cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הצבא הרומי בתקופת הרפובליקה התיכונה
טקטיקת הלחימה של הלגיון
כאשר הגיע הלגיון לטווח מגע נפתח הקרב. בתחילת הקרב הטילו הווליטים את כידוניהם. לאחר מכן הם נסוגו בין הרווחים של המאניפולים, והמשיכו להילחם בחרב. על פי חלק מהחוקרים, לאחר הטלת הכידונים, נסוגו הווליטים לאגפים. אחרי שהווליטים הטילו את כידוניהם, הטילו ההאסטאטים את כידוניהם, ולאחר מכן נלחמו בחרבות. הפרינקיפים נלחמו מאחורי ההאסטאטים, ויכלו גם כן להטיל את כידוניהם מעל ראשי הלוחמים בקו הקדמי. הטריאריים נשארו מאחור, והצטרפו לקרב רק במידת הצורך.
המחסור בכח אדם
האבדות הכבדות במלחמה הפונית השנייה גרמו למחסור חמור בכח אדם בצבא. בעקבות האבדות, גויסה כמות גדולה של לגיונות חדשים בשנות המלחמה. לדוגמה, בשנת 216 (השנה בה נערך קרב קאנאי), גויסו לצבא הרומי שבעה לגיונות חדשים. בסך הכל, בתקופה הקצרה שבין השנים 214–218 גויסו לצבא 26 לגיונות חדשים. לשם השוואה, בשיא המלחמה הפונית השנייה, מנה הצבא כולו כ־20 לגיונות, שהיוו כשליש מאוכלוסיית הגברים ברומא כולה.
הקוהורטה
לאור השינוי שעבר על הצבא, הטקטיקה של הלגיון החלה להתבסס על הקוהורטה, כתחליף למאניפולוס. הקוהורטה הופיעה לראשונה בזמן המלחמה הפונית השנייה כצירוף של שלושה מאניפולים, אחד מכל סוג. לאחר מכן, התקיימה הקוהורטה כיחידת משנה נפרדת בת 480 חיילים, עם שש קנטוריות, בנות שמונים חיילים כל אחת.
הקוהורטה נערכה לקרב עם שלוש קנטוריות מלפנים ושלוש מאחור. היא הייתה יכולה לבצע תפניות בקלות, ולהתגונן מפני התקפות מאחור ומהאגף. הלגיון כולו כבר לא היה כבול לתוכנית הקרב המוכתבת ממערך בן שלושה קווים, עם סוג חיילים שונה בכל קו. בזכות היחידה ההומוגנית החדשה, הלגיון יכול היה להיערך במספר קווים משתנה (לרוב בין אחד לשלושה), בהתאם לתנאי הקרקע ותוכנית הקרב. הלגיון כולו היה מורכב מ-10 קוהורטות ובסה"כ מנה כ־5,000 חיילים.
הדת הסינית העממית
הדת הסינית העממית (מוכרת במגוון שמות, ביניהם הדת הסינית המסורתית, הדת הסינית הילידית, ושֶנְשִיאניזם) היא דת עממית שמקורה בסין. בשל היותה דת עממית היא אינה דת מאורגנת בעלת עיקרי אמונה ברורים ופולחן מסודר, אלא אוסף מנהגים ופולחנים מקומיים הנהוגים בסין ובפזורה הסינית בעולם. ישנן אין ספור וריאציות לדת זו, רובן מכילות אלמנטים משלוש הפילוסופיות הסיניות הגדולות - קונפוציאניזם, דאואיזם ובודהיזם, כמו גם פולחן אלילי, פולחן אבות, פולחן איתני הטבע, ושיטות חקלאיות או ניהוליות שהוכיחו את עצמן והועברו כמסורת מאב לבנו. היא כוללת גם אגדות עם רבות ולהן גרסאות שונות, כמו גם מגוון ישויות על טבעיות (כגון שדים, דרקונים, וחיות מדברות) שצורתן ותפקידן משתנה מאזור לאזור ומשפחה למשפחה. החוקרת והאתנוגרפית הסינגפורית ויויאן ווי תיארה את התופעה כ"קערה ריקה שניתן למלאה בתוכן מדתות מאורגנות, ביניהן בודהיזם, דאואיזם וקונפוציאניזם. דת סינית סינקרטית". לדת הסינית גם מאפיינים השמאניים, ואנשי הדת העוסקים בסוג זה של שמאניזם נקראים ווּ (מסינית: 巫, פין-יין: wū)
מושאי הפולחן של דת זו הן ישויות המכונות שֵן (מסינית: 神, פין-יין: shén), שם המתורגם לעיתים לביטוי "אל" או "אליל" בשפות אחרות. אלילים אלו הם לעיתים האנשה של תופעות טבע, של התנהגות אנושית, של מושגים פילוסופיים, של אתרים גאוגרפים, או רוחות גדולי אומה שנפטרו ואף נשמותיהם של קרובי משפחה. סיפורי חלק מהאלים האלה נאספים לתוך המיתולוגיה המסורתית של סין. מושג זה דומה מאוד למושג היפני קאמי, ושתיהם אף משתמשים באותה סימנית סינית (סימניות המכונות ביפנית קאנג'י).
השם המועדף היום באקדמיה הסינית הוא "הדת העממית" (סינית: 民間宗教, פין-יין: mínjiān zōngjiào), אך קיימים שמות רבים נוספים, והיא מוכרת לעיתים במערב בשמות "שניזם", "שנשיאניזם", או "ווּאיזם". כל שמות הדת נמצאים בשימוש במחקר בלבד ואינם שגורים בקרב ציבור מאמיניה, מכיוון שמגוון האמונות והפולחנים המקומיים השונים אינם מזוהים על ידם כחלק מדת אחת.
תקופת סין הקיסרית
בזמן שושלת האן הפולחן המסורתי התרחש במזבחות של קהילות מקומיות (בסינית "שה" 社 שמשמעו קבוצה או גוף). במקרים רבים הדמות אליה כוון הפולחן במזבחות אלו (הנקראת לעיתים "אדון השה") היה אל העולם, ובמקרים אחרים היה זה דמות המכונה שיאן, (סינית: 仙, פין-יין: xiān, מילולית: האלמוות), דמות המייצגת את האדם המושלם בפילוסופיות הסיניות. כמה כתות כמו זו שעובדת את ליו ז'אנג (המלך על אזור שהיום נקרא שאנדונג) קיימות עד ימינו.
מהמאה השלישית לספירה בזמן של אימפריית צפון וואי (北魏), הבודהיזם התפשט ברחבי סין והשפעות חזקות מהיבשת ההודית חדרו לתוך הדת הסינית המסורתית. כת המוקדשת לאל ההינדואי גנש הופיעה לראשונה בשנת 531 לספירה.
המאות ה-19 וה-20
הדת הסינית המסורתית הייתה נתונה לרדיפות במאות ה-19 וה-20. מקדשים מקומיים רבים נהרסו במהלך מרד הבוקסרים בסוף שנת 1900. אחרי מהפכת שינהאי בשנת 1911 הועברו רוב המקדשים לשימושים אחרים או נהרסו, רבים מהם הפכו לבתי-ספר. במהלך מלחמת סין–יפן השנייה מקדשים רבים הפכו לקסרקטינים לצבאות הנלחמים ונהרסו בלחימה.
במהפכת התרבות בסין התבצע ניסיון בידי השלטון להעלים את הדת הסינית העממית, בעוד המדיניות הטאיוואנית הייתה לשמר את פולחנים אלו. השלטון הקומוניסטי ראה בדת זו אמונה טפלה מזיקה המונעת מסין להפוך לאומה תעשייתית מודרנית. בשנים האחרונות השלטון הקומוניסטי הפסיק לראות בדת העממית איום ואף מעודד פולחן זה תחת המדניות של שימור מורשת סין.
אי-שרדות מסביב לעולם
אי-שרדות מסביב לעולם היא תוכנית-המשך של הסדרה "אי-שרדות אקשן". זוהי פארודיה על תוכניות המציאות "המירוץ למיליון" ו"הישרדות" יחדיו. בנוסף, כל המתמודדים נדרשים לשיר לפחות פעם בפרק, מה שנותן לעונה זו אלמנטים של מחזמר.
קבוצות
קבוצת ניצחון (האירוניה היא, שלמעט אזיקיאל, חברי הקבוצה היו מתמודדים חזקים מאוד בשתי העונות הקודמות אך הם מודחים בזה אחר זה על ההתחלה עקב הקללה של דיג'יי) - הרולד, די.ג'יי, לשאונה, ברידג'ט, לינדזי ואזיקיאל.
קבוצת אמזון - הת'ר, קודי, קורטני, גוון וסיירה (הייתה אמורה להיות בקבוצת "כריס באמת באמת באמת באמת חתיך עולמי" אבל התחלפה עם איזי כי רצתה להיות באותה קבוצה עם קודי).
קבוצת כריס באמת באמת באמת באמת חתיך עולמי- אלחנדרו, טיילר, נואה, אוון, איזי (הייתה אמורה להיות בקבוצת "אמזון" אבל החליפה עם סיירה כי היא רצתה להיות באותה קבוצה עם אוון) ודנקן.
הגמר
בגמר הת'ר מתחרה עם אלחנדרו וזוכה במיליון הדולר (בגרסה האמריקאית), בסוף הפרק אזיקיאל חוטף לה את המזוודה ונופל עם המזוודה לתוך הר הגעש ואחרי זה הוא הטביע את הסירה של כריס ושף אחרי שהר הגעש פלט אותו. לאחר כתוביות הסיום נראה אקסטרה קליפ בו כריס ושף שמים את אלחנדרו בתוך מכונת "אי-שרדות" (לאחר שנשרף מהר הגעש) ממנה השתחרר בתחילת העונה החמישית.
פרודיה לקטע במלחמת הכוכבים ושר הטבעות
לאחר סיום הפרק האחרון שודר סרטון. בסרטון הראו את שף וכריס הופכים את אלחנדרו לאחר שנשרף מהלבה לרובוט, זוהי פרודיה לקטע הסופי במלחמת הכוכבים - פרק 3: נקמת הסית' כאשר בקטע בסרט הקיסר הופך את אנקין לדארת' ווידר (בפרודיה כריס ושף הופכים את אלחנדרו לרובוט). עוד קטע פרודיה הוא שבסוף הסרטון אלחנדרו צועק "לא" מכיוון שמיליון הדולר נשרפו בלבה, במלחמת הכוכבים אנקין צועק מכיוון שפאדמה מתה. בגמר, אזיקיאל נפל להר געש עם המיליון דולר, כמו בשר הטבעות (ההסבר למה הוא נראה כמו גולום)
אי-שרדות מסביב לעולם סיכום לאחר הדחה
אחרי כל 6 פרקים התקיים פרק באולפן טלוויזיה בו ג'ף ובליינלי (אחר- כך ג'ף וברידג'ט) מארחים את המודחים מ-5 הפרקים הקודמים ושואלים אותם שאלות על מה שקרה (בדומה לעונה השנייה). מראים גם קטעי "מאחורי הקלעים" של דברים שקוראים במטוס.
באחד מפרקי העונה למטוס נגמר הדלק וכולם נתקעו בג'מייקה. כדי לגייס כסף לדלק הופיע פרק מיוחד בתוכנית האירוח בו היו צריכים לגייס חצי חמש מאות אלף דולר לדלק על ידי התרמה שלא הצליחה, כדי להצליח הם הראו קטעים מביכים והבטיחו דברים שהכוכבים יעשו לאחר תרומה. באמצע הפרק באחד הקטעים בו חיות רדפו אחרי די.ג'יי האולפן נהרס והיו צריכים לגייס חמש מאות דולר נוספים בשביל לבנות אותו מחדש (הסכום הכולל היה מיליון דולר), המשיכו בקטעים המביכים ופספוסי הכוכבים וזה הצליח.
אקסטרה קליפים
בקנדה ובארצות הברית אחרי הפרק של השבוע הראו אקסטרה קליפ שבו רואים קטעים שלא נראו (בארצות הברית וקנדה שודר פרק בשבוע). בפרקים שבהם מישהו הודח הראו מה קרה אחרי שנזרק בנפילת הבושה. בישראל חוץ מהפרודיה על הפיכת אלחנדרו לרובוט לא יצאו אקסטרה קליפים.
בובי ג'ינדאל
פיוש "בובי" ג'ינדאל (באנגלית: Piyush "Bobby" Jindal; נולד ב-10 ביוני 1971) הוא פוליטיקאי אמריקני, שכיהן כמושל לואיזיאנה בשנים 2008–2016. בעברו היה ג'ינדאל חבר בבית הנבחרים של ארצות הברית. הוא משתייך למפלגה הרפובליקנית. ביוני 2015 הכריז על כוונתו להתמודד בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית לבחירות ב-2016. ב-17 בנובמבר הודיע על פרישתו מן המרוץ עוד לפני תחילת הבחירות עצמן.
שנותיו הראשונות, השכלה וקריירה עסקית
ג'ינדאל נולד בבאטון רוז', לואיזיאנה, לזוג מהגרים מפנג'אב, הודו, שהגיעו לארצות הברית שישה חודשים לפני לידתו. ג'ינדאל סיים את התיכון המקומי בבאטון רוז' ב-1988. הוא התחרה בתחרויות טניס, הקים עלון בתחום המחשוב, היה קמעוני בתחום הממתקים ובעל חברת תוכנה להזמנות באמצעות הדואר. הוא בילה את שעות הפנאי שלו בעבודה כזכיין בדוכנים במהלך משחקי הפוטבול של אוניברסיטת לואיזיאנה סטייט. ג'ינדאל היה אחד מ-50 סטודנטים ברחבי ארצות הברית שהתקבלו לתוכנית ארצית בחינוך רפואי ליברלי (PLME) (תוכנית מיוחדת באוניברסיטת בראון המעודדת את תלמידי בית הספר לרפואה להמשיך להעמיק בתחומי העניין שלהם במדעי הרוח, מדעי החברה ומדעי הטבע תוך שהם מתכוננים לקריירה שלהם כרופאים). ג'ינדאל הפגין עניין במדיניות ציבורית, והשלים גם התמחות משנית בביולוגיה. הוא סיים את לימודיו ב-1991, בהיותו בן 20, עם הצטיינות בשתי המגמות. ב-1992 נבחר ג'ינדאל לקבוצת האקדמאים המצטיינים הארצית של העיתון USA Today. הוא התקבל ללימודים לבית הספר לרפואה של אוניברסיטת הרווארד, כמו גם לבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ייל, אולם בחר ללמוד בניו קולג' שבאוניברסיטת אוקספורד, לאחר שקיבל מלגת רודז לשם לימודיו שם. ב-1994 קיבל ג'ינדאל מאוניברסיטת אוקספורד M.Litt (תואר מתקדם) במדע המדינה עם התמקדות במדיניות בריאות עבור התזה שלו, "גישה מבוססת-צרכים לטיפול רפואי" ("A needs-based approach to health care"). הוא דחה הצעה ללמוד לדוקטורט בפוליטיקה ובמקום זאת הצטרף כיועץ עסקי לתאגיד מקינזי.
ממשל פוסטר
ב-1993 הציג חבר בית הנבחרים של ארצות הברית ג'ים מקררי, אִתו עבד ג'ינדאל בקיץ כמתמחה, את ג'ינדאל בפני מושל לואיזיאנה דאז מייק פוסטר. ב-1996 מינה פוסטר את ג'ינדאל כמזכיר מחלקת הבריאות ובתי החולים של לואיזיאנה, סוכנות שהחזיקה כ-40% מתקציב המדינה ושהועסקו בה מעל 12,000 עובדים. פוסטר כינה את ג'ינדאל גאון שיש לו ידע רב ברפואה. ג'ינדאל היה המזכיר הצעיר ביותר של מחלקת הבריאות ובתי החולים של לואיזיאנה, בן 25 בעת שהתמנה לתפקיד. במהלך כהונתו של ג'ינדאל, תוכנית המדיקייד של לואיזיאנה עברה ממצב של פשיטת רגל עם גירעון תקציבי של 400 מיליון דולר, לשלוש שנים של עודפים שהסתכמו בהיקף של 220 מיליון דולר. ג'ינדאל ספג ביקורת במהלך קמפיין 2007 מהפדרציה האמריקאית של העבודה וקונגרס הארגונים התעשייתיים (AFL-CIO), בגין סגירת כמה מרפאות מקומיות לצורך הגעה לעודף הזה.
במהלך כהונתו של ג'ינדאל עלתה לואיזיאנה למקום השלישי בארצות הברית בביצוע סקירות לגילוי מוקדם (screenings) (אסטרטגיה בשימוש באוכלוסייה לזיהוי מחלה אצל אנשים ללא סימנים או תסמינים של מחלה) בתחום בריאות הילד, הראתה עלייה בחיסון ילדים והציגה שירותים חדשים ומורחבים לקשישים ולנכים.
ב-1998 מונה ג'ינדאל למנכ"ל הוועדה הדו-מפלגתית לעתיד מדיקר, פאנל בן 17 חברים שמונה למציאת תוכניות לביצוע רפורמה במדיקר. ב-1999, לבקשת משרד מושל לואיזיאנה והרשות המחוקקת של מדינת לואיזיאנה, בחן ג'ינדאל כיצד עשויה לואיזיאנה להשתמש בנתח שלה, 4.4 מיליארד דולר, מהסכם הפשרה עם חברות הטבק.
ב-1999, בהיותו בן 28, מונה ג'ינדאל לנשיא הצעיר ביותר של The University of Louisiana System, מערכת ההשכלה הגבוהה ה-16 בגודלה בארצות הברית, עם למעלה מ-80,000 סטודנטים בשנה.
ממשל בוש
במרץ 2001 מונה ג'ינדאל על ידי נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש להיות עוזר מזכיר מחלקת הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית לענייני תכנון והערכה. הסנאט של ארצות הברית אישר את מינויו פה אחד וג'ינדאל החל את כהונתו ב-9 ביולי 2001. בתפקיד זה שימש כיועץ הראשי למדיניות למזכיר מחלקת הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית. הוא התפטר מתפקידו זה ב-21 בפברואר 2003 על מנת לחזור ללואיזיאנה ולהתמודד על משרת מושל המדינה. הוא הוצב לעזור להילחם במחסור באחיות במדינה, על ידי בחינת צעדים לשיפור החינוך בתחום הסיעוד.
בחירות 2003 למשרת המושל
ג'ינדאל זכה לבולטות בקנה מידה לאומי בעת הבחירות למשרת מושל לואיזיאנה ב-2003.
במה שתושבי לואיזיאנה קוראים בחירות מקדימות (אם כי למעשה זוהי מערכה שבה כל המועמדים לתפקיד רצים זה כנגד זה, מבלי להתחשב בשייכות מפלגתית, ושני המועמדים המובילים מתקדמים לשלב הבא), זכה ג'ינדאל במקום הראשון עם כ-33% מקולות הבוחרים. העיתון הגדול בלואיזיאנה, the New Orleans' Times-Picayune, פרשֹ את חסותו על ג'ינדאל, כמו גם ראש העיר הדמוקרטי הנבחר של ניו אורלינס, ריי נאגין והמושל הרפובליקני היוצא, מייק פוסטר. בסיבוב ההצבעה השני התייצבה מול ג'ינדאל סגנית המושל היוצא, הדמוקרטית קת'לין בלנקו. למרות הזכייה בעיר הולדתה של בלנקו, איבד ג'ינדאל קהילות שמרניות רבות בצפון לואיזיאנה ובלנקו ניצחה עם 52% מקולות הבוחרים. חלק מהפרשנים הפוליטיים הטילו את האשם בהפסדו של ג'ינדאל בכך שסירב להתייחס לשאלות ממוקדות על דתו ועל הרקע האתני שלו, שאלות שהועלו בפרסומות דמוקרטיות שונות ואשר הקמפיין של ג'ינדאל כינה אותן "מודעות תוקפניות שליליות". אחרים ציינו שמספר משמעותי של שמרנים מבין תושבי לואיזיאנה, חשו נוח יותר להצביע לדמוקרטית שמרנית, מאשר למועמד רפובליקני.
אף על פי שהוא הפסיד את הבחירות ב-2003, ההתמודדות על תפקיד המושל הפכה את ג'ינדאל לדמות מוכרת בזירה הפוליטית של המדינה, ולכוכב-עולה במפלגה הרפובליקנית.
2004
מספר שבועות לאחר סיום המרוץ למשרת מושל לואיזיאנה ב-2003, החליט ג'ינדאל לרוץ למשרת ציר בבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המחוז הראשון של לואיזיאנה. חבר בית הנבחרים המכהן, דייוויד ויטר, התמודד על המושב בסנאט של ארצות הברית, אותו פינה ג'ון ברו. המפלגה הרפובליקנית בלואיזיאנה אימצה אותו כמועמד המוביל, אם כי מייק רוג'רס, רפובליקני גם הוא, התמודד על אותו המושב. המחוז הראשון של לואיזיאנה היה בידי הרפובליקנים מאז הבחירות המיוחדות של 1977 והוא נחשב על ידי רבים למחוז שמרני אדוק. לג'ינדאל היה גם יתרון מעצם העובדה שהקמפיין שלו הצליח לגייס מיליון דולר בשלב מוקדם מאוד במערכה, מה שהִקשה על מועמדים אחרים לגייס כספים בצורה יעילה, על מנת להציב לו תחרות. הוא ניצח בבחירות 2004 עם 78% מהקולות.
כהונה
ב-2005 מתח ג'ינדאל ביקורת על התקציב של ממשל בוש שלא קידם מספיק קיצוצים בהוצאות. הוא התריע מפני הצמיחה של מדיקייד באומרו: "הקונגרס יכול לפעול בלעדיהם... נראה שהמומנטום גובר כך שהסטטוס קוו אינו בר הגנה".
ג'ינדאל שיבח את מנהיגותו של בוש ביחס לרפורמה בביטוח לאומי באומרו: "לממשל יש עוד הרבה עבודה לעשות על מנת להמשיך לחנך את העם האמריקאי אודות האתגרים הרציניים ביותר שניצבים בפני הביטוח הלאומי".
בהתייחסות למאורעות סביב הוריקן קתרינה הצהיר ג'ינדאל: "אם היינו משקיעים משאבים בשיקום החוף שלנו, זה לא היה מונע את הסערה, אך מחסום האיים היה סופג חלק מנחשול הגאות".
כהונה בוועדות
ג'ינדאל כיהן בוועדה לביטחון המולדת, הוועדה לענייני משאבים ובוועדה לחינוך ולכוח העבודה. הוא מונה לסגן נשיא תת-הוועדה למניעת התקפה באמצעות נשק גרעיני וביולוגי. ג'ינדאל שימש כנשיא חברי הקונגרס שבשנתם הראשונה של הקונגרס בשנת 2004. הוא נבחר לתפקיד עוזר מצליף סיעת הרוב, תפקיד הנהגה בכיר; הוא שימש בתפקיד זה בשנים 2004 - 2006.
בחירות 2007 לתפקיד המושל
ג'ינדאל סיים עם 699,672 קולות (54%) לפני בואסו שבמקום השני עם 226,364 קולות (17%), Georges עם 186,800 קולות (14%) וקמפבל שסיים רביעי עם 161,425 קולות (12%). יתר המועמדים זכו במצטבר בכ-3% מהקולות. ג'ינדאל זכה ברוב יחסי או מוחלט ב-60 מ-64 הקהילות (מונח השקול למחוזות במדינות אחרות). הוא הפסיד בקרב צמוד ל-Georges בקהילת אורלינס, לבואסו בקהילת סנט ברנרד (אשר בואסו מייצג אותה בבית המחוקקים) ובשתי קהילות שכנות בצפון לואיזיאנה, הנהר האדום וביינוויל, שתי קהילות המצביעות באופן מסורתי למפלגה הדמוקרטית, אשר תמכו בקמפבל. במרוץ של 2003 מול בלנקו, הפסיד ג'ינדאל ברוב הקהילות הצפוניות. הייתה זו הפעם הראשונה שבה מועמד שאינו מכהן כמושל ניצח ללא קרב אחד על אחד בסיבוב השני, בתולדות מערכת הבחירות של לואיזיאנה.
קדנציה ראשונה
בהצדעה לאוניברסיטת מדינת לואיזיאנה (LSU) שקבוצת הפוטבול שלה זכתה באליפות הלאומית ב-2007, הצהיר ג'ינדאל במהלך נאום ההשבעה שלו: "... הם מעריצים את הספורטאים שלנו. Go Tigers".
ב-3 במאי 2008 נערכו בחירות מיוחדות על מנת לקבוע את זהות מחליפו של ג'ינדאל כמייצג המחוז הראשון בקונגרס. סטיב סקלייס, נציג בבית המחוקקים של לואיזיאנה, גבר על פני מרצה מאוניברסיטת ניו אורלינס, ד"ר גילדה ריד, ברוב של 75%.
ב-27 ביוני 2008 אישר מזכיר המדינה של לואיזיאנה כי הוגשה עתירה נגד המושל ג'ינדאל בתגובה לסירובו של ג'ינדאל להטיל וטו על הצעת חוק אשר יותר מתכפיל את השכר הנוכחי של המחוקקים. במהלך מסע הבחירות שלו התחייב ג'ינדאל למנוע העלאות שכר שתיכנסנה לתוקפן במהלך כהונתו הנוכחית. ג'ינדאל הגיב באומרו שהוא מתנגד להעלאת השכר, אך הוא הבטיח לתת למחוקקים לקבוע את הכללים בעצמם. ב-30 ביוני 2008 הפך ג'ינדאל את עמדתו הקודמת כשהטיל וטו על החקיקה להעלאת השכר והצהיר כי טעה בכך שנשאר מחוץ לעיסוק בסוגיית העלאת השכר. בתגובה, משכו העותרים את עתירתם.
C.B. Forgotston, יועץ לשעבר לוועדת ההקצבות של בית הנבחרים אשר תמך בג'ינדאל בבחירות 2007, הביע אכזבה ביחס להתנהלותו של המושל בקשר להעלאה שכר המחוקקים וביחס לעניינים כלכליים אחרים. Forgotston אמר כי הוא מעניק לג'ינדאל ציון "מצוין" ביחסי ציבור וציון D בביצועים כספיים בתפקידו. ג'ינדאל קידם משא ומתן לפיו חוות פוסטר, חברה פרטית לעיבוד בשר עוף, תקבל 50 מיליון דולר מכספי משלם המיסים כדי לרכוש מפעל לעיבוד עופות בבעלות Pilgrim's Pride אשר פשטה רגל בדצמבר 2009. היו שטענו לקיומו של ניגוד עניינים בשל העובדה שמייסד Pilgrim's Pride לוני "בו" פילגרים תרם 2,500 דולר לקמפיין של ג'ינדאל ב-2007. תורמים אחרים לקמפיין של ג'ינדאל אשר נהנו מהוצאות הקמפיין לפיתוח כלכלי הם Edison Chouest Offshore ו-Albemarle Corporation. ג'ינדאל, עם זאת, פרסם הצהרה לפיה חקיקה זאת הצילה למעלה מ-1,000 משרות, היוותה תמריץ לכלכלת לואיזיאנה וזכתה לתמיכה דו-מפלגתית רחבה.
הוריקן גוסטב
באוגוסט 2008 פיקח ג'ינדאל על אחד הפינויים הגדולים בהיסטוריה של ארצות הברית (קרוב לשני מיליון בני אדם) לפני התקרבותו ליבשה של הוריקן גוסטב. הוא הוציא צווי פינוי חובה לאזורי החוף של המדינה והפעיל 3,000 מאנשי המשמר הלאומי לצורך הגשת סיוע ליציאה הגדולה. ג'ינדאל אף הורה למדינה לרכוש גנרטורים ולספק את הכוח הדרוש לבתי חולים ולמוסדות סיעודיים ללא הספק חשמלי. פקידי ממשל פינו בתי חולים ומוסדות סיעודיים והעלו את החולים, העניים והזקנים על אוטובוסים ורכבות אל מחוץ לעיר. הפינוי זכה לאשראי כאחת הסיבות שהוריקן גוסטב הסתיים במותם של 16 אנשים בלבד, בניגוד מוחלט לתגובה של המדינה להוריקן קתרינה ב-2005. ג'ינדאל זכה לשבחים משתי המפלגות על מנהיגותו במהלך הוריקן גוסטב. הוא היה אמור לנאום בוועידה הרפובליקנית הלאומית אך ביטל את תוכניותיו על מנת להתמקד בצרכים של לואיזיאנה במהלך הסערה.
ספקולציות אודות מועמדותו של ג'ינדאל לתפקיד סגן הנשיא
ב-8 בפברואר 2008, שדרן הרדיו השמרני ראש לימבו ציין בתוכניתו כי ג'ינדאל יכול להיות בחירה אפשרית למועמד לתפקיד סגן נשיא ארצות הברית בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2008. לדבריו, ג'ינדאל עשוי להיתפש כנכס לקמפיין של ג'ון מקיין בשל התמיכה הרחבה לה הוא זוכה בקרב שמרנים ומתונים במפלגה הרפובליקנית ו"נעוריו" מנטרלים את גילו המתקדם של מקיין. לו היה זוכה מקיין בבחירות, הוא היה הופך לנשיא המבוגר ביותר שאי פעם נכנס לכהונה ראשונה בבית הלבן. כאילו כדי להעצים את הספקולציות הזמין מקיין את ג'ינדאל, את מושל פלורידה דאז, צ'רלי כריסט, את מושל מינסוטה דאז, טים פולנטי ואת יריביו לשעבר של מקיין, מיט רומני ומייק האקבי, להיפגש בביתו של מקיין באריזונה ב-23 במאי 2008. מועמדויותיהם של האקבי, רומנטי ופולנטי, כולם בעלי היכרות טובה עם מקיין, ירדו מעל הפרק בשל התחייבויות קודמות. ייתכן כי המפגש שירת מטרה אחרת, כגון שקילת האפשרות להעניק לג'ינדאל את ההזדמנות לשאת דברים בוועידה הרפובליקנית הארצית של 2008, באופן דומה למקרה של ברק אובמה בוועידה הדמוקרטית הארצית ב-2004, חיזוק מקומו במפלגה ופתיחת השער עבורו לרוץ בעתיד לנשיאות. הספקולציות תודלקו על ידי דיווחים ב-21 ביולי 2008 אודות ביקור פתאומי של מקיין בלואיזיאנה על מנת להיוועץ שוב בג'ינדאל וכי מקיין מתכונן להכריז על שם בן זוגו למירוץ בתוך שבוע. עם זאת, ב-23 ביולי 2008 אמר ג'ינדאל כי הוא לא יהיה המועמד הרפובליקני לתפקיד סגן נשיא בבחירות 2008. ג'ינדאל הוסיף כי הוא מעולם לא דיבר עם הסנאטור (מקיין) על תפקיד סגן הנשיא או על מחשבותיו באשר לבחירת סגן נשיא. בסופו של דבר, ב-29 באוגוסט 2008 בחר מקיין במושלת אלסקה דאז שרה פיילין כבת זוגו למרוץ. בעוד שג'ינדאל קיבל את הזכות לנאום בפריים טיים בוועידת המפלגה, לא הוצע לו לשאת את הנאום המרכזי. במהלך מסע הבחירות לנשיאות הביע ג'ינדאל הערכה הן למקיין, הן לאובמה, וטען כי שניהם תרמו תרומה חיובית לאומה.
ב-2012 התחדשו הספקולציות סביב אפשרות היבחרותו של ג'ינדאל כמועמד לתפקיד סגן נשיא ארצות הברית, הפעם כסגנו של מיט רומני שזכה במועמדות הרפובליקנית לנשיאות. בסופו של דבר נבחר פול ראיין על ידי רומני כמועמד למשרת סגן הנשיא.
תגובת הרפובליקנים לנאום אובמה בפני הקונגרס
ב-24 בפברואר 2009 סיפק ג'ינדאל את התגובה הרפובליקנית הרשמית לנאומו של הנשיא אובמה, בפני מושב משותף של שני בתי הקונגרס. ג'ינדאל קרא לתוכנית התמריצים של הנשיא "חסרת אחריות" וטען נגד התערבות הממשל. הוא השתמש בהוריקן קתרינה על מנת להזהיר נגד פתרונות של הממשל למשברים כלכליים. "היום בוושינגטון, יש המבטיחים כי הממשל יציל אותנו מן הסערות הכלכליות שמשתוללות סביבנו", אמר ג'ינדאל. "לאלו מאיתנו ששרדו את הוריקן קתרינה, יש לנו את הספקות שלנו". הנאום זכה לביקורות עוקצניות, הן מחלק מחברי המפלגה הרפובליקנית, הן מהדמוקרטים. בהתייחסה לג'ינדאל כאל "נטול רעיונות מהותיים לשלטון במדינה", סיכמה הפרשנית הפוליטית הליברלית רייצ'ל מדאו את הערתו של ג'ינדאל ביחס להוריקן קתרינה: "[ג'ינדאל קובע כי] מאז שהממשל נכשל במהלך הוריקן קתרינה, עלינו להבין, כי לא שצריך להיאסר על הממשל להיכשל שוב, אלא שהממשל... לעולם אינו פועל. שהממשל אינו יכול לעבוד, ולכן עלינו להפסיק לחפש ממשל מתפקד". דייוויד ג'ונסון, יועץ פוליטי רפובליקני, ביקר את אזכור הוריקן קתרינה על ידי ג'ינדאל באומרו ש"הדבר היחיד שרפובליקנים רוצים לשכוח, הוא קתרינה". בעוד שנאומו של ג'ינדאל התקבל בצורה גרועה על ידי מבקרים דמוקרטים ורפובליקנים מסוימים, אחרים טענו שהנאום צריך להישפט בהתאם למהותו, ולא על הצורה בה בא לעולם. כמה פרשנים שמרנים נמנו עם מבקריו החריפים ביותר של ג'ינדאל כשאחד מהם קרא לדבריו "אסון למפלגה הרפובליקנית". הפרשנית הפוליטית של CNN, קאנדי קראולי, אמרה כי "פוליטיקאים לעיתים קרובות חוזרים מרגעים כאלו... יש הרבה זמן לשיקום". סיפורו של ג'ינדאל אודות פגישה עם הארי לי מיד לאחר הוריקן קתרינה נחקר בעקבות הנאום, מכיוון שג'ינדאל לא היה בניו אורלינס באותה העת. ב-27 בפברואר 2009 הבהיר דובר מטעם ג'ינדאל את עיתוי הפגישה בהצהירו כי הסיפור התרחש ימים לאחר הסערה. ההזדמנות לשאת את נאום התגובה לנשיא אובמה שנהנה אז מפופולריות גבוהה מאוד, הושוותה על ידי פרשנים לזכייה ב"פרס השני בתחרות יופי", בהתייחסות למעין בדיחה בין שחקנים במשחק המונופול.
השימוש במסוקים של המדינה
באמצע 2009, כתב העת The Advocate של באטון רוז' סקר רשומות שהושגו באמצעות בקשה לקבלת מידע ציבורי ודיווח כי בין 2 במרץ ל-10 ביולי 2009 השתמש ג'ינדאל במסוקים של המדינה שהוטסו על ידי טייסים של המדינה, לצורך התניידות בחלקים שונים של המדינה על מנת להשתתף בתפילות בכנסייה ולפגוש נציגים של הקהילה. בסך הכל התקיימו 14 טיולים בעלות של 1,200 דולר לשעה, בערך 45,000 דולר בסך הכל. ג'ינדאל הצהיר שטקסי יום ראשון לא היו פוליטיים וכי הוא הוזמן לפגוש מתפללים כפריים. הוא ציין כי לאירועים אלו היה ערך במסגרת של "לשמוע מה יש לעם להגיד". לאחר התפילות קבע ג'ינדאל פגישות עם גורמים מקומיים אשר הראו לו בתי ספר, כבישים ומפעלים וחלקו איתו את חששותיהם. סנאטור המדינה, ג'ו מקפירסון, דמוקרט מוודוורת', אמר כי ג'ינדאל הוא מושל נגיש מאוד וכי נסיעות יום ראשון אלו סיפקו הזדמנות להושיט יד לקהילה.
יורם ארידור
יורם ארידור (ליברמן) (נולד ב-24 באוקטובר 1933) הוא פוליטיקאי ישראלי. שכיהן כחבר הכנסת מטעם גח"ל והליכוד, ושר בממשלות ישראל. בנוסף כיהן כשגריר ישראל באו"ם בשנים 1990–1992.
בובי ג'ינדאל
מינוייו של ג'ינדאל
ג'ינדאל מינה בתפקידו כמושל הן רפובליקנים, הן דמוקרטים, למשרות ממלכתיות בולטות. הוא מינה את סנאטור המדינה היוצא, ג'רלד טוניסן הרפובליקני מג'נינגס, למועצת המעבר המייעצת לו בתחום החינוך. הוא שמר על 23 מינויים של המושלת לשעבר קת'לין בלנקו. אחד המינויים המתוקשרים הראשונים של ג'ינדאל היה של סנאטור המדינה לשעבר, הרפובליקני רוברט ברהם מקהילת מורהאוס, כמזכיר מחלקת חיות הבר והדיג. נציג נוסף שמונה לפרק זמן מוגבל, ג'וזף טוּמי מגרטנה שבקהילת ג'פרסון מונה לרשות הנמלים בת חמשת החברים של ניו אורלינס.
יורם ארידור
ביוגרפיה
ארידור נולד כיורם ליברמן בתל אביב. אביו שינה את שם המשפחה ל"ארידור" ב-1948. הוא סיים את לימודיו התיכוניים בעירוני א'. הוא סיים לימודי תואר ראשון בכלכלה ובמדע המדינה ותואר שני במשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים. הוסמך כעורך דין ב-1959, ועבד כשכיר במשרדו של שמואל תמיר.
בובי ג'ינדאל
מינוייו של ג'ינדאל
נציג המדינה לשעבר, הרפובליקני הנרי "טנק" פאואל מ-Ponchatoula שב-Tangipahoa Parish, לצד השריף לשעבר הדמוקרטי, לאונרד "פופ" האת'וויי מקהילת גראנט, מונו לדירקטוריון החנינות רב ההשפעה של לואיזיאנה. הדמוקרטים סידני מיי דוראן וכריס אולו מונו למועצת הרוקחות של המדינה ולמועצת קשרי ניו אורלינס, בהתאמה. ג'ינדאל גם מינה מחדש את חברי הקולג' הקהילתי והטכני, מייקל מרפי מבוגאלוסה וסטיבן טופס מבאטון רוז'. ג'ינדאל ויו"ר האספה המחוקקת, ג'ים טאקר, מינו את הדמוקרט ג'יימס פאנין מג'ונסבורו כיו"ר ועדת ההקצבות החשובה, של בית הנבחרים המקומי.
ספקולציות אודות עתידו הפוליטי
ג'ינדאל הוזכר כמועמד אפשרי בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2012. ב-10 בדצמבר 2008 עלה מדבריו של ג'ינדאל כי הוא ככל הנראה לא ירוץ לנשיאות ב-2012 באומרו שהוא יתמקד בבחירתו מחדש ב-2011 וכי הדבר עלול להקשות על מעבר לקמפיין לאומי, אם כי לאחר מכן הוא ניסה להשאיר עצמו פתוח לאפשרות שישנה את דעתו בעתיד - הוא לא פסל הצעה אפשרית לנשיאות ב-2012. הספקולציות גברו כאשר בחרו הרפובליקנים בג'ינדאל לספק את המענה לנאומו הראשון של אובמה בפני מושב משותף של שני בתי הקונגרס. ה-Political action committee) PAC, כל ארגון אמריקאי המבצע מסעות פרסום בעד או נגד מועמדים פוליטיים, יוזמות הצבעה או חקיקה) לצורך גיוס כספים לריצה לנשיאות בעתיד, כבר נוסד. ג'ינדאל קבע כי אין לו כל קשר עם ה-PAC. באפריל 2010, בעת שנשא דברים בכנס המנהיגות הרפובליקני הדרומי, שלל ג'ינדאל את האפשרות שירוץ לנשיאות ב-2012.
יורם ארידור
ביוגרפיה
בשנת 1967 שימש כפרקליטו של אדם שדקר את חבר הכנסת מאיר וילנר.
בובי ג'ינדאל
הקמפיין לבחירה מחדש, 2011
הבחירות התקיימו ב-22 באוקטובר בהשתתפות עשרה מועמדים: ארבעה מועמדים דמוקרטים, מועמד אחד ליברטריאני וארבעה מועמדים עצמאיים. ג'ינדאל זכה ב-673,239 קולות, 65.8% מהקולות ונבחר לכהונה שנייה.
יורם ארידור
ביוגרפיה
בשנת 1969 נבחר לראשונה לכנסת השביעית, ולאחר הבחירות לכנסת התשיעית בשנת 1977 מונה לסגן שר במשרד ראש הממשלה, בממשלתו של מנחם בגין.
כוכבו התחיל לדרוך עם מינויו לשר התקשורת בראשית 1981, חצי שנה לפני הבחירות לכנסת העשירית. ביטול המחיקון, טכניקה שגרמה לציבור בעלי מקלטי הטלוויזיה הצבעוניים לראות תמונה בשחור-לבן, הקנה לו אהדה בציבור. בתקופה שקדמה לכך ניסתה הממשלה למנוע את המעבר לטלוויזיות צבעוניות כדי לא לעודד יבוא. פעולה זו הייתה חלק ממערכת הבחירות וניסיונו של הליכוד להמשיך ולהחזיק בשלטון, למרות הסקרים שניבאו אחרת, ובמסגרת מדיניות שמנחם בגין כינה "להתחיל להיטיב עם העם".
בובי ג'ינדאל
כהונה שנייה
באוגוסט 2011 העניקה המועצה המחוקקת האמריקנית לניירות ערך (the American Legislative Exchange Council) לג'ינדאל את פרס החירות על שם תומאס ג'פרסון בעבור "שירות ציבורי יוצא מן הכלל".
יורם ארידור
ביוגרפיה
כוכבו המשיך לדרוך ביתר שאת עם מינויו כעבור שבועיים לתפקיד שר האוצר, לאחר פרישתו של יגאל הורביץ, שלא זכה לגיבוי מראש הממשלה במאמציו לריסון האינפלציה. הוא החל להפעיל מדיניות של כלכלת בחירות, במסגרתה הוריד מיסים ומכסים על מוצרי צריכה בני קיימא, כמו מכוניות ומקלטי טלוויזיה צבעונית. ימים אלו זכו לכינוי "ימי ארידור העליזים". מעריכים כי לארידור שמור חלק גדול בניצחון הליכוד ב. ארידור המשיך במדיניותו גם לאחר הבחירות. לתקופה קצרה, הביאה מדיניות זו לירידה מסוימת בשיעור האינפלציה בישראל (מ-133% בשנת 1980 ל-102% בשנת 1981) זאת בשל הרכישות של הציבור שהכניסו כסף רב לאוצר, אולם הפחיתו במידה רבה את יתרות המטבע הזר.
מדיניותו של ארידור נכשלה כאשר בעקבותיה התרוקנו יתרות המטבע הזר (מה שהביא את המשק לסף פשיטת רגל) וגם חלה עלייה חריפה של עשרות אחוזים בשיעור האינפלציה (132% בשנת 1982 ו-191% בשנת 1983).
רם הרשטין
רם הרשטין (נולד ב-1968) הוא איש ניהול, פרופסור לשיווק ולמיתוג ומשורר. שימש דקאן הפקולטה למנהל עסקים במרכז האקדמי למשפט ולעסקים ברמת גן כפרופסור חבר.
בובי ג'ינדאל
כהונה שנייה
ב-25 באוקטובר 2011, בעת שהוא מצוי בהכנות לקראת כהונתו השנייה, הודיע ג'ינדאל על מינוי נציג בית הנבחרים של לואיזיאנה מטעם המפלגה הרפובליקנית, צ'אק קלקלי מלייק צ'ארלס, לואיזיאנה וסנאטור המדינה, ג'ון אלאריו מווסטווגו כיו"ר בית הנבחרים של לואיזיאנה וכנשיא הסנאט של לואיזיאנה, בהתאמה. חברי בתי המחוקקים אישרו בהליך שגרתי את בחירותיו של ג'ינדאל לשתי משרות המנהיגות הללו. אלאריו השתייך במשך שנים רבות למפלגה הדמוקרטית ועבר למפלגה הרפובליקנית קודם לבחירות 2011. בסופו של דבר, רק אחד מ-39 הסנאטורים, בארו פיקוק הרפובליקני משרבפורט, הצביע נגד בחירתו של אלאריו. ג'ינדאל תמך במתחרתו של פיקוק בבחירות לסנאט המדינה, ג'יין סמית' מבוסייר סיטי, בבחירות הכלליות שנערכו ב-19 בנובמבר 2011. בהמשך מינה ג'ינדאל את סמית' כסגנית מזכיר מחלקת ההכנסות של לואיזיאנה. קבוצה של מורים, אשר הוטרדה מרפורמות החינוך בהן דגל ג'ינדאל, יזמה עצומה להגשת עתירה. דירקטוריון התאחדות המחנכים של לואיזיאנה הצביע פה אחד בעד תמיכה בעתירה ב-7 ביוני 2012. זהו הניסיון השישי לעתור נגד ג'ינדאל. אף אחת מהעתירות הקודמות לא גייסו מספיק חתימות על מנת לאלץ קיום בחירות חדשות.
רם הרשטין
ביוגרפיה
נולד וגדל בגבעתיים. נשוי ואב לשלושה ילדים. גר בזיכרון יעקב. הוא דור שלישי לניצולי שואה מהעיר קרסנושילץ (פולין) והנובר (גרמניה) ודור רביעי למתיישבי היישוב היהודי בחברון. במהלך שירותו הצבאי כמפקד כיתה בבית הספר למקצועות החי"ר של חיל האוויר במערך הנ"מ, נפצע ועבר תהליך שיקום ממושך.
בובי ג'ינדאל
הפלות ומחקר בתאי גזע
לג'ינדאל רקורד הצבעה של 100% נגד הפלות, על פי ארגון ה-National Right to Life Committee. הוא מתנגד לכל ההפלות ללא יוצא מן הכלל, אך אינו מגנה הליכים רפואיים אשר נועדו להציל את היולדת, ומסתיימים בעקיפין במותו של תינוק שטרם נולד. בשנת 2003 הצהיר ג'ינדאל כי איננו מתנגד לשימוש בגלולת היום שאחרי במקרה של אונס, אם הקורבן מבקשת זאת. כשכיהן כחבר בבית הנבחרים תמך בשתי הצעות חוק אשר אוסרות על הסעת קטינים ממדינה למדינה, לצורך ביצוע הפלה; החוקים נועדו למנוע מרופאים ומאנשים אחרים לסייע לקטינים להתחמק מחוקים שמחייבים דיווח להורים במדינת הבית שלהם, באמצעות ביצוע הפלה במדינה אחרת.
רם הרשטין
קריירה אקדמית
הרשטין הוא בוגר לימודי תואר ראשון במנהל עסקים במכללה למינהל (1993), תואר שני בהנדסת תעשייה וניהול (התמחות בניהול רפואי) באוניברסיטת בן-גוריון (1995) ותואר שלישי בשיווק באוניברסיטת מידלסקס בלונדון (1998).
בובי ג'ינדאל
נישואים חד-מיניים
ג'ינדאל מתנגד ללגליזציה של נישואים חד-מיניים. הוא הצביע בעד תיקון חוק הנישואים הפדרלי כך שיקבע כי נישואים הם איחוד בין גבר אחד לאישה אחת. בדצמבר 2008 הודיע ג'ינדאל על הקמת נציבות לואיזיאנה לנישואים ומשפחה.
יורם ארידור
ביוגרפיה
בראשית חודש אוקטובר 1983 פרץ משבר מניות הבנקים, לאחר תהליך ארוך של ויסות שערי המניות הבנקאיות, שהתחיל עוד בשנות ה-70. בתהליך זה גרמו הבנקים באופן מלאכותי לעלייה מתמדת של שער מניותיהם. המסחר בבורסה הופסק בהוראת ארידור ב-6 באוקטובר 1983 וחודש רק ב-24 באוקטובר, לאחר פרישתו של ארידור מתפקידו כשר האוצר. בדוח ועדת בייסקי על ויסות מניות הבנקים נקבע כי ארידור לא עשה די כדי לעצור את הוויסות, אך זיכתה אותו מההאשמה כי פעל במכוון כדי שיימשך.
רם הרשטין
קריירה אקדמית
לאחר סיום הדוקטורט נקלט כחבר סגל במחלקה למינהל עסקים במרכז האקדמי רופין. בהמשך קודם לתפקיד ראש תחום השיווק בלימודי תואר ראשון ותואר שני. מאוחר יותר, מונה לשמש כראש התוכנית לתואר שני במינהל עסקים במרכז האקדמי לנדר בירושלים. בשנת 2008 קודם על ידי המועצה להשכלה גבוהה לדרגת פרופסור חבר. בהמשך מונה לשמש כסגן דקאן הפקולטה למנהל עסקים במרכז האקדמי למשפט ולעסקים ברמת גן וכדקאן הפקולטה. בין השאר, עסק הרשטיין בנושאים של שיווק עירוני ומותגים פרטיים. שלושה ממאמריו זכו בפרסים בכנסים בתחום השיווק והניהול.
יורם ארידור
ביוגרפיה
בעקבות האינפלציה הדוהרת, גיבש ארידור את תוכנית ה"", לפיה יוצמד השקל לדולר האמריקני. הצעה זו לא התקבלה וספגה ביקורת חריפה לאחר שהתפרסמה ב-13 באוקטובר בכותרת ראשית בעיתון "ידיעות אחרונות". בעקבות זאת פרש ארידור מתפקידו ב-15 באוקטובר 1983, ובמקומו מונה כשר אוצר יגאל כהן אורגד.
הוא שימש כחבר כנסת עד 1988, ואחר כך חדל מפעילות פוליטית.
רם הרשטין
קריירה אקדמית
לאורך השנים פרסם כתבות ומאמרי דעה בעיתונות הכלכלית ובאתרי אינטרנט חדשותיים בישראל בתחום המיתוג והשיווק.
יורם ארידור
ביוגרפיה
בשנים 1990–1992 כיהן כשגריר ישראל באו"ם. בספטמבר 2002 מונה על ידי שר התקשורת ראובן ריבלין לדירקטוריון בזק. שנתיים אחר כך פרש מהתפקיד, לאחר שבתו, תמר ארידור הלוי, מונתה לסמנכ"ל השיווק של חברת בזק בינלאומי. בשנת 2005 עמד בראש ועדה לבחינת סיוע המדינה למוסדות ציבור.
רם הרשטין
בעולם העסקי
הרשטין משמש כיועץ עסקי ושיווקי לחברות בישראל בתחומי הקמעונאות, המזון, הפיננסים, הבריאות, החקלאות וכן בסקטור המוניציפלי. שימש כחונך מקצועי למנהלי מותגים של חברות מקומיות ובינלאומיות הפועלות בישראל. כמו כן, העביר הדרכות מקצועיות בקרב עובדי משרד החוץ בנושא מיתוג מדינות. היה שותף בפרויקטים בינלאומיים למיתוג ערים ומחוזות בניגריה, בסין, בליטא ובבולגריה, חלקם בשיתוף משרד החוץ.
בובי ג'ינדאל
התיקון השני לחוקת ארצות הברית
ג'ינדאל הכריז על תמיכתו בתיקון השני לחוקת ארצות הברית, המשריין את הזכות לשאת נשק. הוא התנגד למאמצים להגביל את הזכות לשאת כלי ירייה וזכה לתמיכת איגוד הרובאים הלאומי. ג'ינדאל זכה לדירוג הגבוה ביותר של מחזיקי הנשק בארצות הברית, בעת שכיהן בקונגרס של ארצות הברית.
מדיניות מיסים
כאזרח פרטי הצביע ג'ינדאל ב-2002 בעד תיקון חוקת לואיזיאנה המכונה Stelly Plan, אשר הפחית מסי קנייה מסוימים בתמורה למס הכנסה גבוה יותר. כמושל, התנגד ג'ינדאל בתחילה לרפורמות ב-Stelly Plan שהיו מסתכמות בקיצוץ בתקציב בסך למעלה מ-300 מיליון דולר, בשל דאגות תקציביות. מאוחר יותר הסכים ג'ינדאל לקיצוץ המס, לאחר שהמחוקקים קידמו את ביטול מס ההכנסה על יחידים לו התנגד ג'ינדאל.
יורם ארידור
ביוגרפיה
בשנת 2015 פרסם בביטאון "האומה" את המאמר "ממשלה, משילות ומושלים משפטיים", בו הוא מגיע למסקנה ששינוי שיטת הבחירות בישראל לא יביא מזור לבעיית יכולת המשילות של הממשלה, אך ניתן לשפר את המשילות על ידי שינוי במעורבות המשפטנים (השופטים העליונים בבג"ץ והיועץ המשפטי לממשלה) בפעילות הממשלה.
רם הרשטין
שירה
הרשטין פרסם שני ספרי שירה ועשרות משיריו ראו אור בבמות ספרותיות שונות. יצירתו היא חברתית באופייה ומשלבת יהדות, זהות ישראלית וזיכרון השואה. כמה משיריו תורגמו לאנגלית ולספרדית בתרגומה של המשוררת טל איפרגן.
בובי ג'ינדאל
מדיניות מיסים
לאחר שנכנס לתפקיד, קיצץ המושל ג'ינדאל את מס ההכנסה בשש הזדמנויות שונות, כולל קיצוץ מס ההכנסה הגדול בתולדות לואיזיאנה - קיצוץ של 1.1 מיליארד דולר במשך חמש שנים, לצד האצת ביטול המס על השקעות עסקיות.
רם הרשטין
שירה
אינדקס שירה: על יצירתו:
בובי ג'ינדאל
חינוך
ג'ינדאל הציע להטיל קיצוץ על התקציבים למימון השכלה גבוהה בלואיזיאנה, דבר שהוביל למחאות של סטודנטים ושוחרי חינוך. ג'ינדאל יצר הצעה שנויה במחלוקת לרפורמה בחינוך, אשר קוממה עליה מתנגדים מכל עבר. רפורמת החינוך המוצעת של ג'ינדאל כללה מתן שוברים לתלמידים בעלי הכנסה נמוכה הלומדים בבתי ספר ציבוריים, על מנת שיוכלו ללמוד בבתי ספר פרטיים באמצעות שימוש בקרנות Minimum Foundation Program. החקיקה כללה גם שינויים שנויים במחלוקת בתחומי הפנסיה, קביעות והערכת מורים. מורים המתנגדים לרפורמות המוצעות ביטלו שיעורים כדי להשתתף בהפגנות והחלו במחזור של עתירות על מנת לשחזר את עשייתם של ג'ינדאל ושל יו"ר בית הנבחרים של לואיזיאנה, צ'אק קלקלי. באפריל 2012, תוכנית טלוויזיה בערוץ ציבורי בלואיזיאנה בחנה קונפליקטים אפשריים בין היבטים מסוימים בתוכנית הרפורמה בחינוך של ג'ינדאל לבין הוראות הדה-סגרגציה הפדרליות שעדיין נמצאות בתוקף בחלקים נרחבים של לואיזיאנה.
יורם ארידור
חיים אישיים
ארידור נשוי לאביבה (בתו של קרל ולר, ממקימי קפה רוול), מורה לכלכלה בתיכון מקיף יהוד ולהם בן ובת, המשפטנית ועורכת הדין יעל ארידור-בר-אילן, שב-2021 הייתה מועמדת לכהונת שופט בבית המשפט העליון. מתגוררים ברמת אפעל.
בובי ג'ינדאל
חירויות אזרחיות
ג'ינדאל התנגד ל-Fairness Doctrine (מדיניות של ה-FCC, נציבות התקשורת הפדרלית, אשר הוצגה ב-1949 וחייבה בעלי רישיונות שידור להציג שתי זוויות של סוגיות שנויות במחלוקת ולעשות זאת באופן כן, הוגן ומאוזן), בטענה שהיא מהווה הפרה ברורה של חופש הביטוי המוגן על ידי חוקת ארצות הברית. ג'ינדאל הצביע בעד הארכת חוק הפטריוט, תמך ב-Military Commissions Act of 2006 שמטרתו המוצהרת להסמיך ועדות צבאיות לשפוט בגין הפרת דיני מלחמה ומטרות אחרות, תמך בתיקון לחוקה האוסר על שריפת דגל ארצות הברית והצביע בעד ה-REAL ID Act. ב-2009 הביע ג'ינדאל תמיכה בהצעת חוק של ג'ים מוריס שמטרתה לאפשר לרוכבי אופנוע לבחור האם לחבוש או לא לחבוש קסדה. הצעתו של מוריס צלחה בקלות את ההצבעה בבית הנבחרים, אך נבלמה בוועדת הבריאות של הסנאט.
יורם ארידור
בתרבות
ארידור מוזכר בשיר "מחכים למשיח" של שלום חנוך, בשורה "ושר האוצר נתן במבט ראיון", המתייחסת לראיון של ארידור במהדורת החדשות המרכזית "מבט" בזמן משבר מניות הבנקים. הציטוט "הציבור מטומטם ולכן הציבור משלם" מיוחס לארידור, ואחראי במידה רבה לדימויו היהיר והמתנשא של ארידור.
בובי ג'ינדאל
הגירה לא חוקית
כבנם של מהגרים הצהיר ג'ינדאל כי הגירה חוקית מביאה יתרונות רבים לארצות הברית. לעומת זאת, מתח ג'ינדאל ביקורת על הגירה לא חוקית כמאפיין הפוגע בכלכלת ארצות הברית, כמו גם כזה הפוגע באלו אשר נכנסים לארץ באמצעים חוקיים. הוא הצביע בעד בניית גדר ההפרדה בין ארצות הברית למקסיקו ומתנגד למתן חנינה לשוהים בלתי חוקיים.
יורם ארידור
בתרבות
יורם ארידור מוזכר גם בשיר "טוב, טוב" מאופרת הרוק "מאמי" של הלל מיטלפונקט בביצוע מזי כהן: "אחר כך כולנו רואים טלוויזיה, איפה יורם ארידור?"
בובי ג'ינדאל
ביטוח בריאות
ג'ינדאל תומך בהגברת הניידות בין ביטוחי בריאות, חוקים המקדמים כיסוי של מצבים רפואיים קיימים, מכסה על תביעות רשלנות רפואית, הקלות על ייבוא של תרופות מרשם, יישום מערכת רשומות רפואיות אלקטרוניות יעילות, דגש על קידום רפואה מונעת על פני טיפול בחדר מיון, והטבות מס שמטרתן הפיכת ביטוח בריאות זול יותר עבור הבלתי מבוטחים ואשר ממוקדות בקידום גישה אוניברסלית לרכישת ביטוח בריאות. מאז נכנס ג'ינדאל לתפקידו כמושל, למעלה מ-11,000 ילדים שאינם מבוטחים נוספו לתוכנית ביטוח הבריאות לילדים של מדינת לואיזיאנה. ג'ינדאל מתנגד לתוכנית פדרלית למשלם יחיד (single-payer), אך תומך במאמצים מדינתיים לצמצם את אוכלוסיית הבלתי מבוטחים. הוא תמך גם בהרחבת השירותים לילדים עם אוטיזם וקידם הקמת מסד נתונים לאומי לסרטן אצל ילדים.
בשיתוף פעולה עם שר הבריאות אלן לוין, גיבש המושל ג'ינדאל את יוזמת הבריאות הראשונה של לואיזיאנה. תוכנית זו מתמקדת בהרחבת כיסוי ביטוח הבריאות לאוכלוסיית הנזקקים של המדינה, הגדלת הבחירה במדיקייד, הפחתת הונאה, אישור מימון של בתי חולים חדשים המתבססים על צדקה והגברת השקיפות של מדיקייד על ידי ביצוע פעולות הזמינות דרך האינטרנט.
ג'ינדאל תומך ב-co-payments (תשלום המוגדר על ידי פוליסת הביטוח ששילם המבוטח בכל פעם שפנה לשירות רפואי) במדיקייד. בשל הירידה בשיעורי המימון הפדרליים של מדיקייד, שהוכתבה על ידי הקונגרס, בחר ממשל ג'ינדאל להטיל את הפרוסה הגדולה ביותר של הקיצוצים על רשת המרפאות ובתי החולים האוניברסיטאיים המבוססים על צדקה, מה שדרש סגירה של כמה מתקנים.
נושאים סביבתיים וקידוח בים
המושל ג'ינדאל הוציא צו רשמי המגדיל את המיחזור במשרדים, מפחית פסולת מוצקה ומקדם פרקטיקות של אי-שימוש בנייר, הציע זיכוי מס למכוניות היברידיות, הגדיל את יעדי צריכת הדלק הממוצעים בשנת 2010, והגדיל את היעדים והסטנדרטים לחיסכון באנרגיה של המדינה.
ג'ינדאל הצהיר על התנגדותו לקרטלים דוגמת אופ"ק והצביע בעד הגדרת פעילותם כעבירה פלילית. כנציג בבית הנבחרים תמך ג'ינדאל בהצעת החוק שתיקצבה את שיקום חופי לואיזיאנה ב-300 מיליון דולר. בנוסף, ג'ינדאל היה נותן החסות הראשי לחקיקה המוצלחת להרחבת הפארק הלאומי ההיסטורי ז'אן לאפיט בלמעלה מ-12 קילומטר רבוע.
ג'ינדאל התחייב לתמיכת המדינה בפיתוח של מכוניות ידידותיות מבחינה כלכלית, בשיתוף עם פרקליט האנרגיה החלופית טי בוּן פיקנס. הוא הצביע בעד צִנזור אתר אינטרנט שקידם את מאגר הפסולת הגרעינית השנוי במחלוקת, Yucca Mountain nuclear waste repository.
הקצאות ייחודיות
ב-2007 הוביל ג'ינדאל את נציגי בית הנבחרים מלואיזיאנה ודורג במקום ה-14 בין חברי בית הנבחרים בכלל, בפעילותו למען הקצאת כספים ייחודיים, בסכום שהסתכם ב-97,913,200 דולר. עם זאת, ב-99% מהקצאות הכספים הללו ג'ינדאל היה רק אחד מה"מממנים" ולא היוזם העיקרי. חמישה מיליון דולר מהבקשות לכספים ייחודיים שקידם ג'ינדאל היו למטרות של הגנת המדינה ולהוצאות הקשורות לשירותי בריאות לחסרי אמצעים. עוד 50 מיליון דולרים יועדו להגברת הבטיחות של נתיבי המים והסכרים של לואיזיאנה לאחר הפרצות בעקבות הוריקן קתרינה, והשאר היו ממוקדים בשיקום החוף ובמחקר לקידום אנרגיה חלופית. כמושל השתמש ג'ינדאל בזכות הווטו שלו למעלה מ-250 פעם, על מנת לסכל הקצאות של כספים ייחודיים בתקציב לואיזיאנה ל-2008, מספר כפול מהשימוש שעשו מושלי לואיזיאנה הקודמים בזכות הווטו שלהם ב-12 השנים שקדמו לכך.
אבולוציה
ג'ינדאל חתם על חוק המאפשר למורים בבתי ספר ציבוריים להשלים את תוכנית הלימודים האבולוציונית הרגילה, עם ניתוח וביקורת שיכולים לכלול תכנון תבוני. החוק אוסר על "הקידום של כל דוקטרינה דתית ועל האפליה של דת או של כל שאינו דת". מנכ"לית האיגוד האמריקאי לחירויות אזרחיות, מרג'ורי אזמאן, אמרה שאם החוק ינוצל כפי שנכתב, הוא יושב על בסיס חוקתי מוצק, אולם הוא מכיל בתוכו פוטנציאל חזק לשימוש לרעה, בקובעה שהחוק "רגיש לאתגר חוקתי". למרות קריאות להטלת וטו שבאו מצד קבוצות כמו National Review ומצד כמה מהפרופסורים לגנטיקה של ג'ינדאל מאוניברסיטת בראון, ג'ינדאל חתם על חוק החופש האקדמי של לואיזיאנה שעבר ברוב של 94-3 בבית הנבחרים של לואיזיאנה, וברוב של 35-0 בסנאט של לואיזיאנה, ב-2008. כתוצאה מכך, ה-Society for Integrative and Comparative Biology דחתה את ניו אורלינס כאתר אפשרי לפגישתם בשנת 2010, וה-American Society for Biochemistry and Molecular Biology, לא תקיים פגישות עתידיות בלואיזיאנה.
התנגדות לחוק ההתאוששות
ג'ינדאל התנגד ל-American Recovery and Reinvestment Act of 2009 על בסיס העובדה שהחוק אינו מלווה בגידול בהכנסות ושהוא צפוי להחמיר עוד את החוב הלאומי התופח. בצטטו חששות כי הגדלת ביטוח האבטלה עשויה לחייב את המדינה להעלות את המיסוי על עסקים, הצביע ג'ינדאל על כוונתו לוותר על כספים מתוכנית התמריצים הפדרלית, בסך 98 מיליון דולר, שנועדו להגדיל את ביטוח האבטלה בלואיזיאנה. מאז, חויבה לואיזיאנה להעלות את המיסים על עסקים, כי קרן הנאמנות למקרי אבטלה ירדה מתחת לסף שנקבע. נקבע כי לואיזיאנה תקבל 3.8 מיליארד דולר בסך הכל. בכוונתו של ג'ינדאל לקבל לפחות 2.4 מיליארד דולר מתוכנית התמריצים. הוא קרא לחלקים מהתוכנית "חסרי אחריות" ואמר כי "הדרך להוביל היא לא להעלות את המיסים ולשים יותר כסף וכוח בידיהם של הפוליטיקאים בוושינגטון".
חיים אישיים
ג'ינדאל גדל בבית הינדי, אך התנצר בהיותו תלמיד בבית הספר התיכון Baton Rouge Magnet High School. הוא התקבל לכנסייה הקתולית במהלך השנה הראשונה שלו באוניברסיטת בראון. משפחתו משתתפת במיסה השבועית בקהילת Saint Aloysius בבאטון רוז'.
אביו של ג'ינדאל, עמאר ג'ינדאל, קיבל תואר ראשון במדעים בהנדסה אזרחית ב-Guru Nanak Dev University. אִמו של ג'ינדאל, ראז (פאל) ג'ינדאל, היא מנהלת טכנולוגיית מידע בוועדת כוח העבודה (לשעבר משרד העבודה של לואיזיאנה) ושימשה כעוזרת למזכיר העבודה לשעבר של המדינה, גארי פורסטר, בתקופת ממשלו של המושל מרפי ג'יי "מייק" פוסטר ג'וניור. לפני ההגירה לארצות הברית, הוריו של ג'ינדאל שימשו שניהם כמרצים ב-Indian engineering college. לפי דברי ג'ינדאל, אמו הייתה בחודש הרביעי להריונה, כשהם הגיעו מהודו. לג'ינדאל אח צעיר, ניקש, רפובליקני רשום שתמך בקמפיין של ג'ינדאל לתפקיד המושל. ניקש למד בדארטמות' קולג' שם סיים את לימודיו בהצטיינות, ולאחר מכן למד בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ייל. כעת הוא עובד כעורך דין בוושינגטון די. סי. מקור הכינוי של ג'ינדאל בדמות סיטקום ששודרה בילדותו. על כך אמר ג'ינדאל, "כל יום לאחר בית הספר, הייתי חוזר הביתה וצופה ב"משפחת בריידי". ואני מזוהה עם בובי, אתה יודע? הוא היה בערך בגילי ו'בובי' נתקע". הוא ידוע בכינויו זה מאז, אף על פי ששמו החוקי נותר פיוש ג'ינדאל.
ב-1997 התחתן ג'ינדאל עם Supriya Jolly שנולדה בניו דלהי ועברה עם הוריה לבאטון רוז' כשהייתה בת ארבע. הם למדו באותו בית ספר תיכון, אך משפחתה של אשתו עבר מבאטון רוז' לניו אורלינס לאחר שנת הפרשמן שלה והם החלו לצאת רק לאחר מכן, כשג'ינדאל הזמין אותה למסיבת מרדי גרא לאחר שידידה אחרת ביטלה את השתתפותה. סופרייה ג'ינדאל סיימה תואר ראשון בהנדסה כימית ותואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת טוליין. היא עובדת כמרצה לשיווק ב-Louisiana State University. היא הקימה את The Supriya Jindal Foundation for Louisiana's Children, ארגון שלא למטרות רווח שמכוון לשיפור החינוך במתמטיקה ומדעים בבתי ספר יסודיים. לזוג ג'ינדאל שלושה ילדים. אחד מהם נולד עם מום לב מולד ונאלץ לעבור ניתוח בתקופת הינקות. בני הזוג ג'ינדאל הביעו תמיכה קולנית בילדים בעלי מומים מולדים, בעיקר אלו שמחוסרי ביטוח. בשנת 2006 ילדו ג'ינדאל ואשתו את ילדם השלישי בבית. ג'ינדאל, שבקושי הספיק לצלצל לשירותי החירום לפני הלידה, קיבל הדרכה רפואית באמצעות הטלפון ויילד את בנו ששקל ארבעה קילוגרם.
אוגוסטה, נסיכת הסן-קאסל
אוגוסטה, נסיכת הסן-קאסל (בגרמנית: Auguste von Hessen-Kassel; 25 ביולי 1797 – 6 באפריל 1889) הייתה אשתו של הנסיך אדולפוס, דוכס קיימברידג'.
ביוגרפיה
ב-7 במאי 1818 התחתנה אוגוסטה בקאסל עם הנסיך אדולפוס, דוכס קיימברידג', בנו של ג'ורג' השלישי, מלך הממלכה המאוחדת, וב-1 ביוני אותה שנה התקיים טקס נוסף בארמון בקינגהאם בלונדון. עם נישואיה קיבלה אוגוסטה את התואר דוכסית קיימברידג'.
לאחר נישואיהם התגוררו בני הזוג בהנובר, שם כיהן בעלה כמשנה למלך בשם אחיו ג'ורג' הרביעי, מלך הממלכה המאוחדת וויליאם הרביעי, מלך הממלכה המאוחדת. ב-20 ביוני 1837 עלתה לשלטון בממלכה המאוחדת אחייניתו של הנסיך אדולפוס, המלכה ויקטוריה, לכן פסק איחוד הכתרים שנמשך 123 שנים בין הממלכה המאוחדת וממלכת הנובר, מאחר שעל פי חוקי הירושה של ממלכת הנובר, אישה לא יכלה לרשת את הכתר.
בעקבות המלכתה של ויקטוריה הומלך בהנובר דוכס קמברלנד ונקרא ארנסט אוגוסט הראשון, מלך הנובר. משהתייתר תפקיד המשנה למלך, שבו הנסיך אדולפוס ואוגוסטה לממלכה המאוחדת. לאחר חזרתם לבריטניה התגוררו בני הזוג בבית קיימברידג', ולאחר מכן התגוררו בארמון סנט ג'יימס.
בשנת 1850 מת בעלה הנסיך אדולפוס, דוכס קיימברידג', וב-6 באפריל 1889 39 שנים מאוחר יותר מתה אוגוסטה.
משפחתה
בשנת 1818 התחתנה אוגוסטה עם הנסיך אדולפוס, דוכס קיימברידג', ממנו נולדו לה 3 ילדים:
אסטריד, נסיכת בלגיה
אסטריד, נסיכת בלגיה, ארכידוכסית אוסטריה אסטה (בצרפתית: Astrid Joséphine-Charlotte Fabrizia Elizabeth Paola Marie de Belgique; נולדה ב-5 ביוני 1962) היא בתו של מלך בלגיה לשעבר, אלברט השני, ואחותו של פיליפ, מלך הבלגים הנוכחי.
ביוגרפיה
אסטריד נולדה ב-5 ביוני 1962 בטירת בלוודר (Kasteel Belvédère) השוכנת בפרבר של העיר בריסל ומשמשת כאחד מהמעונות הרשמיים של משפחת המלוכה הבלגית, לאלברט, נסיך לייז' ופאולה, נסיכת לייז'. אסטריד נקראה על שם סבתה מצד אביה המלכה אסטריד שהייתה אהודה מאוד על העם הבלגי, וסנדקיה היו דודתה ז'וזפין שרלוט, הדוכסית הגדולה של לוקסמבורג ודודה פבריציו, נסיך רופו די קלאבריה.
משפחתה
ב-22 בספטמבר 1984 התחתנה אסטריד בבריסל עם לורנץ, ארכידוכס אוסטריה-אסטה, נכדם של קרל הראשון, קיסר אוסטריה והנסיך אמדאו, דוכס אאוסטה ששימש כמשנה למלך איטליה במזרח אפריקה האיטלקית בתקופת הפאשיזם, ונולדו להם חמישה ילדים:
נשיונל ליג (אנגליה)
נשיונל ליג (באנגלית: National League, או בשמה הרשמי ונאראמה נשיונל ליג מסיבות פרסומיות) היא ליגת הכדורגל החמישית בחשיבותה במבנה הליגות של אנגליה והראשונה במערכת הליגות הלאומית. בעוד כל המועדונים בארבע הליגות העליונות של אנגליה הם מקצועיים לחלוטין, הליגה הזאת מורכבת ממועדונים מקצועיים ומועדונים חצי-מקצועיים. הנשיונל ליג היא הליגה הארצית הנמוכה ביותר בדרג הליגות באנגליה. עד תחילת עונת 2015/2016, שם הליגה היה קונפרנס נשיונל, והחל מעונה זו היא נקראת בשמה הנוכחי.
היסטוריה
הליגה הוקמה בשנת 1979 תחת השם "אליאנס פריימר ליג" ושוחקה לראשונה בעונת 1979/1980. היותה של ליגה זו לא חובבנית גרמה לשיפור ניכר אצל המועדונים בדרגים הנמוכים, כאשר אלו הפכו למקצועיים ולחצי-מקצועיים. בנוסף, תקציב מועדונים אלו גדל בשל חסות של חברות גדולות תמורת תשלום רב יותר. בסוף עונת 1986/1987 החלה הליגה לקלוט מועדונים מהליגה הרביעית שסיימו במקום האחרון והמועדונים שסיימו במקום הראשון זכו לקידום במקום אלו שירדו. מאז עונת 2002/2003 המועדונים שסיימו במקום השני שיחקו בפלייאוף כנגד אלו שסיימו במקום שלישי, רביעי וחמישי. המועדונים שניצחו זכו להשתתף בעונה הבאה בליגה הרביעית. בעונת 2004/2005 נוצרה מערכת הליגות הלאומית ונוצרו ליגת הקונפרנס דרום וליגת הקונפרנס צפון, אשר העלו כל אחת את שתי הקבוצות אשר סיימו בצמרתן לליגה החמישית, ששינתה את שמה בעונה זו ל"קונפרנס נשיונל". עד אז, מספר קבוצות הליגה היה 22, והחל מעונה זו המספר גדל ל-24 קבוצות. בסוף העונה ארבע הקבוצות האחרונות יורדות לקונפרנס דרום ולקונפרנס צפון. ושתי הקבוצות הראשונות מעפילות לפוטבול ליג השנייה. בשנת 2013 שמה של הליגה שונה מ"קונפרנס נשיונל", לשמה הנוכחי: "נשיונל ליג".
נותנת החסות הראשונה של הליגה הייתה חברת "גולה", בעונות 1984/1985 ו-1985/1986. לאחר מכן ספונסרית הליגה הייתה יצרנית הרכב "ווקסהול מוטורס" למשך 12 שנים עד סוף עונת 1997/1998. הספונסרית הבאה נקראה "אגודת הבנייה הארצית" והיא שימשה כספונסרית עד עונת 2006/2007. לאחר עונה זו שמה הרשמי של הליגה נהפך ל"פריימר בלו סקוור", בעקבות שמה של נותנת החסות החדשה. חברת ההימורים הבריטית נתנה את חסותה לליגה עד לשנת 2013 כאשר מחליפתה הייתה חברת התשלומים האינטרנטיים "סקריל" ששימשה כספונסרית למשך עונה אחת. לאחר מכן, נחתם הסכם עם חברת ונאראנה המשמשת, נכון לשנת 2016 כספונסרית של הליגה. לפי הסכם שנחתם עם חברת שידורי הספורט "סטנטה ספורטס", חלק משחקי הליגה משודרים בערוצי הספורט של החברה.
אלופות הליגה
הקבוצות אשר זכו באליפות הליגה מאז הקמתה.
פיבי ניקולס
שרה פיבי ניקולס (באנגלית: Sarah Phoebe Nicholls; נולדה ב-7 באפריל 1957) היא שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אנגלייה. ידועה מתפקידה כקורדליה פלייט בסדרה "חמדת ימים" ובתפקיד אימו של ג'ון מריק בסרט "איש הפיל".
ביוגרפיה
ניקולס נולדה בלונדון, אנגליה. למדה בבית הספר למשחק "Central School of Speech and Drama".
הופעת הבכורה שלה בתיאטרון הייתה בשנת 1978 במחזה "Whose Life Is It Anyway?" בבימויו של מייקל לינדזי-הוג. עוד שיחקה במחזה "שלוש אחיות" לצידה של ונסה רדגרייב, בגרסה עטורת השבחים של "An Inspector Calls" של סטיבן דלדרי שהועלתה בתיאטרון המלכותי הלאומי, במחזה זוכה פרס אוליבייה "Pravda" שיחקה לצידו של אנתוני הופקינס וכן הופיעה במחזה "היסטריה" של טרי ג'ונסון. על הופעתה ב-2008 בהפקה המחודשת של הווסט אנד של המחזה "The Vortex" מאת נואל קאוורד וב-2009 ב-"Waste" מאת הרלי גרנוויל-ברקר זכתה בפרס "Clarence Derwent" מטעם איגוד השחקנים הבריטי (Equity). במחזה "תמונות מהוצאה להורג" מאת הווארד ברקר, בהפקת התיאטרון המלכותי הלאומי, גילמה את מבקרת האמנות ריוורה.
ב-1995 השתתפה ניקולס בסרט הטלוויזיה "אהבה כמוסה" עיבוד לרומן "הטיית לב" מאת ג'יין אוסטן. היא הופיעה בתפקיד אורח במספר סדרות מתח כמו "קוואנה QC", "החשוד העיקרי", "רציחות במידסומר", "לואיס", "המלחמה של פויל" ו"עיניים שלי" בכיכובו של קלייב אוון. בספיישל חג המולד של שנת 2012 השתתפה בסדרת הדרמה התקופתית "אחוזת דאונטון" בתפקיד המרקיזה מפלינטשיר. היא שבה לגלם את התפקיד בעונה של שנת 2014.
ניקולס שיחקה בסרטים אחדים שביים בעלה צ'ארלס סטארידג', בהם העיבוד לטלוויזיה של "מסעות גוליבר" מ-1995, שם גילמה את קיסרית ליליפוט, ובסרט הקולנוע "סיפורי פיות" מ-1997.
חיים אישיים
ב-6 ביולי 1985 התחתנה ניקולס עם הבמאי צ'ארלס סטארידג'. לבני הזוג יש שני בנים ובת. בנם טום סטארידג' אף הוא שחקן.