cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ג'וזף גורדון-לוויט
משנת 2000 ואילך
בשנת 2012 שיחק בסרטי הפעולה "לופר" ו"עלייתו של האביר האפל". בשנת 2013 התנסה לראשונה כבמאי ותסריטאי, בסרט "דון ג'ון", בו גם שיחק בתפקיד הראשי לצד סקרלט ג'והנסון וג'וליאן מור.
בשנת 2014, שיחק בסרט "עיר החטאים: עלמה להרוג" לצידה של ג'סיקה אלבה. באותה שנה, הופיע גם בסרט הקומדיה "ראיון סוף" בתור עצמו.
בשנת 2016 שיחק בסרט הדרמה הביוגרפית של אוליבר סטון "המרגל סנודן" בו גילם את אדוארד סנודן.
במרץ 2021 דווח שגורדון-לוויט ידבב את ג'ימיני הצרצר בסרט "פינוקיו", שמשמש כעיבוד לייב אקשן לסרט בעל אותו שם משנת 1940. הסרט יצא בסוף שנת 2022 בדיסני+.
תיאטרון
בשנת 2001 הופיע גורדון-לוויט בהופעת הבכורה שלו בתיאטרון בהצגת הבכורה למחזה "Uncle Bob" של במאי התיאטרון אוסטין פנדלטון.
חיים אישיים
ב-2013, החל לצאת עם טשה מק'קולי, המייסדת והמנכ"לית של חברת הטכנולוגיה "Fellow Robots". ב-20 בדצמבר 2014, הם נישאו. באוגוסט 2015, נולד בנם הבכור, וביוני 2017 נולד בנם השני. באוקטובר 2020 עבר עם משפחתו להתגורר בולינגטון, ניו זילנד לאחר שהעביר לשם את חברת הפקת הטלוויזיה החדשה שלו כדי לצלם בבטחה מחוץ למגפת הקורונה.
גורדון-לוויט הביע תמיכה בפוליטיקאי האמריקני ברני סנרדס לנשיאות ארצות הברית, וכן בגישה הסוציאליסטית-דמוקרטית המזוהה עם סנדרס.
ארון ניקסון
ארון ניקסון (באנגלית: Aaron Nixon; נולד ב-14 בינואר 1983 בקליבלנד, אוהיו) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הקלע בקבוצת עירוני קריית אתא מליגת העל. גובהו 1.88 מטר.
ניקסון בוגר מכללת לונג ביץ' סטייט משנת 2007, בעונה זו גם נבחר ל-MVP של טורניר הביג-ווסט ולשחקן העונה המחוזי. חתם בהפועל גליל עליון לעונת, אך שבר את רגלו והחמיץ את פתיחת העונה. את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ערך ב-16 בדצמבר 2007 מול הפועל עפולה. את העונה הסדירה הוא סיים עם ממוצעים של 13.7 נקודות, 3.8 ריבאונדים, -3 אסיסטים ו-1.8 חטיפות למשחק. בעונה שלאחר מכן התמעטו דקותיו של ניקסון משמעותית וכך גם ממוצעיו, מה שגרם לשחרורו מהקבוצה כבר בדצמבר 2008.
בינואר 2009, חתם ניקסון בעירוני קריית אתא בה שיחק לצד ברנדון מקנייט, במדיה שיחק 10 משחקים בהם קלע 19.1 נקודות, הוריד 3 ריבאונדים ומסר 3.4 אסיסטים בממוצע למשחק, אך קבוצתו ירדה לליגה הלאומית והם עזבו את הקבוצה.
בעונת 2010/2009 שיחק ניקסון במדי קבוצת KK Siroki Eronet מהליגה האדריאטית.
שהחיה תמות
תקציר העלילה
הסרט נפתח בתמונות ילד האוסף צדפות על חוף הים ובמקביל, מכונית פורד מוסטנג פתוחה הנוסעת במהירות על כביש לאורך החוף ובה גבר וצעירה בלונדינית. המפגש הקטלני מתרחש בהצטלבות רחובות של עיירת חוף. הילד נהרג במקום ונהג המכונית נמלט ללא שהאט כלל לראות מה אירע. שארל, אביו מוכה הצער של הילד, נשבע לאתר את הנהג ולהרוג אותו ומתחיל לתעד את מחשבותיו ותוכניתו ביומן סודי. המשטרה נכשלת באיתור הנהג וכשנה מיום התאונה, מצליח האב באורח מקרי לאתר את הצעירה הנוסעת, הלן, וקושר איתה רומן במטרה להגיע דרכה אל הנהג. שארל והלן נוסעים לבית משפחת הלן בקמפר (Quimper) הסמוכה ושם מגיע שארל למסקנה כי הנהג הפוגע הוא פול, גיסה של הלן. פול הוא מנהל מוסך הרודה בגסות בכל הסובבים אותו, כולל אשתו ובנו אותם הוא אף מעליב בפני שאר בני המשפחה. פיליפ, בנו של פול, מצהיר באוזני שארל כי הוא רוצה להרוג את אביו והם מתכננים ביחד את צעדיהם. שארל מחליט להרוג את פול בעת שיט בסירה. הוא רוכש בעזרת פול סירה ומזמין אותו לשיט בים. השיט הדרמטי הוא אחד משיאי הסרט ולאחר סיומו עומד שארל בפני חקירת המשטרה. הסרט מסתיים במכתב אותו משאיר שארל להלן ובו הוא מסביר את צעדיו.
שם הסרט
שם הספר האנגלי עליו מבוסס הסרט הוא "The Beast Must Die" (החיה חייבת למות). שם הסרט, Que la bête meure (שהחיה תמות), לקוח ממילים מהשיר הראשון בסדרת שירים שהלחין יוהנס ברהמס, "ארבעה שירים רציניים". במילות השיר מופיע משפט מספר קהלת (ג,יט):. גיבור הסרט כותב במכתב, שקריאתו נועלת את הסרט, "כְּמוֹת זֶה כֵּן מוֹת זֶה" - בעת שהחיה מתה גם האדם מת, ובכך הוא מסביר את צעדיו. עיבוד מנגינת שירו הנוגה של ברהמס מלווה את הסרט וברקע כתוביות הסיום מושמע ביצועה של הזמרת קתלין פרייר לשיר.
בארצות הברית הופץ הסרט תחת השם: "This Man Must Die" (איש זה חייב למות).
ביקורת
הסרט מוגדר על ידי חלק מהמבקרים כ"מלודרמת נקמה" בה מראה שברול שוב כי הנקמה לעולם איננה כה פשוטה. גיבור הסרט מגלה כי יש לה צדדים נוספים המשפיעים על נפשו. כפי שגיבורו של שברול מציין במכתבו בסוף הסרט, כי המאורעות שהתרחשו דמו, בסופו של דבר, לטרגדיה יוונית בה מתהפך הגלגל, כך גם חלק מהמבקרים רואים את האפקט הפסיכולוגי של הנקמה ששברול מדגים כסוג של טרגדיה בה אומר הגיבור ש"ללב לוקח זמן רב יותר למות ממה שחשבתי" (בהתייחסו לליבו שלו ולרצון הנקמה חסרת הפשרות שפיעם בו). מבקר הקולנוע אורי קליין מגדיר את הסרט כסרט מופת ומתאר אותו כסרט הספוג במקביל גם בחומרה וגם בחמלה ועוסק "במהות הפטאליסטית של החיים, האהבה והמוות".
ימה השלו והסוער חליפות של ברטאן תופס מקום מרכזי בסרט ומהווה תפאורה לסצינות המרכזיות בו. יש מבקרים המוצאים דמיון בין צילומי הים החותמים את הסרט ובין סצנת המסע בים בסרט "Moonfleet" (1955) של הבמאי פריץ לנג הידוע כאחד מהבמאים שהשפיעו על סגנונו של שברול.
משחק בייסיאני
משחק בייסיאני הוא מושג בתורת המשחקים המציין משחק שבו האינפורמציה לגבי התועלות עבור שאר השחקנים אינה מלאה, כלומר יש מימד של אי ודאות לגבי התועלת של כל צירוף אסטרטגיות עבור השחקנים האחרים. משחק בייסיאני ממודל באופן הסתברותי, כך שניתן לנתח את ההתנהגות הרצויה לכל שחקן (גם אם אינו יודע את פונקציית התועלת של שחקנים אחרים) באמצעות חוק בייס.
תיאור המודל
ניתן להגדיר משחק בייסיאני לפי המודל של המתמטיקאי ג'ון הרסני ולפיו, לכל שחקן מוגדר אוסף של סוגים, כאשר כל התנהגות היא פונקציית תועלת, ולמשחק נוסף שחקן נוסף, הטבע, הבוחר לפי התפלגות מסוימת מה יהיה הסוג של כל שחקן. במודל זה, משחק בייסיאני הוא משחק בצורה רחבה עם ידיעה לא שלמה; בשלב הראשון משחק שחקן הטבע ולאחר מכן כל שאר השחקנים לפי הסוג ששחקן הטבע בחר שהם יהיו. מכיוון שהידיעה במשחק אינה שלמה, לפחות אחד השחקנים לא ידוע מהי ההיסטוריה של המשחק, כלומר מה בחר שחקן הטבע, ומכאן מה הסוג (כלומר פונקציית התועלת) של שאר השחקנים.
מודל מתמטי
משחק בייסיאני מוגדר באמצעות כאשר: ולפי הגדרות אלו:
איתות
במשחק בייסיאני שבו לאחד השחקנים ישנה ידיעה גבוהה יותר מלאחר, הוא יכול לנסות ולאותת לשחקן האחר מהו הסוג שלו. כך למשל בדוגמת שוק העבודה שלעיל: אמירה ישירה מצד העובד למעסיק "אני עובד מוכשר" היא חסרת ערך, שכן האינטרס של כל העובדים, גם הלא מוכשרים, הוא לומר זאת. עם זאת, אם נניח כי מבין הפעולות האפשריות לעובד ישנה את ההחלטה האם ללכת ללמוד באוניברסיטה או לוותר על לימודים אקדמיים, ונניח כי לעובד מוכשר לימודים אקדמיים יעלו פחות (שכן הוא לא יזדקק לשיעורים פרטיים ויקבל מלגות), אזי הפעולה של הליכה לאוניברסיטה יכולה להיות איתות מצד העובד כלפי המעסיק כי הוא מוכשר, שכן אם היה לא מוכשר סביר כי ויתור על לימודים אקדמיים היה יותר משתלם עבורו.
לפי ניתוח זה, אם המעסיק מעוניין לקבל עובדים מוכשרים הוא יכול להציע הצעת שכר הגבוהה יותר מעלות הלימודים עבור העובד המוכשר אך נמוכה מעלות הלימודים עבור העובד הלא מוכשר. במקרה זה העובדים המוכשרים ילכו ללימודים והלא מוכשרים יותרו על לימודים אקדמיים, וכך תהיה למעסיק אינדיקציה לגבי העובדים. מצב שכזה נקרא שיווי משקל מבחין.
האיתות ונוסחת בייס
כפי שראינו לעיל, במקרים מסוימים התנהגותו של שחקן מסוים תאותת לשחקנים האחרים איזה סוג נבחר עבורו. בשל כך השחקנים האחרים מעריכים מה ההסתברות ששחקן i הוא מסוג j לפי ההתנהגות הנצפית שלו. חישוב כזה נעשה באמצעות נוסחת בייס על התפלגות מותנה, בדומה לחישובים רבים המנסים לגלות מהי ההתפלגות של מרחב מסוים בהינתן אוסף דגימות ממרחב זה.
שיווי משקל נאש בייסיאני
אם נסתכל על משחקים דינמיים בייסיאניים (כלומר, שהשחקנים משחקים בהם בתורות ולא כולם בבת אחת) ללא כל אילוצים נוספים על המשחק או על התפלגות האמונה של שחקנים, אזי לפי הגדרה זו של שיווי משקל נאש בייסיאני ישנם שווי משקל רבים לכל משחק, ואף שיוויי משקל לא הגיוניים, ולכן שווי משקל זה אינו מציע פתרון מוצלח עבור משחקים דינמיים עם אינפורמציה חלקית. בעיה זו קיימת גם במשחקים לא בייסיאנים ובשל כך הוגדר המושג של שיווי משקל תתי-משחקים מושלם; בדומה, עבור משחקים בייסיאניים, מוגדר שיווי משקל בייסיאני מושלם.
וילמה אספין
וילמה לוסילה אספין גילואה (בספרדית: Vilma Lucila Espín Guillois; 7 באפריל 1930 – 18 ביוני 2007) הייתה מהפכנית קובנית, פמיניסטית, ומהנדסת כימיה. היא הייתה נשואה לראול קסטרו. אספין מכונה בין היתר "האישה הראשונה של קובה".
חיים מוקדמים
אספין נולדה בסנטיאגו דה קובה למשפחה מהמעמד הבורגני. אביה היה עורך דין עבור מפעל הרום "בקרדי". לאחר שסיימה תואר הנדסאי בהנדסה כימית, התקבלה ללימודי תואר שני ב-MIT אשר בבוסטון, מסצ'וסטס. בתקופת הלימודים, בשנות החמישים, פגשה את המנהיג המהפכני פרנק פאיס, וכך התוודעה למהפכה שהחלה כנגד הרודן פולחנסיו בטיסטה.
פעילות מהפכנית
הפגישה עם פאיס הביאה את אספין להצטרף לשורות המהפיכה, והיא הפכה למנהיגת המהפיכה במחוז אוריינטה. היא פעלה בתור שליחה בין המהפכנים של פאיס לבין "תנועת ה-26 ביולי" של פידל קסטרו, שעבר לפעול במקסיקו כדי לתכנן את הפלישה העתידית. היה זה במקסיקו שפגשה אספין את ראול קסטרו לראשונה. אחרי שתנועת ה-26 ביולי חזרו לקובה, אספין עברה לעבוד עם המהפכנים בהרי הסיירה מדרה. היא וראול קסטרו נישאו בינואר 1959.
פעילות בממשלת קובה
אספין יסדה את הפדרציה לנשות קובה, וכיהנה כנשיאת הארגון מ-1960 ועד מותה ב-2007. הארגון כולל את רוב נשות קובה (85.2% מכל הנשים הזכאיות מעל גיל 14 -- יותר מ-3.5 מיליון) כחברות, ונחשב למלכ"ר מכיוון שאינו מנוהל או נתמך כלכלית על ידי הממשלה. היא גם הייתה חברה במועצת המדינה, וגם בוועדה המרכזית של המפלגה הקומוניסטית מ-1980 עד 1991.
פעילות פמיניסטית
אספין פעלה רבות למען זכויות נשים, כולל על זכותה של אישה לעשות הפלה, ועל זכותה לאמצעי מניעה. פדרציית הנשים, שעמדה בראשו, הפכה לכוח רב-השפעה בקובה, ופעלה למען השכלתן של נשים ומעורבותן בפוליטיקה. אספין הייתה אחראית ל"חוק המשפחה הקובנית" שנקבע ב-1975, אשר עיגן בחוק שוויון זכויות קניין, וקבע כי גברים מחויבים להשתתף בעבודות הבית וגידול ילדים באופן שווה, ואם לא - ייקנסו. נזקפת לזכותה לעיתים קרובות גם העובדה שכ-65% ממחזיקי תארים בקובה הן נשים.
אספין עמדה בראש המשלחת הקובנית לקונגרס הראשון על נשים וילדים באמריקה הלטינית שהתקיים בצ'ילה ב-1959. היא גם עמדה בראש המשלחות לכנסי הנשים שהתקיימו במקסיקו, קופנהגן, ניירובי, ובייג'ינג. בנאום בפני כנס הנשים הבינלאומי שאירע במקסיקו ב-1975, אמרה:
אחת מבנותיה, מריאלה, היא סקסולוגית ועורכת דין בכירה במדינה העוסקת בזכויות הומוסקסואלים וטרנסג'נדרים כנשיאת "סנסקס — המכון הלאומי הקובני לחינוך מיני". לטענתה, אספין היא זו שאחראית להפסקת רדיפתם של הומוסקסואלים בקובה.
מותה
אספין נפטרה בהוואנה ב-18 ביוני 2007, לאחר מחלה ארוכה. נקבעה תקופת אבל רשמית למחרת. גופתה נשרפה, ושרידיה הונחו במאוזוליאום "חזית פרנק פאיס".
קמראן דיבה
קמראן דיבה (בפרסית: کامران ديبا, נולד ב-5 במרץ 1937) הוא אדריכל איראני בולט, המתגורר בפריז, צרפת. הוא בן דוד של פארה דיבה, המלכה לשעבר של איראן. התפרסם בעקבות עיצובו לקמפוס החדש של אוניברסיטת גונדישפור באהוואז, למוזיאון טהראן לאמנות עכשווית ולמרכז התרבות ניאווראן בטהראן. כרים אמאמי מתייחס אליו באנציקלופדיה איראניקה כזרז אמנות בחברה האיראנית של שנות ה-70.
דיבה הוא זוכה פרס אגא חאן לאדריכלות.
קורות חייו
המופע הראשון שלו באיראן היה התקנה ומיצג אורקולי הנקרא "ווטרמן האובד" בסביבות שנת 1966 בגלריה סייהון. גלריית זנד בטהראן ייצגה את דיבה בשנות ה-70. בנוסף לציוריו, הוא הציג בשנת 1974 מיצג והפנינג המערבים את הציבור בערב פתוח.
קמראן עזב את איראן ב-1978, שנה לפני המהפכה האיראנית, מאז הוא עבד בלונדון ווושינגטון כעת הוא עובד בפריז, וקוסטה דל סול, ספרד. לאחר המהפכה, דיבה המשיך לצייר באופן קבוע לאורך שנות ה-80 וה-90, עם זאת הוא בחר שלא להציג את עבודותיו בפומבי. עבודתו 'וסטר העיר החדשה' הוצגה באירוע הביאנלה של ונציה ובתערוכה הנודדת "בסוף המאה" של מוזיאון לוס אנג'לס לאמנות עכשווית. הוא כיהן בחבר האדריכליים הבינלאומי, הרצה באופן נרחב, ואף היה מרצה אורח באוניברסיטת קורנל.
לאחרונה ציורים שצייר משנת 1961 הוצגו בתנועת האמנות המודרנית האיראנית מהאוסף של TMoCA. עבודותיו האחרונות של דיבה מתייחסות לזיכרון הקולקטיבי של האיראנים. הכותרות והציורים של עבודותיו מוכרים, בצורה זו או אחרת, לדורות האחרונים של העם האיראני. בשנת 2008, הוא הפיק תערוכה רב-לשונית ורב-תרבותית הנקראת "גלובל ניוז".
תוכנית להגנת עדים
תוכנית להגנת עדים היא תוכנית שמטרתה להגן על עדים הנמצאים בסכנה, לפני, תוך כדי ולאחר מתן עדותם. הגנה על עדים נדרשת לרוב במשפטים נגד פשע מאורגן או משפטים העוסקים בפשעי מלחמה, בהם יש סכנה שהנאשמים או עמיתיהם יאיימו או יפגעו בעדים. במרבית המדינות המשטרה אחראית לעניין זה, אך בחלקן קיימת סוכנות או רשות ממשלתית ייעודית להגנת העדים.
הגנה על עדים בארצות הברית
התוכנית הנודעת ביותר להגנת עדים היא התוכנית הפדרלית להגנת עדים בארצות הברית. בנוסף לה, הממשל הפדרלי מעניק קצבאות למדינות (states) כדי לאפשר להן לספק שירותים דומים, ואכן מדינות רבות בארצות הברית, ביניהן קליפורניה וניו יורק הקימו תוכניות להגנת עדים משלהן לפשעים אשר לא מכוסים על ידי התוכנית הפדרלית, אולם תוכניות אלה מספקות הגנה מצומצמת יותר.
התוכנית להגנת עדים בארצות הברית הוקמה ב-1970 במסגרת החוק למלחמה בפשע מאורגן. החוק הגדיר כיצד התובע הכללי יספק הגנה לעדים במשפטים הנוגעים לפשע מאורגן או פשעים חמורים אחרים. מרבית העדים מוגנים על ידי שירות המרשלים של ארצות הברית, בעוד שעדים הנמצאים במאסר מוגנים על ידי לשכת האסירים הפדרלית.
לרוב, ההגנה על העד כוללת מעבר למקום מגורים חדש ושינוי שם. שירות המרשלים מספק תעודות חדשות, עזרה במציאת מגורים ותעסוקה ועזרה כלכלית. על העדים נאסר לשוב למקום מגוריהם הישן או ליצור קשר עם בני משפחה ומכרים קודמים אשר לא נכללו בתוכנית להגנת עדים.
הגנה על עדים בישראל
בישראל, נחקק חוק להגנה על עדים בשנת 2008, שכונן את הרשות להגנה על עדים כיחידה במשרד לביטחון הפנים. הקמת הרשות הייתה בעקבות מסקנות צוות בראשותו של משה לדור שהוקם בשנת 2002 בהמלצת פרקליטת המדינה עדנה ארבל ומפכ"ל המשטרה שלמה אהרונישקי.
הרשות להגנה על עדים מגנה על עדים ברמת הסיכון הגבוהה ביותר, והיא מוסמכת להכין תוכנית להגנה על עדים, תוך שינוי זהותם, העתקת מקום מגוריהם, סיוע במציאת עבודה או לימודים והשתלבות בקהילה. למאבטחי הרשות ניתנו סמכויות דרישת הזדהות, חיפוש ותפיסת חפצים, עיכוב, וכן סמכות מעצר מוגבלת.
מועצה אזורית חבל אילות
מועצה אזורית חבל אֵילוֹת שוכנת במחוז הדרום בדרום הנגב והיא המועצה האזורית הדרומית ביותר בארץ. בתחומי המועצה 12 יישובים, מתוכם 10 קיבוצים. שטחה כ־2.2 מיליון דונם. ממוצע המרחקים בין כל יישובי המועצה הוא 19.6 ק"מ. למועצה 14 חברי מועצה ובראשה עומד ד"ר חנן גינת. עיר המחוז, שהיא רשות מקומית נפרדת, היא אילת. שם המועצה ניתן לה בנובמבר 1962 על ידי ועדת השמות הממשלתית. במרבית יישובי חבל אילות פועלת תנועת הנוער המחנות העולים ובוגריה משולבים כמדריכים במערכות החינוך הבלתי פורמליות בקיבוצים, במסגרת הקואופרטיב לחינוך - גוף משותף למועצה, ליישובים, לתנועת המחנות העולים ולמתנ"ס חבל אילות.
בניין המועצה האזורית נמצא מול הכניסה לקיבוץ יטבתה.
גאוגרפיה
חבל אילות הוא אזור מדברי צחיח. בחורף קיים מיעוט ניכר של משקעים, ובקיץ ניתן למדוד טמפרטורות של מעל 40°. הצומח והחי אופייניים למדבר. בשטח נרחב מתחום המועצה האזורית חבל אילות, נמצאת שמורת הטבע בקעת תמנע. האזור, המרוחק ממרכז הארץ, אינו מחובר לרשת המים הארצית, והמים לשתייה ולהשקיה מותפלים מים סוף, במתקן התפלה של חברת מקורות. מקור נוסף של מים הוא קידוח מי תהום בנחל פארן, שגם הם מלוחים מעט, וגם הם עוברים התפלה.
גבולות תחום שיפוט המועצה הם:
חינוך
בית הספר היסודי של תלמידי החבל נקרא "נוף אדום" ונמצא בסמוך למבנה המועצה האזורית. חטיבת הביניים ובית הספר התיכון של תלמידי החבל נקרא "מעלה שחרות" ונמצא בסמוך לשטח קיבוץ יטבתה. בית ספר נוסף בחבל הוא בית ספר יסודי לתלמידי קיבוץ נאות סמדר.
חוות כנרת
בוגרי החווה היו להוגי הדעות והמייסדים של מפעלי ההתיישבות המגוונים בתקופת העלייה השנייה ותנועת העבודה: בה החלו הניסיונות להקמת הקבוצה, הקיבוץ והמושב (ממנה יצאו מתיישבי דגניה, קבוצת כנרת, נהלל, עין חרוד ועוד), היא הייתה למוקד התארגנות של פועלי הארץ, ובה הונחו היסודות למספר ארגונים אשר עצבו את פני המדינה שבדרך, כגון ההגנה, המשביר, תנובה וסולל בונה.
המקום הוכר כאתר מורשת על ידי המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל ועל ידי תוכנית ציוני דרך.
חוות לימוד של המשרד הארץ ישראלי 1912-1908
החווה הוקמה על אדמות דלייקה ואום ג'וני, שנרכשו ב-1905 על ידי פקיד יק"א, חיים מרגליות קלווריסקי. עקב ביקורת יק"א על הקניה הגדולה העביר קלווריסקי שליש מהאדמות לארתור רופין, שהחליט להקים על האדמות הללו חווה למטרת לימוד חקלאות. שמה של החצר ניתן לה על ידי ש"י עגנון ובכך השיב לימה את שמה המקראי. ב-1908 התיישבה במקום קבוצת פועלים מרוֹמנְי שבאוקראינה והחלה את הבנייה במקום סביב חאן שסביבו ניתן היה לבנות ללא צורך בהיתר מיוחד. במקום הוקמו חדר אוכל, מחלבה, רפת, אורווה, לול, אסם ושובך יונים. לאחר מכן נעשו גם ניסיונות של גידולים שונים, כשהמים נשאבו מ"בית המוטור" שהוקם על הירדן. מאוחר יותר באותה שנה חברים מיק"א ייסדו בסמוך לחווה את המושבה כנרת.
האגרונום משה ברמן התמנה למנהל החווה מטעם המשרד הארצישראלי והוא שכנע קבוצת פועלים עבריים, שקודם לכן עבדה איתו בבן שמן, לעבד את אדמת כנרת. חברי הקבוצה מנו שמונה בחורים: צבי יהודה, אריה אברמסון, יוסף אלקין (אלקנה), ישראל בלוך, תנחום תנפילוב (שלשתם מהקומונה הרומאנית), גרשון גרינפלד (חׂרש), מ. טיומקין וישראל קורנגולד. אליהם הצטרפו בחורה אחת, שרה מלכין, וכן מזכירו של ברמן, הפייטן הצעיר ר' בנימין. בהמשך הגיעה לחווה קבוצה מפועלי רחובות בהנהגת בן ציון ישראלי, מאיר רוטברג ונח נפתולסקי ("שלישיית יחד"). בקבוצה זו הגיעה לראשונה לכנרת רחל בלובשטיין היא רחל המשוררת. ברמן חשב שכבר בשנה הראשונה יהיו רווחים אך בתום כשנה, ב-1909, החלה מתיחות בין ברמן לפועלים ושנת המשק הראשונה הסתיימה בהפסדים. חלק מפועלי רחובות ובהם "שלישיית יחד" וממש"י (מנחם שמואלי) עזבו את החווה ועברו לגור ולשמור ב"בית המוטור" עקב מתיחות זו. בעקבות העימותים בין ברמן לפועלים החליט רופין ב-1910 לעשות ניסוי על אדמת אום ג'וני - להקים חווה שתימסר לניסיון לשנה לקבוצת פועלים שתנהל את המשק בכוחות עצמה ותעבד את האדמה על אחריותה. ועד החורש קיבל את ההצעה וכך הונח היסוד לקבוצה הראשונה, שזכתה לכינוי "אם הקבוצות", דגניה. זו הוקמה בשלהי 1909.
בפברואר 1911 פתחו הפועלים בשביתה נגד ברמן, אותה ארגנו ברל כצנלסון ויוסף בוסל. רופין הגיע למקום והחליט לפטר את ברמן וכמו כן להחליף את כל צוות הפועלים. קבוצת הפועלים שהקימה בעצמה את המקום עזבה. לחווה הגיע האגרונום יואל גולדה וקבוצת פועלים חדשה. אך מצב החווה לא השתפר ורופין הגיע למסקנה שיש לשנות את גידול התבואה לגידול אחר. היחסים בין גולדה והפועלים השתפרו. בעיית החווה הייתה שאדמותיה הטובות נמסרו לדגניה, וברשותה נשארה אדמה פחות טובה.
ב-1910 פרסם ממש"י את מאמרו הידוע "שאלת הפועלת הגלילית" ובו הציע לראשונה להקים חווה מיוחדת להכשרת פועלות. מספר חודשים לאחר מכן, בשנת 1911, חכרה חנה מייזל שוחט שטח אדמה סמוך, על מנת להקים חווה לימודית בשם "חוות העלמות", להכשרת פועלות לעבודה חקלאית כדי שתוכלנה לעזור לבעליהן האיכרים או להתפרנס מחקלאות בכוחות עצמן. בחווה הקצו לה ולשש התלמידות הראשונות שני חדרים. כעבור שנה, מספר התלמידות גדל לכ-15. החוויות של רחל המשוררת מהחווה באו לידי ביטוי בשיריה. מבנה החווה הוחרם על ידי השלטון הטורקי במלחמת העולם הראשונה ולא נפתח מחדש בתום המלחמה.
בשנת 1912, לאחר שהייה בחדרה ובגליל, הובאו לחווה על ידי שמואל יבנאלי קבוצת משפחות יהודיות מתימן שכונו בשם "תימני כנרת". המשפחות חיו בתנאים גרועים, אך המשיכו להתגורר במקום למרות הקשיים.
בשנת 1912 החווה עברה לקבוצת עולים מארצות הברית בראשות אליעזר יפה, שנקראה "האיכר הצעיר", קבוצה זאת התפרקה לאחר פרק זמן קצר. בשנת 1913 עמדה החווה לקרוס כלכלית, לצורך הצלתה הזעיק רופין מכפר אוריה את בן ציון ישראלי וחבורתו, וביניהם א.ד. גורדון, בן-ציון ישראלי ויוסף זלצמן. קבוצה זאת הגיעה לחווה ב-2 בנובמבר 1913 וייסדה בה את קבוצת כנרת.
החווה במלחמת העולם הראשונה ואחריה
בשנות מלחמת העולם הראשונה השלטון הטורקי גרש יהודים רבים מהגליל, וחלקם הגיעו לאזור החווה. הם עבדו בעבודות ציבוריות, בין היתר בבנייה ובסלילת כביש טבריה-צמח, שהיוו יסוד מקדים להקמת חברת "סולל בונה". עקב הרעב בארץ, יזמו מאיר רוטברג וברל כצנלסון איסוף תבואה בצריף מיוחד בחווה, חלוקתו לצרכנים ומכירת עודפים להסתדרות פועלי יהודה ברווח נמוך. צריף זה היתווה את הדרך לפיתוח רשת קמעונות לפועלים בשם "המשביר" שהחל לפעול ליד דגניה. בשנת 1919 נעשה ניסיון ליצור בחווה קבוצה גדולה בשם "קבוצת השישים", מאיחוד בין חברי הקבוצה הקיימת לבין הפועלים שעבדו מחוצה לה. כשנתיים לאחר מכן עזבו מרביתם למען ייסוד עין חרוד, שהיה הקיבוץ הראשון שהוקם במתכונת "הקבוצה הגדולה".
בכינוס של מפלגת "אחדות העבודה" בחווה ב-15 ביוני 1920, הוחלט על הקמת ארגון "ההגנה".
לאחר שהחווה ננטשה, הגיעה ב-1922 קבוצת חלוצים מהעלייה השלישית בשם "קבוצת וילנה", שהשתתפו בהקמת קבוצת כנרת. בתחילת 1929 חברי קבוצת כנרת עברו לגבעה הסמוכה, ואל החווה עברו חברי קיבוץ השומר הצעיר מס.ס.ס.ר, שלימים הקימו את קיבוץ אפיקים, שקודם לכן עסקו בבניית נקודת הקבע של קבוצת כנרת. לאחר שחברי אפיקים עברו לנקודת הקבע שלהם, שהו בחווה חברי עין גב ומעגן לפני עלייתם להתיישבות.
החווה לאחר הקמת המדינה
מ-1950 ועד ל-1974 שימשה החווה כבסיס צה"ל. לאחר מכן היא שוחזרה, הוכרזה כ"אתר שימור לאומי", ונפתחה במתכונתה הנוכחית ב-2007.
בשנות האלפיים, המקום משמש כמוזיאון וכמרכז חינוכי ערכי פתוח למבקרים.
לקריאה נוספת
מחקרים: סיפורים ושירים:
אליפות וימבלדון 2007
אליפות וימבלדון 2007 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא של אצטדיוני הטניס בווימבלדון. התחרות התחילה ב-25 ביוני והסתיימה ב-7 ביולי. תוכנית התחרות כללה תחרויות גברים, תחרויות נשים ותחרויות זוגות גברים, זוגות נשים וזוגות מעורבים.
הפרסים
מנצחי תחרויות קיבלו את הפרסים הבאים:
סך הפרסים באליפות היה £11,282,710.
תחרות הגברים
בתחרות זו השתתפו 128 טניסאים שחולקו ל-8 בתים. השנה דורגו 32 ספורטאים. 16 המשתתפים החזקים דורגו כדלקמן:
במשחק הגמר רוג'ר פדרר משווייץ נפגש עם רפאל נדאל מספרד וניצח אותו ב-5 מערכות. בכך פדרר זכה באליפות בפעם ה-5 ברציפות, כמו ביורן בורג בשנות ה-70. באותה שנה הוא ניצח באליפות ארצות הברית הפתוחה ואליפות אוסטרליה הפתוחה.
תחרות הנשים
בתחרות הנשים השתתפו 128 טניסאיות שחולקו ל-8 בתים. השנה דורגו 32 טניסאיות. להלן ה-16 טניסאיות הראשונות שזכו לדירוג:
במשחק הגמר ונוס ויליאמס (שניצחה בתחרויות בשנים 2000, 2001 ו-2005) מארצות הברית שדורגה במקום ה-23 נפגשה עם מריון ברטולי מצרפת שדורגה במקום ה-18 וניצחה בשתי מערכות.
תחרות זוגות גברים
בתחרות השתתפו 64 זוגות. 16 זוגות דורגו:
במשחק הגמר מנצחי השנה הקודמת בוב ומייק בריאן מארצות הברית נפגשו עם ארנו קלמנט ומיכאל לודרה מצרפת והפסידו ב-3 מערכות. באותה שנה הם ניצחו גם באליפות אוסטרליה הפתוחה.
תחרות זוגות נשים
בתחרות השתתפו 64 זוגות. מנצחות תחרות 2006 השתתפו גם השנה אך עם פרטנרים חדשים. 16 זוגות דורגו:
במשחק הגמר קארה בלק מזימבבואה וליזל הובר מדרום אפריקה נפגשו עם אליסיה מוליק מאוסטרליה ומרה סנטנג'לו מאיטליה וניצחו אותן ב-3 מערכות.
תחרות זוגות מעורבים
בתחרות השתתפו 64 זוגות. מזוג מנצחי תחרות 2006 השנה בתחרות השתתף רק אנדי רם. 16 זוגות קיבלו דירוג:
במשחק הגמר הזוג הלא מדורג ג'יימי מארי מבריטניה וילנה יאנקוביץ' מסרביה שיחקו נגד יונס ביורקמן משוודיה ואליסה מוליק מאוסטרליה וניצחו אותם ב-3 מערכות. לאחר הפסקה של 20 שנים טניסאי בריטי זכה באליפות בתחרות וימבלדון.
ישראל בווימבלדון
טניסאים ישראלים השתתפו בכול התחרויות למעט תחרות הגברים.
בתחרות זוגות נשים היו 2 טניסאיות ישראליות:
בתחרות זוגות גברים היו 3 טניסאים ישראלים:
וולפגנג קאפ
וולפגנג קאפ (בגרמנית: Wolfgang Kapp; 24 ביולי 1858 – 12 ביוני 1922) היה עיתונאי גרמני תושב פרוסיה המזרחית.
ביוגרפיה
בברלין וולפגנג התחנך בגימנסיה פרידריך-וילהלם. הוא למד משפטים באוניברסיטת טובינגן. לאחר שעזב את האוניברסיטה עבד במשרד האוצר ומאוחר יותר ניהל אחוזה במזרח פרוסיה. קאפ הפך למייסד מכון האשראי החקלאי אשר זכה להצלחה רבה בקידום צורכיהם של בעלי אדמות וחקלאים באותו פרובינציה.
במהלך מלחמת העולם הראשונה הוא פיתח דעות ימניות והיה אחד המבקרים המובילים של הקנצלר תיאובולד פון בתמן-הולווג. בשנת 1917 הוא איחד כוחות עם אלפרד פון טירפיץ להקמת מפלגת המולדת הגרמנית. בקיץ 1918 היו בה כ -1,250,000 חברים. המפלגה פורקה לאחר המהפכה הגרמנית בתום המלחמה. בשנה שלאחר מכן הוא נבחר לרייכסטאג שם פעל למען שיקומו של הקיסר וילהלם השני. באוגוסט 1919 הוא עזר לגנרל אריך לודנדורף ולולדמאר פאבסט להקים את מפלגת האיחוד הלאומי, שנאבקה למהפכה נגדית ולממשל מיליטריסטי שמרני. קאפ היה ממייסדי מפלגת העם הלאומית הגרמנית ונבחר לרייכסטאג ב-1919. התפרסם כמנהיג לאומני בגרמניה שהנהיג את הפוטש של קאפ ברפובליקת ויימאר ב-13 במרץ 1920. הוא היה לקנצלר גרמניה לתקופה קצרה בעת הפוטש שמארגניו היו מפקדי הפרייקור. ניסיון ההפיכה נכשל לאחר שביתה של פועלים גרמניים בכל רחבי המדינה.
לאחר כישלון הפוטש, קאפ מצא מקלט בשוודיה. אולם לאחר שנתיים בגלות הותר לו לחזור לגרמניה באפריל 1922. הוא מת חודשיים לאחר מכן ממחלת הסרטן בלייפציג.
שאנדור פראגו (סופר)
ביוגרפיה
שאנדור פרנקפורטר נולד במשפחה יהודית כבנם של אלפרד פרנקפורטר (1870–1922), פקיד, ושל אדל שטיין (1875–1943). בתום לימודיו הקים תחילה שבועון בשם קרוניקה (Krónika) ולאחר מכן הפך לכתב של השבועון "עולם התיאטרון" (Színházi Világ). בשנת 1921 בהיותו בן עשרים ואחת, הקים את תיאטרון ספרותי בשם "תיאטרון חדש" ביחד עם ז'יגמונד שומלאר (מקודם שטיין) ועם שאנדור אימרה (מקודם שנפלד). שלושת מהפכני התיאטרון שכרו את מבנה "תיאטרון פלד" בפארק העירוני של בודפשט והציגו את "בלדת החורף" (Winterballade (1917)) של גרהרט האופטמן. התיאטרון חי שלושה חודשים. לאחר כישלון הניסוי, פראגו יצא לחו"ל וסייר בערים הגדולות באירופה. הוא היה אומלל, חי במחסור וסבל הרבה. לפרנסתו היה ניצב בסרטים, עוזר צלם, חבר במקהלה, סוכן ושחקן. הוא ניסה הכל. לבסוף, בשנת 1922 קיבל עבודה בעיתון הונגרי בברטיסלאבה. שם עבד כעוזר עורך והתבלט עם כתביו ההומוריסטיים. משם נקרא ליומן קושיצה לתפקיד עורך. משנת 1926 התגורר שוב בבודפשט, שם העלה אנדרה נאגי את מחזה הקברט הראשון שלו ולאחר מכן הוצגו שנים עשר מחזות קברט שלו על במות שונות. ב-5 באוקטובר 1928 הציג "התיאטרון החדש" (Új Színház) את הקומדיה הטרגית בת חמש המערכות שלו "אגף בניין השכירות" בהצלחה רבה. כמו כן הוצגה הדרמה שלו "נערה חדשה בקופה". עם פרוץ מלחמת העולם השנייה ברח מהונגריה עם משפחתו והתיישבו בשוודיה. כמה מיצירותיו צולמו שם, כלומר הוא עצמו כתב כמה תסריטים. בתו, קטינקה פראגו הייתה מפיקה שוודית ידועה, זמן רב עבדה עם אינגמר ברגמן.
רומנים קצרים בסדרת רומני הכרך
בין השנים 1932–1937
פרמאונט פליירס
פרמאונט פליירס (באנגלית: Paramount Players) היא חברת הפקת סרטים אמריקאית של סרטי פרמאונט, המתמקדת ב"סרטים בעלי מאפיינים עכשוויים" וזאת, תוך כדי עבודה עם מותגים אחרים של פרמאונט גלובל. השם מרמז על מקורותיה המוקדמים ביותר, עוד שנקראה Famous Players Film Company – לפני הקמתה ב-1914 על ידי ויליאם וודסוורת' הודקינסון.
הפקה
להלן לקט מהסרטים שהופקו בידי פרמאונט פליירס:
כיכר מגן-דוד
השם ניתן לה מכיוון שממנה יוצאים שישה רחובות שהם כמספר צלעותיו של מגן דוד (לעיתים רחוב אלנבי נחשב כשני רחובות מכיוון שהוא יוצא לשני כיוונים שונים מהכיכר ורחוב הלל הזקן אינו נספר מפני שהוא "מצטרף" לכיכר בפנייה בלבד). הבתים הפינתיים בכיכר בנויים באדריכלות הסגנון הבינלאומי, מה שהופך את הכיכר, אחת הראשונות בתל אביב, לנקודת ציון עירונית חשובה ומובחנת.
הכיכר היא בין המקומות המתוירים בעיר והיא מרכז פופולרי בקרב צעירים ומבוגרים כאחד, אשר מגיעים אליה מן הרחובות הסמוכים. האזור שופע במסעדות, בתי קפה וחנויות.
בסוף 1959 הוחלט להקים בכיכר מעברים תת-קרקעיים להולכי רגל, עקב עומס התנועה באזור. באפריל 1962 נחנכו המעברים ובוטלו מעברי החצייה שהובילו לכיכר. המעברים כללו גם מדרגות נעות שהיו בין הראשונות שהתקנו בישראל. מיד אחר כך נחסם מעבר החצייה במקום והולכי הרגל נאלצו לעבור במעברים התת-קרקעיים. בסוף 2004 נסגרו המעברים עקב הזנחה וריכוז של חסרי בית בהם, אך בתי השימוש שמוקמו בהם שופצו ונפתחו מחדש. בתחילת 2005, במסגרת פרויקט שיפוצים באזור, שודרג אזור הכיכר והמעברים התת-קרקעיים נאטמו במקומם סמנו מעברי חציה משופרים ורחבים. במסגרת השיקום הוחלפו הריצוף, מערכות המים, הביוב, הרמזורים והתאורה. בנוסף, הותקנו ספסלי רחוב.
סת' רוגן
סת' אהרון רוגן (באנגלית: Seth Aaron Rogen; נולד ב-15 באפריל 1982) הוא שחקן, מדבב, קומיקאי וקולנוען יהודי-קנדי. בין השאר כיכב בשוברי הקופות: "הדייט שתקע אותי", "סופרבאד - חרמן על הזמן", "הצרעה הירוקה", "50/50", "סוף.", "שכנים", "שכנים 2", "הלילה שלפני", "ראיון סוף" ו"סטיב ג'ובס".
קורות חיים
נולד בשם סת' אהרון רוגן בעיר וונקובר, קולומביה הבריטית שבקנדה להורים יהודים ממוצא מזרח אירופאי, שהכירו בקיבוץ בית אלפא בישראל. אימו, סנדי בלוגוס, היא עובדת סוציאלית, ואביו האמריקאי, מארק רוגן, עבד עבור ארגונים ללא מטרות רווח וכעוזר מנהל של הארגון היהודי חוג הפועלים. על אזרחותו הכפולה, רוגן הצהיר, "אני בהחלט מתחבר להיותי קנדי הרבה יותר מאשר להיות אמריקאי". לרוגן יש אחות גדולה בשם דניה.
הוא למד 6 שנים בבית ספר תלמוד תורה בוונקובר. הפעם הראשונה שהעלה מופע סטנד-אפ בילדותו הייתה במחנה מרים של תנועת הנוער הבונים דרור.
רוגן הכיר את שותפו לכתיבה אוון גולדברג בשיעורי הכנה לטקס הבר מצווה, וכבר בגיל 14 כתבו ביחד את התסריט לסרטו העתידי "סופרבאד - חרמן על הזמן". בגיל 25 צילמו את הסרט עם השחקנים ג'ונה היל ומייקל סרה. הסרט זכה לביקורות חיוביות והצלחה בקופות.
קריירה
בראיונות שנערכו עמו, רוגן אמר שהוא אוהב מאוד את סדרות האנימציה "סאות' פארק" ו"משפחת סימפסון". בעקבות ראיונות אלה הוא כתב ביחד עם שותפו לכתיבה אוון גולדברג שני פרקים ל"משפחת סימפסון".
רוגן הוא גם סטנדאפיסט ותסריטאי, ואף כתב תסריטים לחלק מהסרטים בהם השתתף, ומספר פרקים בתוכנית של סשה ברון כהן: "המופע של עלי ג'י", בעונה שעליה רוגן וצוות הכותבים אף היו מועמדים לפרס אמי.
בשנת 2017 שיחק בסרט הדרמה קומי-ביוגרפי "חי בסרט", שביים, הפיק ושיחק בו בתפקיד ראשי ג'יימס פרנקו.
שנת -2019 דיבב את דמותו של פומבה בסרט הלייב אקשן "מלך האריות". עוד באותה שנה הקים בקנדה את חברת הקנאביס "האוספלאנט" (Houseplant).
בשנת 2023 ידבב את הדמות של דונקי קונג בסרט ההנפשה הממוחשבת "האחים סופר מריו - הסרט", המבוסס על זיכיון המשחקים "מריו" של חברת נינטנדו.
רוגן אוסף אמנות ומתמקד בפופ ארט והאמנות רחוב. בביתו הקים סדנת קרמיקה עם שלושה גלילי אבניים, תנור ושולחנות עבודה בהשפעתו של האומן קנת פרייס הידוע בזכות הפסלים הביומורפיים הבוזליים והססגוניים שלו. "הקרמיקה נשזרה באון עמוק בתפיסתו העצמית של רוגן כאדם יצירתי- והובילה אותו להארות שאותן רצה לשזור חזרה בסרטיו"
חיים אישיים
בשנת 2004 החל לצאת עם השחקנית האמריקאית-יהודייה לורן מילר, לאחר שהשניים הכירו כשעבדו יחד בתוכנית "המופע של עלי ג'י". בני הזוג התארסו ב-29 בספטמבר 2010, והתחתנו ב-2 באוקטובר 2011, במחוז סונומה, קליפורניה. למילר היו תפקידים קטנים על המסך בכמה מסרטיו של רוגן. הם הצהירו שהם לא מתכננים להביא ילדים לעולם.
בינואר 2021, רוגן פרסם בחשבון הטוויטר שלו כי יש לו תסמונת טורט קלה, אשר הופיעה בעבר אצל משפחתו.
תיאו קורביאנו
תיאודור אלכסנדר קורביאנו (באנגלית: Theodor Alexander Corbeanu; נולד ב-17 במאי 2002 בהמילטון שבאונטריו, קנדה) הוא כדורגלן קנדי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת גראסהופרס ציריך בהשאלה מוולברהמפטון וונדררס, ובנבחרת קנדה.
קריירת מועדונים
קורביאנו גדל במחלקות הנוער של טורונטו ווולברהמפטון וונדררס. ב-16 במאי 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של וולברהמפטון וונדררס, בהפסד 0–2 לטוטנהאם הוטספר במסגרת המחזור ה-36 בפרמייר ליג לעונת 2020/2021.
ב-2 באוגוסט 2021 הושאל קורביאנו לשפילד ונסדיי מהפוטבול ליג הראשונה, במדיה ערך 13 הופעות ליגה והבקיע שני שערים. ב-6 בינואר 2022 הושאל קורביאנו למילטון קינס דונס מהפוטבול ליג הראשונה, במדיה ערך 17 הופעות ליגה והבקיע שער אחד.
ב-28 ביולי 2022 הושאל קורביאנו למשך עונה אחת לבלקפול מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ.
קריירה בינלאומית
ב-25 במרץ 2021 ערך קורביאנו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קנדה, בניצחון 1–5 על נבחרת ברמודה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת.
הוא היה חלק מסגל נבחרת קנדה בטורניר גביע הזהב 2021, וערך שלוש הופעות בטורניר, וכן הבקיע שער בניצחון 1–4 על נבחרת מרטיניק במסגרת שלב הבתים של הטורניר.
יצחק מלצן
הרב יצחק מֶלצַן (ה'תרי"ד, 1854 – ד' בתשרי ה'תרע"ז, 1 באוקטובר 1916) היה רב ליטאי מתלמידיו הצעירים של רבי ישראל מסלנט ואיש תנועת המוסר. שימש דיין ומו"צ בקלם, ר"מ בישיבת ראדין, ובסוף ימיו עלה לארץ ישראל והתגורר בחצר שטרויס בירושלים. המפורסמים בספריו הם הספר "שביתת השבת" על מלאכות שבת, ושיח יצחק שהדפיס עם "סידור הגר"א".
ביוגרפיה
נולד לרב שמואל בן אברהם מלצן, "המגיד מסלוצק", מחבר "אבן שלמה", ליקוט מוסרי מביאורי הגר"א. למד אצל הרב חיים אריה לייב מישקובסקי מסטאוויסק ואצל רבי ישראל מסלנט בממל עוד לפני היותו בן שמונה עשרה. הוא קיבל מרבי ישראל היתר הוראה ומיד אחר כך התארס ונישא ללאה דבורה בת הרב צבי הירש שור, ר"מ באמדור וביאליסטוק ומחבר הספר "צבי וחמיד" על סדר נשים. אחרי נישואיו גר תקופה ממושכת בעיר קורשן ובשנת ה'תרמ"ט עקר לקובנה.
בשנת ה'תרנ"א, 1891, התמנה כדיין ומו"צ בקלם והתפרנס ממכירת קמח למצה שמורה וממכירת ספרי קודש. בתקופת קלם היה מבאי התלמוד תורה של רבי שמחה זיסל זיו, אך יחסיו עמו ועם דרכו המוסרית ידעו עליות ומורדות. במהלך תקופת כהונתו בקלם, שהה שנתיים במצטבר בראדין, כדי ללוות את ילדיו שלמדו בישיבת ראדין. דב כ"ץ משער שהיה זה מפני הקפדתו לקיים את מצוות ולמדתם אותם את בניכם בעצמו ולא באמצעות שליח-מורה. בתקופת שהותו בראדין שימש ר"מ ובוחן בישיבה.
היה בעל ידיעה מקיפה בספרות התורנית ובהלכה, והשתמש בידיעותיו בספריו הרבים. ספריו עוסקים רבות בענייני אמונה ודעות, אך גם בידיעות בסיסיות בתחום ההלכה להמוני העם. כתב מאמרי פובליציסטיקה בעיתונות היהודית, בעיקר בזו הדתית כמו "המודיע" ו"הפלס". על מאמריו חתם בדרך כלל בפסבדונימים כמו: ים, הישראלי ואחרים.
התנגד לציונות והתפלמס בחלק ממאמריו עם אישים כמו נחום סוקולוב והרב יצחק יעקב ריינס, אך לא ראה בהתנגדותו זו סתירה לערגה לארץ ישראל ולאהבת לשון הקודש, רצה להנהיג דיבור עברי בביתו, ולאחר ששני בניו הגדולים נתפסו לרעיונות התקופה ועזבו את אורח החיים הדתי, החליט לעלות לארץ ישראל, גם מתוך מחשבה כי יוכל בכך להציל את חינוכו של בנו הצעיר. הוא עלה ארצה בשנת ה'תרס"ו, 1906, ואחר כך הביא אליה גם את אשתו. שנתיים לאחר עלייתם, ברח בנם נחום מלצן (מליץ) מן הישיבה והצטרף לתנועת העבודה.
בקיץ ה'תרס"ט, 1909, התחיל לכהן כר"מ בישיבת עץ חיים בירושלים. הוא נפטר לאחר מחלה קצרה, בצום גדליה, יום ראשון ד' בתשרי ה'תרע"ז, 1 באוקטובר 1916 נקבר בבית הקברות היהודי בהר הזיתים.
ג'וניור קבאננגה
ג'וניור קבאננגה קאלונז'י (בצרפתית: Junior Kabananga Kalonji, נולד ב-4 באפריל 1989 בקינשאסה, זאיר) הוא כדורגלן קונגולזי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת שחטיור סליהורסק מהליגה הבלארוסית, ובנבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו בכדורגל.
קריירת מועדונים
קבאננגה החל את הקריירה המקצוענית שלו בשנת בקבוצת MK Étanchéité מעיר הולדתו, ששיחקה אז בליגה השנייה בקונגו. הוא שיחק בקבוצה עונה אחת, שלאחריה עבר לשחק באנדרלכט מליגת העל הבלגית. מאוחר יותר נודע כי הקבוצה הבלגית השתמשה במסמכים מזויפים בעת ההעברה. בעונת עבר ג'וניור בהשאלה לבירסחוט, ועונה לאחר מכן בהשאלה לרוסלארה. ב- חתם על חוזה לשנתיים בסרקל ברוז'. אחרי שתי עונות בברוז', בהן כבש 13 שערים ב-64 הופעות, עבר ג'וניור ביוני לאסטנה מליגת העל הקזחית, בה חתם על חוזה לשנתיים וחצי. ג'וניור הבקיע 5 שערים בחצי העונה הראשונה שלו בקזחסטן, ועזר לקבוצה לזכות באליפות. בסיום העונה בקזחסטן עבר בהשאלה לקראבוקספור עד סיום העונה האירופית. בעונה הבאה באסטנה עזר ג'וניור לקבוצה לזכות באליפות ובגביע הקזחי, כשהוא מבקיע 5 שערים בליגה ו-3 בגביע. ב-31 בינואר 2018 חתם בא-נסר הסעודית לשנתיים וחצי. ב-11 ביולי 2018 הושאל לאסטנה לשנה.
קריירה בינלאומית
ג'וניור משחק בנבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו בכדורגל מאז 2014, השתתף איתה בגביע אפריקה לאומות 2015, בו זכתה במדליית הארד, ובגביע אפריקה לאומות 2017, בו הבקיע שלושה שערים בשלושת המשחקים הראשונים - מה שנתן לו את תואר מלך השערים של הטורניר.
עין הנצי"ב
עֵין הַנְּצִי"ב הוא קיבוץ מופרט, אחד ממשקי "הקיבוץ הדתי" בעמק בית שאן, כ-1.2 ק"מ מבית שאן. הקיבוץ משתייך למועצה אזורית עמק המעיינות.
הקיבוץ נוסד בשנת 1946 על ידי עולים מגרמניה, צעירים ניצולי השואה, ובהמשך על ידי גרעיני בני עקיבא שונים.
היישוב מהווה אחד מתוך רצף של ארבעה קיבוצים דתיים סמוכים בעמק בית שאן (טירת צבי, שדה אליהו, עין הנצי"ב, שלוחות).
היסטוריה
הקיבוץ קרוי על שם הרב נפתלי צבי יהודה ברלין (הנצי"ב מוולוז'ין), שקרא לעליה ולהתיישבות בארץ ישראל וכן על-שם שלושת המעיינות הנובעים בתוך שטח הקיבוץ: עין-נפתלי (בשמו הערבי: נָאסרַה), "עין צבי" (סַאבְּחָה), ו"עין יהודה" (אוּם עַמּוּד) - הוא המעיין המוכר למבקרים ומטיילים.
הנקודה מנתה בתחילת דרכה חברים מעטים. קבוצה של בוגרי הכשרה מגרמניה שנקראה קיבוץ "אמונים" - שישבה שמונה שנים בחולות נחלת יהודה שליד ראשון לציון, ושם נולדו ילדי הקיבוץ הראשונים. קבוצה זו, שכבר גיבשה לעצמה אורח חיים של "תורה עם דרך-ארץ" וטיפחה את דמות "החלוץ תלמיד חכם", הטביעה את חותמה על דמותה של הקבוצה החדשה, והשפעתה ניכרת עד היום. עם השנים התרחבה הקבוצה והפכה מגוף אחיד ומגובש לקבוצה רב-גונית ותוססת. בשנתיים הראשונות שהו חלק מחברי הקבוצה בעמק בית שאן והשאר המשיכו לשהות בנחלת יהודה. הקבוצות התאחדו בנקודת הקבע בעמק בית שאן הראשית 1948.
סמוך לקום המדינה הצטרפו חברי עליית הנוער מצרפת, הולנד, בלגיה, וצ'כיה, שבאו מהתופת, מאימת השואה, אך הביאו עמם רוח חדשה ותרבות עשירה.
בתחילת שנות החמישים הגיע גרעין "גאולים", ובתחילת שנות השישים הגיע גרעין "יבנה" שהם חניכי תנועת בני עקיבא שבחרו להגשים את דרך תורה ועבודה. אחריהם עברו בקבוצה גרעינים רבים שכל אחד מהם השאיר נציג או שניים בקיבוץ אך ראויים לציון גרעיני "הראל", "שחם" ו"שחף" שרבים מהם השתקעו בקיבוץ.
הפרטה
בשנת 2018 הוקם צוות במטרה להביא לשינוי אורחות החיים בקיבוץ. לאישור תוכנית ההפרטה נדרש רוב של 75%. בארבע ההצבעות הראשונות הצביעו בין 65% ל-75% אחוז מתושבי הקיבוץ בעד ההפרטה. בהצבעה החמישית בנובמבר 2018 עברה ההפרטה ברוב של 76%. השינוי התחיל להיכנס לתוקפו באופן מדורג החל מינואר 2019.
ענפי המשק
מקורות הקיום של עין הנצי"ב הם מפעל "פלציב" למוצרי פלסטיק וענפי חקלאות שונים הכוללים את מטעי הדקלים, הרפת, המדגה, גידולי השדה, מכון תערובת גדול, לולים וכרמי זיתים. הקיבוץ מכיל אף מפעל לגרפיקה ולעבודות יד קטנות, מטבח קייטרינג הנותן שירות חיצוני ו"מפעל תמר" המייצר פרוכות, מעילים לספרי-תורה וחופות.
חינוך
מערכת החינוך פועלת במתכונת מלאה - מבית התינוקות ועד לתיכון. בית הספר המשותף בשדה אליהו ממשיך לשמור על איזון המשלב לימוד תורני, טכנולוגי ועיוני כללי. בקיבוץ מתקיימים חוגי העשרה נרחבים, פעילות חברתית ושיעורים. גם סניף בני עקיבא פעיל בקיבוץ כל השנה.
בקיבוץ נמצאת גם מדרשת הבנות של הקיבוץ הדתי שהוקמה בשנת 1986. זו אחת המדרשות הראשונות לנשים, המשלבות שירות בצה"ל או שירות לאומי, עם לימוד תורה, במסלול דו-שנתי. ככזאת מושכת המדרשה בנות רבות ממגזרי הציונות הדתית בארץ. ניתן לראות את מדרשת הבנות כמקבילה נשית של ישיבת הקיבוץ הדתי לבנים.
רב הקיבוץ הוא הרב עקיבא צוקרמן, חתנו של הרב אבי גיסר רבה לשעבר של עופרה.
מפרץ ניו יורק התחתון
מפרץ ניו יורק התחתון (באנגלית: Lower New York Bay) הוא חלק ממפרץ ניו יורק המצוי דרומית למצרי נרוז, ונפתח אל האוקיינוס האטלנטי.
גאוגרפיה
המפרץ מרובע בשטחו, וגובל בצפון בסטטן איילנד ובלונג איילנד שבמדינת ניו יורק. בדרומו של המפרץ נמצאת מדינת ניו ג'רזי.
המפרץ מצוי בשפך נהר הדסון (הנשפך אל המפרץ דרך המצרים), וכן נשפכים אליו הנהרות רריטאן ומצר ארתור. בפתח המפרץ אל האוקיינוס האטלנטי מצויים אזור סנדי הוק ורוקאווי פוינט שבלונג איילנד.
חלקו של המפרץ המצוי בקרבת מצר ארתור ושפך הרריטאן נקרא גם מפרץ רריטאן.
מפרץ ניו יורק הדרומי מהווה את הכניסה לנמל ניו יורק וכן לנמל ניוארק. בעבר היווה המפרץ אזור דיג, אולם במאה ה-20, בשל הזיהום הרב במפרץ, נאסר בו הדיג.
לחופו של המפרץ מספר אתרי רחצה פופולריים בהם חוף ברייטון באי קוני שבברוקלין וכן נמצא לחופו אזור הנופש הלאומי גייטווי שבסטטן איילנד.
פדרי
פדרו גונסאלס לופס (בספרדית: Pedro González López; נולד ב-25 בנובמבר 2002) הידוע בכינויו פֶּדרִי, הוא כדורגלן ספרדי, המשחק בעמדת הקשר התקפי בברצלונה ובנבחרת ספרד.
לאס פאלמאס
פדרו גונסאלס נולד ב-25 בנובמבר 2002 בטגואסטה, טנריף שבאיים הקנריים. הוא הצטרף למחלקת הנוער של לאס פאלמאס בשנת 2018 אחרי שעבר מיובנטוד לאגונה. פדרי חתם לארבע שנים בקבוצה הבוגרת שלה ב-15 ביולי 2019 בגיל 16, שם התאמן תחת פפה מל. הופעת הבכורה שלו בלאס פאלמאס הגיעה ב-18 באוגוסט 2019 בהפסד 0–1 לוסקה בליגה השנייה. חודש אחר כך כבש פדרי את שערו הרשמי הראשון בניצחון 1–0 על ספורטינג חיחון ובכך הפך לכובש הצעיר ביותר במדי לאס פאלמאס בהיסטוריה בגיל 16, 9 חודשים ו-23 ימים.
ברצלונה
ב-2 בספטמבר 2019, ברצלונה הגיעה להסכם עם לאס פאלמאס על העברתו של פדרי ב-1 ביולי 2020 תמורת 5 מיליון אירו, בנוסף לבונוסים התלויים בסעייפים שונים. פדרי חתם על חוזה לשנתיים והועלה ישירות לקבוצה הבוגרת, שם קיבל את החולצה מספר 16. הופעת הבכורה שלו הייתה ב-27 בספטמבר כשהחליף את פיליפה קוטיניו בניצחון 4–0 על ויאריאל במחזור הראשון של עונת 2020/2021. שלושה שבועות לאחר מכן, ב-17 באוקטובר 2020 הוא פתח לראשונה בהרכב בהפסד 0–1 לחטאפה. ב-20 באוקטובר פדרי הבקיע את שערו הראשון בברצלונה בהופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, כאשר החליף את אנסו פאטי בדקה - 61 וכבש 21 דקות לאחר מכן את שערה הרביעי של ברצלונה בניצחון 5–1 על פרנצווארוש. במחזור השני במפעל, נגד יובנטוס בחוץ, פתח פדרי בהרכב וקיבל תשבחות על הופעתו. פדרי כבש את שערו הראשון בלה ליגה ב-7 בנובמבר מבישול של סרג'י רוברטו, בניצחון 2–5 על ריאל בטיס.
במהלך עונה זו הפך פדרי לשחקן מן המנין בהרכב הפותח של המאמן רונאלד קומאן למרות גילו הצעיר, וזכה להכרה כאחד הכישרונות הגדולים ביותר בכדורגל העולמי. ב-6 בינואר 2021 פדרי כבש ובישל לליונל מסי בניצחון 3–2 על אתלטיק בילבאו באצטדיון סן ממס. ב-27 בפברואר 2021 נפצע פדרי במשחק הליגה מול סביליה (שהסתיים בניצחון 2–0) לשלושה שבועות בהערכה הראשונית, אך חזר להרכב כבר במשחק שלאחר מכן, משחק חצי גמר הגביע הספרדי מול סביליה, אותה ניצחו 0–3 בהארכה ובכך הבטיחו את מקומם בגמר. ב-17 באפריל זכה פדרי בגביע הראשון שלו, כאשר ברצלונה ניצחה 4–0 את אתלטיק בילבאו בגמר גביע המלך. ב-8 במאי, בגיל 18 שנים ו-164 ימים ערך את הופעתו ה-50 במדי ברצלונה בתיקו 0–0 עם אתלטיקו מדריד בקאמפ נואו, ובכך הפך לשחקן השני הצעיר ביותר להגיע לציון דרך זה, לאחר בויאן קרקיץ' שעשה זאת בגיל 18 שנים ו-3 ימים.
באמצע אוקטובר 2021 חתם פדרי על חוזה חדש עם ברצלונה עד 2026, עם סעיף שחרור של מיליארד אירו. ב-22 בנובמבר 2021 זכה פדרי בפרס נער הזהב המוענק מדי שנה על ידי מגזין הספורט האיטלקי טוטוספורט לכדורגלן הצעיר הטוב ביותר באירופה. שבוע לאחר מכן זכה בטקס כדור הזהב של פראנס פוטבול בפרס קופה לשחקן הצעיר המצטיין של שנת 2021.
פדרי נפצע בירך השמאלית באמצע ספטמבר והושבת מהמגרשים עד 10 בינואר 2022. עשרה ימים לאחר מכן הוא פתח במשחק שמינית גמר הגביע מול אתלטיק בילבאו, כבש את שערה השני של ברצלונה שהוביל את המשחק להארכה, אך לא הצליח למנוע הפסד 2–3. ב-13 בפברואר 2022 פדרי כבש את השער המהיר ביותר בדרבי של ברצלונה במאה ה-21, כאשר הבקיע שער 75 שניות בלבד לאחר תחילת המשחק בתיקו 2–2 מול אספניול. ב-14 באפריל נפצע פדרי שוב בירכו השמאלית וסיים את העונה. פדרי משחק עם חברו גאבי בברצלונה ואפילו חילק לו את פרס נער הזהב בשנת 2022.
נבחרת ספרד
פדרי נקרא לראשונה לשחק במדי נבחרת ספרד במרץ 2021, לקראת משחקי מוקדמות מונדיאל 2022. ב-25 במרץ ערך את הופעת הבכורה בתיקו 1–1 נגד יוון כשנכנס כמחליף של דני אולמו.
ביורו 2020 זומן לסגל נבחרת ספרד והפך לשחקן קבוע בהרכב הפותח. ב-14 ביוני הפך לשחקן הצעיר ביותר שמייצג את ספרד באליפות אירופה בכדורגל, כאשר פתח בתיקו 0–0 מול שוודיה, ושבר את השיא הקודם שקבע מיגל טנדיו ביורו 1980. ב-28 ביוני פתח פדרי בניצחון 5–3 על קרואטיה ובכך הפך לשחקן הצעיר ביותר שמשחק בשלב הנוקאאוט של אליפות אירופה בכדורגל, כשהוא שובר את שיאו של ויין רוני מיורו 2004.
בטורניר שיחק פדרי באופן מלא בכל משחקיה של ספרד. הוא הגיע עם נבחרתו עד לחצי הגמר שם הודחה על ידי איטליה בדו-קרב פנדלים. פדרי סיים את הטורניר עם הכי הרבה ריצות אישיות להתקפה (27), הכי הרבה מסירות מפתח (31) ורץ הכי הרבה מרחק (38.23 ק"מ). בנוסף לכך, היה מדויק ביותר במסירותיו עם 92.3% הצלחה. פדרי אף זכה לתואר השחקן הצעיר המצטיין של הטורניר ונכלל בנבחרת המצטיינת.
מיד לאחר שסיים את היורו נכלל פדרי בסגל של נבחרת ספרד למשחקים האולימפיים בטוקיו ועמה זכה במדליית כסף.
נכלל בסגל נבחרת ספרד לטורניר מונדיאל 2022.
סגנון משחק
לאחר שבתחילת דרכו שיחק פדרי בעמדת הכנף, תפקידו הועבר לעמדת הקשר המרכזי, על אף שהוא מסוגל לשחק גם כקשר התקפי ובכמה תפקידי התקפה ומרכז שדה אחרים. הוא גם שימש מדי פעם כקשר הגנתי ואף כחלוץ מרכזי. פדרי הוא שחקן מהיר, אינטליגנט, יצירתי וחרוץ, הידוע בכישורים הטכניים המצוינים שלו כמו שליטה בכדור, מסירות מדויקות, מודעות וראיית משחק גבוהים, וכן ידוע ביכולת שלו להתנהל באזורים צפופים, לנצל חורים בהגנת היריבה ולמסור כדורי עומק או לספק את הפעולה האחרונה, מה שהופך אותו לפליימייקר יעיל. נוסף על כך הוא גם זוכה להערכה רבה על כישרון הכדרור הייחודי שלו, הסיבולת שלו, קור הרוח והרוגע שלו תחת לחץ והיותו מסוגל לשחק עם כל אחת מהרגליים. איכויותיו, מיקומו וסגנון המשחק שלו הובילו אותו להשוואות עם שחקני ברצלונה לשעבר כמו צ'אבי, אנדרס אינייסטה,  מיכאל לאודרופ, וליונל מסי.
מועדונים
מעודכן ל-10 באפריל 2022
בינלאומי
מעודכן ל-29 במרץ 2022
גיבור בעננים
גיבור בעננים הוא סרט הרפתקאות, קומי ומוזיקלי לילדים בבימויו של אביעד קידר, אשר יצא לאקרנים ב-30 ביולי 2018. את הסרט הפיקו לייט סטרים ישראל - מיקי רבינוביץ, הילה הפקות וחברת סרטי יונייטד קינג.
עלילה
בכפר טפליקוקו, שממוקם מעל העננים ואחראי על ייצור העננים והגשם בכל העולמות, מופרת השלווה. מלכת החול מגיעה ומציבה אולטימטום בפני הדורפינים (תושבי הכפר הכחלחלים) לפיו יש להם שלושה ימים לארוז את חפציהם ולהסתלק מן הכפר, אחרת תהפוך את כל יושביו לפסלי חול. מבוהלים ומפוחדים פונים הדורפינים אל הנביאה שלהם גאיה שמזכירה להם את סיפור העבר של הכפר, והנבואה המתנוססת בליבו - "כשסכנה גדולה מאיימת על הכפר, חפשו בן אנוש גיבור. בזריזות ידיו וקסמו יעמוד בפני הרשע, ומים היוצאים מהלב יסירו הקללה". אל המשימה "מתנדבים" בעל כורחם דיבל הפחדן ודובל הטיפש שיוצאים למסע בעולם בני האדם במטרה לאתר את הגיבור המיוחל. לאחר כמה היתקלויות משעשעות מזהים השניים שלט הופעה של "יובל המבולבל" ובו סמלו של יובל - כוכב. אותו הסמל שמתנוסס בלב הנבואה בכפר על בליו, הגיבור שהציל את הכפר בעבר. מכך מסיקים השניים כי זהו הגיבור אותו נשלחו למצוא. בנחישותם הם מצליחים לגייס את "יובל המבולבל" למשימה מתוך אמונה שהוא הגיבור שיחזיר את השמחה והאושר אל הכפר.
אנסטסיוס מנקה הצמר
אנסטסיוס מנקה הצמר (מת בשנת 304) הוא קדוש נוצרי בכנסייה הקתולית. אנסטסיוס היה מנקה צמר שהתגורר באקוויליה ועבר משם לסולין (או על פי גרסאות אחרות לספליט).
המסורת הנוצרית מחשיבה את אנסטסיוס למרטיר בשל מותו על אמונתו הנוצרית: הוא הוצא להורג בטביעה לאחר שהכריז על אמונתו הנוצרית קבל עם ועדה וצבע צורת צלב בפתח ביתו.
אנסטסיוס נחשב לקדוש המגן של מנקי הצמר והאורגים. יום חגו הוא ה-7 בספטמבר.
ג'קס ג'ונס
טימוצ'ין פביאן קוונג וואה אוזלואר (באנגלית: Timucin Fabian Kwong Wah Ozluer; נולד ב-25 ביולי 1987 בלונדון, הממלכה המאוחדת) הידוע בשם ג'קס ג'ונס הוא מפיק מוזיקלי, פזמונאי ודיג'יי בריטי. הסגנון המוזיקלי של ג'קס ג'ונס מכיל בתוכו האוס ודיפ האוס.
ג'ונס התפרסם בזכות השיר "You Don't Know Me", שיצא בשיתוף עם הזמרת ריי, וזכה להצלחה בינלאומית כאשר נמכר בבריטניה בכ-2 מיליון עותקים, ואף הגיע בשיאו אל המקום ה-3 במצעד הסינגלים הבריטי. לאחר מכן הוציא ג'ונס את הלהיט "Instruction", אשר שיחזר את הצלחת קודמו, ויצא בשיתוף עם דמי לובאטו וסטפלון דון.
ביוגרפיה
ג'קס ג'ונס נולד ב-25 ביולי 1987, לשני הורים אשר עסקו בהוראה. אביו הוא ממוצא טורקי, ואף ממוצא סיני. בילדותו הקשיב בעיקר למוזיקת היפ הופ, רית'ם אנד בלוז, וגוספל. אמו מן המוצא המלזי השמיעה לו בעיקר את המוזיקה של הזמרת האוסטרלית קיילי מינוג.
2013–2014: תחילת קריירה ופריצה
בשנת 2013, הוציא ג'קס ג'ונס את סינגל הבכורה שלו, "Go Deep". בשנת 2014, השתתף ג'ונס בלהיט "I Got U", של דיוק דומונט. השיר זכה להצלחה רבה, ואף בשיאו כבש את פסגת מצעד הסינגלים הבריטי, ואת פסגת המצעד שבאירלנד. הקליפ של השיר זכה להצלחה רבה גם כן ביוטיוב, ונכון ל-19 ביולי 2018, מונה הצפיות שלו עומד על כ-253 מיליון צפיות.
2015–הווה: אלבום בכורה (Snacks (Supersize
בשנת 2015, יצא השיר "House Work", מייק דאן ומנק. השיר לא זכה להצלחה רבה, ובשיאו הגיע אל המקום ה-60 במצעד שבסקוטלנד. בשנת 2016, הוציא את הלהיט הבינלאומי שגרם לפריצתו, "You Don't Know Me", ביחד עם הזמרת ריי. השיר נכנס אל המקום ה-2 במצעד שבפלנדריה, ובמצעד של ולוניה. במצעד הסינגלים הבריטי, נכנס השיר אל המקום ה-3, ובכך הפך לשני המצליח ביותר של ג'ונס במצעד זה. קליפ המילים של השיר צבר למעלה מ-200 מיליון צפיות, והקליפ הרשמי צבר קרוב ל-70 מיליון צפיות.
שנה לאחר מכן, הוציא ג'קס ג'ונס את השיר "Instruction", בשיתוף עם הזמרת האמריקאית דמי לובאטו, והזמרת סטפלון דון. השיר זכה להצלחה נאה כאשר נכנס אל המקום ה-13 במצעד הסינגלים הבריטי. ביוטיוב צבר קליפ השיר למעלה מ-83 מיליון צפיות, וכמה חודשים לאחר צאתו זכה למעמד זהב בבריטניה. כמה שבועות לאחר מכן, הוציא את השיר "Breathe", ביחד עם הזמרת אינה רולדסן. קליפ השיר נצפה למעלה מ-100 מיליון פעמים, ובבריטניה הוענק לו תואר פלטינה. השיר הצליח לכבוש חמש פסגות מצעדים שונות, ביניהן במצעד שבקרואטיה, ומקסיקו.
בשנת 2018, הוציא את השיר "Ring Ring", ביחד עם הזמרת מייבל, והזמר ריץ' ת'ה קיד. השיר הגיע בשיאו אל המקום ה-27 במצעד שבאירלנד. באותה השנה זכה להשתתף בתוכנית "אפל מיוזיק: הבא".
שיר נוסף של אותה שנה Play יצאה כחלק של אלבום וכסינגל. הקליפ של השיר זכה ל-28 מיליון צפיות ברשת.
ב-24 במאי 2019, הוציא, יחד עם ג'ס גלין, את הסינגל "One Touch".
ב-10 בפברואר 2023, הוציא, יחד עם קאלום סקוט, את הסינגל "Whistle".
וולוודיניה
וולוודיניה (מיוונית, וולוה = פות, דיניה = כאב) היא תסמונת כאב כרוני באזור הפות, המאופיין בתחושות בעירה, דקירה, גירוי מכאיב, או שפשוף באזור מסוים בפות או בכל הפות, מבלי שזוהה ממצא גורם זיהומי, נוירולוגי או אחר. למרות השכיחות הגבוהה של התסמונת, עדיין קיים קושי באבחון, מצב שמוביל לסבל מתמשך בקרב נשים רבות.
אף על פי שהגורם המיידי לתסמונת אינו ידוע, ישנם מספר גורמים שכנראה תורמים לתופעה, כגון גנטיקה, אימונולוגיה, ואולי גם תזונה.
אבחון התסמונת נעשה על ידי שלילת גורמים אחרים, לפעמים גם בעזרת ביופסיה.
אין טיפול אחד אפקטיבי לתסמונת, אך טיפולים שעוזרים במידה מסוימת לחלק מהסובלות הוולוודיניה כוללים טיפוח הוולווה, שינויים תזונתיים, תרופות נגד כאבים, טיפול פסיכולוגי, ובמקרים קיצוניים גם ניתוחים.
תסמינים
התסמין העיקרי הוא כאב באזור איברי המין, אשר יכול להיות מאופיין על ידי תחושות:
הכאב יכול להיות קבוע או לסירוגין, ויכול להימשך חודשים או אפילו שנים, אבל גם יכול להיעלם באותה פתאומיות שהוא התחיל. הכאב יכול להיות באזור הפות כולו, או מקומי לאזור מסוים, כגון פתח הנרתיק וסטיבוליטיס.
רקמת הפות יכולה להיראות דלקתית או נפוחה, אך בדרך כלל הופעת הפות היא נורמלית.