cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
החברה הגאוגרפית הרוסית
היסטוריה
החברה ערכה מספר הכנסים והעניקה פרסים תלת שנתיים כמו מדליית הזהב הגדולה ופרסים דו-שנתיים על שמם של פרז'וואלסקי, ליטקה וסמיונוב והעניקה גם את הפרס הדו שנתי על שם סמיון דז'נייב. עד שנת 1970 החברה הוציאה לאור למעלה מ-2,000 כרכים של ספרות גאוגרפית, לרבות מגזין "הרשומות" (Записки, שיוצא לאור מאז 1846) ומגזין "הידיעות" (Известия, יוצא לאור מאז 1865).
החברה הגאוגרפית שינתה את שמה חזרה לשמה ההיסטורי בשנת 1991 והעתיקה את משרדיה הראשיים חזרה לסנקט פטרבורג.
בספטמבר 2010 אלבר השני, נסיך מונקו הפך לחבר כבוד בחברה הגאוגרפית הרוסית.
מאז 2002 החברה מתחזקת ותומכת במחנה הקרח ברנאו שבקוטב הצפוני המשמש בעיקר למטרות תיירות ומחקר. מאז התפרקות ברית המועצות עמדו בראש החברה אישים שונים כדוגמת החוקרים יורי סליבורסטוב וסרגיי לברוב ואנשי צבא כאנטולי קומאריצין וסרגיי שויגו.
פלימות' GTX
פלימות' GTX (באנגלית: Plymouth GTX) היא מכונית ספורט, בתצורת קופה אשר יוצרה על ידי "חטיבת "פלימות'" ("Plymouth (automobile)" ) בקונצרן הרכב קרייזלר האמריקאי בין השנים 1966–1971.
"פלימות' GTX" מוגדרת כ"מכונית שרירים".
יוצרו 44,148 יחידות.
מרסל דאסו
מרסל דאסו (בצרפתית: Marcel Dassault; נולד בשם מרסל בלוך, 22 בינואר 1892 – 17 באפריל 1986) היה תעשיין מטוסים יהודי צרפתי ומייסד חברת דאסו תעופה. אחיו היה פול בלוך דאסו, גנרל צרפתי.
קורות חיים
מרסל בלוך נולד להורים יהודים ב-1892 בפריז. לאחר שסיים את לימודיו במוסדות האקדמיים lycée Condorcet, Breguet School ו-Supaero, המציא בלוך דגם של מדחף מטוסים אשר שימש את הצבא הצרפתי במלחמת העולם הראשונה וייסד את החברה Société des Avions Marcel Bloch ("בלוך מטוסים"). לאחר הלאמת החברה בשנת 1936 על ידי ממשלת החזית העממית (צרפתית: Front populaire) השמאלית בראשות לאון בלום, נותר בלוך לכָּהֵן בחברה בתפקיד דירקטור. במהלך מלחמת העולם השנייה גרמניה הנאצית אשר כבשה את צרפת, התעניינה בידע של בלוך לקידום תעשיית התעופה הגרמנית. בלוך סירב לשתף פעולה עם התעשייה הגרמנית ונעצר בשנת 1940 עם אשתו ושני בניו, קלוד וסרג'. באוגוסט 1944 גורש למחנה הריכוז בוכנוואלד בשל היותו יהודי ועדיין הופעל עליו לחץ כבד לשתף את הידע שלו עם שוביו. קבוצה מאסירי המחנה הצליחה להגן עליו כאשר קברה את אחד מנספי המחנה על שמו של בלוך, ואת בלוך המקורי הסתירו בזהות בדויה עד לשחרור המחנה ב-1945. בשנת 1949 שינה בלוך את שמו לבלוך-דאסו. דאסו היה הפסוודונים של אחיו דריוס פול בלוך ברזיסטנס (המחתרת הצרפתית) ופירושו "לתקיפה", שמקורו מ-char d'assaut - המילה הצרפתית לטנק. מרסל דאסו המיר את דתו לנצרות קתולית בשנת 1950. לאחר המלחמה, דאסו הקים את יצרנית מטוסי הלחימה המתקדמת ביותר של צרפת, Avions Marcel Dassault.
החברה החדשה שאותה ייסד, דאסו תעופה ייצרה את מטוסי הקרב הסילוניים הראשונים בשרות חיל האוויר הצרפתי והידועים שבהם: אוראגן (1949), המיסטר (1954), הסופר מיסטר (1955), המיראז' ועוד.
בשנת 1967, לאחר הטלת האמברגו הצרפתי על ישראל, איפשר דאסו את הברחתם של תוכניות הייצור וחלקים של מטוס המיראז' 5 לארץ, יחד עם כ-50 מנועים, אשר שימשו בסיס להקמת קו הייצור למטוס הנשר בתעשייה האווירית. בנוסף ערך סיור לילי בקו הייצור של המיראז' לאל שווימר, שלום אריאב ומשה קרת (השלושה כולם שימשו בתפקיד מנכ"ל התעשייה האווירית).
מרסל דאסו נפטר בשנת 1986 בניי-סיר-סן, פרבר של פריז. גופתו נטמנה בבית העלמין פאסיי (Passy Cemetery) אשר ממוקם ברובע ה-16 של פריז. את מקומו כראש החברה ירש בנו, סרג' דאסו.
יחייה בן הראש
הרב יחייה בן הראש (נקרא גם הרב יחייא בן הרוש) (כ"א אב ה'תרע"ג, 24 באוגוסט 1913 - י"ט אדר א' ה'תש"ס, 25 בפברואר 2000) היה דיין ומורה צדק בעיר הנמל קניטרא שבמרוקו, ברבאט בירת מרוקו, ובקזבלנקה.
ביוגרפיה
נולד בכפר תינדד שבמחוז תפילאלת שבמרוקו, לחנה ולרבי יוסף בן הראש, מחבר ספר הדרושים 'גביע יוסף' והחידושים 'אהל יוסף'. אביו היה רב ומורה צדק בעיר פריקלא. למד אצל רבי מכלוף אבוחצירא וכן אצל רבי רפאל ברוך טולידאנו, שלימים התמנה לרבה של מקנאס. נשא לאשה את ביתו של רבי אברהם דוד ריווח מחבר השו"ת 'ויען אברהם'. התכתב עם רבנים רבים במרוקו ומחוצה לה, כגון רבי מנחם מנדל שניאורסון מלובביץ', הבבא סאלי, הרב חיים דוד סירירו, הרב שלום משאש, הרב יהושע מאמאן, ועוד רבים.
התמנה יחד עם הרב ידידיה מונסוניגו לדיין מטעם מלך מרוקו מוחמד החמישי.
השתתף במשך מספר שנים בכינוס השנתי של מועצת הרבנים במרוקו שהתקיים ברבאט. עמד בקשר ידידות וקשר מכתבים ענף עם הרב שלום משאש, ששימש כרבה של קזבלנקה ובהמשך רבה של מרוקו כולה.
גיוריו
הרב יחייה נודע בגישתו המקילה בעניין קבלת המצוות בגיור, ולצד דרישתו מהגר לקבל עליו את מצוות התורה, לא נמנע מלגייר אף אם להערכתו הגר לא יקפיד על שמירת המצוות כראוי. תחת סמכותו כדיין בבית הדין לגיור בקניטרא התגיירו מאות גרים ("גיורי קניטרא"). עם הזמן היווה כתובת לגיור עבור רבים מחכמי מרוקו ומחוצה לה, שהיו רגילים לשלוח לו בקשות לגייר לעיתים תכופות. בין הרבנים השולחים נמנים: הרב שלום משאש, הרב ידידיה מונסונייגו, הרב אברהם עשור, והרב אלעזר מור יוסף.
רבני צרפת לא ראו בעין יפה את גישתו המקילה בגיור, ומעת לעת הטילו ספק ופקפוק בכשרות גיוריו. לעומת זאת, הרבנות הראשית לישראל ובית הדין בארץ ישראל קיבלו ללא כל ספק את מעשי בית הדין בראשות הרב בן הראש.
גם הרב שלמה בן שבת, שבעברו היה רב במרוקו ובהמשך כיהן כרבה של ברצלונה, קבל על גיוריו בפני הראשון לציון הרב מרדכי אליהו. הרב אליהו הורה לו להתמקד בגיור הבאים אליו מארצו, ולמשוך ידיו מלגייר נוכרים הבאים אליו מארצות אחרות, כדי שלא תיראה התורה כשתי תורות.
1997 בישראל
1997 בישראל (ה'תשנ"ז-ה'תשנ"ח) הייתה השנה בה חגגה מדינת ישראל 49 שנה מיום היווסדה.
נולדו
(קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1997)
הפארק הלאומי גרוס מורן
הפארק הלאומי גרוס מורן (אנגלית Gros Morne National Park; צרפתית Parc national du Gros-Morne) הוא אתר מורשת עולמית הממוקם בחוף המערבי של ניופאונדלנד, בקנדה. זהו הפארק הלאומי השני בגודלו בחלקה האטלנטי של קנדה.
הפארק נקרא בשמו של הר גרוס מורן המתנשא לגובה 806 מטרים, הנמצא בשטח הפארק. משמעות השם בצרפתית היא "הר גדול העומד לבדו", מילולית: "העגון הגדול". ההר הוא חלק מרכס הנקרא הרי הרכס הארוך (Long Range Mountains). רכס זה עובר לאורך כל החוף המערבי של האי, ומהווה את הזרוע הצפונית ביותר של הרי האפלצ'ים, רכס הרים המתמשך מניופאונדלנד עד אלבמה, לאורך 2,400 קילומטרים. הרכס הוא שריד לרכס עתיק שנוצר לפני 1.2 מיליארד שנים, והתבלה עד לצורתו הנוכחית. תהליכי הבליה הנראים באזור הפארק הם חלק מהנימוקים להכרזת הפארק כאתר מורשת עולמית.
גאולוגיה
הסלעים בפארק ובחלקים סמוכים של ניופאונדלנד המערבית ידועים בשל האור שהם שופכים על ההתפתחות הגאולוגית של רכסי הרים עתיקים. הגאולוגיה של הפארק מדגימה היטב את תהליכי טקטוניקת הלוחות, וזו אחת מן הסיבות העיקריות להחלטת אונסק"ו.
בעידן הפרקמבריון לפני כ-1.2 מיליארד שנה התנגש השילד הקנדי – ליבת היבשה העתיקה של צפון-מזרח אמריקה הצפונית – עם צפון-מערב יבשת אפריקה באזור שבו שוכנת מרוקו. אורוגנזה זו – הידועה כאורוגנזת גרנוויל – הייתה חלק מתהליך בנייתה של יבשת-העל רודיניה שהתרחשה מדרום לקו המשווה. במהלך התפרקות רודיניה נוצרו סדקים תלולים שהתמלאו במאגמה שעלתה מלמטה והותירה דייקים וסלעי גנייס. בתום ההתפרקות נוצר בין שברי רודיניה ים יאפטוס – שנקרא על שמו של יאפטוס, אחד מ-12 הטיטאנים – שכמה מסלעי הפארק היוו את חופו המערבי. קרקעית האוקיינוס הורכבה מסלעי פרידוטיט ממעטפת כדור הארץ ועליהם סלעי גברו של קרום כדור הארץ, שחשיפתם בשלבים מאוחרים במערב ניופאונדלנד יוצרת הזדמנות נדירה לחקור ישירות את תחום אי הרציפות מוהורוביצ'יץ' – הגבול בין המעטפת והקרום – המצוי בין שני סלעים אלה. מעל סלעי הגברו נוצרה שכבה בזלת כרים מלבה שהתקררה במגע עם מי האוקיינוס. רצף זה של סלעי פרידוטיט, גברו ובזלת כרים נקרא אופיוליט (Ophiolite) והוא מהווה חתך שלם של קרקעית ים יאפטוס הניכרת בסלעי הפארק.
במהלך הקמבריון והאורדוביק נדדה אמריקה הצפונית צפונה, תוך שהיא צוברת סלעי משקע שבנו את המדף היבשתי הרחב שלה. סלעים אלה– אבן חול וטין – הותמרו בשלב מאוחר לקוורציט המכסה את סלעי הגרניט והגנייס העתיקים. היבשת הגיעה לאזור קו המשווה ושכנה במים טרופיים רדודים וחמים, עשירים בסידן פחמתי משרידי התפרקותם של שבלולים, ברכיופודים, טרילוביטים ואצות. שרידים אלה הצטברו על מדף היבשת ויצרו סלעי משקע כאבן גיר ודולומיט, ובשולי המדף הטרופי נוצרה שכבה של אבן חול כתוצאה מהצטברות של תוצרי שחיקה. סופות ורעידות אדמה גרמו למפולות אדמה תת-ימיות שכיסו את שולי המדף היבשתי ויצרו סלעי ברקציה ופצלים.
ים יאפטוס החל להיסגר לאורך אזור הפחתה וקירב שלושה קראטונים (שילדים שהצטברו עליהם סלעי משקע) זה לזה: בסוף התהליך – במהלך הדבון – יצרו שלושת הקראטונים את יבשת-העל אירואמריקה כחלק מהיווצרותה של יבשת-על גדולה יותר: פנגיאה. באזור החיבור בין הקראטונים נוצרה התמרת מגע של סלעי הקרום בקרקעית האוקיינוס, שנסגר סופית לפני כ-475 מיליון שנה. אזור זה נפער בעת התפרקות פנגיאה – שהחלה לפני כ-200 מיליון שנה – ופתיחתו של האוקיינוס האטלנטי לפני כ-130 מיליון שנה.
סלעי הפארק היו נתונים לתהליכים הרסניים של קימוט ושבירה ולמחזורים של התקרחות והפשרה שגרמו לשחיקה ובליה וליצירת קרקעות שונות. סוגי הקרקע הרבים בפארק משקפים את סוגי הסלע הרבים מהם נוצרו, ובעיקר סיָין (טיט, Loam) המורכב מכמויות דומות של חרסית, טין וחול המופיעים בפארק גם לבדם וגם בהרכבים אחרים.
טבע וחי
הצומח בפארק מגוון למדי: נמנו 700 מינים של צמחים בעלי פרחים, 400 מיני טחבים וכ-400 מיני חזזיות. הגיוון הרב נובע ממגוון בתי הגידול הנמצאים בפארק: תשתיות הסלע השונות, סוגי האדמה, המרחק המשתנה מהים והגובה מעל פניו. בחלקים ההרריים יותר של הפארק ישנן רוחות חזקות יותר, הטמפרטורות נמוכות יותר, והלחות גבוהה יותר. לאורך החוף ישנם יערות של עצי אשוחית ואשוח מבושם (Balsam Fir). עצים אלו מוכים על ידי הרוח והסערות הנושבות מן הים: העצים מעוותים וגדילתם פגומה. באזורים מזרחיים יותר, על סלע גרניט, גדלים היערות טוב יותר, אך לא בהרבה. הצמיחה הטובה ביותר של היערות באזור היא בנוכחותם של עצי לבנה היוצרים מגן מהרוח, ובאזורים מוגנים על קרקע של סלע משקע.
חלק מבעלי החיים הנמצאים כיום בניופאונדלנד הגיעו לאי לפני כ-15,000 שנים, בסוף עידן הקרח האחרון, כאשר הים שבין האי והיבשת היה קפוא. סיום עידן הקרח הביא לניתוק האי מן היבשת, והמינים שהיו בו התפתחו באופן עצמאי: תשעה מתוך 14 מיני היונקים שבאי הם תת-מינים השונים מקרוביהם שביבשת. בעלי חיים אחרים הובאו לאי על ידי בני אדם, במתכוון או במקרה; גם כיום ישנם מיני בעלי חיים המגיעים לאי, עצמאית או על ידי בני אדם.
מבין בעלי החיים המקוריים באי ניתן למנות שני מיני עטלפים, ארנבת הקוטב (שהיא נדירה בפארק), בונה קנדי, שני מיני נברנים, זאב, זאב ערבות, שועל מצוי, דוב שחור אמריקני, הרמין, צובל, לוטרה, שונר קנדי, ואת אייל הצפון. בין בעלי החיים שהובאו לפארק ניתן למצוא את החדף, ארנבת השלג, שני מיני סנאים, שני מיני עכברים ושני נברנים (מעבר למינים המקוריים), חולדה, דוב קוטב (שהובא לאי במקרה), חורפן, ומספר גדל והולך של איילי קורא, שהובאו לאזור. בפארק זוהו 239 מיני עופות, מהם 105 מינים המקננים בפארק, ועוד 11 מינים שייתכן ומקננים בפארק. לסקירת כמה ממיני העופות הנמצאים בפארק ואתרי תצפית בציפורים, ראו כאן.
מודל הסלמת הקונפליקט של פרידריך גלזל
מודל הסלמת הקונפליקט של פרידריך גלזל נועד לסייע להתמודד עם קונפליקט, באמצעות זיהוי השלבים השונים בהם הוא שורה. המודל מתאר תשעה שלבים. בניגוד שיצר קורט ר. שפילמן, המבחין בחמישה שלבים של הסלמה. תשעה השלבים מחולקים לשלוש רמות, שכל אחת מהן מחולקת חלוקה נוספת- ל 3.
רמות
גלזל טוען שהסלמה איננה עליה אלא ירידה, אל מחוז בו שולטים יצרים שאינם מצייתים למאמצי בעליהם לשלוט בהם או לרסנם. בשלב הראשון של הסכסוך, עדיין שני הצדדים יכולים להרוויח מכך שהם מצאו פתרון (win -win). ברמה השנייה צד אחד מנצח וצד שני מפסיד (מנצח - מפסיד), ברמה השלישית שני הצדדים מפסידים (מפסידים - מפסידים). מודל זה מאפשר לנתח סוגי קונפליקטים: למשל גירושין, קונפליקטים בין עמיתים, מריבות בין ילדים, ואף קונפליקטים בין מדינות.
רמה 1 (Win -Win) מנצח-מנצח
עימותים מתחילים במתיחות, למשל מתח הנובע מדיעות חלוקות. זוהי תופעה שכיחה ואינה נתפסת כתחילת עימות. עם זאת, אם העימות נועד להיווצר, כל צד יתחפר בעמדתו.
לסכסוך יכולות להיות סיבות עמוקות יותר.
כל אחד מנסה למצוא את האסטרטגיה שתאפשר לו לשכנע את הצד השני בצדקתו. חילוקי דעות הופכים למחלוקת. הצדדים מפעילים לחצים זה על זה והחשיבה הופכת להיות במונחים של 'שחור ולבן'.
הצדדים לסכסוך מגבירים לחץ, כל אחד משמיע את עמדתו אך הדיונים מנותקים. לא מתקיימת עוד תקשורת מילולית והסכסוך מתגבר. האהדה שהייתה ל"הם", נעלמת.
רמה 2 (Win - Lose) אחד מנצח ושני מפסיד
הסכסוך מחריף, כל אחד מנסה לגייס אוהדים. היות אדם בצדך, מאפשר לך לגנות את היריב. יהא הנושא אשר יהיה: צריך לנצח כדי שהיריב יפסיד.
משמיצים את היריב ומאבדים את האמון בו. איבוד צלם פירושו-איבוד אמינות מוסרית.
בבקשו לשלוט, כל צד מאיים על השני. אחד מאיים, בדרישה שאם לא תקוים הוא ינקוט בסנקציה. למשל דרישה (שטח שנמצא במחלוקת, שחרור שבויים ועוד) ש"אחרת אני אפוצץ את הבניין הראשי שלך" הוא מלווה את דבריו בהצגת האמצעים (מראה את חומר הנפץ). הפרופורציות קובעות את אמינות האיום.
רמה שלישית (Lose – Lose) שני הצדדים מפסידים
אדם מפעיל את האמצעים העומדים לרשותו כדי לפגוע ביריבו. היריב לא נחשב בעיניו אנושי. מעתה ואילך, אפילו הפסד אישי ייחשב כרווח, אם הנזק ליריב גדול יותר.
יש לחסל את היריב -בכל דרך שהיא.
מנקודה זו אני מוכן להפסיד הכל העיקר להביס את יריבי, גם אם הדבר יגרור את מותי
אסטרטגיות למיתון הסלמה ופתרון קונפליקטים
המודל מתאר כיצד שני צדדים בסכסוך מתנהגים. הפתרונות לא מכוונים לתת מתכונים לביטול ההסלמה בצורה ישירה במיוחד כאשר לשני הצדדים לסכסוך נראה כי לא קיימת אפשרות להפוך את המצב (למשל מעשה אגרסיבי בשטח המדינה, הפרדת הילד מההורה השני, ביטול אזרחות, הטיית מכרז וכדומה), או כאשר צד אחד בוחר בהסלמה כתכסיס אסטרטגי. אלא, כדי למתן את ההסלמה או אפילו להשיג דה-הסלמה מייעד Glasl את האסטרטגיות שיכולות להועיל בשלבי ההסלמה השונים:
היכולת לזהות בצורה נייטרלית וללא שיפוטיות מהם הכוחות שמזינים את הקונפליקט, מהווה מעלה טובה אצל מנהלים, יועצים ועובדים סוציאליים.
ג'ורג' מדיסון
ג'ורג' מדיסון (יוני 1763 – 14 באוקטובר 1816) היה פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן במשך כמה שבועות כמושלה השישי של קהיליית קנטקי. מעט ידוע על שנותיו הראשונות של מדיסון, שהיה בן למשפחה ידועת-שם בוירג'יניה. בנוסף, הוא קרוב משפחה של ג'יימס מדיסון, נשיאה הרביעי של ארצות הברית. הוא שירת בשלוש המלחמות הגדולות בהיסטוריה של המדינה, מלחמת העצמאות, המלחמה בטריטוריה הצפון-מערבית ומלחמת 1812. מדיסון נפצע פעמיים בקריירה שלו כמייג'ור ב, ואף נפל בשבי הבריטי.
לפני השבעתו לתפקיד המושל כיהן מדיסון כמבקר המדינה כעשרים שנים. בזכות שירותו הצבאי הנרחב, שהרחיב את המוניטין שלו במדינה הצעירה, רבים עודדו אותו להתמודד לתפקיד המושל בשנת 1815. ג'יימס ג'ונסון, יריבו היחידי למערכת הבחירות, פרש ממנה כשבוע לפני מועדה הרשמי, ומדיסון נבחר ללא הסתייגויות. כמה שבועות אחר כך נפטר בעת מילוי תפקידו. מכורח הנסיבות הושבע סגנו, גבריאל סלוטר, לתפקיד המושל.
ראשית חייו
מדיסון נולד בחלקו המזרחי של מחוז אוגוסטה, וירג'יניה (לימים מחוז רוקינגהאם). אחיו ג'יימס כיהן כבישוף האנגליקני של וירג'יניה לנשיא הקולג' "ויליאם & מארי". משפחתו הייתה מיוחסת לנשיאה הרביעי של ארצות הברית ג'יימס מדיסון. מדיסון למד במיטב בתי הספר המקומיים, וקיבל אף שיעורי העשרה פרטיים שסובסדו על ידי המדינה. כנער, התגייס ל ושירת כטוראי במהלך מלחמת העצמאות של ארצות הברית.
מועד מעברו לקנטקי אינו ידוע, אך רישומי הקרקעות במחוז לינקולן מעריכים כי בשנת 1784 קנה מדיסון את ביתו הראשון במחוז קנטקי. כמה שנים אחר כך נישא לג'יין סמית. במרוצת השנים נולדו לזוג ארבעה ילדים, אגתה, ויליאם, מיירה וג'ורג'. ג'יין נפטרה ב-1811, כחמש שנים לפני מותו של מדיסון.
מלחמות האינדיאנים בטריטוריה הצפון-מערבית של ארצות הברית
מדיסון שירת במיליציית קנטקי במהלך מלחמות האינדיאנים. הוא היה שליש תחת פיקודו של ארתור סנט קלייר. במהלך נסיגתם מהבריטים בקרב ובאש ב-4 בנובמבר 1791, הבחין אחד החיילים, ויליאם קנאן, במדיסון יושב לבדו על בול עץ. הוא הזהיר אותו כי הבריטים בדרכם למקום, אך גופו החלש של מדיסון היה תשוש מכדי לברוח. קנאן מצא בקרבת מקום סוס, הרכיב את מדיסון עליו, והשניים נמלטו.
כמה חודשים אחר כך הוצב בפלוגתו של המייג'ור ג'ון אדאיר. ב-5 בנובמבר 1792 מצאו החיילים מקום לינה בסמוך לפורט סנט קלייר. בעת תהליך בניית המחנה האמריקני ארבו להם כוח אינדיאני קטן בפיקודו של ליטל טארטל. כשפתחו האינדיאנים באש, הורה אדאיר לסגת מן המחנה למורד ההר. הוא חילק את פלוגתו לשלוש קבוצות; שתיים ינסו להימלט ואחת, בפיקודו של מדיסון, תלחם נגד הילידים ותעכב אותם. אולם ידם של הילידים הייתה על העליונה, והם הצליחו לפגוע במדיסון.
קריירה פוליטית
ב-7 במרץ 1796 מינה מושל קנטקי באותה העת, אייזק שלבי, את מדיסון כמבקר המדינה. בתפקיד זה הוא כיהן כעשרים שנה. בשנת 1800, בד בבד שהוא ממלא את תפקידו כמבקר המדינה, הוסמך לנאמן הסמינרים הנוצריים מטעם הכנסייה הבפטיסטית במחוז פרנקלין. ב-5 בדצמבר 1806 הצטרף לחבר המושבעים שפסק בזכותו של ארון בר, לשעבר סגן נשיא ארצות הברית, עליו פותחה תאוריית קשר בה ניסה לכונן מדינה חדשה בדרום ארצות הברית. מאוחר יותר החל לכהן כנגיד הבנק של קנטקי.
במרוצת מלחמת 1812 גייס המושל שלבי כמה מתנדבים מקנטקי, שילחמו בטריטוריה הצפון-מערבית, מקום בסיסם של האינדיאנים. הקולונל ג'ון אלן ומדיסון הקימו יחדיו שני רגימנטים בפיקודם. הרגימנט השני של מדיסון, שכונה גם כ"רגימנט הרובאים הראשון של קנטקי", נלחם תחת הגנרל ג'יימס וינצ'סטר בקרב פרנץ' טאון. באותו הקרב נפל וינצ'סטר לשבי הבריטי, אף על פי שהכוח האמריקני, שמנה כ-400 איש, הצליח להדוף מעט את הבריטים. בזכות התקרבותם של האמריקנים למטרתם, חשבו אנשיו של מדיסון כי הם נצחו במערכה. דגל לבן התנוסס אף באופק ורבים סברו כי מדובר בהודעת כניעה של הבריטים. אולם לאחר כמה דקות התברר כי היה זה וינצ'סטר שנופף בדגל על מנת להורות למדיסון לעצור את הקרב ולהיכנע. הגנרל הבריטי הנרי פרוקטור לקח כמה שבויים בנוסף לווינצ'סטר למחנה הבריטי. בין השבויים נמצא מדיסון, שנקלח עם כמה חיילים נוספים לפורט מאלדן, ולאחר מכן לכלא בקוויבק. אחר הקרב בזזו האינדיאנים את מכלי האספקה של צבא האויב, שכללה כמות גדולה של ויסקי. שיכורים ואלימים היו כשטבחו ברבים מהשבויים על גדות נהר הריזין.
מדיסון שוחרר מהשבי כשנה לאחר לכידתו במסגרת חילופי שבויים. הוא חזר לקנטקי ב-6 בספטמבר 1814, וצבר אהדה רבה על שירותו הצבאי. בשנת 1816 התפטר מתפקיד מבקר המדינה עקב בריאותו הלקויה. אולם בהצעת חבריו, העמיד עצמו לתפקיד המושל. ג'יימס ג'ונסון, המועמד השני במערכת הבחירות, פרש מהמירוץ ולכן מדיסון נבחר ללא התנגדות.
מותו
מדיסון נסע לבלו ליק ספרינגס זמן קצר לאחר ניצחונו בבחירות. בשל בריאותו המדרדרת, הוא היה חלש מדי מכדי לחזור לפרנקפורט לטקס ההשבעה. שופט בית המשפט לשלום במחוז בורבון נשא את נאומו של מדיסון במקומו ב-5 בספטמבר 1816. הוא נפטר ב-14 באוקטובר אותה השנה, שבועות ספורים לאחר כניסתו לתפקיד. הוא נטמן בבית הקברות של פרנפורט.
סגנו, גבריאל סלוטר, מונה למושל החדש של קנטקי. רבים הטילו רבב בהליך בחירתו של סלוטר לתפקיד, ואף טענו כי מושל שאינו נבחר על ידי העם לא מייצג אותו. ההצעה לקיים בחירות מיוחדות לתפקיד הועברה לסנאט, שדחה אותה.
אם ייפול הכוכב שלי
"אם ייפול הכוכב שלי" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית אילנית. את השיר הוציאה לאור בשנת 1974 חברת התקליטים הד ארצי, והוא נכלל כרצועה החמישית באלבומה שירו שיר לשמש.
על השיר
את השיר כתב והפיק יאיר רוזנבלום. הוא התחרה בפסטיבל הזמר והפזמון 1974, והגיע למקום השני (אחרי הבלדה על ברוך ג'מילי). רוזנבלום, שהלחין מספר שירים עבור התחרות, התערב עם חברו כי אם יכתוב שיר עבור אילנית, ותהינה בו שורות חוזרות שוב ושוב, הוא יזכה באחד משלושת המקומות הראשונים. את אילנית ליוו באירוע עוזי חיטמן ויגאל חרד. ב-6 במאי 1974 נכנס לראשונה למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' במקום השישי. ב-3 ביוני עלה למקום השני –המיקום הגבוה ביותר אליו הגיע. לבסוף, ב-15 ביולי יצא מהדירוג לאחר תשעה שבועות צעידה רצופה.
הערות שוליים
קט:שירי 1974 קט:סינגלים מ-1974 קט:שירי אילנית קט:שירים בעברית קט:שירי פסטיבל הזמר והפזמון קט:שירים שהולחנו על ידי יאיר רוזנבלום קט:סינגלים בהוצאת הד ארצי
נמל התעופה הבין-לאומי נלסון מנדלה
נמל התעופה הבין-לאומי נלסון מנדלה (בפורטוגזית: Aeroporto Internacional Nelson Mandela) הידוע גם בשם נמל התעופה הבין-לאומי פראיה, הוא נמל התעופה של האי סנטיאגו בכף ורדה. הנמל נפתח באוקטובר 2005, והוא החליף את נמל התעופה הבין-לאומי הישן פרנסיסקו מנדס. הנמל ממוקם כ-3 ק"מ צפונית מזרחית למרכז העיר פראיה בחלק הדרום מזרחי של האי סנטיאגו.
היסטוריה
הטיסה הראשונה הייתה ב-6 באוקטובר 2005 מסאל. על אף שהנמל משרת את עיר הבירה והעיר הגדולה ביותר, פראיה, וכן את האי סנטיאגו, נמל התעופה הבין-לאומי העמוס ביותר של כף ורדה הוא נמל התעופה הבין-לאומי אמילקר קברל הממוקם באי הקטן יותר סאל.
בינואר 2012 הכריזה של ממשלת כף ורדה כי שמו של נמל התעופה הבין-לאומי פראיה שונה על שם נשיא דרום אפריקה לשעבר נלסון מנדלה.
עיטור אות הכבוד
עיטור אות הכבוד היה עיטור אזרחי של ברית המועצות (בין עיטורי ברית המועצות).
העיטור נוסד ב-25 בנובמבר 1935. על פי הקריטריונים שנקבעו על ידי הממשלה הסובייטית, לעיטור היו זכאים:
לעיטור צורת אליפסה, והוא בגובה 46 מ"מ, ורוחב 32.5 מ"מ. על הצד הקדמי של העיטור מופיעים פועל ואיכרה, חברת קולחוז, הנושאים דגלים אדומים עם הכיתוב "פועלי כל העולם התאחדו!". העיטור עשוי מכסף. הוא נענד על סרט בצבע ורוד בהיר עם שני פסים כתומים בצדדים.
עד להתפרקות ברית המועצות הוענקו 1,580,850 עיטורי אות הכבוד. לאחר התפרקות ברית המועצות הענקת העיטור נפסקה.
פוקה-וולף
פוֹקֵה-ווּלף (בגרמנית: Focke-Wulf Flugzeugbau - "פוקה-וולף ייצור מטוסים") הייתה חברה גרמנית לייצור כלי טיס אזרחיים וצבאיים, לפני ובמשך מלחמת העולם השנייה.
החברה הוקמה בברמן, ב-24 באוקטובר 1923, בשם "ברמן בניית מטוסים" על ידי הנריך פוקה, גאורג וולף ווורנר נאומן, ושמה הוחלף ל"פוקה-וולף ייצור מטוסים" כמעט באופן מיידי.
בשנת 1964, התמזגה החברה יחד עם חברה אחרת בשם "Weser Flugzeugbau" ("ווסר ייצור מטוסים") כדי ליצור חברה חדשה בשם "Vereinigte Flugtechnische Werke" ("מפעלי טכניקת־טיסה מאוחדים") אשר גם היא התמזגה בהמשך, לתוך "מסרשמיט־בולקוב־בלום".
דגמים של מטוסים
פוקה-וולף Fw 190,
פוקה-וולף Fw 200
פוקה-וולף Ta 152
Smishing
סמישינג (באנגלית: Smishing) הוא ניסיון לגנבת מידע רגיש על ידי התחזות לגורם מהימן באמצעות הודעות טקסט הנשלחת אל הטלפון הסלולרי.
השם הוא נגזרת מהמילים הודעת טקסט (SMS) ופישינג.
הודעות הטקסט הנשלחות אל הקורבן מהוות פיתיון להורדת אפליקציות זדוניות ולחשיפת פרטי הזדהות ונתונים רגישים באמצעותם יכול התוקף לבצע פעולות בשמו של הקורבן.
מניעה והתגוננות
הודעות הטקסט מעוצבות כך שיראו לגיטימיות ולא יעוררו את חשדו של הקורבן בעת המעבר אל האתר הזדוני לצורך מילוי פרטיו האישיים או לשם הורדת אפליקציה מתחזה.
האתרים הזדוניים אליהם מועבר הקורבן הם אתרים המתחזים לחברות כרטיסי אשראי, בנקים, ספקי דואר אלקטרוני ועוד.
על מנת להתגונן מהתקפות אלה יש לגלות עירנות ולפעול על פי מספר כללים:
סמלי השלום
סמל השלום הוא כינויָם של מספר סמלים המסמלים את מושג השלום וההתנגדות למלחמה. יונה ובפיה עלה של זית הייתה באופן מסורתי סמל המסמל את השלום. במחצית השנייה של המאה ה-20 הפך סמלה של התנועה לפירוק הנשק הגרעיני לסמל נפוץ המזוהה עם השלום.
יונת השלום וענף עץ הזית
אחד הסמלים הידועים של מושג השלום היא היונה הלבנה, לעיתים כשהיא מחזיקה בפיה עלה או ענף של עץ זית. מקורו של סמל זה בתיאור המופיע בספר בראשית בו מתוארת היונה שנשלחה על ידי נח בתום המבול למצוא יבשה. היונה שבה אל תיבת נח ובפיה עלה זית שסימל את תום המבול.
גם במסורת היוונית העתיקה סימל עץ הזית את השלום. הזית היה אחד מסמליה של האלה אתנה מהמיתולוגיה היוונית – אלת החכמה ואלת מלחמת המגן.
בעת העתיקה נהגו חיילי האימפריה הרומית להיכנע כשהם מניפים ענפי עץ זית כסימן של כניעה (בדומה לדגל לבן בימינו). בעקבות מנהג זה התפתח בעת העתיקה מנהג לפיו מושיטים ענף עץ זית כסימן לשלום.
סמל התנועה לפירוק הנשק הגרעיני
בפברואר 1958 עיצב ג'רלד הולטום סמל, אותו הוא הסביר כאדם מיואש שידיו מושטות כלפי חוץ וכלפי מטה מוקף בעיגול, ואמר שהשראתו היא איכר לפני כיתת יורים. בחג הפסחא (4 באפריל) באותה השנה נערך מצעד מחאה מכיכר טרפלגר שבלונדון אל מפעל הנשק האטומי בברקשייר, ובו הוצג הסמל לראשונה. בהקשר זה הוסבר הסמל גם כשילוב של האות "N" עם האות "D" באיתות סמפור, ראשי תיבות של "Nuclear Disarmament" – "פירוז גרעיני", ולימים הוא אומץ בידי התנועה לפירוק הנשק הגרעיני.הסמל הובא לארצות הברית בראשית שנות ה-60 והפך פופולרי בקרב תנועות שהתנגדו למלחמת וייטנאם.
דגל קשת בענן
סמל נוסף המסמל את השלום הוא דגל שעליו שבעת צבעי הקשת בענן ובמרכזו המילה "PACE" ("שלום" באיטלקית) או "Peace" ("שלום" באנגלית). מקורו של דגל זה באיטליה ונעשה בו שימוש לראשונה בהפגנה שנערכה ב-24 בספטמבר 1961.
סמלים נוספים
במהלך השנים התפתחו סמלים נוספים לשלום, בהם סמל המורכב מהמילה "שלום" בעברית, בערבית ובאנגלית, המסמל את השאיפה לשלום ישראלי–פלסטיני.
סימן V משמש סמל לשלום מאז אימוצו על ידי תרבות הנגד של ילדי הפרחים בשנות ה-60.
ביפן נפוץ השימוש בעגור אדום כתר כסמל שלום.
גיל תורן
גיל תורן (1962 – 18 במרץ 2020) היה מוזיקאי ישראלי, מעצב פסקולים לסרטי קולנוע. זכה בשבעה פרסי אופיר.
קורות חיים
גיל תורן נולד וגדל בחיפה ולמד בתיכון חוגים שבעיר. אביו אליעזר עלה מפולין ב-1936, אמו אסתר נולדה בארץ. בשנות נעוריו התרחשו מספר אירועים שהשפיעו על חייו: הוא היה מכור לסרטים והיה אורח קבוע בסינמטק חיפה, בשנת 1975 הגיעה אופרת הרוק "Tommy" לקולנוע בחיפה, והצפייה בה הייתה חוויה מטלטלת עבורו והוא צפה בסרט פעמים רבות. באותה עת גם יצא "The Dark Side of the Moon", של להקת פינק פלויד. כשיצא האלבום הייתה כתבה בכתב העת הבריטי "Melody Maker" על אלן פרסונס, איש הקול של פינק פלויד, שבה סיפר על עבודתו עם הלהקה ועל הטכניקות המיוחדות בהן השתמשו באולפן ההקלטות. כל האירועים הללו יחדיו גרמו לתורן לרצות להפוך לאיש קול. בשנת 1981 צפה בהופעה "חתונה לבנה" של שלום חנוך ובסיומה החליט שזה מה שעליו לעשות. בתום שירותו הצבאי התחיל לעבוד בחברת הגברה והחל לתור את הארץ בסיבובי הופעות עם אמנים שונים. הוא רצה להתמקצע בתחום ומכיוון שבארץ לא היה מוסד שהציע לימודים רציניים בנושא, נסע ללמוד באנגליה. הוא למד הנדסת קול ב-SAE (School of Audio Engineering) בלונדון אנגליה בשנים 1984–1985 והתמחה בהקלטת מוזיקה ובמוזיקה לסרטים.
מששב לישראל הצטרף כטכנאי הקלטות לאולפני הקלטה די.בי. בתל אביב. בין השנים 1986–1994 עבד עם מוזיקאים רבים, הקליט, בישל ולעיתים גם הפיק תקליטים, דיסקים ומוזיקה לסרטים. עם האמנים איתם עבד נמנים החברים של נטשה, תיסלם, נוער שוליים, מופע הארנבות של ד"ר קספר, חוה אלברשטיין, עופרה חזה (ובכלל זה "אם ננעלו", שהפך להצלחה מסחררת מחוץ לישראל), יזהר אשדות, מאיר בנאי, אהוד בנאי, סיוון שביט ורבים אחרים. בשנות התשעים החל להקליט גם מוזיקה שמבוצעת על ידי תזמורות לסרטים וסדרות אמריקאיות.
כחלק מהרצון להפוך את סביבת העבודה שלו למקצועית כנהוג באולפנים המובילים מחוץ לישראל, תורן התמחה בתחזוקה וכיול מכונות הקלטה וציוד אנלוגי, ועבר התמחויות מיוחדות לשם כך בחברת STUDER ובחברת Solid State Logic  בשנות ה-90. הוא שהה חודשים באולפני Power Station בניו יורק כאורחו של טוני בון ג'ובי  (הדוד של ג'ון בון ג'ובי) ומפיק מוטאון ידוע, שם עבד עם הטכנאים הטובים בניו יורק באותן שנים ובישל חלקים מהאלבום הראשון של "מופע הארנבות של ד"ר קספר". לדברי תורן, שם למד ישירות מהטובים ביותר.
המעבר לקולנוע החל בשנת 1995. במשך שנים שאף מייסד אולפני די.בי., רונן בן טל, מוזיקאי וקולנוען לחבר את תעשיית הקולנוע לאולפני די.בי. ההתפתחות הטכנולוגית של שנות התשעים הביאה איתה את ההזדמנות להפעיל מערכות הקלטה דיגיטליות מרובות ערוצים על מנת ליצור פסקולים לסרטים. ההזדמנות הגיעה ב-1995 בדמות הסרט "קלרה הקדושה". יוצרי הסרט חיפשו פתרון משום שחדר המיקס לסרטים באולפני הרצליה נסגר באותה שנה. תורן נפגש באולפני די.בי עם דב שטויר העורך של הסרט "קלרה הקדושה", שנשלח על ידי ההפקה לאתר מישהו שיכול לקחת אחריות על הפסקול. השניים שוחחו ארוכות ושטויר יצא מהפגישה ופנה לחנות הדיסקים שם רכש כמה מהדיסקים שתורן הקליט ובישל, שהביאו אותו להחלטה שתורן הוא האיש הנכון למשימה. "קלרה הקדושה" שיצא ב-1996, היה סרט הקולנוע הראשון לו עיצב תורן את הפסקול. מכאן והלאה שקע תורן בעריכה ועיצוב פסקולים לסרטי קולנוע וכך קמה לה מחלקת הפוסט פרודקשן לקולנוע וטלוויזיה באולפני די.בי. במסגרת זו היה אחראי כמעצב פסקול וכסופרוויזר להפקות קולנוע וטלוויזיה רבות, סרטים תיעודיים, סדרות טלוויזיה ופרויקטים בינלאומיים רבים. במרוצת השנים הפכו אולפני די.בי. בית ליוצרי קולנוע וטלוויזיה, וכיום חלק גדול מסרטי הקולנוע והטלוויזיה הנעשים בישראל נערכים ונחתמים על ידי צוות מעצבי הפסקולים של אולפני די.בי.
במשך שנים רבות לא היה ניתן ללמוד הנדסת קול במסגרת אקדמית מסודרת בישראל. תורן הקים, יחד עם אנשים נוספים, את מסלול הכשרת הנדסאי קול שיושם בשתי מכללות: במכללת כנרת בעמק הירדן ובמכללת ספיר, בהן ניתן ללמוד לתואר בשני מסלולים: מהנדס קול להקלטות מוזיקה ומהנדס קול לקולנוע וטלוויזיה. תורן שימש כמנהל פדגוגי למסלול זה.
תורן היה הבעלים של אולפני די בי. היה גרוש ואב לשתי בנות והתגורר בתל אביב.
נפטר ב-18 במרץ 2020 ממחלת הסרטן.
המלחמה הקרימינלית בקסימוב
המלחמה הקרימינלית בקסימוב (ברוסית: Касимовская криминальная война) היא מלחמה קרימינלית בין מספר ארגוני פשע ממוסקבה, ריאזאן וארגוני פשע מקומיים בעיר קסימוב, מחוז ריאזאן לצורך שליטה בגנבות ממפעל המתכות האל ברזיליות של פריוקסקי. זו אחת ממלחמות הפשע האלימות ביותר ברוסיה בשנות התשעים; יותר מ-50 איש הפכו לקורבנות מלחמה זו.
רקע כללי
בשנת 1989 הוחלט להקים מפעל לעיבוד זהב בקסימוב, שזכה לשם "מפעל המתכות האל ברזיליות של פריוקסקי". הוא נבדל בין מפעלים דומים בנובוסיבירסק, קרסנויארסק ושצ'לקובו לא רק על ידי היקפי ייצור גדולים, אלא גם על ידי מערכת אבטחה חזקה - גדוד שלם של כוחות הביטחון הפנימיים עסק באבטחה. בשנת 1991 ייצר המפעל התכה ראשונה של זהב. אירוע זה הפך את חייה של עיירה מחוזית שקטה.
ההתחלה
בשנת 1992 אנשים החלו להיעלם בקסימוב. חלקם נמצאו ביערות שמסביב עם עקבות עינויים, כך שלא תמיד ניתן היה לזהות אותם. תושבים מקומיים כבר דיברו אז שכל זה קשור למפעל לעיבוד הזהב. עם זאת, רשויות אכיפת החוק לא הבינו זאת מייד. המוזרויות של הרציחות וההיעלמויות הללו היו שאנשים בשכבות שונות לחלוטין של האוכלוסייה הפכו לקורבנות - מאנשי עסקים מצליחים ועד עובדים רגילים ואנשי צבא. עד מהרה נשמעו יריות בקסימוב וסביבתה. הקורבנות, כמו בעבר, היו מגוון אנשים.
בקשר למצב החירום בקסימוב הוחלט לערוך בדיקה במפעל, אולם לא אותרו עובדות על אובדן הזהב. אבל בשנת 1994 בניז'ני נובגורוד נעצרו אלכסיי אגפוב וסרגיי סביטנב, שאיתם היה מטיל זהב קילוגרם של זהב תעשייתי. נקבע כי מטיל זה אמור היה להיות במפעל בקסימוב, שממנו לא אבדה מיליגרם זהב. אולם החוקרים היו המומים ממש מההודאות של אגפוב וסביטנייב: התברר כי בנוסף לקילוגרם שנתפס, הם מכרו בעבר עוד 22 קילוגרמים של זהב. במדינה שבה עוד לפני מספר שנים נידונו למוות בגין גנבת כמה גרם של מתכות יקרות, היה זה עניין בעל חשיבות מיוחדת למדינה.
המצב בקסימוב הפך לסיבת ההליכים במועצה המיוחדת במשרד הפנים. נוצר צוות חקירה שאליו הצטרפו פרקליטות הפדרציה הרוסית ושירות הביטחון הפדרלי. הבדיקה היסודית ביותר במפעל בוצעה שוב, ושוב הכל ירד למיליגראם.
החקירה
גם אם היו גנבות מהמפעל, אז באותה העת לא היה ברור כיצד עבר הזהב דרך המחסומים השמורים בכבדות. החוקרים הציעו כי זה לא היה ללא עזרת הצבא ששמר עליו. אך כל עובדי הגדוד עברו בדיקות מיוחדות והיו להם מאפיינים ללא דופי.
במפעל נערכו סריקות המוניות. לבסוף, באחד החדרים האחוריים, הם מצאו כפפת עבודה ממולאת מוטות זהב.
המצב בקסימוב היה מתוח. בעיר הופיעו נציגים של מספר ארגוני פשע ממוסקבה (אחוות סולנצבו, ארגון הפשע פודולסקאיה וכו') ושל ריאזן (ארגון הפשע סלונובסקאיה). ההרג התחלף זה בזה. זרם מאסיבי של זהב רוסי נצפה בשווקים השחורים של המדינות הבלטיות, מולדובה וטורקיה. ועובדי המפעל בנו לעצמם קוטג'ים מפוארים, קנו מכוניות זרות יקרות. בבתי הקזינו של קסימוב היו משחקים על סכומי עתק, יותר מאשר בבתי הקזינו המפורסמים במוסקבה.
המשפט
היקף הדיונים בבתי המשפט היה חסר תקדים בהיסטוריה של רוסיה. יותר מ-120 איש הורשעו על ידי בית משפט רגיל, 54 נוספים על ידי בית דין צבאי. העונש המקסימלי - מאסר עולם - קיבל ויטלי אנטוליביץ' קורבטוב, יליד 1963. שאר חבריהם קיבלו עד 25 שנות מאסר.
יקב טורא
יקב טורא הוא יקב-אחוזה משפחתי (Estate Winery) במתכונת יקב בוטיק, השוכן ברחלים שבשומרון, ולצידו מרכז מבקרים ומסעדה.
היקח הוקם בשנת ה'תשס"ג, 2003 על ידי משפחת בן סעדון. כרמי היקב נטועים בהר ברכה שברכס הר גריזים.
היסטוריה
לאחר רכישת ציוד מקצועי הקימו בשנת 2003 את יקב טורא ביישוב רחלים שבשומרון. בשנה הראשונה יוצרו 1,200 בקבוקים ושנה לאחר מכן יוצרו 2,800 בקבוקים. כיום היקב מייצר כ־180,000 בקבוקים. במקום יש גם מרכז מבקרים.
באפריל 2023 נבחרה ורד בן סעדון, המשמשת גם כסגנית יו"ר מועצה אזורית שומרון, על ידי שרת התחבורה מירי רגב להשיא משואה בטקס הדלקת המשואות ביום העצמאות ה-75 למדינת ישראל . בנימוקי הבחירה נאמר:
הישגים ומדליות
היקב זכה במהלך השנים בעשרות מדליות בתחרויות לאומיות ובינלאומיות, בהם:
גאוגרפיה של הכרמים
כרמי יקב טורא נהנים מטרואר המתאים לגידול ענבי יין, בשל היותם נטועים על הר בגובה 850 מטר החשוף לרוח המערבית ומאפשר אקלים מועדף לגידול ענבי יין. הערפל השורה על הכרם עד שעות הבוקר המאוחרות ומזג האוויר במקום (16 מעלות בלילות הקיץ עם לחות של 98%, ומינוס 4 מעלות בחורף ולפעמים גם שלגים) בשילוב אדמת הטרה-רוסה הסלעית, מיטיבים עם איכות הענבים.
שמן זית
בנוסף ליינות, משפחת בן סעדון מייצרת שמן זית בבית הבד. כרמי הזיתים גדלים על גדות נחל שילה באדמת טרה-רוסה סלעית, באקלים קריר. רמת החומציות של השמן היא בדרך כלל עד 0.3%.
שמן הזית הוא בלנד של שלושה זנים: פיקואל, ברנע וארבקינה.
BOO
Boo היא שפת תכנות מונחית עצמים, סטטית, וכללית שהופיעה לראשונה בשנת 2003. היא משתמשת בתמיכתה של Common Language Infrastructure (או בקיצור: CLI), ויישומי רשת בשביל יוניקוד תוך כדי שימוש בתחביר (Syntax) אשר קיבל השראה מפייתון. בשפה ניתן דגש מיוחד על "יכולת ההרחבה" של השפה ושל המהדר.
Boo הייתה אחת משלושת שפות התכנות הסקריפטיות בשביל מנוע המשחקים Unity עד להסרתה משם בשנת 2014 מפני שקהל המשתמשים שלה היה קטן. אף על פי כן, היה ניתן לכתוב ב-Boo ב-Unity עד להסרת המהדר של Boo ממנה בשנת 2017.
Boo היא תוכנה חינמית, ששוחררה תחת רישיון BSD 3-Clause לשלדי התוכנה של מיקרוסופט, .NET ו-Mono.
דוגמאות קוד
הדפסת "שלום, עולם" באנגלית:
קוד המדפיס את סדרת פיבונאצ'י עד לאינדקס מסוים בסדרה (אותו המתכנת בוחר):
משה הגר-לאו
הרב משה (מוישי) הגר-לאו (נולד ב-2 במאי 1953, י"ז באייר התשי"ג, בתל אביב) הוא ראש המכינה הקדם צבאית יתיר וסגן מפקד אוגדה במילואים בדרגת אלוף-משנה. עד לתחילת 2018 שימש גם כראש מועצת המכינות הקדם צבאיות.
ביוגרפיה
ב-1979 נמנה עם מקימי היישוב החקלאי-שיתופי בית יתיר שבדרום הר חברון. הוא עבד כרועה צאן ובהמשך ניהל את כרם ענבי המאכל של היישוב ואף שימש כמזכיר היישוב.
ב-1992 נמנה עם מקימי המכינה הקדם צבאית יתיר, ומאז עומד בראשה.
בשנת 1999 נהרגה בתו,, יחד עם ארוסה מיכאל אונא, בתאונת דרכים. מאז הפך הרב הגר-לאו פעיל גם בנושא הזהירות בדרכים.
פעילות פוליטית
באותה תקופה הקים הרב הגר תנועה בשם "רוח אחרת" למאבק בתוכנית ההתנתקות ושקל לעמוד בראשות מפלגה דתית ציונית שתציע אלטרנטיבה למפד"ל משום שלדבריו "המפד"ל בשנים האחרונות הפכה להיות גוף נגרר אחרי הציונות החילונית, במקום להיות גוף מוביל".
בשנת 2015, לקראת הבחירות לכנסת העשרים, הצטרף למפלגת יחד בראשות אלי ישי ופורסם שיוצב במקום הרביעי ברשימת המפלגה לכנסת אך יום לפני הגשת הרשימות פרש ממקומו מכיוון שהתנגד לאיחוד בין המפלגה למפלגת עוצמה יהודית בראשות מיכאל בן-ארי.
משפחתו
הרב הגר-לאו מתגורר בבית יתיר, נשוי לרונית ואב לשמונה ילדים.
גשר אלף האיים
גשר אלף האיים (באנגלית: Thousand Islands Bridge) הוא שמה של מערכת גשרים בינלאומית החוצה את נהר סנט לורנס ומקשרת את צפון מדינת ניו יורק שבארצות הברית עם דרום-מזרח אונטריו שבקנדה. מערכת הגשרים נבנתה בשנת 1937 עם תוספות שנבנו ב-1959 והיא חוצה את גבול ארצות הברית–קנדה במרכזו של אזור אלף האיים, ומכאן שמה. מערכת הגשרים נושאת כביש דו-סטרי ומדרכות להולכי רגל והיא מנוהלת על ידי "רשות גשר אלף האיים" (Thousand Islands Bridge Authority), שהיא סוכנות בינלאומית. מקטע הגשר שלמעשה חוצה את הגבול הוא מערכת של שני גשרים מקבילים באורך של 27 מטרים בין האי וולסלי (Wellesley Island) שבארצות הברית לבין האי היל (Hill Island) שבקנדה.
מבנה הגשר
גשר אלף האיים הוא למעשה לא גשר יחיד אלא סדרה של חמישה גשרים החוצים את נהר סנט לורנס ומקשרים בין שתי גדותיו. קצהו הדרומי של הגשר מתחבר לכביש בין-מדינתי 81 וקצהו הצפוני מתחבר לכביש המהיר מספר 401 דרך כביש מספר 37. קיים גם מחלף המקשר את הגשר עם דרך אלף האיים (Thousand Islands Parkway) המשתרעת בצד הקנדי.
היסטוריה
מלאכת בנייתו של הגשר מהנחת אבן הפינה ועד להשלמתו ארכה 16 חודשים והסתיימה עשרה שבועות לפני המועד המתוכנן. העלות הכוללת של בניית הגשר הייתה 3,050,000 דולר אמריקני. בשנות הפעלתו הראשונות עברו על הגשר 150,000 רכבים בשנה. כיום, היקף התנועה השנתית עליו מגיעה ל-2 מיליון רכבים.
רשות גשר אלף האיים מנהלת מחקר כדי להגדיר, בין השאר, את המגבלות התפעוליות של הגשר ואת הדרכים להקטין את עומסי התנועה עליו.
ספנדארמד
ספנדארמד (באווסטה: Spəntā Ārmaiti; בפהלווי: Spandārmad; בפרסית: سپندارمذ/اسفندارمذ, "הערצה (או דבקות) מקודשת") היא אחת מן האמשא ספנדאן, ישות אלוהית המקושרת עם האדמה בדת הזורואסטרית.
משמעות השם
שמה של האלה ספנדארמד מורכב משני חלקים. החלק הראשון מקורו במילה האווסטית -ārmaiti שמשמעה "דבקות" או "מסירות" (במשמעות דתית). החלק השני מקורו בתואר spənta שמשמעו "קדוש" או "רב-שפע". כבר בגאתות המוקדמות מופיע הצירוף כדי לתאר את האלה, ובמהלך הזמן הוא התקבע כשמה הרשמי.
תחומי האחריות של האלה
בלוח השנה הזורואסטרי, היום החמישי מוקדש לספנדארמד, כמו גם החודש השנים-עשר. החגיגה המוקדשת לה נקראת "ג'שְן-י בַּרְזיגַרַאן" (פסטיבל החקלאים) והיא כוללת הכרת תודה על השפע החקלאי, הוקעת יצורים מזיקים ותפילות על המתים שלא הובאו לקבורה נכונה במגדלי השתיקה הזורואסטריים.
דווידה פורמולו
ביוגרפיה
נולד ב-נגרר (Negrar), ונטו. בתור חובבן, סיים שמיני ב"ג'ירו בייבי" ב-2012, שנחשב למרוץ הג'ירו ד'איטליה לרוכבים צעירים. בהמשך העונה בלט בעוד מרוץ קטעים לרוכבים צעירים, הג'ירו דאלה ולה ד'אוסטה מונט בלאנק, כשסיים רביעי כללי. באותה עונה גם סיים שני באליפות איטליה עד גיל 23. ב-2013 סיים שני בג'ירו בייבי, 28 שניות אחרי דווידה ויללה המנצח. באותה עונה גם סיים שישי בטור דה ל'אווניר, המרוץ החשוב ביותר לרוכבים עד גיל 23, 2:05 דקות אחרי רובן פרננדס המנצח.
קנונדייל (2014)
לאחר תוצאותיו המרשימות בתור חובבן במרוצים עד גיל 23, ב-2014 הפך פורמולו למקצוען עם הצטרפותו לקבוצת קנונדייל האיטלקית, שהיא ההמשך לקבוצת ליקוויגאס הידועה. בתחילת העונה סיים תשיעי ב-G.P. Città di Lugano, מרוץ חד יומי בשווייץ, לאחר ניצחון של סוני קולברלי בספרינט רב משתתפים. לאחר מכן סיים שביעי בטור דה טאיוואן, 12 שניות מרמי די גרגוריו המנצח. בהמשך העונה בלט גם ב, פורמולו סיים שני בקטע השישי שהסתיים בעליה ב-Selcuk, שתי שניות אחרי אדם ייטס המנצח, וסיים את המרוץ כולו במקום הרביעי, 40 שניות אחרי אותו ייטס. לאחר מכן ערך הופעת בכורה במרוץ UCI World Tour, הטור דה סוויס, וכבר בהופעת הבכורה שלו במרוץ סיים שביעי, 3 דקות מרוי קושטה המנצח. לאחר מכן התחרה באליפות איטליה וסיים שני את המרוץ, לאחר שנכנע לוינצ'נצו ניבאלי בספרינט הסיום. לקראת סיום העונה סיים שישי בג'ירו דל'אמיליה, 36 שניות מדווידה רבלין המנצח.
קנונדייל–גארמין (2015–2017)
ב-2015 הצטרף פורמולו לקבוצת קנונדייל–גארמין לאחר סגירתה של קנונדייל, שעברה להיות הספונסר הראשי של הקבוצה הזו. בתחילת העונה ניצח את קטגוריית הרוכב הצעיר בוואלטה או אלגארבה, כשהוא מסיים 14 כללי, 3:37 דקות מהמנצח גריינט תומאס. בהמשך העונה נבחר לראשונה לגרנד טור, כשנבחר לג'ירו ד'איטליה. בקטע החמישי במרוץ נכנס לקבוצת הבריחה המוקדמת של הקטע והתקיף 14 קילומטרים לסיום בבריחת סולו, הוא שמר על יתרונו עד הסיום, ניצח את הקטע והשיג ניצחון ראשון בקטע בגרנד טור, כשהוא מקדים את הפלוטון שהוביל אותו סיימון קלארק, ב-22 שניות. בסופו של דבר סיים פורמולו את המרוץ במקום ה-31, כשאת קטגוריית הרוכב הצעיר סיים שני, אחרי פאביו ארו. לקראת סוף העונה סיים תשיעי בטור של אלברטה בקנדה, 1:23 דקות מבאוקה מולמה.
ב-2016 נבחר פורמולו שנית לג'ירו ד'איטליה, התוצאה הטובה ביותר שלו במרוץ הייתה מקום 19 בקטע ה-13 והוא סיים את המרוץ שנה שנייה ברציפות במקום ה-31. לאחר מכן סיים תשיעי באליפות איטליה והתחרה ב, בקטע החמישי סיים פורמולו שני, 3:47 דקות אחרי טים ולנס שניצח מבריחת יחיד, את המרוץ כולו סיים פורמולו רביעי, 5:06 דקות אחרי ולנס, לאחר שבקטע האחרון נעקף על ידי פאביו פלינה ואלברטו בטיול. בהמשך העונה ערך הופעת בכורה בוואלטה אספניה, התוצאה הטובה ביותר שלו הייתה מקום שביעי בקטע ה-15, 52 שניות מג'אנלוקה בראמבילה המנצח. פורמולו סיים את המרוץ במקום התשיעי, אך לא היה חלק אמיתי ממאבקי הדירוג הכללי וסיים בפער גדול מאוד של 13:17 דקות מהמנצח נאירו קינטנה, בן קבוצתו של פורמולו, אנדרו טלנסקי, סיים חמישי את המרוץ.
ב-2017 התחרה בפעם השלישית ברציפות בג'ירו ד'איטליה, התוצאה הטובה ביותר שלו במרוץ הייתה מקום שישי בקטע ה-16, 1:26 דקות מהמנצח וינצ'נצו ניבאלי. גם הפעם הצליח פורמולו להיכנס לעשירייה הכללית הראשונה במרוץ, כשסיים עשירי וראשון מתוך קבוצתו, אך לא היה חלק ממאבקי הדירוג הכללי וסיים בפער גודל של 15:17 דקות מהמנצח טום דימולן.
בורה–הנסגרוהה (2018–2019)
ב-2018 הצטרף פורמולו לבורה–הנסגרוהה. הוא פתח את העונה באיחוד האמירויות, בטור של אבו דאבי, וסיים שישי את המרוץ, 1:13 דקות מאלחנדרו ולוורדה המנצח. לאחר מכן סיים שביעי גם בטירנו–אדריאטיקו, בהופעת הבכורה שלו במרוץ, כשסיים 1:15 דקות מהמנצח מיכל קוויאטקובסקי. בהמשך העונה התחרה לראשונה במונומנט לייז'–בסטון–לייז' וכבר בהופעה הראשונה שלו במרוץ הצליח לסיים שביעי, 39 שניות מהמנצח בוב יונגלס, לאחר שסיים בדבוקה של שבעה רוכבים שסיימה במקומות 4–10. לאחר מכן התחרה בג'ירו ד'איטליה ושימש כמוביל קבוצתו במרוץ. פורמולו רשם מרוץ דומיננטי והתבלט בלא מעט קטעים. בקטע הרביעי, שהסתיים בניצחונו של טים ולנס, פורמולו סיים חמישי באותו הזמן של ולנס. בקטע השמיני הוביל פורמולו את הפלוטון וסיים שני, שמונה שניות אחרי ריצ'רד קאראפאס המנצח. בקטע השישי, שהסתיים בעלייה בסמוך להר הגעש אתנה, סיים פורמולו במקום ה-42 ואיבד מעשית סיכויים לנצח את המרוץ, אם כי ייתכן שאיבד את הזמן בכוונה כדי שיתאפשר לו לצאת לקבוצות הבריחה ולהשיג ניצחונות בקטעים. בקטע התשיעי, שהסתיים בניצחון של סיימון ייטס לעליית הגראן סאסו ד'איטליה, הצליח פורמולו לסיים בעשירייה הראשונה פעם נוספת, כשסיים שישי, 10 שניות אחרי ייטס. בקטע ה-11 בלט פורמולו עם מקום שלישי, 5 שניות אחרי סיימון ייטס המנצח. הוא בלט גם בקטע ה-15 וה-20 עם מקום שמיני, ובקטע ה-19 עם מקום שביעי, אך בסופו של דבר לא הצליח לנצח קטע במרוץ והסתפק בפעם השנייה ברציפות במקום עשירי כללי, 15:16 דקות אחרי המנצח כריס פרום. בהמשך העונה סיים שמיני ב ולאחר מכן התחרה בוואלטה אספניה, התוצאה הטובה ביותר שלו במרוץ הייתה מקום שישי מקבוצת הבריחה בקטע ה-12, 5 שניות לאחר אלכסנדר ז'נייה המנצח. בסופו של דבר סיים פורמולו את המרוץ במקום ה-22.
ב-2019 ניצח פורמולו את הקטע השביעי והאחרון בוולטה אה קטלוניה, לאחר בריחת יחיד שבסופה הקדים את אנריק מאס ב-51 שניות ואת בן קבוצתו מקסימיליאן שכמן ב-53 שניות. הוא סיים את המרוץ במקום ה-20 הכללי, 10:40 דקות ממיגל אנחל לופס המנצח. לקראת סוף אפריל התחרה בלייז'–בסטון–לייז', במהלך המרוץ היה בקבוצה קדמית ביחד עם מייקל וודס ויאקוב פוגלסן, בהמשך וודס התפרק מהקבוצה ורק פורמולו ופוגלסן נותרו בה, אך פוגלסן התקיף גם את פורמולו והמשיך סולו בדרך לניצחון במרוץ, כשפורמולו מסיים שני, 27 שניות אחרי פוגלסן, בעוד שכמן, בן קבוצתו, מסיים שלישי את המרוץ. לאחר מכן התחרה בפעם החמישית בג'ירו ד'איטליה. בקטע השביעי של המרוץ היה חלק מקבוצת הבריחה המוקדמת של הקטע וסיים שלישי, 5 שניות אחרי פייו בילבאו שניצח לאחר שהתקיף 1.7 קילומטרים לסיום ושמר על יתרונו עד לסיום. גם בקטע ה-17 סיים שלישי, 1:51 דקות מננס פיטרס המנצח, בסופו של דבר סיים את הג'ירו במקום ה-15, כשהוא מסייע לרפא מייקה לסיים שישי את המרוץ. לאחר מכן ניצח את אליפות איטליה לאחר בריחת יחיד, שבסופה הקדים את הפלוטון שהובל בידי סוני קולברלי ואלברטו בטיול במקומות 2 ו-3 בהתאמה, 27 שניות אחרי פורמולו. לאחר מכן סיים שני במרוץ ההכנה לאולימפיאדת טוקיו 2020 במרוץ שהיה במתכונת של נבחרות לאומיות, 17 שניות אחרי בן קבוצתו, דייגו אוליסי המנצח. בטור של פולין סיים שביעי, 17 שניות מפאוול סיבאקוב המנצח.
יו. איי. אי. אמירטס (2020–היום)
ב-2020 הצטרף ליו. איי. אי. אמירטס לאחר שנתיים בבורה–הנסגרוהה. הוא השתתף בסטראדה ביאנקה והיה דומיננטי במרוץ, כש-12.4 קילומטרים לסיום התקיף ווט ואן ארט שהיה חלק מהדבוקה הקדמית, ורק פורמולו, אלברטו בטיול ומקסימיליאן שכמן נשארו כמגשרים היחידים אך לא הצליחו להוריד את הפער. בהמשך בטיול התפרק ורק שכמן ופורמולו נשארו כמגשרים, אך לא הצליחו להחזיר את ואן ארט שניצח את המרוץ, ובקרב על המקום השני גבר פורמולו על שכמן, 32 שניות מואן ארט.
לאחר מכן התחרה בקריטריום דו דופינה. בקטע השלישי נכנס לקבוצת הבריחה המוקדמת של המרוץ, במהלך הטיפוס ל-"Col de la Madeleine" ניער מעליו את שאר הרוכבים בבריחה והמשיך ברכיבת סולו של יותר מ-55 קילומטרים עד לניצחון.
פייטרו מנגולי
פייטרו מנגולי (באיטלקית: Pietro Mengoli; 1625/1626 - 7 ביוני 1686) היה מתמטיקאי ואיש דת איטלקי.
מנגולי נולד וגר בבולוניה שבמדינת האפיפיור (כיום איטליה). הוא היה תלמידו של בונאוונטורה קאוואליירי באוניברסיטת בולוניה, ולאחר מותו של קאוואליירי בשנת 1647 התמנה בעצמו לתפקיד מרצה באוניברסיטה. הוא סיים תואר דוקטור בפילוסופיה בשנת 1650, ותואר דוקטור נוסף במשפט אזרחי וקאנוני בשנת 1653.
בשנת 1644 הציג מנגולי לראשונה את בעיית בזל - מציאת סכום הטור האינסופי של הערכים ההופכיים של ריבועי מספרים הטבעיים. הבעיה שהציג נפתרה לראשונה רק בשנת 1735, על ידי המתמטיקאי השווייצרי לאונרד אוילר.
בשנת 1650 כתב מאמר בשם "Novae quadraturae arithmeticae" (בתרגום חופשי לעברית: "אריתמטיקה ריבועית חדשה"), ובו הוכיח כי סכום הטור ההרמוני המתחלף שווה ללוגריתם הטבעי של 2. הוא גם הוכיח כי הסדרה ההרמונית עצמה אינה מתכנסת למספר סופי, וסיפק הוכחה לכך שהשיטה לחישוב ערכו של פאי באמצעות מכפלת ואליס היא מדויקת.
מנגולי, שהיה נוצרי קתולי, התמנה לכומר בשנת 1660 ושירת בתפקיד זה באחת הקהילות בבולוניה עד למותו.
ויסנטה גואיטה
ויסנטה גואיטה פאנדרו (בספרדית: Vicente Guaita Panadero; נולד ב-18 בפברואר 1987) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת השוער בקבוצת קריסטל פאלאס מהפרמייר ליג.
קריירת כדורגל
גואיטה, נולד בטורנט שבוולנסיה, וגדל מחלקת הנוער של ולנסיה. בעונת 2008/2009 גואיטה קודם לקבוצה הבוגרת של ולנסיה בשנת 2008 בעקבות פרישתו של סנטיאגו קניסארס. וכאשר כשטימו הילדברנד הודח מהסגל על ידי המאמן אונאי אמרי הוא מילא את מקומו. גואיטה ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה הבוגרת ב-2 באוקטובר 2008 במסגרת הליגה האירופית בניצחון 1–2 על מאריטימו. אבל לאחר חתימת סזר סאנצ'ס הוותיק מטוטנהאם במהלך העונה, והתאוששותו של רנאן בריטו הוא נשאר כשוער שלישי עד תום העונה. בעונת 10–2009 לאחר שסזר סאנצ'ס חידש את החוזה שלו בשנה נוספת, והחתמתו של מיגל אנחל נדאל ממיורקה גואיטה והצטרף בהשאלה לרקראטיבו ולבה. בחודשי נובמבר ודצמבר 2010 הודות לפציעות של סזר סאנצ'ס ומיגל אנחל נדאל גואיטה שיחק במספר משחקים בעמדת השוער בוולנסיה, ובעיקר בלט בניצחון 1–2 נגד אלמריה בליגה הספרדית ובתיקו 1-1 נגד מנצ'סטר יונייטד במסגרת הליגה האירופית. ב-2 באפריל 2011 הוא סבל את מאובדנו של אביו כתוצאה מהתקף לב (היה רק בן 46) ועל ידי הנחיית המאמן אונאי אמרי סזר סאנצ'ס הוחזר לעמדת השוער.
בשנת 2014 חתם בחטאפה. ב-24 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בחטאפה בהפסד 1–3 לסלטה ויגו. ב-9 ביוני 2018 חתם גואיטה לשלוש שנים בקריסטל פאלאס.
גביע המדינה בכדורגל 1990/1991
גביע המדינה בכדורגל 1990/1991 הייתה התחרות ה-53 מאז היווסדה וה-38 לאחר קום מדינת ישראל. המשחקים החלו בספטמבר 1990 והסתיימו ב-4 ביוני 1991.
מכבי חיפה ניצחה במשחק הגמר ובכך זכתה בגביע השני שלה ובדאבל הראשון שלה.
השלבים המוקדמים
בשלב המוקדם השתתפו קבוצות של ליגה ג'. בסיבוב השמיני לתחרות הצטרפו קבוצות הליגה הלאומית, שהייתה הליגה הבכירה באותה שנה.
שלוש קבוצות מהליגה הלאומית הודחו כבר בסיבוב ח' על ידי קבוצות מהליגה נמוכה יותר. הפועל ירושלים נוצחה בביתה בידי מכבי השקמה מליגה א', כאשר הפסידה לה באצטדיון ימק"א 2-1. הפועל תל אביב נוצחה בידי הפועל רמת גן מהליגה הארצית 1-0 שמשון ת"א ניצחה את הפועל כפר סבא 3-5 לאחר הארכה (שתי הקבוצות נפגשו עונה קודם לכן במשחק הגמר בו ניצחה כפר סבא, ובסיום אותה עונה ירדה שמשון ת"א לליגה השנייה).
ארבע קבוצות עלו לשמינית הגמר ללא משחק: מכבי עירוני אשדוד והפועל טבריה מהליגה הארצית ובני חצור והפועל קריית אונו מליגה א'.
שלבי הגמר
הקבוצה שאירחה את המשחק הראשון במגרשה הביתי צוינה כראשונה בכל זוג.
הערה:
ניקולו בארלה
ניקולו בארלה (באיטלקית: Nicolò Barella; נולד ב-7 בפברואר 1997) הוא כדורגלן איטלקי, המשחק בעמדת הקשר באינטר ובנבחרת איטליה.
קליארי
בארלה נולד בעיר קליארי וגדל במחלקת הנוער של קליארי, הקבוצה המזוהה עם העיר. את הופעת הבכורה שלו בסרייה א' ערך ב-4 במאי 2015 בניצחון הבית 0–4 על פארמה, כשנכנס כמחליף של דייגו פריאס בדקה ה-68.
בינואר 2016 הושאל הושאל לקבוצת קומו מהסרייה ב', שם שיחק בהרכב הפותח באופן קבוע בשארית העונה.
ב-17 בספטמבר 2017 הבקיע בארלה את השער הראשון בקריירה הבוגרת שלו, בניצחון הבית 0–2 על ספאל במסגרת הליגה.
אינטר
ב-12 ביולי 2019 הצטרף בארלה לאינטר בהשאלה לעונה אחת עם חובת רכישה בתום העונה לחוזה לארבע עונות. ב-26 באוגוסט, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה בניצחון הבית 0–4 על העולה החדשה, לצ'ה, כשנכנס כמחליף של מתיאס וסינו בדקה ה-66. ב-17 בספטמבר, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, כשנכנס כמחליף של מרסלו ברוזוביץ' בדקה ה-71 ואף עזר לקבוצתו לחלץ תיקו ביתי 1–1 נגד סלביה פראג, כשכבש את שער השוויון בתוספת הזמן.
קריירה בינלאומית
באוקטובר 2017 זומן בארלה לראשונה לנבחרת הבוגרת על ידי המאמן באותה התקופה, ג'יאן פיירו ונטורה, לצמד משחקי הנבחרת נגד נבחרת מקדוניה ונבחרת אלבניה, במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018.
ב-10 באוקטובר 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו במדים הלאומיים בתיקו אחת נגד נבחרת אוקראינה במסגרת משחק ידידות. ב-23 במרץ 2019, בארלה כבש את שערו הראשון במדי הנבחרת בניצחון הבית 0–2 על נבחרת פינלנד, במסגרת מוקדמות יורו 2020.
הר קאילאש
ההר מהווה גם את המקור לכמה מן הנהרות הארוכים ביותר באסיה כגון האינדוס, הסוטלי והברהאמפוטרה.
מדי שנה, אלפי עולי רגל מגיעים להר. השביל סביב הר קאילאש הוא באורך 52 ק"מ.
1988 בישראל
1988 בישראל (ה'תשמ"ח-ה'תשמ"ט) הייתה השנה בה חגגה 40 שנה מיום היווסדה.
נולדו
(קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1988)
נפטרו
(קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1988)
אודיה רוזנק
אוֹדֶיָה רוֹזְנַק (נולדה ב-22 בינואר 1991, ז' בשבט ה'תשנ"א) היא משוררת, במאית ותסריטאית קולנוע ישראלית.