cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
BLAKE
תכונות
לעומת זאת המפתחים לא הציגו הוכחה לביטחון האלגוריתם במונחים של רדוקציה לבעיה מתמטית קשה, הוכחה כזו לא קיימת לגבי מרבית האלגוריתמים הידועים. האלגוריתם אינו תומך בהומומורפיזם או בסקלביליות, כלומר לא מביא בחשבון התאמה לערכים גדולים או קטנים יותר, פונקציית הגיבוב מפיקה ערכים באורך קבוע אותם גוזרים לאורך הרצוי. ישנן התקפות הישימות נגד האלגוריתם כמו התקפת נקודת שבת (Fixed-point) והתקפת רב-התנגשויות (Multicolisions) אם כי בעיקרון הן אינן מסכנות את ביטחונו.
תיאור כללי
הזיכרון הפנימי (Internal state) של פונקציית הגיבוב מיוצג על ידי מטריצה של 4x4 מילים באורך 32 סיביות כל אחד. הקלט נטען לתוך המצב הפנימי המורחב לפי התיאור בהמשך. הפונקציה הפנימית מורכבת מסדרה של שלוש פעולות פשוטות XOR, חיבור והזזה מעגלית. הפונקציה מופעלת על מילות המצב 14 פעמים במקרה של BLAKE-256 או 16 פעמים במקרה של BLAKE-512 ובכל סבב מעבדת את כניסות המטריצה תחילה בעמודות ולאחר מכן באלכסונים ומוסיפה ערכים קבועים שונים לפי טבלה בהתאם למספר הסבב. לאחר מכן המצב הפנימי נדחס לחצי מאורכו והפלט מופק יחד עם הגיוון (Salt).
BLAKE פועלת ברמה של מילים באורך 32 סיביות (או 64 סיביות במקרה של BLAKE-512). הסימונים המוסכמים הם: הקלט m באורך כלשהו מחולק ל-N בלוקים באורך 16 מילים כל אחד:. המילים מייצגים מספרים שלמים בלתי מסומנים כאשר ההמרה מבתים למילים היא לפי סדר בתים גדול. הביטוי m^j מתייחס לבלוק ה-j של m ואילו הביטוי m_i מתייחס למילה ה-i של בלוק כלשהו, לכן m_i^j מייצג את המילה ה-i של הבלוק j של m. המילים בבלוק הראשון מיוצגות על ידי:, בבלוק הבא המספר העילי מתחלף ל-1 וכן הלאה.
BLAKE-256
הערכים ההתחלתיים של BLAKE לקוחים מתקן SHA-2:
ב-BLAKE-256 יש 16 קבועים שהם ספרות פאי בנקודה כלשהי:
רפובליקת סהרה הערבית הדמוקרטית
רפובליקת סהרה הערבית הדמוקרטית (בערבית: الجمهورية العربية الصحراوية الديمقراطية, בספרדית: República Árabe Saharaui Democrática) היא מדינה שההכרה בה מוגבלת, שעל עצמאותה הכריזה חזית פוליסריו ב-27 בפברואר 1976 בשם תושבי הקולוניה סהרה הספרדית לאחר יציאת ספרד ממנה ב-1975. מרוקו (ראו סהרה המערבית) ומאוריטניה, שכנותיה, פלשו לתוך הטריטוריה וחילקו ביניהן את מרביתה. ארבעים מדינות בעולם מקיימות קשרים דיפלומטיים עם מדינה זו, ועוד שבע מכירות בה ללא קשרים כאלה. היא התקבלה בשנת 1982 כחברה בארגון אחדות אפריקה (לימים האיחוד האפריקאי).
BLAKE
BLAKE-256
בנוסף כל פונקציות משפחת BLAKE משתמשות בטבלת התמורות הבאה:
רפובליקת סהרה הערבית הדמוקרטית
תקופת השלטון הספרדי
ב-1872 סיירה בסהרה המערבית משלחת מחקר מטעם החברה הספרדית לחקר אפריקה ובמסגרת ועידת ברלין, ב-1885 קיבלה ספרד הכרה בינלאומית בשלטונה בסהרה הספרדית. ב-1949 גילה הגאולוג הספרדי מנואל אליא מדינה מרבצי פוספטים גדולים מאוד באזור בוקרא והספרדים החלו לפתח יישובים עירוניים לאורך חופי החבל. במחצית השנייה של המאה העשרים עבר תהליך של דה-קולוניזציה על יבשת אפריקה ובעקבות יציאת בריטניה וצרפת ומתן עצמאות למושבותיהן, החלה גם ספרד להתכונן ליציאה ממושבותיה. ב-1963 הכליל האו"ם את החבל ברשימת הטריטוריות שצריכות לעבור דה-קולוניזציה. ב-1965 תבע האו"ם מספרד לפנות את השטח ולהעניק הגדרה עצמית לתושבים. פרנסיסקו פרנקו הבטיח להעניק עצמאות לחבל ב-1966, אך לא עמד בהבטחתו. ב-1967 נוסד ארגון מקומי שתבע עצמאות לחבל וב-1970, בעצרת גדולה למען עצמאות החבל, נהרגו רבים ונאסרו מאות. ב-10 במאי 1973 נוסדה חזית פוליסריו, איחוד של התובעים עצמאות לחבל, במטרה להפעיל לחצים צבאיים, שיובילו ליציאת הספרדים מהחבל. מרוקו ומאוריטניה השכנות העלו תביעות לבעלות על השטח המאוכלס בדלילות רבה על ידי אוכלוסייה של נוודים ועשיר במחצבים וזכויות דיג. במאי 1974 ארגנו מפלגות האופוזיציה של מרוקו הפגנה המונית בתביעה לצירוף סהרה הספרדית למרוקו ומלך מרוקו, חסן השני, שרצה לאחד את אומתו לאחר תקופה של מאבקים פנימיים, העמיד את הסוגיה על סדר היום הבינלאומי ביחסיו עם ספרד. הנושא הועבר להכרעת בית הדין הבין-לאומי בהאג וזה קבע באוקטובר 1975 שיש לתת הגדרה עצמית לאוכלוסייה. אף על פי שציין שקיים קשר היסטורי למרוקו, פסק כי לא הייתה ריבונות מרוקאית לפני הכיבוש הספרדי.
BLAKE
BLAKE-256
הטבלה מכילה 10 שורות כשבכל שורה 16 בתים. השימוש בטבלה מתבצע על ידי שני אינדקסים, האחד מייצג את השורה והשני את הכניסה. למשל \sigma_0(0) מייצג את הכניסה הראשונה בשורה הראשונה ואילו היא הכניסה האחרונה בשורה האחרונה. שתיהן אפס במקרה זה.
רפובליקת סהרה הערבית הדמוקרטית
תקופת השלטון הספרדי
פעולות גרילה של התושבים המקומיים חייבו משלוח תגבורות צבא לחבל והגדילו את הוצאות החזקת הממשל מעבר לרווחים מניצול מרבצי הפוספטים, לכן החזקת החבל הפכה ללא משתלמת עבור ספרד.
BLAKE
פונקציית דחיסה
פונקציית הדחיסה הפנימית של BLAKE-256 מקבלת ארבעה פרמטרים: בסך הכול מונים הפרמטרים 30 מילים (120 בתים). פלט הפונקציה הוא ערך ביניים חדש h' המכיל 8 מילים, כלומר:
רפובליקת סהרה הערבית הדמוקרטית
המצעד הירוק
כדי להכריע את המערכה למען סיפוח סהרה הספרדית למרוקו, קרא מלך מרוקו למצעד של מרוקאים אל החבל והתיישבות בו - מצעד זה זכה לשם המצעד הירוק.
BLAKE
אתחול המצב הפנימי
המצב הפנימי v של פונקציית הגיבוב מורכב מ-16 מילים המסודרים כמטריצה עם ארבע שורות וארבע עמודות ומאותחל על ידי הערכים h,s,c ו-t לפי הסדר הבא:
רפובליקת סהרה הערבית הדמוקרטית
הסכמות מדריד
ב-14 בנובמבר 1975, בהסכם עם מרוקו ועם מאוריטניה, הכריזה ספרד על נטישת סהרה המערבית ומתן הגדרה עצמית לתושביה.
BLAKE
פונקציית הסבב
פונקציית הדחיסה מבצעת 14 סבבים בהם היא מעבדת את המצב לפי הפירוט הבא:
כלומר הפונקציה הפנימית מבוצעת בכל פעם על כניסות אחרות של v (כמתואר בתרשים). ארבע הקריאות הראשונות G_0,...,G_3 לפונקציית הסבב הפנימית מעבדות את כניסות v בעמודות וכיוון שהן נפרדות זו מזו אפשר לבצען באופן מקבילי. כמו כן ארבע הקריאות האחרונות G_4,...,G_7 מעבדות כניסות המטריצה באלכסונים וגם הן נפרדות ולכן גם הן ניתנות לביצוע מקבילי.
בכל סבב r הקריאה לפונקציה מבצעת את החישוב הבא:
כאשר הסימון \oplus מייצג XOR, הסימון \ggg מייצג הזזה מעגלית והביטוי מתייחס לכניסה המתאימה בטבלת התמורות. מספר הסבב r הוא אינדקס השורה מודולו 10. דהיינו בסבב ה-13 לוקחים את הערך בכניסה 2i בשורה.
סיום
ערך הביניים h' מועבר מסבב לסבב והוא מחולץ מהמצב הפנימי ונדחס ל-8 מילים כך:
הכנת הקלט
אם נתון הקלט m באורך \ell<2^{64} סיביות, הקלט תחילה מרופד לפי כלל הריפוד של HAIFA. תחילה מוודים שאורכו יהיה שקול ל-447 מודולו 512. תחילה מוסיפים '1' בסוף ומשלימים באפסים כמידת הצורך. לכל היותר נוספים 512 סיביות. לאחר מכן מוסיפים סיבית '1' נוספת ואחריה מספר שלם באורך 64 סיביות המייצג את \ell. לסיכום: כך מובטח שאורך הקלט בסיביות יהיה כפולה של 512.
גיבוב המסר
הקלט המרופד מחולק ל-N בלוקים באורך 16 מילים כל אחד. ויהי \ell מערך שלמים המייצגים את מספר סיביות המצטבר של הקלט לא כולל הריפוד. למשל אם המסר המקורי הוא באורך 600 סיביות, יתקבלו שני בלוקים כאשר הבלוק הראשון באורך 512 לכן \ell^0=512 הבלוק הנותר חלקי ואורכו הוא רק 88 סיביות לכן. אם המסר הוא כפולה של 512 או שהבלוק האחרון גדול מ-447 סיביות, יש צורך להוסיף בלוק ריק לצורך הריפוד והמספר המייצג את אורך המסר, לכן יוצא שהשלם האחרון הוא. כלומר הבלוק האחרון אינו כולל סיביות מהמסר כלל אלא רק ריפוד וקידוד האורך. ה-Salt הוא אופציונלי ואם אין שימוש בו s=0. גיבוב המסר מתבצע כך:
תמצית המסר היא h^N שהוא ערך הביניים האחרון.
BLAKE-512
BLAKE-512 דומה ל-BLAKE-256 למעט השינויים הבאים. הערכים ההתחלתיים הם מתוך SHA-512:
פונקציית הדחיסה היא בסגנון פונקציית Quarter Round של צופן ChaCha אך בתוספת קבועים לפי הטבלה כדלהלן:
טבלת התמורה ופונקציות הסבב זהים ל-BLAKE-256. ההבדל היחידי הוא באורך המשתנים ומספר הסבבים. ב-BLAKE-512 מתבצעים 16 סבבים והמשתנים כולם באורך 64 סיביות. הכנת המסר היא לפי כלל ריפוד דומה. אורכו הכולל צריך להיות שקול ל-895 סיביות מודולו 1024, מוסיפים '1' בסוף המסר ואפסים לפי הצורך ולבסוף מוסיפים '1' נוסף ואחריו את אורך המסר המקודד כמספר שלם באורך 128 סיביות לפי סדר בתים גדול. כך שלבסוף יתקבל קלט באורך שהוא כפולה של 1024.
BLAKE-224
BLAKE-224 זהה ל-BLAKE-256 למעט שני שינויים. הערכים ההתחלתיים הם:
משמיטים את ה-'1' הנוסף בריפוד המסר לפני קידוד האורך:
BLAKE-384
BLAKE-384 מתאים ל-BLAKE-512 למעט השינויים הבאים. הערכים ההתחלתיים הם:
וכן בריפוד המסר משמיטים את ה-'1' הנוסף. כלומר:
היבטי יישום וביטחון
מספר הפעולות של BLAKE-256 הן 672 פעולות חיבור, 700 פעולות XOR ו-448 הזזות, בסך הכול 1,820 פעולות בסיסיות. לא כולל תקורה נוספת הנובעת מריפוד והכנת המסר. צריכת הזיכרון היא 144 בתים ב-ROM ו-184 בתים ב-RAM לא כולל תקורה נוספת הנובעת מטיפול במצביעים. BLAKE-512 מבצע בסך הכול 2,076 פעולות.
דרך אחרת יעילה יותר לבצע את הפעולה הפנימית של פונקציית הדחיסה היא תחילה לעבד את העמודות ולאחר מכן לסובב (Rotate) בהזזה מעגלית ברמה של מילים את מילות המצב לפי הכלל הבא: עבור העמודה ה-i מסובבים i פעמים. ואז מחשבים את שורות המטריצה (במקום אלכסונים). מיטוב דומה בוצע ב-Salsa20, המטרה היא ליהנות מביצוע מקבילי מהיר באמצעות פקודות SIMD על וקטורים הנתמכות במעבדים המודרניים.
ביישום מקבילי אפשר לבצע את שמונה הפונקציות הפנימיות במספר ענפים מקבילים בכך משיגים שיפור בפקטור של 2 או יותר במהירות.
פונקציית הגיבוב BLAKE על גרסאותיה נוסתה על מספר פלטפורמות כמו מעבדי 64 ביט, 32 ביט, מיקרו בקר 8 ביט ו-FPGA. והיא הציגה ביצועים טובים בהשוואה למתחרים.
הפעולות האריתמטיות של הפונקציה הפנימית מסודרות לפי "ARX" שזה חיבור, הזזה ו-XOR לפי סדר מסוים. השילוב הזה נחקר היטב בצופן הזרם Salsa20 ובצפנים אחרים והוכח שהוא בטוח נגד קריפטאנליזה דיפרנציאלית וכן נגד התקפות ערוץ צדדי.
HAIFA הוא מבנה משופר גנרי לפונקציית גיבוב הפועל כמו מבנה מרקל דמגרד אך עם Salt ומונה והוכח כבטוח יותר. המבנה מציע עמידות נגד התקפות ידועות על פונקציות גיבוב. מציאת התנגשויות, מציאת מקור שני, התקפת יום-הולדת, הטכניקה של Joux למציאת התנגשויות מרובות.
קוד אימות מסרים ו-PRF
אפשר לשלב את BLAKE בקוד אימות מסרים כמו ב-HMAC או UMAC. למשל:
שימוש דומה ניתן לעשות ב-BLAKE כדי לבנות פונקציה פסאודו אקראית או מחולל פסאודו אקראי, לדוגמה: כאשר i הוא מונה כלשהו המקודד בדרך מוסכמת ומשורשר למסר.
BLAKE2
אף על פי שפונקציית הגיבוב SHA-3 התקנית טובה היא אינה נותנת מענה לכל לצרכים. לפעמים יש צורך בפונקציית גיבוב מהירה בתוכנה לבדיקת שלמות וסינון כפילויות במערכת קבצים ואחסון ענן, מערכת איתור פריצות, ניהול גרסאות או שיטות אתחול (Boot) בטוח. יישומים אילו לרוב מגבבים קבצים קטנים מאוד בכמות רבה, מה שהתקן אינו מביא בחשבון ועשוי להשפיע על ביצועי המערכת וחוויית המשתמש. מסיבה זו מערכות רבות עדיין משתמשות באלגוריתמים ישנים ולא מומלצים כמו MD5 שהוא מהיר כמעט פי שלושה מ-SHA-2 אך ידוע כפגיע להתקפת התנגשויות והוצא משימוש כל התקנים לצורך קריפטוגרפי. למרות זאת בגלל שיקולי יעילות מערכות ידועות עדיין משתמשות בו לבדיקת שלמות. דוגמאות הן: מערכת הקבצים ZFS של אורקל, OpenStack, ניהול גרסאות Perforce ואפילו מערכות חדשות כמו מערכת אחסון אובייקטים של AOL. כדי לתת מענה לבעיה זו פותחה BLAKE2 שהיא גרסה רזה וקלילה של BLAKE ממנה הוסרו מספר אלמנטים המכבידים על יעילותה ואין הוכחה שקיומם מחזק את ביטחון האלגוריתם. לפי בוחן ביצועים של eBACS באופן כללי BLAKE מהירה יותר מ-SHA-3 אך איטית בהשוואה ל-MD5. החידוש ב-BLAKE2 הוא המהירות הרבה אף יותר מ-MD5 בעוד שהיא אינה נופלת בביטחונה מ-SHA3 (לפי הצהרת המפתחים). למשל בביצועי תוכנה על מעבד Sandy Bridge 3.1GHz של אינטל ישראל, BLAKE2 מצליחה לגבב 890 מגה בית לשנייה לעומת רק 144 מגה לשנייה עם SHA3-512.
להלן תקציר החידושים והשיפורים ב-BLAKE2 לעומת הפונקציות הקודמות באותה משפחה:
BLAKE2 מגיע בשתי גרסאות: שניהם מספיק פורטביליים ומתאימים לכל מעבד אך מותאמים במיוחד להשגת ביצועים טובים על פלטפורמות ספציפיות.
ההבדלים בין BLAKE2 ל-BLAKE
כאן בניגוד לגרסאות הקודמות נוספו הדגלים f_0 ו-f_1 בשתי הכניסות האחרונות במקום המונה t שהיה מיותר. שני הדגלים מתפקדים כמונה ומסייעים גם להחליף את פונקציית הריפוד, כך שהמסר אינו מתרחב.
הפונקציה הפנימית G של BLAKE2b (משמאל) ו-BLAKE2s מוצגת להלן:
כאמור הוסרו פעולות החיבור עם הקבועים שכפי שהתחוור אינם חיוניים ואינם שווים את הירידה בביצועים. זהו חיסכון של 16 אחוז בפעולות הבסיסיות.
בלוק פרמטרים
בלוק הפרמטרים מכיל 32 בתים עבור BLAKE2s ו-50 בתים עבור BLAKE2b המחולקים למקטעים המייצגים את הנתונים הבאים: פרמטרים המתאימים לשימוש בתצורת עץ (אם לא משתמשים במצב עץ מאפסים את כל השדות):
יתר הבתים הפנויים שמורים לשימוש עתידי. ערכים המתפרשים על פני מספר בתים נחשבים למספר שלם לפי סדר בתים קטן.
למשל אם הקונפיגורציה כוללת אורך תמצית 64 בתים (40 בייצוג הקסדצימלי) והיא כוללת מפתח הצפנה באורך 32 בתים (20 בייצוג הקסדיצמלי), גיוון (Salt) - מחרוזת המכילה את הספרה "5" בסך הכול 32 פעמים ופרסונליזציה המכילה את האות "e" בסך הכול 32 פעמים. כאמור היות שהתצורה אינה במבנה עץ רוחב ועומק שווים 1 וכל יתר הפרמטרים 0. הבלוק ייראה כך:
גיבוב עם מפתח או PRF
אם פרמטר המפתח אינו NULL הבלוק הראשון יהיה בלוק המפתח והבא אחריו יהיה בלוק המסר הראשון. אם המסר אינו מכיל כלום, הגיבוב עם המפתח מבצע רק קריאה אחת לפונקציית הדחיסה. השימוש העיקרי במפתח הצפנה הוא כדי לקבל קוד אימות מסרים או פונקציה פסאודו אקראית. קוד אימות מסרים המבוסס על BLAKE2 נקרא PrefixMAC. והוא יעיל יותר כיוון שמבוצעת רק קריאה אחת לפונקציית דחיסה לעומת HMAC שבו מתבצעות שתי קריאות.
עץ גיבוב
גיבוב בתצורת עץ מתאים במיוחד לגיבוב קבצים גדולים או מדיית אחסון גדולה ואפשרי בכמה דרכים. זה יכול להיות עץ בינארי מאוזן, עץ טרינארי, עץ בעומק משתנה או בעומק קבוע. המנגנון העיקרי הוא כדלהלן. עץ הגיבוב מעבד נתחים של מידע באורך המוגדר על ידי השדה "אורך העלה" המופיע בבלוק הפרמטרים. כל נתח מעובד בנפרד וללא תלות באחרים, מה שמאפשר לבצע את הגיבוב באופן מקבילי על ליבות שונות או בתהליכונים שונים. לאחר מכן כל התוצאות נאספות לנתח חדש שמוזן שוב לפונקציית הגיבוב כאשר כל עלה מקבל כקלט שרשור של גיבובים לפי השדה "דרגת העץ". השדות אופסט הצומת וגובה הצומת מבטיחים שכל קריאה לפונקציית הגיבוב מקבלת קלט שונה ולכן תתקבל תוצאה אחרת ללא תלות במידע עצמו. דגל הסיום f_1 מאותת כאשר מבצעים את הקריאה האחרונה בגובה נתון ביחס לאופסט הן של העלים והן של הצמתים. f_1=1 רק בבלוק האחרון של כל קריאה לפונקציית הגיבוב, כך שבשורש העץ תמיד f_1=1.
הגרסאות BLAKE2bp ו-BLAKE2sp מנצלות תצורת עץ לחישוב מקבילי. העץ הוא בגובה 2 ורוחב בלתי מוגבל. הראשון מריץ ארבעה BLAKE2b במקביל ואילו השני מריץ שמונה BLAKE2s במקביל. היתרון הוא שיפור בפקטור דומה במהירות. במקום לעבד את המידע כרצף של בלוקים שלם שאז צריך לדעת את אורכו לפני שמחלקים אותו לעיבוד מקבילי, אפשר לחלק אותו תוך כדי תנועה. כלומר מחלקים כל ארבעה בלוקים שמגיעים בין ארבעה מעבדים מבצעים את החישוב במקביל וממתינים לארבעת הבלוקים הבאים וכן הלאה.
קוד לדוגמה
להלן קוד שלם בשפת C# של פונקציית הגיבוב BLAKE2B-512 בתצורה רגילה לפי המלצת המפתחים בעמוד הבית של BLAKE. לאחר מימוש המחלקה יש להשתמש בשלוש הפונקציות Initialize, HashCore ו-HashFinal. תחילה קוראים לפונקציה Initialize שצריכה לקבל כארגומנט את בלוק הפרמטרים המתואר לעיל שהוא מערך של 8 מילים באורך 64 ביט. הפונקציה המייצרת את בלוק הקונפיגורציה לא הובאה כאן מפאת חוסר מקום. לצורך הבדיקה אפשר להשתמש בערך ברירת המחדל שהוא בכניסה הראשונה, כל היתר אפסים. הפונקציה HashCore מקבלת את המידע לגיבוב ו-HashFinal מחזירה את תמצית המידע.
היידי אלברטסן
היידי אלברטסן (בדנית: Heidi Albertsen; נולדה ב-1 בספטמבר 1976) היא דוגמנית דנית.
ביוגרפיה
אלברטסן נולדה בקופנהגן, עבודתה הראשונה הייתה בגיל 10 כשליחה ומחלקת עיתונים ולאחר מכן עבדה כשוטפת כלים במסעדה וכמוכרת בחנות ממתקים.
ב-1993 זכתה במראה השנה של עלית וכעבור שבוע עברה לגור במנהטן, במהלך שנות התשעים כיכבה במסלול תצוגות אופנה ברחבי העולם, בפרסומות לטלוויזיה, בפוסטרים ושלטי חוצות רבים והופיעה במגזינים ווג, קוסמופוליטן וספורטס אילוסטרייטד והייתה דוגמנית רשית של החברות לוריאל וויקטוריה'ס סיקרט ועבדה עבור רוברטו קוואלי וארמני.
בשנת 2000 הכתיר אותה מגזין בריאות ל"גוף השנה".
היא ביצאה הופעת אורח במספר סרטים וביניהם אוצר לאומי עם ניקולס קייג' וזולנדר.
היא שימשה כשופטת במספר תחרויות יופי ותחרויות דוגמנות בין היתר ב-1994 הייתה בין חבר השופטים בתחרות מראה השנה של עלית כשנה לאחר שזכתה והייתה שופטת בתחרויות ארציות של סוכנות עלית במספר מדינות הבוחרות את נציגות המדינה לתחרות מראה השנה הבינלאומית ובין היתר ב"מראה השנה של עלית-דנמרק" (Elite Model Look Denmark) וב-2005 הייתה שופטת בתחרות מיס תבל.
ב-2011 השתתפה בגרסה הדנית של תוכנית המציאות מאסטר שף.
היא למדה תקופה מספר קורסים במכללות בניו יורק ובבית ספר לעיצוב אופנה.
תיאו קליין
תיאו קליין (בצרפתית: Théo Klein; 25 ביוני 1920 – 28 בינואר 2020) היה עורך דין צרפתי, ששימש כנשיא "קריף", ארגון גג של הארגונים היהודיים בצרפת, ביו השנים 1983 ל-1989. קליין היה ציוני, אך בראש ובראשונה ראה עצמו כפטריוט צרפתי, והיה ביקורתי מאוד כלפי מדיניות החוץ של מדינת ישראל.
ביוגרפיה
קליין נולד בפריס והיה נינו של הרב הראשי לשעבר של העיירה קולמר, סלומון קליין. לפני מלחמת העולם השנייה היה פעיל בתנועת הצופים היהודים בצרפת. במהלך המלחמה היה ממנהיגי התנגדות היהודית בצרפת, ועזר להעביר ילדים יהודים לשווייץ הנייטרלית. בזמן המלחמה פגש את אשתו ליליאן.
קליין סיים תואר במשפטים במכון למדע המדינה פריז. החל מ-1945 עבד כעורך דין בבית המשפט לערעורים של פריז. בשנת 1970 התקבל כחבר בלשכת עורכי הדין בישראל, ופתח משרד בישראל. היה חבר בבית הדין הבינלאומי לבוררות. בשנת 1978 ייסד את משרד עורכי הדין קליין ושות' (שאחר כך שונה שמו ל-KGA Avocats). לאחר פרישתו, קליין העביר ימי עיון וכתב על הסכסוך הישראלי-פלסטיני.
קליין עזר לשקם את הקהילה היהודית בצרפת לאחר המלחמה ועבד עם ארגונים יהודיים רבים. בשנים 1945 - 1950 כיהן כנשיא האיחוד איחוד אגודות הסטודנטים היהודים של צרפת, שהיה בין מייסדיו. ב-1967 היה בין מייסדי מרכז המידע למען ישראל בצרפת. בשנות ה-60 פנה לשגריר ישראל בצרפת, ולטר איתן, וביקש להיות אזרח ישראלי, מבלי שיצטרך לגור בישראל באופן קבוע, מאחר שביקש להמשיך בקריירה המשפטית שלו בצרפת. הוסכם שאם ירכוש דירה בישראל יקבל אזרחות מתוקף חוק השבות וב-1968 היה לאזרח ישראלי, לאחר שרכש דירה ביפו העתיקה. עמד בראש ארגון ידידי ההסתדרות הכללית של העובדים בצרפת. ב-1975 סגר את משרד עורכי הדין שהקים בישראל. המשרד ייצג בין השאר את עסקי יקותיאל פדרמן ובנק לאומי באירופה.
משנת 1970 עד 1973 היה קליין סגן נשיא הקריף, והיה נשיא בשנים 1983-1989. הוא ייסד את ה- Dîner du CRIF בשנת 1985, אירוע שנתי של הארגון בהשתתפות מנהיגי צרפת. היה גם חבר הקונגרס היהודי האירופי. בשנת 2012, קליין ניתק את קשריו עם הקריף, במכתב לנשיא, ריצ'רד פרסקייה, ביקר את תגובתו לפרשת מוחמד א-דורה.
בשנות השמונים, יחד עם ז'אק שיראק, ג'ק לאנג וקלאוד-גרארד מרקוס, קליין היה דמות מפתח בפתיחת המוזיאון לאמנות ולהיסטוריה של היהדות. הוא היה סגן נשיא המוזיאון משנת 1988 עד 2001, ואז שימש כנשיא עד 2011. תרם כספים ויצירות אמנות למוזיאון. קליין שימש כחבר בוועד הבינלאומי של מוזיאון אושוויץ בירקנאו. בשנת 1987 היה מעורב במשא ומתן לפשרה, במחלוקת על המנזר של המסדר הכרמליתי ליד אושוויץ.
בשנת 1986 ביקר את החלטת שר המשפטים אברהם שריר לא להסגיר את העבריין ויליאם נקש לצרפת, בטענה שביטחונו האישי לא יהיה מובטח בכלא הצרפתי. קליין אמר:.
בעקבות האינתיפאדה הראשונה קרא לפתוח במשא ומתן לשלום עם ההנהגה הפלסטינית, והפסקת הפגיעה באזרחים. קליין לקח חלק במפגשים עם הנהגת אש"ף באירופה, בהם השתתפו גם ישראלים.
תיאו קליין נפטר ב-28 בינואר 2020 בגיל 99.
ספריו
בצרפתית: בתרגום לעברית:
Motiv Telecom
Motiv Telecom (ברוסית: Телекоммуникационная группа МОТИВ) היא ספקית תקשורת סלולרית אזורית, אחת הגדולות ברוסיה.
היסטוריה
החברה הוקמה באמצע שנות ה-90 של המאה ה-20 כחברת "תקשורת סלולרית של יקטרינבורג" («Екатеринбургская сотовая связь») שפעלה בחסות מותג Beeline. החברה מיזגה חברות נוספות בתחום כדוגמת "יקטרינבורג-2000", "מוביפון-2000", "חברת הטלפון של פרם" ואחרות.
החברה פעילה בכל מחוז סברדלובסק ומספקת אינטרנט קווי בטכנולוגיית EDGE. נכון לספטמבר 2013 היו לחברה 2,354,616 מנויים במחוז סברדלובסק, 21,064 מנויים במחוז קורגן, 25,479 בחנטי-מנסי ו-12,085 בימלו-ננץ. החברה מחזיקה ברישיון הפעלה בתקן GSM-1800.
בספטמבר-אוקטובר 2014 החלה לפרוס רשת 4G LTE והחלה להרחיב את אזור הפריסה והפעילות שלה והיא ספק שירותי האינטרנט ופריסת רשתות הדור הרביעי בכל תחנות הרכבת התחתית של יקטרינבורג. לחברה אין רשת דור שלישי.
תקנים
החברה מספקת שירותי טלפוניה בתקנים הבאים: מ-1996 עד 2010 — תקני AMPS/D-AMPS-800; מ-2002 — תקן GSM-1800. מ-2012 בתקן GSM-1800 גם במחוז קורגן, ימלו-ננץ ובחנטי-מנסי. מ-2014 מפעילת את רשת 4G LTE בתקן FDD-1800 (Band 3).
המספרים הפדרליים בהפעלת החברה הם: 900-19, 900-20, 900-21, 900—375, 900—376, 900—377, 900—378, 900—379, 900—380, 900—381, 900—382, 900—383, 900—384, 900—385, 900—386, 900—387, 900—388, 900—389, 900-39, 900-40, 902-49, 902-59, 902-87, 904-16, 904-17, 904-38, 904-54, 904-98, 908-63, 908-90, 908-91, 908-92, 950-19, 950-20, 950-63, 950-64, 950-65, 952-13, 952-14, 952—72, 952-73, 952—74, 953-00, 953-03, 953-04, 953-05, 953-38, 953-60.
שירותים
החברה מספקת את כל שירותי בתקשורת הסלולרית בתקן GSM: נכון ליוני 2012 טכנולוגיית EDGE נמצאת בשימוש ביותר מ-99.7% במחוז סברדלובסק.
עת לעשות לה' הפרו תורתך
עת לעשות לה' הפרו תורתך הוא פסוק מפרק קי"ט בתהילים, שנדרש על פי חז"ל שלעיתים על מנת לשמר את קיום התורה והמצוות (=עת לעשות לה') מותר וצריך לפעול אפילו על ידי מעשה אסור (=הפרו תורתך).
רוזנפלד (ספר)
רוזנפלד הוא רומן שנכתב על ידי הסופרת והעיתונאית הישראלית מאיה קסלר ונערך על ידי עלמה כהן-ורדי. הספר ראה אור ביולי 2022 בהוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר והוגדר כרב-מכר. הספר מתורגם לשפות שונות, בין היתר גרמנית והולנדית, ויראה אור באנגלית בהוצאת הספרים האמריקאית סיימון אנד שוסטר.
עת לעשות לה' הפרו תורתך
מכח דרשה זו התירו חז"ל לכתוב את התורה שבעל פה, על אף האיסור של "דברים שבעל פה אי אתה רשאי לכותבן".
מקור
פסוק זה מופיע בתנ"ך.
ברש"י על פסוק זה בשם המדרש מובאת דרשה הנלמדת מפסוק זה שהותר לעבור על דברי תורה כדי לעשות סייג וגדר לישראל.
שימוש בציווי זה
בחז"ל, ואף בתקופות מאוחרות יותר, מוזכרים שימושים נוספים שנעשו על סמך דרשה זו, והתירו על פיה איסורים שונים על מנת לחזק ולהרבות את קיום המצוות בפרט וכבוד שמים בפרט:
קופה אמריקה 1925
טורניר אליפות דרום אמריקה בכדורגל 1925 בכדורגל (בספרדית: Campeonato Sudamericano de Football 1925) נערך בארגנטינה והיה הטורניר התשיעי של הקופה אמריקה. בטורניר השתתפו 3 נבחרות בלבד, ונבחרת ארגנטינה זכתה בפעם השנייה בתואר לאחר שסיימה במקום הראשון בבית.
הטורניר נערך באצטדיונים ספורטיבו באראקאס ומיניסטרו ברין סנגואל, שניהם מהעיר בואנוס איירס והכילו 30,000 ו-25,000 מושבים בהתאמה. הטורניר נערך בנובמבר-דצמבר 1925.
לא היו שלבי מוקדמות לטורניר. המדינות המשתתפות היו ארגנטינה, ברזיל ופרגוואי. שלושתן מתחרות אחת נגד השנייה בבית אחד. שתי נקודות התקבלו בניצחון, נקודה אחת לתוצאת תיקו ואפס נקודות להפסד. אם והתקבל שוויון נקודות בין שתי ומעלה הנבחרות המובילות בבית, משחק גמר יערך כדי לקבוע מי הזוכה.
סיכום
על אף שנבחרת ארגנטינה זכתה בטורניר מבלי להפסיד משחק, חלק מהתקשורת הארגנטינאית הגדירו את היכולת של הנבחרת כ"ענייה", וכי היא זכתה אך ורק בגלל היותה חזקה משתי הנבחרות האחרות. המגזין הארגנטינאי המפורסם "אל גראפיקו" הצהיר כי סגולותיה של ארגנטינה רק הלכו ופחתו ככל שהטורניר התקדם, עם כישלונות בולטים.
חלוצה המרכזי, חואן קרלוס אירורייטה, נפצע במשחק הפתיחה ובמקומו נכנס מנואל סיאונה, שלא שיחק טוב כמו בדרך כלל בשל שינוי עמדתו (מקיצוני שמאלי לחלוץ מרכזי). התקשורת כמעט ולא מתחה ביקורת על הופעותיהם של גראסיני, אלחנדרו דה לוס סנטוס, אנטוניו קרוטי וחואן באינצ'י. מצד שני, השחקנים דומינגו טראסקוני, מנואל סיאונה ומרטין סאנצ'ס הוזכרו כמצטיינים בארגנטינה. במקרה של טראסקוני, הדריבל היעיל שלו, סגנון המסירה וכדורי הקרן המדויקים שלקח זכו לשבחים רבים. גם יכולת הכיבוש של סיאונה הוזכרה כאחת מנקודות החוזק של ארגנטינה, כשכבש 6 שערים ב-4 משחקים בלבד. אם על פי כן, סיאונה ספג גם ביקורת על היותו לא בכושר בשל עודף משקל.
מגזין "אל גראפיקו", על ההופעה של אמריקו טסוריירה בקופה אמריקה
אמריקו טסוריירה, שוער נבחרת ארגנטינה, גם הוא ספג ביקורת קשה:
Paper Mario
Paper Mario (פייפר מריו) הוא משחק וידאו מז'אנר משחק התפקידים שפותח על ידי חברת Intelligent Systems והושק לראשונה בשנת 2000 על ידי נינטנדו עבור קונסולת משחקי הווידאו הביתית נינטנדו 64. זהו המשחק הראשון בסדרת משחקי Paper Mario. המשחק הושק בתחילה ביפן במהלך שנת 2000 ובהמשך הושק ברחבי העולם במהלך שנת 2001.
עלילת המשחק מתרחשת בממלכת הפטריות כשהגיבור מריו יוצא להציל את הנסיכה פיץ' מבאוזר אשר חטף אותה ואת טירתה. באוזר גנב את שרביט הכוכב, המגשים משאלות, כדי שיוכל להגשים את משאלותיו האנוכיות. על מריו למצוא ולהציל את שבעת רוחות הכוכבים, שבאוזר לכד בקלפים וביחד, יוכלו לעצור את באוזר. במהלך המשחק השחקן שולט במריו ובמספר דמויות נוספות וצריך לפתור חידות שונות בעולם המשחק ולהביס אויבים שונים במערכת של קרבות מבוססת תורות. הקרבות ייחודיים בכך שהשחקן יכול להשפיע על האפקטיביות של ההתקפות על ידי ביצוע לחיצות על הבקר לפי סדר מסוים - פעולות המכונות "Action commands".
אף על פי שנינטנדו תכננה במקור שחברת Square (אשר נקראת כיום Square Enix) תפתח את המשחק, משום שהחברה הייתה עסוקה בפיתוח המשחק "פיינל פנטסי 7" עבור קונסולת הפלייסטיישן, הוחלט לבסוף שחברת Intelligent Systems תפתח את המשחק במקום זאת. המשחק זכה לשבחים רבים על הקונספט המקורי, על מערכת הקרבות הייחודית, ועל הגרפיקה של המשחק. בעקבות הצלחת המשחק הופקו לאורך השנים מספר משחקי ספין-אוף בהם המשחק המצליח "Paper Mario: The Thousand-Year Door" שפותח עבור קונסולת הגיים קיוב ב-2004.
משחקיות
המשחק משלב אלמנטים מסורתיים מעולם משחקי התפקידים עם קונספטים ופיצ'רים מזיכיון משחקי מריו. במשך רוב המשחק, השחקן שולט במריו, שמסוגל לקפוץ ולהשתמש בפטיש שלו על מנת להתגבר על מכשולים פיזיים המוצבים ברחבי עולם המשחק. על מנת לפתור חלק רב מהחידות במשחק צריך להתבסס על כך שניתן לעשות זאת רק באמצעות חברים מסוימים של מריו אשר להם יכולות ייחודיות. לאורך המשחק מצטרפים למריו חברים נוספים במיקומים שונים.
הדמויות הללו גם מסייעות למריו בקרבות שמתרחשים ברחבי המשחק. ההתקפות במשחק דומות לאלו שקיימים במשחקי תפקידים מסורתיים, אם כי השחקן מסוגל להשפיע רבות על האפקטיביות של ההתקפות על ידי ביצוע לחיצות על הבקר לפי סדר מסוים - פעולות המכונות "Action commands".
ההתקדמות במשחק תלויה גם באינטראקציה עם דמויות שאינם שחקנים, אשר לעיתים רבות מספקות רמזים או מספקות פרטים על האירוע הבא שהולך להתרחש. בדומה למשחקי תפקידים רבים אחרים, השחקן יכול למצוא או לרכוש פריטים מדמויות שאינם שחקנים אשר מסוגלים לסייע לו בקרבות או ברחבי עולם המשחק. בחלקים מסוימים של המשחק ניתן גם לשחק בדמותה של הנסיכה פיץ'.
MIPCOM
MIPCOM (צרפתית: Marché International des Programs de Communication) הוא תערוכת סחר שנתית המתקיימת בעיירה הצרפתית קאן, באופן מסורתי בחודש אוקטובר במשך 4 ימים. התערוכה מאורגנת על ידי Reed MIDEM, חברת בת של Reed Exhibitions, והיא נערכת מאז 1985. בשנת 2011 השתתפו בו 1,700 חברות מ-104 מדינות, וכ-12 אלף מבקרים.
האירוע מכוון לתעשיית הטלוויזיה, בה משתתפים בעיקר נציגי רשתות טלוויזיה וחברות הפקה, המשתמשים באירוע כשוק כדי לקנות ולמכור תוכניות ופורמטים חדשים להפצה בינלאומית, כמו גם ידוענים לקידום תוכניות.
האירוע כולל גם מצגות מרכזיות ופאנלים, בהם מציגים נציגי תעשייה, ודנים במגמות ופיתוחים חדשים בתחום הטלוויזיה. בנוסף, MIPCOM משמש גם להקרנות בכורה של תוכניות טלוויזיה. במסגרת התערוכה גם מחולקים פרסים שונים, בהם גם זכו נציגים מישראל. סמנכ"ל התוכן של שידורי קשת, רן תלם, קיבל את פרס ה"פורמט טרנדסטר" בשנת 2014. ב-2015 זכה מנכ"ל קשת אבי ניר בפרס התרומה לתוכן, במסגרת פרסי החדשנות של הפסטיבל.
לפני MIPCOM מתקיים אירוע ספין-אוף המכונה MIPJunior המוקדש אך ורק לתעשיית הטלוויזיה לילדים.
הכס האימפריאלי
הכס האימפריאלי (ברוסית: Императорский Престол) בעבר האימפריה הרוסית, היא מדינה לכאורה אשר יוסדה בשנת 2011 על ידי איש העסקים והפוליטיקאי הרוסי אנטון באקוב, יושב ראש מפלגת המונרכיה של רוסיה.
MIPCOM
ל-MIPCOM יש גם אירוע אחות, MIPTV Media Market, שהוא פורמט דומה גם בקאן על ידי אותם מארגנים, הנערך במחצית השנייה של השנה (בדרך כלל אפריל).
בתערוכה משתתפות בקביעות חברות תוכן והפקה מישראל, המשווקות בו תוכניות טלוויזיה, סרטי טלוויזיה ופורמטים לשידור ברחבי העולם.
הכס האימפריאלי
באקוב הכריז על הכס האימפריאלי כיורש של האימפריה הרוסית ההיסטורית אשר חדלה להתקיים בשנת 1917. הכס האימפריאלי גם טוען לזכות על השטחים הימיים שנטענו על ידי האימפריה הרוסית וכן אלו אשר נתגלו על ידי הצי הרוסי הקיסרי אך מעולם לא סופחו לברית המועצות. בין 17 השטחים עליהם הכס האימפריאלי טוען לבעלות הם יבשת אנטארקטיקה וכן קרקעות אשר כיום בתחום השיפוט של יפן, בריטניה, ארצות הברית, ומדינות אחרות.
בשנת 2014, הכס האימפריאלי הכריז כי קרל אמיך, נסיך ליינינגן, אחד מכמה תובעים הטוענים לכס כתר שושלת רומנוב, הוכר כקיסר כל רוסיה ושמו שונה לניקולאי השלישי.
2011-2013
בחודש ספטמבר 2011, באקוב אמר לעיתון הרוסי איזבסטיה כי הוא רכש את קבוצת האיים אטול סווארו ב-20 ביולי 2011 מראש הממשלה של איי קוק בעבור "מיליוני דולרים", ועליו הוא מקים את האימפריה הרוסית. ראש ממשלת איי קוק, הנרי פונה, קבע כי טענתו של באקוב היא שקר מוחלט.
באקוב הכריז על עצמו כראש הממשלה והודיע על חוקה וסמלי המדינה. האימפריה החלה להנפיק דרכונים משלה באינטרנט עבור 1,000 רובל (בערך 60 ש"ח) ולטענתו עד 2014 המדינה העניקה כ-4,000 דרכונים לאזרחים.
בחודש יוני 2012, באקוב רשם את מפלגת המונרכיה של רוסיה במשרד המשפטים הרוסי, עם החזרת המלוכה לרוסיה לפי חוק כמטרה מוצהרת. זו המפלגה המלוכנית החוקית היחידה ברוסיה והראשונה מאז 1917. בסתיו 2013, בתו של באקוב, אנסטסיה באקובה, הייתה המועמדת מטעם בבחירות לראשות העיר יקטרינבורג.
בחודש יולי 2013, באקוב טען שמדינתו העניקה אזרחות לאדוארד סנודן חסר הנתינות, אשר באותה העת היה בנמל התעופה הבינלאומי שרמטייבו, מוסקבה וביקש מקלט מדיני ברוסיה.
הצטרפות הנסיך קארל אמיך ליינינגן
כאשר באקוב ייסד את המפלגה המונרכיסטית בשנת 2012, מריה ולדימירובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה, (בת דודתו של הנסיך קארל אמיך ליינינגן ובעצמה בין התובעים לעמוד בראש שושלת רומנוב) הצהירה על התנגדותה למפלגה. עורך דינה סיכם את עמדתה בתקשורת הרוסית: "אין הצדדים יכולים לעזור בעבודה במשרה מלאה זו כיוון שהמונרך יכול להגיע לכס רק על ידי רצון האל והעם".
באקוב הגיב שאם הדוכסית לא תתמוך במאמציהם להחזיר את האימפריה הרוסית, תובעים אחרים לכתר יתמכו בהם. ב-31 במרץ 2014, המדינה לכאורה הוציאה מנשר המודיע על היותה מדינה ריבונית והכריזה כי הנסיך קארל אמיך ליינינגן (יליד 1952) עומד בראשה ובעת הכתרתו שינה את שמו לניקולאי השלישי, קיסר כל רוסיה, כיורש של ניקולאי השני. הטענה לכתר הוצגה בטקס המרת דתו של הנסיך מן מנצרות לורתנית לנצרות אורתודוקסית ב-1 ביוני 2013. קרל אמיך שייך לשושלת רומנוב דרך סבתו, הדוכסית הגדולה מריה קירילובה (1907-1951), הבת הבכורה של הדוכס הגדול קיריל ולדימירוביץ', אשר בשנת 1924 טען לכס הכתר הרוסי מהגלות, לאחר הוצאתו להורג של דודו ניקולאי השני בשנת 1918.
הכס האימפריאלי טען כי על ידי המרת דתו, הנסיך קארל אמיך מילא את דרישות ההצטרפות של סעיפים 35 ו-53 בחוקי היסוד של האימפריה הרוסית האחרונה אשר הוקמה בשנת 1906. הנסיך קארל אמיך קיבל את השם האורתודוקסי ניקולאי קירילוביץ' רומנוב, אשר בעת הכתרתו הפך לניקולאי השלישי, ואשתו השלישית, הרוזנת איזבל פון אונד צו אגלופשטיין, אשר המירה את דתה גם כן, קיבלה את השם "יקטרינה פיודורובנה".
משה שוואב
הרב משה שוואב (י' בניסן תרע"ז, 1917 – ב' באדר תשל"ט, 1979) היה המשגיח של ישיבת גייטסהד באנגליה.
הכס האימפריאלי
הצטרפות הנסיך קארל אמיך ליינינגן
המעמד של באקוב שונה מ "ראש הממשלה" ל"יועץ ראשי". המנשר, בחתימת ניקולאי השלישי, הכריז כי המטרה של הכס האמירפיאלי היא איחוד אנשים בכל רחבי העולם תחת מלוכנות נוצרית.
משה שוואב
קורות חייו
נולד בפרנקפורט, גרמניה, צעיר הבנים של יהודה (ליאופולד) שוואב וחנה, בת אברהם ארלנגר. שוואב האב היה אחד החלוצים ששלח את ילדיו מגרמניה לישיבות ליטא. אחיו הגדול של משה, שמעון שוואב, היה הראשון שעזב את בית המשפחה בגרמניה ונסע לישיבת קמניץ, כעבור זמן הצטרף אליו האח מרדכי, ובעקבותיהם נסע גם הבן השלישי, משה, שהגיע לקמניץ בשנת תרצ"ג (1933).
הכס האימפריאלי
מגעים בינלאומיים
אחרי שהוכתר, ניקולאי השלישי כתב מכתב לולדימיר פוטין המבקש קרקעות ביקטרינבורג כדי להקים בירה עבור הסנאט האימפריאלי שלו, אך הבקשה נדחתה.
בשנת 2014, באקוב הודיע כי הוא רכש 96 דונם בחלקת האדמה בניקשיץ', מונטנגרו, כדי לבנות ארמון אימפריאלי עם מרכז תרבות רוסי ומנזר אורתודוקסי. בתחילת 2015, בעקבות הסנקציות הבינלאומיות על רוסיה עקב מלחמת האזרחים באוקראינה, באקוב אמר לעיתונות כי קיים שיחות עם רשויות מונטנגרו כדי להקים שם אזור אוף-שורינג אשר יספק תיווך פיננסי לחברות רוסיות. בנוסף, נציגי הכס האימפריאלי טענו שהם במגעים עם הרשויות במקדוניה ואלבניה לשיתוף פעולה אפשרי והכרה במדינה העתידית. באקוב קיים פגישה עם ראש ממשלת מקדוניה ניקולה גרואבסקי. בהמשך התקיימו שיחות עם נשיא גמביה יחיא ג'אמה בישיבה ה-70 של העצרת הכללית של האו"ם. כמו כן, נערכו פגישות עם אנשי דת נוצרים-אורתודוקסים ממקדוניה וממונטנגרו בעניין הקמת כנסיות החוברות לכס האימפריאלי והצעה לקנוניזציה של השליט הרוסי איוואן השלישי ואשתו סופיה פלאולוג, שמילאה תפקידים משמעותיים בהבאת המלוכה הנוצרית לרוסיה. במאי 2016 נערכו פגישות נציג ממשלת קיריבטי ועם גסטון בראון, ראש ממשלת אנטיגואה וברבודה.
שטחים הנטענים לריבונות
ישנן 17 אדמות ואיים אשר התגלו על ידי הצי הרוסי הקיסרי עליהם הכס האימפריאלי טוען לריבונות:
משה שוואב
קורות חייו
בקיץ תרצ"ח (1938), ערב פרוץ מלחמת העולם השנייה, עזב את קמניץ ונסע לבית הוריו בלונדון, אליה הם היגרו בשנת תרצ"ב (1932). הוא החל ללמוד בישיבת תורת אמת בראשות הרב משה שניידר, אולם עם פרוץ המלחמה גורש יחד עם כל הנתינים הגרמנים למחנה כליאה באיים הבריטיים. ידיד משפחה סידר לו נתינות בריטית וכעבור שלושה חודשים הוא שוחרר מן המחנה ושב ללונדון.
זמן קצר לאחר מכן הצטרף לכולל הרבנים בגייטסהד שהוקם אז על ידי הרב אליהו אליעזר דסלר, והיה הבחור היחיד בין קבוצת האברכים בכולל. בשנת תש"א (1941) נישא לרחל, בתו של הרב דוד בדיאל מגייטסהד. היה מקורב לרב דסלר ולרב אליהו לופיאן.
הכס האימפריאלי
סמלים
סמל הכס האימפריאלי הוא עיט דו-ראשי המחזיק פטיש ומגל בכפותיו. דגל הכס האימפריאלי הוא צלב אנדראס הקדוש על רקע לבן, וזהה לנס הצי הרוסי.
משה שוואב
קורות חייו
בשנת תש"ז (1947), בהיותו בן 30, מונה למשגיח הרוחני של ישיבת גייטסהד. במקביל מסר שיעורים בישיבה. שימש בתפקידו שלושים שנה.
מחותנו הוא הרב מסעוד ריוח.
הכס האימפריאלי
סמלים
עם המעבר לכס האימפריאלי, הסמל שונה לנשר האימפריאלי הרוסי עם כי רו במגן. באקוב הדגיש שהסמל כי רו מסמל את הקמת המונרכיה הנוצרית באימפריה הרומית ידי קונסטנטינוס שחזה את הסמל בשמיים לפני קרב גשר מילביוס בשנת 312.
קונטסה (פירושונים)
{{פירושונים| קונטסה - באיטלקית: רוֹזֶנֶת (Contessa) - תואר אצולה אירופי
ראו גם
}}
מפלגת האזרחים (ספרד)
מפלגת האזרחים או מפלגת סיודאדנוס היא מפלגה ליברלית בספרד.
היסטוריה
המפלגה נוסדה בקטלוניה ב-2006. בבחירות האזוריות בקטלוניה בדצמבר 2017, קיבלה המפלגה 25.4% מהקולות, שהעניקו לה 36 צירים, מה שהפך אותה למפלגה היחידה הגדולה בפרלמנט של קטלוניה.
אף על פי כן, היא מעולם לא הייתה בשלטון ולכן עמדתה הפוליטית הממשית נותרה מקור לוויכוח בין תומכים ויריבים, מעבר להתנגדות עזה ללאומיות הקטלונית ולתנועת העצמאות הקטלונית. המפלגה השתמשה במשפט "קטלוניה היא המולדת שלי, ספרד היא המדינה שלי ואירופה היא העתיד שלנו" כדי לשרטט את האידאולוגיה שהמפלגה מתארת בעצמה כפוסט לאומית. למרות זאת, היא נחשבה על ידי מגוון מקורות כמצהירה על אידאולוגיה לאומנית ספרדית פופוליסטית. המפלגה תוארה גם כפופוליסטית, שמרנית-ליברלית ותומכת באינטגרציה עם האיחוד האירופי.
היא נהגה להציג את עצמה כמפלגת שמאל-מרכז שהציעה במצעה שילוב של עמדות סוציאל-דמוקרטיות ופרוגרסיביות - סוציאל-ליברליות, אך היא ביטלה כל אזכור של סוציאל-דמוקרטיה מעקרונותיה בפברואר 2017. עד שנת 2018 נחשבה כמפלגה שחוותה תנודה נוספת ימינה, כשהיא החלה להתחרות במפלגה העממית, ומאוחר יותר גם ב-Vox, כדי להפוך למפלגת הימין-מרכז המובילה במדינה.
הפופולריות המפלגתית שלה קרסה לאחר ביצועים גרועים בבחירות הכלליות בספרד בנובמבר 2019, ועוד לאחר ניסיון כושל במורסיה להפיל את הממשלה האזורית באמצעות הצבעת אי אמון בלתי צפויה, ואיבדה את כל המושבים שלה באספת מדריד ו-30 מתוך 36 המושבים שלה בפרלמנט של קטלוניה.
אקוט
אקוט הוא הרכב מוזיקלי ירושלמי בהובלת בני הזוג ענבל ג'משיד וגלעד ואקנין.
ביוגרפיה
ואקנין וג'משיד, ילדי ירושלים, הכירו כשהיו בני 16, בפרויקט הרכבים של להקות נוער במרכז המוזיקה הצוללת הצהובה. בהמשך למדו יחד תואר ראשון בקומפוזיציה בהאקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים, וג'משיד למדה תואר שני במחלקה הרב־תחומית בביצוע של מוזיקה מצרית. שתי אחיותיה של ענבל ג'משיד פועלות גם הן כהרכב מוזיקלי תחת השם האחיות ג'משיד.
אקוט פועל כהרכב מאז שנת 2011 ומבצע לחנים מקוריים, בעיקר לשירי משוררים כדוגמת אלמוג בהר, מירי בן-שמחון, עמיחי חסון, איתי עקירב, יוסף עוזר ונועה שקרג'י. בשנת 2015 יצרו את המופע "מספיק דיברנו על אהבה" - יצירה מוזיקלית מקורית המבוססת על שירו של אלמוג בהר. האי.פי "שירי קטמונים" ובהמשך אותה שנה ראה אור האי.פי "שירי קטמונים" שנוצר בעקבות עבודה ואמנותית בשכונת הקטמונים בירושלים.
ג'סיקה רנסום
ג'סיקה רנסום (באנגלית: Jessica Ransom; נולדה ב-20 בינואר 1982) היא שחקנית בריטית. רנסום ידועה בעיקר מהופעתה בתפקיד מורוונה ניוקרוס בסדרת הדרמה "דוק מרטין" של רשת ITV בין השנים 2011 – 2019. ב-2015 זכתה בפרס באפט"א לסרטי ילדים.
ביוגרפיה
רנסום נולדה בשפילד שבאנגליה. היא למדה למבחני GCSE באמנויות, ולמבחני A Level בלימודי תיאטרון בבית הספר High Storrs בשפילד.
אחרי שסיימה את הלימודים באוניברסיטת ברמינגהם, עסקה רנסום בכתיבת מערכונים וקומדיות. היא הופיעה בפסטיבל הפרינג' של אדינבורו בקטעים "Million" ו-"Unsung Heroes". בשנים 2009 ו-2010 גילמה דמויות שונות בתוכנית המערכונים "המופע של ארמסטרונג ומילר". ב-2011 הופיעה בתוכנית האלתורים הטלוויזיונית "Fast and Loose". באותה שנה החלה להופיע בתפקיד מורוונה ניוקרוס, המזכירה של ד"ר מרטין אלינגהם, בסדרת הדרמה של ITV "דוק מרטין". רנסום המשיכה להופיע בסדרה בעונות הבאות.
חיים אישיים
רנסום חיה בלונדון. היא נשואה למפיק והבמאי בן וילסון. לבני הזוג יש בן אחד.
רנסום רצה ארבע פעמים במרתון לונדון. ב-2012 עבור Mencap, ב-2014 עבור Age UK, ובשנים 2015 ו-2017 עבור Bloodwise.
מיכאיל חוזין
תחילת דרכו
חוזין נולד ב-22 באוקטובר 1896, ולמד להיות טכנאי רכבת. ב-7 באוגוסט 1915 הוא גויס לצבא האימפריה הרוסית והוצב ברגימנט המילואים ה-60. ביוני 1916 הוא נשלח ללחום במלחמת העולם הראשונה כחלק מרגימנט הרגלים הסיבירי ה-37, אשר היה חלק מהדיוויזיה הסיבירית ה-10. הוא לחם בחזית המזרחית ובחזית הרומנית כמפקד צוות מקלע. ב-1917, בעקבות פיזור הצבא הקיסרי, פרש חוזין מהצבא. ב-1918 הוא הצטרף למפלגה הבולשביקית ולצבא האדום. הוא לחם במלחמת האזרחים ברוסיה כמפקד גדוד ולאחר מכן כמפקד רגימנט. באפריל 1921 הוא מונה למפקד בריגדה, ולחם בדיכוי מרידות שונות נגד השלטון הקומוניסטי. ב-1924 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-32, וב-1926 הועבר לפקד על הדיוויזיה ה-34. ב-1932 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-36, וב-1935 הועבר לדיוויזיה ה-18. ב-1937 מונה למפקד הקורפוס הראשון. ביולי של אותה שנה מונה למפקח על כוחות הצבא במחוז הצבאי לנינגרד, בדצמבר מונה לסגן מפקד המחוז, ובאפריל 1938 קודם להיות מפקד המחוז. בינואר 1939 מונה למפקד האקדמיה הצבאית פרונזה. ב-4 ביוני 1940 הוא הועלה לדרגת לייטננט גנרל.
מלחמת העולם השנייה
ב-13 בספטמבר 1941, זמן קצר לאחר פתיחת המתקפה הגרמנית, מונה חוזין לראש מטה חזית לנינגרד. זמן קצר לאחר מכן, מונה במקביל למפקד הארמייה ה-54. כבר ב-27 באוקטובר מונה למפקד חזית לנינגרד, ולחם עמה במהלך המצור על לנינגרד. ב-8 ביוני 1942 הוא הוחלף בתפקיד בלאוניד גובורוב, ונמתחה עליו ביקורת קשה מאוד. הוא הועבר לפקד על הארמייה ה-33. באוקטובר של אותה שנה הוא מונה למפקד "קבוצת וולחוב", וזמן קצר לאחר מכן מונה לסגן מפקד החזית המערבית. ב-4 בדצמבר 1942 מונה למפקד הארמייה ה-20. בתחילת שנת 1943 הוא הועלה לדרגת לדרגת גנרל פולקובניק, ובמהלך אותה שנה שירת כסגן מפקד החזית הצפון-מערבית ולאחר מכן מילא אותו תפקיד בחזית המערבית. במרץ 1944 מונה למפקד המחוז הצבאי וולגה עד סוף המלחמה.
אחריתו
ביולי 1945 הועבר לאגף כוח האדם, ושנה לאחר מכן מונה למפקד המכון הפדגוגי הצבאי. בפברואר 1954 מונה לראש המכון הצבאי לשפות זרות. בין 1956–1963 עמד בראש מחלקת האקדמיה של המטה הכללי. הוא פרש מהצבא בנובמבר 1963. חוזין נפטר במוסקבה ב-27 בפברואר 1979 בגיל 82.
חינוך יהודי בבוקרשט הפשיסטית
בתקופת הממשלות הפשיסטיות ברומניה, מ-1940 ואילך, הודרו היהודים ממשרות ההוראה ומספסלי הלימודים בכל מוסדות החינוך הממלכתיים. בניסיון להקטין את הפגיעה יזמה פדרציית הקהילות היהודיות של רומניה הקמת מוסדות חינוך יהודיים בבוקרשט, מוסדות ממומנים ומנוהלים על ידי יהודים, עבור תלמידים יהודים בלבד.
ביום 11 באוקטובר 1940 חוקק צו-חוק מספר 3438 בנושא מצב היהודים במערכת החינוך. על פי סעיף 3 של הצו מי שנולד להורים יהודים, ללא הבדל בדת התלמיד, לא יכול להתקבל לבית ספר רומני יסודי או תיכון או אוניברסיטה, לא פרטי ולא ממלכתי. בעקבות הצו סולקו התלמידים והמורים היהודים ממערכת החינוך. משיקולי נוחות הפיקוח על הצעירים היהודים, הותר ליהודים להקים בתי ספר משלהם, שיופעלו על ידי סגל יהודי עבור תלמידים יהודים בלבד. תעודות של בתי ספר אלה לא יוכרו על ידי המדינה הרומנית. כך עברה רומניה מנומרוס קלאוזוס לנומרוס נולוס לגבי יהודים במערכת החינוך.
תחת פיקוח הפדרציה הוקמו בתי ספר מכל הסוגים, יסודיים, תיכוניים לבנים בשמות Cultura A ו-Cultura B ובית הספר התיכון העיוני היהודי (Liceul Teoretic Evreesc) של אלכסנדרו גראור, שהיה יותר עצמאי. עבור הבנות הוקמו בתי הספר התיכוניים Focşăneanu ו-Ana Kreindler. סגל ההוראה הורכב מאותם יהודים שנפסלו מהוראה במוסדות הרומניים וכך זכו בתי הספר התיכוניים למורים רבים ברמה אוניברסיטאית.
עבור החינוך העל-תיכוני הוקמו קולגיום אונסקו, קולגיום אבאסון וקולגיום מרטין ברקוביץ'. בעקבות סילוק הסטודנטים והפרופסורים היהודים מהפקולטה לרפואה של אוניברסיטת בוקרשט, הגיש ניקולאה קאז'אל בקשה לאפשר לימודי רפואה לסטודנטים היהודים בבית הספר "קריטס", שכונה גם "בית הספר של קאז'אל". הבקשה אושרה ובמקום התנהלו לימודי רפואה ליהודים בלבד, תופעה יחידה במינה באירופה של מלחמת העולם השנייה.
היהודים התקשו למצוא מבנים מתאימים עבור בתי הספר, כי המבנים הקודמים של בתי הספר היהודים, הוחרמו על ידי המדינה. בעיתון הרומני Renașterea Noastră מיום 28 במרץ 1941 התפרסמה רשימה של 16 בתי ספר עיוניים ומקצועיים, שהוחרמו על ידי הממשלה. היהודים אלתרו עבור בתי הספר שלהם כל מיני מבנים, מסעדות, בתי אבות וכדומה.
רן שחורי
רן שחורי (28 ביולי 1936 – 31 באוגוסט 2017) היה פרופסור-אמן (מן המניין), חוקר, אוצר, מאייר, מדריך טיולים מורה ומחנך. ניהל את המדרשה לאמנות; עמד בראש האקדמיה בצלאל במשך שלוש קדנציות והיה אחראי על ריכוז מחלקות בצלאל השונות באתר אחד – קמפוס בצלאל בהר הצופים; היה ממקימי החוג לעיצוב פנים במסלול האקדמי במכללה למינהל ושימש ראש החוג.
ביוגרפיה
שחורי נולד וגדל בתל אביב. בילה זמן רב בתיאטרון ״האוהל״ שאביו היה בין מייסדיו. שירת בנח"ל בשנים 1954–1956. התיאטרון היה כור מחצבתו, אך משום שמאז ומתמיד צייר החליט לשלב בין התיאטרון ובין ציור ועיצוב תפאורות והשתלב בסדנה של אליעזר אנסקי, שיצר תפאורות לתיאטרון ״האוהל״ ו"במתנו". ב־1958 יצא ללמוד אמנות ומוזאיקה בעיר רוונה באיטליה.
כששב לתל אביב בשנת 1959 החל ללמד אמנות ותולדות האמנות בתיכון חדש, בתיכון כפר מנחם, בתיכון בן צבי בקריית אונו ובמדרשה למורי אמנות בתל אביב.
בין השנים 1966 ל-1977 ניהל שחורי את המדרשה למורי אמנות בתל אביב, בנה אותה מחדש בהרצליה ולאחר מכן ברמת השרון (היום היא חלק ממכללת בית ברל), והפך אותה לאחד המוקדים המסעירים והמשפיעים ביותר על האמנות הישראלית לדורותיה. בשנים אלה למד תולדות האמנות באוניברסיטת תל אביב.
משנת 1991, לאחר פרישתו מבצלאל, הרצה שחורי במסגרות שונות: בבצלאל, בבית הספר לחינוך באוניברסיטת תל אביב, במכון אבשלום לידיעת הארץ, באוניברסיטה הפתוחה, במדרשה למורי אמנות, ועוד.
בשנת 1996 היה רן שחורי בין מקימי החוג לעיצוב פנים במסלול האקדמי במכללה למנהל בגבעתיים. בתחילת שנות התשעים אפשר היה ללמוד עיצוב פנים במכללה למנהל בלימודי תעודה בלבד. לאחר ששחורי פרש מתפקידו בבצלאל, הוא הוזמן על ידי המכללה למינהל לבנות תוכנית לחוג לעיצוב פנים במסלול אקדמי, וזו הוגשה למועצה להשכלה גבוהה ואושרה בשנת 2000 על ידי שר החינוך, אמנון רובינשטיין. שחורי מונה לראש החוג בשנת 1996 ושימש בתפקידו עד שנת 2004. לאחר מכן המשיך ללמד במכללה כמרצה לתולדות האמנות וכמורה לרישום. החוג לעיצוב פנים במסלול האקדמי במכללה למינהל הוא המסגרת האקדמית הראשונה בישראל המעניקה תואר ראשון בעיצוב פנים המוכר על ידי המועצה להשכלה גבוהה.
רן שחורי ראה עצמו קודם כל כאיש חינוך ולא כמי ששייך לענף העיצוב; הוא דיבר על האקדמיה כמרכז לדיאלוג תרבותי אידיאליסטי המייצג עמדה ואמירה חברתיות. בתיאטרון הוא ראה עמוד תווך וזרז לתפיסת עולם ואמצעי מסייע לתפקוד. נפטר בשנת 2017 בבית החולים תל השומר. הותיר אחריו אישה ובת. נקבר בבית העלמין ירקון.
מעמד אקדמי
בשנת 1981 מונה על ידי ועדת המינויים בבצלאל לפרופסור-אמן, המקביל לתואר פרופסור מן המניין.
כתיבה בעיתונים
בשנים 1963–1976 שימש רן שחורי מבקר אמנות בעיתון הארץ. פרסם מאמרים וביקורות אמנות ב"דבר", "מושג", "סטודיו", ידיעות אחרונות, "העיר", "חדשות", "גזית", "אריאל" ועוד, עד שנת 1986. בשנים 1989–1991 היה מבקר אדריכלות ב"הארץ". משנת 1993 שימש מבקר אמנות בעיתון "תל אביב"; כתב ערכים אנציקלופדיים בנושאי אמנות וארכיטקטורה באנציקלופדיה העברית.
משנת 1991 רן שחורי יזם והנחה שש תוכניות טלוויזיה בנות 50 דקות כל אחת בנושאי אדריכלות ישראלית, מטעם "השידורים האקדמיים" באוניברסיטת חיפה.
פעילות אמנותית
בשנים 1956–1965 צייר תפאורות לתאטרונים "אוהל" ו"במתנו". בשנים 1970–1973 יצר שמונה סרטי קולנוע אמנותיים.
שחורי השתתף בעשרות תערוכות קבוצתיות סלקטיביות במוזיאונים: תל אביב, עין חרוד, חיפה, רמת גן ועוד, ובגלריות שונות בארץ, בגרמניה ובאוסטריה.
פעילות ציבורית
משנת 1970 היה חבר בוועדת האמנות קרן תרבות אמריקה-ישראל; יו"ר המדור לאמנות פלסטית באמנות לעם; יו"ר ועדת המקצוע מטעם המזכירות הפדגוגית במשרד החינוך; חבר ויו"ר ועדות שונות במשרד החינוך; חבר בוועדות שונות מטעם המועצה להשכלה גבוהה (כולל ועדת יעקובי לתכנון ההשכלה הגבוהה, חבר בוועדה העליונה למינוי פרופסורים במכללות ועוד); חבר בוועדת הארכיטקטורה ליד מהנדס העיר תל אביב; חבר בוועדת האמנות ליד יועץ האמנות לראש עיריית תל אביב; יועץ פרוגרמטי למבני אמנות; חבר בוועדת ברוורמן לבדיקת יישום חוק המוזיאונים ומעמדם. בשנת 1994 מונה ליו"ר המדור לאמנות פלסטית במועצה הציבורית לתרבות ולאמנות.
Child's Play (קרן צדקה)
קרן הצדקה "Child's Play" הוקמה על ידי ג'רי "טיכו" הולקינס ומייק "גייב" קרהוליק - יוצרי קומיקס הרשת "Penny Arcade" בשנת 2003, לאחר שטור המציג משחקי וידאו כמחנכים ילדים לאלימות ולהרג היה עבורם דיווח מוטה אחד יותר מדי. הקרן התהדרה בתת-הכותרת: "גיימרים נותנים בחזרה", כשהרעיון מאחוריה היה להציג בפני העולם תמונה שונה של קהילת שחקני משחקי הווידאו מזו שסיפקה התקשורת, אשר בעיני הולקינס וקרהוליק הונעה יותר מהרצון להציג אירועים שנויים במחלוקת כדי לעורר עניין בצופים מאשר לדווח את האמת.
בנוסף לתרומות פרטיות הקרן מקבלת תרומות ממסודות ומארגון תחרויות משחק מחשב דוגמת "Desert Bus For Hope".
בשנת 2006 לראשונה נערכה ארוחה ומכירה פומבית שכול הכנסותיהם הועברו לתרומות. בשנת 2011 לראשונה נערכה תחרות גולף שאורגנה על ידי הקרן. החל משנת 2013 מועברות תרומות לתמיכת ילדים שסובלים מאלימות במשפחה.
עם השנים, נוספו בתי חולים נוספים ברחבי העולם וצמחו התרומות - נכון לקיץ 2021, גייסה הקרן כ-45 מיליון דולר שהועברו לטובת בתי החולים ומוסדות נוספות. בסך הכול התרומות הועברו לכ-190 בתי חולים ברחבי העולם.
תאמבי סגס
תאמבי סגס (באדיגית: Тамби шъэгьашъ, נולד ב-21 באוקטובר 1994) הוא כדורגלן ישראלי-צ'רקסי, המשחק בעמדת הקשר בקבוצת הפועל אום אל פאחם.
קריירה
סגס גדל בכפר קמא שבגליל התחתון, והחל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של בני סכנין. ב-3 בדצמבר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, כשפתח בהרכב בהפסד 1–3 למכבי תל אביב במסגרת המחזור ה-11 של עונת 2014/2015. עד תום העונה ערך בסך הכל 14 הופעות בליגת העל, בנוסף להופעה אחת בגביע המדינה. ב-26 במרץ 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הצעירה של ישראל, במשחק ידידות נגד הנבחרת הצעירה של, ועד סוף שנת 2016 ערך בסך הכל חמש הופעות במדי הנבחרת הצעירה.
בעונת 2015/2016 ערך 20 הופעות בליגת העל במדי בני סכנין, וב-10 בפברואר 2016 כבש את שער הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 3–0 על הפועל אשקלון במסגרת רבע גמר גביע המדינה. בעונת 2016/2017 הפך סגס לשחקן הרכב קבוע וערך 34 הופעות בליגה. ב-26 באוגוסט 2017 כבש את שער הבכורה שלו בליגת העל, בניצחון 2–1 על הפועל רעננה, ואת עונת 2017/2018 סיים עם שער אחד ב-26 הופעות ליגה. בתום העונה הסתיים חוזהו של סגס, והוא עזב את המועדון.
לאחר יותר מחצי שנה שלא שיחק חתם ב-9 בינואר 2019 לשנתיים וחצי בקבוצת בני יהודה תל אביב. ב-26 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2–3 להפועל תל אביב. ב-11 במרץ 2019 כבש את שער הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1–2 למכבי תל אביב. בתום העונה זכה עם הקבוצה בגביע המדינה, לאחר שבמשחק הגמר נכנס כמחליף בדקה ה-29 וכבש אחת מבעיטות הכרעה בניצחון בפנדלים על מכבי נתניה.
ב-9 באוגוסט 2019 הבקיע שער בכורה במסגרת טורניר אירופי בתיקו 2-2 של בני יהודה במשחק החוץ מול נפטצ׳י באקו האזרית, במסגרת הסיבוב השלישי של מוקדמות הליגה האירופית. בסיום עונת 2020/2021 נשר יחד עם בני יהודה תל אביב לליגה הלאומית.
ב-10 ביולי 2022 חתם במועדון ספורט כפר קאסם.
ב-6 ביוני 2023 חתם בהפועל אום אל-פחם.
יוליה פלוטקין
יוליה פְּלוֹטְקִין-עוֹז (ברוסית: Юлия Плоткин; נולדה ב-9 בספטמבר 1988) היא שחקנית ודוגמנית ישראלית ילידת-בלארוס הסובייטית.
ביוגרפיה
יוליה פלוטקין נולדה בבלארוס הסובייטית שבברית המועצות לשעבר, ובשנת 1991 עלתה לישראל עם משפחתה. גדלה והתחנכה בעכו. בנעוריה למדה לימודי משחק מול מצלמה ב"טכניקה" ולימודי משחק במגמת התיאטרון והדרמה בתיכון "אורט עכו", משם המשיכה ללימודי משחק בסטודיו סל"ה מיסודו של יורם לוינשטיין.
פלוטקין החלה לדגמן כבר כשהייתה בת 16, עבור המעצבת נעמה בצלאל. כשהייתה בת 18 הגיעה לאודישנים של תוכנית המציאות "נולד לרקוד", אך הודחה באחד מהאודישנים המתקדמים.
את שירותה בצה"ל עשתה כמש"קית נפגעים.
קריירה
לאחר שחרורה, החלה לשחק בתיאטרון בין היתר שיחקה בהצגה "ילדים רעים" ובהצגה "דוד חיים - הטיול אל האוצר", לצד חיים אוסדון וליאור פאוקר. בקולנוע שיחקה בין היתר בתפקיד משנה בסרט הקולנוע הישראלי, "הערת שוליים".
בטלוויזיה שיחקה בין היתר את דמותה של לודה בסדרת הדרמה, "חסמבה דור 3", כמו כן השתתפה בתפקיד אורח בסדרה הקומית, "נשואים פלוס" ובהמשך שיחקה בסדרה, "עניין של זמן", בה גילמה את אנה, הבת החורגת של ויצמן אותו מגלם שי קפון.
כמו כן הופיעה בין היתר בקליפים שונים של הזמרים ערן צור, חמי רודנר ולהקת סטנגה והשתתפה בפרסומות ל-שניד, קופת חולים כללית, קפה טסטרצו’יס, פלאפון, ורדינון, אפנת סלה, FIX, קמפיין נעלים בגרמניה ועוד.
בשנת 2012 השתתפה פלוטקין בתוכנית הריאליטי, "הישרדות VIP" בערוץ 10, שם זכתה גם בפרס כחביבת הקהל. בחנוכה של אותה שנה הופיעה עם דון לני גבאי ואריה מוסקונה בהצגה "מסביב לעולם בשמונים יום".
בשנת 2013 התארחה בתוכנית המתיחות של ערוץ הילדים "סתאאאם", בתפקיד הנמתחת. באותה שנה שיחקה בעונה השנייה של "חסמבה דור 3". בספטמבר אותה שנה שיחקה פלוטקין בעונה השנייה של הסדרה "יומני החופש הגדול", בתפקיד צלמת בשם זואי.
בשנת 2015 שיחקה בהצגה "מנותקים" בפסטיבל לתיאטרון אחר עכו, בבימויו של רועי מליח רשף. גילמה את אילזה בהצגה "התעוררות האביב", עיבוד לאביב מתעורר בתיאטרון תמונע. בשנת 2016 גילמה את ביאנקה בהצגה "אילוף הסוררת" בתיאטרון בית ליסין.