cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
חוק אימוץ ילדים
החוק מטופל על ידי השירות למען הילד, כאשר שירות האימוץ מגדיר שתי קבוצות של ילדים - תינוקות, שהם ילדים מגיל 0 עד שנתיים, וילדים מעל גיל שנתיים, קבוצה זו נקראת "צרכים מיוחדים". ילד נחשב בעל "צרכים מיוחדים" כאשר הוא מעל גיל שנתיים וזקוק להורים קבועים. יכול להיות שבנוסף הילד מתמודד עם עיכוב התפתחותי, בעיה בריאותית או כל עניין אחר שזקוק לטיפול מעל הטיפול הרגיל שהורים מעניקים לילדיהם.
הסכמת הורה
בהסכמת ההורה לאימוץ מטפל עובד סוציאלי, בין היתר עליו להציע לו שירותי סיוע מהרווחה במקום למסור את הילד, ולהסביר את ההשפעות הרגשיות האפשריות. ההסכמה ניתנת בפני שופט, דיין או משפטן בשילוב עם עובד סוציאלי. ההסכמה מתועדת בכתב וההורה חותם על כתב הסכמה מתוך הבנה ורצון חופשי. במקרה של הסכמה מחוץ לישראל ניתנת בחתימה לפני הנציג הדיפלומטי או הקונסולרי של ישראל, לפי דין המקום או דין מקום מגוריו הרגיל של ההורה או הילד בעת מתן ההסכמה. כאשר ההורה קטין, אין צורך לקבל הסכמה מהוריו או אפוטרופוסו.
כאשר הורה הסכים, אך משפטן או עובד סוציאלי סבור שאין לקבל את הסכמתו, הוא מעביר את ההכרעה לבית המשפט וזה יכול לבטלה אם הוא חשב שהתקבלה באמצעים פסולים, או מטעמים מיוחדים וזאת בלבד שמועד הגשת בקשת הביטול הוא תוך 60 ימים ממעבר הילד למאמציו או מתאריך חתימת ההורה על כתב ההסכמה, לפי המאוחר. ההחלטה באם לבטל את ההסכמה ניתנת בתוך 40 ימים מיום הגשתה.
הכרזת בר-אימוץ
גם ללא הסכמת הורה, רשאי בית המשפט לבקשת היועץ המשפטי לממשלה או נציג מטעמו להכריז על הילד כבר-אימוץ במידה והתקיימו אחד מהדברים הבאים: ההחלטה להכרזה על הילד כבר-אימוץ תינתן בתוך תשעה חודשים מיום הגשתה, ניתן להגיש עליה ערעור אותו בית המשפט יקבל במידה והוא שוכנע שההורה מעוניין לגדל את הילד, ואין מניעים אחרים לא לאשר את בקשת הביטול.
אימוץ בין ארצי
אימוץ בין ארצי מבוצע עבור תושב ישראל באמצעות עמותת אימוץ שקיבלה הרשאה מיוחדת ועמדה בתנאים שנקבעו. העמותה צריכה להיות מוכרת על ידי שר העבודה והרווחה ושר המשפטים לצורך טיפול בנושא. ההתקשרות של ההורה המאמץ עם עמותה מוכרת נעשית בחוזה. לאחר התקשרות זו מתחיל הליך פרוצדורלי הכולל מספר שלבים – גם לאחר החזרה לישראל, נמשך הקשר עם עמותת האימוץ לפחות שלוש שנים נוספות, תקופה שבה על העמותה לבצע בדיקות תקופתיות ומעקב, לשם דיווח על מצב הילד לרשויות האימוץ במדינה הזרה ובישראל. בשל הפרוצדורות הסבוכות בהליך אימוץ ילד בחו"ל וההקשרים המשפטיים הרבים של הליך אימוץ בין ארצי, מומלץ להורה המבקש לאמץ להיעזר בייעוץ משפטי כבר בשלב הראשוני של לפני החתימה על הסכם עם עמותת אימוץ מוכרת.
איסור גילוי
בשנת 2017 נעשה תיקון לחוק, והותר פרסום דבר אימוצו של אדם, אם המאמץ והמאומץ מסכימים לכך. זאת לצד מספר סייגים השומרים על פרטיותם של קטינים ומעורבים שאינם מעוניינים בפרסום.
זכויות הורים מאמצים
חוק עבודת נשים מקנה להורה מאמץ שקיבל ילד אחד או יותר עד גיל 10 זכויות הקשורות בלידה דומות ביסודן לאלה של הורה ביולוגי, כגון הזכות לחופשת אימוץ (המקבילה לחופשת לידה), והזכות לקיצור יום העבודה וכן מרבית הקצבאות וההטבות הניתנות ליולדת.
אימוץ ילדים בני דת אחרת
בסעיף 5 לחוק אימוץ ילדים משנת 1981 (תשמ"א) נקבע כי "אין מאמץ אלא בן דתו של המאומץ". אולם בשנת 1996 (תשנ"ו) הצטרפה ישראל לאמנה בינלאומית לפיה ניתן לאמץ בישראל קטינים המובאים מחו"ל, ובהתאם לכך נעשה תיקון לחוק (סעיף 28ח) בו נקבע כי "בית משפט רשאי ליתן צו לאימוץ בין-ארצי אף אם לא נתקיים התנאי הקבוע בסעיף 5, בנסיבות מיוחדות ומטעמים שיירשמו, ולאחר שנוכח כי הצו הינו לטובת הילד".
אימוץ להורים בני אותו המין
בעקבות מאבקן של ד"ר טל וד"ר אביטל ירוס-חקק להכרה בהורותן המשותפת על ילדיהן, פסק בית המשפט העליון כי חוק האימוץ הישראלי מאפשר אימוץ בתוך המשפחה החד-מינית. במהלך הדיונים המשפטיים אשר ארכו כשמונה שנים, קבע בית המשפט לענייני משפחה ברמת גן בשנת 1999 כי ניתן להעניק צו אפוטרופסות לאם הלא-ביולוגית במשפחה לסבית. החוק מעניק הכרה חלקית לקשר שבין האם הלא-ביולוגית לילדים שילדה זוגתה. מאז פסק דין ירוס-חקק התקבלו במשרד הרווחה כ-80 פניות דומות ל"אימוץ הדדי" בתוך המשפחה, וב-25 מההליכים שהסתיימו אכן ניתן צו אימוץ.
סערת האימוץ
ב-18 בדצמבר 2007, מינו שר המשפטים ושר הרווחה דאז, דניאל פרידמן ויצחק הרצוג ועדה לבחינת חוק האימוץ. בראשות הוועדה עמד השופט יהושע גרוס, ושמה ועדת גרוס. 9 שנים לאחר מכן, בנובמבר 2016, הגישה הוועדה את מסקנותיה, ובשל חילוקי דעות בה, דרשה משרת המשפטים איילת שקד, ומשר הרווחה חיים כץ להכריע בנושא השוואת מעמד של זוגות חד-מיניים לזה של זוגות הטרוסקסואלים בחוק.
ביולי 2017 הודיעה המדינה לבג"ץ כי היא מתנגדת לאימוץ ילדים בידי זוגות הומואים ולסביות, ונימקה זאת בכך שמשפחות אלה הן חריגות ועלולות "להעמיס מטען נוסף על הילד", זאת בניגוד למחקרים שהוצגו לצוות המקצועי. בתגובה לכך, ב-20 ביולי 2017, נערכה הפגנה מול קריית הממשלה בה השתתפו כ-10,000 איש. בסוף אוגוסט 2017, הודיע משרד הרווחה על שינוי עמדתו בנושא, והתאמתה למסקנות ועדת גרוס "לפיה אין מקום לקבוע תנאי סף ויש להסתפק בקביעת קווים מנחים להתאמת ילד למאמציו". עוד הוסיף משרד הרווחה כי "המקום הראוי להמשך הדיון בסוגיה הוא בית המחוקקים", כלומר, תדרש תיקון חקיקה בכנסת.
קרול מידלטון
קרול מידלטון (באנגלית: Carole Middleton, נולדה בשם קרול אליזבת גולדסמית ב-31 בינואר 1955) היא אשת עסקים בריטית, אמה של קתרין, נסיכת ויילס.
ביוגרפיה
מידלטון נולדה בלונדון, בתם של רונאלד ודורותי גולדסמית', היא עזבה את בית הספר בגיל שש עשרה, היא עבדה כמזכירה ולאחר מכן בצוות הקרקע של בריטיש איירווייז, במהלך עבודתה בחברה התעופה הכירה את מייקל מידלטון שעבד אף הוא בחברה, ב-1980 הם נישאו ורכשו בית בכפר בברקשייר, נולדו להם שלושה ילדים: קתרין, פיפה וג'יימס. המשפחה עברה לירדן עקב עבודתו של מייקל ולאחר מכן חזרו לכפר בו התגוררו.
ב-1987 היא ובעלה הקימו את "Party Pieces", חברה המספקת ציוד למסיבות, ב-1989 עזב מייקל את עבודתו בחברה התעופה על מנת להצטרף אליה בעבודתה בחברה, עושר המשפחה נבע משילוב הצלחת החברה עם כסף שירשו מסבתו של מייקל.
ב-1995 הם רכשו אחוזה בבאקלברי, הם גם רכשו דירה בצ'לסי ששימשה את ילדיהם.
טיסה 990 של איג'יפטאייר
טיסה 990 של איג'יפטאייר הייתה טיסה סדירה מנמל התעופה הבינלאומי של לוס אנג'לס שבארצות הברית, לנמל התעופה הבינלאומי של קהיר שבמצרים, עם עצירת ביניים בנמל התעופה הבינלאומי ג'ון פ. קנדי בניו יורק. ב-31 באוקטובר 1999, מטוס הבואינג 767 שהופעל על ידי חברת איג'יפטאייר, התרסק לאוקיינוס האטלנטי, כ-100 קילומטרים דרומית לאי ננטקט, כל 217 הנוסעים ואנשי הצוות נהרגו. הסיבה הסבירה הרשמית להתרסקות המטוס היא התרסקות מכוונת על ידי טייס המשנה המחליף.
כיוון שההתרסקות התרחשה במים בינלאומיים, האחריות לחקירה חלה על הרשות המצרית תעופה אזרחית (ECAA). כיוון שלרשות חסרו אמצעים ומשאבים, היא פנתה למועצה הלאומית לבטיחות בתעבורה האמריקאית (NTSB) על מנת שתטפל בחקירה. שבועיים לאחר ההתרסקות, הציעה ה-NTSB להעביר את החקירה לידי ה-FBI, משום שהראיות הצביעו על פשע שבוצע ושההתרסקות הייתה מכוונת ולא כתוצאה מתאונה. הצעה זו לא התקבלה על ידי הרשויות במצרים, ולכן ה-NTSB המשיכה להוביל את החקירה. כשהראיות על התרסקות מכוונת החלו להצטבר, הפכה ממשלת מצרים את החלטה לגבי ה-ECAA, והיא החלה לחקור בעצמה את המקרה. שתי החקירות הגיעו למסקנות שונות מאוד: ב-NTSB קבעו שהסיבה להתרסקות היא פעולה מכוונת של טייס המשנה המחליף ג'אמל אל-באטוטי, ב-ECAA קבעו שהסיבה להתרסקות היא כשל מכני במערכת השליטה של הגה הגובה במטוס.
הדוח המצרי ציין מספר תרחישים אפשריים לכשל המכני כגורם אפשרי להתרסקות. בעוד דוח ה-NTSB לא קבע סיבה ספציפית לפעולה שבה נקט טייס המשנה, התאוריה המרכזית היא שהוא ביצע רצח והתאבדות. על מנת לתמוך בתאוריה זו, קבע דוח ה-NTSB ששום כשל מכני לא יכול לגרום לתנועות המטוס שהוקלטו בקופסה השחורה, ושגם אם הכשל המכני שהעלו המצרים אכן התרחש, המטוס עדיין היה יכול לצאת מסכנה משום שלבואינג 767 יש מערכת שליטה כפולה לגיבוי על הגה הגובה.
המטוס
המטוס מדגם בואינג 767-366ER, נמסר לחברת איג'יפטאייר ב-26 בספטמבר 1989.
צוות תא הטייס
צוות תא הטייס כלל את הקברניט אחמד אל-חבשי בן 57, טייס המשנה אדל אנוואר בן 36, הקברניט המחליף רעוף נורלדין בן 52, טייס המשנה המחליף ג'אמל אל-באטוטי בן 59 והקברניט חאטים רושאדי, הטייס הראשי של חברת התעופה למטוסי בואינג 767. אל-חבשי היה טייס ותיק באיג'יפטאייר עם יותר מ-35 שנות ניסיון וביצע כ-14,400 שעות טיסה, כ-6,300 מהן במטוסי בואינג 767. טייס המשנה המחליף אל-באטוטי ביצע כ-12,500 שעות טיסה, מתוכן קרוב ל-5,200 במטוסי בואינג 767.
כיוון שמשך הטיסה הוא 10 שעות, נדרשים שני צוותי טיסה מלאים, כל אחד מהם כולל קברניט וטייס משנה. איג'יפטאייר הגדירה צוות אחד כ"צוות פעיל", ואת הצוות השני כ"צוות שיוט" (נקרא גם צוות חלופי). אומנם לא היה נוהל רשמי לחלוקת העבודה בין הצוותים, אך היה נהוג שהצוות הפעיל יבצע את ההמראות ובין השעה הראשונה ועד 5 השעות הראשונות של הטיסה. לאחר מכן הצוות החלופי לוקח שליטה על המטוס עד שעה לפני הנחיתה אז לוקחים את השליטה הצוות הפעיל. איג'יפטאייר הגדירה את הקברניט של הצוות הפעיל כמפקד הטיסה.
למרות שהצוות החלופי היה אמור לקחת שליטה בשלב מאוחר בהרבה בטיסה, טייס המשנה החלופי נכנס לתא הטייס כ-20 דקות לאחר ההמראה והציע להחליף את טייס המשנה. טייס המשנה בהתחלה סירב אך לאחר מכן נעתר לבקשה.
נוסעים
על סיפון המטוס היו 203 נוסעים מ-7 מדינות, כולל 33 קצינים מצריים שחזרו מתרגיל, בין היתר היו שני בריגדיר גנרל, קולונל, מייג'ור ו-4 קצינים נוספים מחיל האוויר המצרי. אחרי ההתרסקות עיתונים בקהיר צונזרו על מנת שלא ידווחו על הקצינים שנהרגו בטיסה.
בנוסף היו על המטוס 14 אנשי צוות ממצרים.
הרשויות בנמל התעופה הבינלאומי ג'ון פ. קנדי שיכנו את קרובי המשפחות של ההרוגים במלון הממוקם בשדה התעופה.
פיקוח טיסה
התקשורת בין טיסה 990 למרכז פיקוח טיסה בניו יורק הייתה שגרתית. לאחר ההמראה טופלה טיסה 990 על ידי שלושה פקחי טיסה שונים בזמן שעלתה לגובה השיוט שנקבע לה. המטוס צויד במשדר שדיווח באופן אוטומטי על הגובה למכ"ם של פיקוח הטיסה. בשעה 01:44 ציין המשדר כי הטיסה יציבה בגובה 33,000 רגל. 3 דקות לאחר מכן ביקש פקח הטיסה לשנות את תדר הרדיו על מנת לשפר את הקליטה. הטייס ביצע את הפעולה ואישר אותה. זה היה השידור האחרון שהתקבל מהטייסים.
התיעוד של המכ"ם הצביע על ירידה חדה בגובה:
01:49:53 - 32,900 רגל
01:50:05 - 31,500 רגל 01:50:17 - 25,400 רגל
01:50:29 - 18,300 רגל (זה היה שידור הגובה האחרון שנקלט בפיקוח הטיסה)
המטוס צנח 14,600 רגל (כ-4,500 מטר) ב-36 שניות. ב-01:54 ניסה פקח הטיסה להודיע לטיסה 990 שאבד קשר המכ"ם איתם אך לא הייתה תשובה.
הקופסה השחורה
על פי מקליט הקול בתא הטייס, הקברניט קם ממקומו ופנה לשירותים, 30 שניות לאחר מכן טייס המשנה אמר בערבית מצרית: "אני מסתמך על אלוהים (אללה)". דקה לאחר מכן הטייס האוטומטי נותק ומיד לאחר מכן שוב אמר טייס המשנה: "אני מסתמך על אלוהים". 3 שניות לאחר מכן, שני המנועים עברו למצב סרק והגה הגובה כיוון את המטוס כך שפנה 30 מעלות כלפי מטה. טייס המשנה חזר על המשפט "אני מסתמך על אלוהים" עוד 7 פעמים, לפני שהקברניט התפרץ במפתיע ושאל "מה קורה? מה קורה?". על פי נתוני הקופסה השחורה, בשלב זה הגה הגובה עבר למצב מפוצל, כאשר הצד השמאלי היה כלפי מעלה והימני כלפי מטה. מצב זה מתרחש כאשר על שני מוטות השליטה מופעל לחץ מנוגד של 23 ק"ג לפחות. בשלב זה שני המנועים כובו, הקברניט שאל: "מה זה? מה זה? אתה כיבית את המנועים?" לאחר מכן הקברניט אמר: "עזוב את המנועים". טייס המשנה ענה "הם סגורים". המילים האחרונות שהוקלטו הן של הקברניט שאמר "משוך (למעלה) איתי", אך נתוני המקליט מצביעים על כך שהגה הגובה נותר במצב מפוצל עד להפסקת ההקלטה. לא היו כלי טיס אחרים באזור, לא היה סימן לפיצוץ על המטוס, המנועים פעלו בצורה תקינה במשך כל הטיסה עד שכובו.
החקירה
לפי תקנות הארגון הבינלאומי לתעופה אזרחית, הסמכות לחקירת תאונה אווירת שהתרחשה במים בינלאומיים נתוני בידי המדינה שבה רשום כלי הטיס. לבקשת ממשלת מצרים, ה-NTSB הובילו את החקירה בשיתוף רשויות התעופה המצריות. החקירה נתמכה על ידי רשות התעופה הפדרלית, ה-FBI, משמר החופים של ארצות הברית, מחלקת ההגנה של ארצות הברית, מנהל האוקיינוסים והאטמוספירה הלאומי, חברת בואינג, איג'יפטאייר ומהנדסים של חברת פראט אנד ויטני.
שבועיים לאחר תחילת החקירה, ה-NTSB הציע להכריז על אירוע פשע בטיסה ולהעביר את החקירה לידי ה-FBI. מצרים התנגדה בתוקף, ועומר סולימאן, ראש המודיעין המצרי, טס לארצות הברית על מנת להשתתף בחקירה.
העריקה של חמדי חנפי טהא
בפברואר 2000, קברניט חמדי חנפי טהא, שהיה טייס בואינג 767 באיג'יפטאייר, ביקש מקלט מדיני לאחר שנחת בלונדון. בהצהרתו לרשויות בריטניה, הוא טען שיש לו מידע לגבי הנסיבות שהביאו להתרסקות טיסה 990. דווח שהוא אמר שצריך "לעצור את כל השקרים בקשר לאסון", והטיל את מרבית האשמה על הנהלת איג'יפטאייר.
ה-NTSB וה-FBI הגיעו ללונדון על מנת לראיין אותו. על פי טהא, מספר שעות לפני הטיסה, הורד בדרגה טייס המשנה אל-באטוטי על ידי מנהל איג'יפטאייר שהיה על סיפון המטוס.
יועצו של חוסני מוברק, אוסאמה אל-באז אמר: "הטייס לא יכול לדעת שום דבר על המטוס, הסיכוי שיש לו מידע כלשהו הוא קלוש מאוד". גם בכירי איג'יפטאייר הכחישו את טענותיו של טהא. נעשה שימוש מועט במידע שמסר טהא לצורך החקירה ובקשתו למקלט מדיני נדחתה.
חקירת ה-NTSB והמסקנות
חקירת ה-NTSB התמקדה במהירות בפעולותיו של טייס המשנה אל-באטוטי והדבר עורר ביקורת קטנה יחסית מצד מצרים. ה-NTSB קבעה כי הדרך היחידה להשיג מצב מפוצל בהגה הגובה היה אם ההגה במושב שמאל (מושב הקברניט) מכוון את המטוס כלפי מעלה, וההגה במושב ימין (מושב טייס המשנה), מכוון את המטוס כלפי מטה. כל השערה לכשל מכני שהועלתה על ידי הרשויות המצריות, נבחנה על ידי ה-NTSB ולא נמצאו הוכחות תומכות. ה-NTSB הצביע על כך ששום כשל מכני שהם או שהרשויות המצריות העלו לא תאם לממצאים באתר ההתרסקות, ושגם אם היה קשר מכני בהגה הגובה, מטוסי בואינג 767 יכולים להתגבר על מצב זה.
הדוח הסופי של ה-NTSB הופץ אחרי שנתיים של חקירה, ב-22 במרץ 2002, ואלה היו מסקנותיו:"המועצה הלאומית לבטיחות בתעבורה קובעת כי הסיבה הסבירה להתרסקות טיסה 990 של איג'יפטאייר היא יציאה של המטוס ממצב שיוט בגובה נורמלי ופגיעה במי האוקיינוס האטלנטי, כתוצאה מפעולות השליטה של טייס המשנה במטוס. הסיבה לפעולות טייס המשנה לא נקבעה."
חקירת ה-ECAA והמסקנות
לאחר העברה רשמית של החקירה לידי ה-NTSB, הרשויות המצריות לא היו מרוצות מהכיוון שהחקירה לוקחת והחליטו לפתוח בחקירה משלהם. דוח ה-ECAA קבע: "טייס המשנה החלופי לא התרסק במכוון לאוקיינוס", ושכשל מכני הוא "גורם סביר שככל הנראה גרם לתאונה".
גריז (תוכנית טלוויזיה)
גריז הייתה תוכנית טלוויזיה, ששודרה בערוץ 2 ברשת, שבמסגרתה חיפשו אחר השחקנים לתפקידים הראשיים של דני וסנדי במחזמר "גריז", שבו יככבו הזוכים במקומות הראשונים. התוכנית הייתה מבוססת על פורמט התוכנית של Grease: You're the One That I Want" ,NBC", והנחה אותה אבי קושניר.
לאחר סיום צילומי התוכנית, החלו הזוכים בה, רויטל זלצמן ושחר ישי, בחזרות למחזמר לצד שחקנים נוספים, אולם לאחר שלושה שבועות של חזרות הוחלט לגנוז את הפקת המחזמר.
קישורים חיצוניים
ביקורת
יום הידידות
יום הידידות (באנגלית: Friendship Day) הוא יום שנועד על מנת לחגוג חברויות. היום נחוג בכמה מדינות בדרום אמריקה במשך שנים רבות, במיוחד בפרגוואי, שבה הוצע ב-1958 יום החברות העולמי הראשון - יום החברות הבינלאומי.
חג זה נוצר על ידי חברת כרטיסי הברכה Hallmark ב-1919.
רקע
מאתרים ברשתות חברתיות עולה שההתעניינות בחג גדלה עם התפשטות האינטרנט, במיוחד בהודו, בנגלדש, ומלזיה. התקשורת הדיגיטלית כגון האינטרנט והטלפונים הניידים מסייעים בהפצת המנהג, שכן כיום קל יותר לשלוח ברכה המונית לחברים מאשר קודם.
האנשים המקיימים את החג בדרום אסיה מייחסים את המסורת של הקדשת יום לכבוד החברים שמקורה בארצות הברית ב-1935, אבל זה למעשה התחיל מ-1919.
יום החברות נועד להזכיר לחברים את קשרי החברות על ידי שליחת כרטיסי ברכה. מטרתו לעודד את היחסים הקרובים בין אנשים, יחסים של אהדה, נתינה, עזרה ואכפתיות, כדי להפוך את כדור הארץ למקום טוב יותר.
חגיגות יום החברות מתרחשות בתאריכים שונים בארצות שונות. יום החברות העולמי הראשון הוצע ב-30 ביולי 1958, על ידי "מסע הידידות העולמי" (World Friendship Crusade) ששידלו את האו"ם במשך שנים רבות להכיר ב-30 ביולי כיום החברות העולמי ובסופו של דבר ב-20 במאי, החליטה האספה הכללית של האו"ם לקבוע את 30 ביולי כיום החברות הבינלאומי ולעודד את כל המדינות החברות באו"ם לקיים את יום החברות הבינלאומי בהתאם לתרבות ולמנהגים של הקהילות המקומיות, הלאומיות והאזוריות, לרבות באמצעות חינוך ופעילות ציבורית. עם זאת, כמה מדינות, כולל הודו, ממשיכות לחגוג את יום החברות ביום הראשון של חודש אוגוסט. ובאוברלין, אוהיו, יום החברות נחגג ב-8 באפריל.
קטאן: גיבורי החלל
קטאן גיבורי החלל היא גרסה עצמאית למשחק המתיישבים של קטאן שתוכננה על ידי קלאוס טויבר. המשחק הופץ לראשונה ב-1999, בשם "גיבורי החלל של קטאן", במספר שפות בודדות וב-2019 יצאה גרסה חדשה של המשחק שתורגמה לעברית ב-2021. בשונה מהרחבות קטאן, על מנת לשחק במשחק זה אין צורך במשחק הבסיס. המשחק מיועד לשלושה עד ארבעה שחקנים אך ב-2020 יצאה הרחבה לשישה שחקנים. הרקע למשחק: בני האדם הצליחו לפתח טכנולוגיות שמאפשרות לנוע מעל למהירות האור, ולכן ניתן להגיע בקלות לכוכבי לכת אחרים ולפגוש חיזרים.
נקודות ניצחון
בדומה למשחק הבסיס המטרה לצבור נקודות ניצחון, השחקן שמגיע ראשון ל-15 נקודות ניצחון מנצח.
מפת המשחק
המפה של המשחק בנויה ממשושים כמו במשחק הבסיס אך הם יותר קטנים. חלק מהמקומות בלוח חסרים ושם שמים באופן אקראי מערכות כוכבי לכת ובסיסי חוץ של חייזרים.
מקטעי חלל
ישנם שלושה סוגים של מקטעי חלל:
המשאבים
המשאבים מתחלפים במשאבים הנחוצים בחלל:
ההכנה למשחק
מניחים את מערכות כוכבי הלכת ואת בסיסי החוץ באופן אקראי על הלוח ומניחים את עיגולי המספרים הפוכים על מערכות כוכבי הלכת.
כל שחקן מקבל חללית ובתוכה כדור אדום, כחול, שחור ושני כדורים צהובים. אל החללית מוסיפים מדחף אחד. במהלך המשחק ניתן להוסיף לחללית עוד מדחפים, תותחי סיפון ויחידות מטען. לאחר מכן כל שחקן בתורו מציב במושבות הקטאניות (מערכות כוכבי הלכת ההתחלתיות) מספנת חלל ומוציא ממנה חללית התיישבות ובנוסף שתי מושבות.
שלב 1 - שלב התנובה
כל שחקן בתורו מטיל שתי קוביות, ומחשב את סכומן. כוכב שעליו מספר הזהה להטלת הקוביות מניב משאבים וכל שחקן בעל מושבה או מספנת חלל הסמוכה לו מקבל אותם. במקרה של הטלת 7 אף שחקן לא מקבל משאבים (יתרה מכך: כל שחקן שבידו למעלה מ-7 קלפים, חייב לזרוק מחצית מקלפיו לקופה, ואם יש לו מספר אי זוגי - יזרוק את הגורם הקטן מבין השניים) אך השחקן שבתורו יצא 7 יכול לגנוב קלף אחד באופן אקראי משחקן אחר. לאחר מכן השחקן שהטיל את הקוביה יכול לקחת מספר משאבים מקופת המשאבים לפי הכללים הבאים:
שלב 2 - מסחר ובניה
בשלב זה כל שחקן רשאי להחליף משאבים עם שחקנים אחרים או עם המלאי ביחס של 3 משאבים זהים למשאב אחר או 2 קלפי סחורה למשאב אחר. בנוסף, שחקן יכול לבצע בניה. כדי לבנות עליו למסור את המשאבים על פי הטבלה.
שלב 3 - ניעור כדורים
כל שחקן מנער את חללית הָאֵם כך שנראים שני כדורים. סכום שווים של שני הכדורים ועוד כמות המדחפים שווה למהירות הכוללת של החלליות.
ערך הכדורים:
מפגש
אם לשחקן יצא כדור שחור בשלב 3 השחקן שמשמאלו שולף קלף מפגש וקורא אותו לשחקן (אסור שהשחקן יראה את הקלף). השחקן מחליט איך להגיב השחקן שמשמאלו עונה לו מה היו ההשלכות. השחקן יכול להרוויח חצאי מדליה, משאבים, הרחבות לחללית האם, קפיצת חלל ואפילו חללית סחר. לעומת זאת השחקן יכול להפסיד משאבים, חצאי מדליה, הסרת הרחבות מחללית האם או לקרקע חללית.
שלב 4 - שלב הטיסה
אם לשחקן אין חלליות השחקן לא יכול לבצע את השלב הזה והתור מסתיים. אם לשחקן יש חלליות הוא יכול להזיז אותן לפי הכללים הבאים:
סיום המשחק
המנצח הוא הראשון שמגיע לרף של 15 נקודות ניצחון (אלא אם כן לא שם לב ואז ממשיך המשחק עד ששחקן אחר ינצח או עד שהוא ישים לב בתורו).
תריסן מגושם
תריסן מגושם (שם מדעי: Triops cancriformis) הוא מין של סרטן ממשפחת הסרטנים המסננים. לתריסן שריון המשמש כמעין "תריס" המגן על חלק גופו העליון ומכאן שמו.
תיאור מורפולוגי
צבעו חום אדמדם בקצה בטנו שני זיפים באורך של כ-3.5 ס"מ. בקדמת גופו מעל המגן זוג עיניים פשוטות המסוגלות להבחין בין אור וצל. בחלקו הונטרלי גפיים דקות מרובות המשמשות לשחייה במים איסוף מזון ונשימה. אורכו הכולל של התריסן כ-6 ס"מ.
אורח חיים
התריסן מתקיים בשלוליות חורף ומקווי מים מתוקים. הוא חי סמוך לקרקעית בתנאים של חוסר חמצן וניזון מרקבובית של צמחים מתים ויצורים זעירים אותם הוא חופר מהבוץ בעזרת רגליו. צבעו האדמדם נובע מריכוז גבוה של המוגלובין בגופו המאפשר לו לחיות בתנאים של חוסר חמצן. הצבע משמש גם כהסוואה בסביבה הבוצית.
התריסן הוא הרמפרודיט. בתנאים אופטימליים אין ביטוי של האיברים הזכריים ומתרחשת רביית בתולין. כאשר הבריכה מתחילה להתייבש בתנאי עקה מופיעים זכרים המפרים את הנקבות. במקרה זה הנקבות מטילות ביצי קיימא בעלות קליפה עבה העמידות למשך שנים.
כשהבריכה מתייבשת הביצים נישאות על ידי הרוח או על ידי בעלי חיים בעיקר ציפורי מים המשמשים כנשאים למקוי מים אחרים שם הם בוקעות, מגיעות לבגרות מינית בתוך כשבועיים ומתחילות מחזור חיים חדש.
תיעוד מאובנים ותפוצה
על סמך מאובנים שנמצאו ניתן להעריך את גילו של התריסן בכ-200 מיליון שנה בהם לא עבר שום שינוי משמעותי ולמעשה, ניתן להגדירו כמאובן חי. התריסן נפוץ על פני המרחב שבין אירופה למזה"ת (כולל ישראל) ועד הודו כאשר בחלקן הוא מצוי בסכנת הכחדה עקב ייבוש שלוליות החורף בשל פיתוח אורבני וחקלאי.
משטרת המס הרוסית
משטרת המס הרוסית (ברוסית: Федеральная служба налоговой полиции Российской Федерации; רשמית "השירות הפדרלי של משטרת המס של הפדרציה הרוסית") נוסדה ב-18 במרץ 1992 כיורשת למינהל 5 בקג"ב, בשם המינהל הראשי לחקירות מס (Главное управление налоговых расследований) שתחת שירות המיסים הממלכתי.
בראש הארגון עמד גנרל הקג"ב ב. יאמפולסקי. ב-20 במאי 1993 המינהל הפך למחלקת משטרת המס וב-17 בדצמבר 1995 המחלקה הפכה לשירות משטרת המס הפדרלית. המשטרה פעלה כזרוע אכיפת חוק פדרלית ועסקה במאבק בפשעי מס והפרות חוק כלכליות, כמו כן עסקה המשטרה גם במאבק בשוחד ובשחיתות בארגוני המס. ב-16 במרץ 2000 ממלא מקום הנשיא, ולדימיר פוטין, חתם על צו שקבע כי המשטרה אחראית לביטחונה הכלכלי של רוסיה.
במדינות שכנות, כליטא וקזחסטן הוקמו ארגונים בהשראת משטרת המס הרוסית (המקבילה הקזחית נושאת את השם המשטרה הפיננסית והיא כפופה למשרד האוצר הקזחי).
ב-1 ביולי 2003 משטרת המס פורקה ורוב הסמכויות לחקירות פיננסיות וכ-14 אלף עובדים הועברו לידי המחלקה לפשעי מס של המינהל הראשי לביטחון כלכלי ומלחמה בשחיתות במשרד הפנים הרוסי (Управлению по налоговым преступлениям МВД) שהוקמה באותו יום. יתר כ-40 אלף עובדים ותשתיות הועברו למשטרת הסמים הפדרלית שהוקמה באותה עת.
ג'יי רוק
ג'וני ריד מקינזי ג'וניור (באנגלית: Johnny Reed McKinzie Jr.; נולד ב-31 במרץ 1985), הידוע יותר בשם הבמה שלו ג'יי רוק, הוא ראפר ופזמונאי אמריקאי מוואטס, קליפורניה.
קריירה
מאז 2006, הוציא רוק מספר מיקסטייפים וב-2008 התפרסם לראשונה בזכות סינגל הבכורה שלו, "All My Life (In the Ghetto)", בהשתתפות ליל ויין וויל.איי.אם. בשנת 2011 הוציא את אלבום הבכורה שלו, Follow Me Home. האלבום זכה לשבחים ולהצלחה במצעדי הבילבורד, תוך שהגיע בשיאו למקום העשירי במצעד אלבומי הראפ.
בספטמבר 2015 הוציא את אלבומו השני, 90059, שהגיע למקום ה-16 במצעד הבילבורד 200 וזכה לשבחים.
ב-12 בינואר 2018, ג'יי רוק הוציא את הסינגל "King's Dead", יחד עם קנדריק לאמאר, פיוצ'ר וג'יימס בלייק, המשמש כסינגל המוביל מתוך אלבום האולפן השלישי שלו ומפסקול הסרט הפנתר השחור. השיר הפך לשירו הראשון של ג'יי רוק שהגיע למצעד הבילבורד הוט 100, תוך שהגיע בשיאו למקום ה-21. ביוני 2018, הוציא את אלבומו השלישי, Redemption. ב-2019, בטקס פרסי גראמי ה-61, זכה השיר "King's Dead" בפרס גראמי לביצוע הראפ הטוב ביותר.
אוניברסיטת חבל הבסקים
אוניברסיטת חבל הבסקים (בבסקית: Euskal Herriko Unibertsitatea, EHU; בספרדית: Universidad del País Vasco, UPV) היא אוניברסיטה ציבורית הממוקמת במספר מוקדים בחבל הבסקים שבספרד. לאוניברסיטה מספר קמפוסים, בשלוש הפרובינציות של חבל הבסקים, ביסקאיה (בערים בילבאו, ברקלדו, פורטוגלטה ולייואה), אלבה (בעיר ויטוריה-גאסטייס) וגיפוסקואה (בערים סן סבסטיאן ואייבר). אוניברסיטה זו היא מכון המחקר העיקרי בחבל הבסקים, והיא חולשת על כ-90 אחוזים מהפעילות המחקרית המבוצעת בחבל.
הר בולזאיי
הר בולזאיי (באנגלית: Bullseye Mountain) הוא הר המתנשא מעל רמת פלטייר ברכס המלכה אליזבת (חלק מההרים הטראנס-אנטארקטיים), הממוקם באזור חוף שקלטון, של שטח חסות רוס, שבאנטארקטיקה.
ההר ממוקם 7 קילומטרים צפונית-מערבת מהר רופאר.
גובהו של הר בולזאיי 2,526 מטרים מעל פני הים; הר בולזאיי הוא ההר ה-738 בגובהו באנטארקטיקה.
מקור השם
שמו של ההר ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
שם ההר תיאורי.
השם מתאר את מעגלי השלג המצויים על צידו המערבי של ההר. באנגלית "בולזאי" משמעו מרכזו של לוח מטרה.
פלטיאל מקלף
פלטיאל (פלטי) מקלף (4 במרץ 1924 - 1 במרץ 2012) היה טייס ותעשיין, מקים מפעל אלתא מערכות ומחלוצי ההיי-טק הישראלי.
שנים ראשונות
פלטיאל נולד בירושלים למשפחת מקלף, מאנשי העלייה הראשונה וממתיישבי פתח תקווה. אביו, ליש, בנם של אריה לייב מקלף ואשתו בתיה-חיה בת יחיאל צבי צימרינסקי, היה הבן הראשון של המושבה מטולה. אמו עלתה לארץ ישראל מפולין במסגרת השומר הצעיר. כשהיה בן 5, במאורעות תרפ"ט, החליטו הוריו שאין זה בטוח להשאירו בבית סבו במוצא והחזירוהו לירושלים. כך ניצל מהמתקפה על בית המשפחה בה נהרגו חמישה מבני המשפחה, בהם סבו וסבתו ושלושת ילדיהם, שהיו דודיו. אביו ליש לא היה נוכח בבית בעת המתקפה. בין הניצולים דודו מרדכי מקלף, לימים הרמטכ"ל השלישי של צה"ל.
מקלף עבד כנער במחלקה הטכנית של הרדיו המנדטורי, בגיל 17 ניסה להתקבל לחיל האוויר המלכותי, אך נדחה בשל גילו הצעיר. בזהותו את האלקטרוניקה כמקצוע העתיד, החליט ללמוד במכון האיכותי ביותר למקצוע זה, MIT בבוסטון. ב-1947 קיבל ויזה לארצות הברית והחל את לימודיו ב-MIT. לפרנסתו עבד באגף האבטחה של ההגנה ושימש מאבטח של עזר ויצמן ומשה שרת בעת שהייתם בארצות הברית. כמו כן פגש את טדי קולק שניסה לגייס טייסים יהודים למלחמת העצמאות, קולק שלח את מקלף לקורס טיס מחתרתי בבייקרספילד, קליפורניה. מקלף התקבל לקורס, עזב את לימודיו והחל באימונים. בקורס, בו השתתפה גם זהרה לביטוב הכיר את אשתו, שרה גוברמן. הקורס המזורז הסתיים ביוני 1948 ובני הזוג הוצבו בטייסת א'.
טייס חיל האוויר
מקלף וגולדנברג נלקחו לכלא עבאסיה שבפאתי קהיר, שם פגשו בשבויי ניצנים. לאחר מכות ועינויים מונה מקלף למפקד שבויי צה"ל במצרים במלחמת העצמאות במחנה. במסגרת ההתארגנות הנחה מקלף את השבויים לספק דיסאינפורמציה המאדירה את צה"ל והעביר מכתב מוצפן לגורמים ישראלים, בעקבותיו זכו השבויים לביקור של משקיפי או"ם ואנשי הצלב האדום. הסעיף התשיעי בהסכם רודוס שסיים את מלחמת העצמאות מול הצד המצרי בפברואר 1949 היה שחרור השבויים. טקס חילופי השבויים התקיים ב-7 במרץ במחסום ארז. לאחר שכל משפחות השבויים האחרים נטלו את בני משפחותיהם המשיך מקלף לבסיסו מבלי שיידע את בני משפחתו. לאחר שלושה ימים נסע עם רעייתו במשלחת חיל האוויר לניו יורק, בפקודת מפקח החיל, אהרן רמז, וזאת ללא כל טיפול פיזי או נפשי.
מסלול מקצועי
עם שובו לישראל התמנה לראש ענף אלקטרוניקה בחיל האוויר ופיתח את תחומי האוויוניקה, המכ"ם והלוחמה האלקטרונית, תוך דגש על מחקר ופיתוח, חשיבה יצירתית ומענה טכני לאתגרים מבצעיים. הוא סיים את השירות הצבאי ב-1964 כקצין אלקטרוניקה ראשי של חיל האוויר בדרגת סגן-אלוף.
עוד בשנות החמישים פנה במכתב לדוד בן-גוריון בו טען שעל מדינת ישראל לייצר את כל הציוד האלקטרוני המבצעי שלה בכוחות עצמה. עם שיחרורו מצה"ך פנה להקמת חברת-בת של התעשייה האווירית לפיתוח מכ"ם אווירי וימי וציוד אלקטרוני מבצעי ומודיעיני. החברה, אלתא מערכות, פעלה בתחילה בלוד ולאחר מכן באשדוד. מקלף ניהל את החברה עד 1975.
במסגרת ניהולו הניח מקלף את היסודות לחברות ההיי טק שצמחו דור אחד לאחר מכן, ובהם דגש על כוח אדם איכותי, עידוד חדשנות, מקוריות ויצירתיות וערכים כגון תעוזה, דבקות במטרה, אחריות אישית, רוח צוות וגאוות יחידה. הוא היה הראשון שהנהיג שבוע עבודה בן חמישה ימים.
1906 בארצות הברית
1906 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 130 שנה מיום היווסדה.
טיסה 604 של פלאש איירליינס
טיסה 604 של פלאש איירליינס הייתה טיסת נוסעים מסחרית שהייתה מעורבת בתאונה אווירית קטלנית במצרים ב-3 בינואר 2004. המטוס שנשא את הטיסה, מדגם בואינג 737-300, התרסק לתוך מימי הים האדום דקות לאחר שהמריא מנמל התעופה שארם א-שייח' בסיני. בתאונה נספו כל יושבי המטוס - 135 נוסעים ו-13 אנשי צוות. הייתה זו התאונה הקטלנית ביותר של טיסה מסחרית שאירעה במצרים עד להתרסקות של טיסה 9268 של מטרוג'ט בשנת 2015.
ממצאי חקירת התאונה שנויים במחלוקת, כאשר חוקרי התאונה ממדינות שונות נותרו חלוקים ביניהם ביחס לגורם לה.
התאונה
המטוס שהיה מעורב בתאונה היה בן 12 שנים ושירת אצל שתי חברות אחרות קודם לפלאש איירליינס. הוא המריא משארם א-שייח' בשעה 04:42 לפי השעון המקומי, בטיסת שכר שפניה לנמל התעופה שארל דה גול בפריז עם חניית ביניים מתוכננת בקהיר. קברניט המטוס היה טייס מנוסה בשם חאדר עבדולה, בעל ניסיון של 7,000 שעות טיסה, ששירת בעבר בהצטיינות בחיל האוויר המצרי. טייס המשנה היה עמאר שאפי. עמם בתא הטייס נמצא טייס מתלמד בחברת פלאש איירליינס (עם ניסיון בהטסת מטוסי נוסעים) בשם אשרף עבדאלחמיד.
לאחר ההמראה, שבמהלכה אחז הקברניט בהגאים, היה על המטוס לנסוק ולבצע פנייה שמאלה על מנת להיכנס למסדרון האווירי שיוליך אותו לקהיר, אך הוא החל לנטות סביב צירו תוך הנמכת הכנף הימנית עד כדי 40 מעלות. כשהגיע המטוס לגובה של 1,660 מטרים הגיעה הנטייה לכדי 50 מעלות, ואז הזהיר טייס המשנה את הקברניט (על פי הקלטת הקולות מתא הטייס) כי המטוס נטוי יתר על המידה ("Overbank"). כעת נטה גם חרטום המטוס כלפי מטה והוא החל לצלול. בהגיעו לגובה של 1,060 מטרים הגיעה הנטייה לימין לכדי 111 מעלות. הטייס המתלמד צעק לקברניט להחזיר לידיו את השליטה במטוס, וניתוח הקלטת נתוני הטיסה הראה שהקברניט החל להשתלט על המטוס, אך המהירות גברה וכשלוש דקות לאחר ההמראה פגע המטוס במים כ-15 קילומטרים מדרום לשדה התעופה. בעת הפגיעה היה המטוס נטוי על צירו בשיעור של 24 מעלות וחרטומו היה נטוי כלפי מטה ב-24 מעלות, במהירות של 770 קילומטרים לשעה ובתאוצה של 3.9 ג'י. עקב הפגיעה במים התפרק המטוס וכל יושביו נספו.
חקירת התאונה
התאונה נחקרה על ידי המשרד לתעופה אזרחית של מצרים, שהסתייע במועצה הלאומית לבטיחות בתעבורה של ארצות הברית, וכן נחקרה על ידי המשרד לחקר וניתוח ביטחון התעופה האזרחית של צרפת. בתחילה חשדו החוקרים שהמטוס התרסק עקב מעשה טרור, אך אפשרות זו הוסרה מעל הפרק לאחר שהתברר (על פי גודל שדה השרידים של המטוס) שהמטוס פגע במים כשהוא שלם.
חוקרי התאונה מן המדינות השונות לא הגיעו להסכמה אודות הגורם לה. החוקרים מארצות הברית ומצרפת טענו שהגורם לתאונה היה אובדן התמצאות מרחבי של הקברניט, שבעקבותיו הוא לא הבחין במצב שאליו נקלע המטוס ולא פעל לתקן אותו עד אשר כבר היה מאוחר מדי לכך. הם קבעו שטייס המשנה לא הזהיר בתחילה את הקברניט על המצב בו נמצא המטוס כי חשש לחלוק על טייס בכיר ומנוסה ממנו. הם גם קבעו ששני הטייסים לא היו מאומנים דיים. החוקרים המצריים התנגדו למסקנות אלו וייחסו את קרות התאונה לתקלות טכניות במטוס. הם טענו כי אילו היו בעיות באופן בו הטיס הקברניט את המטוס היה מעיר על כך הטייס המתלמד, שהיה מנוסה יותר מטייס המשנה.
טוקניזם
טוקניזם (Tokenism) הוא הכללה סמלית בלבד של נציגי קבוצות מיעוט, לא מתוך כוונה לתת להן הזדמנות שווה, אלא מתוך כוונה להסתיר את המציאות וליצור מצג שווא של שוויון בתוך מקום עבודה או בהקשר אחר, בעיקר על מנת שלא להיות מואשמים כמקדמים של אפליה.
טיסה 604 של פלאש איירליינס
חקירת התאונה
חודשיים לאחר התאונה נכנסה חברת פלאש איירליינס להליכי פירוק.
טוקניזם
בפוליטיקה
בפוליטיקה, האשמות בדבר טוקניזם עלולות לעלות כאשר מפלגה פוליטית מסוימת בוחרת מועמד/ת מסוים/ת מקבוצות באוכלוסייה שאין להן ייצוג נאות בחברה, כגון נשים או אנשים מקבוצות מיעוט מסוימות, בבחירות המקומיות בהן אין לאותה המפלגה סיכוי לזכות ברוב הקולות, כאשר המפלגה לא עושה מאמץ אמיתי לוודא שלאותו/ה המועמד/ת תהיה הזדמנות שווה להתמודד בבחירות היותר קריטיות או בבחירות בהן מרבית הסיכויים הם שהמועמד מטעם המפלגה צפוי לזכות בבחירות. בבחירות המקומיות או הארציות בהן המועמד מטעם המפלגה צפוי לזכות בבחירות לרוב המפלגה תבחר במקום זאת מועמד אשר משתייך לקבוצת האוכלוסייה הדומיננטית בחברה.
טיסה 604 של פלאש איירליינס
חקירת התאונה
אנדרטה לנספים בתאונה הוקמה בשארם א-שייח'.
טוקניזם
בפוליטיקה
התוצאה הסופית של גישה זו היא שרשימת המועמדים של המפלגה מספקת רק מראית עין של גיוון ושוויון, בעוד שבפועל המועמדים אשר משתייכים לקבוצת הרוב בחברה נותרים מיוצגים יתר על המידה בהנהגה של אותן המפלגות לאחר הבחירות - ובשל כך בפועל אין התקדמות מהותית להכללה גדולה יותר של קבוצות באוכלוסייה להן אין ייצוג נאות בחברה ובפוליטיקה.
טיסה 604 של פלאש איירליינס
חקירת התאונה
לתאונה הוקדש פרק מתוך סדרת הדרמה התיעודית תעופה בחקירה.
טוקניזם
בסיפורת
בסיפורת טוקניזם מתקיים כאשר נוהגים לשלב דמות מסוימת אשר שונה מהנורמה המקובלת באותה החברה. דמות מסוג זה לרוב תהיה ממוצא אתני אחר (כלומר אדם ממוצא שחור, היספני או אסיאתי), אדם מדת אחרת, אדם עם נטייה מינית אחרת (בדרך כלל הומוסקסואל או לסבית) או אדם ממגדר אחר (בדרך כלל דמות נשית בחבורה שכוללת בעיקר גברים). דמויות אלו הן בדרך כלל דמויות רקע, ובשל כך לרוב אינן מגלמות תפקיד מרכזי בעלילת הסיפור.
טוקניזם במדיה
הטוקניזם מופיע בסוגי מדיה רבים, מהופעות בטלוויזיה של דמויות אמיתיות או בדיוניות ועד דמויות קומיקס. הטוקניזם במדיה נתפס לרוב בצורה שלילית על ידי קהילות המיעוט וכניסיון להציג את הקהילות בדרך רדודה או מוחצנת מדי, ובכך מונע הטוקניזם גיוון אמיתי.
דמות הטוקן במדיה לרוב מובאת כדמות המחליפה דמות "לבנה" ולא כדמות מקורית ואורגנית בתוך הסיפור עצמו. סיפור הרקע והתנהגות הדמות לא עמוקות ומספיקות בשביל להציג את המיוחדות של הדמות ותרבות המיעוט שהיא מייצגת..
אנשים ממוצא אתני שונה מוצגים כדמות ראשית בסיפורים אלו במטרה לקדם את האידאולוגיה הניאו-ליברלית הגורסת ש"אם הוא יכול לעשות את זה אז גם אתה יכול", וממעיטה בקיומם של מכשולים חברתיים בדרך להשגת המטרה.
בתוכנית "סאות' פארק", הדמות טולקין "טוקן" בלאק מהווה פרודיה לסטריאוטיפים של שחורים ובני קבוצות מיעוט אחרים בחברה האמריקנית אשר מופיעות בסדרות טלוויזיה. דמות זו היא אחת מהתושבים העשירים ביותר בסאות' פארק. שמו בתרגום חופשי מאנגלית הוא "השחור הסמלי".
אריק הניג
אריק הניג (1 באפריל 1947 – 20 באוקטובר 2019) היה מפיק טלוויזיה ואיש תקשורת ישראלי. הניג היה נציג ליגת ה-NBA בישראל, ונחשב למי שהחדיר את הכדורסל האמריקני לתרבות הישראלית. הניג היה בעל טור קבוע באתר ynet ובמעריב וכתב טורים שעסקו בעיקר בספורט. בנוסף, חלק טור קבוע עם גלעד שליט בעיתון "ידיעות אחרונות", וכתב טורים באתר Mako בתחום התרבות.
קריירה
ב־1990 העניק לו שטרן זיכיון בלעדי בישראל לשידורי ה־NBA, לאחר שהניג מתח ביקורת על הדרך בה משודרים השידורים בארץ. בשנת 2017 אמר אדם סילבר הקומשינר של ליגת ה-NBA: "ללא אריק הניג, לא היה NBA בישראל".
הניג יצר סרטים דוקומנטריים, ובהם "הגביע הקדוש" שתיעד את מסעה של קבוצת הכדורסל מכבי תל אביב למשחק הפיינל פור בעונת 1999/2000 בפיב"א יורוליג בסלוניקי ו"החבר'ה הגדולים" שעסק בליגת ה-NBA. הוא הפיק וביים את הסרט "רבין-פרס: הכל אישי" אודות מערכת היחסים הסבוכה בין יצחק רבין לשמעון פרס ששודר ב-2007 בערוץ 2.
הניג הפיק יחד עם אבי ניר את התוכנית "מונית הכסף" בהנחיית עידו רוזנבלום ששודרה בקשת 12. הניג רכש את הזכויות לתוכנית לאחר שנתקל בה בצפייה בערוץ דיסקברי. ב-2003 הפיק לערוץ 10 תוכנית בידור בכיכובה של שרה'לה שרון. הוא הפיק באמצעות חברת הפקות שלו (אריק הניג הפקות) את הסדרה הקומית שחקן זר שעלתה לשידור ב-15 ביוני 2015, בשידורי קשת בערוץ 2.
הניג כתב את הספר הביוגרפי, "פואד – כנגד כל הסיכויים", אודות חייו של בנימין בן אליעזר, שיצא לאור בשנת 2005 בהוצאת ידיעות ספרים.
חייו האישיים ומותו
ב־1984 התגורר בשיקגו עם חברתו הילרי. הניג היה נשוי למיה בלנקה, להם ילדה אחת.
הניג נפטר באוקטובר 2019, שבוע לאחר שלקה באירוע לבבי, בבית החולים איכילוב בתל אביב בו שהה תקופה ארוכה בשל מחלה קשה. הוא הובא למנוחת בבית העלמין בחולון.
יחסי צרפת–רומניה
היחסים בין הרפובליקה הצרפתית לבין רומניה כוננו בשנת 1880 כאשר נציגויות הדדיות נפתחו, עם הקמת רומניה ועצמאותה היחסים בין צרפת לרומניה היו קודרים יחסית מעצם היותה של רומניה בעלת ברית של האימפריה הרוסית.
שתי המדינות חברות מלאות בנאט"ו ורומניה חברה בלה פרנקופוני משנת 1993.
אנפית גמדית אמריקאית
אנפית גמדית אמריקאית (שם מדעי: Ixobrychus exilis) היא מין של עוף מים ממשפחת האנפתיים ומהסוג אנפית החי ביבשת-על אמריקה במגוון אזורים מדרום קנדה עד לצפון ארגנטינה והיא מבין האנפות הקטנות ביותר בעולם.
אורכה של אנפית זו לא עולה על 28 עד 36 סנטימטרים, משקל ממוצע של 51 עד 102 גרם (מה שהופך אותה ככל הנראה לקלה במשקלה מהאנפות) ומוטת כנפיים של 41 עד 46 סנטימטרים. צבע נוצותיה חום בהיר לאורך הגב והכנפיים, עם חלק עליון שחור-לבן בכנפיים והבטן והחזה לבנים עם פסים חומים לאורכם. הראש והצוואר קצרים ורחבים בצבע כתום עמוק וכיפת הראש שחורה. העיניים צהובות והמקור צהוב עם חלק עליון שחור. הזכרים והנקבות דומים במראם, אך לזכר ישנו גוון ירקרק-שחור על הגב וכיפת הראש, אשר צבעו חום אצל הנקבות.
האנפהית מתבודדת יחסית ופעילה בשעות היום. היא מצויה סביב צמחייה סבוכה בביצות, גדות נהרות ולעיתים גם בחופים הצפוניים של תפוצתה. חלק מהאוכלוסיות נודדות דרומה כדי להימלט מהחורף הקר, והן מתרבות במשך מרבית השנה סמוך לצמחייה נמוכה כמו קנים. האנפית מטילה 4 או 5 ביצים, אף שיכולה להטיל לעיתים גם 2 עד 7 ביצים.
יהודית גריסרו
יהודית גְרִיסָרוֹ (נולדה ב-1962), תת-אלוף במילואים, הייתה יועצת הרמטכ"ל לענייני נשים בין ספטמבר 2006 - יוני 2009.
ביוגרפיה
גריסרו ילידת קריית שמונה והתגוררה במקום עד גיוסה לצה"ל. היא התגייסה לצה"ל בשנת 1981 ואת רוב שירותה עשתה בחיל האוויר. היא החלה שירותה בקורס חשמלאות מטוסים, אשר נפתח בפני נשים בצה"ל ביוזמת קצינת ח"ן ראשית אל"ם דליה רז. כחשמלאית מטוסים הוצבה בטייסת מסוקים בטרם יצאה לקורס קצינות בבה"ד 12. כקצינה שירתה במגוון תפקידי מנהלה וכוח אדם. היא הייתה שלישת טייסת, קצינת ניהול וקצינת ח"ן. כקצינה בכירה הייתה מפקדת טייסת מנהלה בבסיסים רמת דוד ותל נוף, האשה הראשונה בתפקיד זה בחיל האוויר. היא שימשה ראש מחלקת תכנון ומקורות במטה חיל–האוויר. טרם מינויה ליוהל"ן שירתה כראש מחלקת הסגל באגף כוח האדם במטכ"ל, בדרגת אל"ם. בשנת 2005 הייתה שופטת בהרכב בית הדין הצבאי המיוחד, בראשות השופט אמנון סטרשנוב, אשר הרשיע את אל"ם עאטף זאהר בבעילה תוך ניצול מרות. בחודש ספטמבר 2006 מונתה על ידי הרמטכ"ל דן חלוץ ליועצת הרמטכ"ל לענייני נשים. היא המשיכה בתפקידה זה אף תחת פיקודו של הרמטכ"ל גבי אשכנזי עד שחרורה מצה"ל.
במסגרת תפקידה כיוהל"ן הבליטה את המאבק בהטרדה מינית בצה"ל והשוואת זכויות חיילים וחיילות במהלך השירות. לאחר שחרורה מצה"ל התמנתה לראש אגף השירות בטיסה בחברת אל על, בחודש נובמבר 2010 מונתה למנהלת חטיבת השירות בחברה. ב-2017 מונתה לסמנכ"ל משאבי אנוש ומינהל ובסוף שנת 2022 סיימה את עבודה בחברה.
The Nightmare Before Christmas (פסקול)
The Nightmare Before Christmas הוא פסקול הסרט הסיוט שלפני חג המולד. הפסקול, שיצא לאור לראשונה ב-12 באוקטובר 1993 דרך חברת התקליטים וולט דיסני רקורדס, היה לפסקול ה-15 של המלחין האמריקאי דני אלפמן. הפסקול הועמד לפרס גלובוס הזהב לפסקול המקורי הטוב ביותר בשנת 1993, ודורג בשנת 2019 במקום ה-52 במצעד האלבומים האמריקאים בילבורד 200.
הפסקול יצא במהדורה מחודשת בשנת 2006, עקב הוצאתו המחודשת של הסרט בתלת מימד, יחד עם דיסק נוסף הכולל גרסאות כיסוי של חמישה משירי הפסקול המקורי המבוצעים על ידי פול אאוט בוי, פאניק! אט דה דיסקו, מרילין מנסון, פיונה אפל ו-She Wants Revenge, וארבע רצועות דמו.
טוקיו וייס (סדרת טלוויזיה)
טוקיו וייס (באנגלית: Tokyo Vice) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית מסוגת דרמת פשע שעלתה לשידור ב-7 באפריל 2022 ברשת HBO Max, והיא מבוססת על סיפור אמיתי שיצא כספר בשם זהה משנת 2009 מאת ג'ייק אדלשטיין. מככבים בסדרה אנסל אלגורט, קן ואטאנבה ורייצ'ל קלר.
בחודש יוני 2022, חודשה הסדרה לעונה שנייה.
תקציר עלילת הסדרה
העיתונאי האמריקאי ג'ייק אדלשטיין, עובר בסוף שנות התשעים, לטוקיו כדי לדווח על שחיתויות במשטרת טוקיו.
הפקה
הפרויקט הוקם בתחילה כסרט בשנת 2013, כשדניאל רדקליף נשקל לתפקיד אדלשטיין. אנתוני מנדלר היה אמור לביים והפיתוח התקדם מספיק למקום בו נקבעה תחילת הפקה באמצע 2014.
ביוני 2019, הפרויקט אורגן מחדש כסדרת טלוויזיה, בת 10 פרקים שמיועד, לשירות הסטרימינג של WarnerMedia, HBO Max. אנסל אלגורט לוהק לתפקיד הראשי כשהוא גם מפיק שותף עם ג'ייטי רוג'רס כתסריטאי ודסטין דניאל קרטון כבמאי הסדרה. בספטמבר הצטרף קן ווטנבה לצוות השחקנים.
באוקטובר נשכר מייקל מאן לביים את פרק הפיילוט לסדרה. מאן גם הפיק את הסדרה. בפברואר 2020 לוהקו אודסה יאנג ואלה רמפף. במרץ הוכרז כי רינקו קיקוצ'י הצטרפה וכי הצילומים החלו חודש קודם לכן בטוקיו. עם זאת בעקבות מגפת הקורונה ביפן הצילומים נעצרו והתחדשו באמצע נובמבר 2020, תוך תכנון להשלימם עד 4 ביוני 2021.
רבקה (סרט, 2020)
רבקה (באנגלית: Rebecca) הוא סרט מותחן גותי-רומנטי בריטי שבוים על ידי הבמאי בן ויטלי עם תסריט מאת ג'יין גולדמן, ג'ו שברנל ואנה ווטרהאוס. הסרט מבוסס על הרומן הגותי משנת 1938 באותו השם שנכתב על ידי הסופרת דפנה דה מוריאה, וכמו כן מהווה עיבוד מחודש לסרטו של אלפרד היצ'קוק, משנת 1940, "רבקה". בסרט מככבים לילי ג'יימס, ארמי האמר, קריסטין סקוט-תומאס, טום גודמן-היל, קילי הוז, סם ריילי ואן דאוד
הסרט עלה לשידור ב-21 באוקטובר 2020 בשירות הזרמת המדיה של נטפליקס.
תקציר העלילה
אחרי רומן סוער במונטה קרלו עם האלמן האריסטוקרטי והנאה, מקסים דה וינטר, כלה צעירה וטרייה מגיעה למנדרלי, האחוזה המשפחתית של בעלה הטרי הנמצאת באזור חוף אנגלי נטוש ומלא סחפים. נאיבית וחסרת ניסיון, הכלה הטרייה מתחילה להתרגל לשגרת חייה החדשים, אך מוצאת את עצמה נאבקת בצל אשתו הראשונה והמתה של בעלה, רבקה האלגנטית והמסתורית, שמורשתה הרדופה נשמרת בחיים על ידי מנהלת משק הבית המרושעת של אחוזת מנדרלי, גברת דנברס.
הפקה
הפקת הסרט הוכרזה לראשונה בנובמבר 2018, תחת ההכרזה כי השחקנים לילי ג'יימס וארמי האמר לוהקו לתפקידים הראשיים של הסרט, שיבוים על ידי הבמאי בן ויטלי ויופץ על ידי נטפליקס. במאי 2019, קריסטין סקוט-תומאס, קילי הוז, אן דאוד, סם ריילי ובן קרומפטון לוהקו לצוות השחקנים של הסרט.
צילומים
צילומי הסרט החלו ב-3 ביוני 2019. אחוזת קרנבורן בדורסט שימשה כסט לצילומים שנערכו ביולי 2019. בסוף יולי 2019, הצילומים התרחשו באזור הארטלנד קוואי שבדבון בסוף יולי 2019.
מפרץ האהבה
מפרץ האהבה הייתה תוכנית מציאות ישראלית שמבוססת על תוכנית המציאות האמריקאית "Paradise Hotel". בתוכנית התמודדו 11 צעירים במשימות אתגריות במטרה למצוא אהבה. העונה הראשונה והיחידה שודרה בערוץ 2.
התוכנית עלתה לשידור כמתוכנן ב-4 בספטמבר עם החומר שצולם עד אז. ולאחר מספר ימים צילומי הסדרה עברו לטורקיה. תוכנית הגמר שודרה ב-4 בדצמבר.
במהלך שידור התוכנית הושקה באתר רשת תוכנית נלווית "מי פנוי במפרץ".
המתמודדים
בתוכנית התמודדו המתמודדים הבאים (לפי סדר הדחתם):
קישורים חיצוניים
ביקורות
סגנון כתיבה
סגנון כתיבה הוא מושג בספרות מחקרית, המתייחס לאופן הביטוי או ההבעה המאפיין את פרט, את התקופה, את האומה וכו'.
סגנון הכתיבה מותאם למטרת הכתיבה, והוא נתון לשיקול דעתו של הכותב המיומן. סגנון כתיבה איננו קשור לדקדוק כי הדקדוק מגדיר מהי כתיבה נכונה ואילו הסגנון – מהי כתיבה טובה: איך לכתוב באופן מכובד ומיוחד, שמשלב צורה עם בהירות מחשבה ושמשיג את מטרות הכתיבה בצורה הטובה ביותר.
סוגי סגנונות כתיבה
הסגנון האישי של הכותב משקף את אישיותו, את קולו הייחודי, ואת השיטה שלו להתקרב לקהל ולקוראים כדי לממש את מטרות הכתיבה. אין סגנון אחד שהוא 'הסגנון הנכון'. אותו סגנון עשוי להיות לטעמו של קורא אחד ולא לטעמו של אחר; במקרה אחד להתאים ולא באחר; להיות נפוץ ומוערך בתקופה אחת, אך לא באחרת. סגנון משקף את הזמן, המקום, ההקשר ויותר מכל – את הכותב ואת הבחירות הלשוניות שלו בעת יצירת הטקסט.
סגנון כתיבה מסביר - מידעי
סגנון כתיבה מידעי הוא קטגוריה כללית שכוללת את כל הסוגים של המאמרים (למעט מאמרים משכנעים) והיא אחת מסגנונות הכתיבה הנפוצים. סגנון הכתיבה הזה בדרך כלל מתמקד בנושא מסוים, והוא אמנם לא כולל את הדעה של הכותב, אבל מתמקד בעובדות מקובלות בקשר לנושא, כולל סטטיסטיקות או ראיות אחרות. הסגנון הזה של כתיבה משמש בדרך כלל לכתיבה של ספרי לימוד או טקסט הוראה ומאמרים. כשלעצמו, המאמרים והטקסטים האלו עוקבים אחרי סדר פעולות מאורגן והגיוני. בתוך סגנון זה ישנם מספר תת-סגנונות מקובלים, כמו למשל סגנון ה-APA.
סגנון כתיבה מידעי הוא לרוב יותר רשמי מסגנונות כתיבה אחרים, לכן בדרך כלל איננו כתוב בשפה יום יומית או בסלנג. סגנון הכתיבה הזה לעולם אינו אמור לכלול את הדעות האישיות של הכותב.
סגנון כתיבה משכנע
המטרה העיקרית של כתיבה משכנעת היא לשכנע. בדומה לסגנון כתיבה מידעי, כתיבה משכנעת בדרך כלל מופיעה במאמרים. הסגנון הזה גם מסתמך על פרטים ודוגמאות לתמיכה בנושא שעליו מדברים אבל עם זאת כתיבה משכנעת לא מסתמכת במידה רבה על עובדות; הכותב משתמש בעובדות אבל לעיתים הוא מספר רק חלק מה"אמת" או משתמש רק בעובדות שהוא צריך תוך כדי התעלמות מעובדות נוספות מנוגדות למה שכתב. בטקסט של כתיבה משכנעת, הכותב בדרך כלל מביע דעה ומנסה לשכנע את הקהל לעשות משהו או להסכים עם נקודת המבט שלו. הדעה חייבת להיות ברורה ותמציתית, אבל בנוסף הדוגמאות יכולות להיות קצת יותר תקיפות ודרמטיות כדי לעזור לשכנע את הקורא. הרבה פעמים הכותבים מגזימים בפרטים שלהם כדי להשפיע על הקורא בדרך יותר רגשית מאשר בטקסט שנכתב בסגנון כתיבה מידעי.
סגנון כתיבה תיאורי
כתיבה מתארת היא בדרך כלל נמצאת בסיפורים בדיוניים, והקהל שקורא טקסטים מהסוג הזה בדרך כלל קורא אותם בשביל ההנאה, אבל לא רק, אפשרויות נוספות הן: זכרונות, דיווחים ממקור ראשון על אירועים, או מדריכי טיולים. כשכותב משתמש בסגנון כתיבה תיאורי, הוא מצייר תמונה על בן אדם, מקום או חפץ באמצעות מילים. הכותב יכול להשתמש במטאפורות או כלים אחרים בספרות בשביל להמחיש בתיאור את הרושם שלו דרך חמשת החושים (טעם, ריח, ראייה, מישוש, שמיעה). בכתיבה תיאורית הכותב לא מנסה לשכנע את הקהל בקשר לשום דבר או להסביר את ההתרחשות - רק לתאר את הדברים איך שהם, גם אם הם לא מציאותיים.
סגנון כתיבה סיפורי - נרטיב
המטרה העיקרית של כתיבת נרטיב היא לספר סיפור. בדומה לכתיבה תיאורית, גם הקהל שקורא טקסטים שנכתבים בסגנון סיפורי בדרך כלל קורא לשם ההנאה. הכותב מייצר דמויות שונות ומספר לקהל מה קורה להן, לעיתים מנקודת המבט של אחת הדמויות. הוא מנסה לבנות ולהעביר סיפור, שנבנה בעזרת דמויות, קונפליקט, ורקע. בסגנון זה, הכותב פשוט עונה על השאלה: "מה היה קורה אילו?".
נקודות המפתח לכתיבה סיפורית היא לספר סיפור או לתאר אירוע; להשתמש בדיאלוגים; לפתח התחלה ברורה והגיונית, ליצור תפנית בעלילה וסיום מעניין; לכתוב על מצבים או פעולות, ומשברים הנפתרים בסופו של דבר.
Vignale Gamine
Vignale Gamine היא מכונית רודסטר, מתוצרת יצרנית גופי הרכב האיטלקית Vignale אשר יוצרה בין השנים 1967–1971 באיטליה.
מפעל היצרן "Vignale" מוקם בטורינו. העיצוב החיצוני של דגמי "Vignale Gamine" דמה מאוד לעיצוב דגמי פיאט 508 באלילה ספיידר. יוצרו כ-300 יחידות שהיה הרבה מתחת לציפיות. בעקבות הכישלון המסחרי החברה נכנסה לחובות ונמכרה לחברת "דה טומאזו".
"Vignale Gamine"
המכונית הייתה ל-2 נוסעים.. בחלק האחורי של המכונית היה מותקן מנוע פיאט 500. עם קירור אוויר.
המכונית הייתה הנעה עם אחורית ותיבת הילוכים ידנית בעלת 4 מצבים. תמורת תשלום נוסף היה ניתן לקבל מכונית עם גג.
1905 בארצות הברית
1905 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 129 שנה מיום היווסדה.
Winter Wonderland
Winter Wonderland (בעברית: ארץ הפלאות החורפית) הוא שיר שנכתב בשנת 1934 על ידי פליקס ברנרד וכותב המילים ריצ'רד ברנהרד סמית'. בשל הנושא העונתי שלו, הוא נחשב לעיתים קרובות כשיר חג מולד בחצי הכדור הצפוני. מאז הקלטתו המקורית של השיר על ידי ריצ'רד הימבר, הוא בוצע מחדש על ידי למעלה מ-200 אמנים שונים.
מילות השיר עוסקות ברומן של זוג בעונת החורף. גרסה מאוחרת יותר של השיר (שיצאה לאור בשנת 1947) כללה "מילים המתאימות לילדים". איש השלג שהוזכר בגשר השיר הוסב מכומר לליצן קרקס, וההבטחות שהזוג הבטיח בבית האחרון הוחלפו במילים על השתובבות. זמרים כמו ג'וני מאטיס חיברו בין שתי הגרסאות לשיר, והעניקו לו בית ופזמון נוסף.
Gone (שיר של רוזה)
Gone הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הדרום קוריאנית רוזה, מתוך אלבום הסינגל הראשון שלה, -R-. השיר יצא לאור ב-5 באפריל 2021, על ידי חברות התקליטים אינטרסקופ רקורדס ו-YG אנטרטיינמנט, כסינגל השני מתוך אלבום הסינגל.
השיר הגיע למקום ה-29 במצעד הבילבורד גלובל 200.
רקע וכתיבה
ב -30 בדצמבר 2020, בריאיון לאמצעי התקשורת הדרום קוריאני Osen, חשפה רוזה כי הצילומים לקליפ הבכורה שלה יתחילו באמצע ינואר 2021. ב -25 בינואר 2021 הועלה טיזר באורך 33 שניות שכותרתו "בקרוב" לערוץ היוטיוב הרשמי של בלאקפינק ובו רוזה שרה קטע מרצועה לא ידועה. בהמשך, נודע כי שמה של הרצועה הוא "Gone".
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-85 מיליון השמעות.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-4 באפריל 2021 והועלה לערוץ היוטיוב הרשמי של בלאקפינק. ב-27 במרץ 2021, הזמרת אישרה במהלך שידור חי באינסטגרם שלה כי הקליפ הרשמי "Gone" ייצא "בקרוב מאוד". ב-31 במרץ הודיעה רוזה באמצעות חשבונות המדיה החברתית שלה כי הקליפ ייצא בעוד חמישה ימים.
קורליין
{{פירושונים|* קורליין (אופרה)
ראו גם
Coraline – שיר של הלהקה האיטלקית מונסקין }}
יחיאל מיכל לייטר
הרב יחיאל מיכל לייטר (י' באדר ב' ה'תרכ"ד – כ"ב בשבט ה'תרצ"ג; 1864 – 1933) היה רבה של שבגליציה (ליד זלוטשוב), ולאחר מכן רב קהילת "מחזיקי הדת זלוטשוב" בניו יורק. מחבר שו"ת "דרכי שלום".
ביוגרפיה
נולד בבוברקה בי' באדר ב' ה'תרכ"ד (1864) לאביו ר' שלום, שהיה דיין ומו"צ בעיר, ולאמו מלכה דבורה. בילדותו התייתם משני הוריו וגדל בחסות אחיו הבכור, הרב דוד דוב לייטא, שהיה אב בית הדין של (נפ' ה'תרס"ב, 1911), תחילה בברז'אן ובהמשך בזבלוב. בנעוריו, לצד חברו הרב יעקב גלר, הוציא לאור חיבור בשם "מזכרת אהבה". נסמך להוראה על ידי המהרש"ם, הרב יעקב יצחק יוטס (יוטש) מלבוב, הרב חיים שמחה ויטלס מבוברקה ועוד.
בעקבות המלחמה הוא ברח לווינה והתמנה לרב קהילת בני גליציה בעיר, ועסק בשיקום הקהילות. בשנת ה'תר"פ (1920) שימש כנציג "אגודת הרבנים" לוועידת אגודת ישראל שהתקיימה בציריך שבשווייץ.
בעקבות המלחמה וצרותיה היגרו רבים מבני קהילתו בדוניוב לארצות הברית, ובשנת ה'תרפ"א (1921) ביקשו ממנו לחבור אליהם ולשמש כרבם. הרב לייטר נענה לבקשתם והחל לשמש כרב קהילת "מחזיקי הדת" שכללה מהגרים מזלוטשוב ועוד בניו יורק. כן שימש כרב בית כנסת של חסידי הוסיאטין וסדיגורה. בניו יורק התיידד עם הרב אברהם אהרון יודלוביץ', נשיא "אגודת רבנים ומטיפים", ונבחר לסגן נשיא האגודה. נודע במיוחד בשל בקיאותו יוצאת הדופן במסכתות סדר נשים.
הרב לייטר נפטר בניו יורק בכ"ב בשבט ה'תרצ"ג (1933), ונקבר בבית העלמין הר ציון בקווינס.
חיים אישיים
אחיו הרב ישראל לייטר היה רב באירופה ואחר כך בניו יורק. מרבני תנועת המזרחי.
נישא לצביה (נפטרה בי"ב באדר ה'תרנ"ב, 1882, בלידת בנו נתן נטע), ובהמשך נישא בשנית לברכה, בתו של הרב ראובן דוד אפרתי מחוליוב, שנפטרה בניו יורק בחשוון ה'תש"ה (1944). לרב לייטר שבעה ילדים, ביניהם: הרב משה לייטר, אב בית דין של קהילת "אהבת רעים" בניו יורק, עורך ספרו של אביו, מחבר "בשולי גליוני ושאר ספרים", ספרים נוספים ומאמרים רבים, מרבני תנועת המזרחי; הרב יהושע השיל לייטר, אב"ד "ביקור חולים אנשי ספרד" בניו יורק, ומחבר "נחלת יהושע" (נפטר כחודשיים וחצי לפני אביו, ומותו שבר את לב אביו); הרב נתן נטע לייטר, מחבר הספר "רבותינו שבגולה"; בילא ברכה, נישאה לבן דודה הרב מרדכי לייטר.
האגודה הבין-לאומית של רופאים למניעת מלחמה גרעינית
האגודה הבין-לאומית של רופאים למניעת מלחמה גרעינית (באנגלית: International Physicians for the Prevention of Nuclear War – IPPNW) הוא ארגון א-פוליטי המאגד אגודות רפואיות לאומיות ב-63 ארצות, המייצג רופאים, סטודנטים לרפואה, עובדי מקצועות רפואיים אחרים ואנשים השותפים למטרה של יצירת עולם שליו ובטוח החופשי מאיום של מלחמה גרעינית. מטה הארגון שוכן בסומרוויל, מסצ'וסטס, ארצות הברית. ב-1985 הוענק ל-IPPNW פרס נובל לשלום.