cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
צ'ינו אקס אל
צ'ינו אקס אל (באנגלית: Chino XL; נולד ב-8 באפריל 1974) הוא שם הבמה של דרק קית' ברבוסה, ראפר אמריקאי ממוצא פורטוריקני.
חייו
נולד בניו יורק ובילה את רוב ילדותו בניו ג'רזי. התחיל לראפראפ בסוף שנות ה-80 ופרסם את הסינגל הראשון שלו בשנת 1992 עם הקבוצה Art Of Origin. בשנת 1994 הצטרף לחברת הקלטות Rick Rubins, והוציא ב-1996 את אלבומו הראשון "Here To Save You All". האלבום גרף תגובות חיובית מאת הקהל והושמע ב-MTV וברדיו.
ב-2001 יצא אלבומו השני I Told You So שהגיע למקום ה-98 במצעד בילבורד של אלבומי היפ הופ ו-R&B.
מאז צ'ינו הוציא שני אלבומים נוספים.
ב-2007 הצטרף לחברת התקליטים הלטינית Machete Music.
באביב 2010 צ'ינו הוציא לאור את אלבומו החמישי "The RICANstruction" עם הראפרים אימורטל טכניק, טק ניין, ראס קאס, D12, ביג פן, באן בי וקרוקד איי. האלבום הופק על ידי די ג'יי חאלד.
תל"י (תוכנית חינוכית)
התוכנית מהווה חלופה למערכת החינוך הממלכתי הרגילה ולמערכת החינוך הממלכתי-דתי ושואפת לעצב אישיות רחבת אופקים והומניסטית שעולמה מורכב הן מרבדי התרבות היהודית והן מרבדי התרבות הכללית.
ראשית התוכנית בשנת 1976, בהקמת בית הספר הראשון בגבעה הצרפתית בירושלים, בניהולה של ברברה לוין. תוך עשור הוקמו מסגרות בעשרה יישובים נוספים בישראל. בשנת 1987 הוקמה "קרן החינוך למען בתי-ספר תל"י", גוף ארגוני-חינוכי, שתפקידו להעניק סיוע כלכלי ופדגוגי לבתי-ספר שביוזמה. התוכנית פועלת בכ-300 בתי-ספר וכיתות גן בישראל.
מנכל"ית קרן תל"י היא ד"ר פארי סינקלר. התכנית מעורבת באיגוד ההתחדשות היהודית.
זהות יהודית-ישראלית
חינוך תל"י מעמיד את העיסוק בזהות היהודית-הישראלית של תלמידיו, כאחת הקדימויות במוסדות החינוך. עיסוק זה משתקף בכלל העשייה החינוכית בגן ובבית הספר.
פלורליזם וסולידריות
חינוך תל"י שואף לפתח תפיסת עולם פלורליסטית מתוך הכרה בערך של ריבוי דעות ואורחות חיים, הן בתוך היהדות הן מחוצה לה. הוא מבקש לחזק רגשי קרבה, אחווה ושותפות בין כל חלקי העם והעצמת הערבות ההדדית עם העם היהודי בארץ ובתפוצות לזרמיו ולעדותיו השונות.
אוריינות יהודית
חינוך תל"י שואף להקנות לתלמידיו אוריינות יהודית על ידי חשיפתם לנכסי צאן ברזל של היצירה התרבותית והרוחנית של עמנו לדורותיה. חינוך תל"י מזמין אותם לראות את עצמם כחלק מתהליך היצירה היהודית המתמשכת ומתחדשת בכל דור ודור. בכך מבקש חינוך תל"י לטפח שפה יהודית עשירה ושיח יהודי מושכל בין חלקיה השונים של החברה.
דמוקרטיה
חינוך תל"י מבקש להטמיע בקרב תלמידיו את ערכי הדמוקרטיה ולחנכם לאזרחות פעילה ומעורבות חברתית תוך הכרת החוק במדינת ישראל וכיבודו.
ציונות
חינוך תל"י שם דגש על חינוך להכרת ארץ ישראל ועם ישראל בעבר ובהווה מתוך תחושת שייכות ואהבה, וכן מדגיש את מרכזיותה של מדינת ישראל בעיצוב דרכו של העם היהודי.
מסורת וביקורת
חינוך תל"י מבקש לטפח לומדים המכירים, מכבדים ואוהבים את מורשתם, ועם זאת בעלי חשיבה ביקורתית כלפיה. בכך, מאפשר חינוך תל"י לתלמידיו לחוש עצמם כממשיכי המסורת ומחדשיה.
גבעת השלושה
גִּבְעַת הַשְּׁלֹוֹשָׁה הוא קיבוץ המשתייך למועצה האזורית דרום השרון ופועל כחלק מהתנועה הקיבוצית. הוא שוכן כארבעה קילומטר מזרחית לפתח תקווה, ליד מקורות נחל הירקון.
הקיבוץ נקרא על שם שלושה מפועלי פתח תקווה, מנחם גרויליך, שמואל שטרייפלר ואייזיק מרינג, אשר הואשמו במהלך מלחמת העולם הראשונה בריגול, נשלחו על ידי השלטון העות'מאני לכלא דמשק, עונו ומתו שם בשנת 1917. אנדרטה לזכרם נמצאת בקיבוץ עינת.
היסטוריה
הקיבוץ נוסד ב-1 במאי 1925 על ידי גרעינים שהשתייכו לתנועת "החלוץ": גרעין 'אחווה', פלוגת עין חרוד וקבוצת 'מעבר' (שאנשיה ברובם היו אף הם יוצאי 'אחווה'). בסוף שנות ה-20 וראשית ה-30 הצטרף לקיבוץ גרעין גדול של פועלים מ"קיבוץ חוצבי האבנים" בקלוסובה שבפולין. מיקומו המקורי של הקיבוץ היה ממערב לפתח תקווה, באזור שנמצא בשנות האלפיים בסביבות קרן הרחובות ארלוזורוב וצה"ל בעיר. ליד מתחם הקיבוץ פעל בית הספר המחוזי ע"ש רוזה כהן, בית ספר חקלאי על יסודי שהפך לחווה החקלאית העירונית וכן סמינר למורים. ב, בשטח הקיבוץ הישן פועל מוסד גריאטרי השייך לעירית תל אביב-יפו.
בקיבוץ פעל אחד מחדרי האוכל הגדולים ביותר בארץ ישראל שהיו קיימים באותה העת, שתוכנן על ידי האדריכל אריה שרון, שתכנן בקיבוץ עוד מספר מבנים. מבנה חדר האוכל הוכרז כמבנה המיועד לשימור.
בשנת 1932 על רקע של תחרות קשה על עבודות עפר באזור פתח תקווה, הקיבוץ היה בין יוזמי הקמת חברת חריש שהייתה חברה לעבודות עפר יהודית ראשונה בארץ.
בתקופה שקדמה להקמת המדינה היה גבעת השלושה אחד הקיבוצים שבהם התאמנו ועבדו הכשרות הפלמ"ח, ובסליקים שבקיבוץ הוסתר נשק של ההגנה. לפיכך הבריטים פשטו עליו, ועל קיבוצים נוספים, באירועי ה"שבת השחורה". עם עליית שארית הפליטה קלטה גבעת השלושה חברות נוער רבות במסגרת מפעל עליית הנוער. בשיאו (חצי יובל להיווסדו) מנה הקיבוץ כ-900 חברים.
בראשית ימי מדינת ישראל, התרחבה פתח תקווה וסגרה על הקיבוץ, שנחשב לאחד הקיבוצים הגדולים בישראל, מכל עבריו. עקב כך הוחלט באמצע שנת 1950 לעזוב את המקום ולעבור לאדמות החקלאיות של הקיבוץ ב"נזלה" בין פתח תקווה וראש העין. לקראת המעבר, על רקע של מתיחות בין חברי מפא"י שהיו מיעוט בקיבוץ, לחברי מפ"ם שהיו הרוב, הודיעו חברי מפא"י שבמהלך המעבר הם דורשים לחלק את הקיבוץ לשניים. ההודעה זעזעה את הקיבוץ. האספה הכללית דחתה את הדרישה. מזכירות הקיבוץ המאוחד הביעה גם היא התנגדות לפילוג. אולם בעקבות התעקשותם של חברי מפא"י מונתה בדצמבר 1950 ועדה לפיצול הקיבוץ. מזכירות הקיבוץ המאוחד לא ויתרה והודיעה שהיא תוציא משורותיה את חברי הקיבוץ אשר יתפצלו. במאי 1951 החליטה מועצת הקיבוץ המאוחד על הוצאה משורותיה של המתפלגים בגבעת השלושה ובאשדות יעקב ובעקבות זאת אירע הפילוג בקיבוץ המאוחד, ובין דוברי מפ"ם ומפא"י התנהל ויכוח האם פרשת גבעת השלושה הייתה תירוץ או הגורם לפילוג.
ב-3 באפריל 1952 הונחה אבן פינה ליישוב החדש של גבעת השלושה, של חברי מפ"ם שנשארו בקיבוץ המאוחד. באותו זמן הונחה אבן פינה לקיבוץ של חברי מפא"י, שלימים קיבל את השם עינת, שלאחר הפילוג השתייכו לאיחוד הקבוצות והקיבוצים. בשנת 1953 עברו חברי הקיבוץ ליישוביהם החדשים. במסגרת הפילוג פוצל גם מפעל הנעליים וכל קיבוץ הקים מפעל נעליים משלו.
תוכנית המיקום החדש של הקיבוץ נעשתה על ידי האדריכל שמואל ביקלס, אשר תכנן בו גם את מבני הציבור המרכזיים: חדר האוכל ובית התרבות ע"ש בנדורי.
במהלך שנת 2018 נמצא הקיבוץ במרכזה של ביקורת ציבורית, זאת על רקע הסכמת הקיבוץ לאפשר הקמת תחנת כוח מונעת גז טבעי על אדמות בבעלות הקיבוץ הנמצאות בצמוד למחלף קסם ושאינן סמוכות למבני המגורים של הקיבוץ. טענת המבקרים היא כי הקמת תחנת כוח מונעת גז לייצור חשמל תגרום לפגיעה סביבתית חמורה ותהווה סכנה ממשית לתושבים המתגוררים או עובדים בסמיכות לשטח המתוכנן וזאת עקב סמיכות לאזורי מגורים ומקורות מים. מוסדות הקיבוץ אישרו את הקמת התחנה. תוכנית ההקמה מקודמת על ידי ות"ל (הוועדה לתשתיות לאומיות). בעל השליטה במבטח שמיר, מאיר שמיר נמצא במגעים מתקדמים עם הקיבוץ להקמת תחנת הכוח בשווי של 450 מיליון דולר.
תסביך אלקטרה
תסביך אלקטרה הוא מושג בפסיכולוגיה שנועד להסביר את תהליך ההתפתחות המינית של האישה. נוהגים להתייחס אליו כאל המקבילה הנשית של תסביך אדיפוס. מקור השם בסיפור מן המיתולוגיה היוונית על אלקטרה, בתו של אגממנון, שסייעה לאחיה אורסטס לרצוח את אמם קליטמנסטרה כנקמה על רצח אביהם בידי המאהב של האם.
קרל גוסטב יונג העניק את השם לרעיון שהגה זיגמונד פרויד בנוגע ל"התנהגות אדיפלית נשית" אצל ילדות קטנות. על פי פרויד, בתחילה קשורה הילדה לאם, אך כאשר היא מגלה שאין לה פין, היא מאשימה בכך את האם וכועסת עליה. ההיקשרות של הילדה עוברת לאב, והיא מדמיינת שהאב יעבר אותה. היא מאמינה כי ההיריון ישמש כתחליף לפין בו היא מקנאה (קנאת פין) ויעניק לה מעמד שווה לאביה.
רעיון קיומו של תסביך אלקטרה מקובל על הפסיכואנליטיקאים הקרובים לגישתו של פרויד. אי פתרון של תסביך אלקטרה יכול להביא נשים לקיים מערכות יחסים בעיתיות עם בני זוגן וגם להביא לפיתוח נוירוזות שונות.
פמיניסטים רבים רואים תאוריה זו כסקסיסטית. הדעה כי נשים חוות קנאת פין נובעת לדעתם מהנחה סמויה שאברי המין הגבריים עדיפים על אלה הנשיים, וכי לגבר ככלל עדיפות על האישה, ושאלו ההנחות הגורמות לנשים בתת-המודע לשאוף להידמות לגברים מבחינה גופנית.
על אף שהתאוריה בנוגע לתסביך הייתה נפוצה במשך שנים רבות, ירידת מעמדה של הפסיכואנליזה בשנים האחרונות הביאה לכך שפסיכולוגים רבים מאסכולות אחרות מתנגדים לה. חלופה לתסביך אלקטרה הוצעה באפקט ווסטרמרק, שבו השלכות של פעולות בילדות משפיעות על המשיכה המינית לעריות.
פורט בנינג
מבצר בנינג (או פורט בנינג, מאנגלית: Fort Benning) הוא בסיס צבאי של צבא ארצות הברית הממוקם דרומית מערבית לעיר קולומבוס במחוזות מסקוג'י וצ'טהוצ'י במדינת ג'ורג'יה ומחוז ראסל במדינת אלבמה בארצות הברית. הבסיס מהווה חלק מהמרחב העירוני של קולומבוס ונהר הצ'טהוצ'י זורם דרך שטח הבסיס.
הבסיס ידוע כמרכז ללוחמת חיל הרגלים של הצבא (US Army Infantry Center) ובו מתקיימת טירונות החי"ר, קורס קציני החי"ר וכן בית הספר לסיירים של הצבא אשר בוגריו מאיישים בעיקר את רגימנט הריינג'רס ה-75. כמו כן מתקיימים בו אימונים ותוכניות השתלמות גם לקצינים בכירים מצבאות אחרים, ביניהם קצינים מצה"ל (ובהם למשל, גיורא איילנד). בשטח הבסיס גם מכון חצי הכדור המערבי לשיתוף פעולה ביטחוני, השנוי במחלוקת בשל האימונים שעברו בו קציני צבא ממדינות לא דמוקרטיות באמריקה הלטינית, בין היתר אימונים בעינויים, חטיפה, והפרות אחרות של זכויות האדם.
במרכז הקליעה שבבסיס מתקיים גביע העולם בקליעה, בו השתתפה גם נבחרת מישראל. ב-2005 זכה הקלע הישראלי גיא סטריק במדליית ארד בתחרות ירי ברובה 50 מ"מ.
בין מפקדיו הידועים בעבר של הבסיס נמצא הגנרל עומר בראדלי. גם השחקן ג'יימס ארל ג'ונס שירת כצוער וכקצין במחנה.
במאי 2023 שונה באופן רשמי שמו של המחנה ל-"פורט מור" על שמם של הגנרל האל מור ואישתו ג'ולי כהוקרה על פועלם במלחמת וייטנאם (האל בשדה הקרב וג'ולי בתמיכה במשפחות השכולות). שינוי זה הוא חלק משינוי נרחב שבו צבא ארה"ב מתנער מדמויות שהיו מזוהות עם הקונפדרציה במלחמת האזרחים האמריקאית ובראשם הנרי בנינג שעל שמו המחנה היה קרוי עד עתה.
דרום קנזינגטון
דרום קנזינגטון (באנגלית: South Kensington - "סאות' קנזינגטון") היא שכונה ברובע המלכותי של קנזינגטון וצ'לסי שבעיר לונדון, בירת הממלכה המאוחדת, כ-3.9 ק"מ דרומית מערבית לצ'רינג קרוס ולכיכר טרפלגר.
גאוגרפיה
אין הגדרה מדויקת של השכונה, אולם מקובל לזהות את השכונה עם האזורים הנמצאים סביב תחנת הרכבת התחתית של לונדון של דרום קנזינגטון וכן את האזור שסביב דרך התערוכות. בשכונה נמצאים המוזיאון להיסטוריה של הטבע, מוזיאון ויקטוריה ואלברט, מוזיאון המדע, בית באדן-פאוול, האלברט הול, אימפריאל קולג' והקולג' המלכותי למוזיקה (אף שיש המשייכים אותה לאזור נייטסברידג').
השכונה נמצאת על הגבול שבין שכונת נייטסברידג' (הנמצאת מזרחית לה) לבין צ'לסי הנמצאת מערבית ודרומית לה.
Zap group
zap Group היא קבוצה המנהלת למעלה מ-20 אתרי תוכן ופורטלים העוסקים בתחומים שונים. אתרי הקבוצה כוללים את: zap דפי זהב, zap השוואת מחירים, Zap Rest, מתחתנים, zap דוקטורס, משפטי ועוד.
הקבוצה מציעה לגולשים גישה להשוואת מחירים, מחירונים, פורומים של מומחים, כלים להזמנת שולחן במסעדה, קביעת תור ועוד.
תולדות הקבוצה
הקבוצה החלה את דרכה כחברת דפי זהב בשנת 1968 והפיקה מדריכי טלפון בפריסה ארצית עם מידע על עסקים בחלוקה לסיווגי ובפריסה גאוגרפית. החברה הוקמה בהמשך להחלטת משרד התקשורת להעניק לה זיכיון להפקת מדריכי טלפון ארציים. מייסדי החברה: מוריס קאהן ושמואל מיתר. בתקופה זו פעלה החברה מבית הדר דפנה בתל אביב ושלושת המדריכים הראשונים שהוצאו לאור היו: חיפה והצפון, תל אביב והמרכז, ירושלים והדרום.
להרחבת פעילותה באינטרנט רכשה החברה שיעורי אחזקה שונים בחברות המפעילות את האתרים הבאים:
ב–2004 רכשה קרן מרקסטון את הקבוצה, לפי שווי של כ–110 מיליון דולר, וב–2007 מכרה את הקבוצה תמורת 125 מיליון דולר לקרן האוסטרלית בבקוק אנד בראון. ב–2009 נקלעה זאפ למצוקת נזילות, ולא עמדה בהתחייבויות של כ–350 מיליון ש"ח לבעלי האג"ח שלה ושל 160 מיליון ש"ח לבנק הפועלים, וב–2010 עברה השליטה בה לידי נושיה.
בשנת 2010 חברת זאפ קנו את חברת Wisebuy שבבעלותה אתר האינטרנט לצרכנות Wisebuy הכולל סקירות מוצרים, מדריכי קנייה שונים ומנוע השוואה בין מוצרים.
הקבוצה נוהלה שנים רבות על ידי ניר למפרט, ועם פרישתו ב-2015 מונה אילן צחי למנכ"ל קבוצות זאפ ודפי זהב. במאי 2015 רכשה קרן AMI, שבניהולה של זהבית כהן, את zap Group, תמורת 145 מיליון ש"ח. באפריל 2021 נמכרה zap Group לחברת פורמולה מערכות תמורת 240 מיליון ש"ח בתוספת 60 מיליון ש"ח המותנים בביצועים עתידיים.
zap דוקטורס
זאפ דוקטורס (באנגלית: Zap Doctors) הוא אתר אינטרנט שהושק בשנת 1998 והיה פורטל הבריאות הראשון ברשת הישראלית. הפורטל הוא חלק מקבוצת זאפ גרופ.
בשנת 2008 האתר נרכש חלקית על ידי חברת זאפ, (שנקראה אז דפי זהב). לאחר שלוש שנים קבוצת זאפ גרופ רכשה את האתר באופן מלא. בשנת 2012 האתר שינה את שמו ל-zap doctors כחלק מתהליך כללי של מיתוג אתרי קבוצת זאפ.
האתר נשען על ארבעה רבדים עיקריים: אינדקסים, תוכן, פורומים ושירותים רפואיים לקהילה. בתחום התוכן, משלב האתר כתבות תוכן, ידיעות חדשותיות, מחקרים ומאמרים מקצועיים של רופאים, וכן מומחים מתחום הרפואה המשלימה ומטפלים מוסמכים לבריאות הנפש.
לצד התוכן מונה המערכת המקצועית של האתר כ-600 פורומים, המנוהלים על ידי רופאים ומטפלים. פורומים אלו מאפשרים לגולשים להתייעץ עם רופאים בכירים בנושאים מגוונים, החל מרפואת עור, נשים, ילדים, עיניים, גיל המעבר (אצל גברים ונשים), כירורגיה פלסטית, וכלה בכושר גופני, תזונה, דיאטות ותחומים רבים אחרים. באתר ניתן למצוא גם מחשבוני בריאות, מתכוני דיאטה, בדיקת תקינות ראייה מקוונת, אנציקלופדיה רפואית.
באתר קיים מאגר מידע אינטרנטי, לאיתור רופאים, תרופות ומוצרים, לאיתור הרופאים המיומנים ביותר בביצוע מאות הליכים רפואיים, השכיחים ביותר, כגון: צנתור, ניתוח בקע, ניתוח מעקפים ועוד.
zap השוואת מחירים
zap השוואת מחירים הוא אתר אינטרנט ישראלי מקבוצת "zap Group", להשוואת מחירים באינטרנט בצורה מקוונת.
האתר נוסד בשנת 2000 על ידי איתמר גלילי מקיבוץ רמת הכובש בשם "zap", הקיבוץ גם היה המשקיע והבעלים העיקרי של האתר. בשנת 2005 רכשה חברת דפי זהב את האתר מקיבוץ רמת הכובש, ומאז הוא בבעלותה. במהלך שנת 2012 עברה zap מיזוג עם דפי זהב ושאר החברות הבנות בבעלותה, ויחד הושקו מחדש כקבוצה תחת השם zap group, והשם של האתר להשוואת מחירים שונה ל"zap השוואת מחירים".
לאתר zap השוואת מחירים, קיימים שלושה מתחרים עיקריים, אתרים ret וizzi הפועלים כאתרים עצמאיים ואתר kama אשר בבעלות אתר וואלה!.
באתר ניתן להשוות בין מחיריהם של מאות אלפי מוצרים המוצגים על ידי יותר מ-1,000 חנויות מקוונות. בנוסף, ניתן גם לעדכן חוות דעת ולדרג מוצרים וחנויות לטובת קהל הצרכנים המבקר באתר (מעל 2 מיליון גולשים מדי חודש). הכנסות האתר מגיעות מהקלקות על המוצרים בהשוואת המחירים. בעלי האתרים המוכרים את המוצרים משלמים עבור כל הקלקה שמתבצעת על קישור למוצר באתר שלהם. כמו כן אתר zap מוכר שטחי פרסום, כגון באנרים.
בנוסף להשוואת מחירי מוצרים מפעילה zap גם אתרים להשוואת מחירים בתחום התיירות zap travel והשוואת דילים יומיים zap deal.
ביולי 2014 פרסם מנהל האתר, אלון רז, כי האתר יהפוך בקרוב לאתר סחר מקוון ויהיה ניתן לרכוש דרכו ישירות מוצרים ולא רק להשוות מחירים.
בנוסף האתר Wisebuy שייך לקבוצת זאפ אשר בוחן וסוקר מוצרים טכנולוגים לאתר קיים ערוץ יוטיוב אותו מפעיל שחר שושן שמפרסם סקירות וידאו בנוסף לסקירות הכתובות באתר
רג'י לוקאס
רג'ינלד גרנט לוקאס (באנגלית: Reginald Grant Lucas; 25 בפברואר 1953 – 19 במאי 2018) היה גיטריסט, כותב שירים ומפיק מוזיקלי אמריקאי. לוקאס זכה להצלחה בין-לאומית בזכות הפקת רוב אלבום הבכורה של מדונה משנת 1983, ובכך ששיתף פעולה עם מיילס דייוויס לאורך שנות השבעים.
ברוק אדמס
ברוקמן "ברוק" אדמס (באנגלית: Brockman "Brock" Adams; 13 בינואר 1927 – 10 בספטמבר 2004) היה פוליטיקאי ומשפטן אמריקאי שייצג את מדינת וושינגטון בקונגרס של ארצות הברית, וכיהן כמזכיר התחבורה של ארצות הברית בשנים 1977–1979, מטעם המפלגה הדמוקרטית.
רג'י לוקאס
ביוגרפיה
לוקאס נולד ב-25 בפברואר 1953 בפלאשינג, קווינס, ניו יורק. הוא למד בבית הספר התיכון למדעים בברונקס, אך נשר כדי להתמקד בקריירה המוזיקלית שלו.
ברוק אדמס
ביוגרפיה
אדמס נולד באטלנטה שבג'ורג'יה, ולמד בבתי ספר ציבוריים בפורטלנד שבאורגון. בשנים 1944–1946 שירת בצי ארצות הברית ולאחר מכן הוא למד באוניברסיטת וושינגטון שבסיאטל, וב-1948 נבחר לנשיא התאחדות הסטודנטים. הוא סיים את לימודיו ב-1949 והתקבל לבית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד, שם סיים את לימודי המשפטים שלו ב-1952. אדמס לימד משפטים במכון האמריקאי לבנקאות משנת 1954 עד 1960, וכיהן כתובע פדרלי במחוז המערבי של וושינגטון משנת 1961 עד 1964.
רג'י לוקאס
קריירה
בתחילת הקריירה שלו, לוקאס היה גיטריסט R&B וג'אז, וניגן עם בילי פול בתחילת שנות ה-70 ולאחר מכן עם מיילס דייוויס מ-1972 עד 1976. בהמשך לכך, לוקאס פגש את נגן כלי ההקשה ג'יימס מטום, שלימים היה לשותף להפקה שלו. השניים הצטרפו ללהקה של הזמרת רוברטה פלאק ב-1976, והופיעו איתה במשך מספר שנים.
אחד מפרויקטי הסולו הראשונים שלו היה אלבום הבכורה של מדונה משנת 1983, כולל השיר "Borderline". לוקאס הפיק את רוב האלבום, שנמכר ביותר מחמישה מיליון עותקים.
ברוק אדמס
ביוגרפיה
ב-4 בנובמבר 1986 נבחר אדמס לסנאט של ארצות הברית, אחרי שגבר בקושי על הסנאטור הרפובליקני המכהן סלייד גורטון. אדמס שירת בסנאט תקופת כהונה אחת בלבד, ודפוס הצבעותיו הראה על היותו ליברל איתן. ב-1992 בחר שלא להעמיד את עצמו לבחירה מחדש לאחר ששמונה נשים הצהירו בפני העיתון "סיאטל טיימס" כי אדמס ביצע מעשים שונים של התנהגות מינית בלתי-הולמת, החל מהטרדה מינית וכלה באונס. למשל, אדמס הואשם על ידי קארי טופר, בתו של חברו הוותיק, על שסימם ותקף אותה ב-1987. אדמס הכחיש את ההאשמות, אך הפופולריות שלו ברחבי המדינה נחלשה במידה ניכרת ובגלל השערורייה הוא בחר לפרוש במקום להסתכן בהפסד מושבו בסנאט לחבר המפלגה הרפובליקנית.
רג'י לוקאס
חיים אישיים ומותו
בתו של לוקאס, ליסה לוקאס, הייתה המנהלת של קרן הספר הלאומי, ובהמשך הייתה למוציאה לאור של ספרי פנתיאון ושוקן.
ברוק אדמס
ביוגרפיה
אדמס התגורר בסטיבנסוויל שבמרילנד עד שהלך לעולמו כתוצאה מסיבוכים של מחלת פרקינסון.
רג'י לוקאס
חיים אישיים ומותו
לוקאס נפטר ממחלת לב בעיר ניו יורק, בגיל 65.
דייוויד פדרמן
ביוגרפיה
פדרמן נולד בתל אביב, לפני קום המדינה. הוא בנו של יצחק פדרמן, סוחר גומי וכימיקלים ושחקן כדורסל במכבי תל אביב.
ביסודי למד בבית הספר גרץ בתל אביב, ובנוסף בתיכון עירוני ה'. השתתף בפעילויות הצופים. בצה"ל שירת במערך הנ"מ והשתחרר בדרגת סרן. למד כלכלה באוניברסיטת תל אביב.
קריירה עסקית
ב-1966 ירד מהארץ והשתקע בלונדון. בתחילה היה פדרמן ברוקר בבורסת הגומי בלונדון ולאחר מכן, במשך כ-10 שנים, עסק במסחר בחומרי גלם (קומודיטיס), בעיקר עם חברת מאן האנגלית. ב-1980 עלה בחזרה לישראל עם הון רב, וניהל במשך חמש שנים את עסקי משפחתו.
עלית תעשיות בע"מ
יחד עם חברת מאן רכש פדרמן את השליטה בחברת "עלית תעשיות בע"מ", אחת מחברות המזון הגדולות בישראל. ב-1987 השלים את רכישת השליטה בחברת עלית. באותה שנה חזר פדרמן ללונדון לתקופה של 6 שנים, שבמהלכה מונה למנכ"ל חטיבת הקפה של קבוצת מאן ולחבר דירקטוריון בקבוצה זו. הוא כיהן בתפקיד בין השנים 1989–1993.
עלית מכרה קפה, שוקולד וסוכריות בהיקף של כ-100 מיליון דולר בשנה. שווי השוק שלה עמד בעת ההשתלטות על כ-30 מיליון דולר. ב-1995 הסתכמו מכירותיה בכ-780 מיליון דולר. שווי השוק שלה הגיע ב-1997 לרבע מיליארד דולר.
בעקבות חילוקי דעות בינו לבין קבוצת שטראוס, קנתה ממנו שטראוס את חלקו בעלית.
מפעלים פטרוכימיים בישראל
בתחילת המאה ה-21 השתלט פדרמן על חברת מפעלים פטרוכימיים בישראל ונכנס באמצעותה לעסקת רכישת גרעין השליטה בבתי זיקוק חיפה (בז"ן) ולעסקאות נוספות. בשנת 2013 נקלעה חברת הפטרוכימיים לקשיים עקב תוצאותיה הכלכליות הרעות של בתי זיקוק חיפה. בשנת 2014 הוכרז על כוונה להגיע להסדר חוב בחברה במסגרתו דוללו בעלי המניות ובהם פדרמן באופן משמעותי.
קין (להקה)
קין (Keane) היא להקת רוק בריטית שהוקמה בשנת 1997, אשר ידועה בשימוש בפסנתר ככלי הנגינה העיקרי שלה במקום גיטרות. הלהקה פרצה לתודעה העולמית בשנת 2004 עם יציאת אלבומה הראשון Hopes and Fears, אשר היה האלבום הנמכר ביותר בבריטניה באותה שנה. אלבומה השני של הלהקה, Under the Iron Sea, שיצא בשנת 2006, זכה אף הוא להצלחה רבה.
דייוויד פדרמן
מכבי תל אביב
פדרמן מחזיק ב-29% ממועדון כדורסל מכבי תל אביב והוא חבר דירקטוריון, בעבר שימש כסגן יו"ר המועדון.
קין (להקה)
הקמה ושנים הראשונות
טום צ'פלין וטים רייס-אוקסלי הכירו בילדותם והלכו לאותו בית ספר, אותו ניהל אביו של טום. מאוחר יותר, שניהם עברו לבית ספר אחר, שם פגשו את דומיניק סקוט וריצ'רד יוז. ארבעתם גילו את חיבתם למוזיקה, אך אף אחד מהם לא חשב שזו קריירה מתאימה.
בשנת 1995, בעודו לומד באוניברסיטה בלונדון, טים הקים להקת רוק יחד עם דומיניק והציע לריצ'רד להיות המתופף של הלהקה. הם קראו ללהקה "The Lotus Eaters" והחלו את דרכם כלהקת קאברים, כאשר ניגנו בעיקר שירים של U2, אואזיס והביטלס. אדם ת'אדהופ, אותו פגש טים באוניברסיטה ושניהם הפכו לחברים, לקח לידיו את תפקיד ניהול הלהקה כחלק מחברה להפקת סרטים שהייתה בבעלותו.
בשנת 1997, מששמע את טים מנגן בפסנתר, הציע לו כריס מרטין להצטרף ללהקתו, קולדפליי. טים דחה את ההצעה מכיוון שלא רצה לעזוב את הלהקה שלו. בעקבות הצעתו של כריס, טים הציע לטום להצטרף ללהקה על אף ההתנגדות הראשונית של ריצ'רד ודומיניק, וטום תפס את מקומו כסולן הלהקה והחל גם לנגן בגיטרה אקוסטית. הצטרפותו של טום ללהקה היוותה גם נקודת מפנה בשמה של הלהקה מ- The Lotus Eaters ל- Cherry Keane, שהייתה חברתה של אימו של טום, אותה הכירו טום וטים כאשר היו צעירים. זמן קצר לאחר מותה, שם הלהקה קוצר ל- Keane.
בקיץ 1997 טום עזב לדרום אפריקה להתנדבות במקום, וכאשר חזר ביולי 1998, בישר לו ריצ'רד כי מתוכננת להם הופעה. הופעת הבכורה של קין הייתה בפאב "Hope & Anchor" ב־13 ביולי 1998 כאשר ניגנו שם חומרים מקוריים שלהם. מאז, הלהקה החלה להופיע בפאבים נוספים בלונדון. בשנת 1998, טום נסע לסקוטלנד ללמוד באוניברסיטה, אך עזב במהלכם את לימודיו ועבר ללונדון, על מנת לפתח קריירה מוזיקלית עם חבריו.
סינגלים ראשונים ועזיבתו של דומיניק
בסוף שנת 1999 וללא חוזה הקלטה, קין הקליטו את הסינגל הראשון שלהם, "Call Me What You Like", דרך חברת ההפקות הפרטית שלהם, Zoomorphic. ארבעה חודשים לאחר ההקלטה המחודשת של "Call Me What You Like" בפברואר 2001, יצא הסינגל השני שלהם, "Wolf at the Door".
בשל ההצלחה המוגבלת של קין באותה תקופה, דומיניק החליט לעזוב את הלהקה כחודש לאחר שסינגל זה יצא וזאת במטרה להמשיך את לימודיו האקדמאיים.
באותה תקופה, קין הוזמנו על ידי המפיק ג'יימס סנגר לאולפן ההקלטות שלו בצרפת, בו הלהקה הקליטה מספר שירים, ביניהם "Bedshaped" ו- "This is the Last Time", אשר יופיעו מאוחר יותר באלבומם הראשון Hopes and Fears. בנובמבר 2001 חברי הלהקה חזרו לבריטניה.
קין חזרו להופיע בדצמבר 2002. למרבה מזלם, באחת מההופעות נכח אחד מנציגי חברת ההפקות Fierce Panda Records, אשר גילה גם את קולדפליי מספר שנים קודם לכן. הוא הציע ללהקה להוציא את הסינגל המסחרי הראשון שלהם, "Everybody's Changing".
בעקבות יציאת הסינגל, קין החלו לקבל תשומת לב רבה ומספר חברות הפקה גדולות רצו להחתים את הלהקה אצלן. לבסוף, הלהקה החליטה לחתום אצל Island Records בקיץ 2003.
Hopes and Fears
בתחילת שנת 2004 יצא הסינגל הראשון שלהם, "Somewhere Only We Know", אשר הגיע למקום השלישי במצעד הסינגלים הבריטי. מספר חודשים לאחר מכן הלהקה הוציאה מחדש את הסינגל "Everybody's Changing" אשר הגיע למקום הרביעי במצעד.
אלבום הבכורה של קין, Hopes and Fears, יצא בבריטניה ב־10 במאי 2004, יום לפני שהלהקה החלה את סיבוב ההופעות העולמי הראשון שלה. האלבום הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי ואף דורג כאלבום השני הנמכר ביותר בבריטניה באותה שנה. האלבום מכר קרוב ל-5.5 מיליון עותקים ברחבי העולם.
הלהקה זכתה בשני פרסים בטקס פרסי המוזיקה הבריטית שנערך בפברואר 2005; פרס האלבום הבריטי הטוב ביותר ופרס פריצת הדרך הבריטית. שלושה חודשים לאחר מכן, טים קיבל את פרס Ivor Novello עבור פזמונאי השנה.
כחברים בקרן "Make Poverty History", קין הופיעו בקונצרט לייב 8, שנערך בלונדון ב־2 ביולי 2005. במהלך אותה שנה הלהקה זכתה להכרה בארצות הברית הודות לסיבוב ההופעות שם, כאשר שימשו כלהקת החימום של להקת U2. בנוסף, הלהקה הייתה מועמדת לפרס גראמי בקטגוריית האומן החדש הטוב יותר.
Under the Iron Sea
באפריל 2005, במהלך סיבוב ההופעות של אלבומם הראשון, הלהקה החלה להקליט את אלבומם השני, Under the Iron Sea. האלבום יצא ברחבי העולם ב־12 ביוני 2006 והגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי בשבועיים הראשונים ליציאתו. במאי 2006, האלבום כבר מכר יותר מ-2 מיליון עותקים. הסינגל המוביל של האלבום, "Is It Any Wonder", הגיע למקום השלישי במצעד הסינגלים הבריטי.
טרם יציאתו, קין החלו את סיבוב ההופעות העולמי שלהם על מנת לקדם את האלבום. אולם, עקב הלחצים הרבים בהם היה נתון, טום החליט להתאשפז במוסד גמילה, דבר אשר גרם לביטול ודחיית הופעות רבות באירופה וארצות הברית, אך לאחר חודשים ספורים הם שבו להופיע.
בעקבות ההצלחה של סיבוב ההופעות, הלהקה החליטה להוסיף תאריכי הופעות נוספים לשנת 2007 באירופה ודרום אמריקה. כחלק מסיבוב ההופעות באירופה, קין הופיעו ב־7 ביולי 2007 בקונצרט העולמי למען איכות הסביבה, לייב ארת'.
Perfect Symmetry
ב- 25 באוגוסט 2008 הופיע קין כאורחי אולפן ב- BBC Music עם סטיב למאק, שם הושמעו לראשונה שלושה מהשירים החדשים מהאלבום: "Spiraling", "The Lovers Are Losing" ו- "Better Than This".
האלבום יצא ב - 13 באוקטובר 2008 והגיע למקום הראשון במצעד האלבומים בבריטניה ב - 19 באוקטובר. הוא הגיע גם למקום 7 במצעד הבילבורד 200. בדצמבר 2008 הוא נבחר ל"אלבום השנה הטוב ביותר "על ידי הקוראים, המאזינים והמבקרים של מגזין Q, Q Radio ו- Qthemusic.com. השיר "Perfect Symmetry" נבחר לרצועה הטובה ביותר.
בנובמבר 2008 הם התחילו את סיבוב ההופעות העולמי של האלבום. ב-2 באפריל 2009, קין הפכה ללהקה הראשונה שאי פעם שידרה הופעה חיה בתלת מימד. הוא צולם ברחוב אבי. מעריצי קין התבקשו לקנות משקפי תלת מימד או להכין לעצמם משקפיים בעצמם.
Night Train
ב- 10 במאי 2010 שחררו קין את ה- EP שכותרתו Night Train, אשר הפך כעבור שישה ימים לאלבום מספר 1 הרביעי שלהם בבריטניה. Night Train הוקלט במהלך סיבוב ההופעות העולמי של Perfect Symmetry. הלהקה קראה לראשונה את התקליט הזה כאלבום מיני, ואז זה השתנה ל- EP. בראיון אמר טים רייס-אוקסלי כי Night Train הוא "פחות או יותר אלבום".
בשירים "Stop for a Minute" ו"Looking Back" מופיע הראפר הקנדי קיינאן. ה- EP כולל כיסוי לשיר "You've Got to Help Yourself" של Yellow Magic Orchestra. השיר "My Shadow" הוצג בסדרה האנטומיה של גריי בעונה 6 בפרק "Shiny Happy People".
ב- 12 במאי 2010 החלה הלהקה בסבב ההופעות של Night Train, שהתחיל במופע בבריקסטון, לונדון. הסבב כלל בין היתר הופעות בפסטיבלים באירופה, סיבוב בצפון אמריקה, ובסיומן הופעה בפסטיבל Mile High בדנבר.
יציאה להפסקה
ב-20 באוקטובר 2013 נופצו שמועות כי הלהקה מתפרקת, אולם ב-21 באוקטובר 2013 הבהירו חברי הלהקה כי מדובר בפסק זמן לצורך עבודה על פרויקטים אישיים, וכי הלהקה צפויה לשוב לפעילות בעתיד.
מעורבות חברתית
קין הם הפטרונים של ארגון הצדקה "War Child" בבריטניה, וב־29 באוקטובר 2007, הלהקה הכריזה על יציאת הסינגל "The Night Sky" שההכנסות ממכירתו נתרמו לארגון זה.
שירותי תמיכה בתקשורת
שירותי תמיכה בתקשורת ("סל תקשורת" בשמם הקודם) ניתנים לחירשים וכבדי שמיעה בישראל על ידי משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים. על מתן השירותים הוסכם אחרי הפגנה של חברי אגודת החרשים בישראל (אח"א) נגד ממשלת ישראל, שנמשכה מ-5 במאי 2002 עד 12 ביוני באותה שנה.
היסטוריה
בחורף 2002 הפגינו אריה צודקביץ וחבריו ממטה מאבק הנכים בישראל מול משרד האוצר בדרישה לקצבת נכות גבוהה יותר. אחרי 78 ימים, הם הגיעו להסכם שנערך על ידי אביגדור יצחקי, מנכ"ל משרד ראש הממשלה. נוכח ההישגים של שביתת הנכים שהסתיימה, יזם יו"ר אח"א, אהרון עיני, מאבק שכותרתו הייתה "ממשלה חירשת", לשיפור תנאי החירשים בישראל. הוא עשה זאת לאחר חודשים של שיחות עם המוסד לביטוח לאומי ועם משרד הרווחה, שלא נשאו תוצאות.
עיני פרסם רשימה מלאה של דרישות החירשים הישראליים, שכללה בין השאר:
ב-13 במאי 2002 נערך דיון במליאת הכנסת על מחאת החירשים בקריית הממשלה, וחבר הכנסת אילן גילאון דיבר למיקרופון בלי קול, כדי להדגים את מצב החירשים. חבר הכנסת אופיר פינס-פז אמר ש. חבר הכנסת מוחמד ברכה אמר שהחרשים נדרשים לשלם אגרת רדיו לרכב, וכמו פינס אמר שדרישותיהם. חברי כנסת אחרים אמרו דברים דומים, וחבר הכנסת מוחמד כנעאן ציין ששיעור האבטלה בקרב החירשים הוא כ-70%. שר הבריאות נסים דהן הסכים עם הדוברים, אף על פי שייצג את הממשלה, עד שחברי הכנסת אמרו לו זאת. בסיום הדיון הוחלט להעביר את העניין לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות בכנסת.
ב-21 במאי 2002 נערכה פגישה בין עיני ובין האוצר, שנמשכה עד השעות הקטנות של הלילה. עיני דרש תקציב של 50 מיליון ש"ח לשנה, אבל האוצר הסכים עד לתשעה מיליון לשנה. ב-9 ביוני 2002 הודיע עיני כי האוצר הציע 20–22 מיליון ש"ח, אבל דרישות החירשים נותרו סביב 40–55 מיליון ש"ח. האוצר הציע תשלום חודשי לחירש בסכום של 300 ש"ח, ו-1,500 ש"ח כל ארבע שנים עבור רכישת ציוד תקשורת, אך עיני סירב לסכום זה, בטענה שציוד התקשורת שווה 17,000 ש"ח.
כבדי השמיעה כמעט לא השתתפו בהפגנת החירשים, וגלי ביינר, חברת בקול, פרסמה את דעתה בעניין, כשטענה כי בקהילת החירשים וכבדי השמיעה יש התבדלות בין הקבוצות השונות. אחרי סיום ההפגנה, דרשו כבדי השמיעה מאח"א לטפל בהם לפי ההסכם עם הממשלה, אף על פי שלא היו חברי אח"א.
תנאי הסיוע
ב-12 ביוני 2002 חתם עיני על הסכם שניסח אורי יוגב, הממונה על אגף התקציבים במשרד האוצר, וחתמו עליו גם סילבן שלום כשר האוצר בממשלת שרון הראשונה ויוגב עצמו.
עיקרי ההסכם היו:
ההסכם נקבע בתקנות עבודה סוציאלית (תע"ס) 5.7 במשרד הרווחה, שעליהן חתום מנכ"ל המשרד ולא השר. בתקנות אלו הוגדרו התשלום החודשי כ"דמי תקשורת", וההחזר הארבע שנתי כ"סל תקשורת".
מילוי ההסכם
בשנת 2009 ערכה אסתר גולדבלט, קלינאית התקשורת הארצית באגף השיקום במשרד הרווחה, סקר על מתורגמנים לשפת סימנים בישראל. ב-18 במאי 2012 ביצעה גולדבלט סקר נוסף כששלחה שאלונים לחירשים וכבדי שמיעה, על שירותי התרגום שקיבלו. ב-13 ביוני 2012 ביקשה גולדבלט מחירשים וכבדי שמיעה להשיב על סקר בעניין זימוניות רוטטות שקיבלו מפיקוד העורף לצורך התגוננות אזרחית. על סקר זה השיב עיני בווידאו מטעמו, שבו שאל אם למשרד הרווחה אין מה לעשות, וסיפר על טילי סקאד שנפלו ליד ביתו במלחמת המפרץ הראשונה והרעידו את גג ביתו בלי שהיה בידו אמצעי התרעה.
גולדבלט גם אסרה על זכאי לזמן אליו מתורגמנית לצורך ביצוע שיחות טלפוניות, ודרשה מהמתורגמנית למסור לה את כתובת הדוא"ל של הזכאי, בניגוד לחיסיון בין מתורגמנית ללקוח. בסוף שנת 2012 הודיע המכון לקידום החירש כי קיבל הודעה ממשרד הרווחה על צמצום שעות התרגום לחירשים בשנת 2013. כקבוע בתע"ס 5.7, סדר העדיפויות היורד במתן תרגום הוא 1. שירותי בריאות, 2. חינוך, 3. רווחה, 4. תעסוקה, 5. תרבות ו-6. פנאי. משרד הרווחה הורה למכון להפסיק תרגומים לזכאים בתרבות ופנאי. כתוצאה מכך נערכה הפגנת חירשים וכבדי שמיעה ב-30 בדצמבר 2012 מול קריית הממשלה בתל אביב, והשתתפו בה כ-250 איש. בהפגנה השתתפו מועמדים לכנסת ה-19: שי פירון, קארין אלהרר, סתיו שפיר, חבר הכנסת דב חנין, ויהודה דורון, ממנהיגי הנכים.
מיולי 2016 עבר הטיפול בסל תקשורת מול משרד הרווחה לעמותת "מסגרת שמעיה". בספטמבר 2018 סירב משרד הרווחה להחזיר לזכאי 17% מס ערך מוסף ששילם בדואר ישראל עבור טלפון חכם, וטען כאילו מדובר בהוצאה מיוחדת. אחרי פניית הזכאי למבקר המדינה, ניאות משרד הרווחה להחזיר את המע"מ בפברואר 2019, בניכוי 10% כקבוע בתע"ס 5.7.
בתחילת אפריל 2019 פרסמה אתי שוורצברג, יו"ר אח"א ומועמדת לכנסת במפלגת בט"ח - ביטחון חברתי שני סרטונים. בסרטון הראשון הודיעה שוורצברג כי החל מיולי 2019 לא תינתן השלמת שעות תרגום לזכאים שסיימו להשתמש ב-45 השעות שלהם. קודם לכן בוצעה ההשלמה על ידי הקצאת שעות תרגום מזכאים שלא עשו בהן שימוש, כמו בני שבט א-סייד. בסרטון השני מ-4 באפריל 2019 הודיעה שוורצברג כי לא יינתן סיוע גם ב-45 השעות המקוריות, והזכאים יידרשו לממן את צורכי התרגום שלהם. ב-14 בינואר 2020 פרסמה שוורצברג סרטון מעודכן שבו פירטה את הקריטריונים לתוספת שעות ואת האופן שבו ניתן לפנות בבקשה מתאימה.
פר מרטסאקר
פר מרטסאקר (בגרמנית: Per Mertesacker; נולד ב-29 בספטמבר 1984) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת הבלם וכיום מאמן קבוצת הנוער של ארסנל. לזכותו של מרטסאקר 104 הופעות במדי בנבחרת גרמניה.
קריירה
מרטסאקר החל את הקריירה שלו בגיל 11 במחלקת הנוער של הנובר 96, שם גם התחיל את הקריירה כמקצוען, כשעלה בשנת 2003 לקבוצה הבוגרת של המועדון. ההתחלה של מרטסאקר לא הייתה מוצלחת במיוחד, כאשר שבר את אפו וכבש שער עצמי בהופעות הראשונות שלו בבונדסליגה, אך מרטסאקר התעשת והוכיח את עצמו כבלם הצעיר המבטיח ביותר בגרמניה.
באוגוסט 2006 הוחתם מרטסאקר בוורדר ברמן לאחר היכולת המצוינת שהציג במונדיאל 2006, בעסקה של 5 מיליון אירו. בתחילת אפריל 2007 נפצע מרטסאקר בברכו במהלך משחק מול נירנברג ובכך סיים את העונה שלו ונזקק לזמן החלמה ממושך. בעונת הגיע עם ורדר ברמן לגמר גביע אופ"א, אותו החמיץ עקב הרחקה.
ב-31 באוגוסט 2011 חתם מרטסאקר לשלוש שנים בארסנל האנגלית, ששילמה עבורו 10 מיליון ליש"ט. בעונת הבקיע את שער הבכורה שלו בפרמייר ליג, בניצחון 2–5 על טוטנהאם הוטספר בדרבי של צפון לונדון. בעונת  זכה עם ארסנל בגביע האנגלי וכן בעונה שלאחר מכן.
בסוף עונת 2017/2018 פרש מרטסאקר מכדורגל ומונה למאמן קבוצת הנוער של קבוצתו האחרונה ארסנל.
נבחרת גרמניה
ב-9 באוקטובר 2004 ערך מרטסאקר את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גרמניה, במשחק מול נבחרת איראן. בגביע הקונפדרציות שנערך בגרמניה בשנת 2005 פתח מרטסאקר בהרכב הנבחרת בכל משחקיה, וכבש את שער הבכורה שלו במדיה, במשחק מול נבחרת אוסטרליה.
מרטסאקר פתח בהרכב הנבחרת גם במשחקי מונדיאל 2006, יורו 2008, מונדיאל 2010 ויורו 2012. את משחקי מונדיאל 2014 החל מרטסאקר כשחקן הרכב, אך במשחק הגמר מול נבחרת ארגנטינה פתח על הספסל, ובדקה ה-120 החליף את מסוט אוזיל והיה שותף לזכייתה של גרמניה בגביע העולם. ב-15 באוגוסט 2014 הודיע מרטסאקר על פרישה מהנבחרת.
פוקסיה
פוקסיה (שם מדעי: Fuchsia) היא סוג צמח ממשפחת נר-הלילה, הכוללת למעלה מ-100 מינים, מרביתם שיחים או מטפסים, שרבים מהם משמשים כצמחי נוי בשל פרחיהם הצבעוניים.
הבוטנאי הצרפתי שארל פלומיה הוא שהגדיר את הסוג בסוף המאה ה-17, וכינה אותו פוקסיה, על שם הרופא הגרמני לאונהארט פוקס (Fuchs; 1501–1566), ממייסדי מדע הבוטניקה.
תפוצה
רוב מיני הפוקסיה נפוצים בטבע באמריקה הדרומית והמרכזית, מרביתם באזורי אקלים טרופי או סובטרופי, אולם קיים גם מין, פוקסיה מגלנית (Fuchsia magellanica), הנפוץ בארץ האש בעלת האקלים הממוזג. מינים נוספים מוצאם בניו זילנד ובטהיטי. הצמחים גדלים ביערות, באזורים מישוריים או בהרים עד לגובה 3,000 מטרים מעל פני הים.
תיאור
מרבית מיני הפוקסיה הם שיחים או מטפסים ירוקי עד, שעליהם בדרך כלל נגדיים או מסודרים בדורים של עד 5 עלים. גודל הצמח במינים השונים נע מ-20 סנטימטרים ל-4 מטרים, למעט המין Fuchsia excorticata המצוי בניו זילנד, שהוא עץ, היכול להגיע לגובה 15 מטרים. הפריחה בקיץ ובסתיו, ובאזורים הטרופיים במשך כל השנה. הפרחים בעלי עטיף כפול ושחלה תחתית. צורתם דמוית פעמון תלוי, שהאבקנים ועמוד העלי בולטים מתוכו כלפי מטה. הן הגביע והן הכותרת צבעוניים, ושונים זה מזה, בדרך כלל בגוונים שונים של אדום, סגול או ורוד, אך קיימים גם מינים בעלי פרחים לבנים ובגוני צהוב וכתום. הפרחים הצבעוניים מושכים אליהם ציפורים יונקות צוף (מיני קוליבריים), המסייעות בהאבקתם. הפרי ענבה ובחלק מהמינים הוא טוב למאכל אדם.
שימוש בתרבות
בזכות פרחיהם הקישוטיים, בויתו מינים רבים של פוקסיה והופצו כצמחי נוי ברחבי העולם. כיום משווקים עשרות זני מכלוא שפותחו על ידי גננים ושתלנים, ושונים זה מזה בצבעי הפרחים וגודלם, ובמבנה הצמח - מטפסים, שיחים זקופים או כאלה שענפיהם שמוטים, המתאימים לשתילה בעציצים תלויים. הפוקסיה נפוצה בשימוש כצמח מרפסת ופאטיו, אך נשתלת גם בגינות מוצלות. הריבוי נעשה באמצעות ייחורים או זרעים. בזכות השימוש התרבותי בצמח, הפך המונח 'ורוד פוקסיה' גם לשמו של הצבע הוורוד-עז האופייני לפרחיו.
עלי בייבי
עֲלֵי בֶּיְבִּי (על פי האקדמיה ללשון העברית: עַלְעַלִּים) הוא השם המסחרי שניתן לתערובת של עלי מאכל צעירים, המכילים בדרך כלל עלי רוקט (ארוגולה), גרגיר הנחלים, מיזונה, סלק עלים אדום או תרד.
לתערובת עלי בייבי טריים יש טעם רענן, ולחלק מהתערובות יש גוון חרדלי פיקנטי. משתמשים בעלי בייבי בעיקר להכנת סלט ירוק, בדרך כלל עם חסה וירקות נוספים. כמו כן, משתמשים בו כמצע לתבשילים שונים, בזמן ההגשה.
אוברלנדר
אוברלנדר הוא כינוי ליוצא הקהילות היהודיות שהתקיימו בצפון-מערב ממלכת הונגריה ההיסטורית, ובאותו חבל ארץ לאחר שהועבר לצ'כוסלובקיה ולאוסטריה, מסוף המאה ה-17 ועד לשואה. {{פירושונים|
טיסה 703 של סראטוב איירליינס
התרסקות טיסה 703 של סראטוב איירליינס אירעה ב-11 בפברואר 2018. דקות ספורות לאחר המראת המטוס של חברת סראטוב איירליינס מדגם אנטונוב An-148 מנמל התעופה הבינלאומי דומודדובו במוסקבה, אבד הקשר עמו, והתברר כי המטוס התרסק כשעל סיפונו 65 נוסעים ו-6 אנשי צוות.
המטוס
המטוס היה מעורב בשתי תקריות לפני ההתרסקות: ב-28 ביולי 2013 אחד ממנועיו כבה בגלל קצר חשמלי, וב-23 באוגוסט 2013 הגלגל הקדמי כשל בזמן המראה.
התאונה
המטוס התרסק ליד הכפרים ארגונובו וסטפנובסקויה במחוז ראמנסקויה, מוסקבה. התקרית אירעה כשש דקות לאחר ההמראה מנמל התעופה הבינלאומי דומודדובו, בדרך לנמל התעופה אורסק. יותר מ-60 מהנוסעים היו תושבי מחוז אורנבורג. אחת הקופסאות השחורות של המטוס נמצאה. לפי מקור בחקירה, כמה דקות לפני שהמטוס התרסק הקפטן דיווח למגדל הפיקוח על תקלה שבעקבותיה הוא נאלץ לבצע נחיתת חירום בז'וקובסקי. עדי ראייה דיווחו כי ראו את המטוס עולה בלהבות בעת ההתרסקות.
זוהי התאונה הראשונה של מטוס מסחרי שנהרגו בה אנשים לאחר יותר משנה ללא הרוגים.
חקירה
על חקירת ההתרסקות אחראית ועדת התעופה הבין-מדינתית וגוף החקירות הפדרלי, ועדת החקירות של הפדרציה הרוסית.
לפי דיווחים מוקדמים שהוכחשו בידי גורמי החקירה, התנגש המטוס באוויר במסוק של דואר רוסיה שהתקרב לנחיתה בנמל התעופה הבינלאומי ז'וקובסקי.
גריגורי שטרן
גריגורי שטרן (ברוסית: Григо́рий Миха́йлович Штерн) (24 ביולי 1900 - 28 באוקטובר 1941) היה גנרל יהודי בצבא האדום שהוצא להורג ללא משפט בימי סטלין.
חייו
גריגורי מיכאילוביץ' שטרן נולד בשנת 1900 באוקראינה בעיירה סמילה, ליד העיר צ'רקסי. אביו היה רופא. בשנת 1919 הצטרף שטרן למפלגה הקומוניסטית. השתתף במלחמת האזרחים כקומיסר של רגימנט ולאחר מכן כקומיסר של חטיבת פרשים בצבא האדום. שטרן נמנה עם שורה של יהודים שתרמו לניצחון הצבא האדום במלחמת האזרחים, בהם יעקב גמרניק ויונה יקיר, שהנהיג רפורמה רחבה בצבא האדום.
לאחר סיום מלחמת האזרחים המשיך שטרן לשרת בצבא האדום. בשנים 1926–1929 למד שטרן באקדמיה הצבאית על שם מיכאיל פרונזה. בשנים 1929–1936 שירת שטרן במשרד ההגנה הסובייטי.
שטרן השתתף במלחמת האזרחים הספרדית בשנים 1937–1938 כיועץ צבאי ראשי לכוחות הממשלה הרפובליקנית. במאי 1938 הוצב שטרן במטה חזית המזרח הרחוק. ביולי 1938 השתתף שטרן בקרב אגם חסן בו נצחו כוחות הצבא האדום את הצבא היפני ליד גבול מדינת הבובות מנצ'וקוו, שהקימו היפנים במנצ'וריה שעל אדמת סין.
בשנת 1939 היה שטרן מפקד חזית המזרח הרחוק (חזית היא המונח הרוסי לקבוצת ארמיות) שכללה את ארמיית המזרח הרחוק הראשונה ואת ארמיית המזרח הרחוק השנייה וכן כוחות מונגוליים. חלק מכוחות החזית ניצחו בפיקודו של גאורגי ז'וקוב בקרב חלקין גול נגד היפנים. הישגיהם של הסובייטים בקרב זה הביאו לרגיעה אל מול היפנים, ולשמירת המצב עד לסיום מלחמת העולם השנייה ומבצע סערת אוגוסט בו כבשו הסובייטים את מנצ'וריה ואזורים נוספים במזרח הרחוק. השקט שנשמר בין יפן וברית המועצות במהלך מלחמת העולם השנייה היה גורם חשוב בניצחון הסובייטים על הגרמנים, ובין היתר איפשר העברת תגבורות רעננות מהמזרח הרחוק בקרב מוסקבה בנובמבר 1941, תגבורות שהכריעו את הקרב לטובת הצבא האדום.
ב-30 בנובמבר 1939, שלושה חודשים ושבוע לאחר חתימת הסכם מולוטוב ריבנטרופ ושלושה חודשים לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה תקפה ברית המועצות את פינלנד במתקפה שכונתה "מלחמת החורף". גנרל שטרן היה מפקד ארמייה במלחמת החורף. סטלין האמין כי הצבא האדום יכבוש את פינלנד כולה עד סוף 1939. ואולם הצבא הפיני, שהיה בנחיתות מספרית, גילה התנגדות שהפתיעה את הסובייטים, והסב להם אבדות ניכרות. פינלנד החזיקה מעמד עד חודש מרץ 1940, ואז נחתם הסכם שלום בין המדינות, אשר חייב את פינלנד לוותר על חלק משטחה.
ביוני 1940 הועלה שטרן לדרגת גנרל-קולונל. בינואר 1941 חזר שטרן לפקד על חזית המזרח הרחוק. באפריל 1941 הוא הוזעק למוסקבה ומונה (במפתיע) למפקד ההגנה האווירית הסובייטית. ב-15 במאי 1941 חדר מטוס תובלה גרמני לשטחה של ברית המועצות, מבלי שכוחות ההגנה האווירית הבחינו בו ונחת בעומק השטח הרוסי. הדבר הביא למעצרם של מפקדי ההגנה האווירית וחיל האוויר. ב-7 ביוני 1941, שבועיים לפני פלישת הנאצים לברית המועצות, נעצר הגנרל שטרן. הוא הואשם בכך כי מאז 1931 הוא קשר קשר נגד ברית המועצות והצבא האדום והיה מרגל נאצי. ב-28 באוקטובר הוצא גריגורי שטרן להורג ביריה, ללא משפט, בהוראת לברנטי בריה.
לאחר מות סטלין טוהר שמו של גריגורי שטרן.
קישורים חיצוניים
גריגורי שטרן באתר הלוחם היהודי במלחמת העולם השנייה.
מוריץ דניאל אופנהיים
מוריץ דניאל אופנהיים (בגרמנית: Moritz Daniel Oppenheim; 7 בינואר 1800 – 26 בפברואר 1882) היה צייר יהודי-גרמני, שכונה "הצייר היהודי הראשון בעידן המודרני". עבודתו הושפעה משורשיו התרבותיים והדתיים, בניגוד לרבים מעמיתיו היהודים שבחרו להתנצר.
קורות חיים
אופנהיים נולד בגטו בהנאו, "סמטת היהודים" (יודנגאסה), שבגרמניה ב-7 בינואר 1800. הוא למד בחדר ובתלמוד תורה, והיה הראשון שזכה להכשרה אקדמית בציור. בשנת 1811 בוטל הגטו במסגרת הליברליזציה שחלה עם הכיבוש הצרפתי של אזורים נרחבים בגרמניה בימי נפוליאון. כבר בגיל ארבע עשרה קיבל הזמנה ראשונה לציור מטעם שר האוצר של הדוכסות הגדולה של פרנקפורט. לאחר תקופת לימודים קצרה במכון שטדל לאומנות עבר אופנהיים למינכן להמשך לימודיו. במינכן התקבל לאקדמיה שבראשה עמדו יוהאן פטר לנגר ובנו רוברט. לאחר מכן עבר לפריז ושם למד בסטודיו של ז'אן באטיסט רינו. ולבסוף ברומא, שם הסתפח לתנועת הנצרתיים, שהייתה תנועה אמנותית-דתית שדגלה לשיבה לתמימות ולאמונה השלמה של האמונה הנוצרית המקורית. אופנהיים האמין באפשרות של דו-קיום בין יהודים ונוצרים לצד שמירה על הזהות היהודית.
ב-1828 נשא אופנהיים לאשה את אדלהייד קלבה מהנאו, חברתו מילדות. היא נפטרה כעבור 8 שנים והותירה שלושה ילדים קטנים. ב-1839 נשא לאישה את פאני גולדשמידט מפרנקפורט, ולזוג נולדו שלושה ילדים.
לפי עדות אופנהיים עצמו, הוא קיבל הזמנות לציור מלקוחות יהודים ושאינם יהודים, ןבעיקר רבה הייתה הדרישה לדיוקנאות שלו. כדי להתגוור בפרנקפורט הי עליו, כיהודי שלא נולד בפרנקפורט, לקבל רישיון שהייה. הוא הגיש עשר בקשות להארכת שהייה בשנים 1839-1825. בקשתו לאזרחות אושרה רק ב-1851. עם שובו לפרנקפורט בשנת 1828 הפך אופנהיים לצייר הפורטרטים הבולט ביותר של בני המעמד הבינוני היהודים בגרמניה ושל עשיריה היהודים של גרמניה ואירופה, כמו משפחת רוטשילד, שהיו הדור הראשון שנהנה מן האמנציפציה במדינה. הוא נחשב כצייר היהודי המודרני הראשון. ביצירות אלו משולבים אלמנטים יהודיים וגרמניים, המשקפים את אווירת הסובלנות והשילוב שאליה שאפו בני דור זה. ציור מפורסם שלו מאותה תקופה, בשם "שובו של המתנדב היהודי ממלחמות השחרור" (1833–1834), מתאר את המתנדב ללחימה למען גרמניה, השב אל משפחתו היהודית, החיה עדיין על–פי המסורת.
משנת 1865 ואילך החל אופנהיים לעסוק בסדרה של תמונות מחייהם של היהודים במשפחה, בבתי הכנסת וברובע היהודים, ובטקסים כמו בר המצווה, הדרשה, החתונה, ברכת הרב, וכדומה. ציורים אלו שיקפו את זכרונות נעוריו באספקלריה רומנטית וסנטימנטלית מאוד, שתיארה לא את המצב כפי שהיה אלא את העבר הדמיוני שאופנהיים ביקש לתאר, כשהוא מוחה את הסטריאוטיפים השליליים הרווחים ביחס ליהודי הגטו וחייהם. הציורים הופצו במהדורות שחור-לבן מיוחדות, זכו לתפוצה רחבה ושכנו בביתם של יהודים גרמנים רבים בסוף המאה התשע עשרה.
על אף קשריו הטובים של אופנהיים, בוודאי לא היה מצליח במידה כזאת, לולא חסותם של הרוטשילדים. בארון קארל מאיר מנאפולי, שעמו קשר את הקשר הראשון, חזר לבסוף עם משפחתו לפרנקפורט. קשרים חדשים והדוקים ביותר נוצרו עם ביתו של אנסלם פון רוטשילד, שאשתו שרלוטה הייתה לתלמידתו של אופנהיים ונשארה ידידתו הנאמנה עד ליום מותה ב-1859. במרוצת השנים מילא אופנהיים תפקידים שונים למען המשפחה כולה הוא לא רק צייר את דיוקנותיהם של שלושה דורות של רוטשילדים, הוא גם מצא ורכש עבורם יצירות אומנות, עיצב את פנים בתיהם ויעץ להם בכל בענייני אומנות. נוסף לכך היה גם כעין "צייר חצר" רשמי שלהם, שהעלה על הבד אירועים חשובים בתולדות המשפחה, כגון "מאיר אנשל רוטשילד והאלקטור מהסה" ו"חמשת האחים רוטשילד מחזירים לאלקטור את הנכסים שהפקיד בידי אביהם למשמרת".
בימי זקנתו דיבר אופנהיים בזלזול על ידידיו לשעבר ''הם בזו להופעה מהוגנת, התלבשו ברשלנות ולא סרקו את שערם. בבית ציירו על עץ תמונות קדושים נוקשות, מגושמות וחסרות חן, שאפילו היו רשומות באופן גרוע. כאילו חשבו להפגין רגש ולהביא לתחייה של האמנות. אלו היו בחורים שכונו 'נצרנים'.
למרות הביקורת הזו כשהיה צעיר הושפע מאוד מסגנון הציור הנצרני.
היה חבר במסדר הבונים החופשיים, והיה אח לשכת L'Aurore Naissante, פרנקפורט.
רחוב מוריץ דניאל בתל אביב, נקרא על שמו.
ארכיונו האישי של מוריץ דניאל אופנהיים מופקד במחלקת הארכיונים של הספרייה הלאומית בירושלים.
עם שלם
עם שלם – תנועה יהודית חברתית היא תנועה רעיונית ופוליטית שהוקמה על ידי הרב חיים אמסלם בשנת 2011. אמסלם פרש ממפלגת ש"ס, וכיהן כח"כ בסיעת יחיד מטעם התנועה. שם התנועה הוא לשון נופל על לשון שנגזר משם משפחתו "אמסלם".
היסטוריה
התנועה התמודדה בבחירות לכנסת התשע עשרה, קיבלה 45,690 שהם כ-1.2%, ולא עברה את אחוז החסימה שעמד אז על 2%. המפלגה לא נרשמה ברשם המפלגות והיא נסמכה על מפלגת המדף "אחיעזר" שמעולם לא התמודדה בבחירות.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים ואחת המפלגה חברה למפלגת זהות, והרב אמסלם הוצב במקום 2 ברשימה. הרשימה קבילה 118,031 קולות ולא עברה את אחוז החסימה שהספיק לעלות בינתיים ל-3.25%. לקראת הבחירות לכנסת העשרים ושתיים, פרש אמסלם מזהות.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים וארבע, הרב אמסלם הודיע כי המפלגה תתמודד לכנסת, וכי הפעילה החברתית הילה חסן לבקוביץ' הוצבה במקום השני של הרשימה מלבדה מוצב במקום ה-3 הרב דב הלברטל ובמקום ה-4 הוצב הפעיל החברתי מבאר שבע, יעקב אוחיון. על אף קריאות שקראו לרב אמסלם להתאחד עם רשימת הציונות הדתית או אחת מהמפלגות החרדיות הגיש האחרון את רשימת מפלגתו כמפלגה עצמאית, גם במערכת בחירות זו רצה המפלגה על בסיס מפלגת המדף אחיעזר. בבחירות המפלגה קיבלה 592 קולות בלבד ולא עברה את אחוז החסימה.
מצע
עם שלם דוגלת בהגברת השוויון בנטל הלאומי ושירות צבאי ולאומי לחרדים, קידום נשים חרדיות, הכנסת לימודי ליבה למוסדות החינוך החרדי, צמצום מכסות האברכים בכוללים ושילובם במעגל העבודה, מאבק בגזענות ובאפליה העדתית, שינוי במתכונת הרבנות הראשית וגישה הלכתית מקלה בנושא הגיור המתבססת על המחקר התורני של הרב אמסלם כמובא בספרו "זרע ישראל".
פיליפינו ליפי
פיליפינו ליפי (באיטלקית: Filippino Lippi; 1457 בקירוב – 18 באפריל 1504), בנו של הצייר פיליפו ליפי, היה אחד הציירים הבולטים באסכולה הפלורנטינית בתקופת הרנסאנס המוקדם. הקומפוזיציות הראוותניות והדינמיות והשימוש באדריכלות, ביגוד וחפצים רומיים שלו נחשבים למבשרים חשובים של המנייריזם הטוסקני.
ביוגרפיה
פיליפינו (נולד בשם פיליפו ליפי אך כונה "פיליפו הקטן=פיליפינו" על מנת להבדיל בינו לבין אביו) היה בנם של הצייר פיליפו ליפי ובת זוגו לוקרציה בוטי (Buti). שנת לידתו אינה ידועה בוודאות אך מוערכת כ-1457. פיליפינו החל כנער צעיר ללמוד את אומנותו בסדנתו של אביו. לאחר מותו של האב בשנת 1469, עבר ללמוד ולעבוד בסדנתו של הצייר סנדרו בוטיצ'לי, שהיה בעבר תלמידו של אביו. עם סיום הכשרתו, ב-1473, החל פיליפינו ליצור בסגנונו של בוטיצ'לי, כשחלק מעבודותיו אותה תקופה יוחסו זמן רב ל"ידיד של בוטיצ'לי" ("amico di sandro", יחוס שנעשה במאמר משנת 1899 שכתב היסטוריון האמנות הנודע ברנרד ברנסון). אך מעט מעבודותיו מאותה תקופה שרדו, וגם מעל אלו מרחף לעיתים צל של ספק.
על פי ג'ורג'ו וזארי, בספרו חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר המתעד חיי האמנים בתקופת הרנסאנס, עבודתו הציבורית החשובה הראשונה של פיליפינו הייתה השלמת הפרסקאות בקפלת בראנקאצ'י, בכנסיית המסדר הכרמליתי בפירנצה, שמזאצ'ו ומאזולינו הותירו אחריהם מבלי להשלימה כחמישים שנה קודם לכן. לפרסקאות אלה הכניס פיליפינו את דיוקנו העצמי (ראו תמונה במסגרת משמאל), כמו גם דיוקן של מורהו, בוטיצ'לי. עבודה חשובה נוספת הייתה ציור הלוח "חזון ברנרדו (ברנאר מקלרבו) הקדוש" שנעשתה בשנים 1480-1482 עבור כנסיית הבאדיה של מסדר הבנדיקטינים בפירנצה (שם היא נמצאת עד היום), בה כבר ניתן להבחין בסגנונו הייחודי של פיליפינו. עבודה חשובה מאוחרת יותר הייתה ביצוע עבודות הפרסקו עבור אוליבירי קאראפה, הקרדינל של נאפולי (1488-1493). בפרסקאות אלה (בכנסיית סנטה מריה סופרה מינרווה ברומא) ניתן להבחין בכל המאפיינים של עבודותיו המאוחרות יותר, ובמיוחד הקומפוזיציות המורכבות והנפתלות (שלפי וזארי "ביצע אותן לבדו"). עבודה חשובה אחרת הייתה ציורי הפרסקו בקפלה סטרוצי בכנסיית סנטה מריה נובלה בפירנצה, אותה ביצע לפרקים בין 1484 ל-1502. יוקרתו של פיליפינו הייתה אז בשיאה, מעיד וזארי, שכן באמצע העבודה על קפלה זו הוזמן לבצע את העבודה בקפלת קאראפה ברומא, עבורה שולם לו סכום עצום של 2,000 דוקטים בזהב ("בלי לחשב את עלות הצבע הכחול והעוזרים").
יצירתו האחרונה של פיליפינו, "ההורדה מן הצלב", היא תמונת מזבח גדולה שנעשתה עבור כנסיית "סנטיסימה אנונציאטה" בפירנצה. היצירה, הנמצאת כיום באוסף האקדמיה לאמנות של פירנצה, נותרה בלתי גמורה בחלקה עם מותו של פיליפינו והושלמה על ידי פייטרו פרוג'ינו.
פיליפינו הלך לעולמו באפריל 1504 לאחר שחלה בדלקת של השקדים. ביום מותו, מספר וזארי, נסגרו כל סדנאות האמנים בפירנצה לשם כבודו. פיליפינו לא הותיר אחריו תלמיד בעל שם גדול (הנודע בתלמידיו היה רפאלינו דל גארבו, אמן מינורי למדי), אך ליצירותיו, ובמיוחד לציורי הפרסקו הגדולים שלו, הייתה השפעה ניכרת על המנייריזם שהתפתח בפירנצה ובטוסקנה בעשורים הראשונים של המאה ה-16.
סלוויה דיווינורום
סלוויה דיווינורום (שם מדעי: Salvia divinorum) הוא מין של מרווה הגדל במקסיקו וגורם להזיות. שמו המדעי, שפירושו "מרוות המתנבאים", ניתן לו משום שהוא משמש לכאורה שמאנים אינדיאנים לריפוי.
תיאור הצמח
סלוויה דיווינורום הוא עשב רב-שנתי אנדמי ליערות העננים בהרי סיירה מדרה דה אואחאקה במדינת אואחאקה שבדרום מקסיקו, שם הוא גדל בסביבות לחות ומוצלות. עליו דמויי ביצה ומשוננים, באורך 10 עד 30 סנטימטרים. הצמח גדל לגובה מטר ואף יותר, על גבעול מרובע וחלול. הפריחה נדירה יחסית, בפרחים שפתניים לבנים ושעירים ובעלי גביע סגול, המסודרים בדוּרים בתפרחת אשכול שאורכה מגיע לכ-30 ס"מ. יצירת פרי וזרעים נדירה גם כאשר יש פריחה, והצמח מתרבה רבייה וגטטיבית, כאשר גבעוליו נשברים בקלות או משתרעים על האדמה מכובד משקלם, ומכים שורשים מפרקיהם וממפרקיהם.
הצמח תועד לראשונה בספרות הבוטנית בשנת 1939, אך הוגדר רק ב-1962. מגבלות הרבייה המינית שלו מעידים כנראה על היותו מין שעבר שינויים, אולם טרם התבהר האם מדובר במכלוא או בפיתוח תרבותי, ולא זוהו בבירור המינים שמהם פותח.
הצמח כסם
בניגוד לסמים הלוצינוגניים מסוימים (כגון מסקלין), החומר הפעיל בסלוויה דיווינורום אינו אלקלואיד, אלא טרפנואיד בשם סלווינורין A (באנגלית: Salvinorin A), ואופן פעולתו אינו מובן עדיין לחלוטין למדע.
בארץ המוצא שלו משתמשים רופאי אליל (שמאנים) אינדיאנים בצמח כדי "לתקשר עם עולם המתים ועם רוחות", שלפי הדת המקומית יכולות למסור לרופא האליל מידע שימושי על מחלות, תחזיות לעתיד, ודברי חוכמה שנצברו מניסיונם. השמאן טוחן את העלים הטריים של הצמח ושותה אותם כחליטה. השפעת הצמח בחליטה נמשכת מספר שעות, ובמהלכם נכנס השמאן לטראנס דמוי קטלפסיה.
Salvinorin A לא נספג דרך מערכת העיכול כך שאי אפשר לאכול סלוויה, אבל אפשר לספוג אותה דרך ריריות הפה. למשל להכין תה ואז להחזיק כל שלוק 15-20 שניות בחלל הפה. או ללעוס עלים טריים לאורך זמן ממושך ולתת לחומר הפעיל להיספג בחלל הפה.