cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
לייב ניידוס
ביוגרפיה
ניידוס נולד ב-1890 בגרודנה למשפחה של משכילים אמידה. אביו התעניין בספרות עברית ובצעירותו כתב שירים בעברית. את שנות ילדותו העביר בקוסטין, חווה לא רחוקה מגרודנה, שהייתה מקום מושבה הקבוע של משפחת ניידוס. בגיל 10 התחיל ללמוד בבית ספר למסחר בראדום ואחרי כן לבית ספר דומה בביאליסטוק. ב-1905 גורש מבית הספר משום שהיה פעיל במפלגת הפועלים הציונית-סוציאליסטית. ב-1908 התחיל ללמוד בגימנסיה הריאלית בווילנה אבל לא הראה רצון רב ללימודים והפסיק ללמוד ב-1911 לפני שסיים אותם באופן רשמי. ב-1918 התחיל לחוש ברע והרופאים קבעו שהוא סובל מבעיות בלב וציוו עליו לנוח. אבל הוא המשיך בעבודה ספרותית מאומצת ובמתן הרצאות. הוא אמר שהוא נותן משקל לא לאורך החיים כי אם לתוכן שלהם. לשם כך שכר דירה לבד שאף אחד לא ידע את מיקומה. הבדידות והפרידה מאהובתו שהייתה חולה ונסעה לשווייץ להתרפא הרעו את מצבו. לחברתו, זו, הייתה עליו השפעה חיובית רבה. ושירים רבים שלו נכתבו עליה. היא גם הייתה זו שהשפיעה עליו לכתוב רק ביידיש. בסוף שנה זו חזר לקוסטין אבל גם שם עבד קשה, במיוחד על תרגום יבגני אונייגין של אלכסנדר פושקין. כשחזר ממסע ההרצאות האחרון שלו הוא היה מאוד חלש ואחרי התקררות שהחריפה והפכה לדיפתריה הוא נפטר בשל הבעיות בלבו.
יחידות גולגולת המת
מבנה ארגוני במחנות הריכוז
ב-1942 הוכפף כל סגל המחנות לפיקוד הוואפן אס אס. בדרך זו ניתן היה ליצור מנגנון קל יותר של תחלופה בין היחידות הלוחמות של הוואפן אס אס לבין השומרים במחנות, ולהעביר חיילים פצועים לתפקידי שמירה, ושומרי מחנות לתפקידי לחימה. בדרך זו הועברו מתפקידם שומרי מחנות שנחשבו "רכים" מדי לתפקידם, או כאלה שאף סירבו לבצע הוראות או שגילו רחמים כלפי הקורבנות. האיום בהעברה ליחידות הלוחמות, שהיו מעורבות בלחימה עזה ורבת נפגעים, היה תמריץ רב עוצמה לאנשי יחידות גולגולת המת להשתתף במעשי הזוועה. מאידך, אנשי אס אס שסירבו לקחת חלק בביצוע פשעי מלחמה מעולם לא היו תחת איום בהוצאה להורג בשל סירוב כזה. סרבנים כאלה הועברו ליחידות הוואפן אס אס הלוחמות.
בתוך המחנות התקיימה היררכיה פיקודית ומינהלית, שהייתה ייחודית למחנות הריכוז. על כל מחנה פיקד קומנדנט (Kommandant), שנקרא לעיתים לאגרקומנדנט (Lagerkommandant). לצידו היה אדיוטנט (שליש) וצוות מטה. הפיקוד על צריפי המעצר, הבלוקים, היה בידי קצין שנקרא רפורטפיהרר (Rapportführer), שהיה אחראי על מפקד הנוכחות היומי ועל שגרת המחנה. הפיקוד על כל צריף היה בידי בלוקפיהרר (Blockführer), מש"קים זוטרים שפיקדו על כיתה או שתיים של חיילי אס אס. במחנות ההשמדה היה בלוקפיהרר שהיה אחראי על הזונדרקומנדו, והיה גם האחראי על הפעלת תאי הגזים.
במחנות הריכוז היו גם סגל רפואי ואנשי תחזוקה ואספקה. בצידם היה משרד לביטחון שהיה מאויש באנשי הגסטאפו והאס דה (Sicherheitsdienst, שירות המודיעין של האס אס), שהיו מוצבים באופן זמני למחנה. צוות זה היה כפוף למפקד המחנה, אך במקביל היה תחת הפיקוד הישיר של סיפ"ו (Sicherheitspolizei, איחוד כוחות משטרת הפלילים, קריפ"ו, והגסטפו, המשטרה החשאית; נודע בקיצור SiPo), ול-RSHA, המשרד הראשי לביטחון הרייך (Reichssicherheitshauptamt) של האס אס. בשל כך לא נחשבו אנשי משרד זה כחלק אינטגרלי מסגל המחנה, ואנשי יחידות גולגולת המת התייחסו אליהם בחוסר אמון.
מעבר למערכת הפיקוד של אנשי האס אס התקיימה במחנה גם מערכת של פיקוד על ידי האסירים שזכו לאמון סגל האס אס. אלו היו הקאפו, שביצעו מגוון תפקידים, כולל מינהל ופיקוח על קבוצות אסירים אחרות. אנשי הזונדרקומנדו היו יהודים שהוכרחו לסייע בפעולת ההשמדה, בהכנסת אחיהם לתאי הגזים ובפינוי ושוד הגוויות לאחר הרצח. עם זאת, הפעלת התאים עצמם הייתה תמיד בידי האס אס.
לקראת המלחמה ובמהלכה
מערכת המחנות, שאורגנה על ידי אייקה, הייתה אחד ממוקדי הכוח החשובים של האס אס. ניצול אסירי המחנות לעבודת כפייה היה מכשיר כלכלי רב ערך, שנתן ליחידות גולגולת המת עוצמה, אך קנה לה גם יריבים. אחד מהחשובים שבהם היה ריינהרד היידריך, ראש המשרד הראשי לביטחון הרייך. ואולם, הימלר רצה למנוע צבירה של כח רב מדי בידי אחד מפקודיו, ולכן מנע מהיידריך ומהארגונים שסרו למרותו, האס דה והגסטפו, לקבל שליטה על מחנות הריכוז.
תיאודור אייקה נותר מפקד המחנות עד ספטמבר 1939, אז מונה כמפקד דיוויזיית גולגולת המוות. ב-1940 שולבה מערכת המחנות במשרד D של המשרד הראשי למשק ומנהל (Wirtschafts und Verwaltungshauptamt), בניהולו של אובר-גרופנפיהרר (גנרל) אוסוולד פוהל. את מקומו של אייקה תפס ראש המטה שלו, גרופנפיהרר (תת-אלוף) ריכרד גליקס (Richard Glücks), שניהל את מערכת המחנות עד תום המלחמה.
במהלך 1942 היה מעורב גליקס במידה גדלה והולכת בביצוע הפתרון הסופי, השמדת יהודי אירופה. הוא סיפק כוח אדם לביצוע מבצע ריינהרד, בו נרצחו 1,700,000 יהודים בארבעה מחנות השמדה - בלזץ, סוביבור, מיידנק וטרבלינקה. המבצע עצמו נוהל על ידי אודילו גלובוצניק, מפקד כוחות המשטרה והאס אס (SS und Polizei führer) במחוז לובלין. ביולי נפגש גליקס עם הימלר, כדי לדון עמו בביצוע ניסויים רפואיים באסירי המחנות. כל הוראות ההשמדה יצאו ממשרדו של גליקס אל מפקדי המחנות, אנשי יחידות גולגולת המת. הוא אישר אישית רכישת ציקלון בה לשימוש באושוויץ.
לקראת סיום המלחמה הופעלו אנשי יחידות גולגולת המת להסתרת עקבות ההשמדה. הם הרסו את המחנות, הוציאו להורג אסירים חולים ותשושים, והצעידו בצעדות מוות אסירים אחרים, כדי להרחיק אותם מכוחות בעלות הברית המתקרבים. מאות אסירים פוליטיים הוצאו להורג לקראת סיום המלחמה על ידי אנשי יחידות גולגולת המת, כדי למנוע את שחרורם. עם התקרבות צבאות בעלות הברית נטשו אנשי יחידות גולגולת המת את המחנות והסתירו את זיהוים הידוע לשמצה. השמירה במחנות הועברה לידי חיילים ואזרחים שגויסו כחיל עזר של האס אס. לא מעטים מאנשי יחידות גולגולת המת נעצרו ונשפטו, אך רבים אחרים נמלטו מעונש לאחר המלחמה.
טקס פרס אמי לבידור בפריים טיים ה-68
טקס פרס אמי לבידור בפריים טיים ה-68 (באנגלית: 68th Primetime Emmy Awards) להענקת פרס אמי של האקדמיה האמריקאית לטלוויזיה, אומנויות ומדעים (ATAS) למיטב תוכני הטלוויזיה ששודרו בשעות הפריים טיים של שנת 2016 נערך בתיאטרון מיקרוסופט שבלוס אנג'לס, קליפורניה, ב-18 בספטמבר 2016 באירוחה של רשת ABC. את הטקס אירח הקומיקאי ג'ימי קימל.
טקס פרס אמי האומנותי לבידור בפריים טיים ה-69, המשלים לטקס זה, נערך בין ה-10 ל-11 בספטמבר.
תוכניות ורשתות עם המועמדויות הרבות ביותר
width="20px"|
תוכניות ורשתות עם הזכיות הרבות ביותר
width="20px"|
מחוות הזיכרון
הזמרת טורי קלי הופיעה עם השיר "הללויה" של לאונרד כהן.
פארו (בהוטן)
פארו (בדזונגקה: སྤ་རོ་) הוא כפר והמרכז האדמיניסטרטיבי של מחוז פארו בעמק פארו בבהוטן. זהו כפר עתיק ושופע באתרים היסטוריים ובבניינים מקודשים. פארו מהווה שער כניסה למדינה, שכן נמל התעופה הבינלאומי היחידי בבהוטן שוכן שם.
הבניין הגבוה ביותר במדינה – ה"טה דזונג" בגובה של 22 מטר – נמצא בפארו. לבניין שש קומות ובנייתו הושלמה ב-1649.
נמל התעופה הממוקם בכפר הוא נמל התעופה הבינלאומי היחידי במדינה ונחשב לאחד המסוכנים בעולם.
בקרבת הכפר נמצא מנזר טאקצאנג, הנחשב לאחד מסמלי התרבות המרכזיים בבהוטן.
היסטוריה
במהלך המאה ה-10, נבנה מנזר על גדות נהר הפארו צ'ה על ידי פדמה סמהווה, אך ב-1646, בנה שבדרונג נגוואנג נמגיאל – מנהיג דתי ופוליטי ממוצא טיבטי – מנזר גדול יותר על בסיס הישן. המבנה בעל 3 הקומות שימש כמבצר אפקטיבי נגד פולשים טיבטיים.
הדזונג (כמין מבצר) נבנה מאבנים במקום טיט ונקרא מחדש – רינפונג (ערימות של תכשיטים). בשנת 1907, פרצה שרפה אשר כילתה את אוצרות הדזונג מלבד טנגקה אחת הידועה בשם טונגדל. הדזונג של פארו נבנה מחדש לאחר השרפה על ידי דאווה פנג'ור. קירות הדזונג מעוטרות במסכות מקודשות ובתחפושות, חלקן בנות מאות בשנים.
בגבעה שמעל לדזונג, ניצב דזונג ישן הקרוי טה דדזונג, שבשנת 1967 הוסב למוזיאון הלאומי של בהוטן.
אפרים כהן
הרב אפרים זלכה הכהן (ה'תרמ"ו 1885, בגדאד - ג' בתשרי ה'תשי"ז, 8 בספטמבר 1956, ירושלים) היה מקובל עיראקי ודרשן, מראשי ישיבת פורת יוסף.
ביוגרפיה
נולד בבגדאד שבעיראק למנשה ולשמחה זלכה. למד בישיבת מדרש בית זלכה אצל הרב אברהם דנגור, בהמשך למד קבלה אצל הרב שמעון אגסי, והיה בן בית אצל הרב יוסף חיים.
בחודש אוגוסט 1924 (אב ה'תרפ"ד) עלה לארץ ישראל והשתכן בעיר העתיקה שבירושלים, שם החל ללמוד בישיבת פורת יוסף אצל הרב חיים שאול הכהן דוויק. בהמשך שימש כראש המקובלים בישיבה במשך 20 שנה.
במשך תקופה מסוימת שימש כמלמד בתלמוד תורה "תורת אהרון" בשכונת בית ישראל שבירושלים, וכשהחלו יהודי עיראק לעלות לישראל לאחר פרעות תש"א, נסע עם רבנים נוספים אל מחנות העולים בהם שוכנו, כדי לסייע להם.
בסוף ימיו התגורר בשכונת קטמון, ומדי שבת היה דורש בבית הכנסת "אוהל רחל". כן היה לומד בישיבת "שושנים לדוד".
הלך לעולמו ביום שבת 8 בספטמבר 1956 (ג' בתשרי ה'תשי"ז) לאחר מחלה, ונקבר בהר המנוחות.
היה נשוי למלכה, ובניו הם הרב שלום כהן, שהיה ראש ישיבת פורת יוסף ונשיא מועצת חכמי התורה של תנועת ש"ס, הרב רפאל כהן, סופר סת"ם הנשוי לבתו של הרב סלמאן מוצפי, ובתו שולמית. שיכל שני ילדים שנפטרו בילדותם.
פוגי נלסון
'''פרנקלין ו. "פוגי" נלסון (באנגלית: Franklin W. "Foggy" Nelson''') הוא דמות משנה בדיונית המופיעה בחוברות הקומיקס דרדוויל ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Daredevil #1 מאפריל 1964, ונוצרה בידי הכותב סטן לי והמאייר ביל אברט.
את דמותו של פוגי נלסון גילם בסרט הלייב אקשן "דרדוויל" השחקן ג'ון פאברו. את דמותו בסדרות הלייב-אקשן "דרדוויל" ו"המגנים" מגלם השחקן אלדן הנסון.
הופעות ראשונות, כתובע מחוזי
פרנקלין ו. נלסון נולד לרוזלינד שארפ ואדוארד נלסון, אך אמו נטשה אותו והוא גדל עם אם-חורגת, אנה נלסון. הוא נעשה שותפו לדירה של מאט מורדוק/דרדוויל, וזאת בזמן שלמדו בבית-ספר למשפטים של אוניברסיטת קולומביה. כאשר מאט החל להכיר את אלקטרה נאצ'יוס, פוגי חשב שהיא מסוכנת. כאשר אלקטרה עזבה, פוגי ומאט עזבו לבית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד. הם סיימו את לימודיהם ופתחו משרד עורכי דין, ושכרו את המזכירה קארן פייג' בה שניהם התאהבו. לאחר שנפגע מההבנה שקארן התאהבה במאט, פוגי פנה אל אבנר ג'ונאס כדי להיות מועמד לתפקיד תובע-מחוזי. במסיבה שאורגנה בידי ג'ונאס, פוגי פגש את חברתו הישנה דבורה האריס והתאהב בה.
עם זאת, מאט כדרדוויל חשף שג'ונאס הוא לורד פשע, ושדבי היא מאהבתו והתייחסה אליו רק כדי לתמרן אותו. פוגי עזר בהבסת ג'ונאס וכאשר דבי נלקחה לכלא, הוא חזר להתעניין בקארן. הוא לא היה מודע לחייו של מאט כדרדוויל, לכן החל לחשוד בהיעדרויותיו השונות של מאט. כדי להימנע מכך, מאט זייף את זהותו של "אחיו התאום" מייק מורדוק, מה שגרם לקארן להתאהב גם בזהותו של מייק. פוגי ניסה שנית להיות תובע מחוזי, והתאחד עם דבי המשוחררת. הם מתחילים לצאת לדייטים, למרות חששותיו של פוגי שמפגשים עם אסירה לשעבר יזיקו למסע הבחירות שלו. בדייט הראשון שלהם מאז שחרורה, היא נחטפת בידי אנשי-החיה של המחסל. היא מחולצת במאבק, בו פוגי מתאחד שוב עם דבי ומניח כי מייק מורדוק "נהרג".
נוצר קרע בין פוגי למורדוק, בגלל יחסיהם של מאט וקארן ובגלל חוסר-תמיכתו של מאט במסע הבחירות של פוגי. פוגי הרגיש נטוש ומתוסכל, ואילו מאט לא יכול היה להסביר דבר בלי לחשוף את זהותו. כאשר פוגי נבחר לתפקיד, הם משלימים ופוגי מציע למאט להיות עוזרו. פוגי נסחט בידי מיסטר קליין המסתורי ונאלץ להעמיד לדין את האלמנה השחורה, שהוגנה בידי מאט. דבר זה קוטע שוב את הידידות הוותיקה בין שני השותפים, ומאט עוזב לסן פרנסיסקו עם האלמנה. עם זאת, מאט חוזר כאשר פוגי נפצע קשה בתקרית המערבת את ארגון "הספקטר השחור". פוגי מודח מתפקידו בקמפיין שנוהל בידי הבדחן, ומתחיל לעבוד במרפאה בעוד המשרד שלהם מקבל את בקי בלייק כמזכירה.
נישואיו לדבי האריס, נלסון ומורדוק נפרדים ומתאחדים
כאשר מאט נחשף לציבור כדרדוויל בידי עוזרו של בן יוריק, הוא מביים את מותו. פוגי וקארן מוצאים את מאט בחיים בחליפת דרדוויל הצהובה שלו, אם כי ללא מסכתו. כאשר פוגי מגלה בדבר זהותו הסודית של שותפו, הם מתאחדים וחזרו לעבוד בשותפות. פוגי ומאט מצרפים למשרד את רוזלינד שארפ, עורכת דין מפורסמת מבוסטון. מתגלה כי שארפ היא אמו של פוגי, שנטשה אותו לטובת הקריירה שלה - שגרמה לפוגי בתת-מודע להפוך לעורך דין גם הוא. הוא מתחיל לצאת לדייטים עם ליז אלן, שנשארת איתו גם כאשר גיסה לשעבר נורמן אוסבורן חוזר.
כרך שני, 2010 ואילך
לאחר שנחשף לעולם כדרדוויל, מאט נשלח לכלא, ופוגי הולך לבקרו עם דקוטה נורת'. פוגי נדקר ונפצע קשה בידי כמה אסירים, מוכרז כמת אך מוצב בתוכנית להגנת עדים. הוא החלים ואימץ זהות חדשה, וכאשר ניסה למצוא את מאט, נתקל במארב של אנשי המאפיה שנהרגו בידי נינג'ות. פוגי, שנמלט ממעצרו ההגנתי, מגיע לדירתו של מאט והם שבים לחדש את קשר הידידות ביניהם. פוגי ובקי בלייק מנקים את כל בעיותיו המשפטיות של מאט, שביחד עם פוגי מעניק לבלייק מעמד שווה כשותפה.
כאשר הוא מגלה על עסקתו עם הקינגפין, פוגי פיטר את מאט ממשרדם המשותף, מה שמקל על מאט להצטרף לארגון "היד" כמנהיגם. רישיונו של פוגי נשלל ממנו על ביזוי בית-המשפט, מה שגורם לו ולדקוטה לבקר את השופט, המתגלה כי שוחד בידי הקינגפין. היות שניסו לאתר את מאט, דקוטה החליטה ששניהם צריכים לחפש אותו. פוגי מגיע לשערי מצודת ארץ הצל ומנסה לפנות אל מאט מילולית, אך נכשל. הוא ניסה להיכנס בטיפוס על חומות המצודה, אך נלכד בידי טיגריס לבן, המביאה אותו למאט. מאט מחליט להורגו, אך לא מסוגל. הוא ניצל בידי איירון פיסט, שבעזרת אלקטרה מצליח להוציא ממאט את השד שנכנס בו.
פוגי מחדש את רישיונו כעורך-דין, ונאלץ לנהל את העסק בעצמו לאחר התפטרותה של בלייק. הוא עוזר למחליפו של מאט - הפנתר השחור - ליצור זהות בדויה בזיוף מסמכים, וחוזר להתיידד עם מאט. פוגי אובחן כחולה בסרקומה על שם יואינג, ובעקבות מתחים ביניהם, פירק את השותפות עם מאט. כתחליף לכימותרפיה, פוגי טופל בידי האנק פים. לאחר שמאט חשף את עצמו לעולם כדרדוויל, הוא החליט שחייו של פוגי יהיו בסכנה והם ביימו את מותו.
יקותיאל קרן
יקותיאל קרן היה ניצב במשטרת ישראל.
ביוגרפיה
קרן נולד ב-1909 ועלה לארץ ישראל ב-1922 היה ממתנדבי היישוב לצבא הבריטי בתקופת מלחמת העולם השנייה ושירת כקצין ומפקד סדנה בפלוגת הובלה 179, כולל במהלך הלחימה בצפון אפריקה. כמו כן היה פעיל ההעפלה והברחת אמצעי לחימה לארץ ישראל. לאחר שחרורו שימש עוזרו של ישראל ברנע שהיה מפקדו בפלוגה 179 והיה ממקימי שירות התחבורה של ההגנה.
קרן היה ממייסדי המשטרה בישראל ושימש בה אחד משלושת ראשי האגפים בארגון בדרגת סגן המפקח הכללי. משנת 1950ועד 1970 עמד בראש אגף מנהלה. בין היתר פיקד על סידורי המשטרה במשפט אייכמן.
חיים אישיים
קרן היה נשוי לעמליה שושני, בתם של מנחם שושני (אחיו של סעדיה שושני) ודבורה קלוזנר (אחייניתו של יוסף קלוזנר).
קישורים חיצוניים
ראיון עם יקותיאל קרן באתר יוטיוב
סיסי (כדורגלנית)
סיסליידה דו אמור לימה (בפורטוגזית: Sisleide do Amor Lima; נולדה ב-2 ביוני 1967), הידועה בכינוי סיסי, היא כדורגלנית עבר ומאמנת כדורגל ברזילאית.
חייה
ב-1988, היא הייתה חלק מסגל הנבחרת שהשתתף בטורניר ההכנה של פיפ"א לקראת גביע העולם 1991. טורניר ההכנה נערך בסין, והנבחרת הברזילאית סיימה במקום השלישי לאחר הפסד בחצי הגמר לנורווגיה. שלוש שנים לאחר מכן, היא לא הייתה יכולה להשתתף בגביע העולם הראשון לנשים, משום שלא שוחררה על ידי קבוצתה.
בגביע העולם שנערך בארצות הברית ב-1999, הגיעה סיסי לרגע השיא בקריירה המקצוענית שלה. את שלב הבתים של הטורניר סיימה ברזיל במקום הראשון, כשבמהלכו כובשת סיסי שישה שערים. ברבע הגמר ניצחו הברזילאיות 3-4 את ניגריה, משער זהב של סיסי בדקה ה-104. במשחק חצי הגמר, נוצחה ברזיל 2-0 על ידי האמריקאיות, שבסופו של דבר גם זכו בתואר. סיסי סיימה כמלכת השערים של הטורניר (בצוותא עם סון ון הסינית), וקטפה גם את פרס כדור הכסף, המוענק לשחקנית השנייה בטיבה במונדיאל.
שנה אחר כך, סיימה ברזיל שוב במקום הרביעי בטורניר הכדורגל האולימפי, בדיוק כמו באטלנטה 1996. היה זה הטורניר הבינלאומי האחרון בקריירה של סיסי, שב-12 שנים בנבחרת ברזיל, היא כבשה 30 שערים.
בשנת 2001, הוקמה ליגת ה-WUSA, שהייתה לליגת כדורגל הנשים המקצוענית הראשונה בארצות הברית. סיסי הצטרפה לקבוצת ביי אריאה סייבר'רייס, וכבר בעונה הראשונה זכתה עם הקבוצה באליפות. בנוסף, היא הייתה מלכת הבישולים של הליגה, בצוותא עם קריסטין לילי (10 בישולים). היא שיחקה בקבוצה במשך כל שלוש העונות שבהן הייתה קיימת הליגה, ולאחר מכן עברה לקליפורניה סטורם מליגת ה-WPSL. בשנת 2005, היא הגיעה עם קליפורניה עד לגמר האליפות, אך הקבוצה הפסידה. למרות ההפסד בגמר, זכתה סיסי בתואר ה-MVP של הליגה.
ב-2009, עם הקמת ליגת ה-WPS, מונתה סיסי למשרת עוזרת המאמן בקבוצת גולד פרייד. במהלך העונה, הודיעה סיסי שהיא חוזרת לשחק, ובכך הייתה לכדורגלנית המבוגרת ביותר בליגה. היא ערכה שלושה משחקים במסגרת הליגה, כשבמקביל היא המשיכה לתפקד כעוזרת המאמן. לאחר עונה זו, פרשה סיסי ממשחק פעיל. בהמשך הקריירה שלה כמאמנת, אימנה סיסי במספר קבוצות תיכונים ומכללות בארצות הברית.
זנבתן מנומר
זְנַבְתָּן מנומר (שם מדעי: Stegostoma fasciatum), ידוע גם בשמות זנבתן, כריש זנבתן, כריש נמרי וכריש זברה, הם כרישים מחוספסים ומנוקדים שחיים לאורך האוקיינוס ההודי, האוקיינוס השקט והים האדום, בשוניות אלמוגים ומישורים חוליים קרוב לקרקעית בעומקים של עד 62 מטר. הם היחידים במשפחתם. כרישים בוגרים הם ייחודיים במבנה הגופני שלהם. יש להם חמישה חריצים על הגב, וסנפיר זנב ארוך במיוחד שיכול להגיע לחצי מאורך הזנבתן הכולל (ומכאן שמו העברי), ונקודות שחורות על רקע צהוב בהיר. הצעירים מגיעים לאורכים של 50-90 סנטימטר עם דגם גוף שונה לחלוטין, עם פסים בהירים על רקע חום וללא חריצים (ומכאן השם "כריש זברה"). הבוגרים יכולים להגיע לאורך של 2.5 מטר ולשקול עד 50 ק"ג.
זנבתנים הם בעלי חיים ליליים, ומבלים את היום במנוחה על קרקעית האוקיינוס. בלילה, הם צדים דגים קטנים, רכיכות, סרטנים ונחשי ים שנמצאים בחורים בשונית ובתוך סלעים. אף על פי שרוב השנה הם מתבודדים, בתקופות עונתיות הם מתכנסים בקבוצות. הנקבות מטילות ביצים שנדבקות לקרקעית. מאחר שהם רגועים ולא תוקפניים לבני אדם, ומסתדרים טוב בשבי, זנבתנים הם מאוד פופולריים בצלילות ובאקווריומים. למרות זאת כאשר הזנבתן מוטרד ומרגיש מאוים הוא עשוי לנשוך קלות.
שורש 84
שורש 84, או צִ'י בּוּ (בסינית: 气部, פיניין: Qì bù) הוא השורש השמונים-וארבעה של הכתב הסיני. פירושו "אוויר" או "נשימה" והוא אחד מתוך 35 (מתוך סך הכל 214 שורשי הקאנגשי) שורשים המורכבים מארבעה קווים. בנוסף, הוא מתאר את המושג צ'י, מושג מרכזי ברפואה הסינית ובפילוסופיה הסינית.
במילון קאנגשי יש 17 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת רדיקל זה, והוא מהשורשים הנפוצים ביותר.
צורת השורש היא פישוט הצורה העתיקה 氣, ומשמשת גם כצורה מפושטת שלה בסינית מפושטת.
דמויות נגזרות
בסינית המודרנית, שורש זה (ראו טבלה לעיל) משמש ליצירת תווים המייצגים יסודות כימיים של גזים ותרכובות.
הלילה עם לוסי וגורי
הלילה עם לוסי וגורי היא תוכנית אירוח לילית סאטירית בהנחיית לוסי איוב וגורי אלפי ששודרה בכאן 11 החל ממרץ 2020, בתקופת הקורונה. בתוכנית השתתפו אורחים שונים, בעיקר מתחום הבידור והמוזיקה.
שירק (אסלאם)
שירק (בערבית: شرك, תעתיק מדויק: שִרְכּ) הוא מושג בשריעה, אשר משמעותו המילולית הוא "שיתוף", ומשמעותו הדתית היא אֱלִילוּת, עֲבוֹדָה זַרָה או עֲבוֹדַת אֵלִילִים. אלו אשר עוסקים בֻשירק נקראים מֻשְרִקוּן (مشركون). באסלאם, העבודה הזרה נחשבת לחטא הגדול ביותר. לפי התאולוגים המוסלמים, אללה יסלח על כל חטא מלבד עבודה זרה. יחד עם זאת, במסורת האסלאמית יש גם שאומרים שאללה יסלח גם על שירק, במידה והאדם מבקש סליחה באופן כנה לפני שהוא מת. הראייה שהם לוקחים לכך היא שרוב הצחאבה נהגו לעבוד אלילים לפני שהם קיבלו את האסלאם.
סוגים של שירק
לפי פרשני הקוראן, ישנם מספר סוגים של שירק. סוג אחד הוא כאשר לוקחים את חכמי הדת, הנזירים, הכמרים, או שאר אנשי הדת כנציגים של האל, בין אם באופן ישיר, ובין אם באופן עקיף על ידי קבלת כל מה שהם אומרים כאמת גם אם זה סותר את הכתוב בקוראן.
סוג אחר של שירק הוא עבודת דברים חומריים, כמו למשל חטא העגל, אשר מוזכר גם בקוראן.
סוג נוסף הוא האמונה באלים נוספים מלבד אללה, או ייחוס תכונות אלוהיות לאחרים מלבד אללה.
עומר בן אל-ח'טאב אף אמר ש"כל הנשבע באחר מלבד באללה, ביצע כפירה או עבודה זרה".
קרחון ויקטורי
קרחון ויקטורי (באנגלית: Victory Glacier; מילולית: קרחון הניצחון) הוא קרחון בחצי האי טריניטי, בחצי האי האנטארקטי, בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
הקרחון משופע במתינות.
מוצאו של הקרחון בקצה הצפוני של רמת דטרויט, והוא זורם לכיוון מזרח - דרום-מזרח.
גילוי ומיפוי הקרחון
הקרחון התגלה באוגוסט 1945 על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד.
הקרחון מופה לראשונה על ידי הסקר בדצמבר 1946.
הקרחון צולם מהאוויר על ידי משלחת הסקר האווירי של שטחי חסות איי פוקלנד בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1956–1957.
הקרחון נסקר על הקרקע על ידי סוקרים של סקר שטחי חסות איי פוקלנד בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1959–1960.
מקור השם
שמו של הקרחון ניתן לו על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד בדצמבר 1946.
שם זה ניתן מאחר שהתגלה בשבוע שלאחר כניעת יפן במלחמת העולם השנייה, באוגוסט 1945. המילה "ויקטורי" משמעה באנגלית "ניצחון" - ושם זה בא לציין את יום הניצחון על יפן.
לקריאה נוספת
• Jane G. Ferrigno, Alison J. Cook, Kevin M. Foley, Richard S. Williams, Jr., Charles Swithinbank, Adrian J. Fox, Janet W. Thomson, and Jörn Sievers, Coastal-change and Glaciological Map of the Trinity Peninsula Area and South Shetland Islands, Antarctica, 1843 - 2001, P 29
• Koerner, R. (1961), Glaciological Observations in Trinity Peninsula, Graham Land, Antarctica, Journal of Glaciology, 3(30), 1063-1074. doi:10.3189/S00221430000174702
• Arigony-Neto, Jorge & Saurer, Helmut & Jaña, Ricardo & Rau, Frank & Simoes, Jefferson & Goßmann, Hermann. (2006), Monitoring snow parameters on the Antarctic Peninsula using satellite data - a new methodological approach, EARSeL eProceedings 5, 1/2006, PP 100 - 110
• Defense Mapping Agency 1992, Sailing Directions (planning Guide) and (enroute) for Antarctica, P 278
המדרשה החסידית
המדרשה החסידית היא ישיבה תיכונית, כלל חסידית, השוכנת בביתר עילית. בישיבה לומדים כ-90 בחורים. זוהי הישיבה התיכונית הראשונה במגזר החסידי. המייסד וראש הישיבה הוא הרב מנחם בומבך.
תולדות המדרשה וקווים לדמותה
הישיבה נוסדה בא' באלול תשע"ד, עבור בחורים בגילאי 13–18. קודם לכן נכנסו המייסדים אל מנהיגים חרדים כדי להיוועץ בהם ולקבל את ברכתם. מנהיג המגזר הליטאי הרב אהרן יהודה לייב שטינמן ביקש מן המייסדים שימנעו מלקרוא לו "ישיבה". מכאן שמה הייחודי.
נושאי תפקידים
ראש המדרשה הוא הרב מנחם בומבך. מנהל החינוכי: הרב מתתיהו דייטש. מנהל תיכון: משה מלמוד. מנהל הפנימיה: דן יעקב פרומין.
שיטת וסדרי הלימוד במדרשה
בתשע"ח זכתה המדרשה ל תעודת הערכה ממשרד החינוך עבור "קידום אקלים חינוכי מיטבי"
התנגדות
הקמת ישיבה תיכונית הפונה לבחורים מהמיינסטרים החרדי עוררה התנגדות בציבור החרדי. מול ביתו של מנחם בומבך התקיימו מספר הפגנות, והופצו פשקווילים בשכונות החרדיות שבהם נכתב "חילוני מתחזה, הברנש מנחם בומבך, חזור לחבריך החילונים בתל אביב". ב-23 בנובמבר 2016 שפכו שני קיצוניים זפת על דלתו של בומבך וסתמו בדבק מגע את מנעול ביתו. קודם לכן השחיתו את דלתו ואת דלתו של איש צוות אחר בישיבה כמה פעמים. ב-29 באוגוסט 2017 כתב עורך יתד נאמן ישראל פרידמן מאמר מערכת שבו האשים את המייסד ואת שותפיו בכך שהם "רוצחים רוחניים" ושכל מטרתו לשנות את היהדות החרדית ואת צביונה, ו"לחפור תחת אושיות קיומה, לערער ולהרהר אחרי כל בנינה, לחלץ בצבת את כל מסמרותיה, לסלול דרך חדשה וליצור בידיים מציאות של "עוון". "סולל-הורס", בניין נערים סתירה!"
אוטראדנויה (נפה)
נפת אוטראדנויה (ברוסית: район Отрадное) היא נפה של המחוז הצפון-מזרחי של העיר הפדרלית מוסקבה, שברוסיה. שטחה הוא 10.16 קמ"ר ואוכלוסייתו מונה 185,745 תושבים (2020).
הבניין הדתי העתיק ביותר הוא כנסיית המולד של מרים הבתולה הקדושה בולאדיקינו. כמו כן נבנו מספר כנסיות אורתודוקסיות מעץ. בנוסף, ישנם מספר בתי תפילה מסורתיים באזור, המאוחדים במתחם "ירושלים הקטנה", שנמצא בעמק נחל ליחובורקה.
בשנת 1992 נפתח הרוק-קפה הראשון במוסקבה באוטראדנויה, שהפך למרכז החיים המוזיקליים של העיר. הקונצרטים משם שודרו בטלוויזיה המרכזית. לאחר רצח אחד ממקימי בית הקפה, בסיסט של להקת Mongol Shuudan אלכסיי פוליאקוב, בית הקפה נסגר.
יוהאן גלה
יוהאן גוטפריד גלה (בגרמנית: Johann Gottfried Galle; 9 ביוני 1812 – 10 ביולי 1910) היה אסטרונום גרמני, אשר ידוע בזכות חלקו בגילוי כוכב הלכת נפטון. בשנת 1846, בעזרתו של הסטודנט היינריך לואי ד'ארה, גלה היה לאדם הראשון אשר צפה בכוכב הלכת וידע במה הוא צופה. המתמטיקאי אורבן לה-ורייה חישב את המיקום והקיום של נפטון ושלח לגלה את הקואורדינטות, על מנת שיאשש את ממצאיו התאורטיים. גלה מצא את הכוכב מיידית, בו בלילה שקיבל את המכתב מלה-ורייה, במרחק של מעלה אחת מן המיקום אותו לה-ורייה חישב. גילוי נפטון נחשב כאשרור דרמטי לענף המכניקה השמימית, ולאחד מהרגעים הראויים ביותר לציון במדע של המאה ה-19.
ראשית חייו
גלה נולד בבית ביער 2 קילומטרים מערבית לעיירה ראדיס שבממלכת סקסוניה (אנ'), אשר נמצאת כיום במחוז ויטנברג במדינת סקסוניה-אנהלט בגרמניה, בן בכור של מארי הנרייט (לשעבר פאנייר) ויוהאן גוטפריד גלה (1790–1853), מפעיל תנורי זפת. גלה היה לתלמיד בגימנסיום של ויטנברג, משם התקדם ללמוד באוניברסיטת הומבולדט של ברלין מ-1830 עד 1833. לאחר מכן לימד מתמטיקה ופיזיקה בגימנסיום של העיירה גובין עד שעבר ללמד בגימנסיום של ברלין.
מצפה הכוכבים בברלין
גלה החל לעבוד כעוזרו של האסטרונום יוהאן פרנץ אנקה בשנת 1835, מיד לאחר סיום בניית מצפה הכוכבים של ברלין. גלה עבד במצפה 16 שנה, כאשר הכלי המרכזי שעשה בו שימוש היה טלסקופ שובר-אור מסוג פראונהופר עם צמצם 9 אינץ' (~ 22.5 סנטימטר). בשנת 1838 הוא גילה טבעת פנימית כהה של שבתאי. מ-2 בדצמבר 1839 עד ל-6 במרץ 1840 הוא גילה כשלושה כוכבי שביט חדשים.
בשנת 1845 הוא קיבל תואר דוקטור (PhD). התיזה שלו עסקה בתצפיותיו של האסטרונום הדני אולה רמר.
גילוי נפטון
בסביבות אותה התקופה בשנת 1845 שלח גלה עותק של התיזה שלו אל האסטרונום והמתמטיקאי הצרפתי אורבן לה-ורייה, אך קיבל תשובה רק שנה לאחר מכן, ב-23 בספטמבר 1846. לה-ורייה חקר את הפרטורבציה במסלול הכבידתי של כוכב הלכת אורנוס וממנה הסיק מיקום תאורטי של כוכב לכת לא מוכר. לה-ורייה ביקש מגלה שיחקור אזור זה של השמיים, על מנת לאשש את ממצאיו. באותו הלילה, עם רשותו של אנקה וביחד עם עוזרו ד'ארה, גלה גילה גרם שמיים במידת בהירות 8, רק מעלה אחת הרחק מהמיקום המחושב. הגרם לא היה מתועד בספרות המקצועית. במהלך שני הערבים הבאים, נמדדה התנועה העצמית של גרם השמיים, וזו קבעה שאכן מדובר בכוכב לכת. לאחר מאבק ממושך בנוגע לשם כוכב הלכת בין המדענים שהיו שותפים לגילויו, התקבל השם נפטון עבור הכוכב, אותו הציע לה-ורייה. נפטון היה אל הים היווני, וצבעו של הכוכב כחול כים. גלה הציע את השם יאנוס עבור כוכב הלכת, על שם אל השערים הרומאי, אך הצעתו לא התקבלה.
גלה תמיד סירב שיכירו בו כמגלה של נפטון; מבחינתו הגילוי היה של לה-ורייה באופן מוחלט. גילוי נפטון משמש רבות כדוגמה בהיסטוריה של המדע המשמש להתקדמות מדעית שאינה אמפירית, דהיינו תגלית בה התאוריה המדעית הקדימה את התצפית המדעית הממשית בממצאיה.
בשנת 1847 גלה יועד לרשת את האסטרונום הגרמני פרידריך בסל כמנהל של מצפה הכוכבים של קניגסברג (כיום קלינינגרד). בשנת 1848, טרם מינויו על ידי מלך פרוסיה פרידריך וילהלם הרביעי, גלה משך את מועמדותו בשל חקירה נגדו שהונהגה על ידי המתמטיקאי היהודי-גרמני קרל גוסטב יעקב יעקובי.
מצפה הכוכבים בברסלאו
בשנת 1851 גלה עבר לעיר ברסלאו (כיום ורוצלב) על מנת להיות המנהל של המצפה המקומי. חמש שנים לאחר מכן הוא הפך לפרופסור לאסטרונומיה באוניברסיטת ברסלאו. הוא עבד בברסלאו מעל 45 שנה. עבור השנה האקדמאית 1875/76 הוא מונה כרקטור האוניברסיטה. בברסלאו הוא עסק בקביעה מדויקת של מסלולי כבידה של כוכבי לכת ופיתח שיטות לחישוב גובה זוהר הקוטב ומסלולים של מטאורים. בנוסף, ריכז את המידע אודות כל 414 כוכבי השביט שהתגלו עד 1894 במסמך אחד, בסיוע של בנו. הוא גם החל להתעניין בשדה המגנטי של כדור הארץ ובקלימטולוגיה. גלה פרסם מעל 200 עבודות במהלך תקופתו בברסלאו.
שנותיו האחרונות
בשנת 1897 גלה חזר לפוטסדאם, שם נפטר בשנת 1910, בגיל המופלג של 98. השאיר אחריו את אשתו ושני בניו, אנדריאס וגאורג גלה.
העיירה גרפנהיישן, אשר קרובה למקום הולדתו, בנתה אנדרטה לזכרו בשנת 1977.
שני מכתשים נקראו על שמו, האחד מכתש קטן על הירח והשני מכתש על מאדים, המכונה  בשל צורתו שמזכירה חיוך. בנוסף, האסטרואיד 2097 Galle וטבעת של נפטון נקראו גם הן על שמו.
גומורה: בן האלמוות
גומורה: בן האלמוות (באנגלית: The Immortal) הוא סרט פשע איטלקי, שיצא לאקרנים ב-2019. הסרט מהווה פריקוול לסדרת הפשע "גומורה".
הסרט בוים על ידי מרקו דמורה, בסרט מככב מרקו דמורה, בתור צ'ירו, שברח ללטביה כעבור העונה השלישית, הסרט מהווה המשך לאירועים שהתרחשו בסדרה.
עלילה
לאחר שגנ'ארו סבסטאנו ירה בצ'ירו די מרציו על הסירה במפרץ נאפולי, צ'ירו שורד ומקבל טיפול רפואי. כעבור זמן מה דון אניילו פסטורה מציע לו עבודה בלטביה, דון אניילו מקושר למאפיה הרוסית, יורי דובשנקו- הבוס של המאפיה, פוגש את צ'ירו ומכניס אותו לעסקיו, לאחר מכן ארגון לטבי מקומי חוטף את צ'ירו ומאיים עליו שיפסיק את עסקיו עם הרוסים ושיסחור עם הלטבים.
צ'ירו פוגש את ברונו, מי שהדריך אותו לפשע כשהיה בגיל צעיר, ברונו מראה לו את העסקים שדון אניילו שלח לו לפקח עליהם, עסקי בגדים זולים והפיכתם ל"בגדי מותגים", ברונו מכיר לצ'ירו את שאר העובדים האיטלקיים ומשפחותם ומספק אירוח חם לצ'ירו.
צ'ירו משקר ללטבים שהוא בא לסחור איתם בקוקאין, ומסיע את הסמים לפגישה שלהם. כשהלטבים פותחים את דלת המשאית של הסמים, הרוסים יוצאים מהמשאית והורגים את הלטבים.
לאחר ההצלחה, ברונו מעביר לרוסים את הסמים. הרוסים מחבבים את צ'ירו ומעניקים לו הרבה כסף על עבודתו. צ'ירו מגיע לפגישת המשפחות האיטלקיות ומצהיר שמי שיעבוד איתו ירוויח, וירג'יליו- פועל של ברונו במפעל מספק לצ'ירו על המצב בנאפולי ועל ג'נארו. צ'ירו מספר לו שהוא ביקש מג'נארו לירות בו.
שנה לאחר מכן, ברונו מודיע לצ'ירו כי ברצונו לחזור לנאפולי, יום למחרת, הלטבים פשטו על המפעל ולקחו את הסמים הם פצעו את העובדים האיטלקיים והרגו ארבעה מהם, ברונו לא התנגד במהלך הפשיטה. הבוס הרוסי לקח את העובדים כבני ארובה וציווה על צ'ירו להחזיר את הסמים, כדי להוכיח את דבריו הבוס ירה בוירג'יליו, ואיים להרוג את כל המשפחות האיטלקיות.
צ'ירו לוקח את ברונו לנהל משא ומתן עם הלטבים, צ'ירו משקר ללטבים שהוא בצד שלהם. הוא חוזר ומייעץ לנשים של העובדים מה לעשות, הוא מבקש את עזרתה של ורה (אשתו של וירג'יליו) צ'ירו שוב לוקח את ברונו להיפגש עם הלטבים, הם נוסעים כולם בשיירת מכוניות; כל המכוניות הלטביות מתפוצצות. צ'ירו אומר לברונו שהוא יודע שברונו גרם לפשיטה הלטבית. ברונו מאשים את צ'ירו שכל החיים צ'ירו נהיה אדם שברונו לא הצליח להיות. צ'ירו מספר על ששנא את ברונו כשהיה קטן בעקבות מה שקרה לסטלה, חברתו של ברונו, אך צ'ירו מסרב להרוג אותו, הרוסים מגיעים עם ורה ומשחררים אותה, וברונו ברח ליער. הבוס הרוסי אומר לצ'ירו שתמיד צריך להרוג אויבים; צ'ירו מסכים ויורה בבוס הרוסי, ואומר לשאר הרוסים שעכשיו הם חופשיים.
בסוף הסרט צ'ירו מקבל משלוח אישי, ומרחוק מגיעה מכונית, ג'נארו יוצא מהמכונית ומביט בצ'ירו.
Can't Let Go
Can't Let Go (בעברית: לא יכולה להרפות) הוא שיר של הזמרת מריה קארי מתוך אלבומה השני Emotions. השיר יצא כסינגל השני מהאלבום ב-23 באוקטובר 1991 בארצות הברית וברבע הראשון של 1992 במקומות אחרים בעולם.
השיר הגיע למקום השני במצעד הבילבורד הוט 100.
רקע וכתיבה
במקור קארי הייתה צריכה לעבוד על השיר עם בן מרגוליס אך עבדותם של השניים נפסקה בעקבות מחלוקות פיננסיות ובמקומו וולטר אפאנאסייף עבד עם קארי על השיר בעקבות הצעת חברת התקליטים שלה לעבוד על השיר עם אחד מהמפיקים מאלבומה הקודם ובכך השניים כתבו והפיקו את השיר יחד.
מוזיקה ומילים
מבחינה לירית בשיר מריה מדברת על בן זוג לשעבר שלמרות שהם לא ביחד היא עדיין מתקשה לשכוח ממנו. השיר נכתב בסולם F מז'ור. הטווח הווקאלי של קארי בשיר נע בין הסולם הנמוך F3 לבין הסולם הגבוה B♭7 בקצב של 81 ביטים לדקה.
פרלמנט הדתות העולמי
פרלמנט הדתות העולמי הוא סדרת כינוסים משנת 1893, שמהווה ניסיון ליצור דיאלוג גלובלי של אמונות ודתות שונות.
ארגון
ארגון התיאום הוקם בשנת 1988 כדי לבצע את המסורת של הפרלמנט תוך ציון 100 שנה לפרלמנט הראשון. המועצה ממוקמת בשיקגו. חבר הנאמנים שלה נבחר מקהילות של דתות שונות.
כבש כחול
כבש כחול (שם מדעי: Pseudois), הוא סוג של כבש בר מתת-משפחת היעלים הכולל שני מינים החיים במרכז אסיה. עד 1978 נחשב כסוג ומין יחיד. בניגוד לשמו, הוא מהווה סוג נפרד ואינו קשור כלל לסוג כבש, ולמעשה מזכיר מאוד במבנה גופו מינים של יעל. כינויו הנפוץ בא לו על שם הברק הכחלחל-כסוף של פרוותו.
שמו המדעי נגזר מקיצור של מילים לטיניות כדלהלן: "Pseuds" = שווא, "ovis" = כבש; צירוף של שתי המילים פירושו כבש שווא (או כבש מזויף), ומתייחס לכך שחוסר הזקן וקרניו המקושתות נותנות לו מראה של כבש, ואילו חסרון בלוטות הריח בעיניו ופרוותו וזנבו הקצרים מזכירים יותר את העיזים.
מאפיינים
מיני הכבש הכחול חיים באזורים הררים טרשיים ומחוספסים בגבהים של 6,500-2,600 מטר מעל פני הים, ובזווית אנכית של 80-50 מעלות. הם טפסנים מעולים, ומקפצים בזריזות במדרונות, צוקים, ורכסים תלולים. פעילותם היא בעיקר בשעות היום, כשאת מרבית הזמן הם מחלקים בין אכילה למנוחה. בשעת מנוחה הם נוהגים לחפור בפרסותיהם גומא בקרקע. הם חיים בזוגות או בקבוצות של 20-8 פרטים. תזונתם כוללת עשבים, עשבי תיבול וצמחים טרשיים נוספים.
קרבות בין זכרים זהים לאלו של היעלים, וכן הנקבות והגדיים מזכירים מאוד עיזי בר. הזכרים נבדלים מהנקבות בעיקר בקרניים מקושתות שעבות מאוד בבסיסם, וכיוון צמיחתם הוא לאחור ולא קדימה כאצל שאר כבשי הבר. הנקבות מתאפיינות בקרניים קצרות ודקות המקושתות במעט. גופם צווארם וראשם, קצרים ועבים. הרגליים הקצרות שלהם, ארוכות יותר בחלק האחורי ומשוות להם מראה כפוף. פרוותם קצרה בכל העונות, ועבה יותר בחורף. צבע הפרווה של מינים אלו הוא כחלחל, כאשר יש סימונים שחורים במותניים, בחוטם, ברגליים, ובתחתית הצוואר. שפתותיהם וגחונם לבנים, ובמרכז עכוזם הבהיר בולט זנב שחור וקצר.
הטורפים של מינים אלה הם נמרים, נמרי שלג, דולים, זאבים, בעוד שעופות דורסים מהווים איום לגדיים.
שורש 83
במילון קאנגשי יש 10 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת רדיקל זה, והוא מהשורשים הנפוצים ביותר.
氏 משמש גם כקידומת או סיומת לצד שם לציין שהוא שם משפחה, או שייכות ל"שבט".
גיסלאין קונאן
קריירת מועדונים
קונאן החל את הקריירה המקצוענית שלו במימוסאס מליגת העל של חוף השנהב.
ב-28 בינואר 2016 חתם בויטוריה דה גימארייש מליגת העל הפורטוגלית.
ב-1 ביולי 2018 חתם בסטאד ריימס מליגת העל הצרפתית.
קריירה בינלאומית
ב-4 ביוני 2017 ערך קונאן את הופעת הבכורה שלו בנבחרת חוף השנהב, בהפסד 5-0 לנבחרת הולנד במשחק ידידות.
הוא נכלל בסגל נבחרת חוף השנהב לקראת טורניר גביע אפריקה לאומות 2021.
גבעת נגרו
גבעת נגרו או גבעת ניגרו (באנגלית: Negro Hill; מילולית: גבעת הכושי; בספרדית: Morro Negro; מילולית: הגבעה השחורה) היא גבעה סלעית בולטת, באזור חופי סאות' (החופים הדרומיים) - החוף הדרומי של חצי האי ביירז, באי ליווינגסטון באיי שטלנד הדרומיים, שבאנטארקטיקה.
לגבהה שתי פסגות, עם אוכף קטן ביניהן. שיא גובהה של הגבעה 100 מטרים מעל פני הים.
גבעת נגרו ממוקמת 1.1 קילומטרים צפונית-מזרחית לנקודת דומטה;
גבעת נגרו ממוקמת 4.71 קילומטרים מזרחית - דרום-מזרחית לחרוט צ'סטר;
גבעת נגרו ממוקמת 1.95 קילומטרים דרומית לגבעת צאמבלאק;
גבעת נגרו ממוקמת 4.04 קילומטרים צפונית-מזרחית לנקודת ריש;
גבעת נגרו מתנשאת מעל אגם פונטוס שמדרום לה.
גילוי ומיפוי הגבעה
הגבעה התגלתה על ידי צידי כלבי ים. הציידים התיישבו באזור במאה ה-19.
משלחת חקר ארגנטינאית הגיעה לגבעה בשנת 1958.
הנקודה מופתה לראשונה, באופן גס, בשנת 1968 על ידי סוקרים בריטיים.
הגבעה מופתה באופן מדויק על ידי סוקרים ספרדים בשנת 1992; הנקודה מופתה על ידי סוקרים בולגרים בשנת 2005 ובשנת 2009.
מקור השם
שמה של הגבעה ניתן לה בשנת 1958 על ידי משלחת החקר הארגנטינאית.
זהו שם תיאורי: משמעות השם הספרדי "מורו נגרו" הוא "הגבעה השחורה" - בשל צבעה הכהה.
השם "גבעת נגרו" (באנגלית) ניתן לגבעה באופן רשמית בשנת 1978 על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.
כריס יוז
כריס יוז (נולד ב-26 בנובמבר 1983) הוא יזם אמריקאי ואחד מחמשת מקימי הרשת החברתית "פייסבוק", לה גם שימש כדובר בעבר. הוא כיהן כמוציא לאור וכעורך ראשי של מגזין ניו ריפבליק בשנים 2016–2012.
ביוגרפיה
בשנה הראשונה שלו בהארוורד ב-2002, הכיר יוז את מארק צוקרברג שהיה עדיין בשלבי הפיתוח המוקדמים של פייסבוק. הוא גויס לצוות ובמשך השנתיים הבאות היה אחראי באופן בלתי רשמי על בדיקות בטא ועל הצעות חידושים למוצר. זה היה הרעיון של יוז לפתוח את פייסבוק לבתי ספר אחרים מלבד הארוורד, מה שהיה הצעד הראשון שהוביל לפתיחה של פייסבוק לכל העולם. כתוצאה מכך, הפך יוז לדובר דה פקטו של הרשת.
ב-2004 יוז, צוקרברג ומוסקוביץ' נסעו לפאלו אלטו במהלך חופשת הקיץ. כשנגמרה החופשה החליט יוז לחזור להארוורד להמשיך את לימודיו והשניים נותרו בפאלו אלטו. ב-2006 הוא סיים את לימודיו וקיבל תואר ראשון בהצטיינות בהיסטוריה וספרות. הוא חזר לפאלו אלטו להמשיך לעבוד על פרויקט פייסבוק.
אחרי פייסבוק
ב-2007 עזב יוז את פייסבוק בשביל להתנדב בקמפיין לבחירות 2008 של ברק אובמה.
יוז היה המפיק בפועל של ג'ומו, רשת חברתית שהוא הקים ב-2010 שמטרתה "לעזור לאנשים למצוא דרכים לעזור לעולם". ביולי 2010 ארגון UNAIDS ׁׁ(התוכנית המשותפת של האו"ם לטיפול בנושא האיידס/נגיף הכשל החיסוני האנושי) מינה אותו לחברות בוועדה בעלת חשיבות גבוהה, המורכבת מ-17 חברים והם פוליטיקאים נודעים, מנהיגים עסקיים, פעילי זכויות אדם ומדענים עליהם הוטל לנהל "קמפיין פעולה חברתי ופוליטי בשנה הקרובה שמטרתו לגבש תמיכה בפרויקטים אפקטיביים למניעת HIV".
ניו ריפבליק
מאז יוני 2012, יוז נשוי לשון אלדריג', המנהל הפוליטי של ארגון "החופש להינשא".
בית ספר ביאליק (חולון)
בית ספר ביאליק בחולון (נקרא בעבר בית חינוך לילדים עובדים ע"ש ח.נ. ביאליק בקריית עבודה) הוא בית ספר יסודי ממלכתי שהוקם באוקטובר 1936, והוא בית הספר הראשון שהוקם בחולון. בית הספר קרוי על שם חיים נחמן ביאליק.
מבנה בית הספר, הנמצא ברחוב ביאליק 21 בחולון, נחשב כאתר מורשת בישראל.
היסטוריה
בית הספר "בית חינוך לילדים עובדים ע"ש ח.נ. ביאליק בקריית עבודה" הוקם באוקטובר 1936 בבית פרטי ברחוב ארלוזורוב 46 בשכונת קריית העבודה בחולון, עוד כשחולון הייתה אוסף של שכונות מבודדות מדרום תל אביב. כמות התלמידים בתקופות הראשונות של בית הספר הייתה נמוכה, ובשנתו הראשונה למדו בו כ-73 תלמידים.
בשנת 1937 בית הספר עבר לבניינו הנוכחי, ובשנת 1945 נבנה בו אולם ספורט ונוספה בו קומה מעל המבנה המערבי. בעקבות עליית מספר התלמידים בבית הספר בשנות ה-50 וה-60, הורחב מבנה בית הספר, כמו כן, כנהוג באותה תקופה הוחלט לפצל את שעות הלימודים לשתי משמרות מחוסר מקום: אחת בין 08:00 בבוקר ל-12:00 בצהריים, והשנייה בין 12:00 עד 16:00.
בשנת הלימודים תשע"ז, בית הספר מנה כ-514 תלמידים שלמדו ב-19 כיתות שונות.
הדיוויזיה ה-177 (ורמאכט)
הדיוויזיה ה-177 (בגרמנית: 177. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הורמאכט במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה ב-26 באוגוסט 1939 כמפקדת המילואים ה-17, והיא הועמדה תחת פיקוד פרנץ פון רוקוויס. הדיוויזיה היוותה מפקדת אימון ליחידות מילואים של המחוז הצבאי ה-17 בווינה, לה היו כפופות יחידות המילואים והאימונים הקיימות. ב-15 באוקטובר 1939, שונה שם המטה למפקדת המילואים 1/XVII. ב-4 בנובמבר 1939 שונה שם המטה בווינה לדיוויזיה ה-177. החל מ-12 בדצמבר 1939, הדיוויזיה הוגדרה כדיוויזיה מס' 177. לאחר ארגון צבא התחלופה ב-1 באוקטובר 1942, חלקים מהדיוויזיה, רגימנט הגרנדירים של התחלופה ה-131 ורגימנט הארטילריה של התחלופה ה-44, הועברו למוראביה והיו כפופים טריטוריאלית למחוז הצבאי של הפרוטקטורט של בוהמיה ומוראביה. הדיוויזיה הושמדה באפריל 1945.
בוטירסקי
נפת בוטירסקי (ברוסית: Бутырский район) היא נפה במחוז הצפון-מזרחי של העיר הפדרלית מוסקבה שברוסיה. שטחה הוא 5.04 קמ"ר ואוכלוסייתה מונה 71,798 תושבים (2020).
שטחה ממוקם מצפון לטבעת התחבורה השלישית בין מסילות הברזל של הרחובות סביולובסקי ולנינגרדסקי. זוהי אחת הנפות הוותיקות במוסקבה (מוזכרת מאז 1700).
חלק ניכר משטחה תופס אזור התעשייה "אוגורודניי פרויזד", בו נמצאים רוב מהמאתיים המפעלים, ארגונים ומוסדות הרשומים בנפה.
משה מוסק
משה מוסק (נולד ב-8 ביוני 1941, ימבול, ממלכת בולגריה) הוא ארכיונאי שכיהן כגנז המדינה, הממונה על גנזך המדינה וכיושב ראש האיגוד הישראלי לארכיונאות ולמידע, היסטוריון, חוקר תולדות היישוב, יהדות בולגריה ומדעי הארכיונאות, סופר ילדים ופובליציסט.
ראשית חייו והשכלה
נולד בעיר ימבול בשם משה מוסקונה לאלברט נסים מוסקונה יליד קאזאנלק ולאסתר מפאנו–בסן מימבול. ב-4 בנובמבר 1948 עלה לישראל והתיישב עם משפחתו בירושלים.
קריירה מקצועית
בין 1969–2008 הועסק מוסק בארכיון המדינה. בין 1984–2008 כיהן כסגן גנז המדינה והממונה על הארכיון, ובין 1994–1995, כיהן כגנז המדינה. במקביל, בין 1992–2005 כיהן כחבר ועדת ההוראה ומרצה לתואר מוסמך אוניברסיטה, בבית הספר לספרנות ארכיונאות ומידע, של האוניברסיטה העברית. ב-1996 ייסד את המגמה ללימודי ארכיונאות במכללה האקדמית לחינוך ע"ש דוד ילין וניהל אותה עד 2006. בין 2009–2016 ניהל מוסק את מכון גנזים.
מוסק היה חבר בוועדות מקצועיות של המועצה הבינלאומית לארכיונאות, המסונפת לאונסק"ו: כן כיהן כ:
פעילות ציבורית
בין 1976–2006 כיהן משה מוסק כחבר הנהלת האיגוד הישראלי לארכיונאות ומידע, בין 1976–1982 כיהן כמזכיר האיגוד ובין 1989–1994 כיהן כיושב ראש האיגוד. במקביל, כיהן כחבר הנהלת האגודה לשיתוף פעולה ואחווה ישראל בולגריה, ובין 2010–2016 כיהן כיו"ר האגודה. ב-1999 נמנה עם מייסדי וחברי הנהלת עמותת סלבדור למורשת יהודי בולגריה. נמנה עם מייסדי, חברי הנהלה וכיהן כמזכיר "קרן רחל (רשקה) דניאלובה למען יהודי בולגריה בישראל" (2001–2016). ב-2021 נמנה עם מייסדי וחברי הנהלת עמותת "בית מורשת יהדות בולגריה ביפו". בין 2006–2013 כיהן כיו"ר האגודה הישראלית לתיעוד בעל פה, ובהמשך כיהן בוועד המנהל של האגודה.
חיים אישיים
מוסק מתגורר בירושלים, נשוי למרלין לבית רוקר, אב ל-3 ילדים וסב ל-8 נכדים. אחיו הצעיר ניסים מוסק הוא במאי קולנוע דוקומנטרי.
אקסייל
אלכסנדר תומאס מנפרדי (באנגלית: Aleksander Thomas Manfredi), הידוע בשם הבמה אקסייל (Exile), הוא מפיק היפ הופ, תקליטן וראפר אמריקאי. לצד קריירת הסולו שלו, אקסייל חבר בהרכבים המוזיקליים אמאנון (לצד אלו בלאק) ובלו ואקסייל (לצד בלו.
קריירה מוזיקלית
הופעותיו הראשונות של אקסייל באלבומים היו כחבר בצמד ההיפ הופ אמאנון לצד אלו בלאק. הם הוציאו מיקסטייפים שונים החל משנת 1995 עם "Strech Marx" לפני שהוציאו את אלבומם הראשון, Anon & On. בשנת 2005 הוציאו אלבום נוסף, The Waiting Room. בשנה שלאחר מכן, ב-2006, הוציא את אלבום הסולו הראשון שלו, Dirty Science. ב-2007 חבר לראפר בלו ויחד הוציאו את אלבום הבכורה שלהם כצמד, Below the Heavens. אקסייל הוציא שני אלבומי סולו נוספים, Radio ב-2009 ו-4TRK Mind ב-2011. בשנת 2013 יצא אלבומו האינסטרומנטלי, Zip Disks & Floppies. בשנת 2012, הוציאו בלו ואקסייל את אלבומם השני, Give Me My Flowers While I Can Still Smell Them. ב-2020, הוציאו את אלבומם השלישי, Miles.
פרדריק ויליאם ביצ'י
חיים וקריירה
הוא היה בנם של שני ציירים, סר ויליאם ביצ'י, ואשתו השנייה, אן ג'זופ. יליד לונדון ב־17 בפברואר 1796.
הוא נכנס לצי המלכותי בגיל 10, היה בשירות פעיל במהלך המלחמות עם צרפת ואמריקה. בתחילת 1818, ובדרגת סגן, שירת באוניה "טרנט" תחת פיקודו של ג'ון פרנקלין במשלחת הארקטית של דייוויד ביוקאן. בתקופה מאוחרת יותר פרסם פרדריק ביצ'י ספר על מסע זה. בשנה שלאחר מכן ליווה את סגן וו. פארי והפליג צפונה לאי מלוויל, בצפון קנדה. בשנת 1821, כקצין באוניה "אדוונצ'ר", השתתף בסקר החוף הים תיכוני של אפריקה בניהולו של סרן ויליאם הנרי סמית'.
הוא ואחיו, הנרי ויליאם ביצ'י, ערכו סקר יבשתי בחוף הים תיכוני של אפריקה, ופרסמו תיאור מלא על עבודתם בשנת 1828 בכותרת "משלחת חקר החוף הצפוני של אפריקה מטריפולי מזרחה בשנת 1821–1822".
בשנת 1825 מונה ביצ'י לפיקוד על הספינה "בלוסום". משימתו הייתה לחקור את מצר ברינג בתיאום עם פרנקלין ופארי שפעלו ממזרח. בקיץ 1826 הוא עבר את המצר וסירה מהספינה שלו הגיעה מעבר לקו רוחב 71 ° צפון, וקו אורך - 156 ° מערב, ליד פוינט בארו, צפון אלסקה - מקום שהוא נתן לו את שמו. הנקודה הייתה רק 200 ק"מ מערבית לנקודה שאליה הגיעה משלחתו של פרנקלין מנהר המקנזי. ההפלגה כולה נמשכה יותר משלוש שנים, ובמהלכה, גילה ביצ'י כמה איים באוקיינוס השקט, ומעגן ליד כף הנסיך מוויילס - הנקודה המערבית ביותר באמריקה. ביולי 1826 הוא נתן שמות לשלושה איים במיצרי ברינג. שניים היו באיי דיומיד שנקראו כך על ידי ויטוס ברינג בשנת 1728: "האי רטמנוף" (דיומיד הגדול) ו"אי קרוזנשטרן" (דיומיד הקטן). ביצ'י כינה את האי השלישי הלא מיושב "Fairway Rock", שהוא שמו העכשווי - סלע פיירווי. אחד מצוותו, קצין הזוטר ג'ון בכרוויז, תיאר את המסע בספר שפורסם באופן פרטי בשנת 1839. בשנת 1831 הופיע הספר של ביצ'י על המסע לפסיפיק ולמצר ברינג בשנים 1825–1828.
בשנת 1835 הועסק פרדריק ביצ'י בסקר החופים של דרום אמריקה, ומשנת 1837 עד 1847 ביצע עבודות דומות לאורך חופי אירלנד, ובים הצפוני והתעלה האנגלית. הוא ביצע סקרי גאות ושפל מפורטים בתקופה זו, שפורסמו, עם טבלאות, בשני מאמרים של החברה המלכותית בשנת 1848 ו-1851. זו הייתה היצירה הראשונה מסוגה שפורסמה מאז שהופיע תרשים הגאות והשפל של אדמונד האלי בשנת 1702.
הוא מונה בשנת 1850 לנשיא המחלקה הימית במועצת המסחר.
בשנת 1854 הועלה לדרגת אדמירל ובשנה שלאחר מכן נבחר לנשיא החברה הגאוגרפית המלכותית.
את האי ביצ'י, שם עבר את החורף סר ג'ון פרנקלין, הוא קרא על שמו של אביו ויליאם ביצ'י.
משפחת ציירים
בתו הייתה הציירת פרנסס אן הופקינס, שהתגוררה בקנדה במשך 12 שנים וציירה סצינות רבות של מסעות קאנו.
הוריו ושלושה מאחיו היו ציירים: האדמירל והצייר ריצ'רד ברידג'ס ביצ'י, וציירי הפורטרטים הנרי ויליאם ביצ'י וג'ורג' דאנקן ביצ'י.
ג'ובאני בטיסטה דוני
ג'ובאני בטיסטה דוני (באיטלקית: Giovanni Battista Doni (בסביבות 1593–1647) היה מוזיקולוג והומניסט איטלקי, שערך מחקר מקיף במוזיקה עתיקה. הוא נודע, בין השאר, בשינוי שמו של התו "אוט" ל"דו".
דוני היה עורך דין, חוקר קלאסיקה, מבקר מוזיקה ותאורטיקאי מוזיקה נודע בזמנו, ובשנים 1647-1640 תפס את "הקתדרה לצחות הדיבור" באוניברסיטת פירנצה והיה חבר באקדמיה דלה קרוסקה העירונית, אחת האגודות המוקדמות, מדעית/אקדמית למחצה, ששגשגו באיטליה בתקופתו. הם הוציאו לאור את המילון האיטלקי הראשון בשנת 1612.
חייו
דוני נולד בפירנצה. הוא למד יוונית, רטוריקה, שירה ופילוסופיה באוניברסיטאות של פירנצה ובולוניה ומתמטיקה ומערכת המשפט באוניברסיטת לה סאפיינצה ברומא. בהמשך למד את תורת המשפט בבורז' בצרפת. לפי השמועה, עבד תקופה מסוימת עם חוקר החוק המפורסם ז'אק קוז'ה, שהיה חבר חשוב באסכולת ההומניסטים המשפטיים או "מוס גאליקוס" (גישה צרפתית ללימוד משפטים היסטוריים). אבל הואיל וקוז'ה מת שנים אחדות לפני שג'ובאני דוני נולד, אין זה סביר; עם זאת, קרוב לוודאי שלמד אצל ההומניסטים המשפטיים באוניברסיטת בורז'ה.
גישה זו ללימודי משפטים זכתה לכבוד רב בשנים הראשונות של המהפכה הצרפתית, משום ששמה דגש על חשיבות החוק הרומאי הקדום, ולא על יומרותיהם של מלכי צרפת.
משפחת ברבריני
לאחר זמן נלווה דוני לחשמן, שנשלח לפריז כציר מיוחד של האפיפיור אל החשמן רישלייה, ואז, ב-1625, למדריד כנציג האפיפיור, וחזרה לרומא ב-1626. דוני עשה שימוש טוב בהזדמנויות שנקרו בדרכו במסעות אלה לרכוש ידע ממשי במוזיקה עתיקה. בין השאר, המציא או שכלל לירה כפולה, שאותה כינה, על שם הפטרון שלו, "לירה ברברינה" או "אמפיקורד".
אופרה בפירנצה
ג'ובאני חזר לפירנצה בסביבות 1640, נשא אישה והשתקע בעיר כפרופסור באוניברסיטת פירנצה, שם המשיך במחקריו המוזיקה עתיקה ובתאוריה של המוזיקה. האופרה הומצאה בפירנצה, ווינצ'נצו גליליי, אביו של גלילאו, היה חבר בעל חשיבות מכרעת בקבוצה, שביססה את הגישה החדשה לתיאטרון, ואף ערך ניסויים בחוקי אקוסטיקה ובהרמוניות. בהדרכת דוני ובעידודו, ניסה החשמן ברבריני את ידו בהפקת גרסה עתיקה של אופרה.
דוני מת שבע שנים אחרי שובו לפירנצה. תרומתו העיקרית של דוני לעולם הספרות היה מחקר בתאוריה של המוזיקה הקלאסית כפי שהתקיימה בזמן העתיק. בין 1635 ל-1639 כתב "מסה על מוזיקה לתיאטרון" ('(Trattato della musica scenica) The Cambridge History of Seventeenth-Century Music'' (2005
דו רה מי (סולפז')
במאה ה-11 פיתח תאורטיקן המוזיקה גואידו מארצו סולם עולה בן שישה תווים, שהתנהל כדלקמן: "אוט, רה, מי, פה, סול, לה" ונקרא "ההברות הארֶטיניות", על שמו. שמות התווים נלקחו מן הבית הראשון של המזמור הלטיני "Ut queant laxis", שבו כל הברה נמצאת בדרגת הסולם המתאימה לה.
ג'ובאני דוני נודע בכך, ששינה את שם התו "אוט" ל"דו", (ברצף "דו רה מי...", הידוע כסולפז'). הוא שכנע את בני תקופתו להסכים לשינוי בטענה, כי 1. "דו" קל יותר לביטוי מ"אוט", באשר הוא מתחיל באות עיצורית ולא באות ניקוד ו-2. "דו" הוא קיצור של "דומינוס", "אלוהים" בלטינית, שהוא היסוד והשורש של העולם כולו. בעולם האקדמיה רווחת ההשערה, כי ג'ובאני דוני רצה גם להנציח את זכרו בעולם המוזיקה, משום ש"דו" הוא גם הקיצור לשם משפחתו.
תו שביעי, "סי" (שהם ראשי התיבות ל"סנקטה יוהאנס", הלא הוא יוחנן המטביל), נוסף זמן קצר אחר כך להשלים את הסולם הדיאטוני. בארצות דוברות אנגלית שונה השם "סי" ל"טי", על ידי שרה גלובר במאה ה-19, כך שכל הברה בסולם תתחיל באות שונה.
E.T. (שיר)
(בעברית: חוצן) הוא סינגל של זמרת הפופ קייטי פרי מאלבום האולפן השלישי שלה, Teenage Dream. השיר יצא לאור לראשונה כסינגל השיווקי השלישי מן האלבום ב-17 באוגוסט 2010, אך אחר כך הוחלט להוציא אותו מחדש, ב-16 בפברואר 2011, בתור הסינגל הרביעי מן האלבום. השיר מבוצע על ידי קייטי פרי וקניה וסט.
הקליפ לשיר זכה להצלחה רבה והוא אחד הקליפים הנצפים ביותר של פרי. בקליפ, פרי היא חיזרית המתרסקת על כדור הארץ ומתאהבת בבן אדם.
רקע וכתיבה
השיר יצא בשתי גרסאות, בגרסת הסינגל, שיצא בתאריך 16 בפברואר 2011, משתתף גם הראפר קניה וסט, אף על פי שבגרסת האלבום קטע הראפ אינו נכלל. השיר הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100 ובמצעד בניו זילנד. הסינגל הגיע למעמד פלטינה באוסטרליה ולזהב בניו זילנד. הקליפ המצליח של השיר בוים על ידי פלוריה סיגיסמונדי.
מיקומי שיא
הסינגל הגיע לפסגה במצעד השירים של בילבורד הוט 100, למקום הראשון בקנדה וניו זילנד, ולחמישה הראשונים באוסטרליה, אירלנד ואנגליה.
The Boy Who Knew Too Much
The Boy Who Knew Too Much הוא אלבום האולפן השני של זמר הפופ מיקה. האלבום הופק על ידי המפיק גרג וולס שעבד איתו על האלבום הראשון, ויצא לאור ב־21 בספטמבר 2009.
רקע
מיקה עבד עם המפיק ג'ורג' וולס, מי שהפיק גם את אלבום הבכורה שלו, The Boy Who Knew Too Much. האלבום נכתב באולפנים האולימפיים שבלונדון. בספטמבר 2008 מיקה עבר לאולפני הרוקט קרוסל שבלוס אנג'לס, שבהם הוקלט האלבום האולפן. מיקה תיאר את נושאי האלבום כ"סוג של חלק שני" לאלבום הראשון, והאלבום מתמקד בילדותו. האלבום היה אמור להיקרא We Are Golden (שם הסינגל הראשון) אך מיקה רצה שם "יותר מגוחך". עטיפת האלבום עוצבה על ידי אחותו, שעיצבה גם את עטיפת אלבומו הראשון.
כבש השלג
כבש השלג (שם מדעי: Ovis nivicola; ידוע גם ככבש סיבירי או ככבש קמצ'טקה), הוא מין של כבש בר בתת-משפחת היעלים האנדמי לצפון מזרח סיביר, ותואר לראשונה בשנת 1829. אף על פי שמין זה חי ביבשת אסיה, מבחינה גנטית הוא קרוב יותר לכבשי הבר האמריקנים: כבש גדול-קרניים וכבש דאל, מאשר לכבשי בר אסייתים כגון הכבש הארגאלי וכבש המופלון. מבין כל כבשי הבר המין הדומה ביותר לכבש השלג הוא הכבש גדול הקרניים (המכונה "כבש ביגהורן), עד שהוא אף מכונה "ביגהורן סיבירי"; עם זאת הלה נוטה להיות גדול יותר, כשההבדל העיקרי ביניהם הוא המסה של הקרניים שאצל כבש השלג קטנה יותר מאשר אצל הכבש גדול הקרניים.
השם המדעי של הסוג נגזר מלטינית: "Ovis" = כבש; השם המדעי של המין (nivicola) מורכב משתי מילים לטיניות "nivis" = שלג, "cola" = שוכן\מצוי. צירוף של שתי המילים פירושו "כבש שוכן שלג" ומתייחס לכך שבית גידולו של כבש זה נמצא באזורים המושלגים ברוב השנה. גם שמו הנפוץ מתייחס לבית גידולו, בעוד שהשמות הנוספים "כבש סיבירי" ו"כבש קמצ'טקה" מתייחסים לכך שמין זה מצוי בסיביר ובחצי האי קמצ'טקה.