cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אמריקה הרוסית
היסטוריה
כך קיבלה החברה, שהמטה שלה מוקם באירקוצק את ניהול המושבה, אף על פי שהמושבה הייתה חלק מהמחוז הסיבירי הכללי ואחר כך (מ-1822) הייתה לחלק מהמחוז הכללי של מזרח סיביר.
בינואר 1841 נמכרה פורט רוס לאזרח מקסיקני בשם ג'ון סאטר. בשנת 1867 האימפריה הרוסית מכרה את אלסקה לארצות הברית תמורת סכום של 7,200,000 דולרים כדי לכסות את חובותיה שנגרמו בעקבות מלחמת קרים. בכך, למעשה, תמה תקופת הקולוניזציה הרוסית ביבשת אמריקה.
מושלים
מושלי אמריקה הרוסית היו ראשי החברה הרוסית-אמריקאית שהייתה אחראית לניהול המושבות הרוסיות ביבשת אמריקה.
התנועה לזכויות הגבר
התנועה לזכויות הגבר (באנגלית: Men's Rights Movement - MRM) היא תנועה חברתית עולמית המהווה את אחד החלקים הגדולים ביותר והמוכרים ביותר בתנועת הגברים. מטרת התנועה היא פעילות למען זכויות המגדר הגברי בעידן המודרני.
עיקר העיסוק של התנועה כיום הוא מאבק למען שוויון בדיני גירושין, אך קבוצות רבות המזדהות עם התנועה עוסקות גם במאבק למען הוצאת מילת זכרים אל מחוץ לחוק, בהחלת גיוס חובה לנשים לצבאות של מדינות בהן קיים גיוס חובה לגברים, השוואת גיל הפרישה במדינות בהן גיל הפרישה של נשים נמוך יותר (לדוגמה ישראל), מאבק באפליית גברים בקבלה למקומות עבודה ובנושאים נוספים הקשורים לזכויות המין הגברי.
מרבית הקבוצות והארגונים המזוהים עם תנועה זו מגדירים עצמם או מוגדרים על ידי מתנגדיהם כאנטי-פמיניסטים. הארגון המוכר ביותר במדינת ישראל המזהה עצמו עם מטרות התנועה הוא מפלגת רע"ש - זכויות הגבר במשפחה.
יחסי קטר–קנדה
המושל הכללי של קנדה, דייוויד ג'ונסטון ואשתו ביקרו בדוחה בשנת 2011, וכן משלחת פרלמנטרית בראשות יושב ראש הסנאט, נואל קינסלה ביקרה בקטר באותה שנה. בשנת 2012, שר החוץ הקנדי, ג'ון ביירד פתח את השגרירות הקנדית בדוחה וערך ביקור רשמי בשנת 2013.
בין קנדה לקטר התגלעה מחלוקת בשל הצעתה של קטר להעביר את הארגון הבינלאומי לתעופה אזרחית ממונטריאול לדוחה בשנת 2013. בחודש מאי אותה שנה חזרה בה קטר מהצעתה, ופרסמה הודעה בה היא אומרת כי "עשתה זאת כדי לשמור על הקרבה ההיסטורית והידידות בין שתי המדינות".
אנדרוסארכוס
אנדרוסארכוס (שם מדעי: Andrewsarchus) הוא סוג יונק גדול מהסדרה מכפילי פרסה אשר חי בתקופת האאוקן, לפני 36–45 מיליון שנה. שרידיו נתגלו באזור מונגוליה הפנימית שבסין.
מאפיינים
האנדרוסארכוס התגלה ב-1923. החלק היחיד מגופו שנמצא הוא הלסת העליונה, שהייתה בעלת שיניים מעוצבות לאכילת בשר. הוא נקרא על שם החוקר רוי צ'פמן אנדרוס והסיומת "archos" (ביוונית פירושה "מנהיג"). בסוג נכלל מין אחד - Andrewsarchus mongoliensis, מכיוון שנמצא במונגוליה הפנימית.
בעבר סברו שהיה קרוב למזוניכידים אך בימינו הוא נחשב לקרוב הרחוק של ההיפופוטמיים והאנטלודונטיים דמויי-החזיר.
האנדרוסאורכוס היה מבעלי החיים אוכלי הבשר הגדולים בתקופתו ואחד מגדולי היונקים אוכלי הבשר משחר ההיסטוריה. ממדידה של הגולגולת הגדולה באורך 83.3 ס"מ משערים שהחיה הגיעה לאורך 4.5 מטרים, לגובה 1.5 מטרים ולמשקל של טונה אחת, גדול יותר מכל טורף יבשתי.
בתרבות
האנדרוסארכוס מופיע בסדרה "ללכת עם חיות" ובמשחקים "עולם היורה: המשחק", "Jurassic World: Alive".
עקעק-כחול סרי לנקה
מאפיינים
העקעק מגיע לאורך של עד 47 סנטימטרים, הוא גדול יותר ממיינה מצויה אך קטן מעורב שחור. כפי ששמו מזכיר הוא בעל נוצות כחולות בוהקות. ראשו, צווארו וכנפיו אדומים-חומים או ערמוניים וקצה זנבו לבן. הרגלים וטבעת העין אדומים. לצעירים נוצות דומות לבוגרים אך בצבע עמום יותר. טבעת העין של הצעירים חומה והנוצות בחלק התחתון אפורות.
בית גידול
מין זה אנדמי לסרי לנקה, בה הוא נמצא ביערות הרריים, במורדות ההרים ובשפלות רטובות. הוא נמצא בגבהים של 150 עד 2200 מטר מעל לגובה פני הים. הוא לא נראה בבתי גידול מופרעים כמו גנים או מטעים. בסקרים שנערכו בין השנים 2004 ו־2006 נמצאו בוגרים ממין זה ב־38 חלקי יער נפרדים הכלולים בתוך 6 מתחמי יער בדרום הרטוב של סרי לנקה.
יחסים עם בני אדם
אף על פי שהם נמנעים מאזורים מופרעים בידי בני אדם, מחקרים שבוצעו הראו שהמין נמשך לנוכחותם של בני אדם ברמות נמוכות ובינוניות של הפרעות וקבוצות קטנות עד בינוניות של אנשים. מספר העקעקים גדל, בניגוד לעופות אחרים שנכללו במחקר. לעיתים קרובות נצפתה קבוצה של עקעקים המחכים ליד שבילים ומצפים להאכלה בידי מבקרים אנושיים.
תזונה
העקעק הסרי לנקי הוא אוכל בשר וניזון בעיקר מחרקים, לטאות ודו-חיים. בנוסף, נצפו פריטים הניזונים מפירות וגם ביצים וגוזלים של עופות אחרים. עקעקים נצפו משפשפים זחלים שעירים על עצים כדי להסיר את השערות הרעילות לפני אכילתן.
רבייה
העקעקים הם מונוגמיים. הם חיים בקבוצות קטנות של עד 7 פרטים, כאשר לכל אחד שטח משלו. עונת הרבייה היא מינואר ועד מרץ והנקבה מטילה 3–5 ביצים לבנות עם כתמים חומים. שני המינים בונים את הקן ומאכילים את הגוזלים אך רק הנקבה דוגרת על הביצים.
אלכסנדר צ'רנישוב
אלכסנדר צ'רנישוב (ברוסית : Александр Иванович Чернышев) (נולד ב-1786 במוסקבה, נפטר בשנת 1857 באיטליה) היה מדינאי, מנהיג צבאי ודיפלומט רוסי. שימש כנספח צבאי בצרפת ומרגל מטעם הלשכה המיוחדת.
נולד בשנת 1786 לאב קצין בצבא. התגייס בגיל 16 בשנת 1802. בשנת 1805 לחם בקרב אוסטרליץ. לאחר מכן המשיך ללחום במסגרת הקואליציה האנטי-צרפתית הרביעית ובשנת 1807 נלחם בקרב פרידלנד ועל כך קיבל עיטורים. בשנת 1808 היה השליח הדיפלומטי הרוסי בקרבת נפוליאון בונפרטה, המנהיג הצרפתי.
בסוף דצמבר 1812 הביס את כוחותיו של אז'ן דה בוארנה וקיבל על כך עיטור נוסף. לאחר הצלחות צבאיות נוספות בקרבות מול צרפת, התמנה לגנרל בשנת 1814, בגיל 27 בלבד.
בשנת 1832 מונה לשר המלחמה והחזיק בתפקיד זה עד שנת 1852. בשנים אלו הוביל את מלחמת הקווקז. בשנת 1848 התמנה לראש הממשלה, והחזיק בתפקיד זה עד לשנת 1856. נפטר שנה לאחר מכן.
ברדלס אמריקני
ברדלס אמריקני (שם מדעי: Miracinonyx) הוא סוג חתול קדום שחי באמריקה ורדף במהירות אחרי טרפו. קיימת מחלוקת בקרב החוקרים אם הוא קרוב של האב הקדמון של הפומה שהתפתח באמריקה או שהוא קרוב יותר לסוג ברדלס - שניהם נמצאים בין החתולים הקטנים לחתולים גדולים.
Color Me Barbra
Color Me Barbra הוא אלבומה השביעי של הזמרת ברברה סטרייסנד, אשר יצא על ידי קולומביה רקורדס במרץ 1966. האלבום הצליח להגיע למקום ה-3 בארצות הברית ובהמשך הגיע שם למעמד אלבום זהב. בסוף הוא גם הגיע למקום ה-5 באוסטרליה ולמקום ה-15 בנורווגיה. שם האלבום לקוח מתוך ספיישל טלוויזיוני של הזמרת אשר שודר על ידי רשת CBS באותו החודש. זו הייתה התכנית הראשונה בטלוויזיה ששודרה בצבע ומכאן נבע שמם של הספיישל והאלבום.
סינגלים
מתוך האלבום יצאו הסינגלים הבאים:
שבחים
האלבום קיבל שתי מועמדויות לפרס גראמי בקטגוריות "אלבום השנה" ו"הביצוע הנשי הווקאלי הטוב ביותר".
ברדלס אמריקני
היותו טורף מהיר גרמה לחיות אחרות לפתח יכולות לרוץ במהירות וכתוצאה מכך התפתחה האנטילוקפרה, ששרדה לאחר היכחדותו ועד ימינו, כחיה המהירה ביותר בצפון אמריקה.
בתרבות
ברדלס אמריקני הופיע בסדרה העולם החדש הפראי.
גרטה ויזנטל
גְרֵטֵה וִיזֶנְטַל (9 בדצמבר 1885 – 22 ביוני 1970) הייתה רקדנית, שחקנית, כוריאוגרפית ומורה לריקוד אוסטרית. היא הפכה את הוואלס הווינאי מריקוד נפוץ באולמות נשפים לריקוד אקסטטי פרוע. הכשרתה הייתה באופרת החצר של וינה, אך לימים עזבה את האופרה כדי לפתח גישה יותר אקספרסיבית משלה, ויצרה יצירות בלט למוזיקה מאת פרנץ שרקר, קלמנס פון פרנקנשטיין ופרנץ סלמהופר, וכן רקדה בסגנון משלה לצלילי הוואלסים של יוהאן שטראוס הבן. היא נחשבת לדמות מובילה במחול המודרני באוסטריה.
ראשית הקריירה
גרטה ויזנטל נולדה בווינה ב-9 בדצמבר 1885, בת לצייר פרַנְץ ויזנטל ולאשתו רוזה (לבית רַטקוֹבְֿסקי). היו לה חמש אחיות ואח. בגיל עשר החלה לבקר בבית הספר לבלט של אופרת החצר של וינה, לצד אחותה אלזָה, ובשנים 1901 עד 1907 עבדה באופרה כרקדנית. ב־1907 העניק לה המנצח והמלחין גוסטב מאהלר את התפקיד הראשי של פֶֿנֶלָּה באופרה הצרפתית La Muette de Portici, בניגוד לרצונו של מנהל הבלט באופרה, יוזף הַסרַייטֶר; השערורייה שקמה לנוכח המינוי הובילה את מאהלר להתפטר מתפקידו.
דרך עצמאית
ויזנטל חשה שאין אמנות באופרת החצר, ופיתחה גישה משלה לוואלסים הווינאיים של שטראוס ולוואלסים של שופן,  הקשורה לקבוצת האמנים והחדשנים של הזצסיון הווינאי.
הכוריאוגרפיה הדרמטית והאקסטטית שלה הפכה אותה לדמות מובילה במחול האוסטרי. מֶריל קֵייטס מהניו יורק טיימס אפיינה את גישתה של ויזנטל כ"תנועה מתפתלת, אופורית, וקשתות תלויות של הגוף". בקרן מאהלר תיארו את רושם הכוריאוגרפיה שלה כ"שיער משוחרר ושמלות מתנפנפות".
היא עצמה כינתה את גישתה "מחול כדורי", שכלל סיבוב והארכה של פלג הגוף העליון, של הידיים, ושל הרגליים על הציר האופקי, בניגוד לסיבובים האנכיים יותר של בנות דורה איזדורה דאנקן ורות סנט דניס, שזכו להערצה באותה תקופה בווינה. סיבוב על ציר היה מרכיב מרכזי בריקוד שלה. חוקרת התרבות אליס קס. ג'ורג' כתבה שהשינוי הזה של ויזנטל את הוואלס הווינאי מעניין שבשגרה של אולמות ריקודים סלוניים לכדי צורת אמנות אוונגרדית מחוץ לאולמות "חישמל את העיר" [וינה].
ב־1908 הובילה ויזנטל את אחיותיה ברטה ואלזה בהופעות באולם ה"קברט פלדרמאוס" של וינה, שגולת הכותרת שלהן הייתה "ואלס הדנובה" שלה (Donauwalzer), שהיו יצירות מחול שביצעה לבדה, למוזיקת "הדנובה הכחולה" של יוהאן שטראוס הבן. האחיות עברו לברלין, ועבדו עד 1910 בדויטשס תיאטר ("התיאטרון הגרמני"). הן ערכו מסעות הופעות בגרמניה ובעולם: במינכן (תיאטרון האמן, 1909) לונדון (ההיפודרום 1909), פריז (תיאטרון הוודוויל), וניו יורק (1912, תיאטרון החורף), והתקבלו בערים אלו בחום.
בשנת 1910 יצרה ויזנטל כוריאוגרפיה והופיעה בתפקיד הראשי במחזה הפנטומימה "סומורון" בתיאטרון "קמרשפיל" בברלין, בבימוי מקס ריינהרדט של תסריט מאת פרידריך פרקסה; בשנת 1911 נסעה עם הפקה משוכללת יותר של אותו מחזה ללונדון, ושנה אחר כך לניו יורק.
מבקרים העירו שוב ושוב על עדינות התנועה, על הקסם, ועל הנשיות של ויזנטל. בניגוד להם בשעתם, העירה הפרימה בלרינה ג'ולנתה סייפריד, שרקדה ביצירותיה של ויזנטל בשלהי המאה ה־20, שהתנועות הזעירות שיצרה ויזנטל פחות מתאימות לבמה הגדולה של של האופרה הממלכתית של וינה.
בשנת 1919, לאחר הפסקה בקריירה במהלך מלחמת העולם הראשונה, פתחה ויזנטל בית ספר למחול.
בשנת 1927, הופיעה בתפקיד הראשי בבלט שיצרה בשם Der Taugenichts in Wien באופרה הממלכתית של וינה. היא המשיכה להופיע במחול בווינה ובמסעות הופעות מחוץ לה. עם שובה לניו יורק ב־1933, כבר נראו מופעיה מיושנים למבקרים. ב־1934 מונתה למשרת פרופסור באקדמיה למוזיקה ולאמנויות הבמה בווינה, וב־1945 הפכה למנהלת תחום המחול האמנותי בה.
משפחה
ויזנטל נישאה לארווין לאנג ביוני 1910, והתגרשה ממנו ב־1923. היא נישאה לרופא שוודי בשם נילס סילברשלד באותה שנה, והתגרשה ממנו ב־1927. היה לה בן אחד, ושמו מרטין.
הרצל מקוב
הרצל מקוב (נולד ב-20 במרץ 1956) הוא איש ציבור ואיש מנהל ישראלי, לשעבר מנהל לשכת ראש הממשלה ויושב-ראש בית"ר העולמי, כיום מנהל מרכז מורשת מנחם בגין.
ביוגרפיה
נולד בישראל ליצחק ומרים מקוב, צאצא לבתיה מקוב, ממייסדי רחובות. גדל במושב נחלת ז'בוטינסקי שבבנימינה. למד בתיכון אזורי בפרדס חנה ושימש יו"ר מועצת התלמידים, במקביל פיקד על מעוז של תנועת הנוער בית"ר. בעל תואר ראשון בסוציולוגיה ומדעי המדינה ותואר שני במנהל ציבורי ומדיניות ציבורית מהאוניברסיטה העברית.
התגייס לקורס טיס ולאחר שנשר ממנו שירת כקצין במערך הבקרה בחיל האוויר הישראלי, והיה מקולטי מערך מטוסי ה-E-2 הוקאיי בחיל. השתתף בהפצצת הכור הגרעיני העיראקי כבקר אוויר באחד ממטוסי החיפוי.
בשנות ה-80 כיהן כיושב-ראש בית"ר העולמי ועמד בראש המנהיגות הארצית של בית"ר ישראל. לאחר מכן כיהן במשך תקופה כמנהל לשכת ראש הממשלה תחת יצחק שמיר. לאחר פרישתו ממשרד ראש הממשלה פעל בתפקידים שונים בסוכנות היהודית וההסתדרות הציונית העולמית, בין השאר היה מנהל מערך השליחות, מנהל המרכז החינוכי וראש משלחת הסוכנות היהודית לקנדה. מאז שנת 2000 הוא חבר עמית בהנהלת הסוכנות היהודית, כיהן כמזכ"ל ההנהלה הציונית עד 2011.
ממייסדי כפר אדומים ושימש כיו"ר המזכירות וועדת החינוך. היה חבר בוועד המנהל של מוזיאון יד ושם וחבר בוועדה המייעצת לאות הנשיא למתנדב, מכהן כנציג הציבור במועצה לשידורי כבלים ולווין מאז 2010, דירקטור בחברת כלנית כרמון שירותי תוכנה. מנהל את החוג לתנ"ך בבית ראש הממשלה מאז חידושו בשנת 2012.
מנהל את מרכז מורשת בגין בירושלים מאז הקמתו ב-1999.
יחסי בנגלדש–גמביה
יחסי בנגלדש–גמביה הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה העממית של בנגלדש לרפובליקה של גמביה.
שיתופי פעולה
גמביה ביקשה את סיועה של בנגלדש בשיפור החקלאות שלה כדי להשיג עצמאות במזון. גמביה ביקשה גם שיתוף פעולה טכני בפיתוח ענף הבריאות שלה והביעה עניין לגייס רופאים ואחיות מיומנים מבנגלדש. בנגלדש הבטיחה לגמביה לשתף פעולה בתחומים אלה. בנגלדש וגמביה הסכימו לגבש את המסגרות המשפטיות לשיתוף פעולה בתחומים כמו תרופות, חקלאות (בעיקר אורז וכותנה), חינוך והעצמת נשים. ב-2014, בביקורו הרשמי בדאקה, שר המסחר, התעשייה, האינטגרציה האזורית והתעסוקה של גמביה, עבדוליי ג'ווב, ביקש סיוע מבנגלדש בפיתוח חברתי כלכלי של המדינה.
שיתופי פעולה כלכליים
בנגלדש וגמביה הראו את התעניינותם העמוקה להרחיב את הפעילות הכלכלית בין שתי המדינות, ונקטו צעדים נדרשים בעניין זה. מוצרים מבנגלדש כגון: תרופות, בגדים, סריגים, מלט וקרמיקה זוהו עם פוטנציאל טוב בשוק של גמביה. בנגלדש גם הזמינה את גמביה לגיוס כוח אדם מיומן מבנגלדש אשר יתרום לפיתוח בתחום החברתי-כלכלי.
יחסי ספרד–שוודיה
יחסי ספרד–שוודיה הם היחסים הדו-צדדיים והדיפלומטיים בין שתי המדינות הללו. היחסים בין ספרד לשוודיה מוגדרים בעיקר על ידי חברותן באיחוד האירופי.
יחסים היסטוריים
להתעניינות השוודית בספרד יש היסטוריה עתיקה, בעיקר בזכות העובדה שהוויזיגותים, מהאזור של יטאלנד בשוודיה של ימינו, היו קשורים מאוד לשינוי החברתי והפוליטי בהיספניה, הממלכה הוויזיגותית. הם יצרו אולי את המדינה העתיקה ביותר באירופה. כבר בשנת 840 הגיעו הוויקינגים לחופי גליסיה ואחר כך לאנדלוסיה בחיפוש אחר הון ועסקים טובים.
במאות השש-עשרה והשבע-עשרה היה חשוב לשוודיה להשיג מלח לשימור מזון. בשנת 1651 נחתם הסכם סחר חופשי בין ספרד לשוודיה. באותן שנים הסחר מספרד היה מוגבל בעיקר למכירת מלח, יין ומזונות אחרים, בהשוואה לעץ, ברזל ונחושת משוודיה.
היחסים לא היו קרובים מאוד בגלל עוינותם של עמים נורדיים פרוטסטנטיים לעמים דרומיים וקתולים, והשוודים אף נגררו לעימות עם ספרד במלחמות הדת של המאה ה-17. במהלך המאה העשרים עוררה מלחמת האזרחים (1936–1939) דיון גדול ברמה הלאומית בשוודיה על היחס שעל הממשלה לנקוט. עם זאת, הוחלט לשמור על נייטרליות, מה שלא מנע מיותר מ-500 מתנדבים שוודים לנסוע לספרד כדי להיות חלק מהבריגדות הבינלאומיות. בשנים 1978 ו-1979 חלה נורמליזציה מלאה של היחסים הפוליטיים בין ספרד לשוודיה.
היחסים בין שתי המדינות
האירועים החשובים ביותר ברמה הדו צדדית היו ביקורים במדריד של שר החוץ קארין סודר וראש הממשלה אולסטן, זו הייתה הפעם הראשונה בתולדות שתי המדינות שבה שר חוץ וראש ממשלה שוודי נסעו רשמית לספרד. תוצאה של ביקור זה הייתה הזמנת המלך השוודי למלך ספרד לבקר רשמית במדינה זו בשנת 1979.
ספרד ושוודיה מקיימות דיאלוג על האתגרים העומדים בפני האיחוד. פיתוח השוק האירופי והסכמי סחר חופשי בין האיחוד האירופי למדינות כמו ארצות הברית הם אינטרסים משותפים בין שתי המדינות.
יחסים כלכליים
במאה ה-21 הסחר קשור יותר למוצרי היי-טק וחדשנות ומגזרים כמו איכות הסביבה, טלקומוניקציה וטכנולוגיית מידע. גם בתחום האופנה קיימת תחרות רבה בין H&M לזארה ברחבי העולם.
המרכיב הכלכלי ביחסים הדו-צדדיים התחזק מאז הצטרפותה של שוודיה לאיחוד האירופי ב-1 בינואר 1995 והיה נדבך חיוני ביחסים הדו-צדדיים, בעיקר בגלל ההשקעות השוודיות המשמעותיות בספרד, הן לעסקים והן למגורים, וכן בשל שטף התיירים הגדול במשך עשרות שנים.
ראש מטה ההגנה (הממלכה המאוחדת)
ראש מטה ההגנה (באנגלית: Chief of the Defence Staff, או בראשי תיבות: CDS) הוא המפקד העליון בפועל של הכוחות המזוינים של בריטניה והיועץ הבכיר של שר ההגנה הבריטי. התפקיד מקביל לרמטכ"ל צה"ל או רמטכ"ל צבא ארצות הברית (אם כי ההגדרה הרשמית של התפקיד שונה).
דה יורה ראש הצבא בבריטניה הוא המונרך, אולם דה פקטו ממשלת בריטניה היא הפוקדת על הצבא, באמצעות מועצת הביטחון של בריטניה, בה חבר המפקד. המפקד מומלץ על ידי שר ההגנה לראש הממשלה, ומאושר על ידי בית המלוכה הבריטי.
החל מ-30 בנובמבר 2021 מכהן בתפקיד האדמירל סר טוני רדקין.
היסטוריה
התפקיד נוצר ב-1 בינואר 1959, עם הבנת המציאות כי יש צורך בפיקוד משולב על החילות השונים, כפועל יוצא משינוי הדוקטרינה הצבאית במלחמת העולם השנייה. הראשון שכיהן בתפקיד היה ויליאם דיקסון, שכיהן קודם לכן כמפקד חיל האוויר המלכותי. דיקסון פרש אחר זמן קצר יחסית (192 ימים), ואת מקומו מילא לואי מאונטבאטן, מי שכיהן בתפקיד את פרק הזמן הארוך ביותר עד כה (שש שנים ויומיים).
עד לשנת 1997, תפקיד ראש המטה דרש קצין בדרגה הגבוהה ביותר בזרוע ממנו הגיע, פילדמרשל (הצבא הבריטי), מארשל חיל האוויר המלכותי או אדמירל הצי. החל משנה זו התקן ירד לדרגה אחת לפני הגבוהה ביותר, זאת בעיקר עקב קיצוצים בצבא וצמצום מספר הקצינים המגיעים לדרגות אלו שלא בשעת מלחמה.
פרידריך החמישי, רוזן העיר נירנברג
פרידריך החמישי, רוזן העיר נירנברג (בגרמנית: Friedrich V. von Nürnberg; 3 במרץ 1333 - 21 בינואר 1398) היה רוזן העיר נירנברג מבית הוהנצולרן.
ביוגרפיה
פרידריך נולד ב-3 במרץ 1333, והיה בנם הבכור של יוהאן השני, רוזן העיר נירנברג ואליזבת מהנברג-שלויזינגן, בתם של ברטהולד השביעי, רוזן הנברג-שלויזינגן ואדלהיידה מהסן. בשנת 1357 מת אביו, ופרידריך ירש את תאריו ונחלותיו, ובכך היה אחראי להגנה על הטירה הקיסרית בנירנברג. פעולותיו הנלהבות למען הקיסרות, הובילו את קרל הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה להעניק לו בשנת 1363 את התואר המלכותי.
אחרי מותו ב-21 בינואר 1398, חילקו בניו את נחלותיו: יוהאן קיבל את נסיכות ביירוית, ואילו פרידריך קיבל את רוזנות העיר נירנברג, ואת נסיכות אנסבך. בשנת 1415 קיבל פרידריך את נסיכות הבוחר מברנדנבורג, אשר לימים הפכה לממלכת פרוסיה.
משפחתו
בשנת 1356 אליזבת ממייסן, בתם של פרידריך השני, מרקיז מייסן ומתילדה מבוואריה, מרקיזת מייסן, ממנה נולדו לו 9 ילדים:
אליפות גרמניה בכדורגל 1941
אליפות גרמניה בכדורגל 1941 הייתה העונה ה-34 של התחרות.
תחרויות אזוריות נערכו ב-20 גאוליגות אזוריות (בעקבות אנשלוס הוקמה גאוליגה אוסטריה ובעקבות ועידת מינכן הוקמה גאוליגה סודטית, בעקבות כיבושים גרמנים בתחילת מלחמת העולם השנייה הוקמו גאוליגה אלזס וגאוליגה דנציג-פרוסיה המערבית). מנצחי תחרויות אלו השתתפו באליפות המדינה. תחילה הם שובצו ב-4 בתים. בכל בית נערכו משחקים בשיטת משחק בית/משחק חוץ. מנצחי הבתים העפילו למשחקי חצי הגמר והגמר. משחקים אלו נערכו בשיטת מפגש יחיד. בנוסף למשחק הגמר נערך גם המשחק על המקום השלישי.
למשחק הגמר הגיעו ראפיד וינה ושאלקה 04. ראפיד וינה ניצחה במשחק הגמר 3:4. זו הייתה האליפות הגרמנית היחידה בתולדות המועדון.
ארגון האליפות
לתחרות העפילו מנצחות תחרויות אזוריות:
בית א'
בית א' כלל 6 קבוצות והוא חולק לבתי משנה. מנצחי בתי שמנה שיחקו "משחקי הגמר של הבית" בשיטת מפגש כפול.
בית ב'
בית ב' כלל 6 קבוצות והוא חולק לבתי משנה. מנצחי בתי שמנה שיחקו "משחקי הגמר של הבית" בשיטת מפגש כפול.
שאלקה 04 נפגשה עם המבורג ולאחר ניצחון 3:1 ו-0:1 עלתה לחצי הגמר.
כדורגלנים מצטיינים
הרמן אפנהוף משאלקה 04 כבש 15 שערים ובכך זכה בתואר מלך השערים.
גורקוז דאות
גורקוז (גרכד) דאות ( באדיגית: Дауыт ГъоркIожъ) היה אחראי השומרים הצ'רקסים בחוות סג'רה (אילניה).
דאות נולד בתחומי האימפריה העות'מאנית בשנת 1874 והגיע עם הוריו לכפר כמא ב-1878. בתחילת המאה ה-20, נטלו צעירים צ'רקסים חלק בשמירה על היישובים היהודים. דאות החל כשומר בסג'רה ולימים הפך להיות האחראי לגיוס השומרים הצ'רקסים. עזר להציל את חייו של דוד גרין (לימים דוד בן-גוריון) לאחר שנפצע במתקפה על החווה.
דאות גדל והתחנך בכפר כמא, נישא לאישה והיה אב ל-7 ילדים (4 בנים ו-3 בנות), הוא נפטר בכפר כמא בשנת 1956.
יחסיו עם דוד בן-גוריון
דאות היה רגיל לסייר בחווה כדי לוודא שהאורות כובו ושהשקט נשמר. בספר עולם הצ'רקסים מסופר שערב אחד נערכה מתקפה על החווה. דאות הגיע אל הזירה ושם חבר לשומר נוסף שעדכן אותו כי דוד בן-גוריון נפצע. דאות חש אל דוד נשא אותו על גבו והעביר אותו לביתו של משה קוראקין. דאות הזעיק את החובש שהעניק טיפול ראשוני, אולם סכנה נשקפה לחיו של בן-גוריון ועל כן דאות רכב על סוס על מנת להביא את הרופא מיבנאל. לאחר שהרופא הצליח לייצב את מצבו של בן-גוריון, הוא נלקח ברכב אל בית החולים לטבריה להמשיך את הטיפול הרפואי.
בכל משך האירוע היה בן-גוריון מחוסר הכרה ולא ידע דבר על מה שקרה, אך מששמע את חבריו מספרים איך עזר דאות להציל את חיו, הוא ציין כי הוא חב לו את חייו.
כומתות בצה"ל
כומתות צה"ל הן הכומתות הרשמיות של צה"ל. בתחילת שנות החמישים החלו חיילי צה"ל לחבוש ולשאת כומתות במספר צבעים מצומצם. במרוצת השנים הצבעים של הכומתות החלו להתפתח וכיום יש שבעה עשר צבעים שונים לכומתות צה"ל.
היסטוריה
הכומתות הראשונות בצה"ל עוצבו בדגם הצבא הבריטי, אבל הוחלפו במהרה בכומתות סרוגות. חבישת הכומתות הייתה חובה על מדי א' (מדים שאינם מדי עבודה). הרמטכ"ל דוד אלעזר ביטל את החובה לחבוש כומתה והתיר לשאת אותה תחת הכותפת. הרמטכ"ל רפאל איתן החזיר את החובה לחבוש את הכומתה כסמל למשמעת. הרמטכ"ל דן שומרון החזיר את ההיתר לשאת את הכומתה תחת הכותפת בעקבות "הקצאת אמצעים כספיים וכוח אדם רב שלא לצורך" באכיפת משמעת הכומתה. כיום בבית הספר לקצינים של צה"ל (בה"ד 1), בבית הספר לטיסה בחצרים ובעיר הבה"דים מחויבת חבישת כומתה. החובה לחבוש כומתה נהוגה גם במספר בסיסים אחרים של צה"ל.
בתחילת שנות החמישים הונהגו כומתות כחלק ממדי צה"ל. בתחילה היו הכומתות במספר צבעים מצומצם, כאשר רוב החיילים חבשו כומתות בצבע ירוק זית וחיילים בתפקידים מיוחדים חבשו כומתות בצבעים אחרים:
במהלך השנים התפתח צה"ל ונוצרו בו תפקידים מיוחדים נוספים. בעקבות כך, מאמצע שנות השבעים החל צה"ל להנהיג בהדרגה כומתות בצבעים נוספים המבטאות הערכה לתפקידים אלה ובונות תחושת גאוות יחידה אצל החובשים אותן.
עד לשנות ה-2000 חבשו הנשים בצה"ל כובע גריסון, כומתה שונה בצורתה מכומתת הגברים.
עד לשנת 2006, כל הכומתות בצה"ל היו בעלות צבעים אחידים. משום שרוב צבעי הבסיס לסוגיהם כבר היו בשימוש הוחלט להעניק לחטיבת כפיר כומתה בצבעי ירוק-חום מנומר (בדומה לצבעי הסוואה) ולאחר מכן הוענקה גם כומתה מנומרת בצבעי צהוב-חום לחיל הגנת הגבולות.
ביום הגיוס מקבלים החיילים כומתה בצבע ירוק זית והם חובשים אותה בזמן הטירונות ולאחריה מקבלים כומתה בהתאם לתפקידים. לוחמים מקבלים את הכומתה הייחודית לחייל או לחטיבה שלהם בתום מסע הכומתה. חיילים שלא שייכים לתפקידים בעלי כומתה ייחודית ממשיכים לחבוש את הכומתה בצבע ירוק זית.
כובעי מצחיה
מלבד הכומתות, ישנם חיילים וקצינים בצה"ל החובשים כובעי מצחייה.
סדרת בולי לצה"ל בהצדעה
ב־9 באפריל 2018, לרגל חגיגות שנת ה-70 למדינת ישראל ולצה"ל הנפיק השירות הבולאי סדרת בולים "לצה"ל בהצדעה" בנושא כומתות צה"ל. הסדרה, שכוללת 16 בולים, עוצבה על ידי אסנת אשל. ערכו הנקוב של בול בסדרה הוא 2.50 ש"ח. הסדרה הונפקה בצורה של גיליון מיוחד, כדי להדגיש כי.
בארבע פינות גיליון הבולים מופיעות סיכות מ"מ, ובמרכזו הכיתוב "לצה"ל בהצדעה", והמספר 70 משולב בסמל צה"ל, על רקע אלמנטים צבאיים.
קימל אשכולות אדריכלים
קימל אשכולות הוא משרד אדריכלים ישראלי האחראי לתכנון פרויקטים ציבוריים ופרטיים רבים בישראל.
אודות המשרד
משרד האדריכלים קימל אשכולות נוסד בתל אביב בשנת 1986 על ידי איתן קימל ומיכל קימל-אשכולות. בשנים הראשונות להקמתו המשרד השתתף בתכנון שיקומה והתחדשותה של שכונת נווה צדק ההיסטורית בתל אביב. במהלך השנים קימל אשכולות זכו במספר תחרויות אדריכלים לאומיות לתכנון מבני ציבור מרכזיים בישראל, ביניהן: הרחבת קריית הממשלה בירושלים, מרכז דוידסון בירושלים, מוזיאון הטבע ע"ש שטיינהרדט באוניברסיטת תל אביב, והיכל הזיכרון הלאומי לחללי מערכות ישראל בהר הרצל.
ב-2011 קימל אשכולות זכו בפרס רכטר לאדריכלות על תכנון בית הלוחם באר שבע כ. שופטי הפרס העירו על המבנה כי הוא. מנגד ספג התכנון ביקורת על שהבניין מנוכר לסביבתו המדברית, ידרוש מיזוג אוויר לאורך כל ימות השנה ובולט בו חסרונם של חללי חוץ מוגנים. בית הלוחם זכה בפרס עמותת "אות העיצוב" (המשותפת למספר ארגוני אדריכלים) לשנת 2011. הפרויקט גם זכה בתואר "פרויקט השנה" בתחרות של כתב-העת "אדריכלות ישראלית" והאיחוד האירופי. בשנת 2012 פורסם כי משרד קימל אשכולות, יחד עם האדריכלים ניצן קלוש ולירן צ'צ'יק, זכו בתחרות לתכנון בניין חדש לעיריית נתניה.
קימל אשכולות זכו בפרס רוקח לאדריכלות בשנת 1993 על תכנון ארבעה בנייני מגורים בשכונת נווה צדק.
חכירה מימונית
חכירה מימונית (finance lease) או חכירה הונית (capital lease) היא סוג של חכירה הכוללת הסדר מסחרי לפיו:
המחכיר הוא הבעלים החוקי של הנכס לאורך תקופת החכירה, אולם החוכר הוא הנושא בהטבות ובסיכונים הכלכליים הנובעים מהשליטה בנכס. יש לשים לב כי הטיפול החשבונאי בחכירה מימונית יכול להיות שונה מהטיפול החשבונאי בחכירה תפעולית.
הטיפול החשבונאי בחכירה מימונית בישראל
החל משנת 2008 חברות ישראליות הנסחרות בבורסה נדרשות לדווח על עסקאות ולערוך את הדוחות הכספיים שלהן בהתאם לתקינה החשבונאית הבינלאומית.
תקן דיווח כספי בינלאומי 16 (IFRS 16) מסדיר את הטיפול בחכירה מימונית וקובע שחכירה תסווג כחכירה מימונית כאשר הסכם החכירה אינו ניתן לביטול אלא במקרים חריגים, וכאשר ההסכם מקיים את אחד מהבאים:
השפעת החכירה המימונית על ספרי החוכר
אף על פי שאינו הבעלים החוקי של הנכס, החוכר שולט במרבית ההטבות הכלכליות ונושא במרבית הסיכונים הנובעים מהבעלות בנכס ולכן עליו לבצע רישום פחת של אותו הנכס בספרים.
בנוסף לכך, החוכר מכיר בדוח רווח והפסד בעלויות המימון של החכירה בשיטת הריבית האפקטיבית.
השפעת החכירה המימונית על ספרי המחכיר
המחכיר מכיר ברווח או הפסד אם הערך בספרים שונה מהערך הנוכחי של תשלומי החכירה, ובנוסף לכך זוקף הכנסות מימון הנובעות מהסכם החכירה.
למרות היותו הבעלים החוקיים של הנכס, המחכיר אינו מפחית את הנכס במשך תקופת החכירה.
הטיפול החשבונאי בעסקת מכירה וחכירה בחזרה
כאשר ישות מוכרת נכס וחוכרת אותו בחזרה באופן מיידי היא עשויה לדחות את ההכרה ברווח מהמכירה במקרה שבו החכירה סווגה כחכירה מימונית.
ישות לא יכולה להכיר ברווח ממכירה אם הסיכונים והתשואות המשמעותיים הנובעים מהבעלות על הנכס לא עברו לרוכש. בעסקה של מכירה וחכירה חוזרת הישות אינה מאבדת את השליטה על הסיכונים וההטבות הנובעים מהבעלות ולכן הישות צריכה לדחות את הרווח ולהכיר בו על פני תקופת החכירה.
הקלעים המובילים בתולדות ה-NBA
רשימה זו מציגה את 50 כדורסלני ליגת ה-NBA, אשר קלעו את מספר הנקודות הרב ביותר בליגה. הנתונים מתייחסים לעונה הסדירה בלבד, כמקובל בליגת ה-NBA, אשר מפרידה בין נתונים סטטיסטיים של העונה הסדירה, לבין אלו של פלייאוף ה-NBA.
הקלע המוביל בתולדות ה-NBA הוא לברון ג'יימס, עם 38,390 נקודות אליהם הגיע בפברואר 2023, ובכך עקף את שיאו ההיסטורי בן 40 השנים של כרים עבדול-ג'באר. מאז הקמת ה-NBA החזיקו בתואר "הקלע המוביל" שבעה שחקנים שונים: ג'ו פולקס (1946–1952), ג'ורג' מייקן (1952–1957), דולף שייז (1957–1963), בוב פטיט (1963–1965), וילט צ'מברלין (1965–1983) כרים עבדול-ג'באר (1983–2023) ולברון ג'יימס (מ-2023).
פרס האומות המאוחדות בתחום זכויות האדם
פרס האומות המאוחדות בתחום זכויות האדם הוא פרס מטעם האומות המאוחדות המוענק כל חמש שנים לפעילי זכויות אדם בגין תרומה יוצאת מגדר הרגיל לקידום ולשמירה של זכויות אדם.
רקע
משנת 1968, מוענק הפרס אחת לחמש שנים. נכון לדצמבר 2018, הפרס הוענק ליותר מ-60 אישים וארגונים שתרמו באופן משמעותי לשימור ולקידום זכויות אדם. הזוכים חולקים חזון משותף לפיו ניתן לקדם זכויות אדם בעולם. הזוכים בפרס לאורך השנים עוסקים במאבקים רבים, ביניהם המאבק לזכויות האישה, זכויות הילד, זכויות מהגרים ופליטים, זכויות אנשים בעלי מוגבלויות, ביטול עבדות, מיגור גזענות, אפליה, עוני ורעב ומאבקים באי צדק ובהפרות של זכויות אדם, לעיתים תוך סיכון חייהם שלהם.
Google Duo
Google Duo היא אפליקציה של שיחת וידאו שפותחה על ידי גוגל. האפליקציה זמינה באנדרואיד ו-iOS. האפליקציה הוכרזה לראשונה במהלך כנס Google i/O ב-18 במאי 2016 ביחד עם Google Allo והושקה בארצות הברית ב-16 באוגוסט 2016 ובשאר העולם כמה ימים מאוחר יותר. האפליקציה עלתה בתוך יומיים למקום הראשון בחנות היישומים החינמיים של Google Play.
לא מזמן הודיעה Google על אינטגרציה עם השירות meet לצורך שיפור האפליקציה
תכונות
התכונות של היישום כוללות:
1995 ברוסיה
1995 ברוסיה הייתה השנה הרביעית להקמת המדינה לאחר פירוק ברית המועצות.
אשמון (עיר)
אשמון (בערבית: أشمون) היא עיר בדרום מחוז אל-מנופיה שבמצרים. שם העיר מקורו בשפה המצרית העתיקה ומשמעותו "המבצר".
אוכלוסייה
אוכלוסיית העיר אשמון, על פי הערכות משנת 2017, הייתה 111,464 אנשים.
גבי ברון
ביוגרפיה
במקביל כיהן ככתב ב"קול ישראל" בשנים 1971–1972, כאחד מראשוני כתבי "גלגלי צה"ל", ובמשך 17 שנים ככתב סוכנות הידיעות הגרמנית בירושלים.
במהלך שנות עבודתו עסק 10 שנים בתחום כיסוי המשטרה, בתי המשפט, שטחי יהודה ושומרון, ועוד.
בהמשך, עסק בכיסוי משרד התיירות, משרד האנרגיה והתשתיות, עיריית ירושלים, משרד מבקר המדינה, ופעילות נשיא המדינה.
בעשור האחרון לעבודתו כעיתונאי (1993–2003) שימש ככתב הפרלמנטרי של "ידיעות אחרונות".
חורבת סרגונה
חורבת סרגונה היא חורבה בבקעת יבנאל שבגליל התחתון, בסמוך למושב הזורעים.
שמה המקורי הוא "ח'רבת סרג'ונה", והיא נזכרת בשם זה במפת הקרן הבריטית לחקר ארץ ישראל.
החורבה קרויה על שם יישוב המוזכר בתלמוד בשם "סירגוניה", ובגרסאות אחרות "סרונגין" ו"סרונגיה", שהיה ביתו של רבי אבא סרונגיה..
בתלמוד הירושלמי מצוין כי "באר מרים" שבים כנרת מכוונת כנגד השער המרכזי של "כנישתא עתיקתא דסרונגין". לדעת צבי אילן, ייתכן כי הכוונה לבית כנסת של אנשי סרגונה שישבו בטבריה משום שלא ניתן לראות את הכנרת מחורבת סרגונה.
בחורבה שרידי מבנים, בריכה חצובה ובנויה, וכן אבני גזית, אשר לפי ההשערה שימשו את בית הכנסת של היישוב.
עיון (עיר מקראית)
עִיוֹן הייתה עיר מקראית, באזור שיועד לשבט דן בצפון נחלת שבט נפתלי, ואשר בשל היותה על גבול הצורים והצידונים, ידעה כיבושים רבים.
במקרא
העיר נזכרת בתיאור כיבושי בן הדד הראשון הארמי בממלכת ישראל:.
עיון מוזכרת גם בתיאור כיבושי תגלת-פלאסר השלישי מלך אשור:.
תקופת המשנה והתלמוד
בתקופת המשנה והתלמוד נזכרת נוקבתא דעיון, כנקודה הצפון-מזרחית של ארץ ישראל בתחום שהחזיקו עולי בבל.
יהוסף שוורץ הציע כי משמעות המילה "נוקבתא" שבמקורות חז"ל היא "עמק צר", כאשר הכוונה היא לאפיק נחל עיון העובר ליד מטולה.
זיהוי
שמה של העיר הקדומה השתמר לפי הסברה בעמק עיון, המכונה בערבית "מרג' עיון", הסמוך מצפון לדן ולאבל בית מעכה. מקום העיר עצמה טרם זוהה בוודאות, ויש המציעים את "תל דבין" שבמרכז עמק עיון, בו נמצאו שרידי חומות וחרסים החל מתקופת הברונזה.
צופי אפגניסטן
ארגון צופי אפגניסטן (בפשטו: د افغانستان څارندوی ټولنه Da Afghānistan Sārandoy Tolena, בדרך כלל מקוצר ל-Zarandoi) נוסד באופן רשמי בשנת 1931 באפגניסטן על-ידי צו מלכותי ובתמיכתו של רוברט באדן פאוול. צופי אפגניסטן היו חברים בארגון הצופים העולמי משנת 1932 עד שהממשלה האפגנית פירקה את התאחדות הצופים בשנת 1947. הצופים האפגניים נוסדו שוב בשנים 1964 עד 1978 והוכרו מחדש על ידי הארגון העולמי של תנועת הצופים.
היסטוריה
הארגון הוקם בתקופת שלטונו של מוחמד נאדיר שאה, מלך אפגניסטן, ומנה בתחילה כ-300 חברים. בשנת 1947 נאסר הארגון על ידי הממשלה, שהאשימה את הצופים שהם זורואסטרים, שכן במהלך מחנה הם ניגנו מוזיקה ושרו סביב מדורה.
הצופים הוקמו מחדש בשנת 1956, נבנו מחדש במסגרת מאמצי הדמוקרטיזציה של מוחמד זאהיר שאה, שזה עתה הפך לשליט בזכות עצמו לאחר שלושים שנה של ויתור על כוחו לדודיו מצד אמו, מוחמד האשם ח'אן ומחמוד חאן.
הארגון, ששמו Da Afğānistān Zaranduy Tolanah (DAZT), התקבל שוב בוועידת הצופים העולמית ב-1 ביוני 1964, ומספר החברים בו באותה שנה היה בין 2,000 ל-7,000 צופים, בנים ובנות ובוגרים. נקודות המבט של המלך זאהיר שאה באותה תקופה הונהגו על ידי ארגון הצופים. מנהלי הארגון הוסיפו חובות נוספות לעקרונות הכלליים של תנועת הצופים, חובה למלך, ללאום ולמדינה. משמעת ומחויבות היו יעדים חינוכיים מבורכים והצופים היו מאורגנים באופן מתוח וכמעט צבאי בהשוואה למדינות אחרות. הממשלה השתמשה בארגון זה ליציבות המדינה; אולם הארגון תרם תרומה גדולה לעבודת הנוער באפגניסטן, בעיקר אחריות, אינדיבידואליזם, תחושת קהילה וזכויות האישה, כמו גם קוד מוסר והתנהגות כלפי נערות ונשים.
הרפובליקה הפדרלית של גרמניה סיפקה את המדים לארגון הצופים האפגני. ד"ר אברהרד קרוגר וגברת רוזמרי יונגרמן הגיעו מגרמניה על מנת להכשיר את מדריכי הצופים האפגניים.
הארגון צורף ברשות לאומית למשרד החינוך, תחת שר החינוך ד"ר עומר ורדק וד"ר עלי אחמד פופל, סגן שר החינוך. במשרד החינוך אף הוקם בית ספר להכשרת מדריכים ללשבטי הצופים.
החל משנת 1959 מילאו נשים תפקיד גדול במבנה הארגון. בחגיגות ובטקסי העצמאות בשנות השישים והשבעים השתתפו צופים אפגניים משני המינים במבנה וארגון אירועי התרבות. הזמר האפגני מרמון פארווין (Mermon Parwin) תמך בארגון, שר שירי צופים והופיע מספר פעמים באירועים של ארגון הצופים.
ב-6 בינואר 1964 השתתף הארגון בוועידת הצופים הרביעית באסיה-פסיפיק במלזיה וקיבל את מסמך החברות לכניסה מחדש לארגון הצופים העולמי.
עבודת הנוער והאישה, כמו גם המוזיקה, הספורט והמשחק של הצופים התגברו ללא הרף בשנים 1964 עד 1973. הארגון, שהיו לו כבר שבטי צופים מקומיים באזורים שונים במדינה, יצר עוד שבטי צופים מוזיקליים, ארגן קייטנות ומחנות קיץ, בהם ילדים ובני נוער למדו אומנות, ציור ושירה. עם זאת, רוב פעילויות הארגון הוגבלו לעיר קאבול.
עם הפיכת 1973 על ידי מוחמד דאוד ח'אן הפרו-סובייטי, ארגון הצופים הפך לחלק ממשרד הפנים, השתלט על משימות המשטרה והפך לחלק מהמשטרה האפגנית. הצופים ירדו מבחינה מספרית, בעיקר כי בשנות התסיסה והמלחמה, כעשרה מיליון אזרחים עזבו את המדינה וחיפשו מקלט במדינות אחרות. בתחילת התסיסה עזבו המעמדות החברתיים המיוחסים את הארץ, וארגוני הנוער התקשו מאוד להתקיים מחוץ לערים הגדולות.
הממשלה הקומוניסטית אסרה את קיומו של ארגון הצופים באפגניסטן. עד 1981, צופי אפגניסטן כבר לא הוכרו על ידי ארגון הצופים העולמי, בגלל התנאים החדשים שמנעו מאפגניסטן את הסביבה הדמוקרטית הדרושה להמשך הצופיות.
עד הפלישה הסובייטית היו בקאבול גם צופים אמריקאים.
התחדשות
מספר פעמים בשנות התשעים, ושוב בשנת 2012, שינויים פוליטיים וחברתיים באפגניסטן פתחו הזדמנויות לתחייתם מחדש של תנועת הצופים באפגניסטן. בתחילת 2002 ביקש מינהל הביניים של משרד החוץ של אפגניסטן את עזרתן של שגרירויות של מדינות נבחרות לסייע בהחייאת הצופים באפגניסטן, והתחילו לצוץ שבטי צופים, בהובלת מבוגרים שהיו מעורבים בתוכנית לפני 1978.
הארגון החדש הוא Da Afğānistān Sarandoy Tolanah, איגוד הצופים באפגניסטן (ASA). הוא נוצר רשמית בשנת 2003.
הצופים נכנסים רשמית תחת ענף הספורט והצופיות של משרד החינוך ופועלים ממשרדם ליד אצטדיון קאבול. ביולי 2009 התקיים ארגון מחדש של מבנה תנועת הצופים והוריד את מספר העובדים ל-25 עובדים בשש מחלקות: מזכירות לאומית, כספים, קשרים בינלאומיים, הכשרה ונוער, חינוך והדרכה והתזמורת (אם כי עדיין קיים דיון רב מי ינהל את התזמורת של צופי אפגניסטן). המשרד הארצי עוקב אחר כ-34,000 צופים וצופות ברחבי הארץ, כולם מאורגנים בשבטי צופים בחסות משרד החינוך. שבט צופים אמריקאי פעל זמן מה בבסיס חיל האוויר באגרם מצפון לקאבול אך לא היה להם קשר עם ארגון צופי אפגניסטן. צופי אפגניסטן משויכים לאזור אסיה-פסיפיק (APR) של ארגון הצופים העולמי. משרד APR מספק לארגון ייעוץ, מימון להכשרות ומדריכים בוגרים מקצועיים. יותר מכך, הוא מסייע בתיאום מאמצי הקרן של דרום-אסיה לשלוח צופים מאפגניסטן לאירועים בינלאומיים וביוני 2004 יצאה משלחת הצופים האפגנית הראשונה מזה 25 שנה. חברי המשלחת טיילו ביבשת אסיה כדי להשתתף בג'מבורי הלאומי בפקיסטן. מאוחר יותר באותה שנה נסעו שלוש צופות לקוריאה. בשנת 2005 ביקרו צופים אפגנים בנפאל, בשנת 2006 היו משלחות בסרי לנקה ובקוריאה, בשנת 2007 יצאו משלחות לפקיסטן וליפן ובשנת 2008 יצאה משלחת של 12 צופים וצופות לבנגלדש.
מנהיגי צופים בוגרים לכל הגילאים הם בדרך כלל מורים בבית ספר, אך מתנדבים אחרים עשויים להצטרף, בכפוף לאישור משרד החינוך. כל חניכי הצופים מתנדבים בבתי הספר, מתפקדים כמפקחי אולם, משמרות זה"ב ושומרי כבוד למבקרי בית הספר. ישנם גם חניכי צופים המתנדבים מחוץ לבית הספר, מפרסמים הודעות פומביות בבזאר, מנקים מסגדים, עוזרים לכבאים, מבצעים עזרה ראשונה ועוזרים לפצועים להגיע לבית חולים. תוכנית הצופים האפגנית מתמקדת יותר בחובה אזרחית ופחות בפנאי.
כיום תנועת הצופים האפגנית מיועדת לבנים ולבנות, גברים ונשים, ומחולקת לשכבות גיל: גורים (גילאי 8 עד 12), צופים (גילאים 12 עד 18) ורוברים (גילאים 19 עד 25). הגורים, הצופים והרוברים לובשים כולם את המדים לבית הספר או לאוניברסיטה, מכיוון שהם ממלאים את רוב תפקידם שם. אף על פי שבאפגניסטן קיימת גם תנועת צופות נפרדת, שיתוף הפעולה עם אגודת המדריכות והצופות העולמית עדיין לא ברורה. אחידות מדי הצופים במדינה כוללת בתוכה אתגרים עקב קשיים בתקשורת ברחבי הארץ. הצופים צריכים לייצר או לקנות מדים בעצמם אם כי בקאבול חלק מתקציב משרד החינוך מוקצה לייצור אחיד של מדים. אם לא קיבלו מדים האפשרות שנותרה לחניכים היא לבקר את החייט. המדים הלאומיים בצבע חאקי. עבור כיסוי ראש, בנים חובשים כומתות בצבע כחול כהה. בנות בדרך כלל לובשות מטפחת צ'אדור, לפעמים עם כומתה. העניבה היא כחולה עם גבול צהוב. חגורת צופים מעור עם אבזם משלימה את המדים. העלות הכוללת של פריטים אלה היא כ-1,800 אפגנים, או 36 דולר אמריקאי; סכום עצום כאשר מחשיבים 10 דולר לשכר יומי טוב באפגניסטן.
המלחמה הותירה את אפגניסטן עם מערכת תקשורת מקולקלת, כך שקשה מאוד להעביר מידע ממטה התנועה לשבטי הצופים השונים. יש מעט מאוד מחשבים, גישה לאינטרנט מוגבלת וכיסוי טלפון סלולרי לא מספיק. כדי להבין כמה חניכי צופים קיימים באפגניסטן יש לספור אותם במהלך ביקורים באזורים השונים.
בינואר 2020 ארגון הצופים העולמי אישר מחדש את החברות של צופי אפגניסטן בתנועה העולמית בתור הארגון ה-171 בעולם. צעד זה סימן באופן רשמי את תחיית הצופים באפגניסטן לאחר תקופה של בנייה מחדש בעזרת ההנהגות המקומיות והשותפים בממשלה. יותר מעשרה קורסי הכשרה אורגנו במחוזות שונים ברחבי המדינה הודות לתמיכת ארגוני הצופים של המדינות השכנות ומתנדביהם שסייעו בהעברת ההכשרות ועזרו למדריכי הצופים האפגניים לקבל הכשרות רשמיות כמו קורס תג היער.
צופים אפגניים בחו"ל
בגרמניה קיימת עמותת צופים שהוקמה על ידי צופים ומדריכים מאפגניסטן, בשם De Afghanistan Zarandoi Tolana-Afghanische Pfadfinder Organization (איגוד הצופים האפגני) ומזוהה עם Verband Deutscher Altpfadfindergilden e (אחוות בוגרי הצופים הגרמנים לשעבר), העמותה חברה באגודת הצופים והצופות הבינלאומיים. יו"ר עמותת הצופים הזו, שבסיסה בלינגן, הוא ד"ר סעיד חביב, לשעבר סגן נשיא התאחדות הצופים האפגנית.
להרוג את הסבתא
להרוג את הסבתא היא סדרת טלוויזיה ששודרה ב-Yes החל מ-20 בדצמבר 2015. יוצריה הם יוסי מדמוני, דוד אופק וליאור שפר.
הסדרה, קומדיה שחורה ומקברית, מספרת על אישה מבוגרת המתגוררת בביתה הישן ושמסביבה מוקמים פרויקטים ובניינים רבי קומות, אבל היא ממאנת לפנות את ביתה לטובת הקבלנים שמציעים לה סכומי עתק. ילדיה מנסים לשכנעה אך יודעים שזה לא יהיה אפשרי עד שתמות והם יוכלו לרשת את ביתה. בשלב מסוים פוקעת סבלנותם והם מנסים לקרב את קיצה של אמם, תוך כדי שהם נאבקים בינם לבין עצמם על הירושה שבדרך.
הסדרה זכתה לביקורות נלהבות, כשהפרשנות העיקרית ראתה בה מטפורה למצב קיומי בישראל של 2015, בה המסגרות החברתיות הולכות ומתפרקות, והערך היחיד שנותר הוא הרווח החומרי.
הסדרה זכתה בארבעה פרסי האקדמיה הישראלית לטלוויזיה לשנת 2015 בקטגוריות "הסדרה הקומית הטובה ביותר", "התסריט הטוב ביותר בסדרה קומית" (יוסי מדמוני), "הבימוי הטוב ביותר בסדרה קומית" (ליאור שפר ודוד אופק) ו"השחקנית הטובה ביותר בסדרה קומית" (מירי אלוני).
בשנת 2017 שודרה גם בערוץ הראשון.
עונה ראשונה
סבתא עליזה (מירי אלוני) מסרבת להצעה מפתה מהקבלן רגב שרעבי (אלי פיניש) להצעת מכירה בשווי 20 מיליון דולר, ובניה אינם מבינים את עקשנותה. לאחר מכן לבנה דוד (גל תורן) נולד בן זכר לאחר כמה בנות וזה נותן לו הזדמנות להוציא כסף מאמו לברית, לאחר שנתקל בעקשנות, מביים דוד פציעה כאשר עבד בעבודתו באוטו זבל, כשלטענתו זהו הקילה אך בבית החולים התברר שדוד עקר כבר תקופה ארוכה וילדיו אינם שלו. דוד מסיק מסקנה מהירה שאחיו שאול (רמי הויברגר) הוא זה שהכניס את אשתו אתי (סופיה אוסטריצקי) להיריון. דוד מגיע נסער לאמו וכאן נוצר סדק ראשוני בעקשנותה של אמו והיא מבטיחה לו פיצוי על עוגמת הנפש.
במשך העונה עקשנות האם עומדת למבחן כמה פעמים כאשר תמיד היא נוטה לאי כניעה לילדים. במשך הזמן דוד ושאול מסכמים על שיתוף פעולה להרוג את אמם ולהביא קץ להמתנה המורטת לכסף. דמות נוספת שמצטרפת לעלילה היא בת המשפחה רקפת שרעבי (ליהי קורנובסקי).
אדטו
{{פירושונים|
ראו גם
}}
פיטר ג'יימס
פיטר ג'יי ג'יימס (22 באוגוסט 1948, ברייטון - אנגליה) הוא סופר בריטי הכותב בעיקר בסוגת ספרות פשע.
השכלה וקריירה מוקדמת
ג'יימס נולד לג'ק וקורנליה ג'יימס (יצרנית כפפות), למד בצעירותו בבית הספר צ'רטרהאוס והמשיך לבית הספר לקולנוע רייבנסבורן. בהמשך הוא בילה מספר שנים בצפון אמריקה שם עבד כתסריטאי ומפיק סרטים, עיקר עבודותו התחילה בקנדה ב-1970בתחילה עבד כעוזר, ולאחר מכן ככותב, בסדרת הטלוויזיה לילדים יוגי דוב.
קריירה
קריירה של ג'יימס מגוונת ועוסקת בספרות, קולנוע טלוויזה ועוד.
ספרות
ג'יימס כתב 36 רומנים, כולל סדרת מותחן הפשע הבינלאומית רב המכר בהשתתפות ניצב הבלש מברייטון, רוי גרייס, שנמכרו ב-21 מיליון עותקים ברחבי העולם והעניקו לו מקום ראשון 19 שבועות ברציפות בסאנדי טיימס בבריטניה, כמו גם את המקום הראשון בגרמניה, צרפת, רוסיה וקנדה, הסדרה היא גם רב מכר של הניו יורק טיימס. ספריו של ג'יימס תורגמו ל-38 שפות. בבריטניה ובארצות הברית הם מתפרסמים על ידי הוצאת מקמילן.
ג'יימס כתב מותחנים על טבעיים, ספרות ריגול, מותחנים מבוססי מדע, רומן ילדים, ואת הנובלה The Perfect Murder, שהייתה 15 שבועות במקום הראשון ב- iBooks ו-45 שבועות ב-10 המובילים שלהם, הנובלה עובדה על ידי שון מק'קנה למחזה שזכה לסיבוב הופעות ב-2014 וחזר לבמה ב-2016. עיבודים בימתיים שלאחר מכן לרומנים שלו, כולם גם מאת שון מק'קנה, כוללים את Dead Simple, Not Dead Enough ו- The House on Cold Hill אשר זכו לסיבובי הופעות לאומיים. העיבוד הבימתי החמישי שלו, Looking Good Dead מתחיל בסיבוב הופעות ארצי במרץ 2021. סדרת רוי גרייס מופקת כעת על ידי ITV כאשר ג'ון סים משחק את התפקיד של רוי גרייס. הרומן שלו Perfect People מצולם גם כמיני-סדרה בת שמונה חלקים ב-2021. ג'יימס כיהן שתי קדנציות רצופות כיו"ר איגוד מחברי ספרי הפשע, והיה יו"ר התכנות של Theakston's Old Peculier Crime Writing Festival.
סרטים
ג'יימס היה מעורב ב-26 סרטים בתפקידי סופר / מפיק. הרומן שלו Host משנת 1993 עובד לסרט הטלוויזיה Virtual Obsession משנת 1998. סרטים נוספים עליהם הוא חתום כוללים את: Children Shouldn't Play with Dead Things, The Neptune Factor , Blue Blood , Malachi's Cove , The Blockhouse בכיכובו של פיטר סלרס, Spanish Fly  בכיכובם של טרי-תומאס ולסלי פיליפס, A Different Loyalty  בכיכובה של שרון סטון, The Bridge of San Luis Rey  בכיכובו רוברט סן דה-נירו ו-The Statement  בכיכובו של מייקל קיין.
ב-2005 הסוחר מוונציה, בבימויו של מייקל רדפורד ושג'יימס הפיק בפועל עבורו, הוקרן בהועת בכורה בנוכחות הנסיך צ'ארלס וקיבל מועמדות לפרס באפט"א לקולנוע. בשנת 2006 הסרט גם זכה בפרס רצועת הכסף.
טלוויזיה
הרומן Prophecy מ-1992 עובד לפרק הראשון של סדרת הטלוויזיה Chiller משנת 1995. החל מ-2021, סדרת רב פקד רוי גרייס שלו מעובדת לסדרה בשם "גרייס", בכיכובו של ג'ון סים.
עבודות אחרות
ג'יימס הוא פטרון ה-Sussex Police Charitable Trust, פטרון Brighton & Hove Samaritans, פטרון ה-Brighton Greyhound Owners Association Retired Greyhound Trust, פטרונו של Brighton and Hove Independent Mediation Service, פטרונו של Relate בסאסקס, פטרונו של Terrys Cross House, פטרונו של Little Green Watching, co-patron of Little Green Watch Sussex, co-patron of Little Green Watch הוא שגריר של אוניברסיטת ברייטון, הוא תומך ב-action Medical Research.
ביבליוגרפיה
רומנים מסדרת רב פקד רוי גרייס
18 מתוך 20 הספרים תורגמו לעברית ויצאו לאור בהוצאת קוראים.
רומנים אחרים
אף אחד מהספרים לא תורגם לעברית.
ספרי עיון
חיים אישיים
סוגות הכתיבה שלו כוללים קרימינולוגיה, דת, ומדע כמו גם אוכל ויין. הוא כתב טורים רבים במסעדות.
החל מ-2015 הוא נשוי ללארה ג'יימס. נישואיו הראשונים במשך 19 שנים, היו לג'ורג'ינה וילקין, מ-1979 עד 1998.
שמואל ורגון
שמואל ורגון (נולד בא' באדר ת"ש, 10 בפברואר 1940, בתל אביב) הוא פרופסור אמריטוס במחלקה לתנ"ך באוניברסיטת בר־אילן.
ביוגרפיה
ורגון למד בבית הספר ביל"ו בתל אביב ובמדרשית נעם בפרדס־חנה. לאחר שירותו הצבאי למד באוניברסיטת בר־אילן תואר ראשון בתנ"ך, תולדות ישראל וחינוך, כולל תעודת הוראה (תשכ"א־תשכ"ה), ולאחר מכן רכש שם תואר שני בתנ"ך (תשכ"ז־תשכ"ט).
בשנת תשל"א השתלם באוניברסיטה העברית בירושלים בתחומים גאוגרפיה היסטורית ונבואה, ובשנת תשל"ב השתלם באוניברסיטת תל אביב בתחומים גאוגרפיה היסטורית וארכאולוגיה. לאחר מכן כתב את עבודת הדוקטור שלו באוניברסיטת בר־אילן. העבודה עסקה בנושא "נאומי התוכחה בספר מיכה: עיונים בנבואות לאור הריאליה וההיסטוריה של התקופה", והוגשה בשנת תשל"ט.
כיהן כמרצה במחלקה לתנ"ך באוניברסיטת בר־אילן – בחלק מהשנים כראש המחלקה – החל משנת תשכ"ו ועד פרישתו בשנת תשס"ט. נוסף על כך שימש מרצה לתנ"ך, ובחלק מהשנים גם ראש החוג לתנ"ך, במכללת תלפיות, במכללת מורשת יעקב ברחובות ובמכללת אורות ישראל באלקנה (לפני איחודן של שתי המכללות האחרונות). החל משנת תשע"ב הוא מכהן כראש היחידה ללימודי היצירה היהודית במכללת אשקלון.
תחומי מחקרו העיקריים הם אלה: גאוגרפיה היסטורית והיסטוריוגרפיה מקראית; ספרות הנבואה; הפואטיקה של הסיפור המקראי; הפרשנות היהודית של המקרא במאה ה־19.
אדולפו גאיץ'
אדולפו חוליאן גאיץ' (בספרדית: Adolfo Julián Gaich; נולד ב-26 בפברואר 1999, בנגולאה, חוארס סלמן, פרובינציית קורדובה, ארגנטינה) הוא כדורגלן מקצועי ארגנטינאי המשחק כחלוץ במועדון צסק"א מוסקבה ובנבחרת ארגנטינה.
צסק"א מוסקבה
ב-17 ביולי 2020, נפרד גאיץ' מאוהדי סן לורנסו לקראת מעברו לצסק"א מוסקבה מליגת העל הרוסית בכדורגל תמורת 8.5 מיליון יורו. ב-30 ביולי 2020 אישרה סן לורנסו את ההעברה. את הופעת הבכורה במדי צסק"א ערך במשחק המחזור ה-1 של עונת 2020/2021, ב-8 באוגוסט 2020, נגד חימקי שבו קבוצתו ניצחה בתוצאה 2:0. בינואר 2021 הושאל למועדון בנוונטו מליגת העל האיטלקית בכדורגל לאחר שהתקשה להוכיח את עצמו בהרכב צסק"א. הוא חזר למוסקבה לקראת עונת 2021/2022, אך הושאל בהמשך למועדון וסקה מהליגה הספרדית השנייה בכדורגל.
משרד הפנים והתקשורת (יפן)
משרד הפנים והתקשורת (ביפנית: 総務省, תעתיק: סוֹמוּ-שוֹ) הוא משרד ממשלתי בממשלת יפן. המשרד שוכן ברובע צ'יודה שבטוקיו, והוא מפקח על המערכת המנהלית של יפן, ומסדיר את פעילות הממשלות המחוזיות, את הבחירות, את אמצעי התקשורת, את הדואר ואת הלשכה לסטטיסטיקה. המשרד נוסד ב-6 בינואר 2001 על ידי מיזוג בין המשרד לענייני פנים, המשרד הדואר והתקשורת והסוכנות לתיאום ולניהול.
שר הפנים והתקשורת הוא חבר בדיאט של יפן, ונכון ל-17 באוגוסט 2015 ממלאת סנאה טקאיצ'י תפקיד זה.
תחומי אחריות
תחומי האחריות של משרד הפנים והתקשורת הם:
יחסי פקיסטן–שוודיה
יחסי פקיסטן–שוודיה הם היחסים הדו-צדדיים והדיפלומטיים בין פקיסטן ושוודיה.
ניר צוק (יזם)
ניר צוק (נולד ב-1971 ברחובות) הוא יזם ישראלי בתחום אבטחת המידע, ממקימי חברת "OneSecure" (שנרכשה על ידי חברת נטסקרין ואחר כך על ידי ג'וניפר נטוורקס) ופאלו אלטו נטוורקס (אשר הוא משמש כ-CTO שלה), המפתחת קו מוצרי Firewall (חומת אש). צוק הוא אחד האנשים העשירים בישראל, עם הון עצמי של כ-750 מיליון דולר.
ביוגרפיה
צוק שירת כקצין ביחידה 8200 של חיל המודיעין. בזמן שירותו הצבאי למד לקראת תואר ראשון במתמטיקה באוניברסיטת תל אביב. מיד לאחר שחרורו מצה"ל ב-1994 הצטרף לחברת צ'ק פוינט בעקבות היכרות עם שניים ממייסדיה, גיל שויד ושלמה קרמר, איתם שירת ביחידה 8200. צוק היה מנהל הפיתוח של מוצר ה-Firewall הראשון בצ'ק פוינט, ובנוסף ניהל את פיתוח מוצר ה-IPS הראשון. ב-1997 נשלח צוק לארצות הברית כמהנדס ראשי של החברה, להקים מרכז פיתוח נוסף. בין צוק לגיל שויד התגלעו חילוקי דעות על פיתוחים טכנולוגיים וב-1999 עזב צוק את צ'ק פוינט ונשאר בארצות הברית.
ב-2000 הקים את חברת OneSecure שב-2002 נמכרה לחברת נטסקרין תמורת 45 מיליון דולר במניות. צוק עבר לעבוד בנטסקרין כסמנכ"ל טכנולוגיות, וב-2004 מונה לסמנכ"ל אבטחת המידע בענקית ציוד התקשורת ג'וניפר נטוורקס, שרכשה את נטסקרין תמורת 4 מיליארד דולר במניות.
פאלו אלטו נטוורקס
החברה הונפקה ב-20 ביולי 2012 בבורסה לניירות ערך בניו יורק.
היריבות העסקית של פאלו אלטו נטוורקס עם חברת צ'ק פוינט זכתה לכיסוי תקשורתי ניכר, אשר אחד הבולטים בהם היה שלט חוצות ענק שהונח בשנת 2013 מול משרדי צ'ק פוינט בנתיבי איילון אשר נשא את הכתובת "זה עתה עברתם את צ'ק פוינט. גם אנחנו".
בנק אש ישראל
בדצמבר 2022 קיבל צוק אישור הפעלה מבנק ישראל להקמת בנק אש ישראל, בנק אינטרנטי חדש.
חיים אישיים
ניר צוק נשוי להדס ואב לחמישה. ב-2020 שב להתגורר בישראל, בשכונת צהלה שבצפון תל אביב.
מן (מחוז)
ימי הביניים המוקדמים
מסופר כי ראול, מלך צרפת נתן את מן לאציל הנורדי רולו, דוכס נורמנדי, בשנת 924.
תקופת האנגווינים (בערך 1000–1063)
מן הגובלת במחוז אנז'ו מדרום ובדוכסות נורמנדי מצפון, הפכה לסלע מחלוקת בין שליטי הנסיכויות החזקות יותר הללו. איג השלישי ממן (שלט בסביבות 991–1015 לערך) נאלץ להכיר בפולק השלישי, רוזן אנז'ו כאדון שלו.
כיבוש ושלטון נורמני (1062–1070)
בנו של איג הרביעי ארבר השני ברח לחצר הנורמנית (אם כי כמה היסטוריונים אומרים שהוא היה תחת שליטה של האנגווינים תחילה כמה שנים) ומותו ב-1062 זירז משבר ירושה. ארבר מת ללא ילדים בשנת 1062 לאחר שהכריז על ויליאם הממזר, אז דוכס נורמנדי, כיורשו. אחותו מרגריט הייתה מאורסת לבנו הבכור של ויליאם, ורובר קורתוז וארבר מצאו מקלט בחצר ויליאם בשנת 1056 כאשר ג'פרי מרטל, דוכס אנז'ו, פלש ללה מאן.
בזמן שהרוזנות הייתה בידי האנגווינים, לאנז'ו הייתה בעיית ירושה משלה. הדוכס ויליאם מנורמנדי תבע את הרוזנות בשמם של אחותו הצעירה של ארבר מרגריט, שהייתה מאורסת לבנו רובר קורתוז. התובע השני הייתה דודתו של ארבר ביוטה, אחותו של איג הרביעי, ובעלה וולטר, רוזן הווקסין. ויליאם פלש למן בכוח בשנת 1063 ולמרות התנגדות עזה של פולק הרביעי, רוזן אנז'ו ושל ברונים מקומיים כמו ג'פרי ממיין ואיבר דה סן-סוזן, הוא שלט ברוזנות עד תחילת 1064. ביוטה ווולטר נלכדו בעת השתלטות על לה מאן. הם מתו זמן מה מאוחר יותר בשנת 1063, מורעלים, כך נאמר, אם כי אין הוכחות מוצקות לכך. השליטה הנורמנית במן הבטיחה את הגבול הדרומי של נורמנדי נגד אנז'ו והיא גורם אחד שאיפשר לוויליאם להשיק את הפלישה המוצלחת שלו לאנגליה ב-1066.
בשנת 1069 מרדו אזרחי לה מאן נגד הנורמנים. עד מהרה הצטרפו כמה מהברונים של מאנסו למרד, הנורמנים גורשו ב-1070, ואיג החמישי הצעיר הוכרז כרוזן מן.
תקופה עצמאית (1070–1129)
איג היה בנם של אצו ד'אסטה ואשתו גרסנדיס, אחותו השנייה של הרוזן איג הרביעי. אצו חזר לאיטליה והותיר את גרסנדיס בראש. הכוח האמיתי, לעומת זאת, היה אחד מברוני מאנסו, ג'פרי ממיין, שאולי היה גם מאהבה של גרסנדיס. לאחר התקפות נורמניות ב-1073, 1088, 1098 ו-1099, אליא הראשון ירש את בן דודו איג החמישי, שמכר לו את מן ב-1092 תמורת עשרת אלפים שילינג. בתו נישאה לפולק החמישי, רוזן אנז'ו, שהשתלט על מן בשנת 1110 לאחר מותו של אליא. הנרי בוקלרק, הסכים להכיר בו כרוזן מן כל עוד יכיר בדוכס נורמנדי כאדון שלו.
תקופת פלנטג'נט (1129–1204)
בנו של פולק ג'פרי פלנטג'נט, רוזן אנז'ו ירש את מן. כשג'פרי מת ב-1151, הרוזנות עברה לבנו, הנרי השני, מלך אנגליה. כיוון שהנרי היה דוכס נורמנדי מאז 1150, אנז'ו, מן ונורמנדי היו כולם תחת אותו שליט בפעם הראשונה. מאוחר יותר הקים הנרי את בית פלנטג'נט באנגליה.
ימי הביניים המאוחרים
בשנת 1331 הפך הרוזן ממן לאחד מאצילי הממלכה.