cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
רב סעדיה גאון
המחלוקת עם ראש ישיבת גאון יעקב
חליפות המכתבים בין הצדדים הניצים לא פסקו, וחכמי בבל כתבו לבן-מאיר וניסו לפייסו לחזור בו ("נעשינו חרפה בגויים וקלסה בין המינים"; "אבלים נזופים בבכי תמרורים ואנחה" ועוד), אך בן-מאיר לא חזר בו, והשיב להם במכתב כי "אילו נהרגנו ואלף כמותנו, לא נשנה מנהג אבותינו ולא נחליף חוק... יש הרשות לחבורת ארץ ישראל על חכמי בני הגולה, ואין לבני הגולה רשות על בני ארץ ישראל..." בהמשך מכתבו טוען בן-מאיר כי רב סעדיה גאון אשם במחלוקת שפרצה.
במסגרת פולמוס זה התחברו חיבורים שונים על ידי שני הצדדים. ראש הגולה דוד בן זכאי חיבר את "ספר זיכרון המחלוקת", חיבור בסגנון מקראי, עם טעמי מקרא, ובו הציג את המחלוקת מנקודת מבטו. בן מאיר ענה בחיבור משלו, ואחר כך הוסיפו רס"ג ושאר החכמים וכתבו חיבורי פולמוס הדדיים.
לא ידוע אימתי פסקה המחלוקת. בשנת ד'תרפ"ד לפי שתי הדעות פסח חל באותו יום וכן ברוב השנים שאחר כך. אין מידע על השנים ד'תרפ"ז וד'תרפ"ח שבהן שוב הייתה המחלוקת רלוונטית. בזמן הרמב"ם כבר קיבלו יהודי ארץ ישראל את שיטתו של רס"ג.
המינוי לראשות ישיבת סורא
בבבל כתב רס"ג את רוב חיבוריו: את תרגום כתבי הקודש היהודיים לערבית בצירוף הפירוש הארוך, את ספריו בחכמת הלשון העברית, את הסידור ואת ספרי ההלכה, וחלק מכתבי הפולמוס נגד הקראים.
רס"ג נלחם נגד מלומד יהודי אפגני שהצביע על סתירות-לכאורה בתורה, והטיל ספק בסיפורי נסים ואירועים על-טבעיים המהווים חלק מהאמונה היהודית המסורתית. שמו של האיש היה חיוי אל-בלכי, ומתנגדיו קראו לו חיוי אל-כלבי. חיוי אל-בלכי חיבר טקסט ובו למעלה מ-200 שאלות ותהיות על סתירות בסיפורי המקרא, שם ללעג ולקלס סיפורי נסים ומצביע על אמונות שלא מתיישבות לכאורה עם ההגיון. הוא טען טיעונים פילוסופיים וקרא לציבור היהודי להתכחש לתנ"ך ולשאר כתבי הקודש היהודיים ולא לתת בהם אמון. רס"ג חשש מסכנת ההשתמדות של עם ישראל בעקבות דברים אלו, ולכן החל ללחום במלחמות פולמוסיות נגד חיוי אל-בלכי, הכוללות הוכחות הגיוניות על פי מסורת ישראל ועל פי הפילוסופיה היוונית.
בשנת 928 נפטר ראש ישיבת סורא שבבגדאד. לפי הנוהג, הגאון הבא מתמנה מבין תלמידי החכמים של אותה הישיבה. כשנפטר גאון סורא, רב יעקב בר נטרונאי, ובישיבה לא היה מועמד בולט מלבדו, נאלצו למנות את בנו רב יום טוב כהנא בר יעקב. לאחר שרב יום טוב נפטר (לאחר ארבע שנים בתפקיד), ביקשו להביא מישיבת פומבדיתא – נגד חוק הישיבות בבבל – את רב נתן אלוף, בנו של רב יהודה בן שמואל גאון. אך הוא נפטר בטרם התמנה. האיש היחיד שהיה ראוי להיות גאון סורא היה רס"ג, אך הוא לא היה מקומי אלא זר, ממצרים. למרות זאת, החליט ראש הגולה, דוד בן זכאי, למנות את רס"ג לגאון סורא. כשעמד המינוי על הפרק, הזהיר ניסים הנהרואני את ראש הגולה מפני המינוי, ואמר לו שרס"ג תקיף בדעותיו ובעל כושר רטורי גדול, "ואינו מסביר פנים לשום אדם בעולם, מפני רוב חכמתו ורוחב דעתו ואריכות לשונו ויראת חטאו" . אך דוד בן זכאי לא שמע לדברי ניסים, ובגיל 46, התמנה רס"ג לגאון וראש ישיבת סורא.
רס"ג רומם את קרנה של ישיבת סורא, ותלמידים רבים מכל קצוות בבל, ואף מחוצה לה, באו לישיבתו. תרומות רבות התקבלו מכל קהילות בבל, והישיבה שבה לתפקד תפקוד מלא, עד שהייתה שוב למרכז התורה הגדול ביותר בבבל.
המחלוקת עם ראש הגולה והנידוי
שנתיים אחרי מינויו של רס"ג לגאון סורא, התגלע סכסוך בינו לבין ראש הגולה, דוד בן זכאי, ותומכיו. דוד בן זכאי פסק בסכסוך ירושה שבא לפניו לטובת כמה מעשירי בגדאד. לפי מנהג המקום פסק הדין של ראש הגולה היה נכנס לתוקפו רק אחרי חתימת שני ראשי הישיבות. כשהתבקש רס"ג לחתום, התחמק, והציע שראש ישיבת פומבדיתא יחתום תחילה. משהלה חתם, נאלץ רס"ג להודיע, אחרי שורה של התחמקויות, שפסק הדין שגוי לדעתו ופסיקת ראש הגולה נגועה בשוחד. בנו של ראש הגולה, יהודה, שהיה שליח להחתים את רס"ג, הוכה והושפל על ידי תלמידי רס"ג. בעקבות כך הדיח ראש הגולה את רס"ג מגאונותו, והטיל עליו חרם, ומינה תחתיו כגאון סורא תלמיד חכם מקומי בעל ייחוס, בשם יוסף בר יעקב.
נגד הספר כתב כ'לף בן סרג'אדו, ממקורביו של ראש הגולה, מגילה חריפה בשם "אפיקורוס מן הנכריים הדילציים", הכוללת גם את כתב החרם שהטיל ראש הגולה. בעקבות מגילה זו הוסיף רס"ג לספר הגלוי הקדמה ארוכה המפרטת את מעלותיו הרבות של החיבור בתחום המוסר והשירה, ותשובות לטענות שהועלו נגדו. כמו כן חיבר פירוש לחיבור, הדומה במתכונתו לחיבוריו של רס"ג על המקרא, וכולל ביאורי מילים, צימודים, והרחבה בעניינים שונים.
לפי מסורת מאוחרת, השלום בין המחנות הניצים שב על כנו אחרי שבע שנים, בעקבות סכסוך בין שני בעלי דין, שאחד מהם ביקש את דוד בן זכאי כבורר, והשני את רס"ג. דוד בן זכאי קרא לאיש שבחר ברס"ג כבורר, והיכהו קשות, והלה התלונן על דוד בן זכאי בכל העיר. בעקבות המאורע, פעלו נכבדי העיר להשכין שלום בין דוד בן זכאי לרס"ג. השלום הושב על כנו, והם התפייסו בתענית אסתר. כדי לתת ביטוי פומבי וציבורי להתפייסותם, הוחלט שאחד מהם יאכל את סעודת סיום התענית אצל השני. הוטל גורל מי יאכל אצל מי, והפור נפל על רס"ג, שאכל את הסעודה אצל דוד בן זכאי.
שלוש שנים לאחר הפיוס נפטר דוד בן זכאי. מספר חודשים אחר כך מת גם בנו, יהודה. בנו של יהודה, שהיה בן 12, הפך ליתום, ורס"ג פרס חסותו עליו ודאג לו. רס"ג לא האריך ימים אחר כך, ובהיותו כמעט בן שישים, בכ"ו באייר ד'תש"ב, נפטר.
השפעתו
במפעליו הספרותיים והפילוסופים, ביסס רס"ג את היהדות הרבנית. רבי אברהם אבן עזרא, משורר יהודי שחי לאחר רס"ג, כינה את רס"ג "ראש המדברים בכל מקום", כשכוונתו לשבח את בקיאותו של רס"ג בכל המקצועות ובמיוחד בפילוסופיה, ואת העובדה שבמקצועות רבים היה רס"ג חלוץ וסולל דרך. הרמב"ם שיבח בעקיפין את רס"ג כשהסביר מדוע עסק בחישוב קצין האסור: "לפי שהיו בני דורו בעלי סברות נשחתות, וכמעט שתאבד תורת ה', לולא הוא, עליו השלום, לפי שהוא גילה מן התורה מה שהיה נעלם, וחיזק ממנה מה שנתדלדל". פרשנות המקרא שלו השפיעה רבות על פרשני המקרא בספרד, בתימן ובארצות המזרח, כגון: יהודה אבן בלעם, אברהם אבן עזרא, יונה אבן ג'נאח, תנחום הירושלמי, אברהם בן שלמה ואחרים.
בפוסטאט שבמצרים, תחת כהונתו של רבי מצליח הכהן גאון, דבקה הקהילה הארץ–ישראלית בדרכו של רס"ג. רבי מצליח נשא דרשות המבוססות על חיבוריו של רס"ג, וחכמי הקהילה עיבדו חיבורים של רס"ג לתועלת העם.
יהודי תימן קיבלו עליהם את הוראותיו "כמרא דאתרא" ובסידור התכלאל ישנם נוסחאות של רב סעדיה גאון המשולבות בתוך הברכות, במקומות שהן לא נסתרות על ידי הוראות הרמב"ם. סידור רבי שלמה בן נתן מבוסס אף הוא על סידור רס"ג, כשהוא מקבל חלק מדבריו ומתבסס עליהם.
באימפריה הביזנטית, כמאה שנים אחרי מותו של רס"ג, שגשגה קהילה שעסקה בפרשנות המקרא, והם תרגמו חלק מפירושיו שהובאו על ידם מירושלים ועיבדו אותם. פירוש ספר דניאל המיוחס לרבינו סעדיה גאון, חובר באותה תקופה, והוא מכיל חלקים מפירושו האמיתי של רס"ג לספר זה.
חיבוריו ויבולו הספרותי
כתביו של רס"ג מגוונים ורבים מאוד ובמידה רבה ניתן לומר עליו כי היה המייסד של כמעט כל סוגי הספרות התורנית. כבר בצעירותו החל בכתיבת ספרים, וכל חייו עסק בכתיבת חיבורים חדשים ושכלול החיבורים הקודמים.
ספרו הראשון, האגרון, העוסק בדקדוק, נכתב בעודו במצרים, כשהיה כבן עשרים. לימים, בהיותו בבבל, שכלל את חיבורו זה והוסיף לו הקדמה בערבית. כמו כן חיבר במצרים את חיבורו הפולמוסי הראשון, "כתאב אלרד עלי ענן" – ספר הכחשת ענן, בו תוקף את היהדות הקראית, ואף ספר זה שוכלל לימים ופוצל לשני חיבורים.
עד לגילויה של הגניזה הקהירית לא היה ידוע רבות על חיבוריו של רס"ג, מלבד ספר האמונות והדעות ותרגומו לתורה שהשתמרו בשלמותם, וסידורו שהשתמר בשלמות בכתב יד אך לא פורסם. מחקר הגניזה הוביל לגילוי חיבוריו הרבים, שרבים מהם פורסמו באופן מלא או חלקי.
להלן רשימת חיבוריו, לפי סדר הצגתם ברשימת החיבורים שפרסמו בניו אחרי פטירתו, ומצב פרסומם:
הפירוש למקרא
רס"ג כתב פירוש למקרא המחולק לשני חלקים. תרגום לשפה הערבית המשלב בקצרה פירושים וביאורים, ושמו "תפסיר", וכן פירוש רחב, העוסק בהיבטים פרשניים, הלכתיים, דקדוקיים ופולמוסיים, והוא מכונה "שרח". להלן חלקי פירושי המקרא:
התפסיר לחמישה חומשי תורה
תרגום חמישה חומשי תורה לערבית. בתרגומו, כפי שמספר רס"ג בהקדמתו, ביקש להנגיש את המקרא לשכבות הרחבות של ההמון, שהכיר את השפה הערבית ולא הכיר את השפה העברית, ובנוסף פירש במילה או שתיים את הכוונה הנסתרת של המקרא.
למרות הידיעות ההיסטוריות על תרגום ערבי שנעשה על ידי חכם מוסלמי בתחילת המאה ה-9, הרי תרגומו של רס"ג נעשה על כל ספרי המקרא, ובשל תפוצתו הרבה נבחר כתרגום הערבי החשוב ביותר. מטרתו של רס"ג הייתה לקרב את התנ"ך על ידי תרגומו, הן ליהודים דוברי ערבית והן לבני הדתות האחרות.
על-פי עדותו של ר' אברהם אבן עזרא בבראשית, רס"ג כתב את התרגום באותיות ערביות ("בעבור שתרגם התורה בלשון ישמעאל ובכתיבתם"). עם זאת, העדר כתבי יד של התפסיר באותיות ערביות, לצד בדיקה שיטתית של אוצר המילים של התפסיר וסגנונו, מוכיחים שרס"ג כתב את תרגומו שבידינו באותיות עבריות, וייעד אותו ליהודים שהיטיבו לקרוא באותיות עבריות. על כן, ההנחה הרווחת היא שדברי אבן-עזרא אינם עוסקים במהדורה העיקרית של התפסיר, אלא בתעתיק נוסף שיצר רס"ג לצורך חוג מלומדים מוסלמים.
לשונו של התפסיר ספרותית וכמו תרגום אונקלוס, הוא מרחיק הגשמה ומזהה מקומות גאוגרפיים עם אתרים בני זמנו.
רס"ג שכלל את התרגום כל ימיו, הגיהו ותקנו. נוסחאות התרגום, ה'תפסיר' בלשון הערבית, הועתקו בעותקים רבים והלכו והתגלגלו מדור לדור. תפוצתם העיקרית, מטבע הדברים, הייתה בארצות הדוברות ערבית. שרשרת רצופה של מסירה, עד לימינו, התקיימה בתימן. ענפי נוסח שונים התקיימו במזרח התיכון והשתמרו בעיקר בגניזה הקהירית. השתמר עותק אחד הכולל כשני שלישים מהתרגום למקרא, שנכתב רק כשמונים שנה אחר פטירת רס"ג, על ידי הסופר שמואל בן יעקב. בשנת 2015 יצא לאור בירושלים ספר המכיל את פירוש התורה של רס"ג באותיות ערביות תיקניות המבוסס על כתב יד זה וכתבי יד תימניים.
על תפסיר רס"ג נכתבו כמה פירושים, החשוב שבהם הוא נוה שלום לרב עמרם קורח, אחרון רבני תימן. כמו כן נכתבו הערות על ידי יוסף דרנבורג מהדירו, וכן על ידי הרב חיים כסאר. הרב יוסף קאפח ליקט מתרגום זה תרגומים רבים בעלי משמעות, ופרסמם בשם "פירושי רבינו סעדיה גאון על התורה". הרב משה פתיחי פרסם את התפסיר במסגרת חומש "דרך הקדמונים" (ירושלים, ה'תשע"ח) והוסיף לו פירוש נרחב. יהושע בלאו פרסם לקראת היותו בן מאה כרך ראשון מתוך סדרת פירושים על התפסיר, בשם "עיונים בתפסיר רב סעדיה גאון לתורה", כרך א: בראשית (האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, ירושלים, ה'תשע"ט).
במסגרת 'פרויקט סעדיה גאון' של הרב יום טוב גינדי ראו אור שני כרכים המכילים את התפסיר לחומשים בראשית ושמות, בשלושה מדורים: בערבית בגופן ערבי תקני, בערבית יהודית מנוקדת, ובתרגום לעברית. לתפסיר נלווה ליקוט ביאורים.
שרח בראשית
הפירוש הארוך לספר בראשית מוזכר ברבים מחיבורי רס"ג האחרים וכן בחיבורי הבאים אחריו. לפי דברי בניו הוא נכתב רק על חציו הראשון של ספר בראשית, עד פרשת ויצא, ועל השאר לא כתב פירוש ארוך (אלא 'ספר הפרחים' שהוא קצר יותר, אותו כתב, לעדות בניו, על כל חמישה חומשי תורה, ומהותו טרם הובררה).
את פירושו הארוך לתורה ראה רס"ג כחיבורו העיקרי, וכלל בו נושאים רבים בהלכה ובאגדה, שמקומם נקבע על פי זיקתם לפסוקי המקרא, וחלקם ארוכים כחיבורים העומדים בזכות עצמם.
חלק גדול משרח בראשית פורסם על ידי משה צוקר, בשם "פירושי רב סעדיה גאון לבראשית", בצירוף מבוא תרגום והערות. החיבור מיוסד על קטעי הגניזה שזיהה עם הפירוש. נכון לשנת 2016, עוסק נביה בשיר בהתקנת מהדורה חדשה של הפירוש
שרח שמות
הפירוש הארוך לספר שמות דומה לפירוש לספר בראשית. חלקים גדולים ממנו פורסמו על ידי יהודה רצהבי בשם "פירושי רב סעדיה גאון לספר שמות". חגי בן-שמאי עוסק, נכון לשנת 2019, בהתקנת מהדורה מתוקנת של חציו הראשון של הספר. רס"ג כלל בחיבורו גם נספחים, ובהם הרחיב עניין מסוים. בין הנספחים לספר שמות הוא פירוש עשר שירות הנספח לפרשת בשלח, ופירוש עשרת הדיברות הנספח לפרשת יתרו.
שרח ויקרא
גם לספר ויקרא כתב רס"ג שרח, והוא כולל הלכות רבות בכל חלקי התורה, בתורת הקרבנות, דיני טומאה וטהרה, איסור והיתר ועוד. קטעי גניזה שונים מפירוש רס"ג לוויקרא הוהדרו במהלך השנים במספר כתבי עת. הפירוש לפרשת תזריע הוהדר בשנת 2023 על ידי יהודה זייבלד ודוד סקליר, וראה אור על ידי מכון "עלה זית".
פירושי במדבר-דברים
רס"ג מציין בכמה מקומות בחיבוריו לפירושיו לספר במדבר. בפירושיו לבראשית ולשמות הוא כותב 'כמו שאבאר' בספר במדבר, ובפירושיו למשלי ולאיכה הוא מתייחס אליהם כחיבורים שנכתבו. ברשימת ספרים מן הגניזה נאמר שהפירוש לפרשת בהעלותך הקיף כרך שלם. לפי עדותו של ר' שמעון צאלח, עותק מפירוש רס"ג לספר במדבר היה מצוי בתימן עד הדור האחרון, והוא עצמו החזיק ברשותו את כתה"י והגה בו. בידינו לא נמצא כתב יד שלם.
כך גם ביחס לספר דברים. רס"ג כותב בפירושיו למקרא שהוא עתיד לפרש את ספר דברים, ובפירושיו למשלי ולאסתר הוא מתייחס אליהם כפירושים שכבר נכתבו. קטע שפורסם על דברים א-ב על שמו של רס"ג, נטען אחר כך שאינו אלא לרב שמואל בן חפני גאון, וכשהתגלה פירוש רס"ג לאיכה הוכרע שאכן כך הוא.
מדברי בני רס"ג נראה שלספרים אלו לא כתב רס"ג פירוש ארוך הכולל גם ביאור עניינים, אלא פרחי הגנים בלבד, שלפי המובא ממנו הוא כולל יותר מתרגום גרידא, אך ככל הנראה אין בו הרחבה כל כך אלא פירוש עניינים בפשט המקרא בדרך קצרה.
פירוש ישעיה (וחצי ירמיה) – כתאב אלאסתצלאח ללטאעה (ספר בקשת התיקון של עבודת ה')
תפסיר רס"ג לספר ישעיהו נדפס בפריז בשנת ה'תרנ"ג, ובסופו ליקוטים מהפירוש הארוך. ליקוטים רבים נוספים פרסם יהודה רצהבי, עם תרגום לעברית. את ההקדמה פרסם חגי בן שמאי.
תפסיר רס"ג לספר ירמיהו נזכר בדברי הריב"ש. רבי יששכר בן סוסאן העיד, שראה את פירושו הארוך של רס"ג על ישעיה ולחצי ירמיה. בגניזה שרדו עשרות קטעים ובהם פירוש ארוך לחציו הראשון של ירמיה, והם טעונים זיהוי.
פירוש תרי עשר
מדברי הבנים למדנו גם שפירוש רס"ג לתרי עשר שונה משאר פירושיו. בשאר פירושים יש תרגום לערבית לכל הפסוקים, ועליהם נוסף ביאור ארוך המבאר עניינים שונים. בפירוש לתרי עשר אין תרגום, אלא ביאור מילות שונות ועניינים נבחרים.
פירושי רס"ג לתרי עשר הובאו על ידי הקדמונים. רד"ק מביאו 14 פעמים בפירוש להושע, וכן בפירושיו ליואל, עמוס וזכריה (אחד בכל א' מהם). רבי אברהם בן שלמה מחכמי תימן, מביא מובאות רבות בשם רס"ג שנראה שמקורן בפירושו לתרי עשר. גם רבי תנחום הירושלמי, מחכמי מצרים, מביא בפירושו לתרי עשר את רס"ג בכינויו 'אלמפסר' 4 פעמים. פורסם עיבוד של הפירוש למיכה וליונה.
פירוש תהלים – כתאב אלתסביח (ספר התהלות)
השרח לספר תהלים, עם התפסיר ושתי הקדמות, ראו אור על ידי הרב יוסף קאפח. ההקדמות פורסמו ע"פ כתב יד מינכן, שהוא כתב יד קדום מזמן הראשונים וכולל גם את שתי ההקדמות. התפסיר פורסם ע"פ מספר כתבי יד תימניים. הפירוש הארוך פורסם ע"פ העתקה שנעשתה בתימן בשנת ה'תרפ"ט, מכתב יד תימני שהוצע למכירה לשני סוחרים אשכנזים שהגיעו לתימן כדי לרכוש כתבי יד עתיקים. ההקדמה הגדולה, הנזכרת בפני עצמה על ידי בני רס"ג וכאמור, אינה מצויה בכתבי יד תימניים, וכפי הנראה כתב אותה רס"ג אחרי שפירוש תהלים הועתק על ידי שליחי חכמי תימן.
פירוש איוב – כתאב אלתעדיל (ספר הצידוק)
תרגום רס"ג לספר איוב פורסם מספר פעמים, אולם התרגום עם הפירוש הארוך פורסמו לראשונה על ידי הרב יוסף קאפח על פי כתב יד תימני משנת ה'קט"ז וכתבי יד נוספים. ידועים למעלה משמונים כתבי יד הכוללים חלקים שונים של פירוש זה.
פירוש משלי – כתאב טאלב אלחכמה (ספר בקשת החכמה)
תרגום רס"ג לספר משלי עם הפירוש הארוך פורסמו על ידי יוסף דרנבורג על פי שלושה כתבי יד. הרב יוסף קאפח פרסם שוב את הפירוש, במלואו, עם תרגום לעברית, על פי מהדורת דירנבורג בתוספת כתב יד שהועתק בשנת ה'תרפ"ט מכתב יד תימני עתיק שהוצע למכירה לשני הסוחרים האשכנזים הנזכרים לעיל. ידועים למעלה ממאה כתבי יד הכוללים חלקים שונים של פירוש זה.
פירוש דניאל – כתאב אלממאלך ואלמלאחם (ספר הממלכות וחזיון העתידות)
במהדורה הראשונה של מקראות גדולות נדפס פירוש מיוחס לרס"ג. אמנם בשנת תקפ"ט (1828) שלמה יהודה רפפורט כתב בספרו על תולדות רס"ג שייחוס הפירוש לרס"ג מוטעה. טענה זו התקבלה בהמשך על ידי רוב החוקרים.
תרגום רס"ג לספר דניאל ופירושו הארוך וחלק מההקדמה פורסמו לראשונה על ידי הרב יוסף קאפח. חלקים גדולים מההקדמה שחסרו במהדורה זו, פורסמו על ידי חגי בן-שמאי. השלמות נוספות לפירוש פורסמו על ידי הרב יוסף קאפח ויהודה רצהבי בשנים מאוחרות יותר.
פירוש איכה – כתאב אלכ'לק (ספר המידות)
תרגום רס"ג למגילת איכה פורסם מספר פעמים בנוסחו התימני בספרי תימן, אך הפירוש הארוך השתמר רק בקטעי גניזה, וחלקים ממנו ראו אור במהלך השנים במסגרת מאמרים שונים. יהודה זייבלד שחזר את רובו של הפירוש, והוא פורסם בתוספת תרגום לעברית, במסגרת "מפעל כתבי רס"ג" ב"מכון האוצר".
פירוש אסתר – כתאב אלאינס באלגלוה (ספר הליווי בגלות)
תרגום רס"ג למגילת אסתר פורסם אף הוא מספר פעמים בנוסחו התימני בספרי תימן, ואף פירושו הארוך השתמר רק בקטעי גניזה, מהם פורסמו חלקים שונים במהלך השנים. מיכאל וקסלר שחזר את רוב הפירוש, ופרסמו בתוספת תרגום לאנגלית. כמו כן פורסם החיבור בתוספת תרגום לעברית, במסגרת "מפעל כתבי רס"ג" ב"מכון האוצר".
תרגום מגילת בני חשמונאי עם הקדמה
מגילת בני חשמונאי המכונה גם מגילת אנטיוכוס, הכתובה ארמית בסגנון המקרא, נערכה על ידי רס"ג שקבע את נוסחה הסופי והוסיף לה טעמים ותרגום לערבית, והקדים לה מבואות. רס"ג ראה חשיבות רבה בפרסום החיבור, כדי לקבע את חשיבותו של חג החנוכה, בניגוד לדעת הקראים שלא שמרו אותו. התרגום ורוב ההקדמה פורסמו על ידי הרב יוסף קאפח בסוף פירוש רס"ג לדניאל, וההקדמה בתוספת החלקים החסרים ממנה וחלק מהנוסח הקצר שלה, פורסמו על ידי יהודה זייבלד, ושוב בסוף פירוש רס"ג לאסתר.
סידור רס"ג – כתאב ג'אמע אלצלואת ואלתסאביח – ספר כלל התפילות והתשבחות
סידור רס"ג כולל את נוסח כל התפילות, לימי החול ולשבתות, ליחידים ולציבור, הלכות הקשורות לסדר התפילה, ובקשות ופיוטים נוספים שחיבר רס"ג. הסידור השתמר בכתבי יד רבים, אחד מהם שלם ורבים חלקיים. על פי רבים מכתבי היד יצא לאור הסידור בשנת תש"א על ידי שמחה אסף, ישראל דוידזון ויששכר יואל. בכל כתבי היד אין נמצא פירוש על התפילות; רק לשתי ה"בקשות" שהוסיף רס"ג יש פירוש, הדומה לסגנון התפסיר של רס"ג לתורה: תרגום לשפה הערבית, הכולל גם ביאור למילים הטעונות ביאור ואינו מילולי.
את הסידור חיבר משום ש:"בארצות האלה שבהן עברתי ראיתי משלושה אלה [-ההזנחה, ההוספה וההשמטה בנוסח התפילה] דברים, שהניעוני וקראוני להשתדל לסלקם. וזה לפי שישנם דברים ממסורות אומתנו בתפילותיה ובברכותיה, שהוזנח שימושם, עד שנשכחו ונמחקו לחלוטין, חוץ מאצל יחידי סגולה, ומהם דברים שנוספו בהן ונשמטו מהן, עד שנשתנו ונפסדו העניינים שלמענם נתקנו מלכתחילה."מסיבה זו חיבר גם את שתי ה"בקשות" בסידורו: "ומפני שראיתי את מיעוט הבינה בכך [-בתפילות הרשות], וחששתי שהמתפלל, אשר רוצה להתקרב לאלהיו, מתרחק ממנו בדברי טעות, חיברתי בקשה בשתי נוסחאות".
סידורו של רס"ג שונה מהסידור שקדם לו, שחובר על ידי רב עמרם גאון. אף על פי שנוסחי התפילות היו ידועים ומסודרים לכל עדה ועדה עוד לפני כן, היו כל הזמן שינויים שהוכנסו בספרי התפילות. רס"ג, שידע את השינויים וסדרי התפילות, רצה להנהיג נוסח תפילה קבוע לכל היהודים בכל התפוצות. הוא כתב בספר התפילות שלו נוסח תפילה, אשר היווה מעין "סיכום" או פשרה בין כל הנוסחים והמנהגים אשר היו מקובלים בימיו. כמו כן שאף רס"ג בסידורו לשחזר את נוסח התפילה המקורי. במבוא לסידורו הוא מתאר "והיו להם (לאבותינו) שני סדרים אחד לזמן המלוכה ואחד לזמן הגלות... ולא היו זקוקים אבותינו לומר מקבץ נדחי עמו מפני שהיו מקובצים" דבר המסביר כמה הבדלים בין נוסח ארץ ישראל לבין נוסחאות הגלות.
מכון בית אהרן וישראל פועל להתקנת מהדורה חדשה של הסידור, שתתבסס על נוסח קטעי הגניזה ותשתמש בעדכונים הרבים שחלו במחקר נוסח רס"ג.
ספר האמונות – הנבחר באמונות ודעות
חיבורו המפורסם של רס"ג, העוסק ביסודות האמונה והמסורת, ובו עשרה מאמרים. רס"ג כתבו בשנת ד'תרצ"ג, כאמור בסוף המאמר הראשון. התרגום הנפוץ במאות השנים האחרונות הוא של רבי יהודה אבן תיבון, וקדם לו בכמאתיים שנה תרגום נוסף, על ידי חכם מהאימפריה הביזנטית, ותרגומו הוא שהשפיע השפעה רבה על הראשונים באשכנז ובצרפת, הן מחוגי חסידי אשכנז והן מחוגי בעלי התוספות. תרגומו של הרב יוסף קאפח לספר פורסם לראשונה בשנת ה'תש"ל, ומאז במהדורות נוספות.
לחיבור זה, בתרגומו של אבן תיבון, נכתבו פירושים שונים. פירוש שביל האמונה לר' ישראל הלוי קיטובר פורסם בשנת תרמ"ה.
חיבורים הלכתיים
רס"ג פיתח סוגה ספרותית חדשה, של כתיבת ספרי הלכה מונוגרפיים המקיפים נושא ספציפי. בסוגה זו מצויים חיבוריו אלו:
ספר העדויות והשטרות (כתאב אלשהאדאת ואלות֒איק)
מטרת חיבור זה לדברי רס"ג בהקדמה, להגיע לדיוק בניסוח מילות העדים בעדותם בדיבור ובכתב. החיבור כולל שמונה שערים ובו מפורטים נוסחאות השטרות והעדויות. החיבור התפרסם כמעט במלואו בידי מנחם בן-ששון וירחמיאל ברודי.
ברודי כתב על חיבור זה: ספר העדויות והשטרות גדול בהרבה מכל חיבור הלכתי אחר של רס"ג הידוע לנו, והוא בנוי באופן מורכב ומרשים, הוא מחולק לשמונה פרקים. ארבעת הראשונים עוסקים בדיני עדות באופן כללי וארבעת האחרונים בדיני השטרות. הפרקים החמישי השביעי דנים בסעיפים החוזרים בכל השטרות או ברובם, והפרק השמיני עוסק בסעיפים המיוחדים לכל שטר ושטר. פרק זה מחולק לחמישים וארבעה פרקי משנה כמניין השטרות הנידונים בו, ואלה מאורגנים בשלוש קבוצות של שמונה עשר פרקי משנה לפי שכיחותם היחסית של השטרות השונים. בסוף הפרק בא נספח קצר הרושם עשרה סוגי שטרות שנועדו לשימושם של הראשים בלבד ולכן לא נכללו בחיבור. ספר העדויות והשטרות הוא גם היחיד מבין חיבוריו ההלכתיים של רס"ג שזמן חיבורו ידוע. מן האופן שבו הדגים את דרך התארוך של שטרות שונים עולה שהוא נתחבר בשנת ד'תרפ"ו כאשר רב סעדיה כבר היה בבבל וכשנתיים לפני שמונה לראש ישיבת סורא. בפתח החיבור הזה נאמר: "זהו חלק מחלקי כתאב אלפקה (-ספר ההלכה) אשר אני מתכונן לחברו, אולם ראיתי לנכון להקדים את החלק הזה משום שנוכחתי בנחיצותו הרבה לאומה וידעתי את גודל התועלת שתפיק ממנו". היו חוקרים שהבינו מכך שזה הוא חיבורו הראשון של רס"ג בתחום ההלכה, ואולם מתברר שזהו טופוס ספרותי שכיח ואין רצונו לומר שזה חיבורו הראשון של המחבר אלא שהוא ראה לנכון לחבר אותו בפרק זמן מסוים ולהקדים אותו לחיבורים אחרים שהתכוון לכתוב. ומאחר שהראיה המדומה לראשוניותו של ספר העדויות והשטרות נדחתה, סביר להניח שההפך הוא הנכון והיקפו ומבנהו המרשימים של חיבור זה בהשוואה ליתר החיבורים ההלכתיים של רס"ג מלמדים שהוא היה חיבורו האחרון בתחום ההלכה. רמז אפשרי נוסף לאיחורו של חיבור זה נמצא באזכורי ספר ההלכה הבאים במספר מקומות בחיבור. נראה שהרעיון לחבר ספר הלכה מקיף התפתח אצל רס"ג בשלב מאוחר בכתיבתו ההלכתית, ומשום כך הוא אינו מזכיר תוכנית זו שככל הנראה לא הספיק להגשים אותה בכתביו האחרים.
ספר השטרות השפיע על רב האי גאון בספר המקח ועל רבי יהודה אלברצלוני בספר השטרות שלו, כפי שהם מציינים בפירוש, וכן על חיבורים הלכתיים נוספים הבנויים במתכונת זו.
ספר הפקדונות (אחכאם אלודיעה)
החיבור עוסק בדיני ארבעה שומרים ושבועותיהם. רב האי גאון במשפטי שבועות כותב שאינו צריך להאריך בדיני שבועת השומרים משום שהדברים מבוארים בספר שחיבר רס"ג בדינים על הפקדונות. בפתיחת רבי מנחם המאירי לאבות כתב: . החיבור פורסם על ידי ירחמיאל ברודי.
ספר הירושות (כתאב אלמוארית)
החיבור עוסק בדיני ירושה. הוא פותח בעיקרי דיני הירושה, מסודרים לפי יחסי הקרבה בין המורישים ובין היורשים, וממשיך בשאר דיני הירושה. החיבור תורגם בימי הביניים לעברית. מקורו הערבי פורסם ב-1897 על ידי יוסף דרנבורג, ושוב על ידי ירחמיאל ברודי.
פירוש ספר יצירה (כתאב אלמבאדי)
בפירושו לספר יצירה מבאר רס"ג את כל הספר בדרך מקורית שאינה נסמכת על תורת הקבלה. רבי יהודה אלברצלוני בפירושו לספר יצירה מרבה להביא ממנו. רס"ג כתבו בשנת ד'תרצ"א. הספר תורגם מספר פעמים לעברית, אחד מהם לפני שנת ד'ת"ת, ומתרגום זה מרבה ר"י אלברצלוני להביא אף שהוא כותב עליו: "ומי שהעתיקו ללשון הקדש לא היה לשונו מצוחצח ואף על פי כן אנו כותבים תורף דבריו". הרב יוסף קאפח פרסמו עם תרגום מעודכן לעברית בשנת ה'תשל"ב.
ספר המצוות (כתאב אלשראיע)
ספר המצוות של רס"ג, נבדל מאזהרותיו הקצרות עליהן כתב הרב ירוחם פישל פרלא חיבור בן שלושה כרכים. בספר המצוות, ששרד רק בגניזה הקהירית, מפרט רס"ג את כל תרי"ג המצוות כשהן מחולקות לשערים לפי עניינם, ובתוספת ביאורים קצרים. חלקים ממנו פורסמו בעבר, ומהדורה שלמה שלו ראתה אור על ידי נסים סבתו, בתוספת ביאור מאת הרב חיים סבתו, ירושלים תשע"ט.
ספרי פולמוס נגד הקראים
רס"ג הרבה להילחם ביהדות הקראית, שהשפעתה גדלה במצרים באותם הימים. רס"ג סבר שצפויה סכנה ליהדות הרבנית מהקראים, אשר נאבקו נגד התורה שבעל פה. כשראה רס"ג שאף אחד מבין סביבתו לא יכול לגבור על טענות הקראים, חרף גילו הצעיר בגיל 23 הוא החל במלחמה נגדם. הוא חיבר הרבה חיבורים פולמוסיים, בהם "ספר הכחשת ענן". חיבור זה קומם נגדו את חכמי הקראים, שראו בו איום על עמדתם; בתגובה לרס"ג נכתבו לא מעט חיבורים קראיים פולמוסיים, כגון ספר "מלחמות ה'" של סלמון בן ירוחם המתפלמס עם טענות הרס"ג.
רס"ג כתב מספר ספרי פולמוס נגד הקראים, חלקם נזכרים ברשימת הספרים של בניו.
ספר קובץ ההוכחה לחיוב הנר
הקובץ המכונה על ידי בני רס"ג 'ההוכחה לחיוב הנר', הוא כפי הנראה הספר הכולל עשרה נושאים שבהם מתווכח רס"ג עם הקראים בכלל, ועם 'ספר הכלימות' של אבן סאקויה בפרט. והם: 1) יחוד השם, 2) הדלקת נר שבת, 3) דין אחר מדיני שבת (מתנות או השקאת הגנות), 4) קביעת ראש חודש לפי כללי הלוח העברי, 5) לא בד"ו פסח (חלק מכללי הלוח העברי), 6) שנה מעוברת (כנ"ל), 7) איסור אכילת חלב (ר"ל אליה), 8) איסור עריות, 9) נידה, 10) בעל קרי. הספר מכונה גם 'כתאב אלרד עלי אבן סאקויה' (-ספר הכחשת אבן סאקויה). בתשובה חוזרת לאבן סאקויה כתב רס"ג את 'כתאב אלרד עלי אלמתחמאל' (-ספר הכחשת המתנפל). שרידי החיבור השתמרו בקטעי גניזה, והוא לא פורסם. רבי אברהם אבן עזרא בפירושו לשמות (לה, ג) מזכיר חיבור זה וכותב: "והגאון רב סעדיה חבר ספר נכבד תשובות על החולקים על קדמונינו על נר שבת".
ספר ביטול ההיקש במצוות השמעיות
ספר ביטול ההיקש במצוות השמעיות יסודו בוויכוח עם הקראים, בו פתח בכתאב אלרד עלי ענן, והוכיח שבמצוות התורה אין להסתמך על הוכחות לוגיות לבדן, אלא חובה להסתמך על המסורת, ואפשר להיעזר בהוכחות הלוגיות רק כשאינן סותרות את המסורת. רס"ג הרחיב בהמשך את חיבורו זה וחילקו לשנים, והם 'ביטול ההיקש במצוות השמעיות' הכולל את ההרחבה של החלק הראשון של 'כתאב אלרד עלי ענן', ו'הוכחת העיבור' הכולל את החלק השני של החיבור, כדלהלן בסעיף הבא.
קטעים מחיבור זה פורסמו על ידי משה צוקר.
הוכחת העיבור
ספר 'הוכחת העיבור' הנסמך על ידי בני רס"ג ל'ביטול ההיקש במצוות השמעיות', הוא ככל הנראה הספר שהיה תחילה חלק אחד עמו ואחר כך הורחב והופרד על ידי רס"ג, והוא 'כתאב אלתמייז' – ספר ההבחנה. בספר זה מרחיב רס"ג בהוכחת צדקת עיבור השנה על פי התקופה והחשבון, ולא כדעת הקראים הקובעים אותו על פי ראיית האביב.
קטעים רבים מחיבור זה השתמרו בגניזה. משה צוקר פרסם את חלקם בנספח לפירוש רס"ג לבראשית, וחלקים אחרים פורסמו על ידי חוקרים אחרים.
אשא משלי
אשא משלי הוא חיבור פולמוס בעברית מליצית, והוא מכוון נגד טענות הקראים. קטעים ממנו פורסמו לראשונה על ידי בנימין מנשה לוין, ובהמשך פורסמו השלמות על ידי חוקרים נוספים.
חיבורים בחכמת הלשון
חיבורי רס"ג בדקדוק וחכמת הלשון העברית אינם נזכרים ברשימת החיבורים שכתבו בני רס"ג, אך הם ידועים ממקורות אחרים.
האגרון (כתאב אצול אלשער אלעבראני)
אוסף מילים בלשון הקודש עם הקדמות, שנועד לצורך כותבי המליצות כדי להקל עליהם למצוא חרוזים. החיבור נכתב בשתי מהדורות, את הראשונה כתב רס"ג בצעירותו כשהיה כבן עשרים במצרים, ובהיותו בבבל הרחיבה והוסיף לה את ההקדמה הארוכה בערבית. קטעים ממנו הלכו והתפרסמו עם השנים, ומהדורה כוללת שלו פורסמה על ידי נ' אלוני בירושלים בשנת תשכ"ט. רובו של החיבור בלשון הקודש, ורק הקדמה אחת שלו בלשון ערבית.
בהקדמה ל"אגרון", הוסיף רס"ג בדבר החייאת לשון הקודש, ובמקום לדבר פרסית, יוונית, ערבית ושאר השפות אשר היו נהוגות באותם הימים, לדבר בלשון העברית. הוא קרא שם ללשון העברית בשם "לשון מלאכי הקודש". הוא המשיך לכתוב בהקדמה לגבי הלשון העברית כך: "למלאכות מלכינו, לשירות לווינו, לנגינת כהנינו, ביד נביאנו לחיזיון, בפי שרנו להיגיון".
ספר הלשון (כתאב אללגה)
חיבור זה, ששמו המלא הוא 'כתאב פצייח אללגה' דהיינו 'צחות לשון העברים', ועוסק בכללי לשון הקודש. פורסם על ידי אהרן דותן בשנת ה'תשנ"ז.
פירוש על שבעים המלות הבודדות (תפסיר אלסבעין לפטה)
בחיבור זה אסף רס"ג מהמקרא מילים יחידאיות שלא ניתן להבינן לאשורן אלא מתוך דברי חז"ל, ובכך ביקש לתקף את הצורך במסורת חז"ל. בכתבי היד מצויות יותר משבעים מילים המתפרשות בדרך זו. שמואל אהרן ורטהיימר פרסם 'באור תשעים מילות בודדות בתנ"ך', והמהדורה הכוללת את המקור בערבית ותרגום פורסמה בירושלים תשי"ח, בתוך ספר זיכרון לגולדציהר (ח"ב עמ' 1–48). בשנים שאחר כך התגלו עוד קטעים מחיבור זה שנדפסו בבמות שונות.
מילות המשנה (אלפאט' אלמשנה)
מילות המשנה הוא חיבור על סדר המשנה המבאר מילים קשות. חלקים ממנו זוהו ופורסמו בבמות שונות.
חיבורים שנכתבו כנספחים לפירוש המקרא
רס"ג ראה את פירושו לחומש כחיבורו העיקרי, ובו הרחיב בנושאים חשובים שונים. חלק מהם נכתבו כנספח לפירוש, ובהם הרחיב בנושא מסוים. ביניהם נמנים בוודאות פירוש עשר שירות הנספח לפרשת בשלח, ופירוש עשרת הדיברות הנספח לפרשת יתרו. לתחום זה שייכים חיבורים הלכתיים נוספים קצרים, הידועים לנו מרשימות ספרים שבגניזה ומציטוטים והתייחסויות בדברי הראשונים ואף מהפניות רס"ג עצמו בחיבוריו האחרים.
הלכות שחיטה
הלכות שחיטה השתמרו בנוסח ארוך ובנוסח קצר, והוא פורסם על ידי ירחמיאל ברודי.
הלכות טומאה וטהרה והלכות נדה
הלכות טומאה וטהרה של רס"ג נזכרות פעמים רבות על ידי חכמי צרפת ואשכנז הראשונים, וכפי הנראה תרגום שלהם לעברית עמד לפניהם. חלקים מהחיבור זוהו ופורסמו על ידי ירחמיאל ברודי.
הלכות ריבית
במאמר מפורטות דרכי הריבית האסורות והצד ההגותי בריבית ומה צד החכמה באיסורו, כדרכו של רס"ג. החיבור מקביל בחלקו לפירושו לתורה, וייתכן שהוא נספח שלו. פורסם בחלקו על ידי ירחמיאל ברודי, ובמלואו על ידי יהודה זייבלד.
הלכות אבלות
בקטע גניזה אחד מופיעה הכותרת 'חיובי האבל והמת לרב סעדיה גאון רי"ת'. רס"ג מפנה בהקדמתו לאיכה לדברים שכתב בהלכות אבלות בפרשת ויחי, ומדובר כנראה בנספח לספר בראשית. עמוד אחד ממנו זוהה ופורסם על ידי ירחמיאל ברודי, והוא פורסם במלואו על ידי יהודה זייבלד.
ספרי פולמוס
מלבד חיבוריו הפולמוסיים עם הקראים, שנזכרו לעיל, כתב רס"ג כתבי פולמוס נוספים.
ספר המועדים
ספר המועדים נכתב בעת הפולמוס עם בן-מאיר גאון ארץ ישראל, והוא מתעד, בסגנון מקראי, את השתלשלות המאורעות ואת טיעוניו של רס"ג נגד בן מאיר.
ספר הגלוי
ספר הגלוי נכתב בעת הפולמוס עם רבני בגדאד, והוא משיב לטענות שנטענו נגדו. מרובה בו הרכיב האוטוביוגרפי. חלק גדול ממנו פורסם על ידי אברהם אליהו הרכבי, וחלקים נוספים פורסמו במהלך השנים על ידי חוקרים נוספים. מהדורה הכוללת את כל הקטעים הללו, בתוספת ספרי ההשגה של רבי מבשר הלוי על רס"ג, פורסמה על ידי יהושע בלאו ויוסף יהלום בשם "רב סעדיה גאון – במוקד של פולמוס בין-רבני בבגדאד", ירושלים ה'תשע"ט.
תשובות
תשובות רבות שכתב רס"ג מפוזרות בתוך קובצי תשובות הגאונים השונות. מכון ירושלים עוסק בההדרת כל תשובות הגאונים מחדש, וביניהם יוהדרו תשובות רס"ג ע"פ הנדפס וע"פ כתבי יד וקטעי גניזה, באופן מסודר.
ספר על אודות חיוב התפילה (כתאב פי וג'וב אלצלאה)
חיבור נוסף של רס"ג, הדומה במבנהו לדרשה, הוא חיבורו על אודות חיוב התפילה. החיבור קצר יחסית, וייתכן שהוא החיבור הקצר ביותר של רס"ג. הוא מוכיח בו את חיוב התפילה מצד השכל והמסורת, וקובע את התפילה בין ששת החיובים המוטלים על האדם. סוגי התפילה הם הודיה על העבר ובעיקר בקשה על העתיד. רס"ג מוצא בטבע וביהדות מופעים שונים של המספר 18, שכנגדם נתקנה תפילת שמונה עשרה. רס"ג כתב את חיבורו הזה, כמו חיבורים נוספים שלו, בשתי מהדורות. תחילה נתפס החיבור בטעות כהקדמה לסידורו, אך אחר כך התברר שמדובר בחיבור עצמאי.
הגותו הפילוסופית
בחיבוריו השונים, ובפרט בפירושיו למקרא, שיקע רס"ג את תפיסותיו הפילוסופיות בסוגיות היסוד של היהדות. בשנותיו האחרונות ארגן רס"ג את תפיסותיו בחיבורו הגדול, "ספר האמונות והדעות", ושכלל אותן למבנה מפורט ומסודר. הספר עוסק בנושאי המפתח הבאים: בריאת העולם, מציאות ה', טעמי המצוות, ההשגחה, הגאולה, התורה שבכתב והתורה שבע"פ, הדתות, הפילוסופיות, העולם הבא, שכר ועונש, מוסר ועוד.
מטרתו של הספר היא לבסס את יסודות היהדות הרבנית, ולסתור את האמונות השונות החולקות עליה: האסלאם, הנצרות, אמונת זרטוסטרא וסנסואליזם, וכן תפיסות קוסמולוגיות ופסיכולוגיות שאינן עומדות בקנה אחד עם היהדות.
הגותו אינה מקורית ומהפכנית, אלא נטועה בנוף הפילוסופי בן זמנו ומקומו, בבגדאד. הוא קיבל את שיטת המועתזילה לגבי חירות הרצון, אחדות האל, דחה את תורת האטומים של הכלאם, ובפסיכולוגיה הוא ממזג בין אריסטו לאפלטון.
בהקדמה לאמונות ודעות עוסק רס"ג במקורות הידיעה, שהם לדעתו: החושים, השכל, ההכרח והמסורת. שני הפרקים הראשונים של החיבור מוקדשים להוכחת קיומו של האל ואחדותו. רס"ג הלך בדרכי ה"כלאם" והוכיח את מציאות הבורא מתוך חידוש העולם. וזה מתוך שהוא העולם, סופי, מורכב, נושא מקרים, ועובר בזמן. במהלך הוכחת אחדות האל, בפרק השני של החיבור, דוחה רס"ג את מציאותו של "חומר קדמון" – כתפיסתו של אפלטון – כמקור להתפתחות העולם בזמן הבריאה. בסוגיית שלילת התארים הוא מייחס לבורא את התארים "חי חכם יכול", שלטענתו אינם מייחסים לאל ריבוי תכונות, כיוון ששלשתם תכונות הכרחיות של האל וחלקים בלתי נפרדים מהיותו כזה, ורק מגבלות השפה האנושית מחייבות להניח להם מונחים נפרדים.
להרגיש בבית
להרגיש בבית (, בליטון הקוריאני המחודש: Bin-jip; משמעות שם זה היא בית ריק; באנגלית: 3-Iron) הוא סרט דרום קוריאני-יפני מסוגות הדרמה הרומנטית והפשע משנת 2004 שבוים והופק על ידי קים קי-דוק. עלילת הסרט מתמקדת במערכת היחסים שבין אדם הפורץ לבתים שבעליהם נעדרים מהם ומתגורר בהם עד לשובם, לבין אישה מוכה. הסרט מתאפיין בהיעדר דיאלוגים בין שתי הדמויות הראשיות.
רב סעדיה גאון
הגותו הפילוסופית
בפרק השלישי עוסק רס"ג במהות התורה והמצוות. לדעתו, האל ברא את העולם כדי להיטיב עם ברואיו, והדרך הטובה ביותר למימוש ההטבה היא על ידי הטלת מערכת מצוות, שכתגמול על קיומה הם יזכו להטבה. בפרק זה מבחין רס"ג, לראשונה בפילוסופיה היהודית, בין מצוות שכליות שהשכל מחייב את קיומן, לבין מצוות שמעיות, שיש צורך בהתגלות ובמסורת כדי לחייב אותן.
ששת הפרקים הבאים עוסקים בנושאים הקשורים לתורת הגמול. הפרק הרביעי עוסק בבחירה חופשית, ובו דוחה רס"ג את תורת הגזרה הקדומה – הפרדסטינציה – מטעמי הצדק והיושר האלוהי שמשלם שכר ומעניש (תיאודיציה). הפרק החמישי עוסק בזכויות ובחובות, ובו מחלק רס"ג את בני האדם לעשר קטגוריות לפי התנהגותם הדתית, כמו צדיקים ורשעים, פושעים ובעלי תשובה. כל אחד יזכה לגמול לפי הקטגוריה אליה הוא משתייך, אלא שהגמול יושלם רק בעולם הבא, ולכן אין להתפלא על כך שבעולם הזה צדיק ורע לו. רס"ג מרחיב בקטגוריה של בעלי התשובה ומפרט את דרכי החזרה בתשובה. הפרק השישי עוסק במהותה של נפש האדם ובגורלה אחרי המוות. הוא סוקר שש שיטות אחרות במהותה של הנפש, וקובע שהאל בורא את נפש האדם בעת יצירת גופו, והיא "עצם בהיר כבהירות הגלגלים". היא פועלת בשיתוף פעולה עם הגוף, ולכן גם את גמולה היא תקבל במשותף עמו. אחרי המוות הנפש נפרדת מהגוף, הגוף כלה והנפש ממשיכה להתקיים בנפרד, עד מועד תחיית המתים, שבו תאוחד שוב עם הגוף והם יקבלו את גמולם יחד. בסוף הפרק דוחה רס"ג את האמונה בגלגול נשמות.
להרגיש בבית
עלילה
טאה-סוק הוא אדם בודד המתנייד באמצעות אופנועו ומחפש אחר דירות שבעליהן אינם שוהים בהן. כשהוא מאתר כאלו, הוא פורץ את מנעולי דלתותיהן, נכנס פנימה ושוהה בהן במשך תקופת היעדרות בעלי הבית. במהלך שהותו מכבס הפורץ את בגדי הבעלים ומתקן את מכשירי החשמל התקולים שלהם, על פי רוב, בעת שבנגן התקליטורים של הבעלים מתנגן השיר "גאפסה" של נטשה אטלס. כמו כן, הוא אוכל מהאוכל הנמצא בדירות ולובש את בגדי בעליהן. כאשר הוא פורץ לבית גדול מסוים, צופה בו אשה מוכה בשם סון-הווה. טאה-סוק עוזב את הבית אחרי שנוצר קשר עין בינו לבין סון-הווה, אך אז הוא מחליט לשוב לשם. הוא מבחין בהתעללות שחווה האשה מצד בעלה ומושך את תשומת ליבו על ידי כך שהוא משחק גולף בחצר הבית. הוא מכה את הבעל באמצעות כדורי גולף שהוא מיידה בו ולאחר מכן עוזב את המקום יחד עם האשה.
רב סעדיה גאון
הגותו הפילוסופית
הפרק העשירי והאחרון של הספר עוסק בשאלת דרך החיים הנכונה בעולם הזה. רס"ג מורה, שבמקום להתמקד במטרה אחת, תהיה נעלה ככל שתהיה, יש לשלב את העיסוקים השונים והמידות הטובות השונות באופן מאוזן, והנוהג כך יהיה ראוי לשבח בשני העולמות, העולם הזה והעולם הבא.
להרגיש בבית
עלילה
הזוג מתחיל לפתח מערכת יחסים שקטה, והם עוברים מדירה לדירה באותה מתכונת שבה נהג טאה-סוק עד עתה. בעת שהם שוהים באחת מהדירות, לאחר שהם שתו לשכרה, הם מתגלים על ידי בעלי הבית ששבו באותו הזמן, כאשר הם ישנים במיטותיהם ולבושים בפיג'מותיהם. בהמשך, הם נכנסים לתסבוכת עם החוק כאשר הם פורצים לביתו של קשיש שמת לבדו. בעת שהם פועלים לקברו בצורה ראויה, בנו של המת נכנס לדירה יחד עם אשתו ואלו מאשימים את זוג הפורצים בהריגה. הפורץ והפורצת נחקרים במשטרה, אך שניהם שומרים על שתיקה מוחלטת. מחקירת האירוע עולה כי אף חפץ לא נגנב מהבתים שבהם שהה הזוג, וכן שהקשיש מת מסרטן הריאה.
מייסון גרינווד
מייסון וויל ג'ון גרינווד (באנגלית: Mason Will John Greenwood נולד ב-1 באוקטובר 2001) הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת מנצ'סטר יונייטד מהפרמייר ליג.
להרגיש בבית
עלילה
אחרי שטאה-סוק משתחרר מהכלא, הוא חובר מחדש לסון-הווה בביתה, תוך שהוא משתמש בכישוריו כדי לחמוק מגילוי על ידי בעלה. הוא עומד מאחוריו ומבצע יחד עמו את תנועותיו, ואפילו מצליח לנשק את האשה מעבר לכתפו של הבעל (תמונת עטיפת הסרט). בסצנה, נראית סון-הווה אומרת "אני אוהבת אותך" לבעלה, אך למעשה האמירה מכוונת לטאה-סוק הניצב מאחוריו. הבעל עוזב לנסיעת עסקים נוספת והאשה מתחבקת עם טאה-סוק.
רב סעדיה גאון
עיקרי האמונה
רס"ג היה הראשון שקבע עיקרי אמונה יהודיים. זאת, בנספח שכתב לפירושו על ספר שמות. שם הוא קובע עשרה עיקרים, הנוגעים בעיקר למציאות האל, קיום המצוות ואמונה בגאולה. עם זאת, נראה שבניגוד לרמב"ם, נושא עיקרי האמונה לא היה מרכזי בהגותו, והוא לא הזכירו בספרו המרכזי "הנבחר באמונות ודעות". במקומות אחרים הוא קובע רשימה נרחבת יותר של דברים שחייב המתפלל להאמין בהם ביחס לאל, שאם לא כן, הוא אינו מתפלל לה'.
פיוט ודקדוק
רס"ג נחשב לראשון מבין מדקדקי העברית בימי הביניים, ותלמידיו בתחום זה הם דונש בן לברט ומנחם בן סרוק; הוא החל לעסוק בדקדוק ובמילון של לשון המקרא, וכן ערך מהפכה בתחום לשון הפיוטים. הוא פיתח לראשונה תפיסה דקדוקית מסודרת של העברית (לאחר שנפגש בצעירותו עם עולמם של בעלי המסורה הטברנית, ועל רקע התפתחות מקבילה אצל המדקדקים הערביים). לתועלת מחברי הפיוטים כתב את "ספר צחות הלשון", ובו כללים דקדוקיים עבור המשוררים, את החיבור "שבעים מלים בודדות" שבו פירש מילים יחידאיות במקרא וכן את "האגרון", מילון עברי מצומצם. הוא בעצמו חיבר מספר רב של פיוטים ובהם המחיש את תפיסתו הלשונית.
לשון הפיוט של רס"ג מתאפיינת בראש ובראשונה במקום הבלעדי שתופסת בה לשון המקרא. כל תופעה דקדוקית של לשון המקרא, נדירה וחריגה ככל שתהיה, נחשבה אצל רס"ג כראויה ללשון השירה. בעיקר העדיף את הצורות המוארכות לסוגיהן, שנחשבו אצלו "מפוארות", כגון "כולמו" במקום כולם, "חכמתהו" במקום חכמתו, "ישועתה" במקום ישועה, "י הושיע" במקום יושיע, "הקימותה" במקום הֵקַמְתָ – הכול על סמך צורות מקראיות. גם בבחירת אוצר המילים העדיף את הצורות הנדירות והחריגות שבמקרא והשתמש ככל האפשר במילים יחידאיות. במקביל נמשכות אצלו תופעות הלשון של הסגנון הקלירי, כגון שינוי זכר לנקבה ולהפך והחלפת המשקלים והבניינים. במיוחד היו חביבים עליו משקלי פִּעְלוֹן, מִפְעָל ותִפְעוּל והמשקלים הסֶגוֹלִיִּים. את המשקלים הסגוליים תפס כצורה הסטנדרטית לשם פעולה, בדומה לערבית.
לשונו המיוחדת והקשה להבנה של רס"ג מהווה מעין שלב מעבר בין סגנון הפיוט הקלירי לבין סגנונה של שירת ספרד, שמחבריה (ובהם תלמידו דונש בן לברט) היו ממשיכי דרכו של רס"ג בשטח הדקדוק והשירה. הכללים שקבע, המעמד המיוחד שנתן ללשון המקרא והתפיסה הדקדוקית שפיתח התקבלו ושוכללו בידי משוררי ספרד, שהתקשו לקבל את הסגנון הקלירי החופשי ורב התנופה. אברהם אבן עזרא, שמבקר בחריפות בפירושו למגילת קהלת את לשון הפיוטים הקליריים, משבח ומפאר את רס"ג על שתי הבקשות שחיבר "שלא חיבר מחבר כמוהם, והם על לשון המקרא ודקדוק הלשון באין חידות ומשלים ולא דרש".
מייסון גרינווד
קריירת מועדונים
גרינווד הצטרף למנצ'סטר יונייטד בגיל שש, כשהוא משחק בבית הספר לפיתוח של המועדון בהליפקס. לאחר התקדמות באקדמיה, הוא הצטרף לסגל הקבוצה מתחת לגיל 18 לעונת 2017/2018, וסיים כמלך השערים של ה-U18 בפרמייר ליג צפון עם 17 שערים ב-21 הופעות.
ביולי 2018 נסע גרינווד עם הקבוצה הבכירה של המועדון בסבב המשחקים שלה בארצות הברית. ב-20 ביולי ערך את הופעת הבכורה הלא תחרותית שלו כמחליף בדקה ה-76 בתיקו 1-1 מול קלוב אמריקה. הוא גם שותף בתיקו 0-0 עם סן חוזה ארת'קווייקס שלושה ימים לאחר מכן. ב-2 באוקטובר חתם גרינווד על חוזהו המקצועי הראשון במועדון. בדצמבר הוא זומן על ידי מאמן הקבוצה, ז'וזה מוריניו להתאמן עם הקבוצה לקראת משחק ליגת האלופות שלהם מול ולנסיה.
ב-6 במרץ 2019, תחת ניהולו של אולה גונאר סולשיאר, ערך גרינווד את הופעת הבכורה התחרותית שלו בקבוצה הבכירה כשעלה כמחליף בדקה ה-87 בניצחון 1–3 נגד פריז סן ז'רמן במסגרת ליגת האלופות. בגיל 17 ו-156 ימים, הוא הפך לשחקן הצעיר השני ביותר אשר ייצג את המועדון בתחרות אירופית (רק מאחורי נורמן וייטסייד) והצעיר ביותר אי פעם בעידן האלופות.
ב-7 במאי נבחר גרינווד לשחקן החודש בפרמייר ליג לנוער של חודש אפריל. בסוף העונה, זכה גרינווד בפרס שחקן השנה הצעיר של ג'ימי מרפי הצעיר, פרס אשר מוענק בכל שנה לשחקן הטוב ביותר בקבוצות הנוער של המועדון. ב-12 במאי, במשחק האחרון בעונה, גרינווד פתח לראשונה בהרכב הקבוצה הבכירה בהפסד 0–2 לקארדיף סיטי.
ב-17 ביולי 2019, גרינווד הבקיע את שער הבכורה שלו במנצ'סטר יונייטד בניצחון 0–4 במשחק טרום עונה מול לידס יונייטד. הוא עלה כמחליף בארבעת המחזורים הראשונים של העונה לפני שפתח בהרכב בנשחק הפתיחה של הקבוצה בליגה האירופית מול אסטנה ב-19 בספטמבר, הוא כבש את השער היחיד במשחק, מה שהפך אותו לכובש הצעיר ביותר של המועדון במסגרת אירופית כשעשה זאת בגיל 17 ו-353 ימים. כשבוע לאחר מכן, כבש שער ראשון בתחרות מקומית כשכבש במסגרת גביע הליגה נגד רוצ'דייל. ב-24 בנובמבר, גרינווד כבש את שער הליגה הראשון שלו בתיקו 3–3 עם שפילד יונייטד. הייתה זו עונת הפריצה של גרינווד, לאחר פגרת הליגה בעקבות נגיף הקורונה, גרינווד פתח בהרכב הקבוצה בכל ששת משחקי הקבוצה שלאחריה, הוא לא כבש בארבעת המשחקים הראשונים אבל כבש ארבעה שערים בשלושה שלאחר מכן כולל צמד שערים בניצחון 2–5 על בורנמות'. לאחר מכן כבש גם בניצחון על אסטון וילה, מה שהפך אותו לשחקן הרביעי מתחת לגיל 19 שכובש שלושה משחקים ברציפות בפרמייר ליג והראשון מאז 1999, אז עשה זאת פרנסיס ג'פרס במדי אברטון.
ב 30 בינואר 2022, מנצ׳סטר יונייטד הודיעה שגרינווד לא ייקח חלק באימונים או במשחקים בקבוצה עד להודעה חדשה עקב חשד אונס ואלימות כלפי בת זוגו.
קריירה בינלאומית
גרינווד ייצג את נבחרת מתחת לגיל 17 באנגליה עם שש הופעות ב-2017 ו-2018, והיה חלק מהסגל בטורניר אלגרבה בפורטוגל.
ב-30 באוגוסט 2019, גרינווד נכלל בפעם הראשונה בסגל נבחרת אנגליה הצעירה עד גיל 21, וערך את הופעת הבכורה שלו כשעלה כמחליף בדקה ה-59 במהלך הניצחון 2–3 נגד טורקיה ב-6 בספטמבר 2019 במוקדמות אליפות אירופה 2021 מתחת לגיל 21. ב -19 בנובמבר 2019, גרינווד כבש את שערו הראשון עבור הנבחרת כשהשווה את התוצאה מול הולנד במשחק בו אנגליה הפסידה בסופו של דבר 2-1.
ב-5 בספטמבר 2020 ערך את הופעת הבכורה בנבחרת הבוגרת של אנגליה בניצחון הנבחרת 0–1 על איסלנד במסגרת ליגת האומות. יומיים לאחר מכן, ב-7 בספטמבר, נזרק גרינווד מהסגל יחד עם פיל פודן לאחר שהפרו את הנחיות הבידוד בהן מחויבים השחקנים עקב נגיף הקורונה כשהזמינו נשים לחדרם.
חיים אישיים
גרינווד נולד בברדפורד שבמערב יורקשייר, וגדל באזור וויבסי בעיר. למשפחתו רקע בתחום הספורט; אחותו, אשטון, היא אצנית.
ב-2 בינואר 2023, כמעט שנה מפרסום אירוע התקיפה, הודיעה המשטרה על סגירת התיק. המשטרה הסבירה בהודעתה כי סגרה את התיק לאור העובדה שעדת מפתח הפסיקה לשתף פעולה וכי עדויות חדשות באו לידיה של המשטרה. שילוב הגורמים הללו הביא לכך שלא היה סיכוי ממשי להרשיע את גרינווד ועל כן הוחלט לסגור את התיק.
ה'תשס"ו
פרסי ישראל
מקבלי פרס ישראל לשנת תשס"ו הם: חינוך: מחשבת ישראל: מוזיקה: ספורט: משפט חקלאות: כימיה: מפעל חיים ותרומה מיוחדת לחברה ולמדינה:
עצה
עֵצָה (בלועזית: Xylem) היא אחת משתי רקמות ההובלה בצמחים וסקולריים (לצד השיפה). תפקיד העצה הוא הובלת מים ומינרלים הנקלטים באדמה על ידי מערכת השורשים – אל כל חלקי הצמח. תפקיד נוסף הוא חיזוק הצמח ותמיכה מבנית כנגד כוח הכבידה.
תפקוד
העצה מובילה בעיקר מים ומלחים המומסים בהם. הכיוון הכללי של הזרימה הוא מלמטה כלפי מעלה. הצמח אינו משקיע אנרגיה בהעלאת המים מהשורש ועד לחלקיו העליונים דרך העצה, אפילו בעצים תמירים שגובהם עולה על מאה מטרים, שכן צינורות העצה בנויים מתאים מתים. מספר תאוריות מנסות להסביר את התופעה:
מבנה
את העצה נהוג לחלק לשני סוגים, בהתאם למיקומם בצמח:
העצה היא רקמה מורכבת המכילה מספר סוגי תאים, אך מורכבת ברובה משני סוגים של תאים: הן הטרכאידים והן חוליות הטרכאה מתים בסמוך למועד היווצרם. לאחר מותם נותרים בעיקר דפנות התאים העבים והמחוזקים בליגנין.
מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה
היסטוריה
המוזיאון נבנה בעקבות חוק שעבר בקונגרס האמריקאי פה אחד בשנת 1980, אשר קודם על ידי ועדה שמונתה על ידי נשיא ארצות הברית ג'ימי קרטר. הוא נפתח לציבור באפריל 1993, לאחר שהנשיא ביל קלינטון וניצול השואה אלי ויזל הדליקו את הלהבה הנצחית באולם הזיכרון של המוזיאון במהלך טקס הקדשה קודר.
הרחוב שבו ממוקם המוזיאון קרוי על שם ראול ולנברג, הדיפלומט השוודי שהציל 100,000 יהודים בהונגריה במהלך מלחמת העולם השנייה.
המתקנים במקום מכילים מספר תערוכות, יצירות אמנות, פרסומים וחפצים הקשורים בשואה. המוזיאון אוסף ומשמר עדויות מהשואה, מפיץ חומר חינוכי ומייצר תוכניות עבור הציבור. במוזיאון נערכים טקסי אזכרה שנתיים לזכר השואה. המוזיאון מוציא לאור את אנציקלופדיה של המחנות והגטאות. המוזיאון כולל תערוכה קבועה של ציירת ישראלית-אמריקאית אילנה רביב.
תערוכה קבועה במוזיאון היא היסטוריה כרונולוגית של השואה. היא מתחילה ב-1933, עם עליית היטלר לשלטון ומסתיימת בשחרור מחנות הריכוז והקמת מדינת ישראל. התערוכה מתפרשת על פני שלוש קומות וסוקרת שנים שונות. הקומה הרביעית (תחילת התערוכה) סוקרת את השנים 1933–1940 ומתמקדת בהרחקת היהודים מהחברה וברצף האירועים שהוביל למלחמת העולם השנייה עד לפלישת גרמניה לפולין. הקומה השלישית סוקרת את השנים 1940 עד 1945 ומתמקדת במחנות הריכוז, במרכזי ההשמדה ובגטאות. הקומה השנייה מתמקדת בהתנגדות לנאצים, בהצלה, בשחרור ובשנים שלאחר המלחמה. בסוף התערוכה מוצג סרט מחזורי המציג עדות של ניצולי השואה. עם הקמתו קיבל המוזיאון בהשאלה את מחציתו של אחד הצריפים שפורק משטח המחנה לשעבר בבירקנאו. בשנת 2006 המוזיאון רכש אלבום תמונות של קרל פרידריך הקר על חיי האסירים במחנה ריכוז.
בנוסף, המוזיאון מכיל את משרדי ועדת המצפון, מכון מחקר הממומן על ידי הממשלה וגורמים פרטיים, החוקר רצח עם במקומות שונים בעולם. הגוף היה המוביל בידע אודות רצח העם בדארפור שבסודאן וכן בנוגע לאזור הלום הקרבות של צ'צ'ניה ורוסיה, אזור שעשוי לפי הוועדה להוליד פשעי רצח עם, מלחמת האזרחים בסוריה וטבח הרוהינגיה במיאנמר. אולם, הוועדה אינה בעלת סמכות לקבוע מדיניות ומשרתת כגוף מייעץ בלבד לממשלת ארצות הברית ולמדינות אחרות המבקשות את שירותיה.
ב-10 ביוני 2009 פתח אנטישמי אמריקאי בירי בתוך המוזיאון, ורצח את אחד המאבטחים.
מגדל החיים
במוזיאון השואה הוקם מגדל החיים (Tower of Faces), מגדל זה הוא בן שלושה מפלסים. הוא כולל אלפי צילומים של יהודים מלפני מלחמת העולם השנייה, מהשנים 1890–1941, מתוך אוסף יפה אליאך של צילומים מעיירת מגוריה, איישישוק, היום בליטא.
אנדרומדה (קבוצת כוכבים)
אנדרומדה היא קבוצת כוכבים שנקראת על שם הנסיכה אנדרומדה, שמשמעות שמה ביוונית "שליטה על הגברים", דמות במיתולוגיה היוונית. קבוצת הכוכבים נמצאת בשמי הצפון ליד קבוצת הכוכבים פגסוס. היא מכילה בתוכה את גלקסיית אנדרומדה.
גרמי שמיים עמוקים
גרם השמיים העמוק המפורסם ביותר באנדרומדה הוא M31, גלקסיית אנדרומדה, העצם השני הרחוק ביותר הנראה לעין הבלתי-מזוינת. זוהי גלקסיה ספירלית גדולה בדומה מאוד לשביל החלב. כדי למצוא אותה המשך את הקו המחבר בין β ו-μ באנדרומדה. המרחק בין הגלקסיה ל-μ באנדרומדה הוא בערך המרחק בין β ו-μ. לצד גלקסיית אנדרומדה יש מספר גלקסיות לוויין, ביניהן M32 ו-M110.
אריה ליפשיץ
אריה ליפשיץ (ח' בכסלו תרס"ב, 19 בנובמבר 1901 – אוגוסט 1986) היה חלוץ וחבר בגדוד העבודה, סופר, מסאי ועורך עברי.
ביוגרפיה
ליפשיץ נולד בעיר קרקוב שבגליציה, אז תחת שלטון האימפריה האוסטרו-הונגרית (כיום בפולין). עלה לארץ ישראל ב-1920, בתקופת העלייה השלישית. הוא היה חלוץ, חבר בגדוד העבודה, ועבד בחקלאות, בניין ובסלילת כבישים.
ליפשיץ החל לפרסם מיצירתו בשנת 1928 בעיתון "דבר", ואחר כך במבחר כתבי עת ועיתונים. הוא היה עורך ומייסד השבועון "ספרות צעירה", והמוסף הספרותי של העיתון "זמנים". במרכז יצירתו הספרותית עמדה החוויה המכוננת שלו כאדם צעיר בשנות העלייה השלישית וראשית המנדט הבריטי בארץ ישראל; בתקופת שנים ייחודית זו עבור רבים ביישוב היהודי, הושמע בפרהסיה ללא תקדים והוכר בקהילה הבינלאומית מנעד התקוות הציוני על תקומת עם ישראל בארצו, והונח היסוד להתיישבות יהודית חדשה בדמותם של העיר תל אביב, הקיבוצים והמושבים.
רוב שנותיו התגורר אריה ליפשיץ בירושלים. בעבודתו במזכירות מחלקת עליית הנוער של הסוכנות היהודית החל בשנת 1939.
משנת 1923 היה נשוי לרבקה לבית הורביץ. היה אב ליאיר יָלִיף ולאילנה ניר.
בשנת 1976 זכה לאות יקיר ירושלים.
בשנת 1981 זכה בפרס ירושלים לספרות על שם עגנון.
נפטר בקיץ 1986, בשנה ה-85 לחייו. נקבר בבית הקברות גבעת שאול בירושלים.
קישורים חיצוניים
מפרי עטו:
מסגד מוראדי
מסגד מוראדי (באלבנית: Xhamia e Muradies) או מסגד העופרת (באלבנית: Xhamia e Plumbit) הוא מסגד ואנדרטה ארכיטקטונית-תרבותית, שנמצא במרכז ולורה, אלבניה. המסגד נבנה ב-1537–1542 על ידי האדריכל העות'מאני סינאן בתקופת הסולטאן האימפריה העות'מאנית סולימאן הראשון. ב-1948, המסגד הוכרז כאתר מורשת תרבותי של אלבניה.
דילון דה סילבה
דילון סנאן דה סילבה (באנגלית: Dillon Senan De Silva; נולד ב-18 באפריל 2002 בלונדון שבאנגליה) הוא כדורגלן סרי לנקאי, המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת קווינס פארק ריינג'רס מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ ובנבחרת סרי לנקה.
קריירת מועדונים
דה סילבה שיחק במחלקות הנוער של טוטנהאם הוטספר ובארקינג. בשנת 2017 הצטרף למחלקת הנוער של קווינס פארק ריינג'רס.
קריירה בינלאומית
דה סילבה נולד באנגליה אך לאור מוצאו של משפחתו הוא יכול לייצג את סרי לנקה.
ב-5 ביוני 2021 ערך דה סילבה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סרי לנקה, בהפסד 3-2 לנבחרת לבנון במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022. ב-4 באוקטובר הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בהפסד 3-2 לנבחרת נפאל במסגרת אליפות דרום אסיה 2021.
טויטו
טויטו (לעיתים נכתב: טוויטו, טואיטו או טאיטו) הוא שם משפחה יהודי צפון אפריקאי, הנגזר ממילה בניב הערבי של תוניס שפירושה סוג של "ציפור שחורה".
אנופלותריום
אנופלותריום (שם מדעי: Anoplotherium; מילולית: "בהמה לא-חמושה", זאת מאחר שהוא היה חסר ניבים או חטים גדולים) הוא סוג נכחד של מכפיל פרסה מתת-סדרת בעלי כרית שהיה קרובם של הגמליים. הוא חי בסוף האאוקן ואולי עד תחילת האוליגוקן לפני 37-33 מיליון שנה באירופה. המאובנים שלו התגלו בקרבת פריז ותוארו בידי החוקר ז'ורז' קיוויה ב-1804. בהמשך התגלו עוד מאובנים במערב אירופה כמו בפורטוגל ובריטניה. בעבר השתייכו לסוג זה מינים רבים אך חלקם בוטלו עקב ממצאים דומים למינים אחרים.
האנופלותריום היה מאבות הגמלים והלאמות החיות והוא הגיע למשקל 80 ק"ג. עם זאת מראהו לא הזכיר כלל גמל והוא היה בעל זנב ארוך מאוד, גפיים חזקות בעלות 2 אצבעות דומות לפרסות סוס וחוטם רחב בעל שיניים מחודדות אך חלשות יחסית. ככל הנראה יצור זה יכל להגיע לעלים בגובה 2-3 מטרים ולאכול מהם בדומה לג'ירף או צבי ג'ירפי מודרני. הוא הזדקף בעזרת ירכיו העבות וזנבו השרירי כדי להגיע לעלים אלה, תוך קיפול של ברכיו. ייתכן שהתאמה זו נדרשה כדי למנוע תחרות רבה על צמחייה.