cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
סטאר (מפרשית)
על המפרשית לשקול לפחות 671 ק"ג עם שטח מפרש מקסימלי כולל של 26.5 מטר רבוע. בסירה מפרש ראשי גדול יותר באופן יחסי מסירה אחרת באותו האורך. שלא כמו סירות מרוץ מודרניות ביותר, היא אינה מצוידת בסְפִּינֵקֶר הפועל כאשר מפליגים ברוח גבית או מלאה. הסירות הראשונות נבנו מעץ, אולם המודרניות עשויות בדרך כלל מפיברגלס.
הסטאר תוכננה בשנת 1910 על ידי השרטט פרנסיס סוויסגות' (Sweisguth) עבור משרד האדריכלות הימית "ויליאם גרדנר:. 22 הסירות הראשונות נבנו בפורט וושינגטון, ניו יורק על ידי אייק סמית בחורף 1910-1911. מאז נבנו למעלה מ-8,400 סירות.
סירת הסטאר הוכרזה כסירה אולימפית בשנת 1932, אמנם מאז העיצוב הראשוני עבר שינויים.
בעקבות מפגש אמצע שנת 2011 בסנט פטרסבורג, המפרשית ירדה מאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו.
אודאי
אודאי (באוקראינית: Удай) הוא נהר באוקראינה, אחד מיובליו של הדנייפר ויובלו המרכזי של נהר הסולה.
הנהר בדרך כלל קופא בין נובמבר–ינואר למרץ–אפריל, וזרימתו מתחדשת בעוצמה בעת הפשרת השלגים.
הערים המרכזיות ששוכנות לגדותיו הן פיריאטין ופרילוקי.
Flowers (אלבום)
Flowers (בעברית: פרחים) הוא האלבום השלישי של להקת מוזיקת הפופ השוודית אייס אוף בייס. הוא יצא לאור ב-15 ביוני 1998 באירופה, אסיה ואפריקה, וב-10 באוגוסט 1998 בממלכה המאוחדת. אלבום אלטרנטיבי בשם Cruel Summer, הופץ בארצות הברית ובקנדה, והכיל רמיקסים, הקלטות חוזרות ושירים חדשים שנחשבו כמתאימים לקהל אמריקאי. ביפן ובאוסטרליה הופצו גרסאות משולבות של שני האלבומים. בישראל הופץ האלבום בהוצאת חברת התקליטים פונוקול בשנת 1998.
האלבום הופץ מחדש בממלכה המאוחדת ב-26 באפריל 1999 עם עטיפה מחודשת ורשימת רצועות אחרת, לאחר יציאת הסינגל, "Everytime It Rains".
מערכת הגנת החום של מעבורת החלל
מערכת הגנת החום של מעבורת החלל (TPS) הגנה על מעבורות החלל מהחום העז של החדירה לאטמוספירה. מערכת זו הייתה דרושה בהתחשב בעובדה שגוף האלומיניום של המעבורת אינו יכול לעמוד בחום של למעלה מ־175° מבלי שיהרס ובמהלך החדירה לאטמוספירה הטמפרטורה יכולה להגיע עד ל־1,650°. מטרת המערכת הייתה גם להגן על המעבורת מהטמפרטורות הקיצוניות בחלל במסלול סביב כדור הארץ.
החומרים
ה־TPS כיסתה את כל פני השטח של המעבורת והורכבה משבעה סוגי חומרים שונים שהשימוש בהם נקבע לפי רמת החום שנוצר בכל מקום בגוף המעבורת במהלך החדירה לאטמוספירה.
מאפיינים
ב־TPS של מעבורת החלל היו שלושה מאפיינים שייחדו אותה ממגני החום שהיו בחלליות קודמות:
ג'ק מיטשל
ראשית חייו
ג'ק מיטשל נולד בקי וסט בשנת 1925 וגדל בחוף ניו סמירנה, פלורידה. כשהיה בן 14 הוריו זיהו את כישרונו כצלם ובנו לו חדר חושך. הם גם קנו לו מצלמה יקרה אותה לקח לעצרת מלחמה ב-1942 בחוף דייטונה כדי לצלם את כוכבת הוליווד ורוניקה לייק. מיטשל מכר את התצלום לעיתון דייטונה ביץ' אובזרוור. בגיל 16 הפך לאדם הצעיר ביותר שעיתון הנפיק עבורו תעודת עיתונות רשמית.
בשנת 1957 פגש ג'ק את בוב פאבליק. תוך מספר שבועות הם עברו לגור בדירה גדולה בשדרת יורק ברחוב 74 מזרח עם מקום לסטודיו, חדר חושך ומגורים. בוב הפך לשותף לעסקים ולחיים של ג'ק.
שיא הקריירה
בשנות השישים של המאה העשרים עורך מדור האמנות והפנאי של ניו יורק טיימס, סימור פק, ועורך הצילומים לוני שליין , התוודעו לעבודתו של ג'ק מיטשל והחלו להזמין אותו לצלם אמנים ופרויקטים גדולים. תצלומיו של מיטשל הופיעו על עטיפות המגזינים הניו יורק טיימס, רולינג סטון, מגזין פיפל, ניוזוויק, טיים, לייף, After Dark, ווג, אל, הרפרס בזאר, ואניטי פייר, מאדאם פיגארו ושטרן. הקריירה שלו כללה צילומים של אירועים תרבותיים וחברתיים עם חברים אישיים כולל פאטי לופונה, המלחין נד רורם , הרקדנים ג'ודית ג'יימסון , קווין מקנזי , מרס קנינגהם, המבקר קלייב בארנס , המחזאי אדוארד אלבי והכוכבת ההוליוודית גלוריה סוונסון. הוא צילם את סוונסון באמבטיה שלה ובעת בדיקת א.ק.ג אצל הקרדיולוג שלה. ג'ק גם היה חבר קרוב של אלווין איילי והיה הצלם שלו מראשית להקת הריקודים שלו בשנת 1960 והמשיך לצלמו עוד שנים רבות. בנוסף, הוא צילם את משפחת קנדי בבית הלבן. ג'ק גם היה אחד הצלמים האחרונים שצילמו את ג'ון לנון ויוקו אונו ימים ספורים לפני רצח לנון.
פרישה
בשנת 1995 פרש ג'ק רשמית. הניו יורק טיימס הוקיר אותו בכתבה מאוירת בעמוד מלא על ארבעים וחמש שנותיו כצלם מרכזי בעיר ניו יורק. הארכיונים שלו מאותה קריירה כוללים תשלילים, שקפים והדפסי וינטג' ולמעלה מחמשת אלפים מפגשי צילום עם אמנים מכל התחומים. לאחר פרישתו עבר עם בן זוגו, בוב פאבליק, בחזרה לעיר הולדתו חוף ניו סמירנה שבפלורידה. ג'ק הסב את המחסן בביתם החדש לחדר חושך, שם הדפיס מאות מתצלומיו אותם הציג בתערוכות.
בשנת 2009 ג'ק על סיפון בריכת השחייה בביתו לאחר שהניח צינור מים לבריכה. הוא נפל על גבו וכמה חוליות נפגעו בעמוד השדרה שלו. ג'ק נותח אך לא הצליח מאז לעמוד ישר והוא חווה כאבי גב מתמידים. חודשים לאחר מכן, כשהוא עדיין היה מחלים, בן זוגו בוב עבר ניתוח לזיהום בטן ונפטר לפני שהתעורר מההרדמה. ג'ק לא הצליח לעבוד בחדר החושך בגלל בעיית הגב שלו וסירב להיראות בפומבי בגלל חוסר יכולתו לעמוד או ללכת כרגיל, ג'ק הפך למתבודד. למזלו מעגל של חברים קרובים נהג לבקר אותו. ב-7 בנובמבר 2013 ג'ק נפטר בביתו.
בניין פישר
בניין פישר (באנגלית: Fisher Building) הוא גורד שחקים הממוקם בשדרת וסט גרנד 3011, דטרויט, מישיגן, ארצות הברית. הבניין מתנשא לגובה של 135.47 מטרים והוא בעל 30 קומות. הוא תוכנן בידי האדריכל ג'וזף נתניאל פרנץ' (Joseph Nathaniel French) בסגנון האר דקו ונבנה בין השנים 1927–1928.
היסטוריה
בשנת 1919 רכשה חברת ג'נרל מוטורס 60% מחברת פישר בודי, שייצרה כ-370,000 שלדות רכב וסיפקה אותן לחברות אמריקאיות שונות. מספר שנים לאחר הרכישה, החליטו האחים פישר להעביר את המפעל לצד בניין ג'נרל מוטורס, המוכר כיום כקדילאק פלייס. שני בניינים אלו עודדו פיתוח של מרכז מסחר חדש בדטרויט.
במקור תכנן האדריכל ג'וזף נתניאל פרנץ' מכלול של 3 בניינים, שכלל 2 בניינים בני 30 קומות ובניין נוסף בן 60 קומות. אולם, השפל הגדול גרם לצמצום הפרויקט. לבסוף נבנה רק בניין אחד מתוך השלושה - בניין פישר. הבניין חופה בחזיתותיו באריחים מוזהבים, אך אלו הוסרו במהלך מלחמת העולם השנייה, בשל החשש שהם יהיו נר לרגליהם של מפציצי אויב. במקומם הודבקו אריחי אפוקסי ירוקים והחל משנות ה-80 של המאה ה-20 הם מוארים בלילות בתאורה המקנה להם מראה זהוב. ביום פטריק הקדוש התאורה מוחלפת לצבע ירוק ובשנים האחרונות מואר בצבע אדום כחלק מחגיגות הפלייאוף של ליגת ה-NHL מתוך כבוד לקבוצה העירונית, דטרויט רד וינגס.
בשנת 1974 נרכש הבניין יחד עם הבניין הסמוך, New Center Building, בידי Tri-Star Development בסכום המוערך בכ-20 מיליון דולר אמריקאי (במונחים כלכליים של 1974).
אדריכלות
בניין פישר בעל 30 קומות וגובה כולל של 135.47 מטרים. רצפת הקומה הגבוהה ביותר שלו היא במפלס 103 מטרים ובו 21 מעליות. הבניין תוכנן בידי האדריכל ג'וזף נתניאל פרנץ' מ"משרד האדריכלים אלברט קאהן", בהשראת מגדל הטריביון של אליאל סארינן (Eliel Saarinen's Tribune Tower design). כינויו של הבניין הוא "יצירת האומנות הגדולה ביותר של דטרויט".
בשנת 1929 זכה בניין פישר למדליית כסף מטעם הליגה האדריכלית של ניו יורק.
לובי הבניין מתנשא לגובה של 3 קומות, הוא בעל תקרת קמרון חבית ומחופה ב-40 סוגי שיש שונים.
אירוויזיון לרוקדים צעירים 1993
האירוויזיון לרוקדים צעירים 1993 היא התחרות ה-5 של האירוויזיון לרוקדים צעירים. שוודיה אירחה את התחרות בבית המחול (שוודית).
פורמט
המשתתפים שנבחרו הם רקדנים לא-מקצועיים בין 16 ל-21. הריקוד של כל משתתף נבחר ומוכן מספר שבועות לפני התחרות.
השופטים
המנצח נבחר לאחר הצבעת השופטים. השופטים שהצביעו הם:
מדינות משתתפות
15 מדינות השתתפו בתחרות. להלן המדינות שלא העפילו לגמר:
גמר
אל הגמר העפילו 8 מדינות.
תתנם לחרפה
מחבר הפיוט
המהרש"ל, בן המאה ה-16, מייחס את כתיבת הפיוט לרש"י בעקבות גזירות תתנ"ו, שהתרחשו בשנת 1096, אך חוקרים (למשל אברהם גרוסמן) מטילים ספק בכך. יום-טוב ליפמן צונץ שיער שהפיוט חובר בצרפת, אולי במאה ה-12. אברהם פרנקל משער שפייטן איטלקי כתב את הפיוט במאה העשירית או אף לפני כן.
הפיוט, שנשמר בכתב יד נדפס לראשונה בשנת ה'תש"א. מביאו לדפוס, אברהם חיים פריימן ציין כי 'תתנם לחרפה' "לא נתפרסמה עד היום בדפוס מפני דרכי שלום". יום-טוב ליפמן צונץ שיער שבתקופת חיבורו של הפיוט טרם למדו חכמי אומות העולם עברית, ולכן לא נפל פחדם על מחבר הפיוט.
האנה דניאל
האנה דניאל (באנגלית: Hannah Daniel; נולדה ב-20 בינואר 1986) היא שחקנית ולשית. היא ידועה מהופעותיה בסדרות הטלוויזיה "הינטרלנד", "בוקר אחד", ו"הולבי סיטי".
ביוגרפיה
דניאל נולדה וגדלה בוויטצ'רץ' שבעיר קארדיף. היא למדה בבית הספר Ysgol Gyfun Gymraeg Glantaf, ואחר כך למדה ספרות אנגלית ביוניברסיטי קולג' לונדון. בגיל 24 הייתה מגישה בערוץ הטלוויזיה S4C.
יחד עם ג'ורג'יה לי כתבה דניאל וביימה את הסרט הקצר "You Have Reached Your) DESTINATION)", אודות נהגת אובר בת 29 בהריון.
ליונל אינגימאה
ליונל אינגימאה (נולד ב-2 בספטמבר 1965) הוא פוליטיקאי ועורך דין נאורי, שכיהן כנשיא נאורו בין 27 באוגוסט 2019 ל-28 בספטמבר 2022.
קריירה
אינגימאה נולד בנאורו, הוא למד משפטים באוסטרליה ועבד בארגון חוץ ממשלתי אוסטרלי. לאחר מכן הוא עבד בסנגוריה הציבורית באיי מרשל ומשם עבר לעבוד כמרצה למשפטים באוניברסיטת דרום האוקיינוס השקט.
אינגימאה ניסה להיבחר לפרלמנט הנאורי בשנת 2013 אך כשל לבניסיונו זה. לאחר הבחירות הוא הצטרף לממשלתו של הנשיא המכהן, בארון ואקה, כמזכיר בתחום המשפטים.
בבחירות שהתקיימו לפרלמנט בשנת 2016 נבחר אינגימאה בהצלחה ומונה לסגן שר הצדק והגבולות תחת דייוויד אדנג. הוא נבחר מחדש בשנת 2019 לפרלמנט, בבחירות בהן הנשיא המכהן, בארון ואקה, הפסיד את כיסאו. הפרלמנט בחר את אינגימאה להיות נשיא נאורו החדש ברוב מוחלט של 12:6.
בעקבות הבחירות לנשיאות שנערכו ב-28 בספטמבר 2022, הוחלף אינגימאה על ידי ראס קון, ומונה לסגן יו"ר הפרלמנט של נאורו.
עורך (פירושונים)
עורך הוא מי שעוסק בעריכה. עריכה נעשית בתחומים רבים, ופעמים רבות, בפרט בהקשר של עריכת כתב עת, משמש התיאור "עורך" בלבד, ללא ציון תחום העריכה.
תשואה לגודל
לדוגמה: אם חברה העוסקת בייצור נייר, ומשתמשת לשם כך בחשמל ובעץ בלבד (אלו הן התשומות היחידות שלה), יכולה להגדיל את תפוקתה פי 2.5 על ידי הגדלת כמות החשמל פי 2 וכמות העץ פי 2 - היא מקיימת תשואה עולה לגודל (כי 2.5 > 2). אם הגדלת כמויות החשמל והעץ פי 2 תגרום לתפוקה לגדול רק פי 1.5, אז היא מקיימת תשואה יורדת לגודל, ואם התפוקה תגדל בדיוק פי 2 - החברה מקיימת תשואה קבועה לגודל.
פירמה מסוימת יכולה לקיים תכונות שונות עבור רמות ייצור או עבור כמויות שונות של תשומות; היא יכולה לקיים תשואה עולה לגודל עבור רמות ייצור מסוימות, תשואה יורדת עבור רמות ייצור אחרות, ותשואה קבועה עבור רמות ייצור אחרות.
דוגמה א
פירמה מייצרת באמצעות שתי תשומות: א ו-ב. הטבלה הבאה מסכמת את הכמות שהפירמה יכולה לייצר בהינתן שילובים שונים של כמויות של שתי התשומות: במעבר מהאפשרות של 1 מכל אחת משתי התשומות לאפשרות של 2 מכל אחת מהן, מתקיימת תשואה עולה לגודל - הכמות מכל אחת מהתשומות גדלה פי 2 (מ-1 ל-2), בעוד התפוקה גדלה פי 3 (מ-1 ל-3).
לעומת זאת, במעבר מהאפשרות של 2 מכל אחת משתי התשומות לאפשרות של 3 מכל אחת מהן, מתקיימת תשואה יורדת לגודל - הכמות של כל אחת מהתשומות גדלה פי 1.5 (3/2), בעוד התפוקה גדלה רק פי 1.333 (4/3).
יש לציין שגם אם נניח שמחירי שתי התשומות הם זהים - כך שהפירמה יכלה באותה עלות (כמו של 3 יחידות מכל תשומה) לרכוש יחידת א אחת ו-5 יחידות ב ולהשיג תפוקה של 6 (במקום של 4), עדיין זה לא היה משפיע על התשואה לגודל, כי זו אינה תלויה כלל במחירי התשומות.
דוגמה ב
נניח שפונקציית הייצור של הפירמה היא:
כש-a ו-b מספרים חיוביים כלשהם (פונקציית ייצור מטיפוס קוב דאגלס ).
הדיוויזיה ה-305 (ורמאכט)
הדיוויזיה ה-305 הייתה דיוויזיה של הוורמכאט במהלך מלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה לחמה בקרב סטלינגרד, והושמדה במהלך הקרב. לאחר מכן הוקמה הדיוויזיה מחדש, ולחמה בחזית האיטלקית עד סוף המלחמה.
תשואה לגודל
דוגמה ב
הגדלת כמות כל אחת מהתשומות פי k תגרום לתפוקה לגדול פי k^{(a+b)}.
לכן: אם a+b > 1, פונקציית הייצור מקיימת תשואה עולה לגודל בכל תחום הגדרתה; אם a+b < 1, פונקציית הייצור מקיימת תשואה יורדת לגודל בכל תחום הגדרתה; ואם a+b = 1, פונקציית הייצור מקיימת תשואה קבועה לגודל בכל תחום הגדרתה.
הדיוויזיה ה-305 (ורמאכט)
הקמה ראשונה
הדיוויזיה הוקמה ב-15 בדצמבר 1940, והועמדה תחת פיקוד קורט פלוגראדט. הדיוויזיה לחמה במתקפת הקיץ הגרמנית, כחלק מהקורפוס ה-8 במסגרת הארמייה השישית, ובהמשך לחמה כחלק מהקורפוס ה-51 בקרב סטלינגרד במסגרת הארמייה השישית, וב-31 בינואר 1943 נכנעו שרידי הדיוויזיה ונלקחו לשבי.
הקמה שנייה
ב-5 במרץ 1943 הוקמה הדיוויזיה מחדש בברטאן שבצרפת, ובספטמבר אותה שנה נשלחה לאיטליה, שם לחמה בקרבות השונים כחלק מהארמייה העשירית עד סוף המלחמה.
תשואה לגודל
ניסוח פורמלי
בחלק זה נניח שפונקציית הייצור של פירמה נתונה על ידי: F(X,Y), כלומר בהנחה של פונקציית ייצור עם שני משתנים (שתי תשומות).
ניתן באופן דומה להכליל את הנוסחאות וההגדרות עבור פונקציות ייצור עם מספר רב יותר של משתנים:.
באופן נקודתי
בהתייחס לנקודה מסוימת (X_0,Y_0 מסוימים):
נתבונן על הגמישות הנקודתית בין התפוקה (Q) לבין k בנקודה k=1, כלומר נתבונן על E_{Q,k} בנקודה k=1:
יתרון לגודל
מאמרים אקדמיים שפורסמו במהלך השנים הוכיחו שבהינתן שמחירי התשומות הם קבועים, קיים בפועל קשר הדוק בין יתרון לגודל לבין תשואה לגודל:
עם זאת, בהינתן שמחירי התשומות אינם קבועים, אלא לפירמה יש השפעה עליהם (ייתכן שעקב עלייה בביקוש, בחירת הפירמה לרכוש כמות גדולה יותר תגרום לעלייה במחירם, או ייתכן שדווקא אם היא תרכוש כמות גדולה היא תוכל לקבל הנחת כמות) - הקשר בין שני המושגים כבר אינו כל כך הדוק.
תפוקה שולית
תשואה עולה או קבועה לגודל אינה עומדת בסתירה לתפוקה שולית פוחתת; זאת משום שתפוקה שולית פוחתת מתייחסת לשינוי בכמות של תשומה (גורם ייצור) אחת בעוד האחרות נשארות קבועות, בעוד התשואה לגודל נבדקת על ידי שינוי כמויות כל התשומות ביחד באותו שיעור. למשל, בדוגמה ב לעיל, אם a+b > 1, אבל a < 1 ו-b < 1, אז מתקיימת תשואה עולה לגודל על אף שעבור כל אחת משתי התשומות מתקיימת תפוקה שולית פוחתת.
מצד שני, אם עבור כל אחת מהתשומות התפוקה השולית היא עולה בכל תחום הגדרתה, בהכרח מתקיימת תשואה עולה לגודל.
שני גברים וחצי
שני גברים וחצי (באנגלית: Two and a Half Men) היא קומדיית מצבים אמריקאית ששודרה לראשונה ברשת CBS ב-22 בספטמבר 2003 והסתיימה ב-19 בפברואר 2015 אחרי 12 עונות. עלילת הסדרה מתמקדת בצ'ארלי הרפר (צ'ארלי שין), רווק בודד שמנהל אורח חיים נהנתני הנקטע כאשר אחיו אלן (ג'ון קראייר) מתגרש ועובר לגור עמו יחד עם בנו ג'ייק (אנגוס ט. ג'ונס).
הסדרה הופקה במשך שמונה עונות, אולם במהלך 2011 החליטה רשת CBS לסיים את הפקת העונה השמינית של הסדרה לאחר 16 פרקים בלבד עקב מצבו הבלתי יציב של שין. שין פוטר לבסוף מצוות התוכנית ב-7 במרץ 2011. פרק הבכורה של העונה התשיעית שודר ב-19 בספטמבר 2011, כאשר אשטון קוצ'ר נכנס בתפקיד חדש לסדרה ומגלם את וולדן שמידט, בחור עשיר עם לב שבור שניצל על ידי אלן לאחר ניסיון התאבדות כושל, בעקבות גירושיו. הוא קונה את הבית של צ'ארלי (שנדרס למוות על ידי רכבת לאחר שרוז דחפה אותו אל הפסים) אותו ירש אלן, לאחר שאלן לא עמד בתשלומי המשכנתא הגבוהים, ובפרק השני אלן מבקש ממנו לשהות אצלו בבית למשך מספר ימים, וכך התחילה העונה התשיעית. באוקטובר 2014, עלתה העונה ה-12 של הסדרה, שאושרה כי תהיה העונה האחרונה של הסדרה. ב-19 בפברואר 2015 שודר הפרק האחרון בסדרה.
עלילה
צ'ארלי הרפר הוא רווק הולל המצויד במיטב הקלישאות: בית על החוף, מרצדס מפוארת, ונשים כמו גרביים, הוא עובד כמלחין ג'ינגלים לפרסומות ונהנה מהחיים. אחיו אלן הוא נשוי לג'ודית (מרין הינקל) מרובע ולחוץ שמוצא את עצמו יום אחד עומד בפני גירושים ועובר עם הבן שלו ג'ייק (שמעריץ את הדוד שלו) לגור עם אחיו. הסיטואציות הקומיות נובעות מהתנגשות העולמות והערכים של האחים – האח השמרן והמגונן על בנו מול הרווק המשתולל והמשתרלל. בין הדמויות בסדרה: אמם האנוכית והמפלצתית אוולין, ג'ודית, אשתו לשעבר של אלן, מנהלת משק הבית ברטה, ורוז, סטוץ לשעבר של צ'ארלי וכעת שכנה שלו המנסה להשתחל בחזרה לחייו.
רייטינג
הטבלה שלהלן מציגה את מדרוג הצפייה של שני גברים וחצי בארצות הברית. טור ה"דירוג" מציין את דירוגה של שני גברים וחצי ביחס לסדרות אחרות ששודרו באותה עונת-שידורים, בשעות צפיית השיא. שיטת הדירוג בארצות הברית דומה לזו שבישראל, ומסתמכת אף היא על מדד נילסן. טור ה"צופים" מתאר את כמות הצופים הממוצעת בעת השידור הראשון של כל פרק. "תחילת העונה" מתייחס לתאריך שידור פרק הפתיחה של העונה, "וסיום העונה" מתייחס לתאריך השידור של הפרק האחרון.
נועה לביא (עיתונאית)
נועה לביא (נולדה ב-16 באפריל 1983) היא עיתונאית, שדרנית רדיו, כתבת ומגישת טלוויזיה ישראלית.
ביוגרפיה
בשנת 2005 עלתה מטעמי ציונות לישראל, למדה קולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב ולימודי חברה וחינוך בקריה האקדמית אונו. לביא ערכה והגישה כתבות בערוץ הטלוויזיה RTVI והגישה תוכנית תרבות בידור ומוזיקה בקול ישראל ברשת רק"ע.
היא שבה לתקופה למוסקבה ושימשה בתפקיד עוזרת לנספחת התרבות וכמנהלת המדיה החברתית של שגרירות ישראל. עם שובה ארצה הגישה וצילמה כתבות טלוויזיה בערוץ 9, כתבה ב-ynet, במגזין סלונה ומילאה את תפקיד דוברת ארגון לימוד דוברי רוסית הבינלאומי.
כיכבה בסרטו של חיים יבין "הישראלים החדשים" (2015), על עולים מברית המועצות ומאבקי קליטתם בארץ ובחברה הישראלית.
ב-2014 הצטרפה לקבוצת ידיעות אחרונות ככתבת ועורכת בעיתון וסטי ולאחר מכן באתר וסטי, מקבילו של ynet בשפה הרוסית. לביא משמשת גם ככתבת מדור "מלחשים ש" בשבועון לאשה, מגישה באולפן, מראיינת וכתבת שטח. פרסמה מספר מאמרים במוספים של קבוצת "ידיעות אחרונות".
בשנת 2019 חשפה במוסף לשבת של "ידיעות אחרונות" עדויות של ניצולי אסון צ'רנוביל החיים בישראל. בעקבות הכתבה יצאה עם סדרת הרצאות לקהל רחב בנושא האסון. באותה שנה סיקרה לביא את פרשת נעמה יששכר כשליחת ידיעות אחרונות ו-ynetו במוסקבה.
ב-2016 החלה לעבוד גם בתאגיד השידור הישראלי במסגרתו הגישה תוכניות שונות. בין היתר ערכה והגישה את הפודקאסט "פודקאסט עם מבטא" שתיעד מבטאים שונים בחברה הישראלית, את תוכנית הבוקר של "כאן רק"ע", פינות תרבות ב"כאן תרבות", וכן את התוכנית "לילה רומנטי" ב"כאן גימל". בדצמבר 2018 סיימה את עבודתה בתאגיד. החל מ-2018 מגישה לביא תוכנית שבועית בערוץ הכנסת החדש.
חייה האישים
לביא, תושבת תל אביב, היא היזמת מאחורי עמוד הפייסבוק Girls Love IDF. העמוד התפרסם במהלך מבצע צוק איתן ובו נשים צילמו את עצמן וכתבו כי הן אוהבות את צה״ל.
כידון קסום
הרקטה היא בעלת פולסרים (מערכת ניהוג ותיקון סטייה) ומונחית באמצעות מערכת GPS. לרקטה טווח מקסימלי של כ-40 קילומטר ודיוק פגיעה גבוה במיוחד (הסטייה מהמטרה היא עד 10 מטר). קוטרה החיצוני של הרקטה הוא 160 מ"מ (זהו קוטר המנוע, שהוא החלק הגדול ביותר של הרקטה). כידון קסום היא למעשה מונחית, אך למרות זאת היא נחשבת רקטה ולא טיל מכיוון שנועדה לשמש כארטילריה ונבנתה בדרך זו.
ניסויים ושימוש מבצעי
בשנים 2010 ו-2011 התקיימו ניסויים מוצלחים של המערכת, ובהם פגעו הרקטות במטרות בדיוק של מטרים ספורים. בשנת 2012 פורסם כי צה"ל מקים גדוד בחיל התותחנים, שיצויד בנשק זה. מטרת הגדוד היא לתת מענה ארטילרי לכוחות היבשה בטווחים ארוכים וכן לסייע בפגיעה במטרות טרור נקודתיות, משימה שנפלה עד כה בעיקר על כתפי חיל האוויר.
במהלך השנים 2014–2016 נקלטה בצה"ל ה"רומח", גרסה של "כידון קסום" המותאמת לירי ממשגר רקטות M-270 MLRS "המנתץ" שנמצא בשירות חיל התותחנים.
נונאטאק מייסון
נונאטאק מייסון (באנגלית: Mason Nunatak) הוא נונאטאק הממוקם בקצה הצפון-מערבי של גבעות מטאוריט בהרי דרווין, בארץ אואטס, שבאנטארקטיקה.
אורכו של הנונאטאק 2 קילומטרים.
מקור השם
הנונאטאק נקרא על שמו של בריאן הרולד מייסון (Brian Harold Mason), מינרולוג במכון סמית'סוניאן, בוושינגטון בירת ארצות הברית, שבדק וסיווג מטאוריטים שנאספו על ידי משלחות הסקר הקרקעיות, של התוכנית האנטארקטית של ארצות הברית, בפיקודו של וו. א. קסידי (W.A. Cassidy), במשך שבע עונות מחקר (קיצים אנטארקטיים) החל מעונת המחקר - הקיץ 1977–1978, ועד עונת הקיץ 1983–1984.
רוברט קאוואנה
רוברט קאוואנה (באנגלית: Robert Cavanah; נולד ב-20 בדצמבר 1965) הוא שחקן, תסריטאי, במאי ומפיק סקוטי.
קורות חייו
קאוואנה נולד בעיר אדינבורו. הוא למד בבית הספר התיכון ג'יימס גילספי באדינבורו. הוא למד באקדמיה המלכותית הסקוטית למוזיקה ודרמה, ועזב את הלימודים אחרי סמסטר אחד ב-1986, אבל ב-1994 השלים לימודי התואר אחרי שלוש שנות לימודים בבית הספר "דרמה סנטר לונדון", שהוא חלק מ-University of the Arts London.
קריירה
קאוואנה הופיע בתפקידים שונים בתוכניות הטלוויזיה "המפצח", "Blue Dove", "קדפאל", "האמיש מקבת'", "קאוואנה QC", "רוז ומלוני", "רבוס", "עדות אילמת", "איש הנצח: העורב", "חדר מיון", "פקד בילוש באנקס", "דרך ווטרלו", "The Bill", "הבורג'ס" ובמיני-סדרה "הטפילד ומק'קוי" העוסקת בסכסוך הטפילד-מק'קוי. הוא שיחק בתפקיד אדם קרנגי בסדרת הדרמה "The Royal" של ITV1 במשך שלוש עונות, והופיע בתפקיד טומי גרנט באופרת הסבון של BBC One "איסטאנדרס". ב-1998 כיכב בתפקיד היתקליף בעיבוד של ITV לרומן "אנקת גבהים" בסרט טלוויזיה באותו שם. באופרת הסבון "אמרדייל" הופיע בתפקיד איאן. ב-2015 שיחק בתפקיד אורח בעונה השנייה של הסדרה "זרה".
בקולנוע הופיע קאוואנה בסרטים: "אם הכדורגל", "יום הולדת", "The Fall of the Essex Boys", "טומב ריידר 2: סוד החיים", "AB Negative" והסרט "סהרה" המבוסס על הספר באותו שם.
בתיאטרון שיחק קאוואנה בעונה 2010 / 2011 בתיאטרון המלכותי הלאומי במחזה "Men Should Weep" מאת אנה למונט סטיוארט בתפקיד ג'ון מוריסון לצדה של שרון סמול. בפברואר 2012 שיחק בתפקיד הראשי במחזה "מקבת'" בבימויו של דייוויד ת'אקר בתיאטרון אוקטגון בבולטון. ב-2015 וב-2016 שיחק בתפקיד ג'ון צ'רצ'יל בהפקה של הלהקה השייקספירית המלכותית למחזה "המלכה אן" מאת הלן אדמונדסון, ובתפקיד סקנדל במחזה "Love For Love" בהפקת RSC.
חיים אישיים
קאוואנה חי באנגליה והוא אב לשני ילדים.
כשזה עמוק
כשזה עמוק הוא פזמון שכתבו קורין אלאל וענבל פרלמוטר והלחינה אלאל. השיר יצא לאור בשנת 1997.
רקע
השיר הוא דואט בין אלאל לפרלמוטר, סולנית להקת "המכשפות". הוא נכלל באלבום הנושא שם זה שהוציאה אלאל. השיר בביצועו המקורי הגיע למקום ה-6 במצעד השבועי של רשת ג'.
יחסי צרפת–קטר
יחסי צרפת–קטר הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים והמלאים שבין הרפובליקה הצרפתית לבין מדינת קטר.
היסטוריה
יחסי צרפת-קטר החלו באופן לא רשמי כאשר שגריר קטר באו"ם דאז חסן כמאל נשא את נאום קבלת קטר לאו"ם בצרפתית. קטר הקימה את השגרירות הראשונה שלה אי פעם בפריז שבצרפת והאמיר דאז ח'ליפה בן חמד אאל ת'אני נסע לצרפת בשנת 1974, ביקור בו נחתם ההסכם הראשון בין השתיים.
נציגויות ונציגים דיפלומטיים
הנציגות הדיפלומטית הקטרית בצרפת היא ברמת שגרירות וממוקמת בפריז. השגריר הקטרי הנוכחי לצרפת הוא משעל בן חמד אאל ת'אני. גם הנציגות הצרפתית בקטר היא ברמת שגרירות וממוקמת ברובע וסט ביי אשר בדוחה. השגריר הצרפתי הנוכחי לקטר הוא אריק שבלייה.
ביקורים רשמיים חשובים
האמיר חמד בן ח'ליפה אאל ת'אני היה המנהיג הערבי הראשון שביקר בצרפת לאחר עלייתו של ניקולא סרקוזי לשלטון בשנת 2007.
ב-22 ביוני 2013 ביקר נשיא צרפת פרנסואה הולנד בדוחה כדי לדון על הקשרים הכלכליים שבין צרפת לקטר. הוא נפגש גם עם האמיר דאז חמד בן ח'ליפה אאל ת'אני ודן איתו על מצב מלחמת האזרחים בסוריה ומעורבות שתי המדינות בה. היה זה הביקור האחרון של מנהיג מדינה בקטר בו תפקד חמד כאמיר, כשלושה ימים לפני העברת השלטון לבנו.
ב-3 במאי 2015 ביקר הנשיא הולנד בקטר, ובמהלכו חתם על הסכמי שיתוף פעולה בתחום ההגנה על האזרחים.
ארגונים בינלאומיים
אף על פי שרק אחוז אחד מתושבי קטר דובר צרפתית, הוכנסה קטר ללה פרנקופוני מבלי להפוך למדינה משקיפה. זהו צעד שנחשב חריג מאוד מכיוון שגם קנדה שהיא המדינה הדוברת צרפתית השנייה בגודלה בעולם, הייתה משקיפה בדרך להיות חברה מלאה.
שיתוף פעולה צבאי
צרפת וקטר הן בעלות ברית הגנה שקיימת משנת 1994.
נכון לשנת 2009 מספקת צרפת כ-80% מהציוד הצבאי של קטר, וחיילי הכוחות המזוינים של קטר מקבלים הכשרה מיוחדת על ידי צבא צרפת.
בחודש מאי 2015 חתמו נשיא צרפת פרנסואה הולנד והאמיר הקטרי תמים בן חמד אאל ת'אני על הסכם שבו קטר תרכוש 24 מטוסי קרב מסוג דאסו ראפאל לשימוש בסיורים.
עסקים והשקעות
צרפת חוקקה חוק בשנת 2008, אשר העניק למשקיעים הקטריים בפריז פטור ממס מסוים.
קטר הפכה ללקוח השביעי בגודלו בצרפת וספקית שישית בגודלה במזרח התיכון בשנת 2012. הייצוא מצרפת לקטר מתמקד בעיקר בהשקעות אך הייצוא הכי גדול לקטר הוא מטוסי איירבוס שחברת התעופה קטר איירווייז רוכשת מצרפת.
רשות ההשקעות של קטר החזיקה נתח של שני אחוזים בחברת התקשורת וויונדי הצרפתית בתחילת 2012. כמו כן מחזיקה הרשות בנתחים מהחברה "לגרדר" ומחברת הבנייה דה וינצ'י.
בשנת 2012 הכריזה קטר שתשקיע כ-50 מיליון יורו בפרברי פריז. עם זאת, ספג ההסכם ביקורת על ידי המפלגות הפוליטיות של צרפת, וכתוצאה מכך, נחקק חוק האוסר על מדינות המרוחקות מצרפת גאוגרפית להשקיע בצרפת. קטר ותומכי ההסכם השתמשו בשתי חברות צרפתיות כדי שההשקעה תגיע דה פקטו מהן ולא מקטר וכך לא עברו על החוק.
שיתוף פעולה חינוכי
בית הספר הבינלאומי לייסי בונפרטה נפתח בדוחה באמצע שנות ה-70 של המאה ה-20. גם בית הספר הצרפתי לייסי וולטייר נפתח בדוחה בשנת 2008 בטקס בנוכחות הנשיא ניקולא סרקוזי. עם זאת, היו מספר מחלוקות על מפר נושאים שבית הספר לימד, למשל נצרות. המחלוקת הסתיימה בניצחונם של התלמידים ובהסרת הנצרות ממערכת החינוך של בית הספר.
בית הספר HEC PARIS למנהל עסקים, הפך לבית הספר הראשון בקריית החינוך הקטרית, שאינו דובר אנגלית ביוני 2010.
שיתוף פעולה ספורטיבי
קטר השקעות ספורט - חברת בת של רשות ההשקעות הקטרית, רכשה את מועדון הכדורגל הצרפתי פריז סן-ז'רמן באוקטובר 2012, כשערכו המוערך של המועדון היה 130 מיליון דולר אמריקאי. עם זאת, קטר השקעות ספורט השקיעה עוד 340 מיליון דולר אמריקאי כדי לתת בונוסים גדולים לשחקנים. קטר רכשה גם את זכויות השידור של ליגה 1 (ליגת הכדורגל העליונה של צרפת) בשנת 2014.
שיתוף פעולה אומנותי ותרבותי
עבדאללה בן ח'ליפה אאל ת'אני, חבר בית המלוכה של קטר, רכש את "מלון לאמברט הוטל" שהוקם במאה ה-17 בשנת 2007 עבור 88 מיליון דולר אמריקאי. הוא ספג ביקורת על הצעתו לשפץ את המלון, בשנת 2009, יוזמה שלא התקבלה, עקב הרצון לשמר את האומנות שבמלון.
היפופוטם מלגשי ננסי
היפופוטם מלגשי ננסי (שם מדעי: Hippopotamus madagascariensis) הוא מין של יונק נכחד מהסוג היפופוטם (תלוי במחלוקת), אשר חי במשך ההולוקן במדגסקר והוא אחד משלושה מינים המכונים היפופוטם מלגשי, אף שלא ברור טיב הקשר ביניהם.
לעיתים מחשיבים את ההיפופוטם המלגשי הננסי לסוג היפו לצד ההיפו הגמדי ובמקור סווג בסוג זה על ידי סמואל ג'ורג' מורטון ב-1849, כשב-1977 הוא הועבר לסוג הקספרוטודון ובהמשך הוחזר לסוג היפו, מה שסוברים גם חוקרים רבים כיום.
תיאור
היפופוטם המלגשי הננסי סווג במקור לצידו של היפופוטם מלגשי גמדי, ואכן שני המינים היו בערך באותו הגודל. סקירה של המורפולוגיה ובית הגידול שלהם לעומת זאת, הציעה מערכת יחסים קרובה יותר להיפו הננסי. בניגוד למין המלגשי הגמדי, המין הננסי לא עבר גמדות איים.
בדומה להיפו הננסי, להיפופוטם המלגשי הננסי העיניים היו ממוקמות בצידי הראש שלו ולא מוגבהים מעליו, והלסת ומערכת השיניים שלו דומה יותר לזו של ההיפו הגמדי כך שנראה שתזונתו גם הייתה שונה מהמינים הקרובים. ההיפופוטם המלגשי הננסי היה מין פחות מימי מקרובו הגמדי, והרבה מאובנים שלו נמצאו באזור ההררי המיוער של מדגסקר.
המאובנים של שני היפופוטמים המלגשים הנזכרים הראו התאמה יותר לתנועה מהירה, ובניגוד להיפופוטמים האפריקנים הם היו אצנים הרבה יותר טובים. תכונה משותפת זו מהווה אינדיקטור אפשרי לכך ששני המינים של ההיפופוטם המלגשי היו צאצאים של אב קדמון משותף וכי הדמיון שלהם להיפופוטם המצוי ולהיפו הגמדי נובעים מהתפתחות מקבילה דומה.
המין נכחד יחד עם קרוביו לפני כ-1,000 שנים כשרוב הראיות מצביעות על ציד והכחדה בידי האדם.
נפת צור
נפת צור (בערבית: قضاء صور) היא נפה מנהלתית במחוז דרום לבנון, שבלבנון. בירת הנפה היא העיר צור.
הדיוויזיה ה-371 (ורמאכט)
הדיוויזיה ה-371 הייתה דיוויזיה של הוורמכאט במהלך מלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה לחמה בקרב סטלינגרד, והושמדה במהלך הקרב. לאחר מכן הוקמה הדיוויזיה מחדש, ולחמה בחזית המזרחית עד סוף המלחמה.
הקמה ראשונה
הדיוויזיה הוקמה ב-17 בפברואר 1942, והועמדה תחת פיקוד ריכרד שטמפל. הדיוויזיה לחמה במתקפת הקיץ הגרמנית, כחלק מהקורפוס ה-4 במסגרת הארמייה ה-17, ולאחר מכן במסגרת ארמיית הפאנצר הרביעית. בהמשך לחמה הדיוויזיה יחד עם הקורפוס ה-4 בקרב סטלינגרד במסגרת הארמייה השישית, וב-2 בפברואר 1943 נכנעו שרידי הדיוויזיה ונלקחו לשבי.
הקמה שנייה
ב-17 בפברואר 1943 הוקמה הדיוויזיה מחדש בברטאן שבצרפת, ובאוקטובר אותה שנה נשלחה לצפון איטליה כחלק מהארמייה ה-14. בנובמבר 1943 הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד ארמיית הפאנצר השנייה בקרואטיה, ובינואר 1944 הועברה הדיוויזיה לחזית המזרחית, שם לחמה בקרבות באוקראינה, ובכלל זה במבצע דנייפר-קרפטי כחלק מארמיות הפאנצר הרביעית והראשונה. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה במבצע ויסלה-אודר כחלק מהארמייה ה-17, ולאחר מכן לחמה בשלזיה ובוהמיה כחלק מארמיית הפאנצר הראשונה עד סוף המלחמה.
בניין בנק הנטינגטון
בניין בנק הנטינגטון (באנגלית: Huntington Bank Building), הנקרא במקור בניין יוניון טראסט (באנגלית: Union Trust Building), הוא גורד שחקים הממוקם בשדרת אוקלידס 925, קליבלנד, אוהיו, ארצות הברית. הבניין מתנשא לגובה של 88 מטרים והוא בעל 21 קומות. הוא תוכנן בידי משרד האדריכלים גראהם, אנדרסון, פרובסט ווויט ונבנה בין השנים 1921-1924. בעת חנוכתו היה לבניין המשרדים השני בשטחו בעולם. בנוסף, מכיל בתוכו את לובי הגדול בעולם של סניף בנק. הלובי כולל עמודי שיש בעלי כותרת קורינתית, תקרת קמרון חבית וציורי קיר של הצייר ז'ול גרין (Jules Guérin).
ביוני 2010 רכשה אופטימה אינטרנשיונל את הבניין תמורת 18.5 מיליון דולר אמריקאי.
וינסנט סיינט ג'ון
וינסנט סיינט ג'ון (באנגלית: Vincent Saint John; 6 ביולי 1876 - 21 ביוני 1929) היה מנהיג פועלים בארצות הברית ומארגן איגוד מקצועי אשר פעל כנשיא סניף פלורידה של "פדרציית הכורים המערבית" בין 1901–1904, וכמזכיר הכללי של "איגוד פועלי התעשייה של העולם" בין השנים 1907–1914. אף על פי שסיינט ג'ון פרש מתפקידו כמזכיר כללי ועזב את פעילותו בארגון, הוא נעצר והואשם בסעיפים של ריגול ופגיעה בביטחון המדינה יחד עם עוד 100 חברי IWW ב-1917. משפט זה היה ידוע כחלק ממהלך ההפחדה האדומה-מדיניות של הממשל האמריקאי שראתה בקומוניזם איום על יסודות החברה הדמוקרטית, אשר התבטאה בחקיקת חוקים מגבילים ומעצרים של פעילים קומוניסטים-סוציאליסטים בארצות הברית.
חייו
וינסנט סיינט ג'ון נולד בניו-פורט קנטקי, כבנם הבכור אשר שרד של סילס סיינט ג'ון ומריאן ססיליה מגי. הוא התחיל לעבוד במכרות מגיל 17 בעיירה טליורייד שבקולרדו ב-1897. 3 שנים לאחר מכן, סיינט ג'ון הפך לנשיא של פדרציית הכורים המערבית. בתפקיד זה הוא הוביל שביתה מוצלחת של כורי קולרדו ב-1901, אשר הסתיימה ביצירת גובה סטנדרטי של משכורת לפועלי המכרות. בעקבות הצלחתו, בן לילה הפך סיינט ג'ון למנהיג פועלים מחד, ולמטרה ראשית של מנהלי חברות הכרייה, אשר חששו מהשפעתו מאידך. דוגמה למתח בין שני הצדדים למאבק ניתן לראות בריצתו של סיינט ג'ון למשרת השריף המקומי בטליורייד ב-1901. סיינט ג'ון הפסיד על חודם של 36 קולות בלבד. למרות ניסיונות עקשניים מצד בעלי חברות הכרייה ואנשי עסקים מקומיים להשחיר את המוניטין שלו, סיינט ג'ון נותר אהוד בקרב אנשי העיירה ובקרב חבריו לעבודה.
לאחר שעזב את טליורייד, עקב האשמות וניסיון לטפול עליו אשמת רצח כוזבת, עזב סיינט ג'ון את טליורייד, והמשיך לאגד עובדים באזור יוטה. כאשר שמע על תחילתם של מגעים ליצירת איגוד פועלים כללי בשם ה-IWW, הצטרף לחברי הוועדה המייסדת ("ביג" ביל הייווד, דניאל דה ליאון, יוג'ין דבס ועוד) והיה שותף להקמת הארגון בכנס המייסד שנפתח ב-27 ביוני 1905 בשיקגו. סיינט ג'ון נמנה עם הסיעה של ביל הייווד, אשר העדיפה את הפעולה הישירה על פני הפעולה הפוליטית. ב-1907 הוא נבחר בוועידה הרביעית של הארגון להיות המזכיר הכללי של ה-IWW. לאחר שבע שנות פעילות, בחר סיינט ג'ון לפרוש מהארגון ומחיי העבודה המקצועית, כדי להשתקע בניו מקסיקו. ב-1917, בחלק מההפחדה האדומה של הממשל האמריקאי, סיינט ג'ון הועמד לדין באשמת בגידה ופגיעה במולדת יחד עם עוד 100 חברי IWW נוספים. סיינט ג'ון, למרות שלא היה פעיל בארגון למעלה משנתיים בזמן המשפט, נמצא אשם ונכנס לכלא לתקופה של כ-5 שנים (מ-1918 עד לשנת 1923). ב-1923 סיינט ג'ון שוחרר מהכלא באמצעות חנינה מידי נשיא ארצות הברית דאז, הרדינג. לאחר שיחרורו, סיינט ג'ון איבד את החלקה שהייתה ברשותו בניו מקסיקו, ונותר למעשה ללא כל. הוא מת בעוני בשנת 1929 בסן פרנסיסקו.
דפורטיבו פריירה
דפורטיבו פריירה (בספרדית Deportivo Pereira) או בשמה המלא קורפורסיון סוסיאל דפורטיבה אי קולטורל דה פריירה (בספרדית: Corporacion Social Deportiva y Cultural de Pereira) היא קבוצת כדורגל קולומביאנית מהעיר פריירה, בירתה של מחוז ריסרלדה. המועדון נוסד ב-12 בפברואר 1944 והקבוצה משחקת את משחקיה הביתיים באצטדיון הרנן רמירס וייגאס.
היסטוריה
המועדון נוסד ב-12 בפברואר 1944 ונחשב לאחד הסמלים של העיר. זוהי גם הקבוצה היחידה המייצגת את פריירה. ב-1949 ערכה את הופעת הבכורה של בבליגה המקצוענית של קולומביה ומשחקה הראשון היה מול אוניברסידד נסיונל שבו הפסידה 1–2. האקוודוריאני הומברטו סוארס היה זה שכבש את השער הראשון בתולדותיה. ב-23 ביולי 1953 השיגה את אחד מהישגיה הגדולים, כשסיימה בתיקו 4-4 מול מיונאריוס שנחשבה אז לאחת הקבוצות הטובות בעולם ושבשורותיה שיחק אלפרדו די סטפנו. ב-1956 הגיעה לבית הגמר של הגביע הקולומביאני וסיימה במקום השלישי אחרי הזוכה מיונאריוס והסגנית אינדפנדיינטה מדיין. עונת 1966 הייתה העונה שבה פריירה הייתה הכי קרובה לתואר וסיימה בסופו של דבר במקום השישי, במרחק 5 נקודות בלבד מהאלופה אינדפנדיינטה סנטה פה. הישגה הטוב ביותר של הקבוצה היה הממקום השלישי, הפעם האחרונה שהשיגה אותו היה ב-1974. בשנת 1997 ירדה לראשונה לליגה השנייה.
בשנת 2000 תחת המאמן וולטר אריסטיסבל ועם שחקנים כמו רפאל קסטיו, דניאל ולס וחאירו סרנה, הצליחה הקבוצה לזכות באליפות הליגה השנייה ולחזור לליגה הבכירה. הקבוצה הגיעה חמש פעמים לשלב הפלייאוף כאשר היא מסיימת שמינית בטורניר האפרטורה של 2003, רביעית בטורניר הקלאוסורה של 2005, חמישית בטורניר האפרטורה של 2006, שישית בטורניר הקלאוסורה של 2008 ורביעית בטורניר הקלאוסורה של 2009. בין לבין הייתה קרובה לרדת ליגה שוב, כאשר בשנת 2007 סיימה את השנה במקום הלפני אחרון, אבל בצמד משחקי ההישרדות ניצחה בסיכום 2–4 את אקדמיה פוטבול קלוב. בסוף עונת 2009 שוב נאלצה להתמודד עם משחקי ההישרדות ושוב נשארה בליגה, אחרי ניצחון בסיכום 3–5 על אתלטיקו בוקרמנגה. בעונת 2010 הגיעה עד לרבע גמר קופה קולומביה, אחרי שניצחה בשמינית את דפורטיבו פאסטו, אבל הודחה מול לה אקידד.
ירידה שנייה לליגת המשנה
החל משנת 2013 החלה הקבוצה לחוות בעיות כלכליות קשות אחרי שמשרד הספורט הקולומביאני הפסיק את התמיכה במועדון לאור החובות שהצטברו. בשלב מסוים קיומה של דפורטיבו פריירה היה מוטל בספק והיה חשש שייעלם, כאשר לחלופין החלו לעלות מחשבות על הקמת קבוצה אחרת שתייצג את העיקר ותקרא "דפורטיבו מטקניה". ב-2014 היה ניסיון נוסף להכניס קבוצה נוספת לעיר והקבוצה הייתה אגילס דוראדס, שמאיטגווי הפכה לאגילס פריירה, אבל השם החדש החזיק מעמד כמה משחקים לפני שהקבוצה עברה לריונגרו. ב-2015 הייתה הקבוצה קרובה להשגת המטרה אחרי שסיימה את הליגה במקום השני עם 60 נקודות, אבל בפלייאוף כבר לא הצליחה להתעלות על עצמה, הפסידה לפורטלסה ולא הצליחה להעפיל. באותה קבוצה שיחקו שמות כמו חואן קמילו הרננדס, ג'ורמן קמפוסאנו ולאונרדו קסטרו.
חוזרים לליגה הבכירה
בטורניר הקלאוסורה סיימה הקבוצה במקום החמישי, אבל שוב סיימה ראשונה בפלייאוף, כשהשיגה 13 נקודות מתוך 18. בעצם עלייתה לגמר הטורניר בפעם השנייה ברציפות, הבטיחה פריירה את עלייתה גם לליגה הבכירה. היריבה בגמר הייתה בויאקה צ'יקו, ופריירה ניצחה במשחק הראשון לעיני 20,000 צופים 1–2 בבית. במשחק הגומלין באצטדיון לה אינדפנדנסיה, סיימו הקבוצות בתיקו 1-1 ופריירה הוכרזה כאלופת הליגה השנייה.
אצטדיון
הקבוצה משחקת את משחקיה הביתיים באצטדיון הרנן רמירס וייגאס שתכולתו 30,297. בתקופתה הטובה ביותר שיחקה הקבוצה באצטדיון אלברטו מורה מורה אבל החל משנת 1971 עברה לשחק באצטדיון הנוכחי, שאף שופץ ב-1993 ושוב ב-2011. האצטדיון שימש גם כאחד מהאצטדיונים שאירחו את הסודאמריקנו ב-1992 וב-2005 וכן את המונדיאליטו ב-2011. בהיעדר השתתפות פריירה בטורנירים הבינ"ל, האצטדיון אירח פעם אחת את הקופה ליברטדורס ב-2002 כאשר דפורטיבו טולואה שיחקה שם את משחקיה הביתיים וכן את הקופה סודאמריקנה ב-2014 עקב השתתפותה של אגילס דוראדס שאז נקראה אגילס פריירה.
אמנואיל זימברקקיס
אמנואיל זימברקקיס (ביוונית: Εμμανουήλ Ζυμβρακάκης; 1861, נאפפליו, ממלכת יוון – 1928, אתונה, הרפובליקה ההלנית השנייה) היה גנרל יווני, מפקד גיס בחזית המקדונית עליו פיקד בקרב סקרה שבמהלכו הובס צבא ממלכת בולגריה.
תחילת הקריירה
זימברקקיס נולד למשפחת גולים מהאי כרתים. הוא למד באקדמיה הצבאית היוונית והוסמך בדרגת סגן משנה ב-1881. זימברקקיס נשלח להמשך לימודים באקדמיה הצבאית באורליאן שבצרפת וב-1898 הצטרף כמתנדב למרד כנגד האימפריה העות'מאנית בכרתים, שהוביל להקמת רפובליקה עצמאית באי.
בראשית המאה ה-20 הצטרף זימברקקיס לליגה הצבאית היוונית וב-1909 השתתף בהפיכת גאודי אשר בעקבותיה הוזמן בעצתו, אלפתריוס וניזלוס לעמוד בראש "המפלגה הליברלית היוונית". בהמשך כיהן זימברקקיס כשלישו של המלך גאורגיוס הראשון ועם פרוץ מלחמת הבלקן הראשונה התמנה לקצין המבצעים של אוגדת "סלוניקי" בצבא הממלכה וגילה הצטיינות יתרה במהלך הקרבות.
מלחמת העולם הראשונה
לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה, ב-8 בדצמבר 1914 הועלה זימברקקיס לדרגת מייג'ור-גנרל. זימברקקיס נאמנו של וניזלוס, יחד עם מספר מצומצם של קציני צבא, הסתייגו ממדיניותה הרשמית של יוון להימנע מכניסה למלחמה לצד מדינות ההסכמה. ב-27 באוגוסט 1916 הוליך זימברקקיס הפגנת המונים שלוו במיליציות חמושות, אל עבר מפקדת מדינות ההסכמה בסלוניקי, שהייתה נתונה תחת ממשל צבאי צרפתי. ב-30 באוגוסט הכריז על הפיכה כנגד המלך קונסטנטינוס הראשון בשל מדיניותו הפשרנית והפרו גרמנית של המלך, במיוחד בסוגיית מקדוניה היוונית. בעידודם של וניזלוס והגנרל מוריס סראי מפקד החזית המקדונית, הקים זימברקקיס את התנועה להגנת האומה. עם זאת, בעיני חלק גדול מאנשי הממשל והצמרת הצבאית המקורבים למלך, נחשב זימברקקיס לעושה דברו של הגנרל סראי.
ב-29 בספטמבר הקים וניזלוס ממשלה זמנית בסלוניקי בגיבוי המיליציה של זימברקקיס. ב-26 בנובמבר 1916 הכריזה יוון מלחמה על מעצמות המרכז וב-27 ביוני 1917 הודח המלך קונסטנטינוס הראשון. עד למועד הדחתו הכוח היווני בחזית המקדונית מנה רק את "הצבא להגנת האומה" בפיקודו של זימברקקיס ובהיקף של 25,000 חיילים. לאחר הארגון מחדש שבוצע בצבא בהשראת ראש הממשלה וניזלוס הגיע היקף הכוחות ל-160,000 חיילים שאורגנו ב-10 אוגדות, כאשר זימברקקיס מונה לפקד על גיס שמנה בין אוגדה לשלוש אוגדות.
שלהי הקריירה ואחריתו
לאחר תום מלחמת העולם הראשונה, נמנה זימברקקיס על סגל הממשל הצבאי בחבלי מערב ומזרח תראקיה, אשר חלקם סופח בהמשך לממלכת יוון בהתאם לחוזה ניי והסכם סוור. הוא פיקד על כוחותיו גם במהלך מלחמת טורקיה-יוון, אך בנובמבר 1920 עם הפסדו של וניזלוס בבחירות הכלליות, הודח זימברקקיס שהיה מקורבו מן השירות הצבאי. אמנואיל זימברקקיס הלך לעולמו באתונה ב-1928.
חרדון אדום ראש
מאפיינים
חרדון זה מגיע לאורך ממוצע של 13 עד 30 סנטימטרים, כשהזכרים יותר ארוכים מהנקבות וגם מפוארים יותר, והוא מזכיר את המין חרדון מוואנזה החי באותם אזורים. צבע החרדון הזכר הוא כחול עם עורף, גרון וראש כתומים-אדומים, הגב בעל גוני כחולים-כהים והזנב מפוספס בפסים דקים שחורים והגוף מנוקד בלבן. הנקבות חיוורות יותר בצבע אפור, אך בעלי כתם כתום על כתפיהם. הרגליים של החרדון ארוכות ומסייעות לו לנוע במהירות כדי להתחמק מאויבים.
החרדונים הם ציידי חרקים מוצלחים אשר חוטפים את טרפם במהירות בתנועות חדות והם בעלי לשון דביקה מעט בקצוות. לעיתים הם מגוונים גם בזוחלים קטנים יותר, דו-חיים ובצמחים שונים.
החרדונים טריטוריאליים מאוד והזכרים נלחמים בתוקפנות ביריבים על שטח ונקבות, אשר לרוב נמצאים ליד זכר היושב על סלעים גבוהים וחמימים יחסית. הנקבות מטילות בחול או בקרקע לחה תטולה של 5 עד 7 ביצים הבוקעות כעבור 8 עד 10 שבועות בממוצע. הצעירים הבוקעים לרוב מטפסים על עצים או סלעים כדי להסתוות, אך רבים מהם נאכלים בידי טורפים שונים.
תת-מינים
בעבר סיווגו תת-מין נוסף - Agama agama savattieri, הנחשב כיום לחלק מתת-המין Agama agama africana.
הדרדסים (סדרת טלוויזיה, 2021)
הדרדסים (בצרפתית: Les Schtroumpfs) היא סדרת טלוויזיה בלגית בהנפשה ממוחשבת, שהופקה על ידי Dupuis Audiovisuel, IMPS ו-Peyo Productions. זו הסדרה השלישית המבוססת על זיכיון "הדרדסים", אחרי שתי סדרות באותו שם ששודרו בשנים 1961 ו-1981.
הסדרה הוכרזה לראשונה על ידי Peyo Productions בשנת 2017. לאחר שנה, הוכרז כי תשודר ב-Ketnet בפלנדריה, TF1 בצרפת, KiKA בגרמניה, ו-La Trois בולוניה. בשנת 2020, דווח כי ניקלודיאון ינהלו את הזכויות לשידור הסדרה במדינות נוספות. ב-1 במאי 2023, הסדרה תהפוך לזמינה בנטפליקס בארצות הברית.
הסדרה החלה את שידוריה ב-18 באפריל 2021 בערוץ La Trois בבלגיה. בארצות הברית, הסדרה משודרת בניקלודיאון החל מ-6 בספטמבר 2021. בישראל משודרת הסדרה בדיבוב עברי בניקלודיאון המקומי החל מה-1 בספטמבר 2021, ובניק ג'וניור החל מה-11 באוקטובר של אותה השנה; החל מה-8 באפריל 2022, פרקי הסדרה מופצים גם לערוץ היוטיוב הרשמי של הזיכיון. החל מה-21 במאי 2023, הסדרה משודרת גם בכאן חינוכית.
מדבבים
הדיבוב העברי בוים על ידי מאיה מיטלפונקט בפרקים 1–6 ורועי גבע החל מפרק 7, והופק על ידי ענבר שטגר עזרא באולפני דאבי דאב. בנוסף מדבבת בדיבוב העברי שירלי לילו החל מפרק 14.
מפרץ טרה נובה
מפרץ טרה נובה (באנגלית: Terra Nova Bay) הוא מפרץ נטול-קרח לעיתים קרובות, באורך כ-64 ק"מ, הנמצא בין כף וושינגטון ולשון הים דריגאלסקי לאורך חופה של ארץ ויקטוריה, אנטארקטיקה. את המפרץ גילתה משלחת דיסקברי (הידועה גם בשם המשלחת הבריטית הלאומית לאנטארקטיקה, בפיקודו של רוברט פלקון סקוט, 1904-1901, שקרא לו על שם ה"טרה נובה", אחת מאוניות האספקה והחילוץ של המשלחת. תחנת זוקלי האיטלקית שוכנת דרך קבע במפרץ, וכמוה גם תחנת ג'אנג בוגו של קוריאה הדרומית.
אזור אנטארקטי מוגן במיוחד
אזור ימי של 29.4 ק"מ מן המפרץ, הכולל רצועה צרה של מי חופים באורך 9.4 ק"מ מדרום לתחנת זוקלי, ומשתרע למרחק של 7 ק"מ מן החוף לכל היותר, הוכרז אזור אנטארקטי מוגן במיוחד (ASPA 161). זהו אתר חשוב למחקר ארוך-טווח באקולוגיה הימית של קהילות בנטיות (דהיינו קהילות של אורגניזמים, החיים בתחתית של גופי מים). נוסף לקהילות עשירות ומורכבות של ספוג ואנתוזואה, האתר נותן מחסה למושבה של פינגווין אדלי.
קולנוע אורדע
קולנוע אורדע הוא מבנה בסגנון הבינלאומי ברחוב הרצל שברמת גן, שהיה בית הקולנוע הראשון ברמת גן. בנייתו החלה ב-15 במרץ 1936, וב-21 באפריל 1937 פתח את שעריו.
המבנה
הקולנוע ניצב בכיכר רמב"ם, המוכרת גם ככיכר "אורדע", על שם הקולנוע (וגם "העמק" על שם מיקומו הנמוך יחסית לאזורי העיר המקורית באתם זמנים), בין הרחובות הרצל וביאליק במרכזם, בסופן הדרומי של שדרות הילד. מול הקולנוע ניצב בית הכנסת הגדול, ולידו פסל של חיים נחמן ביאליק (המשורר הלאומי שהתגורר בעיר בשנת חייו האחרונה), שהחליף בשנת 2006 מזרקה ותיקה.
קולנוע אורדע היה גדול ומפואר, היו בו כ-800 מקומות ישיבה, אולם, יציע ובמה גדולה למופעים.
היסטוריה
הקולנוע נבנה בשנת 1936 על ידי יעקב רוזנבלום (1890–1962). לקראת פתיחת הקולנוע באפריל 1937 דרשה מועצת פועלי רמת גן שעובדי הקולנוע יהיו מבני רמת גן שאינם כשירים לעבודה פיזית. בעלי הקולנוע, בעלי קולנוע מוגרבי בתל אביב, סירבו לדרישה וטענו שיש להם קרובי משפחה שעליהם להעסיק. בעקבות זאת, קראה מועצת פועלי רמת גן להחרים את הקולנוע, ולמעט הצגת הבכורה, נדחתה פתיחת הקולנוע. פתיחת הקולנוע התקיימה ב-21 באפריל 1937 בהצגת בכורה שהכנסותיה היו קודש להקמת בית יתומים בתל אביב. זמן מה התעמתו הצדדים על מציאת בורר מוסכם. הסכם בין בעלי הקולנוע ומועצת פועלי רמת גן הושג ביולי 1937 בהכרעת בורר ואז נפתח הקולנוע להקרנות סדירות.
בשבתות התקיימו בקולנוע אסיפות שונות של מפלגות, בהן הפועל המזרחי, המפלגה הקומוניסטית הישראלית ומפ"ם.
ב-1991 חדל לשמש כבית קולנוע, שימש מספר שנים כסניף של הבנק הבינלאומי, וכיום שוכן במבנה סניף של סופר פארם.
מתוך קרירות ואיתנות
מתוך קרירות ואיתנות (המקור ביידיש: קאלט און פעסט) הוא מאמרו של זאב ז'בוטינסקי שנכתב כנגד האשמת אנשי התנועה הרוויזיוניסטית ו"ברית הבריונים" ברצח חיים ארלוזורוב. המאמר פורסם בעיתון "מאמענט", שראה אור בוורשה שבפולין, ב-25 ביוני 1933.
נסיבות ותוכן המאמר
לאחר רצח ארלוזורוב ב-16 ביוני 1933, נעצרו אנשי התנועה הרוויזיוניסטית ו"ברית הבריונים": ד"ר אב"א אחימאיר, אברהם סטבסקי וצבי רוזנבלט כחשודים ברצח או במעורבות בו, על ידי המשטרה הבריטית. נערך להם משפט מתוקשר, ולבסוף שלושת נאשמי המשפט זוכו ושוחררו. ד"ר אב"א אחימאיר, "הנאשם השלישי" שוחרר טרם העמדתו לדין. צבי רוזנבלט, "הנאשם השני", זוכה על ידי בית המשפט המחוזי ביום 8 ביוני 1934; אברהם סטבסקי, "הנאשם הראשון", שהורשע על ידי בית המשפט המחוזי, זוכה על ידי בית המשפט העליון בצהרי יום שישי, 20 ביולי 1934.
עם פרוץ הפרשה העריך ז'בוטינסקי כי ההאשמה ברצח היא עלילה שטפלו על חברי התנועה הרוויזיוניסטית שבהנהגתו. הוא הבהיר בפומבי שהרצח הוא "פשע מתועב ... ואני מטביע, יחד עם חברי ותלמידי, את חותם הקללה המרה על הרצח ועל הרוצח. אם נכרי הוא הרוצח, איני דיין לו. אם יהודי הוא – ואני איני מאמין בזה – ארור יהיה עוד יותר". הוא טען כי הפשע נוצל למטרות של ניגוח פוליטי, כהמשך לפולמוס המתמשך בין חברי מפלגות הפועלים לבין חברי התנועה הרוויזיוניסטית בהנהגתו. הוא יצא כנגד "המשסים" – המאשימים מקרב היישוב, והודיע כי "איני רוצה להתחשב בהם; לא אני ולא התנועה, שאני שייך אליה. על הסתתם נעבור לסדר היום".
ז'בוטינסקי ראה במשפטם של אחימאיר, סטבסקי ורוזנבלט עלילה שנרקחה בעקבות המאבק הרעיוני, החברתי והכלכלי בין השמאל הציוני לבין הימין הציוני שהוא היה מנהיגו; חלק מהשמאל הציוני (למשל חברי "פועלי ציון" ו"השומר הצעיר") תמך במלחמת מעמדות ונשא על דגלו את הסיסמה המרקסיסטית "'פרוליטארים של כל העמים התאחדו!' – התאחדו נגד הבורג'ואזיה [בצרפתית: הבורגנות] של כל העמים, לרבות הבורג'ואזיה היהודית בארץ –ישראל". בתעמולה זו יצאו אנשי השמאל כנגד אנשי התנועה הרוויזיוניסטית, הגם שרובה הייתה "תנועה של סתם-יהודים אביונים ושל בניהם; היא גאה, גאה עד לאין שיעור, היא לימדה את האביון ואת הסתם יהודי להתגאות בסתם-יהדותו ואביונותו דוקא".
הפצת המאמר והשפעתו
המאמר תורגם לשפות רבות ופורסם בעיתונות התנועה הרוויזיוניסטית והכללית, וכך הגיע אל קהילות ישראל ברחבי העולם. ביישוב היהודי בארץ ישראל נאסר פרסומו בעיתון, והוא הודפס בתרגומו של יהושע ליכטר (בפסבדונימו: יהושע איש ברוריה) כעיתון חד-פעמי "בהוצאה מיוחדת" בשם דבר ז'בוטינסקי על רצח ארלוזורוב. הוא נחשב לאחד הניסיונות הבולטים להדוף את ההאשמה הכבדה ברצח חיים ארלוזורוב, שהוטלה על אנשי התנועה הרוויזיוניסטית בשל עוינותם החריפה לארלוזורוב ולפעולותיו ובשל ההסתה כנגדו בקרב חברי התנועה, האשמה אשר התפתחה ופשטה במהירות ביישוב היהודי בארץ ישראל, ובמיוחד בקרב אנשי מפלגות הפועלים ותנועת העבודה. ההאשמה הפכה לכלי ניגוח כנגד ז'בוטינסקי עצמו, כנגד התנועה הרוויזיוניסטית שעמד בראשה, כנגד תנועת הנוער בית"ר שעמד בראשה, וכנגד חבריו ב"ברית הבריונים". המאמר נתן תמיכה וגיבוי מוסרי ונפשי לנאשמים ולאוהדי התנועה הרוויזיוניסטית, והשפיע על דעת הקהל בציבוריות היהודית. ההיסטוריון חן מלך מרחביה טען, שהמאמר "'עשה תקופה' בתולדות הציונות", באשר הצליח להדוף את ההאשמה ולהוכיח את המאמינים בה.
הביטוי "קאלט און פעסט" המשיך והתגלגל אל השיח של חברי התנועה הרוויזיוניסטית, כך למשל בדיון בין אב"א אחימאיר לבין מנחם בגין בוועידת תנועת החרות ב-4 באוקטובר 1956.
כירופרקט
כירופרקט או כירופרקטור הוא אדם שהוסמך על ידי מוסד אקדמי מוכר לעסוק בכירופרקטיקה, ואושר על ידי רשות בריאותית מוכרת לעסוק בכירופרקטיקה. רבים מהכירופרקטים הם בעלי תואר אקדמי שני לפחות בלימודי כירופרקטיקה.
רישוי בישראל
בישראל, על פי חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות, "כירופרקט" מוגדר כמי שהוסמך במוסד אקדמי מוכר מחוץ לישראל לתואר שני בכירופרקטיקה (M.C), או, לתואר ד"ר בכירופרקטיקה (D.C), ואושר על ידי משרד הבריאות הישראלי כמורשה לעסוק בכירופרקטיקה. בישראל פעילים כ-140 כירופרקטים, שכמחציתם מאוגדים במסגרת האגודה הישראלית לכירופרקטיקה.
כירופרקט אינו מוכר כרופא בישראל (וברוב ככל מדינות העולם), ולכן על פי כלל הוא אינו נותן אבחנה רפואית, מנפיק מרשמים לתרופות, או מבצע ניתוחים; הוא נותן אבחנות כירופרקטיות ספציפיות במערכת העצבית שריר-שלד (Neuromusculoskeletal system) בלבד ומטפל בבעיות במערכת זו בטיפול כירופרקטי, אשר ייתכן ורופא המטפל בעמוד השדרה (כגון רופא מומחה לאורתופדיה או נוירולוגיה) המליץ על טיפול כירופרקטי בהן.
רישוי בארצות הברית
מעבר לרישוי הבסיסי ככירופרקט, קיימים בארצות הברית שני רישיונות נוספים אשר כדי לקבלם נדרש מהפרט, בדרך כלל, להיות בעל תואר ד"ר בכירופרקטיקה (D.C): הראשון, "רופא-כירופרקט" (Chiropractic Physician) הניתן במדינות אמריקניות רבות כגון: אילינוי, וושינגטון, אוהיו, אריזונה, מיזורי, אורגון, ניו ג'רזי, צפון קרולינה, דרום דקוטה, אלסקה, פלורידה ואיידהו. רישיון זה מתיר לכירופרקט לאבחן אבחון רפואי בספקטרום רחב ומגוון, כולל הסתמכות על הדמיה, בדיקות דם ומעבדה, אך אינו מתיר לו להנפיק מרשמים לתרופות או לבצע ניתוחים. סוג הרישיון השני הניתן במדינות ניו מקסיקו ואורגון הוא "רופא-כירופרקט מומחה מתקדם מוסמך" (Certified Advanced Practice Chiropractic Physician), בו מורשה הכירופרקט, בנוסף להיתר האבחון הרפואי והגשת הטיפול הכירופרקטי המקובל, גם לרשום תרופות נוגדות דלקת או מרפות שרירים.
בארצות הברית, כירופרקט שעובר הכשרה מיוחדת ומקבל רישיון לכך, מורשה לעשות מניפולציות תחת הרדמה מלאה, לצד רופא מרדים וצוות אחיות.
אג'יג'אה
אג'יג'אה (ברומנית: Agigea) היא מועצה אזורית, נמל ואגם הממוקמים מדרום לקונסטנצה, בצומת דרכים יבשתי ועל גדת תעלת דנובה–הים השחור, בחבל דוברוג'ה, רומניה.
במפקד אוכלוסין שנערך במועצה ב-2011, נמצא כי 90% מתושביה הם רומנים, 6% טאטארים, ו-1% טורקים.
אמנון ישראלי
אמנון ישראלי (נולד ב-1947) הוא קדר ואמן קרמיקה ישראלי.
ביוגרפיה
אמנון ישראלי נולד בשנת 1947 באשדות יעקב. לאחר שירותו הצבאי עבר להתגורר בתל אביב-יפו. באותה עת החל ללמוד קדרות אצל הדוויג גרוסמן. לאחר מכן עבד כשנה במפעל הקרמי "לפיד".
עבודותיו המוקדמות של ישראלי נעשו ב"חמר מוצא" שנשרף לטמפרטורה נמוכה של כ-֯950 מעלות. עבודות אלו חופו בצבעי אנגוב, בהשפעת גרוסמן. בעבודותיו המאוחרות עושה ישראלי שימוש בהטבעות ובדימויים בסגנון ארכאולוגי, כשהו מצפה את הכלים בגלזורה. ישראלי הוא חבר בקואופרטיב האמנים "רוח כדים", ופועל בירושלים.
אדריכלות אורגנית
אדריכלות אורגנית היא פילוסופיה של אדריכלות המקדמת הרמוניה בין מגורי האדם לעולם הטבע. הרמוניה זו מושגת באמצעות גישות עיצוב שמטרתן להיות סימפתיות ומשולבות היטב עם הסביבה המקומית, כך שמבנים, ריהוט וסביבה הופכים לחלק מהרכב מאוחד הקשור ומשתלב זה בזה.
אורגניסט הוא אדריכל בתנועת האדריכלות האורגנית.
היסטוריה
המונח "אדריכלות אורגנית" נטבע על ידי פרנק לויד רייט (1867–1959), אם כי מעולם לא התנסח היטב בגלל סגנון הכתיבה שלו שהובן בידי מעטים: "אז הנה אני עומד לפניכם ומטיף לאדריכלות אורגנית: מכריז על אדריכלות אורגנית כאידיאל מודרני וצו השעה הדרוש כל כך אם ברצוננו לראות את כל החיים ולשרת את כל החיים כעת, ללא מסורת חיונית למסורת הגדולה. אין להוקיר שום צורה מוקדמת שהתקבעה עלינו בעבר, בהווה או בעתיד, אלא במקום זאת להעלות את החוקים הפשוטים של השכל הישר או של שכל העל, אם אתה מעדיף לקבוע צורה בדרך של טבע החומרים..."
אדריכלות אורגנית מתורגמת גם לאופי הכל-כלול של תהליך העיצוב של רייט. חומרים, מוטיבים ועקרונות סדר בסיסיים ממשיכים לחזור על עצמם בכל הבניין כולו. הרעיון של אדריכלות אורגנית מתייחס לא רק ל"יחס המילולי של הבניינים לסביבה הטבעית, אלא לאופן שבו התכנון של הבניינים חושב בקפידה כאילו היה אורגניזם מאוחד. גיאומטריות ברחבי הבניינים של רייט בונות מצבי רוח ונושאים מרכזיים.
יגאל להב
יגאל להב (נולד ב-28 במרץ 1960) הוא ראש המועצה המקומית קרני שומרון משנת 2013, יושב ראש אשכול רשויות יהודה ושומרון מאז שנת 2020 וחבר מליאת מועצת יש"ע.
אדריכלות אורגנית
היסטוריה
בעצם, אדריכלות אורגנית היא גם העיצוב המילולי של כל אלמנט בבניין: מהחלונות דרך הרצפה ועד הכיסאות הבודדים שנועדו למלא את החלל. הכל קשור זה לזה, ומשקף את מערכות הסדר הסימביוטיות של הטבע.
יגאל להב
ביוגרפיה
נולד ללידיה שעלתה מתוניס וליצחק, חייט שעלה מהאי ג'רבה.