cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מצודת אלמינה
הגעת הפורטוגזים
מניעים אלה גרמו לפורטוגלים לפתח את הסחר בגינאה. הם התקדמו בהדרגה בחוף אפריקה, וכל הפלגה הגיעה לנקודה רחוקה יותר מקודמתה. לאחר חמישים שנה של חיפושי חוף הגיעו הפורטוגלים לבסוף לאלמינה בשנת 1471, בתקופת שלטונו של המלך אפונסו החמישי. עם זאת, מכיוון שבית המלוכה הפורטוגלי איבד עניין בחיפושי אפריקה כתוצאה מהתמורה הדלה, סחר גינאה הושג תחת פיקוחו של הסוחר הפורטוגלי, פרנאו גומס. כשהגיע לאלמינה של ימינו, גומס גילה סחר זהב משגשג שכבר הוקם בקרב הילידים וביקר אצל סוחרים ערבים וברברים. הוא הקים נקודת סחר משלו שנודע לפורטוגלים בשם "A Mina" (המכרה) בשל הזהב שאפשר היה למצוא שם.
בניית המצודה
הסחר בין אלמינה לפורטוגל צמח לאורך העשור לאחר הקמת נקודת המסחר תחת גומס. בשנת 1481 החליט ז'ואאו השני שאך זה הוכתר למלך, לבנות מצודה על החוף על מנת להבטיח את ההגנה על סחר זה, שהוחזק שוב כמונופול מלכותי. המלך ז'ואאו שלח את כל החומרים הדרושים לבניית המצודה על עשר קרוולות ושתי ספינות תובלה. האספקה, שכללה כל דבר, החל מאבני יסוד כבדות ועד אריחי גג, נשלחה, בצורה מותאמת מראש, יחד עם ציוד לשש מאות איש. בפיקודו של דיוגו דה אזאמבוג'ה, הצי הפליג ב-12 בדצמבר 1481 והגיע לאלמינה, לכפר בשם "משתי חלקים" כעבור קצת יותר מחודש, ב־19 בינואר 1482. יש היסטוריונים שמציינים שכריסטופר קולומבוס היה בין אלה שעשו את המסע לחוף הזהב עם צי זה.
עם הגעתו אזאמבוג'ה יצר קשר עם סוחר פורטוגלי, שהתגורר באלמינה זמן מה, כדי לארגן פגישה רשמית עם הצ'יף המקומי קוואמין אנשה. תוך הסתרת האינטרס האישי שלו בנימוסים אלגנטיים ובידידות, אמר אזאמבוג'ה לצ'יף את היתרונות הגדולים בבניית מצודה, כולל הגנה מפני המלך החזק מאוד של פורטוגל. במהלך הפגישה השתתפו אזאמבוג'ה והצ'יף קוואמין אנשה בטקס שלום רב משתתפים שכלל סעודה, מוזיקאים ומשתתפים רבים, בהן פורטוגזים וגם ילידים. הצ'יף קוואמין אנשה, בעודו מקבל את אזאמבוג'ה, כיוון שהיה לו כל סוחר פורטוגלי אחר שהגיע לחופו, נזהר מהסדר קבע. עם זאת, כשתוכניות מוצקות כבר היו קיימות, הפורטוגלים לא נרתעו. לאחר שהציעו מתנות, הבטיחו הבטחות ורמזו על ההשלכות על אי ציות, סוף סוף קיבלו הפורטוגלים את ההסכם בעל כורחו של קוואמין אנשה.
כשהבנייה החלה למחרת בבוקר, הוכח כי חוסר הרצון של המפקד היה מבוסס. על מנת לבנות את המצודה במצב המגן ביותר על חצי האי, נאלצו הפורטוגלים להרוס את בתיהם של כמה מתושבי הכפר, שהסכימו להתפנות רק לאחר שזכו לפיצויים. הפורטוגלים ניסו גם לחצוב סלע סמוך שאנשי אלמינה, שהיו אנימיסטים, האמינו שהוא ביתו של אל נהר בניה הסמוך. לפני הריסת המחצבה והבתים שלח אזאמבוג'ה את איש הצוות הפורטוגלי, ז'ואאו ברנאלדס, עם מתנות למסור לצ'יף קוואמין אנשה ולתושבי הכפר. אזאמבוג'ה שלח אגני פליז, צעיפים ומתנות אחרות בתקווה לזכות ברצונם הטוב של תושבי הכפר, כדי שלא יהיו מוטרדים במהלך הריסת בתיהם וסלעי הקודש. עם זאת, ז'ואאו ברנאלדס לא העביר את המתנות רק לאחר תחילת הבנייה ואז תושבי הכפר התרגזו כשהם עדים להריסה ללא אזהרה מראש או קבלת פיצוי. בתגובה לכך זייפו התושבים המקומיים מתקפה שהביאה למספר מקרי מוות בצד הפורטוגזי. לבסוף הושגה הבנה, אך התנגדות מתמשכת הביאה את הפורטוגלים לשרוף את הכפר המקומי כנקמה. אפילו באווירה המתוחה הזו, החלק הראשון של המגדל הושלם לאחר עשרים יום בלבד; זו הייתה תוצאה של הבאת חומרי בנייה כה רבים. שאר המצודה והכנסייה הצמודה הושלמו זמן קצר לאחר מכן, למרות התנגדות המקומיים.
השפעה מיידית
המצודה הייתה הבניין הטרומי הראשון ממוצא אירופי שתוכנן והוצא לפועל באפריקה שמדרום לסהרה. עם סיומה הוקמה אלמינה כעיר ראויה. אזאמבוג'ה מונה למושל, והמלך ז'ואאו הוסיף לתואר האציל את התואר "אדון גינאה". סאו ז'ורז'ה דה מינה קיבלה את החשיבות הצבאית והכלכלית שהייתה בעבר על ידי המפעל הפורטוגלי באי ארגן בקצה הדרומי של מאוריטניה. בשיא סחר הזהב בתחילת המאה השש עשרה, 24,000 אונקיות זהב יוצאו מדי שנה מחוף הזהב, המהווים עשירית מההיצע בעולם באותה עת.
המצודה החדשה, המסמנת את מעורבותם הקבועה של האירופאים במערב אפריקה, השפיעה רבות על האפריקאים החיים על החוף. בדחיפתם של הפורטוגלים, אלמינה הכריזה על עצמה כמדינה עצמאית כשהמושל דאז השתלט על ענייני העיר. לאנשי אלמינה הוצעה הגנה פורטוגזית מפני התקפות של שבטי חוף שכנים, איתם היו לפורטוגלים יחסי שכנות הרבה פחות טובים (למרות שהם היו ידידותיים עם מדינות הסחר החזקות בפנים אפריקה). אם תושבים מקומיים ניסו לסחור עם מדינה שאינה פורטוגל, הפורטוגלים הגיבו בכוח תוקפני, לעיתים קרובות על ידי כריתת בריתות עם אויבי האומה הבוגדת. העוינות בין הקבוצות גברה, והארגון המסורתי של חברות הילידים נפגע, במיוחד לאחר שהפורטוגלים הכניסו נשק קטלני, מה שהקל על שליטתם של המדינות החזקות יותר.
סחר עם האירופאים סייע בהפיכת סחורות מסוימות, כגון בד וחרוזים, לזמינים יותר לאנשי החוף, אך המעורבות האירופית שיבשה גם את דרכי הסחר המסורתיות בין אנשי החוף לאנשי הצפון באמצעות כריתת בריתות. אוכלוסיית אלמינה תפחה עם הגעת סוחרים מעיירות אחרות בתקווה לסחור עם הפורטוגלים, שהקימו בהדרגה מונופול מערב אפריקאי.
סחר העבדים במערב אפריקה
במאה השבע עשרה, מרבית המסחר במערב אפריקה התרכז במכירת עבדים. לסאו ז'ורז'ה דה מינה היה חלק משמעותי בסחר העבדים במערב אפריקה. המצודה שימשה כמחסן אליו הובאו אפריקאים משועבדים מממלכות שונות במערב אפריקה. האפריקאים, שנלכדו לעיתים קרובות מתוך פנים אפריקה על ידי לוכדי העבדים של עמי החוף, נמכרו לפורטוגזים ומאוחר יותר לסוחרים הולנדים תמורת סחורות כמו טקסטיל וסוסים.
בשנת 1596 ביצעו ההולנדים ניסיון כושל ראשון לכבוש את המצודה, הם הצליחו שוב רק בשנת 1637. אחרי הכיבוש היא הפכה לבירת חוף הזהב ההולנדי.
בתקופת השליטה ההולנדית, נבנתה על גבעה סמוכה מבצר חדש וקטן יותר, כדי להגן על טירת סנט ג'ורג' מפני התקפות פנימיות; המבצר הזה נקרא פורט קואנרא'אדסבורג. ההולנדים המשיכו את מסלול העבדים האטלנטי המשולש עד 1814, אז ביטלו את סחר העבדים, על פי אמנת סחר העבדים האנגלו-הולנדית. השבויים הוחזקו במצודה לפני שיצאו דרך "דלת האין חזרה" הידועה לשמצה כדי להעבירם למכירה מחדש בברזיל שזה עתה יושבה ובמושבות פורטוגזיות אחרות. עד 1,000 אסירים ו-500 שבויים נדחסו בצינוקים העגומים של המצודה, ללא מקום לשכיבה ומעט מאוד אור. ללא מים או תברואה, רצפת הצינוק הייתה זרועה בפסולת אנושית ושבויים רבים חלו קשה. הגברים הופרדו מהנשים והחוטפים אנסו באופן קבוע חלק מהנשים חסרות האונים. במצודה היו גם תאי כליאה - חללים קטנים לאסירים שהתמרדו או נתפסו כמורדים. ברגע שהשבויים דרכו במצודה, הם יכלו לשהות עד שלושה חודשים בשבי בתנאים הנוראיים האלה לפני שהועברו ל"עולם החדש". בסביבה של ניגודים קשים, היו במצודה גם כמה תאים אקסטרווגנטיים, נטולי הסירחון והסבל של הצינוקים שנמצאים רק כמה מטרים מתחתם. לדוגמה, מגורי המושל והקצינים היו מרווחים ואווריריים, עם רצפות פרקט יפהפיות ונוף של המים הכחולים של האוקיינוס האטלנטי. במתחם המצודה הייתה גם קפלה עבור הקצינים, הסוחרים ובני משפחותיהם, בעודם מנהלים את חיי היומיום הרגילים שלהם מנותקים לחלוטין מהסבל האנושי הבלתי נתפס שגרמו במודע והכנסייה הקתולית שבנו הפורטוגזים שימשה גם את הבריטים ככנסייה פרוטסטנטית.
בשנת 1872 השתלטו הבריטים על השטח ההולנדי ועל המצודה, זאת בהתאם לאמנות סומטרה האנגלו-הולנדית משנת 1871.
שיפוץ
המצודה שוחזרה בהרחבה על ידי ממשלת גאנה בשנות התשעים. שיפוץ הטירה נמשך עד היום.
כיום כלכלתה של אלמינה מתקיימת מתיירות ודיג. מצודת אלמינה נשמרת כמוזיאון לאומי גנאי והמונומנט הוגדר כאנדרטת מורשת עולמית תחת אונסק"ו בשנת 1979. זהו מקום עלייה לרגל עבור אפרו-אמריקאים רבים המבקשים להתחבר למורשתם האבודה.
הגשר המוביל למצודה היה אחת המשימות העדיפות ביותר בפרויקט. החל מאוגוסט 2006 הושלם שיפוץ הגשר ונמשכה בניית הטרסות העליונות.
מזמור חג המולד של החבובות
מזמור חג המולד של החבובות (באנגלית: The Muppet Christmas Carol) הוא סרט קולנוע קומי-מוזיקלי משנת 1992. זהו הסרט הרביעי של החבובות, והסרט הראשון שהופק לאחר מותו של ג'ים הנסון. הסרט בוים על ידי בריאן הנסון, והתבסס על הספר "מזמור חג המולד" של צ'ארלס דיקנס. הסרט הוקדש לזכרם של ג'ים הנסון וריצ'רד האנט שנפטרו לפני הפצת הסרט.
עלילת הסרט
בגרסה זו, את סיפור חג המולד מספר צ'ארלס דיקנס (גונזו הגדול) בעזרתו של ריזו העכברוש. זה היה חג המולד במאה ה-19 בלונדון. אבנעזר סקרוג' (מייקל קיין) הוא זקן ממורמר שעבודתו היא הלוואת כסף. הוא מתבונן בבוז על הדברים שמסמלים את חג המולד, ומסרב לבקר את משפחתו ואחיינו פרד (סטיבן מקינטוש) בארוחת החג, בנוסף הוא מסרב לתרום לשני האדונים (בנזן וביקר) כדי לתת ארוחות חג לעניים, סקרוג' אמר להם שאם העניים ימותו, הם יצמצמו את האוכלוסייה. בוב קרצ'יט (קרמיט הצפרדע), העובד של סקרוג', ניסה לשכנע את סקרוג' לתת לו יום חופש בשל חג המולד וחוסר לקוחות במשרד, סקרוג' הסכים וכאשר הוא עזב את המשרד בוב החליק בשלג ונהנה.
בערב כשחזר לביתו, סקרוג' מצא את עצמו פנים אל פנים עם הרוחות הרעות של חברי עסקיו, ג'ייקוב ורוברט מארלי (סטטלר ווולדורף) והם אמרו לו שעכשיו הוא מוכרח לבלות את שארית חייו בסחיבת שלשלאות כבדות, מפני שחי חיים חמדניים. הם הזהירו את סקרוג' שהוא יסבול תוצאות אפילו יותר גרועות אם לא ישנה את דרכיו, והם חזו שירדפו אותו שלוש רוחות שיעזרו וידריכו אותו.
הרוח הראשונה היא רוח חג המולד של העבר (בקולה של ג'סיקה פוקס), רוח דמוית ילדה שמראה לסקרוג' את עברו בסביבות זמן חג המולד. סקרוג' זכר את ימיו בבית הספר ואת חבריו לכיתה, כמו כן הוא נזכר בעבודה כאיש עסקים עם פוזיוויג (פוזי הדוב), בפגישה עם בל (מרדית' בראון) שהתאהבה בו, ובפרידה ממנה אשר בעקבות כך סקרוג' החל להיות אובססיבי בקשר להתעשרות שלו.
הרוח השנייה היא רוח חג המולד של ההווה, רוח דמוית איש שמן עם זקן שמראה לסקרוג' את האושר של האנשים שמסביבו בחג המולד. בין אנשים אלו מופיע אחיינו פרד, שצוחק על סקרוג' יחד עם משפחתו. בנוסף רואה סקרוג' את משפחתו של בוב קרצ'יט, אשתו אמילי (מיס פיגי) וילדיו בטינה ובלינדה החזירות ופיטר הצפרדע, אשר נהנים מארוחת החג אף על שבקושי מצליחה לשרוד עם השכר המועט שסקרוג' משלם לו. סקרוג' נרגש כאשר הוא רואה את בנו החולה של בוב, טים הקטן (רובין הצפרדע), שנהנה מחג המולד, ומבין שטים לא יחיה עוד זמן רב.
הרוח השלישית היא רוח חג המולד של העתיד, רוח שקטה דמוית מלאך המוות שמביא את סקרוג' למשפחתו של בוב וסקרוג' גילה שטים הקטן מת ומשפחתו נורא עצובה, כמו כן ראה סקרוג' שאנשי העסקים המקומיים באו ללוויה של מישהו רק בגלל האוכל, ואת עוזרי הבית שלו שגנבו את הבגדים שישן איתם. כאשר הוא הם הגיעו לבית הקברות, הראתה הרוח לסקרוג' את הקבר, סקרוג' הופתע לראות את שמו על הקבר וביקש בבכי מהרוח שתחזיר אותו.
יחסי מקדוניה הצפונית–סין
יחסי מקדוניה הצפונית–סין הם היחסים הבילטרליים בין הרפובליקה העממית של סין לרפובליקה של צפון מקדוניה.
היסטוריה
סין תמכה בהחלטת האספה הכללית של האו"ם להכניס את מקדוניה לאו"ם. היחסים הדיפלומטיים והקונסולריים בין סין ורפובליקת מקדוניה כוננו ב-21 באוקטובר 1993. בשנת 1998 נשיא מקדוניה קירו גליגורוב ביקר בסין. עקב כינון יחסים דיפלומטיים בין מקדוניה לטאיוואן (עקב הבטחת טאיוואן לתמוך במקדוניה בסך שני מיליארד דולר), ניתקה סין את היחסים הדיפלומטיים עם מקדוניה ב-9 בפברואר 1999. במאי 2001 ניתקה מקדוניה מחדש את יחסיה עם טאיוואן, וביוני אותה שנה חידשה סין את יחסיה עם מקדוניה.
יצחק גוילי
יצחק גוילי הוא משורר, רואה חשבון ואיש עסקים ישראלי.
ביוגרפיה
גוילי נולד ב-1964 באור עקיבא. בנעוריו היה תלמיד ישיבה בישיבת בני עקיבא בנתניה ובישיבת ההסדר בשעלבים ולחם בחזית מלחמת לבנון 1982. לאחר שירותו הצבאי למד חשבונאות וכלכלה באוניברסיטת תל אביב ושימש כמרצה ומורה במקצועות החשבונאות והכלכלה.
פעילותו הספרותית
ב-2016 החל לפרסם שירים בבמות מקוונות, שיריו הופיעו במוספי תרבות בידיעות אחרונות, הארץ, וואלה ומעריב, בכתבי עת ובאתרי ספרות כמו עיתון 77, סלונט, סלון הדחויים, יקום תרבות, בכיוון הרוח, ביטאון שירה, בין סגול ובין תכלת, קול ההמון, שירת הכרך, מוטיב ואף ערך מספר גיליונות שירה.
שיריו הופיעו במספר אסופות, ביניהן "שיעור מולדת" לרגל 75 שנה למדינה בהוצאת "מוסד ביאליק" והמועצה הציונית ואסופת "אנא" בהוצאת קתרזיס.
פעילות כאיש עסקים
בשנת 1994 מונה גוילי כשותף במשרד ברייטמן אלמגור (Deloitte Israel), ובשנת 2002, פרש והקים משרד רואי חשבון עצמאי. מ-2002 עוסק ברכישה ושיקום של נכסים במצוקת אשראי והפעיל חברות מימון ומסחר פרטיות ובורסאיות. במהלך השנים עסק ברכישה והשבחה של נכסי נדל"ן, כמו כן פעל במסגרת פרטית כשותף בחברות מימון. מ-2011 פעיל כאחד הבעלים הבכירים במניות חברת האשראי הבורסאית אחים נאוי בע"מ.
חמש המ"מים
חמש המ"מים (או שאלות המ"ם) הן מושג בסיסי בתחומי איסוף המידע, בפרט בעיתונאות, במחקר ובחקירות משטרתיות. זוהי דרך מקובלת לסדר את השאלות החשובות להצגת הסיפור המלא על אודות נושא מסוים. בעיתונאות מקובל כי כדי שדיווח על אודות מקרה כלשהו ייחשב כשלם, על הדיווח לכלול תשובה מספקת לכל אחת מחמש השאלות הבאות, שכל אחת מהן מתחילה במילת שאלה מסוימת:
ניתן להוסיף גם שאלה שישית:
ההנחה היא כי לכל שאלה ישנה תשובה עובדתית, וכל התשובות יחדיו מספקות את העובדות הנחוצות. ניתן להבחין כי על אף אחת מבין השאלות הנ"ל לא ניתן להשיב תשובה קצרה של כן/לא, ויחד הן יוצרות מסגרת לכתבה עיתונאית או לדיווח משטרתי.
לרודיארד קיפלינג מיוחסת אמרה המקבילה למושג: "שישה עוזרים נאמנים לי, והם לימודוני כל אשר אדע, ואלו הם: מי ומה, מדוע ואיך, מתי והיכן".
חמש המ"מים בצה"ל
גם בצה"ל מתבצעים חקירות ותחקירים, בטיחותיים ומבצעיים המתבססים על חמש שאלות המ"ם, על מנת ליצור סדר בהצגת התרחיש או האירוע הבטיחותי.
ביחידות מסוימות בצה"ל חמש המ"מים משמשות לקיצורים, המסייעים ללוחם בשדה הקרב. לדוגמה בחיל התותחנים חמש המ"מים יסייעו לקצין הפעלת האש בהכנות טרם יציאה לקרב ומסמנות את האמצעים הדרושים לטיווח הארטילריה (מצפן, משקפת, מפה, מכשיר קשר מד קואורדינטות). בסיטואציות מסוימות חמש המ"מים יורחבו לשש המ"מים, כאשר נוסיף אמצעי נוסף לטיווח הארטילריה, הוא המט"ל (מד טווח לייזר). שימוש נוסף בחיל התותחנים הוא בבניית התכנית ההתקפית או ההגנתית שבה מתוכנן ביצוע ירי ארטילרי. מפקד הסוללה ישאל את עצמו למי אני יורה, מה אני יורה (לא רק סוג התחמושת אלא גם אפקט הנזק לאויב), מאיפה (מיקום הסוללה הארטלריה) אני יורה, מתי (שעת ההפעלה) אני יורה, משך (לכמה זמן). חמש המ"מים עשויים לבוא לידי ביטוי ביחידות השונות בצה"ל ובווריאציות שונות, המשמשות את היחידה לפי נוחיותה.
הדיוויזיה ה-42 (בריטניה)
הדיוויזיה ה-42 של הצבא הבריטי (מזרח לנקשייר) הייתה דיוויזיה בריטית אשר לחמה במלחמות העולם.
מלחמת העולם הראשונה
בקיץ 1914 גויסה הדיוויזיה והחלה באימונים, ובספטמבר 1914 נשלחה הדיוויזיה למצרים, על מנת להחליף שם את יחידות הצבא הסדירות. במאי 1915 נשלחה הדיוויזיה לגליפולי, שם לחמה הדיוויזיה במהלך המערכה בגליפולי כחלק מהקורפוס ה-8. בקיץ 1916 נשלחה הדיוויזיה למצרים, ובאוגוסט אותה שנה היא לחמה בקרב רומני. בינואר 1917 הועברה הדיוויזיה לחזית המערבית, שם צורפה לקורפוס ה-3 שהיה חלק מהארמייה השנייה. בקיץ אותה שנה לחמה הדיוויזיה בקרב איפר השלישי, כחלק מהקורפוס ה-5 שהיה חלק מהארמייה החמישית, ובפברואר 1918 היא הועברה לעתודה. במרץ 1918 היא הוכפפה לקורפוס ה-6, שהיה חלק מהארמייה השלישית, ולחמה עמו במהלך מבצע מיכאל שבו ספגה אבדות כבדות. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה במהלך מתקפת מאה הימים, ובכלל זה במהלך קרב קאנאל דו נור והמרדף עד הסל. לאחר המלחמה שוחררו חיילי הדיוויזיה, ובשנת 1919 פורקה הדיוויזיה.
בין המלחמות
בשנת 1921 הוקמה הדיוויזיה מחדש, כחלק מהצבא הטריטוריאלי. בשנת 1939 הוחלט על הכפלת כוח הצבא הבריטי, ועל בסיס הדיוויזיה הוקמה הדיוויזיה ה-66.
מלחמת העולם השנייה
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה גויסה הדיוויזיה, ובאפריל 1940 היא נשלחה לצרפת. הדיוויזיה לחמה בגבורה במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה תחת פיקודו של ויליאם הולמס, ולאחר מכן פונתה בחזרה לבריטניה במהלך הנסיגה מדנקרק. לאחר חזרתה לבריטניה הוצבה הדיוויזיה בפיקוד צפון, על מנת להגן מפני פלישה גרמנית לבריטניה. ב-1 בנובמבר 1941 הוסה הדיוויזיה לדיוויזיית השריון ה-42 (מזרח לנקשייר), בשל המחסור הגדול ביחידות שריון. הדיוויזיה לא נשלחה למשימות מעבר לים, וב-17 באוקטובר 1943 פורקה הדיוויזיה, כאשר יחידות השריון שלה הועברו לדיוויזיית השריון ה-79 ואילו יחידות הרגלים שלה הועברו לדיוויזיה ה-53.
לאחר המלחמה
בשנת 1947 אוחדה הדיוויזיות ה-42 וה-55 (מערב לנקשייר) לדיוויזיה ה-42 (לנקשייר), אולם הדיוויזיה פורקה בשנת 1968. כיום החטיבה ה-42 (צפון-מזרח) מחזיקה בסמל הדיוויזיה ה-42 לשעבר.
אני אוהב אותך פיליפ מוריס
אני אוהב אותך פיליפ מוריס (באנגלית: I Love You Phillip Morris) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוג דרמה-קומית משנת 2009, המבוסס על סיפורו האמיתי של הנוכל, המתחזה והאסיר הנמלט סטיבן ג'יי ראסל, שאותו מגלם ג'ים קארי. בעוד הוא מרַצה את עונשו בכלא, מתאהב ראסל בחברו לתא המאסר - פיליפ מוריס. לאחר שמשתחרר מוריס ממאסרו, נמלט ראסל מהכלא ארבע פעמים על מנת להתאחד עמו. הסרט הוא עיבוד לרומן משנת 2003 בשם "אני אוהב אותך פיליפ מוריס: סיפור אמיתי על חיים, אהבה, ובריחות מהכלא" מאת סטיב מק'וויקר (McVicker).
ניקולה סטיבנסון
ניקולה סטיבנסון (באנגלית: Nicola Stephenson; נולדה ב-5 ביולי 1971) היא שחקנית אנגלייה. היא מוכרת בעיקר מהופעותיה בתפקיד מרגרט קלמנס באופרת הסבון "ברוקסייד", בדמות ג'ולי פיצג'ון בסדרה "הולבי סיטי", שרה ויליאמס בסדרה "The Chase", ובתפקיד טס האריס באופרת הסבון "אמרדייל".
אני אוהב אותך פיליפ מוריס
עלילה
סטיבן ג'יי ראסל (ג'ים קארי) הוא איש צנוע אשר עובד כשוטר מקומי, בעל מסור לאשתו ונוצרי המתפלל מדי ערב ומנגן בעוגב בכנסייה. במסגרת עבודתו כשוטר הוא מוצא את תיק האימוץ שלו ומנסה לאתר את אמו הביולוגית. למרות שהוא מקיים חיים אינטימיים עם אשתו, הוא נוהג לבצע קרוזינג ולקיים יחסי מין עם גברים אחרים.
ניקולה סטיבנסון
ביוגרפיה
סטיבנסון נולדה באולדהאם שבמחוז לנקשייר ולמדה בבית הספר נורת' צ'דרטון.
היא ידועה בעיקר מתפקידיה בטלוויזיה, בהם מרגרט קלמנס בסדרה "ברוקסייד" של ערוץ 4. הנשיקה שלה עם אנה פריל (שגילמה את בת' ג'ורדש בסדרה) הייתה הנשיקה הלסבית הראשונה ששודרה באופרות סבון בטלוויזיה הבריטית. ב-2012 שודרה סצנת הנשיקה בטקס הפתיחה של אולימפיאדת לונדון בבימויו של דני בויל ששודר ברחבי העולם. תפקידים ידועים נוספים שלה היו ג'ולי פיצג'ון / ברדפורד בסדרה "הולבי סיטי", סוזי דייווידסון ב"לדפוק שעון", ג'קי ארמסטרונג בסדרת הסרטים "אורות חג המולד" / "אורות הצפון" / "אורות הכרך", שרה ויליאמס בסדרה של ה-BBC "משפחה וחיות אחרות" ובסיטקום "All at Sea". ב-2012 שיחקה סטיבנסון בתפקיד לואיז בסדרת דרמה של ITV בשם "Homefront". ב-2014 הצטרפה לצוות השחקנים של הסדרה "דרך ווטרלו" בדמות אלי וסטברוק המורה לאמנות.
אני אוהב אותך פיליפ מוריס
עלילה
באחד מן הערבים הללו היה ראסל מעורב בתאונת דרכים קשה, שמיד אחריה החליט לעשות שינוי בחייו ולצאת מהארון בפני אשתו וחבריו. הוא עוזב את אשתו לטובת בחור צעיר (רודריגו סנטורו), ושניהם עוברים אל קהילת הגייז במיאמי וחיים חיי מותרות ראוותניים. על מנת לממן את סגנון החיים היקר, ראסל עוסק במעשי מרמה ונוכלות של זיוף מסמכים והונאות של חברות הביטוח. מעשיו מובילים אותו לבית הכלא ושם הוא מתאהב ממבט ראשון בפיליפ מוריס (יואן מקגרגור), אסיר ביישן ומופנם. מכיוון שהם מתגוררים במחלקות אחרות של בית הכלא, הם מנהלים מערכת יחסים בהתכתבות עד שראסל מצליח להביא להעברתו כשותף לתא של מוריס. ראסל מועבר לבית כלא אחר ולאחר שלושה חודשים משתחרר.
ראסל, שלא יכול לסבול שלא להיות בחברתו של מוריס, מתחזה לעורך דין ומביא לשחרורו מהכלא. הוא מקבל במרמה משרה של מנכ"ל כספים בחברה גדולה. לאחר שהוא מצליח לעשות זאת, הוא מועל בכספי החברה כדי לממן לשניהם חיים ברמה גבוהה במדינת טקסס. כאשר הוא נתפס ומוחזר לכלא, מנסה ראסל מספר פעמים לברוח כדי להתאחד עם מוריס. הוא מתחזה לחולה איידס ומביים את מותו. הוא מתחזה שוב לעורך דין, כדי לייצג את מוריס, שהואשם בסיוע להונאת הכספים של ראסל. אחד המושבעים, שעבד איתו בעבר, מזהה אותו והוא מוחזר למאסר.
ניקולה סטיבנסון
ביוגרפיה
בתיאטרון הופיעה סטיבנסון במחזה "פטריוט שלי" בבימויו של פיטר גיל עם הלהקה השייקספירית המלכותית, במחזות "נערתו ששת" ו"אדמונד" בתיאטרון המלכותי הלאומי בבימויו של אד הול, ובמחזה "סוס מלחמה" בתיאטרון ניו לונדון בווסט אנד בבימויה של מריאן אליוט.
ב-2007 שיחקה סטיבנסון בתפקיד ראשי במיני-סדרה בת שלושה חלקים של ה-BBC בשם "Superstorm" שביים ג'וליאן סימפסון. ב-2014 עבדה שוב עם סימפסון כשכיכבה בתפקיד אורח בפרק בסדרה "תחבולות חדשות".
אני אוהב אותך פיליפ מוריס
הפצה
לאחר קשיים במציאת חברת הפצה אמריקאית (ככל הנראה עקב הצגת תוכן מיני מפורש הומוסקסואלי) נעשתה עריכה מחודשת של הסרט ולאחר מכן פורסם כי חברת "Consolidated Pictures Group" רכשה את זכויות ההפצה שלו. הסרט הופץ באירופה ובטאיוואן בין פברואר לאפריל 2010. למרות שבתחילה נקבעה הפצה מוגבלת של הסרט בארצות הברית ל-30 באפריל 2010, דווח לאחר מכן כי ההפצה מוקפאת עד למועד לא ידוע על ידי חברת ההפצה אך כמה ימים לאחר מכן פורסם כי זו חזרה בה וכי הסרט יופץ למספר מצומצם של בתי קולנוע בארצות הברית החל מ-30 ביולי, טרם ההפצה הכלל-ארצית ב-6 באוגוסט 2010. בישראל הוקרן "אני אוהב אותך פיליפ מוריס" כסרט הפתיחה בפסטיבל הבינלאומי לקולנוע גאה.
הכנסות הסרט הסתכמו בכ-20 מיליון דולר.
בארץ, הסרט הוקרן בין השאר במסגרת הפסטיבל הבינלאומי לקולנוע גאה בתל אביב בשנת 2010.
ניקולה סטיבנסון
ביוגרפיה
בתחילת 2015 הופיעה בדרמה "Safe House" של רשת ITV. מ-2015 עד 2016 שיחקה סטיבנסון בתפקיד טס האריס באופרת הסבון "אמרדייל". אחרי חמישה חודשים הופסקה השתתפותה בסדרה כשהדמות שגילמה נהרגה בתאונת פגע-וברח.
חיים אישיים
לסטיבנסון הייתה מערכת יחסים עם השחקן קירן או'בריין במשך שמונה שנים עד ל-1999. יש לה שתי בנות, אסמה נולדה ב-2008 ואייריס נולדה ב-2010. היא נשואה לאמן פול סטיבנסון.
SOS (אלבום של אוולינה)
SOS הוא אלבום האולפן השני של הזמרת-יוצרת הפינית אוולינה. האלבום יצא לאור ב-22 בפברואר 2019, בהוצאת חברות התקליטים יוניברסל מיוזיק גרופ ואם-איזי מיוזיק. מתוך האלבום יצאו שבעה סינגלים: "Kylmii Väreitä", "Tornado", "Katri Helena", "Sun Vika", "Vielä Kerran", "Nostalgiaa" ו-"Miks".
האלבום הגיע למקום השני במצעד האלבומים הפיני, בדומה לאלבום הבכורה של אוולינה, 24K.
רקע
במאי 2017 הוציאה אוולינה את הסינגל המוביל מתוך האלבום, "Kylmii Väreitä", שהגיע למקום השני במצעד הסינגלים הפיני. בהמשך, יצא הלהיט "Tornado" שהצליח לשחזר את הצלחת קודמיו. הסינגל השלישי, "Katri Helena", נכתב כמחווה לזמרת הפינית קטרי הלנה. הסינגל הרביעי, "Sun Vika", הגיע למקום הראשון במצעדים הפיניים.
שלושה סינגלים נוספים יצאו לאחר יציאתו של "Sun Vika", וכולם זכו להצלחה בפינלנד, כמו גם במדינות שונות ברחבי העולם.
מיקומי שיא
האלבום הצליח להיכנס למצעד האלבומים הפיני, שם הגיע בשיאו למקום השני.
לירון זרקו
לירון זרקו (נולד ב-23 בינואר 1981) הוא כדורגלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת הבלם.
קריירה
זרקו התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של הפועל פתח תקווה, ובקיץ הצטרף להפועל כפר סבא במדיה שיחק ארבע עונות.
בקיץ, זרקו חזר להפועל פתח תקווה. ב-16 באוגוסט, זרקו ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 2–3 להפועל נצרת עילית במסגרת גביע הטוטו. כעבור עונה חזר להפועל כפר סבא, לה סייע לחזור לליגת העל.
ב-16 ביולי 2008, זרקו חתם בהפועל באר שבע. עם באר שבע, זרקו זכה בגביע הטוטו הלאומית והיה שותף לחזרה של המועדון לליגת העל אחרי 4 שנים בלאומית.
ב-6 ביולי 2009, זרקו חתם בצ'ונצ'ינג ליפאן מליגת העל הסינית.
ב-31 בינואר 2010, זרקו חזר לישראל וחתם בבני סכנין.
נפאלית
נפאלית התפתחה בסמיכות למספר שפות הודו-אריות, ובראשן שפות הפאהארי והמגהי; היא מראה השפעות סנסקריטיות, והיא בעלת כ-40% דמיון לקסיקלי עם השפה הבנגלית. השפה הנפאלית מדוברת באופן מסורתי באזור ההררי של נפאל, במיוחד בחלקה המערבי של המדינה. אמנם בעבר נפאל בהאסה הייתה השפה השלטת בעמק קטמנדו, אך כיום נפאלית היא השפה הדומיננטית ביותר. נפאלית משמשת את משרדי הממשלה וכמו כן כשפה היומיומית של חלק גדל והולך של האוכלוסייה המקומית. עם זאת, ישנם חלקים בציבור הקוראים תיגר על השימוש הבלעדי של נפאלית בבתי המשפט ובממשלת נפאל. הכרה בשפות אתניות אחרות בנפאל הייתה אחת ממטרותיה של המפלגה הקומוניסטית בנפאל כשארגנה את המרד שהוביל למלחמת האזרחים הנפאלית.
לירון זרקו
מחוץ כדורגל
ב-5 בינואר 2011, זרקו נעצר בחשד שסחט את שחקן הפועל תל אביב לשעבר דאגלס דה סילבה. כ-11 חודשים לאחר מכן, בית המשפט גזר עליו חצי שנה של עבודות שירות.
גנרל ארמייה
גנרל ארמייה או גנרל של ארמייה היא דרגה צבאית גבוהה במדינות רבות. באותן מדינות זוהי בדרך כלל הדרגה הגבוהה ביותר הנמצאת בשימוש בימות שלום, ונמצאת דרגה אחת מתחת לדרגת פילדמרשל, מרשל ומקבילותיהן המוענקות בעיתות מלחמה. דרגה זו מקבילה בערך לדרגת גנרל (ארבעה כוכבים) בצבא ארצות הברית ובצבאות חבר העמים הבריטי.
ברוסיה, בברית המועצות ובמדינות ברית ורשה
דרגת גנרל ארמייה (ברוסית: генерал армии, general armii) הייתה הדרגה הבכירה ביותר בצבא האדום, אולם היא הוענקה למפקדי חי"ר בלבד. חיילי זרועות אחרות קיבלו דרגות מקבילות אשר נקראו "מרשל". לדוגמה: "מרשל שריון", "מרשל תותחנים" וכו' (אין לבלבל עם מרשל ברית המועצות). הדרגה אומצה לראשונה בצבא האדום ביוני 1940, ושלושת הראשונים שעוטרו בה הם: גאורגי ז'וקוב, קיריל מרצקוב ואיוואן טיולנב. בעקבות הסובייטים אומצה הדרגה גם אצל המדינות חברות ברית ורשה: בולגריה (Армейски генерал), הונגריה (Hadseregtábornok), צ'כוסלובקיה (Armádní generál), פולין (Generał armii) ורומניה (General de armată). בצבא גרמניה המזרחית הייתה דרגת גנרל ארמייה (Armeegeneral) הדרגה הגבוהה ביותר למעט דרגת מרשל גרמניה המזרחית אשר לא הוענקה מעולם. רק חמישה אנשים בגרמניה המזרחית עוטרו בדרגה זו.
ב-1993 בוטלו דרגות המרשלים השונות ודרגת גנרל ארמייה הפכה לדרגה הגבוהה ביותר בכל זרועות הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית: בחיל האוויר הרוסי, בכוחות הארטילריה, בחיל החלל הרוסי ובחילות השריון וההנדסה. בשונה ממה שהיה נהוג בצבא ברית המועצות, הדרגה בזרועות השונים אינה נקראת "מרשל" אלא נשארת "גנרל ארמייה". הדרגה המקבילה לגנרל ארמייה ב היא אדמירל. ב-1997 הוחלט לחזור לרצף ארבעת הכוכבים מ-1943, עד שב-2013 הוחזר שוב הסימול מ-1974.
היררכיה
כיום דרגה זו היא הגבוהה ביותר בצבא רוסיה, למעט דרגת מרשל הפדרציה הרוסית שהוענקה עד כה רק פעם אחת. דרגה זו היא גם הדרגה הגבוהה ביותר בצבא צרפת, למעט דרגת מרשל צרפת. עם זאת, מבחינת ההיררכיה בצבא, למרשל צרפת אין סמכות גבוהה יותר מגנרל ארמייה. בצבא צרפת ישנן ארבע דרגות גנרלים: גנרל בריגדה, גנרל דיוויזיה, גנרל קורפוס וגנרל ארמייה, אולם שם זה אינו מעיד על היחידה שעליה מפקיד המחזיק בדרגה זו. רבים ממפקדי הארמיות של צבא צרפת במהלך מלחמות העולם החזיקו בדרגת גנרל דיוויזיה. דרגת גנרל ארמייה בצבא צרפת כוללת חמישה כוכבים. לצבא המלכותי האיטלקי הוכנסה דרגה זו ב-1915 במהלך מלחמת העולם הראשונה, אולם בוטלה ב-1918 עם סיום המלחמה. היא הוחזרה ב-1940 עם כניסתה של ממלכת איטליה למלחמת העולם השנייה. היא בוטלה סופית ב-1947 עם פירוק הצבא המלכותי והקמת צבא איטליה.
הקיסר (קלף טארוט)
הקיסר הוא קלף מספר 4 בארקנה הגדולה של קלפי הטארוט.
משמעות הקלף
הקיסר מייצג את דמות האב, אדם בוגר ובעל ניסיון. הוא מייצג אדם מסגרתי, שולט, יציב, משרה ביטחון, עוצמה, הישגים וכוח, אך עם זאת גם יכול להיות נוקשה ושמרני מידי ללא הפגנת רגשות ועם ביקורת והחמרה עצמית. הקלף מציע לאדם להיות אסרטיבי ונחוש על מנת להשיג את מבוקשו.
טקס פרסי אוסקר ה-80
טקס פרסי אוסקר ה-80 (באנגלית: 80th Academy Awards) להענקת פרסי האוסקר של האקדמיה האמריקאית לקולנוע למיטב סרטי הקולנוע והטלוויזיה של שנת 2007 נערך בתיאטרון קודאק שבלוס אנג'לס, קליפורניה, ב-24 בפברואר 2008. הקומיקאי ג'ון סטיוארט הנחה את הטקס בפעם השנייה שלו.
סרטם של האחים כהן, "ארץ קשוחה", היה מועמד לשמונה פרסים וזכה בפרסי הסרט הטוב ביותר, הבמאי הטוב ביותר, התסריט המעובד הטוב ביותר ושחקן המשנה הטוב ביותר. הסרט "זה ייגמר בדם" היה מועמד אף הוא לשמונה פרסים, וזכה בפרסי השחקן הטוב ביותר והצילום הטוב ביותר. סרטו של יוסף סידר "בופור" קיבל מועמדות לפרס הסרט הזר הטוב ביותר, ובך היה הסרט הישראלי השביעי שמועמד לפרס, והראשון זה 23 שנים.
סרטים עם מספר זכיות ומועמדויות
width="20px"|
אהרן הכהן פרחיה
הרב אהרן בן חיים אברהם הכהן פרחיה (או פרחיא; 1627–1697), נכדו של הרב פרחיה הכהן, חי בסלוניקי ופעל בה כרב ופוסק. הרב אהרן מוכר כיום הודות לספריו ההלכתיים ובעיקר מספרו השו"ת פרח מטה אהרן אשר הדפיס בנו עזריאל באמשטרדם אחרי שהלך אביו לעולמו בשנת ה'תנ"ז (בלוח עברי). לפי המובא בספר שארית יוסף - שחיברו דודו, הרב דניאל הכהן פרחיה, הייתה קבלה בבני המשפחה כי הם מצאצאי יוסף הכהן בן-גוריון.
קורות חייו
מעט ידוע על קורות חייו של הרב אהרן. ידוע כי רבו היה הרב חסדאי הכהן (מחבר ספר "תורת חסד") -שמרבה הרב לצטטו כרבו ומורו. גם ידוע שהחליף רעיונות עם הרב משה מרגלית המחבר פירוש "פני משה" על התלמוד ירושלמי.
מסופר כי הרב אהרן היה בעל ממון רב ויש שתיארו את מראהו בלשון "כמלאך אלהים" (שם הגדולים להחיד"א).
בסוף ספרו "זיכרון דברים" חיבר הרב כללים לטיעון המשפטי-הלכתי "קים לי".
סקייגארד (מערכת הגנה אווירית)
סקייגארד (באנגלית: Skyguard) היא מערכת הגנה אווירית, מבוססת לייזר כימי שתוכננה על ידי נורת'רופ גראמן, כדי להגן על שדות תעופה ושטחים אחרים מפני מגוון איומים צבאיים, כולל טילים בליסטיים קצרי טווח, רקטות לטווח קצר וארוך, פגזי ארטילריה, מרגמות, כלי טיס בלתי מאוישים וטילי שיוט. כל ירי לייזר עולה כ-1,000 דולר המייצגים את עלותם של הכימיקלים המתכלים.
קורסיקאית
קורסיקאית (Lingua corsa ,Corsu) היא שפה מקבוצת השפות הרומאניות במשפחת השפות ההודו אירופיות. השפה קרובה במיוחד לאיטלקית וזוהי השפה המסורתית של תושבי האי קורסיקה, והייתה זמן רב השפה המדוברת היחידה באי עד שנקנה על ידי צרפת בשנת 1768. כיום רוב תושבי האי דוברים צרפתית כשפת אם, אך כמחציתם דוברים קורסיקאית ברמה כלשהי.
בית המשפט הפדרלי השביעי לערעורים של ארצות הברית
בית המשפט הפדרלי השביעי לערעורים של ארצות הברית (באנגלית: United States Court of Appeals for the Seventh Circuit, מילולית: בית המשפט לערעורים של ארצות הברית עבור המעגל השביעי) הוא בית משפט פדרלי לערעורים בארצות הברית.
לבית המשפט יש סמכות ערעורים על שבעה בתי משפט מחוזיים: שלושה באילינוי (המחוז הצפוני, הדרומי ובמרכזי), שניים באינדיאנה (המחוז הצפוני והמחוז הדרומי) ושניים בוויסקונסין (המחוז המזרחי והמחוז המערבי).
בית המשפט יושב בשיקגו ויושבים בו אחד עשר שופטים.
שונית נינגלו
שונית נינגלו (באנגלית: Ningaloo Reef) היא שונית אלמוגים חוגרת (fringing) השוכנת מערבית לחופה של אוסטרליה המערבית, במרחק כ-1,200 קילומטרים צפונית לפרת'. השונית משתרעת לאורך 260 קילומטרים, והיא השונית החוגרת הגדולה ביותר באוסטרליה ואחת היחידות שמצויות בקרבה רבה לחוף הים. ב-1987 הוכרזו השונית והשטח הסמוך אליה כפארק הימי נינגלו. בשנת 2011 הוספו השונית ואזורים אלו לרשימת אתרי המורשת העולמית של אונסק"ו, בשם "חוף נינגלו". האזור שהוכרז כאתר מורשת עולמית כולל את הפארק הימי נינגלו, איי מוירון, פארקי החוף ג'וראבי ובונדגי, הפארק הלאומי קייפ ריינג' ושדה תעופה אזרחי המשמש גם את חיל האוויר המלכותי האוסטרלי. על פי אונסק"ו שטח אתר המורשת העולמית הוא 6,045 קמ"ר.
השונית ממוקמת מתחת ל"צריחים" של קייפ ריינג', העשויים מאבן גיר אדומה. חשיבותו המדעית של החוף נובעת מהשילוב בין השונית לבין המערכת הקרסטית שלאורכו. השונית משתרעת לאורך 300 קילומטרים בין השוניות החוגרות של ארכיפלג מוירון בצפון, מסביב לקצה חצי האי המגיע עד לשונית בונדגי במפרץ אקסמאות', ועד לרד בלאף שבצפון. חצי האי קייפ ריינג' בנוי מאבן גיר קרסטית תלולה, שנוצרה משלדים של בעלי חיים ימיים ששקעו בימים העתיקים שהיו קיימים באזור לפני מיליוני שנים. הצבעים המגוונים של הרכס שנוצר משלדים אלו, כגון ורוד וכתום, משתלבים עם הדיונות האדומות ועם הצמחייה הירוקה. הקצה המערבי של הרכס מאופיין בסדרה של שוברי גלים המשתרעים לאורך 90 קילומטרים. דרך הערוצים שבאי זורמים מספר אפיקים. המערכת הקרסטית של חצי האי מורכבת מ-535 מערות, 180 דולינות ו-5 גופים שנמצאים באופן קבוע מתחת לפני הים. גופים אלו רצופים גם הם במערכת של מערות, מעברים ומחילות, והם בית גידול עבור 75 מינים של בעלי חיים שמתקיימים אך ורק מתחת לפני הים.
עונת הקיץ בחוף נמשכת בין דצמבר לפברואר, ועונת החורף בין יוני לאוגוסט. טווח הטמפרטורה הממוצע שנמדד באקסמאות' הוא 21 עד 38 מעלות צלזיוס בקיץ, ובחורף הטווח הוא 12 עד 25 מעלות צלזיוס. האקלים המקומי הוא אקלים צחיח ואקלים צחיח למחצה. כמות המשקעים השנתית לאורך החוף היא 200 עד 300 מילימטרים, אך היא נמוכה משמעותית מכמות האידוי השנתית העומדת על כ-2,000 מילימטרים לכל הפחות. כמות הגשמים היא בין 84 ל-570 מילימטרים, והיא מושפעת מהשקעים הברומטריים ומהפעילות הציקלונית המקומית. תדירות הציקלונים היא 3 עד 5 שנים, וכאשר הם מתחוללים יורדות כמויות גדולות יותר של גשמים. מי הגשמים זורמים דרך האפיקים וגורמים לפריחת פרח בר, ממלאים את האקוויפרים התת-קרקעיים, ומספקים מים למערכות האקולוגיות של המערות. מהירות הציקלונים המרבית היא כ-150 קמ"ש.
חצי האי קייפ ריינג' נמצא בשטחו של האזור האקולוגי קרנרבון קסריק סקראב גלובל. הפלורה של חצי האי מגוונת מאוד, והיא מונה 630 טקסונים של צמחים וסקולריים. הפלורה מחולקת לאזורים אחדים לפי הרכב הקרקע, והן יוצרות ביחד דגם פסיפס של דיונות קרובות ומרוחקות ביחס לחוף, משטחי חול, מישורי סחף, ומישורי בוץ הנוצרים כתוצאה מגאות ושפל. הצמחייה עצמה כוללת קבוצות פזורות של שיחי שיטה ועצי אקליפטוס, וביניהם מדשאות ספיניפקס. שאר האזורים שבאתר המורשת העולמית מאופיינים בצמחי מנגרובים וסמפיר, שלהם יש התאמה גבוהה יותר לתנאי מליחות קרקע. מרבית המינים הגדלים בחצי האי אינם ייחודיים לו, והם גדלים באקלים ממוזג ובאקלים טרופי, וזאת כיוון שחצי האי שוכן על קו הגבול בין שני אזורים ביוגאוגרפיים. הצמח Verticordia forrestii (משפחת ההדסיים) גדל אך ורק בין מפרץ הכרישים לבין חצי האי, ו-18 מינים נוספים גדלים אך ורק בסביבתו הקרובה של חצי האי. צמחים אחרים גדלים בחצי האי גדלים בקצה אזור תפוצתם, כגון הדקל Livistona alfredii שאוכלוסייתו הקרובה ביותר נמצאת באזור פילבארה הממוקם במרחק 300 קילומטרים בכיוון צפון-מזרח מהאי.
שונית נינגלו היא בית גידול עבור כ-1,000 מינים של צמחים ימיים, 738 מינים של דגי שונית אלמוגים, 655 מינים של רכיכות, 600 מינים של סרטנאים ו-300 מינים של אלמוגים. בשל מיקומה הגאוגרפי של השונית באוקיינוס חלק מהמינים הטרופיים הימיים המתקיימים בה נסחפים עד למפרץ האוסטרלי הגדול. אחת לשנה, בין מרץ ליוני, מתאספים בשונית עד 500 כרישים לווייתניים, במקביל להשרצת אלמוגים והגברת הפעילות שלהם. בשונית תועדו שישה מינים של צבים ימיים ופתן ים זיתני). ריבוי המינים הללו נובע ככל הנראה ממיקום השונית על הגבול בין שני אזורים אקלימיים (טרופי וממוזג), ועל פי הערכת אונסק"ו הצבים מקימים כ-10,000 קינים על החוף לאורך השנה. בשולי השונית גדלים דגי מנטה ריי (משפחת הטחניים), במים העמוקים גדלים 19 מינים של כרישים, ובקרבת החוף גדלים דגים רבים כגון טונה ומקרל, וזאת בשל המדף היבשתי הצר. השונית היא נקודת מעבר במסלול הנדידה של לווייתנים גדולי-סנפיר מאזור ההמלטה בחוף קימברלי ועד אתרי הקינון באנטארקטיקה, ומעבר לכך היא בית גידול עבור שמונה מינים אחרים של לווייתנאים, תחשי המשכן ודולפינים. בחלקים היותר עמוקים של השונית גדלים 155 מינים של ספוגיים ו-25 מינים של קווצי עור, ובמחקרים שנערכו באזור בשנים האחרונות התגלו מינים אחדים שאינם שלא היו מוכרים לביולוגים הימיים או שאינם גדלים במקומות אחרים באוסטרליה.
האזור שהוכרז כאתר מורשת עולמית אינו מיושב כמעט, אך הוא אתר תיירות פופולרי. על פי המרכז העולמי לניטור השימור (WCMC) בכל שנה מבקרים 180,000 איש בפארק, ו-220,000 איש בפארק הלאומי קייפ ריינג'.
ויליאם מארי, רוזן מנספילד הראשון
ויליאם מארי, הרוזן הראשון ממנספילד (באנגלית: William Murray, 1st Earl of Mansfield; 2 במרץ 1705 – 20 במרץ 1793) היה משפטן בריטי, פוליטיקאי, חבר המועצה המלכותית ושופט שידוע כמי שתרם לרפורמה בחוק האנגלי. נולד לאצולה סקוטית, הוא התחנך בפרת', סקוטלנד, לפני שעבר ללונדון בגיל 13 כדי ללמוד בבית הספר ווסטמינסטר. הוא התקבל לכרייסט צ'רץ' באוקספורד במאי 1723 וסיים את לימודיו כעבור ארבע שנים. כשחזר ללונדון מאוקספורד, הוא נקרא ללשכת עורכי הדין ב-23 בנובמבר 1730 וזכה במהרה למוניטין של עורך דין מעולה.
הוא היה מעורב בפוליטיקה החל משנת 1742, תחילה בבחירתו כחבר פרלמנט מטעם בורוברידג', כיום בצפון יורקשייר, ובהמשך במינויו לשופט הראשי. בהיעדרו של תובע חזק, הוא הפך לדובר המרכזי של הממשלה בבית הנבחרים, ונודע ברהיטותו בבית הנבחרים. עם קידומו של סר דודלי ריידר ללורד השופט הראשי בשנת 1754, הוא הפך לתובע הראשי וכאשר ריידר נפטר במפתיע כעבור כמה חודשים, הוא תפס את מקומו כשופט ראשי בבית המשפט העליון.
כמשפטן הבריטי החזק ביותר במאה, החלטותיו של מנספילד שיקפו את עידן ההשכלה והעבירו את המדינה בדרך לביטול העבדות. הוא קידם את המשפט המסחרי בדרכים שעזרו לבסס את המדינה כמובילה עולמית בתעשייה, פיננסים ומסחר. הוא ערך מודרניזציה הן של החוק האנגלי והן של מערכת בתי המשפט האנגלית; הוא קידם רציונליזציה למערכת הגשת התנועות והשקיע ברפורמה באופן שבו ניתנו פסקי דין להפחתת הוצאות הצדדים. הוא כונה מייסד המשפט המסחרי האנגלי. הוא ידוע כיום בזכות פסק דינו בפרשת סומרסט (1772), שם קבע שלעבדות אין בסיס במשפט המקובל ומעולם לא עוגן בחוק (חקיקה) באנגליה, ולכן היא אינה מאושרת בחוק; אולם פסק דין זה לא סיים את סחר העבדים.
אלאלוף
משפחת אלאלוף או בשמה המקורי אלעלוף מקורה בעיר קורדובה שבספרד, לאחר הגירוש התפצלו בני המשפחה לארצות שונות בהם טורקיה, סלוניקי שביוון, ומרוקו, חלק מבני המשפחה שהגיעו למרוקו התיישבו בתטואן כפי המתועד ולאחר מכן עברו לפאס, וחלקו השני של המשפחה התיישב באסואירה בני משפחה אלו שינו את שמם לאלוף, חלק מבני המשפחה אשר עלו לארץ מפאס בסוף המאה ה-19 שינו את שמם כיום לאלוף, שאר בני המשפחה בעולם שינו לאללוף או אלאלוף מעטים נשארו באיות המקורי אלעלוף. אלעלוף הוא שם משפחה יהודי יש הטוענים שפירושו המילולי הוא "שמן" בעברית. השם הוא כינוי לאדם אמיד או מבורך בילדים.
מעבר לאשמה ולכפרה
מעֵבר לאשמה ולכפרה: ניסיונותיו של אדם מובס לגבור על התבוסה (בגרמנית: Jenseits von Schuld und Sühne. Bewältigungsversuche eines Überwältigten) הוא ספר מאת ז'אן אמרי, שם העט של הנס חיים מאייר, סופר אוסטרי ממוצא יהודי ושורד שואה. התרגום העברי של הספר יצא לאור בשנת 2000.
רקע
הספר החל כתסכית ברדיו דרום גרמניה (SDR) ופורסם בשנת 1966. בתקופה זו גדל השיח בחברה המערב-גרמנית על מלחמת העולם השנייה ובשאלות סביב פשעי המלחמה והפרות זכויות האדם תחת המשטר הנאצי. במיוחד נידונה סוגיית רדיפת היהודים שהחלה לפני המלחמה, שהביאה לשואה. הדיונים התגברו עם התגלותם של הפרטים המחרידים על ההשמדה במהלך השנים שלאחר 1945.
הספר הוא אוסף של מאמרים אוטוביוגרפיים מאת המחבר, שהיה בעצמו אסיר במחנה אושוויץ. אף על פי שהיה נוצרי אוסטרי הוא סווג כיהודי על פי הקריטריונים של האידאולוגיה הגזענית הנאצית כפי שנקבעו בחוקי נירנברג.
הספר מאופיין בבחינה עצמית רדיקלית של המחבר, שמטרתה הייתה: "לתאר את אופי קיומו של הקורבן". ההתמקדות היא בחוויותיו כפליט, כאסיר וכקורבן של רדיפה והעינויים שאליהם היה נתון. בה בעת, מאמריו של אמרי משקפים את הקושי של החברה המערב-גרמנית שלאחר המלחמה להטמיע את העבר הקרוב ואת רגשות האשמה והבושה שמעוררות עובדות היסטוריות בדיון הציבורי על העבר הנציונל-סוציאליסטי שצבר תאוצה בשנות השישים.
לפני מותו, כתב אמרי:
כריסטי פיצ'טנר
ביוגרפיה
פיצ'טנר נולדה בדאלאס ולמדה בתיכון בקונטיקט, במהלך התיכון היא הייתה חברתו של אגדת הפוטבול סטיב יאנג, לאחר מכן ולמדה באוניברסיטה הדרומית המתודיסטית (Southern Methodist University).
ב-1986 הוכתרה כמיס טקסס ומיס ארצות הברית, בתחרות מיס תבל שנערכה בפנמה דורגה במקום הראשון בתחרות המקדימה, שלישית בראיונות, ראשונה בבגדי הים ושנייה בשמלות ערב, לבסוף נבחרה לסגנית ראשונה.
ב-1987 הופיעה על שער מגזין הספורט "Inside Sports".
ב-2003 השתתפה בתוכנית המציאות "מי רוצה להתחתן עם אבא שלי?" בה ילדים מחפשים כלה להוריהם.
ב-2005 לאחר שסופת הוריקן וילמה פגעה בקנקון היא נסעה לאזור על מנת לקדם בחזרה את התיירות באזור.
ב-1988 נישאה לרופא שיניים ונולדו לה שלושה בנים, ב-1998 היא התגרשה.
פרנסיסקו דה אויואה
פרנסיסקו דה אויואה (בספרדית: Francisco de Ulloa; מת ב-1540) היה מגלה ארצות ספרדי שחקר את החוף המערבי של מקסיקו של ימינו על פי מינוי של הרנאן קורטס. מייחסים לדוחות ממסעותיו לאורך חצי האי באחה קליפורניה השפעה על הנצחת הטעות הקרטוגרפית מהמאה ה-17 בדבר קיומו של האי קליפורניה.
מסעותיו
לא ידוע האם אויואה ליווה את קורטס במסעו הראשון לספרד החדשה. על פי התיאור של ברנל דיאס דל קאסטיו (Bernal Díaz del Castillo), הוא הגיע למקסיקו מאוחר יותר כשהעביר מכתבים לקורטס מאשתו. על פי חלק מההיסטוריונים המוקדמים היה לאויואה חלק חשוב בהכנעת הבירה האצטקית טנוצ'טיטלאן באמצעות הכוח הימי.
מכיוון שנכשל בגילוי מצר אניאן, פנה אויואה דרומה והפליג לאורך החוף המזרחי של חצי האי באחה קליפורניה ונחת במפרץ לה פאס. לאחר שהצטייד באספקה של עצים ומים הפליג אויואה דרומה עד הקצה של חצי האי. הוא סובב את הכף הדרומי תוך התגברות על קשיים רבים והפליג לאורך קו החוף צפונה לאורך החוף המערבי של האוקיינוס השקט.
ספינותיו הקטנות התקשו להתקדם משום שנתקלו ברוחות העזות ובים סוער, ובסופו של דבר הוא נאלץ לחזור לספרד החדשה. המשלחת הגיעה עד קו הרוחב 28° צפון, בסמוך לאי סדרוס (Isla de Cedros).
על אף שגילה חצי אי השתמשו בדוחות ממסעותיו על מנת לשרטט מפות המתארות את קליפורניה כאי. לדבריו של דיאס דל קאסטיו נרצח אויואה בדקירות סכין ב-1540. על פי דיווחים אחרים אבדו ספינותיו ה"סנטה אגואדה" (Santa Agueda) וה"טרינידד" (Trinidad) בלא עקבות במסע חזרה מבאחה קליפורניה.
השדה העמוק של האבל דרום
השדה העמוק של האבל דרום (באנגלית: Hubble Deep Field South; בראשי תיבות: HDF -S) הוא אוסף של כמה מאות תמונות שצולמו באמצעות טלסקופ החלל האבל במשך 10 ימים בחודשים ספטמבר ואוקטובר 1998. הפרויקט נעשה עקב ההצלחה הגדולה של השדה העמוק של האבל המקורי אשר התמקד במחקר אחר גלקסיות רחוקות מאוד בשלבי היווצרות מוקדמים שלהן. בעוד שהמצלמה של האבל צילמה תמונות שדה עמוקות, שדות סמוכים צולמו במקביל על ידי ספקטוגרף הדמיה של טלסקופ החלל (STIS) ו-NICMOS.
תכנון
הרצון מאחורי יצירת תמונה נוספת של שדה עמוק היה לספק למצפים בחצי הכדור הדרומי אלגוריתם של שדה עמוק של היקום הרחוק כפי שסופק לאלה בחצי הכדור הצפוני, זאת עקב תופעת הסטנדרטיות החומרית של היקום.
השדה שנבחר היה בקבוצת הכוכבים של טוקאן בעלייה ישרה של 22h 32m 56.22s ונטייה של −60° 33′ 02.69″. כמו בשדה העמוק המקורי של האבל (המכונה להלן 'HDF-N'). אזור התצפית נבחר להיות רחוק ממישור הדיסקה הגלקטי של גלקסיית שביל החלב, ומכיל כמות גדולה של חומר מעומעמם, ואף יכיל כמה שפחות כוכבים. אולם השדה קרוב יותר למישור הגלקטי מאשר ה- HDF-N, כלומר, שהוא בכל זאת מכיל יותר כוכבים. ישנו אף כוכב בהיר בקרבת מקום, כמו גם מקור הפולט גל רדיו בטווח בינוני-חזק בקרבת מקום, אך בשני המקרים הוחלט כי אלו לא יפגעו בתצפיות המשך.
בדומה ל-HDF-N, השדה נמצא ברצועת הצפייה הרציפה של האבל, אך הפעם בדרום. מיקומו של השדה איפשר פי שניים זמן תצפית מהרגיל למסלול. בתקופות מסוימות בשנה, האבל יכל לצפות באזור זה ברציפות, מבלי שהוא יהיה מולקה על ידי כדור הארץ. אולם צפייה בשדה גוררת כמה בעיות עקב מעברים דרך האנומליה הדרומית האטלנטית וגם עם אור ארץ מפוזר במהלך שעות היום; ניתן להימנע מהאחרונים על ידי שימוש במכשירים בעלי מקורות רעש גדולים יותר, למשל מתהליך קריאת CCD, באותם זמנים.
השדה נצפה בקצרה בתאריכים 30–31 באוקטובר 1997 כדי לוודא שכוכבי הניווט נמצאים במקומם היחסי; בתצפיות שיבואו, כוכבי הניווט אלה יידרשו לשמור על האבל ממוקם במדויק על האזור במהלך התצפיות הנכונות.
תצפיות
אסטרטגיית הצפייה עבור HDF-S הייתה דומה לזו של HDF-N, עם אותם מסננים אופטיים המשמשים את תמונות WFPC2 (בטווחי גל של 300, 450, 606 ו-814 ננומטר), וזמני חשיפה כוללים. התצפיות בוצעו במשך 10 ימים בחודשים ספטמבר ואוקטובר 1998, בסך הכל 150 הקפות, וזמן חשיפה כולל של מעל 1.3 מיליון שניות. בעוד ש-WFPC2 צילמה תמונות עמוקות מאוד, השדות צולמו במקביל על ידי STIS ו-NICMOS. מספר שדות שכנים נצפו גם לפרקי זמן קצרים יותר.
גודל תמונת WFPC2 היא 5.3 דקות קשת בריבוע, בעוד שתמונות NICMOS ו-STIS הן 0.7 דקות בריבוע בלבד. בדומה ל-HDF-N, התמונות עובדו באמצעות טכניקה הידועה בשם 'טפטוף', שבה כיוון הטלסקופ היה שונה בכמות קטנה מאוד בין החשיפות, והתמונות שהתקבלו משולבות באמצעות טכניקות מתוחכמות להשגת רזולוציה אופטית ברמה גבוהה יותר. בתמונה הסופית של HDF-S, לכל פיקסל היה טווח גודל של 0.0398 שניות קשת.
תוכן
העיקרון הקוסמולוגי קובע שבקנה המידה הגדול ביותר, היקום הוא הומוגני ואיזוטרופי, כלומר הוא צריך להיראות אותו הדבר לכל כיוון. לכן HDF-S היה צפוי לדמות מאוד למקבילו הצפוני, וזה אכן היה המקרה, מספר גדול של גלקסיות נראות המציגות מגוון צבעים ומורפולוגיות היו בנמצא בסדרי גודל דומים בכל אחד מהשדות.
הבדל אחד עם ה-HDF-N היה ש-HDF-S כלל קוואזר ידוע מוסח בקטגוריית 2.24, שהתגלה במהלך החיפוש אחר שדה המטרה. הקווזאר מספק בדיקה של הגז לאורך קו הראייה שבו נצפים גם אובייקטים בחזית, ומאפשר חקירה של הקשר בין גלקסיות לתכונות ספיגה. הכללת קוואזר בשדה הראייה תוכננה במקור ל- HDF-N, אך הוחלט שלא לעשות כך מכיוון שלא היה קווזאר הממוקם בצורה נייטרלית. החשש היה שבהירות הקוואזר עלולה לזהם גלקסיות אחרות וכך להשפיע על המדידות ההומוגניות והאיזוטרופיות. אולם בשדה הדרומי, לא היה חשש לדבר כזה עקב מיקומו הנייטרלי של הקוואזר.
תוצאות מדעיות
בדומה ל- HDF-S, HDF-N סיפק נתונים עשירים לקוסמולוגים. מחקרים רבים של HDF-S אישרו תוצאות שנמצאו מ-HDF-N, כגון קצבי היווצרות כוכבים לאורך חיי היקום. ה-HDF-S היה בשימוש נרחב גם במחקרים כיצד התפתחות הגלקסיות לאורך זמן, הן בשל תהליכים פנימיים והן מהתנגשויות עם גלקסיות אחרות.
תצפיות נוספות
בעקבות התצפיות של האבל בשדה HDF-S, השדה נצפה גם בטווח התדרים תת-אדום ועל-סגול על ידי מצפה הכוכבים האנגלו-אוסטרלי, מצפה הכוכבים הבינ-אמריקני Cerro Tololo והמצפה האירופי הדרומי. הוא נצפה על ידי ISO, ותצפיות רדיו בוצעו על ידי המכון הלאומי לטלסקופיה באוסטרליה.
בורנבוריאש השני
בּוּרנַבּוּריָאש השני (בחלק מהמסמכים נקרא בורבוריש) היה מלך בבל הכשית. הוא היה המלך ה-10 בשושלת הכשית שמלכה על בבל, יורשו של כַּדַשמַנאֶנליל הראשון שהיה כנראה אביו. הוא מלך 27 שנים, בין השנים 1359–1333 לפנה"ס על פי הכרונולוגיה התיכונה. משמעות שמו בשפה הכשית הוא "משרתו של אל הארצות". בתקופתו נקראה ממלכת בבל כַּרדוּניַאש. בורנבוריאש עלה לשלטון בשנה ה-33 לשלטון אמנחותפ השלישי והיה בן זמנו של פרעה אחנתון ממצרים העתיקה. יורשו היה בנו כרה-הרדאש.
התכתבות עם מצרים
התכתובת הדיפלומטית בין בורנבוריאש ומלכי מצרים נשמרה בתשעה מכתבים ממכתבי אל-עמארנה (מכתבי א"ע 6–14). עם אמנחותפ השלישי (מכתב א"ע 6), עם אחנתון (מכתבי א"ע 7, 8, 10, 11, 13, 14) ועם תות ענח' אמון (מכתב א"ע 9). מערכת היחסים בין בבל ומצרים, כפי שבאה לידי ביטוי במכתבים, הייתה בתחילתה ידידותית. בין המלכים נרקמו קשרי משפחה באמצעות נישואים מלכותיים. במכתב א"ע 9, ששלח בורנבוריאש לתות ענח' אמון, הוא כתב: . לבורנבוריאש היה חשוב מאוד להתקבל כשווה בין שווים ביחס למלכים האחרים. בפניותיו במכתבים הוא השתמש בביטוי "אח". המלכים החליפו ביניהם מתנות שונות כגון: סוסים, לאפיס לאזולי, אבנים יקרות, הובנה, שנהב זהב ועוד.
המכתבים עוסקים גם בבעיות של סחר. במכתב א"ע 8 מתלונן בורנבוריאש על שיירה של סוחרים שהגיעה לחנתון והותקפה ונשדדה על ידי אנשים ששלח שליט עכו ששדד את כספם. בתקופה זאת, תקופת הברונזה המאוחרת, הייתה כנען בשליטת מצרים והאחריות על הביטחון בדרכים הייתה של המלך המצרי. הדרישה מאחנתון הייתה לנקום את דמם של הסוחרים ולהוציא להורג את אלה שהרגו אותם:
בהתכתבות שלו עם שליטי מצרים הוא לא מהסס להזכיר להם התחייבויות ישנות כלפי הממלכה הכשית:
יחסים בינלאומיים
הקשרים הדיפלומטיים בין בבל לשכנתה עילם חוזקו באמצעות נישואים בין בתי המלוכה. בחפירות ארכאולוגיות נמצא טקסט ספרותי הנראה כמכתב, שהוא העתק מהתקופה הנאו-בבלית של טקסט מתקופתו של בורנבוריאש. על פי הטקסט, פנה המלך העילמי לבית המשפט ובו הוא מפרט את הגנאלוגיה של בית המלוכה העילמי. על פי הטקסט, פהיר-אישן Pahir-Iššan התחתן עם אחותו של כוריגלזו הראשון ו-Humban-Numena התחתן עם הבת שלו, והבן שלהם אונטאש-נאפירישה התארס עם בתו של בורנבוריאש. הטקסט נמצא במוזיאון המזרח התיכון שבמוזיאון פרגמון. שופילוליומש הראשון היה נשוי כנראה לבת אחרת של בורנבוריאש.
על פי שני מכתבים שנמצאו בניפור, השפעתה של הממלכה הכשית בתקופה זו הגיעה עד דילמון (האי בחריין של היום). במכתבים שנשלחו על ידי פקיד מדילמון למושל של ניפור, הוא מתלונן על בני שבט מקומי שגנבו את האלים שלו והוא לא יכול לעשות דבר בקשר לכך, וכן מתלונן שהם לא פונים אליו בכבוד ומבזים אותו.
פעולות בנייה
במחצית השנייה של המאה ה-14 החל בורנבוריאש, ולאחר מכן גם יורשיו, בפעילות בנייה ושיקום של מבני מקדשים. כתובות שנמצאו תיעדו את שיקום המקדש לאל השמש בלרסה. במקדש באור נמצא לוח המזכיר את בורנבוריאש ויורשיו ברשימת המיטיבים של המקדש. כתובת על גבי גליל של המלך נבונאיד מהתקופה הנאו-בבלית מזכיר את עבודתו של בורנבוריאש באזור המתחם המקודש של סיפר.
ליב בורי
אוליביה "ליב" בורי (באנגלית: Olivia "Liv" Boeree; נולדה ב-18 ביולי 1984) היא מנחת טלוויזיה בריטית ושחקנית פוקר לשעבר, והאישה הראשונה אשר זכתה בצמיד אליפות העולם בפוקר ובתואר בסבב הפוקר האירופי.
ביוגרפיה
בורי החלה לשחק פוקר ב-2005 כחלק מתוכנית הטלוויזיה "Ultimatepoker.com Showdown", בה משתתפים ללא ניסיון בפוקר מודרכים על ידי שחקנים מוכרים. בין מאמניה במהלך התוכנית היה פיל הלמות.
ב-2010 זכתה בתואר בסבב הפוקר האירופי, באליפות אשר התקיימה בסן רמו, בטורניר שהיה הגדול ביותר באירופה בזמנו. ב-2017 זכתה בצמיד אליפות העולם בפוקר בטורניר זוגי יחד עם בן זוגה איגור קורגנוב, ובכך הייתה לאישה הראשונה הזוכה בתארים ב-2 הסבבים החשובים.
בורי זכתה 3 פעמים ברצף בתואר אשת השנה בפוקר, מ-2014 עד 2016. בנובמבר 2019 הודיעה שהיא פורשת ממשחק.
נכון למרץ 2022, בורי זכתה בסך של כ-3.8 מיליון דולר מטורנירי פוקר.
חיים אישיים
בורי בעלת תואר בפיזיקה ואסטרופיזיקה מאוניברסיטת מנצ'סטר. בזמן לימודיה ניגנה בגיטרה בלהקת "Dissonance".
בורי תומכת בולטת ברעיון האלטרואיזם אפקטיבי, וב-2014 ייסדה את "Raising for Effective Giving" המקדם את רעיון הנתינה הפילנתרופי, יחד עם שחקני הפוקר איגור קורגנוב, פיל גרויסם וסטיבן הובר.
ויקטור פולטרוביץ
ויקטור פולטרוביץ (ברוסית: Виктор Меерович Полтерович; נולד ב-27 בדצמבר 1937 במוסקבה) הוא מתמטיקאי סובייטי-רוסי ממוצא יהודי ומומחה בכלכלה מתמטית,חבר באקדמיה הרוסית למדעים משנת 2003.
ביוגרפיה
ויקטור פולטרוביץ' נולד בשנת 1937 במוסקבה למשפחה יהודית. הורים היו מהנדסים. לאחר סיום בית ספר פולטרוביץ החל ללמוד במכון לגז ונפט במוסקבה. במהלך שנת הלימודים השלישית הוא הוצא להלימודים עקב "רמה פוליטית ירודה" כמו כן הוצא משורות הקומסומול. לאחר שנה הוחזר ללימודים. לאחר סיום הלימודים פולטרוביץ עבד במקצוע במכון לאוטומציה של תעשיית הגז והנפט. הוא סיים אוניברסיטת מוסקבה בלימודי ערב במתמטיקה. לאחר קבלת תואר נוסף הוא התקבל לעבודה במכון למתמטיקה וכלכלה של אקדמיה למדעים. בשנת 1990 הוא סיים עבודת הדוקטורט.
באותה שנה עבד כשנה באוניברסיטת פנסילבניה.
פולטרוביץ חבר בהחברה האקונומטרית (1989) וב-Academia Europæa (1992). בשנים 1989-1995 הוא היה חבר מערכת של ירחון מדעי "Econometrica".
פולטרוביץ הוא מומחה בתחום אקונומטריקה ויישומים מתמטיים בכלכלה. על פעילותו הוא זכה במספר פרסים.
בנו ליאוניד פולטרוביץ מכהן כפרופסור באוניברסיטת תל אביב.
בשנת 2022 פולטוריבץ חתם על מכתב פתוח של מדענים רוסים נגד פלישה לאוקראינה.
מדוזת סרפד שחורה
מדוזת סרפד שחורה (שם מדעי: Chrysaora achlyos) היא מין של מדוזה גדולה מאוד החיה במזרח האוקיינוס השקט, ממפרץ מונטריי עד באחה קליפורניה ומקסיקו, וייתכן כי היא מגיעה צפונה עד לקולומביה הבריטית. היא קרובה לסוג מדוזת סרפד פסיפית ובעלת גוף דומה.
המדוזה בעלת פעמון שצבעו סגול כהה עד שחור בקוטר מטר אחד, תחתיו זרועות גדולות שיכולות להגיע לאורך 5–6 מטרים. במרכז הזרועות ישנם איברים צהובים משתלשלים באורך הזרועות, המשמשים לעיכול. המדוזה ארסית וקוטלת דגים וחסילונים הנוגעים בזרועות למוות אך גם מדוזות אחרות.
ארס המדוזה אינו נחשב קטלני לאדם אף שהצריבה כואבת מאוד ומזכירה עקיצת סרפד.
מלון אסטוריה
אסטוריה הוא מלון חמישה כוכבים בסנקט פטרבורג, הממוקם במרכז העיר בכיכר איסק הקדוש ליד קתדרלת איסק הקדוש. ממוקם בבניין היסטורי - אנדרטה ארכיטקטונית בעלת חשיבות פדרלית.