cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אופנוע
אופנוע עם "סירה"
סוג מיוחד של אופנוע הכביש הוא אופנוע עם "סירה". לצידו של שלד אופנוע רגיל מוצמד תא הנתמך על ידי גלגל נוסף ובו מושב נוסע בודד. תוספת הגלגל מקנה לאופנוע זה יציבות רבה יותר מלדגם הדו-גלגלי, אך מפחיתה מאוד את יכולת התמרון במהירות גבוהה. תוספת הגלגל הצדדי מאפשרת לאופנוע להישאר זקוף גם כאשר אינו בתנועה. בעבר שימשה תצורה זו כתחליף זול למכוניות, בעיקר בשנות ה-50 של המאה ה-20, אך כיום השימוש בה בשילוב אופנועים מודרניים נדיר מאוד. שילוב סירה באופנוע כביש מודרני כרוך בדרך כלל בעלויות גבוהות הכוללות החלפת חלקים נרחבים באופנוע כמתלים אחוריים וקדמיים, חישוקים וצמיגים בעלי חתך שטוח הדומה לצמיג מכונית.
אופנוע שטח
אופנועי שטח מיועדים לרכיבה בדרך לא סלולה או בשטח פתוח. אופנועי שטח מאופיינים במשקל נמוך, יחסית לאופנועי כביש. כמו כן הם מאופיינים במהלך מתלה ארוך, ומרווח גחון גבוה יותר. מאפיינים אלו מאפשרים לאופנוע השטח להתגבר על מהמורות בהם הוא צפוי להתקל בשטח, ומגבירים את עבירותו. אופנועי שטח נבדלים מאופנועי כביש גם במבנה - מבנה של אופנוע שטח יהיה בדרך כלל פשוט יותר, וחזק יותר מאופנוע או קטנוע המיועד לכביש. לאופנוע שטח יהיו פחות חלקי פלסטיקה (פיירינג) שעלולים להישבר בעת נפילה, וגלגלים גדולים יותר. צמיגיהם של אופנועי שטח מאופיינים בחריצים עמוקים וסמוכים, לעיתים קרובות בצורת קוביות. צורה זו מאפשרת לצמיג להינעץ בקרקע הרכה, ולהגביר את האחיזה בתנאים האלו.
קיימים אופנועי שטח ייעודיים לשימושים שונים:
סופרמוטו
אופנועי סופרמוטו תוכננו על בסיס אופנועי שטח, כדי לנצל את יתרונות אופנועי השטח (משקל נמוך, מרכז כובד גבוה, תנוחת רכיבה זקופה וכו'), לצורך שימוש עירוני או מסלול, וזאת על ידי שימוש במכלולים שנלקחו מאופנועי כביש.
התחום עצמו נולד בשנות ה-70 בארצות הברית תחת השם "סופרבייקרס", במסגרת ליגה שהוקמה בחסות רשת הטלוויזיה ABC-TV. סדרת המרוצים הזו ניסתה לקבוע מי הם ה"סופר-רוכבים" - אותם אלו שיכולים להתמודד בהצלחה, עם אופנוע אחד, הן בטכניקת רכיבה המיועדת לכביש, והן בטכניקה המיועדת למסלול עפר. במרוצים דאז, כמו היום, השתתפו רוכבים ממגוון רחב של ענפי ספורט מוטורי דו-גלגלי. במהלך 1985, דעכה הסדרה בהיעדר מממנים לסיקור הטלוויזיוני, והתחום כמעט ונעלם.
לקראת סוף שנות ה-80, התעורר התחום מחדש בצרפת, שם זכו האופנועים המוסבים לשם סופרמוטו ("אופנוע על" בצרפתית) והרוכבים על אותם כלים נקראו "סופר מוטארד" ("רוכבי על"). התחום התפשט במהירות ברחבי אירופה וסדרות מרוצים לאומיות החלו להתארגן במסגרות מקומיות. החל משנת 2001 מתקיימת גם "אליפות העולם בסופרמוטו" במסגרת ה-FIM. משנה זו ואילך, בעקבות ההתעניינות הגוברת והולכת בתחום, הצטרפו היצרניות היפניות לאירופאיות (שעוסקות בייצור אופנועי סופרמוטו סדרתיים מאמצע שנות ה-90), ומציעות גם הן דגמים שירדו מפס הייצור כשהם בתצורת סופרמוטו.
בעוד הבסיס הוא במקורו מהשטח, הרי שהגלגלים (והצמיגים), וכן מערכת הבלימה, מגיעים מאופנועי הכביש. אופנועי הסופרמוטו בנויים כך שיוכלו לנוע הן בדרכי אספלט והן בשבילים מהודקים, כאשר הדרך לא סלולה או לא קיימת כלל. ניתן למצוא אופנועי סופרמוטו בנפח החל מ-50 סמ"ק, ועד נפחים גדולים יחסית, של 660 סמ"ק.
צמיגיהם של אופנועי הסופרמוטו מאופיינים בתרכובת גומי רכה המיועדת לאופנועי כביש ספורטיביים, על מנת להשיג אחיזה רבה ככל האפשר מהתוואי בו נע האופנוע. המתלים של אופנועים אלה ארוכי מהלך, וזאת כדי לאפשר להם להתגבר על מהמורות קשות מבלי להגיע אל סוף מהלך המתלה - זו הסיבה שמלבד תחום המרוצים, נחשבים אופנועים אלו ליעילים ביותר לשימוש עירוני. האופנועים, בשל היותם נצר למשפחת אופנועי השטח, מאופיינים בצורת חרגול - מושב וגחון האופנוע גבוהים מאוד (כדי להגדיל את יכולת העבירות של האופנוע) וגזרה צרה (בניגוד לאופנועי הכביש הנמוכים והרחבים).
אופנועי הסופרמוטו מתאפיינים בכנף קדמית גבוהה, אך מקוצרת ביחס לאלו הקיימות אצל אופנועי השטח.
מכון הנרייטה סאלד
מכון הנרייטה סאלד הוא מכון מחקר במדעי החברה ומדעי ההתנהגות השוכן בשכונת קריית מנחם בירושלים. המכון עוסק במחקר ובתכנון תוכניות התערבות והדרכה בתחום מדעי ההתנהגות בכלל ובתחום החינוך בפרט. לצד מחקר עצמאי, המוסד עוסק בכתיבת מבחנים עבור מדינת ישראל ומוסדות שונים, בין השאר המכון אחראי על כתיבת מבחני הבגרות העיוניים עבור משרד החינוך ומבחני גמר עבור מוסדות החינוך העצמאי. במכון פועלת ספרייה מקצועית המרכזת מידע בתחום מדעי החברה והחינוך, ולצידה מרכז מידע ממוחשב.
המכון הוקם על ידי המחנכת והפעילה הציונית הנרייטה סאלד בשנת 1941. יו"ר הוועד המנהל של מכון סאלד היא שלומית עמיחי. ד"ר עידית מני-איקן היא מנהלת המכון.
אופנוע
סופרמוטו
באוגוסט 2004 החלה לפעול בארץ "עמותת הסופרמוטו הישראלית", המייצגת את הרוכבים והמתחרים בתחום, גם בהתאחדות הספורט המוטורי הישראלית.
מכון הנרייטה סאלד
מחקר והערכה
חוקרי המכון עוסקים בכתיבת מחקרים, פעולות הערכה, ומחקרי מעקב בתחומי החברה והחינוך, עבור ארגונים ומוסדות שונים. המכון יוזם פעולות בשדה החינוך שמטרתן פיתוח מקצועי של בעלי תפקידים בבית הספר: מנהלים, רכזי הערכה ומורים.
אופנוע
טורינג
אופנועים בעלי מבנה פשוט, המיועדים לנסיעה יומיומית בכביש. גוף אופנועים אלה חשוף, צמיגיהם חלקים בדומה לאלה של אופנועי הכביש, אך הם צרים יותר, משום שאינם מיועדים להגיע למהירויות גבוהות כל כך. אופנועים אלה מצוידים לרוב במנועים בינוניים, בנפח 250–500 סמ"ק.
מכון הנרייטה סאלד
מחקר והערכה
במכון נכתבים מבחני ידע ומבחני אינטליגנציה, ובהם בחינות הבגרות העיוניות, בחינות לאיתור מחוננים, בחינות כניסה לבתי ספר ייחודיים ועוד.
אופנוע
טורינג
אופנועי ה"ספורט-טורינג" הם תת-קבוצה של אופנועי הטורינג. אלה אופנועי טורינג בנפחים גדולים (מעל 500 סמ"ק), המיועדים לטיולים ונסיעות ארוכות, ומאופיינים באביזרי נוחות רבים על מנת לשפר את חוויית הרכיבה.
מכון הנרייטה סאלד
קורסים, סדנאות והשתלמויות
במכון מתקיימים קורסי הכשרה והעשרה, המוכרים לגמול השתלמות לעובדי ציבור, ומכסים קשת רחבה של תחומים, בהם ניהול, מדעי החברה, כלכלה, השפה העברית, מחשבים ומשפטים.
אופנוע
מבנה האופנוע
האופנוע מורכב מהחלקים העיקריים הבאים:
בטיחות
האופנוע נחשב לכלי רכב מסוכן יחסית למכונית, משום שהרוכב חשוף ואינו מוגן על ידי מרכב, חגורה וכריות אוויר כמו במכונית. סיבה נוספת היא ממדיו של האופנוע, הקטנים יותר משל מכונית, המקשים על נהגים להבחין בו בכביש. חבישת קסדה, ושימוש באמצעי מיגון נוספים כגון מעיל רכיבה כפפות ומגני ברכיים, מוריד את הסיכוי להיהרג או להיפצע במקרה של תאונה. בישראל מחויבים כל רוכבי כלי הרכב הדו-גלגליים, בחבישת קסדה לראשם על פי חוק.
על פי דו"ח "תאונות אופנוע בישראל", מטעם הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, שנערך בין השנים 1999–2005, הסיכוי למוות בתאונת אופנוע הוא כמעט כפול מבמכונית (15 הרוגים ל-1000 נפגעים, לעומת 8.4 הרוגים ל-1000 נפגעים). כמו כן נכתב בדו"ח שנפח האופנוע הוא מדד גס להערכת רמת הסיכון שלו, כך שככל שהאופנוע חזק ומהיר יותר, הוא קטלני יותר. כך, לאופנועים קלים יותר הנמצאים בשימוש עירוני, יש רמת סיכון קרובה לזו של המכונית.
פודינג אורז
פודינג אורז הוא פודינג המבוסס על אורז וסוכר, לרוב בתוספת חלב, הקיים בגרסאות שונות בתרבויות רבות. שיטת ההכנה של הפודינג היא בישול או אפייה, והוא לרוב מוגש כקינוח בסיום הארוחה.
מרכיבים
מגוון הרכיבים הנכללים בו, בין השאר:
היסטוריה
מקור האורז באסיה, שם מגדלים אותו מזה אלפי שנים. מגוון מתכוני פודינג אורז פותחו במזרח אסיה, חלקם עם פירות ודבש וחלקם פשוטים יותר, עם מים וסוכר בלבד.
למערב הגיע פודינג האורז כנראה מהמזרח התיכון או מפרס. במהלך ימי הביניים גברה הפופולריות שלו. אחד המתכונים הוותיקים של פודינג מזרח תיכוני, "פירני", נעשה מקמח אורז והגיע להודו בתקופת האימפריה המוגולית. תיועד לגביו קיים מהמאה ה-14. "שולה", גרסה עם מי ורדים, הגיעה לפרס במאה ה-13 באמצעות המוגולים, וקיימת עד היום ברוב מדינות מערב אסיה. פודינג הודי אחר, קהר, קיים למעלה מאלפיים שנה.
באירופה, פודינג אורז עם חלב עיזים שימש את הרומאים למטרות רפואיות, ומשום כך התיעוד הקדום לגביו נמצא בכתבים רפואיים. בימי הביניים פודינג אורז בושל עם חלב פרה או חלב שקדים. ב-1542 הוא הופיע בעיר הדנית מלמו. אורז היה אז מזון מותרות מיובא שנצרך על ידי העשירים. פודינג אורז אפוי ומתובל נפוץ במאה ה-17. במאה ה-18 פודינג אורז החל לשמש בסקנדינביה כתחליף לדייסות שיפון ושעורה באירועים חגיגיים.
פודינג אורז בפולקלור ובתרבות
בסקנדינביה פודינג אורז הוא מאכל מסורתי של חג המולד. ישנה גם מסורת עתיקה ממקור פגאני, לחלוק ארוחה זו עם הגמד המגן על האחוזה ועל ילדי המשפחה. הפודינג זרוי סוכר וקינמון, מונחות עליו חתיכות חמאה ולעיתים מוסתר בתוכו שקד שלם. בדנמרק ונורווגיה מוצא השקד זוכה בפרס, לרוב דמות מרציפן. בשוודיה מאמינים כי מי שיאכל את השקד ינשא בשנה הקרובה. לעיתים מוסיפים לפודינג קצפת ושקדים קצוצים, ובדנמרק משחק חיפוש השקד השלם נעשה לרוב עם גרסה זו של הפודינג, בה קשה יותר למצאו בין השקדים הקצוצים.
שיופוק
שִיוֹפוֹק (בהונגרית: Siófok, צירוף של שם הנהר Sió ושם הכפר הקדום Fok) היא עיר קיט במחוז שומוג', הונגריה, לחופו הדרומי של אגם בלטון. העיר היא הגדולה שבין היישובים לחופי האגם. היא מקושרת לבודפשט, הנמצאת כ-120 ק"מ מצפון-מזרח לה בכביש המהיר M7 ובמסילת רכבת.
היסטוריה
העיר מוזכרת לראשונה במסמך ההקמה של כנסיית טיהאן מ-1055.
ב-1552 כבשו העות'מאנים את העיר ובנו בה נמל מבוצר.
ב-1950 סופחו לעיר יישובים סמוכים והיא הפכה לעיר נפה.
ליד העיר נמצא מוצא התעלה המלאכותית שיו (Sió) המנקזת את עודפי מי הבלטון לדנובה.
גורמי חיסון בחלב אם
גורמי חיסון בחלב אם הם ההגנות המסופקות ליילוד דרך הרכיבים הפעילים הביולוגיים בחלב אם. בעבר, חלב אם נחשב רק כמעניק חסינות פסיבית, אבל ההתקדמות הטכנולוגית הובילה לזיהוי רכיבים שונים התורמים לחיסון הטבעי של גוף היילוד. מרכיבי חלב האם מספקים תזונה ומגנים על התינוק וכמו כן מווסתים את התפתחות מערכת החיסון והגדילה שלו.
גורמי חיסון
מרכיבים של חלב האם שסווגו כבעלי היכולת לווסת את המערכת החיסונית כוללים אימונוגלובולינים, לקטופרין, ליזוזים, אוליגוסכרידים, ליפידים, ציטוקינים, והורמוני גדילה. חלק מהתפקידים של מרכיבים אלו הם תאורטיים על סמך תפקודם בחלקים אחרים של הגוף. בנוסף, לאחרונה אף נמצא כי בחלב האם נמצא חומר חלבוני הקרוי "HAMLET" שיכול להרוס תאים סרטניים.
אימונוגלובולין A
אימונוגלובין A הוא המרכיב החיסוני הידוע ביותר בחלב האם (באנגלית: SIgA). זהו הנוגדן בעל הכמות הרבה ביותר בחלב האם – הוא מהווה בין 80%-90% מכלל האימונוגלובינים הקיימים בחלב. SIgA מספק חסינות אדפטיבית על ידי מיקוד ישיר לפתוגנים ספציפיים שהתינוק והאם נחשפו אליהם בסביבתם.
לקטופרין
לקטופרין הוא חלבון חיסוני בעל תפקוד אנטי בקטריאלי חזק בחלב האם. לקטופרין מגן על מעי התינוק על ידי קשירה לברזל בדם כדי למנוע מפטוגנים להשתמש בו כמשאב. הלקטופרין מאפשר לברזל להיספג טוב יותר אצל התינוק וגם מונע מהחיידקים גישה לברזל וחוסם ציטוקינים איתותיים דלקתיים.
ציטוקינים
ציטוקינים הם מולקולות איתות פלוריפוטנטיות כלומר חלבונים שיכולים להתמיין לכל תא בגוף ובעלי יכולת להיקשר לקולטנים ספציפיים. הם יכולים לעבור את מחסום המעי ולתווך פעילות חיסונית. נוכחותם בחלב אם עשויה לעורר לימפוציטים האחראים להתפתחות החיסונית של התינוק. ציטוקינים הקיימים בחלב האם כוללים את: IL-1β, IL-6, IL-8, IL-10, TNFα, and IFN-γ.
מקור והיווצרות
לפי הערכות, מרכיבים ביו אקטיביים בחלב אם נמצאים בו בכמה דרכים כולל הפרשה על ידי בלוטת החלב, תאי אפיתל ותאי חלב. גורמי החיסון האימהיים מועברים על ידי לימפוציטים העוברים מהמעי של האם לבלוטת החלב, שם תאי ההפרשה של השד מייצרים נוגדנים. מקור המיקרוביוטיקה של חלב האם אינו ברור לגמרי. עם זאת, מספר תיאוריות הכוללות מגע בין עור האם לעור התינוק וסברות נוספות ניתנות על מנת להסביר את ההרכב המיקרוביאלי של חלב האם.
שלב ההנקה
ההרכב החיסוני של חלב האם ידוע כמשתנה במהלך ההנקה, בעיקר רמות הנוגדנים נמוכות יותר בחלב בוגר מאשר בקולוסטרום, כאשר SIgA נמדד עד 12 גרם לליטר בקולוסטרום ויורד ל-1 גרם לליטר בחלב בוגר. מחקרים מגלים כי הזמן שעובר מאז הלידה משפיע בצורה רבה על נוכחותם של גורמי חיסון, גורמי גדילה ולקטופרין בחלב.
מיקרוביום של חלב אם
החשיפה למיקרוביוטה דרך חלב האם היא הגירוי העיקרי להתפתחות מערכת החיסון אצל תינוקות. מיקרוביוטה מקיימת אינטראקציה עם מערכת החיסון של התינוק על ידי גירוי השכבה הרירית, מווסתת ומפחיתה את התגובה הדלקתית, מייצרת נוגדנים ועוזרת ליצור סובלנות אוראלית. הגנה על שכבות הרירית נובעת מהיכולת של הרירית להגביל את החיבור של פתוגנים למערכת העיכול של התינוק.
אוליגוסכרידים בחלב אם
אוליגוסוכרידים (HMO) הם רכיבי פחמימה בחלב האם. לרוב הם ניתנים לעיכול ופועלים כפרוביוטיקה כדי להזין חיידקים נפוצים במעי התינוק. מחקרים מראים כי האוליגוסכרידים מתפקדים גם כמאפנני חיסון על ידי חסימת קולטנים המאפשרים חיבור של חיידקים פתוגניים לאפיתל במעי התינוק.
סוג הלידה
קיימים הבדלים בהרכב גורמי החיסון בחלב האם של אמהות שילדו בניתוח קיסרי לא מבחירה לעומת נשים שעברו לידה נרתיקית או בחרו בניתוח קיסרי. מחקר שנערך בקרב 82 נשים ראה עלייה ברמות הIgA בקולוסטרום של נשים שעברו לידה קיסרית לאחר שעברו צירים וילדו לידה קיסרית לא מבחירה לעומת נשים שילדו בלידה נרתיקית או בחרו לעבור ניתוח קיסרי. במחקר זה נטען כי ההבדלים נובעים ככל הנראה מהלחץ הכרוך בהליך כירורגי לא מתוכנן.
כמות הלידות שעברה האם
רמת הגורמים החיסוניים בחלב האם נמוך יותר באופן ניכר אצל נשים שעברו לידות מרובות. מחקר שנערך בקרב נשים מקניה הראה כי רמת הIgA בחלב ירד באופן משמעותי אצל נשים שעברו 8 לידות ויותר.
תזונת האם
הרכב חלב האם נשאר יציב יחסית למרות שינויים תזונתיים מצד האם, למעט מקרה של דילול משמעותי בכמות המזון. שינויים עונתיים ותת תזונה משפיעים על ריכוז הגורמים החיסוניים בחלב. בנוסף, מחקרים הראו כי שמן דגים וצריכת דגים במהלך ההיריון יכולים לשנות רכיבים המווסתים את המערכת החיסונית בחלב האם.
גורמים סביבתיים
הבדלים בסביבה בה נמצאת האם כגון סביבה כפרית או עירונית נצפתה כמשפיעה על גורמי החיסון בחלב האם. מה שמשפיע בסביבות אלו על השוני הם החשיפה לחקלאות ולפתוגנים.
מיקום גאוגרפי
מיקום גאוגרפי ממלא תפקיד בשינויים של הרכב חלב האם, ארץ המגורים קשורה באופן ספציפי לשינוי בגורמי החיסון. במחקר שנערך, נמצאו שינויים של רמות גורם הצמיחה בחלב הבוגר וגם בקולסטרום בהתאמה למיקום הגאוגרפי. עם זאת, במחקר גדול יותר נמצאה תמיכה בעקביות בנוכחות קבוצה קטנה של גורמים חיסוניים בחלב בוגר ללא תלות במיקום הגאוגרפי.
תזונת תינוקות מחלב אם לעומת תזונה מתרכובות מזון
במהלך המאה האחרונה הוכח כי הנקה מפחיתה באופן עקבי את תמותת התינוקות ואת התחלואה, במיוחד ממחלות זיהומיות. מחקרים שהשוו בין חלב האם לתרכובת מזון לתינוקות (בלשון הדיבור מכונה גם: פורמולה) הצביעו על המרכיבים הביו-אקטיביים בחלב האם כתומכים פוטנציאליים להגנתו החיסונית. מחקרים הראו כי תינוקות יונקים מגיבים טוב יותר לחיסונים, ומוגנים יותר מפני שלשולים, דלקת חריפה של האוזן התיכונה, אלח דם, דלקת מעי נמקית, מחלת צליאק, השמנת יתר ומחלות מעי דלקתיות בהשוואה לתינוקות המוזנים בתרכובת מזון לתינוקות. חלב אם נתפס כמועיל במיוחד לתינוקות שנולדו לפני טווח ההיריון המלא ולאלה הסובלים מתת משקל בלידה ונמצאים בסיכון גבוה יותר לחלות במחלות זיהומיות, כגון אלח דם ודלקת קרום המוח. כמו כן, קיים סיכוי נמוך יותר לקבל זיהום שמועבר בהנקה ישירה מאשר בערבוב תרכובת מזון לתינוקות עם מים או חלב של בעלי חיים אחרים, מה שעשוי גם להסביר מדוע חלב האם מגן יותר על התינוקות.
הגנה לטווח ארוך
מכיוון שרכיבים שונים הנמצאים בחלב אם אנושי מגרים את צמיחתה של מערכת החיסון, גובר העניין בשאלה האם הנקה מספקת הגנה לטווח ארוך מפני מחלות אוטואימוניות ודלקתיות.
חלוקת חלב וחלב מתורם
ארגון הבריאות העולמי מייעצים להשתמש בתרומות חלב כאשר חלב האם אינו זמין, מתוך הבנה שחלב אם מספק הגנה חיסונית שחסרה בתזונה מתרכובות מזון לתינוק. אימהות פנו לאפשרויות של חלוקת חלב במטרה לתת חלופות לתרכובות מזון עבור התינוקות שלהן. ההגדרה של חלוקת חלב היא תרומת חלב ללא תועלת כספית. בנוסף, בנקים של חלב קמו כדי להסדיר ולפסטר תרומות חלב שיימכרו בשוק החוקי. החשש העיקרי בתרומת חלב הוא שהחלב איבד תאי חיסון רבים, מיקרוביוטה ראשונית וחלבונים ביו-אקטיביים במהלך תהליך הפסטור. בישראל קיים בנק חלב אם שבו נאספות, נבדקות ומחולקות מנות של חלב אם שנתרמות על ידי אימהות מניקות. תרומות חלב מבוקשות מאוד לתינוקות ביחידה לטיפול נמרץ בילודים (פגים), שהוכח כי תרומת חלב האם עבורם היא המשמעותית ביותר. השלכות או יתרונות אימונולוגיים של חלוקת חלב אינן מתועדות היטב, אך הועלו השערות כי הנקה מכמה נשים, עשויה לספק לתינוקות חיזוק חיסוני.
הסיכון הקשור לחלב מתרומות לא מוסדרות כולל אפשרות להעברת תרופות, רעלים, חיידקים פתוגניים, איידס (בלועזית: HIV) ווירוסים אחרים. עם זאת, ישנם חוקרים הסבורים כי שיתוף חלב עשוי להיות חלק מהעבר האבולוציוני שלנו. עדויות היסטוריות הקשורות לחלוקת חלב כוללות למשל פרקטיקות של סיעוד מינקות של המאה ה-20.
חלב יונקים
חלב יונקים מכיל מים, סוכר, שומן, ויטמינים וחלבון, כאשר השוני בין המינים והיחידים הוא בעיקר בכמות הרכיבים הללו. מלבד שונות זו, לא ידוע הרבה על גורמים ביו-אקטיביים או מווסתים חיסוניים אצל מינים רבים של יונקים. עם זאת, בהשוואה ליונקים אחרים, בחלב האדם יש את מגוון האוליגוסכרידים הגדול ביותר.
חלב בקר
בניגוד לבני אדם, אימהות מעלות גירה לא מעבירות גורמי חיסון לתינוקות שלהן במהלך ההיריון, מה שהופך את החלב למתן הראשון של גורמי חיסון מצד האם. חלב בקר מכיל אימונוגלובולינים A ו-G. בניגוד לחלב האדם בו האימונוגלובולין A הוא הנפוץ ביותר, בחלב בקר האימונוגלובולין G (באנגלית: IgG) נפוץ יותר. גורמים נוספים הקיימים בחלב בקר: רכיב הפרשה, אימונוגלובולין M (באנגלית: IgM), ציטוקינים אנטי דלקתיים ודלקתיים, וחלבונים אחרים בעלי פונקציות מיקרוביאליות.
חלב זפק
מספר קטן של עופות מייצרים חלב הנקרא "חלב זפק". החלב מיוצר בזפק של הציפור, אזור המשמש לאחסון מזון לפני עיכולו. חלב זפק מכיל גורמים המווסתים את המערכת החיסונית אשר דומים לגורמים המצויים בחלב יונקים כגון אימונוגלובלין A. מנגד, חלב הזפק שונה מחלב יונקים בכך שהוא מוצק יותר ומכיל כמות גדולה יותר של חלבון ושומן.
העופות המייצרים הפרשה זו הן יונים, פלמינגו ופינגווינים קיסרים. אצל יונים לדוגמה, התאים בדופן הזפק מתחילים לייצר חלב בימים האחרונים של תקופת הדגירה. התאים המלאים בנוזל הם אלו אשר יהוו את מקור ההזנה היחיד במהלך ימי חייהם הראשונים של הגוזלים.
השלכות אבולוציוניות
קיימות עדיות לכך שיש קשר בין חיידקים שהתפתחו בבני האדם לבין מערכת החיסון האנושית. העברת מיקרואורגניזמים מאם לצאצאים שלה היא אוניברסלית אצל בעלי חיים. אצל בני אדם, החילופים המיקרוביאלים מתרחשים בעיקר בזמן שהותו של התינוק בשליה ובאמצעות חלב אם. הימצאותן של קהילות מיקרוביאליות מורכבות בגוף האדם מעידות על כך שמערכת החיסון נבחרה לזכור ולתווך את הקולוניזציה של מיקרואורגניזמים אלה בתוך גוף האדם. בנוסף, דיסביוזה מיקרוביאלית אצל תינוקות קשורה מאוד למחלות המתווכות על ידי מערכת החיסון כמו אלרגיות ודלקת מעי נמקית.
בתחילת חייו של התינוק, מערכת החיסון שלו לא נחשבת כמפותחת בשל היעדר המשאבים הנחוצים להגנה מפני זיהום. תינוק אינו מסוגל לייצר ציטוקינים ספציפיים, כמו IgA, ובעיקר נוגדני IgM. התינוק אינו מסוגל להגן על עצמו בצורה טובה ללא המרכיבים הקיימים בחלב אם, שמגרים את המערכת החיסונית ומווסתים אותה. דינמיקה זו מאשרת את הסכמת החוקרים כי חלב האם התפתח לא רק כדי לספק יתרונות תזונתיים אלא גם גורמי חיסון לתינוק. כמה מחקרים העריכו כי בלוטת החלב וייצור החלב התפתחו כחלק ממערכת החיסון המולדת האנושית, כאשר תפקיד ההגנה החיסוני שלה קדם לתפקידה התזונתי.
ברק עטר
ברק עטר (נולד ב-22 בפברואר 1967 בקיבוץ תל יוסף) הוא שחיין עבר ישראלי, אלוף ישראל, שיאן ישראל ומאמן שחייה. נוסף לכך, הוא פעיל בקהילת הלהט"ב בישראל.
עטר היה לספורטאי הישראלי הבכיר, הגבר הראשון, שיצא מהארון כהומו בשנת 1993.
ביוגרפיה
עטר נולד בקיבוץ תל יוסף וכשהיה בן שנתיים עבר עם משפחתו לבאר שבע, שם מתגורר עד היום. הוא החל לנגן בפסנתר בגיל שמונה, ושנתיים לאחר מכן החל ללמוד בקונסרבטוריון העירוני. במהלך לימודיו הופיע בקונצרטים רבים, זכה בתחרויות רבות והשתלם בכיתות אמן בהדרכתם של קלוד פרנק ומנחם פרסלר. בשנת 1983 הוא ניגן בשידור חי מהאולפן שבימק"א ירושלים בקונצרט כישרונות צעירים שנערך ביום העצמאות בקול המוזיקה.
לאחר שהתגייס לצבא בנובמבר 1985, נקטעה קריירת הפסנתר של עטר והוא התגייס לשירות הסדיר. את תקופת הטירונות עבר בחטיבת גולני בצה"ל. גם את קריירת השחייה שלו, שהחל כשהיה בן 13, צמצם בשל שירותו הצבאי, עד שעבר לשרת כאלחוטן בבסיס פתוח בגדוד הקשר של פיקוד הדרום בבאר שבע והתאפשר לו לחזור ולהתאמן. במהלך אימוניו החל ללמוד באופן חובבני עיסוי, והפך את התחביב לקריירה בהמשך.
עטר למד רפואה באוניברסיטת בן-גוריון. לאחר שנתיים של לימודים, הפסיק את לימודיו לשנה (1991/1992) על מנת לקבוע את הקריטריון האולימפי להשתתפות באולימפיאדת ברצלונה, אך לא צלח את הקריטריון האולימפי הדרוש לקבלה, הוא סיים את לימודי הרפואה שלו שכללו סטאז' בבית החולים קפלן, ב-1999 כשנה לאחר סיום לימודיו החליט שאינו מעוניין לעסוק ברפואה.
במקביל ללימודי הרפואה, עטר, פעיל חברתי למען קהילת הלהט"ב בארץ, יצא מהארון בשנת 1993, והשתתף במשחקים הגאים לראשונה בשנת 1998. באותה השנה אף השתתף בסרט משחקים עליזים בבימויו של רן קוצר שעסק במשחקים הגאים שהתקיימו באמסטרדם.
קריירת שחייה
עטר החל לשחות כבר בהיותו בן ארבע. את רזי השחייה לימד אותו אביו, בני, שהיה שחיין מצטיין ושחקן כדורמים עוד במרוקו, עד לעלייתו לישראל בגיל 18. הוא החל להתאמן בקבוצת הפועל באר שבע כשהיה בן 13. שנה וחצי לאחר מכן נסגרה קבוצת השחייה המקומית והוא עבר להתאמן בקבוצת הפועל בני שמעון, בהדרכת אברי גביש ושרה שלהבת, לצידו של זוהר וייס ובהמשך לצידו של יואב ברוק. על מנת להגיע לאימונים היומיים שנערכו בקיבוץ בית קמה, הוא נאלץ לנסוע באוטובוסים ובהסעות שעות רבות בכל יום, לאימון ובחזרה, והוא התמיד בכך עד גיוסו לצה"ל. עם גיוסו תדירות אימוניו הצטמצמה. לאחר שעבר לתפקיד צבאי פחות אינטנסיבי בבסיס פתוח בעיר מגוריו, באר שבע, שב להתאמן והגיע למכון וינגייט פעמיים בשבוע לשם כך, וכן התאמן עם חברו יואב ברוק, אלוף ושיאן ישראלי, שהיה נער צעיר. ב-1987 הצטרף לנבחרת ישראל בשחייה. בין השנים 1989–1992 שימש כקפטן הנבחרת.
1984
באליפות ישראל שנערכה באוגוסט 1984 סיים עטר במקום הרביעי במשחה ל-200 מטר גב, בשיא אישי חדש של 2:22.78 דקות.
1985
באליפות ישראל שנערכה באוגוסט 1985 זכה במדליית כסף במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי, בתוצאה של 8:23.01 דקות. נוסף לכך, הוא סיים שלוש פעמים במקום החמישי: במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 2:01.72 דקות, במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 4:19.55 דקות ובמשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:23.75 דקות.
חודש לאחר מכן, בצליחת הכנרת התחרותית ה-17, למרחק של כ-10 ק"מ, סיים במקום רביעי הכללי ובמקום השלישי מבין השחיינים הישראלים וזכה במדליית ארד בתוצאה של 2:01.42 שעות, אחרי יוחאי ליפשיץ מהפועל עמק יזרעאל (1:52.47 שעות), חברו לאגודה זוהר וייס (1:54.53 שעות) וז'יל רווליי מצרפת (1:58.59 שעות).
1986
באליפות ישראל שנערכה באוגוסט 1986 זכה בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 8:18.19 דקות ומדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:48.21 דקות.
1987
בתחרויות השחייה של כינוס הפועל ה-13, שנערכו בבריכת אוניברסיטת תל אביב בתחילת מאי, זכה במדליית כסף במשחה שליחים 4x200 מטר בתוצאה של 7:50.68 דקות, כשחיין רביעי קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 1:59.03 דקות. חודש לאחר מכן, הוא השתתף בתחרויות השחייה של ספורט הפועלים שנערכו בקפפנברג שבאוסטריה ביוני וזכה ב-5 מדליות, 2 זהב בשליחים, 2 כסף ו-1 ארד. מדליות כסף במשחה ל-400 מטר חופשי (4:17.93 דקות) ובמשחה ל-1500 מטר חופשי (17:15.88 דקות) ומדליית ארד במשחה ל-200 מטר חופשי. חודש לאחר מכן, הוא השתתף בתחרות בינלאומית שנערכה בדרמשטט שבגרמניה ביולי וסיים במקום התשיעי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:17.83 דקות.
אלוף ישראל
באליפות ישראל שנערכה בסוף אוגוסט בווינגייט זכה ב-5 מדליות, 3 זהב, 1 כסף ו-1 ארד. מדליות זהב, במשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 16:50.92 דקות, במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי, ביחד עם אורי ברק, יואב ברוק וזוהר וייס בתוצאה של 3:39.67 דקות ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי, ביחד עם ברק, ברוק ווייס בשיא ישראלי חדש לאגודות של 7:59.41 דקות. מדליית כסף, במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב (4:24.57 דקות) ומדליית ארד, במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 4:11.06 דקות, אחרי שגב פורת מהפועל גליל עליון (4:02.81 דקות) וערן הירש ממכבי חיפה (4:07.27 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 1:59.03 דקות וירד לראשונה במשחה זה מתחת ל-2 דקות.
1988
במסגרת תחרויות ספורט הפועלים, שנערכו באנטוורפן שבבלגיה במאי, זכה במדליית זהב במשחה ל-400 מטר חופשי ובמדליית כסף במשחה ל-100 מטר חופשי.
אלש
__ללא_תוכן__
ברק עטר
1988
בתחרות בינלאומית שנערכה בדרמשטט, גרמניה ביולי הוא סיים במקום השישי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:11.93 דקות.
באליפות ישראל שנערכה באוגוסט אותה שנה הוא זכה במדליית ארד במשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 16:41.18 דקות, אחרי רז דר מהפועל הוד השרון בית ברל (16:28.26 דקות) וערן הירש (16:31.02 דקות) וסיים במקום רביעי במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 1:57.76 דקות.
1989
באליפות ישראל (בריכת 25 מטר) שנערכה בנהריה בפברואר זכה ב-6 מדליות: 4 זהב, 1 כסף ו-1 ארד. מדליות זהב במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש של 3:57.25 דקות, במשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 15:55.00 דקות, במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בשיא ישראלי לקבוצות חדש של 3:33.41 דקות ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי (7:49.58 דקות). מדליית כסף במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב (4:06.84 דקות) ומדליית ארד במשחה ל-200 מטר חופשי.
בתחרות שמונה האומות שנערכה בקיאסו, שווייץ ביולי זכה בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 4:04.67 דקות, אחרי מקניל מסקוטלנד (4:01.38 דקות), ומדליית ארד במשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 16:23.09 דקות.
אלש
החקלאות תופסת עדיין חלק משמעותי בכלכלת העיר, אך היום ייצור הנעליים הוא הענף הכלכלי העיקרי. בעיר פועלת קבוצת כדורגל בשם מועדון כדורגל אלצ'ה.
ברק עטר
1989
שבוע לאחר מכן, בתחרויות השחייה של המכביה ה-13, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:23.77 דקות.
אלש
חורש הדקלים באלש (Palmerar d´Elx), הגדול באירופה, הוכרז כאתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו. בעיר מועלית ב-14 באוגוסט וב-15 באוגוסט מדי שנה הצגה דתית חשובה בשם "מיסטרי ד'אלש" (Misteri d´Elx), המתארת את חייה של הבתולה.
ברק עטר
1989
באליפות ישראל שנערכה באוגוסט זכה ב-5 מדליות, 3 זהב, 1 כסף ו-1 ארד. מדליות זהב, במשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 16:09.34 דקות, לפני רז דר (16:26.93 דקות) וניל מזרחי ממכבי חיפה (16:51.15 דקות), במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:38.58 דקות ובמשחה שליחים 4x200 מטר בשיא ישראלי חדש לאגודות של 7:56.71 דקות. מדליית כסף, במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 4:01.76 דקות, אחרי רז דר (4:00.83 דקות) ולפני ניל מזרחי (4:17.36 דקות), ומדליית ארד, במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 1:56.20 דקות, אחרי רז דר (1:54.94 דקות) ויואב ברוק (1:55.39 דקות).
אלש
אלש והיהודים
על פי כתובת ביוונית ברצפת פסיפס שנחשפה ב-1905 בחפירות ארכאולוגיות ב-L'Alcúdia, סמוך לאלש מדרום, משערים כי במקום התקיים בית כנסת במאות השלישית עד החמישית ובאתרו נבנתה לימים כנסייה נוצרית. מתקופת הכיבוש המוסלמי אין ידיעות על יישוב יהודי במקום. החל מ-1263 מופיעים שמות של נושאי משרה יהודים בהקשר לעיר אלש, בהם אסטרוק בונסיניור מברצלונה, מתורגמן שפעל באלש, ודון יצחק אבן וקאר, רופא ובעל קרקעות בסביבת העיר. ב-1308 היה יהודי אחראי לגביית המס מן העדה המוסלמית, והמוכס אברהם בן בחיי פעל באלש בשנות ה-80 של המאה ה-14. הסבֿרה בדבר שרידי בית כנסת יהודי בתשתית "הבסיליקה של אלש" נתונה בוויכוח מתמשך.
ברק עטר
1990
בתחרות שמונה האומות שנערכה באוסלו שבנורווגיה בסוף אפריל זכה במדליית כסף במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:14.37 דקות, אחרי רוס מסקוטלנד (16:07.02 דקות).
באליפות ישראל שנערכה ביולי אותה שנה זכה במדליית כסף במשחה ל-1500 מטר חופשי, אחרי סרגיי פיחרוב עולה חדש מברית המועצות (16:18.22 דקות).
1991
ב"משחה נועם" שנערך בסוף דצמבר אותה שנה הוא זכה במדליית זהב, במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:10.57 דקות.
1992
בתחרות גביע חיפה שנערכה בבריכת הטכניון בפברואר 1992 זכה במדליית זהב, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:09.13 דקות.
באליפות ישראל שנערכה בסוף מאי אותה שנה זכה ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 כסף. מדליית זהב במשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 16:03.47 דקות ומדליות כסף במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:03.33 דקות, אחרי מורן זומרפלד ממכבי נהריה ובמשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:57.69 דקות, אחרי מורן זומרפלד (1:54.46 דקות).
1993
באליפות ישראל שנערכה באפריל 1993 זכה במדליית ארד, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:13.80 דקות, אחרי אריאל דולינקו ממכבי חיפה (4:03.79 דקות) ומורן זומרפלד (4:04.33 דקות).
1994
באליפות ישראל שנערכה באוגוסט 1994 סיים במקום רביעי במשחה ל-1500 מטר חופשי.
המשחקים הגאים
עטר השתתף לראשונה במשחקים הגאים באמסטרדם, הולנד בשנת 1998. זו הייתה השנה הראשונה בה יצאה למשחקים נבחרת ישראלית בת 39 ספורטאים. הוא זכה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה ל-800 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש לגילאי 30–34 של 9:31.75 דקות ומדליית כסף במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש לגילאי 30–34 של 4:32.96 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום הרביעי במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש לגילאי 30–34 של 2:08.23 דקות ובמקום עשירי במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:06.72 דקות
במשחקים הגאים שנערכו בסידני, אוסטרליה בשנת 2002 הוא זכה ב-4 מדליות, 1 כסף ו-3 ארד. מדליית כסף במשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש לגילאי 35–39 של 18:15.65 דקות (נשבר ביולי 2023) ומדליות ארד במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש לגילאי 35–39 של 4:33.41 דקות, במשחה ל-800 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש לגילאי 35–39 של 9:35.48 דקות ובמשחה ל-200 מטר גב בשיא ישראלי חדש לגילאי 35–39 של 2:26.90 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום השביעי במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש לגילאי 35–39 של 2:14.02 דקות.
עטר זכה במימון מלא למשחקים אלו על ידי המארגנים בזכות הישגיו במשחקים הקודמים וכן על תרומתו והתנדבותו למען קהילת הלהט"ב בישראל.
מאמן שחייה
בשנת 1987, תוך כדי שירותו הצבאי, החל עטר ביחד עם שלום כהן, לאמן את קבוצת השחייה של הפועל באר שבע שאותה הקימו מחדש. עיסוק זה סייע לו בהמשך למימון לימודיו האקדמיים. לאחר מכן המשיך לאמן בעומר את שחייניו ששחו בקבוצת שחייני הנגב, בהפועל ירושלים ובהפועל דולפין נתניה. בין היתר, אימן לצדו של עדי ולפמן, את גיא ברנע עד גיל 17 (ייצג את ישראל באולימפיאדת בייג'ינג 2008) ואת אמרי גניאל עד גיל 18 (ייצג את ישראל באולימפיאדת לונדון 2012) ואת ענבר מארק ומיקה רבינוביץ'. כיום, מאמן ראשי של הפועל עומר.
מעורבות חברתית
בשנת 2000 הקים עטר ביחד עם מתנדבים נוספים, את סניף באר שבע והדרום של אגודת הלהט"ב.
בנובמבר 2001 ישב עטר בפגישה בין נציגי קהילת הלהט"ב בישראל לבין נשיא המדינה משה קצב בבית הנשיא וב-26 בפברואר 2002 הוא ישב בפגישה נוספת הפעם בין קהילת הלהט"ב לבין ראש הממשלה, אריאל שרון בלשכתו בירושלים.
עטר היה חבר בוועד המנהל הארצי של אגודת הלהט"ב במשך שנים רבות וכיהן כיושב ראש הסניף בבאר שבע משנת 2002 ועד ינואר 2015 (עם הפסקה קצרה של 8 חודשים, מספטמבר 2003 ועד יולי 2004, שבהן כיהן ניר להב). הוא עמד בראש העמותה בית גאה בבאר שבע, עמותה שהיה בין מייסדיה, ביחד עם ארין שיבובסקי. הוא ריכז את קבוצת סגו"ל – ארגון סטודנטים להט"בי בבאר שבע.
בשנת 2002 זכה לתואר "איש השנה" על עשייתו בקהילה מטעם אתר GoGay. לאחר הרצח בברנוער הוביל עטר את מצעד הגאווה הראשון בבאר שבע.
עטר מרצה בנושא זהות מינית וזהות מגדרית, בפני סטודנטים באוניברסיטת בן-גוריון בפקולטה למדעי הבריאות ובפקולטה למדעי החברה, בפני סטודנטים במכללת קיי, בפני העובדים המקצועיים של השירות הפסיכולוגי הייעוצי (שפ"י) והשירותים הפסיכולוגים החינוכיים (שפ"ח) בבאר שבע ועוד.
עטר היה שותף לד"ר עמית קמה בכתיבת הפרק - "שחקנים גאים במשחקים גאים: הומואים ולסביות בשדה הספורט הישראלי" בספר ספורט ומגדר בחברה הישראלית: מאפיינים, זהויות ויצוגים בעריכת ד"ר יאיר גלילי, ד"ר משה לוי וד"ר אילן תמיר, בהוצאת המרכז הבינתחומי הרצליה.
משפחה
סבא של עטר מצד אימו הוא בן דוד של אמא של יואב כץ, הבעלים של קבוצת הפועל חיפה בכדורגל ושחקן הפועל חיפה בכדורסל.
מולדת (סדרת טלוויזיה)
מולדת (ברוסית: Родина) היא סדרת דרמה רוסית אשר עלתה לשידור בערוץ רוסיה-1 ב־16 במרץ 2015. הסדרה הופקה על בסיס הסדרה הישראלית "חטופים" ועל בסיס הגרסה האמריקאית "הומלנד". הסדרה עוסקת בקצינת מבצעים של שירות הביטחון הפדרלי הרוסי אנה זימינה, המאמינה כי הנחת, שהוחזק כאסיר של המחבלים הצ'צ'ניים בצפון הקווקז, אינו אלא מחבל המאיים על ביטחונה הלאומי של המדינה.
הסדרה הפכה לפופולרית מאוד ולסדרה הפופולרית ביותר של ערוץ רוסיה-1 מאז שנת 2013. עם שידור פרק הבכורה הוזמנה אומנם עונה נוספת לסדרה, אך הפקתה הוקפאה.
עלילה
הסדרה מתחילה בשנת 1993, כשקולונל אלכסיי בראגין מחיל הנחתים והצלף יורי חמזין נופלים בשבי הצ'צ'ני במהלך מבצע צבאי. שש שנים לאחר מכן בעת מבצע חשאי משולב של המודיעין הצבאי וכוחות הביטחון מושמדים מחנות אימונים של מחבלים, בעת ההשתלטות עליהם נמצא אלכסיי בראגין, כשהוא מזוקן וכפות.
שובו מהשבי הופך אותו לנושא המרכזי של התקשורת במדינה, הוא נלקח לתשאול וחקירה, לאחר שנים בשבי. החייל מתחיל לעבוד עם מיטב הפסיכולוגים והרופאים אך נאלץ גם להתעמת מול חוקרת המרכז ללוחמה בטרור של הפס"ב, אנה זימינה, המאמינה שהוא הפך למחבל ועלול להוציא לפועל פיגוע טרור. במהלך העונה הצופים נחשפים לחיי משפחתו של הנחת לאחר החזרה מהשבי, מגלים כי הוא התאסלם, סיפור התאהבותו באנה ולבסוף מתברר כי חייל נוסף שנחטף והוגדר כמת, יורי חמזין, למעשה חי ופועל נגד הפדרציה הרוסית תחת חסותו של הטרוריסט בן ג'אליד. בראגין אף הוא משתף פעולה במטרה לבצע פיגוע במתחם הקרמלין, היכן שנמצאים הדרגים הגבוהים של הממשלה.
פיתוח והפקה
בהתבסס על הסדרה הישראלית "חטופים" ועל הצלחת הגרסה האמריקאית "הומלנד" הבמאי הרוסי פאבל לונגין (שצילם בעבר בישראל את סרטו "המלחין") החליט לעבוד על גרסה משלו בשיתוף פעולה עם גידי רף ובתחילת שנת 2014 נרכשו זכויות ההפקה על הגרסה הרוסית משידורי קשת כשהצילומים של הפרק הראשון נערכו במוסקבה ומחוז מוסקבה.
לאור הציפייה לסדרה, הודיע המפיק טימור ויינשטיין ב-16 במרץ 2015, עוד טרם שידור פרק הבכורה מהעונה הראשונה, על חידוש הסדרה לעונה שנייה, שהפקתה יצאה לדרך במרץ 2015. הסדרה זכתה להצלחה גם בקרב מבקרי הטלוויזיה וגם בטבלאות הרייטינג (למעלה מ-20% צפייה בכל פרק) והפקת העונה השנייה אושרה זמן קצר לאחר שידור פרק הבכורה על ידי הערוץ, אם כי הפקתה נדחתה לזמן לא ידוע.
ביקורת
אף שהסדרה זכתה לרייטינג גבוה היא ספגה ביקורת רבה ממבקרי הטלוויזיה בשל דמיונה הרב לגרסה האמריקאית. בדומה לה, גם כאן הסדרה מתמקדת בניסיונותיה של החוקרת להוכיח את אשמתו של החייל והפיכתו למחבל.
נוסף לזה, אירועי הסדרה מתרחשים אומנם בשנת 1999, אך פעמים רבות גיבורי הסדרה משתמשים בטכנולוגיות מודרניות שלא היו עדיין בשימוש בשנת 1999. מה גם, שבעוד שהומלנד מותחת ביקורת על ההנהגה הפוליטית של ארצות הברית, הגרסה הרוסית (שמשודרת בערוץ טלוויזיה ממלכתי) נמנעת מלעשות כן ומתרחשת למעשה בשנת 1999, עוד לפני שולדימיר פוטין הפך לנשיא רוסיה.
הספרייה הלאומית של אזרבייג'ן
הספרייה הלאומית של אזרבייג'ן על שם מירזה פתאלי אחונדוב (אזרית: Azərbaycan Milli Kitabxanası) היא הספרייה הלאומית של אזרבייג'ן, הממוקמת בבאקו.
היסטוריה
הספרייה נוסדה בשנת 1922, פתיחתה הרשמית התקיימה ב-23 במאי 1923. האוסף הראשוני של הספרייה, עם פתיחתה, מנה 5,000 כרכים. בשנת 1925 האוסף הגיע ל-51,000 אלף כרכים, ואילו בשנת 1928 הוא הגיע כבר לכדי 300,000 כרכים.
האינדקסים הביבליוגרפיים הראשונים נכתבו על ידי הספרייה בשנת 1927, היו אלו אינדקסים בנושא מזרח, הראשון על "מאמרים על המזרח" והשני "הספרות הסובייטית על המזרח אשר יצאה לאור בשנת 1927". באותו זמן נפתח בספרייה אולם קריאה ראשון ועבדו בה 13 אנשים. הספרייה הייתה ממוקמת במספר משרדים של בניין האקדמיה למדעים של אזרבייג'ן.
החל משנת 1939 הספרייה נקראת על שמו של הסופר האזרי המפורסם מירזה פתאלי אחונדוב. בשנת 1961 הספרייה עברה למשכנה הנוכחי במרכז באקו.
בשנת 2000 בספרייה נפתח אולם האינטרנט. שנה לאחר מכן, בשנת 2001 נפתח מרכז לימודי בספרייה.
בשנת 2004 ממשלת אזרבייג'ן החליטה להעניק לספרייה מעמד של ספרייה לאומית.
בשנת 2020, בעקבות משבר קורונה נסגרה הספרייה בפני קהל המבקרים. הספרייה עברה לפעילות רשת, היא הקימה ספרייה דיגיטלית עם 40,000 כותרים אשר נקראו על ידי 3,000,000 קוראים.
אדריכלות
בנייתו של משכן הספרייה החדש הושלמה בשנת 1960 לפי תכנונו של מיכאל אוסיינוב, ושנה לאחר מכן הספרייה השתכנה במבנה. חזיתות המבנה מעוטרים בפסליהם של סופרים ומשוררים אזריים ועולמיים מפורסמים, ביניהם המשורר הגאורגי שותא רוסתוולי, מדען רוסי דמיטרי מנדלייב, סופר רוסי וסובייטי מקסים גורקי, משורר רוסי אלכסנדר פושקין, מלחין אזרי אוזייר חאג'יביוב. הפסלים הם מעשה ידיהם של פסלים שונים.
מבנה הספרייה הוא בעל ארבע קומות.
הכחשת איידס
הכחשת איידס היא האמונה שנגיף הכשל החיסוני האנושי (HIV) אינו גורם לתסמונת הכשל החיסוני הנרכש (AIDS), למרות ההוכחות המדעיות לכך.
ב-1984 מזכירת הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית, מרגרט הקלר, הכריזה כי קיים קשר בין נגיף ה-HIV למחלת האיידס. בתגובה, קמה מתנגדים שהציגו טעמים שונים. חלקם דוחים את עצם קיומו של נגיף ה-HIV, אחרים מאמינים שהווירוס קיים אך אינו מזיק, או שאינו גורם לאיידס, וישנם הטוענים שה-HIV לא בודד כראוי, או שאינו נבחן באופן מדויק. לדעתם, הגורמים למחלת האיידס הם התנהגות מינית לא נאותה, שימוש בסמים, תת תזונה, סניטציה נמוכה, המופיליה ועוד. חלק ממכחישי איידס טוענים שהטיפול הקונבנציונלי מחליש את מערכת החיסון, ולא נגיף ה-HIV, ולכן פונים לרפואה אלטרנטיבית.
קבוצת הכחשה בולטת היא Alive & Well AIDS Alternatives מלכ"ר אמריקאי שהוקם על ידי כריסטין מג'ורה, ונתן אפשרות שאילת שאלות דרך האינטרנט לגבי דיוק המדע לגבי הקשר בין HIV לאיידס, ולחשיפת מידע והצעות אלטרנטיביות להתמודדות עם מחלת האיידס. מג'ורה אובחנה כנשאית HIV בשנת 1992 וטוענת שמאז לא הופיעו אצלה תסמינים, אף על פי שלא נטלה תרופות כלל. היא בלטה בעיקר לאחר שילדה את שני ילדיה, מאחר שלהצהרתה לא לקחה תרופות במהלך ההיריון והניקה כרגיל, למרות סיכון ההידבקות הגבוה לפי הקהילה המדעית. בתה אלייזה מתה בספטמבר 2005, כשהיא בת 3, מדלקת ריאות המקושרת לאיידס. מג'ורה נותרה משוכנעת שאין קשר בין מות בתה לנגיף ה־HIV, וטענה בתוקף שמות בתה קשור לאנטיביוטיקה שלקחה. לטענת מג'ורה המידע שהיא מעבירה לציבור אינו מושפע מאינטרס כלשהו, בניגוד, כביכול, לתעשיית התרופות. מג'ורה מתה ב-2008 מדלקת ריאות, בגיל 52. חסידיה טוענים בתוקף כי סיבת המוות אינה קשורה לנגיף ה-HIV. לא בוצעה נתיחה שלאחר המוות.
הקשר בין נגיף ה־HIV לאיידס
איידס היא מחלה כרונית מסכנת חיים הנגרמת על ידי וירוס HIV הפוגע במערכת החיסון לפי ממצאי הקהילה המדעית. פגיעה זו יכולה להוביל לכשל בתפקוד מערכת החיסון וביכולותיה להילחם בווירוסים, חיידקים ופטריות שגורמים למכלול מחלות זיהומיות. הנגיף עובר מאדם לאדם על ידי מגע ישיר וממושך בין נוזלי הגוף. הדרך הנפוצה ביותר להתפשטות הנגיף היא באמצעות מגע מיני. ניתן להידבק על ידי מגע מיני נרתיקי, אוראלי או אנאלי עם בן\בת זוג הנושאים את הנגיף. הווירוס עלול להיות מועבר גם באמצעות דם נגוע במצבים כמו עירוי דם, מגע פיזי ישיר וארוך בין שני פצעים פתוחים והזרקת סמים באמצעות מזרקים מזוהמים. הווירוס עלול לעבור מהאם לילד, פעוטות נדבקים בנגיף HIV בזמן ההיריון, הלידה או ההנקה.
כ-80% מחולי האיידס נפטרים תוך חמש שנים. על-אף ההתקדמות במחקר ובטיפול הרפואי, עדיין אין ריפוי מוחלט למחלה או חיסון מונע. שילוב התרופות הידוע בשם "קוקטייל", משפר את איכות חייהם של הנשאים והחולים ומאריך את תוחלת חייהם. למרות זאת קיים ציבור המתנגד ל"קוקטייל" התרופות ולתרופות אחרות. לדעת ציבור זה הן מחריפות את מצב החולה ומובילות להרעת המצב ולמוות.
הגילוי ותומכיו
מחלת האיידס נתגלתה במדינות המערב בסוף שנות ה-70 של המאה ה-20 ומאז הפכה לאחת המחלות המדוברות והנחקרות ביותר. בשנת 1981 דיווחו לראשונה רופאים שטיפלו בבתי חולים בלוס אנג'לס על תופעה לא-מוכרת שנצפתה בקרב חמישה גברים צעירים, הומוסקסואלים, ללא היסטוריה רפואית. על בסיס חמשת המקרים הראשונים שהתגלו, העלו האפידמיולוגים של ה (CDC-control disease for Center) את השערת "סגנון החיים" לפיה עצם העובדה שחולים אלו היו כולם הומוסקסואלים מעידה על קשר בין היבטים מסוימים בסגנון החיים ההומוסקסואלי לבין השכיחות הגבוהה של התופעה בקרב אוכלוסייה זו. לאור ממצאים אלו זכתה המחלה לשמה הראשון: (Immunodeficiency Related Gay-GRID), למרות קיומם של ממצאים המצביעים על מקרים של הטרוסקסואלים מזריקי סמים אשר הציגו סימפטומים דומים. מאוחר יותר התברר כי התסמונת נפוצה גם בקרב מהגרים מהאיטי. המחשבה המוטעית שרק הומוסקסואלים בסכנה מהתפשטות המחלה, הובילה לחקירה מזערית שלה. בשנת 1982 הופיע לראשונה המונח "איידס" בעקבות דיווחים על חולי המופיליה שנדבקו ממנות דם אותם קיבלו, אך עדיין קישרו בין המחלה לאוכלוסיות מיעוט כמו הומוסקסואלים, מהגרים מהאיטי ומכורים להרואין. באותה שנה הנחה הממשל האמריקאי לבנקי הדם שלא לקבל תרומות דם מהומוסקסואלים, מחשש הדבקת מקבלי עירויי הדם.
האירוע אשר שינה, בסופו של דבר, את היחס למחלה היה מותו של כוכב הקולנוע רוק הדסון. העובדה כי ההיסטוריה המינית של רוק הדסון שייכה אותו למעשה ל"קבוצת הסיכון" ההומוסקסואלית לא הרגיעה את החרדה הציבורית. האיום, שלפתע נתפס כאוניברסלי בתוקפו גם על החברה ההטרוסקסואלית הקל על דיון ציבורי פתוח והוביל להגדלת המחקר בתחום. בהתאם, גדלו גם המחלוקות אודות המחלה וגורמיה ונוצרו קבוצות בעלות תאוריות שונות.
פריצת דרך בחקר המחלה הייתה במאי 1983, כאשר קבוצת מדענים ורופאים מכון פסטר בצרפת, בהובלת הנוירולוג לוק מונטנייה, הודיע שהצליח לבודד נגיף חדש בנבדק עם סימנים וסימפטומים של אותה מחלה מסתורית שלימים תקרא איידס. מונטנייה כינה את הנגיף בשם LAV (נגיף שקשור בתפיחת בלוטות הלימפה), אך עדיין לא הייתה וודאיות האם זהו אכן הגורם למחלה.
במקביל נמשך מחקר המחלה בארצות הברית וב-1984 נרשמה פריצת דרך נוספת, הפעם במעבדתו של החוקר ד"ר רוברט גאלו ממכון הבריאות האמריקאי. גם גאלו הצליח לבודד נגיף, שלפי השערתו היה הגורם למחלה, אך עשה זאת בשיטה שונה. הוא נתן לנגיף את השם HTLV3, וניגש לניסוי המכריע, שבעקבותיו פותחה הערכה לבדיקת איידס - בדיקת נוכחות נוגדנים בדם לווירוס HTLV3 בדגימות דם שנלקחו מחולי איידס ומאנשים בריאים. גאלו הצליח להוכיח בפעם הראשונה שנוכחות נוגדנים לנגיף שבודד הם אינדיקציה דיאגנוסטית לגילוי איידס. בעקבות כך החלו בנקים לדם בעולם המערבי לבדוק את כל מנות הדם שברשותם ולפסול לשימוש דם שנמצא בו הנגיף. בעקבות סדרת גילויים אלה, הוכר נגיף האיידס כגורם המחלה, ותופעת כשל המערכת החיסונית שאובחנה אצל חולי המחלות הנדירות קיבלה הכרה כמחלת האיידס.
במשך שנים אחדות הייתה מחלוקת בעולם המדע למי שייכת זכות הראשונים על גילוי הנגיף, לקבוצתו של מונטנייה, או לזו של גאלו. לבסוף, בשנת 1986, החליטו המדענים לחלוק בזכות להיקרא 'מגלה נגיף האיידס' ואף לחלוק ברווחי הבדיקה שפותחה לגילוי הנגיף. הופסק השימוש בשני כינויי הנגיף, והוחלט על כינוי חדש HIV. בשנת 2008 הוכרז הענקת פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה למונטנייה ולפרנסואז בארה-סינוסי על תגלית נגיף האיידס.
מיד עם פרסום גילוי הנגיף קמו קולות המתנגדים, והחלה להיווצר קבוצת 'מכחישי האיידס'. עם זאת, ב-1988 פאנל של המכון לרפואה של האקדמיה המדעית העולמית בארצות הברית מצא כי הראיות ש־HIV גורם לאיידס הן חד משמעיות מבחינה מדעית. כיום, רובה הגדול של הקהילה המדעית תומך בגילוי ה־HIV וקישורו כגורם למחלת האיידס.
הפצה באינטרנט
בעידן האינטרנט הנוכחי, המידע זמין ונגיש לקהל הרחב. שלא כמו בספרות המדעית בה מאמר מועבר לבדיקה על ידי מספר מומחים בתחום ויש ביקורת קפדנית על המידע המופץ ומידת ביסוסו ואמינותו, מידע המופץ באינטרנט אינו נזקק לכך לשם פרסומו. מסיבה זו מידע הנמצא במקור אינטרנטי לעיתים רבות אינו אמין דיו ומבוסס.
מפני שטענות המכחישים מוצגות בספרים ובאינטרנט ולא בספרות המדעית, מדענים רבים כלל אינם מודעים לקיומם של קבוצות הכחשה מאורגנות, או מאמינים שהם יכולים להתעלם מהם בבטחה.
חדירה לתודעה הציבורית
בעידן האינטרנט קיים פער משמעותי בין הפרקטיקה של המדע לבין ההבנה הציבורית של המדע. חינוך מוצלח לבריאות הציבור דורש הצגת מידע בצורה ברורה ופשוטה, כשהוא נתמך על ידי קונצנזוס מוצק של הקהילה הרפואית. קבוצות ההכחשה מנצלות את הפער המתואר בין חינוך הציבורי לבין מציאות מדעית. הבעיה העמוקה של בערות מדעית מהווה קרקע פורה עבור יצירת והפצת מידע מדעי מוטעה. בכירים אקדמיים מפצירים בקהילה המדעית להתאגד ובאופן קולקטיבי להגן ולקדם את התפקיד של המדע בחברה, ולהילחם בתופעה הגוברת של בערות מדעית. על המדע להיות מסופק לציבור הרחב, ובפרט הסבר והצגת התהליך בו ראיות מדעיות נאספות, מנותחות, ובסופו של דבר מתקבלות. הבנה יסודית של השיטה המדעית לא יכולה אומנם לבטל הכחשת מדע, אבל זה עלול לחצוץ נגד ההתפשטות הנוספת של אמונות של מכחישים כאלו, ביניהם קבוצות מכחישי האיידס.
ישנם מאמרים המאשרים מעט מן החששות האלו ומראים כי תעשיית התרופות אכן רחוקה מלהיות טהורה. קיימים מקרים מתועדים בהם חברות התרופות עיצבו ניסויים בדרכים מסוימות כשמטרתן לקדם מכירות של מוצרים ספציפיים ולא על מנת לבחון את הטיפולים הטובים ביותר. מקרים כאלו מדגישים ומציעים כי תעשיית התרופות (והמחקרים הממומנים על ידה) צריכה לעבור בדיקה קפדנית ומוסדרת, אך לא משתמע מהם כי כל התעשייה והמדע הרפואי הקשור מזיקים לבריאות האדם, ובטח שלא בצורה מכוונת.
זה נכון גם לגבי מחקר האיידס, בו לתעשיית התרופות יש תמריץ ברור לממן ולתמוך בפעילויות מחקר בהן סיכוי טוב יותר לייצר רווחים עתידיים. משמעות הדבר היא כי מנגנונים נוספים צריכים להיווצר על מנת להבטיח כי המחקר ייבחן גם תחומים יותר מסוכנים ופחות רווחים. טענות אלו רחוקות מהאשמה שמטיחה קהילת מכחישי האיידס, שתעשיית התרופות מממנת קונספירציה גלובלית כוללת של מדעני האיידס, אפידמיולוגים, ואנשי רפואה כדי להמציא מחלה במטרה לשווק תרופות מזיקות.
דיוויד מינצברג
דייוויד מינצברג (באנגלית: David H. Mincberg) הוא עורך דין ואיש עסקים יהודי-אמריקאי, המכהן בתור בעל זכויות הניהול בקבוצת הכדורגל הפועל תל אביב. בעברו כיהן בתפקידים שונים בקבוצות דטרויט פיסטונס, מילווקי באקס וממפיס גריזליס מליגת ה-NBA ודי. סי. יונייטד מה-MLS.
הכחשת איידס
חדירה לתודעה הציבורית
האסטרטגיות של מכחישי HIV, כמו תנועות רבות של מכחישי מדע, מבקשות לערער את הפילוסופיה והקבלה של המדע עצמו, לעוות את ההבנה הציבורית של התהליך המדעי ולזרוע חוסר אמון במוסדות מדעיים. מכיוון שרעיונות המכחישים אינם עומדים בסטנדרטים מדעיים קפדניים, הם אינם יכולים להעלות טענותיהם על פי אמות המידה של המדע, ולכן במקביל לשימושם בכלים כמו האינטרנט כאמצעי לשיווק עמדתם, הם מנסים בהצהרותיהם להנמיך את מעמדו של המדע עד לרמת אמונה דתית, המאופיינת כבעלת סמכות שלא ניתן לערער עליה ואינה זקוקה להוכחה לוגית.
דיוויד מינצברג
ביוגרפיה
מינצברג למד משפטים באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, שם סיים לימודי עריכת דין, ובעל תואר ראשון מאוניברסיטת דרום פלורידה.
הכחשת איידס
תגובת הקהילה המדעית
רוב טענות מכחישי HIV נענו מזמן על ידי מדענים ואף על פי שהן עשויות להפסיק להופיע בספרות המדעית לאחר שנענו, הן עודן קיימות בתפיסה הציבורית על המחלה. לרבים מבני הציבור הרחב אין את הרקע המדעי להשיג ולהבין את ההסבר והמענה המדעי ולבקר את הטענות שהציגו קבוצות המכחישים, והם מקבלים אותן וממשיכים את הפצתן.
דיוויד מינצברג
ביוגרפיה
בינואר 2013 היה חלק מהמשא ומתן לרכישת הקבוצות די. סי. יונייטד וממפיס גריזליס, שבסיומן מונה להיות עורך דינם של שתי הקבוצות. כחלק מתפקידו בתור המייצג המשפטי של די.סי. יונייטד, היה מינצברג זה שניהל את המשא ומתן מול הממשל המקומי על בניית אצטדיון חדש, מה שיאפשר את השארת הקבוצה בוושינגטון די. סי., שהבשיל ביולי של אותה השנה להסכם מולם. בתפקידו בממפיס גריזליס הוא היה גם חלק בהחלטות העסקיות של הקבוצה, בקבוצת הבעלות וכן גם בהחלטות הניהוליות של הקבוצה - כמו בחירת השחקנים, תהליך הדראפט והרכש.
הכחשת איידס
תגובת הקהילה המדעית
מדענים הנלחמים בקבוצות ההכחשה מדגישים כי חילוקי דעות וביקורת הם ערכים מרכזיים במדע והם המאפשרים את התקדמותו, אך ביקורת זו צריכה להיות מבוססת וניתנת לבדיקה. בשנת 1980, כאשר המידע סביב הנושא היה מועט, אכן ניתן מקום בקהילה המדעית לדיון סביב טענותיהם של מתנגדי האיידס שחשו שלא בנוח לגבי הטענה כי וירוס אחד יכול לגרום למגוון כה רחב של מחלות שונות. אבל, עקב התקדמות הראיות ומציאת הסברים הגיוניים ומקיפים כמו החשיפה כי נגיף HIV פועל באמצעות ערעור המערכת החיסונית, ובכך הגוף פגיע לשורה של זיהומים, הובילה לביסוס התאוריה המקובלת בניגוד לגישת המתנגדים שנותרה ללא הוכחות לצדקתה והחלה להיתפס כאינה מבוססת דיו. לטענת תומכי הקישור בין איידס לנגיף, התגליות והמחקר שנעשה אמור היה להוביל לטענות נגד פחותות ואם נשארו, להיותן רלוונטיות לגילויים החדשים. אך אין זה כך, רב טענות המכחישים נותרו זהות והם ממשיכים להעלות אותם כמעט ללא עשיית מחקר בתחום. פה טמונה עיקר הביקורת של קהילת המדע כנגד עמדת המכחישים.
דיוויד מינצברג
ביוגרפיה
מינצברג עסק גם בכתיבה משפטית. במאמר העוסק בהשעייתו של גילברט ארינאס מהוושינגטון וויזארדס בעקבות תקרית האקדחים, בחן מינצברג האם לקבוצה, מבחינה חוקית, יש הצדקה לשחרור החוזה מולו בגלל אותה תקרית. מאמר זה צוין במאמר "Fundamentals of Sports Law" של Westlaw.
הכחשת איידס
השפעת ההכחשה
הכחשת האיידס נכנסה לתודעה של הציבור הרחב, ותוצאותיה בכללם - סיכול מאמצי החינוך הציבוריים למודעות ומניעת הידבקות והפצת הנגיף, והשפעה שלילית על מימון ציבורי עבור תוכניות מחקר למניעת וטיפול באיידס.
דיוויד מינצברג
ביוגרפיה
ב-2017 מונה מינצברג לסגן הנשיא לאסטרטגיית הכדורסל בקבוצת המילווקי באקס.
הכחשת איידס
השפעת ההכחשה
סקר ארצי שנערך בארצות הברית בחן את הקשר בין סוגים שונים של אמונות קונספירציה המכחישות איידס ובין עמדות הקשורות לשימוש בקונדום והתנהגות מינית בקרב מדגם ארצי גדול של אפרו – אמריקאים. הממצאים מראים קורלציה חזקה בין התפיסה על המחלה וההתנהגות המינית, כאשר ככל שגוברת חוסר הקבלה של התאוריה הרווחת כך גם גדל הסיכוי לעשיית מין לא בטוח. תוצאות אלו מצביעות על חשיבות העיסוק והנטרול של אמונות קונספירציות איידס בהקשר של התערבויות למניעת הפצת המחלה על ידי מין בטוח. עמדות מכחישי האיידס עשויות להוות מכשול למאמצים למניעת איידס. אנשים אשר תומכים בתאוריות הכחשת איידס מתייחסים בחשדנות למידע המופץ על ידי ממשלת ארצות הברית ומערכות בריאות ציבוריות; כתוצאה מכך, אנשים כאלה פחות נשמעים להמלצות למניעה לגבי התנהגות מינית בטוחה. מכאן שיש השלכות ברורות וחמורות לתאוריות הקונספירציה על עיצוב וקבלה של התערבויות למניעת איידס, ומתחדדת חשיבות ההסברה והחשיפה למען בריאות הציבור.
מחקר זה הראה בנוסף כי באוכלוסיית האפרו-אמריקאים ישנו אחוז מתנגדים גבוה משמעותית לעומת האוכלוסייה הכללית, וההסבר המוצע הוא שהם מתייחסים בחשדנות לתאוריה הרווחת לגבי איידס כחלק מחוסר האמון הכללי ברשויות השלטון. ואכן נמצא כי אמונות קונספירציה חזקות היו קשורות משמעותית עם עמדות שליליות יותר כלפי הממשל
דיוויד מינצברג
רכישת הפועל תל אביב
בנובמבר 2022 פורסם כי מינצברג מייצג קבוצת משקיעים אמריקאים, הנכנסים למשא ומתן מול שרון ואיציק ניסנוב, זאב גרינברג ובועז תושב על קניית מועדון הכדורגל הפועל תל אביב. בקבוצה גם נמצאים אחיו, מיכאל, חבר דירקטוריון קבוצת פלימות' ארגייל האנגלית, ואנשי עסקים נוספים. דייוויד עצמו אינו בעלי הקבוצה ואינו בעל הממון הגדול ביותר, אך הוא נבחר לייצג ולעמוד בראש קבוצת המכירה.
הכחשת איידס
דרום אפריקה
למרות העדר ההסכמה מהקהילה המדעית, להכחשת האיידס השפעה פוליטית רבה, במיוחד בדרום אפריקה שהושפעה בצורה הקשה ביותר ממגפת האיידס, עם כחמישה מיליון נשאים. לדברי תוכנית האו"ם על איידס,(UNAIDS) השכיחות של איידס בקרב האוכלוסייה הבוגרת בדרום אפריקה הוא 18.8% עם כ-5.5 מיליון נשאי HIV, נכון לשנת 2008. בשנת 2005, ההערכה היא על 320,000 אנשים שמתו מאיידס, כמעט 900 מקרי מוות ליום. כ-1.2 מיליון ילדים מתחת לגיל 17 שנים איבדו הורה אחד או את שניהם בגלל המגפה.
דיוויד מינצברג
רכישת הפועל תל אביב
באותו חודש פורסם כי 3 מחברי קבוצת הבעלות היוצאת, איציק ניסנוב, זאב גרינברג ובועז תושב, חתמו על מסמך ההבנות והסכם המסגרת. לאחר מספר ימים, פורסם ששרון ניסנוב חתם גם הוא על ההסכם.