cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הכיוון ההפוך
בתוכנית אחרת (2 בינואר 2007), ימים ספורים לאחר הוצאתו להורג של סדאם חוסיין, התעמתו שני אישי ציבור עיראקיים: משעאן אל-ג'בורי, חבר פרלמנט סוני, וסאדק אל-מוסווי (איש ציבור שיעי). אל-ג'בורי הסוני עורר את חמתו של אל-מוסווי השיעי כשביקש מהצופים להצטרף אליו לתפילה לעילוי נשמתו של סדאם חוסיין. בתגובה האשים אל-ג'בורי את אל-מוסווי כי הוא משתף פעולה עם איראן. העימות התלהט, ושני המרואיינים קמו ממקומם והחלו לצעוק זה על זה, מבלי שהמראיין, פייסל אל-קאסם, הצליח להשתלט עליהם. בסופו של דבר עזב אל-מוסווי את האולפן בזעם במהלך השידור. אל-קאסם עצמו מתח בפתיח לתוכנית ביקורת על כך שההוצאה להורג נעשתה במהלך החג עיד אל-אדחא, ואמר שאפילו אריאל שרון לא היה מעז להוציא את סדאם חוסיין להורג בעיתוי כזה.
ברנטון ריקארד
ברנטון ריקארד (באנגלית: Brenton Rickard, נולד ב-19 באוקטובר 1983) הוא שחיין אוסטרלי. אלוף עולם בעל 6 מדליות עולמיות, מהן 2 זהב, שיאן עולם לשעבר במשחה ל-100 מטר חזה ובעל 3 מדליות אולימפיות (2 כסף ו-1 ארד).
הכיוון ההפוך
ב-15 בנובמבר 2016 השתתף בפעם הראשונה יהודי ישראלי בתוכנית, המזרחן ד"ר אדי כהן השתתף בעימות עם סאלח קיראטה איש מקורב לנשיא סוריה בשאר אסד. בעקבות התוכנית התחוללה סערה של ממש ברשתות החברתיות והשאלה אשר נדונה כיצד יהודי (ד"ר אדי כהן) צדק, וכיצד היהודי הגן על הערבים בעוד הערבי מתחמק מהשאלות ומהטבח אשר מבוצע כנגד העם הסורי.
בדצמבר 2017 התעמת המזרחן ד"ר מרדכי קידר בתוכנית עם "עבד אל-רחמן סעיד קוקי" חוקר ואיש דת אסלאמי על הצהרת טראמפ בכך שאמריקה מכירה בירושלים כבירת ישראל.
ברנטון ריקארד
ביוגרפיה
ריקארד נולד בבריזביין, קווינסלנד.
במשחקי חבר העמים שנערכו במלבורן, אוסטרליה בשנת 2006 זכה ריקארד ב-4 מדליות. מדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב (3:34.37 דקות), מדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה (2:12.24 דקות) ומדליות ארד במשחה ל-50 מטר חזה (28.14 שניות) ובמשחה ל-100 מטר חזה (1:01.17 דקות).
באליפות העולם בשחייה שנערכה במלבורן, אוסטרליה בשנת 2007 זכה ריקארד ב-3 מדליות. מדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:34.93 דקות, לפני יפן (3:35.16 דקות) ורוסיה (3:35.51 דקות), מדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:10.99 דקות, אחרי קוסוקה קיטאג'ימה מיפן (2:09.80 דקות) ולפני לוריס פאצ'י מאיטליה 2:11.03 דקות ומדליית ארד במשחה ל-100 מטר חזה 1:00.58 דקות, אחרי ברנדן הנסן מארצות הברית (59.80 שניות) וקיטאג'ימה (59.96 שניות).
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכה ריקארד בשתי מדליות כסף, במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:08.88 דקות, אחרי קיטאג'ימה שקבע שיא אולימפי חדש (2:07.64 דקות) ולפני הוג דובוסק מצרפת (2:08.94 דקות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:30.04 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש (3:29.34 דקות) ולפני יפן (3:31.18 דקות). בנוסף, הוא סיים במקום ה-5 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 59.74 שניות, המנצח במשחה זה היה קיטאג'ימה שקבע שיא עולם חדש (58.91 שניות). בשלב חצי הגמר קבע ריקארד תוצאה של (59.65 שניות).
אלוף ושיאן עולם
באליפות העולם בשחייה שנערכה ברומא, איטליה בשנת 2009 זכה ריקארד בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב במשחה ל-100 מטר חזה בשיא עולם חדש בתוצאה של 58.58 שניות, שיפור לשיאו של קיטאג'ימה שניקבע בבייג'ינג (58.91 שניות), שני דובוסק (58.64 שניות) ושלישי קמרון ואן דר בורג מדרום אפריקה (58.95 שניות) ומדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:28.64 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 3:27.28 דקות וגרמניה (3:28.58 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 26.95 שניות ובמקום חמישי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:08.23 דקות.
באליפות העולם בשחייה שנערכה בשאנגחאי, סין בשנת 2011 זכה ריקארד במדליית כסף במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:32.26 דקות, אחרי ארצות הברית (3:32.06 דקות) ולפני גרמניה (3:32.60 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:00.11 דקות, במקום 13 במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 27.80 שניות ובמקום 21 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:13.51 דקות.
באולימפיאדת לונדון (2012) זכה ריקארד במדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב לאחר ששחה בשלב המוקדמות. נוסף לכך, הוא סיים במקום השישי במשחה 100 מטר חזה בתוצאה 59.87 שניות. באותו הגמר שבר קמרון ואן דר בורג את שיאו העולמי ובמקום שביעי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:09.28 דקות.
באליפות העולם שנערכה בברצלונה שבספרד בשנת 2013 סיים ריקארד במקום 17 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:00.52 דקות ובמקום 20 במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 27.66 שניות.
הכיוון ההפוך
בשנת 2020 אל-קאסם צייץ בטוויטר ציוץ שבו הוא מברך את יוצרי ושחקני סדרה סעודית שדיברו בגילוי לב על אהדתם למדינת ישראל והדגיש שהוא מכבד אותם על עמידתם על העיקרון שמנחה גם אותו: "הכנות היא נחמה".
בשנת 2021 אל-קאסם פרסם ציוץ נוסף בו הציג תמונה של תל אביב וכתב בצורה הומוריסטית:
צ'זארה בורלי-פורטי
צֶ'זָארֶה בּוּרָלִי-פוֹרְטִי (באיטלקית: Cesare Burali-Forti; 23 באוגוסט 1861, ארצו, איטליה - 21 בינואר 1931, טורינו, איטליה) היה מתמטיקאי איטלקי.
קורות חייו
בורלי-פורטי נולד בעיר ארצו ולמד באוניברסיטת פיזה עד 1884. מייד לאחר מכן לימד בבית ספר. בשנת 1887 עבר לטורינו, שם התמנה למורה באקדמיה צבאית. בורלי-פורטי לימד שם גאומטריה פרויקטיבית עד סוף ימי חייו.
בעקבות תמיכתו הנלהבת בשימוש בוקטורים לא הוצעה לו משרת הוראה באוניברסיטה. באותם הימים השימוש בווקטורים עורר התנגדות רבה. לרוע מזלו, דעות אלו היו מקובלות ביותר אצל ועדת הדוקטורט שלו והוא נכשל בקבלת התואר ולא ניסה להשיג אותו שוב.
בין השנים 1893 ועד ל 1894 הוא נתן הרצאות בלתי רשמיות בלוגיקה מתמטית באוניברסיטת טורינו. לאחר הקורס הרצאותיו נאספו לספר ובורלי-פורטי הציג עותק שלו לאקדמיה למדע של טורינו ביוני 1894.
בורלי-פורטי היה לעוזרו של המתמטיקאי ג'וזפה פאנו בטורינו מ-1894 ועד ל-1896. בזמן הזה הוא ניסח את הפרדוקס של בורלי-פורטי אותו הציג בשנת 1897.
הכנס המתמטי הראשון התקיים בציריך מה-9 באוגוסט ועד ל-11 באוגוסט 1897. בורלי-פורטי השתתף בכנס והציג את המאמר The postulates for the geometry of Euclid and of Lobachevsky.
בורלי-פורטי היה מתמטיקאי פורה ופרסם למעלה מ-200 מאמרים, ומלבד זאת התעניין מאוד בהוראת מתמטיקה. הוא הצטרף לאגודת מת'סיס בין השנים 1897–1898.
התמרת לז'נדר
במתמטיקה, ובמקרים מסוימים בפיזיקה, נרצה לעיתים להציג את המידע הקיים בתלות פונקציונלית \ F(x), על ידי המשתנה, במקום לעשות זאת על ידי המשתנה \ x. בניגוד למעבר הישיר המתקבל על ידי החלפת המשתנה \ x בפונקציה \ x(s), ניתן לבצע מעבר, אשר עבור פונקציה של משתנה בודד הוא מוגדר באופן הבא:
(*)
הפונקציה המתקבלת \ G(s) נקראת התמרת לז'נדר (או טרנספורם לז'נדר) של \ F(x) על שם אדריאן-מארי לז'נדר. ניתן לראות את היתרונות של מעבר כזה באופן ברור בתרמודינמיקה, כפי שיפורט בהמשך.
יש לשים לב שאמנם היה אפשר לחשוב שניתן לייצג את המידע ב־\ F באמצעות הביטוי בלבד, אך בכך למעשה מאבדים חלק מהמידע ב־\ F כי \ s מוגדר עד כדי תוספת קבוע ל־\ x. באופן פיזיקלי, כמפורט בהמשך, ההתמרה היא שנותנת את הפונקציה שיכולה לתאר תנאי לשיווי משקל במשתנים החדשים.
ההגדרה של התמרת לז'נדר עבור פונקציה של \ n משתנים היא:
דוגמה חישובית
היות שאופרטור הגזירה מותיר את הפונקציה האקספוננציאלית f(x) = e^x ללא שינוי, התמרת לז'נדר שלה היא הפונקציה: שכן הנגזרת הראשונה של f(x) לפי x (שהיא f(x) עצמה) והנגזרת הראשונה של f^*(s) לפי s (שהיא \ln s ) הן פונקציות הפוכות אחת של השנייה.
ערים בישראל
שיעור האוכלוסייה העירונית בישראל הוא 91%, והוא בין הגבוהים בעולם. נכון לשנת 2023, 74% מתושבי המדינה מתגוררים ב-82 ערים, ו-17% נוספים ביישובים עירוניים אחרים במדינה.
בישראל ניתן לזהות ארבע מטרופולינים עיקריות: מטרופולין תל אביב, בה מתגורר כשליש מאוכלוסיית המדינה; מטרופולין ירושלים, המשתרעת משני צידי הקו הירוק ומתגוררים בה כ-14% מהאוכלוסייה; מטרופולין חיפה, בה מתגוררים כ-9% מהתושבים ומטרופולין באר שבע, הקטנה מבין הארבע, שבה מתגוררים כ-7% מאוכלוסיית המדינה. בסך הכול, בארבע המטרופולינים מתגוררים מעל ל-60% מאוכלוסיית המדינה.
התמרת לז'נדר
התמרת לז'נדר בפיזיקה
כדי להבין את השימוש בהתמרת לז'נדר בפיזיקה רצוי להסתכל ראשית על בעיה פשוטה של חלקיק הנע תחת השפעת פוטנציאל הנתון על ידי ובנוסף מופעל עליו כוח קבוע \ f. ניתן לשאול מהו מיקום  שיווי המשקל. התנאי לשיווי משקל הוא התאפסות הכוח הכולל, נזכור שפועל כח \ f ללא תלות בפוטנציאל, ושגרדיאנט הפוטנציאל הוא מינוס הכח שפועל כתוצאה מהפוטנציאל, מכאן שהמיקום יהיה זה שעבורו. מכאן ניתן לבודד את מיקום שיווי המשקל כתלות ב־\ f: (המיקום בו יתקבל כח \ -f מהפוטנציאל), בהמשך נרצה להימנע משלב הבידוד. לחלופין היה ניתן לדרוש שיווי משקל ב־\ x_0 כלשהו ולשאול מהו הכוח שייתן שיווי משקל במיקום זה (כעת המיקום נתון). כוח זה הוא כמובן זה שמקיים את אותה התלות, רק שהפעם התשובה מיוצגת כתלות של \ f ב־\ x:. ההבדל בין הביטויים הוא שעבור x_0 נתון דיי להציבו ב לקבלת הכח הדרוש לקיום ש"מ, ועבור כח \ f נתון נצטרך לחלץ את  מתוך  . עולה השאלה האם קיימת דרך לקבל משוואה ישירה גם עבור \ x_0, כלומר ביטוי מפורש שייתן את \ x_0 אם נתון \ f. התשובה היא שאכן ניתן, וזהו בדיוק מה שתיתן התמרת לז'נדר של . יש לשים לב שמתייחסים כאן לפרמטר של \ U כמיקום שיווי משקל של החלקיק ולא כמיקום המשתנה בזמן.
ערים בישראל
מעמד של עיר אינו מעיד בהכרח על גודל האוכלוסייה בתחום שטח הרשות המקומית הרלוונטית. קיימות בישראל מספר מועצות מקומיות, כגון גדרה, פרדס חנה-כרכור ומבשרת ציון, אשר מספר תושביהן עולה על מספר התושבים בחלק מערי ישראל. כמו כן, בהרבה יישובים שאינם מוכרים כעיר, פרנסת התושבים אינה חקלאית ואורח חייהם הוא עירוני לכל דבר.
התמרת לז'נדר
התמרת לז'נדר בפיזיקה
נראה כיצד ניתן לקבל את \ x_0 מתוך ההתמרה. טרנספורם לז'נדר של הוא:.
ערים בישראל
היסטוריה
בעת קיום מפקד האוכלוסין בשנת 1931 היו בארץ ישראל 22 ערים, הגדולות ביניהן היו ירושלים עם מעל 90 אלף תושבים (מהם מעל 51 אלף יהודים), יפו עם קרוב ל-52 אלף תושבים (מתוכם מעל 7,000 יהודים), חיפה עם מעל 50 אלף תושבים (מתוכם כ-16 אלף יהודים), חברון, עזה ושכם עם כ-17 אלף תושבים בכל אחת, כמעט כולם ערבים, ולוד ורמלה שהיו בכל אחת כ-11 אלף תושבים, רובם ערבים. שאר הערים היו ח'אן יונס, באר שבע, מג'דל, בית ג'אלה, בית לחם, רמאללה, טולכרם, ג'נין, נצרת, בית שאן, טבריה, עכו, שפרעם וצפת שהיו קטנות יותר. במפקד נמנו 46,100 תושבי תל אביב בין תושבי הערים, אף על פי שהכרזה רשמית על תל אביב כעיר הייתה רק בינואר 1934. ב-1937 נוספה פתח תקווה למניין ערי הארץ. מעבר לכך, נותר מספר הערים יציב עד סיום המנדט הבריטי.
התמרת לז'נדר
התמרת לז'נדר בפיזיקה
נגזרת של פונקציה זו נותנת בדיוק את \ x_0:
ערים בישראל
היסטוריה
בעקבות מלחמת העצמאות, נכללו בשטח שבשליטת ישראל 14 ערים, ברצועת עזה שתי ערים, וביהודה ושומרון שבשליטת ממלכת ירדן שבע ערים. ירושלים נחלקה בין שליטה ישראלית לשליטה ירדנית ולכל אחד מהחלקים הוקמה עירייה נפרדת. הערים לוד, רמלה, עכו, באר שבע ומג'דל שהיו ערים ערביות והתרוקנו מרוב תושביהן, התמלאו בתושבים יהודים. שר הפנים של ישראל הכריז לאחר המלחמה על ביטול העירייה הנבחרת כיוון שחברי העירייה לא היו בישראל וקוימו בחירות חדשות לעירייה. בבית שאן בוטלה העירייה והיא הייתה למועצה מקומית. גם ביפו בוטלה העירייה החל מ-1 בינואר 1950 ורוב העיר סופחה לתל אביב. בדצמבר 1948 הוכרזה נתניה כעיר, וכך בתחילת 1950 היו במדינת ישראל 14 ערים.
בשנת 1950 נוספו חמש ערים: בני ברק, רמת גן, ראשון לציון, רחובות וחולון ובשנת 1952 נוספה חדרה. בשנים 1958–1962 נוספו בת ים, גבעתיים, הרצליה, נהריה וכפר סבא לאחר שהגיעו לגודל של כ-20,000 תושבים, ואילת, שלמרות קוטנה הוכרזה כעיר בגלל חשיבותה, כך שבאמצע שנות ה-60 היו בישראל 26 ערים. מ-1968 עד 1976 נוספו עוד עשר ערים: אשדוד, קריית גת ודימונה בדרום, ארבע הקריות ליד חיפה, ועפולה, קרית נצרת (ששמה ישונה לנצרת עילית וכיום נוף הגליל) וקריית שמונה בצפון.
בשנת 1982 הוכרזו רעננה כעיר ובשנת 1984 הוכרז לראשונה על עיר ערבית: אום אל-פחם. מאז שנת 1986, בעקבות ההתפתחות המואצת של אוכלוסיית מדינת ישראל, נוספו עוד ערים רבות והן גבעת שמואל, כפר יונה, אלעד, יבנה, יהוד-מונוסון, קריית אונו, אור יהודה, רמת השרון, יקנעם עילית, מעלות-תרשיחא, בית שאן, מגדל העמק, סח'נין, אור עקיבא, טירת כרמל, נשר, בית שמש, קריית מלאכי, שדרות, נתיבות, רהט, ערד, אופקים, אריאל, מעלה אדומים, ביתר עילית, מודיעין עילית, באר יעקב, מע'אר (העיר הדרוזית הראשונה בישראל ), חריש, גני תקווה וכפר קרע.
נכון למאי 2023, יש בישראל 82 ערים.
ערי ישראל לפי אוכלוסייה
נכון לשנת 2023, כ-74% מתושבי ישראל מתגוררים ב-82 ערים, מאילת בדרום עד לקריית שמונה בצפון. בראש הרשימה ניצבות תשע ערים בהן מתגוררים למעלה מ־200,000 איש – הבירה ירושלים, בה לבדה מתגוררת למעלה מעשירית מאוכלוסיית המדינה; תל אביב-יפו, בירת גוש דן והמרכז התרבותי והכלכלי של המדינה; עיר הנמל חיפה, בירת הצפון; ראשון לציון, פתח תקווה, המושבה הראשונה שהוקמה בארץ ישראל; עיר הנמל אשדוד, עיר החוף ובירת השרון נתניה, העיר החרדית בני ברק ובירת הנגב באר שבע. אחריהן נמצאות תשע ערים שאוכלוסייתן גדולה מ-100,000 איש, בראשן הערים חולון, רמת גן, אשקלון, רחובות ובית שמש. בתחתית הרשימה ניצבת העיר הקטנה בישראל, בית שאן.
ערים ששיעור גידול האוכלוסייה שלהן גבוה מהממוצע הן בעיקר ערים במגזר הערבי והחרדי, לצד ערים מתפתחות במרכז הארץ ובדרומה כראש העין, נתיבות ושדרות. לעומתן, אוכלוסייתן של ערים אחרות גדלה בשיעור מזערי ובאחדות אף יורדת במעט (שיעור גידול שלילי בטבלה דלהלן), כמו בעיר קלנסווה.
הנתונים נכונים לסוף אפריל 2022, על פי אומדני אתר הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה. נתוני הדירוג החברתי-כלכלי בטבלה נלקחו מפרסומי הלמ"ס, ומבוססים על נתוני 2017–2018.
התמרת לז'נדר
התמרת לז'נדר בפיזיקה
יש לשים לב, גם כאשר \ f קבוע ו־\ x הוא פרמטר חופשי וגם כאשר \ x קבוע ו־\ f פרמטר חופשי, הפוטנציאל הכולל נמצא במינימום (כאשר \ U_f הוא הפוטנציאל הנובע מהכוח \ f). ניתן לומר שהמידע שמעוניינים לייצג הוא – באילו תנאים מתקבל מינימום של הפוטנציאל הכולל, והוא מוצג בשתי אפשרויות שונות, בכל פעם תחת אילוץ אחר. עם זאת, כמובן שההצגה בעזרת \ V היא שימושית רק אם ניתן לקבל ממנה מידע שיהיה קשה לקבל מתוך \ U.
דוגמה – פוטנציאל הרמוני
עבור פוטנציאל הרמוני
הכוח הנוסף הדרוש בהינתן שיווי משקל ב־\ x_0:
מיקום שיווי המשקל בהינתן כוח נוסף \ f:
הדוגמה לעיל מובאת כאן רק לצורך ההסבר ואינה מדגימה את השימוש המקובל של התמרת לז'נדר בפיזיקה. השימושיות של התמרת לז'נדר בפיזיקה מוסברת בהמשך.
שימוש במכניקה
במכניקה נהוג פעמים רבות לאפיין מערכת באמצעות ההמילטוניאן שלה שהוא התמרת לז'נדר של הלגראנז'יאן. לפי ההגדרה:
כאשר \ H הוא ההמילטוניאן, \ L הלגראנז'יאן, \ q_i הקואורדינטות המוכללות ו־\ p_i התנעים הצמודים.
לפורמליזם ההמילטוניאני קיים יתרון לעיתים קרובות על פני הפורמליזם הלגנז'יאני, המוקדם יותר, כיוון שבמקרים רבים ההמילטוניאן שווה לאנרגיה של המערכת ולכן הוא מקנה הבנה פיזיקלית עמוקה יותר של המערכת. ניתן גם לקבל את ההמילטוניאן ללא תלות בהגדרת הלגראנז'יאן של המערכת.
שימוש בתרמודינמיקה
במערכת סגורה ומבודדת מהסביבה (עם קירות אדיאבטיים – אינם מעבירים חום), התנאי לשיווי משקל במערכת הוא שהאנטרופיה מגיעה לערכה המקסימלי האפשרי בתנאי שהאנרגיה והנפח לא משתנים (החוק השני של התרמודינמיקה). בתנאים אלו, ומתוך התנאי לשיווי משקל, הטמפרטורה במערכת ניתנת על ידי (כאשר ) והיא חייבת להיות זהה בכל חלקי המערכת.
לעומת זאת, מערכת שבה קובעים את הטמפרטורה של המערכת ולא את האנרגיה הכוללת שלה היא קלה הרבה יותר למימוש בניסויים ולכן עולה הצורך למצוא את התנאי לשיווי משקל עבור מערכת כזו. אפשר לדמיין מערכת כזו כמערכת סגורה אך מצומדת לאמבט חום (בעזרת קירות דיאתרמיים – מעבירים חום) שמחייב אותה להגיע לטמפרטורה של האמבט (לדוגמה כוס תה מכוסה העומדת באוויר). באמבט הכוונה למערכת גדולה מאוד יחסית למערכת A כך שהחלפת אנרגיה עם המערכת A לא יכולה לגרום לשינוי טמפרטורה באמבט. המערכת הכוללת (אמבט + מערכת) היא מערכת סגורה ובמערכת כזו, מתוך הדרישה לשיווי משקל – מקסימום אנטרופיה (כוללת), חייב להתקיים שהטמפרטורה בכל המערכת שווה, לכן יתבצע מעבר חום בין המערכת לאמבט עד אשר הטמפרטורה תשתווה לזו של האמבט (וכוס התה תתקרר).
משתנה
במתמטיקה ויישומיה, משתנה הוא סמל המסמן כמות, איבר של קבוצה, או ערך לוגי, העשויים להשתנות. בדרך כלל ערכו של המשתנה אינו ידוע, או שאינו קבוע. יחד עם המשתנה עשויים להופיע בביטוי גם קבועים, שערכם נתון, ופרמטרים, שערכם קבוע אך אינו מתואר במפורש. לעיתים קרובות מסומן משתנה באות לטינית קטנה, a,b,\dots,z, ובעיקר ב-y, x ו-z. כאשר מופיע אותו שם משתנה כמה פעמים בביטוי (אריתמטי או לוגי), מתכוונים לכך שבכל ההופעות שלו הוא מקבל את אותו ערך.
התמרת לז'נדר
שימוש בתרמודינמיקה
השאלה הנשאלת היא – במערכת כזו בה ידועה הטמפרטורה, כיצד נוכל לדעת למה שווים הפרמטרים האחרים של המערכת כאשר היא מגיעה לשיווי משקל? בצורה מדויקת השאלה היא זו: ידוע כיצד לנסח את התנאי לשיווי משקל עבור המערכת הכוללת כי ידוע שהאנטרופיה הכוללת (של המערכת המבודדת A+Bath) צריכה להגיע לערך מקסימלי, אבל היינו רוצים לנסח תנאי לשיווי משקל הכולל פרמטרים ידועים של המערכת בלבד (במקרה הזה הנפח והטמפרטורה) במערכת הלא מבודדת A.
משתנה
משתנים מופיעים, למשל, בהגדרת פונקציות כדוגמת f(x)=x^2 (כאן x הוא המשתנה). למשתנים המופיעים במשוואות, בהן מבקשים למצוא את הערך שהצבתו תתן למשוואה ערך אמת, קוראים נעלמים. ההבחנה בין משתנה לפרמטר אינה מהותית, והיא תלויה בנקודת המבט ובמטרות.
התמרת לז'נדר
שימוש בתרמודינמיקה
באמצעות הקשר בין תנאי שיווי משקל לטרנספורם לז'נדר אפשר להראות שהתנאי של מקסימום האנטרופיה של המערכת הכוללת גורר את התנאי שהפונקציה של המערכת \ A מגיעה למינימום, כאשר \tilde{F} היא:
משתנה
ביישומים, משתנה עשוי לייצג גודל מדיד, כגון תוצאה של ניסוי מדעי, או (בסטטיסטיקה) ערך של דגימה מתוך התפלגות. מבחינים ביו כמה סוגים של משתנים, על-פי סוג הערכים שהם יכולים לקבל: במתמטיקה, הסימון הנפוץ ביותר למשתנה הוא x. מקור השימוש בסימון התפתח לאורך השנים. תחילה, מהמתמטיקה הערבית. בערבית, כדי לציין דבר מה בלתי מוגדר, משתמשים במילה "شيئا" ("שייאן"). אך בספרדית אין הגייה לצליל /ʃ/ (הצליל של האות ש'). הצליל שהיה נראה להם הכי דומה הוא ck, וכאות מייצגת הם השתמשו באות χ (כִֿי היוונית). כשהכתבים הופצו באירופה הם הופצו בלטינית והאות χ היוונית הוחלפה ב-x הלטינית.
התמרת לז'נדר
שימוש בתרמודינמיקה
יש לציין שנעשה כאן שימוש באנטרופיה חסרת יחידות כיוון שכך הסימטריה בין הפונקציות להתמרות לז'נדר שלהן נראית באופן ברור. נראה שעבור פונקציה זו בדיוק מתקיים, באופן זהה למה שהפונקציות \ U ו־\ V קיימו במקרה של חלקיק יחיד.
הוכחה:
מצד אחד הדיפרנציאל השלם של המערכת הוא
מצד שני, על פי הגדרת הדיפרנציאל השלם של פונקציה מרובת משתנים:
מהשוואת מקדמים ניתן לראות כי
לכן \tilde{F} היא אכן הפונקציה, שבמערכת עם \ \beta, V קבועים הנגזרת החלקית שלה ביחס ל־\ \beta נותנת את האנרגיה. זו בדיוק התכונה שצריכה לקיים הפונקציה שהיא התמרת לז'נדר של \ S(E,V) ביחס למשתנה \ E, ואכן, על פי הגדרת הטרנספורם,
(כאשר הזהות ידועה מהניתוח של מערכת מבודדת).
יש לציין שבתרמודינמיקה נהוג להשתמש בגודל בעל היחידות של אנרגיה והוא נקרא האנרגיה החופשית של הלמהולץ (גם נחזיר את היחידות של \ S):
כאשר מעוניינים להציג את תנאי שיווי המשקל במערכת עם לחץ \ P וטמפרטורה \ T קבועים, ניתן לבצע התמרת לז'נדר של \ S גם ביחס ל־\ V:
זו נקראת האנרגיה החופשית של גיבס.
כדי לקבל את פונקציית שיווי המשקל כתלות ב־\ S ו־\ P יש להתייחס ל־\ S כפרמטר בלתי תלוי ולכן יש לבצע את ההתמרה על \ E(S,V) (במקום \ S(E,V) שממנה התחלנו קודם). נבצע טרנספורם של \ E(S,V) ביחס ל־\ V:
הגודל הנקרא אנתלפיה הוא
הקשר בין תנאי שיווי משקל לטרנספורם לז'נדר
ניתן להדגים די בפשטות מדוע טרנספורם לז'נדר אכן נותן את התנאי לשיווי משקל תחת התנאים השונים. להלן הוכחה לקשר זה עבור האנרגיה החופשית.
כל שנדרש להראות הוא, שבתנאים של טמפרטורה ונפח קבועים במערכת A, תנאי שיווי המשקל הדורש מקסימום אנטרופיה במערכת הכוללת (מערכת A +אמבט B), גורר את התנאי שהאנרגיה החופשית של הלמהולץ של המערכת A צריכה להגיע למינימום. נצא מנקודת הנחה שהמערכת הכוללת (A+B) נמצאת בשיווי משקל, כלומר האנרגיה הכוללת במערכת התחלקה בין המערכת A והאמבט B בצורה שממקסמת את האנטרופיה הכוללת (הטמפרטורות שוות). במילים אחרות, שינוי בחלוקת האנרגיה יכול רק לגרום לירידת האנטרופיה הכוללת. נראה שזה גורר עלייה באנרגיה החופשית של המערכת A:
קרב בני קינוקאע
קרב בני קינוקאע הוא שם כולל לסכסוך שאירע על פי המסורת המוסלמית, בין שבט בני קינוקאע לבין נאמני מוחמד.
הרקע לקרב
על פי המסופר באסלאם, חלק מיהודי אל־מדינה ניסו באופן תדיר להכשיל את המוסלמים על אף הברית שכרתו ביניהם. אחדים מהם נהגו להכריז לעיתים שהם מתאסלמים בבוקר וחוזרים בהם בערב במטרה לבלבל את המוסלמים. כמו כן, הם לא היו מחזירים את ההלוואות שלוו מהמוסלמים ואם מוסלמי היה מלווה מהם, הם היו לוחצים עליו יום יום לקבלת ריבית דריבית. השיא בפעילות נגד המוסלמים הגיע לאחר קרב בדר וניצחון המוסלמים בו. קצפם של היהודים יצא והם התחילו להכריז קבל עם ועדה על איבתם לאסלאם בזמן שהמוסלמים שותקים על מנת לשמור על שקט ושלווה בעירם.
מסופר כי פעם אחת עבר מבוגר יהודי בשם שס בן קיס בקבוצה מבני אלאוס ואלחזרג', שהיו מתרועעים ביחד. חרתה לו האווירה ששררה בין שני הצדדים לאחר כל המלחמות העקובות מדם שהתנהלו במשך מאות שנים. הוא אמר לאחד מהמלווים שלו: "לך אליהם, שב איתם, ותזכיר להם את קרב בועאת (הקרב האחרון בין שני השבטים)".
הצעיר היהודי אכן ישב אתם והתחיל לדבר על קרב בועאת ולדקלם שירים שכל שבט נהג לספר נגד השבט השני. הדבר הלהיט את האווירה עד כדי כך שהצדדים קמו ושלפו את חרבותיהם תוך שהם מתכוננים לקרב. מיד נודע הדבר לנביא מוחמד והוא חש כהרף עין למקום האירוע, עמד לפני שתי הקבוצות ואמר: "הוי המוסלמים, אתם חוזרים לתקופה הפגנית כשאני עדיין ביניכם! ולאחר שלמדתם את האסלאם, התרחקתם מהבערות שהייתה בכם ולאחר שהציל אתכם אַלְלָה וקרב בין לבבותיכם". כך נרגעו הרוחות, הצדדים התנצלו זה בפני זה, התרחקו והלכו אחרי מוחמד.
הנביא מוחמד זימן את ראשי בני קינוקאע לשיחה, דיבר אל לבם והזהירם מהתגרויות אלה. אף על פי כן נמשכו ההתגרויות אחרי השיחה ואף הוחרפו.
פעם קרא להם הנביא לקבל את האסלאם.
בני קינוקאע אמרו למוסלמים "אתם מתגאים בכך שניצחתם את קוריש בקרב בדר. בקוריש לא יודעים איך להילחם, כי הם היו מעטים. אם תלחמו בנו, נראה לכם מי הם הגברים האמתיים".
בשני הפסוקים הבאים מהקוראן, 12–13 מסורה 3, נאמר: "אמור לכופרים, עוד תובסו ותאספו אל הגיהנום. מה נורא הוא יציע האש. שני מחנות אשר נפגשו הם אות לכם. מחנה אחד לחם למען אַלְלָה והאחר כפר. כל מחנה נדמה בעיני האחר כמונה כפליים ממנו. ואַלְלָה מושיט את עזרתו לאשר יחפץ. בזאת צפון לקח לאשר עיניהם בראשיהם".
הנביא מוחמד דקלם בפני ראשי קינוקאע את הפסוקים הנ"ל.
התקרית הראשונה
לפי המסורת המוסלמית, האירועים אשר הובילו לפרוץ הקרב החלו בתקיפתה של אישה מוסלמית בשוק בני קינוקאע, בעת שביקרה אצל צורף שבחנותו נמצאו צעירים יהודיים. הצורף והצעירים שהיו אצלו ניסו להכריח את המוסלמית להוריד את הרעלה מעל ראשה ולחשוף את שיערה ואת פניה. היא סירבה ובתגובה הם תלשו את הרעלה וחשפו את ראשה. תוך כדי שהם מנסים לקרוע ממנה את בגדיה ולבצע בה את זממם, הבחורה החלה לזעוק לעזרה בקול רם. צעיר מוסלמי שעבר במקום ראה את המתרחש ושמע את צעקותיה של האישה, הוא חש לתוך החנות על מנת להגן עליה ולנטרל את התוקפים. המהומה עוררה תשומת לב וכך התקבצו מספר יהודים מסביב למוסלמי שהגן על האישה, והחלו להכות אותו למוות תוך שהם משליכים עליו חפצים ואבנים. לאחר מכן הם התעללו בגופתו והשחיתו אותה וכשסיימו הם כבלו את האישה, אנסו אותה, רצחו אותה והשליכו את גופתה העירומה והחבולה ברחוב.
ההסלמה וההשלכות
מיד לאחר התקרית בשוק, החלו התנגשויות בין בני קינוקאע לבין המוסלמים. לאור התקרית הבוטה הזאת, החליט הנביא מוחמד להתקיף את בני קינוקאע בביתם.
היהודים התבצרו בבתיהם המבוצרים והמוסלמים הטילו עליהם מצור. אחרי 15 ימי מצור החליטו בני קינקאע על כניעה מוחלטת למוסלמים. עבדאַלְלָה בן סלול, שקיבל עליו את האסלאם רק שבועות אחדים קודם לכן, ביקש ממוחמד לשחרר את בני קינקאע בתנאי שיעזבו לסוריה.
מוחמד שחרר אותם והם עזבו לסוריה. לאחר נטישת בני הקינוקאע המשיך שבט קוריש בהתנכלויותיו כנגד המוסלמים עד כדי כך שראש קוריש, אבו סופיאן, פקד על 200 לוחמים מצבא מכה והסתנן איתם לאזור אל־מדינה. הוא סיכם עם השבט היהודי בני נדיר להתקיף את המוסלמים בלילה, לטבוח בהם ולצאת מאל־מדינה ומאזור בני נדיר.
אבו סופיאן ואנשיו פעלו כמו שודדי דרכים. כשהתברר למוסלמים המצב האמיתי, יצא מוחמד בראש קבוצת לוחמים מוסלמים אחרי אבו סופיאן ולוחמיו ואלה ברחו במהירות לעבר מכה וכך ניצלו. לאחר מכן הודיע המודיעין האסלאמי ששני שבטים (תועלבה ומוחארב) מתכננים להתקיף את אל־מדינה. הנביא מוחמד יצא בראש 450 לוחמים לעבר שני השבטים האלה והם ברחו לפסגות ההרים. הנביא ולוחמיו נשארו באדמות השבטים כחודש ולאחר מכן חזרו לאל־מדינה.
בשיריו גם שיבח את היהדות דיבר רעות על האישה המוסלמית ושם את האסלאם ללעג. בשל כך החליטו המוסלמים לחסלו. חמישה מוסלמים ניגשו אליו והרגו אותו. כששמעו היהודים באל מדינה על מותו של כעב, הדבר עורר בהם פחד מהבאות. הדרך בה עברו הסוחרים בין מכה לסוריה נהייתה מסוכנת וקוריש בחרה בדרך חלופית שהאריכה את המסע לסוריה.
שיירה גדולה של גמלים ממכה נשלחה בדרך הזאת. איש מודיעין איסלמי היה במכה והודיע לנביא על השיירה ועל דרכה המתוכננת. מוחמד שלח כ־100 לוחמים בפיקוד זיד בן אלחארת להשתלט על השיירה. שומרי השיירה ברחו ועזבוה והמוסלמים לקחו את השלל.
תחנת הרכבת יבנה – מזרח
תחנת הרכבת יבנה – מזרח (בעבר: תחנת הרכבת יבנה) היא תחנת נוסעים של רכבת ישראל בדרום מזרח העיר יבנה הממוקמת ליד כביש 42. היא משמשת כתחנת ביניים בקו הרכבת הפרברי בנימינה – אשקלון. התחנה משרתת את תושבי יבנה, גדרה והסביבה.
היסטוריה
בזמן המרד הגדול, ב-12 באוגוסט 1938 הועלו באש מבני תחנת הרכבת, שהיו צריפים עשויים עץ.
ב-3 באפריל 1946 תקף ארגון האצ"ל את התחנה. המסילה נותקה על־ידי פיצוץ חומרי נפץ משני צדי התחנה, גשרים באזור התחנה ניזוקו ונותקו קווי התקשורת.
ב-5 ביוני 1948, בזמן מלחמת העצמאות, נכבשה העיירה יבנא ותחנת הרכבת לאחר קרב קצר.
לאחר הקמת המדינה מסילת לוד-אשקלון המשיכה לשמש בעיקר לרכבות משא. בשנת 1963 חובר נמל אשדוד למסילה, בנקודה דרומית לתחנה ("צומת פלשת"), ותנועת הרכבות במסילה גברה, אך לא היה בה שירות נוסעים.
בשנת 1986 החלה רכבת ישראל בתכנון שירות רכבת פרוורית באזור גוש דן, על תוואי המסילות הקיימות. השירות החל לפעול בין רחובות לתל אביב ב-1990 ובשנת 1992 הופעל שירות רכבת פרוורית בין אשדוד, רחובות ותחנת הרכבת תל אביב דרום. אך השירות הופסק לאחר שנה, עקב מיעוט נוסעים (הקו שירת רק 2,700 נוסעים מדי חודש). בשנת 1995, לאחר השלמת מסילת איילון נפתח קו הרכבת מאשדוד עד תחנת הרכבת תל אביב מרכז לשירות נוסעים. במרץ 1999 החלו לפעול שמונה רכבת ביום בכל כיוון וביולי 1999 נפתחה תחנת הרכבת יבנה – מזרח המחודשת, בה הוקם רציף בודד ואולם נוסעים קטן.
עקב הפופולריות של הקו הוחלט לשדרג את קו. תחילה הוכפל קטע לוד-רחובות, במסגרתו שודרגה תחנת הרכבת רחובות, ולאחר מכן קטע צומת פלשת-אשדוד, שכלל את שדרוג תחנת אשדוד עד הלום, אך תחנת יבנה – מזרח נותרה עם רציף בודד, כולל המסילה בין רחובות לצומת פלשת שנותרה בודדת.
תוכניות פיתוח
בינואר 2017 אישרה להפקדה הוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה תוכנית מתאר כוללנית לעיר יבנה, שמייעדת את העיר ל-105 אלף תושבים. במסגרת התוכנית אזור תחנת יבנה – מזרח יועד לאזור תעסוקה ומסחר, משולב עם מגדלי מגורים.
במרץ 2021 נחתם הסכם בין רכבת ישראל לרשות מקרקעי ישראל על פיו תותר בנייה לתעסוקה ולמגורים בשטח תחנות הרכבת. במסגרת התוכנית תחנת הרכבת יבנה – מזרח תשורג ותכלול ארבעה רציפים, שטח התחנה יקורה, וסביבו יבנו מבני משרדים ומגורים.
נכון לסוף שנת 2022 יש תוכניות להזיז את התחנת מזרחה לצורך בניית שכונה חדשה אך עקב חשיפת "עיר היין" הזזת התחנה מתעכבת וגם הכפלת המסילה במקטע זה.
מבנה התחנה
התחנה מתפרסת על פני שטח של כ-300 מ"ר, וכוללת חניון כלי רכב פרטיים, מסוף לתחבורה ציבורית ומתקני קשירה לרכב דו-גלגלי. מבנה התחנה החדש נגיש לבעלי מוגבלויות באמצעות חניות נכים, פסי הובלה לכבדי ראייה ומתקן כריזה בקופה לכבדי שמיעה.
בסוף שנת 2022 הותקנה מערכת הזנה חשמלית עילית על ידי חברת SEMI הספרדית, והמערכת מספקת מתח חילופין של 25 אלף וולט בתדירות של 50 הרץ. המערכת מאפשרת לציוד נייד רכבתי בעל פנטוגרף לפעול בתחנה. כיום יש לרכבת ישראל קטרי בומברדייה טראקס הגוררים קרונות דאבל דק מאותו יצרן וקרונועים חשמליים מדגם Desiro HC תוצרת סימנס. ב-28 בינואר 2023 הושלם החשמול של מסילת לוד–אשקלון עם ביצוע נסיעת מבחן מכיוון רחובות לצומת פלשת
קווי אוטובוס העוברים בתחנה
מקרא סימנים:
סוליימאן קרימוב
ילדות וקריירה
סולימאן קרימוב נולד ב-12 במרץ 1966 בדרבנט, דאגסטן למשפחה מוסלמית ממוצא לזגיני. אביו אבו סעיד קרימוב היה משפטן שעבד במדור הפלילי של המשטרה המקומית. אמו עבדה כרואת חשבון בסברבנק, בעת שהיה בנק ממלכתי בשליטת המדינה.
סולימאן היה צעיר הבנים במשפחה ובילדותו אהב לעסוק בהיאבקות ובג'ודו והיה לא פעם אלוף בתחרויות אזוריות. עם סיום חטיבת הביניים בדרבנט ב-1983, עבר ללמוד מדעים מדויקים מאחר שמתמטיקה הייתה המקצוע החביב עליו. הוא למד בפקולטה לבניין של טכניון דאגסטן במחצ'קלה. לאחר הקורס הראשון גויס לצבא ובשנים 1984–1986 שירת בחיל הטילים האסטרטגיים.
בשובו מהצבא, המשיך את לימודיו, ולמד בפקולטה לכלכלה של אוניברסיטת דאגסטן והשלים את לימודיו ב-1989. הוא נישא לבת כתתו, פירוּזה. פעיל מפלגה בכיר בשם טסט, סייע לו להתקבל לעבודה ככלכלן במפעל "אלטאב", בו עבד מ-1989 ועד 1995 ועשה מקפצה אדירה מתפקיד כלכלן זוטר לתפקיד עוזר המנכ"ל לעניינים כלכליים. ב-1993 מפעל אלטאב רשם במוסקבה את בנק התעשייה הפדרלי וקרימוב נסע למוסקבה כדי לייצג את המפעל בבנק החדש. לאחר שהרחיב את חוג מקורביו במוסקבה הצליח להתקבל לעבודה בחברת סויוז-פיננס במוסקבה ב-1995.
פעילותו הפוליטית
באפריל 1997 עבר למכון התאגידים הבינלאומי במוסקבה (ארגון אוטונומי לא-מסחרי) ובפברואר 1999 התמנה לסגן נשיא ארגון לא-מסחרי זה. בדצמבר אותה שנה פוטר בשל היבחרו כחבר פרלמנט בדומה השלישית, בה כיהן (בשנים 2000-2003).
אט-אט החל לייצג את דאגסטן והאינטרסים שלה בפני הממשל הפדרלי. קרימוב נבחר ב-7 בדצמבר 2003 לפרלמנט האזורי של בוינאקסק בדאגסטן. בעת הבחירות לנשיאות דאגסטן, רבים ראו בו כמועמד מוביל לנצח בבחירות, אך לבסוף לא הגיש מועמדות רשמית.
פעילותו העסקית
ב-2005 פורסם בכלי התקשורת הרוסיים על הקמת עיר למיליארדרים בפרברי מוסקבה, עיר שנועדה לאכלס עד 300,000 תושבים מעשירי רוסיה. פרויקט שמבין יוזמיו נמנה גם סולימאן קרימוב, אף שמאור יוצר העביר את האחריות לנשיא "בין-בנק", מיכאיל שישכאנוב.
בשנת 2011 רכושו נאמד ב-7.8 מיליארד דולר והיה במקום ה-19 ברשימת 200 האנשים העשירים ביותר של רוסיה, על פי המגזין פורבס.
בשנים 2006–2008 החזיק ב-4,5% ממניות גזפרום, 6% ממניות סברבנק, 37% ממניות חברת פוליוס-זולוטו - מענקיות הזהב הרוסיות, 2% מחברת רשת הטלפון העירונית של מוסקבה וכמעט 75% ממניות "פולי-מטאל" - חברת כריית מתכות, המפיקה השלישית בגודלה בעולם של כסף. נוסף לכך, קרימוב רכש 25% ממניות חברת אוראלקאליי - מפיקת האשלגן הגדולה ברוסיה ובכוונתו לרכוש את סילביניט - חברת האשלגן השנייה בגודלה ברוסיה.
בעקבות הנחיה נשיאותית של דמיטרי מדבדב משנת 2009, חויבו כל הפוליטיקאים ברוסיה להכריז על הכנסותיהם ורכושם ובינואר 2011 הכריז סולימאן קרימוב כי ברשותו 50% ממניות חברת "נפטא מוסקבה", 5% מחברת אלטיטיוד, ו-20% ממניות חברת "אניקטה השקעות בע"מ".
בני משפחתו
הוא נשוי לפירוזה, ממנה יש לו שלושה ילדים.
אוניברסיאדת בוקרשט (1981)
אוניברסיאדת הקיץ ה-11 נערכה בבוקרשט, רומניה ב-1981; טקס הפתיחה והמשחקים נערכו באסטאדיו ליה מנוליו. במשחקים השתתפו כ-3,000 ספורטאים.
סך הכול הוענקו 367 מדליות, מתוכן 109 לברית המועצות.
סויוז TMA-17
סויוז TMA-17 (ברוסית: Союз ТМА-17) היא חללית סויוז ששוגרה לחלל ב-20 בדצמבר 2009 מקוסמודרום בייקונור ונחתה ב-2 ביוני 2010. החללית שוגרה למפגש עם תחנת החלל הבינלאומית כשעל סיפונה 3 אנשי צוות - מפקד המשימה אולג קוטוב, ומהנדסי הטיסה סוצ'י נגוצ'י וטימותי קרימר.
שבוע לאחר ההצמדות וטיפולים ראשוניים בתחנה, מתוכננים מפקד התחנה, ג'ף ויליאמס ומהנדס הטיסה מקס סוראייב להעביר את חללית סויוז ממקום עגינתה הקבוע, למקום עגינה חדש, בקצה השני של התחנה שם תישאר כל עוד מתמשכת משלחת 22 של תחנת החלל הבינלאומית כרכב חלל לשעת חרום.
זו הטיסה ה-104 של החללית סויוז.
הצוות
צוות ששוגר:
צוות שחזר:
כרמלי
{{פירושונים|
אישים:
ראו גם
}}
מדד גליסון
מדד גליסון (Gleason Score) - מדד להערכת ממאירות סרטן הערמונית על פי מאפיינים היסטולוגיים. ערכי גליסון מאפיינים את מצב הרקמה התאית בסולם של 1 - 5. ערכים 1 - 2 מאפיינים רקמה בעלת רמת התמיינות גבוהה ולכן דומה לרקמה הבריאה, ערכים 4 - 5 מאפיינים רקמה בעלת רמת התמיינות נמוכה ולכן אופיינית לגברים בעלי צורה אגרסיבית של סרטן הערמונית, ערכים אלו מגבירים את החשד שהמחלה התפשטה אל מעבר לבלוטת הערמונית. מדד גליסון הוא סכום של שני הערכים השכיחים ביותר ברקמה לכן מדד גליסון נע 2 ל-10. לרוב המדד נכתב כשני מספרים כאשר הערך השכיח נכתב משמאל.
ערכי גליסון-
לשם קביעת מדד גליסון יש לבצע ביופסיה בבלוטת הערמונית החשודה על ידי החדרת מחט לערמונית דרך פי הטבעת או לחלופין לבדוק ערמונית שלמה שהוצאה בניתוח (רדיקל פרוסטטקטומי). הדוגמאות מודבקות לזכוכית נושא, נצבעות בצביעה היסטוכימית (לרוב H&E) ונבחנות את באופן מיקרוסקופי על ידי רופא פתולוג.
חשיבותו הרפואית של ערך גליסון
סרטן הערמונית היא המחלה הסרטנית הנפוצה ביותר בגברים בעולם המערבי. בניגוד לסוגים אחרים של סרטן, מאופיין סרטן הערמונית בגידול איטי ולכן במקרים רבים אין טעם לטפל במחלה באופן האגרסיבי (לדוגמה כריתת בלוטת הערמונית). מדד גליסון הוא האחד הכלים הנמצאים בידי האונקולוג המטפל לקביעת הפרוגנוזה והטיפול.
מדד גליסון פותח על ידי ד"ר דונלד פ. גליסון - פתולוג בבית החולים לוותיקי צבא במיניאפוליס בשנות השישים של המאה ה-20.
איירבוס A320
פיתוח
לאחר עליית מחירי הנפט בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20 החל צוות מהנדסים במפעל מטוסים באנגליה לתכנן דגם חדש אשר מטרתו תהיה להתחרות במטוס הנוסעים הפופולרי באותה תקופה, הבואינג 727. הדגם החדש יהיה באותו גודל אך עם שיפורים אשר יחסכו בהוצאות הדלק. לאחר קריסת תעשיית המטוסים הבריטית בסוף שנות ה-70, עבר הצוות לעבוד בחברת איירבוס. עם ההצלחה של מטוס האיירבוס A300 החליטה איירבוס לאמץ את הרעיון החדש ולהתחיל בתכנון מטוס עם צריכת דלק קטנה ככל הניתן. התכנון היה מבוסס על שלושה עקרונות: בנוסף, תוכנן המטוס כך שיהיה רחב יותר מהמתחרים ויהיה נוח לנוסעים ולחברות התעופה. התוצאה הסופית הייתה מטוס מהפכני וחסכוני בדלק בכ-50% יותר מהמתחרה הישיר שלו, הבואינג 727.
בניית המטוס פוצלה בין מפעלי איירבוס השונים: באנגליה נבנים הכנפיים בספרד החלק האחורי וגוף המטוס בגרמניה, צרפת ולאחרונה אף בסין כאשר החלקים מוטסים בין המפעלים להרכבה בגרמניה וצרפת. כ-6,000 מטוסי משפחת איירבוס 320 הוזמנו ומהם כ-4000 נבנו. האתגר שהציב המטוס בפני מתחריו גרם לחברת בואינג לתכנן דגמים חדשים וחברות אחרות נסגרו.
דגמי משנה
ה-A320 מהווה בסיס למטוסים מסוג A318, A319 ו-A321. שני הראשונים קטנים יותר מה-A320. ה-A321 לעומת זאת גדול מה-A320 במעט.
הגרסה המתקדמת של המטוס, שהחלה את שירותה במהלך העשור השני של המאה ה-21, מכונה איירבוס A320neo.
במרץ 2017 הודיעה החברה על רצון לפיתוח מטוס חמישי בסדרה זאת לקראת ייצור המטוס ה-10,000.
רכישות בישראל
בתחילת שנת 2007 נחתם הסכם בין ישראייר לבין חברת לאט צ'ארטר, חברה לטבית השייכת לקבוצת לופטלייד'יר האיסלנדית, לפיו תחכור ישראייר שני מטוסים מדגם איירבוס A320 מלאט צ'ארטר למשך שלוש שנים עד הגעתם של שלושת מטוסי האיירבוס שרכשה. שוויו של ההסכם (יחד עם הסכם נוסף להארכת תוקף חכירתו של מטוס מסוג בואינג 767-300 מלופטלייד'יר עצמה) עומד על 50 מיליון דולר. מטוסים אלה הגיעו לארץ בסוף פברואר ובתחילת מרץ שנת 2007 ושימשו בטיסותיה הבינלאומיות של ישראייר עד 2008, כשהוחזרו לחברת לאט צ'ארטר. בשנת 2010 קיבלה ישראייר שני מטוסי איירבוס A320 חדשים שרכשה והם משרתים בקווי החברה לאירופה ולאילת. כמו כן לישראייר יש מטוס נוסף מדגם זה בהזמנה. הוא הגיע במהלך שנת 2016. מטוס נוסף שהחברה חכרה הגיע בשנת 2018.
ארקיע רכשה 3 מטוסי איירבוס 321Neo. הם הגיעו לחברה בשנים 2018–2019.
בנקס (אי)
האי בנקס (באנגלית: Banks Island) הוא אחד האיים הגדולים בארכיפלג הארקטי הקנדי והוא האי ה-24 בגודלו בעולם. האי ממוקם במחוז אינוביק (Inuvik Region) שבטריטוריות הצפון-מערביות, קנדה. האי מופרד מהאי הסמוך לו, אי ויקטוריה, על ידי מצר הנסיך מוויילס שנמצא ממזרח לאי, ומהיבשה על ידי מפרץ אמונדסון שנמצא מדרום לו. ים בופור משתרע ממערב לאי. מצפון מזרח מפריד מצר מקקלור את האי מאי הנסיך פטריק ומהאי מלוויל.
גאוגרפיה
שמו של האי ניתן לו ב-1820 על ידי סר ויליאם פרי לכבודו של ג'וזף בנקס. אולם בין השנים 1850-1854, כאשר נחקר האזור בידי רוברט מקקלור, הוא סומן על המפות כאי ברינג.
יישוב הקבע היחיד על האי הוא סאקס הארבור (Sachs Harbour) הקרוי "איחואק" (Ikhuak) בלשון המקומיים ההאִינוּוִיאַלוּיִטים (תת קבוצה של האינואיטים). היישוב נמצא בחוף הדרום מערבי של האי ונכון לשנת 2006 התגוררו בו 122 תושבים. האי חשוף וללא עצים. הצמח הגבוה ביותר במקום הוא הערבה הארקטית, שלעיתים מגיעה לגובה של ברך אדם, אולם לרוב גובהה כ-10 סנטימטרים.
שטחו של האי הוא 70,028 קמ"ר וככזה הוא האי ה-24 בגודלו בעולם והחמישי בגודלו מבין אייה של קנדה. שטח האי דומה לשטחה של גאורגיה. אורכו המרבי של האי הוא 380 ק"מ בקירוב. הנקודה בה מגיע האי לרוחבו המרבי נמצאת בקצה הצפוני שלו, מקום בו רוחבו הוא 290 ק"מ. הנקודה הגבוהה ביותר באי היא רמת דורהם (Durham Heights) שגובהה 730 מטרים. האי הוא חלק מביומת הטונדרה והוא מתאפיין בחורפים קרים במיוחד.
באי שוכנים כשני שלישים מאוכלוסיית אווזי השלג שבעולם, שמגיעים אליו מהיבשת דרך מפרץ אמונדסון. עונת הצייד שלהם נפתחת באביב באזור סאקס הרבור. אוכלוסיות נוספות של בעלי חיים החיות באי כוללות מינים של אייל הצפון (Barren-ground Caribou), דוב קוטב, כבש המושק, קיכלי אדום-חזה וסנונית.
בשטח האי נמצא הפארק הלאומי אאולאביק (Aulavik National Park) המקיף שטח של 12,274 קמ"ר בשפלה הארקטית בקצה הצפוני של האי. בפארק נמצא הריכוז הגדול ביותר בעולם של כבשי מושק וכן של מין מסוים של אייל הצפון (Peary Caribou) הנמצא בסכנת הכחדה. נהר ת'ומסון חוצה את הפארק והוא הנהר הצפוני ביותר בצפון אמריקה שניתן לשוט בו. שכווי השלג ועורבים נחשבות לציפורים שנתיות בפארק אף על פי ש-43 מינים שלהם עושים שימוש עונתי באזור.
מתקן התפלה אשקלון
מתקן התפלה אשקלון הוא מפעל התפלת מי ים בשיטת האוסמוזה ההפוכה (SWRO) המספק מים באיכות מי שתיה למערכת המים הארצית בישראל.
היסטוריה
בדצמבר 1999, קיבלה ועדת השרים לכלכלה בראשות שר האוצר, אברהם שוחט, ההחלטה על הקמת מספר מתקני התפלה בישראל, כדי להתמודד עם המחסור במים שפירים בישראל בטווח הארוך.
בסוף שנת 2000 הוקם המיזם המשותף "VID Desalination", על ידי חברת הנדסת התפלה (IDE), תאגיד ויאוליה הצרפתי (שבאותה עת פעל בשם "ויוונדי") וקבוצת דנקנר השקעות כדי להתמודד במכרז להקמת המתקן. בספטמבר 2001 זכתה הקבוצה במכרז, לאחר הציעה למכור את המים שתפיק במחיר של 50 סנט לקוב.
המתקן הוקם במתחם קצא"א בסמוך לאשקלון, בהשקעה של מעל למיליארד ש"ח. בשיטת בנה-הפעל-העבר (BOT). החברה הקימה את המפעל ואוחזת בזיכיון להפעלתו למשך 25 שנים עד להעברתו למדינת ישראל. הקמת המתקן החלה בספטמבר 2002, כאשר בנק לאומי סיפק מחצית מהמימון הדרוש לפרויקט. את המחצית השנייה של המימון סיפקו גופים מוסדיים.
המתקן החל לפעול ב-4 באוגוסט 2005 והחל להעביר מים לחברת "מקורות" ב־23 באוגוסט 2005. המתקן סיפק באותה שנה 24 מיליון מטר מעוקב (מלמ"ק) מים, ומאז הוא מספק מי שתייה לקו ירקון-נגב של המוביל הארצי בנוסף למקורות הישנים של המפעל. בינואר 2010, חתם מיזם VID המפעיל את המתקן, על הסכם עם בנק לאומי למימון הרחבת המתקן מהיקף של כ-100 מיליון קוב בשנה, בכ-18 מיליון קוב נוספים. התפוקה מאז ההרחבה עומדת על 118 מיליון מטרים מעוקבים של מים באיכות מי שתייה בשנה, כ- 5% מתצרוכת המים השנתית בישראל. המתקן באשקלון היה הראשון בתוכנית ממשלת ישראל להקים מתקני התפלת מי ים עם כושר יצור של 505 מלמ"ק עד שנת 2013.
בינואר-פברואר 2016 הושבת המתקן לפחות פעמיים עקב זיהום במי הים שנגרם בעקבות משבר המים ברצועת עזה וכן שפכים של מתקן טיהור השפכים בצפון הרצועה.
באוגוסט 2020 רכשה קרן קיסטון 50% ממניות המתקן מידי חברת IDE טכנולוגיות.
מבנה המתקן
למתקן שלושה קווי יניקה השואבים מים ממרחק של קילומטר מהחוף ומעומק של כחמישה עשר מטרים. ראשית עוברים המים סינון ראשוני, לאחר מכן מועלה לחץ המים ל־70 בר והמים עוברים דרך ממברנות חדירות למחצה לביצוע תהליך ההתפלה באמצעות אוסמוזה הפוכה. לאחר סיום התהליך ההתפלה מושבת למים המותפלים הקשיות הנדרשת למי שתייה והם מועברים לחברת מקורות והתמלחת מוחזרת לים.
מקור האנרגיה, הרכיב בעל העלות הגבוהה ביותר בתהליך ההתפלה, הוא תחנת כוח עצמאית שהוקמה למטרה זו, הפועלת על גז טבעי והמופעלת על ידי קבוצת דלק.
המתקן, שהוא השלישי בגודלו מסוגו בעולם (לאחר מתקן התפלה שורק ומתקן התפלה חדרה), זכה בפרס "מתקן ההתפלה של השנה ב-2006" מטעם GWI - Global Water Intelligence משום היותו הגדול ביותר בעולם באותה התקופה (הוא זכה בפרס שנה בלבד לאחר התחלת פעילותו), והיווה אבן דרך משמעותית בתעשיית ההתפלה בישראל ובעולם.
.tk
tk. היא סיומת האינטרנט הלאומית של שמות התחום של טוקלאו, קיימת מ-7 בנובמבר 1997.
מדינת טוקלאו מוסרת בחינם את רוב שמות המתחם עם הסיומת tk. כל הכתובות הנרשמות מופנות לשרת Domain Name System המפנה את הגולש לאתר האינטרנט של מי שביקש לעצמו את הכתובת. להבדיל משירותי רישום כתובות אחרים, .tk מאפשר הפניה לאתרים המאוחסנים על שרתי חינם כמו geocities או Angelfire.
חברת Teletok היא הגוף המפעיל את השרות בפועל. חברת הרישום Taloha.Inc מבצעת את רישום שמות המתחם.
כתובות אליהם לא נכנסו לפחות 25 פעמים במשך 90 ימים מוסרות מהשרת וניתן לקבלן (שוב בחינם).
על מנת למנוע ניצול לרעה של שמות מסחריים, יש מגבלות מסוימות על רישום חינם של שמות אלו (ניתן לרשמם בתמורה לתשלום נמוך).
קלמנס השנים עשר
קלמנס השנים עשר (בלטינית: Clemens XII; 7 באפריל 1652 בפירנצה – 6 בפברואר 1740 ברומא) נולד בשם לורנצו קורסיני (Lorenzo Corsini) וכיהן כאפיפיור מיום 12 ביולי 1730 עד מותו. קורסיני היה בן אצולה, עורך דין בוגר אוניברסיטת פיזה, ושימש כמנהל כספים בשירות הכנסייה. הוא היה לקרדינל ב-17 במאי 1706 ונחשב לאחד האנשים החזקים והחשובים בקוריה הרומית, למרות שהיה עיוור ומרותק למיטתו.
הוא מונה לכהונתו כאפיפיור ב-1730, בגיל 78 ושלושה חודשים, ואף אפיפיור עד כה לא מונה למשרה בגיל כה מתקדם (האפיפיור בנדיקטוס השישה עשר היה בעת מינוי לתפקיד ב-2005 בן 78 ושלושה ימים). פעולתו הראשונה לאחר מינויו הייתה להשיב את החוסן הכלכלי של מדינת האפיפיור, והוא דרש השבת כספים מבעלי משרה שמעלו בתפקידם בעת כהונת קודמו בתפקיד. הוא חיזק את קופת המדינה גם על ידי השבת מפעל הלוטו שבוטל מספר שנים קודם לכן, והשקיע כספים במפעלי בנייה וברכישת אוספי אומנות. הוא הורה על הקמת החזית החדשה של בזיליקת יוחנן הקדוש בלטראנו שברומא, חידש את קשת קונסטנטינוס והחל בבנייתה של מזרקת טרווי. הוא ריצף את רחובות רומא ואת הדרכים המובילות אליה והקים נמל באנקונה. עוד נודע כמי שהשיב לסן מרינו את עצמאותה, לאחר שנכבשה בידי הקרדינל ג'וליו אלברוני, מושל אפיפיורי ברוונה, ככל הנראה בניגוד לדעתו של קלמנס עצמו.
בתחום הדתי פרסם קלמנס השנים עשר את הצו האפיפיורי הראשון כנגד הבונים החופשיים ב-28 באפריל 1738 ויצא בתוקף כנגד היאנסניזם. הוא תמך באיחודן של הכנסייה הקתולית והאורתודוקסית וגילה פתיחות כלפי זרמים נוצריים אחרים. קלמנס השנים עשר נפטר ב-1740, לאחר כמעט עשר שנות כהונה, ונקבר בבזיליקת יוחנן הקדוש בלטראנו.
יש אומרים שקלמנס השנים עשר היה ידידו של רמח"ל ואף רמח"ל כתב לכבודו שיר.
סנטה אנה
{{פירושונים|
ראו גם
}}
הרמן הפלה
הרמן יוליוס הפלה (19 ביוני 1911 – 21 באוגוסט 1962) היה קצין אוסטרי נאצי בדרגת שטורמבאנפיהרר. שימש כסגנו של אודילו גלובוצניק במהלך מבצע ריינהרד, תפקד כמומחה גירוש והשמדה של המבצע. בפעולותיו תרם רבות להשמדת העם היהודי בשואה ולביצוע פשעי מלחמה.
רקע
נולד בזלצבורג שבאוסטריה. הצטרף לשורות המפלגה הנאצית ב-1 באוגוסט 1933 כחבר מספר 307,469 במפלגה. לאחר זמן מועט התגייס לשורות האס אס. לפני מלחמת העולם השנייה התפרנס ממכונאות רכב.
פשעים נגד האנושות
לאחר המערכה בפולין הפלה הוצב בנובי סונץ' בדרום פולין. בנובמבר 1940 שירת כמפקח במחנה עבודה ליהודים בדרום מזרח לובלין. עד דצמבר 1941 היה במוהילב בברית המועצות. לקח חלק פעיל בגירושים ההמוניים למחנות בלז'ץ, סוביבור וטרבלינקה. הוא חי ועבד ממטה מבצע ריינהרד יחד עם יוליוס שרק.
הפלה היה "המתאם" של מבצע ריינהרד וסגנו של אודילו גלובוצניק (פרט שהופך את הפלה לשני בחשיבותו במבצע); תפקידו המוצהר היה "מומחה גירוש והשמדה". להפלה הייתה סמכות ראשית על המבצע מלבד למפקדו, גלובוצניק. בתחילת המבצע הוא היה בדרגת האופט-שטורמפיהרר. חברי האס אס שהשתתפו בתוכנית T4 - אותנסיה, וששובצו ברובם גם לתוכנית זו, דיווחו על פעולותיהם למטה הראשי בלובלין והיו כפופים להפלה. בין המסמכים המעטים שנמצאו ונקשרו למבצע ניתן למנות את מסמך הסודיות הבא, שעליו חתמו כל המשתתפים במבצע:
כראש המחלקה הראשית (בגרמנית Hauptabteilung), הפלה היה אחראי על הארגון ועל כוח האדם של מבצע ריינהרד. הוא תיאם את גירוש היהודים מכל שטחי הגנרלגוברנמן והפנה אותם לאחד ממחנות ההשמדה הקרובים ביותר. הוראות הגירוש תואמו והועברו דרך רשויות האס אס ממשרדו של הפלה, שהוקם במסגרת תוכנית לובלין, ועד מפקדי האס אס והמשטרה בחשאיות עד ליישובים בהם בוצעו הגירושים.
הפלה פיקח במו עיניו על ביצוע גירוש גטו ורשה, מבצע שקיבל בפי אנשי האס אס את הכינוי "האקציה הגדולה". למבצע זה קדם פרץ של רציחות אקראיות של יהודים ברחובות הגטו בתאריכים 20–21 ביולי 1942, וכן מעצרים ומאסרים אכזריים של חברי המועצה היהודית, מנהלי דירות ואחרים מבין היודנרט, במטרה להפחיד ודכא את היודנרט. למחרת בבוקר ה-22 ביולי, התייצב הפלה (שלווה בפמליית אנשי אס אס ובכירים בממשל הנאצי) בפני היודנרט בגטו ורשה והצהיר בפני ראש המועצה אדם צ'רניאקוב, שיהודים, ללא קשר לגילם או למינם מלבד מעטים יוצאים מהכלל, יפונו ליישוב מחדש במזרח. היוצאים מהכלל היו עובדים במפעלים גרמניים בעלי אישורי עבודה תקפים, חברים ביודנראט, חולים ועובדי בית החולים בגטו, ומשפחותיהם של הפטורים מגירוש. המגורשים הורשו לשאת עמם מטען של עד 15 קילוגרמים, מזון לשלושה ימים, כסף, זהב, וחפצי ערך אחרים. כמו כן, מדי יום על 6,000 מגורשים היה להתייצב ברחבת הגירוש בגטו, האומשלגפלאץ, בשעה ארבע בבוקר ולעלות על רכבות הגירוש.
אדם צ'רניאקוב רשם ביומנו ב-22 ביולי 1942 (וביום המחרת התאבד):
הפלה היה דמות מרכזית גם באקציית ארנטפסט (בגרמנית: "מבצע חג הקציר") בה נטבחו אסירים שנלקחו ממחנות עבודה במחוז לובלין ב-3 בנובמבר 1943. קרוב ל-43,000 נפשות נרצחו במהלך המבצע, שהיה הטבח היחיד הגדול ביותר שבוצע על ידי הגרמנים במהלך המלחמה.
הפלה הצטרף לגלובוצניק בטריאסטה, לאחר שסיים מספר משימות בהולנד ובבלגיה.
מברק הפלה
ב-11 בינואר 1943 שידר הפלה מסר מלובלין לאובר-שטורמבאנפיהרר פרנץ היים, שישב בקרקוב והיה סגן מפקד משטרת הביטחון והאס דה בגנרלגוברנמן, ולאובר-שטורמבאנפיהרר אדולף אייכמן, שהיה באותו זמן בברלין. המסר תיעד את מספרם הכולל של היהודים המגורשים לארבעת מחנות מבצע ריינהרד במהלך ה-31 בדצמבר 1942. שדר זה, שיורט על ידי בעלות הברית, שניסו לפענח את משמעותו, קיבל בהמשך את הכינוי "מברק הפלה".
לאחר המלחמה
ב-31 במאי 1945 מצאו הבריטים את הפלה במסתור בגרמניה. יחד עמו נמצאו בכירים נוספים בפלוגות הסער של האס אס. לאחר שנתיים במתקן חקירה של הבריטים, הוא שוחרר למערכת המשפט האוסטרית. ב-30 באוקטובר 1947, תחת שבועה, הוא שוחרר כדי שיוכל לחזור לעיסוקו מלפני ימי המלחמה, מכונאי רכב, בעיר הולדתו זלצבורג.
לאחר בקשת הסגרה שהגיעה ב-9 ביולי 1948 מממשלת פולין, הוא נמלט והסתתר באיטליה תחת שם בדוי עד שנת 1951. לאחר מכן חזר לאוסטריה, ואז היגר לגרמניה המערבית. בגרמניה שימש כמודיע עבור שירותי הביון החשאיים של צבא ארצות הברית.
הפלה חזר לזלצבורג וחי בה כאיש חופשי עד 2 בינואר 1961. ביום זה הוא נעצר על ידי הרשויות באוסטריה, נשלח למאסר בווינה בשנת 1962, והתאבד בתלייה בטרם התחיל משפטו.
הפארק הלאומי טייראדנטרו
הפארק הלאומי הארכאולוגי טייראדנטרו (ספרדית Parque nacional arqueológico de Tierradentro; טייראדנטרו בספרדית - "בתוך האדמה") הוא פארק ואתר ארכאולוגי במזרח מחוז קאוקה שבדרום-מערב קולומביה, הידוע באתרי ההיפוגאום הפרה-קולומביאניים המפוזרים בו. שטחו הכולל של הפארק הוא 19 דונם, ובשנת 1995 הוא הוכרז כאתר מורשת עולמית.
התרבות שהקימה את אתרי ההיפוגאום התקיימה באזור בין המאה ה-6 למאה ה-10, ולפי הממצאים הארכאולוגיים, נהגה בה היררכיה חברתית ופוליטית שבראשה ניצבו ראשי שבטים בעלי מעמד דתי. הקבורה נעשתה בשני שלבים - תחילה נקברו הגופות בקברים פשוטים, ולאחר מכן הועברו העצמות אל ההיפוגאום, לעיתים לאחר שריפת הגופה או אגב עירוב השרידים באדמה.
להיפוגאום האופייני בפארק כניסה הפונה לכיוון מערב, מדרגות לולייניות, בצורת זיג-זג או רגילות, ואולם מרכזי בעומק של חמישה עד שמונה מטר מתחת לפני האדמה. רוחבו של ההיפוגאום נע בין 2.5 ל-3 מטר באתרים הקטנים, ועד 10 עד 12 מטר בגדולים. סביב לאולם המרכזי מספר אולמות קבורה שבכל אחד מהם שמורה גופה אחת. על הקירות עיטורים גאומטריים וציורי בני אדם ובעלי חיים בצבעי אדום ושחור על רקע לבן. בשל מעשי שוד שאירעו במקום לפי תחילת השימור באזור, נותרו באתרים פסלים, שרידי כלי חרס ובדים מעטים בלבד.
ממצא נוסף באזור הוא פסלים שנמצאו באתרים ארכאולוגיים בסביבה, אך לא באתרי ההיפוגאום, ואשר נחצבו מאבנים געשיות. אלה מייצגים דמויות אדם עומדות והם ניצבים לגובה של מטר עד 2.5 מטר. הפסלים מצטיינים בראשים גדולים באופן לא פרופורציונלי למידות הגוף, וידיהם שלובות על חזם.
א-שרקיה
מְחוֹז אַ-שַּׁרְקִיַּה (בערבית: محافظة الشرقيّة) הוא מחוז בצפון מצרים. שטחו כ-4,180 קמ"ר, ובמפקד האוכלוסין של שנת 2006 נמצא כי במחוז 5,340,058 איש (כ-1278 איש לקמ"ר). הערים העיקריות במחוז הן בירת המחוז, זקאזיק, ובילביס.
נחל יהושפט
נחל יהושפט הוא נחל אכזב בהרי אילת, בדרום הנגב.
תוואי הנחל
מוצא הנחל ממוקם בגובה של כ־300 מטרים מעל פני הים, במורדותיו המערביים של הר יהושפט, מזרחית למעלה גשרון. הוא זורם דרומה ומייד פונה מזרחה, שם הוא חולף בעמק בין הר יהושפט להר רחבעם. מעט מזרחה לעמק הוא נשפך אל נחל שלמה, בגובה של כ־250 מטרים מעל פני הים.
אלכסנדר אדרייאנסן
אלכסנדר אדרייאנסן (Alexander Adriaenssen; 1587 – 1661) היה צייר בארוק פלמי, שנודע בעיקר בזכות ציורי טבע דומם ושלל חיות שנצודו. הוא גם צייר נשפים עם אוכל, ושפע פרחים.
ביוגרפיה
אלכסנדר אדרייאנסן נולד באנטוורפן, בנם של המלחין והנגן הלאוטה המפורסם עמנואל אדרייאנסן וסיבילה קרלין. הוא הוטבל ב־17 בינואר 1587 בכנסיית סנט ג'יימס, אנטוורפן. אחיו הצעיר וינסנט הפך לצייר סצנות קרב. אח צעיר נוסף בשם ניקלאס הפך לצייר דיוקנאות ובשנת 1612 היגר עם אמו האלמנה להארלם.
בשנת 1632 פיליפס מילקס הפך לתלמידו. אדריאנסן היה אחד האמנים שעבדו על הקישוטים לכניסה לאנטוורפן של הקרדינל-אינפנטה פרדיננד, המושל החדש של הולנד, בשנת 1635. רובנס היה האחראי על הפרויקט הזה. לפרויקט הנזכר צייר אדרייאנסן את סמלי 17 הפרובינציות על קשתות הניצחון שהוקמו לכבוד המושל החדש.
אדרייאנסן שילם את דמי החברות בגילדה בכל שנה עד שנת 1633. הוא התגורר במרכז אנטוורפן, ליד רובנס. הוא נפטר בביתו בשנת 1661 ונקבר ב-30 באוקטובר 1661 בכנסיית סנט ג'יימס, אנטוורפן.
יצירתו
אלכסנדר אדרייאנסן נודע בזכות ציורי טבע דומם של פירות ודגים. הוא גם צייר שלל צייד וארבע יצירות של פרחים. זרי פרחים מופיעים באופן קבוע בסגנון הציור טבע דומם. עבודותיו מיוחסות אליו משנת 1623 ועד 1661, אך שיא הקריירה שלו היה בערך 1630–1650. על אחד מציורי השמן, ישנה חתימה "A. Neck" היא ככל הנראה שריד מחתימתו של אלכסנדר אדרייאנסן.