cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
תורגן אזאר
קריירה מקצוענית
ב-21 במאי 2019 נרכש על ידי בורוסיה דורטמונד תמורת 25 מיליון אירו, וחתם בקבוצה על חוזה לחמש שנים.
ב-31 בינואר 2023 הושאל לפ.ס.וו. איינדהובן עד לסוף העונה.
קריירה בינלאומית
אזאר שיחק בכל הנבחרות הצעירות של בלגיה מאז גיל 15, וכשהגיע לגיל 21 וסיים את דרכו בנבחרות הצעירות נסכמו הופעותיו ושעריו במדים הלאומיים ב-66 ו-24 בהתאמה. אזאר ערך את הופעתו הרשמית הראשונה במדי הנבחרת הבוגרת ב-29 במאי 2013 במשחק ידידות נגד נבחרת ארצות הברית. הוא זומן לסגל הסופי של בלגיה למונדיאל 2018.
נכלל בסגל נבחרת בלגיה לטורניר מונדיאל 2022.
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לטלוויזיה 2003
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לטלוויזיה 2003 נערך ב-13 באפריל במלון דורצ'סטר שבלונדון. את הטקס הנחתה אן רובינסון.
הפרדוקס האבוד (ספר)
הפרדוקס האבוד (שם במקור: Paradox lost) הוא קובץ של שלושה עשר סיפורי מדע בדיוני שכתב פרדריק בראון בשנות ה-40 וה-50 של המאה ה-20. הקובץ תורגם לעברית בידי אלי טנא ויצא לאור בהוצאת זמורה ביתן מודן ב-1981.
חג הרפובליקה
חג הרפובליקה (באיטלקית: Festa della Repubblica), הנקרא גם "השני ביוני", הוא חג לאומי ויום רפובליקה איטלקי, שנחגג בתאריך ה-2 ביוני בכל שנה ומציין את הולדת האומה המודרנית. החגיגה המרכזית נערכת ברומא.
חג הרפובליקה הוא אחד מהסמלים הלאומיים של איטליה.
החג מציין את משאל העם החוקתי שהתקיים בזכות בחירה אוניברסלית בשנת 1946, בו העם האיטלקי נקרא לקלפי כדי להחליט על צורת הממשל בעקבות מלחמת העולם השנייה ונפילת הפשיזם.
טקס האירוע המאורגן ברומא כולל הנחת זר דפנה כמחווה לחייל האלמוני באנדרטת ויטוריו אמנואלה השני על ידי נשיא נשיא ומצעד צבאי לאורך ויה דיי פורי אימפריאלי ברומא.
היסטוריה
ב-2 וב-3 ביוני 1946 נערך משאל העם חוקתי בו נקראו האיטלקים לקלפיות כדי להחליט איזו צורת ממשל - מונרכיה או רפובליקה - לתת למדינה. משאל העם הוכרז בתום מלחמת העולם השנייה, שנים ספורות לאחר נפילת המשטר הפשיסטי באיטליה, המשטר הדיקטטורי שנתמך על ידי בית המלוכה האיטלקי, בית סבויה, במשך למעלה מעשרים שנה.
תומכי הרפובליקה בחרו בסמל האיטליה טוריטה, ההאנשה הלאומית של איטליה, ששימש במערכת הבחירות והוטבע על כרטיס משאל העם, בניגוד לשלט האצולה של סבויה שיצג את המונרכיה.
משאל העם החוקתי זה היה ההצבעה הראשונה בזכות הבחירה האוניברסלית באיטליה. תוצאותיו היו 12,717,923 קולות (54.3%) לטובת רפובליקה ו-10,719,284 (45.7%) בעד מונרכיה, הועברו ב-10 ביוני 1946, אז הכריז בית משפט העליון קאסציה, לאחר 85 שנים של ממלכת איטליה, על הולדת הרפובליקה האיטלקית, שאושרה סופית ב-18 ביוני.
מלך איטליה, אומברטו השני מבית סבויה, החליט לעזוב את איטליה ב-13 ביוני כדי להימנע מההתנגשויות בין מונרכיסטים לרפובליקנים, שכבר התבטאו באירועים עקובים מדם בערים שונות באיטליה, מחשש שיוכלו להתרחב ברחבי המדינה. הוא יצא לגלות בפורטוגל. החל מה-1 בינואר 1948, עם כניסתה לתוקף של חוקת הרפובליקה האיטלקית, נאסר על כניסתם של צאצאי אומברטו השני לאיטליה; האיסור בוטל בשנת 2002. 11 ביוני 1946, היום הראשון של איטליה הרפובליקנית, הוכרז כחג בציבור.
אדמונד איירונסייד
חייו
הוא שב לשירות כמפקדו של בית הספר לפיקוד ומטה בקמברלי, ושם תמך ברעיונותיו של ג'ון פרדריק צ'ארלס פולר, שהיה מהוגי הצבא הממוכן. לאחר מכן קיבל את הפיקוד על דיוויזיה, ועל מחוזות צבאיים שונים בהודו ובבריטניה. בשנת 1937 היה צפוי להיות מקודם לתפקיד ראש המטה הכללי הקיסרי, אך הקידום פסח עליו, והוא נשלח להיות למושל גיברלטר, תפקיד שניתן בדרך כלל לקצין בכיר העומד בפני פרישה. ב-1939 נקרא לשוב לשירות פעיל ומונה למפקח הכללי על כוחות הצבא שמעבר לים, תפקיד שהיה עשוי להוביל למינויו לראש כוח המשלוח הבריטי במקרה של מלחמה.
משפרצה מלחמת העולם השנייה מונה לורד גורט לתפקיד מפקד חיל המשלוח, ואיירונסייד מונה לראש המטה הכללי הקיסרי. בתחילת 1940 תמך בהתערבות צבאית באזור סקנדינביה, אך עם סיום מלחמת החורף, היה צורך בשינוי תוכניות אלו. בזמן המערכה בנורווגיה והמערכה על צרפת מילא תפקיד שולי, ותפקידו במערכה על צרפת נפגע בשל היחסים הרעועים בינו ובין לורד גורט. בסוף מאי 1940 הוחלף בתפקיד ראש המטה על ידי ג'ון דיל, ומונה לתפקיד המפקד על החילות בבריטניה במקרה של פלישה גרמנית. בתפקיד זה שירות כחודשיים, עד לפרישתו. הוא פרש לביתו בנורפוק, וקיבל דרגת פילדמרשל ואת תואר האצולה ברון מאיירונסייד. לאחר מכן לא נשא בתפקיד רשמי כלשהו, עד מותו בשנת 1959.
קד (רשימה)
קד היא רשימה חרדית ספרדית מונציפלית שהוקמה בשנת 2003 בבני ברק, על ידי הרב בצלאל פנחסי והרב יהודה עדס, כדי לייצג את ציבור האברכים הספרדי בערים החרדיות.
רקע להקמת הרשימה
בעקבות המחלוקת שהתגלתה עוד בראשית שנות התשעים, בין הרב שך לרב עובדיה יוסף בנוגע לדרכה של מפלגת ש"ס, התאחדו קבוצת ראשי ישיבות חרדים ספרדים והקימו את ארגון מרביצי תורה ספרדים, שנועד לרכז ולייצג את ציבור האברכים הספרדי שהשקפתו קרובה להשקפת רבותיו מהמגזר החרדי הליטאי.
במערכות הבחירות לכנסת ולרשויות המקומיות במשך השנים, הורו מנהיגי הארגון לתלמידיהם להצביע למפלגת דגל התורה מתוך תקוה שתדאג גם לצורכי הציבור הספרדי שמצביע לה. אלא שבפועל עלו טיעונים שדגל התורה הזניחה את מצביעיה מקרב הציבור הספרדי, ולא דאגה לצורכיהם, כגון הקצאות שטחים למבני ציבור ולמוסדות חינוך.
התמודדות הרשימה בבחירות
לקראת הבחירות לרשויות המקומיות שנערכו ב-28 באוקטובר 2003 פנו הרב בצלאל פנחסי והרב יהודה עדס, מראשי מנהיגי ארגון מרביצי התורה, להתייעצות עם מנהיגי הציבור הליטאי, הרב אהרון יהודה לייב שטיינמן והרב מיכל יהודה ליפקוביץ, בנוגע להקמת רשימה נפרדת בעיר בני ברק, שתייצג את פלג הספרדים בני התורה.
בהמשך אושרה בקשה לרשימה נפרדת שסימנה היה 'קד'. ב-28 בספטמבר 2003 נערך כינוס בחירות לטובת הרשימה באולמי וגשל בבני ברק, ובו השתתפו לפי התיעודים כאלפיים אברכים ספרדים מתושבי העיר. בכינוס נשאו דברים הרב יהודה עדס, הרב אשר בן נאים, הרב יצחק רצאבי, הרב יהושע ברכץ והרב בצלאל פנחסי. בבחירות שנערכו הכניסה הרשימה שני נציגים לעירייה. במקביל, הודיעו מנהיגי קד כי הרשימה תתמודד גם במודיעין עילית ברשימה נפרדת בראשות יהודה שם טוב, אולם בסופו של דבר הגיעו להסכמות והנציגים יהודה שם טוב ויאיר שוקרון נכנסו כנציגי דגל התורה מטעם הספרדים בני התורה.
בבחירות לעיר בני ברק שנערכו ב-11 באוקטובר 2008 התקבצו כל נציגי המפלגות תחת "הרשימה התורתית המרכזית" בראשות יעקב אשר, ולא התקיימו בחירות בעיר. בעקבות ההצלחה הקודמת בבני ברק, פנו עסקנים מרשימת קד לראשי דגל התורה בהבהרה כי אם לא יוכנס למקום ריאלי במפלגת דגל התורה נציג מטעם הספרדים בני התורה, הם ישקלו לרוץ ברשימה נפרדת גם בערים נוספות. דגל התורה נענתה לדרישה, והציבה נציגים בערים ירושלים (שמעון חדד) בני ברק (יאיר שוקרון ומיכאל קקון) אלעד (משה כהן), ביתר (יוסף שטרית) וקריית ספר (יהודה שם טוב).
בעקבות הפילוג בציבור הליטאי, הוקמה בקרית ספר רשימה נפרדת שסימנה זך מטעם מפלגת בני תורה בהנהגת הרב שמואל אויערבאך, וציבור הספרדים בני התורה בעיר נחלקו, חלקם הצביעו לרשימת זך על פי הוראת הרב יהודה עדס ואליה ערק גם נציג דגל לשעבר יהודה שם טוב, וחלקם הצביעו לרשימת דגל התורה שהציבה את אלי אוחיון כנציג הספרדים בעיר.
רשימת קד ב-2018
לקראת הבחירות לרשויות המקומיות שנערכו ב-30 באוקטובר 2018, שוב איימו נציגי קד בערים השונות על ריצה עצמאית, לאחר שלטענתם דגל מפלה אותם ביחס לכוחם האמיתי.
במהלך מערכת הבחירות הודיע הרב יהודה עדס שנחשב למנהיגה הרוחני של רשימת קד כי הוא פורש מההנהגה הציבורית, ולא מורה לכלל הציבור למי להצביע.
ספת ליהוק
כלכלה
לדברי הכלכלנים תומאס בורצ'רדינג ודארן פילסון, הסיכון הגבוה והתשואות בקולנוע ההוליוודי מעודדים את תופעה זו. האפשרות לתשואות גבוהות מעודדת שחקנים לא מבוססים לקבל שכר מינימלי בתמורה לתפקידים. מפני שמפיקים אינם מסוגלים להעריך את כישרונם של השחקנים המועמדים לתפקיד מסוים, בשל אי-ודאות, ישנם שחקנים שנותנים טובות הנאה מיניות למפיקים כדי להשיג יתרון בליהוקם לתפקיד, ולאפשרות ששכרם יהיה שכר מופחת. בשל כך, נוצר ניגוד עניינים בין התופעה לבין קבלת החלטות של המפיקים.
לשחקנים העוסקים בפרקטיקה זו לא מובטח תפקיד, שכן יש שפע של שחקנים שעוסקים בפרקטיקה זו. ההחלטה של שחקן אם לספק טובת הנאה מינית דומה לדילמת האסיר, ומביאה לטרגדיה של נחלת הכלל שבה יש צורך בסיפוק הנאה מינית כדי להשיג תפקידים בקולנוע ממפיקים שדורשים זאת, אך לא מספק יתרון ביחס לשחקנים אחרים שעוסקים בפרקטיקה זו. אם מתן מין היה מרצון ומבוצע בהסכמת כל הצדדים, ספת הליהוק הייתה ככל הנראה פשע ללא קורבן. שחקנים שאינם עוסקים בפרקטיקה זו כפופים להשפעות חיצוניות, כולל כושר עבודה מופחת.
בורצ'רדינג ופילסון טוענים כי ספת הליהוק בוטלה עם השנים, בעיקר לאחר פסק דין ארצות הברית נגד פרמאונט. פסק דין זה גרם לביטול חוזי עבודה ארוכי-טווח של שחקנים בקולנוע האמריקאי, שבהם יכלו המפיקים לבקש משחקנים טובות הנאה מינית בשל כוח מיקוח חזק יותר.
פורנוגרפיה
האזכור הכי מוקדם לספות הליהוק בסרטים פורנוגרפיים היה בסרט הפורנוגרפי The Casting Couch (1924). בסרט בן עשר הדקות, במאי הליהוק אומר לשחקנית צעירה ללבוש בגד ים במהלך מבחן בד, מרגל אחריה בצורה מציצנית בזמן שהיא מתפשטת בחדר אחר, ונכנס לחדר כדי לבקש ממנה יחסי מין. בתחילה, היא דוחה את הבקשה, אך לאחר שקראה ספר בשם How to Become a Movie Star, היא מסכימה לבצע איתו יחסי מין על ספה בתמורה לתפקיד בסרטו. הסרט מסתיים בכיתוב האומר: "הדרך היחידה להפוך לכוכב הוא לקיים יחסי מין עם במאי טוב ולהתקדם למעלה".
השימוש המודרני הראשון בספות הליהוק באתרי הפורנוגרפיה היה באתר הפורנוגרפי Backroom Casting Couch ב-2007. ב-2009–2020, חברת הפורנוגרפיה GirlsDoPorn הפיקה מאות סרטונים של סרטים פורנוגרפיים בסוגה זו, בעיקר בהשתתפות נשים בגילאי 18–22 שלא הופיעו בפורנוגרפיה לפני כן. על פי דיווחי הקורבנות וחומר התביעה נגד החברה, הנשים המתוארות עברו מניפולציות, נכפו, שיקרו להן, קיבלו מריחואנה או סמים אחרים או אולצו פיזית לקיים יחסי מין. בנובמבר 2019, שישה אנשים המעורבים באתר הואשמו בסחר במין בכוח, הונאה וכפייה. סרטונים רשמיים של החברה נצפו למעלה ממיליארד פעמים, ונצפה כ-680 מיליון פעמים באתר הפורנוגרפי, Pornhub. הערוץ הרשמי של החברה היה בין 20 הנצפים ביותר של האתר. גם עותקים פיראטיים של הסרטונים הפורנוגרפיים נצפו מאות מיליוני פעמים. על פי התביעה נגד החברה, ניתן היה למצוא את סרטי הפורנוגרפיה באתרי הפורנוגרפיה לפחות עד דצמבר 2020. בשנת 2020, 22 נשים זכו בפיצוי מצטבר של 12.75 מיליון דולר אמריקאי.
עונת 2005/2006 בליגת העל ההולנדית
מבנה
על ניצחון הוענקו 3 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. הליגה כללה 18 קבוצות, (16 ששיחקו בעונה שעברה, אליהן הצטרפו ספרטה רוטרדם והראקלס אלמלו שעלו מליגת המשנה) ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 17 משחקים כל אחד - 34 מחזורים בסה"כ. בסיומם הראשונה זכתה באליפות והקבוצה במקום ה-18 ירדה לליגת המשנה. הקבוצות במקומות 16 ו-17 התמודדו בפלייאוף ירידה בשיטת הטוב משלוש משחקים כנגד צמד המנצחות של טורניר הפלייאוף בליגת המשנה.
תחרויות אירופיות
הקבוצות שסיימו במקומות 2–5 התמודדו על כרטיס לשלב המוקדמות השלישי בליגת האלופות, כאשר 3 הקבוצות שלא העפילו לליגת האלופות זכו בכרטיס לסיבוב הראשון בגביע אופ"א.
הקבוצות במקומות 6–9 התמודדו על כרטיס לסיבוב הראשון בגביע אופ"א.
הקבוצות במקומות 10–13 התמודדו בסיבוב מוקדם בו המנצחת פגשה את המפסידה בגמר של פלייאוף העלייה לגביע אופ"א במשחק על כרטיס לסיבוב השלישי של גביע האינטרטוטו.
פלייאוף הירידה
אל הפלייאוף העפילו שתי הקבוצות שניצחו את שני סבבי הפלייאוף העליון בליגת המשנה ופגשו את הקבוצות שסיימו במקומות 16 ו-17 בליגת העל לסדרת הטוב מ-3 משחקים.
עדן שמיר
עדן שמיר (נולד ב-25 ביוני 1995) הוא כדורגלן ישראלי, המשחק בעמדת הקשר בהפועל באר שבע מליגת העל בכדורגל.
קריירת מועדונים
שמיר נולד בקריית מוצקין. הוא התחיל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל חיפה, ובגיל 17 עבר לקבוצת הנוער של עירוני קריית שמונה. ב-9 בנובמבר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, כשפתח בהרכב בתיקו 0–0 נגד הפועל רעננה. עד לסיום עונות 2013/2014 ערך בסך הכל 12 הופעות בליגה ובנוסף זכה עם המועדון בגביע המדינה, כאשר נכנס כמחליף בדקה ה-118 במשחק הגמר מול מכבי נתניה. במהלך עונה זו ערך שמיר 15 הופעות במדי נבחרת הנוער של ישראל, בהן כבש שלושה שערים, והשתתף עמה באליפות אירופה לנוער לראשונה בתולדות הנבחרת.
בעונת 2014/2015 שותף בשישה משחקי ליגה, ובמקביל המשיך לשחק בקבוצת הנוער. בעונת 2015/2016 צורף באופן רשמי לסגל הקבוצה הבוגרת והשתתף עמה במוקדמות הליגה האירופית במשחק בו הפסידה 0–3 לסלובן ליברץ. ב-15 באוגוסט 2015 זכה עם הקבוצה בתואר אלוף האלופים, לאחר שכבש בדו-קרב בעיטות עונשין בניצחון על מכבי תל אביב. ב-3 באוקטובר 2015 הבקיע לראשונה בליגת העל, כאשר כבש צמד בניצחון 4–1 על הפועל חיפה, ובסך הכל כבש שלושה שערים ב-32 הופעות ליגה עד תום העונה. ב-8 באוקטובר 2015 ערך את הופעתו היחידה בנבחרת הצעירה של ישראל, בהפסד 1–3 לפולין.
ב-19 ביוני 2019 חתם שמיר לארבע עונות בהפועל באר שבע. ב-11 ביולי 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, במשחק מול לאצ'י האלבנית במוקדמות הליגה האירופית. ב-25 ביולי כבש את שערו הראשון בקבוצה, בניצחון 2–0 על קאיראט אלמטי.
ב-16 בינואר 2020 חתם לשלוש שנים וחצי בסטנדרד לייז' מליגת העל הבלגית. ב-31 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, בהפסד קבוצתו 1–3 לקורטרייק, כששמיר אף כובש שער עצמי.
ב-2 בספטמבר 2022 חתם לשלוש שנים בהפועל באר שבע, ששילמה תמורתו 200 אלף אירו לסטנדרד לייז'. ב-11 בספטמבר ערך שמיר את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, בניצחון 2–3 על הפועל תל אביב.
קריירת נבחרות
שיחק בכל נבחרות הנערים והנוער של ישראל בכל הגילים ובנבחרת הצעירה עד גיל 21.
ב-4 באוקטובר 2021 זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת של ישראל על-ידי המאמן האוסטרי וילי רוטנשטיינר, לקראת משחקיה במוקדמות מונדיאל 2022 נגד סקוטלנד ומולדובה.
קווין סניידר
קווין פרייס סניידר (באנגלית: Quin Price Snyder, נולד ב-30 באוקטובר 1966 בוושינגטון די. סי., ארצות הברית) הוא מאמן כדורסל אמריקאי.
ילדותו, קריירת משחק, השכלה
קווין סניידר נולד באי מרסר שבמדינת וושינגטון, שיחק כדורסל בילדותו, הוביל את התיכון שבו למד לאליפות המדינה ונבחר למשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן.
למד באוניברסיטת דיוק היוקרתית ושיחק במדיה כרכז, תחת המאמן מייק ששבסקי. הקבוצה העפילה שלוש פעמים לשלב הפיינל פור, ובעונתו האחרונה בקבוצה שימש כקפטן. לא נבחר בדראפט והתמקצע בלימודים, השלים תואר ראשון בפילוסופיה ובמדעי המדינה, תואר שני במנהל עסקים ותואר שלישי במשפטים.
כמאמן
בעת לימודיו בדיוק שימש כסקאוט תחת מייק ששבסקי, כשהשלים את לימודיו מונה לעוזר מאמן, ודיוק זכתה בעת שהיה בה עוזר באליפות המכללות ב- 1999. מונה ב-1999 בגיל 32 למאמנה של נבחרת הכדורסל של אוניברסיטת מיזורי. תחת הדרכתו הגיעה לטורניר ה-NCAA. הוא היה מאמנם עד 2006. לקראת סופה של תקופת כהונתו נשמעו טענות שהוא שילם לשחקנים בארוחות, דבר האסור על פי חוקי הליגה.
ב-2007 החל לאמן את אוסטין טורוס מליגת הפיתוח, בעונתו השנייה זכה בתואר מאמן העונה.
ב-2010 מונה כעוזר מאמן משני בפילדלפיה 76' ולאחר מכן בלוס אנג'לס לייקרס. ב-2012 מונה כעוזר מאמן ראשי של אטורה מסינה בצסקא מוסקבה. קבוצתם העפילה לפיינל פור אך נוצחה בחצי הגמר על ידי אולימפיאקוס. ב- מייק בודנהולזר, מאמנה של אטלנטה הוקס, שהכירו מימיו בטקסס כשעבדו בסן אנטוניו ספרס, מינה אותו לעוזר מאמן ראשי.
ב-2014 מונה כמאמנה של יוטה ג'אז לשלוש שנים. בעונתו הראשונה קידם את הג'אז לעונה של 38 ניצחונות, ובשנייה קבוצתו הגיעה ל-40 ניצחונות ופספסה את הפלייאוף במשחקים האחרונים.
ב-6 ביוני 2022 הודיע סניידר על עזיבתו וסיום כהונה של שמונה עונות כמאמנה של יוטה ג'אז.
ב-27 בפברואר 2023 התמנה להיות מאמנה של אטלנטה הוקס.
זננאנזה
זננאנזה (המחצית השנייה של המאה ה-14 לפנה"ס) היה נסיך חתי, בנו של שופילוליומש הראשון, אשר התפרסם בשל מותו בדרכו להיות פרעה מצרים.
ביוגרפיה
באנלים של שופילוליומש (תעודה מס' 7), מתואר המעשה הבא:
לא ברור איזה פרעה מצרי מכונה כאן "נפחורוריה" ואיזו מלכה מכונה "תחמונזו". הרוב מזהים את המלכה עם אנכי שנה-אמון, בעוד זהותו של המלך נעה בין אחנתון ליורשו תות ענח' אמון. כך או כך, מדובר בתקופה בה שרר במצרים אי-שקט חברתי בעקבות הרפורמות הדתיות שהעביר אחנתון. על פי האנלים, שופילוליומש היסס לשלוח אחד מבניו למצרים, ושלח אנשים לבדוק את המצב לאשורו. המלכה השיבה לו מכתב כעוס:
.
בסופו של דבר המלך הסכים לשלוח את זננאנזה למצרים, מה שהיה הופך למעשה את מצרים וחת לממלכה אחת. אולם הוא מת בדרך, בנסיבות ובמקום לא ידועים. אביו האשים את המצרים במוות, אולם הפרעה החדש איי הכחיש את אחריותו למעשה. העניין הסתיים בסופו של דבר ללא הכרעה ברורה.
Sun Goes Down (שיר של רובין שולץ)
Sun Goes Down הוא סינגל של הדי ג'יי והמפיק הגרמני, רובין שולץ, בשיתוף פעולה עם הזמרת הבריטית, ג'סמין תומפסון. השיר יצא, על ידי חברת התקליטים הגרמנית Tonspiel, ב-24 באוקטובר 2014.
השיר היה השיר הרשמי של גביע הזהב 2015.
נכון למאי 2022, השיר הושמע למעלה מ-267 מיליון פעמים בספוטיפיי.
וסילי קצ'לוב
וסילי קצ'לוב (ברוסית: Василий Качалов; 30 בינואר (11 בפברואר) 1875, וילנה – 30 בספטמבר 1948 מוסקבה) היה שחקן תיאטרון רוסי וסובייטי. הוא היה בין הראשונים שזכו בתואר אמן העם של ברית המועצות בשנת 1935, חתן פרס סטלין (1941), עיטור לנין ועיטורים נוספים. התיאטרון העירוני בעיר קאזאן נקרא על שמו.
ביוגרפיה
וסילי שברובוביץ' (קצ'לוב) נולד בווילנה (אז בתחומי האימפריה הרוסית, היום בירת ליטא) למשפחת ממוצא בלארוסי. אביו היה כומר. הוא למד בגימנסיה בווילנה לצד פליקס דזרז'ינסקי. כבר באותה תקופה וסילי השתתף בהופעות חובבים והיה קריין. בשנת 1894 הוא החל את לימודיו בפקולטה למשפטים באוניברסיטת סנקט פטרבורג. בשנת 1896 הוא עזב את הלימודים והחל להתפרנס ממשחק.
קריירת המשחק
עם תחילת הקריירה המקצועית כשחקן הוא לקח שם-במה "קצ'לוב". תחילה הוא השתתף בהצגות תיאטרון של הרכבים שונים בקאזאן ובסראטוב. בשנת 1900 הוא התקבל לתיאטרון האמנותי של מוסקבה של קונסטנטין סטניסלבסקי וולדימיר נמירוביץ'-דנצ'נקו. הוא זכה להצלחה כבר בהופעתו הראשונה ועם הזמן היה בין השחקנים המובילים של התיאטרון.
לאחר מהפכת אוקטובר קצ'לוב היה בראש קבוצת שחקנים שסיירה באירופה עם סבב הופעות. רוב שחקני הקבוצה חזרו עם קצ'לוב למוסקבה בשנת 1921.
קצ'לוב היה בין השחקנים המובילים של התיאטרון ובשנת 1935 הוא היה בין הראשונים שזכו בתואר אמן העם של ברית המועצות. על במת התיאטרון האמנותי של מוסקבה קצ'לוב הופיע ב-55 תפקידים.
בנוסף להופעות תיאטרון קצ'לוב היה ידוע כקריין והוא היה מופיע בהופעות וברדיו עם שירי סרגיי יסנין אדוארד בגריצקי ומשוררים נוספים. חלק מהופעותיו הוקלטו בתקליט.
חיים אישיים
קצ'לוב היה נשוי לנינה ליטובצבה, גם היא שחקנית תיאטרון. הם הכירו במהלך עבודתם המשותפת בתיאטרון בקאזאן. הוא היה ידוע בפרשיות עם נשים, בין היתר עם אשתו של קונסטנטין סטניסלבסקי אשתו של אלכסנדר טאירוב ורבות נוספות. הוא אהב את החיים הטובים של בילויים. לחייו במוסקבה של תחילת המאה ה-20 הוקדשו שירי סרגיי יסנין וסיפורי איוואן בונין. למרות הכול אשתו לא עזבה אותו, היא יצאה מדעתה לאחר פטירתו.
בנו היה חוקר תיאטרון. במהלך מלחמת העולם השנייה הוא נפל לשבי גרמני, נמלט ולחם בשורות הפרטיזנים באיטליה. לאחר חזרתו לברית המועצות הוא נעצר אך שוחרר תוך זמן קצר.
הדיוויזיה השלישית (סוריה)
הדיוויזיה המשוריינת השלישית היא יחידה של הצבא הסורי האחראית על אבטחת ציר הגישה הצפוני לדמשק. בסיס הדיוויזיה ממוקם ליד אל-קטייפה, באופן מסורתי הדיוויזיה נחשבת לאחת הדיוויזיות הנאמנות ביותר לאסד.
מבנה
הדיוויזיה היא חלק מהקורפוס ה-3 של הצבא הסורי, והיא כוללת את החטיבה המשוריינת ה-47, החטיבה המשוריינת ה-65, החטיבה המשוריינת ה-81 והחטיבה הממוכנת ה-21, וכן רגימנט ארטילריה.
נכון לשנת 2011 הדיוויזיה הייתה תחת פיקודו של מייג'ור גנרל נעים ג'אסם סולימאן, ואילו חטיבה 65 הייתה תחת פיקודו של בריגדיר גנרל ג'יהאד מוחמד סולטן.
מלחמות ישראל
עם פרוץ מלחמת יום הכיפורים באוקטובר 1973, הוחזקה הדיוויזיה בעתודה. הדיוויזיה, בפיקודו של תת-אלוף מוסטפא שרבה, הייתה דיוויזיית שריון שהורכבה מטנקי T-62. ב-9 באוקטובר הוכנסה הדיוויזיה לקרב והיא לחמה בגזרה הצפונית ברמת הגולן, ובכלל זה השתתפה בקרב עמק הבכא ובניסיון לבלום את המתקפה הישראלית לעבר הגולן הסורי.
במהלך מלחמת לבנון הראשונה תפקידה העיקרי של הדיוויזיה היה אבטחת סוללות טילי הנ"מ בצפון בקעת הלבנון, אולם בשעות אחר הצהריים ב-10 ביוני היא החלה בתנועה דרומה לתגבור הכוח הסורי שבמגע עם צה"ל, אולם לא נכנסה ללבנון לפני יום שישי בבוקר. יחידות מהדיוויזיה לחמו בקרב סולטאן יעקוב, וכוח שריון של הדיוויזיה, שכלל טנקי T-72, נכנס למארב של חטיבה 409 בבוקר ה-11 ביוני, ואיבד טנקים רבים.
ההתקוממות האסלאמית בסוריה
הדיוויזיה, תחת פיקודו של גנרל שאפיק פייאד, מילאה תפקיד מרכזי בהבסת "מרד האחים המוסלמים" בשנת 1980. במהלך העימות הדיוויזיה כולה הייתה פרוסה בחלב במרץ 1980, והציבה חיל משמר בעיר במשך שנה שלמה. פטריק סיל כתב על כך ש"טנקי הדיוויזיה היו פרוסים כמעט בכל רחוב." סיל גם כתב על תקרית בה גנרל פייאד עמד על צריח של טנק, והכריז כי "הוא מוכן להרוג אלף אנשים ביום, כדי לפטור את העיר מהשרצים של האחים המוסלמים."
הדיוויזיה גם השתתפה בטבח חמה, עם החטיבה המשוריינת ה-47 והחטיבה הממוכנת ה-21.
ניסיון ההפיכה 1984
הדיוויזיה, תחת פייאד, גם מילאה תפקיד מרכזי בדיכוי ניסיון הפיכה ב-1984 על ידי רפעת אל-אסד. הדיוויזיה, יחד עם כוחות מיוחדים בפיקודו של עלי חיידר, יחד עם המשמר הרפובליקני, ופלוגות ההגנה בדמשק. בעוד הכוחות המיוחדים פרסו מחלקות נגד טנקים ברחובות דמשק להתעמת עם הכוחות המשוריינים של רפעת אל-אסד, והקיפו את בסיסיו עם צלפים, כוחות השריון של פייאד סיפקו גיבוי משוריין וכוח אש כדי לבודד לחלוטין את דמשק מבחוץ, כך שכוחות מחוץ לדמשק (בלבנון ובצפון) לא יכלו להיכנס לדמשק, וכ-30,000 כוחותיו של רפעת בתוך אזורי דמשק נלכדו למעשה.
מלחמת האזרחים
ארגון זכויות האדם האשים את הדיוויזיה במעורבות בדיכוי ההפגנות בתחילת מלחמת האזרחים בסוריה. באופן ספציפי, הדיוויזיה הייתה לכאורה מעורבת בדיכוי אלים של מחאות בדואומה ודרעא באפריל 2011. הדיוויזיה הייתה לכאורה מעורבת במעצרים שרירותיים, ביזה של בתים, ירי על מפגינים לא חמושים.
הדיוויזיה לחמה במערכת הריף במחוז דמשק.
מנחם נחום דוב בר פרידמן
רבי מנחם נחום דב בער פרידמן (מכונה 'רבי נחום בערניו', ה'תר"ג – כ"ז באב ה'תרמ"ג), היה מאספני הספרים העבריים החשובים במאה ה-19, היה מיועד להיות האדמו"ר מסדיגורה.
ביוגרפיה
נולד בשנת ה'תר"ג (1843) לרבי שלום יוסף פרידמן מסדיגורה, בנו הגדול של רבי ישראל מרוז'ין, ולבלומה רייזל, בתו של רבי דן יונגרלייב מראדוויל. בשנת ה'תרי"א התייתם מאביו וסבו, והוא גדל אצל אחיו הגדול רבי רבי יצחק מבוהוש.
נשא את פערל, בתו של דודו רבי אברהם יעקב פרידמן מסדיגורה, לאחר נישואיו נשאר בסדיגורה עם חותנו, בה זכה ליחס של כבוד רב.
במיוחד בלט הקשר המיוחד שהיה לו עם בן דודו, רבי שלמה פרידמן (שהפך גם לגיסו), יחד היו מיועדים להנהיג את חסידות סדיגורה, ובחיי רבי אברהם יעקב אף התקבצה תחתם קבוצת אברכים שאותה הנהיגו. בהוראת רבי אברהם יעקב היה מקבל קוויטלאך מהחסידים, ביטוי לאדמו"רות בזעיר אנפין שניהל. בשנה האחרונה לחייו, לאחר שנפטר גיסו רבי שלמה, התרופפה גם בריאותו ונחלש מאוד. נפטר כשבועיים לפני פטירת חותנו רבי אברהם יעקב. בסוף ימיו נסע לטיפול רפואי בווינה, ושם נפטר בכ"ז באב ה'תרמ"ג (30 באוגוסט 1883), כדי לא לצער את חמיו הוא נקבר שם.
ספרייתו
רבי נחום בער'ניו נודע בבקיאותו הרבה, ובחיבתו לספרים וכתבי-יד. נהג לשמור באוסף הפרטי כל ספר וכתב יד שהתגלגל לידו. במהלך השנים, הצטברו תחת ידו אלפי ספרים, וביניהם ספרים וכתבי יד נדירים ביותר, כתבי-יד מגדולי הדורות, לצד ספרי ראשונים ואחרונים אשר בבעלותו. ספרייתו הייתה אחת הספריות הפרטיות הגדולות והנדירות בזמנו (קרוב ל-4,000 כותרים).
נהג לרשום את שמו בספריו בדרך מיוחדת. בנוסף לחותמת ובה שמו בעברית ובגרמנית, שבמכרזה ציור של אריה, היו לו עוד שלוש סוגי חותמות שבהם ציין מאין הגיעו ספרים אלו לידיו: א. "נחלת אבות" – ספרים שירש מאבותיו. ב. "מנחת שי" – ספרים שהביאו לו במתנה ג. "קנין כספי" – ספרים שרכש בכספו.
עותקים פגומים של ספרי דפוס שחסרו בהם דפים, הושלמו בכתב יד בכתיבה קליגרפית. כריכות הספרים בספרייתו היו ייחודיות והתאפיינו בסגנון אחיד: כריכות בד בצבע שחור, ומסביב לשולי הכריכה מסגרת עשויה קישוטים בצבע זהב. הכריכות של רבי נחום בער'ניו כה אופייניות, שניתן לזהות את ספריו מבחוץ, עוד לפני פתיחת הספר.
לבד מאספנותו הייתה לו שליטה ובקיאות גם בתוכן הספרים עצמם. אחיו הגדול, רבי יצחק מבוהוש, היה בוחנו על ידי מטפחת שקשר על עיניו, והיה נותן לו למשש בספרייתו ורבי נחום היה מזהה כל ספר לפי מגע ידו בלבד. את כל ספריו קיבץ בקטלוג מיוחד ששמו "אוצר הספרים" (בדומה לשם הגדולים שחיבר החיד"א) ובו פירוט מדוקדק אודות שם המחבר ותולדותיו ומהות ותמצית הספר.
כך כותב רבי רפאל נתן נטע רבינוביץ, (בעל 'דקדוקי סופרים'), במכתבו אל שזח"ה משנת תרל"ג, על אודות ספרייתו של רבי נחום בער'ניו:
לאחר פטירתו, חולקה ספרייתו בין היורשים ובשל קשיים כספיים מכרו חלקים ממנה לספריות ואנשים פרטיים. חלק מהספרים נמכרו לקהילה היהודית בווינה אשר פרסמה את רשימת הספרים שרכשה מעזבונו בקטלוג מיוחד בשם 'מנחת שלמה'. חלק אחר הועבר ללונדון, ונמכר שם במכירה פומבית בשנת תרפ"ז. בספרייה הלאומית מצויים שני קטלוגים מספרייתו: האחת "רשימת ספרים מעזבון הרה"צ המפורסם הר' נחום דב מאסדאגורא ומעזבון חכמים מפורסמים מארץ אשכנז', הכולל 2,646 ספרי דפוס ו-40 כתבי יד", והשניה "רשימת כתבי יד של עקד הספרים של הרב הצדיק המפורסם ר' נחום דב פריעדמאן ז"ל מסאדיגערא" – ובו רשימה של 77 כתבי יד ועוד 2 'נוספות'.
למעשה, כמעט בכל אוצר ומכירות פומביות של אספני יודאיקה וספרים עבריים, ניתן למצוא ספרים שהיו שייכים לרבי נחום בער'ניו, חלקם במקור מספריית הקהילה בווינה שהתפזרה במלחמת העולם השנייה, ובהם חותמת של הספרייה, ומהם גם כאלה שלא השתייכו לאוסף זה. לדוגמה, בקטלוג 'גנזי ישראל' רשומים שישה ספרים שהיו באוסף של רבי נחום בער'ניו (מחציתם היו באוסף של וינה). למעשה, למעלה ממחצית כתבי יד הרשומים בקטלוג האחרון הגיעו בסופו של דבר לספריית מוסד הרב קוק. כמה מהם תוארו על ידי נפתלי בן-מנחם.
פנקסי הראי"ה
פנקסי הראי"ה היא סדרת ספרים שבמסגרתה נדפסות מחברות הגותיות של הראי"ה קוק. הסדרה יוצאת לאור במכון הרצי"ה בירושלים, הפועל בתיאום עם משפחת רענן (יורשי הראי"ה ובנו הרצי"ה). נכון לתשפ"ב (2022) יצאו במסגרת הסדרה שבעה כרכים.
הוצאה לאור
בסדרה נדפסות מחברותיו ("פנקסים") של הראי"ה, בהן דברי מחשבה, קבלה, פרשנות אגדה, דרשות, הספדים, הדרנים ומעט אגרות. מחברות אלה משתרעות החל משנותיו הראשונות כרבה של זוימל ועד סוף ימיו. דברי הלכה, אגרות, כרוזים ומאמרים ארוכים (שנדפסו בספר מאמרי הראיה), המפוזרים אף הם לאורך מחברותיו של הרב קוק, מושמטים ממהדורה זו. לעיתים נדפסים העתקות לכתבי הראי"ה שרשם בנו הרצי"ה, ואף מאמרים של הרצי"ה.
עריכת הסדרה כוללת את פענוח כתב היד של הרב קוק, הגהה, פיסוק, פתיחת חלקית של ראשי התיבות, תיקון ציטטות, הוספת ניקוד חלקי, מראי מקומות המצוטטים במפורש, ולעיתים – הפניות לספרי מחשבה וקבלה. החל מן הכרך השני והלאה נוספו הערות המציינות כאשר הסימן כבר נדפס בכתבי הראי"ה.
העורכים העיקריים של הסדרה הם ראש מכון הרצי"ה הרב בן ציון כהנא שפירא (בנו של הרב אברהם אלקנה כהנא שפירא), הרב צבי מיכל לוין (בשלושת הכרכים הראשונים תחת שם העט "לוי יצחקי") והרב זאב נוימן. שלושת הכרכים הראשונים יצאו לאור לעילוי נשמת שמונת הנרצחים ב. הסדרה יוצאת לאור בסיוע "מנהל התרבות" במשרד החינוך.
פרסומים מקבילים
על פי רוב מחזיק המכון בכתב היד המקורי של מחברות הראי"ה. במקרים אחרים נעשה שימוש בצילום כתב היד או בהעתקות הרצי"ה.
עם זאת, כמה ממחברות הראי"ה פורסמו בידי "המכון להוצאת גנזי הראי"ה" בסדרת "קבצים מכתב יד קדשו". חמש מחברות שנדפסו תחילה בכרך הראשון של "קבצים מכתי"ק" (תשס"ו), נדפסו לאחר מכן בחלק הראשון של "פנקסי הראי"ה" תחת המיספור: ג, ד, ה, ו, ויא. פנקס א שבחלק זה, נדפס במקביל בכרך השני של "קבצים מכתי"ק". ארבע מחברות "פנקסי הדפים" נדפסו לראשונה בכרך השני של "קבצים מכתי"ק", ובשנית בכרך הרביעי של "פנקסי הראי"ה". המחברת "פנקס ה" נדפסה רק בסדרת "קבצים מכתי"ק".
מחברת מתקופת בויסק המכונה "מורה נבוכים חדש" או "לנבוכי הדור", פורסמה לראשונה במחצית שנת תש"ע כקובץ PDF והופצה ברשת האינטרנט בידי אלמוני. סמוך לאחר מכן נדפסה המחברת בחלק השני של "פנקסי הראי"ה", תחת השם "פנקס מתקופת בויסק". ארבע שנים לאחר מכן יצא החיבור לאור במהדורת הרב שחר רחמני, בהוצאת ידיעות אחרונות. כמו כן, מחברת מתקופת זוימל המכונה "מציאות קטן" פורסמה לראשונה במלואה בשנת תשע"ח בידי הוצאות מאבני המקום ומגיד. סמוך לאחר מכן הדפיס מכון הרצי"ה רבע מן הקובץ בחלק החמישי של הסדרה, ושנתיים לאחר מכן רבע נוסף בחלק השישי של הסדרה. השלמת פרסום החיבור צפויה להיערך בשנים הבאות.
ביקורת
בהקדמת הכרך השני שבו נדפס החיבור לנבוכי הדור הבהירו העורכים כי השמיטו פרקים מן הספר: "במספר מקומות הדברים שבכת"י טעונים הסבר רחב מכבשונו של עולם, והם יודפסו בע"ה כשיושלם ביאורם". בכרך זה הושמטו כליל שבעה פרקים מכתב היד ונערכו השמטות בשבעה פרקים נוספים. בכרך הרביעי נוסף תיאור המצביע על אופן העריכה, ולפיו מטרת ההדפסה "להביא לפני לומדי משנת מרן הראי"ה את חזיונות הקודש שהוצרכו לדורות, כפי הקו המקובל ממשיכי דרכו".
בטבלת השוואה של המכון להוצאת גנזי הראי"ה מצוין כי בכרך הראשון של מהדורת "פנקסי הראי"ה" נשמטו אחד עשר פרקים בפנקס א, פרק אחד בפנקס ג, שלושה פרקים בפנקס ד, וכן חידה ביידיש בסוף פנקס ו; בכרך השלישי נדפסה מחברת "חביון עוז" רק חלקית; ובכרך הרביעי נשמטו חמישה וחצי פרקים ב"פנקס הדפים ד".
לאחר פרסום הכרך השני נטען כי ההשמטות נבעו מגישתם האידאולוגית של העורכים. עוד נטען כי פרסום הכתבים מקביל, ולמעשה עוקב ונעשה בהתאם לפרסום מהדורות בהוצאות נוספות, בהן המכון להוצאת גנזי הראי"ה, מאבני המקום ומגיד. טענות ברוח זו הושמעו גם ביחס לפרסום הראשוני של מהדורת שמונה קבצים, פנקס יג ועוד.
ריצת מייל
ריצת מייל היא תחרות ריצה למרחק מייל (5,280 רגל, או 1,609.344 מטר, אולם התאחדות האתלטיקה הבינלאומית מחשיבה את המייל בתחרות זו כ-1,609.32 מטר).
הולדת שמואל
הולדת שמואל הוא סיפור מקראי, המתואר ב. על פי הסיפור, שמואל נולד לחנה לאחר שנות עקרות רבות, בזכות תפילות רבות שהתפללה לה', ובזכות ברכתו של עלי הכהן.
לאחר לידת שמואל הודתה חנה לה' בתפילה המכונה 'תפילת חנה'.
ריצת מייל
מקורה של תחרות זו מאנגליה, שם הייתה נהוגה יחידת מידה זו.
הולדת שמואל
עקרותה של חנה
על פי המסופר ב, חנה אשת אלקנה, הייתה עקרה. מדי שנה, אלקנה היה נוהג לעלות עם משפחתו למשכן שילה להקריב קורבנות, והיה נותן לחנה מנה גדולה מהקורבן,. צרתה (אשתו השנייה של אלקנה), פנינה, הייתה נוהגת להקניטה בדברים, שגרמו לה לבכות ולא לאכול:. אלקנה ניחם אותה על עקרותה, ואמר לה:, כשכוונתו לעשרה בני פנינה, צרתה.
ריצת מייל
במשך תקופה ארוכה הייתה מטרה נודעת של ריצת מייל בפחות מארבע דקות. שבירת מחסום ארבע הדקות למייל בוצעה לראשונה על ידי רוג'ר בניסטר ב-1954 ומאז נשבר פעמים רבות. הראשון שירד מתחת ל-3:50 דקות היה ג'ון ווקר מניו זילנד.
כיום תחרות זו היא היחידה מבין כל התחרויות המתקיימות על ידי התאחדות האתלטיקה העולמית שנמדדת ביחידה האימפריאלית ולא ביחידה מן השיטה המטרית.
הולדת שמואל
עקרותה של חנה
לדעת הפסיקתא רבתי חנה היא זו שביקשה מאלקנה לשאת את פנינה: "אמור לו שיכניס צרתי לביתי ומתוך זה יראה הקב"ה שהכנסתי צרתי לביתי, ויפקוד אותי".
התפילה הראשונה להולדת הבן
על פי המסופר, באחת העליות למשכן שילה, לאחר אכילת הקורבן, התפללה לה' בבכי, ונדרה:. היא הניעה את שפתיה בלחש בלי להשמיע קול, ולאחר שהאריכה בתפילתה, שם לב לכך עלי הכהן, שישב בפתח המשכן. עלי חשב שחנה לוחשת מכיוון שהיא שיכורה, ונזף בה על כך, אך חנה העמידה אותו על טעותו, ואמרה לו שהיא אישה קשת רוח:.
לאחר שהבין עלי שטעה בהבחנתו, הוא בירך את חנה שאלוהים יענה לתפילותיה. ואכן לאחר ששבה לביתה הרתה וילדה בן וקראה את שמו שמואל,. לאחר ששמואל גדל הביאה אותו למשכן, בהתאם לנדר בו התחייבה להקדיש את בנה לה'. שמואל גדל תחת חסותו של עלי הכהן, אך הקשר בין שמואל לאמו לא נפסק: "ומעיל קטן תעשה לו אמו והעלתה לו מימים ימימה, בעלותה את אישה לזבח את זבח הימים".
ההודאה על הולדת שמואל
עם העלאתו של שמואל לשילה, התפללה חנה תפילה בה ביטאה את הודאתה לה' על כך שזכתה לבן, ויצאה ממעמד ה"עקרה": "שְׂבֵעִים בַּלֶּחֶם נִשְׂכָּרוּ וּרְעֵבִים חָדֵלּוּ, עַד עֲקָרָה יָלְדָה שִׁבְעָה וְרַבַּת בָּנִים אֻמְלָלָה". על פי המדרש, לחנה נולדו שבעה בנים, כשבאותו הזמן נפטרו עשרת ילדיה של פנינה.
תפילה זו כלולה בתפילת שחרית של חלק מהעדות ("תפילת חנה"). תפילת ההודיה של חנה לאחר לידתו של שמואל נחשבת לאחת התפילות המיוחדות ביהדות.
ראש המטה הכללי (הממלכה המאוחדת)
ראש המטה הכללי (באנגלית - Chief of the General Staff ובראשי תיבות - CGS) הוא בבריטניה תארו של הקצין העומד בראש הצבא הבריטי (עומד בראש זרוע היבשה) וכפוף לראש מטה ההגנה (רמ"ה CDF).
בין השנים 1660–1904, מפקד הכוחות המזוינים הבריטים נקרא המפקד העליון של הכוחות (Comander-in-Chief of the forces) או בקצרה מפקד הכוחות, לאחר מכן במשך חמש שנים עד לשנת 1909 התפקיד נקרא "ראש המטה הכללי" (עם יסוד המטה הכללי). בשנים שלאחר מכן ועד שנת 1964 כונה תפקיד זה "ראש המטה הכללי הקיסרי" (Chief of the Imperial General Staff). החל משנת 1964 ועד היום נקרא התפקיד ראש המטה הכללי.
ראש המטה הכללי מפקד על המטה הכללי, מטה אשר עומד בראש הצבא הבריטי וכפוף למשרד ההגנה הבריטי. לראש המטה הכללי מקביל ראש מטה האוויר וראש מטה הצי והלורד הראשון של הים. מעליהם עומד מפקד הכוחות המזוינים הבריטים: ראש מטה ההגנה.
ראש המטה הכללי הנוכחי (החל מיוני 2022) הוא גנרל סר פטריק סנדרס.
משפחת רדגרייב
משפחת רדגרייב (באנגלית: Redgrave) היא שושלת של שחקנים בת חמישה דורות. בני המשפחה הופיעו בתיאטרון מתחילת המאה ה-19, ומאוחר יותר בסרטי קולנוע ובטלוויזיה. כמה מבני המשפחה כתבו מחזות וספרים. ונסה רדגרייב היא הבולטת ביותר בהיותה זוכת פרסי אוסקר, טוני, גלובוס הזהב ואמי.
עץ המשפחה
עצי המשפחה הבאים מציגים את בני המשפחה הבולטים.
נפת צ'יאתורה
נפת צִ'יאַתוּרָה (בגאורגית: ჭიათურის მუნიციპალიტეტი, צִ'יאַתוּרִיס מוניציפליטי) היא נפה בצפון-מזרח מחוז אימרתי שבגאורגיה. הנפה גובלת מצפון וצפון-מזרח בנפת אמברולאורי, במערב בנפת טקיבולי, נפת תרג'ולה ונפת זסטפוני, מדרום בנפת חרגאולי וממזרח בנפת סצ'חרה.
העיר צ'יאתורה משמשת כמרכז המינהלתי של הנפה. בנפה ישנן 13 תמי (מועצות מקומיות): גֶזרוּלִי, וָאצֶ'ווִי, זוֹדִי, אִיתְחווִיסִי, קָאצְחִי, מָנדַאֵתִי, נִיגוֹזֶתִי, פֶּרֶווִיסָה, סָארכְּווֶלתוּבָּאנִי, סְווֶרִי, כּווַאצחֶה, צִירכְּווָאלִי וחווַאשִיתִי.
רחמנא אידכר לן
רחמנא אידכר לן, היא תפילה בארמית הנאמרת על ידי שליח ציבור, והקהל עונים אחריו "בדיל ויעבור", שפירושה שיזכור לנו הקב"ה את זכויות אבותינו, בגלל הפסוק "ויעבור ד' על פניו ויקרא", המרמז על שלוש עשרה מידות הרחמים שהבטיח הקב"ה שבכל עת שאומרים אותם בציבור, הקב"ה מושיעם.
זמני אמירתה
בקהילות האשכנזים אומרים אותה בתפילת יום כיפור קטן, ובני עדות המזרח והתימנים אומרים אותה בימים נוראים, בתופסת בתים נוספים.
תוכן הפיוט
בפיוט מבקשים מאלוהים, כי יזכור את זכותיהם של אבות האומה והצדיקים, בזכות אמריתנו את י"ג מידות של רחמים:
ארמית
בספר בית יוסף כתוב שסליחה זו נאמרת בלשון ארמית, כיוון שזו שפה שאין המלאכים מבינים, ולכן מבקשים שהקב"ה יזכור לנו את זכותו של אברהם אפילו שביקש "במה אדע", וזכותו של יצחק אפילו שכבר הצילו בעבור זה הקב"ה מעקידתו, וזכותו של יעקב אף על פי שכבר הביאו הקב"ה שלם אל אביו, וזכותו של דוד המלך למרות המעשה של בת שבע, וכיון שכל אלו היו מוכרחים להיכתב בלשון ארמית, כתבו את כולם בלשון ארמית.
בימים נוראים
התוספת שנאמרת בקהילות התימנים בימים נוראים היא:
מאיה איזקוביץ
מאיה איזקוביץ (נולדה ב-25 בנובמבר 1987) היא זמרת-יוצרת ישראלית.
קורות חיים
מאיה איזקוביץ נולדה בקיבוץ מעיין ברוך להורים עולים מדרום אפריקה. אביה פיטר הוא אמן עץ ומוזיקאי הבונה כלי נגינה אתניים. בילדותה עברה המשפחה לכרכום. בגיל 14 החלה לנגן על גיטרה ולשיר. בגיל 16 הקליטה דמו והתחילה להפיץ אותו בין חברים.
בגיל 21 הקליטה באופן עצמאי את אלבום הבכורה שלה, "Safe & Sound". את האלבום הפיצה בהופעות ודרך אתר האינטרנט של אביה.
באוגוסט 2011 הוציאה מחדש את האלבום דרך הלייבל "היי פידליטי". שלושה משירי האלבום יצאו כסינגלים: "Is It Alright", "Safe & Sound" ו-"Brave Again".
זכתה בפרס אקו"ם לתגלית השנה לשנת 2012.
בשנת 2014 הגיע אלבום הבכורה שלה למעמד אלבום זהב לאחר שמכר 15,000 עותקים.
בנוסף לשירי האלבום מבצעת איזקוביץ בהופעותיה גרסאות כיסוי לשירים פופולריים, ביניהם ניתן למנות את Rehab של ריהאנה, Cry Me a River של ג'סטין טימברלייק, Like a Stone של אודיוסלייב ו-Talkin' 'bout a Revolution של טרייסי צ'פמן. כמעט כל השירים שהיא מבצעת הם באנגלית, אך כתבה והלחינה את "אין לי מנוס" וכן ביצעה את "במכונית" של אתניקס ו"קולנוע" של שרון ליפשיץ.
התארחה באלבום Army of Mushrooms של אינפקטד מאשרום.
במאי 2015 יצאה שירה "My Child", סינגל ראשון מאלבומה השני. באוגוסט 2015 יצא אלבומה השני, "All Of The Miles".
בפברואר 2019 הוציאה מיני אלבום בשם "SPARKLE" בהפקת תומר יוסף.
באותה שנה הופיעה בפסטיבל "Folk Night TLV", פסטיבל פולק ישראלי. לצידה הופיעו אהוד בנאי, עמיר לב, ספיר וולך ואחרים.
ב-17 ביולי 2023 הוציאה את הסינגל "Ghosts".
ליגת העל של הרפבוליקה הדומיניקנית
ליגת העל של הרפבוליקה הדומיניקנית (בספרדית: Liga Dominicana de Fútbol) היא הליגה העליונה בכדורגל ברפובליקה הדומינקנית, שמאורגנת על ידי פדרציית הכדורגל של הרפובליקה הדומינקנית.
הליגה המקורית הלא מקצוענית נוסדה בשנת 1970 כליגה הראשונה בכדורגל ברפובליקה, ולאחר מכן ב-2002 הפכה להיות ה"ליגה מאיור" (הליגה הבכירה) של המדינה. במרץ 2015 ההתאחדות המקומית פתחה ליגה מקצוענית חדשה בשם "ליגה רפובליקה דומינקנה" שהיא ליגת הכדורגל המקצוענית הראשונה בהיסטוריה של המדינה.
בליגה מתחרות כיום 8 קבוצות, כאשר מ-2015 ועד 2021 התחרו 10 קבוצות בליגה, ב-2 סבבי משחקים, שלאחריהם התקיים פלייאוף בשם "ליגייה" בדומה לפורמט של ליגת העל המקסיקנית, אך ללא תחרויות עונתיות של קיץ וחורף, אלא תחרות אחת בשנה קלנדרית שמתחילה בדרך כלל במרץ-אפריל ונגמרת בצמד משחקי גמר סביב אוגוסט-אוקטובר.
היסטוריה
הליגה הוקמה לראשונה בשנת 1970, בהשתתפות מיטב הקבוצות מאזורים נבחרים במדינה. לאורך השנים קבוצת "מוקה" הצליחה לבסס את שליטתה בליגה החובבנית / חצי מקצוענית שהתקיימה, עם 13 אליפויות בעידן הטרום מקצועני.
הקמת הליגה המקצוענית
הרעיון לאליפות המקצוענית נוסד ב-2014 ביוזמת התאחדות הכדורגל הדומיניקנית על מנת למקצע ולעלות את הרמה של הכדורגל הלאומי המקומי, כשהיא מחליפה את הליגה הראשונה של הרפובליקה הדומיניקנית/ליגה מאיור, שנערכה מ-1970 ועד אותה שנה. העונה הראשונה נערכה ב-2015 עם עשר קבוצות. ליגת הכדורגל הדומיניקנית של 2015 הייתה הליגה הראשונה של טורניר זה והליגה הראשונה ששיחקה ברמה מקצועית במדינה. בליגה השתתפו 10 קבוצות מ-7 מחוזות שונים של המדינה. 10 מועדונים השתתפו שוב עד 2021. משנת 2022 משתתפות 8 קבוצות בליגה.
בוטאדיאן-1,3
בוטאדיאן-1,3 (1,3-Butadiene) היא תרכובת אורגנית המשמשת כמונומר ביצור גומי סינתטי, נוסחתה C4H6, זהו פחמימן המכיל 2 קשרים כפולים מצומדים.
פיצוח בקיטור ( steam cracking) והפרדה מפחמימני C4
בארצות הברית, מערב אירופה ויפן מייצרים בוטאדיאן מפחמימנים אליפטיים על ידי טיפול בקיטור. בחימום מהיר לטמפרטורות גבוהות (מעל 900°C) עם קיטור הפחמימנים פולטים מימן ונוצרת תערובת של פחמימנים לא רוויים ובהם בוטאדיאן. החומר מופרד מהתערובת על ידי מיצוי לממס פולרי חסר מימניים חומציים (אפרוטי) כדוגמת אצטוניטריל (acetonitrile) ומבודד ממנו על ידי זיקוק.
דהידרוגנציה של בוטאן
ניתן לייצר בוטאדיאן על ידי דהידרוגנציה קטליטית של בוטאן. בשנות ה-40 הקים משרד ההגנה האמריקני מספר מפעלים לייצור בוטאדיאן בשיטה זו כדי להתגבר על המחסור בגומי שהיה נחוץ למאמץ המלחמתי. לאחר המלחמה המפעל הראשון המבוסס על דהידרוגנציה החל לפעול בשנת 1957.
ייצור מאתנול
כדרום אמריקה, מזרח אירופה, סין והודו מייצרים בוטאדיאן מאתנול בתהליך שאמנם אינו יעיל כפיצוח בקיטור אך דורש השקעת הון נמוכה יותר. בשיטה זו שפיתח הכימאי סרגיי לבדב (Серге́й Васи́льевич Ле́бедев) אתנול הוא חומר הגלם ממנו נוצרים, בתהליך חד שלבי, בוטאדיאן, מים ומימן בחימום ל-400-450°C בקטליזה של תחמוצות מתכת שונות
ייצור מבוטן
ניתן לייצר בוטאדיאן באמצעות דה-הידרוגנציה קטליטית של בוטן. גם שיטה זו נוצלה בפרויקט ייצור הגומי הסינתטי בארצות הברית במלחמת העולם השנייה. השיטה הייתה זולה יותר מייצור החומר מאתנול אך חומר הגלם היה נחוץ גם לייצור דלק מטוסים. בשנות השישים פותח תהליך לייצירת בוטאדיאן מבוטאן אך שיטה זו אינה בשימוש מסחרי כיום.
שימושים
רוב הבוטאדיאן משמש לייצור גומי סינתטי. פוליבוטאדיאן הוא חומר רך מאוד אך קופולימרים המיוצרים מתערובת של בוטאדיאן עם סטירן ו/או אקרילוניטריל כדוגמת ABS קשיחים ואלסטיים. כך הקופולימר של סטירן ובוטאדיאן (SBR) הוא הגומי הנפוץ ביותר לצמיגי מכוניות.
בטיחות והשפעה סביבתית
חשיפה לחומר גורמת גרוי של רקמות ריריות. רמות חשיפה גבוהות יוצרות השפעות על מערכת העצבים כטשטוש ראייה, עייפות, כאב ראש וסחרחורת. חשיפה ארוכת טווח נקשרה למחלות לב וכלי דם החומר חשוד כמסרטן וטרטוגן. במיכלי בוטאדיאן עלולה להתרחש פולימריזציה ספונטנית בפאזה הגאזית כך שנוצר קרום דמוי פופ קורן. אם המיכל מוזז והקרום בא במגע עם הנוזל מתרחשת תגובה אוטו-קטליטית של פולימריזציה בה נפלט חום רב העלול לגרום פיצוץ.
גביע המדינה בכדורגל נשים 2018/2019
גביע המדינה בכדורגל נשים לעונת 2018/2019 היא התחרות ה-21 מאז היווסדה. משחקי התחרות החלו ב-25 באוקטובר 2018 ומשחק הגמר נערך ב-23 במאי 2019 והסתיים בניצחון של אס"א תל אביב על מכבי כישרונות חדרה. זו הזכייה החמישית של אס"א תל אביב והפעם החמישית בה שתי הקבוצות נפגשות בגמר (אס"א תל אביב ניצחה בארבעה מהם).
בתחרות השתתפו 8 קבוצות ליגת העל (לפי התקנון האקדמיה לכדורגל בנות לא לוקחת חלק בגביע המדינה) ו-9 קבוצות מהליגה הלאומית. קבוצת בנות אילת לא השתתפה בתחרות בעונה זו. לפי תקנון התחרות בעונה זו התקיימו 5 סיבובים כשבסיבוב הראשון לקחו חלק רק קבוצות הליגה הלאומית. קבוצות ליגת העל הצטרפו החל מהסיבוב השני (שמינית הגמר).
סיבוב ראשון
בסיבוב הראשון השתתפו 8 מקבוצות הליגה הלאומית. קבוצת מ.ס. הפועל בנות לוד עלתה באופן אוטומטי לשלב הבא.
חצי הגמר
משחקי חצי הגמר התקיימו ב-14 במאי במתכונת של הצגה כפולה באצטדיון המושבה בפתח תקווה.
אן סאליבן
יוהנה מנספילד סאליבן מייסי ("אן סאליבן" 14 באפריל 1866 - 20 באוקטובר 1936) הייתה מורה אמריקאית שהתפרסמה בתור מטפלת ובת לוויה בחייה של הלן קלר. היא לקתה בגרענת, מחלת עיניים זיהומית, כשהייתה בין הגילאים שמונה עד עשר, המחלה הותירה אותה כבדת ראייה. למדה בבית הספר פרקינס במסצ'וסטס לעיוורים ועם סיום לימודיה נהייתה למורתה של הלן קלר בגיל עשרים.
ילדותה
סאליבן נולדה ב-14 באפריל 1866 בפידינג הילס, מסצ'וסטס. לפי תעודת ההטבלה שלה, השם שניתן לה לאחר לידתה הוא יוהנה מנספילד סאליבן. למרות זאת, מכריה כינו אותה בשם אן או אנני. בתם הבכורה של תומאס ואליס סאליבן. הוריה היו מהגרים נבערים מדעת, ללא הכשרה מקצועית ודלי אמצעים שהיגרו לארצות הברית בשנת 1860 מאירלנד לאחר רעב תפוחי האדמה הגדול באירלנד. בהיותה בת שמונה בלבד תקף אותה נגיף עיניים אלים וכך חלתה בגרענת, מחלתה החמירה ועם הזמן הגיעה למצב של עיוורון כמעט מוחלט. זמן קצר לאחר הידבקותה במחלה אימה נפטרה ואביה נטש אותה ואת אחיה שנתיים לאחר מכן עקב פחד שלא יוכל לגדל בעצמו את ילדיו. יחד עם אחיה הצעיר ג'יימס ("ג'ימי") היא נשלחה לבית מחסה בטוקסברי (כיום בית החולים של העיר). ג'יימי החל לסבול מנמק העצם ונפטר שלושה חודשים לאחר קליטתם בבית המחסה. סאליבן נותרה במוסד זה במשך ארבע שנים נוספות לאחר מותו. היא זכתה לקבל מספר ניתוחים בעיניה שהקלו לזמן קצר על כאביה אך בפועל הם לא עזרו לשפר את ראייתה.
חינוך
סאליבן איבדה את מאור עיניה בגיל צעיר, ולכן לא למדה לקרוא, לכתוב או לתפור והעיסוק היחיד ממנו יכלה להתפרנס בתקופתה היה כעוזרת בית. אולם, דייר אחר ששהה בבית המחסה יידע אותה על כך שקיים בית ספר לעיוורים לא הרחק משם. בשנת 1880 נפגשה עם המפקח על בית המחסה, פרנקלין בנג'מין סנבורן ושכנעה אותו להעביר אותה למכון פרקינס לעיוורים בבוסטון. הוא אישר את בקשתה והיא החלה את לימודיה במכון זה ב-7 באוקטובר 1880. אם כי נימוסיה הנמוכים הקשו עליה בשנותיה הראשונות בבית הספר היא הצליחה ליצור קשר עם חלק ממוריה והתקדמה בלימודיה. היא אף התאקלמה חברתית והצליחה ללמוד את שפת הסימנים מלאורה ברידגמן, בוגרת בית הספר והתלמידה הראשונה במוסד שהייתה גם עיוורת וגם חירשת. סאליבן עברה סדרה נוספת של ניתוחים בעיניה שהצליחו לשפר במידת מה את יכולת ראייתה. בשנת 1886 סיימה את לימודיה במכון פרקינס בגיל עשרים בתור מצטיינת המחזור. נשאה נאום בטקס הסיום בו חיזקה את ידי כל הבוגרים.
קריירה
בקיץ שלאחר סיום לימודיה, ארתור קלר, החל לחפש מורה לביתו החירשת והעיוורת בת ה-6, הלן קלר, והוא פנה למיכאל אנגנוס, מנהל מכון פרקינס. אנגנוס המליץ מיידית על אן סאליבן למשרה זו והיא החלה לעבוד בבית משפחת קלר בטסקומביה אלבאמה מה-3 במרץ 1887. עם הגעתה לביתם, החלה להתווכח עם הוריה של הלן לגבי מלחמת האזרחים ועל העובדה שהעסיקו עבדים. מנגד, היא יצרה במהרה קשר טוב עם הלן. הייתה זו תחילתה של ידידות בת 49 שנים: סאליבן הפכה ממורה לאומנת של הלן ולבסוף לחברתה הטובה.
תוכנית הלימודים של סאליבן כללה לוח זמנים נוקשה ולימוד קבוע של מילים חדשות. אולם היא שינתה תוכנית זו לאחר שראתה שאינה מתאימה להלן. במקום זאת, היא החלה ללמד אותה אוצר מילים בהתאם לדרישותיה, כל מילה "הוקשה" אל כף ידה של הלן. בתוך שישה חודשים שיטת לימוד זו הצליחה מאוד, הלן למדה 575 מילים, טבלאות כפל וכן את כתב ברייל. סאליבן המליצה בתוקף שהוריה של הלן ישלחו אותה למכון פרקינס על מנת שתרכוש השכלה נאותה. לאחר שנאותו לבקשתה, סאליבן לקחה את הלן לבוסטון בשנת 1888 ונשארה עימה. סאליבן המשיכה לאמן וללמד את הלן שהתפרסמה בזכות התקדמותה המהירה. עם עזרתו של אנגנוס, קלר נהפכה לסמל של בית הספר, והדבר סייע בהשגת תרומות ומימון לבית הספר שבתמורה הפכו אותו לבית הספר המבוקש ביותר לעיוורים במדינה. בשלב מסוים הלן הואשמה בגנבה ספרותית, הדבר הכעיס מאוד את סאליבן שעזבה את המוסד ולעולם לא חזרה אליו. סאליבן נותרה בת לוויה קרובה להלן והמשיכה לסייע לה בלימודיה, לימודים שנמשכו עד לקבלת תואר ראשון ממכללת רדקליף.
חיים אישיים
ב-3 במאי 1905, סאליבן נישאה למרצה ומבקר ספרות מאוניברסיטת הווארד, ג'ון אלברט מייסי (1877-1932) שסייע להלן עם פרסום כתביה. הוא עבר לגור איתן והם גרו יחדיו בשלושה. אולם, בתוך מספר שנים, הנישואים החלו להתפורר. בשנת 1914 הם נפרדו, אם כי הוא הוגדר כ"דייר" שגר איתן לפי מפקד האוכלוסין של שנת 1920. הם מעולם לא התגרשו באופן רשמי. עם חלוף השנים לאחר פרידתם, נראה שהוא נעלם מחייה של סאליבן. היא מעולם לא נישאה בשנית.
פרסים
בשנת 1932 קלר וסאליבן, כל אחת, זכו בחברות כבוד במכון החינוכי של סקוטלנד. הן אף זכו בתוארי כבוד מאוניברסיטת טמפל. בשנת 1955 סאליבן זכתה לתואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת האוורד. בשנת 1956 מבנה במכון פרקינס לחרשים נקרא בשם "קלר-מייסי" כאות הוקרה לסאליבן ולהלן קלר.
מותה
סאליבן הייתה לקוית ראייה במשך רוב חייה, אך בשנת 1935 מצבה החריף והיא הייתה עיוורת בשתי עיניה. ב-15 באוקטובר 1936 לקתה בקריש דם, נפלה לתרדמת ונפטרה לאחר חמישה ימים ב-20 באוקטובר בהיותה בת 70. מקום פטירתה היה קווינס, ניו יורק. הלן קלר החזיקה את ידה בשעותיה האחרונות. קלר סיפרה שבחודש האחרון לחייה סאליבן הייתה נסערת אך בשבוע האחרון חזרה למזגה הנעים והאדיב. גופתה של סאליבן נשרפה ואפרה פוזר בקתדרלה הלאומית של וושינגטון. היא הייתה האישה הראשונה שזכתה למעמד רם זה. כאשר קלר נפטרה בשנת 1968, גם אפרה פוזר בקתדרלה הלאומית ליד אפרה של סאליבן.
הלנד
מחוז הלנד גובל במחוז סקונה מדרום, מחוזות קרונוברי וינשפין במזרח, מחוז וסטרַה יֶיטלנד מצפון ובים הבלטי ממערב.
תומאס סיי
תומאס סיי (באנגלית: Thomas Say;  27 ביוני 1787 - 10 באוקטובר 1834) היה אנטמולוג, קונכולוג והרפטולוג אמריקאי. מחקריו על חרקים וקונכיות, תרומותיו הרבות לכתבי עת מדעיים ומשלחות מדעיות לפלורידה, ג'ורג'יה, הרי הרוקי, מקסיקו ומקומות אחרים הפכו אותו לחוקר טבע בעל שם בינלאומי. סיי מכונה אבי האנטומולוגיה התיאורית האמריקאית והקונכולוגיה האמריקאית. ופרופסור להיסטוריה של הטבע באוניברסיטת פנסילבניה.
קריירה
סיי היה חוקר טבע אוטודידקט, עזר לייסד את האקדמיה למדעי הטבע של פילדלפיה (ANSP) בשנת 1812. בשנת 1816, הוא פגש את צ'ארלס אלכסנדר לסואר, חוקר טבע צרפתי שהפך במהרה לחבר באקדמיה ושימש בתור האוצר שלה עד 1824.
באקדמיה, סיי החל את עבודתו על מה שיפרסם כאנטומולוגיה אמריקאית. כדי לאסוף חרקים, הוא ערך מסעות רבים לאזורי גבול, תוך סיכון מהתקפות אינדיאנים אמריקאים וסכנות של טיול באזורים פראיים. ב-1818, סיי ליווה את חברו ויליאם מקור, אז נשיא ה-ANSP ואבי הגאולוגיה האמריקאית; גרהרד טרוסט, גאולוג; וחברים אחרים באקדמיה במשלחת גאולוגית לאיים שליד החוף של ג'ורג'יה ופלורידה, אז מושבה ספרדית.
בשנים 1819–1820, מייג'ור סטיבן הרימן לונג הוביל חקירה להרי הרוקי וליובליו של נהר מיזורי, סיי היה זואולוג במשלחת. התיאור הרשמי שלהם על המסע זה את התיאורים הראשונים של זאב הערבות, שועל מהיר, ציפור מלכית מערבית, יונת זנב, כרכית סלע, פובי של סיי, חוחית קטנה, דרור עפרוני, לטאה משובצת, נחש חולדה מערבי ונחש סרט מערבי.
ב-1823 שימש סיי כזואולוג ראשי במשלחת של לונג אל המקורות של נהר המיסיסיפי. הם נסעו ״ספינת הידע״ ליישוב שנקרא ״ניו הרמוני״ באינדיאנה (1826–34), קהילה שניהלה חברה אוטופית שייסד רוברט אוון. שם פגש מאוחר יותר את קונסטנטין סמואל רפינסק-שמאלץ, חוקר טבע נוסף.
ב-4 בינואר 1827 התחתן סיי בחשאי עם לוסי ווי, אותה הכיר כאחת הנוסעות לניו הרמוני. היא הייתה אמנית ומאיירת של דגימות, כמו בספר שכתב ״קונכיות אמריקאיות״. היא נבחרה כחברה הראשונה באקדמיה למדעי הטבע.
כתוצאה של משלחת זו, תומאס סיי המשיך בעבודתו המונומנטלית המתארת חרקים ורכיכות, מה שהוביל לשתי יצירות קלאסיות:
אנטומולוגיה אמריקאית, או תיאורי החרקים של צפון אמריקה, 3 כרכים, פילדלפיה, 1824–1828. ״קונכולוגיה אמריקאית״, או תיאורים של הקונכיות של צפון אמריקה מאויירות מדמויות צבעוניות מתוך רישומים מקוריים שצוירו בטבע.
במהלך שנותיהם בניו הרמוני, סיי ושותפיו חוו קשיים ניכרים. סיי היה אדם צנוע, שחי בחסכנות כנזיר. הוא נטש את הפעילות המסחרית והתמסר למחקרים, תוך שהוא מקשה על משפחתו.
מורשת והצטיינות
סיי תיאר יותר מ-1,000 מינים חדשים של חיפושיות, יותר מ-400 מינים של חרקים אחרים, ושבעה מינים ידועים של נחשים.
אחמד חרבי
אחמד חרבי מחאג'נה (בערבית: أحمد حربي محاجنة; נולד ב-16 ביולי 1985) הוא כדורגלן ערבי ישראלי בעל אזרחות פלסטינית המשחק בעמדת המגן הימני במכבי אחי אכסאל.
קריירת מועדונים
חרבי התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של בית"ר טוברוק. בקיץ הצטרף להפועל אום אל-פחם מליגה א', אותה עזב בכל קיץ אך חזר אליה במהלך העונה במשך שלוש העונות שלאחר מכן. בין לבין שיחק גם בהפועל חיפה, מכבי אום אל-פחם וסקציה נס ציונה.
בקיץ חתם בשבאב אל-אמערי מליגת העל הפלסטינית, עמה זכה באליפות בעונת.
בקיץ חזר לליגה הישראלית ולקדנציה שנייה במכבי אום אל-פחם מהליגה הלאומית. ב-17 בינואר 2013 הצטרף להפועל בני לוד.
בקיץ חזר לקדנציה שנייה בשבאב אל-אמערי בה שיחק שנתיים. בהמשך שיחק גם באהלי אל-ח'ליל, שבאב א-דאהרייה ושבאב א-סאמו.
קריירה בינלאומית
ב-4 ביוני 2010 חרבי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פלסטין בתיקו 1-1 נגד. ב-25 במרץ 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-3 נגד.
חרבי נכלל בסגל הנבחרת לקראת גביע אסיה בכדורגל 2015, שהייתה הופעת הבכורה של הנבחרת במפעל זה.
לינקולנשייר
לינקולנשייר (באנגלית: Lincolnshire, נהגה: לִינְקֵנשייר) הוא מחוז באנגליה. המחוז ממוקם בצפון-מזרח אנגליה, באזור מזרח המידלנדס. הוא גובל בנורפוק מדרום-מזרח, קיימברידג'שייר מדרום, ראטלנד מדרום-מערב, לסטרשייר ונוטינגהאמשייר ממערב ודרום יורקשייר מצפון.
היסטוריה
המחוז נרשם לראשונה במאה ה-11. המחוז בגבולותיו הנוכחיים נוצר בשנת 1996. ב-27 בפברואר 2008 הכו במחוז שתי רעידות אדמה בטווח של 4.7-5.3 בסולם ריכטר. רעידות האדמה גרמו לפציעתו של אדם אחד.