cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אקאתיזיה
אפידמיולוגיה
נתונים אפידמיולוגיים שפורסמו עבור אקאתיזיה מוגבלים ברובם לתקופות טיפול שקדמו להופעתם של תרופות אנטי-פסיכוטיות מדור שני. סחדוו (באנגלית: Sachdev) דיווחו על שיעור שכיחות של אקאתיזיה חריפה של 31% עבור 100 מטופלים שטופלו במשך שבועיים עם תרופות. סחדוו (באנגלית: Sachdev), דיווח על טווח שכיחות בין 0.1% ל -41%. סביר להניח ששיעורי השכיחות נמוכים יותר בטיפול הנוכחי, שכן תרופות אנטי-פסיכוטיות מהדור השני נושאות סיכון נמוך יותר לאקאתזיה.
יחסי הודו–חוף השנהב
היחסים הדו צדדיים בין הרפובליקה של הודו לרפובליקת חוף השנהב התרחבו במידה ניכרת בשנים האחרונות כאשר הודו מבקשת לפתח שותפות מסחרית ואסטרטגית נרחבת באזור מערב אפריקה. הנציגות הדיפלומטית ההודית באביג'אן נפתחה בשנת 1979. חוף השנהב פתחה את הנציגות שלה בניו דלהי בספטמבר 2004. שתי המדינות מטפחות כיום מאמצים להגדיל את המסחר, ההשקעות ושיתוף הפעולה הכלכלי.
יחסים מסחריים וכלכליים
לדברי שגריר הודו בחוף השנהב, הודו מתכננת להשקיע מיליארד דולר לפיתוח פרויקטים של נפט וכרייה בחמש השנים הבאות. בעשר השנים האחרונות סכום הסיוע ההודי לחוף השנהב היה יותר מ-10 מיליארד דולר. מנקודת מבט ביטחון האנרגיה של הודו, חוף השנהב התגלתה כיעד חשוב להזדמנויות השקעה בחיפושי פחמימנים ויהלומים. הדיווחים האחרונים של ה-BBC הפנו את תשומת הלב לחשיבות המתעוררת של אפריקה במדיניות הכלכלית הזרה של הודו ולתפקיד המיוחד שמילאה מערב אפריקה. הודו מקווה לנצל את עושר הנפט העצום של האזור על ידי גישה לקו החוף של מפרץ גינאה.
הפקת נפט בחוף השנהב עומדת על יותר מ-60,000 חביות ביום. ONGC של הודו כבר השקיעה 12 מיליון דולר כדי לחקור גוש ים באזור שנחקר כעת.
הודו מקלה גם על פיתוח פארק IT-cum טכנולוגי באביג'אן, על שמו של מהאטמה גנדי. שר המדינה המסחרי של הודו, ג'איראם ראמש, אמר כי שתי המדינות משתפות פעולה גם בתחומים חדשים כמו תרופות, תחבורה, אספקת מים וטלקומוניקציה. בהתייחסו לוועדת הסחר המשותפת השנייה של הודו–חוף השנהב, הצהיר שר המסחר ההודי כי הודו רוצה להקים "שותפות אסטרטגית" עם חוף השנהב לפיתוח כריית יהלומים, חיתוך וליטוש, שתציע תעסוקה לאוכלוסייה המקומית.
הדיפלומטיה הכלכלית החדשה של הודו באפריקה
השגרירה שממה ג'יין גם מצהירה כי ישנו ביקוש גובר לקורסים של ITEC ו-SCAAP בנושא טכנולוגיות מידע, אשראי כפרי, תעשיות קטנות ובינוניות, יזמות נשים ובקרת איכות, היוצרת 'מחוז עניין' הוֹדוּ. באוגוסט 2006 הוביל שר החוץ של חוף השנהב יוסוף בקאיוקו משלחת של 110 חברים הכוללת יזמים מובילים ושרים ממשלתיים לישיבת ועדת הסחר של הודו–חוף השנהב בניו דלהי, שם ניסחו עשרות הסכמים שייחתמו בהמשך השנה.
בינואר 2009 העניקה חוף השנהב את העיטור הגבוה ביותר שלה לשר המדינה ההודי לענייני חוץ אנאנד שארמה. סגן שר החוץ של הודו שרמה בליווי השגריר שמאמה ג'יין ומשלחת בדרגה גבוהה דנו במכלול נושאים במהלך ביקורו בחוף השנהב עם הנשיא לורן גבאגבו שכלל את הרפורמות של האו"ם, הרחבת מועצת הביטחון של האומות המאוחדות ועיצוב מחדש של הכספים העולמיים תַשׁתִית. חוף השנהב הביעה גינוי קולני על מתקפת הטרור במומבאי (2008) וחזרה על סולידריותה עם הודו במאבקה בטרור. הנשיא גבאגבו אישר מחדש את הערכת ממשלתו לתפקיד המנהיגות של הודו, לחוסנה הכלכלי ובעיקר לנכונותו לחלוק את מדינות אפריקה במומחיותה, בטכנולוגיה ובניסיון הפיתוח שלה. על רקע זה, במחווה שהדגישה את הקשרים המיוחדים עם הודו, העניק הנשיא לורן גבאגבו את מפקד המסדר הלאומי, את הפרס האזרחי הגבוה במדינה כהוקרה על תפקידו המובהק של שר החוץ ההודי בחיזוק היחסים של הודו עם חוף השנהב ואפריקה.
רפואה אלטרנטיבית - מונחים
הערך מונחים ברפואה אלטרנטיבית מספק הגדרות קצרות ומהירות למונחים ומושגים הקשורים לרפואה אלטרנטיבית. אוסטאופתיה קרניו סקראלית היא חלק אינטגרלי מהרפואה האוסטאופתית, זו הגישה העדינה ביותר בתחום והעקרונות האוסטאופתיים חלים עליה. למרות שמו, בטיפול הקרניו סקראל מטפלים בכל הגוף ולא רק בראש או בסקרום. הבסיס לטיפול, הוא הקשר האנטומי של קרומי המוח שמתחברים לגולגולת, עוטפים את מוח/חוט השדרה ומתחברים שוב בסקרום. מטרתו העיקרית של הטיפול היא לשפר את זרימת הנוזלים ובעיקר נוזל המוח והשדרה, כדי לשפר את תפקוד הגוף ומערכת העצבים.
קיטגאווה אוטאמרו
תמונות אלו הם חלק מהסוגה שנודעה כאוקיו-אה (Ukiyo-e), "תמונות העולם הצף". סוגה זו נפוצה בערי יפן מסוף המאה ה-17 ועד אמצע המאה ה-19. המונח "העולם הצף" במקורו הוא מונח בודהיסטי המתייחס לארעיות העולם והבליו הגשמיים. מונח זה הושאל בתרבות היפנית לתיאור תענוגות העולם הזה, כפי שהם באים לידי ביטוי ברובעי השעשועים של ערי יפן. תמונות העולם המרחף מתארות את תענוגות בתי התה, תיאטרון הקבוקי ושחקניו, קורטיזנות נחשקות וזונות פשוטות. אוטאמרו נחשב לגדול והפורה מבין אמני האוקיו-אה. הוא פרסם בתקופת פעילותו מאות ציורים, הדפסים וספרים מאוירים.
תחילת חייו
רוב פרטי חייו של אוטאמרו לא ידועים, למרות היותו מחשובי אמני יפן במאה ה-18. זאת, מכיוון שאוקיו-אה נחשבה לאמנות המעמדות הנמוכים, לפי ההיררכיה של החברה המעמדית בתקופת שוגונות טוקוגאווה.
שנת הולדתו המשוערת של אוטאמרו היא 1753. הערים קיוטו, אדו, ואוסקה הוצעו כולן כמקום הולדתו אך סביר להניח שנולד בחבל ארץ כפרי של יפן. לא ידוע מי היו הוריו ומהו מעמדה ומוצאה של משפחתו, אך ידוע ששם משפחתו היה קיטגאווה. עוד בילדותו הפך לחניך של טוריאמה סייקיאן (鳥山 石燕) שהיה מורהו הרשמי היחיד. טוריאמה היה צייר אשר למד בעבר באסכולת קאנו, עסק בשירה, עיצב אלבומים והתרועע עם שחקנים, משוררים ומחזאים. בין מכריו היה המוציא לאור צוטאיה ג'וזאבורו (Tsutaya Juzaburo), בין המוציאים לאור המשפיעים ביותר בתקופת אדו. פגישה בין צוטאיה ג'וזאבורו לאוטאמרו תניב שיתוף פעולה פורה ביותר.
כמו אמנויות רבות אחרות, גם הדפסי העץ הגיעו ליפן מסין. תחילה היו אלה ספרים בודהיסטים מסין, שהיו ידועים ביפן מהמאה ה-8. הדפסים בודהיסטיים של אלוהויות שונות הוכנו ביפן וחולקו חינם למאמינים במקדשים. מאחר שהיו אלה הדפסים ולא ציורים, ניתן היה ליצרם בכמויות גדולות ובמחיר נמוך.
ערכם האמנותי של ההדפסים נחשב נמוך בעיני מלומדים והיו אלה אנשי העיר, מעמד הסוחרים ובעלי המלאכה במאה ה-17 שאימצו את ההדפסים, אשר תיארו את תושבי רובעי השעשועים ונקראו "תמונות העולם המרחף" או אוקיו-אה, ביפנית. באדו פרחה אמנות הדפסי העץ, והדפסי "נישיקי-אה" (Nishiki-e) "תמונות ברוקד", נוצרו על ידי אמנים כמו הרונובו (Harunobu).
עבודותיו
עבודותיו הראשונות של אוטאמרו שפורסמו היו לתיאטרון הקבוקי והדפסי תמונות של שחקנים. אוטאמרו התכחש מאוחר יותר לעבודתו זו וטען שמעולם לא יצר הדפסים לתיאטראות קבוקי. סגנונו של אוטאמרו בשנות ה-70 של המאה ה-18 הושפע מהאמנים קאצוקאווה שונשו (勝川 春章) וקיטאו שיגמאסה (北尾 重政). שסגנונם ניכר בעבודותיו משנים אלה.
בשנות ה-80 של המאה ה-18 החל לשתף פעולה עם צוטאיה ג'וזאבורו המוציא לאור ויחד החלו לפרסם הדפסים ועבודות איור בסגנון ששילב השפעות מאמני אוקיו-אה אחרים, בייחוד טוריאי קיוינאגה (鳥居 清長) עם סגנונו של אוטאמרו. הוא החל ליצור הדפסי עץ המתארים נשים יפות ותמירות, המסמלות אידיאל יופי. בהמשך הוא החל ליצור הדפסים שתיארו נשים ספציפיות, כמו מלצריות מפורסמות בבתי תה וקורטיזנות נחשקות. בנוסף לתיאורי נשים, יצר אוטאמרו אלבומים עם איורי ציפורים, חרקים וצמחים שהראו נטייה לריאליזם, יכולת התבוננות מעמיקה וקרבה לטבע.
בהמשך, אוטאמרו יצר הדפסי עץ של נשות רובע השעשועים ברגעים אינטימיים, מנקודת מבט פרטית מאוד של אדם הבקיא באורחות חייהן של הקורטיזנות. דמויותיו עוסקות בקריאה, קליגרפיה, רחצה, סידור שיער ומלבושים, כאשר אוטאמרו מצליח להעביר דקויות רגשיות כמו הרהורים, ציפייה, התרגשות ותשוקה, אשר מובחנים בהבעות הדמויות בהדפסיו. אוטאמרו נטה להתמקד בפלג גופן העליון של דמויותיו, פרטי הביגוד מוקפדים והדגש בהדפס הוא על מאפייניהן הפיזיים של הדמויות.
אוטמארו יצר גם הדפסים המציגים קבוצות נשים, ראוי לציון מבין אלה הוא הטריפטיך "אורחות ללילה" (Overnight Guests) המציג שש נשים, בקומפוזיציה בה שלוש נשים ישובות ושלוש עומדות. ישנה תחושת חמימות וביתיות בין הדמויות, והשימוש בצבעי ירוק, אדום, ורוד ושחור יוצר צבעוניות רכה.
בשנות ה-90 של המאה ה-18 הגיע אוטאמרו לשיא בשלותו כאמן "נישיקי-אה" של האוקיו-אה. הוא פיתח סגנון ייחודי לו ותיאר דמויות כגון קורטיזנות יפיפיות, זונות מדרגות שונות, אמהות וילדיהן (נושא חוזר בעבודותיו של אוטאמרו), שולות צדפים ומעבדות פקעות משי. בשנות ה-80 של המאה ה-18 פורסמו רפורמות קנסאי (1787-1793) של השוגונות, שנועדו לשפר את המצב הכלכלי ביפן, לרומם את מעמד הסמוראי המתדרדר ולאכוף את החוקים על מעמד אנשי העיר. צנזורה ואיסורים שונים פגעו בעולם ההוצאה לאור באדו. סופרים ומו"לים שונים נענשו ואף נאסרו, ביניהם צוטאיה ג'וזאבורו, שמחצית מרכושו הוחרם ופעילותו כמו"ל הוגבלה במידה רבה. למרות הקשיים, צוטאיה ג'וזאבורו הצליח להתאושש ממכות אלה והחל לפעול ביתר שאת, תוך טיפוח כישרונו של אוטאמרו ועידודו לפתח טכניקות חדשות. אוטאמרו אכן פנה לכיוון חדש, טכניקת "תמונות פנים גדולות" (Okao-e). ייחודן של יצירותיו בטכניקה זו היה התמקדות בפלג הגוף העליון ובפנים ויצירת אשליה של תחושת רכות של העור. שיא יצירתו בסגנון זה בולט בסדרת הדפסים שפורסמה בשנים 1792-1793 ונקראה "Great Love Themes of Classical Poetry". בשנת 1797 מת צוטאיה ג'וזאבורו, ועם מותו החלה התדרדרות בקריירה של אוטאמרו.
בשנת 1804 פרסם אוטמארו סדרת הדפסי נישיקי-אה המציגים את המצביא טויוטומי הידיושי וחמש פילגשיו, נושא שנאסר להצגה בספרות ובתיאטרון על ידי השלטונות והצנזורה. הדבר לא עבר בשתיקה ואוטאמרו נכלא לשלושה ימים ובילה עוד חמישים יום בידיים אזוקות.
בנט
{{פירושונים|בנט הוא שם משפחה, ככל הנראה מהמילה הלטינית "בנדיקט" – מבורך.
אישים ששם משפחתם בנט
זהו שם משפחתם של האישים הבאים:
ראו גם
}}
רדיולוגיה
רדיולוגיה הוא ענף ברפואה העוסק באמצעי דימות רפואיים. במקור עסק ענף זה רק בשימוש בקרינה אלקטרומגנטית, לרבות קרינה מייננת (רנטגן) לאיסוף מידע רפואי לצורכי אבחון וטיפול. תת-התחום ברדיולוגיה העוסק בשימוש ברנטגן, נקרא רנטגנולוגיה. בימינו רופאים רדיולוגים, לאחר שהם משלימים תקופת התמחות ארוכה, עושים שימוש בשורה ארוכה של אמצעי דימות (כגון אולטרה סאונד, טומוגרפיה ממוחשבת (CT) טומוגרפיית פליטת פוזיטרונים -MRI) ו- אנגיוגרפיות כדי לאבחן ולטפל במחלות. רדיולוגיה פולשנית אף היא תת-תחום ברדיולוגיה העוסק בטיפולים רפואיים בהנחיית אמצעי דימות. הביצוע הטכני של ההדמיה נעשה בדרך כלל על ידי טכנאי הדמיה (טכנאי רנטגן).
בתחום הרדיולוגיה תהליך זרימת מידע ייחודי, והוא כדלקמן: הדמיה של האיבר הרצוי, לאחר מכן הרדיולוג מפרש או "קורא" את התמונות ומייצר דו"ח של הממצאים ורושם אבחנה שלהם. דו"ח זה מועבר לאחר מכן לרופא מומחה, בין אם באופן שיגרתי או בדחיפות. כ-14% מהגילויים הם אינצידנטלומה בריאות.
היסטוריה
מערכת ההדמיה-הדיגיטלית הראשונה לאבחון רפואי פותחה בישראל בחברת אלסינט בחיפה בשנת 1970 על ידי המהנדסים יורם צוקרמן, בצלאל הלוי, והמנחה הרפואי ד"ר משה בן-פורת. הצוות פיתח מערכת הדמיה דיגיטלית חדשנית לתצוגה של נתוני הסריקה שהתקבלו מסורק-איזוטופים בבדיקת מיפוי-איברים במחלקה לרפואה-גרעינית של בית-החולים רמב"ם בחיפה. נתוני הסריקה (רמות של קרינה גרעינית) שהתקבלו מהסורק הומרו לראשונה לתמונות דיגיטליות והוצגו לרופא בזמן-אמת על גבי צג טלוויזיוני צבעוני ללא צורך בהמתנה לפיתוח הפילם כפי שהיה לפני כן. בכך החל הצוות בתהליך החלפת הטכנולוגיה רבת השנים של צילום רפואי על פילמים לטכנולוגיה של הדמיה וצילום במערכת דיגיטלית, שבה הייתה גם יכולת עיבוד ואנליזה של התמונות אשר עזרה בגילוי ואיבחון של גידולים סרטניים באיברים הפנימיים שבגוף הפציינט. זאת באמצעות השוואה בין תמונות הקרינה הגרעינית שנפלטה מהרקמה הסרטנית ובין תמונות הקרינה שנפלטה מרקמה בריאה. פיתוח המערכת היווה פריצת דרך עולמית במעבר מצילום על פילמים לצילום בהדמיה-דיגיטלית, שכללה גם עיבוד תמונות ממוחשב, אחסון תמונות על גבי דיסקים מגנטיים, ובהמשך - העברה של צילומים רפואיים בין מחשבים ומחלקות בבתי-החולים.
טומוגרפיה ממוחשבת-CT
ההדמיה CT משתמשת בקרן רנטגן בשילוב עם אלגוריתמי מחשוב. סריקת CT נועדה לאבחון עבור תנאים דחופים ומתהווים, כגון דימום מוחי, תסחיף ריאתי, בתירת אבי העורקים, דלקת התוספתן ועוד רבים. שיפורים מתמשכים בטכנולוגיית ה-CT, כוללים פעמים סריקה מהירה יותר ורזולוציה משופרת, שהעלו באופן משמעותי את הדיוק ואת התועלת של סריקת CT, אשר עשוי בחלקו להסביר את השימוש המוגבר באבחון רפואי זה. בבדיקת CT המטופל נחשף לכמות גדולה בהרבה של קרינה ביחס לתצלום רנטגן.
אולטרסאונד
בדיקת האולטרסאונד, או בשמה העברי, "בדיקת על-שמע", מבוססת על הדמיה באמצעות גלי קול בתדר גבוה.
מהלך הבדיקה, נעשה באמצעות מתמר המונח על גוף הנבדק אשר שולח גלי קול בתדר גבוה, שאינו נשמע לאוזן האנושית, וקולט את גלי הקול המוחזרים. בעזרת גלי הקול המוחזרים, בונה מהם המכשיר תמונה של האיברים שנסרקו. הבודק מניח ג'ל שקוף על עורו של הנבדק במקום הסריקה, אשר בלעדין לא תתקבל האבחנה הנדרשת. בדיקת האולטרסאונד אינה משתמשת בכלל בקרינה אלקטרומגנטית.
לבדיקה זו יתרונות רבים אולם גם מספר חסרונות. מבחינת היתרונות, עקב העובדה שאין הבדיקה כרוכה בקרינה מייננת, היא בטוחה לשימוש בקרב נשים בהריון וילדים. כמו כן, מכשיר הבדיקה יכול להיות נייד וקומפקטי וכך ניתן לבצע את הבדיקה בתנאים שונים ולא רק במכונים ספציפיים. יתרון נוסף הוא היות הבדיקה זולה ואיננה מסובכת לביצוע.
לאולטרסאונד מספר חסרונות. ראשית, איכות התמונות תלויה בטכנאי האולטרסאונד ובמיומנותו. מעבר לכך, מטופלים בעלי עודף משקל או עור פגוע, יכולים לקבל תוצאות בדיקה לא טובות.
MRI- דימות תהודה מגנטי
MRI משתמש בשדות מגנטיים חזקים כדי ליישר את גרעיני האטומים (בדרך כלל פרוטוני מימן) בתוך רקמות גוף. אותות הרדיו נאספים על ידי אנטנות קטנות, הנקראות סלילים. עם התקדמות במהירות סריקה ורזולוציה מרחבית, ושיפורים באלגוריתמי מחשב וחומרה, MRI הפך לכלי חשוב ברדיולוגיה עבור השלד והשרירים.
PET - טומוגרפיית פליטת פוזיטרונים
טומוגרפיית פליטת פוזיטרונים (באנגלית: Positron Emission Tomography, ובראשי תיבות: PET) היא טכנולוגיית דימות רפואי ברפואה גרעינית המבוססת על פליטת פוזיטרונים. לצורך הדמיית PET מזריקים לגוף מולקולות המשתתפות בפעילויות ביולוגיות בגוף שבהן החליפו את אחד האטומים באיזוטופ רדיואקטיבי המתפרק בהתפרקות בטא פלוס ופולט פוזיטרון. בשל רדיואקטיביות זו פולטים החומרים פוזיטרונים בעודם בגוף האדם. מיד לאחר פליטתם מתנגשים הפוזיטרונים באלקטרונים והזוג מתאיין תוך כדי פליטת שני פוטונים של קרינת גמא בכיוונים כמעט מנוגדים. המתקן שבתוכו מצוי הנבדק רגיש לקרני גמא כפולות, וחיישניו מחוברים למחשב, המעבד את המידע שהעבירו ויודע לזהות על פיו את האזור שבו נפלטו הקרניים.
שעבאן
שַׁעְבַּאן (בערבית: شَعْبَان) הוא החודש השמיני בלוח השנה המוסלמי.
שם החודש בא מהשורש ש.ע.ב שמשמעותו להתפצל או להסתעף. החודש נקרא כך משום שבתקופה שהוא נקבע לראשונה, נהגו הערבים הפגאנים להתפצל ולתור אחר מים.
מנהרת הברחה
מנהרת הברחה היא מעבר תת-קרקעי מעשה ידי אדם המשמש לתנועה סמויה של סחורות ובני אדם באופן העוקף את הגורם המפקח או השולט באחד או בשני צידי המנהרה.
אוקראינה - סלובקיה
ב-2012 נמצאה מנהרת הברחה בין אוקראינה לסלובקיה. אורך המנהרה היה כ-700 מטר, ובתוכה הותקנה מעין רכבת ששימשה כאמצעי תחבורה בתוך המנהרה. מעריכים כי במנהרה הועברו כ-2.5 מיליון סיגריות מאוקראינה לסלובקיה, למטרות השתמטות ממס באיחוד האירופי.
בוסניה
מנהרת סרייבו פעלה מ-1993 עד 1995 לעקיפת המצור על סרייבו, בזמן מלחמת בוסניה. המנהרה נבנתה על ידי הצבא הבוסני במטרה לקשר את העיר סרייבו (שכותרה על ידי כוחות סרבים) עם נמל התעופה סרייבו, אזור שנשלט על ידי האו"ם. המנהרה שאורכה היה 800 מטר וגובהה 1.5 מטר, שימשה להעברת מזון, ציוד מלחמה, וסיוע הומניטרי וחילוץ אנשים מהעיר. הבית שממנו יצאה המנהרה הפך, לאחר המלחמה, למוזיאון המנציח את פעילות המנהרה.
ארצות הברית
בתחילת המאה ה-19 נבנו בניו אינגלנד ומסצ'וסטס מנהרות ששימשו להתחמק ממס שהוטל בכהונתו של תומאס ג'פרסון, ובהמשך שימשו גם להברחת עבדים לחופשי.
מאמצע שנות התשעים ובמשך כ-20 שנה התגלו בגבול ארצות הברית–מקסיקו כ-200 מנהרות שדרכן הוברחו כלי נשק, סמים ואנשים ומתוכן רק בין השנים 2008 ו-2013 נחשפו בגבול הקליפורני של ארצות הברית עם מקסיקו כ-75 מנהרות הברחה. במספר מקרים המנהרות כללו קירות בטון, חשמל ותאורה, משאבות לניקוז מים, אמצעי אוורור ומיזוג, מסילת רכבת, ואמצעי תקשורת.
ב-2005 נחפרה מנהרת הברחה בין חממה הצמודה לגבול הקנדי עם ארצות הברית, לבין מרתף של בית בעיר לינדן שבמדינת וושינגטון. הדבר נודע למשמר הגבול של ארצות הברית ושל קנדה, ובחודש יוני באותה השנה, לאחר שחבילת המריחואנה הראשונה הועברה במנהרה, פשטו כוחות על המנהרה כוחות והביאו למעצרם של מספר אנשים.
ב-2020 התגלתה מנהרת הברחה בין טיחואנה (מקסיקו) לבין סן דייגו (קליפורניה, ארצות הברית) באורך של כ-1.3 ק"מ. מנהרה זו נחשבת למנהרת ההברחה הארוכה בהיסטוריה.
וייטנאם
האמריקאים ניסו מספר טכנולוגיות בפעילותם נגד המנהרות, וביניהם חיישנים על-גבי בעלי חיים, שימוש בלהביורים בשילוב חומרי נפץ, והקמת יחידת "עכברי המנהרות" שאנשיה פעלו בתוך המנהרות. הפתרון שנחשב אפקטיבי בסופו של דבר היה שימוש ב-B52 להפצצה כבדה של השטח שבו המנהרות.
האפקט הפוטואלקטרי
האפקט הפוטואלקטרי (בעברית: התוצא החשמלורי) הוא תופעה פיזיקלית שבה נפלטים אלקטרונים מפני מתכת כאשר פוגעת בה קרינה אלקטרומגנטית ונבלעת בה. האלקטרונים אשר נפלטים הופכים לענן אלקטרונים או, כאשר התופעה מתרחשת בשפופרת, עוברים מן הקתודה לאנודה.
להבנת האפקט הפוטואלקטרי הייתה חשיבות רבה בהתפתחות הפיזיקה המודרנית ובגיבוש תורת הקוונטים, בהבנת האופי החלקיקי של האור, ובגיבוש מושג הפוטון.
ההסבר שנתן אלברט איינשטיין לאפקט זה בשנת 1905 זיכה אותו בפרס נובל לפיזיקה בשנת 1921.
גילוי האפקט
בשנת 1887 גילה היינריך הרץ כי כאשר מקרינים אור על-סגול על מתכת, האוויר שמסביבה נטען במטען חשמלי שלילי. תופעה זו התגלתה במסגרת מחקר על התפרקות חשמלית בין לוחות מוליכים, שבמהלכו הבחין הרץ שהקרנת המתכת באור אולטרה-סגול גורמת להגדלת ההתפרקות החשמלית.
בהמשך השתמשו חוקרים, ובראשם פיליפ לנארד וג'יי ג'יי תומסון, בשפופרת קתודית על מנת לחקור את האפקט הפוטואלקטרי. הם גילו כי:
לא היה ניתן להסביר גילויים אלה באמצעות התאוריה הגלית של האור, הנובעת ממשוואות מקסוול, ובמיוחד לא ניתן היה לחשב (או להסביר) את תדירות הסף הנדרשת. בנוסף, העובדה כי הפליטה אירעה באופן מיידי לא התיישבה עם החישובים התאורטיים שהראו שבקצב העברת האנרגיה על ידי הגל האלקטרומגנטי יעבור זמן רב עד שהאלקטרונים ירכשו את האנרגיה הדרושה להם על מנת להיפלט מהמתכת.
ההסבר של איינשטיין
את ההסבר לתופעות אלה נתן בשנת 1905 אלברט איינשטיין. הוא השתמש בהנחה שהציע מקס פלאנק בשנת 1900 על מנת להסביר את אופי הקרינה של גוף שחור, על פיה האור מגיע במנות מסוימות של אנרגיה, כאשר האנרגיה של כל מנה כזו (קוואנט) פרופורציונלית לתדירות \ f של האור:
(כאשר \ h מסמן את קבוע פלאנק)
איינשטיין קידם רעיון זה צעד אחד קדימה, והציע שמדובר ביותר מאשר כמויות אנרגיה, ושבכל הנוגע לאפקט הפוטואלקטרי יש להסתכל על האור כעל אוסף חלקיקים (פוטונים), אשר לכל אחד מהם אנרגיה, כאמור בהנחה של פלאנק. השערה זו מניחה שבעת פגיעת פוטון במתכת, נעלם הפוטון וכל האנרגיה שלו מועברת לאחד האלקטרונים במתכת. האנרגיה הדרושה עבור האלקטרון על מנת להיפלט מהמתכת משתנה מאלקטרון אחד לשני, אולם עבור כל מתכת קיימת אנרגיה מינימלית הקרויה "פונקציית עבודה" \ W / B. לכן, אלקטרונים יכולים להיפלט מהמתכת רק כאשר האנרגיה של כל פוטון גדולה מפונקציית העבודה. במקרה כזה, שארית האנרגיה הופכת לאנרגיה הקינטית של האלקטרון:
בעזרת תאוריה זו הוסברו כל הקשיים שלא היו ניתנים להסבר על ידי הסתכלות על האור כעל גל בלבד:
רוברט מיליקן מדד בשנת 1916 את ערכו של קבוע פלאנק בעזרת האפקט הפוטואלקטרי, ובכך הראה את נכונות התאוריה של איינשטיין.
סגנוזאורוס
סגנוזאורוס (שם מדעי: Segnosaurus) הוא סוג דינוזאור ממשפחת התריזינוזאוריים שחי במונגוליה בתקופת הקרטיקון. הוא היה השלד השלם יחסית הראשון של בן למשפחת התריזינוזאוריים שהתגלה. פירוש שמו הוא "לטאה איטית". המאובנים שלו נמצאו ליד אלה של קרובו הארליקוזאורוס ויש חוקרים המאחדים אותם לסוג אחד.
החוקר גרגורי ס. פאול מעריך שדינוזאור זה הגיע לאורך 6 מטרים. למרות גודלו הוא היה יכול לעמוד זקוף ולהשתמש בטפריו הארוכים כדי להגיע לצמרות עצים ולהגיע לעלים, בדומה לעצלני הקרקע. היו לו שיניים מעטות בלסתו וחלק מהחוקרים סוברים שמבנה זה נועד לעזור לו להתבסס על תזונה מנמלים וטרמיטים שבעזרת טפריו הגדולים פרץ לקינם. בנוסף ייתכן שהטפרים נועדו להגנה מטורפים.
בתרבות
דינוזאור זה הופיע במשחקים פארק היורה 3: בניית פארק ועולם היורה: המשחק.
נורה אגוץ'
נורה אגוץ' (בהונגרית: Ágocs Nóra; נולדה ב-1920 – 1919) היא איכרה וסוחרת הונגרייה, חסידת אומות העולם, שהצילה במלחמת העולם השנייה ילדה יהודייה, אותה הסתירה בביתה.
קורות חיים ופעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
נורה אגוץ' בת ה-24, בעלה הבנאי ושני ילדיהם הקטנים התגוררו בעיירה קישקונהלש (בהונגרית: Kiskunhalas), שבהונגריה.
בשנת 1944, לאחר הפצצת בודפשט, החליטה משפחת אגוץ' להציל יתום מלחמה מעיר הבירה ולהזמינו לביתם. לפנייה נענתה הצעירה בת ה-17 קלרה אלטון (בהונגרית: Klára Alton), שהציגה עצמה בעזרת ניירות מזויפים כיתומה נוצרייה.
במהלך המלחמה, לכשהוקם בעיר קישקונהלש גטו, תושבי העיר הוזהרו מלסייע ליהודים. לאחר שנורה אמרה לקלרה כי היא הייתה מוכנה להסתכן בכך, התוודתה קלרה בפניה וגילתה לנורה שהיא יהודייה. למרות המידע והידיעה כי בכך היא מסכנת את חייה ואת חיי בני משפחתה, נורה המשיכה לארח את קלרה בביתה למשך כשנה, ואף הסתירה את המידע אודות יהדותה של קלרה מבעלה, מפני שחששה שלא יעז להסתכן בהחבאתה בביתם.
לאחר המלחמה, וההכרה בה כחסידת אומות העולם
נורה אגוץ' ומשפחתה שמרו על קשר חם עם קלרה אלטון לכל אורך השנים, גם לאחר שקלרה עברה להתגורר באנגליה.
בשנת 1993 פנתה קלרה ליד ושם וסיפרה על תרומתה של נורה אגוץ' להצלתה. ב-14 בדצמבר 1994 הוכרה אגוץ' על ידי יד ושם כחסידת אומות העולם. הטקס התקיים בבודפשט, ושמה נחקק בקיר הכבוד בגן חסידי אומות העולם ביד ושם שבירושלים.
הוטוויר
הוטוויר (באנגלית: Hotwire) הוא אתר אינטרנטי להזמנת כרטיסי טיסה, חדרי מלון, השכרת רכבים וחבילות תיירות במחירים מוזלים על בסיס מלאי שלא נמכר בחברות השונות.
מטה החברה נמצא בסן פרנסיסקו. הוטוויר היא חלק מתאגיד אקספידיה, חברה ציבורית הנסחרת בנאסד"ק שמעבר לאתר הבית שלה expedia.com היא מפעילה גם את אתר hotels.com.
היסטוריה
הוטוויר הוקמה בשנת 2000 על ידי גרג ברוקווי, אריק גרוס, קרל פטרסון וספנסר רסקוף בשיתוף עם 6 חברות תעופה מרכזיות: אמריקן איירליינס, נורתווסט איירליינס, דלתא, יונטייטד, אמריקן וקונטיננטל (נרכשה על ידי יונייטד). החברה מומנה על ידי קרן הון סיכון פרטית בהשקעה ראשונית של 75 מיליון דולר. בתחילת דרכם, שם הקוד לשירות של הוטוויר היה ״שד סגול״.
בספטמבר 2003, חברת IAC/InterActiveCorp הודיעה על רכישת הוטוויר במחיר של 663 מיליון דולר. רכישה זו אפשרה לחברה גישה לשותפי ענק חדשים כדוגמת טיקט-מאסטר לרכישת כרטיסים.. בתחילת דרכה, הוטוויר מכרה כרטיסי טיסה בלבד, אך עם התרחבותה החלה למכור בנוסף לינה במלונות והשכרת רכבים.
שיטות עבודה ותפעול
הוטוויר מציעה כרטיסי טיסה, חדרי מלון ורכבים שכורים אשר לא נמכרו סמוך לזמן הנקוב. לדוגמה, אם לרשת מלונות מסוימת יש עדיין מלאי גדול של מקומות לינה לקראת מועד ההזמנה, הוטוויר יציעו חלק ממקומות לינה אלו במחירים מוזלים. החברות אשר עובדות עם הוטוויר מזרימות לה את המידע הזה וכך הוא מוצג באתר. הוטוויר לא מציגים לגולשים את החברה שמציעה את המחירים המוזלים כדי שהיא לא תתחרה בינה לבין עצמה במקומות אחרים בהם המוצרים שלה נמכרים. שיטת מכירה זו נקראת ״Opaque״. שיטה זו מאפשרת להוטוויר למכור מוצרים שבלעדיה יכולים לא להמכר בכלל.
שיטות קידום מכירות
בדומה לרשת הסכם השותפים של ענקית הנסיעות אקספדיה גם לחברת הוטוויר עצמה יש תוכניות שותפים. בדרך זה מציעה החברה מגוון אפשרויות לקידום המוצרים שלה. הראשונה היא שימוש במנוע החיפוש של הוטוויר באתרים מורשים אחרים והשנייה היא הפניה לאתר דרך כתבות, סקירות או אתרים העוסקים בעולמות התיירות.
הנהלה וחברה
קרל פטרסון, אחד ממייסדי הוטוויר, היה המנכ״ל הראשון של החברה. בתחילה החברה מנתה 4 עובדים אך תוך מספר חודשים החברה גדלה וכיום מועסקים בחברה 300 עובדים. כיום עומד בראש החברה הנריק קלברג, שהגיע מניהול רשת השותפים של ענקית התיירות אקספדיה.
בוב גריפין
רוברט "בוב" גריפין (באנגלית: Robert "Bob" Griffin; נולד ב-24 ביוני 1950) הוא כדורסלן עבר אמריקאי-ישראלי, וכיום פרופסור לספרות אנגלית. שיחק בעמדת הגארד וגובהו 1.77 מטר.
ביוגרפיה
גריפין נולד וגדל בארצות הברית, למשפחה ממוצא יהודי ואירי. עלה לישראל בתחילת שנות ה-70.
הוא אביה של המנחה והדוגמנית הישראלית-אמריקאית בקי גריפין, ושל אחיה הצעיר אורן גריפין, מנישואיו לאריאלה גדסי, רואת חשבון ישראלית ממוצא יהודי-תימני.
ספורטיבית
הוא הגיע לשחק כדורסל בישראל בתחילת שנות ה-70, והצטרף למכבי רמת גן. בהמשך הושאל למכבי פתח תקווה, וחזר לאחר מכן למכבי רמת גן.
ב-1975 הצטרף למכבי תל אביב. בעונת 1976/1977 הוא זכה איתה בגביע אירופה לאלופות. באותה עונה הוא זכה עם הקבוצה באליפות ליגת העל בכדורסל, ובנוסף זכה עם הקבוצה בשתי אליפויות נוספות.
בעונת 1978/79 שיחק עונה נוספת במכבי רמת גן. אולם בתום עונה זו, פרש ממשחק בגיל 29.
בשנת 1988 שימש כעוזר-המאמן של אפי בירנבוים במכבי רמת גן. סמוך לתקופה זו שימש בתפקיד בצוות האימון של מכבי תל אביב. לאחר מכן שב לארצות הברית.
אקדמית
בשנה זו (1979) השלים לימודי תואר ראשון באוניברסיטת תל אביב וחזר עם משפחתו לארצות הברית. הוא קיבל תואר דוקטור בספרות אנגלית מאוניברסיטת ייל שבארצות הברית. בשנת 1987 שבה המשפחה לישראל.
בשנים 1987-2005 שימש כמרצה בחוג לאנגלית של אוניברסיטת תל אביב. משנת 2005 משמש גריפין כפרופסור חבר באוניברסיטת טקסס A&M.
מטבעות לאומיים
רשימת 235 המטבעות הלאומיים של 193 המדינות הריבוניות החברות בארגון האומות המאוחדות, 32 ישויות בלתי עצמאיות, 9 מדינות המוכרות באופן חלקי או שאינן מוכרות כלל וישות אחת שלה מעמד של צופה באו"ם.
טאואר סמיקונדקטור
הקמת המפעל על ידי נשיונל סמיקונדקטור
חברת טאואר סמיקונדקטור החלה את דרכה כמפעל ייצור במגדל העמק של חברת "נשיונל סמיקונדקטור" האמריקאית, שעסק בהכנת מוליכים למחצה. תחילת דרכה של נשיונל בישראל הייתה בשנת 1978 כאשר צבי סוחה יזם והקים מרכז למחקר ופיתוח בשם National Semiconductor Israel - NSCI בהרצליה. ד"ר גיורא ירון פעל מתוך חברת נשיונל סמיקונדקטור לקידום הקמתו של מפעל שבבים בישראל, כשהחל לעבוד כפיזיקאי במשרד הראשי של החברה בסנטה קלרה ב־1979, ושכנע את הנהלת החברה להשקיע בישראל. בשנת 1984 הונחה אבן הפינה למפעל היצור. רשות ההשקעות סייעה לחברה בבחירת המיקום של המפעל במגדל העמק ובהשגת התמריצים להשקעות שהיו מקובלים באותה תקופה כולל קבלת תמיכה בהכשרת עובדים ישראלים למפעל החדש במגדל העמק במפעלי החברה בארצות הברית. ראש עיריית מגדל העמק, שאול עמור, הצליח לשנות את מעמד העיר מאזור פיתוח ב' לאזור פיתוח א', כדי לאפשר לנשיונל סמיקונדקטור לזכות במרב ההטבות הניתנות במסגרת החוק לעידוד השקעות הון. בניית המפעל הושלמה בשנת 1985. אחד המוצרים הראשונים שיוצר במפעל היה NS32332, שבב מסדרת.
הקמת "טאואר סמיקונדקטור"
בשנת 1993, על רקע משבר עולמי בתעשיית המעגלים המשולבים, החליטה נשיונל סמיקונדקטור לסגור את המפעל במגדל העמק, אך הסגירה נמנעה לאחר ש"החברה לישראל" רכשה אותו תמורת 250 מיליון דולר והקימה אותו כחברה עצמאית בשם טאואר סמיקונדקטור. בשנים 1994–1995 ביצעה טאואר שתי הנפקות בנאסד"ק, והפכה לחברה ציבורית, בהמשך החלו מניות החברה להיסחר בבורסה לניירות ערך בתל אביב. החברה גם הקימה מרכז מחקר ופיתוח בנתניה.אחד המוצרים הראשונים שיצרה החברה היה שבב זיכרון מסוג EPROM שפיתח בועז איתן בחברת הסטארט אפ WaferScale.
בשנת 2001 החלה הקמתו של מתקן ייצור חדש, "פאב 2", המייצר מעגלים משולבים על גבי פרוסות סיליקון בקוטר של 8 אינץ' (200 מ"מ), בטכנולוגיות 0.18-0.13 מיקרון, בהשקעה כוללת של 1.1 מיליארד דולר. ההשקעה הגיעה מ"החברה לישראל", ממענק ממשלתי של 250 מיליון דולר ומאשראי מבנק לאומי ומבנק הפועלים בסך 550 מיליון דולר. בניית המתקן הושלמה בשנת 2003.
המיזוג ליצירת "טאואר-ג'אז"
בשנת 2008 רכשה טאואר את חברת ג'אז האמריקאית, ומיזגה את פעילות החברות לכדי חברה אחת בשם "טאואר-ג'אז".
בשנת 2014 הודיעה החברה על מיזם משותף עם חברת "פנסוניק", בו מחזיקה טאואר 51% מהבעלות ופנסוניק 49%. כחלק מהמיזם קיבלה טאואר גישה לשלושה מתקני ייצור ביפן (שניים 200 מ"מ ואחד 300 מ"מ).
במרץ 2015 החלה החברה ייצור חיישני אינפרה אדום עבור אינטל במסגרת הסכם בהיקף מוערך של 160–200 מיליון דולר לארבע שנים.
בינואר 2015 העבירה "החברה לישראל" את מלוא מניותיה בחברת טאואר-ג'אז לחברת קנון הולדינגס, שפוצלה באותו מועד מ"החברה לישראל". ביולי 2015 חילקה קנון את הרוב הגדול של מניותיה בחברת טאואר-ג'אז בתור דיבידנד לבעלי מניותיה של קנון.
בשנת 2016 הרחיבה החברה את כושר הייצור שלה עם רכישת מתקן ייצור נוסף (200 מ"מ) בסן אנטוניו, טקסס, ארצות הברית, מחברת.
מיתוג חדש של "טאואר-ג'אז" כ"טאואר סמיקונדקטור"
בשנת 2020 הודיעה טאואר-ג'אז מהלך מיתוג מחדש המשקף את מיצובה העולמי המוביל של החברה ומדגיש את מיקודה באספקת פתרונות טכנולוגיים מתקדמים עבור שבבים בתחום האנלוגי תוך בידולה של החברה כמובילה בענף זה.
תהליך מיתוג מחדש של החברה כלל שינוי שם, לוגו, חזון וערכים, ונועד לשקף את חוזקה ונוכחותה הגלובלית של החברה תוך הדגשת מחויבותה לספק פלטפורמות טכנולוגיות ופתרונות ייצור מתקדמים עבור שוקי השבבים האנלוגיים.
שמה של החברה הוא טאואר סמיקונדקטור Tower Semiconductor וחל על כל חברות הבת העולמיות אשר בבעלותה כשם הרשמי. שם זה נבחר מהיותו נכס המזוהה עם החברה לאורך השנים.
ב-6 בספטמבר 2020 דיווחה החברה כי היא נפלה קורבן למתקפת כופר שפגעה בייצור שלה.
ב-15 בפברואר 2022 הודיעה אינטל כי תרכוש את טאואר תמורת 5.4 מיליארד דולר. ב-16 באוגוסט 2023 הודיעה חברת אינטל שהיא מבטלת את העסקה, ותשלם לטאואר 353 מיליון דולר דמי ביטול.
מנהלים
החברה נוהלה במשך 10 שנים, מאז הקמתה בשנת 1993, על ידי שני מנכ"לים משותפים, ד"ר רפאל מ. לוין וד"ר יואב ניסן-כהן, ובהובלתם החברה נרשמה למסחר בנאסד"ק ובתל אביב, הוקם מרכז הפיתוח בנתניה והוקם מפעל FAB2. במאי 2003 החליף אותם כרמל ורניה. המנכ"ל הנוכחי הוא ראסל אלוונגר אשר מוביל את החברה מאז מאי 2005.
רונן הופמן
רונן פנחס הופמן (נולד ב-19 ביולי 1963) הוא פוליטיקאי ודיפלומט ישראלי, חבר הכנסת לשעבר מטעם מפלגת "יש עתיד" ושגריר ישראל בקנדה. מומחה לענייני ממשל, מדיניות ואסטרטגיה. בעבודתו הציבורית והאקדמית שימש מרצה ויועץ מדיני ופוליטי.
קורות חייו
רונן הופמן נולד בעפולה ביולי 1963 ליעל ומיכאל, מאנשי ההתיישבות העובדת בעמק יזרעאל. כנער הצטרף לתנועת הצופים, ובמסגרת זו יצא ב-1980 עם משלחת של מועצת תנועת הנוער לפעילות הסברתית באירופה.
עם תום שרותו הצבאי החל את לימודיו במדע המדינה ופילוסופיה באוניברסיטת תל אביב. עוד כסטודנט שילב פעילות אקדמית וציבורית. באותן שנים הדריך במחנות קיץ של הסוכנות היהודית בארצות הברית, וכן העביר סמינרים לחינוך ציוני-יהודי באיטליה ובגרמניה. במהלך עבודתו נחשף לצרכים של יהדות התפוצות בכלל, ושל נוער יהודי-ציוני בפרט. בשנת 1999 השלים את לימודיו לתואר ד"ר ליחסים בינלאומיים באוניברסיטת לונדון
פעילות ציבורית ומדינית
עם סיום לימודיו לתואר ראשון בשנת 1989, הצטרף לקונסוליה הישראלית באטלנטה כקצין הסברה, שם עסק בפעילות הסברתית ומדינית בדרום מזרח ארצות הברית.
בשנים 1991–1992 שימש עוזר אישי ליצחק רבין.
לאחר הבחירות ב-1992 שימש חבר ומזכיר המשלחת הישראלית לשיחות השלום עם סוריה, והשתתף באופן פעיל בשיחות שנערכו בוושינגטון עד 1994. בהמשך שימש גם יועץ לשר הבריאות, אפרים סנה, בנושאים פוליטיים ובנושא שיתופי פעולה בינלאומיים.
לאחר רצח רבין ייסד הופמן את המכון הבינלאומי למדיניות נגד טרור במרכז הבינתחומי הרצליה בשיתוף עם ד"ר בועז גנור. בנוסף כיהן כמנכ"ל הראשון של המכון, המקיים קשרים הדוקים עם גורמי ממשל בארץ ובעולם.
בשנת 2000 נקרא לסייע לראש הממשלה ושר הביטחון אהוד ברק ולהשתתף בועידת שפרדסטאון לשלום בין ישראל וסוריה. במהלך הוועידה שימש מזכיר המשלחת הישראלית.
בשנים 2001–2002 שימש הופמן גם יועץ מדיני לשר הביטחון בנימין בן אליעזר.
נבחר בבחירות לכנסת התשע עשרה לכהן כחבר הכנסת מטעם מפלגת "יש עתיד". בבחירות לכנסת העשרים הוצב במקום 18, אך נשאר מחוץ לכנסת כשהמפלגה קיבלה רק 11 מנדטים.
ביולי 2021 החליט שר החוץ, יאיר לפיד למנות את הופמן לשגריר ישראל בקנדה במסגרת מכסת המינויים הפוליטיים במשרד החוץ.
פעילות אקדמית
עד בחירתו לכנסת שימש הופמן כחבר בסגל האקדמי במרכז הבינתחומי הרצליה, ומתמחה בממשל, מדיניות חוץ, ופסיכולוגיה פוליטית. במסגרת תפקידו כמנכ"ל המכון הבינלאומי למדיניות נגד טרור, עסק בגיבוש מחקרי מדיניות וניירות עמדה, ויזם כנסים בינלאומיים בהשתתפות ראשי מדינות וראשי מערכות ביטחון ומודיעין מישראל ומהעולם.
ב-2008–2009 שימש יועץ אקדמי לבית-הספר לממשל, דיפלומטיה ואסטרטגיה במרכז הבינתחומי הרצליה.
כותב טורי דעה בנושאי ממשל ומדינה בעיתונים ובאתרי חדשות.
יזמות עסקית-חינוכית
בשנת 2003 ייסד ד"ר הופמן את חברת "קימאמה", חברה להפעלת מחנות קיץ בינלאומיים במודל אמריקאי, הראשונה להקמת מחנות בינלאומיים בישראל.
קישורים חיצוניים
קורסים בהנחייתו, באתר האו"פ
מכּתביו:
קסם של מפלצת
קסם של מפלצת (באנגלית: Abominable בתרגום חופשי: מתועב) הוא סרט פעולה-פנטזיה אמריקאי בהנפשה ממוחשבת של אולפני ההנפשה של דרימוורקס. הסרט יצא לאקרנים ב-27 בספטמבר 2019. את הסרט ביימה וכתבה ג'יל קולטון, ומדבבים בו בין היתר: קלואי בנט, אלברט צאי, טנזינג נורגיי טריינור, אדי איזרד, שרה פולסון וסאי צ'ין.
תקציר העלילה
כאשר הנערה לי מגלה יטי צעיר בגג ביתה שבשאנגחאי, היא וחבריה, ג'ין ופנג, מכנים אותו "אוורסט" ויוצאים למסע גדול כדי למצוא את משפחתו של הייטי במקום הגבוה ביותר על כדור הארץ, הר האוורסט. בדרכם של שלושת החברים לעזור לאוורסט לחזור לביתו בבטחה, עומדים ורניש, איש מרושע אשר רוצה לתפוס את היטי, ומדענית בשם דוקטור זארה.
הפקה
הסרט היה אמור להיקרא במקור "אוורסט", אולם ב-18 במאי 2018 הוכרז כי שם הסרט יהיה Abominable.
מחמוד אחמד
מחמוד אחמד (באמהרית: መሐሙድ አህመድ; נולד ב-8 במאי 1941 באדיס אבבה, אתיופיה) הוא זמר אתיופי.
ביוגרפיה
במהלך שנות השמונים פתח אחמד חנות מוזיקה משלו באדיס אבבה, והמשיך את קריירת השירה שלו.
אחמד שר לאורך השנים גם עם להקות כגון "Ibex Band", "Walias band", ו-"Roha band".
מאז סוף שנות התשעים עלתה הפופולריות של אחמד באירופה ובאמריקה, מאז שחברת התקליטים "Buda Musique" הוציאה את התקליטורים שלו בסדרה של אלבומים המתעדים מוזיקה אתיופית בעיקר משנות השבעים - "אתיופיק". בשנת 2007 זכה אחמד בפרס מוזיקת העולם של ה-BBC. בשנת 2013 הופיע אחמד בתיאטרון ירושלים עם הרכב ישראלי בן תשעה נגנים בהובלת הסקסופוניסט אבטה בריהון, במסגרת פסטיבל הולגאב השלישי ליצירה ישראלית-אתיופית.
שוואל
שַׁוַאל (בערבית: شَوَّال) הוא החודש העשירי בלוח השנה המוסלמי.
פירוש המילה שוואל בערבית הוא נשיאה או הרמה, והחודש נקרא כך משום שבתקופה הערבית הפגאנית, כשהחודשים היו מסודרים לפי עונות השנה, זוהי תקופת ההתעברות של הנאקות.
חודש שוואל בא לאחר חודש צום הרמדאן, ולפיכך מייחסים חשיבות מיוחדת לקביעת היום הראשון בחודש. היום הראשון של שוואל יכול לבוא לאחר היום ה-29 ברמדאן או לאחר היום ה-30 בו, לפי עדויות על ראיית מולד הירח.
שלושת הימים הראשונים בשוואל הם ימי חג, המכונים עיד אל-פיטר (عيد الفطر – חג שבירת הצום). זהו אחד משני החגים המרכזיים באסלאם.
שלומית וייס
שלומית וייס (נולדה ב-1962) היא מהנדסת חשמל ישראלית, מנכ"לית משותפת, יחד עם סוניל שנוי, של ארגון ההנדסה (Design Engineering Group) של חברת אינטל העולמית. מ-2017 עד יולי 2021 עבדה כסמנכ"לית בכירה להנדסת סיליקון בחברת מלאנוקס. קודם לכן עבדה במשך 28 שנים בחברת אינטל, והייתה סגנית נשיא בחברת אינטל העולמית, ואחת המנהלות הבכירות באינטל ישראל, בין השאר כמנהלת קבוצת NDG (Network Development Group) האחראית על פיתוח תשתיות תקשורת חכמות ומודרניות (כגון האינטרנט של הדברים) וכמנהלת קבוצת CDG (Client Development Group), אחת מקבוצות הפיתוח החשובות של החברה, הממוקמת במרכז הפיתוח בחיפה וביקום.
ביוגרפיה
שלומית וייס נולדה בשנת 1962 ברומניה, ובגיל 7 עלתה לישראל עם משפחתה והתגוררה בחולון.
לאחר שירותה הצבאי כקצינה למדה לתואר ראשון במדעי המחשב בטכניון, אותו קיבלה ב-1987. לאחר סיום התואר, החלה לעבוד באינטל ובשנת 1989 קיבלה תואר שני בהנדסת חשמל מהטכניון.
במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 הובילה את הפיתוח של מעבדי סנדי ברידג'. לאחר מכן ניהלה את קבוצת הארכיטקטורה של אינטל. בתפקידה באינטל הובילה בין היתר את הפיתוח של סדרת מעבדי סקיילייק. היא בעלת פטנטים אחדים בתכנון מיקרומעבדים.
במהלך הקריירה שלה כיהנה וייס בתפקידים רבים ובכירים באינטל, תפקידים שבחלקם הייתה הראשונה בתפקיד, במיוחד באינטל ישראל. בשנת 2014 יזמה את הקמתו של פורום הנשים באינטל.
בספטמבר 2017 מונתה לסמנכ"לית בכירה לפיתוח שבבים בחברת מלאנוקס.
פרא סורי
פרא סורי (שם מדעי: Equus hemionus hemippus) הוא תת-מין נכחד של פרא (Equus hemionus) שחי באזור סוריה, ארץ ישראל, ירדן, ערב הסעודית ועיראק. הוא נכחד בשנת 1927.
שלומית וייס
ביוגרפיה
במרס 2020 הוציאה את סיפרה הראשון "מנהיגות עם נשמה" המשתף דוגמאות אמיתיות ולמידות מ-30 שנות הניהול וההנהגה שלה.
ביולי 2021 חזרה לאינטל, כמנכ"לית משותפת, יחד עם סוניל שנוי, של ארגון ההנדסה הגלובלי באינטל.
פרא סורי
גובהו של הפרא הסורי עד לכתפו הוא כמטר אחד, והוא הקטן ביותר במשפחת הסוסיים שאינו מבוית. צבעו משתנה במהלך השנה — מחום בהיר וצבע זית בחודשי הקיץ ועד לצהוב-מדברי חיוור בחורף. כמו פראים אחרים, הוא ידוע כבעל חי הקשה לביות. יש המשווים אותו לת'ורוברד מבחינת יופי וכוח.
אירופאים ששהו במזרח התיכון במאות ה-15 וה-16 דיווחו שראו עדרים גדולים. מספרם צנח במאות ה-18 וה-19 כתוצאה מציד יתר, ונפגע עוד יותר כתוצאה ממלחמת העולם הראשונה. הפרא הסורי הידוע האחרון נורה ב-1927 בירדן, ובאותה שנה מת גם הפרא הסורי השבוי האחרון בגן החיות שנברון שבווינה.
גמר גביע אופ"א 1990
גמר גביע אופ"א 1990 היה השלב שנעל את טורניר גביע אופ"א לעונת. הוא שוחק בשני מפגשים במתכונת בית-חוץ, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר היא יובנטוס האיטלקית, שגברה על בת ארצה פיורנטינה בתוצאה 3–1 בסיכום שני המפגשים. הייתה זו המהדורה ה-19 של המפעל.
היה זה גמר כל-איטלקי ראשון אי פעם בכל מפעלי אופ"א, והשלישי בסך הכול בין שתי קבוצות מאותה המדינה. יובנטוס זכתה בתואר בפעם השנייה בתולדותיה, בהופעתה השנייה בגמר המפעל, 13 שנים לאחר זכייתה הקודמת. כמו כן, הייתה זו זכייה איטלקית שנייה ברציפות בתואר, והשלישית בסך הכול, לאחר זכייתה של נאפולי עונה קודם לכן. שחקניה של יובנטוס, סטפאנו טאקוני וסרג'יו בריו, הצטרפו לרשימה המצומצמת של שחקנים שזכו בכל שלושת המפעלים הגדולים של אופ"א - גביע אירופה לאלופות, גביע אופ"א וגביע אירופה למחזיקות גביע. המאמן דינו זוף היה לראשון שזוכה בגביע אופ"א כמאמן לאחר שעשה זאת בעבר כשחקן (זכה עם יובנטוס כשחקן בעונת ). פיורנטינה העפילה לגמר המפעל לראשונה בתולדותיה, והייתה לקבוצה האיטלקית השלישית אי פעם בגמר המפעל. עם הפסדה בגמר, הייתה פיורנטינה לקבוצה השנייה בהיסטוריה (אחרי המבורג) שמסיימת כסגנית בכל שלושת המפעלים הגדולים של אופ"א.
שתי הקבוצות העפילו לטורניר עקב מיקומן בעונת 1988/1989 בסרייה א'. יובנטוס סיימה את העונה במקום הרביעי בטבלה. פיורנטינה סיימה במקום השביעי עם מאזן נקודות זהה לרומא, וגברה עליה 1–0 במשחק פלייאוף על הכרטיס לגביע אופ"א.
את משחק הגמר הראשון אירחה יובנטוס בסטאדיו קומונאלה ויטוריו פוצו. היה זה המשחק הרשמי האחרון באצטדיון עד לשנת 2006, אז שופץ והחליף את סטאדיו דלה אלפי. יובנטוס עלתה ליתרון בדקה החמישית משער של רוברטו גאליה, פיורנטינה איזנה כעבור חמש דקות משער של רנאטו בוסו, אך במחצית השנייה הכריעה יובנטוס את ההתמודדות עם שערים של פיירלואיג'י קזיראגי ולואיג'י דה אגוסטיני. משחק הגומלין התקיים בסטאדיו פרטניו באבלינו, לאחר שאצטדיונה של פיורנטינה, אצטדיון ארטמיו פרנקי, היה סגור עקב שיפוצים לקראת מונדיאל 1990, והאצטדיון החליפי בו אירחה פיורנטינה, אצטדיון רנאטו קורי בפרוג'ה, נסגר על ידי אופ"א עקב התנהגות אלימה של קהלה של פיורנטינה בחצי הגמר מול ורדר ברמן. המשחק עצמו הסתיים ללא שערים, ויובנטוס שמרה על יתרונה מהמשחק הראשון בדרך לזכייה בתואר.
יובנטוס
יובנטוס פגשה בפעם השנייה ברציפות נציגה מגרמניה המערבית, כאשר הוגרלה לדו-קרב מול פ.צ. קלן בחצי הגמר. במשחק הראשון בבית העלה רוי בארוש את יובנטוס ליתרון בדקה ה-22. אלפונס היגל כבש שער עצמי שהעלה את יובנטוס ליתרון 2–0 על סף המחצית, ובדקה ה-53 קבע מארוקי 3–0 למארחת. על אף היתרון המבטיח, נלחצה יובנטוס לאחור וספגה פעמיים, פאלקו גץ צימק בדקה השמונים וראלף שטורם קבע 3–2 בדקה האחרונה, שהרס את היתרון המבטיח של יובנטוס ושלח אותה למשחק החוץ עם יתרון שביר של שער בודד. במשחק החוץ הצליחה יובנטוס לשמור על שער נקי והעפילה לגמר לאחר שוויון 0–0.
פיורנטינה
בניגוד ליריבתה, התקשתה פיורנטינה כבר בשלבים המוקדמים של הטורניר, וכבר בסיבוב הראשון פגשה יריבה חזקה בדמותה של אתלטיקו מדריד הספרדית. במשחק הראשון באצטדיון ויסנטה קלדרון נכנעה פיורנטינה משער של בלטזאר בדקה ה-78. פיורנטינה, שאירחה את משחקיה בפרוג'ה בעקבות השיפוצים באצטדיון ארטמיו פרנקי, ניצחה את אתלטיקו באותה התוצאה במשחק הגומלין עם שער של רנאטו בוסו בדקה ה-25. לאחר שהתוצאה נשמרה גם לאחר הארכה, הלכו הקבוצות לדו-קרב בעיטות עונשין. פיורנטינה הובילה 2–0 לאחר שתי בעיטות, אך החמיצה את שתי הבעיטות הבאות. למזלה, החמיצה אתלטיקו את הבעיטה הרביעית. רוברטו באג'ו כבש את הפנדל החמישי והמכריע, והעלה את יובנטוס לשלב הבא עם ניצחון 3–1 בדו-קרב.
לאחר שהתגברה על המשוכה הקשה ממדריד, המשיכה פיורנטינה לסיבוב השני למפגש מול סושו הצרפתית. המשחק הראשון בבית הסתיים ללא שערים, ובגומלין שוב היה זה בוסו שכבש לזכות פיורנטינה, והעלה אותה ליתרון אחרי 32 דקות. ארבע דקות לאחר מכן איזן תיירי לאורי עבור הצרפתים, ובסיום שוויון 1–1, שהעלה את פיורנטינה בזכות חוק שערי חוץ.
בטיק
בטיק היא טכניקת צביעת בדים המשלבת שימוש בשעווה. משתמשים בבטיק מקומות שונים, אך האי ג'אווה באינדונזיה ידוע במיוחד בעבודות הבטיק היוצאות ממנו. בבטיק מורחים שעווה מותכת על הבד בטרם הטבלתו בצבע. בכל מקום שבו חדרה השעווה לבד, הצבע לא ידבוק בו. לעיתים משתמשים במספר שלבים של צביעה, יבוש ומריחה בשעווה כדי לשלב מספר צבעים.
גמר גביע אופ"א 1990
פיורנטינה
בשמינית הגמר פגשה פיורנטינה את דינמו קייב מברית המועצות. פנדל מדויק של באג'ו בדקה ה-77 העניק לפיורנטינה 1–0 ביתי, ובגומלין נפרדו הקבוצות בשוויון 0–0, שהספיק לפיורנטינה כדי להעפיל לשלב הבא.
ברבע הגמר ציפתה לפיורנטינה יריבה צרפתית שנייה במפעל, אוסר. המשחק הראשון בבית הוכרע כבר בדקה השישית, כאשר ג'וזפה וולפסינה קבע 1–0 לפיורנטינה, תוצאה שנשמרה עד לסיום. בגומלין שוב ניצחה פיורנטינה באותה התוצאה, הפעם משער ניצחון של מרקו נאפי בדקה ה-78. 2–0 בסיכום לפיורנטינה, בדרך לחצי הגמר.
בטיק
בערך בשנת 1900 התחיל האמן ההולנדי כריס לבו לעסוק בבטיק, שעד אז הוכר כשיטה לצביעה יפה של אריגים שנהוגה בג'אווה, הוא היה חלוץ השיטה הזו בהולנד והפך מהר מאד למומחה סמכותי שלה.
בשנת 2009 הכיר ארגון אונסק"ו במסורת הבטיק של אינדונזיה כמורשת תרבותית בלתי מוחשית.
גמר גביע אופ"א 1990
המשחק הראשון
מנגד, פיורנטינה עברה עונה קשה. המאמן סוון-יוראן אריקסון, שאימן אותה בשנתיים החולפות, עזב לבנפיקה ליסבון (ואף הוביל אותה לגמר גביע אירופה באותה העונה). הקבוצה נקלעה למאבקי הישרדות בליגה, והמאמן ברונו ג'ורג'י פוטר רק כחודש לפני העפלת הקבוצה לגמר. פיורנטינה הצליחה לשרוד בליגה מהמקום ה-12, נקודה מעל הקו האדום, והתייצבה למשחק הגמר עם המאמן הזמני, פרנצ'סקו גרציאני (חברו של זוף לזכייה במונדיאל 1982). בחוליית הקישור למשחק הגמר עלו דונגה הברזילאי, לובוש קוביק ורנאטו בוסו, כאשר החוד כלל את מרקו נאפי ואת רוברטו באג'ו.
השער הראשון במשחק נכבש כבר לאחר שלוש דקות. סקילאצ'י פרץ באגף ימין, הסתדר עם השמירה הכפולה של ההגנה הסגולה, והעביר כדור רוחב מדויק לרחבה. גאליה, שהיה פנוי לחלוטין, גלגל בנגיעה אחת והכניע את מרקו לנדוצ'י, 1–0 ליובנטוס.
פיורנטינה ניסתה להגיב במהירות, עם בעיטה ממרחק של נאפי שנהדפה היטב על ידי סטפאנו טאקוני. בדקה העשירית הצליחה פיורנטינה להשיג את השוויון. אלברטו די קיארה פרץ באגף שמאל, חדר לרחבה על פני שלושה שחקני הגנה והגביה כדור בחצי גובה לפינה הקרובה של תיבת החמש. בוסו הצליח לנגוח את הכדור תוך כדי נפילה לפינה הקרובה ולהכניע את טאקוני, 1–1 מהיר במגרש בטורינו. על אף ההערכות המוקדמות כי פיורנטינה תכפה סגנון הגנתי, בהמשכה של המחצית הראשונה הציגו שתי הקבוצות משחק התקפי בניסיון להשיג את שער היתרון. דונגה ונאפי בלטו בצד הסגול, ולהזדמנות הטובה ביותר הגיע באג'ו, לאחר מסירת עומק מדויקת של נאפי. החלוץ ניסה להקפיץ מעל השוער במצב של אחד על אחד, אך טאקוני קלט את הכדור.
בטיק
לאחר הצביעה האחרונה, תולים את הבד ליבוש. לאחר מכן טובלים אותו בנוזל ממיס כדי לפורר את השעווה, או שמגהצים אותו בין מטליות נייר או עיתונים שאמורים לספוג את השעווה ולחשוף את הצבעים העמוקים והעשירים ואת קווי הקפלים העדינים המאפיינים את הבטיק.
גמר גביע אופ"א 1990
המשחק הראשון
במחצית השנייה שינתה פיורנטינה את סגנון המשחק שלה בניסיון לשמור על התוצאה, ומנגד יובנטוס, עם יכולת גבוהה של רוי בארוש, לחצה קדימה בניסיון להשיג את היתרון. בדקה ה-59 הצליחה יובנטוס במשימה עם שער מעורר מחלוקת. רוי בארוש קיבל את הכדור בתוך הרחבה והקפיץ לעברו של קזיראגי. סלסטה פין, ששמר על קזיראגי, הצליח להרחיק בראשו אך נדחף בבירור על ידי החלוץ בשתי ידיים. השופט הורה להמשיך, אנג'לו אלסיו המחליף ניסה לבעוט מהאוויר מתוך הרחבה את הכדור שהורחק, הכדור פגע בשחקן הגנה והגיע לקזיראגי, כאשר פין עדיין על הקרקע. קזיראגי ניצל זאת כדי לדחוק פנימה מקרוב, השופט לא שרק לעבירה ואישר את השער, ויובנטוס עלתה ליתרון 2–1.
משחק הגומלין
שבועיים לאחר המשחק הראשון, נפגשו הקבוצות למפגש הגומלין. אל תחושת הכעס של פיורנטינה בעקבות אירועי המשחק הראשון, התווספה ההחלטה על האצטדיון שיארח את הגומלין. בעקבות התנהגות האוהדים בחצי הגמר לא יכלה פיורנטינה לארח במגרשה החליפי בפרוג'ה, והקבוצה התבקשה לארח את המשחק בסטאדיו פרטניו באבלינו, הנמצאת כ-500 קילומטרים מפירנצה ואף ידועה בריכוז גבוה של אוהדי יובנטוס. כמו כן, כבר באותם הימים התעוררו שמועות על מעבר אפשרי של רוברטו באג'ו, משחקניה הבולטים של פיורנטינה, דווקא ליריבה יובנטוס, מהלך שאכן יצא לפועל בימים הספורים שלאחר משחק הגומלין.
יובנטוס, בעלת היתרון המשמעותי מהמשחק הראשון, ביצעה שני שינויים בהרכבה הפותח, כאשר הקפטן בריו ירד לספסל (טאקוני עלה למשחק עם סרט הקפטן), ודריו בונטי נותר מחוץ לסגל. פסקל ברונו ואנג'לו אלסיו (שעלה כמחליף במשחק הראשון) פתחו במקומם. מנגד, פיורנטינה פתחה בהרכב זהה לזה של המשחק הראשון.
המשחק נפתח בהזדמנויות לשתי הקבוצות, כאשר גאליה החמיץ בנגיחה מצד אחד, ובאג'ו החמיץ בבעיטה מחצי גובה מהעבר השני. בחצי השעה הראשונה הוסיף באג'ו להחמיץ עם בעיטה מתוך הרחבה שהחמיצה מעט את המסגרת, בעוד סקילאצ'י גם הוא החמיץ את המסגרת מהצד השני בסיומו של מהלך אישי. המחצית הראשונה הסתיימה ללא שערים.
במחצית השנייה הציגה יובנטוס סגנון משחק הגנתי ולחץ על מובילי הכדור של פיורנטינה, מה שהגביל את פיורנטינה בעיקר לניסיונות בעיטה מרחוק. אחת מהן, של לובוש קוביק, התקרבה מאוד לשער אך טאקוני הציל. בדקה ה-58 התקרבה יובנטוס ליתרון, אך סקילאצ'י שנותר פנוי ברחבה נגח מחוץ למסגרת.
בדקה ה-63 נותרה יובנטוס בעשרה שחקנים, לאחר שפסקל ברונו הכשיל את בוסו וספג כרטיס צהוב שני. זוף הגיב עם שני חילופים הגנתיים בתוך רבע שעה, כאשר רוי בארוש הוחלף ראשון בסלבטורה אוואיונה, ודקות ספורות לאחר מכן הוחלף קזיראגי במסימיליאנו רוסה.
מול עשרת שחקניה של יובנטוס, הצליחה פיורנטינה להגיע למספר מצבים קורצים. בעיטות ממרחק של נאפי, סרג'יו בטיסטיני ובאג'ו לא צלחו, וההזדמנות הטובה ביותר הגיעה דווקא מראשו של דונגה, שנהדף היטב על ידי טאקוני. גם כדור נייח של באג'ו על סף הרחבה נהדף על ידי השוער הוותיק. יובנטוס דרשה פנדל בדקות הסיום, כאשר סקילאצ'י נדחף ברחבה על ידי בטיסטיני, אך השופט לא שרק.
המשחק הסתיים בשוויון 0–0, ויובנטוס ששמרה על יתרונה מהמשחק הראשון, והפגינה עליונות במהלך שני המשחקים, זכתה בגביע אופ"א השני בתולדותיה.
פרדיננד הילר
פרדיננד (פון) הילר (בגרמנית: Ferdinand (von) Hiller; 24 באוקטובר 1811 – 11 במאי 1885) היה מלחין, מנצח, סופר ומנהל מוזיקלי יהודי-גרמני.
ביוגרפיה
פרדיננד הילר נולד למשפחה יהודית עשירה בפרנקפורט-על-המיין. אביו, יוסטוס (במקור איזאק הילדסהיים) סחר באריגים אנגליים - עסק שעבר בהמשך לידי אחיו של פרדיננד, יוזף. כישרונו של הילר התגלה בגיל מוקדם והוא למד פסנתר אצל המוזיקאי הראשון במעלה בפרנקפורט, אלואיס שמיט; בגיל 10 ניגן קונצ'רטו לפסנתר של מוצרט בהופעה פומבית.
בשנת 1822 התוודע אל פליקס מנדלסון, אז בן 13. משפחת מנדלסון שהתה אז לזמן קצר בפרנקפורט, והילר הצעיר ביקר אצלם והתרשם לאין שיעור מנגינתו של פליקס (ועוד יותר מכך מזו של אחותו, פאני). היכרותם התחדשה בשנת 1825 ושני הנערים קשר ביניהם ידידות אמיצה, שהאריכה ימים עד 1843. הילר מתאר בטקט את הנתק ביניהם כנובע מ"רגישויות חברתיות, לאו דווקא אישיות", אבל לאמיתו של דבר, נראה שהיה לכך קשר עם מינויו של הילר כמחליף למנדלסון בתזמורת הגוונדהאוס של לייפציג בשנת 1843.
משנת 1825 עד 1827 היה הילר תלמידו של יוהאן נפומוק הומל בוויימאר; בין השנים 1828 ל-1835 ביסס הילר את מעמדו בפריז ואחר שהה תקופת-מה באיטליה, בתקווה ששהותו שם תסייע לו לחבר אופרה מצליחה (תקווה שלא התגשמה). עם זאת, הודות לרצף של מינויים מוזיקליים בערי מחוז חשובות בגרמניה - לייפציג, דיסלדורף, דרזדן ולבסוף קלן, שם ייסד את ה"קונסרבטוריום למוזיקה של קלן" בשנת 1850 ונשאר כקאפלמייסטר משנת 1850 עד 1884 - תפס הילר מקום חשוב בחיי המוזיקה של ארצו.
ראש וראשון לתלמידיו של הילר, במהלך כהונתו הארוכה בקלן, שזיכתה אותו בתואר "פון" לפני שם משפחתו, היה מקס ברוך, מחבר האלגיה לצ'לו כל נדרי, לתפילת יום הכיפורים. ברוך היה ממוצא גרמני טהור, אף כי לא פעם חשבו אותו ליהודי; להכרת הנושא של "כל נדרי" הגיע הודות להילר, שהפגיש אותו עם החזן הברלינאי ליכטנשטיין. את שהותו של הילר בקלן ציין במידה רבה טעמו השמרני, שכדי לשמרו גם לאחר לכתו המליץ למנות כמחליפו בשנת 1884 את ברהמס או את ברוך. המינוי נמסר, מכל מקום, ל"מודרניסט" פרנץ וילנר, אשר, לדברי גרוב,"החל את כהונתו בקונצרטים של יצירות משל וגנר, ליסט וריכרד שטראוס, מלחינים שהילר הקפיד לעקוף."
אישיות
נועם הליכותיו של הילר היה מן הנכסים האיתנים ביותר שלו; הוא התיידד בקלות והתכתבותו הענפה עם כל המוזיקאים הראשונים במעלה באירופה, שרק חלק מהם זכו באותם ימים לפרסום, מהווה מקור חשוב לתולדות המוזיקה של תקופתו. נכס נוסף הייתה אשתו היפהפייה אנטונקה, זמרת במקצועה, שאותה נשא לאישה באיטליה בשנת 1840 ובזכותה היה ביתם אבן שואבת לחוגי האינטליגנציה בכל מקום שבו קבעו את משכנם.
הילר ווגנר
בדרזדן נפגש הילר לראשונה עם ריכרד וגנר, שהתמנה בשנת 1843 למשנה לקאפלמייסטר בעיר לאחר הצלחת הצגת הבכורה של ריאנצי (שהוצגה שם שנה קודם לכן). באוטוביוגרפיה שלו, שנכתבה בשנים 70–1865, כשווגנר יישב חשבונות, אמיתיים או מדומים, לאחר מותו של ג'אקומו מאיירבר, הוא מדבר על הילר בנימה מתנשאת וסלחנית, טיפוסית לו: התנהגותו של הילר, כך הוא אומר, "הייתה נעימה ומלבבת במיוחד באותם ימים." אנטונקה מתוארת כ"יהודיה פולניה יוצאת דופן, שארגנה לעצמה הטבלה לפרוטסטנטיות יחד עם בעלה"; בהמשך היא מוצגת כמי ש"מגייסת את תמיכתם של רבים מבני עמה [...] לאופרה של בעלה." (האופרה הייתה "קונראדין" של הילר).
הערותיו המזלזלות של וגנר על הילר לכל אורך האוטוביוגרפיה שלו, "חיי", ובביקורת שכתב בהמשך על האוטוביוגרפיה של הילר, אינן מייצגות את יחסיו עם הילר כפי שהם מתגלים במסמכים אחרים, בין השאר ביומניו של הילר, שם הוא מזכיר פגישות, שיחות ודיונים בנושאים שונים. הילר סייע בהפקת "טנהויזר" בדרזדן באוקטובר 1845. בנובמבר 1846 הלך הילר לצפות ב"טנהויזר" והוא מציין "מנדלסון יושב לפנינו" (אבל אין אזכור לשיחה ביניהם). ב-1847 הוא דן עם וגנר בטיוטה לשל "קונרדין".
יצירתו
מכלול המוזיקה העצום של הילר נידון, פחות או יותר, לשכחה. הוא הכיל יצירות בכל סוגה אפשרית, למעשה, ווקאלית, כוראלית, קאמרית ותזמורתית. מבחינה מוזיקלית הוא זכור ביותר, מן הסתם, כמי ששומאן הקדיש לו את הקונצ'רטו לפסנתר שלו. גם שופן הקדיש לו את שלושת הנוקטורנים שלו אופוס 15.