cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
טומאה וטהרה (פירושונים)
{{פירושונים|
ראו גם
}}
תמיס (סדרת לוויינים)
תמיס (באנגלית: THEMIS) היא סדרת לוויינים של נאס"א המיועדים לחקור את תופעת תת-הסופות (substorms) - תופעה מגנטית המגבירה את אורות זוהר הקוטב בקרבת קטבי כדור הארץ. שם החללית, מלבד שמו של אחד מאלי יוון, הוא גם ראשי תיבות של Time History of Events and Macroscale Interactions during Substorms.
THEMIS שוגרה ב-17 בפברואר 2007 על גבי משגר מדגם דלתא 2 מבסיס חיל האוויר בכף קנוורל.
המשימה כוללת חמישה לוויינים נפרדים הנעים ביחד במבנה המכונה קונסטלציה, כדי לחקור את האנרגיה הנפלטת מהמגנטוספירה של כדור הארץ. תופעה זו היא המכונה תת-סופות. בעוד הלוויינים יצפו בתופעה מלמעלה, ינטרו כ-20 תחנות קרקע בצפון אמריקה את זוהר הקטבים.
כל לוויין מכיל שני סוגי מגנטומטרים, מכשירים למדידת שדות חשמליים וטלסקופ מצב מוצק. פיקוד הקרקע של הלוויינים והתפעול המדעי שלהם יבוצעו על ידי המעבדה למדעי החלל של אוניברסיטת קליפורניה בברקלי.
תגליות
ב-23 במרץ 2007 התרחשה התפרצות סולרית שגרמה לסערה גאומגנטית מעל קנדה ואלסקה, ויצרה זוהר בשמיים שנמשך כשעתיים. במקביל ללוויינים, שמדדו את שטף החלקיקים ואת השדות המגנטיים, צולם הזוהר מפני כדור הארץ על ידי רשת מצלמות.
התנהגות הסערה הייתה בלתי צפויה, הזוהר נע לכיוון מערב במהירות כפולה מהמהירות שחשבוה לאפשרית, כשהוא חוצה 15 מעלות אורך בפחות מדקה, כלומר עובר כ-700 ק"מ ב-60 שניות.
ניתוח המידע מכל המקורות, כולל לוויין נוסף של נאס"א, הראה סדרת התפרצויות, באורך כ-10 דקות כל אחת, שניתוחן הוכיח השערה בדבר קיום "מיתרים מגנטיים" המקשרים את אטמוספירת כדור הארץ אל השמש.
המיתר המגנטי הראשון התגלה במגנוטופאוזה בחודש מאי 2007.
ארמון דולמאבהצ'ה
ארמון דולמאבהצ'ה (בטורקית: Dolmabahçe Sarayı) הוא ארמון הממוקם באיסטנבול שבטורקיה, על הגדה האירופית של הבוספורוס. הארמון שימש מקום מגורי הסולטאנים ומרכז השלטון של האימפריה העות'מאנית מ־1856 עד 1923.
מקור השם
המקום בו נמצא הארמון היה במקור מפרץ על גדת הבוספורוס. במהלך המאה ה-18 מולא המפרץ על מנת לשמש גן מלכותי. שמו של הארמון מתאר תהליך זה: דולמה (dolma) פירושו ממולא, ובהצ'ה (bahçe) פירושו גן.
היסטוריה
במהלך המאות ה־18 וה־19 עברו הסולטאנים הטורקים מארמון טופקאפי המיושן לארמונות שנבנו בגן זה, בשל היותם מודרניים. היו בהם מים זורמים ותאורת גז ובשלב מאוחר יותר גם חשמל וטלפון. במהלך השנים נבנו במקום מספר ארמונות. הארמון הנוכחי נבנה בשנת 1856 על ידי הסולטאן אבדילמג'יט הראשון, בתכנונם של האדריכלים הארמניים קאראבט באלייאן ובנו ניקוגוס באלייאן.
ב־3 במרץ 1924 נחקק חוק שהעביר את הארמון לבעלות הרפובליקה הטורקית. מייסד הרפובליקה ונשיאה הראשון, מוסטפא כמאל אטאטורק, השתמש בו כארמון הנשיא ונפטר בו ב־10 בנובמבר 1938.
כיום הארמון משמש לעיתים לקבלת פנים של ראשי מדינות המבקרים בטורקיה.
חלקי הארמון
בארמון שלושה חלקים עיקריים:
שטחו של הארמון כ־45,000 מ"ר, ובו 285 חדרים, 46 אולמות, 6 חדרי אמבטיה (חמאמים) ו־68 חדרי שירותים.
המפורסם בחדרי הארמון הוא חדר מדרגות הבדולח - בו כל מעקי המדרגות והמנורות עשויים בדולח באקארה.
בארמון מוצג אוסף תמונות שכולל מעל ל-200 יצירות. האוסף כולל 23 יצירות של איוואן אייווזובסקי ויצירות של ציירים נוספים כמו גוסטב בולאנז'ה, ז'אן-לאון ז'רום, אז'ן פרומנטן ועוד.
ניכור הורי
ניכור הורי (באנגלית: Parental Alienation) הוא מונח שנטבע ב-1985 על ידי הפסיכיאטר ריצ'רד גרדנר מארצות הברית לתיאור תופעה אותה הגדיר כמצב שבו ילדים מגיעים לנתק מהורה אחד (הורה מנוכר), תוך תהליך של הסתה ושטיפת מוח של ההורה השני (הורה מנכר). גרדנר האמין שמקבץ התנהגויות שראה בכמה משפחות במהלך תביעות למשמורת ילדים יכול לשמש לאבחון מניפולציה פסיכולוגית או השפעה בלתי הוגנת של הורה על הילד, בדרך כלל על ידי ההורה שמנסה למנוע מערכת יחסים מתמשכת בין הילד ובני משפחה אחרים על רקע של פרידה או גירושין. אף על פי שהמונח ידוע ומקבל הד במאמרים ומחקרים אקדמיים עדכניים ובמערכת המשפט, השימוש בו לצורכי אבחנה לא התקבל על ידי הקהילה הרפואית או המשפטית, ומחקרו של גרדנר זכה לביקורת רחבה על ידי חוקרים משפטיים וחוקרי בריאות הנפש בשל היעדר תוקף ומהימנות מדעיים. גם אבות וגם אמהות עשויים להיות מנוכרים מילדיהם, בסיכון פחות או יותר שווה.
תיאור התופעה
ב-1985 טבע פרופ' ריצ'רד אלן גרדנר את המונח "ניכור הורי" על רקע ניסיוני הקליני מתחילת שנות ה-80. הרעיון של הורה אחד המנסה להפריד את ילדו מההורה השני כעונש או כחלק מגירושים תואר לפחות מאז שנות ה-40,, אך גרדנר היה הראשון לתאר סינדרום ספציפי. ״תסמונת הניכור ההורי״ הוגדרה כהפרעה שמתפתחת בעיקר על רקע של מאבק על משמורת ילדים. הביטוי העיקרי שלה הוא מסע השמצה של הילד נגד ההורה, שנעשה ללא הצדקה. ההפרעה נובעת מהשילוב של אינדוקטרינציה על ידי ההורה המנכר ותרומתו של הילד עצמו להכפשת ההורה המנוכר. גרדנר טען שהאינדוקטרינציה יכולה גם להיות לא-מודעת מצד ההורה המנכר. גרדנר האמין בתחילה שהורים (בדרך כלל אמהות) העלו האשמות שווא של התעללות בילדים והתעללות מינית נגד ההורה השני (בדרך כלל אבות) על מנת למנוע קשר ביניהם. תחילה טען גרדנר שב-90% מהמקרים האם היא ההורה המנכר, אך מאוחר יותר אמר ששני ההורים עשויים להיות המנכרים באותה מידה. מאוחר יותר הוא גם הצהיר כי מניסיונו ברוב מוחלט של מקרי ניכור הורי לא היו האשמות של התעללות מינית.
מאפיינים
גרדנר תיאר את התסמונת כעיסוק כפייתי של הילד בגינוי ההורה ובהאשמות כלפיו. על פי גרדנר, התסמונת מאופיינת בהופעת מקבץ של שמונה סימפטומים בילד, הכוללים: (1) ביזוי והכפשת ההורה המנוכר והפניית ביקורת לא מציאותית ומוגזמת כלפיו; (2) השפעה של ההורה המנכר על התפתחות השנאה אצל הילד באמצעים מודעים ולא מודעים; (3) שימוש במילים ושפה שאינם אופייניים לילד ונשמעים כדקלום או שחזור; (4) הילד מצדיק את התנכרותו בהצגת סיבות או רציונליזציות חלשות, אבסורדיות או טיפשיות כגון סיפורים על אירועים פעוטים וחסרי חשיבות; (5) קבלת תמיכה ללא עוררין מההורה המנכר; (6) תפיסות אבסולוטיות והיעדר אמביוולנטיות - ההורה המועדף ייתפס ויתואר כטוב בלבד וההורה המנוכר כרע בלבד; (7) היעדר רגשות חרטה על הפגיעה בהורה המנוכר, וחוסר יכולת הזדהות או אכפתיות; (8) הניכור אינו רק כלפי ההורה, אלא גם כלפי משפחתו המורחבת וחבריו.
גרדנר ואחרים סיווגו שלוש דרגות של חומרה של הניכור ההורי – רמה קלה, בינונית או חמורה. ההשערה הייתה שהמספר והחומרה של שמונת התסמינים יעלו ברמות השונות. ההמלצות לטיפול היו שונות בהתאם לרמת חומרת הסימפטומים של הילד. בעוד שאבחנה של התסמונת נעשית על סמך הסימפטומים של הילד, גרדנר הצהיר שכל שינוי במשמורת צריך להתבסס בעיקר על רמת הסימפטומים של ההורה המנכר.
ברמה הקלה נטען כי התסמונת מתבטאת בניכור קל, כעס ונקמנות מסוימת. ההסתה מתרחשת לפרקים. כאשר הושג הניכור ההורה המסית יפסיק. מקרים כאלו יכולים להיפתר, לפי גארדנר, מעצם סיום הסכסוך או הגעה להסכמה בין ההורים ואין צורך בצו בית משפט להסדרי ביקור.
ברמה הבינונית יופיעו בעיקר ביטויים של כעס וזעם על ידי ההורה המנכר—גינוי ההורה השני ונקמנות המתבטאת בניכור הילד בדרכים יצירתיות. ברמה זו תהיה בדרך כלל משמעות לצווי בתי משפט. המנכר יגיב אליהם ויאפשר ביקורים אם אלו יכפו על ידי בתי המשפט. גרדנר המליץ ​​שהמשמורת העיקרית תישאר אצל ההורה המנכר אם שטיפת המוח צפויה להיפסק, אך אם לא, יש להעביר את המשמורת להורה המנוכר. בנוסף, הומלץ טיפול פסיכולוגי עם הילד להפסקת הניכור ולתיקון הקשר הפגוע עם ההורה המנוכר.
ברמה החמורה נמצאים ילדים שמציגים את רוב או כל שמונת הסימפטומים מסרבים לבקר את ההורה המנוכר, ועלולים לאיים לברוח או לפגוע בעצמם אם ייאלצו לבקר את ההורה השני. והמלצתו של ​​גרדנר היא לקחת את הילד מההורה המנכר ולהעבירו לאמנה לפני מעבר לביתו של ההורה המנוכר, וכן לעשות שימוש בכל האמצעים חוקיים לחסום קשר וביקורים של ההורה האחר.
היחס למונח
הניסוח המקורי של גרדנר, שקבע שכמעט תמיד אמהות הן ההורה המנכר, זכה לתמיכה של קבוצות למען שוויון זכויות לאבות, שכן הוא אפשר לאבות להסביר את חוסר הרצון של ילדיהם לבקר אותם ולהטיל את האשמה על נשותיהם לשעבר. לעומת זאת, קבוצות נשים מתחו ביקורת על התסמונת, בחשש שהיא תאפשר לאבות מתעללים לטעון שהאשמות על התעללות מצד האם או הילד הן תוצאה של הכפשה ושטיפת מוח מצד האם המנכרת. תסמונת הניכור ההורי מאוזכרת לרוב במסגרת הליכי גירושין קשים ומאבקים על משמורת ילדים, במיוחד כהגנה מפני האשמות של אלימות במשפחה או התעללות מינית.
מעמדה של התסמונת שנוי במחלוקת. היא לא התקבלה על ידי מומחים בפסיכולוגיה, חוקרים המתמחים בהתעללות בילדים, או חוקרים משפטיים וספגה ביקורת רבה מחברי הקהילה המשפטית ואנשי בריאות הנפש, שקובעים כי במחינה מדעית ומשפטית ניכור הורי לא אמור להיות טיעון קביל בדיונים על משמורת ילדים. אף איגוד מקצועי לא הכיר בניכור הורי כתסמונת רפואית או הפרעה נפשית. ניכור הורי לא רשום בסיווג המחלות הבינלאומי של ארגון הבריאות העולמי, אינו מוכר על ידי האיגוד הרפואי האמריקאי או האגודה האמריקנית לפסיכיאטריה  והתסמונת לא נכללת ב-DSM-V, ספר האבחנות הפסיכיאטריות האמריקאי.
מעמד קליני
עיקר ההתנגדו, לגישתו של גרדנר נוגעת לשיטות הטיפול שהציע. הטיפול שגרדנר מציע עבור 'ניכור הורי חמור הוא דרקוני וקיצוני וכולל ניתוק מוחלט של הקשר של הילד מהאם, כמו גם תכנות מחדש'' של הילד באמצעות מאמץ לשטיפת מוח לשנות את אמונתו של הילד שהוא עבר התעללות. טיפול זה יכול להיות יותר טראומטי מהחולי שהוא מתיימר לרפא. ישנה ביקורת על כך שילדים עם אבחנה נפשית שעלולים להגיב בכעס לפרידה או גירושין של הוריהם מאובחנים באופן שגוי כסובלים מתסמונת הניכור ההורי. הניתוח של גרדנר גם ספג ביקורת על כך שהוא מטיל באופן בלתי הולם את כל האחריות להתנהגות הילד על אחד ההורים כאשר התנהגותו של הילד היא לרוב, אם כי לא תמיד, תוצאה של דינמיקה שבה ההורים והילד ממלאים תפקיד.
בהליכים משפטיים
למרות היעדר התמיכה המדעית בתסמונת הניכור ההורי ואי-קבלתה על ידי ארגונים רפואיים, הפך המושג "ניכור הורי" שגור בבתי המשפט לענייני משפחה. בבתי משפט אלה וגם בערכאות ערעור מכירים בממצאים של אבחון ניכור הורי תוך עקיפת שאלת הקבילות. מחקר בארצות-הברית שבחן תיקי משמורת בבית המשפט בשנים 2005–2014 מצא שבמקרים בהם עלו טענות מצד האם על אלימות כלפיה או התעללות פיזית או מינית כלפי הילדים בית המשפט האמין לה רק ב-40% מהמקרים, והמשמורת הועברה לאב ב-26% מהמקרים, אפילו במקרים בהם בית המשפט האמין לאם (13%). אך כאשר האב טען לניכור הורי בית המשפט האמין לטענות האם על אלימות או התעללות רק ב-23% מהמקרים, וב-50% מהמקרים הועברה המשמורת לאב. במקרים בהם בית המשפט מצא כי אכן הייתה אלימות מצד האב וגם ניכור הורי איבדו אימהות איבדו משמורת ב-43% מהמקרים. כלומר, במקרים אלה היה ניכור הורי בעקבות אלימות, אך בתי המשפט בחר לתת עדיפות לטענות בדבר ניכור הורי.
גם בישראל חלה עליה בשימוש במושג בפסקי דין. פסק הדין הראשון שהתייחס למושג היה ב-1998. עד שנת 2008, היו בממוצע 2.2 פסקי דין בשנה שבהם הוזכר המושג; בין 2008–2016 היו בממוצע 5.1 פסקי דין בשנה שבהם הוזכר המושג. משנת 2017 יש עלייה תלולה במספר פסקי הדין שבהם מוזכר המושג ניכור הורי: 17 פסקי דין בשנת 2017, 20 פסקי דין ב-2018, ובשנת 2019 היו 38 פסקי דין שבהם הוזכר המושג. עקרונות הפסיקה העיקריים הנהוגים בישראל קובעים כי חובתו של ההורה להבטיח לילד קשר עם שני הוריו, אלא אם כן הקשר עלול לסכן את הילד, וכי במקרה של סירוב לקשר מצד הילד, על ההורה המשמורן להוכיח כי אין במעשיו כדי למנוע קשר. הורה שאינו מאפשר קשר או אינו מעודד את קיום הקשר נוהג בצורה בלתי חוקית, מתעלל נפשית ופוגע בהתפתחותו הרגשית, הפסיכולוגית והחברתית של הילד ובשל כך, יש מצבים שבהם יועבר הילד למשמורת של ההורה המנוכר בנוסף להתערבויות הטיפוליות. עם זאת, "יש לנקוט כלים שיפוטיים אלו ואחרים רק אם הובאו בחשבון כל ההיבטים המורכבים הקשורים לתופעת הניכור, ובהם בחינת האפשרות של קיום אלימות במשפחה; אבחון מעמיק של הילד ומשפחתו; בחינת טיב הקשר עם ההורה המנוכר וההשלכות שעשויות להיות על הילד אם יועבר למשמורתו בעודו רואה בו דמות שלילית; השלכות ניתוק הקשר עם ההורה המשמורן, היכול להיחוות כטראומטי; החשיבות בהסתכלות על תופעת הניכור כתופעה המושפעת מכל בני המשפחה ומשפיעה על כל המשפחה".
החל מינואר 2019, מונה בבית המשפט לענייני משפחה בתל אביב שופט מוקד שתפקידו לטפל בתיקי ניכור הורי. המתנגדים לנוהל זה טוענים כי טיפול מזורז על ידי שופט מוקד אינו הולם תיקי משפחה משום ששופט שאינו מכיר את מכלול הסכסוך המשפחתי, עלול לפסוק בצורה שתוביל לתוצאות קשות עבור ילדים, וחותר תחת העיקרון הבסיסי של בתי המשפט למשפחה של "משפחה אחת – שופט אחד".
גוראן סנקוביץ'
גוראן סנקוביץ' (בסלובנית: Goran Sankovič; 18 ביוני 1979 – 4 ביוני 2022) היה כדורגלן סלובני ששיחק בעמדת הקשר.
קריירה בינלאומית
ב-14 בנובמבר 2001 ערך סנקוביץ' את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סלובניה, בתיקו 1-1 נגד נבחרת רומניה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2002. הוא היה חלק מסגל הנבחרת לטורניר מונדיאל 2002, אך לא שיחק בטורניר. בסך הכל ערך חמש הופעות במדי הנבחרת.
מותו
ב-4 ביוני 2022 מת סנקוביץ' בגיל 42.
אמנות רחוב
אמנות רחוב היא אמנות חזותית שנוצרת במקומות ציבוריים לצורך נראות ציבורית. היא נקשרת למונחים "אמנות עצמאית", "פוסט-גרפיטי", "נאו-גרפיטי" ואומנות גרילה.
אמנות הרחוב התפתחה מהצורות המוקדמות של גרפיטי מתריס לצורה מסחרית יותר של אמנות. אחד ההבדלים העיקריים נעוץ במסרים. אמנות רחוב נועדה לרוב לעורר מחשבה ולא דחייה בקרב הקהל הרחב באמצעות הפיכת מטרתה ברורה יותר מזו של גרפיטי. נושא ההרשאה הוא אחד השנויים המרכזיים באמנות הרחוב, שכן גרפיטי נעשה בדרך כלל באופן בלתי חוקי, ואילו אמנות רחוב יכולה כיום להיות תוצר של הסכם, או אפילו לפעמים הזמנה תמורת תשלום. עם זאת, היא נותרה שונה מאמנות מסורתית הנחשפת במרחבים ציבוריים על ידי השימוש המפורש שלה בחלל האמור בשלב היצירה.
אמני רחוב מאתגרים את תפיסת האמנות המסורתית על ידי הצבת יצירות בהקשרים שאינם אמנותיים. הם אינם מבקשים לשנות את הגדרת יצירת האמנות, אלא לבחון את הסביבה הקיימת בשפה שלה. הם מבקשים לתקשר עם הצופים בנושאים חברתיים רלוונטיים באמצעות אמנותם, בדרך בה הם מודעים לערכים האסתטיים מבלי להיות כבולים על ידם. ג'ון פקנר מגדיר את אמנות הרחוב ככל אמנות שאינה גרפיטי.
גרפיטי אומץ, בין היתר, כשיטת פרסום. הדבר אף הוביל במקרים מסוימים לעבודה של אמני הגרפיטי עם חוזה מול תאגידים התווית "אמנות רחוב" לרוב מאומצת על ידי אמנים המבקשים לשמור על עבודתם לא מסונפת תחת תאגיד או חברה כלשהי, וכך להשאירה פוליטית. אמני רחוב אלה יוצרים במרחב הציבורי ללא אישור רשמי. מסיבות אלה אמנות הרחוב נחשבת לעיתים ל"פוסט גרפיטי" וגם ל"ניאו גרפיטי". ניתן למצוא אותה ברחבי עולם ומעצבי רחוב נוסעים לעיתים קרובות למדינות אחרות כדי להפיץ את העיצובים שלהם.
רקע
אמנות רחוב היא אמנות המוצגת בפומבי במרחב הציבורי על מבנים, ברחובות, ברכבות ובשטחים אחרים החשופים לציבור. במקרים רבים זו צורה של אמנות גרילה, שנועדה להצהיר אמירה אישית על החברה שבתוכה חי האמן. אמנות הרחוב התפתחה והשתנתה מיצירת גרפיטי שנתפס בתחילה כוונדליזם לאמנות "מבויתת" יותר שזוכה בחלקה להכרה ממסדית, דרכה אמנים פועלים כדי להעביר מסרים, או סתם איכות דקורטיבית לקהל.
חלק מהאמנים הפעילים בתחום כגון בנקסי עושים שימוש ב"וונדליזם חכם" כדרך להעלות את המודעות לנושאים חברתיים ופוליטיים, בעוד שאמנים אחרים עושים שימוש במרחב העירוני כהזדמנות להציג יצירות אמנות אישיות. יצירת אמנות בפורמט המנצל את המרחב הציבורי מאפשרת לאמנים שאחרת לא היו נחשפים - להגיע לקהל רחב הרבה יותר ממה שעולם האמנות הממוסד או גלריות מאפשרים.
טכניקות
בעוד שאמני גרפיטי מסורתיים השתמשו בעיקר בצבעי ספריי בצורה חופשית להפקת עבודתם, "אמנות רחוב" כיום כוללת מדיות רבות אחרות, כגון אמנות לד (תאורה), פסיפס, ציור תוך שימוש בשבלונות, אמנות מדבקות , גרפיטי הפוך , "פסלים נעולים" , הדבקת דבק קמח , ציורים על דיקט (Woodblock Graffiti), עצים סרוגים  ואיזון סלעים.
גם צורות מדיה חדשות כמו הקרנות וידאו על בניינים גדולים הן כלי פופולרי יותר ויותר באמנות רחוב - והזמינות של חומרה ותוכנה זולות מאפשרת ליצירות אמנות כאלה להיות תחרותיות מול פרסומות מסחריות.
נאוה ברוכין
נאוה בָּרוּכִין (כיום נאוה בר-ברג'ס; נולדה ב-1953) היא זמרת ישראלית, סולנית שלישיית הנשמות הטהורות.
ביוגרפיה
ברוכין, ילידת חדרה, שירתה בצוות הווי חטיבת הצנחנים. בשנת 1971 השתתפה בתוכנית "אחריי לצנחנים", שבה שרה סולו בשיר "המקפלת לצנחן". לאחר שחרורה מצה"ל בשנת 1973 הצטרפה לשלישיית הנשמות הטהורות, והייתה חברה בהרכב המקורי של הלהקה. הלהיט הגדול ביותר שלה כסולנית הלהקה היה השיר "אחכה לך" (מילים: דודו ברק, לחן: נתן כהן). ב-1974, לאחר סיום מרבית ההקלטות, ובטרם סיום הפצתו של אלבום הבכורה של הלהקה, היא עזבה אותה ופתחה בקריירה עצמאית. באותה שנה הקליטה את השיר "איך שנים עברו" לסרטו של ג'ורג' עובדיה "שרית".
בסוף 1975 הוציאה ברוכין את "שיר הבוקר" (למילותיה של המשוררת אלישבע וללחנו של שייקה פייקוב). עם השיר השתתפה גם בפסטיבל הזמר של ויניה דל מאר בצ'ילה ב-1976, והגיעה למקום הרביעי.
במרץ 1977 השתתפה בפסטיבל הזמר והפזמון תשל"ז עם השיר "במקום אחר" (מילים: עדנה פלג, לחן: מיכל היינברג, עיבוד: אלדד שרים). עוד באותה שנה השתתפה בפסטיבל הזמר של ויניה דל מאר בשנית עם הגרסה האנגלית ל"שיר לאהבה" של בעז שרעבי, וזכתה במקום הראשון.
ב-1983 הוציאה את הסינגל "Welcome The Night/Only Time", שהיא כתבה בעצמה את מילותיו והלחין ברג'ס.
ב-1984 ייצגה את ישראל בפעם השלישית בפסטיבל ויניה דל מאר עם השיר "Glory", שגם אותו כתבה והלחין ברג'ס. הוציאה לרדיו את השיר "זה עוד לא הכל" שכתב אהוד מנור והלחין ברג'ס. עוד באותה שנה היא נישאה לברג'ס, ועברה להתגורר עמו בלונדון.
ב-1988 כתבה והלחינה ביחד עם בעלה קן ברג'ס את השיר "מכור לאהבה", שביצע הזמר אדם, וזכה להצלחה.
ברוכין שבה לישראל עם בעלה בשנת 1993. ב-1995 הוציאה את אלבומה "נאוה ברוכין", בעיבודו של ברג'ס. האלבום, שלא הצליח, כלל את השירים "איפה אתה", "מזל דלי", "עידן הענבים" ו"איש מלאך", שכתב לה יואב גינאי לזכר השחקן והאמן עופר ניר. לאחר יציאת אלבום זה חזרה בתשובה. גם בעלה קן ברג'ס עבר תהליך של גיור אורתודוקסי.
בפסטיבל ערד, ב-1998 נערך איחוד מיוחד של להקת הנשמות הטהורות, בו הופיעו נתן כהן ונאוה ברוכין בשירי השלישייה. זו הייתה ההופעה האחרונה של ברוכין בפני קהל מעורב, ומאז היא ממשיכה להופיע בפני נשים בלבד. בשנת 2007 הקליטה אלבום בשם "Hold On To The Dream", שרוב שיריו באנגלית והם עוסקים בבורא עולם. את העיבודים לשירים ואת המילים לשירים כתב בעלה. ברוכין טענה בראיונות שנעשו עמה לפני ואחרי הוצאת האלבום כי לא התכוונה דרכו להצהיר על חידוש פעילותה המוזיקלית, אלא לחזק אנשים להאמין בבורא עולם; היא קיבלה אישור מרבנים להקליט את החומרים ולהעביר אותם לתחנות הרדיו. האלבום זכה להצלחה בקרב נשים דתיות, ובפרט הסינגל הראשון ממנו, "כי לאן שתפני", אשר נכלל בגרסה עברית ואנגלית.
בשנת 2015 הקליט ההרכב המקורי של הנשמות הטהורות שיר חדש - "איך יכולת שלא" (מילים: ענת הראל, לחן: נתן כהן ויורם ירוחמי), בו חזרה לתפקידה כסולנית ההרכב.
חיים אישיים
מתגוררת בסביון וסייעה לקריירה המוזיקלית של בעלה. לזוג בת בשם קרולין.
(1982) Navah
כל הלחנים מאת פרנסיס ליי. A1. Leaving (Murray Head) (4:08)
A3. Bottom Line (Boris Bergman) (4:35)
A4. Don't Look Now (Hal Shaper) (2:56)
A5. Beach Motels (Boris Bergman) (4:57)
A6. The Silence Says It All (Tim Rice) (3:38)
B1. Reds (Boris Bergman) (4:20)
B2. Forgive Me (Ken Burgess) (4:25)
B3. Rise And Fall (Terry Bradford) (5:41)
נאוה ברוכין (1995)
כל הלחנים מאת קן ברג'ס.
אסקפיים
אסקפיים (בלטינית: Ascaphidae) היא משפחה בסדרת חסרי הזנב. משפחה זו היא מונוטיפית, כלומר היא מכילה סוג אחד בלבד - אַסְקָפוּס (Ascaphus). סוג זה מכיל שני מינים בלבד:
עד שנת 2001, הדעה הרווחת הייתה כי הסוג הוא מונוטיפי גם כן, ושהמין היחיד שקיים בו הוא A. truei. אף על פי כן, מספר חוקרים פרסמו בכתב העת המדעי Evolution ראיות לכך שתת-המין A. montanus' הוא אינו תת-מין, כי אם מין בזכות עצמו, ובשל כך קידמו אותו לדרגה הטקסונומית של מין.
משפחה זו מובחנת מיתר משפחות חסרי הזנב על ידי היות פרטיה בעלי זנב. מסיבה זו, סיווגה הטקסונומי יוצר בעיות. כיום, היא מסווגת תחת תת-הסדרה ארכאובטרכיה, הכוללת חסרי זנב "עתיקים" יחסית. מנגד, אחרים טוענים כי יש לסווגה לצד מרבית משפחות חסרי הזנב.
בנוסף לזנבם, האסקפיים נבדלים מיתר חסרי הזנב במספר חוליותיהם ובמספר הצלעות שלהם- בשני הפרמטרים עולים האסקפיים על יתר חסרי הזנב. האסקפיים קטנים יחסית (2.5 עד 5 סנטימטר), וניתן למצוא אותם בנחלים במונטנה, איידהו, אורגון ומדינת וושינגטון בארצות הברית, כמו גם בדרום-מזרח קולומביה הבריטית. האסקפיים חולקים מספר מאפיינים עם הליופלמיים (צפרדעים פרימיטיביות בניו זילנד).
קישורים חיצוניים
Leiopelmatidae Leiopelmatidae Leiopelmatidae
מרווין סאטן
מרווין "פופקורן" סאטן (באנגלית: Marvin "Popcorn" Sutton; 5 באוקטובר 1946 - 16 במרץ 2009) היה יצרן ויסקי לא חוקי (Moonshiner), שנולד במגי ואליי שבצפון קרולינה, ארצות הברית.
סאטן היה יצרן ומבריח משקאות לא חוקי בשנות ה-70 של המאה ה-20 והוא נתפס מספר פעמים בידי נציגי החוק בארצות הברית. בשנת 1999 פרסם את הספר "Me and My Likker" ("אני והליקר שלי"), אוטוביוגרפיה ומדריך להכנת כהל לא חוקי. בשנת 2007 הוא הופיע בסרט תיעודי בשם "The Real Story" ("הסיפור האמיתי"), ששודר בערוץ ההיסטוריה. בשנת 2008 הוא הופיע בסרט תיעודי בשם "The Last One" ("האחרון"), שצולם על ידי ניל האטצ'סון. בחודש נובמבר 2010, לאחר מותו, הודיע האנק ויליאם ג'וניור על שותפות עם אלמנתו של סאטן לזיקוק והפצה של הוויסקי שלו באופן חוקי בפעם הראשונה.
תפיסתו ומשפטו
סאטן החשיב את ייצור הוויסקי הלא חוקי כחלק בלתי נפרד מהמורשת שלו, בשל היותו אירי-סקוטי ונצר לשושלת ארוכה של יצרני ויסקי לא חוקיים. בחודש ינואר 2009, נתפס סאטן על ידי ה-ATF והוא נידון לתקופה של 18 חודשים בכלא הפדרלי על בישול וזיקוק משקאות אלכוהוליים והחזקת נשק שלא כחוק. סאטן, אז בן 62, שאובחנה אצלו לאחרונה מחלת הסרטן, התחנן בפני השופט המחוזי בארצות הברית, רוני גריר, להמיר את עונשו במעצר בית. מספר עתירות נעשו בניסיון לצמצם את הנסיעות ואת משפטו של סאטן, ללא הועיל. בגזר הדין, התייחס השופט במיוחד לסרט התיעודי שצולם עליו.
מותו
סאטן התאבד על ידי רעל ב-16 במרץ 2009, ככל הנראה כדי למנוע את מאסרו שאמור היה להתחיל מספר ימים לאחר מכן. ב-24 באוקטובר 2009, הועברה גופתו של סאטון מאתר הקבורה המקורי שלו בהר סטרלינג שבצפון קרולינה, לביתו שבפארוטסוויל, טנסי כדי לתת הזדמנות לציבור מכריו להגיע ללווייתו. למקום מנוחתו האחרונה הוא הובל על ידי סוס וכרכרה. היה זה טקס זיכרון קטן בו נכחו רק חברים קרובים ובני משפחה.
כינוי
בשנות ה-60 או ה-70, קיבל מרווין סאטן את שם הכינוי "פופקורן" סאטן, לאחר שפגע במכונה אוטומטית למכירת פופקורן עם מקל ביליארד.
הוויסקי טנסי הלבן של פופקורן סאטן
ב-9 בנובמבר 2010 הכריז האנק ויליאמס ג'וניור על שיתוף פעולה עם חברת J&M Concepts LLC ועם אלמנתו של סאטן, פאם סאטן, לזיקוק והפצת הוויסקי של פופקורן סאטן, לראשונה באופן חוקי.
הוויסקי, שכונה "הוויסקי טנסי הלבן של פופקורן סאטן", מיוצר עם דוד זיקוק שתוכנן על ידי סאטן עצמו לפני מותו ובמתכון המשפחתי הסודי שעבר במשפחת סאטן, אותו הפקיד סאטן לפני מותו בידיו של המנהל המקצועי של חברת J&M Concepts LLC, ג'יימי גרוסר.
על-פי דיווחים בעיתונות, יופץ תחילה הוויסקי בטנסי ובדרום-מזרח ארצות הברית.
הר טימוסתנס
הר טימוסתנס (באנגלית: Mount Timosthenes) הוא הר נישא אזור חוף פאלייר, של אזור ארץ גרהאם, בחוף המערבי של חצי האי האנטארקטי שבאנטארקטיקה.
הר טימוסתנס ממוקם בין מוצאו של קרחון האריוט לבין צידו הצפוני של קרחון איירי.
הר טימוסתנס ממוקם 6 קילומטרים צפון-מערבית לפסגת פרגרינוס, המצוייה במרכז חצי האי האנטארקטי.
גילוי ומיפוי ההר
הר טימוסתנס התגלה ב-28 בספטמבר 1940 בצילום אוויר שבוצע על ידי השירות האנטארקטי של ארצות הברית (United States Antarctic Program (בראשי תיבות: USAS)), כמו כן אזור ההר צולם על ידי משלחת רון לחקר אנטארקטיקה (Ronne Antarctic Research Expedition (בראשי תיבות: RARE).
אזור ההר מופה בדצמבר 1958, על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד (Falkland Islands Dependencies Survey (בראשי תיבות: FIDS)).
מקור השם
שמו של ההר ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה (The UK Antarctic Place-Names Committee (בראשי תיבות: UK-APC)).
X-Forwarded-For
X-Forwarded-For (ובקיצור XFF) הוא אחד מהשדות האפשריים בכותרת HTTP. שדה זה משמש כסטנדרט לזיהוי כתובת ה-IP המקורית של לקוח המתחבר לשרת אינטרנט באמצעות שרת פרוקסי או דרך נתב עומסים (Load Balancer). שדה זה הוכנס לשימוש על ידי מפתחים של שרתי המטמון (Squid caching proxy). תקן מוצע עבור כותרת XFF הוצע בארגון התקינה Internet Engineering Task Force.
שרתי אחסון המטמון הם לרוב אלה של ספקיות אינטרנט גדולות אשר מעודדות או מאלצות את המשתמשים שלהן להשתמש בשרתי פרוקסי עבור גישה לרשת האינטרנט. החיבור דרך שרת פרוקסי נעשה לעיתים קרובות על מנת להפחית את רוחב הפס החיצוני באמצעות זיכרון המטמון. במקרים מסוימים, שרתי פרוקסי אלו שקופים וייתכן כי המשתמש אינו מודע לקיומם והשימוש בהם.
ללא שימוש ב-XFF או טכניקה דומה, כל חיבור דרך פרוקסי היה מציג רק את כתובת ה-IP המקורי של שרת Proxy, דבר המשמש לאנונימיות של התקשורת, וכך מקשה את האיתור ומניעה של כניסות למטרות זדוניות, בשונה אם כתובת ה-IP המקורית הייתה נמצאת. שימוש יעיל של XFF דורש אמון בשרת הפרוקסי, למשל על ידי חיפוש ברשימה הלבנה של שרתים שעליהם אפשר לסמוך.
חולדה
חולדה היא סוג של יונק, ממשפחת העכבריים בסדרת המכרסמים.
מאפיינים
לחולדות חוש ריח מפותח ושמיעה מפותחת. הן ידועות בכושר הישרדות יוצא דופן. נמצאה, למשל, חולדה חיה בטמפרטורה של מינוס 30 מעלות. גם הקשרים החברתיים של החולדות והאינטליגנציה שלהן מסייעים בשרידותן – חולדות מסוגלות למצוא את דרכן במבוך ולקשר בין אירועים כמו אכילת מזון מורעל ומות חבריהן.
החולדות הן מן היונקים הנפוצים ביותר וישנם מינים וזנים רבים של חולדות. החולדות הגיעו, עם האדם, לכמעט כל פיסת יבשה ואי נידח בעולם. כיום החולדות נפוצות בכל היבשות מלבד אנטארקטיקה והן נמצאות בעיקר באזורים עירוניים. מרבית זני החולדות נתפשים בידי האדם כמזיקים לאדם וכמכחידי מינים של חיות בר. אולם, החולדות משמשות גם לניסויים מדעיים וכחיות מחמד. חולדות מעבדה הן זן מתורבת, לרוב רגוע יותר, של חולדות הרחוב והן מוכרות כחולדות מחמד. מיני החולדות הנפוצים בישראל הם חולדה מצויה (Rattus rattus) וחולדת חוף (Rattus norvegicus). על אף שמה, אין קשר בין החולדה Rattus norvegicus לנורווגיה, השם נוצר ככל הנראה בטעות במאה ה-17 על ידי ג'ון ברקנהוט (John Berkenhout) שהאמין שהחולדות הגיעו לאנגליה באוניות. למעשה המקור האמיתי של החולדות הוא ככל הנראה אסיה.
בין המאות ה-13 וה-17 סייעו ככל הנראה החולדות בהפצת מגפת הדבר (המגפה השחורה) באירופה. מחלה זו מועברת לבני אדם על ידי עקיצת פרעושים הנגועים בחיידק. חוקרים סבורים שקרבה יתרה בין החולדות לבני האדם היא שגרמה להתפרצות המחלה.
החולדה במקורות
החולדה נזכרת פעמים רבות במקורות חכמים. במקומות אחדים החולדה מחליפה את החולד המקראי, ברשימת 'שמונת השרצים' המטמאים. היא מתוארת כחיה המשתכנת 'בעיקרי הבתים', וניזונה מלחם, מבעלי חיים קטנים כעכברים, ומנבלות. על פי הגישה הרווחת בתרגומים העתיקים והמפרשים, משמעות השמות "חולד" ו"חולדה" זהה והם מתייחסים למין אחד או כמה מיני טורפים קטנים ממשפחת הסמוריים (Mustelide), ובמיוחד עם החמוס (Mustela). זיהוי זה מתאים למרבית תיאורי החולדה בספרות חכמים, אולם החולדה נזכרת במשנה בפסחים כניזונה מלחם ועלולה לגרור חמץ ממקום למקום, ועל כן שם היא אינה החמוס, שאינו ניזון מלחם. זיהוי אחר מן העת החדשה המתאים אף לתיאור החולדה בפסחים הוא עם בעל-החיים הנקרא בלשוננו חולדה (Rattus). החולדה 'אוכלת-כל' וניזונה מזירעונים, ירק, בעלי-חיים קטנים ואף מלחם. נטיית החולדות לאגור את עודפי המזון במחבואים בטריטוריה שלהן, מבהירה את החשש במשנה שמא תגרור החולדה חמץ ממקום למקום.
דנה ברוק
החיים שלפני
סברה נולדה וגודלה באוהיו ונכחה באוניברסיטת קנט סטייט, שתחתיה סיימה בהצלחה תואר ראשון באופנה, מכירה ועיצוב ותואר שני במנהל עסקים. לאחר שסבלה מפציעות חוזרות ונשנות, כולל שבירה בשני הקרסוליים שלה, סברה ויתרה על ענף ההתעמלות (שבו השתתפה במשך 18 שנה) ובמקום החלה להתחרות בתחרויות פיתוח גוף.
קריירת פיתוח הגוף
סברה מוקמה במקום ה-12 בתחרות ה"ארנולד קלאסיק" לשנת 2013 (על שמו של ארנולד שוורצנגר) ובמקום ה-13 בתחרות של שנת 2015. ב-20 בדצמבר 2016 נודע שסברה תתחרה בתחרות לשנת 2017, שבה סיימה במקום החמישי.
NXT (2013–2016)
סברה הוחתמה לחוזה בארגון ההיאבקות, ה-WWE ביוני 2013 ונשלחה למתחם האימונים של WWE Performance Center ואז למתחם הפיתוח של הארגון, NXT, שבו הופיעה תחת שם הבמה דנה ברוק. ברוק ערכה את הופעת הבכורה הטלוויזיונית שלה באירוע NXT TakeOver: Fatal 4-Way, שנערך ב-11 בספטמבר 2014, בסצנה מאחורי הקלעים עם טיילר בריז, כששבוע לאחר מכן ערכה את הופעת הבכורה שלה בזירה במופע של NXT שאינו הועבר לטלוויזיה בהפסד בקרב הזוגות עם ביילי לאלכסה בליס וסשה בנקס. לאחר שהופיעה בסצנות מאחורי הקלעים, ברוק ערכה את הופעת הבכורה הטלוויזיונית בזירה ב-15 באפריל 2015 בניצחון על בלו פנטס, מה שהגדיר את דמותה בתור הדמות הרעה. שבועיים לאחר מכן, ברוק ניצחה את ביילי לאחר הסחת דעת מצידה של אמה, מה שגרם לברוק ואמה להיות חברות טובות. השתיים הפסידו באירוע NXT TakeOver: Unstoppable לביילי ושארלוט פלייר. ב-26 באוגוסט, ברוק לקחה חלק בקרב מרובע נגד בקי לינץ', שארלוט ואמה, קרב שבו אמה ניצחה. בחודש ספטמבר, ברוק ואמה פתחו בריב נגד אסקה, שרק הגיעה ל-NXT. באירוע NXT TakeOver: Respect ברוק הפסידה לאסקה, מה שהיה בעצם הקרב האחרון של ברוק ב-NXT. ב-23 במרץ 2016, ברוק ליוותה את אמה לזירה לקרב שלה נגד אסקה, אך אמה הפסידה והופעה זו של ברוק הייתה האחרונה שלה בתוכנית.
הרוסטר הראשי ומגוון עלילות (2016–2017)
ברוק ערכה את הופעת הבכורה שלה בתוכנית Raw ב-9 במאי 2016 כשהיא תוקפת את בקי לינץ' מאחורי הקלעים ומתאחדת שוב עם אמה. בתוכנית סמאקדאון, שלושה ימים לאחר מכן, ברוק התאבקה לראשונה בזירה כשהיא גוברת על לינץ' אחרי עזרה מאמה, ואותו דבר ארבעה ימים לאחר מכן בתוכנית Raw. הציוות בין ברוק לאמה נקטע עקב פציעה של אמה.
באירוע חוקי אקסטרים שנערך ב-22 במאי, ברוק הגיעה לזירה לבושה בבגדיו של ריק פלייר, כל זאת כדי להסיח את דעתה של נטליה ולעזור לשארלוט לשמור על אליפות הנשים של ה-WWE שלה. לילה לאחר מכן בתוכנית Raw שארלוט הפנתה את גבה לאביה והציגה את ברוק כחניכה שלה. באירוע "כסף בבנק" ברוק ושארלוט ניצחו בקרב זוגות את לינץ' ונטליה, קרב זה היה הקרב הראשון של ברוק באירוע שלם וצפה ברוסטר הראשי. ב-19 ביולי ברוק הועברה לתוכנית Raw כחלק ממהלך פיצול המותגים. באירוע באטלגראונד, שנערך ב-24 ביולי הפסידו ברוק ושארלוט לסשה בנקס ולשותפה המסתורית שלה, שהתגלה לאחר מכן כביילי. ב-8 באוגוסט ברוק התאבקה נגד בנקס בקרב שלא היה על התואר, אך ברוק הפסידה. ב-12 בספטמבר ברוק סטרה לשארלוט לאחר שהושפלה על ידה במספר מקרים, מה שגרם לג'נרל מנג'ר, מיק פולי, למקם את ברוק בקרב המשולש נגד ביילי ובנקס כדי לקבוע מי מביניהן תהיה המועמדת לתואר של שארלוט באירוע התנגשות של אלופים, אך גם במקרה זה ברוק הפסידה. ב-10 באוקטובר ברוק תקפה את ביילי לאחר הקרב שלה, מה שהוביל לקרב בין השתיים שבוע לאחר מכן, קרב שבו ברוק ניצחה. הפיוד סוכם לקרב באירוע "גיהנום בכלוב", שבו ברוק הפסידה.
ב-13 במרץ 2017 ברוק תקפה את פלייר לאחר שפלייר נזפה בה על ההפסד לבנקס, מעשה שהפך את ברוק לדמות הטובה והאהובה בפעם הראשונה בקריירה שלה. ב-3 באפריל היא התאבקה בקרב שלוש על שלוש ביחד עם ביילי ובנקס נגד פלייר, ניה ג'קס ואמה, קרב שבו קבוצתה ניצחה. ב-26 ביוני ברוק התחרתה בקרב גאונטלט שקבע את המועמדת לתואר האליפות של אלכסה בליס, אך הודחה שלישית על ידי ניה ג'קס. ב-7 באוגוסט ברוק הוצמדה לניצחון על ידי ג'קס בקרב משולש שהכיל גם את מיקי ג'יימס, ועל הכף הייתה ההזדמנות להיות המועמדת לתואר האליפות באירוע סאמרסלאם. לאחר היעדרות מהזירה, ברוק שבה לתוכנית Raw ב-9 באוקטובר, שם התחרתה בקרב הדחות מחומש, שהמנצחת בו תפגוש את אסקה באירוע TLC: שולחנות, סולמות וכיסאות, אך ברוק הודחה ראשונה על ידי ביילי. ב-13 בנובמבר ברוק השתתפה בקרב משולש נגד ביילי ומיקי ג'יימס, בקרב שקבע את המתאבקת החמישית והאחרונה של קבוצת Raw לקרב ההדחות המסורתי באירוע סדרת ההישרדות, אך הפסידה שוב לביילי. שבוע לאחר מכן ברוק הפסידה בקרב יחידים לאסקה. ב-27 בנובמבר ברוק הפסידה שוב לאסקה תוך שלוש שניות לאחר תרגיל ההכנעה הידוע של אסקה. הכנעה זו של אסקה שברה את שיא הניצחון המהיר ביותר על ידי הכנעה במחלקת הנשים.
טייטוס וורלדוויד (2017–2018)
ב-31 ביולי 2017 ברוק הוזמנה על ידי המתאבק טייטוס אוניל להצטרף למותג שלו שנקרא, טייטוס וורלדוויד, היא הסכימה להצטרף אליו, ולאפולו קרוז ואקירה טוזאווה בתנאי אחד שבו תמצא את עצמה. ב-27 בנובמבר היא רשמית הצטרפה לקבוצה זו. ב-1 בינואר 2018 ברוק ליוותה ביחד עם אוניל את קרוז לזירה לקרב שלו נגד בריי וויאט, קרב שבו קרוז הפסיד לאחר שטוזאווה עזב את הקבוצה. בקרב הרויאל ראמבל המסורתי הראשון בתולדות מחלקת הנשים שהתקיים באירוע רויאל ראמבל, ברוק נכנסה כמספר השמיני. היא הספיקה להדיח את קיירי סיין, אך הודחה לאחר מכן על ידי טורי ווילסון. לילה לאחר מכן בתוכנית Raw ברוק ליוותה את קרוז ואוניל לקרב הזוגות שלהם על אליפות הזוגות של ה-WWE של שיימוס וסזארו, אך השניים כשלו בניסיונם לזכות בתואר. ב-25 בפברואר במסגרת האירוע "תא ההדחות" ברוק ליוותה את קרוז ואוניל לקרב חוזר נגד האלופים שיימוס וסזארו, אך שוב כשלו בניסיונם לזכות בתואר. ב-19 במרץ ברוק התעמתה עם רונדה ראוזי, על כך שהיא צריכה ללמוד את מקומה ולחכות בתור להזדמנות שלה. כל זאת לא עזר לברוק לדרוש מראוזי לצאת מהזירה, משום שהדבר הוביל לתקיפה של ראוזי על ברוק (קטע זה אינו שודר לטלוויזיה, אך היה בלעדי לערוץ היוטיוב). ברוק ואסקה שיתפו פעולה בקרב זוגות שנערך ב-2 באפריל וניצחו את אלופת הנשים של Raw, אלכסה בליס ומיקי ג'יימס. באחד הקרבות המקדימים לאירוע רסלמניה 34, ברוק השתתפה בקרב הבאטל רויאל נשים הראשון של רסלמניה, אך הודחה על ידי מנדי רוז. ב-21 במאי התחרתה ברוק בקרב מרובע נגד שרה לוגאן, ליב מורגן ונטליה אשר קבע את זהות המעפילה לקרב ה"כסף בבנק" באירוע כסף בבנק. בקרב זה, נטליה היא זאת שניצחה בקרב והעפילה לקרב הסולם. ב-28 במאי ברוק השתתפה בקרב גאונטלט נגד שש משתתפות נוספות אשר קבע את זהות המעפילה האחרונה לקרב הנשים של "כסף בבנק", אך קרב זה נוצח על ידי סשה בנקס. ב-16 ביולי ברוק ואלישיה פוקס ניצחו בקרב זוגות את ביילי וסשה בנקס כתוצאה מפסילה. ב-27 באוגוסט, ברוק הפסידה בקרב יחידים לסשה בנקס. ב-3 בספטמבר, דנה ברוק ביחד עם אמבר מון הפסידו בקרב זוגות לביילי וסשה בנקס. לאחר הקרב, ברוק הביעה את חוסר שביעות רצונה מאוניל וקרוז והודיעה שהיא סיימה איתם.
החזרה לקריירת יחידים (2018–2020)
שבועיים לאחר מכן, ברוק נוצחה על ידי ביילי. ב-15 באוקטובר, ברוק וטמינה הפסידו לאמבר מון וניה ג'קס. שבוע לאחר מכן, ברוק הפסידה בקרב מרובע אשר כלל את אמבר מון, ג'קס וטמינה, בקרב שבו מון הצליחה לנצח. באירוע אבולושן, שנערך ב-28 באוקטובר, ברוק השתתפה בקרב הבאטל רויאל של הנשים, אך הודחה על ידי אמבר מון. ב-17 בדצמבר, ברוק השתתפה בקרב גאונטלט שכלל שבע משתתפות נוספות אשר קבע את המועמדת לתואר אליפות הנשים של Raw של רונדה ראוזי, אך בקרב זה הודחה על ידי ביילי. שבוע לאחר מכן, ברוק, אלישיה פוקס ומיקי ג'יימס הפסידו לביילי, אמבר מון וסשה בנקס. באירוע הרויאל ראמבל, שנערך ב-27 בינואר 2019, ברוק התחרתה בקרב הרויאל ראמבל המסורתי, כשנכנסה לקרב כמספר ה-22, אך הודחה על ידי ריאה ריפלי. לילה לאחר מכן, ברוק ונטליה הפסידו לליב מורגן ושרה לוגאן בקרב העפלה לקרב תא ההדחות זוגות אשר יקבע את אלופות זוגות הנשים הראשונות של ה-WWE במסגרת אירוע תא ההדחות. ב-18 במרץ, ברוק התחרתה נגד רונדה ראוזי על אליפות הנשים של Raw; היא הפסידה בקרב לאחר שניות בודדות כתוצאה מהכנעה. ב-29 באפריל, במסגרת הפינה "רגע של בליס", אלכסה בליס חשפה את ברוק כאחת מארבע המשתתפות שתייצגנה את Raw בקרב כסף בבנק של הנשים באירוע כסף בבנק. ב-13 במאי, ברוק התחרתה בקרב מרובע נגד נעמי, ניקי קרוס ונטליה, שבסופו קרוס ניצחה. באירוע כסף בבנק, שנערך ב-19 במאי, ברוק התחרתה בקרב הכסף בבנק של הנשים, שבסופו ביילי ניצחה. ב-8 ביולי, ברוק הפסידה לניקי קרוס במסגרת אתגר "נצח את השעון". ב-16 בספטמבר, ברוק נוצחה על ידי לייסי אוואנס. ב-18 באוקטובר בתוכנית סמאקדאון, ברוק התחרתה בקרב משושה נגד כרמלה, לייסי אוואנס, מנדי רוז, ניקי קרוס וסוניה דוויל אשר קבע את זהות המועמדת לאליפות הנשים של סמאקדאון, ובו קרוס יצאה עם ידה על העליונה. ב-8 בנובמבר, ברוק וכרמלה ניצחו בקרב זוגות את מנדי רוז וסוניה דוויל, וכתוצאה מכך זכו בזכות לייצג את קבוצת סמאקדאון במסגרת קרב ההדחות המסורתי של האירוע סדרת ההישרדות. שבוע לאחר מכן, ברוק, כרמלה, ניקי קרוס וסשה בנקס ניצחו בקרב ארבע נגד ארבע את דקוטה קאי, מיה יים, ריאה ריפלי וטיגן נוקס. באירוע סדרת ההישרדות, שנערך ב-24 בנובמבר, קבוצת סמאקדאון בהנהגתה של סשה בנקס ביחד עם כרמלה, דנה ברוק, לייסי אוואנס וניקי קרוס נגד קבוצת NXT (ריאה ריפלי, ביאנקה בלאייר, קנדיס לאריי, איאו שיראי וטוני סטורם) וקבוצת Raw (שארלוט פלייר, אסקה, קיירי סיין, נטליה ושרה לוגאן) התחרתה בקרב הדחות נשים משולש, שבסופו קבוצת NXT ניצחה. ב-13 וב-20 בדצמבר, ברוק הפסידה לביילי בקרב שאינו היה על חגורת אליפות הנשים של סמאקדאון. ב-27 בדצמבר, ברוק ולייסי אוואנס הפסידו בקרב זוגות לביילי וסשה בנקס. ב-3 בינואר 2020, ברוק ולייסי אוואנס ניצחו בקרב זוגות משולש את ביילי וסשה בנקס ואת אלכסה בליס וניקי קרוס. באירוע הרויאל ראמבל, שנערך ב-26 בינואר, ברוק התחרתה בקרב הרויאל ראמבל המסורתי, כשנכנסה לקרב כמספר ה-13, אך הודחה על ידי ביאנקה בלאייר. ב-7 בפברואר, ברוק התחרתה בקרב מרובע נגד אלכסה בליס, כרמלה ונעמי אשר קבע את זהות המועמדת החדשה לאליפות הנשים של סמאקדאון נגד ביילי, שבסופו כרמלה ניצחה. ב-6 במרץ, ברוק וכרמלה הפסידו בקרב זוגות למנדי רוז וסוניה דוויל. ב-17 באפריל, ברוק העפילה לקרב הכסף בבנק של הנשים במסגרת האירוע כסף בבנק לאחר שגברה על נעמי. שבוע לאחר מכן, ברוק וכרמלה לא צלחו במשימתן לזכות באליפות זוגות הנשים של ה-WWE לאחר שהפסידו לאלופות הזוגות, אלכסה בליס וניקי קרוס. באירוע כסף בבנק, שנערך ב-10 במאי, ברוק לא הצליחה לזכות בקרב הכסף בבנק, שבסופו אסקה היא זו שזכתה. ב-15 במאי, ברוק ניצחה את נעמי.
הציוות למנדי רוז (2020–היום)
ב-28 בספטמבר 2020, בפרק של התוכנית Raw, ברוק הצטוותה לראשונה למנדי רוז, כשביחד הן גברו על לאנה ונטליה. ב-2 בנובמבר, ברוק ומנדי רוז כשלו בניסיונן לזכות באליפות זוגות הנשים של ה-WWE לאחר שהפסידו לניה ג'קס ושיינה בייזלר. ב-30 בנובמבר, ברוק ניצחה בקרב יחידים את רקונינג מקבוצת רטרביושן. שבוע לאחר מכן, ברוק הצטוותה לשורות המתאבק ריקושט ויחדיו הם גברו על רקונינג וסלאפג'ק. ב-21 בדצמבר, ברוק ומנדי רוז הפסידו לניה ג'קס ושיינה בייזלר. שבוע לאחר מכן, ברוק הפסידה לשיינה בייזלר בקרב יחידים. לעומת זאת, ב-4 בינואר 2021 בפרק הספיישל "ערב האגדות" של התוכנית Raw, ברוק הצמידה את בייזלר לניצחון. שבוע לאחר מכן, ברוק ורוז לא הצליחו לנצח את בייזלר וג'קס, זאת לאחר שבייזלר הכניעה את רוז לניצחון. ב-22 במרץ, ברוק ומנדי רוז הפסידו לניה ג'קס ושיינה בייזלר בקרב שאינו היה על חגורות האליפות של האחרונות. ב-3 במאי, ברוק הפסידה לשארלוט פלייר. ב-31 במאי, ברוק ורוז ניצחו את לאנה ונעמי. ב-7 במרץ 2022, ברוק ניצחה את טמינה.
חיים אישיים
סברה הייתה במערכת יחסים עם מפתח הגוף, דאלאס מק'קרייבר, עד למותו ב-22 באוגוסט 2017.
שונה מהאחרים
שונה מהאחרים (בגרמנית: Anders als die Andern) הוא סרט אילם-דרמה גרמני שיצא ב-1919. הסרט בוים על ידי הבמאי האוסטרי ריכרד אוסוולד. הסרט הוא סרט מחאתי על סעיף 175, סעיף בחוק העונשין הגרמני שאסר על יחסים אינטימיים בין גברים. סרט זה היה אחד מהסרטים הראשונים שהציג הומוסקסואליות בצורה אוהדת.
במהלך שנות העשרים של המאה הקודמת, הוגבלה הצפייה בסרט לרופאים וחוקרים רפואיים בלבד. לאחר עלייתו של היטלר לשלטון ב-1933, הסרט נאסר לצפייה בכלל ורוב העותקים של הסרט הושמדו על ידי הנאצים. לאחר שמלחמת העולם השנייה הסתיימה, שוחזרו מספר חלקים מהסרט.
אל סם
עמותת אל - סם היא עמותה המציעה טיפול לבני נוער וצעירים עד גיל 24, שנפגעו משימוש לרעה בסמים או באלכוהול. העמותה נוסדה בשנת 1974 על ידי עדה מכנס.
חזון העמותה הוא לפעול בקרב בני נוער וצעירים לצמצום תופעת השימוש לרעה בסמים ונזקיה לאפשר קבלת טיפול מקצועי לכל נער ונערה המשתמשים בסמים, למשפחתם ולסביבתם הקרובה. מטרות הטיפול הן הקניית יכולת התמודדות עצמאית עם בעיות ומציאת דרכים אלטרנטיביות למיצוי עצמי ללא סמים ואלכוהול, וכן הפסקת השימוש וחזרה לאורח-חיים נורמטיבי, תוך המשך התפתחות והשתלבות תקינה בחברה ובקהילה.
עמותת אל-סם היא עמותה ארצית. כיום לאל-סם 14 סניפים ברחבי הארץ, בהם ניתנים טיפולים, ייעוצים והדרכות לבני נוער, צעירים עד גיל 24 ולהוריהם, בבעיות הקשורות לשימוש לרעה בסמים או באלכוהול.
מטפלי אל-סם הם עובדים סוציאליים, מומחים בתחומי ההתמכרויות והמתבגרים. בנוסף לטיפולים, מקיימים סניפי העמותה פעילות מגוונת בקהילה, הכוללת מניעה באמצעות מרכז המניעה וההסברה הארצי, קבוצות מכוונות טיפול, פרויקטים לעולים ולילדי מכורים, באמצעות העובדים ובעזרת מתנדבי שטח וחברי ההנהלות הציבוריות.
המודל הטיפולי באל-סם מתבסס בעיקרו על טיפול פרטני המשולב בהתייחסות משפחתית-מערכתית. הטיפול הפרטני מתאפיין  בגישה המשלבת טיפול מקדם מוטיבציה, גישה ייעוצית ותמיכתית וטיפול קוגניטיבי דינאמי קצר מועד. התערבויות משפחתיות כוללות הדרכת הורים ומפגשים משותפים בין המטפל, הנער/ה וההורים, וזאת במטרה לשפר תקשורת ולאפשר הצבת גבולות וקבלתם, תוך חיזוק הקשר בין המטופל להוריו. בחלק מהמרכזים מתקיימות גם קבוצות טיפוליות לנוער ו/או הורים.
ברמה המערכתית, מתקיים קשר ושיתוף פעולה עם גורמים חינוכיים וטיפוליים במתכונת הרלוונטית לכל אחד ואחד מהמטופלים (שרות מבחן, יועצות ומב"סיות, עובדי פנימיות ועובדי קידום נוער).
מרבית הפעילויות מכוונות הטיפול התבצעו מחוץ למרכזים, כמו בבתי ספר ייחודיים, בכיתות מקדמות בבתי ספר רגילים, במועדוני קידום נוער ובמרכזי נוער ביישובים השונים.
מרכז המניעה וההסברה הארצי: מרכז המניעה וההסברה של עמותת אל-סם, הוקם מתוך כוונה לפרוש בפני בני הנוער, את תוצאות השימוש בסמים ובאלכוהול, מבלי להטיף ומבלי לשפוט. אנו חותרים ליצירת  דיאלוג פתוח וכנה בעניין ההתנסות והשימוש בסמים ובאלכוהול, ולחיבור  עם בני הנוער בשפתם ומתוך עולמם. כך יוכלו בני הנוער, לקבל את המסרים בלי התנגדויות וחסמים. תקוותנו היא, כי בפעם הבאה שנער או נערה יעמדו בפני פיתוי או לחץ, הם יצליחו לשמוע גם את הקול הקטן, שיחזק ויזכיר את הסיכון אל מול הפיתוי. מרכז המניעה וההסברה של אל-סם מציע תוכניות רבות ומגוונות, ומתאימות לקהלי יעד רבים.
דרכי פעולה
בנוסף לטיפול בפונים ישירות לסניפי אל סם, ניתן בעמותה מענה וטיפול לנוער בסיכון גבוה: בנוסף, העמותה נותנת מענה מקצועי גם להורים שילדיהם משתמשים בסמים וכן גם לאנשי חינוך (מורים, יועצים, מדריכים, קציני מבחן ופסיכולוגים).
מטפלי העמותה הם עובדים סוציאליים אשר עברו הכשרות והתמחות בתחומי גיל ההתבגרות וההתמכרויות. הטיפול בבני הנוער הוא חסוי לחלוטין, דבר המגביר את המוטיבציה לפנות ולבקש עזרה באופן אישי באמצעות העמותה. העמותה מעניקה את שירותיה לכל דורש ללא תנאי קבלה. עלות הטיפול מסובסדת על ידי העמותה עצמה. העמותה מפעילה אתר אינטרנט שדרכו ניתן לקבל ייעוץ אנונימי.
גוריציה
גוריציה (באיטלקית: Gorizia; בסלובנית: Gorica; בפורלן: Gurize או Guriza; בגרמנית: Görz) היא עיר בצפון-מזרח איטליה ליד הגבול עם סלובניה, והיא בירת נפת גוריציה והעיר הגדולה בה. העיר היא המרכז השלטוני, התיירותי, התעשייתי והמסחרי של כל האזור. מעברו השני של הגבול שוכנת העיר התאומה נובה גוריצה (Nova Gorica - "גוריציה החדשה"), ובין שתי הערים מתקיים שיתוף פעולה כמעט בכל התחומים. מסילת ברזל מפרידה בין שכונות שתי הערים, אף על פי שהגבול עצמו עובר מספר מטרים מערבית לה. תחנת הרכבת של נובה גוריצה היא המבנה היחיד בעיר הסלובנית השוכן ממערב למסילה, והיא משרתת את תושביהן של שתי הערים. מקור שמה של העיר הוא ככל הנראה במילה הסלובנית "gorica", שפירושה הוא גבעה קטנה. לפי מפקד התושבים של שנת 2009 חיים בעיר 35,980 תושבים.
גאוגרפיה
גוריציה שוכנת בשטח מישורי למרגלות הרי קוליו הידועים בזכות היין המיוצר בהם. בזכות ההרים הנמצאים צפונית לה העיר מוגנת מרוח קטבטית בורה הנושבת באזור. האקלים בעיר ובסביבותיה הוא ים-תיכוני, וזה אחראי למעמדה כיעד תיירותי.
היסטוריה
העיר גוריציה החלה להתפתח מטירה שהייתה במקום בתקופת הרומאים. היא שכנה לא רחוק מהדרך שחיברה את אקוויליה ואמונה. השם גוריציה נזכר לראשונה בשנת 1001 כאשר קיסר האימפריה הרומית הקדושה אוטו השלישי, תרם את הכפר והטירה שבו לפטריארך של אקוויליה. הכפר מכונה במסמך בשם "הכפר שנקרא בשפה הסלבית 'גוריצה'".
החל במאה ה-12 ועד המאה ה-16 שמשה גוריציה כעיר המרכזית של רוזנות גוריציה (זו ישות בעלת מעמד עצמאי). בשנת 1500 מת הרוזן האחרון של גוריציה והמדינה נכבשה על ידי הרפובליקה של ונציה. בשנת 1509 השליטה בה עברה לבית הבסבורג, ובתקופת זו היא החלה להתפתח אל מחוץ לחומות הטירה ולגדול בקצב מהיר. גוריציה הפכה לעיר רב-לאומית והשפות שדוברו בה היו פורלן, ונטית, גרמנית וסלובנית, ולקראת סוף המאה ה-16 הייתה למרכז של הרפורמציה הפרוטסטנטית. במהלך המלחמות הנפוליאוניות גוריציה השתייכה לפרובינציות הצרפתיות של איליריה ומאוחר יותר נכבשה על ידי האימפריה האוסטרית.
במהלך מלחמת העולם הראשונה נערכו קרבות עזים בגבעות ממערב לעיר בין האיטלקים לצבא האוסטרו-הונגרי. רוב העיר נהרס ורוב תושביה עזבו אותה במהלך 1916. הצבא האיטלקי כבש את העיר בחודש אוגוסט של אותה שנה, אך במהלך קרב קפורטו שנערך באוקטובר 1917 הצליח הצבא האוסטרו-הונגרי לכבוש את העיר מחדש ולהדוף את הצבא האיטלקי. בתחילת חודש נובמבר 1918 הצליח הצבא האיטלקי לכבוש את העיר מחדש.
לאחר הסכם שביתת הנשק עם איטליה במלחמת העולם השנייה, בספטמבר 1943, העיר נכבשה על ידי הפרטיזנים היוגוסלבים, אך תוך זמן קצר נפלה תחת שלטון הנאצים שהפכו אותה לחלק מהאזור המבצעי החוף האדריאטי. לאחר תום המלחמה השתלטו הפרטיזנים על העיר שוב אך תוך זמן קצר היא עברה לשליטת בעלות הברית. ב-15 בספטמבר 1947 הוחזרה גוריציה לאיטליה באופן רשמי. החלק המזרחי של נפת גוריציה עבר לשליטת יוגוסלביה והעיר נחצתה לשניים במרכזה. בשנת 1948 החלו היוגוסלבים לבנות את העיר החדשה, נובה גוריציה על חורבות חלקה המזרחי של גוריצה, שרובו חרב במלחמה.
ואנג השנג
ואנג השנג (נולד ביוני 1961) הוא פוליטיקאי סיני, המכהן כסגן מנהל נציבות הבריאות הלאומית, מזכיר סניף המפלגה הקומוניסטית של סין ומנהל נציבות הבריאות המחוזית של חוביי וחבר בוועדה המחוזית של המפלגה במחוז חוביי.
ביוגרפיה
וואנג נולד במחוז צ'ינגיואן, באודינג, חוביי, ביוני 1961. לאחר חידוש בחינת הכניסה הלאומית לקולג', הוא למד, ואז עבד, באוניברסיטה הרפואית של טיאנג'ין. הוא הצטרף למפלגה הקומוניסטית של סין ביוני 1984.
הייתה לו משימה קצרה בנציבות החינוך העירונית של טיאנג'ין ולוועדת החינוך והבריאות העירונית של טיאנג'ין. באוגוסט 2005 הועלה לתפקיד מזכיר המפלגה של האקדמיה לאמנויות יפות בטיאנג'ין, תפקיד אותו מילא עד מאי 2008, אז מונה למזכיר המפלגה של לשכת הבריאות של טיאנג'ין, ששמה שונה בשנת 2014 לנציבות הבריאות והתכנון המשפחתי בעיר טיאנג'ין. בדצמבר 2014 הוא הפך לסגן מנהיג מחלקת התעמולה העירונית של המפלגה בטיאנג'ין.
באוגוסט 2016 מונה לסגן מנהל וחבר בקבוצת המנהיגות המפלגתית, לנציבות הבריאות והתכנון המשפחתית, כראש רפורמה בתחום הבריאות, מינהל רפואי ובריאות ראשונית. כמו כן שימש כמנהל המשרד לרפורמה בבריאות תחת מועצת המדינה.
בתחילת פברואר 2020 הועבר וואנג למחוז חביי המרכזי בסין ומונה לחבר הוועדה המחוזית של המפלגה בחביי ב-8 בפברואר. ב-10 בפברואר הודחו ג'אנג ג'ין, מזכיר סניף המפלגה של נציבות הבריאות המחוזית חביי ומנהלה ליו יינגז'י מתפקידם, ושני התפקידים אוישו על ידי וואנג השנג, שהחל לרכז את המאבק בהתפרצות הנגיף הקורונה במדינה.
23 בנובמבר
23 בנובמבר הוא היום ה-327 בשנה, (328 בשנה מעוברת), בשבוע ה-48 בלוח הגריגוריאני. עד לסיום השנה, נשארו עוד 38 ימים.
גלגלת נקבים
גלגלת נקבים או גלגלת שלושה נקבים (באנגלית: deadeye) היא אביזר למתיחת חבלים במערכת החִיבֵּל הנייח של אוניות מפרשים גדולות. זוהי דיסקה עבה עשויה עץ קשה, על פי רוב ליגנום ויטה, ששלושה חורים קדוחים בה. צורת הגלגלת מזכירה את חורי העיניים והאף של גולגולת מת, ומכאן שמה באנגלית ובשפות אירופיות נוספות.
גלגלות הנקבים שימשו בעיקר למתיחת הרכסות, חבלי הייצוב הרוחביים של התרנים. המתיחה הושגה על ידי השחלה ומתיחה של חבל קצר (lanyard) דרך חורי שתי דסקאות, העליונה שחוברה בחבל אל הרכסה והתחתונה שחוברה בחבל או בחבק ברזל אל גוף האונייה.
גלגלת בעלת חור יחיד נקראת "גלגלת עין", באנגלית bull's eye ("עֵין שׁוֹר"), ושימשה להולכת חבלים ולשינוי הכיוון שלהם.
טמפרטורה
טמפרטורה היא גודל פיזיקלי לכימות מה שאינטואיטיבית מובן כ"חם" ו"קר". מבחינה פיזיקלית הטמפרטורה היא גודל המבטא את "רמת התנועה" של חלקיקי החומר ומהווה מדד לאנרגיה הקינטית הממוצעת של החלקיקים.
הגדרות שונות לטמפרטורה
הטמפרטורה נמדדת במעלות, ביחידות מידה שונות. יחידות המידה הנפוצות הן פרנהייט (F°) וצלזיוס (C°). יחידה נוספת המשמשת בעיקר לצרכים מדעיים היא קלווין (K).
טמפרטורה הוגדרה במהלך ההיסטוריה בדרכים שונות, אך למעשה זהות מבחינה פיזיקלית:
טמפרטורה תרמומטרית
ההגדרה הראשונה לטמפרטורה היא הגדרה תרמומטרית, כלומר הגדרה שמנצלת מדידת תכונה מסוימת של החומר, שמשתנה עם הטמפרטורה, וכיולה בעזרת טמפרטורות ידועות. כך למשל הגדירו את הטמפרטורה בעזרת התרמומטר המוכר לנו שמנצל את תכונת ההתפשטות של החומר עם עליית הטמפרטורה, וקביעת סולם בו ידועות טמפרטורות מיוחדות.
אנדרס צלזיוס קבע ב-1742 את סולם הטמפרטורה שלו, באופן הפוך מהמקובל כיום. בזמנו הוא קבע ש-0 מעלות יציינו את רתיחת המים ולעומת זאת 100 מעלות את קפיאתם. רק כשנה לאחר מותו, ב-1745, הוחלף כיוון הסולם על ידי קארולוס ליניאוס. דבר זה מדגיש את שרירותיות הטמפרטורה התרמומטרית. אין משמעות פיזיקלית אמיתית לאפס של הסולם. גם החלוקה למעלות היא בעייתית, אם לא מובטח שהשינוי בגודל הנמדד (כמו גובה הנוזל בתרמומטר) אכן פרופורציונלי לטמפרטורה ה"אמיתית".
טמפרטורה תרמודינמית
התרמודינמיקה, שהתפתחה במאה ה-19, קושרת את הטמפרטורה למעבר חום אנרגיה תרמית. חום יזרום באופן ספונטני מגוף "חם" לגוף "קר" עד אשר שתי המערכות יגיעו לאיזון ויימצאו בשיווי משקל תרמי.
לפיכך מגדירים את הטמפרטורה כך שגופים שנמצאים בשיווי משקל תרמי נמצאים באותה טמפרטורה. אם חום זורם מגוף א' לגוף ב', גוף א' יהיה בטמפרטורה גבוהה יותר.
באופן מדויק יותר, הטמפרטורה מוגדרת בעזרת השינוי ההפיך בחום או השינוי באנטרופיה – מושג שהומצא בשביל להסביר את התכונה של חום לזרום מגוף בעל טמפרטורה גבוהה לגוף בעל טמפרטורה קרה. ההגדרה היא: . פיתוח הגדרה זו לטמפרטורה נבע במידה רבה מחקירת מנוע קרנו – מודל תאורטי למנוע המנצל מעבר חום בין מאגר חם למאגר קר בשביל לייצר עבודה, ביעילות הגבוה ביותר האפשרית באופן תאורטי.
כאשר יש מערכת בה האנטרופיה היא פונקציה של האנרגיה, הטמפרטורה ניתנת על ידי: . הטמפרטורה היא גודל אינטנסיבי, כלומר אם ניקח שני גופים באותה טמפרטורה ונחבר אותם, הטמפרטורה בגוף המחובר תהיה אותה הטמפרטורה כמו בשני החלקים שהרכיבו אותו. זאת בניגוד לחום שהוא גודל אקסטנסיבי: כמות החום האצורה בגוף שמורכב משני גופים שווה לסכום כמויות החום האצורות בכל אחד מהגופים.
הטמפרטורה במכניקה הסטטיסטית
במכניקה סטטיסטית ניתן להשתמש בהגדרות הטמפרטורה של התרמודינמיקה. אולם בנוסף נחשפות עוד תכונות של הטמפרטורה, שנותנות מושג יותר עמוק על טבעה.
הטמפרטורה פרופורציונית לאנרגיה התרמית הממוצעת לדרגת חופש. כך בגז אידיאלי חד-אטומי, הטמפרטורה שווה לשני שלישים האנרגיה הקינטית הממוצעת של כל אטום.
התפלגות בולצמן מראה פן נוסף של הטמפרטורה.
טמפרטורה סטנדרטית
תנאים סטנדרטיים של טמפרטורה ולחץ הם אוסף של טמפרטורות ולחצים שמשמשים בהגדרות מדעיות. כך למשל, בכימיה נהוג להשתמש בטמפרטורה של 25 מעלות צלזיוס. בניגוד לרשימה מוגדרת זו, טמפרטורת החדר היא מושג שאינו חד-משמעי. טמפרטורת החדר מוגדרת בדרך כלל בתחום 20 עד 25 מעלות צלזיוס.
יישומים
הטמפרטורה היא גודל ותכונה נפוצה מאוד במדע. כמעט כל תחומי המדע עושים שימוש בתכונה זו וחוקרים אותה, בהם כימיה, ביולוגיה, פיזיקה וחקלאות.
תכונות פיזיקליות רבות, כגון מצב צבירה, לחץ, נפח, צפיפות, והולכה חשמלית תלויות בטמפרטורה. הטמפרטורה משחקת תפקיד חשוב גם בקביעת הקצב והאופן שבו תגובות כימיות מתרחשות. זוהי הסיבה שבגללה לגוף האדם ישנן מספר מערכות הדואגות לכך שטמפרטורת הגוף תישאר 37 מעלות צלזיוס, שינוי בטמפרטורה זו עלול לגרום לתהליכים מזיקים ותוצאות לא רצויות.
אחיה בן אחיטוב
אֲחִיָּה בֶן-אֲחִטוּב היה כהן ששמו מופיע ב וב כמי שנשא את האפוד לפני ארון הברית במלחמתו של שאול במכמש.
זהותו
אחיה בן אחיטוב הוא בנו של אחיטוב ונינו של עלי הכהן. לדעת חוקר המקרא משה גרסיאל ואחרים, אחיה ואחימלך הם דמות אחת ואחיה אינו אלא צורת קיצור של שמו.
בעת המלחמה עם פלשתים במכמש, אחיה הוא זה, שלקח את כלי המקדש, שניצלו בשילה עבר לנוב והקים מחדש מרכז דתי בו עמד אוהל ה'. לדעת משה צבי סגל, מרכיב השם 'מלך' בשמו של אחימלך, אשר הוא מרכיב תאופורי בהברה האחרונה: 'יה', הוחלף למרכיב 'מלך' כמעין תיקון סופרים.