לה היו חייבים סכום רב של כסף. קארל בומונט שילם להם בסופו של דבר, אך הם דרשו עוד. באטמן מאמין שאביה של אנדריאה הוא הרוצח, אך הוא גורם לריבס להתוודות על שאמר למאפיה את מקום הימצאו של בומונט בתמורה לטובות הנאה במסע הבחירות שלו. בנוסף הוא מגלה שהמאפיה הורתה על חיסולו של בומונט.
הרוצח עוקב אחר הג'וקר למקום מחבואו - "יריד העתיד", תעתיק מיניאטורי של גות'אם סיטי - ומסיר מעליו את התלבושת המסתורית. הוא מתגלה כאנדריאה בומונט עצמה, שמבקשת לנקום את מותו של אביה על ידי הריגת המאפיונרים ששמו עליו חוזה. הג'וקר מתגלה כאחרון חברי משפחת ולסטרה ששרדו, ושלפני מפגשו הראשון עם באטמן הוא היה רוצח שכיר אלמוני שנשלח להרוג את בומונט בהוראתו של ולסטרה. במהלך המאבק ביניהם, באטמן מגיע ומתחנן בפני אנדריאה שתוותר על מסע הנקמה שלה. היא מסרבת, באומרה שהמאפיה הרסה כל סיכוי שלה לאושר, ואומרת לבאטמן שהוא עצמו מונע בידי נקמה. לאחר מכן, אנדריאה נעלמת ובאטמן נאבק בג'וקר. לפתע, אנדריאה מופיעה ותופסת את הג'וקר, נפרדת לשלום מבאטמן לפני שהיא והג'וקר נעלמים במעטה עשן. סדרת פיצוצים מחריבה את העיר המיניאטורית, ובאטמן נמלט ממנה בעור שיניו.
בחזרה במערת העטלף, ברוס שבור הלב מקבל נחמה מאלפרד פניוורת', שאומר לו שאף אחד לא היה יכול לעזור לאנדריאה. ברוס מוצא תליון במערה ובו תמונה שלו ושל אנדריאה. בינתיים, אנדריאה נצפית כשהיא עומדת לבדה על סיפון מעבורת. הסצנה האחרונה מראה את באטמן עומד ברומו של בניין, וכאשר סמל העטלף מבליח למרחוק, הוא מזנק אל תוך הלילה.
הכנסות וביקורות
בסוף השבוע הראשון ליציאת הסרט, הסרט הכניס כ-1.2 מיליון דולר, והכניס בסך הכול בקולנוע בארצות הברית 5,617,391 דולר. הסכום נמוך מעלות הפקתו - כ-6 מיליון דולר, אך הסרט הפך לרווחי בעקבות ההכנסות מבתי קולנוע מחוץ לארצות הברית, שמסתכמות בכ-11 מיליון דולר, ובעקבות הכנסות מהשוק הביתי.
הסרט קיבל ביקורות טובות הן מהמבקרים והן מהקהל - באתר האינטרנט Rotten Tomatoes הסרט קיבל דירוג של 87% ביקורות מאת המבקרים בהתבסס על 23 ביקורות, ודירוג של 74% מאת משתמשי האתר בנוסף לקביעה כי הסרט "מסוגנן ומכבד מאוד את חומר המקור", וכי הוא "מצליח בהרבה מקומות בהן אדפטציות הלייב אקשן (של שנות ה-90) לא הצליחו". ג'ין סיסקל ורוג'ר אברט, שביקרו את הסרט כמה שנים לאחר יציאתו לאקרנים, נתנו לו ביקורת חיובית בתוכנית הטלוויזיה Siskel & Ebert, וציינו שבחלק מהאספקטים הוא מתעלה על סרטי הבאטמן הלא מצוירים שיצאו עד לאותה תקופה. ב-IMDb, דירוג הסרט עומד על 7.9. הסרט הוגדר על ידי אושיית האינטרנט הנוסטלג'יה קריטיק כ"סרט הבאטמן הטוב ביותר אי פעם".
פרסים ומועמדויות
הסרט היה מועמד לפרס אנני לשנת 1994 עבור הסרט המונפש הטוב ביותר.
מוזיאון גולני
אתר ההנצחה ומוזיאון חטיבת גולני הוא מוזיאון, אתר הנצחה ומורשת קרב לחטיבת גולני הממוקם במחלף גולני. האתר הוקם בשנת 1982 על ידי המועצה אזורית הגליל התחתון, משרד הביטחון ועמותת ידידי גולני. המוזיאון במקום תוכנן על ידי האדריכל והאמן יוסף אסא. אנדרטת האבן לזכר נופלי תש"ח תוכננה על ידי האדריכל אשר חירם, שהיה אדריכל הבית של היחידה להנצחת החייל במשרד הביטחון.
האתר
ראשיתו של האתר בגלעד מאבני בזלת מקומיות שהוקם בשנת 1949 ליד הצומת לזכרם של 87 חללי חטיבה שנפלו באזור בקרב על סג'רה ובקרבות על הכפר לוביה במלחמת העצמאות. על הגלעד נרשם:. מיקום הגלעד הוא שקבע את שם המקום כצומת גולני. כעבור עשר שנים, ביום י"ב בניסן תשי"ט, 20 באפריל 1959, הוסר הלוט מעל אנדרטה, שהוקמה במקומו של הגלעד. האנדרטה נישאת לגובה של 12 מטרים, ועוצבה בידי האדריכל אשר חירם. היא בנויה מקירות זקופים הניצבים זה אל זה, האחד גבוה ממשנהו. לכל אחד מהם צורת משולש ויחד הם יוצרים מעין תבנית, המרמזת על מגן דוד.
לאחר מלחמת יום הכיפורים, שבה שכלה החטיבה 126 לוחמים, הוקמה "עמותת ידידי גולני", ששמה לה למטרה להקים אתר הנצחה ומוזיאון, שינציחו את זכר הנופלים ויספרו על נתיב הקרבות הארוך של החטיבה ודרכה באימונים ובביטחון השוטף. האתר והמוזיאון הוקמו בסיוע המועצה האזורית הגליל התחתון בסיוע מחוז הצפון של משרד הפנים. אבן פינה למוזיאון הונח באפריל 1980 והוא נחנך ביום ג' בחשוון ה'תשמ"ג, 20 באוקטובר 1982. מתכנן האתר, האדריכל יוסף אסא, לוחם גולני לשעבר, ביקש לבטא בו את אופייה של חטיבת חי"ר, שחייליה נלחמים ופורצים יחד כשהם חשופים לאויב. לכן בחר להקימו במבנים נמוכים ואופקיים, שבהם עלייה איטית ומתונה והמשתלבים בנוף הסביבה.
כיום משתרע האתר על שטח בן כ-60 דונם ובו תצוגות, מבנים, דגמים, אנדרטאות, כלי נשק ומופע אור-קולי. במוזיאון אולם "יזכור" המנציח את זכר חללי חטיבת גולני. במקום נערכים טקסים שונים וביניהם טקסי הזיכרון של חטיבת גולני. לכל חלל אוגדן זיכרון אישי וקובץ ממוחשב הניתן לבחירה מהמאגר ולצפייה על ידי המבקרים. באתר דרכי גישה לנכים ובצמוד לו תחנת מידע למטיילים מסעדות וחורשת פיקניקים ביער לביא. במוזיאון ישנה הדרכה לקבוצות. המוזיאון נוהל בעבר על ידי אל"ם (במיל') יום טוב חזן וסא"ל במיל מור שמעון. מאז 2021 הוא מנוהל על ידי תא"ל במיל' אלון פרידמן.
בשנת 2010 הוקם במקום אנדרטת "כותל הלב השבור" שעוצבה גם היא בידי יוסף אסא ומנציחה את שמות כל חללי החטיבה.
אלעד קופרמן
אלעד קופרמן (נולד ב-2 באוקטובר 1969) הוא מפיק ויוצר טלוויזיה ישראלי.
ביוגרפיה
בוגר המחזור הראשון של תיכון אלון ברמת השרון.
הפיק שני פרקים של "החמישייה הקאמרית" במסגרת בית הפקות באוניברסיטת תל אביב, כולל פרק מיוחד ליום העצמאות שיועד לערוץ 2 הניסיוני. במקביל החל לעבוד כשכיר בערוץ הילדים, הפרויקט הראשון שלו היה שידור חי במשך חודשיים של התוכנית 'כדור פורח'. בהמשך נקרא על ידי איש העסקים אביב גלעדי להצטרף להראשון בבידור של הבדרן דודו טופז, והפיק שלוש עונות. לאחר מכן עזב להפוגה בת שנה שבמהלכה ניהל את ערוץ פוקס קידס ושב להפיק את שתי העונות האחרונות של טופז.
בשנת 2003 הפיק עבור הזכיינית "קשת" את התוכנית קחי אותי שרון שהייתה אחת הסנוניות הראשונות בסוגת תוכניות המציאות בישראל. בהמשך הפיק עבור הזכיינית תוכניות כגון השגריר שאותה גם יצר, ואורי גלר מחפש את היורש, שנמכרה לרשתות בגרמניה, הולנד, הונגריה, קנדה וארצות הברית. בשנת 2008 החל להפיק את התוכנית הפופולרית האח הגדול. במשך השנים הפך לאחד המפיקים הבולטים בישראל.
קופרמן הפקות - אנדמול ישראל
בשנת 2005 הקים קופרמן את חברת "קופרמן הפקות" המתמחה בפורמט הריאליטי. החברה עבדה רבות עם "קשת" מתוקף מחויבות שהטילו על הזכיינית תנאי הזכייה במכרז לערוץ 2, להעביר 65% מההפקות לחברה חיצונית על מנת לשמר שוק הפקה מגוון, עובדה שעוררה תרעומת בשוק ההפקה. בין יתר התוכניות שהפיק: שישי שואו (1995), אייל גולן קורא לך, רמזור שזכתה בפרס אמי לקומדיה הטובה ביותר, מעצר בית, אבודים באפריקה, חומר טוב, חי ב-LA LA לנד (2011-2012), האי, סופר נני, אמא מחליפה, הבובלילים בדרך לחופה, המטבח, השעון ועל קצות האצבעות. חלקם זכו בפרס האקדמיה הישראלית לתוכנית הטובה ביותר בקומדיה, תוכנית הריאליטי הטובה ביותר ותוכנית הילדים הטובים ביותר כמו גם בפרס אמי הבינלאומי לקומדיה הטובה ביותר.
ב-2013 רכשה "אנדמול", חברת הפקות עצמאית ויצרנית תוכן דיגיטלי בינלאומית, 51% מ"קופרמן הפקות" וזו שינתה את שמה ל"אנדמול ישראל". בעקבות הרכישה חדלה החברה משיתוף הפעולה הכמעט בלעדי שלה עם קשת והחלה להפיק עבור זכייניות נוספות, בין היתר עם הזכיינית "רשת" במסגרת תוכנית המציאות "המיזם" שהופקה ב-2014. באותה שנה רכשה אנדמול כ-30 אחוזים ב"רשת".
ב-2013 קופרמן החל להתקרב לדת דרך הרב יעקב אדלשטיין.
במאי 2020 שיתף פעולה בהפקה של הדוקו-ריאליטי של כאן11, עוד ניפגש עם שני יוצרים חוזרים בתשובה: אוהד גלעוז ואורי גרודר. הם עבדו במשך כשנתיים על סדרה בפורמט חדש בארץ. בסדרה מוצגים סיפורים אמיתיים של חילונים שבן משפחה שלהם חזר בתשובה, ובעקבות כך נותק הקשר. המשתתפים צולמו במהלך כל התהליך, במהלכו עברו להתגורר במאה שערים.
אלעד קופרמן נשוי ואב לשלושה.
ישיבת נתיבות יוסף
ישיבת נתיבות יוסף (גם: ישיבת מצפה יריחו, הקריה החינוכית קריית משה) היא מרכז חינוכי-תורני בראשות הרב שבתי סבתו, השוכן ביישוב מצפה יריחו, וכולל את הישיבה התיכונית 'נתיבות יוסף', הישיבה הגבוהה 'מאור טוביה', כולל אברכים, מכון להכשרת מורים - 'ישועת יום טוב' ובית דין לענייני ממונות.
הקמת הישיבה
בתחילת שנת 1982 - תשמ"ב, התקבצה קבוצה של כ-15 אברכים סביב הרב שבתי סבתו ללימוד כל התלמוד הבבלי. לאחר כשבע שנים סיימו האברכים את המסלול וחלקם הוסמכו לרבנות על ידי הרבנות הראשית לישראל.
בשלב זה הוחלט להקים ישיבה תיכונית שבה ילמדו חלק נכבד מן התלמוד במשך 5 שנים. הישיבה הוקמה בשנת תש"ן (1990) ברובע היהודי בעיר העתיקה בירושלים, כאשר חלק מאברכי הכולל שימשו כר"מים, והרב סבתו עמד בראש הישיבה. כעבור שנה עברה הישיבה למצפה יריחו.
מהמחזור השני ואילך התוכנית היא ארבע-שנתית - מכיתה ט' עד י"ב ובה מספיקים כשליש מהתלמוד הבבלי.
בשנת תשנ"ה הוקם במקום מסלול המשך, הישיבה הגבוהה מאור טוביה, וכיום משמש לצידו כראש ישיבה, בנו, הרב יצחק סבתו.
הישיבה הוקמה בברכתו של הראשון לציון הרב מרדכי אליהו, ששימש כנשיא הישיבה.
הישיבה מגדירה את חזונה כך:"מגמת הקריה החינוכית לגדל תלמידי חכמים בני תורה, אנשי מידות, בעלי חזון, המעורים בצרכי הדור והשעה ופועלים למען גאולת ישראל, כל אחד לפי כישוריו."אחד התוצרים של חזון זה הוא גרעינים התורניים השונים שיצאו מן הישיבה - ברמת השרון, בנתניה, בקריית אונו, בכפר יונה, בגדרה, בגבעתיים ובפסגת זאב.
מוסדות הישיבה
הישיבה כוללת מספר מוסדות:
דרכה של הישיבה התיכונית
שיטת הלימוד בישיבה היא שקודם כל יש להשיג בקיאות. בכל יום לומדים בישיבה התיכונית בין דף (בתחילת כיתה ט') לכשני דפים (בכיתה י"ב) גמרא עם פירוש רש"י, וחוזרים עליהם לאחר השיעור עוד 3 פעמים: בסדר בוקר, בסדר ערב, וב־"משמר" - לימוד לילי ביום חמישי לאורך הלילה. ביום שישי בבוקר התלמידים נבחנים על כל הדפים שנלמדו במשך השבוע.
התלמידים שממשיכים במסגרת הישיבה הגבוהה ממשיכים ללמוד את התלמוד לפי הקצב האישי.
לימוד משנה
מסלול לימודים נוסף הקיים בישיבה הוא סיום כל מסכתות המשנה. שיטת הלימוד מתבססת על הספר "משנה סדורה", שנערך על ידי אחד הר"מים בישיבה, הרב אליהו דורדק. התלמידים מכינים את הפרק, שומעים הסבר תמציתי (או לומדים עצמאית) ורושמים הערותיהם בספר. השיטה מעודדת חזרות רבות.
הצוות החינוכי
בתחילת דרכה של הישיבה שמשו כרמ"ים אברכי הכולל שפעל בשנים הראשונות להקמת הישיבה. היום רוב הר"מים הם בוגרי הישיבה.
דרכה של הישיבה הגבוהה
גם כאן מודגשים לימודי הבקיאות, תוך שאיפה להקיף את כל התלמוד הבבלי, תוך שינון וחזרות. בכל מוצאי שבת נערכים בישיבה סיומי מסכתות. עם זאת, בשונה מן הישיבה התיכונית, בישיבה הגבוהה מרכז הלימוד בגמרא הוא הלימוד בעיון ולא בבקיאות.
לימודי העיון מתמקדים בדברי הגמרא ושיטות הראשונים והאחרונים, תוך הקפדה שכלי ההיגיון והמושגים הישיבתיים ישמשו כלי להבנת הסוגיה ולא להפך. לתלמידים בשיעורים הגבוהים ישנו מסלול שבו לומדים שני סדרי עיון, או לימוד עיון יסודי ומתון עד לפסיקת ההלכה (אליבא דהילכתא).
כולל ההלכה לומד את הנושאים הנדרשים למבחני ההסמכה לרבנות, על פי תוכנית לימודים שייסד הרב שמואל קדר (מחבר שו"ת היכל שלמה), ששימש כראש הכולל הראשון, עד לפטירתו בשנת תשס"ז.
שיעורי האמונה מועברים על ידי רבנים בסגנונות מגוונים, אך הרוח המרכזית הנושבת בישיבה היא של הראי"ה קוק. באופן יחסית חריג בעולם הישיבות, מועבר בישיבה לתלמידי השיעורים הגבוהים שיעור בתיקוני הזוהר על ידי ראש הישיבה הרב שבתי סבתו בשיטתו הייחודית בלימוד הקבלה.
הגיוס לצה"ל בישיבה נעשה דרך 'איגוד הישיבות הגבוהות'. כל תלמיד מחליט מתי להתגייס. הישיבה מעודדת פרק זמן משמעותי של לימוד בישיבה לפני הגיוס.
ישיבת מאור טוביה היא אחת הישיבות הראשונות שהכניסו לתפילה ניגונים של הרב שלמה קרליבך, כבר בשנת תשנ"ד. בתפילות הישיבה מביאים לידי ביטוי הן את נוסח התפילה האשכנזי והן את זה הספרדי, על ידי חלוקה שווה של התפילות בין הנוסחים. בראש השנה מתקיים מניין מאוחד המשלב את התפילה האשכנזית יחד עם התפילה הספרדית.
דגל צהוב מעל כנסיית נוטרדם
"דגל צהוב מעל כנסיית נוטרדם" (1991) הוא שמו של הדפס מאת הצייר הישראלי אסף בן צבי.
תיאור
ההדפס "דגל צהוב מעל כנסיית נוטרדם" הודפס בשנת 1991 בסדנת ההדפס ירושלים במהדורה של 8 עותקים. העבודה מתארת דגל על תורן ולצידו כיפה, המצוירים בקו דק, עשוי בטכניקה של שעווה רכה, על רקע מרחב ריק בצבע חום-צהבהב, מעין ענן אבק, שנוצר בטכניקה של אקווטינטה. בן צבי מבטל את הפרספקטיבה ואת קו האופק, הממוקם מחוץ ליצירה, לטובת הדגשה של מרחב השמיים.
שמו של ההדפס מזהה אותו עם המתחם הצרפתי בירושלים, שעליו מונף דגל הוותיקן. יורם ורטה קשר בין מבנה "נוטרדם דה פראנס" לבין תחושת לימיניאליות, שמקורה בביקורים באזור לפני מלחמת ששת הימים, אז היה זה אזור חיץ בין ישראל לירדן.
פסל הלבלר היושב
פסל הלבלר היושב או פסל הסופר היושב הוא פסל אבן גיר שמור במצב מצוין שהתגלה ב-1850 בסקארה שבמצרים. הפסל מהווה דוגמה לסוגת פסלי לבלרים יושבים שהיו מקובלים באמנות המצרית העתיקה. הפסל מתוארך לתקופת השושלת הרביעית (2620–2500 לפני הספירה) ומוצג כיום במוזיאון הלובר בפריז. הדמות ריאליסטית מאוד בהשוואה לפסלים ייצוגיים אחרים שנוצרו באותה תקופה.
תיאור הפסל וחשיבותו
הפסל מציג דמות הנמצאת בתווך בין הדמויות המשניות של משרתים והעבדים לבין דמויות הפרעונים והפקידים הבכירים. הן מבחינת התנוחה הייחודית והן מבחינת העיצוב המוקפד עומדת הדמות בקטגוריה ייחודית.
הפסל, בגובה כ-54 ס"מ עשוי ברובו מאבן גיר צבועה. אצבעות ידיו וציפורניו מפוסלים בדייקנות ובפרטי-פרטים. גופו חזק ורחב אך רפוי בשל תנוחת הכתיבה (וניתן להשוות את שרירי הגב המתוחים מול קפלי השומן של הבטן והחזה). הפטמות עוצבו על ידי שתי פיסות עץ. פניו של האיש גלויות, נסוכה עליהן הבעת עירנות ועניין ומבטן חד ומלא חיים. מבט חד זה הושג באמצעות עיצוב העיניים תוך שילוב של אבני מגנזיט שחורות מחוררות במקומם של האישונים. החלק הלבן של העין עשוי זכוכית לבנה והיא ממוסגרת בשני פסי נחושת צבועה.
גילוי הפסל
הפסל התגלה ב-19 בנובמבר 1850 בחפירה ארכאולוגית שערך אוגוסט מארייט (Auguste Mariette) בסקארה. המקום המדויק בו נמצא הפסל אינו ידוע.
רומח הדרקון: דור ההמשך
דור ההמשך הוא מקבץ של חמש נובלות קצרות המבוססות על עולם המערכה רומח הדרקון פרי עטם של מרגרט וייס וטרייסי היקמן. שלושה מסיפורים אלו (רוצה להתערב, הירושה ובתו של רייסטלין) הופיעו כנובלות באתנולוגיות מעשיות רומח הדרקון.
סיפורי המקבץ פורסמו בפברואר 1994 והם מביאים את הרפתקאותיהם של ילדי גיבורי הרומח. לאחר מאורעות הסיפורים הקצרים פורסם סיפור (שבמקור תוכנן גם להיות טרילוגיה) בדור ההמשך ושמו "דרקוני להבת קיץ", שנכתב אף הוא על ידי מרגרט וייס וטרייסי היקמן ויצא לאור בנובמבר 1995. שני ספרים אלו תורגמו לעברית.
סיפורי דור ההמשך הם:
הספר הבא, נחשב גם לספר נוסף בסדרת דור ההמשך, למרות שיצא תחילה כספר בפני בעצמו (ולמעשה, תוכנן להיות טרילוגיה, אך קוצר):
בנה של קיטיארה
סיפורו של פלד בהיר-להב, בנם של קיטיארה אות-מאטר וסער בהיר-להב. העלילה מתחילה כאשר אימו המאמצת של פלד, סרה דונסטן, הולכת לקרמון מאז'ר ומספרת את סיפורו. היא אומרת לו כיצד קיטיארה פיתתה את סער בזמן מסעם צפונה, שבעקבות כך נכנסה להריון ממנו. סרה טיפלה בה לכל אורך הריונה, והיא זו ששמרה בתינוק לאחר היוולדו בעקבות עזיבתה של קיטיארה. סרה ופלד עברו לעיר הגדולה פלנתאס, שם הוא הצטרף לשורות אבירי טאקיזיס לאחר שאריאקן (בנו של אריאקס שר דרקונים שמת ושל אלת הים זבואים) גילה שבחובו שוכנת רוח לוחם. סרה אומרת לקרמון שפלד נמצא כעת תחת אימונים בחסותו של אריאקן, והוא עומד להיות מושבע לאביר. קרמון וסרה ממהרים לעצור בעדו. יחד עם תניס חצי-אלף, חברו של קרמון, הם רוכבים על גבי דרקון כחול לעבר מצודת האבירים ולוקחים משם את פלד. הם מגיעים לצריח הכהן הגדול, היכן ששוכנים אבירי סולאמניה. במקום קבורתו של סער בהיר-להב, ניתנת לפלד אבן הכוכבים, ממצא מאומת האלפים שהיה שייך לסער וניתן לו על ידי אלהנה צפריר. בנוסף, ניתנת לו החרב בהירת-להב, שלאחריה נעלמת גופתו של סער. הם נמלטים מהצריח, אך פלד מחליט לחזור ולהישבע לאביר טאקיזיס בכל זאת.
המורשת
סיפורו של פאלין מאז'ר, בנו של קרמון ואחיינו של רייסטלין, שעובר את מבחן הכישוף הנעלה. בצריח הכישוף הנעלה אומרים המגים לקרמון כי רייסטלין מתכנן לגנוב את גופתו של פאלין כדי לחזור לעולם קרין. קרמון ופאלין, יחד עם דאלאמר, הולכים למעבדתו של רייסטלין בצריח הכישוף הנעלה. דאלאמר אינו מסוגל לפתוח את הדלת, אך פאלין מצליח להיכנס. מבחנו מתחיל, וכל אותה עת פאלין מאמין שהוא נכנס לשאול כדי להציל את רייסטלין, שמנסה לאפשר את כניסתה של טאקיזיס לעולם. רייסטלין מתקיף אותו, אולם פאלין שורד את מתקפתו וסוגר את השער מאחוריו, בכך עובר את המבחן. רייסטלין מופיע לפניו ומגלה כי לא הופיע בזכות קסמיו של דאלאמר, אלא מבחירתו שלו. הוא מודיע שהוא שילם את חובו האחרון ונותן לפאלין את מטה הקסם של מאגיוס. הוא חוזר לשנתו רבת השנים ופאלין נעשה למג מהשורה הראשונה ועוזב לביתו.
רוצה להתערב?
סיפורם של תאנין, סער ופאלין מאז'ר במסע להשיב את האבן האפורה של גרגאת', מקור הווייתו של האל כאוס, ושאיפתם להפוך לאבירי סולאמניה. הם פוגשים בגמד בשם דוגאן פטיש-אדום, שמעודד אותם לערוך תחרות שתייה. הם משתכרים כלוט, ומתעוררים למחרת היום על ספינת נומים העושה את דרכה לאי שבו נמצאת האבן האפורה. דוגאן מתערב עם תושב מקומי על חפציהם האישיים ומפסיד. במסעם לתוך האי הם מגיעים לטירתו של הלורד גרגאת', שמשנה את צורתו ללא הרף, הודות לטבעה הקסום של האבן הנמצאת ברשותו. דוגאן, שמתגלה כהתגלמותו הגשמית של האל ריאורקס, מתערב עם גרגאת' שפטישו של פאלין יונף לאוויר ולא ייפול. פאלין מניף את הפטיש, וזה פוגע בגרגאת' וקסמיו חוזרים לריאורקס, שהפטיש חוזר לבעלותו. החבורה נפרדת איש איש לדרכו, ומסופר כי ריאורקס הפסיד שוב את האבן בהתערבות – הסיבה שבעטיה איבד אותה מלכתחילה.
בתו של רייסטלין
סיפור מעשיה על בתו של רב המג. רייסטלין וקרמון משתכנים בפונדק, ואשת האירדא שהוטלו עליה כוחות כישוף מתנה אהבים עם רייסטלין. רייסטלין אף הוא נופל לכוח הכישוף ועוזב אל תוך החוץ המושלג. האירדא עוקבת אחריו למערה, שבה הם מתנים אהבים בשנית והכישוף מוסר. היא גורמת לו לשכוח את אשר אירע ועוזבת חזרה לפונדק, כשבבטנה ילדתו. אשת האירדא יולדת את התינוקת ומתה כלאחר יד, ואנשי האירדא מגיעים ואוספים את הילדה אליהם. למעשה, רייסטלין מעולם לא היה אב, אולם אין הדבר מתגלה בסיפור זה.
הקורבן
סיפורו של גילתאס, בנם החלש של תניס חצי-אלף ולאורנה. הסיפור מתחיל בפגישתם של שני אלפים עם דאלאמר האפל, מג הגלימות השחורות, במזימתם ללכוד את גילתאס בתוך קאלינסטי ולהפכו לשליט בובה מטעמם על האלפים. העלילה עוברת לגילתאס הצעיר והמתמרד, שמקבל מסר מהסנאטור של קאלינסטי, רשאש, להיפגש עמו. תניס עוקב אחריו ומגלה כי ארבו לו. גילתאס נלקח לקלינוסט, בירת האלפים, לתוך חדר בו מוחזקת בניגוד לרצונה אלהנה צפריר, מלכת האלפים, שהיא גם דודתו (בעלה, פורתיוס הוא אחיה של אמו של גילתאס, לאורנה). גילתאס מוחזק בכוח בעיר, והסנאטור עורך את הסידורים המתאימים לצורך הכתרתו. משרתה של אלהנה מנסה להצילם, אך נעצר. ראשס מאיים על אלהנה אם גילתאס לא יסכים לשלוט על האלפים הקאלינסטים, וגילתאס מסכים. תניס, בסיועו של דאלאמר, מנסים לעצור את ההכתרה, וכאשר תניס פוקד על גילתאס להסיר את המדליון שיאפשר לו למלוך, גילתאס מסרב ונהפך לדובר השמשות. דאלאמר ותניס מצילים את אלהנה ומוגלים מחוץ לקאלינסטי.
דרקוני להבת קיץ
26 שנים לאחר סיומה של מלחמת הרומח, האל כאוס משתלט, עקב טעות של בני האירדה, על יבשת קרין, ובשל כך שאר האלים מאחדים כוחות עם בני התמותה למלחמה בו. המג הצעיר פאלין מאז'ר מבקש להגיע לשאול ולהיפגש בשנית עם דודו האובד, רייסטלין, ובמסעו מצטרפים אליו אחיו, תאנין וסער. חייליה הנאמנים של מלכת האופל, מסכלים את תוכניתם, ופלד בהיר-להב נשלח לתקוף את צריח הכהן הגדול, המצודה שעליה אביו הגן בחייו.
לאחר קרב מתמשך, שבו נהרגו תאנין וסער מאז'ר, שובה פלד את פאלין, אך מאפשר לו לחזור עם גופותיהם של אֶחיו להוריהם, קרמון וטיקה. באותה עת, מסופר אף על בני האירדא המסתוריים, שהשיגו לרשותם ממצא עתיק ורב כוח, וכמו כן על אושה, שמגיעה לפלנתאס ומודיעה כי היא בתו האובדת של רייסטלין.
קינדייה
קינדייה (בצרפתית: Kindia) היא העיר ה-4 בגודלה בגינאה. העיר משמשת גם כבירת המחוז קינדייה שבגינאה. העיר נוסדה ב-1904 כנקודת מפגש על מסילת הרכבת בין קונאקרי לקאנקאן.
גאוגרפיה
קינדייה ממוקמת כ-112 ק"מ מבירת המדינה קונאקרי.
אקלים
הטמפרטורה הממוצעת היא 24 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא מרץ (29 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא יולי (18 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 2,002 מילימטרים בשנה. חודש ספטמבר הוא החודש הגשום ביותר (531 מ"מ גשם), וחודש ינואר הוא החודש היבש ביותר (1 מ"מ גשם).
מוסדות בעיר
בעיר יש תחנת דלק, סניף דואר, 2 בתי קולנוע, ומספר רב של מסגדים, כנסיות, סניפי בנק, מרכזי קניות, בתי מלון, ברים ומסעדות.
כלכלה וחקלאות
אחד מהענפים הכלכליים והחשובים בעיר הוא גידול הדרים, אננסים, שמן דקלים, אורז, בננות, אגוזים ובעלי חיים.
תיירות
האטרקציות המקומיות והמרכזיות בעיר הן הר גנגאן (Mount Gangan) ומפלי מריאה (Mariée Falls).
אוכלוסייה
על פי מפקד האוכלוסין ב-2014, חיים בעיר 138,695 איש. העיר משמשת גם כבית המסורתי של הקבוצות האתניות סוסו ומנדינקה. כ-9,000 אנשים שנולדו בסיירה לאון מתגוררים בעיר, רבים מהם קיבלו אזרחות גינאית. שפת הסוסו היא השפה המדוברת ביותר בקינדייה והיא מובנת על ידי רוב האוכלוסייה.
מיון (אלגוריתם)
מיון הוא אלגוריתם לסידור נתונים על פי ערכי מפתח, למשל סידור רשימה של אנשים לפי שם המשפחה שלהם. ישנן דרכים רבות למיין ערכים. דרכים אשר שונות זו מזו ברמת הפשטות, היעילות והמהירות שלהן.
מבחינים בשני סוגי מיון: מיון עולה (הערך הקטן ביותר ראשון) ומיון יורד (הערך הגדול ביותר ראשון). (ניתן לבצע מיון בטבלה הבאה לפי כל אחד מהשדות על ידי לחיצה על כותרת השדה)
מיון נחוץ מאוד כאשר עוסקים בעיבוד מידע במסדי נתונים, דבר שמפשט ומייעל עבודה עם נתונים ובכללה איתור תוכן, פעילות בין טבלאות ופעילויות אריתמטיות. כך בדרך כלל במסדי נתונים שדה חשוב לפעילות מכל סוג, יכלל באינדקס שהוא שדה ממוין, וכל תוכן שיוכנס לתוכו ימוין אוטומטית מאחרי הקלעים.
באלגוריתמים הדבר נחוץ כי לעיתים קרובות פעולות על קלט ממוין הן מסיבוכיות נמוכה יותר. למשל, ניתן למצוא את הערך המקסימלי והמינימלי (או בכלל, ה-\ k בגודלו) במערך ממוין בסיבוכיות זמן של \ O(1) ולמצוא איבר כללי במערך בסיבוכיות לוגריתמית. (באמצעות חיפוש בינארי, למשל)
אלגוריתמי מיון מבוססי השוואות
ישנם אלגוריתמי מיון רבים, הנבדלים זה מזה בסיבוכיות הזמן והזיכרון שלהם, בפשטות מימושם ובהנחה על הפעולות הבסיסיות. חלוקה מקובלת היא בין אלגוריתמי המיון המבוססים על פעולת השוואה בין האיברים הנתונים לבין אלה המאפשרים פעולות כלליות על האיברים. כל אלגוריתמי המיון המבוססים על פעולת השוואה דורשים לפחות פעולות השוואה במקרה הגרוע על-מנת לבצעם.
ניתן להגיע למסקנה זו על ידי התבוננות ב"עץ השוואות" המתאר מיון כללי, בו כל קודקוד מסמן השוואה בין שני איברים, כל קשת מסמלת תוצאה אחרת של אותה השוואה וכל עלה מייצג את סיום פעילות האלגוריתם ואת הסדר בו יש לסדר את הנתונים.
מאחר שקיימות לכל \ n איברים \ n! דרכים לסדרם, הרי שמספר העלים בעץ יהיה \ n!, ומכיוון שדרגת העץ חסומה, לפי משפט מתורת הגרפים גובה העץ (מספר ההשוואות שהאלגוריתם יאלץ לעשות לפני שיגיע לעלה) יהיה \ \log(n!). ניתן לראות ש- (באמצעות נוסחת סטירלינג) ומכאן נובע החסם.
רשימת אלגוריתמי מיון
מיונים מבוססי השוואות: מיונים עם הנחות נוספות על הקלט:
במיונים הללו (מנייה, סלים, בסיס) בעזרת מידע נוסף על הקלט סיבוכיות האלגוריתם יורדת אל מתחת לסיבוכיות המינימלית של אלגוריתם מיון מבוסס השוואות עד ל במקום.
מספר קוונטי ספיני שניוני
1922 - ניסוי שטרן-גרלך
בשנת 1922, ביצעו הפיזיקאים הגרמנים אוטו שטרן ווולטר גרלך ניסוי שהדגים את קווינטוט האוריינטציה המרחבית של התנע הזוויתי.
בניסוי נודפו אטומי כסף על ידי חימום כסף בתנור, ולאחר מכן הם הוכוונו כאלומה דרך שדה מגנטי לא אחיד. בכניסה לשדה המגנטי האוריינטציה המרחבית של אטומי הכסף הייתה אקראית. ביציאה מהשדה המגנטי הוצבה כגלאי לוחית, ועליה הצטברו אטומי הכסף בהתאם למקום פגיעתם. מהרישום שהותירו החלקיקים בגלאי התברר כי התנע הזוויתי שלהם מתפלג סביב שני ערכים בלבד, במקום סביב רצף ערכים המתבקש על פי המכניקה הקלאסית. המסקנה מתוצאה זו היא שהתנע הזוויתי אינו רציף, ומקבל ערכים בדידים.
ב-1927 הפעילו פיפס וטיילור מערך ניסוי הדומה לזה של שטרן וגרלך, על אלומת אטומי מימן. גם בניסוי זה התפלג התנע הזוויתי סביב שני ערכים בדידים. מניסוי זה התברר כי מקור התנע הזוויתי ב-2 הניסויים (שטרן-גרלך ופיפס-טיילור) הוא אלקטרון ערכיות בודד ומכאן שלאלקטרון יש ספין (תנע זוויתי פנימי).