cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
יחסי טורקיה–קמבודיה
יחסים דיפלומטיים
לשתי המדינות לא היו יחסים דיפלומטיים ברמת השגרירות עד 2013. חלק מהסיבה היו היחסים הקרובים שפיתח המלך סיהאנוק עם קוריאה הצפונית. טורקיה, כבעלת ברית קרובה לקוריאה הדרומית, נמנעה מלטפח יחסים עם המלך ששמר את מקום מגוריו הפרטי בפיונגיאנג שנבנה עבורו על ידי נשיא צפון קוריאה, קים איל-סונג, בשנות ה-70. היחסים השתפרו לאחר פירוק ברית המועצות, כאשר קמבודיה החלה לחבור למדינות לא קומוניסטיות.
יחסים כלכליים
נפח הסחר בין שתי המדינות היה בשווי 108.4 מיליון דולר ב-2015 (יצוא/יבוא טורקי: 3.7/94.7 מיליון דולר).
אנקורג'
היסטוריה
אנקורג' היא עיר מתוכננת. פירוש שמה הוא מעגן או היאחזות. היא החלה להיבנות בשנת 1914 על מנת לספק מגורים לעובדי מסילת הרכבת של אלסקה, ואוכלוסייתה גדלה במהירות. הקמת בסיסים צבאיים בסביבותיה ואזורי תעשייה, החישו את קצב גדילתה.
ב-27 במרץ 1964 התרחשה באנקורג' רעידת אדמה קשה, הקרויה רעידת האדמה של יום שישי הטוב. רעש האדמה הגיע לעוצמה 9.2 בסולם ריכטר, והחריב חלק ניכר מהעיר, על אף מאה ועשרים הקילומטרים שהבדילו בין העיר לבין מוקד הרעש. רבים נפצעו ותשעה בני אדם נהרגו. נזק רב נגרם לרכוש ובתים נחרבו. כבישי הגישה לעיר נותקו ומגדל הפיקוח בנמל התעופה הבינלאומי קרס. צינורות מים נותקו, והתושבים שנאלצו להתקיים במשך מספר ימים ללא מי שתייה, שרדו בזכות שימוש בשלג שהופשר.
כיום העיר נחשבת כעיר הראשית באלסקה וכעוגן כלכלי ותחבורתי. למרות שמדובר בעיר שאינה גדולה בקנה מידה אמריקאי, ריחוקה ממקומות ישוב גדולים אחרים חייב את פיתוחה. בעיר ממוקם נמל התעופה הבינלאומי של אלסקה על שם טד סטיבנס והיא מהווה צומת חשוב גם לרכבת אלסקה. באנקורג' נמצאים גם בית החולים הגדול באלסקה, ואוניברסיטת אלסקה.
גאוגרפיה
אנקורג' משתרעת על שטח של כ-5,099 קילומטרים רבועים, מתוכם 4,415 קמ"ר שטחים יבשתיים ו-683 קמ"ר שטחי מים. העיר נמצאת בגובה 31 מטר מעל פני הים.
אנקורג' ממוקמת בדרום-מרכז אלסקה, בקו הרוחב בו נמצאות הערים אוסלו, הלסינקי וסנקט פטרבורג. האקלים באנקורג' הוא סובארקטי, לפי ערכי קפן, עם עונת קיץ קצרה וקרה (13 מעלות צלזיוס בממוצע) ועם חורפים קרים ומושלגים (מינוס 15 צלזיוס בממוצע). בעיר התרחשו מספר סופות שלגים קשות. לדוגמה, בחורף 2002 נמשכה סופת שלגים למעלה מ-24 שעות ברציפות, והשלג נערם לגובה 72 ס"מ, דבר ששיתק את העיר למספר ימים. הטמפרטורה הקרה ביותר שנמדדה בעיר הייתה מינוס 38 מעלות צלזיוס.
בגלל מיקומה של אנקורג', שעות האור בקיץ הן ארוכות מאוד, ובחודשי יוני קיימים "לילות לבנים" בהם נראה לעיתים כאילו השמש אינה שוקעת; בחורף שעות האור מעטות מאוד, ובחודשי דצמבר כאשר השמים מעוננים נדמה לעיתים כאילו אין כלל זריחה.
דמוגרפיה
על פי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, נכון לשנת 2010 היו בעיר 291,826 תושבים, 107,332 משקי בית ו-70,544 משפחות. 66.0% מהתושבים הם לבנים, 5.6% אפרו-אמריקאים, 7.9% אינדיאנים, 8.1% אסיאתים ו-2.3% מגזע אחר ו-8.1% משני גזעים או יותר.
ההכנסה החציונית למשק בית בעיר הייתה $73,004 וההכנסה החציונית למשפחה הייתה $85,829. ההכנסה לנפש הייתה $34,678. בערך 5.1% מהמשפחות ו-7.9% מהאוכלוסייה היו מתחת לקו העוני.
הרלן אליסון
הרלן ג'יי אליסון (באנגלית: Harlan Jay Ellison; 27 במאי 1934 - 28 ביוני 2018) היה סופר מדע בדיוני ופנטזיה יהודי-אמריקאי.
קריירה
הוא התפרסם באופן יוצא דופן בעיקר כמחבר סיפורים קצרים, כתסריטאי של אחד התסריטים המפורסמים ביותר של סדרת "מסע בין כוכבים" וכן כיועץ לסדרות הטלוויזיה אזור הדמדומים (גרסת 1980) ובבילון 5. לצידם, יצירתו המפורסמת ביותר היא האנתולוגיה שערך "חזיונות מסוכנים", שנועדה לעורר סערה כשפורסמה בסוף שנות השישים בארצות הברית. ב-2006 היה הסופר ה-23 שזכה בפרס ה"גרנד מאסטר" (הקרוי החל מ-2002 פרס דיימון נייט), פרס מפעל חיים, המחולק החל מ-1975 לסופר מדע בדיוני אחד, פעם בשנה או שנתיים, לצדו של טקס חלוקת פרס נבולה.
בישופות מץ
הבישופות של מץ (בצרפתית: évêché de Metz) הייתה נסיכות-בישופות של האימפריה הרומית הקדושה. היא הייתה אחת משלוש הבישופויות שסופחו לצרפת ב-1552.
היסטוריה
הבישופים של מץ כבר שלטו על כמות משמעותית של שטחים בתוך ממלכת לותרינגיה לשעבר, אשר על ידי הסכם מירסן בשנת 870 הפכה לחלק מפרנקיה המזרחית. הם נאלצו להיאבק על עצמאותם מדוכסות לורן, רכשו את אדמותיהם של רוזני מץ, אך נאלצו להתמודד עם עליית בירתם מץ למעמד של עיר קיסרית ב-1189. בשנת 1234 אילצה התסיסה של אזרחי מץ את הבישופים להעביר את מגוריהם לוויק-סור-סיי.
בשנת 1357 אישר שוב הקיסר קרל הרביעי מבית לוקסמבורג את החופשיות הקיסרית של הבישופות. אולם מאז עלייתו של אנרי מלורן-ודמון בשנת 1484, נשלטה הדיוקסיה על ידי בישופים מבית לורן, אשר על ידי קשריהם הקרובים עם בית ולואה הביאו את מץ תחת השפעת הכתר הצרפתי. לפי הסכם שאמבור משנת 1552, ברית של נסיכים קיסריים פרוטסטנטים מתקוממים בראשות מוריץ, הנסיך הבוחר מסקסוניה הבטיחה לאנרי השני, מלך צרפת את השלטון על שלוש הבישופויות של מץ, טול ו-ורדן. מץ נכבשה על ידי חייליו של אנרי וסופחה על ידי הכתר הצרפתי, לבסוף הוכר הסיפוח על ידי האימפריה בשלום וסטפליה ב-1648.
הרולד בקר
הרולד בקר (באנגלית: Harold Becker; נולד ב-25 בספטמבר 1928) הוא במאי קולנוע וטלוויזיה, מפיק וצלם אמריקאי מניו יורק, המזוהה עם תנועת הוליווד החדשה וידוע בעיקר בזכות עבודתו בסוגת המותחנים. העבודות שלו כוללות סרטים כמו "שדה הבצל" (1979), "כיבוי אורות" (1981), "הבוסט" (1988), "ים של אהבה" (1989), "בכוונת זדון" (1993), "סיטי הול" (1996) ו"קוד פרוץ" (1998).
ביוגרפיה
לאחר לימודי אמנות וצילום במכון פראט, בקר החל את דרכו כצלם סטילס, אך מאוחר יותר ניסה את כוחו בבימוי פרסומות בטלוויזיה, סרטים קצרים וסרטים תיעודיים. בקר עשה את הופעת הבכורה שלו בקולנוע ב-1972 כאשר ביים את "בתו של הרמטמן" יחד עם סוטר האריס. במהלך הקריירה שלו, ביים עבור מדונה את הקליפים של "Crazy for You" ו-"Gambler".
בקר זכה בפרס הזהב של פסטיבל הסרטים הבין-לאומי של מנהיים-היידלברג על סרטו הקצר "איוואנהו דונלדסון".
המסור 5
המסור 5 (באנגלית: Saw V) הוא הסרט החמישי בסדרת סרטי המסור. הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב-24 באוקטובר 2008 (בדומה לקנדה ובריטניה). באוסטרליה הסרט יצא לאור ב-23 באוקטובר. הסרט בוים על ידי דייוויד האקל, בשונה משלושת הקודמים, אותם ביים דארן לין בוסמן. לפי הביקורות הסרט כשל כמו קודמו.
עלילה
סת' בקסטר, רוצח מורשע ששוחרר מהכלא לפני הזמן בגלל סעיף טכני, קשור לשולחן שמעליו יש מטוטלת עם להב. עליו לעצור את המטוטלת על ידי לחיצה על שני כפתורים שנמצאים בתוך מגירות שמוחצות לו את כפות הידיים ברגע שהוא מכניס אותן פנימה. אך גם לאחר שהוא מבצע זאת, המטוטלת לא מפסיקה להסתובב סביבו עד שהיא חותכת אותו לשני חלקים. מלכודת זאת, אשר לכאורה Jigsaw יצר, הייתה בלתי ניתנת להינצלות, ולכן עולה החשד שלא Jigsaw אחראי למקרה.
לאחר סצנה זאת, הסרט ממשיך מהנקודה בה נעצר הסרט הרביעי. הסוכן פיטר סטארם נכנס לחדר בו נמצאים גופותיהם של Jigsaw, אמנדה יאנג ולין דנלון כאשר הוא יורה בג'ף דנלון מתוך הגנה עצמית. בזמן שהוא בודק את גופתו של Jigsaw הוא נלכד בחדר על ידי מארק הופמן, אך מוצא דלת מסתור שמובילה אותו למעבר, שם מוצא קלטת שאומרת לו שלא כדאי לו להמשיך בחקירה. סטארם ממשיך במעבר ומותקף בידי דמות שעוטה על עצמה מסכת חזיר שמרדימה אותו. כשהוא מתעורר, הוא מגלה שראשו נמצא בתוך קופסת זכוכית סגורה שמתמלאת אט אט במים. סטארם מוציא מכיסו עט, ומנקב את גרונו כך שיוכל להמשיך לנשום עד שייחלצו אותו מקופסת הזכוכית. הופמן יוצא מהבית עם הבת של ג'ף, קורבט, ומודיע שהם הניצולים היחידים. לאחר מספר שניות מפנים גם את סטארם מהבית.
ג'יל טאק, אשתו לשעבר של ג'ון קרמר, מקבלת מעורך דינו של קרמר קלטת וקופסה. בקלטת אומר ג'ון לג'יל שהדברים שבקופסה מאוד חשובים ושהיא כבר תדע מה לעשות איתם. לאחר שהיא מסתכלת לתוך הקופסה, היא ממהרת החוצה ולוקחת איתה את הקופסה מבלי להראות מה יש בתוכה. בינתיים, מפקד המשטרה מודיע על סיום הרציחות של Jigsaw ומקדם את הופמן על חלקו בסגירת התיק. סטארם מתחיל לחקור את החפות של הופמן אחרי ששומע את מילותיה של הסוכנת פרז (שנפצעה כתוצאה מהתפוצצות של בובת בילי) "הופמן..". סטארם אוסף את כל התיקים של הקורבנות של ג'יגסו, ואף הולך לחלק מזירות האירועים, ומתחיל להבין את המעורבות של הופמן: הופמן הפליל את Jigsaw על ידי כך שיצר זירת אירוע שתיראה כאילו Jigsaw רצח את סת' בקסטר, בעוד הוא ביצע זאת, כיוון שסת' רצח את אחותו. מנגד, Jigsaw, שניצל את הידע של הופמן, סחט אותו כדי שיהיה עוזרו בתפיסת הקורבנות.
במקביל לחקירתו של סטארם, הסרט מציג עוד משחק מוות של Jigsaw, הפעם הוא שם 5 קורבנות – אשלי, צ'ארלס, ברית, מאליק ולובה, בתעלה, ראשיהם קשורים בקולרים, שקשורים עם כבלים לגיליוטינה. בצד השני של החדר נמצאים מפתחות הפותחים את הקולרים, ומהרגע שהם הולכים לכיוון המפתחות יש להם דקה אחת להינצל. Jigsaw אומר להם בקלטת ללכת נגד האינסטינקט שלהם. בסופו של דבר כולם רצים לכיוון המפתח שלהם ומלבד אשלי כולם מספיקים לפתוח את הקולר שלהם, ראשה של אשלי נערף. בפועל, הם מגלים מאוחר יותר שכל המפתחות פותחים את כל הקולרים, כך שיכל לרוץ מישהו אחד להביא מפתח ולפתוח את הקולרים של כולם.
בחדר הבא, ארבעת הנותרים צריכים לנפץ צנצנות בהם יש מפתחות, ובעזרת מפתחות אלו הם היו צריכים לפתוח דלתות של מעברים, בהם היו צריכים להתחבא בזמן שהחדר מתפוצץ, ורק מי שייכנס למעברים יינצל. בפועל היו 3 מפתחות, וצ'ארלס נשאר בחוץ ונהרג. שוב כולם יכלו להינצל, כיוון שהמעברים הללו גדולים מספיק לאכלס בתוכם יותר מבן אדם אחד. בחדר השלישי, הגיעו הניצולים לחדר בו הדלתות נפתחות באמצעות זרם חשמלי, במרכז החדר ניצב אמבט מלא במים, ובכל החדר חוטי חשמל. הם הבינו שהחוטים לא מגיעים עד לאמבט ואחד מהם יצטרך להתחשמל למוות בשביל לקשר בין החוטים לאמבט. ברית הורגת את לובה, והיא ומאליק משתמשים בה לצורך העברת זרם החשמל. בחדר היו 5 חוטי חשמל, וגם פה אם כולם היו נשארים, הם יכלו להעביר זרם קל ביניהם, להתחשמל קלות אך להמשיך הלאה כשכולם חיים.
בחדר האחרון, ניצב מכשיר עם מסורי חשמל בתוכו ומכל שאמור להתמלא בחמישה ליטר דם בשביל שהדלת תיפתח. במכשיר יש חמישה חורים, ושוב, אם היו מגיעים כולם, כל אחד היה "תורם" ליטר דם וכולם היו מצליחים לצאת. בשלב זה מגלים מאליק וברית את הקשר של חמישתם, כולם היו אחראים למותם של שמונה אנשים שנשרפו למוות בבניין בוער. מאליק וברית מנסרים את ידם בשביל לפתוח את הדלת ובסופו של דבר מצליחים. באותו זמן שחמשת הקורבנות נלחמים על חייהם, הופמן גונב לסטארם את הטלפון הנייד שלו כדי להפליל אותו, הוא גורם למנהל שלו, דן אריקסון, לחשוד בסטארם שהוא השותף של הג'יגסו, וגורם לו לעקוב אחריו. אריקסון מגיע לחדר שברית ומאליק פתחו בדיוק כשהם התעלפו מאובדן הדם, הוא מזעיק עזרה ותוך כדי כבר מוציא צו מעצר לסטארם.
בסצנת הסיום, מגיע סטארם לחדר נוסף בו יש מכל מלא בשברי זכוכיות. Jigsaw משאיר לו שם קלטת בה הוא אומר לו שהוא צריך כבר לבטוח בו ושיכנס לתוך המכל אם הוא רוצה להישאר בחיים. הופמן נכנס גם כן לחדר, וסטארם זורק אותו לתוך מכל הזכוכית ונועל אותו בפנים. בהמשך הקלטת אומר Jigsaw לסטארם שאם לא יכנס למכל, ימות ואף ייחשב לעוזרו של הג'יגסו בניגוד למה שהוא חושב. הסרט מסתיים בכך שקירות החדר מתחילים לזוז אחד לכיוון השני, הופמן נמצא בתוך מכל הזכוכית ורואה את הקירות מוחצים למוות את סטארם.
דניאל מילוא
דניאל (דני) מילוא (נולד ב-9 בפברואר 1964 בישראל) הוא תת-אלוף במילואים בצה"ל, שירת כראש מערך הנ"מ בחיל האוויר.
ביוגרפיה
מילוא התגייס לצה"ל ב-1982. שירת במערך הנ"מ בתקופת המערכה ברצועת הביטחון, תחילה כלוחם בגדוד וולקן M61 ואחר כך כמפקד פלגת לוחמים בסוללה, כסגן מפקד סוללה ומפקד סוללת סטינגר. לאחר מכן עבר הסבה למערך הפטריוט, פיקד על סוללת טילי פטריוט ועל יחידת טילי נ"מ. שימש ראש ענף תורה והדרכה במפקדת כוחות הנ"מ וב-2002 מונה למפקד אגד צפון. לאחר מכן כיהן כראש מחלקת ארגון ותשתיות באגף התכנון. בספטמבר 2006 מונה למפקד מערך הנ"מ וכיהן בתפקיד עד אוגוסט 2009.
לאחר שחרורו, באוקטובר 2009, מונה למנכ"ל חברת אלקטרה פסיליטיז מנג'מנט מקבוצת אלקטרה.
קווין ריצ'רדסון (כדורגלן)
קווין ריצ'רדסון (אנגלית: Kevin Richardson; נולד ב-4 בדצמבר 1962) הוא כדורגלן עבר אנגלי.
קריירה
ריצ'רדסון נולד בניוקאסל, והחל את הקריירה שלו כשחקן נוער במונטגיו ובנורת' פרנהאם בויז. הוא הצטרף לקבוצת הנוער של אברטון ב-1978, וחתם על חוזה המקצוען ב-1980. הוא היה קשר בעל יכולת תיקול גבוהה ויכולת לשחק במגוון עמדות קישור, אך לרוב נאלץ להיות המחליף של שחקנים כגון פול ברייסוול, פיטר ריד וקווין שידיי. בין המשחקים שבהם הוא כן שיחק היה גמר גביע ה-FA של 1984, ובאותה שנה זכה גם במגן הצדקה. בשנה שלאחר מכן (1985) הוא זכה בגביע המחזיקות ובמדליה המוענקת לשחקני המועדון שזכה באליפות. בסך הכל הוא השתתף ב-113 משחקים במדי אברטון, והבקיע בהם 16 שערים.
בתחילת עונת 1986/1987 הוא עבר לווטפורד, ושיחק שם במשך עונה אחת לפני שעבר לארסנל תמורת 200,000 לירות שטרלינג. ריצ'רדסון החליף את הקשר השמאלי גרהאם ריקס, אך בעונת 1988/1989 (שבה זכה באליפות עם ארסנל) עבר לעמדת הקשר הימני על מנת להחליף את פול דייוויס הפצוע. בעונה שלאחר מכן הוא כבר שיחק בקביעות בארסנל: אולם, הוא לא הסתדר היטב עם המאמן ג'ורג' גרהאם, ובקיץ 1990 הועבר לריאל סוסיאדד תמורת 750,000 לירות שטרלינג. הוא השתתף ב-121 משחקים במדי ארסנל, והבקיע בהם שמונה שערים.
הוא לא זכה להצלחה רבה בזמן הקצר שבו היה בריאל. הוא חזר לאנגליה בקיץ 1991, חתם באסטון וילה של המאמן רון אטקינסון תמורת 450,000 לירות שטרלינג, והשתתף ברוב המשחקים בעונתו הראשונה שם. ריצ'רדסון זכה לענוד את סרט הקפטן של אסטון וילה, והוביל את המועדון למקום השני בעונה הראשונה בתולדות הפרמייר ליג, ולניצחון על מנצ'סטר יונייטד בגמר גביע הליגה של 1994. בזמן שהיה בווילה הוא השתתף במשחקו היחיד בנבחרת אנגליה, שהיה בניצחון 5 - 0 במשחק הידידות מול נבחרת יוון ב-17 במאי 1994.
ב-1995 הצטרף ריצ'רדסון לאטקינסון בקובנטרי סיטי, ושיחק שם במשך שנתיים וחצי שבמהלכן המועדון נאבק כנגד ירידה מהליגה. הוא עזב את קובנטרי בספטמבר 1997, ושיחק בסאות'המפטון, בארנסלי ובלקפול. הוא פרש ממשחק פעיל ב-2000, כאשר במשחקו האחרון בבלקפול נקבע כי המועדון יירד לליגה השלישית.
לאחר פרישתו הוא עסק באימון, והתמנה לתפקיד מאמן הנוער בסנדרלנד. בשנת 2001 הוא התמנה לתפקיד העוזר של קרלטון פאלמר בסטוקפורט קאונטי. ב-2004 הוא חזר לסנדרנלנד בתפקיד מאמן קבוצת המילואים, והתמנה לתפקיד המאמן המשני של הסגל הבכיר בעקבות רכישת המועדון על ידי קונסורציום בראשותו של ניאל קווין. המאמן הראשי החדש רוי קין השאיר את ריצ'רדסון בתפקיד זה, אך מאוחר יותר החליף אותו בניל ביילי ששיחק עמו (קין) במנצ'סטר יונייטד. לאחר מכן הוא החל לעבוד באקדמיית הנוער של ניוקאסל יונייטד.
נוסחת קרמר
באלגברה ליניארית, נוסחת קרמר (או כלל קרמר) היא נוסחה מפורשת לפתרון מערכת משוואות ליניאריות בעזרת דטרמיננטות. היא קרויה על שם המתמטיקאי השווייצרי גבריאל קרמר.
מבחינה חישובית הנוסחה אינה יעילה, שכן מספר הצעדים שצריך לעשות בחישוב הדטרמיננטות הרלוונטיות גדול מזה הדרוש בתהליך החילוץ של גאוס, אך יש לה חשיבות כיוון שהיא נותנת ביטוי חד-משמעי של פתרון המערכת, מה שגם מאפשר להוכיח תכונות של מטריצות ודטרמיננטות. כך למשל הנוסחה מספקת ביטוי מפורש לאיבר הכללי של מטריצה הפוכה, באופן שנובע ממנו כי מטריצה היא הפיכה אם ורק אם הדטרמיננטה שלה שונה מ-0.
נוסחת קרמר
כידוע מאלגברה ליניארית, למערכת משוואות ריבועית (כלומר, מספר המשתנים שווה למספר המשוואות) המיוצגת על ידי \ A x=b, כאשר \ A היא מטריצה ריבועית, ו-\ b הוא וקטור עמודה, קיים פתרון יחיד אם ורק אם.
דוגמה
נתונה מערכת המשוואות
כלומר המערכת מיוצגת על ידי המטריצה , והווקטור.
והפתרון נתון על ידי
הוכחה בעזרת התכונות של פונקציית נפח
נניח כי נתונה המערכת \ Ax=b. נסמן את עמודות המטריצה ב. הטענה כי הווקטור פותר את המערכת היא בעצם הטענה כי
נחשוב על הדטרמיננטה כעל פונקציית נפח, המקבלת כארגומנטים את עמודות המטריצה:
מכיוון שהדטרמיננטה, כפונקציית נפח, היא ליניארית בכל רכיב, מתקבל
ומתכונת פונקציית הנפח, לכל i\ne k מתקיים כי  ולכן נותרנו עם
ולכן.
הוכחה בעזרת הרחבת המטריצה
נניח כי נתונה מערכת לא הומוגנית:
כאשר הוא וקטור הפתרון (היחיד) של המערכת. לחישוב האיבר ה-\ k של \ x, נוסיף למערכת משוואה אחת, כך:
כאשר בשורה התחתונה במטריצה כל האיברים הם אפס, פרט לעמודה ה-\ k ולעמודה ה-\ n+1. מכיוון שהווקטור \ x פותר את המערכת, קל לראות על ידי העברת אגפים כי הווקטור המורחב פותר את המערכת המורחבת, שהיא כעת מערכת הומוגנית. טענה מאלגברה ליניארית אומרת כי למערכת משוואות הומוגנית יש פתרון לא טריוויאלי אם ורק אם הדטרמיננטה מתאפסת. הווקטור המורחב אינו וקטור האפס והוא פותר את המערכת, ולכן הדטרמיננטה של המטריצה המורחבת חייבת להתאפס. נפתח את הדטרמיננטה לפי השורה התחתונה, ונשים לב כי המינור ה-\ k הוא פשוט הדטרמיננטה של המטריצה \ A_k מוכפל בגורם, מכיוון שכדי להביא את העמודה האחרונה למקום ה-\ k יש לבצע על העמודות תמורה שהיא מחזור באורך \ n-k+1. בנוסף, מהנוסחה לפיתוח המינור יש להכפיל בגורם ולכן מתקבל:
כלומר,
מרים פטרוסיאן
ביוגרפיה
מרים פטרוסיאן נולדה בשנת 1969 בירוואן, בירת ארמניה. לאחר שסיימה את לימודיה במכללה לאמנות, היא התחילה לעבוד כמאיירת באולפני "הייפילם" (סרטי ארמניה). לאחר מכן, היא עברה למוסקבה ועבדה בסויוזמולטפילם, אך שבה לירוואן ב-1995, וחזרה לעבוד בהייפילם, שם נשארה עד 2007.
הרומן הראשון שלה, "הבית האפור" (ברוסית: "Дом, в котором...", בתרגום מילולי: הבית, שבו... ), מספר על פנימייה עבור ילדים נכים. הספר יצא 18 שנה לאחר תחילת כתיבתו ב-1991. היא לא ראתה את עצמה כסופרת, וביקשה למלא את שעות הפנאי כאשר היא הייתה מובטלת. רק כעבור מספר שנים כשהספר המשיך להעסיק אותה, החליטה לסיימו. הספר פורסם ברוסית ב-2009, והפך לרב מכר. הוא היה מועמד לפרס בוקר הרוסי ב-2010 וזכה במספר פרסים ומועמדויות, ביניהם פרס רוסיה לשנת 2009, בקטגוריית הספר הטוב ביותר ברוסית מאת מחבר שחי מחוץ לרוסיה.
הספר תורגם למספר שפות, ביניהן: איטלקית (La casa del tempo sospeso, 2011), הונגרית (Abban a házban, 2012), פולנית (Dom, w którym..., 2013), ספרדית (La casa de los otros, 2015), צרפתית (La Maison dans laquelle 2016), צ'כית (Dům, ve kterém, 2016), ומקדונית (Домот во кој..., 2016).
המהדורה בשפה האנגלית יצאה ב-25 באפריל-2017. הספר היה מועמד לפרס Read Russia לשנת 2018. בינתיים, נמכרו זכויות הפרסום גם בשפות: דנית, לטבית ונורווגית.
קטעים מתוך הספר (בתרגום לאנגלית) קוריינו על ידי סטיבן פריי בסרט  Russia's Open Book: Writing in the Age of Putin.
הפרסום השני של הסופרת היה סיפור אגדות, "הכלב שידע לעוף" (ברוסית: "Сказка про собаку, которая умела летать", 2014).
חיים אישיים
מרים נשואה לגרפיקאי הארמני Artashes Stamboltsyan. יש להם שני ילדים. היא נינתו של הצייר מרטירוס סריאן.
הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות
הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות (צרפתית: Fédération Cynologique Internationale; ראשי תיבות: FCI) היא פדרציה בינלאומית של מועדוני כלבים שממוקמת בת'וין, בלגיה. הפדרציה אינה משתמשת בתרגום האנגלי, World Canine Organisation, לעיתים קרובות.
מטרותיה של הפדרציה מתוארות במאמר השני בתקנונה:
היסטוריה
הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות נוסדה בשנת 1911 על ידי גרמניה, אוסטריה, בלגיה, צרפת והולנד. החברה המרכזית לכלבנות מצרפת והחברה המלכותית יוברט הקדוש מבלגיה יצרו מחדש את הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות אחרי שזו נעלמה במלחמת העולם הראשונה.
עובדות
במאי 2008 היו חברים 84 מועדני כלבים בפדרציה, כל מועדון כלבים ממדינה אחרת. כל מדינה מסדירה את חוגי הגזע ורשומות ההרבעה שלה, ומאמנת את שופטיה. הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות משמשת כגוף מתאם בינלאומי ובודקת ששושלות היוחסין והשופטים מאושרים באופן בינלאומי. בנוסף, הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות נותנת חסות ומארגנת את תערוכת הכלבים העולמית ותערוכות בינלאומיות נוספות. הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות אינה קשורה לשום מועדון כלבים או גוף אחר המשתמש בראשי התיבות "FCI".
גזעים
הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות מחלקת את כל גזעי הכלבים ל-10 קבוצות. כל קבוצת גזעים מבוססת על נושא אחר, כגון מראה או שימוש. 10 הקבוצות הן:
בכל קבוצה יש חלקים שונים, המתפקדים כתת-קבוצות שונות של גזעי כלבים. בחלקים אלו גזעי הכלבים מסודרים בסדר אלפביתי על פי ארצות המקור שלהם.
לכל גזע יש מספר הגזע משלו. מספר זה מבטיח שהגזע הספציפי יוכל להימצא מיד, אף על פי שלגזע יש שמות שונים בשפות ובמדינות שונות ושישנם שמות גזעים הדומים אחד לשני. לדוגמה, הביוהאנד הנורווגי נמצא בקבוצה 5 (שפיץ וטיפוסים פרימיטיבים), בחלק 3 (רועים וכלבי שמירה נורווגים), ומספר הגזע שלו הוא #237.
תערוכות
המידע של הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות על תערוכות ותחרויות עבודה מוחזק אצל כל אחת מהמדינות החברות בפדרציה. התוצאות של תערוכות ותחרויות אלו נשלחות אל המשרד הראשי בגרמניה.
קישורים חיצוניים
תערוכת כלבים בינלאומית, ערד 18, אוקטובר 2014 (אלכס נסטר, אתר פרוגי) http://www.frogi.co.il/news-animals/10989.html
מאון (ספרד)
מאון (בקטלאנית: Mahón), המוכרת גם בשם מאו (בקטלאנית: Maó), היא הרשות המקומית השנייה בגודלה במנורקה, האיים הבלאריים, ספרד. באזור הרשות המקומית, נמצאים נמל התעופה מנורקה ורציף פורט מאון. גבינת מאון נקראת על שם הרשות המקומית. העיר נקראה במקור "מגן" או "מג", על שם מאגו ברקה.
גאוגרפיה
הרשות המקומית נמצאת כ-143 ק"מ מבירת האיים הבלאריים, פלמה דה מיורקה, וכ-682 ק"מ מבירת ספרד, מדריד.
לאונרדו לורדאן
לאונרדו לורדאן או לאונרדו לורדאנו (באיטלקית: Leonardo Loredan או Leonardo Loredano; 16 בנובמבר 1436 - 12 ביוני 1521) היה הדוכס ה-75 של ונציה. לורדאן כיהן כדוג'ה מאז מינויו, בשנת 1501, ועד פטירתו.
חייו
בתקופת שלטונו התרחשה המחלוקת בין ונציה לבין ליגת קמבריה. לאחר מותו של האפיפיור אלכסנדר השישי, בשנת 1503, השתלטה ונציה על טריטוריות בצפונה של מדינת האפיפיור. עם בחירתו של האפיפיור יוליוס השני כיורשו של אלכסנדר, ציפתה ונציה כי האפיפיור (שכונה "הוונציאני" (Il Veneziano) בשל תמיכתו בוונציה) יאשר את הסיפוח של הטריטוריות, אולם לאחר המינוי, ובמפתיע, הורה האפיפיור על נידוייה של לה סרניסימה ותושביה, ויצר ברית עם צרפת, האימפריה הרומית הקדושה ומדינות אחרות כנגד ונציה. בעקבות קרב אגנאדלו איבדה ונציה שטחים רבים באיטליה, ולאחר נפילת פדובה הייתה העיר ונציה עצמה בסכנת כיבוש.
במקביל בשנת 1509 נערך קרב דיו, אשר במסגרתו הביס הצי הפורטוגזי את הצי העות'מאני והצי הממלוכי (אשר נתמכו על ידי ונציה) ובכך שבר את המונופולין הוונציאני על הסחר בתבלינים מהמזרח הרחוק שעבר דרך מצרים ודרך ונציה.
לורדאן איחד את תושבי ונציה בפני הסכנות, והצליח להביא לכיבושה מחדש של פדובה ולכריתת הסכם שלום במסגרתו ויתרה ונציה על השטחים שאיבדה אולם שבה להיות בת ברית של האפיפיור אשר יצא למלחמה באותה עת כנגד צרפת. כאשר ניצחון האפיפיור על צרפת נראה בלתי נמנע, הפר האפיפיור את הסכם השלום עם ונציה. בתמורה, כרתה ונציה הסכם עם לואי ה-12, מלך צרפת, והצליחה לכבוש מחדש את הטריטוריות שהפסידה, ואף הכריחה את האפיפיור לשלם את חובותיו למשפחת לורדאן - בסך של 500,000 דוקטים.
אזכורים תרבותיים
דיוקן הדוג'ה לאונרדו לורדאן מעשה ידי ג'ובאני בליני ידוע בהיותו אחד הדיוקנים הראשונים אשר צוירו כאשר נשוא הדיוקן מביט הישר קדימה אל הצופה, ולא ניצב בפרופיל (כמקובל בימי הביניים).
לורנצו קוסטה
לוֹרֶנְצוֹ קוֹסְטָה (באיטלקית: Lorenzo Costa; סביבות 1460, פרארה – 5 במרץ 1535, מנטובה) היה צייר איטלקי מתקופת הרנסאנס.
ביוגרפיה
הוא נולד בפרארה, אך עבר לבולוניה בשנות העשרים המוקדמות לחייו, וככל הנראה הושפע מ. עם זאת, אמנים רבים עבדו בשתי הערים, ולכן יש הרואים בו תוצר של. ייתכן שהוא למד מ.
בשנת 1483 הוא צייר את קישוט המזבח המפורסם בקפלה של וציורי קיר אחרים על קירות הקפלה בכנסיית. הוא היה ידיד גדול של, שהושפע ממנו רבות. בשנת 1509 הוא עבר למנטובה כדי להיות צייר החצר של המרקיז ו. עבור הסטודיו של האחרונה ב, הוא צייר את (כיום בלובר) ואת, שני ציורים מיתולוגיים המבוססים על שרטוטים של אנדראה מנטניה.
2 באוקטובר
2 באוקטובר הוא היום ה-275 בשנה (276 בשנה מעוברת). עד לסיום השנה, נשארו עוד 90 ימים.
גביע האתגר (MHL)
גביע האתגר של ליגת ההוקי הצעירה (ברוסית: Кубок вызова Молодёжной хоккейной лиги) הוא טורניר הוקי קרח של משחק בודד הנערך במסגרת ליגת MHL בין שחקני קבוצות מהחטיבה המזרחית שמתאספים תחת מסגרת נבחרת המזרח כנגד נבחרת המערב, המורכבת משחקני קבוצות ההוקי קרח של החטיבה המערבית של הליגה.
יחסי איחוד האמירויות הערביות–סוריה
יחסי איחוד האמירויות הערביות–סוריה (בערבית: العلاقات الإماراتية السورية) הם היחסים הדיפלומטיים בין איחוד האמירויות הערביות ובין הרפובליקה הערבית הסורית.
רקע כללי
לאיחוד האמירויות הערביות יש שגרירות בדמשק, ואילו סוריה מחזיקה שגרירות באבו דאבי וקונסוליה כללית בדובאי. שתי המדינות הן חלק מהמזרח התיכון וחולקות קשרי תרבות קרובים. ישנם רבים ממוצא סורי החיים באיחוד האמירויות הערביות.
מלחמת האזרחים בסוריה
החל משנת 2011 מתרחשת בסוריה מלחמת האזרחים, אך למרות זאת, ב-25 בספטמבר 2013, שר החוץ של איחוד האמירויות עבדאללה בן זאיד אל נאהייאן אמר כי איחוד האמירויות הערביות ימשיכו לתמוך בסורים ובלגיטימיות שלהם, והשאיפות של האיחוד הם להחזיר את הביטחון והיציבות למדינה. עם זאת, איחוד האמירויות הערביות היא לא תומכת באופן פעיל במשטרו של בשאר אל-אסד. ב-13 בינואר 2014, סגן הנשיא, ראש הממשלה והאמיר של דובאי השייח' מוחמד בן ראשד אאל מכתום, אמר כי לא ייתכן פתרון ארוך טווח לסיים את המלחמה עם אסד בשלטון, וחזה כי הנשיא הסורי בסופו של דבר יאבד את כוחו.
איחוד האמירויות הערביות לקחו חלק בשנת 2014 ההתערבות האמריקנית בסוריה, ובשנת 2015 תמכו בהתערבות הרוסית במלחמת האזרחים בסוריה.
על אף שאיחוד האמירויות הערביות ממשיך להביע תמיכה מדינית באופוזיציה הסורית, היא הואשמה בשמירה על קשרים עם ממשלת סוריה.
בנובמבר 2018 דווח כי איחוד האמירויות הערביות מנהלת משא ומתן עם סוריה על פתיחתה מחדש של שגרירותה בדמשק, כבר היה דיפלומט מוצב בה באופן קבוע, שפועל כמתווך בין סוריה וסעודיה בשיחות פיוס שכללו נציגים משני המדינות. ב-27 בדצמבר 2018, איחוד האמירויות הערביות הודיעה שהיא פתחה מחדש את שגרירותה בדמשק, לאחר למעלה מ-6 שנים של סגירה. איחוד האמירויות פרסמה הצהרה שבה נאמר כי המדינה "רוצה להחזיר את היחסים למסלולם הרגיל", וכי "תפקיד ערבי בסוריה הפך הכרחי עוד יותר כדי להתמודד עם ההתפשטות האזורית של איראן וטורקיה".
בחודש מרץ 2022 הוזמן בשאר אסד לאיחוד האמירויות הערביות, בביקור הראשון אי פעם של אסד במדינה ערבית כלשהי מאז פרוץ מלחמת האזרחים.
אייטור קראנקה
אייטור קראנקה דה לה הוס (בספרדית: Aitor Karanka de la Hoz; נולד ב-18 בספטמבר 1973 בוויטוריה) הוא כדורגלן עבר ספרדי-בסקי, ששיחק בעמדת המגן וכיום מאמן.
כשחקן העביר את כל הקריירה בספרד, בקבוצות אתלטיק בילבאו וריאל מדריד, למעט עונת פרישה בארצות הברית. עם ריאל מדריד זכה קראנקה שלוש פעמים בליגת האלופות.
קריירת משחק
קראנקה החל את הקריירה בקבוצת הנוער של דפורטיבו אלאבס, בסמוך למקום מגוריו, ועבר לעונה אחת במדי הנוער של אתלטיק בילבאו בשנת 1992 קודם לקבוצת המילואים של המועדון, ששיחקה אז בליגת המשנה הספרדית. את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה בליגה הבכירה ערך ב-7 בנובמבר 1993. מאמן הקבוצה יופ היינקס נתן לו את ההזדמנות וקראנקה שיחק 90 דקות מול סלטה ויגו, במשחק שהסתיים בשוויון 1-1. עד לסיום העונה המשיך לשחק לסירוגין בקבוצת המילואים ובקבוצה הבכירה, עד שקודם סופית לקבוצה הבכירה של המועדון.
לקראת עונת מונה יופ היינקס לתפקיד המאמן בריאל מדריד, והמאמן החתים בקבוצה את קראנקה. במהלך תקופתו במדריד שימש קראנקה בעיקר כשחקן מחליף. כבר בעונתו הראשונה בקבוצה זכתה ריאל בליגת האלופות לאחר ניצחון במשחק הגמר על יובנטוס, אך קראנקה לא היה בסגל למשחק. הוא החמיץ את מירב עונת עקב בעיה בלב, אך חזר כדי לזכות בשנית בליגת האלופות, כשעלה בהרכב הפותח בניצחון הקבוצה במשחק הגמר על ולנסיה בתוצאה 0–3. עונה אחר כך היה שחקן משמעותי יותר בריאל, ועזר לה לזכות באליפות ספרד ראשונה אחרי ארבע שנים. בעונה שאחריה השיגה ריאל זכייה נוספת בליגת האלופות, הפעם הוא ישב על הספסל ולא שותף בניצחון 1–2 במשחק הגמר על באייר לברקוזן.
לאחר חמש עונות במדריד, ולקראת עונת, שב לאתלטיק בילבאו. הישג השיא שלו עם הקבוצה היה המקום החמישי בעונת, שהבטיח לקבוצה העפלה לגביע אופ"א. לאחר ארבע עונות במדי בילבאו, עזב קראנקה לעונת פרישה בארצות הברית במדי קולורדו ראפידס, ולאחריה פרש ממשחק פעיל.
נבחרת ספרד
בשנים 1993–1996 היה קראנקה חלק מנבחרת ספרד בכדורגל עד גיל 21. הוא ערך במדיה 14 הופעות, ביניהן בשני טורנירי אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21, שהסתיימו במקום שלישי (1994) ושני (1996). הוא ייצג את הנבחרת האולימפית של ספרד באולימפיאדת אטלנטה (1996), שהודחה ברבע גמר הטורניר.
במדי נבחרת ספרד ערך הופעה אחת בלבד, ב-26 באפריל 1995, בניצחון 0–2 בירבאן על במסגרת מוקדמות יורו 1996.
לקראנקה גם שש הופעות במדי נבחרת חבל הבסקים בכדורגל בשנים 1994–2004.
קריירת אימון
כשנתיים לאחר פרישתו מונה קראנקה לתפקיד מאמן נבחרת ספרד בכדורגל עד גיל 16. בשנת 2010 הוא מונה על ידי ז'וזה מוריניו לתפקיד עוזר המאמן של ריאל מדריד. הוא נשלח לעיתים קרובות להתראיין בכלי התקשורת במקומו של המאמן, עקב סכסוכים חוזרים ונשנים בין המאמן לתקשורת.
ב-13 בנובמבר 2013 מונה בפעם הראשונה לתפקיד המאמן הראשי, לאחר שחתם בקבוצת מידלסברו מליגת המשנה האנגלית. הקבוצה, שהחלה את העונה עם יכולת חלשה ודורגה רק במקום ה-16, פיטרה את מאמנה והעניקה לו את ההזדמנות, כמאמן הזר הראשון בהיסטוריה של המועדון. הוא הוביל את הקבוצה למקום ה-12 בטבלה בסיום העונה. בעונת 2015/2016 הוביל את הקבוצה למקום השני ממנו העפילה לפרמייר ליג. ב-16 במרץ 2017 פוטר מתפקידו לאחר שלוש וחצי שנים.
ב-31 ביולי 2020, אחרי יותר משנה וחצי בהן לא אימן כדורגל, מונה למאמנה של בירמינגהאם סיטי מהצ'מפיונשיפ וחתם על חוזה לשלוש שנים במועדון. ב-16 במרץ 2021 התפטר מתפקידו.
ב-4 בינואר 2023 מונה למאמן מכבי תל אביב. את עונת 2022/23 הוא סיים עם מכבי תל אביב במקום השלישי ועם הדחה בחצי גביע המדינה. הוא זכה באחוזי הצלחה נמוכים יחסית לעומת מאמנים אחרים של מכבי תל אביב בעשר השנים שלפני מינויו. הדבר הוביל למחאה מצד קהל האוהדים, וכחודש לאחר סיום העונה, ימים ספורים לפני שהיה אמור להעביר את האימונים לקראת העונה הבאה, הודיעה הקבוצה על פיטוריו ממכבי תל אביב ב-25 ביוני 2023.
NjRAT
אנג'ייראט (באנגלית: njRAT; מוכר גם בשם: Bladabindi) היא תוכנת מחשב זדונית המאפשרת שליטה וניהול מחשב מרוחק (RAT). תוכנה זו תומכת במערכות הפעלה חלונות מבית מיקרוסופט ומאפשרת למשתמש בה להריץ כלים ופקודות במחשב מרוחק.
התוכנה זוהתה לראשונה בשנת 2013, על ידי חברת הסייבר הישראלית סיינט (Cynet), נכתבה על ידי קבוצת תקיפה בשם Sparclyheason וכוונה ליעדים במזרח התיכון.
בשנת 2014, הסירה חברת מיקרוסופט כארבעה מיליון אתרי אינטרנט במטרה להשבית את יכולותיה של תוכנת njRAT.
בשנת 2016, דיווחה חברת Softpedia שקמפיין ספאם המפיץ סוסים טרויאנים ותוכנות זדוניות כמו njRAT מכוונים למשתמשי דיסקורד.
בשנת 2017, נפרץ האתר הרשמי של המדינה האסלמית והציע להורדה את תוכנת Adobe Flash Player כשמאחוריה מסתתרת njRAT.
מבנה התוכנה
ישנם שני מרכיבים לתצורת שרת-לקוח, קובץ הלקוח (אותו מתקינים על המחשב המרוחק) וקובץ השרת (המציג פאנל ניהול ומאפשר הרצת פקודות).
קובץ השרת חייב להיות מותקן במחשב המרוחק בו רוצים לשלוט ומכיל ממשק הפעלה פשוט המאפשר לבצע פעולות שונות:
מוטו גוצי קונדור 500
ייצור הדגם הופסק עקב מלחמת העולם השנייה.
ממרוצי "מוטו גוצי קונדור 500"
הניצחון החשוב הראשון היה זה של נלו פגאני ("Nello Pagani") שהושג בשנת 1939 במהלך המהדורה האחרונה של מסלול מרוצי האופנועים "Circuito del Lario". בנוסף בשנת 1939, ליאו לורנצי ("Leo Lorenzi" זכה בארבעה מרוצים לאומיים כשרכב על דגם ה-"הקונדור 500", בנוסף לגביע חג המולד (Coppa di Natale) במעגל מרוצי אסמרה (Circuito dell'Asmara).
בשנת 1940 גוידאו סראטו (Guido Cerato) העמיד את נקודות החוזק של "הקונדור 500" במבחן, וכבש את קופה דל דוצ'ה ("Milano-Taranto" ) היוקרתית, למרוץ המפורסם של "מילאנו-רומא-נאפולי-טאראנטו".
אופרת רוק
אופרת רוק היא אסופת שירי רוק שמילותיהם מספרות סיפור קוהרנטי משותף. אופרות רוק, בניגוד למחזות זמר או אופרות מסורתיות, יוצאות לאור כאלבום קונספט ובו שמע בלבד, ולא כמופע תיאטראלי, אם כי אופרות רוק רבות מעובדות ומועלות כמחזמר לאחר יציאתן.
לרוב מחשיבים יצירה כאופרת רוק אם שירי האלבום מתארים סיפור קוהרנטי (אם כי לעיתים פשטני), עם תמלילים בגוף ראשון מפי דמויות באופרה. מחזמר רוק, לעומת זאת, בדרך כלל מוצג על הבמה ולא כאלבום מוקלט, ואינו משויך לפרפורמרים ספציפיים, בדומה למחזות זמר מסוגות אחרות.
פיט טאונסנד, הן כאמן עצמאי והן עם להקת The Who, הוא האמן המזוהה יותר מכל עם סוגת אופרת הרוק. אלבומה של הלהקה "Tommy", המספר על עלייתו לגדולה של נער עיוור ודחוי באמצעות מומחיות במשחק ה"פינבול", נחשבת אופרת הרוק הראשונה, והיא עובדה גם למחזמר ולסרט.
בחוברת האלבום "טומי" מסופר שבשנת 1966 השמיע טאונסנד למנהל הלהקה, קירק למברט, הקלטה של שיר בשם "Gratis Amatis". השיר הוא אריה באורך 10 דקות, הבנויה מקולות שירה גבוהים השרים את שם השיר שוב ושוב לכל אורכה. התבדחות אגבית של אחד הנוכחים באומרו "זו אופרת רוק", הציתה את הרעיון במוחו של למברט.
דיוקן הדוג'ה לאונרדו לורדאן
דיוקן הדוג'ה לאונרדו לורדאן (באיטלקית: Ritratto del doge Leonardo Loredan) הוא דיוקן מעשה ידי האמן האיטלקי מתקופת הרנסאנס ג'ובאני בליני, משנת 1501, המתאר את הדוג'ה לאונרדו לורדאן. הדיוקן מוצג כיום בגלריה הלאומית, בלונדון בירת הממלכה המאוחדת.
הדיוקן מתאר את לורדאן כשהוא לבוש בבגדי השרד הטקסיים שלו, ולראשו הקורנו (corno), כתר הדוג'ים. ניתן לזהות את לורדאן בשל דמיונו בדיוקן לדיוקנו בציורים אחרים שצוירו בתקופת כהונתו.
החתימה המופיעה על התמונה היא: IOANNES BELLINVS, שמו של בליני בלטינית.
על פי המסורת הוונציאנית, נהגו הדוג'ים להזמין דיוקן רשמי שלהם כשהם לובשים את הכתר המסורתי ואת הבגדים הטקסיים. הסצנה המופיעה בציור דומה לפסלים של חצי הגוף העליון (פרוטומה), שהיו מקובלים בעת שהיצירה צוירה (תוך ניסיון לחקות את הפיסול הרומי). יחד עם זאת, דיוקן זה יוצא דופן וחדשני בכך שנשוא הדיוקן מישיר מבטו קדימה לעבר הצופה, וזאת בניגוד לנוהג שהיה מקובל לכל אורך ימי הביניים, לצייר את נשוא הדיוקן בפרופיל.
תמונה זו פרסמה את בליני, והביאה לפופולריות שלו בוונציה.
בית הכנסת ראה-י דנש
הבניין בו שוכן בית הכנסת נבנה בשנת 1971 כבניין בן שלוש קומות. בשתי הקומות הראשונות פועל בית ספר בו לומדים 180 תלמידים. במסורת היהודית בטהראן מקובל לשלב בין הוראת מדע ודעת לבין לימוד תורה ותפילות, לכן הוקם בקומה השלישית של הבניין בית כנסת ובו 240 מקומות. בשנת 1981 הממשלה החדשה אסרה על המיעוטים לנהל בתי ספר בסמוך לכנסיות או לבתי כנסת כדי לא לחשוף את התלמידים המוסלמים לדתות אחרות, אך האיסור לא השפיע על פעילותו של בית הכנסת ראה-י דאנש.
יהודים רבים עזבו את איראן אחרי המהפכה האיראנית, עדיין פוקדים יהודים את בית הכנסת בשבתות ובחגים.
בשנת 2009 בית הכנסת עבר שיפוץ גדול יסודי בהשראת בתי הכנסת בירושלים.
יחסי טורקיה–קירגיזסטן
יחסי טורקיה–קירגיזסטן הם היחסים דו-צדדיים בין קירגיזסטן לטורקיה.
יחסים דיפלומטיים
סולידריות פאן-טורקית גרמה לטורקיה להרחיב את הקשרים עם קירגיזסטן. לאחר מכן, טורקיה חתמה על הסכמי סיוע תרבותיים, כלכליים, וטכניים רבים עם קירגיזסטן ונתנה חסות על חברותה המלאה ב- ECO, הסכם סחר אזורי שחברותיו המקוריות היו איראן, פקיסטן וטורקיה.
לטורקיה לא היו משאבים כלכליים הולמים כדי להקל על הידרדרותה הכלכלית של קירגיזסטן, שהייתה הגרועה ביותר בחבר המדינות. לאחר הכישלון של מיזמים משותפים רבים בקירגיזסטן, טורקיה הגיעה למסקנה שקירגיזסטן קטנה מדי וענייה מכדי להיות כדאית כלכלית בלי סיוע רוסי, וכיוון מחדש של מדיניותה כדי להגדיר באופן צר את תמיכתה כספקית של סיוע טכני והשקעות.
לאחר פירוק ברית המועצות, מדיניות החוץ הטורקית תפסה הזדמנות להשיג יישור קו עם המדינות השונות דוברות טורקית במרכז אסיה. טורקיה ארגנה במהירות חילופי דברים דיפלומטיים עם ראשי הממשלה של קירגיזסטן העצמאית החדשה, והפכה למדינה הראשונה שהכירה בקירגיזסטן ב-16 בדצמבר 1991. יחסים דיפלומטיים בין שתי מדינות כוננו ב-29 בינואר 1992. השגרירויות נפתחו באופן הדדי בבישקק ובאנקרה ב-1992.
מדיניות החוץ הפאן-טורקית הזו הכניסה את טורקיה לתחרות עם רוסיה. קירגיזסטן בסופו של דבר התחברה יותר לרוסיה. היא סיפקה מקור בר-קיימא לסיוע כלכלי יותר מאשר אנקרה; הצבאות של מדינות אלה אומנו על ידי הצבא הסובייטי לשעבר והרגישו קרובים לצבא הסובייטי לשעבר; והתשתית של האזור הייתה קשורה לרוסיה.
עד שנת 2019, יותר מ-100 הסכמים ופרוטוקולים דו-צדדיים נחתמו בין שתי המדינות כדי להניח את הבסיס המשפטי ליחסים, ונערכו מספר רב של ביקורים הדדיים רמי דרג.
פח אשפה
פח אשפה
במקומות מסוימים פועל שירות מיחזור, ומוקדשים לו פחים ייעודיים. פחים אלו מופרדים לקטגוריות שונות, הקובעות איזה סוג של פריטים מותר להכניס לפח. תוכנם של הפחים נלקח למפעלי מיחזור.
פח אשפה טמון
במדינות מסוימות קיימים מכלי פסולת גדולים (5 מ"ק ויותר) אשר משרתים מספר בניינים במשותף. מכלים אלו בנויים באופן שהחלק האוגר את האשפה טמון מתחת לפני הקרקע, משאיות אשפה מיוחדות פותחו על מנת לרוקן מכלים כבדים שכאלה. היתרון במכלים אלו על פני הפחים המסורתיים, הוא ביכולתם לאגור כמויות גדולות של פסולת, ובחסכון בכוח אדם הנצרך לריקונם (ניתן לבצע ריקון על ידי פועל אחד), דגמים מסוימים מתוכננים באופן שיאפשר את פתיחתם על ידי מדרך רגל כדי להתאימם לשימוש על ידי בעלי מוגבלויות. במספר ערים בישראל הוחלפו חלק מן פחי האשפה בפחים טמונים.
פחי אשפה מוטמנים מוכנסים גם הערים שונות כתחליף למכולות אשפה ומיכלי אשפה גדולים. בעיר נשר החל בשנת 2020 פרויקט של החלפת כל מכולות האשפה ברחוב ומיכלי האשפה לפחים מוטמנים. הפחים הראשונים המוטמנים הורכבו בעיר ב-13 בינואר 2021.
עונת 1994/1995 בפרמייר ליג
עונת 1994/1995 הייתה העונה השלישית של פרמייר ליג שהיא הליגה האנגלית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-20 באוגוסט 1994 והסתיימה ב-14 במאי 1995.
הליגה הבכירה כללה 22 קבוצות. קריסטל פאלאס, נוטינגהאם פורסט ולסטר סיטי היו הקבוצות שעלו מפוטבול ליג.
עבור הניצחון הוענקו שלוש נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. במידה וכמה קבוצות זכו באותו מספר נקודות, הקבוצה עם יתרון הפרש שערים דורגה במקום גבוה יותר.
בלקברן רוברס זכתה באליפות בפעם השלישית בתולדות המועדון. הזכייה הקודמת התרחשה עוד לפני מלחמת העולם הראשונה בעונת 1913/1914.
לאור החלטה להקטין את הליגה ל-20 קבוצות, בסוף העונה לפוטבול ליג ירדו קריסטל פאלאס, נוריץ' סיטי לסטר סיטי ואיפסוויץ' טאון. במקומן לליגה הבכירה עלו מידלסבורו ובולטון וונדררס.
כדורגלנים מצטיינים
אלן שירר מבלקברן רוברס כבש 34 שערים וזכה בתואר מלך השערים.
יורגן קלינסמן מטוטנהאם הוטספור זכה בפרס כדורגלן השנה של התאחדות עיתונאי הכדורגל האנגלית.
אלן שירר מבלקברן רוברס זכה בפרס כדורגלן השנה שהוענק על ידי התאחדות שחקני הכדורגל.
אמיל דה ז'ירארדן
אמיל דה ז'ירארדן (בצרפתית: Émile de Girardin; 22 ביוני 1802, פריז – 27 באפריל 1881) היה עיתונאי, מוציא לאור ופוליטיקאי צרפתי. בשנים 1831–1855 הוא היה נשוי לדלפין דה ז'ירארדן.
ביוגרפיה
אמיל דה ז'ירארדן נולד בפריז כבן לא חוקי של גנרל אלכסנדר דה ז'ירארדין. הרומן הראשון שלו Émile עסק בילדתו ופורסם בשנת 1827.
במקביל לקריירה כעיתונאי, אמיל דה ז'ירארדן נכנס לפוליטיקה ובשנת 1834 הוא נבחר לראשונה לאספה הלאומית. הוא היה חבר פרלמנט עד לשנת 1881 (עם הפסקות).
בשנת 1848 אמיל דה ז'ירארדן נעצר ל-11 ימים בהוראת גודפרואה קווניאק, לאחר שחרורו הוא התנגד למינוי קווניאק לנשיא. בשנת 1852 לאחר נפילת הרפובליקה הצרפתית השנייה הוא גורש מצרפת אך קיבל רשות לחזור תוך זמן קצר.
בשנת 1872 אמיל דה ז'ירארדן רכש לה פטי ז'ורנל וניצל אותו להגנת על מדיניות של אדולף טייר.
סיווג מכוניות
סיווג מכוניות הוא ניסיון לשייך את דגמי המכוניות לקטגוריות מוכרות. הסיווג אופייני לשוק רכב מסוים, כגון השוק האירופאי, השוק האמריקאי ואף השוק הבריטי הקטן יותר. היווצרות קטגוריה הוא תהליך בו מיוצרים מספר דגמי מכוניות בגודל דומה ומאפיינים דומים, הפונות לאותו פלח שוק. בעולם מקובלים מספר סיווגים. חלקם מוגדרים על ידי ארגונים בתחום הרכב כגון יורו NCAP, וכן עיתוני רכב, או בהתאם לקטגוריות מקובלות בחברות לשירותי ליסינג והשכרה, ואף על ידי מדיניות מיסוי מסוימת של מדינה היוצרת באופן מלאכותי קבוצה של מכוניות המתלכדות סביב מחיר מסוים (כמו המצב כיום בישראל).
אך טבעי שנושא הסיווג סובייקטיבי וחמקמק, שכן קשה לקבוע מאפיינים מדויקים לכל המכוניות בכל השווקים, שיתאימו למכוניות בכל הזמנים. מכוניות רבות "נופלות בין הקטגוריות" כמו סיטרואן BX משנות השמונים שהחליפה מכוניות סיטרואן משנות ה-70, הן את המשפחתית GS הקומפקטית, והן את ה-DS המשפחתית הגדולה משנות ה-70. וכך נפלה בין הקטגוריות, עד להגעת ה ZX ב-1991 וה-קסנטיה ב-1993.
בעייתיות הסיווג מקבלת משנה תוקף בשוק מעורב כמו שוק הרכב הישראלי.
צ'ובוט
צ'ובוט (בספרדית: Chubut) היא פרובינציה ארגנטינאית בפטגוניה. קו הרוחב 42° מהווה את גבולה הצפוני, עם פרובינציית ריו נגרו, וקו הרוחב 46° מהווה את גבולה הדרומי, עם פרובינציית סנטה קרוס. במזרחה משתרע האוקיינוס האטלנטי, וממערב היא גובלת בצ'ילה. שטחה של הפרובינציה כ-225 אלף קמ"ר, והיא השלישית בגודלה בארגנטינה, אחרי בואנוס איירס וסנטה קרוס. בשנת 2001 התגוררו בה כ-413 אלף נפש.
גאוגרפיה
במערב הפרובינציה מתנשאים הרי האנדים, ואולם באזור זה הם נמוכים ביחס להרים הצפוניים יותר. הפסגה הגבוהה ביותר בה מצויה בהר דוֹס פִּיקוֹס, בצפון-מערב הפרובינציה, שדובהה 2,515 מ' מעל פני הים. חוף האוקיינוס האטלנטי מפורץ, ובולטים בו במיוחד חצי האי ואלדס ומפרץ סן חורחה, הנחלק בינה לבין פרובינציית סנטה קרוס. ככלל, האזור האנדי גשום יותר ממרכז וממזרח הפרובינציה, המאופיינים בצמחייה עשבונית יבשה.
הנהר המשמעותי ביותר בפרובינציה הוא נהר צ'ובוט, הנותן לה את שמה. ראשיתו בדרום-מערב פרובינציית ריו נגרו, וקצהו 810 ק"מ דרומית-מזרחית משם, דרומית לחצי האי ואלדס. נהר בולט נוסף הוא נהר סנגר, שמוצאו באגמים קרחוניים בהרי האנדים, בדרום-מערב הפרובינציה, והוא נשפך לאגם מוסטרס ולאגם קאווה ואפי. מאגמים אלה זרם בעבר לכיוון צפון-מזרח ריו צ'יקו, עד שנשפך לנהר צ'ובוט. מאז 1939 לא השלימו מי הנהר מסלול זה, וכיום הוא נחל אכזב.
אגם מוסטרס ואגם קאווה ואפי שבדרום הפרובינציה הם האגמים הגדולים ביותר בה. שטחו המקסימלי של הראשון 450 קמ"ר ושל השני 810 קמ"ר, ואולם בדרך כלל שטחם קטן יותר, והוא תלוי במידה רבה בכמויות הגשם. באזור האנדי אגמים נוספים, ובהם אגם וינטר (135 קמ"ר, הנחלקים בין ארגנטינה לבין צ'ילה), אגם פונטנה (81 קמ"ר), אגם לה פלטה (76 קמ"ר), אגם מננדס (56 קמ"ר), אגם פוטלאופקן (45 קמ"ר) ואגם פואלו (44 קמ"ר). תחנת הכוח ההידרואלקטרית שהוקמה על נהר פוּטָלֶאוּפוּ יצרה מאגר מים בשטח של 92 קמ"ר.
היסטוריה
תושביה הראשונים של פטגוניה היו בני עמים ושבטים נוודים. הספרדים הגיעו לאזור לראשונה ב-1520, כשפרדיננד מגלן סייר לאורך חופי פטגוניה, בחיפושיו אחר נתיב ימי מערבי לאסיה. בשנות ה-30 של המאה ה-16 חקר את האזור סימון דה אלקסאבה אי סוטומאיור. הוא הקים יישוב ראשון בשם פוארטו דה לוס לֶאונֶס, דרומית לעיירה קמרונס של ימינו, אך היא ננטשה עד מהרה, ולא התפתחה התיישבות ספרדית נוספת באזור. רק ב-1779 החלו הספרדים לנסות ולהשתלט על פטגוניה. הם הקימו את מבצר סן חוסה דה לה קנדלריה בחוף חצי האי ואלדס. ב-1810 תקפו את המבצר בני הטוולצ'ה, והחריבו אותו.
גם לאחר עצמאות ארגנטינה, חלפו שנים רבות בטרם החילה את ריבונותה באזור. ב-1865 הגיעה לחופי צ'ובוט ספינה ועליה 153 מהגרים ולשים, שחיפשו מקום חדש, שבו לא ייאלצו עוד לסור למרותם של האנגלים. הוולשים ייסדו את העיר ראוסון, לימים בירת הפרובינציה, אותה קראו על שם שר הפנים הארגנטינאי גיז'רמו ראוסון, שהתיר להם להתיישב במקום. בהמשך הקימו את פוארטו מדרין ויישובים נוספים לאורך נהר צ'ובוט, ואף הקימו מסילת ברזל שקישרה ביניהם. בין 1874 ל-1876 הגיע גל נוסף של ולשים, שהתיישב גם בפנים הארץ, והקים את אסקל ואת טרוולין. גל מהגרים שונה באופיו הגיע ב-1902. מהגרים אלה היו אפריקאנרים שעזבו את דרום אפריקה עם סיום מלחמת הבורים.
ב-1878 כוננה פרובינציה חדשה, פרובינציית פטגוניה, שכללה את מרבית השטח שמדרום לריו קולורדו. בפועל, רוב השטח לא היה נתון עדיין לשליטתה של ארגנטינה, ורק לאחר סיום "כיבוש המדבר", בפיקודו של חוליו ארחנטינו רוקה ב-1884, ודחיקתם של מרבית בני העמים המקומיים לצ'ילה, הייתה להכרזה משמעות מעשית. הפרובינציה החדשה השתרעה על פני שטח הכולל את פרובינציות נאוקן, ריו נגרו, צ'ובוט, סנטה קרוס וטיירה דל פואגו של ימינו, ובירתה נקבעה בוויידמה. הפרובינציה חולקה לטריטוריות משנה, אחת מהן צ'ובוט, וראוסון הייתה לבירתה. ב-1955 פוצלה פטגוניה ל-4 פרובינציות, אחת מהן צ'ובוט.
דמוגרפיה
צ'ובוט היא אחת הפרובינציות הפחות מאוכלסות בארגנטינה, ומתגוררים בה רק 413 אלף בני אדם (נכון ל-2001). צפיפות האוכלוסין בה היא 1.8 נפש לקמ"ר, השיעור הנמוך ביותר בארגנטינה פרט לפרובינציית סנטה קרוס. רוב האוכלוסייה מרוכזת לאורך חוף האוקיינוס האטלנטי, ואילו פנים הארץ דליל. מבחינה מינהלית, מחולקת צ'ובוט ל-15 דפרטמנטוס.
הערים הגדולות בפרובינציה:
הוולשים
צאצאיהם של המתיישבים הוולשים מונים כיום כ-20 אלף נפש, מיעוטם אף דוברים את השפה הוולשית. מקורותיהם של כמה משמות הערים בפרובינציה הם בוולשית: טרוולין (מהמילה הוולשית Trefelin, שפירושה "עיר הטחנה"), טרלאו ("העיר של לואיס"), דולאוון (שם שנגזר מצירוף המילים הוולשיות dôl ("אחו") ו-afon ("נהר")), ועוד.
כלכלה
צ'ובוט היא פרובינציה קטנה באוכלוסייתה, אך כלכלתה היא מהמשגשגות בארגנטינה. בשנת 2006 עמד התמ"ג בה על 11,250 דולר לנפש, השיעור החמישי בגובהו בארגנטינה. תעשיית הנפט, המרוכזת בעיקר סביב קומודורו ריוודוויה, היא מקור ההכנסות העיקרי בפרובינציה, ו-13% מזיקוק הנפט בארגנטינה מתבצע בה.
ענפי החקלאות הבולטים הם דייג וגידול כבשים. 21% מהדגה בארגנטינה מקורה בצ'ובוט, ובחוות לגידול כבשים הופקו 71,000 טונות של צמר בשנת 2006.
התיירות בצ'ובוט מתפתחת בהדרגה, אף כי אינה מרכיב דומיננטי בכלכלת הפרובינציה. אתרי התיירות המרכזיים מצויים בשני קצותיה: במערב האזור האנדי, על נופיו והפארקים הלאומיים שבו, ובמזרח חצי האי ואלדס ופונטה טומבו, שבהם ניתן לצפות בבעלי חיים ימיים.
חפיפת משולשים
בגאומטריה אוקלידית, משולשים נקראים חופפים (congruent triangles) אם יש התאמה בין הקודקודים שלהם השומרת על אורכי הצלעות והזוויות. במקרה זה יש העתקה צפידה (שומרת מרחקים וזוויות) של המישור, המעבירה משולש על משולש. אינטואיטיבית, משולשים חופפים הם בעצם עותקים של אותו משולש. הסימון משמעו: המשולשים ABC ו-DEF חופפים באופן שמעתיק את A,B,C ל-D,E,F בהתאמה.
למשולש נתון, ולכל המשולשים החופפים לו, יש אותם אורכי צלעות ואותן זוויות; אלו הם ששת "הגדלים היסודיים" במשולש. ידיעת שלוש הזוויות לבדן אינה קובעת את המשולש, אלא עד כדי דמיון. ידיעת כל שלושה גדלים יסודיים אחרים מספיקה, כמעט בכל המקרים, לאפיין את המשולש כולו עד כדי חפיפה. עובדה זו באה לידי ביטוי במשפטי החפיפה, המבטיחים, בתנאים מסוימים, שמשולשים שבהם שווים שלושה גדלים מסוימים מוכרחים להיות חופפים. אחד הגדלים, כאמור, מוכרח להיות צלע, ולפיכך קיימים משפטי החפיפה הבאים: אם כך, המקרה היחיד שבו משולש אינו נקבע על ידי שלושה מגדלי הצלעות והזוויות הוא כאשר נתונות רק שלוש הזוויות, או כאשר נתונות רק שתי צלעות וזווית שאינה ביניהן.
על מנת להבטיח חפיפה, חשוב שהגדלים יהיו שווים בהתאמה לקשר החילה שבין הקודקודים והצלעות. אחרת, יכולים להיות שני משולשים שאינם חופפים, ולהם חמישה גדלים יסודיים זהים. לדוגמה, אם צלעות המשולש הראשון הן: 10, 11, 12.1, ושל השני: 11, 12.1, 13.31, אז הם דומים, ולכן כל שלוש הזויות שוות, אך רק שתיים מהצלעות שוות.
יש דרכים רבות אחרות לזהות משולש עד כדי חפיפה. למשל, שני משולשים השווים זה לזה בזווית, בצלע שמולה ובחוצה זווית של זווית אחרת, הם חופפים.
תקפותם של משפטי החפיפה
משפטי החפיפה אינם ניתנים להוכחה משאר האקסיומות המקובלות של הגאומטריה האוקלידית. עם זאת, הם עצמם שקולים זה לזה, כלומר ניתן להוכיח בעזרת כל אחד מהם את האחרים. במערכת האקסיומות של הילברט מהווה משפט החפיפה צלע-זווית-צלע אקסיומה (אקסיומה III.5).
אוקלידס, שספרו "יסודות" היה הראשון שניסה לבסס את הגאומטריה על אקסיומות, הוכיח את המשפט הראשון בנוסח שהסתמך על מושג ה"תנועה", שלא הוגדר; את שאר המשפטים הוכיח אוקלידס במדויק מן המשפט הראשון.
דוגמה להוכחת המשפט השני בעזרת הראשון: נניח שנתונים שני משולשים, ABC ו-'A'B'C, וידוע ש-. נניח בשלילה שהמשולשים אינם חופפים, ואז הצלעות 'AC, A'C אינן שוות (אחרת המשולשים היו חופפים על פי המשפט הראשון) לכן יש נקודה D על צלע AC (או המשכה) כך ש-'AD=A'C. המשולשים ABD ו-'A'B'C חופפים על פי המשפט הראשון, ועל כן. אבל זה לא ייתכן, כי  כי היא חלקית לה (בהנחה ש-D בין A ל-C, אחרת הכיוון של האי-שוויון הפוך) סתירה ועל כן המשפט הוכח.
קישורים חיצוניים
Еднаквост на триъгълници Congruent triangles
אבי בלקין (תסריטאי)
ביוגרפיה
בלקין נולד וגדל ברמת גן. בין השנים 1999 - 2005 שירת בצבא בחיל קשר ובזמן שירותו הצבאי החל לכתוב מערכונים וטקסים צבאיים.
בלקין יצר וכתב את קומדיית המצבים "לה פמיליה" שמשודרת בערוץ 10, הקלמרים שמשודרת ב-HOT VOD Young, ואת "המלון של פיני" שמשודרת בערוץ הילדים. קומדיית המצבים "לה פמילייה" נמכרה ל-7 מדינות ובינן, הודו, איטליה, קנדה וצרפת.
בין השנים 2005 - 2007 כתב בלקין למופע של שלישיית פרוזאק ולתוכניות "פקקים" שהגיש שמואל וילוז'ני בערוץ הספורט, "ערב טוב ישראל" עם יהורם גאון בערוץ 2, כתב לעונה הששית "יצפאן" ב-HOT3 ולעונה הראשונה והשנייה בתוכנית "פפרצי" ששודרה ב-YES.
בשנת 2007 כתב את ההצגה "שלושה בחצי דירה" בהשתתפות רון שחר וסמי הורי. כמו כן כתב לתוכניות "שלום אנד גוד איבנינג" עם אלי יצפאן, היה הכותב הראשי בתוכנית שהגיש שלום אסייג "צחוק מעבודה", כותב המבזקים לתוכנית "רעש" בערוץ 24, הכותב הראשי בעונות 1 ו-2 לתוכנית "קרב סכינים" ששודרה בערוץ 10, כתב לתוכנית הבידור מועדון לילה, לתוכנית "כישרון או כישלון" ולתוכנית פפרצ'י ששודרה בטלוויזיה בכבלים YES.
בשנת 2009 היה בלקין הכותב הראשי לתוכניות "ביקיני בוטם שואו", "אליפות המסעדות של ישראל", ולספיישל וריאטי.
בין השנים 2011 - 2015 כתב בלקין למופע הסטנד-אפ של ליטל שוורץ, כתב לתוכניות הבידור "הם גדולים" ו"מי יפיל את המאסטר" בהנחיית אלי יצפאן, "דוקטור ליבי", "סופשלי" בהשתתפות שחר חסון ששודר בערוץ הילדים.
כיום משמש ככותב בתוכניות "עד כאן!" ו"זהו זה!" של תאגיד השידור הישראלי
אבי בלקין נשוי לדקלה ולהם שלושה ילדים.
סארסן
סארסן (באנגלית: Sarsen) הוא סוג סלע הנמצא בכמות רבה באנגליה: במישור סולסברי ובגבעות מרלבורו (Marlborough Downs) בווילטשייר, ובמחוז קנט; ובכמויות קטנות יותר בברקשייר, אסקס, אוקספורדשייר, דורסט והמפשייר. הסלעים הם השריד שנותר לאחר עידן הקרח מסלע חיפוי של סילקריט מהקנוזואיקון שבעבר כיסה את מרבית שטחה של דרום אנגליה. זהו סוג סלע קשה ודחוס של אבן חול שנוצר מחול שגרגיריו נקשרו באמצעות מולקולות של צורן דו-חמצני (סיליקה). משערים כי הסלע נוצר במהלך סחיפה מהנאוגן עד הרביעון באמצעות צירור של משקעים מחבורת לאמבת (Lambeth Group) מהפלאוקן העליון כתוצאה מהדחה באמצעות תמיסות חומציות.
המילה "סארסן" (באלפבית פונטי בינלאומי: sa:sǝn') היא קיצור של המונח "אבן סאראקן" (Saracen stone) שמקורה בניב של מחוז וילטשייר. "סאראקן" היה כינוי נפוץ למוסלמים, והורחב להתייחס לכל מה שאינו נוצרי, בין אם מוסלמי, קלטי פגני או אחר.
שימושים
הבנאים של סטונהנג' השתמשו בסלעים אלו למעגל האבנים העומדות ולטריליתונים במרכז, כמו גם לגוש הסלע המכונה "האבן הנוטה" (heelstone). אייווברי ומונומנטים מגליתיים רבים אחרים בדרום אנגליה נבנו גם הם מסלעי סארסן.