cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אימה אמריקאית: המלון
אימה אמריקאית: המלון (באנגלית: American Horror Story: Hotel) היא העונה החמישית של סדרת האימה האמריקאית "אימה אמריקאית", שנוצרה והופקה על ידי ראיין מרפי ובראד פלצ'ק, ואשר עלתה לשידור לראשונה ב-17 באוקטובר 2015 ברשת FX Networks. חלק מהאירועים המתרחשים בסדרה הושראו באופן רופף מאירועים אמיתיים.
רקע העלילה
הנושא בו העונה מתמקדת היא התמכרות ותלותיות בנושאים שונים, מסמים ואלכוהול ועד למין. העלילה מתרחשת בשנת 2015 ובמקביל בשנת 1930 עם פלאשבאקים לשנים שונות בעברם של הדיירים. הבלש ג'ון לאו (וס בנטלי) חוקר מקרי רצח זוועתיים בלוס אנג'לס שהקשר היחיד ביניהם הוא שהקורבנות עברו על דיבר מסוים מעשרת הדיברות, כשהוא מקבל טיפ אנונימי המוביל אותו למלון קורטז המסתורי. במהלך החקירה, ג'ון ואשתו, אלכס (קלואי סביני), נתקלים גם בצוות המלון הכולל את איריס (קתי בייטס), ליז טיילור (דניס או'הר), ג'יימס מארץ (אוון פיטרס), מייסד המלון הפסיכופתי (מבוסס על דמותו של ה. ה. הולמס) ובעלת המלון המסתורית, אליזבת, (ליידי גאגא), וגם בדיירי המלון הכוללים את סאלי "המזריקה" (שרה פולסון), בנה של איריס, דונובן (מאט בומר), רמונה רויאל (אנג'לה באסט), שחקנית קולנוע והמאהבת של אליזבת לשעבר, טריסטיאן דאפי (פין ויטרוק) ואייקון האופנה, ויל דרייק (שאיין ג'קסון).
ליהוק
עוד לפני עליית העונה השלישית בסתיו 2013 הכריזה השחקנית ג'סיקה לאנג בריאיון לעיתונות כי היא מתכוננת לפרוש מהסדרה לאחר העונה הרביעית. בינואר 2015 עם סיומה של העונה הרביעית היא הכריזה רשמית כי לא תמשיך לעונה נוספת של הסדרה. בפברואר 2015 הזמרת ליידי גאגא פרסמה בחשבון הטוויטר שלה סרטון קצר בו פורסם שם העונה החדשה: "אימה אמריקאית: המלון", וגם הכרזה רשמית על הצטרפותה לצוות השחקנים של הסדרה. העונה החמישית הייתה הופעתה הטלוויזיונית הראשונה של ליידי גאגא כשחקנית. לצוות השחקנים הראשי והקבוע צורפו גם השחקנים מאט בומר ווס בנטלי שהשתתפו בעונה הרביעית בהופעות אורח כדונובן והבלש ג'ון לאו בהתאמה והשחקנית קלואי סביני כאשתו של ג'ון, אלכס לאו, לאחר שהייתה חלק מהצוות הקבוע בעונה 2: "אימה אמריקאית: המוסד הסגור". ב-18 במרץ 2015, פורסם כי השחקן שאיין ג'קסון יצטרף לעונה בתפקיד ראשי כוויל דרייק, אייקון אופנה. השחקנים הקבועים של הסדרה אוון פיטרס, שרה פולסון, קתי בייטס, אנג'לה באסט, לילי רייב, פין ויטרוק ודניס או'הר שהמשיכו גם הם לעונה החדשה מגלמים את ג'יימס מארץ, סאלי מק'קנה, אייריס, רמונה רויאל, איילין וורנוס, טריסטיאן דאפי וליז טיילור (בהתאמה). בעונה זו מתארחים השחקנים אלכסנדרה דדריו, דארן כריס, מדשן אמיק, מייר וינינגהם, מקס גרינפילד ונעמי קמפבל.
כותרות הפתיחה
כמו בעונה הרביעית, גם בכותרות הפתיחה של העונה החמישית נעשו מעט שינויים. המוזיקה נותרה כמו שהייתה, כשהפעם מתווספת לה קול שירה חזק יותר. הפעם, בכותרות הפתיחה, נקטו גישה יותר מקראית, בכך שלאורך כל הכותרות מופיעים עשרת הדיברות. הגופן של הכותרות גם הוא נשמר כשהפעם הוא זוהר באור אדום כמו שלטי ניאון בסמטאות, על רקע טפט של בתי מלון. בנוסף, בעונה זו חזרו להשתמש בצילומי לייב אקשן כמו בשלוש העונות הראשונות, האפקטים החזותיים כוללים אנשים מקרצפים דם מהקירות ומהרצפות, בנוסף, הצופים מתוודעים דרך העינית בדלת למראות משונים כגון קורבנות של המלון, ילדים קטנים שמתרוצצים במסדרונות, וכמו כן יצורים שונים ומשונים.
שגיא ברייטנר
שגיא ברייטנר (נולד ב-15 בספטמבר 1993), הידוע גם בשם הבמה "שגיא ביטבוקס", הוא אמן ביטבוקס, זמר, שחקן, דוגמן, מנחה טלוויזיה ומדבב ישראלי אשר התפרסם בזכות הרשתות החברתיות.
ביוגרפיה
בילדותו סבל מעודף משקל, שפגע בביטחון העצמי שלו. הוא טוען כי בעקבות כך היה ילד דחוי, וכי הדבר הותיר בו צלקות נפשיות.
ביטבוקס
במהלך שירותו הצבאי העלה לרשת את סרטון הביטבוקס הראשון שלו - "איינט נו סאנשיין" ביחד עם זמרת אותה הכיר בבסיס. הסרטון זכה להצלחה, והשניים המשיכו להעלות סרטונים שצברו מאות אלפי צפיות. בעקבות החשיפה, חתם על חוזה דוגמנות בסוכנות "יולי גרופ".
גם צה"ל ניצל את הפוטנציאל של ברייטנר וחברתו קורל טליאז, וליהק את שניהם, במרץ 2015, לקמפיין להעלאת המורל הצה"לי לקראת חג פורים שפורסם בדף הפייסבוק של צה"ל באנגלית.
בעקבות הפריצה אימץ את הכינוי שדבק בו "שגיא ביטבוקס". בנוסף לסרטונים הוויראליים, החל להופיע בתוכניות טלוויזיה. הוא שיתף פעולה עם אמנים אחרים, בהם התקווה 6, דניאל סלומון, דנה עדיני, חנן בן ארי, טליסמאן, סטטיק ובן אל, נועה קירל וכן איזי, אליעד נחום, נסרין קדרי ואבישי רוזן - שאיתם ביצע שיר בעד סובלנות, "הכל מן אללה", שצולם בהשתתפות הנשיא רובי ריבלין בבית הנשיא בירושלים במסגרת פרויקט של אם.טי.וי ישראל.
ביוני 2016 הופיע ברייטנר בפסטיבל המוזיקה, "לייב אקספיריינס": מסיבת היפ הופ גדולה המרכזת את האמנים המובילים בז'אנר בניצוחו של מוקי, בהשראת מסיבת הבלוק פארטי של הקומיקאי דייב שאפל שנערכה ב-2004.
באוגוסט 2016 הנחה ברייטנר את פסטיבל "טרהלהלה" באמפי פארק רעננה.
בפברואר 2017 התארח ברייטנר בשיר של קטריקס ודורון ביטון "דווקא איתו" שכתבו קטריקס ודורון ביחד עם דולב רם ופן חזות.
בפברואר 2017 השתתף שגיא במופע "שוברים את הרשת" בהפקת תיבת נח יחד עם אשלי וקסמן בקשי, נועה פילטר, קטריקס ודורון ביטון, עדי ביטי וקים אור אזולאי.
באוגוסט 2017 הנחה ברייטנר את "שאקה פסטיבל" עם הופעות של האולטראס, אביאור מלסה, קטריקס ודורון ביטון, סטפן, פלד ואמן הרגאיי הבינלאומי שון פול.
בטלוויזיה
בשנת 2015 התארח ברייטנר בעונה השנייה של התוכנית "נוי והדר" אשר שודרה בYes. בשנים 2015–2016 שיחק בעונות 6–7 של סדרת הנוער "גאליס" ששודרה בערוץ הילדים למנויי חברת הוט. בתוכנית גילם את הדמות של מורטון. עוד ב-2016, התארח בסדרה הקומית של רשת HOT קומדי סנטרל "שותפים" בכיכובם של חן מזרחי וגדי וילצ'רסקי.
בפברואר 2017 החל להנחות את התכנית "ליפסטאר" בערוץ KidZ, יחד עם נועה קירל, והשניים הוציאו את הסינגל "לרקוד" אשר מהווה את שיר הנושא של התכנית. באוגוסט עלתה העונה השנייה של התכנית. באותה שנה הנחה תוכנית אחרת בערוץ, "שגיא והסוואגרז", בו ברייטנר מסכם את השבוע של התכנית "סוואגרז".
במאי 2017, עלתה לשידור העונה השמינית של תוכנית הריאליטי הישרדות - "הישרדות פאלאוון", בערוץ 2 בשידורי הזכיינית רשת, בה היה למושבע השלישי.
באוגוסט 2017, דיבב שלוש דמויות בסרט האנימציה "ביגפוט ג'וניור". בספטמבר 2017, ברייטנר הצטרף לצוות העונה השנייה של תוכנית הבידור "הכל הולך" המשודרת ברשת בהנחיית דביר בנדק. באוקטובר 2017, ברייטנר הצטרף לצוות התוכנית "אקס פקטור" והופיע במשך העונה השלישית מאחורי הקלעים ובתוכנית משלימה ששודרה במהלכה. בנובמבר 2017 השתתף ברייטנר במופע החנוכה "סטורי של פסטיגל". כשחקן, התארח בעונה הרביעית של קומדיית המצבים "החברים של נאור" ברשת 13, ובקומדיה "היהודים באים" בכאן 11.
בשנת 2018 החל ברייטנר לגלם את עצמו בסדרת הילדים והנוער "כפולה" ב-KidZ, החל מהעונה השנייה. ובאוגוסט החל להנחות לצדה של טיילור מלכוב את תוכנית הכישרונות "דה בוקס" באותו הערוץ.
הרצאות
משנת 2016 מעביר ברייטנר הרצאות לבני נוער וצעירים על ביטחון עצמי, דימוי גוף, דחייה חברתית ובריונות במרכזי נוער, בתי ספר ותיכונים. ב-26 במאי 2019 ברייטנר העביר הרצאה בקורס יזמות במרכז הבינתחומי הרצליה על גיוס כספים, שיווק ומיתוג כיזם צעיר.
יזמות
בפברואר 2015, ביחד עם שני חבריו אביב קלבו וניצן ביטון, השיק ברייטנר את האפליקציה "CHUZ App", אפליקציית הנחות ומבצעים למקומות בילוי. האפליקציה נסגרה כחצי שנה לאחר מכן. באוקטובר 2015 השתתף ברייטנר בכנס TEDxWhiteCity בנושא היזמות המתפתחת.
באפריל 2018 יצא ברייטנר בפרויקט מימון המונים דרך הדסטארט לחברת קסדות מעוצבות שייסד ביחד עם חברו דניאל מונק, וגייס בהצלחה 150 אלף ש״ח על מנת להקים את חברת ״וייב״.
ביולי 2018 ייסד ברייטנר ביחד עם אביטל יכין ושנה רבה את חברת Loola TV המאפשרת ליוצרי תוכן וחברות מדיה לשדר שידורים חיים ברשתות חברתיות למספר רב של ערוצים בו זמנית. ברייטנר תפקד כסמנכ"ל שיווק בחברה כשנה.
ביולי 2019 התחיל ברייטנר לעבוד כמנהל פרויקטים של גיוס כספים במימון המונים לחברות.
חיים אישיים
ברייטנר מתגורר בהרצליה פיתוח. נכון למאי 2023 נישא לבת זוגתו קרין ברייטנר.
קרחון פאלילולה
קרחון פאלילולה (באנגלית: Palilula Glacier; בבולגרית: ледник Палилула) הוא קרחון באי בראבנט בארכיפלג פאלמר, שבאנטארקטיקה.
אורכו של הקרחון 4 קילומטרים ורוחבו 1.1 קילומטרים.
הקרחון ממוקם דרומית לקרחון ראליצה, דרומית-מערבית לקרחון פארה, וצפונית-מערבית לקרחון גוריצ'נה.
קרחון פאלילולה מנקז את מורדותיו הדרום-מערביים של הר רוקיטנסקי שבהרי סטריבוג; וזורם לכיוון דרום-דרום-מערב ונשפך אל מפרץ לאנוסיי, מזרחית לנקודת דריינקור, וצפונית מערבית לנקודת בייקאל.
גילוי הקרחון
הקרחון מופה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1980 ובשנת 2008.
מקור השם
הקרחון נקרא על שם הכפר פאלילולה בצפון מערב בולגריה.
יוז'ף נאדאש
יוז'ף נאדש (במקור נוסבאום, בהונגרית: Nádass József; בודפשט, 22 במאי 1897 – בודפשט, 30 ביולי 1975) היה משורר, סופר, עיתונאי, מתרגם יהודי-הונגרי זוכה פרס אטילה יוז'ף, הפרס הספרותי הגבוה ביותר בהונגריה.
ביוגרפיה
בין השנים 1928 לבין 1930, ערך את המהדורה ההונגרית של "עידן שלנו" (Korunk) של גאבור גאל. הוא הורשע ב-1931 על ספרו "אתה ואתם". היגר שוב בשנת 1938 והשתקע בדנמרק, בשוודיה ולאחר מכן בנורווגיה. חזר הביתה ב-1940. ב-1944 גורש למאוטהאוזן ושרד את מחנה הריכוז. לאחר השחרור מ-1945 עבד במשרד החוץ ההונגרי. בין 1945 לבין 1948 היה בעל הטור של היומון החשוב נפסאבה. הוא נאלץ "לשתוק" בשנות החמישים. מ-1957 עד 1959 היה עמית של כתב העת "חיים וספרות" (Élet és Irodalom).
פעילותו
שיריו הראשונים פורסמו על ידי כתב העת הספרותי החשוב ניוגט. שירתו המוקדמת מאופיינת בהשפעת האוונגרד, ושיריו המאוחרים מאופיינים בשפה צורנית מסורתית יותר. הוא גם כתב סיפורים קצרים ושני רומנים אוטוביוגרפיים. נאדש תרגם יצירות מצ'כית, מגרמנית ומנורווגית.
דייט בעירום
דייט בעירום (באנגלית: Dating Naked) היא תוכנית ריאליטי אמריקאית ששודרה בערוץ VH1, החל מיולי 2014. התוכנית מפגישה מספר משתתפים הטרוסקסואליים שמתחלפים מפעם לפעם, בעודם עירומים. איברי המין של המשתתפים משני המינים, שדי הנשים, ולעיתים עכוזיהם, מצונזרים. איימי פרפאת' שימשה כמגישה במשך שתי העונות הראשונות, בעודה לבושה. העונה הראשונה צולמה באי בפנמה.
העונה השנייה, אשר צולמה באזור הפיליפינים, הייתה תחת הכותרת "דייט בעירום: משחק על כל הקופה". שידור הבכורה היה ב-22 ביולי 2015, והעונה הסתיימה ב-16 בספטמבר 2015.
העונה השלישית במספר, בהגשתה של רוקסי דיאז, צולמה בבורה בורה, והועלתה לראשונה ב-29 ביוני 2016.
ביקורות
אליסון דייוויס כתב כי התוכנית "דוחפת את גבולות החיזור ובאופן יצירתי מרחיבה את רשימת הפעילויות שאדם יכול לעשות בעירום," אך גם מתח ביקורת על סצנות התוכנית בבריכה בשל היותן חושפניות מדי לדעתו. אמילי יואט תיארה את התוכנית כ"מביכה ביותר בטלוויזיה." ביקורת שלילית אף יותר מ-Time מתארת אותה כתוכנית דייטים אופיינית "ברגע שאתה (והמשתתפים) מתרגלים לגימיק העירום".
תביעה שנדחתה
באוגוסט 2014, ג'סי ניסוויץ, מתחרה בפרק השלישי של העונה הראשונה, אשר שודרה ב-31 ביולי 2014, הגישה תביעה נגד ויאקום, וכן נגד פיירלייט אנטרטיינמנט ונגד לייטהארטד אנטרטיינמנט בסך $10 מיליון דולר, לאחר ששידרו צילום בלתי מצונזר של מפשעתה. ויאקום, פיירלייט אנטרטיינמנט ולייטהארטד אנטרטיינמנט ביקשו לדחות את התביעה, בטענה שלפני שהצילומים החלו, ניסוויץ חתמה על שלושה הסכמים, שבהם הסכימה כי היא תשתתף ותצולם בעירום מלא, ושהצילום הזה ישודר ויופץ ללא הגבלה." בחודש מרץ 2015, התביעה נדחתה על ידי שופט בית המשפט העליון של ניו-יורק.
ישיבת גבעת שאול
ישיבת גבעת שאול היא ישיבה גדולה המשתייכת לזרם החרדי ליטאי. הישיבה נוסדה על ידי הרב שלמה וולבה ושוכנת בשכונת גבעת משה בירושלים.
היסטוריה
הישיבה נוסדה על ידי הרב שלמה וולבה שייסד את ישיבת באר יעקב וכיהן בה כמשגיח (בעבר אף כונתה בשמו "ישיבת הרב וולבה"). בשנת תשמ"ב עזב את הישיבה בבאר יעקב והקים בירושלים את "בית המוסר", מטרתו הייתה להחדיר את רעיון לימוד המוסר בקרב אברכי כולל. בית המוסר פעל במסגרת של כולל אברכים שחלק מלימודם היומי היה לימוד המוסר ושמיעת שיחות מוסר וועדים. במקביל התקיימו בו שיחות מוסר לכלל הציבור על ידי הרב וולבה ואנשי מוסר נוספים שהזמין למקום. בחודש אלול תשנ"ד (אוגוסט 1994) הרחיב הרב וולבה את הרעיון והקים ישיבה גדולה בשכונת גבעת שאול. בראשות הישיבה העמיד הרב וולבה את תלמידו הרב אליקים גצל פשקס שכיהן כר"מ בישיבת באר יעקב ועזב כשנה לאחר עזיבת הרב וולבה. הרב וולבה עצמו כיהן כמשגיח בישיבה ומסר בה שיחות מוסר שבועיות וועדים לבחורים כשלצידו הוא מינה למנהל רוחני בישיבה את הרב יהודה בועז מנדלסון שכיהן עד אז כמנהל בית המוסר. בהמשך עברה הישיבה למבנה קבע ברחוב אהלי יוסף שבשכונת גבעת משה בירושלים, אולם שמה נותר "ישיבת גבעת שאול" על שם השכונה בה היא נוסדה.
ב-2013 עקב התנהגות בעייתית של חלק מבחורי הישיבה בעיני ראשי הישיבה הוצבו בישיבה מצלמות נסתרות, שנופצו על ידי בחורים מהישיבה.
ב 2022 הודיע הרב מנדלסון על סגירת הישיבה עקב קשיים כלכליים. תלמידי הישיבה התאחדו עם רמ"י ורבני הישיבה ולפי המסתמן בזמן אלול יעברו לישיבת דרך חכמה של הרב סילבר
צוות הישיבה
לאחר פטירת הרב וולבה בניסן תשס"ה, עברה הישיבה להנהגתו של הרב אליקים גצל פשקס ובמקומו של הרב וולבה מונה הרב יהודה מנדלסון כמשגיח הישיבה. נוספו עליהם הר"מים:
בשנת תשע"ה מונה הרב יעקב ליוואוויץ, שהיה ראש ישיבת שערי בינה שנסגרה, לכהן כראש ישיבה לצדו של הרב פשקס.
רבאט אל-בציר
רבאט אל-בציר (אכסניית הסגי-נהור; בשמה המלא: רבאט עלאא' א-דין אל-בציר) הוא מבנה גדול ברובע המוסלמי בעיר העתיקה בירושלים. המבנה הוקם בידי עלאא' א-דין אידע'די, שכונה גם 'אל-בציר' (סגי-נהור, רואה היטב) בשל היותו עיוור, וכונה על שמו. עלאא' א-דין קבור במקום.
המבנה ממוקם ממערב להר הבית, בסמוך לשער המשגיח, בקצה הצפוני של רחוב עלאא' א-דין (מס. 17). עלאא' א-דין, שהיה "המשגיח על ההקדשים" בראשית התקופה הממלוכית (בין השנים 1260 ל-1284), הקים את המבנה כאכסניה לעולי רגל מוסלמים ב-1267, וההכנסות מהשכרת החדרים בו נועדו לשמש לכלכלת הסופים בירושלים. בשלב כלשהו הפכה האכסניה למקום משכנם של הסופים עצמם.
ב הפך המקום לבית כלא, ונקרא מאז גם: רבאט אל-חבס (אכסניית החבושים, האסורים). שערי וסורגי הברזל נשארו בחלק מהחדרים במבנה גם במאה ה-21.
מאז תקופת המנדט שוכנו במבנה תושבים מן המיעוט האפריקני-מוסלמי בירושלים, ולפי מדריך ישראל החדש מתגוררים בני מיעוט זה במקום עד היום.
נמל התעופה הבין-לאומי קרוגר מפומלנגה
נמל התעופה הבין-לאומי קרוגר מפומלנגה (באנגלית: Kruger Mpumalanga International Airport) הוא נמל תעופה הממוקם בצפון־מזרח פרובינציית מפומלנגה בדרום אפריקה, כעשרים קילומטר צפונית־מזרחית לבירת הפרובינציה, העיר נלספרייט. נמל התעופה הוקם בשנת 2002, ועבור רבים הוא מהווה שער לביקור בפארק הלאומי קרוגר, היות שנמל התעופה נמצא בשוליו הדרומיים של הפארק. כיום נמל התעופה משמש בעיקר טיסות פנימיות מנמלי תעופה אחרים בדרום אפריקה, לרבות יוהנסבורג וקייפטאון. בנוסף, מנמל התעופה יוצאות טיסות לשמורות טבע שונות באזור זה של דרום אפריקה. כיום הטיסות הבין־לאומיות היחידות היוצאת מנמל התעופה, הן לוולינקולו (מוזמביק) שלחופי האוקיינוס ההודי וליווינגסטון (זמביה) שלגדת מפלי ויקטוריה.
מטנוסקה (נהר)
מקור של הנהר הוא קרחון מטנוסקה והוא נשפך למפרץ קוק כ-40 ק"מ מאנקורג'. שם הנהר מבוסס על מילה רוסית Med - שפרושה נחושת.
אימה אמריקאית: פריק שואו
אימה אמריקאית: פריק שואו (באנגלית: American Horror Story: Freak Show) היא העונה הרביעית של סדרת האימה האמריקאית "אימה אמריקאית", שנוצרה והופקה על ידי ריאן מרפי ובראד פלצ'ק, ואשר עלתה לשידור לראשונה ב-8 באוקטובר 2014 ברשת FX Networks. חלק מהאירועים המתרחשים בסדרה הושראו באופן רופף מאירועים אמיתיים.
רקע העלילה
הנושא בו העונה מתמקדת הוא אפליה בין סוגים שונים של אנשים וקבלת האחר, ובמיוחד בין האנשים ה"נורמליים" ל"פריקים". העלילה מתרחשת בשנת 1952, בעיירה השקטה ג'ופיטר שבפלורידה, ועוקבת אחרי מופע פריקים נודד בראשותה של אלזה מארס (ג'סיקה לאנג), הנאבק באפליות שאנשי העיירה מנהלים נגדם. עשרות שנים לאחר שהציבור ראה את הפריקים כמופע בידור צדדי, אלזה עדיין חולמת למצוא לפריקים שלה בית חם ואוהב, ובד בבד היא חולמת גם לעלות לגדולה ולהיות כוכבת מוכרת. כאשר התאומות הסיאמיות בט ודוט טאטלר (שרה פולסון) נלקחות לבית החולים, אלזה מאמינה כי הן המפתח שלה להשגת הגדולה עליה היא חולמת, ומגייסת אותן למופע שלה. בין החברים האחרים במופע, נמצאים בין היתר ג'ימי דרלינג (אוון פיטרס), גבר שנולד עם צבתות במקום ידיים החולם לעזוב את חיי המופעים מאחוריו ולחיות חיים נורמליים, ואימו של ג'ימי, אתל דרלינג (קתי בייטס), הגברת המזוקנת ויד ימינה של אלזה. כאשר גבר מעברה של אתל, דל טולדו (מייקל צ'יקליס), האיש הכי חזק ואשתו, דזירה דופרי (אנג'לה באסט), האישה בעלת שלושת השדיים, מצטרפים לקרקס, נקלע המופע למהומות שמסתובבות סביב העיירה, והחברים במופע נאלצים להתגבר על אלו שרודפים אותם על בסיס השוני שלהם.
כותרות הפתיחה
בכותרות הפתיחה של העונה הרביעית נעשו מעט שינויים, המוזיקה מהעונות הקודמות נותרה כפי שהייתה אך עם תוספת של צלילי תיבת נגינה המאפיינת מוזיקה קרקסית. לעומת העונות הקודמות, הפתיח כולו מורכב מאנימציית סטופ מושן בו נראות שלל בובות סדוקות בעלות עיוותים ומומים שונים, ליצנים עם ראשים מסתובבים ואלמנט חוזר של ידי ליצן מנפחות, מעצבות ומפוצצות בלונים בצורות שונות. בטריילר לעונה זו מתנגן ברקע השיר carousel של האומנית המבצעת מלאני מרטינז.
בכל חמש העונות, השתמשו בגופן המזכיר את סגנונו של האדריכל צ'ארלס רני מקינטוש.
הר הארווי
{{פירושונים| אנטארקטיקה
ניו זילנד
אוסטרליה
קנדה
ראו גם
}}
פרסי בחירת הנוער 2004
'טקס פרסי בחירת הנוער לשנת 2004' התקיים ב-8 באוגוסט 2004 באמפיתיאטרון גיבסון שבקליפורניה, ושודר בערוץ פוקס. את הטקס הנחו אישיות הטלוויזיה פריס הילטון וניקול ריצ'י ולאורכו הופיעו האומנים בלינק-182, ג'וג'ו, לני קרביץ ואשלי סימפסון. ספורטאית האקסטרים בת'אני המילטון הייתה היחידה לקבל את 'פרס האומץ' שהוענק פעם אחת בלבד במסגרת הטקס.
קרל וילהלם, דוכס סקסוניה-מיינינגן
קרל וילהלם, דוכס סקסוניה-מיינינגן (בגרמנית: Karl Wilhelm, von Sachsen-Meiningen; 19 בנובמבר 1754 – 21 ביולי 1782) היה דוכס של סקסוניה-מיינינגן בין השנים 1763–1782.
ביוגרפיה
קרל וילהלם נולד ב-19 בנובמבר 1754 בעיר החופשית פרנקפורט, לאנטון אולריך, דוכס סקסוניה-מיינינגן, ולשרלוטה אמליה, נסיכת הסן-פיליפסטאל, בתו של קרל הראשון, רוזן הסן-פיליפסטאל. בשנת 1763 מת אביו אנטון אולריך, וקרל וילהלם עלה במקומו לשלטון, תוך שאמו משמשת כעוצרת עד לבגרותו.
ב-5 ביוני 1780 התחתן קרל וילהלם עם לואיזה, נסיכת שטולברג-גדרן, בתם של כריסטיאן קרל, נסיך שטולברג-גדרן ואלאונורה, רוזנת רויס-לוברשטיין, אך לא היו להם ילדים.
ב-21 ביולי 1782 מת קרל וילהלם ללא ילדים, ואחיו גאורג הראשון, דוכס סקסוניה-מיינינגן עלה לשלטון במקומו.
הר הארווי (אנטארקטיקה)
הר הארווי (באנגלית: Mount Harvey) הוא הר שאינו מכוסה שלג מזרחית למפרץ אמונדסן, בהרי טולה בארץ אנדרבי שבאנטארקטיקה. ההר הוא הגבוה מבין ההרים הסמוכים לו.
ההר ממוקם 11 קילומטרים מזרחית - צפון-מזרחית להר גלידל.
גילוי ההר
ההר נראה לראשונה באוקטובר 1956, על ידי משלחת החקר האנטארקטית הלאומית של אוסטרליה בפיקודו של פ. וו. קרון (P.W. Crohn).
מקור השם
שמו של ההר ניתן לו על ידי ועדת השמות האנטארקטיים של אוסטרליה.
מגדל מרקורי סיטי
מגדל מרקורי (ברוסית: Башня Меркурий) הוא גורד שחקים בן 75 קומות במוסקבה, רוסיה. המגדל נמצא ב"מוסקבה סיטי", מרכז העסקים הבינלאומי של מוסקבה. בנייתו החלה בשנת 2009 והסתיימה ב-2013. גובהו מגיע ל-338.8 מטרים והוא החליף את מגדל השארד שבלונדון בתור גורד השחקים הגבוה ביותר באירופה, עד ל-2015 כשנחנך המגדל הדרומי במתחם OKO במוסקבה.
המגדל נמצא בבעלות Mercury Development וכחלק ממיתוג מחדש, היא שינתה את שמו ממגדל מרקורי סיטי למגדל מרקורי כפי שניתן לראות באתר הרשמי של המגדל.
בקומות 21 עד 26 ממוקם מטה חברת נורניקל.
בקומות 33 עד 37 ממוקם מטה בורסת סנקט פטרבורג.
בנייה
במאי 2011 הכריזו בוני המגדל שהוא הגיע לגובה 230 מטרים ומעל לחצי מקירותיו החיצוניים צופו בצבעי נחושת. ב-17 בינואר 2012 עבר המגדל את הגובה 301.6 מטרים, גובהו של מגדל מוסקבה במתחם ערי הבירה הסמוך. ב-25 ביולי 2012 הייתה הקומה האחרונה תחת בנייה. לפי חברת הבנייה, המגדל הגיע לגובהו המרבי ב-1 בנובמבר 2012.
תל קירי
תל קירי הוא אתר ארכאולוגי בקצהו הדרום מערבי של עמק יזרעאל, בתחום קיבוץ הזורע. כיום כל שטחי האתר קבורים מתחת לבתי הקיבוץ.
החפירות העיקריות באתר התנהלו לפני הקמת שכונת מגורים חדשה בקיבוץ בשלוש עונות בין השנים 1975–1977 בהנהלת אמנון בן-תור. בחפירות נעשו במסגרת פרויקט של מחקר אזורי בסביבות תל יקנעם. תל קירי היה האתר הראשון שנחפר והחפירות הראו תוצאות משמעותיות. התגלית העיקרית היא שרידי כפר מתקופת הברזל, שהתקיים באופן רצוף ללא הפרעה לאורך כל התקופה ואפשר לחוקרים ללמוד על תושבי ארץ ישראל הכפריים שהיוו מרבית האוכלוסייה, נושא שעד אז לא נחקר במיוחד. תגלית מתקופה זו שקיבלה תשומת לב היא שרידי בית מגורים רגיל ובו עדויות לפולחן ביתי. בנוסף התקיימו באתר יישובים מן התקופה הניאולותית המאוחרת ועד התקופה הרומית-ביזנטית.
שטח האתר הוא בין 10 ל-12 דונם, אך בעת תחילת החפירות, שני שלישים מהאתר כבר היו חסומים לחפירה בגלל בניה של בתי מגורים בקיבוץ הזורע ולכן החפירה באתר הייתה למעשה חפירת הצלה לפני שהבתים בקיבוץ כיסו את כל שטח האתר. האתר אינו תל רגיל, אלא טראסה מאורכת למרגלות מדרונו המזרחי של הר הכרמל לכיוון העמק. סחף מהגשם, כמו גם עבדות פילוס למטרת בנייה פגעו קשות באתר והשכבות המאוחרות באתר מימי הביניים נעלמו לחלוטין בחלק מהאתר שנחפר. מקור המים של אותו יישוב הם בנחל השופט הזורם למרגלות האתר והמעיינות המצויים מדרום לו.
השרידים מתקופת הברזל
היישוב מתקופת הברזל נחקר בעיקר בחלקו המזרחי של האתר. שכבות היישוב נערמו לעובי של 3 מטר וכללו שלבי בנייה רבים המתוארכים לבין המאה ה-12 לפנה"ס ועד המאה ה-8 או ה-7 לפנה"ס (מתחילת תקופת הברזל וכמעט עד סוף התקופה עם הכיבוש הפרסי של ארץ ישראל). מאחר שמדובר ביישוב קטן ולא מבוצר, מדובר ביישוב כפרי, אך גודלם של המבנים מעיד על כך שמדובר ביישוב משגשג. יכול להיות גם ששטח האתר שנחפר מייצג רק חלק מהכפר שבו חיו תושבים אמידים יותר. מרבית הבניה נעשתה באבני גוויל (אבנים לא מסותתות), אך היה גם שימוש בלבנים בגדלים שונים. גגות הבתים היו עשויים מקנים וענפים המצופים בטיח. רוב המבנים שנחשפו היה בתי מגורים פרטיים, פרט לשני מבנים גדולים יחסית ומבנה רגיל שבו נמצאו שרידי פולחן. באתר נמצאו מספר רב של מתקנים חקלאיים המתאימים ליישוב חקלאי כגון ממגורות. פרט לכלים יומיומיים שנמצאו באתר נמצאו גם כלי יוקרה, כלים בסגנון פלשתי וכלים בסגנון אשורי.
כרוניקה בזמן אמת
כרוניקה בזמן אמת (באנגלית: Chronicle) הוא סרט פעולה ומדע בדיוני אמריקאי משנת 2012, שבוים על ידי ג'וש טראנק ונכתב על ידי מקס לנדיס. הסרט מועבר לצופים בסגנון פָאוּנְד פוּטֵג' והוא עוקב אחר שלושה תלמידי תיכון בסיאטל – אנדרו, נער דחוי ולא מקובל חברתית; בן דודו, מאט; וסטיב הספורטאי המקובל; שמתחברים לאחר שקיבלו כוחות טלקינטיים ומשתמשים ביכולותיהם על מנת להשתעשע, עד שאנדרו מחליט להשתמש ביכולותיו על מנת לנקום.
הסרט עלה לאקרנים לראשונה במהלך פסטיבל הסרטים ז'רארדמר ב-28 בינואר 2012; ובבריטניה ובאירלנד ב-1 בפברואר 2012, בישראל ב-2 בפברואר 2012 ובארצות הברית ב-3 בפברואר 2012. הסרט הכניס 126.6 מיליון דולר בקופות הבינלאומיות, מול תקציב של 12 מיליון דולר. הסרט זכה לביקורות חיוביות וקיבל מועמדות בקטגוריית "סרט המדע הבדיוני הטוב ביותר" בטקס פרסי סאטורן ה-39.
עלילה
בסיאטל, נער מתבגר ודחוי-חברתית בשם אנדרו דטמר סובל מהתעללות תכופה מצד בריונים בתיכון בו הוא לומד ובד בבד מצד אביו האלכוהוליסט, ריצ'רד, כשבמקביל, הוא מתמודד עם מאבקה של אמו, קארן, במחלת הסרטן. בצל הלחצים, אנדרו מתחיל לתעד את חייו באמצעות מצלמת וידאו. בן דודו, מאט גארטי, מזמין אותו למסיבה על מנת לעזור לו להשתלב, אך תיעוד החוגגים במצלמתו מובילה למריבה עם אחד החוגגים שמטיח את המשקה שלו בפניו של אנדרו. הסטודנט מחוץ למסיבה, סטיב מונטגומרי, תלמיד תיכון מקובל וספורטאי אהוד, מוצא את אנדרו הבוכה, ומבקש ממנו לבוא לתעד חור גדול שהוא ומספר חוגגים נתקלו בו ביער. כשהם מלווים במאט השיכור, השלושה חוקרים את החור, שמובילה למנהרה קטנה, שם הם מגלים חפץ גבישי זוהר, שגורם לתופעות בלתי מוסברות כשהם מתקרבים אליו. כשהחפץ מתחיל להגיב באלימות, מאט נזרק לאחור אל קיר על ידי כוח בלתי נראה, סטיב מפתח דימום מהאף והמצלמה נהרסת כתוצאה מקצר חשמלי.
מספר שבועות לאחר מכן, מתגלה כי אנדרו, מאט וסטיב פיתחו יכולות טלקינטיות. בעקבות יכולות אלו, בהם הם משתמשים בין היתר על מנת לתכנן ולתעד מתיחות, השלושה מתיידדים ונהיים חברים קרובים. עם זאת, לאחר שאנדרו משתמש ביכולותיו על מנת להסיט נהג טנדר אל האגם הסמוך, השלישייה מצליחה בקושי להציל את חייו של הנהג, ומאט מבין עד כמה יכולותיהם יכולים להיות מסוכנים ומתעקש להגביל את השימוש בהם, במיוחד נגד יצורים חיים או בשעת כעס. האירוע הטראומטי הזה מסמן את נקודת המפנה הראשונה בסרט, במיוחד דרך עיניו של אנדרו.
לאחר שהם מבינים מבינים כי ביכולתם לעוף, השלושה מסכימים לטוס יחד מסביב לעולם לאחר סיום הלימודים, כאשר אנדרו במיוחד מעוניין לבקר בטיבט בגלל אופייו השליו. סטיב מעודד את אנדרו להיכנס לתחרות הכישרונות של התיכון, שם הוא מדהים את חבריו לספסל הלימודים בכך שמסווה את יכולותיו כתעלולי קסם. אנדרו מתענג על הפופולריות החדשה שלו במסיבה, אבל הלילה מסתיים באסון כאשר אנדרו השיכור עולה למעלה כדי לקיים יחסי מין עם מוניקה, חברתו לספסל הלימודים, שעליה הוא מקיא לאחר מכן. סטיב, שנוטל ממאט את המצלמה לאחר שזה האחרון עוזב את המסיבה עם קייסי, נערה בה הוא מאוהב, ​​מתעד את תוצאות התקרית ואת צעקותיו של אנדרו הכועס והמושפל.
ככל שמצבה של קארן מחמיר, כך גם מצבו של אנדרו, שהופך להיות יותר ויותר מסוגר ותוקפני. כאשר ריצ'רד מכה אותו במהלך ויכוח, אנדרו דוחף אותו באלימות ונמלט מהבית. סטיב ומאט סובלים מדימום מהאף – מה שמצביע על כך שהאחרים מפעילים יתר על המידה את יכולותיהם – וסטיב עף החוצה כדי למצוא את אנדרו מתייפח באמצע סערה. סטיב מנסה לנחם את אנדרו הנסער, אך נפגע לפתע מברק ונהרג. מספר ימים לאחר מכן, בהלווייתו של סטיב, מאט מתעמת עם אנדרו, שמכחיש את חלקו במותו של סטיב, אך ביום המחרת מתחנן באופן פרטי למחילה בקברו של סטיב, מתוך אמונה שיכולותיו משתלטות עליו, ומביע את געגועיו אליו.
עקב האירועים האחרונים, מערכת יחסיו של אנדרו עם מאט מתערערת, והוא שב להיות מנודה חברתית. לאחר שהשתמש ביכולותיו על מנת לקרוע את שיניו של בריון מול קהל של תלמידים אחרים, אנדרו מצהיר על עצמו כעל טורף-על ומנמק זאת בטענה שהוא אינו צריך להרגיש אשם על שהשתמש ביכולותיו על מנת לפגוע בחלשים ממנו. בהיותו נואש לשלם עבור התרופות של אמו, אנדרו משתמש ביכולותיו על מנת לגנוב כסף. תוך כדי שוד תחנת דלק, הוא גורם בשוגג לפיצוץ שמכניס אותו לבית החולים. ליד מיטתו, ריצ'רד ההמום מודיע לאנדרו מחוסר ההכרה שקארן מתה ומאשים את אנדרו במותה. בעוד אביו עומד להכות אותו, אנדרו מתעורר ותופס בפתאומיות את זרועו לפני שמטיח אותו אל הקיר.
במקביל, במהלך מסיבת יום הולדת, מאט חווה דימום חמור מהאף וחש שאנדרו בצרות. לאחר שמוצגת התרעה חדשותית בטלוויזיה על פיצוץ מסתורי במרכז העיר, הוא ובת זוגו, קייסי, חשים אל בית החולים. כשהם מגיעים, אנדרו עף החוצה בעודו גורר אחריו את אביו לפני שמותיר אותו מחוסר הכרה. מאט עף למעלה ומציל את ריצ'רד. עם זאת, אנדרו הזועם מנסה לתקוף את מאט, והקרב ביניהם מביא לנזק נרחב ברחבי העיר. בסופו של דבר, השניים מתישים את עצמם ומגיעים לרחבה מוקפת שוטרים. זעמו של אנדרו מגיע לנקודת שבירה והוא מתחיל להרוס את הבניינים סביבו. מכשהבין כי לא ניתן לעצור את אנדרו, מאט משפד אותו בחוסר רצון באמצעות חנית מפסל סמוך, ומביא למותו המיידי. למרות היותו פצוע קשות, מאט מצליח לעוף מהזירה לפני שהמשטרה מניחה עליו יד.
לאחר תקופת זמן לא מוגדרת, מאט נוחת בטיבט עם מצלמתו של אנדרו, מתנצל בפני רוחו בדמעות ונשבע להשתמש ביכולותיו לטובה ולגלות מה גרם להם. מאט מכוון את המצלמה לעבר מנזר טיבטי מרוחק, לפני שהוא עף משם ומותיר את המצלמה מאחוריו.
פיתוח
את גרעין עלילת הסרט הגה ג'וש טראנק בהיותו תלמיד תיכון; ואת השנים שבאו לאחר מכן, טראנק בילה את השנים הבאות בפיתוח הקונספט ועלילת הסרט. עד לשנת 2010, התסריטאי המתחיל ג'רמי סלייטר שיתף פעולה עם טראנק בפיתוח וכתיבת העלילה, אך לאחר שעזב, יצר טראנק קשר עם מקס לנדיס, שהסכים לכתוב את הסרט. הטיוטה הראשונה של התסריט נכתבה תוך שלושה שבועות לאחר שלנדיס הציג לאולפנים את הסרט מאחורי גבו של טראנק. בניגוד לטיוטה של לנדיס, בטיוטה המקורית של טראנק דמותו של סטיב מתה באמצע המערכה השנייה כתוצאה מהתרסקות מטוס; לנדיס הסיר זאת מהתסריט שלו, ש"פתר את כל המערכה השנייה". בינואר 2011, נמסר כי אולפני המאה ה-20 רכשה את הזכויות על הסרט ואישרה את הפקתו.
צילומים
מסיבות תקציביות, צילומי הסרט התקיימו בעיקר בקייפטאון, דרום אפריקה, ובוונקובר, קנדה. טרנאק התייחס לסרטים "אקירה, "קארי ו"הזעם" כבעלי השפעה מכרעת על הסרט. הצילומים החלו במאי 2011, נמשכו במשך שמונה עשר שבועות, והסתיימו באוגוסט 2011. צלם הקולנוע מתיו ג'נסן השתמש במצלמת הווידאו "Arri Alexa" על מנת לצלם את הסרט, ובתהליך הפוסט-פרודקשן נעשה שימוש בעדשות "Angenieux Optimo" ו-"Cook s4". על מנת להעניק לו מראה של "צילומים שנמצאו". עבור הסצנה בה אנדרו מרחיף את מצלמתו לגובה 120 רגל, נעשה שימוש בכבל מיוחד עבור מצלמות. בנוסף, מצלמת ה"Arri Alexa" הותקנה על סקייטבורד במטרה לדמות את החלקת המצלמה של אנדרו על פני הרצפה. מצלמת הווידאו של אנדרו בסרט היא מסוג "Canon XL1 MiniDV", ובהמשך הוא עובר למצלמת HD הדומה ל-"Canon Vixia HF M30". בנוסף, סט חדר השינה שלו בסיאטל נבנה למעשה על במת אולפני קולנוע בקייפטאון. מכיוון שבדרום אפריקה, הרכבים נוסעים בצד שמאל של הכביש ויש להם גלגלים בצד ימין, היה צורך לשלוח לסט הצילומים כלי רכב אמריקאיים לצורך הצילומים. חומרי הצילום הגולמיים סופקו לבמאי ולצלם בפורמט DVD על ידי חברת HD Hub בקייפטאון.
לפי טראנק, נאסר על מקס לנדיס לשהות על הסט במהלך הצילומים, והוא עצמו לא דיבר איתו מאז 2012. טראנק אישר זאת בטוויטר לאור פרסום האשמות שטענו להתעללות מינית ורגשית מצד לנדיס.
ביקורות
באתר הביקורות "Rotten Tomatoes", הסרט זכה בציון 85% על סמך 186 ביקורות ודירוג ממוצע של 7.1/10. בקונצנזוס הביקורתי נכתב כי הסרט "מתעלה על גימיק הפאונד פוטג' עם תסריט חכם, בימוי מהיר וביצועים מרתקים מהצוות השחקנים הצעיר." באתר הביקורות המושקללות "Metacritic", לסרט זכה בציון 69/100 על סמך 31 ביקורות, דבר המצביע על "ביקורות חיוביות לרוב". צופים שנשאלו על ידי "CinemaScore", העניקו לסרט ציון ממוצע של "B".
סרט המשך
בשנת 2020, טראנק העיר כי בעקבות רשמיו מהפקת הסרט, יחסו להפקת סרט המשך שלילית. טראנק ציין כי לתחושתו תסריט סרט ההמשך היה "בסדר", אך מנותק מהסיבות להפקת הסרט המקורי, והעיר כי עשה מה שביכולתו על מנת לעכב את ההתקדמות ההפקה: "באמת לא רציתי לראות את 'כרוניקה בזמן אמת 2' מופק. זה היה הסיוט הכי גרוע שלי. קודם כל, אני לא מביים את זה. שנית, אם מישהו אחר יביים את זה, אז אתה יודע שזה הולך להיות חתיכת חרא."
באוגוסט 2021, נמסר רשמית על הפקת סרט המשך בהיפוך מגדרי, על ידי המפיק ג'ון דייוויס. על פי הדיווח, נמסר כי עלילת סרט ההמשך תתרחש עשור לאחר אירועי הסרט הראשון ויעסוק בנושאים כמו פייק ניוז וטיוחי קונספירציות.
אתרחסיס
אַתְרַחַסִס (Atra-hasis) הוא שמה של הדמות הראשית מתוך האפוס המסופוטמי על בריאת האדם והמבול אשר נכתב על שלושה לוחות בתקופה הבבלית העתיקה (במאה 18-17 לפנה"ס). משמעות שמו באכדית היא 'חכם מאוד'. האפוס מתחיל אחרי בריאת העולם, ומספר על בריאת האדם והמבול. באפוס מסופר שאתרחסיס ומשפחתו היו הניצולים היחידים מהמבול הקטלני.
עלילה
אחרי 40 שנה של עבודה קשה האלים הזוטרים, שעבדו את הארץ שעליה מלך האל אנליל, התמרדו. במקום להעניש אותם, האל אנכי (אל המים והחוכמה) הציע פתרון ליצור את בני האדם שיעבדו במקום האלים. האלה ממי (Mami) מקבלת את המשימה, ומערבבת צלמיות חרס עם בשר ודם של האל גשטו ('אוזן' או 'חוכמה') שנרצח.
במהלך 1200 שנה בני האדם התרבו ונוצרה התפוצצות אוכלוסין. בשל התפוצצות האוכלוסין והרעש, אנליל מצווה על מגפות. אנכי עוזר לאתרחסיס ואומר לו להביא מנחה לאל המגפה נַמְתָר ולא לעבוד את שאר האלים עד שתעבור המגפה, מה שאכן מעביר את הצרה. לאחר 1200 שנה נוספות, התהליך חוזר על עצמו, אנכי מצווה על רעב ובצורת ואנכי אומר לאתרחסיס איך להנצל מהצרה על ידי הגשת מנחה לאדד. לאחר עוד 1200 שנה, כאשר התהליך חוזר בפעם השלישית, אנליל מצווה בצורת קשה אף יותר, אך גם אז אנכי עזר לבני האדם והם ניצלו. לבסוף אנליל מצווה להביא מבול על העולם ומשביע את כל האלים לא להזהיר את בני-האדם ולא לעזור להם. אנכי לא יכול להזהיר את אתרחסיס, אף על פי שהוא רוצה לעשות זאת. כדי להתגבר על מכשול זה, מספר אנכי לקירות הסוכה את העתיד להתרחש. אתרחסיס מקשיב לנאמר ובונה תיבה.
אחרי שבעה ימים תם המבול, ואתרחסיס יוצא מהתיבה ומקריב קורבן לאלים, שכבר היו רעבים וצמאים, כי אחרי שכל בני-האנוש מתו, אף אחד לא האכיל את האלים. כדי למנוע את הישנות המצב שהיה לפני המבול קובעים אנכי ונינתו שמעתה והלאה שליש מהנשים לא ילדו, ויהיו גם נזירות שייאסר עליהן ללדת.
קישורים למבול אוניברסלי
בתרבויות שונות בעולם מצויים סיפורי מבול, כמו הסיפור של תיבת נח מהתנ"ך.
עם זאת, יש חוקרים הסוברים שהשוואה בין הסיפורים מעלה הבדל מהותי: בעוד בסיפורו של אתרחסיס המבול נובע מתועלתם ונוחותם של האלים ששנתם מופרעת, המבול המקראי מתואר כעונש על שחיתותה המוסרית של האנושות. גם סיבת ההצלה שונה. אתרחסיס ניצל בזכות ידידותו עם האל אנכי, וכן ממניע תועלתני, כפי שאנכי מסביר בסוף הסיפור, ואילו נוח ניצל בזכות מעלתו המוסרית. גם ההסבר המקראי לעבודה הקשה ולסבל האנושי מעלה פער משמעותי: באפוס המסופוטמי העבודה הקשה היא גזירת גורל הנובעת מטבע העולם, ואף האלים כפופים לה, והאדם נועד מבריאתו לסבול במקומם. בתנ"ך לעומת זאת, האדם נידון לעבודה קשה רק באשמת חטאו בסיפור גן עדן.
אהרון אשל
ביוגרפיה
אהרון אשל נולד וגדל ברעננה להוריו מרים ואברהם אייזיק, ילידי פולין. השניים עלו לארץ ישראל ב-1932. רוב בני משפחותיהם נספו בשואה. היה בתנועת מחנות העולים וחבר גרעין נח"ל להשלמת קיבוץ משגב עם. והתגייס עם גרעינו לנח"ל בשנת 1952. עבר הכשרת לוחם וקורס מ"כים חי"ר שלאחריו שירת כמדריך טירונים. בינואר 1954 התנדב לצנחנים. בצנחנים שימש סייר במחלקת הסיור הגדודית. בהמשך עבר קורס קציני חי"ר ועם סיומו מונה למפקד מחלקה בגדוד הצנחנים 890, בפלוגה עליה פיקד מאיר הר-ציון, ולחם בפעולות התגמול. בהמשך שימש קצין מבצעים חטיבתי ומפקד מחלקה בקורס המ"כים של הצנחנים. כמו כן השתתף במבצע כנרת. לאחר מכן מונה לסגן מפקד הפלוגה המסייעת של הגדוד, והקים את מחלקת התול"ר הראשונה בצה"ל. לחם במלחמת סיני, והשתתף בקרב המיתלה.
לאחר המלחמה מונה למפקד פלוגה א' בגדוד. ב-1960 מונה לסגנו של אברהם ארנן, מפקד סיירת מטכ"ל. בשנת 1962 שימש מדריך בבה"ד 1. לאחר מכן שימש כקצין אג"ם של חטיבה 80, חטיבת מילואים של הצנחנים. לאחר מכן שהה בשליחות המדינה באתיופיה ועסק באימון והדרכת קציני הצבא האתיופי. עם שובו ארצה מונה למפקד פלוגה בבית הספר לקצינים. כמו כן שימש כמפקד גדוד מילואים 115. בשנת 1969 מונה לסגן מפקד חטיבה 247. לאחר מכן שימש כמפקד בסיס האימונים החטיבתי של הצנחנים. בתפקידו זה הקים ומיסד את גדוד 450, קורס המ"כים של הצנחנים. בשנת 1972 שימש כסגן מפקד חטיבת הבקעה וכיועץ למבצעים מיוחדים ברצועת עזה. בשנת 1974 מונה למפקד חטיבת הערבה ולאחר מכן פיקד על חטיבה מרחבית אילת. בשנת 1978 השתחרר מצה"ל ובמילואים שימש כמפקד חטיבה 655 במרחב שלמה.
בשנים 1980–2000 שימש מפקד שירותי הכבאות של עיריית תל אביב-יפו בדרגת טפסר בכיר.
היה ממקימי אנדרטת "חץ שחור" ליד קיבוץ מפלסים והשתתף בצוות המתכנן של שיקום בית הצנחן. ב-2012 זכה באות יקיר העיר רמת גן.
נפטר באפריל 2022. הותיר אחריו אישה, נירה, וארבעה ילדים.
הפייבלמנים
הפייבלמנים (באנגלית: The Fabelmans) הוא סרט דרמת התבגרות סמי-אוטוביוגרפית אמריקאי משנת 2022 בבימויו של סטיבן ספילברג, המבוסס על תסריט שכתב יחד עם טוני קושנר. בסרט מככבים מישל ויליאמס, סת' רוגן, פול דנו וגבריאל לבל, המגלם את גיבור הסרט סמי פייבלמן, יוצר קולנוע צעיר שאפתן, דמות המבוססת על ספילברג עצמו.
תקציר העלילה
הסרט מתבסס באופן רופף על ילדותו של שפילברג שגדל באריזונה, שלאחר מלחמת העולם השנייה, מגיל שבע עד שמונה עשרה.
הפקה
בשנת 1999 הודיע ספילברג שבכוונתו לביים סרט על ילדותו. הפרויקט, שכותרתו I'll Be Home, נכתב במקור על ידי אחותו אן ספילברג. הוא הסביר: "הפחד הגדול שלי הוא שאמא ואבא שלי לא יאהבו את זה, ייעלבו ולא יקבלו את נקודת המבט האוהבת אך הביקורתית שלי לגבי איך זה היה לגדול איתם". ב-2002 אמר ספילברג שהוא חושש לגבי יצירת הסרט I'll Be Home: "זה כל כך קרוב לחיים שלי וכל כך קרוב למשפחה שלי - אני מעדיף לעשות סרטים אנלוגיים יותר. אבל סיפור מילולי על המשפחה שלי ידרוש הרבה אומץ. אני עדיין חושב שאני עושה סרטים אישיים גם אם הם נראים כמו סרטי פופקורן מסחריים גדולים."
קדם הפקה
במרץ 2021, פורסם כי ספילברג יביים סרט התבגרות המבוסס על ילדותו באריזונה. מישל ויליאמס הייתה מועמדת לשחק בתפקיד שנוצר בהשראת אמו של שפילברג, לאה אדלר. ב-22 במרץ 2021, פורסם כי סת' רוגן הצטרף לצוות השחקנים כדי לגלם את ידיד המשפחה. עוד פורסם כי קריסטי מקוסקו קריגר תפיק את הסרט עם קושנר וספילברג. ב-8 באפריל 2021, לוהק פול דנו בתור ברט פייבלמן, לתפקיד בהשראת אביו של ספילברג, ארנולד. דנו הודה שהוא חש מאוים מגילום התפקיד כי "ההימור הרגיש ממש גבוה... אתה מגלם את אחת הדמויות החשובות, המשפיעות והמורכבות ביותר בחייו של [ספילברג]. זה היה מדהים לראות כמה מזה היה בעבודתו כל הזמן. הוא חולק חלק מעצמו שנראה לי מאוד מרגש. יש בזה מתנה אמיתית, כשמישהו במעמד הזה וברמת האמנות הזו מוכן לעשות את זה." גבריאל לבל התקבל לתפקיד הראשי של סמי פייבלמן, יוצר קולנוע צעיר ושאפתן, דמות המבוססת על ספילברג עצמו. לאחר מכן אושר ליהוקה של ג'וליה באטרס לתפקיד אן פייבלמן, בהשראת אחותו של ספילברג. מאוחר יותר לוהקו גם סם רכנר, קלואי איסט, אוקס פגלי, איזבל קוסמן, ג'ני ברלין, ג'אד הירש, רובין ברטלט וג'ונתן הדרי. באוגוסט לוהקו גבריאל בייטמן, גוסטבו אסקובר, ניקולס קאנטו, ליין פקטור, קופר דודסון וסטיבן מתיו סמית'. לאחר מכן לוהקו קילי קרסטן, בירדי בוריה, אלינה ברייס, סופיה קופרה ומטאו זורינה פרנסיס-דפורד. דייוויד לינץ' נבחר לגלם בסצנה המסיימת את הסרט את במאי העבר ג'ון פורד.
במרץ 2022 הודיע צלם הקולנוע יאנוש קמינסקי שהסרט יתעד את חייו של ספילברג מגיל שבע עד שמונה עשרה ויעסוק ב"משפחתו, עם הוריו, מערכת היחסים עם אחיותיו, אבל בעיקר עוסק בתשוקה שלו לעשיית סרטים", תוך שהוא מוסיף כי הוא ייגע בנושאים של "אהבה צעירה, גירושי הורים ומערכות יחסים מעצבות מוקדמות... זה סרט אישי מאוד... מאוד חושפני על חייו של סטיבן ומי שהוא כיוצר סרטים".
צילומי הסרט
צילומי הסרט החלו בעיצומה של מגפת הקורונה בלוס אנג'לס ביולי 2021.
מוזיקה
את המוזיקה לסרט הלחין ג'ון ויליאמס, המציין את שיתוף הפעולה הקולנועי ה-29 שלו עם ספילברג. ב-23 ביוני 2022 ויליאמס חשף כי הסרט הזה והסרט החמישי של "אינדיאנה ג'ונס" עשויים להיות שני הסרטים האחרונים שהוא ילחין לפני הפרישה.
הפצה
הסרט יצא לאקרנים על ידי סרטי יוניברסל בבתי קולנוע נבחרים בלוס אנג'לס ובניו יורק ב-11 בנובמבר 2022, וב-23 בנובמבר ברחבי ארצות הברית. זהו סרטו הראשון של ספילברג שהופץ על ידי האולפן מאז מינכן (2005). אנטרטיימנט ואן מפיצה בבריטניה, בעוד שסרטי נורדיסק משווקת את הסרט במדינות נבחרות אחרות. בבתי קולנוע בישראל הוקרן הסרט החל מנובמבר 2022.
ויסקונסין
ויסקונסין (באנגלית: Wisconsin ) היא מדינה באזור המערב התיכון של ארצות הברית הנמצאת בסמוך לימות הגדולות. השם הוא ניסוח באנגלית של איות צרפתי למילה אינדיאנית שפירושה "המקום שבו אנו חיים". התיישבו בה לראשונה במאה השבע עשרה שבטים אינדיאנים. גל המתיישבים הזרים הראשון הגיע ב-1820.
מדינת ויסקונסין גובלת באיווה, מינסוטה, מישיגן ואילינוי, וכמו כן בימת מישיגן ובימת סופיריור. המדינה היא חלק מארצות הברית מאז 1848.
מאז היווסדה, אוכלוסיית ויסקונסין אינה אחידה אתנית. היאנקים היו הראשונים שהגיעו להתיישב בה מניו-יורק ומניו אינגלנד. הם שלטו בתעשייה הכבדה, בחינוך, בכלכלה ובפוליטיקה של המדינה. אחריהם הגיעו מהגרים רבים מאירופה בין 1850 ל-1900, ביניהם גרמנים וסקנדינבים, וקבוצות קטנות מבלגיה, הולנד, שווייץ, אירלנד ומדינות אחרות. במאה ה-20 הגיעו קבוצות של פולנים ושל אפרו-אמריקאים, והתיישבו בעיקר במילווקי.
כיום, 42.6% מאוכלוסיית המדינה הם ממוצא גרמני, מה שהופך את ויסקונסין למדינה בעלת המספר הרב ביותר של תושבים ממוצא גרמני בארצות הברית. ישנם הרבה פסטיבלים אתניים המתקיימים מדי שנה, כדי להבליט את המורשת האתנית במדינה.
מקור השם
שמה של המדינה הוא ככל הנראה מהמילה האינדיאנית Miskwasiniing שפירושה מקום האבן האדומה, שהיה שמו של נהר ויסקונסין והצרפתים ביטאו אותו כ-Ouisconsin ורק לאחר מכן הוא שונה לשמו האנגלי כעת. השם ויסקונסין היה בעבר שמו של הנהר בלבד, ורק לאחר מכן הוחל על האזור כולו.
היסטוריה
סביבת ויסקונסין היוותה בסיס פורה לתרבויות רבות ב-12,000 השנים האחרונות. האנשים הראשונים שחיו באזור זה היו הפלאו-אינדיאנים שהגיעו כ-10,000 שנים לפני הספירה וחיו בעיקר מציד. שבטים אינדיאנים המשיכו לגור בסביבת המדינה עד הגעת האירופים.
ויסקונסין עברה לבעלות של ארצות הברית בשנת 1783 לאחר מלחמת העצמאות, אך האמריקאים ביססו את נוכחותם בוויסקונסין רק לאחר מלחמת 1812. בתקופה זו פותח כריית המינרלים וגירוש האינדיאנים היה בשיאו. טריטוריית ויסקונסין נוסדה ב-3 ביולי 1836. בשנים אלו נוצרה תעלת אירי שהקלה על ההגעה לוויסקונסין. מהגרים רבים מאזור ניו אינגלנד נהפכו למאוד דומיננטיים במשפט ובפוליטיקה מקומית. באותה העת היגרו גם גרמנים, אירים ונורווגים אשר הקימו מוסדות קתולים ולותרניים רבים. ויסקונסין אישרה את החוקה שלה ב-13 במרץ 1848, והצטרפה לאיחוד של ארצות הברית ב-29 במאי 1848, כמדינה ה-30. קו הגבול הדרומי של ויסקונסין היה במקור אמור להסתיים בקצה הדרומי של ימת מישיגן, אך סיבות פוליטיות מסוימות, גרמו לכך שהגבול הוא כפי שהוא בימינו. העיר שיקגו הייתה היום חלק מוויסקונסין, לו הגבול המתוכנן היה אכן יוצא לפועל.
במהלך אמצע המאה ה-19 התקיימה מחלוקת רבה בנושא העבדות. במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית צידדה ויסקונסין ברפובליקנים בראשות אברהם לינקולן, והייתה חלק ממדינות האיחוד, וכן אחסנה ציוד ונשק עבור צבא האיחוד ושלחה כ-91 אלף חיילים.
גאוגרפיה
ויסקונסין גובלת במדינות איווה, מינסוטה, ואילינוי וכמו כן גם באגמים מישיגן וסופיריור. גבולות אלה לא השתנו מאז מלחמת העצמאות של ארצות הברית.
בתחומי המדינה ניתן למנות את נהר המיסיסיפי ונהר סט. קרויקס במערב, ואת נהר מנומיני בצפון-מזרח המדינה. מאחר שהיא גובלת בימות הגדולות ובנהר המיסיסיפי, בוויסקונסין מתרחשות תופעות גאוגרפיות מגוונות ופראיות. בדרומה של ויסקונסין נמצאים האזוריים ההרריים הגבוהים ביותר, המכוסים ביערות (בסך הכל כ-6,000 קמ"ר) ובסך הכל, 46% משטחה מכוסים ביערות. חלקה המזרחי של המדינה, ליד ימת מישיגן, הוא מקום מושבן של הערים הגדולות במדינה.
נופה העשיר ביערות מושך אליו תיירים אף מאזורים מרוחקים מאוד. בחורף, ניתן לעשות סקי ודייג בקרח. בוויסקונסין יש מספר רב של אגמים, קטנים כגדולים. למעשה, סך שטח המים בוויסקונסין מגיע עד לכדי 28,977 קמ"ר (11,188 מייל רבוע), והיא רביעית רק לאלסקה, מישיגן ופלורידה.
אקלים
האקלים בוויסקונסין הוא אקלים יבשתי, עם ארבע עונות נפרדות, ועם הפרשי טמפרטורות קיצוניים בין העונות. הסתיו קריר עם נשירת עלים מעצים וצמחים נשירים, והנוף נראה לעיתים כתום. החורף קר מאוד, שלג כבד יורד ונערם, מכסה את הקרקע ועשוי להגיע לגובה של עשרות ס"מ. באביב הטמפרטורות משתנות בין C° 15–30, וקיימת אי יציבות כללית. הקיץ אמנם קצר, כשלושה חודשים, אך חם מאוד, לח וגשום, עם טמפרטורות גבוהות. הפרשי הטמפרטורות במהלך השנה עשויים להיות קיצוניים. הטמפרטורה הגבוהה ביותר בוויסקונסין נרשמה ב-13 ביולי 1936, אז נמדדו בה C° 46 (F° 114). הטמפרטורה הנמוכה ביותר נמדדה ב-2 בפברואר וב-4 בפברואר 1996, אז נמדדו C° 48− (F°  55−).
ממשל ופוליטיקה
ויסקונסין היא רפובליקה ובה שלוש רשויות שלטון: מבצעת – מושל מדינת ויסקונסין, מחוקקת – המורכבת משני בתים: האספה הלאומית של ויסקונסין וסנאט ויסקונסין, ושופטת – שבראשה עומד בית המשפט העליון של ויסקונסין. המדינה מאפשרת התערבות ישירה של האזרחים על ידי יוזמה אזרחית, משאל עם, Recall Election ואישור חוק. בירת המדינה היא מדיסון.
הרשות המבצעת בוויסקונסין מורכבת מהמושל, סגן המושל, התובע הראשי, מזכיר המדינה, שר האוצר, State Controller, State treasurer, Insurance Commissioner, ושר החינוך. כל בעלי התפקידים נבחרים בנפרד לתקופה של ארבע שנים, ויכולים להיבחר ללא הגבלה. בוויסקונסין אין הגבלה על אורך הכהונה של המושל או של חברי בית המחוקקים. ייתכן מצב בו ברשות המבצעת יושבים נבחרים ממפלגות שונות. הבחירות לתפקידים מתקיימות באותו הזמן.
בית המשפט העליון של ויסקונסין מורכב משבעה שופטים שנבחרים בבחירות כלליות לקדנציות של שש שנים. נשיא בית המשפט העליון נבחר על ידי השופטים בבחירה חשאית לקדנציה של ארבע שנים. עד ל-1997 התפקיד עבר ברוטציה בין השופטים כל שנתיים.
כלכלה
הכלכלה של ויסקונסין התבססה בשנותיה הראשונות בעיקר על חקלאות, כרייה ונגרות. במאה ה-20 התפתחה התיירות במדינה, ורבים מהאנשים שעבדו בחקלאות בעבר, פנו לעסוק במקצועות אחרים. במדינה, החל תיעוש בסדר גודל רחב במהלך המאה ה-19, כשהמרכז שלו היה בעיר מילווקי. בעשורים האחרונים, תעשיית השירות החלה להיות דומיננטית יותר, בין היתר רפואה וחינוך. שטחה של ויסקונסין עוצב בעיקר על ידי קרחונים מ, מה שהופך אותו למושך לתיירים ומעצבי חוץ. אולם, עד היום ויסקונסין היא יצואנית בולטת של מוצרי חלב אל שכנותיה שבארצות הברית והיריד החקלאי השנתי שלה מושך תיירות פנים אמריקנית רבה.
השכלה
ויסקונסין, בשיתוף עם מינסוטה ומישיגן, הייתה בין המדינות המובילות במערב התיכון של ארצות הברית שדרבנה הקמת אוניברסיטאות בתקופה שלאחר מלחמת האזרחים.
מערכת החינוך הציבורית בוויסקונסין כוללת את מערכת האוניברסיטאות של המדינה המורכבת מ-26 קמפוסים ברחבי המדינה, כשהראשי בהם הוא אוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון ו-16 מכללות טכנולוגיות שעובדות בשיתוף פעולה עם האוניברסיטה של המדינה. בין האוניברסיטאות והמכללות הפרטיות הבולטות במדינה ניתן למנות את: קולג' בלויט, אוניברסיטת מארקט, בית הספר להנדסה במילווקי, מכללת ויסקונסין לרפואה ואוניברסיטת לורנס.
מוזיקה
בוויסקונסין ישנם יותר פסטיבלי מוזיקת קאנטרי מאשר בכל מדינה אחרת בארצות הברית. בין הפסטיבלים ניתן למצוא את פסטיבל מילר לייט, באד לייט, והפסטיבל הפופולרי מכולם, פסטיבל פורד לקאנטרי באמריקה.
טלוויזיה
בוויסקונסין מתרחשות עלילות הסדרות "ימים מאושרים" ו"לוורן ושירלי", אשר מתרחשות במילווקי, "אבא חורג, אמא חורגת", אשר מתרחשת בעיר פורט ויסקונסין ו"מופע שנות ה-70", אשר מתרחשת בעיירה הדמיונית "פוינט פלייס". מדובר גם על ויסקונסין בתוכנית תנו לסוני צ'אנס שבה הדמות הראשית סוני, היא מוויסקונסין.
ספורט
בוויסקונסין פועלות קבוצות הספורט מילווקי ברוארס המשחקת בייסבול ב-מייג'ור ליג בייסבול, מילווקי באקס, מליגת ה-NBA וקבוצת הפוטבול גרין ביי פאקרס המשחקת בליגת ה-NFL
בית הכנסת ע"ש הרב גץ
בית הכנסת ע"ש הרב גץ הוא בית כנסת הממוקם במנהרות הכותל מתחת לרובע המוסלמי, 97 מטר מהמקום המשוער של קודש הקודשים. בית הכנסת מופעל על ידי הקרן למורשת הכותל המערבי.
חלל בית הכנסת מורכב ממערכת של קמרונות הנשענים על קיר הכותל המערבי, וצורתו מזכירה את האות ד. במרכז חזית הכותל מצוי שער וורן. מערכת הקמרונות המזרחית הצמודה לקיר הכותל יוצרת חלל מוארך שמידותיו 15X2 מ' בקירוב. גובהו של הקמרון הדרומי 6.84 מ' ובראשו קיים פתח (הסתום כיום) לשאיבת מים, וגובהו של הקמרון הצפוני 3.45 מ'. מהחלל המוארך נמשך חלל רבוע שהוא החלל המרכזי של בית הכנסת, מידותיו 4.0X4.30 מ' וגובהו 5.65 מ'. ארכאולוגים מעריכים כי גם בתקופה הערבית הקדומה (638-1099) פעל במקום בית כנסת.
קמרונות החלל המשמש כבית הכנסת נבנו בתקופה העות'מאנית כחלק ממערכת מאגרי המים ברובע המוסלמי. לאחר מלחמת ששת הימים (1967) הוסב המקום לבית כנסת על ידי הרב מאיר יהודה גץ, ואת המקום פקדו מדי לילה מקובלים לתפילות ולאמירת תיקון חצות. הרב גץ נהג למסור בלילות שיעורים בכתבי הרש"ש בבית הכנסת, שהסתיימו בתפילת ותיקין. לאחר פטירתו של הרב גץ נקרא בית הכנסת על שמו.
במאי 2007 זוהו מספר תקלות באתר כגון אבני בנייה סדוקות, התפוררות של חומרי המליטה במישקים והתקלפות הטיח והתפוררותו. לכך יש להוסיף התערבות קודמת ומזיקה בטיח על בסיס צמנט. במקום נערכו עבודות תחזוקה שכללו את מילוי הסדקים באבן, ניקוי המישקים מחומר מליטה מתפורר, קילוף טיח ויישום טיח על בסיס סיד. בי"ג בתשרי תשס"ח (25 בספטמבר 2007) נחנך בית כנסת המחודש.
הליון
הליון (באנגלית: Hellion) הוא דמות בדיונית של גיבור-על מוטאנט המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. דמותו הופיעה לראשונה בחוברת New Mutants Vol.2 #2 מאוגוסט 2003, ונוצרה על ידי צמד הכותבים נונזיו דה פיליפיס וכריסטינה וייר והמאייר קרון גראנט.
הליון הוא האלטר אגו של ג'וליאן קלר, מוטאנט בעל יכולת טלקינזיס שנשלח לאחוזת אקסבייר במטרה לשלוט בכוחותיו. הוא הפך לתלמידה המועדף של אמה פרוסט, וקרא לעצמו בשם הקוד "הליון" מתוך מחווה לקבוצתה לשעבר הליונס, שנהרגו. חבר קרוב של ססילי קינקייד וסאנטו ואקארו, שהוצג גם כבן זוגה של לורה קיני. ידיו נכרתו באירועי "הביאה השנייה" בידי זקיפי נמרוד, והן הוחלפו בידיים קיברנטיות בידי מדיסון ג'פריס. באירועים המובילים לאירועי "הבלתי אנושיים נגד אקס-מן", הליון נראה גוסס לאחר שבא במגע עם ערפילי טריגן, הערפילים המעניקים לבלתי אנושיים את כוחותיהם ורעילים למוטאנטים. הוא תקף את אטילאן החדשה כדי להתנקם בבלתי אנושיים, אך הובס ונלקח למעצר לאחר שהובטח לו טיפול רפואי.
חג הבנות
חג הבנות או ראש חודש לבנות (בערבית: عيد البنات, בתעתיק: עיד תאע אלבנת או עיד אל-בנת; בצרפתית: Fête des Filles) הוא חג שנחגג על ידי חלק מהקהילות היהודיות בצפון אפריקה בראש חודש טבת, בימי חג החנוכה. החג מעלה על נס את העוצמה הנשית: הגבורה, החוכמה והאחווה של נשים לאורך הדורות.
החג נשתמר בחלק קטן מקהילות ישראל בצפון אפריקה: תוניסיה, ג'רבה, לוב, אלג'יריה, מרוקו. נשים, נערות וקשישות מתאספות לחגיגה שבה הן לומדות, רוקדות, שרות ושולחות מנות אישה לחברתה. יש שנהגו לבקש סליחה אישה מרעותה, כביום הכיפורים; יש שנהגו לקיים ביום זה חגיגה לכל בנות המצווה, שלאחריה ניגשות הנשים לנשק את ספר התורה.
הקשר בין ראש חודש ונשים
ראש חודש נחשב בעיקרו כיום מיוחד לנשים בכל עדות ישראל, ולכן חגיגת "ראש חודש לבנות" בראש חודש טבת היא הרחבה וחגיגה מיוחדת של החגיגות שמקורן קדום יותר. כבר במקרא ישנה עדות לכך שנשים ציינו את ראש החודש כיום מיוחד שבו הן נמנעו ממלאכה. כך ניתן להסיק משאלת בעלה של האישה השונמית: "וַיֹּאמֶר: מַדּוּעַ אַתְּ הֹלֶכֶת אֵלָיו הַיּוֹם? לֹא חֹדֶשׁ וְלֹא שַׁבָּת" . עולה מכאן שבראש חודש, כמו בשבת, הייתה האישה השונמית נמנעת מעבודה ונוהגת במנהגי השבת. חגיגת מולד הלבנה על ידי נשים מוכרת היטב גם בתרבויות קדומות שכנות. בתקופת המשנה והתלמוד נהגו נשים להדליק נר מיוחד בראש חודש, לערוך סעודה חגיגית ולהימנע ממלאכות: "נשייא דנהיגין למיעבד עובדא.. יומא דירחא מנהג." [הנשים שנוהגות שלא לעשות מלאכה.... בראש חודש - (זהו) מנהג] ולימים קיבל המנהג תוקף מחייב.
מסורת מקובלת קושרת את חגיגת ראש חודש בידי נשים למאורעות היסטוריים בהם תפסו נשים מקום מיוחד:
רוקסלייד
רוקסלייד (באנגלית: Rockslide, בעברית: מפולת סלעים) הוא דמות בדיונית של גיבור-על מוטאנט המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. דמותו הופיעה לראשונה בחוברת New Mutants Vol.2 #3 מספטמבר 2003, ונוצרה על ידי צמד הכותבים נונזיו דה פיליפיס וכריסטינה וייר והמאייר קרון גראנט.
חג הבנות
הקשר בין ראש חודש ונשים
יש המסבירים את הקשר בין נשים לראש חודש דווקא כנובע מהקשר הבראשיתי שבין מחזוריות הלבנה ומחזוריות האישה.
ראש חודש טבת חל תמיד בנר שישי או שביעי של חנוכה והוא ראש החודש היחיד שאומרים בו הלל שלם, מחמת חג חנוכה. נראה שהחגיגה המיוחדת לחודש זה הצטרפה למועד של חגיגה נשית שכבר הייתה קיימת, תוך העשרתה וקישורה לסיפורי הנס והגבורה הנשית. השילוב של מולד הלבנה בראש חודש טבת, שחל תמיד בתוך ימי החנוכה, התקופה החשוכה ביותר בשנה, הביא את החגיגה הנשית לשיא.
רוקסלייד
רוקסלייד הוא האלטר אגו של סאנטו ואקארו, תלמיד מוטאנט ממוצא אמריקאי-איטלקי באחוזת אקסבייר בעל חוזק על-אנושי והיכולת ליצור לעצמו מגן אנושי על ידי הטמעת אדמה סלעית לגופו. חזותו מכוסה בגרניט, בצורה שדומה לחבר ארבעת המופלאים הדבר. חבר לשעבר של יחידת הליונס. לאחר אירועי "בית אם", רוקסלייד הוא מבין היחידים ששמר על כוחותיו. חבר טוב של ג'וליאן קלר וססילי קינקייד. למרות חזות סטראוטיפית מוקדמת של בריון, ואקארו הפך עד מהרה לחבר קרוב ושומר טוב לב.
חג הבנות
טעמו של חג "ראש חודש לבנות"
חג הבנות צבר במרוצת הדורות מספר טעמים והקשרים חלקם קשורים לגבורה נשית בהקשר של חג החנוכה, וחלקם קשורים לאירועים מקראיים אחרים בהם היה לנשים תפקיד מפתח:
יהודית
מסורת ראשונה קושרת את החג אל סיפורה של יהודית, האלמנה שערפה את ראשו של אולופרנא (או הולופרנס לפי התעתיק היווני). הסיפור מסופר בספר יהודית, שהוא מן הספרים החיצוניים לתנ"ך, והוא מוזכר לא פעם בדברי הפוסקים והפרשנים כסיבת חיוב הנשים במצוות הדלקת נר של חנוכה  . כך למשל כתבו התוספות: "פירש רשב"ם שעיקר הנס היה על ידן, בפורים - על ידי אסתר; בחנוכה - על ידי יהודית".