cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
גשר האימפריה
היסטוריה
ביום ראשון, 1 באוגוסט 1976, קרוב לשעה 5:00 בבוקר הגשר קרס ובן אדם אחד נהרג. מלבד לגשר ניזוקו משאית ומספר ספינות. נהג אוטובוס עירוני שנסע על הגשר באותו זמן הצליח לחלץ את עצמו בשלום, האוטובוס לא ניזוק בצורה משמעותית והמשיך לשמש עד 1989 וכיום הוא מוצג במוזיאון בווינה. תוך זמן קצר הוקמו שני גשרים חלופיים כדי לאפשר את המשך תנועת הרכבים והחשמליות, הגשרים הללו שימשו במשך ארבע שנים.
תחרות בינלאומית הושקה לבחירת העיצוב של הגשר החדש ובה זכה פרויקט "יוהאן נסטרוי". הבנייה החלה בשנת 1978 והגשר החדש נפתח בנובמבר 1980 תחת השם "גשר יוהאן נסטרוי" אך שם זה לא תפס. המסלול של הרכבת התחתית של וינה נותב לראשונה על הגשר ב-3 בספטמבר 1982.
דס ברמנר
דס ברמנר (באנגלית: Des Bermner; נולד ב-7 בספטמבר 1952 באברצ'ירדר שבסקוטלנד) הוא כדורגלן עבר סקוטי, ששיחק בעמדת הקשר.
ביוגרפיה
ברמנר נולד בכפר אברצ'ירדר שבסקוטלנד בשנת 1952. הוא גדל שם והיה חלק משמונת אחיו, אחד מהם בשם קווין ברמנר היה גם כן כדורגלן, וכדי להעביר את השעמום אהב לעסוק בתחומי הרכיבה על אופניים ושחייה. ברמנר אהב במיוחד כדורגל וכשהיה בן עשר מנהל בית הספר שלו העמיד אותו בהרכב הקבוצה עד גיל 15. מאוחר יותר ברמנר הגיע למחלקת הנוער של אברדין הסמוכה ובתחילת שנות השבעים התחיל את הקריירה הרשמית במדי היברניאן. לפני כן שיחק פחות מעשר משחקים במועדון הנוער של דברונבל, ומדצמבר 1972 מצא את עצמו משחק בעמדת המגן האחורי/ימני. במהלך השנים הבאות הפך בסופו של דבר לקשר.
ברמנר ערך יותר מ-200 הופעות רשמיות במדי היברניאן ובשנת 1979 עבר מאזורו לוסט מידלנדס, שם שיחק באסטון וילה. הוא הגיעה עימה להצלחות הגדולות בקריירה שלו ובהיסטוריית המועדון. בעונת 1980/81 זכו במפתיע בפוטבול ליג תחת המאמן רון סאונדרס ושנה אחר כך בגביע אירופה לאלופות עם ניצחון 0–1 בגמר על באיירן מינכן. ברמנר היה הכרחי עבור אסטון וילה וביחד עם הקפטן דניס מורטימר קיבעו את הקישור. תוארו האחרון היה הסופר קאפ האירופי בשנת 1982 עם ניצחון 1–3 על ברצלונה בצמד משחקים.
במהלך עונת הזכייה בגביע אירופה לאלופות החליף המאמן טוני ברטון את סאונדרס בעקבות תוצאות מאכזבות בליגה. לאחר מכן הפך למאמן יריבתה, ברמינגהאם סיטי, ואיתו התאחד גם ברמנר. בעונתו הראשונה הצליחו לעלות לליגה הראשונה אך כעבור עונה אחת חזרו לשנייה. ברמנר עזב אותה בשנת 1989 ועבר לפולהאם שם נשאר עונה אחת ב-1989/90 ובין השנים 1990–1992 ערך 40 הופעות בסטפורד ריינג'רס. בשנת 1994 שיחק כמה משחקים במועדון החובבנים סוטון טאון.
מרינה 106
מרינה 106 הידוע גם בשם מגדל 106 הוא גורד שחקים שישמש לדירות מגורים שנמצא שבנייה במרינה דובאי, איחוד האמיריות הערביות. הבניין מתוכנן להתנשא לגובה של 445 מטר ויכלול 104 קומות מגורים. בניית הבניין החלה בשנת 2009 והיא הייתה מתוכננת להסתיים כעבור 10 שנים בשנת 2019. מארינה 106 עוצב על ידי הלשכה הלאומית להנדסה.
היסטוריה
בניית גורד השחקים בגובה של 425 מטר הוצעה כבר בשנת 2008 ופריצת הדרך התרחשה בשנת 2009. למרות זאת עקב המשבר הפיננסי שהתרחש בדובאי בשנת 2009 העבודה על הפרויקט נעצרה. במשך התקופה שתכנון הבניין נעצר המגדל תוכנן מחדש כך שהפעם גובהו יגדל בכ-20 מטרים וכך הוא יתנשא לגובה של 445 מטר. בשנת 2013 בניית הבניין חודשה.
חסד אלוהים
חסד אלוהים (באנגלית God's Grace) הוא רומן בדיוני פרי עטו של ברנרד מלמוד. הסיפור מתרחש על רקע חורבנו של המין האנושי, והישרדותו של אדם בודד. הספר ראה אור בשנת 1982. הספר תורגם לעברית בידי אמציה פורת וראה אור בהוצאת עם עובד (ספריה לעם) בשנת 1984. זהו הרומן האחרון שכתב ופרסם ברנרד מלמוד.
הדמות והתמה
קלווין כהן, פלאונטולוג ובנו של רב, שהה בקרקעית האוקיינוס בזמן שהמין האנושי השמיד את עצמו במלחמה תרמו-גרעינית, ונותר לבדו אחרון מבני-מינו. הספר מתחיל בשיחה בין כהן לאלוהים, אשר מסביר ומתרץ כי קיומו של כהן הוא טעות זניחה, אשר תתוקן במהרה. לאחר שיח ודברים מסכים אלוהים להניח לכהן "להתקין עצמו למוות." נוכחותו הישירה של אלוהים נעלמת לאחר דין ודברים אלו. מקץ השיחה הראשונית ועד סיום הספר רומז אלוהים את רמיזותיו באותות, סימנים ושליחים. כהן נותר לבדו, נאלץ לפרש את כוונתו של האל, ולפעול כמיטב הבנתו לפי תוכנית האל.
אולם כהן לא נותר בודד זמן רב. שימפנזה שהיה בספינת המחקר שרד אף הוא את החורבן. במהרה מתברר כי השימפנז, הודות למתקן מיוחד שהושתל בו על ידי מדען, מסוגל לדבר. כהן פותח ספר תנ"ך באקראי ומעניק לשימפנז שם: בוז. כהן והשימפנז (שהוטבל לנצרות על ידי המדען), מגיעים לאי בודד. בתחילה האי נטוש – אפילו החרקים אינם. אולם במהרה מצטרפים אל כהן ובוז קבוצת שימפנזים שמופיעים לפתע. כהן מחליט כי עליו להקים באי קהילה אלטרואיסטית, חקלאית. זהו, על-פי פרשנותו, רצון האל – או לפחות ציפייתו מכהן. כהן מייסד מדרשה ומלמד את קהילת השימפנזים פילוסופיה, היסטוריה ומוסר. בוז מלמד את השימפנזים לדבר, והקהילה חרוצה ומשגשגת. כהן מאלתר לנתיניו סדר פסח, מגדיר שבעה דיברות חדשים ומנגן פרקי חזנות של אביו על גבי גרמופון שחילץ מן הספינה. נראה כי האדם האחרון על-פני כדור הארץ הופך מעתה להיות מייסדה של הקהילה הראשונה של העולם החדש.
אולם הדברים משתבשים. השימפנזית הפורייה היחידה בקבוצה מעדיפה את חברתו של כהן על-פני חברתם של הזכרים בני-מינה. לאחר לבטים רבים מחליט כהן להיענות לשימפנזה העונה לשם מרים, והם מולידים תינוקת אדם שימפנזה. כהן רואה בהצלחת ההיריון אישור אלוהי להעזתו. הוא רואה בתינוקת את תחילתו של גזע חדש, זולתני, שיירש את הארץ. חבורת בבונים מופיעה באי, ומעוררים יצרים מודחקים אצל השימפנזים – טריטוריאליות, כוחניות, הדחף לבשר טרי. אט-אט, כמגדל קלפים, קורסת האוטופיה ששאף ליצור כהן. האם הייתה זו יומרה מצדו? האם חטאיו ויהירותו הכעיסו את האל? ידוע וברור לו, כי יראתו מהאל גדולה מאהבתו אליו. האם על כך העניש אותו אלוהים? אולם עם כל נוכחותו של האל באותות והתערבותו בהרכב המשתנה אוכלוסיית האי, עדיין נראה כי הבחירה החופשית והחלטותיו של כהן קובעות את גורלו וגורל קהילתו. כהן עומד בפני צמתים חשובים ודבק שוב ושוב בהנחה כי ברואי האל טובים הם מיסודם. השאלה העולה היא האם גורלו של כהן היה נתון מראש? האם הניסוי הכביר שלו היה אך כמשחק בעיני האל?
הספר הוא אלגוריה עזה ונוקבת על יחסי האדם והאל. מצויה בו ביקורת על אדישותו או צימאון דמו של האל מצד אחד, ועל יהירותו ותעוזתו של האדם מצד שני.
איתמר מטייל על הקירות (משחק מחשב)
איתמר מטייל על קירות הוא משחק מחשב שפותח על ידי חברת קומפדיה והוצאת עם עובד בשנת 1995, והוא מבוסס על הספר "איתמר מטייל על קירות" מאת הסופר דויד גרוסמן. בגרסאות מתקדמות המשחק נקרא "איתמר מטייל על הקירות" והוא הופץ על ידי חברת הד-ארצי.
עלילת המשחק
במהלך המשחק השחקן ואיתמר נכנסים לתוך חדרו של איתמר, ויחד איתו מטיילים בין התמונות שתלויות על הקיר, ועוזרים לו ולדמויות שמצוירות על התמונות בשלל משימות קטנות. מטרת המשחק היא להחזיר את גור האריות הקטן שנמצא בתמונה בקצה החדר, לתוך התמונה של הוריו שנמצאים בקצה השני.
משחקיות
המשחק הוא אינטראקטיבי ופשוט מסגנון הצבע והקלק (point & click). במהלך המשחק מלבד המשימה הראשית ישנם משחקונים רבים (mini games), ובהם אנחנו צריכים בין היתר לצבוע את התמונות בחדר של איתמר, לשחזר תמונות מנופצות, וליצור מוזיקה בקסילופון.
במשחק ישנן שלוש רמות קושי שונות, והוא מגיע מובנה עם השפות עברית ואנגלית.
הצלחת המשחק ברחבי העולם
לאור הצלחתו יצאו עוד שישה משחקי המשך שמבוססים על דמותו של איתמר. מלבד משחקים שיצאו בסדרת גורדי ואיתמר. המשחק תורגם לתשע שפות שונות והופץ לחמש עשרה מדינות ברחבי העולם.
שמוליק דובדבני
שמוליק דובדבני (נולד ב-20 באוקטובר 1968) הוא חוקר ומרצה בתחום הקולנוע, עיתונאי ומבקר קולנוע ישראלי.
ביוגרפיה
החל לכתוב בענייני קולנוע מ-1987 בירחון "מוניטין", במקביל לכתיבה בעיתון הצבאי "במחנה" במסגרת שירותו בצה"ל. ב-1990 עבר לכתוב בעיתון "מלאבס", ב-1992 עבר לעיתון "תל אביב", ובשנים 1993–1997 היה כתב העיתון "העיר". במקביל כתב בעיתון "עכבר העיר" בשנים 1994–2000. החל משנת 2000 כותב בתחום הקולנוע באתר ynet של "ידיעות אחרונות", ובמקביל בכתב העת לאמנות "מוזה" בהוצאת מוזיאון ישראל.
ב-1993 סיים תואר ראשון בחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב, והחל להרצות במסגרת החוג. מ-1996 הרצה גם בבית הספר לקולנוע "קמרה אובסקורה". ב-1998 סיים תואר שני במסגרת החוג לתורת הספרות הכללית באוניברסיטה זו; עבודת הגמר שלו הייתה בנושא "האחרות הפיזית: דמות הגמד בקולנוע". בשנת 2000 החל את עבודת הדוקטורט בנושא סרטי תעודה אישיים, במסגרת בית הספר למדעי התרבות של אוניברסיטת תל אביב.
דובדבני כתב מספר פרסומים מדעיים בתחום הקולנוע. ב-2005 כתב על הבמאי סטנלי קובריק במסגרת הספר השני בסדרה הקולנועית "הבמאים הנבחרים" (עורך: נסים דיין, הוצאת אורט). ב-2010 יצא ספרו "גוף ראשון, מצלמה: קולנוע תיעודי אישי בישראל" (הוצאת כתר), ספר עיון על סרטי קולנוע כווידויים אישיים של יוצריהם.
משמש כמבקר הקולנוע של ynet ושל "מוזה" (כתב עת לאמנות של מוזיאון ישראל). כן מכהן כיועץ בתחום הקולנוע עבור סל תרבות ארצי. משמש כמרצה בעיקר בתחומים קולנוע ישראלי וקולנוע תיעודי בחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב, בבית הספר לקולנוע ע"ש סם שפיגל בירושלים, בסמינר הקיבוצים, במכללה האקדמית בית ברל, באוניברסיטה הפתוחה ובמכללת ספיר. בנוסף מרצה במסגרת משרד הביטחון, חיל החינוך בצה"ל, בית צבי, סינמטקים ועוד.
דובדבני משמש כלקטור בקרנות תמיכה לסרטים ישראלים, בהן הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה וקרן רבינוביץ', בפסטיבל דוקאביב ובפורום היוצרים הדוקומנטריים. היה חבר בוועדה האמנותית של עיריית תל אביב בנושא פסטיבלי קולנוע.
דן מירקוס
דן מירקוס (נולד ב-18 בינואר 1983) היה שחקן כדוריד ישראלי. את הקריירה הספורטיבית שלו סיים בקבוצת הכדוריד של בני הרצליה. נחשב לאחד מהפיבוטים הגדולים ששיחקו בנבחרת ישראל. מספר חולצתו של דן מירקוס היה 21.
קריירה מקצוענית
מירקוס עבר לאס"א תל אביב בשנת 2003, ובעונתו האחרונה בקבוצה,, מונה לקפטן הקבוצה. עם אס"א ת"א זכה בארבעה גביעי מדינה, ביניהם בעונות:, ו. לקראת עונת 2012/2013 עבר לקבוצת הפועל ראשון לציון וזכה עמה באליפות ליגת העל.
מירקוס המשיך לשחק בהפועל ראשון לציון למשך עונה נוספת בה לא זכה עם הקבוצה בתארים. לקראת עונת 2014/2015 עבר לשחק בבני הרצליה.
נבחרת ישראל
מירקוס שיחק בנבחרות הנוער והעתודה של ישראל. בשנת 2001 החל לשחק בנבחרת הלאומית של ישראל. עד 2012 הופיע ב-45 משחקים בינלאומיים וכבש יותר מ-100 שערים.
חיים אישיים
דן מירקוס למד לתואר בכלכלה וניהול במכללה למנהל. עובד כיועץ השקעות בבנק הבינלאומי. הוא נשוי לשירי כהן מירקוס ולהם בת ובן.
פטריק אקנג
פטריק קלוד אקנג אקנג (בצרפתית: Patrick Claude Ekeng Ekeng; 26 במרץ 1990 - 6 במאי 2016) היה כדורגלן קמרוני ששיחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצות בקמרון, בצרפת, בשווייץ, בספרד וברומניה ובנבחרת קמרון.
קריירת מועדונים
ב-4 ביולי 2009 חתם אקנג בלה מאן מליגת העל הצרפתית והחל לשחק בקבוצת המילואים שלה. בתום עונת, בה לא ערך אקנג הופעה במדי הקבוצה הראשונה, ירדה הקבוצה לליגה הצרפתית השנייה. ב-20 באוגוסט 2010 ערך אקנג את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-67 בהפסד 2-0 לשאטורו במסגרת המחזור הרביעי בליגה. זו הייתה הופעתו היחידה בקבוצה הראשונה בעונת, והוא המשיך לשחק באופן קבוע בקבוצת המילואים. ב-14 בינואר 2011 הושאל אקנג לרודז מהליגה הצרפתית השלישית למשך חצי עונה ושיחק במדיה באופן קבוע, בעונה בה ירדה ליגה. בחודש יוני חזר אקנג ללה מאן. ב-5 בנובמבר 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-34 בתיקו 2-2 נגד מונקו במסגרת המחזור ה-14 בליגה. בעונת ערך אקנג 16 הופעות ליגה, ובעונה הבאה, שהסתיימה בירידת המועדון לליגה השלישית, ערך 18 הופעות ליגה.
ב-8 ביולי 2013 הושאל אקנג ללוזאן מליגת העל השווייצרית. ב-14 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בהפסד 2-0 ללוצרן במסגרת המחזור הראשון בליגה. ב-1 בספטמבר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון ובליגת העל השווייצרית, שער בדקה השביעית בהפסד 4-1 לתון. הוא שיחק במועדון במשך עונה אחת, בה ערך 28 הופעות ליגה והבקיע 2 שערים. עונה זו הסתיימה בירידת הקבוצה לליגה השנייה.
ב-14 ביולי 2014 חתם אקנג בקורדובה מליגת העל הספרדית. ב-30 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-72 בתיקו 1-1 נגד סלטה ויגו במסגרת המחזור השני בליגה. ב-3 באוקטובר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-78 בתיקו 1-1 נגד חטאפה. בעונתו היחידה במועדון, שהסתיימה בירידה לליגה הספרדית השנייה ערך 14 הופעות ליגה והבקיע שער אחד. ב-31 באוגוסט 2015 החליט לסיים את חוזהו במועדון.
ב-11 בינואר 2016 הצטרף אקנג לדינמו בוקרשט מליגת העל הרומנית. ב-14 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בניצחון 1-0 על בוטושאן. ב-20 באפריל הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-51 בתיקו 2-2 נגד סטיאווה בוקרשט במסגרת הגביע הרומני.
מותו
ב-6 במאי 2016 עלה אקנג כמחליף בדקה ה-63 במשחק ליגה נגד ויטורול קונסטנצה. בדקה ה-70, כשקבוצתו מובילה 3-2, התמוטט אקנג מהתקף לב בשידור חי. הוא הובהל לבית החולים, כשהגיע לבית החולים הואצו ניסיונות ההחייאה, אך ללא הועיל. לאחר שעה של מאמצים, הודיע הצוות הרפואי על מותו של אקנג בגיל 26. על פי דיווחים ברומניה, בתוך האמבולנס שהיה באצטדיון לא היה ציוד על מנת לענות למקרי חירום מהסוג הזה ולמעשה הוא משמש רק להובלת נפגעים לבית החולים, שנמצא בקרבת מקום. לאחר שפונה לבית החולים, כ- 200 אוהדי דינמו בוקרשט נסעו למקום וחיכו מחוצה לו לחדשות טובות, אך אלה לא הגיעו.
קריירה בינלאומית
ב-7 בינואר 2015 ערך אקנג את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קמרון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-57 בתיקו 1-1 במשחק ידידות נגד נבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו. יומיים לאחר מכן נכלל בסגל נבחרת קמרון לגביע אפריקה לאומות 2015, אך לא שיחק בטורניר. ב-10 בינואר ערך את הופעתו השנייה והאחרונה בנבחרת, כשנכנס כמחליף בדקה ה-65 במשחק ידידות נגד נבחרת דרום אפריקה.
מייקל דונלי
מייקל ברוס דונלי (באנגלית: Michael Bruce Donley ; נולד ב-4 באוקטובר 1952) הוא פקיד ממשל אמריקאי בכיר לשעבר, שכיהן, בין שאר תפקידיו, כמזכיר חיל האוויר של ארצות הברית. לדונלי ניסיון של שלושים שנה בקהילת הביטחון הלאומי, כולל שירות בצוותים של הסנאט, בית הנבחרים, הבית הלבן והפנטגון. קודם לכם שימש דונלי כאחראי על המנהלה בלשכת מזכיר ההגנה.
ראשית חייו
דונלי שירת בצבא ארצות הברית בשנים 1972–1975. הוא למד בבית הספר למודיעין של הצבא ב-1972, בבית הספר לצניחה של הצבא ב-1974 ובבית הספר הצבאי לשפות ב-1973. הוא שירת בקורפוס המוטס ה-18 ובקבוצת הכוחות המיוחדים החמישית.
שירות ציבורי
בשנת 1978 ובחלק משנת 1979 היה דונלי עורך ה-National Security Record של The Heritage Foundation. לאחר מכן ועד 1981 הוא היה עוזר לענייני חקיקה בסנאט. לאחר מכן ועד 1984 הוא היה חבר הצוות המקצועי של ועדת הכוחות המזוינים של הסנאט.
בין השנים 1984–1989 שימש דונלי כמנהל תוכניות הביטחון וסגן המזכיר המנהל של המועצה לביטחון לאומי. כסגן המזכיר המנהל הוא פיקח על חדר המצב של הבית הלבן והיה יושב הראש של הוועדות לנוהלי ניהול משברים ורציפות הממשל. מוקדם יותר, כמנהל תוכניות הביטחון, היה דונלי נציג המועצה לביטחון לאומי במועצה למשאבים ביטחוניים, ותיאם את הפגישות הרבעוניות של הנשיא עם ראש המטות המשולבים. הוא יזם וארגן את הוועדה שמינה הנשיא לניהול הביטחון, שבראשה עמד דייוויד פקארד, ושתיאמה את מדיניות הבית הלבן בנוגע לחוק גולדווטר-ניקולס של 1986, וכתבה את אסטרטגיית הביטחון הלאומי עבור תקופת כהונתו השנייה של הנשיא רונלד רייגן.
ב-1989 מונה דונלי כעוזר מזכיר חיל האוויר לניהול ובקרה פיננסיים. בתפקידו זה הוא היה אחראי על הכנת התקציב של חיל האוויר, הערכת העלויות של מערכות הנשק, ניתוח כלכלי, ומתן שירות פיננסי לכל הסגל של החיל. הוא שימש בתפקיד זהה עד 1993, כאשר הוא מונה כמזכיר חיל האוויר בפועל. בתפקיד זה הוא כיהן שבעה חודשים, עד יולי אותה שנה.
לאחר שסיים לשמש בתפקידיו במחלקת חיל האוויר, היה דונלי לחבר בכיר במכון לניתוח ביטחוני. הוא המשיך להיות פעיל במכון עד 1996, כאשר הוא התמנה כסגן נשיא בכיר של Hicks and Associates, Inc, חטיבה של התאגיד הבינלאומי ליישומים מדעיים (Science Applications International Corporation - SAIC). בעבודתו שם הוא שימש כיועץ מיוחד למחלקת המדינה בענייני בוסניה והרצגובינה.
במאי 2005 מינה מזכיר ההגנה דונלד רמספלד את דונלי כמנהל המנהלה של המחלקה. בתפקידו זה הוא פיקח על 1,300 עובדים שנתנו שירותי מנהלה ותמיכה למטה מחלקת ההגנה בוושינגטון, כולל הפנטגון. הוא היה אחראי על תוכנית בנייה ושיפוצים בהיקף של 5.5 מיליארד דולר.
מזכיר חיל האוויר
ב-9 ביוני 2008 המליץ מזכיר ההגנה רוברט גייטס לנשיא ג'ורג' ווקר בוש למנות את דונלי כמזכיר חיל האוויר של ארצות הברית. גייטס גם הודיע שדונלי יהיה המזכיר בפועל החל מה-21 ביוני. ב-2 באוקטובר אותה שנה אישר הסנאט את מינויו של דונלי כמזכיר ה-22 של חיל האוויר. בינואר 2009 האריך הנשיא החדש ברק אובמה את מינויו של דונלי.
כמזכיר חיל האוויר היה דונלי אחראי על תפעולה של מחלקת חיל האוויר, כולל ארגון, הדרכה, הצטיידות ודאגה לרווחתם של יותר מ-300,000 איש ואישה שבשירות פעיל בחיל האוויר של ארצות הברית ובני משפחותיהם, של 180,000 אנשי המשמר הלאומי חיל האוויר וכוחות המילואים של החיל, ושל 160,000 העובדים האזרחיים של החיל. דונלי פיקח על הכנת התקציב השנתי של מחלקת החיל האוויר, שהיקפו עמד על כ-110 מיליארד דולר.
סם נואה
סֶם נוּאָה (באנגלית: Xam Neua, בלאית: ຊຳເໜືອ משמעות השם: 'ביצה צפונית'), היא בירת מחוז חואופן, בצפון מזרח לאוס. סם נואה היא אחת מהבירות המחוזיות הפחות מתויירות במדינה על ידי תיירים מערביים.
מייקל דונלי
מזכיר חיל האוויר
ב-13 באפריל 2009 פרסמו דונלי וראש מטה חיל האוויר נורטון שוורץ בוושינגטון פוסט חוות דעת שתמכה בהחלטתו של מזכיר ההגנה גייטס להפסיק את ייצורו של הF-22 ראפטור. דונלי ציין ש"הדרישות למלאי של מטוסי קרב ירדו והעלויות של מיזם ה-F-22 עלו".
סם נואה
דמוגרפיה
בעיר סם נואה מתגוררים 46,800 תושבים נכון לשנת 2000. התושבים הם בעיקר ילידי לאוס, וייטנאמים, המונג, ומעט תאילנדים. השפה השלטת היא לאית ומעט וייטנאמית והמונג. צרפתית מדוברת על ידי מיעוט התושבים כמורשת מהתקופה הקולוניאלית הצרפתית. הצרפתית נלמדת בבתי ספר ומשמשת בפרסומים ציבוריים ובממשל.
מייקל דונלי
מזכיר חיל האוויר
ב-26 באפריל 2013 הודיע דונלי על כוונתו לפרוש מתפקידו כמזכיר חיל האוויר ב-21 ביוני אותה שנה. בעת פרישתו הוא הוחלף על ידי אריק פנינג שמונה כמזכיר בפועל.
סם נואה
חיי יום יום
סם נואה נמצא בעמק חואופן שבמחוז חואופן. בשעה 05:45 ובשעה 17:45 בכל יום מושמעות דרשות ציבוריות מרמקולים על גבי מגדל במגרש המשחקים של בית הספר, המספרות על החיים הקומוניסטיים והפילוסופיה. דרשות אלו מלוות בדרך כלל במוזיקה לאית.
היסטוריה
אזור העיר סם נואה נחשב לאחד האזורים המופצצים ביותר בעולם. האזור הופצץ על ידי חיל האוויר של צבא ארצות הברית במהלך מלחמת הודו-סין השנייה באופן מסיבי. הצבא העממי של לאוס מצא מסתור במערות שהיו חצובות בהרים.
בסם נואה נמצא מחנה חינוך מחדש, קומוניסטי. שריד מבירת, פאת'ט לאו צבא השחרור העממי במהלך מלחמת האזרחים הלאוסית באתר לימה 85  (LS-85), ב־11 במרץ 1968. מחנה החינוך מחדש הקומיניסט נמצא ליד המערות של הפאת לאו הנקרא מערות Viengxay.
מערות ויאנקסיי Viengxay
מערות ויאנקסיי במחוז חואופן שבצפון מזרח לאוס הן רשת ענפה של מערות בהרי גיר. ארבע מאות ושמונים ממערות אלה שימשו את הפאת לאו במהלך מלחמת הודו-סין השנייה כדי להגן מפני הפצצות אמריקאיות.
במערות שהיו בית חולים, בית ספר, משרדי הפאת לאו, מאפיות, חנויות ואפילו תיאטרון גרו עד 23,000 איש. האזור היה ביתם של הכוחות הקומוניסטים, שלחמו בכוחות המלוכה, שבסיסם בווינטיאן. המערות שימשו למגורים ולעבודה מכיוון שחיל האוויר האמריקני הפציץ את האזור בצורה כה קשה. המקומיים מספרים כי החקלאים נאלצו לצאת לעבודתם בלילות כדי להימנע מההפצצות האמריקאיות. מערות ויגנקסיי שימשו את הקומוניסטים כמתקן כליאה של החיילים האמריקאים שנתפסו בשדות הקרב בווייטנאם מכיוון שהיה קרוב לגבול וייטנאם, כמו כן, הם שימשו גם לצורכי תמיכה לוגיסטית ופוליטית.
ממשלת לאוס מתכוונת לקדם את מתחם המערות כיעד תיירותי, בדומה למנהרות צ'י צ'י ליד הו צ'י מין סיטי בווייטנאם ולאנדרטת שדות הריגה ליד פנום פן בקמבודיה. זהו אתר יוצא דופן בכך שהוא מציע אפשרות לחקור את מחנה המפקדה של המהפכנים הקומיניסטים שנשאר שלם ברובו.
ארגון התיירות העולמי (UNWTO), הסוכנות לפיתוח הולנד ובנק הפיתוח באסיה התבקשו לעזור בפיתוח האתר לתיירים מכל העולם. תוכנית הפרויקט נערכה בשיתוף עם משרד המערות והחלה ביישום, תוך שילוט והסברים משופרים במערות.
גאוגרפיה
העיר סם נואה ממוקמת במרחק 300 קילומטרים מבירת לאוס ויינטיאן, בעמק שנוצר על ידי הנהר נאם סאם ובגובה 1,200 מטר מעל פני הים.
תשתיות
שלושה קילומטרים ממרכז העיר נמצא שדה תעופה אליו מגיעות טיסות מבירת לאוס ויינטיאן באופן לא סדיר.
אמנות ותרבות
בסם נואה ממוקם המנזר וואט פו קסאי. זהו המנזר היחיד בעיר והוא מאוכלס באופן קבוע רק על ידי חמישה נזירים.
Before the Doors: Live on I-5 Soundcheck
Before the Doors: Live on I-5 Soundcheck הוא מיני אלבום של להקת הגראנג' האמריקאית סאונדגארדן שיצא לאור בנובמבר 2011 בחברת התקליטים A&M.
המיני-אלבום הוא למעשה ויניל 10' שנמכר ב"Record store day" (המקביל לבלאק פריידיי בחנויות התקליטים בארצות הברית), הכולל את בדיקות הסאונד (Soundcheks) שעשו חברי הלהקה במהלך סיבוב ההופעה שלה ב-1996. רצועות אלה למעשה פורסמו בגרסה אקסקלוסיבית של האלבום הקודם "Live on I-5" המתעד את ההופעות עצמן, וכעת יצאו על גבי ויניל אקסקלוסיבי.
רשימת השירים
הערות
יעקב פרץ
יעקב פרץ (נולד ב-7 בדצמבר 1960) הוא ראש עיריית קריית אתא.
ביוגרפיה
יעקב פרץ נולד וגדל בקריית אתא. שירת בחיל שריון שימש כחבר דירקטוריון מפעל הפיס; וסגן יו”ר מרכז השלטון המקומי. הוא מכהן בתפקידו משנת 1996, לאחר שהחליף את דוד ראם שנבחר לשמש כחבר כנסת. במקביל לתפקיד ראש העיר שימש משנת 1996 כיו"ר חברת המשקם.
פרץ התמודד בבחירות לעיריית קריית אתא מטעם מפלגתו הליכוד. בבחירות לראשות העיר ב-1998 זכה ברוב של 76%, בבחירת בשנת 2003 נבחר ברוב של 57% בסיבוב הראשון וניצח את ראש העיר הקודם דוד ראם. בשנת 2008 ניצח שוב בבחירות את דוד ראם, ברוב של 55%, ובבחירות בשנת 2013 נבחר ברוב של 87%. בשנת 2014 התמודד לתפקיד יושב ראש מרכז השלטון המקומי, אך לאחר פניות של גורמים בליכוד שביקשו להציב מועמד אחד מן הליכוד, הוא הסיר את מועמדותו יום לפני מועד הבחירות.
חשדות לפלילים ומעצר
ב-2008 עלה חשד לעשיית שימוש פסול בעובדי העירייה ובנכסיה לטובת קמפיין הבחירות של פרץ לראשות העיר. בפרשה זו לא מצאה המשטרה תשתית ראייתית מספקת נגד ראש העיר. ב-2009 המליצה המשטרה להעמיד את יעקב פרץ לדין באשמת שוחד, מרמה והפרת אמונים. גם פרשה זו נסגרה בשל היעדר ראיות.
בנובמבר 2019 נעצר במסגרת חקירה של פרשת שחיתות שבה עלו חשדות לקבלת שוחד, קשירת קשר לביצוע פשע, הפרת אמונים, הלבנת הון ועבירות נוספות. באוגוסט 2020 הודיעה המשטרה שלא התגבשה תשתית ראייתית מספקת להוכחת החשדות שנחקרו נגדו.
1868 בצרפת
1868 בצרפת היא השנה בה ציינה צרפת 881 שנות לאום.
משל שופט העוולה
משל שופט העוולה (הידוע גם כ"משל של האלמנה התובעת" או "משל האלמנה העיקשת"), הוא אחד ממשלי ישו המופיע בבשורה על פי לוקס י"ח 8-1. במשל זה אלמנה ענייה שעשקו אותה, פונה שוב ושוב אל שופט עוולה, חסר חמלה לחפש צדק. בתחילה הוא דוחה את בקשותיה, אך בסופו של דבר נעתר לה כיוון שעל ידי עקשנותה לקבל משפט צדק היא ייגעה אותו.
פרשנות אחת למשל זה מדגימה את חשיבותה של התמדה ושקידה בתפילה, לעולם לא לוותר. המשל מופיע מיד לפני "משל הפרוש והמוכס", שגם הוא קשור לנושא התפילה והוא דומה למשל של החבר בלילה. מלומדים אחרים שמו לב לכך, כי בתוכן המשל עצמו אין כל התייחסות לתפילה (ואולם בפתיח למשל יש בפירוש התייחסות לנושא "להתפלל תמיד"), וכי הפתיח למשל בעניין התפילה משמש כנושא, בדרך כלל אופן בניית הפסוקים 6–8 האופיינית ללוקס, ועל ידי העובדה שלוקס כתב את משל הפרוש והמוכס מייד לאחריו. בכל מקרה, בשתי הגישות, השופט במשל אינו פועל על בסיס של צדק.
סיפור המשל
סיפור המשל בבשורת לוקס היא כדלקמן:
פרשנות
המשל מדגים את הצורך להתמיד ולשקוד בתפילה כמו אותה אלמנה עיקשת, שכן, אם שופט העוולה, חסר הרחמים, נעתר לה ושופט את משפטה בסופו של דבר, הרי לא כל שכן, אלוהים, ימהר ויעשה כן לכל מי ששוקד ומתעקש בתפילה, תחינה והעתרה. גם למשל החבר בלילה יש משמעות דומה.
ג'ואל ב. גרין רואה במשל זה ציווי של ישו שלא לאבד את האמונה, לאור המשמעות האסכטולוגית (של אחרית הימים) כמתואר בלוקס י"ז 37-20:" 20 וַיִּשְׁאָלֻהוּ הַפְּרוּשִׁים לֵאמֹר מָתַי תָּבוֹא מַלְכוּת הָאֱלֹהִים וַיַּעַן וַיֹּאמֶר אֲלֵיהֶם מַלְכוּת הָאֱלֹהִים לֹא תָבוֹא בְּמַרְאֵה עֵינָיִם׃ 21 וְלֹא יֹאמְרוּ הִנֵּה־פֹה אוֹ הִנֵּה־שָׁם כִּי מַלְכוּת הָאֱלֹהִים הִנֵּה בְּקִרְבְּכֶם׃ 22 וַיֹּאמֶר אֶל־הַתַּלְמִידִים יָמִים בָּאִים וְהִתְאַוִּיתֶם לִרְאוֹת יוֹם אֶחָד כִּימֵי בֶן־הָאָדָם וְלֹא תִרְאוּ׃ 23 וְאִם־יֹאמְרוּ אֲלֵיכֶם הִנֵּה־שָׁם הִנֵּה־פֹה אַל־תֵּלֵכוּ וְאַל־תָּרוּצוּ אַחֲרֵיהֶם׃ 24 כִּי כַבָּרָק אֲשֶׁר יִבְרַק מִקְצֵה הַשָּׁמַיִם וְיָאִיר עַד־קְצֵה הַשָּׁמַיִם כֵּן־יִהְיֶה בֶן־הָאָדָם בְּיוֹמוֹ׃ 25 אַךְ בָּרִאשׁוֹנָה עָלָיו לִסְבֹּל הַרְבֵּה וְלִהְיוֹת נִמְאָס בַּדּוֹר הַזֶּה׃ 26 וְכַאֲשֶׁר הָיָה בִּימֵי נֹחַ כֵּן יִהְיֶה בִּימֵי בֶן־הָאָדָם׃ 27 הֵמָּה אָכְלוּ וְשָׁתוּ נָשְׂאוּ נָשִׁים וְהָיוּ לַאֲנָשִׁים עַד־הַיּוֹם אֲשֶׁר־בָּא נֹחַ אֶל־הַתֵּבָה וַיָּבֹא הַמַּבּוּל וַיַּשְׁחֵת אֶת־כֻּלָּם׃ 28 וְכַאֲשֶׁר הָיָה בִּימֵי לוֹט אָכֹל וְשָׁתֹה קָנֹה וּמָכֹר נָטֹע וּבָנֹה׃ 29 וַיְהִי בַיּוֹם אֲשֶׁר־יָצָא לוֹט מִסְּדוֹם וַיַּמְטֵר אֵשׁ וְגָפְרִית מִן־הַשָּׁמַיִם וַיַּשְׁחֵת אֶת־כֻּלָּם׃ 30 כֵּן יִהְיֶה בַּיּוֹם אֲשֶׁר יִגָּלֶה בֶּן־הָאָדָם׃ 31 אִישׁ כִּי יִהְיֶה בַּיּוֹם הַהוּא עַל־הַגָּג וְכֵלָיו בַּבָּיִת אַל־יֵרֵד לָשֵׂאת אֹתָם וְאִישׁ אֲשֶׁר בַּשָׂדֶה אַל־יָשֹׁב לְאָחוֹר׃ 32 זִכְרוּ אֶת־אֵשֶׁת לוֹט׃ 33 הֶחָפֵץ לְמַלֵּט אֶת־נַפְשׁוֹ יְאַבְּדֶנָּה וַאֲשֶׁר יְאַבֵּד אֹתָהּ יְחַיֶּהָ׃ 34 אֲנִי אֹמֵר לָכֶם בַּלַּיְלָה הַהוּא יִהְיוּ שְׁנַיִם בְּמִטָּה אֶחָת וְיֵאָסֵף אֶחָד וְאֶחָד יֵעָזֵב׃ 35 שְׁתַּיִם תִּהְיֶינָה טֹחֲנוֹת יָחַד אַחַת תֵּאָסֵף וְאַחַת תֵּעָזֵב׃ 36 שְׁנַיִם יִהְיוּ בַשָׂדֶה וְנֶאֱסַף אֶחָד וְאֶחָד יֵעָזֵב׃ 37 וַיַּעֲנוּ וַיֹּאמְרוּ אֵלָיו אֵיפֹה תִהְיֶה זֹאת אֲדֹנֵינוּ וַיֹּאמֶר אֲלֵיהֶם בַּאֲשֶׁר הַפֶּגֶר שָׁם יִקָּבְצוּ הַנְּשָׁרִים׃"וגם הד לנאמר בספר החיצוני בן-סירא פרק ל"ה, פסוקים 12 - 18:"'(יב) כי ה' שופט צדק, ולא ישא פנים במשפט. (יג) לא יכיר שוע לפני דל, וצעקת דלים ישמע ה' (יד) אנקת אלמנה ויתום לא יבזה, ועני כי ישפוך שיחו לא ישקץ. (טו) דמעות אלמנה תרדנה על לחיה, וזעקתה על ראש מורידן. (טז) עובד ה' ברצון ירצה, ותפילתו תגיע לשחקים. (יז) אנקת דכא תבקע עבים, ולא תידום עד כי שמע אל. (יח) עד כי ירא ה' וישפוט, ואת ריבו יריב."ויליאם ברקלי טוען כי הנקודה העיקרית במשל פחות נוגעת לעניין השקידה בתפילה, אלא יותר לניגוד בין הגישה של אלוהים לבין הגישה של בני האדם, גישה שבאה לידי בביטוי באימרה "וְהָאֱלֹהִים הַהוּא לֹא יַעֲשֶׂה מִשְׁפַּט ...??". בתפילה מדובר בנכונות האב לנתינה.
דונלד פארי, וג'יי. איי. פארי טוענים כי "המשל הזה חל על כל אחד מאיתנו המאמינים, שיש לו אויבים, המזיקים לחייו הרוחניים, בין שאויבים אלה הם בני תמותה אחרים, או יצורים רעים (כמו שדים/מלאכי חבלה), או חטאים מסוימים המציקים לנו ללא הרף. אנחנו, כמו האלמנה התובעת, חייבים להתפלל תמיד לעזרה כנגד יריבים אלה. וכשאנו עושים כך, אבינו שבשמיים ישמע את תפילותינו ויושיע אותנו." (פרי את פרי, בספרם "להבין את משלי ישוע המשיח", 2006), כשם שישו הציע במשל זה את הישועה שאנו מבקשים, היא לא תגיע אלא, עד אחרי "שבן האדם יבוא." (לוקס י"ח 8) המשיח יינקום את נקמת נבחריו, אלה אשר שמרו את האמונה עד שובו בביאתו השנייה (לוקס י"ח 7–8).
כותר (ספרייה דיגיטלית)
כותר - הספרייה המקוונת של ישראל הוא אתר אינטרנט המהווה ספרייה מקוונת למנויים של ספרי עיון בעברית, פרי פיתוח של המרכז לטכנולוגיה חינוכית (מט"ח) בשיתוף עם מו"לים ישראלים. ספריית כותר מציעה מאות ספרים דיגיטליים ועיון מקוון במגוון רחב של נושאים מתחום מדעי הרוח והחברה, משפט, מדעי הטבע ומדעים מדויקים ועוד. המו"לים השותפים במיזם כוללים כ-100 הוצאות ספרים אקדמיות, ציבוריות ופרטיות. הספרייה החלה לפעול בינואר 2006.
האתר מציע את שירותיו למנויים פרטיים ולמוסדות (אוניברסיטאות ולמכללות, ספריות ציבוריות, לבתי ספר וכו'). חלק מהספרים הנמצאים בספרייה זמינים לקהל הרחב ללא צורך ברכישת מנוי.
יכולות
ספריית כותר מציעה נגישות מקוונת למגוון גדול של מקורות מידע. ספריית כותר מציעה עיון מקוון במבחר של מעל 3,000 כותרים (נכון למרץ 2018) של ספרי עיון ומידע והיא נמצאת בהתרחבות מתמדת.
פונקציות באתר:
הר וייאט (אנטארקטיקה)
הר וייאט או הר ואייט (באנגלית: Mount Wyatt) הוא הר נישא שטוח פסגה (הר שולחן), בהרי רוסון, בהרי המלכה מוד, באזור חוף אמונדסן של שטח חסות רוס שבאנטארקטיקה.
גובהו של ההר 2,930 מטרים מעל פני הים; והוא ההר ה-489 בגובהו באנטארקטיקה.
ההר ממוקם 6 קילומטרים ממערב להר ורלאוץ.
גילוי ומיפוי ההר
ההר התגלה על ידי הקבוצה הגאולוגית של משלחת בירד לחקר אנטארקטיקה; הקבוצה, בהנהגתו של קווין בלקברן (Quin Blackburn), הגיעה אל ההר בדצמבר 1934.
מקור השם
ריצ'רד בירד נתן להר את שמו בשנת 1934.
ההר נקרא על שמה של ג'יין וייאט (Jane Wyatt), שהייתה חברה של ריצ'רד ס. ראסל ג'וניור (Richard S. Russell, Jr), שהיה חבר מישלחת בירד לחקר אנטארקטיקה.
וולוו VESC
וולוו VESC (בשוודית: Volvo VESC) היא מכונית קונספט אשר הוצגה על ידי יצרנית המכוניות השוודית וולוו בשנת 1972.
VESC פירושו באנגלית: "Volvo Experimental Safety Car".
ראקל ראסטני
אנה ראקל ראסטני (בדנית: Raquel Rastenni; 21 באוגוסט 1915 – 17 באוגוסט 1998), ידועה בשמה המקוצר, ראקל ראסטני הייתה זמרת דנית-יהודייה.
שנותיה הראשונות
ראסטני נולדה בפרברי קופנהגן, בירת דנמרק, לאם תופרת ולאב חייט. בתחילת המאה ה-20 היא והוריה היגרו לרוסיה עד שנת 1935. ראסטני ידעה לדבר דנית, שוודית, יידיש ועברית.
קריירה
בשנת 1936, ראסטני החלה להופיע כרקדנית במופעים מקומיים בעיר אלסינור. בשנת 1938, הופיעה לראשונה כזמרת בתוכנית רדיו. בשנת 1940, היא הקימה שלישיית סווינג שהופיעה ברחבי דנמרק ושוודיה. באותה השנה, ראסטני הוציאה לאור את הסינגל הראשון שלה.
באוקטובר 1943, עם פלישת גרמניה הנאצית לדנמרק, ראסטני ומשפחתה ברחו לשוודיה. ראסטני המשיכה להופיע עם תזמורות קברט שונות. בשנת 1945, חזרה לדנמרק, שם הפכה לאחת מזמרות הבלדה המוכרות ביותר בדנמרק. בשנת 1953, ראסטני הוציאה לאור את הסינגל הרווחי ביותר שלה, "Hele ugen alene", שמכר למעלה מ-120,000 עותקים. ראסטני היא האמנית הראשונה שקיבלה אלבום זהב.
ב-16 בפברואר 1958, ראסטני ניצחה בקדם הדני לאירוויזיון 1958, "Dansk Melodi Grand Prix", ונבחרה לייצג את דנמרק באירוויזיון. ב-12 במרץ 1958, ראסטני ביצעה את השיר "Jeg rev et blad ud af min dagbog", על בימת התחרות. ראסטני שובצה שישית בסדר ההופעות, לפני בלגיה ואחרי שוודיה. ראסטני זכתה במקום השמיני עם שלוש נקודות. ראסטני השתתפה פעם נוספת בקדם הדני לאירוויזיון 1961 וזכתה במקום האחרון.
ראסטני נפטרה ב-17 באוגוסט 1998, ארבעה ימים לפני יום הולדתה ה-83.
הדיוויזיה ה-15 ההודית (צבא הודו הבריטית)
הדיוויזיה ה-15 ההודית הייתה דיוויזיה של צבא הודו הבריטית שנבנתה במהלך מלחמת העולם הראשונה ונלחמה במערכה במסופוטמיה. הקמת הדיוויזיה הייתה חלק מהמאמץ לחזק את הצבא הבריטי אחרי הכישלון במצור על כות. הדיוויזיה השתתפה בניצחונות הבריטים על הצבא העות'מאני בשנים 1917–1918 ופורקה לאחר סיום המלחמה.
ב-1964 הדיוויזיה הוקמה מחדש והשתתפה ב-1965 במלחמת הודו-פקיסטן השנייה וב-1971 במלחמת הודו-פקיסטן השלישית.
רקע
בספטמבר 1914, זמן קצר לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה, פלשה בריטניה למסופוטמיה באזור שאט אל ערב וחייליה החלו להתקדם מערבה במגמה להשתלט על דרום מזרח מסופוטמיה כדי להגן על מקורות הנפט בפרס ועל נתיב הובלת הנפט במפרץ הפרסי.
כדי לסייע לבריטניה הצטרף למערכה חיל המשלוח ההודי שהורכב ברובו מחיילים של צבא הודו הבריטית. כוחות משנה של חיל משלוח זה נשלחו אל כל זירות הלחימה בהן נלחמו מדינות ההסכמה מול מעצמות המרכז. הכוח הגדול ביותר של חיל המשלוח היה כוח D שנשלח למסופטמיה. תהליך בניית כוח D נמשך תקופה ארוכה והגיע לשיאו ב-1916 כשלוטננט גנרל פרדריק סטנלי מוד הוביל מהלך לתיגבור משמעותי של הכוח הבריטי לקראת חידוש המערכה על בגדאד. במהלך תקופה זו נבנו או הועברו לזירה זו 8 דיוויזיות כשהדיוויזיה ה-15 הייתה אחת מהן.
ההיסטוריה של הדיוויזיה
לאחר התארגנותה יצאה הדיוויזיה מבצרה והתקדמה מערבה. בתקופת מערכה זו השתתפה הדיוויזיה בקרבות הבאים:
עם סיום המלחמה וחתימת הסכם הפסקת האש של מודרוס, באוקטובר 1918, החל תהליך צמצום כוחות צבא בריטניה בזירת מסופוטמיה שכלל גם את הדיוויזיה ה-15. פירוק הכוחות של הדיוויזיה והחזרתם למולדתם הסתיים במרץ 1919.
רקע
ב-1947, עם הקמתה של הודו, התרבו הסכסוכים בין מדינה זו לבין פקיסטן בנוגע לתביעות בעלות של השתיים על שטחים באזור ג'אמו וקשמיר בגבול שבין שתי המדינות. כבר ב-1947 התחוללה מלחמת הודו–פקיסטן הראשונה והפסקת האש שנחתמה ב-1948 הביאה רק לשקט זמני בסכסוך זה. כחלק מההערכות לסכסוכים הבאים בזירה זו הוחלט בצבא הודו להקים מחדש את הדיוויזיה ה-15.
ההיסטוריה של הדיוויזיה
בנייתה מחדש של הדיוויזיה החלה ב-1 באוקטובר 1964 והושלמה ב-31 במרץ 1965 כשמפקדת הדיוויזיה עברה לעיר אמריטסר שבקרבת הגבול עם פקיסטן.
מהלך הקרבות
כבר בשלהי 1965 השתתפה הדיוויזיה במערכה נוספת בגבול עם פקיסטן. מערכה זו שהחלה באפריל 1965 הגיעה לשיאה ב-17 ימי קרבות במהלך ספטמבר אותה שנה.
בתחילת ספטמבר התקדמו כוחות הדיוויזיה צפונה לאורך הדרך הראשית הגדולה ופלשו לשטח פקיסטן ממזרח לעיר לאהור. אזור זה היה מוגן על ידי תעלת המים "במבאוולי-ראבי-בדיאן" וכוחות הדיוויזיה השתלטו על גשר מעל התעלה והתקדמו מערבה ללאהור. באזור זה נתקלו בהתנגדות הצבא הפקיסטני אולם הצליחו להחזיק בשטחים שכבשו על אף התקפות הנגד.
מאחר שעיקר המאמץ המלחמתי התחולל במזרח הודו, פעלה הדיוויזיה ה-15, שישבה באזור אמריטסר, במאמץ משני מול פקיסטן. היא התקדמה צפונה מארמיטסר ופעלה באזור משולש הגבולות הודו-פקיסטן-ג'אמו וקשמיר. פעולות האיבה הסתיימו ב-16 בספטמבר 1971 עם חתימת הסכם הפסקת אש לפיו מסכימה פקיסטן לפרישת מזרח פקיסטן ולבנגלדש.
ראובן אליעז
ראובן אליעז (6 בינואר 1941 – 13 באוקטובר 1973, י"ח בתשרי תשל"ד). היה מפקד סיירת גולני, מפקד גדוד 51 וסגן מפקד חטיבת גולני. בעל עיטור המופת. נהרג במהלך מלחמת יום הכיפורים.
ביוגרפיה
אליעז נולד ברומניה בשנת 1941, ובשנת 1951 עלתה משפחתו לישראל. הוא גדל בתל אביב ובקיבוץ מעין צבי. עם גיוסו לצה"ל, ב-1959, שובץ בחטיבת גולני. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בתום הקורס שימש מפקד מחלקה בגדוד 17 (אריות הגולן). בהמשך שימש מפקד פלוגה. בשנת 1965 שימש סגן מפקד קורס מ"כים של גולני, ומדריך בבית הספר לקצינים. בשנת 1966 מונה למפקד סיירת גולני ופיקד עליה במלחמת ששת הימים, בין היתר בקרב תל פאחר. על פועלו בקרב הוענק לו עיטור המופת.
יצא לסינגפור בשליחות צה"ל ושהה שם עם משפחתו כשנתיים. עם שובו השתלם במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה ולאחר מכן שימש כסמג"ד בגולני. בשנת 1971 מונה למפקד גדוד 51 של חטיבת גולני. לאחר מכן נתמנה לסגנו של מפקד חטיבת גולני, אמיר דרורי. כסגן מפקד החטיבה פיקד, במסגרת מבצע קלחת 4, על כוח "גדעון", שכלל שתי פלוגות חי"ר ושתי מחלקות טנקים, אשר יצא מאזור מנרה ונע צפון-מערב לכיוון נחל סלוקי. הכוח לחם בכפרים אל-עדיסה, קנטרה, ע'נדוריה ובנחל סלוקי. בלחימתו השמיד הכוח בפיקוד אליעז מספר כלי רכב ושיריוניות של צבא לבנון וכן הרג כעשרים מחבלים. אליעז שימש כסגן מפקד החטיבה גם בפרוץ מלחמת יום הכיפורים ולקח חלק בקרבות ההגנה והבלימה נגד צבא סוריה ובהבקעה לשטח סוריה. שבוע לאחר פרוץ הקרבות נהרג בעלות רכבו על מוקש בצפון המובלעת ממזרח לכפר חדר, לאחר שפיקד על פעולת חילוץ של כוחות מגדוד 51 שלחמו בקומנדו הסורי בכפר בית ג'ן.
אליעז נטמן בחלקה הצבאית של בית הקברות בכפר ויתקין. הותיר אחריו אישה ושני ילדים.
ארמון רונדלה
ארמון רונדלה (בלטבית: Rundāles pils) הוא אחד משני הארמונות הגדולים ביותר שנבנו לדוכס קורלנד, כיום נמצא בדרום לטביה, כ-12 ק"מ מערבית לעיר באוסקה.
היסטוריה
הארמון נבנה לפי תוכניתו של האדריכל הרוסי ברתולומאו רסטרלי שהיה בין האדריכלים הבולטים בסגנון הבארוק ברוסיה במחצית המאה ה-18.
בניית הארמון החלה בין השנים 1736-1740 והושלמה בשנים 1765-1768. הוא נבנה למען ארנסט בירון, דוכס קורלנד שהיה מאהבה של אנה, קיסרית רוסיה.
לאחר מותה של אנה ב-1740 נאסר בירון והואשם בשחיתות. הוא הוגלה לרוסיה למשך 22 שנה. לאחר שובו עם תחילת שלטונה של יקטרינה השנייה הוחל שוב בשיפוץ הארמון. הציורים נעשו בידי שני אמנים איטלקיים מסנט פטרסבורג והפיסול על ידי אמן מברלין.
במלחמת העולם הראשונה כבשו הגרמנים את הארמון והפכו אותו לבית חולים צבאי ולמפקדה. הארמון ניזוק במלחמת העצמאות הלטבית ב-1919. הארמון ניזוק גם במלחמת העולם השנייה שאחריה הפך חלק ממנו למחסן תבואה ולגמנסיה לבנות.
ב-1972 פונה הארמון והוקם בו מוזיאון. החפצים והריהוט נאספו מרחבי לטביה ואירופה. חלק מהם נתרמו על ידי צאצאי הדוכס. שוחזרו גם ציורי הקיר. עד כה שוחזרו 48 מתוך 138 חדרי הארמון ונפתחו לביקורים. כן שוחזרו הגנים בסגנון צרפתי המקיפים את הבניין.
ארמון רונדלה מהווה את אחת האטרקציות התיירותיות החשובות ביותר בלטביה.
שירה רודרמן
שירה מנשה רודרמן (באנגלית: Shira Ruderman; נולדה ב-10 בנובמבר 1978) היא פילנתרופית ופעילה חברתית ישראלית-אמריקאית, המכהנת כמנכ"לית קרן משפחת רודרמן, הפועלת לשילוב אנשים עם מוגבלויות בכל תחומי החיים והחברה ולחיזוק הקשר בין ישראל לקהילה היהודית בארצות הברית. לקרן משרדים בערים בוסטון, ורחובות. רודרמן נבחרה על ידי הג'רוזלם פוסט לאחת מ-50 היהודים המשפיעים לשנת 2016 ולשנת 2022 . בשנת 2019 זכתה בפרס הארכיון היהודי בארצות הברית על פעלה לחיזוק הקשר בין ישראל לקהילה היהודית בארצות הברית ובשנת 2022 קיבלה את פרס ירושלים לאחדות ישראל.
ביוגרפיה
רודרמן נולדה ב-10 בנובמבר 1978 כשירה מנשה וגדלה בשיכון המזרח בראשון לציון. הוריה הם הלל, אזרח עובד צה״ל ממוצא הודי, ויפה, גננת ממוצא פרסי. היא גדלה בבית ששמר על אורח חיים דתי, אף שהתחנכה במוסדות חילוניים. בצבא שירתה ביחידת מודיעין באולפן 'החוף הירוק' בנתניה, כמדריכה בקורס ערבית לאנשי ביטחון. היא בעלת תואר ראשון בחינוך ותואר שני במדיניות ציבורית מהאוניברסיטה העברית.
רודרמן נשואה לג'יי רודרמן, אותו פגשה כשהגיע לישראל ללמוד עברית. השניים הורים לארבעה ילדים וחולקים את חייהם בין בוסטון ורחובות.
אחד מאחיה הוא שלו מנשה, כדורגלן ישראלי.
פעילות ציבורית
רודרמן, הקימה יחד עם בעלה ג'יי רודרמן את קרן משפחת רודרמן בארצות הברית בשנת 2002. המשרדים בישראל נפתחו בשנת 2006 על מנת לקדם השקעות חברתיות. רודרמן עוסקת בפעילות ציבורית, בסנגור ובכתיבה בעיקר בנושא הסיוע לאנשים עם מוגבלויות ושילובם וקידום יחסי ישראל וארצות הברית.
בתחום השילוב היא ייסדה את פרס מורטון א. רודרמן, הנקרא על שם אביו של בעלה, לקבוצות ויחידים שקידמו את תחום השילוב. בין מקבלי הפרס נמצאים השחקנית זוכת פרס האוסקר מרלי מטלין, השחיין מייקל פלפס , והשחקנית זוכת פרס גלובוס הזהב טראג'י הנסון.
רודרמן הייתה שותפה במאבק לייצוג הולם של אנשים עם מוגבלויות בתעשיית הבידור בהוליווד, כולל מתן אות הוקרה לסדרות וסרטים שעושים זאת. כמו כן, היא הובילה את הקמת לינק20, רשת פעילים חברתיים עם וללא מוגבלות הפועלת ברחבי העולם לקידום השיח ושינוי התפיסה בנושא השילוב. בין הישגי לינק20, השגת תקצוב להנגשת אוטובוסים בין עירוניים בישראל.
בתחום יחסי ישראל והקהילה היהודית בארצות הברית רודרמן יזמה את הקמתה של תוכנית רודרמן ללימוד יהדות ארצות הברית באוניברסיטת חיפה והובילה משלחות של חברי כנסת לסיורים לימודיים בארצות הברית. רודרמן ייסדה את השדולה ליחסי ישראל - יהדות ארצות הברית בכנסת ויזמה ימי עיון וכנסים בנושא לחברי הכנסת. בין היתר, יזמה רודרמן בשנת 2020 את 'הפורום האזרחי' להידוק היחסים בין ישראל לקהילה היהודית בארצות הברית, שהושק בבית הנשיא במעמד נשיא מדינת ישראל ראובן ריבלין, ובהשתתפות שרת התפוצות ציפי חוטובלי, כלת פרס ישראל מרים פרץ, המדליסט האולימפי אריק זאבי, שופט בית המשפט העליון בדימוס אליקים רובינשטיין, הסופרת היהודיה-אמריקאית ניקול קראוס ואחרים.
בשנת 2021 הייתה מיוזמות הסדרה 'היהודי החדש' ששודר בכאן 11 של תאגיד השידור הישראלי בכיכובו של גורי אלפי.
בשנת 2020, סביב הבחירות לנשיאות ארצות הברית, יזמה רודרמן סדרה של מחקרים אודות הקול היהודי בארצות הברית והשפעתה על תוצאות הבחירות , כמו גם התפישה של הישראלים את הפוליטיקה בארצות הברית.
בשנת 2022, קיבלה רודרמן את פרס ירושלים לאחדות ישראל בקטגוריה הבינלאומית על פועלה לחיזוק אחווה ושותפות הגורל בין כל חלקי העם בישראל ובין ישראל לקהילות היהודיות בארה"ב, מתוך חיבור למורשת העם היהודי.
בשנת 2023, הייתה רודרמן מיוזמי 'מיזם הזיכרון' להנצחת יהודי התפוצות שאינם אזרחי ישראל ואשר קיפחו חייהם בפשעי שנאה על רקע אנטישמי, באמצעות כתיבת 'מתווה רודרמן' אשר פרס את קווי המתאר לקידום המהלך בשיתוף עם משרד התפוצות וההסתדרות הציונית העולמית, ואשר יושם בהחלטת הממשלה ב-7 במאי 2023.
רודרמן מכהנת בוועד המנהל של אוניברסיטת חיפה, בארגון יכולים נותנים ובוועד המנהל של רשת הפילנתרופים היהודיים - JFN. היא מכהנת גם כיו"ר מועצת המנהלים של קרן פולברייט בישראל. רודרמן פעילה גם בארגונים יהודים נוספים, כגון ארגון הקהילה הישראלית-אמריקאית (IAC) וארגון ידידי צה"ל בארצות הברית (FIDF). בנוסף, יש לה תואר ד"ר לשם כבוד מטעם אוניברסיטת חיפה.
הנהר האדום (דרום ארצות הברית)
הנהר האדום של דרום ארצות הברית (באנגלית: Red River of the South, בספרדית: Río Rojo) הוא נהר המהווה יובל עיקרי של המיסיסיפי בדרום ארצות הברית ולב מערכת הנהרות המרכזית של דרום-מערב המישורים הגדולים. מקור הנהר ביובלים היורדים מהרי הרוקי ומזינים את ה- Prairie Dog Town Fork (שארכו כ-190 ק"מ), שיחד עם יובלים אחרים יוצר את הנהר האדום בצפון-מערב טקסס, משם זורם הנהר לאורך 1,966 ק"מ, כשהוא מהווה את הגבול הטבעי בין טקסס ואוקלהומה וגבול קצר בין טקסס וארקנסו, זורם דרך לואיזיאנה ונשפך למיסיסיפי בחלקו הדרומי, סמוך לשפכו למפרץ מקסיקו. הנהר היווה חלק מגבול ארצות הברית-מקסיקו בין הסכם אדמס-אוניס (1821) להצטרפות טקסס אל הברית (1848). שמו של הנהר מגיע משפות האמריקאים ילידים (אינדיאנים) שכינו אותו "אדום" בשל האדמה האדמדמה באזור אגן הניקוז שלו הצובעת את מי הנהר בשעת שיטפון.
במערבו זורם הנהר דרך קניונים עד העיר ויצ'יטה פולס שבטקסס, בהמשך ליד העיר דניסון, נסכר הנהר על ידי סכר דניסון (הוקם ב-1943) היוצר את אגם טקסומה (Lake Texoma). הנהר ממשיך בכיוון כללי מזרחה לפני שהוא פונה פניה חדה דרומה ועובר מארקנסו ללואיזיאנה. העיר שריבפורט היא העיר הגדולה ביותר על גדות הנהר. בחלקו הנמוך ביותר יוצר הנהר ביצות, בשפכו למיסיסיפי.
עוצר נשימה (סדרת ספרים)
עוצר נשימה (באנגלית: Heartstopper, בתרגום חופשי: עוצר לבבות) היא סדרת רומנים גרפיים וקומיקסי רשת להט"ביים לנוער אשר נכתבה ואוירה על ידי הסופרת הבריטית אליס אוזמן. היא מגוללת את סיפוריהם של צ'ארלי ספרינג וניק נלסון, שני תלמידי תיכון הפוגשים זה את זה ומתאהבים. הסדרה היא עיבוד לספר הנובלה הקצר מאת אוזמן "Nick and Charlie", אשר יצא לאור ב-2015, כאשר הדמויות שבה נזכרות לראשונה כבר בספרה "Solitaire" שיצא לאור ב-2014.
Uh Huh
Uh Huh הוא סינגל של הזמרת-יוצרת האמריקאית, ג'וליה מייקלס, שנמצא במיני-אלבומה, Nervous System. השיר נכתב על ידי ג'וליה מייקלס, ג'סטין טרנטר ומאטמן & רובין, והופק על ידי מאטמן & רובין. השיר יצא, על ידי ריפבליק רקורדס ויוניברסל מיוזיק גרופ, ב-2 ביוני 2017.
עוצר נשימה (סדרת ספרים)
על סדרת הספרים מבוססת סדרת טלוויזיה של נטפליקס באותו השם, אשר גם נכתבה על ידי אוזמן, ובה מגלמים קיט קונור וג'ו לוק את דמויותיהם של ניק וצ'ארלי, בהתאמה. הסדרה, בבימויו של יורוס לין, עלתה לשידור בשנת 2022 וזכתה לשבחי הביקורות, והוזמנו עבורה שתי עונות נוספות.
Uh Huh
נכון לדצמבר 2021, השיר הושמע למעלה מ-79 מיליון פעמים בספוטיפיי.
עוצר נשימה (סדרת ספרים)
תקציר
הסדרה עוקבת אחר מערכת היחסים בין שני בנים, ניק נלסון וצ'ארלי ספרינג, ובתהפוכות שהם חווים בה. ניק, אחד משחקני הרוגבי הטובים בבית הספר טרוהם, מתיידד עם צ'ארלי, שכנו לשולחן בכיתה והומו בגלוי, אחד היחידים בבית הספר. מבחינת צ'ארלי הידידות מתפתחת למשהו נוסף מעבר לכך והוא מתאהב בניק, אבל הוא מנסה לשמור בסוד על כך מכיוון שהוא מאמין שניק סטרייט. עם זאת, באותו זמן ניק, המתמודד עם ההשלכות של מערכת יחסים קודמת שהייתה לו, מבין שגם הוא מאוהב בצ'ארלי ומגלה על היותו ביסקסואל. הבנים מעמיקים את מערכת היחסים ביניהם בטיול בית ספר לפריז, שלאחריו שניהם מוצאים את עצמם מתמודדים עם קשיים (ניק יוצא מהארון בפני משפחתו, צ'ארלי מתמודד עם הפרעת אכילה), עליהם הם יתגברו, בנוסף לתמיכה המשפחתית, גם תודות לאהבה שהם חשים אחד כלפי השני.
Uh Huh
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הלירי של השיר יצא בערוץ היוטיוב של ג'וליה מייקלס ב-11 ביוני 2017. נכון לדצמבר 2021, הווידאו קליפ הלירי נצפה למעלה מ-5 מיליון פעמים.
עוצר נשימה (סדרת ספרים)
הוצאה
דמויותיהם של ניק נלסון וצ'ארלי ספרינג הופיעו לראשונה בנובלה "Solitaire" של אוזמן משנת 2014, כדמויות משנה. אוזמן סיפרה כי היא "התאהבה" בדמויות בעת שכתבה את "Solitaire", והחליטה כי עליה לספר את הסיפור שלהן. בתחילה היא תכננה לכתוב רומן, אך לבסוף הבינה כי סיפורן של הדמויות זקוק למבנה אפיזודי, וכי פורמט של קומיקס רשת או רומן גרפי יהיה מתאים יותר לשם כך.
Uh Huh
וידאו קליפ
הווידאו קליפ של השיר, שצולם ברחבי לוס אנג'לס, קליפורניה, ובוים על ידי אמיל נאוה, יצא בערוץ היוטיוב של ג'וליה מייקלס ב-25 ביולי 2017. נכון לדצמבר 2021, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-12 מיליון פעמים.
עוצר נשימה (סדרת ספרים)
הוצאה
אוזמן החלה לפרסם את "עוצר נשימה" כקומיקס רשת באתרים טאמבלר וטאפאס בספטמבר 2016. הרומן זכה למספר רב של קוראים, ואוזמן החליטה לפרסם בעצמה מספר מוגבל של עותקים מודפסים של שני הפרקים הראשונים. ב-20 ביוני 2018 היא השיקה קמפיין קיקסטארטר כדי לממן את ההוצאה לאור של הרומן, ותוך שעתיים בלבד הגיעה לסכום היעד. באוקטובר 2018, קבוצת הוצאת הספרים הצרפתית Hachette Children's Group רכשה את זכויות הפרסום של שני הכרכים הראשונים של הרומן. בינואר 2019, היא רכשה גם הזכויות של הכרכים השלישי והרביעי של הרומן. הכרך הראשון יצא לאור ב-7 בפברואר 2019, ואחריו הכרך השני ב-11 ביולי. הכרכים השלישי והרביעי יצאו לאור ב-6 בפברואר 2020 וב-6 במאי 2021, בהתאמה. הכרך החמישי עתיד לצאת לאור ב-9 בנובמבר 2023, וכן נודע כי יצא לסדרה כרך שישי ואחרון.
כמו כן, באוגוסט 2019 החלה אוזמן לפרסם את הסדרה באתרי קומיקס כדוגמת Webtoon. בנוסף, ב-11 ביוני 2020 יצא לאור ספר צביעה של סדרת הספרים, וב-13 באוקטובר 2022 יצא לאור "The Heartstopper Yearbook", על ידי Hachette ו-Graphix, מו"ל השייך ל-Scholastic.
ביקורות והצלחה
בביקורת בעיתון הסקוטי The National, ג'מה מקלוהן שיבחה את הרומנים על כך שהם מסוגלים "ללכוד את תשומת הלב" באמצעות "הסיפורים הקטנים שמרכיבים את החיים" ולא על ידי תפניות בעלילה ודרמה כבדה. היא כינתה את הסיפור "מסביר פנים לאין שיעור עם דמויות שנראות כמו חברים מהחיים האמיתיים", וציינה את דמותו של צ'ארלי כ"חביבה ביותר" ושיבחה את ההתייחסות של הרומנים לבריאותו הנפשית. ב-Publishers Weekly נכתב כי "הקצב הנינוח וההתמקדות של הרומנים באירועים יומיומיים... מאפשרים ליחסים של הדמויות להתפתח בצורה טבעית שניתן להזדהות איתה" וכי הסגנון האומנותי שבספר משלים את הטון של הסיפור. העיתון The A.V. Club כלל את הקומיקס שלו ברשימת "הקומיקסים הטובים ביותר לשנת 2018", כאשר הכתבת קייטלין רוזברג ציינה שהוא "מוגדר בצורה הטובה ביותר על ידי נחמדותו, הן כלפי הדמויות והן כלפי הקורא". גם צמד הסופרים מטאפרוג כללו את הקומיקס ברשימת "הקומיקסים והרומנים הגרפיים הטובים ביותר של אתר The Herald  לשנת 2019, כפי שנבחרו על ידי יוצרי קומיקס".
טרי שליכנמאייר מוושינגטון בלייד תיארה את הכרך הראשון של הרומן כ"ספר ממש מתוק" ושיבחה את היחס המתחשב כלפי הדמויות הנאבקות במיניות שלהן. היא גם חשה שהמציאותיות של הרומן התחזקה על ידי שילוב דמויות של בריונים. אתר Kirkus Reviews כתב כי השיבוץ של חלוניות הקומיקס וקווי המתאר שלהן בכרך הראשון "מונעים מהגרפיקה החזותית להתייאש מבחינה אסתטית" וכי השימוש בגופן של כתב יד חיזקו את הטון האנושי של הסיפור. הם סיכמו את הרומן כ"יומן מקסים של אגרופים בבטן של אהבה". סאמר הייז סקרה את הכרך הראשון באתר Booklist ושיבחה את השימוש של אוסמן בחלוניות קומיקס ללא מילים כדי לתאר את רגשותיהן של הדמויות, אף על פי שהיא חשה שהאיורים לא עקביים. בסך הכול, היא מסכמת ש"הרומנטיקה והסיפורת הריאליסטית ימשכו את הקוראים לתוך הסיפור המתוק הזה". קלי ג'יל סקרה את הכרך הראשון ב-Basic Library Journal, ושיבחה את הדיאלוג, הבעות הפנים המפורטות באומנות, ואת ה"גופן שמחקה כתב יד [שמוסיף] לגורם החביבות".
גם אלין מרטאוס סקרה את הכרך הראשון ב"עלון המרכז לספרי ילדים", ושיבחה את "האיורים הפשוטים" שלדבריה "שומרים על הרבה מההתמקדות בפנים ובמסכי הטלפון, ומחזקים קשר בין-אישי עמוק בלב הסיפור". היא תיארה את הסיפור כמורכב מ"סדרה של תיאורים מקסימים". בסקירה נוספת שלה על הכרך השני, חזרה מרטאוס על הערותיה הקודמות וכתבה שסיפור העלילה בכרך השני "נע ללא מאמץ בין חריפות מלאת דמעות לרגעי צחוק לרומנטיקה מסעירה". Kirkus Reviews כתבו כי הכרך השני שומר על "הסגנון הייחודי" של האיורים שהופיעו בכרך הראשון ושהמעברים שלו בין חלוניות הקומיקס היו "יצירתיים" ו"הוסיפו חוש יצירתי". הוא שיבח את הדמויות ותיאר את הסיפור כ"חביב להפליא מתחילתו ועד סופו". שרה רייס סקרה את הכרך השני ב-Booklist וכתבה כי היא חשה שהיחסים בין ניק לצ'ארלי הוצגו ב"דרך לבבית ועדינה" ושיבחה את "סגנון האומנות המשוחרר אשר מלא בפרטים מקסימים, כמו מבוכה וקווי הסמקה רומנטיים".
בסקירה של הכרך השני, טיפאני באב מהעיתון The A.V. Club שיבחה את התרבות אומנות הוובקומיקס שמביא הספר, השימוש שלו ברווחים לבנים, ואת הגופן של אוסמן בכתב יד, אשר לדבריה הוא "רב-הבעה... באופן שמרגיש גם ייחודי לסגנון שלה וטבעי לקצב הקומיקס". היא חשה שהיחס לדמויות של צ'ארלי וניק הפגין "רמה של הבנה ואכפתיות שמרוממת את הסיפור" וטענה שהסיפור "לעולם לא הפחית מערכן או התעלם" ממערכות היחסים האחרות של הדמויות עם חברים ובני משפחה. שרה יוז מהעיתון הבריטי i כללה את הכרך השלישי ברשימה "ספרות נוער: 25 הספרים החדשים הטובים ביותר לשנת 2020" של העיתון. פרודנס וייד מהאינדפנדנט דירגה את הכרך הרביעי בדירוג של 8/10 וכינתה אותו "סיפור נוגע ללב על אהבת נעורים ועל לקבל את מי שאתה". כמו כן, פיונה נובל כללה את הכרך הרביעי ברשימת "ספרי הילדים הטובים ביותר לשנת 2021" של הגרדיאן, ותיארה אותו כ"מבט עליז ועדין על אהבה ראשונה ומערכות יחסים עם דמויות מגוונות".
סדרת קומיקסי הרשת זכתה למעל ל-52 מיליון צפיות, וסדרת הספרים נמכרה במעל למיליון עותקים ברחבי העולם, ותורגמה לעשרות שפות (בהן עברית).
עיבוד טלוויזיוני
זכויות העיבוד הטלוויזיוניות של סדרת הרומנים נרכשו על ידי חברת "See-Saw Films" ביולי 2019. בינואר 2021, נטפליקס נתנה אור ירוק להפקת סדרה בת שמונה פרקים, בכתיבתה של אוזמן ובכיכובם של השחקנים ג'ו לוק וקיט קונור כצ'ארלי וניק. הסדרה עלתה לשידור ב-22 באפריל 2022, וזכתה לאחוזי צפייה גבוהים ולשבחי הביקורות, וכן זכתה בפרסים רבים. עונה שנייה ושלישית לסדרה נמצאות בשלבי פיתוח.
במקביל ליציאת הסדרה, ב-28 באפריל 2022 פורסמה מהדורה מיוחדת של הכרך הראשון של הרומן, בהוצאה מחודשת, עם כריכה חדשה שעליה דמויותיהם של לוק וקונור כצ'ארלי וניק המדמים את הכריכה המאוירת המקורית, וכן קטע מתוך תסריט הסדרה. בעקבות הפופולריות של סדרת הטלוויזיה, סדרת הספרים הייתה לנמכרת ביותר בממלכה המאוחדת בקטגוריית ספרי הילדים.
חסימת כתובות IP
חסימת כתובות IP היא יישום של שירות אינטרנט החוסם בקשות ממחשבים עם כתובות IP מסוימות. בדרך כלל משתמשים בחסימת כתובות IP כדי להגן מפני מתקפות כוח גס, ולמנוע גישה באמצעות כתובת זדונית. ניתן להשתמש בחסימת כתובות IP להגבלת הגישה לאזור גאוגרפי מסוים או ממנו, למשל לצורך הפצת תוכן לאזור ספציפי, או חסימה גאוגרפית.
שיטת החסימה
לכל מכשיר המחובר לאינטרנט מוקצית כתובת IP ייחודית, הנחוצה כדי לאפשר למכשירים לתקשר זה עם זה. בעזרת תוכנה מתאימה באתר המארח, ניתן לנטר את כתובות ה-IP של המבקרים כדי לקבוע את מיקומם הגאוגרפי של המבקרים.
רישום כתובת ה-IP יכול, למשל, לקבוע האם אדם מסוים ביקר באתר בעבר, למשל כדי להצביע יותר מפעם אחת, כמו גם לפקח על דפוסי הצפייה שלו, כמה זמן עבר מאז שהוא ביצע פעילות כלשהי באתר (בהנחה והאתר הגדיר מגבלת זמן), ועוד.
ידיעת המיקום הגאוגרפי של המבקר מלמדת, מלבד פרטים נוספים, על מדינת המבקר. במקרים מסוימים בקשות ממדינה מסוימת או תגובות עליהן ייחסמו לחלוטין.