cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הונג קונג
יהדות הונג קונג
משפחה בולטת נוספת בהונג קונג היא משפחת כדורי, משפחה יהודית עיראקית שהיגרה מבגדאד למומבאי במאה השבע-עשרה ואחר-כך לשאנגחאי ב-1880. במאה התשע-עשרה צברה המשפחה הון עתק מסחר באופיום, נדל"ן ושירותים. לאחר 1949, הועבר מרכז פעילותה להונג-קונג ובניה הרחיבו את עסקי המשפחה למגוון תחומים. עסקי המשפחה, שבראשה עומד סר מייקל דייוויד כדורי, כוללים בין היתר שורה של בתי מלון מפוארים, חברת מסוקים והחזקות בחברות חשמל שונות ברחבי העולם, בהם 35% ממניות חברת CLP Holdings המספקת 75% מתצרוכת החשמל של הונג-קונג. ב-2007 היה מייקל כדורי האיש הרביעי בהונו בסין. הוא הנאמן של קרן הנדבנות ע"ש כדורי ואף זכה באות לגיון הכבוד מטעם ממשלת צרפת.
אינדיאנפוליס
אינדיאנפוליס (באנגלית: Indianapolis) היא בירת מדינת אינדיאנה בארצות הברית ומספר תושביה הוא כ-807,584 והיא ממוקמת במקום ה-12 ברשימת הערים הגדולות ביותר בארצות הברית, והגדולה ביותר באינדיאנה. ראש העיר הוא ג'ו הוגסט.
בתוספת הפרברים, אינדיאנפוליס היא העיר השנייה בגודלה במערב התיכון של ארצות הברית, אחרי שיקגו.
מקור השם אינדיאנפוליס הוא בהצעתו של שופט מבית המשפט העליון של אינדיאנה, ג'רמיה סאליוון, שהציע את שם העיר כצירוף של אינדיאנה (המדינה) ופוליס, המילה היוונית לעיר.
היסטוריה
אינדיאנפוליס נוסדה כבירת אינדיאנה בשנת 1821. לפני הקמתה של אינדיאנפוליס שטחה היה ביצתי ולא מיושב. רבים רואים כתושבה הראשון של אינדיאנפוליס את ג'ורג פוג, שב-1819 הקים את ביתו ליד "הנהר הלבן", כעת פארק לאומי. אלכסנדר רלסטון היה מתכנן העיר. לעיר החדשה היגרו צאצאים למשפחות מערב אירופיות, בעיקר אירים וגרמנים. המהגרים היו ברובם קתולים, זאת בניגוד לרוב ההגירה לצפון אמריקה, אשר הייתה פרוטסטנטית.
בינואר 1820 העצרת הכללית של אינדיאנה החליטה כי העיר החדשה תהיה בירת המדינה.
זהויות מופן
באלגברה וגאומטריה פרויקטיבית, זהויות מופן הן זהויות שיכול לקיים חוג לא אסוציאטיבי: הזהות השמאלית, והזהות הימנית . זהויות אלו מופיעות באופן טבעי כשחוקרים את הפרמטריזציה של מישור פרויקטיבי, והן קרובות לזהויות שמקיימת אלגברה אלטרנטיבית. גם לזהות המרכזית יש תפקיד מסוים. הזהויות קרויות על שם רות מופן (Moufang).
אינדיאנפוליס
היסטוריה
אחרי פתיחת כביש מרכזי אשר עובר בעיר בשנת 1827, החלה צמיחה בכמות התושבים בעיר.
בזמן מלחמת האזרחים האמריקנית, אינדיאנה תמכה באיחוד. הנשיא הנבחר אברהם לינקולן אף ביקר בעיר כחודש לפני השבעתו. כתוצאה מהמלחמה, רבים מבני העיר התגייסו לשורות צבא האיחוד. על פי ההערכות, כ-4,000 גברים מאינדיאנפוליס התגייסו לצבא האיחוד, וכ-700 נהרגו בקרבות. ב-30 באפריל 1865 עברה דרך העיר רכבת הלוויה של לינקולן, וישנן הערכות כי 100 אלף איש עברו על פני ארונו.
זהויות מופן
שלוש זהויות מופן מתקיימות בכל אלגברה אלטרנטיבית. מאידך, אלגברה עם יחידה המקיימת את הזהות הימנית והשמאלית היא אלטרנטיבית; ואלגברה עם חילוק המקיימת את זהות מופן הימנית או השמאלית היא אלטרנטיבית.
אינדיאנפוליס
היסטוריה
באותו העשור הכפילה כמות התושבים את עצמה. התעשייה פרחה. העיר היוותה מרכז לאומי של יצרני כלי רכב ושל תעשיות נוספות.
זהויות מופן
באלגברה עם יחידה המקיימת את זהות מופן הימנית או השמאלית מתקיימת הזהות, כאשר \ (a,b,c) הוא האסוציאטור.
אינדיאנפוליס
היסטוריה
במאה ה-20, אינדיאנפוליס הייתה שיאנית הערים בצפון באחוז האוכלוסייה האפרו-אמריקאית, שעמד על 10%.
במהלך שנות ה-2000, המשיכה העיר להשקיע רבות בתחום התשתיות.
דמוגרפיה
נכון לשנת 2015, התגוררו בעיר כ-853,000 תושבים.
חלוקה גזעית
החלוקה הגזעית על פי מפקד האוכלוסין 2010:
דת
כ-42.42% מאוכלוסיית העיר העידו על עצמם כדתיים. החלוקה הדתית היא כזו:
פוליטיקה
אינדיאפוליס נחשבת לאחת הערים השמרניות ביותר בארצות הברית ולעיר מתונה מאוד. חברי המפלגה הרפובליקנית החזיקו לאורך ההיסטוריה בעמדות כוח רבות. המפלגה הרפובליקנית דומיננטית בעיקר במחוזות הדרומיים ומערביים בעיר, בעוד שהמפלגה הדמוקרטית דומיננטית בעיקר במחוזות הצפוניים והמזרחיים שבה.
ברוך ברכה
ברוך ברכה (1946 – 6 בספטמבר 2012) היה פרופסור מן המניין בפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטת חיפה.
ביוגרפיה
ברוך ברכה נולד בימבול שבבולגריה בשנת 1946. בשנת 1948 עלה לישראל. למד בתיכון עירוני ז' ביפו, ולאחר שירותו הצבאי פנה ללימודי משפטים. בשנת 1971 קיבל תואר ראשון במשפטים (בהצטיינות יתרה) באוניברסיטת תל אביב. בשנת 1972 התקבל כחבר בלשכת עורכי הדין בישראל. בשנים 1971–1974 למד במסלול הישיר לדוקטורט באוניברסיטה העברית בירושלים, המשיך לימודיו במסלול זה באוניברסיטת תל אביב, בשנת 1977 קיבל תואר דוקטור, על עבודה בהנחייתו של פרופ' אמנון רובינשטיין. בשנים 1972–1974 היה עורך ראשי של כתב העת המשפטי "עיוני משפט". בשנים 1976–1977 שהה בפוסט דוקטורט בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת מישיגן וקיבל מלגת פולברייט.
תחומי המחקר העיקריים שלו היו משפט מנהלי, משפט חוקתי, זכויות אדם בשעת חירום ומשפט מנהלי השוואתי. הכרך הראשון של ספרו, משפט מינהלי, זיכה אותו בפרס זוסמן למשפט (1987), והכרך השני זיכה אותו בפרס צלטנר (1996). בשנת 2000 קיבל את אות הרקטור למורה מצטיין בפקולטה למשפטים.
בשנים 1980–1997 היה עורך ראשי של פד"י, הפרסום הרשמי של פסקי הדין של בית המשפט העליון.
היה חבר בוועדות אחדות, ובהן הוועדה לבחינת מבנה בתי המשפט בישראל והוועדה לבחינת פתיחתם של בתי המשפט לתקשורת האלקטרונית, שמונו על ידי שר המשפטים. בשנים 1986–1997 היה חבר במועצת העיתונות. עד לשנת 1995 היה חבר בדירקטוריון של הקרן החדשה לישראל. ב-1992 הוצב במקום ה-102 ברשימת מרצ לכנסת השלוש עשרה.
נישא לדליה, מנהלת בית ספר יסודי לחינוך מיוחד, ולהם שני בנים: עמית ברכה, מנכ"ל עמותת "אדם טבע ודין", ועמק ברכה, סמנכ"ל התנועה למען איכות השלטון בישראל.
ברוך ברכה נפטר בספטמבר 2012, לאחר מחלה ממושכת.
טורוס סקופיה
טורוס סקופיה (במקדונית: КK Торус Скопје) היא קבוצת כדורסל מקדונית מהעיר סקופיה, המשחקת בליגת העל המקדונית.
היסטוריה
הקבוצה הוקמה בשנת 1999. והחלה לשחק בליגה הבכירה בעונת 2008/09. בעונת 2009/10 הגיעה הקבוצה עד לגמר הגביע המקדוני ועד לחצי גמר הפלייאוף. ובעונת 2010/11 הגיעה הקבוצה עד לחצי גמר הגביע וחצי גמר הפלייאוף.
בעבר השתתפה הקבוצה בליגה הבלקנית. הקבוצה מארחת את משחקיה בהיכל הספורט בוריס טרייקובסקי המכיל 8,000 מקומות ישיבה.
סובבן
סובבן הוא מתקן מסתובב להפיכת כיוון נסיעה של ציוד נייד מסילתי, בדרך כלל הוא מיועד לקטרים אך לפעמים הוא משמש גם קרונות. בדרך כלל סובבן מסובב את הקטר כך שינוע לכיוון ממנו הגיעו (סיבוב 180°). ברוב המקרים סובבן נמצא במקומות שאין הצדקה כלכלית או אין מספיק שטח להתקין בהם משולש מסילות.
בתקופת קטרי קיטור, היו דגמים שתוכננו להפעלה דו-כיוונית והיו כאלה שלא. במקרה וקטר לא תוכנן להפעלה דו-כיוונית (​​המהירות המרבית שלו נמוכה יותר בתנועה לאחור או מערכות של קטר לא מתוכננות לפעול זמן ממושך בנסיעה לאחור) אז היה צורך להפוך את כיוון הנסיעה שלו, בנסיעה חזרה, בעזרת הסובבן. אם קטרי דיזל או קטרי חשמל מתוכננים להפעלה א-סימטריים או קיימת דרישה תפעולית למיקום תא הניהוג, אז במקרה כזה גם אותם הופכים על מתקן הסובבן. סובבנים שימשו גם, בעבר, לסובב קרונות תצפית (סוג של קרון טרקלין) כך שקצה הטרקלין עם החלונות פונה לכיוון האחורי של הרכבת.
היום פחת שימוש בסובבנים ורבים מהם הודממו או פורקו.
היסטוריה
המסוט הראשון היה למעשה, משטח עגול עשוי עץ, מסתובב סביב צירו, עם קטע מסילה עליו, קוטר המשטח התאים לאורך קרון משא. הקרונות היו עולות על המשטח ומסתובבים 90 מעלות, שאיפשר להעביר קרונות עמוסים למסילה אחרת, המאונכת לקודמת. משקל המרבי של הקרונות הוגבל רק על ידי חומר שממנו היה עשוי משטח הסיבוב. כאשר עץ הוחלף לברזל ואחר כך בפלדה, משקל המרבי של הקרנות עלה משמעותית.
עם זאת, הבעיות עם לוחות סיבוב ומסילות הזזה היו כפולות. ראשית, הם היו קטנים יחסית (לעיתים קרובות לא יותר מ-0.91 מ' אורך), מה שהגביל את אורך הקרון שניתן היה לסובב. שנית, היה צריך להעלות כל קרון בנפרד על לוח סיבוב שעוד יותר הגביל את קיבולת המעבר.
ב-1832 רשם צ'ארלס פוקס את הפטנט על המצאת המסוט המודרני, שהתגבר על שתי הבעיות הללו.
משיקולים הנדסיים ותפעולים שונים רוב קטרי קיטור תוכננו לנוע בכיוון אחד בלבד. מכך נבע צורך בשדרוג הנדסי של לטכנולוגיית "לוח סיבוב" הראשונית, על מנת להקנות לו יכולת לסובב קטרים כבדים.
רוב הסובבנים החדשים כללו בור עגול שבו הסתובב גשר פלדה. הגשר נתמך ומאוזן בדרך כלל על ידי הציר המרכזי, כדי להפחית את העומס הכולל על הציר ולאפשר סיבוב קל. הדבר הושג לרוב על ידי מסילת פלדה שהתרוצצה סביב רצפת הבור שתמכה בקצוות הגשר כאשר קטר נכנס או יצא. לסובבנים היה מנגנון נעילה למניעת סיבוב לא רצוי וליישר את מסילות הגשר עם מסלול היציאה. סיבוב הגשר יכול להתבצע באופן ידני (בעזרת מנופים), המכונה בפי העם סובבן "ארמסטרונג", על ידי מקור כוח חיצוני, או על ידי מערכת הבלימה של הקטר עצמו, אם כי זה הצריך קטר להיות על השולחן כדי לסובב אותו.
גשר הסובבן (החלק של הסובבן שכלל את המסילות והסתובב כדי להפוך את הציוד) יכול להשתרע בין 1.8 עד 36.6 מ', בהתאם לצורכי הרכבת. סובבנים גדולים יותר הותקנו במתקני תחזוקה עבור קטרים ​​ארוכים יותר, בעוד שמסילות ברזל קצרות ומסילות צר השתמשו בדרך כלל בסובבנים קטנים יותר. סובבנים בקוטר של עד 1.83 מ' הותקנו בחלק מהמתקנים התעשייתיים שבהם חלקי הציוד קטנים מספיק כדי להידחף אחד אחד על ידי בני אדם או כוח סוס.
סובבנים בישראל
בתקופת קטרי קיטור פעלו בארץ מספר סובבני קטרים.
הסובבנים שפעלו בארץ עד קום המדינה
פעלו בארץ גם הרבה סובבנים של מסילות קלות, בעיקר 60 ס"מ.
היום ניתן לראות את הסובבן היחיד שהשתמר, סובבן הקטרים של תחנת הרכבת יפו במתחם של מוזיאון בתי האוסף לשעבר.
העת המודרני
בסוף דצמבר 2019 חנכה חטיבת המטענים של רכבת ישראל שני מתקני סובבנים גדולי ממדים, האחד במסוף המטענים בנמל אשדוד והשני במסוף המטענים בצפע. מטרת סובבנים היא לייעל את עבודת רכבות המטענים, ולסובב את קטרי הרכבת המגיעה ליעדה בתוך מספר דקות, כך שיוכלו לצאת למשימת ההובלה הבאה תוך זמן קצר. זאת במקום תהליך ארוך האורך כשעה, הכלל העברת הקטר מצידה האחד של הרכבת לצידה השני, באמצעות נסיעה על מסילות שנסגרו במיוחד לצורך כך.
קוטרן של החוגות החדשות הוא 24 מטר, והן מסוגלות לסובב קטר במשקל ממוצע של 80–100 טון, באורך 21.9 מטרים, במהירות של עד 5 קמ"ש.
נסיכת הקרח
נסיכת הקרח (אנגלית: Ice Princess) הוא סרט קולנוע אמריקאי, שיצא לאקרנים ב-2005. תסריט הסרט נכתב על ידי האדלי דייוויס על פי ספרה של מג קאבוט. טים פייוול ביים את הסרט, של אולפני דיסני. בסרט מופיעים ג'ואן קיוזאק, מישל טרכטנברג קים קטרל והיידן פנטייר. הסרט עוסק בקייסי, נערה עם עתיד אקדמי מבטיח, שהחליטה להפוך לספורטאית בתחום של החלקה אומנותית על הקרח.
עלילה
קייסי קרלייל (מישל טרכטנברג) מסיימת את כיתה י"א כאשר מתברר לה שהיא מועמדת לזכות במלגה יוקרתית לפיזיקה באוניברסיטת הרווארד. על מנת לזכות במלגה עליה לבצע פרויקט מחקר אישי בפיזיקה, במהלך הקיץ. קייסי בוחרת להתמקד בעולם ההחלקה האמנותית, שהיה תחביב ישן. היא ניגשת לזירת הקרח המנוהלת על ידי טינה הארווד (קים קטרל), מחליקה לשעבר. גם בתה של טינה, ג'ן (היידן פנטייר), שלומדת עם קייסי, היא מחליקה מקצועית. קייסי מתבוננת במחליקות המקצועיות, ורואה כיצד באמצעות נוסחאות פיזיקליות היא מצליחה לשפר את תרגילי ההחלקה. היא נרשמת לחוג החלקה על הקרח, ומגלה שיש לה כישרון בתחום.
בתום הקיץ, ולאחר שהפרויקט נגמר, קייסי מחליטה להמשיך להתאמן. היא מוכרת את הרעיונות שחשפה במחקר למחליקות עצמן, וכך מממנת את עצמה. בינתיים היא חוברת לג'ן, ולאחיה, טדי. טינה לא רוצה שקייסי תעקוף את ג'ן בתחרות, ולכן קונה לה מחליקיים חדשים, שבהמשך פוצעים אותה והיא נכשלת בתחרות. קייסי שבורת הלב מחליטה לעזוב את עולם ההחלקה. ג'ן מתעמתת עם אמה ופורשת, מה שמחזיר לקייסי את האפשרות להתחרות. אחרי לבטים ומריבות בינה לאמה ג'ואן (ג'ואן קיוזאק), מחליטה קייסי לדחות את ההצעה של המלגה, ולשוב להתחרות. היא מציעה לטינה להיות המאמנת שלה. קייסי רבה עם אמה לפני התחרות, ובעקבות זאת נופלת במהלך קפיצה. אך כאשר היא רואה את אמה בקהל מריעה לה, היא חוזרת לעצמה, ומוסיפה קפיצות, ואלמנטים הנחשבים קשים. היא זוכה לתשואות ולדירוג גבוה של השופטים. היא ואמה משלימות. היא וטדי מתנשקים. הסרט נגמר כאשר ג'ואן וטינה משוחחות על הדרך שבה קייסי צריכה להמשיך.
נושאים מרכזיים בעלילת הסרט
הסרט מתמקד בקייסי, שסובלת מבעיות האופייניות לנערות בגילה. גם ג'ן סובלת מבעיות, למרות שהיא נחשבת לנערה פופולרית. הסרט מציג את הנערות זו מול זו, ובכך מדגים כי שאלות של הגדרה עצמית הן אופייניות למתבגרים רבים. הסרט גם מעלה דילמות סביב נשיות: ג'ואן חושבת שהחלקה אמנותית היא מבזה כיוון שהיא עוסקת באסתטיקה, בעוד שקייסי מרגישה יפה וחיננית על הקרח, ולא מבינה מדוע אמה מתנגדת.
הפקה
הסרט צולם בחודשים אפריל עד מאי 2004. חלק מהצילום לא יכל להיערך תוך הסתייעות בכפילים, ולכן השחקנים (ובעיקר מישל טרכטנברג) נאלצו ללמוד להחליק, ולבצע את ההחלקה בעצמם. טרכטנברג אף ספגה פציעה במהלך הצילומים.
נשק כבד
בעת המודרנית, המונח נשק כבד מתייחס לאמצעי לחימה שאינם ניתנים לסחיבה על ידי חייל בודד, ובדרך כלל מופעלים על ידי צוות חיילים. הגדרה זו קצת רופפת ולעיתים נשק כבד מאופיין בהיותו כלי נשק שאינו נשק קל.
מקלעים כבדים, מטולי רקטות אישיים וטילי כתף ניתנים להכללה בקטגוריה זו מאחר שבדרך הכלל הנזק שהם גורמים גדול יותר מהנזק שגורמים כלי נשק קלים דוגמת מקלעים, רובים ורימוני יד.
יחסי טוגו–צרפת
יחסי טוגו–צרפת הם יחסי החוץ בין טוגו וצרפת.
היסטוריה
ב-1914, כחלק מן המערכה במערב אפריקה במלחמת העולם הראשונה, כבשו את טוגולנד כוחות צרפת ובריטניה, אשר חילקו את המדינה ביניהן לאחר המלחמה לטוגולנד הבריטית (ממזרח) וטוגולנד הצרפתית (ממערב), שהפכה לטוגו.
היה זה שחרור חלקי בלבד, מפני שלמעשה נשארה טוגו תלויה בעיקר במעצמה הקולוניאלית לשעבר, צרפת. ריכוזיות המשטר החד מפלגתי שהנהיג סילבנוס אולימפיו עורר מורת רוח בקרב משכילים וצעירים רבים ובקרב הקבוצות האתניות מצפון המדינה שהרגישו מקופחות. בינואר 1963, בהפיכת בזק, נרצח הנשיא אולימפיו על ידי אנשי צבא, ומרבית שרי ממשלתו נאסרו. אולימפיו הוחלף על ידי יריבו גרוניצקי. בין שנות ה-60 המאוחרות לשנות ה-80, החלה צמיחה כלכלית, אשר נשענה בעיקר על מאגרי הפוספט שבמדינה. ניאסנגבה איאדמה, אשר החל לכהן כנשיא בשנת 67', ניסה להפוך את המדינה לגן-עדן לתיירים ומשקיעים, אולם המיתון של שנות ה-80 טפח על פניו והרס תוכניותיו כאשר מחירי הפוספט צנחו, ואיתם כלכלת טוגו.
בתחילת שנות ה-90 החלה הקהילה הבינלאומית להפעיל לחץ על אייאדמה לדמוקרטיזציה, גישה אותה דיכא ביד ברזל. פעילים פרו-דמוקרטים, בעיקר משבט מינה ואווה, דוכאו על ידי כוחות מזוינים אשר הרגו משתתפים בהפגנות במספר התנגשויות. אולם לבסוף הכריע זעמם של אנשי צרפת וטוגו את אייאדמה, והוא נכנע. הוא נושל מכל סמכויותיו ונשאר נשיא רק בתוארו. למרות התפטרותו המשיכו המאבקים הפוליטיים במדינה, והם נמשכו עוד שנים רבות והביאו להרס המדינה.
יחסים כלכליים
צרפת היא אחת הספקיות המובילות של טוגו. טוגו מייבאת בעיקר מוצרים מתחומים בהם צרפת מחזיקה ביתרונות השוואתיים ארוכי שנים (מזון ושתייה, תרופות, דשנים, בשמים, כלי רכב) ובמידה פחותה בהרבה מוצרי היי-טק.
הירידה העצומה בייצוא הצרפתי לטוגו בשנת 2017 (ירידה של 48.1% ל-290.9 מיליון אירו) נובעת מהירידה ביבוא הפחמימנים, עם הגידול ביבוא הצרפתי (עלייה של 12.1% ל-10.5 מיליון אירו), שינויים אלה הובילו לעודף המסחר בצרפת לחצי, וצנחו ל-285.9 מיליון אירו. לצרפת נוכחות כלכלית חזקה בטוגו. על פי INSEE, חברות הבת העיקריות בצרפת בטוגו מעסיקות 2,200 עובדים.
שיתוף פעולה תרבותי, מדעי וטכני
צרפת היא התורמת הדו-צדדית המובילה לסיוע בפיתוח לטוגו, עם תרומות בסך 160 מיליון אירו בתקופה 2014–2017. הפרויקטים של הסוכנות לפיתוח צרפת עוסקים בעיקר במים ותברואה, אנרגיה, חינוך והכשרה מקצועית, ובמידה פחותה, פיתוח עירוני ותמיכה במגזר הפרטי.
TV4 Film
TV4 Film הוא ערוץ טלוויזיה שוודי הנמצא בבעלות TV4 Group. הערוץ משדר סרטים, בהתאם לרישיונו.
הערוץ הגיש בקשה לרישיון לשידור סרטים בסתיו 2003 ובדצמבר אותה שנה הוא קיבל אותו. הערוץ הושק תחת השם TV4 Film באפריל 2004. הסרט הראשון ששודר הוא אהבה בשחקים.
שנה לאחר ההשקה, הערוץ הגיע לחדירה של 26% מהשוק, מה שהפך אותו לערוץ הסרטים הפופולרי ביותר בשוודיה. עד אוגוסט-אוקטובר 2006 חדירתו עלתה ל-39%.
הסרטים שמשודרים בערוץ כוללים סרטים מכמה יוצרי סרטים מפורסמים, בהם מטרו גולדווין מאייר, האחים וורנר, ועוד. הערוץ מתמקד בשידורי סרטים משנות ה-50, ה-60, ה-70, ה-80 וה-90 של המאה ה-20.
הגרסה הפינית של הערוץ הושקה בנובמבר 2006 בשיתוף MTV3, הערוץ נקרא סאב לפה.
באוקטובר 2011 החל הערוץ לשדר פרסומות.
הפצה
ב-21 באפריל 2005 הושק הערוץ על פלטפורמת Viasat, והחל מ-1 בינואר 2006 הערוץ זמין בחבילות הכסף והזהב של החברה.
Anthology 2
Anthology 2 הוא אלבום אוסף כפול של הביטלס שיצא ב-1996 כחלק מהאוסף המשולש The Beatles Anthology. אלבום זה כולל קטעים נדירים או חלופיים מסבב הקלטות האלבום Help! עד להקלטות Magical Mystery Tour וסינגלים שהיו מתוכננים לצאת לפני הטיול שלהם להודו ב-1968. בנוסף, האלבום כולל שיר לא גמור של ג'ון לנון, "Real Love", שהוקלט על ידי שאר חברי הלהקה יחד עם שיר נוסף, "Free As A Bird" (נכלל ב-Anthology 1).
דיסק ראשון
כל השירים נכתבו על ידי ג'ון לנון ופול מקרטני, למעט אם צוין אחרת.
צוות הווי הנח"ל
צוות ההווי של הנח"ל (צוות הווי נח"ל) הוא להקה צבאית שפעלה כהרכב נפרד בצמוד ללהקת הנח"ל.
שנות החמישים
צוות ההווי פעל עוד שנות החמישים. אחד מכוכביו היה מנחם לייזרוביץ' (רן אלירן). באותן השנים הייתה נחמה הנדל חברה בלהקת הנח"ל, ובהופעות המשותפת הכירו השניים, היכרות שהובילה לאחר שחרורם להקמת הצמד "רן ונמה". חברים נוספים בצוות ההווי באותן השנים היו נעמי שמר, בני ברמן ובת שבע גיצין, לימים בת שבע גלעד. תפקידו המקורי של הצוות היה לעבור ממשלט למשלט ומבסיס לבסיס על מנת ללמד את החיילים את שירי הארץ. המדריך של הצוות היה יוסי ואלד, שעבד גם עם להקת הנח"ל באותן השנים, והוא זה שצירף לצוות חייל צעיר בשם שייקה פייקוב. לצוות ההווי עדיין לא היה חומר מקורי משלו בתקופה זאת. במשך השנים, צוות הווי של הנח"ל, כשאר צוותי ההווי, התבסס פחות על תנועה, תפאורה ותלבושות. במשך שנים פעל צוות ההווי בצילה של להקת הנח"ל, ורק לקראת סוף שנות השישים זכה להכרה אזרחית.
שנות השישים
שנה מאוחר יותר בשנת 1969 הקליט הצוות שיר בודד שנקרא "הגדנ"עים נעים", עבור סרט תיעודי שצולם באותו שנה הנקרא בשם זה. את השיר הלחין יאיר רוזנבלום למילים של יורם טהרלב.
שנות השבעים
באותה שנה, קצת אחרי התוכנית הזו, הקימו צוות הווי חדש שכינויו היה "אדום עתיק", ובין חבריו היו גידי גוב, דני סנדרסון ואפרים שמיר שהיו גם בלהקת הנח"ל, כמו גם ירדנה ארזי, יזהר כהן ועוד. הצוות הופיע בתוכנית הטלוויזיה "ברוכים הבאים" בערוץ הראשון שצולמה בהיאחזות הנח"ל קליה, אותה הנחה אורי זוהר. בתוכנית שר הצוות שוב את השיר "חופים הם לפעמים" וגם גרסה מחודשת לשיר "יונתי בחגווי הסלע" בקצב מהיר יותר (להבדיל מהסגנון של להקת הנח"ל בשנות ה-50).
לצד חברי הצוות הוותיקים פיני כהן, נגה אשד ואבנר וולף הופיעו החדשים יזהר כהן, תמי אשל, כרמלה גזית, שרית סגל, ציפי ברזילי, פרץ ירון, חיים פולק ומוטי שוורץ.
יזהר כהן נשאר גם לתוכנית הבאה של הצוות שצומצם לשלושה זמרים בלבד שנתיים מאוחר יותר. חברות הצוות הנוספות היו ציפי זרנקין וחני מולדובין. צוות זה, לצד שני נגנים נוספים הקליט שישה שירים לחצי תקליט, כשהצד השני שלו היה שייך להקלטות של צוות הווי תותחנים. להיטי התוכנית היו ו"בוקר טוב" (רחל שפירא/מוני אמריליו) ו"היונה" (דליה רביקוביץ'/אברהם זיגמן). להרכב נוספו הנגנים גיורא קנת כגיטריסט, יואל גרינפלד כמתופף, אבי פרחי הבסיסט והקלידן אריק רודיך.
לאחר עזיבת יזהר כהן הצטרפו ועזבו עוד כמה זמרים/זמרות/שחקנים, ביניהם עליזה (ליזי) חן, זמרת אופרה לעתיד, יורי ינובר ודודיק אור. משלב מסוים ההרכב הפך לאינסטרומנטלי והופיע בעיקר במעוזים בסיני ובאירועים חגיגיים ביחידות צה״ליות שונות. במשך תקופה זו המנהלים המוזיקליים היו יאיר רוזנבלום, עודד פנחסי, אברהם זיגמן ויוריק בן דוד.
התוכנית הבאה של הצוות עלתה בשנת 1976. בין חברי הצוות בתוכנית היו אפי בן-ישראל ורחלי חיים.
התוכנית האחרונה של הצוות עלתה שנה מאוחר יותר בהדרכתו המוזיקלית של קובי אושרת. הלהיט בתוכנית היה "נח"ל נח"ל" (תמר סיוון/אמיר פרוהליך). בין חברי הצוות בתוכנית היו אפי בן-ישראל, רחלי חיים, מילי מירן וענת טופול.
דינו פצ'ר
דינו פצ'ר (באנגלית: Dino Fetscher; נולד ב-9 ביוני 1988) הוא שחקן ולשי.
ביוגרפיה
הוא ידוע מהופעותיו בסדרות הטלוויזיה "בננה", "מלפפון", "פרנואיד", "ג'נטלמן ג'ק" ו"השנים". עוד כיכב בתפקיד סטנלי ה"סינתטי" בסדרה "אנושיים".
מולאן (סרט, 2020)
מולאן (באנגלית: Mulan) הוא סרט דרמה ומלחמה לייב אקשן אמריקאי מבית חברת וולט דיסני, שבוים בידי ניקי קארו ועלה ב-4 בספטמבר 2020 בפלטפורמת דיסני+, במקביל להקרנתו במספר בתי קולנוע. הסרט הוא עיבוד מחודש לסרט מצויר בעל אותו שם משנת 1998.
בסרט מככבים השחקנים ליו ייפיי, דוני ין, יוסון אן, גונג לי וג'ייסון סקוט לי. הוא תוכנן לצאת לאקרנים בנובמבר 2018, אך נדחה עקב יציאת הסרט מפצח האגוזים וארבע הממלכות. הצילומים התחילו באוגוסט 2018 בניו זילנד ובמחוז שינג'יאנג בסין והסתיימו בנובמבר 2018. מפיקי הסרט ספגו ביקורת על העובדה שהסרט צולם במחוז שנמצא במרכזו של סכסוך מקומי עם האוכלוסייה המוסלמית בסין ורבים קראו להחרים את הצפייה בו בשל שיתוף הפעולה עם הרשויות הסיניות בדיכוי האויגורים.
כאשר קיסר סין מוציא צו לפיו אדם אחד מכל משפחה חייב לשרת בצבא הקיסרי כדי להגן על המדינה מפני פולשים צפוניים, חואה מולאן, בתו הבכורה של לוחם מכובד, נכנסת לתפוס את מקומו של אביה החולה. כשהיא מתחזה לגבר, מולאן נבחנת בכל צעד ושעל והיא חייבת לרתום את כוחה הפנימי ולאמץ את הפוטנציאל האמיתי שלה. זהו מסע שיהפוך אותה ללוחמת מכובדת ותזכה אותה בכבוד של אומה אסירת תודה ואב גאה.
יציאת הסרט שתוכננה לצאת לאקרנים בארצות הברית ב-27 במרץ 2020, נדחתה בעקבות התפרצות נגיף הקורונה בעולם ל-4 בספטמבר 2020, אז הועלה לצפייה בדיסני פלוס במקביל להקרנתו בבתי קולנוע נבחרים שנפתחו תחת מגבלות. לקראת סוף מרץ 2021 הסרט הוקרן בישראל בשירות הVOD.
עלילה
באזורים הכפריים של קיסרות סין, חואה מולאן היא ילדה פעילה והרפתקנית, לאכזבת אמה שרוצה שיום אחד היא תינשא לבעל טוב. כאשר מולאן מתבגרת היא נאלצת לפגוש שדכנית כדי להביא כבוד למשפחה. באזורים הצפון מערביים של המדינה עמדה צבאית סופגת מתקפה של לוחמים מחאנות רוראן בפיקודו של בורי חאן. הם מסתייעים במכשפה בשם שיאן לאנג שמצליחה לשנות את צורתה ולחדור לעיירה. היא משנה את צורתה לחייל של הקיסרות כדי לדווח על המתקפה לקיסר סין; זה מנפיק צו המחייב מכל משפחה לשלוח גבר לשרת בצבא הקיסרות.
חיילי הקיסר מגיעים לכפר של מולאן כדי לגייס מתגייסים ואביה הקשיש והשברירי, ז'ואו, נאלץ להישלח לשורות מכיוון שאין לו בן זכר. מולאן מבינה שלאביה אין סיכוי לשרוד, היא בורחת עם שריונו, סוסו וחרבו כדי להצטרף במקומו בתחפושת גבר. מולאן מגיעה למחנה האימונים, המנוהל על ידי המפקד טונג, ששירת בעבר עם ז'ואו במלחמה הקודמת. מולאן מסתירה את מינה ומצליחה להתאמן.
צבאו של בורי חאן ממשיך להתקדם וגורם לטונג לסיים את האימונים מוקדם ולשלוח את הגדוד שלו להילחם. מולאן רודפת אחרי כמה מכוחותיו של בורי חאן על סוסים, אך מולה עומדת שיאן לאנג, שיודעת שמולאן מסתירה את מינה. היא מנסה להרוג את מולאן, שניצלת בגלל שריון העור שלה שנועד להסתיר את היותה אישה. מולאן מחליטה להפסיק להסתיר את מינה ורוכבת חזרה לקרב וגורמת ללוחמים רוראנים רבים לברוח כשהם חושדים שהיא מכשפה. הרוראנים מתחילים לתקוף עם טרבושה, אבל מולאן מנתבת אותם ומתחילה לתקוף מלמעלה. הרוראנים מפנים את חיציהם לעבר מולאן, אך ההתקפות שלהם מפעילות מפולת, שקוברת אותם.
מולאן רוכבת חזרה למחנה ומצילה את חן הונגהוי, חבר חייל שהתיידדה איתו. כשהיא מגלה שהיא אישה, היא מגורשת מהצבא ויוצאת חזרה הביתה. בדרכה היא מתעמתת עם שיאן לאנג, שחושפת שהיא הייתה מנודה כי הייתה אישה חזקה והדרך היחידה שהיא יכולה להשיג כוח היא בהנהגתו של בורי חאן. בנוסף, היא מגלה שההתקפות על המאחזים היו הסחת דעת, מכיוון שבורי חאן מתכוון ללכוד את הקיסר, שהרג את אביו. כשהיא מסתכנת בהוצאה להורג, מולאן חוזרת לגדוד שלה כדי לספר להם על הכיבוש הממשמש ובא. טונג מחליט להאמין לה ושולח יחידה לעיר הקיסרית.
שיאן לאנג מתחזה ליועץ הממליץ לקיסר לפגוש את בורי חאן לקרב יחיד, תוך סילוק משמר העיר מעמדותיהם. בורי חאן הורג את שומרי הקיסר ומתכונן לשרוף את הקיסר בחיים כנקמה. אך מולאן מגיעה לעיר כשהרוראנים מתחילים בהתקפה שלהם ומתחרה בקרב כדי לשחרר את הקיסר. בורי חאן יורה חץ לעבר מולאן, אך שיאן לאנג, שמעריצה את מולאן על שהנהיגה את צבאה בגלוי כאישה, הופכת לעיט ומקריבה את עצמה על ידי מעוף לעבר החץ ומתה מפגיעתו. מולאן נלחמת עם בורי חאן והורגת אותו, אך מאבדת את חרבו של אביה במהלך הקרב. היא משחררת את הקיסר, המציע לה להצטרף כשומרת אישית. היא מסרבת להצעה וחוזרת לכפרה, שם היא מתאחדת עם משפחתה. שליח מהקיסר, בהנהגתו של המפקד טונג, מגיע להציג בפני מולאן חרב חדשה ומציע לה הזדמנות נוספת להצטרף למשמר הקיסר כקצינה.
שחקנים
המדבבת המקורית של מולאן, מינג-נה ון קיבלה הופעת קמע כמציגה של מולאן לקיסר סין.
בסרט לא מופיעים הדרקון הסיני האדום "מושו" והצרצר (אם כי יש דמות בשם "קריקט"), שהופיעו בסרט המצויר כידידיה של מולאן. במקומם נשלח עוף חול אדום שאינו מדבר, ללוות את מולאן במסעה.
הפצה
"מולאן" היה עתיד לעלות לאקרנים בארצות הברית ב-27 במרץ 2020, אולם עקב התפרצות נגיף הקורונה בעולם, במרץ 2020 נדחתה יציאתו לתאריך עתידי שעוד לא פורסם. במקור, נקבע לעלות אותו לאקרנים ב-2 בנובמבר 2018, אך הדבר השתנה, כאשר הסרט "מפצח האגוזים וארבע הממלכות", עלה במקומו. הסרט הוצג בבכורה עולמית בתיאטרון דולבי בלוס אנג'לס, ב-9 במרץ 2020. ב-3 באפריל 2020 נחשף כי הסרט נדחה ל-24 ביולי 2020. מאוחר יותר, נחשף כי הסרט נדחה ל-21 באוגוסט 2020. בסופו של דבר יצא הסרט לאור ב-4 בספטמבר 2020 בשירות הסטרימינג דיסני+ כתוכן פרימיום, ועלה כ-30 דולר.
חותרניים
חותרניים (שם מדעי: Corixidae) היא משפחה של פשפשי מים אשר מאכלסים ברכות ונחלים בעלי זרימה איטית. ידועים כ-500 מינים ב-33 סוגים שונים הנפוצים בכל העולם, בישראל כ-20 מינים. מבחינה חיצונית הם מזכירים לעיתים את השטגביים אך בניגוד אליהם שוחים קרוב לקרקע כשגבם פונה מעלה.
בזמן החיזור משפשף הזכר את רגליו הקדמיות ומשמיע קולות צרצור חזקים. אחד ממיני החותרנית ידוע כאחד החרקים הרעשנים ביותר בטבע, למרות גודלו, נמדד משמיע קולות בעוצמה של 99.2 דציבלים ששקולים בערך לרעש שמייצרת רכבת תחתית. את הביצים מדביקות הנקבות לצמחים, מקלות או סלעים השקועים תחת המים.
במקסיקו אחדים מהמינים משמשים כמזון לבני אדם ולחיות מחמד.
מחזור כישור הזמן - דמויות משנה
מחזור כישור הזמן היא סדרת ספרי פנטזיה המתרחשת בעולם בדיוני. ובו מספר רב של דמויות. תיאור הדמויות נכתב על פי הנקודה הראשונה שבו הן מופיעות בסדרה, ומתקדם יחד עם הדמוית עד ההופעה האחרונה שלהן בסדרה.
ציידות האופל
כשאלאידה הייתה האמירלין, היא אמרה לסיאן הרימון (אג'ה לבנה) לתפוס את הבוגדות במגדל. סיאן הבינה בטעות שאלאידה מתכוונת לאג'ה השחורה ונעזרת בפברה טזנובני חברתה (אג'ה אדומה), תוך שהיא משתמשת במוט השבועות כדי לוודא שאס סדאי מסוימות אינן ידידות אופל. ההיגיון שלהן (שהתברר כנכון) היה שאיכשהו אחיות שחורות מסוגלות לשקר- ולכן זה קשור לשלושת השבועות. לאט לאט הן אוספות אאס סדאי נאמנות לאור ו"מחזיקות קצר" ידידות אופל בשיטת "חבר מזמר על חבר"- תופסות אחות שחורה אחת והיא נאלצת להסגיר את אלה שהיא מכירה.
שלוש עשר הראשונות
נשלחות על ידי מוגהידין לבצע משימות, הן האחיות הראשונות שמתגלה ששיכות לאג'ה השחורה בספרים
הארורים
במשך אלפי השנים שבהן היו כלואים, שימשו שמותיהם של הארורים בעיקר להפחדת ילדים קטנים, ורבים ממעשיהם נשכחו עם הזמן. בזמן עלילת הספרים, משתחררים הארורים מכלאם בזה אחר זה. כל אחד מהם שואף להיות המשנה לאדון האופל, ובשל כך הם זוממים זה כנגד זה במשך רוב זמנם. החזקים שבהם משתלטים על מדינות או אזורים, והחלשים יותר נשארים בצללים (ובשל כך שורדים). מאוחר מדי מגלה כל אחד מהם שהסכנה האמיתית אליו אינה אחד מהארורים האחרים, אלא רנד אל'תור, הדרקון שנולד שוב, אותו החשיבו הארורים כילד חלש ולא מסוכן. זה אחר זה נהרגים מידיו אגינור, ישמעאל, ראבין וסמאל, האחרון שפעל נגדו בגלוי.
קרחון פורמן (האי אלכסנדר)
קרחון פורמן (באנגלית: Foreman Glacier) הוא קרחון בהרי האבר בצפון האי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה.
הקרחון מנקז את המדרונות הדרום-מערביים של פסגת דימיטרובה, ואת המורדות המערביים של פסגת בריז, וזורם לכיוון דרום - דרום-מזרח ונשפך אל קרחון פאלסטרינה, צפונית לרכס בלן שבהרי אוניברסיטת סופיה.
מקור השם
שמו של הקרחון ניתן לו בשנת 1980 על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.
הקרחון נקרא על שמו של דייוויד אלכסנדר פורמן (David Alexander Foreman) מכונאי מטוסים של משלחת הסקר האנטארקטי הבריטי, בתחנת אדלייד בין השנים 1973–1976.
האסון במכה (1990)
האסון במכה התרחש ב-2 ביולי 1990. במהומה שפרצה במנהרה בעיר במהלך העלייה לרגל אליה (החג') נהרגו 1,426 אנשים בתדחוקת קהל.
האירוע
מרבית ההרוגים באסון היו עולים לרגל ממלזיה, אינדונזיה ופקיסטן.
על פי דיווחים ראשונים מהאירוע, האנשים עצרו בתוך המנהרה בגלל הפסקת חשמל.
גורמים ואירועים דומים
מספרם העצום של המשתתפים בעלייה לרגל למכה - כ-2 מיליון עד 4.5 מיליון מדי שנה - הביא עם השנים למספר רב של אסונות רמיסה ואסונות אחרים. במהלך 16 השנים שלאחר אסון 1990 אירעו במכה עוד שבעה אירועים במהלך הח'ג, שבהם נרמסו עשרות עד מאות אנשים למוות תחת רגלי הקהל. ב-12 בינואר 2006, נהרגו לפחות 346 אנשים, וב-24 בספטמבר 2015 לפחות 2200 בני אדם נרמסו למוות בעמק מינא שבמזרח העיר מכה.
יעחמס הראשון
יעחמס הראשון (לעיתים אמוסיס הראשון, וגם יע'ח מאסייה - "ירח נולד") היה פרעה מצרים העתיקה ומייסד השושלת ה-18. הוא חי כ-35 שנים, ואם עלה לשלטון בגיל עשר בערך, ארכה תקופת שלטונו כ-25 שנים. קיימת מחלוקת על תאריך עלייתו לשלטון. חלק מהחוקרים הציעו את שנת 1570 לפנה"ס בערך, ואחרים הציעו תאריכים בסביבות אמצע המאה ה-16 לפנה"ס.
יעחמס ("הירח נולד") היה בן המלך טאו השני האמיץ, ואחי המלך קאמוס, אחרון מלכי השושלת ה-17. הוא ירש את הכתר בגיל עשר, בעקבות מות אחיו קאמוס. לאחר הכתרתו קיבל את השם נֵבּ-פֵּחטִי-רֵע (אדון הכוח הוא רע). שלטונו אופיין במאבק בשליטי החיקסוס של הדלתא של הנילוס, ואף שיצא מנצח, איבד את אחיו ואביו. כמו כן, השיב את הסמכות והכוח המצרי לנוביה וכנען. במעשיו הניח את היסודות לאימפריה המצרית בתקופת הממלכה החדשה, שהגיעה לשיאה בימים של תחותמס השלישי ורעמסס השני. יורשו היה בנו, אמנחותפ הראשון.
שרידי הפירמידה שלו באבידוס נתגלו בשנת 1899, וזוהו בשנת 1902. הפירמידה ומבניה נסרקו מחדש בשנת 1993 בידי משלחת מאוניברסיטת המדינה של פנסילבניה ואוניברסיטת ייל.
תקופת שלטונו
שלטונו אופיין במאבק בשליטי החיקסוס של הדלתא של הנילוס, ואף שיצא מנצח, איבד את אחיו ואביו. כמו כן, עשה חיל בהחזרת הסמכות והכוח המצרי לנוביה וכנען. במעשיו הניח את היסודות לאימפריה המצרית בתקופת הממלכה החדשה, שהגיעה לשיאה בימים של תחותמס השלישי ורעמסס השני.
משפחתו
יעחמס היה בן המלך טאו השני האמיץ, ואחי המלך קאמוס, אחרון מלכי השושלת ה-17. בגיל 10 יעחמס הראשון ירש את הכתר, בעקבות מות אביו. לאחר המשיחה למלוכה קיבל את השם נֵבּ-פֵּחטִי-רֵע (אדון הכוח הוא רע). יורשו היה בנו, אמנחותפ הראשון.
יעחמס נשא את יעחמס-נפרטרי, אחותו, והיה אב ל:
פירמידה
שרידי הפירמידה שלו באבידוס נתגלו בשנת 1899, וזוהו בשנת 1902. הפירמידה ומבניה נסרקו מחדש בשנת 1993 בידי משלחת מאוניברסיטת המדינה של פנסילבניה ואוניברסיטת ייל.
מומיה
בקבר בדיר אל-בחרי, בו נתגלו 40 מומיות של פרעונים מהשושלות ה-18, ה-19 וה-21, שבמקור הוטמנו בעמק המלכים, נמצאה גם המומיה שעל תכריכיה נרשם "יעחמס". בשל העובדה שיעחמס השני מהשושלת ה-26 טרם נולד בעת הכתיבה בידי כוהנים בימי השושלת ה-21 הוסק שהכוונה היא ל"יעחמס הראשון" ושזו הועברה לשם מחשש משודדי קברים שכבר הספיקו לפגוע במומיה (שברו את החיבור בין הראש לגוף וריסקו את האף). תחילה נאמר עליה כי היא דומה לפניו של סאקננרה-טאו אולם המומיה בעלת מאפיינים שונים משל חלק ממומיות השושלת ה-18 וגם לא נחנטה עם ידייה על החזה, הסממן למומיית מלך או מלכה, כך שכפי הנראה זוהי איננה גופתו של יעחמס.
הגופה שנמצאה (אם אכן היא של יעחמס ולא הייתה טעות ברישום על התכריכים מעת הזזת הגופה מקברה המקורי למקום בו נמצאה), מלמדת על אדם בגובה 1.63 עם ראש קטן ביחס לממדי הגוף, מצחו נמוך ועצמות לחייו בולטות במומיה, בעל שיער גלי ועבה, שמת באמצע שנות ה-30 שלו (תחילה הוערך כבן 50 לפחות) בעל נפח חזה גדול (שלפי גסטון מספרו: "בשילוב עם צורת הצוואר מעיד על כוח פיזי יוצא דופן"), והשיניים הקדמיות גדולות מעט בולטות מחוץ לשפה העליונה, כמו אצל מומיות נקבות מהשושלת ה-18 וכמו של צאצאו לכאורה, תחותמס השני.
מבדיקות קרני רנטגן שנערכו על כל המומיות המלכותיות בשנת 1980 בידי פרופסור ג'יימס האריס (מומחה לאורתודנטיה) והאגיפטולוג אדווארד וואנטה עולה כי צורת הגולגולת של המומיה שזוהתה כיעחמס הראשון שונה מזו של סקננרה-טאו שאמור להיות אביו וכמו גם מזו של המומיה שזוהתה כזו של יעחמס נפרטרי, אחותו של יעחמס.
כאמור, למרות המחלוקת האם זוהי אכן גופתו של יעחמס הראשון היא מוצגת ככזאת ברישומים הרשמיים במוזיאון קהיר (Cairo Museum catalog n° 61057) ואף הוצגה כך במוזיאון לוקסור לצד המומיה שנקנתה ממוזיאון מפלי ניאגרה שזוהתה כרעמסס הראשון ושזיהויה מוטל בספק.
זיהוי יעחמס הראשון עם פרעה של יציאת מצרים
לעיתים מזהים את יעחמס הראשון עם הפרעה של יציאת מצרים - זאת בעיקר מבין אלה שמזהים את החיקסוס עם אבותיהם של מי משבטי ישראל. הרמזים העיקריים המצביעים על היותו הפרעה של יציאת מצרים, לפי שיטה זו, הם:
כדור הארץ
כדור הארץ (או ארץ; מכונה גם "העולם") הוא כוכב הלכת השלישי במערכת השמש, החמישי בגודלו במערכת, והגדול מבין ארבעת כוכבי הלכת הארציים. על פי הערכות מדעיות, הוא נוצר לפני כ-4.54 מיליארד שנים וכ-20–30 מיליון שנים לאחר מכן רכש את הלוויין הטבעי היחיד סביבו, הירח. כמיליארד שנים לאחר היווצרותו הופיעו בו התאים החיים הראשונים. כדור הארץ הוא גרם השמיים היחיד שידוע על קיום חיים בו.
יום כדור הארץ, המצוין ב-22 באפריל, הוכרז באו"ם ב-2009, כיום בינלאומי, המציין מודעות להגנת הסביבה של כדור הארץ.
מידע כללי
עונות השנה נגרמות בשל ההטיה של ציר הסיבוב של כדור הארץ בזווית של 23.5 מעלות מן האנך למישור סיבובו סביב השמש (מישור המילקה), ולכן זווית פגיעת קרני השמש משתנה במשך השנה. כלומר, כאשר כדור הארץ סובב סביב השמש, נטייתו גורמת לכך שבחצי המסלול של סיבוב הארץ סביב השמש חצי הכדור הצפוני מקבל יותר שעות שמש מחצי הכדור הדרומי, כשהאזורים מעבר לחוג הקוטב הדרומי מצויים בחשכה מוחלטת כל הזמן, ובחצי המסלול המשלים של סיבוב הארץ סביב השמש המצב הפוך. משום כך, לא יתקיימו קיץ וחורף באותו הזמן גם בחצי הצפוני של כדור הארץ וגם בחצי הדרומי.
היממה מוגדרת בכדור הארץ על פי צפיית מהלך השמש בשמים, כאשר מחזור אחד של התנועה היומית של השמש על פני כיפת השמים נמדדת באופן הבא: פרק הזמן החולף מצהרי יום אחד למשנהו או בין שני מעברים עוקבים של השמש על קו הצהריים. עם המצאת השעון, נקבע משך היממה ל-24 שעות, אולם זמן זה אינו מדויק ומשתנה בין עונות השנה. על-פי הגדרת היחידה שנייה המקובלת, קיום הזמן שאורך לכדור הארץ להסתובב צירית הוא 23.934 שעות. זמן סיבוב כדור הארץ סביב השמש הוא 365.256366 ימים (365 ימים, 6 שעות, 9 דקות, 10 שניות ו-2 מאיות), זמן זה נקרא שנה.
היסטוריה
במהלך מיליארד השנים הראשונות בהיסטוריית כדור הארץ, החיים הופיעו באוקיינוסים והחלו להשפיע על אטמוספירת כדור הארץ ופני השטח, מה שהוביל לשגשוג אורגניזמים אווירנים ואל-אווירניים. מספר ראיות גאולוגיות מצביעות על כך שהחיים על פני כדור הארץ החלו לפני 4.1 מיליארד שנים. מאז, השילוב בין המרחק של כדור הארץ מהשמש, התכונות הפיזיות וההיסטוריה הגאולוגית אפשרו לחיים להתפתח ולשגשג.
היווצרות
התאוריה הרווחת היא כי כדור הארץ נוצר לפני כ-4.54 מיליארד שנים, יחד עם כוכבי הלכת האחרים, מהצטברות של גז ואבק שנותרו בערפילית לאחר היווצרות השמש. לפי השערת ההתנגשות הענקית, הירח נוצר 20 מיליון שנים אחרי כן, כנראה כתוצאה מהתנגשות עם אובייקט בגודלו של מאדים הקרוי תיאה.
גאולוגיה
בתחילה היה כדור הארץ מותך, והשכבה החיצונית של הכדור התקררה, מה שיצר את הקרום החיצוני של כדור הארץ. גזים שנפלטו באותה תקופה ופעילות געשית הביאו ליצירתה של האטמוספירה הראשונית. עם ירידת הטמפרטורה, מים וקיטור החלו להתרכז, וכך נוצרו האוקיינוסים. יבשות נוצרו, נפרדו והתאחדו מחדש, כאשר פני כדור הארץ עוצבו מחדש במהלך מאות מיליוני השנים הבאות, והצטרפו לכדי יצירת יבשת על. לפני 750 מיליוני שנים לערך החלה להתפרק יבשת העל הראשונה הידועה, רודיניה. מאוחר יותר היבשות התאחדו שוב ויצרו את פנוטיה (Pannotia). פנוטיה התפרקה גם היא לפני 540 מיליון שנים. לבסוף, יצרו החלקים את פנגיאה, שהתפרקה לפני 180 מיליוני שנים.
חלוקה גאולוגית
מדע הגאולוגיה עוסק בחקר השינויים שחלו בקרום כדור הארץ, והגאולוגים מחלקים את תולדות כדור הארץ לעידנים, לתורים, לתקופות ולגילים.
פרקמבריון
העידן הקדום ביותר, הוא עידן הפרקמבריון ("העידן שלפני הקמבריון"), שנמשך מאז היווצרות כדור-הארץ, לפני 4.5 מיליארדי שנים, ועד לפני 570 מיליון שנה בערך. הסלעים הקדומים ביותר שנתגלו מעידן זה (שהמדענים הצליחו לקבוע את גילם), הם בני 3.7 מיליארדי שנים. מכאן שאין לנו עדות על 800 מיליוני השנים הראשונות בחייו של כדור-הארץ. לפני 3.5 מיליארדי שנים בערך, נוצרו על פני כדור-הארץ, צורות החיים הראשונות, ולפני 3 מיליארדי שנים בערך, נוצרו סלעי המשקע הקדומים ביותר. הם התהוו מהתלכדות שחק סלעים קדומים יותר, שנוצר עקב הבליה והרבד ביבשה או במים. סלעי פרקמבריון עשירים במחצבים, כגון במרבצי ברזל, ניקל, נחושת וזהב, יותר מסלעים מאוחרים יותר.
פלאוזואיקון
העידן שבא לאחר עידן הפרקמבריון, הוא עידן הפלאוזואיקון ("עידן החיים הקדום"), נמשך כ-300 מיליוני שנים, עד לפני 250 מיליון שנה בערך. שכבות הסלע מעידן הפלאוזואיקון כוללות שרידי דגים ודו-חיים. בסוף העידן, הופיעו ראשוני הזוחלים. רוב מרבצי הפחם, שהם שרידיהם של צמחים, נוצרו בעידן זה. הוא נחלק לשישה תורים: קמבריון, אורדוביק, סילור, דבון, קרבון ופרם.
מזוזואיקון
העידן שבא לאחר עידן הפלאוזואיקון, הוא עידן המזוזואיקון ("עידן החיים האמצעי"), נמשך כ-180 מיליוני שנים והסתיים לפני 65 מיליון שנים בערך. הוא נחלק לשלושה תורים: תור הטריאס, תור היורה ותור הקרטיקון. בעידן זה התפוררה גונדוונה הקדומה, היבשת הענקית שהשתרעה ברובה במחצית-הכדור הדרומי, ליבשות אמריקה הדרומית, אפריקה, אוסטרליה ואנטארקטיקה, בעוד יבשת לאוראסיה במחצית-הכדור הצפוני התפוררה ליבשות אירואסיה ואמריקה הצפונית. בתור הקרטיקון נוצרו חלק גדול מן השכבות המכסות את פני השטח של ארץ-ישראל. עידן המזוזואיקון, היה תקופת שגשוגם של הזוחלים, ובתוכם גם הדינוזאורים, והופיעו בו לראשונה צמחים בעלי פרחים, היונקים והעופות. אך בסופו, לפני 65 מיליון שנה בערך, נכחדו רבים מן המינים בהכחדה המונית המכונה הכחדת קרטיקון-פלאוגן. תאוריה מקובלת, אך המדענים חלוקים לגביה, היא שההכחדה נגרמה עקב התנגשות מטאוריט בכדור הארץ.
קנוזואיקון
העידן הנוכחי, הקנוזואיקון ("עידן החיים החדשים"), נחלק לשני תורים: תור השלישון, שנמשך עד לפני כשני מיליון שנים בערך, ותור הרביעון, הנמשך עד היום. בתור השלישון, נעלם האוקיינוס הקדום טתיס, שהפריד בין יבשות גונדוונה בדרום ללאוראסיה בצפון. קרקעיתו החלה להתרומם, וכך נוצרי רכסי האלפים וההימליה. עם העלמם של הדינוזאורים, החלו "לשלוט" בכדור-הארץ היונקים.
תור הרביעון, שהחל כאמור לפני כשני מיליון שנים בערך, נחלק לשתי תקופות - הפליסטוקן וההולוקן. בפליסטוקן הופיע לראשונה האדם. בפליסטוקן, התחוללו גם ארבע תקופות-קרח, תקופות של התפשטות הקרחונים על-פני חלקים גדולים של אירופה ושל אמריקה הצפונית. בין ארבע תקופות קרח אלה, הפרידו תקופות בין-קרחוניות (אינטרגלציאל), חמות יותר, שבהן חלה נסיגת הקרח. תקופת הקרח האחרונה, הסתיימה לפני 15,000 שנה בערך. בארץ ישראל מצויות שכבות מתקופת הפליסטוקן במישור החוף, בעמקי הצפון, בבקעת באר שבע ובנגב המערבי.
הקנוזואיקון, ובפרט המאה האחרונה שבו, מאופיין בשינויי אקלים מהירים יותר מכל תקופה אחרת לפניה, בשל ההתחממות הגלובלית.
צורה
כדור הארץ הוא כדור פחוס קטבים (ספרואיד אובלי), עם קוטר ממוצע של 12,742 ק"מ בקירוב (כיוון שכדור הארץ פחוס בקטבים, הרדיוס שם קטן יותר מאשר הרדיוס שבקו המשווה, בקטבים - 6,356 ק"מ, בקו המשוה - 6,378). פחות משליש מפני כדור הארץ הם יבשה והשאר מכוסים מים. בנוסף למי האוקיינוסים, יש גם אחוז קטן של מים ביבשה, בימות, אגמים, נהרות, נחלים ומי תהום.
הרכב כימי וצפיפות
מסת כדור הארץ היא בקירוב ק"ג. המסה מורכבת בעיקר מברזל (32.1%), חמצן (30.1%), צורן (15.1%), מגנזיום (13.9%), גופרית (2.9%), ניקל (1.8%), סידן (1.5%), אלומיניום (1.4%). 1.2% הנותרים מורכבים מכמויות זעירות של יסודות אחרים.
היוונים הקדמונים הגיעו כבר בתקופתם למסקנה כי במרכז כדור הארץ קיימת צפיפות חומר גדולה יותר מאשר בקרום כדור הארץ. אם קבוע הכבידה של כדור הארץ הוא 5.5 קילוגרם לליטר, והצפיפות היחסית של הסלעים על פני כדור הארץ היא 2.7 קילוגרם לליטר בקרוב, הרי במרכז אמור להימצא חומר שצפיפותו עולה על צפיפות סלעי פני השטח. אף אם לוקחים בחשבון את הלחץ של השכבות על פנים כדור הארץ. מכאן המסקנה כי החומרים בפנים כדור הארץ שונים מאלה המצויים על פני כדור הארץ.
מבנה פנימי
תצפיות ישירות על הרכבו הפנימי של כדור הארץ מוגבלות ביותר. התצפיות העמוקות ביותר נעשו רובן במימי השקעים העמוקים בסמוך לשוליים החיצוניים של מדף היבשת המערבי של האוקיינוס השקט, כדוגמת תהום צ'לנג'ר בשקע מריאנה (10,911 מטר), השקע העמוק ביותר בעולם. בשאר חלקי כדור הארץ ניתן לבצע תצפיות במעמקי מכרות ובקידוחי נפט. בכל מקרה המידע המתקבל הוא על חלק קטן מהרדיוס של כדור הארץ שהוא בקירוב 6,370 ק"מ. המדענים אם כן משתמשים במדידות עקיפות כדי למדוד ולחקור את הרכבו הפנימי של כדור הארץ, בשיטות שונות כגון סייסמולוגיה ומדידות כבידה ומגנטיות. בשיטות אלו סווגו שלוש שכבות עיקריות המרכיבות את כדור הארץ: קרום, מעטפת וגלעין.
גלעין כדור הארץ
גלעין כדור הארץ (או: ליבת כדור הארץ) הוא החומר הנמצא במרכז כדור הארץ, החל מ-2,890 קילומטר מתחת לפני השטח. סביב הגלעין נמצאת המעטפת וסביב המעטפת נמצא קרום כדור הארץ, כשביניהם מפריד תחום אי הרציפות וייכרט-גוטנברג. רדיוס הליבה הוא בערך 3,500 קילומטר. היא עשויה מניקל ומברזל ומורכבת משכבה חיצונית נוזלית ומליבה פנימית מוצקה. קוטר הגלעין הוא כמחצית מקוטר כדור הארץ, ומסתו 32.4% ממסת כדור הארץ. הטמפרטורה המשוערת במרכז הגלעין מגיעה ליותר מ-6,000 מעלות צלזיוס. מקור החום הוא כתוצאה משני תהליכים:
מדענים מעריכים שטמפרטורת הגרעין של כדור הארץ הייתה כפולה לפני 3 מיליארד שנה, חום רב זה האיץ מספר תהליכים, כמו טקטוניקת הלוחות, זרמי הערבול, ועוד.
קרום כדור הארץ
קרום כדור הארץ הוא השכבה החיצונית של כדור הארץ, ומתחתיה נמצאות המעטפת והגלעין. בין קרום כדור הארץ לבין מעטפת כדור הארץ, מפריד תחום אי הרציפות מוהורוביצ'יץ'. עובי הקרום הוא כ-5 ק"מ מתחת לאוקיינוסים ועד-60 ק"מ מתחת לרכסי הרים.
הידרוספירה
המצאות כמות גדולה של מים על פני השטח של כדור הארץ היא מאפיין ייחודי שמבדיל את "הכוכב הכחול" מפלנטות אחרות במערכת השמש. ההידרוספירה של כדור הארץ מורכבת בעיקר מאוקיינוסים, אבל היא מכילה את כל המים שנמצאים על ובפני השטח של הפלנטה, כולל ימות, אגמים, נהרות, ומי תהום עד לעומק של 2,000 מטר. המקום התת-מימי הנמוך ביותר הוא Challenger Deep שבשקע מריאנה באוקיינוס השקט בעומק של 10,911 מטרים מתחת לפני הים. העומק הממוצע של האוקיינוסים הוא 3,794 מטרים, למעלה מפי 5 מהגובה הממוצע של היבשות. אם כל האדמה בכדור הארץ הייתה מפוזרת בצורה שווה, היא הייתה בעומק של 2.7 ק"מ מתחת לפני הים.
המסה של ההידרוספירה היא כ- ק"ג או כ־1/4400 מהמסה הכוללת של הפלנטה, ולאוקיינוסים יש נפח של כ- קילומטרים מעוקבים. כ-97.5% מהמים הם מים מלוחים, וה-2.5% הנותרים הם מים מתוקים. רוב המים המתוקים, כ-68.7%, מצויים במצב צבירה מוצק (קרח).
אטמוספירה
האטמוספירה של כדור הארץ היא מעטפת של אוויר סביבו. אטמוספירה זו צפופה באופן יחסי וככל שעולים ומתרחקים מכדור הארץ, הולכת צפיפות האוויר ונהיית דלילה יותר. היא מורכבת מכ-78% חנקן, 21% חמצן, 0.934% ארגון, 0.035% פחמן דו-חמצני וכמויות מזעריות של גזים נוספים, כמו מימן, מתאן, הליום ועוד. כמו כן קיימת כמות כלשהי של מים באטמוספירה, בין 0 ל-7 אחוזים, בהתאם לאזור הגאוגרפי ולאקלים.
ישנם מדענים המעריכים כי לכדור הארץ הייתה אטמוספירה ראשונית עם היווצרותו, שהייתה מורכבת מהגזים שבערפילית ממנה נוצרה מערכת השמש, בעיקר מימן והליום, אך זו התפזרה לחלל. לאחר התקררות הדרגתית, קליפת כדור הארץ נוצרה במהלך התקופה שלפני 3.5 - 3.9 מיליארד שנים, במהלכה התרחשה פעילות געשית אינטנסיבית אשר שחררה כמויות גדולות של פחמן דו-חמצני ואדי מים. כמו כן, ישנה תאוריה הגורסת כי כדור הארץ ספג מטחים תכופים של שביטים אשר גם הכילו כמויות גדולות של מים. עם המשך ההתקררות של האטמוספירה החלו להתעבות אדי המים ליצירת אוקיינוסים שספגו לתוכם את מרבית הפחמן הדו-חמצני.
הרכבה של האטמוספירה השתנה לכדי צורתה הנוכחית בזכות תהליכי פוטוסינתזה שביצעו אורגניזמים שונים כגון ציאנו-בקטריות וצמחים, בתהליך ששחרר חמצן לאטמוספירה באופן הדרגתי והפחית את כמות הפחמן הדו-חמצני (תהליך הידוע בשם "אסון החמצן"). הופעת החמצן אפשרה תהליכי נשימה אירובים שצורכים את החמצן וכך נוצר איזון בין שני התהליכים והרכב האטמוספירה התייצב לכדי "האטמוספירה השלישית", הקיימת כיום. הופעת החמצן אפשרה גם את היווצרותה של שכבת האוזון, לה חשיבות רבה בקיום החיים על פני כדור הארץ שכן היא מסננת את הקרינה האולטרה־סגולה המגיעה מהשמש, המסכנת את היצורים החיים. שכבת האוזון מצויה ברובה בסטרטוספירה, בגובה של כ-10 עד 50 ק"מ.
לאטמוספירה השפעות נוספות החשובות לקיום החיים, ובהן הגנה מפני גרמי שמים שונים כגון אסטרואידים ומטאורואידים, אשר חלקם נשרף כליל במהלך החדירה לאטמוספירה. גזי החממה שבאטמוספירה, בעיקר אדי מים, פחמן דו-חמצני, מתאן ואוזון, מאפשרים את קיומו של אפקט החממה במסגרתו הגזים הללו מחזירים אל הקרקע קרינה תרמית שהיא פולטת, ובכך מאפשרים את מיתון הטמפרטורה על פני כדור הארץ. ללא אפקט החממה, הטמפרטורה הממוצעת בכדור הארץ הייתה 16 - מעלות צלזיוס ולא הטמפרטורה הנוכחית של 15 מעלות צלזיוס. כיום מתרחשת באופן הדרגתי התחממות עולמית, כשרוב הקהילה המדעית סבורה שתופעה זו נגרמת עקב פליטה מלאכותית של גזי חממה.
הרכב האטמוספירה
עובי האטמוספירה הוא כ-1,000 ק"מ. היא מחולקת למספר שכבות:
שדה מגנטי
לשדה המגנטי של כדור הארץ יש השפעה על מגוון תופעות בכוכב הלכת, באטמוספירה שלו ובחלל הקרוב אליו. על פי ההשערה המקובלת, השדה המגנטי נוצר בגלעין החיצוני של כדור הארץ, ורק חלק קטן ממנו נמדד על פני השטח שלו או בחלל. השדה המגנטי של כדור הארץ דומה לשדה של מגנט דו-קוטבי, שקוטב אחד שלו נמצא באוקיינוס הקרח הצפוני, והשני ליד אנטארקטיקה. קטבים אלו נעים כל העת ממקומם, וקיימות אף עדויות להיפוכי כיוון של השדה המגנטי בתקופות גאולוגיות מסוימות של כדור הארץ.
השפעת השדה המגנטי של כדור הארץ מורגשת עד מרחק גדול בחלל, והשפעתו על חלקיקים המגיעים מרוח השמש מגדירה אזור הקרוי מגנטוספירה. לרוח השמש יש גם השפעה קטנה על מיקום הקטבים המגנטיים של כדור הארץ. קיום המגנטוספירה מגן על כדור הארץ מפני רוח השמש ומאפשר את קיום החיים על כדור הארץ.
מסלול והסתובבות כדור הארץ
יחסית לכוכבי השבת, כדור הארץ משלים סיבוב אחד, סביב הציר שמחבר את הקוטב הצפוני לדרומי, בזמן ממוצע של 23 שעות, 56 דקות, ו-4.091 שניות (יום אחד בזמן Sidereal). מכדור הארץ, התנועה העיקרית הנראית של גרמי שמים אחרים (מלבד לוויינים או מטאורים) היא סיבוב כלפי מערב בשיעור של 15 מעלות לשעה או 0.25 מעלות לדקה. דבר זה שקול לקוטר הנראה של השמש או הירח בכל 2 דקות (מכדור הארץ קוטרם נראה זהה).
כדור הארץ מקיף את השמש במרחק של כ-150 מיליון ק"מ (ביתר דיוק: מרחק ממוצע של 149,597,870.7 ק"מ, שהם יחידה אסטרונומית אחת), בכל 365.25636 יממות שמש ממוצעות (שנה אחת בזמן Sidereal), אורך הקפה של כ-940 מיליון ק"מ, ובמהירות של כ-108 אלף קמ״ש. מכדור הארץ נראה שהשמש מבצעת תנועה כלפי שאר הכוכבים של כמעלה אחת ביום (או קוטר ירח או שמש בכל 12 שעות) בכיוון מזרח. בגלל תנועה זו, כדור הארץ חוזר למרידיאן כל 24 שעות בממוצע. מהירות המסלול של כדור הארץ היא בממוצע כ-29 קילומטרים בשנייה, מהירות שבה ניתן לעבור מרחק השווה לקוטר הכדור (כ-12,756 ק"מ) בתוך 7 דקות, ואת המרחק לירח (384,403 ק"מ) בתוך 4 שעות.
בגלל הזווית בין ציר סיבוב הכדור לציר המסלול שלו סביב השמש, השמש משנה את מיקומה בשמים במהלך השנה (יחסית לצופה העומד על הקרקע). עבור צופה בחצי הכדור הצפוני, כאשר הקוטב הצפוני נוטה כלפי השמש, הימים מתארכים והשמש נמצאת במקום גבוה יותר בשמים, דבר שמוביל לטמפרטורות ממוצעות חמות יותר בגלל הגידול בקרינת השמש שמגיעה לפני השטח של הכוכב. כאשר הקוטב הדרומי נוטה כלפי השמש, מתרחש תהליך הפוך ומזג האוויר קר יותר בממוצע. מעל חוג הקוטב, מגיעים למצב קיצוני שבו יש תקופה בה אין כלל לילה או יום (תופעות אלו קרויות שמש חצות וליל קוטב בהתאמה).
הירח
"הירח", הקרוי לעיתים 'לבנה', הוא לוויין יחסית גדול, דמוי ארצי, שקוטרו קרוב לרבע מקוטרו של כדור הארץ. זהו הלוויין הגדול ביותר במערכת השמש שלנו, ביחס לכוכב הלכת אותו הוא מקיף (כארון גדול עוד יותר ביחס לפלוטו, אך פלוטו מוגדר ככוכב לכת ננסי). יתר הירחים במערכת השמש קרויים "ירחים" על שם הירח של כדור הארץ. בשפה מדעית נפוץ לכנותם לוויינים.
בשנה רגילה (שמשית) יש כ-12.4 חודשי ירח, מכאן שיש שנים בהן יש מופע של הירח 13 פעמים. לדוגמה, אם המופע הראשון של הירח יהיה בתחילת ינואר, יהיו בנובמבר שני מופעים של הירח. ירח מלא המופיע פעם שנייה באותו חודש לועזי בשנה בה יש 13 מופעי ירח מלא נקרא "ירח כחול" (Blue moon), וזה על מנת להבדילו ממופע ירח המתרחש פעם שנייה באותו חודש לועזי, תופעה המתרחשת בתדירות גבוהה יותר. המושג ירח כחול הוא מקור הביטוי "once in a blue moon", המקבילה האנגלית ל"פעם ביובל".
בגלל המשיכה ההדדית הירח נסוג מכדור הארץ בקרוב ל-38 מ"מ בכל שנה, ולמעשה התרחקות הירח מאיטה את סיבוב כדור הארץ סביב עצמו. לאורך מיליוני שנים שינויים זעירים כאלה, והתארכות היממה על כדור הארץ ב-17 מיקרו שניות בשנה מצטברים לשינויים רבי השפעה. בתור הדבון היו 400 ימים בשנה, בני 21.8 שעות כל אחד.
לירח תפקיד משמעותי בהתפתחות החיים על כדור הארץ בגלל השפעתו על מזג האוויר. עדויות פלאונטולוגיות מראות שזווית הנטייה של כדור הארץ מיוצבת על ידי יחסי גאות ושפל עם הירח. כמה תאוריות מאמינות שללא הייצוב של הירח כנגד מומנט הכוח, זווית הנטייה של כדור הארץ הייתה בלתי יציבה ברמה כאוטית, כפי שהיא בלתי יציבה במאדים. אם זווית הנטייה של כדור הארץ תתקרב למישור המילקה שינויים עונתיים אדירים יגרמו למזג אוויר יוצא דופן, ומסוכן. קוטב אחד יפנה ישירות אל השמש בקיץ, ולהפך, בחורף. פלאונטולוגים שלמדו את המקרה התאורטי הזה הגיעו למסקנה ששינוי כזה יחסל את כל צורות החיים הגדולות והעליונות על כדור הארץ. עם זאת, נושא זה שנוי במחלוקת, וייתכן שניתן ליישבה בעזרת מחקר נוסף של מאדים, החולק עם כדור הארץ זווית נטייה דומה ואורך יום דומה, אך שונה ממנו בכך שאין לו ירח גדול או ליבה נוזלית.
אם יחס ההקטנה של מערכת כדור הארץ-ירח היה עומד על 1:42,000,000, כי אז קוטר כדור הארץ היה כ-30 ס"מ (גודל של דגם תקני), וגודל הירח היה כגודלו של כדור בסיס (כ-7 ס"מ קוטר), והמרחק בניהם היה כ-9 מטרים. ממרחק כזה לאיש העומד היכן שדגם כדור הארץ, הירח היה נראה כגודל מחק בקצה עיפרון.
התאמה ליצורים חיים
כוכב-לכת בו מתקיימים תנאים התומכים בקיום של יצורים חיים נקרא ראוי למגורים (habitable), גם בטרם אלה התפתחו בו. מידת יכולתו של המדע לזהות כוכבי-לכת כאלה אינה ברורה, משום שהאדם מכיר מדגם של כוכב-לכת יחיד בו מתקיימים חיים מסוימים, ומשום שצורות החיים היחידות שהוא מכיר הן כאלה היכולות להתאים דווקא לכוכב-לכת זה.
כדור הארץ מספק את התנאים לקיום חיים (כפי שאנו מבינים אותם כיום): הימצאות מים במצב נוזלי, סביבה בה מולקולות אורגניות יכולות להתקיים ולהגיב זו עם זו, וכניסה של זרם אנרגיה גדול מספיק כדי לאפשר מטבוליזם. הפרמטרים המאפשרים את יצירת החיים ואת המשך הקיום שלהם, כוללים את מבנה השמש ומערכת השמש, המרחק של כדור הארץ מהשמש, השונות במסלול שלו סביבה, קצב הסיבוב שלו סביב צירו, זווית הציר, ההיסטוריה הגאולוגית של הכדור, וקיום של אטמוספירה ושל שדה מגנטי מגן.
ביוספרה
לפעמים טוענים כי כלל צורות החיים בכדור הארץ יוצרים "ביוספרה". לרוב מאמינים כי ביוספרה זו החלה להתפתח לפני 3.5 מיליארד שנים. מדענים מאמינים כי ביוספורות דומות לכדור הארץ הן דבר נדיר.
הביוספרה מחולקת למספר ביומות, המאוכלסות על ידי בעלי חיים וצמחים שבהרחבה יש ביניהם קווי דמיון. על פני האדמה, קווי רוחב ראשיים וגובה מעל פני הים מפרידים בין ביומים שונים. באופן יחסי, ביומים יבשתיים בחוג הארקטי והאנטארקטי או בגבהים גבוהים שוממים מצמחים וחיות, בעוד שבממוצע, מגוון המינים הגבוה ביותר נמצא באזורי קו המשווה.
משאבי טבע
"משאבי טבע" הם חומרים ומרכיבים טבעיים בסביבה שהאדם משתמש בהם לתועלתו. בין משאבי הטבע אפשר למנות: קרקע, אוויר, מים, מזון, מינרלים, חומרי גלם, אזורי מחיה, צמחייה, בעלי חיים ומתכות. המונח משאבי טבע משמש גם לציון חומרים אותם צורכים אורגניזמים החיים בבית גידול מסוים.
ישנם משאבי טבע שלאחר עיבודם התועלת שאפשר להפיק מהם גדלה. לפני העיבוד נקרא אותו משאב טבע "גולמי", ולאחר עיבודו הוא כבר לא גולמי אלא מעובד. מחצבים גולמיים נקראים עפרות, למשל: עפרת נחושת, עפרת ברזל, עפרת אלומיניום, עופרת האבץ.