cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פיגועי טרור נגד ישראלים בישראל ובשטחים ב-2002
פברואר
18 בפברואר – הפיגוע בציר כיסופים (2002): בפיגוע בציר כיסופים שברצועת עזה נרצחו 3 ישראלים (בהם 2 חיילים) ואדם נוסף נפצע. 19 בפברואר – הפיגוע במחסום עין עריכ - בפיגוע ירי סמוך לרמאללה שביהודה ושומרון נרצחו 6 חיילי צה"ל
יולי
26 ביולי – פיגוע הירי בצומת זיף – בפיגוע ירי מדרום לחברון שביהודה ושומרון נרצחו 4 ישראלים (בהם חייל, רב, וילד) ו-2 ילדים נפצעו
דצמבר
12 בדצמבר – בפיגוע בחברון שביהודה נרצחו 2 חיילי צה"ל
אלי פאריסר
אלי פאריסר (באנגלית: Eli Pariser; נולד ב-17 בדצמבר 1980) הוא יזם אינטרנט יהודי-אמריקאי שהקים בין השאר את "Upworthy", אתר אינטרנט להעלאה ושיתוף של תוכן ויראלי, ואת "MoveOn.org", אתר ובו פועלת קהילת אקטיביסטים, אשר מנצלת את הקדמה הטכנולוגית על מנת לשתף ולהוביל לשינויים בחברה.
בשנת 2001 החל פאריסר את מעורבותו הווירטואלית כפעיל פוליטי. מיד לאחר אירועי ה-11 בספטמבר בארצות הברית, ביקש פאריסר להפגין נגד כוונת הנשיא דאז, ג'ורג' וו. בוש, לנקום במפגעים. הוא הקים את האתר 9-11.peace.org, עצומה שקראה ל"איפוק ושליטה עצמית" של הממשל. פאריסר שלח את קישור האתר לכ- 30 מחבריו, שעשו כמוהו וכך צבר האתר תאוצה. כשלושה ימים מאוחר יותר קרס האתר בגלל עודף מתחברים. בחלוף שבועיים הגיע העצומה למעל חצי מיליון חתימות.
הצלחת העצומה הביאה לחיבור בינו לבין ווס בויד, מייסד MoveOn.org, אתר אינטרנט העוסק בגיוס פעילים עבור המפלגה הדמוקרטית בארצות הברית. השניים איחדו את אתריהם מעט מאוחר יותר, כשפאריסר מתמנה למנהל הקמפיינים הבינלאומיים של האתר המאוחד וב- 2009 הופך ליושב ראש מועצת המנהלים שלו.
"האינטרנט מראה לנו את מה שנדמה לו שאנו רוצים לראות, אבל לא בהכרח את מה שאנו צריכים לראות" - היזהרו מ"בועות הפילטר" TED מאי 2011
במאי 2011 הוציא פאריסר ספר בשם "בועת הפילטר: מה האינטרנט מסתיר מכם" בו הוא מסביר כיצד אתרי אינטרנט ומנועי חיפוש מסננים מידע עבור כל גולש בצורה שונה. לדעתו של פאריסר, הגולשים נכנעים לסינון זה בעל כורחם ומוצאים עצמם ממודרים מהרבה מידע ותוכן שאמור להיות נגיש לכולם בצורה שווה. טענות אלו מופנות בעיקר למפתחי גוגל ופייסבוק.
דויד קרוס
דויד קרוס (בגרמנית: David Kross; נולד ב-4 ביולי 1990) הוא שחקן קולנוע גרמני. התפרסם בשנת 2008 ככוכב הסרט האמריקאי "נער הקריאה".
חייו
קרוס נולד בהנסטדט-אולצבורג שעל יד העיר המבורג בגרמניה, וגדל בעיירה ברגטהייד שבמדינת שלזוויג-הולשטיין. יש לו שני אחים ואחות.
הוא שיחק כדורסל מקצועני במשך שנתיים לפני שהפך לשחקן קולנוע ולמד במשך שנה אחת ב"אקדמיית המוזיקה והאומנות הדרמטית של לונדון".
קריירה
זכה להתפרסם לראשונה בגרמניה בגיל 16 בסרט הפשע הגרמני "קשוח מספיק", בו הופיע בתפקיד הראשי.
בשנת 2008 פרץ קרוס בסרט הדרמה האמריקאי "נער הקריאה" של הבמאי סטיבן דלדרי, בתפקיד מיכאל ברג, תלמיד הצעיר המתאהב בחנה שמיץ (קייט וינסלט) פושעת מלחמה נאצית המבוגרת ממנו במספר שנים. למען התפקיד למד קרוס אנגלית. במאי הסרט סטיבן דלדרי חיכה מספר חודשים עד שקרוס יהיה בן 18 לטובת צילום סצנות הסקס בסרט. באותה שנת פריצה שיחק גם בתפקיד הראשי בסרט הפנטזיה הגרמני "Krabat" לצידו של דניאל בריהל (כוכב "ממזרים חסרי כבוד").
בשנת 2018 שיחק קרוס בסרט המבוסס על סיפור אמיתי משנת 1979; "בלון". קרוס גילם בתפקידו את פיטר וטצל, הנדסאי מזרח-גרמני שתכנן כדור פורח מאולתר שבאמצעותו ברח יחד עם משפחתו ומשפחה נוספת מעל לגבול למערב גרמניה.
בשנת 2021 שיחק בסרט הריגול ההוליוודי "קינגס מן: ההתחלה", הפרק השלישי בסדרת סרטי קינגסמן; בו הוא גילם את אדולף היטלר.
תריסרון
בגאומטריה, תְּרֵיסָרוֹן (דּוֹדֵקָהֶדְרוֹן dōdeka "שנים עשר" + hédra "בסיס" או "פאה") הוא כל פאון עם שתים עשרה פאות שטוחות. התריסרון המוכר ביותר הוא תריסרון משוכלל, שהוא פאון משוכלל. ישנם גם שלושה כוכבי תריסרון משוכלל, אשר בנוים כמו כוכב (stellations) של צורה קמורה.
שארל, נסיך נפוליאון
שארל מארי ז'רום ויקטור נפוליאון בונפרטה (בצרפתית: Charles Napoléon Bonaparte) או נפוליאון השביעי (נולד ב-19 באוקטובר 1950) הוא פוליטיקאי צרפתי הטוען להיותו ראש בית המלוכה הצרפתי בקשר דם מצד דודו מדרגה רביעית, נפוליאון בונפרטה הראשון.
ביוגרפיה
שארל בונפרטה נולד ב-19 באוקטובר 1950 בבולון-ביאנקור, ללואי, נסיך נפוליאון (נפוליאון השישי) ולאליקס דה פורסטה, בתם של אלבריק, רוזן דה פורסטה וז'נבייב פרדט. משפחתה היו אצילים בלומברדיה של המאה ה-13, הם הפכו לרוזנים ב-1330 והיו מקורבים לבית דוריה ששלט בג'נובה באותה עת. בתחילת המאה ה-16, התיישבה המשפחה בפרובאנס שבצרפת, שם רכשו עשרים ושניים מנורים, ב-1651 קיבלו בני המשפחה תואר מרקיז. בזמן הרסטורציה, הייתה המשפחה נאמנה לבית בורבון ולאנרי החמישי בפרט.
שארל נולד בבולון-סיר-סן שבצרפת יחד עם אחותו התאומה קתרין. את רוב נעוריהם בילו השניים בבית המשפחה, ה"וילה פרנז'ן" (Villa Prangins), שנמצאת בקנטון וו שבשווייץ, סמוך לאגם ז'נבה. בנוסף לקתרין, יש לו עוד שני אחים: לורן (נולדה ב-1952) וז'רום (נולד ב-1957). כיום אחיותיו נשואות ואילו אחיו רווק.
ב-19 בדצמבר 1978 נישא שארל נפוליאון לבת דודתו מדרגה שנייה באטריצ'ה, נסיכת בורבון-שתי הסיציליות, בתו של פרדיננדו, דוכס קסטרו והטוען לכתר ממלכת שתי הסיציליות. אף על פי ששניהם באים ממשפחות ששלטו בעבר בצרפת, שתי המשפחות, בורבון ובונפרטה, הן יריבות מרות מבחינה היסטורית ומובילות תנועות מלוכניות מנוגדות. הזוג נישא בחתונה אזרחית בפריז, למרות ששתי המשפחות הן קתוליות, ונולדו להם שני ילדים.
נפוליאון התגרש מביאטריס ב-2 במאי 1989. ב-28 בספטמבר 1996 נישא בשנית, הפעם לז'ין-פרנסואה וליקיוני, ממנה כבר הייתה לו בת כשנישאו. בשנת 1998 אימצו הזוג ילדה ממוצא וייטנאמי וקראו לה אן נפוליאון.
בשנת 2000 התמודד בבחירות לראשות עיריית אז'קסיו (Ajaccio) שבקורסיקה, מקום מושבו ההיסטורי של בית בונפרטה. כתוצאה מהבחירות, הפך לחבר בעיריית אז'קסיו ובשנת 2004 הפך לממלא מקום ראש העיר. בבחירות המחוזיות שנערכו בצרפת בשנת 2007, התמודד בונפרטה במחוז סן-אה-מארן. בשנת 2008 נכשל בהתמודדותו על ראשות עיריית נמור (Nemours).
לנפוליאון דוקטורט בכלכלה מהסורבון. הוא עבד בתור בנקאי, יועץ פיננסי וסוכן נדל"ן.
משפחתו
ב-19 בדצמבר 1978 התחתן שארל עם באטריצ'ה, נסיכת בורבון-שתי הסיציליות, בתם של פרדיננדו, דוכס קסטרו ושנטאל דה שברון-וילט, ונולדו להם שני ילדים:
ב-28 בספטמבר 1996 התחתן שארל עם ז'ין-פרנסואה וליקיוני, ממנה כבר הייתה לו בת כשנישאו, סופי קתרין (נולדה ב-18 באפריל 1992).
פרשת הירושה
על אף ההכרה הרחבה בהיותו היורש המוחלט לבית בונפרטה בזמן שאביו לואי היה בין החיים, כשפורסמה צוואתו של אביו, ב-2 בדצמבר 1997, נתגלה שכתב כי הירושה תפסח על שארל ותעבור ישירות לנכדו ז'אן-כריסטוף נפוליאון, אז בן 11. בריאיון ללה פיגרו באותו יום, אמר ז'אן-מאר וארו, המשפטן שחתם על צוואת לואי ומי שמייצג את ז'אן-כריסטוף במאבק הירושה כנגד אביו, כי שארל נפוליאון הפקיע את המורשת הבונפרטית כשהביע בציבור "דעות רפובליקניות ודמוקרטיות... הוא שלל מעצמו את הזכות לירושה כשנישא מחדש ללא רשות אביו... מעשה הנוגד את חוקי המשפחה."
בצוואתו, ציין לואי נפוליאון שלושה סימוכין לסמכותו להורות על שלילת מעמדו של בנו כיורש העצר:
שארל נפוליאון הטיל ספק בכך שכוונתו האמיתית של אביו הייתה לשלול ממנו את הירושה. בכל מקרה, דוחה שארל את הטענה שלאביו הייתה הסמכות, על פי חוק או מסורת, להדיר אותו מסדר הירושה.
פרסומים
שארל נפוליאון פרסם מספר ספרים ומאמרים, ביניהם:
וסלוי
וסלוי מוזכרת לראשונה במסמכים ב-1375. בשנת 2007 התגוררו בה 70,302 תושבים.
מפרק העצה והכסל
מפרק הֶעָצֶה וְהַכֶּסֶל (TA: Articulatio sacroiliaca. בראשי תיבות מאנגלית: SIJ) הוא מפרק נושא משקל בין עמוד השדרה לאגן. בגוף האדם שני מפרקים כאלו, משני צידי עצם העצה. המפרק הוא בחלקו מפרק סינוביאלי ובחלקו מפרק פיברוטי (סיבי), התנועה שהוא מאפשר מעטה אך הוא חזק ויציב.
פני המפרק אינם חלקים אלא בנויים בליטות ושקעים בשתי העצמות המרכיבות את המפרק המשתלבים אלו באלו. פני המפרק בסיוע מערכת הרצועות החזקה שלו שומרים על יציבותו. המפרק מאפשר תנועה סיבובית בין עצמותיו, הבאה לידי ביטוי בזמן הליכה ובעת ספיגת זעזועים. כך למשל בנחיתה מגובה, הכוח שמפעיל משקל הגוף על העצה דרך עמוד השדרה, גורם לעצה להסתובב מעט קדימה (חלקה העליון נע קדימה וחלקה התחתון נע אחורה) ביחס לאינומיניט (המבנה המורכב משלוש עצמות האגן המאוחות), סיבוב הגורם למפרק כולו לספוג חלק מהעומסים המופעלים על הגוף.
רצועות
קופסית המפרק ורצועותיו אחראים על חלק ניכר מעמידותו של מפרק העצה והכסל. חלק ממבני הרקמות הרכות הם אקסטרינסים (או חוּצִיִם) וחלקם אינטרינסים (או תּוֹכִיִם). הרצועות האינטרינסיות שומרות על עצמות המפרק מהודקות זו לזו: הרצועות האקסטרינסיות מאפשרות מעט תנועה סיבובית במפרק אך מגבילות אותה ומונעות מהעצה להסתובב יתר על המידה קדימה בתגובה לעומסי משקל הגוף המונח עליה:
סוריא
סוריא (שטח ארם נהריים וארם צובא) הוא שמו ההלכתי של שטח מצפון-מזרח לארץ ישראל, שנכבש על ידי דוד המלך וסופח על ידו לארץ ישראל. לשטח זה מעמד ביניים מבחינת מצוות התלויות בארץ, כגון תרומות ומעשרות.
סוריא לעומת ארץ ישראל
המפרשים הציעו כמה הסברים למעמדה המיוחד של סוריא.
שיטת רש"י: כיבוש לצורך יחיד
ייחודיותה של סוריא נעוצה בכך, שהיא מוגדרת על ידי התלמוד כ"כיבוש יחיד", בשונה משאר חלקי ארץ ישראל שנחשבים ל"כיבוש רבים" והם כחלק מהארץ לכל דבר ועניין. חכמי התנאים נחלקו בשאלה האם "כיבוש יחיד - שמיה כיבוש", כלומר האם חלקים אלו נחשבים לחלק מארץ ישראל.
לפי שיטת רש"י, השוני משאר חלקי הארץ טמון בכך ששאר חלקי הארץ נכבשו על ידי יהושע בן נון לצורך כלל העם, ואילו דוד המלך כבש את החלקים לצורכו הפרטי. ועוד מבואר מפירוש רש"י שדוד כבשה שלא ביחד עם כל ישראל כמו בכיבוש יהושע שהיה שישים ריבוא יוצאי צבא.
שיטת התוספות והרמב"ם: כיבוש קודם שנכבשה כל ארץ ישראל
בעלי התוספות חולקים על רש"י, ומצטטים את דברי הספרי בסוף פרשת עקב: . דוד היה צריך לכבוש את חלקו של העם היבוסי שהיה סמוך לירושלים, ואת שאר חלקיה של ארץ ישראל עצמה, ובמקום זאת הוא כבש את ארם נהרים וארם צובא.
גם הרמב"ם הסביר באופן דומה. סוריא נמצאת מחוץ לגבולות ארץ כנען. אמנם, אילו דוד המלך היה כובש קודם את כל ארץ כנען ואז כובש את סוריא, אז היא הייתה מתקדשת בקדושת ארץ ישראל. אולם כיוון שכבש את סוריא לפני שסיים את כיבוש ארץ ישראל, היא לא נתקדשה כארץ ישראל:
באחרונים נדרשו לבאר ההקשר של דעות אלו לאמור בלשון הגמרא כיבוש יחיד, שלכאורה אין קשר בין כיבוש שלא לפי סדר התורה לבין האמור כיבוש יחיד שאותה בוחרת הגמרא לנקוט. וביאר בכך הרב משה שמואל שפירא שבנאמר בגמרא כיבוש יחיד הוא רק לומר שמושג זה הוא 'קריאת שם בעלמא' ואין הכוונה לאמור בדין אלא במציאות, משום שכיבוש דוד לפי דעת הרמב"ם (על כל פנים) הוא כיבוש רבים שהרי דוד עשה כן לאחר שנמלך בחכמי הסנהדרין וזהו מה שאמור ב'דין'. ולכן, מה שמובא בתלמוד כיבוש יחיד הוא ל'מציאות' שדוד כבשה לצורך עצמו, ודבר זה בא לידי ביטוי בכך שכבשה שלא כמצוות התורה אלא לצרכיו האישיים.
כיבוש סוריא על ידי עולי בבל
על פי ההלכה הנפסקת, חלקי ארץ ישראל שלא נכבשו על ידי עולי בבל בעלייתם מבבל לארץ ישראל על ידי עזרא, אין להם קדושת ארץ ישראל.:.
מכך מוכיח רבי חיים סולובייצ'יק כי גם בני ישראל עולי בבל כבשו את סוריא, שאם לא כן, לא הייתה דנה הגמרא בכיבושו של דוד את סוריא אם נחשב לכיבוש או לא, שהרי בבית שני לא כבשו את סוריא, וקדושה ראשונה לא קדשה לעתיד לבוא. ומכאן שעולי בבל כבשו את סוריא, אלא מאחר שלא היו רוב ישראל בכיבוש שני לכן אם כיבוש יחיד שמיה כיבוש, מועיל הכיבוש השני שלא היו רוב ישראל כנלמד מהפסוק והטיבך והרבך מאבותיך, וכמובא בתלמוד ירושלמי דכיבוש חוזר מועיל אפי' כשאין אז רוב ישראל.
דינים הלכתיים
לעומת זאת, יש לסוריא דינים רבים בה היא שווה לארץ:
ברמב"ם בנושא זה ישנה סתירה מסוימת. המעיין ברמב"ם יראה שפסק בדין סוריה שיש לה שם ארץ ישראל לעניין מצוות יישוב ארץ ישראל, ומאידך פסק שבסוריה לא קיים מהתורה חיוב על מצוות התלויות בארץ
סיכום הטעמים - מדוע כיבוש סוריה איננו הועיל
בכל המקומות העוסקים בנושא זה מובאים 7 טעמים לכך:
TV3 (לטביה)
TV3 (לטביה) הוא ערוץ טלוויזיה לטבי המיועד לדוברי לטבית. הערוץ נמצא בבעלות Modern Times Group, קבוצת מדיה שוודית, המחזיקה גם בערוצים נוספים בלטביה: Kanāls 2, TV6, TV5, ו-+3.
הערוץ הושק ב-1998, אך לא קיבל רישיון שידור יבשתי עד שנת 2001. המתחרה העיקרי של הערוץ הוא ערוץ LNT. הערוץ הוא יורשו של ערוץ הטלוויזיה לשעבר ערוץ 31.
הערוץ משדר בעיקר תוכניות רכש, סדרות טלוויזיה, אקטואליה, ועוד. ב-2012 שקלה הנהלת הערוץ להתחיל לשדר בתשלום נוסף לצופה, אך שינתה את דעתה בהמשך.
פופולריות
על פי נתוני קנטאר מדיה, שמודדת את נתוני הצפייה בלטביה, בחודש אוקטובר 2017 היה הערוץ הנצפה ביותר בשוודיה, עם נתח צפייה ממוצע של 11.4%, לעומת 12.2% בחודש ספטמבר אותה שנה.
On Top of the World
On Top of the World (בעברית: על גג העולם) הוא שיר של להקת הרוק Imagine Dragons מתוך המיני-אלבום Continued Silence. השיר מופיע גם באלבום הבכורה שלהם באולפן הבכורה Night Visions בתור הרצועה החמישית. "On Top of the World" יצא דיגיטלית כסינגל ב־18 במרץ 2013.
הרכב השיר
On Top of the World כולל בעיקר פריטת גיטרה ונגינה פסנתר, עם שירה בביצוע הזמר הראשי דן ריינולדס. המקור שפורסם במקור במפתח ה- C major, השיר עצמו מביע חגיגה של הישג ללהקה לאחר ששאפה במשך שנים להצליח. השיר משלב את התקדמות האקורדים של CFC-Dm בפסוקים, ו FCG-Dm במקהלה ובגשר, כאשר מקדמת המקהלה משתמשת ב- Am ו- G כדי ליצור הפסקה שונה בשיר. השיר בנוי על מדגם של המלחין המינימליסטי של סטיב רייך Clapping Music משנת 1972.
בתקשורת
Imagine Dragons ביצעו את השיר בשידור חי בגרסה האוסטרלית של ה-X Factor בשנת 2013. השיר שימש למספר רב של קמפיינים והופיע פעמים רבות בתקשורות.
השיר הוסמך לכלול בפסקול של משחק EA Sports, פיפ"א 13. הלהקה, מעריצים ותיקים של סדרת משחקי הווידאו של פיפ"א, הגיבה בחיוב על הכללתה במשחק ואמרה כי יהיה "כיף לשמוע את הרצועה בזמן שאנחנו מבצעים בעיטות אופניים וצורחות על המסך." On Top of the World בוצע על ידי מקהלת PS22 במהלך חנוכתו השנייה של ארצות הברית לשעבר ברק אובמה. הוא הוצג גם במשחק הווידאו Konami Pro Evolution Soccer 2013 של קונאמי, כמו גם בשימוש בפרסומת של Samsung Galaxy Note 8.0.
השיר הוצג בצורה בסרט The Incredible Burt Wonderstone מספר פעמים.
השיר הוצג בסרט הילדים הבריטי All Stars.
השיר מופיע בפרק של התוכנית ליב ומאדי "Twin-a-Rooney", ובוצע על ידי דאב קמרון גרסתה של דאב קמרון מופיעה באלבום ההידור של ערוץ דיסני Play It Loud.
השיר שימש במהלך פרסי היכל המשחקים לשנת Cartoon ברשת 2013.
WPVI-TV בפילדלפיה, פנסילבניה משתמשת בשיר כדי לקדם את חדשות הבוקר שלהם, Action News Mornings.
השיר משמש בסרטון הקידום של קוקה קולה "רגעים של אושר", המוצג אך ורק בעולמה של קוקה קולה באטלנטה, ג'ורג'יה.
השיר הוצג בפסקולים של אלפא ואומגה: אגדת מערת השן המסורה וסרט הציפורים הכועסות.
בנובמבר 2017, פורד השתמשה בשיר זה בפרסומת המכירות שלהם לסוף השנה האחרונה של בלאק פריידיי.
וידאו קליפ
ב־13 בנובמבר 2013 הלהקה הוציאה סרטון מוזיקה רשמי לשיר. הסרטון מעיד על תאוריית קונספירציה פופולרית לפיה נחלפו הנחיתה של ירח בשנת 1969, את הקטעים שביים סטנלי קובריק וכי קובריק התייחס אז לקבוצה בשני סרטיו הבאים. בסרטון, להקת רוק הדומה לביטלס (אותם מגלמים חברי הלהקה) מעמידה פנים שהם אסטרונאוטים ונוחתים על הירח המזויף. ההקלטה משתבשת כשמעריצי הלהקה זורמים לבמת הסאונד והופכים את האירוע לקונצרט רוק, הרבה למגינת לבם של קובריק והנשיא ריצ'רד ניקסון, שנמצא גם הוא ביד; אף על פי שאף אחד אחר שלא צופה, לא באולפן ולא בבית, נראה מודאג מהגילוי של קונצרטים, במקום ליהנות מהמוזיקה. הסרטון מתייחס בקצרה לתאוריית קונספירציה פופולרית נוספת מאותה העת, לפיה חבר הביטלס פול מקרטני נפטר בשנת 1966 והוחלף על ידי מראה דומה.
הקליפ צולם בפרובו, יוטה, וכולל קומואים מפורסמים שונים הקשורים לפרובו או אוניברסיטת בריגהאם יאנג, כולל ג'ון חדר, וויט הרטפורד, שחקן תוכנית הטלוויזיה סטודיו C, הגיטריסט רובי קונולי, ו- חברים בסאונד החשמלי החדש. הזמרת אג'ה וולקמן, אשתו של דמיון ריינולדס, דמותו של דראונס, מופיעה כאשתו של דמותו של ריינולדס. את הקליפ ביים משותף מאט איסטין וקורי פוקס.
נטליה ראמוס
נטליה נורה ראמוס כהן (באנגלית: Nathalia Norah Ramos Cohen; נולדה ב-3 ביולי 1992) היא שחקנית אמריקאית-יהודייה. התפרסמה בזכות תפקידה הראשי בסדרה "בית אנוביס", ובסרט "בראץ: הסרט".
ביוגרפיה
ראמוס נולדה במדריד, ספרד. אימה היא יהודייה מאוסטרליה במקור, ואביה הוא זמר הפופ הספרדי חואן קרלוס ראמוס וקארו, הידוע בשם הבמה שלו, "Ivan"- איוון (אנ'). יש לה אח צעיר יותר בשם מייקל. היא ומשפחתה עברו להתגורר במלבורן, אוסטרליה בהיותה בת שנתיים, וכשראמוס הייתה בת ארבע, עברה להתגורר במיאמי ביץ', פלורידה בארצות הברית, שם למדה במספר מוסדות חינוך ובשנתה הראשונה בתיכון למדה זמן קצר בתיכון מיאמי ביץ' (אנ'), עד שעברה להתגורר בלוס אנג'לס שם למדה בתיכון בוורלי הילס (אנ').
בשנת 2018 סיימה את לימודיה באוניברסיטת דרום קליפורניה עם תואר ראשון במדעי המדינה עם התמקדות בפוליטיקה של דרום-מזרח אסיה.
קריירה
היא התפרסמה לראשונה בגיל 13 כשהופיעה בשני פרקים בסדרה הקומית "משפחה בהפרעה".
בשנת 2007 קיבלה ראמוס את תפקידה הקולנועי הראשון בסרט הלייב אקשן "בראץ: הסרט", המבוסס על סדרת בובות האופנה "בראץ". בסרט גילמה את אחת הדמויות הראשיות, יסמין. ב־2008 השתתפה בסדרה "טרו ג'קסון" בניקלודיאון בתפקיד אורח שלדוגמנית על, דקוטה. ב-2009 השתתפה בדרמה הבריטית העצמאית "31 מזרח 62 צפון".
בשנים 2011–2012 ראמוס כיכבה בסדרת המתח "בית אנוביס", של ערוץ ניקלודיאון, בה שיחקה את נינה מרטין, ילדה אמריקאית המגיעה לבית אנוביס שבעקבות הגעתה מתעוררים מקרים מוזרים הקשורים למיתולוגיה המצרית. לאחר העונה השנייה הודיעה ראמוס כי לא תשחק בעונה השלישית משום שהיא רוצה לסיים את לימודיה במכללה. לאחר סיום שידור העונה השלישית הודיעה כי אם תהיה עונה רביעית, היא תשתתף בה.
ב-2013 כיכבה בסרט האימה "The Damned". ב-2014 השתתפה בסדרה "הוחלפו בלידתן".
חיים אישיים
ראמוס הפכה לאזרחית אמריקאית ב-2 ביוני 2016.
ב-28 בדצמבר 2021, ראמוס נישאה לדרק אן לאחר 13 שנות זוגיות, והודיעה ב-14 בינואר 2022 על הריונה עם ילדה הראשון.
גביע העולם בשחמט 2009
גביע העולם בשחמט 2009 הוא הטורניר החמישי של גביע העולם בשחמט שארגן פיד"ה. זהו טורניר יחידים הנערך לפי שיטת המפסיד יוצא, כולל 128 משתתפים והתקיים בין 20 בנובמבר ל-14 בדצמבר 2009 בעיר חנטי-מנסיסק, רוסיה.
בוריס גלפנד ניצח בגמר את רוסלן פונומריוב. כתוצאה מכך, הוא העפיל לתחרות המועמדים לדו-קרב נגד וישוואנתן אנאנד על תואר אלופי העולם בשחמט.
משתתפים
128 המשתתפים נבחרו במספר אופנים:
לווסלין טופאלוב, לבון ארוניאן ווישוואנתן אנאנד כבר הייתה זכות להשתתף בתחרות המועמדים, ולכן הם לא השתתפו בתחרות.
מגנוס קרלסן וולדימיר קרמניק לא השתתפו כי כבר הבטיחו להשתתף בתחרות אחרת.
מבנה התחרות
בכל סיבוב שני השחקנים משחקים ביניהם שני משחקים רגילים כאשר כל אחד משחק משחק אחד בשחור ואחד בלבן. קיימת הגבלת הזמן של 90 דקות לכל אחד ולאחר המסע ה-40 תוספת של 15 דקות. כל מסע, מתחילת המשחק, מזכה בתוספת של 30 שניות. שני המשחקים האלו משוחקים באותו יום. אם בתום שני המשחקים התוצאה היא תיקו, למחרת מתקיימים משחקים מהירים עד להכרעה. המשחקים המהירים משוחקים לפי הסדר הבא:
המנצח בהתמודדות בכל סיבוב עולה לשלב הבא בתחרות והמפסיד מודח ממנה.
קורט הוגו שניידר
קורט הוגו שניידר(באנגלית: Kurt Hugo Schneider; נולד ב-7 בספטמבר 1988) הוא זמר וכותב שירים אמריקאי. הוא זכה לתהילה בזכות היותו סלב אינטרנטי הידוע.
חיים אישיים וקריירה
קורט הוגו שניידר נולד בבולטימור למשפחת אמנית ומתמטיקאי. הוא גדל בפרבר של פילדלפיה והיה שכן של סם שוי וביחד איתו למד בבית הספר.
לאחר סיום הלימודים בבית הספר, קורט שניידר למד באוניברסיטת ייל. בשנת 2010 הוא סיים אותה בהצטיינות וקיבל תואר במתמטיקה.
עוד בהיותו תלמיד בית הספר קורט הוגו שניידר שיתף פעולה עם סם שוי. בשנת 2009 הם לראשונה פרסמו סרטון ביוטיוב. ביחד עם סם שוי הם הכינו מספר מחזורת שירים ידועים. מחרוזת על שירי מייקל ג'קסון זכתה ל-34 מיליון צפיות. בעקבות ההצלחה, הם החליטו ליצור סרטון עם שירים שנכתבו על ידיים ובשנת 2013 פורסם אלבום הראשון.
בשנת 2011 הוא השתתף בהופעה שכולה עברה ביוטיוב בהשתתפות טיפני אלוורד, ג'נה רוז ג'וזף וינסנט.
בשנת 2021 הוא הוציא גרסת כיסוי לשיר "Drivers License" ביחד עם מדילין ביילי.
צבי בלקובסקי
צבי הירש גרגורי בֶּלקוֹבסקי (ברוסית: Григорий Александрович Белковский; י"ח באב תרכ"ה, 1865, אודסה, האימפריה הרוסית (אוקראינה) – כ"ט בטבת תש"ח, 11 בינואר 1948, תל אביב) היה משפטן וכלכלן פוליטי יהודי-אוקראיני, מציוני בולגריה הראשונים וממארגני הקונגרס הציוני הראשון.
ראשית חייו
בלקובסקי זכה למדליית זהב על חיבורו "Залог по Римскому Праву". לאחר שסיים את לימודיו ב-1889, הוצעה לבלקובסקי משרת פרופסורה – אשר דחה, היות שזו הותנתה בהתנצרותו. בהמשך, לא קיבל רישיון לעסוק בעריכת דין על רקע יהדותו.
בבולגריה
ב-1892 בעת ששהה בגרמניה נפגש בלקובסקי באקראי עם אחד ממרציו באוניברסיטת אודסה, פרופ' סבשניקוב, אשר נלווה לביקורו של שר החינוך הבולגרי גאורגי ז'יבקוב (Георги Живков). ז'יבקוב תר בין היתר אחר מועמד למשרת פרופסור למשפטים באוניברסיטת סופיה, ובהמלצת סבשניקוב הוצעה המשרה לבלקובסקי. ממשלת בולגריה בראשות סטפן סטאמבולוב אישרה את המינוי, עניין שהיה חסר תקדים בנסיכות הבולגרית משום היותו של בלקובסקי נתין זר ויהודי. בהגיעו לסופיה למד את השפה הבולגרית והרצה בנושאי כלכלה פוליטית וההיסטוריה של המשפט הרומי. בסופיה פרסם (בבולגרית) מספר חיבורים, ובהם "היסטוריה של המשפט הרומי" (1895) ו"כלכלה פוליטית" (1896). במקביל לכך, היה פעיל בהפצת תעמולה ציונית, וב-1897 פרסם בסופיה בעילום שם מנשר שכותרתו Appel an das Judenthum und Seine Getreuen Söhne (בגרמנית, בצרפתית, בעברית ובספרדית). כמו כן היה בלקובסקי מראשי הארגון הציוני "פרוגרס - השחר" ועם הגיעו של יוסף מרקו ברוך לסופיה נפגש עמו מספר פעמים והוזכר לא אחת במכתביו של מרקו ברוך.
בלקובסקי היה מקורב מאוד לנסיך פרדיננד הראשון ובעצתו הקציב פרדיננד סכום של 1,000 לבות אותו העביר בלקובסקי ליוסף מרקו ברוך כדי שיוכל להמשיך ולהפיץ את עיתונו "הכרמל". ב-1896 הוקם הוועד הציוני המרכזי בסופיה ובלקובסקי התמנה ליושב ראשו. ב-17 ביוני 1896 הגיע בנימין זאב הרצל לביקור בבולגריה ובלקובסקי היה מבין מקבלי פניו. מבולגריה המשיך ד"ר הרצל לאיסטנבול ובשובו חלף שוב דרך סופיה, התקבל על ידי בלקובסקי, אשר ליווה אותו לאחד מבתי הכנסת, שם נאם בפני קהל של 2,000 מבני הקהילה. ב-1897 סיים צבי בלקובסקי את עבודתו בסופיה והשתקע בפריז.
המשך הפעילות הציונית ואחריתו
מ-1891, עוד בטרם היווסדות ההסתדרות הציונית העולמית, עמד בלקובסקי בקשר עם חוג הציונים שסביב נתן בירנבוים, והיה שותף לפעולות למען קידום רעיון הלאומיות היהודית. ב-3–5 בספטמבר 1893 נכח לצד מרדכי אהרנפרייז, וילי במבוס, ל' אסטרמאן (מועצת אגודת "יונג ישראל"), ראובן בריינין, אברהם זלץ ונתן בירנבוים, בוועידה מקדימה בדירתו של בירנבוים בווינה, אשר נועדה להיות בסיס לכינוס קונגרס ציוני כללי בברלין (ואשר, בהיעדר תמיכה נוספת, כשלה).
ב-1897 בעת שהותו בפריז הועסק במערכת העיתון "לה מונד איקונומיק". בתחילת 1898 שב לרוסיה, השתקע בסנקט פטרבורג, שם כתב עבור מערכת אנציקלופדיית ברוקהאוס בתחומי המשפט והכלכלה.
ב-1903 היה מהמתנגדים הקיצוניים לתוכנית אוגנדה, ושלל כל תוכנית ליישוב יהודים מחוץ לארץ ישראל. לאחר מהפכת אוקטובר הוסיף בלקובסקי לתמוך ברעיון הציוני, ונתמנה ליו"ר הוועד הציוני המרכזי ברוסיה, שפעילותו הייתה אז מחוץ לחוק.
ב-1922 התמנה בלקובסקי כנציג ההסתדרות הציונית לשגרירות הבריטית בברית המועצות, לענייני עלייה לארץ ישראל. ב-1924 נעצר בלקובסקי בגין פעילותו הציונית, ונגזרה עליו גלות בסיביר; אך גזר-דינו הומר בגירוש: הוא גורש מברית המועצות, ועלה לארץ ישראל. בארץ הוסיף לעסוק במשפטים, ונשא משרות בכירות בבית משפט השלום העברי.
צבי הירש בלקובסקי נפטר בראשית 1948 בתל אביב, ונטמן בהלוויה רבת-משתתפים בבית הקברות טרומפלדור לצד אשתו, אסתר בלקובסקי לבית זוסמן, שנפטרה בקיץ 1946 בגיל 80. הותיר בת, יהודית בֶּם (בעהם), אשר הייתה נשואה לד"ר אריה בעהם.
ב-1959 מסרה בתו את ארכיונו, ובו מכתבים ותצלומים, לידי הארכיון הציוני המרכזי.
כינורן לייביס
כינורן לייביס (שם מדעי: Rhynchobatus laevis) הוא מין של דג סחוס ממשפחת הכנוריתיים שבסדרת הגיטרנאים החי סביב האזור האינדו-פסיפי שבין האוקיינוס ההודי למערב האוקיינוס השקט בין הים הערבי והמפרץ הפרסי ומזרח עד ים סין הדרומי ודרום יפן. גיטרן זה מצוי בימים הרדודים והוא עולה מדי פעם לשפכי נהרות. הוא מצוי כיום בסכנת הכחדה חמורה עקב זיהום ימי והרס בתי חיותו.
נוטים לטעות מדי פעם בין מין זה ובין קרוביו כמו המין Rhynchobatus palpebratus שמצוי סביב אוסטרליה והוא בעל גוונים חומים-אפרפרים עם 4 או 5 שורות של כתמים לבנים מכל צד. מעל סנפירי החזה הרחבים ישנם זוג כתמי-עין בולטים. גופו שטוח עם חוטם בולט דמוי את חפירה. הכינורן מגיע בטבע לאורך מרבי של 270 סנטימטרים ולמשקל של 240 קילוגרם.
הכינורן הוא צייד של חסרי חוליות שאותם הוא חושף בעזרת חוטמו הרגיש.
עוגייה (אינטרנט)
באינטרנט, עוגייה (על פי האקדמיה ללשון העברית: קוּקִית; באנגלית: Cookie, ומונח זה נפוץ גם בעברית) היא מחרוזת אותיות או מספרים, המשמשת לאימות, למעקב ולאגירת מידע על אודות גולש באתר אינטרנט, כגון שמירת העדפות המשתמש. העוגייה מייצגת מצב מסוים של גלישה באתר או שימוש באפליקציה. לעיתים, גם אתרים שאינם האתר שיצר את העוגייה יכולים להשתמש בה.
העוגייה נוצרת על ידי השרת שמעביר אותה לדפדפן ששומר אותה בזיכרון המחשב. המחרוזת מוחזרת חזרה לשרת בכל פעם שהדפדפן יוצר קשר עם השרת וכך למעשה יכול השרת לזהות את המשתמש ולאחזר מידע שנשמר בין שיחות שונות. השם "עוגית" הוא תרגום של המילה האנגלית המקבילה, "cookie". המילה "קוקית", שנקבעה על ידי האקדמיה ללשון העברית, שומרת על הצליל של המקור האנגלי, וכן רומזת לציפור קוקייה, שמטילה את ביציה בקני זרים.
העוגיות הפכו למקור לדאגה בהקשר לפרטיות באינטרנט לאחר שהחל השימוש בעוגיות למטרת מעקב אחר התנהגות הדפדפן והמשתמש. כתוצאה מכך חוקקו מספר מדינות, בהן ארצות הברית ומדינות באיחוד האירופי, חוקים להגבלת השימוש בעוגיות. בנוסף, יש שביקרו את השימוש בעוגיות משום שאופן הזיהוי והאימות אינו תמיד מדויק ומשום שניתן להשתמש בהן, באופן פוטנציאלי, לתקיפת רשתות תקשורת. קיימות חלופות לעוגיות, אך גם להן חסרונות.
תפיסות מוטעות רבות סובבות את מושג העוגיות, מרביתן מבוססות על ההבחנה השגויה כי עוגיות הן סוג של תוכנית מחשב. למעשה, עוגית היא מחרוזת פשוטה שאינה מסוגלת לבצע אף פעולה בכוחות עצמה. בפרט, היא אינה רוגלה או וירוס, על אף זיהויה ככאלו על ידי תוכנות שונות לגילוי רוגלות. עם זאת, לעיתים, אתרים שונים יכולים להשתמש בעוגיות שלא התקבלו מהם ובכך לפגוע בפרטיות המשתמש.
מרבית הדפדפנים המודרניים מאפשרים למשתמש להחליט האם להשתמש בעוגיות, אך אי שימוש בהן עשוי לגרום לאתרי אינטרנט מסוימים להיות בלתי-נגישים. לדוגמה, עגלת קניות (באתר קניות שמבוסס על עוגיות) לא תוכל לשמור את הפריטים שבחר המשתמש אם העוגיות נדחו על ידו.
תכלית
העוגיות משמשות את שרתי דפי האינטרנט והן מאפשרות להם לזהות את המשתמשים הגולשים באתר, ולאגירת מידע רלוונטי המתייחס למשתמש במהלך ביקורו באתר, ולעיתים גם בביקורים עתידיים. העוגיות הונהגו לראשונה בשנת 1994 כדי לאפשר את השימוש ב"עגלת קניות" (או "סל קניות"), התקן וירטואלי אשר לתוכו יכול המשתמש "לאסוף" פריטים שברצונו לרכוש באתר הקניות. התקן זה מאפשר למשתמש לנווט באתר האינטרנט בצורה חופשית כשבאפשרותו להוסיף ולהסיר פריטים מעגלת הקניות בכל עת.
שימוש נוסף בעוגיות הוא האפשרות להתחבר לחשבון המשתמש באתר. העוגיות מאפשרות לשרת לברר האם המשתמש נרשם בעבר וכך לאפשר לו להירשם בצורה אוטומטית ולאפשר לו גישה לשירותים או פעולות שניתנים רק למשתמשים רשומים. דוגמה נפוצה לכך היא שירות דואר אלקטרוני כגון הוטמייל: לאחר שהמשתמש הזדהה בטופס הכניסה לשירות, נשמרים שם המשתמש שלו וסיסמתו בעוגייה. מרגע זה, גם אם יעבור לאתר אחר ויחזור לשירות הדואר האלקטרוני במועד מאוחר יותר, לא יצטרך להירשם מחדש, שכן באמצעות העוגייה שנוצרה בטופס הכניסה לשירות יזהה השרת את המשתמש באופן מיידי.
מספר אתרי אינטרנט משתמשים בעוגיות למטרת התאמה אישית של תצוגת האתר על פי העדפות המשתמש. אתרים הדורשים אימות מרבים להשתמש בתכונה זו, אולם היא קיימת גם באתרים שאין בהם חובה להזדהות. לדוגמה, אתר האינטרנט ויקיפדיה מאפשר למשתמשים שנרשמו לבחור את תצוגת ממשק המשתמש (Skin) האהוב עליהם. מנוע החיפוש גוגל מאפשר (גם למשתמשים לא רשומים) לבחור כמה תוצאות יוצגו בכל דף.
עוגיות משמשות גם למעקב אחר המשתמש באתר אינטרנט מסוים באמצעות התנהגות הדפדפן. עוגיות צד ג' ו-Web bugs, מאפשרות להתחקות אחר המשתמש גם כאשר הוא עובר בין אתרי אינטרנט שונים. מעקב בתוך אתר יחיד נעשה בדרך כלל לבדיקת סטטיסטיקת השימוש בדפי האתר. מצד שני, מעקב בין אתרים שונים נעשה בדרך כלל על ידי חברות פרסום לפיתוח פרופילים של משתמשים אנונימיים המשמשים להצגת פרסומות על פי פרופיל המשתמש.
השימוש בעוגיות יעיל כאשר המשתמש נוהג לגשת לאתר מסוים רק ממחשב אחד. במצב כזה, במקום להזין מחדש את פרטי ההזדהות, פרטי כרטיס האשראי וכדומה, עליו לעשות זאת פעם אחת בלבד, ומרגע זה יודע הדפדפן לשלוח את המידע לשרת באופן אוטומטי.
אופן המימוש
האתרים השונים (השרתים שלהם) מבצעים פעולות CRUD (יצירה, קריאה, עדכון ומחיקה) על העוגיות השונות.
מבחינה טכנית, עוגיות הן פיסות מידע בלתי מבוקרות שנוצרות על ידי שרת דפי אינטרנט ואשר נשלחות על ידי הדפדפן. הדפדפן מחזיר אותן מבלי לבצע בהן שינויים על מנת שייצגו אירועים קודמים. כאשר העוגיות אינן מופעלות, כל אחזור של דף אינטרנט או רכיב של דף אינטרנט הוא אירוע בדיד שאינו קשור לשאר התכונות של הדף באותו אתר. על ידי החזרת עוגייה לשרת מספק הדפדפן אמצעי תקשורת בין הדף הנוכחי לדפים קודמים שנצפו. מלבד השרת, מאפשרים גם סקריפטים בצד הלקוח ליצור עוגיות, אם הללו נתמכות וניתנות להפעלה על ידי הדפדפן.
מפרט העוגיות קובע כי על הדפדפנים לתמוך במספר מינימלי של עוגיות או להקצות שטח זיכרון מינימלי לאגירתן. בפרט, דפדפן צריך לאפשר לאגור לפחות 300 עוגיות בגודל 4 קילובייט כל אחת, ולפחות 20 עוגיות לכל שרת או מתחם.
מספר העוגיות המקסימלי משתנה בין דפדפנים. למשל, במוזילה פיירפוקס 2.0 ואינטרנט אקספלורר 8 ניתן לשמור עד חמישים עוגיות לכל שרת ואילו באופרה 9 ניתן לשמור שלושים עוגיות לכל שרת.
בפועל, על עוגיות להיות קטנות מ-4 קילובייט. אינטרנט אקספלורר כופה גודל זה על כל העוגיות שנשמרות במתחם נתון. שמות העוגיות רגישות לרישיות (כלומר, העוגיות "WIKI" ו-"wiki" הן עוגיות שונות).
הגדרת עוגייה חדשה
בקשות דפי אינטרנט נעשות דרך פרוטוקול HTTP, בעזרת הדפדפן. תחילה, מבלי להתייחס לעוגיות, הדפדפן מבקש דף מהשרת על ידי שליחת טקסט קצר המכונה לדוגמה, כדי לגשת לדף, הדפדפן שולח לשרת  בקשה: השרת משיב ושולח חבילת מידע המכונה. חבילת מידע זו כוללת שורות טקסט המבקשות מהדפדפן ליצור עוגיות (השורה בירוק): שורת ה- נשלחת רק כאשר השרת מעוניין ליצור עוגייה. בשורה זו מבקש השרת מהדפדפן לשמור את המחרוזת. אם הדפדפן מתיר את השימוש בעוגיות, הדפדפן ישלח עוגייה זו לשרת בכל פעם שהמשתמש יבקש לעיין בדף חדש. לדוגמה, אם הבקשה הבאה תהיה הדף, אזי הבקשה הבאה תישלח לשרת : גם כאן מדובר בבקשת דף אינטרנט מהשרת. ההבדלים בין בקשה זו לבקשה הקודמת נובעים מהעוגייה שנוצרה בין הבקשות. באופן זה יודע השרת שבקשה זו קשורה לבקשה הקודמת. השרת, בתגובה, ישלח את הדף המבוקש, ואולי גם בקשה ליצירת עוגיות נוספות. שרת יכול לשנות ערך של עוגייה על ידי שליחת שורה חדשה בתגובה לבקשת דף מהדפדפן. הדפדפן יחליף את הערך הישן בערך החדש. שורת ה- נוצרת על ידי תוכנית CGI ואילו שרת ה-HTTP שולח את פלט התוכנית לדפדפן. ניתן להגדיר עוגיות גם באמצעות שפת JavaScript ושפות דומות אחרות הרצות באמצעות הדפדפן. ב-JavaScript משמש האובייקט למטרה זו. לדוגמה, ההוראה: יוצרת עוגייה חדשה עם השם "temperature" והערך "20".
מאפייני העוגייה
מלבד השם והערך יכולה העוגייה לכלול גם תאריך תפוגה, נתיב, שם מתחם ומידע לגבי חיבורים מקודדים. על פי RFC 6295 יש לכלול גם את מספר הגרסה. שדות אלו מופיעים לאחר השם והערך, והם מופרדים בנקודה ופסיק. לדוגמה, ניתן ליצור עוגייה באמצעות השורה הבאה:
שם המתחם והנתיב מבקשים מהדפדפן לשלוח את העוגייה חזרה לשרת כאשר ישנה בקשה של דפים מתוך שם המתחם והנתיב שצוינו. אם לא צוינו מאפיינים אלו, ברירת המחדל שניתנת להם הוא שם המתחם והנתיב שממנו נתבקש הדף. כתוצאה מכך, מחרוזות שם המתחם והנתיב עלולות לבקש מהדפדפן לשלוח עוגייה כאשר אין בכך צורך. למטרות אבטחה, העוגייה מתקבלת רק אם השרת מופיע במחרוזת שם המתחם, ולכן שרת אינו יכול לבקש לקבל עוגיות של אתרים אחרים.
את העוגיות מזהים על פי מאפיין השם, שם המתחם והנתיב – כולם יחד, ולא על פי מאפיין השם בלבד. ניתן אם כן ליצור מספר שמות על פני מספר שמות מתחם או על פני מספר נתיבים. כאמור לעיל, הדפדפן מאפשר לשנות את ערך העוגייה רק אם שם המתחם והנתיב זהים.
תאריך התפוגה מורה לדפדפן למחוק את העוגייה כאשר תוקף העוגייה פג. אם לא הוגדר תאריך תפוגה, העוגייה תימחק כאשר המשתמש יסגור את הדפדפן. תאריך התפוגה מוגדר בפורמט הבא:. לדוגמה, להלן עוגייה שהוגדרה על ידי שרת HTTP:
שם העוגייה הוא וערכה. השרת יכול להשתמש במחרוזת שרירותית בערך העוגייה. השרת יכול לשמור מספר פרמטרים במחרוזת יחידה, כמו למשל במקום. הנתיב ושם המתחם, ו- בהתאמה, מבקשים מהדפדפן לשלוח עוגייה זו כאשר מבקשים דף שנמצא תחת שם המתחם שצוין.
תפוגה
העוגייה לא תישלח לשרת על ידי הדפדפן במצבים הבאים:
הגדרות הדפדפן
מרבית הדפדפנים המודרניים תומכים בשימוש בעוגיות. עם זאת, המשתמש יכול בדרך כלל לבחור האם לאפשר לדפדפן להשתמש בהן באופן מלא או חלקי, או לאסור את השימוש בהן כליל. חלק מהדפדפנים מאפשרים להפעיל "מצב פרטיות", למשל מצב "גלישה פרטית" בגוגל כרום, אינטרנט אקספלורר גרסה 8 ומעלה ומוזילה פיירפוקס, שבו מותר השימוש בעוגיות כעוגיות זמניות בלבד (כלומר, העוגיות יימחקו בכל מקרה עם סגירת הדפדפן).
ישנם דפדפנים המאפשרים למשתמש לסרוק את העוגיות ולמחוק עוגיות ספציפיות. מרבית הדפדפנים התומכים ב-JavaScript מאפשרים למשתמש גישה לעוגיות באתר שבו הם נמצאים באמצעות המשתנה document.cookie, המכיל בתוכו את כל העוגיות השמורות בדפדפן לאתר האינטרנט הנוכחי.
בדפדפנים ישנים, ניתן לקבל בצורה פשוטה את נתוני העוגיות באמצעות הקלדת הקוד הבא לתוך שורת הכתובת של הדפדפן: פעולה זו תציג למשתמש הודעה ובה מחרוזת המכילה את כל העוגיות. ישנם דפדפנים הכוללים תוכנת "מנהל עוגיות" המאפשרת לנהל את העוגיות בצורה מסודרת ונוחה.
שרת אינטרנט הפועל במסגרת פרוטוקול P3P מחויב להצהיר על מדיניות הפרטיות שלו המפרטת איזה סוג מידע הוא אוסף ולאיזו מטרה. מדיניות זו כוללת גם גילוי נאות על המידע שנאסף באמצעות עוגיות.
תפיסות מוטעות
מאז שהוצגו לראשונה באינטרנט, הופצו באמצעות האינטרנט והתקשורת מספר תפיסות מוטעות בכל הנוגע לעוגיות. למעשה, עוגיות כוללות בתוכן רק מחרוזות טקסט, ולא קוד תוכנית, והן לא יכולות להסיר או לקרוא מידע המצוי במחשב המשתמש. עם זאת, עוגיות יכולות לשמש למעקב אחרי דפי האינטרנט שבהם ביקר המשתמש באתר נתון. ניתן לאסוף מידע זה ולבנות באמצעותו פרופיל של המשתמש. בדרך כלל, פרופילים אלו לא כוללים מידע אישי של המשתמש (שם, מען וכדומה). ליתר דיוק, העוגיות אינן יכולות להכיל מידע אישי אלא אם המשתמש איפשר לאתרים מסוימים לצפות במידע זה. פרופילים אלו, על אף היותם אנונימיים, היו ועודם מקור לדאגות מבחינת פרטיות המשתמש.
פרטיות ועוגיות צד ג'
לעוגיות משמעות רבה בהקשר לנושא הפרטיות והאלמוניות באינטרנט. העוגיות נשלחות אך ורק לשרת שיצר אותן או אל שרת אחר תחת אותו מתחם. אולם, דף האינטרנט עשוי לכלול תמונות או רכיבים אחרים שמקורם בשרת של מתחם אחר. עוגיות שנוצרות במהלך האחזור של רכיבים אלו קרויות בשם עוגיות צד ג' (או עוגיות צד שלישי).
חברות פרסום משתמשות בעוגיות צד ג' כדי לעקוב אחר המשתמש בעודו עובר בין האתרים השונים. חברת פרסום עשויה, למשל, לעקוב אחר משתמש שעבר דרך דפי אינטרנט שכוללים תמונות פרסומיות. בעזרת ידע זה עשויה חברת הפרסום לדעת מהן העדפות המשתמש וכך להציג בפניו את הפרסומות שמתאימות לו.
בניית פרופילים של משתמשים נחשבת על ידי רבים כאיום פוטנציאלי על הפרטיות. מסיבה זו הגבילו חלק מהמדינות באמצעות חקיקה את המידע שניתן להשיג באמצעות עוגיות ואת אופן השימוש בעוגיות. ארצות הברית, למשל, קבעה חוקים נוקשים בכל הנוגע ליצירת עוגיות חדשות. חוקים אלו, אשר נקבעו בשנת 2000, נקבעו לאחר שנחשף כי המשרד ליישום המדיניות של הממשל האמריקאי נגד השימוש בסמים (ONDCP) בבית הלבן השתמש בעוגיות כדי לעקוב אחרי משתמשים שצפו בפרסומות נגד השימוש בסמים במטרה לבדוק האם משתמשים אלו נכנסו לאתרים התומכים בשימוש בסמים. דניאל בראנט, פעיל הדוגל בפרטיות המשתמשים באינטרנט, חשף כי ה-CIA שלח עוגיות קבועות למחשבי אזרחים במשך עשר שנים. ב-25 בדצמבר 2005 גילה בראנט כי הסוכנות לביטחון לאומי (ה-NSA) השאירה שתי עוגיות קבועות במחשבי מבקרים בגלל שדרוג תוכנה. לאחר שהנושא פורסם, הם ביטלו מיד את השימוש בהן.
במסגרת מסמך שפרסם האיחוד האירופי בשנת 2002 נקבעה סדרה של הגבלות בנוגע לפרטיות בתחום הטלקומוניקציה. סעיף 5 בפסקה 3 מכתיב כי שמירת מידע (כגון עוגיות) במחשבו של משתמש ייעשה רק אם המשתמש הגדיר כיצד יש להשתמש במידע שנאסף, ולמשתמש ניתנה האפשרות להתנגד לאחסון המידע. עם זאת, הסעיף מציין כי אחסון מידע אשר נחשב להכרחי מסיבות טכניות, פטור מכלל זה. ההנחיה הייתה מיועדת להיכנס לתוקף באוקטובר 2003, אך דיווח מדצמבר 2004 מציין כי הנחיה זו אינה מיושמת בפועל, וכי מספר מדינות (סלובקיה, לטביה, יוון, בלגיה ולוקסמבורג) גם לא יישמו אותה בחוק הלאומי.
החסרונות בשימוש בעוגיות
מעבר לבעיות הפרטיות, לעוגיות ישנם גם חסרונות טכניים.
חלופות לשימוש בעוגיות
חלק מהפעולות הממומשות באמצעות עוגיות ניתן לממש בדרכים נוספות. עם זאת, גם לחלופות יש חסרונות ועל כן בדרך כלל אתרים מעדיפים להשתמש בעוגיות. מרבית החלופות מאפשרות מעקב אחר המשתמש, גם אם הן אינן אמינות כמו עוגיות. מסיבה זו, נושא הפרטיות אינו נפתר לחלוטין גם אם הדפדפן הוגדר על ידי המשתמש לחסום את השימוש בעוגיות.
כתובת IP
שיטה לא מהימנה למעקב אחרי משתמשים מתבססת על שמירת כתובות ה-IP של מחשבים המבקשים דפים. שיטה זו הייתה אפשרית מאז יצירתו של ה-World Wide Web הואיל והורדת דפים מצריכה מהשרת המחזיק דפים אלו לדעת את כתובת ה-IP או הפרוקסי של המחשב שמריץ את הדפדפן. מסיבה זו, כתובת ה-IP נגישה גם אם השימוש בעוגיות חסומה.
אף על פי כן, כתובות IP אמינות פחות בזיהוי משתמשים לעומת עוגיות מפני שמספר משתמשים יכולים לשתף מחשב אחד או שרת פרוקסי אחד. יתרה מזאת, ניתן להקצות יותר מכתובת IP אחת לכל מחשב בעבודה על שיחות שונות. ניתן לשפר את מהימנות השיטה בעזרת מאפיין נוסף של פרוטוקול HTTP: כאשר דפדפן מבקש דף בעקבות משתמש שלחץ על היפר קישור, הבקשה נשלחת יחד עם כתובת ה-URL של הדף שבו נמצא הקישור. אם השרת שומר כתובות URL אלו, ניתן לעקוב אחר הדפים שנצפו על ידי המשתמש בצורה מדויקת יותר. מעקב מסוג הזה נחשב אמין פחות מהמעקב שמספקות עוגיות מפני שמספר משתמשים יכולים לגשת לאותו דף אינטרנט בעזרת אותו מחשב, נתב, NAT או פרוקסי, ולאחר מכן לגשת לדפים שונים. יתר על כן, שיטה זו מאפשרת מעקב בלבד, והיא אינה יכולה לשמש תחליף לשאר השימושים של עוגיות.
במערכות השמות דגש על האנונימיות, לא ניתן לעקוב אחרי משתמשים באמצעות כתובות IP כלל. דוגמה למערכת כזו היא רשת TOR. במערכות אלו יכול השרת להשתמש במספר כתובות IP במהלך שיחה אחת, כמו גם לאפשר למספר משתמשים להשתמש באותה כתובת IP.
מספר ספקי אינטרנט עיקריים, בהם AOL, מנתבים את כל תנועת האינטרנט דרך מספר קטן של שרתי פרוקסי. כיוון שכך, שיטה זו אינה מעשית.
URL (שאילתה)
שיטה מדויקת זו מבוססת על שיבוץ מידע לתוך כתובת ה-URL. כתובת ה-URL יכולה לכלול מחרוזת שאילתה (Query String) המתורגמת בצד השרת לנתונים.
שדות חבויים
על ידי שימוש בשדות חבויים של טפסים ניתן לשלוח למשתמש נתונים שאינם מוצגים על המסך אולם נשלחים חזרה כחלק מהודעת POST הנשלחת מהמשתמש. לדוגמה:
יגרום למשלוח הערך 328932ABC232E בשם sessionID כאשר המשתמש יאשר את הטופס, ללא ידיעתו של המשתמש.
תמונות
אפשרות נוספת, פחות נפוצה, היא שימוש בקובצי תמונה היורדים לדפדפן ונשמרים בזיכרון המטמון שלו. על פי המזהה של התמונה מול הדפדפן, ניתן לקבל מידע על זהותו של הדפדפן ולשמור בו נתונים.
הדסיים
הדסיים (שם מדעי: Myrtaceae) משפחה של עצים או שיחים, ירוקי עד, בדרך כלל ארומטיים ונפוצים באזורים טרופיים, משפחת ההדסיים מונה 129 סוגים ו-6,161 מינים, הפזורים ברחבי העולם באזורים בעלי אקלים ממוזג.
המשפחה כוללת מין יחיד בסוגו שצומח בר בישראל (הדס מצוי) ומספר סוגים שהוכנסו לישראל כגון כעצי פרי או נוי וגינון: פיג'ואה, פיטנגו, גויאבה, אקליפטוס, קָלִיסְטֶמוֹן (קליסטמון הנצרים ניכר בתפרחות אדומות דמויות מברשות לניקוי בקבוקים). מרבית המינים הנושאים פירות אכילים נפוצים באוסטרליה ומלזיה, במיוחד האקליפטוס.
DVD
DVD הוא תקליטור שהמידע בו מאוחסן בצפיפות גבוהה במיוחד, דבר המאפשר לאחסן על-גביו מידע דיגיטלי רב יחסית לטכנולוגיות שקדמו לו. למשך כמה שנים בין העשור הראשון לשני של המאה העשרים ואחת, שימש ככלי הפופולרי ביותר להעברת מידע.
הדסיים
מאפיינים
עצים או שיחים, ירוקי עד. בדרך כלל בעלים, בענפים דקים וצעירים ובפרחים יש מיכלי הפרשה כדוריים, המלאים שמנים אֶתֶרִיִּים. בהדס ובאקליפטוס השמן האתרי מיוצר ונאגר גם בשערות בלוטיות אפידרמליות (Trichomes Glandular), דהיינו על פני האֶפִּידֶרְמִיס של איברי הצמח. בדרך כלל השיפה המובילה מוצרי הטמעה היא חיצונית לעצה בגבעול. למיני הדסיים מצוי גם שיפה נוספת פנימית לעצה כלפי מרכז הגבעול המכונה שיפה פנימית (intraxylary phloem).
הלוואים נעדרים או שהם קטנים ונושרים בשלב מוקדם. העלים פשוטים, לרוב תמימים, בדרך כלל גלדניים, על פי רוב נגדיים, ולפעמים מסורגים או ערוכים בשלשלות או בדור מדומה; הטרף עם עורקים משניים מנוצים (יוצאים מצדי העורק הראשי), או עם עורקים שיוצאים מנקודה משותפת שבבסיס העלה, ואז לרוב העורקים צמודים לשפת העלה ועוברים פחות או יותר במקביל אליה. הטרף זרוע בנקודות בלוטיות שקופות למחצה.
DVD
היסטוריה
קיימים תקליטורי DVD בפורמטים שונים; כמות המידע שניתן לאחסן על-גבם נעה בין 4.7 ג'יגהבייט ו-17 ג'יגהבייט. לשם השוואה, על תקליטור CD-ROM ניתן לאחסן לכל היותר 0.9 ג'יגהבייט.
הדסיים
מאפיינים
התפרחות יוצאות מחיק העלה או מקצה הענף, והן מסוג תִּפְרַחַת מְסֻיֶּמֶת, אבל הן מסודרות באופנים שונים, מתפרחות פשוטות עד מורכבות, מפרח בודד בציר ועד מספר רב של פרחים. חפיות לעיתים קרובות מצויות.
DVD
היסטוריה
עם המצאת ה-DVD ניתן לו שם זה כראשי תיבות באנגלית של Digital Video Disc ("תקליטור וידאו סיפרתי"). במשך הזמן הוחלט שראשי התיבות יציינו Digital Versatile Disc ("תקליטור סיפרתי רב-שימושי") כדי לא לרמוז ש-DVD משמש לסרטים בלבד. היות שלא הושגה הסכמה באשר לראשי התיבות הנכונים, והנושא היה שנוי במחלוקת במשך מספר שנים, הוחלט באופן רשמי כי השם DVD לא יהווה ראשי תיבות כלשהן.
קיימים נגני DVD אותם יש לחבר למחשב ונגנים העומדים בפני עצמם, אותם יש לחבר למכשיר הטלוויזיה או לצג. בדומה לנגני תקליטורים (מכשירי קומפקט דיסק), נגני DVD אינם מסוגלים להגביר בעצמם את עוצמת הקול; לא ניתן לחבר אליהם רמקולים באופן ישיר, ויש לעשות זאת דרך מגבר. כל מכשירי ה-DVD מסוגלים לנגן גם תקליטורי אודיו או CD-ROM. רוב מכשירי ה-DVD שיוצרו אחרי שנת 2000 מסוגלים לקרוא קובצי קול דחוסים בפורמט MP3 המוקלטים על-גבי תקליטורי DVD או CD-ROM.
הדסיים
מאפיינים
צינור הפרח משתייר, והוא בדרך כלל מאוחה בשחלה ומתמשך מעליה ונלווה אליה במהלך התפתחותה. אונות הגביע לרוב 4 או 5 או יותר לעיתים רחוקות 3. הם מפורדים או מאוחים למכסה פקע הפריחה (קליפטרה, operculate,calyptra) כמו כן, אונות הגביע חופפות או צמודות אחת לשנייה או מתפצלות באופן לא סדיר.
DVD
היסטוריה
ה-DVD משמש בעיקר בשני תחומים: הפצת תוכנה והפצת סרטים.
הדסיים
מאפיינים
עלי הכותרת - 4 או 5 או לעיתים רחוקות 6 או נעדרים לחלוטין. הם נעוצים בשולי המצעית ומרפדים את צינור הגביע וחופפים או צמודים ונוגעים אחת אחת בשנייה, אך לא מאוחים, או שהם מאוחים במכסה פקע הפריחה, ולפעמים מאוגדים, אך לא מאוחים ויוצרים מעין מכסה.
האבקנים - בדרך כלל בולטים מאוד ומרובים ולעיתים רחוקות רק 4 או 5 או 10. הם ערוכים זקופים בדור אחד או במספר דורים בהיקף המצעית, ובפקע הפריחה הם מכופפים או מקופלים לשתיים. הזירים מופרדים או מאוחים בבסיסם לצינור קצר או ל-4-5 צרורות כנגד עלי הכותרת; המאבקים מורכבים משתי לשכות, כאשר הזירים מקובעים היטב לבסיס המאבקים או לגבם. לשחרור גרגרי האבקה נפתחים המאבקים לכל אורכם בסדקים ולעיתים רחוקות בנקבים בקצה העליון שלהם. רקמת החיבור של המאבק מסתיימת בדרך כלל בבלוטה קודקודית אחת או יותר.
DVD
עקרון פעולה והנדסה
ה-DVD היא מדיה אופטית המאחסנת מידע באמצעות "צריבה" או חריטה על מצע מיוחד. ה-DVD נקרא באמצעות לייזר דיודה באורך גל של 650 ננומטר, ובאמצעות היסט הקרן, כונן ה-DVD יודע לתרגם את החריטה על פני המשטח שעל הדיסק לביטים (מידע בינארי).
הדסיים
מאפיינים
השחלה - תחתית, תחתית למחצה, או לעיתים רחוקות יותר עילית. השחלה מורכבת מ-2 שחלילים מאוחים או יותר, ומאחת או הרבה מגורות, לפעמים ישנן מחיצות לא שלמות. השליות בדרך כלל זוויתיות או לעיתים רחוקות דופניות; בכל מגורה ביצית אחת או רבות; בהמשך השחלה עמוד עלי אחד (נעדר בסוג אחד) ובראשו צלקת אחת.
DVD
סרטי DVD
בתחום הסרטים חולל ה-DVD מהפכה של ממש. עד להמצאתו היה מכשיר הווידאו הדרך הכמעט יחידה לצפות בסרטים שלא בבית הקולנוע. חסרונותיו היו רבים: חוסר בגישה ישירה למידע (כלומר, כדי להגיע לנקודה מסוימת בסרט יש "להעביר" את הסרט במשך זמן רב), איכות תמונה וקול נמוכים ואמינות נמוכה (קלטות הווידאו לא שרדו זמן רב והיו רגישות לחום; הראש-הקורא במכשיר הווידאו התלכלך לעיתים קרובות, דבר שפגם באיכות התמונה). בנוסף לווידאו, היו קיימים בתחילת שנות ה-90 מכשירי לייזרדיסק; הללו היו יקרים, ולכן תפוצתם והיצע הסרטים היו נמוכים. בנוסף, דיסק הלייזרדיסק היה גדול ומסורבל לשימוש.
הדסיים
מאפיינים
הפרי - הלקט, או ענבה, או ענבה הדמויה לבית גלעין או בית גלעין הפרי עם זרע אחד או זרעים מרובים. הזרעים ללא אֶנְדּוֹסְפֵּרְם או אנדוספרם דליל ודק; קליפת הזרע סחוסי או קרומי דק, לפעמים נעדר; העובר ישר או מעוקל.
DVD
סרטי DVD
המצאת ה-DVD פתרה את רוב הבעיות. תקליטורי ה-DVD היו עמידים והנגנים אמינים. אחת מהסיבות לכך היא שמספר החלקים הנעים בהם היה פחות בהרבה מזה שבמכשירי הווידאו. הייתה אפשרות לגישה ישירה לכל נקודה שהיא בסרט, ובדרך-כלל הסרטים היו מחולקים בצורה נוחה לפרקים, לפי סצנות הסרט. איכות התמונה והקול הייתה ללא פגם ולא כהתה עם השנים.
הדסיים
טקסונומיה
באופן מסורתי, מחולקת המשפחה הגדולה לשתי תת-משפחות:
DVD
סרטי DVD
בנוסף, סרטי DVD אפשרו שלל אפשרויות מיוחדות המעשירות את חוויית הצפייה: כתוביות תרגום לשפות שונות, דיבוב בשפות שונות, זוויות צפייה שונות, ותוספת קטעים קצרים הקשורים לסרט, למשל: קטעים שנכללו בסרט עם צילומו אך שהוחלט לא להפיצם (Deleted scenes), קטעי "פספוסים", ראיונות עם יוצרי ושחקני הסרט, סיום אלטרנטיבי לסרט, סרטון "מייקינג אוף", סרטוני "בקרוב" (Trailers) ועוד.
הדסיים
טקסונומיה
חלוקה זו נחקרה על ידי בוטנאים ולאחרונה (2001) נמצאו עדויות גנטיות למיני הדסים עם זיקה ללפטוספרמונים, דבר המעמיד חלוקה מסורתית זו בסימן שאלה.
DVD
סרטי DVD
ספריות הווידאו, בהן היה ניתן לשכור סרטים לצפייה ביתית, המירו ברובן את מלאי הסרטים שלהן מווידאו ל-DVD. ספריות רבות הציעו סרטי DVD בלבד. עקב הפופולריות, מחירם של נגני ה-DVD צנח במהירות עד שהפך לזול יותר ממחיר הווידאו. חסרונו הבולט של ה-DVD על-פני הווידאו - היעדר אפשרות ההקלטה - נפתר בתחילת המאה ה-21, עם המצאת צורב תקליטורי ה-DVD.
חיסרון נוסף של ה-DVD על-פני הווידאו הוא שהתקליטורים עלולים להישרט בקלות על ידי נפילה או הוצאה לא נכונה; שריטה על תקליטור עלולה במקרה הטוב לגרום ל"קפיצה" קלה בזמן הצפייה בסרט או למצב מסוים שבו צריכים לדלג מעל הקטע הנצפה; במקרה הרע לא ניתן לצפות בסרט כלל. לעומת קלטות הווידאו, שאף שאיכותן פוחתת בהדרגה עם הזמן ועם החשיפה לחום ולתנאים מזיקים אחרים, כמעט אף פעם הן לא מגיעות למצב בו לא ניתן לצפות בהן כלל, אלא רק למצב שבו קטע מסוים נמחק.
הדור הבא
כמות המידע שניתן לשמור ב-DVD מספיקה לסרט באורך מלא בהפרדה של עד 720X576 פיקסלים - טוב יותר מהפרדה של שידור טלוויזיה רגיל. עם העלייה בשידורי טלוויזיה בהפרדה גבוהה (HDTV) תוכניות וסרטים רבים מצולמים ומשודרים בהפרדה שהיא טובה יותר מהקיים ב-DVD. ככל שציוד תצוגה ביתי (טלוויזיות ומקרנים) מסוגל להציג הפרדה גבוהה יותר ויותר, מתגבר הצורך בתקן שיאפשר שמירת מידע שתומך בהפרדה גבוהה.
הרזולוציה הגבוהה ביותר המוגדרת ב-HDTV היא 1920X1080 פיקסלים. עבור רזולוציה זו כמות הנתונים היא יותר מפי חמישה מאשר ב-DVD, ולכן לא ניתן לשמור סרט באורך מלא בהפרדה גבוהה מלאה, על DVD יחיד. לפיכך החלו יצרני ציוד הווידאו הביתי לקדם תקנים חדשים למדיה שתוכל להכיל סרטי קולנוע שלמים בהפרדה גבוהה מלאה. ישנם שני תקנים שמסוגלים לאפשר את התמיכה הנדרשת: HD-DVD ו-Blu-ray. בשניהם משתמשים בדיסקים שמידותיהם הפיזיות זהות ל-DVD, אך הנתונים נשמרים עליהם בצפיפות רבה יותר - קרן הלייזר הקוראת אותם היא באורך גל של 405 ננומטר (ב-DVD משתמשים בלייזר באורך גל 650 ננומטר). התקנים אינם תואמים - HD-DVD מאפשר קיבולת של 15 ג'יגה בייט בכל שכבה (עד 30 ג'יגה בייט בכל צד של הדיסק) בעוד ש-Blu Ray מאפשר קיבולת של 25 ג'יגה בייט בכל שכבה (עד 50 ג'יגה בייט בכל צד). בפברואר 2008 הודיעה טושיבה, מפתחת תקן ה-HD-DVD על פרישה מהתחרות, דבר שמשאיר את ה-Blu-Ray כמדיית ה-HD הניידת היחידה.
עם המעבר לרזולוציית 4k, החל שימוש בתקן 4K UHD Blue-Ray המסוגל לאחסן עד 100 ג'יגה בייט.
הגנת זכויות יוצרים
ארגון אולפני הסרטים האמריקני (MPAA) יצר בשיתוף עם הגופים החברים ב-DVD Forum מערכת בשם CSS (ראשי תיבות של Content Scrambling System - מערכת ערבול תוכן) שמטרתה העיקרית היא הגנה על זכויות היוצרים של האולפנים, של השחקנים ושל יוצרי הסרטים. מערכת זו כופה על הצופה ב-DVD לצפות במסכי אזהרה של ה-FBI או בפרסומות, מאפשרת צפייה בסרט רק בכונן שמתאים לקוד האזור (Zone) שנמצא בסרט, ומצפינה את הסרט השמור על ה-DVD כך שרק חברות בעלות רישיון לייצור מכשירי DVD או תוכנות המנגנות DVD יהיו רשאיות לנגן את התוכן הזה.
טכנולוגיה זו פוצחה ב-1999 ונכתבה תוכנה (שהתפרסמה בכינוי DeCSS) שמאפשרת להתגבר על ההגנה. פריצת ההגנה הביאה תוך זמן קצר להגשת תביעה בארצות הברית נגד אדם ששיווק את התוכנה. תביעה זו גרמה לדיונים ציבוריים סוערים בתעשייה ובחברה בכלל, שבהם עמדו על סדר היום הציבורי חופש הביטוי מול ההגנה על זכויות יוצרים. ב-1999 הוציא בית משפט צו מניעה כנגד הפצת DeCSS, אך ב-2004 הפך בית המשפט לערעורים בקליפורניה את ההחלטה וקבע שאיסור ההפצה פוגע בחופש הביטוי שלא לצורך. את התוכנה ניתן כיום להוריד בחינם מאתרי אינטרנט מרובים.
בשנת 2005, יצרה חברת סוני שיטת הגנה נוספת ל-DVD הנקראת ARccOS, שמתבססת על הגנה מבנית של הדיסק על ידי אזורים בדיסק שאינם ניתנים לקריאה, אך נגן ה-DVD מתבקש לדלג עליהם, כך שההגנה לא תשפיע על הצפייה בסרט. השימוש בשיטה זו עורר מחאה שכן דיסקים שהוגנו בעזרתה לא סומנו בצורה ברורה וחלק מהקונים לא הצליחו לצפות בסרטים בכוננים מסוימים, במיוחד כאלה המשולבים במחשב. גם שיטה זו פוצחה וקיימות תוכנות שמאפשרות עקיפה שלה.
אזורי צפייה
כאשר נוצר הסטנדרט הבינלאומי של DVD רצו החברות להגביל את הייצוא והייבוא של סרטי DVD כדי לשלוט בהפצת הסרטים ברחבי העולם ולמנוע מצב שבו ניתן יהיה לצפות בארצות מסוימות בסרט ב-DVD לפני שהסתיימה הקרנתו בקולנוע באותו אזור.
הפתרון היה הוספת פרמטר מסוים בשם Zone או Region שנכלל ב-DVD ומזהה את האזור הגאוגרפי שאליו הוא מיועד. נגן ה-DVD אמור לבדוק שערך זה מתאים לאזור שבו הוא נמכר. החלוקה היא לשמונה אזורים:
מדינות מסוימות הוציאו אל מחוץ לחוק את השימוש בדיסקים שאינם מותאמים לאזור הצפייה המתאים או במכשירים המסוגלים לנגן DVD מכל אזור. אחרות, להבדיל, אסרו על קידוד אזורי צפייה לחלוטין.
מדינת ישראל מאפשרת ליצרני הדיסקים לקודד אזור צפייה אך אינה אוסרת מכירה או השכרה של דיסקים חסרי קידוד או מאזורים אחרים, או של נגני DVD המתעלמים מהקידוד האזורי (region free).
בנוסף, נוצרה דרישה על ידי ה-MPAA לתמיכה של מחשבים, כונני DVD, תוכנות ניגון סרטים, מערכות הפעלה וכרטיסי פענוח בשיטת הקידוד הזו דבר שגרם לשני תקנים: