cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
דון סיגל
דונלד סיגל (באנגלית: Donald Siegel; 26 באוקטובר 1912 – 20 באפריל 1991) היה במאי ועורך קולנוע יהודי-אמריקאי.
קורות חיים
סיגל נולד בשיקגו, ולאחר שהשלים את לימודיו בקיימברידג' עבד במחלקת הארכיון של אולפני וורנר. סיגל פילס את דרכו לעשיית הסרטים, כאשר בתחילה היה במשך שנים ארוכות האחראי על מחלקת המונטאז' באולפנים, והיה שותף לעשיית סרטים כ"קזבלנקה". סיגל שאף להפוך לבמאי, אך האולפנים, שהכירו בכישרונו בתחום המונטאז', החתימו אותו על חוזה ארוך טווח, שמנע ממנו לעבוד כבמאי. בשנת 1945 ביים סיגל שני סרטים קצרים, "היטלר חי", ו"כוכב בשמי הלילה"; שניהם סרטים אלו זכו באותה שנה בפרס אוסקר בקטגוריית הסרטים הקצרים, וכתוצאה מכך החל סיגל לביים סרטים באורך מלא.
סיגל היה הבמאי הראשון אשר סירב להופעת שמו על סרט שיצר. היה זה בסרט "מותו של אקדוחן", שיצא לאקרנים בשנת 1969. הסרט החל בבימויו של במאי אחר, אשר הסתכסך עם הכוכב ריצ'רד וידמרק ופוטר. סיגל הגיע על מנת להשלים את העבודה, ואף הוא הסתכסך עם וידמרק, שדרש כי תהיה לו שליטה אמנותית בבימוי הסרט ועריכתו. בסופו של דבר החליט סיגל כי אינו יכול לקבל קרדיט על בימוי הסרט, וביקש מגילדת הבמאים כי בכותרות הסרט יינתן הקרדיט ל"אלן סמית'י", דמות דמיונית שהומצאה לצורך זה. מאז זכה סמית'י ל"קריירת בימוי" מפוארת, שכן בכל מקרה דומה של סכסוך בין במאי, כוכב ואולפן, שגרם לכך שהבמאי לא ראה בסרט את המוצר לו התכוון, ניתן היה לבקש כי הקרדיט על הבימוי יינתן ל"אלן סמית'י".
סיגל היה מורהו הרוחני של קלינט איסטווד, שהקדיש לו את סרטו זוכה האוסקר "הבלתי נסלח" (1991), וכיכב בכמה מסרטיו, בין היתר "הארי המזוהם", ו"הבריחה מאלקטרז". בסרט "מיסטי", סרטו הראשון של איסטווד כבמאי, מופיע סיגל בתפקיד משנה משמעותי של ברמן. כן הופיע סיגל, שביים את "פלישת חוטפי הגופות" ב-1956, בתפקיד קטן בגרסה חדשה לסרט זה שיצאה ב-1978.
האוטוביוגרפיה של סיגל "A Siegel Film" יצאה לאור לאחר מותו בשנת 1993.
בראשית רבה
בראשית רבה הוא מדרש אגדה אמוראי על ספר בראשית, שנוצר בארץ ישראל ונערך או במאה הרביעית או במאה החמישית או במאה השישית. נקרא גם "אגדת ארץ ישראל". לפי החוקרת ענת רייזל מדרש זה הוא החשוב שבמדרשי האמוראים. סופו של המדרש הוא כנראה תוספת מאוחרת שסופחה למדרש בראשית רבה המקורי בסביבות המאה ה־11 או המאה ה־12.
שם המדרש
לשמו של המדרש כמה מקורות אפשריים. החוקר יום טוב צונץ הביא את האפשרויות כי שמו נבע תחילה מהפרשייה הראשונה בספר: "רבי הושעיה רבה פתח", ובהמשך שם זה קוצר לבראשית רבה. לאחר מכן מציע צונץ כי נשכח הדבר, ונוצרה נורמה בציבור כי שמו של המדרש בא לבטא את היותו פירוש גדול של החומש המקראי 'בראשית'. אייזיק הירש וייס וכן חננאל מאק שיערו כי השם נוצר על מנת להבדיל את מדרש רבה ממדרש אחר, קדום יותר שהיה מצומצם יותר בהיקפו.
מבנה ותוכן
מדרש בראשית רבה מחולק למאה פרשיות. רוב הפרשיות מותאמות לפרשיות הפתוחות והסתומות שבתורה המצויה בידינו, לכן ההשערה הרווחת היא כי מקור החלוקה הוא בחלוקת הפרשיות שבתורה. זאת על אף שחלוקת הפרשיות המקובלת בימינו אינה חופפת לחלוטין עם החלוקה בבראשית רבה. מבחינה מבנית כל פרשיה מכילה לרוב כמה דרשות פתיחתא, לאחריהן דרשות על רצף הפסוקים ולפעמים ישנו גם דבר סיום בסוף הפרשה. רוב הפרשיות בנויות משתיים שלוש פתיחתאות, אך ישנן מעט פרשיות המתחילות ללא פתיחתא. הסיום יכול להתבטא בכמה צורות אך לרוב יכיל או דברי פורענות או דבר טוב. לעיתים במקום להכיל דבר סיום הפרשייה תסתיים בפסוק המתחיל את הפרשה הבאה. מאפיין נוסף של בראשית רבה הוא תופעת הכפולים. תופעה זו הייתה נפוצה בתלמודים ובמדרשים התנאיים, ובמסגרתה ניתן למצוא יחידות דרשניות החוזרות בשניים - שלושה מקומות שונים בטקסט. כמו כן היחידות מועתקות במלואם אף אם רק חלק מהדרשה מתאים למקום החדש. לעיתים ניתן למצוא דרשות מוכפלות במקום אשר לא מתאים להן מבחינה רעיונית, והמקור להכפלה מסוג זה עדיין אינו ברור דיו לחוקרים. משום כך מהוות הדרשות המוכפלות גם כיום מושא למחקר.
הפתיחתאות
המדרש נוהג לפתוח את הפרשיות במבנה הנקרא פתיחתא- מבנה סגור מבחינה ספרותית העומד בפני עצמו. בפתיחתא הקלאסית מקשרים בין פסוק רחוק לפסוק אותו מפרשים בפרשיה. הפסוק הרחוק לרוב יילקח מספר תהילים או משאר ספרות הכתובים, ורק במקרים בודדים ניתן למצוא פתיחתאות המתחילות בפסוק מהתורה אשר לא שייך לפרשייה אותה המדרש מפרש. את הקישור עצמו מבצע הדרשן באמצעות היקשים, משחקים מילוליים ומשלים תוך חיזוק דבריו מפסוקים מהתנך. הפתיחתא לפעמים מתחילה במונחים ישירים כמו: " ר' פתח.... פתח ואמר" "כתיב" או "הדא הוא דכתיב", ולעיתים היא תתחיל ישירות מהשוואת הפסוקים. מלבד הפתיחתאות הקלאסיות ניתן לזהות מעט דרשות מעגליות בחיבור. דרשות אלה בסוף הקישור בין הפסוקים חוזרות לפסוק הרחוק הפותח, ולא מסתיימות בפסוק השייך לפרשייה הנידונה.
דוגמה לפתיחתא מייצגת:
מדרש פרשני
מדרש בראשית רבה הוא מדרש פרשני כלומר הוא מגולל את פירושו של כל פסוק אחד אחרי השני ומבנהו דחוס בדומה למדרשי ההלכה התנאיים, אך בניגוד להם הוא כמעט ואינו מכיל הלכות. אין הפירוש בעל לכידות תמטית ויכול להיות פירושים לפסוקים שונים הסותרים זה את זה, ואף פתיחתאות שונות הסותרות זו את זו. לדוגמה:
בדרשה זו ניתן לראות כי המבנה דחוס ואינו מכיל הלכות כלל, פירושם של אבא בר קורייה ושל רבנן סותרים זה את זה, אך הן ניצבים זה לצד זה. ניתן לראות בסיום הדרשה פסוק הבא לחזק את הנאמר. ומיד אחר כך בא הפירוש לפסוק הבא, תוך הבאת סימוכין לפירושו מפסוק במשלי כמו כן ניתן לראות שילוב של מילים ארמיות בלשון העברית.
לשון
הלשון שבה כתוב מדרש בראשית רבה היא עברית מעורבת בארמית גלילית ומשולבות בו גם מילים ביווניות. לשונו דומה ללשון ויקרא רבה, ללשון התלמוד הירושלמי וללשון פרקי דרבי אליעזר. הלשון היא מאוד תמציתית.
תיארוך
החוקרים מתארכים את בראשית רבה כמדרש הנע בין המאה הרביעית לשישית. מבחינת החכמים המופיעים בו ניתן לראות אמוראים ארץ ישראלים המתוארכים לסוף המאה הרביעית, ומעט אמוראים בבלים מהמאה השלישית. לכן מוסכם על החוקרים כי המדרש הוא ארץ ישראלי. כמו כן אישוש נוסף לקביעה מגיע מהשפה בה הוא כתוב עברית מעורבת עם ארמית גלילית, המכילה הרבה ביטויים יווניים. המדרש כנראה שאב חלק ממקורותיו מן התלמוד הירושלמי ומתוארים בו אירועים שיכלו להתרחש רק בימי הקיסר יוליאנוס, וגם עליהן מעיד המחבר כי הם כתובים מפרספקטיבה של זמן מהמאורע. נוסף על כל אלה ישנן עדויות כי המחבר היה מודע לאבות דרבי נתן - וכן את סדר אליהו. כמו כן מלבד שישה מקומות וכמה הגהות מציין צונץ כי אין תוספות מאוחרות.
בראשית רבה על פרשת ויחי
כל הנאמר לעיל תקף לרוב הספר מלבד לחמש הפרשיות האחרונות אשר ככל הנראה נלקחו מספר אחר ואוחדו עם בראשית רבה המקורי. זאת על סמך כמה מאפיינים המבדילים בין הפרשיות הללו לשאר הפרשיות במדרש. ראשית ההתחלות של הפרשיות שונות והביטויים המאפיינים את המדרש משתנים. לדוגמה: פרשיה צ"ז פותחת במילים: "יראו את ה' קדושיו א"ר עזריה בשעה שבירך יעקב אבינו את יוסף". ביטויים כמו אמרו חכמים, אמרו רבותינו וכן ריבוי של הביטוי 'דבר אחר'. הקבלות רבות של תוכן המתאים לתנחומא, הופעה מרובה של נוסחות כפולים תוך סימון בלישנא אחרינא, כמו כן כמעט כל פרשה צח היא ליקוט מתוך פרשה צ"ט. לכן החוקר י.ל. צונץ קובע את תיארוך חמש הפרשיות האחרונות למאות האחת עשרה והשתים עשרה.
מהדורות
לבראשית רבה חוברו מהדורות שונות. באחדות מופיעים פרשנים שונים, ואחרות ללא פירוש. המהדורות הנפוצות הן:
פירוש המיוחס לרש"י
לדעת החוקרים "פירוש רש"י" לבראשית רבה לא נכתב על ידי רש"י, אלא על ידי חכם שחי כנראה קרוב לזמנו של רש"י בדרום איטליה. מסקנתם זו מתבססת על כמה ראיות. ראשית, מחברים שונים בימי הביניים מביאים קטעים מהפירוש אך לא מייחסים אותו לרש"י. שנית, שום חכם מימי הביניים לא מזכיר פירוש שכתב רש"י למדרש. בנוסף, מחבר הפירוש הביא כמה אזכורים מספרים שנראה שרש"י לא הכיר, וכן נראה ששלט ביוונית ואיטלקית, לשונות שרש"י לא השתמש בהן וכנראה לא הכירן.
לקריאה נוספת
מאמרים
אגודת איטי ביטי טיטי
אגודת איטי ביטי טיטי (באנגלית: Itty Bitty Titty Committee, תרגום: אגודת שטוחות החזה) הוא סרט לסבי-פמיניסטי שבוים על ידי ג'יימי באביט. הקרנת הבכורה של הסרט הייתה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין ב-9 בפברואר 2007, שם הוא התמודד על פרס טדי. באותה שנה זכה בפרס ועדת השופטים בפטיבל הקולנוע South by Southwest.
עלילה
אנה לא התקבלה לקולג', בת הזוג שלה זרקה אותה ואחותה מתחתנת. היא פוגשת את סיידי, שמזמינה אותה להצטרף ל"דגדגנים בפעולה" (Clits In Action), קבוצה אנרכה-פמיניסטית. אנה מתחברת במהרה לצד הפוליטי שלה ומתחילה להשתתף בפעולות ישירות לא חוקיות יחד עם הקבוצה.
אנה מתחילה להתאהב בסיידי, שמנהלת מערכת יחסים עם קורטני, אישה פמיניסטית מבוגרת יותר העובדת בארגון פמיניסטי מיינסטרימי יותר, ומתנגדת לגישתן ולפעולתיהן הכוללות ונדליזם. אנה שוכבת עם סיידי למרות שאחת מחברות הקבוצה מזהירה אותה שסיידי לא תעזוב את קורטני.
בהמשך התקשורת מסקרת הפגנה בה חברות הקבוצה משתתפות אך מעוותת את המסר שלהן, והן מגלות שאתר האינטרנט בו הן מדווחות על פעולותיהן לא מקבל חשיפה כלל. הן מנסות להפגש ולדון בהמשך דרכן אך הפגישה מתפוצצת בגלל ריב בין סיידי ואנה, שמבינה שסיידי מתכוונת להישאר עם קורטני, ונראה שהקבוצה עומדת להתפרק.
בניסיון לתקן את הדברים, אנה מתכננת פעולה שתתן לקבוצתן חשיפה בקנה מידה גדול. היא מגיעה לחתונה של אחותה, אך יוצאת ממנה מוקדם כדי להוציא לפועל את התוכנית. חברות הקבוצה מתגנבות לאולפנים של תוכנית אירוח פופולרית בה קורטני מתראיינת, הן משתלטות על השידור ומעבירות את המסר הרדיקלי שלהן.
קיסוסן אנטארקטי
קִיסוֹסָן אַנְטַרְקְטִי (שם מדעי: Cissus antarctica), המכונה גם "גפן הקנגורו", הוא אחד מהמינים הידועים ביותר מהסוג קיסוסן (Cissus) ממשפחת הגפניים. זהו צמח מטפס שמקורו באוסטרליה.
קיסוסן אנטארקטי משמש לעיתים כצמח נוי בגינות הנמצאות באזורים סובטרופיים, כגון קליפורניה. היות שהצמח עמיד ביותר ויכול להסתגל גם לחיים באור מועט, הוא פופולרי גם כצמח בית. עם זאת, הצמח לא מתמודד היטב עם חום הגבוה מ15°C, וכאשר הוא נחשף לחום כזה, ובעיקר לחום ממוקד (כמו למשל הסקה מרכזית), עליו עלולים לנשור.
עיסאווי פריג'
עִיסָאוּוִי פְרֵיג' (בערבית: عيساوي فريج; נולד ב-14 בדצמבר 1963) הוא פוליטיקאי ערבי-ישראלי שכיהן כשר לשיתוף פעולה אזורי וחבר כנסת מטעם מפלגת מרצ. רואה חשבון במקצועו.
פריג' הוא השר המוסלמי השני בהיסטוריה של ישראל, אחרי ראלב מג'אדלה.
ביוגרפיה
פריג' נולד ב-1963 בכפר קאסם, למשפחה מוסלמית לכמאל ואמנה. הוריו עובדים כפלאח ועקרת בית. סבו ניצל בזמן טבח כפר קאסם כשהתחזה למת, ושני אחים של סביו היו בין הנרצחים.
בשנת 1982 החל ללמוד באוניברסיטה העברית בירושלים וקיבל תואר ראשון בכלכלה וחשבונאות. בשנת 1991 הוסמך כרואה חשבון ועבד כרואה חשבון עצמאי.
בעת לימודיו באוניברסיטה הצטרף לתא הסטודנטים היהודי-ערבי "קמפוס", ואחר-כך עבר למפלגת רצ וממנה ליורשתה מרצ. כיהן בהן בשורה של תפקידים, בהם יו"ר נשיאות ועידת מרצ וחבר הנהלת המפלגה. בנוסף, שימש בתפקידים ציבוריים שונים, בהם חבר מזכירות "שלום עכשיו", חבר מועצת יוזמת ז'נבה וחבר דירקטוריון "צוותא" שבתל אביב. פריג' הוא מקים הפורום לעידוד יזמות עסקית יהודית-ערבית.
פעילות פוליטית
לקראת הבחירות לכנסת ה-22 הודיע שיתמודד על ראשות מרצ לצד מוסי רז על כהונה של שני יושבי ראש – אחד ערבי ואחד יהודי. בהמשך הסירו את התמודדותם. בבחירות שובץ במקום השישי ברשימת "המחנה הדמוקרטי" ולא נבחר לכנסת. בבחירות לכנסת ה-23 שובץ במקום ה-11 ברשימת "העבודה-גשר-מרצ" בעקבות שריון יאיר גולן ברשימה המאוחדת, שריון שספג ביקורת מצד פריג'. כיהן כח"כ בכנסת ה-24 לאחר שהוצב במקום החמישי ברשימת מרצ ונבחר לכנסת עד להתפטרותו ממנה במסגרת החוק הנורווגי ב-18 ביולי 2021.
ב-1 באוגוסט 2021 יזם ביחד עם שר הבינוי והשיכון זאב אלקין תוכנית להוספת כ-15 אלף היתרי עבודה לפלסטינים בישראל.
ב-3 באוקטובר 2021, ביחד עם יו"ר מרצ שר הבריאות ניצן הורוביץ ויו"ר סיעת מרצ בכנסת מיכל רוזין, נפגש במוקטעה עם יו"ר הרשות הפלסטינית מחמוד עבאס.
במסגרת תפקידו כשר לשיתוף פעולה אזורי, נפגש עם שר המשפטים של סודאן וקידם הקמת נמל תעופה ישראלי-פלסטיני בעטרות.
ב-5 ביולי 2022, עם היציאה לבחירות לכנסת העשרים וחמש, הודיע פריג' על פרישה מהחיים הפוליטיים. הוצב במקום ה-117 הסמלי ברשימת מרצ לכנסת.
החל משנת 2023 משמש פריג' כפרשן בתוכנית "אולפן לילה" של ערוץ הספורט.
חיים אישיים
פריג' נשוי לניהאיה, מורה במקצועה, ואב לשש בנות ובן. מתגורר בכפר קאסם.
ב-8 בפברואר 2022 עבר אירוע מוחי.
מחוזות אפגניסטן
מבחינה מנהלית אפגניסטן מחולקת ל-34 מחוזות (ولايت, wilayats). המחוזות מחולקים לנפות.
ברוכים הבאים למדבר של הממשי
ברוכים הבאים למדבר של הממשי (באנגלית: Welcome to the Desert of the Real) הוא ספר הגות פופולרי מאת הפילוסוף ומבקר התרבות הסלובני סלבוי ז'יז'ק, המאגד חמש מסות על אירועי ה-11 בספטמבר. שם הספר לקוח מהסרט מטריקס, והוא ראה אור בשנת 2002 בשפה האנגלית.
תיאור הספר
בספר מנתח המחבר את התרבות העולמית העכשווית, על רקע המגה-פיגוע של המילניום במגדלי התאומים והשלכותיו על המלחמה האמריקאית בטרור. נוסף על כך מסכם ז'יז'ק את רוח הזמן הנוכחית לצד תובנות לעתיד לבוא על המאה ה-21. הספר עוסק בשאלות הנוגעות למיקומו של הפרט בתרבות הקפיטליסטית העכשווית וביחס למהות הסכסוכים הבינלאומיים, כשהסכסוך הישראלי-פלסטיני משמש מקרה מבחן למהותם של סכסוכים אתניים בכלל.
ז'יז'ק תוהה האם לא הייתה זו ארצות הברית עצמה שהמציאה את הטליבאן ובן לאדן לטובת מלחמת גרילה בברית המועצות? והאם לא היה באסון התאומים שמץ של עודפות הכוח האמריקאי שהופנה מעתה נגד עצמו?.
בתי ספר אליאנס בטורקיה
בתי ספר אליאנס בטורקיה הוקמו במטרה לסייע בקידום מעמדה ובשילובה של האוכלוסייה היהודית בחברה הטורקית באמצעות חינוך ופיתוח מקצועי. במשך שבעים שנה זאת הייתה מערכת החינוך היחידה שהציע לילדים היהודים בטורקיה (בנים ובנות) תוכניות לימוד תקניות מתקדמות שכללו את לימוד השפה הצרפתית ולעיתים גם הגרמנית.
ברוכים הבאים למדבר של הממשי
תיאור הספר
במסה הנושאת את הכותרת "התשוקה אל הממשי, התשוקה אל מראית-העין", מבקש ז’יז’ק למקם את אירועי ה-11 בספטמבר בהקשר התרבותי והחברתי הפוסטמודרני. את “התשוקה אל הממשי” הוא מגדיר כתשוקה שאפיינה את המאה העשרים לעומת המאה התשע עשרה שהציעה פרויקטים ואידיאלים אוטופיים.
בהקשר זה שואל ז’יז’ק האם הטרור האסלאמי שהגיע לשיאו באירועי ה-11 בספטמבר אינו גם הוא ביטוי לתשוקה אל הממשי? לטענתו אפשר לחשוב כך. אולם אז מתגלה הפרדוקס הטמון בחובה של תשוקה זו. התשוקה אל הממשי מגיעה לשיאה דווקא כהיפוכה הגמור בדמות מחזה תיאטרלי, במה שחווה כל מי שהיה עד להתנגשות המטוסים במגדלי התאומים מעל מסכי הטלוויזיה.
בתי ספר אליאנס בטורקיה
הקמת בתי הספר העיוניים - מקצועיים
רשת אליאנס פתחה בתי ספר רבים באימפריה העות'מאנית בקהילות בהן חיו מעל אלף איש. בתי הספר נפתחו תחילה בערים הגדולות כגון איסטנבול, אדירנה ואיזמיר ולאחר מכן בערים קטנות יותר. חלק מבתי הספר שהוקמו היו בתי ספר חדשים, לדוגמה בתי הספר בבאלאט ובגלאטה באיסטנבול. במקרים אחרים הרשת לקחה תחת פיקוחה בתי ספר קיימים, דוגמת בתי הספר באורטאקוי, דאהאמאמי ובית הספר שהוקם בשנת 1854 על ידי אברהם קמונדו ראש "קהילת היהודים הזרים" בהסקוי.
ברוכים הבאים למדבר של הממשי
תיאור הספר
לטענת ז'יז'ק, קריסת מגדלי התאומים ב-11 בספטמבר התקיימה אצלנו כאירוע טלוויזיוני מהפנט, הרבה יותר מזה הנחווה במציאות החוץ-טלוויזיונית. לדידו, התמונות של התרסקות המטוסים פעם אחר פעם, והצפייה החוזרת ונשנית בהן, הדהדה את סרטי האסונות ההוליוודיים המוכרים כל כך לחברה האמריקאית; מכאן שהבלתי-נתפס התרחש זה מכבר, וכעת אמריקה קיבלה את הפנטזיה שהעסיקה אותה, וזו הייתה למעשה ההפתעה האמיתית.
בתי ספר אליאנס בטורקיה
הקמת בתי הספר העיוניים - מקצועיים
באמצע המאה התשע עשרה התיישבו באימפריה העות'מאנית יהודים ממוצא איטלקי ששמרו על אזרחותם הזרה ועל הקשר עם התרבות המערב אירופית. הם הקימו קהילה נפרדת בשם "קהילת היהודים הזרים" (הם כונו על ידי המוסלמים "פרנקוס"). קהילה זאת פעלה רבות להקמת מערכת חינוך יהודית מתקדמת ברוח המערב והייתה גורם מסייע בהקמת רשת בתי הספר של ארגון אליאנס באימפריה העות'מאנית, בין היתר על ידי מימין ישיר וגיוס תרומות ממשפחת משה מונטפיורי וממשפחת הברון רוטשילד.
ברוכים הבאים למדבר של הממשי
תיאור הספר
לטענת המחבר, המלחמה נגד הטרור שמנהלת ארה”ב אינה מאבק בין שני צדדים אלא מאבק פנים אמריקאי בין ארצות הברית לבין “עודפות הכוח” שלה. כנגד הטענה הדיכוטומית השכיחה של אינטלקטואלים מערביים, המציגים את האירוע כהתנגשות בין התרבות האסלאמית ה"פונדמנטליסטית" לבין התרבות המערבית ה"ליברלית", מציע ז'יז'ק לראות את האירוע כהתנגשות תוך-תרבותית בנבכי המרחב הגלובלי-קפיטליסטי החדש; כמאבק פנים אמריקאי בין המציאות, הדמיון והפנטזיה האמריקאים לבין הכוח ועודפות הכוח האמריקאים.
בתי ספר אליאנס בטורקיה
הקמת בתי הספר העיוניים - מקצועיים
רשת בתי הספר של אליאנס באימפריה העות'מאנית נתמכה על ידי תרומות שהתקבלו מהברון הירש - מיליון פרנק זהב בשנת 1874 ועשרה מיליון פרנקי זהב בשנת 1889. גורמים ממנים נוספים היו מרכז אליאנס בפריז, המועצות המקומיות, הקהילה וגביית שכר לימוד.
כל בתי הספר של רשת אליאנס נפתחו בתקופת שלטונה של האימפריה העות'מאנית. בשנת 1923, עת הוקמה הרפובליקה הטורקית פעלו בטורקיה עשרים ושמונה בתי ספר בהם למדו 9,904 תלמידים.
איסטנבול
בשכונת באלאט נפתח בית ספר לבנים בשנת 1875 ובית ספר לבנות בשנת 1882. שני בתי הספר נהרסו בשריפה שפרצה בשכונה בשנת 1911.
במהלך 36 שנות פעילותם מספר התלמידים עלה בהדרגה מ־279 ל־755, כאשר הגידול במספר הבנות עלה על הגידול במספר הבנים.
בשכונת גלאטה נפתח בית ספר לבנים בשנת 1875 ובית ספר לבנות בשנת 1877. הקמת בית הספר לבנות לוותה על ידי ועד נשים מהאליטה של הקהילה היהודית המקומית אשר השיג, בסיוע אליאנס, את המימון הנדרש והמשיך לאחר מכן להיות מעורב בניהול בית הספר.
הילדים התקבלו לבתי הספר בגיל שש. מאוחר יותר נפתח גן ילדים וכיתה מתקדמת לתלמידים בני 15 שסיימו את תוכנית הלימודים הרגילה. בשנת 1900 הוקמה חטיבה נפרדת לילדים אשכנזים שהיגרו מרוסיה ומרומניה והוחל בהוראת השפה הגרמנית כדי להיענות לצורכי קהילת דוברי היידיש.
בקוזגונצ'וק ובשכונה הסמוכה, דאהאמאמי, היו ארבעה בתי ספר של אליאנס. בית הספר לבנים בקוזגונצ'וק נפתח בשנת 1875 ובית הספר לבנות בשנת 1895. בית הספר לבנים בדאהאמאמי נפתח בשנת 1875 ובית הספר לבנות בשנת 1880. כאשר פרצה השריפה הגדולה בדאהאמאמי בני הקהילה עברו להתגורר בשכונות הסמוכות לכן בית הספר לבנים נסגר בשנת 1893 ובית הספר לבנות הועבר לקוזגונצ'וק בשנת 1895. אלף שש מאות עשרים וחמישה בנים ובנות סיימו את לימודיהם בארבעה בתי ספר אלה.
בשנת 1874 נפתח בהסקוי בית ספר לבנות ובשנת 1877 נפתח בית ספר לבנים. בית הספר לבנות נהרס בשריפה הגדולה שפרצה בהסקוי בשנת 1905. בנוסף לכך הועבר לפיקוח אליאנס בית הספר שנבנה בשנת 1854 על ידי אברהם קמונדו ראש "קהילת היהודים הזרים".
בשכונת היידרפאשה הוקם בית ספר מעורב לבנים ולבנות בשנת 1893. בשכונת אורטאקוי נפתח בית ספר לבנים בשנת 1881 ובית ספר לבנות בשנת 1882.
איזמיר
בית הספר הראשון לבנים נפתח באיזמיר בשנת 1873 ובית הספר לבנות בשנת 1878.בית ספר מקצועי לבנות ובו שלושים וארבע תלמידות נפתח בשנת 1884. בשנת 1895 היו באיזמיר ארבעה בתי ספר לבנים בהם למדו כ־2.500 תלמידים ושני בתי ספר לבנות בהם למדו כ־500 תלמידות.
במשך 25 שנות פעילותו של ארגון אליאנס באיזמיר נפתחו בנוסף לבתי הספר, גן ילדים, שתי תוכניות להכשרה מקצועית, מתפרה לבנות, ארגון בוגרים שמנה 300 חברים, מועדון קריאה אחד ואגודה לעזרה הדדית לבעלי מלאכה.
אליאנס סיפק בין שלושים לארבעים אלף ארוחות חינם בשנה לתלמידים נזקקים בבתי הספר של הארגון.
אדירנה
אליאנס הקימה באדירנה בית ספר לבנים בשנת 1867 ובית ספר לבנות בשנת 1870. זה היה בית הספר הראשון לבנות שנפתח בטורקיה והוא נסגר בשנת 1920. בניגוד למקומות אחרים בטורקיה, לבתי ספר באדירנה הייתה הצלחה גדולה. בשנת 1911 למדו בבית הספר לבנים 1,077 תלמידים ובבית הספר לבנות 627 תלמידות. כמחצית מהילדים בגיל בית הספר באדירנה למדו בבתי הספר של אליאנס. בית הספר לבנים נסגר בשנת 1937 לאחר שבעים שנות פעילות.
תוכנית הלימודים
תוכנית הלימודים החילונית העיונית כללה חשבון, מדעים, היסטוריה וחינוך גופני. בשל רמתם הגבוהה, בתי הספר אליאנס משכו גם תלמידים מוסלמים ונוצרים.
בנוסף לכך, כללה תוכנית הלימודים הכשרה מקצועית שמטרתה להקנות לבנים ולבנות מקצוע אשר יבטיח את עצמאותם הכלכלית בעתיד.
תוכנית ההכשרה המקצועית הוכנסה לבתי הספר אליאנס בשנת 1872 ביוזמתו של דוד קאזס, מנהל בית ספר אליאנס. הוא הציע תוכנית חונכות בה התלמידים יכלו ללמוד ולעבוד עם בעלי מלאכה בעירם, תחת פיקוחם של בתי הספר. לאחר קבלת אישור הוועד המרכזי של אליאנס התוכנית יושמה בבתי ספר רבים. הבנות למדו תפירה, רקמה, עבודות תחרה וכבענות. הבנים למדו עבודות דפוס, עיבוד נחושת וברונזה, נפחות, פחחות, שרברבות, מכונאות, נגרות, סנדלרות נגרות בניין ועוד.
צפיותיו של ארגון אליאנס לגבי אפשרויות העבודה הפתוחות לפני נשים באימפריה העות'מאנית היו לא ריאליות. נשים העדיפו לעבוד בתור מורות, מזכירות או זבניות ובכל מקרה הפסיקו את עבודתן לאחר שהקימו משפחה, לכן לא הרבו להשתתף בתוכניות להכשרה מקצועית. גם מצד הבנים לא הייתה התעניינות רבה בנושאים אלה, שכן שאיפתם הייתה להשתלב בעבודה במגזר הציבורי.
בתחילה, שפת ההוראה בבתי הספר אליאנס הייתה צרפתית. לאחר מהפכת הטורקים הצעירים בשנת 1908, כאשר החוקה החדשה אפשרה לכל אזרח טורקי להתקבל למשרה ציבורית, המורים והורי התלמידים בבתי הספר אליאנס תמכו בהכנסת הוראת השפה הטורקית לתוכנית הלימודים. הקושי בהוראת השפה הטורקית נבע מהיעדר מורים וחומר לימוד מתאים ומהצורך להבין את הכתב המבוסס על האלפבית הערבי והפרסי.
ממשלת הרפובליקה הטורקית, שהוקמה בשנת 1923, החלה במערכה לחיזוק השפה הטורקית ולביטול השימוש בשפות הזרות כשפות הוראה בבתי הספר של המיעוטים. בשנת 1924, משרד החינוך הטורקי הציג לפני כל בתי הספר היהודיים את האופציות ללמד בשפה הטורקית או בעברית. מאחר שהשפה המדוברת בקרב יהודי טורקיה הייתה לדינו, והידע בעברית היה מצומצם ביותר, בתי הספר נאלצו לבחור בשפה הטורקית כשפת הוראה. צרפתית ועברית נלמדו כשפות זרות.
בתוקף חוק החינוך האחיד שנחקק בשנת 1924, בתי הספר של רשת אליאנס הפכו לבתי ספר קהילתיים. בשנת 1929, בתי הספר של רשת אליאנס הורשו לכלול במסגרת תוכנית הלימודים הארצית מספר שעות להוראת היהדות.
בית הספר ההעיוני האחרון של רשת אליאנס, בית הספר לבנים באדירנה, נסגר בשנת 1937.
תוכניות ההכשרה המקצועית ובתי הספר החקלאיים נחלו הצלחה מועטה בלבד.
בתי ספר חקלאיים
ארגון כל ישראל חברים האמין שאחת הדרכים להשגת האמנציפציה וההתפתחות התרבותית של היהודים היא הכשרה מקצועית בתחום החקלאות והפיכתם של היהודים משכבה צרכנית לשכבה יצרנית.
בית הספר החקלאי בורנובה
בית הספר החקלאי הראשון נפתח באיזמיר בשכונת בורנובה והיה מיועד לילדים משכבות סוציו-אקונומיות נמוכות. זהו בית הספר היחיד שנתן תוצאות משביעות רצון.
הקרקע להקמת בית הספר החקלאי בורנובה נרכשה באפריל 1890 בתמורה ל־19,000 פרנקים שנתרמו על ידי הברון הירש. הקרקע הייתה ממקומת ליד הכביש בורנובה – באירקלי. המשק כלל כרם גדולה, בית אחוזה, מרתף, שתי רפתות, לול תרנגולות ו-240 דונם קרקע פורייה אליהם נוספו מאוחר יותר עוד 200 דונם. בית הספר פעל בין השנים 1892 – 1899, אז נסגר ורישיונו הועבר לבית הספר החקלאי אור יהודה.
בית הספר החקלאי אור יהודה
בית הספר החקלאי "אור יהודה" הוקם במשק אקישר, 111 ק"מ מאיזמיר.
האדמה נרכשה על ידי החברה היהודית להתיישבות (יק"א) אשר תמכה גם בפעילות בית הספר.
הבניין תוכנן על ידי האדריכל מ. מגניפיקו מאיזמיר והתוכנית אושרה על ידי הוועד המרכזי בפריז. הבנייה הסתיימה בשנת 1905, אז נפתח בית הספר.
בבית הספר למדו 450 תלמידים יהודים עניים, חלקם מקומיים וחלקם מהגרים ממזרח אירופה. תקופת ההכשרה הייתה שלוש שנים. תלמידים שרצו להתמחות בתחום מסוים למדו ארבע או חמש שנים. שפת הלימוד הייתה צרפתית. תוכנית הלימודים כללה הוראת עברית וטורקית, ומקצועות עיוניים כגון חקלאות, בוטניקה, כלכלה, מכניקה, גאולוגיה, רפואה וטרינרית ועוד. החל משנת 1908 התקבלו גם תלמידי טורקים.
בית הספר נסגר לאחר כיבוש איזמיר בידי הצבא היווני במאי 1919 בתחילת מלחמת יוון-טורקיה ונמכר לאחר מכן לחקלאי מקומי בשנת 1925.
=== בית הספר החקלאי טירה, מחוז איזמיר === בית הספר בטירה הוקם בסמוך למושבה חקלאית שהוקמה בשנת 1901 על ידי יק"א עבור פליטים מרוסיה. תקציב בית הספר התבסס על רווחי טחנת הקמח שפעלה במושבה החקלאית.
אורי ולרשטיין
אורי ולרשטיין (נולד ב-1971) הוא עורך דין ישראלי המכהן כמנהל רשות האכיפה והגבייה. בעבר כיהן כמשנה לכונסת הרשמית ולממונה על הליכי חדלות פירעון ושיקום כלכלי.
ביוגרפיה
ולרשטיין בוגר הפקולטה למשפטים של אוניברסיטת בר-אילן. ולרשטיין, בעל תואר שני במנהל עסקים Executive MBA למנהלים במגזר הציבורי, אותו סיים בהצטיינות, בעל ניסיון מקצועי רב בתחומים משפטיים, כלכליים, ותהליכיים, בעולם החובות והחייבים. בעבר כיהן עו"ד ולרשטיין בתפקיד המשנה לממונה על הליכי חדלות פירעון ושיקום כלכלי במשרד המשפטים. במסגרת תפקידו הקודם הוביל עו"ד ולרשטיין את כל ההיערכות לרפורמה בדיני חדלות פירעון, ששותפים לה, הנהלת בתי המשפט, הממונה על הליכי חדלות פירעון ושיקום כלכלי, ורשות האכיפה והגבייה. בתפקידו כמשנה לממונה, היה אחראי ולרשטיין גם להנחיית ניהולם של כלל תיקי חדלות הפירעון שבאחריות הממונה, מקצועית ותהליכית.
בינואר 2022 החליט שר המשפטים גדעון סער למנות את ולרשטיין לתפקיד.
חיים אישיים
בזוגיות, אב לארבעה ילדים, מתגורר בכפר סבא.
עטיפה (תקליט)
תקליטים עשויי ויניל חשופים לשריטות ולנזקים נוספים. לפיכך מראשית ההפצה המסחרית של תקליטים, בתחילת המאה ה-20, הם נמכרו בעטיפה ריבועית, עשויה נייר או קרטון דק, שאורך צלעו גדול אך במעט מקוטרו של התקליט. בנוסף להגנה על התקליט שימשה העטיפה למתן מידע על התקליט - שמו ושמות יוצריו, רשימת השירים וקטעי המוזיקה שבו וכו'. עיצוב העטיפה בא לתרום למסר האמנותי שבתקליט ולקידום מכירתו, וכלל פעמים רבות את תמונת מבצעי התקליט.
לעיתים עטיפות של אלבומים מסוימים נהפכו אייקוניות ביחד איתם והיוו מושא לתיאוריות ופארודיות רבות או שאתר צילומם הפך לנקודת עלייה לרגל עבור המעריצים. דוגמאות לכך הן אלבומי הביטלס, ובמיוחד Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band, ו-Abbey Road (אשר תרמו רמזים לתאוריית הקשר על מותו של פול מקרטני), Hotel California של האיגלס, אשר הציג את המלון המסתורי מהשיר המפורסם, Queen II של קווין, אשר היווה השראה לקליפ המפורסם של שירם Bohemian Rhapsody ו-The Dark Side of the Moon, של פינק פלויד.
לעיתים מכונים אלבומים על פי צבע עטיפתם. דוגמאות בולטות לכך הן האלבום הלבן של הביטלס (כמה שנים לאחר מכן הוציאה הלהקה 2 אלבומים נוספים באותו האופן - אדום וכחול) והאלבום השחור של מטאליקה.
משה וולפסון
הרב משה וולפסון (לעיתים וואלפסאן נולד בשבט תרפ"ה, 1925) הוא משפיע חסידי אמריקאי וראש קהילות אמונת ישראל.
ביוגרפיה
למד בישיבת תורה ודעת אצל הרב שרגא פייבל מנדלוביץ', הרב גדליה שור והרב יעקב קמינצקי. בהשפעת הרב שור התקרב לחסידות והיה לחסיד של רבי שאול ידידיה טאוב, האדמו"ר ממודז'יץ. מחשיב עצמו לתלמיד וחסיד של מרן רבי מנחם מענדל שניאורסון הרבי מליובאוויטש ונהג לחלות פני קדשו לעיתים מזומנות. עמד בקשר גם עם הרב יעקב יוסף טברסקי מסקווירא והרב אברהם יצחק קאהן מתולדות אהרון. לאחר חתונתו היה ר"מ ומשגיח בישיבת תורה ודעת.
הרב וולפסון אינו חובש שטריימל על אף היותו חסיד, וכן חלק מחסידיו אינם חובשים שטריימל. חתנו הוא הרב מרדכי מנשה זילבר, אף הוא משפיע חסידי.
קהילת אמונת ישראל
רבים מתלמידיו של הרב וולפסון המשיכו לשמור קשר איתו לאחר עזיבתם את הישיבה ועם הזמן נוצרה מסביבו חבורת חסידים, חלקם הגדול היו ליטאים במקורם. הרב וולפסון פתח קהילה לתלמידיו בשם 'אמונת ישראל' ולאחר מכן פתח בית כנסת בבורו פארק. הרב וולפסון הושפע מדרך חסידות קרלין ותפילתם של חסידיו מאופיינת בהתלהבות ובצעקות כדרך חסידי קרלין. הרב וולפסון מגיע לישראל בזמן חופשת הקיץ ומוסר שיעורים לחסידיו המתגוררים בארץ. הרב וולפסון הוא חלוץ המשפיעים בציבור הכלל חסידי.
לקהילה בתי כנסת בבורו פארק, מונסי, לייקווד, ירושלים וביתר.
דרכו בחסידות
הרב וולפסון מרבה להדגיש את קדושת המועדים ואת האמונה שכל יהודי הוא קדוש, גם כאשר אין זה נראה כלפי חוץ ("פינטעלע ייד"). הוא מדגיש את חשיבות הרגשת החיות בעבודת ה', ללא תלות במנהגים מסוימים. במכתב לתלמיד הוא כותב: בהתאם לזאת בבית מדרשו הנהיג מנהגים מקהילות שונות.
תורתו מבוססת על רעיונות מכלל ספרי חסידות, בפרט החסידות הפולנית, כשפת אמת ורבי צדוק הכהן מלובלין. הוא מרבה להשתמש בגימטריאות. בתחלת שיעוריו בספר התניא מודגש שלימודו מיועד להתעוררות חיונית ולא להשכלה גרידא.
קישורים חיצוניים
ספריו באתר היברו בוקס:
איביס באדג'ט
איביס באדג'ט (באנגלית: Ibis Budget) לשעבר איטפ (Etap) היא רשת אירופאית של מלונות בעלות נמוכה, בבעלות קבוצת אקור. סניפיה נמצאים בערים גדולות ובקרבת עורקי תחבורה כגון מסוף מנהרת התעלה.
עיצוב
חדרי המלון מרוהטים בפשטות וברוב המקרים הקירות צבועים לבן; תכולת חדר כוללת שולחן קטן, טלוויזיה (לעיתים עם כבלים), מיטה כפולה או מיטה כפולה עם מיטה מתקפלת, מקלחת, כיור ובית שימוש. נעילת לחדרים נעשית באמצעות מנעול צירופים כדי לספק אבטחה תוך שמירה על עלויות נמוכות, מאחר שלא נדרש מפתח.
לכל מלונות איביס באדג'ט ישנו אזור ארוחת בוקר, קבלה (מאוישת רק בחלק מהשעות) ומערכת אוטומטית להשכרת חדרים מעבר לשעות הפעילות המאוישות.
פריסה
נכון ליוני 2018 ישנם 603 מלונות ב-19 מדינות, רובם בצרפת. איביס באדג'ט נמצאים בצרפת, ספרד, בריטניה, בלגיה, הולנד, לוקסמבורג, גרמניה, אוסטריה, שווייץ, הונגריה, פולין וישראל.
אנטיוכוס העשירי
אנטיוכוס העשירי אֵוּסֶבֵּס פִילוֹפָּטוֹר (ביוונית: Ἀντίοχος Εὐσεβής Φιλοπάτωρ; ? – 90 או 83 לפנה"ס) היה אחד המתמודדים בסכסוך המשפחתי על השלטון בממלכה הסלאוקית בין בני בית סלאוקוס המאוחרים. הוא עלה לשלטון ב-95 לפנה"ס, לאחר שהביס את קרובו סלאוקוס השישי (אפיפאנס) ובכך נקם את מות אביו, אנטיוכוס התשיעי (אאוסבס). התארים שבחר לעצמו מעידים רבות על סיפורו: "אאוסבס" היה תארו של אביו, ו"פילופטור" פירושו "אוהב-אב"; שניהם נבחרו מתוך כבוד לאביו. לאחר מכן שלט באנטיוכיה וסביבתה, כשהוא נלחם ללא הרף בארבעת אחיו של סלאוקוס השישי, בנבטים ובפרתים.
אין הסכמה כללית באשר לתאריך נפילתו. יוספוס פלאביוס מעריך כי נהרג בסביבות שנת 90 לפנה"ס, בעת מלחמתו בפרתים -- וזוהי אכן התקופה בה עבר השלטון באנטיוכיה לפיליפוס הראשון (פילדלפוס). ההיסטוריון הרומי אפיאנוס לעומת זאת מספר כי אנטיוכוס העשירי הובס כשהמלך הארמני טיגרנס הראשון פלש לסוריה ב-83 לפנה"ס, אולם במקרה זה לא ברור מה קורותיו של אנטיוכוס בפרק שבין השנים הללו.
בנו של אנטיוכוס העשירי, אנטיוכוס השלושה עשר (אסיאטיקוס) היה מלך-נתין בסוריה לאחר שהגנרל הרומי פומפיוס הביס את טיגרנס.
זלדקניים
זַלְדְּקָנִיִּים (שם מדעי: Ophidiidae) היא משפחת דגי גרם מהסדרה צלופחי-קושק. דגים אלה חיים בכל האוקיינוסים הטרופיים והממוזגים ואצל כמה מינים הם צוללים עד עומק 8,300 מ' מתחת לפני בים. הם חיים גם בעומקים רדודים יותר.
דגים אלה מזכירים במראם צלופחים והם יכולים להגיע עד לאורך 2 מ' והם בעלי גוף בצורת נקניק, עם זנב מחודד, סנפירים מועטים וזוג בינים מתחת לסנטרם. הם בעלי לסתות גדולות ועיניים גדולות העוזרות להם להבחין גם באור מועט בחושך. צבעיהם אפורים עד חומים וחלקם חסרי צבע לחלוטין.
דימום וסת כבד
דימום וסתי כבד (נקרא באנגלית: Menorrhagia) הוא דימום וסת מוגבר באופן חריג או שנמשך תקופה ממושכת מהרגיל. הדימום הווסתי הכבד אינו נגרם בהכרח עקב בעיה רפואית נקודתית. הוא יכול להיות תוצאה של קרישת דם לא תקינה, שיבוש בוויסות ההורמונלי של המחזור החודשי או הפרעות ברירית הרחם. ייתכן דימום וסת מוגבר ללא כל תופעות נוספות או בשילוב עם סימפטומים אחרים כגון כאב מחזור חמור.
אחת ההשלכות של דימום וסת מוגבר יכולה להיות אנמיה, לצד תסמינים כמו חולשה, סחרחורות, כאבי ראש ואף התעלפויות. מאפייני דימום מוגבר הם במקרים רבים החלפה תכופה מאוד של טמפונים או תחבושות, וכן שימוש בו זמנית הן בטמפון והן בתחבושת כדי למנוע זליגת דם. דימום וסת מוגבר אינו נגרם בהכרח עקב בעיה רפואית אם כי הוא עלול לפגוע במצבה הנפשי, החברתי והפיזי של האשה ולעיתים אף ישבש את שגרת חייה. אם הדימום הווסתי פוגע בשגרת החיים או אם חל שינוי בנפח הדם והוא הופך מוגבר ומשמעותי יותר יש לפנות לבדיקת רופא.
אבחנה
לפני ביצוע בדיקות ניתן לברר באופן ראשוני את הימצאה של התסמונת, לפי רשימת מאפיינים וקריטריונים באתר Doctors (האם את סובלת מדימום וסת כבד, אתר "דוקטורס").
מאפייני המחזור החודשי של האשה
מחזור חודשי תקין נמשך בין 25–35 ימים והדימום עצמו נמשך בממוצע 5 ימים, בכמות דם של בין 25 ל-80 מ"ל. אובדן דם של יותר מ-80 מ"ל או מחזור שנמשך מעל 7 ימים הם מנורגיה (שנקראת גם דימום וסת כבד). בפועל, המטופלת או הרופאים אינם מודדים את כמות הדם. אפשר להעריך את כמות הדימום על פי כמות הטמפונים או התחבושות היגייניות המשמשים את האשה במהלך המחזור החודשי. ככלל, טמפון רגיל ספוג היטב מכיל 5 מיליליטר דם. כאשר נפח הדם נמוך אך המחזור עצמו נמשך מעל שבעה ימים מדובר במנורגיה. יש לפנות לייעוץ גינקולוגי או מיילדותי בכל מקרה. עלול לקרות לאחר נטילה רציפה (ללא הפסקות) של גלולה נגד הריון (לדוגמה נטילה של כמה חבילות ללא הפסקה במטרה לדחות את המחזור החודשי).
הנרי קבוט לודג'
הנרי קבוט לודג' (באנגלית: Henry Cabot Lodge; 12 במאי 1850 – 9 בנובמבר 1924) היה פוליטיקאי ומדינאי אמריקאי, סנאטור מטעם מסצ'וסטס במשך 31 שנים (1893 – 1924) והיה מנהיג מנהיג הרוב בסנאט מטעם המפלגה הרפובליקנית בממשלי הנשיאים וורן הרדינג וקלווין קולידג'. הוא נודע בעיקר בהנהגת ההתנגדות המרה בסנאט להצטרפות ארצות הברית לתוך חבר הלאומים בהמשך למלחמת העולם הראשונה.
חייו
לודג' התחנך באוניברסיטת הרווארד וב-1876 השלים דוקטורט בהיסטוריה. הוא המשיך לפעול באוניברסיטת הרווארד למשך שלוש שנים נוספות בתור מרצה ולאורך חייו רם מספר רב של כתבי עת וספרים היסטוריים. בהמשך החל בקריירה פוליטית במנגנון המפלגתי הרפובליקני בתוך מסצ'וסטס וב-1887 נבחר לחבר בית הנבחרים של ארצות הברית, הבית התחתון של הקונגרס. ב-1893 נבחר לסנאטור מטעם מדינת מסצ'וסטס.
עם כניסתה של ארצות הברית למלחמת העולם הראשונה לצד מדינות ההסכמה ב-1917 תחת ממשל וודרו וילסון הדמוקרטי, קרא לודג' לתמיכה של מפלגתו במאמץ המלחמה. לאחר המלחמה התנגד לודג' לחבר הלאומים שקידם וילסון מחשש כי הארגון יפגע בריבונותה של ארצות הברית ויחייב אותה להתערב במאבקים שאין לה אינטרסים בהם. כאשר הרפובליקנים השיגו רוב בסנאט ב-1919, התמנה לודג' לראש ועדת החוץ. דרך משרה זאת התנגד נחרצות לקביעותיה של ועידת השלום בפריז ולחבר הלאומים בפרט. וילסון ולודג' החלו ביריבות פוליטית שהסתכמה בניצחונו של לודג' עם בלימת המעורבות האמריקאית בחבר הלאומים בידי הסנאט.
במהלך הבחירות לנשיאות ב-1920 ניצחונו המוחץ של המועמד הרפובליקני וורן הרדינג חיזק את עמדתו הפוליטית של לודג'. בהמשך הוא היה אחד מארבעת הנציגים האמריקאים במהלך הוועידה הימית בוושינגטון. לודג' היה מתומכי התנועה הציונית וממקדמיה הראשיים של החלטת לודג'-פיש (לצד המילטון פיש השלישי), שקבעה כי ארצות הברית תומכת בהצהרת בלפור ובהקמתו של "בית לאומי" לעם היהודי בארץ ישראל. לודג' נפטר בעודו מכהן בסנאט ב-9 בנובמבר 1924. לודג' היה סבו של הנרי קבוט לודג' הבן.
NW משאית ראשונה
NW משאית ראשונה (בצ'כית: NW First Truck, שם רשמי: Nesselsdorfer Wagenbau-Fabriks-Gesellschaft First Truck) היא המשאית הממונעת הראשונה שיוצרה במרכז אירופה, מתוצרת יצרנית הרכב הצ'כית Nesselsdorfer Wagenbau-Fabriks-Gesellschaft A.G אשר משנת 1919 נודעה בשם טטרה, אשר יוצרה בשנת 1899.
לאחר שהחברה סיימה את מכונית הנוסעים הראשונה שלה, NW פרזידנט היא התמקדה בייצור משאית. המשאית הראשונה מייצגת את תחילתה של המסורת הארוכה של כלי רכב מסחריים בטטרה.
מפעל היצרן Nesselsdorfer Wagenbau-Fabriks-Gesellschaft A.G מוקם ב"Kopřivnice" בחבל ארץ המזרחי מוראביה שבצ'כיה.
המשאית השנייה
המשאית השנייה הושקה ב-22 במאי 1900, היה לה מנוע אחד בלבד (במקום השניים שהותקנו במשאית הראשונה), הילוך שונה, תיבה והגה אחר. רק הקונספט של הצירים הקדמיים והאחוריים, הקירור, המסגרת והשלדה עצמה היו זהים.
סולומון ר. גוגנהיים
סולומון רוברט גוגנהיים (בגרמנית: Solomon Robert Guggenheim; 2 בפברואר 1861 – 3 בנובמבר 1949) היה איש עסקים ואספן אמנות יהודי אמריקאי. הוא ידוע בעיקר בזכות הקמת קרן סולומון ר. גוגנהיים ומוזיאון סולומון ר. גוגנהיים בעיר ניו יורק.
גוגנהיים נולד למשפחה שהתעשרה מעסקי כרייה. במסגרת עסקי המשפחה, הקים את "חברת הזהב יוקון" (Yukon Gold Company) שפעלה ביוקון ובאלסקה. בשנות ה-90 של המאה ה-19 החל לאסוף אמנות. אחרי מלחמת העולם הראשונה פרש מעסקיו, והתמקד באיסוף אמנות מודרנית, בהדרכתה של האמנית הברונית הילה פון ריביי. הוא יצר אוסף חשוב, ופתח את המוזיאון הראשון שלו בשנת 1939.
ראשית חייו
גוגנהיים נולד בפילדלפיה, בנם של מאיר וברברה גוגנהיים ואחיהם של סימון, בנימין, דניאל וחמישה אחים נוספים. מוצא המשפחה מיהדות שווייץ ואשכנז.
לאחר לימודים בשווייץ במכון קונקורדיה בציריך, הוא שב לארצות הברית כדי לעבוד בעסקי הכרייה של המשפחה. לימים הקים את חברת הזהב יוקון באלסקה. בשנת 1891 הוא ניהל את התפנית בחברת חברת היציקה הלאומית הגדולה של מקסיקו (Compañia de la Gran Fundición Nacional Mexicana). הוא התחתן עם אירן רוטשילד, בתו של ויקטור הנרי רוטשילד, בשנת 1895. ילדיו היו אלינור (1896–1992, לימים ליידי קאסל סטיוארט לאחר נישואיה לארתור סטיוארט, הרוזן השביעי קאסל סטיוארט), גרטרוד (1898–1966) וברברה גוגנהיים (1904–1985).
הוא החל לאסוף יצירות של הציירים הגדולים בשנות ה-90 של המאה ה-19. הוא פרש מעסקיו בשנת 1919 כדי להקדיש זמן רב יותר לאיסוף אמנות, ובשנת 1926 פגש את הברונית הילה פון ריביי. בשנת 1930 הם ביקרו בסטודיו של וסילי קנדינסקי בדסאו שבגרמניה, וגוגנהיים החל לרכוש את יצירותיו של קנדינסקי. באותה שנה החל גוגנהיים להציג את האוסף לקהל הרחב בדירתו במלון פלאזה בניו יורק. גוגנהיים המשיך ברכישת יצירות אמנות, שכללו את עבודותיהם של רודולף באואר, מארק שאגאל, פרננד לאגר ולסלו מוהולי-נג'י.
הקרן והמוזיאון
בשנת 1937 הקים גוגנהיים את קרן סולומון ר. גוגנהיים במטרה לטפח את הערכתה של האמנות המודרנית, ובשנת 1939, הוא ויועצת האמנות שלו, הברונית ריביי, פתחו מקום לתצוגה של האוסף, מוזיאון הציור ללא אובייקטים, ברחוב 54 מזרח. בהנחייתה של ריביי ביקש גוגנהיים לכלול באוסף את הדוגמאות החשובות ביותר לאמנות מופשטת שהיו קיימות באותה העת, כמו "קומפוזיציה 8" של קנדינסקי (1923), "ניגודיות הצורות" של ליגר (1913) ו"חלונות סימולטניים" של רובר דלונה (המוטיב השני, חלק ראשון) (1912).
בראשית שנות הארבעים צבר המוזיאון אוסף כה גדול של ציורי אוונגרד, עד שהתברר הצורך בבניין קבוע שיכלול את אוסף האמנות. ב-1943 שכרו גוגנהיים ורביי את שירותיו של האדריכל פרנק לויד רייט לתכנן בניין מוזיאון חדש. בשנת 1948 הורחב האוסף בכ-730 יצירות שנרכשו מעזבונו של סוחר האמנות קארל נירנדורף, בדגש על ציורים אקספרסיוניסטים גרמנים. באותה תקופה כלל אוסף המוזיאון קשת רחבה של יצירות אקספרסיוניסטיות וסוריאליסטיות, ביניהן ציורים של פאול קלה, אוסקר קוקושקה וז'ואן מירו.
גוגנהיים נפטר בשנת 1949 בלונג איילנד, ניו יורק. שם המוזיאון הוחלף בשנת 1952 למוזיאון סולומון ר. גוגנהיים. המוזיאון נפתח בעיר ניו יורק ב־21 באוקטובר 1959.
מורשת
בנוסף למוזיאון בניו יורק מפעילה קרן גוגנהיים, בין היתר, את מוזיאון גוגנהיים בילבאו בספרד ואת אוסף פגי גוגנהיים בוונציה, שהוקם על ידי אחייניתו של גוגנהיים, פגי גוגנהיים.
STS-108
תיאור המשימה
מטרתה העיקרית של STS-105 הייתה החלפת צוות תחנת החלל הבינלאומית והעברת אספקה תוך שימוש במודול לוגיסטיקה רב-תכליתית (מיכל גדול בלחץ המשמש למשימות מעבורת החלל להעברת מטען לתחנת החלל הבינלאומית וממנה) Raffaello שנבנה באיטליה.
השיגור תוכנן ל-29 בנובמבר 2001 אך נדחה במטרה לאפשר למשלחת קבועה מס' 3 להשלים תוכניות פעילות חוץ רכבית. ב-4 בדצמבר השיגור נדחה עקב תנאי מזג אוויר. המעבורת שוגרה בהצלחה מכן שיגור 39B במרכז החלל קנדי ב-5 בדצמבר והתחברה לתחנת החלל ב-7 בדצמבר. באותה עת תחנת החלל הייתה מאוכלסת במשפחת קבועה מס' 3.
עם המעבורת הגיע מודול Raffaello ובו כ-2.7 טון ציוד ומצרכים. בעזרת זרוע רובוטי של המעבורת מודול הוצא מתא המטען והוצמד למודול Unity של תחנת החלל. הדבר נתן אפשרות להתחיל בפינוי המודול מהציוד.
ב-10 בדצמבר לינדה גודווין ודנאיל טאני ביצעו פעילות חוץ רכבית במשך כ-4 שעות. בפעילות זו הותקן ציוד ששיפר שליטה של הצוות על פאנלים סולארים של תחנת החלל.
ב-13 בדצמבר נערך טקס העברת שליטה על תחנת החלל לצוות קבועה מס' 4.
לאחר סיום המשימות והעברת ציודים ומסמכים בין מעבורת לבין תחנת החלל הצוותים החלו הכנות לחזרת המעבורת. מודול Raffaello הוחזר לתא המטען של המעבורת. ב-15 בדצמבר מעבורת התנתקה מתחנת החלל. לאחר הניתוק שוחרר ממסלול לוויין STARSHINE 2 שנבנה על ידי סטודנטים במימון מעבדת המחקר של צי ארצות הברית. ב-17 בדצמבר המעבורת נחתה במסלול נחיתה מס' 15 במרכז החלל קנדי.
חרמשי
{{פירושונים|
ראו גם
}}
ז'ן דמן
ז'ן דמן (בצרפתית: Jeanne Daman-Scaglione; 1918 – 1986) הייתה מורה וחסידת אומות העולם מבלגיה.
פעילותה בתקופת השואה
השלטונות סגרו את בית הספר "הקטנים שלנו". הוריהם של ילדים יהודים רבים גורשו למחנות ההשמדה במזרח אירופה. דמן סייעה בהסתרתם של עשרות ילדים יהודים. היא ליוותה אותם למקומות מסתור בקרב משפחות בלגיות ושמרה עמם על קשר. דמן סייעה בכך בעזרת הסוכנות הלאומית למען הילד (Oeuvre Nationale de l'Enfance; ONE ), ארגון אשר הקים והפעיל רשת של בתי מחסה לילדים בכל בלגיה, וכן בעזרת נלי למר, עוזרתה של איבון נווז'ן, ואישי ציבור בלגים.
בהמשך סייעה דמן גם ליהודים מבוגרים. היא הייתה ממקימותיה של רשת יהודיות שעבדו במשקי בית בלגיים וסיפקה לנשים אלה מסמכי זהות מזויפים וכרטיסי מזון. בנוסף לכך עקבה אחר משתפי פעולה עם הנאצים והעבירה מידע עליהם למחתרת, כדי שזו תוכל לחסלם. לקראת סוף המלחמה החלה דמן להיות מעורבת בפעולות הבלתי חוקיות של "התנועה הלאומית הבלגית" המחתרתית ואף הכוחות המחתרתיים המזוינים של בלגיה (Partisans Armés)
לאחר המלחמה
לאחר המלחמה סייעה דמן לילדים ניצולי השואה וכן לאיחוד ילדים ניצולים עם משפחותיהם.
ELV
ELV (ראשי תיבות: European Launch Vehicle) היא חברה איטלקית, בבעלות משותפת של סוכנות החלל האיטלקית וחברת אוויו. מטרות החברה הן פיתוח, ייצור ושיווק של משגר הלוויינים העתידי של אירופה, וגה. החברה בבעלות משותפת של אוויו (70%) וסוכנות החלל האיטלקית (30%).
יוני טובים
יוני טובים (נולד ב-8 בנובמבר 1996) הוא יוטיובר, מפיק מוזיקלי ודי ג'יי ישראלי. ידוע בשם ערוץ היוטיוב שלו BrainDamage (בתרגום חופשי לעברית: נזק מוחי).
ביוגרפיה
יוני טובים החל להעלות סרטוני קסמים יחד עם חברו, רן גילור לערוץ היוטיוב שלו ב-2014, באוקטובר 2016 פרש רן מהערוץ שלהם, שנתיים לאחר הפרישה שלו יצרו השניים שיר יחד בשם "ויבאקס". טובים החל להתפרסם בעיקר ב-2017, באותה שנה הגיע טובים ל-100 אלף מנויים לערוץ היוטיוב שלו. ב-2018 יצא מהארון כהומוסקסואל.
קריירה מוזיקלית
טובים הוא חלק מההרכב המוזיקלי "Revox" לצד חברו, סאן אטיאס. באפריל 2019 הוציאו יחד סינגל בשם "הכי רחוק" בשיתוף עם הזמר אלמוג קריאף. בדצמבר 2019 הוציאו יחד עוד סינגל בשם "יש מקום לכולם". ביולי 2022 הוציא יחד עם רעיה (נדב הנדלר) סינגל בשם "לא ברמה שלי".
הדומה השמינית
הדומה השמינית היא מושב הבית התחתון בפרלמנט של רוסיה הנוכחי, שנבחר בבחירות הפרלמנטריות בספטמבר 2021.
הבחירות
הבחירות לדומה השמינית התקיימו בין התאריכים 17–19 בספטמבר 2021. החל מיוני 2021, 32 מפלגות פוליטיות רוסיות היו זכאיות להשתתף בבחירות. במקביל, מפלגות שקיבלו מנדטים מרשימת המפלגות או שזכו ליותר מ-3% מהקולות בבחירות הקודמות, או כאלה שהיו מיוצגות לפחות באחד הפרלמנטים המחזויים, רשאיות היו להשתתף בבחירות מבלי להידרש לאסוף חתימות. לאחר בחירות 2016, מפלגת החופש העממי ומפלגת העוצמה האזרחית איבדו את זכויותיהן, בעוד שתי מפלגות נוספות בעלות זכות השתתפות: תנועת "למען האמת" והפטריוטים של רוסיה - התאחדו עם רוסיה הוגנת לצורך הקמת מפלגת רוסיה הוגנת – למען האמת. כך, נותרו 14 מפלגות שיכלו להתמודד בבחירות מבלי לאסוף חתימות:
18 המפלגות הנותרות נדרשו לאסוף לא פחות ממאתיים אלף חתימות כדי להשתתף בבחירות 2021.
מפלגות
מפלגות שקיבלו יותר מ-5% מהקולות בבחירות רשאיות להקים סיעות משלהן בדומה. מפלגות שלא הצליחו להתגבר על מחסום 5%, אך מועמדיהן נבחרו במחוזות הבחירה, גם לא יוכלו להקים סיעות משלהן. במקרה זה, צירים ממפלגות אלה יצטרכו או להצטרף לסיעות של מפלגות אחרות, או שיגהנו חברי פרלמנט עצמאיים. כך גם לגבי מועמדים עצמאיים שנבחרו.
בחירת יושב הראש
באוקטובר 2021, הנשיא ולדימיר פוטין הציע את מועמד מפלגת רוסיה המאוחדת ויאצ'סלב וולודין לתפקיד יושב ראש הדומה הממלכתית לקדנציה שנייה רצופה. מזכיר המועצה הכללית של המפלגה, אנדריי טורצ'אק אמר שסיעת רוסיה המאוחדת תתמוך במועמדותו של וולודין. מאחר שלרוסיה המאוחדת יש רוב בדומה, המשמעות היא שוולודין הבטיח את בחירתו גם תמיכת מפלגות אחרות. אף על פי כן, המפלגה הליברל-דמוקרטית ורוסיה הוגנת גם תמכו בוולודין. מושב הפתיחה התקיים ב-12 באוקטובר 2021, במהלכו נבחר יושב ראש הדומה הממלכתית. בהתאם לחוקה, חבר הפרלמנט הוותיק ביותר פותח את המושב המליאה הראשון. עם זאת, לראשונה בהיסטוריה הרוסית את הישיבה פתחה חברת הפרלמנט השנייה בגיל. זה קרה לאחר שוולדימיר רסין בן ה־85, סירב לפתוח את הישיבה וזכות זו עברה לוולנטינה טרשקובה בת ה-84. בנוסף לטרשקובה, הרכב נשיאות הדומה, על פי המסורת, כלל משתתפי הצירים הוותיקים ביותר מכל סיעה בפרלמנט.
בעת בחירת היושב ראש, המפלגה הקומוניסטית של הפדרציה הרוסית סירבה לתמוך בוולודין וב-7 באוקטובר 2021 הודיעה כי תתמוך בדמיטרי נוביקוב לראשות הדומה, לאחר שכבר היה מועמד גם בבחירות 2016 למשרת היושב ראש.
מפלגת "האנשים החדשים" לא הכריזה על מועמד מטעמה, אך גם לא הביעה בפומבי תמיכה באף מועמד.
ועדות
בדומה השמינית הוגדל מספר הוועדות מ-26 ל-32. לדברי ויאצ'סלב וולודין, הגידול בוועדות נובע מהסמכויות המורחבות של הפרלמנט במסגרת הרפורמה החוקתית. מאחר שהדומה הממלכתית מאשרת את חברי הממשלה, הוחלט על הקמת ועדות המבוססות על משרדים, סוכנויות ושירותים פדרליים. ב־8 באוקטובר 2021, במהלך ישיבת קבוצת העבודה הזמנית להכנת ישיבת המליאה הראשונה, אושר הרכב הוועדות והנהגתן.
הצעות חוק
הדומה מילאה תפקיד מפתח בפעילויות חקיקה כדי להצדיק את הפלישה הרוסית לאוקראינה וארגנה הצעות חוק להכיר בריבונותו של הרפובליקה העממית של דונצק והרפובליקה העממית של לוהנסק, כבר ב-12 בפברואר 2022. במרץ, אומץ חוק על אחריות פלילית באשר להפצת ידיעות כוזבות נגד צבא רוסיה, בפועל כל ניסיון לספר על זוועת הלחימה נכנסים תחת החוק הזה, המשמש את ערכאות המשפט נגד ארגוני האופוזיציה ברוסיה. בספטמבר 2022, אומץ חוק לגיוס חלקי והרחבת סמכויות רשויות האכיפה בימי מלחמה. באוקטובר 2022, הדומה אישרה הצעות חוק לסיפוח לרוסיה של מחוזות דונצק, לוהנסק, זפורוז'יה וחרסון.
טיל קרקע-קרקע
טיל קרקע-קרקע (בראשי תיבות: טק"ק) הוא טיל שתפקידו לשאת ראש קרב קונבנציונלי - טעון חומר נפץ, או בלתי קונבנציונלי - כימי, ביולוגי או גרעיני, מנקודת שיגור קרקעית לעבר מטרה קרקעית מרוחקת. הטילים השונים נבדלים במספר נקודות:
בעולם
הסינים השתמשו ברקטות פרימיטיביות בקרב כבר לפני 800 שנה. במלחמת העולם השנייה פיתחו הגרמנים את טיל ה-V-2, אותו שיגרו החל משנת 1944 לעבר בריטניה, ואחר כך לעבר שטחים שנכבשו על ידי בעלות הברית באירופה. כ-6,000 בריטים נהרגו מהטילים הגרמניים.
במזרח התיכון
מתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20 היו ניסיונות של מדינות באזור להצטייד בטילי קרקע-קרקע. המצרים ניסו לבנות יכולת יצור טילים באמצעות מדענים גרמנים. ישראל ראתה בתוכנית זו איום והתנקשה בחלק מהמדענים. לבסוף, בהתערבות ממשלת מערב גרמניה הוחזרו המדענים הללו לגרמניה והפרויקט הופסק.
השימוש המאסיבי ביותר בטילי קרקע-קרקע במזרח התיכון היה במהלך מלחמת איראן–עיראק. העיראקים והאיראנים שיגרו עשרות טילים אחד על השני ביניהם טילי סקאד עיראקים ששוגרו לעבר טהראן.
מספר שנים לאחר מכן, במלחמת המפרץ שיגרה עיראק 42 טילי סקאד ואל-חוסיין לעבר ישראל, ועוד 44 טילים מאותם דגמים לעבר סעודיה, בעיקר נגד הכוחות האמריקאים. אחד הטילים פגע במגורי חיילים בדהראן ו-37 חיילים אמריקאים נהרגו. בישראל נהרג איתן גרונלנד בשכונת רמת חן שברמת גן, מפגיעת טיל סקאד בביתו. האמריקאים עשו שימוש באותה מלחמה בטילי שיוט ששוגרו ממטוסים ומספינות, אך לא מהקרקע.
בישראל
כמו כן, סיפקה ארצות הברית לישראל טילי קרקע-קרקע טקטיים מסוג לאנס (מנפץ) בשנות השבעים. לטיל זה טווח של כ-130 ק"מ וייעודו הוא טקטי בעיקר.
יתרונות הטק"ק על פני מטוסים
היתרונות העיקריים של הטק"ק על פני חיל אוויר מתקדם:
יומן המצור
יומן המצור (ברוסית: Блокадный дневник) הוא סרט רוסי עלילתי עטור פרסים העוסק ב, בבימויו של אנדריי זייצב על פי תסריט שהוא עצמו כתב. הסרט הופק על ידי אולפן הסרטים "ספטמבר". באוקטובר 2020 זכה הסרט בגראן פרי בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי ה-42 במוסקבה וזכה גם בפרס נשר הזהב הרוסי בקטגוריית הסרט הטוב ביותר לשנת 2020, התסריט הטוב ביותר והשחקנית הטובה ביותר לאולגה אוזולאפיניה.
רקע
הסרט מבוסס על זיכרונותיה של המשוררת אולגה ברגהולטס, שכונתה "מדונה לנינגרד", וסיפורה "כוכבי היום", וכן על זיכרונותיה הרבים של המצור, כולל הסופר דניאל גרנין. לטענת במאי הסרט, האירועים המתוארים הם "מציאות דוקומנטרית" ואינם בדיוניים.
הסרט צולם בתמיכת משרד התרבות של הפדרציה הרוסית, קרן הקולנוע והחברה ההיסטורית הצבאית הרוסית. הקרנת הבכורה של הסרט נקבעה ל-9 במאי 2020, לציון 75 שנה לניצחון במלחמה הפטריוטית הגדולה, אולם בשל מגפת הקורונה ברוסיה הוא נדחה ל-2021.
הפקה
הצילומים התקיימו בשנים 2017–2018, כשהעבודה על הסרט ארכה ארבע שנים. יחד עם הסרט, מתוכננת סדרה בת 4 פרקים.
המלכה שושנה
המלכה שושנה הוא סרט תיעודי ישראלי של קובי פרג' ומוריס בן מיור אודות חייה של הזמרת שושנה דמארי. הסרט זכה לשבחים מהמבקרים, ונבחר להיות סרט הפתיחה של פסטיבל דוקאביב. הסרט יצא לאקרנים ביולי 2021 ושודר בערוץ HOT8 באותה השנה. הסרט חשף לראשונה את סיפורה האישי הדרמטי של דמארי, וכן את סיפורם של בתה, נאווה בושמי ובעלה שלמה בושמי. במסגרת הסרט הוציא המוזיקאי עידן רייכל את השיר האחרון של דמארי, "ספרי תמה תמימה", אחרי ששמר את ההקלטה הנדירה אצלו במשך 15 שנים.
תחקיר
היוצרים קובי פרג', מוריס בן-מיור ושאולי מלמד קיבלו גישה נדירה לעזבונה הפרטי של שושנה דמארי. הסרט מתעד את החיפוש בתוך חפציה ותכולת ביתה, שהיו שמורים במחסן הרחק מעין הציבור. גם שמלותיה ועגיליה נמצאו בין החפצים, והסרט אף מכיל קטעים מתוך יומנים ומכתבים של שושנה ובני משפחתה שנמצאו שם. בהמשך לסרט מתוכננת להפתח במוזיאון ראשון לציון תערוכה מעזבונה של דמארי.
פסקול
הסרט בולט בפסקול יוצא דופן, שנכתב על ידי יונתן בר גיורא והוקלט על ידי התזמורת הסימפונית ירושלים בניצוחו של שמואל אלבז. שישים נגנים ביצעו את המוזיקה ההוליוודית שכתב בר גיורא, מי שזכה בפרס המוזיקה על סרטם הקודם של פרג' ובן-מיור "להאיר את יוסי" מטעם פרסי הקולנוע הדוקומנטרי הישראלי. במהלך העבודה על הפסקול חבר בר גיורא אל עידן רייכל, שהסרט מתעמק בעבודתו המשותפת עם דמארי, כדי להוציא מחדש את השיר האחרון של שושנה דמארי. השיר, ששמו "ספרי תמה תמימה" הוא שיר עם תימני עתיק, שעידן הקליט את שושנה מבצעת ב-2005 במסגרת ההקלטות לאלבומו המצליח "ממעמקים". ההקלטה לא נכנסה לאלבום, ורייכל שמר אותה אצלו במשך 15 שנים. בעקבות העבודה על הסרט, יזם רייכל את ההוצאה המחודשת של השיר, בעיבוד והפקה מוזיקלית של יונתן בר גיורא, ובהשתתפות התזמורת הסימפונית ירושלים.השיר זכה להשמעות רבות בתחנות הרדיו השונות ובפלטפורמות הדיגיטליות.
ביקורות
הסרט יצא בפסטיבל דוקאביב 2021, ונבחר להיות סרט הפתיחה של הפסטיבל. עם יציאתו זכה הסרט לשבחים מהמבקרים ונחשב לאחד הסרטים התיעודיים המדוברים של הפסטיבל. במגזין פורטפוליו כתבה המבקרת מרלין וניג על הסרט "הבחירות האומנותיות מדויקות ומצליחות לגבש מסמך זהות ייחודי הפורש ביוגרפיה מרתקת מהיבטי חייה הפחות מוכרים". המבקר יאיר רווה שיבח את הסרט וכתב "מצאתי את עצמי משתנק מדמעות והתרגשות מסיפורה של שושנה דמארי". גם נדב מנוחין מבקר הקולנוע של וואלה כתב: "בשנים האחרונות נעשו כמה וכמה פרויקטים תיעודיים על אייקונים מוזיקליים בישראל, ו"המלכה שושנה" המצוין הוא אחד השלמים שבהם".
אוטרכט
אוּטְרֶכְט (בהולנדית: Utrecht, ) היא העיר הרביעית בגודלה בהולנד עם אוכלוסייה של כ-361,000 איש. העיר נמצאת דרומית לאמסטרדם, מרחק של כחצי שעה נסיעה ברכבת.