cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מרטוק
גנרל מרטוק
מספר שבועות לאחר מינוי זה, מרטוק מקבל פיקוד על "ציפור טרף" קלינגונית - הרוטארן - והופך אותה לספינת החלל הפרטית שלו. בתחילה, צוות הרוטארן היה מוכה ופאליסטי, עובדה שרק החמירה עקב חוסר רצונו של מרטוק לצאת לקרב נגד כוחות של ג'מהדאר במשימתם הראשונה. אולם, בסופו של דבר, עימות בין מרטוק לבין וורף עוזר להוציא את רוח הקרב של אנשי הצוות, כמו גם של מרטוק. המשימה מסתיימת לאחר שהרוטארן יוצאת לקרב ומשמידה ספינת קרב של הג'מהדאר, ואף מצילה 35 אנשי צוות מספינה קלינגונית הרוסה. מרטוק, אסיר תודה לוורף, מזמין אותו להצטרף אל "הבית של מרטוק".
מרטוק מוצג כשופט מצוין של אופי, בעל אכפתיות עמוקה כלפי פקודיו. תכונות אלה, יחד עם האומץ והמנהיגות, תבאנה לו התועלת במלחמה נגד הדומיניון, אשר במהלכה הוא נלחם במספר קרבות, כולל בקרב לכבוש מחדש את חלל עמוק 9, וכן הקרב הראשון והשני של צ'ינ'טוקה. למרות הרקע הצנוע שלו, מרטוק הופך לפופולרי מאוד בקרב לוחמים אחרים ובקרב האוכלוסייה האזרחית, אם כי מרטוק מצהיר שוב ושוב שאין לו עניין בפוליטיקה. בסופו של דבר, הוא נעשה למפקד העליון של הצי התשיעי, תפקיד אשר בתחילה הוא סלד ממנו - בשל הניירת המעורבת בו. כמו רוב הקלינגונים, מרטוק בז לפרנגי, עובדה שבאה לידי ביטוי במספר עימותים שהיו לו עם נוג, פרנגי צעיר אשר באותה העת היה צוער באקדמיה של צי הכוכבים. אולם, כאשר נוג עמד על דעתו והיישיר מבטו אל מרטוק, האחרון החל להפגין כלפיו כבוד.
זמן קצר לפני תום המלחמה, גאורון מגיע אל חלל עמוק 9, על מנת לחלוק כבוד למרטוק באמצעות הכללתו אל "סדר קיילאס". לאחר מכן, גאורון מודיע לו כי מעתה ואילך, הוא לוקח לעצמו ממרטוק את השליטה על הכוחות הקלינגונים, בטענה כי הגיע הזמן בשבילו "לקחת תפקיד פעיל יותר במלחמה". עם זאת, מתברר שגאורון פשוט היה מודאג כי מרטוק הופך לחזק מדי מבחינה פוליטית, ועל כן זמם להחליש את מעמדו של מרטוק, על ידי שליחתו לקרבות שבהם אין לו סיכוי לנצח. וורף מנסה לשכנע את מרטוק לקרוא תיגר כנגד גאורון, אך הוא מסרב. וורף הורג את גאורון בעצמו, ובכך זוכה באפשרות להתמנות תחתיו לקנצלר, אך הוא מוותר על התואר, ונותן אותו למרטוק.,
קנצלר מרטוק
כאשר כוחות הדומיניון נסוגים במפתיע אל תוך שטחים קרדאסים, בעלות הברית (הפדרציה והאימפריה הקלינגונית) מבינות כי הם נסוגים, על מנת להרוויח זמן להתאושש מפצעי הקרב שלהם, על מנת שיוכלו לחזור חזקים יותר, מספר שנים מאוחר יותר. מרטוק מאמין כי האימפריה צריכה לתקוף מיד, והוא משכנע את הפדרציה ואת הרומולאנים לתקוף גם כן. מרטוק, מוביל את הצי הקלינגוני; אדמירל רוס וקפטן סיסקו מפקדים על הצי של הפדרציה; וביחד עם הרומולאנים הם תוקפים ומביסים את הדומיניון בקרב שמתרחש על כוכב הבית של הקרדאסי.
אדמירל רוס וקפטן סיסקו מסרבים להזמנתו של גנרל מרטוק לשתות יין-דם קלינגוני על מנת לחגוג את ניצחונם, כאשר הם מגיעים אל מסדרונות מטה הפיקוד המרכזי של הקרדאסים. עם זאת, הפדרציה והאימפריה נשארות בנות-ברית. מרטוק שמח לקבל את לוטננט-קומנדר וורף כשגריר הפדרציה לקרונוס (כוכב הבית של הקלינגונים). זמן קצר לאחר תום המלחמה, וורף ומרטוק עוזבים ביחד את חלל עמוק 9.
חייו הפרטיים
מרטוק הוא בנו היחיד של אורת'וג, שגדל במחוז קת'הא על קרונוס. הוא נשוי לליידי סירלה, אישה ממעמד האצולה הקלינגוני, ולשניים ילד אחד - דרקס. מרטוק רואה בנישואים צורה נוספת של לחימה, אם כי מוסווית יותר ומתוחכמת יותר מאשר בנסיבות אחרות.
לאחר שוורף מצטרף ל"בית של מרטוק", בנו אלכסנדר רוז'נקו מצטרף גם כן. כמו גם ג'דזיה דקס, כאשר היא נישאת לוורף (על אף שבתחילה סירילה התנגדה להצטרפותה לביתם של ג'דזיה). לאחר מותה של ג'דזיה, מרטוק נוכח לגלות כי הפונדקאית החדשה של השיתופן דקס היא "יורשת" ראויה לג'דזיה, והוא מחשיב אותה גם כן כחלק מביתו.
ציר זמן חלופי
בעונה השנייה של מסע בין כוכבים: פיקארד מוצג ציר זמן חלופי בו, בתאריך לא ידוע לפני שנת 2401, גנרל מרטוק נהרג בקרב חמוש על ידי גנרל ז'אן-לוק פיקארד מהקונפדרציה של כדור הארץ לאחר שווירוס מהונדס גנטית פגע קשות באוכלוסיית כוכב הבית של מרטוק. לימים הציג פיקארד לראווה את גולגולתו ופגיונו של מרטוק בחדר המזכרות בביתו.
זמן סוכר
זמן סוכר הוא אלבום הבכורה של להקת הרוק הישראלית "איפה הילד?". האלבום יצא בשנת 1993. הפיק אותו יובל שפריר והוא הוקלט באולפני שפריר באוגוסט–ספטמבר 1992.
"זמן סוכר" מושפע רבות ממוזיקה פסיכדלית, השפעה שניתן לשמוע בבירור בשיר 'מסיבת התה של עליזה'. את השיר "כנפיים, אינך שומע" הלחין אסף שריג למילותיו של יוסף שריג, אביו, אשר נהרג בעת שירותו בחיל השריון.
פרט לשירים "מסיבת התה של עליזה" ו"כנפיים, אינך שומע", כל שירי האלבום נכתבו בידי רודנר.
איסור גנבת אדם
לא תגנוב היא מצווה מדאורייתא, אחת מעשרת הדיברות, המתפרשת על ידי חז"ל כאיסור על חטיפת אדם. זהו הדיבר השמיני. לפי מצווה זו, אסור לחטוף אדם מישראל. איסור חטיפת אנשים שאינם מישראל אינו כלול במצווה זו, אך הוא תקף מסיבות אחרות. איסור גנבת רכוש נלמד מהפסוק "לֹא תִּגְנֹבוּ; וְלֹא-תְכַחֲשׁוּ וְלֹא-תְשַׁקְּרוּ אִישׁ בַּעֲמִיתוֹ."
מקור המצווה
מקורה של המצווה הוא בספר שמות כ, יב. היא הדיבר השמיני מעשרת הדיברות. חז"ל באמצעות מידת "דבר הלמד מעניינו" ב-מידות שהתורה נדרשת בהן, לומדים כי מדובר בגונב נפשות ולא בגונב ממון.
דיני המצווה
אסור לחטוף אדם מישראל. העונש המפורט בתורה "וְגֹנֵב אִישׁ וּמְכָרוֹ וְנִמְצָא בְיָדוֹ, מוֹת יוּמָת" הוא על חטיפת אדם ומכירתו אחרי קבלת התראה מעדים ורק אחרי חקירתם וקבלת עדותם בסנהדרין.
הסמ"ג (מצווה קנ"ד) מרחיב את האיסור גם לגרים ועבדים משוחררים מכיוון שהם אחים לתורה ומצוות, ומעיר שלפי חז"ל מי שגנב אדם שחציו עבד וחציו בן חורין, פטור מעונש.
על-פי הפיוט אלה אזכרה, מומש עונש זה באופן ציני על ידי קיסר רומי, אדריאנוס, בעת שציווה להרוג את עשרת הרוגי מלכות כעונש על מכירת יוסף בידי אחיו.
טעמי המצווה
חטיפת אדם משעבדת אותו לבני אדם אחר, ובכך מכפיפה אותו תחת סמכות אחרת מאשר אלוהים. חשיבות החירות באה לידי ביטוי גם בדיני עבד עברי, כאשר נרצעת אוזנו של עבד הבוחר להמשיך את עבדותו עד ליובל ובכך מוותר על חירותו. כך מסתיימת פרשת עבדים בספר ויקרא: "כִּי לִי בְנֵי יִשְׂרָאֵל עֲבָדִים עֲבָדַי הֵם אֲשֶׁר הוֹצֵאתִי אוֹתָם מֵאֶרֶץ מִצְרָיִם אֲנִי ה' אֱלֹהֵיכֶם" (כה, נה), ובדברי חז"ל: "עֲבָדַי הֵם, ולא עבדים לעבדים". כלומר שעל האדם להיות עבד האל ולא עבד לחברו שהוא עצמו גם כן עבד האל.
בנדר בנדינג רודריגז
בנדר בנדינג רודריגז, או בקיצור בנדר (ידוע גם כיחידת כיפוף 22), הוא רובוט בדיוני בסדרת האנימציה פיוצ'רמה. בנדר מוצג כדמות האנטי-גיבור, ומתואר על ידי טורנגה לילה כ"אלכוהוליסט, סוחר בזנות, מהמר ומעשן כפייתי", ועל ידי עצמו כלטיני שחום כובש (בנדר יוצר במקסיקו).
הדמות
בנדר החל דרכו במפעל מקסיקני השייך לחברת הרובוטים של מאמ. הוא יוצר כחלק מסדרת הרובוטים המכופפים (Bending), שתפקידם לכופף קורות פלדה על מנת לייצר תאי התאבדות, תאים אשר נראים כמו תאי טלפון רגילים אך בניגוד להם, המשתמש מוצא את מותו בתום השימוש. שמו של בנדר הוא למעשה חצי בדיחה, כאשר בפרק אחד הוא טוען ששמו האמצעי זה "כיפוף"(Bending), כלומר הוא מומחה בדבר. לאחר מכן הוא מוסיף ששמו המלא הוא למעשה בנדר בנדינג רודריגז (שם משפחה מקסיקני נפוץ). בפרק Lethal Inspection (פרק 6 עונה 6) למעשה מתגלים פרטים נוספים על עברו של בנדר ומתגלה כי בניגוד לרובוטים אחרים בנדר הוא בן תמותה בשל טעות שנעשתה בפס הייצור והוא הורכב בלי יחידת גיבוי ולכן אם גופו נהרס אישיותו אינה יכולה לרדת לגוף חדש (הסבר שסופק על ידי פרופסור פארנזווארת'). לאחר מרדף אחרי מפקח פס הייצור שלו (Inspector #5) בעוד שהוא מלא זעם על המפקח שנתן לו להיוולד בלי יחידת גיבוי (מה שסותר את הכרטיס שקיבל ממנו בשהורכב שמאשר כי הוא "מושלם" לדבריו של בנדר ) בעזרתו של הרמס בנדר מקבל הסתכלות חדשה על החיים ומפסיק לכעוס על המפקח. בסוף הפרק למעשה מתגלה כי הרמס הוא מפקח מספר 5 וכי הוא אישר את הרכבתו של בנדר כי ריחם עליו ואינו רצה לשלוח אותו למגרש הגרוטאות ולמעשה לאחר מקרה זה הוא התפטר מחברת "מאמ" ועבר לעבוד בפלאנט אקספרס.
לבנדר מעט מאוד ערכי מוסר או צניעות, והוא גס במיוחד (בסרט "Bender's big score", כאשר ה"רמאים" מחקו את הזיכרון, נאמר כי נמחקו 50 טרה בייט של פורנו). הוא מקלל, אוהב לריב, מעשן בכפייתיות, שותה ומהמר. הוא גם חסר טאקט לחלוטין, ומרבה להעליב ולפגוע באנשי "פלאנט אקספרס", או באנשים בכלל. למרות זאת, לבנדר יש את היכולת להרגיש (למרות שהוא טוען שהוא לא יכול). הוא נעלב ובורח כאשר הצוות מעליב את כישורי הבישול הנוראיים שלו, הוא חווה לעיתים קרובות זעם, וסימפתיה כשמדובר בחברו הטוב ביותר, פיליפ ג'יי פריי.
למרות שהוא לא משדר כך תמיד, בנדר מתעב את רוב בני האדם ורוצה להשמידם בסתר. הוא מתנגד לשיעבוד הרובוטים וניצולם ויותר מפעם אחת מתחבר עם אחיו הרובוטים כנגד בני האדם.
באחד מהפרקים מגלה בנדר שיש לו רובוט מקביל, פלקסו, שזהה לו מבחינה חיצונית אך בעל מגנט קטן בצורת זקן תיש על הסנטר (בפרק פארודיה על ספוק הרשע ממסע בין כוכבים). בהתחלה מתייחס הצוות לפלקסו כגרסה המרושעת של בנדר, אך לאחר מכן מסתבר כי למעשה, בנדר הוא הרשע.
סוכרת והיריון
סוכרת והיריון (באנגלית: Diabetes mellitus and pregnancy) מופיעה אצל כ-5% מכלל הנשים ההרות. יש להבחין בין סוכרת הריונית שהתפתחה או התגלתה לראשונה בהיריון (Gestational diabetes), המופיעה ברוב המקרים בחציו השני של ההיריון, והמשפיעה בעיקר על קצב גדילת העובר, השמנת יתר, ושינויים מטבוליים שונים, לבין סוכרת קדם הריונית (Pre-Gestational diabetes) הנחשבת למחלה קשה יותר, המקושרת להופעת מומים עובריים שונים ושכיחות יתר של הפלות מוקדמות.
סוכרת בהיריון מקושרת לריבוי מי שפיר בחלק מן המקרים, ואצל נשים שהן סוכרתיות טרם ההיריון, קיימת שכיחות גבוהה יותר של ניתוח קיסרי. כמו כן, נשים עם סוכרת הריונית הן בעלות סיכון מוגבר יותר לדלקות חוזרות בדרכי השתן.
נשים עם סוכרת שאובחנה במהלך ההיריון הן בעלות סיכון מוגבר לחלות בסוכרת סוג 2 (במהלך 30 שנה הסיכון עלול להגיע לכ-70%).
עקב ההיריון כשלעצמו והדרישות המטבוליות של העובר המתפתח, האם מסתגלת למצב בו עליה לספק את כל צורכי הגדילה של העובר. בתגובה לדרישות אלו, משתנה המטבוליזם האימהי, כך שבמצב של שובע, מופיעה תנגודת לאינסולין (ירידה של 50%-70% ביעילות פעילותו, בעיקר בטרימסטר השלישי). ההתנגדות לאינסולין גורמת לכך שפחות גלוקוז נכנס לרקמות ועובר לעובר, וכן רמות האינסולין עולות כתגובה לעליה בתנגודת אליו, כשהאפקט נטו הוא היפוגליקמיה- עקרונית רמות הסוכר אצל האם יורדות בדם בזמן ההיריון, ובבדיקה לאחר צום רמות הסוכר אמורות להיות נמוכות מ-95. אצל נשים עם סוכרת הריונית, מתפתחת היפרגליקמיה (ככל הנראה כתוצאה מרזרבה לא מספקת של פעילות הלבלב) ועודף של גלוקוז עובר לעובר. כתוצאה מכך, העובר מייצר עודף של אינסולין על מנת להתמודד עם רמות הסוכר הגבוהות. ייצור עודף זה עלול להביא לגדילת יתר ולשינויים מטבוליים נוספים.
השפעת הנקה על סוכרת בהיריון
אצל רוב הנשים עם סוכרת שהתגלתה או אובחנה לראשונה בהיריון רמות הסוכר חוזרות לרמות תקינות לאחר הלידה, אך נשים אלה נמצאות בקבוצת סיכון לפתח תסמונת מטאבולית או סוכרת סוג 2 במהלך החיים. כמעט 50% מהנשים שאובחנו עם סוכרת בהיריון יאובחנו עם סוכרת סוג 2 בטווח של 5–8 שנים לאחר הלידה. אחד הכיוונים שנבדקים הוא השפעת ההנקה ומשך ההנקה כמניעה או דחיית הופעת סוכרת באוכלוסייה זו. נמצא כי להנקה יתרונות בריאותיים הן לאם והן לתינוק בעיקר בנשים שסובלות מהשמנה, או שבמהלך ההיריון התפתחה אצלן סוכרת היריון.
הקשר בין הנקה ורמות סוכר בנשים עם סוכרת היריון
בטווח של 4–6 חודשים הראשונים לאחר הלידה, נמצא כי נשים שהניקו הציגו פרמטרים מטבוליים טובים יותר בהשוואה לנשים שלא הניקו, כגון רמה נמוכה יותר של פרופיל שומנים, רמות גלוקוז נמוכות יותר בצום ולאחר האוכל, ובהתאמה גם רמות נמוכות יותר של אינסולין, עלייה ברגישות לאינסולין, עלייה בהוצאה האנרגטית, וירידה במשקל – כולל שינוי הרכב השומנים בגוף. בטווח הארוך, נראה שיש להנקה השפעה חיובית של ירידה בסיכון למחלות לב, ומחלות מטאבוליות, כולל סוכרת סוג 2, גם בנשים עם היסטוריה של סוכרת בהיריון, כנראה על ידי הקטנת העומס על תאי בטא בלבלב, ושיפור תפקודם. למשך ההנקה יש משמעות לסיכון או דחיית התפתחות סוכרת – נמצא כי הנקה מעל 3 חודשים קשורה עם דחיית התפתחות סוכרת בנשים עם היסטוריה של סוכרת היריון.
שיעורי ההנקה בקרב נשים עם סוכרת היריון
נשים עם היסטוריה של סוכרת היריון, בעיקר אלה עם עודף משקל, או שבמהלך ההיריון טופלו באינסולין, מניקות בדרך כלל פחות, או מסיימות להניק מוקדם יותר בהשוואה לנשים בריאות. סיבות משוערות לכך כוללות: תגובה נמוכה יותר להורמון הפרולקטין בהנקה, קשיים אנטומיים להניק (למשל שדיים גדולים), שיעור גבוה יותר של לידות בניתוחים קיסריים, ושיעור גבוה יותר של צורך בהשגחה רפואית על התינוקות לאחר הלידה, מה שמפריד לזמן ממושך יותר בין האם לתינוק, ויכול להשפיע על ההנקה בהמשך. בנוסף קיים חשש (חסר בסיס מדעי) שהנקה תעביר את הסוכרת לתינוק.
טיפול בסוכרת היריון
הטיפול בסוכרת היריון דומה לטיפול רגיל בסוכרת, ומטרתו להביא את ערכי הגלוקוז בדם למקסימום של 95 לאחר צום, ו- 120 כשעתיים לאחר האוכל. נשים עם סוכרת הריונית על פי בדיקת העמסת סוכר, מסווגות לתתי קבוצות:
הלידה אצל נשים עם סוכרת כרונית (טרם ההיריון) תתבצע בשבוע 38, ואצל נשים שהתגלתה להן סוכרת במהלך ההיריון, בשבוע 40, למעט אם הן אוזנו על ידי טיפול באינסולין שאז היילוד יתבצע בשבוע 38, בדומה לנשים עם סוכרת כרונית. (בחלק מן המקרים מחכים עד לשבוע 40, אולם בכל מקרה רצוי לבצע השראת לידה עד השבוע ה-40 להיריון).
טיפול בדיאטה: כ-70% מאלו שאובחנו עם סוכרת במהלך ההיריון, יסתדרו באמצעות דיאטה בלבד ולא יזדקקו לטיפול באינסולין. הדיאטה צריכה להיות מחושבת לפי 25–35 קק"ל לק"ג, ולכלול בין 40%-50% פחמימות, 30%-40% שומנים ו-20% חלבון.
טיפול באינסולין: חלק מן הנשים יזקקו לטיפול באינסולין לצורך איזון רמות הסוכר. אצל נשים אלו הטיפול המקובל הוא הזרקות אינסולין, כאשר בעבר חששו ממתן תרופות פומיות לסוכרת. כעת מקובל יותר לתת טיפול בכדורים, כגון טיפול בגליבוריד (גליבטיק, גלובן) ולעיתים גם מטפורמין, אולם בעיקר בשליש השני והשלישי ובאופן מוגבל יחסית.
לאחר הלידה, על נשים עם סוכרת הריונית לעבור מבחן העמסת סוכר נוסף של 75 גרם. אם התוצאה לא תקינה לאחר 6 שבועות ממועד הלידה יש לבדוק אותה באופן שנתי (נשים אלו מוגדרות כ- pre-diabetes).
חיילי עופרת
חיילי עופרת, הוא ספר אוטוביוגרפי מאת הסופר אורי אורלב. הספר יצא לאור לראשונה בשנת 1956 ומתאר את קורות חייו של הסופר ושל אחיו בתקופת מלחמת העולם השנייה. .
הספר תורגם לשמונה שפות: אנגלית, איטלקית, גרמנית, הולנדית, אלבנית, סינית, ספרדית וטורקית.
תמצית העלילה
הספר "חיילי עופרת" מגולל את סיפורם של יורק וקאז'יק, שני אחים יהודים בתקופת השואה, אשר חווים את אירועי מלחמת העולם השנייה בפולין, שנכבשה על ידי גרמניה הנאצית.
ילדותו של יורק, ילד יצירתי בעל דמיון פורה ואהבה לספרים, נהרסת כאשר פורצת מלחמת העולם. החיים בגטו, היו קשים מאוד לשני האחים - לא היה מבוגר, שיעזור להם וישמור עליהם ברוב שעות היממה. בנוסף, נאלצו השניים להתמודד עם המראות והסיטואציות הקשות, שהיו אופייניים לחיים בגטו וקשים להכלה, במיוחד לילדים צעירים. הספר מתאר את התמודדותם עם חיים קשים אלה. דמיונו של הילד יורק, שהמציא סיפורים ומשחקים לשניהם, אפשר לשניים להרים ראש בנקודה הנמוכה ביותר בחייהם - תקופת השואה.
רקע ביוגרפי ועיבוד
יורק הוא למעשה אורי אורלב הצעיר, שחווה את מוראות השואה יחד עם אחיו בפולין הכבושה. בספר, מציג הסופר את נקודת מבטו, כילד פולני ֿשנשלח למחנה ריכוז עם אחיו. המהדורה הראשונה של הספר פורסמה תחת שמו של אורלב לפני עברות, בשם א. אורלובסקי.
בשנות השישים של המאה העשרים, בוים הספר לסרט בצבעי שחור לבן עבור הטלוויזיה הישראלית, בהשתתפות 2 בניו של השחקן שמוליק סגל, האחים עמיחי עמי סגל (ששיחק בסדרה דני וגיל) וגורי סגל (ששיחק בסרטים 8 בעקבות אחד, זוהר, שירת בלהקת הנח"ל ובתיאטרון צה"ל, ושיחק בתיאטרון חיפה ובתיאטרון ב"ש).
זאב ברמן
זאב וולף (ואסילי) בן אליעזר (לאזאר) בֶּרמן (בכתיב היידי, שנהג בזמנו: וואָלף בעהרמאן; ברוסית: Василий (Зеев Вольф) Лазаревич Берман, ואסילי לזרייביץ' ברמן; 3 בספטמבר (על פי הלוח היוליאני: 22 באוגוסט) 1862, מיטאבה, פלך קוּרלנד, רוסיה (לטביה) – 18 במרץ (על פי הלוח היוליאני: 6 במרץ)  1896, קהיר) היה סופר ומראשוני חובבי ציון ברוסיה. עורך דין במקצועו.
חיילי עופרת
רקע ביוגרפי ועיבוד
בשנת 2014, בוים הספר לסרט בצבעי שחור לבן עבור הטלוויזיה הישראלית על ידי הבמאית אלה שחף.
זאב ברמן
קורות חיים
ברמן נולד בשנת 1862 בעיר מיטאבה שבפלך קוּרלנד, בצפון-מערב האימפריה הרוסית. אביו אליעזר (לאזאר) ברמן היה מחנך משכיל (ולימים מו"ל ועורך השבועון היהודי-רוסי "רוסקי ייבריי). ב-1861 ייסד אביו בעירו בית ספר יהודי, וב-1864 עבר לבירה סנקט פטרבורג, שם ייסד וניהל את בית הספר היהודי הראשון. בהיותו נער כבן עשר לקח אביו את יהודה לייב קצנלסון להיות מורה בבית הספר היסודי שלו, וברמן למד אצלו. ואחר-כך קיבל חינוך רוסי בגימנסיה השישית בפטרבורג, וב-1881 סיים בקבלו מדליית כסף. המשיך ללימודי משפטים באוניברסיטת סנקט פטרבורג, ועם תום לימודיו התבסס בעיר כעורך דין. היה בין מייסדי אגודת חובבי ציון בפטרבורג: אחוות ציון. השתתף בוועידה השנייה של חובבי ציון בדרוסקניק וייסד אגודות ליישוב ארץ ישראל בערים שונות ברחבי האימפריה הרוסית. הוא סבר כי הגירה יהודית היא עניין ראשי שצריך להעסיק את יהדות רוסיה, ולפיכך תמך בפעולותיו של הברון הירש בעידוד ההגירה ההמונית של יהודים מרוסיה, שבה ראה חלק מתוכנית ליישוב ארץ ישראל. היה מזכיר של יק"א. עזר לחברי ביל"ו להיאחז בארץ ישראל, כמו כן פעל לייסוד הוועד האודסאי. הוציא שתי חוברות ברוסית לשם הפצת הרעיון של חיבת ציון: "פלשתינה" (Палестина; 1884; עם אקים וולינסקי) ו-"ציון" (Сионъ; 1892). כן פעל לכינון הספרייה חברת מרבי השכלה בישראל בפטרבורג.
ב-1894 חלה בשחפת, ונסע להתרפא במצרים. נפטר בקהיר באביב 1896, בגיל 33. נקבר במצרים. הותיר אישה.
גלן מוס
גלן רוברט מוס (באנגלית: Glen Robert Moss; נולד ב-19 בינואר 1983) הוא כדורגלן עבר ניו זילנדי, ששיחק בעמדת השוער.
קריירת מועדונים
מוס התחיל את הקריירה שלו בקבוצת גולד קואסט יונייטד, ממנה עבר לסידני אולימפיק. בהמשך שיחק גם בסטנמור הווקס ובוניריג ויית' איגלס.
בקיץ, מוס חתם בניו זילנד קנייגס, לקראת העונה הראשונה של ליגת העל האוסטרלית, מוס פתח 7 פעמים במדי הקבוצה ונכנס פעמיים כמחליף.
בקיץ, מוס חתם בדינמו בוקרשט מליגת העל הרומנית. ב-13 ביולי, מוס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-4 נגד היברניאנס מליגת העל המלטזית במסגרת מוקדמות גביע אופ"א. וכעבור שבועיים, ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בניצחון 1-2 נגד נציונלה בוקרשט. זו הייתה גם הופעתו היחידה בליגה במועדון, ובסיום העונה עזב את דינמו.
באוגוסט מוס חזר לניו זילנד וחתם על לשנתיים בוולינגטון פיניקס, מליגת העל האוסטרלית. ב-26 באוגוסט, מוס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 2-2 נגד מלבורן ויקטורי. בעונת היה השוער הראשון של וולינגטון ואחרי המחזור ה-5 איבד את מקומו בהרכב, אך חזר להרכב במחזור ה-14.
בקיץ, מוס חתם במלבורן ויקטורי, במדיה רשם 14 הופעות בהרכב ולאחר מכן איבד את מקומו בהרכב.
ב-9 ביולי 2010, מוס חתם לשנתיים בגולד קואסט יונייטד. בגולד קואסט, מוס חזר להפגין יכולת גבוהה שבאה ליידי ביטוי בכך שרק שוער אחד ספג פחות ממנו לאורך העונה.
ב-28 במרץ 2012, מוס חזר לוולינגטון פיניקס וחתם לשלוש שנים במועדון. החוזה נכנס לתוקף עם סיום העונה. ב-17 בפברואר 2013, מוס ערך את הופעת החזרה שלו בקבוצה בהפסד 2-0 לבריזביין רואר. ב-9 בפברואר 2017, ערך את הופעתו ה-200 בליגה והפך לכדורגלן ה-18 שעושה זאת.
ב-15 במאי 2017, מוס חתם בניוקאסל ג'טס. ב-23 בנובמבר, מוס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד מלבורן ויקטורי. מוס המשיך לעמוד בשערה של ניוקאסל למשך חודשיים, אז החלים ג'יימי דאנקן מפציעה ומוס חזר לספסל. בעונת, מוס הפך לשוער הראשון לאחר עזיבתו של דאנקן. ב-10 בינואר 2020, מוס נפצע במהלך המשחק נגד סידני והוחלף. ב-23 במרץ, ערך את הופעתו ה-250 בקבוצה שהייתה גם המשחק האחרון שלו בקריירה.
קריירה בינלאומית
באוקטובר, מוס זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת לקראת משחק ידידות נגד , אך לא רשם דקות משחק במשחק זה. ב-19 בפברואר 2006, מוס ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-1 נגד. מוס השתתף עם הנבחרת בגביע אוקיאניה לאומות 2004, גביע אוקיאניה לאומות 2008, גביע הקונפדרציות 2009, מונדיאל 2010, גביע אוקיאניה לאומות 2012 וגביע הקונפדרציות 2017. מוס רשם 29 הופעות במדי הנבחרת.
רוי שיידר
רוי ריצ'רד שיידר (באנגלית: Roy Richard Scheider; 10 בנובמבר 1932 – 10 בפברואר 2008), היה שחקן קולנוע אמריקאי מועמד שני פרסי אוסקר על תפקידיו בסרטים "הקשר הצרפתי" ו"כל הג'אז הזה" וגם ידוע בתור שריף מרטין ברודי בסרטי "מלתעות" וקפטן נייתן ברידג'ר בסדרת המדע הבדיוני "סיקווסט".
ביוגרפיה
שיידר נולד בעיר אורנג' שבניו ג'רזי לאנה ולרוי ברנרד שיידר. השתתף בילדותו בתחרויות אגרוף ובייסבול ולמד דרמה בגיל מאוחר יותר באוניברסיטת ראטגרס וב"מכללת פרנקלין ומארשל". לאחר שירות של שלוש שנים בחיל האוויר האמריקאי הופיע שיידר בפסטיבל שייקספיר שבניו יורק וזכה בפרס אובי.
קריירת משחק
שיידר ערך את הופעת הבכורה הקולנועית שלו בסרט האימה "קללתה של הגופה החיה". פרץ לתודעה המקומית והעולמית ב-1971 עם הופעותיו בסרטי הפשע הקלאסיים "הקשר הצרפתי" בתפקיד שהעמיד אותו לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר בתור הבלש באדי רוסו שותפו של ג'יימס "פופאי" דוייל (ג'ין הקמן) ו"נערת הטלפון והבלש" בתור פרנק ליג'ורין הסרסור של נערת הליווי ברי דניאלס (ג'יין פונדה).
בשנת 1975 נבחר שיידר על ידי סטיבן ספילברג לשחק את התפקיד הראשי של השריף עיירת החוף מרטין ברודי באחד ממותחני האימה הטובים והמצליחים בכל הזמנים "מלתעות", שיחק את הדמות גם בסרט ההמשך "מלתעות 2" שזכה להצלחה מסחרית. לאחר מכן שיחק בדרמה הספרותית "איש המרתון" בתור הנרי אחיו של רץ המרתון הצעיר תומאס לוי (דאסטין הופמן) ובמותחן ההרפתקאות "מכשף".
ב-1979 הציג שיידר את הופעתו הטובה בקריירה בדרמה המוזיקלית "כל הג'אז הזה". בסרט גילם את הכוראוגרף ובמאי התיאטרון המתהולל ג'ו גידאון וקיבל מועמדויות לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר, לפרס גלובוס הזהב שאותן הפסיד לדאסטין הופמן ולפרס באפט"א.
השתתף בסרט של דייוויד קרוננברג "ארוחה עירומה" בתור הדמות הספרותית של ד"ר בנוואיי. גלם את הדמות הראשי בסדרת הטלוויזיה המדע בדיוני "סיקווסט" מבית הפקות של סטיבן ספילברג, ששודר בין השנים 1993 ל-1996 ברשת NBC בתור נייתן ברידג'ר, הקפטן של הצוללת תת-ימית מתקדמת בשם "seaQuest DSV" במטרתה לגלות המעמקים של האוקיינוסים בעתיד הרחוק, אף על פי שצבר פופולריות רבה שיידר תקף בחריפות את מפיקי הסדרה לאחר שינויים רבים לעונה השנייה, שצבר שערורייה בתקשורת ואצל המעריצים. הוא רצה לפרוש אבל לא יכול היה לבטל את החוזה ונאלץ להישאר עד תום העונה השנייה, לקריאת העונה השלישית והאחרונה המפיקים הסכימו שהוא יעזוב בתנאי שיופיע בתור אורח לכמה פרקים ומחליפו יהיה מייקל איירונסייד. שיידר גם שיחק בסרטו של פרנסיס פורד קופולה "מוריד הגשם" (1997) ובמותחן "בית רוסיה".
ב-2004 שיחק בסרט הפעולה "המעניש" בתור פרנק קאסל האב, אביו של המעניש.
חיים אישיים
לשיידר בת אחת מאשתו הראשונה העורכת סינ'תיה שיידר ושני ילדים מאשתו השנייה השחקנית ברנדה קינג. שיידר סבל במשך מספר שנים ממחלת סרטן המיאלומה, נפטר בשנת 2008 בבית החולים המדעי של אוניברסיטת ארקנסו שבליטל רוק, ארקנסו.
צביון שחור
צביון שחור (שם מדעי: Cephalophus niger), הוא מין אנטילופה קטנה יחסית בתת-משפחת הצביונים החי במערב אפריקה. הוא תואר מדעית לראשונה בשנת 1846 על ידי הזואולוג ג'ון אדוארד גריי. למרות שלצביון זה יש צבע פרווה יוצא דופן לרוב הצביונים כך שלכאורה ניתן לזהותו בקלות, באופן מפתיע ישנו פרסתן אחר במשפחת האיילים הזהה אליו כמעט לגמרי במידות גוף וצבע פרווה עד שניתן להתבלבל ביניהם בנקל - המונטיאק השחור; כמו כן ישנו גם מין של צביון גדול יחסית הדומה לו למדי בצבעי הפרווה - צביון אבוט. שמו המדעי של צביון זה נגזר מיוונית כדלהלן: kephale = ראש, "lophus" = פסגה; - מתייחס לציצת השיער הבולטת שבראש. "niger" = שחור, ומתייחס לצבע פרוותו. יש לו מספר שמות מקומיים כ"דויאיה", "אוויו", "קוטו" "קומה", "ג'יאמי" ו"צבי שחור". בשל תפוצתו במערב אפריקה הנחשבת למרכז הצביונים ביבשת, הצביון השחור חופף עם מינים רבים של צביונים, ביניהם: צביון שחור-חזית, צביון חום, צביון אדום, צביון צהוב-גב, צביון ז'נטינק וצביון אוגילבי.
קרניים
צביון שחור מתאפיין בזוג קרניים קצרות למדי, והן עבות במעט מרוב קרני המינים הקטנים. המבנה שלהם אופייני לשאר: הקרן צומחת לכיוון מעלה באלכסון ומתעגלת לאחור בצורה עדינה. הקרניים צומחות במרכז המצח, והן צמודות כל כך לאוזניים עד שהן נוגעות בהם. בין הקרניים יש רווח קטן למדי בבסיס, והיא אינו משתנה בין הבסיס לקצוות. הקרניים כאמור עבות למדי, והן הופכות לצרות יותר ויותר עד שמסתיימות בשפיץ חד או מעוגל. הקרניים חרושות בבסיסן בחריצים או טבעות קטנטנות, ולעיתים הקרן כולה תהיה חלקה לגמרי. צבע הקרניים הוא שחור כחלחל, אפור כהה ואפור בהיר, והשפיצים עשוים להיות כהים יותר. לשני המינים יש קרניים אך ההבדל ביניהן בולט: לזכרים הן ארוכות כמעט פי 3 ועבות יותר, בעוד שלנקבות הן קצרות ודקיקות ולרוב גם אינן נראות כלל כיון שמחופות בציצת השיער שבמצח.
מראה חיצוני
הפרווה של הצביון השחור קצרה ורכה, ומורכבת משערות זיפיות וצפופות. היא עבה במיוחד בפלג הגוף האחורי ובחלקים העליונים של הרגליים, וארוכה יחסית לרוב הצביונים. צבע הפרווה הכללי הוא שחור מבריק - פחם, בניגוד לצבע האדמדם הבהיר של מיני צביונים רבים. הפרווה עשויה להיות גם עם גוונים של שחור כחלחל (פלג הגוף האחורי) או שחור כסוף (מעל הרגליים), ולרוב בפלג הגוף הקדמי יש שילוב של שערות שחורות וחומות. הצוואר משתנה משחרחר דהוי לאפרפר, חום דהוי או צהבהב - מושפע לרוב מצבעו של הראש, ופעמים רבות יש שלוב של שערות מכל הצבעים הנזכרים. לעיתים בחזה יש כתם בצבע כתמתם חלוד. הרגליים בצבע שחור מבריק ובניגוד לאנטילופות רבות גם צדדיהם הפנימיים שחורים לגמרי. בדומה לכך גם המותניים הגחון והעכוז שחורים ברובם, ולעיתים נבדלים בכך שיש להם גוון בהיר מעט. הברכיים שמשתפשפות והופכות לאפרפרות בשל הרביצה הממושכת - בולטות על רקע הצבע השחור של הרגליים. הזנב שחור מבריק ברובו ומסתיים בציצת שיער קצרצרה ומדובללת בצבע לבן-אפרפר, הבולטת מאוד על רקע הזנב והגוף השחורים. הפרסות קצרות בצבע שחרחר או אפרפר. צבע ראשו של הצביון השחור רבגוני למדי בניגוד חד לגופו, ומתחלק בין אדמדם\צהבהב\כתמתם קרם\אפרפר\חום ורדרד\חולי - באזור הלחיים צדדי החרטום וסמוך לאוזניים, לבין חום אדמדם-כתמתם כהה או ערמוני באזור המצח. במרכז המצח האדמוני ישנו כתם שחור ועבה. ציצת השיער האופיינית לצביונים גדולה ורחבה למדי אצל הצביון השחור, עד כדי כך שהיא מכסה לעיתים את כל הקרניים; בדומה למצח צבעה הוא חום אדמדם-כתמתם כהה עד ערמוני. העצמות הבולטות מעל העיניים נותנות לצביון מראה כאילו הוא בעל "גבות", ובמיוחד בשל צבעם הכתמתם-צהבהב בהיר. סביב האף והשפה התחתונה יש לרוב כתם בצבע שחור חזק עד דהוי, ומהם נמשך פס שחרחר בלתי מוגדר לאורך החרטום. השפה העליונה בצבע לבנבן-צהבהב קרם בניגוד חד לשפה התחתונה, וצומחים עליה זיפים לבנים קצרצרים. סביב הסנטר והחלק העליון של הגרון יש כתם לבן דמוי "סינר". סביב העיניים יש לרוב טבעות שחרחרות, ובין העיניים ללוע יש בליטות עגלגלות עם חריצים שחורים שעל ידם הצביון מסמן את שטחו. צבע האוזניים בצד האחורי הוא אדמדם\צהבהב בחלק התחתון ושחרחר בחלק העליון, בעוד שבצד הפנימי יש שילוב של שחרחר, לבנבן וורדרד.
מבנה ומידות גוף
מבנה גופו של הצביון השחור קומפקטי באופן כללי, ויש לו צוואר קצר ועבה התומך בראש גדול, מוארך ומשולש. רגליו מוצקות וקצרות למדי, ובדומה לצביונים אחרים - הרגליים האחוריות ארוכות יותר מהקדמיות. גבו מקושת ועגלגל, ובשילוב עם הרגליים הקדמיות הקצרות משווה לו מראה שפוף. עיניו גדולות וצהבהבות ובעלות אישונים רחבים, ואפו גדול ושחור בעל נחיריים רחבים כשל בקר. בצדדי הפנים - מבסיס האוזניים עד לחוטם - יש שקע רחב אלכסוני הנתחם על ידי עצמות הלסת הבולטות מלמטה, בליטה מתחת לעין, ועצמות ה"גבות" הבולטות מלמעלה. בניגוד חד לכך יש במרכז השקע בלוטה עגלגה שמשמשת כאמור כבלוטת ריח. מכיוון שהעיניים ממוקמות בין עצמות ה"גבות" לבליטה שמתחת להם זה נותן להם מראה כאילו הן שקועות בחוריהן אף שבפועל אין זה כך. זנבו קצרצר, דקיק וחסר ציצת שיער עגלגלה בניגוד למינים אחרים, ופרסותיו קצרות ומחודדות. אוזניו גדולות ורחבות. ההבדל בין הזכרים לנקבות מתבטא בכך שלזכר קרניים ארוכות יותר, ואילו הנקבות גדולות מהם במידות גוף ובעיקר במשקל. מידות הגוף של צביון שחור: גובה הכתפיים: 51-45 ס"מ. אורך הראש והגוף: 100-90 ס"מ. אורך קרני הזכר: 9-7 ס"מ. לעיתים עד 17 ס"מ. אורך קרני הנקבה: 3-2 ס"מ. אורך הזנב: 9-4 ס"מ. משקל: 26-17 ק"ג.
תפוצה ובית גידול
הצביון השחור נפוץ במערב אפריקה. תפוצתו משתרעת על פני דרום מערב ניגריה, דרום טוגו, דרום ומרכז גאנה וחוף השנהב, מרבית ליבריה וסיירה לאון ודרום מזרח ומערב גינאה. סביר להניח שהוא נמצא גם בדרום בנין בהתחשב בכך שהוא נמצא הן בניגריה והן בטוגו, אך אין תצפיות מאושרות במדינה זאת. הנוכחות שלו לא מאומתת בבורקינה פאסו.
בית הגידול של הצביון השחור הוא בעיקר יערות גשם טרופיים של גוש "יער גינאה" בשפלה של מערב אפריקה, כולל יערות ראשוניים ושוליהם, יערות דלילים, יערות-סבך, אגני ניקוז של נהרות כוולטה והניז'ר, וכתמי יערות נשירים בתוך סוואנות. מבחינה אקולוגית צביון שחור דומה למדי לצביון מקסוול החופף איתו בכל טווח התפוצה, והוא ממלא נישה אקולוגית בדומה לצביון פיטרס במרכז אפריקה. הצביון השחור הסתגל היטב למגוון בתי גידול שונים על פני הטווח שלו, ובכלל זה יערות משניים, יערות עם הפרעה אנושית גבוהה, אזורי שיח נמוכים, והוא נמנה עם האנטילופות הנפוצות ביותר בפסיפס של שיחים ואדמות חקלאיות, יערות שנכרתו והתחדשו, ואפילו במטעים. הוא מצוי בעיקר בשפלות, אך באזורים הצפוניים הוא מצוי גם ברמות והרים בגבהים של 1,900-1,000 מטר מעל פני הים כהר נימבה או הרי לומה. הטמפרטורות בתחומי מחייתו כ-30 מעלות לאורך השנה, וכמות המשקעים הממוצעת גבוהה מאוד ובסביבות 4,300-500 מילימטר לשנה.
תזונה
התזונה של הצביון השחור מורכבת מפירות שנפלו מהעצים (חלק גדול מהם על ידי קופים), מעלים, מעשבי תיבול, וכן מפרחים, עשבים ירוקים טריים, שורשים ופטריות. בתקופות מסוימות של השנה התזונה שלו תלויה מאוד בפירות הבשלים של אותו זמן. עלים נצרכים על ידו במהלך עונת הגשמים יותר מאשר בעונה היבשה. לפחות 33 מינים של פירות נרשמו בתזונה הצביון השחור כפי שעולה מניתוח תוכן הקיבה שלו. מיני הפירות המועדפים עליו כוללים את: פירות תאנת הכף ופיקוס העמקים (מהתותיים), האלצ'ורנה (מהחלבלוביים), דקל השמן האפריקאי (מהדקליים), אבוקדו וקקאו. הם ניזונים באופן נרחב גם מעלים של מניהוט מצוי, ולעיתים קרובות הם נצפו כשהם חופרים בפרסותיהם על מנת להגיע לפקעות הצמח. השפע של זני הפירות שנמצאו בקיבתו של הצביון השחור ואינם נמצאים בטבע במערב אפריקה (לפחות ב-62% מהקיבות שנבדקו), מוכיחים כי הצביון השחור אוכל באופן קבוע גידולים חקלאיים. בדומה לרבים מהצביונים גם הצביון השחור הוא במידה חלקית אוכל-כול, והוא אוכל לפרקים קרובים טרמיטים, נמלים, רכיכות, חלזונות וביצי ציפורים; ייתכן שהם אף צדים עופות קטנים.
רבייה ומחזור חיים
הרבייה של הצביון השחור מתרחשת לאורך כל השנה ללא עונה מוגדרת, אם כי נצפה שיא לידות בגנאה בין נובמבר לינואר. עופר צעיר שנצפה בניגריה בחודש מאי, מצביע על כך שלפחות חלק מהלידות מתרחשות בתקופה מאוחרת של העונה היבשה, או בתקופה המוקדמת של עונת הגשמים. מרבית נתוני הרבייה של הצביון השחור מגיעים מתצפיות בשבי. בגן החיות של גלדיס תקופת ההריון נרשמה בסביבות 126 ימים - די נמוך לעומת הריונות של מינים אחרים. המרווח הממוצע בין הלידות היה 7.5 חודשים בגן החיות של לוס אנג'לס, מה שמראה על כך שנקבת הצביון השחור יכולה להרות שוב זמן קצר לאחר הלידה, ורוב הנקבות שנצפות בטבע נתונות למעשה בשלבים מוקדמים או מאוחרים של הריון. ברוב ההמלטות נולד עופר יחידי בדרך כלל, והוא בעל צבע זהה כמעט לגמרי לבוגרים. משקלי העופרים בגאנה בעת הלידה היו 1.94 ק"ג, ובדומה לכך גם בגן החיות של לוס אנג'לס משקלם של העופרים הנולדים נע בין 1.42 ל-2.18 ק"ג. הן בטבע והן בשבי לא דווח על הפרשי משקל בעת הלידה בין הזכרים לנקבות. בתוך 10-8 ימים מהלידה משקל העופר בסביבות 3.20-1.65, ובתוך חודש משקלו מוכפל ל-4.0-2.75 ק"ג (תלוי במשקל בעת הלידה); בשלב זה הזכרים בדרך כלל גדולים יותר מהנקבות. זכר שמשקלו בעת הלידה היה 1.85 הגיע ל-5.9 ק"ג לאחר 46 ימים. נקבה אחת ששקלה בעת הלידה 1.70 ק"ג הגיעה לאחר 5.5 חודשים למשקל של 15.40, ונקבה אחרת ששקלה בלידה 1.80 ק"ג, הגיעה למשקל של 17.25 ק"ג לאחר 6 חודשים. המשקל המקסימלי של צביון בוגר הוא כאמור עד 26 ק"ג, ובדרך כלל הנקבות שגדולות יותר במידות גוף הן אלו שמגיעות למשקל כזה. הגמילה התרחשה בגן החיות של לוס אנג'לס לאחר 95 ימים, ובדומה לכך גם בגני החיות של גאנה הגמילה התרחשה בסביבות 101-81 ימים (סביבות 3 חודשים). גיל הגמילה המקסימלי הוא לאחר 5 חודשים. הנקבות מגיעות לבגרות לאחר 12-9 חודשים, והזכרים לאחר 18-12 חודשים.
תוחלת החיים המרבית של צביון שחור בטבע היא 12-10 שנים, ואילו בשבי היא עד 14.8 שנים.
איומים ושימור
ההסתגלות של הצביון השחור ליערות משניים, יערות עם פעילות אנושית גבוהה ומטעים, מאפשרת לו לשרוד בצורה טובה יותר ממיני צביונים בינוניים אחרים במערב אפריקה, וזו גם הסיבה שהוא עדיין נפוץ לאורך הטווח שלו בניגוד למשל לצביון צהוב-גב, צביון זברה או צביון אוגילבי. למרות שהוא אחד מהיונקים הנפוצים בשוקי הבשר במערב אפריקה, הוא עמיד יחסית לציד, ולאור זאת סביר להניח שהוא עדיין קיים במספרים משמעותיים מאוד. אף על פי כן הוא כבר נעלם באזורים עם צפיפות אנושית גבוהה, והוא הופך בהדרגה לנדיר יותר בטווח המערבי והמזרחי של תפוצתו.
הצביון השחור מצוי במספר אזורים מוגנים. להלן חלק מהם: הפארק הלאומי סאפו והפארק הלאומי לופה-מאנו (ליבריה), הפארק הלאומי טאי, הפארק הלאומי מאראהוו, הפארק הלאומי הר פאקו, הפארק הלאומי הר סאנגבה, הפארק הלאומי באנקו, הפארק הלאומי אסאנגבי והפארק הלאומי קומואה (חוף השנהב), שמורת הטבע הר נימבה (חוף השנהב וגינאה), הפארק הלאומי קיאבובו, הפארק הלאומי ניני-סוואין, הפארק הלאומי ביאה, הפאק הלאומי בואי, הפארק הלאומי דיג'יה, הפארק הלאומי קאקום (גאנה), הפארק הלאומי אוטאמבה-קילימי (סיירה לאון), הפארק הלאומי אוקומו, שמורת היער אולומה ושמורת היער אקורה-אופוסו (ניגריה).
אומדן האוכלוסייה העולמי לצביון השחור הוא כ-100,000 פרטים.
שפן (משחק)
"שפן", או "צ'יקן" בלעז, הידוע גם כמשחק "הנץ והיונה", הוא מודל רב השפעה של קונפליקט בתורת המשחקים. המשחק מדגים סיטואציה שבה בעוד שכל אחד מהשחקנים מעדיף שלא לוותר, אם שניהם יתעקשו שלא לוותר התוצאה המתקבלת תהיה הגרועה ביותר עבור שניהם.
השם "צ'יקן" מגיע ממשחק בו שני נהגים נוהגים אחד אל עבר השני במסלול התנגשות: אחד חייב לסטות, אחרת שניהם ימותו בהתנגשות. אבל אם אחד סוטה והשני לא, הנהג שסטה יקרא "צ'יקן", כלומר "פחדן". זוהי הטרמינולוגיה הרווחת בכלכלה. השם "הנץ והיונה" מתייחס למצב בו ישנה תחרות על משאבים משותפים, והמשתתפים צריכים לבחור בין פשרה לקונפליקט. זוהי טרמינולוגיה רווחת בביולוגיה ותורת משחקים אבולוציונית. מנקודת המבט של תורת המשחקים, שני המשחקים זהים לחלוטין. מקורו של ההבדל במונחים הוא בפיתוח במקביל של העיקרון הבסיסי בתחומים שונים. במשחק זה השתמשו גם כדי לתאר את ההשמדה ההדדית המובטחת של לוחמה גרעינית.
המשחק דומה לדילמת האסיר בכך שפתרון הפשרה הסבירה לשני המשתתפים איננו יציב כי שניהם מתפתים לסטות ממנו. עם זאת, הוא שונה במחיר הסטיה. משמע, שגם במשחק איטרטיבי, נקמה איננה אפקטיבית ואסטרטגיה מעורבת עשויה להיות מועילה יותר.
צ'יקן / שפן
המשחק "צ'יקן" ממדל שני נהגים, שניהם נוסעים לכיוון גשר חד-נתיבי מכיוונים שונים. הראשון שיסטה מדרכו, יפנה את הגשר עבור השני. אם אף אחד מהשחקנים לא סוטה, התוצאה תהיה התנגשות חזיתית. לפי הגדרת המשחק, האפשרות המועדפת על כל אחד מהשחקנים היא לדבוק במסלול בעוד שהשני סוטה. בנוסף, התנגשות היא התוצאה הכי גרועה האפשרית עבור שני השחקנים. כך מתקבל מצב שבו כל שחקן, בניסיון להבטיח את התוצאה הטובה ביותר האפשרית עבורו, מסתכן בגרוע ביותר.
הגרסה המתמטית של המשחק הייתה מושא למחקר רציני בתורת המשחקים. המשחק מוגדר כך שכל אחד מהשחקנים יעדיף לנצח מאשר לסיים בתיקו, וכל אחד מהם יעדיף תיקו על התנגשות חזיתית.
בגלל שההפסד הכרוך בסטייה הוא כל כך פעוט ביחס להתנגשות המתרחשת כאשר איש אינו סוטה, נראה שהאסטרטגיה הסבירה היא לסטות לפני שהתנגשות מתרחשת. ברם, בידיעה זו, אם אחד המשתתפים מאמין שיריבו יהיה הגיוני ויסטה, הוא עלול להחליט לא לסטות כלל, מתוך אמונה שאם יסטה, יפנה את הדרך ויתן את הניצחון ליריבו. את מצב לא יציב זה ניתן לנסח מתמטית על ידי כך שיש יותר משיווי משקל נאש אחד.
חייזרים מן העבר
חייזרים מן העבר (באנגלית: Ancient Aliens) היא תוכנית טלוויזיה אמריקאית של ערוץ ההיסטוריה, לה 15 עונות, והיא משודרת מאז 2010 ועד היום (2022). התוכנית אשר הופקה על ידי חברת "פרומתאוס בידור", מציגה היפותזות החל מהמיתולוגיות ועד לתאוריית האסטרונאוטים הקדומים ומציעה כי טקסטים היסטוריים, ממצאים ארכאולוגיים ואגדות עממיות, מכילים לכאורה עדויות לקשר בין האדם לבין חוצנים אשר ביקרו בכדור הארץ. התוכנית זכתה לביקורת נוקבת מצד מדענים על שימוש בפסאודו-מדע (מלטינית: מדע-בדייה) ובפסאודו-היסטוריה (היסטוריית-כזב) והצגתן בתור עובדות, על אף שהן לא-עובדתיות כלל.
שפן (משחק)
הנץ והיונה
בספרות הביולוגית, מתייחסים למשחק זה כאל משחק "הנץ והיונה". הפרסום הראשון בצורה זו היה של ג'ון מיינרד סמית' וג'ורג' פרייס במאמר משנת 1973 שפורסם במגזין Nature, "הלוגיקה של קונפליקט בין בעלי חיים". גרסת "הנץ והיונה" מניחה שני שחקנים שהם בעלי חיים המתחרים על משאב. כל שחקן יכול להחליט בין שתי אסטרטגיות, האחת יותר קיצונית מהשנייה. הם יכולים לבחור בין תצוגות איום (אסטרטגית היונה) לתקיפה פיזית אחד של השני (אסטרטגית הנץ). אם שני השחקנים בוחרים את אסטרטגיית הנץ, הם נלחמים עד שאחד מהם נפצע והשני מנצח. אם רק שחקן אחד בוחר את אסטרטגיית הנץ, הוא מביס את השחקן שבחר באסטרטגיית היונה. אם שני השחקנים בוחרים באסטרטגיית היונה, אז יש תיקו, וכל שחקן מקבל תמורה שהיא קטנה מהרווח של נץ המנצח יונה.
גם "צ'יקן" וגם "הנץ והיונה" אינם משחקי תיאום, היינו - לשני השחקנים עדיף לבחור באסטרטגיות הפוכות.
חייזרים מן העבר
הפיילוט של הסדרה, דה פקטו, היה במסגרת תוכנית ספיישל בשם זהה ששודרה ב-8 במרץ 2009. מלבד העונה הראשונה בה כל פרק היה באורך של 90 דקות, כל פרק אורך 42 דקות.
עונתה ה-15 במספר עלתה לשידור ב-24 בינואר 2020.
שפן (משחק)
הנץ והיונה
בפוליטיקה, משתמשים במונח Brinkmanship (הליכה על סף תהום). התנהגות זו מתוארת ככניסה למצב מסוכן, על סף אסון, כדי לקבל את התוצאה המוצלחת ביותר האפשרית. גרסה זו מציגה אלמנט של סיכון שאיננו בשליטה: גם אם כל השחקנים יתנהגו בהגיון אל מול הסכנה, אירועים שמחוץ לשליטתם עלולים עדיין להביא לתוצאה קטסטרופאלית.
שיווי משקל נאש
המשחק מכיל שני שיווי משקל נאש טהורים, ואלה שני המצבים בהם אחד השחקנים מעז והשני סוטה. כמובן שלאף אחד מהם אין שום סיבה להחליף אסטרטגיה: לשחקן המעז לא כדאי לסטות, כי אז הוא מקבל 0 במקום 1. לשחקן שסוטה מהכביש לא כדאי להעז, כי אז שניהם מקבלים 5-.
חייזרים מן העבר
הפקה
המפיק בפועל של הסדרה הוא קווין ברנס, שגם ביים וכתב את פרק הפיילוט. ג'ורג'יו א. טסוקלוס משמש כיועץ הפקה והופיע על המסך בפיילוט. תורמים משמעותיים אחרים לתוכנית היו אריך פון דניקן אשר הופיע בפרק הפיילוט וחוקר העב"מים סקוט ס. ליטלטון אשר שימש כיועץ מומחה לתוכנית עד מותו ב-2010.
מנחה תוכנית הטוק שואו הרדיופונית ג'ורג' נורי דיבר בחמישה פרקים, כולל הפיילוט. הכומר בארי דאונינג, הידוע בתיאור המלאכים המופיעים בתנ"ך כאסטרונאוטים קדומים, הציע את נקודת המבט שלו בפרק הפיילוט. הפסיכולוג ג'ונתן יאנג, אשר מביא את נקודת המבט המיתולוגית, הופיע בכל אחד מפרקי הסדרה למעט הפיילוט. סופר ההיסטוריה האלטרנטיבית דייוויד האטצ'ר צ'יילדרס, מדבר לעיתים קרובות ברוב הפרקים.
שפן (משחק)
שיווי משקל נאש
ישנו גם שיווי משקל מעורב יחיד במשחק זה. ידוע שאסטרטגיה מעורבת היא התגובה הטובה ביותר אם ורק אם כל אחת מהאסטרטגיות הטהורות המוגרלות באסטרטגיה הן התגובה הטובה ביותר.
התועלת של שחקן העמודות לסטות: -p^2_C
חייזרים מן העבר
תגובות וביקורת
לתוכנית היו 1,676,000 צופים בסוף אוקטובר 2010, 2,034,000 צופים באמצע דצמבר 2010 (לפרק "מבנים לא מוסברים")
ובסוף ינואר 2011 היה לה 1,309,000 צופים.
שפן (משחק)
שיווי משקל נאש
התועלת שלו אם הוא נוסע ישר: מה שגורר
אז במשחק הנ"ל השיווי משקל המעורב הוא והתוחלת היא
חייזרים מן העבר
תגובות וביקורת
כמה מבקרים אפיינו את התוכנית בתיאורים הבאים: "מופרכת", "מאוד ספקולטיבית", ו"פירוט של תאוריות פרועות הטוענות כי חייזרים הסתובבו באופן חופשי בכדור הארץ בימי קדם". רבים מהרעיונות שהוצגו בתוכנית לא מקובלים על הקהילה המדעית, וזכו לביקורת פסאודו-מדע ו-פסאודו-היסטוריה.
שפן (משחק)
שיווי משקל מתואם
אם נסתכל על גרסה קצת שונה של אותו המשחק, למשל זו:
חייזרים מן העבר
תגובות וביקורת
הפרופסור להיסטוריה רונלד ה. פריץ איבחן כי לפסאודו-מדע כגון תיאורית האסטרונאוטים הקדומים המוצעת על ידי פון דניקן והתוכנית "חייזרים מן העבר" יש פופולריות מחזורית בארצות הברית המופיעה בתקופות שונות לאורך ההיסטוריה: "בתרבות פופ עם זיכרון קצר ותיאבון רעבתני, חייזרים, פירמידות ותרבויות אבודות ממוחזרות כמו אופנה".
אחד התורמים למגזין פורבס בראד לוקווד, ביקר את הסדרה בקובעו כי היא משמשת דוגמה להפיכתו של ערוץ ההיסטוריה לערוץ של "תוכניות המוקדשות למפלצות, חייזרים ומזימות", וציין כי "חייזרים מן העבר" היא תוכנית המעדיפה בידור על פני אמינות". גם הארכאולוג קית' פיצפטריק-מתיוס ביקר את ערוץ ההיסטוריה עבור "התייחסות לשטויות (חייזרים עתיקים) כאילו היו עובדה".
שפן (משחק)
שיווי משקל מתואם
אם המכתיב אומר לשחקן 1 לנסוע ישר, הוא בוודאות אמר לשחקן 2 לסטות. אז ברור שאין לשחקן 1 טעם לסטות, כי הוא מעדיף לקבל תועלת 4 ולא 3. אם המכתיב אומר לשחקן 1 לסטות, אזי בהסתברות 1/2 הוא אמר לשחקן 2 לנסוע ישר, ובהסתברות 1/2 הוא אמר לו לסטות. אי לכך, במקרה זה תוחלת התועלת של שחקן 1 היא: וזו בדיוק התוחלת של בחירה לנסוע ישר, ולכן אין לו סיבה להחליף את בחירתו. אפשרות זו נקראת שיווי משקל מתואם.
חייזרים מן העבר
בתרבות הפופולרית
בתוכנית האנימציה סאות' פארק יצרו פרודיה על התוכנית הזו בפרק "חג ההודיה בערוץ ההיסטוריה" (11 בנובמבר 2011, פרק 15.13). המבקר ראמזי איסלר העיר "פרק זה היה מוכוון מטרה כלפי "חייזרים מן העבר" במיוחד", ותיאר את תוכנית האנימציה כ"סאטירה מושלמת על הסדרה המגוחכת הזו, כולל אמנות הפוטושופ של תמונות החייזרים בשחור-לבן וראיונות עם אנשים בעלי סמכות מפוקפקת".
ביוני 2011, במהלך ריאיון ל"רולינג סטון", הזמרת קייטי פרי העירה כי נהייתה אובססיבית כלפי הסדרה, באומרה, "כשמדברים בסדרה על אנשי השמים, איך כולם הגיעו מהשמיים ואיך הפירמידות במצרים שימשו לתצפיות כוכבים, זה יותר מידי בשבילי. זה מחבר את כל הנקודות. זה דופק את הראש שלי".
במרץ 2012, במהלך הופעתה בתוכניתה של אלן דג'נרס, ציינה השחקנית מייגן פוקס שהיא אוהבת את "חייזרים מן העבר". אלן הסכימה שהתוכנית והתאוריות העולות בה "מעוררות מחשבה".
מעשה שכם ודינה
מעשה שכם ודינה הוא סיפור מקראי המתואר ב, שהתרחש בעת שיעקב ומשפחתו התגוררו באזור העיר שכם. הסיפור מתאר כיצד יצאה דינה, בתם של יעקב ולאה, להכיר את בנות האזור.
כאשר ראה אותה שכם בן חמור החוי, נשיא האזור, תפס ואנס אותה, ולאחר מכן התאהב בה וביקש לשאתה לאשה. הוא דיבר על ליבה לשכנעה, ובמקביל ביקש מאביו לבוא עמו אל יעקב ולבקש את ידה. השמועה אודות האונס הגיעה אל אחיה של דינה, והם מיהרו לשוב הביתה מהמרעה. שכם פנה אל משפחת יעקב בבקשה לשאת את דינה לאשה תוך נכונות לשלם מוהר בתולות ככל אשר יושת עליו. כאמצעי שכנוע הציע להם לכרות ברית עם אנשי עירם, שתכלול מסחר משותף ונישואין משותפים שיביאו לשגשוג שני הצדדים. בשלב זה נטלו אחי דינה את ניהול המשא ומתן לידיהם, והודיעו לו שרק אם ימולו כל אנשי העיר את ערלתם, תוכל משפחת יעקב לבוא בברית נישואין עימם.
שכם ואביו שכנעו את אנשי העיר, והם מלו את עצמם. ביום השלישי למילה, בעת שכאב המילה הגיע אל שיאו, באו שמעון ולוי אל העיר, הרגו את כל הגברים בעיר, שבוּ את הנשים והילדים, ואת שלל העיר לקחו עימם. כאשר נודע הדבר ליעקב נזף בהם על שבמעשה זה הם מסכנים את משפחתו הנתונה כעת לאיום מצד ערי האזור שמחמת חשש למעשה דומה כלפיהן עלולות להתאגד יחד כדי להילחם במשפחת יעקב ולהשמידה. שמעון ולוי השיבו כי לא ניתן היה לעבור בשתיקה על מעשהו של שכם, שנהג באחותם כבזונה ובכך חילל את כבוד המשפחה.
הרקע למעשה
לאחר לקיחת הברכות מעשו ברח יעקב בהוראת אמו אל חרן, שם ישב דודו לבן הארמי, אחי רבקה. בנוסף לכך, הוא הלך לשם במצוות אביו, יצחק, כדי למצוא אשה מבנות לבן. לאחר שהות של עשרים שנה, בהן נשא את לאה ורחל בנות לבן (ואת שפחותיהן, בלהה וזלפה) ונולדו לו אחד עשר בנים ובת, שב יעקב, בהוראה אלוהית, לארץ כנען כדי לקיים את נדרו בבית אל, ולשוב אל בית הוריו.
המקום הראשון אליו הגיע לאחר שעבר את הירדן הוא העיר שלם, שתיקרא לימים שכם, ותמורת מאה קשֹיטה רכש מידי בני חמור נשיא הארץ חלקת אדמה בה יוכל הוא ומשפחתו לשהות עד המעבר לבית אל. בעת שבתם בחלקה זו, רעו בני יעקב את צאנו הרב שרכש בחרן במרחבי עמק המכמתת הסמוך.
מעשה האונס
באחד הימים, יצאה בתו של יעקב, שילדה לו לאה, להכיר את בנות המקום ומעשיהן. כאשר נכנסה לעיר שכם בהיותה לבדה, הבחין בה שכם בן חמור נשיא הארץ, וכמקובל באותם ימים בתרבויות אחדות, שבנו של המושל האזורי נושא נשים לפי חפצו, לקח שכם את דינה ואנס אותה:
חז"ל ופרשני המקרא נתנו דעתם על אריכות תיאורה של דינה, שזהותה כבתם של יעקב ולאה כבר ידועה לקורא מפרשת ויצא. חלקם הבינו את אריכות הלשון כביקורת של המקרא על יציאתה של דינה מאוהל אמה אל תוככי העיר הנוכרייה, דבר המזמין מעשה זימה מצד הכנענים שהיו פרוצים בכך. ויש שאף הגדילו לומר ופירשו שביציאתה לראות בבנות הארץ הייתה טמונה כוונה נסתרת להראות יופייה בעיני בנות הארץ.
ומאידך, יש שהבינו את הדגשת ייחוסה ליעקב ולאה כביטוי לאי אשמתה בנעשה, שדבקה בדרכי הצניעות של אביה ואמה, ואף על פי כן נאנסה.
כמו כן, יש אומרים שהדגשת הכתוב כי היה זה בדרך עינוי, נועדה לשבח את דינה, שעל אף ששכם היה מחשובי העיר, לא התרצתה לו דינה, והיה מעשהו באונס מוחלט ללא שום הסכמה מצידה.
רצון שכם לשאת את דינה
לאחר "בדיקה" זו שערך שכם, נוכח שדינה מוצאת חן בעיניו, והוא מעוניין שהיא תהיה לו לאישה באופן קבוע. על כן דיבר על ליבה לשכנעה לכך, כדי שאביה יראה שהיא רוצה בדבר ויאפשר לו זאת. במקביל פנה שכם אל אביו, נשיא הארץ, בבקשה שיסדיר את נישואיו עם דינה בכך שיבוא עמו אל אביה, יעקב, לבקש את ידה של דינה מאיתו, כפי שהיה מקובל באותה תקופה, שהאב היה אחראי על נישואי בתו:
באשר לדיבורו על ליבה של דינה, פירשו חז"ל, בצורה ציורית, שאמר לה שכם:.
דבריו של שכם, המתאר את דינה באוזני אביו כ'ילדה', הובילו את חז"ל לקבוע שגילה של דינה באותה העת, בהסתמך על חשבון סדרי המאורעות, עמד על שמונה וחצי שנים בלבד.
תגובת יעקב ובניו למעשה
הכתוב מתאר שכאשר שמע יעקב על שאדם ערל בעל את בתו, דבר שנחשב בעיני זרעו של אברהם שנצטווה על המילה כמעשה טומאה ונבלה, החליט באופן זמני להחריש עד שובם של אחי דינה מהמרעה:.
גם אחי דינה, כאשר שמעו על שטימא שכם את אחותם, מיהרו לשוב לביתם כדי לטכס עצה כיצד לבוא חשבון עם המטמא, ובכך להוקיע את המעשה.
הצעת שכם ליעקב ולאחי דינה
שכם וחמור אביו באו לבית יעקב, במקביל להגעתם של בני יעקב לביתם בשמעם על המעשה. מבלי לומר דבר מה על שאירע, פתח שכם ואמר ליעקב ולאחי דינה שהוא חפץ לקחת את דינה לאשה, וכדי לדרבן את יעקב ובניו להסכים לבקשה, מציע להם חמור לכרות ברית בין משפחת יעקב לתושבי העיר, הכוללת נישואים הדדיים (דבר שלא היה מובן מאיליו בהיות משפחת יעקב גרים בארץ ובמעמד נחות מהתושבים), וכן סחר משותף, ששני הצדדים ייהנו מהם:
מספר פרשנים עמדו על כך שכאשר מציע חמור למשפחת יעקב את ה'עסקה', הוא מציג זאת באופן שמשתמע ממנו שמשפחת יעקב הם אלו שינהלו את המשא ומתן בכל הקשור לנישואי התערובת: וְהִתְחַתְּנוּ אֹתָנוּ בְּנֹתֵיכֶם תִּתְּנוּ לָנוּ וְאֶת בְּנֹתֵינוּ תִּקְחוּ לָכֶם. זאת לעומת הצגת הדברים כלפי בני עירם, כבסמוך.
תגובת אחי דינה להצעת שכם
במקרא לא נזכרת תגובה של יעקב לדברי חמור או שכם. אחי דינה, לעומת זאת, מגיבים להצעה בקבלתה תוך הסתייגות שהדבר תלוי בקבלת כל בני העיר על עצמם למול כל זכר, כפי שמלים משפחת יעקב עצמם כהמשך לברית המילה שכרת אביהם אברהם עם ה'. עם זאת, הכתוב מעיד על כך שקבלת הצעתם של חמור ושכם על ידי אחי דינה לא הייתה מתוך כוונה אמיתית לכרות עמם ברית:
תגובת שכם ואנשי עירו לדרישתם של אחי דינה
שכם נאות מיד לתנאי שהציבו אחי דינה לנישואיו עם דינה, ומיהר עם אביו אל שער עירם על מנת לשכנע את אנשי העיר בכדאיות הכלכלית והחברתית שתהיה מנת חלקם בהיכנסם בברית עם משפחת יעקב:
שכם אמנם הציב בפני אנשי עירו את תנאם של בני יעקב לברית העמים, אך מאידך הציג בפני אנשי העיר את תמונת המצב כאילו מדובר למעשה בשליטה של אנשי העיר על רכושם של בני יעקב כדי לפתותם לכדאיות הברית:
אנשי העיר נאותו לקבל את הצעתו של שכם, וכל זכרי העיר מלו את ערלתם כבקשתו:.
מעשה שמעון ולוי
ביום השלישי למילת אנשי העיר, ניצלו שמעון ולוי אחי דינה מאב ואם את מצבם הגופני הנחות של אנשי העיר עקב המילה, פשטו על העיר והרגו את כל הזכרים, ובכלל זאת הרגו גם את חמור ושכם בחרב, ולקחו את דינה מביתו של שכם. את הנשים, הילדים, הבקר, הצאן הכלים והבגדים לקחו עימם כשלל. הכתוב מבאר שבעיני אחי דינה כל אנשי העיר היו שותפים במידה זו או אחרת לפשעו של שכם, שטימא את אחותם בשוכבו עימה באונס, ובעודו ערל, ולכן כולם ראויים לענישה:. וכך אכן מבאר המדרש:.
כאשר שבו האחים מענישת אנשי העיר, גער בהם יעקב אביהם בטענה שזה מעשה פזיז שעלולות להמיט אסון על משפחתו, באם יתאגדו עמי האזור, בשומעם על שארע, לצאת למלחמה להענשת משפחת יעקב, שעלולה להכרית כליל את כל המשפחה:.
אולם שמעון ולוי טענו כלפי אביהם שבלתי אפשרי לשתוק על מעשהו של שכם, שנהג באחותם כבאישה זונה:.
הכתוב מעיד כי בפועל, כאשר עקר יעקב משכם לבית אל כדי לקיים את הנדר שנדר לה' בצאתו מבית אל לחרן, לאחר חלום סולם יעקב, ה' הפיל מורא על הערים שמסביב, והם חששו להתעמת עם בני יעקב:.
אמנם בליבו המשיך יעקב להקפיד על מעשה זה של בניו, ובשוכבו על ערש דווי מיאן לברכם כשם שבירך את יתר בניו (למעט ראובן), ואמר:
ברנרד גרינהאוס
ברנרד גרינהאוס (באנגלית: Bernard Greenhouse; 1 בינואר 1916 – 13 במאי 2011) היה צ'לן יהודי-אמריקאי, אחד החברים המייסדים של שלישיית בוזאר.
ביוגרפיה
גרינהאוס נולד בניוארק. החל את לימודיו המקצועיים בגיל 18 בבית הספר ג'וליארד, אצל פליקס סלמונד. אחרי ארבע שנות לימודים אצל סלמונד המשיך גרינהאוס בלימודיו אצל עמנואל פויירמן, פבלו קזאלס ואחרים.
אחרי סיום לימודיו אצל קזאלס, החל גרינהאוס בקריירה של סולן, שנמשכה שתים-עשרה שנים, אך הניסיון לא היה קל, משום שהצ'לו ככלי סולו לא נהנה מפופולריות יתרה בשנים ההן. במשך תקופה זו פגש את הכנר דניאל גילה, שהזמין את גרינהאוס להקליט כמה מסונאטות הפסנתר של מוצרט עם הפסנתרן מנחם פרסלר. ב-1955 נפגשו בניו יורק, המפגש הראשון של מה שנועד להיות שלישיית בוזאר.
ב-1958 רכש גרינהאוס צ'לו סטרדיוואריוס, "הרוזנת משטנליין", שכונה גם "פגניני סטראד", אחד מ-63 צ'לי של סטרדיוואריוס ומאז ועד מותו היה זה הכלי בו ניגן בקביעות.
ב-1987 עזב גרינהאוס את השלישייה ואת מקומו תפס הצ'לן פיטר ויילי.
במהלך הקריירה שלו לימד ברנרד גרינהאוס באוניברסיטת ניו יורק בסטוני ברוק, בבית הספר מנהטן למוזיקה, בקונסרבטוריון ניו אינגלנד ובאוניברסיטת ראטגרס. בשנת 1993 הפיק איתן ויינר סדרה של סרטי וידאו של כיתות האמן שהדריך. בין תלמידיו הצ'לניות הישראליות ענת אנגלמאייר וענבל שגב, והפסנתרן יונתן ענר.
גרינהאוס פרש אמנם מהוראה סדירה, אך המשיך להגיש כיתות אמן ברחבי ארצות הברית, קנדה ואירופה.
בריאיון לקראת קונצרט הפרידה של שלישיית בוזאר ב-21 באוגוסט 2008 סיפר גרינהאוס, שהוא ממשיך להתאמן מדי יום ונחשב ל"זקן הצ'לנים", וצ'לנים קשישים אחרים מופתעים מיכולתו להמשיך ולנגן בגיל 92.
שמורת נחל שורק
שְׁמוּרַת נַחַל שׂוֹרֵק היא שמורת טבע בהרי ירושלים, בין המושבים בר גיורא, נס הרים, מחסיה, נחם, כסלון ורמת רזיאל. שטח השמורה כ-12 קמ"ר והיא שמורת הטבע הגדולה ביותר בהרי יהודה. השמורה משתרעת על שתי גדותיו של נחל שורק בקטע שבין מפגשו עם נחל רפאים, ליציאתו מתחום ההרים אל השפלה. בקטע זה נחל שורק עמוק במיוחד (300–400 מטר), וזורם לאורך נפתולים עצומים שגדלם יותר מ-2 ק"מ. דרך היווצרותם של הנפתולים לא ברור, אך משערים שנחל שורק היה פעם נחל גדול בהרבה ממה שהוא היום, שהתחיל מעבר הירדן המזרחי. זרם המים האדיר שזרם בנחל כתוצאה מאגן ניקוז עצום של אלפי קמ"ר יצר במשך שנים את הנפתולים, וכשנוצרה בקעת הירדן ונחל שורק הצטמצם הנפתולים נשארו. גדות הנחל התלולות בקטע זה מכוסות בחורש טבעי צפוף ויפה שדרכו עוברים הרבה מסלולי טיול, המחברים בין האתרים בשמורה.
היסטוריה (כתב עת)
היסטוריה, כתב עת מדעי בנושא היסטוריה כללית בהוצאת החברה ההיסטורית הישראלית היוצא לאור מדי חצי שנה, החל משנת 1998 (ה'תשנ"ח). כתב העת מפרסם בעיקר את מאמריהם של חוקרים ישראלים העוסקים בתולדות העמים, החברות והתרבויות הזרות. כל גיליון של כתב העת מכיל שלושה עד חמישה מאמרים מרכזיים וכן מספר ביקורות ספרים. מאמרי כל גיליון נוטים לדון בצדדים שונים של נושא משותף.
יחסי איחוד האמירויות הערביות–רומניה
יחסי איחוד האמירויות הערביות–רומניה הם יחסי החוץ בין איחוד האמירויות הערביות ורומניה.