cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
בלאק אייד פיז
2009: The E.N.D - The Energy Never Dies
האלבום החמישי במספר של בלאק אייד פיז, The E.N.D - The Energy Never Dies (האנרגיה לעולם לא מתה), יצא לאור ב-9 ביוני 2009. על עטיפת האלבום מופיעה תמונת ציור ממוחשב של פני אדם שמשולבים בו תווי פניהם של כל חברי הלהקה. הסינגל הראשון מן האלבום הוא "Boom Boom Pow". זהו השיר השני שלהם שהגיע למקום ראשון באמריקה, מכר יותר מ-4 מיליון עותקים והגיע למעמד של פלטינה מרובעת. הסינגל השני מתוך האלבום הוא "I Gotta Feeling" (שמשולבים בו ביטויים בעברית כגון "מזל טוב" ו"לחיים") וגם הוא הגיע למקום הראשון באמריקה ומכר שם 5.5 מיליון עותקים. הסינגל השלישי מתוך האלבום הוא "Meet Me Halfway", שהגיע למקום ה-7 במצעד בילבורד האמריקאי ואף למקום ה-1 במצעד הבריטי במשך שבועיים רצופים. האלבום, בניגוד לאחרים, כולל מוזיקת אלקטרופופ ודאנס.
בנוסף יצאה מהדורת דלוקס לאלבום בו חידושים לשירים ישנים ושירים שמעולם לא ראו אור. הסינגל הרביעי מתוך האלבום היה "Imma Be" אשר אוחד בקליפ עם הסינגל החמישי "Rock That Body". שני הסינגלים הצליחו להגיע למקומות הראשונים בעולם ואף "Imma Be" למקום ה-1 במצעד הבילבורד במשך שבועיים.
2010–2014: The Beginning
האלבום השישי של בלאק אייד פיז הוא "The Beginning". הוא יצא ב-30 בנובמבר 2010. הסינגל הראשון של האלבום נקרא The Time (Dirty Bit). הסינגל השני של האלבום נקרא Just Can't Get Enough שנכנס לאלבום הלהיטים הכללי של שנת 2011 הנקרא "NOW THAT'S WHAT I CALL MUSIC 17", מחברת התקליטים הליקון ו-MTV. הסינגל השלישי של האלבום נקרא "Don't Stop The Party".
ב-11 ביוני 2011 הודיעו חברי הלהקה שהם יוצאים להפסקה שבהן כמעט ולא יפרסמו להיטים. בשנת 2012 חברי הלהקה חזרו לפעילות.
2015–2018: Masters of the Sun Vol. 1
בריאיון לעיתון הבריטי "קפיטל ברקפסט", הודיע ויל.אי.אם כי הלהקה מתכוונת להוציא את האלבום השביעי במהלך שנת 2015 לכבוד 20 שנה להיווסדות הלהקה. לקראת משחקי הפלייאוף של ה-ליגת ה-NBA, הוציאה הלהקה שיר חדש אחרי 4 שנים בשם "Awesome". השיר עצמו לא כלל את פרגי. ביום מלאת 20 שנה של ההרכב יצא השיר "Yesterday", אשר אינו כלל פרגי.
ב-31 באוגוסט 2016, הוציאו הלהקה גרסה חדשה לשירם "". אך החליטו לשנות את שמו ולקרוא לו "", השיר כמו גם הסרטון הנלווה אליו כוללים את כל ארבעת חברי הקבוצה ועוד אמנים פופולריים רבים אחרים כמו ג'סטין טימברלייק, ניקול שרזינגר, וג'סי ג'יי. זהו גם השיר האחרון בהשתתפותה של פרגי בהרכב.
ב-9 בינואר 2018, הוציא הלהקה את הסינגל הראשון שלהם ללא פרגי, תחת הכותרת "'Street Livin'". ב-18 בפברואר, אישר ויל.אי.אם שפרגי לא תופיע באלבום האולפן השביעי של הקבוצה, בריאיון ל"דיילי סטאר ". למחרת, Apl.de.ap הצטרף לתוכנית The Voice of the Philippines, בתור שופט קבוע בעונה הראשונה. בגמר התוכנית זכתה ג'סיקה ריינוסו (המוכרת בשם הבמה "J Rey Soul"), הצטרפה להרכב בתור סולנית ו אך לא רשמית אלא כקולות רקע וזמרת לווי בשירים.
2019–הווה: Translation
בשנת 2019, חתמה הקבוצה על עסקה עם חברת ההקלטות אפיק רקורדס. ב-11 באוקטובר, הוציאה ההרכב את הסינגל "Ritmo (Bad Boys for Life)", מתוך פסקול הסרט בחורים רעים לתמיד. השיר עצמו הגיע למקום 26 במצעד בילבורד הוט 100, זהו השיר ה-17 שלהם שנכנס למצעד בילבורד והראשון שלהם מאז "Don't Stop the Party", שיצא בשנת 2011.
באוקטובר 2019 הוציאו את הסינגל הראשון מתוך אלבומם השמיני, "Ritmo", בשיתוף זמר הרגאטון ג'יי באלווין. השיר זכה להצלחה רבה, תוך שהצליח להגיע לצמרת מצעד השירים הלטיניים של הבילבורד. ב-10 באפריל 2020, הוציאו הלהקה את הסינגל השני מתוך אלבומה השמיני, "Mamacita", בשיתוף אוזונה וג'יי ריי סול. השיר זכה להצלחה בינלאומית, תוך שבישראל, הצליח להגיע למקום השלישי במצעד השבועי של מדיה פורסט. ב-19 ביוני הוציאה הלהקה את אלבום האולפן השמיני, Translation, בהפקת האלבום השתתף המפיק הישראלי יונתן גולדשטיין.
באוקטובר 2020, הוציאו יחד עם הצמד המוזיקלי הישראלי סטטיק ובן-אל תבורי את השיר "Shake Ya Boom Boom", שהגיע היישר אל המקום הראשון במצעד השבועי של מדיה פורסט. בנובמבר, הוציאו את הסינגל החמישי מתוך אלבומם השמיני, "Girl Like Me", יחד עם שאקירה, שצבר כ-50 מיליון צפיות באתר יוטיוב תוך כשבוע.
אלברטו זאקרוני
אלברטו זאקֶרוֹני (באיטלקית: Alberto Zaccheroni; נולד ב-1 באפריל 1953) הוא מאמן כדורגל איטלקי, הוא אימן בעבר את נבחרת יפן בכדורגל, והוביל אותה ב-2011 לזכייה בגביע אסיה בכדורגל. עוד בעברו, אימן זאקרוני מספר קבוצות מהבולטות בכדורגל האיטלקי ובהן: אינטר מילאנו, מילאן, יובנטוס ולאציו רומא. זאקרוני ידוע בדבקותו במערך הטקטי 3-4-3 ששאר מאמני הכדורגל אינם מרבים להשתמש בו.
ראשית דרכו כמאמן
זאקרוני נולד בעיירה מודולה שבנפת פורלי-צ'זנה. את קריירת האימון שלו החל בגיל צעיר יחסית וב-1983 החל לאמן בקבוצת החובבים של העיר הסמוכה צ'זנאטיקו. עד 1995 הוא אימן במספר קבוצות בליגות נמוכות. בשנה זו החל לאמן את אודינזה לאחר שזו העפילה לסרייה א', בתקופה שבה נודעה כקבוצה ה"מתנדנדת" בין שתי הליגות הגבוהות. בשלוש השנים בהן אימן את אודינזה היא שיפרה בעקביות את מיקומה בליגה, העפילה לגביע אופ"א וסיימה ב-1998 במקום השלישי בליגה האיטלקית.
המועדונים הגדולים בסרייה א'
הישגיו באודינזה הרשימו את המועדונים הגדולים באיטליה והוא הוחתם ב-1998 על ידי מילאן לאחר שנתיים בהן השיגה תוצאות מאכזבות. יחד עמו עברו למילאן שניים מכוכביו הגדולים באודינזה: הגרמני אוליבר בירהוף והדני תומאס הלווג. כבר בעונתו הראשונה הצליחה מילאן לזכות באליפות סרייה א' לאחר שהקדימה את פיורנטינה ולאציו. השנה שלאחר מכן הייתה פחות מוצלחת. מילאן הודחה מליגת האלופות בשלב מוקדם וסיימה במקום השלישי בליגה אך לא היוותה גורם במאבק האליפות. בשנה השלישית היה המצב גרוע אף יותר ולאחר שהודחה על ידי דפורטיבו לה קורוניה מליגת האלופות, פוטר זקארוני על ידי נשיא המועדון, סילביו ברלוסקוני והוחלף באביב 2001 על ידי צ'זארה מלדיני.
לאחר מספר חודשים הובא זאקרוני ללאציו כמחליפו של דינו זוף לאחר פתיחת עונה גרועה של המועדון הרומאי. למרות שהצליח להביא את לאציו למקום ה-6 בסיום העונה, מקום המקנה כרטיס לגביע אופ"א, הוחלף זאקרוני בסוף העונה על ידי רוברטו מאנצ'יני, כנראה על רקע אי הכללתם בסגל של שניים מכוכבי הקבוצה: גאיסקה מנדייטה וסטפאנו פיורה ובשל התבוסה 1:5 לרומא בדרבי הרומאי.
לאחר מספר חודשים שוב הוזעק זאקרוני להציל קבוצת פאר שהתדרדרה. הפעם הייתה זו אינטר מילאנו שאומנה לפניו על ידי הקטור קופר. למרות שהודחה מליגת האלופות בתבוסה ביתית משפילה 1:5 על ידי ארסנל, הצליח המועדון לסיים את הליגה במקום הרביעי שהקנה כרטיס לליגת האלופות. אולם, נשיא המועדון, מאסימו מוראטי, לא שוכנע ביכולותיו של זאקרוני והחליפו בסיום העונה ברוברטו מאנצ'יני.
לאחר שנתיים בהן לא אימן, נקרא זאקרוני לאמן את טורינו לאחר שזו עלתה לסרייה א' אך פיטרה את מאמנה, ג'אני דה ביאסי, ערב פתיחת העונה. למרות פתיחה טובה, נכשלה טורינו בהמשך ונשיא המועדון, אורבנו קאירו, פיטר את זאקרוני בפברואר 2007.
לאחר שלוש שנים בהן לא אימן, הוחתם זאקרוני ב-2010 על ידי יובנטוס והחליף את צ'ירו פרארה לאחר שורת כישלונות של הקבוצה בפתיחת העונה. אחרי מספר הצלחות שוב הגיעו כישלונות. יובנטוס הודחה על ידי פולהאם מליגת האלופות וסיימה את הליגה במקום ה-7 המאכזב מבחינתה.
נבחרת יפן
באוגוסט 2010 נודע כי זאקרוני יחליף את הבוסני, איביצ'ה אוסים כמאמנה של נבחרתה הלאומית של יפן. בשל בעיה באשרה שלו ניהל את הנבחרת בשני המשחקים הראשונים בקדנציה של זאקרוני חלוץ העבר, הירומי הארה. במשחק השלישי, הראשון בניהולו של זאקרוני, זכתה יפן לניצחון היסטורי על נבחרתה של ארגנטינה 0:1. במפעל הראשון שלו כמאמן יפן, גביע אסיה שנערך בקטר ב-2011, הצליחה יפן לזכות בגביע (בפעם הרביעית בתולדותיה) לאחר שניצחה את אוסטרליה בגמר 0:1.ביוני 2013 הצליחה נבחרת יפן להעפיל למונדיאל 2014 לאחר שגברה על אוסטרליה והייתה לנבחרת הראשונה (חוץ מהמארחת) שהבטיחה את השתתפותה בטורניר גביע העולם שיתקיים בברזיל. ביוני 2014 התפטר זאקרוני מאימון הנבחרת, לאחר הדחתה של הנבחרת בשלב הבתים של המונדיאל.
נבחרת איחוד האמירויות
במאי 2016, ארבעה חודשים לאחר שהוחתם בקבוצה הסינית בייג'ינג גואואן, פוטר זאקרוני על ידי המועדון הסיני בשל הישגים ירודים. ב-16 באוקטובר 2017, הוא חתם על חוזה אימון ל-16 חודשים עם נבחרת איחוד האמירויות.
אנטים האיברי
אנטים האיבֶרי (ברומנית: Antim Ivireanul, בגאורגית: ანთიმოზ ივერიელი, אנתימוּז איווֶריאֶלי, 1650–1716) או בשמו החילוני אנדריה, היה אחד מהדמויות הכנסייתיות של ולאכיה (כיום רומניה), תאולוג מפורסם של הנצרות האורתודוקסית ופילוסוף, מנהל של בית הדפוס הנסיכותי של ולאכיה, והמיטרופוליט של בוקרשט, בשנים 1708–1715.
חייו
אנטים נולד בממלכת כארתלי שנקראה בעבר איבריה, ומכאן כינויו "האיברי". הוא נלקח בשבי על ידי חיילי האימפריה העות'מאנית ונמכר כעבד בשוק העבדים בקונסטנטינופול. הוא הוכשר כאומן, למד פיסול בעץ, ציור, רקמה וקליגרפיה. בשלב מסוים הוא נפדה על ידי הפטריאך של קונסטנטינופול. הוא הפך לנזיר וקיבל הנחיות מאיסטנבול, כאשר הוא עצמו התגורר בשטח חסותו של פטריארך קונסטנטינופול. בשנת 1689 או 1690, נדרש, על ידי נסיך ולאכיה, קונסטנטין ברנקוביאנו, להתיישב בוולאכיה, ולהיות האחראי על בית הדפוס המלכותי החדש בבוקרשט, שהיה שייך לנסיך. לאחר שמונה לאב הבכיר ("אגומן") של מנזר סנאגוב, הוא העתיק את מושבו לשם.
בשנת 1705, מונה אנטים לבישוף רמניקו ולצ'ה, ובשנת 1708 מונה לארכיבישוף המטרופוליטני (מיטרופוליט) של ולאכיה. אנטים היה דובר שפות מזרחיות ואירופאיות רבות. למרות שהיה זר, רכש במהירות ידע מעמיק בשפה הרומנית, והוביל את השימוש בה בכנסייה המקומית, והפך אותה לשפה הרשמית שלה. בשנת 1693 פרסם את הברית החדשה ברומנית.
בשנת 1709 עזר אנטים להקמת בית הדפוס הראשון בטביליסי. הוא גם אימן את הגאורגים באומנות הדפוס, ובשנת 1710 הנהיג את הגופן שבאמצעותו הדפיס תלמידו הרומני מיכאיל אישטוואנוביץ' את ספר הברית החדשה לראשונה בגאורגית. הוא גם פרסם 25 ספרים אחרים ברומנית, כמו גם בשפה הסלבונית, יוונית, וערבית (בדרך כלל הוציא לאור ספרים דו-לשוניים כמו: ספר ליתורגיה ביוונית וערבית משנת 1702. בספר זה נעשה השימוש הראשון באלפבית הערבי בוולאכיה.
ספרו המקורי "דיאדוכיה", היה אוסף של הטפות, שדרכו מתח ביקורת חריפה על ההרגלים והמוסר המודרניים. פרט למקורות הנוצריים, התייחס בו גם אל הפילוסופיה הקלאסית. אנטים ייסד את "מנזר כל הקדושים" בבוקרשט, שנודע כיום כמנזר אנטים לזכרו.
המדיניות האופוזיציונית הגלויה של אנטים לפטרונות העות'מאנית על ולאכיה, הפכה אותו ליריב המשטר הפנריאוטי. הנסיך החדש, ניקולאיה מברוקורדט, אסר אותו, ובסופו של דבר הגלה אותו להר סיני. בדרכו לשם נתפס אנטים על ידי העות'מאנים ונרצח בשטח בולגריה של ימינו. גופתו הושלכה לנהר מריצה או אולי לנהר הטונג'ה. יש שסברו כי רציחתו הוזמנה על ידי הנסיך מברוקורדט עצמו.
Quake Champions
Quake Champions ("אלופי קווייק") הוא משחק פעולה בסגנון יריות גוף ראשון. המשחק פותח על ידי חברת id Software והופץ על ידי חברת Bethesda למחשב האישי בלבד כחלק מסדרת Quake הנודעת. בהיותו הכותר החמישי המרכזי של הסדרה, אחרי Quake 4 ששוחרר בשנת 2005, המשחק מתרכז במשחק מרובה משתתפים ברשת האינטרנט, בדומה ל-Quake 3: Arena. מאז אוגוסט 2018, המשחק עבר למודל חינמי (Free 2 play).
משחקיות
Quake Champions תואר על ידי המפתחים כ "משחק Arena shooter תחרותי מבוסס דמויות" ואכן, המשחקיות שלו הושפעה רבות מזו של קודמו המוצלח Quake 3 ושל הגרסה המחודשת שיצאה לו, Quake Live, כאשר ההשפעה האומנותית הגיעה בעיקרה מהמשחק Quake הראשון. המשחק מציג מגוון רחב של דמויות, חלקן הוצגו במשחקים קודמים של איד וחלקן חדשות, והחידוש הגדול במשחקיות הגיע מכך שכל דמות (שנקראת בז'רגון המשחק "אלוף", "Champion") ישנן יכולות מיוחדות, בדומה לרעיון שהוצג במשחקים כמו Overwatch. לכל אלוף יש שני סוגים של יכולות מיוחדות, יכולות פאסיביות (לפחות אחת) המשפיעות על השחקן לאורך כל המשחק, ויכולת אחת אקטיבית, שנמשכת לכל היותר מספר שניות ובעלות זמן השהייה של בין 30 ל-45 שניות. כדי לאזן את כוחותיהן של היכולות בשדה הקרב, המשחק תוכנן כך שגם ליכולות המיוחדות יהיו אמצעי התגוננות שונים ועל השחקנים המשחקים באותה הקבוצה לגלות איזה אלופים עובדים בצורה הטובה ביותר ביחד וכיצד להתגונן מפני האלופים של הקבוצה היריבה. בדומה ליתר המשחקים בסגנון, המשחק שם דגש רב גם על כישורי המשחק של השחקן ואל לו להסתמך רק על היכולות המיוחדות של האלוף שברשותו.
בדומה למשחקי יריות תחרותיים אחרים שיצאו בשנים קודם לכן, גם כאן המשחק מציג מערכת עליית רמות (הנקבעת לפי נקודות ניסיון) ודרגות (הנקבעת לפי כישוריו של השחקן, ניצחונותיו והפסדיו), אך בשונה מהם, המשחק לא מציג Loadouts של כלי נשק (בחירה מראש של כלי נשק לפני הקרב) אלא שכלל כלי הנשק זמינים עם תחילת המשחק ופזורים במפה, בדיוק כמו במשחקי Quake הקודמים. מצבי המשחק מגוונים, והם כוללים מצב "כולם על כולם", קרב בקבוצות, דו-קרב, וכן שלל מצבי "ארקייד" כמו InstaGib, Sacrifice, Hot Rockets ועוד.
האלופים הזמינים במשחק
עם יציאת המשחק היו זמינים יותר מתריסר אלופים, חלקם מקוריים וחלקם הוצגו במשחקים קודמים. עם הזמן התווספו עוד אלופים כאשר חלקם מגיעים מסדרות משחקים אחרות של איד, לאו דווקא מסדרת Quake.
מודל תשלום
כאשר יצאה גרסת הגישה המוקדמת, השחקן היה נדרש לקנות אותו ולאחר קניית המשחק כלל הדמויות ומצבי המשחק נהיו זמינים. ב-10 באוגוסט 2018, המשחק עבר למודל בו המשחק עצמו ניתן בחינם, יחד עם הדמות Ranger כברירת מחדל, והדמות Scalebearer שהייתה נפתחת אחרי שהשחקן היה מסיים את ה-Tutorial. כדי לפתוח את יתר הדמויות, השחקן נדרש לקנות חבילת הרחבה על מנת לקבל גישה לכלל הדמויות לצמיתות, או לשחק מספיק זמן במטרה לצבור נקודות שאיתן אפשר "להשאיל" אלוף לזמן מצומצם. בכך, המשחק משלב אספקטים של משחק חינמי יחד עם משחק בתשלום.
ניתן גם לקנות ערכות למתחיל המכילות מספר מצומצם של דמויות, וכן לקנות Loot boxes מהן ניתן להשיג פריטים קוסמטיים.
פיתוח
בשלבים המוקדמים של הפיתוח, שהחל עוד בשנת 2013, המשחק היה ידוע תחת השם "פרויקט לאבקראפט". המטרה המקורית הייתה לבנות את המשחק על בסיס המשחק Quake Live, שהיה בעצמו רימייק של Quake 3. בזמן שהמפתחים היו עסוקים בלבנות את אב הטיפוס של המשחק על בסיס המנוע של Quake Live, נודע להם על פיתוח הכותר הבא בסדרת דום ועל יכולות המנוע הגרפי שלו, והחליטו לשתף פעולה עם סטודיו בשם Saber Interactive על פיתוח המשחק, שכבר הפך לפרויקט בפני עצמו שאינו קשור יותר ל-Quake Live. אף על פי שהמפתחים אכן שאבו השראה מאופן פיתוחו של דום 2016, הם השתמשו במנוע ייחודי פרי פיתוחן של איד ושל Saber, ולא במנוע id Tech 6 ששימש את דום. טים ווילץ, מנכ"ל איד, הסביר כי הסיבה שבחרו לא להשתמש בסוף במנוע של דום הייתה מפני שב-Quake אין צורך בהרבה תכונות שיש בדום, למשל התמיכה ב-Vulkan API, מציאות מדומה, SnapMap ותמיכה במודים שפותחו עבור דום . את המוזיקה למשחק הלחין אנדרו הולשולט שעבד קודם לכן על המוזיקה למוד Brutal Doom וכן על הרימייק שיצא בשנת 2013 למשחק Rise of the Triad, יחד עם המוזיקאי כריס ורנה, שעבד קודם לכן על מספר פרויקטים נוספים עם איד וביניהם דום 3 ו-Quake 4.
המשחק הוצג בתערוכת E3 של 2016 ונכנס לשלב בטא סגורה באפריל 2017. מאוחר יותר באותה השנה, הוצגו שני גיבורים חדשים: בי. ג'יי. בלאזקוביץ' מסדרת Wolfenstein שהוצג בתערוכת E3 שהתקיימה ביולי 2017, ודום סלייר (גיבור משחקי דום) שהוצג חודש לאחר מכן, באוגוסט 2017, עם השקת גרסת ה"גישה המוקדמת" (Early Access) של המשחק.
המשחק יצא בתצורת Free to play ב-10 באוגוסט 2018, כאשר בת'סדה הכריזו כי המשחק יעבוד על מודל Loot boxes אך בדצמבר באותה השנה הם הכריזו כי הם יעברו למודל תשלום של Battle pass כאשר ה Loot boxes יהיו זמינות עבור פריטים קוסמטיים בלבד.
משכן גבעון
משכן גבעון היה מבנה מקודש שנבנה לאחר חורבן המשכן בנוב, בערך בשנת 876 לפסה"נ (או כ-200 שנים קודם לפי מניין שנות המלוכה עד חורבן ביהמ"ק). המבנה בגבעון התקיים במשך כ-50 שנה, 44 שנה עד תחילת בניית בית המקדש ושבע שנות בנייתו. לאחר השלמת בניית בית המקדש על ידי שלמה המלך (2936 ליצירה) נגנז משכן גבעון, ונחנך בית המקדש. בזמן קיום המבנה הותרה ההקרבה בבמות (משנה, זבחים יד,ז). כמו כן ארון הברית לא שהה במשכן גבעון, אלא בקריית יערים ומקום זמני בירושלים. מקומו של משכן גבעון מזוהה על ידי רוב החוקרים כעשרה ק"מ צפונית-מערבית לירושלים, במרום ההר (895 מטר מעל פני הים) מדרום לגבעון המקראית (הכפר אל-ג'יב), במקום שבנוי הכפר נבי סמואל.
לפי המסורת היהודית משכן גבעון עמד בין השנים ב'תתפ"ד - ב'תתקכ"ח (876 לפנה"ס - 832 לפנה"ס), או 1004 לפנה"ס - 961 לפנה"ס לפי מניין המלכים עד לחורבן.
גבעון המקראית
גבעון המקראית הייתה 'עיר גדולה' (יהושע י,ב), ובתקופת כיבוש הארץ היא הייתה אחת מערי החיוי; לאחר הכיבוש השתעבדו החיוי ליהושע ואנשיו, והפכו לעבדי המקדש ואילו גבעון ומגרשיה - מה שבנחלת שבט בנימין - נמנית בין השלוש עשרה ערי הכהנים שנתנו בני ישראל על פי הגורל במשכן שילה לכהנים:. רוב החוקרים מזהים אותה בתל השוכן בשטח הכפר אל-ג'יב, עשרה ק"מ צפונית-מערבית לירושלים (אנציקלופדיה מקראית עמ' 417, ערך גבעון).
הבמה שבגבעון
המקרא מתאר את הגעתו של שלמה המלך לבמה אשר בגבעון. פעולה זו הידועה מהעולם העתיק (כגון מנהגים מימי הפרעונים והליכתם של היוונים לאורקל), מבטאת את הקדושה הפולחנית שיוחסה למקום.
הקמת המבנה
הנייטרליות והתמיכה הממלכתית של יושבי גבעון עזרה למשכן לשרוד אף את זמן מלכותו של דוד (40 שנה) ואת תחילת מלכותו של שלמה, עד בניית המקדש. יחד עם זה סמכותו של המשכן הייתה מעט ירודה, דבר שהתבטא בהיתר להקריב קורבנות אישיים בכל מקום, ובעובדה שארון הברית לא היה במשכן גבעון.
יש חוקרים (ייבין) המשערים שבחירת העיר גבעון כמקום מקודש נובעת מכך שהיה בגבעון פולחן עתיק של אלוהות החכמה והתבונה. פולחן עתיק זה נעוץ בגורמים חיווים, ומקבילות לו ידיעות אף בפולחן המצרי.
סיום המשכן
רצונו של דוד להקמת מבנה קבע 'בית מקדש', הסתיים בהצלחה בתקופת כהונתו של שלמה. לאחר בניית בית המקדש, לא היה עוד צורך במשכן בגבעון, וירושלים הפכה למרכז השלטוני והמרכז הכוהני בארץ ישראל. ביטוי מובהק לסיום משכן גבעון, והעברה מוחלטת של המרכז הרוחני לעיר הבירה ירושלים, מתבטא בגניזת המשכן במחילות תחת ההיכל שבירושלים.
המבנה בגבעון
תיאור צורת המבנה בגבעון אינו ידוע, ואף קשה להעלות תאוריות בעניין. לחלק מהדעות המבנה בגבעון (כדוגמת המבנה נוב) נבנה לפי הדגם של משכן שילה; דברים אלו מבוססים על מקורות שונים המגדירים מבנים אלו בתואר אוהל מועד, במקרא (דה"ב א,3), בתוספתא (זבחים יג,יח) ובתלמוד (בבלי, זבחים קיח ע"ב). אך מתוך מקורות אחרים ניתן לראות שלעיתים המבנה בגבעון מתואר בכינוי אחר, מה עוד שקיום התקרה במבנה גבעון והעובדה שארון הברית לא היה בו, מעידים על שינויים ידועים; כך שניתן להעריך שהתקיימו שינויים נוספים. אם כל העובדה שהתקיימו שינויים נראה שנעשה שימוש בחומרי בניין שונים מתקופת משכן משה במדבר; חומרי בניין ששימשו במשכן בגלגל, משכן שילה ואף במשכן בנוב (בבלי, סוטה ט ע"ב). תופעה זו יכולה לנבוע הן בשל ייחוס הקדושה שאפף חומרים אלו, והן בשל יוקר-מחירם והחוסר בחומרים מעין אלו בארץ ישראל.
סוג המבנה
אין בהירות האם המבנה בגבעון מהווה משכן או מקדש. מלשון הרמב"ם (בית הבחירה א,ב) הבניין בגבעון מכונה 'מקדש'; אולם לפי תפיסות שונות המבנה בגבעון מהווה 'משכן'. למציאת ההבדלים בין משכן למקדש קיימות כמה שיטות: למעשה הגישות המרכזיות, מצביעות על כך שהמבנה בגבעון מהווה משכן; כך שלשונו של הרמב"ם שראתה במבנה זה מקדש אינה מדוקדקת לעניין זה (עמוד הימיני סימן א).
דעת חז"ל
משנה (זבחים קיב ב): בתוספתא [פי"ג הי"ח] שנינו, איזו היא במה גדולה שהותרו בה במות, אהל מועד נטוי ואין הארון נתון שם, וכן הוא בירושלמי מגילה [פ"א הי"ב], "זה סימן כל זמן שהארון מבפנים הבמות אסורות, ותמוה שהרי תינח בימי נוב וגבעון היה הארון בקרית יערים, אך בגלגל היה הארון ולמה הותרו הבמות. וכתב המאירי במגילה [ט ב] שהותרו משום שלא נקבע מקומו של ארון כי יצא למלחמות, אך ראה ירושלמי [שקלים פ"ו ה"א] שהיו שני ארונות, ולכ"ע לא יצא ארון המשכן למלחמה. ובמשך חכמה [דברים יב ח] נקט שקודם מנוחה אף כשהיה ארון הייתה נחשבת במה, ורק אחר מנוחה תלוי דינה בארון, וכשהיה ארון נאסרו הבמות.
בין משכן למקדש
גניזת המשכן מבטאת את סיום תפקידו הזמני של המשכן, ובית האל עובר למקום קבע. אמנם במספר מקורות משכן גבעון מכונה 'מקדש' (כפי שמכונה משכן נוב); אך ברור שבית המקדש עלה על משכן גבעון אף מבחינה חומרית ואף מבחינה רוחנית של השראת שכינה. שהרי המבנה היה גדול וראוותני יותר, וכן שכן בו ארון הברית. אולם בנקודה מסוימת נעלה המשכן על המקדש, עילוי המתבטא בדברי התלמוד (תלמוד בבלי, מסכת סוטה ט ע"ב) שלא שלטו השונאים במעשי ידיו של משה; כלומר מאז בניית משכן משה במדבר, שרדו חומרי המשכן השונים (קרשים, קרסים, בריחים, עמודים ואדנים) במשך 480 שנה. וגם לאחר תקופה זו לא נשרפו, אלא נטמנו. זאת לעומת בית המקדש, שחרב ואף חומרי הבניין הושמדו יחד איתו. בכך יש ביטוי שלדבר ארעי וזמני לעיתים יש יכולת שרידות גבוהה יותר מאשר דבר קבוע; דבר המתבטא בתוצאות מכת הברד במצרים העתיקה "וְהַחִטָּה וְהַכֻּסֶּמֶת לֹא נֻכּוּ, כִּי אֲפִילֹת הֵנָּה" (שמות ט,לב).
שון גוטר
לאונרד שון גוטר (באנגלית: Leonard Shaun Goater; נולד ב-25 בפברואר 1970) הוא כדורגלן עבר ברמודי, ששיחק בעמדת החלוץ.
תחילת הקריירה
גוטר נולד בהמילטון, בירת ברמודה. גוטר התחיל את הקריירה שלו בקבוצות כדורגל מקומיות ובגיל 17, הצטרף לקבוצת הכדורגל של תיכון קולומביה, ניו ג'רזי וכעבור זמן קצר הצטרף לאקדמיה לכדורגל של מנצ'סטר יונייטד.
בשנת, גוטר חתם ברות'רהאם יונייטד. בשנת הושאל לנוטס קאונטי בה רשם רק הופעה אחת ולאחר מכן חזר לרות'רהאם עקב בעיות באישורי עבודה. במדי רות'רהאם, רשם 86 שערים ב-262 הופעות בכל המסגרות, ואף זכה עמה בפרס הפוטבול ליג בשנת.
בעונת, גוטר קיבל הצעות מאוססונה ומסווון סמסונג בלווינגס, אך לבסוף החליט להישאר באנגליה. בקיץ, גוטר חתם בבריסטול סיטי תמורת 175 אלף פאונד. את הופעת הבכורה של גוטר בבריסטול סיטי ערך נגד גילינגהאם בו גם כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה, אך בריסטול סיטי הפסידה 3–2. בעונת, גוטר נבחר לקבוצת העונה בליגה השנייה באנגליה.
מנצ'סטר סיטי
ב-26 במרץ 1998, גוטר חתם במנצ'סטר סיטי, תמורת 400 אלף פאונד. עד לסיום העונה, גוטר הבקיע שלושה שערים, אך לא הצליח לסייע לקבוצה להישאר בליגה ולראשונה בתולדותיה ירדה לליגה השלישית. בעונה שלאחר מכן, גוטר כבש 21 שערים בליגה (מלך השערים של הקבוצה) והיה ממצטייני הקבוצה ובסיום העונה סיטי חזרה לליגה השנייה. גם בעונת, גוטר המשיך לבלוט במדי הסיטי, בעונה זו כבש 29 שערים ורשם עליית ליגה שנייה ברציפות עם הסיטי לפרמייר ליג.
בעונת, גוטר הפך לכדורגלן הראשון מזה 30 שנה שכובש יותר מ-30 שערים בעונה במדי הסיטי ובנוסף להיותו מלך שערי הקבוצה בפעם הרביעית ברציפות, הפעם גם היה מלך שערי הליגה השנייה באנגליה.
בפברואר, גוטר כבש 9 שניות לאחר שעלה כמחליף במשחק הליגה נגד מנצ'סטר יונייטד, ובכך קבע שיא חדש בפרמייר ליג. במשחקו האחרון בקבוצה, ענד את סרט הקפטן.
במדי הסיטי, גוטר כבש 103 שערים ב-212 הופעות.
המשך הקריירה
ב-1 באוגוסט 2003, גוטר חתם ברדינג. שנה לאחר שחתם ברדינג, עזב המאמן אלן פארדיו, לטובת ווסטהאם יונייטד ותחת מחליפו סטיב קופל גוטר לא זכה להזדמנויות רבות. במהלך העונה הושאל לקובנטרי סיטי, ובסיום העונה שוחרר מהקבוצה.
ב-3 באוגוסט 2005, גוטר חתם בסאות'נד יונייטד. ב-6 במאי 2006, רשם את משחקו האחרון ככדורגלן מקצועי לקראת משחק הליגה נגד בריסטול סיטי, קבוצתו לשעבר. בנוסף, למשחק זה הגיעו כ-400 אוהדי סיטי.
קריירה בינלאומית
מגיל 17, גוטר הוא חלק מסגל נבחרת ברמודה. את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ערך נגד.
גוטר, הוא מלך שערי הנבחרת בכל הזמנים עם 32 שערים ב-36 הופעות.
חיים אישיים
גוטר נשוי לאניטה, אותה הכיר עוד בילדותו ולזוג שתי בנות.
בשנת קיבל חברות במסדר האימפריה הבריטית, כאות הוקרה לתרומתו עבור הספורט בברמודה.
בספטמבר, פרסם את האוטוביוגרפיה שלו, "האכילו את העז: סיפורו של שון גוטר".
מספר פרנל
מספר פרנל (F), על שמו של הפיזיקאי אוגוסטן-ז'אן פרנל, הוא גודל חסר ממדים המופיע באופטיקה, בפרט בעקיפה.
עבור גל אלקטרומגנטי העובר דרך צמצם ופוגע במסך, מספר פרנל, F, מוגדר כ
כאשר
מספר פרנל הוא מושג שימושי באופטיקה פיזיקלית. קונספטואלית, זהו מספר חצאי-המחזור במשרעת חזית הגל, אשר נספרים מהמרכז לקצה הצמצם, כפי שנצפה בהדמיה. מספר חצאי-המחזור מוגדר כאשר חזית הגל משתנה ב \pi כשעוברים מחצי-מחזור אחד לאחר. הגדרה מקבילה היא שמספר פרנל הוא ההפרש, הנספר כחצאי אורך-גל, בין המרחק מהדמות לקצה הצמצם לבין המרחק האורתוגונלי מנקודת התצפית למרכז הצמצם.
מספר פרנל קובע קריטריון גס בין קירובי השדה הקרוב והרחוק. ככלל, אם מספר פרנל קטן - פחות מ-1 - הקרן בקירוב של שדה רחוק. אם מספר פרנל גדול מ -1, נאמר כי הקרן בקירוב שדה קרוב.
הקירוב להתפשטות גלים בשדה הקרוב הוא עקיפת פרנל. קירוב זה עובד היטב כאשר המרחק אל הצמצם גדול מגודל הצמצם. במקרה זה אכן, בקירוב, \ F \sim 1.
כאשר המרחק אל הצמצם גדול בהרבה מגודל הצמצם, ההתפשטות מתוארת היטב על ידי עקיפת פראונהופר. במקרה זה, בקירוב, \ F \ll 1.
צ'אלנג'ר 2
הצ'אלנג'ר 2 (באנגלית: FV 4034 Challenger 2) הוא טנק המערכה העיקרי של בריטניה. הטנק נכנס לשירות בשנת 1998, ונחשב לאחד הטנקים המתקדמים בעולם, ביחד עם ה-אברהמס M1A2 האמריקני, הארמטה וה-T-90 הרוסי, הלאופרד 2 הגרמני והמרכבה סימן 4 הישראלי.
הצ'אלנג'ר 2 מוחלף בהדרגה על יד הצ'אלנג'ר 3, כשחלקים ממנו ימוחזרו ויורכבו על הטנק חדש.
רקע
לקראת סוף שנות השמונים החלו הבריטים להבין שיש לבצע שינוי במערך הטנקים שלהם. הצבא הבריטי השתמש עדיין בטנקי הצ'יפטיין המיושנים, וגם טנקי הצ'אלנג'ר 1 החדשים יחסית היו בעלי חסרונות מרובים. הצבא הבריטי ביקש לקבל את ה-M1 אברהמס או את הלאופרד 2 הגרמני, אך שיקולים פוליטיים ואחרים גרמו להחלטת הממשל הבריטי לפתח מחליף מתוצרת בריטניה.
טנקי הצ'אלנג'ר 2 הראשונים נכנסו לשירות הצבא הבריטי ב־1998.
עתיד הטנק
ב-22 במרץ 2021 פרסם משרד ההגנה הבריטי כי ישודרגו 148 טנקי צ'אלנג'ר 2 וישנו את שמם לצ'אלנג'ר 3 כחלק מתוכנית מודרניזציה של הצבא הבריטי בעלות של 1.3 מיליארד ליש"ט.
צ'אלנג'ר 2
למרות השם הזהה לקודמו, הטנק היה חדש כמעט לחלוטין. השריון בצ'אלנג'ר 2 הוא שריון צ'ובהם מדור שני. שריון הצ'ובהם מורכב ממתכות שונות, חומרים קרמיים, וחומרים אחרים המורכבים ביחד על מנת להשיג מיגון משופר בהרבה יחסית לפלדה. השימוש בצ'ובהם מדור שני, בעל יכולות הגנה טובות מאוד, בשילוב עם עיצוב הטנק, מצביעים על כך שהצ'אלנג'ר הוא מהטנקים הממוגנים בעולם. גם בתחום החימוש מדובר בטנק מצוין. מערכת בקרת האש שלו נחשבת למצוינת, ויש לו ציוד ראיית לילה תרמי למפקד, לתותחן ולנהג. בקרת האש הייתה החסרון העיקרי של הצ'אלנג'ר 1, ועם פתרון בעיה זו, הצליחה בריטניה לשוב למעמד של יצרנית טנקים מעולים. התותח הוחלף לתותח 120 מילימטר חרוק קנה (היחיד בין הטנקים המתקדמים) מתקדם יותר, היורה את כל סוגי התחמושת המודרנית. התותח מצטיין בטווח ובדיוק, אך נוטה להישחק יותר בחלקי הקנה יחסית לטנקים המקבילים (לדוגמה מרכבה סימן 4). המקלע המקביל הוא בעל מנגנון חשמלי. המנוע דומה למדי לזה של קודמו, אך המזקו"ם משופר בהרבה.
שימוש קרבי
הצ'אלנג'ר 2 עבר את טבילת האש שלו במלחמת עיראק. ביצועי הטנק היו טובים, ודווח שהוא עמיד ביותר לנשק נ"ט עיראקי. דווח גם שאחוז הכשירות המבצעית של הטנקים גבוה, מה שמרמז אולי שבעיית האמינות של הטנקים הבריטיים נפתרה. תקרית אש ידידותית שבמהלכה הושמד טנק צ'אלנג'ר 2 בריטי העיבה על הבכורה המוצלחת של הטנק. בנוסף נפגע הטנק מרקטת נ"ט מדגם RPG-29 ומטען גחון, שחדרו את שריון הטנק וגרמו פציעות לאנשי הצוות. לעומת זאת, דווח שטנק צ'אלנג'ר 2 שנלחם בבצרה שרד ירי של כ-70 רקטות נ"ט. בעקבות תקריות אלה והלוחמה בשטח בנוי, שודרג השריון של הצ'אלנג'ר 2, בין השאר באמצעות תוספות מיגון שפותחו ויוצרו על ידי החברה הישראלית רפאל - מערכות לחימה מתקדמות.
ייצוא
הצ'אלנג'ר 2 יוצא לעומאן, שם הוא נכנס לשירות בשנת 2001 בכמות של גדוד מוגבר.
במהלך חודש מאי 2022 החליט הממשל הבריטי להעניק לצבא פולין כ-14 טנקי צ'אלנג'ר 2 כתחליף לטנקי t72 שיימסרו לצבא אוקראינה על ידיי צבא פולין. בחודש יולי 2022 הוכרזה פלוגת טנקים צ'אלנג'ר 2 בצבא הפולני כמבצעית. הבריטים צפויים להעביר לצבא פולין סד"כ של עד גדוד נוסף של טנקי צ'אלנג'ר במהלך השנה הקרובה.
בריטניה אישרה לאוקראינה העברת טנקים עד מרץ ובינואר נשלחו חיילים ראשון להדרכה על הטנקים.
הבריטים מעוניינים למכור את הטנק לעוד מדינות, בהן ערב הסעודית וקטר, ואף פיתחו דגם ייצוא מיוחד לשם כך.
קוניק
קוניק הוא שם משפחה. {{פירושונים|
ראו גם
}}
בית הסוהר המדינתי
בית הסוהר המדינתי (באנגלית: Union Correctional Institutionn) הוא מוסד כליאה, השוכן במחוז מריון שבפלורידה. הכלא מנוהל על ידי מחלקת בתי הכלא של מדינת פלורידה ומאכלס מעל ל-2,100 אסירים.
היסטוריה
בית הכלא הוקם בשנת 1913 ומאז עבר סדרה של הרחבות. לאחר הקמתו במתקן היו כלואים כ-600 אסירים שעבדו בעיקר בחווה של הכלא. בשנת 1928 דווח על 1,101 אסירים גברים ומספר לא ידוע של אסירות. בין האסירים הלבנים והאסירים האפרו-אמריקאים הייתה הפרדה לחלוטין. במהלך שנות ה-30 של המאה ה-20 אוכלוסיית האסירים גדלה לכ-2,000. בשנת 1935 נבנה בניין חדש בעל רמת אבטחה מרבית. נכון ל-2021, הוא עדיין נמצא בשימוש, אך גם עבר מספר שיפוצים.
בשנת 1954, לאחר הקמת בית הסוהר לוול, כל האסירות הועברו לבית הסוהר החדש. בשנת 1955 נבנה "האגף המזרחי" שבשנת 1972 הופרד והוקם בית הסוהר פלורידה. בשנת 1992 נבנה בניין חדש שמאכלס נידונים למוות.
מארק דקסקוס
מארק אלן דקסקוס (באנגלית: Mark Alan Dacascos; נולד ב-26 בפברואר 1964) הוא שחקן קולנוע ואמן לחימה אמריקני. זכה באליפויות רבות בענפי אמנויות לחימה שונים מאז שמלאו לו 7 ועד לגיל 18.
בית הסוהר המדינתי
היסטוריה
בין הרוצחים שהוצאו להורג בכלא נמנה טד בנדי, רוברט לונג וג'וזפה זנגארה, שהואשם בניסיון לרצח של פרנקלין דלאנו רוזוולט. אדי ג'יימס נידון למוות בשנת 1995 ועדיין כלוא במתקן.
מארק דקסקוס
החל מינואר 2005 הוא גילם את דמותו של "היושב-ראש" בסדרת הטלוויזיה של Food Network "איירון שף אמריקה". בסדרת "איירון שף" היפנית המקורית שקדמה לה שיחק את היושב-ראש טקשי קאגה ודמותו של דקסקוס מוצגת כאחיינו של קאגה, אם כי הגיבורים אינם קרובי משפחה. תפקידיו הבולטים האחרים כאריק דרייבן ב"העורב" וכEubulon, המאסטר ב"Kamen Rider: Dragon Knight".
דקסקוס הופיע בעונה התשיעית של הגרסה האמריקאית של התוכנית "רוקדים עם כוכבים", בת זוגו הייתה הפיינליסטית של התוכנית "So You Think You Can Dance". הזוג נשר אחרי הפרק השביעי.
ביוגרפיה
אביו של דקסקוס, אל דקסקוס, הגיע מהוואי, והוא מדריך אמנויות לחימה. בתוכנית בערוץ ההיסטוריה, "סמוראי", הוא מגלה שבני משפחתו היפנים מצד אמו, מוריקו מקווי-מוריי (Moriko McVey-Murray), נהרגו בעת ההתקפה האטומית על הירושימה. האימהות החורגות שלו (האב לא נישא לאימו והיה נשוי פעמיים) הן אמנית הלחימה עטורת הפרסים מליה ברניי (Malia Bernal) והזמרת ההוואית מלווין ליד (Melveen Leed). דקסקוס למד באוניברסיטת פורטלנד-סטייט בפורטלנד, אורגון, שם התמחה בסינית ובדרמה. דקסקוס מומחה להופ קואן דו, וו-שו ואיגרוף תאילנדי.
קריירה
דקסקוס הפך לשחקן אחרי שהתגלה בעודו צועד בצ'יינהטאון בסן פרנסיסקו בידי שני אנשים שעבדו עבור הבמאי וויין וואנג (Wayne Wang). למרות שחלקי הסרטים הראשונים בהם צולם נחתכו בחדר העריכה, הוא הצליח לבסס לעצמו קריירה בקולנוע ובטלוויזיה, זאת בעיקר בגלמו אמני לחימה (קנג'ירו סנגה בסרט "סמוראי אמריקאי"). פריצת הדרך שלו הייתה בסרט "רק החזק שורד" משנת 1993, בו הוא גילם את דמותו של לואיס, מאסטר קפואירה שלוקח נפלים מבית ספר תיכון ומכשיר אותם לחיים באמצעות לימוד אמנות הלחימה הברזילאית. בשנה שלאחר-מכן כיכב דקסקוס לצידו של סקוט וולף בסרט "דאבל דראגון", המבוסס על משחק הווידאו בעל אותו שם.
הוא היושב ראש של "איירון שף אמריקה", ומתואר כאחיינו של היושב ראש בסדרת איירון שף המקורית, טקשי קאגה.
דקסקוס הופיע בסרטי פעולה רבים ובהם "אחוות הזאבים", "פרימן" ו"Cradle 2 the Grave", שבו הוא נלחם נגד ג'ט לי. הוא גם הופיע בשלושה משחקי וידאו: דיבב ב"Stranglehold", שיחק בWing Commander IV" The Price of Freedom" ויצר דיגיטלית את תפקיד היושב ראש במשחק הווידאו החדש "איירון שף" עבור חברת Wii.
דקסקוס היה מועמד לפרס סאטורן כשחקן המשנה הטוב ביותר ב-2002 בשל תפקידו ב"אחוות הזאבים", שזכה להצלחה והיה שובר קופות בארצות הברית.
הוא גם שיחק בסדרה קצרת הימים אך שקצרה תשבחות מהמבקרים "העורב" מ-1998 אשר נוצרה בעקבות הסרט "העורב" משנת 1994 שבו כיכב ברנדון לי באותו התפקיד. הוא שיחק בתוכנית הטלוויזיה לילדים "Kamen Rider: Dragon Knight", שם גילם את דמותו של אדבנט מאסטר אבוליון, מנהיגם הרוחני של הקיימן ריידרס ויוצרו של אדבנט דקס.
בשנת 2003 שיחק בסרט הפעולה "2 צעדים למוות" לצד ג'ט לי וDMX.
בשנת 2007 שיחק בסרט הפעולה "שם קוד: המנקה". בשנת 2019 שיחק בסרט "ג'ון וויק 3", לצד קיאנו ריבס.
בנוסף לכך שיחק בסדרה המחודשת "הוואי חמש-אפס" בתור וו-פאט, ראש מאפיה מקומית.
ב-2019 שיחק בסדרה "המתנקשים" בנטפליקס, וכיכב בסרט האקשן "הנהג".
חיים אישיים
הוא נשוי לשחקנית ג'ולי קונדרה, שכיכבה עמו בסרט "Crying Freeman". יש להם שלושה ילדים, שני בנים - מקואה (Makoa) וקאפונו (Kapono), ובת צעירה - נואלני (Noelani).
סויוז TM-31
סויוז TM-31 (ברוסית: Союз TM-31), הייתה משימה ראשונה עם משלחת קבועה לתחנת החלל הבין-לאומית.
תיאור המשימה
סויוז TM-30 שוגרה ב-31 באוקטובר 2000 מכן שיגור מס' 1 בקוסמודרום בייקונור שמופעל על ידי רוסיה ונמצא בקזחסטן. העגינה בתחנת החלל הבין-לאומית בוצע ב-2 בנובמבר.
עם מעבר לתחנת החלל אחריות על המשך מישה הועברה לוויליאם שפרד שהיה מפקד משלחת קבועה מס' 1. תחילה אנשי הצוות הפעילו מערכות תחנת החלל שתומכות בחיי הצוות. לאחר סיום פעולות אלו הם התחילו בביצוע ניסויים לפי התוכנית. תוכנית זו כללה ניסויים בתחום בריאות, חקר כדור הארץ, גידול גבישים ועוד.
ב-18 בנובמבר לתחנת החלל הגיע חללית מסע פרוגרס M1-4. מערכת עגינה אוטומטית כשלה ומהלך בוצע באופן ידני. החללית הביאה איתה אספקה וציוד נדרש. כעבור שבועיים החללית התנתקה ובוצע ניסיון נוסף לבצע עגינה אוטומטית. גם הוא כשל והיה צורך בהתערבות ידנית.
ב-2 בדצמבר לתחנת החלל הגיע מעבורת במסגרת משימה STS-97. צוותה כלל 5 אנשים מ-2 מדינות. ברנט ג'ט היה מפקד צוות. צוות שעתה כלל 8 אנשים החל בביצוע ניסויים. עם המעבורת הגיעו פאנלים סולארים חדשים. חברי הצוות שהגיע עם המעברות בצעו פעילות חוץ רכבית מספר פעמים במהלך פעילויות אלו בחלק החיצוני של תחנת החלל הותקן ציוד נוסף. ב-9 בדצמבר עם השלמת התוכנית מעבורת החלל אנדוור התנתקה מתחנת החלל וחזרה לכדור הארץ.
ב-9 בפברואר 2001 לתחנת החלל הגיע מעבורת במסגרת משימה STS-98. היא כללה 5 אנשים צוות ובראשם קנת קוקרל. בנוסף לאספקה, המעבורת הביאה מודול חדש "Destiny" שמיועד לביצוע ניסויים. מרשה אייווינס בעזרת אמצעי קצה רובוטי חיברה את המודול החדש למודול "Unity". בהמשך בוצעו שלושה פעילויות חוץ רכביות לחיבור המודול החדש למערכות שונות של תחנת החלל. מעבורת החלל אטלנטיס התנתקה מתחנת החלל ב-16 בפברואר וחזרה לכדור הארץ.
ב-28 בפברואר לתחנת החלל הגיע חללית מסע פרוגרס M-44. החללית הביאה איתה אספקה וציוד נדרש.
ב-8 במרץ לתחנת החלל הגיע מעבורת STS-102. בין היתר איתה הגיע צוות קבוע מס' 2 של תחנת החלל. מפקד הטיסה היה ג'ים ות'רבי. הצוות כלל 7 אנשים, מהם 3 (יורי אוסצ'וב, ג'יימס ווס וסוזן הלמס) היו אמורים להישאר בתחנת החלל כצוות קבועה מס' 2. לאחר העברה מסודרת של תחנת החלל לצוות חדש, יורי גידזנקו, סרגיי קריקאליוב וויליאם שפרד חזרו לכדור הארץ בטיסה של "STS-102" לאחר כ-141 ימים בחלל.
חללית "סויוז TM-31" נותרה מחוברת לתחנת החלל לשימוש במקרה חרום. חללית "סויוז TM-31" חזרה לכדור הארץ ב-5 במאי 2001 כאשר על סיפונה טלגט מוסאבייב, יורי בטורין ודניס טיטו שהגיעו לתחנת החלל ב-30 באפריל 2001 בחללית סויוז TM-32. היא נחתה בשטח קזחסטן כמתוכנן.
שלמה בן שמעון דוראן
הרב שלמה בן שמעון דוראן (הרשב"ש; 1400 בערך - 1467), היה בנו של רשב"ץ, רב ופוסק באלג'יר.
קורות חייו
נולד באלג'יר, למד כנראה מפי אביו, רבי שמעון בן צמח דוראן. מלבד השכלתו התורנית היה בקיא במדעי הטבע, ברפואה ובפילוסופיה. לאחר פטירת אביו (1444) נתמנה לרבה של אלג'יר.
על פי תאריכי תשובותיו נראה שהצטרף לבית דינו של אביו בצעירותו, עוד בחיי אביו. גם את חיבורו "מלחמת מצווה" כתב על פי ציוויו של אביו (1438). בחיבור זה הוא משיב להתקפותיו של המומר יהושע הלורקי על התלמוד. תשובותיו עוסקות לא רק בענייני הלכה, אלא אף בענייני אגדה שונים. ספר השו"ת שלו נדפס בליוורנו בשנת תק"ב בשם שו"ת הרשב"ש.
ייחוסו וצאצאיו
היה דור שישי לרמב"ן ורבנו יונה.
בנו, רבי צמח דוראן, אף הוא היה מחכמי אלג'יר וממלא מקום אביו משנת רכ"ז (1467). כתב תשובות רבות בהלכה שהובאו אצל כמה פוסקים, בהם רבי יוסף קארו בספרו בית יוסף. 150 מתשובותיו נדפסו יחד עם תשובות אחיו הקטן, רבי שמעון, בספר יכין ובועז (ליוורנו תקמ"ב).
משה להב
משה להב (נולד ב-11 במרץ 1965) הוא זמר ישראלי. ייסד את "הטיש הגדול" - מופע של שירים ישראלים.
ביוגרפיה
להב נולד בירושלים לכוכבה ויצחק לחדב (בגיל 4 שינו ההורים את שם משפחתם ללהב), בן בכור משלושה לאח ולאחות. הוא למד בתיכון רנה קאסן שבירושלים ובילדותו שיחק כדורגל בקבוצת הילדים והנוער של בית"ר ירושלים על אף שאהד את הפועל ירושלים.
החל את דרכו המוזיקלית כאשר בגיל 14 החל לנגן בפסנתר שרכשו לו הוריו. בנוסף הדריך בתנועת מחנות העולים ולאחר מכן כ-4 שנים בתנועת הנוער העובד והלומד בה ניגן בגיטרה והעביר פעילות חינוכית מוזיקלית לחניכים. בגיל 17 הקים את צמד השירה "צמד לגמרי לא רע" עם חברו לספסל הלימודים, פביאן ברנסבורג (כיום ראובן בר) איתו הופיעו ברחבי עיר מגוריו ירושלים, בתחילה החלו להופיע בבתי קפה קטנים בירושלים כשהקהל הראשון היו חברי השכבה שלהם מבית הספר.
את שירותו הצבאי עשה בחטיבת הנח"ל במהלך מלחמת שלום הגליל. עם שחרורו מהצבא בשנת 1986, עבר לגור במרכז הארץ והמשיך להופיע כחלק מהצמד במועדונים בתל אביב. בראשית שנות התשעים פורק הצמד ולהב חזר לעיר הולדתו ירושלים בה המשיך להופיע במועדונים בליווי קלידן.
בשנת 1993, פתח מועדון תיאטרון בירושלים בשם "בית המרזח של כלבא שבוע" בו אירח אמנים רבים ואף הופיע שם פעם בשבוע עם המופע שלו עצמו - "הטיש הגדול". במהלך השנים כתב והלחין שירים (שלימים נכנסו לאלבומיו) כדוגמת השיר "חיזורים" (הידוע בכינויו "מעלה מעלה"). שם המופע לקוח ממפגשי החסידים של הקהילות החרדיות בירושלים, מפגשים של ניגונים ושירה ארוכים הקרויים טיש בעקבות הקהל שהגיע בתכיפות להופעותיו. בית המזרח נסגר לאחר 4 שנות פעילות.
לקראת סוף שנות התשעים, להב ייסד וניהל את מועדון המופעים בצוללת הצהובה. לימים חבר אליו צפריר קום שהופיע עימו ברחבי הארץ ממועדונים קבועים ועד אלפי מופעי חוצות, יישובים, חברות וכו'. מאז צפריר הוא מפיק "הטיש הגדול". ב-2007 הוציא להב את אלבומו הראשון בו שר משירי הטיש אל מול קהל חי ומשתתף, כמו כן שילב שניים משיריו האישיים: "פגישה לשעה אחת" ו"חיזורים". את האלבום עיבד עמוס בן-דוד.
ב-2011 הוציא להב את אלבומו השני איזה רוח בו שולבו שירים מהמופע ובו שיתף פעולה עם רותי נבון בשיר איזה רוח, מחרוזת שירי רועים עם חופני כהן וכן את השיר נר בחלונך עם נתן כהן שגם עיבד והפיק את האלבום. גם באלבום זה שולבו 3 שירים מקוריים.
להב מרבה לשתף פעולה עם אמנים ויוצרים שונים ולגוון את מופעיו. במהלך השנים קיים להב שישה ספיישלים טלוויזיוניים אשר שודרו בערב יום העצמאות.
ב-2012 צירף להב את ג'קי לוי וקובי אריאלי למופע בידורי מצליח שנקרא "טיש בשלושה".
ב-2013 חבר לפזמונאי יורם טהרלב ויחד החלו להעלות ערב שנקרא לטיש יש זקן".
ב-2015 יצא בתוכנית בה הוא מארח את שייקה לוי.
ב-2016 העלה תוכנית משותפת עם רבקה מיכאלי בשם "לוקחים את הזמן".
ב־2017 החל לשתף פעולה עם טוביה צפיר, ששי קשת ואמנים נוספים.
חיים אישיים
ב-2013 נישא לרחלי הורביץ אשר משתתפת בהפקת המופיע ולהם בן משותף. ללהב שני בנים נוספים מנישואיו הראשונים - איתמר ואמיתי.
סטוץ
סטוץ הוא מפגש מיני חד-פעמי, לרוב בין שני אנשים זרים, שבו בדרך כלל יש ציפייה שלא יהיו יחסים נוספים בין המשתתפים המיניים. ניתן לתאר סטוץ כ"פעילות מינית ללא מחויבות רגשית או מעורבות עתידית".
המילה נוצרה כתוצאה משיבוש הביטוי היידישאי "אס טוט זיך" שפירושו "משהו קורה", או: "זה מתרחש", התקבלה בעברית במשמעות "מהומה", והתרחבה לתיאור מפגש מיני קצר.
נסיבות
סטוץ יכול להתרחש מנסיבות שונות, המשתנות בין אנשים. לדוגמה, רווקים ורווקות המבקשים/ות לעסוק בפעילות מינית ללא כל מחויבות או מערכת יחסים; או אנשים נשואים שרוצים לקיים יחסי מין מחוץ לנישואים מבלי להפריע לנישואיהם או ליחסי המשפחה שלהם באמצעות יחסים רומנטיים מחוץ לנישואים. לעיתים סטוץ הוא פעילות מינית מתוכננת כפעילות חד-פעמית, ולעיתים זה קורה בלי תכנון.
הנסיבות המביאות למפגש כזה אינן מונעות בהכרח קשר מאוחר יותר בין המשתתפים. לעיתים, סטוץ יכול להוביל למערכת יחסים עם מחויבות רגשית, אך לא בהכרח.
סטוץ שונה מיזיזות בכך שמדובר במפגש חד-פעמי, על פי רוב בין שני אנשים שאינם מכירים זה את זה.
במאה ה-21 אפליקציות סלולריות מבוססות מיקום (כגון טינדר, גרינדר ואטרף) מרחיבות את האפשרות להשתתף בסטוצים.
תפיסות
בקרב אנשים צעירים ורווקים סטוץ הוא פעילות מינית מקובלת ושכיחה. בקרב אנשים נשואים, סטוץ הוא הצורה הנפוצה ביותר של בגידה.
הגישה המסורתית והשמרנית שופטת נשים לחומרה על סטוצים, ואילו גברים (רווקים) זוכים להערכה חברתית על מספר רב של סטוצים. כיום תפיסות אלו מתחילות להתאזן.
בתרבות
בסרטי קולנוע אחדים סטוץ הוא האירוע המניע את עלילת הסרט:
הרומן של מאיר שלו, "אל תספר לאחיך" מתאר מפגש בין שני אחים, בן 65 ובן 63, שבו מתאר המבוגר שבין השניים סטוץ שהיה לו עשרים שנה קודם לכן. אגב תיאור זה, המשתרע לאורך כל הרומן, גולשים השניים לזיכרונות ילדותם ובגרותם.
כותרת ראשית (שבועון)
"כותרת ראשית" היה שבועון חדשות ישראלי שראה אור בשנים 1982–1988. בעליו היו העיתונים "דבר" ו"ידיעות אחרונות" וחברת "כלל", והעורכים היו נחום ברנע ותום שגב. בשנותיו הראשונות של השבועון שכנה המערכת בירושלים, וב-1986 עברה לתל אביב. "כותרת ראשית" חדל להופיע לאחר ש"דבר" נקלע לקשיים וחדל לממן את חלקו בהוצאתו לאור. בעקבות זאת החליטו גם "ידיעות אחרונות" ו"כלל" למשוך את ידיהם ממימון העיתון, והוא נסגר.
אופי השבועון
השבועון התאפיין בכתיבה פוליטית וחברתית מעמיקה ופרסם תחקירים בנושאים כלכליים, חברתיים וצבאיים, לצד עיסוק מעמיק בתרבות. עם הכותבים ב"כותרת ראשית" נמנו דן בן אמוץ, אפרים סידון, דורון רוזנבלום, גבי ניצן, ארי שביט, מנחם פרי, דב אלפון, אהוד אשרי, נרי ליבנה, עירית לינור, שלמה אברמוביץ' ואבנר אברהמי (סגן עורך ומעצבו הראשון).
נקודות ציון עיתונאיות
עוז אלמוג מציין מספר גורמים שבזכותם היה "כותרת ראשית" לציון דרך חשוב בעיתונות הישראלית. הביקורת שמתח על השלטון והחברה הייתה מנקודת מבט שמאלנית מובהקת ונוקבת מתמיד. "המהפכה העיתונאית" שהחלה בשבועון "העולם הזה" של אורי אבנרי והתפתחה בירחון "מוניטין" הפכה ב"כותרת ראשית" לשנונה, מצליפה, פרובוקטיבית ורחבה יותר. השבועון היווה במה לביקורת הפוליטית שהתפתחה בשמאל בעקבות מלחמת לבנון הראשונה והיה הראשון שסיקר את עוולות השלטון הישראלי נגד האוכלוסייה הפלסטינית ביהודה ושומרון. עם זאת, השבועון לא חסך שבטו מתנועת העבודה ההיסטורית, דן בגלוי בקיפוח העדתי ולא היסס לתקוף את הבסיס המושגי של הלאומיות הציונית ואת צה"ל. השבועון נתן במה לכותבים צעירים על סמך כישרונם. סגנון הכתיבה היה ניו ג'ורנליסטי, אישי, אירוני, דעתני וללא כבוד ל"פרות קדושות".
ב-1984 יצא השבועון נגד הדחקת הישארות ישראל ברצועת הביטחון והתמשכותה למעשה של מלחמת לבנון והיה בכך דוגמה חריגה בעיתונות הישראלית של התקופה.
לאחר פרשת קו 300 פרסם העיתון (בניגוד להנחיות הצנזורה הצבאית) כי החשוד המרכזי בפרשה הוא יצחק מרדכי. נחום ברנע הביע חרטה על המסע שערך השבועון נגד מרדכי וציין:.
חגיגה (שיר)
חגיגה הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית שרית חדד. השיר יצא לאור במרץ 2004, כסינגל הראשון וכשיר הנושא מתוך אלבומה ה-12 חגיגה, על ידי חברת התקליטים אבי גואטה הפקות בע"מ.
השיר הגיע למקום השני במצעד של רשת ג', והשני במצעד של גלגלצ.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי הנרי, הולחן על ידי הנרי והופק על ידי הנרי, איתי זילברשטיין וביג אם. השיר הוקלט על ידי הזמרת דיאנה גולבי בשנת 2010, ונכלל באלבומה דיאנה גולבי - הרגעים הגדולים, שיצא באותה השנה.
בנוסף לכך, נכלל השיר באלבומה ה-16, שרית חדד - האוסף הקצבי, שיצא בשנת 2008.
וידאו קליפ
הוידאו קליפ המלא שצולם עבור השיר בוים על ידי טל פיטל, ופורסם לראשונה ביוטיוב ב-24 בספטמבר 2009. בתחילת הקליפ, ניתן לראות את חדד יושבת מסביב לשולחן, ואת אמה כביכול, גילה אלמגור צועקת עליה. בין לבין ניתן לראות את חדד במועדון לילה, כשהיא רוקדת שם על הבמה.
נכון ל-16 באוגוסט 2018, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-1.2 מיליון צפיות.
דוד קליין (שחיין)
דוד קליין (נולד בשנת 1968) הוא שחיין עבר, אלוף ישראל בשחייה.
ביוגרפיה
קליין נולד בארצות הברית וגדל בקיבוץ בית העמק. הוא התאמן בקבוצת הפועל נהריה בהדרכתו של רובי שלו.
1984
בתחרות שחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בבון שבגרמניה המערבית (אותה העת) באפריל 1984 זכה קליין במדליית זהב במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא ישראלי חדש לגילאי 16 של 2:07.80 דקות. הוא קבע גם במשחה ל-100 מטר פרפר שיא ישראלי חדש לגילאי 16 בתוצאה של 59.80 שניות. בתחרות שחייה שנערכה בפינלנד ביולי אותה שנה הוא זכה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 ארד. מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא לגילאי 16 חדש של 1:00.24 דקות ומבשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:11.22 דקות ומדליית ארד, במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 5:08.78 דקות. חודש וחצי לאחר מכן, באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט באוגוסט אותה שנה הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא ישראלי חדש לגילאי 16 של 2:10.52 דקות.
אלוף ישראל
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט באוגוסט 1985 זכה קליין במדליית זהב במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:06.73 דקות, לפני חן שכטר ממכבי תל אביב (2:11.43 דקות) ונדב שנל מהפועל גליל עליון (2:12.97 דקות).
1986
באליפות ישראל בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בנהריה בפברואר 1986 זכה קליין בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 58.34 שניות לפני ערן גרומי ממכבי ירושלים שקבע שיא ישראלי חדש לגילאי 16 של 58.73 שניות ובמשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:06.49 דקות, לפני חן שכטר (2:12.30 דקות).
בתחרות שמונה האומות שנערכה באוניברסיטת תל אביב ביולי אותה שנה הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר פרפר.
כדורגל בארצות הברית
כדורגל (באנגלית אמריקנית: Soccer) הוא במשך זמן רב ענף ספורט פופולרי בארצות הברית. זהו ענף הספורט הנפוץ ביותר בקרב ילדים וילדות, והוא כזה במשך כ-25 שנים. בסוף המאה ה-20 הגופים הידועים ביותר בכדורגל האמריקאי היו ליגת הכדורגל הצפון אמריקאית שפעלה בין השנים 1967 ו-1984, וניו יורק קוסמוס, קבוצה שבשורותיה שיחקו כמה מגדולי הכדורגלנים בכל הזמנים, כדוגמת פרנץ בקנבאואר ופלה.
עם זאת, הכדורגל המקצועני בארצות הברית הוא פחות פופולרי מאשר באמריקה הלטינית, אסיה, אפריקה ואירופה. ליגת הכדורגל המקצוענית העליונה בארצות הברית, ה-MLS, מתוקשרת פחות ובעל חשיבות נמוכה יותר מאשר לליגות הבכירות בענפי הפוטבול האמריקאי, הבייסבול והכדורסל. ה-MLS היא אף יותר צעירה מליגות אלו, ומורכבת ממספר מועט יחסית של קבוצות המרוחקות אחת מהשנייה. ה-MLS החלה את פעילותה בשנת 1996, בעוד הליגות הבכירות האחרות בארצות הברית החלו להתקיים כבר במחצית הראשונה של המאה ה-20.
עד לאחרונה, הכדורגל בארצות הברית היה בעל נפוץ באזורים מסוימים בלבד, בניגוד לתפוצתו כיום. הכדורגל שגשג במקומות שסייעו להתפתחותו, כדוגמת ניו ג'רזי, ניו יורק, סנט לואיס, קליפורניה הדרומית, ובאזורים בהם הייתה אוכלוסייה רבת מהגרים, שפיתחו את המשחק במדינה שלהם. אך כיום הכדורגל בהדרגה זוכה לפופולריות בכל רחבי ארצות הברית, בעיקר בשל התוכניות לפיתוח הנוער, הקמתה של ליגת ה-MLS בתור ליגת הכדורגל המקצוענית הגבוהה ביותר, וההצלחות האחרונות של נבחרת הגברים הלאומית ושל נבחרת הנשים הלאומית.
היסטוריה
משחק הכדורגל הראשון בארצות הברית הידוע כנעשה בהשראת החוקים של התאחדות הכדורגל האנגלית, שוחק בין הקבוצות של אוניברסיטת פרינסטון ושל אוניברסיטת רוטג'רס ב-6 בנובמבר 1869, ובו ניצחה רוטג'רס בתוצאה 4–6. חוקי התאחדות הכדורגל האנגלית יישבו את המחלוקת שהייתה בין פרינסטון לרוטג'רס: השחקנים המשתתפים הורשו רק לבעוט בכדור ברגלם ובכל קבוצה שיחקו 25 שחקנים. מכללות אחרות חיקו את הכללים האלו, אך כולם הפכו לקבוצות רגבי באמצע שנות ה-70 של המאה ה-19 ומאוחר יותר התפרסמו בתור המפתחים המוקדמים של ענף הפוטבול האמריקאי.
ליגות הכדורגל הראשונות בארצות הברית השתמשו ברובן בשם האנגלי בריטי "football", ולא בשם האמריקאי "soccer". לדוגמה: אגודת הכדורגל האמריקאית (American Football Association) שנוסדה ב-1884, אגודת כדורגל החובבים האמריקאית (American Amateur Football Association) שנוסדה ב-1893, הליגה האמריקאית לכדורגל מקצועני (American League of Professional Football) שנוסדה ב-1894, ליגת הכדור רגל של ההתאחדות הלאומית (National Association Foot Ball League) שנוסדה ב-1895, וליגת הכדורגל של אנגליה הדרומית החדשה (Southern New England Football League) שנוסדה ב-1914. אף על פי כן, המילה "soccer" החלה להיעשות פופולרית יותר, וליגת הכדורגל של סנט לואיס (St Louis Soccer League) הייתה תחרות אזורית חשובה בין השנים 1907 ו-1939. ההתאחדות המנהלת של הענף הייתה במקור "התאחדות הכדורגל של ארצות הברית" (עם השם football), שנוסדה ב-1913 כתוצאה מאיחוד של אגודת הכדורגל האמריקאית ושל אגודת כדורגל החובבים האמריקאית. הגוף המנהל את הכדורגל בארצות הברית לא נשא את המילה soccer עד שההתאחדות שינתה את שמה ב-1945, והוסיפה לשמה את המילה soccer לפני המילה football. היא השמיטה את המילה הבריטית משמה בשנת 1974, והפכה להיות פדרציית הכדורגל של ארצות הברית (U.S. Soccer Federation).
שתי ליגות כדורגל נוספות נפתחו בשנת 1967: אגודת הכדורגל המאוחדת וליגת הכדורגל המקצועני הלאומית. הן אוחדו והפכו לליגת הכדורגל הצפון אמריקאית (NASL) ב-1968, שפעלה עד לשנת 1984. ה-NASL הפעילה גם ליגת אולמות בשנה שלאחר מכן.
כדורגל האולמות היה להצלחה גדולה בשנות ה-80 ובשנות ה-90 של המאה ה-20, בין היתר בשל הליגה שהפעילה ליגת הכדורגל הצפון אמריקאית. כאשר ה-NASL נסגרה, ליגות אחרות, בהן ליגת כדורגל האולמות המרכזית, המשיכו לפעול; לפיכך, ליגת כדורגל האולמות המרכזית התקיימה עד לשנת 2008 כאשר 9 קבוצות הציעו מועמדות אליה לעונת 2007/08. כיום ליגת הכדורגל העליונה בארצות הברית היא ה-MLS (בתרגום חופשי: ליגת הכדורגל המרכזית), שנוסדה בשנת 1996.
פופולריות הכדורגל
במהלך מונדיאל 2014 הגיעה ההתעניינות בכדורגל לשיא. הצלחתה של נבחרת ארצות הברית בשילוב העובדה שהמשחקים נערכו בברזיל מדינה אמריקאית כך שהפרש השעות לא הפריע לצופי הטלוויזיה. בארצות הברית פורסם שבמהלך משחקיה של נבחרת ארצות הברית, מול נבחרות גרמניה ובלגיה, נרשמו נתוני צפייה גבוהים אף יותר, מאשר בגמר אליפות ה-NBA.
נבחרות לאומיות אמריקאיות
לארצות הברית ישנן שתי נבחרות לאומיות, המייצגות אותה בטורנירים בינלאומיים:
ישנן נבחרות לאומיות המייצגות את הטריטוריות שבתוך ארצות הברית, ומתחרות באזור שלהן. הגופים המנהלים אותן הם חברים או שותפים בפדרציה האזורית המתאימה. מלבד סמואה האמריקנית, כל השחקנים המשחקים עבור טריטוריות אלה הם, כמו שאר התושבים במקום, אזרחים של ארצות הברית. תושבי סמואה האמריקנית הם חלק מארצות הברית, אך אינם אזרחיה.
וויאג'ר (NCC-74656)
ספינת החלל הבדיונית וויאג'ר (באנגלית: USS Voyager NCC-74656) (שם הפועל "לטייל" בצרפתית) מדגם "אינטרפיד" היא מקום ההתרחשות העיקרי של עלילות סדרת המדע בדיוני הטלוויזיונית "מסע בין כוכבים: וויאג'ר". הספינה נמצאת תחת פיקודה של קפטן קתרין ג'יינוויי. הספינה תוכננה על ידי מעצב ההפקה של "מסע בין כוכבים: וויאג'ר" ריצ'רד ד. ג'יימס והמאייר ריק טרנבך. רוב ההופעות של הספינה על המסך הן תוצאה של תמונות שנוצרו על ידי מחשב, אף על פי שטוני מאיננג'ר בנה מודל אשר נעשה בו שימוש בסדרה. המודל העיקרי של וויאג'ר, אשר בו נעשה שימוש במהלך הצילומים, נמכר במכירה פומבית ב-6 באוקטובר 2006 תמורת 132,000 דולר.
משימה
וויאג'ר הושקה בשנת 2371. משימתה הראשונה של הספינה הייתה לאתר ספינת מאקי בשטחי ההפקר שעל גבול הפדרציה-קרדאסיה. חייזר רב-עוצמה בשם "המשגיח" העביר הן את וויאג'ר והן את ספינת המאקי מרחק של 70,000 שנות אור לרביע דלתא, תוך גרימת נזק לספינה והריגת כמה מאנשי הצוות (לרבות: הקצין הראשון קומנדר קאוויט; קצין הרפואה הראשי ד"ר פיצג'רלד ושאר הצוות הרפואי, ההגאי סטאדי והמהנדס הראשי). על מנת למנוע את רצח העם של האוקמפה, ג'יינוויי הורתה על הריסת המכשיר, על אף שייתכן כי באמצעותו ניתן היה להשיב הביתה, לרביע אלפא, את וויאג'ר ואת ספינת המאקי. תקועים יחד ברביע דלתא, ולאחר השמדתה של ספינת המאקי, שני הצוותים חייבים לשלב כוחות ולעבוד ביחד, לקראת המסע הביתה שצפוי להימשך כ-75 שנה.