cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Good Girl Gone Bad
שבחים ומורשת
לפני שחרורו הפיזי, "Umbrella" שבר שיא בכל הזמנים בכך שנהפך לסינגל הנמכר ביותר בשבוע הראשון ב-iTunes ארצות הברית, עם 227 אלף עותקים שנמכרו, ובכך שבר את השיא של השירים: "Hips Don't Lie" של הזמרת שאקירה משנת 2006 ו-"SexyBack" של הזמר ג'סטין טימברלייק משנת 2006, שמכר 250 אלף עותקים. מגזין "רולינג סטון" דירג את השיר במקום ה-412 ברשימת "500 השירים הכי מצליחים בכל הזמנים". האלבום נמנה כאחד מן האלבומים המושמעים ביותר שיצאו בעשור הראשון של המאה ה-21, עם 3.348 מיליארד האזנות.
מסנן בלום
בדרך כלל משמש המסנן ככלי עזר לגישה למבנה נתונים אחר, ומאפשר לדעת באופן מהיר האם יש טעם לחפש את האיברים באותו מבנה נתונים או באחר.
Good Girl Gone Bad
Good Girl Gone Bad: Reloaded ו-Good Girl Gone Bad: The Remixes
בתחילת 2008 ריהאנה חשפה את השיר "Take a Bow", בתוכנית הרדיו KIIS-FM. בחדשות MTV דיווחו כי הסינגל ישמש כסינגל מוביל מתוך המהדורה המחודשת של האלבום: Good Girl Gone Bad: Reloaded, שיצאה שנה לאחר יציאת האלבום המקורי. ריהאנה הודיעה שהאלבום יכיל עוד שני שירים, שאחד מהם יכיל דואט עם להקת מארון 5.
כאשר המהדורה המחודשת לאלבום יצאה, האלבום המקורי זכה להעלה של 930% במכירות בארצות הברית, יותר מכל אלבום אחר בהיסטוריה. מתוך המהדורה המחודשת יצאו הסיגנלים: "Take A Bow" ו-"Disturbia". עד יולי 2010 האלבום היה לאלבום השלישי שמכר הכי הרבה שירים בודדים בכל הזמנים, כאשר מכר 17,081,000 רצועות לא כולל סינגלים. מי שהצליחו לעקוף את ריהאנה היו הזמרת ליידי גאגא עם אלבומה The Fame Monster (2009) ולהקת בלאק אייד פיז עם אלבומם The E.N.D. (2009).
מסנן בלום
ייתכן מצב שבו המסנן יכזיב, ויצביע על איבר שאינו נמצא כאילו הוא נמצא, אך ההפך לא ייתכן. תשובה שלילית לגבי הימצאותו של איבר היא נכונה בוודאות.
Good Girl Gone Bad
Good Girl Gone Bad: Reloaded ו-Good Girl Gone Bad: The Remixes
גרסת הרמיקסים של האלבום: Good Girl Gone Bad: The Remixes, יצאה ב-27 בינואר 2009, והוא מכיל רמיקסים של שירים מהאלבום הרגיל והמהדורה המחודשת. הרמיקסים הופקו על ידי די תקליטנים כמו מוטו בלנקו ווטוני מורן. האלבום הגיע למקום ה-106 בארצות הברית, ולמקום ה-4 במצעד: US Dance/Electronic Albums. האלבום דורג כהאלבום ה-22 הטוב ביותר של שנת 2009, ונמכר ב-49,000 עותקים בארצות הברית.
מסנן בלום
תיאור האלגוריתם
ישנו מערך של m ביטים, שכל אחד מהם שווה ל-0 או ל-1. ערכם ההתחלתי הוא 0.
ישנן k פונקציות ערבול (hash functions) שונות. טווח הפונקציות הוא m-1..0.
כל אימת שמכניסים איבר, מזינים את פונקציות הערבול בערכו (המכונה בדרך כלל:המפתח שלו). מקבלים כתוצאה k אינדקסים של ביטים במערך, אינדקס כתוצאה של כל פונקציה, ואותם "מדליקים" (כלומר משנים את ערכם ל-1).
אחר כך כאשר בודקים האם איבר נמצא, מפעילים את פונקציות הערבול על המפתח של האיבר. אם כל הביטים המתקבלים מהפונקציות דלוקים, יש סבירות גבוהה שהאיבר נמצא (אם כי ייתכן שהביטים הודלקו בשל קיומם של איברים אחרים). אם לא כל הביטים דולקים, ניתן לומר בוודאות גמורה כי האיבר אינו נמצא (אחרת בהכנסתו היו מודלקים הביטים המתקבלים עבורו בערבול).
ניתוח הסתברותי של השגיאה
נניח שפונקציות הערבול הן בעלות התפלגות אחידה. ההסתברות שביט מסוים לא יודלק בידי פונקציית ערבול היא.
ההסתברות שביט מסוים לא יודלק בידי אף אחת מפונקציות הערבול היא:
.
ההסתברות שביט יישאר בערך אפס אחרי הכנסת n איברים היא:
ועל כן ההסתברות שערכו של ביט מסוים יהיה 1 לאחר הכנסת n איברים היא:
מה ההסתברות שתתקבל תשובה חיובית עבור איבר שאינו שייך לקבוצת האיברים? <BR> דבר זה יקרה אם כל k הביטים שפונקציות הערבול נותנות עבורו הודלקו.
ברור שככל שמספר הביטים במערך גדל, כך קטן הסיכוי לתשובות חיוביות שגויות. ברור גם שהגדלת מספר האיברים המוכנסים מגדילה את הסיכוי לשגיאות.
למספר פונקציות הערבול יש שתי השפעות סותרות: מצד אחד, מפעילים יותר פונקציות ולכן צריך שיודלקו יותר ביטים כדי להשיב שאיבר שייך לקבוצת האיברים. מנגד, בכל פעם שמכניסים איבר, יותר ביטים מודלקים, וממילא גדל הסיכוי שתיווצר בעתיד "התנגשות" שתגרום לתשובה חיובית עבור איברים שאינם נמצאים.
ניתן לחשב שהמספר האופטימלי של פונקציות ערבול עבור m (מספר ביטים) ו-n (מספר איברים) הוא
,
וההסתברות לטעות בשאילתה תהיה:
Good Girl Gone Bad
ביקורות
האלבום קיבל ביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה. אתר Metacritic, אשר מקצה דירוג לאלבומים על פי ביקורות ממבקרי מוזיקה נתן לאלבום ציון של 72 מתוך 100, בהתבסס על 16 ביקורות. עיתון Uncut קרא לאלבום "תערובת מבריקה, טרנס אטלנטי של אירופופ, ו-R&B מקפיץ". אנדי קלמן מ-Allmusic קראה לאלבום "מוזיקת פופ מובהקת שכל השירים שלה הם להיטים פוטנציאלים." קוונטין בי. הוף השווה את האלבום לחומרים המוזיקליים של האלבום לשל הזמרות: ביונסה, פינק וקליס. Kelefa Sanneh ממגזין "ניו יורק טיימס" כתב "שהאלבום נשמע כאילו הוא מהונדס באופן מדעי לייצר להיטים". פיטר רובינסון מאובזרוור, שיבח את שיתופי הפעולה באלבום ורשם שהם "מסווים את החסרונות שלה" ואף הוסיף: "ריהאנה אמנם חסרת כריזמה אבל היא כלי נהדר עבור זרם הפופ המרכזי. טום בריאן מקלשון מדיה מצא את האלבום מגוון ומספק. נייל דראמינג מ-Entertainment Weekly הרגיש "שאף ריהאנה נהפכת לרעה היא מנסה את מזלה בבלדות דביקות והסנטימנט עגום. לעיתים האלבום הוא נסיגה מרגשת לפני יותר מעשור, כאשר מפיקים שעלו לגדולה באקראי בז'אנרים של R&B, פופ והיפ-הופ כדי ליצור המנונים מסורבלים כמו 'Real Love' של מרי ג'יי בלייג'."
מסנן בלום
ניתוח הסתברותי של השגיאה
אם נניח שמקצים 32 ביטים לכל איבר (m=32*n) ומשתמשים ב-13 פונקציות ערבול, הסיכוי לתשובה חיובית בשאילתה עבור איבר שאינו בקבוצה קטן ממיליונית.
Good Girl Gone Bad
ביקורות
בביקורות המעורבות רודני דוג' מ-Village Voice, הרגיש שהאלבום "לא מתיישב על קול טוב" וציין ששלושת השירים שהופקו על ידי טימבלנד היו השיא באלבום, אף על פי שהוא מצא שיפורים מאז האלבומים הקודמים של ריהאנה. ממגזין "סלנט", מתח ביקורת על המילים, במיוחד אלה שנרשמו על ידי ג'סטין טימברלייק, כאשר כינה אותם כ"עקב אכילס גבוהה לריהאנה". אלכס מקפירסון מגרדיאן כינה את השירים באבלום כ"פעימות חלשות לשירי דאנס-פופ" ואף ציין: "דגימות הגימיק לא הולמים את האלבום וקוברים את האישיות שלה, והרגאיי הקיצי של שני האלבומים הראשונים שלה הוא חסר מאוד." מאתר MSN Music נכתב כי "Umbrella" היה שיר שצריך לחתוך אותו מהאלבום מכיוון "ששיר אחד טוב באלבום לא שווה את הזמן והכסף".
מסנן בלום
יתרונות וחסרונות
מסנן בלום מאפשר לענות על השאילתה האם איבר מסוים שייך לקבוצת איברים מסוימת ללא צורך לשמור את כל איברי הקבוצה באופן מלא ומפורש. על כן גודל הזיכרון שדורש מסנן בלום תלוי במספר האיברים בקבוצה אך לא בזיכרון שתופס כל איבר בקבוצה. יש לכך יתרון כאשר כל איבר בקבוצה תופס זיכרון רב. טבלת גיבוב רגילה תמיד תענה נכונה על שאילתת השייכות וגם תאפשר גישה לאיבר עצמו אם הוא נמצא בטבלה. ולכן אם נדרשת גישה לאיבר או אם לא ניתן לסבול שגיאה בשאילתת השייכות, טבלת גיבוב רגילה עדיפה. חיסרון נוסף של מסנן בלום הוא שאינו תומך בהוצאת איבר מקבוצה שהרי לא ניתן לכבות את הביטים שהוא הדליק כי אולי גם איברים אחרים הדליקו אותם.
ניתוח יעילות
באופן נאיבי, אם אורך הקלט הוא l ויש להפעיל עליו k פעמים את אלגוריתם הערבול (שבדרך כלל ליניארי באורך הקלט) הרי שעלות חיפוש איבר בקבוצה וההכנסה של איבר לקבוצה היא kl. עלות זו גבוהה מזו הדרושה למציאת איבר בעזרת חיפוש בטבלת גיבוב רגילה. ניתן להציע פונקציות ערבול שבהן ניתן להשתמש בתוצאת חישוב ערבול אחד כדי למצוא את תוצאת הערבולים האחרים, לדוגמה SHA-1 MD5 ודומיהן. בעזרת שיטות אלו ניתן להגיע לסיבוכיות k+l.
מחיקה
אין אפשרות למחיקת איבר שהוכנס למסנן בלום, והפתרון עלול להיות בנייה מחדש של כל המסנן.
"כיבוי" פשוט של הביטים שפונקציות הערבול כורכות יחד עם האיבר היא בלתי אפשרית, שכן ביטים אלו עלולים להצביע גם על איברים אחרים, שכיבוי הביטים ישלול מהמשתמש את המידע על קיומם.
עם זאת, הועלו רעיונות חדשים ולפיהם ייעשה שימוש במונה, שיימנה כמה פעמים הודלק כל ביט. אז ניתן יהיה להפחית את המונה של כל הביטים הקשורים באיבר מסוים במקרה של מחיקת האיבר. ברור שלשם כך יש להקצות מקום נוסף בזיכרון.
דניאל קציר
דניאל קציר (נולד ב-11 באוקטובר 1985 בישראל) הוא שחיין ישראלי המתמקד במים פתוחים ומייסד מרכז השחייה Easy Swim.
קציר נולד בחיפה והחל לשחות במסגרת מועדון מכבי חיפה בגיל שש בעקבות מחלת האסתמה שממנה סבל.
הישגיו
.בשנת 2001 במכביה השש-עשרה זכה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר פרפר ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ומדליית כסף במשחה ל-200 מטר פרפר
בשנת 2006 זכה באליפות ישראל במים פתוחים למרחק חמישה ק"מ במסגרת צליחת הכנרת.
בשנים 2008-2006 היה לישראלי הראשון שייצג את מדינת ישראל בתחרויות שחייה במים פתוחים במסגרת הסבב האירופי והסבב העולמי, ולאחר מכן גם באליפות אירופה ובאליפות העולם. בסך הכל השתתף בשנים ההן בשלוש אליפויות עולם שנערכו באוסטרליה, איטליה וספרד, וכן באליפות אירופה שהתקיימה בהונגריה. בשנים אלו התמחה בשחייה למרחקים ארוכים במסגרת אימוניו אצל מאמן נבחרת ארגנטינה.
במאי 2008 השיג שיא של השחייה הישראלית במים פתוחים, לאחר שסיים במקום התשיעי באליפות העולם בסביליה, ספרד, במשחה למרחק עשרים וחמישה ק"מ, ובכך הפך לישראלי הראשון שהשיג ניקוד בינלאומי לישראל באליפות העולם בשחייה במים פתוחים.
ב-1 ביוני 2008 קבע את הקריטריון הבינלאומי הראשון להשתתפות במשחקים האולימפיים בבייג'ינג, כאשר נמנה עם עשרים וחמישה השחיינים הטובים בעולם שקבעו את הקריטריון למרחק עשרה קילומטרים, לאחר שענף השחייה במים פתוחים נכלל בפעם הראשונה באולימפיאדה, והוזמן באופן רשמי מטעם איגוד השחייה הבינלאומי (FINA) להשתתף במשחקים האולימפיים.
הוועד האולימפי הישראלי החליט לוותר על השתתפות במקצוע זה והנושא נידון במסגרת ההליכים המשפטיים שנקט קציר נגדו. בבתי הדין השונים וכן בבית המשפט המחוזי בתל אביב הוחלט לא להתערב בשיקול הדעת של הוועד האולימפי, וכך מבין עשרים ושלוש מדינות הייתה ישראל היחידה שוויתרה על השתתפותה בתחרויות המים הפתוחים במסגרת האולימפית. השחיין האוקראיני שהחליף את קציר בתחרויות, לשעבר סגן אלוף העולם, סיים במקום השנים-עשר.
בפברואר 2009 השתתף בגביע העולם בארגנטינה בתחרות הארוכה בעולם, מסנטה פה לקורונדה, שחה מרחק של חמישים ושבעה קילומטרים בתשע שעות וסיים במקום השישי.
באוגוסט 2009 השתתף בתחרות הסבב האירופי במשחה למרחק עשרה קילומטרים בעיר הורן, הולנד, וסיים במקום החמישי. תמונתו מתחרות זו שימשה לתמונת הפרסומת הרשמית לאליפות אירופה לנוער בשחייה במים פתוחים בשנת 2010.
בספטמבר 2009 זכה בשתי מדליות זהב במסגרת צליחת הכנרת במשחים למרחקים קילומטר וחצי ושלושה קילומטרים, מקצים שהתקיימו בהפרש של דקות אחדות זה מזה.
בדצמבר 2009 הוזמן לברזיל להשתתף ב"מלך הים", התחרות היוקרתית ביותר בענף השחייה שאליה הוזמנו חמשת השחיינים הטובים ביותר בכל אחת מחמש היבשות. קציר ייצג את יבשת אסיה, והמשתתפים התחרו נגד חמישה שחיינים מנבחרת ברזיל. נבחרת היבשות ניצחה בתחרות.
באוקטובר 2010 זכה במדליית זהב במסגרת צליחת הכנרת במשחה למרחק קילומטר וחצי.
במאי 2011 הוזמן לקייפטאון, דרום אפריקה, השתתף בתחרות משחים למרחק עשרה קילומטרים במים קרים, שהטמפרטורה שלהם עמדה על אחת-עשרה מעלות צלזיוס, וסיים במקום החמישי.
בספטמבר 2011 זכה שוב במקום הראשון במסגרת צליחת הכנרת במשחה למרחק קילומטר וחצי.
בקיץ 2014 חזר מפרישה והשתתף בסרט "לחצות את הלמאנש " על הניסיון שלו לחצות את התעלה שמחברת בין אנגליה לצרפת. הסרט שודר בערוץ 10 ובערוץ הספורט.
באוגוסט 2015 זכה בתואר אלוף העולם למאסטרס (גילאי 34-30) ב-3 משחים שונים: 200 מטר פרפר, 400 מטר חופשי ו-800 מטר חופשי. במים פתוחים זכה בתואר סגן אלוף עולם, למרחק 3 ק"מ.
בקיץ 2022 זכה ב11 מדליות זהב במסגרת תחרויות המכביה. באליפות אירופה למאסטרס זכה בתור סגן אלוף אירופה למים פתוחים ובמדליית הארד במשחה ל-200 פרפר.
בנובמבר 2022 היה לישראלי הראשון שמנצח תחרות מים מסדרת oceanman העולמית.
תארים והישגים
בשנים 2015-2016 נבחר לשחיין השנה של המים הפתוחים בישראל, לאחר שניצח למעלה מ-20 משחים שונים בארץ וקבע 10 שיאים ישראליים למאסטרס.
ניקון (פטריארך)
ניקון (ברוסית: Никон; בשמו החילוני: ניקיטה מינין, Никита Минин; 7 במאי 1605 - 27 באוגוסט 1681) היה ראש הכנסייה הרוסית, הנהיג רפורמה דתית נרחבת, אך בסופו של דבר סולק מכל תפקידיו.
חייו
ניקון נולד במשפחת איכרים ממוצא מורדובי בכפר ליד ניז'ני נובגורוד. אימו נפטרה בילדותו ואביו התחתן שנית. בגיל 12 הוא עבר לגור במנזר. בשנת 1624 חזר להוריו, התחתן והחל לשרת ככומר מקומי. בשנת 1635 לאחר פטירת ילדיו, הכריח את אשתו לנדור נדרי נזירה, ונעשה נזיר בעצמו במנזר סולובקי. מאוחר יותר עבר למנזר אחר ובשנת 1643 התמנה לאב המנזר. בשנת 1646 הגיע למוסקבה לפגישה עם אלכסיי הראשון. הצאר התרשם ממנו מאוד והחליט להשאיר אותו בחצרו. עם הזמן השפעתו על הצאר גדלה וכל יום שישי הוא היה מגיע לצאר לשיחות והתייעצויות בנושאים דתיים ומדיניים והוא התיישב במנזר נובוספסקי. בשנת 1649 התמנה לראש כנסייה בנובגורוד.
ראש הכנסייה הרוסית
ב-15 באפריל 1653 נפטר הפטריארך הרוסי. ב-25 ביולי 1652 ניקון התמנה לראש הכנסייה הרוסית החדש. במהלך הטקס הוא הצליח לקבל את הבטחת הצאר שהוא לא יתערב בענייני דת וכנסייה.
זמן קצר לאחר קבלת תפקיד הפטריארך ניקון החל בביצוע רפורמה דתית ברוסיה. מהות הרפורמה הייתה בהתאמת הספרים הדתיים הרוסים לספרים היוונים והתאמת מנהגי התפילה עם המנהגים היוונים. צורת ניהול הרפורמה הביאה להתנגדות עזה ובסופו של דבר לפילוג בכנסייה הרוסית.
באותה תקופה אלכסיי הראשון ניהל מערכה צבאית נגד האיחוד הפולני-ליטאי - מלחמת רוסיה-פולין (1654 - 1667). בזמן העדרו של הצאר ממוסקבה ניקון ניהל את ענייני המדינה. מצב זה, לאור האופי וההתנהגות שלו גרמו להתמרמרות עזה בין הבויארים וההנהגה הדתית. בסופו של דבר היחסים בינו לבין הצאר התקררו וב-10 ביולי 1658 ניקון עזב בהפגנתיות את התפקיד הרם ועבר למנזר ליד מוסקבה.
למרות העונש האישי הכבד שהוטל עליו, הרפורמות שהוא יזם נמשכו.
אואן יאנג
אואן יאנג (באנגלית: Owen D. Young; 27 באוקטובר 1874 - 11 ביולי 1962) היה איש עסקים ותעשיין אמריקני, עורך דין ודיפלומט אשר ייצג את אמריקה בוועידת הפיצויים השנייה בשנת 1929 וגיבש את תוכנית פריסת חובות הפיצויים של גרמניה הידועה כתוכנית יאנג.
בשנת 1924 יאנג השתתף לצידו של צ'ארלס דוז בוועידה שהביאה להצגת תוכנית דוז.
בפברואר 1929 נשלח יאנג לשאת ולתת על הסדר פיצויים נוסף. הוועידה התכנסה בפריז וזו הפעם נבחר אואן יאנג לעמוד בראשה, כשהוא נושא ונותן עם נשיא הרייכסבנק היילמאר שאכט. במאי 1929 התפרסמה "תוכנית יאנג" - יאנג המליץ על הקטנה נוספת ומשמעותית של סכום הפיצויים, ולהסדר תשלומים נדיב שהשתרע עד לשנת 1988, בנוסף להסדרים פיסקליים ובנקאיים במשק הגרמני שנועדו לייצבו ולהעלותו על פסים של צמיחה כלכלית. תוכנית זו נדחתה על ידי הלאומנים הגרמנים ובראשם אלפרד הוגנברג והנאצים ובראשם אדולף היטלר, ואף הביאה לפרישתו של שאכט (שהיה נאצי קנאי) מן הרייכסבנק, אך התקבלה על ידי הממשלה הגרמנית.
בסמוך לאחר קבלת התוכנית אירעו אירועים ששינו את התמונה לחלוטין. מותו של גוסטב שטרזמן אשר היה הכח המניע מאחורי המגעים שהביאו לתוכנית דוז ולתוכנית יאנג, ב-3 באוקטובר 1929 לווה ב-29 באוקטובר בקריסת הבורסה בארצות הברית שהביאה למשבר כלכלי עולמי. התוכנית עדיין התבצעה עד שנת 1931 עת נאלצה הממשלה הגרמנית להפסיק את התשלומים. במאמץ אחרון לסייע לרפובליקה הגרמנית הכריז הנשיא הרברט קלרק הובר על הפסקה זמנית בתשלומים, אך בשנת 1933 עם עליית הנאצים לשלטון הכריז היטלר כי גרמניה לא תשלם פיצויי מלחמה נוספים.
בשנת 1931 הוא המליץ לסנאט של ארצות הברית להגביר את הפיקוח של הפדרל ריזרב על הבנקים בארצות הברית.
בין יתר פעילויותיו נמנה יאנג עם מייסדי חברת האלקטרוניקה האמריקנית RCA בשנת 1919 והיה יו"ר החברה עד לשנת 1933. בשנים 1922–1939 היה גם יו"ר חברת ג'נרל אלקטריק.
הכרוניקה הצרפתית
הכרוניקה הצרפתית (באנגלית: The French Dispatch) הוא סרט דרמה קומית-אנתולוגית אמריקאי שכתב וביים וס אנדרסון מתוך סיפור מאת אנדרסון, רומן קופולה, הוגו גינס וג'ייסון שוורצמן. עלילת הסרט מתמקדת בשלושה סיפורים שונים הקשורים לדסק החוץ הצרפתי של עיתון בדיוני בקנזס.
בסרט מופיע אנסמבל שחקנים הכולל את בניסיו דל טורו, אדריאן ברודי, טילדה סווינטון, לאה סדו, פרנסס מקדורמנד, טימותי שאלאמה, לינה קודרי, ג'פרי רייט, מתייה אמלריק, סטיבן פארק, ביל מארי ואוון וילסון. בצוות השחקנים המשני של הסרט מופיעים שחקנים ששיתפו פעולה בעבר עם אנדרסון, ביניהם לייב שרייבר, אדוארד נורטון, וילם דפו, סירשה רונאן, ג'ייסון שוורצמן ואנג'ליקה יוסטון.
בכורת הסרט העולמית התקיימה בפסטיבל קאן במהלך יולי 2021, ולאחר מכן, הסרט עלה לאקרנים בבתי הקולנוע ב-22 באוקטובר 2021 לאחר שעלה לאקרנים בפסטיבל הקולנוע ה-59 בניו יורק.
רקע ותקציר עלילתי
הסרט מתואר כ"מכתב אהבה לעיתונאים המוצבים במאחז של עיתון אמריקאי בעיירה צרפתית בדיונית במהלך המאה ה-20", ובמרכזו שלושה סיפורים הקשורים לדסק החוץ הצרפתי של עיתון בדיוני בקנזס. במרכז עלילת הסרט ישנם אוסף של סיפורים שפורסמו על ידי "המשלוח הצרפתי", המתרחשים בעיירה הצרפתית הבדויה אונווי סר בלייזה. הסרט נכתב בהשראת אהבתו של אנדרסון למגזין "הניו יורקר", ודמויות ואירועים אחדים בסרט מבוססים על דמויות ואירועים אמיתיים מקורות המגזין. אחד משלושת הסיפורים מתמקד במחאת כיבוש הסטודנטים במאי 1968, בהשראת כתבתו של מאוויס גלאנט שפורסמה בשני חלקים – "האירועים במאי: יומני פריז". סיפור עלילה נוסף, שמציג את דמותו של אדריאן ברודי, ז'וליין קדזיו, מבוסס על "ימי דובין", כתבה בת שישה חלקים ב"הניו יורקר" על סוחר האמנות לורד דובין.
כשדיבר עם המגזין הצרפתי "שרנטה ליברה" באפריל 2019, אמר אנדרסון:
קוז'נהורודוק
קוז'נהורודוק (בבלארוסית: Кажан-Гарадок, קז'ן-הרדוק; בפולנית: Kożangródek, קוז'נגרודק; ברוסית: Кожан-Городок, קוז'ן-גורודוק; ביידיש: קאַזשאַנאָדאָק) היא עיירה במחוז ברסט שבמערב בלארוס, על גדת נהר צנה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב
קוז'נהורודוק נזכרת לראשונה בשנת 1493, ובמאה ה-16 הוענקו ליישוב זכויות עיר. במהלך המאה ה-17 התקיימה בעיירה פעילות של זרם הקלוויניזם.
הכרוניקה הצרפתית
פיתוח וליהוק
באוגוסט 2018 דווח כי וס אנדרסון יכתוב ויביים סרט מוזיקלי המתרחש בצרפת, לאחר מלחמת העולם השנייה. בנובמבר 2018 הוכרז שהסרט יופק על ידי ג'רמי דוסון יפיק את הסרט, והשחקנים טילדה סווינטון ומתייה אמלריך יככבו בסרט. דוסון גם אישר שהסרט אינו מחזמר. בנוסף, הופצו שמועות לפיהם נטלי פורטמן, בראד פיט וליאה סיידוקס ישתתפו בסרט. בדצמבר 2018, הוכרז כי אנדרסון יכתוב ויביים את הסרט, בו יככבו פרנסס מקדורמנד, ביל מארי, טימותי שאלאמה, בניסיו דל טורו וג'פרי רייט; ואושרה השתתפותה של סיידוקס.
קוז'נהורודוק
תולדות היישוב
בחלוקת פולין השלישית, בשנת 1795, נכללה העיירה בשטח האימפריה הרוסית. בהתאם להסכם ריגה בשנת 1921, נכללה העיירה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.
הכרוניקה הצרפתית
פיתוח וליהוק
מאוחר יותר באותו חודש, לוהקו לצוות השחקנים לויס סמית וסירשה רונאן. בינואר 2019, אושרה ליהוקם של אוון וילסון, אדריאן ברודי, הנרי וינקלר, וילם דפו, בוב בלבן, סטיב פארק, דניס מנוצ'ט, לינה קודרי, אלכס לות'ר, וינסנט מקיין, וינסנט לקוסט, פליקס מואטי, בנג'מין לברנה, גיום גליאנה וססיל דה פראנס. עוד נמסר כי הצלם רוברט יאומן יהיה אמון על צילומי הסרט. בפברואר 2019 אושר ליהוקם של וולי וולודרסקי, פישר סטיבנס, גריפין דאן וג'ייסון שוורצמן לצוות השחקנים של הסרט. באפריל 2019, דווח על ליהוקם של כריסטוף ואלץ, רופרט פרנד ואליזבת מוס.
קוז'נהורודוק
יהודי קוז'נהורודוק
יהודים נזכרים בעיירה מאמצע המאה ה-17, ובתחילה הייתה כפופה הקהילה המקומית לקהילת פינסק. בתחילת המאה ה-20 עזבו את העיירה כמחצית מיהודיה, והתקיימו בה שלושה בתי כנסת, אחד מהם של חסידות סטולין.
הכרוניקה הצרפתית
פיתוח וליהוק
בתחילה, השחקנית קייט וינסלט לוהקה לסרט, אך היא פרשה על מנת להשתתף בהפקת הסרט "אמונט".
קוז'נהורודוק
יהודי קוז'נהורודוק
בין מלחמות העולם היגרו רבים מיהודי העיירה לארגנטינה, ונותרו בה כ-800 יהודים, כשליש מתושביה.
הכרוניקה הצרפתית
צילומים
צילומי הסרט החלו בנובמבר 2018, בעיירה אנגולם (הנמצאת בדרום-מערב צרפת) והסתיימו במרץ 2019. מארי ורונאן, שלהם יש תפקידים קטנים במהלך עלילת הסרט, צילמו את הסצנות שלהם במשך יומיים.
קוז'נהורודוק
יהודי קוז'נהורודוק
ב-5 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי בגרמנים, ואלו ריכזו את יהודיה בגטו שהוקם בה, בו הוטלו עליהם גזירות שונות. ב-18 באוגוסט 1942 נרצחו כ-700 היהודים שנותרו בגטו שבעיירה.
סירת גומי
סירת גומי (בראשי תיבות: ס"ג) היא סירה מעוטת משקל אשר צפה במים באמצעות חלל גומי ממולא באוויר. חלק מסירות הגומי הקטנות מצוידות בתחתית גמישה, אך בסירות גומי גדולות, או כאלה המיועדות לנשיאת מטען כבד, התחתית עשויה מחומר קשיח.
חלק מסירות הגומי עוצבו באופן המאפשר לפרק ולארוז אותן בקלות אל תוך מכל קטן. בזכות תכונה זו, וכן בזכות ניידות, סירות גומי מתאימות לשמש כסירות הצלה לכלי שיט גדולים יותר ולצוותי מטוסים. הן משמשות גם למטרות צבא ונופש.
המודל של בנג'מין גראהם
נוסחה זו אינה מוצבת ביחס לשערי הריבית. הנוסחה נחשבת לפשטנית, ובעלת ערך מעשי מזערי לרוב המשקיעים. למשל, חברה עם קצב צמיחה צפוי של 10% ברווח למניה יכול להיות במכפיל רווח של 28.5 כדאי להיות אפשרית לקניה. רוב משקיעי ערך היו דוחים את זה. לפחות חצי מהמניות ב-s&p 500 עומדות בקריטריונים הללו ורוב משקיעי ערך לא היה קונים אותם במכפיל של 28.5 או מכפיל קרוב לכך. מצד שני, אם החברה יכולה לגדול בהכנסות בשיעור כזה במשך 30 שנים, זאת תהיה מציאה. אף על פי כן, גראהם גם הטיף ללקיחת שוליים של ביטחון. לכן אם נקבל את הנוסחה הזאת ונגדיר של 50% שולי בטיחות נגיע למכפיל רווח של 14.25 בדוגמה הנ"ל. משקיעי ערך רבים היו חושבים בצורה רצינית לגבי קנית חברה עם מכפיל 14 וגידל בהכנסות ב-10% כל שנה. ואז, הוא תיקן את הנוסחה שלו ב-1974 (בנג'מין גראהם, "העשור 1965–1974: המשמעות שלו לאנליסטים כלכליים, התחיה של הערך") כדלהלן: גראהם הציע כלי מעשי ישיר לצורך הערכה של הערך הפנימי של המניה. המודל שלו מציג גישה להערכה מעשית שמתמקדת בנתונים העיקרים שקשורים לשוק ומשתנים ספציפיים לחברה.
הנוסחה של גראהם מציעה לחשב את הערך הפנימי של החברה כך:
כדי לישם את התאוריה הזו לכדי החלטת קנייה-מכירה, לכל חברה יש את ערך ה RGV שלה (ערך גרהאם מקורב). RGV נקבע על ידי חלוקת הערך הפנימי של המניה (V) על ידי המחיר הנוכחי שלה (P).
ערך של פחות מ-1 מסמן על מניה יקרה מידי ולכן אין לקנות אותה, כאשר ערך RGV של יותר מ-1 מראה על מניה מוערכת מעט מידי ועל כן יש לקנות אותה.
בגלל האומדנים בהם היא משתמשת, קשיים יכולים להיווצר בלהעריך מניות של חברות קטנות וחדשות באמצעות מודל הזה וכן כל מניה עם גידול של הכנסה לכל מניה לא עקבי. המודל יעיל ביותר בגלל פשטותו אבל זו גם המגבלה שלו, המודל אינו פועל טוב על כל מניה.
לכן, החישוב סוביקטיבי כאשר הוא נשקל לבדו. ועל כן לעולם הוא לא צריך להיות בשימוש לבד; המשקיע חייב לקחת בחשבון גורמים אחרים כמו:
תחנת מיאקינינו
תחנת מיאקינינו (ברוסית: Мякинино) היא תחנת הרכבת התחתית של מוסקבה בקו ארבטסקו פוקרובסקאיה. ממוקמת בעיר קרסנוגורסק במחוז מוסקבה.
התחנה נפתחה ב-26 בדצמבר 2009 וקרויה על שם כפר מיאקינינו.
מיאקינינו היא התחנה הראשונה של המטרו במוסקבה, שנבנתה מחוץ לגבולות המינהליים של מוסקבה, והראשונה בהיסטוריה של בניית המטרו ברוסיה, שהקמתה מומנה על ידי הון פרטי.
לבנית בינונית
לבנית בינונית (שם מדעי: Ardea intermedia) היא מין של אנפה קטנה החיה בעולם הישן, באפריקה, דרום אירופה, הודו, דרום-מזרח אסיה ואוסטרליה. בעבר היא הייתה שייכת לסוג לבנית ובהמשך שויכה למין יחיד בסוגו. כיום היא שייכת לסוג אנפה יחד עם הלבנית הגדולה.
תיאור
זוהי לבנית באורך 56-72 ס"מ, מוטת כנפיה מגיעות ל-105-115 ס"מ ומשקלה ל-400 גרם בממוצע.
התנהגות
היא מצויה סביב ביצות, גדות נהרות, אגמים ומישורים פתוחים לחים ואף בקרבת החופים. היא משוטטת לאורך מקווי המים ואורבת לטרף כמו צפרדעים, דגים וחרקים אותם היא תופסת במקורה.
יו ג'ונסון
יו סמואל ג'ונסון (Hugh Samuel Johnson; 5 באוגוסט 1882 – 15 באפריל 1942) היה איש צבא ומנהלן ציבורי אמריקני.
ג'ונסון נולד בקנזס בשנת 1882. לאחר שסיים את האקדמיה הצבאית האמריקנית בשנת 1903, ג'ונסון הפך לקצין בצבא ארצות הברית. ג'ונסון שירת תחת הגנרל ג'ון פרשינג במלחמה במקסיקו בשנת 1916.
כאשר נכנסה ארצות הברית למלחמת העולם הראשונה היה ג'ונסון בין מנסחי "חוק השירות הסלקטיבי" מכוחו מגייסים עד היום את חיילי ארצות הברית בזמן שלום. בשנת 1918 קיבל ג'ונסון דרגת בריגדיר גנרל.
בשנת 1933 מונה ג'ונסון על ידי הנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט לעמוד בראש "מִנְהָל השיקום הלאומי" NRA. ה-NRA שימש חלק חשוב במדיניות הניו דיל של רוזוולט אשר נועדה להוציא את אמריקה מן השפל הגדול אליו נקלעה בשנת 1929. המנהל יצר כללים לתחרות הוגנת בתעשייה האמריקנית. הוא נתן זכויות לעובדים ולפועלים, יצר מקומות תעסוקה, ודאג לאכיפת חוקי שעות העבודה המקסימליות והמינימליות. בשנת 1935 הוכרזה פעילות ה-NRA כבלתי חוקתית על ידי בית המשפט העליון של ארצות הברית, בכך שהוא מפר את זכויות המדינות.
במסגרת פעילותו ב-NRA ארגן ג'ונסון אלפי עסקים על פי כללי "המסחר ההוגן" שיצר. על מאמצים אלו הוכתר בשנת 1933 לאיש השנה של השבועון טיים.
ג'ונסון עבר לתפקיד ניהולי ב"מנהל לקידום העבודה" WPA - גוף שתפקידו היה ליצור מקומות עבודה, ואשר דאג לעבודות יזומות בהיקף לאומי. לאחר פרישתו מה-WPA ניהל רשת עיתונים עד למותו בשנת 1942.
המחסן של כאילו
המחסן של כאילו היא תוכנית טלוויזיה ישראלית לילדים ששודרה בערוץ הילדים בין השנים 1992–1997. את הסדרה בראשיתה יצר התסריטאי והבמאי יוסי אשדות לבקשתו של אלון שטרוזמן מי שהיה מנהל התוכניות בערוץ הילדים. מאוחר יותר, הצטרפה לכתיבה שירה גפן, שגם כתבה את שיר הפתיחה של הסדרה.
היסטוריה
בעונות הראשונות שני כוכבי התוכנית היו כאילו, בעל המחסן והאפסנאי הראשי של ערוץ הילדים, אותו גילם אריה מוסקונה, ואפילו, בובה דמוית פיל. כאשר העונות האלה פעלו כרצועות שידור בשעות הבוקר והערב, ועל פי הסדרה השנייה העונה התרחשה במחסן של תיאטרון. בעונות הבאות התחלף אפילו בכמוני (אילן סביר), שהיה דמות צהובה חובבת תירס וסרטים מצוירים. כמוני אהב משחקי מילים, לדוגמה את המחסן כינה "החמסן", וכשהיה שמח היה אומר "פצפוצים!", וכשהיה מאוכזב הוא היה אומר "בטטה!". כאשר על פי העלילה המחסן היה שייך לערוץ הילדים עצמו.
בעונות הראשונות (1992–1993) שיר הפתיחה של התוכנית הולחן והופק על ידי אורי כבירי, נכתב על ידי שירה גפן ובוצע על ידי אופירה יוספי. במופע "ערוץ הילדים על הבמה" מ-1993 בוצעו שירי הפתיחה של תוכניות ערוץ הילדים על הבמה, בחלקם על ידי הזמרים המקוריים שביצעו אותם בטלוויזיה, ובו שיר הפתיחה המקורי של "המחסן של כאילו" בוצע לא על ידי אופירה יוספי אלא על ידי אורנה ומשה דץ בעיבוד רוקיסטי של גיא מרוז. החל מ-1994 עד 1997 הוחלף שיר הפתיחה בשיר חדש שביצעה גני תמיר.
בעונות המאוחרות יותר התבצעו מספר שינויים בתוכנית: בובת דמותו של "כמוני" עוצבה מחדש לבובה מעט גדולה יותר הכוללת גם עפעפיים זזים בעיניו, אולם תוך שמירה על מראהו המוכר. לתוכנית הצטרפה דמות נוספת בשם "דווקא" (אופירה ארכוני), יצור ירוק חובב אשפתות הניזון מחלודה ובעל קול צורמני, שטוען שהוא היה במחסן מאז ומתמיד ושהמקום שייך לו. "דווקא" מנסה מספר פעמים לגרש את כמוני וכאילו מהמחסן אך ללא הועיל. באותה עונה הצטרף גם "דיווקי", בן דודו של דווקא שלעיתים היו כאילו וכמוני מתבלבלים בינו לבין דווקא. כמו כן, בעונות האחרונות הופסק שילוב סרטוני אנימציה קצרים בתוכנית, אשר הוקרנו לכאורה על גבי המסך שבמחסן תוך הפעלת מכניקה מורכבת. כמו כן, בעונה השנייה הופיע שפיץ מ"גינת ההפתעות" כשהוא היה מבקר את כמוני וכאילו ומבקש מכאילו שיכין לו כפפות לאוזניים.
בשנת 1995 דמותו של כאילו השתתפה במחזמר המבוסס על התוכנית בשם "מחסן ההפתעות". בעלילת המחזמר כאילו הסתיר כמה אומני קרקס ממנהלם הזדוני. במחזמר עצמו שולבו בעיקר שירים מסרטים בכלל ומסרטים של דיסני בפרט. בנוסף לאריה מוסקונה עצמו, השתתפו במחזמר דובי גל, ענת עצמון ורות גונזלס.
בשנת 1997 עלה מופע של התוכנית, כשאת דמותו של כמוני שיחק אמיר שלום.
בשנת 2005 זכתה הסדרה לעיבוד בימתי בכיכובם של אריה מוסקונה בתפקיד כאילו ואילן סביר בתפקיד הבובה כמוני. את העיבוד לבימה כתב יוסי אשדות וביים צדי צרפתי. ההצגה זכתה להצלחה רבה בקרב קהל מעריצי הסדרה.
בשנת 2006 נבחר כמוני במקום הראשון בתחרות "הבובה הכי מוערצת בתולדות ערוץ הילדים" בתוכנית "היכל התהילה".
בשלהי שנת 2008 שודרה הסדרה בשידורים חוזרים בערוץ הילדים, לראשונה מזה מספר שנים.
חסידות סקולען
חסידות סקולען היא חצר חסידית אשר הוקמה בארצות הברית על ידי האדמו"ר רבי אליעזר זוסיא פורטוגל, רב חסידי (מחצר רוז'ין) מהעיר סקולען שבמולדובה, על גבול רומניה. אחרי פטירתו כיהן בנו רבי ישראל אברהם פורטוגל באדמו"רות סקולען, וכיום מכהנים חמשת בניו באדמו"רות, בארצות הברית ובישראל.
רבי אליעזר זוסיא
רבי אליעזר זוסיא פורטוגל (המשפחה נקראה כן בשל היות מוצאה מגולי פורטוגל אשר השתקעו ברוסיה), תרנ"ח-תשמ"ב, היה חסיד בוהוש וסדיגורה. לאחר פטירת אביו רבי ישראל אברהם, רבה של סקולען, בל"ג בעומר תרע"ה, מונה לממלא מקומו ברבנות העיר, בגיל 18. רבו, רבי מרדכי שלום יוסף פרידמן מסדיגורה, המליץ כי יקבל את בקשת אנשי צ'רנוביץ לעבור למקום ולפעול בו, והוא עשה זאת. לאחר מלחמת העולם השנייה, התמנה לאדמו"ר והכניס לביתו מאות יתומים שהוריהם נרצחו בשואה. נאסר עם בנו רבי ישראל אברהם על ידי השלטון הקומוניסטי ברומניה ועונו על ידם. לאחר שהשתחררו מהמאסר, בשנת תש"כ עברו לארצות הברית. הוא הקים עשרות מוסדות חינוך שנקראו "חסד לאברהם", ועסק בשחרור אסירים יהודים תחת השלטון הקומוניסטי.
נודע בתפילותיו אשר ארכו שעות רבות, המונים באו לראות את הטישים שערך. בצוואתו משתקפת מעט מאישיותו:.
רבי ישראל אברהם
האדמו"ר השני בשושלת היה רבי ישראל אברהם פורטוגל, תרפ"ג-תשע"ט. הוא סבל מעינויים שעבר תחת השלטון הקומוניסטי יחד עם אביו. נישא לריזל, בתם של הרב מנחם זאב שטרן, רבה של גבעת שאול. בית מדרשו המרכזי בבורו פארק, ובתי החסידים של סקולען הם גם בויליאמסבורג, מונסי, ליקווד, ובני ברק.
לאדמו"ר רבי ישראל אברהם, שלוש בנות וחמישה בנים.
ניגוני סקולען
לחסידות סקולען אוצר של אלפי ניגונים, שרובם הולחנו על ידי רבי אליעזר זוסיא וחלקם על ידי רבי ישראל אברהם. גם האדמו"ר ממאנסי הלחין כמה ניגונים.
רבי אליעזר זוסיא היה מלחין ידוע, רבים משיריו ידועים בציבור החרדי. כך למשל, הלחן לשיר "יוודע בגויים", שחיבר בשנות הזעם ברומניה, בעת סעודת מלווה מלכה שיזמו השלטונות כדי להציג את מצבם הטוב כביכול של יהודי רומניה. בשיר זה רמז למבקרים את מצבם העגום. לחנים נודעים נוספים יצר לשירים: "ונשגב ה' לבדו", "לולי תורתך שעשועי", "אוהבי ה'", "ביום השבת, שבת קודש, שישו ושמחו", "ליהודים הייתה אורה" (הלחן הידוע). גם השיר הידוע "ימים על ימי מלך תוסיף" נוצר על ידו (ביום הולדת האדמו"ר משה יהודה לייב פרידמן מפשקאן, בעת ביקורו בביתו שברומניה). רבי ישראל אברהם הלחין את השירים "אוי אוי אוי שבת", "ונגלה כבוד ה'". השיר "ועתה יגדל נא כח ה'" משולב: החלק הראשון חובר על ידי רבי אליעזר זוסיא, והחלק השני על ידי בנו רבי ישראל אברהם.
לפי דברי האדמו"ר רבי אליעזר זוסיא, הניגונים שחיבר בכלא הרומני כאשר סבל ייסורים חיזקו אותו לא להתמוטט.
רוב ניגוני סקולען שמורים בקלטות פרטיות אצל החסידים, ורק מיעוטם יוצאים לאור בהפקה מקצועית. שירים רבים מבוצעים על ידי מבצעים אחרים (באלבום "ועינינו תראינה" בהפקת יוסי גיל מבוצעים כמה מניגוני סקולען, אחד מהם הוא שיר שאת שמו נושא האלבום "ועינינו תראינה").
מישל-ז'וזף מונורי
מישל-ז'וזף מונורי (בצרפתית: Michel-Joseph Maunoury; 17 בדצמבר 1847 – 28 במרץ 1923) היה גנרל צרפתי. פיקד על הארמייה השישית במלחמת העולם הראשונה.
תולדות חייו לפני המלחמה
בוגר האקול פוליטקניק ובית הספר הצבאי לארטילריה ומרצה לארטילריה באקדמיה הצבאית סן-סיר. עלה בסולם הדרגות וב-1906 מונה לגנרל מפקד דיוויזיה, מפקד התותחנים של ביצורי פריז ומפקד בית הספר הגבוה למלחמה (l'École supérieure de guerre). ב-1910 מונה למפקד הצבאי של פריז וחבר מועצת המלחמה העליונה. ב-1912 יצא לגמלאות.
במלחמת העולם הראשונה
באוגוסט 1914, בגיל 67, נקרא חזרה לשירות. באופן מקורי תוכנן לפקד על "ארמיית לורן", אך בפועל הופקדו תחת פיקודו שבע דיוויזיות המילואים של פריז. גיוס הדיוויזיות החל ב-21 באוגוסט ועד ה-26 באוגוסט נוצרה הארמייה השישית. לאחר מעורבות בסיוע בקרב לה קאטו, הוחזרה הארמייה לפריז ב-1 בספטמבר והועברה לפיקודו של המפקד הצבאי של העיר, ז'וזף גליאני.
גליאני הבחין בפרצה בין הגייסות הגרמניים המתקדמים לעבר פריז והורה למונורי לתקוף את אגף הארמייה הגרמנית הראשונה של אלכסנדר פון קלוק. בהמשך עיבה גליאני את שורותיו של מונורי באמצעות מגויסים שהובלו מפריז לחזית באמצעות מוניות. הארמייה השישית בפיקודו של מונורי הצטיינה בקרב הראשון על המארן, שהציל את פריז מפני פלישה גרמנית. הארמייה נלחמה בהמשך אותו חודש גם בקרב הראשון על האן.
ב-11 במרץ 1915, שעה שסייר מונורי בחזית, נפצע קשה בעינו ופרש מפיקוד אך לא שוחרר מהצבא (הוא שוחרר רשמית רק ב-1920).
לאחר מותו ב-1923, הוענק לו תואר מרשל צרפת.
נמנמן הסלעים
נמנמן הסלעים (שם מדעי: Eliomys) הוא סוג של מכרסם ממשפחת הנמנמניים.
בסוג זה שלושה מינים:
נמנמן הסלעים הוא אוכל-כול יחידאי בעל מבנה גוף בינוני. אורך גופו כ-12 ס"מ, אורך זנבו כ-11 ס"מ ומשקלו 30–70 גרם. העיניים והאפרכסות גדולות. החרטום מחודד ומעוטר בשפם של שערות חישה שחורות. לנמנמן הסלעים ארבע אצבעות ביד וחמש ברגל. האצבעות בעלות טפרים חדים.
צבעו הכללי של נמנמן הסלעים הוא בגוון אפור-כסוף. הגחון בהיר מהגב. זנבו ארוך ושעיר ומסתיים בצבע שחור. הזנב נתלש בקלות, דבר המסייע לו להימלט מאויבים. סביב העיניים יש פרווה שחורה, הנמשכת בפס שחור עד אחרי אפרכסות האוזניים ובולטת על רקע הפרווה האפורה-כסופה.
נמנמן הסלעים הוא מין ערבתי (איראנו-טורני), שמוצאו בערבות מרכז אסיה. כיום הוא מצוי בצפון אפריקה ובמערב אסיה. נראה כי בעבר הייתה תפוצתו בארץ ישראל גדולה יותר ורציפה, אבל כתוצאה מהתחממות האקלים באלפי השנים האחרונות הצטמצמו אוכלוסיותיו בארץ והיום חיות בארץ שלוש תת-אוכלוסיות שרידיות ומקוטעות של נמנמן הסלעים: האחת בהר הנגב, השנייה בערבה והשלישית בחרמון ובגולן.
נמנמן הסלעים חי באזורי חורש, בין סלעים, בטרסות חקלאיות וכן ביישובי האדר באזור הערבה. מכיוון שנמנמן הסלעים נדיר למדי ופעיל בלילה, קשה לצפות בו בטבע בישראל, אבל ניתן למצוא אותו בגנים זואולוגיים אחדים ובהם חי-רמון במצפה רמון וחדר החושך בחי-בר יוטבתה.
אנפה שורקת
אנפה שורקת (שם מדעי: Syrigma sibilatrix) היא מין של אנפה החיה באמריקה הדרומית, מין יחיד בסוג Syrigma. אנפה זו היא קרובת משפחה רחוקה של אנפת הלילה.
נמנמן הסלעים
אטימולוגיה
השם Eliomys הוא הלחם של הסיומת mys- (עכבר) ו- eleios. אריסטו הזכיר בכתביו חיה המזוהה כנראה עם הנמנמן, וכינה אותה בשם eleios. הרומאים כינו חיה דומה בשם glis, שניתן בעת המודרנית למין נמנמן אירופי (Glis glis)
אנפה שורקת
מאפיינים
אנפה זו מגיעה לאורך 53–64 ס"מ ומשקל 521–546 גרם. היא בעלת נוצות בצבע קרם עם גב וכנפיים אפורים, לחיים כתומות, עורף וכיפת ראש שחורים וציצת ראש שחורה. הפנים כחולות והמקור אדום-ורוד עם קצה שחור. הרגליים שחורות וארוכות.
לאנפה השורקת יש שני תת-מינים: תת-המין הצפוני Syrigma sibilatrix fostersmithi נפוץ באדמות מוצפות וביצות בלוס יאנוס וגדות האורינוקו בוונצואלה וקולומביה. תת-המין הדרומי Syrigma sibilatrix sibilatrix נפוץ במזרח בוליביה, פרגוואי, מערב ומזרח ברזיל, באורוגוואי, צ'ילה וצפון ארגנטינה.
טריניטי דה טאק
טריניטי התחרתה בעונה השביעית של המרוץ לדראג: אולסטארס, עונת המנצחות הראשונה של הזיכיון.
ביוגרפיה
טיילור נולדה בברמינגהאם, אלבמה וגדלה בטארסוויל וספרינגוויל, אלבמה. היא למדה בתיכון ספרינגוויל. זמן קצר לאחר לידתה, טיילור גודלה על ידי סבא וסבתא שלה מכיוון שאימה חלתה ב-HIV ומתה מכך. אם הדראג שלה היא ג'ורדן קנדי.
המרוץ לדראג של רו פול
בפברואר 2017, טריניטי הוכרזה כאחת מ-14 המתמודדות בעונה התשיעית של המרוץ לדראג של רו פול. היא זכתה בשלושה אתגרים בעונה (בפרק שלוש, שבע ועשר). טריניטי הגיעה לגמר והפסידה בליפ סינק נגד פפרמינט לשיר "Stronger" של בריטני ספירס. היא הוזכרה במערכון של סטארדיי נייט לייב במאי 2017.
היא לוהקה כאחת מעשר בוגרות של המרוץ לדראג בתוכנית המרוץ לדראג של רופול: VIP, היכן שהיא שימשה כמנטורית ללוני לאב.
באפריל 2022, הוכרז שטריניטי תתחרה בעונה השביעית של המרוץ לדראג: אולסטארס, עונת המנצחות הראשונה של הזיכיון. היא הגיעה לגמר, הפסידה בליפ סינק לשיר "So What" של פינק נגד מונה אקס צ'יינג' וסיימה במקום השלישי יחד עם שיי קוליי.
מיזמים אחרים
ב-2019, טריניטי הופיעה בפרק של התוכנית "Botched" בשביל ניתוח לתיקון השפה.
ב-3 בנובמבר 2019, טריניטי השיקה את הפודקאסט שלה "Werk with Trinity the Tuck", אשר כולל אורחים חוזרים ומיוחדים. היא גם התשתתפה בתוכנית יוטיוב בשם "Talking with the Tuck".
טרינטי השתתפה בקליפ של השיר "You Need to Calm Down" של טיילור סוויפט בתפקיד ליידי גאגא.
ב-2020, טריניטי הופיעה בסדרה המקורית של נטפליקס, "אי-ג'יי והמלכה" כמלכת דראג מפורסמת שמשתתפת בתחרויות יופי.
טריניטי הופיעה במגזינים אאוט, גיי טיימס, פינקניוז ועוד בהקשר למחווה שלה לתלבושות אייקוניות של מנצחות מהמרוץ לדראג של רו פול. על הפרויקט, בשיתוף בן זוגה ליאו יאנוס, היא קיבלה תשבחות ממעריצים, בוגרות המרוץ לדראג והתקשורת. טריניטי ומונה אקס צ'יינג' שיתפו פעולה עם יאנוס כדי ליצור תלבושות מהסרט "קדילאק של סופשבוע" כדי לחגוג את סיום המלוכה שלהן. ב-2019, פאנל של שופטים ממגזין ניו יורק דירג אותה במקום ה-15 ברשימת "מלכות הדראג החזקות ביותר באמריקה", דירוג של 100 משתתפות מהמרוץ לדראג.
ביוני 2020, טריניטי ראיינה את סינדי לאופר כחלק מסדרת היוטיוב שלה "We Stan" כדי לדבר על מהומות סטונוול ועל החשיבות של אקטיביזם.
ב-2020, טריניטי השיקה את תחרות הדראג הדיגיטלית הכוללנית שלה, "Love for the Arts" בטוויץ', היכן שמתמודדות מכל העולם מתחרות כדי לגלות מי אומנית הדראג הטובה ביותר.
ב-2021, טריניטי התחרתה וזכתה בתחרות "Celebrity Karaoke Club Drag Edition".
ב-2022, טריניטי השיקה, יחד עם Producer Entertainment Group, את המותג שלהם של וודקה בטעמים בחסות "Serv Vodka".
מוזיקה
במהלך הפרק הראשון של העונה הרביעית של המרוץ לדראג: אולסטארס, היא הופיעה עם שיר מקורי בשם "The Perfect Tuck" במופע הכישרונות של הפרק, וזכתה באתגר. השיר שוחרר להורדה דיגיטלית באותו היום.
השפה הבין-סלאבית
השפה הבין-סלאבית (Medžuslovjansky; Меджусловјанскы) היא שפה מתוכננת אזורית, המבוססת על השפות הסלאביות. מטרתה לשמש כלי עזר לתקשורת בין דוברים בקרב עמים סלאביים, ולאפשר לאנשים שלא דוברים שפה סלאבית כלשהי לתקשר עם סלאבים.
טריניטי דה טאק
מוזיקה
ב-2021, טריניטי הוציאה את המיני-אלבום "Mood Swing" שכולל את הסינגלים "Witch" ו-"Call Me Mommy Daddy" יחד עם ג'וזאה פלורס.
השפה הבין-סלאבית
ניתן לסווג את השפה הבין-סלאבית כשפה מתוכננת למחצה. השפה ביסודה היא המשך מודרני של סלאבית כנסייתית עתיקה, השפה היא גם סוג של דרך מאולתרת שסלאבים השתמשו בה מאות שנים כדי לתקשר עם עמים סלאבים אחרים. למשל במקומות בהם יש יותר מעם סלאבי אחד ובאינטרנט, ובכך מספקת להם ביסוס מדעי. לפיכך, אוצר המילים של השפה וגם הדקדוק מבוססים על המאפיינים המשותפים בין השפות הסלאביות, ואמצעים לא סלאבים בדרך כלל נמנעים. ההתמקדות העיקרית של השפה מתבססת על הבנה מיידית מאשר למידה קלה.
טריניטי דה טאק
מוזיקה
ב-2022, טריניטי הוציאה את "Walk. Slay. Serv. Repeat".
חיים אישיים
מאז לפחות אמצע 2017, טיילור גרה באורלנדו, פלורידה. היא עברה ניתוחים פלסטיים, כולל באוזניים ובאף אצל מייקל סאלזהור. ב-31 במרץ 2022, היא יצאה כא-בינארית וטרנסג'נדרית. היא משתמשת בכינויי הגוף היא/They.
השפה הבין-סלאבית
ניסיונות קודמים של בין-סלאבים בעלי היסטוריה ארוכה וקדמו לשפות כמו וולאפיק ואספרנטו במאות שנים. התיאור הישן ביותר נכתב על ידי כומר קרואטי, בין השנים 1659-1666. בצורה הנוכחית שלה השפה הבין-סלאבית נוצרה ב-2006 בשם Slovianski. ב-2011 סלוביאנסקי עברה רפורמה והתמזגה עם שני פרויקטים אחרים, בו-זמנית שינתה את ל-"Interslavic", שם שהוצע לראשונה על ידי איגנס הושק ב-1908.
השפה הבין-סלאבית יכולה להיכתב הן באלפבית הלטיני והן באלפבית הקירילי.
רקע כללי
ההיסטוריה של השפה הבין-סלאבית קרובה מאוד לזו של התנועה הפאן-סלאבית, אידאולוגיה שתומכת באיחוד פוליטי ותרבותי של כל הסלאבים. אמונה זו מבוססת על הקו המנחה שכל הסלאבים הם חלק מאומה סלאבית אחת יחידה. ביחד עם אמונה זו בא הצורך בשפה סלאבית אחת שתובן על ידי כולם. מועמדת חזקה לכך הייתה הרוסית, השפה של המדינה הסלאבית הגדולה ביותר וגם שפת האם של יותר מחצי מהסלאבים. אפשרות זאת הייתה מועדפת על ידי אוכלוסיית רוסיה וגם על ידי הפאן-סלאבים מחוץ לרוסיה, כמו הסלובקי ליודוביט שטור. אחרים האמינו שסלאבית כנסייתית עתיקה היא אפשרות טובה יותר וטבעית יותר. במאות הקודמות השפה הזאת שימשה כשפה המרכזית לרוב העולם הסלאבי, ועדיין נעשה בה שימוש בספרות הדתית, שם היא שימשה כמקבילה ללטינית. סלאבית כנסייתית עתיקה נהנתה גם מהיתרון של היותה דומה לכל השפות הסלאביות, מכיוון שכולן התפתחו ממנה. למרות זאת, לסלאבית הכנסייתית העתיקה היו חסרונות רבים, לדוגמה: היא נכתבה בצורה מאוד עתיקה של האלפבית הסלאבי; הדקדוק שלה היה מאוד מסובך; באוצר המילים שלה היו חסרות מאות מילים שיש לשפות הסלאביות היום. רוב הניסיונות להקמת שפה בין-סלאבית בעבר התמקדו בניסיון החייאתה של הסלאבית הכנסייתית העתיקה והפיכתה לשפה יומיומית.
פרויקטים מוקדמים
ספר הדקדוק הבין-סלאבי הראשון, Gramatíčno izkâzanje ob rúskom jezíku, נכתב בשנת 1665 על ידי הכומר הקרואטי יוראי קריז'אניץ. הוא התייחס לשפה כ-רוסקי (רוסית), אך במציאות התכוון לשילוב של רוסית וקרואטית. קריז'אניץ השתמש בשפה הזאת לא רק ליצירת ספר הדקדוק הזה אלא גם לכתיבת המאמר "Politika".
לפי המחקר של חוקר השפות הסלאביות ההולנדי תום אקמן, 59% מהמילים שנכתבו במאמר בעלות שורשים סלאביים משותפים לכל השפות הסלאביות, 10% מהמילים באו מרוסית, 9% מקרואטית, ו-2.5% מפולנית.
קריז'אניץ לא היה הראשון שניסה לכתוב בשפה שתהיה מובנת לכל הסלאבים. ב-1583 כומר קרואטי אחר, שימה בודיניץ, תרגם מאמר מלטינית לשפה מאולתרת סלאבית אחרת, שבה השתמש הן באלפבית הלטיני והן באלפבית הקירילי.
אחרי קריז'אניץ, מאמצים בודדים אחרים בוצעו להמצאת שפה שתובן על ידי כול הסלאבים. דוגמה בולטת היא ה"אוניברסליס לינגוה סלאביקה" שפה שנכתבה על ידי יאן הרקל, עורך דין סלובקי, השפה פורסמה ב-1826. לעומת קריזאניץ' השפה הזאת הייתה דומה יותר לשפות סלאביות מערביות.
במשך החצי השני של המאה ה-19 שפות פאן-סלאביות היו בפיתוח של סלובנים וקרואטים. בעידן הלאומנות, האימפריה הרוסית הייתה המדינה היחידה שניתן היה לראותה כמדינת לאום סלאבית (וגם זה לא לגמרי מדויק, שכן היו בה מיעוטים לא-סלאביים ניכרים). שאר העמים הסלאבים אכלסו מדינות גדולות ובדרך כלל לא סלאביות, וגבולות ברורים בין העמים הסלאבים לא היו בדרך כלל, בקרב המאמצים ליצירת סטנדרטים כתובים לשפות הסלאביות הדרומיות, היו גם מאמצים בהקמת שפה סלאבית דרומית משותפת - אילירית, שיכלה לשמש כשפה בין-סלאבית לכול העמים הסלאבים בעתיד. תרומה מיוחדת ליצירת השפה הבין-סלאבית היא עבודתו של מטיא מיאר פאן-סלאבי סלובני שב-1865 פרסם את מאמר Uzajemni Pravopis Slavjanski, במאמרו סבר שהדרך הטובה ביותר לסלאבים לתקשורת עם סלאבים אחרים היא לקחת את שפתם בהתחלה ולהתחיל לשנות אותה בצעדים. בצעד הראשון הוא הציע לשנות את האורתוגרפיה של כול שפה סלאבית לאורתוגרפיה אחת שתהיה משותפת לכולם, בצעד השני הציע לשנות את הדקדוק לכזה שיתבסס על דקדוקן של חמשת השפות הסלאביות המרכזיות בזמנו: סלאבית כנסייתית עתיקה, רוסית, פולנית,צ'כית וסרבית. כול המחברים המצוינים למעלה קיבלו מוטיבציה מהאמונה שכול השפות הסלאביות הן ניבים של שפה סלאבית אחת מאשר שפות נפרדות. הם היצטערו על כך שהניבים הללו התפצלו מכדי הבנה משותפת, והשפה הפאן-סלאבית שאותה חזו הייתה אמורה להפוך את התהליך הזה חזרה. המטרה שלהם לטווח הארוך הייתה שהשפה שהם ממציאים תחליף את השפות או הניבים הסלאביים. מאיאר למשל, השווה את הפאן-סלאבית לשפות סטנדרטיות כמו יוונית עתיקה.
המאה ה-20
[[קובץ:Bohumil_Holy.jpg|טקסט=|ממוזער|182x182 פיקסלים|בוהומיל הולי
(1885–1947)]] בתחילת המאה ה-20 זה נהיה ברור שתהליך התפצלותן של השפות הסלאביות הוא בלתי הפיך והקו המנחה של שפה פאן-סלאבית לא היה ריאלי יותר. החלום הפאן-סלאבי איבד את מרבית כוחו, והרבה פאן-סלאבים נדרשו להסתפק בהקמתן של שתי מדינות סלאביות חדשות: צ'כוסלובקיה ויוגוסלביה. למרות זאת, הצורך בשפה משותפת לתקשורת בין הסלאבים עדיין הורגש, וכיוון שהורגשה ההשפעה של שפות מתוכננות כמו אספרנטו, מאמצים נוספים נערכו ליצירת שפה שלא הייתה אמורה להחליף את השפות הסלאביות הקיימות אלה לשמש כשפה שנייה לתקשורת בין-סלאבית.
במשך שנות ה-50 המשורר הצ'כי והאספרנטי לשעבר לאדיסלאב פודמלה (1920–2000), ידוע גם בכינויו הספרותי ירי קארן, עבד מספר שנים עם קבוצה של בלשנים על פרויקט משותף,Mežduslavjanski jezik (מז'דוסלאביאנסקי יאזיק), הם כתבו לשפה דקדוק, אוצר מילים אספרנטו-סלאבי, מילון וספר ללמידת השפה. אף על פי שאף אחד מהם באמת פורסם, הפרויקט קיבל תשומת לב רבה מבלשנים במדינות שונות.
כנראה בגלל המציאות הפוליטית באותו זמן, השפה הזאת התבססה על רוסית.
העידן הדיגיטלי
אף על פי שהתנועה הפאן-סלאבית לא שיחקה תפקיד חשוב מאז התפרקות ברית המועצות והתפרקות יוגוסלביה, גלובליזציה ומדיה חדשה כמו האינטרנט, הובילו להעניינות מחודשת בשפה שתהיה מובנת על ידי כול הסלאבים באשר הם. מיזמים ישנים ליצירת השפה נשכחו, אך זה נהיה קל יותר למחברים חדשים לפרסם את עבודתם, כמה מהם תפסו תאוצה. רובם הגיעו מקבוצות של מהגרים סלאבים. במשך השנים הראשונות של המאה ה-21, במיוחד מיזם Slovio (סלוביו) של מארק הוצ'קו התפרסם. שונה מההצעות הקודמות, סלוביו לא הייתה שפה טבעית ותפקידה הוא להיות שפה שנייה לסלאבים. הדקדוק של השפה מבוסס ברובו על האספרנטו. בין היתר סלוביו התכוונה להיות לא רק שפה בשביל הסלאבים, אלה גם כשפה עולמית כמו אספרנטו. בשביל מטרה זו השפה קיבלה יותר הבנה וקבלה מסלאבים: עצם זה שהשפה פשוטה מאוד, הפכה את השפה לקלה מאוד ללמידה על ידי לא סלאבים. חיסרון גדול של השפה היא שלפעמים היא נשמעת מלאכותית.
במרץ 2006, פרויקט סלוביאנסקי הותחל על ידי קבוצה של אנשים ממדינות שונות, שהרגישו את הצורך בשפה לסאבית פשוטה ונייטרלית שסלאבים יוכלו להבין בלי למידה קודמת. השפה שהם חזו צריכה להיות טבעית ולהיות מורכבת ממילים וחוקים דקדוקיים הקיימים כבר בשפות סלאביות, בלי תוספות מלאכותיות.
במקור, סלוביאנסקי הייתה בפיתוח לשתי גרסאות שונות: גרסה אחת נייטרלית הידועה גם בשם Slovianski-N (שיוזמה על ידי יאן ואן סטינברגן ופותחה אחריו על ידי איגור פוליאקוב).
וגרסה שנייה פשוטה אשר ידועה כ Slovianki-P (יוזמה על ידי אונדריי רצ'ניק וגבריאל סובודה).
ההבדל ביניהן הוא שלסלוביאנסקי N היו 6 יחסות דקדוקיות ובסלוביאנסקי P כמו באנגלית, בולגרית ומקדונית - משתמשים בכינויי גוף ושמות עצם במקום.
חוץ מ-2 הגרסאות האלה לשפה, גרסה אחרת סכמטית שנקראה Slovianski-S, נבחנה אך ננטשה בשלבי פיתוח מוקדמים. ב-2009 הוחלט כי רק הגרסה הנייטרלית תישאר בשם סלוביאנסקי. אף על פי שבשפה היו 3 מינים דקדוקיים (זכר, נקבה ונייטרלי), 6 יחסות ומערכת הטיית פועל שלמה - דבר שבדרך כלל לא היה בשפות מתוכננות בינלאומיות - רמה גבוהה של פישוט הושגה על ידי סיומות פשוטות ומינימום של יוצאים מן הכלל.
סלוביאנסקי שומשה בעיקר באינטרנט ובעיתון "סלוביאנסקה גזטה". בפברואר ומרץ 2010 לאחר פרסום כתבות על השפה בפורטל אינטרנט פולני והעיתון הסרבי Večernje Novosti השפה קיבלה פרסום גדול. קצת לאחר מכן, כתבות על סלוביאנסקי נכתבו בעיתון הסלובקי Pravda, באתר החדשות של רשות השידור הצ'כית, ובבלוגוספרה הסרבית וגם עיתונים רבים ופורטלים אינטרנטיים בצ'כיה, סלובקיה, הונגריה, סרביה, מונטנגרו, בולגריה ואוקראינה. סלוביאנסקי שיחה תפקיד גם בפיתוחם של מיזמים אחרים. (Rozumio (2008 ו(Slovioski (2009 היו ניסיונות לבניית גשר בין סלוביאנסקי וסלוביו. במקור, סלוביוסקי פותחה על ידי הפולני-אמריקאי סטיבן רדז'יקובסקי, התכוון אך ורק לעשות רפורמות בסלוביו, אך לאט לאט הוא פיתח שפה נפרדת. כמו סלוביאנסקי, זה היה מיזם שיתופי שהתקיים בשתי גרסאות: גרסה מלאה וגרסה מופשטת. בינואר 2010 שפה חדשה התפרסמה, ניוסלאבונית (Novoslovienskij) היא הומצאה על ידי וייטק מרונקה הצ'כי והתבססה על דקדוק סלאבי כנסייתי עתיק אך השתמשה באוצר מילים סלוביאנסקי.
ב-2011, סלוביאנסקי, סלוביוסקי ונובוסלובנסקי התמזגו למיזם אחד בשם בין-סלאבית (Medžuslovjanski). הדקדוק בה היה סלוביאנסקי והאוצר מילים הורחב וכלל את כול האפשרויות גם של נובוסלאבית, ובכך נהפכה לשפה יותר גמישה שמתבססת על אב טיפוסים יותר מחוקים קבועים. מאז סלוביאנסקי ונובוסלאבית לא פותחו כשפות נפרדות אלה כמיזם אחד. אף על פי שכיום משתמשים בהם כדי להתייחס לניבים שונים של בין-סלאבית.
באותה השנה, הצורות הפשוטות של סלוביאנסקי וסלוביוסקי שהיו אמורות להתחשב בצרכים של לומדים מתחילים ולא סלאבים, עובדו מחדש לצורה חדשה וקלה במיוחד של בין-סלאבית, סלוביאנטו.
אחרי כנס השפה הבין-סלאבית של 2017, המיזם של איחוד שני הסטנדרטים של הבין-סלאבית הועברו לאחריותם של מרונקה וואן סטינברגן, עם דקדוק יחיד חדש ואורתוגרפיה.
קהילה
מספר הדוברים של בין-סלאבית הוא קשה למציאה: החוסר במידע דמוגרפי הוא בעיה נפוצה בקרב שפות מתוכננות, כך שההשערות הן תמיד נמוכות. ב-2012, המחבר הבולגרי ג. אילייב ציין מספר של כמה מאות דוברי סלוביאנסקי.
ב-2014, עמוד הפייסבוק של השפה ספר 4600 דוברים. בהשוואה לכך, 320,000 הכריזו שהם יודעים אספרנטו באותה השנה.
אף על פי שלא ניתן לסמוך על המספרים הללו, אמרי וונדל החשיב אותם כשימושיים לחישוב מספר דוברי האספרנטו בכול העולם, 1,920,000 דוברים. אם היה נעשה אותו חישוב על הבין-סלאבית השיטה הייתה נותנת מספר של 27,600 דוברים. מספר יותר ריאלי ניתן ב-2017, נשער כי מספר דוברי הבין-סלאבית הוא 2000.
בהתחשב בכך שלקהילה של השפה הבין-סלאבית יש 8000 חברים זה הופך אותה לקהילה השנייה בגודלה של שפה מתוכננת אחרי האספרנטו.
למיזם יש שני פורטלי חדשות אינטרנטיים, ביטאון מקצועי המתמקד על הבעיות של העמים הסלאבים כיום ו-ויקיפדיה המאחדת גם קולקציה של כתבים וחומרים בבין-סלאבית.
אלפבית
אחד מהעקרונות המרכזיים של הבין-סלאבית היא שהיא יכולה להיכתב בכול מקלדת סלאבית. הגבול בין השימוש בכתב הלטיני לקירילי עובר באמצע הטריטוריה הסלאבית, ומכאן שני האלפביתים שימושיים. מכיוון שההבדל בין למשל האלפבית הפולני ואלפביתים לטיניים אחרים, כמו כן בין האלפבית הקירילי הסרבי/מקדוני ואלפביתים קיריליים אחרים, לבין-סלאבית אין אלפבית רשמי, אך היא משתמשת באב טיפוס לאורתוגרפיה במקום מה שאומר שצלילים יכולים להיכתב בהרבה אפשרויות.
מה שמשותף לכול הגרסאות של הבין-סלאבית הוא סט בסיסי של צלילים שניתן למצואו בכול השפות הסלאביות: חוץ מהאלפבית הבסיסי הנ"ל, אותיות אחרות משמשות גם כן, בדרך כלל עם סימן דיאקריטי, השימוש שלהן הוא לא חובה.
יש שלוש מטרות לאותן אותיות:
האות "X" היא גם אפשרית לשימוש, אף על פי ששימושה הוא לא אותו דבר. ברוב השפות הסלאביות חוץ מצ'כית וסלובקית כותבים אותו כ- "ks" לבסוף, אפשר לפגוש את הליגטורות הללו בכמה טקסטים בין-סלאביים, יותר קל למצוא אותם בשפות סלאביות מזרחיות כי בשפות הללו הליגטורות קיימות בשפות המקוריות.
עיצורים רכים
העיצורים ľ, ń, ŕ, ť, ď, ś ו ź הם רכים.
ב-28 במרץ 2018 נקבע שהסטנדרט המומלץ לכתיבת נ' רכה יהיה בכל מקרה nj, לא משנה מיקום התנועה לפני. האות ń יכולה גם לשמש כחלופה.
שמות עצם
ב-בין סלאבית לשמות עצם יש שלושה מינים דקדוקיים, שני מספרים (יחיד ורבים), כמו כן יש גם שש יחסות. מכיוון שלחלק מהשפות הסלאביות יש שבע יחסות היא בדרך כלל נחשבת כחלק מהבין-סלאבית.
אין ה' הידיעה. המערכת המסובכת של שמות העצם בבין-סלאבית צומצמה לחמש הטיות.
שמות תואר
שמות תואר הם תמיד רגילים. הם מותאמים עם שם העצם במגדר, יחסה ומספר, והם בדרך כלל נמצאים לפני שם העצם. בטור עם הצורות זכריות, הטור הראשון הוא לשמות עצם חים, השני לדוממים. יש שינוי בין עיצור רך לקשה למשל: dobry - טוב וsvěži - טרי. חלק מהכותבים לא מבדילים בין עיצורים רכים לקשים. אחד יכול לכתוב dobrego במקום dobrogo.
השוואה
כאשר התואר מתאר השוואה יש לו את הסיומת -ěj)ši) למשל: slabši -חלש יותר
כאשר מתאר השוואה קיצונית, מוספת לו התחילית naj- למשל: najslabši - חלש ביותר