cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
סימארגל
סימארגל הוא אל הקציר והאש השמימית, והשומר על הזרעים והגידולים במיתולוגיה הסלאבית. הוא נחשב גם כמתווך בין בני האדם לבין האלים השמימיים. על פי המיתולוגיה הסלאבית, התגלמותו היא היפוגריף. אחד המיתוסים המוכרים על סימארגל הוא סיפור לידתו: מסופר כי כאשר סווארוג פגע באבן קסומה בפטיש, הוא גרם לעלייה של ניצוצות אלוהיים ממנה, ומהם נוצר סימארגל.
טודו בום
טוּדוּ בּוֹם (בפורטוגזית: Tudo Bom, בעברית: הכל בסדר) הוא שיר שנכתב, הולחן ובוצע על ידי צמד הזמרים סטטיק ובן-אל תבורי. הפזמון, שפורסם ביוני 2017, שבר את שיא ההשמעות ליום ברדיו הישראלי, לאחר שהושמע 66 פעמים בפחות מיממה. הסינגל הגיע למקום השלישי במצעד השנתי של גלגלצ לשנת תשע"ז ולמקום הרביעי במצעד השנתי של רשת ג׳ באותה שנה.
פחות מיומיים לאחר שהועלה ליוטיוב צבר יותר מ-1,500,000 צפיות ונכון לאוקטובר 2022 עומד על כ-74 מיליון צפיות.
ב-4 בפברואר 2019 עלתה גרסה אנגלית ראשונה לשיר וב-15 בפברואר 2019 עלתה גרסת קליפ בינלאומית נוספת לשיר, בהשתתפות זמר הרגאטון ג'יי באלווין.
הקלטת השיר
השיר החל מרעיון שהיה לסטטיק ובן-אל להוציא שיר בסגנון ברזילאי והביאו אותו למפיק ג'ורדי. לאחר צפייה בסרטוני יוטיוב רבים במקצב ברזילאי הצליחו להבין מהו המקצב הברזילאי המאפיין. על פי הצעה של סטטיק הם השתמשו בכלי הנגינה הברזילאי בירימבאו. המפיק ג'ורדי הציע שבשיר חייבת להיות מילה בפורטוגזית. סטטיק הציע את "טודו בום" שמשמעותו "הכל בסדר". ג'ורדי ניסה להקליט את השיר עם מקצב בטוקדה עם סמפלרים קיימים, אך החליט לבסוף להשתמש בהרכב חי של המתופפים "בטוקדת אמזונס".
תוכן השיר
לשיר ההיפ-הופ נופך ברזילאי ובו מילים בפורטוגזית כמו:
הקליפ
טודו בום מושפע מן המוזיקה הפופולרית הברזילאית, ובווידאו קליפ שצולם עבור הפזמון נראים סטטיק ותבורי כשני חוצנים דמויי אדם שנוחתים על גג בית העיר תל אביב-יפו ברחוב ביאליק אחרי מסע בין גלקסיות וכוכבי לכת בחלל החיצון, בהשפעת הסרט "ספייס ג'אם". כשהם נוחתים על גג בית העיר נראים עוברי האורח במקום המומים, וכשסטטיק מתחיל לגעת בהם, עוברי האורח מתחילים לרקוד ולקבל שמחת חיים (כולם לבושים בצבע אפור המשדר אווירה קודרת, וכאשר סטטיק ובן אל תבורי נוגעים בהם הם לבושים בבגדים צבעוניים ומתחילים לרקוד). בקליפ השתתף ראש עיריית תל אביב-יפו רון חולדאי בתפקיד עצמו. כשהוא מגיע למקום מראים לו השוטרים את המהומה, ולאחר מכן מתפתח קרנבל בהשתתפותם של 69 ניצבים, להטוטני אש, אקרובטים, רקדנים ו-11 נגני בטוקדה.
הקליפ לווה בקריצות ללהיטים הקודמים של הצמד. לדוגמה, בן אל תבורי מתיישב ליד שולחן של בנות ומנסה להרשים אותן, וכשאחת מהן קמה, הוא ממשיך אחריה, כמו ב"זהב". ב-30 שניות ההנפשה שפותחות את הקליפ הושקעו כ-30 ימי עבודה.
סגנון
השיר מבוסס על סגנון ה"ביילה פאנק" שמגיע מברזיל. סוגה אלקטרונית זו מקורה בפאבלות של ריו דה ז'ניירו והתפתחה בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20, והפכה לפופולרית בתחילת העשור הראשון של המאה ה-21. המילים ברוב המוחץ של שירי ה"ביילה פאנק" מאוד בוטות ואפילו מחפיצות במיוחד - מי שמתוארות הרבה בשירים האלה הן נשים עם עכוז עסיסי.
הרמיקס של ג'יי באלווין
לשיר יצא רמיקס בשיתוף זמר הראגטון הקולומביאני ג'יי באלווין. השיר יצא לאור ב-15 בפברואר.
ב-12 בפברואר 2019 הכריזו סטטיק ובן אל שישחררו רמיקס חדש לשיר "טודו בום" יום לפני ששחררו אותו.
הרמיקס משלב את סגנון הביילה פאנק והרגאטון.
כמה שבועות לפני יציאת הרמיקס, פרסמו סטטיק ובן אל גרסה אנגלית לשיר ללא ג'יי באלווין.
Gambler
Gambler (בעברית: מהמרת) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה, מתוך הפסקול, Vision Quest. השיר יצא לאור בספטמבר 1985, כסינגל מתוך הפסקול על ידי חברות התקליטים גפן רקורדס ו-CBS רקורדס. בשנת 2022, הוחלט להעלות לראשונה את השיר ברשתות הסטרימינג השונות.
השיר הגיע למקום הרביעי במצעד הסינגלים הבריטי.
רקע וכתיבה
השיר נכתב והולחן על ידי מדונה לבדה והופק על ידי ג'ון "ג'ליבין" בניטז שעבד עם מדונה על שירים נוספים במהלך הקריירה שלה. השיר זכה להצלחה רבה כאשר איגוד תעשיית ההקלטות הבריטי (BPI) העניק לו את תואר הכסף, על מכירות של למעלה מ-295,000 עותקים במדינה.
את השיר ביצעה מדונה במהלך סיבוב ההופעות הראשון שלה, "The Virgin Tour".
ביקורות
ריקי רוקסי, מחבר הספר, The Complete Guide to the Music of Madonna, השווה את השיר לשירים של הלהקה בלונדי ואמר: "המעבר המהיר בין הקטעים השונים בשיר לא יכול להציל אותו מלהיות רגיל למדי", תוך שהשווה אותו ל-"שפעת שעוברת ב-24 שעות".
אלכס הנדרסון מ-AllMusic כינה את השיר "אבן חן קליטה במיוחד, שלמרבה הצער לא נכללת באף אחד מאלבומי האולפן של מדונה".
מרצדס-בנץ N1300
מרצדס-בנץ N1300 (בגרמנית : Mercedes-Benz N1300) היא מסחרית מתוצרת יצרנית הרכב הגרמנית מרצדס-בנץ אשר יוצרה בין השנים 1986–1963 בספרד.
וילה באדואר
וילה באדואר (איטלקית: Villa Badoer) היא אחת הווילות הכפריות שבנה האדריכל האיטלקי אנדראה פלאדיו באזור ונטו שבצפון איטליה, בפראטה פולזינה (Fratta Polesine) שליד רוביגו.
הווילה תוכננה ונבנתה לפי הזמנתו של פרנצ'סקו בדוארו איש ונציה. וילה בדואר הוכרזה על ידי ארגון אונסק"ו כאתר מורשת עולמית במסגרת ההכרזה על הווילות הפלדיאניות בוונטו.
אדריכלות
תוכנית המבנה פורסמה על ידי פלאדיו בספרו "ארבעת הספרים על אודות האדריכלות". תוכנית הבניין וחזיתו בעלי סימטריה דו-צדדית האופיינית לעבודותיו של פלאדיו. הוילה עשתה שימוש ליסודותיה בשרידי הבניין מימי הביניים שעליו נבנתה. השרידים נראים היטב באחורי הבניין.
במרכז מצוי בית האדון והוא בעל מתאר רבוע. כמקובל בווילות של פלאדיו גם כאן לבניין שלוש קומות הניכרות בחלונותיהם. קומת האדון בעלת החלונות הגבוהים היא הקומה השנייה, אליה עולה גרם מדרגות רחב ביותר וארוך מאוד. מתחתיה נמצאת קומת השירותים הנמוכה, שחלונותיה צרים מאוד. הקומה העליונה שמתחת לגג ניכרת בחלונותיה הצרים, והיא נועדה לאחסון של תוצרת חקלאית, כיאה לווילה כפרית. גרם המדרגות הרחב עולה אל מבואה המעוצבת בדמות חזית מקדש רומי כמקובל אצל פלאדיו. שישה עמודים בסדר יוני תומכים בגמלון משולש ובו קבוע סמל המשפחה. בתוכנית המבנה שפורסמה בספרו של פלאדיו תוכננה לבניין מבואה דומה בחזית האחורית, אך חלק זה לא בוצע.
לבניין חצר קדמית נרחבת ומשני עבריה שני אגפים המשמשים לאחסון המתקנים החקלאיים ואורוות הסוסים. אגפים אלה מחוברים לבניין המרכזי באמצעות סטווי עמודים בעלי מתאר של רבע מעגל כל אחד, ולו עמודים מן הסדר הטוסקאני.
כנזכר בספרו, את עיטור קירותיהם של החדרים הפקיד פלאדיו בידיו של הצייר ג'יאלו פיורנטינו. מציורי הקיר נותרו שרידים בלבד.
צללים צרובים
צללים צרובים (באנגלית: Burnt shadows) הוא ספרה החמישי של הסופרת הפקיסטנית-בריטית קמילה שמסי. הספר יצא לאור ב-2009 ותורגם לעברית ב-2010 בהוצאת כתר. ב-2010 היה מועמד לפרס לסיפורת מאת נשים וזכה בפרס אניספילד-וולף לפרוזה.
תקציר העלילה
הספר מחולק לארבעה חלקים ועוקב אחר ההיסטוריה המצטלבת של שתי משפחות. הוא מתחיל בנגסאקי, יומיים אחרי שארצות הברית הטילה את פצצת האטום על הירושימה, נמשך להודו של ימי החלוקה בשנת 1947, לפקיסטן בראשית שנות השמונים, ואז לניו יורק ואפגניסטן תחת השפעת פיגועי 11 בספטמבר.
הספר נפתח בפרולוג קצרצר בן עשר שורות: אסיר לא מזוהה מוצא את עצמו בכלא גואנטנמו ומצווה להתפשט מבגדיו. הוא שואל את עצמו "איך הגעתי לכאן?"
בחלק הראשון, הירוקו היא יפנית מצעירה ומתורגמנית מוכשרת שמתנגדת לשלטון הכוחני והלאומני ביפן, המשמשת גם כמורה ליפנית לגבר אירופי בשם קונרד וייס, שעקר ליפן מגרמניה הנאצית. קונרד מתאהב בהירוקו ובין השניים מתפתח רומן. ביום בו קונרד מציע להירוקו נישואים והיא מסכימה מוטלת על יפן פצצת אטום נוספת וקונרד נהרג.
בחלק השלישי של הספר, שמתרחש בפקיסטן, נכנס אל חייהם של סג'אד והירוקו בנם של ג'יימס ואילזה, הארי ברטון, שמתגלה כאיש CIA. הארי מתיידד עם ראזה הצעיר. ראזה מוצא את עצמו, בהשתלשלות של טעויות, נסחף לתנועה הג'יהאדיסטית באפגניסטן.
החלק האחרון של הספר מתרחש בניו יורק. לאחר מותו של סג'אד והיעלמותו של ראזה מגיעה הירוקו לניו יורק כפליטה, בפעם השלישית בחייה ומחדשת את ידידותה עם אילזה, עתה גרושה, כשהיא עוברת להתגורר אתה בדירתה במנהטן.
השראה
שמסי מספרת כי הקיום הפרטי של אזרחים - מהגרים או ילידים - בתוך המדינה הלאומית הוא מה שריתק אותה בכניסה לכתיבת הספר.
המנדלוריאן (דמות)
המנדלוריאני (באנגלית: Mandalorian) המכונה גם מנדו, הוא דמות בדיונית בזיכיון מלחמת הכוכבים והדמות הראשית בסדרה של דיסני+, "המנדלוריאני". יתום כילד צעיר, הוא נולד בשם דין דג'ארין, אומץ לתרבות המנדלוריאנית והפך לצייד ראשים ולוחם. במקור נשכר ללכוד את גרוגו, תינוק זר המכונה גם "הילד", במקום זאת הוא מגן עליו מגן מפני שארית האימפריה הגלקטית שנפלה והופך לדמות אב עבורו. אחת התכונות הבולטות של הדמות היא הכבוד העמוק למסורות המנדלוריות העתיקות. בפרק השלישי של העונה השנייה, אורח חיים זה נרמז על ידי מחלציו המנדלוריים, המכונים "המשמר", שבט קנאים דתיים העוקבים אחר "הדרך (הקדומה) (של המנדלורים)" והוצאו מעמוד התווך של החברה המנדלורית בניסיון להפיץ את אמונותיהם.
יוצר הסדרה ג'ון פאברו יצר את הדמות, בהשראת דמותו של קלינט איסטווד האיש ללא שם בסרטי טרילוגיית מערבון הספגטי, "האיש ללא שם", בבימויו של סרג'ו לאונה. סרטי הסמוראים של אקירה קורוסאווה (שהעניקו השראה גם ליצירותיו של ליאונה) היוו השראה נוספת, וגם גיבור מלחמת הכוכבים האן סולו השפיע על הדמות. המנדלוריאן מדובב ומגולם בעיקר על ידי פדרו פסקל. פאברו ליהק אותו לתפקיד, והשחקן אוסקר אייזק, שגילם את פו דמרון בסרטי מלחמת הכוכבים וחברים קרובים של פסקל, דחקו בו לקבל את ההצעה.
פסקל עבד על מספר פרויקטים במקביל למנדלוריאן, ולכן הוא לא מופיע בכל פרק. השחקן ברנדן וויין ומבצע פעלולים מגלמים את הדמות כשפסקל לא היה זמין לצילומים. התחפושת של המנדלוריאן נוצרה על ידי Legacy Effects ונושאת קווי דמיון לדמות מלחמת הכוכבים בובה פט, אם כי יוצרי הסרטים ביקשו בכוונה ליצור הבדלים בין שתי התלבושות. הדינמיקה בין המנדלוריאן לגרוגו מגלמת נושא של הורות ואבהות הרווחים הסדרה. הדמות וההופעה של פסקל זכו לביקורות חיוביות בדרך כלל, אם כי ביקורת מסוימת הופנתה לעובדה שפניו של פסקל מוסתרים כל הזמן בתחפושת.
אפיון
שם הלידה של המנדלוריאן הוא דין דג'רין, אם כי זה לא נחשף עד פרק 8, פרק הסיום של העונה הראשונה של המנדלוריאן. היבטים של סיפור הרקע של הדמות ניתנים בהדרגה במהלך התכנית. בילדותו הוריו נהרגו במהלך התקפה של דרואידים המזוהים עם ברית המורדים במהלך מלחמות המשובטים. אזרחים רבים נהרגו במהלך הפיגוע, והוריו של דין מסתירים אותו רגע לפני שמתו בפיצוץ. דין עצמו מחולץ על ידי שבט לוחמים מנדלוריים, ומאוחר יותר הוא אומץ לתרבותם כאסופי שגדל במסורת המנדלורית אף על פי שלא הגיע מכוכב הלכת מנדלור. הוא מצטרף לשבט בראשות המשוריינת והשבט נאלץ להסתתר בשל רדיפה מידי האימפריה הגלקטית.
המנדלוריאן מעולם לא מסיר את קסדתו מול אחרים, משום ששבטו רואה בכך בגידה; דמויות אחרות עם אמונות מנדלוריות שונים מסוגלות להסיר את קסדותיהן מבלי שהדבר ישפיע על מעמדן. המנדלוריאן הופך בסופו של דבר לצייד ראשים ומצטרף לגילדת ציידי הראשים וזוכה לכינוי נרחב בשם "מנדו". בשלב כלשהו לפני אירועי המנדלוריאן, הוא עובד עם קבוצת שכירי חרב הכוללים את רן מלק (מארק בון ג'וניור), שיאן (נטליה טנה) וצ'ין (איסמאיל קרוז קורדובה). בסופו של דבר הוא נפרד מהקבוצה בנסיבות לא ידידותיות. אחד מכלי הנשק העיקריים שלו הוא רובה צלפים, שיש לו קצה בצורת שן שיורה מתפרצת חזקה מספיק כדי לפרק את יעדיה. הנשק נוצר בהשראת רובה דומה ששימש את צייד הראשים בובה פט. אירועי המנדלוריאן מתחילים חמש שנים לאחר סיום הטרילוגיה המקורית והסרט שובו של הג'דיי (1983).
המנדלוריאן הוא לוחם קשוח, בעל תושייה ויעיל. הוא מהיר ומדויק מאוד המנדלוריאן הוא שיטתי כאשר הוא נלחם, ציד שמבודד את אויביו ובוחר אותם אחד-אחד. הוא מעין זאב בודד ולעיתים קרובות עובד לבד ועם זאת הוא גם מוכן לקבל סיוע מאחרים. הוא מקבל עזרה מקווייל מספר פעמים לאורך העונה הראשונה, ומנסה לתגמל אותו על סיוע זה. הוא גם מציע לעבוד עם IG-11 כדי ללכוד את הילד בפרק הבכורה בסדרה. המנדלוריאן מדבר לעיתים רחוקות, וכשהוא עושה זאת הוא מגלה מעט מידע מעבר לנחוץ. פדרו פסקל, השחקן שגילם את המנדלוריאן, אמר שהוא מנסה להפוך את הדמות לאנושית ונגישה, אף על פי שפניו מוסתרות על ידי מסכה. הוא אמר על כך: "הרעיון הוא שניתן להיקשר אליו. כולנו מכוסים בשריון משלנו ונבהלים להסיר את השריון הזה, וזה הדבר שהופך אותו לדמות שאנחנו באמת נרצה לעקוב אחריה." כתב האטלנטיק ספנסר קורנהבר אמר כי המנדלוריאן הוא אחת הדמויות הרבות בזיכיון מלחמת הכוכבים שלובשות מסכות מכיוון שמסכות הן "האמצעי שבאמצעותן אנשים מנסים להשיג את השלמות והאדישות של המכונות". קורנהאבר אמר שכאשר הקסדה של המנדלוריאן מוסרת לבסוף בפעם הראשונה, היא לא מוצגת כגילוי של זהות סודית, אלא "תזכורת לכך שהקאבוי / אביר החלל הלקוני הזה הוא רק איזה בחור". הדמות מתייחסת למסורת המנדלוריאנית ברצינות רבה ויש לה כבוד ותודה אדירים לתרבות המנדלורית שגידלה אותו. מות הוריו בידי דרואידים הותיר אותו גם עם שנאה עזה כלפי דרואידים באופן כללי.
פסקל מאמין שהמנדלוריאן מעורפל יותר מבחינה מוסרית מאשר גיבורי מלחמת הכוכבים האחרים, ותיאר אותו כ"גיבור אפל". לדבריו, "אני חושב שהיקום המוסרי של מלחמת הכוכבים יכול להיות מאוד ספציפי וסוג של שחור לבן, יש טוב ויש רע, ובזה אנחנו מתחילים לשחק עם הגבולות של זה יותר, וזה מטופל מאוד מעניין עם הדמות הזו. הוא לא הגיבור הטיפוסי." בסופו של דבר, פסקל מאמין שהמנדלוריאן רוצה לעשות את הדבר הנכון, אך חובותיו כצייד ראשים ולוחם לעיתים קרובות מתנגשות עם זה. קרל ווטרס, שגילם בסדרה את גריף קארגה, אמר על הדמות: "המנדלוריאן הוא, אני חושב, במובנים מסוימים כמו כל דמות אחרת במנדלוריאן. יש בו משהו שהוא מאוד אנוכי ומרוכז בעצמו, אבל יש בו גם משהו שהוא מאוד אלטרואיסטי ואנושי. יש בו אנושיות." במיוחד בתחילת הסדרה, למנדלוריאן יש אישיות קרה, כשהוא מתעלם מהתחנונים של האנשים שהוא צד ותפס. העובדה שהמנדלוריאן עבד בעבר עם צוות שכירי החרב של רן מלק לפני אירועי המנדלוריאן מראה כי היה לו עוד פחות מוסר לפני תחילת הסדרה. הופעת הילד משמשת להאנשה ולעליית המוסר של המנדלוריאן. ג'ון פאברו ודבורה צ'או שיצרו את הדמות, הרגישו שהסצנה בפרק השלישי בעונה הראשונה, כשהמנדלוריאן מחליט לחזור אל הילד מהווה רגע מכריע עבור הדמות. צ'או אמרה: "זו נקודת האל חזור, ברגע שהוא מקבל את ההחלטה הזו. ממש שם הוא משנה את כל חייו." צמיחת המוסר של המנדלוריאן מוצגת בפרק 6, כאשר הוא מנסה להתערב להצלת חייו של חייל הרפובליקה החדשה דבאן (מאט לנטר) במהלך המתקפה על הכלא, אף על פי שיהיה נוח יותר להרוג אותו. גם בפרק ההוא, כשהמנדלוריאן כלוא ולא הורג את חבריו שכירי החרב לאחר שהם בוגדים בו, מדגים עוד יותר את מצפונו המוסרי.
גארי קוניל
גארי קוניל (נולד ב-26 בפברואר 1966) הוא סופר ופוליטיקאי מהאיטי, שכיהן כראש הממשלה בין 18 באוקטובר 2011 ל-16 במאי 2012.
ביוגרפיה
קוניל נולד בשנת 1966 למארי וסרז', שר הספורט והנוער בממשלתו של פרנסואה דובליה. יש לו 3 אחים, והוא השני במשפחתו.
הוא למד במכללה בפורט-או-פרנס, בירת האיטי, בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת האיטי ובאוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל בזכות תוכנית פולברייט.
בין יולי 1994 ליוני 1998 הוא פיתח מערכת רפואית שסיפקה שירותי בריאות בסיסיים לאזורים עניים בהאיטי. לאחר מכן עבד כיועץ בבית החולים אלברט שוויצר. באוקטובר 1999 החל לשמש כאחראי פרויקט בקרן האוכלוסין של האו"ם בהאיטי, ובאפריל 2001 החל לשמש כאחראי תוכנית, עד אוקטובר 2002.
בין השנים 2000–2004 הוא עבד כמנחה של תוכנית רדיו בנושא רבייה.
עד שנת 2011 הוא עבד במספר תפקידים באו"ם.
עד סוף אוגוסט 2011, היו שמועות שקוניל יהיה ראש הממשלה. ב-5 בספטמבר באותה השנה הוא קיבל את המשרה מהנשיא מישל מרטלי. הוא היה המועמד השלישי לנשיאות לאחר התפטרות ז'אן מקס בלריב, לאחר שהשניים הקודמים לא אושרו על ידי הפרלמנט. בפרלמנט נידונה השאלה האם הוא עומד בחוק הקובע שיש לגור 5 שנים רצופות בהאיטי לפני קבלת משרת ראש הממשלה, משום שהוא לא התגורר בהאיטי עקב עבודתו באו"ם. מרטלי טען בתוקף שהוא עומד בחוק משום שהוא התגורר במדינה אחרת בגלל עבודתו עבור האיטי וכן שילם מיסים לאו"ם בעבור האיטי.
תהליך הבדיקה והאשרור של בחירתו החל ב-8 בספטמבר. ב-16 בספטמבר הצביעו פה אחד חברי לשכת הצירים בעד מינויו, וב-5 באוקטובר אושר מינויו גם על ידי הפרלמנט. הוא מונה באופן רשמי ב-18 באוקטובר, וכך היה לראש הממשלה הצעיר ביותר. בזמן כהונתו כראש ממשלה, כיהן גם כשר החוץ.
קוניל התפטר ב-24 בפברואר 2012, בעקבות אובדן אמון שריו בו. הוא נשאר ראש ממשלה עד למינוי מחליפו לורן למות, לפי סעיף 165 לחוקה. בממשלתו של לורן למות הוא נשאר כשר החוץ.
עונת 1958/1959 בסרייה א'
עונת 1958/1959 בסרייה א' הייתה העונה ה-57 של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית ונוהלה על ידי "ליגת הכדורגל" (Lega Calcio). המשחקים החלו ב-21 בספטמבר 1958 והסתיימו ב-9 ביוני 1959.
בליגה השתתפו 18 קבוצות. התחרות התקיימה בשיטת ליגה עם משחקי בית ומשחקי חוץ. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו.
טריאסטינה ובארי היו הקבוצות שעלו מהליגה השנייה.
מילאן זכתה באליפות בפעם השביעית בתולדות המועדון. בסיום העונה לליגת משנה ירדו טריאסטינה וטורינו. במקום הקבוצות שירדו לסרייה א' העפילו אטאלנטה ופלרמו.
כדורגלנים מצטיינים
אנטוניו אנג'לילו, מאינטר כבש 33 שערים וזכה בתואר מלך השערים.
נג'קקנייש
נג'קקנייש (בהונגרית: Nagykökényes) הוא כפר במחוז הווש בצפון מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בו קהילה יהודית.
כמו יישובים רבים באירופה גם בנג'קקנייש מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 656 תושבים ובשנת 2021 רק 577 תושבים.
האזור מיושב לסירוגין מתחילת המאה ה-12 עד ימינו.
יהודי נג'קקנייש
יהודים חיו בנג'קקנייש במאה ה-18 ובמאה ה-19. בשנת 1944 נרצחו יהודים מהכפר בשואת יהודי הונגריה.
הממלכה המשולשת
הממלכה המשולשת (בקרואטית: Trojedna kraljevina) או ממלכת קרואטיה, סלאבוניה ודלמטיה המשולשת (בקרואטית: Trojedna Kraljevina Hrvatske, Slavonije i Dalmacije) הייתה התפיסה שדגלו בה מנהיגי התחייה הלאומית הקרואטית מהמאה ה-19 של ממלכה מאוחדת בין קרואטיה, סלאבוניה ודלמטיה, שכבר היו חלק מהאימפריה האוסטרית תחת מלך אחד, שהיה גם קיסר אוסטריה, אך היו ישויות נפרדות מבחינה פוליטית ומנהלית. למושג זה היו שורשים בתקופת ימי הביניים המוקדמים, כממשיכה של ממלכת קרואטיה ההיסטורית שהורכבה מאותם אזורים.
לאחר פשרת 1867, קרואטיה וסלאבוניה היו במחצית ההונגרית של האימפריה האוסטרו-הונגרית והתאחדו בשנת 1868 כממלכת קרואטיה-סלאבוניה, כאשר שמה הרשמי היה הממלכה המשולשת של קרואטיה, סלאבוניה ודלמטיה. עם זאת, דלמטיה, שנמצאת במחצית האוסטרית, נותרה עדיין נפרדת למעשה. עד סוף האימפריה האוסטרו-הונגרית, כמה מפלגות וקבוצות פוליטיות קרואטיות ביקשו הכרה בממלכה המשולשת ושילוב דלמטיה בקרואטיה-סלאבוניה. האינטליגנציה הקרואטית, במיוחד עורכי דין והיסטוריונים, מילאה תפקיד מרכזי בפרשנות מקורות היסטוריים כדי לתת לגיטימציה לדרישה לממלכה המשולשת.
היסטוריה
האיחוד בין שלוש הממלכות החל לצבור פופולריות במאה ה-14 ושימש במקור בתואר באן קרואטיה, סלבוניה ודלמטיה בממלכה הקרואטית מימי הביניים. השימוש הראשון במונח הממלכה המשולשת היה בשנת 1527 על ידי ההבסבורגים, כדי לגרום לתואר קרואטיה, דלמטיה וסלבוניה להיראות גדול יותר, ניתן לראות זאת בתארים שניתנו לקרסטו פרנקופאן, כמו גם בדוגמאות אחרות משנת 1527. הסבור הקרואטי, בשנת 1681, נקרא רשמית בשם Congregatio Croatiae, Dalmatiae et Slavoniae מאוחר יותר במאה ה-18 ייסדה מריה תרזה את המועצה המלכותית לממלכת קרואטיה, דלמטיה וסלאבוניה. אולם רק בתחילת המאה ה-19, במקביל לדרישות לאיחוד שלוש הממלכות הקרואטיות ובניית האומה המודרנית, התעצם השימוש בשם "הממלכה המשולשת".
לפני 1848 תבעו הקרואטים שטחים שנתבעו הן על ידי ההונגרים והן על ידי מועצת המלחמה של בית המלוכה בווינה בתוך האימפריה האוסטרית, וגם על ידי האימפריה העות'מאנית. במהלך המהפכות של 1848 הציעו לאומנים קרואטים בסאבור את איחוד הממלכה המשולשת, שתהיה איחוד תרבותי ופוליטי קרואטי אוטונומי בתוך האימפריה ההבסבורגית. נציגים פוליטיים של קרואטיה הביאו את הרעיון לקיסר, ודרשו את איחוד שלוש הממלכות הקרואטיות. במהלך המהפכות, דלמטיה הוכפפה זמנית לשליטתו של הבאן יוסיפ ילאצ'יץ' הקרואטי. עם זאת, האליטה דוברת האיטלקית השולטת בדיאט הדלמטי דחקה באוטונומיה של הממלכה כאדמת כתר אוסטרית – נגד דרישת תנועת התחייה הלאומית הקרואטית לממלכה משולשת.
בעקבות הפשרה האוסטרו-הונגרית של 1867 והפשרה הקרואטית-הונגרית משנת 1868, ויתרו באופן רשמי התביעות ההונגריות על ממלכת סלאבוניה והתביעות האוסטריות על הגבול הצבאי. קרואטיה וסלאבוניה אוחדו לממלכת קרואטיה-סלאבוניה. עם זאת, איחוד עם דלמטיה נשלל ובעוד קרואטיה-סלאבוניה שולבה בארצות הכתר של אישטוואן הקדוש (המחצית ההונגרית), דלמטיה נותרה ארץ כתר של ציסלייטניה (המחצית האוסטרית) של המלוכה הכפולה. קרואטיה-סלאבוניה אף כינתה את עצמה רשמית "הממלכה המשולשת של קרואטיה, סלבוניה ודלמטיה", ובכל העלתה את טענותיה על דלמטיה.
במהלך התחייה הלאומית של קרואטיה ובמחצית השנייה של המאה ה-19, האינטליגנציה הקרואטית, במיוחד עורכי דין והיסטוריונים, במאבק על ממלכה משולשת מאוחדת, היו מעורבים בפרשנות מקורות היסטוריים המבקשים לתת לגיטימציה וטענה פוליטית על מלוא משמעות השם של הממלכה המשולשת. בסוף המאה ה-19, ההכרה בממלכה המשולשת הייתה המטרה העיקרית של מפלגת העם העצמאית, כמו גם מפלגת העם של דלמטיה.
תג'ר
תג'ר הוא שם משפחה שמקורו במילה הערבית לסוחר.
{{פירושונים|
ראו גם
}}
עודד כהן
עודד כהן (נולד ב-1973) הוא טייס קרב וקצין צה"ל בדרגת תת-אלוף, כיהן כמפקד בסיס תל נוף של חיל האוויר הישראלי.
ביוגרפיה
כהן נולד וגדל בירושלים, בוגר הגימנסיה העברית רחביה. התגייס לצה"ל ב-1991 וסיים קורס טיס בהצטיינות במגמת קרב. ב-2008 מונה למפקד טייסת 117, ב-2010 מונה לראש ענף בלהק האוויר. ב-2012 מונה למפקד טייסת 69. ב-2014 מונה לראש מחלקת התקפה אווירית בלהק מבצעי אוויר.
ב-2016 מונה למפקד בסיס רמון, הוא שירת בתפקיד עד 2018. בספטמבר 2019 מונה למפקד בסיס תל נוף. בספטמבר 2022 סיים את תפקידו.
חיים אישיים והשכלה
כהן בעל תואר ראשון במנהל עסקים מהמרכז הבינתחומי הרצליה, תואר שני במדעי המדינה מאוניברסיטת חיפה ובוגר המכללה לביטחון לאומי ה-RCDS של הממלכה המאוחדת. הוא נשוי ואב לשלושה.
יחזקיה ממגדבורג
רבי יחזקיה בן יעקב ממגדבורג היה מבעלי התוספות בגרמניה במאה השלוש עשרה. יש שכתבו כי חיבר פסקי תוספות ותוספות, פסקיו מצוטטים בעיקר בידי בעל הגהות אשר"י, הגהות מימוניות, והמרדכי. בנוסף, אחיינו, רבי אליעזר מטוך, מביא מדבריו בתוספותיו, בכינוי "מורי דודי".
קורות חייו
רבי יחזקיה נולד לרבי יעקב במגדבורג, אביו היה שליח ציבור במגדבורג, ולאחר פטירתו קונן עליו רבי משה מתקו וכתב שהסתלק בעוון הדור.
לאחר פטירת אביו, בעוד הוא צעיר לימים, רצו רוב יהודי הקהילה למנות את רבי יחזקיה לשליח ציבור כממלא מקום אביו, אך קצת מאנשי הקהילה לא חפצו במינויו. השאלה האם מיעוט אנשי הקהילה יכולים לעכב את מינוי הש"ץ הופנתה לרבי משה מתקו ורבי יצחק אור זרוע. הראשון פסק כי המיעוט יכול לעכב את המינוי רק אם מדובר ברבים, אך אדם בודד אינו יכול לעכב, אף כי עדיף לפעול בדרכי נועם ולפייס את המתנגדים. לעומתו, פסק ר"י אור זרוע, בהסתמך על רבי שמחה משפיירא, כי אין למנות ש"ץ אלא בהסכמת כל הקהל ואפילו יחיד יכול לעכב את המינוי. בתשובותיהם, מעתירים המשיבים שבחים על רבי יחזקיה הצעיר כגדול בתורה, אולם רבי משה מתקו מציין כי טרם הגיע למעלתו של אביו המנוח. מעשה זה אירע לאחר שנת ד'תתק"ף, כי רבי שמחה משפיירא מוזכר בו כמי שכבר נפטר, ובשנה זו היה רבי שמחה עדיין בחיים. לא ידוע כיצד הסתיימה המחלוקת, אך רבי יחזקיה המשיך כנראה להתגורר במגדבורג.
ככל הנראה למד אצל רבי שמשון מקוצי, כמו כן למד אצל הראבי"ה, והיו לו קשרים גם עם רבי יחיאל מפריז.
רבי יחזקיה פגש את רבי יצחק מווינה בעל אור זרוע כאשר ביקר האחרון במגדבורג. רבי יצחק אמר הלכה בשם הראבי"ה ורבי יחזקיה השיב שאביו הורה במגדבורג אחרת. השיב לו רבי יצחק שכיוון שאביו הנהיג כך, "מקום שיפול העץ שם יהיו פירותיו".
משפחתו
ככל הנראה יש לזהות את אביו יעקב עם רבי יעקב ברבי נחמן המוזכר ב"דעת זקנים" על התורה וכן מובאים בשמו מנהגים שונים. רבי נחמן זה הוא כנראה אחיהם של ר"י הלבן ורבי פתחיה מרגנשבורג.
בן אחותו היה רבי אליעזר מטוך, שהיה גם תלמידו. .
תלמידיו
רבי אליעזר מטוך היה תלמידו של רבי יחזקיה ומציינו בכינוי מורי דודי.
גם רבי חיים פלטיאל ממגדבורג היה תלמידו של רבי יחזקיה, וכן רבי שמריה בן יצחק.
רבי אביגדור הכהן מכנו בתואר מורי וכן המהר"ם מרוטנבורג.
ספריו
ספרו פסקי מהרי"ח יצא לאור בחלקו על מסכתות בבא קמא, קידושין, שבת, אך מרבית חיבורו לא נדפס.
כמו כן חיבר תוספות על מסכתות הש"ס ונדפס חלק מתוספותיו ופרישתו לפסחים בספר קימחא דפיסחא.
בקונטרס שם הגדולים לרבי אהרן שליצשטט נכתב שחיבר פסקי תוספות וייתכן שהכוונה לספרו פסקי מהרי"ח.
השר משה מונטיפיורי
השר משה מונטיפיורי הוא שיר שנכתב על ידי המשורר הישראלי חיים חפר והולחן על ידי המוזיקאי הישראלי דובי זלצר בשנת 1971. השיר בוצע על ידי יהורם גאון.
לחן וביצועים
השיר נכלל בסרט התיעודי-מוזיקלי "אני ירושלמי" שכתב וביים יהורם גאון בשנת 1971. הוא נכלל גם באלבומו "המיטב", אשר יצא לאור בשנת 2004, וגם באלבומו "לך ירושלים" שיצא לאור בשנת 2007.
השיר בוצע על ידי אומנים נוספים, וביניהם ניתן לכלול את ביצועו של משה להב אשר התפרסם בשנת 2017 ונכלל באלבום "איזה רוח" ואת ביצועו של שלמה זיכל, מתמודד בעונה השנייה של תוכנית המוזיקה "בית ספר למוסיקה", בשנת 2013.
תוכן השיר
השיר מתאר את סוף חייו של משה מונטיפיורי, בסוף המאה ה-19, שנפטר לאחר שהגיע לגיל מאה המופלג. מונטיפיורי היה נדבן ושדלן יהודי מבריטניה, שהקדיש את חייו לסיוע ליהודים בארצות שונות. ידוע גם בתואר "השר משה מונטיפיורי", שר במשמעותו העברית המקורית - כתואר כבוד לאיש ציבור נכבד ורם מעלה, וכן כתרגום לתואר האצולה "סר" שהוענק לו על ידי המלכה ויקטוריה בשנת 1837.
בשיר מתוארים המלאכים בבואם לקחת את משה מונטיפיורי בכל עשור, החל מגיל 80 ועד גיל 101, אך בכל פעם הוא דוחה מחדש את בואם כדי לעזור ליהודים נוספים בעולם.
בשיר מתוארים אירועים היסטוריים שונים וביניהם עלילת הדם בדמשק בשנת 1840 והפוגרומים ברוסיה, שבמהלכם עזר השר משה מונטיפיורי ליהודים.
מצעדים
השיר זכה לפרסום רב בביצוע יהורם גאון. הוא נכנס למצעדי הפזמונים השבועיים של הגל הקל (כיום רשת ב') ב-9 במרץ 1971 וצעד במשך שמונה שבועות עד ל-24 במאי של אותה השנה. בשיאו הגיע למקום הרביעי במצעד, ב-26 באפריל 1971. גם במצעד השבועי של גלי צה"ל הגיע השיר למקום הרביעי.
אוגמ"ק יקטרינבורג
אוגמ"ק יקטרינבורג (ברוסית: УГМК Екатеринбург) היא קבוצת כדורסל נשים רוסי מהעיר יקטרינבורג מ-1938, אחת המצליחות ברוסיה והיא אלופת רוסיה הנוכחית. אוגמ"ק, אחת הקבוצות המובילות באירופה, זכתה בשישה תוארי גביע אירופה לאלופות ויורוליג, בשנים 2003, 2013, 2016, 2018, 2019, 2021. בנוסף היא זכתה 15 פעמים באליפות רוסיה ו-9 פעמים בגביע הרוסי.
בעלי הקבוצה הם "חברת המטלורגיה של הרי אורל" (УГМК).
היסטוריה
הקבוצה הוקמה ב-1938 על ידי "חברת בניית המכונות של אוראל" (אוראלמש) ובתחילה נקראה הקבוצה בשם זניט. ב-1958 הקבוצה אוחדה עם "אוונגרד" ונקראה "טרוד". מ-1960 ועד שנת 2000 נקראה בשם "אוראלמש". ב-1964 הקבוצה העפילה לליגה הבכירה בברית המועצות ובשנים 1973–1974 הקבוצה סיימה במקום השלישי באליפות, הישגה הטוב ביותר בתקופה ההיא. בעונת 1985 אף העפילה לגמר הגביע אך הפסידה.
בשנת 2000 הקבוצה נקראה אוראלמש-אוגמ"ק בשל הצטרפותה להסכם חסות עם "חברת המטלורגיה של הרי אוראל" (Уральская горно-металлургическая компания), שנה לאחר מכן נפרדה מ"חברת בניית המכונות של אוראל" וחדלה לשאת את השם אוראלמש.
בשנת 2009, לאחר התפרקות מועדון צסק"א מוסקבה, מאמנה וקבוצת שחקניות בולטות עברו ל"אוגמ"ק". בנוסף, החל משנה זו, זכתה הקבוצה 9 פעמים רצופות באליפות הפרמייר ליג הרוסי בכדורסל נשים.
בעונת 2018 זכתה באליפות הליגה הרוסית, ביורוליג, בסופרקאפ האירופי לנשים ובגביע הרוסי. בעונת 2019 זכתה בפעם השנייה ברציפות ביורוליג נשים אחרי שהתמודדה בגמר נגד דינמו קורסק, עליה גם גברה בגמר פלייאוף ליגת העל הרוסית בכדורסל נשים, בדרך לזכייה 13 במספר באליפות המדינה.
בעונת 2019/2020 העפילה לשלב רבע גמר יורוליג נשים וזכתה באליפות ה-14 בתולדותיה. בעונת 2020/2021 זכתה בפעם הששית ביורוליג נשים.
פוליטיקה (כתב עת)
פוליטיקה - כתב עת למדע המדינה וליחסים בינלאומיים הוא כתב-עת אקדמי היוצא לאור פעמיים בשנה על ידי המכון ליחסים בינלאומיים ע"ש לאונרד דייוויס באוניברסיטה העברית בירושלים. כתב העת מפרסם מאמרים בתחומי פוליטיקה השוואתית, מדיניות ציבורית, פוליטיקה בישראל, מחשבה מדינית, יחסים בינלאומיים, היסטוריה פוליטית, כלכלה פוליטית ונושאים קרובים.
"פוליטיקה" החל לצאת לאור בשנת 1998, כהמשכו של כתב העת "מדינה, ממשל ויחסים בינלאומיים". עורכו הראשון של "פוליטיקה" הוא פרופ' אבנר דה-שליט. החל מגיליון 21, שיצא לאור בקיץ 2012, כתב העת מופץ בפורמט דיגיטלי בלבד.
משה מאירי
משה מאירי (נולד ב-2 באוגוסט 1944) הוא כדורגלן עבר, מאמן כדורגל ופרשן כדורגל ישראלי. מאירי מזוהה בעיקר עם אגודת מכבי "אבשלום" פתח תקווה והוא יקיר העיר פתח תקווה ויקיר מכבי ישראל.
קריירה כשחקן
משה מאירי נולד וגדל בפתח תקווה ובצעירותו שימש מדריך במכבי צעיר. שיחק במחלקת הנוער של מכבי פתח תקווה ובגיל 18 נפצע כששיחק בקבוצת הבוגרים. מאיר עבר שני ניתוחים ולבסוף פרש ממשחק מוקדם מהצפוי.
קריירת אימון
לאחר פרישתו ממשחק עבר מאירי קורס מאמנים אצל המדריך עמנואל שפר וקורס השתלמות נוסף בקבוצת נוטינגהאם פורסט. מאירי החל לאמן במחלקת הנוער של מכבי פתח תקווה וזכה להישגים רבים. באפריל 1967 זכה עם קבוצת מכבי "שמואל" פתח תקווה בגביע המדינה לנערים. לאחר מכן אימן את קבוצת הנוער של המועדון.
בינואר 1974 אימן לראשונה את קבוצת הבוגרים של מכבי פתח תקווה בליגה הלאומית, כשהחליף את משה ליטבק. לאחר חצי עונה חזר לנהל את מחלקת הנוער באגודה.
בעונת 1976–1977 החליף את מישל סרוסי כמאמן בית"ר אשדוד בליגה א' דרום, איתה סיים במקום השמיני. בעונות 1977–1979 שימש כמאמן קבוצת הנוער של הפועל פתח תקווה. בעונת 1982–1983 אימן את מכבי רמת עמידר והעפיל איתה לליגה הבכירה. בעונת 1983–1984 חזר מאירי לקבוצת הבוגרים של מכבי פתח תקווה ואימן בה שלוש עונות בליגה הלאומית. בתחילת עונת 1986–1987 חתם במכבי יבנה. ב-ינואר 1987 הוחלף על ידי אליהו עופר. את חצי העונה שנשארה, המשיך בהפועל רמת גן וסיים איתה עונה מוצלחת בצמרת ובפלייאוף העליון.
מאירי נשלח על ידי ארגון פיפ"א לטורניר יורו 1988 כחלק מצוות העוקב אחר נבחרת הולנד.
בעונת 1988–1989 חזר מאירי למכבי פתח תקווה בליגה הארצית. את העונה סיימה הקבוצה במקום השלישי. בעונה שלאחר מכן פוטר מאירי לאחר 4 מחזורים עקב אי שביעות רצון מתפקודו. בינואר חתם במכבי רמת עמידר שהייתה במאבקי תחתית. עמידר נשארה בליגה לפני סיום העונה ומאירי התכונן להמשיך עונה נוספת, אך התפטר לפני תחילת המשחקים עקב סחבת בתשלומים. מאירי דחה הצעה לחזור לרמת עמידר והצעת אימון בהפועל טבריה ונותר ללא קבוצה עד לחודש מרץ כשחתם בבית"ר נתניה עד סוף העונה וסיים במקום ה-12.
בעונת 1991–1992 חזר לאמן את הפועל רמת גן וסיים במקום העשירי בליגה הארצית. בהמשך אימן מאירי את קבוצת מכבי קריית גת בליגה א' דרום. בעונת 1993–1994 אימן את הפועל פתח תקווה בליגה הלאומית והתפטר בינואר בעקבות חילוקי דעות מקצועיים.
מאז סוף שנות ה-90 משמש מאירי כפרשן כדורגל בשידור משחקי הבונדסליגה מטעם חברת צ'רלטון.
אימון נבחרות
בשנת 1979 אימן מאירי את נבחרת הנוער ובהמשך אימן את נבחרת הילדים של ישראל עד גיל 13 במסע לאליפות העולם בארגנטינה.
חיים אישיים
מאירי נשוי לפנינה ואב לשלושה, אלעד, ישראלה, עורכת דין, ומורן, עורך דין במקצועו וחבר הנהלה והוועדה המקצועית של ההתאחדות לכדורגל. בעבר שימש מאירי כחבר הנהלת קופת חולים מאוחדת. בשנת 2017 קיבל את אות "יקיר העיר פתח תקווה" ובשנת 2019 קיבל את עיטור "יקיר מכבי ישראל".
דיין קלי
דיין קלי (באנגלית: Dane Kelly; נולד ב-9 בינואר 1991) הוא כדורגלן ג'מייקני, המשחק בעמדת החלוץ בפיטסבורג ריברהאונדס.
קריירת מועדונים
קלי התחיל את הקריירה שלו בטיבולי גרדנס, וכבש במדי הקבוצה הצעירה 15 שערים בעונת (שיחק בקבוצה עד מרץ של אותה עונה).
ב-16 בדצמבר 2015, קלי חתם חתם בספיוף פארק ריינג'רס, קבוצת המילואים של ספורטינג קנזס סיטי.
בשנת, חתם ברינו 1868. באותה עונה, קלי כבש 18 שערים במדי הקבוצה והיה מלך שערי הליגה של העונה.
ב-9 במרץ 2018, קלי חתם בדי.סי. יונייטד מה-MLS.
ב-16 בינואר 2019, קלי חזר ל-USL וחתם באינדי אילבן.
ב-27 בינואר 2020, קלי חתם בשרלוט אינדפנדנס. ב-5 בספטמבר, כבש שלושער נגד בניצחון 1–3 נגד צפון קרוליינה.
ב-15 בינואר 2021, קלי חתם בבני סכנין.
ב-19 במאי 2021, קלי עזב את ישראל וחזר לשארלוט אינדפנדנס.
קריירה בינלאומית
ב-2 בספטמבר 2017, קלי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ג'מייקה, בהפסד 0–2 נגד. ב-30 בינואר 2018, קלי הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 2-2 נגד.
אלפבית שומרוני
האלפבית השומרוני הוא צורה מיוחדת של האלפבית העברי הנמצא בשימוש בידי העדה השומרונית לכתיבה בעברית שומרונית.
כתב זה הוא התפתחות וגרסה מאוחרת לאלפבית העברי העתיק שהיה בשימוש במשך תקופת הברזל, ימי ממלכת יהודה וממלכת ישראל.
בטבלה שמשמאל ניתן לראות צורות שונות בהתפתחות הכתב השומרוני מן הכתב העברי העתיק (עמודה I).
למרות ששיטת הכתיבה הזאת נקראת אלפבית היא לא אלפבית מלא אלא למעשה אבג'ד. זאת מאחר שהעיצורים בלבד נוכחים בו בעוד שהתנועות חסרות מרצף האותיות הנכתבות. כלומר בניגוד לכתיב העברי המלא בכתב השומרוני לא נעשה שימוש באמות הקריאה אלא בשיטת הניקוד לכתב השומרוני.
גם בכתב השומרוני, קיימים שני סוגי כתב: דפוס - אותיות גדולות, וכתב - אותיות קטנות. האותיות הגדולות מופיעות בספר תורה, ואילו האותיות הקטנות משמשות בדרך כלל לספרי התפילה.
לעיתים משתמשים השומרונים בכתב זה גם לצורך כתיבת טקסטים חילוניים, כגון כתבות בעיתון השומרוני ואף בשלטי רחוב.
הכתב השומרוני במסורת חז"ל
על הרפורמה בכתב העברי, שהתרחשה לאחר מרד בר כוכבא, שבמהלכה זנחו היהודים את הכתב העברי הקדום כליל ועברו להשתמש בכתב המרובע, ואילו השומרונים חזרו להשתמש בכתב העברי הקדום (וזנחו את השימוש בכתב המרובע, אשר אף הוא היה בשימוש יומיומי אצלם בתקופה הפרסית והרומית הקדומה), מסופר בתלמוד הבבלי:
ועידת קהיר (1943)
ועידת קהיר נערכה בקהיר שבמצרים בין 22 בנובמבר ל-26 בנובמבר 1943, בין רוזוולט, צ'רצ'יל, וגנרליסימו צ'יאנג קאי שק מסין. הוועידה עסקה בהיערכות בעלות הברית נגד האימפריה היפנית, ובמצב הרצוי באסיה שלאחר המלחמה.
רוזוולט רצה קשרים חיוביים ופרודוקטיביים עם סין לאחר המלחמה, כמו גם סיוע סיני בשמירה על ההתפשטות הבריטית, הרוסית והיפנית באסיה, ולכן הציע את ועידת קהיר כאמצעי לביטוי אמון הציבור ברפובליקת סין. הוועידה עצמה הייתה תחנת ביניים בדרך לפגוש את מנהיג ברית המועצות ג'וזף סטלין בטהראן, אך ממשל רוזוולט העניק למנהיג הסיני דחיפה סמלית בכך שנפגש עמו באופן פרטי לפני תחילת הוועידה ולפני שהגיע צ'רצ'יל.
החלטות הוועידה פורסמו ב"הצהרת קהיר", הצהרה לא-חתומה לעיתונות שדנה בכוונתן של בעלות הברית לחלק את האימפריה היפנית לאחר כניעתה הצפויה של יפן. הודעה לעיתונות של הועידה ביססה את מעמדה של סין כאחת מארבע המעצמות הגדולות של בעלות הברית. על פי ההצהרה, כל הטריטוריות שכבשה יפן מאז מלחמת העולם הראשונה, כולל טאיוואן ואוקינאווה, יוחזרו לסין. בנוסף קבעה ההצהרה שעל קוריאה, שהייתה כבושה בידי יפן, להפוך למדינה חופשית.
ז'אן אנטואן אודון
ז'אן אנטואן אודון (בצרפתית: Jean-Antoine Houdon; 1741, ורסאי – 1828, פריז) היה פסל צרפתי בסגנון נאו-קלאסי שפיסל אישים מעידן הנאורות.
קורות חיים
בגיל 11 החל את לימודיו באקדמיה המלכותית לציור ופיסול בפריז, בשנת 1761 זכה בפרס רומא, עבר לרומא ואחרי עשר שנים חזר לצרפת הפך לחבר באקדמיה המלכותית לציור ופיסול בפריז, בעקבות המהפכה הצרפתית חל פיחות במעמדו עקב קשריו עם בית המלוכה הצרפתי, בהמשך הצליח לשקם את מעמדו, השתתף ביצירת עמוד הגרנד ארמה וזכה בעיטור אביר לגיון הכבוד.
מצפה זי"ו
מצפה זי"ו (מכונה גם "גבעת האנטנה") הוא נקודת תצפית ואנדרטה לזכרם של שני מאבטחים ישראלים, יהודה בן יוסף ויואב דורון, שנהרגו ב-13 במרץ 2003 בתקרית "אש ידידותית", לאחר שזוהו בטעות כמחבלים. האתר נמצא במקום בו נהרגו השניים, כ-10 קילומטרים דרומית לקריית ארבע, סמוך לפני חבר. במקום מתקיימות תפילות שחרית כותיקין בימי שישי קבועות. השם "מצפה זי"ו" הוא ראשי תיבות של "זכרון יהודה ויואב".
המצפה הוקם כתגובה לפיגוע הירי בצומת זיף, בו נרצחו בני הזוג יוסי וחני דיקשטיין, ילדם שובאל דיקשטיין, וסמ"ר אלעזר ליבוביץ'. הוחלט להקים סמוך למקום הפיגוע ישוב קבע ואף הוצבה במקום אנטנת תקשורת, עליה שמרו יהודה בן יוסף ויואב דורון.
בעבר היה באזור מאחז, שיצר רצף יחסי בין בית חגי לפני חבר.
המצפה והאתר
האתר כולל סככת תצפית ומקומות ישיבה. מהמצפה נשקף נוף פנורמי של האזור, כולל מדבר יהודה. אל המצפה מוביל שביל כורכר, שאורכו כ-300 מטר, המתחיל מכביש 356. בראש המצפה הוצבה אנדרטה לזכר ההרוגים. באנדרטה חקוק באבן הכיתוב
מיד לאחר התקרית הוקם במקום גל-עד לזכר ההרוגים. המצפה עצמו הוקם על ידי משפחות ההרוגים וחבריהם, מועצה אזורית הר חברון ובמימון תורמים. המצפה נחנך ב-13 במרץ 2004, שנה לאחר מותם. מדי שנה נערך במקום, בז' באדר, יום השנה למותם, כנס לזכרם
בינואר 2012 חוללה האנדרטה פעמיים. סיור של צה"ל עובר מדי יום ליד האנדרטה, אך הצבא אינו מציב שם עמדה קבועה.
משחקי הרעב (סדרת סרטים)
משחקי הרעב (The Hunger Games) הוא סדרת סרטי הרפתקאות ומדע בדיוני דיסטופיים בת ארבעה סרטים המבוססים על טרילוגיית משחקי הרעב מאת הסופרת האמריקאית סוזן קולינס. הסרטים מופצים על ידי אולפני Lionsgate בהפקת נינה ג'ייקובסון ובכיכובם של ג'ניפר לורנס, ג'וש האצ'רסון וליאם המסוורת' בתפקידים הראשיים כקטניס אוורדין, פיטה מלארק וגייל הות'ורן. גארי רוס ביים את הסרט הראשון בסדרה, "משחקי הרעב" (2012), ופרנסיס לורנס ביים את שאר שלושת סרטי הסדרה, "התלקחות" (2013), "עורבני חקיין, חלק 1" (2014) ו"עורבני חקיין, פרק הסיום" (2015). ב-21 באפריל הוכרז רשמית שהחלו העבודות על סרט ספין-אוף שיהיה מבוסס על ספרה החדש של סוזן קולינס, בלדה לנחשים וציפורי שיר.
שלושת הסרטים הראשונים בסדרה הפכו לשוברי קופות וזכו לביקורות מהללות. סדרת הסרטים מדורגת במקום התשיעי בסדרת הסרטים המרוויחים ביותר של כל הזמנים ועד כה הכניסו קרוב למיליארד וחצי דולר. הסרט האחרון בסדרה יצא ב-18 בנובמבר 2015.
הסרטים מבוססים על סדרת ספרי פנטזיה והרפתקאות לנוער הכוללים את הספרים: "משחקי הרעב", "התלקחות" ו"עורבני חקיין". הספר מציג את קטניס אוורדין בת השש עשרה, החיה בעולם פוסט־אפוקליפטי במדינת פאנם, במקום שבו פעם הייתה אמריקה הצפונית. בעולם זה שולטת ממשלה חזקה, השוכנת בעיר מרכזית בשם "הקפיטול". סביב הקפיטול שוכנים 12 מחוזות והיא שולטת עליהם ביד רמה. "משחקי הרעב" הוא כינוי לאירוע טלוויזיוני שנתי, שבו נבחרים באקראי נער ונערה מכל מחוז והם נשלחים להילחם למוות זה בזה. המנצח הוא האחרון שנשאר בחיים. המשחקים נועדו להראות את שליטתו המוחלטת של הקפיטול במחוזות ולהדגים שאפילו ילדים לא יתחמקו מהשפעתו. קטניס מתמודדת מול קרב פיזי ומנטלי בעולם שלא ישר כנראה ממבט ראשון.
משחקי הרעב (2012)
משחקי הרעב בוים על ידי גארי רוס ויצא לאקרנים בשנת 2012. הסרט הופק על ידי נינה ג'ייקובסון וג'ון קיליק והתסריט נכתב על ידי סוזן קולינס, גארי רוס ובילי ריי. בסרט, כמו גם בשאר פרקי הסדרה, מככבים ג'ניפר לורנס, ג'וש האצ'רסון, ליאם המסוורת', וודי הארלסון, אליזבת בנקס ודונלד סאת'רלנד.
עלילת הסרט מתרחשת בעתיד פוסט אפוקליפטי במדינה בשם "פאנם" השוכנת על חורבות אמריקה הצפונית. בפאנם שולט ממשל חזק, השוכן בעיר מרכזית בשם "הקפיטול". מסביב לקפיטול שוכנים 12 מחוזות ורוב תושביהם חיים בעוני גדול. הקפיטול שולט במחוזות ביד רמה. כעונש על המרד האחרון שביצעו נגד הממשל ובו מחוז 13 נשרף עד היסוד, יזם הקפיטול את משחקי הרעב: אירוע טלוויזיוני שנתי המשודר בשידור חי בכל המדינה בו נער ונערה מגיל 12 עד 18 מכל מחוז נבחרים בהגרלה ומודרכים על ידי מנצחי העבר של המחוז ונדרשים להילחם זה בזה למוות בזירה. המנצח הוא מי שנשאר אחרון ועליו יורעפו פרסים וכסף רב והוא חסין מפני ההגרלה אלא אם כן יוכרז אחרת. משחקי הרעב נוצרו כדי להראות את שליטתו המוחלטת של הקפיטול במחוזות, ולהדגים שאפילו ילדים לא יתחמקו מהשפעתו. בסרט מנצחים במשחקי הרעב קטניס אוורדין (בגילומה של ג'ניפר לורנס) ופיטה מלארק (בגילומו של ג'וש האצ'רסון) שמודרכים על ידי היימיטץ' (מנצח עבר של המחוז).
התלקחות (2013)
משחקי הרעב: התלקחות בוים על ידי פרנסיס לורנס, שהמשיך לביים את שאר חלקי הסדרה. הסרט יצא לאקרנים בישראל ב-20 בנובמבר 2013. לאחר ניצחונם של קטניס ופיטה במשחקי הרעב ה-74 באקט של מרד והכנעת הקפיטול, מתחילים אנשי המחוזות למרוד כנגד הקפיטול. בעקבות זאת מחליט הנשיא סנואו לערוך את משחקי הרעב ה-75 בהשתתפותם של שני מנצחי עבר מכל מחוז.
עורבני חקיין, חלק 1 (2014)
משחקי הרעב: עורבני חקיין, חלק 1 בוים על ידי פרנסיס לורנס והופק על ידי נינה ג'ייקובסון וג'ון קיליק. זהו הסרט האחרון שצילם פיליפ סימור הופמן, שהספיק להשלים את כל הסצנות בהשתתפותו בחלק הראשון, אך נותרה לו סצנה בודדת בחלק השני של הסרט. בסיום החלק הראשון של "עורבני חקיין" מצוין כי הסרט מוקדש לזכרו של פיליפ סימור הופמן.
הסרט מתאר את המרד שמובילה קטניס אוורדין את מחוזות פאנם כנגד הקפיטול המושחתת והרודנית. בסרט, מתכוננים תושבי מחוז 13 למלחמה כנגד הקפיטול. קטניס משתתפת בסרטי תעמולה כדי לקדם את המרד, בנוסף אנשי המחוזות מתחילים להתקומם ולפגוע בקפיטול. הקרנת החלק הראשון החלה ב-19 בנובמבר 2014.
עורבני חקיין, חלק 2 (2015)
משחקי הרעב: עורבני חקיין, חלק 2 בוים על ידי פרנסיס לורנס והוא יצא לאקרנים ב-20 בנובמבר 2015. פיליפ סימור הופמן לא הספיק להשלים סצנה בודדת בהשתתפותו בסרט. הסרט מתאר את המלחמה כנגד הקפיטול.
נועה (שיר)
נועה הוא שיר שנכתב בשנת 1957 על ידי נעמי שמר כאשר היא התגוררה ביישוב כנרת. השיר נכתב לאלבום "כבשת הרש" של להקת בצל ירוק אשר בוצע על ידי נחמה הנדל, אך הוא הוצא ממנו, והוא מוכר בזכות ביצועו של הזמר אריק לביא בשנות ה-1970. אורכו של השיר הוא שלוש דקות.
תוכן השיר
יש דעות מספר לגבי האדם העומד מאחורי השם "נועה", אך הרוב מסכים על כך שהשיר מדבר על נעמי שמר עצמה, ושכל שורה בשיר המתארת את חייה של נועה תואמת לחייה של שמר.
על פי נעמי שמר השיר מנבא את המשך חייה וכל בית מתאר שלב שונה בחייה. הבית הראשון בשיר ובמיוחד השורה הראשונה מתארת את נעמי כילדה שכל בוקר הייתה מתעוררת מוקדם מאוד בבוקר ולא מספיקה לשטוף את פניה, ולכן שטפה אותם בטל שעל העלים שבשדות.
לשיר היו 2 גרסאות, אשר נבדלו בשורה השנייה בבית הראשון - בגרסה המקורית של השיר, נעמי כתבה "נועה הייתה כמו אגל של טל", אך מה שהיא באמת התכוונה לכתוב היה שנועה שטפה את פניה בטל. אלא שנעמי חשבה שאף אחד לא יאמין לה, ולכן כתבה "נועה הייתה כמו אגל של טל". ולאחר 40 שנה לפי בקשתה של נעמי, בספרו של גיל אלדמע "מניפה קולית" שונתה השורה ל"נועה שטפה את פניה בטל".
הבית השני בשיר מתאר את האהבה שלה, הנשיקה הראשונה.
הבית השלישי בשיר מתאר את ההתרחקות של נעמי שמר מבית ילדותה, והבית הרביעי והאחרון בשיר מתאר את החזרה שלה לבית ילדותה כדי להיקבר שם כמו שביקשה.
הביצועים השונים של השיר
לשיר "נועה" יש ביצועים מספר. הזמרת ששרה את 'נועה' של "להקת בצל ירוק" היא נחמה הנדל, אך השיר לא התקבל על ידי הקהל. השיר מוכר במיוחד גם בביצועו של הזמר אריק לביא שכעבור שנים קרא לבתו נועה.
גנאיוס פולביוס קנטומלוס (קונסול בשנת 229 לפנה"ס)
גנאיוס פולביוס קנטומלוס (בלטינית: Gnaeus Fulvius Centumalus; המאה ה-3 לפנה"ס) היה מגיסטראט רומאי, שהתבלט במהלך המלחמה האילירית הראשונה.
ביוגרפיה
הוא היה נצר למשפחת הפלביי. פרידריך מינצר מעריך שהוא היה נכדו של גנאיוס פולביוס מקסימוס קנטומלוס.
טאוטה מינתה את אחד מקציניה דמטריוס כמושל האי. אולם מסיבה לא ברורה החליט דמטריוס לערוק לצד הרומאי. פוליביוס כותב שדמטריוס "נחשד בעיני טאוטה וחשש מפניה". הוא יצר קשר עם קנטומלוס והסגיר לידיו את העיר הייתה זו למעשה המושבה היוונית הראשונה שנפלה בידי הרומאים. לאחר מכן תקף פולביוס מהים את אפולוניה תוך שיתוף פעולה עם אלבינוס מהיבשה. לאחר עוד מספר קרבות נמלטה טאוטה עם מלווים מעטים אל עיר המבצר ריצון. הרומאים כרתו ברית שלום עם טאוטה, היא התחייבה לא לשוט באזורים יווניים או רומאיים ולסגת מכל אילריה למעט חלקים מעטים. הרומאים סיפחו לעצמם חלקים אחרים, ומינו את דמטריוס כמושל מטעמם על השטחים שלא כבשו.
לאחר מכן לא ידוע עליו דבר. הוא היה ככל הנראה אביו של מגיסטראט בעל אותו השם אשר שימש כקונסול בשנת 211 לפנה"ס.
אנדרטת הבקעה
אנדרטת הבקעה היא אנדרטה שהוקמה לזכר הנופלים בבקעת הירדן על גבעה למרגלות הר הסרטבה, מעשה ידיו של הפסל יגאל תומרקין.
תיאור המקום
אנדרטת הבקעה כוללת פסל מחלקי נשק שרותכו ויצרו ביחד צורה של תותח נ"מ המתנשא לגובה 21 מטר וקיר זיכרון. הפסל הוקם על ידי יגאל תומרקין. שמותיהם של 378 לוחמי חטיבת הבקעה ויחידות אחרות שנפלו בבקעת הירדן חקוקים על לוחות מתכת, שמדי פעם נגנבים. לצד האנדרטה הוצבו שלוש אבנים להנצחת חללי צה"ל ונפגעי פעולות איבה תושבי בקעת הירדן.
האנדרטה נמצאת על גבעה בולטת ליד מפגש הבקעה ליד המושב פצאל. כביש סלול מוליך אליה מכביש 90 כ-200 מטר צפונית לצומת הבקעה. הדרך עוברת ליד חורשה וחניון ופונה לעבר הגבעה. משמאל - שדרה של שלטים המציגים את יישובי הבקעה ומימין - תיאטרון לכינוסים ואירועי תרבות על שם אל"ם אברהם אלרן (ממושי) שהיה ממפקדי חטיבת הבקעה ונפל בקרב במלחמת לבנון הראשונה.
היסטוריה
האנדרטה נחנכה ב-28 בנובמבר 1972 בטקס ממלכתי בהשתתפות ראש הממשלה גולדה מאיר. על האנדרטה הונצחו שמות 189 חללי צה"ל שנפלו באזור הבקעה במלחמת ששת הימים ובמלחמת ההתשה. בשנת 1978 הוספו לאנדרטה עוד 87 שמות של נופלים, בהם חללי אסון הנ"ד.
לקראת יום הזיכרון בשנת 1981 הוציא השירות הבולאי בול שמציג את האנדרטה. הבול שימש למשלוח איגרת הזיכרון של משרד הביטחון למשפחות הנופלים.
בשנות ה-80 התקיימה "צעדת הבקעה" שנקודת הסיום שלה הייתה באנדרטת הבקעה. בשנים האחרונות מונצחים בשולי רחבת האנדרטה גם לוחמים תושבי הבקעה שנפלו במקומות אחרים ובפעולות איבה.
בדצמבר 2002 הונחה בצד האנדרטה לוחית זיכרון לרחבעם זאבי.
ביצורי וובאן
ביצורי וובאן (צרפתית Réseau des sites majeurs de Vauban) הם קבוצה של 12 ביצורים שנבנו על ידי סבסטיאן דה וובאן הארכיטקט הצבאי של לואי הארבעה עשר בגבולות צרפת. ב-2008 אתרים אלו הוכרזו כאתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו.
יואנס פילופונוס
יואנֵס (יוחנן) פילופּונוס (יוונית: Ἰωάννης ὁ Φιλόπονος), חי בין השנים 490–570, ומוכר גם בשם "יוחנן המדקדק" או יוחנן מאלכסנדריה. היה פילוסוף בעל רקע אריסטוטלי-ניאופלטוני, ועם זאת היה הגמון נוצרי, והשתמש בכלים הפילוסופיים האריסטוטליים כדי להוכיח שהעולם אינו קדמון, כפי שטען אריסטו, אלא נברא כטענת הנצרות.
לדבריו וכתביו הייתה השפעה תאולוגית ניכרת על הפילוסוף הערבי אל-כנדי, ועל רב סעדיה גאון. כמו כן, הביקורת שלו על הפיזיקה של אריסטו הובילה באופן עקיף להתפתחות הפיזיקה האמפיריציסטית שפותחה מאוחר יותר על ידי גלילאו גליליי.
אחרי מותו, הכנסייה האורתודוקסית הרשיע את יואנס במינות (בשנים 680–681); זה קרה בשל פרשנותו לשילוש הקדוש, לפיה שלושת מרכיביו הם ישויות נפרדות.
יצירותיו הודפסו באירופה בלטינית החל מהמאה ה-15, ולביקורתו על הפיזיקה האריסטוטלית הייתה השפעה רבה על ג'ובאני פיקו דלה מירנדולה ועל גלילאו גליליי, המצטט קטעים נרחבים מדבריו בכתביו.
ISLISP
ISLISP היא שפה מרובת פרדיגמות, כלומר, היא תומכת בכמה עקרונות תכנותיים (יותר מעיקרון אחד):
Security.txt
קובץ security.txt הוא תקן למדיניות אבטחת מידע של אתרי אינטרנט, שנועד לאפשר לחוקרי אבטחה לדווח בקלות על פרצות אבטחה. התקן קובע את קיומו של קובץ טקסט, בשם "security.txt" ב-URI שקידומתו, שיכיל פרטי התקשרות לצורכי דיווח.
ISLISP
מטרות בתכנון השפה
להלן כמה מן המטרות העיקריות שלפיהן עוצבה ISLISP:
המערכת המובנית לתמיכה בתכנות מונחה עצמים נקראת ILOS (בשמה המלא: ISLISP Object System), היא בעיקר תת-קבוצה של המערכת המובנית לתמיכה בתכנות מונחה עצמים בניב Common Lisp ששמה Common LIsp Object System, או בקיצור: CLOS.
Security.txt
קובץ ה-Security.txt דומה בתחבירו ל-robots.txt אך מיועד לקריאה על ידי בני אדם המעוניינים ליצור קשר עם הבעלים של אתר אינטרנט בנוגע לבעיות אבטחה, לצורך דיווח עליהן.
קובצי security.txt אומצו על ידי חברות טכנולוגיה גדולות, שלעיתים אף מפעילות תוכניות Bug bounty, שבמסגרתן הן מתגמלות כספית את המדווחים.
היסטוריה
ב, שהוגשה לראשונה על ידי אדווין פודיל בספטמבר 2017, הופיעה ההנחיה לאפשר יצירת קשר עם בעלי האתר ומפעיליו.
בשנת 2019, (CISA) פרסמה טיוטת הנחיה תפעולית מחייבת המחייבת את כל הסוכנויות הפדרליות לפרסם קובץ security.txt בתוך 180 יום.
ה-IESG פרסם בדצמבר 2019 קריאה אחרונה להטמעת security.txt, שהסתיימה בינואר 2020.
באפריל 2022, Security.txt הוסדר רשמית כ-
Wide Open Spaces
Wide Open Spaces הוא אלבום האולפן הרביעי של להקת דיקסי צ'יקס, והראשון שלהן בלייבל גדול. האלבום הוא הראשון עם הסולנית נטלי מיינס, והיה פריצת הדרך שלהן להצלחה מסחרית. האלבום הגיע למעמד של אלבום יהלום על ידי RIAA ב-20 בפברואר 2003 בארצות הברית, לאחר מכירת 14 מיליון עותקים ברחבי העולם, והוא שהה יותר משש שנים בטופ-20 בהמצעד האוסטרלי למוזיקת קאנטרי.
בטקס פרסי גראמי ה-41, האלבום זכה ב-2 פרסים מתוך 3 מועמדויות: אלבום הקאנטרי הטוב ביותר (הראשון מתוך 4 סך הכל בקטגוריה זו ללהקה: הן זכו אחר כך עבור Fly ב-2000, Home ב-2003, ו-Taking the Long Way ב-2007); וכן בביצוע הקאנטרי הטוב ביותר על ידי צמד או קבוצה ווקאלית עבור "There's Your Trouble" (פרס בו זכו הצ'יקס עוד 5 פעמים: ב-2000 עבור "Ready to Run", ב-2003 עבור "Long Time Gone", ב-2005 עבור "Top of the World" ו-2007 עבור "Not Ready to Make Nice", הישג שרק צמד הג'אדס הגיע אליו). בנוסף, הצ'יקס היו מועמדות לפרס האמן החדש הטוב ביותר.
האלבום נרשם במקום 62 ברשימת NPR של "150 האלבומים הגדולים של כל זמנים מאת נשים".
יחסי צ'ילה–קמבודיה
יחסי צ'ילה–קמבודיה הם יחסי החוץ בין צ'ילה וקמבודיה.
בית ליאו בק
בית ליאו בק (בגרמנית: Leo-Baeck-Haus) הוא בניין בן ארבע קומות ברחוב טוכולסקי ברובע מיטה בברלין. הוא נקרא על שם הרב ליאו בק ונבנה בשנת 1906/07 על ידי האדריכל יוהאן הוניגר בתמיכתו הכספית של נתן ברנשטיין.
היסטוריה ושימוש
באוקטובר 1907 עבר בית המדרש הגבוה למדעי היהדות לבניין במה שהיה אז ארטילרישטראסה 14. הבניין היה בבעלות הקהילה היהודית של ברלין. בתקופת השלטון הנאצי נאלצו היהודים לסגור את בית המדרש והבניין ככל הנראה הופקע. לאחר 1945 הבניין שימש את בית החולים שאריטה וכן כבניין מגורים בגרמניה המזרחית. בשנות ה-90, ועידת התביעות, המייצגת בעלים יהודים קודמים, קיבלה את הבית בחזרה והעבירה אותו למועצה המרכזית של יהודי גרמניה. לאחר הסבה עם שיפוץ כולל, ב-1999 מוקם שם מטה המועצה. המועצה קרא לבניין על שם הרב ליאו בק, שלימד במקום זה בבית המדרש בין השנים 1912–1943. משתמשים נוספים של בית ליאו בק הם העיתון השבועי "Jüdische Allgemeine", הקונגרס היהודי האירופי והקונגרס היהודי העולמי.
גשם בעיתו
"גשם בעיתו" הוא שיר שכתבה תלמה אליגון-רוז בעיצומה של מלחמת יום הכיפורים, בסתיו 1973. השיר הולחן על ידי קובי אשרת ובוצע על ידי רותי נבון, והוא פורסם דרך חברת התקליטים "הד ארצי".
כליאה המונית
כליאה המונית (באנגלית: Internment) היא כליאה של אנשים, בדרך כלל בקבוצות גדולות, ללא כתב אישום וללא כוונה להגיש כתב אישום. המונח משמש בעיקר לכליאה של "אזרחי אויב בזמן מלחמה או חשודים בטרור". לפיכך, אף על פי שמשמעות המונח היא מאסר, השימוש בו מתייחס לכליאה מונעת ולא לכליאה לאחר שאדם הורשע בפשע כלשהו. השימוש במונח Internment נתון לוויכוח ולרגישויות פוליטיות. המילה משמשת מדי פעם גם לתיאור נוהג של מדינה נייטרלית לעצור צבא וציוד לחימה בשטחה בתקופות מלחמה, על פי אמנת האג משנת 1907.
גשם בעיתו
בשנת 2020 בוצע השיר על ידי חמישיית "זהו זה" וזכה לשבחים.
כליאה המונית
כלואים עשויים להיות מוחזקים בבתי כלא או במתקנים המכונים מחנות מעצר (הידועים גם כמחנות ריכוז). מקור המונח מחנה ריכוז הוא במלחמת עשר השנים הספרדית-קובנית כאשר כוחות ספרדים עצרו אזרחים קובנים במחנות על מנת להילחם ביתר קלות בכוחות הגרילה. בעשורים הבאים, הבריטים במלחמת הבורים השנייה והאמריקאים במלחמתם בפיליפינים השתמשו במחנות ריכוז.
גשם בעיתו
תוכן השיר
השיר נכתב על רקע מלחמת יום הכיפורים ועוסק בתקופה הקשה ובאי הוודאות שאפפה את הציבור הישראלי, וכן בסבל הרב שאיתו היו צריכות להתמודד משפחות החיילים.
כליאה המונית
המונח "מחנה ריכוז" או "מחנה מעצר" מתייחס למגוון מערכות שונות בחומרה, בשיעור התמותה ובארכיטקטורה. המשותף להן הוא שהאסירים מוחזקים מחוץ לשלטון החוק. מחנות השמדה, שמטרתם העיקרית היא הרג, מכונים באופן לא מדויק גם "מחנות ריכוז" (Internment).