cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
טיטו וילאנובה
התקופה בברצלונה וההתמודדות עם מחלת הסרטן
בעונתו הראשונה כעוזר מאמן ברצלונה הגיעה הקבוצה להישגי שיא בהיסטוריית הכדורגל הספרדי, כשהקבוצה זכתה בטרבל – אליפות ספרד, גביע המלך הספרדי וליגת האלופות. לקראת סוף העונה הוסט אחד מכוכבי הקבוצה, ליונל מסי, מעמדת הקיצוני ימני לעמדת החלוץ המזויף. צעד זה התברר כהצלחה שכן כבר במשחק הראשון עם טקטיקה זו ניצחה ברצלונה בקלאסיקו את ריאל מדריד 6-2, ומסי כבש צמד. לאחר מכן כבש מסי מעמדה זו שערים רבים והוביל את הקבוצה לזכייה בתארים נוספים. וילאנובה הוכר כהוגה הרעיון למהלך.
עד סוף שנת 2009 זכתה ברצלונה בסופר קאפ הספרדי, בסופר קאפ האירופי ואליפות העולם לקבוצות, ובכך הייתה לקבוצה היחידה בהיסטוריה שזוכה בששת התארים הבכירים בכדורגל האירופי בשנה אחת. בעונת 2009/10 זכתה ברצלונה באליפות שנייה ברציפות. בעונת 2010/11 זכתה ברצלונה בסופר קאפ הספרדי פעם נוספת, באליפות שלישית ברציפות ובליגת האלופות בפעם השנייה תוך שלוש שנים, אך היא הפסידה בגמר גביע המלך לריאל מדריד בתוצאה 1-0.
עונת 2011/12 נפתחה עם הסופר קאפ נגד ריאל מדריד באוגוסט 2011. לאחר שהמשחק הראשון הסתיים בתוצאה 2-2, במשחק השני ברצלונה ניצחה 3-2 משער של ליונל מסי בדקות האחרונות של המשחק, ובכך ברצלונה זכתה בתואר. בתום המשחק הייתה מהומה בין ספסלי הקבוצות, וז'וזה מוריניו, מאמנה של ריאל מדריד, דחף את אצבעו לתוך עינו של וילאנובה, ובתגובה וילאנובה דחף את מוריניו. כשמוריניו נשאל על המקרה, עיוות מוריניו את שמו של וילאנובה וענה: "פיטו וילאנובה? אינני יודע מיהו." פיטו היא קללת סלנג בספרדית. התאחדות הכדורגל הספרדית השעתה את מוריניו לשני משחקים ואת וילאנובה למשחק אחד, אך לבסוף התבטלה ההשעיה לשניהם.
עונה זו המשיכה עם הדחה מליגת האלופות בחצי הגמר ואובדן האליפות לריאל מדריד. במהלך העונה, בנובמבר 2011 עבר וילאנובה ניתוח להסרת גידול סרטני בבלוטת מיצד האוזן. בהמשך עבר וילאנובה טיפולים כימותרפיים והוא נעדר מתפקיד עוזר המאמן למשך מספר חודשים. ב-27 באפריל 2012, לאחר הודעתו של גוארדיולה כי יעזוב את המועדון בסוף עונת המשחקים, הודיעה ברצלונה שווילאנובה יחליפו בתפקיד מאמן הקבוצה לעונת 2012/13.
באוגוסט 2012 הפסידה ברצלונה לריאל מדריד בסופר קאפ הספרדי בתוצאה המצטברת 4-4, כשלמדריד היה יתרון בשל חוק שערי חוץ. המשך הדרך הייתה טובה הרבה יותר עבור ברצלונה. ברצלונה הובילה את הליגה הספרדית החל מהמחזור הראשון. עד פגרת החורף שנערכת בדצמבר, ניצחה ברצלונה את כל משחקי הליגה, למעט תיקו 2-2 עם ריאל מדריד. ב-19 בדצמבר 2012 נתגלה כי מחלת הסרטן חזרה לווילאנובה, כשנמצאו בבלוטות הרוק גרורות. וילאנובה עבר ניתוח נוסף והחל בטיפולים כימותרפיים פעם נוספת, רובם בניו יורק שבארצות הברית. וילאנובה נעדר ממשחק הליגה שלאחר הניתוח, בניצחון 3-1 על ריאל ואיאדוליד ב-22 בדצמבר, כשאת מקומו תפס עוזרו של וילאנובה, ג'ורדי ראורה. בתום פגרת החורף שב וילאנובה למלא את תפקידו כבר במחזור הליגה הבא, בו ברצלונה ניצחה את אספניול 4-0. אולם, כעבור פחות משלושה שבועות נאלץ וילאנובה להתפנות להמשך הטיפולים, כששוב ראורה מחליפו, ווילאנובה חזר מהטיפולים רק ב-6 באפריל. ברצלונה הודחה בהמשך החודש מליגת האלופות בשלב חצי הגמר בעקבות תבוסות 3-0 ו-4-0 לבאיירן מינכן. במהלך עונתו של וילאנובה כמאמן הראשי זכתה ברצלונה באליפות הליגה הספרדית עם כמות שיא בהיסטוריית ספרד של 100 נקודות מתוך 114 אפשריות, הודות ל-32 ניצחונות, 4 תוצאות תיקו ושני הפסדים.
סוף חייו
בקלאסיקו מול ריאל מדריד שנערך ב-26 באוקטובר 2013 בקאמפ נואו הוצגה מוזאיקה עם הכיתוב "Força Tito" (בקטלאנית: "קדימה טיטו") כתמיכה במלחמתו של וילאנובה במחלה. ב-24 באפריל 2014 אושפז וילאנובה בבית חולים בברצלונה בגלל בעיה במערכת העיכול שנוצרה בעקבות מחלתו. הוא נותח ונשאר לאשפוז במצב קריטי. למחרת, ב-25 באפריל, נפטר וילאנובה בגיל 45 ממחלת הסרטן. ב-20 בפברואר 2015 שינה המועדון את שמו של מגרש האימונים מספר 1 במתחם האימונים של המועדון לשמו של וילאנובה.
חיים אישיים
וילאנובה נישא ב-1992 למונטסה צ'אורה. ב-1994 נולדה לזוג בת, קרלוטה, וב-1997 נולד בן, אדריה.
פרנץ סלבטור, ארכידוכס אוסטריה
פרנץ סלבטור, ארכידוכס אוסטריה (שם מלא: פרנץ סלבטור מריה יוזף פרדיננד קרל לאופולד אנטון פון פדואה בפטיסט יונאריוס אלויס גונזגה ריינר בנדיקט ברנהרד פון אוסטריה-טוסקנה (בגרמנית: Franz Salvator Maria Joseph Ferdinand Karl Leopold Anton von Padua Johann Baptist Januarius Aloys Gonzaga Rainer Benedikt Bernhard von Österreich-Toskana); 21 באוגוסט 1866 - 20 באפריל 1939) היה חתנו של פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה.
ביוגרפיה
פרנץ סלבטור נולד ב-21 באוגוסט 1866 בעיר אלטמינסטר שבאימפריה האוסטרית. אביו קרל סלבטור, ארכידוכס אוסטריה היה בנו של לאופולד השני, הדוכס הגדול של טוסקנה, ואמו מריה אימקולאטה, נסיכת בורבון-שתי הסיציליות הייתה בתו של פרננדו השני, מלך שתי הסיציליות. מצד האם היו הוריו בני דודים. משפחתו השתייכה לענף הטוסקני של בית הבסבורג. פרנץ סלבטור למד באקדמיה הצבאית הטרזיאנית בווינר נוישטאדט, לפני שב-1881 התגייס לצבא האוסטרו-הונגרי כלוטננט ברגימנט נושאי הרומח ה-6. ב-1895 הועבר ליחידות היגרים ולאחר מכן לחיל הפרשים. ב-1911 הוא מונה למפקח הכללי של חיל הפרשים ולמפקד דיוויזיית הפרשים של וינה.
ב-1886 פגש פרנץ סלבטור את בת-דודתו מדרגה שנייה הארכידוכסית מריה ולריה, בתם של פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה והנסיכה סיסי. השניים התאהבו, אולם מריה ולריה חיכתה כמה שנים כדי לוודא שרגשותיה כלפיו חזקים דיים, לפני שהודיעה על רצונה להינשא לו. אחיה ואחותה הגדולים של מריה ולריה, נאלצו להינשא לבני שושלות מלוכה מרחבי אירופה. רבים ציפו שמריה ולריה תינשא גם כן לנסיך כתר כלשהו, בין השמות שהועלו נמנו הנסיך פרידריך אוגוסט מסקסוניה, והאינפנטה קרלוש מפורטוגל. רבים התאכזבו מכך שהיא בחרה להינשא לנסיך ממשפחה לא חזקה במיוחד וללא כסף רב. עם זאת, אמה של מריה ולריה, הקיסרית סיסי, התערבה והודיעה שבתה תתחתן מאהבה בלבד, ואפילו למטאטא ארובות. הם נישאו בבאד אישל ב-31 ביולי 1890.
בתחילה התגוררו בני הזוג בארמון ליכטנג, וב-1895 רכשו טירה ליד נהר הדנובה. טקס המעבר לטירה החדשה נחגג ברוב עם ב-1897, כיוון שמריה ולריה הייתה פופולרית מאוד. הנישואים היו מאושרים בתחילה, אולם פרנץ סלבטור הרבה לבגוד בה. בין מאהבותיו הידועות נמנית הנסיכה שטפני פון הוהנלוהה. הוהנלוהה ילדה לו בן אחד, אשר פרנץ סלבטור הכיר בו בעוד מריה ולריה חיה. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה מונה פרנץ סלבטור למפקח הכללי של הטיפול הרפואי בצבא האוסטרו-הונגרי. לאחר המלחמה וביטול המונרכיה ב-1918, ויתרו הוא ואשתו על כל תאריהם וזכויות היתר התורשתיות שלהם, ולפיכך הורשו לשמור על נכסיהם וממונם. פרנץ סלבטור נפטר ב-20 באפריל 1939 בגיל 72.
משפחתו
מנישואיו למריה ולריה, ארכידוכסית אוסטריה נולדו לו 10 ילדים:
טובה לו
אֶבָּה טוּבֶה אלסה נילסון (בשוודית: Ebba Tove Elsa Nilsson; נולדה ב-29 באוקטובר 1987), הידועה יותר בשם הבמה טוּבֶה לוּ (באנגלית: Tove Lo), היא זמרת וכותבת שוודית. היא נולדה וגדלה ביוּרשהולם, פרבר צפוני של סטוקהולם, שם למדה בגימנסיה למוזיקה רייתמוס. לו הקימה את להקת הרוק השוודית טרמבלבי (Tremblebee) בשנת 2006. בעקבות התפרקות הלהקה, החלה לו לכתוב שירים באופן מסחרי וחתמה על חוזה הוצאה לאור עם 'וורנר/צ'אפל מיוזיק' בשנת 2011. במהלך עבודתה עם המפיקים אלכסנדר קרונלונד, מקס מרטין ו-Xenomania, הפכה לו לכותבת שירים מצליחה והיא הקליטה והפיצה את יצירותיה באופן עצמאי. בשנת 2014, היא הוחתמה על ידי מרתון סטודיוס, פולידור רקורדס ואיילנד רקורדס.
לו התפרסמה עם צאת אלבום הבכורה שלה: "Queen of the Clouds", אשר הגיע למקום 14 במצעד בילבורד 200. האלבום כולל את הסינגל: "(Habits (Stay High", אשר הגיע למקום שלישי במצעד בילבורד הוט 100 ובקנדה הוט 100.
לו גם כותבת שירים. היא כתבה מספר שירים לקולדפליי, לפלום, לאלסו, לניק ג'ונאס, לאדם למברט, להילרי דאף ולאלי גולדינג. אחד מהם הוא הסינגל המצליח של אלי גולדינג, "Love Me Like You Do", אשר זיכה אותה במועמדות הראשונה שלה לפרס גראמי, בטקס גראמי ה-58.
ילדות ותחילת הקריירה
נולדה בשם אבה טובה אלזה נילסון בסטוקהולם שבשוודיה למשפחה מרקע נוצרי. אמה היא פסיכולוגית ואביה הוא איש עסקים ויש לה אח אחד מבוגר ממנה. שם הבמה שלה, Tove Lo, הוא כינוי אשר ניתן לה בגיל שלוש על ידי הסנדקית שלה בגלל אהבתה לשונרים (ביחיד: "lo" בשוודית). לו גדלה בפרבר האמיד יוּרשהולם, סטוקהולם. היא מתארת את ילדותה כ"מוגנת מאוד" ואת משפחתה כ"אמידה למדי". כבת להורים אקדמאים, לו השיגה ציונים טובים בבית הספר והפכה לחובבת ספרות וכתיבת שירה וסיפורים קצרים. בריאיון ל-BBC היא הסבירה, "לאחר שגדלתי כל כך מוגנת, אני חושבת שחיפשתי משהו אחר".
2006–2013: התחלת הקריירה ושיתופי פעולה
בשנת 2006, לו החלה לכתוב שירים עם כריסטיאן בייארינג, גיטריסט מבית הספר רייתמוס בו למדה. הצמד הקים יחד עם עוד שלושה תלמידים מבית הספר את להקת המת'-רוק טרמבלבי. טרמבלבי ניגנו במשך כמה שנים בברים ברחבי שוודיה והפיצו מספר שירים באופן עצמאי. במהלך עבודתה עם הלהקה, פיתחה לו תשוקה להופעות במה והכירה את צמד המפיקים: "The Struts". לאחר פירוק הלהקה, התמקדה לו במוזיקת פופ וביצירות משלה. במשך חצי שנה יצרה סקיצות עצמאיות בסטודיו ביתי ובמקביל שרה לפרנסתה. כמו כן, בזמן זה למדה נגינה על תופים, תכנות מוזיקה והפקה מוזיקלית. מאוחר יותר לו התגוררה יחד עם חברות ההרכב אייקונה פופ בפרבר ליד סטוקהולם.
לו פגשה מאוחר יותר צייד כישרונות אליו היא העבירה את הסקיצה שלה. היא פגשה אותו בפעם הראשונה במקרה במהלך מסיבה בסטוקהולם לכבוד חוזה ההקלטות הראשונה של אייקונה פופ, ומאוחר יותר פגשה בו שוב באופן מקרי בבר בלונדון. אותו צייד כישרונות אהב את הסקיצה שלה, והציג אותה לקבוצת כתיבת שירים אשר כללה את: "The Struts", וקרוליין היילט. ב-2011 לו החליטה לפתח קריירה בתחום כתיבת השירים והגיעה לעסקה עם ההוצאה לאור 'וורנר/צ'אפל מיוזיק'. נתיב הקריירה החדש שלה הוביל אותה ללוס אנג'לס, שם עבדה עם המפיק השוודי מקס מרטין. בשנת 2012, היא שיתפה פעולה עם צוות ההפקה הבריטית Xenomania והמפיק השוודי אלכסנדר קרונלונד, אשר השתתף בכתיבת: "Something New", של Girls Aloud ו-"We Got the World", של אייקונה פופ, ובחלק מהיצירות באלבום הבכורה של הצמד, אשר נקרא באותו השם.
בהמשך החליטה לו לנהל קריירת אינדי והקליטה יצירות אישיות יותר אשר הופצו באופן עצמאי. היא הפיצה את הסינגל הראשון שלה: "Love Ballad", באוקטובר 2012, והסינגל השני שלה: "Habits", במרץ 2013. האחרון זיכה אותה בקהל מעריצים משמעותי באינטרנט. לו השתתפה גם בסינגל: "Run On Love", של הדי ג'יי השוודי לוקאס נורד, אשר יצא ביוני 2013 באלבום שלו: "Islands". כמו כן, היא השתתפה גם בסינגל: "Strangers", של Seven Lions ו-Myon & Shane 54, בפסקול הסרט עיר של עצמות וב-"Worlds Apart", המיני אלבום של: Seven Lions, אשר יצא בשנת 2014. במהלך 2013, הונחתה לו על ידי מרטין ועמיתו שלבק, אשר היו לה למנטורים. היא השתתפה גם בכתיבת סינגל בכורה של ויקטוריה ג'סטיס: "Gold", ברצועות האלבום: "À l'infini", של הזמרת הישראלית-צרפתית טל בניזרי ובאלבום: "This Is... Icona Pop".
2014–2015: Queen of the Clouds, שיא ההצלחה
בעקבות כמות העוקבים הגדולה שיש לה באינטרנט, הוצע ללו חוזה הקלטות בשנת 2014 מפולידור רקורדס ואיילנד רקורדס. לו הסיטה את ההתמקדות שלה לעבר קריירת שירה בין-לאומית, וקיבלה שבחים רבים לאחר ההופעות הראשונות שלה בלונדון וארצות הברית.
ב-24 בספטמבר 2014, יצא אלבום הבכורה שלה: "Queen of the Clouds", וזכה לביקורות חיוביות. האלבום הגיע למקום ה-14 בבילבורד 200 בארצות הברית ולמעמד פלטינה. בשיאו הגיע האלבום למקום ה-17 בבריטניה ולמקום ה-6 בשוודיה, שם אף הוכר כאלבום פלטינה על ידי איגוד תעשיית ההקלטות השוודי (GLF) לאחר שנמכרו ממנו כ-40,000 יחידות. האלבום כלל ארבעה סינגלים, והסינגל המוביל של האלבום, הגרסה האמריקנית ל-"Habits (Stay High)", הפך ללהיט שזכה להצלחה גדולה. הסינגל היה פריצת הדרך המסחרית של לו בארצות הברית, והוא הגיע למקום ה-3 בבילבורד הוט 100. הסינגל השני של האלבום: "Talking Body", הגיע למקום ה-12 בבילבורד הוט 100, למקום ה-16 בשוודיה ולמקום ה-17 בבריטניה. בנוסף לו הוציאה את הסינגלים: "Timebomb" ו-"Moments", שזכו לפחות הצלחה מהסינגלים הקודמים.
בדצמבר 2014, הודיעה לו כי היא לוקחת פסק זמן כדי לעבור ניתוח במיתרי הקול לאחר שנמצאו בו ציסטות מפותחות. הניתוח הסתיים בהצלחה ב-3 בינואר 2015.
ב-7 בינואר 2015, יצא לאור הסינגל: "Love Me like You Do", של אלי גולדינג שבו לו כתבה את השיר. בנוסף באותו שנה לו כתבה את הסינגל: "Sparks", של הילרי דאף מתוך האלבום: "Breathe In. Breathe Out", בתוך האלבום לו כתבה עוד שתי רצועות נוספות שנקראו: "Stay In Love" ו- "One in A Million".
בטקס פרסי גראמיז השוודיים של שנת 2015, זכתה לו בקטגוריות אמנית השנה ושיר השנה בעבור השיר: "Habits (Stay High)". לו הופיעה עם הסינגל: "Come Back To Me", של הלהקה השוודית Urban Cone, שיצא ב-3 במרץ 2015, מתוך האלבום: "Polaroid Memories".
ב-12 ביולי 2015, יצא האלבום של אדם למברט שנקרא: "The Original High", בו לו שיתפה פעולה עם אדם בשיר: "Rumors".
ב-2 באוקטובר 2015, יצא מהדורה מחודשת לאלבום: "Queen Of The Clouds Blueprint Edition", ההפצה החדשה הכילה את כל הרצועות מהגרסה המקורית, כמו גם הסינגלים: "Over" ,"Out of Mind" ו-"Paradise", אשר נלקחו מהמיני-אלבום: "Truth Serum", משנת 2014, ושיתוף הפעולה של לו עם אלסו בשיר "". בסוף 2015, זכתה בפרס גיטרת הפלטינה מטעם האגודה לזכויות הבמה השוודית.
ב-4 בדצמבר 2015, לו השתתפה בסינגל: "Fun", של קולדפליי מתוך האלבום שלהם: A Head Full of Dreams.
ב-3 במרץ 2016, לו השתתפה בסינגל "Desire", של יירס אנד יירס.
ב-25 במרץ 2016, לו השתתפה בסינגל "Close", של ניק ג'ונאס מתוך האלבום שלו: Last Year Was Complicated. בנוסף לו שיתפה פעולה עם הזמר האוסטרלי Flume, בסינגל: "Say It".
2016–2018: Lady Wood / Blue Lips
ב-4 באוגוסט 2016, יצא הסינגל הראשון מתוך אלבומה השני: "Cool Girl". יום למחרת חשפה לו את שם האלבום השני: Lady Wood, אשר יצא ב-28 באוקטובר 2016, בהמשך הוציאה לעמוד היוטיוב שלה גם שני סרטים קצרים עבור שני חלקי האלבום "Fairy Dust" ו-"Fire Fade". השיר "True Disaster" שיצא בתור הסינגל השני מהאלבום.
ב-7 בספטמבר 2017 הוציאה לו את "Disco Tits", כסינגל הראשון מתוך חלקו השני של האלבום "Blue Lips", אשר יצא ב-17 בנובמבר באותה שנה. ב-7 ביוני הוציאה את הסינגל השני "Bitches", ברמיקס החדש התארחו הזמרות אלמה, צ'רלי XCX, אליפנט והצמד איקונה פופ. ב-18 באוקטובר 2018 הועלה סרט קצר עבור האלבום. ב-24 באוקטובר, התארחה לו בסינגל "Blow That Smoke", של ההרכב מייג'ור לייזר.
2019–הווה: Sunshine Kitty
ב-31 במאי 2019, שיתפה לו כי אלבומה האולפן הרביעי יקרא "Sunshine Kitty", באותו היום הוציאה את הסינגל הראשון מתוכו "Glad He's Gone". ב-1 באוגוסט, הכריזה לו באמצעות המדיה חברתית כי האלבום יצא ב-20 בספטמבר 2019. יממה לאחר מכן הוציאה לו את הסינגל השני שלה "Bad As the Boys", בה השתתפה אלמה. ב-28 באוגוסט, יצא הסינגל השלישי "Jacques", בשיתוף ג'קס ג'ונס, סינגל זה גם נכלל באלבומו של ג'ונס. לאחר מכן הוציאה את הסינגל הרביעי "Really Don't Like U", בשיתוף קיילי מינוג. ב-1 בספטמבר, הוציאה אלמה את הסינגל "Worst Behaviour", בו התארחה לו. ב-16 בינואר 2020, הוציאה את הסינגל "Bikini Porn", שהכיל רצועה נוספת "Passion And Pain Taste The Same When I'm Weak", באמצעות חברת התקליטים יוניברסל מיוזיק גרופ. הסינגלים נכללו במהדורה מחודשת הנקראת "Sunshine Kitty - Paw Prints Edition", שיצאה ב-22 במאי 2020.
התחנה הישנה (שיר)
רקע
השיר נכלל באלבומה השלישי של הלהקה, "החיים שלך בלאפה". בשיר מתייחס הדובר באופן נוסטלגי לתחנה המרכזית הישנה בתל אביב.
על השיר אמר אוז: "אומרים שהשיר הזה נבואי כי הוא אומר שהתחנה היא מדינה אחרת ויש שאומרים שזה מה שהיא הפכה להיות".
במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' לשנת תשנ"ה (1995) דורג השיר במקום ה-35.
תוכן השיר
השיר מתאר את האווירה שהייתה בתחנה המרכזית הישנה בתל אביב, כפי שנחוותה על ידי אוז. בין היתר מוזכרים בה קולנוע מרכז בסולומון פינת נווה שאנן אשר הקרין סרטים פורנוגרפיים, את דוכני הנעלים של רחוב נווה שאנן, את השירותים הציבוריים המלוכלכים, את הרוכלים הרבים בתחנה, את דוכני הפלאפל ואת חנויות הקסטות שזוהו עימה. הוא מתאר אותה כמציאות ששונה משאר העיר תל אביב.
וידאו קליפ
הודיאו קליפ לשיר בוים על ידי עמנואל הלפרין וקובי אוז. הוא כולל צילומים בשחור-לבן של חברי הלהקה בסביבת התחנה שננטשה קודם לכן, בשילוב עם קטעי ארכיון בהם מצולמת התחנה בתקופת פעילותה.
בנימין פטרסן
בנימין פטרסן (בשוודית: Benjamin Patersen; 2 בספטמבר 1748/1750 – 1815) היה צייר וחרט יליד שוודיה הידוע בעיקר בשל נופי העיר סנקט פטרבורג.
ביוגרפיה
בנימין פטרסן נולד בוורברג למשפחה של פקידי מכס. הרבה לא ידוע על שנותיו הראשונות וילדותו. הוא למד אמנות בגטבורג אצל סיימון פיק ועד מהרה הפך לחבר באגודת האמנות המקומית. בסוף שנות ה-70 נסע לפולין, לטביה וליטא. מ-1774 עד 1786 הוא התגורר ועבד בריגה.
בשנת 1787 הגיע פטרסן לסנט פטרסבורג. על פי פרסום בעיתון 'סנקט-פטרבורגסקיה ודומוסטי' ב-22 בינואר 1787 הוא שהה בבית מס' 154 ליד הגשר הכחול.
פטרסן התחתן ב-1791 והטביל את בתו ב-1795 בכנסיית קתרין הקדושה.
הוא מעולם לא איבד את הקשר עם שוודיה, ידוע שהוא ביקר במולדתו בשנת 1806. מאז 1790 הוא שלח את יצירותיו לתערוכות השנתיות באקדמיה המלכותית השוודית לאמנויות, בשנת 1798, הוא היה חבר באקדמיה השוודית.
באמצע שנות ה-90 קיבל פטרסן את החוזה הראשון בחצר המלכותית הרוסית. עד מהרה מונה לצייר החצר.
יצירה ומורשת
אף שהחל כאמן דיוקנאות, בגיל 38 התרכז פטרסן בנופים עירוניים ולאחר המעבר לסנט פטרסבורג הקדיש את אמנותו לעיר זו. בסביבות שנת 1800, בהזמנת הצאר פאבל הראשון, יצר פטרסן סדרה של יצירות המתארות את גדות נהר נווה, מה שזיכה אותו במינוי כצייר החצר.
רוב הנופים העירוניים שלו מציגים את קו האופק המוגדר ואת הגוונים הזהובים הכחלחלים של העיר. השמיים והמים בנהר ממלאים לעיתים קרובות תפקידים משמעותיים בקומפוזיציה. פטרסן צייר את רוב המבנים הבולטים של סוף המאה ה-18 בסנט פטרסבורג, כולל טירת סנט מייקל, האקדמיה האימפריאלית לאמנויות, ארמון טאוריד וכו'.
פטרסן יצר למעלה מ-100 מהנופים העירוניים של פטרסבורג - 33 מתוכם בשמן, השאר בצבעי מים או תחריטים כהים. כאוסף הם מצגים תיעוד היסטורי שאין לו תחליף של העיר כפי שהייתה באותה תקופה.
רוב יצירותיו מוחזקות על ידי הארמיטאז'.
U6 (הרכבת התחתית של וינה)
קו U6 הוא אחד מקווי הרכבת התחתית של וינה. בקו זה, שאורכו 17.3 קילומטרים (מתחנת Floridsdorf לתחנת Siebenhirten), פועלות כ-24 תחנות. נכון לשנת 2016. קו זה, הארוך ביותר ברשת ה-U-Bahn של וינה, צפוי לאבד תוארו לקו U1 בשנת 2017, עם השלמת עבודות ההרחבה בו.
U6 פוגש את קו U4 בתחנת לנגנפלדגאסה (Längenfeldgasse), את קו U3 בתחנת וסטבאנהוף (Westbahnhof) ואת קו U4 בתחנת שפיטלאו (Spittelau). החלק הראשון של הקו נפתח בשנת 1989 והגיע לאורכו הנוכחי עם סיום העבודות בשנת 1995. הקו נבנה על רשת המסילות הישנה של ה-Wiener Stadtbahn (מערכת הרכבות העירוניות של וינה), ומאחר שכך מקטעים נרחבים ממנו נמצאים מעל פני הקרקע, בעיקר על מערכת הגשרים הישנה ששירתה את ה-Wiener Stadtbahn.
ירדן גרזון
ירדן גרזון (נולדה ב-23 בנובמבר 2003) היא כדורסלנית ישראלית, המשחקת בעמדת הגארדית בקבוצת הנשים של מכללת אינדיאנה. נוסף על כך, היא משמשת כשחקנית נבחרת ישראל בכדורסל נשים.
ביוגרפיה
אחותה של ירדן, ליאור, משחקת כדורסל במכללת וילאנובה. אביה, איתן, שיחק במכבי דרום תל אביב בליגה הארצית, ואמה, רותי, שיחקה כדורסל בהפועל כפר סבא ונבחרת ישראל בכדורעף נשים.
קבוצות בוגרות
עונת 2019/20 בקבוצת מכבי רעננה הייתה עונתה הראשונה של גרזון בקבוצת הבוגרות. גרזון שיחקה בקבוצה עונה נוספת ובעונת 2021/20 עברה לשחק בקבוצת מכבי עירוני רמת גן. בתום העונה נרשמה למכללת אינדיאנה.
בסוף שנת 2021 חתמה גרזון עם מכללת אינדיאנה מליגה המכללות האמריקאית, ובתחילת 2023 זכתה עם הקבוצה באליפות הקונפרנס של ליגת המכללות האמריקאית. המכללה הודחה בשמינית הגמר.
בעונת 2022/23 זכתה גרזון עם מכללת אינדיאנה לסיים את העונה הסדירה במקום הראשון בליגת ה-Big10 לראשונה מזה 40 שנה.
נבחרות ישראל
ב-2016 השתתפה עם הנבחרת באליפות אירופה עד גיל 14 בסלובניה. ב-2017 השתתפה עם הנבחרת באליפות אירופה עד גיל 14 בסלובניה. גרזון נבחרה לחמשיית הטורניר ולמלכת הריבאונדים. ב-2018 השתתפה עם הנבחרת באליפות אירופה דרג ב' עד גיל 16 במונטנגרו. בטורניר קלעה 17.8 נקודות לקחה 6.6 ריבואנדים וחילקה 1.8 אסיסטים בממוצע למשחק. ב-2021 השתתפה עם הנבחרת בטורניר הצ'לנג'ר עד גיל 20. בטורניר קלעה 19.2 נקודות לקחה 9.4 ריבאונדים וחילקה 2 אססיסטים בממוצע למשחק. בנובמבר 2021 רשמה את הופעת הבכורה שלה בנבחרת ישראל בכדורסל נשים במשחק מול נבחרת לטביה. בקיץ 2022 השתתפה עם הנבחרת באליפות אירופה דרג ב' עד גיל 20. בתום האליפות הנבחרת עלתה לדרג א מהמקום השלישי. גרזון קלעה 20 נקודות לקחה 7.2 ריבאונדים וחילקה 3.8 אססיסטים בממוצע למשחק. דורגה במקום הראשון מבין כל השחקניות בטורניר מבחינת נקודות מדד למשחק.
אוברהאוזן
אוברהאוזן (בגרמנית: Oberhausen) היא עיר על גדות נהר האמשר בחבל הרוהר, בגרמניה, ונמצאת בין הערים דואיסבורג ואסן. אוכלוסיית העיר מונה כ-210,934 תושבים (נכון לדצמבר 2015). העיר מארחת את פסטיבל הסרטים הקצרים של אוברהאוזן. אוברהאוזן ידועה גם בשל "הסנטרו", מרכז הקניות הגדול ביותר בגרמניה. כאן גם נמצא המרכז הימי "מרכז חיי הים", שבו חי פול התמנון, שהתפרסם במהלך מונדיאל 2010.
גאוגרפיה
אוברהאוזן ממוקמת גאוגרפית באזור השפלה Tiedbene Niederrheinischen על גדות הנהרות רוהר ואמשר, אשר זורמים ממזרח למערב לתוך נהר הריין. זוהי עיר בגודל בינוני אשר ממוקמת במרכזו של מגלופוליס של ריין-רוהר, מרכז כלכלי אירופאי אשר נקרא לעיתים בשם "הבננה הכחולה" (בשל צורתו המעוקלת). העיר גובלת בערים דואיסבור ומילהיים בדרום, אסן במזרח, והעיירות בוטרופ ודנסלאקן בצפון.
אוברהאוזן משתרעת על שטח של 77 קמ"ר ונמתחת על פני 14.6 ק"מ בכיוון צפון-דרום ו -10.7 ק"מ בכיוון מערב-מזרח. אורך גבולות העיר הוא 53 ק"מ, והגובה הממוצע הוא 50 מ' מעל פני הים.
מאז 1975, האזור העירוני מחולק לשלוש עיריות: Alt-Oberhausen, Osterfeld ו Sterkrade. לכל עירייה ישנו ייצוג מחוזי וראש עיר מחוזי.
39% מתושבי העיר קתולים ו-26% פרוטסטנטים.
היסטוריה
אוברהאוזן נקראה על שם תחנת הרכבת שנבנתה במקום בשנת 1847, שנקראה כך על שם מיקומה ליד טירת אוברהאוזן. הרובע החדש נוסד רשמית בשנת 1862 בעקבות גל ההגירה לאזור שנגרם בשל קרבתה למכרות הפחם ומפעלי הפלדה שנמצאו בו. העיר קיבלה מעמד של עיירה בשנת 1874. אוברהאוזן התמזגה עם מספר עיירות סמוכות בהן אלשטאדן, וחלקים מסטירום ודומפטן בשנת 1910, ובשנת 1901 קיבלה מעמד של עיר. בשנת 1929 התמזגה אוברהאוזן עם העיירות שטרקרדה ואוסטרפלד. מפעל הנפט המקומי "רוהרכמי AG" היה מטרת איכות עבור כוחות בעלות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה, וכוחות צבא אמריקאים השתלטו עליו ב-4 באפריל 1945.
בשנת 1954, החלה העיר לארח את "פסטיבל הסרטים הקצרים אוברהאוזן".
עד שנות ה-60 התבססה כלכלת העיר על ענפי הכרייה וייצור הפלדה, ובשנות ה-90 של המאה ה-20 נסגרו המכרות ומטחנות הפלדה האחרונים בעיר.
יהודים באוברהאוזן
בית הכנסת של אוברהאוזן הוקם בשנת 1898. הוא נשרף במהלך "ליל הבדולח" ב-9 בנובמבר 1938.
לפי תיעוד משנת 1933, חיו בשנה זו בעיר כ־600 יהודים.
ב -1968 התאחדו הקהילות היהודיות באוברהאוזן, מולהיים ודואיסבורג, ויצרו קהילה דתית משותפת - הקהילה היהודית של דויסבורג-מולהיים / רוהר-אוברהאוזן. בשנות התשעים עלה מספרם של חברי הקהילה - כתוצאה מעליית היהודים ממדינות ברית המועצות לשעבר - ליותר מ - 2,800, ובניית בית כנסת ומרכז קהילתי היה הכרחי. הוא הוקם בשטח הנמל הפנימי של דואיסבורג, ובנייתו הושלמה בשנת 1999.
מאז 2005 קיימת באוברהאוזן גם קהילה יהודית ליברלית, שהוכרה על ידי "האיגוד היהודי המתקדם" ומספר חבריו הולך וגדל. מקום מושבו של המרכז הקהילתי שלהם נמצא בפרידנשפלאץ (Friedensplatz), לא הרחק מבית הכנסת שנהרס ב -1938.
בתי-תיאטרון ותרבות
בעיר פועלים חמישה בתי תיאטרון כשהגדול בהם הוא "תיאטרון אוברהאוזן" אשר הוקם בשנת 1920. הוא הופגז ונהרס כליל במהלך המלחמה ונבנה מחדש בסוף שנות ה-40. כיום מכיל האולם הגדול של התיאטרון 545 מושבים ועוד 150 מושבים באודיטוריום הממוקם בקומה העליונה. בשנת 2015 הוא זכה בפרס הלאומי לבתי-תיאטרון קטנים ובינוניים בגרמניה.
בנוסף קיימים בעיר "תיאטרון המטרונום" הממוקם במרכז העיר ובו מוצגים בעיקר מחזות זמר, "התיאטרון העירוני הקטן" של עיריית Sterkrade, "תיאטרון ניבהורג" ו- "תיאטרון אטלייה".
אולם התרבות König Pilsener Arena הממוקם במרכז העיר החדש הוא אולם תרבות המכיל 12,5000 מושבים. המקום מארח קונצרטים, מחזות זמר, מופעים, ואירועי ספורט.
מרכז הקונגרסים של אוברהאוזן (Luise-Albertz-Halle / Stadthalle) והמלון הצמוד אליו מארחים בנוסף לאירועי חג ותרבות, גם תערוכות מתחלפות, כנסים וסמינרים.
מוזיאונים
"גלריית לודוויג" נוסדה על ידי פיטר ואירן לודוויג כמוזיאון לאמנות בשנת 1983 תחת השם Ludwig Institute of Art in the GDR על השטח של טירת אוברהאוזן המפוארת. המוזיאון הציג מעל 500 יצירות אמנות ממזרח גרמניה. לאחר איחוד גרמניה בשנת 1991 בני-הזוג שינו את שם המוזיאון לLudwigsgalerie Schloss Oberhausen. מאז 1998 מבקרי המוזיאון זכו לראות מעל 70 תערוכות מתחלפות של יצירות אמנות מהאוספים הבינלאומיים של קולקציית לודוויג, המציגה איורים, כרזות אמנות, קריקטורות, קומיקסים, תצלומים ומה שמכונה "גלריה לציוני דרך היסטוריים" המוקדשת לשינוי המבני של אזור הרוהר.
באותו מתחם של טירת אוברהאוזן, אשר מהווה אטרקציה פופולרית בפני עצמה עבור תושבי העיר והתיירים, הוקם בשנת 1962 "אולם הזיכרון", אשר מהווה את האנדרטה הראשונה במערב גרמניה לקורבנות הנאציזם. בנוסף לתערוכה הקבועה של המקום, אשר עברה עדכונים ותיקונים בשנת 2010, המקום מקיים תוכנית מקיפה של סמינרים, הרצאות ופעילויות.
The Gasometer Oberhausen אשר ממוקם במבנה תעשייתי בלב אזור התעשייה העירוני, הוא אחד מאולמות התצוגה המפורסמים והמוצלחים ביותר בעולם. בשנת 2010 ביקרו בתערוכה "שעת הכוכבים - נסים ונפלאות של מערכת השמש" כמעט מיליון מבקרים, מה שהפך אותה לתערוכה הכי מוצלחת באותה שנה באירופה. גם התערוכה "Big Air Package" של כריסטו משכה תשומת לב רבה. כרגע מוצת במקום בהצלחה גדולה התערוכה "Der schöne Schein".
בצדה המערבי של תחנת הרכבת המרכזית של אוברהאוזן ממוקם המוזיאון להיסטוריה תעשייתית וחברתית ''Rheinisches Landesmuseum. המוזיאון'' מציג תערוכה קבועה על 150 שנות היסטוריה של ייצור ברזל ופלדה באזור הריין וחבל הרוהר, וכמו כן תערוכות מתחלפות בנושאים שונים.
אירועי תרבות
הפסטיבל הבינלאומי לסרטים קצרים של אוברהאוזן, אשר נוסד בשנת 1954, הוא הפסטיבל העתיק ביותר בעולם לסרטים קצרים. הפסטיבל מארגן בנוסף לתחרות הבינלאומית, גם תחרות נפרדת לסרטים קצרים מגרמניה וכמו כן תחרות בינלאומית לקולנוע ילדים ונוער. כמו כן, הפסטיבל מארח את התחרות הלאומית לוידאו קליפים MuVi של גרמניה ומאז 2009 גם תחרות סרטים להפקות קולנוע אשר נוצרו וצולמו בצפון ריין וסטפליה.
"בוגרים עם קשרים" הידועה גם בשם "תוכנית MULTI" היא תוכנית לחילופי נוער המתקיימת בעיר מאז 1952. בכל שנה שנייה מארחת העיר בני-נוער מארצות שונות מאירופה (אנגליה, אסטוניה, פולין, טורקיה, אוקראינה, סרדיניה, ישראל ועוד) למפגשי היכרות, כשהמטרה היא לתת להם כלים לחיים בחברה גלובלית רב-תרבותית. בני העיר מארחים אותם בבתיהם, ובני נוער מאוברהאוזן מוזמנים לאחר מכן בתורם למדינות אלה לביקור חוזר.
פסטיבל הרחוב העממי Sterkrader Fronleichnamskirmes מתרחש אחת לשנה בתקופת חג הפסחא בעיר העתיקה של רובע Sterkrader בעיר והוא נמשך שישה ימים ברציפות. זהו פסטיבל הרחוב הארוך ביותר באירופה והוא משתרע על פני 2.5 ק"מ של מסלול מעגלי. מדי שנה מבקרים בפסטיבל כמיליון איש. בשנת 2016 נחגג הפסטיבל בפעם ה-187.
מדי שנה מאז 2004 נערך ב"פארק אולגה" הענק, הממוקם בפאתי העיר אוברהאוזן, על שטח תעשייתי לשעבר, רייב ענק של מוזיקת טכנו והאוס אשר מארח כ-300 די ג'ייז גרמנים ובינלאומיים על פני 35 במות. בשנת 2015 ביקרו בפסטיבל מעל 48,000 איש.
בנוסף, נערך ב"פארק אולגה" מדי קיץ מאז שנת 2000 גם פסטיבל פתוח למוזיקת רוק ומוזיקת פאנק. הפסטיבל, אשר מסובסד בחלקו על ידי עיריית אוברהאוזן, נמשך יומיים ומושך אליו כ-20,000 איש מדי שנה.
ספורט
לאוברהאוזן מעל 250 מועדוני ספורט מתחומים שונים. בנוסף לכל אירועי הספורט הסטנדרטיים, מתקיימים בעיר גם ריקודי-עם, תחרויות של ריקודי-מעודדות ואירועי פיינטבול.
מועדון הכדורגל המפורסם ביותר בעיר הוא Rot-Weiß Oberhausen ("אוברהאוזן אדום-לבן") אשר נוסד בשנת 1904. קבוצת כדורסל הנשים העירונית NBO92 זוכה בקביעות בתחרויות הלאומיות של גרמניה. כך גם מועדון הטניס והוקי קרח של העיר.
תשתיות ועסקים
הפריון העסקי, אשר רלוונטי להערכת המסחר הקמעונאי, עומד היום על כמעט 145. אוברהאוזן ביססה את עצמה כמרכז הקניות של חבל הרוהר בשנים האחרונות לא רק באמצעות מרכז הקניות Centro, אלא גם דרך מרכזי הקניות Sterkrader Tor ו Berro Oberhausen. בחג המולד, נוהרים לעיר מעל 200 אוטובוסים בין-עירוניים.
במהלך השנים, חברות עצמאיות מתחומי הלוגיסטיקה, הטקסטיל, משק הבית והפנאי מיקמו את עצמם באזורי התעשייה ברבעים של Liricher ו Eisenhammer.
חינוך ומדע
בבאוברהאוזן ממוקמים האקדמיה הגרמנית לרדיו והמכון לאיכות הסביבה, אבטחה ולטכנולוגיית אנרגיה (UMSICHT).
באוברהאוזן ישנם 12 בתי-ספר תיכוניים (מתוכם 5 גימנסיות).
בעיר פועל סניף של האקדמיה לכלכלה ומנהל של אוברהאוזן-מולהיים. החברה לחינוך ללא מטרות רווח Medikon GmbH מציעה לתושבי העיר קורסים והשתלמויות בתחומי העבודה הסוציאלית, הפדגוגיה החברתית, הרפואה, הפסיכולוגיה, הטיפול הרפואי ומדעי הבריאות.
באוברהאוזן ישנם גם מכללה קהילתית, בית ספר לאמנות עם התמחות בציור ומוזיקה וכן סמינר למורים בבתי ספר.
Full Gear (2021)
היה אירוע היאבקות מקצועית בשיטת השלם וצפה של ארגון ההיאבקות All Elite Wrestling (AEW). האירוע נערך ב-13 בנובמבר 2021 באולם הטארגט סנטר במיניאפוליס, מינסוטה והוא היה האירוע השלישי בסדרת אירועי Full Gear.
עשרה קרבות התנהלו באירוע, כולל אחד שהתקיים במופע המקדים לאירוע. בקרב המרכזי, "האנגמן" אדם פייג' ניצח את קני אומגה וזכה באליפות העולם של AEW. עוד ברשימת הקרבות, CM פאנק ניצח את אדי קינגסטון, בריאן דניאלסון ניצח את מירו בהכנעה טכנית בקרב הגמר של טורניר ההדחות על המועמדות לאליפות העולם של AEW, ו-MJF ניצח את דארבי אלין. האירוע היה בולט גם בשל הבכורה של ג'יי לית'ל בארגון.
רקע
Full Gear הוא אירוע שלם וצפה שנתי של ארגון ההיאבקות All Elite Wrestling (AEW), הנערך סמוך ליום הווטרנים. הוא נחשב לאחד מארבעת אירועי השלם וצפה הגדולים של הארגון, לצד Double or Nothing, All Out ו-Revolution, כאשר ארבעת אירועים אלו מחולקים באופן שווה בצורה רבעונית; כלומר, בכל רבעון מתקיים אחד מאירועי שלם וצפה אלו. אירוע זה היה אמור להיערך במקור ב-6 בנובמבר 2021 בצ'איפטז ארנה שבסנט לואיס, מיזורי. לעומת זאת, במהלך קיום האירוע All Out ב-5 בספטמבר, הוכרז שהאירוע יתקיים במקום ב-13 בנובמבר מבלי שום אזכור למיקום. דווח שהאירוע נדחה בשבוע על מנת למנוע תחרות עם האירוע UFC 268 וקרב האיגרוף בין קנלו אלברז לקיילב פלאנט. ב-27 בספטמבר, הוכרז שהאירוע יתקיים באולם הטארגט סנטר במיניאפוליס, מינסוטה.
עלילות
האירוע כלל קרבות שנבעו מעלילות מתוסרטות במהלך התקופה שעד לקיום האירוע. העלילות הופקו דרך סדרת היוטיוב, Being The Elite אשר משודרת בערוץ הרשמי של היאנג באקס ובתוכניות השבועיות Dynamite, Rampage, Dark ו-Elevation.
באוקטובר 2018, לפני הקמת ארגון ההיאבקות AEW, אדם פייג' הצטרף לחבריו, קני אומגה והיאנג באקס (מאט ג'קסון וניק ג'קסון), קבוצה אשר הוכרה בשם The Elite. בינואר 2020, פייג' ואומגה זכו באליפות הזוגות של AEW, אך הפסידו את התואר ל-FTR (קאש וילר ודקס הרווד) באירוע All Out, שנערך ב-5 בספטמבר של אותה השנה. סימנים של חילוקי דעות החלו להיראות במהלך תקופת כהונתם ולאחר מספר חודשים בעלי מתיחות בתוך הקבוצה, פייג' נזרק מקבוצת The Elite על ידי היאנג באקס ב-27 באוגוסט בפרק של התוכנית Dynamite, לאחר שפייג' מנע מהם לנצח בקרב. באירוע Full Gear, שנערך ב-7 בנובמבר, פייג' התמודד מול אומגה בקרב גמר טורניר ההדחות על המועמדות לאליפות העולם של AEW, שבו אומגה יצא עם ידו על העליונה. אומגה זכה לבסוף בתואר זה לאחר שניצח את ג'ון מוקסלי באירוע Winter Is Coming, שנערך ב-2 בדצמבר. עשרה חודשים לאחר מכן ב-6 באוקטובר בפרק של התוכנית Dynamite, פייג' חזר לאחר חודשיים היעדרות וזכה בקרב קזינו סולם על מנת לקבל קרב עתידי על אליפות העולם של AEW, שבה אומגה החזיק עדיין. ב-16 באוקטובר, הקרב בין השניים הפך רשמי לאירוע Full Gear.
ב-8 באוקטובר, הארגון דיווח על קיום טורניר הדחות בן שמונה משתתפים על המועמדות לאליפות העולם של AEW, כשגמר הטורניר יתקיים באירוע Full Gear והמנצח בו יקבל קרב עתידי על אליפות העולם של AEW. ב-16 באוקטובר בפרק של התוכנית Dynamite, בריאן דניאלסון, אורנג' קאסידי, פרסטון "10" ואנס, לאנס ארצ'ר, ג'ון מוקסלי, אדי קינגסטון, דאסטין רודס ופאוורהאוס הובס הוכרזו כמשתתפים בטורניר. לעומת זאת, ב-2 בנובמבר, מוקסלי, שצלח את הסיבוב הראשון, הוסר מהשתתפות בהמשך הטורניר עקב כניסתו לתוכנית טיפול באלכוהול בחייו האישיים. מירו הוכרז כממלא מקומו בטורניר.
ביקורות
העיתונאי של Wrestling Observer Newsletter, דייב מלצר, העניק לקרב ספירות בכל מקום ולקרב על אליפות העולם של AEW בין אומגה לפייג' ציון של 5 כוכבים. הקרבות בין פאנק לקינגסטון, אלין ל-MJF, דניאלסון למירו קיבלו כל אחד ציון של 4.5 כוכבים.
בית הכלבים
בית הכלבים היא קומדיית מצבים ישראלית לילדים ונוער ששודרה בערוץ ניקלודיאון החל מ-12 במרץ 2017 והסתיימה ב-31 בדצמבר 2018 ללקוחות yes. את הסדרה יצרו חגית ביליה וליאור כפיר רפאל, ביים אותה יוגב יפת, ומככבים בה נאיה פדרמן, אבי גרייניק, גאלה קוגן, עמית הכטר, עומר דרור ועידן אלתרמן .בדצמבר 2017 - ינואר 2018 הופקה וצולמה העונה השנייה לסדרה שעלתה ב-19 בדצמבר 2017. העונה השלישית והאחרונה עלתה בדצמבר 2018 בערוץ TeenNick, וקודמותיה בערוץ ניקלודיאון.
תכפו עלינו צרות
תכפו עלינו צרות הוא פיוט מתקופת הראשונים שנאמר אצל יהודי אשכנז בתפילות יום הכיפורים כחלק מסדרת הפיוטים שנאמרים לאחר אמירת סדר העבודה. הפיוט מבטא את גודל הצרות שבאו על עם ישראל לאחר חורבן בית המקדש. הוא תולה את סיבת הצרות בהיעדרו של בית המקדש, וכן אינו רואה טעם בהנאות בזמן החורבן.
הרעיון המרכזי בפיוט בנוי על דברי אבא שאול לפיו אין הגיון שהעבודה במקדש תתבטל ועם ישראל יהנו מאכילתם:
הפייטן מבטאת זאת במילים: "בְּאֵין אֲרֻחַת אָב תָּמִיד. בְּכֵן בֶּטֶן בָּנִים תֶּחְסָר", שנמתפרשות הן כמציאות עגומה, בה מצבם הכלכלי של הבנים הוא רעב וחוסר, והן כהסבר והצדקה לכך: כל עוד לא נוהגת עבודת המקדש, מתאים הדבר ונכון שבטן הבנים תחסר.
המשפט הפותח את הפיוט "תכפו עלינו צרות" משמש כביטוי לצרות וקשיים רצופים.
הפיוט בנוי באקרוסטיכון של תשר"ק (אלפבית עברי הפוך) כפול - בכל שורה שתי צלעות שכל אחת מהן פותחת באות על פי סדר תשר"ק.
אקרון טוליאטי
אקרון טוליאטי (ברוסית: Футбольный клуб «Акрон» Тольятти) הוא מועדון כדורגל רוסי מקצועני מהעיר טוליאטי שבמחוז סמרה. נוסד בשנת 2018 ובעונת 2019/2020 השתתף באליפות ליגת הכדורגל המקצוענית וכבר בעונת הבכורה זכה באליפות אורל-עבר הוולגה של הליגה והבטיח העפלתו לליגה הלאומית, שנתיים בלבד לאחר הקמתה.
הבעלים של המועדון הוא פאבל מורוזוב, מנהל חברת "אקרון אחזקות", חברה תעשייתית ומטלורגית שכוללת 38 חברות ייצור ו-108 מרכזי ייצור ואחסון בשטחי רוסיה ובמדינות ברית המועצות לשעבר. למנהל המועדון מונה עם הקמתו איוואן קירייב.
היסטוריה
בשנת 2018, הוקם מועדון כדורגל פרטי בשם "אקרון", על בסיס קבוצת ילדים בשם זה. המועדון שיחק תחילה באליפות רוסיה בקרב קבוצות חובבניות, מחוז וולגה, שם סיים במקום השלישי ואף העפיל לשלב חצי גמר גביע העבר הוולגה.
בתום עונת 2019/2020 זכתה באליפות עבר הוולגה של הליגה המקצוענית והעפילה לליגת המשנה הרוסית, לראשונה בתולדותיה, שנתיים בלבד לאחר הקמתה. באותה עונה העפילה עד לשלב 32 האחרונות בטורניר הגביע הרוסי בכדורגל 2019/2020 לאחר שגברה על לאדה טוליאטי, וולגה אוליאנובסק וסוקול סראטוב והפסידה למורדוביה סרנסק בדו-קרב פנדלים.
בעונת 2022/2023 הקבוצה העפילה לראשונה לשלב חצי גמר הגביע הרוסי בכדורגל.
אצטדיון הקבוצה
הקבוצה מארחת את משחקי הבית בעיר ז'יגוליובסק באצטדיון קריסטל, המכיל 1,565 מושבים. בעונת 2020/2021 החלה לארח בסולידרנוסט ארנה בעיר סמרה.
בנובמבר 2021 חברת אקרון הולדינג הודיעה על חתימת הסכם לשיתוף פעולה עם עיריית טוליאטי וקרן השיכון והמשכנתאות של סמרה (SOFZhI), במטרה לבנות אצטדיון כדורגל עם תכולה 15,000 מושבים בפארק החוף בעיר. 16 דונם משטח פארק החוף יוקצו עבור האצטדיון החדש ולתשתיות הנלוות.
אברהם עשהאל
אברהם עשהאל (נולד בדצמבר 1950) הוא קצין צה"ל בדימוס בדרגת תת-אלוף בצה"ל. כיהן כקצין החינוך הראשי. חבר בעמותת המרכז למלחמת יום הכיפורים.
שירות צבאי
עשהאל נולד בישראל, גדל בפתח תקווה.
בשנת 1969 התגייס לחיל האוויר וסיים קורס טיס במגמת ניווט קרב. עם סיום הקורס, הוצב כנווט קרב בטייסת 201, טייסת F-4 פנטום ("קורנס"), ובה ביצע מספר תפקידים.
עשהאל לחם במלחמת יום הכיפורים ובמהלך מבצע דוגמן 5, בעת שטס לגיחת תקיפה מבצעית מעל סוריה, נפגע מטוס הפנטום שלו מאש נ"מ סורית; הוא והטייס שעימו, מאיר שני, נאלצו לנטוש ולצנוח. עשהאל נפגע ברגלו ונפל בשבי הסורי. בבית חולים בסוריה קטעו שוביו את רגלו הפגועה. ב-1 ביוני 1974 שב עשהאל מן השבי לישראל.
אף כי שהה בשבי ואף כי היה קטוע רגל, התעקש עשהאל לשוב לצה"ל ולפעילות מבצעית בחיל האוויר. הוא השתקם והוסב לטייס תובלה. עשהאל שב לטוס והטיס מטוסי ביון ותובלה בחיל האוויר. בהמשך פיקד על טייסת ואף שימש כמפקד מגמת ניווט קרב בבית הספר לטיסה. לאחר מכן פיקד על בסיס עובדה ושימש כנספח צה"ל בצרפת. בשנים 1995–1997 שימש כקצין החינוך הראשי.
לאחר שחרורו מצה"ל סייע למסד את קורס ההכנה לנספחי צה"ל ברחבי העולם ושימש כמרכז קורס ההכנה עד 2015.
ביוני 2015 מונה לתפקיד ראש מכון פישר למחקר אסטרטגי אוויר וחלל. חבר בעמותת המרכז למלחמת יום הכיפורים.
השכלה וחיים פרטיים
עשהאל בעל תואר ראשון בכלכלה מאוניברסיטת בר-אילן ותואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה. נשוי לעו"ד רות עשהאל, ואב ל-3 ילדים.
The Nights
The Nights (בעברית: הלילות) הוא סינגל מאת ה-DJ והמפיק המוזיקלי השוודי אביצ'י, שהופק על ידי אביצ'י והמפיק האיראני-שוודי אראש פורנורי. הסינגל יצא לאור ב-1 בדצמבר 2014 כסינגל המוביל ממיני-האלבום השני של אביצ'י, The Days / Nights. את המילים כתבו אביצ'י וכותבים שונים.
השיר הגיע למקום השישי במצעד הסינגלים הבריטי ולמקום הראשון במצעד הדאנס הבריטי. ב-23 בינואר 2015, אביצ'י הוציא את "The Nights (Avicii by Avicii)", הרמיקס לשיר. השיר מופיע בגרסה הבריטית של אלבום האולפן השני של אביצ'י "Stories". השיר הושמע במשחק הווידאו "FIFA 15" של EA Sports. בשנת 2014, תוכנית הטלוויזיה "SportsCenter" ב-ESPN השתמשה ב-"The Nights" כשיר סיום השנה בספורט. הוא שימש גם כשיר הגול של קרוליינה הוריקנס מ-2015 עד 2018.
וידאו קליפ
ב-15 בדצמבר 2014, הקליפ הרשמי לסינגל "The Nights" פורסם ביוטיוב. נכון מאי 2023, הקליפ הגיע לכ-906 מיליון צפיות.
קרדיטים וכוח אדם
הסינגל הוקלט באולפני Foxy, לוס אנג'לס, קליפורניה.
מריה, נסיכת ספרד, ארכידוכסית אוסטריה
מריה, נסיכת ספרד, ארכידוכסית אוסטריה (בספרדית: María de Austria y Portugal; 21 ביוני 1528 – 26 בפברואר 1603) הייתה בתו של קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, אשתו של מקסימיליאן השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ואם לשני קיסרי האימפריה הרומית הקדושה: רודולף השני ומתיאס. שימשה פעמיים כעוצרת של ספרד.
ביוגרפיה
בעוד אביה, קרל החמישי היה בגרמניה שמשו מקסימיליאן ומריה כעוצרים של ספרד בין השנים 1548 ל-1551, כאשר אחיה פליפה נעדר. בשנת 1552 נסעו מקסימיליאן ומריה לווינה לחצרו של פרדיננד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, אביו של מקסימיליאן. בין השנים 1558–1561 בעת היעדרות נוספת של אחיה, שכבר היה מלך ספרד באותה העת, שימשה מריה שוב כעוצרת של ספרד ושהתה במדריד בתקופה זו.
לאחר שובה לגרמניה החל מקסימיליאן לקבל בהדרגה סמכויות שונות במטרה לרשת את אביו בבא העת. בשנת 1562 הוכתר כמלך הרומאים ולאחר מותו של אביו ב-1564 נתמנה לקיסר האימפריה הרומית הקדושה. מריה שמשה כקיסרית עד למותו של בעלה בשנת 1576. היא הייתה קתולית אדוקה ולעיתים לא הסכימה עם בעלה שקיים יחסים טובים עם פרוטסטנטים ולותרנים. הייתה למריה השפעה רבה על שני בניה שהיו לימים קיסרי האימפריה הרומית הקדושה, רודולף ומתיאס, ושניהם נודעו לימים כקתולים אדוקים.
בשנת 1582 שבה מריה לספרד עם ביתה הצעירה מרגרטה במטרה לחתן אותה עם אחיה פליפה השני, מלך ספרד. פליפה היה נשוי לביתה הגדולה של מריה, אנה, אך היא מתה בשנת 1580. פיליפה דחה את ידה של מרגרט ובשל כך מרגרט קיבלה על עצמה נזירות. מריה הייתה דומיננטית בחצר הספרדית לאחר מותו של אחיה וביחד עם המלכה מרגרטה מאוסטריה, מלכת ספרד השפיעה על פליפה השלישי, מלך ספרד (שהיה גם נכדה מבתה הגדולה, אנה) להיות פרו קתולי ופרו אוסטרי.
מריה נפטרה במדריד ב-26 בפברואר 1603, ובשל היותה פטרוניתו של מלחין הרנסאנס תומאס לואיס דה ויקטוריה, הוא כתב לזכרה את אחת מיצירותיו הנחשבות ביותר, Officium Defunctorum, שהיא מיסת אבל.
משפחתה
בשנת 1548 התחתנה מריה עם בן דודה מקסימיליאן, ממנו נולדו לה שישה עשר ילדים, רק חמישה נותרו בחיים ביום מותה:
נונאטאק טנט
נונאטאק טנט (באנגלית: Tent Nunatak;מילולית: נונאטאק האוהל) הוא נונאטאק בצורת פרמידה, המהווה את הגבול הדרומי של מפרצון וירלווינד בחוף המזרחי של ארץ גרהאם בחצי האי האנטארקטי שבאנטארקטיקה.
גילוי הנונאטאק
הנונאטק צולם מהאוויר על ידי השרות האנטארקטי של ארצות הברית בשנת 1940 (אשר תיארו אותו כ"נונאטק סלע בצורת אוהל" ), ומופה על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד בשנת 1947.
מקור השם
שמו של הנונאטאק ניתן לו בשל צורתו.
לקריאה נוספת
• Defense Mapping Agency Hydrographic/Topographic Center, Sailing Directions (planning Guide) and (enroute) for Antarctica, P 274
אנה גונזגה
אנה גונזגה (בצרפתית: Anne de Gonzague; 1616 - 6 ביולי 1684) הייתה אצילה צרפתית וסלוניסטית צרפתית, אשר הייתה אשתו של אדוארד, רוזן פפאלץ-זימרן, נכדו של ג'יימס הראשון, מלך אנגליה ודוד של ג'ורג' הראשון, מלך בריטניה. אם אנה לא הייתה ממירה את אדוארד לקתוליות, אולי היה כס המלוכה האנגלי עובר לצאצאיו.
ביוגרפיה
למרות שמה האיטלקי, אנה נולדה וחיה בעיקר בצרפת. היא כנראה נשארה בצרפת גם לאחר שאביה החל לשלוט במנטובה, בהתחשב בכך שהעיירה נהרסה ב-1630 (פגועה במלחמה, במגפה ובפינוי אכזרי של צבא האימפריה הרומית הקדושה).
אנה הייתה הצעירה מבין ששת ילדיהם של דוכס ודוכסית מנטובה. היו לה שלושה אחים, ביניהם קרלו השני גונזגה, ושתי אחיות, שהבכירה הייתה מריה לואיזה גונזגה מפולין. אמה הצרפתייה, קתרין דה מיין (שהייתה שייכת לבית גיז, שהיה ענף זוטר של בית לורן), מתה ב-1618, כשאנה הייתה רק בת שנתיים בערך. במקור תכננה משפחתה להפוך אותה לנזירה, אבל מות אביה ב-1637 שחרר אותה מחובה זו, ומאז יצאה אנה לחיים הרפתקנים.
אנה התאהבה בלהט בבן דודה אנרי השני, דוכס גיז, ומאוחר יותר, היא טענה כי חתמה איתו על נישואים מורגנטיים בשנת 1639, אשר אותם הוא הכחיש. בשנת 1640, היא התחפשה לגבר כדי להצטרף אליו בסדאן, אבל הוא דחה אותה, ובשנת 1641 היא הגישה תביעה נגדו ודרשה הכרה כאשתו.
על פי ההיסטוריון האיטלקי סינור ג'. ב. אינטרה, אנה "החזיקה באחד הסלונים המבריקים ביותר בשנים הראשונות של שלטונו של לואי הארבעה עשר".
נישואיה של בתה השנייה לאנרי ז'ול דה בורבון, דוכס ד'אניין, באו להחזרתה. אנרי ז'ול, בנו של לה גראנד קונדה, היה בן דודו של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת ואחד הגברים הבכירים ביותר בחצר המלוכה. אחותה, המלכה הפולניה מארי לואיז גונזגה, ייעדה את אן הנרייט כיורשתה והתחייבה לתמוך במועמדותו של הדוכס ד'אניין לכס הפולני.
הנסיכה אנה הצליחה לחתן את בתה הצעירה, בנדיקטה הנרייטה מפפאלץ-זימרן עם יוהאן פרידריך, דוכס בראונשווייג-לינבורג. בנוסף היא הייתה אשת סודו של פיליפ הראשון, דוכס אורליאן, ואף עזרה לארגן את נישואיו השניים לאחיינית בעלה בת התשע-עשרה, ליזלוטה, נסיכת הפפאלץ.
אמה של אנה הייתה חברה ממשפחת בית גיז ה"אולטרה קתולית", ואנה נראה שהייתה מאוד מסורה לדת, במיוחד בשנים המאוחרות יותר שלה. מלבד היותה צאצא בלתי חוקי של אפיפיור, היא הייתה נכדתו של שארל מלורן, דוכס מיין, ראש הליגה הקתולית, שאחיו נרצחו בעת מלחמות הדת בצרפת. אנה הצליחה להמיר את בעלה הקלוויניסטי לקתוליות, למרות איומיה של אליזבת סטיוארט להתנער מכל ילדיה שהפכו לקתולים. (אליזבת סלחה לבנה במהירות מפתיעה.)
בשנת 1663, מת אדוארד בפריז בגיל 37. 40 שנה לאחר מותו, אחותו הצעירה של אדוארד, סופיה מפפאלץ, המכונה בדרך כלל סופיה מהנובר לאחר נישואיה לארנסט אוגוסט, דוכס בראונשווייג-לינבורג הפרוטסטנטי, הוכרזה כיורשת העצר לדודנית שלהם, אן, מלכת בריטניה. סופיה מעולם לא הוכרזה כיורשת לסקוטלנד. היא הייתה יורשת את הכתר, אילולא מתה שבועות אחדים לפני שמתה המלכה אן. עם מותה של סופיה, בנה גאורג לודוויג, הנסיך בוחר של הנובר ודוכס בראונשווייג-לינבורג, הפך למלך בריטניה, כמלך הראשון מבית הנובר. "אם אחיו הבכור של סופיה, אדוארד, לא היה ממיר את דתו לקתוליות", כותב ג'ורג' ל' ויליאמס, "ייתכן כי כס המלכות האנגלי היה מוחזק על ידי צאצאיו".
בשנת 1671, אנה גונזגה שינתה לחלוטין את אורח החיים שלה, בשל התקרבותה לדת, וב-6 ביולי 1684 היא מתה בפריז.
משפחתה
ב-24 באפריל 1645 התחתנה אנה עם אדוארד, רוזן פפאלץ-זימרן, ממנו נולדו לה 3 בנות:
מפציץ צלילה
מפציץ צלילה הוא מטוס מפציץ הצולל לעבר מטרתו ובכך מגביר את דיוק הפגיעה. שיטת הפצצה זו מאפשרת לטייס לשמור על קשר עין עם המטרה ולכוון את מטוסו לכדי דיוק מרבי, מה שחשוב במיוחד כאשר מדובר במטרות נעות כגון אוניה או כלי רכב. שחרור הפצצה או החימוש מתרחש בקרבה רבה יותר למטרה מה שמגביר את הסכוי לפגיעה, זאת לעומת מפציצים אשר משחררים את חימושם לרוב בגבהים רמים יותר.
מפציץ צלילה צולל בזווית תלולה (בדרך כלל בין 45 ל-70 מעלות), מה שדורש משיכה מהירה כלפי מעלה לאחר שחרור הפצצה. שינוי מיידי זה בזווית הטיסה מייצר מאמץ רב על המטוס ועל הטייס, מה שדרש פיתוח של מפציצי צלילה בעלי גוף מטוס חזק יותר מהנהוג, זאת בנוסף להכשרת הטייסים להתמודדות עם הצלילה והמשיכה כלפי מעלה. באחד ממפציצי הצלילה הנפוצים והמוכרים במלחמת העולם השנייה, היונקרס Ju 87 "שטוקה", אף נבנה מנגנון המושך את המטוס כלפי מעלה באופן אוטומטי במקרה והטייס איבד הכרה במהלך הצלילה.
מפציצי צלילה היו נפוצים במהלך מלחמת העולם הראשונה ובמיוחד במהלך מלחמת העולם השנייה, כאשר רוב הצבאות פיתחו מפציצים מסוג זה. עם הופעת פצצות גדולות יותר וחימושים מדויקים יותר בשנים שלאחר מלחמת העולם השנייה, ירד הצורך במפציצי צלילה באופן משמעותי. גורם נוסף שתרם משמעותית לדעיכת מפציצי הצלילה היה התגברות הדיוק ועוצמת האש של נשק נגד מטוסים, אליו היו מפציצי הצלילה פגיעים במיוחד.
סוס קליידסדייל
סוס קליידסדייל (באנגלית: Clydesdale) הוא גזע סוס עבודה כבד, אשר מקורו בסוסי עבודה מאזור קליידסדייל בסקוטלנד. סוס זה מיועד למשיכת עגלות משא וציוד חקלאי ומכאן שיוכו לקבוצת סוסי ה"דראפט" (draught horse בבריטניה, draft horse בארצות הברית). אף שבמקורו היה אחד מן הגזעים הקטנים יותר בקבוצת סוסי הדראפט, היום זהו גזע סוסים גבוה. לעיתים קרובות צבעי הסוס הם Bay (גוף בצבע חום-אדמוני, בעוד הרעמה, הזנב, שולי האוזניים וחציין התחתון של הרגליים ("גרביים") שחור) עם כתמים לבנים בשטח ניכר. סוסי קלידסדייל התפרסמו בארצות הברית לאחר שהחל משנות ה-30 של המאה ה-20 החלה חברת יצור הבירה אנהאוזר-בוש להשתמש בסוסים אלה כדי לפרסם את בירת באדוויזר מתוצרתה, כשהם גוררים עגלת בירה מסורתית. בתחילת המאה ה-21 חברת אנהאוזר-בוש מחזיקה בלמעלה מ-250 סוסי קליידסדייל למטרות פרסום בארצות הברית, הידועים בשם "הקליידסדיילים של באדוויזר" (Budweiser Clydesdales). סוסי קליידסדייל ידועים נוספים משמשים כסוסי הנושאים תופים בתזמורת הרכובה חיל הפרשים הבריטי.
גזע הקליידסדייל פותח בעזרת סוסי הרבעה בלגים אשר יובאו לסקוטלנד והרביעו סוסות עבודה מקומיות. גזע הקליידסדייל מוזכר לראשונה בשנת 1826 ובמחצית הראשונה של המאה ה-19 הוא נפוץ בסקוטלנד וצפון אירלנד. מרשם הגזע הראשון נוסד בשנת 1877. בשלהי המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 יוצאו אלפי סוסי קליידסדייל מסקוטלנד לאזורים שונים בעולם, כולל אוסטרליה וניו זילנד, שם נודעו בכינוי "הגזע שבנה את אוסטרליה". בתקופת מלחמת העולם הראשונה החל מספר סוסי הקליידסדייל לרדת בגלל החדרת מיכון חקלאי וגיוס סוסים רבים לרשות הצבא. ירידה זו במספר סוסי הקליידסדייל המשיכה עד לשנות ה-70, אז הכריזה עליהם הקרן לשימור גזעים נדירים בבריטניה (Rare Breeds Survival Trust) כגזע בסכנת הכחדה. מאז גדל מעט מספר סוסי הקליידסדייל בעולם, אולם הגזע עדיין בסכנת הכחדה.
מאפייני הגזע
מבנה גופו של סוס הקליידסדייל השתנה באופן משמעותי לאורך שנות קיומו של הגזע. בשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20 היה זה סוס מוצק וקטן יותר מהשייר, בלגי ופרשרון. החל משנות ה-40 פותח גזע זה בברירה מלאכותית כדי ליצור סוסים גבוהים ומרשימים יותר לצורכי תצוגה ומצעדים. היום גובה הקליידסדייל בין 163 ל-183 ס"מ ומשקלו בין 820 ו-910 ק"ג. קיימים אף זכרים בוגרים גבוהים יותר, אשר משקלם מגיע עד 1,000 ק"ג. לאפו של סוס זה פרופיל קמור מעט, מצחו רחב ואפו רחב. זהו סוס שרירי מאוד וחזק, עם צוואר מקושת, שכמות גבוהות וכתפיים משופעות. מרשמי הגזע של הקליידסדייל מקפידים על איכות הרגליים והפרסות וכן על אופי תנועתו של הסוס, הרמה ברורה של הפרסות המשדרת עוצמה ואיכות. לסוסי קליידסדייל סיכון לחלות במחלת Chronic progressive lymphedema, שהיא ככל הנראה גנטית.
סוסי קליידסדייל הם בדרך כלל בצבעי Bay, אולם גם סוסים בצבעי Roan (שער לבן וצבעוני בתערובת שווה על הגוף, בעוד הראש, הרעמה וחלקן התחתון של הרגלים (מכונה "גרביים") בצבע אחיד), שחור, אפור וערמוני, הם חלק מן הגזע. לרוב הסוסים כתמים לבנים, כולל כתם לבן על קדמת הראש, הרגליים, ותחתית הבטן. לקליידסדייל שיער רב המכסה את החלק התחתון של רגליהם ופרסותיהם. חלק מן המגדלים מנסים ליצור סוסי קליידסדייל עם כתמים לבנים על הראש והרגליים, ללא כתמים על שאר הגוף, כיוון שסוסים אלה נמכרים במחירים גבוהים יותר. זאת על אף שהאגודות המקצועיות של גזע הקליידסדייל אינן מגלות העדפה לסידור צבעים זה.
שימושים
סוסי הקליידסדייל נועדו במקורם להיות סוסי עבודה חקלאית, סוסים לגרירת עגלות פחם במכרות וגרירת עגלות כבדות ברחובות גלאזגו. סוסים אלה משמשים עד היום למטרות גרירת משאות, בחקלאות, ביערנות ולצורכי תחבורה. הקליידסדייל משמש גם לתצוגות סוסים וכסוס לרכיבת פנאי. סוסי הקליידסדייל הידועים ביותר הם אלה הגוררים את עגלת הפרסום של בירה באדוויזר. חברת אנהאוזר-בוש רכשה סוסי הקליידסדייל הראשונים בתום תקופת היובש בארצות הברית ומחזיקה בהם מאז. הסוסים הפכו לחלק מתדמיתה הציבורית של החברה. תוכנית פיתוח הגזע של חברת אנהאוזר-בוש, בדרך של ברירה מלאכותית, תוך קביעת תקנים פנימיים לחלוקת צבעים ומבנה גוף, השפיעה על מראהו של גזע הקליידסדייל כולו בארצות הברית עד כדי כך שרבים שוגים ומאמינים כי צורתם וצבעם של "הקליידסדיילים של באדוויזר" הוא התקן היחיד המקובל לגזע זה.
סוסי קליידסדייל נושאים את נגני התופים של התזמורת הרכובה של חיל הפרשים הבריטי ומובילים את התזמורת במצעדים ומעמדים חגיגיים.
B7
B7 הוא אלבום האולפן השביעי של הזמרת-יוצרת האמריקאית ברנדי נורווד. האלבום יצא לאור ב-31 ביולי 2020, על ידי חברת התקליטים העצמאית של נורווד Brand Nu ועל ידי חברת התקליטים אי-וואן אורבן. מתוך האלבום יצאו שני סינגלים. זהו אלבומה הראשון של נורווד מזה 8 שנים. הסינגל הראשון מהאלבום הוא השיר "Baby Mama" בהשתתפות צ'אנס הראפר.
מוזיקה ומילים
נורווד הייתה שותפה לכתיבת והפקת כל השירים באלבום מלבד שיר אחד. על כתיבת השירים באלבום עבדה נורווד עם כותבים כמו לה-שון דניאלס ודי ג'יי קמפר. דניאלס סיפר על חוויית הכתיבה עם נורווד: "כשכתבנו את השירים האלו לא עקבנו אחרי תבנית או מבנה, עקבנו אחרי תחושה. זה לבדו באמת נתן לנו את האפשרות לבטא את רגשותינו מבלי להיות מוגבלים לתקן בתעשייה". אך דניאלס נהרג בתאונת דרכים באמצע העבודות על האלבום מה שגרם לנורווד לשקוע בדיכאון קליני.
בהמשך, היא סיפרה כי הקלטות האלבום היוו לה תרפיה באותה התקופה ואף אמרה כי מוזיקה בכללי היא הדרך שלה להתמודד עם דברים וכי היא "לא יודעת מה הייתה עושה בלעדיה". בנוסף, נורווד סיפרה כי היא פחדה לסיים את העבודה על האלבום בלעדי דניאלס וכי היא תהתה האם דניאלס היה מרוצה ממנה. כמו כן, סיפרה כי המטרה שלה בכתיבת השירים באלבום הייתה "להפסיק להציב אגואים, להפסיק לעמוד בציפיות מסחריות ושהחוויות שלו לא יתפרשו לדברים שלא אנשים אחרים".