cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מופנמות ומוחצנות
חינוך למופנמות מוחצנות בהקשר תרבותי
התהליך המוביל למיומנויות חברתיות זהה בתרבויות שונות אולם ההתייחסות להבדלים בין אישיים נבדלת בין חברות. ערכים אמונות, וגישות הוריות יכולים לעודד מיומנויות שונות והתנהגות חברתית שונה. בסין למשל ביישנותם של ילדים בעלי טמפרמנט עצור זוכה להערכה ועידוד על ידי ההורים והם לפופולריות בחברה. בצפון אמריקה ילדים ביישנים הנמנעים מתחרות הם מקור דאגה להוריהם. הם חווים עצמם כחסרי יכולת חברתית לרוב אינם מקובלים בחברה ובגיל התבגרות עלולים לחוות תחושת בידוד ודיכאון לפי יונג ופרגאסון, באיטליה אשר שם הקשרים המשפחתיים מאופיינים בקשר הדוק, הורים ממעטים בחשיבות של קשרים חברתיים ומראים יחס פחות שלילי לדחייה חברתית. לעומת זאת הורים לילדים בצפון אמריקה מייחסים חשיבות רבה לקשרים חברתיים ומגיבים בחומרה לדחייה חברתית. במחקר בו בדקו ערכים של הורים דתיים יהודים לבין הורים חילוניים ראו כי הורים חילוניים מייחסים לביטוי העצמי של ילדיהם ערך חשוב. לעומתם הורים דתיים אשר ראו בהשתלבות בקבוצה ובכך שילדם "לא יבלוט יותר מדי", ערך מוערך יותר. אימהות יפניות רואות מריבה בין ילדים כשלב נורמלי בהתפתחות ללמידה של "איפוק ושליטה עצמית" אך זאת על מנת למנוע הסלמה. אמהות ישראליות ראו במריבה חלק מהותי ביחסים בין בני אדם בכול הגילים. הן ראו במריבה למידת דרכים ל"הגנה עצמית ולהישרדות". כאשר נכנסים לגן ילדים בארצות שונות פעמים רבות הכללים, סדר היום והפעילויות דומים אך הגישות של המטפלים ומטפלות מעודדות התנהגויות וילדים בעלי טמפרמנט מסוים. במחקר בו בדקו התאמה בין טמפרמנט לערכים של מטפלים אצל ילדים ישראלים ואמריקאים, ילדים שהוגדרו כ"קלים" אצל האמריקאים, הוגדרו כ"צייתנים" אצל הישראלים. ילדים פעילים יותר וסתגלנים פחות, יתאימו יותר לערכים הישראליים, ולחברה הנמצאת במצב חירום ומאוימת על ידי אויבים ומלחמות. לעומת זאת ילדים "קלים", סתגלנים יותר יקבלו עידוד אצל האמריקאים. בנוסף ראו כי בכיתות בישראל החלל בו הילדים משחקים גדול, יותר אפשרויות למשחקי חצר, ופחות מתן הוראות למשחק בתוך הכיתה. תנאים אלו הראו התאמה לילדים אקטיביים יותר. באמריקה מטפלים יבטאו יותר דאגה מילדים אקטיביים שאינם סתגלנים. בישראל מטפלות ומטפלים מודאגים יותר מילדים שקטים ושאינם אקטיביים.
דייוויד אלן
דייוויד אלן (באנגלית: David Allan; 13 בפברואר 1744 – 6 באוגוסט 1796) היה צייר ומאייר סקוטי, הידוע בעיקר בזכות נושאים היסטוריים ויצירות ז'אנר.
ביוגרפיה
הוא נולד באלואה שבמרכז סקוטלנד. לאחר שעזב את האקדמיה לציור בגלאזגו (1762), הוא השיג את חסותם של צ'ארלס קתקרט, ושל ארסקין ממאר, שבאחוזתו הוא נולד. בשנת 1764 איפשר ארסקין לאלן לנסוע לרומא. הוא נשאר באיטליה עד 1777, למד אצל גאווין המילטון (אנ') והעתיק את המאסטרים הישנים.
בשנת 1771 שלח אלן שני ציורים היסטוריים, "פומפיוס הגדול לאחר תבוסתו" ו"קלאופטרה בוכה על אפרו של מארק אנטוני" (שני הציורים אבדו) לתערוכה של האקדמיה המלכותית לאמנויות בלונדון. בשנת 1773, הוא היה עדיין ברומא, זכה "פרידת הקטור מאנדרומדה" במדליית הזהב של האקדמיה די סן לוקא.
בין היצירות המקוריות שצייר היה ציור, המציג משרתת קורינתית המציירת את צלו של אהובה - יצירה הידועה היטב בזכות התחריט המצוין של דומניקו קונגו. הציור זיכה אותו במדליית הזהב שניתנה על ידי האקדמיה די סן לוקא בשנת 1773 עבור היצירה הטובה ביותר של ציור היסטורי. בהיותו באיטליה ביקר גם בממלכת נאפולי, שם התקבל היטב על ידי השגריר הבריטי סר ויליאם המילטון, שהיה גיסו של פטרונו של אלן, לורד קתקרט. אלן צייר הרבה רישומים של חיי הרחוב ברומא ובנאפולי.
דייוויד אלן נפטר באדינבורו ב-6 באוגוסט 1796. קברו נמצא במתחם הקבורה הישן של קלטון.
קורובייניקי
קורובייניקי (ברוסית: Коробе́йники; מילולית: הרוכלים או הסוחרים) הוא שיר עם רוסי פופולרי מהמאה התשע-עשרה, המספר את סיפור המפגש בין רוכל לנערה, ומתאר את התמקחותם על סחורות כמטאפורה לחיזור.
מחוץ לרוסיה, מנגינת השיר ידועה כשיר הנושא במשחק הפופולרי טטריס בגרסת הגיימבוי של המשחק מתוצרת החברה נינטנדו.
השיר "קורובייניקי" מבוסס על פואמה באותו שם מאת המשורר הרוסי ניקולאי אלכסייביץ' נקראסוב, שהודפס לראשונה במגזין סוברמניק בשנת 1861. הקצב ההולך וגובר וסגנון הריקוד המשויך אליו הובילו לכך שהוא הפך במהרה לשיר עממי רוסי פופולרי, רב השפעה. השיר אף השפיעה על תדמיתה של ברית המועצות בארצות הברית.
הקורובייניקי היו רוכלים עם מגשים, שמכרו בדים, סדקית, ספרים ופריטים קטנים אחרים ברוסיה שלפני המהפכה. השיר הארוך בהרבה של נקראסוב מספר את סיפורו של רוכל צעיר בשם וניה שמפתה לילה אחד איכרה בשם קטיה בשדה שיפון. הוא מציע לה כמה ממוצריו כמתנה תמורת נשיקה וכפי שמשתמע מכך, לטובות מיניות. היא דוחה את כל מתנותיו פרט לאחת, טבעת טורקיז, ומנמקת שלקבל את מרכולתו אך לא אותו, יהיה קשה מנשוא, והיא מוכנה לתת לו את מה שהוא רוצה תמורת נישואין. למחרת בבוקר הוא מתחייב להתחתן איתה כשיחזור לאחר שמכר את מרכולתו בשוק. הסיפור של השיר מסתיים כאן; אולם הפואמה מספרת שהרוכל נשדד ונהרג על ידי שומר יער, ששודד אותו במטרה לגנוב את רווחים שהרוויח בשוק.
מנגינת השיר
גרסת הטרטריס של קורובייניקי מנוגנת על פסנתר
המנגינה בישראל
בארץ הלחן היה מוכר בעבר כריקוד זוגות בשם קרבושקה או קורובושקה (коробушка).
מספר שירים הושרו לפני קום המדינה בלחן הזה:
לקריאה נוספת
• Plank-Blasko, Dana. (2015), U.S. ‘From Russia with Fun!’: Tetris, Korobeiniki and the ludic Soviet, The Soundtrack. 8. 7-24. 10.1386/st.8.1-2.7_1
• Konstantine Klioutchkine, Between Sacrifice and Indulgence: Nikolai Nekrasov as a Model for the Intelligentsia, Slavic Review Vol. 66, No. 1 (Spring, 2007), pp. 45-62, DOI: 10.2307/20060146
טל סולומון
טל סולומון (נולד ב-27 ביולי 1984) הוא אמן סטנד-אפ, שחקן, קריין ותסריטאי ישראלי.
ביוגרפיה
מ-2007 כתב עבור מספר תוכניות טלוויזיה קומיות, בהן "תוכנית האירוח של מה קשור", "צחוק מעבודה", "סלב'ס" (במסגרת Yes הטלוויזיה בלוויין), "פוטופיניש" בהנחיית אלי פיניש (בערוץ הראשון), ו"מחוץ לחוק" (קומדי סנטרל וערוץ 10).
בשנים 2009–2011 השתתף בשידורי האולפן השקוף של ערוץ המוזיקה 24, ב"ביפ קומדי האוס", ו"ביפ קומדי בר" (של הזכיינית קשת בערוץ 2), ו"קומדי בר" (של הזכיינית רשת).
ב-2012 הופיע בתוכנית הסטנד-אפ הראשונה לילדים, "הצחוקיה", ששודרה בניקלודיאון, והתארח בסדרה "מחוץ לחוק" בקומדי סנטרל.
מאז 2013 החל להעביר קורסים ללימוד סטנד-אפ במסגרת לימודי משחק.
ב-2014 התפרסם בעקבות יצירת המתיחות הטלפוניות הידועות על הוט, בזק 144 וכו', שגרפו יותר מ-3 מיליון צפיות במצטבר. מתיחות אלו הולידו פינת מתיחות טלפוניות קבועה בהגשתו ב"תוכנית הבוקר" של קשת.
מאז 2014 סולומון מופיע בכל הארץ עם מופע הסטנד-אפ שלו "מכל דבר עושה עניין".
חיים אישיים
סולומון נשוי לרונית וגר בגבעתיים.
מושל קרוליינה הצפונית
מושל קרוליינה הצפונית (באנגלית: Governor of North Carolina) הוא ראש המדינה וראש הרשות המבצעת במדינת קרוליינה הצפונית. המושל מתפקד כראש ממשלה ברמה המדינתית וכמפקד העליון של הכוחות המזוינים בקרוליינה הצפונית. המושל הנוכחי הוא רוי קופר הדמוקרטי, שהושבע לתפקידו ב-1 בינואר 2017 לאחר היבחרו בבחירות 2016.
סקירה היסטורית
במקור, על פי חוקת קרוליינה הצפונית משנת 1776, היה המושל חלש מבחינה ביצועית, ונבחר על ידי בית המחוקקים (האספה הכללית של קרוליינה הצפונית) לתקופת כהונה בת שנה. אדוארד בישופ דאדלי היה למושל קרוליינה הצפונית הראשון הראשון שנבחר בבחירות ישירות בידי העם ב-31 בדצמבר 1836. מושלים כיהנו קדנציות בנות שנתיים מ-1836 עד שאומצה חוקה חדשה בשנת 1868. מאז, כל המושלים נבחרים לתקופות כהונה בנות ארבע שנים.
חלק גדול מההתנגדות המסורתית של קרוליינה הצפונית לכוח ביצועי חזק נבע מהיחס הקשה שספגה המדינה ממושלים בריטים בעידן הקולוניאליזם על אמריקה בטרם המהפכה האמריקאית. לאחר שהמדינה קיבלה את עצמאותה מהאימפריה הבריטית, חוקת המדינה החלישה במכוון את הרשות המבצעת של הממשלה המדינתית וחיזקה את הרשות המחוקקת. מאז תום תקופת השיקום בשנות ה-70 של המאה ה-19, הרוב המכריע של מושלי המדינה היו דמוקרטים. הרפובליקני היחיד שנבחר למושל בין השנים 1876–1972 היה דניאל לינדזיי ראסל, שכיהן בשנים 1901–1897. ככל שהתחזקות המפלגה הרפובליקנית בקרוליינה הצפונית נסקה בשנות ה-50 וה-60 של המאה העשרים, מערכות הבחירות לתפקיד המושל הפכו תחרותיות יותר ויותר, ובשנת 1972 היה זה ג'יימס הולסהאוזר שנהפך למושל הרפובליקני הראשון במדינה במאה העשרים. למרות זאת, הרפובליקנים עדיין התקשו לנצח בבחירות לתפקידים שמרכיבים כל אחד לחוד את הממשלה המדינתית, ותפקיד המושל נותר לרוב בידיים דמוקרטיות.
רשימת מושלי קרוליינה הצפונית
בשנה הראשונה לאחר הכרזת עצמאותה של קרוליינה הצפונית מעולה של ממלכת בריטניה הגדולה (אוקטובר 1775 עד אוקטובר 1776) כיהנו שלושה אישים בזה אחרי זה כנשיאי המועצה הזמנית של קרוליינה הצפונית, שנבחרו על ידיה. החל מאוקטובר 1776 עומד בראש המדינה מושל, שעד 1835 נבחר על ידי האספה הכללית של קרוליינה הצפונית, ומאז נבחר בבחירות ישירות.
מאז יצירת תפקיד המושל ועד היום, כיהנו בקרוליינה הצפונית 68 גברים ואישה אחת כמושלי המדינה ב-75 תקופות כהונה נפרדות.
איליה ורדץ
איליה ורדץ (ברומנית: Ilie Verdeț; 10 במאי 1925 - 20 במרץ 2001) היה פוליטיקאי בכיר ברומניה הקומוניסטית שמילא תפקידי שרים והיה אפילו ראש ממשלת רומניה. אחרי המהפכה הרומנית (1989) ייסד את המפלגה הסוציאליסטית של העבודה, שנחשבה ממשיכה של המפלגה הקומוניסטית הרומנית.
ורדץ נולד במשפחת כורים באזור בקאו. בגיל 12 נאלץ לעזוב את בית הספר להתגייס לעזור בפרנסת המשפחה, כי אביו חלה. הוא עבד כנער במכרה והתקדם בהדרגה בכל הדרגות של עבודת המכרה. ב-1945 הצטרף למפלגה הקומוניסטית הרומנית וב-1948, עם עליית הקומוניסטים לשלטון, התמנה למנהל המכרה. ורדץ היה פעיל מאוד במפלגה ובאיגודים המקצועים.
ורדץ התקדם בהדרגה גם בהיררכיה המפלגתית, ב-1955 היה לחבר ממלא מקום בוועד הפועל של המפלגה וב-1960 כבר היה חבר מלא. במרץ 1965 נבחר להיות מזכיר הוועד המרכזי של המפלגה וביולי היה לסגן ראש ממשלת רומניה. ב-1967 קודם להיות סגן ראשון לראש הממשלה. ב-1977, בשליחותו של ניקולאה צ'אושסקו, ניסה ללא הצלחה להרגיע את שביתת הכורים בעמק הז'יו (1977). במרץ 1979 התמנה לתפקיד ראש ממשלת רומניה. ב-1982, לאחר מספר חילוקי דעות עם צ'אושסקו, התפטר מתפקידו ועבר להיות סגן נשיא מועצת המדינה. ב-1982 שב לתפקיד מזכיר הוועד המרכזי של המפלגה וב-1985 התמנה לתפקיד שר המכרות, תפקיד שהחזיק בו עד 1986.
ב=22 בדצמבר 1989, בעת המהפכה הרומנית, לאחר הימלטות בני הזוג צ'אושסקו במסוק, הכריז ורדץ על התפטרות הממשלה והרכבת ממשלה חלופית בראשותו. זה החזיק מעמד רק עשרים דקות, כי ההמון התנגד לממשלה מורכבת מקומוניסטים.
ב-1947 נשא לאישה את רגינה גראומן ולזוג נולדו שתי בנות.
גרפיקה ממוחשבת
גרפיקה ממוחשבת היא תחום במדעי המחשב, העוסק במחקר של שיטות ליצירה ועיבוד דיגיטליים של תוכן חזותי באמצעים ממוחשבים. התחום מקיף גרפיקה דו־ממדית, תלת־ממדית, וכן עיבוד תמונה. בין יישומיו הרבים נמנים תכנון בעזרת מחשב, אנימציה ממוחשבת, מציאות מדומה, משחקי מחשב, והעשרת דימויים בקולנוע ובטלוויזיה.
שיטות ייצוג נפוצות
השיטות הנפוצות לייצוג התוכן החזותי מתחלקות לייצוג על ידי תמונת מפת סיביות וייצוג בצורה ווקטורית-גאומטרית. האופן הראשון נפוץ יותר לייצוג דו־ממדי והשני גם לדו־ממדי וגם לייצוג תוכן חזותי תלת־ממדי. ייצוג ווקטורי מבוסס על גאומטריה אנליטית ובו הדיוק אינו מוגבל על ידי התמונה הסופית אלא אך ורק על ידי יכולתו של המחשב לייצג ולחשב בנקודה צפה. בייצוג זה מקובל הייצוג הפרמטרי. על ידי פרמטר אחד, לדוגמה, ניתן לתאר עקום (במישור, במרחב ואף בממדים גבוהים יותר). וע"י שני פרמטרים משטח. גוף במרחב ניתן להגדיר על ידי אוסף משטחים התוחמים אותו באופן מושלם כך שמוגדר מתמטית לכל נקודה במרחב אם היא נמצאת בתוך הגוף, מחוצה לו, או על פני המשטחים התוחמים אותו, כלומר על פני הגבול שלו.
ייצוג גופים תלת־ממדים
ניתן לבצע עידון של המודלים המצולעים באמצעות חלוקות חוזרות ונשנות של המשטחים (Subdivision surface) ולקבל משטחים חלקים יותר, למשל באמצעות אלגוריתמים כמו קטמול-קלרק.
שיטה נוספת המאפשרת ייצוג אובייקטים היא ייצוג הרכבות גאומטריות (Constructive Solid Geometry). בשיטה זו מיוצגים אובייקטים מורכבים באמצעות אובייקטים פשוטים ופעולות בוליאניות ביניהם (איחוד, חיתוך והפרש).
ה"ספרייה" הסטנדרטית והכרטיס הגרפי
למימוש יכולת זו פותחה חומרה ייעודית המכונה כרטיס גרפי. על מנת ליצור אחידות והפשטה פותחו ממשקי "ספרייה" סטנדרטיים כמו OpenGL הפתוחה או Direct 3D של חברת מיקרוסופט. רוב האפליקציות המממשות תצוגה תלת־ממדית אינטראקטיבית משתמשות באחד משני ממשקים אלו. באמצעותם מעבירה התוכנה האפליקטיבית לחומרה את המידע הנדרש לתצוגה כמו אפיון מקורות האור ומיקומם, מיקום ה"צופה" בסצנה, הגאומטריה של הסצנה, הטקסטורות ועוד. התוכנה האפליקטיבית מעבירה זאת בצורה סטנדרטית ללא תלות בסוג החומרה או יכולותיה, ובאמצעות פקודות כוללניות יחסית.
לדוגמה: להצגת תיבה תידרש התוכנה האפליקטיבית להעביר ל"ספרייה" הסטנדרטית את הקואורדינטות של 8 הקודקודים, את 12 המשולשים (כל אחד מצביע על 3 קודקודים שונים), את מיקום הצופה (למשל קואורדינטות וכיוון מבט) ועוד כמה פרמטרים. ה"ספרייה" הסטנדרטית אחראית להציג זאת. היא תפנה לחומרה הייעודית בהתאם לסוגה וליכולותיה ואף תבצע חלק מן החישובים באמצעות מעבד המחשב במקרה שהחומרה הייעודית אינה כוללת האצה לחישובי תלת מימד. העברת מידע זו, הכוללת לעיתים מיליוני פוליגונים (בדרך כלל משולשים) וטקסטורות מפורטות, צריכה להיעשות בכל השתנות אינטראקטיבית של הזירה או נקודת המבט של הצופה. כלומר עשרות פעמים בשנייה במקרה שדרושה תצוגה חלקה. מסיבה זו כולל הכרטיס הגרפי בדרך כלל זיכרון משלו בו מאוחסנים בחוצצים (buffers) רשימות קודקודים, רשימות משולשים וטקסטורות. התוכנה האפליקטיבית מעבירה לכרטיס, באמצעות ה"ספרייה" הסטנדרטית, את הרשימות האלה במבנה סטנדרטי, ואחר כך רק פוקדת על הצגתן בהקשר המתאים.
העיבוד הנעשה על ידי הכרטיס הגרפי לצורך הצגת מידע זה מתחלק ל"עיבוד קודקודים" (vertex processing) ול"עיבוד פיקסלים" (pixel processing). בראשון מומר מידע תלת־ממדי לדו־ממדי. לדוגמה: קואורדינטות הקודקודים הנתונות במרחב (x,y,z) מומרות לקואורדינטות מסך כתלות במיקום ה"צופה" ותוך התחשבות בפרמטרים של ההטלה הפרספקטיבית או האורתוגונלית. בשלב השני, של עיבוד הפיקסלים, "נצבע" האזור במסך, המתאים לדוגמה למשולש מסוים, בצבע המשולש או בטקסטורה שלו. בשלב זה מבוצע גם חישוב ההסתרות (z-buffering) כך שפיקסל המגיע מקרוב "יסתיר" (כלומר יכתב על) פיקסל המגיע מרחוק (סדר הצגת המשולשים לא מבטיח זאת שכן הם יכולים לחצות זה את זה). גם אפקטים מורכבים יותר כמו צל או תנועת מים מתחלקים בדרך כלל לשני שלבים אלו.
כיום נהוג שעיבוד הקודקודים ועיבוד הפיקסלים מתוכנתים אף הם על ידי vertex shader ו-pixel shader, בהתאם לשני שלבי העיבוד. תכנות shaders מאפשר ביצוע אפקטים מורכבים שלא מתוכנתים מראש כחלק מהממשק של ה"ספרייה" הסטנדרטית.
תוכנות לעריכה גרפית
תוכנות לעריכה גרפית מיועדות לתחום רחב של שימושים, החל באיורים פשוטים, סמלילים, גרפים ועד אנימציות. גרפיקה ממוחשבת משולבת במסמכי עיבוד תמלילים, בגיליונות אלקטרוניים, בתוכנות ניהול פרויקטים ובתחומים רבים נוספים.
שימוש בגרפיקה ממוחשבת (ובפרט בגרפיקת תלת־ממד) לצורך יצירת אנימציה קרוי אנימציה ממוחשבת. לטכנולוגיה זו שימושים רבים בקולנוע ובטלוויזיה. הסרט הראשון שנעשה כולו באנימציה ממוחשבת הוא צעצוע של סיפור שיצא בשנת 1995. מאז הולכת השיטה ודוחקת את רגלי שיטות האנימציה המסורתיות בקולנוע המסחרי. פרט ליצירת סרטי אנימציה משמשת הטכנולוגיה גם ליצירת פעלולים בסרטים מצולמים. דמויות דמיוניות, כגון גולום בטרילוגיית סרטי שר הטבעות מיוצרים באנימציה ממוחשבת ומושתלים לתוך הסרט המצולם. גם פעלולים אחרים כגון פיצוצים והתרסקויות מקובל החל משנות התשעים של המאה העשרים לבצע בשיטות אלה. (לדוגמה, הצונאמי שפוקד את ניו יורק בסרט היום שאחרי מחר).
תחום אחר בגרפיקה הממוחשבת, עיבוד תמונה, משמש בעיקר לעיבוד תמונות שצולמו במצלמה. בעזרת שיטות אלה אפשר לתקן פגמים שנפלו בצילום, לשנות את תכונות התמונה כולה או חלקים ממנה, וכן ליצור אפקטים מיוחדים כגון מורפינג.
תאוריה
התחום התאורטי כולל מספר רב של אלגוריתמים שונים לגרפיקת תלת־ממד, דו-ממד ועיבוד תמונה. בגרפיקת תלת־ממד ודו-ממד הבסיס הוא יצוג של סצנה במערכת צירים קרטזית (תלת-ממדית או דו-ממדית בהתאמה). בעזרת שיטות הלקוחות מאנליזה וקטורית וגאומטריה אנליטית ניתן לבצע מניפולציות שונות על העצמים בסצנה, כגון הזזות, סיבובים ומתיחות. שיטות נוספות שמבוססות על אינטואיציות פיזיקליות מאפשרות לצבוע את העצמים בהתחשב בתנאי תאורה מוגדרים. שתי שיטות בסיסיות שמבצעות סימולציה של מעבר קרני אור בסצנה הן radiosity ומעקב קרניים (Ray Tracing). בנוסף, אפשר גם לבצע סימולציות שונות המחקות התנהגות של עצמים מהמציאות: מים, אש, עשן, בגדים, שיער, פרווה.
בעיבוד תמונה הבסיס הוא יצוג של תמונה כאות (סיגנל) דיסקרטי וביצוע מניפולציות שונות הלקוחות מתחום המכונה עיבוד אותות.
היסטוריה
פריצת הדרך הראשונה בגרפיקה ממוחשבת הייתה תוכנת המחשב "Sketchpad" שפותחה בשנת 1962.
מר בלנדינגס בונה את בית חלומותיו
מר בלנדינגס בונה את בית חלומותיו (באנגלית: Mr. Blandings Builds His Dream House) הוא סרט קומדיה אמריקאי בשחור-לבן משנת 1948, בבימויו של ה.ק. פוטר, עם קרי גרנט, מירנה לוי ומלווין דאגלס בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על רב מכר בשם זה משנת 1946 מאת אריק הודג'ינס (1946). בספר הוא מתאר את צרותיו כשרצה לבנות בית גדול לבני משפחתו ונכנס לחובות.
זה שיתוף הפעולה השלישי והאחרון של קרי גרנט ומירנה לוי לאחר "כנפיים בחשיכה" (1935) ו"הרווק ובת הטיפש עשרה" (1947).
מלווין דאגלס גם מלווה בקולו את סיפור העלילה.
תקציר העלילה
ג'יימס "גים" בלנדינגס (קרי גרנט) ורעייתו מיוריאל (מירנה לוי) גרים עם שתי בנותיהן בדירה קטנה במנהטן. ג'ים הוא רעיונאי בחברת פרסום ומתחבט בזמן האחרון למצוא סיסמת פרסומת מתאימה למותג WHAM של בשר חזיר (HAM), אם לא יצליח, מישרתו בסכנה.
הדירה קטנה וזקוקה לשיפוץ שיסתכם ב-7,000 דולר. הם מחליטים במקום זה לרכוש בית עם שטח בקונטיקט הסמוכה. סוכן נדל"ן ממולח מצליח לשנע אותם לרכוש בית גדול בן 200 שנים עם "היטוריה" כי במקום זה השקה גנרל הורשיו גייטס את סוסיו במהלך מלחמת העצמאות של ארצות הברית. הם רוכשים את המקום ב-10,000 דולר.
ביל קול (מלווין דאגלס) הוא עורך דין וידיד המשפחה. בעבר למד עם מיוריאל והיה בן זוגה. הוא קורא את החוזה ומגלה שעל הבניין יש משכנתא וכי שילמו מחיר מופרז. מסתבר שהבניין הוא למעשה חורבה ויש להרסו ולבנות בנותו מחדש.
הזוג מציג בפני הארכיטקט סימס (רג'יינלד דני), הוראות להרחיב את הבניין, להוסיף חדרים וחדרים שרות ומתברר שעל כל זה עליהם להוסיף עוד 11,000 דולר. ג'ים מיואש לאחר שרוקן את כל קופות החיסכון שלו. בני הזוג מתחילים לריב וג'ים חושד במיוריאל שיש לה קשר עם ביל.
ההוצאות מאמירות וג'ים מיואש. הוא מסתגר במשרד החברה כל הלילה ועדיין לא מצא סיסמה טובה למוצר. לפנות בוקר הוא חוזר לבית בקונטיקט ומגיע למסקנה כי "יש דברים שנקנים דרך הלב ולא דרך הראש".
כשהם יושבים לאכול מפטירה העוזרת גוסי (לואיז ביוורס) את המשפט "If you ain't eatin' Wham, you ain't eatin' ham". ג'ים קופץ משמחה אכן הסיסמה הצליחה ומקומו של ג'ים בחברה הובטח.
לבסוף רואים את הבית החדש עם השטח הנרחב והבנות שמשחקות וג'ים אוחז בידו את הספר "מר בלנדינגס בונה את בית חלומותיו" ומזמין את כולם לבקר בביתו החדש.
תחנת החלל אורורה
תחנת החלל אורורה הייתה קונספט לתחנת חלל מסחרית פרטית במסלול נמוך בחלל, שלא צלח.
על הקמתה הוכרז ב-5 במרץ 2018 על ידי אוריון ספאן, חברת סטארט-אפ בתחום התעופה והחלל בקליפורניה, ארצות הברית במימון Pear Venture וברקלי SkyDeck.
פרנק בונגר, המייסד והמנכ"ל של אוריון ספאן, הצהיר כי תחנת אורורה תציע לתיירי החלל שהות של 12 ימים תמורת 9.5 מיליון דולר. לדבריו, הקונספט העיצובי הוא כזה שהתחנה לא תדרוש פעילויות חוץ (טיולי חלל) לצורך הרכבה ותפעול. אוריון ספאן מתכננת לתכנן, לבדוק ולבנות את התחנה ביוסטון, טקסס . החברה טרם חתמה על חוזה שיגור, אך הצהירה כי תחנה מסחרית זו תוצב במסלול נמוך של כדור הארץ בשנת 2021, ותתחיל לקלוט נוסעים בשנת 2022. בונגר אמר שהנוסעים יידרשו להשלים תוכנית אימונים של שלושה חודשים לפני ההשקה. האורחים יוכלו לצוף, להסתכל מהחלונות, לתרגל הידרופוניקה ולשחק ב"סיפון הולוגרמה ".
תחנת החלל אורורה הייתה אמורה להיבנות מיחידת ליבה - גליל באורך של 13 מטרים ובקוטר ארבעה מטרים (לשם השוואה, תחנת החלל הבינלאומית היא באורך 109 מטרים), ובה יהיה מקום לשישה אנשים, מתוכם שני אנשי צוות וארבעה תיירים. נפח התא שתוכנן היה כ-160 מ"מ, כגודל תא נוסעים של מטוס פרטי. מלון החלל היה אמור להיות ברוחב 4 מטרים ובאורך 11 מטרים, ולהכיל סוויטות עם מיטות, שירות אינטרנט מהיר, ומטבח איכותי.
לא נחתם חוזה שיגור לפריסת המודולים או כלי רכב מאוישים, ובנייתם לא החלה, אך נציגיו טענו שהוא יושק ב-2021. במרץ 2021 הודיע האתר כי הם הפסיקו את הפעילות והחזירו את כל ההשקעות.
רנו טיאראם 10000
רנו טיאראם 10000 (בצרפתית: Renault TRM 10000) היא משאית כבדה, שמיוצרת במספר תצורות כולל סמי-טריילר מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית רנו אשר מיוצרת עבור צבא צרפת משנת 1985.
ברכה פולד (שיר)
ברכה פולד הוא שמו של שיר שחיבר נתן אלתרמן, כשמה של לוחמת הפלמ"ח ברכה פולד, שנהרגה בליל וינגייט מאש הצבא הבריטי, וכשמה של אוניית המעפילים האיטלקית "ברכה פולד" שגם היא קיבלה את שמה לאחר מותה של ברכה.
השיר פורסם על ידי נתן אלתרמן בטורו "הטור השביעי", ב"עיתון דבר" מיום 25 באוקטובר 1946.
רקע
ממשלת המנדט הבריטי, שהחלה שלטונה בארץ ישראל בשנת 1922 (צבא בריטי כבר נכנס לארץ, בשנת 1917), סייעה בתחילה לעלייתם של יהודים ארצה, בהתאם למנדט שקיבלה להקמת בית לאומי ליהודים בארץ ישראל ברוח הצהרת בלפור. בהמשך, עקב התנגדותם של הערבים, ומתוך רצון לשמור על השקט האזורי, החלו הבריטים להטיל הגבלות על העלייה, אשר החמירו בהדרגה בשנות שלטון המנדט וזאת בהתאם לכללי הספרים הלבנים.
בשנת 1945 הוקמה תנועת המרי העברי שהיוותה ארגון גג של המחתרות העבריות בארץ ישראל, ותיאמה את פעולות ההתנגדות לשלטון הבריטי, כולל פעולות ההעפלה.
בלילה שבין ה-24 וה-25 במרץ 1946, קיימה התנועה את אחת הפעולות הגדולות של הורדת מעפילים בחוף תל ברוך. ברכה פולד השתתפה במבצע כמפקדת חוליה. בהיתקלות בין החוליה לבין נגמ"ש בריטי שהגיע למקום, נורתה ברכה, ונפצעה פצעים אנושים, שהביאו למותה תוך כדי חקירתה במטה המשטרה הבריטית ביפו. הלילה והפעולה קיבלו את השם ליל וינגייט.
ב-9 באוקטובר 1946, הפליגה מאיטליה, אוניית המעפילים אליהו גולומב, ששמה הוסב לברכה פולד, על שמה של ברכה שנהרגה בליל וינגייט. האנייה שמנועה התקלקל, נגררה על ידי הבריטים לנמל חיפה, שם פרצה תגרה כשנעשו ניסיונות להוריד את המעפילים מהאנייה.
בסופו של דבר, גורשו המעפילים למחנות המעצר בקפריסין.
השיר
"הטור השביעי", טורו של המשורר נתן אלתרמן החל להופיע ב"דבר" בינואר 1943, ובתקופת המנדט הבריטי עסק בעיקר בחידודים כנגד הבריטים ובזכות הפלמ"ח ו"ההגנה" שנלחמו כנגדם.
בעקבות גירוש מעפילי הספינה ברכה פולד, כתב אלתרמן את השיר ברכה פולד, בו הוא קושר בין האישה הלוחמת, לבין הספינה. בשיר מתייחס אלתרמן לספינה כאילו היא האישה ברכה, שלא מתה, אלא חזרה כאונייה. . ברכה פולד נפלה תוך שהיא מחפה על הורדת מעפילים, ולפי אלתרמן, חזרה כאונייה, כמו.
אלתרמן מעביר בשיר ביקורת על שלושה גורמים.
ג'ייק אלזי
ג'ון קווין "ג'ייק" אלזי האב (באנגלית: .John Kevin "Jake" Ellzey Sr; נולד ב-24 בינואר 1970) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השישי של מדינת טקסס. מינואר עד יולי 2021 היה חבר בית הנבחרים המדינתי של טקסס. בעברו היה טייס בצי ארצות הברית, ושירת במלחמת אפגניסטן.
ביוגרפיה
אלזי נולד באמרילו שבטקסס וגדל בפריטון (Perryton). בשנת 1992 השלים באקדמיה הימית של ארצות הברית לימודי תואר ראשון במדע המדינה. במהלך עשרים שנות שירותו בצי ארצות הברית, הוצב אלזי תשע פעמים בתפקידי לחימה פעילים. בין השאר פיקד על חטיבת מטוסי F/A-18 סופר הורנט ושימש אחראי על המראה ונחיתת מטוסים הנושאת המטוסים רונלד רייגן. הוא שירת גם כעוזר צבאי במשרד הבית הלבן במהלך ממשל הנשיא ג'ורג' ווקר בוש.
מאז שפרש מהצי ועד לכניסתו אל הפוליטיקה של ארצות הברית עבד אלזי כטייס פרטי. בשנת 2012 עד 2018 היה אלזי חבר בנציבות החיילים המשוחררים של מדינת טקסס.
בבחירות 2018 התמודד אלזי לבית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס השישי של טקסס, אך לא הצליח לזכות במועמדות המפלגה הרפובליקנית. במהלך מסע הבחירות שלו זכה לתמיכת "The Dallas Morning News", העיתון המשפיע ביותר בדאלאס. בפריימריז הרפובליקנים סיים במקום השני אחרי רון רייט, שהוסיף להיבחר אל הקונגרס ה-116 של ארצות הברית בנובמבר 2018. אלזי נבחר אל בית הנבחרים של טקסס, כנציג מחוז הבחירה ה-10, במהלך בחירות 2020. ב-12 בינואר 2021 הושבע לתפקידו.
ב-26 בפברואר 2021 הודיע אלזי על התמודדותו בבחירות המיוחדות לייצוג מחוז הקונגרס השישי של טקסס, בשאיפה למלא את מקומו של רייט, אשר נפטר בעודו מכהן בשל מחלת נגיף קורונה 2019. בבחירות המקדימות הלא-מפלגתיות, בהן התמודדו 23 מועמדים, הגיע אלזי למקום השני לאחר סוזן רייט, אלמנתו של חבר הקונגרס המנוח, אשר זכתה לתמיכת נשיא ארצות הברית לשעבר דונלד טראמפ. מושל טקסס גרג אבוט קבע סיבוב שני לבחירות המיוחדות לתאריך 27 ביולי, בו אלזי גבר על רייט עם 53% מקולות הבוחרים.
ב-30 ביולי 2021 הושבע אלזי לתפקידו כחבר הקונגרס בידי יושבת ראש בית הנבחרים של ארצות הברית ננסי פלוסי.
סהלה בנת סהיל
סהלה בנת סהיל (בערבית: سهلة بنت سهيل) הייתה אחת מהסחאבה של הנביא מוחמד. היא הייתה נשואה לאבו חוד'יפה בן עותבה, וביחד הם אימצו את סאלם מולא אבי חד'יפה (ער')
נמרוד עציון-קורן
נמרוד עציון קורן (נולד ב-21 במרץ 1976) הוא תסריטאי ובמאי ישראלי.
ביוגרפיה
עציון-קורן נולד בירושלים, הוא בוגר תואר ראשון בהיסטוריה (בהצטיינות יתרה) מטעם האוניברסיטה הפתוחה. כמו כן, למד קולנוע וספרות באוניברסיטת תל אביב בין השנים 1999–2002, אך לא השלים לימודיו. באותה העת, כתב ביקורות קולנוע במגזין "תזה" של אונ' ת"א, וביים סרט קצר בשם "יומן בחירות" (1999), אשר עסק בהשפעת תעמולת הבחירות על חיי היומיום של צעירים, ושילב בין ז'אנר עלילתי לדוקומנטרי. הסרט השתתף ב"פסטיבל ירושלים" והוקרן בסינמטקים בזמן בחירות 1999. ב-1997 ביים יחד עם סער לחמי שני קליפים ללהקת "סדרני הדשא" לשירים "מריר" ו"קדרים באים", מתוך אלבומה היחיד "רקוב". ב-1999 (כשנתיים לאחר התפרקות הלהקה), הם זכו לציון לשבח במסגרת התחרות ע"ש אורי סונין בסינמטק תל אביב. בשנת 2001, ביים יחד עם סער לחמי עבור "MTV" סרטון בשם "Mtv Prime Cuts" בהשתתפות יובל סגל, אורי הוכמן ומורן אייזנשטיין, במסגרת משבצת "Made In", שהיה הסרטון הראשון שייצג את ישראל בקטגוריה זו, ולווה במוזיקה שנכתבה על ידי "אינפקטד מאשרום". שנה אחר כך ביים עבור "MTV" סרטון נוסף בשם "Mtv Positive", בהשתתפות אפרת אברמוב, עירית קפלן, וענת קלאוזנר שנפסל לשידור בעקבות תכניו הפרובוקטיביים, אך נבחר על ידי המגזין הבריטי "Campaign Screen" כאחת הפרסומות הטובות לשנת 2002. בשנת 2003, יצר יחד עם רועי פלורנטין, שירי בן ארי, ואופיר קדמי, מופע וידאו ארט, בשיתוף עם "הליקון" ו"גרוויטי פוסט פרודקשן", עבור הופעה מיוחדת של עברי לידר ל"יום הגאווה". המופע נקנה על ידי חברה הולנדית והוקרן בליין האמסטרדמי "White Party".
בשנת 2004, ביים וכתב [יחד עם סער לחמי] את הסרט "דמיונות". סרט באורך מלא בסגנון גל חדש, העוסק במוסכמות ובמבנה השפה הקולנועית, בהשתתפות אסנת חכים, ריקי בליך, אוהד קנולר וליאון רוזנברג. הסרט הופק באופן עצמאי על ידי נמרוד עציון-קורן בהפקה רבת תלאות, בסיועו של רפי בוקאי [אשר לו גם הוקדש הסרט], כאשר מודל ההפקה היה דומה ל"אוונטי פופולו". לאחר סיום הצילומים נרכש הסרט על ידי HOT במסגרת פרויקט "סרטים מכאן" ויצא לאקרנים בשנת 2005. באותה שנה הצטרף לצוות הכותבים של הטלנובלה "טלנובלה בע"מ".
בשנת 2006, ביים וכתב את הסדרה "האבודה". סדרת ווב, שהיא ספין אוף של "האלופה", מעין טייק-אוף קומי על הסדרה "אבודים". הסדרה שודרה ב-ynet, ובכל חברות הסלולר. באותה שנה ביים עבור "גלובס" תשדיר חברתי בשם "מעבר למגבלות" העוסק בסטודנטים בעלי מוגבלות פיזית שזכה בקקטוס הזהב לשנת 2007, וקמפיין איכות סביבה עבור ערוץ הופ!" בשם "העולם הוא כדור" אשר זכה ב"פרס פראט" 2006.
ב-2007, היה יוצר ותסריטאי ראשי של העונה השנייה של "האלופה", לצד רוני ידור וסער לחמי.
ב-2009, החל ללמד קולנוע בבית ספר "תיאודור הרצל" בברזיל. באותה שנה סרט קצר אשר ביים וכתב, בשם "Jogo de Criança" ["משחק ילדים"] זכה בתחרות UN-Doc, של האו"ם, במסגרת GCU. ב-2013, סרט קצר בבימויו, בשם "Mourning" ["אבלות"] שהופק בברזיל על ידי Big Fish Productions, הוקרן בפסטיבל ProFire באדינבורו.
פיקוד האוויר של חיל האוויר המלכותי
פיקוד האוויר של חיל האוויר המלכותי (באנגלית: RAF Air Command) הוא כיום הפיקוד היחיד בחיל האוויר המלכותי המפקד על כלל כוחות החיל.
הפיקוד הוקם באפריל 2007 על ידי מיזוג של שני הפיקודים שהתקיימו בחיל האוויר מאז שנות ה-90; פיקוד התקיפה ופיקוד האימון וכוח האדם. מאז שהתמזגו בהדרגה כלל פיקודי החיל שהתקיימו במהלך מלחמת העולם השנייה והמלחמה הקרה, פיקוד האוויר למעשה אחראי על כלל היחידות ותחומי האחריות של חיל האוויר המלכותי. הוא כולל שני אגפים שבראש כל אחד מהן קצין בדרגת מרשל אוויר; אגף מבצעים הכולל שלושה להקים ומרכז את כל תחומי האחריות מלבד אימון והכשרה המצויים בידי אגף היכולות הכולל להק אימון אחד. פיקוד האוויר מתפקד בפועל בתור מפקדת חיל האוויר ומפקדו הוא גם מפקד חיל האוויר המלכותי, מתוך כך הוא מקביל למפקדת הצבא של הצבא הבריטי ומפקדת פיקוד הצי של הצי המלכותי.
מפקדת פיקוד האוויר נמצאת בבסיס חיל האוויר המלכותי היי ויקומב.
סלימאן שאה
סלימאן שאה (בפרסית: سليمان ساه) היה מצביא עבאסי באחרית ימיה של הח'ליפות העבאסית. הוא כיהן תחת אל-מסתעצם בבגדאד והיה המפקד הכללי של הצבא לאחר ניצחונו בקרב אנבאר. הוא עודד את אל-מסתעצם לא להיכנע להולאגו והיה אחראי על הגנתה של העיר במהלך המצור המונגולי עליה בינואר-פברואר 1258. לאחר כיבוש העיר הוא נתפס והוצא להורג יחד עם הח'ליף ו-700 מתומכיהם.
אני הולכת אלי
הפקה
לצורך הקלטת האלבום נסעה אלברשטיין ללונדון, שם שהה באותן שנים נחום היימן שהלחין את כל שירי האלבום והפיק אותו. את מילות השירים כתבו נתן יונתן, נתן אלתרמן, אהוד מנור, רחל ולאה גולדברג, שהאלבום נושא את שם שירה "אני הולכת אלי". היות שהאלבום הוקלט בלונדון, השתתפו בנגינה מוזיקאים מקומיים שאף עיבדו את השירים.
אוסוואלד ג'קובי
אוסוואלד ג'קובי (באנגלית: Oswald Jacoby; 8 בדצמבר 1902 - 27 ביוני 1984) היה שחקן ברידג' אמריקאי הנחשב לאחד מגדולי שחקני הברידג' בכל הזמנים. ג'קובי היה גם תאורטיקן ומחבר ספרים. הוא הצטיין גם במשחקים אחרים עליהם כתב, ובהם: שש בש, פוקר, רמי, קנסטה ורמי.
ביוגרפיה
אוסוואלד ג'קובי נולד למשפחה יהודית בברוקלין. הוא, אחיו ואחותו התנצרו. אביו העורך דין היה מועמד לכהן כשופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית. בת אחיו היא הסופרת והעיתונאית סוזאן ג'קובי.
NGC 7793
NGC 7793 היא גלקסיה ספירלית בקבוצת הכוכבים פסל, הנמצאת במרחק של כ-12.6 מיליון שנות אור ממערכת השמש ושייכת לקבוצת פסל. הגלקסיה נמצאת במרכז קבוצת פסל, כ-4.8 מעלות מדרום-דרום-מזרח לכוכב δ בפסל וכ-11.2 מעלות מצפון-צפון-מערב לכוכב הבולט אנקא. כ-7.5 מעלות מדרום-דרום-מזרח לה נמצאת NGC 55 ששייכת גם כן לקבוצת פסל.
אוסוואלד ג'קובי
ביוגרפיה
אוסוואלד למד בגיל 6 לשחק ויסט, ובגיל 10 למד לשחק ברידג'. הוא גם למד לשחק פוקר כנער צעיר. בגיל 15 התגייס לצבא האמריקאי במלחמת העולם הראשונה אחרי ששיקר ביחס לגילו. בחודשיים האחרונים של המלחמה בעיקר שיחק פוקר והרוויח יותר מ-2,000 דולר.
NGC 7793
תכונות
אורכה הזוויתי של NGC 7793 הוא כ-9.3 דקות קשת, שממרחקה שקול לקוטר של כ-34,000 שנות אור, כשליש מקוטרו של שביל החלב. מסתה מוערכת בכ- מסות שמש, כאחוז ממסת שביל החלב, כאשר מסת כוכבי הגלקסיה מהווה כ- מסות שמש ומסת הגז החופשי שבה היא כ- מסות שמש, כך שכמעט אין בה כלל חומר אפל. במרכז הגלקסיה יש מספר גדול של צבירי כוכבים בגילאים שונים שנעים מ-10 מיליארד שנים ועד לעשרות מיליוני שנים בלבד ועדיין מתרחשת בו יצירה של כוכבים חדשים.
אוסוואלד ג'קובי
ביוגרפיה
אחרי המלחמה למד ג'קובי מתמטיקה באוניברסיטת קולומביה והפסיק את לימודיו. לאחר מכן הוסמך כאקטואר בגיל 21. הוא האדם הצעיר ביותר אי פעם שעבר את הבחינות של האגודה האמריקאית לאקטואריה. ג'קובי שירת בצבא האמריקאי גם במלחמת העולם השנייה ובמלחמת קוריאה. במלחמות אלו השתמשו בכישוריו המתמטיים המעולים בתחומים של פענוח הצפנות וריגול נגדי. אחרי המלחמות הרצה על הסתברות ב-MIT וכתב ספרי מתמטיקה.
NGC 7793
תכונות
בגלקסיה נמצא אזור H II שנקרא S26 ושמתוכו נפלטת קרינה חזקה מתחום גלי הרדיו ועד לקרני-X. ספקטרום הקרינה מצביע על יינון חזק של החומר בתוך האזור ועל התפשטות מהירה של הגז במהירות שמגיעה ל-330 קילומטר בשנייה. נראה שהערפילית היא שארית סופרנובה שנוצרה לפני כ-40,000 שנים ובמרכזה יש מערכת כפולה של כוכב המקיף חור שחור. החור השחור סופח אליו חומר משכבותיו החיצוניות של הכוכב וכתוצאה מכך נפלטים סילונים של חומר מהמערכת ומתנגשים בשארית הסופרנובה, מה שגורם ליינון ולקרינה החריגים. בשנת 2008 נצפתה בגלקסיה סופרנובה מסוג II, שקיבלה את הסימון SN2008bk, והגיעה בשיאה לבהירות מדרגה 12.5. נראה שהמקור לסופרנובה היה על-ענק אדום עם מסה סביב 8.5 מסות שמש.
אוסוואלד ג'קובי
ביוגרפיה
התגורר בעיר דאלאס שבמדינת טקסס. ב-27 ביוני 1984 נפטר ממחלת הסרטן.
אליפויות צפון-אמריקה
ג'קובי זכה 31 פעמים באליפויות ארצות הברית וצפון אמריקה לפי הפירוט הבא:
משחקים אחרים
ג'קובי הצטיין גם במשחקים אחרים: שש בש, פוקר ושחמט. בשנת 1970 זכה באליפות העולם בשש בש. הוא נחשב לאחד מגדולי שחקני משחקי החשיבה הגדולים בכל הזמנים. ג'קובי מצוטט כמי שאמר על עצמו: "אני עדיין השחקן הטוב ביותר בעולם של כל המשחקים. אין אף אחד שיכול לנצח אותי"
ג'קובי לא התכוון באמירה זו להגיד שאין מישהו טוב ממנו באחד מהמשחקים. הוא התכוון להגיד שאם יתמודדו איתו במספר משחקי חשיבה הוא ינצח כל אחד בסיכום הכולל.
תרומתו כתאורטיקן וכותב
שתיים מקונבנציות ההכרזה בברידג' שג'וקובי הגה נמצאות בשימוש נרחב בתחרויות ברידג'. שתיהן קרויות על שמו: ג'קובי טרנספר ו-Jacoby 2NT.
שש בש
The Backgammon Book (with John R. Crawford), 1970, ISBN 0-670-14409-6
דו-קרב באו. קיי. קוראל
התסריט נכתב על ידי לאון יוריס והוא מבוסס חלקית על אירוע אמיתי שנודע בשם "קרב האקדחים באו. קיי. קוראל" שהיה ב-26 באוקטובר 1881.
המוזיקה היא של דימיטרי טיומקין ולשיר הנושא חוברו מילים של נד וושינגטון. השיר הפך ללהיט בביצועו של פרנקי ליין.
תקציר העלילה
קבוצת אקדוחנים נכנסת לבר בפורט גריפין, טקסס ובראשם אד ביילי (לי ואן קליף). ביילי מחפש את "דוק" הולידיי (קירק דאגלס) כדי לנקום בו על שהרג את אחיו.
הולידיי נמצא במלון סמוך עם חברתו קייט פישר (ג'ו ואן פליט) והיא מודיעה לו על כך ומבקשת ממנו שלא ילך לבר מחשש לחייו אך הוא לא נענה, מגיע לבר ואחר עימות קצר דוקר את ביילי למוות. הוא חוזר למלון אך אנשי המקום מאשימים אותו ברצח ורוצים לעשות בו לינץ'. ויאט ארפ (ברט לנקסטר), השריף של דודג' סיטי עוזר לו לברוח.
הולידיי וקייט מגיעים לדודג' סיטי למורת רוחו של ויאט שמתרה בהולידיי שלא יעשה שם צרות. לעיירה מגיעה בחורה יפהפייה בשם לורה דנבו (רונדה פלמינג) שמתחילה להמר בקלפים בבר וויאט עוצר אותה כי זה אסור על נשים. בהמשך הוא מתאהב בה והם נישאים.
היחסים בין איש החוק ויאט ארפ לאקדוחן/שתיין/מהמר, הולידיי יודעים עליות ומורדות. למרות מגרעותיו של הולידי יודע ויאט שאפשר לסמוך עליו בעת הצורך. כאשר הולידי מצטרף אליו במרדף אחרי שודדים, הם שוכבים לישון והשודדים מנסים לחסל אותם אבל הולידיי מתעורר בזמן ומחסל אותם קודם. קייט עוזבת את הולידיי ועוברת לגור עם אויבו גרינגו (ג'ון איירלנד).
ויאט מקבל מכתב מאחיו וירג'יל המשמש כשריף בעיירה טומבסטון באריזונה ובו הוא מבקש ממנו לבוא ולעזור לו במלחמה נגד סוחרי בקר גנוב ממקסיקו, משפחת קלנטון שבראשם אייק קלנטון (לייל בטגר). הולידיי מצטרף אליו וויאט מקבלו בחוסר רצון. ויאט תופס את בילי קלנטון הצעיר (דניס הופר) ומנסה לשכנע אותו להימנע ממלחמה אך ללא הועיל. הוא מחזיר אותו לחוות הקלנטונים ומודיע להם שהוא כעת השריף של טומבסטון ולא ייתן להם להעביר את הבקר הגנוב.
הקלנטונים הורגים את ג'יימס ארפ (מרטין מילנר), אחיו של ויאט והוא מכריז עליהם מלחמה.
הולידי נמצא במצב רע, שיכור, חולה בשחפת עם שיעול טורדני. ויאט מבקש את עזרתו בקרב והוא מתאושש ומצטרף לויאט ושני אחיו, וירג'יל ומורגן. הקרב מתנהל ליד אורוות סוסים בשם או. קיי קוראל. שני אחיו של ויאט נפצעים אבל הם מצליחים להרוג את החוואים. בילי קלנטון נמלט פצוע לחנות וויאט רודף אחיו. בילי מנסה לירות בו אבל מחוסל על ידי הולידיי.
לבסוף מודה ויאט להולידיי שממשיך לשחק קלפים כמנהגו. ויאט רוכב לקליפורניה לפגישה עם לורה.
מילאן מצ'באן
מילאן מצ'באן (בסרבית: Милан Мачван; נולד ב-16 בנובמבר 1989) הוא כדורסלן עבר סרבי ששיחק בנבחרת סרביה.
קריירה
עונת 2009 הייתה עונת הפריצה של מצב'אן, אותה סיים עם ממוצעים של 10.9 נקודות ו-4.4 כדורים חוזרים בליגה האדריאטית, וביורוקאפ עם 11.3 נקודות ו-4.2 כדורים חוזרים. באותה עונה אף נבחר מצ'באן לתגלית השנה ביורוקאפ. בדצמבר 2010 חתם מצ'באן ל-4.5 עונות במכבי תל אביב, כאשר הוא עבר מקבוצתו הקודמת המופארם ורשאץ הסרבית, תמורת סכום הנע בין 400 ל-600 אלף אירו.
בדראפט 2011 נבחר מצ'באן בסיבוב השני, בבחירה מספר 54 בדראפט (24 בסיבוב השני) על ידי קליבלנד קאבלירס. באוקטובר 2011 הושאל מצ'באן לעונה אחת ממכבי תל אביב לפרטיזן בלגרד כדי לפנות תקציב לגארד זר. בעונה שלאחר מכן נמכר ממכבי תל אביב לגלאטסראיי מטורקיה בסכום של 250 אלף אירו.
ב-21 ביולי 2017 הצטרף מצ'באן לבאיירן מינכן.
הרנסאנס של צ'ארלסטון
הרנסאנס של צ'ארלסטון (באנגלית: Charleston Renaissance ) הוא תקופה בין מלחמות העולם הראשונה והשנייה שבה העיר צ'ארלסטון, דרום קרוליינה, חוותה פריחה באמנויות כאשר אמנים, סופרים, אדריכלים ואנשי שימור היסטורי התאחדו כדי לשפר ולייצג את עירם. הרנסאנס של צ'ארלסטון היה קשור לתנועה האמנותית הגדולה יותר בין המלחמות הידועה בשם הרנסאנס הדרומי שלזכותה דירבון תעשיית התיירות של העיר.
היסטוריה
מאז הכרזת העצמאות האמריקאית, צ'ארלסטון הייתה אחת מעשר הערים הגדולות באמריקה. אבל, מלחמת האזרחים הרסה את שגשוגה של העיר, והתוצאות הכלכליות נמשכו במהלך תקופת השיקום עד תחילת המאה ה-20. עם זאת, החל בסביבות מלחמת העולם הראשונה, העיר חוותה התחדשות באמנויות, כאשר קהילת האמנות המקומית עבדה על שיפור עירם וייצוגה באמצעי תקשורת שונים. הרנסאנס של צ'ארלסטון תרם לעלייתם של מוסדות אמנות כמו מוזיאון ג'יבס לאמנות (שצמח מהגלריה של אגודת קרולינה לאמנות) ואגודת השירה של דרום קרוליינה. התהליך נמשך במהלך השפל הגדול עד מלחמת העולם השנייה.
בין הסופרים הקשורים לתנועה ניתן למנות את דובוס הייוורד (מחבר הספר שעליו התבססה האופרה פורגי ובס), ג'ון בנט (מחבר היצירה המדעית הראשונה על שפת הגולה), הסופרות ג'וזפין פינקני וג'וליה פיטרקין, המשוררים הרווי אלן, הלן פון קולניץ הייר, וביאטריס רוונל, והמחזאית דורותי הייוורד.
במישור המוסדי, לורה בראג הפכה לאישה הראשונה שניהלה מוזיאון לאמנות במימון ציבורי באמריקה כאשר הפכה למנהלת מוזיאון צ'ארלסטון.
עם זאת, הרנסאנס של צ'ארלסטון קשור באופן הדוק ביותר לאמנויות החזותיות. ארבעת האמנים המובילים של התנועה הם אלפרד האטי, אליס רוונל הוגר סמית', אנה הייוורד טיילור ואליזבת אוניל ורנר מתוכם, סמית' וורנר היו ילידי צ'ארלסטון, בעוד שטיילור הגיע ממקומות אחרים במדינה והאטי הגיע מניו יורק. אמנים חזותיים אחרים הנחשבים לחלק מהתנועה כוללים את אדווין הארלסטון, אן טיילור נאש וויליאם פוסי סילבה. אמנים מבקרים כמו אלן דיי הייל, גבריאלה קלמנס, אדוארד הופר וצ'יילד האסאם נכללים לפעמים בקבוצה.
סמית', ורנר ואחרים גם התאגדו כדי לקדם את שימור המבנים ההיסטוריים שנותרו בעיר. אגודת השימור של צ'ארלסטון הוקמה בשנות העשרים של המאה ה-20, ובשנת 1928 נוסד מוזיאון "הבית ההיסטורי" הראשון של העיר. בשנת 1931 זכתה העיר למחוז ההיסטורי הראשון שלה, אשר הטילה מגבלות ייעוד על כל המבנים ההיסטוריים בחלק התחתון של חצי האי צ'ארלסטון.
ב-1998, מוזיאון מחוז גרינוויל לאמנות הציג תערוכה גדולה, "הרנסאנס צ'ארלסטון", אשר נדדה לאחר מכן למוזיאונים בקולומביה, צ'ארלסטון ואוגוסטה (ג'ורג'יה) במהלך שלוש השנים הבאות.
הרגל
הרגל הוא פרט התנהגות שגרתי, שחוזר על עצמו באופן סדיר, אשר נוטה להתרחש באופן בלתי מודע, או יכול להיות מתוכנן. דוגמה להרגל יכולה להיות פתיחת חלון בבוקר, או אכילת ארוחת צהריים בשעה מסוימת קבועה.
פעמים רבות האדם אינו שם לב לפעולות שהוא עושה מתוך הרגל, משום שפעולות שגרתיות מצריכות פחות מודעות עצמית. התנהגות חדשה יכולה להפוך לאוטומטית, ובכך להפוך להרגל.
היווצרות הרגלים
יצירת הרגל היא תהליך שבו התנהגות מסוימת הופכת לאוטומטית דרך חזרתיות סדירה.
בעת התגבשותו של הרגל ניתן לנתח אותו בשלושה חלקים: הסימן, ההתנהגות והגמול. הסימן הוא הדבר שגורם להרגל להתממש, הוא הטריגר להתנהגות. כל דבר שאדם יכול לקשר להרגל יכול לשמש כסימן עבור הרגל זה. ההתנהגות היא ההרגל, כלומר הפעילות שבה עוסק האדם כתגובה לסימן. הגמול הוא רגש חיובי אשר ממשיך את "לולאת ההרגל". ההרגל עשוי להיות מופעל בתחילה לצורך הגשמת מטרה כלשהי, אבל לאורך זמן פוחתת חשיבותה של המטרה וההרגל הופך לאוטומטי יותר.
כאשר התנהגויות חוזרות על עצמן בהקשר קבוע, מתחזק הקשר שבין ההקשר לבין הפעולה. התהליך הזה מגביר את האוטומטיות של אותה הפעולה בהקשר הנתון. להתנהגות אוטומטית יכול להיות אחד או יותר מהמאפיינים הבאים:
קיים מגוון רחב של כלים דיגיטליים ואפליקציות, שנועדו לסייע ביצירה של הרגלים. לדוגמה, Habitica היא מערכת העושה שימוש במשחקים, היא מיישמת אסרטגיות מעולם משחקי המחשב להתמודדות עם משימות מהחיים האמיתיים על ידי הוספת תגמולים כגון זהב וניסיון. עם זאת, רבים מהכלים הללו לא מעוצבים כראוי, אינם משקפים את הידע התאורטי שנצבר בנושא ועל כן לא מצליחים לסייע בפיתוח אוטומטיות.
"הרגלים רעים"
הרגל רע הוא דפוס התנהגות בלתי רצוי שחוזר על עצמו, כגון: דחיינות, כסיסת ציפורניים, מציצת אצבע (בגילאים מבוגרים), חיטוט באף ועוד.
המפתח לאבחנה בין הרגל רע מתוך התמכרות או הפרעה נפשית הוא שליטה עצמית. אם לאדם יש שליטה על התנהגותו, אז זה הרגל.
ככל שמזהים את ההרגלים הרעים הללו בשלב מוקדם יותר, כך קל יותר לתקן אותם. במקום לנסות להימנע מההרגל הבלתי רצוי, יכול להיות יעיל יותר לחפש לו מנגנון התמודדות בריא יותר.
עצבנות
ישנם מספר הרגלים שניתן לייחס לעצבנות או חוסר ביטחון עצמי, כמו כסיסת ציפורניים וגמגום. הרגלים מסוג זה מוכרים כתסמינים של מצבים רגשיים כמו חרדה, חוסר ביטחון, רגשי נחיתות ותחושת מתח נפשי. משום שהרגלים מסוג זה משמשים כמנגנון התמודדות עם קשיים רגשיים, כשמנסים להתגבר עליהם יש לתת מענה למקור הרגשי שעורר אותם.
הביטואציה
הַבִּיטוּאציה או התרגלות, היא ירידה בעוצמת התגובה לגירוי מסוים בעקבות חשיפה מתמשכת אליו. זהו תהליך של ניתוק הקשר בין הגירוי לתגובה והוא יכול להתרחש במשך שעות עד שבועות. תהליכי ההביטואציה מקושרים לזיכרון המרומז, אשר מכיל ידע שלא בהכרח יכול לבוא לידי ביטוי בצורה מילולית. בהתאם לכך, ההביטואציה היא אחד מצורות הביטוי ההתנהגותי של למידה לא הקשרית, כך שהפחתת עוצמת התגובה שמעורר הגירוי מעידה על למידתו. למידה מסוג זה מכונה למידת התרגלות.
אבו חוד'יפה בן עותבה
אבו חוד'יפה אבן עותבה אבן רביע (בערבית: أبو حذيفة بن عتبة; תעתיק מדויק: אבו חד'יפה בן עתבה) היה אחד מהצחאבה של הנביא מוחמד.
היה אחיהם של וואליד אבן עותבה והינד בנת עותבה (אשתו של אבו סופיאן).
טבח קראנדירו
טבח קראנדירו (בפורטוגזית: Massacre do Carandiru) התרחש ביום שישי, 2 באוקטובר 1992, בבית הסוהר קראנדירו בסאו פאולו, ברזיל, כאשר המשטרה הצבאית הסתערה על הכלא בעקבות מרד אסירים. הטבח, שהותיר 111 אסירים הרוגים, נחשב להפרה המשמעותית ביותר של זכויות אדם בתולדות ברזיל.
התקרית
בסוף היום 111 אסירים נהרגו; ועוד 37 נפצעו. עדויות בליסטיות העידו כי 515 כדורים נמצאו באסירים. יתר על כן, פצעי ירי נמצאו בעיקר בפנים, בראש, בגרון ובחזה. ידי ההרוגים נמצאו מול הפנים או מאחורי הראש המצביעות על תנוחות התגוננות. כמו כן דווח על ידי המשטרה כי נהרגו עדים, אסירים פצועים ואף כאלה שנאלצו להזיז גופות. אף שוטר לא נפצע. בסיכומו של דבר, מחקרים מצביעים על כך שאסירים רבים הוחזקו ללא הגנה והוצאו להורג באופן מכוון ללא משפט.
לאחר התקרית
המדינה הייתה בהלם גדול מהטבח. התיק הובא בפני הוועדה הבין-אמריקאית של המרכז לצדק ומשפט בינלאומי (CEJIL), ועדת טאוטוניו ויללה לזכויות אדם, וארגון Human Rights Watch, ובשנת 2000, שמונה שנים לאחר הטבח, הם גינו את ברזיל באופן רשמי. בשנת 2013, מאות אנשים הגיעו לצעדה המונית בסאו פאולו לזכר הרוגי הטבח. קרובי משפחה של הרוגים ופעילי זכויות אדם דרשו צדק. המחאות הובילו למספר משפטים של הקצינים שהיו מעורבים בטבח באותה השנה. מפקד המבצע, אלוף-משנה אובירטן גוימראס (Ubiratan Guimarães), נידון בתחילה ל-632 שנות מאסר בגין בחלקו במרד ובטבח שלאחר מכן. הוא היה אחראי על היחידה המשטרתית המיוחדת ROTA שידועה בגישתה האגרסיבית. ב-16 בפברואר 2006, בית משפט בברזיל ביטל את הרשעתו של גוימראס בשל טענות מוטעות; בית המשפט קיבל את טענתו כי הוא רק "מילא אחר הוראות". גוימראס, שהיה גם חבר בגוף המחוקק בסאו פאולו, נרצח בספטמבר 2006. אף על פי שלא לגמרי בטוח, נראה כי מותו הוא תוצאה של תפקידו בטבח ובוצע ככל הנראה על ידי אדם שהתאכזבו מביטול עונשו של הקצין. תוצאה ישירה נוספת של ההתפרעות והטיפול בהתפרעות הייתה איחוד האסירים. נמסר כי אחת הכנופיות הידועות לשמצה בברזיל, Primeiro Comando da Capital (PCC), הוקמה בשנת 1993 כתגובה לאירוע. חברי הכנופיה ששרדו חברו לאסירים אחרים כדי לספק הגנה מפני המשטרה. על פי ההערכה, הקבוצה אחראית למותו של חוסה איסמאיל פדרוסה, מנהל הכלא באותה תקופה. לאחר שנים של לחץ לאומי ובינלאומי, נהרס הכלא ב-8 בדצמבר 2002, המתחם לשעבר הפך לפארק. הטבח גם זכה לתשומת לב בינלאומית. דוגמה לכך היא "ניו יורק טיימס", שפרסם מאמר אחד שכותרתו "111 נהרגו כשהמשטרה הסתערה על כלא ברזילאי במהלך מהומות אסירים" באותה השנה בה התרחש הטבח. הטבח זכה לתשומת לב גם מרשת BBC עם מספר מאמרים שעסקו במחאות ובמשפטים. הטבח עורר גם דיונים מתמשכים, הן בברזיל והן ברמה הבינלאומית על מערכת הכלא של ברזיל. בשנת 2017 פרסם הניו יורק טיימס מאמר שכותרתו "מערכת הכלא הקטלנית בברזיל". קבוצות לזכויות אדם כמו ארגון Human Rights Watch תיעדו גם נתונים סטטיסטיים של אלימות משטרתית בברזיל.
אולוס אטיליוס קלטינוס
אָוּלוּס אַטִילְיוּס קָלָטִינוּס (בלטינית: Aulus Atilius Calatinus) היה מצביא רומאי, שפיקד על כוחות צבא וצי במלחמה הפונית הראשונה (264-241 לפנה"ס). הוא נבחר פעמיים לקונסול ופעם אחת לדיקטטור ונתכבד בתהלוכת ניצחון.
חייו
קלטינוס נבחר בפעם הראשונה לקונסול שנת 258/7 לפנה"ס יחד עם גאיוס סולפיקיוס פטרקולוס. השניים קיבלו לידיהם את המשך ניהול המלחמה בסיקיליה (סיציליה), אך לדברי מקורות אחדים פיקד קלטינוס לבדו על כוחות הצבא שנלחמו בקרתגים. תחילה כבש את העיר היפאנה (Hippana) ואחר כך הכניע את מיטיסטראטון (Mytistraton) הבצורה והחריבה עד היסוד. זמן קצר לאחר מכן תקף את קמרינה (Kamarina), אך תוך כדי פעולות המצור נקלע עם חייליו למארב, ואלמלא מאמציו העילאיים של טריבון בשם מרקוס קלפורניוס פלאמה (Marcus Calpurnius Flamma), אפשר שהוא וצבאו היו נשמדים. לאחר שנחלץ מן המארב, כבש את הערים קמרינה, אנה (Enna), דרפאנה (Drepana) ומקומות נוספים, שהיו עד אז בידי הקרתגים. לקראת סוף כהונתו פתח בהתקפה על ליפארה (Lipara), אותה המשיך מחליפו. בשובו לרומא נתכבד בתהלוכת ניצחון.
ב-249 לפנה"ס מונה אטיליוס קלטינוס במקום מרקוס קלאודיוס גליקיה (M. Claudius Glycia) לדיקטטור לצורך בחירת קונסולים חדשים, שכן הקונסולים המכהנים נמצאו אותה שעה עם הצבא בסיקיליה. שנים אחדות לאחר מכן, ב-241 לפנה"ס, נבחר כבורר במחלוקת בין הפרוקונסול גאיוס לוטאטיוס קאטולוס והפראיטור קווינטוס ואלריוס, למי משניהם הזכות לקבל תהלוכת ניצחון והוא הכריע לטובת הפרוקונסול. הדבר האחרון הידוע אודותיו הוא כי בנה מקדש לאלת התקווה סְפֶּס (Spes). אולוס אטיליוס קלטינוס זכה להערכה רבה הן בימיו הן לאחר מותו, ועל קברו נחקקה הכתובת: 'עמים רבים תמימי-דעים – איש זה היה מראשוני העם'.
דיינוכירוסיים
דיינוכירוסיים (שם מדעי: Deinocheiridae; מיוונית עתיקה: "ידיים נוראיות") היא משפחה של דינוזאורים תרופודים מהקבוצה דמויי-אורניתומימיים, שחיו במהלך הקרטיקון לפני 115 עד 69 מיליון שנה לפני זמננו. המאובנים שלהם התגלו במזרח אסיה ובאמריקה הצפונית.
מאפיינים
הדיינוכירוסיים ידועים במבנה הזרועות הארוכות, בעלות 3 האצבעות המכוסות בטפרים מאיימים, מהם קיבלו את שמם ב-1970. במקור סברו שהם מחוברות לגוף של טורפי ענק דומים לקרנוזאורים. בהמשך לעומת זאת התברר שמבנה הגוף לא דומה לזה של טורפי הענק ונראה שמינים אלה היו צמחוניים או לפחות אוכלי כל. הזרועות הענקיות כנראה נועדו להגן על בעליהם בדומה לזורעות התריזינוזאוריים. בעבר סברו ששתי המשפחות קרובות מאוד, אך בהמשך חקרו את מבנה הגולגולת והסיקו שהדיינוכירוסיים שייכים לקבוצה קדומה יותר, בעלות פחות זיקה לדרומאוזאוריים ולעופות (קבוצת המנירפטורים), והם התפתחו בנפרד ברחבי אסיה, בעיקר במדבר גובי. השימוש בזרועות הענק נועד להגנה, כאשר האזור בו חיו היה מלא בטורפים מאיימים כמו הטרבוזאורוס. המשפחה הקרובה אליהם ביותר היא משפחת האורניתומימיים דמויי היענים.
פרשנות התלמוד הבבלי
פרשנות התלמוד הבבלי מתקיימת החל מתקופת התלמוד עצמו, וחיבורים של פרשנות הולכים ונכתבים גם בימינו. החיבורים החשובים נכתבו בעיקר בתקופת הראשונים. החיבורים המפורסמים והנלמדים ביותר הם פירושו של רש"י, שנכתב במאה ה-11, והתוספות, שנכתבו בין המאה ה-12 למאה ה-14. עיון בפירושים אלה, שנדפסו כמעט בכל מהדורות הש"ס, מהווה חלק אינטגרלי מלימוד התלמוד בישיבות גם היום.
פרשנות בתקופת התלמוד
למעשה התלמוד בעצמו מכיל פרשנות התלמוד, משום שהוא מורכב רבדים של דברי אמוראים המפרשים את דברי קודמיהם. בין השאר עסקו האמוראים ביישוב מקורות סותרים, בקושיות על מהלכים למדניים בדורות שקדמו להם ובתירוצים לקושיות, ובעיון בדרכי הלימוד וההיסק של הדורות הקודמים, כגון אופן השימוש במידות שהתורה נדרשת בהן. הסבוראים שבאו בדור שאחרי חתימת התלמוד לא כתבו חיבורי פרשנות נפרדים לתלמוד, אלא עסקו בעיקר בהטמעה והשלמה של התלמוד, בכינוסו ועריכתו.
הגאונים עסקו רבות בפירוש התלמוד אבל כמעט שלא השאירו חיבורים כתובים בתחום זה, מכמה סיבות: (א) מאחר שהידע היה מרוכז בישיבות הגדולות בסורא ובפומבדיתא, ולא היה צורך להפיץ את הידע ממקום למקום; (ב) משום שאופי הלימוד היה כזה שהעניק דומיננטיות רבה לרב המלמד, ולא עודד עצמאות לימודית מצד התלמידים, ולפיכך לא היה צורך בפירוש כתוב שיאפשר לתלמידים ללמוד בעצמם; (ג) משום שכל צורת הלימוד בתקופה ההיא הייתה צורה של לימוד בעל-פה, ולא היה מקובל להעלות טקסטים על הכתב (גם נוסח התלמוד עצמו נלמד כנראה בעל-פה ולא מן הכתב). עם זאת, קיימים כמה חיבורים פרשניים של הגאונים, שנתחברו לפי בקשתן של קהילות מספרד ומצפון-אפריקה ונשלחו אליהן.
ביאורים
בתקופת הראשונים, עם שקיעת קרנה של יהדות בבל והמעבר לספרד ולאשכנז (גרמניה וצרפת), החלה להיכתב ספרות ענפה של פרשנות לתלמוד הבבלי. במעבר מתקופת הגאונים לתקופת הראשונים נכתבו פירושיהם של רבנו נסים ורבנו חננאל, וכן פירושו של הרי"ף, שעיקרו ציטוט הטקסט התלמודי בהשמטת כל החומר הלא-הלכתי. במהרה קיבל ספר הרי"ף מעמד של בכורה, ובהרבה מקומות החליף את התלמוד כספר העיון העיקרי.
באשכנז נכתבו בראשית תקופת הראשונים אוסף של פירושים לתלמוד המתאפיינים בתמציתיות ובבהירות, שמטרתם לסייע ללומד בהבנת הסוגיה. פירושים אלו מכונים "פירושי מגנצא", ולהם משתייך למשל הפירוש מבית מדרשו של רבנו גרשום מאור הגולה. סוגת פירושים זו הגיעה לשיא בפירוש רש"י לתלמוד, שהפך עד מהרה לחלק בלתי נפרד של לימוד הגמרא.
תוספות
נכדיו של רש"י, רשב"ם ורבנו תם, יחד עם ר"י הזקן, ר"ש משאנץ והריצב"א כבר היו מראשי המדברים בסוגת הפרשנות החדשה שהתפתחה בצרפת: התוספות. בעלי התוספות כבר לא עסקו רק בפרשנות הטקסט אלא החלו להקשות מסוגיה אחת על חברתה. הם לא חששו לכלול בדיון אחד סוגיות ממסכתות שונות, לחפש בהן קוהרנטיות, ולתרץ את הסתירות ביניהן בדרכים שונות. חלק מבעלי התוספות, למשל הרא"ש, שילבו בחיבוריהם בין הפרשנות ופסיקת ההלכה. ספרות התוספות המשיכה להיכתב בצרפת עוד כמאתיים שנה (לערך מאמצע המאה ה-12 ועד המאה ה-14).
פרשנות ספרד
במקביל, נכתבה פרשנות עשירה גם בספרד. פרשני ספרד המוקדמים – בראשם הרי"ף, וכן ר"י מיגאש, רבי יצחק אבן גיאת ואחרים, פעלו כבר מתחילת תקופת הראשונים. במאה ה-13, כתב הרמב"ן את פירושו לתלמוד, ששילב את חריפותם של בעלי התוספות עם הפרשנות הספרדית. אחרי הרמב"ן נכתבו עוד פירושים וחידושים רבים בספרד, כשהחשובים שבהם הם פירושי הרא"ה והרשב"א תלמידי הרמב"ן, הריטב"א תלמידם והר"ן.