cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מאטוויי מיצ'קוב
קריירה בנבחרת הלאומית
בסתיו 2021, מיצ'קוב נכלל בסגל נבחרת רוסיה כדי להשתתף בגביע קריאלה. ב-11 בנובמבר 2021, בגיל 16 שנים 11 חודשים ויומיים, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק מול פינלנד והפך לשחקן הצעיר ביותר בהיסטוריה של הנבחרות הלאומיות של רוסיה וברית המועצות. יומיים לאחר מכן, מאטוויי מיצ'קוב כבש שער מול נבחרת שוודיה והפך למבקיע הצעיר ביותר בהיסטוריה של הנבחרות הלאומיות של רוסיה וברית המועצות, כשהדיסקית הושלכה בסגנון לקרוס.
באליפות העולם לנוער שנפתחה בדצמבר 2021 הבקיע אומנם 2 שערים, אך נבחרתו הפסידה במשחק הפתיחה 3:6 לשוודיה. עם זאת, הטורניר בוטל בעקבות גל הדבקות בנגיף הקורונה. מיצ'קוב עצמו נמצא חיובי ונבחרתו ספגה הפסד טכני מול סלובקיה.
WWE The Shield's Final Chapter
The Shield's Final Chapter היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-WWE, ששודר בערוץ של ה-WWE Network. האירוע כלל את שלושת המותגים (Raw, סמאקדאון ו-205 לייב) ונערך ב-21 באפריל 2019, באולם טקססלייר סנטר שבמולין שבאילינוי. אירוע זה סימל את הקרב האחרון של קבוצת "המגן" ביחד (דין אמברוז, רומן ריינס וסת' רולינס) כקבוצה, בנוסף לקרב האחרון של אמברוז ב-WWE.
עלילות
האירוע כלל שבעה קרבות שנבעו מעלילות מתוסרטות מהתוכניות השבועיות: Raw, סמאקדאון ו-205 לייב.
ב-29 בינואר 2019, ארגון ה-WWE דיווח שדין אמברוז החליט שלא לחדש את החוזה שלו בחברה, וחוזיהו יפוג בחודש אפריל. חודש לאחר מכן, רומן ריינס, שנעדר מהארגון עקב התמודדות עם מחלת הלוקמיה, חזר וביחד עם סת' רולינס ואמברוז התאחדו והתחרו בקרב שלושה נגד שלושה באירוע פאסטליין, שבו ניצחו את ברון קורבין, בובי לאשלי ודרו מקינטייר. למרות שקרב זה הוגדר כקרב האחרון של קבוצת "המגן" ביחד, קרב נוסף בכיכובם נקבע לאירוע The Shield's Final Chapter (בעברית: הפרק האחרון של "המגן"), והוא הוגדר גם כקרב האחרון של קבוצת "המגן" ביחד וגם כקרב האחרון של אמברוז ב-WWE.
מרי הופקין
מרי הופקין (באנגלית: Mary Hopkin; נולדה ב-3 במאי 1950) היא זמרת פולק ופופ ולשית.
הופקין הייתה אחת מראשוני הזמרים שחתמו בחברת התקליטים אפל רקורדס של הביטלס.
קורות חיים
מרי הופקין נולדה בפונטרדאו שבוויילס למשפחת דוברת ולשית, אביה של הופקין עבד כקצין-דיור. כילדה לקחה מרי שיעורי שירה שבועיים, ושרה במקהלת הכנסייה המקומית.
ההצלחה; 1968 - 1971
במאי 1968, עת מלאו לה 18, השתתפה הופקין בתחרות שירה בתוכנית הטלוויזיה הבריטית "אופרטוניטי נוקס" (Opportunity Knocks; 'הזדמנות דופקת בדלת'), וניצחה בה. הדוגמנית טוויגי, שצפתה בתוכנית, התקשרה לפול מקרטני והמליצה על הזמרת הצעירה. מקרטני שלח למשפחת הופקין מברק בו ביקש מהם לטלפן לחברת אפל רקורדס, שנוסדה כמה שבועות קודם לכן, ולבקש את "בראון". בטלפון, הזמין בראון, שלא היה אלא מקרטני שהשתמש בשם בדוי כדי לא להפחידה, לראיון. הופקין נסעה ללונדון, אל משרדי אפל רקורדס, ושרה וניגנה בפני פול מקרטני. מקרטני, שהתרשם מהופקין, החתים אותה על חוזה, וכך הייתה הופקין לאחת מראשוני הזמרים שחתמו בחברת התקליטים של הביטלס.
בחודשים יוני ויולי 1968 עבדו הופקין ומקרטני על סינגל הבכורה שלה, ביצוע שלה לשיר "Those Were the Days", כשמקרטני אחראי על העיבוד וההפקה. הסינגל יצא בממלכה המאוחדת ב-30 באוגוסט 1968. באותה השנה הוציאה סנדי שו גרסה משלה לאותו השיר, אך למרות התחרות, הגרסה של הופקין הגיעה למקום הראשון במצעד הפזמונים בבריטניה, כשהיא דוחקת את Hey Jude של הביטלס. במצעד הבילבורד הוט 100 הגיע השיר למקום השני, וברחבי העולם נמכר הסינגל בלמעלה משמונה מיליון עותקים.
ב-21 בפברואר 1969 יצא אלבום הבכורה של הופקין, "Postcard", שהופק גם הוא בידי מקרטני. באלבום, בו היו 14 רצועות, נכללו גרסאות כיסוי לשלושה משיריו של דונובן, שגם ניגן באלבום, ושירים מאת מיקיס תאודוראקיס, ג'ורג' מרטין, הארי נילסון ואירווינג ברלין. האלבום הגיע למקום השלישי במצעד האלבומים הבריטי, ולמקום ה-28 במצעד הבילבורד 200.
את הסינגל הבא של הופקין, "Goodbye", כתב פול מקרטני (הקרדיט ניתן ללנון-מקרטני) והוא יצא ב-28 במרץ 1969. הסינגל הגיע למקום השני במצעד הסינגלים הבריטי (כשהסינגל של הביטלס במקום הראשון).
במרץ 1970 ייצגה הופקין את בריטניה באירוויזיון. באירוויזיון, שהתקיים בהולנד, שרה הופקין את איתו הגיעה למקום השני. יצא כסינגל ב-23 במרץ 1970 והגיע למקום השני גם במצעד הפזמונים הבריטי.
אלבומה השני, "Earth Song, Ocean Song," יצא ב-1 באוקטובר 1971. האלבום הופק בידי טוני ויסקונטי וכלל גרסאות כיסוי לשירים שנכתבו בידי קט סטיבנס, וראלף מקטל.
נישואיה לטוני ויסקונטי; 1971 - 1981
ב-1971 הופקין נישאה לטוני ויסקונטי, לאחר הנישואין הורידה הופקין את רמת פעילותה בתחום המוזיקה כדי להקים משפחה. ב-1972 נולד בנם דלני, שמאוחר יותר שינה את שמו למורגן ויסקונטי ופתח בקריירת מוזיקה משלו.
ב-1976 שבה הופקין להקליט, והוציאה את הסינגל "(Really Love Me) If You Love Me" (במקור של אדית פיאף), שהגיע למקום ה-32 במצעד הפזמונים הבריטי. הבי-סייד, של הסינגל, "Tell Me Now," הולחן בידי הופקין עצמה.
הסינגל הבא של הופקין היה "Wrap Me In Your Arms," גם בסינגל זה הבי-סייד ("Just A Dreamer") נכתב בידי הופקין.
הופקין השתתפה באותה השנה גם באלבום הקונספט "The King of Elfland's Daughter".
ב-1976 נולדה בתם השנייה של הופקין וויסקונטי - ג'סיקה. וב-1981 התגרשה הופקין מטוני ויסקונטי.
טטיאנה שבצובה
טטיאנה שבצובה (ברוסית: Татьяна Шевцова; נולדה ב-22 ביולי 1969) היא מדינאית רוסייה, סגנית שר ההגנה.
ביוגרפיה
שבצובה נולדה בשנת 1969 בקוזלסק, ברית המועצות. היא למדה ואחר כך סיימה את לימודיה במכון לנינגרד למימון וכלכלה בשנת 1991. מאותה שנה ואילך עבדה כגובת מס עבור שירות המיסים הפדרלי של הפדרציה הרוסית.
החל מ-4 באוגוסט 2010 מכהנת כסגנית שר ההגנה של הפדרציה הרוסית, עם אחריות על כספי משרד ההגנה. כתב העת פורבס כלל אותה ברשימת אנשי הכוח העשירים ביותר ברוסיה (מקום 13 בשנת 2013).
טוד הנרי
טוד הנרי (באנגלית: Todd Jackson Henry), הוא אסטרונום אמריקאי, פרופסור באוניברסיטת מדינת ג'ורג'יה באטלנטה. טוד הנרי סיים לימודי פיזיקה באוניברסיטת קורנל בשנת 1986. הוא המשיך בלימודים ובשנת 1991 קיבל תואר שלישי מאוניברסיטת אריזונה.
עוד בהיותו באוניברסיטת קורנל הוא הכיר את קרל סגן ובשנים 1985–1991 הם פרסמו מספר מאמרים על כימיה אורגנית באטמוספירה של כוכבי לכת. בשנים 1991–1994 הוא עבד בבלטימור.
בשנת 1994 הנרי הקים Research Consortium On Nearby Stars (RECONS), פרויקט שמתרכז בחיפוש כוכבים קרובים. במסגרת הפרויקט נמצאו מספר כוכבים חדשים לרבות LHS 2090. כמו כן במסגרת הפרויקט התגלה כוכב GJ 1061 שהוא בין 20 הכוכבים הקרובים לכדור הארץ. הוא החל בפרסום סדרת מאמרים בנושא ב The Astronomical Journal. סדרה זו The solar neighborhood כוללת כבר כ-20 מאמרים. הנרי היה חלק של צוות CRIRES שניסע למצוא הוכחות לקיום כוכב לכת סביב כוכב VB-10 אך ללא הצלחה.
בשנת 1999 טוד הנרי החל לעבוד באוניברסיטת ג'ורג'יה. החל משנת 2006 טוד הנרי מכהן כפרופסור באוניברסיטת ג'ורג'יה. בשנת 2013 הוענק לו תואר "distinguished professor". במהלך עבודתו באוניברסיטת ג'ורג'יה הוא הדריך מספר עבודות דוקטורט וקיבל מספר פרסים. בשנת 2020 הוענק לו תואר "עמית כבוד" של איגוד האסטרונומים האמריקאי.
פסטיבל הזמר 1975
פסטיבל הזמר 1975 הייתה תחרות שירים, שהחליפה את פסטיבל הזמר והפזמון המוכר משנים קודמות, התחרות התקיימה במוצאי יום העצמאות ביד אליהו בתל אביב-יפו, אך לא שודרה בטלוויזיה, ויצא לה תקליט.
רקע
מנכ"ל רשות השידור ב-1975, יצחק לבני, החליט שהשירים בפסטיבלי הזמר הם "תת רמה" כהגדרתו, ולכן הורה לא לקיים את פסטיבל הזמר והפזמון באותה שנה. בעקבות החלטתו התקיים פסטיבל חליפי שנקרא "פסטיבל הזמר" אשר לא שודר בטלוויזיה. במקומו שודרה בטלוויזיה תוכנית סיכום לסדרה של דן אלמגור ואליהו הכהן "שרתי לך ארצי". שמה של התכנית היה "אנחנו שרים לך"- והיא כללה שירי עליות וראשונים ושנות ה-50.
השיר הזוכה בפסטיבל הזמר היה "שיר פרטי" בביצוע של ניסים סרוסי.
החלק האמנותי
בחלק האמנותי הופיעו להקת "חומה ומגדל", שחבריה היו אלי גורנשטיין וצחי נוי, עם השיר "הצילו", שכתב יואל ריפל ללחן ולעיבוד של רוני וייס. ומירי אלוני ודני ליטני עם השיר "שיר תודה", שכתבה והלחינה נעמי שמר לעיבוד של שמעון כהן.
The Turn of a Friendly Card
The Turn of a Friendly Card הוא האלבום החמישי של להקת הרוק המתקדם, The Alan Parsons Project, אשר יצא בשנת 1980. זהו אלבום קונספט (כמו כל אלבומי הלהקה) העוסק בהימורים, ומספר את סיפורו של גבר בגיל העמידה שגדל חסר מנוחה, ולוקח סיכון בכך שהוא מהמר על כל מה שיש לו, רק כדי לאבד את הכל. יצירת הנושא בת 16 הדקות חולקה ל־5 שירים (למעט גרסת התקליטור שיצאה במערב גרמניה). האלבום הניב שני להיטים – "Games People Play" ו־"Time". זהו האלבום הראשון של הלהקה שבו אלן פרסונס ואריק וולפסון, שני מייסדי הלהקה והחברים הקבועים היחידים בה, תורמים את קולם כזמרים.
גן דודזון
גן דודזון הוא גן וגלריה של פסלי פסיפס של האמן מאיר דודזון. הגן שוכן בקיבוץ אילון שבגליל המערבי. בגלריה ובגן כ-300 יצירות של פסלי פסיפס בגדלים שונים המשתרעים על פני שטח של 3 דונם.
דודזון, שהיה מפקד בהגנה ובפלמ"ח, השתחרר משירות צבאי בשנת 1950. הוא החל לעבוד בבניין, ובמקביל הקים יחד עם אשתו גן קקטוסים ליד ביתו. עיסוקו בבניין ובאבן הביא אותו לעסוק גם בניסיונות בפסול. בתחילה השתמש בכלים שונים ובגרוטאות שמצא בחצר, אותם כיסה בבטון ולתוכם שילב שברי אבנים מאבן מקומית. בהמשך עבר ליצירת פסלים שצופו באבני פסיפס. הקקטוסים שתנאי הגידול לא התאימו להם לא שרדו, הצמחייה במקום הוחלפה, בצמחייה המתאימה יותר לתנאי המקום הכוללת עצי אלון מצוי, קטלב מצוי ועצים נוספים. בגן שולבו פסלים רבים פרי יצירתו הכוללים דמויות אדם דמוי טוטם המייצגים את משפחת האדם. פסלים גדולים של חיות שונות כגון: קוף, טווס, צב ועוד. דמויות אדם וחוה, גוליית ועוד.
במקביל לפיתוח הגן, יצר דודזון יצירות המתאימות לתלייה על קירות הבית, כגון מסכות שונות, דמויות אנושיות, חיות, ופסלים קטנים.
במקביל לפיתוח הגן, עבד דודזון במפעל המוזאיקה של הקיבוץ, והפך לאמן המוביל של המפעל. בין יצירותיו: רצפת הפסיפס בבית הנשיא ועיטור קירותיו של בית הכנסת התוניסאי בעכו.
לאחר פטירתם של דודזון ואשתו, הפך הבית שבו הם גרו לגלריה שבו ניתן לראות את הבית הקיבוצי של פעם, ואת יצירותיו הרבות של דודזון. את הגלריה והגן, מנהלת כלתו של דודזון, דליה, המדריכה במקום ומספרת את סיפורו של האמן, הבית והגן.
NGC 625
NGC 625 היא גלקסיית מוט ספירלית ננסית בקבוצת הכוכבים עוף החול, הנמצאת במרחק של כ-12.2 מיליון שנות אור ממערכת השמש ושייכת לקבוצת פסל. הגלקסיה נמצאת כ-2.25 מעלות מצפון-מזרח לכוכב γ בעוף החול וכ-12.8 מעלות ממזרח לכוכב הבולט אנקא. כ-8.6 מעלות מצפון-מזרח לה נמצאת NGC 300, שלמרות המרחק הזוויתי הקטן ביניהן, נמצאת למעשה בערך בחצי המרחק בין NGC 625 ובין שביל החלב.
היסטוריה
לגלקסיה בהירות מדרגה 11.25 והיא התגלתה בין השנים 1823 ו-1826 על ידי האסטרונום ג'יימס דנלופ, בזמן שסקר את שמי הדרום מאוסטרליה. הגלקסיה קיבלה את הציון 479 בקטלוג הערפיליות שדנלופ פרסם בשנת 1828, כשהיא מתוארת כערפילית עמומה מאוד ועגולה עם 2-3 כוכבים בשוליה. ג'ון הרשל, צפה בה מכף התקווה הטובה שבדרום אפריקה בספטמבר 1834 ובדצמבר 1836 ורשם אותה כערפילית מספר 2426 בקטלוג הערפיליות שפרסם בשנת 1847, בו הוא תיאר אותה כבהירה, גדולה, מאורכת מאוד ועם מרכז בהיר יותר משוליה. הוא הכניס אותה לקטלוג הכללי של ערפיליות וצבירי כוכבים תחת הציון GC 369 ובשנת 1888 ג'ון דרייר הכניס אותה לקטלוג הכללי החדש תחת הציון NGC 625, כשהיא מתוארת כבהירה, גדולה, מאורכת למדי, מתבהרת בהדרגה לכיוון המרכז וניתן להבחין בכוכבים בתוכה.
תכונות
אורכה הזוויתי של NGC 625 הוא כ-6 דקות קשת, שממרחקה שקול לקוטר של מעט יותר מ-20,000 שנות אור, כחמישית מקוטרו של שביל החלב. צורתה אינה סדורה אך נראה שיש לה מבנה ספירלי עם מוט מרכזי והיא מוגדרת כגלקסיית מוט-ספירלית מהסוג של ענני מגלן. מסתה מוערכת בכ- מסות שמש, כ-2% ממסת שביל החלב, כך שהיא מוגדרת כגלקסיה ננסית. רק כאחוז וחצי ממסתה היא מסת הכוכבים שבה, כ- מסות שמש, ומסת גז המימן החופשי שבה היא כאחוז ממסתה או כ- מסות שמש. נראה שכמעט כל המסה של הגלקסיה, כ-97%, היא של חומר אפל שטיבו אינו ידוע. בגלקסיה יש מספר אזורי H II שבהם מתרחשת יצירת כוכבים חדשים ובהם כוכבים מסיביים מסוג וולף-ראייה. נראה שהאירוע הנוכחי של יצירת כוכבים חדשים נמשך כבר כ-100 מיליון שנים ונמצא במגמת דעיכה.
צבי הלוי
ממוזער|צבי הלוי צבי צימרמן הלוי ([[1 ביוני 1913 - 18 במאי 1968 (ל"ג בעומר תשכ"ח) היה מלחין, ונמנה עם מורי המוזיקה בצפון הארץ בתקופת המנדט הבריטי.
ילדות
את ראשית השכלתו קיבל הלוי בתלמוד תורה, וכשגדל, נשלח לישיבת טשנר, ולמד אצל הגאון מבריסק. הוריו הועידו אותו לרבנות, אך הוא הכין את עצמו לבחינות הבגרות הכלליות כדי להגשים את חלומו המוזיקלי והתקבל לאקדמיה למוזיקה בברנו אשר בצ'כיה.
העלייה לארץ
כבר בגיל צעיר האמין ברעיון הציוני והחליט לעלות לארץ ישראל. הוא ויתר על עולם ההשכלה המוזיקלית, עזב את האקדמיה והצטרף לתנועת "תורה ועבודה", עמה עלה ארצה בשנת תרצ"ו 1936 במסגרת העלייה החמישית.
את ראשית דרכו בארץ עשה בפתח תקווה בעבודה חקלאית ובסלילת כבישים, אך חש שזהו לא יעודו, והגיע לירושלים. בירושלים מצא עבודה במוזיקה וניצח על מקהלת הפועל המזרחי,
שם הוא הכיר את אשתו, רחל ראם, בתו של הרב אליהו ראם. נולדה לזוג בת - תמר (לעיתים היה צבי הלוי משתמש בפסבדונים "אביתמר"). בשנת 1944 עברו ל"קריית עמל" לימים קריית טבעון. שם לימד הלוי מוזיקה במושב שדה יעקב הסמוך, ובבית הספר לילדי עובדים בקרית עמל. כמו כן שימש חזן בבית הכנסת של היישוב וכן לימד בני 13 לבר המצווה.
פעילותו החינוכית
בתחילת שנות החמישים עבר הלוי ללמד מוזיקה בחיפה בבית הספר הדתי "מוריה" ובגמנסיה "ביאליק". צבי הלוי היה צנוע בהליכותיו, ובעל שליטה עשירה בלשון העברית והיה חבר פעיל ב"ברית העברית העולמית" וכן פעל במבצע "הנחלת הלשון" בראשית שנות החמישים. לבנוסף לשיריו המולחנים, אף שלח ידו בכתיבה. את יצירותיו כתב בעיקר בעברית וכן מספר שירים ביידיש שהייתה שגורה על לשונו.
בשנת 1955 יצא הלוי לשליחות בת שנה בדרום אפריקה כשליח הפדרציה הציונית, שם לימד עברית ומסורת את ילדי הקהילה היהודית ושימש חזן בבית הכנסת הגדול של יוהנסבורג. עם חזרתו לארץ עברה המשפחה להתגורר בחיפה והוא חזר ללמד מוזיקה בבתי הספר בחיפה: "עציון", "כרמל", "ביאליק", ו"מעלה הכרמל".בבתי הספר הוא לימד משירי הקודש ומשירי ארץ ישראל. ולצורכי ההוראה אותה ראה כמלכת קודש, הלחין מנגינות לפסוקים, לתפילה, לחג ומועד ובעיקר לטקסים ולאירועים מיוחדים בבתי הספר. בשנת 1963 יצא שוב לשנת שליחות והפעם לרגנסבורג אשר בגרמניה, שם שימש חזן בקהילת ניצולי שואה. רוב משפחתו של הלוי נספתה בשואה, ועל כן המפגש עם קהילה זו הותיר בו רושם רב.
פטירתו
בגיל 55 נפטר צבי הלוי מהתקף לב בביתו.
בעזבונו נמצאו רשימות מוזיקליות רבות, שירים ולחנים שרובם אינם מוכרים לציבור הרחב.
ביל ונינגטון
ויליאם פרסי "ביל" ונינגטון (באנגלית: William Percey "Bill" Wennington; נולד ב-26 באפריל 1963) הוא כדורסלן עבר קנדי, אשר שיחק באופן פעיל בין השנים 1985–2000. לאורך 13 עונותיו בליגת ה-NBA זכה ב-3 אליפויות כשחקן שיקגו בולס, ורשם ממוצעים כוללים של 4.6 נקודות ו-3.0 ריבאונדים למשחק.
קריירת מכללות
ונינגטון נולד במונטריאול שבפרובינציית קוויבק בקנדה, ובנערותו למד ב"תיכון הלותרני של לונג איילנד". בשנת 1981 החל ללמוד באוניברסיטת סנט ג'ון בניו יורק, והצטרף לקבוצת הכדורסל שלה יחד עם כריס מאלין. בשתי עונותיו הראשונות בקבוצה קלע 4.4 נקודות בממוצע למשחק כשחקן ספסל, אולם בשתי העונות הבאות ביצע קפיצת מדרגה, ותרם 12.2 נקודות ו-6.1 ריבאונדים למשחק כסנטר הפותח של הקבוצה. בעונת 1984/1985 הוביל את הקבוצה, לצד מאלין, וולטר ברי ומארק ג'קסון, להעפלתה השנייה אי פעם לפיינל פור טורניר אליפות המכללות, תחת הדרכתו של המאמן חבר היכל התהילה של הכדורסל לו קרנסקה. במשחק חצי הגמר קלע ונינגטון 12 נקודות מול פטריק יואינג מאוניברסיטת ג'ורג'טאון, אך קבוצתו הפסידה בתוצאה 59–77.
נבחרת קנדה
בין עונתו הראשונה לשנייה באוניברסיטה השתתף ונינגטון בטורניר אליפות העולם בכדורסל 1982 כשחקן נבחרת קנדה, אשר סיימה במקום השישי. בשמונת משחקיו בטורניר קלע 9.3 נקודות בממוצע למשחק.
בשנת 1984 יצג את נבחרת קנדה באולימפיאדת לוס אנג'לס, במהלכה קלע 7.0 נקודות למשחק. במשחק חצי הגמר הפסידה קנדה מול נבחרת ארצות הברית (59–78), ובמשחק על מדליית הארד הפסידה מול נבחרת יוגוסלביה (82–88).
קריירת משחק מקצועית
בדראפט ה-NBA 1985 נבחר ונינגטון על ידי דאלאס מאבריקס, בבחירה ה-16. ב-5 עונותיו עם המאבריקס קלע 3.6 נקודות בממוצע למשחק, כמחליפו מהספסל של ג'יימס דונלדסון.
ביוני 1990 הועבר בטרייד לסקרמנטו קינגס, בתמורה לרודני מקריי. בעונתו היחידה בסקרמנטו קלע 5.7 נקודות והוריד 4.4 ריבאונדים בממוצע למשחק.
בין השנים 1991–1993 שיחק בקבוצת וירטוס בולוניה האיטלקית, תחת המאמן אטורה מסינה. בעונת 1992/1993 זכתה הקבוצה באליפות ליגת העל האיטלקית, לאחר שגברה על בנטון טרוויזו בסדרת גמר (3–0). באותה עונה הפסידה בולוניה מול טרוויזו במשחק גמר הגביע האיטלקי.
לקראת עונת חזר ונינגטון לשחק ב-NBA, כאשר חתם על חוזה בשיקגו בולס. בעונות, ו- זכה עם הבולס בשלוש אליפויות NBA רצופות, כמחליפו מהספסל של לוק לונגלי. ממוצעיו הכוללים לאורך 6 עונותיו בשיקגו הם 5.1 נקודות ו-2.7 ריבאונדים למשחק.
בקיץ 1999 חתם על חוזה בסקרמנטו קינגס, ובסיום עונת פרש ממשחק, בגיל 37.
איגוד הסרטים של אמריקה
איגוד הסרטים של אמריקה (באנגלית: Motion Picture Association) הוא מוסד ללא כוונת רווח המייצג את חמשת אולפני הקולנוע הגדולים בארצות הברית ואת חברת נטפליקס, אשר הוקם בשנת 1922 כ"ארגון מפיקי הסרטים והמפיצים של אמריקה". מטרתו המקורית של האיגוד הייתה לפעול למען צמיחת תעשיית הקולנוע המקומי. בשנים 1930–1968 הפעיל האיגוד את קוד הייז אשר היווה למעשה מעין צנזורה פנימית בתעשיית הקולנוע המקומית. בשנים האחרונות הארגון פועל למען זכויות יוצרים בקולנוע ומאבק בשיתוף קבצים פיראטי.
בארגון חברים חברת נטפליקס והאולפנים סרטי יוניברסל, האחים וורנר, חברת וולט דיסני (שכוללים את אולפני המאה ה-20), סרטי פרמאונט וסרטי סוני (הכוללים גם את סרטי קולומביה). בעבר גם אולפני יונייטד ארטיסטס ו-RKO היו חברים באיגוד.
מרתה גנדר
מרתה גנדר (מקודם גרינוולד, בהונגרית: Göndör Márta; שאטוראליאויהיי, 14 אוגוסט 1919 – נובמבר 2003) הייתה כנרת יהודייה-הונגרייה.
ביוגרפיה
מרתה גרינוולד נולדה במשפחה יהודית כבתם של ארמין גנדר (גרינוולד - 1883–1944), וטרינר, ושל אולגה פרידריך (1891–1944) שניספו בשואה, היה לה אח גדול אחד. היא החלה את לימודי הכינור שלה בעיר הולדתה ובעיר שארושפטק אצל ארנה סבו, ולאחר מכן בין 1934 לבין 1937 למדה כינור אצל הכנרים יאנוש קונץ ואצל אדה זאטורצקי באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט בבודפשט. מוזיקה קאמרית למדה אצל אימרה ולדבאואר ולאו ויינר. בשל החוקים היהודים (המפלים) ובמיוחד החוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי בהונגריה היא לא יכלה להופיע, אלא בפני קהל יהודי ולכן מ-1939 עד 1944 הייתה חברה בתזמורת אומיקה - ההתאחדות הלאומית היהודית-הונגרית לחינוך והופיעה בפני קהל יהודי. לאחר הכיבוש הגרמני הועברה למחנה קישטרצ'ה. היא הצליחה להשתחרר משם וחיה תחת שם בדוי עד סיום מלחמת העולם השנייה. הוריה גורשו ונרצחו באושוויץ ואילו אחיה עלה לארץ ישראל עוד לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה. משנת 1945 הייתה הכנרת של תזמורת הפילהרמונית הממלכתית של הונגריה ולאחר מכן מ-1979 ועד לפרישתה הייתה הכנרת הראשונה בתזמורת. מ-1985 עד 1990 עבדה כגמלאית בבית האופרה של בודפשט. בנוסף לקונצרטים תזמורתיים רבים והופעות ברדיו, היא הופיעה גם ברביעיות כלי מיתר ובהרכבים קאמריים מזדמנים.
משפחתה
בעלה, טיבור ססלר (1919–1992), היה נגן אבוב עמו התחתנה בסוף 1946 ולאחר מכן התגרשו ב-1975.
ילדיהם:
פסאודונטריאקיס מיקרודון
פסאודונטריאקיס מיקרודון (שם מדעי: Pseudotriakis microdon) הוא מין כריש מסדרת הכרישאים והוא המין היחידי בסוגו. הוא מצוי באוקיינוסים טרופיים עד ממוזגים וצולל עד לתהומות בעומק 500–1,400 מטרים ואף 1,900 מטרים. לא ברור כמה כרישים כאלה קיימים מאחר שהם נדירים מאוד. עם זאת ההנחה הרווחת היא שהוא מצוי ללא חשש.
מאפיינים
אורך הכריש מגיע ל-3 מטר ומשקלו ל-125 קילוגרם. הוא בעל חוטם ארוך המזכיר חוטם חזיר, עיניים קטנות אך מוארכות, עור חום כהה עד ורוד וסנפיר גב גבוה היוצר גיבנת בעוד שאר הסנפירים והזנב קצרים. לכריש לסת גדולה אך שיניים קטנות המסודרות בשורה. בניגוד לרוב בני סדרתו, כריש זה משריץ צאצאים חיים. למרות מראהו המגושם הוא דווקא מהיר יחסית לרוב שוכני התהומות.
הכריש שוכן בעיקר סביב קרקעית הים של מדף היבשתי או סביב רכסים תת-ימיים עמוקים, הרי מצולה ושוניות אלמוגים תת-ימיות. לעיתים נדירות נראים פרטים במים רדודים יותר, בעיקר כשהם חלשים וחולים.
הכריש נוהג לבלוע עם לסתותיו הגדולות טרף כמו דגים אחרים ביניהם דיסומיים, חוטמנוניים, גמפיליים וכן סילוניות, חסילונים וכרישי פנס קטנים. הוא אוכל גם נבלות שנפלו מלמעלה ואף זבל אנושי הנופל לים.
ג'ואן מרשל
ג'ואן מרשל (באנגלית:  Joan Marshall; 9 ביוני 1931 – 28 ביוני 1992) הייתה שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית.
ביוגרפיה
ג'ואן מרשל נולדה בשנת 1931 בשיקגו וגדלה בעיר זאת. מגיל צעיר הופיעה כנערת תצוגה (showgirl) במועדוני לילה בשיקגו. לראשונה השתתפה בסרט קולנוע כרקדנית בשנת 1945. בשנת 1946 היא לקתה במחלת הפוליו, שגרמה לה למשך פרק זמן מסוים לשיתוק במיתרי הקול ובצוואר, אך היא הצליחה להבריא. בשנת 1958 השתתפה לראשונה בסדרת טלוויזיה. בשנת 1959 עברה לקליפורניה והופיעה הופעות קצרות, כשחקנית משנה במספר סרטים כמו "תמי והדוקטור" (1963)..
תפקיד ראשי בסרט הזדמן לג'ואן מרשל בשנת 1961 כשגילמה דמות של גבר, שהוא למעשה אשה, המבצעת מעשי רצח מחרידים, בסרטו של ויליאם קסל Homicidal (רצחני). שהיה מותחן וסרט אימה. הסרט זכה להצלחה רבה בישראל, כשהוצג בה בשנים 1962 – 1966 בשם " תעלומת הרצח הכפול". דווקא בסרט זה שהיה למעשה פסגת הופעותיה בקולנוע היא נקראה בשם אחר, ג'ין ארלס (Jean Arless). לצורך ההופעה בדמות הגבר בסרט קוצץ שערה הבלונדיני ונצבע בצבע חום והיא הרכיבה עדשות מגע בצבע חום על עיניה כדי שתראינה שונות מצבען הבהיר.
ג'ואן מרשל המשיכה להופיע עד לשנת 1975 בסרטי קולנוע וסדרות טלוויזיה, בין היתר ב"אזור הדמדומים" ו"מסע בין כוכבים". ג'ואן מרשל נפטרה בשנת 1992.
Provident Financial
פרובידנט פיננסים (באנגלית: Provident Financial) היא חברה בריטית המספקת שירותי סליקה, הנפקת כרטיסי אשראי ופתרונות אשראי.
נכון לשנת 2020 מעסיקה החברה כ-4,800 עובדים, בעלת כ-2,300,000 לקוחות ונסחרת בבורסה לניירות ערך בלונדון.
מטה החברה הראשי נמצא בעיר ברדפורד, מחוז מערב יורקשייר, בריטניה.
היסטוריה
בשנת 1962, החלה להיסחר בבורסה לניירות ערך בלונדון.
בחודש פברואר 2018, מונה מלקולם לי מאי (Malcolm Le May) למנכ"ל החברה.
חגי לוין
חגי לוין (נולד ב-28 ביולי 1978) פרופסור ישראלי לרפואה, מומחה בבריאות הציבור. משמש כפרופסור לאפידמיולוגיה האוניברסיטה העברית בירושלים, כרופא בכיר בבית הספר לבריאות הציבור של האוניברסיטה העברית בירושלים והדסה וכ-Adjunct Assistant Professor במחלקה לבריאות הציבור, הפקולטה לרפואה בבית החולים מאונט סיני, ניו-יורק.
כרמית רינצלר
כרמית רינצלר (נולדה ב-14 בדצמבר 1956) היא משוררת, מסאית וסופרת ילדים ומבוגרים ישראלית.
חגי לוין
ביוגרפיה
פרופ' לוין נולד וגדל בעיר רחובות. הוא בוגר בית הספר התיכון ע"ש אהרון קציר ברחובות. במסגרת מסלול עתודה אקדמית, למד בין השנים 1996–2003 בבית הספר לרפואה באוניברסיטה העברית בירושלים והשלים את התארים .B.Med.Sc (בהצטיינות) ו-M.D.. במקביל ללימודי הרפואה, השלים גם תואר ראשון (B.A.) בהצטיינות בתוכנית הבין-תחומית למצטיינים "אמירים" במדעי הרוח. בנוסף הוא מחזיק בתואר שני בהצטיינות יתירה בבריאות הציבור (M.P.H.) מאוניברסיטת תל אביב. לוין התגייס לצבא כרופא צבאי ושירת בבסיס האימונים של חטיבת הצנחנים (בא"ח 35). הוכשר כרופא מומחה בבריאות הציבור בענף בריאות הצבא בצה"ל, שם שימש גם כראש מדור אפידמיולוגיה. במהלך ההתמחות הושאל ללשכת הבריאות אשקלון, למרכז הרפואי סורוקה ולהנהלת משרד הבריאות. במסגרת השאלתו למשרד הבריאות ריכז את המענה לשפעת הפנדמית ("שפעת החזירים"). לאחר שחרורו מצה"ל בשנת 2012 (בדרגת רס"ן), נקלט לסגל בית הספר לבריאות הציבור של האוניברסיטה העברית בירושלים והדסה. הקים את מסלול ההתמחות בבריאות וסביבה ועמד בראשו עד שנת 2019. בוגר תוכנית עמיתים למנהיגות סביבתית של מרכז השל. משמש כעורך בעיתון המדעי "Human Reproduction".
כרמית רינצלר
ביוגרפיה
כרמית רינצלר נולדה בקיבוץ עין הנציב וגדלה ביישוב נוה-מיכאל שבעמק האלה. עוד בילדותה ניהלה יומני חיים וכתבה סיפורים ושירים.
חגי לוין
ביוגרפיה
פרופ' לוין נשוי ואב לשלושה ילדים. אביו הוא פרופ׳ עלי לוין, מומחה לאנטנות במכללת אפקה להנדסה, אמו עליזה לוין, היא עורכת דין, ולו חמש אחיות. מתגורר ברחובות.
כרמית רינצלר
ביוגרפיה
בשירותה בצה"ל שימשה כקשרית בחיל השריון. היא למדה הדרכה והוראה במכללת בית ברל, כמו כן היא בעלת תואר ראשון במדעי הרוח והחברה מהאוניבסיטה הפתוחה.
חגי לוין
תחומי מחקר והישגים מחקריים
מחקריו של פרופ' לוין עוסקים בתחומים בעלי השלכות ישירות על מדיניות. הוא פרסם מאמרים רבים בנושא השפעת הסביבה על בריאות האדם, לרבות השפעות של כימיקלים במוצרי צריכה, חומרי הדברה, זיהום אוויר ואקלים.
כרמית רינצלר
ביוגרפיה
במהלך השנים פורסמו כ-10 מספריה, כמו כן, כתביה פורסמו בכתב העת מאזניים. בעיתון הארץ, בירחון פסיפס ובאנתלוגיות שונות.
חגי לוין
תחומי מחקר והישגים מחקריים
פרופ' לוין ערך מחקרים בתחום השפעות מוצרי טבק על הבריאות ואסטרטגיות מניעה. פיתח תוכנית לגמילה מעישון בעזרת הודעות טקסט - סמס הפסק, בעברית ובערבית ואף תוכנית ייעודית לחיילים.
כרמית רינצלר
ביוגרפיה
היא חברה באגודת הסופרים ובאקו"ם. מתגוררת בירושלים. נשואה לאריה אם לשלושה.
חגי לוין
תחומי מחקר והישגים מחקריים
בשנת 2017 היה לוין חוקר מוביל במטה אנליזה על מחקרי ספירת זרע. הסקירה מצאה שספירת הזרע של גברים במדינות מערביות ירדה ב-50-60% במהלך העשורים האחרונים.
יו"ר איגוד רופאי בריאות הציבור
מאז שנת 2008 פעיל (בהתנדבות) במסגרת ועד איגוד רופאי בריאות הציבור בתפקידים שונים. בשנת 2019 הוא נבחר כיו״ר האיגוד. במסגרת תפקידיו היה שותף משמעותי במאבק למען חיזוק טיפות החלב, הגנה על מעמד רופאי בריאות הציבור, חוק איסור פרסום טבק, השוואת המס על הטבק לגלגול, חקיקת סימון תזונתי על מוצרי מזון, ועוד.
תפקודו במשבר הקורונה
פרופ' לוין היה חבר בקבינט המומחים של מגן ישראל, והיה אחד ממקימי הקבינט האזרחי, קבוצת מומחים א-פוליטית הפועלת ממרץ 2020. בזכות פעילותו בכנסת הורחבה מגבלת 500 מטר ל-1000 מטר.
ב-9 בינואר 2021 התפטר מתפקידיו כיו"ר איגוד רופאי בריאות הציבור וחבר וועדה המייעצת למטה "מגן ישראל". למחרת הודיע על הצטרפותו למפלגת תל"ם – תנועה לאומית ממלכתית בראשות משה יעלון. שלא התמודדה לכנסת ה-24 לבסוף. באוקטובר 2021 נבחר מחדש ליו"ר האיגוד.
תפקידים ציבוריים נוספים
מאז 2013 מרכז את הוועדה הלאומית לביעור החצבת.
לב סבנקוב
לב ויטליביץ' סבנקוב (ברוסית: Лев Витальевич Савенков; נולד ב-19 בנובמבר 1950) הוא איש עסקים רוסי, בראשית שנות ה-90 - סגן ראש העיר סנט פטרסבורג אנטולי סובצ'ק, נאשם בתיק פלילי בעל פרופיל גבוה בנושא הברחת קוויאר שחור ואוסמיום למערב אירופה.
מקרה הברחת קוויאר ואוסמיום
ב-20 ביוני 1993 הגיע דיווח דחוף למחלקת הבינה נגדית בסנט פטרסבורג ובמחוז לנינגרד, שזמן קצר לפני כן נגנבו 45 אלף בקבוקים של קוויאר שחור ממפעל לעיבוד הדגים בוולגוגרד. כל מחסומי המכס באזור לנינגרד קיבלו הודעה מיידית על הברחות אפשריות של קוויאר גנוב. ב-26 ביוני 1993, במכס סברסק, הציג נהג אחת המשאיות הקירור מסמכים עבור משלוח של קוויאר שחור, אטום בחותם ממוספר. קציני המכס נהגו במכונית לחניון ושאלו את הרשויות, אך מכיוון שהיה יום חופש, הבקשה הייתה תלויה. עד מהרה התקרב אחד מאנשי המכס שלא פעלו באותו יום למכונית ואחרי שבדק את המסמכים אמר להעביר את המטען. הקוויאר נסע לאירופה וב-27 ביוני 1993 הגיעה הודעה שנגנבה. שולח הקוויאר הייתה חברת כיסוי, כתוצאה מבדיקת המגעים בהם זוהה איגור ברקאנוב, עוזרו של סבנקוב. עד מהרה נרשמה שיחה בין ברקנוב לסבנקוב כי המטען עבר בגבול.
ב-8 בספטמבר 1993 ניסה ברקנוב שוב להוציא ממחסן חבילה של קוויאר בשווי של לפחות 3 מיליון דולר. ליד המכס נחתמה המכונית על ידי קצין מכס שהיה ביחסים ידידותיים עם ברקנוב. כל הזמן הזה, עובדי השירות הפדרלי למודיעין מסכל של רוסיה עקבו אחריו. המטען עוכב, ועד מהרה נרשמה שיחתו של סבנקוב עם ברקנוב על כך. במהלך השיחה עלה שמו של מאפיונר ידוע ולדימיר קומארין, מנהיג ארגון הפשע טמבוב, שביצע את הכיסוי הפלילי של ההברחות.
כעבור זמן מה הוקלטה שיחה נוספת של סבנקוב, הפעם עם הבעלים של כמה חברות יצוא-יבוא, אלכסנדר מטייב, על הובלת "גרם דגימות" מעבר לגבול. ב-30 בספטמבר 1993 עוכב מטבייב במכס. במהלך חיפוש במכונית נמצאו בערכת עזרה ראשונה מספר אמפולות עם חומר בצבע כהה. מחקרי מעבדה הראו כי האמפולה הכילה שמונה גרם אוסמיום-187, ששימשו לייצור תרופות יקרות נגד סרטן. באותה תקופה, לא יותר מחצי קילוגרם ממתכת אדמה נדירה זו, המיוצרת בכמה מעבדות תעשייתיות עוצמתיות ביותר, נכנסו לשוק העולמי בשנה. כפי שהתברר בקרוב, המתכת נוצרה במעבדה ביתית בדאצ'ה של המדען ויקטור פטריק. סבנקוב הבטיח לפטריק שכל ההכנסות יועברו לשיפור סנט פטרסבורג, והמדען עצמו יבנה מעבדה עוצמתית. על פי מקורות אחרים, הוא נחטף ממפעל צבאי בקזחסטן.
סבנקוב עוכב. כאשר הגיעו קציני אכיפת החוק לדירתו, הם מצאו שם רק חומות חשופות - סגן ראש העיר לשעבר, שראה מראש את האפשרות למעצר, לא איפשר לחוקרים להפקיע את רכושו. סבנקוב הואשם בהברחה בהיקף גדול במיוחד. החקירה נמשכה שלוש שנים שלאחריהן התיק הופנה לבית המשפט. מטייבייב נמלט לחו"ל, אך סבנקוב המשיך להשתתף בחקירות ודיונים. ב-20 ביוני 1997 גזר עליו בית המשפט חמש שנות מאסר בפועל עם החרמת רכוש. התיק הפלילי נגד לב סבנקוב גרם לתגובה ציבורית רחבה ודיון רחב בתקשורת. רבים האמינו כי החקירה נגד סבנקוב לא חשפה אפילו מחצית מפשעיו, בפרט, לעובדי שירות הביטחון הפדרלי היו סיבות חמורות להחשיב את סגן ראש העיר לשעבר מעורב בייבוא בלתי חוקי של טונות קוקאין לפדרציה הרוסית. היה גם מידע על קשרים עם העולם התחתון. תומכי העמדה האחרת טענו כי המקרה פוליטי והראיות היו מפוברקות. סבנקוב עצמו מעולם לא הודה באשמה, וניסה ללא הצלחה לערער על פסק הדין. לאחר שריצה חלק מהעונש, הוא שוחרר.
קטנשיניים
קטנשיניים (שם מדעי: Pseudotriakidae) היא משפחה של כרישים מסדרת הכרישאים שבקבוצת דגי הסחוס. הם חיים באוקיינוסים השונים, והם קרובים רחוקים של הגלדניים. במשפחה זו רק 3 סוגים ובהם 4 מינים, וכנראה עוד 2 מינים שלא הוגדרו.
אורכם מגיע ל-53–300 סנטימטר כשהגדול מביניהם הוא המין פסאודונטריאקיס מיקרודון - הכריש היחיד המשריץ צאצאים חיים, הבוקעים מביצים בבטן הנקבה, בתהומות של מתחת 1,900 מ'.
מבנה גופם מוארך, והם בעלי חוטם ארוך ומעוגל ולסת עם שיניים קטנות יחסית. הם טורפים דגים קטנים יותר שהם בולעים בדומה ללווייתנים. לא ידוע הרבה על מיקומם באוקיינוס.
לילה קאליף
ליילה קאליף (בערבית: ليلى كليف; נולדה ב-2 בספטמבר 1971) היא זמרת-יוצרת ותסריטאית בריטית, ילידת האמירויות. היא החלה את הקריירה המוזיקלית שלה ב-1999, כשהוציאה את אלבומה הראשון "كفى حبل". בשנת 2015, היא זכתה בפרס יוצר הסרטים של IWC בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של דובאי על התסריט שלה, كاتب الرسالة, דרמה רומנטית המתרחשת בשנות ה-60.
יוסף מאיר טברסקי
רבי יוֹסֵף מֵאִיר טְבֶרְסְקִי (כ"ט באב תרי"ז – כ"ט באב תרע"ז 19 באוגוסט 1857 - 17 באוגוסט 1917) היה אדמו"ר חסידי מייסד חסידות מכנובקה.
ביוגרפיה
נולד בכ"ט אב תרי"ז כבנו הגדול של רבי אברהם יהושע העשיל מסקווירא. נישא לבתו של רבי מנחם נחום (השני) מצ'רנוביל. בחיי אביו התגורר בסקווירה ולאחר פטירתו לא רצה להנהיג עדה במקומם של דודיו רבי ישראל ורבי דוד ולכן עבר למכנובקה.
במכנובקה ייסד חצר משלו, ועל שמה התפרסם כאדמו"ר הראשון ממכנובקה.
נפטר בכ"ט אב תרע"ז, בהיותו בן שישים בדיוק. נקבר במכנובקה.
המפלגה הלאומית היהודית
המפלגה הלאומית היהודית (בגרמנית: Jüdischnationale Partei) הייתה מפלגה פוליטית אוסטרית של המיעוט היהודי.
היסטוריה
רק שטראוכר נבחר שוב בבחירות למועצה ב-1911.
המפלגה הלאומית היהודית לקחה חלק בבחירות שנערכו ב-16 בפברואר 1919 וקיבלה 7,760 קולות (0.26%). נבחרה היחידי היה רוברט שטריקר חבר מועצת קהילת הישראלים בווינה. בבחירות הבאות ב-17 באוקטובר 1920 שינוי בחוק הבחירות ביטל את כל המפלגות הקטנות בפרלמנט. בבחירות הבאות ב-23 באוקטובר 1923 מפלגות יהודיות חדשות נוספות לא הצליחו לקבל ייצוג בפרלמנט.
מארי אליזבת' ברבר
מארי אליזבת' ברבר (באנגלית:  ; 5 בינואר 1818 – 4 בספטמבר 1899) הייתה מדענית חובבת חלוצית של המאה התשע עשרה. ללא השכלה פורמלית, היא קנתה לעצמה מוניטין בבוטניקה, אורניתולוגיה ואנטומולוגיה. היא הייתה גם משוררת וציירת מוכשרת ואיירה את תרומותיה המדעיות שפורסמו על ידי חברות מלומדות כמו האגודה האנטומולוגית המלכותית בלונדון, הגנים הבוטניים המלכותיים בקיו, והאגודה הלינאית של לונדון. היא נבחרה לחברה האורניתולוגית ההונגרית וכמה ממאמריה תורגמו להונגרית.
ביוגרפיה
ברבר נולדה כמארי אליזבת' בוקר בכפר דרום ניוטון, וילטשייר שבאנגליה ב-5 בינואר 1818. היא הייתה התשיעית מתוך אחד עשר ילדים ובתם הראשונה של מיילס ואנה מריה בוקר. כשברבר הייתה בת שנתיים משפחתה עברה למושבת הכף שבדרום אפריקה יחד עם מתיישבים בריטים אחרים. אלו רצו לנצל את הצעת ממשלת בריטניה של 100 דונם אדמה לכל אדם מעל גיל 18 שהסכים להגר למושבת הכף. משפחת באוקר קיבלה אדמות באלבני, ליד גרהאמסטאון והתיישבה בחוות ת'רפילד באלבני תחתית.
ברבר קיבלה השכלה בסיסית בבית ספר חווה שהוקם על ידי אביה ופיתחה עניין בחקר הטבע ולאחר מכן בארכאולוגיה. המנטור שלה במהלך נעוריה היה אחיה הגדול, ג'ון מ. בווקר, שאיתו היא חקרה את הגאולוגיה והמאובנים המקומיים. היא חלקה את תחומי העניין שלה גם עם קרובי משפחה אחרים, במיוחד אחיה הצעיר ג'יימס הנרי באוקר. שניים מאחיה הגדולים, תומאס הולדן באוקר ואוקטביוס, הפכו מאוחר יותר לאספנים מוקדמים של חפצים ארכאולוגיים. היא חלקה את אהבתה לטבע עם כל משפחתה, אך פרסום הספר "סוגים של צמחים דרום אפריקאים", שנכתב על ידי הבוטניקאי האירי ויליאם הנרי הארווי בשנת 1838, שינה את חייה. היא הוקסמה מהפרקים על מבנה הצמחים וטקסונומיה לינאית, ונענתה לבקשת המחבר לדגימות כדי שיוכל להתחיל לתעד את צמחיית מושבת הכף.
בנזאלדהיד
בנזאלדהיד הוא תרכובת אורגנית המורכבת מטבעת בנזן עם מתמיר אלדהידי. זהו האלדהיד הארומטי הפשוט ביותר ואחד השימושיים ביותר בתעשייה. החומר הוא נוזל שקוף בעל ניחוח שקדים. בנזאלדהיד הוא המרכיב הראשי במיצוי של שקדים מרים וניתן להפיקו ממקורות טבעיים אחרים, בנזאלדהיד סינתטי משמש כחומר טעם בתחליפי תמצית שקדים לאפיה.
מארי אליזבת' ברבר
ביוגרפיה
ההתכתבויות המתמשכות שלה עם הארווי התרחשו בתקופה בה לא היה מקובל בדרך כלל לנשים לנהל דיון מדעי. אכן, בהתחלה היא לא חשפה את היותה אישה. היא נהנתה מחופש חסר תקדים מבחינה זו, בין השאר משום שהיא שוחררה מהתרבות הוויקטוריאנית המגבילה יחסית במדינת מולדתה, אך גם בגלל עידודו של אביה והאידיאלים הטרם וויקטוריאניים שהוא נשא מתקופה בה נשים נהנו מקול חופשי יותר. היא הפכה לאחת הספקיות העיקריות של הארווי של צמחים מדרום אפריקה וסייעה לו גם במתן שמות וסיווגם של מינים רבים. במהלך התכתבות של כמעט 30 שנה, היא שלחה להארווי כ -1,000 מינים עם הערות על כל אחד מהם.
בנזאלדהיד
בנזאלדהיד הופק לראשונה באמצעות מיצוי משקדים מרים בשנת 1803, וסונטז על ידי פרידריך ולר ויוסטוס פון ליביג בשנת 1832.
מארי אליזבת' ברבר
ביוגרפיה
מרי נישאה לפרדריק וו. ברבר בשנת 1845 וזמן מה לאחר מלחמת הגבול השביעית (1846–1847) הם התיישבו בחוות היילנדס, ליד גרהאמסטאון.
בנזאלדהיד
ייצור
ניתן לייצר בנזאלדהיד בכמה דרכים. השיטה הנפוצה היא כלורינציה וחמצון של טולואן נוזלי. שיטות נוספות הן חמצון חלקי של בנזיל אלכוהול, הידרוליזה של בנזאל כלוריד ( Benzal chloride C6H5CHCl2 ) או תגובת בנזן עם פחמן חד-חמצני. ניתן לסנטז בנזאלדהיד מסינאמאלדהיד המופק משמן קינמון על ידי חימומו בתמיסה מיימית / כוהלית בטמפרטורה שבין 90C ל-150C עם בסיס (כדוגמת סודה לשתייה) למשך 5–80 שעות.
מארי אליזבת' ברבר
בוטניקה
ברבר תרמה רבות למדע הבוטני של התקופה באמצעות אוספיה ותצפיות מדעיות על החי והצומח בדרום אפריקה. כתוצאה מכך נקראו כמה מיני צמחים על שמה. היא ואחיה ג'יימס, שלחו מינים רבים של צמחים שלא היו ידועים בעבר לעשבייה בטריניטי קולג', ולגנים הבוטניים המלכותיים שבשכונת קיו.
בנזאלדהיד
מקורות טבעיים
בנזאלדהיד נמצא באופן טבעי בגלעיני שקדים, אפרסקים ותפוחים שם הוא נוצר מפירוק אנזימטי של אמיגדלין (Amygdalin) לגלוקוז, ציאניד ובנזאלדהיד.
מארי אליזבת' ברבר
בוטניקה
הצמח "ברברה אלואידנדרון" (עץ אלוורה) התגלה לראשונה על ידי ברבר, שאספה צמחים בטרנסקאי לשעבר (נכון ל-2021 חלק מדרום אפריקה). היא שלחה דגימות של הצמח ופרחיו לגנים הבוטניים המלכותיים בשכונת קיו, ושם, בשנת 1847 ויליאם טרנר ת'יסלטון-דייר נתן לצמח שם זה לכבודה.
בנזאלדהיד
תגובות
בחמצון בנזאלדהיד הופך לחומצה בנזואית, ניתן לקבל בנזיל אלכוהול מבנזאלדהיד בהידרוגנציה. תגובה עם נתרן אצטט ואנהידריד אצטי נותנת חומצה צינמית. בנוכחות בסיס מרוכז בנזאלדהיד עובר דיספרופורציונציה (תגובת Cannizzaro) : מולקולה אחת מחומצנת לחומצה בנזואית ואחת מחוזרת לבנזיל אלכוהול
כאשר מוחלף הבסיס באלקוקסיד (תגובת מתקבל אסטר במקום מולקולות חומצה וכוהל
מארי אליזבת' ברבר
בוטניקה
בנוסף, היא גילתה את הפרח "Lotononis harveyi " שמכונה גם "היופי של גברת ברבר" אשר נקרא על שמה.
בנזאלדהיד
שימושים
כתוסף מזון בנזאלדהיד מקנה ארומת שקדים למוצרים שונים, הוא משמש גם בתכשירים קוסמטיים.
מארי אליזבת' ברבר
אנטומולוגיה
ברבר פיתחה עניין באנטומולוגיה, ויחד עם אחיה, ג'יימס הנרי בוקר, היא החלה בתיעוד עשים ופרפרים. היא יצרה קשר עם האנטומולוג רולאן טרימן בשנת 1863 כדי לחלוק איתו את תגליותיה. תצפיותיה וכתביה תרמו לדיוניו של צ'ארלס דרווין על תפקיד העש בהאבקת סחלבים. הוא אף ביקש את עזרתה במחקריו על ביטוי הרגשות אצל אנשים ובעלי חיים והיא קיבלה ממנו עותק של ספר בנושא שהוא פרסם בשנת 1872.
מארי אליזבת' ברבר נפטרה בפייטרמריצברג שבדרום אפריקה ב-4 בספטמבר 1899, כשהיא בת 81.
משטר הביות בשוק העבודה
משטר הביות מתאפיין בארגון שוק העבודה בשכר סביב מודל "העובד האידיאלי", היכול להשקיע את כל זמנו ומרצו בעבודתו בשכר, על פי דרישות מעבידו, דהיינו, גבר שרעייתו או אישה אחרת דואגת לצרכיו האישיים ולילדיו. על פי ג'ואן ויליאמס משפטנית פמיניסטית שעבודתה מתמקדת בנושאים העומדים בפני נשים במקום העבודה, משטר הביות היא אבחנה ממוסדת בין הספרה הציבורית המכילה את התחום הציבורי, הפוליטי והכלכלי, כמשויכת לגבר, בעוד הספרה הפרטית הכוללת את הטיפול במשפחה וגידול הילדים, משויכת לאישה. אבחנה ממוגדרת זו התבססה היטב במאה ה-19 וכך הוצאה עבודת הנשים מכלל החישוב הכלכלי ועבודת הבית מההגדרה של העבודה היצרנית.
"העובד האידיאלי" ו"האישה האידיאלית"
מאז שנות ה-80 של המאה ה-20 ניכרת השפעתם של האידאולוגיה הליברלית ושל השינוי המהותי במשטר הכלכלי-פוליטי בישראל והנורמה הכללית בשוק העבודה הפרטי בישראל היא כזו שמצפה שהעובדים יעבדו שעות מרובות מאוד, ייטלו חופשות מועטות ויהיו זמינים באופן מוחלט לעבודתם. לדוגמה, בתעשיות ההייטק משטר הזמן כופה על העובדים להיות נגישים כמעט בכל זמן לטובת הארגון, והדבר נוגד כמובן את חובות 'האם העובדת'. במקביל לתפיסת העובד האידיאלי, נורמת ההתייחסות אל הטיפול במשפחה ובבית גם היא טוטלית, ומצופה שההורה המטפל, לרוב האֵם, תהיה זמינה באופן מוחלט לצורכי המשפחה והבית. האישה נתפסת קודם כל במושגים של אם ורעיה, שחובותיה הראשוניים הם ללדת ילדים ולטפל בביתה ובבני משפחתה ואילו עבודה בשכר מתקבלת (אם בכלל) רק כתרומה לפרנסת המשפחה. מטלות הבית מהוות למעשה מעין "בית חרושת למגדר" (Gender factory) ובמסגרתו מכוננות הישויות "הנשיות" ו"הגבריות" הסטריאוטיפיות. משפחתיות כזו מבוססת על חוסר שוויון בין המינים ועל חלוקת סמכויות וחלוקת תפקידים חדה וברורה המובנית בתוך מוסדות החברה והמדינה, ועל ידי כך הופכת להיות "המובן מאליו" בחיי היומיום. ציפייה מעין זו מסמנת נשים כעובדות לא אידיאליות, בשל מחויבותן המוגברת למשפחתןאחריות זו כלפי המשפחה, מונעת מנשים להקדיש את מלוא זמנן לעולם העבודה, כפי שדורש מודל העובד האידיאלי ופוגעת בסיכויי הקידום שלהן במרחב הציבורי.
שימור ושעתוק חלוקת העבודה המגדרית
הגישה הכלכלית מציגה את חלוקת העבודה כבסיס ליעילות ולמקסום התועלת של המשפחה כגוף אחד. תפיסת ה"יתרון היחסי" מבוססת על הרעיון שלמי מבין בני הזוג שיש לו יתרון יחסי בשוק העבודה, כלומר העל יכולת להשיג הכנסות גבוהות יותר או במעמד גבוה יותר לרווחת המשפחה- ישקיע את מרב זמנו בשוק העבודה בשכר ולמי שיש יתרון יחסי בטיפול בילדים ובביצוע עבודות הבית- ישקיע את מרב זמנו בעבודה זו. למרות כניסתן הגוברת של נשים אל הספרה הציבורית, הספרה הפרטית הנתפסת עדיין כתחום אחריותה הטבעי של האישה ונשים הן אלו המבצעות את מרבית העבודות בבית כולל הטיפול בילדים, בהתאם למשטר הביות.על פי מודל זה, עבודה ומשפחה הם תחומים המוציאים זה את זה: מחד גיסא, הורים המבקשים להיות עובדים מצליחים בשוק העבודה מסתכנים בכך שהם ייתפסו כהורים שאינם טובים מספיק; ומאידך גיסא, עובדים המבקשים ליטול חלק משמעותי בחיי ילדיהם ובגידולם היומיומי אינם נחשבים עובדים אידיאליים, שכן הם אינם פנויים לעבודה בכל שעה משעות היום. ההכשר שמעניק משטר הביות לניגוד הפנימי שבין הורות פעילה לבין עבודה על פי דפוסי העובד האידיאלי, מוביל לא רק להפלייתן בשכר של אמהות, אלא גם לשימורה ושעתוקה של חלוקת העבודה המגדרית המסורתית בטיפול בילדים. דבר זה פוגע לא רק בעצמאותן הכלכלית ובזכותן של נשים לשוויון הזדמנויות בעבודה, אלא גם במאבק להגברת השוויון המגדרי בכל תחומי החיים האחרים.
2011 בארצות הברית
2011 בארצות הברית היא השנה בה חגגה ארצות הברית 235 שנה מיום היווסדה.
ירדן ג'רבי
ירדן גֶ'רְבִּי (נולדה ב-8 ביולי 1989) היא ג'ודוקא עבר ישראלית, זוכת מדליית ארד בטורניר הג'ודו באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016), אלופת עולם (2013 ), סגנית אלופת עולם (2014) וסגנית אלופת אירופה (2012), זוכת שתי מדליות ארד באליפות אירופה ושמונה פעמים אלופת ישראל (2007–2009, 2011–2015). עם 33 מדליות בסבב הג'ודו העולמי, ירדן היא הספורטאית המעוטרת ביותר בענף הג'ודו בישראל.
במאי 2013 הגיעה למקום הראשון בדירוג העולמי, והחזיקה בו תקופה ארוכה. במקביל, נבחרה לג'ודוקא הטובה ביותר בעולם לשנת 2013 על ידי איגוד הג'ודו העולמי.
ביוגרפיה
ג'רבי נולדה וגדלה בנתניה. אמה, נורית, היא אדריכלית ושמאית מקרקעין. אביה, שמואל (שמוליק) ג'רבי שעלה מתוניסיה, הוא מנכ"ל חברת מוניטקס, שפיתח את המונה האלקטרוני הראשון בישראל שמשולב בקופה רושמת במוניות.
קריירה ספורטיבית
היא התאמנה במועדון "מיטב נתניה" ובמכון וינגייט, בהדרכתו של שני הרשקו, שמשמש גם כמאמן נבחרת ישראל לנשים.
2008
בשנת 2008 זכתה בהישג המשמעותי הראשון שלה, מדליית ארד באליפות אירופה עד גיל 20.
2011
באליפות העולם שנערכה בצרפת באוגוסט 2011 הודחה ג'רבי בשלב שמינית הגמר ולא נכללה במשלחת הישראלית לאולימפיאדת לונדון (2012), זכות שנפלה בחיקה של יריבתה אליס שלזינגר.
2012
באליפות אירופה בג'ודו שנערכה בצ'ליאבינסק שברוסיה באפריל 2012 זכתה ג'רבי במדליית כסף בתחרות במשקל עד 63 ק"ג. ביוני אותה שנה היא חתמה על חוזה חדש בקבוצת גלטסראיי הטורקית, על מנת להתחרות בשורותיה בליגה המקומית וגם באליפות אירופה למועדונים.
ג'רבי זכתה בפעם השנייה ברציפות באליפות ישראל בג'ודו בדצמבר 2012.
מדליית ארד באליפות אירופה
באליפות אירופה בג'ודו שנערכה בבודפשט שבהונגריה באפריל 2013 זכתה ג'רבי במדליית ארד בתחרות במשקל עד 63 ק"ג, לאחר שניצחה את אדוויג גוונד מאיטליה בקרב על המדליה. שבועיים לאחר מכן, בתחרות גראנד סלאם שנערכה בבאקו, אזרבייג'ן היא זכתה במדליית זהב, ונבחרה לג'ודוקא המצטיינת של התחרות.
במאי 2013 חתמה על חוזה לארבע שנים במסגרת המועדון הטורקי גלאטסראיי, ותתחרה במדי הקבוצה הטורקית במסגרת אליפות אירופה לקבוצות. באותו חודש זכתה במדליית כסף בתחרות המאסטרס ברוסיה, לאחר שהפסידה בגמר במשקל של עד 63 ק"ג ליפנית קנה האבה.
במאי 2013 הגיעה לדירוג הראשון בדירוג העולמי, שמרה עליו קרוב לשנתיים ובכך קבעה את השיא הישראלי בכול ענפי הספורט בכול הזמנים.
ביולי 2013 זכתה במדליית זהב במשקל עד 63 ק"ג בטורניר גראנד סלאם מוסקבה היוקרתי, כשניצחה את אניקה ואן אמדן ההולנדית.
אלופת עולם
באוגוסט 2013 זכתה ג'רבי במדליית זהב באליפות העולם שנערכה בריו דה ז'ניירו. היא התחרתה בקטגוריית המשקל עד 63 ק"ג והייתה לישראלית הראשונה שזכתה במדליית זהב באליפות העולם בג'ודו, לאחר שניצחה את כל חמשת הקרבות באיפון. בגמר היא ניצחה את אלופת אירופה ומספר שתיים בדירוג קלריס אגבניינו. בחצי הגמר ובגמר הניצחונות שלה הושגו בעזרת תרגיל חניקה מיוחד שקיבל את הכינוי "חניקת ג'רבי" (לפני כן נקרא "עניבה פרוביאנית"), בו היא משתמשת בשולי ז'אקט הגי שלה (התלבושת הנהוגה בתחרויות ג'ודו) כדי לחנוק יריב בעמדת צב. תרגיל החניקה היה כל כך חזק ומפתיע עד שיריבתה בגמר התעלפה. בנובמבר 2013 הכריז איגוד הג'ודו העולמי על שינויים בחוקת הענף, ובהם איסור על ביצוע חניקה תוך שימוש בדש הבגד או החגורה, כלל האוסר גם על חניקת ג'רבי.
ב-5 בדצמבר 2013 זכתה בפעם השישית באליפות ישראל בג'ודו, לאחר שניצחה בגמר את רותם שור באיפון.
2014
בפברואר 2014 זכתה במדליית הכסף בגרנד פרי היוקרתי של דיסלדורף, גרמניה. באוגוסט 2014 זכתה ג'רבי במדליית כסף באליפות העולם שנערכה בצ'ליאבינסק ברוסיה בקטגוריית המשקל עד 63 ק"ג. את ארבעת הקרבות הראשונים בטורניר ניצחה באיפון, אך בגמר הפסידה באיפון לקלריס אגבניינו, אותה ניצחה בגמר 2013.
2015
באליפות אירופה 2015 שנערכה במסגרת המשחקים האירופיים בבאקו, זכתה ג'רבי במדליית הארד במשקל עד 63 ק"ג.
ביולי 2015 זכתה במדליית ארד בטורניר גראנד סלאם שנערך בטיומן שברוסיה. ברבע הגמר נוצחה ג'רבי בידי אליס שלזינגר שייצגה את בריטניה, ואף היא זכתה במדליית ארד בתחרות.
באליפות העולם בג'ודו שנערכה בקזחסטן באוגוסט 2015, נוצחה ג'רבי בחצי הגמר וגם בקרב על מדליית הארד ובסיום האליפות דורגה במקום החמישי.
ב-31 באוקטובר 2015 זכתה במדליית ארד בגראנד סלאם באבו דאבי לאחר שניצחה בקרב על המדליה את ג'ול פראנסן מהולנד.
ביוני 2015 חזרה לראשות הדירוג העולמי.
2016
במאי 2016 דורגה במקום ה-4 בעולם.
מדליית ארד אולימפית
ב-9 באוגוסט 2016 עלתה לרבע גמר אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו לאחר ניצחון על מריסט אספינוסה מקובה. ברבע הגמר הפסידה לאריאנה סילבה מברזיל, ועברה לבית הניחומים, שם ניצחה את יאנג ליקה מסין והעפילה לקרב על מדליית הארד. בקרב על הארד ניצחה את מיקו טאשירו מיפן. בכך השיגה את המדליה האולימפית השנייה של ספורטאית ישראלית, אחרי זאת של יעל ארד. ג'רבי זכתה במדליית ארד אולימפית משותפת במשקל עד 63 ק"ג ביחד עם אניקה ואן אמדן מהולנד.
כאשר שבה לישראל, המתינו לה בנמל התעופה בן-גוריון אלפי אנשים והיא חולצה משם בניידת משטרה.
באוגוסט 2016, דורגה רביעית בעולם.
2017
בספטמבר 2017 דורגה 42 בעולם, לאחר שלא חזרה להתחרות מאז זכייתה במדליה האולימפית. ב-2 באוקטובר 2017 הודיעה ג'רבי על פרישתה מג'ודו.
קריירת טלוויזיה
ב-2018 הנחתה את התוכנית "ספורט טי. וי" בטלוויזיה החינוכית הישראלית, ובשנת 2019 השתתפה בתפקיד אורח בסדרת הטלוויזיה "אלישע" ששודרה בערוץ הילדים. ב-2020 השתתפה בתוכנית המציאות "הישרדות VIP עונה 3" ברשת 13, בה הגיעה למקום השלישי בגמר ביחד עם עידן חביב.
ב-15 בדצמבר 2021 החלה ג'רבי להנחות בתוכנית נינג'ה ישראל בקשת 12 לצידו של ניב רסקין ובמקומה של רותם ישראל.
בשנת 2022 השתתפה ב"מאסטר שף ספיישל VIP 4" וזכתה במקום הראשון.
בשנת 2023 שיחקה בתפקיד אורח בסדרת הטלוויזיה לבד בבית המשודרת בערוץ כאן חינוכית.
חיים אישיים
מתגוררת בנתניה ובליסבון בירת פורטוגל.
בוגרת תואר ראשון בכלכלה וניהול מהאוניברסיטה הפתוחה. לאחר פרישתה העבירה הרצאות וסמינרים של ג'ודו ברחבי העולם.
בסוף אוקטובר 2014 מכרה ג'רבי דרך אתר האינטרנט eBay את תגית השם שלה מהזכייה באליפות העולם, על מנת לגייס תרומה כספית לבית החולים איכילוב. התגית נמכרה תמורת 3,800 דולר. כן, ב-23 באוגוסט 2016 פרסמה שהיא מציעה במכירה פומבית בינלאומית את תגית השם שלה מהאולימפיאדה, במטרה לאסוף כסף עבור המחלקה לילדים חולי סרטן בבית החולים איכילוב. המכירה הסתיימה ב-29 באוגוסט והתגית נמכרה עבור 196,735 ש"ח אשר נתרמו לבית החולים איכילוב.
ב-27 בספטמבר 2022 ג'רבי יצאה מהארון ופרסמה בעמוד הפייסבוק שלה, כי היא בזוגיות עם הצלמת דנה לביא, בתו של עמוס לביא.
אברהם רוכלי
אברהם רוכלי (נולד ב-1931) הוא איש חינוך ישראלי. בין היתר, שימש ראש מכללת לוינסקי לחינוך, כיהן כחבר המועצה להשכלה גבוהה וכיו"ר ועדת השלוחות של המועצה להשכלה גבוהה ואף שימש מחזיק תיק החינוך ויו"ר ועדת החינוך במועצת רמת השרון. במסגרת פעילותו במועצה להשכלה גבוהה ובמכללת לוינסקי קידם את הנגישות להשכלה גבוהה, עמל על פיתוח המכללות בישראל ותרם לאקדמיזציה של הכשרת המורים בישראל.
נעוריו, השכלה ותפקידו כשליח הסוכנות
בין השנים 1956 ו-1958 שימש כשליח של תנועת השומר הצעיר בארגנטינה, שם עסק בחינוך והכשרת עלייה לארץ ישראל. עם שובו ארצה נשא לאשה את בת זוגו, דליה לבית אגוזי, ילידת חדרה וחברת קיבוץ מזרע, אותה הכיר בפעילויות של השומר הצעיר. השניים התגוררו בקיבוץ דליה ועסקו בחינוך והוראה בבית הספר האזורי "הרי אפרים".
בין השנים 1968 ו- 1974 שימש שליח של הסוכנות היהודית במקסיקו, וניהל את בית הספר היהודי "הר סיני". במקביל כתב את עבודת הדוקטורט שלו העוסקת בחקר מדיניות החינוך וקיבל תואר שלישי. תחום ההוראה והמחקר שלו: תולדות היישוב היהודי בא"י, בעיקר בתקופת המנדט והמאבק לעצמאות.
מכללת לוינסקי לחינוך
עם החזרה לישראל, החל לעבוד כמרצה במכללת לוינסקי לחינוך (או כשמה באותה עת – סמינר לוינסקי) ובאוניברסיטה הפתוחה. בשנת 1981 מונה לשמש ראש המכללה, תפקיד אותו מילא עד לשנת 1996, עת יציאתו לגמלאות. בשנים שבהן ניהל את מכללת לוינסקי קידם שינויים יסודיים ומרחיקי לכת במכללה, ובעיקר – הפיכת המכללה למוסד אקדמי המעניק תארים אקדמיים מוכרים. מכללת לוינסקי הייתה המכללה הראשונה להכשרת מורים שזכתה להכרה אקדמית של המועצה להשכלה גבוהה, ובעקבותיה הלכו גם מכללות אחרות. התהליך שקידם במכללה הביא לשינוי באופי הלימודים, באורכם, בתנאי קבלת הסטודנטים, בסגל ההוראה, המעבדות ועוד. בנוסף, פותחו מרכזי למידה חשובים ונערכו שיתופי פעולה עם מוסדות חינוך ורשויות מקומיות. בתקופת ניהולו של אברהם רוכלי את לוינסקי עברה המכללה לקמפוס חדש, בקרית החינוך שבצפון תל אביב-יפו. כיהן כיו"ר ועד ראשי המכללות האקדמיות (רמ"א) וכיו"ר ועד ראשי המכללות והסמינרים למורים.
המועצה להשכלה גבוהה
בשנת 1997 נבחר לכהן במועצה להשכלה גבוהה (מל"ג), והיה איש המכללות הראשון שכיהן בה. במסגרת זו פעל רבות לקידום תהליך האקדמיזציה ופיתוח המכללות, ובכלל זה הובלת תהליך של הכרה בלימודי תואר שני במכללות והקמת מכללות טכנולוגיות ומכללות אזוריות בפריפריה. עמד בראש ועדת משנה של המל"ג לאישור פעילות שלוחות של מוסדות אקדמיים זרים בישראל, היה חבר ועדת המשנה של המל"ג לענייני אוניברסיטאות ומכללות, חבר הוועדה להקמת מכללה אקדמית למגזר החרדי וחבר הוועדה הממלכתית לבדיקת מצב הכשרת המורים בישראל. בנוסף, שימש כחבר מל"ג יו"ש, הגוף האחראי על מוסדות אקדמיים ישראליים שהוקמו בשטחי יהודה ושומרון.
מועצת רמת השרון
בין השנים 1978 ו- 1988 כיהן כחבר המועצה המקומית רמת השרון. כחבר המועצה החזיק בתיק החינוך וכיהן כיו"ר ועדת החינוך. בשנים אלה נקבעה מדיניות האינטגרציה בחינוך, נפתחו בתי הספר היסודיים "קריית יערים", "אור השחר", חטיבת הביניים "נווה מגן" ובית הספר התיכון תיכון אלון ע"ש יגאל אלון.
עמותת המחנכים למלחמה בגזענות ובאנטישמיות
עמד בראש עמותת המחנכים למלחמה בגזענות ובאנטישמיות, שהקים נשיא הסתדרות המורים שלום לוין, משנת 1995 עד פירוקה ב-2018. העמותה ערכה סמינרים והשתלמויות למורים בישראל וכן סמינרים בינלאומיים בתחום פעולתה, בשיתוף עם ארגוני מורים בעיקר בגרמניה ובפולין, וכן חילקה מדי שנה את "פרס שלום לוין" על מחקרים שעסקו בחקר השואה.
פרסים ותארים
אברהם רוכלי זכה בפרס "המחנך למופת" (תשס"ג) ובפרס "מפעל חיים בהכשרת מורים (2006). בשנת 1992 זכה באות "יקיר רמת השרון".
כרישף קוצני
כרישף קוצני (שם מדעי: Echinorhinus brucus) הוא מין דג סחוס ממשפחת הכרישפיים שבסדרת הקוצנאים. הוא מצוי בכל האוקיינוסים הטרופיים והממוזגים, למעט לחופי אמריקה הפסיפית וצולל עד לעומק 900 מטר. עם זאת הוא גם נראה במים בעומק של פחות מ-20 מטר. הוא מצוי גם בים התיכון, אך הוא מאוד נדיר בו.
זה כריש גדול באורך של מעל 3.1 מטרים והוא שוקל עד 200 ק"ג. בעוד הנקבות מגיעות לאורך ממוצע של 2 מטר, הזכרים מגיעים רק לאורך 1.5 מטרים. הכריש הוא בעל מבנה חביתי בעל ראש גדול, עיניים צהובות המצויות בקדמת הראש וסנפירים רחבים אך נמוכים. הזנב בעל אונה גדולה הניצבת מעלה ושאר הסנפירים קטנים. לדג אין סנפיר גבי אלא שני סנפירי אגן בקצה הגב. הכריש משריץ צאצאים חיים.
הכריש שוחה מעל קרקעית הים בחיפוש אחר מזון חי. הוא טורף סרטנים, דגי גרם כמו בקלאים, לטנוניים וכמה שפמנונים ימיים וגם מכרישים קטנים כמו קוצן נקוד.
הכרישים אינם תוקפניים לבני אדם. לעיתים הם נתפסים ברשתות ונידוגים למטרות ייצור תרופות מהכבד שלהם וכן למאכל. לא ברור מה מצב השימור של הכריש כיום.