cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hemispheres
La Villa Strangiato
היצירה האחרונה באלבום. זוהי היצירה האינסטרומנטלית הראשונה של הלהקה, ומשכה הוא 9 דקות ו-37 שניות. כותרת המשנה של היצירה היא "An Exercise in Self-Indulgence". ההשראה ליצירה הגיעה מחלום שחלם הגיטריסט אלכס לייפסן, והמוזיקה בעצם מתארת את ההתרחשויות בחלום. הפתיחה מבוצעת על גיטרה קלאסית אך בהופעות היא בוצעה על חשמלית. הקטע כולל סולו גיטרה מסובך המלווה בקלידים, בס ותופים. היצירה מחולקת לחלקים הבאים:
היצירה מבוצעת בהופעות הלהקה עד היום, וחלק מן הביצועים מופיעים באלבומים Exit... Stage Left ו-Rock in Rio. ניל פירט העיד כי הלהקה עבדה על היצירה הרבה יותר זמן מן העבודה על האלבום Fly by Night.
רשימת השירים
כל המילים נכתבו על ידי ניל פירט. כל השירים הולחנו על ידי גדי לי ואלכס לייפסן פרט ל-"La Villa Strangiato" שנכתב על ידי לי, לייפסן ופירט.
Document Object Model
Document Object Model (בראשי תיבות: DOM) היא תבנית סטנדרטית של אובייקט תכנותי המייצגת מסמכי HTML ו־XML בדרך המאפשרת ליישומים ותסריטים (script) לגשת ולעדכן באופן דינמי את התכולה, המבנה והסגנון של מסמכים אלה, תוך כדי ולאחר שנטענו בדפדפן. DOM בלתי תלויה בפלטפורמה או בשפת תכנות.
ממשק ה־DOM מייצג את המסמך תוך שימוש במתודולוגיה של תכנות מונחה-עצמים, כך שכל אלמנט במסמך מיוצג כעצם (אובייקט) בעל תכונות (properties) ושיטות/פעולות (methods).
לדוגמה, אחד העצמים המרכזיים הקיימים הוא עצם ה־document, המייצג את המסמך כולו, ואשר מסוגל להכיל בתוכו עצמים נוספים בהתאם לתכולת המסמך, כמו תיבת טקסט, כפתור או שדה למילוי בטופס. עצם כמו כפתור במסמך, יהיה בעל תכונות כמו גובה ורוחב, צבע, הטקסט המופיע על פניו וכו'. כמו כן, הכפתור מכיל גם שיטות, כמו למשל לחיצה על הכפתור, העברת הסמן מעל הכפתור וכו'. ממשק ה־DOM מאפשר לתוכנית לגשת ולשלוט בתכונות עצמים אלו, לקרוא לשיטותיהם, ועוד.
גרסאות שונות של DOM יושמו תחילה בדפדפנים, כדי לשלוט (באמצעות תוכנית Javascript, למשל) בתכונותיו של מסמך HTML שמוצג בדפדפן. מצב זה דחף את ארגון התקינה W3C לפרסם תקנים ל־DOM שנקראו W3CDOM.
חסידות ראדומסק
האדמו"ר הראשון - ה"תפארת שלמה"
האדמו"ר הראשון של החסידות, רבי שלמה הכהן רבינוביץ, נולד בעיירה ולושצ'ובה, תלמיד החוזה מלובלין. בילדותו התחנך בפיטרקוב ושם נמשך לחסידות.
רבותיו המובהקים של רבי שלמה היו רבי מאיר מאפטא ורבי פישל מסטריקוב. בשנת תקצ"ד מונה לכהן כרב העיר ראדומסק ומאות חסידים החלו לבוא לשמוע את דברי תורתו. בתחילה ניסה לשלחם מעל פניו, אולם ככל שהתרבו הנוסעים לראדומסק נאלץ להיענות לרצונם.
בשנת ה'תר"ג (1843) נפטר רבי ישכר בר מרדושיץ. באסרו חג של פסח ה'תר"ח (1848) נפטר רבי יצחק מוורקה. רבים מחסידי שניהם הצטרפו אל הנוסעים לראדומסק. עם עלותו של רבי משה מלעלוב לארץ ישראל ציווה לחסידיו שיסעו לראדומסק.
את עיקרי תורתו כתב האדמו"ר מראדומסק בספרו "תפארת שלמה" על התורה ועל המועדים. הגותו עוסקת בעיקר במידת היסוד (אחת מעשר הספירות שבקבלה) וביוסף הצדיק, הקשור בספירה זו. לדבריו, המפתח לעליה בתורה ובשאר המידות הוא ההתגברות על התאוות.
אחרי פטירתו מונה בנו, רבי צבי מאיר רבינוביץ, לשמש כממלא מקומו אביו ברבנות העיר ראדומסק. בנו הצעיר, רבי אברהם יששכר בער רבינוביץ, מונה כממלא מקומו באדמו"רות ראדומסק.
לאחר פטירתו של רבי אברהם יששכר בער רבינוביץ, בי"ג באלול ה'תרנ"ב, מילא את מקומו באדמו"רות בנו רבי יחזקאל רבינוביץ (בעל ה"כנסת יחזקאל"). בן אחר, רבי נתן נחום רבינוביץ, התחיל לכהן באדמו"רות בקרימילוב, ממנה עבר לזוויירצ'ה, ונודע כ"הרבי מקרימילוב".
עם פטירת רבי יחזקאל, בי"ח בחשון ה'תרע"א, התמנה בנו רבי שלמה חנוך רבינוביץ. בן אחר של רבי יחזקאל היה רבי אלימלך אריה, חתן רבי יעקב בידרמן משידלוב וממלא מקומו ברבנות ואדמו"רות. נרצח במאוטהאוזן. חתנו של רבי יחזקאל היה רבי משה מקרוסנה.
האדמו"ר רבי שלמה חנוך הכהן
רבי שלמה חנוך הכהן רבינוביץ היה עשיר וייסד רשת של שלושים ושש ישיבות ברחבי פולין בשם "כתר תורה". בתו היחידה, רייזל, נישאה לרבי דוד משה רבינוביץ, שהיה בן דודו האדמו"ר רבי נתן נחום רבינוביץ מקרימילוב. הרב דוד משה שימש כראש רשת הישיבות והיה מועמד לעמוד בראש ישיבת חכמי לובלין אחר פטירת הרב מאיר שפירא. נולד להם בן יחיד, אברהם אלימלך יחזקאל אהרן, שנפטר בהיותו בגיל ארבע ונטמן בבית החיים בעיר סוסנוביץ.
כאשר ניסו חסידיו להבריחו מאירופה בשנת ת"ש דרך איטליה השיב: "רצוני להיות עם כל היהודים". לאחר שהגרמנים התעללו בו קשות הועבר לגטו ורשה, שם חי במסתור בדירת אחד מחסידיו, עד שקיבלו הגרמנים מידע על מקומו, באו לביתו וירו בו, בבתו ובחתנו, בפתח ביתם. כשהתפרצו לביתו וציווהו לרדת לרחוב עם כל בני משפחתו סירב בתוקף ואמר להם: "רצוני למות בביתי ולא באשפתות שדה". ירו והמיתו אותו ואת כל בני משפחתו, בן 58 היה במותו. עם הירצחו בי"ח באב תש"ב נפסקה שושלת האדמו"רות.
החסידות אחר השואה
לאחר השואה פנו חסידי ראדומסק בניו יורק אל רבי אברהם ישכר אנגלרד, מצאצאי שושלת ראדומסק, שכיהן אז כרב קהילת סוסנוביץ (ולימים האדמו"ר מראדזין בבני ברק), וקיבלוהו כרבם. בעזרתו נפתח בית מדרש לחסידי ראדומסק בשכונת בורו פארק. הוא ערך לעיתים טישים בבית מדרש זה.
החסידים בישראל הכתירו בשנת תשכ"ז לאדמו"ר את הרב מנחם שלמה בורנשטיין, שכבר כיהן כאדמו"ר מסוכטשוב וכרבה של שכונת יד אליהו בתל אביב. הוא פתח בית מדרש וכולל ברחוב ירושלים בני ברק, וכן הקים בית מדרש בנתניה, אולם שנתיים לאחר הכתרתו, בכ"ז באב ה'תשכ"ט, נהרג בתאונת דרכים. בנו, רבי אברהם נתן בורנשטיין (חתנו של הרב מרדכי אוירבך, רב קהילת "אביר יעקב" בתל אביב), הוא רבם של חסידי ראדומסק בבני ברק. כראש הכולל כיהן בעבר הרב יוסף הכהן פלשניצקי וכיום הרב חיים פנחס בניש.
בית המדרש של חסידי ראדומסק בבורו פארק ממשיך לפעול בראשות הרב יהודה לייביש פראנד, אב בית דין ראדומסק. כוללים הקשורים לחסידות נמצאים גם במונטריאול ובלייקווד, במשך שנים ספורות התקיימה ישיבת "כתר תורה" בבית המדרש בבורו פארק, בראשות הרב ליבוש פרוינד.
בן מקינטאייר
ביוגרפיה
אביו הוא אנגוס מקינטאייר, יש לו אחות מבוגרת ממנו, ילידת 1962 ואח צעיר יליד 1971. היה נשוי לקייט מויר, סופרת סקוטית ומבקרת ספרים בטיימס גם היא ולו שלושה ילדים. מתגורר בצפון לונדון.
ספריו שתורגמו לעברית
מספריו של מקנטייר שתורגמו לעברית:
סרטי BBC דוקומנטריים
סרטים דוקומנטריים על ספריו ב-BBC:
פטרה תימר
פטרה תימר (בגרמנית: Petra Thümer; נולדה ב-29 בינואר 1961) היא שחיינית עבר מזרח גרמניה. היא אלופה אולימפית בעלת שתי מדליות זהב, אלופת אירופה בעלת 3 מדליות זהב ושיאנית עולם שהתמחתה בעיקר בחופשי.
ביוגרפיה
תימר נולדה בקרל-מרקס-שטאדט (כיום קמניץ).
אלופה אולימפית ושיאנית עולם
באולימפיאדת מונטריאול (1976) זכתה תימר בשתי מדליות זהב, במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 4:09.89 דקות, לפני שירלי בבשוף מארצות הברית (4:10.46 דקות) ושנון סמית' מקנדה (4:14.60 דקות) ובמשחה ל-800 מטר חופשי בשיא עולם חדש נוסף של 8:37.14 דקות, לפני בבשוף (8:37.59 דקות) וונדי ויינברג אף היא מארצות הברית (8:42.60 דקות).
אלופת אירופה
באליפות מזרח גרמניה בשחייה שנערכה בלייפציג ב-9 ביולי 1977 ושהוותה את המבחנים לאליפות אירופה בשחייה, קבעה תימר במשחה ל-800 מטר חופשי שיא עולם חדש של 8:35.04 דקות. חודש לאחר מכן, באליפות עצמה שנערכה בינקפינג, שוודיה היא זכתה ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר חופשי (2:00.29דקות), לפני בת ארצה ברברה קראוזה (2:01.40 דקות) ואנליס מאס מהולנד (2:01.76 דקות), במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 4:08.91 דקות, לפני מאס (4:09.40 דקות) וקראוזה (4:14.39 דקות) ובמשחה ל-800 מטר חופשי (8:38.32 דקות) לפני מאס (8:39.93 דקות) ובת ארצה מרינה אלטמן (8:52.94 דקות).
תימר פרשה מספורט תחרותי בשנת 1979 והחלה לעבוד כצלמת.
חייה האישיים
תימר הייתה נשואה פעמיים לקלאוס קטצור, בעל מדליית כסף אולימפית בשחייה (מינכן 1972) שהיה מבוגר ממנה ב-12 שנים ולאלף-גרד דקרט, אף הוא ספורטאי אולימפי, שהשתתף בסקי למרחקים. משניהם היא התגרשה.
שימוש בסמים
לאחר איחוד גרמניה נחשפה תוכנית האימרוץ של גרמניה המזרחית, בה נתנו סטרואידים אנאבוליים באופן שיטתי לספורטאים רבים. בין היתר, השחיינית בירגיט מיינקה ספרה ששחייניות נבחרת מזרח גרמניה השתמשו באימרוץ נרחב.
ספריית קרן ולמדונה
ספריית קרן ולמדונה (באנגלית, The Valmadonna Trust Library) הייתה אוסף של 13,000 ספרים מודפסים וכתבי יד בעברית ובאלפבית עברי. אשר הוקמה בשנות ה-50 בידי יעקב לונצר, היא נמכרה ברובה על ידי הנאמנים בינואר 2017 לספרייה הלאומית של ישראל. היא קרויה על שם ולמדונה, עיירה קטנה ליד אלסנדריה בצפון מערב איטליה שיש לה קשרים ארוכי טווח עם משפחת לונצר. האוסף מכיל חיבורים מכל העולם, במיוחד מאיטליה, "ערש הדפוס העברי". פריטים רבים באוסף הם נדירים או ייחודיים ורבים מהם מתוארכים לראשית הדפוס העברי.
מכירת האוסף
בתחילת 2009 הועמד האוסף שערכו הוערך ב־40 מיליון דולר למכירה על ידי סות'ביס בתנאי שהוא יימכר כאוסף שלם ולא יפוצל וכן יישאר נגיש לחוקרים. האפוטרופוס ג'ק לונצר שלא הרוויח מתהליכי המכירה הצהיר: "הייתי רוצה שהספרייה תירכש על ידי ספריית הקונגרס. זה יהיה אושרי הגדול ביותר". האוסף גם עמד שם לתצוגה וביקרו בו למעלה מ-10,000 איש.
במאי 2011 דיווח הג'ואיש כרוניקל בלונדון שהאוסף עדיין עומד למכירה, במחיר של כ־25 מיליון דולר.
לאחר שלא הצליחו למכור את האוסף השלם, החליטו להפריד את הספרייה ולמכור את הפרטים היקרים בנפרד, בדצמבר 2015 ניהל סות'ביס ניו יורק מכירה של 12 הפרטים היקרים ביותר, בין השאר נמכר התלמוד הבבלי שהדפיס דניאל בומברג בשנים 1519-1523 מאוסף ולמדונה בסכום של 9.3 מיליון דולר. זה העותק שלונצר השיג ממנזר וסטמינסטר ב־1980. המכירה התקיימה תחת ביקורת של חוקרים, שטענו שלונצר הסכים למכור את הספרייה רק בשלמותה ולא כפרטים נפרדים. מאתיים פרטים נוספים נמכרו בנובמבר 2017 בבית המכירות "קסטנבאום אנד קומפני" (Kestenbaum & Company) בניהם התהלים עם פירוש הרד"ק.
בינואר 2017 נמכר האוסף לספרייה הלאומית של ישראל במכירה פרטית שאורגנה על ידי סות'ביס בשיתוף עם אספני הארכאולוגיה, הספרים והיודאיקה ד"ר דוד וימימה יסלזון, בתרומה של קרן חיים וחנה סלומון . דוד בלומברג, יושב הראש של חבר המנהלים של הספרייה לאומית אמר: "ספריית קרן ולמדונה מייצגת תוספת היסטורית לאוסף המוביל שלנו הכולל כתבי יד, דפוסים וספרים יהודיים המשקף ומגלם את התרבויות של העם היהודי סביב העולם ועל פני הדורות".
ספריית קרן ולמדונה תשכון בבנין החדש של הספרייה הלאומית של ישראל בירושלים והיא אמורה להיפתח לקהל הרחב בשנת 2022.
חשיבות האוסף
אחרי שביקר בתצוגה של האוסף בסות'ביס כתב חוקר ממכון דרישה על הישגו של לונצר: "בבוקר ביקורי למדתי את פירושו של ר' דוד קמחי הידוע כרד"ק על מאבקו של יוסף עם אחיו. בכנות, הייתה לזה תחושה של עוד אחד מהפירושים הרבניים הרבים ... אז הלכתי ל"ולמדונה". התבוננתי היטב באחד מכתבי היד העתיקים יותר. ראיתי שזה היה ספר תהילים עם פירוש רד"ק. באותו רגע הזמן והחלל קרסו ומצאתי עצמי קשור לכל יהודי שלמד את חיבורו של קמחי מאז שנכתב בסוף המאה ה-12 וראשית המאה ה-13. רגע זה הבהיר לי שאני לא סתם יהודי מודרני הלומד בישיבה מודרנית ליד מרכז לינקולן. אני קשור לכל יהודי במשך 800 שנות היסטוריה. אני רואה את קמחי כפוף על חיבורו ותוהה אם נשמתו יודעת שגם עתה אנחנו לומדים ממנו, שהדברים שליבן נשארים רלוונטיים ללימוד הטקסט המקראי כפי שהיה לבני זמנו. הספרים באוסף ולמדונה – הספרים של עמנו – מחיים את ההיסטוריה ושומרים על ההיסטוריה חיה גם אם הקהילות שיצרו אותה כבר מתות מזה זמן רב".
ארתור קירון (Arthur Kiron) אוצר אוספי היהדות באוניברסיטת פנסילבניה אומר: "אני לא מכיר אף אוסף אחר הנמצא בידיים פרטיות הדומה לו. הוא מתחרה, אפילו באוספים של המוסדות הגדולים בעולם."
המכינה ביפו
מכינת תל"ם (נודעה בשם המכינה ביפו. שמה המלא: המכינה הקדם צבאית למנהיגות תל"ם) היא מכינה קדם-צבאית שנוסדה ביפו ב-2003 על ידי התנועה הרפורמית בישראל.
היסטוריה
החל משנת 2007 המכינה ממוקמת ברחוב יעקב וסרמן.
בשנת 2017 נפתחה שלוחה של המכינה בחולון. בעקבות פתיחת השלוחה החדשה השתנה המבנה הארגוני של המכינה. שמה של המכינה שונה מ״המכינה ביפו״ ל״מכינת תל״ם״ ותחתיה שתי השלוחות - הוותיקה ביפו והחדשה בחולון.
לימודים
החניכים לומדים מדי בוקר 3 שיעורים. השיעורים כוללים נושאי יהדות כגון תפילה, תלמוד, ארון הספרים וזרמים ביהדות; נושא החברה בישראל - מגילת העצמאות, הגות ציונית, דילמות מוסריות וזכויות אדם; נושאים כלליים - כמו ערבית מדוברת, מגדר, שפינוזה, בישול, מוזיקה וכתיבה יוצרת. ראש המכינה מעביר שיעור שבועי.
לחניכים השפעה על תוכנית הלימודים והם יכולים להציע הצעות חדשות. פעם בשבועיים החניכים מזמינים מרצה אורח.
במהלך השנה עוברים החניכים קורס עזרה ראשונה, סמינר בצפון בנושא ציונות ביחס ליהודי וערבי תושבי ישראל, בנייה והפעלה של סוכה שאליה מגיעות קהילות מיפו, סמינר ניווטים, השתתפות בפסטיבל הקהל, שבוע עבודה, שבוע צבא, אירועי "מאירים את יפו", סמינר יהודה ושומרון, יום מיעוטים, סמינר דרום, שבת בשכונת מאה שערים, שבת בקיבוץ יהל, פרויקט "לך לך" שבו כל חניך יוצא למסע של שלושה ימים למקום שמעניין אותו, סמינר פסח, "במדבר", אירועי תיקון ליל שבועות.
התנדבות
במסגרת המכינה החניכים מתנדבים במגוון מסגרות ביפו ובדרום תל אביב אחר הצהריים כשלוש פעמים בשבוע, בדרך כלל עם ילדים ונוער. את המכינה מלווים אגף הרווחה והמישלמה ליפו. החניכים בוחרים את מקום ההתנדבות.
בנוסף מצופה מהחניכים ליזום פרויקטים נוספים שיתרמו לקהילה ביפו ובדרום תל אביב. בעקבות כך נפתחו קבוצת תיאטרון לנוער, מרכז למידה וחוג טייקוואנדו.
חיי קבוצה
התלמידים חברים בוועדות טיולים, ועדת בית, גזברות, יפו והקהילה, תרבות ורוח, גיוסים (הרכבת המחזור הבא של המכינה), אקולוגיה, פרולטריון (תחזוקה), ספורט ותקשורת.
במהלך הלוז השבועי יש משבצות שבהן מדברים על חיי הקבוצה ומעלים הצעות איך להשתפר כקהילה; ערב חברתי שאותו מעבירים המת"שים של אותו השבוע; מפגש עם רכזת ההתנדבות של המכינה; שעת אקטואליה; קבלת שבת ועונג שבת. כמו כן ישנה מסגרת "ביטוי אישי" שבה חניך מספר על עצמו או על נושא שמעניין אותו.
מגנטומטר
מגנטומטר (Magnetometer) הוא מכשיר מדידה למדידת עוצמתו וכיוונו של השדה המגנטי באזור בו נמצא. משמש לאיתור מרבצי מתכות פרומגנטיות כגון ברזל, לאיתור גופים שבהם יש מתכות פרומגנטיות וכדומה, ולמעקבים ומחקרים מדעיים על השדה המגנטי של כדור הארץ והמגנטוספירה.
מגנטומטר הרושם נתונים בצורה רציפה נקרא "מגנטוגרף" (Magnetograph).
שימושים
מגנטומטרים בשימוש בסקרים גאופיזיים למציאת מרבצי מתכות פרומגנטיות אשר משפיעים על השדה המגנטי המקומי. כמו כן משמשים לגילוי אתרים ארכאולוגיים, כלי שיט שטבעו ועוד.
מגנטומטרים משמשים במחקר מדעי ובמעקב אחר שינויים בשדה המגנטי של כדור הארץ והמגנטוספירה, ולאיתור סערות מגנטיות, ועל כן פזורות בכל העולם כ-200 תחנות מדידה קרקעיות קבועות בכל העולם ועוד כמה ניידות, וכן מגנטומטרים בלוויינים.
המגנטומטר הוא מכשיר רגיש מאוד, ויכול לחזות מראש את הופעת זוהר הקוטב עוד לפני הופעת האורות האופייניים.
בישראל
בישראל קיימות כיום שלוש תחנות מדידה ("מצפים מגנטיים") המופעלות על ידי המרכז למיפוי ישראל בהר חרמון, בבר גיורא ובהרי אילת. בתמונה 2 - המגנטומטר בתחנת המדידה שבהרי אילת. בעבר הייתה תחנה נוספת, באמציה, אך היא נסגרה.
סוגים
שני סוגים עיקריים של מגנטומטרים:
מגנטומטר עם סליל רוטט
השדה המגנטי משרה גל סינוסי בסליל הרוטט. הגודל של האות פרופורציונלי לכח של השדה, המסופק באופן אחיד, ולסינוס הזווית בין הציר של הסליל הרוטט וקווי השדה. סוג זה של מגנטומטר הוא מיושן, וכמעט יצא לגמרי משימוש.
מגנטומטר באמצעות אפקט הול
החיישן המגנטי הנפוץ ביותר הם החיישנים מבוססים על אפקט הול. חיישנים אלו מייצרים מתח אשר פרופורציונלי לשדה המגנטי המושרה וכן הם מסוגלים לחוש קוטביות.
מגנטומטר קריוגני
מגנטומטר חדשני שבתוכו ישנם שלושה חיישנים מגנטיים, על-מוליכים, שצריכים לשהות בתנאים קריוגנים (קירור), ולכן המערכת מלאה בהליום (טמפרטורה של 270- צלזיוס לערך). זה מאפשר למערכת למדוד שדות מגנטים חלשלושים. המכשיר רגיש ביותר ומסוגל למדוד את המיגנוט של סלעים בעלי תכולת מינרלים מגנטיים נמוכה מאוד (למשל, סלעי משקע ימי, חומר ארכאולוגי, דגימות סלע קטנות). מגנטומטרים אחרים לא יכולים למדוד את המיגנוט של כל החומרים הללו, כי סף המדידה שלהם נמוך בהרבה (כלומר, הרעש שלהם גבוה). במכשיר זה אין צורך לסובב את הדגימות הנבדקות בזמן המדידה. לכן דגימות הנוטות להתפורר או שיש להן תכולת מים, יכולות להימדד רק במכשיר הזה. המגנטומטר הקריוגני הראשון שהותקן בארץ, הותקן במעבדה הפליאומגנטית במכון הגיאופיסי לישראל בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 (ראו תמונה 3).
עיר מבעד לחלון (ואדי רושמייה)
"עיר מבעד לחלון (ואדי רושמייה)" (1958) הוא רישום מאת הציירת הישראלית אביבה אורי.
תיאור
הרישום "עיר מבעד חלון" נוצר בשנת 1958, תקופה בה נהגה אביבה אורי לרשום על פי הנוף בתל חליסה שבחיפה. בחלקו העליון של גיליון הנייר יצרה אורי מעין קו נוף, המורכב מחזרה על כמה קווים מאוזנים. טכניקה דומה הפעילה האמנית באותה עת בתיאור נופי הרי יהודה. מתחת לקו זה, במרכז הגיליון, מופיע תיאור של "ואדי רושמייה", הוא נחל גיבורים. אורי שילבה ברישום, העשוי בקו שחור, בין תיאור טופוגרפי לבין תיאור אורבני. בנוסף, הוסיפה האמנית קווים כחולים, העשויים בעפרון צבעוני, היוצרים חיבור בין חלקו התחתון של הפורמט לחלקו העליון.
שרה ברייטברג-סמל תיארה את סדרת רישומים זו כביטוי אידאי של הר, וקשרה את סגנון הרישום אל האמנות הסינית. "רישומי ההר של אביבה אורי, למרות שהם שומרים על קשר עם המציאות הם רישומים רעיוניים. ההר, יותר משהוא נוכחות פיזית, הוא נוכחות אידאית".
הרישום הוצג בשנת 2002 בתערוכה הרטרוספקטיבית של אורי במשכן לאמנות עין חרוד, בתערוכת היחיד שנערכה לעבודותיה בגלריה גורדון ב-2009
מוחמד אל-בראדעי
ד"ר מוחמד אל-בַּרַאדְעִי (בערבית: محمد البرادعي; נולד ב-17 ביוני 1942) הוא דיפלומט ומשפטן מצרי, כיהן כמזכ"ל הסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית (סבא"א) בשנים 1997–2009. במהלך תקופה זו זכה במשותף עם סבא"א בפרס נובל לשלום לשנת 2005. כיהן במשך תקופה קצרה בשנת 2013 בתפקיד סגן נשיא מצרים.
ביוגרפיה
נולד בקהיר למוסטפא אל-בראדעי, עורך דין ונשיא לשכת עורכי הדין של מצרים. ב-1962 סיים תואר במשפטים באוניברסיטת קהיר, וב-1974 דוקטורט במשפט בינלאומי פומבי בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ניו יורק.
ב-1964 התחיל בקריירה דיפלומטית במשרד החוץ המצרי, ושירת בין השאר בנציגות מצרים באו"ם בז'נבה ובניו יורק. בשנים 1974–1978 היה עוזר שר החוץ המצרי. ב-1980 עזב את שירות החוץ המצרי והפך לעמית בכיר במכון האו"ם לחינוך ומחקר. בשנים 1981–1987 הרצה בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ניו יורק.
הסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית
ב-1984 הצטרף למזכירות הסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית, תחילה כיועץ משפטי. ב-1993 היה עוזר המנכ"ל לענייני קשרי חוץ. ב-1 בדצמבר 1997 החליף את האנס בליקס בתפקיד מנכ"ל הסוכנות. הוא נבחר לקדנציות נוספות ב-2001 וב-2005.
אל-בראדעי פעל, גם בתפקידיו הקודמים ובייחוד בהיותו מנכ"ל, לחיזוק תפקידה של הסוכנות במניעת הפצתו של נשק גרעיני ואכיפת האמנה למניעת הפצת נשק גרעיני, זאת בעקבות הכישלון במניעת ההתחמשות הגרעינית של עיראק שנעשתה מתחת לאפה של הסוכנות, ונבלמה רק עקב מלחמת המפרץ. בסוף שנת 2002 עמד אל-בראדעי ביחד עם קודמו בליקס בראש צוות הפקחים שנשלח בעקבות החלטה 1441 של מועצת הביטחון של האו"ם לעיראק על מנת לבדוק האם משטרו של סדאם חוסיין מחזיק בנשק להשמדה המונית. בתחילת 2003 הם דיווחו לאו"ם על שיתוף פעולה מסוים מצד העיראקים, והציעו, בניגוד ללחץ האמריקני, לתת עוד זמן להמשך בדיקות הפקחים. אל-בראדעי אף מתח ביקורת על העדויות שהביאה ארצות הברית למאמציה, כביכול, של עיראק להשיג יכולת גרעינית.
אחרי מלחמת עיראק עמד אל-בראדעי במוקד התעניינות עולמי עקב הדאגה הגוברת בעולם מהיכולת הגרעינית של איראן. בארצות הברית ובקרב כמה מבעלות בריתה, בהן ישראל, הועלו טענות שאל-בראדעי אינו תקיף דיו כנגד איראן, ונוקט בדרך דיפלומטית ופורמליסטית מדי.
ב-2005 זכה במשותף עם הסוכנות בפרס נובל לשלום על תרומתם למניעת הפצת נשק גרעיני לצרכים צבאיים ועל מאמציהם כי השימוש באנרגיה גרעינית למטרות שלום יתבצע באופן הבטוח ביותר.
לקראת תום תקופת כהונתו השנייה בראשות הסוכנות, ב-2005, פעלה ארצות הברית למניעת היבחרו לקדנציה שלישית, אולם ביוני, לאחר פגישה בין אל-בראדעי לבין מזכירת המדינה האמריקנית, קונדוליזה רייס, הסירה ארצות הברית את התנגדותה למינויו לקדנציה נוספת. בנובמבר 2009 סיים את כהונתו כמנכ"ל הסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית.
אל-בראדעי ביקר מספר פעמים בישראל, לרוב בפרופיל נמוך. ביקור פומבי שלו כאורח הוועדה לאנרגיה אטומית התקיים ביולי 2004. הוא קרא לפירוז מנשק גרעיני של המזרח התיכון.
פעילות פוליטית במצרים
לאחר סיום תפקידו בסוכנות לאנרגיה אטומית המשיך אל-בראדעי להתגורר בווינה. במצרים זכה להערכה ציבורית רבה. בפברואר 2010 הודיע על הקמת תנועה פוליטית חדשה, שתפעל לקידום רפורמות דמוקרטיות. שמו הוזכר כמועמד אפשרי בבחירות לנשיאות מצרים שצפויות להיערך ב-2011, והוא אמר בראיון כי אינו פוסל את האפשרות.
בינואר 2011 הגיע מווינה למצרים, השתתף בהפגנות המחאה ההמוניות שהובילו את ההפיכה במצרים, וקרא להתפטרותו של הנשיא חוסני מובארכ. תנועת האחים המוסלמים ותנועות אופוזיציה מצרית אחרות, קראו לו לייצגן במאבק למען שינוי המשטר במצרים. אל-בראדעי מצדו אמר בריאיון לעיתון "דר שפיגל" כי "עלינו להפסיק לעשות דמוניזציה לאחים המוסלמים". באפריל 2011 אמר אל-בראדעי בריאיון לעיתון "אל-וטן" כי "אם ישראל תתקוף את עזה, נכריז מלחמה על המשטר הציוני".
מוחמד אל-בראדעי נשוי לעאידה אל-כאשף, גננת במקצועה, ואב לבן ולבת.
צ'יליבי מויסה
צ'יליבי מויסה (ברומנית: Cilibi Moise, בעברית: אפרים משה הרוכל (1812–1870) היה רוכל בסדקית יהודי ממולדובה שליקט פתגמים, אמרות ודברי חכמה ופרסם אותם בשפה הרומנית ב-13 או 14 חוברות שזכו לפופולריות רבה.
ביוגרפיה
במהלך השנים פורסמו 13–14 חוברות שזכו לפופולריות רבה והביאו לכך ששמו של צ'יליבי מויסה מופיע באנתולוגיה של הספרות הרומנית בין ראשוני הסופרים הרומנים, אף על פי שלא ידע קרוא וכתוב ברומנית, אלא רק עברית.
צ'יליבי מויסה מת מטיפוס ונקבר בבית העלמין פילנתרופיה בבוקרשט.
מרי מקדונל
מרי מקדונל (באנגלית: Mary McDonnell; נולדה ב-28 באפריל 1952), שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקנית, זוכת פרס סאטורן ופרס אובי שהייתה מועמדת לשני פרסי אוסקר על משחקה בסרטים "רוקד עם זאבים" ו-"דג התשוקה".
ביוגרפיה
מקדונל נולדה בווילקס בייר, פנסילבניה וגדלה באית'אקה, ניו יורק, שם סיימה אוניברסיטה והחלה בלימודי דרמה. היא הצטרפה לחברת התיאטרון היוקרתית "לונג וורף", שבה עבדה במשך 20 השנים האחרונות. מקדונל נשואה לשחקן רנדל מל ולהם שני ילדים, אוליביה ומייקל.
מקדונל זכתה בפרס אובי (פרס התיאטרון של אוף ברודוויי) על משחקה במחזה Still Life בשנת 1980. כמו כן השתתפה במחזות "קורותיה של היידי" ו"קיץ ועשן" של המחזאי טנסי ויליאמס.
לאחר 21 שנות קריירה בתיאטרון, עשתה מקדונל את פריצתה הגדולה בסרט רוקד עם זאבים משנת 1990 כ"עומדת עם אגרוף", אמריקנית שגודלה בידי אינדיאנים משבט הסו, תפקיד שהקנה לה מועמדות לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר ולפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר.
בשנת 1993 היא קיבלה מועמדות שנייה לפרס אוסקר, הפעם לתפקיד שחקנית ראשית בסרט הקולנוע "דג התשוקה". כמו כן, הופיעה לצד פטריק סווייזי בסרט "טייגר" משנת 1988. סרטים נוספים שבהשתתפותה היו דוני דארקו, גרנד קניון, היום השלישי וסניקרס.
בטלוויזיה, מקדונל השתתפה באופרת הסבון "As The World Turns" משנת 1980 וכיכבה בסיטקום רפואי בשם "E/R" בשנת 1984 לצד אליוט גולד וג'ורג' קלוני, כמו גם בהופעת אורח בשנת 2001 בסדרה ER, עליה הייתה מועמדת לפרס אמי לשחקנית אורחת בסדרת דרמה.
בשנים 2003–2009 מקדונל השתתפה בסדרת המדע בדיוני בטלסטאר גלקטיקה, עליה זכתה בפרס סאטורן בקטגוריית השחקנית הראשית הטובה ביותר לשנת 2008.
בין השנים 2009–2012 השתתפה בסדרת הטלוויזיה המפענחת" בתפקיד שרון ריידר מפקדת היחידה לחקירת שוטרים. בשנת 2012 הייתה מועמדת שוב לפרס אמי לשחקנית אורחת בסדרת דרמה. לאחר ירידת הסדרה "המפענחת", המשיכה בסדרת המשך שעלתה באוגוסט 2012 בשם "המפענחת: פשעים חמורים" והפכה למפקדת היחידה.
בשנת 2017 שיחקה בעונה השלישית של סדרת הטלוויזיה "פארגו" בתור האלמנה רובי גולדפרב.
בשנת 2023 היא עתידה לשחק במיני-סדרת האימה "מפלת בית אשר" שיצר מייק פלנגן לשירות הסטרימינג של נטפליקס ומבוסס על הסיפור הקצר באותו שם מאת אדגר אלן פו.
1994 בספורט
החלקה על הקרח
הזוכים באליפות העולם בהחלקה על הקרח שנערכה בצ'יבה, שביפן:
גביע דייוויס
נבחרת שוודיה זכתה בגביע לאחר ניצחון 1-4 על נבחרת רוסיה.
גביע הפדרציה
נבחרת ספרד זכתה בגביע לאחר ניצחון של 0-3 על נבחרת ארצות הברית
כדור הזהב
חריסטו סטויצ'קוב זכה בתואר.
אליפות העולם בכדורסל 1994
נבחרת ארצות הברית זכתה במדליית הזהב לאחר ניצחון במשחק הגמר על נבחרת רוסיה  91-137. נבחרת קרואטיה זכתה במדליית ארד.
הגביע הביניבשתי
התחרות הופסקה עד לשנת 1996
הגביע האירופי
אולימפיה ליובליאנה זוכה בגביע, לאחר ניצחון על טאו ויטוריה  81:91.
גביע קוראץ'
אריס סלוניקי זוכה בגביע קוראץ', לאחר ניצחון על פלקנסטרו טריאסטה  במשחק כפול 100-91 ו-75-66.
מפרץ דוז
מפרץ דוז או מפרץ דוזה (באנגלית: Duse Bay) הוא מפרץ בצידו הדרומי של חצי האי טריניטי, בחלקו הצפוני ביותר של חצי האי האנטארקטי, בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
המפרץ ממוקם בין נקודת וייו, לבין צידו המערבי של חצי האי טאבארין.
גילוי ומיפוי המפרץ
המפרץ התגלה על ידי משלחת חקר בפיקודו של יוהאן גונאר אנדרשון (Johan Gunnar Andersson), מטעם המשלחת השוודית באנטארקטיקה, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1901 – 1904, בפיקודו של אוטו נורדנשלד.
מקור השם
שמו של המפרץ ניתן לו על ידי אוטו נורדנשלד.
לקריאה נוספת
• Geological Survey (U.S.), Coastal-change and Glaciological Map of the Trinity Peninsula Area and South Shetland Islands, P 12, 15
• Jane G. Ferrigno, Alison J. Cook, Kevin M. Foley, Richard S. Williams, Jr., Charles Swithinbank, Adrian J. Fox, Janet W. Thomson, and Jörn Sievers, Coastal-Change and Glaciological Map of the Trinity Peninsula Area and South Shetland Islands, Antarctica: 1843–2001, USGS, Geologic Investigations Series Map I–2600–A
• Beriain, Eneko & Ruiz Pereira, Sebastián. (2016), Ice retreat over the last 50 years at Düse Bay, NE Antarctic Peninsula, May 2016, Conference: XVI Glaciological SymposiumAt: St. Petersburg, Russia
• Drennan R, Dahlgren TG, Linse K and Glover AG (2021), Annelid Fauna of the Prince Gustav Channel, a Previously Ice-Covered Seaway on the Northeastern Antarctic Peninsula, Front. Mar. Sci. 7:595303. doi: 10.3389/fmars.2020.595303
• Reece, A. (1950), The Ice of Crown Prince Gustav Channel, Graham Land, Antarctica, Journal of Glaciology, 1(8), 404-409. https://doi:10.3189/S0022143000012703
• Almond Peter M., Linse Katrin, Dreutter Simon, Grant Susie M., Griffiths Huw J., Whittle Rowan J., Mackenzie Melanie, Reid William D. K. (2021), In-situ Image Analysis of Habitat Heterogeneity and Benthic Biodiversity in the Prince Gustav Channel, Eastern Antarctic Peninsula, Frontiers in Marine Science, 8 DOI=10.3389/fmars.2021.614496
אגודת אחוה
אגודת אחוה העולמית היא אגודת סתרים דתית שנוסדה בשנת תרנ"ה (1895) ומטרתה עזרה הדדית וקיום ממשי של מצוות "ואהבת לרעך כמוך". הלשכה העולמית הראשית שוכנת בירושלים.
הקמת האגודה
במרוצת המאה ה-19 התחוללו תמורות רבות ביישוב היהודי בארץ ישראל, חלקן בעקבות התפתחות המדע, התחבורה, התיעוש והפוליטיקה העולמית, וחלקן בשל התגברות עלייתם של יהודים לארץ והתגוונות צורות התעסוקה שלהם. רוב היישוב התגורר ברובע היהודי בירושלים, המסחר היה דל ומצומצם מאוד ורוב אנשי היישוב התקיימו על כספי החלוקה, נדבות שנשלחו מחו"ל וחולקו באופן לא שווה בין חברי הקהילות. יהודי הארץ ראו עצמם ראויים לכספי "החלוקה", בשל ישיבתם בארץ, עיסוקם הרוחני בלימוד התורה, ובשל תפילותיהם לשלום כל עם ישראל, שבכך, להשקפתם, הם מקרבים את הגאולה.
הסוציולוג מנחם פרידמן, תיאר את התפיסה הרווחת באשר לכספי החלוקה: "היישוב הישן התבסס על התפיסה המסורתית שראתה ביישובה של ארץ-ישראל ערך דתי-רוחני לעם היהודי בכללו. ערך זה הוא פועל יוצא מתפיסת היסוד של המסורת היהודית, על כל מרכיביה, ביחס לקשר שבין העם היהודי וארצו. יישוב ארץ ישראל נקשר ליישוב המייחד את עצמו למלא תפקיד דתי-רוחני - לימוד תורה ותפילה, ודורש מן הגולה היהודית לקיימו מבחינה כלכלית. ספרות ההלכה והמדרש נתנה ביסוס מלא ליחסי הגומלין המיוחדים במינם שבין הגולה וארץ ישראל. על-פי תפיסה זו הגולה אמורה לספק את הצרכים הכלכליים-פיזיים ואילו היישוב בארץ-ישראל אמור להקדיש את עצמו לקיומם של הערכים המרכזיים של החברה היהודית-מסורתית - תפילה ולימוד תורה בארץ הקודש ולתרום בכך לקיומה ולרווחתה של הגולה. עקרונית, לא ראו עצמם בני היישוב הישן כאוכלי לחם חסד, אלא כזכאים לקבל תגמול במערכת חליפין".
בשנות השבעים, כאשר גדל היישוב והמוסדות הקיימים התקשו לכלכל אותו, התעוררו הצעירים שמאסו בחיים התלויים בנדבות והחליטו לקום ולהקים את פתח תקווה, המושבה היהודית החקלאית הראשונה בארץ ישראל, במטרה לפרנס את עצמם בכבוד ולא להזדקק למתנות בשר ודם. לאחר מכן התגברה היציאה מן החומות, הוקמו שכונות חדשות בקרקעות במערב ירושלים, והוכנו תוכניות מרחיקות לכת במושגי הזמן ברחבי הארץ. רבים חיפשו דרך לאורח חיים עצמאי ויצרני, פרנסה מחקלאות ועבודת כפיים, אך מקימי השכונות החדשות והמושבות נאלצו להתגבר על התנגדות עזה של מנהיגים וקובעי דעת קהל בחברה היישובית דאז. אט אט התגברה הבנייה היהודית בשכונות החדשות שנבנו מחוץ לחומות. היוצאים התגברו על ההתנגדות, בעיות הביטחון וקשיי המימון והצליחו לארגן קבוצות גדולות יחסית להתיישבות החדשה והקימו גם בתי עסק למלאכה ולתעשייה זעירה.
כדי שלא להרגיז את עסקני היישוב, שהביטו בחשדנות על כל התארגנות, הוקמה האגודה כאגודה סודית. למרות זאת, לאחר שלושה חודשים קיום האגודה דלף, והעסקנים פנו אל המהרי"ל דיסקין בטענה כי מדובר בכת חדשה בסגנון שבתאי צבי ויעקב פרנק. חברי האגודה מיהרו לפנות אל רבי שמואל סלנט שהכיר את משפחותיהם, ותגובתו הייתה: "ילדי, אני יודע את כל אחד מכם ואני מכיר גם את הוריכם המפורסמים לשלומי אמוני ישראל, בטוח אני שלא תצא חס ושלום תקלה תחת ידכם. רחש ליבכם דבר טוב, ואת מחשבתכם הטובה הוצאתם לפעולה. אמנם פעולתכם היא חדשה בארצנו הקדושה, אבל מעשי מתנגדיכם אשר מטבעם להביט בעין רעה על כל דבר נוצר, הם דבר שאינו חדש אצלנו. אל תיראו ואל תפחדו, ולכו בכוחכם זה להושיע את בנינו ואת עירנו. יהי נועם ה' עליכם ומעשי ידיכם יכונן", והוסיף בבדיחותא: "פסוק זה ישמש אתכם כסגולה לגרש את השטן". לאחר מכן שלח הרב דיסקין את מקורבו, הדיין רבי שלמה זלמן בהר"ן לעווי להשתתף באספת הוועד הפועל ולעיין בספרי האגודה. בסיום הבדיקה, שהסתיימה בהצלחה רבה, כתב הדיין בדברי הסיכום: "יהי חלקי עמכם".
בהמשך קמה אגודה מתחרה, בשם "אחים נאמנים".
סניפים
לאחר ששקטו הרוחות נוספו חברים חדשים והאגודה גדלה, נפתחו סניפים גם ביפו, תל אביב, צפת, טבריה, חברון, פתח תקווה, חיפה, ניו יורק, מצרים ולונדון.
דווקא אז צצו כוחות ריקבון מבפנים, בתוך המחנה התגלו קינאה ותחרותיות, ובסופו של דבר הלשכה הירושלמית התפוררה ונסגרה. הסיבה העיקרית לכך הייתה ריבוי החברים, כאשר כל מי שקיבל עליו את תנאי האגודה התקבל כחבר מבלי לבדוק בציציותיו. בשנת תרס"ב (1902), בהשפעת סניף יפו, התחילה הלשכה הירושלמית לבנות עצמה מחדש, תוך הקפדה על התאמת החברים.
הקמת שכונת אחוה בירושלים נתנה גם תנופה לאגודה שעלתה ופרחה, אבל מלחמת העולם הראשונה קטעה את המשך התפתחות השכונה והאגודה. השלטונות לא ראו בעין יפה קיום אגודה סודית, ולכן הלשכה נסגרה, פנקסי האגודה והפרוטוקולים נשרפו, רבים מה'אחים' נטשו את השכונה ועברו למקומות אחרים ורוב פעילות האגודה עברה לסניפים באוסטרליה, אנגליה, ארגנטינה, ארצות הברית, ברזיל, דרום אפריקה, צרפת וקנדה.
לאחר הכיבוש הבריטי בארץ ישראל, הוקמו מחדש חלק מהלשכות במתכונת מצומצמת יותר.
עקרונות ומבנה ארגוני
בי"ט בכסלו תרפ"ב התקיימה הוועידה הראשונה של אחוה העולמית בה הוחלט כי:
"השם: אגודת אחוה. אגודה עולמית המורכבת מחברים הנאמנים לתורתנו הקדושה לעמנו ולארצנו, ומאורגנים על ידי לשכות מיוחדות בכל מקום. נוסדה בירושלים כ"ט כסליו תרנ"ה. המטרה: "ואהבת לרעך כמוך". אהבה ואחוה לכל איש ישראל בכלל ולאחי האגודה בפרט. השאיפה: א. תחית עם ישראל בארצו על פי התורה הכתובה והמסורה, בדרך האמת והשלום. ב. חינוך הבנים והבנות ברוח התורה וברעיון האחוה. האמצעים: א. כאחים נאמנים יהיו כל בני האגודה. איש את רעהו יעזורו בחומר וברוח. ב. הפצת רעיון האחוה על ידי יסוד לשכות בכל מקום שאפשר".
הלשכות מתנהלות פיננסית וארגונית באופן עצמאי ובעלי התפקידים נבחרים על ידי האחים החברים בלשכה בבחירות דמוקרטיות. בכל לשכה פעילה מכהנים נשיא ויו"ר, בלשכות גדולות מכהן גם מזכיר ובלשכות גדולות מאוד מכהנים גם ועד הפועל. הנשיאים והיו"רים של לשכות אחוה בעולם, הם חברים מתוקף תפקידם בוועידה העולמית, והנשיאים הם גם חברי הוועד הפועל של אגודת אחוה העולמית. הוועד הפועל בוחר בבחירות דמוקרטיות את חמשת חברי ההנהלה המצומצמת, הנשיא העולמי והיו"ר העולמי.
האחים באחוה מחולקים לארבע דרגות שונות, החל מ'חניכים' שהם "אחים הבאים ללמוד את תורת האחוה" ועד 'מחנכים' שהם "ישנם כאלה הבאים אל האחוה מתוך שכחה עצמית גמורה. אין להם שום מחשבת עניין על עצמם לא בשעה שהם נותנים את ידם לאחוה, לא אחרי כן ולא בשום פעם כל הימים, אלא תמיד הם מרגישים רק את השני ותמיד הם מוכנים לתת את עצמם ולהקדיש את עצמם בעד השני. מעטים הם יחידי סגולה אבל זוהי האחוה החשמונאית. תפקידם של אלה באחווה לשמש סמל לאחרים וממלאים הם מבלי כוונה מיוחדת תפקיד של מחנכים".
פעילות האגודה
בשנת תרס"ה הציעו חלק מחברי האגודה לייסד לעצמם שכונה בירושלים, ובשנת תרס"ו נרכש על שם שני חברי האגודה בעלי נתינות עות'מאנית, מגרש לצורך בניית שכונת אחווה. מכיוון שרוב האחים היו חסרי אמצעים, בא לעזרתם בנק אפ"ק – לימים בנק לאומי לישראל – שבראשו עמד אז זלמן דוד ליבונטין והוא הלווה להם מכספי הקרן קיימת לישראל לתקופה של 10 שנים בריבית של 6%. עבודת בניית השכונה הוטלה על חברי האגודה הקבלנים אברהם המבורגר וחותנו יעקב משה מן, וכעבור שנתיים השכונה הוקמה. השכונה ממוקמת בירושלים בין שכונת זיכרון משה ובין רחוב מלכי ישראל. בספר התקנות לייסוד השכונה נכתב: "ובאנו בברית לכונן לנו מקום מושב משנים ועשרים בתים, בית וחצר לכל אחד, עם בית כנסת הבנוי כמו רמים לתורה ולתפילה... וקראנו שם המושבה שערי אחוה, למען יהיה השם הזה לנו אות לטובה, כי מפעל זה יהיה לנו כמו שער גדול פתוח לרווחה".
ב-1912 החלו חלק מחברי האגודה בבניית השכונה היהודית הראשונה מחוץ לחומות העיר העתיקה בטבריה, היא שכונת אחווה.
לאחר מלחמת העולם הראשונה, הוציאה האגודה את השבועון "הד העם" במשך שנתיים בעריכת יצחק יעקב ילין.
אגודת אחוה היא על מפלגתית, למרות שהרוב הגדול של האחים פעילים גם פוליטית במפלגות שונות. קודם הקמת המדינה ניסתה אחוה, באמצעות חבריה שהיו פעילים באגודת ישראל ובמזרחי לפעול לאיחוד ביניהם, אך לא הצליחה.
בשנת 1920 נתמנה נשיא אגודת אחוה העולמית, זלמן יוסף סולובייצ'יק, למנהל הכללי של כנסת ישראל, הארגון הכללי של יהודי ארץ ישראל בימי המנדט הבריטי שכלל את אספת הנבחרים, הוועד הלאומי, ועדי הקהילות והרבנות הראשית.
נציגי אחוה ישבו בהנהלות "קרן הגאולה" וקרן היסוד שפעלו לגיוס כספים למען הקמת מדינת ישראל, ובמהלך השנים הארגון פעל בשיתוף פעולה גם עם חובבי ציון, ההסתדרות הציונית הדסה והג'וינט.
בשנת 1899 נוסדה גם ביפו שכונת אחווה, דרומית-מערבית לנוה צדק ולשכונת נווה שלום, ביזמת אליהו אהרון כהנא.
בשנת 1905 הקימו אנשי האגודה ביפו תלמוד תורה שבו שילבו עם לימודי הקודש מעט לימודי חול. למקום קראו "חדר אחוה", ורבים מבני הציבור החרדי המקומי תמכו בו. בשנת תרס"ח למדו בו כשמונים תלמידים. למנהל ה'חדר' מונה ד"ר יוסף הלוי זליגר בתמיכת רבה של יפו - הרב אברהם יצחק הכהן קוק. שמו של המוסד שונה ל"תחכמוני", והוכנה תוכנית שכללה גם לימודים על-תיכונים.
האגודה פעלה לקידום חבריה במשרות רבנות והנהלה. כך למשל, השפיעה על מינויו של הרב קוק לרב הראשי. בין החותמים על מינויו לרבה של ירושלים, היו המוסדות עץ חיים, שערי צדק וביקור חולים שבהנהלתם עמדו אנשי אחווה.
עקומת הילברט
עקומת הילברט היא עקומה רציפה של מילוי חלל פרקטלי שתוארה לראשונה על ידי המתמטיקאי דויד הילברט בשנת 1891. זוהי עקומה בעלת דמיון עצמי המבקרת בכל נקודה בתוך מרחב דו-ממדי, וממלאת אותו לחלוטין מבלי לחצות את עצמה.
העקומה נבנית על ידי התחלת קטע קו ישר ולאחר מכן החלפתו באופן איטרטיבי בתבנית של ארבעה קטעים קטנים יותר המסודרים בריבוע. לאחר מכן, הדפוס חוזר על עצמו בקנה מידה קטן יותר בכל אחד מהמקטעים הללו, והתהליך נמשך ללא הגבלת זמן. התוצאה היא עקומה שמתפתלת בכל החלל, שעוברת דרך כל נקודה פעם אחת בדיוק.
שימושים
לעקומות הילברט מספר תכונות שימושיות, מה שהופך אותן לפופולריות בתחומי מחקר שונים. במדעי המחשב, הם משמשים לעיתים קרובות למיפוי נתונים דו-ממדיים על מרחב חד-ממדי, המאפשרים אחסון ומניפולציה יעילה של נתונים. הם משמשים גם בקרטוגרפיה ליצירת מפות המשמרות את הקשרים הטופולוגיים בין מיקומים, ובדחיסת תמונה כדי לשפר את היעילות של אחסון ושידור נתונים.
בנוסף ליישומים המעשיים שלהם, עקומות הילברט נחקרה גם בשל התכונות האסתטיות והמתמטיות שלה. היא מהוווה דוגמה לעקומת מילוי חלל, בטופולוגיה ובגיאומטריה, וגם שימשה לחקר המאפיינים של פונקציות רציפות ולחקור את מושג הממדיות.
דוגמה
הפרמטר n מייצג את סדר העקומה, הקובע את קנה המידה של העקומה ומספר האיטרציות המשמשות בבנייתה. ערך גבוה יותר של n מביא לעקומה מפורטת יותר עם מספר גדול יותר של נקודות.
הפרמטר p מייצג את המיקום של נקודה על העקומה. הערך של p קובע את המיקום הספציפי של נקודה על העקומה בסולם נתון. לדוגמה, אם n הוא סדר העקומה ו-p הוא המיקום של נקודה על העקומה, אז H(n, p) מייצג את הקואורדינטות של אותה נקודה.
בנוסחה של עקומת הילברט, H(n, p) מוגדר רקורסיבי, כלומר הוא מוגדר במונחים של עצמו. באופן ספציפי, H(n,p) מוגדר במונחים של H(n-1, p) ו-H(n-1, p+2^(2n-2)), אשר בעצמם מוגדרים במונחים של H(n- 2, p) ו-H(n-2, p+2^(2(n-2)-2)), וכן הלאה. הגדרה רקורסיבית זו מאפשרת לבנות את העקומה בצורה איטרטיבית, החל מקטע קו ישר ולאחר מכן להוסיף עוד ועוד פרטים עם כל איטרציה.
דוגמה אחת לעקומת הילברט היא "עקומת הילברט בסדר n", הנבנית באמצעות התהליך הבא:
- התחל עם קטע קו ישר.
- מחלקים את הקטע לארבעה חלקים שווים, ומסדרים אותם מחדש ליצירת ריבוע, כאשר קטע הקו המקורי הוא האלכסון של הריבוע.
- חזור על התהליך בכל אחד מארבעת הקטעים, ויוצרים ריבוע קטן יותר בכל אחד.
- המשך בתהליך ללא הגבלת זמן, תוך יצירת ריבועים קטנים יותר ויותר בכל איטרציה.
- תהליך זה יכול להיות מיוצג מתמטית באמצעות הנוסחה הבאה:
H(n, p) = (H(n-1, p), H(n-1, p+2^(2n-2)))
כאשר n הוא סדר העקומה ו-p הוא מיקום הנקודה על העקומה.
לדוגמה, אם ברצוננו לבנות עקומת הילברט בסדר 2 כדי לבנות משושה, נוכל להשתמש בנוסחה לעיל כדי ליצור את הנקודות על העקומה באופן הבא:
H(2, 0) = (H(1, 0), H(1, 2)) = ((0,0), (1,0))
H(2, 1) = (H(1, 1), H(1, 3)) = ((1,0), (1,1))
H(2, 2) = (H(1, 2), H(1, 0)) = ((1,1), (0,1))
H(2, 3) = (H(1, 3), H(1, 1)) = ((0,1), (0,0))
יחסי אריתריאה–גרמניה
יחסי אריתריאה–גרמניה הם היחסים הדיפלומטיים שבין מדינת אריתריאה לבין הרפובליקה הפדרלית של גרמניה.
סקירה כללית
בעקבות מלחמת העצמאות של אריתריאה, כ-25,000 אריתראים מצאו מקלט בגרמניה. פליטים אלה, שרובם חיים כאזרחים גרמנים מן המניין, מקיימים קשרים הדוקים עם ארצם עד היום. אולם, היחסים בין אריתריאה לגרמניה הם חלשים ביותר, שלא מומשו במלואם מאז תום המלחמה. בין המדינות קיים שיתוף פעולה מזערי וסחר דו צדדי דל. עם זאת, ממשלת אריתריאה מצפה לתמיכתה של גרמניה בסוגיית הסכסוך האריתראי-אתיופי.
השרפה באוהל הקרקס בהרטפורד
השרפה באוהל הקרקס בהרטפורד הוא אסון שרפה שאירע ב-6 ביולי 1944 באוהל שהוקם עבור הופעת קרקס האחים רינגלינג וברנום את ביילי בהרטפורד, קונטיקט. האסון גבה את חייהם של 167 בני אדם, רובם נשים וילדים. בין 600 ל-700 איש נוספים נפגעו באירוע בו נכחו בין 6,000 ל-7,000 איש. זהו אחד מאסונות הדליקה הקטלניים בהיסטוריה של ארצות הברית.
רקע
הקרקס היה מופע נודד שהופיע באוהלים גדולים שהוקמו באופן ייעודי בפאתי הערים. על מנת לאטום את האוהל לגשם, הוספג בד הקנבס שלו בפרפין נוזלי מהול בבנזין, חומר דליק ביותר. הקרקס היה אמור להגיע להרטפורד ב-5 ביולי 1944, אך איחר בשל עיכוב ברכבת. כתוצאה מכך בוטלו מופעי 5 ביולי. דבר זה עורר חשש בקרב אנשי הקרקס כיוון שלפי אמונה טפלה ביטול הופעה מסמן מזל רע.
בהופעת אחר הצהריים של ה-6 ביולי נכחו בין 6,000 ל-7,000 איש, רובם נשים וילדים. מספר הנוכחים אינו ידוע בוודאות. נמכרו 6,789 כרטיסים וידוע כי חולקה בנוסף כמות גדולה של כרטיסי חינם, שלא נרשמו.
השרפה
מיד לאחר הופעת האריות, הבחין מנהל הלהקה, מרל אוואנס, בשלהבת אש. הוא הורה מיד לתזמורת לנגן את המארש "כוכבים ופסים לנצח", שהיווה קוד לאזעקה. מנהל הזירה ביקש מהקהל לעזוב את האוהל באופן מסודר, אך במקום פרצה פאניקה והסדרנים לא הצליחו לנווט את מנוסת הבהלה של הקהל, שרמס בדרכו ילדים והפריד משפחות, שחבריהן האובדים שבו לאחר מכן פנימה לתוך האוהל על מנת לאתרם. שמונה דקות לאחר שזוהתה האש לראשונה, קרס בד האוהל הבוער פנימה ויצר מלכודת אש ועשן.
הנפגעים מתו או נפגעו משאיפת עשן, כוויות, חנק כתוצאה מהדוחק וההיסטריה ונפילה או קפיצה מראש הטריבונות הגבוהות, אליהן נסו על מנת להימלט. חלק מהניצולים ניצלו עקב קבורתם תחת גופות צופים אחרים, שגוננו עליהם למעשה.
לאחר שזוהו הנפגעים והנעדרים, נותרה בחדר המתים העירוני גופתה של ילדה לבושה בשמלה לבנה. הגופה, שסומנה Little Miss 1565, לא זוהתה ולא נדרשה, על אף שתמונתה פורסמה בעיתונות והפכה אחת התמונות הידועות מהאסון. ב-1992 נקבע שזו היא אלינור קוק, בת שמונה, מסאות'המפטון, מסצ'וסטס.
חקירת השרפה
מיד לאחר השרפה הוגשה תביעה נגד חמישה ממנהלי ועובדי הקרקס בגין הריגה. ארבעה הורשעו בסוף 1944, אך זכו עד מהרה לחנינה. במקביל נטלה הנהלת קרקס האחים רינגלינג וברנום את ביילי אחריות לנפגעים ושילמה עד 1954 פיצויים בסך 5 מיליון דולר.
ב-1950 הודה צעיר בן עשרים בשם רוברט דייל סגיי (Robert Dale Segee) מאוהיו שהוא היה זה שהצית את השרפה ואף רצח מספר בני אדם במספר אירועים שונים, וזאת בשל הזיות. האיש נשפט ב-1950 ונאסר ל-40 שנים על סמך הודאתו. לא נערכה כל חקירה צולבת, לא נחקרו עדים בעניין וככל הנראה לא היו עדי ראייה שיאמתו את סיפורו של סגיי. הוא ריצה את כל ענשו ורק ב-1993 החלה המשטרה לחקור שנית את המקרה והחליטה שככל הנראה לא היה מדובר בהצתה ושסגיי היה חף מפשע.
אתר זיכרון
ביום השנה לאסון בשנת 2002 נחנך באתר האסון ברחוב ברבור מס' 350 (350Barbour Street) אתר זיכרון. האתר כולל רחבה מרוצפת עגולה (כזירת קרקס) ובמרכזה דיסקת מתכת עליה חרוטים שמות כל ההרוגים וגילם. על מנת לגייס כסף להקמת האתר, נמכרו לתורמים לבנים אדומות, הנושאות מסר אישי, לבנים אלו משמשות לריצוף ה"זירה" שבמרכזה דיסקת המתכת. במקביל הוקם אתר אינטרנט (www.circusfire1944.com) המתעד את כל ההרוגים, כולל ביוגרפיה, תמונות ומקום הקבורה; רשימה של כל הניצולים; עדויות אישיות; תמונות; כתבות ומאמרים; ריכוז מחקרים שנערכו לאורך השנים בסוגיות השרפה וסיבתה.
ג'וזף ר. גנסקולי
'''ג'וזף ר. גנסקולי (באנגלית: Joseph R. Gannascoli''', נולד ב-15 בפברואר 1959) הוא שחקן אמריקאי, מוכר בעיקר בשל גילום דמותו של ויטו ספטפורה בסדרת הטלוויזיה של HBO "הסופרנוס".
ביוגרפיה
גנסקולי נולד בברוקלין שבניו יורק. הוא למד באוניברסיטת סנט ג'ונס במשך שנתיים והתמחה בתקשורת. נכון להיום גנסקולי נשוי לדיאנה גנסקולי, ומשווק מותג משלו של רוטב מריאנה. בראיונות הוא מתבדח בקשר למשקלו הרב.
שמעון סיסו
שמעון סיסו הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה, המשמש מפקד חטיבת שומרון. קודם לכן שימש כמפקד גדס"ר גולני ומפקד בא"ח גולני. מעוטר בצל"ש אלוף.
ביוגרפיה
סיסו התגייס לצה"ל, ושובץ בגדוד 51 של חטיבת גולני עבר מסלול של לוחם, קורס מ״כים חי״ר וקורס קציני חי"ר. ב-20 בדצמבר 2007, במהלך מבצע צלול כיין, שביצע גדוד 51 של חטיבת גולני במחנה הפליטים אל-מע'אזי שבמרכז רצועת עזה, תקפו מחבלים מבנה בו שהתה מחלקה 4 של פלוגת החוד של הגדוד, מהירי נפגעו מספר לוחמים ומפקדים. חוליית מחבלים ניסתה להסתער לעבר המבנה בו שהה הכוח. מפקד המחלקה, סיסו יחד עם לוחם נוסף, סמ"ר דור אבן, הסתערו לעבר החוליה, ופגעו באחד המחבלים, ויצאו שוב להסתערות וחיסלו את החוליה. על תפקודו הוענק לו צל"ש אלוף ממפקד פיקוד הדרום.
בשנים 2014–2015 כיהן כמפקד פלס"ר גולני. בשנת 2017 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדס"ר גולני, תחת פיקודו הגדוד הוסב ממתכונת גדס"ר לסיירת, ושירת עד שנת 2019 לאחר מכן מונה למפקד בא"ח גולני. לאחר מכן מונה למפקד צוות במכללה לפיקוד טקטי. בשנת 2022 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת שומרון.
הוועד לפיתוח דזונגקה
הוועד לפיתוח הדזונגקה (בדזונגקה: རྫོང་ཁ་གོང་འཕེལ་ལྷན་ཚོགས) הוא מוסד של ממשלת בהוטן האמון על שימור ופיתוח שפת הדזונגקה.
היסטוריה
בבהוטן כתריסר שפות שונות הנמצאות בשימוש. בשנת 1971 החליט המלך ג'יגמה דורג'י וונגצ'וק, המלך השלישי של בהוטן להפוך את שפת דזונגקה לשפה הרשמית של הממלכה. הוועד הוקם באופן רשמי בשנת 1986 על ידי המלך הרביעי של בהוטן, ג'יגמה סינגייה ואנגצ'וק. המשרד הראשי של הוועד ממוקם בבירתה של בהוטן, טהימפהו, בקרבת הספרייה הלאומית של בהוטן ומשרד החינוך.
הוועד מחולק לשני חלקים: הוועד עצמו המורכב מתשעה חברים בהנהגתו של ראש ממשלת בהוטן. החלק השני הוא מזכירות הוועד האחראית על העבודה היום-יומית של הוועד. בין מטרות הוועד לשמר שפות אחרות, חוץ משפת הדזונגקה, המדוברות בבהוטן.
יונתן מישרקי
יונתן (יוני) מישרקי (נולד בי"ט באב ה'תשמ"ד, 17 באוגוסט 1984) הוא חבר הכנסת מטעם מפלגת ש"ס.
ביוגרפיה
נולד וגדל בירושלים.
בצעירותו למד בישיבות 'שערי בינה' ו'מיר'. בעל תואר ראשון במשפטים.
נשוי ואב לשניים ומתגורר בירושלים.
קריירה פוליטית
מישרקי החל את דרכו בעשייה הציבורית כראש ש"ס בירושלים (מנהל הסיעה המקומית בירושלים), שימש כיועץ בכיר וכראש הלשכה של כמה מסגני ראש העיר מטעם ש"ס. כיהן גם כראש מנהל החינוך המקומי.
בהמשך, היה יועצו של אריה דרעי – ראש המפלגה הארצית, וכראש המטה של שר הפנים והשר לפיתוח הפריפריה, הנגב והגליל.
ב־2015 הוצב במקום הסמלי 72 ברשימת מפלגת ש"ס שזכתה לבסוף ל־7 מנדטים, במערכות הבחירות הבאות (מאז 2019) הוצב במקום לא ריאלי אך מקומו עולה בהדרגה: 17 (פעמיים), 16 ובהמשך 15 (המפלגה זכתה אז ל־8–9 מנדטים).
נכנס לכנסת ב-3 בינואר 2023 עם התפטרותו של השר יואב בן צור, במסגרת החוק הנורווגי.
אופריצ'נינה
אופריצ'נינה (ברוסית: Опричнина) – תקופה בהיסטוריה הרוסית שהחלה בשנת 1565 והסתיימה עם מות איוואן הרביעי בשנת 1584, תקופה שהתאפיינה בטרור ממשלתי ובמערכת מיוחדת של אמצעי אכיפת החוק. כמו כן היה זה שמו של חלק מרוסיה הצארית שהועבר לממשל מיוחד ונוהל על ידי "אופריצ'ניקים". מקור השם במילה הרוסית העתיקה опричь (אופריץ') שפירושה "מיוחד".
על פי אנדרי קורבסקי, אציל רוסי של התקופה הרלוונטית, האופריצ'ניקים היו "צבא השטן".
רקע
כבר בתחילת מלחמת ליבוניה הצאר האשים את הצבא באי-רצון להילחם ובכך שמפקדיה לא מכירים בו כסמכות צבאית. בשנת 1564 מפקד הצבא המערבי אנדרי קורבסקי ערק לליטא ואף השתתף בפשיטות נגד הרוסים.
כל זה הביא את איוואן הרביעי לרעיון של שינוי מהותי בשלטון תוך הקטנת זכויות הבויארים והגדלת כוח של המעמד הנמוך בין האצילים.
הנהגת אופריצ'נינה
ב-3 בדצמבר 1564, איוואן הרביעי עם משפחתו עבר לפרבר אלכסנדרוב, וב-3 בינואר 1565, הודיע על סיום כהונתו כצאר. לאחר יומיים הגיעה למשכנו משלחת בראשות ראש הכנסייה וביקשה ממנו לחזור בו. בפברואר 1565, הוא חזר למוסקבה והודיע על הסכמתו לחזור לשלטון תוך הנהגת שינויים בשלטון:
ממלכה (טקסונומיה)
ממלכה היא הרמה השנייה הגבוהה ביותר במבנה ההירארכי של מיון עולם הטבע (טקסונומיה).
אופריצ'נינה
הנהגת אופריצ'נינה
בשנת 1570 איוואן הרביעי עם אופריצ'ניקים יצא לנובגורוד לאור החשד שעיר זו מתכוונת לעבור לשליטת פולין. תוך חודש וחצי כל סביבת נובגורוד נבזזה ואלפי אנשים נהרגו. קיימת הערכה שבפשיטה זו נהרגו כ-10 אלפים תושבים, כשליש מתושבי האזור. הוצאות להורג המשיכו גם במוסקבה. רק ביולי 1570 הוצאו להורג כ-200 אנשים. בנוסף להריגת אצילים גם משפחתם סבלה וגורשה תוך העברת הרכוש לקופת הצאר.
ממלכה (טקסונומיה)
מיון ליניאוס
המיון המדעי-הראשון שנקט גישה מדעית ושיטתית למיון היצורים החיים נעשה על ידי לינאוס, מדען שוודי בן המאה ה-18.
אופריצ'נינה
הנהגת אופריצ'נינה
לקראת שנת 1572 התברר לאיוואן הרביעי שהשיטה אינה תורמת להצלחות צבאיות ואף גורמת להעמקת המשבר הכלכלי. השיטה לא בוטלה באופן רשמי אך יצא צו מיוחד שאסר על הזכרת השם "אופריצ'ניק" והורגשו הקלות משמעותיות.
ממלכה (טקסונומיה)
מיון ליניאוס
בהצעתו הראשונית (במאה ה-18) של המדען השוודי קארולוס ליניאוס (קארל פון לינה) למיון עולם הטבע נכללו שתי ממלכות:
אופריצ'נינה
השלכות
בהתאם לעדויות הכרוניקות, לאחר ה"אופריצ'נינה" המדינה נראתה כאילו עברה פשיטה עוינת אכזרית במיוחד. אלפי אנשים נהרגו וקשרי מסחר נותקו. המשבר הכלכלי-חברתי היה אחד הסיבות לתקופת הצרות של תחילת המאה ה-17. גם מהיבט הצבאי לא היו שום הצלחות. מלחמת ליבוניה הסתיימה ללא שום הצלחות לרוסיה הצארית.
ממלכה (טקסונומיה)
מיון ליניאוס
עם הזמן התגלו יצורים שאותם לא ניתן היה לשייך לאף אחת משתי ממלכות הללו, ונוצר הצורך להוסיף ממלכות נוספות.
אופריצ'נינה
השלכות
יחד עם זאת מהיבט פוליטי אופריצ'נינה תרמה רבות לחיזוק שלטון הצאר ללא מגבלות חוקיות.
ממלכה (טקסונומיה)
מיון אמצע המאה ה-20
בסוף שנות ה-60 של המאה ה-20 היה מקובל למיין את היצורים בעולם הטבע לחמש ממלכות: בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20 שונה המיון ומרבית האצות הועברו לממלכת הפרוטוקטיסטה. המיון לחמש ממלכות נותר כקודם.
אופריצ'נינה
השלכות
רוב ההיסטוריונים הרוסים של המאה ה-19 ראו באופריצ'נינה תופעה שלילית ותוצאה ישירה של האופי החולני והברוטאלי של הצאר. חלק אחר ראו בה תוצאה של חשד הצאר מפני הבויארים שלדעתו לא תמכו במדיניותו במהלך מלחמת ליבוניה ובמיוחד תגובה לעריקתו של אנדרי קורבסקי. בתקופה הסובייטית העמדה השולטת הייתה עמדה שתמכה בתופעה. זאת לאור העובדה שאופריצ'נינה חיזקה את השלטון המרכזי וכתוצאה מכך, בהתאם לעמדה זו, תרמה לחיזוק המדינה הרוסית. בשנת 1946 פורסם גילוי דעת של המפלגה הקומוניסטית שתיאר את התופעה כתופעה פרוגרסיבית במיוחד.
ממלכה (טקסונומיה)
מיון עדכני
שיטת המיון של ליניאוס מבוססת על דמיון בתכונות היצורים ובמראם. כיום, עם התפתחות הביולוגיה, הפכה שיטה זו למיושנת. שיטות מיון חדשות שהוצעו, מבוססות בעיקר על דמיון גנטי. כתוצאה מכך, קבוצות רבות של יצורים שנחשבו כיחידות עקביות, אינן עוד כאלה.
שיטות המיון המודרניות מחלקות את היצורים לשלוש על־ממלכות:
האיקריוטיים עצמם ממוינים:
עם זאת, עד עתה לא הצליחה אף שיטה לתפוס את מקומו של מיון ליניאוס הנפוץ והביולוגים עדיין משתמשים בה רבות.
סאקארי אוראמו
סאקארי מרקוס אוראמו (פינית: Sakari Oramo; נולד ב-26 באוקטובר 1965) הוא מנצח וכנר פיני.
קריירה
סאקארי אוראמו למד נגינה בכינור והחל את הקריירה שלו ככנר ראשי של תזמורת רדיו פינלנד. בשנת 1989 נרשם לכיתת הניצוח של יורמה פאנולה באקדמיית סיבליוס.
בשנת 1993, שנה אחרי סיום לימודיו, ניצח על תזמורת רדיו פינלנד במקום מנצח שחלה. הצלחתו בהזדמנות זו הובילה למינויו כמנצח משנה למנצח הראשי. משנת 1999 ועד שנת 2008 היה אוראמו מנהל מוזיקלי של התזמורת הסימפונית של ברמינגהאם, ומשנת 2003 ועד שנת 2012 היה המנצח הראשי של תזמורת רדיו פינלנד.
אסתי המכוערת
אסתי המכוערת היא טלנובלה קומית ישראלית ששודרה בערוץ 2, במסגרת שידורי קשת, בין השנים 2003–2006, במשך שלוש עונות ו-25 פרקים. הסדרה היא גרסה מקומית לטלנובלה הקולומביאנית "אני בטי המכוערת".
הסדרה הייתה אחת מסדרות הטלוויזיה המצליחות ביותר בערוץ 2 וזכתה לרייטינג גבוה. הפרק בו נחשפו פניה האמיתיות של אסתי זכה ל-32.6 אחוזי צפייה, שיא הצפייה לפרק בסדרה בימי ערוץ 2. לסדרה אף הופקה סדרת ספין-אוף בשם "אלביס" על שם אביה של אסתי.