cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
דייוויד תומפסון (חוקר)
המסע לנהר קולומביה
לאחר האספה הכללית בשנת 1806, נסע תומפסון להרי הרוקי להתכונן למשלחת שתלך בעקבות נהר קולומביה עד האוקיינוס השקט. ביוני 1807 חצה תומפסון את הרי הרוקי ובילה את הקיץ בסקר אגן קולומביה. הוא המשיך לסקור את האזור בעונות הבאות. תומפסון מיפה והקים עמדות מסחר בצפון-מערב מונטנה, איידהו, וושינגטון ומערב קנדה. חלק מעמדות המסחר שהקים היו הראשונות ממערב לרוקי באיידהו ומונטנה. [9] עמדות אלה שהוקמו על ידי תומפסון הרחיבו את שטח המסחר של חברת צפון-מערב לשטח הניקוז של אגן קולומביה. המפות שהוא עשה באגן נהר קולומביה היו באיכות ופרטים כה גבוהים עד שהמשיכו להיחשב כמקור סמכותי עד אמצע המאה העשרים.
דייוויד תומפסון היה האירופאי הראשון שעבר לאורך כל נהר קולומביה. במהלך נסיעתו בשנת 1811 במורד נהר קולומביה, הוא חנה במפגש עם סנייק ריבר ב־9 ביולי 1811. שם הציב שלט עם הודעה שהאזור שייך לבריטניה והצהיר על כוונת החברה צפון-מערב לבנות נקודת מסחר במקום זה. הודעה זו נמצאה בהמשך אותה שנה על ידי עובדי חברת אסטור שביקשו להקים תחנת מסחר פנים-יבשתית, ובחרו באתר צפוני יותר בפורט אוקנוגן. החברה הצפון-מערבית הקימה את התחנה בסמוך למפגש עם הסנייק ריבר כמה שנים מאוחר יותר.
תומפסון המשיך במורד הקולומביה, עבר את "מחסום דאלאס" באורגון בפחות מאמץ מזה שעברו לואיס וקלארק, כאשר גאות בנהר נשאה את סירתו מעל מפלי המים. ב־14 ביולי 1811 הגיע תומפסון למבצר אסטוריה שנבנה בשפך נהר קולומביה, כחודשיים לאחר הגעת הספינת של חברת הפרווה הפסיפיק.
נישואין וילדים
ב־10 ביוני 1799 באיל-לה-קרוס, התחתן תומפסון עם שרלוט סמול, נצר לראשוני המתיישבים הצרפתים בקנדה, שהייתה בת שלוש-עשרה שנים. היא הייתה ביתו של סוחר הפרוות הסקוטי פטריק סמול. נישואיהם אושרו כעבור שלוש-עשרה שנים בכנסייה הסקוטית הפרסביטריאנית במונטריאול ב־30 באוקטובר 1812. לתומפסון ולסמול נולדו 13 ילדים. חמישה מהם נולדו לפני שעזב את סחר הפרוות. המשפחה לא הסתגלה בקלות לחיים במזרח קנדה. הם גרו במונטריאול בזמן שהוא היה במסעות. שניים מהילדים, ג'ון (בן 5) ואמה (בת 7) מתו מטפיל שכיח. הזוג היה נשוי 57 שנים הנישואין הארוכים ביותר שנודעו בקנדה באותם ימים.
שנים מאוחרות
עם שובו למונטריאול פרש תומפסון עם פנסיה נדיבה של חברת צפון-מערב. הוא התיישב בפרבר הסמוך לעיר ועבד על השלמת המפה הגדולה שלו - סיכום חייו של חקר וסקר של פנים צפון אמריקה. המפה כיסתה את האזור הרחב שנמתח מאגם סופריור ועד לאוקיינוס השקט, וניתנה על ידי תומפסון לחברת צפון מערב. המפה של תומפסון משנת 1814, היא ההישג הגדול ביותר שלו. המפה הייתה כל כך מדויקת עד שמאה שנים מאוחר יותר היא עדיין הייתה הבסיס למפות שהנפיקה ממשלת קנדה. המפה נמצאת בארכיון של אונטריו.
בשנת 1815 העביר תומפסון את משפחתו לוויליאמסטאון, וכמה שנים אחר כך הועסק שוב בביצוע סקר של הגבול שנקבע עם ארצות הברית, שנמתח עד העיירות המזרחיות של קוויבק. גבול שנקבע בחוזה גנט לאחר המלחמה ב־1812 בין ארצות הברית ובריטניה באזור זה. בשנת 1843 השלים תומפסון את אטלס האזור שלו ממפרץ הדסון לאוקיינוס השקט.
לאחר מכן חזר תומפסון לחיות כבעל אדמות, אך עד מהרה הוא נהרס מבחינה כספית. עד שנת 1831 היה תומפסון שקוע כל כך עמוק בחובות, עד שהוא נאלץ לחזור לתפקיד מודד של חברת האדמות הבריטית האמריקאית כדי לספק מזון למשפחתו. מזלו המשיך לבגוד בו, והוא נאלץ לעבור לגור עם בתו וחתנו בשנת 1845. הוא החל לעבוד על כתב יד שתיאר את חייו כחוקר פנים היבשת, אך פרויקט זה לא הושלם בגלל הידרדרות בריאותו.
מוות והנצחה
גודל השטח שמיפה תומפסון הסתכם ב-3.9 מיליון קמ"ר של אזורים לא ידועים (חמישית משטח יבשת צפון אמריקה). בן זמנו, החוקר הגדול אלכסנדר מקנזי, העיר כי תומפסון מיפה בעשרה חודשים יותר ממה שהיה מקובל לעשות במשך שנתיים.
למרות ההישגים המשמעותיים הללו, תומפסון נפטר באלמוניות במונטריאול ב־10 בפברואר 1857, והישגיו כמעט ולא הוכרו. הוא מעולם לא סיים את ספרו על 28 שנותיו במסעות ובסחר הפרוות. אף על פי שתיעד מסעות אלה בשמונים מחברות השדה שלו בשנת 1916 עבודתו של תומפסון הובאה לדפוס על ידי הגאולוג ג'יי בי טירל שפרסם אותה כספר - חלק מהסדרה הכללית של אגודת שמפליין. מהדורות נוספות ובחינות מחודשות של חייו של תומפסון ויצירותיו פורסמו בשנת 1962 על ידי ריצ'רד גלובר, בשנת 1971 על ידי ויקטור הופווד, ובשנת 2015 על ידי ויליאם מורו.
גופתו של תומפסון הובאה לקבורה בבית הקברות במונטריאול בקבר לא מסומן. רק בשנת 1926 הביאו מאמציהם של ג'יי.בי טירל והחברה ההיסטורית הקנדית להצבת מצבה לציון קברו. בשנה שלאחר מכן, תומפסון הוכר על ידי הממשלה הפדרלית כדמות היסטורית לאומית.
בשנת 1957, מאה שנה לאחר מותו, כיבדה אותו מחלקת הדואר של קנדה עם דמותו על בול דואר. כביש מהיר באלברטה נקרא על שם דייוויד תומפסון, כמו כן בית הספר התיכון דייוויד תומפסון ממוקם בצד הכביש המהיר ליד לסליוויל, אלברטה. המצפה האסטרונומי של דייוויד תומפסון בפארק ההיסטורי של פורט ויליאם נקרא להנצחתו ותגליותיו.
ההכרה בגדולת תרומתו מתבטאת בהמשך הנצחתו גם בראשית המאה ה-21, בתערוכות, ובסימון תחנות בחייו, כמו לוח זיכרון בבית הספר שלמד בו באנגליה. כמו כן נערכו מספר תוכניות טלוויזיה על חייו ועבודתו על ידי הביביסי ב 2009.
שירות הפארקים הלאומיים של קנדה, הודיע ב-2018 כי שם את ספינת המחקר החדשה שלו תקרא על שם דייוויד תומפסון, שתשמש לארכאולוגיה תת-ימית, כולל מיפוי קרקעית הים.
גבעות גוג מגוג
היסטוריה
מחקר ארכאולוגי שבוצע באזור גבעת קופלי (Copley Hill) וצ'רי הינטון (Cherry Hinton) מעיד על התיישבות מתקופת הברזל, אולם ישנה סברה כי הגבעות היו מיושבות כבר בתקופת הברונזה - כפי שעולה מעדויות שהתגלו במעגל וונדלברי (Wandlebury Ring).
הגבעות מוזכרות לראשונה בשמם הנוכחי, המבוסס על שמות גוג ומגוג מהתנ"ך בצו משנת 1574. ככל הנראה מקור השם בעובדה שהתגלו באזור הגבעות שלדים רבים מקרבות שהתרחשו בו בתקופת הברונזה, הברזל, ובתקופות מאוחרות יותר, וכן חלקי כלי נשק (ראשי חצים) מתקופות אלה.
אימן וילקנס בספרו "במקום בו טרויה עמדה" (Where Troy Once Stood) טוען כי העיר טרויה המוזכרת באיליאדה, עמדה על הגבעות.
בניין המדיאטק בסנדאי
בניין המדיאטק בסנדאי (Sendai Mediatheque) הוא מתקן ציבורי שמשלב בתוכו גם ספרייה וגם גלריות לאומנות הנבנה בעיר סנדאי, יפן. הספרייה נפתחה ב-26 בינואר 2001 לאחר 5 שנים של עבודה. האדריכל אשר תכנן ופיקח על שלבי הבנייה הוא טויו איטו.
גובה המתקן הוא 36.49 מטרים. שטחו הוא 21,682 מטרים רבועים. הוא נבנה מבטון מזוין, פלדה וזכוכיות. הרעיון בהקמת המתקן הוא ליצור מבנה שקוף, שנותן אשליה שהוא נוזל, צף. הבניין הוא קובייה שקופה שדרך הזכוכיות ניתן לראות את הצינורות שעוברים בין הקומות. הקובייה נראית כמו חלל אינסופי, ההשתקפויות של חזיתות הזכוכית נותנות אשליה של מראה שמתמשך.
מיקום הספרייה הוא בלב העיר סנדאי ביפן, מספר בניינים מבית העירייה. ישנן כניסות בכל 4 הצדדים של הבניין. המתקן מורכב משלושה אלמנטים עיקריים: צינורות, רצפה ומעטפת. הצינורות הם בטווח של בין 7–30 אינץ'. אף על פי שהם נראים רציפים, הצינורות יצרו למעשה מקטעים שמחברים בין קומה לקומה. תפקיד הצינורות הוא קודם כל לשמש תמיכה לבניין. בנוסף, 4 הצינורות שקרובים לפינות החיצוניות נועדו כדי לעמוד בפני רעידת אדמה.
בניין המדיאטק נחשב ביפן ליצירה גאונית – כזו שהוכיחה את עצמה ברעש האדמה הקשה שפקד את יפן ב-2011 הבניין עצמו לא ניזוק והוכיח את עוצמתו הטכנולוגית (רק חלקים בעיצוב הפנים נפגעו).
החלוקת הקומות במבנה:
אליפות ארצות הברית הפתוחה 2013
אליפות ארצות הברית הפתוחה 2013 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי מרכז הטניס הלאומי בפארק פלאשינג מדוז. כל המשחקים נערכו על משטח קשה. התחרויות התחילו ב-26 באוגוסט והסתיימו ב-9 בספטמבר. זו הייתה האליפות ה-133 מאז ייסודה.
הפרסים
סך הפרסים היה $32,200,000.
תחרות הגברים
בתחרות זו השתתפו 128 טניסאים שחולקו ל-8 בתים. לקראת התחרות המשתתפים החזקים דורגו כדלקמן: מנצח תחרות 2012 אנדי מארי הודח ברבע הגמר. רפאל נדאל נפגש במשחק הגמר עם נובאק ג'וקוביץ'  וניצח ב-4 מערכות. באותה שנה הוא ניצח גם באליפות צרפת הפתוחה.
מגן אנושי
ההיגיון שמאחורי טקטיקה זו היא שצבא מערבי, המתיימר להיות מוסרי, יימנע מלפגוע במתכוון באזרחים, ולכן אם החמוש יקיף את עצמו באזרחים, הצבא ימנע מלירות לעברו. עוד יתרון בטקטיקה זו היא שאם אכן נהרגים אזרחים ששימשו כמגן אנושי, הצד שהשתמש בטקטיקה יכול להשתמש במות האזרחים כחומר תעמולה לערעור התדמית של הצבא והמורל שלו (לצד שמשתמש בטקטיקה לא אכפת מחיי המגנים).
אליפות ארצות הברית הפתוחה 2013
תחרות הנשים
בתחרות הנשים השתתפו 128 טניסאיות שחולקו ל-8 בתים. כמו בתחרות הגברים, הטניסאיות החזקות זכו לדירוג:
מגן אנושי
בטקטיקה נעשה שימוש במדינות מוסלמיות כמו עיראק, לבנון ואפגניסטן, וכן על ידי ארגוני הטרור הפלסטיניים.
אליפות ארצות הברית הפתוחה 2013
תחרות הנשים
מנצחת תחרות 2012 סרינה ויליאמס נפגשה במשחק הגמר עם ויקטוריה אזרנקה  וניצחה ב-3 מערכות. באותה שנה היא ניצחה גם באליפות צרפת הפתוחה.
מגן אנושי
במשפט הבינלאומי
המושג "מגן אנושי" מתאר שיטת לחימה אסורה בדיני לחימה בינלאומיים. שיטה זו עושה שימוש באזרחים, בין אם התנדבו לכך ובין אם נכפה עליהם, על ידי שינוע שלהם בצמוד לאזורים ומטרות צבאיות במטרה להגן על אותם אזורים או מטרות מפני תקיפה של כוחות אויב. השימוש במגן אנושי נחשב לטקטיקה ותיקה, בעבר נעשה בה שימוש בעימותים מזוינים בין מדינות (international armed conflict) ובעימותים מזוינים לא-מדינתיים (non-international armed conflict). שיטה זו כיום, באה לידי ביטוי בעיקר בעימותים לא-מדינתיים, בין השאר בקמבודיה, סיירה לאון, צ'צ'ניה וסומליה.
מסגרת חקיקתית במשפט הבינלאומי
שימוש במגן אנושי נחשב לפשע מלחמה באמנת רומא. בנוסף, ניתן למצוא את האיסור לשימוש בפרקטיקה זו באמנות ז'נבה השונות ובפרוטוקול הראשון של אמנות ז'נבה. נכון להיום, אין איסור המגדיר באופן ברור כי לא ניתן לעשות שימוש ב"מגן אנושי" בעימות מזוין לא מדינתי (non-international armed conflict) עם זאת, בפרוטוקול השני לאמנות ז'נבה (הדן בעימותים מזוינים לא-מדינתיים) יש התייחסות להגנה על אזרחים מפני מבצעים צבאיים.
אליפות ארצות הברית הפתוחה 2013
תחרות זוגות גברים
בתחרות השתתפו 64 זוגות. להלן הזוגות שקיבלו דירוג:
מנצחי תחרות 2012 בוב ומייק בריאן הודחו בחצי הגמר. לאנדר פאיס וראדק סטפנק  נפגשו במשחק הגמר עם אלכסנדר פייה  וברונו סוארס  וניצחו בשתי מערכות. ללאנדר פאיס זה היה הניצחון השלישי בתחרות זוגות גברים באליפות ארצות הברית הפתוחה.
מגן אנושי
מסגרת חקיקתית במשפט הבינלאומי
רוב הסעיפים בפרוטוקולים ואמנות הבינלאומיים העוסקים ב"מגן אנושי" נחשבים לסעיפים מנהגים במשפט הבינלאומי הפומבי, כך שעל-אף שלא כל המדינות חתומות על אותן אמנות, הן עדיין מחויבות לפעול על-פי אותם סעיפים.
הסטטוס המשפטי של אזרח הפועל בתור "מגן אנושי" מרצון
ההגדרה המשפטית של אזרחים הפועלים מרצונם בתור "מגן אנושי" שנויה במחלוקת, כאשר יש מספר גישות בנושא. ראשית, יש להבהיר כי "מגנים אנושיים" הם אזרחים, וככאלה, יש איסור על פגיעה מכוונת בהם. עם זאת, הפגיעה באזרחים מותרת במידה והם לוקחים "חלק ישיר במעשי איבה". לפי אחת הגישות, אזרח המשמש בתור מגן אנושי מרצון, יסווג בתור אזרח הלוקח "חלק ישיר במעשי איבה" וככזה, ניתן יהיה לתקוף אותו. תומכי הגישה טוענים כי עצם הפעולה של "מגן אנושי", קרי, נטרול הפעולה של כוחות האויב מהווים יתרון צבאי משמעותי של היריב ועל כן, ניתן להגדירם כ"לוקחים חלק ישיר" (direct participant). גישה אחרת, דוחה את הסיווג של אותם אזרחים ככאלה ה"לוקחים חלק ישיר במעשי איבה" ממספר סיבות. בין היתר, נטען כי אותם אזרחים לא עומדים בכל התנאים הדרושים כיוון שהם לא מבצעים שום פעולה פיזית, אלא רק נוכחים במקום ולכן, הלכה למעשה לא מהווים כל איום על התוקף. עוד נטען כי חובה להבחין בין אזרחים שהתנדבו להיות "מגן אנושי" ובין כאלה שלא התנדבו ולכן נחשבים לאזרחים והפגיעה בהם אסורה. מכיוון שפעולה זו בלתי אפשרית במהלך עימות מזוין, לא ניתן להגדיר "מגן אנושי" כאזרח שהפגיעה בו מותרת.
אליפות ארצות הברית הפתוחה 2013
תחרות זוגות נשים
מנצחות תחרות 2012 שרה אראני ורוברטה וינצ'י הודחו ברבע הגמר. אנדראה חלבצ'קובה ולוציה הרדצקה נפגשו במשחק הגמר עם אשלי ברטי וקייסי דלקוא  וניצחו בשתי מערכות. באותה שנה הן ניצחו גם באליפות צרפת הפתוחה.
מגן אנושי
הסטטוס המשפטי של אזרח הפועל בתור "מגן אנושי" מרצון
קושי נוסף בהבחנה מתייחס לצד העושה שימוש באותם מגנים אנושים ולשאלה כיצד ניתן להבחין מתי נעשה שימוש במגן אנושי ומתי לא. לדוגמה, במידה וכוח פועל מתוך אוכלוסייה אזרחית, ניתן יהיה להאשימו באחת משתיים. האפשרות הראשונה היא שהוא לא נוקט באמצעי זהירות מספקים כלפי האוכלוסייה האזרחית ולמעשה מעמיד אותם בסיכון. אפשרות נוספת היא שהוא משתמש בהם כ"מגנים אנושיים". הדרך לבחון זאת תהיה לפי היסוד הנפשי של אותו כוח, קרי, האם הייתה לו כוונה. אולם, יש קושי רב להוכיח כוונה, כך שלמעשה כמעט ולא ניתן להבחין בין השניים.
אליפות ארצות הברית הפתוחה 2013
תחרות זוגות מעורבים
בתחרות השתתפו 32 זוגות. להלן זוגות שזכו בדירוג: מזוג מנצחי תחרות 2012 רק ברונו סוארס השתתף בתחרות. אנדראה חלבצ'קובה ומקס מירני  נפגשו במשחק הגמר עם הזוג הלא מדורג אביגייל ספירס  וסנטיאגו גונסאלס  וניצחו אותם בשתי מערכות.
סוגריי אייברסון
במתמטיקה, סוגריי אייברסון (Iverson bracket), על שמו של המדען הקנדי קנת' אייברסון, הוא סימון המציין מספר ששווה לאחד אם תנאי מתקיים ואפס אחרת:
אליפות ארצות הברית הפתוחה 2013
ישראל בתחרות
דודי סלע השתתף בתחרות הגברים. הוא ניצח בסיבוב הראשון ב-5 מערכות. בסיבוב השני הוא הפסיד לינקו טיפסרביץ' מסרביה ב-3 מערכות.
סוגריי אייברסון
כאשר P הוא פסוק לוגי שיכול להיות נכון או לא נכון. סימון זה הוכנס לשימוש על ידי קנת' אייברסון בתחילת שנות השישים בשפת התכנות שפיתח APL, והשימוש בסוגריים מרובעים בסימון זה הוכנס לשימוש על ידי דונלד קנות'.
אליפות ארצות הברית הפתוחה 2013
ישראל בתחרות
אנדי רם ויוני ארליך השתתפו בתחרות זוגות גברים. הם ניצחו בסיבוב הראשון אך הודחו בסיבוב השני.
יוליה גלושקו השתתפה בתחרות הנשים. בסיבוב הראשון היא ניצחה את מיריאנה לוצ'יץ'-ברוני מקרואטיה בשתי מערכות. בסיבוב השני היא ניצחה בשתי מערכות ועברה לסיבוב השלישי. בסיבוב זה היא נפגשה עם דניאלה האנטוחובה מסלובקיה והפסידה ב-3 מערכות.
סוגריי אייברסון
שימושים
סוגריי אייברסון הופכים ערך בוליאני לערך מספרי באמצעות מיפוי טבעי, אשר מאפשר ספירה באמצעות סכימה. לדוגמה פונקציית אוילר הסופרת את המספרים החיוביים עד ל־n שהם מספרים זרים ל־n, ניתנת לכתיבה כך: באופן כללי הסימון מאפשר להעביר תנאי קצה בסכימה (או באינטגרלים) כגורמים נפרדים בסכום, ולפנות מקום סביב סימן הסכימה, וחשוב מכך מאפשר לבצע מניפולציות אלגבריות. לדוגמה, בסכום הראשון, האינדקס i מוגבל לטווח שבין 1 לבין 10. בסכום השני, הסכימה היא על כל השלמים, אך כאשר i הוא קטן ממש מ־1 או גדול ממש מ־10, התוספת בסכימה היא 0, ולא תורמת לסכום. שימוש כזה בסוגריי אייברסון מאפשר מניפולציה פשוטה בביטויים כאלו.
אליפות ארצות הברית הפתוחה 2013
ישראל בתחרות
שחר פאר השתתפה בתחרות זוגות נשים לצד לורדס לינו מספרד. הן הפסידו בסיבוב הראשון.
סוגריי אייברסון
מקרים מיוחדים
הדלתא של קרונקר היא מקרה מיוחד של סוגריי אייברסון עבור תנאי שוויון:
פונקציה מציינת, שאותה מציינים לעיתים באמצעות, או \chi_A(x) ניתנת לסימון באמצעות סוגריי אייברסון עם סימון שייכות לקבוצה:
מגן אנושי
צה"ל
במשך תקופה מסוימת השתמש צה"ל בנוהל שכן בו שכן או קרוב של המשפחה היה נשלח לבשר למחבלים אותם רצה צה"ל לעצור, שהם מוקפים בידי כוחות גדולים, ולהציע להם להיכנע. לפי הצבא נעשה שימוש בנוהג כ-1,200 פעמים משנת 2000 עד שנת 2005, במהלכם נפגע רק ילד אחד כתוצאה מהשימוש בנוהל זה. ב-2005 פסק בג"ץ נגד הנוהל ואסר עליו בטענה שהוא למעשה שימוש בלתי-חוקי באזרחים פלסטינים בתור מגן אנושי.
תאונת הרכבת בצריפין
בתאונה נספו 29 מנוסעי האוטובוס, והיא תאונת הרכבת הקטלנית ביותר בתולדות הרכבת בארץ ישראל. כמחצית מהקורבנות לא זוהו ונקברו בקבר אחים.
מגן אנושי
צה"ל
צוות הבדיקה של האו"ם בנושא העימות בעזה, אמנסטי אינטרנשיונל ושוברים שתיקה טענו שצה"ל השתמש באזרחים כמגן אנושי לצורכי הגנה על עמדות שתפס הצבא, סריקת מבנים חשודים ובדיקת חפצים חשודים ואף הליכה עם אזרחים לפני חיילים. לעומת זאת, לדברי אמנסטי לא נמצאו מקרים של שימוש בפלסטינים כמגן אנושי בידי חמאס. ישראל וצה"ל דחו את הטענות והאשימו את ועדת גולדסטון ואמנסטי בכתיבת דו"ח מוטה, המתעלם מפשעי מלחמה שביצע חמאס, ומאשים את צה"ל ללא ביסוס - שכן הדו"חות מבוססים על עדויות פלסטינים שאינם חופשיים לומר את האמת בגלל פחד מעינוי או הוצאה להורג בידי חמאס. כשנתיים לאחר מכן, ראש צוות הבדיקה של האו"ם ריצ'רד גולדסטון, כתב מאמר בוושינגטון פוסט בו טען ש"אם הייתי יודע אז מה שאני יודע היום, דו"ח גולדסטון היה מסמך שונה".
תאונת הרכבת בצריפין
נסיבות התאונה
ב-17 בספטמבר 1939, בסמוך לשעה 12 בצהריים התנגשה רכבת משא שנסעה מלוד לצריפין (אז סרפנד) באוטובוס של חברת אגד מספר 653 שנסע מירושלים לתל אביב וחצה את המסילה לצריפין ממערב לרמלה ובו כ-30 נוסעים. בנקודת החצייה של הכביש והמסילה לא היה מוצב מחסום בטיחות. לאחר ההתנגשות המשיך האוטובוס בנסיעה קצרה, אך אז נדלק מכל הבנזין וכתוצאה מכך עלה כל האוטובוס באש ונשרף על נוסעיו. חלונות האוטובוס היו ממוגנים ברשתות מתכת נגד יידויי אבנים (על רקע התנכלויות לתחבורה היהודית במהלך המרד הערבי הגדול) ומנעו מהנוסעים להחלץ דרכם. 23 מהנוסעים נשרפו למוות בתוך האוטובוס, ועוד שבעה, בהם נהג האוטובוס לאון רודריק, פונו כשהם סובלים מכוויות לבתי החולים בצריפין ובתל אביב. עוד באותו יום נפטרו שניים מהפצועים ולמחרת התאונה נפטרו עוד ארבעה, בהם נהג האוטובוס, ובכך הגיע מספר הנספים באסון ל-29. בשל המצב הקשה של גופות הנספים באוטובוס, חשבו תחילה שמדובר ב-21 גופות. מבין הנספים זוהו השישה שנפטרו בבתי החולים ועוד שמונה בלבד מבין אלו שנהרגו בתוך האוטובוס.
מגן אנושי
צה"ל
המקרה הידוע ביותר של שימוש במגן אנושי מצד צה"ל הוא אירוע בו שני חיילים מחטיבת גבעתי הורו לילד פלסטיני לפתוח תיקים חשודים כדי לבדוק שהם לא ממולכדים. מצ"ח פתחה בחקירה בנושא ובסופה החיילים הורשעו.
באינתיפאדה השנייה
במהלך האינתיפאדה השנייה עשו הפלסטינים שימוש נרחב באזרחים, ובפרט בילדים, כמגן אנושי. במספר רב של מקרים חמושים פלסטינים ירו מאחורי ילדים אל עבר כוחות צה"ל.
תאונת הרכבת בצריפין
הלוויות הנספים
שלושה מן ההרוגים שנפטרו בבתי החולים הובאו למנוחות בהר הזיתים בירושלים למחרת התאונה. מסע ההלוויה שלהם עבר לאורך רחוב יפו, רחוב הנביאים ושכונת מאה שערים, שם נישאו הספדים.
מגן אנושי
באינתיפאדה השנייה
תשתיות טרור רבות מוקמו בלב אוכלוסייה אזרחית ולעיתים קרובות בתוך בתים בהם גרו אזרחים. במהלך מבצע חומת מגן בתים אזרחיים רבים מולכדו במטעני חבלה על ידי ארגוני הטרור, דבר שהצריך את פיצוצם באופן מבוקר או הריסתם באמצעות דחפורים משוריינים.
ארגוני שמאל רדיקלי, הידוע שבהם הוא ה-ISM, שימשו מגן אנושי למחבלים, בפרט בהגנה על יאסר ערפאת שנכלא במוקטעה ובמצור על כנסיית המולד במהלך מבצע חומת מגן. חלק מהתרגולת של פעילי ISM לשיבוש או עצירת פעולות צה"ל הייתה לשמש מגן אנושי ולהסתובב באזורי קרבות ובשטח צבאי סגור. כתוצאה מכך נהרגו או נפצעו קשות מספר פעילי ISM, הידועה שבהם היא רייצ'ל קורי שנהרגה בתאונה כשניסתה לחסום בגופה דחפור D9R משוריין ליד ציר פילדלפי ברפיח.
במבצע עופרת יצוקה
במבצע עופרת יצוקה עשו חמאס וארגוני טרור אחרים שימוש נרחב בטקטיקת המגן האנושי, כחלק מדוקטרינת הלחימה שלהם. שימוש זה כלל:
תאונת הרכבת בצריפין
הלוויות הנספים
נהג האוטובוס לאון רודריק הובא למנוחות יום לאחר שאר ההלוויות. מסע ההלוויה יצא מתל אביב לתחנה המרכזית בירושלים וכלל שיירת אוטובוסים של אגד. בתחנה נשאו הספדים ולאחריהם נקבר רודריק בהר הזיתים. גם בזמן הלווייתו הושבתה תנועת האוטובוסים.
סוגריי אייברסון
מקרים מיוחדים
ניתן להשתמש בסוגריי אייברסון לסימון פונקציית סימן ופונקציית מדרגה:
מגן אנושי
במבצע עופרת יצוקה
דובר צה"ל הפיץ סרט שצולם על ידי כטב"ם במבצע עופרת יצוקה המתעד מחבל פלסטיני משגר רקטה מגג בניין מגורים ואז בורח בחסות ילדים המקיפים אותו כדי למנוע מכוחות צה"ל לפגוע בו.
סוגריי אייברסון
מקרים מיוחדים
ביטויים של מקסימום ומינימום מבין שני מספרים:
מגן אנושי
במבצע צוק איתן
שימוש באזרחים כמגן אנושי נעשה על ידי חמאס גם בעת מבצע עמוד ענן ומבצע צוק איתן. חמאס החביא רקטות גם בבתי ספר ומתקנים של אונר"א. כמו כן ביצע חמאס שיגורי רקטות ופצמ"רים מחצרות בתי ספר, כולל ירי הפצמ"רים ממנו נהרג ילד ישראלי בן 4. ב-22 ביולי 2014 פרסם דובר צה"ל סרט המתעד פעילי טרור נמלטים מאתר שיגור באמצעות אמבולנס. חמאס השתמש בבית החולים וופא שבשכונת שג'אעיה להפעלת חדרי מלחמה וכמפקדה, ואף אוחסנו בו אמצעי לחימה ובפרט רקטות. במשך ימים נורתה ממנו אש נק"ל ונ"ט לכיוון כוחות צה"ל. אחרי שצה"ל וידא שבית החולים פונה הוא תקף אותו, התקיפה גרמה לפיצוצי משנה של האמל"ח שאוחסן שם. עיתונאית פינית דיווחה שראתה מחבלים משגרים רקטות מבית החולים שיפא שבמרכז עזה. הארכיבישוף האורתודוקסי היווני אמר שחמאס ירה רקטות ממתחם הכנסייה שלו שבו חסו 2,000 מוסלמים. מספר עיתונאים דיווחו שחמאס איים עליהם שלא ידווחו על שימוש במגן אנושי וב-11 באוגוסט הוציא ארגון העיתונאים הזרים בישראל הודעת גינוי רשמית לחמאס על כך.
סוגריי אייברסון
מקרים מיוחדים
סימון ערך מוחלט:
מגן אנושי
בעימותים בגבול ישראל-רצועת עזה 2018
במהלך העימותים בגבול ישראל-רצועת עזה (2018) הרבו הפלסטינים להשתמש באזרחים כמגן אנושי על ידי ביצוע פעולות טרור - הכוללות ירי, יידוי מטעני חבלה ורימוני רסס, שילוח עפיפוני תבערה ובלוני תבערה ונפץ, וניסיונות חדירה ופגיעה בגדר - בחסות הפרות סדר אלימות בהן משתתפים אלפי אזרחים, בהם ילדים ונשים. בנוסף, נשים וילדים נשלחים לפגוע בגדר המערכת סביב רצועת עזה ולבצע פעולות טרור. צלפי צה"ל העידו על מקרים רבים של מחבלים שהשתמשו בילדים כמגן אנושי, בהם מקרה בו מחבל ידה רימון יד כאשר הוא אוחז בילד.
במבצע שובר גלים
ב-14 באוקטובר 2022 תועדו מחבלים מפת"ח שביצעו ירי ליד אמבולנס של הסהר האדום הפלסטיני והשתמשו בו כמגן אנושי.
מופע שנות ה-70
מופע שנות השבעים (באנגלית: That '70s Show) היא קומדיית מצבים אמריקאית מצליחה, זוכת פרס אמי ששודרה ברשת FOX האמריקנית בשנים 1998–2006, ועסקה בחייהם של צעירים בעיירה הדמיונית ״פוינט פלייס״ שבוויסקונסין, בין אמצע שנות ה-70 ועד לסופם.
בעונותיה הראשונות זכתה הסדרה להצלחה ניכרת, ותרמה רבות להתפתחות הקריירה של כוכביה הבולטים, ובהם אשטון קוצ'ר, טופר גרייס ומילה קוניס. עזיבתם של גרייס בסוף עונה 7, וקוצ'ר בראשית עונה 8, סימנה שקיעה מהירה בפופולריות של הסדרה והפקתה הופסקה עם תום העונה השמינית, שנחתמה בביקור אורח של כוכבי הסדרה בעבר, ובניסיון לחתום את קווי העלילה השונים בעונותיה הקודמות, כשמקום נותר גם למופע איחוד מיוחל בעתיד.
הסדרה אופיינה בכמה אלמנטים ייחודיים וחוזרים, כמו השימוש בצילום הסובב במעגל ("המעגל"), כשהמצלמה עוברת מדמות אחת למשנה, פעמים רבות תוך שהמדברים עסוקים בעישון מריחואנה. אלמנט ייחודי חוזר נוסף היה השימוש במסך מפוצל, בו תיאור של אירוע מוגש על ידי מספר דמויות בו זמנית, כשהתיאור של כל אחת מהן שונה.
בישראל שודרה הסדרה בטלוויזיה החינוכית, הוט 3 וערוץ ביפ. כיום משודרת הסדרה בשידורים חוזרים בערוצים הוט קומדי סנטרל ,-yes comedy.
באוקטובר 2021 פורסם כי סדרת המשך, מופע שנות ה-90, הוזמנה ע״י נטפליקס. העונה הראשונה כוללת עשרה פרקים ומחזירה חלק מהדמויות המוכרות.
תקציר העלילה
הציר המרכזי בעלילת הסדרה הקומית הוא מעלליהם של צעירים, שהבילוי החביב עליהם הוא ישיבה במרתף ביתו של אריק פורמן, אחד מבני החבורה, ועישון מריחואנה. בין הצעירים מתקיימות מערכות יחסים וקשרים רומנטיים, כאשר הקשרים הבולטים בהם הם הקשרים בין אריק פורמן הציני והחנון לבין דונה פינסיוטי האינטליגנטית והפמיניסטית, הקשר בין מייקל קלסו הנאה והטיפש וג'קי ברקהארט השטחית והשתלטנית, והקשר בין ג'קי לסטיבן הייד הציני והמרדן. דמות בולטת נוספת בסדרה היא "פז" — לפז אין הרבה חברות למרות שיש לו "צרכים" רוב הזמן. הוא בן לאחת ממדינות העולם, ששמו ומקום מוצאו האמיתיים אינם נחשפים לעולם. משך הזמן שבו הסדרה מתרחשת נע בין סוף כתה י' עד לשנה וחצי אחרי סיום התיכון של הדמויות הראשיות. על אף שהסדרה נמשכה 8 עונות, היא מתרחשת בין השנים 1976 ועד סוף 1979.
מקום בולט בסדרה מוקצה לאביו ואמו של אריק פורמן. אביו הנרגן של אריק, רד, מפגין העדפה בולטת לאחותו של אריק, לורי. רעייתו, קיטי, מפגינה אהבה דווקא לאריק, ורוכשת חיבה גם לשאר בני החבורה.
עונה 1
פרקים 1–25 (25 פרקים). החלה ב-23 באוגוסט 1998 והסתיימה ב-26 ביולי 1999.
העונה מתחילה בכך שאריק מקבל את מכוניתו של אביו, ובסוף הפרק הראשון דונה מנשקת את אריק, והם מתחילים לצאת. לורי, אחותו של אריק, חוזרת הביתה ומפתה את קלסו לבגוד בג'קי: חברתו של קלסו שכולם בחבורה (במיוחד הייד) לא סובלים. אמו של הייד נוטשת אותו, והוא עובר לגור אצל משפחת פורמן.
עונה 2
פרקים 26–51 (26 פרקים). החלה את שידוריה ב-28 בספטמבר 1999 והסתיימה ב-22 במאי 2000.
רד מפוטר מעבודתו ובוב (אביה של דונה) מעסיק אותו אצלו לתקופת החגים. באמצע העונה ג'קי מגלה שקלסו בוגד בה, זורקת אותו ומתחילה להתאהב בהייד שלא רוצה אותה בכלל. לאחר שכנועים רבים הייד מסכים לצאת עם ג'קי לדייט, הם מתנשקים אך לא מרגישים כלום וג'קי מפסיקה לחזר אחרי הייד. עקב מצבה הכלכלי של משפחת פורמן, מתחיל הייד לעבוד בחנות צילום של היפי תמהוני בשם ליאו, המעשן גם הוא סמים.
עונה 3
פרקים 52–76 (25 פרקים). החלה ב-3 באוקטובר 2000 והסתיימה ב-22 במאי 2001.
תקופת החגים מסתיימת ורד מוצא עבודה בתור מנהל של "פרייס מארט" - חנות כלבו. החנות של בוב פושטת רגל עקב עלייתה של "פרייס מארט". דונה מקבלת עבודה בתור שדרית רדיו ברדיו W.F.P.P, מה שגורם לה ואריק לריבים רבים בעקבות הקנאה שלו כלפיה. לקראת סוף העונה אריק מעניק לדונה "טבעת הבטחה" אך היא שנלחצת מהמחויבות עונדת את הטבעת על שרשרת במקום על האצבע מה שגורם להם להפרד בסוף העונה. ג'קי וקלסו חוזרים באמצע העונה.
עונה 4
פרקים 77–103 (27 פרקים). החלה ב-25 בספטמבר 2001 והסתיימה ב-21 במאי 2002.
מידג', אמה של דונה, עוזבת את בוב. דונה מתחילה לצאת עם קייסי קלסו (אחיו של מייקל), מה שגורם לאריק לקנא. לבסוף קייסי נפרד מדונה, וכאשר היא מנסה לחזור לאריק היא נתקלת בסירוב. ג'קי בוגדת בקלסו כאשר היא מתנשקת עם הבוס שלה וכשהיא מגלה על כך לקלסו הוא נפגע. לאחר מריבות רבות ג'קי מבינה שהיא עדיין פגועה מהבגידה של קלסו, אשר מבין שהוא פגוע מהיחס המזלזל של ג'קי אליו, והשניים נפרדים אך לאחר כמה בירורים הם חוזרים. בסוף העונה ג'קי מציעה לקלסו להתחתן איתה, מה שגורם לו לברוח לקליפורניה יחד עם דונה השבורה מפרידתה מקייסי וסירובו של אריק.
עונה 5
חודשיים אחרי סוף העונה הקודמת, בסוף הקיץ, אריק מבין שהוא עשה טעות בכך שלא חזר לדונה, והוא נוסע לקליפורניה להחזיר אותה ואת קלסו. ג'קי והייד מתחילים לצאת ופז מתחיל לעבוד במשרד הרישוי, שם הוא פוגש את נינה, איתה הוא סוף סוף מאבד את בתוליו. דונה עוברת לבית-ספר קתולי עקב בריחתה לקליפורניה, שמעורר שמחה רבה בקרב הבנים בעיקר בגלל המדים שהיא לובשת. קלסו מגלה שג'קי והייד יוצאים והוא עושה הכול כדי להפריד בין השניים. אריק מציע לדונה נישואין, והשניים מתארסים. כאשר הוריהם מגלים על אירוסיהם, הם מתנגדים לכך ורד (אביו של אריק) מפטר אותו מעבודתו. חנות הצילום נסגרת, והייד מוצא עבודה במסעדה של בית מלון מוזנח, קלסו מצטרף אליו כעוזר מלצר. אביה של ג'קי נכנס לכלא עקב שוחד, והיא עוברת לגור אצל דונה ואף חולקת איתה את חדרה. פז חולם חלום ארוטי על קלסו, ולאחר שפז מיידע את החבורה על כך, קלסו נבוך ומפוחד והוא הולך להתנחם אצל ג'קי. כאשר הייד רואה אותם הוא טועה לחשוב שהיא בגדה בו ובתגובה בוגד בה. קלסו מגלה על כך, אבל כשג'קי מנסה להסביר להייד שהיא ומייקל לא עשו כלום, הייד מבין שטעה ומספר לה בלב כבד על בגידתו. ג'קי לא סולחת לו ובעקבות כך היא והייד נפרדים. פז מצייר ציור על "מגדל המים", נתפס על ידי המשטרה וכתוצאה מכך כמעט מגורש מארצות הברית. לורי ופז מתחתנים כדי שפז יוכל להישאר במדינה. כאשר רד מגלה על נישואיהם, הוא מקבל התקף לב.
עונה 6
ג'קי והייד חוזרים. קלסו מגלה שהוא הכניס בחורה בשם ברוק להריון במהלך הופעה. אריק ודונה מתכוונים להתחתן אך אריק בורח מכיוון שהוא חושש שהוא הורס לדונה את החיים ושהיא לא תוכל לעשות את מה שהיא תמיד רצתה. בסוף העונה הוא חוזר והשניים מבטלים את אירוסיהם, אך לא נפרדים.
עונה 7
דונה צובעת את שיערה לבלונד ואריק מחליט שהוא רוצה שנת חופש. רד קונה חנות אגזוזים (לרכב). הייד פוגש את אביו האמיתי - ויליאם ברנט העשיר, בעל הרשת לתקליטים "גרובס", ומגלה שאביו שחור. הייד מגלה שיש לו גם אחות שחורה, אנג'י, והשניים פותחים חנות לתקליטים ואנג'י מתחילה לצאת עם קלסו. לקלסו נולדת בת בשם בטסי, והוא בוחר בהייד וג'קי להיות סנדקים. ג'קי והייד נפרדים באמצע העונה אך חוזרים להיות ביחד בהמשך העונה ובסוף העונה שוב נפרדים. בסוף שנת החופש, אריק מחליט לעזוב לאפריקה כדי להיות מורה על מנת לממן את לימודיו לקולג', מאחר שהוריו בזבזו את הכסף שחסכו לו. קלסו ופז עוברים לגור ביחד. לקראת סוף העונה גם ליאו שב לחיי החבורה.
עונה 8
פרקים 179–200 (22 פרקים). החלה ב-2 בנובמבר 2005 והסתיימה ב-18 במאי 2006.
בתחילת העונה קלסו מציע לג'קי נישואים, בהתחלה היא מתכננת להסכים, אך לאחר מחשבה לעומק היא לבסוף מסרבת להצעתו. קלסו מרוצה מהסירוב, מכיוון שבדיוק קיבל הצעת עבודה בתור מאבטח במועדון "פלייבוי" בשיקגו (שם גם נמצאת בתו הטריה), ועוזב את פוינט פלייס בפרק הרביעי בעונה. בהמשך העונה אריק נפרד מדונה בעת שהותו באפריקה, אך דונה ממשיכה הלאה ויוצאת עם רנדי, בחור שעובד בחברת התקליטים. הייד חוזר מלאס ווגאס וג'קי מגלה שהוא התחתן כשהיה שיכור עם חשפנית, שעוברת לגור אצל משפחת פורמן עקב נישואיה עם הייד. השניים נפרדים באמצע העונה, מכיוון שהייד גילה שיש לה בעל נוסף ולכן נישואיהם מעולם לא היו חוקיים. ג'קי תופסת את מקומו של קלסו בדירה והיא מתחילה לחזר אחרי פז, שלא רוצה אותה. בסוף העונה השניים הופכים לזוג. הפרק החותם את העונה (והסדרה) מתרחש ביום האחרון של שנת 1979. קלסו מגיע לביקור בפוינט פלייס על מנת לחגוג את סוף העשור עם חבריו. גם אריק חוזר לדונה בטיסה מאוחרת לאחר שפספס טיסה מוקדמת.
רייטינג
הטבלה שלהלן מציגה את מדרוג הצפייה של מופע שנות השבעים בארצות הברית. טור ה"דירוג" מציין את דירוגה של מופע שנות השבעים ביחס לסדרות אחרות ששודרו באותה עונת-שידורים, בשעות צפיית השיא. שיטת הדירוג בארצות הברית דומה לזו שבישראל, ומסתמכת אף היא על מדד נילסן. טור ה"צופים" מתאר את כמות הצופים הממוצעת בעת השידור הראשון של כל פרק. "תחילת העונה" מתייחס לתאריך שידור פרק הפתיחה של העונה, ו"סיום העונה" מתייחס לתאריך השידור של הפרק האחרון.
בישראל
בישראל שודרה הסדרה תחילה בטלוויזיה החינוכית עד עונתה השלישית. לאחר מכן נרכשה לשידור על ידי ערוץ הוט 3, אשר שידר את עונה 4 ואילך וכן את העונות הקודמות בשידורים חוזרים. מאוחר יותר שודרה הסדרה במלואה בערוץ ביפ. כיום משודרת הסדרה בשידורים חוזרים בערוצים הוט קומדי סנטרל ו-yes comedy. כמו כן הסדרה הייתה זמינה לצפייה במשך מספר שנים בשירות ה-VOD של הוט, שם זכתה לצפיות רבות. בהמשך הפכה הסדרה זמינה לצפייה גם בשירות נטפליקס אך הוסרה בתאריך 7 בספטמבר 2020.
אלכס גולדפרב
אלכס גולדפרב (נולד ב-1 ביוני 1947) הוא איש ציבור שכיהן כחבר הכנסת בכנסת ה-13 וסגן שר הבינוי והשיכון בממשלות ה-25 וה-26. נבחר לכנסת מטעם מפלגת "צומת". במהלך הקדנציה פרש מהמפלגה עם עוד שניים מחבריה, והשלושה הקימו את סיעת "יעוד", שממנה התפלג ל"סיעת עתיד". התפרסם בהצבעתו בעד הסכם אוסלו ב', בניגוד למצע המפלגה שכנציגה נבחר לכנסת.
תחילת דרכו
גולדפרב נולד ב-1 ביוני 1947 בעיירה סאין במחוז מרמורש שברומניה, ועלה לישראל עם הוריו ב-1963. התגייס לצה"ל במאי 1965 ושירת כלוחם בגדוד 202 של חטיבת הצנחנים. המשיך לשרת במילואים בצנחנים גם בהיותו חבר הכנסת. נמנה עם מקימי יחידת "עורב". לאחר שחרורו הקים חברה לעבודות חשמל ובניין והצטרף להנהלת איגוד החשמלאים הישראלי.
גולדפרב בעל תואר B.A במדע המדינה וניהול משאבי אנוש מאוניברסיטת בר-אילן. בוגר המכון לשלטון מקומי - אוניברסיטת בר-אילן. סיים לימודי תעודה במנהל עסקים במכללה למנהל. בוגר לימודי גישור במכון גומא.
בפוליטיקה
גולדפרב היה פעיל במפלגת צומת באשקלון, ובעקבות הישגה של המפלגה בבחירות לכנסת ה-13, נבחר לחבר הכנסת מטעם הסיעה. שבעת חברי הכנסת של "צומת", מלבד רפאל איתן, היו אלמוניים יחסית והסיעה נודעה בכינוי הגנאי "רפול ושבעת הגמדים". הצלחתה של המפלגה נבעה למעשה מהפופולריות של איתן, שהיה ידוע באידאולוגיה הימנית-חילונית שלו. לאחר הבחירות כשל המשא ומתן על הצטרפות "צומת" לקואליציה בראשות יצחק רבין, כשאיתן תבע את תיק הביטחון או החינוך.
גולדפרב שימש כחבר בוועדת הכלכלה ובוועדה לביקורת המדינה, וכמו כן היה חבר בוועדה המשותפת לוועדת הכספים ולוועדת הכלכלה ויושב ראש ועדת משנה לפיתוח הנגב מטעמה. פרש מ"צומת" ב-7 בפברואר 1994 יחד עם גונן שגב ואסתר סלמוביץ, על רקע סכסוך עם איתן. השלושה הקימו את סיעת יעוד, וגולדפרב כיהן כיושב ראש הסיעה.
בסוף 1993 פרשה מפלגת ש"ס מהקואליציה, על רקע פרשת אריה דרעי, וממשלתו של רבין נשענה על תמיכה-מבחוץ של הסיעות הערביות. על-מנת לחזק את הבסיס הקואליציוני שלה, חיזרה הממשלה אחר חברי הכנסת. מצבה של הקואליציה הוחמר בינואר 1995, עת פרישתם מהקואליציה של חברי הכנסת מטעם מפלגת העבודה עמנואל זיסמן ואביגדור קהלני, שהקימו את מפלגת "הדרך השלישית" (שהוכרה כסיעה נפרדת בכנסת ב-7 במרץ 1996), שכן בעקבות זאת איבדה ממשלת רבין את הרוב בכנסת. לאור זאת, פנה ראש הממשלה יצחק רבין אל סיעת יעוד שתצטרף לקואליציה ותמנע את נפילת הממשלה, והסיעה נענתה להצעתו. ב-2 בינואר 1995, כ-11 חודשים לאחר פרישת סיעת יעוד מצומת, הצטרפה הסיעה לממשלה, גונן שגב מונה לשר האנרגיה והתשתית, וגולדפרב מונה לסגן שר השיכון והבינוי, וממונה על חברות הבת של משרד השיכון, ובהן עמידר, עמיגור ועוד.
נאמנותם של שגב וגולדפרב לקואליציה עמדה במבחן קשה כתשעה חודשים אחר כך, לקראת ההצבעה על הסכם אוסלו ב' שהתקיימה בכנסת ב-5 באוקטובר 1995. אל מול דירתו של גולדפרב הוצבו משמרות מחאה של מתנגדי ההסכם שטענו שהצבעתו היא תמורת מיצובישי, כביכול רכב השרד של סגני השרים באותה תקופה. למעשה, בפועל מדובר היה ברכב מסוג טויוטה. לטענות המבקרים את גולדפרב (כמו את עמיתו שגב) כי הצביע בעד ההסכמים בניגוד מוחלט לאידאולוגיה על פיה נבחר לכנסת, שדגלה בפתרון הבעיה הלאומית הפלסטינית בהקמה מדינה פלסטינית ממזרח לנהר הירדן, והסיבה היחידה להצבעתו הייתה על מנת להחזיק במשרת סגן השר ובהטבות הנלוות אליה, השיב כי הצביע משיקולים ענייניים ולמען טובת המדינה כפי שראה אותה.
בנובמבר 1995 פרש גולדפרב מסיעת יעוד, והקים יחד עם סלמוביץ את סיעת "עתיד", תוך שהוא ממשיך לכהן בממשלה עד לסוף כהונתה ב-1996.
גולדפרב הצטרף למפלגת העבודה ורץ בבחירות המקדימות על מנת להיבחר שוב לכנסת, אך כשל בניסיונו זה. הוא כיהן עד שנת 2003 כממונה על התעשיות הביטחוניות במשרד הביטחון. ב-2004 הקים חברה בשם "גולדיפנס - ייעוץ אסטרטגי לתעשייה בע"מ", העוסקת במתן שירותי שיווק וייעוץ לתעשיות ולחברות, בעיקר מול מערכת הביטחון.
בקרב חוגי הימין הפכו "גולדפרב והמיצובישי" למושג הדומה לכלנתריזם, על אף ההבדלים (פרישה במסגרת סיעה).
בינואר 2009 התמודד גולדפרב על ראשות המועצה האזורית באר טוביה, אך הפסיד לראש המועצה המכהן, דרור שור. בבחירות 2018 נבחר למליאת המועצה כנציג היישוב אביגדור.
פומיהיטו, נסיך אקישינו
פומיהיטו (ביפנית: 文仁; נולד ב-30 בנובמבר 1965) הוא אחיו הצעיר של נארוהיטו, קיסר יפן. הוא הראשון בתור בסדר הירושה לכס היפני. לאחר נישואיו קיבל פומיהיטו את התואר "נסיך אקישינו", והוא עומד בראש ענף נפרד במשפחה הקיסרית היפנית. לאחיו הקיסר נארוהיטו יש בת אחת, ולכן הוא יורש העצר של קיסרות יפן וזאת בגלל שעל פי החוק ביפן, נשים לא נכללות בסדר הירושה.
ביוגרפיה
פומיהיטו נולד ב-30 בנובמבר 1965 בבית החולים של הארמון הקיסרי ברובע צ'יודה שבטוקיו. אביו הוא אקיהיטו, קיסר יפן ואמו היא מיצ'יקו, קיסרית יפן. יש לו אח גדול בשם נארוהיטו, ואחות קטנה בשם סאיאקו. בילדותו הוא קיבל את השם "הנסיך איה" (礼宮 איה נו מיה). הוא התחנך בבתי הספר של הגאקושין. באפריל 1984 הוא החל ללמוד משפטים וביולוגיה באוניברסיטת גאקושין. לאחר שהשלים תואר ראשון, נרשם ללימודים בסנט ג'ון קולג' באוניברסיטת אוקספורד, ומאוקטובר 1988 עד יוני 1990 למד שם איכתיולוגיה. ב-1989 מת סבו הקיסר הירוהיטו, ואביו הפך לקיסר החדש.
ב-29 ביוני 1990 הוא נישא לקיקו קאוואשימה, בתו של פרופסור לכלכלה באוניברסיטת גאקושין. כמו אמו של פומיהיטו, גם קיקו באה ממשפחה פשוטת עם. הנישואים גררו מחאה מצד סבתו של פומיהיטו, הקיסרית נאגקו. בעקבות נישואיו, הוענק לפומיהיטו התואר "אקישינו נו מיה", אשר מתורגם בדרך כלל כ"נסיך אקישנו". תואר זה עובר בירושה לצאצאיו. באוקטובר 1996 הוא קיבל תואר דוקטור לאורניתולוגיה. לצורך עבודת הדוקטורט שלו הוא ערך מסעות מחקר באינדונזיה בין השנים 1993–1994, וגם שהה במחוז יונאן שברפובליקה העממית של סין. כיום משמש פומיהיטו כנשיא "מכון ימאשינה לאורניתולוגיה", ו"האגודה היפנית לזואולוגיה ואקווריומים". הוא גם משמש כנשיא הכבוד של הסניף היפני של הקרן העולמית לשימור חיות הבר, איגוד הטניס היפני, ואגודת יפן-הולנד. הוא אף משמש כפרופסור אורח באוניברסיטת טוקיו.
באוגוסט 2009 הוזמנו פומיהיטו וקיקו בידי ממשלת הולנד לציון 400 שנות מסחר בין הולנד ליפן. ביאטריקס, מלכת הולנד אירחה אותם בהאג. פומיהיטו גם ממלא את חלק מתפקידיו הציבוריים של אביו כאשר הוא אינו מתפקד. במרץ 2011 ביקר באזורים שנפגעו בעקבות רעידת האדמה והצונמי בסנדאי.
ב-1 במאי 2019 אחיו נארוהיטו הפך לקיסר יפן והוא עצמו הפך בכך ליורש העצר. טקס ההכתרה הרשמי כיורש עצר התרחש ב-9 בנובמבר 2020.
משפחתו
קיקו ילדה לפומיהיטו שלושה ילדים:
תואר
מיום לידתו, קיבל את התואר. לאחר נישואיו שונה תוארו ל.
אנתרופואידים
אנתרופואידים (שם מדעי: Anthropoidea או Simiiformes, "קרובי אדם"), הוא שם של אינפרא-סדרה בסדרת הפרימטים בה נכללים האדם וכל הקופים, הן של העולם הישן והן של העולם החדש.
האנתרופואידים מחולקים לשתי תת-סדרות עיקריות: קופים צרי אף (קופי העולם הישן) וקופים רחבי אף (קופי העולם החדש).
ים שולי
ים שולי הוא גוף מים סגור באופן חלקי המהווה חלק מגוף מים גדול יותר המופרד ממנו על ידי גוף יבשתי כמו אי, קשת איים, ארכיפלג או חצי אי. שלא כמו ים בין-יבשתי, בים שולי זורמים זרמי גוף המים הגדול יותר הנגרמים על ידי הרוחות הנושבות בו. לכן הים התיכון, שלו מערכת זרמים עצמאית, אינו ים שולי של האוקיינוס האטלנטי, ומאותה סיבה אין הים השחור ים שולי של הים התיכון. ים עשוי להיחשב ים שולי של יותר מאוקיינוס אחד, ועשויים להיות לו ימים שוליים משל עצמו.
אנ-מן-דור-אנה
אנ-מן-דור-אנה היה מלך מיתולוגי של שומר. הוא היה המלך השביעי בתקופה הטרום-שושלתית. לפי רשימת המלכים השומרית שלט במשך 21,000 שנים. בתקופת שלטונו המרכז השלטוני עובר מלרסה לסיפר.
פירוש השם
משמעות שמו היא "ראש הסמכויות של דור-אנ-קי", כשמשמעות הביטוי "דור-אנ-קי" היא "מקום המפגש של גן עדן והארץ" (בתרגום מילולי: "הקשר של למעלה ולמטה")
שכטמן
שֶכטמן (Schechtman) הוא שם משפחה יהודי שמקורו בגרמנית ומשמעותו שוחט.
ור (הרלדיקה)
בהרלדיקה, ור (מצרפתית: Vert, ירוק) הוא טינקטורת ירוק. היא שייכת לקבוצת הטינקטורות הכהות, ה"צבעים", והיא מצוירת על פי רוב כצבע ירוק. בגילוף ובחריטה האזורים הצבועים בור מיוצגים בפסים אלכסוניים מן הפינה השמאלית העליונה לפינה ימנית התחתונה בזווית של 45° או לחלופין מסומנים בסימון .vt.
אף על פי שהמונח האנגלי מגיע מהמילה הצרפתית "vert" בהרלדיקה הצרפתית הטינקטורה קרויה סינופל (sinople) עוד משנת 1415.
הבלאזון הקצר ביותר בשפה האנגלית הוא: "ור" המתאר שלט פופלין ואת דגל לוב הקודם (1977–2011).
קישורים חיצוניים
Sinopel
גוג'ראט
גוג'ראט היא המדינה המערבית ביותר בהודו. גוג'ראט משתרעת על פני כ-196,204 קמ"ר, וגובלת עם המדינות מהאראשטרה, מדיה פרדש ורג'סטן אשר בהודו, וכן עם פקיסטן. קו החוף שלה נמתח לאורך כ-1,600 ק"מ. אוכלוסייתה של גוג'ראט היא יותר מ-60 מיליון נפש. במדינה נמצאים כמה מהערים החשובות של תרבות עמק האינדוס, בהן לות'אל ודהולאווירה (Dholavira).
היסטוריה
גוג'ראט הייתה מקום מרכזי ביותר בתרבות עמק האינדוס. נמצאים אתרים ארכאולוגיים רבים וחשובים, בהם 50 ערים שונות מתקופת תרבות עמק ההינדוס והנמל הראשון בהודו. התקיים סחר רב בין גוג'ראט למצרים, בחריין ושומר דרך המפרץ הפרסי בשנים 1000 לפנה"ס- 750 לפנה"ס. לאורך אלף השנים שלאחר מכן התקיימו מספר ישויות מדיניות בודהיסטיות והינדואיות כגון האימפריה המאורית וממלכת גופטה.
בתחילת המאה ה-8 הוקם בית אומיה, שושלת הח'ליפים הראשונה באימפריה המוסלמית העולה. לאחר קרבות רבים, בית אומיה הגיע עד לגבול גוג'ראט, אך לא הצליח לכבוש את השטח שממזרח להינדוס כתוצאה מברית של כוחות הודים. למרות זאת, במהלך ימי הביניים התפתחה באזור קהילה מוסלמית. בשנים 1297–1300 הסולטאן של דלהי עלאא אל-דין אלח'לג'י זרע הרס רב בערי גוג'ראט ושילב את האזור בשטחי הסולטנות. בתקופה שלאחר מכן נוצרה ברית בין המנהיגים בגוג'ראט לבין מנהיגי האימפריה העות'מאנית, ובכך התחזק הקשר בין שני האזורים דרך הים האדום.
בתחילת המאה ה-14 ההרפתקן המגרבי אבן בטוטה עבר בסביבת גוג'ראט והילל את איכות הארכיטקטורה שבה.
הומאיון, קיסר האימפריה המוגולית כבש את האזור לזמן קצר בשנת 1536. גוג'ראט נשארה עצמאית עד שנת 1572, כאשר נכבשה שוב על ידי האימפריה המוגולית בהנהגת אכבר. בתקופה זו הפך נמל העיר סוראט (הנמל היחידי בהודו הפונה מערבה) לנמל המרכזי באזור, ובכך הכלכלה התחזקה מאוד. גוג'ראט הייתה גם אחת מ-12 המחוזות המקוריים בהודו שהוקמו על ידי אכבר. יורשו של אכבר, אורנגזב, נולד בגוג'ראט, ובזמן שלטונו הרחיב רבות את גבולות האימפריה.
בתקופת עידן התגליות התפתח מאוד הסחר בין הודו לבין אירופה (במיוחד פורטוגל וספרד). זאת בזכות גילוי נתיבי סחר חודשי בין אירופה ל"הודו המזרחית". התפתחות הסחר גרמה לעושר רב בגוג'ראט ולמוניטין בינלאומי- במיוחד בתחומי הבנקאות, ההלוואה בריבית וחלפנות כספים. זאת יחד עם צמיחה תרבותית ודתית. במהלך המאה ה-17 מעצמות אירופאיות רבות הקימו בסיסי סחר באזור. פורטוגל הייתה הכוח האירופאי הראשון שהגיע לגוג'אראט. פורטוגל הצליחה לספח לשליטתה כמה אזורים, שעברו לשלטון הודו רק בשנת 1961.
חברת הודו המזרחית הבריטית החלה לפעול בסוראט בשנת 1614. בשנת 1668 השלטון באזור עבר מפורטוגל לידי הממלכה המאוחדת, כחלק מנישואי צ'ארלס השני, מלך אנגליה לקתרינה, נסיכת פורטוגל, בתו של ז'ואאו הרביעי, מלך פורטוגל. גוג'ראט הייתה האזור הראשון בהודו שעבר לידיים בריטיות. מאוחר יותר הייתה גוג'ראט חלק מהאימפריה המראטהית. חברת הודו המזרחית הבריטית הצליחה להשתלט חזרה על חלקים מהאזור בשנים 1802–1803.
גוג'ראט הוקמה מחדש עם עצמאות הודו בשנת 1947, בירתה הייתה בתחילה (עד שנת 1970) אחמדאבאד. בפברואר 2002 התרחשו מהומות אלימות בין ההינדים למוסלמים במדינה.
טופוגרפיה, גאוגרפיה ואקלים
גוג'ראט גובלת בפקיסטן בצפון מערב, במדינת ראג'סטאן בצפון, בים הערבי בדרום מזרח ובמאדהיה פרדש במזרח. גוג'ראט היא המדינה בעלת קו החוף הארוך ביותר בהודו. כשליש משטחה מהווה חצי האי קתיאוואר.
כלכלה
הגידולים והמשאבים העיקריים הם: בוטנים, דוחן, מלח בישול (בקרבת המפרצים), כותנה, יוטה וקנה סוכר. אזור זה הוא אזור דיג חסילונים.
דמוגרפיה ותרבות
בשנים האחרונות מתרבים מעשי האלימות והשנאה בין שני הצדדים. כמו כן, בגוג'אראט, בעיקר בעיר אחמדאבד, ישנה קהילה יהודית מעדת בני ישראל המונה כמה עשרות משפחות.
באחמדאבאד 6 מיליון איש. ערים גדולות נוספות הן: רג'קוט, בהבנגר, מהובה, דיאו, ורבל, מנגרול, פורבנדר, דורקה וג'מנגר.
הגוג'אראטית, היא בין השפות המדוברות בהודו. דוברים אותה 59 מיליון נפש, מה שהופך אותה לשפה ה-26 המדוברת בעולם. בנוסף על שפה זו, מדוברות במדינה גם אנגלית, סינדהי, פנג'אבי, טמילית, קאנדה, טלוגו, בנגלית, אורייה, מלאיאלאם ומראטהית.
דת
נכון למפקד האוכלוסין שנערך בשנת 2011:
פוליטיקה וממשל
באספה המחוקקת ישנם כ-182 חברים הנבחרים אחת לחמש שנים ב-182 מחוזות בחירה. מי שמנהל את המדינה בפועל הוא השר הראשי, שמנהיג המפלגה הגדולה או קואליציית מפלגות בפרלמנט. עד שנות ה-90 של המאה ה-20 המפלגה הדומיננטית בשלטון הייתה מפלגת הקונגרס הלאומי ההודי. כיום מפלגת העם ההודית היא זו הדומיננטית, עם כ-121 מושבים.
מחוזות
המדינה מחולקת ל-33 מחוזות.
מליסה (זמרת)
מליסה (בערבית: ميليسا; נולדה ב-9 בפברואר 1982, בשם מרים שחאב (בערבית: ميريام شهاب)) היא זמרת-יוצרת לבנונית. בשנת 2006, הוציאה את אלבום הבכורה שלה Baddi Mennak, על ידי חברת התקליטים של סמירה סעיד והייפא והבי, דבר אשר עורר תשומת לב רבה כלפיה.
קריירה
בסמוך לכך, יצא אלבום האולפן השני שלה, Mfaker Halak Min. את אלבום האולפן השני שלה Min Meen Khayef, הוציאה בשנת 2013. בשנת 2018, הוציאה ביחד עם הזמרת נאייר שידועה בזכות להיטיה "" ו-"Give Me Everything" את להיטן "Leily Leily".
מסדר כוכב סיני
מסדר כוכב סיני (בערבית: وسام نجمة سيناء) הוא מסדר אשר נוסד בשנת 1972 לציון גבורה עילאית ותושיה בקרב וניתן לחברים בכוחות המזוינים במצרים. העיטור ניתן כ-200 פעמים, כחצי מהם לאחר המוות, כאשר הרוב המוחלט של העיטורים ניתנו עבור פעולות במהלך מלחמת יום הכיפורים. כ-15 מתוכם ניתנו לאחר המלחמה, לטייסים וחיילי הכוחות המיוחדים שנהרגו בשנת 1978 בקפריסין.
תיאור העיטור
עיטור המסדר הוא מדליה בצורת כוכב בעל שמונה קודקודים, אשר יושב על קרניים היוצאות מאחוריו. במרכז הכוכב עיגול אשר בתוכו מפה סכמטית של חצי האי סיני, אשר על שמו המסדר. הכוכב תלוי על סרט ומחובר לאבזם בצורת סמל מצרים שהוא עיט מוזהב עם הכיתוב "רפובליקת מצרים הערבית" בבסיסו, סמל זה מעוטר בטבעת עלי אלון, האבזם מחובר לאבזם מרובע המתחבר לסרט העיטור עצמו. סרט העיטור מורכב משלושה פסים אנכיים בצבעי דגל מצרים (אדום, לבן ושחור).
אות העיטור מורכב גם הוא משלושת צבעי דגל מצרים, אך אלו מסודרים באופן אופקי שלא כמו בסרט העיטור; פס אדום עליון, במרכז פס לבן ובתחתית פס שחור. אות העיטור של המסדר מדרגה ראשונה מכיל אבזם מוזהב במרכזו אשר מורכב מסמל מצרים, בדומה לאבזם המרכיב את העיטור עצמו.
מקבלי העיטור
מבין מקבלי העיטור ניתן למנות מספר דמויות בולטות:
לזלי קליף
לזלי קליף-טינדל (באנגלית: Leslie Cliff-Tindle; נולדה ב-11 במרץ 1955) היא שחיינית עבר קנדית, בעלת מדליית כסף אולימפית במשחה ל-400 מטר מעורב אישי.
ביוגרפיה
קליף נולדה בוונקובר, שבקולומביה הבריטית.
במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בסנטיאגו דה קאלי, קולומביה בשנת 1971 זכתה קליף בשתי מדליות זהב במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:30.03 דקות ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 5:13.31 דקות.
סגנית אלופה אולימפית
באולימפיאדת מינכן (1972) זכתה קליף במדליית כסף במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש של 5:03.57 דקות, תוצאה טובה משיא העולם בן ה-4 שנים של קלאודיה קולב מארצות הברית (5:04.7 דקות), אחרי גייל ניל מאוסטרליה שקבעה שיא עולם חדש של 5:02.97 דקות ולפני נובלה קליגאריס מאיטליה (5:03.99 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:24.83 דקות, במקום שמיני במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:25.80 דקות, במקום 23 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:09.29 דקות, במקום שביעי במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 4:03.83 דקות, כשחיינית אחרונה היא קבעה תוצאה ב"זינוק שליחות" של 1:00.41 דקות ובמקום שביעי במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:31.56 דקות.
במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו בקרייסטצ'רץ', ניו זילנד בשנת 1974 זכתה קליף בשתי מדליות זהב במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:24.13 דקות ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 5:01.35 דקות.
ואדי אבו ג'מיל
היסטוריה
השכונה היוותה מרכז לקהילה היהודית הלבנונית, אשר בה שכן בית הכנסת הגדול והחשוב ביותר, בית הכנסת מגן אברהם. בנוסף לו היו בשכונה שני בתי כנסת נוספים: האחד של דוברי הספניולית (שהיגיעו ברובם מיוון) והשני של האשכנזים (שהיגעו ממזרח אירופה). השכונה היוותה בית לקהילה היהודית בת מאות השנים וכן לפליטים יהודים מסוריה ומעיראק בתקופות מאוחרות יותר. בשכונה היו מוסדות יהודים רבים, כגון בית הספר אליאנס, בית ספר ומדרשה "תלמוד תורה", אגודת הספורט "מכבי" שהייתה פעילה מאוד, מוסד "ביקור חולים", משרדי הרבנות. דרומית לשכונה נמצא בית העלמין היהודי של ביירות.
למרות שחלק גדול מתושבי הרובע היגרו אחרי משבר 1958 ומלחמת האזרחים הלבנונית, כוחות אש"ף והפלנגות הנוצריות הגנו על השכונה במהלך מלחמת לבנון הראשונה. נוכחות אש"ף ברובע הובילה להפצצות ישראליות אשר גרמו נזק לבית הכנסת מגן אברהם.
גל גדול של עזיבה של השכונה על ידי יהודי ביירות היה לאחר מלחמת ששת הימים. כיום, המורשת היהודית של ואדי אבו ג'מיל בסכנת הכחדה בשל פרויקט שיקום של חברת סולידר (בבעלותו של ראש הממשלה המנוח רפיק אל-חרירי). בשנת 2008, נמתחה ביקורת על החברה על הריסת 3 מבנים עתיקים, שאוכלסו בעבר על ידי יהודים לבנונים, אשר הקיפו את בית הכנסת. כמו כל מבנה ישן בביירות, מבנים אלו היו בעלי ארכיטקטורה מעין-ערבית נדירה. ע"פ חדשות "הארץ", בית הכנסת עצמו היה גם כן בסכנת הריסה, אך ניצל. בית הכנסת נמצא תחת אחריות הקהילה היהודית-הלבנונית, ובקיץ 2009 החל שיקומו שהסתיים ב-2010. באוגוסט 2020 בית הכנסת נפגע אך לא נהרס, כתוצאה מהפיצוץ הגדול שהיה בנמל ביירות.
מייקל רוקר
מייקל רוקר (באנגלית: Michael Rooker; 6 באפריל 1955) הוא שחקן אמריקאי.
ביוגרפיה
רוקר נולד וגדל בעיר ג'ספר שבאלבמה. הוא בוגר בית הספר גודמן לדרמה של אוניברסיטת דפול בשיקגו.
קריירת משחק
רוקר החל את דרכו כשחקן בשנת 1986 במותחן הפשע "הנרי: דיוקן של רוצח סדרתי" בו שיחק בתפקיד הרוצח הסדיסט הנרי, תפקיד עליו הועמד רוקר לפרס אינדפנדנט ספיריט לשחקן הטוב ביותר. שיחק במותחן "ים של אהבה" לצידו של אל פצ'ינו.
בתחילת שנות ה-90 הופיע רוקר בסרטים "ימי הרעם" של טוני סקוט בתור אלוף המרוצים רודי בארנס יריבו של קול טריקר (טום קרוז), "סחרור מסוכן" בתפקיד האל טאקר חברו של מטפס ההרים גייב ווקר (סילבסטר סטאלון) ו-"JFK תיק פתוח" של אוליבר סטון בתפקיד התובע המחוזי של ניו אורלינס ביל ברוסרד.
ב-1995 הופיע רוקר בקומדיה "עכברי הקניון", סרטו השני של קווין סמית' בתור ג'ארד אביה של הצעירה ברנדי סאבינג (קלייר פורלני). ב-1998 שיחק רוקר בדרמת הפשע של אנתוני פאקווה "רוצחים בהמתנה" בתפקיד הבלש סטן זדקוב. ב-1999 השתתף במותחן "אספן העצמות" בתפקיד הבלש האוורד צ'יני.
בשנת 2000 שיחק רוקר במותחן הפעולה העתידני "היום השישי" בתור סוכן האבטחה רוברט מארשל. ב-2001 שיחק לצידו של ז'אן-קלוד ואן דאם בסרט הפעולה "הכפיל" בתפקיד הבלש ג'ייק ריילי. ב-2002 השתתף בדרמת האגרוף "אלוף ללא עוררין" בתפקיד האסיר איי ג'יי מרקר. ב-2006 הופיע רוקר בסרט האימה "חלקלק" בתפקיד סוחר המכוניות גרנטפורד גרנט. ב-2008 השתתף רוקר בתפקיד קטן בסרט ההרפתקאות "ג'אמפר" בתור ויליאם אביו של גיבור העלילה דייוויד רייס (היידן כריסטנסן).
ב-2010 הופיע רוקר בקומדיית גיבורי העל "סופר" ובשני פרקים בעונה הראשונה סדרת האימה הפופולרית "המתים המהלכים" בתפקיד הפושע מרל דיקסון. דמותו הגסה והמחוספסת של רוקר זכתה להערכה רב בקרב מעריצי הסדרה ומפיקי התוכנית החליטו לתת לרוקר תפקיד משני גדול בעונה השלישית, בה שיחק בתור יד ימינו של המושל (דייוויד מוריסי).
בשנת 2014 השתתף רוקר בסרט גיבורי העל "שומרי הגלקסיה" בתפקיד הצייד יונדו. ב-2017 השתתף בסרט ההמשך "שומרי הגלקסיה: חלק 2". בשנת 2023 ערך הופעת אורח בסרט "שומרי הגלקסיה: חלק 3".
בשנת 2016 שיחק בסרט האימה "הניסוי של בלקו" בהפקת ג'יימס גאן שגם כתב את התסריט.
חיים אישיים
רוקר נשוי למרגו רוקר ואב לשתי בנות.
אובר-תותו
אובר-תותו (או אוברה תותו) היה מלך מיתולוגי של שומר. שלט מעיר שורופק. לפי רשימת המלכים השומרית היה המלך האחרון לפני המבול. הוא שלט במשך 18,600 שנים. ב"עלילות גילגמש" "אובר-תותו" מצוין כאביו של "אותנפישתים" מקבילו של נח התנ"כי ובכך אובר-תותו הוא מקבילו של למך בן מתושלח אבי נח.
אנשים פשוטים
אנשים פשוטים (באנגלית: Ordinary People) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1980 אשר עלילתו עוסקת בהתפרקותה של משפחה מהמעמד הבינוני-גבוה בלייק פורסט, אילינוי, בעקבות מותו של בנם הבכור בתאונת שיט. אנשים פשוטים היה סרט הבכורה של רוברט רדפורד כבמאי, כשאת התסריט כתב אלווין סרג'נט בהתבסס על רומן בעל אותו שם מ-1976 אותו כתבה ג'ודית' גסט.
הסרט זכה לשבחים מהמבקרים וקצר הצלחה בקופות. כמו כן זכה אותה שנה בפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר ובשלושה פרסי אוסקר נוספים.
עלילה
כשקונראד עובר בשדה המוקשים של רגשותיו עם ד"ר ברגר ולומד כיצד לנסות להתמודד עם רגשותיו, מאשר לשלוט עליהם, הוא מתחיל לצאת עם ג'נין (אליזבת' מק'גוברן) נערה נחמדה ממקהלת בית הספר. קונראד מתחיל להשיב לעצמו תחושת אופטימיות. אולם, התאבדותה של קארן (דינה מנוף), חברה מבית החולים, מאיימת להוריד אותו בחזרה לתהומות הדיכאון.
בינתיים, קונראד נאבק לתקשר ולבסס מחדש מערכת יחסים נורמלית עם הוריו וחבריו לבית הספר. הוא נקלע לריב אגרופים עם חבר שוטה מבית הספר בשל התגרות על עניין פעוט, ודוחה גישושים מחבר לשעבר שלו ושל אחיו מכיוון שהוא פותח את הפצעים של מותו של באק.
בסצנה אחת טעונה רגשית, קונראד מתווכח עם אמו בעוד אביו מנסה לפשר ביניהם. ברגע שהוא אולי החושפני ביותר בסרט, קונראד מתעמת עם אמו על שמעולם לא באה לבית החולים הפסיכיאטרי לראות אותו. קונראד אמר לאימו: "את היית באה אם באק היה בבית החולים" ואילו אימו השיבה: "באק לעולם לא היה נכנס לבית החולים."
בנקודה זו קלווין מבין לעומקו את המצב שאליו המשפחה הגיעה: פחדיו של קונראד שאימו אינה אוהבת אותו מספיק מבוססים היטב.