cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
חלופות לאשפוז פסיכיאטרי
כללי הבית
אופן הפעולה: צוות דיאלוג פתוח מגיע בדרך כלל לבית המשפחה או האדם במשבר, אך ניתן לקיים מפגשים גם בקליניקה של הארגון. מה שמתרחש בפגישות אלה מזכיר מאוד מערכת דמוקרטית, במובן זה שלכל המשתתפים, כולל האדם שנמצא במשבר הפסיכוטי, יש קול והקול שלהם נשמע ונלקח בחשבון. הפניות לקבלת עזרה מתקבלות בטלפון ונענות תוך 24 שעות בשליחת צוות (לרוב שניים עד שלושה אנשים) שמתחיל לעבוד תוך זמן קצר מאוד ולוקח אחריות על מה שמבקשים ממנו. השימוש בתרופות הוא סלקטיבי: בשבוע הראשון ייתכן שימוש בתרופות הרגעה שונות, בעיקר תרופות משרות שינה בכפוף לצורך, זאת מתוך הנחה שחוסר שינה מחליש משמעותית את יכולת האדם להתמודד עם המשבר הפסיכוטי. השימוש בתרופות נוגדות פסיכוזה נדיר מאוד, וניתן רק במצבים חריפים שבהם אין ברירה. רושמים כדורים בודדים ולא מנה חודשית של תרופה. שיעור המקבלים תרופות אנטי פסיכוטיות עומד בערך על 30% מלקוחות התוכנית.
במה זה שונה מאשפוז בבית חולים: ראשית, הכלי המרכזי בטיפול הרפואי הניתן בבית חולים הוא התרופות הפסיכיאטריות הניתנות במינון גבוה, שהופך בהמשך למינון אחזקה. בדיאלוג פתוח השימוש בתרופות הוא במינון הנמוך ביותר האפשרי כדי לקבל תועלת תרופתית, ולמשך הזמן המינימלי ההכרחי, במטרה לאפשר יציאה מהמצב הפסיכוטי האקוטי. שנית: במסגרת הטיפול הפסיכיאטרי המסורתי הניתן בבית חולים פסיכיאטרי המטופל יקבל בדרך כלל אבחנה של הפרעה נפשית כלשהי. לעומת זאת בדיאלוג פתוח אדם לא יקבל אבחנה של הפרעה נפשית. בבית החולים הפסיכיאטרי תופסים את הפסיכוזה כביטוי של מחלה מוחית, ומטרת הטיפול היא להפחית את הסימפטומים. בדיאלוג פתוח מאמינים שהפסיכוזה היא תגובה אנושית לא רצונית למצבי מצוקה רגשית קיצוני או ממושך וכן למצבי טראומה נפשית. האופי ה'דמוקרטי' של עבודת הצוות בדיאלוג פתוח הוא הבדל בולט נוסף מעבודת בית החולים. בעבודת בית החולים יש יחסים פטרוניים והיררכים בין מטפלים למטופלים ובני משפחתם. בעבודת דיאלוג פתוח כל צעד טיפולי יהיה תוצאה של הסכמה הדדית. זאת בהתבסס על ההכרה בכך שהאדם במשבר והמשפחה הם בעלי ידע בעל חשיבות מכרעת בפתרון המצב המשברי.
אזורי פעילות: המסגרת המקורית של דיאלוג פתוח פועלת במערב לפלנד, פינלנד, בעיקר בסביבת הערים טורניו (Tornio) וקומי (Kemi). זהו אזור שמבחינה אפידמיולוגית נחשב לאזור ייחודי מבחינת לחצי החיים שבו (מיעוט הזדמנויות כלכליות), ומבחינת תנאי המחיה (שעות אור, שלג וכדומה). אזור זה התאפיין בשיעור גבוה במיוחד של אבחנת סכיזופרניה. המודל זכה לתשומת לב ברחבי העולם אך לא ידוע על מערכת שאימצה מודל זה בשלמותו. כיום נבחנת הטמעתו הכלל-ארצית בעיקר בבריטניה ובמוקדים רבים בעולם פועלות מסגרות ללימוד הגישה, ביניהם גם בישראל.
מפעילי המסגרת: אנשי מקצועות בריאות שונים (פסיכותרפיסטים, אחיות, עובדים סוציאליים, אחות פסיכיאטריה ועוד), כולם בעלי הכשרה בתחום הטיפול המשפחתי, וכן גם מתמודדי נפש בחלק מין המסגרות.
מימון: בפינלנד המימון הוא על ידי המדינה. מקבלי השירות אינם משלמים עליו כלל. במדינות אחרות בהן מיישמים עקרונות של דיאלוג פתוח (וריאציות שונות על המודל המקורי) ישנם הסדרים אחרים.
ממצאי מחקרים: תוכנית דיאלוג פתוח פועלת מעל 20 שנה באחד האזורים בעלי השכיחות הגבוהה ביותר באירופה של סכיזופרניה. בתקופה זו ירד שיעור המאובחנים ב 90%. כיוון שמדובר באזור קטן יחסית בפינלנד, וכיוון שמאז החלה התוכנית לפעול התקיימו אלפי מפגשים ההערכה היא שכמעט כל אדם במערב פינלנד מכיר אדם שטופל באמצעות התוכנית. מעל. מרבית האנשים. עם אבחנה של סכיזופרניה והפרעות נפשיות אחרות (N=75) בטבלה הבאה מובאות תוצאות מחקר אורך שנמשך 5 שנים:
תוצאות מעקב 5 שנים לפסיכוזה ראשונה במערב לפלנד – למטופלי 'דיאלוג פתוח' מקור:
קרן משפחות מטפלות (Family Care Foundition) גטבורג, שוודיה
בגטבורג, שוודיה, מתקיימת מאז 1987 תוכנית שבה משפחות החיות במשקים כפריים מארחות לתקופות של חודשים ושנים אנשים במצבי משבר נפשי, שהעדיפו טיפול זה על פני הטיפול הפסיכיאטרי המסורתי הניתן בבית חולים פסיכיאטרי. המשפחות מקבלות תמיכה מקצועית והדרכה מהקרן למשפחות מטפלות. המשפחות מקבלות מהמדינה הכיסוי של הוצאות הכלכלה של הדיירים ובנוסף הדיירים עובדים בעבודות המשק השונות (טיפול בבעלי חיים וכדומה).
למי זה מיועד: קהל היעד של התוכנית הוא בעיקר של בוגרים צעירים ובני נוער, שהתנסו בשירותי בריאות הנפש המסורתיים (המערביים) והתאכזבו מהם.
הבסיס הרעיוני: מבחינה אידאולוגית הפרויקט מתבסס על רעיונות של טיפול הוליסטי וממוקד אדם,
עקרונות מרכזיים: א. אותנטיות. ב. גישה הוליסטית, כזו הרואה את האדם כשלם, החי בתוך סביבה והקשר מסוים, ויש לו צרכים שונים ודעות שצריך להקשיב להן ולכבד אותן. ג. הידע הדרוש והיכולת הדרושה כדי לתמוך באנשים הנמצאים במשבר נפשי אינו בהכרח ידע פורמלי (פסיכולוגיה וכדומה). הוא בעיקר ידע לא פורמלי. ד. יצירת שיתופי פעולה: התוכנית שואפת ליצור שיתופי פעולה בין גורמים שונים בקהילה לבין המשפחה. היא מספקת הדרכה למשפחות ותומכת בהם בצורה מתמשכת. באופן זה המשפחות מקבלות את המסר שהן אינן לבד. ה. לפגוש את האנשים בדיוק היכן שהם: משמעות עיקרון זה היא שאם אדם מסוים נמצא בעולם של דמיון ופסיכוזה יש להתחבר לעולם החוויות שלו ולתקף אותן. לא לשלול אותן ולא להתייחס אליהן כסימפטומים של מחלה. ו. מקבלי השירות נקראים בשמם הפרטי, לא לקוחות או כל כינוי אחר. בחלק מהמקרים הם אף יוצרים הסכם עם המשפחה לפיו בני המשפחה יציגו אותם כלפי הסביבה כבני משפחתם כדי להימנע מתיוג.
אופן הפעולה: האדם המתגורר בבית המשפחה משתתף בעבודות המשק החקלאי. המשפחות המאמצות נבחרו לפרויקט לא בזכות מומחיות בתחום בריאות הנפש, אלא בזכות היציבות שלהן ויכולתן האמפתית ורצונם לתת. המשפחות מקבלות תשלום צנוע עבור פעולת, וכן מקבלות מהקרן הדרכה שוטפת וליווי מקצועי. הקשר בין לקוחות התוכנית למשפחות כולל היבט אינסטרומנטלי (הלקוחות עובדים, ומקבלים מחסה וקורת גג), והיבטים נוספים הקשורים להכלה, הקנייה של כישורי חיים, ודברים אחרים שיסייעו ללקוחות להשתלב בחברה הכללית. בחלק מהמקרים (לא בכולם) יש שאיפה להפחית את מינון התרופות הפסיכיאטריות ואף להפסיק אותן לגמרי, בצורה הדרגתית. מטרת התהליך היא להקנות לאדם כלים שיאפשרו לו לחיות חיים מלאים לא כחולה, אלא כאדם.
במה זה שונה מטיפול בבית החולים הפסיכיאטרי: ראשית הטיפול בבית החולים הפסיכיאטרי מתמקד בעיקר בהפחתת הסימפטומים. לעומת זאת עבודת הקרן היא הוליסטית ומתייחסת לאדם כשלמות אחת, לא רק לסימפטומים של ההפרעה הנפשית. שנית: בית חולים הוא מקום פיזי מובדל ומבודד מהקהילה. העבודה של משפחות מטפלות היא בקהילה. שנית: בניגוד לקשר הפורמלי של מטפל ומטופל בבית חולים הקשר בין המשפחה המאמצת ולקוחות התוכנית הוא קשר לא פורמלי, המבוסס על אמפתיה ויכולת להכיל ולהבין. בבית חולים פסיכיאטרי סדר היום נע בעיקר סביב ההפרעה הנפשית וכולל תרופות, השתתפות בפעילויות שונות וכדומה. בתוכנית המשפחות המטפלות סדר היום הוא סביב החיים עצמם, דברים שצריך לעשות במשק, פעילויות של המשפחה ועוד.
אזורי פעילות: נכון ל-2017 מדובר במשפחות בשוודיה בלבד (לא ידוע על מדינה נוספת שאימצה מודל זה).
מפעילי המסגרת: בני משפחה, שאינם אנשי מקצוע טיפולי, המקבלים הדרכה ותמיכה מקצועית ממרכז הקרן, בגטבורג. מימון: על ידי הממשלה. צוות הקרן כולל פסיכותרפיסטים ייעודיים ומנוסים, פסיכולוגים ועובדים סוציאליים.
מימון: המשפחות מקבלות תמורה כספית צנועה עבור העבודה שהן מבצעות. עם זאת היחסים בין צוות הקרן למשפחות מטפלות ובין המשפחות אינם יחסי עובד מעביד רגילים ויש בהם צד לא פורמלי ואותנטי במידה רבה. עבור הלקוחות (שקיבלו גם פסיכותרפיה אינטנסיבית) הטיפול הוא חינם. התוכנית כולה ממומנת על ידי המדינה
ממצאי מחקרים: אין הרבה מחקרים, בפרט לא מחקרים כמותיים, שעסקו ספציפית בתוכנית המשפחות המטפלות. התוכנית הוזכרה במחקר איכותני שעסק בטיפול ממוקד אדם ועסק במאפיינים חסמים וחוזקות של טיפול ממוקד אדם באופן כללי.
בית סוטריה – ירושלים
בספטמבר 2016 הוקם בירושלים בית הסוטריה הראשון בישראל על ידי עמותת סוטריה ישראל, בהובלת הפסיכיאטר פרופ' פסח ליכטנברג. מטרתו של הבית היא להציע מעטפת תמיכה ודיור זמני עבור אנשים בתקופה של משבר נפשי או בעיצומה של חוויה פסיכוטית, מתוך כוונה למנוע את הצורך באשפוז, לעבור את הגל המשברי ולסייע לאדם לחזור למעגלי החיים בקהילה באופן מיטבי. הבית מבוסס על השקפת עולם הוליסטית הרואה את האדם כשלם, והפילוסופיה שעומדת מאחוריו טוענת שמקום בטוח, תקשורת בין-אישית אותנטית, סקרנות והקשבה לא-שיפוטית, וכן הבנה ויחס אנושי מכבד הם כולם תנאים הכרחיים להתמודדות ולהחלמה מיטיבה. בספטמבר 2017 הכיר משרד הבריאות בבית סוטריה כ"בית מאזן" ומאז מספר קופות מסבסדות את שהות הדיירים בו - ביניהם קופת חולים מכבי ולאומית (ומשרד הביטחון). קופות חולים נוספות עתידות להצטרף בעתיד.
בירושלים קיימים שני בתים - בית גברים ובית נשים, בכל אחד מבתים אלו מתגוררים עד עשרה דיירים מגיל 18 ומעלה, החווים קשיים נפשיים מגוונים (לאו דווקא פסיכוזה). הדיירים זוכים לתמיכה מסביב לשעון של צוות מלווים וסיוע של בעלי מקצוע מיומנים. בהתבסס על גישה זו, השהייה בבית נשענת על חיי בית שיתופיים של הדיירים והצוות, באווירה רגועה, בהזנה של אוכל מזין ובריא, בהרבה אהבה ונגישות למגוון רחב של פעילות פנאי, יצירה והרפיה – כל אחד על פי רצונו ובחירתו. ניתנת האפשרות להסתייע בטיפול תרופתי, בפיקוח פסיכיאטר, למי שמעוניין בכך. כמו כן, מוצעת תמיכה למעגל המשפחתי-חברתי של הדייר וליווי בהמשך הדרך. בשנת 2020 נפתח בית מעורב מגדרית בכפר יונה.
בתים מאזנים
בספטמבר 2017 הכיר משרד הבריאות בישראל במודל בשם "בית מאזן". מודל זה נועד להיות מופעל על ידי קופות החולים, ולהתבסס על מקום פיזי, בדומה לבית סוטריה. לדברי ראש שירותי בריאות הנפש, ד"ר טל ברגמן לוי, בכתבה ב"הארץ", אמורים בתים אלה להתבסס פחות על המודל הרפואי ויותר על יכולות של הכלה (הסתכלות טיפולית על בסיס המודל החברתי למוגבלות). ברגמן ציינה עוד שתהיה שונות בין בתים אלה, מבחינת המומחיות בטיפול בהפרעות נפשיות שונות, ולא רק במצבים פסיכוטיים (כפי שקורה במודל המקורי של סוטריה).
חירם
חירם הוקמה בקיץ 2001 בקיבוץ הרדוף בצפון הארץ, כמרכז שיקומי לאנשים במהלך משבר נפשי ולאחריו, ומנוהל במשותף על ידי קופת חולים מאוחדת ועמותת חירם. התהליך הטיפולי בבית משלב גישות רפואיות, פסיכולוגיות וסוציאליות, מתוך ראייה כוללת של המטופל וצרכיו, ואמונה בסיסית ביכולתו להחלים ולחזור לשגרה ולתפקוד. הבית מאפשר מסגרת למניעת אשפוז פסיכיאטרי, ומהווה חוליה משמעותית בסל שירותי בריאות הנפש שקופת חולים מאוחדת מספקת ללקוחותיה. בכך יוצרת הקופה רשת ביטחון של שירות בריאות כוללני. הצוות המטפל כולל פסיכיאטרים, פסיכולוגים, עובדים סוציאליים, תרפיסטים באמנות, מטפלים ברפואה משלימה, וצוות מדריכים מיומן ומנוסה, המלווה את המטופלים במשך 24 שעות ביממה. לצד הטיפול, סדר היום בבית כולל עבודה יצרנית חקלאית, סדנאות יצירה, קרמיקה וטקסטיל ופעילויות חברתיות.
מרכז מרחבים - בנימינה
מרכז מרחבים הוקם בבנימינה בשנת 2007 על ידי הפסיכולוגים עמית וולק ויונתן רייפן, ומספק טיפול אינטנסיבי עבור משפחות במשבר על רקע נפשי של אחד מבני המשפחה. הטיפול במרכז מהווה בין השאר גם כחלופה לאשפוז, אך בשונה מרוב החלופות, משלב טיפול במרחבי החיים הטבעיים של המטופלים (כגון בית המשפחה) עם טיפול בקליניקה. תוך ליווי צמוד בהתמודדויות היומיומיות עם המשבר, נבנית יחד עם המשפחה סביבה תומכת המבוססת על כוחותיה וייחודה של המשפחה, מתוך אמונה שהמשבר יכול להוות גם הזדמנות לצמיחה ולחיזוק הקשרים בין בני המשפחה. הצוות המטפל הוא רב מקצועי, ולכל משפחה מותאמת תוכנית ייחודית, שלרב כוללת מפגשים עם אנשי צוות שונים במהלך השבוע. הטיפול הוא בגישה דינמית- מערכתית (SAT - Systemic Analytic Therapy), המשלבת בין עיסוק בתכנים תוך נפשיים (חלומות, מחשבות, רגשות וחוויות בהווה ובעבר), לבין מעורבות אקטיבית בתחומי החיים בהם יש צורך בתמיכה (כגון הדרכה לצוות בי"ס, תקשורת עם מערכות בריאות הנפש, שילוב בקהילה וכן הלאה).
לאשה
לאִשה הוא שבועון ישראלי בהוצאת "קבוצת ידיעות אחרונות", הפונה בעיקר לקהל נשי, אך עם השנים נעשה פופולרי גם בקרב גברים. הוא המגזין הנפוץ ביותר בישראל, לדוגמה בשנת 2017 הגיע שיעור החשיפה שלו ל-5.4%. בין השנים 1999–2014 הייתה אורנה ננר העורכת הראשית של המגזין. החל מ-2014 העורכת הראשית שלו היא קרינה שטוטלנד, והעורכת האחראית שלו היא מרים נופך-מוזס.
מטרת המוסף בשנת 1947
דבר המערכת הציג את מטרת המוסף:
שבועון עצמאי
ב-23 ביולי 1947 החל "לאשה" לצאת לאור כשבועון עצמאי, בעריכת חמדה נופך-מוזס, משפטנית במקצועה. מהגיליון הראשון הודפסו 200 עותקים, ומחיר הגיליון היה 20 מיל.
עמודי השער
בשנותיו הראשונות הציגו עמודי השער של השבועון נשים עובדות: מורות, לוחמות, אחיות וחקלאיות, וגם את פולה בן-גוריון, אשת ראש הממשלה, ביומה הראשון בשדה בוקר. בהמשך עברו עמודי השער להתמקד בידועניות נאות: מלכות יופי, דוגמניות, זמרות שחקניות וכדומה. הדוגמנית גלית גוטמן הופיעה בשער השבועון 27 פעמים, יותר מכל אדם אחר, במקום השני ניצבת ספיר קופמן עם 25 שערים. ב-70 שנותיו הראשונות זכו רק כעשרה גברים להופיע בשער "לאשה", ובהם צביקה פיק, יאיר לפיד, יהודה לוי וליאור אשכנזי. בשער לא שגרתי, תחת הכותרת "לא תאנסו אותנו לשתוק", הופיעו 22 נשים שעברו תקיפה מינית.
בשנת 2022 זכה שער לאשה לציון יום המאבק הבינלאומי באלימות נגד נשים, בפרס הברונזה לעיצוב, בתחרות הפרסום הבינלאומית היוקרתית "קליאו". השער עוצב על ידי מערכת "לאשה" ומשרד הפרסום "ענבר מרחב"
התייחסות חברתית
השבועון הוא הנפוץ ביותר בישראל, ובעבר היה ניתן למצוא אותו במספרות ובחדרי המתנה רבים, כגון אלה של רופאים ועורכי דין, לנוחות הממתינים. מאפיין זה הגדיל את החשיפה לשבועון, כשאל קוראיו הקבועים הצטרפו קוראים מזדמנים רבים. בשירו "ישנן בנות" (1967) כלל יורם טהרלב את השורה: "ישנן בנות אשר קוראות ללא בושה את השטויות ב'לאשה' וזה, אם תשאלו אותי, כל עולמן התרבותי!".
תחרויות מלכות היופי של ישראל בחסות השבועון
בשנת 1950 ערך "לאשה" את תחרות מלכת היופי הראשונה, מסורת שנמשכת עד 2021.
הוקו צינור כחול-חזה
הוקו צינור כחול-חזה (שם מדעי: Pipile cumanensis) הוא מין של עוף טרופי הדומה לתרנגול הודו, ממשפחת ההוקיים המצוי ביערות הגשם של אמריקה הדרומית. הוא מצוי בטבע בגיאנה ושכנותיה, סביב האורינוקו בוונצואלה ובדרום קולומביה ועד לצפון ברזיל ודרום פרו, בבוליביה ובפרגוואי.
הוקו הצינור מגיע לאורך 69 ס"מ והוא בעל נוצות כחולות כהות עם ראש ועורף לבנים, עיניים אדומות קטנות ודלדל מתחת למקור . הוא בעל צוואר וזנב ארוכים יחסית, ובעל כנפיים קצרות, לבנות במרכזן. המקור לבן וצר כצבע הראש, ומסתיים בבליטה אפורה בקצה. הרגליים ורודות וחזקות, עם אצבעות ארוכות. בעונת הרבייה עוף זה מריע בקריאות עזות, בעודו מעופף בין הענפים. בשאר השנה הוא שקט בהרבה.
ההוקו פעיל ביער בקבוצות של עד 12 פרטים, למעט בעונת הרבייה, אז הוא מסתובב בזוגות מונוגמיים. עוף זה נע בזריזות על הקרקע או על ענפי העצים ומחפש פירות או פרחים למאכל. הוא מעופף חלש למדי והוא עף רק בעת סכנה או כדי לגרש פולש.
לא ידוע הרבה על חיי הרבייה שלהם. בתצפית מקולומביה נראו הוקוים מתרבים בפברואר ומקננים באזור מאי. הקן נבנה על הענפים הגבוהים בצמרת, והתטולה היא בדרך כלל שלש ביצים כחולות-לבנות.
תת-מינים
למין זה ישנם 2 תת-מינים:
חלק מהחוקרים משייכים את המין הוקו צינור טרינידד (Pipile pipile) למין זה.
מלחמת דוד בעמלק
מלחמת דוד בעמלק הוא אירוע המופיע בספר שמואל א', בו מסופר על מרדף בפיקודו של דוד אחרי עמלקים, לאחר שאלו שרפו את עירו צקלג ושבו את כל אנשי העיר.
רקע
בזמן שהותו בצקלג, הכה דוד ערים רבות ואת כל תושביהם, ולקח מהם את כל רכושם, אותו הביא לאכיש. בזכות זאת, האמין אכיש בדוד, וצירף את אנשיו לצבאות הפלשתים להילחם בישראל. כשצבאות פלשתים האחרים ראו את דוד וצבאו, הם כעסו על אכיש על שהביא את דוד למלחמה, וטענו שהוא יבגוד בהם בקרב על מנת "לקנות" את מחילתו של שאול. אכיש הסכים להחזיר את דוד, אף על פי שעדיין האמין בו, ובבוקר שלמחרת דוד חזר לארץ פלשתים.
שרפת העיר
בזמן שדוד ואנשיו לא היו בצקלג, הגיע עמלק, פרץ לצקלג ושרף אותה באש. בנוסף, הוא לקח את כל אנשי העיר בשבי, ביניהם שתי נשותיו של דוד.
כשדוד ואנשיו הגיעו לצקלג וראו את האסון, הם בכו זמן מרובה, עד שאזל כוחם לבכות. סיבה נוספת לבכייתם מביא משה וינשטוק: לא רק שנחרבה עירם, אלא קשה למצוא את המחריבים, משום שצקלג נמצאת במדבר, בו יש מקומות רבים שאליהם ניתן לברוח ושניתן להסתתר בהם.
שאלת דוד בה'
לאחר שבכו, ביקש דוד מאביתר הכהן את האפוד כדי לשאול את ה' האם לרדוף ולהכות את עמלק. ה' אמר לדוד שירדוף, ושהוא יצליח במשימתו וינצח את עמלק.
מרדף דוד
במהלך רדיפתם, פגש גדודו של דוד איש מצרי בשדה. החיילים לקחו אותו לדוד, ולאחר מכן השקו אותו והאכילו אותו, לאחר שלושה ימים שלא אכל. אחרי שאכל, סיפר האיש כי הוא נער מצרי, שהיה עבד לעמלקי, ולאחר שחלה, השאיר אותו אדונו שם. לאחר ששמע זאת, ביקש דוד מהנער שיראה לו איפה נמצא הגדוד הזה, והנער הסכים והורידו לגדוד.
הריגת עמלק והחזרת השבויים
כשהגיעו הנער ודוד, הם ראו את העמלקים יושבים להם בשטח, וחוגגים וסועדים מן השלל שלקחו מערי יהודה, ביניהן צקלג. בבוקר למחרת, תקף אותם דוד וצבאו, עד הערב, והכה את כל העמלקים מלבד מ-400 נערים שברחו עם גמליהם. לאחר ההתקפה, דוד שחרר את כל השבויים, ביניהם נשותיו, ואת כל הרכוש החזריו לבעליו.
טענות התוקפים כנגד הנשארים בנחל
כשחזר דוד עם צבאו מההתקפה לנחל הבשור, טענו מספר אנשים מן הלוחמים שתקפו את הגדוד, שרק התוקפים ראויים לקבל מן השלל, אך מי ששמר על הכלים יקבל רק את רכושו שהיה שייך לו לפני ההתקפה, ואת משפחתו. דוד ענה כנגדם, שכולם לקחו חלק במלחמה, ולכן כולם יקבלו מן שלל עמלק: על חוק זה נכתב:.
חלוקת שלל עמלק
במהלך שובו של דוד לצקלג, חילק דוד מן השלל שלקח מהעמלק לזקני יהודה בכל הערים בהן עבר בדרכו לעירו.
סלמה הייק
סלמה הייק פינו (בספרדית: Salma Hayek Pinault; נולדה ב-2 בספטמבר 1966) היא שחקנית קולנוע, במאית ומפיקה מקסיקנית-אמריקאית. הייק החלה את הקריירה שלה במקסיקו עם תפקידים בטלנובלות "Nuevo amanecer" (1988–1989) ו-"Teresa " (1989–1990), וכן בדרמה הרומנטית "סמטה בקהיר" (1995), עליה קיבלה מועמדות לפרס אריאל. עד מהרה היא ביססה את מעמדה בהוליווד עם הופעות בסרטים כמו "דספרדו" (1995), "מצאת החמה עד צאת הנשמה" (1996) ו"דוגמה" (1999).
בשנת 2002 גילמה את הציירת פרידה קאלו בסרט הביוגרפי "פרידה", שאותו גם הפיקה, מה שהפך אותה לשחקנית המקסיקנית הראשונה שהייתה מועמדת לפרס האוסקר לשחקנית הטובה ביותר, ובנוסף הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב, לפרס גילדת שחקני המסך ולפרס הבאפט"א. בשנים שלאחר מכן, היא השיגה הצלחה מסחרית נוספת עם הקומדיות "מגודלים" (2010), "מגודלים 2" (2013) ו"שומר הראש והמתנקש" (2017); וזכתה לשבחי המבקרים על הופעותיה בדרמות "אגדת האגדות" (2015), "Beatriz at Dinner" (2017) ו"בית גוצ'י" (2021).
ביוגרפיה
נולדה בשם סלמה הייק חימנס (Salma Hayek Jiménez) בעיר הנמל קואצקואלקוס, במדינת וראקרוס שבחוף המזרחי של מקסיקו, למשפחה קתולית. אימה מקסיקנית ממוצא ספרדי, בעוד שאביה מקסיקני ממוצא לבנוני. אמה של הייק דיאנה חימנז הייתה זמרת אופרה וסוכנת כישרונות מקומית, אביה, סמי הייק, היה מנהל חברת נפט מקומית. יש לה אח בשם סמי. הייק החלה ללמוד בגיל 12 במוסד הקתולי "אקדמיית הלב הקדוש, גראנד קוטיאו" אשר בלואיזיאנה, שם אובחנה אצלה דיסלקסיה. בעקבות קשיי הסתגלות החליטה הייק לחזור בחזרה אל משפחתה במקסיקו, לאחר מכן נשלחה לחיות אצל דודתה שביוסטון, טקסס, שם למדה עד גיל 17. הייק התחילה ללמוד במקסיקו סיטי באוניברסיטת איברואמריקאנה יחסים בינלאומיים, אך נשרה מהלימודים במטרה להפוך לשחקנית קולנוע.
קריירה
בשנת 1989, כשהייתה הייק בת 23, החלה לשחק בטלנובלה מקומית מצליחה בשם "תרזה". תפקידה בסדרה הפך את הייק לכוכבת מקומית ומעמדה צבר תאוצה בשנת 1994 בעקבות הופעתה בסרט המקסיקני המצליח "סמטה בקהיר" המבוסס על הרומן באותו שם מאת נגיב מחפוז, שעליה קיבלה מועמדות ל"פרס אריאל" (פרס האקדמיה המקסיקנית).
הייק קיבלה את הכרתה העולמית הראשונה בסרט האקשן של רוברט רודריגז "דספרדו" בשנת 1995, בסרט גילמה הייק את קרולינה אהובתו של גיבור הסרט אל מריאצ'י (אנטוניו בנדרס), על תפקידה בסרט קיבלה הייק את פרס סאטורן לשחקנית המשנה הטובה ביותר. שנה לאחר מכן השתתפה בסרט נוסף של רודריגז שנקרא "מצאת החמה ועד צאת הנשמה" בכיכובם של ג'ורג' קלוני וקוונטין טרנטינו.
ב-1997 שיחקה הייק בסרט מועמד 4 פרסי אמי, "הגיבן" המבוסס על הנובלה "הגיבן מנוטרדאם", בסרט גילמה הייק את דמותה של אזמרלדה, כמו כן שיחקה הייק לצידו של כוכב הסדרה הקומית "חברים" מת'יו פרי בקומדיה הרומנטית "נישואים חפוזים". לאחר מכן שיחקה הייק בתפקידים קטנים בסרטים "סיוט בחדר המורים", "דוגמה" שם גילמה את דמותה של המוזה ובמערבון הבדיוני "פרוע על המערב" שם גילמה הייק את דמותה של ריטה אסקובר.
ב-2003 חזרה הייק לשתף פעולה עם רוברט רודריגז הפעם בחלק השלישי ב"טרילוגיית ספיי קידס", ובחלק השלישי "טרילוגיית מקסיקו" "היו זמנים במקסיקו".
בדצמבר 2005 ביימה את הווידאו קליפ לשירו של פרינס "Te Amo Corazón", בכיכובה של חברתה השחקנית מיה מאסטרו. הקליפ צולם במרוקו. בריאיון למגזין "W" סיפרה הייק שפרינס עודד אותה ואף דחק בה במשך תקופה לחזור לתפקיד הבמאית ולביים את הקליפ, לאחר התנסות יחידה שהייתה לה עד אז בבימוי "תפקיד קטן בטלוויזיה" (פרינס אף כתב את השיר "Valentina" על שם בתה הפעוטה של הייק, ולנטינה פלומה פינו. אף על פי שהשיר מופנה אל הבת, הוא עתיר במחמאות לאם, ועוסק רובו ככולו בה).
בהמשך השתתפה בעיקר בסרטים בינוניים מבחינת הכנסות וביקורות, הבולטים מביניהם היו קומדיית הפשע "רישיון לגנוב", המערבון הקומי "בנדיטס" והדרמה המוזיקלית "מעבר ליקום".
בשנת 2007 קיבלה הייק מועמדות לפרס אמי על תפקידה בסדרה הפופולרית "בטי".
בשנת 2012 שיחקה בקומדיה "הנה בא הבוקס" בכיכובו של קווין ג'יימס. בשנת 2014 שיחקה בסרט הפעולה של ג'ו לינץ "אברלי". בשנת 2015 שיחקה בסרט "כמו מאהב אנגלי" עם פירס ברוסנן
בשנת 2019 שיחקה בקומדיה "הורים תחת השפעה" עם אלק בולדווין. בשנת 2020 שיחקה בסרט הקומדיה "שחקי אותה בוסית" לצדן של רוז ביירן וטיפאני האדיש.
בשנת 2021 שיחקה בתפקיד משני בסרט הביוגרפי "בית גוצ'י" בבימויו של רידלי סקוט, בתפקיד של מגדת העתידות, פינה אוריימה.
מועמדויות ופרסים
מועמדת פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר לשנת 2002, מועמדת פרס גלובוס הזהב, ומועמדת לפרס אמי לבידור בפריים טיים.
זכתה בפרס אמי לבידור בשעות היום על ספיישל טלוויזיוני לילדים שביימה, Maldonado Miracle (2004).
חיים אישיים
הייק המקסיקנית התאזרחה בארצות הברית.
ב-9 במרץ 2007, הייק אישרה את אירוסיה למיליארדר הצרפתי ומנכ"ל חברת קרינג פרנסואה-הנרי פינו, וכן את הריונה. היא ילדה את בתם, ולנטינה פלומה פינו ב-21 בספטמבר 2007 בלוס אנג'לס, קליפורניה. הם נישאו ב-14 בפברואר (ולנטיין דיי) 2009 בפריז. ב-25 באפריל 2009 הם נישאו בשנית בוונציה, איטליה.
שמעון רוקח
שמעון רוקח (כ"ג בסיוון תרכ"ג, 10 ביוני 1863 – י"ב בשבט תרפ"ב, 10 בפברואר 1922; כונה גם השיח' או הש"ר, על פי ראשי תיבות שמו) היה ממייסדי נווה צדק, משכונותיה הראשונות של תל אביב, כתב "הצבי" ופעיל ציבור בארץ ישראל. נכדו של ישראל ב"ק, אחיו הצעיר של אליעזר רוקח ואביהם של ישראל רוקח ויצחק רוקח.
קורות חייו
שמעון רוקח נולד וגדל בירושלים, להורים חסידים בני היישוב הישן. מצד אביו, יצחק רוקח, היה צאצא של הרב אלעזר רוקח אשר עלה לארץ מפולין בשנת 1740. סבו של שמעון (מצד אמו מרים), היה הרב ישראל ב"ק. דודו היה ניסן ב"ק, הממונה על כולל החסידים בירושלים.
בצעירותו למד בישיבת עץ חיים. ב-1884, והוא בן 21, עבר ליפו, לאחר שהתבקש על ידי אביו, אשר קיבל מהשלטונות העות'מאנים את הזיכיון על גביית "מס המרכבה" ("בדל-אל-קרוסה"), לנהל את גביית המס בדרך בין יפו לירושלים, בח'אן בשער הגיא. שמעון נחל הצלחה בענייני הכספים ויכול היה גם להתפנות לפעילות ציבורית למען קהילת יהודי יפו.
עת ששימש כראש קהילת יהודי יפו, ב-1886, הקים רוקח ביחד עם אחיו את אגודת "עזרת ישראל", שמטרתה הייתה לסייע לעולים המגיעים ביפו, ולצמצם את ממדי העזיבה והחזרה לאירופה בקרבם ולשם מתן פתרון לבעיית הצפיפות ההולכת וגדלה בעיר. האגודה אף ניסתה לאחד את הקהילה היהודית-אשכנזית ביפו, שהייתה מפוצלת בין חסידים ומתנגדים. בנוסף, האגודה הקימה את בית החולים היהודי הראשון ביפו (בית החולים שער ציון) ואת הספרייה הראשונה בעיר, "שער ציון" (שלימים הפכה לספריית בית אריאלה).
רוקח הכיר היטב את תהליך היציאה מן החומות כפי שהתרחש בירושלים בעת ששהה בה, והחליט להציע לתושבי יפו תהליך דומה. 48 איש נרשמו לאגודה, ויחדיו הקימו ב-1887 את שכונת נווה צדק על קרקעות שמכר להם, בתנאים נוחים ביותר, אהרון שלוש.
ב-1903 היה ממקימי אגודת "פרדס" וניהל אותה במשך כעשרים שנה.
בשנת 1905 ביחד עם פרץ פסקל וכמה אנשים נוספים הקים את פרדס "בחריה" שהיה הפרדס הגדול ביותר בארץ על שטח של כ-600 דונם.
בתקופת גירוש יהודי תל אביב-יפו על ידי הטורקים שהחל באפריל 1917 עמד שמעון רוקח ביחד עם מאיר דיזנגוף, מנחם יצחק קליונר, בצלאל יפה ואחרים בראש ועד ההגירה המרכזי של מגורשי תל אביב שלקח על עצמו את הטיפול בענייני המגורשים.
לשמעון ולאשתו רחל נולדו חמישה ילדים: יוסף, חנה, יצחק, ישראל ומרים. לימים היה בנו, ישראל רוקח, ראש עיריית תל אביב. בנו יצחק רוקח, היה לימים מנהל אגודת "פרדס", מייסד "הסינדיקט לתפוזי יפו" וחבר התאחדות האיכרים. בתו, חנה, נישאה לרופא לאון מג'רו. לבני הזוג נולדה הבת לאה, לימים פסלת וציירת.
שמעון רוקח נפטר בשנת תרפ"ב בווינה, אליה נסע להתרפא. הובא לקבורה בבית העלמין טרומפלדור בתל אביב.
ביתו
"בית שמעון רוקח" הוקם בנווה צדק בשנת 1887 ותוכנן על ידי אדריכל אוסטרי. הוא היה מהמפוארים בשכונה, וכלל כיפת נחושת. כיום עומד ברח' רוקח מס' 36. נכדתו של שמעון רוקח, הפסלת לאה מג'רו מינץ, החלה בשיפוץ הבית בשנת 1982 באופן עצמאי, ללא כל תמיכה ציבורית. כיום מוצגות שם עבודותיה ומוצגים הקשורים בתולדות המשפחה והשכונה.
הנצחתו
על שמו רחוב שמעון רוקח בשכונת בית ישראל בירושלים.
גיורגי חריסטוב
קריירה
חריסטוב החל את הקריירה המקצוענית שלו במועדון פרטיזן בלגרד היוגוסלבי, בעונת, והמשיך לשחק במועדון עד עונת. בסך הכל ערך 61 הופעות וכבש 21 שערים בכל שנותיו במועדון.
בשנת 1997 חתם על חוזה שמוערך בסכום של כ-1.5 מיליון אירו במועדון בארנסלי האנגלי שיירד ליגה בזמן עונתו הראשונה של חריסטוב, הוא המשיך במועדון גם בזמן שיירד לליגת המשנה עד לעונת כשהפעם סיכום העונות שלו בקבוצה עמד על 45 הופעות ו-8 שערים.
לאחר מכן, בשנת 2000 עבר למועדון ההולנדי ניימכן ששיחק בליגת העל ההולנדית. הוא המשיך במועדון עד לשנת 2002 (עונת ), ובמדי הקבוצה ערך 55 הופעות וכבש 18 שערים. לאחר מכן עבר למועדון ההולנדי זוולה, ששיחק גם הוא בליגה ההולנדית הראשונה לאחר שחתם חוזה לעונת שבה ערך 13 הופעות וכבש 4 שערים. בשנת 2004 עבר לקבוצת דנפרמלין הסקוטית ששיחק בליגה הראשונה בסקוטלנד לעונת, שבה ערך 8 הופעות בלבד ולא כבש.
בעונת עבר לשחק בישראל, כשהגיע כחלק מקבוצת הזרים החדשה של הפועל נצרת עילית. לאחר שלא הרשים בתקופה של כארבעה חודשים, שוחרר חריסטוב בתאריך ה-2 באפריל 2006, אך הוחזר יום לאחר מכן לאחר שהבטיח למערכת המקצועית בקבוצה כי יתאמץ להשאיר את הקבוצה בליגת העל.
לאחר שעזב את ישראל שיחק בקבוצות נוספות ביוון, קפריסין, אזרבייג'ן ופינלנד, ובשנת 2010 פרש ממשחק פעיל.
באד בול
באד בול (בגרמנית: Bad Boll, נקראה בול עד 31 במאי 2007, בגרמנית: Boll) היא עיירה במדינת באדן-וירטמברג בדרום גרמניה.
גאוגרפיה
באד בול ממוקמת בחלקו הצפוני של רכס ההרים סוואביאן אלב כ-10 ק"מ מזרחית לגופינגן. בין אולם לשטוטגרט.
היסטוריה
באזור שנת 800 לספירה נבנתה בבול כנסייה, עליה נבנתה כנסייה אחרת בראשית המאה ה-12.
האזכור המתועד הראשון של המקום היה בשנת 1155 על ידי פרידריך ברברוסה.
ב-1595 התגלו בבול מעיינות חמים וגופרית. ב-1596 נבנה מבנה מרחצאות מרפא במקום. המבנה שונה בשנים 1823-1825, ומאז ועד היום לא השתנה. בשנת 1853 נרכשו מרחצאות המרפא על ידי הכומר והתאולוג יוהאן בלומהארדט שהשתמש בו כמרכז אוונגליסטי אשר משך אליו אנשים בשל יכולות הריפוי שלו, ובילה שם את שארית ימיו. בנו כריסטוף פרדריק בלומהארדט המשיך את דרכו של אביו בספא עד מותו בשנת 1919. ב-1921, משפחת בלומהארדט העבירה את מתחם הספא לידי הכנסייה המוראבית. בשנת 1945 נוסדה במקום האקדמיה הפרוטסטנטית באד בול, הראשונה מסוגה בגרמניה.
משנת 2005, מסדר הדיאקוניסות של הכנסייה הפרוטסטנטית של וירטמברג מפעיל את הספא. מאמיני הכנסייה המוראבית ממשיכים להתפלל בה כיום.
האקדמיה הפרוטסטנטית באד בול
האקדמיה הפרוטסטנטית באד בול (בגרמנית: Evangelische Akademie Bad Boll), על אף היותה שייכת לממסד הפרוטסטנטי, לא מניחה קווים מנחים פרוטסטנטיים עבור הבאים לוועידות הנערכות בה בתחומי מדעי החברה, פוליטיקה, דת, כלכלה והסביבה. להפך, האקדמיה מעודדת קבלה של זוויות ראייה שונות ודיונים בנושאים שנויים במחלוקת. כמו כן, האקדמיה מעודדת את הבנת השונה - הפליט מחוץ למדינתו, הנכים ורגשות מאמיני דתות אחרות בענייני רוחניות. בשנה מבקרים בקורסים וועידות באקדמיה כ-18,000 אנשים, הוועידות ממומנות חלקית על ידי הכנסייה הפרוטסטנטית בבאדן-וירטמברג..
טי סיריז
Super Cassettes Industries Private Limited ששמה המסחרי הוא T Series (טי סיריז), היא חברת מוזיקה הודית וחברת הפקות סרטים שנוסדה על ידי גולשאן קומאר ב-11 ביולי 1983. מוכרת בעיקר בזכות פסקולי הסרטים הבוליוודים ושירי הפופ ההודי שהוציאו מיוצגיה. טי סיריז היא אחת מחברות המוזיקה ההודיות הגדולות ביותר, יחד עם זי מיוזיק וסוני מיוזיק אינדיה.
קומאר, שלפני הקמת החברה היה מוכר מיץ פירות בדלהי, ייסד את טי סיריז כחברה למכירות שירים מפסקולים של סרטים בוליוודים. בסופו של דבר הפכה החברה לחברת הקלטות קטנה ורשומה. הפריצה של החברה באה עם יצירת פסקול הסרט לשובר הקופות Qayamat Se Qayamat Tak שבוים על ידי אנאנד מילינד, נכתב על ידי מאג'רו סולטנפורי, והושר על ידי אמיר ק'אן וג'והי צ'אוולא. פסקול הסרט הפך לאחד מאלבומי המוזיקה ההודיים הכי נמכרים בשנות השמונים של המאה הקודמת. החברה הפכה לחברת מוזיקה מובילה כאשר השתחרר הסרט Aashiqui ב-1990 אשר בוים על ידי נאדים שבראן. פסקול הסרט מכר 20 מיליון עותקים והפך לאלבום המוזיקה ההודית הנמכר ביותר בכל הזמנים. בשנת 1997 נרצח גולשאן קומאר על ידי מאפיה בהודו. טי סיריז ניתנה בירושה לבתו בושאן קומאר ולאחיו הצעיר קרישאן קומאר שמחזיקים בבעלות משותפת על החברה.
מברק הפלה
מברק הֶפְלֶה (בגרמנית: Höfle-Telegramm) הוא מסמך נאצי סודי שיורט על ידי המודיעין הבריטי בראשית שנת 1943, והמצוי כיום בארכיון שבקיו באנגליה. בשנת 2000 הורד סיווג המסמך והתאפשר פרסומו לציבור.
טי סיריז
ערוץ היוטיוב של טי סיריז, שמעלה בעיקר טריילרים לסרטים, הוא הערוץ הנצפה ביותר ביוטיוב בכל הזמנים, עם 68 מיליארד צפיות נכון ל-אוקטובר 2020. לערוץ 157 מיליון מנויים, מה שמדרג אותו במקום הראשון בעולם מבחינת רשומים. לטי סיריז יש 29 ערוצים עם יותר מ-201 מיליון מנויים נכון לדצמבר 2021 ו-173,451,794,481 מיליארד צפיות נכון לדצמבר 2021. פיודיפאי הוציא על טי סיריז 2 דיסים, כחלק מהתחרות על התואר "היוטיובר הכי נעקב".
מברק הפלה
המסמך מורכב משתי הודעות: האחת לאדולף אייכמן בברלין, והאחרת לפרנץ היים – סגן מפקד משטרת הביטחון והאס דה בגנרלגוברנמן – בקרקוב. המסמך נשלח ב-11 בינואר 1943 על ידי הרמן הֶפְלֶה (Hermann Höfle), קצין אס אס שמונה על ידי אודילו גלובוצניק לראש המטה המיוחד של "מבצע ריינהרד" במחוז לובלין. המסמך מעיד על הגעה של יהודים למחנות ההשמדה בשבועיים שקדמו למשלוח המברק ובמשך השנה הקשורים במבצע ריינהרד לחיסול יהדות פולין.
תרגום לאנגלית ולעברית
12.  OMX de OMQ         1000          89 ? ?
State secret! To the Reich Security Main Office, for the attention of Schutzstaffel Obersturmbannführer EICHMANN, Berlin [gap, rest missed]
13/15.  OLQ de OMQ         1005          83 234 250
State secret! To the commander of the Sicherheitspolizei (Security Police), for the attention of SS Obersturmbannführer HEIM, Cracow. Re: 14-day report Operation Reinhard|. Reference: radio telegram from there Recorded arrivals until 31 December 42, L 12761, B 0, S 515, T 10335 totaling 23611. Situation [gap] 31 December 42, L 24733, B 434508, S 101370, T 71355, totaling 1274166.
SS and police leader of Lublin, HÖFLE, Sturmbannführer.
ניתוח המברק
מדובר בפענוח של הודעה מוצפנת. ככל הנראה מקור ההודעה במכונת ההצפנה אניגמה. היירוט אינו מלא (סימן השאלה "?" וכן הרווחים המופיעים הם עדות לכך).
לצורך בהירות ניתן לארגן את הנתונים בטבלה: הספרה "5" הוספה בטבלה שלהלן לנתוני טרבלינקה, והיא יכולה להיחשב כאומדן נכון מהסיבות הבאות:
חשיבות המסמך
לפי פרסום של שני חוקרי שואה, "נראה שמנתחי מודיעין בריטיים שפענחו את ההודעה החמיצו את חשיבותה בזמן המלחמה. אין ספק שהדבר קרה משום שההודעה עצמה כללה רק אותיות מזהות (ולא שמות מלאים) עבור מחנות הריכוז. לאחר האותיות הופיעו מספרים. הרמז היחיד היה אזכורו של מבצע ריינהרד, שמשמעותו הייתה חיסול יהדות פולין. אולם סביר שמפענחי האניגמה בבלצ'לי פארק לא הכירו את הנושא באותה תקופה".
מסמך זה הוא השני שפירט את מספר הנרצחים במבצע ריינהרד (המסמך האחר הוא מסמך קורהר, המשתמש במספרים ממברק זה).
מלבד אזכור של מספרים עבור שנת 1942, המברק מעיד גם שמחנה הריכוז מיידנק היה חלק מ"מבצע ריינהרד", עובדה שלא נודעה להיסטוריונים קודם לכן.
פתגם
פתגם הוא סוג של יצירה עממית קצרה כגון אמרה וחידה, המבטא מסר דידקטי או רעיון כלשהו הנוגע לכלל.
בהגדרתו, "הפתגם הוא סוגה (ז'אנר) ספרותית עממית, המצטיינת בצורתה הקצרה ובניידותה מהקשר להקשר. רוב התרבויות מכירות את השימוש בפתגמים הן בהקשרים שבשיח בעל-פה הן בטקסטים כתובים מסוגים מגוונים, כולל ספרות יפה, דברי חוק ומשפט, טקסטים דתיים, עיתונות, פרסומת ועוד". פתגמים מבטאים לרוב ערכי מוסר וניסיון חיים. אנשים בוחרים להשתמש בְּפתגמים שהם רלוונטיים לַשיח האקטואלי בו הם מעורבים. הם עושים זאת כדי לשכנע את בני שיחם בעמדתם ולתת משנה תוקף לדבריהם. על הנמענים לקשר את הסיטואציה הריאלית בה הם מצויים לכלל המקובל המוצג בפתגם. בנוסף לכך, ישנה משמעות לכלל הגורמים השותפים באירוע בו אומרים פתגם ובהם הדובר, הקהל ונסיבות הזמן והמקום. הצמצום המצוי בַּפתגם, ניסוחו המוקפד ויכולתו ליצר גרסאות חדשות כמו גם תִפקודו בהקשרים משתנים מסייעים לו להיות גורם משמעותי ובעל השפעה בהעברת מסרים. תפקודם של פתגמים מורכב: מצד אחד, זוהי סוגה שמרנית המשמשת אמצעי דידקטי לחיזוק דפוסי החיים המסורתיים הפנים קבוצתיים ומצד שני, היא גשר לתקשורת רב-תרבותית ומשמשת כלי להפצת רעיונות ומסרים אוניברסליים. הגמישות המצויה בפתגמים והעברתם בעל-פה מאפשרת להם לשרוד שינויים סביבתיים רבים ולעבור מדור לדור.
היסטוריון התרבות יוהאן הויזינחה מציין:
שאלת חשיבות איתור ואזכור מקורותיהם של פתגמים
פתגמים מותירים את רישומם בתרבויות שונות גם מבלי שידוע מהו מקורם ומיהו מחברם. את עצמאותם ואת כוח השפעתם הם שואבים מהמסר הגלום בהם, עיצובו הייחודי ובחירתם של בני אדם להשתמש בהם. דוגמה לכך היא הפתגמים הבאים: "אפשר להוביל את הסוס אל השוקת, אבל אי אפשר להכריח אותו לשתות.", "הכלבים נובחים והשיירה עוברת", "הזאב שבע והכבשה שלמה." ועוד, אשר מקורם אינו ידוע, אך הם מוכרים לציבור הרחב ומצויים בשפות רבות.
בשונה מכך, פתגמים רבים לקוחים ממקורות עבריים קדומים ומטקסטים קנוניים אחרים. הבולטים שבהם הם התנ"ך ובמיוחד ספרי משלי וקהלת המיוחסים לשלמה המלך והמשנה ובמיוחד פרקי אבות בהם מצוינים לרוב התנאים להם מיוחסים הדברים. הדבר נותן לפתגמים אלה תוקף של אסמכתא ומעצים את השפעתם. פתגם שמרבים לצטט מפרקי אבות ו:ו הוא "כָּל הָאוֹמֵר דָּבָר בְּשֵׁם אוֹמְרוֹ מֵבִיא גְאֻלָּה לָעוֹלָם", אולם בדרך כלל לא זכה פתגם זה שיצוין שם אומרו. בתלמוד הבבלי מביא את האמרה רבי אלעזר בשמו של רבי חנינא (מסכת מגילה, טו, א). נראה, שכוח השפעתם של פתגמים הוא רב גם אם מחברם ומקורם לא מוזכרים.
לעיתים קרובות, פתגמים אינם ציטוט מדויק של מקורם, ורק ניכרת זיקתם אליו. כך למשל, קשה שלא להבחין בעקבותיו של הפסוק מקהלת "שַׁלַּ֥ח לַחְמְךָ֖ עַל־פְּנֵ֣י הַמָּ֑יִם כִּֽי־בְרֹ֥ב הַיָּמִ֖ים תִּמְצָאֶֽנּוּ." (קהלת יא א) בפתגמים המתורגמים הבאים: "עשה מעשה טוב וזרוק (אותו) למים" (בוכרית, תאג'יכית-יהודית), "מעשה טוב עשה והוא יפגוש אותך [בדרך]" (גאורגית), "שלח לחמך לנהר (לים) כעבור אלף שנים תמצאנו."(ערבית-יהודית בלהג יהודי בבל) למרות שפתגמים אלה ורבים כמותם אינם ציטוט מדויק של מקורם, השתלבותם בשיח לא נפגמת בשל כך ולרוב אף מתעצמת משום שהשימוש בהם באופן זה קולח הרבה יותר והדובר לא נדרש לאמץ את זכרונו ולציין את המקור.
להלן כמה דוגמאות לפתגמים שהם ציטוט של המקור העברי כלשונו:
דוגמה: "לֵךְ־אֶל־נְמָלָה עָצֵל רְאֵה דְרָכֶיהָ וַחֲכָם." (משלי ו ו).
"טוֹב שָׁכֵן קָרוֹב מֵאָח רָחוֹק."(משלי כז י)
"אֵיזֶהוּ חָכָם? הַלּוֹמֵד מִכָּל אָדָם." (אבות ד א)
"אִם אֵין אֲנִי לִי, מִי לִי?" (אבות א יד)
שינוי נוסח
לעיתים עובר הפתגם שינויים סגנוניים, אך מהותו אינה משתנה. דוגמה לכך הוא הפתגם "המרחם על אכזרים סופו ש[הוא] מתאכזר לרחמנים". נוסח זה אינו מופיע בספרות התורנית, שבה מופיעים הנוסחים הבאים:
שינוי נוסח מהותי יותר עבר הפתגם הבא המופיע במסכת סנהדרין במשנה: "כל המקיים נפש אחת, מעלים עליו כאילו קיים עולם מלא" (משנה, סנהדרין ד ה). הנוסח המופיע בתלמוד הבבלי הוא: "כל המקיים נפש אחת מישראל, מעלים עליו כאילו קיים עולם מלא" (תלמוד סנהדרין לז ד). תוספת המילה 'מישראל' בנוסח התלמודי משנה את משמעות הפתגם ומגדירה מי היא הנפש האחת המוזכרת בו. הדבר שונה מן הגרסה המופיעה במשנה תורה לרמב"ם לפיה: "כל המקיים נפש אחת בעולם, מעלין עליו כאילו קיים עולם מלא" (משנה תורה סנהדרין יב ג). גרסה זו מרחיבה את הגדרתה של הנפש האחת ומדגישה את האוניברסליות של הפתגם.
מעברם של פתגמים בין תרבויות ושפות
במהלך ההיסטוריה האנושית התרחשו תהליכי נדידה, הגירה, סחר בינלאומי ועוד, אשר הביאו ליצירת מפגשים רב תרבותיים. כתוצאה מכך חל מעבר של מידע, רעיונות, מנהגים, מסורות וגם של פתגמים בין האוכלוסיות השונות. התמציתיות המצויה בפתגמים, עיצובם הייחודי והמסר הערכי העולה מהם, הופכים אותם, פעמים רבות, לכלי תקשורת שימושי ויעיל במפגשים רב תרבותיים אלה. בנוסף לכך, האפשרות להתאים את הפתגמים לסביבתם החדשה תוך יצירת גרסאות חדשות להם ולעיתים גם תוך תרגומם לשפות אחרות, מקלה את השתלבותם בשיח האקטואלי ומעצימה את השפעתם עליו. דוגמה טובה לכך היא הפתגם הפופולרי: 'הכה בברזל בעודו חם' (ניכרת זיקתו של הפתגם למקור העברי אבות דרבי נתן טז, ג: 'ברזל כל זמן שהוא באור עושין ממנו כל כלים שירצו'). הפתגם מצוי בנוסח זה בשפות רבות כגון אנגלית, רוסית, ספרדית, יידיש ועוד ואילו בבוכרית (תאג'יכית-יהודית) מופיעה הגרסה הבאה: 'הכה בתנור בעודו חם'. כלומר, 'הברזל' הומר ל'תנור' ובכך מותאם הפתגם לסביבה המרכז אסיאתית בה ללחם הנאפה בתנור, מעמד ייחודי ומקודש. אופים אותו בתנור חמר שעליו להיות חם מאוד על מנת שהבצק ידבק לדופנותיו ולא ייפול. זוהי דוגמה להתאמת ציור לשוני בפתגם לתרבות הסביבתית בה הוא נאמר, דבר המגביר את השפעתו.
אל-מועז עלי
אל-מועז עלי זיין אל-עאבדין עבדאללה (בערבית: المعز علي زين العابدين عبد الله; נולד ב-19 באוגוסט 1996) הוא כדורגלן קטרי המשחק בא-דוחייל ובנבחרת קטר בעמדת החלוץ.
קריירת מועדונים
ביולי, עלי הצטרף לקבוצת ל.א.ס.ק. לינץ מהליגה האוסטרית השנייה. ב-14 באוגוסט 2015 עלי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 2-1 לאוסטריה לוסטנאו. ב-27 בנובמבר 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-4 נגד פלורידסדורפר.
בינואר חתם בקולטורל לאונסה מהליגה השלישית בספרד. ב-3 באפריל עלי הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-1 נגד ארנידנה, והפך לכדורגלן הקטרי הראשון שכובש באחת מן התחרויות הספרדיות.
בקיץ עלי חזר לקטר וחתם בלחוויאה. ב-27 בספטמבר 2016 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 4-5 נגד אל-מוחיית'ר. בסיום העונה, עלי נבחר לכדורגלן הצעיר של העונה בליגת העל הקטרית, וזכה עם הקבוצה באליפות קטר. בקיץ התאחדה לחוויאה עם א-ג'ייש לקבוצת א-דוחייל ועלי הצטרף לקבוצה המאוחדת.
קריירה בינלאומית
בשנת עלי היה שותף לזכייה של נבחרת הנוער בגביע אסיה בכדורגל עד גיל 19. בשנת השתתף עם הנבחרת בגביע אסיה בכדורגל עד גיל 20.
ב-8 באוגוסט 2016 עלי ערך את הופעת הבכורה הרשמית שלו בניצחון 1-2 נגד.
עלי נכלל בסגל הנבחרת לקראת גביע אסיה בכדורגל 2019. ב-13 בינואר הבקיע רביעייה בניצחון 0-6 נגד. עלי הצליח להבקיע את ארבעת השערים ב-51 דקות, ההספק השני בטיבו בתולדות גביע אסיה בכדורגל. עלי הבקיע 9 שערים בתחרות, והיה שותף לזכייה הראשונה של קטר בגביע אסיה ואף נבחר לשחקן המצטיין.
זמן קצר לאחר הניצחון 0-4 נגד, עטרה האחרונה לבית הדין של AFC, בטענה כי עלי אינו זכאי לייצג את קטר כיוון שלא נולד בקטר ועל פי תכנון AFC, עליו לחיות במדינה 5 שנים לאחר גיל 18 אם בכוונתו לייצג את הנבחרת. עלי, טען להגנתו כי משום שאמו נולדה בקטר, החוק לא חל עליו וזוכה מכל אשמה.
עלי השתתף עם הנבחרת גם בהופעתה הראשונה של קופה אמריקה 2019.
נכלל בסגל נבחרת קטר לטורניר מונדיאל 2022.
קרב ים ברנץ
קרב ים ברנץ הוא קרב ימי שהתרחש במלחמת העולם השנייה, ב-31 בדצמבר 1942, מצפון לנורווגיה, בים ברנץ, בין אוניות ליווי בריטיות שליוו את השיירה שמספרה JW 51B מסקוטלנד אל חצי האי קולה שבברית המועצות ובין אוניות השטח של הצי הגרמני. הקרב התקיים בתנאים קשים, בשיאו של החורף הארקטי. כתוצאה מכישלון הצי הגרמני בקרב זה (ובקרבות שקדמו לו) הדיח היטלר את מפקד הצי אריך רדר ומינה תחתיו את קרל דניץ.
רקע
לאחר הפלישה הגרמנית לברית המועצות ביוני 1941, הפכו הנמלים בחצי האי קולה, שבצפון ברית המועצות, למוצא הימי היחידי של ברית המועצות דרכו יכולה הייתה לקבל אספקה אזרחית וצבאית. החל מאוגוסט 1941 החלו לפעול השיירות הארקטיות שהובילו אספקה, נשק ותחמושת מארצות הברית ומבריטניה אל ברית המועצות. הצי הגרמני שבסיסיו היו ממוקמים לאורך החוף הנורווגי, פעל בים הנורווגי ובים ברנץ כדי לפגוע בשיירות ולשבש את האספקה החיונית לברית המועצות.
רוחבו של המסדרון שבין נורווגיה ובין האזור הקפוא של האוקיינוס הארקטי שבו היה ניתן להפליג היה כ-500 קילומטר בקיץ וכ-250 קילומטר בחורף. בקיץ הסכנה העיקרית לשיירות הייתה פעולת הצוללות הגרמניות ובחורף היו אלו מטוסי הלופטוואפה שבסיסיהם היו בנורווגיה. בסוף 1942 עמד הקרב על סטלינגרד בעיצומו ורוב מטוסי חיל האוויר הנאצי הוסטו למשימות בחזית המזרחית וכך עברה משימת יירוט השיירות לאוניות השטח.
היטלר ייחס חשיבות רבה הן לשליטתו בנורווגיה שסבר כי היא המטרה המועדפת לפלישה על ידי בעלות הברית והן לפעולות הימיות שנועדו לפגוע בסיוע לברית המועצות. הוא נתן פקודה מפורשת למפקד הפיקוד הצפוני של הצי: "מאחר שלכוח הימי יש עתה את האחריות העיקרית לשמר את יכולתה של גרמניה בסיכול ניסיונן של בעלות הברית לחמש מחדש את ברית המועצות, עליו לפעול להשגת יעד זה בנחרצות". אולם, באותה עת, המשיכה הפקודה, "יש לנהוג בזהירות מרבית, אפילו כנגד כוחות אויב שכוחם שקול לכוח הגרמני, כיוון שלא רצוי לחשוף את ספינות הדגל של הצי הגרמני לסיכונים גדולים". מומחים צבאיים טענו לאחר המלחמה כי פקודה כזו, המשתמעת לשתי פנים, היא בעייתית מאוד וייתכן כי תרמה לכישלון הכוח הגרמני. בנוסף, ביקש היטלר, לקבל עדכון מיידי על כל המבצעים הימיים המתקיימים בזירה מאחר שכדבריו: "איני מסוגל לעצום עין בעת שהספינות פועלות". יחסו של היטלר אל הצי היה דו צדדי. מצד אחד ייחס לצי תפקיד מרכזי ושאף להתחרות בצי הבריטי בעל המוניטין ומצד שני לא העריך את מפקדי הצי וראה בחלק מהם כחדלי אישים וכגורמים בעלי פוטנציאל חתרני.
הרכב הכוחות
השיירה הבריטית JW 51B, בפיקודו של רוברט סנט וינסנט שרברוק, כללה:
הכוח הגרמני הימי, בפיקודו של תת-אדמירל אוסקר קומץ, כלל:
בסיס הכוח הגרמני היה בפיורד אלטה שבצפון מערב נורווגיה.
מסע השיירה
שיירת אוניות הסוחר הפליגה צפונה מלוך יו (Loch Ewe) שבצפון מערב סקוטלנד ב-22 בדצמבר 1942 ופגשה ב-25 בדצמבר את כוח הליווי שלה שהגיע מאיסלנד. השיירה פנתה והפליגה לצפון מזרח והתמודדה עם מזג אוויר סוער שכלל רוחות עזות וגלים גבוהים. הסערה, שהגיעה לשיאה ב-28 וב-29 בדצמבר, גרמה לשיירה לסטות מנתיבה. כשהשתפר מזג האוויר, התברר כי חמש ספינות איבדו קשר פיזי עם השיירה. ספינה אחת נשלחה לחפשן ולמחרת הצטרפו שלוש מהספינות האובדות אל השיירה. שתי הספינות הנותרות עשו את דרכן באופן עצמאי אל חצי האי קולה.
הקרב
עקב קיומו של הקרב בעיצומו של הלילה הארקטי ועקב פיזורן של הספינות הבריטיות והגרמניות וחוסר הוודאות שלהן לגבי מיקום הספינות בכוחותיהם, לא כל שכן ספינות האויב, הקרב שנערך היה מפוזר ובמהלכו לא היה ברור לחלק מהספינות על מי הן יורות ומי יורה על מי, מי הן הספינות שבקרבתן וכמה ספינות מעורבות בקרב.
ב-08:30 בבוקר, ב-31 בדצמבר, בעת שהשיירה הייתה מצפון לנורדקאפ שבנורווגיה, זיהתה אחת הקורבטות הבריטיות שתי משחתות. לכוח הבריטי נמסר לפני כן כי שתי משחתות של הצי הסובייטי אמורות להגיע כסיוע לליווי השיירה ולכן ביצעה המשחתת "אובדיורייט", שהייתה ממוקמת בחלקה הדרומי של השיירה, נוהל זיהוי עצמי כלפי המשחתות ממערב לשיירה. בתגובה לאיתותי ה"אובדיורייט", פתחו המשחתות הגרמניות באש וניתנה פקודת קרב בכוח הבריטי. כחצי שעה מאוחר יותר, זיהתה משחתת מפקד הכוח הבריטי, ה"אונסלו", את ה"אדמירל היפר" באותו אגף, בחלקה האחורי של השיירה. ארבע משחתות בריטיות הסתובבו ונעו למגע עם ה"אדמירל היפר" בעוד שמשחתת חמישית נצטוותה להמשיך עם השיירה ולנסות למסך אותה באמצעות עשן.
שרברוק ידע כי כוח האש של הכוח הגרמני עולה בהרבה על שלו, וכי אם ישתמש בכל המלאי של נשקו העיקרי - הטורפדו, יאבד את יכולת ההרתעה. לכן, שמר את ירי הטורפדו להמשך הקרב. הוא ביצע תמרון מדומה של ירי טורפדו ואכן, ה"אדמירל היפר" נסוגה זמנית בהתאם להוראות המפקדה הגרמנית שלא לסכן את הספינות. ה"היפר" שבה ותקפה שנית והפעם הצליחה לפגוע באופן קשה ב"אונסלו". המשחתת הבריטית יצאה מכלל פעולה אך הצליחה לאחר הקרב להמשיך עם השיירה עד היעד במפרץ קולה. בהתקפה נפצע קשה המפקד הבריטי שרברוק והפיקוד על הכוח המלווה עבר למשחתת "אובידיינט". עתה פנתה ה"היפר" אל חלקה הצפוני של השיירה ותקפה את שולת המוקשים "בראמבל" (Bramble) שעסקה במיסוך השיירה בעשן. ה"בראמבל" נפגעה והמשחתת הגרמנית "אקהולדט" קיבלה הוראה לסיים את המלאכה וטיבעה את ה"בראמבל". חלק גדול ממלחיה נמשו על ידי ספינת הדיג שולת המוקשים ה"נורת'רן ג'ם" (Northern Gem). באותה שעה כבר פנתה ה"היפר" דרומה ותקפה את ה"אובידיינט" ואת ה"אקטיס". ה"אקטיס" נפגעה קשות אך המשיכה במשימתה של מיסוך השיירה בעשן. הגרמנים לא הבחינו בכך שפגעו בשולת מוקשים ודיווחו כי טיבעו משחתת.
בעקבות חילופי האש הגיעו הסיירות של כוח R, ה"שפילד" וה"ג'מייקה" לאזור הקרב. הן הגיעו מצפון והכוח הגרמני לא ידע על קיומן ולא הבחין בהן. ב-11:30 פתחו הסיירות באש על ה"אדמירל היפר" וגרמו לה נזק מסוים. קומץ, ששהה על ההיפר, סבור היה תחילה כי הוא מותקף על ידי אחת ממשחתות הכוח המלווה, אך כשהבין את טעותו נסוג מערבה. מקרה נוסף של זיהוי שגוי היה כשה"שפילד" סברה שהיא יורה על "אדמירל היפר", אך למעשה ירתה על ה"אקהולט" וטיבעה את המשחתת הגרמנית.
בינתיים, התקרבה ה"ליצו" מהאגף המזרחי של השיירה וירתה אש לא יעילה אל השיירה שעדיין מוסכה בעשן על ידי "אקטיס" הטובעת. ה"ליצו" המשיכה בכיוון צפון מערב במטרה לחבור אל ה"היפר", אך נתקלה בסיירות "שפילד" ו"ג'מייקה". שני הצדדים, שחששו מהתקפת טורפדו מכרעת מצד היריב על אוניות הקרב העיקריות שלהם, נסוגו בעת ובעונה אחת וכך, מעט אחרי צהרי היום, נסתיים למעשה הקרב. שתי הסיירות של כוח R עוד ליוו מרחוק את הכוח הגרמני עד אשר היה ודאי כי הכוח חוזר לבסיסו. באותה עת שבו והתכנסו אוניות השיירה הבריטית למבנה המקורי שלהן.
סוף דבר
הצטרפותן של הסיירות "שפילד" ו"ג'מייקה" לקרב שיבשה את תוכניות הגרמנים. גם ההססנות שגילו האוניות העיקריות שלהן תרמה לכך שלמעשה, למרות טיבוע שתי ספינות של הצי הבריטי, נכשלו הגרמנים במטרתם: פגיעה באוניות הסוחר ובמטענן.
השיירה המשיכה בדרכה, במזג אוויר סוער, ועגנה ב-3 בינואר 1943 בנמל ואנגה שבברית המועצות. כל 14 ספינות הסוחר הגיעו בשלום ליעדן, פרקו את מטענן ושבו ללא פגע לבריטניה.
בצד הגרמני היו לתוצאות הקרב השלכות חשובות על תפיסת הקרב ועל שדרת הפיקוד בקריגסמרינה. על אף שהקרב היה מצומצם יחסית בהיקפו ונסתיים ללא מנצח ברור, כישלונן המוחלט של אוניות השטח הגרמניות בפגיעה באוניות הסוחר הבריטיות, מול כוח מלווה נחות, הביא להעברת הדגש בצי הגרמני ללוחמת הצוללות. המפקד העליון של הקריגסמרינה, אדמירל אריך רדר, הציע את התפטרותו להיטלר וזה קיבל את ההצעה ומינה תחתיו את קרל דניץ, מפקד צי הצוללות הגרמני שהיה צעיר יחסית.
בצד הבריטי עוטר מפקד הכוח המלווה, רוברט סנט וינסנט שרברוק, בצלב ויקטוריה. שרברוק אמר כי העיטור הוענק למעשה לכל צוות ה"אונסלו".
וימבלדון (כדורגל)
מועדון הכדורגל וימבלדון (באנגלית: .Wimbledon F.C) היה מועדון כדורגל מווימבלדון שבלונדון, אנגליה.
ב-2002 העתיק המועדון את פעילותו לעיר מילטון קינס שבבקינגהמשייר, עקב קושי למצוא מגרש ביתי בסטנדרטים הנדרשים, והחל לפעול תחת שם חדש - מילטון קינס דונס. מעבר המועדון הרחק ממקורותיו, לא התקבל בהאהדה על ידי אוהדי הקבוצה, אשר בתגובה הקימו מועדון חדש - AFC וימבלדון.
היסטוריה
המועדון נוסד בשנת 1889 ושיחק במשך מרבית שנות קיומו במסגרות חובבניות וחצי-מקצועניות, בטרם הצליח להתקבל לפוטבול ליג בשנת 1977. המועדון הצליח להעפיל לליגה הראשונה בשנת 1986, לאחר תשע עונות בלבד במסגרת הפוטבול ליג וארבע עונות לאחר ששיחק בליגה הרביעית.
המועדון המשיך לשחק בליגה הראשונה ולאחר מכן בפרמייר ליג מאז 1986 ועד שנת 2000. בשנת 1988 הצליחו וימבלדון אף לזכות בגביע האנגלי לאחר שניצחו בגמר את קבוצת הפאר ליברפול בתוצאה 1:0. בכך הפכו למועדון השני בהיסטוריית הכדורגל האנגלי שזכה גם בגביע האנגלי וגם בגביע החובבים (FA Amateur Cup), תחרות כדורגל אנגלית שהתקיימה בין השנים 1893 ל-1974 ובה השתתפו מועדוני כדורגל חובבניים, ובו זכו וימבלדון בעונת 1962/63.
ב-1991, בעקבות פרסום דו"ח טיילור, שקבע כי כל האצטדיונים של הקבוצות המרכזיות יהפכו לכל-מושביים, בהם לכל צופה בקהל יהיה מושב, התקבלה במועדון החלטה להעתיק את אצטדיון הקבוצה מאצטדיון פלו ליין (Plough Lane) ששימש אותה משנת 1912. המועדון החל לחלוק את אצטדיון סלהרסט פארק עם קריסטל פאלאס הלונדונית. סידור זה תוכנן להיות זמני, אך לבסוף נמשך למעלה מעשר שנים. ב-2002, לאחר שנדחו מספר אפשרויות למיקומים אחרים באזור, המועדון קיבל אישור לעבור 90 ק"מ צפונה למילטון קינס בבקינגהמשייר. המעבר הרחק ממקורותיו של המועדון בדרום לונדון היה מאוד לא פופולרי בקרב רוב אוהדי הקבוצה ובקרב אוהדי כדורגל באופן כללי. קבוצת אוהדים הקימה בתגובה למעבר המתוכנן מועדון חדש: AFC וימבלדון. המעבר המתוכנן נערך בספטמבר 2003, וביוני 2004 הפך מועדון הכדורגל וימבלדון למילטון קינס דונס.
בהקשר הישראלי, ואליד באדיר שיחק במועדון בעונת 1999/2000, וכבש שער אחד במדיה מול מנצ'סטר יונייטד.
ממלכת בריטניה הגדולה
ממלכת בריטניה הגדולה שידועה גם בשם הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה הייתה מדינה במערב אירופה בין השנים 1707 ו-1800. היא נוצרה ב-1 במאי 1707 מאיחוד בין ממלכת אנגליה וממלכת סקוטלנד על פי חוק האיחוד 1707. הממלכה החדשה השתרעה על פני כל בריטניה הגדולה. יוסד פרלמנט חדש בווסטמינסטר שבלונדון אשר שלט בממלכה החדשה. שתי הממלכות הקודמות חלקו את אותו שליט מאז המלך ג'יימס השישי מלך סקוטלנד שהפך לג'יימס הראשון מלך אנגליה ב-1603.
ממלכת בריטניה הגדולה הפכה לממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד ב-1801 כשהתאחדה עם ממלכת אירלנד על פי חוק האיחוד של 1800.
מבנה פוליטי
בממלכת בריטניה הגדולה שלט מלך יחיד, כמו בשנים 1603–1707 (מלבד השנים בהן היו קיימים חבר העמים הבריטי והפרוטקטורט). אך לא כמו בשנים אלו, שלט בבריטניה בית מלוכה אחד בניגוד לשני בתי מלוכה נפרדים (אנגלי וסקוטי). העברת הכתר לבית מלוכה משותף נעשתה על ידי חוק ההתיישבות האנגלי וחוק הביטחון הסקוטי. חוק ההתיישבות קבע כי המלך חייב להיות צאצא פרוטסטנטי של סופיה מהנובר כדי שימשיך את שושלת הנובר.
כח החקיקה היה בידי הפרלמנט של בריטניה הגדולה, שהחליף את הפרלמנט של אנגליה והפרלמנט של סקוטלנד. כמו הפרלמנט הנוכחי, הפרלמנט של בריטניה הגדולה היה בנוי משני בתים: בית הנבחרים ובית הלורדים. בשני הבתים ניתנו לאנגליה וסקוטלנד מושבים. מספר המושבים של סקוטלנד היה קטן יחסית לחלקה באוכלוסייה מכיוון שהייצוג בפרלמנט באותה עת לא היה לפי גודל האוכלוסייה אלא לפי המיסוי. מבחינה זו, קיבלה סקוטלנד מספר מושבים גבוה יותר מהחלק היחסי של תושביה בתשלום המיסים. סקוטלנד שלחה 16 נציגים לבית הלורדים ובחרה 45 חברים לבית הנבחרים כששאר המושבים היו של חברים מאנגליה ו-ויילס.