cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מבחן TIMSS
התחומים הנבדקים במבחן
מבחני טימס מאורגנים סביב שני צירים: ציר התוכן הכולל בתוכו את התחומים השונים בכל מקצוע, והציר הקוגניטיבי - המפרט את המיומנויות הקוגניטיביות שתלמידי כיתה ח' אמורים לשלוט בהן בתחומי דעת אלו. מבחן טימס בודק שני תחומי דעת: מתמטיקה ומדעים. המבחן מתייחס לחומר שמתאים לרמת הכיתה שבה נמצאים הנבחנים, ושחשוב לחייהם בעתיד מבחינת יכולתם להשתלב בחברה באופן מוצלח. חומר המבחן משקף את הידע והמיומנויות המוגדרים במסגרת המושגית של המחקר.
===המסגרת המושגית של המבחן === מסגרת מושגית של מבחן מתארת את היקף התוכן שהמבחן מכיל, ומהווה את בסיס התוקף של המבחן. במבחנים בין לאומיים חשובה הגדרת המסגרת המושגית במיוחד, משום שבשל הבדלי תרבות, שפה ומקום, תתכנה תפיסות יישומיות שונות של אותם הרעיונות התאורטיים. המסגרת המושגית על פיה נקבעו תוכני המבחן במתמטיקה ובמדעים נבנתה על בסיס תוכניות הלימודים במתמטיקה ובמדעים במדינות המשתתפות במחקר, תוך ניסיון ליצור מכנה משותף רחב ככל האפשר בין המדינות המשתתפות. בכל אחד מתחומי הידע (מתמטיקה ומדעים) במבחן טימס, בודק כל פריט תחום תוכן אחד ומיומנות קוגניטיבית אחת. תחומי התוכן במתמטיקה: מספרים, אלגברה, גאומטריה ונתונים והסתברות. תחומי התוכן במדעים: ביולוגיה, כימיה, פיזיקה ומדעי כדור הארץ. השאלות בשני תחומי הדעת בודקות גם את המיומנויות הקוגניטיביות האלה: ידע (Knowing); יישום (Applying); חשיבה (Reasoning).
טימס במרוצת השנים
מאז שהועבר מחזור טימס הראשון ועד למחזור המחקר בשנת 2015, נראה שיפור בתוצאות במרבית המדינות. מתוך 17 מדינות שהשתתפו בכל מבחני טימס, 14 הראו שיפור בתחום המתמטיקה, ו-11 מדינות הראו שיפור בתחום המדעים. בין המחזורים של שנת 2011 ו-2015 כמחצית מהמדינות הראו עלייה בתוצאות מבדקי המתמטיקה, ובמדעים יותר משליש המדינות שהשתתפו הראו עלייה בתוצאות המבדקים.
מבחינת הבדלי מגדר, לא היו שינויים מהותיים בהישגים של בנים לעומת בנות בכיתות ד' בין השנים 1995 ו-2015. ניתן לראות הבדלים משמעותיים לטובת הבנים גם בשנת 1995 וגם בשנת 2015. בתחום המדעים, המצב השתנה ב-20 השנים של המחקר, כאשר הפער בין הבנים לבנות הצטמצם אך עדיין נראה שההבדלים הם לטובת הבנים. בתחום המתמטיקה לכיתות ח', ההבדלים ההתחלתיים בשנת 1995 היו נמוכים. כאשר רק 4 מתוך 16 מדינות הראו הבדלים לטובת הבנים. בשנת 2015 הפער הצטמצם עוד יותר ולא נמצאו הבדלים מגדריים. תחום המדעים השתנה רבות לאורך כל מחקר טימס כאשר ב-1995 היה הבדל מובהק ברוב המדינות לטובת הבנים וב-2015 הבדל זה הצטמצם משמעותית וניתן לראות שאין הבדלים כמעט בין בנים לבנות (רק 3 מדינות מתוך 16 הראו הבדלים).
פיתוח המבחן ויישומו
המחקר מנוהל ומפותח על ידי ה-IEA שהוא מלכ"ר המאגד רשויות מחקר ממשלתיות ומוסדות מחקריים ברחבי העולם. למלכ"ר שני בסיסים עיקריים - באמסטרדם ובהמבורג, שמנהלים גם את הפיתוח של מחקר טימס וגם את תהליכי התרגום שלו, כאשר בתהליכי הפיתוח משתתפים גורמים נוספים. בכל מדינה המשתתפת במחקר מוקם מרכז מחקר לאומי, האחראי לתרגום המבחן לשפות המדינה, לסיוע בהכנת מדגם התלמידים, להעברת המבחנים והשאלונים ובדיקתם. פעולות אלו מתבצעות תחת פיקוח הדוק וניהול של הגוף הבינלאומי על פי תקני איכות מפורטים ונוקשים, המבטיחים כי התוצאות מעבר למדינות השונות ובמחזורי מחקר שונים יהיו בנות השוואה וכי המחקר יהיה תקף.
בשנת 2015 המחקר כלל 14 גרסאות מבחן ובהן מעל ל-400 שאלות (כמחציתן שאלות במתמטיקה וכמחציתן במדעים). כמות שאלות גדולה זו מאפשרת כיסוי נרחב של תחומי הדעת על שלל נושאיהם ומיומנויות החשיבה הנדרשות בהם. על-מנת להעריך נכונה את רמת הידע של התלמידים, המבחן כולל שאלות ברמות שונות של קושי ומורכבות. במחקר טימס 2015 השתתפו כ-250 אלף תלמידי כיתות ח' מ-39 מדינות ברחבי העולם. הרכב המדינות המשתתפות משתנה במעט ממחזור מחקר אחד למשנהו והוא שונה מהרכב המדינות המשתתפות במחקר פיזה.
אוכלוסיית היעד
במחקר טימס הראשון בשנת 1995 המבחן נערך בחמש כיתות (ג'-ד', ז'-ח' ויב') ב-41 מדינות. במחזור של שנת 1999 המבחן נערך רק לכיתות ח' ב-38 מדינות (זהו המחזור היחידי שהמבחן לא נערך לכיתות ד'). במחזור של שנת 2003 המבחן נערך בכיתות ד' של 26 מדינות, וכיתות ח' של 48 מדינות. במחזור של שנת 2007 המבחן נערך בכיתות ד' של 44 מדינות, וכיתות ח' של 57 מדינות. במחזור של שנת 2011 המבחן נערך בכיתות ד' של 52 מדינות, וכיתות ח' של 45 מדינות. במחזור השישי והאחרון (שנת 2015) השתתפו 39 מדינות.
הדגימה למחקר
במחקר העיקרי נדרשים להשתתף לפחות 150 בתי ספר ולפחות 4,500 תלמידים מכל אחת מהמדינות המשתתפות. שיטת הדגימה, המחייבת מדינות אלו, נקבעת ומתבצעת על ידי מרכז המחקר הבין-לאומי ונועדה להבטיח כי מדגם זה של בתי ספר ושל תלמידים אכן מייצג את אוכלוסיית המטרה באותה מדינה. זאת ועוד: הדגימה בפועל נעשית אף היא על ידי מרכז המחקר הבין-לאומי, על סמך הנתונים שמעבירות אליו המדינות המשתתפות.
הכללים המוגדרים במחקר טימס לגריעת תלמידים מאוכלוסיית המטרה הם אלה: בשלב דגימת בתי הספר אפשר לגרוע (באמצעות הוצאה ממסגרת הדגימה) בתי ספר "שאינם נגישים" (בשל ריחוק גאוגרפי, למשל), בתי ספר "קטנים מאוד" (כשהשכבה הרלוונטית למחקר מונה 4 תלמידים או פחות), בתי ספר שהמבנה או תוכניות הלימודים שלהם שונים מהמבנה או מתוכניות הלימודים של בתי הספר המשתייכים לזרם העיקרי במדינה (למשל, בתי ספר חרדיים בישראל), ובתי ספר שכלל הלומדים בהם פטורים מראש מלהשתתף בבחינה (למשל, בתי ספר מיועדים לחינוך מיוחד). בשלב דגימת הכיתות אפשר לגרוע (כלומר להוציא ממסגרת הדגימה) כיתות של תלמידי החינוך המיוחד בבתי הספר שנדגמו. לאחר שנדגמו הכיתות אפשר לגרוע תלמידים יחידים מכיתה שנדגמה ולפטור אותם מלהשתתף במחקר, על רקע צרכים מיוחדים כגון לקויות למידה ו/או נכות פיזית שאינה מאפשרת להם להשתתף במבחן, או על רקע שפתי (תלמידים מהגרים שעדיין אינם קוראים בשפת המבחן - לומדים פחות משנה במדינה שאליה היגרו). יש לציין כי מרכז המחקר הבין-לאומי מאפשר לגרוע תלמידים אלו בין היתר בשל העובדה שלא מתאפשרות חלופות הולמות כגון מתן התאמות מיוחדות במבחן.
כלי המדידה
כלי ההערכה במחקר טימס כוללים מבחן הבודק את ידיעותיהם ואת המיומנויות שלהם במתמטיקה ובמדעים, וכן שאלונים לתלמידים, למורים למתמטיקה ולמורים למדעים המלמדים את התלמידים הנבחנים, ולמנהלי בתי-הספר שבהם לומדים תלמידים אלו. השאלון לתלמיד משמש לאיסוף מידע על הרקע של התלמידים ועל עמדותיהם כלפי המקצועות מתמטיקה ומדעים; השאלונים למורים ולמנהלי בתי-הספר משמשים לאיסוף מידע על ההקשר הלימודי של הוראת המתמטיקה והמדעים ברמת הכיתה וברמת בית הספר: רקע ועמדות של המורים, דרכי ההוראה, האקלים הלימודי בבית הספר, ועוד. נוסף על כך קיים שאלון לנציג המדינה (בדרך כלל מתאם המחקר. בישראל מדובר בנציג ראמ"ה), המשמש לאיסוף מידע על תוכניות הלימודים במקצועות אלו ברמה המערכתית ועל מדיניותה של מערכת החינוך בכל מדינה. המידע שנאסף באמצעות השאלונים משמש לאפיון הזדמנויות הלמידה שניתנו לתלמידים והוא מספק את ההקשר של הישגי התלמידים ועמדותיהם.
המבחן
על פי ההערכה, משך הזמן הנחוץ לפתרון כלל פריטי המבחן (212 במתמטיקה ו-220 במדעים), אילו נפתרו ברצף, הוא עשר שעות וחצי. בפועל, מאחר שאין אפשרות לתת לתלמיד אחד לפתור את כל הפריטים, כל תלמיד מקבל חוברת מבחן אחת (מתוך 14 חוברות שונות) ובה ארבעה מקבצי פריטים. מכאן נובע שהמבחן אינו מיועד לספק מידע אישי לתלמיד על הישגיו, ואף לא לספק מידע ברמה של קבוצות קטנות כגון כיתה או בית ספר, אלא לספק מידע על המערכת בכללותה.
תוצאות המחקר
תוצאות המחקר מורכבות ומכילים יותר מאשר טבלת הישגים בין לאומית. הממצאים מוצגים בדוחות המבחן בהתאם למסגרת המושגית, לפי חלוקה לשני תחומי הידע שהמבחן בודק, ולפי משתני הרקע שמשמשים להשוואה בין קבוצות שונות בתוך כל מדינה.
אופן דיווח הממצאים
ההישגים במתמטיקה ובמדעים מדווחים כל אחד בנפרד על סולם הציונים של טימס. סולם זה נקבע על ידי הארגון הבינלאומי בשנת 1995 כך שממוצע ציוני המדינות המשתתפות במחזור מחקר זה יעמוד על 500 נקודות וסטיית התקן תעמוד על 100 נקודות. חשוב לשים לב כי "ממוצע המדינות המשתתפות" השתנה לאורך השנים הן בשל שינויים בהרכב ומספר המדינות המשתתפות והן בשל שינויים ברמת הידע של התלמידים במדינות השונות. סולמות הציונים בכל מחזורי המחקר של טימס מכוילים, דבר המאפשר השוואה בין ציונים במחזורי מחקר שונים. ההישגים במבחנים מדווחים, בנוסף לציון הכללי, גם על פי תחומי תוכן ומיומנויות חשיבה.
כמו כן, הסולם מחולק לחמש רמות בקיאות אשר נקבעו והוגדרו על ידי הארגון הבינלאומי ונותנים פשר לציונים המדווחים. רמות הבקיאות נקבעו לפי ארבע נקודות סף על סולם הציונים:
מתמטיקה - 2015
לפי דו"ח ראמ"ה על מחקר טימס 2015, המדינות בעלות ממוצעי ההישגים הגבוהים ביותר הן מדינות ממזרח אסיה: סינגפור, קוריאה הדרומית, טאיוואן,  הונג קונג  ויפן (621, 606, 599, 594 ו-587 נקודות, בהתאמה). המדינות בעלות ממוצעי ההישגים הנמוכים ביותר הן ערב הסעודית, דרום אפריקה, מרוקו וירדן (368, 372, 384 ו-385 נקודות, בהתאמה). ממוצע הציון הכולל במתמטיקה בישראל הוא 511 נקודות. ממוצע זה גבוה באופן מובהק סטטיסטית מממוצע הציונים הכולל של 39 המדינות שהשתתפו במחזור המחקר הנוכחי, שעומד על 481 נקודות (להלן "ממוצע המדינות המשתתפות"). על פי ממוצע זה ישראל מדורגת במקום ה-16 במדרג המדינות שהשתתפו במחקר על פי ממוצע הישגיהן במתמטיקה.
פיזור ההישגים במתמטיקה מוגדר על פי הפער שבין הציון המייצג את המאון ה-5 (הציון ש-5% התלמידים החלשים ביותר במדינה נתונה מצויים מתחתיו) ובין הציון המייצג את המאון ה-95 (הציון ש-5% התלמידים הטובים ביותר במדינה נתונה מצויים מעליו). המדינות מוצגות בסדר יורד על פי גודלו של מדד פיזור זה. ישראל נמצאת בין המדינות "המובילות" מבחינת פיזור ההישגים במתמטיקה. פיזור הציונים בישראל (332 נקודות) גבוה מממוצע פיזורי הציונים בקרב המדינות המשתתפות (282 נקודות), וגבוה גם בהשוואה לפיזורי הציונים בכל המדינות הדומות לישראל בממוצע הישגיהן במתמטיקה ומכל שאר 20 המדינות שממוצע הישגיהן במתמטיקה גבוה מממוצע המדינות המשתתפות (כמוצג בתרשים 4.1). למעשה, רק בשתי מדינות (טורקיה-345 נקודות, וקטאר-335 נקודות) נמדד פיזור ציונים במתמטיקה הגבוה מזה שנמדד בישראל.
פערים מגדריים בהישגים במתמטיקה
לעיתים, פערים בהישגים לימודיים בין תלמידים במערכות החינוך מתבטאים גם בפערים בין-מגדריים. בשבע מהמדינות שהשתתפו במחקר הישגי הבנות במתמטיקה גבוהים במובהק מהישגי הבנים (פער ממוצע של 17 נקודות), ואילו בשש מהמדינות הישגי הבנים גבוהים במובהק מהישגי הבנות (פער ממוצע של 9 נקודות). הפער בהישגים במתמטיקה לטובת הבנות ניכר בעיקר במדינות ערביות, דוגמת עומאן (32 נקודות) וירדן (19 נקודות) – דפוס החוזר במבחנים בין-לאומיים ובמבחנים ארציים נוספים. פער גדול לטובת הבנים נמצא בצ'ילה (18 נקודות), ברוסיה ובהונגריה (9 נקודות). בשאר 26 המדינות, ובכללן ישראל והמדינות הדומות לה בממוצע הישגיהן במתמטיקה (למעט כאמור הונגריה), לא נמצא הבדל מובהק סטטיסטית בין הישגי הבנים והישגי הבנות במתמטיקה.
ההישגים במתמטיקה לפי מגזר שפה
בדיקת ממצאי המחקר לפי מגזר השפה מתבצעת למעשה באמצעות חלוקה לבתי-ספר דוברי עברית ולבתי-ספר דוברי ערבית.
קיים פער הישגים של כשלושה רבעים סטיית תקן בין שני מגזרי השפה לטובת התלמידים בבתי-ספר דוברי עברית. בהתאם לכך, שיעור המצטיינים בבתי-ספר דוברי עברית גבוה כמעט פי שלושה, ואילו שיעור התלמידים שהישגיהם "מתחת לסף" גבוה פי 3.5 בבתי-ספר דוברי ערבית;
ההישגים במתמטיקה לפי רקע חברתי-כלכלי ומגזר שפה
בכלל האוכלוסייה ובכל מגזר שפה בנפרד, ככל שהרקע החברתי-כלכלי של התלמידים גבוה יותר, כך גם גבוהים הישגיהם במתמטיקה. קיים פער של למעלה מסטיית תקן שלמה בין ממוצע הציונים של תלמידים מרקע גבוה לזה של תלמידים מרקע נמוך (112 נקודות בקרב דוברי עברית ו-130 נקודות בקרב דוברי ערבית); בתוך כל קבוצת רקע חברתי-כלכלי בנפרד, פערי ההישגים בין מגזרי השפה מצטמצמים, בעיקר בקרב תלמידים מרקע גבוה או בינוני, אך גם בקרב תלמידים מרקע נמוך; בבתי-ספר דוברי עברית – קיים פער של כשליש סטיית תקן בין תלמידי הפיקוח הממלכתי לתלמידי הפיקוח הממ"ד, לטובת תלמידי הפיקוח הממלכתי.
ההישגים במתמטיקה לפי תחומי תוכן ומיומנויות קוגניטיביות
מניתוח ההישגים בתחומי התוכן השונים, בראייה פנים-ישראלית וביחס למדינות הדומות לישראל בממוצע הישגיהן במתמטיקה, עולה תמונה שלפיה תחום האלגברה מהווה חוזקה יחסית, ואילו תחום הגאומטריה מהווה חולשה יחסית. מניתוח ההישגים במיומנויות הקוגניטיביות עולה כי בקרב כלל האוכלוסייה אין פער של ממש בהישגים במיומנויות השונות. זאת הן בקרב כלל התלמידים והן בקרב כל מגזר שפה בנפרד.
מדעים - 2015
לפי דו"ח ראמ"ה על מחקר טימס 2015, המדינות בעלות ממוצעי ההישגים הגבוהים ביותר הן מדינות ממזרח אסיה: קרי סינגפור, יפן, וטאיוואן (597, 571, ו-569 נקודות, בהתאמה). המדינות בעלות ממוצעי ההישגים הנמוכים ביותר הן דרום אפריקה, מצרים, בוטסואנה, מרוקו, ערב הסעודית ולבנון (358, 371, 392, 393, 396, ו-398 נקודות, בהתאמה). ממוצע הציון הכולל במדעים בישראל הוא 507 נקודות. ממוצע זה גבוה באופן מובהק סטטיסטית מממוצע הציונים הכולל של 39 המדינות שהשתתפו במחזור המחקר הנוכחי שעומד על 486 נקודות (להלן "ממוצע המדינות המשתתפות"). על פי ממוצע זה ישראל מדורגת במקום ה-19 במדרג המדינות שהשתתפו במחקר על פי ממוצע הישגיהן במדעים.
פיזור ההישגים במדעים מוגדר על פי הפער שבין ציון המייצג את המאון ה-5 (הציון ש-5% התלמידים החלשים ביותר במדינה נתונה מצויים מתחתיו), ובין הציון המייצג את המאון ה-95 (הציון ש-5% התלמידים הטובים ביותר במדינה נתונה מצויים מעליו). המדינות מוצגות בסדר יורד על פי גודלו של מדד פיזור זה. פיזור הציונים בישראל (342 נקודות) גבוה מממוצע פיזורי הציונים בקרב המדינות המשתתפות (296 נקודות), וגבוה גם בהשוואה לפיזורי הציונים בכל המדינות הדומות לישראל בממוצע הישגיהן במדעים ומכל שאר 20 המדינות שממוצע הישגיהן במדעים גבוה מממוצע המדינות המשתתפות (כמוצג בתרשים 4.15). פיזור ציונים הגבוה מזה שנמדד בישראל נמצא רק בשמונה מדינות, שכולן מדורגות בחצי התחתון של מדרג ההישגים במדעים, ובכללן שלוש המדינות בתחתית המדרג.
הממצא בדבר פיזור גבוה זה של ההישגים הלימודיים בישראל חוזר בעקביות במחזורי המחקר של מבחנים בין-לאומיים שונים שישראל משתתפת בהם,  ובכללם מחקרי טימס קודמים. בניגוד ליעד מערכת החינוך בישראל בעשורים האחרונים – לצמצם פערים בחינוך ובהישגים הלימודיים – לא זו בלבד שפיזור הציונים במדעים בישראל גבוה יחסית לשאר המדינות המשתתפות, אלא שגם בהשוואה למחזור המחקר הקודם חל בו גידול משמעותי של 34 נקודות (308 נקודות ב-2011).
פערים מגדריים בהישגים במדעים
לעיתים, פערים בהישגים לימודיים בין תלמידים במערכות החינוך מתבטאים גם בפערים בין-מגדריים. ב-14 מהמדינות שהשתתפו במחקר הישגי הבנות במדעים גבוהים במובהק מהישגי הבנים (פער ממוצע של 28 נקודות), ואילו ב-5 מדינות בלבד הישגי הבנים גבוהים במובהק מהישגי הבנות (פער ממוצע של 11 נקודות). הפער בהישגים במדעים לטובת הבנות ניכר בעיקר במדינות ערביות, דוגמת ערב הסעודית (55 נקודות), בחריין (50 נקודות), כווית (47 נקודות), עומאן (45 נקודות), וירדן (41 נקודות). דפוס זה חוזר במבחנים בין-לאומיים נוספים. פער לטובת הבנים נמצא בהונגריה (17 נקודות), בצ'ילה (12 נקודות), בהונג קונג ובאיטליה (10 נקודות), וארצות הברית (5 נקודות). בשאר 20 המדינות, ובכללן ישראל והמדינות הדומות לה בממוצע הישגיהן במדעים (למעט כאמור איטליה), לא נמצא הבדל מובהק סטטיסטית בין הישגי הבנים והישגי הבנות במדעים. לפירוט הציונים הממוצעים בקרב כל קבוצת מגדר בכל המדינות.
ההישגים במדעים לפי מגזר שפה
בישראל בכלל ובקרב תלמידים דוברי עברית בפרט, שיעור התלמידים המצטיינים במדעים הוא גבוה. ישראל מדורגת במקום התשיעי מבחינת שיעור התלמידים המצטיינים, והיא הראשונה מבין ארבע המדינות הדומות לה בממוצע ההישגים במדעים. מצד שני, שיעור התלמידים המתקשים במדעים גבוה אף הוא, ובפרט בקרב תלמידים דוברי ערבית. שיעור התלמידים המתקשים בישראל הוא השני בגודלו, קטן רק מטורקיה, בקרב 21 המדינות שממוצע הישגיהן במדעים גבוה מממוצע המדינות המשתתפות.
קיים פער הישגים של למעלה משני שלישים סטיית תקן בין שני מגזרי השפה לטובת התלמידים בבתי-ספר דוברי עברית, ובהתאם לכך הבדלים ניכרים בשיעורי התלמידים המצטיינים והמתקשים; היעדר פער של ממש בין הישגי הבנים והבנות בכלל בתי-הספר בישראל, ובקרב תלמידים בבתי-ספר דוברי עברית, לצד פער של כרבע סטיית תקן לטובת הבנות בבתי-ספר דוברי ערבית;
ההישגים במדעים לפי רקע חברתי-כלכלי ומגזר שפה
בכלל האוכלוסייה ובכל מגזר שפה בנפרד, ככל שהרקע החברתי-כלכלי של התלמידים גבוה יותר כך גם גבוהים הישגיהם במדעים. קיים פער של למעלה מסטיית תקן שלמה בין ממוצע הציונים של תלמידים מרקע גבוה לזה של תלמידים מרקע נמוך (110 נקודות בקרב דוברי עברית ו-128 נקודות בקרב דוברי ערבית); בתוך כל קבוצת רקע חברתי-כלכלי בנפרד, פערי ההישגים בין מגזרי השפה מצטמצמים, בעיקר בקרב תלמידים מרקע גבוה או בינוני, אך גם בקרב אלו מרקע נמוך;
ההישגים במדעים לפי סוג פיקוח (ממלכתי מול ממלכתי-דתי).
בבתי-ספר דוברי עברית קיים פער של כ-30 נקודות בין תלמידי הפיקוח הממלכתי לתלמידי הפיקוח הממ"ד, לטובת תלמידי הפיקוח הממלכתי.
ההישגים במדעים לפי תחומי תוכן ומיומנויות קוגניטיביות
מניתוח ההישגים בתחומי התוכן השונים, בראייה פנים-ישראלית וביחס למדינות הדומות לישראל בממוצע הישגיהן במדעים, עולה תמונה שלפיה תחום הכימיה מהווה חוזקה יחסית, ואילו תחום מדעי כדור הארץ מהווה חולשה יחסית. בפילוח לפי מגדר נמצא פער לטובת בנים בבתי-ספר דוברי עברית בתחום של מדעי כדור הארץ, ופערים לטובת הבנות בבתי-ספר דוברי ערבית בכל התחומים, ובעיקר בכימיה ובביולוגיה. מניתוח ההישגים במיומנויות הקוגניטיביות עולה כי בקרב כלל האוכלוסייה אין פער של ממש בהישגים במיומנויות השונות. נמצאו פערים קטנים (כ-6–7 נקודות) לטובת הבנות בכל שלוש המיומנויות, שמקורם בפערים גדולים (כרבע סטיית תקן) לטובת בנות במגזר דוברי הערבית בלבד.
גוף הידע שנוצר בעקבות קיום המחקר
ממצאי מחקרי טימס לאורך השנים משמשים לעריכת אנציקלופדיית טימס המכילה סקירה של מדיניות תוכניות הלימוד וההוראה במדינות המשתתפות במחקר. בנוסף מתפרסמים נתונים רבים מהמחקרים לאורך השנים במאגר המידע הבין לאומי של ארגון ה-IEA.
טימס בישראל
מחקר טימס בישראל מבוצע על ידי הרשות הארצית למדידה והערכה בחינוך (ראמ"ה). המחקר מתקיים אחת לארבע שנים החל משנת 1995 וישראל השתתפה במחקר באופן מלא בשנת 1999, 2003, 2007, 2011, 2015 ו-2019. מחזור המחקר הבא יתקיים בשנת 2023. ישראל משתתפת במחקר עבור כיתות ח' בלבד.
מחקר טימס 2011 התקיים בישראל בקרב תלמידים דוברי עברית (פיקוח ממלכתי וממלכתי דתי) ודוברי ערבית. המבחנים הועברו בתחילת חודש מאי 2011 בקרב מדגם מייצג. סה"כ השתתפו בישראל 4699 תלמידי כיתות ח' מ-151 בתי ספר. בכל אחד מבתי הספר שנדגמו למחקר נדגמה אקראית כיתה אחת או שתיים מבין כיתות ח' בבית הספר, לצורך השתתפות במחקר. משך המבחנים היה שעה וחצי (ארבעים וחמש דקות בכל אחד מתחומי הדעת) ועוד כמחצית השעה למילוי שאלוני התלמידים.
המחקר של שנת 2015 נערך בישראל בחודשים אפריל-מאי, בקרב מדגם מייצג של 5,512 תלמידי כיתות ח' מ-200 בתי ספר (לא כולל מוסדות חרדים וחינוך מיוחד).
כיסוי תוכניות הלימודים בישראל
תוכנית הלימודים במתמטיקה לחטיבות הביניים בישראל מקיימת רצף, מבחינת התפיסה הרעיונית והמטרות, עם תוכנית הלימודים לבית הספר היסודי. עם זאת, בתוכנית לחטיבת הביניים, בהשוואה לתוכנית לבית הספר היסודי, חל מעבר ברור לדרכי חשיבה מתמטיות מתקדמות יותר. כמו כן, התוכנית בנויה כך שהתכנים שיילמדו על פיה ישמשו תשתית להמשך לימודי המתמטיקה בחטיבה העליונה. מטרות-העל המוגדרות בתוכנית הלימודים הן פיתוח מיומנויות חשיבה מתמטיות (המשקפות תהליכי חשיבה, לעומת עיסוק בפרוצדורות בלבד) והקניית ידע מתמטי רחב, מקושר ושימושי של מושגים ומערכות מושגים בנושאים מתמטיים.
בחטיבת הביניים בישראל משולבים תחומי המדעים לכלל תחום דעת אחד - "מדע וטכנולוגיה". תחום זה כולל את תחומי התוכן ביולוגיה, כימיה, פיזיקה וטכנולוגיה. לצד זה נלמדים מדעי כדור הארץ במסגרת תחום הלימוד גאוגרפיה. המטרה המרכזית של תוכנית הלימודים בתחום דעת מרכזי זה היא "חינוך מדעי טכנולוגי לכלל אוכלוסיית התלמידים במטרה להכשיר אזרחים פעילים התורמים לתפקודה של החברה ולצמיחתה". התוכנית מאורגנת לפי תחומי התוכן המרכזיים שמשולבים בה: מדעי החומר - פיזיקה, כימיה; מדעי החיים - ביולוגיה; טכנולוגיה
לקראת 2007 הייתה התכוונות רבה יותר במערכת החינוך הכללית להתאים את תוכנית הלימודים המיועדת, כמו-גם את זו המופעלת, למסגרת המושגית של TIMSS. אכן, אחוז הנושאים מבין נושאי המסגרת המושגית של TIMSS שנכללו בתוכנית הלימודים המיועדת בישראל עלה במתמטיקה מ-41% בשנת 1999 ל-69% בשנת 2003 ול-79% בשנת 2007, ובמדעים הוא עלה מ-57% בשנת 1999 ל-77% בשנת 2003 ול-76% בשנת 2007.
מגמות רב-שנתיות בהישגים במדעים במחקר טימס
ממוצע הציונים הכולל במדעים של תלמידי ישראל במחזור המחקר האחרון (2015) גבוה ב-39 (כארבע עשיריות סטיית תקן) מזה שהושג במחזור המחקר הראשון (1999). למעשה, לאורך ארבעת מחזורי המחקר הראשונים, החל מ-1999 ועד 2007, ניכרת תנודתיות בהישגים במדעים בין מחזור אחד למשנהו, כאשר במחזור מחקר 2011 נרשמה עלייה חדה בממוצע ההישגים במדעים (ומתמטיקה) ביחס למחזור 2007 שקדם לו. עליה זו נשמרה גם במחזור 2015, וממוצע הציונים הכולל של ישראל במבחן נותר כשהיה (אם כי דירוגה של ישראל ירד מעט משום שמדינות אחרות הציגו שיפור יחסי).
העלייה החריגה בציוני טימס 2011
העלייה הגדולה במונחי ממוצע הציונים של תלמידי ישראל (53 נקודות במתמטיקה ו-48 נקודות במדעים) במחקר טימס 2011, בהשוואה למחזור מחקר 2007, הייתה גדולה וחריגה בהשוואה למידת השיפור המקובלת בקרב מדינות המשתתפות במחזורי מחקר רצופים, והובילה לחשדנות בקרב חוקרי חינוך וכלי תקשורת, ולהטלת ספק בתקפות הממצאים. מכלול הגורמים שהיו עשויים להשפיע על עלייה זו בהישגים במחקר טימס 2011, על הטיית ייצוגיות המדגם ועל תוקף הממצאים. הטיעונים התמקדו בשני היבטים עיקריים של המחקר: ספק בדבר תקינות הביצוע של הליך המחקר עצמו בישראל, וספק בדבר הלגיטימיות של השוואת נתוני המחקר הנוכחי לנתונים של מחזורי מחקר קודמים. בהקשר של תקינות הביצוע הועלתה טענה ולפיה המדגם אינו מייצג כיאות את אוכלוסיית המטרה של המחקר, שכן הוצאו ממנו לכאורה קבוצות אוכלוסייה חלשות הידועות בהישגיהן הלימודיים הנמוכים על מנת להעלות באורח מלאכותי את ממוצע ההישגים בישראל. בפרט נטען באמצעי התקשורת כי משרד החינוך לא כלל במדגם את תלמידי מזרח ירושלים ואת תלמידי המגזר החרדי, וכן כי לא נכללו בו בתי ספר חלשים ו/או תלמידים חלשים. חוקרי חינוך אחדים העלו את הטענה כי נעשתה הכנה ממוקדת למבחן רק לתלמידים שהשתתפו במחקר, מה שהעלה את הישגיהם באופן שאינו מייצג את כלל התלמידים. בהקשר של השוואת המחקר למחזורי מחקר קודמים נטען כי השוואה זו אינה לגיטימית בשל השיפור בתרגום לעברית ולערבית במחזור המחקר האחרון. טענה זו התבססה על העובדה שישראל נכללה בדוח טימס הבין-לאומי בטבלת המדינות המשתתפות בתור אחת מהמדינות שנתוניהן "אינם בני השוואה לנתוני מחזורים קודמים, בעיקר בשל שיפור התרגום במדינות אלו או הגדלת כיסוי האוכלוסייה" (הערת שולים שנכתבה בתחתית הטבלה) ולפיכך לא הוצגו בדוח הבין-לאומי נתוני השוואה (trends) בין תוצאות המחקר הנוכחי לבין תוצאות מחזורי מחקר קודמים בעבור ישראל. כתבים טענו כי הצגת הנתונים בהשוואה לנתוני העבר אינה לגיטימית, וכי משרד החינוך הסתיר עובדה זו כדי להדגיש את העלייה בהישגים.
בדיקות תוקף שונות העלו את הגורמים הבאים שנמצאו כתורמים לשינוי הגדול שנמדד בין טימס 2007 לטימס 2011:
שינויים במערכת החינוך (איום על תוקף המבנה – קונפאונד)
כמו כן נעשו שיפורים בכלי המדידה ובסביבת המבחן שייתכן שתרמו אף הם לעליה החריגה בציונים. בנוסף, מחזור טימס 2007 נערך בצל שביתת מורים רחבת היקף שייתכן ופגעה במוטיבציית הנבחנים.
בדיקת הטענות בנוגע לגורמים מטים פוטנציאליים (איום על תוקף המבנה – קונפאונד)
טענה חוזרת הייתה כי מדגם התלמידים לא כיסה את כלל אוכלוסיית התלמידים בכיתות ח', מאחר שקבוצות תלמידים שלמות (וחלשות) לא נכללו במחקר במכוון. מדובר בתלמידים החרדיים ובתלמידים מקרב ערביי מזרח ירושלים, שהוצאו מן המחקר בשל סירובם להשתתף בו, ומשום שאינם לומדים את כלל לימודי הליבה, ובפרט רבים מהם אינם לומדים מתמטיקה ומדעים. מגזרים אלו הוצאו ממסגרת הדגימה, אך עובדה זו אין בה כדי להסביר את העלייה בהישגים ב-2011, מכיוון שקבוצות אלו הוצאו מן המחקר גם בכל מחזורי המחקר הקודמים של טימס. לעומת זאת, הטענות בדבר הוצאתם של בתי ספר חלשים מן המדגם אינן תקפות משום שהדגימה נעשתה לפי כל חוקי הדגימה של מבחן טימס, ובאישור ה-IEA.
בדיקת תוקף מתכנס
מאחר שמבחני המיצ"ב נבנים בהתאם לתוכניות הלימודים הרשמיות, קיים דמיון תוכני בינם לבין מבחן טימס, שתוכנו מכוסה בתוכניות הלימודים של השנים האחרונות במתמטיקה ובמדעים. בבדיקה שעשתה ראמ"ה ב-2011 בקרב תלמידים שנבחנו בשני המבחנים נמצא מתאם גבוה בציונים בשני המבחנים. המתאם בין ציוני התלמידים שהשתתפו הן במבחן מיצ"ב והן במבחן טימס עמד על 0.74 במתמטיקה ועל 0.70 במדעים. כמו כן מתברר כי עלייה דומה (אם כי הדרגתית) בממוצעי הציונים נרשמה במבחני המיצ"ב לכיתות ח' החל משנת תשס"ח (2008) ועד שנת תשע"א (2011) הן במתמטיקה והן במדע וטכנולוגיה (וכן בשפת אם ובאנגלית). העלייה בציונים במחקר טימס 2011 אינה אפוא עדות יחידה או חריגה לעלייה בהישגים הלימודיים במקצועות המתמטיקה והמדעים בחטיבות הביניים במערכת החינוך של ישראל. נוסף על כך, נראה כי העלייה הגדולה בהישגים בין מחזור 2007 למחזור 2011 משקפת תהליך של שיפור הדרגתי מצטבר לאורך מספר שנים, ולאו דווקא שיפור שהתרחש בבת אחת וב"קפיצת מדרגה", כפי שמצטייר לכאורה כאשר מסתכלים על ציוני טימס (כזכור, מבחני טימס מועברים רק אחת לארבע שנים).
יש לציין בהקשר זה כי במחזור המחקר של שנת 2015 שמרה ישראל על ממוצע הישגיה, שהיה דומה לזה שהגיעה אליו במחזור 2011.
טימס למתקדמים
מבחן נוסף שעורך ה-IEA הוא "טימס למתקדמים" TIMSS Advanced המודד את ההישגים הלימודיים של תלמידי כיתות יב' במקצועות מתמטיקה ופיזיקה למתקדמים, כלומר תלמידים הלומדים תחומי דעת אלו בתיכון ברמה גבוהה ומחוזקת, בדומה ללמידה בישראל לקראת מבחני הבגרות בחמש יחידות במתמטיקה ובפיזיקה. המבחן בודק נושאי לימוד מתקדמים כמו חשבון אינפיניטסימלי, חשמל ומגנטיות ועוד. טימס למתקדמים, שלא כמו מבחן טימס הרגיל, נערך רק בשנים 1995, 2008 ו-2015.
מחקרים חיצוניים שעושים שימוש בנתוני מבחני טימס ופיזה
אף על פי שעורכי מחקרי טימס ופיזה עצמם נמנעים בדרך כלל מהעלאת השערות לגבי הבדלים יציבים וקבועים בין המדינות המשתתפות, מחקרים כאלו נעשו על ידי גופים אחרים לבחינת הקשר בין הישגי תלמידים למידת ההתפתחות הכלכלית של המדינה, רמת הדמוקרטיה שלה, ורמת הבריאות בה.
כף רגלי השמאלית
כף רגלי השמאלית (באנגלית: My Left Foot) הוא סרט קולנוע עטור פרסים בכיכובו של דניאל דיי-לואיס שיצא לאקרנים בשנת 1989. הסרט מתאר את קורותיו של הסופר והצייר האירי כריסטי בראון ואת התמודדותו עם לקות תנועה קשה.
עלילה
בראון נולד עם שיתוק מוחין שהפריע לו לשלוט היטב במרבית שרירי השלד שלו, לרבות שרירי הפה. בראון יכול היה לנוע רק בזחילה, התקשה להשתמש בכלים בעזרת ידיו (ורגליו), והתקשה לדבר ולאכול. משפחתו של בראון, כמו מרבית המשפחות בסביבתה, הייתה משפחת פועלים מרובת ילדים, ענייה ובעלת השכלה בסיסית בלבד. לאנשים בסביבה בה גדל בראון הייתה מודעות נמוכה מאוד לעניינים הקשורים בלקויות והם הניחו שמכיוון שהוא לא מדבר, לא מתפעל חפצים ולא הולך, הוא לוקה גם בלקות אינטלקטואלית (פיגור שכלי). בראון גדל בסביבה חסרת כל נגישות וקיבל לראשונה כיסא גלגלים וטיפול של קלינאית תקשורת בגיל 19.
במהלך כל ילדותו ונעוריו של בראון, הוא נשאר בבקרים עם אמו, עקרת הבית, כאשר אחיו הלכו לבית הספר. הזמן הרב שהוא בילה עם אמו אפשר לה להבין שהוא אינו לוקה בשכלו ואפשר לה גם להתרגל אל אופן הדיבור שלו ולהיות האדם היחיד שהצליח להבין את דבריו לפני שהוא קיבל טיפול תקשורתי. אמו עודדה אותו להתאמן בכתיבה ובציור בעזרת כף רגלו השמאלית – האיבר היחיד שהייתה לו שליטה גופנית סבירה בו. בראון הצליח לכתוב ולצייר היטב בעזרת כף רגלו השמאלית רק בשנות העשרה המוקדמות של חייו, ובעקבות זאת הוא הצליח להוכיח לסובביו כי למרות שגופו אינו מתפקד היטב, הוא אינו לוקה בשכלו ולמרות שהוא לא הלך אל בית הספר, הוא למד עם אמו ולא נותר בור.
נקודת גארמן
נקודת גארמן (באנגלית: Garmen Point; בבולגרית: нос Гърмен) היא לשון יבשה בחוף הצפון מערבי של האי סמית', באיי שטלנד הדרומיים, בטריטורייה הבריטית האנטארקטית, שבאנטארקטיקה.
הנקודה ממוקמת 13.65 קילומטרים צפונית- צפון-מזרחית מכף ג'יימס; 6.12 קילומטרים דרומית - דרום מערבית מנקודת מרקלי; ו-19.65 קילומטרים דרומית-מערבית מכף סמית'.
הנקודה היא הקצה של שלוחה הררית של הר פוסטר.
גילוי ומיפוי הנקודה
הנקודה מופתה לראשונה על ידי סוקרים בולגריים בשנת 2009.
מקור השם
הנקודה נקראת על שמה של הכפר גארמן שבדרום-מערב בולגריה.
לאקוניה
לאקוניה (ביוונית: Λακωνία), או לאקדיימוניה, היא יחידה אזורית וחבל ארץ היסטורי של יוון. לאקוניה המודרנית שייכת מנהלתית למחוז פלופונסוס, וממוקמת בדרום מזרח הפלופונסוס שבדרום יוון, בין ים מירטון במערב, מפרץ לאקוניה והים התיכון בדרום, מסיניאה ומפרץ מסיניאה במערב, וארקאדיה בצפון.
בתקופת יוון העתיקה, לאקוניה נשלטה על ידי הפוליס ספרטה. ספרטה הייתה הכוח הראשון במעלתו בפלופונסוס, עמדה בראש הליגה הפלופונסית, נאבקה עם אתונה העתיקה על ההגמוניה ביוון כולה, והגיעה לשיא תהילתה כאשר עמדה בראש הכוחות היווניים שהדפו את הפרסים, כשאלו ניסו לכבוש את יוון בשנת 480 לפנה"ס.
שטחה של לאקוניה המודרנית עומד על 3,636 קמ"ר, ואוכלוסייתה מונה, נכון ל-2011, 89,138 נפשות, כאשר יותר משליש האוכלוסייה מתגוררת בתחומי הרשות המונציפאלית של ספרטה המודרנית, העיר הגדולה בלאקוניה, ובירתה המנהלתית.
המושגים "דיבור לאקוני", "משפט לאקוני" או "שפה לאקונית", שואבים את שמם מחבל הארץ העתיק.
גאוגרפיה
גבולותיה הטבעיים וההיסטוריים של לאקוניה הם הרי טייגטוס במערבה, הרי ארקאדיה בצפון, הרי הפרנוסוס במזרחה, ומפרץ לאדוניה בדרום. לאקוניה מכילה בשטחה את חצי האי מליאס במזרחה, עמק נהר אֶוּרוֹטַס, העובר במרכזה, וחלק גדול מחצי האי מאני במערבה.
חצי האי מליאס מפריד בין מפרץ לאקוניה במערב לים האגאי במזרח. הים סביב כף מליאס, בקצה חצי האי, ידוע בבוגדנותו והשיט בו מסוכן וקשה בשל מזג האוויר ההפכפך והסערות העזות והתכופות המאפיינים אותו. על הכף ניצב אחד מן המגדלורים הגדולים ביותר בים התיכון, שכיום אינו פועל יותר. ממערב לחצי האי שוכן האי אלפוניסוס (Ελαφόνησος), השייך גם הוא ליחידה האזורית המודרנית של לאקוניה, והמפורסם בחופיו החוליים והארוכים.
נהר אורוטס, העובר במרכז לאקוניה, הוא הנהר הארוך ביותר בלאקוניה ועמקו הוא האזור הכי פורה והכי מאוכלס בה. עמק האורוטס מכיל מטעי פירות הדר, מטעי זיתים, ואזורי מרעה, והוא ידוע בתעשיית התפוזים הגדולה בו - הגדולה ביותר בכל הפלופונסוס, וכנראה גם ביוון כולה.
חצי האי מאני הוא אזור הררי ומיושב בדלילות, הפריד בין המפרץ המסיני במערב לבין המפרץ הלקוני במזרח. קצו של חצי האי, כף מטפן, הוא הנקודה הדרומית ביותר של יוון היבשתית.
ההר פרופיטיס אליאס (2,407 מטר) בהרי טייגטוס הוא ההר הגבוה ביותר בפלופונסוס. הוא נמצא ממערב לספרטה ועמק אורוטס, ודרכו עוברת הדרך היחידה שמקשרת בין לאקוניה ומסינה.
היסטוריה
על פי המיתולוגיה חבל הארץ נקרא על שם לאקיידמון, מייסדה האגדי של ספרטה.
לאקוניה נשלטה על ידי התרבות המינואית עד בערך למחצית האלף השני לפנה"ס. כאשר החלו להתפתח בה מרכזים איכאים של התרבות המיקנית, שהבולט בהם היה העיר המיקנית לאקדיימון.
הפלישה הדורית בסוף האלף השני לפנה"ס לפלופונסוס הובילה להתמוטטותה של התרבות המיקנית גם בלאקוניה. ראשית ההתנחלות הדורית החלה בצפון האורוטס, והתקדמה דרומה עד לאימקלאי. 5 יישובים דורים התאחדו במאה ה-8 לפנה"ס לעיר ספרטה, שהפכה במהרה לכוח המרכזי והיחידי בלאקוניה.
ההיסטוריה של לאקוניה עד לתקופה הרומית ובמהלכה מקבילה להיסטוריה של ספרטה. תחת שלטון האימפריה הרומית, ולאחר מכן תחת האימפריה הביזנטית איבדה בהדרגה ספרטה את שליטתה על לאקוניה, ושטחה צומצם לעמק האורוטס בלבד. שאר לאקוניה הייתה נתונה לשליטת הנציבים הרומים והביזנטיים של פרובינקיית אכיאה.
מ-1205 לספירה הנוצרית, הייתה לאקוניה, כמו רוב הפלופונסוס, תחת השלטון הפרנקי של נסיכות אכאיה, ואף הוקמה בשטחה העיר מיסטרס, על ידי הנסיך גיום השני וילאהרדואין, שייעד אותה לבירת ממלכתו. ב-1430 הייתה לאקוניה, יחד עם שאר הפלופונס, תחת שליטתה של האימפריה הביזנטית המחודשת, אולם רק לתקופה של 20 שנה, שאחריה עברה לאקוניה ב-1460 לידי האימפריה העות'מאנית.
תושביה היוונים של לאקוניה לקחו חלק פעיל במרד היווני נגד הטורקים ומ-1830 הייתה לאקוניה חלק ממדינת יוון המודרנית. ב-1834 הכריז המלך היווני אוטו על כוונתו לבנות ליד ספרטה העתיקה, בירת לאקוניה, עיר חדשה בשם ספרטה, שכיום מהווה את בירתה של לאקוניה.
ראו גם
היסטוריה של ספרטה
דפוק וזרוק בפריז ובלונדון
דָפוּק וְזָרוּק בפריז ובלונדון (במקור האנגלי: Down and Out in Paris and London) הוא ספר מאת הסופר האנגלי ג'ורג' אורוול, שפורסם ב-1933. זהו ספר זיכרונות בשני חלקים על חוויית העוני בשתי ערים. החלק הראשון הוא תיאור החיים כנתמך של מערכת הרווחה בפריז, והחוויות של עובד במטבחי מסעדות. החלק השני הוא יומן מסע על החיים בדרכים בלונדון ובסביבתה מנקודת מבטו של חסר-בית, הכולל תיאורים של סוגי האכסניות וטיפוסי האנשים שניתן למצוא בשולי החברה.
רקע
אורוול, סופר בריטי עני, שהיה בעבר שוטר ועזב את תפקידו, מוצא את עצמו בשתי הבירות האירופיות הגדולות: לונדון ופריז. בלונדון הוא חווה מקרוב חסרי הבית, ובפריז הוא עובד כשוטף כלים במסעדה, ומתאר בפירוט את הקשיים.
בתחילה, בשנת 1927, עבר לגור בחדר בשוק פורטובלו בלונדון. בעודו כותב עבור מספר מגזינים, החל במסעות בלונדון וסביבתה, על מנת לאסוף חומר עבור מאמרו "The Spike", המאמר הראשון שלו שראה אור, שישמש לאחר מכן כחלק השני של ספרו "דפוק וזרוק בפריז ובלונדון". באביב 1928 הוא עבר לפריז וגר ברובע הלטיני. בעקבות המהפכה הרוסית, הייתה במקום קהילה גדולה של מהגרים רוסיים שהיגרו בפריז. דודתו של אורוול, נלי לימוזין, גרה גם היא בפריז וסיפקה לו תמיכה חברתית וכלכלית. אורוול ניהל חיים חברתיים פעילים, עסק בכתיבה ופרסם מספר מאמרים במגזינים אוונגארדים.
בשנת 1929 חלה אורוול, וזמן קצר לאחר מכן, נגנב כסף מביתו. הגנב ככל הנראה לא היה האיטלקי הצעיר שתואר ב"דפוק וזרוק". באחת ההקדמות לספר נכתב ש"התחשבות ברגישות של הוריו הייתה דורשת את דיכויה של ההרפתקה. מי שדרדר את אורוול לעוני קיצוני עשה לו גם טוב. עשרת השבועות האחרונים שלו בפריז זרעו את הזרעים של ספרו הראשון שיצא לאור".
פרסום הספר
הגרסה הראשונה של הספר נקראה "יומנו של שוטף כלים" והושלמה באוקטובר 1930, היא כללה רק את תיאור השהות שלו בפריז. הוא הציע אותו למוציא לאור בקיץ 1931, אך הוא דחה אותו. כעבור שנה הוא כתב את הגרסה הכוללת את הסיפורים על לונדון והציעה אותה לבית ההוצאה "פבר ופבר" (Faber and Faber), שם שימש ת"ס אליוט כעורך ראשי, אך הוא גם דחה אותו ואמר: "אכן מצאנו עניין רב מאוד, אך אני מצטער לומר שזה לא בשל לפרסום".
אורוול השאיר עותק בביתה של מייבל פיירץ, שהייתה ידידה של הוריו. היא לקח את כתב היד לסוכן ספרותי, לאונרד מור, שסבר שהספר יתאים לבית ההוצאה "גולנץ" שהוקם באותה עת. ויקטור גולנץ היה מוכן לפרסם את היצירה, בכפוף להסרת ביטויים בשפה לא נקייה וכמה שמות של אנשים הניתנים לזיהוי, והציעה מקדמה של 40 ליש"ט. אורוול התלונן כי קטע אחד שגולנץ ביקש לשנות או לחתוך היה "החלק הטוב היחיד בכתיבה בספר". שם הספר שהציע גולנץ, "וידויים של מטה ומעלה", הטריד את אורוול. ביולי 1932 הציע אורוול לקרוא לספר The Lady Poverty, בהתייחס לשירה מאת אליס מיינל; באוגוסט 1932, הוא הציע את "שבחי העוני". ברגע האחרון שינה גולנץ את שם הספר. אורוול לא רצה לפרסם בשמו האמיתי, אריק בלייר, ואורוול היה השם בו השתמש מכאן ואילך ליצירותיו העיקריות, אם כי עדיין פורסמו מאמרים תקופתיים רבים בשם אריק בלייר. הספר פורסם ב-9 בינואר 1933 וזכה לביקורות חיוביות. לאחר מכן הוא פורסם על ידי הרפר אנד ברדרס בניו יורק. אולם המכירות היו נמוכות עד דצמבר 1940, אז הדפיסה הוצאת ספרי פינגווין 55,000 עותקים למכירה במחיר של שש פני.
אמת או דמיון
אחד הוויכוחים סביב הספר הוא, האם מדובר באוטוביוגרפיה עובדתית או בדיה חלקית. אורוול כתב במבוא למהדורה הצרפתית משנת 1935: "אני חושב שאני יכול לומר שלא הגזמתי בדבר למעט ככל שהסופרים מגזימים מתוך בחירה. לא הרגשתי שעלי לתאר אירועים בסדר המדויק שבו הם התרחשו. אבל כל מה שתיארתי אכן התרחש בזמן כזה או אחר". בפרק 14, ברור שאורוול אכן עיוות את העובדות בכך שטען בשובו מפריז הוא מצא את עצמו גר ברחוב בלונדון, ו"לא היה לו שמץ של מושג איך להשיג מיטה זולה". זה כמובן מגביר את המתח, אבל האמת היא שבפריז הוא כבר כתב את המאמר המהותי הראשון שלו, "הספייק", המתאר לילה שבילה קודם שעזב את לונדון לפריז באכסניה זולה בנוטינג היל.
בהדרך לרציף ויגן התייחס אורוול לחוויות הצפיפות המתוארות ב"דפוק וזרוק בפריז ובלונדון" וכתב כי כמעט כל האירועים שתוארו שם אכן קרו.
אות קין (סרט)
אות קין הוא סרט קולנוע ישראלי מאת ערן פרייס ואורי ברבש שיצא לאקרנים בשנת 1982, בכיכובם של ארנון צדוק, עפרה ויינגרטן ודליק ווליניץ.
עלילת הסרט
אות קין הוא הסרט הראשון שביים אורי ברבש. הסרט מתאר את דחייתו של אהוד (ארנון צדוק), שהחלים ממשבר נפשי בבית חולים פסיכיאטרי, הן על ידי משפחתו כאשר אשתו עזבה אותו יחד עם בנם, והן על ידי חבריו לנשק במילואים כשהודח מתפקידו כסמל מחלקה, וזאת יחד עם התעוררויות מחודשות של מחלת הנפש והדיכאון שהוא עובר.
NumPy
NumPy (בעברית: נָאמְפַּיְ) היא ספריית קוד בשפת התכנות פייתון, אשר מספקת תמיכה במערכים גדולים רב-ממדיים ובמטריצות, וכן מספקת מבחר גדול של פעולות מתמטיות שניתן לשלב איתם. Numeric, תוכנת האב של NumPy נוצרה בשנת 1995 על ידי מפתח התוכנה ג'ים הוגונין (Jim Hugunin) יחד עם עוד כמה תורמים, ו-NumPy עצמה פותחה בשנת 2005 על ידי טרוויס אוליפנט (Travis Oiphant). היא התבססה על Numeric וכן שילבה אלמנטים מהתוכנה המתחרה Numarray, בנוסף לשינויים רבים שנעשו. NumPy היא תוכנת קוד פתוח, בעלת משתתפים רבים בפיתוח. NumPy נחשבת לספריה יעילה ביותר, שכן היא תוכננה לחיסכון בצריכת זיכרון, ואף ממומשת חלקית ב-C, שידועה כשפת תכנות יעילה ומהירה. בשל יכולות הביצוע הגבוהות שלה, על בסיסה נבנו ספריית SciPy של פונקציות במדעים מדויקים והנדסה וספריית Pandas לניתוח ועיבוד נתונים, ונעשה בה שימוש בספריות רבות אחרות.
היסטוריה
בראשית ימיה של שפת Python, המפתחים היו צריכים לבצע חישובים מספריים, במיוחד כאשר שפה זו הפכה לשימושית על ידי הקהילה המדעית.
הניסיון הראשון היה Numeric, שפותח על ידי ג'ים הוגונין ב-1995, ואחריו הגיעה חבילה חלופית בשם Numarray. שתי החבילות היו מיוחדות לחישוב מערכים, ולכל אחת מהן היו חוזקות בהתאם למקרה שבו נעשה בהן שימוש. לפיכך, נעשה בהם שימוש שונה בהתאם לנסיבות. אי בהירות זו הובילה אז לרעיון של איחוד שתי החבילות. טרוויס אוליפנט החל לפתח את ספריית NumPy למטרה זו. השחרור הראשון שלו (גרסה 1.0) הייתה ב-2006.
מאותו רגע, NumPy הוכיחה את עצמה כספריית ההרחבה הטובה של Python לחישוב מדעי, והיא כיום החבילה הנפוצה ביותר לחישוב מערכים רב-ממדיים ומערכים גדולים. בנוסף, החבילה מגיעה עם מגוון פונקציות המאפשרות לבצע פעולות על מערכים בצורה יעילה ביותר ולבצע חישובים מתמטיים ברמה גבוהה.
נכון לעכשיו, NumPy הוא קוד פתוח ומורשה תחת BSD. ישנם תורמים רבים שהרחיבו את הפוטנציאל של ספרייה זו.
התקנת החבילה
בלינוקס (Ubuntu ו-Debian) בלינוקס (Fedora) ב-Windows באמצעות Visual Studio Code
היי סקול מיוזיקל 2
היי סקול מיוזיקל 2 (באנגלית: 2 High School Musical) הוא סרט מוזיקלי מבית היוצר של חברת וולט דיסני, בכיכובם של זאק אפרון, ונסה הדג'נס, אשלי טיסדייל, לוקאס גראביל, קורבין בלו ומוניק קולמן. הסרט הוא סרט המשך ללהיט "היי סקול מיוזיקל" שיצא בשנת 2006.
הסרט, אשר הוקרן לראשונה בערוץ דיסני ב-17 באוגוסט 2007, היה לאחד מהסרטים המצליחים ביותר בערוץ. ב-12 בינואר 2008 הוקרן הסרט לראשונה בישראל.
בשנת 2008 יצא הסרט השלישי בסדרה: "היי סקול מיוזיקל 3: גומרים תיכון"
תקציר
עלילת הסרט עוסקת בסוף שנת הלימודים, לאחר עלילות הסרט הקודם. כל החברים יוצאים לחופשת הקיץ ומחפשים תעסוקה ועבודה לחודשים האלו. שארפיי ואחיה ראיין אוונס יוצאים לנפוש באתר הנופש "לבה ספרינג" הנמצא באלבקרקי, השייך להוריהם. שארפיי דואגת שיציעו לטרוי בולטון לעבוד במקום בעבודות טכניות קלות כדי שתוכל לבלות איתו בקיץ. לדאבונה היא מגלה שכל החבורה מהתיכון מגיעה יחד איתו, וגם גבריאלה חברתו, אותה היא סימנה כמתחרה שלה על ליבו של טרוי. טרוי נותן לגבריאלה שרשרת עם האות T - האות הראשונה של טרוי, ומבטיח לה שכל הקיץ הם יבלו קיץ רומנטי.
עלילה
לאחר שיום הלימודים האחרון הסתיים הולכים טרוי וחבריו לביתו של טרוי מיואשים מכך שלא מצאו עבודה, ובעיקר טרוי שקיווה שבזכות עבודת הקיץ יוכל לממן את שכר הלימוד לקולג'. הטלפון מצלצל ובצד השני מנכ"ל "לבה ספרינג" מר. פולטון שמציע לטרוי עבודה. מאחורי מר פולטון עומדת שארפיי, שהחליטה להשיג את גבריאלה ולכבוש את טרוי לעצמה. שארפיי הורתה למר פולטון לגייס את טרוי לעבודה "בכל מחיר". טרוי מסכים להצעה בתנאי שיסדרו עבודה גם לכל חבריו ולגבריאלה. גבריאלה מתמנה למצילה החדשה, קלסי לנגנית הפסנתר, וטרוי וחברו צ'אד לנושאי מקלות גולף ואף מלצרים, ושאר החברים לתפקידים שונים. שארפיי שכעסה על הצטרפותם של שאר חברי ה"וויילד קאטס" לעבודה, מכריחה את מר פולטון לגרום להם לרצות להתפטר מן המקום, מלבד טרוי.
לקראת סוף הקיץ מתקיים מופע ב-"לבה ספרינג", שבו מופיעים גם עובדי "לבה ספרינג" כדי לסכם את סוף הקיץ. קלסי כותבת שיר חדש ומשמיעה אותו לטרוי וגבריאלה שמחליטים לשיר אותו במופע. טרוי וצ'אד נקראים לסחוב את מקלות הגולף של שארפיי ומשפחתה (משפחת אוונס), ובמהלך המשחק שארפיי מספרת לאביה שטרוי מודאג בקשר לעתידו בקולג'. באותו ערב טרוי מוזמן לארוחת ערב עם משפחת אוונס ועם אחד מחברי ההנהלה בקולג' המקומי ובעקבות כך מאחר בשעה לדייט שקבע עם גבריאלה. אביה של שארפיי מציע לטרוי מלגה ומסדר לו פגישה עם קבוצת כדורסל מפורסמת. בזמן הזה חבריו משרתים אותו כמלצרים, דבר שגורם לטרוי אי נוחות, ושארפיי מכריחה את טרוי בנוכחות כל משפחתה להבטיח לה שישיר עימה בהזדמנות.
כחלק מתוכניתה של שארפיי, פולטון ממרר את חייה של גבריאלה ועושה הכל כדי לפטרה, ואילו טרוי מקבל קידום - בתור מאמן ילדים לשחק גולף. עם הקידום מוענקות לטרוי זכויות רבות נוספות, כנופש מן המניין. לקורס נרשמת שארפיי שמעמידה פנים שהיא לא יודעת לשחק ובעצם מפלרטטת עם טרוי, גבריאלה רואה זאת ומאוכזבת מטרוי. ראיין נעלב מיחסה של שארפיי אליו במשך הקיץ ומחליט להפסיק להיות ה"פודל" שלה, הוא מוזמן לשחק בייסבול עם צ'אד וה"וויילד קאטס" ומנסה לשכנע אותם להשתתף במופע. שארפיי משתלטת על השיר שקלסי כתבה ומתכננת לשיר אותו יחד עם טרוי בערב הכישרונות. טרוי הולך ומתרחק מחבריו, מוקסם מחייו החדשים, וחבריו מרגישים שהוא השתנה ונהייה לאגואיסט. בינתיים, ראיין מאמן את הויילד קאטס למופע ושארפיי אוסרת עליהם להופיע בכך שמחוקקת חוק שקובע שביום שבו נערך ערב הכישרונות על העובדים לעבוד בזמן המופע. גבריאלה מרגישה שהיא לא מוכנה יותר לעבוד כך, מתווכחת עם שארפיי ומודיעה שהיא עוזבת. היא נפרדת מטרוי ומחזירה לו את השרשרת שנתן לה.
טרוי שומע שאסור לחבריו להשתתף במופע ומחליט ללכת עם חבריו ולא עם ההזדמנויות החדשות שקיבל. כמה שעות לפני המופע הוא מודיע לשארפיי שאינו יכול להופיע איתה בגלל הדרך שהיא מתייחסת לחבריו, חוזר למלצר ומבקש סליחה מחבריו, שסולחים לו. טרוי מסכים להופיע עם שארפיי רק אם ה"וויילד קאטס" יופיעו ומחוסר ברירה היא מסכימה. בינתיים קלסי וראיין מוסרים לטרוי ששארפיי רוצה שהוא ילמד שיר חדש והוא עולה להופיע לבד ללא ידיעתו כיוון ששארפיי עצמה לא למדה בעצם שום שיר. טרוי מתחיל לשיר את השיר "Everyday", ופתאום שומע את קולה של גבריאלה ששבה אליו ושרה יחד איתו את השיר, בארגונם של חבריו. בסוף כל חבריו עולים לבמה ושרים יחד איתם, וביניהם אף שארפיי.
לאחר כל הבלאגן הולכים החברים למגרש הגולף בלילה וצופים בכוכבים כשמעליהם זיקוקים. את הסרט סוגר השיר "all for one" שבו כל השחקנים שרים יחדיו בבריכה.
מחשוב DNA
מחשוב DNA עושה שימוש ב-DNA ובביולוגיה מולקולרית, במקום במחשב סיליקון מסורתי. תחום זה פותח לראשונה על ידי לאונרד אדלמן מאוניברסיטת דרום קליפורניה. בשנת 1994, אדלמן הדגים שימוש ב-DNA לצורך מציאת מסלול המילטוני בגרף עם שבעה צמתים. מאז ניסוייו של אדלמן חלה התקדמות והוכח כי ניתן לבנות מספר מכונות טיורינג.
ב-28 באפריל 2004 הכריזו פרופ' אהוד שפירא, יעקב בננסון, בנימין גיל, אורי בן-דור ורבקה אדר ממכון ויצמן, בכתב העת Nature, שהם הצליחו לבנות מחשב DNA. הביו-מחשב מאפשר לאבחן פעילות סרטנית בתוך תא. לאחר האבחון משחרר הביו-מחשב תרופה נוגדת סרטן בהתאם לאבחון.
ב-28 ביוני 2007 פרופסור אהוד קינן מהטכניון ועמיתיו הכריזו במאמר בכתב העת המדעי ChemBioChem כי פיתחו מחשב ביולוגי, אשר בנוי ממולקולות DNA ואנזימים ויכול לגרום לתופעות ביולוגיות. זו הפעם הראשונה שבה תהליך חישוב מולקולרי מוביל לתכונה נראית של בעל חיים. במהלך המחקר הזה, קבע המחשב את צבעם של חיידקים: כחול או לבן.
מחשוב DNA זהה ביסודו למחשוב מקבילי בכך שהוא מנצל הרבה מולקולות שונות של DNA כדי לנסות אפשרויות רבות בו זמנית. פרופ' קינן מגדיר את היתרון העיקרי של מחשבים ביומולקולריים כנובע בעיקר מיכולתם לתקשר ישירות עם מערכות ביולוגיות ואפילו עם יצורים חיים. זאת מכיוון שכל מרכיבי המחשב הביולוגי, כולל חומרה, תוכנה, קלט ופלט, הם מולקולות אשר משתתפות בשרשרת של אירועים כימיים מתוכנתים מראש.
עבור בעיות מיוחדות מסוימות, מחשבי DNA מהירים וקטנים מכל מחשב אחר שנבנה עד כה.
מחשוב ה-DNA לא מאפשר יכולות חדשות מנקודת המבט של תורת הסיבוכיות - המחקר של סוגי הבעיות החישוביות שקשה לפתור.
המונח מחשוב DNA חופף לננוטכנולוגית DNA אך גם נבדל ממנו. המונח האחרון עושה שימוש בצמד הבסיסים של ווטסון-קריק כדי לייצר מבנים חדשים מ-DNA. המבנים הללו יכולים לשמש במחשב DNA אך אין זה הכרחי.
ניו ריצ'מונד (ויסקונסין)
ניו ריצ'מונד (באנגלית: New Richmond) היא עיירה במדינת ויסקונסין בארצות הברית. אוכלוסיית העיירה מונה 8,610 נפש (נכון ל-2013).
היסטוריה
ניו ריצ'מונד נוסדה בשנת 1857. ב-12 ביוני 1899 הכה טורנדו מהדרגה החמורה ביותר את העיירה. הטורנדו החריב את הרחוב הראשי של העיירה ואת חלקה המזרחי, כתוצאה מכך נספו 117 אנשים. הרחוב הראשי שוקם לאחר חמישה חודשים.
דמוגרפיה
בשנת 2013 מנתה העיר כ-8,610 נפש. התפלגות אוכלוסיית העיירה לפי גזע היא 95.1% לבנים, 1.1% אפרו-אמריקאים, 0.8% אינדיאנים, 1.4% אסיאתים, ו-0.9% ממוצאים מעורבים. היספנים מהווים כ-0.7% מאוכלוסיית העיר.
חינוך
בניו ריצ'מונד שלושה בתי ספר יסודיים, חטיבת ביניים ובית ספר תיכון. בעיר קיימים גם 12 מבני מוזיאון אשר עומדים לרשות התושבים בימים שני עד שישי.
אש (אלבום)
אש הוא אלבומו השני של הזמר משה פרץ, שיצא לאור במרץ 2007.
הפקה
פרץ כתב והלחין את רוב שירי האלבום. פריצתו המשמעותית של פרץ באה עם הוצאת הסינגל "אש" בשנת 2006. בעקבות ההצלחה של אותו הסינגל, הוא הוציא בשנת 2007 את אלבומו השני, "אש", שזכה להצלחה רבה יחסית. סינגלים נוספים ששוחררו מתוך אותו האלבום הם: "זה הזמן", "איך", "כמו השקט", "יש רגעים" ו"בחלומות שלי". באלבום זה ניתן למצוא גם את השיר של זוהר ארגוב, "מפרץ שלמה", אותו הוא מבצע בעיבוד מחודש. בניגוד לאלבום הבכורה, פרץ כתב חלק מכובד מהשירים באלבום זה, ביניהם השירים "אש" ו"כמו השקט", אשר נחשבים לשירים אהודים בכל הופעותיו של פרץ.
עיבודי השירים נחלקו בין תמיר צור ושי ראובני, כשניר סייג עיבד את החידוש ל"מפרץ שלמה".
גיור קטנים
גיור קטנים הוא הליך הגיור של ילד או ילדה שטרם הגיע לבגרות. כלומר טרם מלאו לו 13 או 12 שנים. אף כי מבחינה הלכתית קטן אינו נחשב בר דעת ואין תוקף הלכתי למעשיו, ישנה אפשרות של גיור קטנים באמצעות בית הדין. גיור זה מותנה בהחלטה סופית שתקבע על ידי הקטן בעת הגיעו לבגרות.
דיון הלכתי
גיור קטנים מבוסס על דברי התלמוד במסכת כתובות הדנים בדברי המשנה על ילדה שהתגיירה לפני הגיעה לגיל 3. התלמוד מביא שתי אפשרויות לביצוע גיור של קטן:
בעקבות זאת, ההלכה מבדילה בין קטן שאביו בא לגייר אותו לבין קטן המתגייר לבד, ללא אביו. כך פוסק השולחן ערוך: "עובד כוכבים קטן, אם יש לו אב – יכול לגייר (אותו). ואם אין לו אב ובא להתגייר, או אמו מביאתו להתגייר – בית דין מגיירין אותו, שזכות הוא לו וזכין לאדם שלא בפניו".
הדיעות חלוקות לגבי משמעות ההבדל בין קטן שיש לו אב לבין קטן שאין לו אב. לפי רוב הדעות, גם קטן שיש לו אב צריך גיור על דעת בית הדין שצריך לקבוע שלא מדובר בנזק לקטן להתגייר. אך היו שטענו שקטן שיש לו אב בית הדין צריך לגיירו ללא קשר להערכה האם הוא זכות לקטן והאם ישמור מצוות, בעוד קטן שאין לו אב בית הדין צריכים להעריך האם מדובר על זכות לגיירו. בנוסף, הדעות חלוקות בשאלה מי הוא ה"אב". ישנם הקובעים שמדובר רק באב המתגייר יחד עם בנו. אחרים טוענים שגם אב יהודי המבקש לגייר את בנו נחשב אב וישנם המרחיבים גם לאב מאמץ.
הראשונים חלוקים האם גיור קטנים היא בעלת תוקף מדאורייתא או מדרבנן.
גיור קטן הגדל בסביבה לא דתית
הדעות חלוקות האם בית הדין יכול לגייר קטנים הגדלים בסביבה שאינה שומרת מצוות והאם ראוי לנהוג כך. הרב קוק, הרב שאול ישראלי, והרב יצחק אלחנן ספקטור מוזכרים כמי שסברו שגיור קטן במקרה כזה אינה זכות לו, אלא נזק מכיוון שגורמים לקטן לעבור עבירות. לעומת זאת, הרב יצחק שמלקיש, הרב חיים עוזר גרודזנסקי הרב מאיר דן פלוצקי הרב יהודה לייב גרויברט והרב משה פיינשטיין מוזכרים כמי שסוברים שהגירות היא בגדר "זכות" גם במקרה של קטן הגדל בבית שאינו שומר תורה ומצוות.
הרב מאיר דן פלוצקי כתב על הזכות שיש בגיור קטנים אף שלא ישמרו מצוות:
פונדקאות מחוץ לישראל
פונדקאות מחוץ לישראל שבה כמעט ואין פונדקאיות יהודיות, בעייתית להורים המעוניינים שילדם יהיה יהודי, אך אינם עומדים בדרישות של גיור קטנים, מכיוון שלפחות על פי חלק מהדעות ילד לאם פונדקאית שאינה יהודייה, אינו נחשב ליהודי. זוג גברים שהופכים להורים באמצעות תהליך פונדקאות מחוץ לארץ לא יוכלו לגייר את ילדם ולרשום אותו במשרד הפנים כיהודי.
כלותה (נהר)
כלותה (באנגלית: Clutha River, במאורית: Mata-Au) הוא הנהר השני באורכו בניו זילנד, והארוך ביותר באי הדרומי. הנהר זורם בכיוון דרום-דרום מזרח לאורך 338 קילומטרים דרך מרכז ודרום חבל אוטגו, מאזור אגם ואנקה באלפים הדרומיים ועד שפכו לאוקיינוס השקט, כ-75 קילומטרים דרומית-מערבית לעיר דנידין.
ספיקתו של נהר כלותה היא הגבוהה ביותר בין נהרות ניו זילנד וזרימתו היא המהירה ביותר מבין נהרות המדינה. הנהר ידוע בנופיו היפים ובהיסטוריה של כריית זהב לאורך גדותיו בתקופת הבהלה לזהב במאה ה-19. בחלקו העליון של הנהר, צבע מימיו הוא טורקיז, תופעה שמתרחשת עקב התערבבות מימיו עם מי הקרחונים באגם ואנקה.
InstallJammer
InstallJammer היא תוכנה ליצירת תוכניות התקנה אשר נכתבה ב-Tcl, ומייצרת קובצי התקנה לחילוץ אוטומטי הכוללים אשף התקנה.
כלותה (נהר)
בזמני קדם אזור הנהר היה מאזורי המחיה של עוף המואה ושל עיט האסטי אשר צד את המואה. שני המינים נכחדו לאחר הגעת המאורים לניו זילנד. פירוש שמו המאורי של הנהר, Mata-Au, הוא "זרם שטחי". את שמו האנגלי קיבל הנהר מכינויו הגאלי של נהר קלאייד (Clyde) בסקוטלנד, אשר זורם דרך גלאזגו.
InstallJammer
היא יכולה ליצור תוכניות התקנה למערכות ההפעלה, של חלונות החל מ-98, ל-FreeBSD, לינוקס (x86 ו- x64), סולאריס, HP-UX ו-AIX. התוכנה זמינה בשפות אנגלית, צרפתית, גרמנית, איטלקית, ליטאית, הונגרית, הולנדית, פולנית, רוסית, וספרדית.
כלותה (נהר)
אזור הנהר סובל משיטפונות תכופים, כשהידוע מביניהם אירע בשנת 1878, ובמהלכו נהרסו שני גשרים שהיו באותה עת על הנהר.
InstallJammer
עיצוב התוכנה הוא בסגנון התוכניות של מערכת ההפעלה חלונות של מיקרוסופט. התוכנה מופצת תחת הרישיון הציבורי הכללי של גנו גרסה 2.
התוכנה הופצה לראשונה ב-2006, וב-16 באוגוסט 2011 הופסק פיתוח התוכנה
ג'וניור ויסה
סזאר ג'וניור ויסה סמינאריו (בספרדית: Cesar Junior Viza Seminario; נולד ב-3 באפריל 1985), הידוע כג'וניור ויסה, הוא כדורגלן פרואני המשחק בעמדת הקשר ההתקפי באוניון ואראל.
קריירה
בינואר 2008 הגיע ויסה לישראל וחתם בקבוצת בית"ר ירושלים. בעונתו הראשונה בבית"ר זכה עמה בדאבל, אך שותף בעיקר כשחקן מחליף, ובסיום העונה החליטה הנהלת הקבוצה להשאילו למשך עונה אחת להפועל פתח תקווה. ויסה היה אחד השחקנים הבולטים בפתח תקווה בעונת, כבש במדיה 3 שערים ובישל שערים נוספים.
לקראת עונת חזר ויסה לבית"ר ירושלים, אך מיעט לשחק בגלל פציעה ובסיום העונה חזר להפועל פתח תקווה. הקדנציה השנייה שלו בפתח תקווה הייתה פחות מוצלחת, ובחלון ההעברות של ינואר 2011 חזר לאליאנס לימה, במדיה שיחק שנתיים נוספות. בפברואר 2013 עבר לקבוצת חואן אאוריץ' מליגת העל הפרואנית. ב-2015 חתם ב-אוניברסידד ססאר ואייחו, גם היא מהליגה הראשונה בפרו.
שחפית ורדרדת
שחפית ורדרדת (שם מדעי: Sterna dougallii) היא מין של עוף ים מהסוג שחפית. בישראל היא מזדמנת נדירה ביותר עם שלוש תצפיות ממפרץ אילת, בשנים 1982, 1987 ו-1989.
טקסונומיה ואטימולוגיה
חוקר הטבע האנגלי ג'ורג' מונטגו תיאר את המין בשנת 1813. מבחינה גנטית, היא קשורה באופן הדוק ביותר לשחפית טרה, כשהאב הקדמון המשותף מהווה שושלת אחות לשחפית סומטרה.
השם המדעי של הסוג Sterna מגיע מאנגלית עתיקה מהשמות Stern, Steam או Starn שניתנו למרומית השחורה (מתבסס על “Sterna” שטבע קונרד גסנר ב-1555). שם המין הספציפי dougallii מנציח את הרופא והאספן הסקוטי ד"ר פיטר מקדוגל (1777–1814).
תת-מינים
למין זה יש חמישה תת-מינים, הנבדלים בעיקר בצבע המקור ובפרטי ניצוי קטנים:
כמה מחברים הציעו שיש לשמר רק שלושה תת-מינים: arideensis, gracilis ו-dougallii.