cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מבחן נהיגה מעשי
מבחן נהיגה לרכב רב-גלגלי
הרפורמה החדשה גרמה לכך שאכן החל מסוף שנת 2019 התקצר משמעותית זמן ההמתנה לטסט. אך גם גרמה לכך שלמעלה מ80% מהתלמידים נכשלים בטסט הראשון, ולמעלה מ60% מכלל הנבחנים נכשל. ממוצע העוברים עומד בין טסט שלישי לרביעי וברפורמה הישנה ממוצע העוברים עמד על בין שני לשלישי.
ערעור על תוצאות המבחן
עד יוני 2018 הערעור היה מתבצע בצורה זו: נבחן אשר נכשל בבחינה, וסבור היה כי נהג כשורה או כי הבוחן התנהג בצורה שאינה ראויה והתנהגותו השפיעה על הוגנות המבחן, היה רשאי לערער על תוצאת המבחן בתוך 72 שעות. במקרה של ערעור הנבחן היה צריך לשלוח למשרד הרישוי במחוז את טופס רש"ל 39 המקורי, עליו רשם הבוחן את הסיבות לכישלון במבחן ולהתייחס לנקודות המופיעות בו. רב-בוחן ראשי היה בודק את הערעור והיה רשאי לקבל או לדחות אותו. אם הערעור התברר כמוצדק, הנבחן היה זכאי למבחן חוזר ללא אגרה, אך בפועל כמעט ולא היו מקרים בהם הערעור התקבל.
ביולי 2018 עקב כניסת הרפורמה החדשה לתוקף, גם אופן הערעור השתנה. תלמיד אשר נכשל בבחינה וסבור כי נהג כשורה, צריך להזמין לצפייה את סרטון התיעוד מהמבחן, ולגשת לסניף משרד הרישוי ממנו יצא למבחן מעשי, לצפות בסרטון התיעוד של המבחן שצולם על ידי המצלמות המותקנות ברכב, ולסמן את נקודות הזמן עליהם הוא רוצה לערער. במקרה שבו התלמיד אכן בחר להגיש ערר, הערר ייבדק בתוך שבועיים ויוחלט האם להעניק לו רישיון נהיגה, להעניק לו מבחן מעשי ללא תשלום, או לדחות את הערר.
הקצאה
עד תחילת שנות ה-70 נקבע התור למבחני הנהיגה בישראל על ידי משרד התחבורה, ישירות לתלמידים. בראשית שנות ה-70 בוצעה רפורמה והתקנים למבחני נהיגה מוקצים מאז למורי הנהיגה אשר קובעים את התור בין התלמידים שלהם. ביוני 2018 יצאה לפועל רפורמה שהוביל שר התחבורה ישראל כץ, וכיום המבחנים המעשיים מבוצעים על ידי חברה חיצונית המעסיקה עובדי קבלן. במסגרת הרפורמה המבחנים מוקצים ישירות לתלמיד, לאחר רישום במערכות משרד הרישוי. כמו כן במסגרת הרפורמה, התלמיד מקבל מסרון לנייד ובו מופיע האם עבר בהצלחה או נכשל.
רותה
רותה (בגרמנית: Rüte) הוא מחוז בקנטון אפנצל אינר-רודן שבשווייץ.
המחוז מוזכר לראשונה במקור משנת 1420 – 1421 בשם Rütiner rod. ב-1872 הוקם המחוז באופן רשמי ומאז הוא לא עבר שינויים משמעותיים.
שטחו של המחוז הוא 40.9 קמ"ר. מתוכם 55.7% משמשים לחקלאות, 31.8% הם שטחים מיוערים, 3.4% הם שטחים מיושבים ו9.1% הוא אדמה בלתי מעובדת. המחוז משתרע בין אלטמן בדרום לבין שטחי הגבעות שסביב להירשברג בצפון. שטחו כולל את הכפרים בריליסאו, אגרשטנדן, שטיינג וכן חלקים מוייסבד בין הנהרות ברייל, שונדבך וזיטר ואצת החלק המזרחי של אפנצל. המרכז המנהלי של המחוז הוא הכפר שטיינג.
נכון ל-2014 מנתה אוכלוסיית המחוז 3,480 תושבים.
קרב נהר הווזר
קרב נהר הווזר (בלטינית: Campus Idistaviso, בגרמנית: Idistaviso) היה קרב שהתרחש בשנת 16 בין צבא רומאי, תחת פיקודו של גרמניקוס, לבין צבא גרמאני, תחת פיקודו של ארמיניוס. הקרב הסתיים בניצחון רומאי מוחץ שהיווה למעשה נקמה על קרב יער טויטובורג.
רקע
בשנת 15 פלש גרמניקוס לגרמאניה, חדר אל יער טויטובורג וקבר את החללים הרומאיים. אולם ארמיניוס הצליח להדוף אותו חזרה אל גבולות האימפריה הרומית. גרמניקוס החל לתכנן את המסע הבא שלו במטרה לנקום סופית בגרמאנים, להחזיר לשלטון רומא את השטח שבין הריין לאלבה, ולהחזיר את נסי הלגיונות שנלקחו.
הקרב
הגרמאנים היו טובים בכל הקשור ללוחמה בביצות והטלת מארבים ביערות. ומכיוון שגרמניה הייתה משופעת בשני אלו, פלישה רומאית חזיתית לגרמניה הייתה כמעט בלתי אפשרית. על כן החליט גרמניקוס לשלוח את כוחותיו דרך הים. אולם בינתיים שבט הכאטים בני בריתם של הכרוסקים מרדו והטילו מצור על המבצר הרומאי ליד ליפה. גרמניקוס שלח את סיליוס אנטיוס כדי להעניש את המורדים, אולם גשם עז מנע ממנו לעשות זאת והוא הצליח אך לחזור עם מעט שבויים. הכאטים גם הרסו מזבח שהוקדש לנירון קלאודיוס דרוסוס אביו של גרמניקוס.
גרמניקוס שיקם את המזבח, ובנה שורת ביצורים בין המבצרים הרומאיים לנהר הריין. הוא יצא עם הצי בשנת 16 ועגן בגדתו השמאלית של נהר אמס. הוא הורה לחייליו לבנות גשרים כדי לחצות אותו לגדה הימנית. מה שבזבז זמן יקר ואפשר לכרוסקים להתארגן כראוי. שבט הבטאווים הצטרף אל הרומאים. כעת הפריד בין הרומאים והכרוסקים נהר הווזר, הכרוסקים חנו ככל הנראה על גדתו הימנית, בעוד הרומאים חנו על השמאלית. טקיטוס מספר שאחיו של ארמיניוס, פלאווס, שירת בצבא הרומאי, וכי לפני הקרב פרץ דו-קרב מילולי בין השניים כשכל אחד נמצא על גדתו האחרת של הנהר.
לאחר שחצה את הנהר נודע לגרמניקוס שצבאו של ארמיניוס חונה באחד היערות המקודשים לגרמאנים. לא ברור היכן התרחש הקרב, ככל הנראה היכן שהוא בין הערים מינדן והמלין כיום. טקיטוס מספר שגרמניקוס חלם בלילה שהוא מקריב קרבן וגלימתו מתלכלכת בדם, וכי סבתו ליוויה מעניקה לו גלימה חדשה. הוא התעודד מהחלום ונאם בפני חייליו כשהוא מצביע בפניהם על נקודת החולשה של הגרמאנים המחסור בשריון יעיל שיגן על הפנים והראש. גם ארמיניוס נאם בפני חייליו והזכיר להם את התבוסה הרומאית הגדולה ביער טויטובורג שש שנים קודם לכן.
הכרוסקים חנו על גבעה ותכננו להסתער משם על הצבא הרומאי. גרמניקוס הציב בראש את חיילות העזר הגאלים והגרמאנים ומאחוריהם את לגיונותיו ופרשיו. הכרוסקים כצפוי הסתערו ראשונים, גרמניקוס הורה לחלק מהפרשים לתקוף את אגפם ועל השאר ציווה לאגף אותם מאחור. האיגוף פעל באופן מושלם, הגרמאנים החלו לסגת. ארמיניוס ודודו אינגווימרוס הצליחו אך בקושי להימלט. גרמאנים רבים נמלטו אל הנהר אולם נקטלו בידי מטח חניתות שהושלך עליהם.
תוצאות
טקיטוס מציין שאבידות הגרמאנים היו כבדות בעוד אבדות הרומאים היו קלות יחסית. גרמניקוס רצה להמשיך ולכבוש את השטח שבין הריין לאלבה אולם הקיסר טיבריוס קרא לו לחזור לרומא לצורך טריומף.
מונושבל
האזור מיושב מסביבות המאה ה-13 ומאז הוא מיושב לסירוגין. הוא מוזכר לראשונה במסמכים משנת 1261.
יהודי מונושבל
יהודים חיו במונושבל במאה ה-18 ובמאה ה-19. בשנת 1944 נרצחו יהודים מהכפר בשואת יהודי הונגריה.
הקרפטים המערביים הרומנים
הקרפטים המערביים הרומנים (ברומנית: Carpaţii Occidentali româneşti או Carpaţii Occidentali) הוא מושג גאומורופולוגי המציין חלק מהרי הקרפטים המשתרעים מחלקה המערבי של טרנסילבניה עד לחלק המזרחי והדרומי של חבל באנאט, בין הנהרות סומש וברקאו בצפון ובין הדנובה בדרום. יש להבחין ביניהם ובין "הקרפטים המערביים" (ברומנית: Carpaţii de vest), שם הנהוג במדינות קרפטיות אחרות לציין את החלק הצפון-מערבי של קשת הקרפטים בסלובקיה, הונגריה ופולין, הקרוי לפעמים (למשל, בהונגרית -"הקרפטים הצפון-מערביים"). לצד הקרפטים המזרחיים (Carpaţii Orientali) והקרפטים הדרומיים (Carpaţii Meridionali), הקרפטים המערביים הרומנים מהווים אחת משלוש קבוצות ההרים הגדולות של רומניה. בצפון הם גובלים במזרח ברמה הטרנסילבנית ובדרום בבקעת טימיש-צ'רנה.
גובהם המרבים של הקרפטים המערביים הרומנים מגיע ל 1849 מ' בהרי ביהור (Munţii Bihor), בפסגה קוקרבטה מארה (Curcubăta Mare). הרכבם הגאולוגי הוא מגוון מאוד, כמעין "פסיפס פטרוגרפי": פליש, צפחה, אבן גיר ,סלעי יסוד, סלעים מותמרים. הקרפטים המערביים הרומנים מפוצלים לשלוש קבוצות הרים: הפיצול לשלוש קבוצות הרים נגרם על ידי המישור של לוגוז' (Câmpia Lugojului) ועל ידי עמק המורש. קבוצות הרים אלה כוללות בסך הכל 18 תת-קבוצות הרים. הקרפטים המערביים של רומניה נקראים כך מפני שהם נמצאים רובם ככולם בשטח רומניה של ימינו. יוצאים מן הכלל הרי ורשץ, המשתייכים להרי באנאט והנמצאים בשטח סרביה.
פטרוגרפיה
בקרפטים המערבים של טרנסילבניה או הרי אפוסן ניתן להבחין בין הרי ביהור, המורכבים מצפחה ואבן גיר, ובין ההרים המטליפרים (עתירי המתכות Munții Metaliferi) והרי לדיאסה (Munții Vlădeasa) המורכבים מסלעי יסוד. הנוף הקרסטי מיוצג היטב בהרי אפוסן והידוע במערותיו כדוגמת "פשטרה אורשילור" (Peștera Urșilor - "מערת הדובים") ו"פשטרה ונטולוי") (Peștera Vântului - "מערת הרוח"), המוכרות כשמורות טבע.
בנוסף, הקבוצה האמצעית של הקרפטים המערביים הרומנים, הרי פויאנה רוסקה, שגובהם המרבי הוא בפסגת פאדש (Vârful Padeș) 1,374 מ', מורכבת מצפחה גבישית. באשר לקבוצה הדרומית הקרויה הרי באנאט ניתן להבחין בהרי סמניק (Munții Semenic), הרי לוקווה (Munții Locvei), הרי אלמז' או אלמז'ולוי (Munții Almăjului), הרי דוגנצ'ה (Munții Dognecei) המורכבים מצפחה, והרי אנינה (Munții Aninei) המורכבים מאבן גיר.
הקרפטים המערביים של טרנסילבניה או הרי אפוסן (Munţii Apuseni)
(בהונגרית: Erdélyi-középhegység או Erdélyi-szigethegység "ההרים המרכזיים של טרנסילבניה", או "האי ההררי של טרנסילבניה")
מצפון לעמק של קרישול רפדה
שני הרים נמוכים:
הרי פויאנה רוסקה (Munţii Poiana Rusca)
(הרי קרחת היער של רוסקה) (בהונגרית: Ruszka-havas)
הקרפטים הסרבים או סרביה הקרפטית
(בסרבית: Karpatska Srbija)
נוף (פירושונים)
{{פירושונים|
ראו גם
}}
צמד ילד
צמד ילד הוא הרכב מוזיקלי של שני ילדים דתיים, המוחלפים כל כמה שנים.
הצמד הראשון שהופיע בהרכב, מהקמתו ועד ל-16 באוקטובר 2016, מנה את הזמרים דביר תיק ודניאל קרייטנברגר. לאחר מכן, ב-16 באוקטובר 2016 צמד הזמרים רועי אלקיים ויונתן זיו החליפו את הקודמים, וב-11 באוגוסט 2019 הוחלפו הזמרים ברנן רובין ואיתי טוב, שמופיעים בהרכב נכון ל-2023.
היסטוריה
ההרכב נוסד באוקטובר 2013 על ידי המפיק אריה הנץ, לצד הזמר והיוצר ישי לפידות. שני הזמרים הראשונים שהופיעו בהרכב היו דביר תיק ודניאל קרייטנברגר.
ב-13 באוקטובר 2013 הוציא הצמד את הסינגל הראשון שלהם - "ילד".
באוגוסט 2014, פרסם הצמד גרסת כיסוי לשירו של רמי קליינשטיין "מתנות קטנות". לאחר מכן החל הצמד להופיע ברחבי הארץ.
בספטמבר 2014 זכה הצמד במצעד המוזיקה השנתי של האתר "דוס מיוזיק" בתארים "תגלית השנה" ו-"סינגל השנה", על גרסת הכיסוי שלהם לסינגל "מתנות קטנות".
בשנת 2015, הוציאו גרסת הכיסוי לסינגל של עומר אדם "מודה אני".
ב-2 במאי 2018 הופיע הצמד בתוכנית "הם גדולים" של הקומיקאי אלי יצפאן בערוץ 2.
ב-11 באוגוסט 2019 הוחלף הצמד הקודם בצמד הזמרים רנן רובין ואיתי טוב, שמופעים בהרכב עד היום. גרסת הכיסוי הראשונה שיצאה בביצוע הצמד הזה הוא הגרסת כיסוי לסינגל "מישהו איתי כאן" של בניה ברבי, שזכה להצלחה עם קרוב למיליון צפיות באתר יוטיוב.
באותה שנה הופיעו עם יעקב שוואקי בלייב פארק. ב-2021, ההופעה פורסמה באלבום ההופעה של שוואקי - "לייב פארק".
ב-27 בפברואר 2020 יצא הקליפ של הצמד "מסיבה ישראלית" - מחרוזת של שירים ישראלים ("שבט אחים ואחיות", "לשוב הביתה", "אלוף העולם", "יאסו", ועוד).
ב-8 במרץ 2020 יצא הקליפ "מסיבה חסידית", מחרוזת שירים חסידיים ("הטוב הטוב", "בקש עבדך", "עברי אנוכי","מאמין בניסים", "צמאה").
ב-18 בינואר 2021 יצאה גרסת הכיסוי של הצמד לשיר "מה אשיב לך" של הזמרת אודיה.
הנוקמים: עידן אולטרון
הנוקמים: עידן אולטרון (באנגלית: Avengers: Age of Ultron) הוא סרט גיבורי על אמריקאי משנת 2015 אשר מבוסס על קומיקס האוונג'רס, ובהפקה מבית אולפני מארוול. את הסרט ביים וכתב ג'וס וידון ומככבים בו אנסמבל שחקנים ובהם רוברט דאוני ג'וניור, כריס אוונס, כריס המסוורת', מארק רופאלו, סקרלט ג'והנסון, ג'רמי רנר, קובי סמולדרס, סמואל ל. ג'קסון, אהרון ג'ונסון, אליזבת אולסן וג'יימס ספיידר. הסרט יצא בעולם ובארצות הברית ב-1 במאי 2015 ב-3D ,IMAX ובהקרנה רגילה (דו-מימד) ובישראל יצא לאקרנים ב-23 באפריל 2015 באותם פורמטים.
הסרט הוא סרט שובר קופות המהווה סרט המשך לסרט "הנוקמים" משנת 2012, והוא האחד עשר במספר ביקום הקולנועי של מארוול. בדומה לסרט הקודם, סרט זה מקבץ יחדיו מספר גיבורי-על במאבק על איום משותף, וזאת לאחר שמספר סרטים בודדים שקדמו לו התרכזו כל אחד בגיבור-על אחר. הסרט היה צפוי להיות החלק המסכם בשלב השני של סרטי מארוול. לפי המפיק קווין פייגי, השלב השני של סרטי מארוול כולל את "איירון מן 3" (מאי 2013), "תור: העולם האפל" (נובמבר 2013), "קפטן אמריקה: חייל החורף" (אפריל 2014) ו"שומרי הגלקסיה" (אוגוסט 2014). אך באוקטובר 2014, הודיע פייגי שגם "אנטמן", שמתוכנן לצאת אחרי "עידן אולטרון", הוא חלק מהשלב השני.
Highest in the Room
רקע
השיר שומש לראשונה בפרסומת של חברתו של סקוט קיילי ג'נר למותג שלה, "Kybrows", ב-29 באפריל 2019, לפני שסקוט הציג לראשונה את השיר במהלך הסט שלו בפסטיבל Rolling Loud ב-10–12 במאי 2019. ב-31 באוגוסט 2019, סקוט ניגן חלק מהשיר בקונצרט, שכלל בתוכו בית של הראפר ליל בייבי, אך בסופו של דבר הוסר מגרסתו הסופית של השיר. ב-24 בדצמבר, הודלפה גרסתם של סקוט וליל בייבי. בסופו של דבר, הבית שליל בייבי ביצע בשיר הופיע ברמיקס של השיר, בו השתתפה גם הזמרת הקטלאנית רוסליה, שפורסם באלבום האוסף של הלייבל של סקוט קקטוס ג'ק רקורדס, JackBoys, שיצא לאור ב-27 בדצמבר 2019.
הנוקמים: עידן אולטרון
הקרנת הבכורה החגיגית נערכה ב-13 באפריל 2015 בהשתתפות צוות השחקנים וההפקה בלוס אנג'לס. הסרט יצא לאקרנים בישראל ב-23 באפריל 2015 בתלת-ממד ובאיימקס.
Highest in the Room
קידום
סקוט הודיע רשמית על צאת השיר ברשתות החברתיות ב-30 בספטמבר ופרסם שלוש עטיפות של השיר וכן קישור להזמנה מראש של השיר תחת הכיתוב "See you on the 4th". ב-4 באוקטובר, בסמוך לצאת הסינגל, יצא הווידאו קליפ הרשמי של השיר, שבוים על ידי דייב מאיירס וסקוט עצמו.
הנוקמים: עידן אולטרון
תקציב הסרט עומד על 365 מיליון דולר, מה שמציב אותו במקום השני ברשימת הסרטים היקרים ביותר בכל הזמנים אחרי שודדי הקאריביים: זרמים זרים.
Highest in the Room
רמיקס
רמיקס של השיר בשיתוף הזמרת הספרדית רוסליה והראפר האמריקאי ליל בייבי יצא לאור ב-27 בדצמבר 2019, כסינגל הראשון מתוך אלבום האוסף של חברת התקליטים של סקוט קקטוס ג'ק רקורדס, JackBoys, שיצא לאור באותו יום של צאת הסינגל. השיר נשלח כסינגל לרדיו להיטים עכשוויים באיטליה ב-7 בינואר 2020.
ישראל הרשברג
ישראל הרשברג (נולד ב-7 בנובמבר 1948) הוא צייר ישראלי-אמריקאי. עבודתו כאמן וכמורה תרמה רבות להתפתחות ולהתבססות סגנון הציור הפיגורטיבי בישראל החל משנות התשעים של המאה ה-20.
הנוקמים: עידן אולטרון
רקע
סוכנות S.H.I.E.L.D. התפרקה וחברי הנוקמים זקוקים למנוחה מאיומים חוזרים ונשנים. טוני סטארק יוצר את אולטרון, בינה מלאכותית מכנית תבונתית בעלת למידה עצמית, המסוגלת לזהות איומים ולשלוט בצבא הברזל של סטארק. אולם, הדברים משתבשים במהרה כאשר אולטרון מזהה את בני האדם בתור האויב הגדול ביותר ויוצא להכחידם מעל פני כדור הארץ. על איירון מן, קפטן אמריקה, תור, הענק הירוק, הוקאיי והאלמנה השחורה- ביחד עם תמיכתם של ניק פיורי ומריה היל - לעצור את אולטרון מליישם את מזימתו להכחדת האנושות. במהלך הדרך, הנוקמים פוגשים בתאומים פייטרו וונדה מקסימוף וכן באנדרואיד מוכר שנוצר בידי אולטרון בשם ויז'ן.
ישראל הרשברג
ביוגרפיה
ישראל הרשברג נולד בשנת 1948 במחנה עקורים בלינץ, אוסטריה. בשנת 1949 הוא עלה לישראל וחי בישראל עד גיל תשע. בשנת 1958 הוא היגר עם משפחתו לארצות הברית. בין השנים 1966–1968 למד אמנות בבית הספר של מוזיאון ברוקלין. בשנת 1972 הוא קיבל תואר ראשון באמנות מטעם מכון פראט בניו יורק. בשנת 1973 הוא סיים תואר שני באמנות מטעם האוניברסיטה הממשלתית בניו יורק. בין השנים 1973–1984 שימש הרשברג כמנהל הציור ורישום במכללה לאמנות של מרילנד ובשנת 1984 אף לימד ציור באקדמיה לאמנות בניו יורק.
הנוקמים: עידן אולטרון
עלילת הסרט
באומה הבדיונית סוקוביה, קבוצת הנוקמים המונה את טוני סטארק (איירון מן), סטיב רוג'רס (קפטן אמריקה), תור, ברוס באנר (הענק הירוק), נטשה רומנוף (האלמנה השחורה) וקלינט בארטון (הוקאיי) פושטים על בסיס של ארגון הידרה בפיקודו של ברון וולפגנג פון סטרוקר. בבסיס זה נערכים ניסויים על בני אדם באמצעות אבן החן שבשרביט הקסם של לוקי (כפי שהתברר בעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה סוכני ). הנוקמים נאלצים להתמודד עם שני נושאי הניסוי שברחו ממנו - התאומים פייטרו וונדה מקסימוף. פייטרו ניחן במהירות-על ואילו אחותו ונדה מסוגלת לעורר מניפולציות במוח ולייצר פיצוצי אנרגיה. הקבוצה עוצרת את סטרוקר בעוד סטארק משיג חזרה את השרביט. בזמן הפשיטה ונדה משתמשת בכוחותיה על סטארק ומעוררת בו פחדים לפיהם הנוקמים מתים מאחר שלא הצליח לעצור את פלישת הצ'יטארי מהסרט הקודם.
סטארק ובאנר מגלים כי קיימת בינה מלאכותית באבן החן של השרביט ומשתמשים בה בחשאי כדי להשלים את מערכת ההגנה הכלל-עולמית של סטארק, "אולטרון". אולטרון מקבל לפתע יכולת חשיבה עצמאית ומתחיל להאמין שלמען שלום העולם יש להשמיד את האנושות ולהחליפם ברובוטים. הוא משמיד את מערכת הבינה המלאכותית של סטארק, ג'רוויס, ותוקף את הנוקמים בעת מסיבת הניצחון שלהם במגדל הנוקמים בניו יורק.
ישראל הרשברג
ביוגרפיה
בשנת 1984 הוא עלה לישראל עם משפחתו. בשנת 1998 הוא הקים את "הסדנא לציור ורישום בירושלים", שהוא משמש כמנהלה האמנותי שם לימד את טל סלוצקר, ארם גרשוני, אלדר פרבר וסאם רחמין.
הנוקמים: עידן אולטרון
עלילת הסרט
אולטרון נמלט עם השרביט של לוקי ומשתמש במשאביו של סטרוקר מבסיס סוקוביה כדי לשפר את גופו הרובוטי ולבנות צבא רובוטים משלו. הוא מגייס את התאומים מקסימוף ומנצל את שנאתם כלפי סטארק, מאחר שכלי הנשק שהוא יצר גרמו למות הוריהם בעבר. יחד הם מבקרים בדרום אפריקה במספנה בבעלותו של סוחר הנשק יוליסס קלו כדי להשיג ממנו את מתכת הויברניום הבלתי שבירה (ממנה עשוי המגן של קפטן אמריקה). כאשר קלו אומר לאולטרון שהוא מזכיר לו את סטארק, הוא מתעצבן וכורת לו את היד. הנוקמים מגיעים להיאבק בהם אך ונדה יוצרת במוחם אשליות וחזיונות שרודפים אותם. אותם חזיונות גורמים לענק הירוק לצאת למסע השתוללות חסרת רסן ביוהנסבורג, מה שמאלץ את סטארק לרדוף אחריו ולעצור אותו בעזרת שריון "האלקבסטר" העוצמתי, סטארק והענק הירוק נלחמים זה בזה וגורמים לנזק משני עצום, אך בסופו של דבר סטארק מצליח לעצור את השתוללותו של הענק הירוק ועוצר בעדו.
הספקות העצמיים והפחדים שהתעוררו בחברי הנוקמים בעקבות חזיונותיה של ונדה מאלצים אותם להסתתר במקום מבטחים - חוותו של בארטון, שם הם פוגשים את רעייתו לורה ואת ילדיו. תור נפרד מהם מתוך מטרה להתייעץ עם ד"ר אריק סלביג על משמעות העתיד האפוקליפטי שהוא ראה בחזיונותיו. מודעים למשיכה ביניהם, ברוס ונטשה מתכננים לברוח ולהיעלם אחרי המלחמה באולטרון. בהמשך מופיע ניק פיורי, המנהל לשעבר של סוכנות הביון, שמשכנע אותם לחשוב על תוכנית לעצירתו של אולטרון.
ישראל הרשברג
ביוגרפיה
בשנת 2013 קבע בית משפט כי שלושה ציורים החתומים בשם "הר צבי", שהרשברג התכחש ליצירתם, הם ציוריו.
הנוקמים: עידן אולטרון
עלילת הסרט
בסיאול שבקוריאה הדרומית, אולטרון מאלץ את עמיתתם לעבודה של טוני סטארק וברוס באנר, ד"ר הלן צ'ו, להשתמש בטכנולוגיית הרקמות הסינתטיות שלה יחד עם אבן החן של השרביט כדי לייצר את הגוף המושלם עבורו. כאשר אולטרון מתחיל להעלות את עצמו לגוף הרובוטי החדש, ונדה מצליחה לקרוא את מחשבותיו ומגלה את תוכניתו להשמדת האנושות. בשל כך, התאומים מחליטים להפנות לו עורף. רוג'רס, רומנוף ובארטון רודפים אחרי אולטרון ומשיגים את הגוף הסינתטי אך הוא לוכד את רומנוף ונוטל אותה בשבי.
הנוקמים נאבקים בינם לבין עצמם בעוד סטארק וברוס מעלים בחשאי את תודעתו של ג'רוויס, שנותר פעיל לאחר שהסתתר ברשת האינטרנט, לתוך הגוף הסינתטי. תור חוזר כדי להפעיל את ג'רוויס בעזרת ברקיו, ומסביר שהיה זה חלק מה"חזון" שלו וכי אבן החן היא אחת משישה יהלומי אינסוף, החפצים החזקים ביותר הקיימים ביקום. יחד עם ה"חזון" הזה ועם התאומים מקסימוף, הנוקמים יוצאים לסוקוביה, היכן שאולטרון משתמש במתכת הוויברניום כדי לבנות מכונה שתרים חלק נכבד מהעיר מעל פני האדמה, תרסק אותה ובכך תביא להשמדה המונית.
ישראל הרשברג
ביוגרפיה
הרשברג זכה בפרס מוזיאון תל אביב לאמנות בשנת 1988. בשנת 1991 זכה בפרס סנדברג לאמנות ישראלית, מטעם מוזיאון ישראל. הוא מיוצג כיום בידי גלריית מרלבורו בניו יורק, ועבודותיו נכללות באוספים פרטיים וציבוריים רבים ברחבי העולם.
הנוקמים: עידן אולטרון
עלילת הסרט
כשהעיר מתחילה להתרומם, באנר מחלץ את נטשה שמנשקת אותו ומפילה אותו לתהום מתוך מטרה לעורר את הענק הירוק שבתוכו. הנוקמים נאבקים בצבא הרובוטים של אולטרון בעודם מנסים לסכל את ביצוע השלב האחרון בתוכניתו. ניק פיורי מגיע עם מריה היל וג'יימס רודס בנושאת המטוסים המרחפת של סוכנות, וסוכניו עוזרים בפינוי העיר מאזרחים, אך פייטרו נהרג בעודו מגן על הוקאיי מפני מטח אש בידי אולטרון. ונדה האבלה נוטשת את עמדתה כדי להשמיד את גופו של אולטרון מתוך זעם ונקמה, ובטעות מאפשרת לאחד מהרובוטים שלו להפעיל את המכונה. כשגוש הקרקע המרחף מאיים להתרסק, סטארק ותור גורמים לעומס יתר של המכונה ומרסקים את העיר לרסיסים. כשהאבק שוכך, הענק הירוק עוזב במטוס הנוקמים למקום לא ידוע מאחר שהוא מסרב לסכן את רומנוף. ויז'ן מתעמת עם הגוף האחרון של אולטרון ומשמיד אותו.
מאוחר יותר, הנוקמים מקימים בסיס חדש בניו יורק שמנוהל בידי פיורי, היל, צ'ו וסלביג. פיורי מבטיח לנטשה שהענק הצליח להימלט מהתרסקות המטוס וכנראה שרד. לאחר שתור מאמין שאבן החן תהיה מוגנת אצל ויז'ן, הוא חוזר לאסגרד על מנת ללמוד יותר על הכוחות שלפי חשדותיו גרמו לשרשרת האירועים הנוכחית. סטארק ובארטון פורשים מהקבוצה בעוד רוג'רס ורומנוף מתחילים לאמן את חברי הצוות החדשים: ג'יימס רודס (וור משין), וונדה מקסימוף (מכשפת השני), ג'ארביס בתור ויז'ן וסם וילסון (פלקון).
בסצנה שאחרי הכתוביות, הטיטאן המטורף תאנוס מקבל לידיו את כפפת האינסוף כשהוא אינו מרוצה מכישלונותיהם של עושי דברו. הוא נשבע להשיג במו ידיו את אבני האינסוף. סצנה זו משמשת כהכנה לסרט הבא של הנוקמים, "הנוקמים: מלחמת האינסוף" בו תאנוס יהיה הנבל הראשי.
הופעת אורח
בנוסף מופיעים בסרט בהופעות אורח היילי אטוול, אנתוני מאקי, אידריס אלבה ותומאס קרצ'מן בתפקידם כפגי קרטר, סאם וילסון/פלקון, היימדל וברון וולפגנג פון סטרוקר מהסרטים הקודמים של היקום הקולנועי של מארוול; קלאודיה קים לוהקה לתפקיד ד"ר צ'ו, מדענית וידידתו של טוני סטארק; אנדי סירקיס לוהק לתפקיד יוליסס קלו, סוחר נשק ומבריח בשוק השחור הפועל לחופי אפריקה הדרומית; ג'וש ברולין גילם את דמותו של תאנוס באמצעות טכנולוגיית לכידת תנועה בסצנה שלאחר כתוביות הסיום; יוצר הקומיקס סטן לי מופיע בסרט בהופעת קמע כגנרל במסיבת הניצחון של הנוקמים.
פיתוח
בכנס קומיק-קון 2011, המפיק ונשיא אולפני מארוול קווין פייגי ציין ש"איירון מן 3" יהיה התחלתו של השלב השני שיסתכם בנוקמים 2. במרץ 2012, במאי הסרט הראשון ג'וס וידון ציין כי הוא מעוניין שסרט ההמשך יהיה "בקנה מידה קטן יותר, אישי יותר וכואב יותר. הדבר הבא שאמור לקרות לדמויות הללו, ולא רק חזרה על מה שעבד בסרט הראשון. פיתוח תמה שהיא רעננה לחלוטין ועומדת בפני עצמה". בהקרנת הבכורה של "הנוקמים", פייגי ציין את וידון כמועמד מוביל לחזור למלאכת הבימוי. עם הצלחתו של הסרט הראשון, במאי 2012 אושרה רשמית העבודה על סרט ההמשך כאשר מרבית צוות השחקנים היו חתומים על חוזה להשתתפות בו. אולם, רוברט דאוני ג'וניור לא היה חתום, מאחר שהחוזה לארבעה סרטים בהשתתפותו פג לאחר "איירון מן 3".
חרף הכרזתו של וידון בכנס קומיק-קון 2012 כי הוא לא בטוח לגבי חזרתו כבמאי הסרט השני, באוגוסט של אותה שנה נודע כי הוא נבחר לשוב למלאכת הבימוי, במקביל לעבודתו על סדרת הטלוויזיה "סוכני " עבור רשת ABC. כאשר נשאל לגבי החלטתו לחזור, וידון אמר ש"זה נהיה ברור שרציתי מאוד להגיד יותר על הדמויות האלה", ושלא כמו הסרט הראשון הם מתכוונים לא להאיץ את תהליך ההפקה.
בדצמבר 2012, וידון הודיע כי השלים את הטיוטה הראשונית לסרט ההמשך. בפברואר 2013, וידון ציין בפסטיבל הסרטים בדבלין כי המוות ישחק תפקיד מפתח בסרט, וחודש לאחר מכן ציין כהשראה את הסרטים "מלחמת הכוכבים - פרק 5: האימפריה מכה שנית" ו"הסנדק, חלק שני".
פרה-פרודקשן
באפריל 2013 נודע שתהליך ההפקה יחל בתחילת 2014 באולפני שפרטון שבאנגליה. במהלך בכורת הסרט "איירון מן 3" במאי 2013, וידון הודיע כי כבר סיים לעבוד על הטיוטה הראשונה של התסריט עבור הסרט והחל את שלב הסטוריבורד ופגישה עם השחקנים. כמו כן, הוא אמר שחשב על דאוני ג'וניור בבואו לכתוב את התסריט, ושילב מערכה הכוללת את סיפורם של אח ואחות מדפי הקומיקס. בהמשך, הוא אישר שמדובר בדמויותיהם של מכשפת השני וקוויקסילבר. במאי 2013, דאוני ג'וניור החל במגעים להארכת החוזה שלו עם אולפני מארוול, והוא יופיע בשני המשכוני הנוקמים.
מלאכת הליהוק נמשכה באוגוסט של אותה שנה עם ההכרזה שג'יימס ספיידר יגלם את דמותו של אולטרון. בנובמבר, אולפני מארוול אישרו שאליזבת אולסן ואהרון ג'ונסון יגלמו את מכשפת השני וקוויקסילבר. עד לסוף השנה אושרה חזרתם של השחקנים מארק רופאלו, כריס אוונס, סמואל ל. ג'קסון, כריס המסוורת', סקרלט ג'והנסון, ג'רמי רנר וקובי סמולדרס. דון צ'ידל, השחקן שנבחר לגלם את ג'יימס רודס בסרטי איירון מן, לוהק להופיע בהופעת קמע. בתחילת 2014 לוהקו תומאס קרצ'מן כברון סטרוקר, קלאודיה קים ופול בטאני. בטאני, שדיבב את קולו של ג'רוויס בסרטי איירון מן, נשכר לגלם את דמותו של ויז'ן.
צילומים
תהליך הצילומים החל בפברואר 2014 ביוהנסבורג, דרום אפריקה ובמרץ עברה ההפקה לאולפני שפרטון, אנגליה. אתרי צילום נוספים כללו את מצודת ברד באיטליה, ואל ד'אוסטה, וסיאול, קוריאה הדרומית. סצינות בהן אולטרון מתקיף חלקים מהעיר צולמו ברובע גאנגנם. באמצע אפריל אותרה היילי אטוול באולם הנשפים ריבולי בלונדון לצורך פלאשבק לשנות ה-40. באמצע יוני התרחשו צילומים בנוריץ' ובטירת דובר שבקנט.
צילומי הסרט הסתיימו בתחילת אוגוסט 2014, כשישה חודשים לאחר שהחלו.
מוזיקה
במרץ 2014, המלחין בריאן טיילר חתם על חוזה להלחין את פסקול הסרט, ובכך החליף את אלן סילבסטרי המלחין של פסקול הסרט הקודם, "הנוקמים". זהו שיתוף הפעולה השלישי של טיילר עם אולפני מארוול אחרי "איירון מן 3" ו"תור: העולם האפל".
טיילר, שעבד במשותף עם המלחין דני אלפמן, ציין כי הפסקול של הסרט הוא מחווה לפסקולים של ג'ון ויליאמס לסרטי מלחמת הכוכבים, סופרמן ושודדי התיבה האבודה. טיילר משכיל לשלב בפסקול זה נעימות מהסרטים הקודמים של מארוול כגון "איירון מן", "קפטן אמריקה" ו"תור", וזאת במטרה ליצור יקום מוזיקלי משותף ודומה, בציינו כי "זו המטרה בוודאות. עליך לבנות מראש נוסטלגיה כדי שתוכל להתחבר אליה".
הכנסות וביקורות
נכון ל-9 ביוני 2015, הסרט גרף הכנסות של מעל ל-438 מיליון דולר בארצות הברית ומעל ל-910 מיליון דולר ברחבי העולם, כאשר סכום הכנסותיו הכולל נאמד במעל ל-1.349 מיליארד דולר. הכנסות הסרט ביום הראשון להקרנתו עמדו על 392 מיליון דולר - הפתיחה החמישית בגודלה אחרי הסרטים הארי פוטר ואוצרות המוות, חלק 2, מהיר ועצבני 7, הארי פוטר והנסיך חצוי-הדם והנוקמים. הוא ממוקם במקום השני ברשימת עיבודי הקומיקס הרווחיים ביותר, אחרי "הנוקמים". כמו כן, הסרט קבע שיא הכנסות לסוף השבוע בהקרנות IMAX, עם סכום של מעל ל-25 מיליון דולר, ובכך גבר על שיא ההכנסות של עלייתו של האביר האפל. לפי מקורות שונים, רף ההכנסות הכולל היה נמוך מהממוצע עקב קרב האיגרוף מייוות'ר נגד פקיאו.
ביקורות הסרט היו חיוביות ברובן. אתר הביקורות Rotten Tomatoes העניק לסרט ציון 74% בהתבסס על 264 ביקורות (196 מתוכן "טריות" ו-68 מתוכן "רקובות"), בציינו כי הסרט "שופע חיוניות ומנקר עיניים, ומשמש כסרט המשך משביע רצון. הוא מאחד את צוות השחקנים של קודמו עם כמה חדשים ואויב ראוי". באתר הביקורות Metacritic, הסרט קיבל ממוצע משוקלל של 66 מתוך 100 בהתבסס על 49 ביקורות. טוד מקארתי מהוליווד ריפורטר מציין כי "'הנוקמים: עידן אולטרון' מצליח לתת עדיפות ליצירתו של יריב שקול לגיבורי העל, ולתת להם כמה דברים חדשים לעשות. אולם, סצינות הפעולה לא תמיד עומדות ברף [שהציב קודמו]. סקוט פאונדס ממגזין וראייטי מציין כי "אם זוהי נקודת השיא אליה הגיע הבידור הזיכיוני של האולפנים הגדולים בשנת 2015, היה יכול להיות גרוע יותר. שלא כמו הדמות הנושאת את שם הסרט, ל'עידן אולטרון' יש ללא ספק נשמה". ריצ'רד רואפר משיקגו סאן-טיימס העניק לסרט 3.5 מתוך 4 כוכבים, קרא לסרט "ניצחון קומיקסי מלא הומור וסכנות" וציין כי "ביום מן הימים, סרט של הנוקמים יתמוטט תחת המשקל של גדולתו". פיטר טרוורס מרולינג סטון מציין כי "'הנוקמים: עידן אולטרון' הוא קיץ שלם של זיקוקין די-נור הגודשים סרט אחד. לא רק שהוא מגיע ל-11 [מתוך 10], הוא מתחיל משם. הבמאי ג'וס וידון עושה מספר פניות שגויות ויוצר ערבוביה כשהאקשן מסתבך, אך הוא מחלים כמו מקצוען ומביא בסופו של דבר מחזה עיניים אפי בכל מובן המילה".
מנגד, המבקר קנת' טוראן מלוס אנג'לס טיימס מציין כי "למרות שהסרט הוא אפקטיבי מרגע לרגע, מעט מאוד ממנו נשאר בזיכרון לאחר מכן. המרכיב האידיאלי של העידן שלנו להתרגשות רגעית ותחושת סיפוק מיידית, נעלם ללא זכר כמעט לאחר שהוא מתעכל". סקוט מנדלסון ממגזין פורבס מציין ש"'הנוקמים: עידן אולטרון' מתנהל כמו הכרח, תיבה שיש לסמן אותה מתוך רשימה לפני שכל השחקנים יעברו לדברים שהם באמת רוצים לעשות". מנולה דארגיס מהניו יורק טיימס מציינת שהסרט "לא תמיד מקפיץ כמו קודמו בעיקר משום שהנבל אינו בלתי נשכח למרות ביצועו החלקלק של ג'יימס ספיידר". קמילה לונג מסאנדיי טיימס העירה על הסרט ש"שעתיים של שיעמום וציצים מביאים לבסיס אומלל של סרט הנוקמים".
סרטי המשך
באוקטובר 2014 הוכרז על ידי נשיא אולפני מארוול קווין פייגי על השלב השלישי לפרויקט הנוקמים. בין היתר, פייגי ציין כי הסרט הבא בסדרת הנוקמים ייקרא "הנוקמים: מלחמת האינסוף", שהוא יתבסס על קשת הסיפור "סאגת האינסוף".
פייגי הוסיף וציין כי בכוונת מארוול להוציא את סרט ההמשך ב-4 במאי 2018 ומתוכנן לצאת גם המשכון נוסף ב-3 במאי 2019. לדברי המפיקים זוג הסרטים הללו יהיו סיכום לדרך שהחלה עם צאתו של הסרט "איירון מן".
באפריל 2015 נודע שהסרט "הנוקמים: מלחמת האינסוף" והמשכו יצולמו זה אחר זה במהלך שנת 2016 במשך 9 חודשים.
ריטה (אלבום)
ריטה הוא אלבום הבכורה של הזמרת ריטה, שיצא בשנת 1986.
הפקה
בסוף 1985 יצא לתחנות הרדיו השיר הראשון של ריטה "בגידה", שהלחין רמי קלינשטיין למילים של יעל טבת קלגסבלד, בו הושקעו מעל 120 שעות אולפן. ריטה הייתה אז עדיין תלמידה בבית ספר למשחק "בית צבי" (שם היא למדה אחרי השחרור מצה"ל) כשהשיר זינק לראש מצעדי הפזמונים ברשתות רבות. הוא שהה שם במשך יותר מחודשיים וצבר השמעות רבות מאוד, הישג חריג באותה עת, ודאי כשמדובר בזמרת אלמונית.
אחריו יצא הסינגל "שיר אהובת הספן", שכתב יאיר לפיד על בסיס הספר "ים המוות" של הסופר הברזילאי ז'ורז' אמאדו, שגם הוא זכה להצלחה רבה.
בתחילת 1986, לאחר הצלחת שיריה הראשונים הוזמנה ריטה להשתתף בתחרות הקדם אירוויזיון. הופעתה עם "שביל הבריחה" שכתבה מיכל ברנט והלחין רמי קלינשטיין הפכה אותה כמעט בן לילה לכוכבת המדוברת ביותר בישראל. השיר עצמו זכה רק במקום הרביעי בתחרות, ואף על פי שלא הגיע למקום הראשון, היה לאחד הלהיטים הגדולים בישראל באותה שנה, וזכה בתואר "שיר השנה" במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג'.
באפריל 1986 הוציאה את אלבומה הראשון, שנקרא בפשטות "ריטה", בחברת תקליטים "הליקון". האלבום זכה להצלחה גדולה, תוך זמן קצר הגיע ל"תקליט זהב" ולמעמד של "פלטינה משולשת" (כשנמכר בלמעלה מ-150,000 עותקים) ועד היום נחשב לאלבום הבכורה הנמכר ביותר בישראל. בנוסף ל-"שביל הבריחה", "בגידה" ו-"שיר אהובת הספן", בלטו באלבום השירים "עבד של הזמן" שריטה כתבה בעצמה וביצוע לשירו של חיים נחמן ביאליק "הכניסיני תחת כנפך" בלחן עממי, שקצבו היה איטי מאוד. פרט ל-"עבד של הזמן", כתבה ריטה גם את "לךָ" ואת "עוד איש בודד".
האלבום הביא עמו בשורה חדשה בכל הקשור להפקה מוזיקלית ולתפיסת העבודה על תקליט. אך החידוש לא היה רק באופן העבודה אלא גם באיכות הצליל שהיה בסטנדרטים בינלאומיים. על כך היה אחראי בעיקר רמי קלינשטיין שהיה המפיק המוזיקלי (בעזרת ראובן שפירא ונאור דיין). קלינשטיין גם הלחין ועיבד את כל שירי האלבום, פרט ל-"הכניסיני תחת כנפך".
ג'ורג' הארווי
ג'ורג' הארווי (באנגלית: George Harvey; 1 בפברואר 1806 – 22 בינואר 1876) היה צייר סקוטי.
ביוגרפיה
הוא היה בנם של ג'ורג' הארווי, שען, ואליזבת (לבית ג'פרי) הארווי, בכפר קטן ליד סטירלינג. אחיו, ביילי הארווי, היה פעיל זמן רב בענייני העירייה של גלאזגו.
זמן קצר לאחר לידתו עברו הוריו לסטירלינג, שם למד ג'ורג' אצל מר מקלארן, מוכר ספרים ברחוב באו. עם זאת, אהבתו לאמנות לא הניחה לו, ובגיל 18 הוא נכנס לאקדמיית הנאמנים בפיקארדי פלייס באדינבורו. כאן הוא התבלט עד שב-1826 הוזמן על ידי האמנים הסקוטים, שהחליטו לייסד אקדמיה סקוטית, להצטרף אליהם כ"מקורב".
קריירה
תמונתו הראשונה של הארווי, "בית ספר בכפר", הוצגה ב-1826 במכון אדינבורו, ומרגע פתיחת האקדמיה בשנה שלאחר מכן המשיך להציג מדי שנה. התמונות המוכרות ביותר שלו הן אלה המתארות אפיזודות בהיסטוריה הדתית מנקודת מבט פוריטנית או אוונגליסטית.
עם זאת, הוא היה פופולרי באותה מידה בסקוטלנד בנושאים שאינם דתיים, ומבטאים אותה יכולת התבוננות אמנותית - תפיסה ועיבוד של פרטים. ב"דואר הלילה" ו"השחר העולה בעולם החדש" נעשה שימוש בהיבטי הטבע בדרכים שונות. הוא גם היה צייר נופים ודיוקנאות.
ב-1829 הוא נבחר לעמית באקדמיה הסקוטית המלכותית; בשנת 1864 הוא ירש את סר ג'ון ווטסון גורדון כנשיא, תפקיד אותו מילא עד 1876. הוא זכה לתואר אבירות ב-1867.
חיים אישיים
הוא התחתן בשנת 1839 עם אלייזה מרגרט קארסטיירס (1818–1844). הם היו הורים לשתי בנות: אלן הארווי ואליזבת הארווי, שאף אחת מהן לא נישאה.
לאחר מותה של אשתו ב-1844, הוא התחתן שנית, עם מרגרט מיור (1805–1854), בתה של הלן (לבית מקפי) מיור, ב-1847. היא מתה באוגוסט 1854. אחייניתו נלי הארווי (1865–1949) הייתה אף היא ציירת.
הוא מת באדינבורו ב-22 בינואר 1876. הוא קבור בבית הקברות ווריסטון.
אלן מורהד
__ללא_תוכן__
אלן מֶקרֵי מוּרהֶד (באנגלית: Alan McCrae Moorehead; 11 ביולי 1910, מלבורן, אוסטרליה – 9 בספטמבר 1983, לונדון, אנגליה) היה עיתונאי וסופר בריטי יליד אוסטרליה. התפרסם ככתב צבאי בחזיתות מלחמת העולם השנייה ובספריו על המערכה במדבר המערבי. בהמשך דרכו כתב ביוגרפיות וספרי היסטוריה.
קורות חייו
אלן מורהד נולד והתחנך באוסטרליה ובה התחיל את עבודתו כעיתונאי. ב-1937 עקר לאירופה והיה לכתב חוץ של הדיילי אקספרס. תחילה דיווח מגיברלטר על אירועי מלחמת האזרחים בספרד, הועבר לפריז ולרומא וב-1940 הוצב בקהיר. במלחמת העולם השנייה נודע בכתבותיו מחזיתות הלחימה בצפון אפריקה, באיטליה ובנורמנדי. בתום המלחמה התגורר תחילה עם משפחתו באיטליה ואחרי כן השתקע באנגליה והתרכז בכתיבה עיתונאית וספרותית הכרוכה במחקר היסטורי.
מורהד זכה פעמיים בציונים לשבח במהלך המלחמה. ב-1946 הוענקה לו דרגת קצין במסדר האימפריה הבריטית (OBE) וב-1968 הועלה לדרגת מפקד באותו המסדר (CBE), כמו כן הוענקה לו ב-1978 דרגת קצין במסדר אוסטרליה (OA) לאות הוקרה על תרומתו לספרות.
מורהד נפטר בלונדון ב-1983 ונקבר בבית הקברות ההיסטורי בוסט המפסטד. בתו, קרוליין מורהד היא סופרת ועיתונאית מוערכת ופעילה בארגוני זכויות האדם.
ספריו
חוויותיו, תצפיותיו וכתבותיו ממלחמת העולם השנייה בזירת צפון אפריקה כונסו ב-1944 בספרו "הטרילוגיה האפריקאית" (The African Trilogy) – "חזית הים התיכון" (1941), "שנה של קרב" (1942) ו"הסוף באפריקה" (1943). הספרים נכתבו תוך כדי המלחמה למרות קשיי הצנזורה ומגבלות התקשורת. בתום המלחמה פרסם את ספרו "ליקוי מאורות" (Eclipse) על המערכה באירופה למיגור גרמניה הנאצית. הספר הסתמך על פרקי יומנו האישי בדרכו מהנחיתה של בעלות הברית בסיציליה ועד ללב במחנה הריכוז ברגן בלזן. ב-1946 ראתה אור ביוגרפיה שחיבר על הפילדמרשל מונטגומרי. ב-1952 פרסם את ספרו "הבוגדים: חייהם הכפולים של פוקס, פונטקורבו ונאן מיי", וב-1955 – ביוגרפיה של וינסטון צ'רצ'יל (Winston Churchill in Trial and Triumph).
ב-1960 וב-1962 הופיעו ספריו "הנילוס הלבן" ו"הנילוס הכחול" על חלוצי חקר מקורות הנילוס במאה ה-19 ועל תולדות הארצות שבהן עובר הנהר.
מורהד עסק לא מעט בתולדות מולדתו אוסטרליה. ב-1956 ראה אור ספרו "גליפולי" על אודות המערכה הרת האסון של מדינות ההסכמה במלחמת העולם הראשונה במְצרי הדרדנלים. הספר יצר הערכה מחודשת לגבי חלקם של חֵילות אנזא"ק במלחמה, וכפי שציין אחד החוקרים "השיב לאוסטרליה את ההיסטוריה שלה". ב-1963 פרסם את ספרו "נחל קופר" על משלחת בורק ווילס, שחצתה ב-1860–1861 את אוסטרליה ממלבורן בדרום ועד למפרץ קרפנטאריה בצפון. ב-1966 יצא לאור ספרו "הפגיעה הקטלנית" (The Fatal Impact) על החדירה האירופית לדרום האוקיינוס השקט, שתחילתה במסעותיו האמיצים של ג'יימס קוק והמשכה בדיכוי האכזרי של האבוריג'ינים.
בעקבות שבץ מוחי שפגע בו במהלך ביקור באוסטרליה ב-1966, ואחרי ניתוח שבוצע בלונדון והחמיר את המצב, נותר מורהד ללא יכולת דיבור, קריאה וכתיבה. רעייתו, לוסי מילנר, בעברהּ אחת מעורכֵי הדיילי אקספרס, טיפלה בהפקת כתביו שלא פורסמו, בהם כתב היד של חיבורו "דרווין ומסע הביגל" (1969). ב-1970 הפיקה אסופת רשימות אוטוביוגרפיות שהותיר – "חינוך מאוחר" (A Late Education: Episodes in a Life).
עוד ב-1971 מסר מורהד לספרייה הלאומית של אוסטרליה את ארכיונו הפרטי – תכתובותיו המקצועיות והפרטיות, יומניו, כתבותיו בעיתונות, גזירי עיתונות על אודותיו, טיוטות ויריעות הגהה של כתביו וכן חומרים הנוגעים לחיבוריו שלא פורסמו.
מדליית ליאו בק
מדליית ליאו בק (באנגלית: Leo-Baeck-Medal, בגרמנית: Leo-Baeck-Medaille) היא מדליה המוענקת החל משנת 1978 על ידי מכון ליאו בק בניו יורק, עבור מאמצים לפיוס במערכת היחסים בין גרמניה ליהדות גרמניה. יש להבחין בין מדליה זו לבין "פרס ליאו בק" הניתן על ידי המועצה המרכזית של יהודי גרמניה.
המדליה על שמו של ליאו בק, רב ומלומד יהודי גרמני, שהנהיג את הקהילה היהודית הליברלית (רפורמית) בגרמניה לפני השואה ובמהלכה.
יחסי לוב–סין
יחסי לוב–סין הם היחסים הדו-צדדיים בין סין ללוב. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים באוגוסט 1978.
יחסים כלכליים
בשמונה החודשים הראשונים של שנת 2012, לוב הייתה שותפת הסחר החמישית בגודלה של סין באפריקה.
יחסים צבאיים
בשנת 1970, קולונל מועמר קדאפי וראש ממשלתו עבדסאלאם ג'אלוד עשו ניסיון לא מוצלח לשכנע את סין למכור נשק גרעיני טקטי ללוב. בפגישה עם ראש ממשלת סין ג'ואו אנלאי, קדאפי ניסה ללא הצלחה לשכנע למכור לו פצצה גרעינית. החוקרים גילו כי תכנונים של נשק גרעיני שהשיגה לוב באמצעות רשת הברחות פקיסטנית מקורם בסין.
ב-5 בספטמבר 2012, דובר ה-NTC הלובי, עבדולרמן בוסין, אמר כי ל-NTC יש הוכחות לכך שקדאפי קנה נשק מסין. דובר משרד החוץ הסיני, ג'יאנג יו, אישר שיחות מכירת נשק עם כוחות קדאפי, אך לא הועבר שום נשק.
מימון פיתוח סיני ללוב
בין השנים 2000–2012 זוהו בלוב 3 פרויקטים של מימון פיתוח רשמי סיני באמצעות דיווחים שונים בתקשורת. מדובר בשלוש קבוצות של חומרי סיוע הומניטריים בשנת 2011, אמנה של שיתוף פעולה להשקעה בתחומי התחבורה, החקלאות, ההשקיה, הדיג והטקסטיל, והלוואת ריבית נמוכה בסך 300 מיליון דולר ל-LAP Green Network, חברת טלקום לובית בשנת 2009.
נג'ווישניו
נג'ווישניו (בהונגרית: Nagyvisnyó) הוא כפר במחוז הווש בצפון מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בו קהילה יהודית.
כמו יישובים רבים באירופה גם בנג'ווישניו מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 1,215 תושבים ובשנת 2021 רק 867 תושבים.
האזור מיושב מסביבות המאה ה-12 ומאז הוא מיושב לסירוגין.
יהודי נג'ווישניו
יהודים חיו במיקופלווה במאה ה-18 ובמאה ה-19. בשנת 1944 נרצחו יהודים מהכפר בשואת יהודי הונגריה.
רנה בה
רנה בה (בגרמנית: René Beeh; ינואר 1886 – 23 בינואר 1922) היה שרטט וצייר גרמני מאלזס. הוא הוערך מאוד על ידי בני דורו אך לאחר שנפטר בטרם עת, הוא נשכח.
ביוגרפיה ועבודה
בה למד בבית הספר לאמנויות בשטרסבורג בין השנים 1900 עד 1905, ועבר לאקדמיה לאמנויות במינכן (1905), שם היו מוריו פיטר הלם, הוגו פון הברמן ופרנץ פון שטוק. בשנת 1910 נסע לאלג'יריה הצרפתית ושם שהה עד שנת 1911, לפני שנסע באיטליה ופרובאנס. בשנת 1914 פרסם מבחר מכתבים מאלג'יריה יחד עם שישים רישומים, בשם: מכתבי ציירים מאלג'יר עם שישים רישומים.
הוא מת משפעת עונתית בגיל 36.
בה היה חבר בזצסיון במינכן. הוא גם התיידד עם כמה מחברי קבוצת הציירים בשטרסבורג "גרופ דה מאי".
בשנת 1914, בה אייר ספר של גוטפריד קלר, וב־1919–1920, את הרומן "התופת" מאת אוגוסט סטרינדברג. הוא תרם לכתב העת Münchner Blätter für Dichtung und Graphik ("כתב העת של מינכן לשירה וגרפיקה") לצד פול קליי, היינריך קמפנדונק ואלפרד קובין.
המהפכה
עבודתו השאפתנית ביותר של האמן היא הציור הגדול La Revolution ("המהפכה") (שמן על בד, צויר 1918–1919), תיאור את אירועי נובמבר 1918 בשטרסבורג תוך שימוש אך ורק בגוונים של אוכרה וחום. הציור מציג קבוצה קטנה של גברים שנראים מקרוב שמחזיקים רובים ונראים מוכנים לצאת לקרב. אלא שבמקום למהר קדימה, הם מביטים בהבעה בלתי ניתנת להבנה. הפעולה נראית קפואה והזמן נראה מושעה ממש ברגע בו פורצת האלימות.
מורשת
בשנת 2008 ארגן המוזיאון ההיסטורי בהאגנאו (צרפת) תערוכה מעבודותיו, הראשונה מאז מותו בטרם עת, 86 שנה לפני כן.
ציוריו נמצאים במוזיאונים מרכזיים ברחבי העולם החשוב מביניהם מבחינת גודל האוסף הוא המוזיאון ד'ארט מודרן בשטרסבורג שמחזיק ב-98 יצירות, כולל ציור המהפכה. המוזיאון לאמנות במחוז לוס אנג'לס מחזיק ב-83 עבודות של האמן, רישומים והדפסים, והמוזיאון לאמנות מודרנית מחזיק כיום ב-27 עבודות, גם רישומים והדפסים.
חנה רוזן
חנה רוזן (נולדה ב-1931) היא פרופסור לבלשנות באוניברסיטה העברית בירושלים.
עיקר מחקריה עוסקים ביוונית ולטינית ובשפות קלטיות, פרופסור אמריטה באוניברסיטה העברית בירושלים.
רוזן מתמחה בבלשנות לטינית. פרסומיה עיצבו את כיוונו של המחקר הפילולוגי והבלשני הלטיני בן-זמננו. מומחיותה בקלטולוגיה וטכניקות תרגום הפכה את עבודתה למהותית בקרב קהילת הבלשנות הרחבה.
יחד עם בעלה, הבלשן וזוכה פרס ישראל, הפרופסור חיים רוזן, עסקה בתרגום מלטינית ויוונית.
בנוסף רוזן היא בין חברות המערכת של כתב העת קתרסיס.
טלספורו מונזון
טלספורו מונזון (בספרדית: Telesforo de Monzón y Ortiz de Urruela; 1 בדצמבר 1904 – 9 במרץ 1981, באיון) היה סופר ופוליטיקאי בסקי.
חייו
כאשר טלספורו מונזון קיבל אפשרות לחזור לחבל הבסקים, הוא הצטרף לתנועה לעצמאות החבל. בשנת 1978 הוא יזם הקמת קואליציה רחבה של מפלגות השמאל בה נכללה בין היתר המפלגה הסוציאליסטית הבסקית, מפלגת הפועלים המהפכנים, מפלגת פעולה הבסקית ועוד. בשנת 1979 הוא נבחר מחדש לפרלמנט הספרדי אך כבר במרץ 1980 התפטר ולאחר זכייה בבחירות לפרלמנט האזורי החל לכהן כחבר בפרלמנט של חבל הבסקים.
הוא נפטר במהלך ביקור בצרפת ונטמן בעיר בה נולד.
מקרא משוכתב
מקרא משוכתב (Rewritten Bible) או סיפור מקראי משוכתב הוא סוגה ספרותית שהייתה נפוצה בתקופת בית שני. ייחודה בכך שהסופרים השונים כותבים את המקרא מחדש בפרפרזה. גזה ורמש (Geza Vermes), שהיה הראשון לעמוד על טיבה של סוגה זו, מגדיר אותה כסיפור שעוקב אחר הרצף המקראי אבל כולל גם תוספות והרחבות רבות. יעקב כדורי (ג'יימס קוגל) סבור כי מאחורי השכתוב המקראי עומד לעיתים קרובות גם רקע פרשני. כלומר, השכתוב לא נעשה מתוך דחף יצירתי סתמי אלא מתוך רצון לפרש את סיפורי המקרא. הגדרתה של סוגה זו היא הגדרה מודרנית, ואין משמעותה שהכותבים של הספרים השונים מסוגה זו ראו את עבודתם כבעלת מצע ומאפיינים משותפים לספרים האחרים מאותה סוגה.
בשיטה זו המחבר מנסח מחדש את המקרא בסגנונו הוא ובתוך כך הוא מפרש מילים קשות, ממלא פערים בסיפור המקראי, ומשלב אגדות שונות ברצף הסיפור. לסוגה זו משויכים החיבורים הבאים: ספר היובלים, החלקים הראשונים של קדמוניות היהודים ליוסף בן מתתיהו, קדמוניות המקרא, המגילה החיצונית לבראשית, דברי הימים של משה רבנו וכן ספר הישר המאוחר.
דוגמה לכך ניתן להביא מספר הישר המשכתב את : "וַיֹּאמֶר קַיִן אֶל הֶבֶל אָחִיו וַיְהִי בִּהְיוֹתָם בַּשָּׂדֶה וַיָּקָם קַיִן אֶל הֶבֶל אָחִיו וַיַּהַרְגֵהוּ", סיפור זה קצר וסתום. לא נאמר כלל מה אמר קין להבל ומהו המעשה שאירע בשדה שהוביל לרצח. הפרשנים והמדרשים השונים מתמודדים עם הקושי כל אחד על פי דרכו. וכך מתמודד עמו ספר הישר:
ספר הישר אינו מביא את הפסוק כלשונו ומפרשו כפי שעושים מדרשי אגדה, אלא נוקט בדרך אחרת: הוא מרחיב ומשכתב את הכתוב, מציע את הדברים בפרפרזה משלו ומשלב מסורת אגדה המשלימה את הפערים שהותיר המספר המקראי.
ג'ון גרנספלד
ג'ון גרנספילד (באנגלית: John Grunsfeld; נולד ב-10 באוקטובר 1958 בשיקגו) הוא יהודי-אמריקאי, אסטרונאוט לשעבר בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א.
ביוגרפיה
ג'ון גרנספילד נולד בעיר שיקגו שבמדינת אילינוי למשפחה יהודית. אביו וסבו היו אדריכלים ידועים בעיר. בשנת 1976 הוא סיים לימודי בית ספר בהיילנד פארק והחל לימודי תואר ראשון בפיזיקה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. הוא המשיך ללימודי תואר שני (1984) ותואר שלישי (1988) באוניברסיטת שיקגו. לאחר סיום הלימודים גרנספלד עסק במחקרים בתחום קרני רנטגן, קרני גמא וקרינה קוסמית ומוסדות שונים.
שירות בתחום החלל
בשנת 1992 גרנספלד נבחר ליחידת האסטרונאוטים של נאס"א. הוא היה בצוות טכני של נאס"א. בשנת 1995 הוא השתתף במשימת STS-67 כמומחה משימה של מעבורת החלל אנדוור (סטפן אוסוולד היה מפקד צוות). משימה זו הוקדשה לביצוע תצפיות בעל-סגול על ידי טלסקופים מיוחדים שהוצבו במעבורת. במשימת STS-81 בשנת 1997 (מייקל בייקר היה מפקד צוות) הוא היה מומחה משימה של מעבורת החלל אטלנטיס. במהלך המשימה בוצע עגינה לתחנת החלל מיר לביצוע מחקרים משותפים, אספקת מצרכים והחלפת צוות. בשנת 1999 גרנספלד היה מומחה משימה של STS-103 במעבורת החלל דיסקברי (קרטיס בראון היה מפקד צוות). זו הייתה משימה תחזוקה של טלסקופ החלל האבל. במהלך המשימה גרנספיד ביצע פעילות חוץ-רכבית פעמיים. אורך כולל של פעילויות אלו היה כ-16 שעות. בשנת 2002 גרנספלד טס לחלל בפעם הרביעית כמומחה משימה של STS-109 על מעבורת החלל קולומביה (סקוט אלטמן היה מפקד צוות). זו הייתה משימה תחזוקה של טלסקופ החלל האבל. במהלך המשימה גרנספיד ביצע פעילות חוץ-רכבית שלוש פעמים. אורך כולל של פעילויות אלו היה כ-21 שעות. בשנת 2009 גרנספלד טס לחלל בפעם החמישית כמומחה משימה של STS-125 על מעבורת החלל אטלנטיס (סקוט אלטמן היה מפקד צוות). במהלך המשימה גרנספיד ביצע פעילות חוץ-רכבית שלוש פעמים. אורך כולל היה כ-21 שעות.
בשנים 2003–2004 הוא כיהן כ"מדען ראשי של נאס"א". בשנת 2010 גרנספלד עזב את נאס"א ועבד במכון למדעי טלסקופ החלל בבולטימור. ביולי הוא מונה לפרופסור באוניברסיטת ג'ונס הופקינס. בשנת 2012 הוא חזר לנאס"א לתפקיד ניהולי ופרש סופית בשנת 2016.
גרנספלד חובב טיפוס הרים. הוא עלה פעמיים על פסגת הר דנאלי בגובה מעל ל-6,000 מ'.
Healing Hands
Healing Hands (בתרגום חופשי מאנגלית: ידיים מרפאות) הוא שיר של המוזיקאי הבריטי אלטון ג'ון, שהלחין אותו למילותיו של ברני טופין. הוא יצא לאור ביולי 1989 כסינגל הראשון מהאלבום "Sleeping with the Past" והגיע לצמרת "20 הגדולים" בארצות הברית. לאחר הצלחתו המחודשת בבריטניה של הסינגל השני מן האלבום, "Sacrifice", יצאו לאור מחדש שני הסינגלים כסינגל צד א' כפול והיו הראשונים בקריירת הסולו של ג'ון שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי.
הוצאה והצלחה במצעדים
לסינגל הייתה הצלחה מתונה בארצות הברית: הוא הגיע למקום ה־13 במצעד בילבורד הוט 100 ולמקום הראשון במצעד השירים העכשוויים למבוגרים בשבוע של ה־21 באוקטובר 1989. הסינגל לא נכנס ל־"40 הגדולים" בבריטניה בהוצאה הראשונה שלו (וכך גם הסינגל שבא אחריו, "Sacrifice"). עם זאת, לאחר שהדי ג'יי האנגלי סטיב רייט הכניס את "Sacrifice" לפלייליסט שלו בתוכניתו הפופולרית ב-BBC Radio 1, וכתוצאה מההצלחה המחודשת של שיר זה בציבור, "Sacrifice" יצא לאור מחדש כסינגל צד א' כפול יחד עם "Healing Hands". הסינגל הכפול הגיע למקום הראשון בבריטניה ב־23 ביוני 1990. בכך הוא הפך לסינגל הסולו הראשון של ג'ון שהגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי, מקום בו נשאר במשך חמישה שבועות.
כתיבה ומוזיקה
מבחינה לירית, לשיר תמה גאולתית, העוסקת במערכת יחסים שהפכה רעילה ובצורך "ללמוד לחיות שוב". טופין סיפר על ההשראה לכתיבתו: "[השיר הוא] גרסה מעודכנת של 'Reach Out I'll Be There' של 'ארבע הפסגות', רק קצת יותר דתית".
הפתיח והבתים של השיר מושפע הגוספל הם בסולם סי במול, בעוד הפזמון החוזר הוא בסולם רה מז'ור. סולו כלי בסולם סול (מינור) מתפקד כ.
רוזוול (סדרת טלוויזיה)
רוזוול (באנגלית: Roswell) היא סדרת מדע בדיוני אמריקאית אשר פותחה, הופקה ונכתבה על ידי ג'ייסון קאטימס. הסדרה עלתה לשידור לראשונה ב-6 באוקטובר 1999 ברשת השידור האמריקנית The WB, כאשר העונה השלישית והאחרונה של הסדרה שודרה ברשת השידור האמריקנית UPN. הפרק האחרון של הסדרה שודר ב-14 במאי 2002.
הסדרה מבוססת על סדרת הספרים "Roswell High" מאת מלינדה מץ העוסקת בהרפתקאותיהם של שלושה חייזרים דמויי אנוש וחבריהם אשר לומדים בתיכון ברוזוול שבניו מקסיקו.
עלילה
הסדרה התמקדה בהרפתקאותיהם של שלושה חייזרים דמויי אנוש שחלליתם התרסקה ברוזוול שבניו מקסיקו ובמערכת היחסים שבין החייזרים לאוכלוסייה המקומית.
פראן ולס
פרנסיסקו "פראן" מנואל ולס חימנס (בספרדית: Francisco "Fran" Manuel Vélez Jiménez , נולד ב-23 ביוני 1991) הוא כדורגלן ספרדי המשחק באל-פתח בעמדת הבלם ולעיתים כמגן ימני.
קריירה
ולס הגיע לקבוצת הנוער של ז'ימנסטיק טרגונה בגיל 18. ב-10 באפריל 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 1-1 נגד אלבסטה. בתחילת עונת הושאל לפובלה דה מאפומט על מנת לצבור דקות משחק. באוגוסט 2011 הושאל ללוגרוניוס מהליגה השלישית. בקיץ ולס חזר לז'ימנסטיק. ב-7 באוקטובר 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון בניצחון 0–2 נגד ביניסאלם.
ב-2 בספטמבר 2013 ולס חתם באלמריה והצטרף תחילה לקבוצת המילואים של המועדון. ב-27 באפריל 2014 ולס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה בניצחון 1–2 נגד אספניול בו גם הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון. בעונת הצטרף באופן רשמי לקבוצה הראשונה ששיחקה בליגה הראשונה. ב-31 במרץ 2015 סבל מפציעה בכתף ובכך סיים את העונה.
בקיץ חתם בויסלה קרקוב מליגת העל הפולנית.
ביולי חתם באריס סלוניקי מליגת העל היוונית.
ב-20 בפברואר 2020, ולס חתם בפנאתינאיקוס והצטרף אלייה עם תום העונה.
בקיץ הצטרף לאל-פתח מליגת העל הסעודית.
Sniper: Ghost Warrior
Sniper: Ghost Warrior הוא משחק יריות בגוף ראשון ומשחק טקטיקה שפותח על ידי City Interactive והופץ על ידי City Interactive והסטים. המשחק יצא לפלטפורמות ה-Microsoft Windows, ה-PlayStation 3 וה-Xbox 360. המשחק יצא לאור בתאריכי ה-29 ביוני 2010 (ל-צפון אמריקה), ה-2 ביולי 2010 (ל-אירופה), ה-22 ביולי 2010 (ל-אוסטרליה) וה-6 באפריל 2012 (ל-יפן) - (רק ל-PC) ל-Microsoft Windows ול-Xbox 360. ול-PlayStation 3 בתאריכים 5 ביוני 2011 (ל-אוסטרליה), ה-6 ביוני 2011 (ל-אירופה), ה-29 ביוני 2011 (ל-צפון אמריקה), וה-21 ביולי 2011 (ל-יפן).
פיתוח
Sniper: Ghost Warrior מופעל על ידי המנוע הגרפי Chrome Engine 4, אשר בעבר היה בשימוש במשחק Call of Juarez: Bound in Blood של החברה Techland. המנוע מעצב ג'ונגלים עבותים עם מרחקים גדולים לצייר. כמה משימות במשחק יתקיימו במהלך הגשמים או הלילה, וסוגים שונים של בעלי חיים, כגון תנינים או פרות, אוכלוסיית הסביבה הטרופית.
האינטליגנציה המלאכותית של האויבים מנסה לדמות דמויות אנושיות בעלי שדה ראייה. זה מאפשר לשחקנים לזחול דרך עשב גבוהה או להתחבא מאחורי השיחים מבלי להתגלות.
אודר סנורסון
אודר סנורסון (באיסלנדית: Oddr Snorrason, נהגה לפעמים גם כאוד סנורסון- Odd Snorrason) היה נזיר בנדיקטיני איסלנדי שפעל באיסלנד במאה ה-12. את רוב חייו בילה במנזר ת'ינגיירקלאוסטור (Þingeyrarklaustur), מנזר זה נוסד בשנת 1133 והיה למנזר הראשון באיסלנד.
עבודתו
אודר סנורסון נודע לרוב בשל עבודתו: "הסאגה של אולאף טריגפסון" (Óláfs saga Tryggvasonar), אשר ניצבת בחשיבותה לצד ה"היימסקרינגלה" (Heimskringla) או "מחזור העולם" בעברית של סנורי סטורלסון. יצירתה המקורית של הסאגה של אולאף טריגפסון אשר במקור נכתבה בלטינית אבדה כמעט כולה, אך שתי גרסאות מאוחרות יותר שתורגמו לנורדית עתיקה נשמרו כמעט במלואן ועוד גרסה אחת שתורגמה לאיסלנדית נשמרה חלקית. בכותבה, אודר עשה שימוש ביצירותיהם של זימונד פרוט'י (Sæmundr fróði) וארי ת'ורגליסון (Ari Þorgilsson)-אנשי דת וכמורה נוצריים. כך גם השתמש סנורי סטורלסון ביצירתו של סנורסון בעבודתו על מחזור העולם כשכתב את החלק "Óláfs saga Tryggvasonar en mesta".
רק רוצים לרקוד
לפי מתמודדים
מקרא:
מסד (קבוצה אמנותית)
"מסד" הייתה קבוצה של ציירים ארץ-ישראלים צעירים שפעלה בשנים 1929–1930 בתל אביב.
הציירים, שעמם נמנו אביגדור סטימצקי, אהרן פריבר, ישראל פלדי, צבי שור, מרדכי לבנון, אהרון אבני, יצחק סנקובסקי ויוסף קוסונוגי, שהתארגנו על מנת להציג את יצירותיהם. במידה רבה התארגנות זו באה אל מול קבוצת "אגד", שחבריה היו מבוססים יותר. בין התאריכים 26 בדצמבר 1929 ועד 10 בינואר 1930 הציגה הקבוצה תערוכה ובה כ-70 יצירות בדירה בשדרות רוטשילד מס' 4 בתל אביב. בפתיחת התערוכה הוקראו מכתבי ברכה מאת בוריס שץ ונתן ביסטריצקי. באותה תקופה הציגה אף קבוצת "אגד" תערוכה.
תערוכה שנייה של הקבוצה, שנקראה גם "התערוכה המשותפת" או "בני מסד ואורחיהם", נערכה במרץ-אפריל 1930 בגימנסיה הרצליה וכללה 54 יצירות. בנוסף לחברי הקבוצה הצטרפו אל התצוגה גם יוסף זריצקי, מנחם שמי ועוזר שבת.
יחסי אוסטרליה–אקוודור
יחסי אוסטרליה–אקוודור הם היחסים הדיפלומטיים שבין הקהילייה של אוסטרליה לבין רפובליקת אקוודור.
סקירה כללית
נציגות קונסולרית אוסטרלית באקוודור הוקמה בשנת 1968, שבע שנים לאחר ועדת הסחר.
אוסטרליה ואקוודור חברות באו"ם, ב-WTO, בקרן המטבע הבינלאומית ובבנק העולמי.
אוסטרליה תמכה באקוודור במהלך מגפת הקורונה באמצעות תוכנית הסיוע הישיר (DAP). התוכנית מימנה עובדי טקסטיל מקומיים לייצור 34,000 מסכות פנים כדי לסייע לתגובת הממשלה למגפה. פרויקט אחר הוא סיוע להתאוששות הכלכלית וטיפול באלימות מגדרית על ידי הכשרת יצרניות נשים בטכניקות חקלאיות ועזרה לשתילת גידולי קרקע.
הסכמים בילטרליים
2019 - אשרת עבודה ונופש (WHV) 2015 - MoU בנושא שיתוף פעולה בכרייה 2014 - MoU בנושא שירותי אוויר 2011 - MoU על הקמת ייעוצים פוליטיים
יחסים כלכליים
בינואר 2020 סייע CSIRO להעביר קורס לעיתונאים בנושאי כרייה אחראיים בשלוש ערים באקוודור. הקורס סקר את ההבדלים בין כרייה קטנה וגדולה, נושאים סביבתיים וגישות אוסטרליות למעורבות בקהילה.