cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
דאגלס הייג
מלחמת העולם הראשונה
ג'ון פרנץ' הושם בתפקיד מפקד חיל המשלוח ומתחתיו מונה הייג למפקד הקורפוס הראשון הבריטי. כוחותיו של הייג פגשו בצבא הקיסרות הגרמנית לראשונה בקרב מונס בתוך המערכה על הגבולות. הכוחות הגרמנים התכוונו תחילה להתקדם ישירות דרך הכוחות הבריטים אל עבר פריז שבמטרה להפיל את צרפת ולהעביר את ההתרכזות במלחמה את החזית המזרחית. אף על פי כן, הכוחות הבריטים הסדירים (לא המילואים), היו מבין המיומנים ביותר ביבשת אירופה באותה העת והצליחו בבלימת המתקפה הגרמנית. הקרב היה להצלחה זמנית ולניצחון טקטי שכן לא הביא לעצירה מלאה של ההתקדמות הגרמנית. המספרים הרבים של הגרמנים כמו גם השימוש הנרחב של כוחותיהם בארטילריה החלו ליצור פער בעליונות הצבאית הבריטית. כמו כן, הייג החל להביע הססנות כאשר היסס לשלוח חיילי מילואים לעזרת הקורפוס השני הבריטי אשר היה תחת פיקודו של הוראס סמית'-דוריאן במהלך קרב לה קאטו. לאחר נפילת כוחות הקורפוס השני במהלך הקרב, שוב היסס הייג לשלוח חלק נרחב מכוחות הקורפוס הראשון במטרה לחפות על נסיגת הקורפוס השני מחשש כי העברת החיילים תפרק את מערך ההגנה של הקורפוס הראשון אשר נבנתה בקרב מונס. קשיים אלו הובילו בסופו של דבר לנסיגה כללית של הכוחות הבריטית והצרפתים בחזית המערבית - הנסיגה הגדולה למארן.
לאחר נסיגת הקורפוס הראשון לעבר העיירה לנדרסה, אשר תושביה המוקמיים היו בפאניקה לנוכח התקרבות הכוחות הגרמנים, הייג העלה את מורל אנשיו מחדש ופעל להסדיר את הכוחות מחדש. הוא נע מקו הגנה אחד לשני וסרק את פריסת הכוחות המחודשת של הקורפוס הראשון. עם זאת, הייג לא היה שותף לקרב שבא בהמשך עם הגעת הגרמנים לעבר מוצב פריסת הכוחות של הקורפוס הראשון ובערב שלפני הקרב נסג הייג מערבה ביחד עם כוחות המטה שלו. בהמשך שנת 1914 נותר הייג בעמדת מגננה ובסוף השנה הפך לגיבור לאומי בבריטניה לנוכח הצלחותיו בשמירת קו האש. המוניטין הציבורי שלו עלה במהרה על זה של מפקדיו כגון פרנץ' ואחרים. בשנת 1915 החלו מדינות ההסכמה במתקפת נגד בחזית המערבית. בעוד ההנהגה הצבאית הבריטית קראה לפעולות מינוריות לאורך החזית, הייג קרא למתקפת נגד מרכזית לאורכה של כל החזית. למרות שלהנהגת הקורפוסים הייתה עצמאות בקבלת חלק נרחב מההחלטות הצבאיות, לא היה הייג מסוגל להוציא לפועל מתקפת נגד מרכזית שכזאת עקב גודל הכוחות תחתיו. במהלך קרב ארטואה השני וקרב לוס הוכח חוסר היכולת של הקורפוב הראשון לשנות את המצב בחזית עקב העובדה שמפקדי קורפוסים אחרים לא תמכו במתקפה מרכזית כפי שטען הייג שנדרש להוציא לפועל.
לאחר קרב לוס הועלה הייג לתפקיד המפקד הכללי של חיל המשלוח הבריטי והחליף בתפקיד זה את פרנץ' לפי הוראת ראש ממשלת הממלכה המאוחדת, הרברט הנרי אסקווית'. עם מינויו לתפקיד טען הייג כי: הייג במשך רוב שנת 1915 ותחילת 1916 חיפש פרצות במגננות הגרמניות ופעל במטרה לפצחם. הנהגת המטה הגרמני, בראשות אריך פון פאלקנהיין, קראה להפלת החזית המערבית ופתחה בקרב ורדן נגד הכוחות הצרפתים. הנהגה הצרפתית בחזית תחת רובר ניוול זעקה לתמיכה בריטית והייג השתמש בריכוז הכוחות הגרמנים בורדן במטרה לנפץ את קו ההגנה הגרמני, מה שהוביל לפריצת הקרב על הסום. הייג העביר כמות חיילים אדירה במטרה להפוך את הקרב על הסם לקרב ההכרעה הסופי של החזית המערבית. הקרב היה למרחץ דמים אכזר, מהגדולים ביותר בתולדות המלחמה. למרות אובדן האנשים, הייג המשיך לשלוח חיילים נוספים אל הקרב לנוכח תפיסת מספר מוצבי ביצורים גרמנים. הייג לא העביר תגבורת לפרצות מינוריות בשורות הביצורים הגרמנים אלא העביר יותר חיילים נגד כוחות מבוצרים במטרה להביא לפרצה מרכזית בחזית אשר בסופו של דבר לא הגיעה עם הקרב.
מרחץ הדמים בקרב על הסום פגע קשות במוניטין של הייג בקרב קבינט הממשלה. לאחר התפטרותו של ראש הממשלה אסקווית' והחלפתו בדייוויד לויד ג'ורג', האחרון נקט בקו ממשלתי נגד האסטרטגיה הצבאית של הייג ואף העביר בשנת 1917 חלק נרחב מהכוחות הבריטים לפיקוד ראש המטה הצרפתי, רובר ניוול, במהלך מתקפת ניוול נגד קו הביצורים הגרמני אשר נכשל בניסיון לפרוץ את הקו. למרות ההתנגדות של לויד ג'ורג' להייג, רוב קבינט המלחמה עדיין תמך בהשארתו בפיקוד. על כן הפיקוד על הכוחות של חיל המשלוח הבריטי שב להייג אשר ביולי 1917 הוציא לפועל ניסיון כושל נוסף לפרוץ את קו ההגנה הגרמני במהלך קרב פשנדל, שהיה הקרב הקטלני ביותר בחזית המערבית מאז הקרב על הסום. כאשר בשנת 1918 יצאו הגרמנים במתקפת האביב; מתקפה כוללת בחזית המערבית שמטרתה הייתה לכבוש את פריז, הצבא הבריטי נדחק לפינה ועלה איום גרמני על נמלי תעלת למאנש. בצר לו, הייג הוציא לחיילים את ההודעה הבאה: המערכה הגרמנית נבלמה לבסוף וגרמניה נותרה ללא כל כוחות נוספים לגייס להמשך שימור המצב במערכה. עם הגעת כוחות חיל המשלוח האמריקאי תחת פיקודו של ג'ון פרשינג, פרשינג, הייג ופרדיננד פוש הוציאו לפועל, ללא דיווחים והתדיינות עם ממשלותיהם, את מתקפת מאה הימים שהסתיימה בקריסת המערך הגרמני בחזית המערבית והובילה לכניעת הקיסרות הגרמנית ב-11 בנובמבר 1918 ולסיום מלחמת העולם הראשונה.
לאחר המלחמה
בסופה של המלחמה, למרות היריבויות והחסרונות של הייג במהלך המלחמה, הוא התקבל בידי האוכלוסייה הכללית בבריטניה בתור גיבור מלחמה. בסופה של המלחמה הקדיש דאגלס הייג את חייו במטרה לתרום לרווחתם של חיילים משוחררים מתקופת המלחמה. לאחר המלחמה, הייג היה ל"רוזן הראשון של הייג" וניתן לו סכום עתק של 100,000 לירות שטרלינג על ידי אומה אסירת תודה לפנסיה. הוא פרש מהצבא בשנת 1920 והמשיך בהקמת קרן הייג לסיוע כספי לחיילים משוחררים מתקופת המלחמה שנועד לדאוג לרווחה שלהם. הוא גם עזר בהקמת הלגיון הבריטי המלכותי, והיה נשיא קרן השירותים המאוחדים. הוא נפטר בשנת 1928 בגיל 66, ולאחר הלוויה ממלכתית בה השתתפו מעל 100,000 איש, הוא נקבר במנזר דרייבורג. המחלוקת סביב האסטרטגיה של הייג במלחמת העולם הראשונה נותרה על כנה. מחד הוא כונה "הקצב של הסום" ונטען שבזבז ללא צורך מאות אלפי חיילים בשירות מדינות ההסכמה בעוד שמאידך היה, כפי שתיאר אותו גנרל הצבאות של ארצות הברית, ג'ון פרשינג, "האיש שניצח במלחמה". ההשקפה המאוזנת נחשבת שהייג הכיר במציאות המצב במערכה: הקיפאון של החזית המערבית הותיר אחריו אפשרות פעולה אסטרטגית מרכזית אחת לפי מדינות ההסכמה, מלחמת התשה איומה עד שלא יוכלו הכוחות הגרמנים לעמוד אל מול יריביהם.
ללא מוצא (סרט, 1966)
עלילה
הסרט מתחיל עם הגנגסטר דיקי שדוחף את מכוניתו ההרוסה בגאות בזמן שהשותף שלו, אלבי, שוכב בתוכה, מדמם מפצעי כדור לאחר שוד כושל. מופרדים מיבשה ובאמצע כביש מרוחק, הולך דיקי אחרי חוטי טלפון לאורך הכביש עד שהוא מוצא טירה על אי שבו שוכנים ג'ורג', גבר נירוטי ונשי ואשתו הצעירה והשופעת, תרזה. דיקי משתלט על הטירה ומחזיק את השניים כבני-ערובה בזמן שהוא מחכה שהבוס שלו יבוא לחלץ אותו, אפילו בעת ביקור בלתי צפוי מאחד הקולגות של ג'ורג'.
USMLE
United States Medical Licensing Examination (בחינת הרישוי ברפואה של ארצות הברית; USMLE) היא בחינה בת שלושה שלבים הנדרשת לקבלת רישיון לעסוק ברפואה בארצות הברית, אשר נערכת על ידי המועצה הלאומית לרפואה (FSMB) והמועצה הלאומית לבחינות רפואיות (NBME). הבחינה מיועדת למקומיים וזרים, בעלי תואר MD, המעוניינים לעסוק ברפואה במדינה.
מטרת הבחינה
הבחינה נועדה לבחון את היכולת של הנבחן ליישם ידע, מושגים ולהפגין מיומנויות טיפוליות יסודיות אשר מהוות בסיס לטיפול בטוח ויעיל בחולים. לפני ייסוד המבחן, ב-1996, היו בארצות הברית בחינות רבות שנועדו להכשרה במדינות או מחוזות מסוימים. לכן התעורר צורך בבחינה אחידה שתהיה תקפה בכל אזורי המדינה ותוודא שכל הרופאים עברו את אותו מסלול הכשרה ללא קשר לאוניברסיטה או למדינה בה למדו. בחינת ה-USMLE נולדה כמענה לצורך זה.
קובץ שיעורים
קובץ שיעורים הוא ספר למדני בן שני כרכים הכולל בעיקר את שיעוריו של רבי אלחנן וסרמן, שנמסרו בישיבת אוהל תורה בברנוביץ'. הוא יצא לאור על ידי בנו של המחבר, הרב אלעזר שמחה וסרמן.
חלק א' של הספר
חלק זה כולל שיעורים על סדר התלמוד הבבלי, על המסכתות פסחים, ביצה, כתובות, קידושין בבא קמא ובבא בתרא. במהדורות החדשות לוקטו דבריו אף על מסכתות אחרות. הספר מחולק לסעיפים המסומנים באותיות, כשכל סעיף הוא קטע קצר ומתומצת מחידושיו של המחבר. בספר מובאים חידושים מתורתם של הראשונים, עם חקירות בשיטת בריסק המלבנות את הביאור המדויק בכוונתם. בין השאר מובאים בספר גם דברי רבותיו של המחבר, רבי חיים הלוי סולובייצ'יק ורבי שמעון יהודה שקופ.
בהקדמת הספר מובאת אמרתו של רבי חיים סולובייצ'יק שהרב וסרמן נהג לחזור עליה: לחדש חידושים זה לא בשבילנו, זה היה תפקידם של הראשונים. תפקידנו הוא להבין את מה שנכתב בלבד.
חלק ב' של הספר וקונטרס דברי סופרים
החלק השני של הספר כולל ביאורים והערות בעניינים שונים, מחולקים ל"סימנים", שלוקטו ממאמרים שהדפיס המחבר בכתבי עת תורניים. בנוסף נדפסו חילופי מכתבים שונים בין המחבר לגדולי תורה אחרים בזמנו.
לאחר חלק המכתבים צורף לספר קונטרס "דברי סופרים", שיצא לאור לראשונה על ידי הרב אלחנן וסרמן כחיבור עצמאי. בקונטרס מברר המחבר את גדרן של המצוות דרבנן ומקור החיוב בהן, לפי שיטה ייחודית משלו. מהיסודות הידועים שבספר הוא היסוד כי המקור והחיוב לתקנות החכמים השונות, וכן החיוב על העם לשמוע בקולם, הוא מהסברה הפשוטה שכן הוא רצון ה', שכן המצוה "ועשית ככל אשר יורוך" אומרת רק כי יש להאמין ולשמוע בקול החכמים, אך לאחר שנכתבה מצווה זו, די בכך שעל פי סברת חכמים נדרשות תקנות אלו כדי להעמיד את חוקי התורה שאותם ציווה הבורא, כדי לשמוע בקולם, שהרי המחייב לשמוע בקול התורה גם הוא הסברא הפשוטה ש"כן הוא רצון הבורא", וכיום כאשר ידוע שגם דינים ותקנות אלו הם רצון הבורא כדי להעמיד את התורה והמצוות על תילן, המחייב בהם גם הוא כי כן הוא רצון הבורא, ועל כן גם על ילד, שלא הגיע לגיל מצוות, מוטל לשמוע לכל החכמים.
לאחר קונטרס "דברי סופרים" מופיעים שני חיבורים נוספים, שנערכו על ידי הרב שלמה פישר (תחת הכינוי "ישי"ש"): קובץ ביאורים: שיעורים על מסכתות גיטין, בבא קמא, מכות ובכורות, ועל ספר שב שמעתתא. קובץ שמועות: שיעורים על מסכתות בבא מציעא, שבועות וחולין. חיבור זה נערך מתוך מחברות תלמידיו הצעירים של הרב וסרמן שרשמו את שיעוריו, בניגוד לשאר חלקי ה"קובץ שיעורים" שהועתקו מכתבי יד של הרב אלחנן וסרמן עצמו, או ממאמרים שהדפיס בחייו.
ספרים שנכתבו בעקבות הספר
במהדורה הראשונה של ספרו של הרב שלמה פישר, "בית ישי", מופיע קונטרס "קובץ על יד" הכולל הערות על ספרי קובץ שיעורים. הרב אברהם יעקב זילברשטיין (בנו של הרב יצחק) הוציא ספר בשם "אבני אש" על ספרי קובץ שיעורים.
טכנולוגיה גרעינית
טכנולוגיה גרעינית היא טכנולוגיה המשלבת תגובות של גרעין אטומי. ניתן לראות יישום של טכנולוגיה זו במגוון תחומים, מגלאי עשן לתחנות כוח גרעיניות לפצצות אטום. קיים חשש ציבורי גדול מפני השימוש והפיתוח של טכנולוגיה זו, וכל פיתוח בתחום נבחן בעין ביקורתית.
היסטוריה
גילוי: בשנה 1896, אנרי בקרל עסק בחקר מלחי אורניום כאשר גילה תופעה חדשה אשר נקראה עם הזמן רדיואקטיביות. בקרל, פייר קירי ומארי קירי החלו לחקור את התופעה. במהלך המחקר הם בודדו את היסוד רדיום, יסוד רדיואקטיבי מאוד. הם גילו כי חומרים רדיואקטיביים מפיקים קרינה אינטנסיבית מסוגים שונים, אשר אותם הם כינו קרני אלפא, קרני בטא וקרני גמא. חלק מהקרינה הזו יכולה לעבור דרך חומר רגיל, וכולם גורמים לנזק עם היחשפות רבה מדי – כל החוקרים נפגעו מכוויות רדיואקטיביות, אך לא התייחסו אליהם בכובד ראש. תופעת הרדיואקטיביות נוצלה על ידי יצרני תרופות, אשר הוציאו מספר פטנטים של טיפול רפואי בעזרת רדיואקטיביות. אך כצפוי תרופות אלה גרמו נזק רב גם בכמויות קטנות ולא הועילו למטופלים, ורבים מהמדענים שעסקו בפיתוח הנושא נפטרו ממחלת הסרטן כתוצאה מהיחשפותם. טיפול רפואי רדיואקטיבי נעלם עם הזמן, אך שימושים אחרים נותרו – כמו שימוש ברדיום כדי לייצר מחוגים זוהרים בכלי מדידה. עם ההתקדמות בהבנת האטום, מהות הרדיואקטיביות החלה להתבהר: ישנם יסודות לא יציבים, ויכולים להתנוון תוך פליטת אנרגיה רדיואקטיבית.
ביקוע גרעיני
רדיואקטיביות היא תהליך איטי וקשה לשלוט בו, והוא אינו מתאים לייצור כלי נשק. אך יש תגובות גרעיניות אחרות. גרעין אטומי בלתי יציב יכול לחוות ביקוע גרעיני כאשר הוא מתפצל לשני גרעינים קטנים יותר ופולט אנרגיה ונייטרונים מהירים. אם נייטרונים אלו יבואו במגע עם גרעין אטומי אחר, הם יכולים לגרום לאותו הגרעין לחוות ביקוע גרעיני. דבר זה יכול להוביל לתגובת שרשרת גרעינית, אשר יכול לגרום לפליטת אנרגיה רבה בזמן קצר. כאשר דבר זה התגלה זמן קצר לפני מלחמת העולם השנייה, מדינות שונות החלו לפתח תוכניות גרעיניות עם המטרה ליצור פצצה גרעינית – נשק אשר מנצל את תופעת הביקוע הגרעיני כדי ליצור פיצוץ עם אנרגיה גבוהה בהרבה מפצצות כימיות שונות. תוכנית מנהטן, אשר נוהלה על ידי ארצות הברית בתמיכת בריטניה וקנדה, פיתחה מספר פצצות ביקוע אשר הופעלו ביפן באוגוסט 1945, והביאו לכניעת יפן. במסגרת התוכנית נבנו הכורים הגרעיניים הראשונים, אשר היו בעיקר לשם ייצור נשק ולא לשם אנרגיה חשמלית.
היתוך גרעיני
טכנולוגיה של היתוך גרעיני נחקר רק ברמה התאורטית במהלך מלחמת העולם השנייה, כאשר מדענים אמריקנים לראשות אדוארד טלר חקרו את האפשרות של ניצול האנרגיות הרבות של הביקוע הגרעיני כדי לגרום להיתוך גרעיני. לאחר שנים של מחקר, ב-1952, הפעילו את פצצת המימן הראשונה, אשר נקראה כך מכיוון שהיא ניצלה את התגובה שבין דאוטריום לטריטיום, איזוטופים של מימן. היתוך גרעיני אנרגטי בהרבה ליחידת מסה מביקוע גרעיני, אך יצירת תגובת שרשרת של היתוך קשה הרבה יותר מאשר ביקוע. מחקר בתחום השימוש בהיתוך גרעיני לשימושים אזרחיים (להפקת חשמל) החל גם כן בשנות ה-40. אולם, הקשיים הטכניים והתאורטיים מנעו גילוי של שימושים אזרחיים של ההיתוך, והמאמצים נמשכים ברחבי העולם עד היום.
נשק גרעיני
תכנון של נשק גרעיני הוא מסובך מאוד. ישנו קושי רב בלהבטיח שתגובת השרשרת כילתה חלק גדול מהדלק הגרעיני לפני שהנשק מתפרק. הייצור של נשק גרעיני גם כן הוא מסובך מאוד, מכיוון שלא קיים חומר טבעי בעל יציבות נמוכה מספיק כדי ליצור תופעה זו. איזוטופ אחד אשר קיים בטבע, אורניום 235, הוא בקיע מספיק כדי ליצור תהליך זה, אך הוא נמצא תמיד כשהוא מעורבב עם אורניום 238 היציב יותר. לכן מתחיל תהליך מסובך וארוך של פירוד איזוטופים, אשר מטרתו היא ייצור כמות מספקת של אורניום 235. לחלופין, היסוד פלוטוניום הוא בלתי יציב מספיק כדי ליצור את תופעת הביקוע הגרעיני, אולם הוא אינו נמצא בטבע ויש לייצר אותו בכורים גרעיניים. תוכנית מנהטן ייצרה כלי נשק המבוססים על שתי השיטות הללו. הפצצות הגרעיניות הראשונות הופעלו על יפן באוגוסט 1945, על הערים הירושימה ונגסאקי, והובילו לכניעת היפנים.
מספר מדינות החלו גם כן בפיתוח נשק גרעיני, כאשר חשוב לציין את מרוץ החימוש אשר התנהל בין ארצות הברית לברית המועצות בזמן המלחמה הקרה. נכון להיום, המדינות בעלות יכולת של נשק גרעיני הן:
חמש המדינות אשר הן חברות קבועות במועצת הביטחון של האו"ם, ויכולות להחזיק באופן חוקי בנשק גרעיני על פי הסכם אי הפצת נשק גרעיני (NPT): ארצות הברית, רוסיה, בריטניה, צרפת, סין.
שלוש מדינות אשר אינן חתומות על הסכם אי הפצת נשק גרעיני: הודו, פקיסטן וקוריאה הצפונית.
בלדה ההוני
בְּלֶדָה ההוני (390 עד 445) היה שליט הוני, אחיו של אטילה ההוני.
ביוגרפיה
בלדה היה בנו של מונדזוק (או מונדז'וק), שהיה שליט ההונים במערב (מ-390 לערך ועד 420). לאחר מותו של מונדזוק עלו לשלטון במערב אחיו של מונדזוק, רוגה יחד עם אחיו השני אוקטר (420 עד 432). לאחר מותו של רוגה בשנת 434 הפך בלדה, הבכור לאטילה, לשליט ההונים המזרחים (אק בולגר), בעוד אטילה הופך שליט ההונים המערביים (קרה בולגר).
בלדה שלט במשך 11 שנים, עד מותו בשנת 445. בתקופת שלטונו המשיך בלדה במערכת היחסים עם רומא, כשהוא מסייע לה במאבק נגד הבורגונדים הגרמאנים. בקרב ליד הריין בשנת 435 הביא בלדה למותו של המלך הבורגונדי גונתר. במהלך הקרב, ככל הנראה, נהרג גם רוגה, דודו של בלדה, מה שהפך את בלדה ואטילה ליריבים. הועלו השערות רבות שאטילה רצח את בלדה במהלך מסע ציד, בפרט לאור העובדה שבלדה שאף לחלק את הממלכה בין השניים באופן רשמי. עם זאת, לא נמצאו לכך תימוכין היסטוריים מאותה תקופה, ולכן לא ניתן ללמוד מהי מידת נכונותן של השערות אלו.
חיות רשת
חיות רשת היא תוכנית אירוח ישראלית לילדים ונוער. בסדרה מתארחים כוכבי רשת ישראלים. את התוכנית מנחה דרור גלוברמן.
התוכנית שודרה בכאן חינוכית מ-15 באפריל 2019 והפכה להיות התכנית הראשונה בהפקה מקורית של הערוץ.
קבוצת משקוף
"משקוף" היה שמה של קבוצה אמנותית שנוסדה בישראל בשנת 1968. רוב חבריה היו קשורים למחלקות לאמנות ולעיצוב ב"בצלאל" כמורים או כתלמידים כגון דוד בן-שאול, צבי טולקובסקי, איוון שוובל, מיכאל גיטלין, שאול שץ ואחרים. בנוסף לאמנים אלו היו חברים בקבוצה גם אנשים כמוזיקאי יוסי מר חיים, המשוררים יהודה עמיחי, דניס סילק ועוד.
חברי הקבוצה התנסו באמנות אוונגרדית לתקופה, כדוגמת הפופ ארט ובשילוב בין אמנויות שונות.
קישורים חיצוניים
נועה אברון ברק, הקבוצה שנשכחה, באתר ערב רב
גאנז (חברה)
גאנז (באנגלית: Ganz Midwest-CBK LLC או בקיצור: Ganz) היא חברה צעצועים קנדית להפצה של בובות של חיות ופרטי אספנות, יצרנית המותג ובקינז.
ההצלחה של חיות המחמד של ובקינז ופריטים אחרים, אפשרו לחברת גאנז להפעיל את קרן Webkinz, אשר מתמקדת בתמיכה של תוכניות ילדים ברחבי העולם.
החברה נוסדה בשנת 1950 על ידי ניצול שואה בשם שמואל גאנז ובניו סאם גאנז וג'ק גאנז, שנקראו האחים גאנז.
רנו KZ
רנו KZ (בצרפתית: Renault KZ) היא מכונית משפחתית מסוג טורפדו, מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית רנו אשר יוצרה בין השנים 1923–1933 בצרפת.
המתחרים הגדולים היו: דגם סיטרואן סוג B12 ודגם פיג'ו סוג 177.
מוזיאון הטבע
{{פירושונים|
ראו גם
}}
קלמן וסג"ל
קלמן וסג"ל הייתה תוכנית אקטואליה יומית המוגשת בידי אראל סג"ל וקלמן ליבסקינד בערוץ כאן 11, החל מינואר 2019. שם התוכנית מבוסס על שני המגישים שלה. בצורתה היא דומה לתוכנית ריקלין ושות מערוץ 20, בה אראל סג"ל הנחה, עד שעזב את הערוץ בסוף 2018. לעיתים מוגשת התוכנית בהחלפת אחד מהמגישים על ידי ליאת רגב או תמר אלמוג. התכנית ירדה מהמסך באוקטובר 2020, עם חזרתו של אראל סג"ל לערוץ 20.
התוכנית שודרה בכל יום ב-19:00 למשך 50 דקות לפני המהדורה המרכזית בערב. מאפריל 2019 עברה התוכנית לשעה 17:55.
בימי חמישי הוגשה התוכנית על ידי ליאת רגב לבדה, והיא נקראת ביום זה "חמישי בשש".
מרכז הטניס של הפארק האולימפי (סיאול)
מרכז הטניס של הפארק האולימפי בסיאול הוא מתחם טניס הממוקם בפארק האולימפי של בירת קוריאה הדרומית סיאול. במרכז נערך בשנת 1988 טורניר
נולה
נולה (Nola) היא עיר באיטליה בנפת נאפולי, מחוז קמפניה. העיר ממוקמת בשפלה שבין הר וזוב לרכס הרי האפנינים.
היסטוריה
נולה נחשבת לאחד מהיישובים העתיקים בחבל קמפניה. בסביבתה נמצאו עדויות להתיישבות כבר בתקופת הברונזה, בסביבת 1650 לפנה"ס, ביישוב שננטש לאחר התפרצות של הווזוב באותה תקופה. העיר נוסדה מחדש על ידי האטרוסקים במאה השישית לפנה"ס, ועם עלייתם של שבטי הסאמניטים נקשרה עימם בברית.
בתקופת מלחמות הסאמניטיות עברה העיר לצידם של הרומאים. במלחמה הפונית השנייה, ניסה חניבעל לכבוש את נולה שלוש פעמים, בשנים 216, 215 ו-214, אך התקפותיו כנגד הכוח הרומאי בפיקוד מרקוס קלאודיוס מרקלוס נהדפו פעם אחר פעם.
במלחמת האיטלקים ברומא כבש המפקד האיטלקי גאיוס פאפיוס מוטיליוס את נולה בעורמה בשנת 90 לפנה"ס והציע ל-2000 חיילים רומאים ששהו בה לעבור למחנהו.   העיר נשארה כיס התנגדות סאמניטי עד תום המלחמה. סולה, שצבאו צר על העיר במשך זמן רב, נאלץ מכורח הנסיבות לחזור לרומא, ונולה לא הוכנעה אלא בשנת 80. בעת מרד ספרטקוס, בשנת 73,  הייתה נולה אחת מהערים שנכבשו על ידי המורדים.
מאוחר יותר הפכה העיר למושבה רומית, ואוגוסטוס מצא בה את מותו בשנת 14. מאות שנים מאוחר יותר הפכה העיר  למוקד עלייה לרגל לצליינים נוצרים לאחר שפאולינוס מנולה קבע בה את מקום מושבו והקים בה דיוקסיה.
בשלהי תקופת האימפריה הרומית נכבשה העיר ונבזזה על ידי המלך הוויזיגותי אלאריק הראשון בשנת 410, המלך הונדלי גאיזריק ב-453, ועל ידי שבטים סרקנים במאה התשיעית. במאה החמש עשרה נכבשה על ידי שארל הראשון, מלך נאפולי וסיציליה וחשיבותה ירדה מאוד לאחר רעידת אדמה שפקדה אותה.
בפומפיי הסמוכה נקרא אחד משערי העיר שער נולה, ואחד מהרחובות המרכזיים נקרא דרך נולה (Via di Nola).
העיר כיום
אחד מהמפורסמים בילידי העיר הוא ג'ורדאנו ברונו, הידוע גם כג'ורדאנו נולאנו.
המפלגה הסוציאל-דמוקרטית (אנדורה)
המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של אנדורה (בקטלאנית: Partit Socialdemòcrata) היא מפלגת האופוזיציה באנדורה ואחת משתי המפלגות העיקריות בה. כיום (2011) יש למפלגה מיעוט במועצה הכללית של העמקים - היא הפרלמנט של אנדורה. אפיונה הפוליטי של המפלגה הוא מרכז-שמאל.
היסטוריה
ראשית המפלגה בשנת 2000, עת הוקמה הפלגה.
בבחירות שנערכו באפריל 2005 באנדורה, זכתה המפלגה ב-38.1% מקולות הבוחרים וב-11 מושבים בפרלמנט (מתוך 28); בכך הפסידה המפלגה את השלטון למפלגה הליברלית. בבחירות שנערכו ארבע שנים מאוחר יותר, באפריל 2009, זכתה המפלגה ב-45.03% מקולות הבוחרים וב-14 מושבים בפרלמנט; בכך ניצחה המפלגה, וזכתה בשלטון במדינה. לאחר שנתיים (אפריל 2011), נערכו בחירות בשלישית, ובהם הפסידה המפלגה את השלטון לטובת מפלגת דמוקרטים למען אנדורה; בבחירות אלו זכתה המפלגה ל-34.80% מקולות הבוחרים וב-6 מושבים בפרלמנט.
כיום, עומד בראש המפלגה ז'אומה ברטומאו קסאני, אשר כיהן בעבר בשנים 2009-2011 כראש ממשלת אנדורה.
פרסי ההוקי הרוסי
בתום עונת ההוקי ברוסיה, וקודם בברית המועצות, הוענקו ומוענקים באופן מסורתי מספר פרסים למיטב השחקנים, המאמנים, השופטים והעיתונאים המכסים את ענף ההוקי.
הלמה של ברנסייד
בתורת החבורות, הלמה של ברנסייד (הידועה גם כלמת הספירה או כמשפט קושי-פרובניוס) היא תוצאה המתקבלת מפעולה של חבורה על קבוצה. הלמה שימושית ביותר כאשר סופרים אובייקטים מתמטיים בעלי סימטריה. הלמה קרויה על שם המתמטיקאי האנגלי ויליאם ברנסייד, אף כי לא הוא גילה אותה לראשונה. ברנסייד פרסם את הלמה עם הוכחה בשנת 1897, אף כי ידוע כי הלמה הייתה מוכרת לקושי עוד ב-1845. למעשה, מקובל להניח כי הלמה הייתה ידועה כל כך, עד כדי כך שברנסייד לא טרח לציין כי קושי הוכיח אותה לפניו.
תוצאה של הלמה (שנובעת מיידית מניסוחה) היא כי לתמורות על מספר סופי של איברים יש בממוצע נקודת שבת אחת.
ניסוח הלמה
תהי \ G חבורה סופית הפועלת על קבוצה \ X. נסמן, כלומר קבוצת האיברים ש \ g משאיר במקום. אז מספר המסלולים של הפעולה שווה ל- .
דוגמה
נניח כי אנו רוצים ליצור תעודות זהות מכרטיסי פלסטיק בני תשע משבצות, שבכל אחת מהן ניתן לנקב (או לא לנקב) חור. אנו רוצים לדעת כמה כרטיסים שונים ניתן ליצור, כאשר תבניות שאפשר להגיע אליהן באמצעות סיבובים או שיקופים יוצרות למעשה את אותו כרטיס.
הסיבובים והשיקופים יוצרים את החבורה הדיהדרלית \ D_4, ולכן בוחנים את פעולת החבורה הזו על קבוצת כל תבניות-החורים האפשריות. יש תבניות כאלה, ושתי תבניות יוצרות כרטיסים שונים רק אם הן לא שייכות לאותו מסלול. המטרה היא, אם כך, לספור את המסלולים בקבוצת התבניות תחת פעולת החבורה.
הוכחה
כאמור, נסתכל על חבורה \ G הפועלת על קבוצה \ X. נרצה לחלק את \ X למסלולים (זוהי חלוקה לקבוצות זרות), ולבדוק כמה תורם כל מסלול לסכימה.
נסתכל על \ x כלשהו ב \ X. נסמן את גודל המייצב שלו ב, ונסתכל על כל הקבוצות. לפי הגדרה, \ x מופיע בדיוק ב \ m קבוצות כאלה. נשים לב גם כי לכל \ y במסלול של \ x מתקיים. כיוון שגודל המסלול נתון על ידי , ישנם בדיוק איברים במסלול של x, שכל אחד מהם נמצא ב m קבוצות. לכן, בסכימה כל מסלול תורם בדיוק \ |G|. לכן, מתקבל, כלומר
.
מועדון הרכיבה תורמוס עיא
המועדון אינו מציע טיפול בבעלי סוסים פרטיים ומכשיר רוכבים ברכיבה אמנותית בלבד, המועדון הוא מועדון הרכיבה הראשון שהוקם ברשות הפלסטינית.
היסטוריה
מועדון הרכיבה הוקם על ידי פלסטיני בשם אשרף ראבי ב-2007, ראבי שאמנם נולד בתורמוס עיא היגר לפנמה כנער בן 16 ומשם לארצות הברית. במהלך שהותו בעולם חלם ראבי לבנות בית עם אורווה מלאים בסוסים. מועדון הרכיבה תורמוס עיא הוא למעשה הגשמת חלומו.
במועדון נערך מדי שנה במירוץ הסוסים השנתי של תורמוס עיא.
ממלכת גארו
גארו (ידועה גם בשם בושה, על שם השושלת השלטת) הייתה ממלכה של הסידאמים על גבול אזור גיב באתיופיה. הממלכה גבלה בצפונה בממלכת ג'אנג'ארו, במזרחה בנהר האומו, ובדרומה בנהר הגוג'אב שהפריד אותה ממלכת קאפה, בגלל חוסר גבול מערבי ברור הממלכה הייתה צריכה להתמודד עם פלישות של האורומו מממלכת ג'ימה.
ממלכת גארו שרדה כמדינה עצמאית עד אשר נכבשה על ידי ממלכת ג'ימה תחת שלטונו של אבבה גומול. קיסר אתיופיה היילה סלאסי הוא זה שסיפח את ממלכת ג'ימה לאתיופיה. כיום אחד מצאצאיו של דאגוי, המלך האחרון של גארו, חי במצב של "חצי גירוש" בג'יראן.
אפקוט
אפקוט (באנגלית: Epcot) הוא אחד מפארקי השעשועים בדיסניוורלד, שבאורלנדו, פלורידה שבארצות הברית. הפארק מוקדש להצגת ההישגים הטכנולוגיים של האדם והרבגוניות התרבותית של פני כדור הארץ. הפארק נפתח ב-1 באוקטובר 1982.
מגדלורים של קסם (Beacons of Magic)
מגדלורים של קסם (Beacons of Magic) הם 4 מופעים אשר נוצרו לכבוד חגיגות 50 שנה לוולט דיסני וורלד. כל פארק מארבעת הפארקים בדיסניוורלד קיבל גרסה משלו למופע, אשר מאירה את הסמל של הפארק. המופע מאיר את הסמל המרכזי של אפקוט, שהוא ספינת החלל כדור הארץ (Spaceship Earth) על ידי 1,861 מנורות שלכל אחת מהן מחוברות 6 קרני אור שיוצרות אפקט כוכב. אפקוט קיבל את הגרסה המושקעת ביותר למופע, בעוד שבפארקים האחרים הסתפקו במיפוי הקרנות אשר היה קיים כבר שנים אחורה.
למופע מספר גרסאות אשר מתחלפות מידי עונה ובהתאמה לפסטיבלים השונים שמתקיימים באפקוט במהלך השנה. המופע רץ בסבבים של רבע שעה משקיעה ועד מופע הזיקוקים ומחליף בין גרסאותיו השונות בכל הרצה. אפקוט הוא הפארק היחיד ששמר על המופע אחרי סיום חגיגות 50 שנה לוולט דיסני וורלד.
המבקרים סיפקו ביקורות חיוביות מאוד למופע ולטכנולוגיה ששומשה בו, יש הטוענים שזה הדבר הטוב היחיד שיצא מחגיגות ה50 שנה לאתר הנופש.
הרמוניוס (Harmonious)
הרמוניוס (Harmonious) היה מופע זיקוקים אשר היה מוקרן מידי ערב מעל לגונת תצוגת העולם באפקוט. הוא שוחרר ב-1 באוקטובר 2021 כחלק מחגיגות 50 שנה לוולט דיסני וורלד והחליף את קודמו - ״אפקוט לנצח״ (EPCOT Forever). המופע תוכנן במקור להיות מוצג עוד ב-2020, אך בעקבות התפשטות נגיף הקורונה תוכניות אלו נבלמו.
המופע משתמש בטכנולוגיות חדשניות, אשר ממוקמות באופן בולט על גבי אוסף אסדות צפות שעגונות באופן קבוע אל מרכז לגונת תצוגת העולם, בעלות מזרקות, זרקורים ומסכי לד כדי להציג חווית צפייה ושמיעה של 360 מעלות סביב כל תצוגת העולם.
המופע חוגג את תרבויות העולם והסיפורים שלו אשר שימשו כהשראה לשלל סרטי דיסני.
ב־11 בספטמבר 2022 דיסני הכריזו בכנס ה-D23 Expo שהמופע יבוטל לצמיתות ויוחלף במופע אחר, למרות שבמקור תוכנן להישאר באפקוט לטווח הארוך. המופע ״אפקוט לנצח״ (EPCOT Forever) חזר במקום “הרמוניוס” ב-3 באפריל 2023 על מנת לשמש כממלא מקום שוב, עד שהמחליף לטווח הארוך הבא יהיה מוכן. הרמוניוס התנגן בפעם האחרונה לילה לפני.
אפקוט לנצח (EPCOT Forever)
אפקוט לנצח (EPCOT Forever) הוא מופע זיקוקים אשר מוקרן מידי ערב מעל לגונת תצוגת העולם באפקוט. הוא הוקרן לראשונה ב-1 באוקטובר 2019 ושירת כממלא מקום אשר החליף את קודמו ״הארה: השתקפות של כדור הארץ״ (IllumiNations: Reflections of Earth), עד שהגיע המחליף לטווח הארוך ששמו ״הרמוניוס״ (Harmonious), אשר שוחרר ב-1 באוקטובר 2021.
המופע הציג שירים משלל מתקנים ותהלוכות אשר היו בפארק מראשיתו ועד היום, בנוסף להקלטות מעוררות השראה מפיו של וולט דיסני, ולכן עורר נוסטלגיה רבה למבקרים הוותיקים של הפארק.
המופע הושהה ב-15 במרץ 2020 בעקבות התפשטות נגיף הקורונה וחזר לפעול רק כשנה ו-4 חודשים אחר כך, ב-1 ביולי 2021, ביחד עם חזרתו של מופע הזיקוקים המפורסם ״באושר ועושר״ (Happily Ever After) בפארק ממלכת הקסם.
בגרסתו המקורית, אשר הוצגה עד השהייתו של המופע, הוא כלל שימוש מיוחד בעפיפונים מוארים שמוציאים גיצי אש אשר הועפו על ידי סירות מנוע ששטו מסביב ללגונת תצוגת העולם. מאחר שנדרש היה מדיסני לשנות את הרכב התותחים והלגונה כדי להתאימם למופע החדש ״הרמוניוס״ (Harmonious), החליפו דיסני את החלקים בהם העפיפונים נהגו להופיע בזיקוקים רגילים.
ב־11 בספטמבר 2022 דיסני הכריזו בכנס ה-D23 Expo שמופע חדש יוצג באפקוט במקום ״הרמוניוס״, ולכן המופע ״אפקוט לנצח״ (EPCOT Forever) חזר ב-3 באפריל 2023 על מנת לשמש כממלא מקום שוב, עד שהמחליף לטווח הארוך הבא יהיה מוכן.
הקהילה המתוכננת
השם "אפקוט" (Epcot) הוא ראשי תיבות של "אבטיפוס ניסיוני של קהילת המחר" (Experimental Prototype Community of Tomorrow) - חברה אוטופית שתוכננה על ידי וולט דיסני.
וולט דיסני רצה להקים קהילה בה יתגוררו כ- 20,000 תושבים ותהווה קהילה לדוגמה לאיך החיים בעתיד צריכים להיות. מבני הקהילה היו אמורים להיות במעגל, שבמרכז מבני המסחר וסביבו בנייני המגורים. התחבורה בעיר הייתה אמורה להתבצע באמצעות מונורייל. תנועת הרכבים תוגבל למנהרות תת-קרקעיות בעוד שמעל הקרקע יוסעו האנשים באמצעות מדרכות נעות. מבני הקהילה היו אמורים להיות מוקמים תחת כיפה ענקית השולטת בטמפרטורה (רעיון שמאוזכר בסרט המופע של טרומן משנת 1998).
תעשיית חלל ברוסיה
תעשיית החלל ברוסיה כוללת ייצור טילים, חלליות, לוויינים וציוד נוסף הקשור בחקר חלל והיא אחת התעשיות החשובות בכלכלה הרוסית והמובילות בעולם. לאחר התפרקות ברית המועצות והמצב הכלכלי הקשה שפקד את הפדרציה הרוסית הצטמצמו מאוד תקציבי תעשיית החלל של רוסיה והיא ביטלה פרויקטים רבים. מאז שנת 2000 עם ההשתפרות במצב הכלכלי גדלו התקציבים.
אפקוט
הקהילה המתוכננת
וולט דיסני לא הצליח להשיג את האישורים הנדרשים ואת הכספים להגשים את חלומו. הרשויות המקומיות של מדינת פלורידה סירבו לאשר את הקמת הקהילה בטרם תוקם ממלכת הקסם. וולט דיסני נפטר בטרם הושלמה הקמת פארק ממלכת הקסם.
מחליש (גנטיקה)
המַחְלִישׁ (באנגלית attenuator. "אָטֵנוּאַצְיָה") הוא רצף DNA הממלא תפקיד חשוב בבקרת גנים בתאים פרוקריוטיים כיוון שבתאים אלו אין גרעין תא. המונח מחליש מתייחס לרצף בקרה ייחודי, שכאשר הוא מתועתק ל-RNA, יוצר מבנה בעל צורה של סיכת ראש העוצר את התעתוק כאשר תנאים מסוימים לא מתמלאים.
דוגמה לכך ניתן למצוא בגן trp בחיידקים פרוקריוטים. כאשר יש כמות גדולה של טריפטופן בסביבה שבה החיידק נמצא, החיידק לא צריך לייצר עוד טריפטופן וזאת על מנת לחסוך באנרגיה. כאשר האנזים RNA פולימראז נקשר ומתחיל לתעתק את הגן, הריבוזום מתחיל לתרגם (מצב זה שונה מתאים איקריוטיים, שבהם ה-RNA חייב לצאת מהגרעין לפני שהתרגום מתחיל). הרצף המחליש, שנמצא אחרי רצף הקדם ורצף המפעיל, כולל ארבעה מתחמים כאשר מתחם מספר 3 יכול להתחבר למתחם מספר 2 או למתחם מספר 4.
באופן נגדי, משמעותה של כמות טריפטופן קטנה היא שהריבוזום יפסיק לתרגם כבר במתחם 1, ויגרום למתחמים 2 ו-3 ליצור מבנה שונה של סיכת ראש שלא יגרום לסיום התעתוק. לכן, האופרון יתועתק ויתורגם, כך שהחומצה האמינית טריפטופן תיווצר. באופן זה, מתחם מספר 4 הוא מחליש. ללא מתחם 4, התעתוק יכול להמשיך ללא קשר לכמות הטריפטופן.
תעשיית חלל ברוסיה
התעשייה מורכבת מלמעלה מ-100 חברות ומעסיקה כ-250,000 איש. מרבית חברות החלל הרוסיות הן יורשות של לשכות העיצוב הסובייטיות. חברת החלל הפרטית הגדולה ביותר ברוסיה היא תאגיד הטילים והחלל אנרגיה, שהיא שותפה עיקרית בתפעול טילי השיגור. חברת חרוניצ'ב ופרוגרס הן הספקיות העיקריות של רכבי חלל, כאשר חברת לאבוצ'קין היא המפתחת העיקרית של גשושיות חלל רוסיות וחברת "מערכות הלוויין המודיעיניות ע"ש רשטניוב" היא ספקית הלוויינים העיקרית.
תעשיית החלל הסובייטית
תעשיית החלל הסובייטית הייתה אחת הוותיקות והמתקדמות בעולם והורכבה מלשכות תכנון ממלכתיות שייצרו רכיבי חלל באמצעות מפעלים שהיו פזורים ברחבי המדינה כולה והיו בתחילה חלק מהגולאג והעסיקו אסירים רבים. לאחר פירוק הגולאג בשנות ה-50, המשיכו לשכת התכנון הממלכתיות לפעול בכפיפות למשרד לבניית מכונות כללית שהיה המשרד הממשלתי בברית המועצות שהיה אחראי על תעשיית החלל הסובייטית והוקם בשנת 1955.
בשנות ה-80, בוצעו הליכי הפרטה ראשונים ובתחילת שנות ה-90, חלק רב מאותן לשכות תכנון ממלכתיות הפכו לחברות הנסחרות בבורסה, חלקן המשיכו להיות חברות בבעלות המדינה ואחרות הופרטו.
אחד ממרכזי תעשיית החלל הסובייטית בתחום התכנון לשכת תכנון יוז'ני ביחד עם מפעל לייצור ממוקמים בדנייפרופטרובסק שלאחר התפרקות ברית המועצות נמצא עתה באוקראינה.
תעשיית החלל הרוסית
תעשיית החלל של ברית המועצות הייתה מורכבת וגדולה, שזכתה למימון נרחב, וזכתה למספר הצלחות הגדולות. ההוצאה על תוכנית החלל הסובייטית הגיע לשיאו בשנת 1989, כאשר תקציב התעשייה, שהייתה ממלכתית כולה, הסתכם ב-6,900,000,000 רובל. בתקופת הפרסטרויקה של שנות ה-80, מימון תוכנית החלל החל לרדת, והמימון כמעט הופסק בשל הקשיים הכלכליים בשנות ה-90. הפדרציה הרוסית ירשה את החלק העיקרי של התשתיות וחברות תוכנית החלל הסובייטית (בעוד שאחרים, כגון לשכת העיצוב יוז'נוי, הפכה לאוקראינית), אך רוסיה מצאה את עצמה מתקשה להמשיך לשמור על מימון התוכנית. עד 1998, מימון תוכנית החלל קוצץ ב-80%.
שנות המשבר
בשנת 1993, התוכנית היוקרתית ביותר של התעשייה, מעבורת החלל בוראן, בוטלה. התוכנית פותחה במשך 20 שנה על ידי מיטב החברות בתחום, ועם ביטולה מיד הביאה לירידה של 30% מכוח העבודה של הענף. 300,000 אנשים עבדו בתעשייה בסוף 1994, לעומת 400,000 בשנת 1987, כשמימון תוכנית החלל הסתכם רק ב-0.23% מתקציב המדינה.
המשבר הגדול ביותר תוכנית החלל התרחש במהלך המשבר הפיננסי ברוסיה ב-1998. חלק גדול מהכסף המתוקצב לא הגיע לחברות. תעשיית החלל המשיכה לקצץ בכוח אדם, ועד מהרה נשארו רק 100,000 עובדים, ששכרם קוצץ אף הוא. כך למשל, יצרנית מנועי הטילים אנרגומאש, הסתפקה בשכר חודשי ממוצע לעובדיה באותה תקופה, ב-3,000 רובל (כ-104 דולרים). התשתית הפיזית של תעשיית החלל ירד מאוד, וכיוון שהכספים לא היו זמינים כדי לטפל בהאנגר של המעבורת בוראן בבייקונור, הוא התמוטט על המעבורת במאי 2002.
שיתוף פעולה בינלאומי
במהלך שנות משבר, חברות תעשיית החלל הרוסית שיתפו פעולה עם חברות זרות כדי להבטיח תזרים מזומנים איתן לקופותיהן. מבחינה זו, הייתה חרוניצ'ב מוצלחת במיוחד. ב-15 באפריל 1993 חרוניצ'ב יצרה את מיזם לוקהיד-חרוניצ'ב-אנרגיה, שהיה מיזם משותף עם חברת לוקהיד מרטין האמריקנית. בשנת 1995, בעקבות המיזוג של לוקהיד מרטין ומרייטה, המיזם הפך לשירותי שיגור בינלאומיים (ILS). המיזם משותף היה אחראי על השקות טילי הפרוטון והן טילי האטלס האמריקניים. ארצות הברית אפשרה את השקתו והפצתו של טיל הפרוטון בשוק הבינלאומי, אף שהציגה מכסה מוגבלת על מנת להגן על שוק ההשקה של "הצפת השוק במוצר חלל רוסי". למרות זאת, פרוטון, שנבנה על ידי חרוניצ'ב, היה מוצלח מאוד ועד סוף שנת 2000 הרוויח חוזים בשווי של מעל 1.5 מיליארד דולר. עוד חברה מצליחה הייתה אנרגומאש, שבאמצעות מנוע ה-RD-180 שלה התפרסמה מאוד והמנוע אף הותקן כרכיב ההנעה העיקרי של טילי האטלס האמריקניים. היצרן לוקהיד מרטין רכש 101 מנועי RD-180 מאנרגומאש שהרוויחה כמיליארד דולר.
תוכנית החלל הפדרלית החדשה
בתחילת שנות ה-2000, בתקופת נשיאותו של ולדימיר פוטין, הכלכלה הרוסית החלה להתאושש ולגדול יותר מדי שנה והתחזית למימון תוכנית החלל של רוסיה החלה להיראות טוב יותר.
בשנת 2001, עם פיתוח מערכת הניווט הלווינית GLONASS גדלה עדיפות הממשלה לפיתוח תוכנית חלל פדרלית חדשה. וסך הכל, 4.8 מיליארד רובל הוקצו עבור תוכנית החלל בשנת 2001, מתוכם 1,600,000,000 יועדו ל-GLONASS. עד שנת 2004, הוצאות החלל של רוסיה גדלו ב-12 מיליארד רובל. בשנת 2005, אסטרטגיה חדשה לפיתוח תוכנית החלל של המדינה, יצאה לדרך תחת הכותרת תוכנית החלל הפדרלית לשנים 2006–2015. במסגרתה נקבע כי יש להשלים את תחנת החלל הבינלאומית, פיתוח משפחת טילי אנגרה, ופיתוח חללית מאוישת חדשה, כמו גם השלמת מערכת GLONASS, בין היתר. ב-2004 סוכנות החלל הרוסית הפכה לסוכנות החלל הפדרלית והיא הוכפפה ישירות לממשלת רוסיה.
באמצע שנות ה-2000 המימון של תוכנית החלל המשיך להשתפר באופן משמעותי, בהיקף של 21,590,000,000 רובל בשנת 2005 ועלה ל-23 מיליארד רובל בשנת 2006. בשנת 2007, 24,400,000,000 רובל הוצאו על תוכנית החלל האזרחית, בעוד תקציב תוכנית החלל הצבאית היה 11 מיליארד רובל. התעשייה גם המשיכה לקבל סכומים ניכרים מאוד, שאפשרו לה לייצא רכיבי חלל למדינות שכנות.
אפקוט
פארק השעשועים
בעקבות חזונו של וולט דיסני החליטו המתכננים של דיסני להקים פארק שעשועים המדגים את הטכנולוגיות החדשניות ביותר, מתכננים אחרים רצו להדגים את השוני והרב תרבותיות של העולם. איחוד של שני הרעיונות הוליד את אפקוט. הפארק נפתח לקהל בשנת 1982.
בשנת 1996 הוקמה העיירה סלבריישן (באנגלית: "Celebration" - "חגיגה") המבוססת על חזונו של דיסני להקמת עיר אוטופית.
נתונים על בניית הפארק
עלות הקמת הפארק המשוערת הגיעה ל-1.4 מיליארד דולרים. זמן הבנייה נמשך שלוש שנים, ובאותה עת הפרויקט היה פרויקט הבנייה הגדול ביותר בכדור הארץ. שטח הפארק - 1.2 קמ"ר (הוא גדול מהעיר העתיקה בירושלים). בשטחי החנייה של הפארק יש מקום ל-11,211 מכוניות (כאשר שטחים פתוחים מאפשרים חנייה ל-500 מכוניות נוספות). מדרכות הפארק תוכננו במיוחד על ידי חברת דיסני וחברת קודאק כך שצבע המדרכות הוורוד ידגיש את צבע הדשא הירוק ויגרום לתמונות לצאת בהירות וזוהרות יותר.
מבנה הפארק
הפארק מורכב משני חלקים - "עולם העתיד" ו"תצוגת העולם", שניהם בנויים כדוגמת הירידים העולמיים שהיו נפוצים בראשית המאה ה-20.
עולם העתיד
אתרים בעולם העתיד:
כל אחד מהביתנים בעולם העתיד ממומן על ידי חברה מסחרית המממנת את הקמתו ותחזוקתו, ובתמורה שמה מופיע על כל מתקן ומתקן.
גלריית העולם
גלריית העולם מורכבת מאחד עשר ביתנים המייצגים אחת עשרה מדינות: (עם כיוון השעון) כל אחד מהביתנים מציג חנויות ומסעדות המופעלות על ידי אזרחי אותה מדינה. חלק מהביתנים כוללים אטרקציות או מופעים. הבניינים ממומנים ומתוחזקים על ידי המדינות השונות. מסיבה זו אין ביתנים לרוסיה, ספרד וישראל, אשר על אף שהדבר הוצע להם, ואף שתוכננו הביתנים, סירבו לממן את הקמתם.
בניגוד לממלכת הקסם בה לא מוכרים משקאות אלכוהוליים, בגלריית העולם מוכרים את המשקאות האלכוהוליים הנפוצים במדינות השונות.
מקסיקו
הביתן המקסיקני בנוי בצורת פירמידה אצטקית. המבקרים הנכנסים אליה עוברים ראשית דרך תצוגה של אומנות מקסיקנית. האולם המרכזי מציג שוק מקסיקני בשעת לילה הקרוי "כיכר החברים" (Plaza de los Amigos) בקצה הכיכר מצויה מסעדת סאן אנחל המשיקה על אגם, שמעברו השני הר געש. בבניין מצוי מתקן הקרוי "אל ריו דל טיימפו" (נהר הזמן - El Rio del Tiempo) המציג את התרבות המקסיקנית תוך שיט בסירה.
נורווגיה
ביתן נורווגיה נבנה בסגנון של כפר נורווגי. בכפר נמצאת כנסיית לוחות בסגנון בנייה נורווגי. בביתן חנויות רבות המקושטות בטרולים רבים. בביתן נמצא גם המתקן Frozen ever after - מסע סירה בעקבות הסרט המצליח "לשבור את הקרח", וכן בית קפה בשם Bakeri Og Kafe המכין עוגות נורווגיות מסורתיות.
סין
המבקרים נכנסים לביתן הסיני דרך שער סיני רחב המוביל לתוך חצר שבמרכזה מקדש סיני, הדומה למקדש השמיים שבבייג'ינג. בתוך המבנה מוצגת הסרט "התרשמויות מסין" סרט 360 מעלות. בביתן מספר חנויות של מוצרים סיניים ומסעדות סיניות והחצר בנויה בסגנון גן סיני עם אגמים, וגשרים וצמחייה אסיאתית.
גרמניה
הביתן הגרמני מתוכנן להיראות כמו עיר גרמנית קטנה. בביתן גן בירה (Biergarten) המוכר אוכל גרמני טיפוסי, וכן מספר חנויות גרמניות (המוכרות שעוני קוקייה וצעצועים).
איטליה
הביתן האיטלקי בנוי סביב פיאצה (כיכר) המוקפת בניינים בסגנון ונציאני ובסגנון רומאי. אחד הבניינים הוא מבנה של מגדל הפעמון (הקמפנלייה) של כיכר סן מרקו שבוונציה. בביתן מספר מסעדות, ובחצר נוהגים לבצע מופעי רחוב.
יפן
הביתן היפני מורכב ממספר בניינים הבנויים סביב חצר קטנה. בפתח הביתן מצויה פגודה יפנית ושער טוריי. בביתן גן יפני הכולל ברכות וגן סלעים. בקצה המרוחק של החצר ישנה טירה יפנית הכוללת חפיר, ובתוכה תצוגה של אומנות יפנית. עיקר הבניין היפני מורכב מחנות וממסעדות. בביתן תוכנן להיות המופע "פגוש את העולם" המוקרן בדיסנילנד שבטוקיו אולם תוכנית זו לא יצאה אל הפועל.
מרוקו
ביתן מרוקו בנוי כדוגמת העיר המרוקאית מרקש. בפתח הביתן בנוי מינרט מרשים. הביתן כולל גלריה לאומנות ומציג את ההיסטוריה של מרוקו וכן כדוגמה לארכיטקטורה המרוקאית - בית מהעיר פאס. בביתן מסעדה מרוקאית וחנויות המוכרות מוצרי ביגוד ועור במעיין באזאר.
צרפת
הביתן הצרפתי בנוי בסגנון של שכונה פריזאית כאשר ברקע ניתן לראות את מגדל אייפל בביתן מספר חנויות ומסעדות וכן מוצג הסרט הפנורמי "התרשמויות מצרפת".
קנדה
ביתן קנדה נועד להציג למבקרים את אזור הספר הקנדי - הביתן מקושט כקניון פתוח, ובו מפלי מים. כמו כן בכניסה לביתן מצויים עמודי טוטם אינדיאניים. הביתן המרכזי מציג את הסרט "הו קנדה!" - סרט 360 מעלות המתאר את נופי קנדה.
תעשיית חלל ברוסיה
תוכנית החלל הפדרלית החדשה
תחת נשיאותו של דמיטרי מדבדב, טכנולוגיית החלל הייתה תוכנית מפתח של תוכנית המודרניזציה של המדינה. ההוצאה גדלה ל-82 מיליארד רובל (2,400,000,000 דולר) בשנת 2009. בשנת 2011, הממשלה הוציאה 115,000,000,000 רובל (כארבעה מיליארד דולר) על תוכניות החלל הפדרלית.
בשנת 2023 רוסיה שיגרה את הגשושית הראשונה שלה מאז שנת 1975
מבנה
החברה הגדולה ביותר של תעשיית החלל של רוסיה היא תאגיד הטילים והחלל אנרגיה (RKK Energiya). החברה הייתה החברה המרכזית שנטלה חלק בשיגורי החלליות המאוישות, שהובילה את הפיתוח של סויוז TMA וחלליות מתקדמות אחרות שסייעו לרוסיה בתחזוקת תחנת החלל הבינלאומית. החברה מעסיקה כ-22,000 עד 30,000 איש.
חברת לשכת העיצוב המרכזית פרוגרס היא חברת טילים העוסקת בפיתוח וייצור המשגר סויוז. גרסת סויוז-FG משמשת לשיגור חלליות מאוישות, בעוד שקיימת גם גרסה בינלאומית במיזם משותף המכונה סטארסם ומשמש כלוויין מסחרי. יצרנית הלוויינים הגדולה ברוסיה היא מערכות המידע הלווייניות רשטניוב שהיא הקבלנית הראשית בתוכנית GLONASS ומייצרת את סדרת אקספרס (Ekspress) לתקשורת לוויינים. החברה ממוקמת בז'לזנוגורסק, מחוז קרסנויארסק והיא מעסיקה כ-6,500 עובדים.
החברה המובילה ברוסיה לפיתוח מנועי טילים ואחת החברות המתקדמות בעולם בתחום זה היא אנרגומאש, שמעצבת ומייצרת את המנוע RD-180 המפורסם. חברה נוספת לפיתוח מנועים היא לשכת העיצוב פאקל, הממוקמת במחוז קלינינגרד ואף היא אחת החברות המובילות בתחום ההנעה החשמלית. לשכת לאבוצ'קין היא בוחנת טיסות החלל הראשית של רוסיה. היא אחראית על פיתוח גששיות חלל על והייתה אחראית על פיתוח פובוס-גרונט שהיה הניסוי הראשון של הפדרציה הרוסית לטיסה לחלל בשנות ה-2000, מאז מארס 96.
קאנוניזציה (קדושים נוצרים)
בנצרות הקתולית, קאנוניזציה (בעברית קידוש או הקדשה) היא תהליך ההכרזה על אדם מת כקדוש. בעבר, אנשים הוכרו כקדושים בתהליך לא-רשמי, אך בסופו של דבר התהליך מוּסד.
בכנסיות הקתוליות, פעולת הקאנוניזציה מבוצעת על ידי האפיפיור בלבד, והיא מגיעה להשלמתה בסופו של תהליך ארוך הדורש הוכחות לכך שהאדם שהועמד לקאנוניזציה חי ומת בדרך מופתית וקדושה, ושהוא ראוי להיות מוכר כקדוש. הכרה רשמית זו מעניקה לאותו אדם תהילת עולם בכנסייה הקתולית, וניתן להזכירו בנוסחי תפילה שונים.
תהליך הקאנוניזציה אינו הופך אדם לקדוש, אלא רק מכריז על כך שהאדם הוא קדוש, כלומר היה כזה גם לפני הקאנוניזציה וגם במהלך חייו; עם זאת, לקדוש אין להתייחס כאל אל, אלא כאל אדם ששירת בחייו את האל, וחייו הקדושים הפכו אותו לראוי לאהבתו המיוחדת. מקובל לומר שישנם קדושים רבים בגן עדן שלא הוכרו על ידי הכנסייה הקתולית באופן רשמי כקדושים, אך קדושתם אינה פחותה משל אלו שכן הוכרו רשמית ככאלה.
תהליך הקאנוניזציה
תהליך הפיכתו של אדם לקדוש הוא תהליך ארוך, המורכב ממספר שלבים. התהליך המתואר כאן תקף לכנסייה הקתולית, ונקבע על ידי האפיפיור יוחנן פאולוס השני בשנת 1983:
"משרת האל"
זהו השלב הראשון בתהליך הקאנוניזציה. בישוף, בדרך כלל זה האחראי על המקום בו המועמד מת או נקבר, נותן רשות לפתוח בחקירת מעלותיו וסגולותיו של האדם. אין לפתוח חקירה זו קודם שחלפו 5 שנים מיום פטירתו של האדם, אלא ברשות מיוחדת מהאפיפיור. רשות זו ניתנה, לדוגמה, בתהליך הקאנוניזציה של האם תרזה, ושל האפיפיור יוחנן פאולוס השני על ידי יורשו, האפיפיור בנדיקטוס ה-16. במקרים שבהם נפתחת חקירה שכזאת, בדרך כלל מוקמת ועדה שחוקרת את פעולותיו, כתביו ודרשותיו של המועמד ונכתבת ביוגרפיה מפורטת הכוללת עדויות ראייה של אנשים שהכירו את המועמד. לאחר שנאסף מידע מספק על אותו אדם, הבישוף המקומי מוסר את המידע למועצת הוותיקן, וזו מתכנסת וממנה פוסטולאטור – אדם שתפקידו לאסוף מידע נוסף על חייו של מְשָרֵת האל.
הכרזת "נון-קולטוס"
לאחר המשך החקירה, גופתו של משרת האל מוצאת מקברה ונעשית בדיקה שלא קיימת סגידה אפיקורסית או כופרת סביב משרת האל או סביב קברו. הכרזה זו נקראת בלטינית non cultus. הגופה נשמרת לצורך שימוש כשריד של האדם, למקרה שיוכרז כקדוש.
מכובד / גיבור בחסד
לאחר שנאסף מידע מספיק, מועצת הוותיקן תתכנס ותמליץ בפני האפיפיור להכריז על מעלותיו הנשגבות של משרת האל. הדבר אומר שמשרת האל הפגין מעלות של אמונה דתית, תקווה וצדקה, ואת המעלות הבסיסיות של זהירות, צדק, עוז רוח ומתינות, ברמה הרואית. מנקודה זו, עוברים לשלב השני של הקאנוניזציה ומכנים את משרת האל "מכובד" (venerable). למכובד עדיין אין יום בשנה המשויך לו, כנסיות לא יכולות להיבנות לכבודו, והכנסייה לא הכריזה על הימצאותו של האדם בגן עדן.
מבורך
בירוך (Beatification) הוא הצהרה של הכנסייה ש"ראוי להאמין" שהאדם נמצא בגן עדן. השלב הזה שונה למרטירים ולכאלה שאינם מרטירים:
הכנסייה האורתודוקסית
בכנסייה האורתודוקסית, התהליך נקרא "גלוריפיקציה" והוא שונה מהתהליך המקובל בכנסייה הקתולית. על פי התפיסה האורתודוקסית, התהליך מבוצע על ידי אלוהים ולא על ידי נציגים של הכנסייה עלי אדמות.
לאחר שהאדם נעשה קדוש על ידי רוח הקודש, האל יכול להלל את האדם על ידי נסים. בסופו של דבר, הגלוריפיקציה תוכרז על ידי בישוף, בדרך כלל לאחר חקירה שנועדה להבטיח שהאדם היה בעל אמונה אורתודוקסית, חי חיים הראויים לחיקוי, ושהעדויות לנסים שיוחסו לו הן אמינות. הגלוריפיקציה אינה הופכת את האדם לקדוש, אלא רק מציינת את קדושתו, שהוכחה על ידי האל.
למרטירים לא מתבצע תהליך רשמי של גלוריפיקציה, שכן העדות להקרבתם האישית מספיקה כדי להוכיח שהאל הפך אותם לקדושים.
הכנסייה האנגליקנית
מאז פירוד הכנסייה האנגליקנית מהכנסייה הקתולית, רק המלך צ'ארלס הראשון הוכרז כקדוש. לכנסייה האנגליקנית חגי קדושים נוצרים משלה, ובהם חגים לאנשים שלא הוכרזו רשמית כקדושים, כמו ק.ס. לואיס (22 בנובמבר) ומרטין לותר קינג (4 באפריל).
לותרניזם
חלק מהמאמינים בלותרניזם מכירים בקדושים הנוצרים, אך רק באלה שהוזכרו בכתבי הקודש.
פול ון הימסט
פול ון הימסט (בהולנדית: Paul Van Himst; נולד ב-2 באוקטובר 1943 בסינט פיטרס-לאוו בבלגיה) הוא כדורגלן ומאמן כדורגל בלגי.
ון הימסט, ששיחק כקשר, נחשב אחד מהכדורגלנים הבולטים בבלגיה בכל הזמנים. הוא היה שחקן פעיל בין השנים 1959 ו-1977 וברוב שנותיו היה שחקן קבוצת אנדרלכט, במדיה שיחק 457 משחקים. במדי נבחרתה הלאומית של בלגיה הוא הופיע ב-81 משחקים בין ארציים, מהם 37 כקפטן. כמו כן, עד היום מחזיק ון הימסט בתואר מלך השערים של הנבחרת הבלגית בכל הזמנים, כשלזכותו 30 כיבושים (במשותף עם ברנרד וורהוף, שכבש גם הוא 30 שערים). ב-2003 נבחר על ידי התאחדות הכדורגל הבלגית, במסגרת פרסי היובל של אופ"א, ככדורגלן הזהב של בלגיה – הכדורגלן הבולט בארצו בשנים 1954–2003.
ון הימסט ניחן במשחק טכני ואלגנטי והיה בעל יכולת כדרור וכיבוש שערים. הוא זכה למספר כינויים: פופול, פלה הלבן, פול סלאלום ופול גאזון (Gazon, "דשא" בצרפתית, בשל מספרן הרב של העבירות שנעברו עליו במשחקים). הוא היה בהרכבה הייחודי של נבחרת בלגיה בעת שהתמודדה ב-1964 מול הולנד כשבחלקו השני של המשחק נמנו כל 11 השחקנים הבלגים שעל המגרש עם סגל קבוצת אנדרלכט.
קריירה כשחקן
כבר בגיל צעיר ביותר החל לשחק בעיר הולדתו הסמוכה לבריסל. בגיל 8 כבר הצטרף לקבוצת הילדים של אנדרלכט והתקדם במהירות. בעונת 1959/1960, בגיל 16 וחצי, לבש לראשונה את מדי הקבוצה הבוגרת ובאוקטובר 1960, כשהיה בן 17, ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בלגיה במשחק נגד שוודיה.
ב-1960 החל פייר סיניבלדי לאמן את אנדרלכט והביא לקבוצה סגנון התקפי שהזניח את ההגנה. אנדרלכט, שגם קודם הייתה קבוצת צמרת, רשמה שורת הישגים מרשימה בכדורגל הבלגי והפכה לקבוצה השלטת בו. יחד עם קבוצתו, זכה ון הימסט בשמונה אליפויות הליגה הבלגית ובארבעה גביעי בלגיה. הוא זכה ארבע פעמים בתואר "נעל הזהב הבלגית" שהוא תואר "שחקן השנה" בבלגיה ושלוש פעמים בתואר מלך השערים של הליגה הבלגית.
במסגרות הבינלאומיות, הן בגביעי אירופה השונים לקבוצות והן עם הנבחרת הלאומית, לא נחל ון הימסט הצלחה מרובה. אנדרלכט כמעט ולא הצליחה להעפיל לשלבים הגבוהים של הגביעים השונים בשנים 1960–1975 בהן שיחק בשורותיה. היא הגיעה פעמיים לרבע הגמר בגביע אירופה לאלופות והודחה. ב-1970 היא העפילה לשלב הגמר של גביע ערי הירידים ונוצחה על ידי ארסנל לאחר משחק כפול. הנבחרת הבלגית כשלה בנסיונותיה להעפיל לטורנירי הגביע העולמי ב-1962 וב-1966 (אז ניצחה פעמיים את נבחרת ישראל כולל שלושער של ון הימסט באצטדיון רמת גן). לגביע העולמי ב-1970 העפילה בלגיה אך נשרה בשלב הבתים וב-1974 שוב כשלה בניסיונה להעפיל לטורניר הגביע העולמי שנערך בגרמניה. הישגה הבולט בתקופת ון הימסט, היה המקום השלישי באליפות אירופה בכדורגל ב-1972.
הקריירה שלו כשחקן פעיל הסתיימה ב-1977 כתוצאה מפציעה בברך.
קריירה כמאמן
ב-1983 נתמנה ון הימסט כמאמנה של אנדרלכט. הוא היה מאמן הקבוצה עד 1986. בתקופה זו זכתה אנדרלכט פעמיים באליפות בלגיה וב-1983 אף זכתה בגביע אופ"א לאחר ניצחון במשחק כפול על בנפיקה ליסבון. ב-1984 שוב העפילה אנדרלכט למשחק הגמר בגביע אופ"א אולם נוצחה על ידי טוטנהאם הוטספר לאחר משחק כפול ובעיטות הכרעה מ-11 מטרים.
ב-1991 החליף ון הימסט את גי תיס כמאמן נבחרתה הלאומית של בלגיה. בהדרכתו העפילה הנבחרת למונדיאל 1994. הוא המשיך לאמן את נבחרת בלגיה עד 1996, אז הוחלף על ידי וילפריד ון מור ופרש מאימון.
רפאל אליבר
רפאל אליבר (בצרפתית: Raphaël Alibert; 17 בפברואר 1887 – 5 ביוני 1963) היה פוליטיקאי צרפתי, מאנשי צרפת של וישי. אליבר, בתפקידו כשר המשפטים של ממשלת וישי, הוא שניסח את חוק מעמד היהודים האנטישמי שהיה אבן דרך בשואת יהודי צרפת.
חייו
אליבר נולד בסן לורן שבמחוז לוט בצרפת. הוא למד משפטים, התמחה במשפט מנהלי, ושימש במשרות בשירות המדינה ובשירות הציבורי. בדעותיו היה מלוכן ושמרן, והתקרב אל האידאולוג שארל מוראס, ואל תנועתו "הפעולה הצרפתית" (Action française), ונבחר מטעמה לשרת בבית התחתון של הפרלמנט הצרפתי. כן התקרב משנת 1937 אל המרשל אנרי פיליפ פטן.
עם הקמת ממשלתו של פטן, ב-16 ביוני 1940 נבחר אליבר לשמש כתת-שר לענייני המדינה בממשלתו. אליבר היה בין אלו שמנעו את מעבר הממשלה הצרפתית לצפון אפריקה, לאחר שביתת הנשק עם גרמניה.
הנרי יוז וילסון
פילדמרשל סר הנרי יוז וילסון, ברונט (באנגלית: Field Marshal Sir Henry Hughes Wilson, 1st Baronet; 5 במאי 1864 - 22 ביוני 1922) היה איש צבא בריטי-אירי בכיר. שירת כמתאם הפעילות המבצעית של צבא בריטניה ערב מלחמת העולם הראשונה, כגנרל במהלכה ומונה לראש המטה הכללי בסופה. לאחר מכן היה פוליטיקאי יוניוניסטי עד שנרצח על ידי ה-IRA.
רפאל אליבר
חייו
אליבר היה בין האידאולוגים של משטר וישי, ובין המנסחים של אידאולוגיית "המהפכה הלאומית" (Révolution Nationale) לה הטיף המשטר. אליבר הוא שהמציא את ססמת המשטר "Travail, Famille, Patrie" (עבודה, משפחה, מולדת) והוא שניסח את הצווים עליהם חתם פטן ביולי 1940, שהעניקו לו סמכויות נרחבות כ"ראש המדינה", ופיזרו את בתי הפרלמנט הצרפתי. בממשלה שהקים פטן ב-13 ביולי 1940 מונה אליבר לשר המשפטים.
בתפקידו זה היה אליבר בעל תפקיד מכריע בקידום שואת יהודי צרפת. ב-22 ביולי יזם בחינה מחדש של כל בקשות ההתאזרחות שהתקבלו מ-1927. צעד זה הביא לאובדן אזרחותם של 15,000 בני אדם, ובהם 600 יהודים. לאחר מכן ניסח אליבר, ב-3 באוקטובר 1940 את חוק מעמד היהודים, חקיקה אנטישמית ברוח חוקי נירנברג, שהביאה להדחת היהודים מכל משרה בשירות הציבורי, מניהול מפעלים ציבוריים, מכל תפקיד בעיתונות, ברדיו, בקולנוע, מהקצונה בכל זרועות הצבא. החוק איפשר לממשל לכלוא במחנות אזרחים בני הגזע היהודי, על פי החלטת הממונה על מחוז מגוריהם, או לחלופין לצוות על מגורים כפויים בהוראתו. בנוסף, ביטל החוק את אזרחותם הצרפתית של יהודי אלג'יריה.
הנרי יוז וילסון
עד מלחמת העולם הראשונה
וילסון נולד בבאלינלי שבמחוז לונגפורד, אירלנד ונכנס לקריירה צבאית דרך שירות בגדוד רובאים אירי של המיליציה ב-1882. הוא שירת בבורמה (1886) ובמלחמת הבורים (1899-1902) ובין המלחמות שירת כקצין מודיעין במשרד המלחמה. לאחר שחזר ממלחמת הבורים קודם לדרגת בריגדיר גנרל והיה למפקד בית הספר לפיקוד ומטה בקמברלי.
רפאל אליבר
חייו
בדצמבר 1940 חבר אליבר לשרים שונים ביניהם פול בודואן, ז'אן פרנסואה דרלאן ושארל הונציגר בדרישה כי פייר לאוואל יודח מתפקידו. הדחתו של לאוואל לא התקבלה יפה על ידי הנאצים, ואלו דרשו באמצעות נציגם בפריז, אוטו אבץ כי לאוואל יושב לתפקידיו הקודמים, וכי החותרים כנגדו יפוטרו. ב-9 בפברואר 1941 פוטר אליבר מן הממשלה, כנראה כדי להפיס את דעתם של הנאצים.
לאחר המלחמה נמלט אליבר מצרפת, וב-7 במרץ 1947 נדון למוות בהיעדרו. זמן מה חי בגלות בבלגיה. בשנת 1959 זכה לחנינה, שב לפריז, ומת שם מוות טבעי בשנת 1963.