cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קרב נאווארינו
יחסי הכוחות
העות'מאנים הציבו סוללות תותחי חוף משני צדי הכניסה הראשית למפרץ, במבצר נאווארינו ועל האי הקטן פילוס, שיכלו לסכל את כניסת אוניות בעלות הברית למפרץ. קודרינגטון היה סמוך ובטוח, כי העות'מאנים לא יעזו לפתוח בירי, או שמא קיווה דווקא כי יעשו זאת, כדי לתת בידו תירוץ להשמיד את ציים.
מהלך הקרב
הצי העות'מאני-מצרי עגן בתוך המפרץ במערך דמוי-סהר שעומקו שלוש שורות, כשבאגפים מוצבות הקורבטות וספינות ההבערה. תוכניתו של קודרינגטון הייתה לעגון בשטח הפנוי בתוך הסהר. תורת הלחימה הימית המקובלת ראתה היערכות זו כמסוכנת ובלתי רצויה, משום שהזמינה את האויב לנסות ולכתר את אוניותיך. יתרה מכך, היות שהרוח השכיחה במקום נושבת מדרום-מערב, היישר במעלה הכניסה, הייתה סכנה שקודרינגטון יילכד במפרץ ולא יוכל לחלץ במהירות את אוניותיו בשעת הצורך. בחירת תוכנית זו מוכיחה מה רב היה ביטחון שלושת האדמירלים בעליונות הטקטית של אוניותיהם.
ב-20 באוקטובר, בשעה שתיים אחר-הצהריים, החלו אוניות בעלות הברית נעות אל תוך המפרץ דרך הכניסה הדרומית, כשבראשן אוניית הדגל אה"מ "אסיה" ועל סיפונה אדמירל קודרינגטון. האוניות התקדמו בשני טורים מקבילים, הבריטים ובעקבותיהם הצרפתים בצד ימין (דרום-מזרח, בכיוון נאווארינו) והרוסים בצד שמאל. סוללות החוף והקורבטות העות'מאניות שהוצבו בפתח המפרץ לא עשו כל ניסיון למנוע את כניסתם, אך אל קודרינגטון הגיע שליח מאת מוחארם ביי ובפיו הודעה, כי לא ניתנה לו הרשות להיכנס למפרץ ולכן עליו לעזוב תכף ומיד. קודרינגטון דחה את הדרישה בהשיבו כי בא כדי לתת הוראות ולא כדי לקבל. הוא אף הזהיר את הטורקים, כי אם יפתחו באש, ציים יושמד.
אף שלא הייתה לקודרינגטון כל כוונה לפתוח באש, נמצאה אונייתו, כמו שאר אוניות בעלות הברית שאחריה, בעמדות קרב, כשפתחי התותחים בדפנות פתוחים למחצה. תוך כדי כך שב השליח הטורקי לחוף ובפיו תשובת קודרינגטון למפקדיו, ובחלוף זמן קצר נשמעה תרועת חצוצרות באוניות הצי העות'מאני, ואנשיהן נזעקו לתפוס עמדות ולהדוף את האורחים הלא-קרואים שחדרו לבסיסם.
ההוראות המפורשות שנמסרו למפקדי אוניות הברית אסרו עליהם לפתוח באש אלא אם יותקפו. למרות זאת הלחימה החלה כמעט מיד, תוך כדי היערכות האוניות. קודרינגטון טען אחר כך, כי העות'מאנים היו הראשונים לפתוח באש. הלחימה, על פי מקורות בעלות הברית, החלה באופן הבא:
אה"מ "אסיה", שנכנסה ראשונה למפרץ, הטילה עוגן סמוך לאוניית הדגל של מוחארם ביי, בזרוע הימנית של מערך הפרסה העות'מאני-מצרי. אה"מ "גנואה" ואה"מ "אלביון", שנכנסו אחריה, עקפו אותה ועגנו כל אחת בטווח ירי למול אחת מאוניות הקו של האויב. הפריגטה "דרטמות", בפיקודו של קפטן ט' פלואז (T. Fellows), ועימה עוד 6 ספינות קטנות יותר, 2 בריגים ו-4 סקונרים, הטילה עוגן בקצה השמאלי של המערך העות'מאני, כשמשימתה לפקוח עין על קבוצת קורבטות וספינות הבערה שניצבו במקום, בפינתו הדרום-מזרחית של המפרץ. תוך כדי כניסת שאר אוניות הברית למפרץ הבחין פלואז שצוות עות'מאני מכין את אחת מספינות ההבערה לשילוח, ומיד הוריד סירה כדי להורות להם לחדול. הסירה המתקרבת התקבלה במטח רובים, הקצין שבפיקודה נהרג ומלחים אחרים נפצעו, ובה בעת הציתו העות'מאנים את ספינת ההבערה. פלואז שלח קאטר כדי לגרור את ספינת ההבערה למרחק בטוח, אך העות'מאנים ירו גם עליה. כדי לחפות על צוות הקאטר, הורה פלואז לפתוח באש מוסקטים על צוות ספינת ההבערה. ממש ברגעים אלה נכנסה לתוך המפרץ אוניית הדגל הצרפתית "סירן", ובראותה את המתרחש פתחה גם היא באש מוסקטים כדי לסייע ל"דרטמות". מיד תקפה קורבטה טורקית את האונייה הצרפתית באש תותחים. עד מהרה התפשטה האש על פני המערך כולו.
הקרב החל אפוא קודם שהספיקו אוניות הברית להשלים את היערכותן, אך למעשה היה הדבר ליתרון טקטי, שכן אוניות בעלות הברית לא הטילו עדיין עוגן ולכן יכלו לתמרן ביתר זריזות.
מאחר שהאוניות המטירו אש זו על זו מטווח קרוב, היה זה קרב התשה מעיקרו, בו נהנו בעלות הברית מיתרון מכריע בעוצמת האש ובמיומנות התותחנים. "אסיה" לדוגמה, אוניית הדגל של קודרינגטון, ניצבה בין "פאתיה בהרי", אוניית הדגל של האדמירל העות'מאני קפיטן ביי, לבין הפריגטה הדו-סיפונית "גרייר" (Guerriere), אוניית הדגל של מוחארם ביי. שתי האוניות העות'מאניות נפגעו בזו אחר זו ממטחי הדופן הקטלניים של האונייה הבריטית. סיפור זה חזר על עצמו לכל אורכו של המערך.
בתום ארבע שעות הושמד למעשה הצי העות'מאני כולו. שלושה רבעים מאוניותיו טבעו: רבות מהן, שתורניהן ומפרשיהן נפגעו אך הן הוסיפו לצוף וניתן היה לתקנן, פוצצו או הועלו באש על ידי צוותיהן כדי למנוע את נפילתן בידי בעלות הברית. כפי הנראה חששו הטורקים, כי בעלות הברית ימסרו את כלי השיט לידי היוונים. צעד זה הגדיל עוד יותר את מספר האבדות העצום בקרב הציים העות'מאני והמצרי, שכן רבים מאנשי הצוות נלכדו בכלי השיט הבוערים או המתפוצצים. שר הצי המלחמתי העות'מאני מסר לקודרינגטון, כי כ-3,000 איש נהרגו ו-1,109 נפצעו. מכלל הארמדה העות'מאנית-מצרית, שמנתה 78 אוניות, נותרו כשירות לשיט 8 בלבד.
תוצאות הקרב
קרב נאווארינו היה נקודת המפנה של מלחמת העצמאות היוונית. הוא גרם לפגיעה חסרת-תקנה בעוצמה הימית העות'מאנית-מצרית, ושלל מן הסולטאן את האפשרות להשלים את שיעבודה מחדש של יוון. כ-13,000 חיילים עות'מאנים ומצרים נותרו בפלופונסוס, אך מאחר שנותקו ממקורות האספקה והתגבורת בדרך הים, לא יכלו להוסיף ולשהות באזור לאורך זמן.
הסולטאן לא הודה בתבוסתו, אלא הגיב בשורת צעדים חריפים כפי שעשה עם פרוץ ההתקוממות ב-1821, אז ציווה לתלות משערי הקתדרלה בקונסטנינופוליס את גריגוריוס החמישי, ראש הכנסייה היוונית אורתודוקסית ופטריארך קונסטנטינופול לאחר שסיים את מיסת יום ראשון של הפסחא. שבועות אחדים לאחר קרב נאוורינו הכריז הסולטאן מלחמת קודש על מעצמות אירופה מתוקף מעמדו כח'ליף של אומת האסלאם. מהלך מוחשי יותר היה סגירת הבוספורוס למעבר אוניות זרות, צעד שנועד ללא ספק לפגוע ברוסיה, אשר כל סחר ים השחור שלה התנהל דרך המצר. הוא אף ביטל את הסכם אקרמן עליו חתם שנה קודם לכן, והורה למוחמד עלי שלא להסיג את צבאו מן הפלופונסוס.
צעדי התגובה של הסולטאן שחררו את בלמי ההתקפה היבשתית הרוסית לה ציפו זה זמן רב. רוסיה הכריזה מלחמה באפריל 1828, צבא רוסי עבר דרך הנסיכויות הרומניות, חצה את הדנובה ופתח במלחמה העות'מאנית-רוסית, השמינית במספר. באמצע 1829, לאחר מערכה ארוכה ועקובת דם, גברה ידם של הרוסים, ובספטמבר 1829, כשצבא רוסי חונה מרחק 40 מילין בלבד מעיר הבירה קונסטנטינופול, לא נותרה בידי הסולטאן כל ברירה אלא להיכנע. הוא נענה לרשימה ארוכה של דרישות רוסיות שנוסחו בהסכם אדריאנופול, שאחת מהן הייתה הסכמתו לכינון אוטונומיה יוונית כמוגדר בהסכם לונדון. תוך כדי כך ניהל קודרינגטון משא ומתן ממושך עם מוחמד עלי ושכנע אותו להסיג את צבאו מן הפלופונסוס. צבא אבראהים פאשא עזב בסופו של דבר באוקטובר 1828, שנה לאחר קרב נאווארינו. יתר חילות המצב העות'מאניים פונו על ידי חיל משלוח צרפתי בפיקוד גנרל ג' נ' מזון. עד אפריל 1828 השתלטו צבאות היווניים מחדש על מרכז יוון.
הקבלה באיחור של הסכם לונדון לא יכלה עוד להציל את הריבונות העות'מאנית ביוון. היוונים, שמפלת אויביהם ביבשה ובים וניצחונותיהם הצבאיים שלהם עצמם הפיחו בהם תקוות מחודשות, לא רצו לקבל דבר זולת עצמאות מלאה. בעלות הברית, שהתכנסו בוועידת לונדון ב-1832, זנחו בסופו של דבר את רעיון הריבונות העות'מאנית והסכימו לעצמאות, אך התעקשו כי המדינה החדשה תהיה מונרכיה ולא רפובליקה. מאוחר יותר באותה שנה אילצו המעצמות את הסולטאן לחתום על אמנת קונסטנטינופול, שהכירה רשמית בעצמאותה של ממלכת יוון החדשה.
.il
היא הסיומת הלאומית (ccTLDs - Country Code Top Level Domains; שם תחום עליון מסומן מדינה) של שמות המתחם של אתרי אינטרנט הרשומים בישראל.
סיומת זו מנוהלת על ידי איגוד האינטרנט הישראלי (ISOC-IL). הסיומת il. נרשמה כבר ב־24 באוקטובר 1985, והייתה הסיומת השלישית שנרשמה, לאחר שבאותה שנה נרשמו הסיומות us. ו־uk..
במאי 2020 אושרה גם הסיומת ".ישראל" כסיומת הלאומית של שמות מתחם הרשומים בישראל, והרישום המוקדם לשימוש בסיומת זו החל באמצע 2022.
תת-סיומות
קיימות שמונה תת-כתובות אינטרנטיות ישראליות:
צנזורה
ספקית האינטרנט והטלפוניה של איחוד האמירויות הערביות, אִתִּצַאלַאת (באנגלית: Etisalat), נהגה לחסום כל כתובת ברשת האינטרנט עם הסיומת il. . בנובמבר 2009 בוטלה הצנזורה, והאתרים הישראליים הפכו לנגישים באיחוד האמירויות. עם זאת, תקנון איתיצאלאת אוסר על אזרחי ישראל לרשום שמות מתחם עם הסיומת ae., המשויכת לאיחוד האמירויות.
אקלים
אקלים הוא אוסף של מאפיינים מטאורולוגיים, ובעיקר טמפרטורות ומשקעים, ועננות הקובעים את סיווגו של אזור גאוגרפי מסוים מבחינת מזג האוויר השורר בו לאורך השנה. מקור השם הוא מהמילה היוונית "klima" שפירושה זווית (של פגיעת קרני השמש בקרקע).
הגורמים העיקריים המשפיעים על אקלים באזור מסוים הם קרבה או ריחוק מגופי מים גדולים, גובה מעל פני-הים וקו הרוחב.
הרכב האקלים
האקלים מורכב משני גורמים, עולמי ומקומי.
הגורם העולמי
מערכות רום - חלוקת כדור הארץ לרצועות אקלים שונות. כבר בעת העתיקה, הבחינו היוונים שזווית פגיעת קרני השמש בקרקע משפיעה על האקלים באזור מסוים. אחד הגורמים העיקריים הקובעים את מזג הרוח ואת הטמפרטורה הוא התחממות פני הקרקע. פני הקרקע מתחממים כתוצאה מפגיעת קרני שמש והפיכת אנרגיית האור הטמונה בהן לאנרגיית חום.
צפיפות האנרגיה הטמונה בקרני השמש בעת פגיעתן בקרקע תלויה בזווית הפגיעה. זווית זו משתנה בהתאם לקו הרוחב ולעונות השנה. ככל שזווית הפגיעה חדה יותר, אותה עצמת קרינה מתפזרת על שטח גדול יותר. אלומת קרינת שמש שתכסה קילומטר אחד במקום בו השמש בזנית (זווית של 90° ) תתפזר על 2 קילומטרים כאשר השמש בזווית 30°. והשפעתה תהיה קטנה יותר. המשמעות של השפעת זווית הפגיעה על ההתחממות של פני הקרקע אם כן היא שככל שקו הרוחב רחוק מקו המשווה כן קטנה יותר כמות אנרגיית החום הנוצרת מפגיעת קרני השמש. משמעות נוספת היא יצירת ההבדל בין חורף לקיץ - חורף מוגדר כעונה בה זוויות הפגיעה של קרני השמש הן החדות יותר, ולכן מחממות פחות.
הגורם המקומי
ככל שקרובים לים משרע הטמפרטורה קטן יותר, כי הים ממתן את הטמפרטורה. (משרע: הפרש הטמפ' בין היום ללילה ובין הקיץ לחורף). קצב התחממות הים והיבשה שונה. היבשה מתחממת מהר ומתקררת מהר לעומת הים שמתחמם לאט ומתקרר לאט.
זרמי ים
זרמי ים מתייחסים להשפעת זרמי ים חמים או קרים על מקום. זרמי ים חמים מחממים את האוויר שמעל הים וזרמי ים קרים מקררים את האוויר שמעל הים. האקלים משנה את טמפרטורת המים.
גורם ההצבה
גורם ההצבה מתייחס למיקום אזור ביחס לים. אם בין אזור לים מפרידים הרים אז ההשפעה של הים נחסמת על ידי ההרים. בגלל גורם ההצבה נוצר "מדבר בצל גשם". כך, לדוגמה, הגורמים למדבר יהודה הם הרי יהודה.
מיון אקלימי העולם
ישנן מספר שיטות למיון של אקלימים הקיימים על פני כדור הארץ. כל מיון של אקלימים מתבסס על גורם אחד או כמה גורמים משותפים שיש לאקלים באזור מסוים. שיטה מקובלת למיון האקלימים היא שיטת קפן על שמו של ולדימיר קֶפּן (Wladimir Köppen). השיטה המקובלת השנייה מחלקת את אזורי האקלים ל:
פביו נובמברה
פביו נובמברה (באיטלקית: Fabio Novembre; נולד ב-21 באוקטובר 1966) הוא אדריכל ומעצב איטלקי.
ביוגרפיה
נולד בעיר לצ'ה בדרום איטליה. קיבל ב-1992 תואר אדריכלות מאוניברסיטת מילאנו. בתום לימודיו טס לניו יורק ולמד בימוי סרטים באוניברסיטת ניו יורק (NYU), בד בבד עבד בגלריה לאומנות של הולי סולומון.
עבודתו העצמאית הראשונה הייתה עיצוב החנות Blue Marine של ידידתו אנה מולינארי בהונג קונג. הוא תכנן את הכניסה לחנות דרך רגלי אישה ארוכות וחטובות העטופות בפסיפס מוזהב. מאוחר יותר תכנן אולמות תצוגה לחברת המוזאיקה הספרדית Bisazza בעיצוב פתלתל.
נובמברה מעצב בעיקר מועדונים, בתי מלון וחנויות, מושפע רבות מפליני ומרבה להשתמש כמוטיב בגוף האישה ובמיניות. הוא משתמש רבות בזכוכית ומראה דרכה צללים והשתקפויות. נובמברה אוהב להשתמש בחומר קוריאן, שהוא מוצר פלסטי המאפשר גמישות.
בחנות של מעצב הנעליים סטיוארט ויצמן השוכנת ברומא עטף נובמברה את החלל בקו אחיד, במעין צורה לוליינית חובקת כל בה נתונים מוצרי החנות וגופי התאורה שבה והם טבועים בקמרים ובקערים, כל זה בהשראת האמן כריסטו.
נובמברה תכנן ספה עבור חברת Cappelini. הספה בנויה כקוביה שחורה ובמרכזה חצובה גומחה המדמה שריון מוזהב ובה מקום לאדם אחד והיא מאפשרת להשתרע אלכסונית בקוביה והיא נקראת S.O.S ראשי תיבות של Sofa for Solitude. עיצב את אולם התצוגה של חזית בנק בדיזיין סנטר, שהוא חדר פסיפסים המציג ריבועי זכוכית תזזיתיים.
במלון הבוטיק Una בפירנצה עיצב נובמברה קירות ותקרה בפסיפס פרחי לילך שנתפשו בעין סערה. עבודה נוספת שלו מכונה org והיא שולחן סלון המורכב מפלטת זכוכית שקופה שממנו יוצאות אין ספור רגליים אדומות.
כעת עובד נובמברה על תכנון מוזיאון לאומנות עכשווית בווינה.
פיודור דוס-חוטימירסקי
פיודור דוּס-חוטימירסקי או דוּז-חטימירסקי (ברוסית: Фёдор Иванович Дуз-Хотимирский; 26 בספטמבר 1879 – 6 בנובמבר 1965) היה שחמטאי סובייטי-אוקראיני.
ביוגרפיה
דוס-חוטימירסקי זכה ארבע פעמים באליפות קייב (בשנים 1900, 1902, 1903 ו-1906). הוא השתתף חמש פעמים באליפות רוסיה לאמני שחמט. באליפות השנייה של רוסיה הוא סיים במקום ה-15 (המנצח: מיכאל צ'יגורין), באליפות השלישית של רוסיה הוא סיים במקום ה-15 (המנצח: מיכאל צ'יגורין), באליפות הרביעית של רוסיה הוא חלק את המקומות 8-10 (המנצח: גרז סלווה), באליפות החמישית של רוסיה הוא חלק את המקומות 8-9 (המנצח: עקיבא רובינשטיין) ובאליפות השישית של רוסיה הוא הגיע למקום הרביעי (המנצח: רובינשטיין).
בתחרות סנקט פטרבורג בשנת 1901 הגיע דוס-חוטימירסקי למקום השביעי (מנצח: לבדב). בשנת 1907 חלק מקום 11-12 בתחרות קרלסבד המנצח: רובינשטיין); באותה שנה ניצח בתחרות מוסקבה לפני בנימין בלומנפלד וגאורג מרקו ומקום שלישי בתחרות נוספת במוסקבה בה ניצח צ'יגורין.
בשנת 1908 הגיע למקום הרביעי בתחרות מוסקבה (מנצח: ולדימיר נאנרוקוב) ומקום 11 בתחרות פראג (מנצחים: אולדריך דוראס וקרל שלכטר. באותה שנה סיים בתיקו דו-קרב עם פרנק מרשל +2 -2 =2
בשנת 1909 הגיע למקום ה-13 בתחרות סנקט פטרבורג אך ניצח במפגשים עם אלוף העולם המכהן עמנואל לסקר ועם רובינשטיין. בשנת 1910 הגיע למקום הרביעי בתחרות סנקט פטרבורג (ניצחו סרגיי פון פריימן, לבדב וגריגורי לבנפיש.) באותה שנה חלק מקום 7-8 בתחרות המבורג (ניצח: שלכטר)
בשנת 1911 סיים במקום ה-22 בתחרות קרלסבד (ניצח: ריצ'רד טייכמן), ובאותה שנה חלק מקום 1-2 עם אויז'ן זנוסקו-בורובסקי בתחרות סנקט פטרבורג. ב-1913 הפסיד בדו-קרב קצר שהתקיים בסנקט פטרבורג לחוסה ראול קפבלנקה +0 -2 =0.
בשנת 1921 חלק מקום 7-8 בתחרות מוסקבה (מנצח: גריגורייב). בשנת 1923 חלק מקום 3-5 בפטרוגרד באליפות ברית המועצות השנייה (ניצח: פטר רומנובסקי). בשנת 1924 חלק מקום 10-11 במוסקבה באליפות ברית המועצות השלישית (ניצח: יפים בוגוליובוב), ב-1925 הגיע למקום החמישי בלנינגרד (ניצח: בוגוליובוב), באותה שנה חלק מקום 5-7 במוסקבה (ניצח: סרגייב). בשנת 1927 חלק מקום 3-4 במוסקבה באליפות ברית המועצות החמישית (ניצחו: פדור בוהטירצ'וק ורומנובסקי). באותה שנה הגיע למקום השני, לאחר סורוקין בתחרות טיפליס. בשנת 1930 חלק מקום 3-5 במוסקבה (ניצח: אברהם רבינוביץ ).
בשנת 1931 ניצח דוס-חוטימירסקי באליפות אוזבקיסטן השנייה לשחמט. ב-1933 הגיע למקום ה-19 באליפות ברית המועצות השמינית (ניצח: מיכאל בוטביניק). ב-1938 הגיע מקום 13-17 בתחרות קייב (ניצח: ואסילי פאנוב). ב-1942 הגיע למקום ה-15 בתחרות מוסקבה (ניצח: וסילי סמיסלוב). ב-1944 חלק מקום 15-16 בתחרות מוסקבה (ניצח: אלכסנדר קוטוב). ב-1947 חלק מקום 2-4 בתחרות ירוואן (ניצח: איגור בונדרבסקי).
בשנת 1950 הוענק לדוס-חוטימירסקי תואר אמן בינלאומי לשחמט. נפטר ב-1965 במוסקבה.
יותם חנוכי
קריירה מקצוענית
חנוכי גדל בקיבוץ בית השיטה שבגלבוע. הוא החל לשחק כדורסל בגיל שמונה בהפועל גלבוע מעיינות, כל שנותיו במועדון שיחק חנוכי עם שנתונים בוגרים ממנו. בעקבות פציעות רבות הוא מיעט לשחק.
ב-22 באוגוסט 2017 עלה חנוכי לבוגרים של הפועל גלבוע גליל וחתם לחמש שנים במועדון. את משחקו הראשון בקבוצה שיחק חנוכי מול מכבי אשדוד באר טוביה בניצחון 77–84 בו שותף חנוכי לדקה. בעונת 2017/2018 שותף חנוכי בחמישה משחקים, בהם שיחק 7 דקות, מסר אסיסט אחד והוריד ריבאונד אחד.
עוד בשנת 2017 הוביל חנוכי את נבחרת בית הספר של תיכון "הרב-תחומי עין-חרוד" לזכייה באליפות ליגת העל לתיכונים, לאחר שקבוצתו גברה בגמר על תיכון חדש ת"א של דני אבדיה 86–95 וחנוכי זכה בתואר ה-MVP של הפיינל פור.
לאחר סיומה של העונה נפצע חנוכי וחזר לשחק רק בסוף שנת 2019, ב-6 במאי מול הפועל ירושלים, בו הפסידה קבוצתו 87–104 וחנוכי שותף 18 דקות בהן קלע 4 נקודות, מסר 3 אסיסטים והוריד 3 ריבאונדים. מחזור אחרי זה ב-12 במאי קלע חנוכי שיא קריירה של 17 נקודות ב-20 דקות בניצחון 82–91 על הפועל אילת. בעונת 2018/2019 שותף חנוכי בסך הכול בארבעה משחקים, בהן קלע 8.3 נקודות, מסר 2 אסיסטים והוריד 2 ריבאונדים ב-21.3 דקות בממוצע.
בעונת 2019/2020 שותף חנוכי ב-14 משחקים, מתוכם פתח בשני משחקים. לאורך העונה קלע 5.1 נקודות והוריד 3.5 ריבאונדים ב-15 דקות בממוצע.
את עונת 2020/2021 פתחה גלבוע/גליל בסערה ועלתה למאזן 10-3 בפתיחת העונה. כאשר במשחק החוץ מול הפועל ירושלים בו ניצחה קבוצתו 81-75 יותם היה המצטיין על המגרש ולמרות שלא פתח במשחק קיבל 17 דקות, קלע 5 שלשות מתוך 7 ניסיונות והוריד 4 ריבאונדים. בסך הכל קלע במשחק 19 נקודות ובכך שיפר את שיא הקריירה שלו. בעונת 2020/2021 שותף חנוכי בסך הכול ב-24 משחקים, בהן קלע 5.3 נקודות והוריד 2.7 ריבאונדים ב-15 דקות בממוצע.
ב-6 ביולי 2022 חתם בעירוני קריית אתא. במדי הקבוצה העמיד ממוצעים של 8.9 נק' ו-2.8 ריבאונדים ב-20.7 דק'.
ב-29 ביוני 2023 חתם בהפועל חולון.
אנוסארה יוגה
אנוסארה יוגה (Anusara Yoga) היא זרם חדש של האטה יוגה המתבסס על הפילוסופיה הטנטרית אשר רואה טוב פנימי שמימי בכל. אנוסארה יוגה נוסדה על ידי ג'ון פרינד (באנגלית) ב-1997. ג'ון פרינד ממשיך לקחת תפקיד פעיל בביסוס הזרם באמצעות הנהגתו, הכשרת מורים והסמכתם. הדגש בזרם זה הוא ב"עקרונות האוניברסליים ליישורת ואמת", אנוסארה יוגה מדגישה את הקהילתיות (Kula) הנותנת תחושת שייכות ובו בזמן מאפשרת את החופש האישי.
שלושת העקרונות של אנוסארה יוגה: כוונה, התיישרות, ופעולה
התרגול של אנוסארה יוגה מוגדר על ידי שלושה עקרונות בסיסיים: "כוונה", "התיישרות" ו"פעולה". באנגלית 3A of Anusara Yoga ובעברית הכי"ף של אנוסארה.
כוונה
כוונה (Attitude), היא עוצמת הלב להוביל את האדם להיות אחראי לכל פעולותיו והיא באה לידי ביטוי בתנוחות של יוגה. הציפייה להתעוררות מחדש לחלק האלוהי הטבוע בנו, כבני אדם המאפשר לנו לחגוג את החיים במלואם.
פעולה
פעולה (Action), היא זרימה חופשית של אנרגיה דרך הגוף, אשר מאפשרת הן יציבות והן חופש פעולה מהנה.
קהילה
אנוסארה יוגה מרושתת ומאורגנת כקהילה (Kula). הדגש הוא על שייכות מחד וייחודיות מאידך מתוך יצירתיות, וחופש.
"אנוסארה יוגה מתפתחת מתוך הרמוניה והגינות, באמצעות החזון המשותף שמנחילים המורים - והוא לחשוף את הטוב הטבוע באופן טבעי באדם באשר הוא. המטרה היא לשאוף למצות את הערכיות וטבעו העליון של כל תלמיד וישות." ג'ון פרינד מדמה את ההשפעה הדדית של שלושת העקרונות, "כוונה", "יישורת" ו"פעולה", בתרגול היוגה לנגינה: "כפי שמוזיקאי (-מתרגל יוגה) יוצר מוזיקה (-תנוחות היוגה) תוך הבעה של נפשו (-"כוונה") על ידי נגינה (-פעולה) על כלי מכוון היטב (-ישורת של הגוף), כך גם הבעה מקסימלית של תנוחות היוגה (-נגינה עילאית של נגן על כלי נגינה) מתרחשת כאשר המתרגל מכוונן את הגוף בישורת מקסימלית, אזי הפעולה היא יציבה ומאוזנת, וה"כוונה" היא טהורה וחזקה.
1031
אירועים
ללא תאריך מדויק:
נולדו
ללא תאריך מדויק:
נפטרו
ללא תאריך מדויק:
חנה יהודית לנדאו
חנה (אנני) יהודית לנדאו (20 במרץ 1873, לונדון - 23 בינואר 1945, ירושלים), שהייתה ידועה כ"מיס לנדאו", הייתה אשת חינוך ועסקנית אשר פעלה בירושלים בסוף התקופה העות'מאנית ובתקופת המנדט הבריטי. נודעה בעיקר כמנהלת בית הספר לבנות אוולינה דה רוטשילד.
קורות חייה
לנדאו, שמעולם לא נישאה, הייתה אשת חברה אשר ביתה הפך לסלון חברתי בו ביקרו נציגי העדות הנוצריות, המוסלמיות, הקונסולים וכן השלטונות הטורקיים. היא ניצלה קשרים אלו על מנת לתווך בין היישוב היהודי לבין השלטונות. בנוסף לעבודתה כמנהלת, היא שימשה כנציגת "אגודת אחים" הלונדונית, עמדה בראש תנועת הצופות מיסודו של באדן פאול, והייתה חברה בוועדים שונים הכוללים את הוועד לעזרה סוציאלית.
במהלך מלחמת העולם הראשונה פעלה כעסקנית וניצלה את קשריה המרובים להקלת הגזירות של ג'מאל פאשה. בין היתר הייתה בין מארגנות הסהר האדום הירושלמי, תנועה משותפת של ערבים ויהודים לתמיכה בצבא הטורקי, אשר במסגרתו התנדבו נשים יהודיות וערביות לשירות בבתי החולים בירושלים. למרות זאת, כנתינה בריטית היא גורשה לאלכסנדריה.
לאחר המלחמה המשיכה בניהול בית הספר ובנוסף פעלה לטיפוח קשרים טובים עם שלטונות המנדט הבריטי וכן עם ראשי הציבור הערבי.
ביוני 1922 דווח על כך שבזמן שניגנו את "התקווה", התיישבה לנדאו בהפגנתיות, יחד עם קציני הממשל הצבאי. בעקבות הפרשה, בעיתון "הארץ" נכתב: "ידענו בוגדים, אבל לא הרבה בוגדות", והשווה אותה ליעקב ישראל דה האן.
הנצחתה
בשנת 1996 החליטה ועדת שמות הרחובות של עיריית ירושלים לקרוא רחוב על שמה: רחוב "מיס לנדאו (חנה יהודית לנדאו)" בשכונת גבעת משואה. בנימוקיה כתבה הוועדה:
בשנת 2014 מוצגת תערוכה המוקדשת לחייה ופועלה ביד בן צבי בירושלים. המכון לחקר ארץ ישראל ויישובה אף ערך כנס לרגל התערוכה. בתערוכה מוצגים בין השאר גם סידור התפילה שהודפס בהוצאת בית הספר שבניהולה של לנדאו וכן כוס הקידוש הפרטית שלה עליה מוטבע שמה: חנה בית חיי" (כך במקור).
משפחתה
מיס לנדאו הייתה דודתו של ישראל אומן, מתמטיקאי וכלכלן ישראלי-אמריקאי, חתן פרס נובל לכלכלה לשנת 2005.
אוגופוגו
אוגופוגו או נאהטייקה (מילולית: שד האגם) הוא השם שניתן למפלצת שדווח כי חיה באגם אוקנגן שבקולומביה הבריטית, קנדה.
תצפיות
אנשים התומכים בקיום האוגופוגו טוענים כי התצפית המתועדת הראשונה הייתה בסביבות 1872 ולפי התרחשויות באזור המיושב על ידי מתיישבים אירופיים. ייתכן והאזכור המוקדם ביותר של האוגופוגו היה בשנת 1860. בשנת 1926 נטען כי אירעו התרחשויות בחוף אוקנגן מיסיון. באירוע זה ככל הנראה היו כשלושים איש או יותר שטענו כי ראו את המפלצת. באותה השנה עורך העיתון היומי ונקובר סאן בובי קרטר, כתב: "יותר מדי אנשים ראו את 'המפלצת' מכדי להתעלם ברצינות מרובה מהעובדות הקיימות".
הסרט הראשון על הייצור היה של ארט פולדן והוסרט בשנת 1968. הסרט מציג אובייקט כהה הנע לעבר החוף. הסרט השני על הייצור הוסרט שוב בשנת 1989 על ידי קן צ'פלין, מוכר מכוניות משומשות ואביו קליים צ'פלין שטענו כי ראו יצור דמוי נחש השוחה בנהר ומצליף בזנבו, כמה שבועות מאוחר יותר חזר קן צ'פלין עם אביו וביתו וצילמו שוב את היצור.
הבריטים קראו לזואולוג; דוקטור קארל שוקר, שסיווג את האוגופוגו לקטגוריית ה'מרבה גיבנת', והניח שזהו ייצור מסוג לוויתן נחשי מפותל ופרימיטיבי כגון הבסילוזאורוס ('מלך לטאה').
עם זאת, הראיות הפיזיות שמציגות את האוגופוגו היו מוגבלות ולא ברורות מצילומי הסטילס והוידאו. אחת ההנחות הייתה כי בעצם מדובר בחדקן האגם (lake sturgeon). יש הנחות שונות שמדובר באי זיהוי של צונאמי שהוא מעין גל עומד (seiche) ומתחתיו תנועות אגמיות מפותלות.
בשר
[[קובץ:Meat 1.jpg|ממוזער|החלק העיקרי של חיה שמעובד לאכילה, הכולל רקמות שריר, איברים פנימיים ועוד. בשר מכיל חלבון, שומן רווי, ברזל וויטמינים שונים כדוגמת B12 ומינרלים כדוגמת אבץ. התמונה צולמה בשוק נצרת, ינואר 2017.
]] בָּשָׂר הוא כינוי כולל לחלקי הגוף של בעלי חיים כאשר אלו משמשים למאכל – רקמת שריר, איברים פנימיים וכו' – בעבור בני אדם, טורפים, אוכלי נבלות ואוכלי כול. הבשר עשיר בשומן ובפרט בשומן רווי, מכיל וויטמינים שונים דוגמת B12 ובמינרלים שונים כאבץ, ורקמת השריר עשירה בחלבון. בבשר כמות זעירה של פחמימות המאוחסנות כגליקוגן. התנגדות לצריכת בשר מתבססת על טיעונים שונים ובהם טיעונים מוסריים, בריאותיים, אקולוגיים ורוחניים. ציבורים הנמנעים מצריכת בשר הם למשל צמחונים וטבעונים.
סוגי בשר
בעברית, המונח "בשר" משמש בדרך כלל לכינוי של מזון שהוכן מרקמות של בקר או כבש, ואילו בשר דג או עוף מכונים לעיתים קרובות "דג" ו"עוף" בהתאמה. איברים פנימיים של בקר המשמשים למאכל מכונים לפי שם האיבר (למשל כבד).
סוגי בשר נפוצים:
בשר בעלי חיים נוספים, דוגמת בשר עז, נמכר גם הוא למאכל במקומות שונים בעולם. בחלק ממדינות אירופה ובאמריקה הלטינית (כגון מקסיקו), נהוג לאכול גם בשר סוס. בשר גמלים נפוץ במדינות בעלות אקלים יבש ומדברי. במדינות רבות ובמיוחד באירופה עודנו נפוץ בשר ציד - לרוב איילים וחזירי בר. רגלי צפרדע נמכרות לאכילה במדינות אירופה הדוברות צרפתית.
שחיטה
שחיטה היא פעולה להריגת בעל חיים במטרה להכינו כבשר למאכל אדם. הפעולה מתבצעת לרוב בבתי מטבחיים (משחטות) על ידי שוחטים, בעזרת טכניקות שונות, התלויות בסוג בעל החיים, חוקי המדינה והנחיות דתיות. בישראל, מתבצעת השחיטה על פי רוב על פי הנחיות השחיטה היהודית, בפיקוח יחידת השירותים הווטרינריים במשרד החקלאות.
יישון בשר
להכנת אומצות משתמשים בנתחי בשר שהם שרירים במקורם. שריר יכול להתכווץ ולהתרפות לפי הצורך. לאחר השחיטה, כשאין עוד אספקת חמצן ומזון לתאים, מתכווצים השרירים. כדי להרפותם יש צורך בפירוק החלבונים אקטין ומיוזין, שהם הגורמים לכיווץ השריר.
יישון הבשר הוא למעשה תהליך מבוקר של ריקבון בטמפרטורה נמוכה, שנמשך מספר ימים עד שלושה שבועות, לפי סוג הבשר. לנתח פילה נדרשים מספר ימים כדי להתיישן, לנתח סינטה – שבועיים, ולאנטרקוט – עד שלושה שבועות. תוצר הפירוק הוא נתח רך ומוכן לצלייה. תוצרי הפעילות של האנזימים המפרקים הם שנותנים לבשר בקר את הארומה והטעם האופייניים.
קיימות שתי שיטות יישון: יישון יבש (Dry aging) ויישון רטוב (Wet aging). ביישון יבש, נתחי הבשר מיושנים בחדרי קירור, בטמפרטורה קרובה לקיפאון ובלחות יחסית גבוהה. במשך זמן היישון הבשר מאבד נוזלים. בשל איבוד המשקל, הזמן הארוך הנדרש ושטח האחסנה הגדול בטמפרטורה נמוכה, הבשר המיושן בשיטה זו יקר יותר. רוב הבשר מיושן באריזות ואקום אטומות, השומרות על הלחות, שיטה זו מכונה יישון רטוב.
עיבוד בשר
עיבוד בשר הוא ביצוע של תהליכים שמטרתם לגרום לשינויים בתכונותיו של הבשר, למשל הארכת חיי מדף, שיפור הטעם ועוד. הגדרת המושג 'בשר מעובד' יכולה להשתנות לעיתים בהתאם לגוף המגדיר. על פי תקנות משרד הבריאות, בשר מעובד הוא "בשר שעבר תהליך טיפול של כיבוש, הזרקת מים, עיסוי או טבילה במים, ולמעט פירוק, אריזה או המלחה". ארגון המזון והחקלאות משתמש בהגדרה 'מוצר בשר מעובד' ומגדיר 6 קטגוריות למוצרים אלו על פי התהליכים שעברו. פעולות שמבוצעות לצורך עיבוד בשר יכולות להיות:
שיטות להכנת בשר למאכל
ניתן לאכול בשר ללא כל עיבוד, אך עיבוד הבשר משפר את מרקמו וטעמו. ישנן דרכים רבות לשיפור המרקם והטעם של בשר, ובהן טיגון, בישול, צלייה, כבישה, עישון, אידוי ואפייה. השרייה במרינדות שונות מיועדת בין השאר לריכוך בשר קשה.
שיטות חמות
רקמות השריר מורכבות בעיקר מחלבונים ושומנים (כ-20% כל אחד) וממים (כ-60%). החלבונים הם המעניקים לבשר את עיקר מרקמו, השומנים את הטעם, והמים את העסיסיות. העלאת הטמפרטורה של הבשר משפיעה על כל שלושת מרכיביו: החלבונים עוברים דנטורציה, השומנים נמסים בהדרגה, והמים מתאדים. באופן כללי, חימום בחום גבוה ידרוש זמן הכנה קצר, וחימום בחום נמוך ידרוש זמן הכנה ארוך.
תזונה
הבשר עשיר בחלבון (רקמת השריר), בשומן ובפרט בשומן רווי, בברזל ובוויטמינים שונים, דוגמת B12. בבשר כמות זעירה של פחמימות המאוחסנות כגליקוגן.
הברזל, המצוי בכמות גבוהה בבשר אדום, בדגים ובבשר עוף מהווה מינרל חיוני. כמות נמוכה מדי של ברזל גורמת לאנמיה – ירידה בכמות ההמוגלובין בתאי הדם האדומים, כמו גם לירידה במספר תאי הדם האדומים. אף שניתן לצרוך ברזל גם ממקורות צמחיים, כגון קטניות, ברזל שמקורו בבעלי חיים נספג בצורה קלה יותר בגוף.
הרכב תזונתי
ערכים תזונתיים אופייניים לבשר:
השפעות בריאותיות של אכילת בשר
הברזל, המצוי בכמות גבוהה בבשר אדום ובשר עוף חשוב לגוף. מינרל זה נחלק לשני סוגים – haem הקיים רק במקור בשרי ו־non-haem הקיים גם במזון צמחי וגם במזון בשרי. ברזל haem נספג טוב יותר בגוף.
כאמור, בשר מכיל כמויות גדולות של חלבון, ורוב סוגי הבשר מכילים את כל סוגי חומצות האמינו הדרושות לגוף כדי לפתח שרירים באופן תקין.
בשר הוא אחד המקורות לוויטמין B12. הימנעות מצריכת בשר מגדילה את הסיכוי למחסור בוויטמין B12. לצד זה, צריכת בשר בכמות גדולה, כמו כל צריכת-יתר, גורמת למספר תופעות בעלות השפעה שלילית.
בשלהי המאה ה־20 ובתחילת המאה ה־21 עלתה המודעות לסיכוני הבריאות הכרוכים בצריכה גבוהה של בשר אדום כגון בשר בקר. כך נמצא קשר סטטיסטי בין צריכת בשר בהמות ובשר מעובד, לאורך רוב שנות חיי האדם, לבין סרטן המעי הגס וסרטן ריאות, במחקר אחר נמצא כי צריכת בשר בקר וחזיר מגבירה את הסיכון לחלות בסרטן הלבלב, אותו מחקר מצא כי חומצה שומנית רוויה המצויה בבשר היא גורם להגברת הסיכון ללקות בסרטן השד, ומנגד נמצא כי אין קשר בין סרטן הערמונית לצריכת שומן מן החי.
נמצא כי משתתפים שצרכו כמויות גבוהות של בשר אדום ובשר מעובד במהלך תקופה ארוכה היו בסיכון גבוה ב־50% לפתח את סרטן המעי הגס בהשוואה לאלו שאכלו הכי פחות מבשר זה. לעומת זאת, המחקר גילה כי צריכה של עופות ודגים למעשה מפחיתה את הסיכון לפתח את סרטן המעי הגס. המחקר לא המליץ להימנע מבשר אדום, אך הציע להפחית בכמויות. עוד נמצא כי שומנים מהחי, המצויים בכמויות גדולות בגבינות ובבשר, מעלים את סיכוייהן של נשים לחלות בסרטן הלבלב ב־23%, ואת סיכוייהם של גברים – ב־50%. גברים ונשים שצרכו כמויות גדולות של בשר נמצאו בסיכון גבוה ב־16% לחלות בסרטן הריאות.
נמצא קשר סיבתי בין צריכה יומיומית של בשר לבין סיכון מוגבר למחלות לב. הסיכון ללקות במחלת לב הוא פי שלושה, בגברים בגילאי 45–64 הצורכים בשר מדי יום, לעומת אלה שאינם צורכים בשר כלל. כמו כן, נמצא כי בשר אדום מעלה את הסיכוי ללקות בהתקף לב ב־30%.
מחקרים גילו כי גברים מבוגרים שאוכלים בשר 6 או יותר פעמים בשבוע מכפילים את סיכוייהם למות ממחלת לב מאשר אלה הנמנעים מבשר. כמו כן, התגלה במחקרים שגבר בשנות החמישים לחייו שאוכל בשר נמצא בסיכוי גבוה פי ארבעה ללקות בהתקף לב. מחקר שנערך בבריטניה וכלל 10,000 צמחונים ואוכלי בשר מצא כי ככל שצריכת הבשר עלתה, עלה גם הסיכוי להתקף לב.
בנוסף, נמצא כי בקרב צורכי בשר יש נטייה רבה יותר להשמנת יתר. נמצאו הבדלים של 5.9 קילו בגברים, ו־4.7 קילו בנשים בין אוכלי בשר לטבעונים.
אכילת בשר בדתות השונות
בתרבויות רבות סוגי בשר מסוימים נחשבים כלא ראויים למאכל מסיבות דתיות ואחרות.
ביהדות חל איסור לאכול בשר שאינו 'כשר'. בשר בהמה הינו כשר למאכל רק אם היא עומדת בשלושת הקריטריונים: מעלה גרה, מפריסה פרסה ושוסעת שסע, וכן רק אם הבהמה נשחטה בשחיטה כשרה, עברה בדיקה מחשש להיותה טרפה, והבשר הוכשר כהלכתו. דגש מיוחד ניתן לאיסור אכילת בשר חזיר שהוא מפריס פרסה אך אינו מעלה גירה. ההלכה היהודית אוסרת על אכילת בשר יחד עם חלב, או בהפרש קצר ביניהם. דגים מותרים באכילה רק אם הם בעלי סנפיר וקשקשת. כך גם אסורים באכילה עופות דורסים, פירות ים, חרקים ועוד.
ישנם יהודים דתיים, המפרשים כי הדת היהודית לא מעודדת אכילת בשר. בדתות מעטות, כגון הג'ייניזם, אכילת בשר אסורה לחלוטין. צמחונות מקובלת מאוד בהינדואיזם ובבודהיזם, אם כי דתות אלו אינן אוסרות על אכילת כל סוגי הבשר. יש מספר קבוצות נוצריות שמעודדת סוגים שונים של צמחונות. המורמונים מעודדים צריכה מופחתת של בשר מטעמים הומאניים. כנסיית האדוונטיסטים של היום השביעי מעודדת את מאמיניה לאמץ תזונה צמחונית מטעמים בריאותיים.
גם באסלאם ישנן תקנות הקרויות "חלאל", המגבילות אכילת בשר מסוגים שונים (כגון חזיר) וקובעות את הדרך המותרת לשחיטה. הקתולים נוהגים שלא לאכול בשר בתקופת התענית בת 40 הימים שלפני חג הפסחא ובעבר אף בימי שישי שהוא היום בשבוע בו ישו נצלב. בהודו, בשר פרה אסור לאכילה היות שפרה היא חיה קדושה על פי ההינדואיזם.
התנגדות לאכילת בשר
אדם הנמנע מלאכול בעלי-חיים למיניהם יגדיר עצמו במקרים רבים כצמחוני. להצדקת הצמחונות קיימים מספר טיעונים עיקריים.
הבשר בשפה
המילה בשר מככבת בביטוים רבים. באופן טבעי, בהיות האדם "בשר ודם" משמשת המילה בשר כתחליף למילה אדם כאשר רוצים לצמצם את מהותו של האדם לקיומו הגופני, למשל בביטוים: "בשר טרי" (חיילים טירונים או אסירים חדשים בבית הסוהר), "בשר תותחים", "תאוות בשרים" (תאווה גשמית למין). בתנ"ך מופיע מספר פעמים הביטוי "כל בשר" או "כל הבשר" במשמעות "כל האנשים ובעלי החיים".
זוראב ז'ווניה
זוּראבּ ז'ווַניָה (בגאורגית: ზურაბ ჟვანია; 9 בדצמבר 1963 - 3 בפברואר 2005) היה פוליטיקאי יהודי גאורגי, ראש ממשלת גאורגיה משנת 2004 ועד מותו ויושב ראש הפרלמנט של גאורגיה בשנים 2003–2004.
ביוגרפיה
ז'ווניה נולד בטביליסי שבגאורגיה הסובייטית (כיום גאורגיה) במשפחת פיזיקאים. אמו, רמה אנטונובה הייתה ממוצא יהודי וארמני. סבו, מיכאל גולדבאום היה גבאי בבית הכנסת המרכזי בסנקט פטרבורג ולאחר מכן בטביליסי. שמו היהודי של ז'ווניה היה זבולון. בשנת 1985 הוא קיבל תואר בוגר מהפקולטה לביולוגיה של האוניברסיטה הממלכתית של טביליסי ולאחר מכן עבד באוניברסיטה עד 1992.
היה נשוי ואב לשלושה ילדים.
קריירה מוקדמת
את צעדיו הראשונים בפוליטיקה הלאומית בגאורגיה הוא החל בשנת 1988. בין השנים 1988–1990, מפלגת הירוקים הגאורגית, שז'ווניה כיהן בה כיו"ר משותף, נמנתה עם מפלגות האופוזיציה שלקחו חלק בהובלת גאורגיה לעצמאות. בספטמבר 1991 הצטרפה מפלגתו לאופוזיציה כנגד הנשיא הראשון של גאורגיה העצמאית, זוויאד גמסחורדיה. סילוקו האלים של גמסחורדיה בינואר 1992, הביא למינויו של אדוארד שוורדנדזה, שהיה אז שר החוץ לשעבר של ברית המועצות, שנכנס לתפקיד חודש לאחר מכן.
בשנת 1992 הצטרף ז'ווניה למפלגת המרכז שייסד שוורדנדזה, איחוד האזרחים של גאורגיה. המפלגה זכתה בבחירות שהתקיימו באותה שנה וגייסה רפורמיסטים נוספים לשורותיה, ביניהם מיכאיל סאקשווילי. בשנת 1993 מונה ז'ווניה למזכ"ל המפלגה. ב-25 בנובמבר 1995, לאחר ניצחון המפלגה בבחירות, הוא נבחר ליו"ר הפרלמנט של גאורגיה.
ז'ווניה הסתכסך עם שוורדנדזה עקב שערוריות שחיתות, שנטען כי שוורדנדזה היה מעורב בהן וב-1 בנובמבר 2001 הוא התפטר מתפקידו כיושב ראש הפרלמנט הגאורגי ויחד עם סאקשווילי, פרש מהמפלגה. בשנת 2002, הוא ייסד ועמד בראש מפלגה חדשה בשם ה"דמוקרטים המאוחדים".
בחירות נובמבר
ב-2 בנובמבר 2003, התקיימו בגאורגיה בחירות פרלמנטריות, שמשקיפי בחירות בינלאומיים, כמו גם האו"ם וממשלת ארצות הברית טענו כי היו בלתי הוגנות. כתוצאה מכך קראו ז'ווניה ואנשי אופוזיציה להפגנות כנגד שוורדנדזה. בסופן של ההפגנות שנמשכו שבועיים נאלץ שוורדנדזה, ב-23 בנובמבר, להכריז על התפטרותו. את מקומו כנשיא המדינה מילאה באופן זמני יו"ר הפרלמנט של גאורגיה נינו בורג'נדזה, שהצטרפה אף היא לאופוזיציה. ז'ווניה עצמו התמנה לשר בממשלת המעבר שכוננה עד לבחירות ב-4 בינואר 2004. בבחירות עצמן ניצחה האופוזיציה, מיכאיל סאקשוילי נבחר לנשיא וז'ווניה מונה ב-18 בפברואר 2004 לראש ממשלת גאורגיה.
נסיבות מותו
ז'ווניה הספיק לכהן בתפקיד ראש ממשלת גאורגיה במשך כשנה בלבד. מוקדם בבוקר ה-3 בפברואר 2005 הוא נמצא ביחד עם ראול אוסופוב, סגן המושל של מחוז כארתלי הפנימית, בביתו של אוסופוב, כששניהם ללא רוח חיים. השומרים שלהם, שלא שמעו סימני חיים מהדירה, נכנסו אליה ומצאו את גופותיהם במטבח. שלטונות גאורגיה הודיעו שהשניים מתו מהרעלת פחמן חד-חמצני ממערכת החימום בדירה ובגלל העדר אוורור. מיד לאחר האירוע הודיע שר הפנים הגאורגי, ואנו מראבישווילי, בחדשות ערוץ רוסתווי-2, כי אין סיבה לחשוד במעשה לא כשר. לדבריו, משרד חוקר מקרי המוות שאליו נלקחו הגופות קבע כי נהרגו מהרעלת פחמן דו-חמצני ושבדיקה של מערכת החימום בדירה העלתה שהיא לא חובלה. שאר הפרטים על החקירה נותרו חסויים.
מנגד, נציגים ממשפחתו של ז'ווניה העלו תהיות באשר לגרסת השלטונות לגבי מותו של ז'ווניה, כאשר גוגה ז'ווניה ציין כי הוא בטוח שהתנקשו באחיו. כמו כן, יומיים לאחר האירוע, עם או בלי קשר אליו, נמצא חבר אחר במפלגתו של ז'ווניה ובן ברית פוליטי שלו, מת בדירתו, כאשר לטענת השלטונות הוא התאבד. במאי 2006 התראיין הנשיא לשעבר של גאורגיה, אדוארד שוורדנדזה, וציין כי הוא מאמין שז'ווניה נרצח.
בשנת 2007, טען שר ההגנה לשעבר של גאורגיה, איראקלי אוכרואשווילי, כי גופתו של ז'ווניה הועברה לדירה בה נמצאה לאחר שהוא כבר לא היה בחיים.
עונת 2013/2014 ביורוקאפ
עונת 2013/2014 ביורוקאפ הייתה העונה ה-12 של תחרות אירופית לקבוצות כדורסל והשישית שאורגנה על ידי יורוליג בסקטבול ופיב"א אירופה.
המשחק הראשון התקיים ב-15 באוקטובר 2013 ומשחקי הגמר הסתיימו ב-7 במאי 2014. בתחרות השתתפו 49 קבוצות.
בסדרת משחקי הגמר של התחרות ניצחה ולנסיה וזכתה בגביע בפעם השלישית בתולדות המועדון. בעקבות כך היא קיבלה זכות להשתתף בעונת 2014/2015 ביורוליג
ישראל בתחרות
לישראל היו שתי נציגות:
מלקולם אקס (סרט)
מלקולם אקס (באנגלית: Malcolm X) הוא סרט קולנוע ביוגרפי משנת 1992 על המתאסלאם האפרו-אמריקאי, מלקולם אקס (שנולד בשם מלקולם ליטל). ספייק לי היה התסריטאי-שותף, המפיק-שותף, ובמאי הסרט. דנזל וושינגטון מככב בו בתפקיד הראשי. בסרט משחקים גם אנג'לה באסט, אלברט הול, אל פרימן הבן, דלרוי לינדו, קארן אלן, פיטר בויל, אוזי דייוויס, עורך-הדיו ויליאם קנסטלר כריסטופר פלאמר ובובי סיל, המייסד-שותף של תנועת הפנתרים השחורים, הכומר אל שרפטון, נשיא דרום-אפריקה לעתיד נלסון מנדלה מופיע בהופעת קמאו. לספייק לי יש תפקיד קטן כשורטי, דמות המבוססת בחלקה על מכרו מהחיים האמיתיים, מלקולם "שורטי" ג'רוויס, עמית פושע וחצוצרן ג'אז.
הסרט מתאר אירועי מפתח בחייו של מלקולם אקס, קריירת הפשע שלו, כליאתו, התאסלמותו, כהונתו ככומר באומת האסלאם ובשלב מאוחר יותר ריבו עם הארגון, נישואיו לבטי אקס, עלייתו לרגל למכה, השינוי שחל בדעותיו בקשר ללבנים ורציחתו ב-21 בפברואר 1965. הוא סוקר אירועים מילדותו, בכללם מות אביו, מחלתה הנפשית של אימו, והיתקלותו בגזענות מתוארים בפלשבקים.
על התסריט של מלקולם אקס, קיבלו קרדיטים לי וארנולד פרל והוא מבוסס במידה רבה על ספרו של אלקס היילי משנת 1965 "האוטוביוגרפיה של מלקולם אקס". היילי חבר למלקולם אקס בספר החל מ-1964 והשלים אותו לאחור מותו של אקס.
מלקולם אקס הופץ בידי האחים וורנר ויצא לבתי הקולנוע ב-18 בנובמבר 1992. ב-2010 הסרט נבחר לשימור בידי National Film Registry באמצעות ספריית הקונגרס בשל היותו "חשוב תרבותית, היסטורית, או אסתטית".
זמיר הירדן
זמיר הירדן או זמיר רונן (שם מדעי: Luscinia megarhynchos) הוא מין של ציפור שיר קטנה בסוג זמיר. נקרא בולבול בטורקית ועל שמו המאכל הטורקי בולבול יובאסי - קן הזמיר, סוג עוגה שבמרכזו גומה ובה אגוזים.
מלקולם אקס (סרט)
עלילה
הסרט "מלקולם אקס" מתחיל בקטע המציג את דגל ארצות הברית עולה באש ועובר לקטע הווידאו האייקוני של ג'ורג' הולידיי של תבוסתו של הנהג מלוס אנג'לס רודני קינג, הוא עובר לקולו של דנזל וושינגטון כמלקולם אקס שמגנה בזעם את אמריקה הלבנה. "אנחנו לא רואים את החלום האמריקני, אנחנו חווים רק את הסיוט האמריקני !" הדגל הבוער ייהפך לבסוף לאות "X".
זמיר הירדן
מאפיינים
זמיר הירדן נפוץ באירופה, באסיה ובצפון אפריקה. תפוצתו דרומית יותר משל הזמיר המנומר (Luscinia luscinia).
מלקולם אקס (סרט)
עלילה
הסרט נפתח ב"ימי המלחמה" בבוסטון.
מלקולם "דטרויט רד" ליטל, פושע זעיר וחברו, שורטי, צועדים במורד הרחוב בבגדים ראוותניים. הם מתכננים פשעים שונים על מנת להרוויח כסף. לבסוף, ליטל חובר לגנגסטר מהארלם בשם ווסט אינדיאן ארצ'י (לינדו). ארצ'י לוקח את ליטל כבן חסותו, אולם בסופו של דבר הם רבים בנוגע לכסף שליטל חייב לארצ'י, שמאשים את ארצ'י בהיותו מעורער נפשית. אחרי קרב, ליטל נס בחזרה לבוסטון. שם, הוא מתאחד מחדש עם שורטי ומנהל רומן עם אישה לבנה. ליטל ושורטי מתכננים לשדוד את ביתם של זוג לבנים עשיר. ברם, הם נאסרים אחרי-כן ונידונים לשמונה עד עשר שנות מאסר בכלא.
זמיר הירדן
מאפיינים
אורך גופו של פריט בוגר נע בין 15 ל-16.5 ס"מ ובדומה לזמיר המנומר, הוא בעל בטן חומה בהירה עד אפורה, גבו חום וזנבו חום אדמדם. תזונתו של זמיר הירדן נשענת בעיקר על חרקים.
מלקולם אקס (סרט)
עלילה
מלקולם ליטל אינו מציית בתחילה לשומריו ודוחה בזעם את כומר הכלא (פלאמר). אחרי שהוא יוצא ממאסר ממושך בצינוק, אסיר אחר, ביינס (הול), מנסה לסייע לו בזמן תהליך הגמילה שלו מהתמכרות לקוקאין, ליטל מסכים לקבל לכך באי-רצון. אבל, ליטל בנו של כומר בפטיסטי שמת באלימות (ליטל מאשים במותו את חברי הקו קלוקס קלאן) חושד בביינס. ביינס מאמין באסלאם וליטל כופר בו. אולם הוא מתחיל לרכוש כבוד ואמון בביינס, שמנחיל לו השכלה ומציג בפניו את אומת האסלאם ועומד על כך שאלוהים הוא שחור, ליטל מטיל בכך ספק. כשהוא שומע מאסיר אחר שברוקלין דודג'רס קידמו את ג'קי רובינסון (אז שחקן בולט בליגת הכדורסל השחורה), ליטל מאושר, אך ביינס מזכיר לליטל לעולם לא לשכוח את ארבע מאות שנות העבדות. ביינס מספר לליטל שמקורם של השחורים הוא בשבט שאבאז שאבד בצפון אפריקה, שכל הלבנים הם שדים, שאלייז'ה מוחמד (פרימן) יכול להוביל אותם לאור. אולם, כשביינס מעודד אותו להתפלל בדרך המוסלמית, ליטל אינו יכול להביא את עצמו לכרוע ברך למרות שהוא אומר שהוא רוצה לעשות כן. אחרי-כן, ליטל חוזה בהתגלות בתאו, הוא קורא מכתב מאלייז'ה מוחמד כשרוחו של מוחמד מתגלה בפניו ואומרת לו: "באתי לתת לך משהו שלעולם לא יכול להילקח ממך. אני מביא לך תחושה של חשיבות". כשהרוח נעלמת, אקס מסוגל לכרוע ברך ולהתפלל. כשהוא משתחרר מכלאו, ליטל המומר שהשלים את המרת דתו מבקר את מוחמד, שמשבח את המפנה בחייו. הוא מתנער משם משפחתו מכיוון שהוא שם של עבדים, ובוועידה של אומת האסלאם, מאמץ את השם "X", שהוא סמלו המתמטי של הלא-נודע.
במהלך השנים הבאות, מלקולם אקס נהפך לכומר חשוב יותר ויותר באומת האסלאם, תומך בעקרונות אסלאמיים ובדבריו של אלייז'ה מוחמד, שלבסוף מורה על מלקולם לפתוח מסגדים בכל רחבי המדינה. עורכים לו הכרה עם בטי אקס (באסט). הם מתחתנים ומקימים משפחה (בסרט מציגים שלושה מילדיו, ואילו בנותיו התאומות, נולדו למעשה לאחר מותו). הוא מתאחד עם שורטי, שמיידע אותו על מקום הימצאם של חבריהם הפושעים מהעבר. ווסט אינדיאן ארצ'י מתגורר כיום ברובע הברונקס. הוא חסר-כול וחי בעזובה וסובל מבעיות בריאותיות ונפשיות חמורות בשל התמכרותו לסמים. מלקולם מרחם על ארצ'י ונשבע לעזור לו.
למרות גידולה המשמעותי של אומת האסלאם בזמנו של מלקולם אקס, האופוזיציה נגדו הולכת ומתעצמת. הסיעה שמצדדת באלייז'ה מוחמד (בכללם ביינס), סבורה שמלקולם אקס מחשיב את עצמו כאומת האסלאם ושהוא עלול לנשל את מוחמד מעמדת הנהגה. מוחמד שומר אמונים לבן-חסותו, ואומר לביינס שכל מה שמלקולם עשה הוא לתועלת האומה. אבל, מלקולם מתפכח כשהוא מתוודע לצביעות של המנטור שלו כשהוא קורא בעיתונים על ההאשמות שלאלייז'ה מוחמד הוא אב לשמונה ילדים מחוץ לנישואים כתוצאה מקשריו עם נערות בנות עשרה והוא מוודא את אמיתות הסיפורים כשהוא משוחח עם הנערות. מלקולם מתעמת עם מוחמד, שמצדיק את ניאופיו בצורך "לשתול את הזרע על קרקע פורייה". אחרי שהוא יוצא בהצהרות פרובוקטיביות לגבי רציחתו של הנשיא ג'ון קנדי, תוך הפרה של הוראתו של אלייז'ה מוחמד שאף אחד מהכמרים לא יגיב על כך, מלקולם אקס מושעה מכל פעילות במשך תשעים יום. הוא מקבל על עצמו את העונש.
זמיר הירדן
מאפיינים
קולו המפורסם של הזכר גבוה עם מגוון מרשים של שריקות, סלסולים וגרגורים. למרות שהוא מזמר גם במהלך היום, הוא מזמר באופן בלתי רגיל מאוחר בערב וזמירותיו בולטות במיוחד משום שרק ציפורים מעטות מזמרות בזמן זה. מחקרים שנערכו לאחרונה מראים כי הציפורים שרות אפילו חזק יותר באזורים עירוניים או קרוב לסביבה עירונית על מנת להתגבר על רעשי הרקע.
מלקולם אקס (סרט)
עלילה
בסופו של דבר, מלקולם אקס נאלץ לעזוב את אומת האסלאם. הוא מכריז פומבית על כוונתו להגות את מחשבותיו שלו עצמו ולאמר את מילותיו שלו ולייסד את המסגד העצמאי Muslim Mosque, Inc. הוא גם מכריז על כך שהוא יעשה עלייה לרגל למכה, אליה כל מוסלמי חייב לעלות לרגל לפחות פעם אחת בימי חייו. בזמן היותו שם, במכתב לאשתו בטי, שהיא קוראת בפני קבוצת אנשים, מעדכן אותה מלקולם על פעילויותיו. הוא מיידע אותה שעוקבים אחריו שני אנשים לבנים, שהוא מאמין שהם סוכני ה־CIA. הוא גם אומר שהוא מתפלל בצוותא עם מוסלמים בני כל הגזעים - בכללם לבנים. הוא חותם את המכתב בשני שמותיו המאומצים החדשים, "אל-חאג' מאליק אל-שאבאז" ובשמו המוכר יותר. הוא שב לארצות הברית עם דעות מתונות הרבה יותר ומתכחש לגזענות. הוא גם מכריז על רצונו לעבוד עם מנהיגי זכויות אדם אחרים, אותם הוא ביקר קשות בעבר.
ברם, פעילותו מעוררת את זעמו של אלייז'ה מוחמד. בנוסף למסכת הטרדות טלפונית, בנו של ביינס, מנסה להרוג אותו על ידי הטמנת מטען חבלה במכוניתו של מלקולם. אחרי-כן, בקווינס, מפוצץ הבית בבעלות האומה של האסלאם שבו מלקולם ומשפחתו מתגוררים. המשפחה נמלטת ללא פגע. בריאיון לכתב טלוויזיה מקומי שהוא נותן במהלך ניסיונם של הכבאים לכבות את הלהבות, הוא מאשים את אלייז'ה מוחמד בכך שציווה על כך. ביינס מכנה זאת תעלול פרסומת.
ב-21 בפברואר 1965, מלקולם אקס נושא נאום באולם הנשפים אודובון במנהטן. אבל, קול תסיסה בקהל מפריע לו. מלקולם מנסה להשקיט את האנשים, אך רגעים ספורים אחר-כך, הוא נורה פעמים רבות. אשתו וילדיו עדים לכך. נתפשים שלושה חשודים שניסו להימלט מזירת הפשע. אחרי-כן, דובר בית החולים נושא הצהרה פומבית: "האדם שאנחנו מכירים כמלקולם אקס נפטר."
בתצלום ארכיון, הכומר מרטין לותר קינג אומר: "רציחתו של מלקולם אקס הייתה טרגדיה מצערת שמגלה שישנם אנשים רבים באומתנו שהם מנוונים מוסרית עד כדי כך שהם מביעים את התנגדותם באמצעות רצח ואנחנו לא למדנו שלא להסכים בלי להביע זאת באלימות."
בקטע קולי, השחקן והאקטיביסט אוזי דייוויס מצטט את ההספד שנשא בהלווייתו של מלקולם אקס כמצרף, כמו כן קטעי ארכיון חדשים וישנים ומופיעים תצלומים של מלקולם אקס:
הסרט מסתיים בסצנה בה רואים מורה שחורה בכיתת לימוד אמריקנית. מאחוריה רשומות על הלוח המילים "יום מלקולם אקס" (MALCOLM X DAY) היא אומרת לכיתה שזהו יום הולדתו של מלקולם אקס.
מלקולם אקס זה אתם – כולכם – ואתם מלקולם אקס", היא אומרת.
ההפקה
המפיק מרווין וורת' רכש את הזכויות של הספר "האוטוביוגרפיה של מלקולם אקס" ב-1967. וורת' פגש את מלקולם אקס, שהיה מכונה אז "דטרויט רד" (Detroit Red), כנער שמכר סמים בניו יורק. וורת' היה בן חמש עשרה באותה עת, ובילה במועדוני הג'אז של האזור. וורת' מעלה זכרונות: "הוא מכר גראס. הוא היה בן שש עשרה או שבע עשרה אולם נראה מבוגר יותר. הוא היה שנון מאוד, ברנש מצחיק, והייתה לו כריזמה יוצאת דופן. הוא היה רקדן נהדר והתלבש בטוב טעם. הוא היה נאה מאוד, ומאוד מאוד גבוה. בחורות נמשכו אליו. הוא היה בחור די מיוחד."
כבר בשלב מוקדם נקלעה ההפקה לקשיים בסיפור מהלך חייו כולו, באופן חלקי הדבר נבע מהשאלות שנותרו ללא מענה שאפפו את רציחתו של מלקולם אקס. ב-1971, וורת' עשה סרט תעודי שזכה לשבחים, ששמו מלקולם אקס, והיה מועמד לפרס האוסקר בקטגוריית הסרט התעודי הטוב ביותר. הפרויקט נותר בשממונו. ברם, מספר בדרנים מרכזיים נמשכו אליו בזמנים שונים, בכללם ריצ'רד פריור, אדי מרפי והבמאי סידני לומט.
התסריט
ב-1968, הטיל וורת' את כתיבת התסריט על הסופר ג'יימס בולדווין, שאליו הצטרף אחרי-כן ארנולד פרל, תסריטאי שהיה קורבן לרשימה השחורה של ג'וזף מקארתי. אולם, כתיבת התסריט ארכה זמן רב מעל המצופה. פרל נפטר ב-1971.
בולדווין פיתח את עבודתו על התסריט לספרו משנת 1972 One Day, When I Was Lost: A Scenario Based on Alex Haley's The Autobiography of Malcolm X. בולדווין מת ב-1987. כמה מחברים ניסו לעבוד על הטיוטה, בכללם דייוויד מאמט, דייוויד בראדלי, צ'ארלס פולר וקלדר וילינגהם. ברגע שספייק לי נטל את מושכות הבימוי, הוא כתב מחדש את התסריט של בולדווין-פרל. בגלל השכתובים, משפחתו של בולדווין ביקשה מהמפיק להסיר את שמו מרשימת הקרדיטים. לכן הסרט מלקולם אקס כולל קרדיטים רק לפרל ולי כתסריטאים ולאלקס היילי כמחבר "האוטוביוגרפיה של מלקולם אקס".
קשיי ההפקה
ההפקה נחשבה לשנויה במחלוקת הרבה לפני שהצילומים החלו. לב הבעיה נעוץ בחרחור הריב של מלקולם אקס ובהתקפתו הזועמת לעיתים על הלבנים לפני שהוא עלה לרגל למכה. ככלל הוא לא היה דמות מוערכת בקרב האוכלוסייה הלבנה, אך הוא נהפך לגיבור בקהילה השחורה ולסמל למאבקם של השחורים, במיוחד בזמן תקופות הנשיאות של רונלד רייגן וג'ורג בוש. בשלוש השנים שקדמו ליציאתו של הסרט לבתי הקולנוע, מכירות "האוטוביוגרפיה של מלקולם אקס" עלו בשלוש מאות אחוזים, וארבעה מספריו הראו גידול של פי תשעה במכירות בין השנים 1986 ל-1991.
סוגיית הגזע של הבמאי
ברגע שהאחים וורנר הסכימו לפרויקט, הם רצו בתחילה את במאי הסרטים זוכה האוסקר נורמן ג'ואיסון לתפקיד במאי הסרט. ג'ואיסון, במאי הסרט "כחום הלילה", שעוסק בזכויות אדם, הביא את דנזל וושינגטון שיגלם את דמותו של מלקולם אקס. התעורר גל מחאה לגבי העובדה שבמאי לבן הופקד על עשיית הסרט. ספייק לי היה אחד המבקרים העיקריים. מאז הקולג, הוא חלם על עיבוד "האוטוביוגרפיה של מלקולם אקס" לסרט. לי ואחרים חשו שמן הראוי שרק אדם שחור יביים את מלקולם אקס.
בעקבות המחאה הציבורית נגד ג'ואיסון, הגיע וורת' למסקנה ש"אנחנו זקוקים לבמאי שחור. אי-אפשר אחרת... מדובר בסוגיה חשובה." ג'ואיסון נטש את הפרויקט, אם כי הוא ציין שהוא ויתר על עשיית הסרט לא בגלל המחאה, אלא מכיוון שהוא לא יכול היה להשלים עם חייו הפרטיים והציבוריים של מלקולם ולא היה מרוצה מהתסריט של צ'ארלס פולר. לי אישר את עמדתו של ג'ואיסון ואמר "אם נורמן באמת חשב שהוא היה יכול לעשות זאת, הוא היה יכול להיאבק בי. אבל הוא נסוג בחן." ג'ואיסון ודנזל וושינגטון התאחדו כמה שנים אחרי-כן בסרט "הוריקן", שבו וושינגטון שיחק את רובין קרטר, מתאגרף כלוא, ששוהה קרוב לעשרים שנה בכלא בעוון רצח שהוא טוען שהוא לא ביצע עד שהרשעתו בוטלה ב-1985.
מהר מאוד ספייק לי נבחר לבמאי והוא ערך שינויים נרחבים בתסריט. "אני מביים את הסרט הזה ואני משכתב את התסריט, אני אמן ואין שתי דרכים שונות לעשות זאת. הסרט הזה אודות מלקולם אקס הולך להיות מלקולם אקס שאני רואה בעיני רוחי. אבל זה לא שאני יושב בראש ההר ואומר, 'שילכו לעזאזל כולם, זהו מלקולם אקס שאני רואה.' עשיתי מחקר, שוחחתי עם אנשים שהיו שם."
מחלוקות בקשר להצגת דמותו של מלקולם אקס
זמן קצר אחרי שהכריזו על ספייק לי כעל במאי ולפני יציאת הסרט לאקרנים, זכה מלקולם אקס לביקורת מלאומנים שחורים וחברי החזית המאוחדת לשימור המורשת של מלקולם אקס (United Front to Preserve the Legacy of Malcolm X), שבראשם עמד המשורר והמחזאי אמירי ברקה, שהיה מודאג לגבי הדרך שבה לי ישרטט את דמותו של מלקולם אקס. בכנס מחאה אחד בהארלם השתתפו מאתיים בני אדם. ברקה האשים בפשטות את ספייק לי בהיותו "Buppie" (צעיר שחור עירוני, אקדמאי ואמיד), באומרו, "אנחנו לא נרשה לחייו של מלקולם אקס להיות מושלכים כדי שהכושים בני המעמד הבינוני ישנו טוב יותר בלילה." הוא אילץ אחרים לכתוב לבמאי ולהזהיר אותו "לא לזהם את חייו של מלקולם אקס." כמה, ובכללם לי עצמו, ציינו את האירוניה שרבים מהטיעונים שנטענו נגדו, היו בבואה של אלו שנטענו כנגד נורמן ג'ואיסון.
בהסתכלו אחורנית על עשיית הסרט והלחץ שבפניו הוא עמד על מנת להפיק סרט מדויק, לי התבדח בפרשנות הקולית ל־DVD שכשהסרט יצא לבתי הקולנוע, הוא ודנזל וושינגטון שמרו את הדרכונים שלהם בהישג יד למקרה שיהיה עליהם לברוח מהארץ.
ביקורת על משחקו של וושינגטון את מלקולם אקס
כפי שצוין קודם לכן, דנזל וושינגטון נאות לגלם את דמותו של מלקולם אקס כשנורמן ג'ואיסון היה מיועד לביים את הסרט. עם זאת, לי הצהיר שהוא מעולם לא ראה בדמיונו שחקן אחר מאשר וושינגטון שמתאים לתפקיד. לי, שעבד עם וושינגטון על הסרט "בלוז" ציין לשבח את משחקו של וושינגטון כמלקולם במחזה אוף ברודוויי כנהדר. אולם, כמה טהרנים ציינו שוושינגטון היה נמוך הרבה יותר ושחור הרבה יותר מאשר מלקולם אקס האמיתי, שהתנשא לגובה של 193 סנטימטר והיה בעל שיער אדמוני וגוון עור בהיר יותר (כי אמו הבהירה ילידת גרנדה הייתה בחלקה ממוצא לבן) ודמה לו רק במעט. אלו שמתחו ביקורת על הבחירה ציינו את מראהו של וושינגטון ואת הסקס אפיל שלו, שהביא לו תצלום שער בסמוך לכך במגזין פיפל ולבחירתו כאחד מחמישים האנשים היפים ביותר בתבל.
קשיי תקציב
ספייק לי נתקל בקשיים בהשגת התקציב הדרוש. לי אמר לאחים וורנר ולחברת המימון שנחוץ תקציב של 30 מיליון דולר, האולפן לא הסכים לכך והציע סכום כסף נמוך יותר. בעקבות עצה שקיבל מחברו הבמאי פרנסיס פורד קופולה, לי "הכניס את חברת הסרטים להריון". הוא לקח את הסרט רחוק מדי בהפקה בניסיון לאלץ את האולפן להגדיל את התקציב. הסרט, שתקציבו ההתחלתי היה 28 מיליון דולר, טיפס ל-33 מיליון דולר. לי תרם 2 מיליון דולר מתוך משכורתו בת ה-3 מיליון דולר. חברת Completion Bond Company שקיבלה את השליטה הכספית בינואר 1992, סירבה לאשר כל הוצאות נוספות, האולפן וחברת המימון הורו ללי שהסרט לא יוכל להימשך יותר משעתיים וחמש עשרה דקות המחלקות שנבעה מכך גרמה לפרויקט להיפסק.
הסרט ניצל בזכות התערבות כספית של אמריקאים שחורים בולטים, כמה מהם הופיעו בסרט: ביל קוסבי, אופרה וינפרי, מייקל ג'ורדן, מג'יק ג'ונסון, ג'נט ג'קסון, פרינס, ופגי קופר קפריט, המייסדת של בית הספר לאמנויות על שם דיוק אלינגטון. עזרתם שניתנה כתרומה, כפי שלי ציין: "זו אינה הלוואה. הם לא משקיעים בסרט. הם חבר'ה שחורים בעלי ממון שבאו להצלת הסרט. כתוצאה מכך, הסרט יהיה הגרסה שלי. לא הגרסה של חברת המימון, לא של האחים וורנר. אני אעשה את הסרט בדרכי שלי כמו שהוא צריך להיות, והוא יארך מעל לשלוש שעות." פעולותיהם של חברים בולטים כאלה בקהילה האמריקאית אפריקאית המריצו את חברת המימון ואת האחים וורנר להמשיך בפרויקט.