cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
המילטון (מחזמר)
קונספט
המחזמר מושר ברובו, עם מעט דיאלוג. התלבושות והתפאורה משקפים את התקופה בה העלילה מתרחשת, עם מעילי פראק מקטיפה ומכנסי רכיבה. התפאורה מורכבת מפיגומי עץ כנגד לבנים חשופות, והתאורה החמימה מזכירה אור נרות. אודות גילומם של המילטון, תומאס ג'פרסון, ג'ורג' וושינגטון ועוד דמויות היסטוריות לבנות על ידי שחקנים שחורים והיספנים, מירנדה אמר שלדעתו אין זה מצריך השעיית הספק משמעותית מצד הקהל: "הקאסט שלנו נראה כמו שאמריקה נראית היום, וזה ללא ספק בין-לאומי. זו דרך למשוך אותך לתוך הסיפור ולאפשר לך להשאיר בכניסה כל מטען תרבותי שהגעת איתו". הוא הוסיף: "אנחנו מספרים את סיפורם של גברים לבנים זקנים ומתים, אבל אנחנו משתמשים בשחקנים שאינם לבנים, וזה הופך את הסיפור ליותר נגיש לקהל עכשווי". "המילטון הוא סיפור על אמריקה, והדבר היפה ביותר בו הוא שהוא מסופר על ידי קאסט מגוון עם כאלה סגנונות מוזיקליים מגוונים", אמרה רניי אליס גולדסברי, שמגלמת את אנג'ליקה סקיילר. "יש לנו הזדמנות לקחת מחדש בעלות על היסטוריה שחלק מאיתנו לא בהכרח חושבים ששייכת לנו". מירנדה מתעקש שכל האבות המייסדים יגולמו על ידי שחקנים שאינם לבנים, והוא פתוח לאפשרות שנשים יגלמו את האבות המייסדים.
יחיאל מיכל טברסקי
לחניו
הרב טברסקי כמו סבו רבי בן ציון מבאבוב ואחיו הרב אברהם ידוע כמלחין ניגונים ושירים חסידיים שניים משיריו "רוממו" ו"תקע בשופר" התפרסמו מאוד. הרב טברסקי הוציא שני אלבומים של ניגוניו, בנוסף אליהם הוציא ישראל לאם אלבום מניגוניו של הרב טברסקי.
המילטון (מחזמר)
דיוק היסטורי
אף על פי שהמילטון מבוסס על אירועים אמיתיים, מירנדה לקח לעצמו קצת חירות אומנותית בסיפור האירועים הללו. לדוגמה, בשיר Farmer Refuted ההתכתבויות של סמואל סיבורי והמילטון קרו לפני מעשיות השיר Aaron Burr, Sir אך בהצגה Farmer Refuted מוצג ארבעה שירים אחריו. לאנג'ליקה באמת היה קשר חזק עם המילטון (לפי התכתבויות בין השניים היכולות להיחשב לעיתים כרומנטיות), אך הקשר הזה מנופח בהצגה. במהלך השיר Satisfied, אנג'ליקה מסבירה מדוע המילטון לא מתאים לה אף על פי שהיא מעוניינת בו. היא מציינת בפרט ש-"אני בחורה בעולם שבו תפקידי היחיד הוא להתחתן עם גבר עשיר. לאבי אין בנים ולכן אני זו שחייבת לטפס בסולם החברתי." במציאות, הלחץ על אנג'ליקה לעשות זאת היה קטן בהרבה. לפיליפ סקיילר היו חמישה עשר ילדים, מתוכם שני בנים ששרדו עד לבגרות, ואנג'ליקה בחרה להתחתן עם ג'ון בארקר צ'רץ' כמה שנים לפני שפגשה את המילטון. מירנדה ציין שהוא בחר לתאר זאת כך עקב האפקט הדרמטי שנוצר במידה שאנג'ליקה פנויה ובכל זאת לא יכולה להנשא לו. כמו כן, במערכה הראשונה, תפקידו של בר בחייו של המילטון גדול יותר מאשר במציאות, והרבה מהאינטראקציות המוקדמות בין השניים הן בדיוניות. לדוגמה, בעוד שבר היה נוכח בקרב על מונמות', הוא לא שימש כסגנו של צ'ארלס לי בדו-קרב שלו מול ג'ון לורנס, כפי שמופיע בשיר Ten Duel Commandments, אלא אוון אדוארדס. כבנוסף, המילטון מעולם לא פנה לבר בבקשה שיעזור בכתיבת כתבי הפדרליסט כפי שמופיע בשיר Non-Stop.
יחיאל מיכל טברסקי
לחניו
התזמורת הסימפונית מילווקי ערכה מחווה לכבוד תרומתו המוזיקלית של הרב טברסקי.
משפחתו
אחיו: הרב אברהם יהושע השל טברסקי אדמו"ר, מלחין ופסיכיאטר, פרופסור אהרן טברסקי דיקן בית הספר למשפטים באוניברסיטת ברוקלין
המילטון (מחזמר)
דיוק היסטורי
במערכה השנייה ישנם מספר אי דיוקים לגבי שקיעתו של המילטון, ככל הנראה עקב אילוצי זמן וסיפור. על אף שג'ון אדמס והמילטון באמת לא הסתדרו ביניהם, אדמס מעולם לא פיטר את המילטון כפי שמתואר בהצגה. המילטון התפטר מתפקידו כשר האוצר ב-1795, שנתיים לפני שאדמס נבחר לנשיא. בנוסף, ג'פרסון, מדיסון ובר לא פנו להמילטון לגבי הרומן שלו, אלא ג'יימס מונרו ופרדריק מולנברג ב-1792. מונרו היה חבר קרוב של ג'פרסון וחלק איתו את המידע על הרומן של המילטון. העיתונאי ג'יימס קלנדר פרסם את הסיפור על הבגידה ב-1796. המילטון האשים את מונרו, והסכסוך ביניהם כמעט הסתיים בדו-קרב. לבסוף, המילטון פרסם הודאה רשמית ברומן.
יחיאל מיכל טברסקי
משפחתו
נשוי לרבנית פייגה טברסקי בתו של רבי ישראל אברהם מפאלטישאן (ה'תרע"ו - ה'תש"ן), סופרת ומרצה ליהדות. אחיה הוא רבי מרדכי שטיין מפאלטישאן.
המילטון (מחזמר)
דיוק היסטורי
בשיר Blow Us All Away היו כמה וכמה אי דיוקים. לדוגמה, בשיר אפשר לשמוע שהם אומרים שהכל חוקי בניו ג׳רזי, אבל באותה תקופה חוקי ניו ג׳רזי וניו יורק היו שווים לגמרי ולכן, מה שהיה ניתן לעשות בניו ג׳רזי היה ניתן לעשות גם בניו יורק בלי שום שינוי. בנוסף, במחזמר, ג׳ורג׳ איקר ירה בפיליפ כאשר הגיעו לספרה שבע בספירה עד עשר, לעומת זאת, בדול האמיתי, הספירה הגיעה עד עשר ואפילו אחרי. פיליפ ואיקר לא עשו כלום, וכשאיקר הרים את אקדחו לשמיים לבסוף, הוא בטעות ירה בפיליפ.
יחיאל מיכל טברסקי
משפחתו
ילדיו:
המילטון (מחזמר)
דיוק היסטורי
כמו כן, לא היו אלה הבחירות של שנת 1800 שהובילו לדו-קרב בין בר להמילטון. באותן בחירות בר מונה לסגן הנשיא של ג'פרסון, אך כשג'פרסון החליט שלא לרוץ שוב עם בר לבחירות של 1804, בר החליט להתמודד על תפקיד מושל ניו יורק. הוא הפסיד ברוב קולות למורגן לואיס. לאחר מכן פורסם מכתב מאת צ'ארלס ד. קופר אל פיליפ סקיילר, ובו נטען שהמילטון קרא לבר "איש מסוכן שאין לבטוח בו עם מושכות הממשל". פרסום זה הוביל לאותה התכתבות בין בר להמילטון שמוצגת בשיר Your Obedient Servant.
ביקורות
בביקורת על ההפקה בברודוויי במגזין טיים-אאוט ניו יורק נכתב: "אני אוהב את המילטון. אני אוהב אותו כמו שאני אוהב את ניו יורק, או את ברודוויי כשהוא מצליח לעשות את זה נכון. וזה כל כך נכון... שילוב עילאי של היפ-הופ ברמה שמתאימה להשמעה ברדיו (כמו גם רית'ם אנד בלוז, בריטפופ ושירי מחזות זמר מסורתיים), היסטוריה אמריקאית שלא סופרה מספיק יחד עם נקודת המבט הייחודית והאישית של מירנדה בתור דור ראשון למהגרים פורטוריקנים וכישרונו הבלתי נדלה עם מילים. המילטון לוחץ חזק על כפתורים תרבותיים בכל כך הרבה רמות... הדרמה האנושית והעומק הסיפורי של היצירה פשוט מדהימים."
ביקורת במגזין האקונומיסט ציינה שההפקה נהנית מהצלחה ביקורתית אוניברסלית כמעט. ברק אובמה התלוצץ שההערצה למחזמר היא "הדבר היחידי שדיק צ'ייני ואני מסכימים עליו."
הצלחה קופתית
הכרטיסים לכל הצגות המחזמר בתיאטרון הציבורי באוף-ברודוויי נמכרו כולם. עוד לפני הצגת הבכורה של המחזמר בברודוויי, הוא הספיק לגרוף מיליוני דולרים במכירות כרטיסים מראש (כ-30 מיליון דולר על פי הדיווחים). בשבוע של יום העבודה שהסתיים ב-6 בספטמבר 2015, המילטון היה ההצגה השנייה הכי רווחית בברודוויי, שני רק למלך האריות. עד לאותו חודש נמכרו כמעט כל הכרטיסים עבור כל ההצגות המתוכננות של המחזמר בברודוויי.
כמו הצגות אחרות בברודוויי, המילטון מציע הגרלת כרטיסים מוזלים לפני כל הופעה. בהגרלה מוצעים עשרים ואחד מקומות בשורות הראשונות, ולעיתים גם כמה מקומות בעמידה. שלא כמו הצגות אחרות בברודוויי, ההגרלה של המילטון משכה קהל גדול במיוחד, ויצרה בעיה של דחק ברחוב של התיאטרון. היות שרק מעט אנשים יכולים לזכות בהגרלה, לין מנואל מירנדה העלה הופעות קטנות שהוצגו לפני ההגרלה עצמה, כך שגם אלה שלא זכו בכרטיסים יוכלו לחוות חלק קטן מההופעה. ההופעות הללו זכו לשם #Ham4Ham, כלומר המילטון עבור המילטון, היות שהזוכים בהגרלה נדרשים לשלם 10$, ערך השטר עליו מופיעה דמותו של אלכסנדר המילטון, בעבור הכרטיסים למחזה.
הקהל הגדול שהגיע להגרלות החל לגרום לבעיות בטיחות, והוחלט להעביר את ההגרלה לאינטרנט באופן זמני. ביום הראשון של ההגרלה הדיגיטלית, יותר מ-50,000 אנשים נרשמו וגרמו לאתר לקרוס.
מורשת והשפעה
ב-2015, משרד האוצר של ארצות הברית הודיע על עיצוב מחודש של שטר ה-10$, שבו תוחלף דמותו של המילטון בדמות נשית כלשהי מההיסטוריה האמריקאית. בעקבות העלייה בפופולריות של המילטון שיצר המחזמר, החליט שר האוצר האמריקאי ג'ק ליו לבטל את התוכניות להחלפת דיוקנו של המילטון. במקום זאת, הוחלט להחליף את דיוקנו של אנדרו ג'קסון שעל שטר ה-20$ בדיוקנה של הארייט טאבמן.
ב-18 בנובמבר 2016, הגיע מייק פנס, סגנו של הנשיא הנבחר של ארצות הברית דונלד טראמפ (חודשיים לפני כניסתו לבית הלבן), לצפות במחזמר המילטון, בסך הכל 11 ימים לאחר בחירת דונלד טראמפ כנשיא ארצות הברית, במהלך הקמפיין דונלד טראמפ דיבר כנגד הגירה וכנגד אוכלוסיות רבות ביניהם היספנים (שמשמשים חלק מרכזי בשחקנים בהצגה). בסוף ההצגה לאחר ההשתחוויה, החליטו שחקני ההצגה לפני הירידה מהבמה, להקריא מספר דברים לסגן הנשיא החדש, בדבריהם הביעה ההפקה חשש מפני חוסר שמירה על זכויותיהם והפיכתם על ידי הממשל החדש לאזרחים סוג ב', וביקשו שהממשל החדש יעבוד בשביל כולם ודאגו להזכיר את היות השחקנים מכלל העדות, הדתות, הגזעים והמינים שחיים בארצות הברית. תוך כדי הקראת הדברים יצא פנס מהאולם כשהקהל צועק לו קריאות בוז. דונלד טראמפ הנשיא הנבחר הגיב בפייסבוק על דבריהם בהתייחסו לאיכות ההצגה.
המיקסטייפ של המילטון
המיקסטייפ של המילטון (באנגלית: The Hamilton Mixtape) הוא דיסק שיצא ב-2016 שבו זמרים מפורסמים שרים את שירי המחזמר בביצועים שלהם ומספר שירים נוספים המבוצעים על ידי השחקנים עצמם. בין המשתתפים היו יוצר המחזמר לין מנואל מירנדה, הזמרת סיה, הזמר אשר ועוד.
פרנץ גיולאי
הרוזן פרנץ יוזף גיולאי (בהונגרית: Ferencz József Gyulay; 1 בספטמבר 1799 – 1 בספטמבר 1868) היה מפקד בכיר בצבא האימפריה האוסטרית במהלך מלחמת אוסטריה-סרדיניה.
ביוגרפיה
גיולאי נולד ב-1 בספטמבר 1799 בעיר פשט, שהייתה אז בתחומי ממלכת הבסבורג העיר היא חלקה המזרחי של בודפשט. אביו היה איגנאץ גיולאי, אשר החזיק בדרגת לוטננט-פלדמרשל בצבא האוסטרי, ואמו הייתה מריה פון פרליין אידלשיים. בשנת 1816 התגייס לצבא האימפריה האוסטרית, והוצב כלוטננט בגדוד שנקרא על שם אביו. בשנת 1920 הועבר להוסרים, והועלה לדרגת אובר-לויטננט. שנה לאחר מכן הועבר לאולאנים וקיבל דרגת האופטמן. בשנת 1826 מונה לראש המטה של בריגדת ההוסרים "וירטמברג", ובשנת 1829 הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט. בשנת 1831 הועלה לדרגת אוברסט, ובשנת 1838 לדרגת גנרל-מיור. בשנת 1846 הועלה לדרגת גנרלוטננט ומונה למפקד גדוד. בשנת 1847 מונה למושל הצבאי של אזור טריאסטה שבאיטליה.
בשנת 1848, התפשט אביב העמים אל איטליה ופרצה מלחמת העצמאות האיטלקית הראשונה. בתפקידו של גיולאי כמושל טריאסטה, היה עליו לדאוג להגנת נמלי הצי האוסטרי מפני המדינות האיטלקיות המורדות באזור. הוא שחרר במהירות מלחים ממוצא איטלקי, והודיע גם לספינות שכבר הפליגו מהנמלים לעשות כן. הוא דאג לצייד את הספינות במלחים אמינים, ותגבר את חילו המצב בטריאסטה ופולה. גיולאי ארגן מחדש את הכוחות האוסטריים שנסוגו מוונציה (שבה הוכרזה "רפובליקת סן מרקו"). מאמצי הזהירות שלו הוכיחו את עצמם כמשתלמים, והאזור שתחת שליטתו היה מבודד מאזור הקרבות.
בשנת 1849 קודם לדרגת לוטננט-פלדמרשל, וביוני של אותה שנה פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה מינה אותו כשר המלחמה של הקיסרות. במסגרת תפקידו זה, הוא לקח חלק חשוב בדיכוי המרד ההונגרי של 1848, וניהל את המצור על העיר ראב. הוא הודח מתפקידו ביולי 1850 ונשלח לפקד על הקורפוס ה-5 באזור מילאנו. עוד באותה שנה הועלה לדרגת פלדצוגמייסטר ונשלח בשליחות דיפלומטית לסנקט פטרבורג. בשנת 1857 מונה למושל אזור לומברדיה. בשנת 1859 הכריזו ממלכת סרדיניה והקיסרות הצרפתית מלחמה על אוסטריה, פותחות בכך את מלחמת אוסטריה-סרדיניה. מתוקף תפקידו של גיולאי, היה עליו להכריע את סרדיניה בטרם יספיק הצבא הצרפתי להתערב בצורה משמעותית. הכוח שתחת פיקודו כלל כ-220,000 חיילים, 824 תותחים ו-22,000 פרשים.
בתחילת יוני הגיע גיולאי לתחנת הרכבת של מג'נטה, ונפוליאון בחר לתקוף אותו שם. חלק מהכוח הצרפתי בפיקודו של נפוליאון תקף חזיתית, בעוד שאר הכוח ביצע תנועת איגוף. חרף היתרון המספרי שלו, קרב מג'נטה הסתיים בתבוסה לגיולאי. ב-16 ביוני הוא הוחלף בידי היינריך פון הס. להגנתו הוא טען שחלק מהטעויות שעשה במהלך קרב מג'נטה נבעו מציות לפקודות שקיבל מווינה. הוא מת ערירי ב-1 בספטמבר 1868 בגיל 69, והוריש את רכושו ותוארו לדודנו מצד האם, גנרל חיל הפרשים לאופולד פון אידלשיים, אשר שינה את שמו בהתאם ללאופולד פון אידלשיים-גיולאי.
אריה בחורף (סרט, 2003)
אריה בחורף (באנגלית: The Lion in Winter) היא גרסה מחודשת לטלוויזיה משנת 2003 של המחזה הבימתי משנת 1966 באותו שם ושל גרסת המסך המקורית של המחזה משנת 1968 שהציגה את פיטר או'טול וקתרין הפבורן.
הגרסה המחודשת הוצגה לראשונה ב-26 בדצמבר 2003 בבריטניה והוקרנה בבכורה בטלוויזיה האמריקאית ב-26 במאי 2004. בסרט כיכבו פטריק סטיוארט וגלן קלוז, בבימויו של אנדריי קונצ'לובסקי. הסרט צולם במיקום טירת ספיש במזרח סלובקיה, פנים צולם בבודפשט, הונגריה.
אנדרו האוורד, ג'ון לייט ורייף ספול שיחקו את האחים הלוחמים. ג'ונתן ריס מאיירס גילם את מלך צרפת ואת ג'וליה וויסוטסקאיה, אחותו ופילגשו של הנרי, הנסיכה אלאיס.
קוואגוארש
קוואגוארש (בהונגרית: Kővágóörs) הוא כפר קטן במחוז וספרם שבמרכז הונגריה. כמו כפרים רבים באירופה גם בקוואגוארש מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 503 תושבים, ובשנת 2020 רק 488 תושבים.
יהודי קוואגוארש
בקוואגוארש חיו יהודים החל מסוף המאה ה-18, בשנת 1785 חיו בכפר 13 משפחות ובהן 52 יהודים. הקהילה היהודית הוקמה בשנת 1778 והקימה חברה קדישא, בנתה בית כנסת במקום ובתי ספר. במאי 1944 גורשו יהודי הקהילה לגטו בטפולצה את השואה שרדו רק 16 יהודים. בשנת 1946 חיו בכפר 6 יהודים.
השושלת היגלונית
השושלת היגלונית (בפולנית: Jagiellonowie; בליטאית: Jogailaičiai; בבלארוסית: Ягелоны; בהונגרית: Jagelló; בצ'כית: Jagellonci) הייתה שושלת מלוכה ממוצא ליטאי, ששלטה באיחוד הפולני-ליטאי בין השנים 1386 עד 1572, חבריה נשאו בתואר מלך פולין, הדוכס הגדול של ליטא (בשנים 1377–1392 ו-1440–1572), מלך הונגריה (1440–1444 ו-1490–1526) ומלך בוהמיה (1471–1526). השושלת הייתה שושלת המלכים העיקרית ששלטה בפולין-ליטא והביאה אותה לשיא התפשטותה הגאוגרפית.
ראשיתה של השושלת במלך ולדיסלב השני יגיילו, שכונה יוגליה. ב-1385, בעודו הדוכס הגדול של ליטא המיר את דתו מנצרות יוונית-אורתודוקסית לנצרות קתולית ונשא לאישה את ידוויגה, מלכת פולין והיה בכך למלך פולין הראשון מהשושלת. במסגרת זו כוננה בקרקוב אוניה פרסונלית בין פולין לליטא, בראשות מונרך מהשושלת היגלונית, השולט על שתי הישויות המדיניות.
סוף השושלת בא עם מותו של זיגמונט השני אוגוסט ללא יורשים ב-1572.
מלכי השושלת
בניו של יוגליה: בניו של קז'ימייז' הרביעי: הדור הרביעי:
יחסי דרום סודאן–ספרד
יחסים דיפלומטיים
ספרד הייתה אחת המדינות הראשונות שהכירו בעצמאות דרום סודאן. היא מיוצגת באמצעות שגרירותה בח'רטום, סודאן, ומחזיקה משרד דיפלומטי בג'ובה. מאז משבר יולי, המשרד בג'ובה נסגר באופן זמני.
שיתוף פעולה
התגובה ההומניטארית של משרד הפעולה ההומניטרית (OAH) למשבר בדרום סודאן מבוססת על קריטריונים הומניטריים בלבד ומתמקדת בכיסוי הצרכים הבסיסיים של האוכלוסייה, תוך התמקדות בתחום המזון וביטחון תזונתי, בריאות, כמו גם הגנה על עקורים, יחד עם שותפיו העיקריים WFP, ANUR, UNICEF, OCHA, ICRC, WHO, FAO.
מאז 2011, מימון ה-OAH לדרום סודאן מסתכם ב-11,345,500 אירו. אם נוסיף לכך את המימון של ה-CAP הישן והפעלת הסכמי חירום, סכום ה-AECID הכולל המיועד לפעולות הומניטריות מגיע ל-13,733,232 אירו.
צ'ישמי
צ'ישמי (בבשקירית Шишмә, בטטרית Чишмә, ברוסית Чишмы) – יישוב עירוני, מרכז נפת צ'ישמי של רפובליקת בשקורטוסטן ברוסיה.
גאוגרפיה
היישוב נמצא 37 ק"מ דרומית־מערבית מאופה. ליד צ'ישמי נמצאת תחנת רכבת.
היסטוריה
היישוב נוסד בשנת 1650. קיבל הגדרה של "יישוב עירוני" בשנת 1946.
ליד העיר נמצא אחד מאתרי העתיקות החשובים של בשקורטוסטן – המאוזולאום של חוסיין בק, מנהיג מהמאה ה-14 שהמיר את דתם של הבשקירים לאסלאם. המבנה נהרס במאה ה-18, אך שוחזר ב־1911.
דמוגרפיה
בעיר מתגוררים 21,994 בני אדם לפי מפקד האוכלוסין של בשקורטוסטן לשנת 2015.
לפי מפקד האוכלוסין של רוסיה משנת 2010 ביישוב גרו 56.5% טטרים, 21.8% רוסים, 15.9 בשקירים, 2.7% אוקראינים, וכן בני לאומים אחרים.
כלכלה
כלכלת היישוב והאזור סביבו מתבססת על מספר מפעלי תעשייה גדולים, בהם מפעלים לייצור סוכר, שמן חמניות, רעפים, וכן חוות חקלאיות.
תחבורה
ליד העיר נמצאת תחנת רכבת במסילת הברזל על־שם קויבישב, עם חיבור לאופה, סמרה, ואוליאנובסק.
אפקט מורינג
אפקט מורינג מתייחס לתופעה בתחבורה ציבורית המתרחשת במצב בו התדירות (לדוגמה, מספר אוטובוסים המגיעים בשעה) עולה כתגובה לביקוש ועקב כך למעשה, הביקוש הגובר מקצר את זמן ההמתנה בתחנות. מכיוון שזמן ההמתנה מהווה חלק מעלות הנסיעה, אפקט מורינג רומז על כך שיש תשואה עולה לגודל לתחבורה הציבורית.
האפקט נקרא על שמו של הכלכלן פרופסור הרברט מורינג מאוניברסיטת מינסוטה שתיאר את התכונה הזו במאמרו משנת 1972.
דוגמה
נניח שישנו קו אוטובוס שעובר בתחנה מסוימת פעם בשעה. אם נוסעים מגיעים לתחנת האוטובוס בזמנים אקראיים, ממוצע זמן ההמתנה יהיה 30 דקות. אם מספר הנוסעים לשעה יגדל עד לרמה המצדיקה הגדלה של התדירות לשני אוטובוסים בשעה, זמן ההמתנה הממוצע ירד ל-15 דקות. נוכחותם של הנוסעים הנוספים הפחיתה את העלויות של הנוסעים הקיימים. עומס משתמשים זה יוצר אפקט הפוך לעומס בכבישים הנוצר לרוב מתחבורה פרטית, שם גידול של מספר המשתמשים מפחית את המהירות ומגדיל את זמן הנסיעה ואת והעלויות לשאר המשתמשים.
השפעות
אפקט מורינג משמש לעיתים כטיעון לתמיכה בסבסוד תחבורה ציבורית על בסיס כך שבמקרים שהאפקט מתקיים, העלות השולית מנסיעה קטנה מהעלות הממוצעת וסבסוד בגובה העלות השולית משפר את הרווחה. האפקט גם מדגיש את חשיבותם של נתיבי תחבורה ציבורית. בנתיבים אלו ישנם פחות עיכובים הנגרמים לרוב מתנועת תחבורה פרטית, כתוצאה מכך זמן הנסיעה מתקצר, מה שמושך יותר משתמשים. כאמור עם יותר משתמשים, בשלב מסוים התדירות עולה, דבר שמקצר את הזמן עוד יותר ומושך משתמשים נוספים וחוזר חלילה. האפקט גם פועל בכיוון ההפוך כאשר ירידה בכמות הנוסעים יכולה להוביל לירידה בתדירות. מעגל זה יימשך עד אשר רק הנוסעים השבויים, אלו ללא אלטרנטיבה, יהיו המשתמשים היחידים בשירות. כיוון האפקט מושפע פעמים רבות מהמבנה העירוני וצפיפות האוכלוסייה.
מסגד ח'מיס
מסגד ח'מיס (בערבית: مسجد الخميس, "מסג'ד אלח'מיס") הוא המסגד הראשון בבחריין שנבנה בתקופת בית אומיה על ידי עומר השני. על פי העיתון אל-ואסט ומקורות אחרים, מינרט אחד נבנה בתקופת השושלת העויונית, והמינרט השני נבנה בתקופת השושלת העוספורית. המינרטים התאומים הזהים של מסגד ח'מיס מורגשים בקלות כשנוסעים לאורך דרך שייח' סלמן בח'מיס.
מסגד זה נחשב לאחר מהמסגדים העתיקים ביותר באזור, שכן על פי ההערכה, אבן היסוד של המסגר הונח כבר ב-692. עם זאת, כתובת שנמצאה במסגד מרמזת על תאריך ייסוד של המאה ה-11. מאז, המסגד נבנה מחדש פעמיים ב וה-15, ואז נבנו המינרטים. מסגד ח'מיס שוחזר בחלקו לאחרונה.
מבנה
במסגד אולם תפילה עם גג שטוח שנתמך בעמודי עץ וקשתות שנחות שנבנה על מזחי בנייה עבים ב.
האסלאם הופץ בבחריין ב כאשר מוחמד שלח את שליחו אל-עלאא אל-חדרמי לנזוף במושל קטר ובחריין של אותה תקופה, מונזיר בן סאווא א-תמימי.
לוח המחראב
לוח המחראב היה לוח מאבן גיר, בצורת מחראב. הלוח התגלה במהלך עבודות שיקום במסגד ועל פי ההערכות מקורו ב. כתובות של שני פסוקים מהקוראן קיימים על הלוח, סורת אל-אנביאא', פסוקים 34–35, המשמשים בדרך כלל על מצבות קבורה.
הוגו סוטיל
הוגו אלחנדרו סוטיל ירן (בספרדית: Hugo Alejandro Sotil Yerén, נולד ב-18 במאי 1946 באיקה שבפרו) הוא כדורגלן עבר פרואני ששיחק בעיקר כחלוץ אך גם כקשר. סוטיל, שהקריירה שלו התחילה בסוף שנות ה-60 של המאה ה-20 והסתיימה באמצע שנות ה-80, הוא אחד מהשחקנים הבולטים בפרו בתקופתו והוא עזר לנבחרתו לזכות בקופה אמריקה 1975, ובנוסף, ייצג את מדינתו במונדיאל 1970 ו-1978. במקביל לקריירת הנבחרות עם פרו, ייצג מספר מועדונים בפרו, בראשם דפורטיבו מוניסיפל, וכמו כן שיחק מספר שנים במדי ברצלונה הספרדית, שם, לצדו של יוהאן קרויף, זכה באליפות בעונת 1973/1974.
קריירת מועדונים
סוטיל עשה את צעדיו המקצועיים הראשונים ב-1968 במדי דפורטיבו מוניסיפל, ששיחקה אז בליגה השנייה בפרו. באותה שנה עזר לקבוצתו להעפיל לליגה הראשונה. סוטיל הוביל את התקפת הקבוצה ובזכות יכולתו נחשב לאחד מהשחקנים הטובים בדרום אמריקה. במשחק שנערך ב-1973 בין קבוצת הכוכבים של דרום אמריקה לזו של אירופה פתח סוטיל בהרכב ואף הבקיע את השער הראשון במשחק. במשחק השתתפו שחקנים נוספים כגון יוהאן קרויף, פרנץ בקנבאואר, רוברטו ריבלינו וטאופיליו קוביאס. המשחק הסתיים בניצחון הקבוצה הדרום אמריקאית בדו-קרב בעיטות עונשין.
באותה שנה, לאחר שיכולתו נחשפה לעיני הכדורגל האירופי, עבר לברצלונה הספרדית, שם חבר לשחקנים כגון קרויף, חואן מנואל אסנסי וקרלס רשאק. סוטיל שיחק בחוד ההתקפה ולבש את החולצה מספר 10. ב-22 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה בקבוצה בגביע גאמפר, בו ניצחה ברצלונה את בורוסיה מנשנגלדבך בדו-קרב בעיטות עונשין, אחרי ש-90 הדקות הראשונות הסתיימו בתיקו 2-2 וסוטיל הבקיע את אחד מהשערים. בעונת 1973/1974 זכתה ברצלונה באליפות ספרד, אליפות ראשונה מזה 14 שנים עבור הקבוצה. סוטיל הבקיע 11 שערי ליגה באותה עונה, כולל השער החמישי במשחק בו הביסה ברצלונה בקלאסיקו את ריאל מדריד 5-0 ב-17 בפברואר 1974 וכן שלושער בניצחון 6-2 על ריאל אוביידו ב-21 באפריל. בגביע אופ"א הודחה ברצלונה כבר בסיבוב הראשון נגד ניס. סוטיל הבקיע בגומלין, אך לא הצליח לעזור לקבוצתו להפוך הפסד 3-0 מהמשחק הראשון.
בקיץ 1974 הובא לברצלונה יוהאן ניסקנס ההולנדי, שמילא את מכסת השחקנים הזרים המותרים בקבוצה. בשל כך, הוצא סוטיל מסגל הקבוצה למשך כל עונת 1974/1975 והוא לא לקח חלק באף משחק. ברצלונה הגיעה בעונה זו למקום השלישי, ולאחר לא מעט תמיכה מקהל אוהדי הקבוצה, הוחזר סוטיל להרכב בעונה שלאחר מכן. חזרתו הייתה מוצלחת, כשכבר במשחק הליגה הראשונה לעונת 1975/1976 הבקיע צמד בניצחון 3-2 על אלצ'ה, ושבוע לאחר מכן כבש שער נוסף בניצחון על סלמנקה. אולם, עד סוף העונה לא הצליח לכבוש אף שער בליגה. ברצלונה סיימה כסגנית האלופה ובגביע אופ"א הודחה בחצי הגמר על ידי ליברפול. העונה הבאה הייתה אף פחות טובה מקודמתה. סוטיל כבש שער בודד ב-8 הופעות בליגה ובגביע אופ"א, והוא עזב את ברצלונה בקיץ 1977.
קריירת נבחרות
ב-4 בפברואר 1970 ערך סוטיל את הופעת הבכורה במדי נבחרת פרו, במשחק ידידות נגד שנערך בלימה. סוטיל הבקיע שלושער ונבחרתו ניצחה 5-3. בהמשך השנה השתתף עם הנבחרת במונדיאל 1970 שהתקיים במקסיקו. במהלך הטורניר בישל מספר שערים, בעיקר לטאופיליו קוביאס. במשחק הפותח נגד בולגריה נכנס כמחליף בדקה ה-51, כשקבוצתו בפיגור 2-1, ועזר לנבחרתו לנצח 3-2. בשני המשחקים הבאים, בניצחון על ובהפסד ל, פתח בהרכב. ברבע הגמר נגד נכנס כמחליף במחצית השנייה, אך נבחרתו הפסידה 4-2 והודחה מהטורניר.
סוטיל היה חלק מהנבחרת הפרואנית שזכתה בקופה אמריקה 1975, אף על פי שהוא השתתף רק במשחק הגמר מכיוון שקבוצתו, ברצלונה, לא אפשרה לו לנסוע במהלך עונת המשחקים שלה. הוא הגיע לקראקס, שם התקיים משחק הגמר, וניגש מיד משדה התעופה לאצטדיון האולימפי. במשחק, נגד, הבקיע סוטיל את השער היחיד במשחק, וכך זכתה נבחרתו באליפות אמריקה הדרומית השנייה בתולדותיה. במוקדמות מונדיאל 1978 סיימה פרו במקום הראשון בביתה, אחרי שתי תוצאות תיקו ושני ניצחונות על ו. בניצחון על צ'ילה כבש סוטיל שער ובישל אחד נוסף לחואן קרלוס אובליטס. במונדיאל עצמו, שנערך בארגנטינה, לקח סוטיל חלק בשניים משלושת משחקי שלב הבתים הראשון, בו סיימה פרו במקום הראשון, מעל. אף על פי כן, בשלב הבתים השני הפסידה פרו את כל משחקיה והיא הודחה מהטורניר. סוטיל לא הצליח לכבוש שער אחד במהלך הטורניר.
בסך הכול הופיע סוטיל 62 פעמים במדי נבחרת פרו והוא הבקיע 18 שערים.
בישופ'ס מאיטר
בישופ'ס מאיטרה או בישופ'ס מייטר (באנגלית: Bishop's Mitre; מילולית: מצנפת הבישוף או כתר הבישוף) הוא הר בהרי קאומאג'ט שבקורדילרה הארקטית, באי גרימינטון צפון חצי האי לברדור, בפרובינציית ניופאונדלנד ולברדור שבקנדה.
ההר הוא אחד ההרים הגבוהים ביותר בהרי קאומאג'ט. גובהו של ההר 1,087 מטרים מעל פני הים.
ההר ממוקם 3 קילומטרים ממזרח להר ברייב.
מקור השם
ההר ידוע בצורתו דמוית המצנפת של הבישוף. במרכז ההר התלול זורם נהר, המפריד בין שני חלקי ההר (ראו בתמונה).
הר גרינל (מונטנה)
הר גרינל (באנגלית: Mount Grinnell) הוא הר הממוקם במרכזו של הפארק הלאומי גליישר במדינת מונטנה שבארצות הברית.
הר גרינל הוא חלק מרכס לואיס.
גובהו של הר גרינל 2,698 מטרים מעל פני הים.
הר גרינל מתנשא לגובה של 406 מטרים מעל סביבתו.
צסק"א מוסקבה (כדוריד נשים)
צסק"א (ברוסית: Женский Гандбольный клуб ЦСКА) הוא מועדון כדוריד נשים רוסי מהעיר מוסקבה, שנוסד על ידי אגודת צסק"א מוסקבה בשנת 2019 וכבר בעונת הבכורה הגיע למקום השלישי באליפות רוסיה ובעונת 2020/2021 זכתה לראשונה באליפות הליגה הרוסית בכדוריד נשים והעפילה לחצי גמר ליגת האלופות בכדוריד נשים.
הר גרינל (מונטנה)
ההר ממוקם בסמוך ממזרח לקו פרשת המים של אמריקה, באזור מני גליישר שבפארק.
מצפון-מערב להר, ממוקם קרחון סוויפטקרנט, ומדרום להר מצוי קרחון גרינל.
השלוחה המזרחית של הר גרינל, המתנשאת מעל אגם סוויפטקרנט, אותה ניתן לראות ממלון מני גליישר, והיא מסתירה את פסגת הר גרינל מהמלון - נקראת נקודת גרינל.
מקור השם
הר גרינל נקרא על שמו של ההיסטוריון, האנתרופולוג וחוקר הטבע, ג'ורג' בירד גרינל (George Bird Grinnell), אשר יזם את הקמת הפארק הלאומי גליישר.
רודי אוגרטן
רודולף "רודי" אוגרטן (באנגלית: Rudolph "Rudy" Augarten, ידוע גם בשם זאב כרמי; 16 ביוני 1922 - 11 בספטמבר 2000) היה טייס קרב יהודי אמריקאי, ששירת בחילות האוויר של צבא ארצות הברית ועוטר בצלב התעופה המצוינת על פועלו במלחמת העולם השנייה. היה ממתנדבי חוץ לארץ ומראשוני חיל האוויר הישראלי. הפיל במלחמת העצמאות שלושה וחצי מטוסים מצריים (הפלה אחת בשיתוף עם בוריס סניור), הדריך את קורסי הטיס הראשונים בחיל האוויר ופיקד על בסיס רמת דוד.
ביוגרפיה
אוגרטן נולד בפילדלפיה בן להורים יהודים שהיגרו מפולין.
במלחמת העולם השנייה שירת בחילות האוויר של צבא ארצות הברית. הוא הוכשר כטייס P-47 ת'נדרבולט, שירת בזירה האירופית ונטל חלק בכ-100 גיחות מבצעיות. במהלך הפלישה לנורמנדי נפגע מטוסו מאש נ"מ והוא נאלץ לנוטשו בסמוך לעיר קן שבצרפת. לאחר מספר ימים נפל בשבי הגרמנים, מהם הצליח להימלט ולחבור לכוחות הפלישה האמריקאית. הוא המשיך לשרת כטייס קרב והפיל שלושה מטוסי אויב. באחת מגיחותיו רשם הפלה של שני מטוסי מסרשמיט Bf 109 גרמנים, גיחה שזיכתה אותו בצלב השירות המצוין.
לאחר המלחמה חזר לארצות הברית, למד יחסים בינלאומיים באוניברסיטת הרווארד. במהלך לימודיו שמע הרצאה של אבא אבן והחליט להתנדב לצה"ל. הוא עבר הכשרה בצ'כוסלובקיה על מטוסי מסרשמיט Bf 109 שהיו בשימוש שירות האוויר והגיע לישראל בתום ההפוגה הראשונה במלחמת העצמאות. שירת בטייסת 101 כמפקד גף א' והטיס מטוסי אוויה S-199, ספיטפייר וP-51 מוסטנג. הוא היה שיאן ההפלות של חיל האוויר (יחד עם ג'ק דויל) לאחר שיירט ארבעה מטוסים מצריים. את ההפלה הראשונה השיג ב-16 באוקטובר 1948 במהלך מבצע יואב, כשטס במטוס אוויה S-199 והפיל ספיטפייר מצרי. ב-21 באוקטובר 1948 היה בגיחת סיור בספיטפייר והפיל מטוס ספיטפייר מצרי נוסף. במבצע משה רשם את הפלתו השלישית. ב-22 בדצמבר 1948 הפיל מטוס מאקי MC205V ובמהלך מבצע חורב השתתף בהפצצת אל עריש.
הוא שימש מפקד גף מתקדם בבית הספר לטיסה והדריך את חניכי קורס הטיס הראשון והשני של חיל האוויר על מטוסי הרווארד וספיטפייר. ולאחר מכן חזר לארצות הברית. ביוני 1950 חזר לישראל ומונה למפקד בסיס רמת דוד תפקיד בו שירת עד ספטמבר 1951. בתקופה זו שינה את שמו לזאב כרמי. הוא השתתף בתקיפת חיל האוויר בסוריה בתגובה לתקרית אל-חמה. לאחר מכן שב לארצות הברית, סיים את לימודיו בהרווארד ועבד כמהנדס ואיש נדל"ן.
אוגרטן נישא פעמיים והותיר שני בנים ובת.
Cadw
Cadw (קאדו, מוולשית: 'משמרים') היא סוכנות ממשלתית, המשתייכת לממשלת ויילס תחת משרד התרבות הוולשי, והיא אחראית על שימור וניהול מספר מבנים ואתרים בעלי חשיבות למורשת ולהיסטוריה הוולשית.
הסוכנות מקבילה לארגון "המורשת האנגלית" (באנגליה), "שירות הסביבה והמורשת" (בצפון אירלנד) וארגון "סביבה היסטורית סקוטלנד" (בסקוטלנד). סוכנות Cadw הוקמה בשנת 1984 מתוך אגף "האתרים העתיקים" במשרד היצירות של הממלכה המאוחדת. הארגון מנהל ומתחזק את כל האתרים ההיסטוריים הנמצאים בבעלות הממשלה המקומית, ואחראי על רישום המבנים בויילס וקביעת דרגת שימורם (II ,I או II*). כיום נמצאים בבעלות הסוכנות 127 אתרים ומבנים.
ברתולומאוס אנגליקוס
ברתולומאוס אנגליקוס (לפני 1203–1272), הידוע גם כברתולומאו האנגלי או ברתלט, היה מלומד סכולסטיקן בן המאה ה-13, שהתגורר בפריז, והיה חבר המסדר הפרנציסקני. הוא המחבר של האנציקלופדיה המוקדמת De proprietatibus rerum ("על תכונותיהם של דברים"), שההשערה היא כי פורסמה לראשונה ב-1240, ושהייתה ספר מצוטט מאוד בימי הביניים. ברתולומאו החזיק גם בתפקידים בכירים בכנסייה ומונה לבישוף של לוקוב בפולין.
ראשית חייו
מעט ידוע על ראשית חייו של ברתולומאו. משערים כי נולד בשנים הראשונות של המאה ה-13, ואין פרטים על הוריו. התיעוד הראשון לגביו הוא משנת 1224 מפריז על עבודתו כמורה. פרט נוסף שמקובל לשער לגבי ראשית חייו הוא שלמד באוניברסיטת אוקספורד.
האנציקלופדיה בחיבורו
אוסף הספרים "על תכונותיהם של דברים" נכתב בעת שהורה בבית ספר במגדבורג בסקסוניה ויועד לשימוש התלמידים והציבור הכללי. ברתולומאו הקפיד לציין את המקורות למידע המצוין בספר, אם כי כיום בלתי אפשרי לזהות או לאתר חלק מהמקורות. הערות השוליים שכלל בספר מאפשרות לחוקרים של ימינו לקבל מושג טוב לגבי מגוון המקורות שהיו זמינים למלומדים של ימי הביניים.
הגרסה המקורית בלטינית תורגם לצרפתית ב-1372, וקיימים כיום מספר מאמרים בלטינית ובצרפתית מהאנצקילופדיה. העבודה נדפסה במספר מהדורות. ג'ון טרוויסה הפיק מהדורה באנגלית ב-1397. חוקר ימי הביניים רוברט סטיל קיבץ חלקים מתוך אוסף החיבורים והוציאם ב-1893 תחת הכותרת Medieval Lore: an Epitome ("מחקרי ימי הביניים: תמצית"). בשנת 1988 יצאה מהדורה מוערת לתרגומו של טרוויסה.
תפקידים בכנסייה
ברתולומאו מונה לתפקיד כוהן הדת של אוסטריה ב-1247, וב-1255 מונה לכוהן של בוהמיה. במסגרת מינוי זה היה גם אחראי על אזור פולין, ובשל כך הכריע במחלוקת בין הדוכס בולסלאב החמישי לבין הקתדרלה של קרקוב. האפיפיור אלכסנדר הרביעי מינה אותו ב-1256 לנציג האפיפיור מצפון לקרפטים ולבישוף של לוקוב. אם כי, הוא כנראה לא קודש לתפקיד זה בשל הפלישה המונגולית השנייה לפולין ב-1259. ברתולומאו מונה לכוהן של סקסוניה ב-1262 והחזיק בתפקיד עד מותו ב-1272.
במחקר ימי הביניים היה בשלב מסוים בלבול בינו לבין ברתולומאוס דה גרנווילה, נזיר פרנציסקי אחר שחי כמאה שנים אחריו.
רפי כהן (תאורן)
רפי כהן (נולד ב-1931) הוא מעצב תאורה, שחקן, עוזר במאי מנהל הצגה ורקדן ישראלי. כהן עבד במשך כ-50 שנה כמעצב תאורה, מנהל הצגה, מנהל במה, איש טכני ומנהל מחסן בלהקת ענבל, וכן מנהל ההפקות בסיורי הלהקה מחוץ לישראל. במשך השנים עבד כהן גם עבור הקאמרי, תיאטרון אהל, תיאטרון זירה, ועוד מוסדות ואירועים שונים.
קורות חיים
לפי כהן, באותן שנים הוא הגיע למסקנה כי אין לו את "הנתונים הנדרשים על מנת להיות שחקן בעל שיעור קומה" ואין לו עניין בלשחק תפקידי משנה. על כן החליט כהן לעבור מתפקידי משחק לתפקידי תאורה וניהול הבמה. את יסודות המקצוע הוא רכש מארנון אדר, ובשנות השישים השתלם אצל התאורנים מיכאל ליברמן מתיאטרון הבימה, וחיים תכלת מלהקת בת שבע והטלוויזיה הישראלית. החל משנות השישים ועד לשנות האלפיים שימש רפי כהן כמנהל ההפקות בסיורי להקת ענבל לחו"ל. ב-1960 שימש כהן כעוזר במאי בהצגה 'שנת הבגרות' בתיאטרון אהל. בשנת 1963 נכח יחד עם רקדני ענבל בביקורו של מקס פון סידוב בישראל. בשנת 1969 עיצב כהן את התאורה עבור המחזה 'אחותי כלה' בביצוע להקת ענבל וכן עבור מופע לציון 20 שנה להקמת הנח"ל. באותה תקופה שימש כהן גם כרקדן מחליף בתיאטרון ענבל, בעת הצורך.
לקראת שנות השבעים עיצב כהן את תאורת המופעים 'מגילת רות' ו-'הבא לי גורלי', שהוצגו בשנות השבעים והשמונים. בשנת 1970 היה כהן אחראי על התאורה ב-'פסטיקל הקיבוצים' בגן השלושה. ב-1971 עיצב כהן את תאורת הצגת הבכורה של להקת שומבצל בצוותא. בשנת 1972 עיצב כהן את התאורה בעצרת שנערכה באנדרטת האריה השואג ואת תאורת המחול 'הפנינה והאלמוג'. בשלהי שנות השבעים עיצב את התאורה עבור מחולות רבים, ביניהם 'סתפתח', 'שדעבה וריחן', 'מכתשים', 'חתונה בתימן' ועוד. באותה תקופה שיתף כהן פעולה עם מעצב התאורה בן ציון מוניץ בהכנת התאורה להצגות 'אלגיה לכרם' ו-'ורד בר'.
בשנות השמונים עיצב כהן את התאורה עבור המחולות 'שיר השירים', 'שבת שלום', ו-'חפלה' והיה מהאחראים על הפקת אירוע של להקת ענבל לכבוד 100 שנה לתחילת העלייה מתימן. בשנת 1986 עיצב את תאורת הצגת היחיד 'פוזה' של רמי ברוך שהוצגה בתיאטרון בית ציוני אמריקה. בשנת 1987 ביים כהן את תאורת פסטיבל גוונים במחול. בסיום שנות השמונים ותחילת התשעים יצאה להקת ענבל לסיורים בארצות הברית, אסיה ואירופה, אשר את הפקתם ניהל כהן. כמו כן עיצב כהן את תאורת ההצגה "הפלך". בשנת 1997 הוצגו בהצגת בכורה המחולות "סג'רה", "מחול למים" "הבכור", אותיות פורחות" ו-"הצורף", כאשר את תאורת כולם עיצב כהן. בשנות האלפיים המוקדמות השתתף כהן בעיצוב תאורת היצירות "יעקב ועשיו", "שלמה המלך ומלכת שבא", וכן "שערי רצון", "משא ומתן" ו-"מארבע כנפות".
ברבור הטונדרה
ברבור הטונדרה (שם מדעי: Cygnus columbianus) הוא מין של ברבור ממשפחת הברווזיים החי באזורי הטונדרה הארקטית ובאגמים והנהרות סביבה, כשבחורף הוא נודד לאזורים ממוזגים יותר.
לברבור זה שני תת-מינים החיים בשתי אזורי מחיה:
הברבור הוא עוף צמחוני שניזון בעיקר מזרעי דגנים, צמחי מים ועשבים שונים וכן מחרקים ורכיכות קטנות. הוא מצוי בחבורות הנודדות בחורף לאזורים חמים יותר. בעונת הרבייה הזכרים מתחרים ביניהם ויוצרים רעש גדול.
ארהרד שמידט (מתמטיקאי)
ארהרד שמידט (בגרמנית: Erhard Schmidt; 13 בינואר 1876 – 6 בדצמבר 1959) היה מתמטיקאי גרמני בלטי שעבודתו השפיעה באופן משמעותי על כיוון המתמטיקה במאה העשרים. שמידט נולד בטרטו במחוז ליבוניה (כיום אסטוניה).
מתמטיקה
המנחה שלו היה דויד הילברט והוא זכה לתואר דוקטור מאוניברסיטת גטינגן ב-1905. עבודת הדוקטורט שלו הייתה בשם "Entwickelung willkürlicher Funktionen nach Systemen vorgeschriebener" והיא הייתה עבודה על משוואות אינטגרליות. יחד עם דויד הילברט הוא תרם תרומות חשובות לאנליזה פונקציונלית. ארנסט צרמלו העניק קרדיט לשיחות עם שמידט על הרעיון והשיטה להוכחה הקלאסית שלו משנת 1904 למשפט הסדר הטוב מ"אקסיומת הבחירה", שהפכה לחלק בלתי נפרד מתורת הקבוצות המודרנית.
לאחר המלחמה, ב-1948, ייסד שמידט והיה לעורך הראשי הראשון של כתב העת "Mathematische Nachrichten".
התקופה הנאצית
במהלך מלחמת העולם השנייה שמידט כיהן בתפקידי סמכות באוניברסיטת ברלין ונאלץ לבצע החלטות נאציות שונות נגד היהודים - עבודה שהוא כנראה לא עשה טוב, שכן הוא ספג ביקורת בשלב מסוים על כך שלא הבין את "שאלת היהודים". בחגיגת יום הולדתו ה-75 של שמידט בשנת 1951, דיבר מתמטיקאי יהודי בולט, הנס פרוידנטל, ששרד את שנות הנאצים, על הקשיים שעמם התמודד שמידט באותה תקופה ללא ביקורת. עם זאת, הוא היה שמרן ולאומן, והגן על היטלר לאחר ליל הבדולח, ואמר לישי שור כי "נניח שעלינו להילחם במלחמה כדי לחמש את גרמניה מחדש, להתאחד עם אוסטריה, לשחרר את חבל הסאר ואת החלק הגרמני של צ'כוסלובקיה. מלחמה כזו הייתה עולה לנו חצי מיליון צעירים. אבל כולם היו מעריצים את המנהיג המנצח שלנו. כעת, היטלר הקריב חצי מיליון יהודים והשיג דברים גדולים עבור גרמניה. אני מקווה שיום אחד תקבל פיצוי אבל אני עדיין אסיר תודה להיטלר".
טויוטה יאריס
טויוטה יאריס (Toyota Yaris) היא סדרה של מכוניות סופרמיני האצ'בק מתוצרת חברת טויוטה היפנית, המיוצרות משנת 1998. ביפן שמו של הרכב טויוטה ויטז (Toyota Vitz), בעולם הרכב מוכר בשם טויוטה יאריס, כאשר בחלק מהשווקים הדור הראשון של הרכב נקרא טויוטה אקו (Toyota Echo).
טויוטה יאריס קרוס
בנוסף נמכרת גרסת קרוסאובר המבוססת על היאריס, טויוטה יאריס קרוס. הושק ב-2021.
ננוטכנולוגיה ירוקה
רעיונות ויישומים
דוגמאות לשימוש בננוטכנולוגיה ירוקה כפתרון לאתגרים סביבתיים:
השגות על ננוטכנולוגיה ירוקה
יחד עם ההשלכות החיוביות של ננו חלקיקים בכל הנוגע לסילוק מזהמים ישנה ביקורת רבה בקרב אנשי התחום לגבי ההשלכות של החלקיקים האלו עצמם על איכות הסביבה ובריאות האדם. בגלל גודלם הקטן של ננו חלקיקים לא ידוע עדיין מה תהיה ההשלכה הסביבתית של מוצרים אלו. למשל, טרם ברורה התוצאה של הגעת ננו חלקיקי זהב וכסף למי התהום. אחת מהמטרות של הננוטכנולוגיה הירוקה היא הקטנת הסיכון לבריאות האדם. מנגד, יש המכנים את הננו-חלקיקים כ"האזבסט של המאה ה-21". בעקבות כל זאת נעשה ניסיון של חוקרים להבין את ההשלכות של ננו-חלקיקים על גוף האדם:
אברהם בן יצחק הלוי תמך
רבי אברהם בן יצחק הלוי תמך (לעיתים: תמ"ך; נפטר ב-1393) היה רב, פרשן התנ"ך, הוגה דעות ומשורר בן יהדות ספרד, תושב גירונה ותלמיד חבר של רבינו נסים בן ראובן (הר"ן). נודע בפירושו לשיר השירים.
פירושיו לקטעים שונים במקרא נשתמרו בכתבי-יד, בגניזת קהיר, ואחדים מהם הוהדרו והודפסו ברבות הימים.
מוכת ירח
מוכת ירח (באנגלית: Moonstruck) הוא סרט קולנוע מסוגת קומדיה רומנטית בבימויו של נורמן ג'ואיסון משנת 1987. בסרט שיחקו שר, ניקולס קייג', אולימפיה דוקאקיס, וינסנט גרדניה ודני איילו.
הסרט יצא לאקרנים ב-16 בדצמבר 1987 בניו יורק בלבד, וב-18 בדצמבר באותה שנה ברחבי העולם. הסרט זכה לביקורות מהללות והכנסות של כ-91,640,528 דולר בצפון אמריקה מה שהפך אותו לסרט החמישי הרווחי ביותר לאותה שנה.
הסרט היה מועמד לשישה פרסי אוסקר, והוא זכה בשלוש קטגוריות: השחקנית הטובה ביותר, שחקנית המשנה הטובה ביותר והתסריט המקורי הטוב ביותר.
עלילה
הסרט מגולל את סיפורה של לורטה קאסטוריני הגרה עם הוריה, קוזמו ורוז. לורטה התאלמנה מבעלה, אך היא יוצאת עם ג'וני קאמררי המציע לה נישואים לפני שהוא נוסע לבקר את אימו הגוססת בסיציליה. ג'וני מבקש מלורטה להזמין לחתונה את אחיו, רוני, על אף שישנו סכסוך ביניהם.
ביקורות
הסרט זכה להצלחה כלכלית וביקורות אוהדות עם הסכמה גורפת לגבי הופעתם של השחקנים הראשיים. הסרט זכה לציון 93% על פי האתר "Rotten Tomatoes". המגזין "טיים" הילל את תסריטו של ג'ון פטריק שאנלי ואת הופעתה של שר. מבקר הקולנוע רוג'ר איברט החשיב את הסרט לאחד הטובים ביותר בכל הזמנים.
בשבוע הראשון לצאת הסרט הוא נכנס למקום השלישי ברשימת שוברי הקופות. הסרט שהה במשך 20 שבועות לא רצופים בעשרת הראשונים עם הכנסה כוללת של 80,640,528 דולר לעומת תקציב של 15 מיליון דולר.
מכון הסרטים האמריקאי
מכון הסרטים האמריקאי דירג את הסרט ברשימותיו: מקום 41 ברשימת "מאה סרטים... מאה קומדיות", מקום 17 ברשימת "מאה שנים... מאה תשוקות", מקום 96 עם הציטוט "Snap out of it!" ברשימת "מאה שנים... מאה ציטוטים" ומקום שמיני ברשימת "מאה שנים... עשרת הגדולים" בקטגוריית הקומדיות הרומנטיות. בנוסף, ערוץ הטלוויזיה "Bravo" דירג את הסרט במקום ה-72 ברשימת הסרטים המצחיקים ביותר בכל הזמנים.
קישורים חיצוניים
- ביקורת על הסרט שפורסמה בעיתון מעריב, 18.3.1988
- ביקורת על הסרט שפורסמה בעיתון חדשות, 17.3.1988
- ריאיון עם במאי הסרט שפורסם בעיתון חדשות, 17.3.1988
לנדולט
מכונית לנדולט (באנגלית: Landaulet) הוא סוג של מכונית בעלת גג רכב אשר נפתח בחלקו (הקדמי או האחורי).
היסטוריה
רוב דגמי הלנדולט יוצרו באירופה, החל מ-1910 עד שנות ה-30 של המאה ה-20.
משנות ה-60 של המאה ה-20 יוצרו מכוניות בתצורת לנדולט בכמות מזערית, באירופה, בעיקר דגמי לימוזינה אשר היו מיועדים לראשי מדינות.
מאפייני ייצור דגמי הלנדולט השתנו מאוד במהלך השנים. בראשית המאה העשרים, בדרך כלל החלק הקדמי של גג הדגם היה פתוח, ואילו משנות ה-60 של המאה ה-20 החלק האחורי של הגג היה נפתח, והחלק הקדמי היה נשאר סגור.
משנות ה-60 של המאה ה-20, גג הרכב מעל המושבים הקדמיים נשאר סגור, והחלק האחורי של תא הנוסעים אשר היה מכוסה בדרך כלל בברזנט אשר היה מתקפל, ומשאיר את חלקו האחורי של תא הנוסעים פתוח.
דגמי הלנדולט אופיינו בבסיס גלגלים ארוך, וכללו מכוניות פאר מסוג לימוזינות.
לואי רנו עיצב בשנת 1908 את דגם הלנדולט רנו Type AX, בנוסף לתצורות הקופה והקבריולה של הדגם.
בשנת 1965 ייצרה חברת מרצדס את דגם "מרצדס בנץ 600 לנדולט" אשר היה מיועד לאפיפיור פאולוס השישי.
חברת מייבאך ייצרה את דגם "מייבאך 62 S לנדולט" בשנת 2011.
בשנת 1961 ייצרה חברת לנצ'יה את דגם לנצ'יה פלמיניה 335 אשר שימשה את נשיאי הרפובליקה האיטלקית.
נצים
נצים (שם מדעי: Accipitrinae) היא תת-משפחה של דורסי יום בינוניים ממשפחת הנציים. בקבוצה זו מצויים המינים הקטנים ביותר במשפחת הנציים, אך ישנם גם מינים גדולים כמו נץ גדול, שיכול להביס ארנבת.
כמו מרבית הדורסים, גם נקבות הנצים גדולות מהזכרים.
מיון
בעבר צורפו לקבוצה זו מיני הסוג נץ אפור וכן נץ גבאר אך הם עברו לתת-משפחה נצים אפורים (Melieraxinae).
הר ברייב
הר ברייב (באנגלית: Brave Mountain) הוא הר תלול בהרי קאומאג'ט שבקורדילרה הארקטית, באי גרימינגטון, בצפון חצי האי לברדור, בפרובינציית ניופאונדלנד ולברדור שבקנדה.
ההר הוא אחד ההרים הגבוהים ביותר בהרי קאומאג'ט.
גובהו של ההר 1,300 מטרים מעל פני הים, והוא ההר ה-34 בגובהו בניופאונלד ולברדור.
ההר מתנשא לגובה של 1,270 מטרים מעל סביבתו, הוא ההר ה-4 בהתנשאותו בניופאונלנד ולברדור.
ההר ממוקם 3 קילומטרים מדרום מערב להר בישופ'ס מאיטר.
נצים אפורים
נצים אפורים (שם מדעי: Melieraxinae) היא תת-משפחה של דורסי יום בינוניים ממשפחת הנציים. בעבר הם שויכו לתת-משפחת הנצים. הם כוללים כיום שני סוגים, לאחר שהמין נץ גבאר עבר לסוג ומין יחיד. סה"כ ישנם ארבעה מינים בקבוצה.
מאפיינים
לעופות דורסים אלה נוצות אפורות, פנים חסרי נוצות, מקור צהוב או אדום ורגליים מעט ארוכות המותאמות להליכה. הם חיים במישורים פתוחים וניזונים מיצורים קטנים החיים על האדמה. תפוצתם העיקרית היא באפריקה אך חלקם הגיעו גם לתימן ולערב הסעודית.
אלו דורסים קטנים דמויי-נץ שאורכם הממוצע 30–50 ס"מ ומשקלם עד 850 גרם. כמו אצל רוב הדורסים, הנקבות גדולות מהזכרים.
אוקבנגו
נהר האוקבנגו או הריו קובנגו (באנגלית: Okavango River; בפורטוגזית: Rio Cubango) הוא נהר בדרום מערב אפריקה. הנהר יוצר את מערכת הנהרות הרביעית באורכה באפריקה הדרומית, הזורמת בכיוון דרום מזרח לאורך 1,600 קילומטר. מקורות הנהר מתחילים ברום של 1,300 מטר מעל פני הים ברמות החוליות של אנגולה, שם הוא ידוע יותר בשמו הפורטוגזי. דרומה יותר, הוא מהווה חלק מהגבול בין אנגולה לנמיביה, וממשיך לאחר מכן לזרום לשטחי בוטסואנה. לאוקבנגו אין מוצא לים. במקום זאת, הוא נשפך לדלתת האוקבנגו, בשטח אגן אנדורהאי שבמדבר הקלהארי.
זרימה
באנגולה, הקצוות הגבוהים של הקואיטו (יובל של האוקבנגו) סובלים מסתימה עקב שריפות מבוקרות של הצמחייה, מה שמפחית את זרימת המים במורד הזרם, כאשר המים המצטברים במקום מחלחלים לתוך החול.
לפני שהוא זורם לתוך שטח בוטסוואנה, הנהר צונח ב-4 מטרים בסדרה של מפלים הידועים בשם מפלי פופה, הנראים כשהנהר בשפל, כמו בעונה היבשה.
בעונת הגשמים, הזרימה בנהר הבוטטי חזקה וגורמת להצפות, שיוצרות באופן עונתי אזור רחב ידיים של ביצות שבו מתקבצות עשרות אלפי פלמינגואים מדי קיץ. חלק מזרימת הנהר ממלאת את אגם נגאמי. אזור אוקבנגו, הידוע בחיות הבר שלו, מכיל את שמורת מורמי של בוטסואנה.
שיטפון
בכל עונה רטובה, אנגולה זוכה לכמות גשמים גדולה פי שלושה מבוטסואנה, ומזרימה זרימה גבוהה מהרגיל לאוקבנגו, והופכת חלקי מדבר בחוץ לאזור ביצה ענק.
אף על פי שגשמי הקיץ יורדים באנגולה בינואר, לוקח להם חודש שלם לעבור את 1,000 הקילומטרים הראשונים של נהר אוקבנגו, ואז לוקח להם עוד ארבעה חודשים לזרום באיטיות דרך הצמחים הצפופים הצומחים מתוך הנהר והערוצים הרבים הנמצאים ב-250 הקילומטרים האחרונים של הדלתא. כתוצאה מכך, השיטפון הוא הגדול ביותר מתישהו בין יוני לאוגוסט, במהלך חודשי החורף היבשים של בוטסוואנה. לאחר מכן הדלתא מתנפחת פי שלושה מגודלה הקבוע, מושכת בעלי חיים מקילומטרים מסביב ויוצרת את אחד מריכוזי חיות הבר הגדולים ביותר באפריקה.
בנקודה הרחבה ביותר שלה בשנת שיטפונות גדולה, הביצה העונתית משתרעת על פני 150 קילומטר ממזרח למערב; אחד הגורמים שמובילים לאופי המשתנה של הדלתא הוא השטיחות של האזור. אם היו לוקחים חתך רוחב של הדלתא בנקודה הרחבה ביותר שלה, היו מגלים ששונות הגובה מהממוצע על פני 150 קילומטר האלה היא פחות מ-2 מ', מה שאומר שמשקע חול קטן יכול לגרום לשינויים גדולים.
בשנים רטובות מאוד, חלק מהזרימה של הנהר עשוי להשתרע לאורך נהר מגווגנה (למעשה תפוצה צפון-מזרחית של דלתא אוקבנגו) ולהיכנס לנהר הזמבזי, תוך עקיפת קלהארי.
הובלת משקעים
בנהר זורמים מדי שנה כ-28,000 טונות של סחף. רוב המשקעים הנישאים על ידי הנהר הם חול דק, ומעט בוץ, וזאת הודות להרכב הגאולוגי של האוקבנגו - קרקעית הנהר עשויה ברובה מחול המגיע ממדבר הקלהרי. במי הנהר יש ריכוז נמוך יחסית של מוצקים מומסים – כ-40 מיליגרם לליטר, המורכבים בעיקר מסיליקה, סידן ומגנזיום ביקרבונט, אך למרות ריכוזם הנמוך יחסית במי הנהר, המוצקים המומסים הללו מהווים את הרכיב הגדול ביותר של משקעים הנישאים לדלתת האוקבנגו מכיוון שנפח המים השנתי הוא גדול כל כך.
היסטוריה
בתקופות קרות יותר בהיסטוריה של כדור הארץ, חלק מהקלהארי היה אגם עצום, המכונה אגם מקגאדיקגאדי. בתקופה זו, האוקבנגו היה אחד מיובליו הגדולים ביותר.
סכסוך על מים
גם נמיביה וגם בוטסואנה חוות בצורת, וכתוצאה מכך הובעו חששות לגבי עימות אפשרי בנוגע לשימוש במי הנהר. נמיביה בנתה תעלת הזרמת מים, באורך של כ-300 קילומטר, ותכננה פרויקט לבניית צינור באורך 250 קילומטר להסטת מים מהנהר לשטחה על מנת לסייע בהקלה על הבצורת.
בוטסואנה, לעומת זאת, משתמשת בדלתת האוקבנגו הן לתיירות והן כמקור מים. המשרד לענייני מים של בוטסואנה דיווח כי 97% ממי הנהר אובדים בשל התאיידות, כך שהמדינה לא יכולה להרשות לעצמה לאבד מים נוספים.
נמיביה, בתורה, טענה שהיא תסיט רק חצי אחוז מזרימת הנהר, וכי היא זכאית לכל מים שזורמים בשטחה. כדי להתמודד עם נושאים כאלה, אנגולה, בוטסואנה ונמיביה חתמו בספטמבר 1994 על הסכם להקמת ועדת מים של אגן נהר אוקבנגו, שתפקידה יהיה לספק עצות לשלוש המדינות לגבי הדרכים הטובות ביותר לחלוק את המשאבים של הנהר.
כוח אנטרופי
בפיזיקה, כוח אנטרופי הפועל במערכת הוא תופעה מתהווה (emergent phenomenon) הנוצרת כתוצאה מנטייתה הסטטיסטית של המערכת כולה להגדיל את האנטרופיה שלה, במקום כתוצאה מכוח ספציפי הפועל בסקלה האטומית.
ניסוח מתמטי
בצבר הקנוני, הכוח האנטרופי \mathbf F המקושר למצב מקרוסקופי מסוים הוא:
כאשר T היא הטמפרטורה, היא האנטרופיה המקושרת למצב המקרוסקופי \mathbf{X}, ו- הוא המצב המקרוסקופי הנוכחי.
לחץ של גז אידיאלי
מהו מקורו של כוח אנטרופי כזה? התשובה הכללית ביותר היא שההשפעה של הפלקטואציות התרמיות נוטה להביא מערכת תרמודינמית למצב מקרוסקופי התואם למספר מקסימלי של מצבים מיקרוסקופיים הנותנים אותו מצב מקרוסקופי. במילים אחרות, הפלקטואציות התרמיות נוטות להביא מערכת למצב המקרוסקופי בעל האנטרופיה המירבית בו היא יכולה להימצא. במקרה של גז אידיאלי, ככל שהגז מגדיל את נפחו מספר המצבים הזמינים לאטומי הגז במרחב הפאזה גדל, כך שהאנטרופיה גדלה.
תנועה בראונית
הגישה האנטרופית לתנועה בראונית הוצעה לראשונה על ידי R. M. Neumann. ניומן גזר את הכוח האנטרופי הפועל על חלקיק המבצע תנועה בראונית תלת-ממדית בעזרת משוואת בולצמן, ותיאר את הכוח הזה ככוח מניע דיפוזי או כוח רדיאלי. במאמרו, שלוש מערכות מובאות כדוגמה למערכות בהן מופיע כוח כזה:
פולימרים
דוגמה סטנדרטית לכוח אנטרופי היא האלסטיות של מולקולת פולימר בעלת אופן קיפול חופשי. בעבור שרשרת אידיאלית, מקסום האנטרופיה שלו פירושה הקטנת המרחק בין שני הקצוות החופשיים שלה. זה נובע מכך שלכל אחד מהמונומרים המרכיבים את הפולימר כיוון אקראי ובלתי תלוי במצב המונומרים האחרים, כך שבגבול של מולקולות ארוכות עולה שלפי משפט הגבול המרכזי המרחק בין הקצוות החופשיים מתפלג נורמלית עם שכיח אפס; בדומה, ככל שהמרחק בין הקצוות גדל כך המולקולה בעצם "מיושרת" יותר (כיווני המונומרים "מתואמים" יותר אחד ביחס לשני), מספר המצבים המיקרוסקופיים הזמינים קטן, והמצב המקרוסקופי כולו הוא בעל הסתברות קטנה יותר. כתוצאה מכך, כוח שנוטה להקריס את השרשרת פועל דרך השרשרת בין שני קצוותיה החופשיים. כוח אנטרופי זה פרופורציונלי למרחק בין הקצוות. לכוח האנטרופי של שרשרת פולימר יש מקור מכני ברור והוא ניתן לחישוב באמצעות דינמיקה לגראנז'ית מאולצת.
בפולימרים ביולוגיים, נדמה שקיימת זיקה טבעית בין כוח אנטרופי לתפקיד. לדוגמה, מקטעים פוליפפטידים לא מסודרים - בהקשר של אזורים מקופלים של אותה שרשרת פוליפפטידית - הודגמו במחקרים כמייצרים כוח אנטרופי שלו חשיבות תפקודית.
האפקט ההידרופובי
דוגמה אחרת לכוח אנטרופי עולה במסגרת האפקט ההידרופובי. בטמפרטורת החדר, הוא נובע בחלקו מאובדן האנטרופיה של הרשת התלת-ממדית של מולקולות מים כאשר הן באות במגע עם חומרים מומסים.
הערות שוליים
Entropic force
זיכרון וטראומה
זיכרון וטראומה הם ההשפעות המזיקות שיש לטראומה פיזית או טראומה פסיכולוגית על הזיכרון.
זרונים
זרונים (שם מדעי: Circinae) היא תת-משפחה של עופות דורסים בינוניים ממשפחת הנציים. הם ידועים בעיקר בגלל ה"זר" שסביב צווארם מהם קיבלו את השם.
זיכרון וטראומה
זיכרון מוגדר בפסיכולוגיה כיכולתו של אורגניזם לאחסן, לשמור, ולאחר מכן לאחזר מידע. כאשר אדם חווה אירוע טראומטי, בין אם טראומה פיזית או פסיכולוגית, הזיכרון שלו עלול להיות מושפע בדרכים רבות. לדוגמה, טראומה עלולה להשפיע על הזיכרון מאותו אירוע, היזכרות באירועים קודמים או מחשבות אחרות. בנוסף, נצפה שזיכרונות מאירועים טראומטיים מקוטעים וחסרי ארגון יותר מזיכרונות של אירועים לא טראומטיים. השוואה בין נרטיב של אירועים ישר אחרי אירוע טראומטי לעומת לאחר טיפול מצביעה על כך שניתן לעבד ולארגן זיכרונות, וכי שינוי זה קשור לירידה בתסמינים הקשורים לחרדה.
זרונים
הזרונים הם עופות בעלי גוף בינוני, כנפיים חדות וזנב ארוך החיים בעיקר באזורים הקרובים לגופי מים שונים או ביערות לחים ומחפשים טרף בגובה נמוך. תזונתם העיקרית היא מיונקים קטנים, עופות וזוחלים שונים.
זיכרון וטראומה
טראומה פיזית
כשאנשים חווים טראומה פיזית, כגון פגיעת ראש בתאונת דרכים, הדבר עלול להשפיע על הזיכרון שלהם. הצורה הנפוצה ביותר של הפרעת זיכרון במקרים של פציעות קשות או מצוקה פיזית ניכרת עקב אירוע טראומטי היא הפרעת דחק פוסט-טראומטית.
זרונים
חלק ממינים אלו חיים בעיקר על הקרקע ויש להם רגליים ארוכות העוזרות להם לנוע מהר וכן לחפש טרף בחורים קטנים. כך עושה האיה הזרונית האפריקנית שמחפשת אפרוחי ציפורים קטנות בתוך קינם, בעזרת רגליה הגדולות והארוכות.
זיכרון וטראומה
פגיעה מוחית טראומטית
נזק באזורים שונים במוח עלול להשפיע על הזיכרון באופנים שונים. האונות הטמפורליות, בצדי המוח, כוללות את ההיפוקמפוס והאמיגדלה, ולכן הן קשורות קשר הדוק להעברה ולהיווצרות של זיכרון. מטופלים שסבלו מפגיעה באזור זה חוו בעיות ביצירת זיכרונות חדשים לטווח ארוך. לדוגמה, האדם שחקרו אותו יותר מכול בהיסטוריה, HM, שמר על זיכרון לטווח ארוך שהיה מאוחסן במוחו בעבר, וכן על זיכרון תפקודי לטווח קצר, אך לא היה מסוגל לזכור דבר לאחר שהזיכרון יצא מהזיכרון לטווח קצר. מטופל שהפורניקס שלו נפגע באופן דו-צדדי פיתח שכחון למאוחר חמור, ללא השפעה על כל שאר הצורות של זיכרון או קוגניציה.
טראומה מוחית
בנוסף לנזק פיזי במוח כתוצאה מפגיעה מכנית, קיימים שינויים נוספים במוח שניתן להבחין בהם. מחקרי הדמיית עצבים על PTSD מזהים שוב ושוב מבנים מרכזיים הקשורים להתפתחות פתולוגית. המבנים שנצפה בהם שינוי הם האמיגדלה, פיתול החגורה הקדמי (ACC), קליפת המוח הקדם-מצחית (PFC), האינסולה וההיפוקמפוס. חלקים אלה במוח מושפעים מכיוון שהם תורמים לתחושה ולפעולות הקשורות לפחד, לחשיבה צלולה, לקבלת החלטות ולזיכרון. שינויים אינדיבידואליים במבני מוח שונים משפיעים גם על התקשורת ועל הוויסות בתוך מבנים.
אמיגדלה
האמיגדלה ידועה כ"מרכז הפחד של המוח", ומשערים שהיא מופעלת ומְווּסתת בתגובה למצבי לחץ שמעוררת תפיסה של גירוי מוגבר. באופן ספציפי, האמיגדלה אחראית לזיהוי של איומי סכנה לעצמך ולביטחונך. חשיפה עקבית לטראומה ו/או מתח עלולה להוביל לרגישות יתר וחשש מאיום. הפעלה מוגברת במרכז הפחד יכולה להשפיע על התקשורת עם מעגלים אחרים במבנה המוח, כולל קשרים בין קליפת המוח הקדם-מצחית, האמיגדלה וההיפוקמפוס, אשר בתורם יכולים להשפיע על האופן שבו הזיכרון מאוחסן בהיפוקמפוס. חשוב לציין שהאמיגדלה אינה מתפתחת במלואה עד סוף שנות ה-20, וללחץ שנחווה לפני גיל זה עלולה להיות השפעה גדולה יותר בהשוואה למתח שחווים לאחר ההתפתחות המלאה של האמיגדלה.
קליפת המוח הקדם-מצחית
קליפת המוח הקדם-מצחית היא מבנה מוחי שאחראי על כישורי תפקוד ביצועיים, כולל ויסות רגשי, שליטה בדחפים, קוגניציה נפשית וזיכרון עבודה, בין היתר. קליפת המוח הקדם-מצחית אחראית גם על מיתון התגובה של האמיגדלה. עם זאת, במצבי מתח גבוה, האמיגדלה יכולה לדכא פונקציות חשיבה גבוהות יותר של קליפת המוח הקדם-מצחית. חלק מתפקודי קליפת המוח הקדם-מצחית שעלולים להיות מושפעים כתוצאה ממתח טראומטי כוללים: כישלון של הערכה מחדש של רגשות, רושם מוגבר של גירויים רגשיים, כישלון בעיכוב תגובה נוירו-אנדוקרינית לגירויים של איום ועוד. נראה שאנשים שחוו טראומה, במיוחד טראומה כרונית ומתמשכת, סובלים מתת-הפעלה של חלקים מרובים בקליפת המוח הקדם-מצחית. תת-הפעלה של קליפת המוח הקדם-מצחית עלול להוביל לירידה בתפקוד של האמיגדלה במהלך תגובת לחץ. קליפת המוח הקדם-מצחית פגיעה להשפעות של מתח במהלך גיל ההתבגרות ואירוע טראומטי במהלך תקופה זו יותר מאשר לתחושות מתח כשהיא מגיעה למלוא התפתחותה בסביבות אמצע שנות ה-20.
היפוקמפוס
ההיפוקמפוס נחשב למרכז הזיכרון של המוח והוא אחראי על אחסון, קידוד, שליפה וגיבוש מחדש של זיכרונות. מחקרים מצביעים על כך שאצל אנשים הסובלים מהפרעת דחק פוסט טראומתית (PTSD) ההיפוקמפוס "מתכווץ", עד לרמה של 5-26% מגודלו המקורי. עם זאת, יש הסברים חלופיים כדי להסביר את הירידה בנפח ההיפוקמפוס. מחקר של גילברטסון ועמיתים מעלה את ההשערה, שייתכן כי נפח ההיפוקמפוס המוקטן עלול להיות גורם קיים שהוא הגורם לאנשים לפתח הפרעת דחק פוסט-טראומתית. קיימים חילוקי דעות לגבי השערה זו, ואכן לא ברור אם הירידה בנפח ההיפוקמפוס היא תוצאה של אירוע טראומתי או קודמת לו. יש מחקרים רבים המצביעים על חוסר פעילות של ההיפוקמפוס במהלך אירועים טראומטיים, תופעה העלולה לגרום לו לתת-פעילות גם לאחר האירוע. לתת-פעילות או חוסר ויסות של ההיפוקמפוס יש השלכות קליניות רבות, כולל באזורים של נוירוגנזה, הפרעות בארגון הזיכרון ויכולת להשפיע על תפקודים אנדוקריניים אחרים, כגון תגובה למתח.