cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
גילדפורד היט
היסטוריה
לאחר שגרף את זיכיון הרוקי אברטון טיגרס 81–72 ברבע גמר הפלייאוף, ההיט הבטיחה אז את מקומה בגמר עם ניצחון נחרץ 66–81 על פלימות' ריידרס בסוף השבוע בגמר, ב-3 במאי. גמר הפלייאוף, שנערך למחרת, ראה את גילדפורד מול חבילת ההפתעה של העונה, אריות מילטון קיינס, שזה עתה סילקו את ניוקאסל איגלס בחצי הגמר. עם זאת, הניסיון ששרר וההיט גבו גביע נוסף עם ניצחון 88–100, דני גילברט רשם 27 נקודות ולקח את פרס ה-MVP בגמר.
בהמשך להישגי העונה, הזיכיון הוזמן שוב יורוקאפ לעונה הקרובה, אך המועדון בחר שלא להיכלל.
לאחר כל זה בחר המועדון לשנות את שמו לסארי היט.
אלגוריתם אטלנטיק סיטי
אלגוריתם אטלנטיק סיטי הוא אלגוריתם אקראי הפועל בזמן-פולינומי ועונה בצורה נכונה לפחות 75% מהזמן (או, בכמה גרסאות, ערך אחר גדול מ-50%). המונח "אטלנטיק סיטי" הוצג לראשונה ב-1982 על ידי ג'יי פין בכתב יד שלא פורסם שכותרתו השוואה של בדיקות הסתברותית לבדיקת ראשוניות.
המחלקות הנפוצות האחרות של אלגוריתמים אקראיים הן אלגוריתם מונטה קרלו ואלגוריתם לאס וגאס. אלגוריתם מונטה קרלו הוא תמיד מהיר, אבל צודק רק בהסתברות גבוהה. מצד שני, אלגוריתם לאס וגאס תמיד צודק, אבל מהיר רק בהסתברות גבוהה. אלגוריתם אטלנטיק סיטי הוא אלגוריתם זמן-פולינומי אקראי, שצודק בהסתברות גבוהה ומהיר בהסתברות גבוהה.
Romantic Warrior
Romantic Warrior (בעברית: לוחם רומנטי) הוא אלבום האולפן השישי של להקת הפיוז'ן ג'אז האמריקאית Return Forever, שיצא בשנת 1976 על ידי חברת קולומביה רקורדס. לאחר שהוציאו את אלבומם הקודם, No Mystery, בחברת התקליטים Polydor Records, עברה הקבוצה לחברת קולומביה והחלה לפעול באולפני Caribou, ליד העיר הולנד שבקולורדו. אלבום זה היה הראשון של הלהקה שהופיע תחת השם "Return to Forever" בלבד, ללא תוספת שמו של מוביל ההרכב, צ'יק קוריאה. האלבום אוונגרדי יותר ופאנקי פחות מ-No Mystery, והיה ונשאר האלבום הנמכר ביותר של הלהקה, עם כ-500,000 עותקים שנמכרו בארצות הברית.
הקלטה
Romantic Warrior הוקלט בפברואר 1976 באולפני Caribou, ליד העיירה הולנד שבקולורדו, ארצות הברית.
את רוב הרצועות חיבר צ'יק קוריאה, וכל אחד מחברי הלהקה האחרים חיבר שיר אחד לאלבום. שיר הפתיחה לאלבום, "Medieval Overture", מסמן את הז'אנר של האלבום, הניסיוני יותר מקודמיו. הרצועה "Sorceress" שכתב לני וויט דומה יותר לז'אנר המוכר של הלהקה, הנשען על יסודות הפאנק וצלילי הסינתיסייזר. שיר הנושא של האלבום, "The Romantic Warrior", הוא אקוסטי לחלוטין. הוא כולל הקדמה ארוכה ולאחר מכן כל חבר להקה מאלתר בתורו סולו ארוך, למעט המתופף וויט.
צד ב' של האלבום נפתח עם השיר של הגיטריסט אל דימיולה, "Majestic Dance", המשלב מאפיינים מעולם הרוק, כמו ריף גיטרה חשמלית ודיסטורשן, ומוזיקת עולם, כמו השמעת נגינת צ'מבלו במהלך השיר. "The Magician" של סטנלי קלארק מכיל קומפוזיציה מורכבת, הכוללת מנגינות המשתנות במהירות ותפקידים מתואמים למשעי. הרצועה האחרונה של האלבום היא "Duel of the Lester and the Tyrant" של קוריאה, השיר הארוך ביותר באלבום. הוא בנוי ממנגינה קונבנציונלית יותר כבסיס, אך על תפקיד זה מבצע קוריאה תפקידים מורכבים יותר, כולל סולו סינתיסייזר ארוך.
לאחר פרסום אלבום זה החליט קוריאה לשנות בשנית את מהותה של Return to Forever והחליף את כל הנגנים למעט קלארק, בדומה לשינוי ההרכב שביצע לאחר אלבומם השני Light as a Feather.
האלבום מוקדש למייסד כת הסיינטולוגיה, ל. רון האברד.
ביקורות ודירוגים
בסקירה רטרוספקטיבית של AllMusic, וויליאם רהלמן שיבח את Romantic Warrior וכתב "הצליל של להקה בוגרת בשיאה, מה שעשוי לעזור להסביר מדוע היה האלבום הפופולרי ביותר של Return to Forever, שהוסמך בסופו של דבר כתקליט זהב, והאחרון בהרכב זה".
רוברט כריסטגאו התלהב פחות מהאלבום. בספרו "Christgau's Record Guide: Rock Albums of the Seventies" משנת 1981, כינה אותו "תשובתו של הג'אז-רוק לאמרסון, לייק ופאלמר- הגרוע משני העולמות"; הוא הגדיל וכינה את שיריו של קוריאה "מפונפנים", קלאסיים ומלאכותיים.
רוטאניה אלדה
רוטאניה אלדה סקראסטינה ברייט (נולדה ב-13 באוקטובר 1942 בתור רותה סקראסטינה) היא שחקנית לטבית-אמריקאית. היא החלה את הקריירה שלה בסוף שנות ה-60, והמשיכה להופיע בסרטי צייד הצבאים (1978), רוקי השני (1979) ו- Mommie Dearest (1981).היא גם הופיעה בתפקיד ראשי בסרטי האימה Amityville II: The Possession ו- Girls Nite Out (שניהם 1982).
חיים
אלדה נולדה בשם רוטאניה סקראסטינה (רותה סקראסטינה) בריגה, בלטביה הכבושה הגרמנית, בתם של ורה (לבית אוזולינה), אשת עסקים, וג'ניס סקראסטינה, משוררת. אלדה, סבתה, אמה ואחיה בילו שבע שנים במחנה עקורים בגרמניה הכבושה בעלות הברית לאחר מלחמת העולם השנייה. לאחר מכן היא עברה עם משפחתה לארצות הברית, התגוררה זמן קצר בשיקגו לפני שהתמקמה בפלגסטף, אריזונה.
חיים אישיים
היא הייתה נשואה לשחקן ריצ'רד ברייט מ-1977 ועד מותו ב-2006. להם בן אחד, ג'רמי.
יחסי איטליה–קוסובו
יחסי איטליה–קוסובו הם יחסי החוץ בין איטליה לבין קוסובו.
השתלת שיער
השתלת שיער היא טכניקה כירורגית המתבצעת במטרה להשתיל שיער באזורים קירחים בגוף האדם. הטכניקה מתבצעת על ידי הסרת עור המכיל זקיקי שיער או הוצאת זקיקים יחידים מאזור אחד בגוף (האזור התורם) והשתלתו באזור קירח (האזור המקבל). בטכניקה זו משתמשים בעיקר על מנת לטפל בהתקרחות של גברים, שבעזרתה שתלים המכילים זקיקי שיער העמידים גנטית להתקרחות, לרוב מהחלק האחורי של הקרקפת, מושתלים על קרקפת קירחת.
יחסי איטליה–קוסובו
שיתוף פעולה צבאי
איטליה השתתפה בהפצצת נאט"ו על יוגוסלביה ב-1999, שהביאה לממשל של האו"ם בקוסובו ולאחר מכן לעצמאות קוסובו. לאיטליה יש כיום 1,935 חיילים המשרתים בקוסובו כשומרי שלום מטעם נאט"ו בכוח קוסובו. במקור היו 5,000 חיילים איטלקיים בכוח.
השתלת שיער
טכניקה זו משמשת גם לשחזור ריסים, גבות ושיער הזקן, כמו גם לכיסוי צלקות שנגרמו על ידי תאונות וניתוחים כגון מתיחות פנים או השתלות שיער קודמות. מאחר ששיער גדל באופן טבעי בזקיקים המכילים מקבצים של 1–4 שערות, הטכניקות המתקדמות ביותר כיום כוללות השתלת "יחידות זקיקי שיער" אלו בקיבוץ הטבעי שלהן., כלומר, מכל זקיק יוצאים כמה שערות, לפיכך, השתלות שיער מודרניות יכולות להשיג מראה שיער טבעי. השיער לרוב נלקח מאזור העורף והזקן ובמקרים חריגים מאזור החזה. התהליך כולל הרדמה מקומית ואינו כואב לרוב.
יחסי איטליה–קוסובו
שיתוף פעולה צבאי
איטליה שלחה 600 חיילים שישמשו כשומרי שלום במשימת שלטון החוק בקוסובו של האיחוד האירופי - משלחת משטרתית, אזרחית ומשפטית של האיחוד האירופי בקוסובו.
השתלת שיער
השתלת שיער בשיטה הבסיסית (FUE ו- FUT)
שיטה שפותחה לפני שנים רבות, השיטה הבסיסית של הוצאת שיער מחלקה האחורי של הקרקפת והעברתו לאזור הדליל משיער. בעבר, מילוי האזור שסובל מבעיות נשירת שיער או התקרחות היה באמצעות השתלת קבוצות של שערות באופן כזה שאמנם מילא את האזור הדליל, אולם ניתן היה להבחין באופן ברור במי שעבר השתלת שיער. בישראל החלו לבצע השתלות שיער בשיטת FUE בשנת 2002.
שיטות מודרניות להשתלת שיער
היום קיימות שיטות שונות ומתקדמות לביצוע השתלת שיער, המשתנות בהתאם לאופי ההשתלה המבוקשת, לכמות וגודל השתלים המושתלים, לציוד הרפואי בו נעזר הרופא, לאופן הוצאת השערות מהאזור התורם ולדרך שבה מושתלות השערות במיקומן החדש. השיטה הנפוצה ביותר להשתלת שיער היא (FUT(Follicular unit transplantation. השתלה זו נעשית על ידי הוצאת רצועת עור עם שערות מחלקה האחורי של הקרקפת והפרדת יחידות השיער תחת מיקרוסקופ באופן מדויק ליחידות שיער של 2–4 שערות הצומחות יחד. בזמן שהמטופל שוכב על הגב, מבצע הרופא נקבים קטנים באזור בו מתוכננת השתלת השיער ולשם מחדירים את זקיקי השיער שהופרדו והוכנו קודם על ידי צוות רפואי מיומן.
שיטה נוספת להשתלת שיער היא FUE אשר מהווה בעצם את השדרוג של שיטת ה- FUT. בשיטה זו הרופא מוציא זקיק שיערה מהאזור התורם באמצעות מחט בעלת קוטר מיניאטורי ובאמצעות מכשיר מיוחד משתיל אותה באזור המקריח. לעומת ה- FUT לאחר השתלת שיער בשיטת FUE לא נשארת צלקת וההחלמה אורכת כ- חמישה ימים, לפי שמחליטים לבצע השתלת שיער חשוב ליצור קשר עם רופא מומחה ולקבל מידע אודות השתלת שיער בשיטת FUE. לפי שטח האזור הנתרם נקבעים כמות הזקיקים הנחוצה, ברור שהמטרה היא להשתיל כמות רבה ככל האפשר על מנת ליצור צפיפות, ברם, לא תמיד האזור התורם מספק כמות זאת, יתרה מכך תיתכן דחייה של עד כ 20 אחוז מהזקיקים. ניתן לבצע יותר מהשתלה אחת, ישנם שמעדיפים צפיפות בחלק מהקרחת ולאחר משתילים שוב באזור נוסף אם האזור התורם מאפשר להוציא עוד זקיקים באופן שלא יראו קרחות.
תופעות לוואי
תופעת לוואי שכיחה בקרב השתלת השער, שבדרך כלל זמנית היא "שיער דליל" (או באנגלית "shock loss"). קרחות גם הן נפוצות. בכל יום, ניתן לאבד בין חמישים למאה שערות, עד לקליטה מלאה של השתלים. תופעות לוואי נוספות כוללות נפיחות של תחומים כגון קרקפת או מצח. אם זה הופך להיות בגדר אי-נוחות, תרופות עשויות להקל על הנפיחות. בנוסף לכך, המטופלים אמורים להיות זהירים, גירוד עלול לגרום להיווצרות גלדים. כדי להקל על הגירוד, ניתן להשתמש בקרם לחות או שמפו עיסוי.
טכניקות מחקר עתידיות
בזקיקי שיער התגלו תאי גזע ותאי עור ("dermal papilla cells"). מחקר על תאי זקיקים אלה עשוי להוביל להצלחות בטיפול בהתקרחות באמצעות כפל שיער (HM), הידוע גם כשיבוט שיער.
אנדרו רובסון
אנדרו מיכאל רובסון (באנגלית: Andrew Michael Robson; נולד ב-1964) הוא שחקן ברידג' בריטי מקצועני. רובסון הוא שחקן נבחרת בריטניה. הוא זכה עם הנבחרת הצעירה של בריטניה באליפות העולם לנבחרות צעירות בשנת 1989. עם הנבחרת הפתוחה של בריטניה זכה באליפות אירופה בשנת 1991. רובסון כותב את מדור הברידג' בעיתונים טיימס והמגזין Country Life.
ביוגרפיה
רובסון סיים תואר BSc באוניברסיטת בריסטול בשנת 1985. בשנת 2001 נפצע כאשר התחלק על קרח במהלך טיפוס באזור האגמים. הוא נפל מגובה רב ושבר הרבה עצמות. כתוצאה מהפציעה אושפז לחודשיים בבית חולים ואחרי כן היה בכיסא גלגלים לפרק זמן ארוך. אחרי חמישה חודשים הפתיע את רופאיו והחלים. רובסון נשוי ויש לו שתי בנות.
קריירת הברידג'
קריירת הברידג' כוללת הישגים בתחרויות, כתיבת ספרים ומדורי ברידג' בעיתונים, הוראת ברידג' וניהול מועדון ברידג'.
אליפויות צפון-אמריקה
רובסון זכה שלוש פעמים באליפויות ארצות הברית וצפון אמריקה לפי הפירוט הבא:
המונסון של אמריקה הצפונית
המוֹנסוּן של אמריקה הצפונית (באנגלית: North American monsoon), הקרוי גם המונסון הדרום-מערבי (Southwest monsoon) או מונסון אריזונה (Arizona monsoon), הוא דפוס של התגברות משמעותית בסופות רעמים וגשמים על פני שטחים נרחבים של דרום-מערב ארצות הברית וצפון-מערב מקסיקו, המתרחשים בדרך כלל בין יולי לאמצע ספטמבר. במהלך המונסון, מתחוללות סופות רעמים הנוצרות עקב החום בשעות היום וההולכות ונבנות בשעות אחר הצהריים המאוחרות. סערות אלה מתפוגגות בדרך כלל עד מאוחר בלילה, והיום למחרת מתחיל במזג אוויר בהיר וחוזר חלילה מדי יום. בדרך כלל המונסון מאבד את האנרגיה שלו עד אמצע ספטמבר, כאשר מזג האוויר באזור שב להיות יבש וקריר יותר. מבחינה גאוגרפית, מרוכז אזור המונסון הגשום באמריקה הצפונית מעל סיירה מדרה אוקסידנטל במדינות המקסיקניות של סינלואה, דורנגו, סונורה וצ'יוואווה.
גורמים והשפעות
המונסון של אמריקה הצפונית חלש יותר ומתמשך פחות מהמונסון של דרום אסיה, בעיקר משום שרמת מקסיקו אינה גבוהה או גדולה כמו רמת טיבט באסיה. עם זאת, המונסון באמריקה הצפונית חולק את רוב המאפיינים הבסיסיים של עמיתו ההודי. שינויים בדפוסי הרוח בקיץ מתרחשים כאשר מקסיקו ודרום-מערב ארצות הברית מתחממים תחת קרינת השמש האינטנסיבית. כאשר זה קורה, כיוון הזרימה מתהפך. הרוחות השוררות מתחילות לנשוב מאזורי האוקיינוס הלחים לתוך שטחי היבשה הצחיחים.
המונסון של אמריקה הצפונית קשור לשטח של לחץ גבוה, אשר נקרא הרכס הסובטרופי הנע צפונה במהלך חודשי הקיץ ושקע תרמי (אפיק לחץ נמוך המתפתח מהתחממות אינטנסיבית של פני השטח) מעל רמת מקסיקו והמדבר בדרום-מערב ארצות הברית. המונסון מתחיל בשלהי מאי עד תחילת יוני בדרום מקסיקו ומתפשט במהירות לאורך המדרונות המערביים של הסיירה מדרה אוקסידנטל, ומגיע לאריזונה וניו מקסיקו בתחילת יולי. המונסון מתפשט לדרום-מערב ארצות הברית, ומגיע לשיאו באמצע חודש יולי, כאשר אזור של לחץ גבוה, הנקרא מונסון או רכס סובטרופי, מתפתח באטמוספירה העליונה מעל אזור ארבע הפינות, ויוצר זרימת רוח ממזרח או מדרום-מזרח.
פעימות של אוויר לח בגובה נמוך מגיעות בעיקר ממפרץ קליפורניה ומזרח האוקיינוס השקט. מפרץ קליפורניה, גוף צר של מים מוקף בהרים, חשוב במיוחד כמקור להסעת אוויר לח בגובה נמוך לתוך אריזונה וסונורה. אוויר לח מגיע לאזור גם בגובה, בעיקר ממפרץ מקסיקו, בעזרת רוחות מזרחיות. אידוי המים מהצמחים עשוי להוסיף לחות לאוויר לאחר שהיערות של סיירה מדרה אוקסידנטל מוריקים מגשמי המונסון הראשוניים, והוא זורם לאחר מכן לתוך אריזונה. ולבסוף, אם המישורים הדרומיים של ארצות הברית היו גשומים וירוקים באופן יוצא דופן במהלך חודשי הקיץ הראשונים, גם אזור זה יכול לשמש כמקור ללחות.
כשכמות המשקעים היורדים מתגברת בתחילת הקיץ, יכולות להתרחש סופות רעמים, קצרות אך לעיתים קרובות מלוות בגשם זלעפות, במיוחד בשטחים ההרריים. פעילות זו מוגברת לעיתים במעבר של גלים טרופיים והלכידה של שרידי סופות טרופיות.
מונסונים ממלאים תפקיד חיוני בהתמודדות מול סכנת השרפות באמצעות הגשמים היורדים במקומות הגבוהים ואספקת מים לנחלים במדבר. גשם מונסון כבד יכול לגרום לגידול ניכר בצמחייה בחורף, ולהגדלת הסיכון לשריפות בקיץ. מחסור בגשמי מונסון עלול לעכב את זריעת הקיץ, לצמצם את עודף הצמחייה בחורף, אך גם לגרום להחמרה בבצורת.
דפוסי הגשמים
הגשמים במהלך המונסון אינם רציפים. הופעתם משתנה במידה ניכרת, כתלות במגוון של גורמים. בדרך כלל יש תקופות נפרדות של פרצים של גשם כבד במהלך המונסון, ותקופות של הפסקה עם מעט או ללא גשם. עם זאת, משקעים מהמונסון מהווים חלק ניכר מהמשקעים השנתיים בצפון-מערב מקסיקו ובדרום-מערב ארצות הברית. רוב האזורים האלה מקבלים יותר ממחצית המשקעים השנתיים שלהם מהמונסון.
הדפוס המחזורי של המונסון של אמריקה הצפונית מתפתח בדרך כלל בסוף מאי או בתחילת יוני מעל דרום-מערב מקסיקו. מאמצע הקיץ ועד סופו מתגברות סופות הרעמים מעל אזור הליבה של דרום-מערב ארצות הברית וצפון-מערב מקסיקו, כולל מדינות ארצות הברית אריזונה, ניו מקסיקו וטקסס ומדינות מקסיקו סונורה, צ'יוואווה, סינלואה ודורנגו. המונסון מגיע בדרך כלל מאמצע עד סוף יוני למערב מקסיקו, ובתחילת יולי לדרום-מערב ארצות הברית. כאשר המונסון הוא במלוא עוצמתו, משמשים רכסי ההרים, כולל סיירה מדרה אוקסידנטל ושולי מגיון מוקד להתפתחות היומית של סופות רעמים, משום כך רוב גשמי המונסון יורדים בשטחים ההרריים. לדוגמה, כמות גשמי המונסון בסיירה מדרה אוקסידנטל נעה בדרך כלל בין 250 מילימטרים ל-380 מילימטרים. מכיוון שדרום-מערב ארצות הברית נמצא בשוליים הצפוניים של המונסון, יורדים בו פחות משקעים והם נוטים להיות פחות סדירים.
האזורים ממערב לאזור הליבה של המונסון, בקליפורניה ובבאחה קליפורניה, מקבלים בדרך כלל רק מעט גשמים מקומיים הקשורים למונסון. באזורים אלה, חום השמש העז אינו חזק מספיק כדי להתגבר על טמפרטורת המים הקרה של האוקיינוס השקט המשתרע לאורך החוף המערבי של אמריקה הצפונית. הרוחות אכן פונות לעבר היבשה באזורים אלה, אבל האוויר הלח והקר דווקא מייצב את האטמוספירה. המונסון מגיע בדרך כלל מערבה עד רכסי פנינסולר (Peninsular Ranges) ורכסי טרנסוורס (Transverse Ranges) של דרום קליפורניה, אבל רק לעיתים רחוקות הוא מגיע לרצועת החוף. כפי שמוצג בתמונת הפנורמה להלן, חומת סופות רעמים הנמצאת מהלך של חצי שעה נסיעה, הוא מראה נפוץ מהחופים שטופי השמש במהלך המונסון.
רכס מונסון זה חזק כמעט כמו זה שמתפתח על פני אסיה במהלך הקיץ. עם זאת, מכיוון שזרימת האוויר הלח בגובה נמוך אינה יציבה כמו במונסון ההודי, יש לדפוס משטר הרוחות בגובה רב ולהפרעות סביב הרכס השפעה קריטית על התפתחות סופות הרעמים בכל יום נתון. עוצמתו המדויקת ומיקומו של הרכס הסובטרופי קובעים אף הם עד כמה צפונה יוכלו הרוחות המזרחיות הטרופיות הנושבות בגובה להגיע. אם הרכס קרוב מדי לאזור מסוים, האוויר השוקע במרכזו מדכא סופות רעמים ויכול לגרום להפסקה משמעותית במונסון. אם הרכס רחוק מדי או חלש מדי, הרוחות המזרחיות סביב הרכס אינן מסוגלות להזרים אוויר טרופי לח לתוך ההרים של מקסיקו ודרום-מערב ארצות הברית. עם זאת, אם הרכס נוצר בכמה מיקומים מרכזיים, יכולות להתפתח סופות רעמים נרחבות שעלולות להיות חמורות.
במהלך המחזורים לאחר אל ניניו, מתרחשת בדרך כלל מערכת דומה על פני אזור ארבע הפינות או סיירה מדרה אוריינטל (במהלך עונת האביב) שבה המונסון של אמריקה הצפונית יכול להתפשט מזרחה לתוך מדינת טקסס, לואיזיאנה, אלבמה, מיסיסיפי, והפנהנדל של פלורידה. אירוע אל ניניו בשנים 2014–2016 החריף את מזג האוויר דמוי מונסון באזורים הללו לאורך מפרץ מקסיקו (כאשר זרם הסילון הקוטבי יוצר בדרך כלל מחסום המכונה מחסום אומגה בשל צורתו - מערכת לחץ נמוך בגובה רב השוכנת כ-2,000 קילומטרים צפונית למפרץ מקסיקו, למשל מעל הימות הגדולות או במזרח קנדה, יכולה לייצר דפוס דמוי מונסון שבו אוויר לח ממפרץ מקסיקו יכול לייצר ממטרים שמקורם בבריזה מהים). במהלך שנת 2014, ירידה בזרם הסילון הקוטבי המטירה גשמים על דרום-מרכז ודרום-מזרח ארצות הברית, שם כמה אזורים לא הגיעו לטמפרטורה הקיצית הרגילה בת ה-38 מעלות צלזיוס. העיר יוסטון נפגעה בצורה הקשה ביותר במהלך עונת האביב 2015 ו-2016 כשהתרחשו שיטפונות בעיר ובסביבתה ביום הזיכרון (2015) וביום טקסס/יום הזיכרון (2016), משום שלחץ האוויר הנמוך שנע מהאוקיינוס השקט נשאר תקוע מעל אזור ארבע הפינות. בשנים אלו הפכו האזור המטרופוליטני של יוסטון ואזור לואיזיאנה להיות המקבילה של חצי הכדור המערבי לקולקטה או בנגלדש במהלך המונסון של דרום אסיה. זה נכון גם לגבי השיטפונות בלואיזיאנה ב-2016.
השתנות
בשונה מאזור האוקיינוס השקט של ארצות הברית והחוף המערבי של באחה קליפורניה, המשקעים במונסון של אמריקה הצפונית אינם קשורים לציקלונים בקנה מידה נרחב של קווי הרוחב הבינוניים, אלא לסופות רעמים שיש להם מאפייני תפוצה שונים מאוד בזמן ובמרחב. הקושי בהבנת השונות של פעילות ההסעה בקיץ בדרום-מערב ארצות הברית ובצפון-מערב מקסיקו נובע מפעילויות הגומלין המורכבות בין מאפייני זרימת האטמוספירה הן בקנה מידה סינופטי (בין 100 ל-1,000 קילומטרים במרחב, ובין יום אחד לשבוע אחד בזמן) והן בקנה מידה בינוני (mesoscale, בין כמה קילומטרים עד 100 קילומטרים במרחב, ובין כמה שעות עד יום בזמן) והטופוגרפיה המגוונת מאוד. התנועות האטמוספיריות בקנה המידה הגדול יכולות לשלוט על התפלגות אדי המים והיציבות הכללית או חוסר היציבות (כלומר, הנטייה ליצור סופות) באטמוספירה. עם זאת, ההשפעות הטופוגרפיות המקומיות הן קריטיות לתפוצה הגאוגרפית ואפילו למשך הזמן של פעילות ההסעה.
לאו האס
לאו (לב) האס (בגרמנית: Leo Haas נולד: 15 באפריל 1901 – 13 באוגוסט 1983) היה צייר, מאייר וקריקטוריסט יהודי-גרמני.
ביוגרפיה
האס נולד באופווה, (האימפריה האוסטרו-הונגרית דאז), בשנת 1901. הוא למד באקדמיה לאמנות בקרלסרוהה ובאקדמיה לאמנות בברלין. לאחר שסיים את לימודיו התגורר בווינה ובאופווה לסירוגין והתמקד בציור דיוקנאות.
במחנות
האס היה פעיל במפלגה הקומוניסטית. בעקבות פעילותו במפלגה, הוא נעצר וגורש למחנה העבודה ניסקו בשנת 1939. מניסקו נשלח לעבודות כפייה במחנה העבודה אוסטרוה. בשנת 1942 גורש לטרזיינשטט. בגטו עבד האס במחלקה הטכנית ואולץ עם אמנים אחרים ליצור חומרי תעמולה עבור מכונת המלחמה הנאצית. הוא ואמנים אחרים, ציירו בהיחבא את קורותיהם בגטו. לאחר ביקור הצלב האדום בקיץ 1944 הבריחו האמנים את הציורים אל מחוץ אל הגטו. בעקבות כך נשלחו האס וחבריו האמנים לכלא ב"מבצר הקטן", שם עונה באכזריות. באוקטובר 1944 גורש למחנה הריכוז וההשמדה אושוויץ ומשם, לאחר כחודש הועבר למחנה הריכוז זקסנהאוזן. בזקסנהאוזן גויס למבצע ברנהרד בו אולצו האסירים לזייף כספים. מטרת המבצע הייתה למוטט את כלכלות מדינות בעלות הברית. בפברואר 1945 הועברו חברי הקבוצה למאוטהאוזן ולאבנזה, שם שוחררו.
לאחר המלחמה
האס חזר לטרזין לאחר מלחמת העולם השנייה. במחנה מצא כ-400 מציוריו שהוסתרו. הוא התגורר בפראג עם אשתו ארנה ששרדה את המחנות. בפראג ערך עיתון וצייר. בשנת 1955 עבר לברלין המזרחית, שם לימד אמנות באוניברסיטה ועבד בתעשיית הסרטים הלאומית. האס נפטר בשנת 1983 ונקבר בברלין. בדז'יך פריטה איתו עסק במחלקה הטכנית בטרזין גורש לאוושוויץ ושם נספה. בנו של פריטה, טומי שרד בגיל שלוש את טרזין ואומץ לאחר השחרור על ידי האס.
באוסף יד ושם נמצאים 21 דיוקנאות מעשה ידיו.
Peer Pressure
Peer Pressure (בעברית: לחץ חברתי) הוא סינגל של הזמר-יוצר האנגלי, ג'יימס ביי, בשיתוף הזמרת האמריקאית, ג'וליה מייקלס. השיר יצא, על ידי ריפבליק רקורדס, ב-22 בפברואר 2019. השיר נכתב על ידי ביי ומייקלס, והופק על ידי המוזיקאי הניו זילנדי, ג'ואל ליטל. נכון לאוגוסט 2021, הסינגל הושמע למעלה מ-187 מיליון פעמים בספוטיפיי.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ של הסינגל הועלה לראשונה בערוץ היוטיוב של ג'יימס ביי ב-29 במרץ 2019. נכון לאוגוסט 2021, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-10 מיליון פעמים.
הופעות חיות
הצמד ביצע את השיר לראשונה בהופעה חיה בתוכנית הטלוויזיה האמריקאית, המופע של אלן דג'נרס, ב-16 באפריל 2019.
הבחירות למועצת עיריית ירושלים (1950)
הבחירות למועצת עיריית ירושלים נערכו ביום שלישי, 14 בנובמבר 1950, במקביל לבחירות ליתר הרשויות המקומיות בישראל. היו אלו הבחירות הראשונות למועצת העיר לאחר הקמת מדינת ישראל.
הבחירות
ירושלים הייתה מחולקת בעקבות מלחמת העצמאות. על כן נערכו הבחירות בחלקה המערבי בלבד.
הבחירות נערכו מכוח פקודת העיריות המנדטורית משנת 1934. על פיה עמדו לבחירה חברי מועצת העיר בלבד, ואילו ראש העירייה נבחר על ידי חברי מועצת העיר הנבחרת. מספר המושבים במועצת העיר היה 21.
מספר בעלי זכות הבחירה בעיר (בני 21 ומעלה) היה 50,405. בבחירות התמודדו 14 רשימות מועמדים.
תוצאות הבחירות
מספר המשתתפים בבחירות היה 38,910 - 77% מכלל בעלי זכות הבחירה. כמאתיים קולות נפסלו ומספר הקולות הכשרים היה 38,714.
תשע רשימות זכו בתמיכה מספקת על מנת להכניס את נציגיהן למועצת העיר:
חמש רשימות נוספות לא זכו במספר קולות מספיק על מנת להכניס נציגים למועצת העיר (בסוגריים - מספר הקולות שקיבלו):
בעקבות הבחירות
לאחר הבחירות התגבשה במועצת העיר קואליציה בת 12 חברים של סיעות החזית הדתית המאוחדת, רשימת המרכז, תנועת החרות, פאג"י והרשימה הספרדית. באופוזיציה נמצאו סיעות ההסתדרות (מפא"י), מפלגת הפועלים המאוחדת (מפ"ם), המפלגה הפרוגרסיבית ויהודי תימן בירושלים - תשעה חברי מועצה. ב-10 בינואר 1951 נבחר בקולות הקואליציה איש הפועל המזרחי שלמה זלמן שרגאי לראש העיר. שרגאי, שלא היה חבר מועצה בעצמו, נבחר במקומו של ראש העירייה המכהן דניאל אוסטר. מיד לאחר הבחירה התפטר אוסטר מחברותו במועצה.
שרגאי כיהן כראש העיר עד שפרש מתפקידו ב-17 באוגוסט 1952, כנראה לאחר שהותש על ידי האופוזיציה וגם הקואליציה בניהול מועצת העיר. ב-25 בספטמבר, לאחר חודשים של משא ומתן, בחרה המועצה ביצחק קריב לראש העירייה. הוא כיהן עד אפריל 1955, מועד בו פיזר משרד הפנים את מועצת העיר ומינה במקומה ועדה קרואה. הוועדה כיהנה עד לאחר הבחירות הבאות לרשויות המקומיות שנערכו ב-26 ביולי באותה שנה.
רוברט ויליאמס (מושל אוקלהומה)
רוברט לי ויליאמס (באנגלית: Robert Lee Williams; ) היה עורך דין, שופט ופוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כמושל אוקלהומה השלישי. ויליאמס היה בעל תפקיד מרכזי בניסוח חוקת אוהיו, וכיהן כנשיא הראשון של בית המשפט העליון של המדינה. הוא גם כיהן כשופט בבית המשפט הפדרלי של המחוז המזרחי של אוקלהומה וכשופט בבית המשפט הפדרלי לערעורים בסבב העשירי. כמושל, פיקח ויליאמס על תגובתה של אוקלהומה על פסיקת בית המשפט העליון של ארצות הברית נגד חוקי ג'ים קרואו ומעורבותה במלחמת העולם הראשונה. הוא הקים את המועצה שדאגה לרכישה מרכזית של שירותים עבור סוכנויות הממשל המדינתי.
ראשית חייו
רוברט ויליאמס נולד ליד ברנדיג', אלבמה. ב-1892 הוא סיים לימודי תואר בוגר אוניברסיטה וב-1894 תואר מוסמך אוניברסיטה, שני התארים מהאוניברסיטה הדרומית בגרינסבורו, אלבמה, שלימים התמזגה עם קולג' ברמינגהאם. במסגרת לימודיו הוא למד את התורה המתודיסטית ועקב כך הוא הוסמך ככומר. בהמשך למד ויליאמס משפטים בקריאה עצמית וב-1891, כשהיה בן 23, הוא התקבל ללשכת עורכי הדין של אלבמה והחל לעסוק במקצוע בעיר טרוי. ב-1893 עבר ויליאמס לרצועת הצ'רוקי שבטריטוריה האינדיאנית, שם הוא עסק לזמן מה בעריכת דין בעיירה אורלנדו. לאחר ששב לזמן קצר לאלבמה, שב ויליאמס ב-1897 לטריטוריה האינדיאנית והתיישב בעיר דורנט. בהדרגה הוא החל להיות מעורב בפוליטיקה המקומית והיה הכוח המניע מאחורי פעילות המפלגה הדמוקרטית באזור שמהווה כיום את מזרח אוקלהומה, במסגרת תפקידו כנציג הטריטוריה האינדיאנית לוועידה הארצית של המפלגה.
קריירה פוליטית ומשפטית באוקלהומה
ויליאמס נבחר להשתתף בוועידת החוקה של אוקלהומה, שהתקיימה ב-1906 בעיר גתרי, כנציג דורנט וסביבתה. בוועידה הוא הכיר שני אנשים שלהם תהיה השפעה מעמיקה הן על עתידו והן על עתידה של אוקלהומה, צ'ארלס הסקל וויליאם מארי. בזכות פועלם כוננה חוקת אוקלהומה, וב-16 בנובמבר 1907 היא הייתה למדינה בארצות הברית. באותו יום הושבע הסקל כמושל אוקלהומה הראשון.
ב-1914, לפני תום כהונתו של מושל אוקלהומה השני, לי קרוס, התפטר ויליאמס מתפקידו על כס השיפוט כדי להתמודד בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית על משרת מושל אוקלהומה. המוניטין שלו כנשיא בית המשפט העליון הקנה לו על נקלה את מועמדות המפלגה. ויליאמס היה שמרן קנאי בעל אישיות החלטית והיה בעל מחויבות עמוקה לתפקידו. מועמד המפלגה הרפובליקנית שהתמודד נגדו היה ג'ון פילד, עורך עיתון בעל זיקה למגזר החקלאי מאוקלהומה סיטי. ויליאמס התמודד במסע בחירות קשה מול עיתונו של פילדס שהוביל למצביעים רבים עבורו בקרב המגזר החקלאי. על אף זאת, הפופולריות של ויליאמס זיכתה אותו בניצחון בהפרש קטן. ב-11 בינואר 1915 הושבע ויליאמס כמושל אוקלהומה השלישי.
מושל אוקלהומה
ב-1 בינואר 1917 עבר ויליאמס רשמית ללשכתו בקפיטול המדינתי של אוקלהומה, עוד טרם שהושלמה בנייתו. ב-1 ביולי אותה שנה קיבלה המדינה את השליטה הרשמית על הבניין. ב-18 במרץ 1918 קיים בית המחוקקים של אוקלהומה את ישיבתו הראשונה במשכנו החדש. על אף זאת, עבודות הבנייה הושלמו רק ב-1919.
כאשר הושבע ויליאמס לכהונתו כמושל, סבלה אוקלהומה מבעיות כלכליות קשות. מתוך תקווה להציל את המדינה, הוא יישם צעדי מדיניות שהוא סבר שיפתרו את הבעיות ויובילו לשיפור המצב. צעדו הראשון היה הצעת חוק להטלת מיסים חדשים במקביל לצמצום התקציב למוסדות המדינה כדי להפחית את הגירעון בתקציבה. ויליאמס השפיע על תקציבה של אוקלהומה באמצעות מינוי בעלי תפקידים ובאמצעות קביעת שכרם. בזכות תפקידו הניהולי הישיר וריכוז הסמכויות בידיו, השיב ויליאמס את הסמכות הביצועית שממשלו של קרוס איבד.
הלך הרוח המרכזי של ויליאמס בתקופת ממשלו היה ביצוע רפורמות. על אף פעילותו של בית המחוקקים ושינויים במדיניות, חוקקה אוקלהומה חוק לסלילת כבישים, לאיגרות חוב לביטוח מדינתי, והוקמו מועצת החנינות המדינתית והסוכנות המדינתית הפיסקלית. ויליאמס והמחוקקים המדינתיים תיקנו את החוקים הנוגעים להדחת פקידי ממשל, הגישו סיוע למגזר החקלאי, הקימו חטיבות לנפט וגז בנציבות התאגידים המדינתית ושינו את הרכב בית המשפט העליון של אוקלהומה משישה שופטים לתשעה.
תקופת כהונתו של ויליאמס עמדה בסימן של שני אירועים חשובים. האירוע הראשון היה פסק הדין של בית המשפט העליון של ארצות הברית "גווין נגד ארצות הברית" ב-1915. כאשר אכפו פקידי הממשל המדינתי את חוקי ג'ים קרואו, הוגשה עתירה לבית המשפט העליון של ארצות הברית. כאשר פסק בית המשפט שחוקים אלו "שלא משרתים שום מטרה הגיונית מעבר לפגיעה בזכויותיהם של האזרחים האפרו-אמריקאים" ומפרים את התיקון ה-14, הוגשו כתבי אישום נגד פקידי ממשל רבים שנשפטו על הפרת חוקי הבחירות הפדרליים. כל אלו הובילו את ויליאמס לכנס את בית המחוקקים של אוקלהומה למושב מיוחד ב-1916 כדי להגדיר שיטות חוקתיות נוספות בנוגע לזכות הבחירה של השחורים. הם קיבלו תיקון לחוקה שביקש מהמצביעים לאשר מבחן ידיעת קרוא וכתוב כתנאי לקבלת זכות בחירה, אך תיקון זה לא אושר על ידי המצביעים, ואפשר לאפרו-אמריקאים רבים להצביע לראשונה.
האירוע המשמעותי השני בתקופת כהונתו של ויליאמס כמושל היה השתתפותה של ארצות הברית במלחמת העולם הראשונה. מאותו שלב הטילה המלחמה צל על כהונתו של ויליאמס עד לסיומה. סדרי עדיפויות מקומיים נזנחו לטובת הגיוס באוקלהומה. הכוחות הצבאיים של המדינה הורחבו באמצעות ועדי גיוס מקומיים, קצב ייצור המזון הוגבר לטובת בעלות הברית של ארצות הברית, קודם נושא אגירת המזון והדלקים, וויליאמס מצא עצמו כמפשר בין סיעות מתנגדי המלחמה ותומכיה באוקלהומה.
בינואר 1919 כבר לא היה ויליאמס מעוניין להתמודד על כהונה נוספות כמושל. במקומו נבחר ג'יימס רוברטסון, שאותו ניצח ויליאמס בבחירות המקדימות של הדמוקרטים ב-1914 על משרת המושל.
שופט פדרלי
ב-3 בדצמבר 1918 מינה הנשיא וודרו וילסון את ויליאמס כשופט בבית המשפט הפדרלי של המחוז המזרחי של אוקלהומה במקומו של רלף קמפבל שהתפטר. המינוי אושר על ידי הסנאט של ארצות הברית ב-7 בינואר 1919 והוא החל לכהן על כס השיפוט. בתפקיד זה כיהן ויליאמס עד אפריל 1937, כאשר קודם לתפקיד שופט בבית המשפט הפדרלי העשירי לערעורים של ארצות הברית.
ב-25 במרץ 1937 מונה ויליאמס על ידי הנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט לבית המשפט הפדרלי העשירי לערעורים של ארצות הברית במקומו של השופט ג'ורג' תומאס מקדרמוט שנפטר. המינוי אושר על ידי הסנאט ב-20 באפריל וויליאמס הכל לכהן על כס השיפוט. ב-1939 הוא קיבל מעמד של שופט בכיר וכיהן בתפקידו עד למותו.
רוברט ויליאמס נפטר בביתו שבדורנט ב-10 באפריל 1948. הוא נטמן בבית הקברות העירוני של דורנט.
האדסטאון
האדסטאון הוא מחזמר מאת אנאיס מיטשל. המחזמר מגולל גרסה של המיתוס היווני הקדום אודות אורפיאוס ואורידיקה, בו אורפיאוס הולך אל השאול כדי להציל את ארוסתו אורידיקה.
בשנת 2012 פגשה מיטשל את הבמאית רייצ'ל צ'בקין, והשתיים החלו לעבד מחדש את הפקת הבמה, עם שירים ודיאלוגים נוספים. הגרסה החדשה של המחזמר, שפותחה וביימה על ידי צ'בקין, הוצגה לראשונה באוף-ברודוויי בסדנת התיאטרון של ניו יורק ב-6 במאי 2016 ורצה עד 31 ביולי. בעקבות הפקות באדמונטון ובלונדון, המופע עלה בברודוויי במרץ 2019.
מערכה ראשונה
בתקופה פוסט-אפוקליפטית, בהשראת תקופת השפל הגדול, האל הרמס נכנס כדי לספר את הסיפור ולהציג כל אחת מהדמויות ("Road to Hell"). שלושת הגורלות צופות באורידיקה כשהיא משוטטת בארץ הגוססת ומחפשת מחסה ("Any Way the Wind Blows"). אורפיאוס, בן טיפוחו של הרמס, פוגש את אורידיקה ומבקש ממנה להתחתן איתו בעידוד קל של הרמס ("Come Home With Me"). אורידיקה מטילה בו ספק מכיוון ששניהם חיים בעוני והיא רוצה חיים של יציבות. אורפיאוס, מוזיקאי, משכנע אותה בכך שהוא אומר לה שהוא כותב שיר שיחזיר את העולם למצבו ההרמוני המקורי, והם כבר לא יצטרכו להיאבק ("Wedding Song").
לאחר הפסקה בה הרמס מספר את סיפורם של בני הזוג האלים האדס ופרספונה ("Epic I"), פרספונה מגיעה לחגוג את שמחת הקיץ הקצרה שהובאה לצידה ("Livin 'it Up on Top"). אורפיאוס מרים כוסית לכבודה של פרספונה ומביע תקווה לעתידו עם אורידיקה, המשקפת את אהבתה הגוברת לאורפיאוס למרות עצמאותה ("All I've Ever Known"). השניים נשבעים כי אהבתם לעולם לא תשתנה כל עוד הם נשארים אחד עם השני.
החורף מגיע, ויחד איתו רכבת להחזרת פרספונה בעל כורחה להאדסטאון - המפעל התת-קרקעי של האדס. אורפיאוס ואורידיקה צופים כשפרספונה מתייסרת על הצורך שלה לשוב למפעל, ואילו הגורלות משבחות את עושרה של האדסטאון. אף על פי ששמעה על היחס הקשה של האדס לעובדיו, אורידיקה מסוקרנת ("Way Down Hadestown"). ככל שמתקדם החורף הקשה במיוחד, אורפיאוס ממשיך לכתוב את שירו בזמן שאורידיקה מחפשת נואשות מזון ועצי הסקה עבור שניהם ("A Gathering Storm/Epic II"). במקביל, האדס ופרספונה מתעמתים בעקבות מערכת היחסים הדועכת שלהם ("Chant").
האדס עוזב את המפעל כדי למצוא מישהו שיעריך את הבטיחות והנוחות של האדסטאון. הוא נתקל באורידיקה הרעבה ומציע לה הזדמנות להצטרף אליו לחיים בטוחים הרחק מעוני ("Hey Little Songbird"). הגורלות מגיעות ומפצירות באורידיקה להעמיד את הישרדותה בראש ובראשונה בהצעתו של האדס ("When the Chips are Down"). כשאורפיאוס עובד על השיר שלו, אורידיקה בוחרת בהישרדות ומחליטה לעקוב אחר האדס למפעל ("Gone, I'm Gone"). כשאורפיאוס חוזר לחפש את אורידיקה, הרמס אומר לו שהיא נסעה להאדסטאון; אורפיאוס מתחייב להחזיר אותה, והרמס מסביר לאורפיאוס כיצד להגיע לשם ללא שימוש ברכבת של האדס ("Wait For Me"). אורידיקה מגיעה להאדסטאון, ומתחילה את עבודתה על החומה הסובבת אותה ("Why We Build the Wall").
מערכה שנייה
לאחר מופע פתיחה שבו פרספונה מציגה את עצמה ואת הלהקה ("Our Lady Of The Underground"), אורידיקה מבינה שבמסירת חייה להאדסטאון, כל זיכרונותיה יאבדו בקרוב בתמורה לעבודה חסרת מחשבה ושהיא לעולם לא תוכל לחזור אלא אם האדס יאמר אחרת ("Way Down Hadestown - Reprise"). היא שרה על חרטותיה כאשר זיכרונותיה מעל פני הקרקע מתחילים לדעוך אט אט ("Flowers").
אורפיאוס, שעשה את דרכו להדסטאון בעקבות הוראותיו של הרמס, מוצא את אורידיקה ומתחנן שתחזור איתו הביתה ("Come Home With Me - Reprise"). האדס מגיע וחושף בפני אורפיאוס שאורידיקה נסעה להדסטאון מרצונה החופשי ומנסה לגרש אותו מנכסיו ("Papers"). לאחר מכן הגורלות אומרות לאורפיאוס המותש לוותר על הצלת אורידיקה ("Nothing Changes"). אורפיאוס שר על ייאושו מאובדן אורידיקה, ומעורר את אזרחי האדסטאון לעקוב אחריו ולהתנגד לתנאים שבהם הם עובדים, כל זאת לעיני פרספונה ("If It's True"). המוזיקה של אורפיאוס נוגעת בפרספונה, והיא אומרת להאדס להניח לאורידיקה ללכת ("How Long"), מה שמביא לכך שהוא מציע לאורפיאוס לשיר בשבילו ("Chant - Reprise"). אורפיאוס שר את הגרסה המלאה של השיר שכתב כל הזמן הזה, ומזכיר להאדס את אהבתו לפרספונה ("Epic III"). אורפיאוס ואורידיקה מביעים את אהבתם זה לזה והפעם, מבטיחים להישאר אחד עם השני, לא משנה מהן התלאות העומדות בפניהם ("Promises"). האדס מושפע משירו של אורפיאוס יותר משציפה, והגורלות מסבירות את הדילמה שלו: אם הוא שומר את אורידיקה בשבי, היא הופכת לקדושה מעונה, אבל אם הוא מרשה לה ללכת, הוא מאבד את שליטתו הסמכותית במפעל, בהתחשב בכך עובדיו החלו למחות לטובת חירותם שלהם ("Word to the Wise"). הוא מחליט להשאיר את גורלם בידי אורפיאוס: בני הזוג יכולים לעזוב יחד, אך אורפיאוס צריך להוביל אותם החוצה. אם הוא יפנה לראות אם אורידיקה הולכת אחריו, היא תהיה שייכת להאדס לנצח ("His Kiss, the Riot").
הרמס מסביר לאורפיאוס ולאורידיקה את החלטתו של האדס. בזמן שהאדס ופרספונה מבטיחים לנסות שוב את מערכת היחסים שלהם בפעם הבאה שתחזור להאדסטאון, אורפיאוס מתחיל את ההליכה מהאדסטאון כשאורידיקה צועדת אחריו ("Wait for Me - Reprise"). אורפיאוס מגיע כמעט לסוף המסע, כשלפתע הספק מתגבר עליו והוא פונה לחפש את אורידיקה - רק כדי לראות שהיא הייתה ממש מאחוריו לאורך כל הדרך, ובכך דן אותה להישאר בהאדסטאון לנצח ("Doubt Comes In").
הרמס משקף את סיום הסיפור הקודר; הוא עושה זאת באמצעות חזרה של השיר הראשון, וכך מתחיל לספר את הסיפור שוב. בהסבר, הוא מעיר שלא משנה כמה פעמים הם שרים אותו, אנשים תמיד מקווים לסוף מאושר יותר - וכי זה הערך של המשך לשיר את הסיפור, ושל מתנותיו של אורפיאוס: "כדי לגרום לכם לראות איך העולם יכול להיות / למרות איך שהוא. "("The Road to Hell - Reprise"). המופע נסגר עם פרספונה שמרימה כוסית לאורפיאוס לאחר הקידה, וחוזרת על נושא התקווה למרות הנסיבות האומללות: "יש ציפורים ששרות כשהשמש בוהקת / השבחים שלנו לא בשבילן / אבל אלה ששרים בלילה החשוך / עבורם אנחנו מרימים כוסות" ("We Raise our Cups").
שירים
בחיפושיה אחר במאי, מיטשל חיפשה את רייצ'ל צ'בקין בשנת 2012 לאחר שצפתה בהפקה של המחזמר נטשה, פייר והשביט הגדול של שנת 1812 בבימויה של צ'בקין. במעבר מאלבום קונספט למחזמר בימתי, כתב מיטשל 15 שירים נוספים והוסיפת דיאלוג להבהרת קו הסיפור ולהעמקת הדמויות. 15 השירים החדשים פותחו לאחר שמיטשל וצ'בקין דנו בפערים בקו העלילתי של האלבום. מייקל צ'ורני יצר את התזמור והעיבודים הראשוניים, כאשר טוד סיקפוז תרם עיבודים ותזמורות נוספים. האדסטאון הוצג בבכורה בסדנת התיאטרון בניו יורק לריצה ראשונית מ-3 במאי עד 3 ביולי 2016, אך מאוחר יותר הוארכה עקב הביקוש הרב עד 31 ביולי. בהפקה כיכבו דיימון דאונו בתפקיד אורפיאוס, נביה בי בתפקיד אורידיקה, אמבר גריי בתפקיד פרספונה, פטריק פייג בתפקיד האדס, כריס סאליבן בתפקיד הרמס ולולו פול, ג'סי שלטון ושיינה טאוב בתפקיד הגורלות.
ב-14 באוקטובר 2016 יצא EP עם ארבעה שירים מהמחזמר שהוקלט בשידור חי ב-28 וב־29 ביוני 2016. אלבום חי מלא יצא ב-6 באוקטובר 2017.
הדסטאון הוצגה בהפקות טרום ברודוויי במסגרת עונת 18–2017 בתיאטרון סידאטל באדמונטון, אלברטה, קנדה. רייצ'ל צ'בקין שימשה שוב כבמאית, עם הופעות שנקבעו ל-11 בנובמבר ועד 3 בדצמבר 2017, כאשר אמבר גריי ופטריק פייג חזרו על תפקידם מסדנת התיאטרון בניו יורק. ההפקה הוצגה בשיתוף פעולה עם מארה אייזקס ודייל פרנזן, שהפיקו את הפקת אוף-ברודוויי. ההפקה זו הוצגה גם בסדרה התיעודית עטורת הפרסים Working in the Theater (עובדים בתיאטרון) שהופקה על ידי אגף התיאטרון האמריקאי.
לקראת מעבר לברודוויי בשנת 2019 הוצגה הדסטאון בתיאטרון האוליבייה של התיאטרון הלאומי בלונדון. הבכורה בבריטניה נערכה מ-2 בנובמבר 2018 עד 26 בינואר 2019. צוות ההפקה כלל את רייצ'ל האק לעיצוב תפאורה, מייקל קראס לעיצוב תלבושות, ברדלי קינג לעיצוב תאורה, נווין שטיינברג וג'סיקה פז לעיצוב סאונד, דייוויד נוימן לכוריאוגרפיה, וליאם רובינסון לניהול מוזיקלי. פטריק פייג', אמבר גריי וריב קרני חזרו על הופעותיהם בהפקת התיאטרון הלאומי, אליהם הצטרפו איווה נובלזאדה, אנדרה דה שילדס (שהשתתף בכמה סדנאות מוקדמות של ההפקה), קרלי מרצדס דייר, רוזי פלטשר וגלוריה אוניטירי.
שחקנים
האדסטאון קיבלה בעיקר ביקורות חיוביות. הניו יורק טיימס תיאר את ההפקה באוף-ברודוויי כ"המצאה "ו"מושרה בצורה נהדרת", תוך שבחים על פשטותה ואינטימיותה. ההוליווד ריפורטר תיאר את הדיאלוג הנוסף כ"מעורר צמרמורת", אך הוקיר בעיקר את האנרגיה הגבוהה והבימוי הסוחף שלו. כמה ביקורות הציגו הקבלה בין השיר "למה אנו בונים את החומה" לקמפיין הנשיאותי של דונלד טראמפ לשנת 2016, אם כי השיר קדם לקמפיין.
ההפקה נפתחה בברודוויי ב-17 באפריל 2019 לביקורות חיוביות ברובן, עם שבחים המכוונים במיוחד לבימוי שלה ולביצועים, במיוחד אלה של אמבר גריי, אנדרה דה שילדס ופטריק פייג'. הניו יורק טיימס כינה אותו "מדהים" ו"מהפנט", ובמיוחד ציין את השיפור שלו מגרסת סדנת התיאטרון של ניו יורק. דייוויד רוני מהוליווד ריפורטר מכנה את זה "נהדר לחלוטין", ובמיוחד משבח את ההופעות של גריי ופייג'.
מדיסון קיז
מדיסון קיז (באנגלית: Madison Keys; נולדה ב-17 בפברואר 1995 ברוק איילנד, אילינוי) היא טניסאית אמריקאית מקצוענית. דירוג השיא שלה הוא המקום השביעי בעולם ב-WTA.
הישג השיא של קיז הוא הגעה לשלב הגמר בטורניר גראנד סלאם באליפות ארצות הברית הפתוחה (2017).
ביוגרפיה
מגיל 9 מתאמנת קיז בטניס באקדמיה לטניס של כריס אוורט בבוקה ראטון, פלורידה.
2015
באליפות צרפת הפתוחה שנערכה במאי אותה שנה היא הפסידה בסיבוב השלישי לטימאה בצ'ינסקי בשתי מערכות (6-4, 6-2).
באליפות ארצות הברית הפתוחה שנערכה בספטמבר אותה שנה היא הגיעה לסיבוב הרביעי שבו הפסידה לסרינה ויליאמס (1 בעולם) בשתי מערכות (6-3, 6-3). בסיבוב השלישי היא ניצחה את אגניישקה רדוונסקה בשתי מערכות (3-6, 2-6).
2016
באליפות אוסטרליה הפתוחה שנערכה בינואר 2016 הגיעה קיז לסיבוב הרביעי שבו הפסידה לז'נג שוואי מסין ב-3 מערכות (3-6, 6-3, 6-3). בסיבוב השלישי היא ניצחה את אנה איבנוביץ' מסרביה (20 בעולם) ב-3 מערכות (6-4, 4-6, 4-6).
באליפות צרפת שנערכה במאי 2016 הגיעה קיז לסיבוב הרביעי שבו הפסידה לקיקי ברטנס מהולנד (7-6, 6-3).
בטורניר ברמינגהאם בסבב ה-WTA (משטח דשא) שנערך ביוני אותה שנה היא זכתה בתואר השני שלה בקריירה לאחר ניצחון במשחק הגמר על ברבורה סטריקובה מצ'כיה בשתי מערכות (6–3, 6–4). בשלב חצי הגמר היא ניצחה את קרלה סוארס נבארו מספרד ב-3 מערכות (6-3, 3-6, 6-7)
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו הפעילה לחצי גמר טורניר היחידות בטניס, בו הפסידה לאנגליקה קרבר מגרמניה בשלוש מערכות, ולאחר מכן הפסידה בקרב על מדליית הארד לפטרה קביטובה מצ'כיה.
2017
באליפות ארצות הברית הפתוחה שנערכה בספטמבר 2017 העפילה קיז למשחק הגמר, בו הפסידה לסלואן סטיבנס מארצות הברית בשתי מערכות (6-3, 6-0).
פיליפה ג'ורג'יו
פיליפה ג'ורג'יו (באנגלית: Philippa Georgiou, בתוארה המלא: הוד מעלתה המלכותית ביותר, אם ארץ האבות, עריצת וולקן, שליטת קרונוס, רג'ינה אנדור, פיליפה ג'ורג'יו אוגוסטוס איפוניוס סנטריוס) היא דמות בדיונית מסדרת הטלוויזיה "מסע בין כוכבים: דיסקברי" השייכת לזיכיון מסע בין כוכבים. הדמות מגולמת על ידי השחקנית המלזית, מישל יאו.
מדובר למעשה בשתי דמויות שונות בסדרה. האחת, קפטנית בצי הכוכבים, מפקדתה של ספינת החלל "שנזו", שהופיעה בשני פרקי הפתיחה של הסדרה ולאחר מכן נהרגה, והשנייה היא מקבילתה מיקום המראה, קיסרית עריצה השולטת באימפריה הטראנית, שלאחר הפיכה נגדה עוברת ליקום פריים בתחילה כאסירה ולאחר מכן כסוכנת חשאית של מדור 31.
פיליפה ג'ורג'יו, יקום פריים
פיליפה ג'ורג'יו נולדה בשנת 2202 באיי לאנגקאווי במלזיה. בסביבות 2220 החלה את לימודיה באקדמיית צי הכוכבים, וסיימה ב-2224.
ב-2239 שירתה על היו.אס.אס "ארכימדס" בדרגת לוטננט, אז נוצר קשר בינה לבין סארו מכוכב הלכת קאמינר, וליוטננט ג'ורג'יו הצליחה לשכנע את צי הכוכבים לחלץ את סארו מהכוכב למרות הצו העליון.
ב-2246 מונתה קומנדר ג'ורג'יו לקצינה הראשונה של היו.אס.אס "דפיאנט". במהלך חופשה בין התפקידים על בסיס חלל 11 צורפה לצוות קצינים שנשלח למושבה על כוכב הלכת טארסוס IV על היו.אס.אס "נארבון" במטרה לסייע למושבה להתמודד עם זיהום שהשמיד את מאגרי המזון. עם הגיעם לשם התברר שמפקד המושבה, קודוס, חיסל מחצית מתושבי המושבה במטרה לאפשר למחצית הנותרת לחיות על שארית המזון עד להגעת סיוע מבחוץ. ג'ורג'יו, יחד עם לוטננט קומנדר גבריאל לורקה שהיה אחד הקצינים שהיו מסופחים למושבה מטעם צי הכוכבים, השתתפו במצוד אחר קודוס.
לקראת סוף שנות הארבעים של המאה ה-23 מונתה קפטן ג'ורג'יו כמפקדת ספינת החלל "שנזו". ב-2249 קיבלה תחת פיקודה את מייקל ברנהאם. מלבד ברנהאם ששימשה כקצינה הראשונה, היה תחת פיקודה גם סארו, הקצין השני.
בשנת 2256, במהלך משימה לגבול עם האימפריה הקלינגונית, נתקלה ה"שנזו" בספינה קלינגונית עוצמתית. ברנהאם ביקשה מג'ורג'יו לתקוף את הספינה מיידית, מאחר שהקלינגונים מבינים את שפת הכוח, אך ג'ורג'יו סירבה בטענה שזו אינה דרכה של הפדרציה. ברנהאם גרמה לה לאבד את הכרתה בעזרת לחיצת הצוואר הוולקנית, וניסתה לשכנע את צוות ה"שנזו" שהקפטנית הורתה לתקוף את הספינה הקלינגונית, אך ג'ורג'יו מתעוררת ומשליכה את ברנהאם לכלא. בעוד היא מנסה להגיע לפתרון דיפלומטי עם הקלינגונים, הם תוקפים.
הקיסרית ג'ורג'יו, יקום המראה
ג'ורג'יו מיקום המראה היא הדמות העיקרית בסדרה "דיסקברי", ומופיעה בשלוש העונות הראשונות של הסדרה. בנוסף היא עתידה להופיע בתפקיד הראשי בסרט הספין אוף, "מסע בין כוכבים: מדור 31".
המאה ה-23
במהלך המאה ה-23, תפסה ג'ורג'יו את השלטון כקיסרית האימפריה הטראנית ביקום המראה. ג'ורג'יו שלטה שלטון אכזרי וחסר מעצורים, כשהיא מחזיקה במערך מודיעין חשאי ענף, מלשינים ומקורבים מועטים שעליהם סמכה, ביניהם בתה המאומצת, מייקל ברנהאם, יתומה שאותה אספה מהרחוב. לדבריה אספה דווקא את מייקל משום שזו לא התקרבה אליה וביקשה נדבה, אלא ישבה בעקשנות בראש ערימת אשפה שבה התגוררה, וממנה שלטה בשאר הילדים שהתגוררו עמה ברחובות.
בשנת 2256 גילתה ג'ורג'יו שברנהאם וקפטן גבריאל לורקה, שניים מאנשי אמונה הקרובים, הפכו למאהבים ומתכננים הפיכה במטרה לתפוס את השלטון. היא מוציאה את ברנהאם להורג בעצמה, ומחפשת את לורקה מבלי לדעת שהלה נמלט ליקום פריים בו הוא מתחזה למקבילו שנהרג בקרב.
לורקה נעזר במייקל ברנהאם מיקום פריים ובצוות ה"דיסקברי" שבפיקודו על מנת לעבור ליקום המראה, שם הוא מוביל את כוחותיו נגד ג'ורג'יו. ג'ורג'יו וברנהאם מתעמתות, כשלבסוף חוזרת ה"דיסקברי" ליקום הרגיל, כשעל סיפונה ג'ורג'יו כשבויה.
ביקום פריים מסייעת ג'ורג'יו, בעזרת ניסיונה הרב בלוחמה נגד הקלינגונים (ביקום המראה כבשה האימפריה הטראנית את קרונוס, כוכב הבית הקלינגוני), לסיים את המלחמה. היא שותלת פצצה בלב הר געש על קרונוס, שאם תפוצץ תשמיד את קרונוס לחלוטין ותחסל הלכה למעשה את האימפריה הקלינגונית.
ג'ורג'יו מגויסת עד מהרה לשורות מדור 31, ארגון הביון החשאי של הפדרציה, והופכת לסוכנת בכירה, תחת פיקודו של מפקד המדור, לילנד. אחת ממשימותיה הראשונות היא לאתר את ספוק שברח מבית חולים לחולי נפש בו אישפז את עצמו. אף על פי שהתגייסה למדור 31, ג'ורג'יו ממשיכה לפעול לפי האג'נדה אותה היא בוחרת, ומסייעת לברנהאם וספוק להימלט ממדור 31. בסופו של דבר מצליחה ג'ורג'יו שוב להציל את המצב כשהיא נלחמת בלילנד, כעת תחת שליטתה של תבונה מלאכותית בשם "קונטרול". היא מחסלת את לילנד ומחליטה להצטרף לברנהאם וצוות ה"דיסקברי" במסעם אל המאה ה-32, ממנו אין דרך חזרה אל העבר.
המאה ה-32
ג'ורג'יו מוכיחה את עצמה כחלק חשוב בצוות כשהיא מצילה את סארו ואת טילי מזארה, פושע שמטיל חיתתו על מושבות מבודדות. בהמשך פוגשת ג'ורג'יו בקוביץ' המסתורי, סוכן פדרציה מארגון לא ידוע שמתמחה ביקום המראה. קוביץ' טוען שמזה 500 שנה לא היו מעברים בין יקום פריים ליקום המראה, וכי נראה ששני היקומים התרחקו מספיק על מנת שמעברים כאלה לא יוכלו להתממש עוד. עוד טוען קוביץ' כי במהלך השנים שחלפו התברר כי לתוקפנות הטראנית יש סיבה גנטית, אך ג'ורג'יו אינה מקבלת את ההסבר וטוענת כי הוא שקרי.
ג'ורג'יו מתחילה לפתח סימפטומים פיזיים שונים, כשבתחילה היא חולמת בהקיץ, ובהמשך מחמירים ההתקפים לאובדן הכרה מלווה בחזיונות. קוביץ' מעדכן את ד"ר קולבר שבעבר היה מקרה ידוע אחד נוסף של דמוי אנוש שביצע הן מעבר בין יקומים מקבילים והן מסע בזמן. התוצאה של מסע כפול כזה היא שהאטומים של מבצע המסעות מתפרקים במהרה, תוך שלקורבן נגרם סבל עצום לפני מותו. לאור זאת נוסעות ברנהאם וג'ורג'יו לכוכב לכת שעליו, לפי מחשבי דיסקברי, יימצא המרפא למחלתה.
על כוכב הלכת, ג'ורג'יו וברנהאם פוגשות בשומר הנצח ששולח את ג'ורג'יו בחזרה לעברה ביקום המראה על מנת לבחון אם השתנתה בשנים שבילתה ביקום פריים. לאחר ששומר הנצח משתכנע שג'ורג'יו אכן השתנתה, הוא שולח אותה אל מקום וזמן לא ידועים, ומציל בכך את חייה.
גודני יוהאנסון
גודני תורלסיוס יוהאנסון (באיסלנדית: Guðni Thorlacius Jóhannesson; נולד ב-22 ביוני 1968) הוא נשיא איסלנד החל מ-1 באוגוסט 2016, שנכנס לתפקידו לאחר שקיבל את רוב הקולות בבחירות לנשיאות שנערכו ב-25 ביוני אותה שנה. יוהאנסון הוא היסטוריון במקצועו ועד לתחילת כהונתו כנשיא הוא שימש כדוצנט באוניברסיטת איסלנד. תחום המחקר שלו הוא היסטוריה איסלנדית מודרנית ובין השאר הוא פרסם מספר מחקרים אודות מלחמת הבקלה, המשבר הכלכלי באיסלנד ומוסד הנשיאות האיסלנדי.
ראשית חייו
יוהאנסון הוא בנם של המורה והעיתונאית מרגרט תורלסיוס ומאמן הספורט יוהאנס סימונדסון. אחיו, פרטקור יוהאנסון, הוא שחקן לשעבר של נבחרת איסלנד בכדוריד. גודני יוהאנסון עצמו שיחק כדוריד בנעוריו, הן באיסלנד והן בממלכה המאוחדת.
יוהאנסון סיים ב-1987 את לימודיו בבית הספר התיכון מנטסקולין שברייקיאוויק וב-1991 הוא הוסמך לתואר ראשון בהיסטוריה ובמדע המדינה על ידי אוניברסיטת וורוויק שבאנגליה. ב-1997 הוא הוסמך לתואר שני בהיסטוריה על ידי אוניברסיטת איסלנד. הוא גם למד גרמנית ורוסית ברמה אוניברסיטאית ב-1999 הוא השלים את לימודי התואר השני שלו בקולג' סנט אנתוני באוניברסיטת אוקספורד. ב-2003 הוא הוסמך לתואר דוקטור בהיסטוריה מטעם אוניברסיטת לונדון.
קריירה
יוהאנסון שימש כמרצה באוניברסיטת איסלנד, באוניברסיטת ביפרוסט שבאיסלנד ובאוניברסיטת לונדון ועד לבחירתו כנשיא הוא שימש כמרצה בכיר באוניברסיטת איסלנד. תחום המחקר שלו הוא היסטוריה מודרנית של איסלנד, שבו הוא פרסם מספר מחקרים, כולל אודות מלחמות הבקלה, המשבר הכלכלי באיסלנד בשנים 2008 – 2011 ואודות מוסד הנשיאות האיסלנדי. הוא כתב את הביוגרפיה של גונאר תורודסן, ראש ממשלת איסלנד בשנים 1980 – 1983 וספר על תקופת נשיאותו של כריסטיאן אלדיארן.
מועמדותו לנשיאות
יוהאנסון החליט להציג את מועמדותו לתפקיד נשיא איסלנד ב-5 במאי 2016. המצע שלו כלל תמיכה במתן אפשרות לאזרחי איסלנד לבצע תיקונים במשאל עם בחוקה. סקרים מוקדמים הראו על תמיכה משמעותית בו ובעקבות החלטתו של הנשיא המכהן אולפור רגנר גרימסון לפרוש מהמרוץ, עלתה התמיכה ביוהאנסון בסקרים הבאים והגיעה לשיעור של 67% עד 69%, הרבה מעבר לשאר המועמדים. ב-25 ביוני 2016 נבחר יוהאנסון לאחר שזכה ב-39.1% מקולות המצביעים (הבחירות לנשיאות באיסלנד מתנהלות בסיבוב אחד בלבד).
יוהאנסון לא משתייך לשום מפלגה פוליטית באיסלנד. הוא הצהיר שהוא היה מעדיף להיות "נשיא פחות פוליטי" בהשוואה לקודמו בתפקיד, גרימסון. הוא הדגיש את חשיבות אחדותה של המדינה הצפונית הקטנה.
נשיא איסלנד
יוהאנסון הושבע לתפקידו ב-1 באוגוסט 2016. בגיל 48 הוא היה לצעיר ביותר מבין נשיאי איסלנד.
אמונותיו הדתיות
יוהאנסון לא חבר בשום קהילה דתית מאורגנת, אך הוא גודל כקתולי. הוא עזב את הכנסייה הקתולית עקב חוסר התגובה והעדר הטיפול בדיווחים על פשעים שבוצעו על ידי כמרים. הוא הצהיר שאמונתו הדתית היא ההכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם, באומרו, "בני האדם נולדו חופשיים, שווים בכבודם ובזכויותיהם. בני האדם ניחנו בהיגיון ובמודעות ועליהם לפעול ברוח האחווה זה כלפי זה".
משפחה
יוהאנסון הוא בנם של המורה והעיתונאית מרגרט תורלסיוס ושל איש החינוך הגופני והמאמן יוהאנס סימונדסון. אביו מת ממחלת הסרטן בגיל 42. יש לו שני אחים, פרטקור יוהאנסון, לשעבר שחקן נבחרת איסלנד בכדוריד והחל מנובמבר 2011 משמש כמאמן נבחרת אוסטריה בכדוריד ויוהאנס, העוסק בניתוח מערכות.
ב-2004 נשא יוהאנסון לאישה את אליזה ריד והם הביאו לעולם ארבעה ילדים. השניים הכירו בעת לימודיהם בבריטניה ועברו לאיסלנד ב-2003. ליוהאנסון בת מנישואיו הקודמים.
פאל
{{פירושונים|
ראו גם
}}
ריקרדו אלוס
ריקרדו אלוס (בספרדית: Ricardo Alós; נולד ב-11 באוקטובר 1931) הוא כדורגלן עבר ספרדי, ששיחק בעמדת החלוץ.
ביוגרפיה
אלוס נולד ב-11 באוקטובר 1931 במונקדה, ולנסיה שבספרד. תחילה הוא שיחק בקבוצות מקומיות לפני שהתחיל את הקריירה המקצוענית במסטאייה. בעונת 1956/57 אלוס הושאל לספורטינג חיחון מהליגה השנייה והוא עזר לה לעלות לראשונה עם 46 שערים. עונה אחר כך עבר לולנסיה שם המשיך את רצף ההבקעות הטוב שלו.
הופעת הבכורה של אלוס בליגה הראשונה הייתה ב-15 בספטמבר 1957 נגד לאס פאלמאס בה כבש צמד. בתום אותה עונה הוא סיים כמלך השערים עם 19 שערים בצוותא עם אלפרדו די סטפנו ומנואל בדנס. למרות הקמפיין הנהדר שלו בשנתיים הבאות הוא שיחק רק ב-12 משחקי ליגה בהם כבש 5 שערים, דבר שהוביל לעזיבתו מולנסיה. משם בשנת 1960 עבר לריאל מורסיה מהליגה השנייה והוא סיים את הקריירה באונטיניינטה ב-1964.
טיסה 8633 של סצ'ואן איירליינס
טיסת 8633 של סצ'ואן איירליינס הייתה טיסה מנמל התעופה הבינלאומי צ'ונגצ'ינג ג'יאנגביי לשדה התעופה להאסה גונגר ב-14 במאי 2018, שנאלצה לבצע נחיתת חירום בנמל התעופה הבינלאומי צ'נגדו שואנגליו לאחר שהשמשה הקדמית של תא הטייס ניתקה ממקומה. המטוס המעורב היה מטוס איירבוס A319-100. האירוע עובד לסרט קולנוע משנת 2019 בשם "הקברניט".
כלי טיס והצוות
טיסה 8633 של סצ'ואן איירליינס הייתה איירבוס A319-100, מספר סידורי 4660, רישום B-6419. המטוס טס לראשונה ב-11 ביולי 2011 לאחר שיצא מפס הייצור הסופי של איירבוס טיאנג'ין והועבר לחברת התעופה סצ'ואן איירליינס ב-26 באותו החודש. עד ל-14 במאי 2018, המטוס רשם למעלה מ- שעות טיסה ו- סבבים לפני התקרית. בנוסף לשלושת הטייסים, מטוס הסילון הוביל גם שישה צוותים ו-119 נוסעים.
הטייסים היו: ליו צ'ואנג'יאן (刘传健), ליאנג פנג (梁 鹏) והו רואיצ'ן (徐瑞辰). לפני שליו הצטרף לחברת התעופה סצ'ואן בשנת 2006, הוא עבד כמדריך טיסה במשך עשר שנים במכללת התעופה השנייה של סצ'ואן בחיל האוויר של צבא השחרור העממי.
התקרית
ב-14 במאי 2018 המריאה טיסה 8633 מנמל התעופה הבינלאומי בג'יאנגביי בשעה 6:25 CST (22:25 UTC). כ-40 דקות לאחר ההמראה בזמן שטסה מעל מחוז שיאוג'ין, סצ'ואן בגובה 30,000 רגל (כ- 9,000 מטר), נפרד החלק הקדמי הימני של השמשה הקדמית מהמטוס בלחץ בלתי מבוקר. כתוצאה מהפירוק הפתאומי, לוח הבקרה נפגע והרעש החיצוני הקשה מאוד והפך את התקשורת לבלתי אפשרית. טייס המשנה הצליח להזהיר את בקרת שדה התעופה הבינלאומי של צ'נגדו שואנגליו על מצבם. הטייסים החליטו להפסיק את הטיסה מערבה לטיבט, ולחזור מזרחה לשדה תעופה פנוי לנחיתת חירום.
מטוס הסילון ביצע נחיתת חירום בשעה 7:42 CST (23:42 UTC), כ-35 דקות לאחר מכן, בנמל התעופה הבינלאומי של צ'נגדו שואנגליו. מכיוון שהטיסה התקצרה, נותר במטוס דלק רב והמשקל העודף הקשה על הנחיתה. כתוצאה מכך מרחק העצירה של המטוס התארך עד כמעט קצה המסלול. כמו כן הצמיגים התפוצצו בעת הנחיתה.
הו, הקצין הראשון, אף על פי ששחגר חגורת בטיחות, נשאב חלקית מהמטוס וסבל מפגיעה קלה בעין ימין ונקע במותן. אחד הדיילים במטוס, ג'ואו ינאן (周彦雯), סבל גם הוא מפציעה במותניים וקיבל טיפול. בשל תכנון הבידוד של איירבוס A319, הטמפרטורה לא צנחה מיידית בתא הנוסעים, למרות חשיפת תא הטייס לסביבה החיצונית, מה שמנע את התרחשותן של כוויות קור. הקברניט ושני טייסי המשנה נותרו בהכרה ולא חוו אספיקציה או כוויות קור. אף איש צוות או נוסע אחר לא נפצע.