cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ניצן זעירא
שנים ראשונות
זעירא נולד בחיפה. אמו, תהילה הלוי אפשטיין, היא נכדתו של דוד משה הלוי אפשטיין, מייסד מלונות הרצליה וצאצאית למשפחת הלוי שמקורה בספרד. לאחר גירוש ספרד היגרה המשפחה לעיר אפשטיין בגרמניה והוסיפו את שם העיר לשם משפחתם. בהמשך השנים, היגרה המשפחה לרוסיה והקימה שם עם משפחות נוספות קהילה של חסידי חב"ד. בשנת 1848 עלתה המשפחה לארץ ישראל והתיישבה בחברון. בשנת 1887 עברה המשפחה לירושלים. דוד משה התחתן עם רחל לבית רוזין. בשנת 1908 עבר עם משפחתו ליפו שם פתח מלון בשם "יפה נוף". בשנת 1910 עברה המשפחה לחיפה והקימה בה את מלון הרצליה הראשון. ניצן הוא גם צאצא למשפחת קובלסקי, שהקימה בראשית המאה ה-20 חנויות לכלי נגינה ותקליטים. אביו, דב זעירא, הקים ב-1962 חנות תקליטים בחיפה, "התקליט חיפה". בשנת 1971 פתח זעירא סניף בתל אביב ("בזאר התקליט", ברחוב בן-יהודה). הייתה זו חנות התקליטים הראשונה שעסקה גם בייבוא תקליטים לארץ וכך נמכרו בה באופן בלעדי תקליטים של האבנים המתגלגלות, פרנק זאפה ופינק פלויד שלא יצאו בהוצאה ישראלית וכן תקליטי ג'אז של מיילס דייוויס וצ'ארלי מינגוס. ניצן למעשה גדל בחנות התקליטים והאזין למוזיקה רוב שעות היום.
הפקה מוזיקלית
בשנות ה-80 סיקר את סצנת הרוק של מועדון פינגווין, קולנוע דן ומועדון הליקוויד בתל אביב, הוציא לאור כתב עת בשם "ווליום" והפיק הופעות לאמנים מתרבות השוליים דאז כמו להקת הקליק.
בשנת 1988, עם דעיכת סצנת המועדונים, הקים את נענע דיסק ששימשה בית לאמנים רבים מאותו דור ובהם רמי פורטיס, ברי סחרוף, דן תורן, יוסי אלפנט (עם "להקה רטורית") ומאור כהן. מאוחר יותר הפיק תקליטים ללהקות הצעירות של ראשית שנות ה-90 ("דור ה'רוקסן'"), כרמלה גרוס ואגנר, נקמת הטרקטור, רעש, כנסיית השכל ורוקפור. בנוסף הפיק מופעים של אמנים אלה וניהל חנות תקליטים מצליחה בשם "בית התקליט".
בשנת 1998, לרגל חגיגות החמישים לישראל הפיק את הפרויקט עבודה עברית, במסגרתו ביצעו אמנים ישראלים גרסאות כיסוי לשירים שונים, שזכה להד רחב ומכירות בהיקף של למעלה מ-200,000 עותקים. בפרויקט זה הכיר את שגית מיכאלי, בת זוגו ואם ילדיו.
ב-1999, כחלק מהתקרבות חוזרת ליהדות הקים את חברת "מי"ם" (ראשי תיבות של מוזיקה יהודית מקורית) המוציאה את תקליטיהם של יוצרים דתיים כאהרון רזאל, עדי רן ואחרים.
בשנת 2003 הפיק את אלבום המחווה למשוררת לאה גולדברג, "שרות לאה גולדברג", ובהמשך את אלבום המחווה למירון ח. איזקסון, "סימנים". משנת 2005, חבר הנהלת אקו"ם.
ב-29 בנובמבר 2006 הפיק את המופע "יהודה הלוי פינת אבן גבירול" בו הלחינו ושרו זמרים שונים (אהוד בנאי, מיכה שטרית, ברי סחרוף, אתי אנקרי, אביתר בנאי, מאור כהן, מאיר בנאי, מוש בן ארי ואחרים בליווי נגנים מהתזמורת האנדלוסית הישראלית), משירי משוררי תור הזהב בספרד.
בשנת 2020 עם התפרצות נגיף הקורונה בישראל, מנהל זעירא יחד עם "נענע דיסק" את פרויקט "צו השעה".
Some Girls
Some Girls הוא אלבום רוק של הלהקה הבריטית הרולינג סטונז שיצא ב-1978.
האלבום הצליח מאוד והחיה את קריירת הלהקה, האלבום כולל עשרה שירים, מתוכם ארבעה יצאו בסינגלים. השיר הפופולרי ביותר של האלבום היה Miss You, שנכנס למקום הראשון במצעד. השירים Beast Of Burden ואת Respectable, הגיעו אף הם למקומות גבוהים במצעדים.
האלבום הגיע למקום הראשון במצעד האמריקאי, ושהה במצעד 82 שבועות. במצעד הבריטי הוא הגיע למקום השני, ושהה במצעד 25 שבועות בלבד. האלבום קיבל פלטינה כפול שש, יותר מכל אלבום אחר של הרולינג סטונס. מגזין הרולינג סטון רשם אותו במקום ה-269 ברשימת 500 האלבומים הטובים ביותר.
רשימת רצועות
כל השירים נכתבו בידי מיק ג'אגר וקית' ריצ'רדס, אלא אם צוין אחרת.
אוניברסיטת קיימברידג'
אוניברסיטת קיימברידג' (באנגלית: The University of Cambridge) היא אוניברסיטת מחקר ציבורית הממוקמת בעיר קיימברידג' שבאנגליה. היא מהקדומות ומהגדולות שבאוניברסיטאות העולם, והשנייה שנוסדה בעולם דובר האנגלית (אחרי אוניברסיטת אוקספורד). סיפור עם מספר כי האוניברסיטה הוקמה בשנת 1209 על ידי קבוצת מלומדים שנאלצו להימלט מאוקספורד לאחר ריב עם המקומיים.
אוניברסיטת קיימברידג' נמנית עם שורת האוניברסיטאות היוקרתיות ביותר בעולם. חוקרי האוניברסיטה זכו ב-121 פרסי נובל - יותר מכל מוסד אקדמי אחר. קיימברידג' מוליכה בדרך כלל את טבלת דירוג האוניברסיטאות באנגליה, ומדורגת אקדמית בין האוניברסיטאות הטובות בעולם.
בין אוניברסיטאות אוקספורד וקיימברידג', המכונות באנגליה אוקסברידג', שוררת יריבות היסטורית שמקורה במאבק על תואר האוניברסיטה הבכירה בממלכה המאוחדת. שיעור ניכר מקרב מדעניה, סופריה ומדינאיה של בריטניה הם בוגרי האוניברסיטאות הללו.
מידע כללי
31 הקולג'ים המרכיבים את אוניברסיטת קיימברידג' מהווים, למעשה, מוסדות עצמאיים: הקולג' רשאי לקבוע אילו סטודנטים יתקבלו ללימודים, ולהחליט באופן עצמאי על מינוי מרצים וחוקרים, בכפוף לתקנון האוניברסיטה. בנוסף, הקולג'ים הם האחראים על סידורים פנימיים ומנהליים, על רווחת הסטודנטים (רוב הסטודנטים חיים, גרים ולנים בתחומי הקולג' במהלך לימודיהם) ועל ארגון קבוצות למידה קטנות. בכל קולג' ישנם ספרייה ומתקני ספורט, מועדונים ואחוות שונות. הלימודים מתנהלים הן במחלקות הקולג'ים והן במחלקות האוניברסיטה, כאשר האוניברסיטה היא שמעניקה את התארים.
אוניברסיטת קיימברידג' חברה במספר ארגונים: חברה בקבוצת קוימברה (GC), בברית הבינלאומית לאוניברסיטאות מחקר (IARU), באיגוד של אוניברסיטאות חבר העמים הבריטי (ACU), בליגה האירופית לאוניברסיטאות מחקר (LERU), בפורום מנהיגי האוניברסיטאות העולמי (GULF), באיגוד האוניברסיטאות האירופאיות (EUA), בקבוצת ראסל, באוניברסיטאות בריטניה (UUK), בקבוצת G5, חברה מייסדת של מכון אלן טיורינג בלונדון ומשויכת לקבוצת אוניברסיטאות לא רשמית הנקראת "משולש הזהב".
בראש האוניברסיטה עומד נגיד (chancellor), אולם זהו תפקיד ייצוגי בעיקרו. הנגיד הנוכחי של האוניברסיטה הוא הלורד סיינזברי מטורנוויל, הבעלים של רשת המרכולים סיינזברי'ז. הנשיא (vice-chancellor), ומי שעומד למעשה בראש האוניברסיטה, הוא פרופ' סטיבן טופ (Stephen Toope).
היסטוריה
הקולג' הראשון של אוניברסיטת קיימברידג' הוא פיטרהאוס קולג', שהוקם בשנת 1284 על ידי יו בלשאם (Hugh Balsham), בישוף אילי (Ely). רבים מהקולג'ים נוסדו במאות ה-14 וה-15, אולם קולג'ים נוספים הוקמו במהלך המאות הבאות, עד לזמננו אנו. הקולג' החדש ביותר הוא הומרטון קולג', מוסד שמקורו במאה השבע עשרה, אבל הוכר כקולג' בשנת 2010. בשנת 2004 דווח כי קיימברידג' מתכננת להגדיל את מספר הסטודנטים שלה על ידי בניית שלושה קולג'ים נוספים, אולם דוברי האוניברסיטה הכחישו זאת.
בימי הביניים, המניע העיקרי להקמת קולג'ים היה צבירת מתפללים רבים ככל האפשר - בדמותם של התלמידים, שהיו ברובם אנשי כמורה - על מנת שיתפללו למען נשמותיהם של מייסדי הקולג'ים. מסיבה זו כללו קולג'ים רבים כנסיות וחדרי תפילה, והכנסיות אף התוו את עיקרי תוכנית הלימודים: דקדוק, לוגיקה, רטוריקה, וכן לימוד סכולסטי של אריתמטיקה, מוזיקה, גאומטריה ואסטרונומיה. עיקר הדגש, עם זאת, היה על לימודי דת ותאולוגיה. במהלך פירוק המנזרים באנגליה ציווה המלך הנרי השמיני על מורי האוניברסיטה לסגור את הפקולטה ללימודי החוק הקאנוני ולחדול לאלתר מלימודי סכולסטיקה. הדבר הביא לשינוי במוקדי תוכניות הלימודים של הקולג'ים: לא עוד לימודי דת ותאולוגיה, כי אם קלאסיקה, פרשנות הביבליה ומתמטיקה.
קרנה של אוניברסיטת קיימברידג' עלתה עם המצאת הדפוס, שאפשרה לחוקריה לפרסם פרסומים מדעיים בתפוצה רחבה החל משנת 1534, עת רכשה האוניברסיטה מספר מכבשי דפוס. במאה ה-17 הגיעה העשייה האקדמית בקיימברידג' לאחד משיאיה הרבים, כאשר אייזק ניוטון (1643-1727), שהיה פרופסור למתמטיקה בטריניטי קולג' פרסם לקראת סוף המאה ה-17 את מחקריו אודות חוקי התנועה והכבידה. הישגים אקדמיים בולטים נוספים היו פרסום "מוצא המינים", עבודתו המהפכנית של צ'ארלס דרווין על האבולוציה, וכן ביקוע האטום בשנת 1932 על ידי ג'ון קוקרופט וארנסט וולטון.
בחינת הגמר לקבלת התואר "Bachelors of Arts" - התואר הראשון העיקרי המוענק בקיימברידג' בתום לימודי מדעי הרוח, מדעי החברה ומדעי הטבע - ידועה בשם טרייפוס (Tripos). הגם שהאוניברסיטה מציעה כיום לימודים במגוון תחומים, עד ראשית המאה ה-19 עיקר הדגש היה על לימודי מתמטיקה, שהיו אז בבחינת לימודי חובה לצורך סיום התואר. לימודי המתמטיקה באוניברסיטת קיימברידג', ובעיקר הטרייפוס במקצוע זה, היו תחרותיים ביותר, ובזכותם הופיעו כמה מגדולי המדענים האנגלים. עם זאת, היו מי שהביעו סלידה מהשיטה הנהוגה בקיימברידג', כמו גודפרי הרולד הארדי אשר טען כי היא גורמת לרוב התלמידים להתעניין יותר בציוניהם מאשר בנושאים הנלמדים. אף על פי שכיום המחקר בקיימברידג' הוא רב-תחומי, עיקר חוזקה נותר לימודי המתמטיקה: מרכז אייזק ניוטון, המשתייך לאוניברסיטה, נתפס באנגליה כמכון המחקר הלאומי לחקר המתמטיקה והפיזיקה התאורטית.
הקולג'ים הראשונים לנשים היו גירטון קולג' (1869) וניונהאם קולג' (1872). הסטודנטיות הראשונות נבחנו בשנת 1882, אולם רק בשנת 1947 שולבו נשים במערך המחקר וההוראה של האוניברסיטה, 20 שנים אחרי שילובן באוניברסיטת אוקספורד.
מתוך 31 הקולג'ים הקיימים כיום, שניים מיועדים לנשים בלבד (מורי אדווארדס קולג' וניונהאם קולג'), וחמישה - לתלמידים מתקדמים בלבד (הלומדים לתואר M.A לפחות) (קלייר הול קולג', דרווין קולג', וולפסון קולג', סיינט אדמונד קולג' ויוז הול).
קבלה ללימודים
בעבר, קבלה לאוניברסיטת קיימברידג' הייתה על בסיס ידיעת לטינית ויוונית, שנלמדו בבתי הספר הפרטיים בבריטניה (המכונים Private Schools). פירוש הדבר היה, על פי רוב, שרובם המכריע של הסטודנטים באוניברסיטה השתייכו לעלית החברתית הבריטית. החל משנות השישים הסתמן שינוי, שבמסגרתו התקבלו סטודנטים בעיקר על סמך כישוריהם והישגיהם האישיים. המועמדים נדרשים להיות בעלי הציונים הטובים ביותר האפשריים בתעודות סיום התיכון שלהם, וכן לעבור ראיון אישי קפדני. בשנים האחרונות, מועמדים המעוניינים להתקבל לתחומים טכניים שונים, כמו מתמטיקה, נדרשים גם לעבור סדרת מבחנים הידועה כמבחני STEP. עם זאת, הוויכוח אודות מידת ההוגנות הקיימת בשיטת הקבלה לקיימברידג' ולאוקספורד עודו מתנהל בבריטניה.
כמעט כל הקולג'ים מקבלים סטודנטים עבור כל המקצועות הנלמדים באוניברסיטה, אך ישנם מספר קולג'ים אשר שמים דגש על מקצוע מסוים. לדוגמה, מכללת גונביל וקיז מכילה מספר רב של תלמידי רפואה.
תלמידים מתקדמים מתקבלים לקיימברידג' בהתאם לשיקולי המחלקה או הפקולטה שבה הם מתעתדים ללמוד, ורק לאחר מכן הם משויכים לקולג' זה או אחר.
ספורט ופנאי
בקיימברידג' קיימת מסורת ארוכה של השתתפות סטודנטים בפעילויות ספורט ופנאי. החתירה פופולרית במיוחד, וישנן תחרויות בין הקולג'ים ונגד אוניברסיטת אוקספורד עצמה. ישנן משחקי יריבות מול אוקספורד במגוון תחומי ספורט, ביניהם רוגבי, קריקט, ושחמט. הקיימברידג' יוניון הוא מרכז להתדיינויות פוליטיות בין סטודנטים. ישנם מועדני דרמה וקומדיה, וכן עיתוני סטודנטים רבי השפעה.
אגדות ומיתוסים
מספר מיתוסים התפתחו סביב אוניברסיטת קיימברידג' וההיסטוריה שלה. אחד מהם עוסק בגשר המתמטי הסמוך לקווינס קולג', שעיצב, כביכול, אייזק ניוטון עצמו באופן שיאפשר לו להחזיק מעמד ללא ברגים ובריחים. מסופר על חבורת סטודנטים ספקניים שפירקו את הגשר אך לא הצליחו להרכיבו מחדש לאחר מכך. הסיפור הוא בדיה, שכן הגשר נבנה 22 שנים לאחר מותו של ניוטון.
סיפור אמיתי הוא זה העוסק ב"פרס כף העץ", שהייתה ה"פרס" שהוענק לתלמיד שקיבל את הציון העובר הנמוך ביותר בלימודי המתמטיקה. הפרס הוענק בפעם האחרונה בשנת 1909 לחותר בשם קטברת' למפרייר הולטהאוס מסנט ג'ונס קולג'. מרגע שהובן כי מספר סטודנטים עשו מאמצים לזכות בכף העץ, בוטל הנוהג.
שונות
אוניברסיטת קיימברידג' מקיימת שותפות מחקרית הדוקה עם המכון הטכנולוגי במסצ'וסטס (MIT). בנוסף, האוניברסיטה מנהלת קשרים עם חברות ההייטק באזור קיימברידג'. אישים רבים בעולם הטכנולוגיה תורמים לאוניברסיטה באופן קבוע, כמו גורדון מור מאינטל וביל גייטס נשיא מיקרוסופט. בשנת 2000, כונן גייטס את מלגת גייטס שנועדה לסייע לסטודנטים שאינם בריטים הלומדים בקיימברידג'.
דונה סאמר
דונה אדריאן גיינס (באנגלית: Donna Adrian Gaines; 31 בדצמבר 1948 – 17 במאי 2012), הידועה בעיקר בשם הבמה דונה סאמר (Donna Summer), הייתה זמרת אמריקאית, זוכת חמישה פרסי גראמי ושישה פרסי המוזיקה האמריקאית, שהתפרסמה וזכתה להצלחה בתקופת הדיסקו של שנות ה-70 ובראשית שנות ה-80. להיטיה הגדולים, בהם "Love to Love You Baby", "I Feel Love" ו-"Hot Stuff", זיכו אותה בתואר הלא רשמי "מלכת הדיסקו". סאמר הייתה האמנית הראשונה ששלושה אלבומים כפולים רצופים שלה הגיעו למקום הראשון במצעד הפזמונים האמריקאי, ונכון ל-2010 אלבומיה נמכרו במעל 130 מיליון עותקים ברחבי העולם.
השנים הראשונות
סאמר נולדה בבוסטון, מסצ'וסטס, אחת משבעת ילדיהם של זוג נוצרים אדוקים. כשהיא מושפעת מזמרת הגוספל מהליה ג'קסון, החלה סאמר לשיר בכנסייה בגיל צעיר. בשנות נעוריה הקימה מספר להקות, כולל אחת שכללה את אחותה ובת דודתה. היא עזבה את בית הספר התיכון ולא סיימה את לימודיה, וקיוותה שבאמצעות המוזיקה תצליח לעזוב את בוסטון, בה לא מצאה את מקומה.
בסוף שנות ה-60, בהשפעת ג'ניס ג'ופלין, הצטרפה סאמר ללהקת הרוק הפסיכדלי "The Crow", כסולנית הלהקה. הלהקה לא האריכה ימים והתפרקה זמן קצר לאחר שחבריה עברו לניו יורק. ב-1968 היא נבחנה לתפקיד של שילה במחזמר "שיער" שהועלה בברודוויי, אך לא זכתה בתפקיד. עם זאת, כשהמחזמר עבר לאירופה התפקיד הוצע לה, והיא הסכימה לקבלו. בעקבות כך עברה להתגורר בגרמניה, וחזרה לארצות הברית לאחר שש שנים.
במהלך שנות שהותה בגרמניה השתתפה במספר מחזות זמר. לאחר שהתמקמה במינכן, החלה להופיע עם מספר הרכבים מוזיקליים, כולל עם להקת הפופ "The Munich Machine". ב-1971, כשהשתמשה עדיין בשמה האמיתי דונה גיינס, הוציאה את הסינגל הראשון שלה, גרסת כיסוי לשיר "Sally Go 'Round the Roses", שלא זכה להצלחה. ב-1975 החלה להשתמש בשם הבמה דונה סאמר.
שנות ההצלחה והתהילה
השיר "Love to Love You Baby" הוקלט תחילה בגרסה בת 3 דקות, הופץ באירופה בלבד וזכה להצלחה בינונית. נשיא חברת התקליטים האמריקאית קזבלנקה רקורדס, ניל בוגרט, שמע את השיר, התלהב, וביקש ממורודר להפיק גרסה ארוכה יותר שלו. סאמר הקליטה גרסה בת 17 דקות של השיר, ובשלהי 1975 היא הוחתמה בקזבלנקה רקורדס. "Love to Love You Baby" יצא כסינגל בארצות הברית והפך מיידית ללהיט, שהגיע למקום השני במצעד. השיר עורר מחלוקת, בשל גניחותיה של סאמר שהופיעו בו, וחלק מתחנות הרדיו אף סירבו להשמיעו בשל כך. אלבומה בעל אותו השם, שהיה הראשון שהוציאה בארצות הברית, נמכר בלמעלה ממיליון עותקים והגיע למעמד של אלבום פלטינה.
ב-1976 הוציאה שני אלבומי קונספט, A Love Trilogy ו-Four Seasons of Love, שזכו אף הם להצלחה ולמעמד של אלבומי זהב. הסינגל "Love's Unkind" הגיע ב-1977 למקום השלישי במצעד הסינגלים הבריטי ולמקום הראשון במצעד שירי הדאנס קלאב. באותה השנה הוציאה אלבום קונספט נוסף, אלבום כפול בשם Once Upon a Time, שסיפר סיפור סינדרלה מודרני באמצעות שילוב של מוזיקת דיסקו אורקסטראלית, בלדות ומוזיקה אלקטרונית. ב-1978 הוציאה גרסת דיסקו לבלדה של ג'ימי וב בביצועו של ריצ'רד האריס, "MacArthur Park", וכבשה לראשונה את פסגת מצעד הסינגלים בארצות הברית. השיר נכלל באלבום ההופעה הראשון שהוציאה סאמר, Live and More, שהפך גם לאלבום הראשון שלה שהגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד 200, הגיע למעמד של אלבום פלטינה כפולה ונמכר בלמעלה ממיליון עותקים. באותה השנה שיחקה סאמר בסרט הקולנוע "Thank God It's Friday", בו גילמה את דמותה של זמרת הנחושה להופיע במועדון דיסקו ידוע. השיר מתוך הסרט בביצועה, "Last Dance", שנכתב על ידי פול ג'בארה, הגיע למקום השלישי במצעד האמריקאי, זיכה את סאמר בפרס גראמי הראשון שלה ואת ג'בארה בפרס אוסקר ובפרס גלובוס הזהב עבור השיר המקורי הטוב ביותר. למרות הצלחתה, סאמר סבלה מהתקפי חרדה ומדיכאון, וכתוצאה מכך התמכרה לתרופות מרשם, ובראשית 1979 המשך הקריירה שלה ואף חייה עמדו בסכנה. בהמשך 1979 הצליחה סאמר להתגבר על התמכרותה ולהחלים, וביחד עם מורודר ובלוט עבדה על הפרויקט הבא שלה. התוצאה הייתה Bad Girls, אלבום קונספט שהעבודה עליו נמשכה כמעט שנתיים, ושבמרכזו עמד סיפור על "נערה עובדת" (כינוי לזונה). האלבום הכיל אלמנטים של דיסקו, רוק, פופ ואלקטרוניקה. מיד עם צאתו זכה להצלחה גדולה ונכנס הישר למקום הראשון במצעד. בסך הכל נמכר האלבום במעל שלושה מיליון עותקים בארצות הברית בלבד, והפך לאלבומה המצליח ביותר של סאמר. שני הסינגלים הראשונים מתוך האלבום, "Hot Stuff" ושיר הנושא "Bad Girls", הגיעו למקום הראשון במצעד האמריקאי, והסינגל השלישי, בלדת הדיסקו "Dim All the Lights", הגיע למקום השני במצעד. שלושת הסינגלים נמכרו כל אחד ביותר ממיליון עותקים. על הביצוע של "Hot Stuff" זכתה בהמשך אותה שנה בפרס גראמי השני שלה. ב-1979 הוציאה גם את אלבום האוסף הראשון שלה, On the Radio: Greatest Hits Volumes I & II, שהגיע אף הוא למקום הראשון במצעד ולמעמד של אלבום פלטינה כפולה. היה זה אלבומה הכפול השלישי ברציפות שהגיע למקום הראשון, והיא הייתה לאמנית הראשונה שהגיעה להישג זה.
לאחר הצלחת האלבום Bad Girls, לא רצתה סאמר להמשיך ולהקליט שירים בסגנון הדיסקו, מאחר שחשה שסגנון זה מאבד אט אט את אחיזתו בקהל. הדבר הוביל למתח בינה ובין חברת התקליטים שלה, וב-1980 עזבה את קזבלנקה רקורדס. היא קיבלה הצעות ממספר חברות תקליטים גדולות, אך בסופו של דבר בחרה לחתום על חוזה הקלטות בחברת התקליטים החדשה של דייוויד גפן, גפן רקורדס, והייתה לאמנית הראשונה שהוחתמה על ידי החברה החדשה. עוד באותה שנה הוציאה את אלבומה הראשון עם החברה, The Wanderer, שבו הוחלפו צלילי הדיסקו בסגנון יותר מינימליסטי של גיטרות וסינתיסייזרים, שאפיין את סצנת הגל החדש, ובשילוב אלמנטים של רוק. האלבום זכה למעמד של אלבום זהב, ושיר הנושא שלו שיצא כסינגל הגיע למקום השלישי במצעד.
העבודה על אלבומה הבא, I'm a Rainbow, גרמה לחיכוכים בינה ובין גפן רקורדס סביב תהליך העבודה. האלבום נגנז ויצא לאור רק שנים מאוחר יותר, ב-1996, על ידי חברת התקליטים מרקורי רקורדס, ובעקבות הגניזה נאלצה סאמר להיפרד ממורודר, לאחר שבע שנים של עבודה משותפת. גפן רקורדס גייסו את קווינסי ג'ונס להפיק את אלבומה הבא, שיצא ב-1982 ונקרא בפשטות Donna Summer. על אף שהניב את הלהיט "Love Is in Control", האלבום הצליח פחות מאלבומיה הקודמים, ובמהלך הפקתו היו עימותים בלתי פוסקים בין סאמר לג'ונס. ב-1983 יצא האלבום She Works Hard For The Money, שהגיע למעמד של אלבום זהב והיה לאלבומה המצליח ביותר בשנות ה-80. שיר הנושא של האלבום הפך ללהיט והגיע למקום השלישי במצעד הסינגלים.
הדעיכה וההתבטאויות השנויות במחלוקת
בספטמבר 1984 הוציאה סאמר את אלבום האולפן ה-12 שלה, Cats Without Claws. האלבום לא הצליח לייצר להיטים, נמכר בפחות מ-500,000 עותקים, והיה לאלבומה הראשון מאז אלבום הבכורה ב-1974 שלא הצליח להגיע למעמד של אלבום זהב. באותה התקופה סאמר גם הקליטה את השיר "Romeo", כחלק מפסקול הסרט "פלאשדאנס", ודחתה הצעותיו של ג'ורג'יו מורודר לבצע כמה משיריו, בהם "Rush Rush", שהוקלט לאחר מכן על ידי דבי הארי עבור פסקול הסרט "פני צלקת", ו-"Flashdance... What a Feeling", שהוקלט לאחר מכן על ידי איירין קארה והפך ללהיט ענק מתוך הסרט "פלאשדאנס". עם שתי בנות צעירות מנישואיה השניים, ובת נוספת מנישואיה הראשונים, סאמר רצתה לקחת פסק זמן מאור הזרקורים ולהתרכז במשפחתה.
סאמר חזרה ב-1987 עם האלבום All Systems Go, שלא זכה להצלחה מסחרית והיה לאלבום הראשון שלה שלא הצליח להיכנס ל-"100 הגדולים" במצעד האמריקאי. לאחר כישלון האלבום, סאמר עזבה את חברת גפן רקורדס, וב-1988 חתמה על חוזה הקלטות עם חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס.
במחצית השנייה של שנות ה-80 נפוצו שמועות על התבטאויות אנטי-הומוסקסואליות שנאמרו לכאורה על ידי סאמר, בהן הביעה דעתה שמגפת האיידס היא עונש מאלוהים על ההומוסקסואליות. הייתה לכך השפעה שלילית ניכרת על הקריירה של סאמר, ואלפי עותקים של אלבומיה הוחזרו לחברת התקליטים שלה במחאה של מעריציה הזועמים. עם זאת, סאמר הכחישה שהתבטאה בצורה כזו, ומספר שנים לאחר מכן, ב-1991, אף הגישה תביעה נגד ה-"ניו יורק מגזין", כשחזר ופרסם את השמועות והציג אותן כעובדה, לקראת צאת אלבום חדש שלה. התביעה יושבה בפשרה מחוץ לכותלי בית המשפט, שאף אחד מהצדדים לא חשף את פרטיה.
הקריירה המאוחרת: 1989-2009
ב-1989 הוציאה סאמר את אלבום האולפן ה-14 שלה והראשון עם אטלנטיק רקורדס, Another Place and Time. האלבום הופק על ידי שלישיית המפיקים הידועה סטוק אייטקן ווטרמן, והניב את הלהיט "This Time I Know It's for Real", שהגיע למקום השביעי במצעד האמריקאי ולמקום השלישי במצעד הבריטי, והיה ללהיטה האחרון. הסינגלים הבאים שיצאו מתוך האלבום נכשלו מסחרית, ובשלב מסוים חברת התקליטים אף עצרה את קידום המכירות של האלבום. למרות זאת, האלבום הצליח להגיע למעמד של אלבום זהב בבריטניה.
ב-1991 יצא האלבום Mistaken Identity, שנכשל מסחרית, ובעקבותיו נפרדו דרכיהם של סאמר ואטלנטיק רקורדס. ב-1994 הוציאה את Christmas Spirit, אלבום שירי חג המולד בסגנון גוספל. האלבום לא הצליח מסחרית, אך סינגל אחד מתוכו, "Melody of Love", הגיע למקום הראשון במצעד שירי הדאנס קלאב.
בשנות ה-90 הופיעה מספר פעמים בתפקיד אורח בקומדיית המצבים "אריזה משפחתית". ב-1999 הצטלמה לספיישל טלוויזיוני עבור ערוץ המוזיקה VH1, שהיה לאחת התוכניות הנצפות ביותר של הערוץ באותה שנה.
ב-2008, 14 שנים לאחר אלבום האולפן האחרון שלה ו-17 שנים לאחר שהקליטה לאחרונה מוזיקה מקורית שלה, הוציאה סאמר את Crayons, בחברת התקליטים בורגנדי רקורדס. האלבום זכה להצלחה מסחרית מתונה, הגיע בשיאו למקום ה-17 במצעד הבילבורד 200, ושלושה סינגלים מתוכו הגיעו למקום הראשון במצעד שירי הדאנס קלאב.
ב-11 בדצמבר 2009 הופיעה סאמר במסגרת אירועי פרס נובל לשלום באוסלו, נורווגיה, לכבודו של נשיא ארצות הברית ברק אובמה, שזכה בפרס באותה שנה.
חייה האישיים
ב-1972, בעת שהתגוררה בגרמניה, התחתנה עם השחקן האוסטרי הלמוט זומר. נישואיהם לא החזיקו מעמד זמן רב והם התגרשו ב-1974, בעת שסאמר הייתה בהריון עם בתם מימי זומר, שנולדה ב-1975. ב-1980 סאמר התחתנה בשנית, עם ברוס סודאנו, ונולדו להם שתי בנות, ברוקלין ואמנדה.
ב-2012 מתה, בגיל 63, מסרטן הריאה.
אלבומי אולפן
"—" מסמל אלבום שלא דורג.
אלבומי אוסף והופעה חיה
"—" מסמל אלבום שלא דורג.
סינגלים בולטים
"—" מסמל סינגל שלא דורג.
אדרופין
אדרופין הוא פפטיד המקודד על ידי הגן ENHO, בעל רצף גנטי שמור בקרב יונקים. תפקידו הביולוגי של אדרופין תואר לראשונה בשנת 2008 כהורמון חלבוני, המופרש מהכבד (הפטוקין) בהקשר של השמנת יתר ומאזן האנרגיה בעכברים. השם "אדרופין" נגזר מהלטינית "אדורו " - להצית, ו"פינגוויס " - שומן. בבעלי חיים, הודגם כי לאדרופין תפקיד רגולטורי במטבוליזם של פחמימות/שומנים וכן בתפקוד האנדותל. ביטוי אדרופין מווסת על ידי המצב התזונתי, השעון הביולוגי, וכן על ידי אסטרוגן. בבני אדם, רמות נמוכות של אדרופין בדם נקשרו למספר מצבים רפואיים שליליים כולל תסמונת מטבולית, השמנת יתר ומחלות מעי דלקתיות. האיבר בעל רמת הביטוי הגבוהה ביותר של אדרופין הוא המוח. בהקשר זה הקולטן המצומד לחלבון G היתום GPR19 הוצע בתור הקולטן לאדרופין. בנוסף הוצע כי במוח יש לאדרופין תפקיד בהזדקנות ובתפקוד קוגניטיבי.
עלי סופאן
עלי סופאן (באנגלית: Ali Soufan, בערבית: علي صوفان) הוא סוכן FBI לשעבר לבנוני-אמריקני שהיה מעורב במספר מבצעים נרחבים למלחמה בטרור בארצות הברית וברחבי העולם. מאמר ב"ניו יורקר" מ-2006 תיאר את סופאן כמי שהיה קרוב יותר מכל אחד למנוע את פיגועי 11 בספטמבר, והשתמע שהוא היה מצליח לו ה-CIA הייתה מוכנה לחלוק עימו מידע. הוא התפטר מה-FBI בשנת 2005 לאחר שביקר בפומבי את ה-CIA על כך שלא שיתף עמו מודיעין, מה שעשוי היה למנוע את הפיגועים.
בשנת 2011 פרסם ספר זיכרונות הכולל רקע היסטורי על אל-קאעידה: "הדגלים השחורים: הסיפור הפנימי של ה-9/11 והמלחמה נגד אל-קאעידה." בשנת 2017 פרסם את הספר "אנטומיה של טרור: ממותו של בן לאדן לעליית המדינה האסלאמית".
שנים מוקדמות
סופאן נולד בלבנון. הוא מעריץ של המשורר חליל גיבראן. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת מנספילד בפנסילבניה בשנת 1995, וקיבל תואר ראשון במדע המדינה. הוא בא ממשפחה מוסלמית סונית.
קריירת ה-FBI
בזמן שהיה בתימן וחקר את הפיגועים ב-11 בספטמבר, קיבל סופאן מודיעין כי ה-CIA החזיק במידע רלוונטי במשך חודשים. על פי הדיווח בניו יורקר, סופאן קיבל את התצלום הרביעי של המפגש במלזיה - תמונתו של ח'אלד, המוח של מבצע "קול". שתי המזימות, כך הבין סופאן מייד, קשורות זו לזו, ואם ה-CIA לא היה מונע ממנו מידע, סביר להניח שהוא היה מגלה את המזימה חודשים לפני ה-11 בספטמבר."
התשאול שלו של מוחמד אל-קטהני הוא שהביא להאשמות הטרור נגד עלי סאלח קאהלה אל-מארי בשיקגו, שאותו ציין אל-קטחני כקרוב משפחה.
בשנת 2005 פנה סופאן לרופא בפלורידה, רפיק עבדוס סאביר, והתחזה למיליטנט איסלאמיסטי, ושאל אותו האם יתן טיפול רפואי ללוחמי אל-קאעידה פצועים ממלחמת עיראק. כשסאביר הסכים להעניק טיפול רפואי, הוא נעצר ונשפט למאסר של 25 שנה בגין תמיכה בטרור.
סופאן תואר כמי שהיה בעל קשרים הדוקים עם סוכן הלוחמה בטרור של ה-FBI ג'ון פ. אוניל.
תפקידו בוועדות הצבאיות בגואנטנמו
סופאן השיג הודאה מסלים חמדאן, שהואשם כנהג ושומר ראש של אוסאמה בן לאדן. סופאן העיד בפני בית הדין הצבאי כי חמדאן הוא טרוריסט קשוח, שידע מראש על ארגון הפיגועים ב-11 בספטמבר.
הוא גם השיג הודאה מעלי אל-בהלול, תעמולן של אל-קאעידה ומזכיר התקשורת של בן-לאדן שהואשם בכך שהעלה סרטון חגיגות של הפיגוע על הצוללת "קול" והעיד גם בבית הדין הצבאי נגדו.
קריירה אחרי ה-FBI
עלי סופאן התפטר מה-FBI בשנת 2005 והקים את קבוצת סופאן. בנוסף נקרא לעיתים קרובות לשמש כפרשן מומחה. סופאן חבר במועצה המייעצת לביטחון המולדת.
עדות הסנאט
ב־14 במאי 2009 העיד סופאן בפני ועדת הסנאט על דיוניה בנושא עינויים. השימוע בא בעקבות סיווג אובמה למה שמכונה "תזכירי העינויים".
הבולט ביותר, הוא טען בעדותו כי חקירתו של אבו זוביידה הביאה למודיעין מועיל, כמו גם זהותו של המחבל המורשע חוסה פדילה; נטען כי לאחר מכן, כאשר בוצעו עינויים בהדמיית טביעה אצל אבו זוביידה, זרם המודיעין נפסק. הצהרתו של סופאן עומדת בסתירה לזו שנאמרה ב"תזכירי העינויים ", לפיה השימוש בשיטות הדמיית הטבעה מהווה "טכניקות חקירה משופרות".
בתרבות הפופולרית
בסדרת הטלוויזיה מבית הולו "המגדלים הגבוהים" משנת 2018, בהתבסס על תקופתו של סופאן ב-FBI, הוא מגולם על ידי השחקן טהר רחים. בסרט הדו"ח, בכיכובו של אדם דרייבר, הוא מגולם על ידי פאג'ר אל-קאיסי.
גבריאל מימון
גבריאל (גבי) מימון, מנכ"ל משרד הפנים בשנים 2009–2011 ומנכ"ל משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה בשנים 2006–2009.
ביוגרפיה
מימון, בוגר תואר בכלכלה, חשבונאות ומשפטים, הוסמך כרואה חשבון וכיהן כיושב ראש מחוז הדרום של לשכת רואי החשבון. בפעילותו הציבורית שימש יושב ראש דירקטוריון "החברה לפיתוח אזורי תעשייה באר שבע".
בשנים 2001–2003 שימש מימון יועץ כלכלי לשר הפנים אלי ישי. לאחר הקמת הממשלה ה-30 עבר למגזר הפרטי וניהל חברה למתן שירותי ייעוץ כלכלי.
בשנים 2003-2006 כיהן כחבר מועצת העיר באר שבע מטעם מפלגת ש"ס.
ב-18 באוקטובר 2010 נעצר מימון בחשד לקבלת דבר במרמה, במסגרת מכרז מינהל מקרקעי ישראל למגרשים ביישוב יד בנימין.. ב-20 בינואר 2011 הגיש את התפטרותו לשר הפנים. מימון הועמד לדין וזוכה מחמת תביעה חסרת בסיס וראיות.
גינקולוגיה
גִּינֵקוֹלוֹגְיָה (מיוונית: גינקה – אישה; לוגיה – תורה) או רפואת נשים היא תחום ברפואה העוסק במערכת הרבייה הנקבית.
גינקולוגיה עוסקת גם במחלות של איברי הרבייה הנקביים – הרחם, הנרתיק, השחלות ואיברים אחרים. בקטגוריה זו נכללות דלקות וזיהומים, מחלות מין, מספר סוגים של סרטן, בעיות וסת, אי-פוריות ומצבים רפואיים הקשורים להריון וללידה. רופא גינקולוגי מלווה את האישה לכל אורך ההיריון ומפקח (למשל באמצעות בדיקות אולטרה-סאונד) על התפתחותו התקינה של העובר. בנוסף מייעצים גינקולוגים לנשים בנוגע לאמצעי מניעה ולקשיים ביחסי מין.
לגינקולוגים בדרך כלל התמחות כפולה – בגינקולוגיה ובמיילדוּת; במסגרת ההתמחות השנייה הם לומדים להתערב בתהליך הלידה בבית החולים, היה ותהליך הלידה מסתבך מסיבות שונות.
היסטוריה
הפפירוס הגינקולוגי של קאהון (The Kahun Gynaecological Papyrus) הוא הטקסט הרפואי העתיק ביותר הידוע ומתוארך ל-1,800 לפני הספירה. הוא עוסק בתלונות גינקולוגיות, מחלות של נשים, פוריות, היריון, אמצעי מניעה ועוד. הטקסט מחולק לשלושים וארבעה חלקים, כשכל חלק דן בבעיה ספציפית ומכיל אבחון וטיפול, אך אינו מציע הפרוגנוזה.
ג'יימס מריון סימס (J. Marion Sims) נחשב על ידי רבים לאבי הגינקולוגיה המודרנית. חלק מהטכניקות שלו פותחו על ידי ניתוח של שפחות שחורות, רבות מהן ללא הרדמה, עובדה הזוכה לביקורות רבות בשנים האחרונות.
ניתוח
במדינות מסוימות, נשים צריכות להיבדק קודם אצל רופא כללי או אצל רופא משפחה לפני שתיבדקנה אצל גינקולוג. אם מצבן דורש ידע, הכשרה, ביצוע הליך כירורגי, או ציוד שאינו זמין לרופא כללי, הן מופנות לגינקולוג.
בארצות הברית, לעומת זאת, החוק ותוכניות ביטוח בריאות רבות מאפשרים לגינקולוגים לספק טיפול ראשוני, בנוסף להיבטים אחרים של המומחיות שלהם. כאשר אפשרות זו זמינה, חלק מהנשים בוחרות להיבדק אצל מנתח גינקולוגי לבעיות שאינן גינקולוגיות, ללא הפניה של רופא אחר. כמו בכל תחום ברפואה, הכלים העיקריים של אבחון הם היסטוריה רפואית ובדיקות קליניות.
בדיקה גינקולוגית היא תהליך אינטימי יותר מאשר בדיקה גופנית שגרתית, ודורשת מכשור ייחודי, כמו הספקולום. הספקולום מורכב משני להבים המחוברים בציר ועשויים מתכת קעורה או פלסטיק, המשמשים להפרדת רקמת תאי הנרתיק, מה שמאפשר לגינקולוג לבדוק את הנרתיק וצוואר הרחם, כמו גם את חלקו התחתון של הרחם, הממוקם בחלקו העליון של הנרתיק.
גינקולוגים בדרך כלל מבצעים בדיקה גינקולוגית ידנית הכוללת שימוש בשתי הידיים (bimanual) - האחת מונחת על הבטן תוך שאצבע אחת או שתיים מהיד השנייה נמצאות בנרתיק. הבדיקה מאפשרת להם למשש את צוואר הרחם, הרחם, השחלות ועצמות האגן. אין זה נדיר שגינקולוג יבצע בדיקה רקטו-וגינלית (rectovaginal) להערכה כללית ומלאה של האגן, במיוחד אם נמצאים גושים חשודים במהלך הבדיקה. בדיקת אולטרסאונד של הבטן ו / או הנרתיק משמשת לעיתים לאישור ממצאים חריגים העולים מבדיקה ידנית או ממצאים שצוינו בהיסטוריית המטופל.
לעיתים בזמן בדיקת נשים על ידי גינקולוג ממין זכר מצטרפת לחדר הבדיקה אישה מלווה.
מחלות
המצבים העיקריים המטופלים על ידי גינקולוג הם:
לעיתים ישנן הצלבות בתחום הזה; כך למשל אישה הסובלת מבריחת שתן תופנה לאורולוג.
טיפולים
ניתוח, עם זאת, הוא עמוד התווך של הטיפול הגינקולוגי. מסיבות היסטוריות ופוליטיות, גינקולוגים לא נחשבו בעבר "מנתחים", אם כי נקודה זו תמיד הייתה מקור למחלוקת. התפתחותן של תתי-התמחויות בתחום הגינקולוגיה, שהן כירורגיות מטבען (למשל: אורוגינקולוגיה ואונקולוגיה גינקולוגית), חיזקו את המוניטין של גינקולוגים ככירורגים ומנתחים רבים החלו להתייחס אליהם כשווי ערך. כהוכחה לשינוי הגישה הזה, גינקולוגים נמצאים כעת זכאים למלגה הן בקולג' האמריקאי למנתחים והן בארגון המנתחים המלכותי. כמו כן, ספרי לימוד חדשים רבים בתחום הניתוח כוללים פרקים (בסיסיים לפחות) על ניתוחים גינקולוגיים.
חלק מהניתוחים הנפוצים ביותר המבוצעים על ידי גינקולוגים כוללים:
נקודת פיתול
במתמטיקה ובעיקר באנליזה מתמטית, נקודת פיתול של פונקציה היא נקודה שבה הפונקציה הופכת מקמורה לקעורה, או להפך.
מכאן שהנקודות ה"חשודות" כנקודות פיתול הן אלו שבהן הנגזרת השנייה אינה מוגדרת, או שהיא מתאפסת. ניתן לבדוק האם הפונקציה עוברת מקמירות לקעירות בצורה ישירה על ידי בדיקת הסימן של הנגזרת השנייה משני צידי הנקודה, (החלפת הסימן גוררת שזוהי נקודת פיתול) או להמשיך לגזור את הפונקציה עד שמגיעים לנגזרת הראשונה שערכה בנקודה אינו אפס. אם זוהי נגזרת מסדר לא זוגי, הרי שהנקודה היא נקודת פיתול, ואם היא מסדר זוגי, הנקודה אינה נקודת פיתול.
דוגמאות
נביט בפונקציה \ f(x)=x^3. נגזרותיה הן:
מתקיים \ f''(0)=0, ומאחר שהפונקציה גזירה פעמיים בישר הממשי כולו, נקודת הקיצון האפשרית היחידה של הפונקציה היא בנקודה זו. כמו כן מתקיים \ f'''(0)=6, והנגזרת השלישית היא הנגזרת הראשונה שערכה בנקודה שונה מאפס. כיוון שהנגזרת מסדר אי זוגי, הנקודה היא אכן נקודת פיתול.
לעומת זאת, נביט כעת בפונקציה \ f(x)=x^4 שנגזרותיה הן:
הערה: ייתכן שהנגזרת הראשונה של פונקציה תהיה 0, אך הנקודה לא תהיה נקודת קיצון, ואף לא נקודת פיתול. לדוגמה, הפונקציה
רציפה וגזירה באפס, ונגזרתה שם היא אפס, אולם אפס אינה נקודת קיצון, ולא נקודת פיתול (הסבר מפורט מופיע בערך נגזרת).
מוחמד (פירושונים)
מוחמד הוא שם פרטי וכן שם משפחה שמקורו בערבית (محمّد). הגרסה הטורקית לשם היא "מהמט". {{פירושונים|* מוחמד – הנביא מוחמד, מייסד האסלאם.
ראו גם
}}
פרשת איראן-קונטראס
פרשת איראן-קונטראס (באנגלית: Iran–Contra affair), הידועה גם כשערוריית איראן-קונטראס או איראנגייט, הייתה שערורייה פוליטית בארצות הברית שאירעה במהלך כהונתו השנייה של ממשל רייגן. במסגרתה מכרה ארצות הברית נשק למשטר האייתולות באיראן בעסקה סיבובית בתיווך ישראלי באמצע שנות ה-80 של המאה ה-20.
העסקה נבנתה כך שישראל מכרה נשק לאיראן, באישור אמריקאי, ובתמורה שחרר חזבאללה בלבנון בני ערובה אמריקאים שהחזיק. התשלום שהתקבל מאיראן תמורת הנשק, בניכוי הוצאות ועמלות, הועבר לממשל האמריקאי מבלי שנרשם בספרים. כך יכול היה הממשל להשתמש בכסף זה ללא פיקוח או ידיעה של הקונגרס למימון המורדים במשטר הסנדיניסטי בניקרגואה (הקונטראס), שהואשם על ידי הנשיא רונלד רייגן בתמיכה במרידות קומוניסטיות במרכז אמריקה.
הרקע לפרשה
הרקע לעסקה היה מדיניות נשיא ארצות הברית רונלד רייגן לסייע לכוחות גרילה אנטי-קומוניסטיים ברחבי העולם ("דוקטרינת רייגן" שיושמה באפגניסטן, אנגולה, קמבודיה, אל סלוודור, גואטמלה וניקרגואה), לפגיעה בהישגים להם זכתה ברית המועצות בעולם השלישי במהלך שנות ה-70. כמו כן, איראן נלחמה באותן שנים בעיראק והייתה זקוקה לנשק. איראן שלטה אז בארגון חזבאללה הלבנוני, שהחזיק בני ערובה אמריקאים. הקונגרס האמריקאי התנגד באותה עת הן לתמיכה במורדים בניקרגואה (ואף העביר בסוף 1985 את אחד מ"תיקוני בולאנד", Boland Amendment, שאסר להעניק סיוע למורדים) והן לתמיכה כלשהי בשלטון האיראני.
מדינת ישראל העבירה לראשונה נשק, לבקשת ה-CIA, לשימוש מחתרת הקונטראס ב-1983 וב-1984, במבצע שכינויו היה "קומקום עקום". הנשק היה נשק שלל שצה"ל לכד במלחמת לבנון הראשונה. בפעם הראשונה הועבר הנשק, בהוראת שר הביטחון משה ארנס ללא תשלום. בפעם השנייה היחידה לסיוע ביטחוני (סיב"ט) ומחלקת קשרי חוץ בצה"ל תבעו פיצוי כספי עבור הנשק.
השתלשלות האירועים
המגעים בין הצדדים החלו בחודש מרץ 1985, ונמשכו בחודשים שלאחר מכן. באוגוסט פנתה ממשלת ישראל לממשל רייגן בהצעה לתווך בעסקה לשחרור הכומר האמריקאי בנג'מין ויר, שהוחזק בלבנון. לפי העסקה, ישראל הייתה אמורה למכור לאיראנים 508 טילי טאו נגד טנקים ובתמורה לקבל טילים חלופיים מארצות הברית. העסקה יצאה אל הפועל בחודשיים שלאחר מכן.
בנובמבר אותה שנה התבצע השלב השני, שבו הייתה אמורה ישראל, בסיוע המתווך עדנאן חשוגי, להעביר 500 טילי הוק נגד מטוסים לאיראנים בתמורה לשחרור שאר בני הערובה האמריקאים. כבר בשלב זה הסתבך הממשל בהסתרת העסקה מהקונגרס, בניגוד לחוק. שלב זה נכשל לאחר שאיראן לא הייתה מרוצה מ־18 הטילים הראשונים שנשלחו אליה, וטענה כי הוטעתה על ידי ישראל.
בינואר 1986 התבצע שלב נוסף, במעורבות ישראלית מצומצמת יותר, במסגרתו העבירו האמריקאים 1,000 טילי טאו נוספים לאיראן. בין החודשים מאי ונובמבר הועברו נשק וחלקי חילוף נוספים בערוץ זה.
הכספים שזרמו מעסקאות אלו הועברו לקולונל אוליבר נורת', שהיה פקיד במועצה לביטחון לאומי של ארצות הברית (NSC). נורת' השתמש בכספים הללו כדי לממן קבוצות של מורדים ניקרגואים שכונו ה"קונטראס" (קיצור בספרדית של Contrarevolucionarios, "מתנגדי המהפכה"). קבוצות אלו התנגדו למשטר הסנדיניסטי ששלט אז בניקרגואה. באותם ימים האשימה ארצות הברית את המשטר הזה בכך שהוא נתמך על ידי קובה וברית המועצות, וכי הוא תומך בקבוצות מורדים קומוניסטים שניסו להפיל את המשטר באל סלוודור, שנתמך על ידי ארצות הברית. ה-CIA אימן את המורדים החל מינואר 1982 וסיפק להם תחמושת, יחד עם מחלקת ההגנה של ארצות הברית.
חשיפת הפרשה
ב־3 בנובמבר 1986 פרסם לראשונה העיתון הלבנוני "א-שראע" ידיעה על כך שארצות הברית מוכרת נשק לאיראן תמורת שחרור בני ערובה. הפרשה החלה להיחשף במלואה רק שלושה שבועות מאוחר יותר, כאשר נודע שהופל מטוס בניקרגואה שהכיל משלוחי נשק לקונטראס, והניצול היחיד מהמטוס סיפר לשוביו שהוא נשלח על ידי ה-CIA. ב-26 בנובמבר 1986, לאחר ששר המשפטים של ארצות הברית האשים את ישראל במכירת נשק לאיראן, פרסמה ישראל הודעה רשמית שהיא העבירה נשק לאיראן לבקשת ארצות הברית, אך שהכסף הועבר על ידי האיראנים ישירות לארצות הברית.
לאחר לחץ ציבורי, הסנאט של ארצות הברית החליט למנות ועדת חקירה. הוועדה עסקה בין השאר גם בשאלה האם רייגן וסגנו, ג'ורג' הרברט ווקר בוש, ידעו על העסקה. רייגן ובוש הכחישו שידעו אבל עדויות אחרות רמזו כי היו מודעים לפחות לחלק מהמאורעות. הוועדה נזפה בהם וטענה כי הייתה להם אחריות ניהולית על הפרשה.
כתוצאה מעבודת הוועדה הועמדו מספר אנשים לדין. חלקם זוכו וחלקם קיבלו חנינה מג'ורג' הרברט ווקר בוש בשלהי כהונתו כנשיא. נורת' ופוינדקסטר הועמדו למשפט והורשעו בקשירת קשר, מרמה, עדות שקר לקונגרס, שיבוש מהלכי משפט והשמדת ראיות. לבסוף זוכו שניהם בערעור מסיבות טכניות - הפרה אפשרית של התיקון החמישי לחוקת ארצות הברית (המקנה לאזרח את הזכות להליך הוגן) עקב שימוש בעדות החוסה תחת חסינות, ובשל הסבר לקוי שניתן על ידי השופט למושבעים. נגד מזכיר ההגנה של ארצות הברית באותה התקופה, קספר ויינברגר, הוגש כתב אישום בעבירת עדות שקר ושיבוש מהלכי חקירה ביוני 1992, אך הוא קיבל חנינה מבוש ב-24 בדצמבר באותה שנה, בערב חג המולד. עוזר מזכיר המדינה לענייני מדינות אמריקה, אליוט אברמס, הורשע בעבירות של הלנת מידע מהקונגרס ונידון למאסר על תנאי, וגם הוא קיבל חנינה מבוש. יועץ הנשיא לביטחון לאומי, רוברט מקפרלן, נידון לשנה מאסר על תנאי, קנס ועבודה בשירות הקהילה על דיווח שקר לקונגרס.
דמות מרכזית נוספת בפרשה היה אלברט חכים, שנולד בביירות להורים איראנים. בשנות השבעים סחר בנשק עבור איראן, אך לאחר המהפכה האיראנית עבר לארצות הברית, שם הקים חברה ליצוא נשק עם גנרל משוחרר מחיל האוויר האמריקאי, חכים סייע במימון העסקה ויצירת הקשרים עם גורמי ממשל באיראן.
האישים הישראלים שהיו מעורבים בעסקה
העסקה נעשתה בידיעתה ובעידודה של הצמרת המדינית והביטחונית של ישראל. ראשי הממשלה באותה תקופה, שמעון פרס ויצחק שמיר, כמו גם שר הביטחון יצחק רבין, היו מודעים לכל הפרטים.
המתווכים הישראליים בעסקה היו סוחרי הנשק הפרטיים יעקב נמרודי ואל שווימר (מנכ"ל התעשייה האווירית לשעבר). לאחר שבעה חודשים הם הוחלפו על ידי הדרג המדיני. על נסיבות ההחלפה ניטש ויכוח רב-שנים. נטען כי נמרודי ושווימר ביצעו הטעיה של האיראנים לגבי טילי ההוק, שכמעט והכשילה את העסקה, ואילו נמרודי מכחיש טענות אלו וטוען שהוא הוטעה בכך שסופקו לו טילים מדגם לא נכון. כמו כן טען נמרודי בראיון בעיתונות ובספרו "התקווה והמחדל - פרשת איראנגייט", כי בעת שהותו בשווייץ אולץ על ידי סוכני מודיעין איראנים באיומי נשק לסור לסניף הבנק במקום ולהשיב כספים שנגבו על ידיו ללא קבלת התמורה המובטחת.
בהמשך הוחלפו נמרודי ושווימר בישראלי עמירם ניר, שהיה יועץ ראש הממשלה למלחמה בטרור. ניר נהרג לאחר סיום הפרשה, בשנת 1988, בהתרסקות מטוס במקסיקו. בשלב זה כבר לא נשא שום תפקיד ממלכתי.
שנים לאחר התפוצצות הפרשה עדיין מתנהל ויכוח בין המעורבים בה על פרטיה. הדבר עמד ברקע המאבק בין העיתון "מעריב", שנרכש על ידי יעקב נמרודי, לבין העיתון "ידיעות אחרונות" שבבעלות משפחת מוזס (עמירם ניר היה נשוי לבת המשפחה, ג'ודי שלום ניר מוזס, בתקופה שבה היה מעורב בפרשה ובעת מותו). מאבק זה כלל שלוש פרשיות בולטות: האזנות הסתר, חשדות לרצח (שהועלו על ידי רפי פרידן), ופרשת השיבוש (שבה היו מעורבים יעקב נמרודי והסופר אריה קרישק).
המוסד העליון למדע יישומי וטכנולוגיה (דמשק)
המוסד העליון למדע יישומי וטכנולוגיה (בערבית: المعهد العالي للعلوم التطبيقية والتكنولوجيا; באנגלית: Higher Institute for Applied Science and Technology, ובראשי תיבות: HIAST) היא אוניברסיטה ציבורית בעיר בדמשק, בירת סוריה.
המוסד הוקם במהלך שנת 1983, ומציע תואר ראשון ותארים מתקדמים בתחומי הפיזיקה, מתמטיקה, והנדסה ואלקטרוניקה.
HIAST הוא מוסד אקדמי ולא בסיס למחקר צבאי. על פי מחלקת האוצר האוצר של ארצות הברית, המוסד מספק הכשרה למהנדסים המזוהים עם מרכז סרס, עם התוכנית הסורית לפיתוח נשק להשמדה המונית, וכן תוכניות לפיתוח טילים. מסיבה זו הודיעה ממשלת ארצות הברית על הטלת סנקציות על המוסד.
אקדמיה למוזיקה
אקדמיה למוזיקה (מכונה גם "בית ספר למוזיקה", "קונסרבטוריון" או "קונסרבטוריום") היא מוסד להשכלה גבוהה בתחום המוזיקה, לרוב במוזיקה קלאסית, אם כי באקדמיות רבות בארץ ובעולם ישנן מחלקות בתחומי מוזיקה אחרים, כגון ג'אז, מוזיקה ערבית ועוד.
במחלקות המוזיקה הקלאסית נלמדים כל מקצועות היסוד של המוזיקה: תאוריה, סולפג', הרמוניה, תולדות המוזיקה, ספרות המוזיקה, קונטרפונקט, קומפוזיציה.
מעבר לכך, נלמדים מקצועות נוספים על פי המגמות השונות (מגמת תאוריה וניצוח / מגמת ביצוע) ומקצועות הרחבה על פי בחירה / מסלול.
מוסדות אלו מיועדים לרוב לבוגרי בית-ספר ויכולים להיות עצמאיים או חלק מאוניברסיטה. רוב הקונסרבטוריונים היו במקור מרכזי אימון מקצועיים המיועדים למי שעתיד להיות מוזיקאי מקצועי, לרוב מחוץ למבנה האקדמאי המקצועי. מוסדות אלו הדגישו בעבר את הביצוע, ומסגלים כיום גישה אקדמאית-פורמלית יותר. מצד שני, ישנן אוניברסיטאות אשר מחלקות המוזיקה שלהן שמו במקור דגש על לימודי מוזיקה אקדמאיים, וכיום הן שמות יותר דגש על ביצוע. ישנה כיום חפיפה בין שתי קבוצות אלו יותר משהייתה בעבר, בעוד הדגש הספציפי משתנה ממוסד למוסד.
בעולם ישנם אף בתי ספר למוזיקה המיועדים לתלמידי בתי ספר, אשר משלבים לימוד מוזיקלי אינטנסיבי עם חינוך אקדמי כללי.
בישראל קיימות שתי אקדמיות למוזיקה שמעניקות תואר ראשון, תואר שני ותואר אמן: האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים (לשעבר ע"ש רובין) בקמפוס האוניברסיטה העברית שבגבעת רם בירושלים (בחסותה גם בית-ספר תיכון באותו הקמפוס), ובית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה באוניברסיטת תל אביב.
בישראל המונח "קונסרבטוריון" מתייחס למוסד לימוד מוזיקה במסגרת החינוך הבלתי פורמלי, המיועד לילדים ובני נוער, בשעות אחר הצהריים.
דג'מבה
דג'מבה, ג'מבה או ג'מביי (Djembe) הוא תוף בצורת גביע השייך לקטגוריית כלי ההקשה לניגון סולו וליוויים, והדונון (באנגלית: Doundoun/Dunun) – תופי בס, המגיעים בשלושה גדלים שונים ומוצמדים אליהם פעמוני ברזל, ובדרך כלל מנגנים עליהם יחדיו באנסמבל התופים המסורתיים של בני המלינקה, (מחבל המנדה שבמערב אפריקה).
רקע
הצורה הנוכחית של דג'מבה התפתחה ככל הנראה מכלי כתישה. בעבר, התופים יוצרו על ידי נפחים. בעבר היו משלמים עבור הדג'מבה אגוזי קולה. תהליך בניית התוף מלווה בטקס בו בודקים את העץ ממנו מכינים את הדג'מבה, לפני כריתת העץ רוקדים סביבו ישרו ויתופפו. הנפח ופמלייתו יגישו לעץ כמנחה את עשרת אגוזי הקולה, ויסבירו לרוח העץ כי הוא העץ הנבחר וכן גם יתנצלו בפני רוח העץ על כך שצריך לכרות אותו. לאחר כריתת העץ, תגולף הצורה החיצונית הבסיסית של התוף, לאחר מכן הליבה הפנימית של העץ תרוקן מתוכן. טקס נוסף, המציין את מתן הקול לתוף הג'מבה, יתקיים מיד לאחר הגילוף הסופי של התוף ומתיחת העור על חלקו העליון. לפני שנים, השתמשו בעור של אנטילופה, מאוחר יותר השתמשו בעור של עז. הטקס הסופי יתקיים בעת הניגון על התוף, כדי לתת לתוף את קולו.
חשיפת הג'מבה למערב
בספרו מבוא לג'מבה, קארי, מציין כי התוף הוצג לראשונה מחוץ למערב אפריקה בשנת 1950, בעת המסע העולמי של הבלט האפריקאי (Les Ballets Africains ), תחת ניצוחו של פדובה קייטה מגינאה. עד לשנות ה – 80 הג'מבה היה מוכר רק לקומץ מועט של מוזיקאים ורקדנים שהיו מעוניינים במוזיקה האפריקאית. רוב המידע על הג'מבה סיפק נגן בשם לאדג'י קמרה, (מהבלט האפריקאי), אשר משנות ה-60 אימן את הדור הבא של נגני הג'מבה בארצות הברית. העולם למעשה החל להתעניין בג'מבה רק מאמצע שנות ה – 80. בתקופה זו הופקו בעולם, ובעיקר באירופה אלבומים רבים המוקדשים לתוף זה. מסע הופעות של להקות בלט מגינאה, מאלי וסנגל זכו להענות רבה מצד הקהל שגדש את האולמות. כמות מורי הג'מבה גדלה, וחלקם יזמו סדנאות לימוד באפריקה עצמה. עם הביקוש החל גם הייצור ההמוני של התוף לצרכים מסחריים,( Charry, 1996).
ישנן מספר סיבות להתעניינות המאוחרת שגילה העולם בג'מבה, ביניהן, הבדלים תרבותיים ולשוניים בין ארצות הברית לבין הקולוניות הצרפתיות, ופטירתו ב-1984 של נשיא גינאה (Sekou Toure). באותה השנה גינאה פתחה את שעריה. שני נגנים מפורסמים הם ממדי קייטה ופמדו קונטה.
סגנון התיפוף
את רפרטואר המקצבים שמנגנים כיום בג'מבה שאבו ממקורות שונים במערב אפריקה ולא רק מהאזור שהיה פעם חבל המנדה. פיתוח סגנון תיפוף אחיד ובינלאומי קרה הודות לשינויים שנאלצו האמנים האפריקאיים לבצע במורשת המוזיקלית שלהם בגלל החשיפה האירופאית הנרחבת לה הם זכו. אירוע תיפוף בכפר (יכול להתרחש גם בעיר), נערך לעיתים לאורך שעות, שבמהלכן המתופפים והנגנים מתרכזים במקצב אחד או בכמה מקצבי ריקוד בודדים. כל המשתתפים באירוע מאלתרים ריקוד מול הנגנים, בין אם זה כל משתתף אחד או שניים שלושה בו זמנית. הם מאתגרים את הנגנים על ידי ריקוד מהיר. על הנגן ללוותם בהתאם למהירות הריקוד, בדרך כלל ישנה הפוגה במהירות התיפוף בזמן שהרקדנים מתחלפים, או כשמנחה הטקס (jeli), שהוא גם הזמר, שר.
תחשאים
תַחֲשָׁאִים (שם מדעי: Sirenia; שם נרדף: סירנות) היא סדרת יונקים ימיים איטיים שהתפתחו מפרסתנים יבשתיים לפני יותר מ-50 מיליון שנים.
מאפיינים
גופם גלילי ומאורך, ההופך צר בחלקו האחורי בדומה לכלבי ים. גפיהם הקדמיות הפכו לסנפירים וזנבם שטוח ורחב. גפיהם האחוריות נעלמו, בדומה ללווייתנאים, ומצויות רק כשרידים תחת השריר האחורי. מבנה הלסת של התחשאים התפתח עם מעט שינויים, והותאם לצורך שלהם לעלות כל מספר דקות לפני המים על מנת לנשום. לנקבות התחשאים רק שתי פטמות, בדומה לקרוביהם הרחוקים, הפילים.
התחשאים הם סדרת היונקים הימיים השלישית בגודלה אחרי הלווייתנאים והטורפים הימיים. בניגוד לטורפים הימיים, אין להם איברים אשר מאפשרים להם לעלות על פני הקרקע. בניגוד ללווייתנאים, מעדיפים התחשאים לחיות במים רדודים ומתוקים, בקרבת החופים. המינים בסדרה חיים בקבוצות קטנות או בבדידות במים רדודים בים או בשפכי נהרות. הם ניזונים מצמחים הגדלים במים.
יש הסבורים כי האגדה על בנות הים התפתחה לאחר שהאדם חזה בתחשים לראשונה.
הגדול בתחשאים הוא תחש נהרות קריבי (Trichechus manatus) שמשקלו מגיע ל-1,600 ק"ג. הקטן ביותר הוא התחש הגמדי (Trichechus bernhardi) הנדיר, שיכול להגיע למשקל של 60 ק"ג.
Dangerous and Moving
Dangerous and Moving הוא אלבום האולפן השני באנגלית של צמד זמרות הפופ הרוסיות ט.א.ט.ו.. האלבום יצא לאור ב-5 באוקטובר 2005, על ידי חברת התקליטים אינטרסקופ רקורדס רוסיה.
האלבום זמין ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
סיבוב הופעות
כדי לקדם את האלבום, ט.א.ט.ו. יצאו ב-28 באוקטובר 2005, לסיבוב ההופעות הרביעי שלהן, "Dangerous and Moving Tour", באירופה, וביפן, אשר הסתיים ב-20 בדצמבר 2007.
גן החיות בקלקיליה
גן החיות בקלקיליה (בערבית: حديقة الحيوانات الوطنية, גן החיות הלאומי) הוא גן החיות היחיד שנמצא בשטחי הרשות הפלסטינית (לאחר סגירתו של גן החיות בעזה). שטח הגן הוא כ-20 דונם בהם חיים כ-170 בעלי-חיים, כמו כן, במתחם גן החיות נמצא מוזיאון להיסטוריה של הטבע ובעלי החיים, מתחם שעשועים לילדים ומסעדה.
אודות
במהלך השנים הוסיף הגן לקבל בעלי חיים מגני חיות בישראל, כגון גן החיות התנ"כי בירושלים והספארי ברמת גן, כחלק ממהלך שנועד לסמל את שיתוף הפעולה הפלסטיני-ישראלי. מאז הקמת גן החיות, סייע הווטרינר הישראלי, ד"ר מוטקה לויסון, בייעוץ לד"ר חאדר ובהעברת ציוד רפואי בשעות חירום. כמו כן, לויסון שימש כמתווך בעסקאות העברת בעלי-חיים לגן החיות וטיפל בחיות.
בספטמבר 2004, שלושה אריות, שלושה יעלים ושתי זברות נתרמו על ידי הספארי ברמת גן לגן החיות שבקלקיליה.
ב-12 ביוני 2009 שני אריות, זברה ואנטילופה נתרמו על ידי הספארי ברמת גן לגן החיות בקלקיליה.
אולג מקארוב
אולג גריגורייביץ' מקארוב (ברוסית: Макаров Олег Григорьевич; ) הוא קוסמונאוט סובייטי שטס לחלל במשימות חלל כחבר משלחת לתחנת החלל סאליוט 6.
חייו
אולג מקארוב נולד בעיירה אודומלה במחוז טבר למשפחת פקיד. בשנת 1951 הוא סיים בית הספר בעיר רובנו ובשנת 1957 סיים לימודי הנדסה עם תואר מהנדס. הוא נקלט לעבודה במחקלת תכנון מס' 1.
בשנת 1966 הוא נכלל ביחידת הקוסמונאוטים והחל בהכנות לטיסת חלל. הוא תוכנן להשתתף במשימות לכיוון הירח שבוטלו.
בשנת 1973 הוא טס לחלל בחללית סויוז 12 לצד וסילי לאזארב. במסגרת אותו צוות, בשנת 1975 הם שוגרו בחללית "סויוז 1–18" אך השיגור נכשל.
בשנת 1978 אולג מקארוב ביצע את הטיסה השנייה שלו על סיפון חללית סויוז 27. בשנת 1980 הוא ביצע את הטיסה השלישית בסויוז T-3.
בשנת 1986 הוא עזב את יחידת הקוסמונאוטים. במשך כל התקופה, הוא המשיך לעבוד בתכנון חלליות והתקדם לתפקידי ניהול בכירים.
בשנת 1980 הוא סיים את עבודת הדוקטורט והחל משנת 1983 החל ללמד במכון לפיזיקה והנדסה במוסקבה. זאת במקביל לעבודתו בתאגיד הטילים והחלל אנרגיה
אולג מקארבו נפטר ממחלת לב בשנת 2003.
שאקיל אוניל
שאקיל (שאק) ראשון אוניל (באנגלית: Shaquille Rashaun O'Neal; נולד ב-6 במרץ 1972 בניוארק שבניו ג'רזי) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, שיחק בעמדת הסנטר בליגת ה-NBA. אוניל נחשב לאחד מגדולי השחקנים בתולדות הכדורסל, ומדורג שמיני ברשימת הקלעים המובילים בתולדות ה-NBA. נודע בממדי גופו הגדולים במיוחד ובדומיננטיות שלו במאבקים מתחת לסל. במהלך הקריירה שיחק בין היתר באורלנדו מג'יק, לוס אנג'לס לייקרס ומיאמי היט וזכה בארבע אליפויות NBA, בנוסף לתארים אישיים רבים. באפריל 2016 הוכרז כי נבחר להיכנס להיכל התהילה של הכדורסל, והוא הוצג כחבר בו בספטמבר 2016. שאקיל קלע רק שלשה אחת בכל הקריירה שלו, ולפני שנבחר בדראפט הוא היה יכול להגיע לגובה של 3.65 מטרים בקפיצה במקום.
מלבד היותו כדורסלן, אוניל הוא גם די ג'יי, שחקן, ראפר, שוטר ופרשן כדורסל. הוא שיחק במעל עשרה סרטים, הוציא ארבעה אלבומים מוזיקליים וכיכב בשתי תוכניות מציאות בשם "Shaq vs.", ו-"Shaq's Big Challenge". הוא בעל תואר דוקטור לחינוך (Ed.D) מאוניברסיטת ברי בפלורידה. בתחום התקליטנות הוא מופיע במועדונים ופסטיבלים גדולים בעולם בתור DJ Diesel, מנגן בעיקר מוזיקת דאבסטפ וטראפ ומעורב מאוד בסצנה של הז'אנרים האלה. הופיע בבמה המרכזית של פסטיבל המוזיקה האלקטרונית המוביל טומורולנד בפעם הראשונה ב-2019.
ביוגרפיה
שאקיל אוניל נולד בניוארק שבמדינת ניו ג'רזי, ארצות הברית. אוניל פרץ לתודעה הלאומית בחטיבת הביניים כאשר כיכב בנבחרת הכדורסל של בית ספרו, לינטון מידל. אוניל המשיך לימודיו בתיכון רוברט ג. קול בסן אנטוניו, טקסס, שם הוביל את קבוצת הכדורסל הבית-ספרית למאזן 68 ניצחונות והפסד בודד במשך שתי שנותיו הראשונות, ולזכייה באליפות המדינה בשנתו האחרונה. בעונת 1989 של ליגת התיכונים הוריד 791 ריבאונדים, שיא עונתי למדינת טקסס שטרם נשבר.
עם גמר תיכון שם אוניל פעמיו לכדורסל מכללות ולימודי עסקים בשורות אוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה (LSU). בשנת 1992, לאחר שלוש שנות לימוד ומשחק בשורות המכללה, נשר אוניל לטובת קריירה בליגת ה-NBA, אם כי בשנת 2000 שב והשלים את לימודי התואר בוגר אוניברסיטה. במדי נבחרת המכללה נבחר אוניל פעמיים לנבחרת ה"אול-אמריקן", פעמיים לשחקן השנה באזור ה-SEC של ליגת המכללות, וזכה בפרס אדולף רופ לשחקן המצטיין בליגת המכללות האמריקאית בשנת 1991. אוניל מחזיק בשיא החסימות למשחק בתולדות המכללות, לאחר שחסם 17 זריקות במשחק נגד אוניברסיטת המדינה של מיסיסיפי בדצמבר 1990. אוניל הונצח בהיכל התהילה של אוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה ובהיכל התהילה של ניו ג'רזי.
אורלנדו מג'יק
אוניל נבחר במקום הראשון בדראפט ה-NBA של 1992 על ידי קבוצת אורלנדו מג'יק. בעונתו הראשונה בליגה, עונת, סייע אוניל לאורלנדו לנצח עשרים משחקים יותר מאשר בעונה שקדמה לה, אך קבוצתו לא הצליחה להעפיל למשחקי הפלייאוף, בשל נחיתות בשובר שוויון מול אינדיאנה פייסרס. אוניל השיג בעונה זו ממוצעים של 23.4 נקודות ו-13.9 ריבאונדים למשחק (ממוצע הריבאונדים ה-13 בטיבו לרוקי), זכה בתואר רוקי השנה ב-NBA ונבחר לחמישיית הרוקיז של העונה.
בעונתו השנייה,, חבר אוניל באורלנדו לבחירת הדראפט החדשה פני הארדוויי. הוא קלע 29.3 נקודות בממוצע למשחק בעונה זו והוביל את הליגה בקליעות מטווח עם קליעה של 60 אחוז. בדומה לשנה הקודמת, הוא נבחר להשתתף במשחק האולסטאר של הליגה, וסייע לאורלנדו להעפיל הפעם למשחקי הפלייאוף שם הודחה בסיבוב הראשון על ידי אינדיאנה פייסרס. במשחק נגד ניו ג'רזי נטס בנובמבר 1993, השיג אוניל לראשונה בקריירה שלו טריפל דאבל, כאשר קלע 24 נקודות לצד שיאי קריירה של 28 ריבאונדים ו-15 חסימות.
בעונת זכה אוניל בתואר מלך הסלים של הליגה עם ממוצע זהה של 29.3 נקודות למשחק, ונבחר בפעם השלישית ברציפות להשתתף במשחק האולסטאר. אורלנדו ניצחה 57 משחקים במהלך העונה הסדירה וזכתה באליפות הבית האטלנטי. במשחקי הפלייאוף גברה אורלנדו על שיקגו בולס שהובלה על ידי מייקל ג'ורדן ועל אינדיאנה פייסרס שהובלה על ידי רג'י מילר והעפילה לסדרת הגמר, אך הפסידה ליוסטון רוקטס לה הייתה זו אליפות שנייה ברציפות. אוניל נבחר לחמישייה השנייה של העונה וסיים במקום השני בבחירות ל-MVP של העונה.