cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הבחירות לכנסת העשרים וחמש
מערכת הבחירות
אירועי טרור ואלימות, במהלכם נהרגו 2 חיילים בחג הסוכות ופרצו יומיים של מהומות אלימות במזרח ירושלים, עמד במוקד הקמפיין כאשר מפלגות הימין (הליכוד, הבית היהודי והציונות הדתית) הבטיחו לנקוט יד קשה נגד המחבלים והמתפרעים. הממשלה המשיכה להאבק במחבלים והמתפרעים ונמשך מבצע שובר גלים.
בחודשים הראשונים של מערכת הבחירות המעיטו יחסית המפלגות בקמפיינים כדי לשמור את מרב המשאבים לישורת האחרונה, לאחר חגי תשרי, שבועיים לפני הבחירות.
אלכסנדר קירכר
ביוגרפיה
קירכר נולד בטריאסטה, שהשתייכה באותה תקופה לאימפריה האוסטרו-הונגרית. כצעיר התכוון לבחור במקצוע של קצין ימי בצי האוסטרו-הונגרי. בגלל פציעה בכף הרגל בקשתו נדחתה. בשנת 1888 בחר ללמוד ציור באקדמיה בברלין, שם התרכז בעיקר בציור ימי מההתחלה. מוריו היו הנס גודה והרמן אשקה.
קירכר ערך טיולי לימוד רבים ברחבי אירופה, אסיה, צפון אמריקה ומצרים. במהלך מסעות אלה הוא הכין ציורים, רישומים ואיורים חשובים. בשנת 1893 עבד על ציורי של מבנים בתערוכה העולמית בשיקגו וכן על פנורמות ודיורמות של הצייר הימי הנס פון פיטרסן. בנוסף, קירכר עבד כמאייר של כתבי עת גרמנים וזרים. אלה כוללים גם גלויות שיצר קירכר עבור הצלב האדום האוסטרי, משרד המלחמה או משרד הסיוע למלחמה וגם עבור הוצאת לאור של גלויות באנגליה ושוודיה.
במשך זמן מה היה קירכר בעל יאכטת קיטור, אותה כינה רומנה - על שם אשתו. עם ספינה זו הוא יכול היה להגיע למקומות מעניינים ולתעד נופים ימיים.
בין השנים 1895–1900 הוא היה פרופסור באקדמיה לאמנות בטריאסטה והתחתן עם רומנה סלמאסי ב־15 באוקטובר 1898. בנישואים אלה נולדו שלושה בנים ושלוש בנות.
בשנת 1904, לאחר שהות קצרה בווינה, עבר קירכר מטריאסטה לדרזדן, שם התגורר עד שנת 1906 ושם הצטרף לקואופרטיב האמנות הגרמני הכללי כאמן עצמאי. בשנת 1906 עברה המשפחה למוריצבורג.
ביוני 1935 נפטרה אשתו של קירכר. לאחר מכן עבר הצייר לקלוצ'ה.
קירשר נפטר ב־16 בספטמבר 1939 בברלין, המקום האחרון בו עבד. הצייר הובא למנוחות בקבר המשפחתי במוריצבורג שבסקסוניה.
אנשי האצולה המשפיעים וכמה תעשיינים - במיוחד מחוגי הניווט הימי - קידמו את האמן. בראשם הקיסר פרנץ יוזף הראשון והקיסר וילהלם השני. בשם שני המלכים האלה צייר קירכר תמונות רבות של הצי האוסטרו-הונגרי והצי הגרמני הקיסרי. ציוריו נמצאו גם בספינות הנוסעים הגדולות של אותם ימים, כמו גם במשרדי חברות ספנות ומספנות ידועות וגם בבעלות פרטית. במהלך מלחמת העולם השנייה, כמה תמונות הלכו לאיבוד או נעלמו.
קירכר סיים את מפעל חייו בסדרה של מאה ציורים שתיעדו את התפתחות הספנות הגרמנית במשך אלפי שנים והיו תלויים במכון ובמוזיאון לאוקיינוגרפיה של אוניברסיטת ברלין. המיקום הנוכחי שלהן אינו ידוע. אבל הופיעו רפרודוקציות כמאסף תמונות (1934) ובצורת ספר (1939) ועל גבי תקליטור (2010).
אלפין MS8 קלאבמן
אלפין MS8 קלאבמן (באנגלית: Elfin MS8 Clubman) היא מכונית ספורט בתצורת רודסטר מתוצרת "Elfin Sports Cars" האוסטרלית אשר מיוצרת משנת 2006.
חצי האי ריסר-לארסן
חצי האי ריסר-לארסן או חצי האי רייסר-לארסן (באנגלית: Riiser-Larsen Peninsula; בנורווגית: Riiser-Larsenhalvøya) הוא חצי אי גדול, המסמן את הגבול בין חוף הנסיכה ראגנהילד וחוף הנסיך האראלד, בארץ המלכה מוד, שבאנטארקטיקה.
חצי האי מהווה את הגבול המערבי של פתחו של מפרץ לוצו-הולם.
גובהו של חצי האי 27 מטרים מעל פני הים.
גילוי חצי האי
חצי האי התגלה על ידי קפטן היילמאר ריסר-לארסן, אשר גילה את חצי האי בטיסה מעליו, שיצאה מהאונייה נורווגיה (Norvegia), ב-21 בפברואר 1931.
מקור השם
חצי האי נקרא על שם מגלהו.
אזור ציפורים בעל חשיבות
שטח של 4,540 דונמים של מדף הקרח הצמוד לחצי האי, וכן חצי האי, הוגדר כאזור ציפורים בעל חשיבות על ידי ארגון BirdLife International, מאחר שבמקום מושבה של כ-4,600 פינגווינים קיסריים, (נכון לשנת 2009, בהתאם לתצלומי לוויין של האזור).
לקריאה נוספת
• (1979) Physical conditions of fast‐ice formation in East Antarctica, Polar Geography, 3:1, 1-15, DOI: 10.1080/10889377909377097
• Akiko Kato, Kentaro Watanabe, and Yasuhiko Naito Population changes of Ade´lie and emperor penguins along the Prince Olav Coast and on the Riiser-Larsen Peninsula, Polar Biosci., 17, 177-122 ,2004.
טיסה 814 של אינדיאן איירליינס
טיסה 814 של אינדיאן איירליינס הייתה טיסה של חברת אינדיאן איירליינס שתופעלה במטוס האיירבוס A310, אשר נחטפה בשמי הודו בידי ארגון הטרור הפקיסטני חרכת אל-מוג'אהדין, בדרכו מקטמנדו, נפאל לניו דלהי, הודו, ב-24 בדצמבר 1999.
החטיפה
משנחתו בנמל התעופה באמריטסר, ביקש הקברניט מרשות שדות התעופה שיתדלקו את המטוס. המטוס עמד שם במשך למעלה מ-45 דקות, אולם, לא נעשה כל מאמץ מיוחד לחילוץ הנוסעים. משטרת פנג'אב המקומית, נערכה לשחרור הנוסעים, אך לא קיבלה אישור לפעולת חילוץ. בסופו של דבר, נשלחה מכלית דלק אל מסלול הטיסה כדי לחסום את המטוס ולמנוע ממנו להמריא, ובכך למרוח את תהליך המשא-ומתן בין הצדדים ולהביא לשחרורם של השבויים. מכלית הדלק החלה לזנק לעבר המסלול ופקח הטיסה הורה לטייסים להתקדם באטיות לעבר המסלול. המכלית הגיעה לעצירה פתאומית מוחלטת, עניין שעורר חשד בקרב החוטפים, ולכן כפו על הטייסים להמריא מיד ללא אישור ממגדל הפיקוח; עקב כך, בעת ההמראה, המטוס כמעט שפגע במכלית.
המטוס המריא מאמריטסר וטס לכיוון מערב. בשל כמות הדלק הנמוכה, ביקשו הטייסים לנחות נחיתת חירום בלאהור, פקיסטן. תחילה, סירבו הפקיסטנים לבקשה ואף כיבו את כל האורות בנמל התעופה כדי לא לאפשר להם לנחות. משהבינו שהמטוס עלול להתרסק אם לא ינחת מיד, הדליקו הפקיסטנים את אורות נמל התעופה ואישרו למטוס לנחות. מעט אחרי נחיתת המטוס בלאהור, דרשה הודו מפקיסטן לוודא כי המטוס לא יעזוב את הנמל וכי יספקו מסוק לנציב העליון של הודו באסלאמאבאד כדי שיוכל להגיע ללאהור כמה שיותר מהר. אולם, כשהגיע המסוק לזירה, נודע כי המטוס החטוף כבר המריא לאחר שתודלק וקיבל אישור המראה. המטוס עמד שם במשך שעתיים וחצי. הפקידים הפקיסטניים סירבו לבקשת הטייסים להרשות להוריד כמה נשים וילדים.
בשעה 22:32, המריא המטוס מלאהור בדרכו לדובאי. כשנחת שוחררו 27 נוסעים. החוטפים גם שחררו את גופתו של פצוע בן 25 במצב קשה, שנדקר על ידי החוטפים מספר פעמים ומת מפצעיו בטרם נחת המטוס בבסיס אלמנהאד בדובאי. בקשת אישור מבצע קומנדו לשחרור המטוס על ידי חיילים הודיים נדחתה על ידי ממשלת איחוד האמירויות הערביות.
לאחר שהמטוס נחת בקנדהאר, הציעו רשויות הטליבאן להיות המתווכים בין הודו לחוטפים. תחילה סמכה ממשלת הודו על רשויות הטליבאן, אך מאחר שהודו לא הכירה במשטר הטליבאן היא העדיפה לשלוח פקיד מהנציבות העליונה שלה באסלאמאבאד לקנדהאר. יש הטוענים כי היעדר קשר קודם בין משטר הטליבאן להודו רק סיבך את תהליך המשא ומתן.
עם כל זאת, כוונות הטליבאן הוטלו בספק לאחר שחיילים טליבאניים חמושים הקיפו את המטוס. בטליבאן, טענו כי הכוחות פורסו בניסיון להניא את החוטפים מהריגתם או פציעתם של בני הערובה, אך כמה אנליסטים סבורים כי הדבר נעשה כדי למנוע פעולה צבאית הודית נגד החוטפים.
משא ומתן
ממשלת הודו שלחה משלחת בראשות ויוק קטג'ו כדי לדון במשא ומתן עם החוטפים בנוגע לדרישותיהם, שכללו את שחרורם של האסירים הבאים, הכלואים בכלא ההודי:
אחרית דבר
לאחר נחיתת 3 מהאסירים בקנדהאר, שוחררו בני הערובה. ב-31 בדצמבר 1999 הוטסו בני הערובה המשוחררים בחזרה להודו במטוס מיוחד.
בינתיים, נתנו הטליבאן לחוטפים עשר שעות כדי לעזוב את אפגניסטן. 5 החוטפים עזבו עם בני ערובה בטליבאן כדי להבטיח את מעברם הבטוח ודווח כי עזבו את אפגניסטן.
IRAS 17423-1755
IRAS 17423-1755 (ידועה גם בשם Henize 3-1475) היא ערפילית פלנטרית הממוקמת בקבוצת הכוכבים קשת במרחק של 18,000 שנות אור מכדור הארץ.
ג'ייד הדס סקורי
ג'ייד הדס סקורי (נולדה ב-27 במאי 1990) היא שחקנית ישראלית ילידת-אוקראינה הסובייטית.
ביוגרפיה
נולדה בשם הדס סקורי (באוקראינית: Хадас Сакорі) באודסה, אוקראינה הסובייטית שבברית המועצות לשעבר. בשנת 1992 עלתה עם משפחתה לישראל, והתגוררה בחיפה. למדה במגמת קולנוע בפנימיית אלוני יצחק. בגיל 21 לאחר תאונת דרכים שעברה החליטה להוסיף את השם ג'ייד.
סקורי בוגרת שיטת צ'בק למשחק, שיטת סטניסלבסקי ומגמת קולנוע בפנימיית אלוני יצחק.
קריירה
בשנת 2013 התחילה את קריירת המשחק שלה בסדרה "בית המשאלות" ב-HBO של היוצר חיים בוזגלו בתפקיד אורח בתור ורוניקה, כאשר תפקיד זה מבוסס על קורות חייה של סקורי.
ב-2015 השתתפה בווידאו קליפ לסינגל "Sun" של הזמר הישראלי IRO.
פריצת הדרך של סקורי הייתה בשנת 2016 שבה שיחקה בתפקיד ראשי בתור דנה הרשקו בסרט הדרמה הנועז "ברש", שנכתב ובוים על ידי מיכל ויניק.
במאי 2019 שיחקה בתפקיד ראשי בתור תקווה בסרט הסטודנטים "משיח", הנכתב ובוים על ידי רוברט דימיטרי, לצדו של אבי פניני, שזכה בפסטיבל הסטודנטים כסרט הטוב ביותר ובעתיד יופק כפיצ׳ר ישראלי ברחבי העולם.
באוקטובר 2019 השתתפה בווידאו קליפ לסינגל "Don't Cry Babe" של הזמרת YANA.
באוקטובר 2020 לוהקה לסדרת הדרמה הנועזת "לאבד את אליס" בתפקיד דנה של היוצרת והתסריטאית סיגל אבין. אשר הופקה עבור HOT ונמכרה עבור Apple TV העולמית.
בדצמבר 2020 גילמה את מעיין בסדרת המתח "בלאק ספייס" ברשת 13. הסדרה נמכרה ל-Netflix.
באפריל 2021 שיחקה בתפקיד אניה בסדרה "המפקדת", פרק 7 בכאן 11.
בנובמבר 2022 גילמה את מלהקת משחקי השף בסדרה המצליחה ״הטבח״ לצד גל תורן.
Splat-Cosmetica
Splat-Cosmetica (ידועה לרוב בפשטות כ-"SPLAT") היא חברה רוסית שמוכרת מוצרי פה (וידועה בעיקר במשחות השיניים שלה) וכן מוצרי קוסמטיקה לילדים, החברה הוקמה ב-2000 על ידי יבגני דמין ואלנה בלוס.
המפעל הראשי של החברה נמצא במחוז נובגורוד והמטה המרכזי שלה נמצא בבירה הרוסית, מוסקבה.
בסביבות כ-20% ממוצרי החברה מיוצאים מחוץ לרוסיה, החברה אינה מפרסמת רק בכלי התקשורת הציבוריים אלא מסתמך על דרך ה"מפה לאוזן".
החברה החלה בתהליך של התרחבות והשתלבות בשוק הבינלאומי לקראת 2011.
ובשנת 2016 החלה לייצר מוצרי טיפוח לשיער ואף השיקה קו ייצור בהודו.
הממלכה הבורגונדית
הממלכה הבורדונדית (412-13 עד 534 לספירה), נוסדה על ידי הבורגונדים, שבט גרמאני-ברברי שהגיע מאזור סקנדינביה לאדמת אירופה במסגרת נדידת העמים במהלך המאה החמישית לספה"נ. הממלכה חלשה על שטחים נרחבים באזור חבל הריין, עד אשר נכבשה באופן סופי על ידי הממלכה הפרנקית במהלך המאה השישית לספה"נ. המורשת ההיסטורית המשמעותית ביותר של הממלכה הבורגונדית להיסטוריה היא אסופת חוקים ברברית עצמאית בשם "לקס גונדובדה" אשר פעלה במקביל לחוק הרומי.
היסטוריה
התפוררות גבול הספר בחבל הריין בתחילת המאה החמישית, ונדידת העמים לאורך חבל גאליה, הובילה את הבורגונדים, לחצות את נהר הריין בחורף 406 לספה"נ. הבורגונדים ייסדו את ממלכתם בסביבת העיר מיינץ (כיום בגרמניה, ידוע במקורות היהודים בשם "מגנצא"). בוואקום הפוליטי שנוצר עת הגעתם, תמכו הבורגונדים בשלטון הגאלי-קיסרי קצר המועד של השליטים איובינוס (411–413 לספה"נ) וסבטיאנוס (412–413 לספה"נ). הבורגונדים הוכרזו כ"בעלי ברית" (Foederati) של האימפריה הרומית ולחמו כבעלי ברית של הצבא הרומי. בשל הקרבה הגאוגרפית לאטליה והשתייכות ממושכת לאימפריה הרומית, חלה "רומאניזציה" יחסית מהירה בתרבות הבורגונדית בתחומים רבים הכוללים שפה, מנהגים, יחסי קניין, וכן, המעבר מנצרות אריינית לנצרות קתולית.
מעט מאוד ידוע על קורותיהם של הבורגונדים בשנים שלאחר הפלת שלטונם של איובינוס וסבטיאנוס על ידי הוויזיגותים. ב-435 לספה"נ, לאחר משא ומתן מורכב וטעון במחלוקות, כרתו הבורגונדים ברית עם ה"מגיסטיום מלטיום" (בלטינית: magister militum, מפקד החיילים) אתיוס (Aetius), קצין הצבא ששלט בפועל באימפריה המערבית. אולם זמן קצר לאחר מכן (436–437 לספה"נ) הם הותקפו על ידי צבא ההונים. ייתכן שמתקפה קטלאנית זו הייתה למעשה תחבולה מתוכננת היטב של אתיוס, כיוון שהשתמש בה גם כנגד קבוצות אחרות בגאליה באותו הזמן. מלך הבורגונדים, גונדישר (Gundichar), נהרג ויחד איתו נטבחו במתקפה בורגונדים רבים. מתקפה זו היוותה נקודת ציון משמעותית בהיסטוריה של הממלכה הבורגונדית, וציינה את סופה של ממלכת בורגונדיה הראשונה. מ-413 ועד 436 לספה"נ נמשכה מלכותה של ממלכת בורגונדיה הראשונה, אשר התאפיינה כ"תור הזהב" של הבורגונדים. לתקופה זו נקשרה הילת תהילה בעלת נופך אגדתי, ומזוהות עימה שירת הניבלונגים (Nibelungenlied) ושירת וולדהר (Waldhere). ב-442 לספה"נ, ניצולי הבורגונדים ששרדו את מתקפת ההונים התבססו בסאבויה (כיום חבל ארץ בצרפת), כנראה תחת הוראתו של אתיוס.
הבורגונדים מופיעים כממלכה מחדש בשנות החמישים של המאה הרביעית תחת שלטונם של שני מלכים, גונדיוק (Gundioc) ושילפריק הראשון (Chilperic I), הפעם כבעלי בריתם של הוויזיגותים. ב-451 לספה"נ נלחמו הבורגונדים לצד הרומאים וסייעו להם להביס את אתילה מלך ההונים, ואילו ב-456 לספה"נ הצטרפו הבורגונדים לוויזיגותים במערכה נגד הסאבוים. בתמורה ניתנו להם שטחי אדמה נרחבים, כנראה באזור מרכז עמק הריין ובצדו המזרחי. ב-463 לספה"נ קיבל גונדיוק את משרת ה"מגיסטיום מלטיום", כנראה מגיסו ריקימר (Ricimer) שמשל במקביל באטליה האוסטרוגוטית, ובהדרגתיות הרחיב את שטח הממלכה דרומה לאורך נהר הרון. לא ידוע עוד על קורותיו של שילפריק הראשון. אחיו גונדיוק מת ב-473/4 לספה"נ והממלכה חולקה בין ארבעת בניו. גונדובאד (Gundobad) בנו, ירש את תפקיד דודו כ"מגיסטיום מלטיום" באטליה ב-472 לספה"נ וסיפק את הסיוע הצבאי המרכזי לשלטון הרומי תחת הקיסר גליקריוס (473-4 לספה"נ). בהמשך, נטש גונדובאד את אטליה על-מנת להיאבק עם אחיו, גודיגיסל (Godigisel), שילפריק השני (Chilperic II) וגודומאר (Godomar), על חלקו בממלכה הבורגונדית. הסכם החלוקה אליו הגיעו ב-474 לספה"נ היה בלתי יציב בעליל, והמחלוקות בין האחים נמשכו. שילפריק השני, אשר שלט בליון וג'נובה, נרצח על ידי גונדובאד בתאריך לא ידוע. ב-500 לספה"נ גודיגיסל גייס את עזרתו של המלך הפרנקי כלוביס והגלה את גונדובאד אחיו ממלכתו, כאשר האחרון נאלץ לבקש מקלט באביניון (כיום בצרפת). לאחר עזיבת הפרנקים, צר גונדובאד על גודיגיסל אחיו בויין (כיום בצרפת), תפס אותו ועינהו למוות. גונדאבד תפס את מקומו ואיחד מחדש תחת שלטונו את כל שטחי הממלכה הבורגונדית. ב-476 לספה"נ, בעקבות הדחת הקיסר הרומי רומולוס אוגוסטולוס והתפוררות השליטה של האימפריה הרומית בחלקה המערבי, התנתקה הממלכה הבורגונדית מרומא והפכה לממלכה עצמאית תחת שלטונו של גונדאבד. האחרון מלך עד 516 לספה"נ, ותחת שלטונו הורחבו גבולות הממלכה הבורגונדית לכדי השטח הגאוגרפי הגדול ביותר בהיסטורית הממלכה: מצפון-מערב עד לאזור לאנגר (צפון-מזרח צרפת של ימינו), מצפון-מזרח עד צפון הרי היורה (צפון-מערבית להרי האלפים), ממזרח עד לאלפים, וממערב בין נהר הרון לחלק העליון של נהר הלואר. לתקופה קצרה הממלכה כללה אף את פרובאנס בדרום, אך השטח אבד במהרה לאוסטרוגותים.
על אף השתייכותו לנצרות האריאנית, הסכים גונדבאד לקבל מסות תאולוגיות מאביטוס, הבישוף הקאתולי של ויין. גונדבאד יצר אסופת חוקים בורגונדית המקבילה לחוק הרומי בשם "לקס גונדובדה". חוקים אלו נחקקו ונאכפו בזמנו של גונדבאד ואף הוכרזו כחלק מהחוקה הרשמית בשטח שלטונם של בניו. בנו סיגיסמונד (Sigismund), חלק עמו את הממלכה טרם פטירתו של גונדבאד ב-516 לספה"נ. היה זה תחת שלטונם המשותף כאשר המיר סיגיסמונד את דתו מנצרות אריאנית לנצרות קתולית. כתוצאה מכך הוא הקים את מנזר הקדוש מוריס (Saint-Maurice d'Agaune or Saint-Maurice-en-Valais). סיגיסמונד נישא לנסיכה אוסטורגוטית, בתו של תיאודריק האוסטורוגוטי, כחלק מרשת קשרים דיפלומטית מסובכת אשר ניסה ליצור האחרון על-מנת להגן על אטליה. ב-522 לספה"נ, סיגיסמונד, אשר עד אז נישא מחדש, הוציא להורג את בנו סיגריק (Sigeric) בעוון חשד במעורבות אפשרית במזימה להדחת המלך. הוצאה זו להורג נתפסה בעיני רבים כלא-צודקת, וייתכן ותרמה להיחלשותה הפוליטית של הממלכה. ב-523 לספה"נ, במהלך הפלישה הפרנקית, סיגיסמונד ומשפחתו נכנעו למלך הפרנקי כלודומר (Chlodomer), אשר כתוצאה מכך הגלה אותם לאורליאן (כיום בצרפת). אחיו של סיגיסמונד, גודומאר (Godomar) (524-32 לספה"נ), השתלט על הממלכה הבורגונדית, והדף התקפה פרנקית מחודשת ב-524 לספה"נ, אשר בה נהרג כלודומר הפרנקי. המזל לא האיר פנים פעם נוספת לגודומאר כאשר תקפו הפרנקים שוב ב-532 לספה"נ. הוא הובס, נשבה ונאסר, וב-534 לספה"נ הממלכה הבורגונדית התפוררה וחולקה באופן סופי בין השליטים הפרנקים.
היהודים תחת שלטון הממלכה הבורגונדית
הממלכה הבורגונדית, אשר הקדימה את הממלכה הפרנקית במעבר מנצרות אריינית לנצרות קתולית, אכלסה יישובים יהודים רבים על אדמותיה, וביניהם ליון, ויאן ומקון. ביחס לשכנותיה, המדיניות הבורגונדית כלפי האוכלוסייה היהודית התאפיינה בקשיחות, ומצאה את ביטויה ב"לקס גונדובדה". במסגרת חוקים אלו, ניתן למצוא שלילה של נישואי תערובת, ונקיטת עונשים חמורים כלפי זוגות אשר הפרו איסור זה. חוק נוסף קובע כי יהודי המכה נוצרי ייענש על ידי קטיעת גפו העליונה, אלא אם כן יפדה עצמו ב-75 סולידי. חמור מכך, אם יהודי יכה כהן דת נוצרי דינו מוות ורכושו יופקע עבור אוצר הממלכה. בחוקים אלו ניכרת השפעה של חקיקה המאפיינת את הקיסרות הרומית-נוצרית, וכן, קנאות דתית קתולית. בנקיטת מדיניות נוקשה זו, היו שונים המלכים הבורגונדים מרוב המלכים המרובינגים אשר התאפיינו בעמדה סובלנית הרבה יותר כלפי היהודים. מכאן, סביר להניח כי סיפוח הממלכה הבורגונדית לממלכת הפרנקים לאחר כיבושה על ידי השושלת המרובינגית, שיפר את מצבם של היהודים בתקופה זו באזורים גאוגרפים אלו.
עקיבא גולדשטיין
עקיבא גולדשטיין (גושן) (א' אדר א' תרס"ב, 8 בפברואר 1902 - כ"ה אלול תש"ל, 26 בספטמבר 1970) היה ראש המועצה האזורית נהלל בשנים 1945–1946 וראש המנהלת המשותפת לה ולהמועצה האזורית קישון.
ביוגרפיה
גולדשטיין נולד לברכה ולאברהם גולדשטיין, באודסה, שבאימפריה הרוסית.
גולדשטיין עלה לארץ ישראל ב-1920. הוא התנדב לגדוד המצרי של צבא בריטניה ושירת בלוב.
גולדשטיין היה חבר קיבוץ יפעת. הוא נמנה עם מקימיו מטעם "קבוצת השרון", מתת הקבוצה האודסאית. הוא נמנה, עם קבוצתו, גם בין מקימי קיבוץ רמת דוד. פעילות הקבוצה החלה ב-1926.
גולדשטיין היה ראש המועצה הראשון של נהלל וראש המנהלת הראשון לתיאום מועצת נהלל עם מועצת קישון (לפני שהשתיים אוחדו). הוא סיים את כהונתו כפוליטיקאי מוניציפלי, כשמונה לשליח בצרפת ובאנגליה, מטעם מחלקת ההתיישבות של הסוכנות היהודית.
גולדשטיין היה נשוי עם שני ילדים. הוא נפטר מהתקפת לב ונקבר בקיבוצו.
מקוואות באירופה בימי הביניים
מקוואות לצורך טבילה רווחו באירופה בימי הביניים. מחקר פליוגרפי וארכאולוגי מצא שרידי מקוואות באירופה מימי הביניים המעידים על רציפות בשמירת נוהגי הטהרה של עם ישראל במשך השנים. בשונה ממרבית המקוואות בימינו, אשר מקור מימיהם במי גשמים, מקוואות הטהרה באירופה בימי הביניים קיבלו את מימיהם ממי מעיין או מי תהום. לפיכך כדי לטבול במקווה היה צורך לרדת מתחת לאדמה עד אשר מגיעים למים. עובדה זו גרמה לכך שגם בעת פוגרומים נשתמרו חלק ממבני המקווה והם נשמרו עד ימינו. מבני המקווה העתיקים ביותר באירופה הם מהמאות העשירית והאחת-עשרה בוורמייזא ובשפיירא שבגרמניה. צורתו של המקווה הייתה מרובעת, ובכך נבדל משאר הבארות שצורתן הייתה עגולה. שמו של המקווה בגרמנית של ימי הביניים -"Juden putz in katlen Bron" ו"Puteus" במקורות לטיניים (תרגום כמעט מדויק ל"מקווה מים") - מעידים גם הם על ההבדלה שנעשתה בין בתי המרחץ ששימשו לשמירת היגיינה לבין המקוואות שנועדו לטהרה.
טבילת נשים במקווה
למרבית הקהילות היהודיות בימי הביניים כלל לא היה מקווה, ונשים טבלו לאחר נידתן בנהרות המקומיים.
מריה נאומובה
מריה נאומובה (בלטבית: Marija Naumova; נולדה ב-23 ביוני 1973 בריגה) היא זמרת לטבית אשר מוכרת בשם הבמה מארי אן. מארי זכתה באירוויזיון 2002.
מקוואות באירופה בימי הביניים
טבילת נשים במקווה
מהספרות ההלכתית מאשכנז, צרפת, פרובאנס ואיטליה של ימי הביניים עולים מנהגי נשים שלא תמיד תאמו את ההלכה היהודית. בספרות ההלכתית הספרדית, לעומת זאת, נכתבו פסקי ההלכה כמעט ללא אזכור מנהג הנשים.
מריה נאומובה
קריירה
ב-1994 התגלה כשרונה בשירה על ידי ריימונד פאולס. שנה לאחר מכן היא הופיעה בתוכנית טלוויזיה העוסקת בחיפוש אחר כישרונות חדשים.
מקוואות באירופה בימי הביניים
טבילת נשים במקווה
התעלמות הנשים מההלכה המחייבת טבילה במקווה באה לידי ביטוי בכמה מרכזים יהודים בעולם, כדוגמת מנהג נשים במצרים בסוף המאה השתים עשרה לטבול במים שאובים. עדות לסירוב הנשים לקבל עליהן את ההקפדות ההלכתיות הנוגעות לטבילה במקווה ניתן למצוא גם באירופה, כדוגמת נשות רומניה שטבלו במים שאובים על אף שהדבר אסור.
מריה נאומובה
קריירה
ב-1998 הופיעה בקונצרט לציון 100 שנה להולדת ג'ורג' גרשווין.
מקוואות באירופה בימי הביניים
טבילת נשים במקווה
הטבילה במקווה הייתה חוויה שכללה מאמץ וסבל רב, בעיקר מפני שהטבילה הייתה במים קרים מאוד. הסיבה בגינה לא חוממו המים במרבית המקוואות הייתה נעוצה הן בקשיים טכניים והן בהתנגדות הרבנית. חלק מהרבנים בימי הביניים סירבו לחמם את המים משום
מריה נאומובה
קריירה
ב-1999 פורסם אלבומה הראשון.
מקוואות באירופה בימי הביניים
טבילת נשים במקווה
"גזירת מרחצאות" – חשש שמא חימום המקוואות ייצור דמיון בין בתי המרחץ לבין המקוואות, דמיון אשר עלול להביא לידי טבילת נשים בבתי המרחץ, שלא כדין. סיבה נוספת להתנגדות הרבנית לחימום מי המקווה הייתה הרצון לשומרו טבעי כמקור מים חיים. הקושי שהיה כרוך בטבילה הצוננת גרם לנשים רבות באירופה לדחות את טבילתן לימים חמים יותר, ובכך נמנעו מקיום יחסי אישות.
מריה נאומובה
קריירה
ב-2000 השתתפה בקדם האירוויזיון הלטבי וזכתה במקום השני, בשנה לאחר מכן השתתפה פעם נוספת בקדם והייתה בחירת הקהל, אך לא נבחרה בקרב שופטי התחרות.
ב-2002 נבחרה בפעם הראשונה לייצג את לטביה בתחרות עם השיר "I Wanna" ובאירוויזיון זכתה במקום הראשון ובכך לראשונה הביאה לארצה את הניצחון בתחרות. בשנת זכייתה ביקרה בישראל והופיעה בפסטיבל המחולות של כרמיאל.
טרנסקידס
טרנסקידס היא סדרה דוקומנטרית ישראלית בת 5 פרקים, העוקבת אחר חייהם של ארבעה בני נוער טרנסג'נדרים ואחר התהליך הרפואי והאישי שהם עוברים, ועל התמודדותיהם במסגרות החברתיות והמשפחתיות. הסדרה עלתה לשידור בערוץ yes דוקו ב-13 במרץ 2019.
מקוואות באירופה בימי הביניים
המקוואות באזור קלן
מבנה המקווה בקלן היה מרובע, ועומקו כ-16 מטר. ההנחה היא כי מעל הקרקע היו עוד כארבעה מטרים אשר בסופם הייתה ארובה ששימשה לתאורה. על מנת להקל על הראייה בתוך המקווה נעשה שימוש באבנים בצבעים שונים. בתוך קירות המקווה נמצאים שקעים בגדלים שונים שנועדו לשם שמירת בגדים ומגבות, וכן להעמדת נרות.
טרנסקידס
בסדרה משתתפים ארבעה בני נוער: רומי אברג'יל, נעם קניאל, לירון מצ'ס ועופרי שמש.
מקוואות באירופה בימי הביניים
המקוואות באזור קלן
בסביבת קלן ידוע על מקווה נוסף בקלן-דויטץ  ששרידיו נמצאו בשנת תרע"ד 1914. עומקו היה כחמישה מטרים מתחת לפני האדמה כיוון שהיה סמוך לנהר. מקווה זה היה במרתף בית כנסת שחרב בעקבות גאות הנהר בשנת תקמ"ד 1784. המקווה בוטל לכשנבנה בשנת תקמ"ו [1786] בית כנסת חדש במקום.
מריה נאומובה
קריירה
ב-2004 שיחקה בתפקיד הראשי במחזמר "צלילי המוסיקה".
טרנסקידס
הסדרה ויוצריה היו מועמדים ל-4 פרסי אקדמיה לשנת 2019: סדרת התעודה הטובה ביותר, בימוי/יצירת סדרה תיעודית ועובדתית, צילום בסדרה תיעודית ועובדתית, ועריכת תמונה בסדרה תיעודית ועובדתית.
מקוואות באירופה בימי הביניים
המקווה בוורמס
מעל דלת בית הכנסת בוורמס ניצבת אבן הקדשה לבניין המקווה ועליה חרותה שנת בניית המקווה - תתקמ"ו [1186]. המקווה ניצב באזור הציבורי שבשכונה היהודית בוורמס. במאה התשע-עשרה הפסיקו את השימוש במקווה והוא נעשה בור ביוב, עד שבשנת 1895 שוחזר. חדר הטבילה במקווה הוא מרובע בגודל 2.87 מטר ובעומק של שבעה מטרים. גם מקווה זה, כמו מקוואות אחרים באירופה בימי הביניים, היה מקווה מעין או באר מים תהום. הסגנון ה"רומני" בו עוצב המקווה הפך לביטוי אדריכלי "יהודי" בתמונות ותיאורים במאה החמש-עשרה.
מריה נאומובה
קריירה
בשנים 2007–2008 הופיעה ב"עלובי החיים".
טרנסקידס
בשנת 2019 הופק סרט קולנוע דוקומנטרי המבוסס על הסדרה, בעל אותו שם ובהשתתפות משתתפי הסדרה. בישראל הוא הוקרן בסינמטק תל אביב במסגרת הפסטיבל הבינלאומי לקולנוע גאה (TLVFest). הסרט תורגם לאנגלית, ובארצות הברית הוא הוקרן בבכורה ב-17 בנובמבר 2020 במסגרת פסטיבל הקולנוע היהודי בפילדלפיה.
מקוואות באירופה בימי הביניים
המקווה בבסלו (ספרד)
בניין המקווה בבסלו מתוארך לאמצע המאה השתים עשרה. בשנת 1964 נתגלה המקווה בבסלו, ואושר כמקווה טהרה יהודי על ידי הרשות הרבנית בפרפיניאן ובפריס. בשל תהליך מתמשך של הריסת העיר לא נותר כל שריד מבית הכנסת שבמקום, אך כיוון שהמקווה היה באדמה שרידיו נשתמרו. מקווה זה הוא אחד מתוך שתיים בספרד ששרידיהם נמצאו עד כה, המקווה השני נמצא בעיר אובדה בחבל אנדלוסיה, והוא נשתמר בשלמותו כולל בית הכנסת מעליו, שנמצא כולו מתחת לאדמה, ולכן מיוחס לזמן תקופת האנוסים בספרד, והוא נתגלה במקרה על ידי בעל הבית שהחל לחפור מתחת לבית לצורך הרחבתו, והחליט על חשבונו לשמר את כל העבר היהודי שנמצא מתחת לביתו, המקום נקרא Sinagoga del agua על שם מעיין המים שמתחתיו שממלא גם את המקווה, ויש להם גם אתר אינטרנט של המקום, ממצאים אלו מעידים על הקהילה היהודית העתיקה שחיה באזור. עד ימינו הכיכר הנמצאת בסמוך למקווה מכונה "הכיכר של היהודים". בנוסף לבית הכנסת "הרמב"ם" בקורדובה ולשני בתי הכנסת בטולדו, מהווה בניין המקווה בבסלו והמקווה בעיר אובדה שרידים יחידים המעידים על היהדות העשירה בספרד. המקווה היה חדר מלבני שגודלו 5.50X4.50 והוא עוצב בסגנון רומני. המקווה בנוי מאבן המכוסה קמרון.
מריה נאומובה
קריירה
היא בעלת תואר במשפטים מאוניברסיטת לטביה. ב-2005 נבחרה לשגרירה של רצון טוב מטעם ארגון UNICEF.
טרנסקידס
אודות הסדרה
ארבעה בני נוער טרנסג'נדרים עוברים תהליך של התאמה מגדרית, תוך שמשפחותיהם מתמודדות עם התהליך אותו כל אחד מהם עובר בגיל ההתבגרות, כל אחת בדרכה. הסדרה עוקבת אחר העליות והמורדות – הפיזיים, הנפשיים והחברתיים – בחייהם של הארבעה ושל בני משפחותיהם, ומלווה את חייהם במקומות שונים: בבית, בבית הספר, בפעולות בצופים, במצעד הגאווה, בתחרות יופי, בצו הראשון ועל היחס של צה"ל לטרנסג'נדרים, במשרד הפנים וגם במרפאות המומחים וחדרי הניתוח.
סקירת סדרה
הסדרה עלתה לשידור בערוץ yes דוקו ב-13 במרץ 2019, ושודרה בו מדי יום רביעי, במשך חמישה שבועות. בנוסף, היא הועלתה לצפייה ב-yes VOD ובשירות STINGTV.
ביקורת
הסדרה זכתה לשבחים מהמבקרים, בפרט על האופן בה היא הציגה את המציאות איתה מתמודדים נערים טרנסג'נדרים.
נדב מנוחין, בביקורת באתר וואלה!, שיבח את צילום הסדרה ועריכתה, שלדבריו הם "מעולים" ו"הופכים אותה למהנה", והוסיף כי "הגיבורים שלה כובשים את המסך".
HD 40409
HD 40409 הוא כוכב הממוקם בקבוצת הכוכבים דג זהב. הכוכב בעל בהירות נראית של 4.66 ובהירות מוחלטת של 2.47.
הכוכב נמצא במרחק של 86 שנות אור מכדור הארץ (26 פארסק) והוא בעל סיווג ספקטרלי של K2III.
מסתו של הכוכב היא 1.3 מסות שמש ורדיוסו גדול פי שבעה מרדיוס השמש.
Doing It
Doing It (בעברית: עושה את זה) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הבריטית צ'ארלי XCX, ביחד עם הזמרת-יוצרת הבריטית ריטה אורה. השיר יצא לאור ב-12 בינואר 2015, כסינגל השלישי מתוך האלבום Sucker, של צ'ארלי XCX.
רקע וכתיבה
השיר נכתב והופק על ידי צ'ארלי XCX, אריאל ראצ'שייד, ג'ארד רוג'רס, נוני באו וכולי. השיר הוא שיר בסגנון הסינת'פופ, והדאנס-פופ. עם השיר הופיעה צ'ארלי לראשונה בתוכנית הטלוויזיה האמריקאית "ג'ימי קימל לייב!".
הווידאו קליפ של השיר הועלה ליוטיוב ב-20 בינואר 2015.
Fate: Grand Order
Fate/Grand Order (בתעתיק לעברית: ״פֵייִט/גְרֵנְד אוֿרְדֵר״ | בתרגום לעברית: ״גורל/הפקודה הגדולה״) הוא משחק קלפים ממוחשב שמבוסס על סדרת הרומנים גרפיים ״Fate/Stay Night״ מבית האולפן Type Moon היפני, ומהווה חלק מהותי ביקום העלילתי של יצירות ״Fate״. הוא פותח במקור בידי Delight Works עבור הטלפונים הניידים, והופץ בחינם בידי רשת Aniplex שבבעלות התאגיד סוני. הכותר נשען על עקרונות משחקי התורות, בו על השחקנים לגלם תפקיד של קוסמים (באנגלית קרויים ״Masters״) שנאלצים להילחם זה בזה במטרה לזכות בהגשמת כל משאלות לבם; הזוכה יקבל באופן מסורתי גישה לכלי העל-טבעי ״הגביע הקדוש״, שמופיע בגלוי בסבבים של 60 שנים בפרוורי יפן (בעיר בדיונית בשם ״Fuyuki״ | בעברית: ״פויוקי״), ולו יכולות קסם בלתי מוגבלות. בתמורה לשירותיו דורש הכלי העוצמתי לקיים מלחמת פולחן על תואר השורד האחרון, ולא יחשוף את מיקומו עד אשר הקרבות יתקרבו לסיומם. לצורך הוגנות הלחימה, מעניק הגביע לכל המשתתפים אפשרות לזמן שורת גיבורים מיתולוגיים או ספרותיים מדפי ההיסטוריה, שיעמדו לרשותם ויסייעו להם בקרבותיהם. העלילה מושתתת על הנחות יסוד זהות לאלו של הרומנים הגרפיים, כשעבור כל גיבור מיתולוגי שזומן לשדה הקרב יש סיפור רקע משלו, שאותם יכול השחקן להשלים אם ירצה בכך.
המשחק שוחרר לראשונה עבור הקהל היפני ב-29 ביולי 2015 לאנדרואיד (מערכת הפעלה), ומאוחר יותר באותה השנה (12 באוגוסט) הושק גם עבור פלטפורמת iOS.
הגרסה האנגלית שוחררה למערב ב-25 ביוני 2017 עבור ארצות הברית וקנדה; הגרסה הקוריאנית למשחק שוחררה ב-21 בנובמבר 2017. נכון לשנת 2018 גרף הכותר למעלה משני מיליארד דולרים, הישג שהפך אותו לאחד ממשחקי המובייל המובילים בעולם. ב-26 ביולי 2018 שוחחרה גרסה ייחודית למשחק בשם ״Fate/Grand Order Arcade", אשר פותחה בידי סגה (חברה) והופצה באופן בלעדי למכונות הארקייד היפניות.
עלילה
הסיפור עוקב אחר זוג הנערים רְיִטְסוּקָה פוּגִ'ימַרוּ ומָאַש קיִרְלָיַיִט, יחד השניים חוזרים לשנת 2004 – זמן מלחמת הגביע הקדוש האחרונה שהתרחשה בעולם – כניסיון אחרון להציל את בני האדם.
משחקיות
על השחקנים לגלם תפקיד של קוסמים (באנגלית קרויים ״Masters״), אשר משתתפים בקרב עד המוות שהניצחון בו יגשים את כל משאלות לבם. את המשאלה מגשים כלי הקסם העוצמתי ״הגביע הקדוש״, שתובע בתמורה לשירותיו מלחמת פולחן על תואר השורד האחרון. העלילה מושתתת על הנחות יסוד זהות לאלו של הרומנים הגרפיים, כשעבור כל גיבור מיתולוגי שזומן לשדה הקרב יש סיפור רקע משלו, שאותם יכול השחקן להשלים אם ירצה בכך. את החוזה בין הקוסמים והגיבורים המיתולוגיים מיישם הגביע הקדוש בעזרת אותות קלון שמציב על ידיהם הימנית של הקוסמים מהרגע שבחר בהם לקחת חלק במלחמתו; כל אות שכזה מכיל שלוש פקודות שאותן מחויב לבצע הגיבור המיתולוגי אם יפקד עליו הקוסם שבאחזקתו. בהנחה שהקוסם מנצל את כל שלוש הפקודות, מעביר את אותות הקלון לקוסם אחר, או נהרג במהלך הקרב – הוא יוצא באופן אוטומטי מן המלחמה ומאבד את מעמדו בה. השחקן מפקד על קבוצה של שישה גיבורים שונים; שלושה גיבורים בחזית ושלושה גיבורים מחליפים. לרשותו חפיסה מתחלפת של חמישה קלפים בדמות הגיבורים שבקבוצתו, מהם ניתן לבחור רק שלושה קלפים בכל סיבוב, שנותנים פקודה ישירה אל הגיבורים שתחת מרותכם לתקוף את האויב. התפלגותם נעה בסדר הבא: ״באסטר״ (באנגלית: Buster) – קלף התקפה חזיתית שמטרתו לעשות כמה שיותר נזק לאויב, ״ארטס״ (באנגלית: ״Arts״) – קלף אשר מטעין את היכולת המיוחדת (באנגלית: ״Noble Phantasm״ | בתעתיק לעברית: ״נובל פאנטאזם״ | בתרגום לעברית: ״אשליה אצילית״) של גיבוריכם בשדה הקרב, אותה מקבל מהגביע הקדוש בהתאם למעשיו בחייו הקודמים, ו״קוויק״ (באנגלית: ״Quick״) – קלף אשר מטרתו לבצע כמה פעולות תקיפה מהירות אך קטנות בעוצמתן. מטרתו היא להפיל כמה שיותר "כוכבים קריטיים" המעלים את הסיכוי לפגיעות קריטיות בתור הבא.
אם ייבחרו שלושה קלפים מאותו הסוג, תיווצר ״תגובת שרשרת״ (באנגלית: ״Battle Chain״) שתעניק תוספת נזק להתקפות של גיבוריכם; אם יבחרו בשלושה קלפים בדמות אותו הגיבור, תיווצר ״תגובת שרשרת״ מסוג נוסף (באנגלית: ״Brave Chain״), שתעניק לכם קלף רביעי אותו תוכלו ליישם באותו הסיבוב ובכך לבצע יותר נזק לאויבכם. בנוסף יועמדו לרשותכם שלוש יכולות ייחודיות לקוסם שברשותכם, אשר תוכלו להטיל על אויבכם או על גיבוריכם בשדה הקרב בהתאמה; יכולות אלו מרוסנות בידי מונה שיאפשר לכם להשתמש בהן פעם אחת בכל מספר סיבובים מסוים. יכולות דומות לאלה קיימות גם אצל הגיבורים ששלחתם למלחמה, בהתפלגות של יכולת אחת עד שלוש יכולות. הדרך לקבל את כל שלוש היכולות היא דרך חיזוק הגיבור שברשותכם והעלאתו ברמות.
יתר על כן, יש באפשרותכם להצמיד לכל גיבור קלף חיזוק מבעוד מועד העונה לשם ״כלי מהות״ (בתעתיק לעברית: ״קראפט אסנס״ | באנגלית: ״Craft Essene״), שמעניק להם שדרוגי כוח או חיים בהתאם לסוגו; ניתן לחזק את הקלפים הללו ולהעלות אותם רמות, כך שיוכלו לחזק את גיבוריכם אף יותר. התפלגותם נעה בנדירות הבסיסית של כוכב בודד ועד הנדירות המקסימלית של חמישה כוכבי איכות; ניתן להשיג אותם באופן אקראי בידי מכונות זימון (באנגלית: ״Gacha Summoning״), לקנות אותם בעזרת מטבעות הסחר הרלוונטיות במשחק או לקבל אותם מאירועים ייחודיים שמתרחשים בהתאם לתקופה. כל גיבור מושג באופן זהה לכלי המהות; ניתן להשיגו בנדירויות של כוכב אחד ועד חמישה כוכבי איכות דרך מכונות הזימון החינמיות (עליהן משלמים עם נקודות שמקבלים בתוך המשחק) או במכונות הזימון הרגילות – בהן אפשר לשלם על המטבע המקומי בעזרת כסף אמיתי, ובכך להגביר את הסיכוי לקבל גיבור חזק ונדיר יותר. השחקן יכול לחזק את הנובל פאנטזם של הגיבורים שברשותו עד ארבע פעמים, זאת בהנחה שיש לו כפילויות של הגיבור אותו הוא רוצה לחזק מלכתחילה.
פיתוח והפקה
Fate/Grand Order הוצג לראשונה בידי מפתח המשחקים היפני קינוקו נאסו, שהציע לאגד את הדמויות המופיעות ברומן ״Fate/Apocrypha״ לתוך משחק תפקידים אחד גדול; לו הוא נתן את השם ״Fate Online Project Reboot״, אם כי מאוחר יותר רעיונו נשלל ונגנז בעקבות הבעיות הלוגיסטיות שהציב. מאוחר יותר בשנת 2014, קיבל נאסו פנייה מ-Aniplex ובראשה הרצון להשיב את רעיונו המקורי בתור משחק חינמי לטלפונים, אותו יפתח עם האולפן Delight Works שברשותם עבור הקהל היפני, ויאכלס במפתנו את כל הדמויות הקיימות ביקום של יצירות Fate השונות. המשחק הופץ על ידי Aniplex ושוחרר ביפן ב-29 ביולי 2015 עבור מכשירי אנדרואיד, עם השקה מאוחרת יותר ב-12 באוגוסט עבור מכשירי iOS. מלבד עלילתה וסיפוריה הנפרדים, המשחק כולל גם אירועים פנימיים עבור השחקנים, כמו שיתופי פעולה עם סדרות אנימציה אחרות בביצה המקומית (כמו מספר דמויות מן האנימה ״Kara no Kyoukai״ מבית Type Moon), חגיגות הקיץ, ההלואין והשנה החדשה, ואף אירועי זימון ייחודיים בהם מועלה משמעותית הסיכוי להשיג גיבורים בהתאם למאורע במכונות הזימון הראשיות. ב-1 בינואר 2017 הוכרזה חבילת תוכן גדולה ל-Grand Order בשם ״Epic Of Remnant״ (בתעתיק לעברית: ״אפיק אוף רמננט״), ובה השחקנים יחוו קטעי סיפור חדשים, ילחמו בדמויות חדשות ואף ישיגו גיבורים חדשים. תחילה חבילת התוכן תוכננה להשתחרר רק בגרסה היפנית, אם כי מאוחר יותר טען יוסוקה שיוקאווה, הבמאי הנוכחי של Grand Order, כי בעקבות הדרישה הרבה מצד המערביים, יוחלט לשחררה גם עבור אמריקה וקנדה בסוף 2018.
ב-26 בדצמבר 2017 הופצו ברשתות המדיה הרשמיות של המשחק טפטופים לחבילת התוכן הבאה שתגיע לקהל היפני בדמות תמונות מעוותות או קטעי וידאו רצודים – בטענה שאלו חוו פריצה מהאקרים והם אינם שולטים במתרחש. שמה של חבילת התוכן הבאה נקרא ״Cosmos in the Lostbelt״ (בתעתיק לעברית: ״קוסמוס אין דה לוסטבלט״); היא הוכרזה רשמית ב-1 בינואר 2018 ושוחחרה בעונת האביב של אותה השנה. גם הפעם זכו השחקנים לקבל קטעי סיפור חדשים, כלי מהות שטרם נראו קודם לכן, גיבורים ממיתולוגיות ויצירות היסטוריות שונות ואף זכו למקצה שיפורים טכניים עבור חלק מן המכניקות השונות במשחק. נכון לשנת 2018 קיימות מספר גרסאות של Fate/Grand Order ברחבי העולם, ביניהן גרסה יפנית, אמריקאית, קוריאנית, סינגפורית, וייטנאמית, תאילנדית, אוסטרלית ואף גרסה סינית – אשר חולקות שרתים זהים לאלו של הגרסה האמריקאית.
השפעה תרבותית
בשנת 2018 כלי התקשורת והמדיה געשו סביב ווידוי של גבר יפני בן 31 המכונה בתוך המשחק בשם ״Daigo״, לאחר שזה טען בפומבי כי בזבז למעלה מ-70 אלף דולרים על מערכת הזימונים בו. השחקן הסביר שוב ושוב שזהו משחק הדורש המון השקעה חיצונית, וכי ללא התערבות כספית לא היה משיג את כמות הגיבורים והשדרוגים להם ייחל לאחר שפתח את משתמשו. "יש אנשים שמשלמים 40 שקלים לסרט בקולנוע, ומתרגשים ממנו. אני משלם 70 אלף דולרים על משחק קלפים ממוחשב, ומתרגש ממנו. למה זה כל כך נורא?", הסביר לכלי התקשורת לאחר שדנו אותו ברותחין. אירוע זה, ועוד מספר אירועים קודמים שלוו לו, הפריחו את הפופולריות של משחק הקלפים ברחבי העולם, עד אשר הגיע לידי העיתון וול סטריט ג'ורנל, ובו הוצג תחקיר רבעוני שמאמת כי התאגיד סוני (שבבעלותו הזיכיון וחברת ההפצה) גורף 2 מיליארד דולרים בשנה מ-Fate/Grand Order, ועוד מספר מיליארדים נוספים מן הזיכיון הכולל.
רווחים
המשחק גרף 89.6 מיליארד יין בין ינואר 2017 ועד אוקטובר 2017 (שהם כ-800 מיליון דולרים), עם רווחים גורפים של 982 מיליון דולרים נכון לסוף השנה, נתון שהציב אותו כמשחק הטלפונים השישי ברווחיותו בעולם. המשחק רשם הכנסה חודשית של 63 מיליון דולרים נכון לתחילת 2018, כאשר אנליסטים משערים כי 32 מיליון דולרים מהכנסות אלו מגיעות דרך חנויות גוגל פליי (באנגלית: ״Google Play״) ואפסטור (באנגלית: ״App Store״) מתוך יפן. נכון לפברואר 2018 – המשחק מכניס קרוב ל-10 מיליארד יין (שהם כ-89.15 מיליון דולרים), עובדה שהקפיצה אותו למקום החמישי ברווחיותו בעולם. עד יוני 2018 הכניס Fate/Grand Order למעלה מ-2 מיליארד דולרים ברחבי העולם, עם הכנסות חודשיות שהולכות וטופחות ככל שעובר הזמן.
במהלך חודשו הראשון של גרסת הארקייד ל-Fate/Grand Order, דיווחה סגה כי מכרה למעלה מ-10 מיליון קלפי גיבורים שונים, והרוויחה עד שנת 2018 מיליארד ין (שהם כעשרה מיליון דולרים). נכון לספטמבר 2018, נרשמו למעלה מ-300 אלף שחקנים במכונות הארקייד השונות ביפן.
הבדלים בין הגרסאות
נכון לשנת 2018 קיימים הבדלים מהותיים בין הגרסה היפנית של המשחק ובין גרסאותיה השונות למערב. שחקנים טוענים כי עדכונים מגיעים אליהם באיחורים של שנה ואפילו שנתיים, כאשר היפנים נהנים מיחס ומובהק יותר, שבגללו הקהילה האמריקאית לא גדלה בקצב משמעותי. תיקונים טכניים, מקצי שיפורים עבור גיבורים שונים, דמויות נוספות, דיאלוגים חדשים, תוכן עלילתי נרחב, מספר איוונטים מעודכן ורציף לכל עונות השנה – כל אלו לוקים, לטענת הקהל האמריקאי, בחסר. עדכונים גדולים יותר, כמו Epic of Remnant או Cosmos in the Lostbelt, תוכננו לצאת מראש לאחר שנתיים של עיכובים עבור הגרסה האמריקאית. כתגובה טענו נציגים ב-Aniplex אמריקה שאם העניין היה נתון תחת אחריותם, הם היו משחררים את רוב העדכונים הנחוצים בבת אחת והיו מנסים לגשר על הפערים בין הקהילות ככל הניתן. מ-Aniplex יפן נמסר כי הם פונים במודל השיווקי הנ"ל על-מנת לתת לקהל האמריקאי ליהנות מכל העדכונים והאירועים שלהם זכו היפנים מבעוד מועד, ובכך לאפשר להם להיחשף לכל ההזדמנויות להשיג גיבורים או חפצים שונים לאורך השנה.
קופה אמריקה 1945
אליפות דרום אמריקה 1945 (בספרדית: Campeonato Sudamericano de Football 1945) היא המהדורה ה-18 של אליפות אמריקה הדרומית בכדורגל. הטורניר נערך באורוגוואי בין 14 בינואר ל-28 בפברואר 1945, ואורגן על ידי התאחדות הכדורגל הדרום אמריקאית (CONMEBOL). בטורניר הגמר השתתפו שבע נבחרות החברות בהתאחדות. ארגנטינה זכתה בטורניר בפעם השביעית בתולדותיה.
התחרות כולה נערכה באצטדיון נסיונל בסנטיאגו בן 70,000 המושבים, בין ינואר-פברואר 1945. פרו ופרגוואי פרשו מהתחרות. על אף שלא הוענק גביע לזוכה, התחרות נחשבת לרשמית מצד ה-CONMEBOL.
נבחרות
(מארחת) (מחזיקת הגביע)
טום גולה
תומאס ג'וזף "טום" גולה (באנגלית: Thomas Joseph "Tom" Gola; 13 בינואר 1933 - 26 בינואר 2014) היה כדורסלן ופוליטיקאי אמריקאי ששיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1955–1966. גולה התאפיין כשחקן רבגוני ושלם המסוגל לשחק במספר עמדות, הודות לקומתו הגבוהה (1.98 מטרים), שליטתו הטובה בכדור ויכולות המסירה שלו. על אף ששיחק לרוב בעמדות הקלע והסמול פורוורד הצטיין בהורדת כדורים חוזרים, ולאורך הקריירה אסף כ-8 ריבאונדים בממוצע למשחק. בשנת 1976 הוצג כחבר בהיכל התהילה של הכדורסל.
מכללות
גולה נולד בעיר פילדלפיה שבפנסילבניה, והחל ללמוד ב"תיכון לה סאל" המקומי בשנה בה סיים את לימודיו פול אריזין. בשנת 1951 פתח את קריירת המכללות שלו באוניברסיטת לה סאל, ובשנת 1954 הוביל אותה לזכייתה הראשונה באליפות ליגת המכללות. בסיום אותה עונה זכה בפרס השחקן המצטיין של הטורניר, וכן בתואר שחקן העונה בליגת המכללות. בעונה הבאה, שהייתה האחרונה שלו במכללה, הוביל את לה סאל לגמר אליפות המכללות, בו הפסידה לאוניברסיטת סן פרנסיסקו של ביל ראסל וקיי סי ג'ונס. לאורך תקופתו בלה סאל העמיד ממוצעים של 20.9 נקודות ו-19.0 ריבאונדים למשחק. גולה מחזיק בשיא הריבאונדים של טורניר ה-NCAA, עם 2,201 הריבאונדים בסך הכול.
קריירה מקצועית
גולה נבחר על ידי פילדלפיה ווריורס כבחירה טריטוריאלית בדראפט ה-NBA לשנת 1955. בעונתו הראשונה בווריורס חבר לפול אריזין וניל ג'ונסטון, אשר הובילו את הקבוצה לאליפות ה-NBA. גולה קלע 10.8 נקודות למשחק באותה עונה, וזכה למקום ברוטציה הודות לתרומתו בהגנה, בריבאונד ובהובלת הכדור. ב-5 העונות הבאות המשיך לשמש כשחקן חמישייה, השתתף 3 פעמים במשחק האולסטאר ורשם לאורך התקופה ממוצעים של 14.2 נקודות, 10.3 ריבאונדים ו-4.8 אסיסטים למשחק. בשנת 1959 הצטרף לקבוצה הסנטר וילט צ'מברלין, אך למרות יכולתו המצוינת הודחה פילדלפיה מהפלייאוף פעם אחר פעם, לרוב מול בוסטון סלטיקס.
במהלך עונת נשלח גולה בטרייד לניו יורק ניקס, בתמורה לפורוורדים וילי נאולס וקני סירס. בשתי עונותיו הראשונות בניו יורק נבחר פעמיים נוספות למשחק האולסטאר, אך בהמשך נחלשה תרומתו והוא פרש ממשחק בסיום עונת, בגיל 33. באף אחת מ-4 העונות של גולה בניקס לא העפילה הקבוצה לפלייאוף.
לאחר קריירת המשחק
בשנת 1968 חזר גולה לאוניברסיטת לה סאל, כשמונה למאמן קבוצת הכדורסל. בשתי עונותיו בתפקיד הוביל את הקבוצה למאזן כולל של 37 ניצחונות ו-13 הפסדים. אולם הכדורסל של האוניברסיטה, שנחנך בשנת 1998, נקרא על שמו - "טום גולה ארנה".
בשנת 1968 נכנס גולה גם לחיים הפוליטיים, כשנבחר לבית המחוקקים של מדינת פנסילבניה, כנציג המפלגה הרפובליקנית. לאחר כשנה עזב את התפקיד והתמנה למנהל הכספים הראשי של העיר פילדלפיה. בשנת 1973, בסיום הקדנציה הראשונה שלו, סיים את תפקידו. ב-26 בינואר 2014 נפטר גולה, בגיל 81.
מסוגלים
מסוגלים הוא מוסד טיפולי וחינוכי לילדים עם מוגבלות שכלית התפתחותית בתפקוד נמוך, הפועל בירושלים, באר שבע ובערים נוספות. במוסד מטופלים בקביעות מאות תלמידים על הרצף האוטיסטי.
היסטוריה ופעילות
המוסד הוקם בשנת 2016 על ידי איש התקשורת אבי מימרן ובת זוגו מיכל, בשותפות עם ישראל רייסנר יו"ר עמותת שתילים, ונותן מענה למאות ילדים עם רמות שונות של אוטיזם, בדגש על תפקוד נמוך.
לאורך השנים שיתף הארגון פעולה עם ארגונים פרטיים וממשלתיים שונים למען זכויות האוטיסטים. בשנת 2017 פעל הארגון לתמיכה בחוק שהוצע על ידי יאיר לפיד למען האוטיסטים, וכתוצאה מכך חברי קואליציה נמנעו מהצבעה כנגד החוק והחוק עבר.
בנוסף הארגון עורך לאורך השנה נופשים למאות אימהות לילדים על הרצף האוטיסטי, וכן ימי עיון ולמידה ומפגשי תוכן וייעוץ חינוכי עם אנשי מקצוע.
בימי החופש הגדול ובמועדי השנה עורך הארגון נופשונים למאות ילדים ונערים על הרצף האוטיסטי, בהם הילדים נלקחים לפעילויות ואטרקציות ושנות, לצורך פינוי זמן למנוחה לבני משפחותיהם. בין היתר נערך נופשון בחגי פסח, סוכות חנוכה ובחופשת יולי-אוגוסט. בשנת 2020 קיים הארגון נופשון ליותר מ-400 ילדים.
בנוסף הארגון מפעיל מספר אנשי מקצוע וחשמלאים ושיפוצניקים אשר מתמחים בהתאמת בתים פרטיים ומוסדיים לאירוח ילדים על הרצף האוטיסטי ובעלי תפקוד נמוך, כגון הגבהת ומיגון שקעי חשמל, מנגנוני נעילת ברזים, דלתות, חלונות ועוד. כמו כן הארגון פועל מול גורמים ממשלתיים כדי לקדם הקמה של מנהלת ממשלתית לטיפול באנשים עם מוגבלות, שתרכז את צורכיהם בין משרדי הממשלה השונים.
שמעון קופר
שמעון קופר (נולד ב-1961) הוא ישראלי, שהורשע ברציחתן של שתיים מנשותיו.
קופר הורשע ברצח אשתו הראשונה, אורית דורון-קופרשמידט בינואר 1994 ואשתו השלישית ג'ני מור-חיים באוגוסט 2009. בתחילה נסגר תיק החקירה כנגד קופר מחוסר אשמה, לאחר שנקבע על סמך ממצאי הנתיחה שלאחר המוות כי מור-חיים התאבדה או נפטרה כתוצאה מכשל לבבי. במרץ 2010 נפתח התיק מחדש בשל ממצאים חדשים שהובאו לידיעת חוקרי ימ"ר מרכז ופרסום תחקירו של העיתונאי עמרי אסנהיים בעניינו של קופר בתוכנית "עובדה" במרץ 2010. בנובמבר 2012 הוגש כתב אישום כנגד קופר בגין רצח מור-חיים. בשנת 2013 תוקן כתב האישום לאחר שהפרקליטות ביקשה להאשימו גם ברצח אשתו הראשונה אורית.
ב-28 ביוני 2016, הרשיע בית המשפט המחוזי בלוד את קופר ברצח שתי נשותיו, וביולי נגזרו עליו שני מאסרי עולם והוטל עליו הפיצוי המקסימלי שקבוע בחוק, של 258 אלף ש"ח לכל רצח.
רצח אורית קופרשמידט
ב-17 בינואר 1994 סיפר קופר לבודנשטיין כי עליו לישון בביתה של אורית על מנת לשמור על שני ילדיהם המשותפים. באותו הלילה רצח קופר את אורית בביתה. לאחר מכן פיזר כדורים וחפיסות ריקות של כדורים ותרופות הרגעה לצידה, על מנת ליצור מצג שווא לפיו התאבדה וכדי לטשטש את נסיבות רציחתה. בהמשך הזעיק את אביה של אורית ואחר כך את מד"א. אביה של אורית ביקש כי גופתה של בתו תנותח. בתחילה התנגד קופר לכך אך בהמשך התרצה. דו"ח הפתולוג קבע כי סיבת המוות אינה ברורה. בהמשך התברר, כי קופר החליט לרצוח את אורית על רקע רצונו לעבור לגור עם בודנשטיין ומשפחתה בבית גדול יותר.
בתום השבעה עבר קופר לגור עם ילדיו ועם בודנשטיין, לה נישא, ובהמשך מכר את ביתו. כעבור מספר שנים התגרשו בני הזוג.
רצח ג'ני מור-חיים
בסוף שנת 1996 נפרד קופר משרונה בודנשטיין. לאחר מספר מערכות קשר לא רציניות שניהל הכיר קופר בשנת 1999 את ג'ני מור-חיים, וזמן קצר לאחר מכן עבר להתגורר ביחד עם שני ילדיו (מנישואיו הראשונים) בביתה של מור-חיים ובנותיה בקיבוץ אייל. במהלך היכרותם סיפר קופר לג'ני כי אשתו הראשונה אורית מתה מסרטן, וכי במהלך שירותו הצבאי נפל בשבי הסורי. בהמשך אף הגיש בקשה להצטרף כחבר בקיבוץ.
בשנת 2006, בעודו נשוי למור-חיים, פנה קופר לשדכנית, ובאמצעותה הכיר את ד"ר מריה זקוטסקי, רופאה מרדימה בבית חולים מאיר בכפר סבא, אשר איתה החל לנהל מערכת יחסים זוגית ולה סיפר כי הוא חי עם גרושתו וחזר על עברו (השקרי) כשאמר שהוא עובד במערכת הביטחון.
בשנת 2007 החל קופר לנקוט בפעולות משפטיות שונות במטרה להבטיח את זכויותיו בבית בקיבוץ במקרה של מות אשתו, זאת על אף היותה באמצע שנות ה-40 לחייה ובמצב בריאותי תקין. בלחצו של קופר, חתמה ג'ני על צוואה, לפיה החליטה להוריש את כל רכושה לקופר.
בשנים 2008–2009 סיפר קופר למשפחת מור-חיים שג'ני במצב בריאותי רעוע וכי היא סובלת מהפסקות נשימה בלילות, ושעקב מצבה נאלץ לעזוב את עבודתו כדי שיכול לשמור עליה.
בדומה לרצח אשתו הראשונה, גם במקרה זה עבר קופר להתגורר עם זוגתו בביתו לאחר השבעה.
תחקיר "עובדה"
במרץ 2010 שודרה במסגרת התוכנית "עובדה" בערוץ 2, כתבת תחקיר של העיתונאי עמרי אסנהיים על נסיבות מותן המסתורי של שתיים מנשותיו של שמעון קופר, במהלכה הועלו שאלות ותהיות רבות בנוגע לצירוף הנסיבות הדומה שהוביל למותן. שרונה בן אור (בודנשטיין) מי שהייתה אשתו שנייה התראיינה בעילום שם ובהצללה לכתבת התחקיר, היא "האקדח המעשן" ועדת מפתח בתיק הרצח, כמו כן גם אמה, אנטונינה בודנשטיין. הרעיון לתחקיר עלה לאחר שאסנהיים הגיע לאסוף את בנו מגן הילדים שבקיבוץ אייל. אם של אחד הילדים בגן שזיהתה אותו כחלק ממערכת "עובדה", סיפרה לו אודות מכרה שלה בשם ג'ני שנפטרה במפתיע, ואשר גם אשתו הראשונה של בעלה של ג'ני מתה בנסיבות דומות.
מון ג'יאה-אין
מוּן ג'יאה-אִין (או מוּן גֶ'ה-אִין, בקוריאנית: 문재인; נולד ב-24 בינואר 1953) הוא פוליטיקאי קוריאני, כיהן כנשיא קוריאה הדרומית, כיושב ראש המפלגה הדמוקרטית של קוריאה הדרומית וכחבר האספה הלאומית.
שמעון קופר
תחקיר "עובדה"
באוגוסט 2010, בעקבות שידור התחקיר, הגיש קופר תביעת דיבה נגד "שידורי קשת". בכתב התביעה טען קופר כי אין מקום לתחקיר ש"מרשיע" אותו במקום שבו נסגר נגדו התיק מחוסר אשמה. בכתב ההגנה שהגישה טענה מערכת "עובדה" כי הכתבה הביאה את סימני השאלה כחלק מהמלאכה העיתונאית המתבקשת, שכללה גם את התהייה האם דרושה כאן חקירה חוזרת. ב-24 במרץ 2013 חזר בו קופר מתביעתו, תוך מתן פיצוי ל"קשת".
מון ג'יאה-אין
ביוגרפיה
מון נולד באי גאוג'י במחוז דרום גיאונגסאנג שבקוריאה הדרומית. הוא בנם של פליטים שנמלטו מקוריאה הצפונית בדצמבר 1950 על גבי ספינה של האו"ם.
ב-1972 החל ללמוד משפטים באוניברסיטת קיונג-הי. בתקופת לימודיו היה פעיל במחאות נגד הדיקטטורה הצבאית בראשות הנשיא פאק צ'ונג-הי, הוא נכלא בשל כך וסולק מהאוניברסיטה ב-1975. הוא גויס לצבא קוריאה הדרומית ושירת בכוחות המיוחדים. ב-1976 נטל חלק במבצע פול באניין באזור המפורז הקוריאני. לאחר שחרורו שב ללמוד באוניברסיטה, אך ב-1980 נעצר שוב בשל פעילותו. הוא עבר את מבחני לשכת עורכי הדין וסיים שני בכיתתו במכון להכשרת שופטים, אך לא התקבל למשרת שופט בשל ההיסטוריה של פעילותו הפוליטית.
שמעון קופר
פתיחת החקירה מחדש והגשת כתב אישום
ב-26 בנובמבר 2012 הוגש כתב אישום נגד קופר, בחשד לרצח אשתו השלישית ג'ני. במקביל המשיכה המשטרה בחקירת קופר בחשד לרצח אשתו הראשונה אורית. פריצת דרך בחקירה הגיעה לאחר שחברתו של קופר ד"ר זקוטסקי נשברה בחקירתה וסיפרה על התרופות שסיפקה לקופר מספר חודשים לפני הרצח, לאחר שסיפר לה כי התרופות נדרשות לשם ביצוע חיסול ממוקד במסגרת עבודתו במערכת הביטחון.
מון ג'יאה-אין
ביוגרפיה
ב-1982 הצטרף למשרד עורכי הדין של רו מו-היון, שסיפק שירותי סיוע משפטי לפעילי מחאה בתחום זכויות האדם. ב-1988 סייע להקים את עיתון השמאל "האומה הקוריאנית" (한겨레 )
שמעון קופר
פתיחת החקירה מחדש והגשת כתב אישום
בתחילת הפרשה נחשדה זקוטסקי במעורבות ברצח, אך בחלוף הזמן השתכנעו בפרקליטות כי גם היא הייתה קורבן של קופר, והוחלט להגיש נגדה כתב אישום בגין גרימת מוות ברשלנות. בהמשך חתמה זקוטסקי על הסדר טיעון והורשעה ברשלנות ובניפוק תרופת ללא מרשם וגנבה והיא אף העידה נגד קופר במהלך משפטו.
מון ג'יאה-אין
ביוגרפיה
לאחר שרו מו-היון נבחר לנשיא קוריאה הדרומית, מונה מון לראש מטהו ושירת בבית הכחול בשנים 2003–2008.
שמעון קופר
פתיחת החקירה מחדש והגשת כתב אישום
ב-19 במרץ 2013 הודיעה הפרקליטות כי החליטה להגיש כתב אישום מתוקן ובו הואשם קופר גם ברצח אשתו הראשונה.
מון ג'יאה-אין
ביוגרפיה
במאי 2011 פרסם ספר זיכרונות על פעילותו למען זכויות אדם ובשירות רו מו-היון. הספר היה לרב-מכר בקוריאה הדרומית, ועורר ציפייה לכניסתו של מון לפוליטיקה.
שמעון קופר
המאבק על שידור תחקיר "עובדה" השני
ב-14 בינואר 2013, מספר שעות לפני שידור כתבת תחקיר נוספת בתוכנית "עובדה" בעניין שמעון קופר, נעתר בית המשפט המחוזי בתל אביב לבקשת עורכי דינו של קופר והוציא צו מניעה נגד שידור התוכנית וזאת עקב חשש להפרת עקרון הסוב יודיצה, לפיו אסור על כלי תקשורת להשפיע על הליך פלילי המתנהל בבית המשפט. במסגרת התוכנית הייתה כוונה לשדר את התחקיר המקורי משנת 2010 יחד עם ראיונות עם נשים אחרות שהיו בקשרים רומנטיים עם קופר, ריאיון עם ד"ר זקוטסקי וכן תגובה מצולמת של עורכי דינו של קופר.
מון ג'יאה-אין
ביוגרפיה
באפריל 2012 נבחר לאספה הלאומית כנציג מחוז סאסנג שבפוסן. בספטמבר אותה שנה התמודד לנשיאות מטעם המפלגה הדמוקרטית המאוחדת, אך הפסיד לפאק גון-הייה. ב-2015 נבחר ליושב ראש המפלגה הדמוקרטית ויושב ראש האופוזיציה.
BB בדג זהב
בהירותו הנראית של הכוכב משתנה בחדות בין דרגות 14.3 ל 19.3 והוא מוגדר כמשתנה דמוי נובה.
שמעון קופר
המאבק על שידור תחקיר "עובדה" השני
ב-16 בינואר 2013 הגישה מערכת "עובדה" ערעור לבית המשפט העליון נגד החלטת בית המשפט המחוזי לאסור על שידור הכתבה. במסגרת הערעור טענה המערכת כי "האינטרס הציבורי שבשמירה על טוהר ההליך הפלילי, כפי שבית המשפט ביקש לשמרו, לא רק שאינו מוגן כעת בעקבות פסק הדין, אלא שעיקרון אחר – האינטרס הציבורי בדבר זכות הציבור לדעת וחופש הביטוי נפגע באופן וודאי ובצורה בלתי מידתית". בינואר 2014 קיבל בית המשפט העליון את הערעור והתיר לשדר את התחקיר.
מון ג'יאה-אין
קוריאה הצפונית
בהתייחסו לקוריאה הצפונית בנאום שנשא בברלין, ב-6 ביולי 2017, תיאר מון את התהליך המוביל לאיחוד כפרויקט ארוך טווח. הוא הדגיש את הברית עם ארצות הברית וציין את הצורך להבטיח את פירוק תוכנית הנשק הגרעיני של קוריאה הצפונית. בה בעת הציג את שאלת האיחוד בהקשר אזורי וסימן את תקוותיו לעבוד בשיתוף פעולה עם הקהילה הבינלאומית. הוא תמך בסנקציות על צפון קוריאה, וציין כי חיוני לקבוע הסכם שלום עם קוריאה הצפונית שיביא לסיום מלחמת קוריאה באופן רשמי בתמורה לפירוק הנשק גרעיני.
שמעון קופר
הרשעה ברצח כפול
ב-28 ביוני 2016 הרשיע בית המשפט המחוזי בלוד את קופר ברציחתן של אשתו הראשונה אורית ואשתו השלישית ג'ני מור-חיים, וזאת לאחר שחבר השופטים קבע כי עדותו של קופר הייתה לא אמינה וכי לא הצליח לתת הסברים באשר לראיות הרבות שעלו נגדו.
מון ג'יאה-אין
שיחות פיוס ופירוק הנשק הגרעיני עם קוריאה הצפונית 2018
ב-27 באפריל 2018, במסגרת הפסגה הבין-קוריאנית, הוא ערך פגישה היסטורית עם המנהיג העליון של קוריאה הצפונית קים ג'ונג-און. הפגישה נערכה בשטח הגבול שבין שתי המדינות, והשניים אף חצו את הגבול לשני הצדדים. השניים חתמו על הצהרת פנמונג'ום, ובה התחייבות לפירוזו של חצי האי מנשק גרעיני, הפיכת הגבול ל"אזור שלום", וקידום שיחות עם ארצות הברית וסין, ובכך הביאו למפנה ביחסי קוריאה הדרומית-קוריאה הצפונית.
שמעון קופר
הרשעה ברצח כפול
בחוות דעתו קבע ראש ההרכב השופט מנחם פינקלשטיין כי: "לנוכח הדמיון הרב בהתנהגות הנאשם בשני המקרים, הרי העובדה שהנאשם חיפש ומצא דרך לגרום למותה של ג'ני בלא להותיר סימן - יש בה חיזוק נסיבתי משמעותי לכך שמצא דרך לגרימת מותה של אורית, גם אם הדרך המדויקת אינה ידועה לנו". אל חוות דעת זו הצטרף השופט רמי אמיר שקבע כי: "גם בעניינה של ג'ני וגם בעניינה של אורית ביים הנאשם זירת התאבדות, ובאותה דרך, של פיזור כדורים רבים וחפיסות ריקות של כדורים ליד גופתה של המנוחה. בשני המקרים אמר הנאשם לסובבים את הערכתו, שאשתו התאבדה בדרך זו. ובשני המקרים ניסה הנאשם להתנגד (בתואנות שווא) לנתיחת הגופה, עד אשר הבין כי לא יוכל למנוע זאת, וכי ההתנגדות לנתיחה תפנה אליו את הזרקור".
מון ג'יאה-אין
חיים אישיים
מון הוא נוצרי קתולי, נשוי ואב לבן ובת.