cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ערן שנדר
קריירה
שנדר כיהן כפרקליט המדינה בתקופת ההתנתקות, והורה לפתוח בחקירה בחשד להעלבת עובד ציבור נגד אליצור סגל, שכתב מאמר שביקר בחריפות את הרב הצבאי הראשי. סגל זוכה פה אחד על ידי הרכב של תשעה שופטים בבית המשפט העליון, שקבעו שמדובר במאמר פוליטי המוגן על ידי חופש הביטוי.
לאחר סיום תפקידו בפרקליטות המדינה
במאי 2019, לצד בכירים לשעבר בפרקליטות המדינה ובייעוץ המשפטי לממשלה, חתם על גילוי דעת כנגד חקיקת פסקת התגברות והרחבת חוק החסינות.
חיים אישיים
שנדר נשוי ואב לחמישה ילדים. בתו נעמה שנדר היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה.
דסטרקשן
דסטרקשן (Destruction) היא להקת ת'ראש מטאל גרמנית.
הלהקה הוקמה בשנת 1982 תחת השם "Knight of Demon" אך שינתה אותו לשמה הנוכחי בשנת 1984.
לאורך רוב שנות התשעים הלהקה לא הייתה חתומה בחברת הקלטות גדולה, ונאלצה להקליט את אלבומיה בהפקה אישית, עד אשר חתמה בחברת ההפקות "Nuclear Blast" בשנות ה-2000.
הלהקה הופיעה בישראל פעמיים: בפעם הראשונה כחלק מפסטיבל מטאליסט ב-2005, ובפעם השנייה בשנת 2013.
גדעון שגיא (מעצב גרפי)
גדעון שגיא (נולד ב-1939) הוא מעצב גרפי ישראלי, מייסד סטודיו "גדעון שגיא – עיצוב תקשורת חזותית". עבודתו הנודעת ביותר היא עיצוב לוגו מפלגת הליכוד.
ביוגרפיה
שגיא נולד בפתח תקווה. בילדותו ובנערותו הרבה לעסוק בציור, ובין היתר אייר איורים שנתפרסמו ב"דבר לילדים". עבודת העיצוב הגרפי הראשונה שהכין הייתה הלוגו של גימנסיה אחד העם פתח תקווה, שבה זכה במקום הראשון בתחרות עיצוב הלוגו. בצה"ל שירת בגדוד 51 של חטיבת גולני.
בשנת 1962 החל את לימודיו במחלקה לגרפיקה שימושית בבצלאל. בעת לימודיו זכה בפרס הרמן שטרוק. בשנת 1966 חזר למרכז, והתקבל למשרד הפרסום טל של הפרסומאי אליהו טל ועבד שם לזמן קצר.
בשנת 1971 החל לעבוד כפרילאנסר, במעמד מעצב חיצוני, עבור חברת הפרסום דחף. הוא עיצב עבור החברה בעיקר מודעות לעיתונים. בשנת 1974 עיצב את הלוגו של מותג העוף של תנובה "תנועוף". בשנת 1977 קיבל לידיו את העיצוב של קמפיין הבחירות של מפלגת הליכוד. במסגרת זאת עיצב עבור המפלגה את הלוגו שלה, ובה האות למ"ד מעוצבת כדגל מתנפנף - עיצוב שהפך לאחד המפורסמים בתולדות הפוליטיקה הישראלית, ומשמש כבסיס ללוגו המפלגה עד היום. בשנת 1980 שינה מעט הפרסומאי ראובן אדלר את הסמל על בסיס הגופן העברי "חיים" בתצורה מוטה והוסיף את הצבע הכחול. בשנת 1980 עיצב את הלוגו של מפעלי תיירות עין גדי.
בשנים 1980, 1982, 1985 ו-1997 עיצב את כרזת יום העצמאות. במהלך השנים עיצב מעל 40 בולים לשירות הבולאות הישראלי ואף מספר בולים לאו"ם. הבול הראשון שעיצב, בשנת 1977, הוא בול הנח"ל, עם דימוי של קסדת פלדה המשמשת גבעה ועליה בתים ומגדל מים. כמו כן עיצב בשנת 2003 את בול יום השואה. לאורך השנים אף עיצב מספר מטבעות, למשל מהדורה מיוחדת של מטבעות שהוצאו לכבוד ההכרה בתל חצור כאתר מורשת עולמית של אונסקו, סדרה שהוציא בנק ישראל בשנת 2014, וסדרה נוספת לכבוד ההכרה בעבדת כאתר מורשת עולמית של אונסקו, סדרה שהוציא בנק ישראל בשנת 2015.
בשנת 2020 העלה את תערוכת היחיד "רשמים" בגלריה העירונית בגבעתיים, באוצרותה של נטע הררי נבון. את התערוכה ליווה סרט בן 9 דקות שצילם יואב בצלאלי, שעוסק בעבודות האמנות של שגיא ובקריירה שלו כמעצב גרפי.
רוצה לראות אתכם במקומי
רוצה לראות אתכם במקומי הוא אלבום הבכורה של עמיר לב, אשר יצא בשנת 1991. את האלבום הפיק לואי להב, עיבד משה לוי, ודנה ברגר ואתי אנקרי ליוו אותו בקולות רקע .על אף שחברת ההקלטות NMC השקיעה בתקליט הבכורה של לב 80,000 דולרים, האלבום נחל כישלון מסחרי ומכר 600 עותקים.
האלבום נוצר עקב כך שלב שלח קלטת שירים שלו לאריאל זילבר. לב העריץ את "תמוז", בה היה חבר זילבר. הוא ניסה להניע קריירה מוזיקלית דרכו, וראה בו השראה. זה התגלגל למפגש בביתו של לב בירושלים ומשם ליצירת האלבום והפקתו על ידי לואי להב ומשה לוי, מהבולטים בתעשייה באותה תקופה. בדיעבד סיפר לב שההפקה הנוצצת של להב הייתה הסיבה לכישלון של האלבום, ושזו לקחה את השירים למקום רחוק וזר שלא אליו הם יועדו להגיע.
נאוכרוס
נֵאוֹכֵרוּס (שם מדעי: Neochoerus; מילולית: "חזיר חדש") הוא סוג מכרסם נכחד ממשפחת הקביתיים שחי באמריקה הדרומית ובאמריקה הצפונית בסוף הפליסטוקן. בני הסוג היו קרובים לקפיבארה והיו גדולים יחסית כשהגדולים מביניהם עלו על 200 ק"ג.
רוב המינים חיו בדרום אמריקה מבוליביה עד לארגנטינה המין נאוכרוס פינקניי הוא היחיד שהיגר צפונה ונמצא עד למקסיקו ודרום ארצות הברית. כמו הקפיברות הם היו אוכלי צמחים רגועים אשר חיו חצי מזמנם במים. ייתכן שגם חיו בעדרים גדולים.
Da Game Is to Be Sold, Not to Be Told
Da Game Is to Be Sold, Not to Be Told הוא אלבום האולפן השלישי של הראפר האמריקאי, סנופ דוג, והראשון שלו בחברת התקליטים נו לימיט. הוא אלבומו הראשון שאינו יצא לאור תחת חברת התקליטים Death Row Records, והראשון שפורסם לאחר שינוי הכינוי של סנופ דוג מ"סנופ דוגי דוג" בחברת התקליטים שהתפרסמה בעיקר בהתמחותה בראפ בסגנון דירטי סאות' - No Limit Records של מאסטר פי.
האלבום הגיע בשבוע הראשון לצאתו למקום ה-1 במצעד הבילבורד 200, כשמכר מעל 519,000 עותקים. האלבום שהה במקום הראשון במצעד גם בשבוע שלאחר מכן כשמכר מעל 245,000 עותקים נוספים, והגיע במהרה למעמד אלבום פלטינה בארצות הברית. האלבום הגיע למעמד פלטינה כפולה מאוחר יותר באותה השנה. האלבום מאופיין בכך שרוב האמנים המשתתפים בו הם מנו לימיט, וסטה בסגנונו משני אלבומיו הקודמים של סנופ. Da Game Is to Be Sold, Not to Be Told נחשב על ידי רבים ממעריציו וממבקרי מוזיקה כאחד מאלבומיו הגרועים ביותר של סנופ דוג.
אנדרו בירד
אַנְדְרוּ בּירְד (באנגלית: Andrew Bird; נולד ב-11 ביולי 1973) הוא מוזיקאי, כותב, מלחין, מולטי-אינסטרומנטליסט ושחקן אמריקאי. בתחילה הוא נודע דרך עבודתו עם הלהקה Squirrel Nut Zippers, לאחר מכן הקים את הלהקה Bowl of Fire, וכעת מוכר בעיקר כמוזיקאי עצמאי. כלי הנגינה העיקרי של בירד הוא הכינור, אם כי הוא מיומן בנגינה גם על כלים אחרים כגון הגיטרה, המנדולינה, הקסילופון, והגלוקנשפיל. בירד ידוע ביכולות השריקה המרשימות שלו, ואכן ברבים משיריו הוא משתמש בשריקות ככלי מוזיקלי נוסף.
חיים מוקדמים ולהקת ״Bowl of Fire״ (1973-2002)
בירד התחנך מגיל 4 על פי "שיטת סוזוקי", שיטה להוראת מוזיקה שנהגתה על ידי הכנר והפדגוג היפני שיניצ׳י סוזוקי. ההנחה העומדת בבסיס השיטה היא כי לכל אדם ישנה המסוגלות ללמוד מסביבתו. על כן המרכיב המרכזי של תהליך הלמידה הוא יצירה של ״הסביבה הנכונה״ להוראת למוזיקה (בין היתר: היטעמות בקהילה מוזיקלית; נגינה מגיל צעיר מאד; התמקדות בכלי נגינה אחד). בעקבות חינוכו טיפח בירד את כישרונו בנגינה על כינור ואת יכולות השריקה שלו.
בשנת 1991 סיים בירד את לימודיו בתיכון Lake Forest, ובשנת 1996 סיים תואר ראשון בנגינה בכינור באוניברסיטת נורת'ווסטרן. באותה השנה הוא שחרר עצמאית את אלבום הסולו הראשון שלו Music of Hair. האלבום הציג לראווה את יכולותיו בנגינת כינור, אם כי סגנונו המוזיקלי (פולק אמריקני ואירופאי, ג׳אז ובלוז) שונה מאוד מזה של יצירותיו המאוחרות יותר. בהמשך לכך, החשיפה הראשונית שלו הגיעה דרך שיתוף פעולה עם הלהקה Squirrel Nut Zippers שכלל הופעה בשלושה מאלבומיהם בין 1996 לבין 1998.
בשנת 1998 בירד שחרר את Thrills כאשר הוא עומד בראש להקתו Andrew Bird's Bowl of Fire, ומיד לאחר מכן ב-1999 את אלבומם השני Oh! The Grandeur. שני האלבומים הושפעו מסגנונות הפולק, הג'אז והסווינג, כאשר בירד תרם את קולו ונשען בנגינתו בעיקר על הכינור.
קריירת סולו מוקדמת (2003-2005)
הלהקה Bowl of Fire התפרקה באופן לא רשמי בשנת 2003 ובירד המציא עצמו מחדש כאמן סולו. אלבומו Weather Systems משנת 2003 היה יחסית דליל (9 שירים, 34 דקות), כאשר שניים מהשירים בו ("I", "Skin") הם גרסאות מוקדמות של שירים מאלבומים מאוחרים יותר. בירד הצהיר שהאלבום הוא מעין פרויקט צד שצמח במהלך העבודה בת חמש השנים להקלטת אלבומו הבא.
The Mysterious Production of Eggs משנת 2005 היה ההמשך של ההתקדמות לעבר סגנון אינדי-פולק אקלקטי. האלבום היה מלא יותר מקודמו (14 שירים, 53 דקות) וזכה לשבחי המבקרים. שני אלבומי הסולו של בירד הצביעו על היפרדות מסגנון היצירה המוקדם שלו. בירד החל להשתמש יותר בגיטרה, בגלוקנשפיל, בשריקות, בנוסף לנגינה בכינור ולשירה.
חתימה עם חברת ההקלטות Fat Possum Records והצלחה מסחרית (2006-2011)
בספטמבר 2006 בירד הוחתם לחברת ההקלטות Fat Possum Records, ובמרץ 2007 הוא שחרר את אלבומו Armchair Apocrypha. האלבום מציג שימוש עשיר יותר בגיטרה חשמלית, בשונה מההפקה האקוסטית של Eggs, אם כי השירים משני האלבומים עדיין דומים באופיים. בינואר 2007, לפני יציאתו הרשמית לשוק במרץ, האלבום דלף לאינטרנט. עם זאת, האלבום הצליח להימכר במעל 100,000 עותקים. גם אלבום זה זכה לשבחי המבקרים, אך הפעם בירד זכה גם להופעות בטלוויזיה המסחרית (תוכניות הלילה של דייוויד לטרמן ושל קונאן או'בריאן). ההופעות בתקשורת לוו בסיבוב הופעות נרחב שנתחם בשני מופעים, בניו-יורק ובלוס אנג'לס, כאשר לשניהם נמכרו כל הכרטיסים.
אלבום הסולו הבא של בירד, Noble Beast, שוחרר בינואר 2009 וכלל 14 שירים חדשים. הוצאה מהודרת ומוגבלת של האלבום כללה עטיפה חלופית ולוותה בדיסק הבונוס האינסטרומנטלי Useless Creatures. האלבום זכה לביקורות אוהדות וקיבל את הציון 79 מתוך 100 מאתר Metacritic המשקלל ביקורות ודירוגים ממספר רב של מבקרים.
בשנת 2009 בירד תרם גרסת כיסוי לשיר The Giant of Illinois עבור האלבום Dark Was the Night, אלבום שנועד לגייס כספים ולעורר מודעות לנגיף האיידס. במאי 2009 בירד שחרר את Fitz and the Dizzy Spells, אלבום EP שכלל את השיר Fitz and the Dizzy Spells מהאלבום Noble Beast לצד ארבעה שירי בונוס נוספים מאותו אלבום.
2011 ועד היום
בסוף שנת 2011 בירד הוחתם לחברת התקליטים Mom + Pop Music. ההוצאה הראשונה של בירד עבור החברה הייתה הפסקול לסרט Norman של ג׳ונתן סגל.
בדצמבר 2011 בירד הכריז על היציאה של אלבום חדש Break it Yourself שיצא במרץ 2012. הרצועה Lusitania כוללת דואט עם אנני קלארק הידועה בשם הבמה St. Vincent. גם אלבום זה זכה לביקורות תומכות וקיבל ציון של 80/100 באתר Metacritic.
בספטמבר 2012 בירד הכריז על Hands of Glory, אלבום EP שילווה את Break it Yourself. האלבום שוחרר באוקטובר 2012.
ביוני 2014 בירד הוציא את האלבום Things Are Really Great Here, Sort Of, אלבום שירי כיסוי לצמד The Handsome Family. הצמד מוכר בעיקר בזכות שירם Far from Any Road שהופיע כשיר הפתיח בעונה הראשונה של סדרת הדרמה ״בלש אמיתי״ של HBO. זהו אלבומו הראשון של בירד שלא כולל שום יצירה מקורית שלו.
FlixBus
FlixBus (נכתב: FLiXBUS; בגרמניה ושאר אירופה: פליקסבּוּס; בארצות הברית: פליקסבָּאס) היא חברת תחבורה ציבורית המפעילה קווי אוטובוס בין עירוניים ובין מדינתיים באירופה ובארצות הברית. מרכז החברה נמצא במינכן והיא חולשת על רוב שוק האוטובוסים הבין-עירוניים בגרמניה (90% נכון ל-2018) ומפעילה קווים בצרפת, איטליה, הולנד, אוסטריה, שווייץ, בלגיה, לוקסמבורג, שוודיה, דנמרק, צ'כיה, סלובקיה, הונגריה, רומניה, פולין, סלובניה, סרביה, קרואטיה, ספרד, הממלכה המאוחדת ואוסטריה. בשנת 2018 נכנסה לחברה לארצות הברית, תוך תחרות בחברת קווי גרייהאונד. ייחודה של החברה, שנוסדה ב-2011 כחברת הזנק ("סטארטאפ") הוא באסטרטגיה שלה כמפעילת קווים ללא נכסים. כלומר, הרכש של האוטובוסים ופעילות התחזוקה היומיומית שלהם מתבצעת על ידי חברות תפעול מקומיות, שפועלות תחת המותג שלה. זאת בעוד FlixBus אחראית על הרגולציה, אסטרטגיית הפיתוח, התמחור, השיווק, שירות הלקוחות וניהול אתר האינטרנט לממכר הכרטיסים והזמנת מקומות. החברה מציעה כרטיסים במחירים תחרותיים בקווים בין-עירוניים מרכזיים ומספקת חוויית נסיעה איכותית הפונה לקהל יעד מתוחכם (כגון Wi-Fi מלא, שקע טעינה, מערכת בידור מובנית, מושבים מרווחים ותחנות נגישות) ומפתחת תדמית יוקרתית לנסיעה באוטובוס דווקא (ולא ברכבת או במטוס). החברה מפעילה גם את מרכז המחקר ופיתוח FlixMobility Tech, לפיתוח מוצרים טכנולוגיים לתחבורה ציבורית חכמה.
ייסוד החברה והתרחבותה
עד 2013 הטילה ממשלת גרמניה רגולציה כבדה על שוק התחבורה הציבורית ומנעה תחרות בין קווי אוטובוסים בין-עירוניים לבין קווי דויטשה באן, חברת הרכבות הלאומית. כך לא היה ניתן למשל לנסוע באוטובוס ישיר בין שתי ערים גדולות בגרמניה, אלא רק ברכבת. לקראת צעדי הסרת רגולציה זו הקימו ב-2011 שלושה שותפים, בשנות ה-30 לחייהם, דניאל קראוס, יוכן אנגרט ואנדרה שוומלין את FlixBus עם יומרה לכבוש את השוק. עד מהרה השתלטה FlixBus על חברות מתחרות בגרמניה והפכה אותן לספקיות-זכייניות שלה וכן רכשה טכנולוגיות לניהול נסיעה משותפת על מנת להתחרות עם אובר בשוק זה, על ידי שירות הזמנת אוטובוסים לפי דרישה (במקום על פי לוח זמנים ויעדים קשיח). אולם שירות זה לא הפך לשיטת פעולה מרכזית עבור החברה והיא מעדיפה להתבסס על מודל מסורתי של לוח זמנים ויעדים מוגדר וקשיח, הקל בהרבה לניהול ולתפעול.
בינואר 2016 הכריזה FlixBus על כניסתה למזרח אירופה באמצעות חברה בת בשם FlixBus CEE. במרץ החלה לפעול בספרד ובממלכה המאוחדת. ביוני רכשה את החלק האירופאי-יבשתי של חברת Megabus הבריטית. באוגוסט רכשה את מתחרתה העיקרית בגרמניה, חברת אוטובוסי הדואר, ועברה לשליטה של 90% בשוק הגרמני.
במאי 2017 רכשה FlixBus את שירות האוטובוסים של תאגיד הרכבת הפדרלי האוסטרי, אוסטרייכישה בונדסבאנן, "Hellö". בסוף 2017 היא כבר הסיעה 100 אלף אנשים ליום ל-1,700 יעדים ב-27 מדינות ברחבי אירופה.
באוגוסט 2017 נכנסה FlixBus לראשונה לתחום הפעלת קווי רכבת, כאשר רכשה מן המפעילה הצ'כית LEO Express את קו ברלין-שטוטגרט, אותו היא מפעילה תחת מותג Flixtrain. במרץ 2018 רכשה את הפעלת קו המבורג-קלן.
פעילות בצפון אמריקה
במאי 2018 נכנסה החברה לתחום התחבורה הציבורית בארצות הברית והקימה מרכז (Hub) בלוס אנג'לס עבור פריסת רשת בקליפורניה, נוואדה ואריזונה. בניגוד לאירופה, תדמית הנסיעה באוטובוס בין-עירוני בארצות הברית ירודה ומשתייכת לאנשים מן המעמדות הנמוכים. FlixBus מדגישה את השמירה על איכות הסביבה במנועי האוטובוסים (צעד תדמית עסקי הנקרא בביקורתיות "Greenwash") ואת חוויית הנסיעה שאינה נופלת מזו המוצעת במטוס, וזאת במחיר אטרקטיבי ותחרותי, תוך ניצול העובדה שהמתחרות המקומיות (ובפרט קווי גרייהאונד הוותיקה) לא יצרו שירות אוטובוסים בסטנדרט אירופאי בשל התדמית הירודה וקהל היעד.
באוקטובר הודיע מנכ"ל החברה, אנדרה שוומלין, על כוונת החברה להיכנס גם לשוק התחבורה הציבורית בקנדה ובמקסיקו, על מנת להפוך לחברה גלובלית באמת.
בדצמבר 2018 השיקה החברה בחלק מהקווים אפשרות למשחק מחשב מבוסס מציאות מדומה באוטובוס, כחלק מחבילת הבידור.
ביקורת
בשל מחיר הכרטיס הנמוך מחד, והמחויבות לנסיעה נוחה ויוקרתית בסטנדרטים גבוהים מאידך פועלת החברה בשולי רווח צרים, אשר קיים סימן שאלה האם תוכל לשרוד בתנאים אלה לאורך זמן. אחת התוצאות מן המאבק לשמירה על מחיר נמוך היא משכורת נמוכה של הנהגים, זמן מנוחה מינימלי שניתן להם וחיובם לנקות בעצמם את כלי הרכב ואף למכור חטיפים בשעות המנוחה שלהם. הנהגים אינם מועסקים באופן ישיר על ידי FlixBus. לחברה יש צוות עובדים מצומצם הנמצא בעיקר במטה החברה במינכן ונהנה מתנאי העסקה כבחברת היי-טק מובילה, הנהגים, מאידך, הם עובדי הקבלן אותו מפעילה החברה ואין לה עמהם יחסי עובד-מעביד.
ביקורת מרכזית נמתחת על FlixBus בגרמניה מאז רכישת אוטובוסי הדואר, על כך שהיא מונופול דה פקטו וחיסלה את כל מתחרותיה. החשש הוא שהחברה תנצל את מעמדה ללא מתחרים, תעלה את מחירי הכרטיסים (גם כיוון שקיימת השאלה עד כמה תוכל לשרוד במחירים תחרותיים) ותוריד את תדירות ואיכות השירות ליעדים פחות רווחיים.
ערים מסוימות מותחות ביקורת על החברה באשר לשיקוליה לאן להפעיל קווים והיכן למקם את התחנות. יש ערים (כמו קלן) המסרבות לאפשר כניסת כלי רכב גדולים לתחומן או מטילות עליהם היטל, המייקר את הנסיעה. עיריית קלן הציעה ל-FlixBus למקם את התחנה המרכזית שלה בנמל התעופה קלן/בון, אך החברה סירבה ומסיעה נוסעים אל מרכז העיר מבלי לייקר את מחיר הכרטיס, תוך שהיא סופגת את עלות ההיטל.
עקרון הממוצעות
עקרון הממוצעות (אנגלית: Mediocrity principle, נקרא גם עקרון הבינוניות) הוא רעיון פילוסופי לפיו. משמעות הרעיון היא שמצבים נוצרים בעקבות שרשרת אקראית של הסתברויות וצירופי מקרים, ומצב נתון הוא כזה כי סביר יותר שיהיה כזה. על פי עיקרון זה, כאשר תצפית מוצאת מצב או אירוע מסוים, סביר יותר להניח שהאירוע בו המצב שנצפה מייצג את הרגיל והכלל, מאשר אירוע או מצב מיוחד או חד-פעמי.
לפי עיקרון זה, סביר יותר להניח שהמצב אותו אנו רואים בכדור הארץ, כלומר התפתחות חיים, ובפרט חיים תבוניים, הוא דבר נפוץ ביקום, מאשר ההנחה שכדור הארץ הוא המקום היחיד ביקום בו יש חיים, או שהאדם הוא היצור התבוני היחיד בכל היקום.. הנחה כזו מנוגדת לתפיסות רוחניות או דתיות מסוימות לפיהן האנושות היא במעמד מיוחד או מועדף. הרעיון שואב השראה מהעיקרון הקופרניקני על שם ניקולאוס קופרניקוס שהדיח את האדם וכדור הארץ ממרכז תמונת העולם: כדור הארץ והאדם הם חלק מן היקום ולא מרכזו, ומעמדם ביקום אינו חשוב במיוחד. כאשר מחילים את עקרון הממוצעות על תחום החיים מחוץ לכדור הארץ, המסקנה הנובעת מן הדבר היא שכדור הארץ והחיים על פניו אינם מיוחדים, לכן סביר ביותר שחיים יוכלו להתקיים מחוצה לו.
ביקורת
ביקורת על העיקרון מופנית בעיקר כלפי ההגדרה שלו והכישלון בישומו. אחת מהטענות מדגישה את הבעייתיות בהגדרת העיקרון - העיקרון מוביל להנחה שבחירה אקראית מסוימת שייכת לקבוצה מסוימת רק משום שזוהי הקבוצה הגדולה ביותר. בהשלכה לתחום החיים מחוץ לכדור הארץ, תומכי העיקרון מניחים שהיקום מכיל ציויליזציות תבוניות רבות מכיוון שבכדור הארץ יש ציויליזציה תבונית, וכדור הארץ אינו בעל מעמד מיוחד ביקום.
העיקרון היווה השראה ליצירת נוסחת דרייק, נוסחה שפיתח האסטרונום פרנק דרייק כדי לחשב את מספר הציויליזציות התבוניות שמנסות ליצור קשר עם כדור הארץ. נוסחה זו והעקרונות המנחים שלה הותקפו בספר "כדור הארץ הנדיר", בטענה שהיא מתעלמת מתכונות רבות של כדור הארץ. על פי הספר, התפתחות כדור הארץ והחיים בו הם צירוף מקרים נדיר ולא סביר, ומכאן שהחיים מחוץ לכדור הארץ נדירים.
שאלה נוספת בנושא נקראת פרדוקס פרמי, על שם ההוגה שלה אנריקו פרמי, והיא "אם אכן ישנם חיים תבוניים ביקום, היכן הם?". על פי עקרון הממוצעות, כדור הארץ הוא כוכב לכת ממוצע הסובב סביב כוכב ממוצע, ולכן קיום חיים תבוניים הוא עניין ממוצע. אם כן, נשאלת השאלה מדוע חיים תבוניים מחוץ לכדור הארץ לא ניסו ליצור קשר עם האדם.
מרטין גלובר
מרטין גלובר (אנגלית: Martin Glover; נולד ב-23 בדצמבר 1960). מפיק מוזיקלי, מקים להקת הפוסט פאנק הבריטית Killing Joke ובסיסט בה. ידוע בשם הבמה "Youth".
קריירה
מותגו הראשון של מרטין גלובר היה 'Butterfly Record'. מרטין גלובר עבד עם אמנים פופולרים כמו טום ג'ונס, The Orb, פול מקרטני והת'ר נובה. גלובר הפיק את האלבום Urban Hymns של The Verve. הוא הפיק מספר רמיקסים ללהקות U2 ,Bananarama ,James ,The Shamen ואחרות. גלובר הקים מותגי הקלטה אחרים כמו: Liquid Sound Design וKamaflage Records.
בשנת 1998 זכה גלובר בפרס המוזיקה הבריטית בקטגוריית "מפיק השנה" על האלבום "Urban Hymns".
גלובר ידוע גם כמי שהתחיל את סצנת הטראנס הפסיכדלי, כאשר הקים את המותג Dragonfly Records.
מרטין ידוע גם בשיתופי הפעולה הבאים:
קנטר
{{פירושונים|* לום – מוט ברזל בעל צורה ייחודית המשמש ככלי עבודה. אישים:
ראו גם
}}
גודרמס
גודרמס (ברוסית ובצ'צ'נית - Гудермес) היא עיר בצ'צ'ניה שברוסיה. העיר שוכנת 36 ק"מ ממזרח לעיר הבירה של צ'צ'ניה - גרוזני. בשנת 2010 אוכלוסייתה מנתה 45,631 נפש.
עד 1941 גודרמס הייתה כפר. בשל מיקומו בצומת מסילות ברזל חשוב צמח הכפר והפך לעיר. בגודרמס קיימת תעשיית נפט.
נאדין לבקי
נאדין לבקי (בערבית: نادين لبكي, 18 בפברואר 1974) היא שחקנית ובמאית קולנוע לבנונית.
ביוגרפיה
ללבקי יש תואר ראשון בלימודי קולנוע מאוניברסיטת סנט ג'וזף, ביירות, אז ביימה את סרט הגמר שלה, 11 Rue Pasteur. הסרט (1997) זכה בפרס הסרט הקצר הטוב ביותר בביאנלה של הקולנוע הערבי במכון העולם הערבי בפריז. ב-1998 היא השתתפה בסדנת משחק בקורס פלורנט, פריז. בהמשך היא ביימה פרסומות וקליפים לזמרים מפורסמים במזרח התיכון שזיכו אותה בכמה פרסים.
בשנת 2006 היא ביימה את הסרט קרמל בו היא השתתפה גם כשחקנית ראשית. הסרט מציג קומדיה העוסקת בחמש נשים לבנוניות כשמרכז העלילה מתרחש בסלון יופי בו עובדות חלק מהם. הסרט עוסק בנושאים כמו אהבה, מיניות, מסורת וציפיות, ואינו נוגע בבעיות הפוליטיות הפוקדות את לבנון. בכורת הסרט הייתה בפסטיבל קאן בשנת 2007, והוא היה להצלחה מסחרית. הסרט נמכר ברחבי העולם וזכה לפרסים רבים בפסטיבלים שונים וזיכה את לבקי בהכרה חיובית כשחקנית וכבמאית.
בשנת 2010 היא ביימה ושיחקה בסרטה השני, "לאן הולכים עכשיו?", המתאר כפר בו קיימים מסגד וכנסייה בשני צדדיו ובו הנשים מנסות לשמור על הגברים המשולהבים מהתחלה במלחמת דת. בכורת הסרט הייתה אף היא בפסטיבל קאן, ואף הוא הפך להצלחה בינלאומית.
בשנת 2022 כיכבה לבקי בסרט "חברים יקרים מכול"; גרסה דוברת ערבית לסרט האיטלקי "זרים מושלמים". הסרט עלה לשירות של נטפליקס בבכורה ב-20 בינואר 2022.
פסטיבל הזמר העברי 2000
הפסטיבל שודר בשידור חי בערוץ הראשון וברשת ג' מהיכל התרבות ראשון לציון, בהנחייתם של מיקי קם ומוני מושונוב, שבנוסף גילמו דמויות בחלק מקטעי המעבר.
השיר שזכה בתחרות היה "תפילת האור" בביצועם של אקי אבני וחיה סמיר, סולנית להקת פיקוד הדרום שזכתה בפסטיבל הקודם.
תאופיק ח'טיב
תאופיק ח'טיב (בערבית: توفيق خطيب; תעתיק מדויק: תופיק ח'טיב; נולד ב-21 באפריל 1954 בג'לג'וליה) הוא חבר הכנסת לשעבר מטעם המפלגות רע"ם, מפלגה לאומית ערבית ומד"ע-רע"ם.
ביוגרפיה
ח'טיב נשוי ואב לחמישה, הוא בעל תואר ראשון במדע המדינה ודיפלומה בכלכלה ובנקאות מהמכללה למינהל. כתב עבודת מאסטר בנושא המיסוי באסלאם באוניברסיטת בר-אילן.
חבר התנועה האסלאמית וכיהן מטעמה כראש המועצה המקומית ג'לג'וליה בין השנים 1989–1996.
בשנת 1996 נבחר לכנסת הארבע עשרה וכיהן כחבר הכנסת במשך שתי קדנציות. ב-2001 פרש יחד עם מוחמד כנעאן מרע"ם והקים את "מפלגת הרפורמה", המפלגה הלאומית הערבית. לקראת הבחירות לכנסת ה-16 פורסמו בתקשורת ידיעות לפיהן ח'טיב עמד במגעים עם מרצ ועם עם אחד על מנת לשתף עם אחת מהן פעולה. המפלגה הצטרפה למרצ לקראת סיום מסע הבחירות. ח'טיב לא שובץ במקום ריאלי ברשימה (ואף לא דרש זאת בפומבי).
לאחר מכן כיהן גם בתור חבר הסגל האקדמי של המכללה האקדמית בית ברל ולימד שם ערבית.
לאורך שנותיו כנבחר ציבור וכחבר הסגל האקדמי של המכללה האקדמית בית ברל, ח'טיב השלים לימודי טיסה והדרכת טיסה, לאחר מכן שימש כמדריך טיסה בכיר בבית הספר לטיסה F.N.Aviation ומדריך לימודי קרקע במכללה לתעופה "שירגל-כנפיים", שניהם בשדה התעופה הרצליה. כיום הוא עובד כבוחן טייסים ברשות התעופה האזרחית (רת"א).
משפחת לסטריינג'
משפחת לסטריינג' (Lestrange) היא משפחת קוסמים בדיונית, המופיעה בספרי הארי פוטר שכתבה הסופרת ג'יי קיי רולינג. היא מתוארת כמשפחה טהורת דם, המוצגת במהלך הספר החמישי. במחצית השנייה של המאה ה-20 בני המשפחה נמנו על תומכי וולדמורט וחלקם אף שירתו כאוכלי מוות. כל חברי המשפחה למדו בבית סלית'רין שבהוגוורטס.
קורבוס הרביעי
אביהם של קורבוס החמישי ולטה ובעלן של לורנה קמה וקלריס טרמבליי. השתמש בקללת אימפריוס על מנת לגרום ללורנה קמה לעזוב את בעלה, אביו של יוסוף קמה. היא ילדה את לטה לסטריינג', אשר לא התחבבה על אביה. כשלורנה חלתה ומתה, התחתן עם קלריס טרמבליי והשניים הובאו ללידתו של קורבוס לסטריינג' החמישי. זה היה ככל הנראה האדם הראשון שהתחבב בפניו של לסטריינג'
קורבוס החמישי
בנו של קורבוס הרביעי ואחיה למחצה של לטה. החליפה בינו לבין קרידנס ברבון כששהו יחד עם המשרתת שלהם על ספינה, וכשהספינה החלה לטבוע הספינה שבה שהה קורבוס התהפכה וזה מצא את מותו.
לטה
בתו של קורבוס הרביעי ואחותו למחצה של קורבוס החמישי. לא התחבבה על אביה, ושנאה את אחיה על כך שכן התחבב.
בלטריקס (לבית בלק)
בלטריקס (Bellatrix) לבית בלק (1951–1998) היא מכשפה טהורת דם. בלטריקס היא בת למשפחת בלק טהורת הדם ועתיקת היומין: היא בת דודתם של סיריוס ורגולוס בלק, ואחיותיה הן נרקיסה מאלפוי ואנדרומדה טונקס. גם בעלה, רודולפוס, ואחיו רבסטאן הם אוכלי מוות, בנים למשפחת לסטריינג' שבדומה למשפחת בלק גם היא משפחת קוסמים עתיקת יומין, וייתכן שהם צאצאים של לסטריינג' מסוים (שלא ידוע שמו הפרטי) שמוזכר בספר השישי כאחד מחבורתו של וולדמורט במהלך לימודיו בהוגוורטס.
בלטריקס נחשבת לאחת מאוכלי המוות הנאמנים ביותר לוולדמורט, וכן למכשפה אכזרית וסדיסטית במיוחד, ולבעלת מומחיות רבה באומנויות האופל, אותן למדה מוולדמורט בעצמו, לטענתה. היא התמחתה בשימוש בקללת קרושיאטוס במטרה לענות אנשים ולייסר אותם בכאבים. נטייה ידועה לשמצה זו בלטה במאורע שהתרחש לאחר תום מלחמת הקוסמים הראשונה: בלטריקס הייתה בין אוכלי המוות שחטפו ועינו ממושכות את בני הזוג פרנק ואליס לונגבוטום, הילאים וחברים במסדר עוף החול והוריו של נוויל לונגבוטום, במטרה להוציא מהם מידע על מקום הימצאו של אדונם. כתוצאה מכך נגרם נזק מוחי לצמיתות לבני הזוג, ועל מעשה זה נידונה למאסר עולם בבית הכלא אזקבאן. היא שהתה שם במשך 14 שנים, ולאחר שובו של וולדמורט לחיים, ברחה יחד עם עשרה אוכלי מוות נוספים במהלך הבריחה הגדולה שתוארה בספר החמישי.
על פי ההצגה הארי פוטר והילד המקולל מתגלה שבמשך הזמן פיתחה בלטריקס משיכה רומנטית כלפי וולדמורט, וזו באה לידי ביטוי בכך שנכנסה להריון ממנו, וילדה בת בשם דלפי רידל.
במהלך מלחמת הקוסמים השנייה היא נטלה חלק בקרבות רבים תחת פיקודו של וולדמורט. היא השתתפה בקרב במחלקת המסתורין, שם הצליחה להביס בדו-קרב ולגרום למותו של בן דודה סיריוס בלק, והייתה אוכלת המוות היחידה שהצליחה להימלט מזירת הקרב (מלבד וולדמורט) לאחר סיומו, ולחמוק ממעצר. מאז היא עסקה בזריעת הרס ופחד לפי פקודתו של וולדמורט. במהלך הספר השביעי היא רוצחת את גמדון הבית דובי, לאחר שזה הציל מידיה את הארי, רון והרמיוני, אותה עינתה בבית משפחת מאלפוי. בסוף הספר היא נוטלת חלק פעיל בקרב על הוגוורטס, והורגת את אחייניתה נימפדורה טונקס. היא הייתה בין אוכלי המוות הבודדים שנשארו עם וולדמורט עד הסוף המר, ומפגינה כישרון רב בלחימת דו-קרב קוסמים: היא הייתה מסוגלת להילחם ב3 מכשפות מוכשרות - הרמיוני, ג'יני ויזלי ולונה לאבגוד - בו זמנית.
בסרטים היא מגולמת על ידי השחקנית הבריטית הלנה בונהם קרטר. כשאר בני משפחת בלק, שרובם נקראים בשמות של גרמי שמיים, גם בלטריקס קיבלה את שמה מכוכב בעל אותו השם.
2001 מארס אודיסיי
2001 מארס אודיסיי (באנגלית: 2001 Mars Odyssey) היא גשושית אמריקאית המקיפה את מאדים. המשימה תוכננה על ידי נאס"א ועלותה הכוללת של המשימה היא 297 מיליון דולר. משימת הגשושית היא למצוא עדויות לקיום מים וגעשיות על מאדים בעבר. הגשושית משמשת גם כמרכז תקשורת בין כדור הארץ לרוברים מתוכנית מארס רובר ולנחתת פיניקס. הגשושית נקראה בשמה כהוקרה לספרו של ארתור סי. קלארק - 2001: אודיסיאה בחלל.
אודיסיי שוגרה ב־7 באפריל 2001 על גבי משגר דלתא 2 מנמל החלל קייפ קנוורל ונכנסה למסלול סביב מאדים ב־24 באוקטובר 2001. מנועי הגשושית הופעלו כדי להאט אותה כך שכח המשיכה של מאדים יכניס אותה למסלול סביבו. הגשושית השתמשה בטכניקה שנקראת aerobraking (האטה באמצעות חיכוך עם האטמוספירה) כדי להאט את עצמה ולהתקרב אל מאדים עם כל הקפה. על ידי שימוש בטכניקה זו חסכה הגשושית כ־200 ק"ג של דלק. התהליך הסתיים ב-11 בינואר 2002 ומשימת הגשושית החלה ב־19 בפברואר 2002.
ב־15 בדצמבר 2010 שברה הגשושית את שיא השהייה במסלול סביב מאדים (3,340 ימים) ולקחה את התואר ממארס גלובל סרוויור.
מתן שם
מארס אודיסיי הייתה במקור משימה בתוכנית מארס סרוויור 2001 בשם מקפת מארס סרוויור 2001 (Mars Surveyor 2001 Orbiter). הגשושית הייתה אמורה לפעול יחד עם נחתת מארס סרוויור 2001 אך הנחתת בוטלה במאי 2000 בעקבות כישלונן של מקפת האקלים של מאדים ונחתת הקוטב של מאדים (מרס סרוויור 98). בסופו של דבר קיבלה הגשושית את השם 2001 מארס אודיסיי כהוקרה לתרומתו של ארתור סי. קלארק לחזון חקר החלל.
מכשור מדעי
הגשושית צוידה במכשירים הבאים כדי לבצע את משימתה:
טאנגשאן
טָאנְגְשָׁאן (במנדרינית: 唐山; בפין-יין: Tángshān; מילולית: "ההר של טאנג") היא נציבות עירונית ועיר נמל תעשייתית במחוז חביי שבצפון-מזרח הרפובליקה העממית של סין. העיר נתפרסמה ברעידת האדמה הגדולה שאירעה בה בשנת 1976 בעוצמה של 7.8 בסולם ריכטר, אשר שטחה חלק ניכר ממנה ובה נהרגו לפחות 255,000 תושבים על פי הערכות רשמיות. העיר נבנתה מחדש, והפכה לאטרקציה תיירותית. בה אחד מעשרת הנמלים הגדולים בסין. ע"פ מפקד האוכלוסין משנת 2020 אוכלוסיית הנציבות העירונית מנתה 7,717,983 תושבים, מתוכם 3,687,607 בשטח האורבני.
גאוגרפיה
טאנגשאן משתרעת על פני 13,994 קמ"ר בצפון-מזרח מחוז חביי על החוף הצפוני של ים בוהאי וגובלת מצפון עם צ'נגדה, ממזרח עם צ'ינחואנגדאו וממערב עם טיינג'ין, מרוחקת כ-150 ק"מ דרום-מזרחית לבייג'ינג בירת סין וכ-365 ק"מ צפון-מזרחית לבירת המחוז שה-ג'יאג'וואנג. לוקח כשעתיים כדי להגיע מטאנגשאן למרכז בייג'ינג וכשעה למרכז טיינג'ין.
מסגד אבו אל-עבאס אל-מורסי
מסגד אבו אל-עבאס אל-מורסי (בערבית: جامع أبو العباس المرسي) הוא מסגד בעיר אלכסנדריה, שבמצרים. הוא מוקדש לקדוש הסופי והאנדלוסי, בן המאה ה-13, אבו אל-עבאס אל-מורסי, שבו נמצא קברו.
הוא ממוקם בשכונת אנפושי באלכסנדריה, ליד מצודת קאיתבאי.
היסטוריה
אבו אל-עבאס אל-מורסי מת בשנת 1286 ונקבר כאן. המסגד נבנה לראשונה בשנת 1307.
המסגד תוכנן ונבנה בצורה הנוכחית על ידי יוג'ניו ולזאניה (Eugenio Valzania) ו בשנים 1929–1945, והושפע מאוד מהמבנים והארכיטקטורה של קהיר העתיקה של מצרים.
הוא שימש בתורו מקור השראה מרכזי למסגד שייח' זאיד הגדול בהרבה באבו דאבי, שהושלם ב-2007 לאחר יותר מעשור של עבודות בנייה.
טצ'ויושי סוזוקי
טצ'ויושי סוזוקי חבר במספר רב של הרכבי גואה טראנס כגון: Bass Chakra, Joujouka, Kailash, Parna וTaiyo.
סגנונו העיקרי של טצ'ויושי הוא הגואה טראנס והוא מרבה להופיע בישראל בעיקר במסיבות טבע.
שנטל מוף
שנטל מוף (נולדה בשנת 1943 בשרלרואה, בלגיה) היא תאורטיקנית בלגית בתחום מדע המדינה.
ביוגרפיה
מוף למדה באוניברסיטה הקתולית הצרפתית של לוון, באוניברסיטת פריז ובאוניברסיטת אסקס. במשך השנים עבדה באוניברסיטאות רבות ברחבי העולם (באירופה, צפון אמריקה ואמריקה הלטינית). כמו כן שימשה כפרופסור אורח בהרווארד, קורנל, פרינסטון ובמרכז הלאומי למחקר מדעי. בשנים 1989–1995 כיהנה כמנהלת התוכנית בפילוסופיה במכללה הבינלאומית לפילוסופיה בפריז.
בשנת 1995 הפכה לפרופסור לתאוריה פוליטית במרכז לחקר הדמוקרטיה באוניברסיטת וסטמינסטר, שם היא נשארה כפרופסור אמריטוס מאז 2018.
מוף התפרסמה לראשונה בשל ספרה "הגמוניה ואסטרטגיה סוציאליסטית" שנכתב בשיתוף עם ארנסטו לקלאו, ויצא לאור בשנת 1985. כתיבתה מתוארת בדרך כלל כפוסט מרקסיסטית, במובן שהיא דוחה את ההתרכזות המרקסיסטית בשדה הכלכלי, ומנסה לראות את המאבק החברתי בזווית ראייה כוללת, הלקוחה משדות מאבק שונים, כגון הפמיניזם.
בשנות ה-2000 פרסמה שורה של ספרים ומאמרים המנתחים ומבקרים את העידן הקפיטליסטי הנאו-ליברלי. לטענתה הוא הפך את הפוליטיקה לנטולת פוליטיקה. כלומר הפוליטיקאים שמגיעים לשלטון נקטים בדיוק באותו קו כמו זה שהיו נוקטים יריביהם. כלומר, יש מצב של הסכמה בין האליטות מימין ("הקפיטליסטיות") ומשמאל ("הסוציאל-דמוקרטיות") סביב השאלה כיצד צריך להתנהל הסדר הפוליטי-כלכלי, דמוקרטיה ליברלית בשילוב עם כלכלה נאו-ליברלית, המשתלבת בגלובליזציה. כתוצאה מכך במשטרים במערב התפתח מאפיין של פוסט-דמוקרטיה (ירידה בשיעור ההשתתפות בבחירות, ירידה בשיעור האנשים שחברים במפלגות או פעילים בהן, וכו'). על רקע זה צמחו תנועות פופוליסטיות.
ספריה
בעברית באנגלית
מחלף הכפר הירוק
מחלף הכפר הירוק הוא מחלף הנמצא מצפון לתל אביב-יפו בשטחה של רמת השרון ומחבר את כביש 5 וכביש 482.
המחלף נקרא על שם כפר הנוער "הכפר הירוק" על שם לוי אשכול שנמצא בסמוך אליו. במקום היה קיים צומת מרומזר עד לפתיחת המחלף בנובמבר 1994 שנועד להקל על העומס הרב במקום. בפני המתכננים עמדו שתי אפשרויות. האחת, להעביר את כביש 5 בגשר מעל לכביש 482, והשנייה לשקע את כביש 5 ולהעבירו מתחת לגשר של 482. בסופו של דבר הוחלט לשקע את כביש 5 מתחת לכביש 482, כדי להפחית את רמות הרעש לסביבה ולמרות החסרונות הטמונים בכך, כגון שוליים צרים המהווים סכנה בטיחותית.
סוגיה נוספת שמתכנני המחלף נאלצו להתמודד איתה היא צינור ביוב גדול העובר במקום במקביל לכביש 482 ואשר מזרים שפכים מצפון גוש דן לשפד"ן. כיוון שכביש 5 עובר מתחת לכביש 482, הוא גם עובר מתחת לצינור הביוב שנשאר חשוף. במקרה של פיצוץ או תקלה בצינור, הוא עלול להציף את כביש 5 ולסכן את הנוסעים במקום.
מבנה המחלף כולל שני גשרים-מערבי ומזרחי-העוברים מעל כביש 5 המשוקע. צורת המחלף היא של מרובע, והוא פועל כמעגל תנועה מרומזר: המחלף מאפשר נסיעה ללא רמזורים בכביש 5, ובפנייה ימינה מהנסיעה מזרחה עליו, לכביש 482. שלוש הפניות הנותרות ימינה בין שני הכבישים, ארבע הפניות שמאלה, וכן הנסיעה ישר בכביש 482 נעשות בהכוונת רמזורים.
סנדק (נצרות)
בכנסייה האנגליקנית חובה על סנדקים לעתיד לעבור לפחות הטבלה לנצרות כדי שיוכלו לקבל עליהם אחריות זו. הכנסייה הקתולית דורשת גם שהסנדקים המיועדים יעברו את טקס הקונפירמציה.
במקרים רבים ביקשו הורי הילדים להעניק את כבוד הסנדקות לאדם רב השפעה או עשיר, כדי שהילד ייהנה מהשפעתו או מעושרו של הסנדק. אחת התולדות הייתה מתן כבוד הסנדקות לראשי המאפיה, וכך עבר הכינוי "סנדק" והפך לכינוי מקובל של ראשי המאפיה האיטלקית, הן באיטליה והן בארצות הברית. הסופר מריו פוזו כתב ספר, שהיה גם לסרט, בשם "הסנדק".
אטופיה
אטופיה ( מיוונית ἀτοπία "מצב של להיות לא במקום", "אבסורד") היא נטייה לייצר תגובה חיסונית מוגזמת של אימונוגלובולין לחומרים לא מזיקים. אלרגיות הן הביטוי הקליני של אטופיה.
סנדק (נצרות)
סנדק יכול, אך איננו חייב, להיות קרוב משפחה של הילד. לילד אחד יכולים להיות מספר סנדקים. בחלק מהכנסיות ריבוי הסנדקים הוא תופעה נפוצה: לדוגמה, בכנסייה האנגליקנית, מקובל שלילד שלושה סנדקים בני מינו ושני סנדקים בני המין השני.
הכנסייה הקתולית
בכנסייה הקתולית, רק קתולים יכולים להתקבל כסנדקים. נוצרי שאינו קתולי איננו יכול להיות סנדק, אבל הוא מוכר כעד נוצרי, הנושא בעיקר תפקידו הרגיל של סנדק. מי שאינם נוצרים אינם באים כלל בחשבון לשום תפקיד דתי שהכנסייה רואה כרשמי, עקב חלקה של רוח הקודש באירוע ההטבלה, לפי תפיסת הכנסייה הקתולית.
אטופיה
לאטופיה יכול להיות מקור תורשתי, אבל גם אם מקור האטופיה הוא תורשתי לפני התפתחות האלרגיה האדם חייב לבוא עם האלרגן במגע. גם טראומה פסיכולוגית ברחם יכולה לגרום לאטופיה.
המונח אטופיה נטבע על ידי ארתור קוקה ורוברט קוק ב-1923. רופאים ומדענים רבים משתמשים במונח "אטופיה" עבור כל תגובה חיסונית של אימונוגלבולין (אפילו כאלו שאמורות לקרות), אבל רופאי ילדים רבים שומרים את המילה "אטופיה" לנטייה לתגובה חיסונית מוגזמת.
תסמינים
רגישות אטופית היא רגישות במבחן דקירה לכל אלרגן נפוץ במזון או באוויר. מצבים שנחשבים כמצבים אטופיים: אטופיק דרמטיטיס, נזלת אלרגית (קדחת השחת) ואסתמה. הסבירות ללקות באסתמה, נזלת אלרגית ואטופיק דרמטיטיס יחד גבוהה פי 10 ממה שניתן היה לצפות בהתייחס לסיכוי לחלות באחד מהם.
תגובות אלרגיות שנגרמות מאטופיה נעות בין עיטושים לאנפילקסיס ומוות.
גורמים
תגובות אטופיות נגרמות על ידי רגישות יתר לאלרגן. לאטופיה יש מרכיב תרושתי. מחקר אחד הראה שהסיכון לחלות באטופיק דרמטיטיס או באטופיה בכלל "גדל כאשר אחד מבני המשפחה מדרגה ראשונה כבר סובל מאטופיה". כמו כן, המחלה יכולה להיות מולדת כתוצאה מפגיעה נפשית/פיזית בזמן ההריון. בנוסף נמצא כי "... טראומה עשויה להיות גורם המגביר את הסיכויים לאטופיה ועשויה לעזור להסביר את כמות חולי האטופיה שנמצאו באוכלוסיות עירוניות בעלות הכנסה נמוכה."
מספר מחקרים מצביעים על כך שתזונת האם במהלך ההריון עשויה להשפיע על הסיכויים לחלות במחלות אטופיות אצל הילדים.
חוסה איסקיירדו
ראשית הקריירה
איסקיירדו התחיל את הקריירה שלו כשוער ובהיותו נער עבר לתפקיד הקיצוני, זאת למרות שהוריו רצו שיישחק טניס. לאחר מותו של אחיו, איסקיירדו פרש מכדורגל ובשנת 2010 חזר מפרישה כאשר חתם בדפורטיבו פריירה.
קלאב ברוז'
ב-27 באוגוסט 2014 חתם בקלאב ברוז' מליגת העל הבלגית תמורת 3.5 מיליון אירו. בעונת הבקיע 13 שערים בליגה והוסיף עוד 6 בליגה האירופית, בה הגיעה ברוז' עד לרבע הגמר.
עונה לאחר מכן הוא כבש רק 7 שערים, אך זכה עם הקבוצה באליפות בסיום העונה. בסיום שנת 2016 זכה בנעל הזהב הבלגית.
ב-22 בנובמבר 2016 הבקיע בניצחון 1-2 נגד לסטר סיטי במסגרת שלב הבתים של ליגת האלופות.
ברייטון
ב-21 באוגוסט 2017 חתם בברייטון אנד הוב אלביון מהפרמייר ליג תמורת 13.5 מיליון פאונד. 5 ימים לאחר מכן, איסקיירדו ערך את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג בתיקו 0-0 נגד ווטפורד.
ב-24 באפריל 2021, איסקיירדו שיחק לראשונה במדי הקבוצה הבכירה של המועדון לאחר שנתיים וחצי בהן לא שותף בשל פציעות חוזרות.
חזרה לקלאב ברוז'
ב-31 באוגוסט 2021 חזר איסקיידרו לקלאב ברוז' וחתם לעונה אחת.
קריירה בינלאומית
ביוני איסקיירדו זומן לראשונה לסגל נבחרת קולומביה. ב-7 ביוני 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 2-2 נגד. 6 ימים לאחר מכן, הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-4 נגד. הוא זומן לסגל הנבחרת למונדיאל 2018 ופתח בהרכב במשחק הפתיחה מול ב-19 ביוני, שבו הפסידה קולומביה 1-2 ואיסקיירדו לא שיחק טוב. זה היה המשחק היחיד שבו נטל חלק.
רודולף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה
רודולף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה לבית הבסבורג (18 ביולי 1552 – 20 בינואר 1612) היה קיסר האימפריה הרומית הקדושה, מלך בוהמיה ומלך הונגריה.
ביוגרפיה
אף שהיה אדם מלומד, לא נודע רודולף השני כשליט ראוי וזאת בשל הדיכאון הקליני שממנו סבל. בשונה מאביו, היה אדם מופנם ופגיע. לקראת סוף ימיו חווה מספר התקפי אי שפיות, וכתוצאה מכך החלו בני משפחתו להתערב באופן פעיל בענייני ניהול הקיסרות. ואמנם, לאחר שהובילו אישטוון בוצ'קאי (Bocskay) ובני בריתו העות'מאניים התקוממות אלימה נגד השלטון ההבסבורגי בהונגריה (1604–1606), צבר אחיו הצעיר של רודולף, מתיאס, סמכות שלטונית בפועל אשר עלתה על זו של הקיסר. המרד ניצת בעקבות ניסיונו של רודולף לכפות את האמונה הקתולית על תושבי הונגריה. בשנת 1608 נאלץ רודולף להיענות לתביעותיו של אחיו ולהעניק לו את השליטה באדמות הונגריה, אוסטריה ומוראביה. כדי לפצות על כך ולחזק את התמיכה בו בבוהמיה, פרסם רודולף ב-1609 צו מלכותי מיוחד המתיר חופש דת לאצילים ולתושבי הערים בבוהמיה. ואולם מאמץ זה לא נשא פרי, ורודולף נאלץ לוותר גם על אחיזתו בבוהמיה ולהעבירה לאחיו בשנת 1611. אפשר ששלטונו הבלתי יציב ורב התהפוכות של רודולף השני היה בבחינת סימן לבאות: מלחמת שלושים השנים פרצה כשש שנים לאחר מותו.
מקובל להניח כי רודולף השני נמנה עם הצבעוניים שבמלכי אירופה לאורך ההיסטוריה, ובתקופה זו בפרט. הקיסר נהג לאסוף גמדים, ובצבאו שירת גדוד ענקים מיוחד. הוא הקיף עצמו באסטרולוגים, והתעניין בעיקר במשחקים, באמנויות השונות ובמוזיקה. בדומה לאצילים רבים בני התקופה, הוא הוקסם ממסתורי המיסטיקה, הכישוף והמדע בן זמנו. הוא שימש כפטרונו של המתמטיקאי והאסטרונום יוהאנס קפלר, כפטרונם של פסלים וציירים רבים כדוגמת ג'וזפה ארצ'ימבולדו וברתולומאיוס שפרנגר, וכן עודד את פעילות האלכימאים ומימן את פרסומם של כתבים בתחום. הוא אף נהג לבקר במעבדות האלכימאים בעירו פראג ולצרוך את שירותיהם.
כאביו, מקסימיליאן, היה יחסו של רודולף אוהד כלפי היהודים, והוא אף עמד בקשר עם מהר"ל מפראג במשך זמן מה.
ב-20 בינואר 1612 מת רודולף בפראג, ואחיו מתיאס, קיסר האימפריה הרומית הקדושה עלה לשלטון במקומו.
פרס באפט"א לסרט הביכורים הטוב ביותר של תסריטאי, במאי או מפיק בריטי
פרס באפט"א לסרט הביכורים הטוב ביותר של תסריטאי, במאי או מפיק בריטי מוענק מדי שנה בטקס הענקת פרסי באפט"א לקולנוע בלונדון. האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה הוא ארגון המעניק פרסים בתחומי הקולנוע, טלוויזיה, סרטי קולנוע ותוכניות טלוויזיה לילדים, ומשחקי מחשב. פרס סרט הביכורים המצטיין מוענק כהוקרה לכותבים, במאים ומפיקים על עבודתם הראשונה. הפרס מוענק לכבודו של התסריטאי והמפיק קארל פורמן.
בשנים 1998–2000 נקראה הקטגוריה בשם "פרס קארל פורמן להבטחה החדשה בקולנוע הבריטי", והפרס הוענק לתסריטאי, במאי או מפיק.
בין 2001 ל-2008 הקטגוריה נקראה "פרס על הישג מיוחד של במאי, תסריטאי או מפיק בריטי על סרטם המלא הראשון".
החל מ-2009 הקטגוריה נקראת "פרס סרט הביכורים הטוב ביותר של תסריטאי, במאי או מפיק בריטי".
היסטוריה
הפרס הוענק לראשונה על ידי קרן פורמן ויליאמס ג'ונס בשנת 1991. הוענקו מלגות לסטודנטים בריטים כדי ללמוד יצירת סרטים בארצות הברית.
אלכסנדר סמסונוב
אלכסנדר וסילייביץ' סמסונוב (ברוסית: Алекса́ндр Васи́льевич Самсо́нов; 2 בנובמבר 1859 - 29 באוגוסט 1914), היה גנרל בצבא האימפריה הרוסית שהקריירה הצבאית שלו הסתיימה באופן טרגי בתחילת מלחמת העולם הראשונה.
ביוגרפיה
במרד הבוקסרים בשנת 1900 פיקד על יחידת פרשים. הוא השתתף כמפקד בריגדת פרשים במלחמת רוסיה–יפן (1904–1905) והסתכסך קשות עם עמיתו, גנרל פאול פון רננקמפף בהאשימו אותו בחוסר הגשת עזרה ליחידתו. ב-1906 מונה למפקד הצבאי של מחוז ורשה וב-1909 מונה למושל מחוז טורקיסטן.
בפרוץ מלחמת העולם הראשונה מונה סמסונוב למפקד הארמייה השנייה. ביחד עם פון רננקמף, מפקד הארמייה הראשונה פלש לפרוסיה. בתחילה נחל הצלחה והגנרל הגרמני מקסימיליאן פון פריטוויץ הורה על נסיגה של הצבא הגרמני עד לויסלה ולמעשה הסכים לוותר על פרוסיה. הוא הודח ובמקומו הוזעקו לחזית הגנרלים פאול פון הינדנבורג ואריך לודנדורף. הם הצליחו ליירט את כל ההודעות הרוסיות ונוכחו לדעת שאין שיתוף פעולה בין סמסונוב ורננקמפף.
ב-22 באוגוסט 1914 החל הקרב ליד העיירה טננברג. למרות שסמסונוב היה בעדיפות מספרית על הגרמנים הוא לא הבחין שהוא נכנס למלכודת. הארמייה השמינית הגרמנית סגרה על צבא סמסונוב והחלה להשמידו. רק 10,000 הצליחו לפרוץ את המצור. השאר נהרגו, נפצעו או נשבו.
סמסונוב שידע שעליו לתת את הדין בפני הצאר ניקולאי השני, לא היה יכול לעמוד בכך. הוא יצא ליער ליד מפקדתו וירה בעצמו.
בשנת 1916 העבירו הגרמנים את גופתו לרוסים באמצעות הצלב האדום.
קרב טננברג והתאבדותו של סמסונוב מתוארים בספרו של אלכסנדר סולז'ניצין, אוגוסט 1914.
חוק וצדק
חוק וצדק (בפולנית: Prawo i Sprawiedliwość או PiS) היא המפלגה הגדולה בפרלמנט הפולני ומחזיקה מאז 2015 בשלטון. למפלגה ישנם 235 מושבים בסיים ו-48 בסנאט (על פי הבחירות הפרלמנטריות ב-2019 ). המפלגה חברה ב"השמרנים והרפורמיסטים האירופאים" בפרלמנט האירופי.
היסטוריה
"חוק וצדק" נוסדה בשנת 2001 על ידי התאומים לך וירוסלב קצ'ינסקי. בבחירות 2005 תפסה את המקום הראשון עם 27.0% מהקולות, מה שהקנה לה 155 מתוך 460 מושבים בפרלמנט. והיא הרכיבה את הממשלה באמצעות קואליציה עם שתי מפלגות זוטרות, "מפלגת ההגנה העצמית של הרפובליקה של פולין" מפלגה לאומנית-קתולית קיצונית ו"ליגת המשפחות הפולניות" מפלגה שהוקמה בידי כמה אנשי עסקים (שתי המפלגות נטמעו אחר כך בתוך "חוק וצדק", שמפלגת "ליגת המשפחות הפולניות" פורקה לחלוטין). באוקטובר אותה שנה. נבחר לך קצ'ינסקי לתפקיד נשיא פולין, כשהוא גובר על דונלד טוסק, ונכנס לתפקידו ב-23 בדצמבר 2005, כאשר הושבע בפני האספה הלאומית אמר שחזונו הוא: "להסיט את פולין מהדרך שצעדה בה בעקבות המשטרים במערב אירופה", שלדעתו "הרחיקו את העם ממסורת בת אלף שנה ומעברו הפטריוטי".
בשנת 2007 הייתה המפלגה למפלגת האופוזיציה, לאחר פיזור הפרלמנט ועריכת בחירות בזק, בעקבות שערוריות שחיתות בממשלה ויחסים מתוחים עם האיחוד האירופי. מפלגת "המצע האזרחי" בראשות דונלד טוסק ניצחה בבחירות לפרלמנט וזכתה ב-44% מהקולות, בעוד מפלגת החוק והצדק קיבלה רק כ-30% מהקולות. מפלגת האיכרים, השותפה המועדפת על "המצע האזרחי" להקמת קואליציה, זכתה לפי בכ-8% - דבר שאפשר לשתי המפלגות רוב בפרלמנט.
בדצמבר 2017, ממשלת פולין בראשותה של "חוק וצדק" החליטה להעביר סדרת רפורמות שמטרתם להעניק לה שליטה מוחלטת על כל מוסדות השלטון, התקשורת ובעיקר בתי המשפט. כולל חוק שהפך את בתי המשפט בפולין לכפופים לממשלה המקומית. חוק שקובעה כי פוליטיקאים יוכלו לבחור את חברי 'המועצה הארצית השופטת' הממנה את שופטי בית המשפט החוקתי בפולין. בנוסף, מאפשר החוק לבית המשפט העליון בפולין "לבצע ביקורות חריגות על החלטות של ערכאות נמוכות יותר, לרבות כאלו שהתקבלו לאורך 20 השנים האחרונות". סעיף נוסף קבע כי גיל הפרישה של שופטים ירד מגיל 70 לגיל 65, כך שכמעט 40% מהשופטים המכהנים בבית המשפט העליון בפולין אולצו להיפרד מתפקידם. מנהיגי האופוזיציה בתגובה אמרו ש "המפלגה בדרך להשלטת משטר דיקטטורי בפולין". בנוסף השתלטה על כלי התקשורת הממשלתיים (תחנות רדיו וטלוויזיה), שהחלו לשדר תעמולה אגרסיבית בזכות הערכים השמרניים והאידאולוגיה הלאומנית של המפלגה. והוגבלה נוכחות התקשורת בפרלמנט.
בינואר 2018, אישר הפרלמנט הפולני את הצעת חוק שיזמה המפלגה שאוסרת לייחס "לעם הפולני או לממשלת פולין" אחריות לרצח העם היהודי, וכן תאסור על שימוש בביטוי "מחנה השמדה פולני". החוק עורר סערה בישראל ובעולם. החוק תוקן ביולי 2018, לאחר שראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו וראש ממשלת פולין יצאו בהצרה משותפת בה אמרו:"אנו דוחים את הניסיונות להאשים את פולין או את האומה הפולנית בכללותה בזוועות שבוצעו על ידי הנאצים ומשתפי הפעולה שלהם מאומות שונות".
בבחירות 2019, המפלגה קיבלה כמעט 44% מקולות הבוחרים. מפלגת הימין הקיצוני "קונפדרציה", בעלת אידאולוגיה בעלת מאפיינים אנטישמיים, איסלאמופובים והומופובים, קיבלה כ-7% מהקולות ותמכה ב"חוק וצדק" בהקמת הממשלה.
ביולי 2020, זכה אנדז'יי דודה לכהונה שנייה כנשיא פולין, לאחר שניצח בבחירות את ראש העיר ורשה רפאל צ'אסקובסקי. דודה זכה ברוב של 51.2%, לעומת 48.8% של יריבו.
מאז מאי 2021 המפלגה עומדת בראש גוש פוליטי הימין המאוחד.
באוגוסט 2021, הפרלמנט של פולין העביר חוק חדש שהגביל את הבעלות הזרה על כלי תקשורת במדינה. הממשלה התקשתה לקיים הצבעה אחרי שאיבדה את הרוב הקואליציוני שלה. ראש הממשלה וחבר המפלגה מטאוש מורבייצקי פיטר את סגנו, ירוסלב גווין, שהתנגד לחוק ועומד בראש מפלגת "הסכם" שהייתה חברה בקואליציה השלטת. הממשלה האשימה אותו ב"פגיעה באמון" והיא נאלצה להסתדר ללא 13 המחוקקים שלה, ולהנהיג ממשלת מיעוט.
החוק הפולני נחקק באותו הערב שבו אושר בפרלמנט גם החוק שיקשה על יהודים לתבוע בחזרה רכוש שנגזל על-ידי הנאצים ולא הושב להם על-ידי פולין אחרי מלחמת העולם השנייה.
אידאולוגיה
המפלגה היא בעלת אידאולוגיה שמרנית, לאומנית, ודתית קתולית. ומקדמת באופן פעיל מדיניות שמרניות בנושאים חברתיים ומוסריים, כולל התנגדות להפלות, התנגדות לנישואים חד מיניים, המתת חסד, מחקר בתאי גזע עובריים והפריה חוץ גופית. המפלגה גם מתנגדת לקליטת הגירה ומבקשי מקלט, במיוחד בעקבות מלחמת האזרחים באוקראינה, ומשבר ההגירה באירופה. ב-2016 הודיעה שלא תסכים לקבל אלפי מבקשי מקלט במסגרת תוכנית המכסות שנקבעה על ידי האיחוד האירופאי. מפלגת החוק והצדק של פולין היא מפלגה אירו-סקפטית.
המדיניות הכלכלית של המפלגה דוגלת במעורבת המדינה בכלכלה כולל הלאמה של בנקים ומפעלי תעשייה, כלכלה ריכוזית, התנגדות לכלכלת השוק, ותמיכה ממשלתית בעידוד הילודה באמצעות קצבאות ומענקים.
במאי 2019, אושרה במועצת העיר קרשניק, הנשלטת בידי "חוק וצדק", הצעה לסדר היום להכריז על העיר כאזור חופשי מלהט"ב כדי להגן על עצמה מפני "קיצוניים ששואפים למהפכה תרבותית". בעקבות קרשניק שש ערים נוספות, ומאה רשויות מקומית בפולין, הנשלטות בידי חברי "חוק וצדק" הוכרזו "אזור חופשי מלהט"ב".
בקיץ 2020, קידמה המפלגה "מצע למען ערכי המשפחה" לקראת הבחירות לנשיאות. נשיא פולין, אנדז'יי דודה, נשבע "להגן על ילדים מפני אידאולוגיה להט"בית". דודה, שזוכה לתמיכתה של "חוק וצדק", התחייב במצע החדש לא לתמוך בנישואי זוגות חד־מיניים או באימוץ ילדים בידי משפחות גאות. בסעיף אחר שהוא קורא "לאסור הפצת אידאולוגיה להט"בית בבתי ספר ובמוסדות ציבור".
ביולי 2020, הודיעה ממשלת פולין על פרישה מאמנת איסטנבול (האמנה למניעה ומאבק באלימות כלפי נשים ואלימות במשפחה). שר המשפטים אמר שהאמנה היא "המצאה פמיניסטית שנועדה להצדיק אידאולוגיה גאה, ו"נוגדת את הערכים השמרנים של פולין".
בינואר 2021, נכנס לתוקף האיסור הכמעט מוחלט נגד הפלות בפולין שקידמה המפלגה במשך מספר שנים. האיסור נכנס לתוקף שלושה חודשים לאחר שבית המשפט העליון במדינה פסק שהפסקת הריון במקרה של מומים בעובר איננה חוקתית.
במרץ 2021, לאחר שהצליחה למנוע מזוגות להט"בים לאמץ ילדים ביחד, קידמה מפלגת "החוק והצדק" הצעת חוק חדשה המבקשת לאסור על להט"בים גם כהורים יחידנים. לאחר אך שכמה משפחות של זוגות להט"בים הצליחו לעקוף את ההגבלה על אימוץ, בכך שאחד או אחת מבני או בנות הזוג אימצו ילד באופן יחידני.
אלה רונן
אלה רונן (נולדה ב-25 בנובמבר 1986) היא זמרת-יוצרת, מוזיקאית, מלחינה, פזמונאית, מפיקה ופעילה חברתית ישראלית.
קריירה
בילדותה למדה מוזיקה קלאסית וסולפג' במסגרת השתתפותה במקהלת בת קול. במהלך לימודיה ברימון התחילה להופיע עם ההרכב שהקימה בשם "אלה רונן". את ההופעות ליווה אמנותית אריאל הורוביץ.
בשנת 2011 עברה לשווייץ. בשנת 2013 השתתפה ב"דה וויס שווייץ". שלב האודישנים של רונן היה לשידור הנצפה ביותר בדה וויס שווייץ. לאחר מכן החלה להופיע עם להקה שהורכבה מנגנים מקומיים תחת שמה. בעקבות השתתפותה בדה וויס הוחתמה בלייבל האינדי השווייצרי סופי רקורדס ובשנת 2014 הוציאה את אלבום הבכורה "Mirror Maze". הסינגל Please זכה להשמעות רבות בתחנות רדיו בשווייץ, בגרמניה וישראל. השיר אף הופיע בפרסומת העולמית לחברת Jeep ובפרסומת של חברת HOT. באותה שנה הוזמנה להיות המופע הפותח של הזמרת האיסלנדית אמיליאנה טוריני בציריך.
בשנת 2015 הופיעה בפסטיבל הג'אז במונטרה ובפסטיבל וויבס. באותה שנה חזרה לישראל והופיעה ברחבי הארץ.
בשנת 2019 הופיעה במסגרת פסטיבל "יערות מנשה" לצד אסף אמדורסקי, אביגיל קובארי, גיל בר הדס, פלורה, מירב הלינגר ואחרים.
בפברואר 2020 יצא הסינגל הראשון "Welcome to the Universe" מתוך אלבומה השלישי Mother Land שיצא ביולי 2021. השיר הושמע בתחנות הרדיו וזכה לביקורות מצוינות. סינגל נוסף בשם "Bubble" יצא במאי 2020 ואף הוא זכה להשמעות בתחנות הרדיו ברחבי הארץ. במרץ 2021 הוציאה סינגל שלישי מתוך אותו אלבום, "Housebroken". השיר נכנס לפלייליסט של כאן 88.
בסוף שנת 2020 הוציאה רונן גרסת כיסוי לשירה של ויטני יוסטון: I Wanna Dance with Somebody (Who Loves Me).
השיר "או או" יצא במסגרת פרויקט "מנגינות לשעת חרום" שיזמה עדי שחם יחד עם המוזיקאית נומקה, ומורכב כולו משירים שנכתבו במהלך הסגר הראשון בתקופת הקורונה. בפרויקט שותפות, בין היתר, ספיר וולך, אביגיל קובארי, פלורה ואחרות.
אקטביזם פמיניסטי-חברתי
הסינגל "הסדר הישן" מתוך האלבום "טוסקה" היה לחלק מהפסקול של מהפכת Me Too בישראל. באותה שנה חזרה לשווייץ והקימה קולקטיב מוזיקאיות פמיניסטי בשם Mino Collective, בשיתוף עם המוזיקאית האמריקאית-שווייצרית ברנדי באטלר. הקולקטיב מאגד את קהילת המוזיקאיות המקומית ויוזם פלטפורמות לייצוג שוויוני בתעשיית המוזיקה לנשים וקבוצות מוחלשות נוספות. בשנת 2019 יזמה, הפיקה והשתתפה בערב "אם זאת אהבה", ערב שירי אהבה מיזוגניים לרגל יום האהבה. בערב השתתפו בין היתר דניאל רובין, עדי שחם ועדי-קשת כהן. את הערב הנחתה נטע עמית מאתר החדשות פוליטיקלי קוראת.
בשנת 2020 פרסמה גילוי דעת בעיתון הארץ בעקבות השתתפותה בתחקיר של שרון שפורר והמקום הכי חם בגיהנום שבו היא מדברת בגילוי לב על תקיפה שעברה בגיל 16, על תהליך העיבוד ועל ההחלטה לדבר באופן גלוי על המקרה. הטקסט עוסק בפחד ובשתיקה.
חיים אישיים
רונן היא בת זוגו של פרופסור אנדריאס מור, מדען וחוקר מחלת הסרטן. לזוג שני ילדים והם מתגוררים בשווייץ.
רוקהאמפטון
רוקהאמפטון (באנגלית: Rockhampton) היא עיר במדינת קווינסלנד שבאוסטרליה. העיר שוכנת על נהר פיצרוי (Fitzroy) במרחק של 45 ק"מ משפך הנהר ובמרחק של 600 ק"מ מצפון לבירת המדינה בריזביין. אוכלוסיית העיר מנתה 61,724 תושבים במפקד 2011. העיר מהווה מרכז ממשלתי, קהילתי, עסקי ומנהלי של מרכז קווינסלנד.
רוקהאמפטון זוכה ליותר מ-300 ימי שמש בשנה, מה שמאפשר בה פעילות תיירותית רצופה שכוללת אטרקציות תיירותיות כמו פארקים על גדות נהר פיצרוי, יערות, רצועת חוף ומולה איים שכנים.
היסטוריה
בינואר 1854 הכריזה ממשלת ניו סאות' ויילס על הקמתם של שני מחוזות שהיום מהווים את שטחו של מחוז פיצרוי והיישוב הוקם ב-1854. נהר פיצרוי היווה נתיב מים נוח למתיישבים שבאו אחריהם והיישוב התפתח על גדות הנהר במורד הזרם. במעלה הזרם לא ניתן היה להמשיך ולהפליג עקב מחסום של סלעים שמנע זאת. הסלעים הללו נתנו לעיר את שמה.
אדמות המרעה שהיו בשפע וכמויות המים מהנהר ומיובליו תרמו להתפתחותו של היישוב בקצב מהיר. ב-1858 הוכרזה רוקהאמפטון כעיירה באופן רשמי. ב-1859 כאשר התגלה זהב בקנונה (Canoona), במרחק של 50 ק"מ מצפון מזרח לרוקהאמפטון, הפכה העיירה לנקודת היציאה הקרובה ביותר לשדות הזהב שניתן להגיע אליה באמצעות נתיבי המים. גילוי הזהב בקנונה התגלה כאכזבה והמוני מחפשי הזהב חזרו למקומות מהם באו, אך חלק מהם התיישבו ברוקהאמפטון ותרמו להגדלת אוכלוסייתה.