cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הוראה מתקנת
התאמת הסביבה הלימודית
מתוך אופי ההוראה המתקנת, השאיפה היא להכיר מספר רב ככל הניתן של אסטרטגיות למידה המכוונות לפיתוח מיומנויות למידה וחשיבה יעילות. באופן זה ניתן להתאים לכל לומד את דרכי הלמידה המתאימות לסגנון החשיבה שלו, כפי שבא לידי ביטוי ביכולות ובקשיים הייחודיים לכל אדם. ישנם כלים המיועדים לשיפור או פיתוח של מיומנות או ידע ספציפייםף ולצדם כאלו היכולים לשרת מספר מטרות חינוכיות במקביל.
ישנה העדפה לשימוש בשיטות הוראה המייעלות את תהליך הקידוד של הזיכרון. שיטות אלו כוללות ארגון החומר הנלמד, יצירה של משמעות, הפעלת רמות עיבוד גבוהות, קישור לידע קודם, הישענות על הקשר וחשיפה רב-חושית. החשיפה הרב-חושית חשובה משום שעצם ההפעלה של חושים רבים יותר בזמן הלמידה מעלה את הסיכוי לזכור את החומר הנלמד.
ההוראה המתקנת עושה שימוש גם במשחקים וחידות. המשחק יכול להשתלב בכל שלבי הלמידה והוא יכול לשמש כדרך מהנה ומעוררת מוטיבציה לצורך הקנייה, יישום ותרגול של החומר הנלמד באופן פעיל. למידה דרך משחק היא יעילה יותר משום שהיא מזמנת למידה טבעית. באופן זה המטרות הלימודיות מושגות בדרך עקיפה. בנוסף, למשחקים יכולה להיות גם תרומה חשובה לבניית הביטחון העצמי. למשל, משחק מזל יכולים לאפשר לתלמיד חלש להשתחרר מאחריות לכישלון ולצבור חוויות הצלחה מול תלמידים חזקים ומיומנים יותר. כמו כן, השימוש בסימולציה ובמשחק מאפשר יצירת מגוון סביבות לימודיות ואפשרויות מגוונת לבחינת ביצועים קוגניטיביים. עם כל זאת, בפיתוח משחק לימודי יש להימנע ממצב שבו הוא ישמש בפועל באופן הדומה מדי לדף עבודה מספר לימוד, אשר מתחזה למשחק אף על פי שלמעשה אינו משחק כלל.
אופן בחירת הפעילות הוא גמיש ומותאם למטרת הלמידה ולמאפייני התלמיד, כמו: גיל, יכולת, אופי, תחומי עניין ועוד. ניתן לעשות שימוש במשחקים קנויים, להכין משחקים מותאמים מראש או להכין את המשחק יחד עם התלמיד כחלק מתהליך הלמידה; ניתן להשתמש בחוקים המקוריים או ליצור חוקים חדשים אשר יתאימו יותר למטרת הלמידה.
הודות להתפתחות הטכנולוגיה, הוראה מתקנת יכולה לעשות שימוש גם בלמידה משולבת מחשב, בלומדות ובמשחקי מחשב.
יכולת כללית
יש דרכים מגוונות לפיתוח יכולת הלמידה הכללית:
יכולות כלליות ניתן גם להקנות ולפתח במסגרת משחק אסטרטגיה ומשחק חשיבה. לדוגמה:
שפה ואוריינות
יש דרכים רבות לפתח את היכולת השפתית והאוריינית:
פיתוח יכולות שפה ואוריינות יכול להיעשות גם בצורה מהנה דרך משחקים, שעשועי לשון וחידות לשוניות המתבססים על יכולות אלו, לדוגמה:
חשבון
יש מספר כלים המשמשים לצורך מניעה וצמצום של קשיים בחשבון העלולים להתעורר בהוראת המתמטיקה ולגרום לחרדת מתמטיקה:
כמו כן, ניתן להשתמש בשעשועי מתמטיקה וחידות מתמטיות המתאימים ליכולת של הלומד על מנת ללמוד בדרך מהנה המעוררת מוטיבציה ולחבב על התלמיד את המקצוע. לדוגמה:
משרד החוץ (האימפריה הרוסית)
משרד החוץ של האימפריה הרוסית הוא המוסד הממלכתי המרכזי באימפריה הרוסית, שהיה קיים בין 1802 ל-2 במרץ (15) 1917 והיה אחראי על היחסים עם מדינות זרות.
היסטוריה
המשרד הוקם בצו אלכסנדר הראשון ב-8 בספטמבר 1802 (מניפסט "אודות הקמת משרדים (מיניסטריונים)"). עם הקמת משרד החוץ, הלשכה לענייני חוץ של האימפריה הרוסית (שהוקמה על ידי פיוטר הגדול ב-1715 והמשיכה להתקיים עד 10 באפריל 1832) הוכפפה לשר החוץ.
בצו מיום 10 באפריל 1832 "אודות הקמת משרד החוץ" בוטלה הלשכה לענייני חוץ והפכה לחלק מהמשרד. על פי הצו, משרד החוץ כלל את המועצה, מחלקת לאסיה, המחלקה ליחסי חוץ, המחלקה ליחסי פנים והמחלקה לענייני כלכלה וחשבונאות, וכן 3 ארכיונים מרכזיים - 2 בפטרבורג ו-1 במוסקבה.
לאחר מהפכת אוקטובר 1917, הוקם הקומיסריון העממי לענייני חוץ של רוסיה הסובייטית על בסיס משרד החוץ הקיסרי.
שטח חתך מכ"ם
שטח חתך מכ"ם, בראשי תיבות שח"ם (באנגלית: Radar Cross Section - RCS), הוא המידה של ההד (ההחזר) המכ"מי של עצם או מדד הגילוי של העצם על ידי מכ"ם. כאשר גלים אלקטרומגנטיים משודרים לעבר מטרה מסוימת, רק חלק קטן מהקרינה מוחזר אל המכ"ם. שח"ם נמדד בדרך כלל ביחידות של מטר רבוע. ידיעת השח"ם קריטית בפיתוח מכ"מים וכלים חמקניים, ובפרט מטוסים חמקניים. השח"ם של כלי או פלטפורמה מסוימים נשמר בסוד בדרך כלל. לשח"ם יש שימושים בכל התחומים הקשורים למכמ"ים ובהם שח"ם של ענני גשם בחיזוי מזג אוויר.
הגדרה מתמטית
הגדרת משוואת שח"ם:
כאשר :
השח"ם כפונקציה של אורך הגל
שטח חתך המכ"ם של עצם יכול להיות שונה מאוד משטח החתך הגאומטרי שלו, ולעיתים קרובות, בעזרת צורה נכונה, מתאפשר ששטח חתך המכ"ם יהיה רק שבריר משטח החתך הגאומטרי.
בפיתוחים מתמטיים הקשורים לחיזוי השח"ם של עצם כלשהו נהוג להפריד בין שלושה "משטרים" שונים: תחום ריילי של אורכי גל ארוכים (גדולים בהרבה מהמטרה), תחום מיי של אורכי גל בינוניים (מסדר גודל של המטרה) והתחום האופטי של אורכי גל קצרים (קטנים בהרבה מגודל המטרה). התנהגות השח"ם שונה בכל אזור עקב אפקטים שונים הנגזרים מתורת הגלים. באיור משמאל מוצג הפתרון לשח"ם של כדור כתלות בתדירות המוקרנת עליו, הידוע כפתרון מיי, על שם מפתחו גוסטב מיי.
בתחום ריילי של אורכי גל ארוכים התנהגות השח"ם היא פחות או יותר לפי החזקה הרביעית של התדירות (וזה נכון לא רק לכדור). תחום מיי הוא אוסצילטורי מאוד באופיו עקב תכונות העקיפה וההתאבכות של הגלים הכדוריים הנפלטים מפני השטח שלו (בהתאם לעקרון הויגנס) - כיוון שאורך הגל הוא מסדר גודל של המטרה, אזורים שונים של המטרה מקרינים גלים בפאזה שונה, כך שהמידה בה יש ביניהן התאבכות בונה תלויה באופן מדויק בתדירות. בפרט, במקרה של כדור, התנודות בשח"ם נגרמות על ידי שינוי הפרש הפאזה בין הגל המוחזר ישירות מהמטרה (לאנטנת המכ"ם) לגל הזוחל (creeping wave) שמצליח "להשלים עקיפה" מלאה מסביב לכדור (דהיינו משלים סיבוב סביב הכדור). באופן הכללי ביותר בתחום זה השח"ם הוא פונקציה מורכבת של צורת הגוף והיחס בין סדר הגודל של הגוף לאורך הגל. באזור האופטי של אורכי גל קצרים התנהגות השח"ם היא הדומה ביותר להתנהגות המצופה מהמודלים הקלאסיים - השח"ם הוא פחות או יותר כמו הגודל המטרה. בפרט, במקרה של כדור, בגבול של תדירות אינסופית השח"ם משתווה לשטח של מעגל גדול.
דוגמה לשח"ם של מטרה מורכבת: שני כדורים במרחק זה מזה
נחשב את השח"ם של מטרה מורכבת (complex target) "פשוטה" באופן יחסי המורכבת משני אובייקטים שווים בגודלם ואיזוטרופיים (כדורים) שמופרדים זה מזה במרחק l. פיזור איזוטרופי פירושו שהשח"ם של כל גוף לא תלוי בזווית הראייה (viewing aspect). ההפרדה l קטנה מ-c\tau/2 כש-\tau הוא האורך הזמני של פולס מכ"ם. בנוסף נניח ש-l<<R כש-R הוא המרחק לאמצע הקו המחבר בין הכדורים. עוצמת ההחזרה המתקבלת ממטרה כזאת היא הסכום הפאזי של החזרות משני הכדורים. הווה אומר, המתח החשמלי המתקבל במקלט המכ"ם הוא מהצורה:, כאשר \phi_2 ו- \phi_1 הם הפאזות של ההחזרות התלויות במרחקים R_1 ו-R_2 מאנטנת המכ"ם אל כל אחד מהכדורים, \sigma_0 הוא השח"ם של כל אחד מהכדורים ו-K הוא קבוע התלוי בפרמטרים שבמשוואת המכ"ם. לכן:
.
מטריגונומטריה: ונקבל אחרי פישוט:
יכול להשתנות כתלות בזווית ממינימום של אפס למקסימום של 4 פעמים שטח חתך המכ"ם של כל אחד מהכדורים האינדיבדואליים. גרף של בקואורדינטות פולריות נראה כמו פונקציית "פרח". מספר ה-"עלים" של הפרח תלוי בתדירות המכ"ם המשדר (באורך הגל של הקרינה). גרף זה עוזר להבין את תופעת הנצנוץ (scintillation) המתרחשת בתדרים גבוהים במיוחד כתוצאה משינוי קטן באוריינטציה של המטרה. דוגמה פשוטה זו עוזרת להדגים את תלות גרף השח"ם בתדירות במטרות מורכבות בהרבה. דבר אחד שלא נלקח בחשבון בחישוב הזה הוא החזרות פנימיות (interreflctions) שמתרחשות בתוך המטרה ונשלחות חזרה אל אנטנת המכ"ם ובכך מעלות את השח"ם. בדוגמה הזאת, השפעת החזרות אלו זניחה (אם המרחק בין הכדורים קטן בהרבה מאורך הגל, ההחזרות מסדרים גבוהים יותר בקירוב באותו מופע, ולכן תוספת השח"ם מתנהגת כמו סכום סדרה הנדסית עם מנה 1/l^2 ותוספת השח"ם היא: ), אך במטרות רציפות כמו מטוסים החזרים אלו יכולים להיות משמעותיים. באמצעות עיצוב מתאים של צורת גוף המטוס, למשל עיצובו כאוסף משטחים ישרים המרחיקים את ההחזרים הפנימיים מהכיוון ממנו (המשטחים הישרים מהווים מעין מראות בזוויות הטיה שונות שביחד יוצרות החזר בכיוון שונה מכיוון המכ"ם) מגיעה קרן המכ"ם, ניתן להשיג יכולת שליטה טובה יותר בכיוון ההחזרה. לצורך ביצוע החישובים העצומים הדרושים כדי להפיק פלטפורמה חמקנית באמת, פותחה תוכנה מתקדמת לחישובי שטח חתך מכ"ם בשם Echo 1.
השח"מה - הקטנת השח"ם
השח"מה היא שינוי של מבנה פיזי או הרכב חומרים וטכנולוגיה של פלטפורמה רכובה, אווירית או ימית, על מנת להקטין את השטח חתך מכ"ם שלה. פעולה זו לרוב מבוצעת במסגרת שדרוג פלטפורמות צבאיות במטרה להקטין את הסיכוי שלהם להתגלות במכ"ם, ולהגדיל את שרידותם.
טיפול צורני
טיפול צורני הוא שינוי המבנה או הצורה של דפנות הכלים כך שהחזרת המכ"ם שלהם תהיה בעיקר בכיוון ששונה מכיוון השידור. בדרך כלל יש כיוון שמטופל יותר מהאחרים כדי ליצור "חרוט של שקט" בכיוון הטיסה כלומר כיוונים בהם השח"ם נמוך במיוחד.
כדי לבצע טיפול צורני יעיל, ניתן, בעזרת שימוש בתוכנות מתקדמות מסוימות, לחזות את דפוס הפיזור של פלטפורמה מסוימת לחזית גל מישורית באורך סופי, ולאחר מכן לבחור בפלטפורמה המתאימה לפי קריטריונים מסוימים, למשל של שח"ם מונוסטאטי ממוצע (כאשר המיצוע נעשה על כל הכיוונים) נמוך ביותר, או כפי שתואר לעיל של חרוט של שקט בכיוון הטיסה. בחינה כזו של דפוס הפיזור של צורות שונות הובילה למשל את המדענים בראשית הפיתוח של מטוסי החמקן ל-"יהלום חסר התקווה" (Hopeless Diamond) .הארכיטקטורה של הפלטפורמה החמקנית עוברת תהליך אופטימיזציה. תחת ההנחה של חזיתות גל באורך אינסופי השדה האלקטרומגנטי מסביב למטוס מגיע ל-"שיווי משקל" ולערך קבוע בכל נקודה (X,Y,Z) על "שפת" המטוס. אם מחלקים את האבולוציה של פלטפורמות חמקניות לשלבים, כך שבכל שלב נעשה שינוי צורני קל בפלטפורמה, אזי בכל שלב שטח חתך המכ"ם של הפלטפורמה רגיש במיוחד להוספת בליטות באזורים "חמים" - כאלה שהשדה האלקטרומגנטי בהם חזק יחסית (כמובן שהאזורים החמים משתנים בין שלב ושלב). זהו העיקרון המנחה מאחורי הטיפול הצורני במטוסים חמקנים.
ניתן לבחין בקלות בטיפול צורני במטוסים חמקניים כמו המטוס החמקן F-117 שתוכנן בשנות ה-70 מכוסה במשטחים ישרים שנועדו להחזיר את החזרי המכ"ם לכיוונים אחרים. B-2 שתוכנן מספר שנים מאוחר יותר, בעל הרבה יותר משטחים ויכולת שליטה טובה יותר בכיווני ההחזרה. ההבדל בין שני המטוסים נובע בעיקר בכוח המחשוב שהשתפר בינתיים. ניתן לראות המשך המגמה של טיפול בשח"ם במטוסים מתקדמים כגון ה-F-22 או מטוס ה-JSF.
ביטול אקטיבי
השיטה השנייה היא שידור אות מכ"ם חזרה לכיוון המכ"ם בעוצמה זהה ובפזה הפוכה ובכך לנטרל את האות המוחזר. לשם כך נדרש לדעת את מאפייני השידור וההחזרה בצורה מושלמת כדי ליצור התאבכות הורסת. מעבר לקושי בהבנת האות המשודר נדרש כוח חישוב רב כדי לנבא את המשך ההחזרה והשתנות האות בזמן בפרט תוך כדי תמרונים.
טיפול משטחי RAM
אם ידוע תדר המכ"ם המאיים בצורה טובה ניתן לצפות את המשטח עם חומר אשר מקטין מאוד את ההחזר בתדר המבוקש. ניתן להשתמש בשיטה זו גם כשדרוג למטוס קיים וגם כחלק מתהליך היצור.
ישנן שתי שיטות לטיפול משטחי:
שח"ם ביסטטי
השח"ם שהוזכר עד כה הוא בעצם שח"ם מונוסטטי כלומר האנרגיה שחוזרת לכיוון המשדר אולם במכ"ם ביסטטי המקלט והמשדר אינם בהכרח באותו המקום ולכן שיטות הורדת השח"ם אינן יעילות, וצריך לחשב או למדוד את השח"ם עבור זוויות שונות בין המקלט המשדר והמטרה.
ראו גם
.
מבוא כרמל
היוזמה להקמת פארק תעשייה במקום החלה להתגלגל בשנות ה-90 של המאה ה-20. התשובה לשאלה מי אחראי להקמת הפארק, יקנעם עילית, מועצה אזורית מגידו או הממשלות השונות שנויה במחלוקת, אך לא כך באשר לתכליתו: יצירת מקור הכנסה מארנונה לרשויות המקומיות מגידו ויקנעם עילית. עספיא ודלית אל-כרמל הוזמנו להשתתף בהכנסות, ככל הנראה על מנת לשפר את סיכויו של המיזם לזכות לאישור הגופים הרגולטוריים, מה שאכן קרה. ב-2002 עמותת "אדם טבע ודין" הגישה את התנגדותה להקמת הפארק במסגרת ההליך לשינוי תוכנית המתאר למחוז צפון וזו נדחתה. השטח אשר יועד להקמת הפארק הוא 1,000 דונם, כאשר בשלב הראשון פותחו 546 דונם, ובהם 46 מגרשים לשיווק. ב-2014 זכה הפארק במעמד של אזור פיתוח א', דבר המקנה הטבות שונות למפעלים המצויים בו.
הפארק תוכנן על ידי קייזר אדריכלים ופותח על ידי אולניק הובלה, עבודות עפר וכבישים. אדריכל הנוף הוא דוד אלחנתי. הפארק מתופעל באמצעות מנהלת המשותפת לארבע הרשויות המחזיקות בו בחלקים לא שווים (35% בבעלות יקנעם עילית, 35% בבעלות מועצה אזורית מגידו, 15% בבעלות מועצה מקומית דלית אל-כרמל ו-15% בבעלות מועצה מקומית עספיא) ושמה: פ. מ. ת. מבוא כרמל בע"מ. מנכ"ל החברה הוא ניסים אפרים ובדירקטוריון יושבים נציגים מארבע הרשויות המקומיות. ב-2019 מועצה מקומית עספיא הגישה למשרד הפנים בקשה לבחינה מחדש של חלוקת ההכנסות מארנונה בין הרשויות המקומיות, בשאיפה להגדיל את חלקה. מועצה מקומית דלית אל-כרמל ומועצה אזורית מגידו הציעו אף הן לשנות את חלוקת ההכנסות והשתיים תמימות דעים באשר לחלוקה הרצויה (50% מגידו, 25% דלית אל-כרמל, 25% עספיא), כך בתשובה שהוגשה למשרד הפנים ביוני 2019.
עונת 2012/2013 בבונדסליגה
עונת 2012/2013 הייתה העונה ה-50 של הבונדסליגה, שהיא הליגה הגרמנית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-24 באוגוסט 2012 והסתיימה ב-18 במאי 2013.
גרויטר פירט (בפעם הראשונה בתולדות המועדון), איינטרכט פרנקפורט ופורטונה דיסלדורף (לאחר 15 שנים בליגות הנמוכות) עלו מהליגה השנייה.
על ניצחון במשחק הוענקו שלוש נקודות. במידה ובסוף העונה מספר קבוצות היו מגיעות לאותו מספר נקודות, הקבוצה עם הפרש השערים הטוב יותר הייתה מקבלת יתרון.
הליגה כללה 18 קבוצות. קבוצות שסיימו במקומות ה-17-18 ירדו בסוף העונה לבונדסליגה השנייה, ושתי קבוצות עלו במקומן. הקבוצה שהגיעה למקום ה-16 השתתפה במשחקי מבחן מול הקבוצה שסיימה במקום השלישי בהבונדסליגה השנייה, כאשר המנצחת במפגש הכפול הייתה משחקת בעונה הבאה בבונדסליגה והמפסידה בבונדסליגה השנייה.
באיירן מינכן זכתה בתואר האליפות בפעם ה-22 בתולדות המועדון. היא זכתה גם בגביע.
גרויטר פירט ופורטונה דיסלדורף ירדו לבונדסליגה השנייה. הופנהיים נותרה בליגה הבכירה לאחר סדרת משחקי מבחן (מפגש כפול) נגד פ.צ. קייזרסלאוטרן.
כדורגלנים מצטיינים
שטפן קיסלינג, (באייר לברקוזן), אשר כבש 25 שערים, זכה בתואר מלך השערים של הליגה.
פנדנגו
פנדנגו (בספרדית: Fandango) הוא מחול זוגות עממי ואנדלוסי (פלמנקו), בדרך כלל במשקל משולש, בליווי מסורתי של גיטרות וקסטנטות, או מחיאות כפיים (פאלמאס בספרדית, פאלמאש בפורטוגזית). פנדנגו מבוצע בשירה או בריקוד. הפנדנגו המושר בנוי על פי רוב בשני חלקים: מבוא אינסטרומנטלי ואחריו וריאסיונס. הפנדנגו המושר נאמן בדרך כלל למבנה הקאנטה, המורכב מארבעה או חמישה פסוקי שיר בני שמונה הברות ("קופלה") או פסוקיות מוזיקליות ("טרסיוס"). לעיתים יש חזרה על הקופלה הראשונה.
Castillian folk dancers (picture by Pierre Chasselat (1753-1814)
משקל הפנדנגו דומה לזה של הבולרו והסגווידייה (seguidilla) הפנדנגו הראשונים נכתבו במקצב של 6/8, אך בהמשך ב-3/8 או 3/4.
מקורות
מלודיית הפנדנגו המוקדמת ביותר נמצאת ב-"Libro de diferentes cifras de guitarra" משנת 1705 והתיאור המוקדם ביותר של המחול עצמו נמצא כמכתב של מרטין מארטי, כומר ספרדי, משנת 1712. הפנדנגו הראשון שהוצג על בימת תיאטרון היה בהצגת "Entremés El novio de la aldeana" של פרנסיסקו דה לפאדיאל, בסביליה, בסביבות 1720. בסוף המאה ה-19 היה המחול לאופנתי בחוגי האצולה ונכלל לעיתים קרובות ב"טונאדיאס" (שירים), סרסואלות, בלטים ואופרות, לא רק בספרד אלא גם במקומות אחרים באירופה.
מקורות הפנדנגו שנויים במחלוקת, וכוללים השערות לגבי קשריו ל-soleá, jabera וה- petenera; ל-malagueña, granadina, murciana ו-rondeña האנדלוסיים; ל- canario וה-gitano; ל-jota aragonesa. היו שגרסו מקור מורי. הגישה העכשווית נוטה לראות כמקור את איי הודו המערבית או את אמריקה הלטינית.
שימוש במוזיקה קלאסית
צורת הפנדנגו שימשה מלחינים אירופאים רבים ונכללה לעיתים קרובות ביצירות בימתיות וכליות. דוגמאות חשובות כוללות את "שלוש הידיים" ("Les trois mains") מאת ז'אן-פיליפ ראמו (ב"סוויטות חדשות של קטעים לצ'מבלו"), מ-1729-30 בקירוב); "פנדנגו פורטוגזי" של דומניקו סקרלטי (ק. 492, 1756) ו-"Fandango del SigR Escarlate" בחלק השני של הבלט "דון חואן" מאת גלוק (1761); הפנדנגו מופיע גם בפינאלה למערכה השלישית של נישואי פיגארו של מוצרט משנת 1786; בפינאלה של רביעיית המיתרים אופוס 40 מס' 2 של בוקריני משנת 1798; ופנדנגו לצ'מבלו מאת אנטוניו סולר.
מקס ואגנר
קריירת מכללות
ואגנר נולד ב-פרקאסי, פנסילבניה, למשפחה ממוצא יהודי. הוא החל את דרכו כששיחק בתיכון פנרידג' שבמקום מגוריו.
בשנת 2016, התחייב ואגנר לאוניברסיטת קוצטאון בפנסילבניה. בעונתו הראשונה במכללה, שותף ריימן ב-30 משחקים בהם העמיד ממוצעים של 4.0 נקודות ו-2.3 ריבאונדים ב-8.2 דקות למשחק. בעונתו השנייה שותף ואגנר ב-27 משחקים, בהם העמיד ממוצעים של 8.2 נקודות ו-4.7 ריבאונדים ב-17.9 דקות למשחק.
בשנת 2018, עבר ואגנר לאוניברסיטת בלומסבורג בפנסילבניה. ואגנר פיספס את עונתו הראשונה במכללה בעקבות חוק על העברה בין מכללות, מה שגרם לו להפעיל סעיף אשר מקנה לו עונה נוספת בזכאות. בעונתו השנייה שותף ואגנר ב-25 משחקים, בהם העמיד ממוצעים של 15.6 נקודות, 7.8 ריבאונדים ו-1.6 אסיסטים ב-24.3 דקות למשחק. לקראת שנתו האחרונה במכללות, המחוז בו שיחק ואגנר ביטל את העונה בעקבות מגפת הקורונה.
קריירה מקצוענית
ב-28 ביולי 2021, חתם ואגנר לעונה במכבי ראשון לציון מהליגה הישראלית.
ב-28 בפברואר 2022 חתם ואגנר במכבי אשדוד מהליגה הלאומית.
ריח כף הרגל
ריח כף הרגל הוא סוג של ריח גוף היוצא מכפות הרגליים של בני האדם. ריח זה נחשב לבלתי נעים, אם כי הוא יכול להיות גם מוקד משיכה והתמכרות למי שיש להם פטיש לכפות רגליים, ובאופן ספציפי יותר לאנשים הנמשכים לריחות גוף, תופעה המכונה "אולפקטופיליה".
הגורמים לריח
הסיבה העיקרית לריח בכף הרגל היא זיעה. הזיעה כשלעצמה היא חסרת ריח, עם זאת, היא יוצרת סביבה נוחה לשגשוג חיידקים מסוימים, ואלו יוצרים חומרים ריחניים. חיידקים אלה נמצאים באופן טבעי על העור כחלק מהמיקרואורגניזם האנושי.
החלק הקדמי של כף הרגל מייצר יותר זיעה.
הריח מתעצם כתוצאה מגורמים המגבירים הזעה, כגון נעילת נעליים סגורות. גם גריבת גרביים יכולה ללכוד את שערות הרגל, במיוחד באזור האצבעות, ועלולה לתרום להעצמת הריח על ידי הגדלת שטח הפנים שבו חיידקים יכולים לשגשג.
בהתחשב בכך שהגרביים נמצאות במגע ישיר עם כפות הרגליים, גם החומרים שהן עשויות מהם יכולים להשפיע על ריח כף הרגל. חומרים סינתטיים כגון פוליאסטר וניילון יוצרים יותר מחנק ופחות אוורור לכף הרגל מאשר חומרי כותנה או צמר, ובכך מגבירים זיעה וריחות. מנגד הם יכולים להפחית את שכיחותן של שלפוחיות בכף הרגל על ידי יצירת נימיות (קפילריות) שמוליכות את הזיעה. בשל הגברת הריח של חומרים אלו, מטפלים בגרביים סינתטיים בכימיקלים שונים כדי לסייע בהפחתת הריח.
נעילת נעליים סגורות (כגון נעלי בלט) ללא גרביים מובילה למצב של הצטברות זיעה, תאי עור מתים, לכלוך, שמנים, וכן לגורמים נוספים לצמיחה חיידקית המגבירה את הריח. פעולת הנעה והגבהה של הנעליים בכל פעם שכפות הרגליים מתחילות להרגיש "חמות" או מזיעות יכולה לסייע בהפחתת הריח הנובע באזור.
תכונות הריח
ריח כף הרגל מתואר לעיתים קרובות כריח סמיך וצפוף ודומה לריחם של גבינה, חומץ מאלט או אמוניה. חיידקי ברביבקטריום נחשבים לגורם העיקרי של ריחות בכף הרגל, מאחר שהם בולעים עור מת שעל כפות הרגליים, ותוך כדי תהליך הבליעה הם ממירים את חומצת האמינו מתיונין לתוך מתאנתיול, שהוא גז חסר צבע עם ריח גופריתי ייחודי המזכיר כרוב רקוב. העור המת שיוצר את התהליך הנזכר נפוץ במיוחד על סוליות כפות הרגליים, וכן בין האצבעות. חיידקי הברביבקטריום מצויים גם בכמה סוגי גבינות כגון גבינת לימבורגר, ולכן ריח כף הרגל לעיתים מזכיר ריח של גבינות מסוימות.
חומצה איזובליתית, שהיא מקור נוסף לריח כף הרגל, מיוצרת על ידי סטפילוקוקוס אפידרמידיס, מין חיידק הנמצא בדרך כלל על עור אנושי, וכן גם הוא נמצא במספר סוגים שונים של גבינות.
מיקרואורגניזמים אחרים המפיצים את ריח כף הרגל כוללים את הקורינבקטריום, המיקרוקוסקי והפיטירוספורום.
בארט קנולס מאוניברסיטת ווגנינגן החקלאית שבהולנד זכה בשנת 1996 בפרס איג נובל ההומוריסטי, על כך שהוכיח כי יתושת הגמביה ממשפחת הכולכיתיים, הידועה בכך שמעבירה את מחלת המלריה בעקיצותיה, נמשכת במידה שווה לריח גבינות לימבורגר ולריח כפות רגליים אנושיות.
מניעת הריח
שמירה על היגיינת כף הרגל היא הדרך הטובה ביותר למנוע את הריח הנובע ממנה, כיוון שהיא מחסלת את החיידקים הגורמים לריח, לדוגמה, על ידי קילוף תאי עור מתים. כך, בטיפולי פדיקור נוהגים לקלף תאי עור מתים בעזרת אבן פומיס ובדרכים נוספות.
כפות רגליים או גרביים מלוכלכות יכולות לתרום לריח. גרביים העשויות מחומרים סינתטיים נוטות להסריח יותר מאשר גרביים העשויות מבדים טבעיים או מבודדים, כגון תערובת של כותנה ופוליאסטר.
הליכה בנעלי פיפ-טואו פתוחות, בכפכפים או ברגליים יחפות יכולה אף היא לתרום למניעת התפתחות הריח, עקב אוורור כפות הרגליים במצב זה, אם כי במצב זה צריך לרחוץ את הלכלוך הנדבק באופן טבעי לכפות הרגליים בהליכה בכפות רגליים חשופות, פעולה המומלצת גם בלי קשר להליכה היחפה על מנת לשמור על כפות רגליים רכות ללא התייבשות העור.
סודה לשתייה משמשת כתכשיר ביתי וזול למניעת ריח בכף הרגל. עם זאת, היקף השפעתה על החיידקים הספציפיים הגורמים לריח אינו ברור דיו. שימוש בתמיסה המכילה כ-10% אקונומיקה ביתית ו-90% מים, הורגת את החיידקים הגורמים לריח בכפות הרגליים. ניתן להשתמש במברשת כדי לנקות בין אצבעות כף הרגל. שטיפת כפות הרגליים פעמיים ביום עם תרכובת איזופרופנול היא תכשיר ביתי נוסף למניעת ריח בכפות הרגליים.
תכשירים ביתיים נוספים שאפשר להשתמש בהם לצורך מניעת הריח בכפות הרגליים הן: חומץ תפוחים, שמן זית עם מלח ושמן עץ התה, ותכשירים רבים נוספים.
כמו כן, פותחו כמה אבקות ופחם פעיל, לצורך מריחתם על מדרסי הנעליים, במטרה למנוע ריח של כף הרגל על ידי כך שנמנעת הזעת האזור, ובכך נשמרות כפות רגליים יבשות, והריח לא מתפתח.
משיכה לריח
ריח כף הרגל הוא אחת הצורות הנפוצות ביותר של אולפקטופיליה (משיכה לריחות גוף). במחקר שנערך בשנת 1994, 45% מאלה שהגדירו את עצמם כבעלי פטיש לכפות רגליים נמצאו כנמשכים לריח גרביים או כפות רגליים ריחניות ומסריחות.
הפסיכולוג והנוירולוג זיגמונד פרויד, מאבות הפסיכואנליזה, ומי שכינה את תופעת האולפקטופיליה בשם זה, ראה באולפקטופיליה את אחד מהגורמים הראשיים להתפתחות הפטיש לכפות רגליים אצל אנשים. לטענתו, נטיית המשיכה לכפות רגליים היא נרכשת ואינה מולדת, ואנשים פיתחו את הנטייה לאחר שמגיל צעיר התמכרו לריח כף הרגל, דבר שבשלב מאוחר יותר גרם להם לפתח משיכה לכף הרגל עצמה.
חתול לוננסיס
חתול זה לצידו של המין Felis attica, היה מראשוני הסוג חתול - סוג צעיר יחסית במשפחת החתוליים, והוא כנראה אביו הקדום של חתול הבר האירופי. חלק מהחוקרים אף רואים בו תת-מין נכחד של חתול הבר, אך אין לדבר ראיות. המאובנים של חתול זה התגלו באירופה באזורים של איטליה והונגריה וייתכן שגם ביוון.
הממצאים הראשונים התגלו סביב טוסקנה משרידים של לסת תחתונה חלקית. ממצא זה סווג בידי החוקר האיטלקי אוגולינו מרטלי ב-1906, על שמו קיבל את כינויו. הממצא הועבר לאוניברסיטת פירנצה שבאיטליה, שם הוא מצוי כיום.
מבנה שיניו של חתול זה היה שונה מחתול בית מודרני, עם התאמה גדולה יותר לציד וקריעת בשר, והוא גם היה גדול יותר מרוב בני הסוג המודרניים, מעט קטן יותר ממינים כמו הסרוואל והקרקל. נמצאו שרידים של חיות שצד ביניהם בעיקר עופות. חתול זה כנראה חי בתחרות עם האדם, ואולי נכחד במשך עידן הקרח האחרון והוחלף במינים מתמחים יותר.
גארפילד וכח החיות
גארפילד וכח החיות (באנגלית: Garfield's Pet Force) הוא סרט הנפשה ממוחשבת משנת 2009, בכיכובה של הדמות גארפילד מקומיקס בעל אותו שם. הסרט הופק על ידי ג'ון דייוויס, ונכתב על ידי יוצרו של גארפילד, ג'ים דייוויס. זהו סרט ההנפשה המלא השלישי והאחרון שמבוסס על טרילוגיה זו לאחר הסרטים "גארפילד הופך לאמיתי" ו"פסטיבל הצחוק של גארפילד".
תקציר העלילה
לאחר שווטויקס גנבה את מערבל המולקולות ("מערמול" בקיצור) מפרופסור ווילי והמלך ג'ון היא שלטה בסיירת החיות אשר ניסו לעצור אותה, למרבה המזל גארזוקה הצליח לשרוד והוא עף מעולם הקומיקס אל העולם המצויר שם הוא פוגש את גארפילד ואת חבריו, ארלין, אודי ונרמל אשר דומים לסיירת החיות שלו, גארזוקה נותן להם את השיקוי והם קיבלו כוחות מיוחדים, אולם, ווטויקס גילתה את מיקומו של גארזיקה וגנבה מגארפילד את היהלום אשר מפעיל את המערמול והפכה את תושבי העיר לזומבים כדי לתפוס את גארזיקה. בעזרתו של גארפילד, סיירת החיות הצליחה לגבור על ווטויקס ולהפוך אותה לטובת לב באמצעות המערמול והחזירו את תושבי העיר לקדמותם. בסוף, ארלין, אודי ונרמל חזרו לצורתם המקורית וגארזוקה, המלך ג'ון, ווטויקס ופרופסור ווילי חזרו אל עולם הקומיקס והחזירו את סיירת החיות המקורית לקדמותה, ובנוסף, המלך ג'ון ווטויקס התחתנו באושר ועושר.
ביקורת
ג'ולי הרמן נתנה לסרט ציון 1 מתוך 5 ואמרה "ילדים אשר אוהבים את גארפילד יאהבו יותר לצפות בסדרת הטלוויזיה או בסרטי הלייב-אקשן".
הראדץ קראלובה (מחוז)
מחוז הראדץ קראלובה או מחוז קראלובהראדצקי (בצ'כית: Královéhradecký kraj) הוא אחד מ-13 מחוזות של הרפובליקה הצ'כית, השוכן בצפון-מזרח בוהמיה ההיסטורית. המחוז נקרא על שם בירתו, העיר הראדץ קראלובה. פירוש השם בתרגום חופשי הוא "טירת המלכה".
מחוזות משנה
מחוז הראדץ קראלובה, מחולק לחמישה מחוזות משנה (אוקרס, Okres):
ג'פרי אשבי
ג'פרי אשבי (באנגלית: Jeffrey Ashby; נולד ב-16 ביוני 1954 בדאלאס) הוא טייס קרב ואסטרונאוט לשעבר בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א.
ביוגרפיה
ג'פרי אשבי נולד בדאלאס וגדל בעיירה אברגרין שבקולורדו. הוא סיים לימודי בית הספר ולמד הנדסת מכונות באוניברסיטת איידהו ממנה קיבל תואר ראשון בשנת 1976.
לאחר סיום הלימודים אשבי התגייס לצי ארצות הברית. הוא סיים קורס טיס ושירת כטייס "מקדונל דאגלס F/A-18 הורנט". במהלך מלחמת המפרץ הוא היה טייס בנושאת מטוסים מידוויי (CV-41) והשתתף בטיסות מבצעיות. בינואר 1991 הוא השמיד מסוק עיראקי איירוספסיאל SA 321 סופר פרלון שסיכן את אוניות הצי האמריקאי. בהמשך הוא היה מפקד טייסת באברהם לינקולן (CVN-72).
בסך הכול, אשבי צבר מעל ל-7 אלף שעות טיסה.
שירות בתחום החלל
בשנת 1994 אשבי נבחר לצוות אסטרונאוטים בהיותו בן 40. הוא היה אמור להיות טייס STS-85 אך הוחלף בגלל מחלת קרוב משפחה.
בשנת 1999 הוא השתתף במשימת STS-93 של מעבורת החלל קולומביה כטייס (איילין קולינס היה מפקד הצוות). המטרה העיקרית של טיסת המעבורת הייתה הצבה במסלול של טלסקופ החלל צ'נדרה. בשנת 2001 הוא טס בפעם השנייה על סיפון מעבורת החלל אנדוור טיסת STS-100 כטייס (קנת רומינג'ר היה מפקד צוות). המטרה העיקרית הייתה להתחבר לתחנת החלל הבין-לאומית ולהתקין זרוע רובוטי קנדארם2. בשנת 2002 אשבי היה מפקד צוות של STS-112 של מעבורת החלל קולומביה. מטרת המשימה להרכיב את חלק ה-S1 והמשך בניית תחנת החלל. באותה עת בתחנת החלל היה צוות של משלחת קבועה מס' 5 בפיקוד ולרי קורזון.
אשבי עזב את נאס"א בשנת 2010 והשתלב בתעשיית החלל הפרטית בתפקיד ניהולי בחברת "בלו אוריג'ין".
ב-15 ביולי 2019 הוא נפצע במהלך עליה על פסגה בהרי הרוקי.
נמל החלל הפסיפי - אלסקה
נמל החלל הפסיפי - אלסקה (אנגלית: Pacific Spaceport Complex – Alaska (PSCA)), הוא נמל החלל שממוקם באלסקה באי קודיאק. המתקן מנוהל על ידי חברה Alaska Aerospace Corporation שנמצאת בבעלות מדינת אלסקה. האתר מיועד לשיגורים מסחריים וצבאיים.
היסטוריה
בשנת 1991 מדינת אלסקה החליטה לקדם הקמת מתקן לשיגורים לחלל. לאחר השלמת החקיקה ותוכניות בינואר 1998 החלה בניית המתחם ובאוגוסט 1998 בוצע שיגור ראשון לטיסה תת-מסלולית. בשנת 2001 בוצע שיגור ראשון של לוויין.
בשנת 2014 התרחשה תקלה משמעותית בזמן השיגור של תיל ניסוי של מערכת תקיפה גלובלית מיידית שבפיתוח. לכן שיגור נגרם נזק. תיקונים עלו 26–29 מיליון דולר והסתיימו בשנת 2016. לאחר השלמת התיקונים המתחם קיבל את השם הנוכחי.
באתר קיים כן שיגור לשיגורים לתת-מסלול וכן שיגור נוסף לשיגור לוויינים. מכן שיגור זה בוצעו שיגורים בעזרת משגר מדגם אתונה, מינוטארר ושל חברות פרטיות אמריקאיות "אסטרה" (הצליחה לבצע שיגור מוצלח במסגרת ניסוי המשגר) ו-"ABL Space Systems" (השיגור הראשון בינואר 2023 לא הצליח). קיים הסכם עם חברה פרטית מהודו, אך נכון לשנת 2023 פיתוח משגר שלה טרם הסתיים.
השטח הכולל של האתר הוא כ-15 קמ"ר וניתן לפתח כני שיגור נוספים.
יבגני סובה
יבגני סוֹבָה (באוקראינית Євген Сова ,נולד ב-29 באוגוסט 1980, י"ז באלול ה'תש"ם) הוא חבר הכנסת מטעם ישראל ביתנו. בעבר היה עיתונאי.
ביוגרפיה
סובה נולד בעיר פרבומייסק, אוקראינה הסובייטית שבברית המועצות דאז לניקולאי סובה וסבטלנה לבית גכטמן. עלה לישראל ב-1997, במסגרת תוכנית סל"ה של הסוכנות היהודית. בעל תואר ראשון במדעי המדינה מאוניברסיטת בר-אילן, עוד לפני גיוסו לצה"ל. שירת בתפקיד של קצין בנציבות קבילות החיילים. למד תקשורת ועיתונאות באוניברסיטת בר-אילן. בעל תואר שני בתקשורת פוליטית. בשנת 2005 החל לעבוד ככתב ותחקירן בעיתון וסטי ובחדשות 2. הפרשן המדיני-פוליטי של ערוץ 9 ומגיש תוכניות אקטואליה ב"כאן רק"ע".
לקראת הבחירות לכנסת העשרים וחמש, הוצב שוב במקום השלישי ברשימת ישראל ביתנו לכנסת.
חיים אישיים
נשוי ואב לשלוש בנות. תושב פתח תקווה.
2021 במלאווי
ערך זה מפרט אירועים משנת 2021 במלאווי.
אירועים
מתמשך – מגפת הקורונה במלאווי
טריטון גס-עור
טריטון גס-עור (שם מדעי: Taricha granulosa) הוא מין דו-חי מתת-משפחת הטריטונים החי באמריקה הצפונית באזורים לחים-ממוזגים.
טריטון זה מגיע לאורך של 6–9 ס"מ ויחד עם הזנב לאורך 11–18 ס"מ. הוא בעל עור רך מכוסה גבשושיות בצבע חום בהיר עד זית-שחור בפלג הגוף העליון בעוד פלג הגוף התחתון כתום בהיא עד צהוב. הטריטון בעל ראש שטוח ולשון עגולה נשלפת ודביקה. הרגליים שלו קצרות ובעלות קרומי שחייה. הזכרים מגדלים בעונת הרבייה איברים בולטים ומנופחים ואצבעות ארוכות יותר, העוזרות להם לתפוס את הנקבות.
טריטון זה חי ביערות מחטניים במערב אמריקה הצפונית מדרום אלסקה וקולומביה הבריטית לצפון קליפורניה מסביב לרכס קסקייד. ישנם דיווחים על כמה טריטונים שנמצאו באיידהו.
הטריטון הקטן מצוי על קרקע היער בין העלים ובבריכות, בהם הוא מתרבה. הוא ניזון מחרקים ועוד חסרי חוליות שהוא לוכד בלשונו. בעונת הרבייה שני המינים שוחים במים, פותחים את איברי מינם אחד כלפי השני ולעיתים נוצרת המולה של מספר זכרים סביב הנקבה, המתחרים ביניהם על הרבייה. הביצים מוטלות בקבוצות בין עלים בבריכה.
רעל
הטריטון ידוע בשל היותו אחד מסדרת בעלי הזנב הרעילים בעולם עם רעלן עצבי חזק המזכיר את רעל הנפוחית. הטריטון מפריש להגנתו טטרודוטוקסין ברגע שמשהוא נוגע או נושך אותו ומייצר ריח חריף מאוד באותו רגע. לבני אדם הרעל יכול לגרום לגירוי חזק בידיים או בעיניים, בייחוד לאחר ששופשפו לאחר מגע בטריטון. במקרה אחד אדם מת לאחר שאכל טריטון, אך מדובר בתגובה נדירה.
רוב הטורפים ביער נותנים לטריטון מרחב מחיה ולא מתקרבים אליו אך יש טורף יוצא דופן - נחש בירית מצוי, אשר יכול לבלוע את הטריטון ובעל יכולת עמידה ייחודית לרעל והם אף יכולים לאחסן רעל זה לשימוש נגד אויביהם. יכולת זו ייחודית למספר נחשי בירית החיים בקרבת הטריטון.
לטריטון ישנם 2 תת-מינים, אם כי בעבר סברו שיש הרבה יותר:
קולט אביטל
קוֹלֵט אביטל (נולדה ב-1 במאי 1939) היא דיפלומטית ופוליטיקאית ישראלית. מילאה תפקידים דיפלומטיים בכירים והייתה חברת הכנסת מטעם מפלגת העבודה. בשנת 2007 הייתה לאישה הראשונה שהתמודדה לתפקיד נשיאת מדינת ישראל.
ביוגרפיה
אביטל נולדה בשם קולט אברמוביץ, ב-1 במאי 1939 בבוקרשט, רומניה. ברומניה נחשבה משפחתה לאמידה, והיו בבעלותה בנק ובית-חרושת לעורות. בתקופת מלחמת העולם השנייה אולצה משפחתה לענוד טלאי צהוב, ואביה נלקח כבן ערובה לבניין העירייה בעיר בקאו, שם עונה קשות. בית משפחתה הופקע והיא נמלטה עם אמה לבוקרשט. חלק מבני משפחתה נהרגו בהפצצות בעלות הברית. עקב הגדרתה כ"בורגנית קפיטליסטית", נרדפה המשפחה על ידי המשטר הקומוניסטי. בשנת 1950 עלתה ארצה עם הוריה ואלה השתכנו בלב תל אביב. קשיי ההסתגלות לשפה ולמציאות הארץ-ישראלית הביאו לכך שעד כתה ט', למדה אביטל בבית הספר "סנט ג'וזף" ביפו. המוסד התנהל ברוח צרפת ולאביטל, שהייתה בקיאה בשפה הצרפתית עוד מרומניה, היה הדבר נוח למדי. את שלוש שנות הלימודים האחרונות בתיכון עשתה בעירוני ה'.
למדה ב לתואר ראשון במדע המדינה וספרות אנגלית ותואר שני במינהל ציבורי באוניברסיטת הרווארד.
במשרד החוץ
בהמשך שימשה כמנהלת מדור תכנים במחלקת הסברה, בשנים 1981–1984 שימשה ציר הסברה בפריז, בשנים 1984–1986 שימשה מנהלת מחלקת ההדרכה ואחר כך מנהלת מחלקת ההסברה. בשנים 1988–1992 הייתה שגרירת ישראל בפורטוגל, ובשנת 1992 מונתה לקונסול כללי בניו יורק. בשובה לישראל, בשנת 1996, מונתה לתפקיד השלישי בחשיבותו במשרד החוץ כסמנכ"לית האחראית על מערב אירופה. בסך הכל, שירתה במשרד החוץ במשך 38 שנים.
בשנת 1998 פרשה משירות החוץ ופנתה להתמודד בבחירות הפנימיות של מפלגת העבודה לקראת הבחירות לכנסת החמש עשרה.
חברת הכנסת
בבחירות 1999 נבחרה לכנסת מטעם מפלגת העבודה, והמשיכה לכהן בה גם בשתי הכנסות שלאחר מכן.
בכנסת ה-16 כיהנה כיו"ר ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות ובכנסת ה-15 כיהנה תקופה קצרה בראשות ועדת האתיקה.
בכנסת ה-17 כיהנה אביטל כסגנית יושבת ראש הכנסת, מ"מ יו"ר וועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, חברה בוועדת הכנסת, חברה בוועדה למאבק בנגע הסמים, חברה בוועדת חוקה חוק ומשפט ומ"מ בוועדת החוץ והביטחון.
אביטל הייתה המועמדת הרשמית של מפלגת העבודה למשרת נשיא המדינה בבחירות לנשיאות שנערכו בכנסת ב-13 ביוני 2007. מולה התמודדו אז שמעון פרס וראובן ריבלין. לאחר שקיבלה 21 קולות בסיבוב הבחירה הראשון, לא עברה לסיבוב השני.
במהלך כהונתה, יזמה אביטל תיקון לחוק חינוך ממלכתי, לפיו בין מטרות החינוך הממלכתי בישראל יהיו גם הרחבת אופקיהם התרבותיים של התלמידים וחשיפתם לאמנות. בנוסף, יזמה תיקון לחוק עבודת נשים המאריך את התקופה בה נאסר על מעסיק לפטר עובדת שנעדרה מעבודתה עקב שהייתה במקלט לנשים מוכות מ-60 ימים ל-90 ימים לאחר תום ההיעדרות. כן הייתה שותפה לתיקון חוק הבחירות (דרכי תעמולה), שאסר על פרסום סקרי בחירות בארבעת הימים שלפני הבחירות.
בפריימריז של מפלגת העבודה, אשר נערכו בדצמבר 2008, מוקמה אביטל במקום ה-19 ברשימת המפלגה לבחירות לכנסת השמונה עשרה. בעקבות ירידת כוחה של מפלגת העבודה ל-13 מנדטים, לא זכתה לכהן בכנסת ה-18.
לאחר חברותה בכנסת
מאז עזיבתה את הכנסת, שימשה אביטל כיושבת ראש המרכז הרעיוני-חינוכי של קרן ברל כצנלסון ויושבת ראש לשכת המסחר ישראל-רומניה. ביוני 2012 החלה לשמש יושבת ראש "מרכז הארגונים של ניצולי השואה בישראל", לאחר שנבחרה לתפקיד על ידי נציגי 56 העמותות הפועלות למען ניצולי השואה. מלבד זה, היא מכהנת כיושבת ראש "אגודת הנבל והזמיר", המארגנת את תחרות הנבל הבינלאומית ואת הזמריה, ומשמשת חברת הוועד המנהל של תיאטרון גשר.
ביוני 2009 מונתה ל"יועצת בכירה" בארגון "J Street".
בשנת 2013 מונתה לסגן נשיא של האינטרנציונל הסוציאליסטי, ארגון בינלאומי של מפלגות סוציאל-דמוקרטיות.
בנובמבר 2014, טענה שאפרים שטנצלר, יו"ר הקרן הקיימת, הטריד אותה והציעה לה הצעה מגונה.
בבחירות לכנסת העשרים ב-2015 שובצה במקום ה-109 הסמלי ברשימת מרצ, ונבחרה כחברת ועידת מרצ.
אליפות אירופה בשחייה 2017 (בריכת 25 מטר)
אליפות אירופה העשרים ושלוש בשחייה (בריכת 25 מטר), נערכה בקופנהגן, דנמרק, בין 13 ל-17 בדצמבר 2017. האליפות נערכה, באולם רויאל ארנה, שבו הורכבה בריכה זמנית, בעלת 10 מסלולים בעומק של 3 מטר, ולצידה ברכיה חימום/שחרור בעלת 8 מסלולים. השחיינים השתתפו ב-40 משחים שונים (17 משחים אישיים לנשים ולגברים, 4 משחי שליחים לנשים ולגברים ו-2 משחי שליחים משולבים שכללו כל אחד מהם, שתי שחייניות ושני שחיינים).
קולט אביטל
לאחר חברותה בכנסת
במאי 2017 הוטל עליה קנס של 5,000 ש"ח על ידי הרשות למשפט, טכנולוגיה ומידע, משום שמסרה רשימות של ניצולי השואה למפלגת "יש עתיד", בניגוד לחוק הגנת הפרטיות.
בינואר 2020 מונתה כדירקטור חיצוני בחברת "נקסט ג'ן".
ב-2021 פרסמה את ספרה האוטוביוגרפי "הילדה עם העניבה האדומה" (בהוצאת ספרי חמד).אביטל רווקה. היא דוברת שבע שפות.
באוקטובר 2021 טענה בריאיון לעיתון הארץ כי שמעון פרס, בהיותו ראש ממשלת ישראל, הטריד אותה מינית בשתי הזדמנויות.
פרסים והוקרה
ב-2001 עוטרה באות לגיון הכבוד שהוענק לה על ידי שגריר צרפת בישראל וב-2010 עוטרה שוב באות הלגיון - בפעם זו בדרגת קצין.
היא בעלת תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת רוצ'סטר ומאוניברסיטת וולסלי בארצות הברית.
אליפות אירופה בשחייה 2017 (בריכת 25 מטר)
שיאי עולם
15 בדצמבר 16 בדצמבר 17 בדצמבר
ישראל באליפות אירופה בשחייה
נבחרת ישראל כללה 7 שחיינים (שחיינית אחת ו-6 שחיינים). השחיינים הישראלים הצליחו להגיע לארבעה משחי גמר, יעקב טומרקין הגיע ל-3 משחי גמר, מקום רביעי במשחה ל-200 מטר גב, מקום חמישי במשחה ל-200 מעורב אישי ומקום חמישי במשחה ל-100 מטר מעורב אישי ועמית עברי הגיעה למשחה גמר אחד סיימה, במקום חמישי במשחה ל-100 מטר מעורב אישי. 4 שיאים ישראלים נקבעו באליפות, דוד גמבורג במשחה ל-100 מטר חופשי, מירון חירותי במשחה ל-50 מטר חופשי ויעקב טומרקין במשחים ל-100 מטר מעורב אישי ול-200 מטר מעורב אישי. נוסף לכך, השחיינים הישראלים הצליחו להגיע לשלושה משחי חצי גמר, עמית עברי במשחה ל-100 מטר פרפר (מקום 15), דוד גמבורג במשחה ל-100 מטר גב (מקום 10) ומירון חירותי במשחה ל-50 מטר חופשי (מקום 16).
מחוז אל-חודוד א-שמאליה
אל-חודוד א-שמאליה (בערבית: منطقة الحدود الشمالية; מילולית: "אזור הגבולות הצפוניים") הוא מחוז בצפון ערב הסעודית. המחוז גובל בעיראק ובירדן. המחוז משתרע על פני כ-111,800 קמ"ר ולפי מפקד האוכלוסין האחרון משנת 2022 התגוררו במחוז 373,577 בני אדם כשהצפיפות היא 3.342 נפש לקמ"ר, מה שהופך אותו למחוז הדליל ביותר בממלכה. בירת המחוז היא העיר.
בסן
בסן הוא שם משפחה יהודי.
יוסף פצנובסקי
הרב יוסף פצנובסקי (תרל"ה, 1875 - ב' בסיוון תש"ב, 18 במאי 1942) הוא מחבר הספר פרדס יוסף על חמישה חומשי תורה.
חייו
נולד בפולין למשה יהודה ובלומה לאה לבית מיזליש. היה מצאצאי ה"נתיבות המשפט". את השכלתו התורנית רכש במחיצת בן-דודו הרב יחיאל מיכל הכהן בעיר זאקראטשין (פלך וורשה). בספריו ציטט פעמים רבות מדברים שכתב בנערותו. נישא לרוחמה, בתו של צבי הירש הלוי מלאסק. נמנה עם חסידי גור. לאחר נישואיו התגורר בפאביניץ. הוא עסק בסחר בעצים, אך את עיקר זמנו הקדיש ללימוד תורה ולכתיבת ספריו. בהקדמה לספרו פרדס יוסף על חומש בראשית כתב: "כל באי בצל קורתי וחנותי ראו זאת כי תמיד לא שקטתי ולא נחתי, רק הגיתי במצולות ים התלמוד. וכל הימים לרבות הלילה כי גם בלילה לא שכב ליבי. ויהי בבוקר והנה היא לאה-ליאות ויגיעות רבות".
רבי מנחם מנדל אלתר כתב עליו: "הנמצא כזה איש אשר הנהו טרוד על המחיה ועל הכלכלה ונמנה בין סוחרי ארץ. עם כל זאת יוסף הוא השליט ברוחו פי שניים, לקבוע עיתים לתורה ולחדש חידושים, לעשות ציצים ופרחים לתורה, ויגעת ומצאת תאמין".
פצנובסקי כתב וערך מספר ספרים, שהבולט שבהם הוא פרדס יוסף על התורה, המכיל ליקוט רחב של פירושים, שאלות ותשובות וחידושים על סדר פרשיות התורה. בשנים 1930–1939 הביא לדפוס בלודז' ובפיטרקוב את הכרכים על החומשים בראשית, שמות וויקרא. מלחמת העולם השנייה מנעה ממנו להשלים את הדפסת הכרכים על חומש במדבר ודברים.
נפטר בשנת תש"ב והוא בן 67. ארבעה ימים לפני פטירתו הלכה לעולמה אשתו רוחמה. נקבר בלודז'. רוב בני משפחתו הוכחדו בשואה.
באייר תשע"ט אותרה מצבתו בבית הקברות בלודז'.
קרחון הוליסטון
גובהו של הקרחון 1,592 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה
שמו של הקרחון ניתן לו על ידי משלחת הסקר הגאולוגי האנטארקטי של ניו זילנד אשר חקרה את האזור בין השנים 1962–1963, והוא נקרא על שם ר. הוליסטון, שהיה חשמלאי בבסיס סקוט בין השנים 1967–1968.
לקריאה נוספת
• Dow & Neall, Lower Rennick Glacer, New Zealand Journal of Geology and Geophysics 1974, Vol. 17, P 683 - 689
• R.A. Cooper, J.B. Jago, D.I. MacKinnon, J.E. Simes & P.E. Braddock, Cambrian Fossils from the Bowers Group, Victoria Land, Antarctica, New Zealand Journal of Geology and Geophysics 1976, Vol. 19, P 283 - 288
• R. L. Oliver, P. R. James, J. B. Jago, Antarctic Earth Science, P 124
טונאקאטקוטלי
טונאקאטקוטלי (באצטקית: "אל הקיום") הוא אל הפריון במיתולוגיה האצטקית.
המיתולוגיה האצטקית מספרת כי טונאקאטקוטלי הפך את האלה צ'נטיקו לכלבה כעונש על אכילת פפריקה בזמן צום.
על פי המיתולוגיה האצטקית טונאקאטקוטלי נשוי לאלה טונאקאקיהואטל, והם מתגוררים באומיוקן (בשמיים העליונים).
Storyteller
Storyteller (בעברית: מספרת סיפורים) הוא אלבום האולפן החמישי של הזמרת-יוצרת האמריקאית קארי אנדרווד. האלבום יצא לאור ב-23 באוקטובר 2015 על ידי חברת התקליטים סוני מיוזיק נאשוויל. מתוך האלבום יצאו ארבעה סינגלים "Smoke Break", "Heartbeat", "Church Bells", ו-"Dirty Laundry".
האלבום הגיע למקום השני במצעד הבילבורד 200.
רקע
בעקבות הצלחת אלבומה הקודם אנדרווד התחילה לעבוד על האלבום עוד בתחילת 2014, אם כי העבודות על האלבום התעכבו בעקבות לידת הילד הראשון שלה ולאחר הפסקה שלקחה אחרי לידת בנה היא חזרה לאולפן שוב בתחילת 2015.
בינתיים, בשביל להישאר בעניינים היא הוציאה אלבום אוסף בסוף 2014, Greatest Hits: Decade #1.
ביקורות והצלחה
האלבום קיבל ביקורות חיוביות וזכה להצלחה רבה כבר בצאתו. הוא הגיע בשיאו למקום השני בארצות הברית ובכך הפכה לאמן הקאנטרי היחיד שהצליח להכניס 5 אלבומים ברצף למקום הראשון או השני בארצות הברית. בנוסף, הוא הגיע למקום הראשון במצעד אלבומי הקאנטרי האמריקאי ובכך הפכה לאמן שהצליח להכניס הכי הרבה אלבומים למקום הראשון במצעד זה.
סינגלים
מתוך האלבום יצאו 4 סינגלים אשר כולם הצליחו להגיע לחמישייה הפותחת במצעד שירי הקאנטרי ובנוסף כולם קיבלו מעמד פלטינה אמריקאי. בנוסף, שניים מתוכם הצליחו להגיע גם למקום הראשון במצעד הקאנטרי הקנדי.
אלבום זה היה אלבומה האחרון של אנדרווד עם סוני מיוזיק ואריסטה נאשוויל מאחר שלאחר מכן עברה לקפיטול נאשוויל, חברת הבת של יוניברסל מיוזיק גרופ.
אוורט דירקסן
אוורט מקינלי דירקסן (באנגלית: Everett McKinley Dirksen; 4 בינואר 1896 – 7 בספטמבר 1969) היה פוליטיקאי אמריקאי. דירקסן, חבר המפלגה הרפובליקנית, ייצג את מדינת אילינוי בשני בתי הקונגרס של ארצות הברית – תחילה בבבית הנבחרים ולאחר מכן בסנאט. כמנהיג המיעוט בסנאט בשנים 1959–1969 גילם דירקסן תפקיד מפתח מרכזי בפוליטיקה של ארצות הברית בשנות ה-60 של המאה ה-20. הוא סייע בניסוח ובהעברת חוק זכויות האזרח של 1964 ובזה של 1968, שתי חקיקות שהיוו אבן דרך בימי התנועה האפרו-אמריקאית לזכויות האזרח. הוא היה גם אחד התומכים הנלהבים ביותר בסנאט של מלחמת וייטנאם. כדובר מהוקצע בעל סגנון מליצי וקול בריטון עשיר במיוחד, נאומיו הרעועים של דירקסן גרמו למלעיזיו להתייחס אליו כאל "מכשף הזליגה" ("The Wizard of Ooze").
דירקסן שירת כקצין ארטילריה במהלך מלחמת העולם הראשונה ובשוך המלחמה פתח מאפייה. לאחר שכיהן במועצת העירייה של פיקין, עיר הולדתו, נבחר אל בית הנבחרים האמריקאי במהלך 1932. בבית הנבחרים נחשב למתון ותמך בחלק גדול מהניו דיל, אך במרוצת השנים נעשה לשמרן ובדלן, אם כי נמלך בדעתו כשתמך במעורבות ארצות הברית במלחמת העולם השנייה. בשנת 1950 נבחר לסנאט של ארצות הברית, כשהוא מביס את מנהיג הרוב הדמוקרטי סקוט לוקאס. בסנאט העדיף מדיניות כלכלית שמרנית ותמך בגישת האינטרנציונליזם של הנשיא דווייט אייזנהאואר. דירקסן ירש את ויליאם נולנד כמנהיג סיעת המיעוט של הסנאט לאחר שהאחרון מיאן להתמודד מחדש ב-1958.
כמנהיג המיעוט של הסנאט, דירקסן התגלה כדמות לאומית בולטת של המפלגה הרפובליקנית במהלך שנות השישים. הוא פיתח יחסי עבודה טובים עם מנהיג הרוב בסנאט מייק מנספילד ותמך במדיניותו של נשיא ארצות הברית לינדון ג'ונסון כלפי הלחימה בווייטנאם. דירקסן הוסיף לסייע בבלימת הפיליבסטר של הסנאטורים הגזעניים מדרום ארצות הברית שהתנגדו נחרצות לחוק זכויות האזרח ב-1964. בעודו מנהיג המיעוט, הלך דירקסן לעולמו בספטמבר 1969.
ביוגרפיה
דירקסן נולד בפיקין (Pekin) שבאילינוי, עיירה קטנה השוכנת סמוך לפאוריה. הוא היה בנם של אנטיה (לבית קונרדי) ויוהאן פרידריך דירקסן, מהגרים גרמנים מפריזיה המזרחית. הוריו של אוורט העניקו לו את השם האמצעי "מקינלי" על שמו של הנשיא ויליאם מקינלי. היו לו אח תאום בשם תומאס ריד דירקסן (נקרא ע"ש תומאס בראקט ריד ), ואח נוסף, בנג'מין, שנקרא על שמו של בנג'מין הריסון. יוהאן ואנטיה דירקסן דיברו בביתם גרמנית תחתית ולימדו את ילדיהם גרמנית, אך יוהאן התגורר בארצות הברית תקופה ממושכת דיה כדי לפתח זהות פוליטית; שמות כל שלושת ילדיו ביטאו את הזדהותו עם המפלגה הרפובליקנית. יוהאן דירקסן, שעבד בתעשיית הקרונות של פיקין כצייר מעצב ובנוסף בחקלאות, עבר אירוע מוחי כאשר דירקסן היה בן חמש ונפטר כעבור ארבע שנים.
דירקסן גדל בחווה חקלאית שניהלה אמו בפאתי פיקין, בשכונה "בונשפידל", הטיה של השם "בינטאון" (עיירת השעועית בתרגום חופשי) בגרמנית תחתית, משום שמהגרים חסכניים גידלו שעועית בחצרותיהם הקדמיים במקום פרחי קישוט. הוא למד בבתי הספר המקומיים, והשלים את לימודיו בבית הספר התיכון העירוני בשנת 1913 כתלמיד שציוניו הגיעו למקום השני במחזורו, ובנעוריו סייע בפרנסת המשפחה תוך עבודה במפעל לזיקוק תירס בפיקין. ביקור שערך דירקסן בבית מגורים של אחד מאחיו למחצה במינסוטה הניע אותו להירשם אל אוניברסיטת מינסוטה. הוא היה סטודנט למשפטים בשנים 1914–1917, ושילם את שכר הלימוד שלו באמצעות עבודה במחלקת הפרסום המסווג של מערכת העיתון "Star Tribune" ובעבודות נוספות. במהלך לימודיו הגבוהים שירת דירקסן בחיל ההדרכה של צבא הסטודנטים והגיע לדרגת מייג'ור בחיל הצוערים של בית הספר. הוא גם צבר את הניסיון הפוליטי הראשון שלו דרך נאומים בקמפוס ובקהילות מקומיות בשבחו של צ'ארלס אוונס יוז, כשזה התמודד לנשיאות ארצות הברית במהלך הבחירות ב-1916.
שירותו הצבאי
בראשית מלחמת העולם הראשונה, בנימין דירקסן לא היה כשיר מבחינה רפואית לשירות צבאי, ותומאס היה נשוי. בימי המלחמה התחזקו רגשות אנטי-גרמניים, וביקורת מקומית נמתחה על משפחת דירקסן בשל שורשיהם הגרמניים. לראיה, אמו של דירקסן מיאנה להסיר תצלום של הקיסר וילהלם השני מהסלון שלה, כפי שדרשה "מועצת נאמנות" של פיקין, בתואנה כי ארצות הברית היא מדינה חופשית. לפיכך, על דירקסן היה לבטא את הפטריוטיות האמריקאית של משפחתו תוך שירות ב. דירקסן נשר מלימודיו בקולג' והצטרף לצבא ארצות הברית. ב-4 בינואר 1917, יום הולדתו ה-21, התגייס דירקסן באורח רשמי אל כוחות הצבא.
לאחר המלחמה
דירקסן היה חבר בכנסייה הרפורמית השנייה, שלמרות היותה כנסייה הולנדית רפורמית, הייתה בעיקר גרמנית (הכנסייה הרפורמית באמריקה הוקמה ב על ידי מהגרים הולנדים). לאחר המלחמה השקיע דירקסן את הונו בבית עסק של מכונות כביסה חשמליות, אך משנכשל העסק, הצטרף לאחיו בניהול מאפיית האחים דירקסן. את כמיהתו לאמנות ביטא בחיבור סיפורים קצרים שמעולם לא הוצאו לאור, לצד כתיבת מחזות עם חברו לכיתה לשעבר יוברט הופ.
הוא היה פעיל בלגיון האמריקאי, מוסד ללא כוונת רווח באינדיאנפוליס למען יוצאי צבא, והופעות מטעמו העניקו לו האפשרות לחדד את כישוריו הרטוריים. הקריירה הפוליטית שלו החלה בשנת 1926, אז נבחר למועצת העיר פיקין הלא-מפלגתית. דירקסן סיים ראשון מבין שמונה מועמדים המתמודדים על ארבעה מושבים. באותה תקופה, גורף הקולות המוביל התמנה לממונה על חשבונות והיבטים פיננסיים בעיר, ודירקסן מילא את שני התפקידים בין השנים 1927 עד 1931. בנוסף השתייך לתנועת הבונים החופשיים, והיה חבר בלשכה מס' 29 בפיקין.
חבר בית הנבחרים האמריקאי
לאחר הפסד בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית ב-1930 לייצוג מחוז הקונגרס ה-16 של אילינוי בבית הנבחרים של ארצות הברית, זכה דירקסן במועמדות מפלגתו ב-1932, ובאותה שנה נבחר אל בית הנבחרים. תמיכתו בתוכניות רבות של ניו דיל סימנה אותו בראשית דרכו כרפובליקני מתון ופרגמטי, אם כי בחלוף השנים היה ליותר שמרן ובדלן. במהלך מלחמת העולם השנייה הוא פעל בהצלחה להרחבת משאבי עובדי הקונגרס בכדי לבטל את הנוהג לפיו ועדות בית הנבחרים והסנאט לוו את אנשי הרשות המבצעת לצורך ביצוע עבודות חקיקה. את עמדתו כתומך בהתבדלות נטש למען תמיכה במאמץ המלחמתי, אך גם הבטיח את העברתו של תיקון לחוק השאל-החכר כאשר הציג את התיקון בשעה ש-65 חברי קונגרס דמוקרטים שהו בארוחת צהריים. הוא קבע כי הסנאט ובי הנבחרים יוכלו, ברוב פשוט ובהחלטה סימולטנית, לבטל את סמכויות המלחמה שהוענקו לנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט.
נטייתו של דירקסן לשינוי דעתו סוקרה בידי העיתון "שיקגו סאן-טיימס", שדיווח כי דירקסן שינה את דעתו 62 פעמים בענייני מדיניות חוץ, 31 פעמים בענייני צבא ו-70 פעמים במדיניות חקלאית. לאחר שנבחר לקונגרס החל ללמוד משפטים בוושינגטון הבירה — ב-1936 התקבל ללשכת עורכי הדין של מחוז קולומביה וכעבור שנה ללשכת עורכי הדין של אילינוי.
בדצמבר 1943 הודיע דירקסן על התמודדותו למועמדות הרפובליקנית לקראת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1944. הוא הצהיר כי קואליציה של חברי קונגרס רפובליקנים מהמערב התיכון דחקה בו להתמודד וכי מסע הבחירות שלו רציני. עם זאת, פרשנים פוליטיים הניחו כי המועמדות הייתה כלי לשאיבת תמיכה הרחק ממסע הבחירות של ונדל וילקי, שהמוניטין שלו כאינטרנציונליסט מובהק ורפובליקני מתון היה מושא לשנאתם של רבים מהשמרנים במפלגה הרפובליקנית, במיוחד במערב התיכון. דומה היה כי מסע הבחירות הנשיאותי של דירקסן עדיין היה פעיל ערב כינוס הוועדה הרפובליקנית הלאומית ב-1944, שכן מגזין טיים שיער כי הוא מועמד מוביל לתפקיד סגן נשיא ארצות הברית. למרות זאת, דירקסן לא קיבל מספיק קולות לאף משרד מטעם הצירים בוועידה.
דירקסן המשיך לבסס את מעמדו ככוכב עולה במפלגה הרפובליקנית ונבחר שוב ושוב מחדש אל בית הנבחרים האמריקאי. בשנת 1947 נתקפה עינו הימנית בעיות רפואיות, שאובחנו ככוריורטיניטיס (Chorioretinitis – דלקת דמית העין). אף על פי שרופאים אחדים (כולל אחד מאוניברסיטת ג'ונס הופקינס) המליצו על כריתת גלגל העין, דירקסן בחר בטיפול ובמנוחה; ורוב אחוזי הראייה שלו שבו לתפקד במרוצת הזמן. בשנת 1948 בחר שלא להתמודד מחדש לבית הנבחרים בשל מצבו הבריאותי. הוא שב לפוליטיקה כעבור שנתיים ונבחר ל.
בסנאט של ארצות הברית
בבחירות אמצע הכהונה של 1950 נבחר דירקסן אל הסנאט של ארצות הברית, כאשר הדיח את מנהיג הרוב בסנאט סקוט לוקאס. במסע הבחירות, תמיכתו של הסנאטור ג'וזף מקארתי מוויסקונסין סייעה לדירקסן להשיג רוב דחוק בקרב קולות הבוחרים. כבן בריתו של מקארתי, ניסה דירקסן ללא הועיל לגרום לו להתנצל על עבירותיו על מנת להדוף את גינויו הרשמי ב-1954, גינוי לו דירקסן התנגד. היותו של דירקסן פוליטיקאי ממולח ופיקח, הופעותיו המליציות, ונאומיו הפרועים (שגרמו למבקריו לכנותו בכינוי "מכשף הזליגה") הקנו לו מוניטין לאומי בולט.
בשנת 1952 תמך דירקסן במועמדותו לנשיאות של עמיתו לסנאט רוברט טאפט מאוהיו, המנהיג הוותיק של המחנה השמרן במפלגה הרפובליקנית. בוועידת המפלגה הלאומית נשא דירקסן נאום שתקף את מושל ניו יורק תומאס דיואי, רפובליקני ליברל ותומכו הבולט של הגנרל בדימוס דווייט אייזנהאואר, מפקד כוחות בעלות הברית באירופה בימי מלחמת העולם השנייה ויריבו של טאפט בפריימריז הרפובליקנים לנשיאות. במהלך נאומו, הצביע דירקסן על דיואי שישב במליאת הוועידה וצעק: "אל תפיל אותנו בדרך התבוסה פעם נוספת!", בהתייחסות להפסדים שדיואי נחל במערכות הבחירות של 1944 וב-1948. נאומו עורר תשואות מצד צירים שמרניים ובמקביל קריאות בוז מתומכי אייזנהאואר. לאחר שאייזנהאואר זכה במועמדות, קיבל דירקסן את דין הוועידה והביע באייזנהאואר תמיכה.
ב-1959 נבחר דירקסן למנהיג המיעוט בסנאט האמריקאי, אחרי שגבר על הסנאטור השמרן פחות ג'ון שרמן קופר מקנטקי, ביחס של 14–20. דירקסן איחד בהצלחה את המחנות השונים במפלגה הרפובליקנית בכך שהעניק לרפובליקנים הצעירים ייצוג נוסף בהנהגת הסנאט ומינויים נחשקים יותר לוועדות הסנאט. הוא מילא את תפקיד הסיעה הרפובליקנית עד למותו. יחד עם צ'ארלס האלק ומאוחר יותר עם ג'רלד פורד, שכיהנו במקביל אליו כמנהיגי המיעוט הרפובליקני בבית הנבחרים של ארצות הברית, דירקסן היה הקול הרשמי של המפלגה הרפובליקנית במהלך רוב שנות השישים. הוא דן בפוליטיקה במהדורות חדשות טלוויזיוניות. בהזדמנויות אחדות, הקריקטוריסט הפוליטי הרבלוק תיאר את דירקסן והאלק כאנשי שירה וריקוד במופעי וודוויל, לבושים בתלבושות מורכבות זהות ומבצעים אקט בשם "המופע של אוו וצ'ארלי" ("The Ev and Charlie Show").
דפוס הצבעותיו של דירקסן בסוגיות כלכליות היה שמרני בעקביות. הוא פיתח קשר טוב עם מנהיגי הרוב הדמוקרטי, לינדון ג'ונסון ולאחריו מייק מנספילד. במדיניות החוץ נטש כאמור את תמיכתו בהתבדלות לטובת צידוד בגישת האינטרנציונליזם של הנשיאים אייזנהאואר וג'ון פיצג'רלד קנדי. בכל הנוגע למלחמת וייטנאם הביע מדיניות נצית, תפקיד שמילא הרבה לפני החלטתו של הנשיא ג'ונסון להסלים את הלחימה. כשג'ונסון הקשיב להמלצות הגנרלים והסלים את המלחמה, העניק לו דירקסן תמיכה פומבית איתנה ובתוך הסיעה הרפובליקנית בסנאט. רפובליקנים אחדים ייעצו לו כי התנגדות לג'ונסון תהיה יתרון עבור המפלגה. ג'רלד פורד העיר על תמיכת דירקסן בג'ונסון: