cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פוקימון זהב וכסף
פוקימון זהב וכסף (אנגלית: Pokémon Gold Version and Silver Version, יפנית: ポケットモンスター 金・銀 Poketto Monsutā Kin Gin, "Pocket Monsters: Gold & Silver") הם שני המשחקים הראשונים בדור השני של סדרת משחקי הפוקימון, אשר פותחו על ידי GameFreak והופצו על ידי נינטנדו לגיימבוי קולור. הם יצאו לראשונה ביפן בשנת 1999, בצפון אמריקה בשנת 2000, ובאירופה ב-2001. פוקימון קריסטל (Pokémon Crystal), גרסה מיוחדת של המשחקים, יצאה בערך שנה מאוחר יותר. בשנת 2009, הוציאה נינטנדו חידוש למשחקים הללו לנינטנדו DS, אשר נקראו פוקימון לב זהב ונשמת כסף. משחקים אלו כללו גרפיקה משופרת ואזורים ותכונות נוספות.
המשחק כולל 100 זנים חדשים של פוקימונים, ועוקב אחר מסעו של השחקן להיות אלוף בקרבות פוקימונים, כמו במשחקים הקודמים. שתי הגרסאות כמעט זהות, אך מכילות פרטי עלילה מעט שונים ומספר פוקימונים ייחודיים. משחקים אלו מהווים את הדור השני של משחקי הפוקימון, ועליהם מבוססת סאגת ג'וטו בסדרת הטלוויזיה של פוקימון (החל מהעונה השלישית). המשחקים שחזרו את הצלחת המשחקים הקודמים, ומכרו כ-23 מיליון עותקים ברחבי העולם.
קטלינה בוזויאנו
קטלינה בוזויאנו (ברומנית: Cătălina Buzoianu, 13 באפריל 1938 - 3 באוגוסט 2019) הייתה במאית תיאטרון ואופרה רומנייה, פרופסור לבימוי באוניברסיטה הלאומית לאמנויות התיאטרון והקולנוע ע"ש יון לוקה קאראג'אלה בבוקרשט. בוזויאנו ביימה כמאה מחזות ברומניה ובחו"ל ופעילותה האמנותית זיכתה אותה בפרסים רבים.
ביוגרפיה
היא סיימה בשנת 1969 לימודי תיאטרון במכון לאמנות התיאטרון והקולנוע בבוקרשט. בתום לימודיה נשלחה לעבוד כבמאית בתיאטרון הלאומי ע"ש וסילה אלקסנדרי ביאשי, ואחר כך עבדה עד שנת 1973 בתיאטרון הצעירים בפיאטרה ניאמץ. בשנים 1985-1979 הייתה במאית הבית של "התיאטרון הקטן" (Teatrul Mic) בבוקרשט. החל משנת 1985 ועד לפרישתה לגמלאות בשנת 2006 הייתה במאית הבית של התיאטרון בולנדרה. בוזויאנו ידועה גם בעיבודיה לתיאטרון של רומנים חשובים. אחת מהצלחותיה הגדולות הייתה הצגת הבכורה בתיאטרון לוצ'יה סטורזה בולנדרה של "בוקר אבוד" (Dimineață pierdută), עיבוד של הרומן בעל אותו השם מאת גבריאלה אדמשטיאנו. פרט לתיאטרון ביימה בוזויאנו גם מופעי אופרה. היא שיתפה פעולה עם תיאטראות רבים ברומניה ובחו"ל. בין היתר ביימה בשנת 1984 בתיאטרון באר שבע, יחד עם אדריאן ג'ורג'ה כעוזר במאי, את ההצגה "השטן במוסקבה" לפי האמן ומרגריטה מאת מיכאיל בולגקוב, שנחשבה להצגת התיאטרון של השנה לפי הדירוג שפורסם בעיתון מעריב.
החל משנת 1975 קטלינה בוזויאנו התמנתה כפרופסור לבימוי והחל משנת 1990 ועד 2006 כדקאן הפקולטה לתיאטרון באוניברסיטה הלאומית לאמנויות הבמה בבוקרשט. אחרי פרישתה מלמדת בתוכניות לתואר שני קורסים לאנתרופולוגיה ועל צורות אלטרנטיביות של תיאטרון.
חיים פרטיים
קטלינה בוזויאנו נישאה בשנית עם השחקן פטרה פנדורו, מנהל לשעבר של התיאטרון הלאומי בטימישוארה ושל התיאטרון לוצ'יה סטורזה-בולנדרה בבוקרשט, ויש לה שני ילדים: שטפנוץ יורדנסקו, מנישואיה הראשונים, ווליקה פנדורו, מעצבת במה ותפאורה. נפטרה ב-3 באוגוסט 2019.
הכול כלול (תוכנית טלוויזיה)
הכל כלול הייתה תוכנית כלכלית-חברתית-צרכנית יומית ששודרה בערוץ 13 בהנחיית אריק וייס. בעבר שודרה בערוץ עשר והחל מ-16 בינואר 2019 היא שודרה בערוץ 13, עד לסיומה ב-3 באוגוסט 2023.
היסטוריה
התוכנית עוסקת בנושאים צרכניים, בהגנת הצרכן, בעוולות ובחשיפת שחיתויות אותן חווים אזרחי ישראל. התוכנית עלתה לאוויר בקיץ 2013, הצליחה להפתיע רבים בנתוני הרייטינג שלה כשהפכה רצועת שידור בעלת שיעורי צפייה נמוכים למשמעותית ואטרקטיבית. בסוף שנת 2014 ותחילת 2015 זכתה התוכנית לרייטינג ממוצע של 5.3%, כשהיא התוכנית הנצפית ביותר בשעת השידור הזו.
התוכנית נוצרה בהשראתה של סבתה של סיון כהן, ירושלמית בת 80, שסבלה כמו אזרחים רבים אחרים בישראל מהביורוקרטיות הסבוכות של משרדי הממשלה בארץ ומהקושי להתנהל מולם ומול חברות התקשורת, הסלולר ועוד. הכל כלול, שהוגשה בתחילה על ידי סיון כהן ונגה ניר נאמן, חרתה על דגלה שינוי חברתי אמיתי בישראל, וכחלק ממנו - נערך בתוכנית קמפיין גדול נגד מחיר המים ותאגידי המים, שהביא להוזלה של 25% בתעריפים, ולחוק לביטול 55 התאגידים. בעקבות קמפיין הארנונה של התוכנית נבלמה ההעלאה האוטומטית והחריגה לשנת 2015. כמו כן ערכה התוכנית תחקירים מקיפים על חברת הוט, פלאפון, חוסר הפיקוח על המזון באולמות ובבתי המלון בארץ ועוד. מדי יום עוזרת התוכנית לאזרחים בישראל שמגיעים לשוקת שבורה, משמיעה את קולם של האנשים השקופים, ונלחמת עבורם מול הממסד והחברות שמתנהלות איתם באופן לא תקין.
סיון כהן ונגה ניר נאמן זכו באות עמותת אומ"ץ לשנת 2015 בגין עבודתן בתוכנית הכל כלול. טליה פלד קינן משמשת כמגישה מחליפה החל מאמצע שנת 2015.
בנובמבר 2016 זכתה סיון כהן בפרס פרימור של הרשות השנייה על תחקיר וחשיפת "עוקץ הקשישים".
ב-2017 זכתה כהן בפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה, אז זכתה התוכנית בפרס התוכנית הכלכלית הטובה בישראל.
באפריל 2017 שובצה התוכנית באופן זמני בשעה שבע בערב בעת חופשתה של התוכנית "ערב טוב". בעקבות ההצלחה בשעה זאת, החליט ערוץ 10 לשבץ את התוכנית בשעה שבע בערב באופן קבוע במקום התוכנית "ערב טוב".
באוגוסט 2017 שובצה התוכנית דרך קבע בשעה 19:00 במקום תוכניתו של גיא פינס, שעברה אז לערוץ 2. ביוני 2018 התוכנית חזרה להיות משודרת בשעה 16:00.
ב-23 בדצמבר 2018 יצאה התוכנית לפגרה. התוכנית ששודרה הייתה התוכנית האחרונה ששודרה בערוץ עשר. ב-16 בינואר 2019 התוכנית חזרה לשידור בפעם הראשונה בערוץ 13.
ב-10 בפברואר 2019 עברה התוכנית לאולפני "רשת" שברמת החייל, בעקבות מיזוג רשת וערוץ עשר.
ב-17 באוקטובר 2019 יצאה התוכנית לפגרה ארוכה בעקבות בקשתה של המגישה סיוון כהן לצאת לחופשת לידה מוקדמת. ב-2 באוגוסט 2020 חזרה התוכנית לשידור במשבצת השידור של השעה 16:00.
החל מיוני 2021 החל אריק וייס להגיש את התוכנית.
איגואנודונטיה
איגואנודונטיה (שם מדעי: Iguanodontia) היא קבוצה של דינוזאורים צמחוניים מקבוצת האורניתופודה.
רבים מבני קבוצה זו היו גדולים מאוד, כשהגדולים ביותר היו ההדרוזאוריים, בעלי מקור הברווז שהגיעו עד לאורך 16 מטרים ולמשקל 16 טון. הם היו בעלי סוללת שיניים בלסתם, איתה טחנו חלקי צמחייה. רבים מהם נעו על שתי רגליים והשתמשו בזנב ליציבה זריזה. ככל הנראה הם גם נעו בעדרים גדולים כדי להתגונן מטריפה.
ניסאן GT-R
ניסאן GT-R (באנגלית: Nissan GT-R) היא מכונית על מתוצרת חברת ניסאן היפנית, המיוצרת משנת 2007.
היסטוריה
חמישה עשורים חלפו מאז "ניסאן", החלה לעצב את האליטות של מכוניות הספורט כאשר שחררה לעולם את ה-GT-R סקייליין הראשונה בשנת 1969. לזו היה מנוע 4 צילינדרים אטמוספירי עם 16 שסתומים שהפיק 160 כ"ס והיא הגיעה למהירות של 200 קמ"ש.
היא ידעה לשעוט בנוחות על הכביש ולכן שמה מורכב מהאותיות "GT", אך גם להיות מרפקנית אמיתית על המסלול ומשם מגיעה האות "R" (רייסינג) - גראנד טורר רייסינג. למרות זאת, ה-GT-R הושארה מאחורי הקלעים עד לשנת 1989 שבה הושק דור ה-"R32". לדגם היו 280 כ"ס והינע מתוחכם לכל הגלגלים.
הגרסאות שבאו אחר כך, ה-"R33" וה-"R34" הגיעו גם לכבישים הציבוריים ולמסלולי הדראג. הדור הנוכחי, ה-R35 הופיע כאמור בשנת 2007, שוב העלה את רף הביצועים עם מנוע V6 כפול מגדשים שהפיק ביומו הראשון 480 כ"ס.
מאז 2009, דור זה עבר עדכונים ושדרוגים פעם אחר פעם, כמעט מדי שנה אולם לא מדובר במתיחות פנים לשם השארת הדגם רלוונטי בעיני הצרכנים, אלא כל שינוי ושינוי שנעשה ברכב, נועד לשפר עוד את הביצועים, המהירות שבה מושגת המהירות וההתנהגות על הכביש ועל המסלול. עוד כמה סוסים מהמנוע, פחות התנגדות אוויר, מעט יותר אחיזה ושיפור הפעולה של המתלים - ליטושים שמכוונים למטרה אחת.
ניידת משטרה
דגם "ניסאן GT-R" מופעל כ-ניידת משטרה במשטרת דובאי ובמשטרת טוצ'יגי ביפן.
קרולינה מבאדן
קרולינה מבאדן (גרמנית Karoline von Baden, 13 ביולי 1776 - 13 בנובמבר 1841) הייתה אשתו של מקסימיליאן הראשון יוזף, מלך בוואריה.
ביוגרפיה
קרולינה נולדה ב-13 ביולי 1776 בקרלסרוהה, לקרל לודוויג, נסיך הכתר של באדן ולאמליה, נסיכת הסן-דרמשטדט, בתו של לודוויג התשיעי, רוזן הסן-דרמשטדט. בתחילה היה מדובר שקרולינה תתחתן עם לואי אנטואן, דוכס אנייה מבית בורבון, אולם עקב המהפכה הצרפתית נסוגה משפחתה מההצעה.
ב-9 במרץ 1797 התחתנה קרולינה עם מקסימיליאן יוזף, דוכס פפאלץ-צווייבריקן, והורשתה לשמור על הדת הפרוטסטנטית. בשנת 1799 מונה בעלה לנסיך הבוחר מבוואריה, ובשנת 1806 הועלה על ידי נפוליאון למעמד של מלך.
בשנת 1825 מת בעלה מקסימיליאן הראשון יוזף, מלך בוואריה, וב-13 בנובמבר 1841 מתה קרולינה במינכן. מכיוון שהייתה פרוטסטנטית, נערך טקס הלווייתה באופן מצומצם. אנשי הדת הקתולים היו לבושים בבגדים רגילים, ואילו לאנשי הדת הפרוטסטנטים לא ניתן להיכנס לכנסייה במהלך הטקס.
משפחתה
ב-9 במרץ 1797 התחתנה קרולינה עם מקסימיליאן הראשון יוזף, מלך בוואריה, ממנה נולדו לו 8 ילדים:
Elena
Elena (בעברית: אלנה) הוא אלבום האולפן השלישי של הזמרת-יוצרת הסקוטית מגי ריילי. האלבום יצא לאור ב-30 בספטמבר 1996, על ידי חברת התקליטים EMI (Electric and Musical Industries). באלבום נכלל הלהיט הבין-לאומי שהוציאה ריילי ביחד עם מייק אולדפילד, "To France".
אסון דליפת הכלוריד בנמל עקבה
אסון דליפת הכלוריד בנמל עקבה אירע ב-27 ביוני 2022, כאשר מכולה שהובילה 25 טון כלור נפלה ממנוף על ספינה שעגנה בנמל עקבה, ירדן, נשברה, וגז דלף ממנה באזור הנמל. בתקרית נהרגו 14 בני אדם ונפצעו יותר מ-265 בני אדם.
רקע
גז כלור הנשאף, ומתערבב בלחות שבגוף האדם, יוצר חומצה היפוכלורית HOCl וחומצה הידרוכלורית. החומצה ההיפוכלורית יוצרת רדיקלים חופשיים של חמצן, המפרקים את דפנות התאים במערכת הריאה, מה שעלול להוביל לגירוי בחשיפה קלה, אך יכול להיות רעיל וליצור בעיות נשימתיות כרוניות, בצקת ריאות, תסמונת מצוקה נשימתית חריפה, ואף להוביל למוות.
התאונה
ב-27 ביוני 2022, 16:15 שעון ירדן, העמיס מנוף אחד מכמה מכלי אחסון כימיקלים בלחץ על אוניית המכולות "Forest 6" שיועדה לייצא אותו לג'יבוטי. מערכת הכבלים של העגורן כשלה, ומכולה אחת, המכילה כ-25 טון של כלור, נפלה על הספינה ונשברה. בעקבות זאת הכלוריד פרץ מהמיכל והתפשט ברחבי הנמל. לדברי חאג' חסן, סגן ראש רשות הנמלים באזור עקבה, "נשבר חבל ברזל הנושא מיכל שהכיל חומר רעיל, כתוצאה מכך המכולה נפלה, והביאה לדליפתו". הספינה המתינה להעמיס 20 מכולות נוספות עם אחוז כלור גבוה.
סרטון של התקרית פורסם בטוויטר על ידי הטלוויזיה הממלכתית הירדנית.
תגובה
בעקבות האירוע הנמל פונה מיד. אנשי החירום הראשונים נתנו טיפול רפואי לעובדי המזח שנפגעו. הפצועים פונו לשני בתי חולים ממלכתיים: בית חולים שדה ומתקן פרטי. מנהל הבריאות בעקבה, ג'מאל עוביידאת, אמר כי בתי החולים בעקבה מלאים וכי "הפצועים במצב בינוני עד קריטי". אף על פי שהנמל מרוחק מהעיר והרוחות האיטיות הקשו על התפשטות הגז, הורה עוביידאת לתושבים, בתור אמצעי זהירות, לסגור את חלונותיהם ולהישאר בבתים. שר המידע פייסל אל שבול אמר כי הממשלה בנתה בית חולים שדה ושלחה ציוד רפואי. מטוס אחד פינה פצועים מעקבה לעמאן.
סיור הכבישים חסם את כל הדרכים המובילים לעקבה וחוף תיירותי סמוך לנמל פונה ונסגר. גם יחידות האחסון והעיבוד של התבואה בנמל הושבתו מיד, כדי לשלול חשש של זיהום מגז הכלור.
שר הביטחון הישראלי, בני גנץ, הציע סיוע ואמר: "מערכת הביטחון נכונה לסייע בכל אמצעי שיידרש כפי שהעברנו לידידינו הירדנים. ליבנו ומחשבותינו עם ההרוגים ותפילותינו להחלמת הפצועים".
2001: אודיסיאה בחלל
2001: אודיסיאה בחלל (באנגלית: 2001: A Space Odyssey, בהפצה המקורית בארץ נקרא שנת 2001 - אודיסיאה בחלל) הוא סרט הרפתקאות מדע בדיוני אפי אמריקאי משנת 1968 בבימויו של סטנלי קובריק. התסריט לסרט נכתב על ידי קובריק וארתור סי. קלארק, בהשראת ספרו הקצר של קלארק "הזקיף". בעקבות הסרט, קלארק כתב רומן באותו שם שיצא לאור גם הוא בשנת 1968, שנה לפני נחיתת האדם הראשון על הירח. הסרט עוקב אחר מסעם של משלחת אסטרונאוטים לכוכב הלכת צדק בעקבות גילויו של מונולית שחור באדמת הירח אשר משדר אותות רדיו אל עבר צדק. כמו כן, הסרט עוסק באקזיסטנציאליזם, אבולוציית האדם, טכנולוגיה, בינה מלאכותית ובאפשרות של חיים מחוץ לכדור הארץ.
"2001: אודיסיאה בחלל" נודע בשל דיוקו המדעי בכל הנוגע לטיסות לחלל והציג אפקטים ויזואליים חדשניים לתקופתו. הדיאלוגים בסרט הם מעטים והפסקול מורכב ברובו מיצירות של מוזיקה קלאסית וביניהן "כה אמר זרתוסטרא" של המלחין ריכרד שטראוס ו"הדנובה הכחולה" של יוהאן שטראוס.
"2001: אודיסיאה בחלל" מומן והופץ על ידי חברת ההפקות מטרו גולדווין מאייר האמריקאית, אך צולם ונערך ברובו באולפני החברה באנגליה. בעת יציאתו לאקרנים, הוא התקבל בביקורות מעורבות אך עדיין הפך לסרט הרווחי ביותר בשנת 1968 בצפון־אמריקה. הסרט היה מועמד לארבעה פרסי אוסקר, וזכה בפרס האפקטים הוויזואליים. בשנת 1984, יצא לאקרנים סרט המשך בשם 2010 בבימויו של פיטר היאמס.
"2001: אודיסיאה בחלל" נחשב על ידי רבים לאחד הסרטים הטובים והמשפיעים בתולדות הקולנוע ואלמנטים רבים ממנו נלקחו ויושמו בסרטים רבים אחרים של ז'אנר המדע בדיוני. בשנת 1991, החליטה ספריית הקונגרס לשמר את הסרט בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית בשל "חשיבותו התרבותית, ההיסטורית והאסתטית". בשנת 2002, מגזין Sight & Sound דירג את הסרט במקום השישי ברשימת עשרת הסרטים הטובים בכל הזמנים.
עלילה
הסרט מורכב מארבעה חלקים עיקריים, אשר כולם מלבד החלק השני מוצגים בסרט על גבי כותרות.
המונולית בירח
חלק זה נפתח בחללית נוסעים שנמצאת בדרך לתחנת החלל אשר מקיפה את כדור הארץ. נראה שבחללית יש במסע זה נוסע יחיד, ואנו לומדים שמדובר במדען בשם הייווד ר. פלויד אשר נמצא בדרכו לבסיס הירחי "קלאביוס". לפני הגעתו לבסיס הירחי, פלויד נוחת בתחנת החלל בה הוא עורך שיחת וידאו עם בתו ולאחר מכן נפגש עם חברתו אלנה, מדענית סובייטית, ושאר עמיתיה לעבודה אשר שואלים את פלויד לגבי "הדברים המוזרים" שמתרחשים בבסיס הירחי ולגבי השמועה על מגפה מסתורית שפרצה בו. ד"ר פלויד, בנימוס אך בתקיפות, מסרב לענות על השאלות לגבי המגפה וטוען שהוא "לא רשאי לדבר על כך".
בהמשך ד"ר פלויד מגיע לבסיס הירחי ועורך ישיבה סודית עם בכירים בבסיס. בישיבה הוא מתנצל על סיפור הכיסוי לפיו פרצה מגפה בבסיס אך מדגיש את חשיבות הסודיות. נחשף שמטרת ביקורו האמיתית היא לחקור עצם מלאכותי שנקבר במכתש טיכו באופן מכוון לפני ארבעה מיליון שנים. פלויד וצוותו מגיעים בחליפות חלל לחפירה שנעשתה במקום בו התגלה העצם ויורדים לחפירה. העצם נגלה לצופים, והוא נראה זהה למונולית השחור בו פגשו הקופים. המדענים סובבים את המונולית ונוגעים בו, ואז מגיע רגע הזריחה. ברגע שקרני השמש הראשונות נוגעות בעצם שהיה קבור מזה עידנים, נשמע קול רם, וכל המדענים מצמידים את ידיהם לקסדותיהם, ונראה שהם מנסים להגן על אוזניהם מהצליל הרם. אופי הצליל והידיעה שעל פני הירח שורר ריק נותנים לצופה להבין שהצליל הוא למעשה שידור רדיו שמקורו במונולית. בתמונה זו מסתיים החלק השני.
המשימה אל צדק
שמונה עשר חודשים לאחר מכן, החללית דיסקברי 1 נמצאת בדרכה לכוכב הלכת צדק ועל סיפונה צוות בן חמישה אסטרונאוטים; ד"ר דייוויד באומן, ד"ר פרנק פול ועוד שלושה מדענים אחרים שנמצאים בהקפאה קריוגנית. רוב הפעולות של החללית נשלטות על ידי המחשב HAL 9000, מחשב בעל בינה מלאכותית אשר מכונה על ידי האסטרונאוטים בשם האל. האל מאופיין כמחשב אשר חסין משגיאות או תקלות. במהלך ראיון של הצוות עם רשת הטלוויזיה BBC, באומן נשאל האם להאל יש רגשות ועונה כי זה אכן נראה כך אך האמת אינה ידועה.
במהלך המסע לצדק האל שואל את באומן לגבי המסתוריות יוצאת הדופן והסודיות הסובבת את המשימה אך אז קוטע את עצמו ומדווח על תקלה המתקרבת ובאה במכשיר אשר שולט באנטנה הראשית של החללית. בעזרת רכב חלל חיצוני, האסטרונאוטים מחליפים את הרכיב שלכאורה תקול אך לא מוצאים בו כל תקלה. האל מציע להתקין בחזרה את הרכיב התקול ולתת לו להתקלקל כדי שהתקלה תימצא. מרכז הבקרה מסכים לכך אך מודיע לאסטרונאוטים כי על פי מחשב HAL 9000 תאום אשר נמצא במרכז הבקרה, תחזיתו של המחשב הנמצא בחללית שגויה. כאשר האל נשאל לגבי התקלה, הוא מתעקש שהטעות בתחזית מקורה בטעות אנוש כלשהי מאחר שמחשב מסוג זה מעולם לא טעה. האסטרונאוטים באומן ופול, בעודם מודאגים מהתנהגותו של האל, נכנסים לאחד מרכבי החלל כדי לדבר על התקרית מבלי שהאל ישמע את דבריהם. למרות אמינותם של מחשבים מסדרת HAL, לשניים יש חשדות לגביו אך הם מחליטים לפעול לפי הצעתו ולהחליף בחזרה את הרכיב. הם מחליטים שאם אכן יתגלה שהאל שגה, הם ינתקו אותו. במהלך שיחתם של באומן ופול, האל מצליח לראות אותם דרך חלקו השקוף של רכב החלל ומצליח לקרוא את שפתיהם בעודם מדברים על תוכניתם.
בזמן שפול מנסה להחליף את הרכיב במהלך פעילות חוץ־רכבית, רכב החלל אשר נשלט על ידי האל פוגע בצינור החמצן של פול ומעיף אותו הרחק מהחללית. באומן לא מבין שהמחשב אחראי לכך ויוצא עם רכב חלל נוסף כדי לנסות להציל את פול. באותו הזמן האל מנתק את המכשירים המשאירים בחיים את שלושת האסטרונאוטים שנמצאים בהקפאה. כאשר באומן חוזר לחללית עם גופתו של פול, האל מסרב לתת לו להיכנס ומסביר לו שהוא יודע על תוכניתם לנתק אותו ומציין שהחלטה זו תפגע במשימה. באומן מחליט להיכנס לחללית דרך יציאת החירום הנפתחת באופן ידני. לצורך כך הוא עוזב את פול ומחליט לצאת מרכב החלל ולהיכנס לחללית, פעולה שמסכנת את חייו מאחר שיצא למשימה עם רכב החלל, ללא קסדה. באומן שורד ונכנס לחללית בהצלחה. לאחר שחבש קסדה, הוא מתקדם לליבת המעבד של האל מתוך כוונה לנתק את רוב פונקציות המחשב. האל תחילה מנסה להרגיע את באומן, אחרי כן מתחנן בפניו להפסיק ולבסוף מביע פחד.
כאשר באומן מסיים לנתק את המחשב, מתנגן סרט וידאו קצר אשר הוקלט מראש ובו מופיע ד"ר פלויד. פלויד מגלה את מטרת המסע האמיתית וחושף את קיומו של מונולית שחור בן ארבעה מיליון שנים אשר התגלה באדמת הירח ומציין כי "מקורו ומטרתו עדיין בגדר תעלומה מוחלטת". פלויד מוסיף כי מלבד אות רדיו בודד שכוון ונשלח לעבר צדק, המונולית היה דומם לחלוטין.
צדק ומֵעֵבֶר לאינסוף
בהגיעו לצדק, באומן יוצא מהחללית דיסקברי 1 עם רכב חלל כדי לחקור מונולית נוסף שמתגלה ומקיף את כוכב הלכת. בעודו מתקרב אל המונולית, הוא נשאב לתוך מערבולת של אורות צבעוניים. באומן המבוהל מוצא את עצמו נע במהירות עצומה במרחבי החלל וצופה בתופעות קוסמיות ביזאריות ונופים משונים. הוא מוצא את עצמו, בעודו נמצא ברכב החלל, בתוך חדר בעיצוב נאו־קלאסי. דייב רואה כל פעם גרסאות מבוגרות יותר שלו בהדרגה: באומן, מבוגר יותר, נמצא מחוץ לחללית עדיין בחליפת אסטרונאוט, מתקדם לעבר חללית, אך היא אינה שם כבר. הוא נכנס לחדר האמבטיה ובצאתו ממנו הוא רואה את עצמו עוד יותר מבוגר, יושב ליד שולחן ואוכל. כאשר באומן הזקן יותר מפיל בטעות כוס שמפניה על הרצפה, הוא מבחין בעצמו, זקן עוד יותר, קירח ושוכב במיטה. לפתע מול באומן השוכב במיטה מופיע מונולית. כאשר הוא מנסה לגעת בו, הוא הופך למעין ישות דמוית "עובר חללי". הסרט מסתיים באותו עובר חללי (באומן), מרחף בחלל סמוך לכדור הארץ, מסתכל עליו.
הפקה
קלארק היה בעיצומה של כתיבת ספר המבוסס על סיפור קצר שכתב ב־1951 בשם "הזקיף" ("The Sentinel"), כשפנה אליו הבמאי סטנלי קובריק. קובריק הציע שיתוף פעולה ביצירת קלארק השתתף בכתיבת התסריט המבוסס על טיוטת הספר. התוצאה: הסרט "2001: אודיסיאה בחלל". הסרט והספר שהוציא קלארק אחר כך זכו להצלחה כבירה. הסרט זכה בפרס אוסקר לשנת 1968 בקטגוריה של אפקטים חזותיים.
ב־"2001: אודיסיאה בחלל" ניסה קלארק להביא מעין מסר נבואי לשנה שהיא משמעותית, תחילת האלף השלישי, שבעת צאת הסרט לאקרנים נראתה מרוחקת מאוד. הוא גם הביא בעלילה מספר בעיות שניסה לפותרן בתסריט כמו תפקוד האסטרונאוטים במצב של כוח משיכה אפסי וכן את השאלה המוסרית הקרדינלית האם האנושות לא מביאה בפיתוח מחשבים מתוחכמים את האפשרות ש"הגולם יקום על יוצרו".
המוזיקה בסרט היא אסופה של קטעי מוזיקה קלאסית. למשל, המסע מכדור הארץ לירח נערך לצלילי הוואלס "הדנובה הכחולה" מאת יוהאן שטראוס הבן. הסרט מתחיל בהשמעה של פתיחת הפואמה הסימפונית כה אמר זרתוסטרא של ריכרד שטראוס על פי פרידריך ניטשה. קטע מוזיקלי זה, הפך מאז למזוהה עם סרטי מדע בדיוני. קטעי מוזיקה נוספים כוללים יצירות של אראם חאצ'טוריאן וקטעים מארבע יצירות של מלחין האוונגרד ג'רג' ליגטי. קובריק, שהשתמש ביצירות ללא רשותו של המלחין הביא את ליגטי לתודעת הכלל והיה לאחד ממלחיני האוונגרד שפרצו אל קהל רחב. מאז, קובריק השתמש ביצירות של ליגטי בשניים מסרטיו הבאים.
התחלת הסרט וסיומו עלולים להיות לא מובנים לצופים שלא קראו את הספר קודם לכן.
הכנסות וביקורות
סך הכנסות הסרט ברחבי העולם נאמדות בכ־190 מיליון דולר, מתוכם כ־56.7 מיליון בצפון־אמריקה.
עת יציאת הסרט הביקורות היו תחילה מעורבות אך עם הזמן הסרט הגיע למעמד של סרט פולחן. מבקר הקולנוע פנלופה גיליאט מהניו יורקר כתב צ'ארלס צ'מפלין מהלוס אנג'לס טיימס כתב שזה  בביקורת על הסרט בהבוסטון גלוב נכתב  מבקר הקולנוע הנודע רוג'ר איברט נתן לסרט ציון של 4 מתוך 4 כוכבים וכתב שהסרט  מאוחר יותר הוא גם ציין את הסרט ברשימת עשרת הסרטים הטובים ביותר במגזין Sight & Sound. מגזין Time פרסם שבע ביקורות שונות על הסרט בעת יציאתו, כאשר כל אחת מעט יותר חיובית מהקודמת; בביקורת האחרונה שפורסמה ב־27 בדצמבר 1968, נכתב כי 2001 הוא
רנטה אדלר מהניו יורק טיימס כתבה שהסרט "נמצא איפשהו בין היפנוזה לשיעמום". במגזין וראייטי נכתב מבקר הקולנוע אנדרו סאריס כתב שהסרט הוא  לאחר צפייה שנייה סאריס שינה את דעתו וכתב שהסרט
ניתוח
המוטיב המרכזי בסרט הוא האדם מול הטכנולוגיה. אך גם פולחן האלימות משחק תפקיד ביצירה הפילוסופית של סטנלי קובריק. בפרק הראשון, "שחר האדם", לאחר שגילה את היכולת להשתמש בכלים שבסביבתו, קוף האדם הורג אחד מקופי האדם של הקבוצה היריבה (ובכך עוזר לשבט שלו להשתלט על מקור המים החשוב) הוא מניף את העצם הרוצחת והיא מתחלפת בתמונה של חללית מרחפת בחלל. זוהי אחת הסצנות המפורסמות בהיסטוריה של הקולנוע. מה שקובריק רוצה לומר בזה הוא שהאלימות, מזעזעת ככל שתהיה היוותה חלק משמעותי בהתפתחותה של האנושות, וכיאה לכזאת שהתבססה על אלימות נידונה היא לכישלון. בפרק האחרון, סגירת מעגל מתבצעת כאשר המחשב בעל הבינה המלאכותית "האל", מנוטרל רק באמצעות מברג – כלי ידני ופרימיטיבי.
בחלק השני של הסרט, אפשר לראות את אחד החוקרים האמריקאים מתיישב לשיחה עם שליחים רוסים. הוא מדבר עמם על העניינים השונים שבפוליטיקה. זה למעשה מראה שעל אף שהאדם שיפר נפלאות את כליו – התנהגותו לא השתנתה עוד מתחילת הזמן. הוא עדיין מחולק לשבטים שמסוכסכים לגבי נושאים שונים ומשונים.
מבקרים נוספים טענו שהגותו של הפילוסוף הגרמני פרידריך ניטשה, כפי שמתבטאת ב"כה אמר זרתוסטרא", עומדת בבסיסו של הסרט. ניטשה טען שהאדם אינו אלא גשר בין החיה – ל"על־אדם", אלוהים, יצור ששולט בגורלו. במהלך הסרט אנו רואים את השלבים שעובר האדם, מלבד זה הנוכחי, משחר ההיסטוריה אל העתיד. בעתיד, האדם הוא אלוהים. הוא כעת יצר תבונה מלאכותית משל עצמה. הוא בורא ובסופו של דבר ברייתו קמה עליו. בסצנה האחרונה של אודיסאה בחלל, הצופים רואים תינוק עטוף בהילה כחולה – מסתכל בעיניים בוהקות אל עבר כדור הארץ. זהו למעשה, ה"על־אדם", יצור טהור וכן.
מחוות ופרודיות
בתקשורת הפופולרית כדוגמת סרטים, טלוויזיה, פרסום, מוזיקה או משחקי מחשב היו אינספור רמזים והפניות לסרט מאז שהסרט 2001 אודיסיאה בחלל יצא לאקרנים. במיוחד, "סצנת העצם", המונולית, HAL 9000, הסצנה הסופית, ומוזיקת הקולנוע צוטטו או מועתקים לעיתים קרובות. דוגמאות למחוות או לפרודיות כאלה הן:
אוכוס
אוכוס היה נסיך פרסי, בנו של דריווש השלישי.
המידע עליו מועט מאוד. למעשה הוא נזכר בשמו רק פעם אחת, בידי קורטיוס רופוס. על פי ההערכות הוא נולד באזור שנת 327 לפנה"ס. אביו היה דריווש השלישי מלך האימפריה הפרסית, ואמו הייתה סטטירה הראשונה. היו לו שתי אחיות: ברסינה ודריפטיס. בשנת 333 לפנה"ס, כאשר היה בן שש, נפלו הוא, אחיותיו, אמו וסבתו סיסיגמביס בשבי אלכסנדר הגדול מלך מוקדון. אלכסנדר גילה יחס אדיב מאוד כלפי השבויים, והגיע בעצמו לבקר באוהלם. קורטיוס ודיודורוס מספרים שאלכסנדר הוקסם מאוכוס, נישק וחיבק אותו, והבטיח להעניק לו חינוך כאילו היה בנו. אלכסנדר התרשם מאוד מכך שהילד הקטן אינו מגלה פחד מפניו, והעיר שבגיל צעיר ילד זה מגלה אומץ רב יותר מאשר אביו שברח משדה הקרב.
קייל צ'למרס
קייל צ'למרס (באנגלית: Kyle Chalmers; נולד ב-25 באפריל 1998) הוא שחיין אוסטרלי, אלוף אולימפי (ריו דה ז'ניירו 2016), סגן אלוף האולימפי (טוקיו 2020) סגן אלוף העולם (קוואנגג'ו 2019) ושיאן העולם (בריכת 25 מטר) במשחה היוקרתי ל-100 מטר חופשי ואלוף עולם (קוואנגג'ו 2019) במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי.
ביוגרפיה
צ'למרס נולד וגדל בפורט לינקולן שבאוסטרליה הדרומית. אביו, ברט צ'למרס, הוא שחקן פוטבול אוסטרלי מקצועני בעברו. הוא מתאמן בהדרכתו של פיטר בישופ.
השחיין המצטיין באליפות העולם לנוער
באליפות העולם שנערכה בקאזאן, רוסיה בשנת 2015 הוא זכה במדליית כסף, לאחר ששחה במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בשלב המוקדמות. כשחיין אחרול הור שבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 47.86 שניות. נוסף לכך, הוא שחה בשלב המוקדמות במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי וסיים עם נבחרתו רק במקום 13 בתוצאה של 3:16.34 דקות, אך כשחיין אחרון הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 47.92 שניות, התוצאה השלישית בטיבה מבין כל השחיינים בשלב המוקדמות. שבועיים לאחר מכן, באליפות העולם בשחייה לנוער שנערכה בסינגפור הוא זכה ב-7 מדליות, 3 זהב, 3 כסף ו-1 ארד והיה לכוכב האליפות. מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 22.19 שניות, במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא אליפות חדש של 48.47 שניות ובמשחה שליחים 4x100 מטר חופשי. מדליות כסף, במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ובשני משחי שליחים משולבים עם 2 שחייניות. מדליית ארד, במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב.
אלוף אולימפי
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכה צ'למרס בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא עולם חדש לנוער של 47.58 שניות, לפני פיטר טימרס מבלגיה שקבע שיא בלגי חדש של 47.80 שניות והאלוף היוצא נייתן אדריאן מארצות הברית (47.85 שניות). כבר בשלב המוקדמות הוא קבע את התוצאה המהירה בשלב בשיא עולם חדש לנוער של 47.90 שניות. בשלב חצי הגמר הוא שיפר את שיאו הטרי והעמידו על 47.88 שניות ועלה מהמקום השני. מדליית ארד, במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:11.37 דקות, אחרי ארצות הברית (3:09.92 דקות) וצרפת (3:10.53 דקות). כשחיין שני הוא שחה ב"זינוק שליחים" תוצאה של 47.38 שניות.
2017
צ'למרס לא השתתף באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה ביולי 2017.
2018
במשחקי חבר העמים שנערכו בגולד קוסט באפריל 2018 זכה צ'למרס ב-5 מדליות, 4 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 1:45.56 דקות, לפני חברו לנבחרת מק הורטון (1:45.89 דקות) ודנקן סקוט מסקוטלנד (1:46.30 דקות) ובמשחי השליחים 4x100 מטר חופשי, 4x200 מטר חופשי ו-4x100 מטר מעורב. כשחיין רביעי הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 47.25 שניות. מדליית כסף במשחה ל-100 מטר חופשי ביחד עם צ'אד לה קלו מדרום אפריקה בתוצאה של (48.15 שניות), אחרי דנקן סקוט 48.02 שניות.
באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה בטוקיו אוגוסט אותה שנה הוא זכה ב-4 מדליות, 1 זהב, 2 כסף ו-1 ארד. מדליית זהב במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 48.00 שניות, מדליות כסף במשחי שליחים 4x100 מטר חופשי ו-4x200 מטר מעורב ומדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב, כשחיין רביעי הוא שחה ב"זינוק שליחים" תוצאה של 46.91 שניות המהירה באליפות.
אלוף עולם במשחה שליחים
באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו, קוריאה הדרומית ביולי 2019 זכה צ'למרס ב-4 מדליות, 1 זהב, 2 כסף ו-1 ארד. מדליית זהב במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם קלייד לואיס, אלכסנדר גרהאם ומק הורטון בשיא אוקיאניה חדש של 7:00.85 דקות, לפני רוסיה (7:01.81 דקות) וארצות הברית (7:01.98 דקות). מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 47.08 שניות, אחרי קיילב דרסל מארצות הברית שקבע שיא לאומי חדש של 46.96 שניות ולפני ולדיסלב גרינב מרוסיה (47.82 שניות), במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי משולב ביחד עם קלייד לואיס, אמה מקיאן וברונטה קמפבל בשיא אוקיאניה חדש של 3:19.97 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 3:19.40 דקות ולפני צרפת (3:22.11 דקות) ומדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם קמרון מקאבוי, קלייד לואיס ואלכסנדר גרהאם בתוצאה של 3:11.22 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא אליפות חדש של 3:09.06 דקות ורוסיה (3:09.97 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום 13 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:46.21 דקות ובמקום חמישי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:30.42 דקות, כשחיין רביעי הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 46.60 שניות.
2021
באולימפיאדת טוקיו (2021) זכה ב-3 מדליות, 1 כסף ו-2 ארד. מדליית כסף במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 47.08 שניות, אחרי קיילב דרסל שקבע שיא אולימפי חדש של 47.02 שניות ולפני קלימנט קולסניקוב מהוועד האולימפי הרוסי (47.44 שניות) ולא הצליח להגן על תוארו. מדליות ארד, במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי	בתוצאה של 3:10.22 דקות, אחרי ארצות הברית (3:08.97 דקות) ואיטליה (3:10.11 דקות), כשחיין רביעי הוא קבע ב"זינוק שליחים" את התוצאה המהירה במשחקים של 46.44 שניות ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:01.84 דקות, אחרי בריטניה (6:58.58 דקות) והוועד האולימפי הרוסי (7:01.81 דקות), כשחיין שני הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 1:45.35 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:29.60 דקות, כשחיין רביעי הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 46.96 שניות.
שיא עולם (בריכת 25 מטר)
בגביע העולם בשחייה שנערך בקאזאן ב-29 באוקטובר אותה שנה זכה במדליית זהב בשיא עולם חדש של 44.84 שניות, שיפור לשיא הוותיק בן 13 השנים של אמורי לבו מצרפת (44.94 שניות), לפני ולדימיר מורוזוב (46.32 שניות) וקלימנט קולסניקוב (46.35 שניות), שניהם מרוסיה.
פקודת וילר-קוטרט
פקודת וילר-קוטרט (בצרפתית: Ordonnance de Villers-Cotterêts) היא רפורמה חוקית אשר אושרה על ידי המלך פרנסואה הראשון בצרפת ב-10 באוגוסט 1539.
הסעיפים המפורסמים ביותר בפקודה הם 110 ו-111, אשר קובעים כי כל המסמכים המשפטיים והחוזים בצרפת ייכתבו אך ורק בשפה הצרפתית. המטרה העיקרית של החקיקה היא הניסיון למנוע את השימוש בלטינית במסמכים רשמיים, אולם הייתה לה השפעה גם על שימוש בשפות ודיאלקטים נוספים בצרפת.
טד ליואיס
טד ליואיס (באנגלית: Theodore Leopold Friedman ידוע כ- Ted Lewis; 6 ביוני 1890 – 25 באוגוסט 1971 ניו יורק) היה מוזיקאי ג'אז אמריקאי.
ביוגרפיה
תאודור פרידמן נולד בעיירה באוהיו. הוריו חשבו שהוא ימשיך בעסק המשפחתי, אך כבר בגיל צעיר הוא התחיל לנגן. לאחר סיום בית ספר הוא עזב לימודי קולג' ונסע לניו יורק. הוא היה בין הראשונים שהגיעו מצפון ארצות הברית לניו יורק והחלו לנגן ג'אז בעשור השני של המאה ה-20. את ההקלטה הראשונה הוא עשה עם Earl Fuller's Jazz Band בשנת 1917. הוא ניגן קלרינט ועם הזמן איכות נגינתו השתפרה באופן משמעותי.
בשנת 1919 טד ליואיס הקים להקה וחתם על חוזה עם קולומביה רקורדס. במהלך העשור הוא היה הדמות המובילה בג'אז. להקלטות הוא לקח מוזיקאים ידועים כמו בני גודמן ונוספים. הוא שיתף פעולה עם אימרה דויטש שהיה מנצח תזמורת של קולומביה. יצירתו של דויטש בביצוע של להקת טד ליואיס הגיע למקום הרביעי במצעד הפזמונים. באותה תקופה רק להקה של פול וייטמן הייתה פופולרית יותר. בשנת 1932 הוא הקליט In a Shanty in Old Shanty Town שהיה בראש מצעד הפזמונים במשך 10 שבועות. הוא עזב "קולומביה" בשנת 1933 והחל משנת 1934 היה חתום ב"דקה רקורדס". החוזה היה בתוקף גם במהלך שנות ה-40.
בשנת 1939 הוא הוזמן לנגן בסן פרנסיסקו לחגיגות לפתיחת גשר שער הזהב.
החל משנת 1929 ליואיס ולהקתו הופיעו בסרטים. בשנת 1941 הם הצטלמו יחד עם האחיות אנדרוז בסרט של אבוט וקוסטלו. בשנת 1943 צולם סרט באורך מלא על חייו של ליואיס Is Everybody Happy?.
להקתו של ליואיס המשיכה להתקיים במשך שנות ה-50 של המאה ה-20 ועוד בשנות ה-60 הופיע בטלוויזיה.
טד ליואיס היה נשוי לאדה בקר משנת 1915 ועד מותו. הוא נפטר לאחר מחלה בשנת 1971 בניו יורק. לאחר טקס יהודי, גופתו הועברו לעיירה בה הוא נולד ושם הוטמנה. בשנת 1977 מול הבית בו הוא נולד הוקם מוזיאון לזכרו.
The Best of Maggie Reilly, There and Back Again
The Best of Maggie Reilly, There and Back Again (בעברית: המיטב של מגי ריילי, לשם ובחזרה) הוא אלבום האוסף הראשון של הזמרת-יוצרת הסקוטית מגי ריילי. אלבום האוסף יצא לאור ב-1 בינואר 1998, על ידי חברת התקליטים EMI (Electric and Musical Industries).
האלבום כולל את הלהיטים "To France" ו-"Moonlight Shadow" ובנוסף, גרסה משנת 1998 ל-"Everytime We Touch".
לאו יונג
הרב ד"ר אליהו לאו יונג (באנגלית: Leo Jung; 20 ביוני 1892– 19 בדצמבר 1987) היה הוגה דעות, נחשב אחד מאדריכלי היהדות האורתודוקסית בארצות הברית.
ביוגרפיה
את השכלתו הכללית רכש יונג באוניברסיטת קיימברידג' ואת הדוקטורט עשה באוניברסיטת לונדון. את לימודיו התורניים עשה ב-1910 בישיבת גלאנטה אצל הרב יוסף צבי דושינסקי ואחר כך בבית המדרש לרבנים בברלין. נסמך לרבנות בידי הרבנים: מרדכי צבי שוורץ, אברהם יצחק הכהן קוק ודוד צבי הופמן.
כהונת הרבנות הראשונה שלו בארצות הברית הייתה בקליבלנד אליה הגיע בינואר 1920, עם רעייתו אירמה לבית רוטשילד. הוא היה "תופעה חדשה" בעיר, בהיותו הרב האורתודוקסי הראשון בעל הופעה מודרנית, דובר אנגלית ומעוטר בתואר דוקטור, ניגוד חריף ליוצאי רוסיה מאגודת הרבנים שדיברו אך יידיש. לאחר שנתיים כרב קהילת "כנסת ישראל" בקליבלנד, הוזמן ב-1922 לכהן כרבו של המרכז היהודי היוקרתי במנהטן. בתפקידו זה יזם הקמת מוסדות חינוך וכתיבת סדרות ספרים יהודיות ברוח האורתודוקסיה שהיו חסרות עד אז על המדף. הוא קידם משנת 1926 סדר יום בקרב הארגונים היהודים בניו יורק ששם את קידום שמירת שבת ברשימת היעדים הבסיסיים לפעילות. ועדת השבת שהוקמה אז ושהרב יונג היה חבר בה דאגה לחינוך והסברה בתחום זה, כמו גם לסיוע להשיג הזדמנויות תעסוקה נאותות עבור שומרי שבת.
הרב יונג היה סגן נשיא ה-OU בין 1926–1934, הוא ארגן את מועצת הרבנות של הארגון וכיהן כנשיאה, מועצה זו מילאה את התפקידים הרבניים של הארגון כמו פיקוח על הכשרות ובאמצעות כוחו של הארגון ניסה הרב יונג לכונן מערכת אמינה וגדולה של כשרות שתביס את בליל נותני-הכשרות-ללא-פיקוח ששטף את מדפי המרכולים. כן דאג לבניית מקוואות בסטנדרטי היגיינה ואסתטיקה מודרניים, וטען כי מצב המקוואות מחפיר ושילוב שלו עם מצב הידע של צעירי וצעירות יהדות ארצות הברית הם מתכון ברור לאובדן שמירת חוקי הטהרה.
הרב יונג כיהן גם כיו"ר ועד בית יעקב בארצות הברית, שנועד לתמוך כלכלית ברשת בתי הספר לבנות של היהדות האורתודוקסית באירופה, רשת שנוסדה בידי שרה שנירר בתמיכת יהודים ממערב אירופה ושהייתה תחת חסותה של אגודת ישראל. כיו"ר התנועה בארצות הברית, דאג להביא לתודעת הציבור בזמן אמת את סיפורן הטראגי של "התשעים ושלוש" ואף הנהיג אמירת קדיש במרכז היהודי לעילוי נשמתן. מאוחר יותר עלו פקפוקים על נכונותו של סיפור הגבורה.
לאחר הקמת מדינת ישראל התפטר מחברותו באגודת ישראל בשל אי-שביעות רצונו מן העובדה שהתנועה סירבה להשתתף בממשלה וליטול חלק בהנהגת המדינה הצעירה. הוא המשיך לתמוך במוסדות בית יעקב ובישיבות, כמו גם במוסדות תרבות אחרים, בתפקידו כיושב ראש ועדת התרבות של הג'וינט. בתפקידו זה, נסע הרב יונג בפברואר 1955 לארצות צפון אפריקה ובחן את מוסדות החינוך והדת היהודיים בטנג'יר, מרוקו, אלג'יריה ותוניסיה.
כפר אליהו בעיר גדרה, בארץ ישראל נקרא על שמו.
הרב ד"ר אליהו לאו יונג נפטר ב-19 בדצמבר 1987.
כיפוף כפיות
כיפוף כפיות הוא מונח גנרי לפעלולי קסם במהלכם מבצע הקוסם כיפוף של עצמים שונים, לרוב סכו"ם עשוי מתכת, לכאורה מבלי להפעיל כוח פיזי. זהו פעלול קסם הנפוץ למדי בקרב קוסמי הבמה כאשר מגוון שיטות משמשות ליצירת אשליה זו.
הפעלול זכה לפרסום רב באמצעי התקשורת במהלך שנות ה-70, כאשר קוסמים שונים טענו באותה העת כי ביכולתם לכופף כפיות בזכות יכולות על טבעיות. המפורסם שבהם היה הבדרן הישראלי-בריטי אורי גלר אשר טוען לאורך כל השנים כי הוא מדיום בעל כוחות על-טבעיים המסוגל לכופף כפיות ואובייקטים אחרים עשויים מתכת בכוח המחשבה בלבד. לאור הצהרות אלה, גלר ספג לאורך השנים ביקורת בעיקר בקרב הקהילה המדעית וחושפי תרמיות פסבדו-מדעיות, הטוענים כי הוא שרלטן (למשל, ג'יימס רנדי).
25 ביוני
25 ביוני הוא היום ה-176 בשנה (177 בשנה מעוברת) בלוח הגרגוריאני. עד לסיום השנה, נשארו עוד 189 ימים.
קישורים חיצוניים
https://www.onthisday.com/events/june/25
ספיידרמן: השיבה הביתה
ספיידרמן: השיבה הביתה (באנגלית: Spider-Man: Homecoming) הוא סרט גיבורי-על אמריקאי בלייב אקשן בהפקה משותפת של סוני ואולפני מארוול מ-2017. הסרט בוים על ידי ג'ון וואטס, ונכתב על ידי ג'ונתן גולדשטיין, ג'ון פרנסיס דיילי, כריסטופר פורד, כריס מק'קנה ואריק סומרס, כשלבסוף שוכתב על ידי וואטס עצמו. הסרט מבוסס על הקומיקס "ספיידרמן" בהוצאת חברת ההוצאה לאור מארוול קומיקס, והוא מהווה חלק מהיקום הקולנועי של מארוול, זאת כשהוא מאתחל את סדרת סרטי "ספיידרמן" העצמאית של סוני.
עלילת הסרט מציגה את פיטר פארקר זמן לא רב לאחר מאורעות "קפטן אמריקה: מלחמת האזרחים". בעזרת המנטור שלו, טוני סטארק, פיטר מנסה למצוא איזון בחייו בין היותו תלמיד תיכון טיפוסי בגיל ההתבגרות בקווינס להיותו גיבור-העל הידוע "ספיידרמן", ונאלץ להתמודד עם איום אימתני בדמותו של נבל-העל "הנשר".
עלילה
ב-2012, כהשלכות מהקרב בניו יורק בין צוות גיבורי-העל "הנוקמים" לגזע החוצנים הצ'יטאורי, ממשלת ארצות הברית, בסיועו של טוני סטארק, מחליטה להקים חברה לבנייה ושיקום בפיקוח ממשלתי אשר תטפל בנזקי קרבות מרובי נפגעים ונזק שכאלו, "בקרת נזקים". כתוצאה מכך, חברות משנה רבות אשר עסקו בתחום פושטות את הרגל ויוצאות מחוץ לעסקים. אדריאן טומס, הבעלים של אחת מהחברות האלו, משכנע את עמיתיו שלא לפרוש, אלא להשתמש בטכנולוגיה אותה אספו מעבודותיהם השונות לטובת פנייה לחיי פשע.
בהווה, כחמש שנים אחר כך (חמש שנים אחרי אירועי הנוקמים), ולאחר הקרב בשדה התעופה לייפציג בין סיעות "הנוקמים" המפוצלות של סטיב רוג'רס/קפטן אמריקה וטוני סטארק/איירון מן, פיטר פארקר, אשר לחם בזהות "ספיידרמן" לצידו של סטארק, משתוקק להצטרף לצוות "הנוקמים", אך נדחה באופן נחרץ על ידי סטארק בטענה כי הוא עוד לא מוכן לכך. בכך, פיטר "נאלץ" לחזור לחייו כתלמיד תיכון טיפוסי בגיל ההתבגרות בקווינס, לצד חברו הטוב ביותר נד (ג'ייקוב בטלון) וידידתו מישל, כשהוא מתמודד עם יריבו לספסל הלימודים פלאש תומפסון ומחזר אחר מושא אהבתו ליז אלן. למורת רוחה של דודתו מיי הוא פורש מצוות הדקאתלון האקדמי של בית ספרו בניהולו של המרצה הרינגטון, על מנת להתמקד בהתמחות המדעים שלו ב"תעשיות סטארק" - כיסוי לפעילותו כגיבור-העל "ספיידרמן".
במהלך אחת מפעולותיו באחד מן הערבים, פיטר מתעמת עם קבוצת פושעים המשתמשים בנשק הצ'יטאורי לשוד בנק, אך נכשל עם בריחתם, וסובל מ"כישלון" נוסף כאשר מיד לאחר מכן נד מגלה את זהותו הסודית. נחוש לתפוס את הפושעים, פיטר עוקב אחר הסחר בנשק ברחבי קווינס, ובפרט בנשק הצ'יטאורי, ומוצא את צמד הפושעים הרמן שולץ וג'קסון ברייס, אשר לכל אחד מהם זוג כפפות הלם משודרגות של קרוסבונז מהקרב בלאגוס המקנות להם את היכולת לשחרר פרצי אוויר מרוכזים, מוכרים נשק לגנגסטר המקומי אהרון דייוויס. פיטר מנסה לעצור אותם ומתעמת איתם, אך נתקל במנהיגם, טומס, בעל חליפה מתקדמת בעלת כנפיים מכניות המצוידת בנשק מתקדם, המכונה "הנשר". פיטר נלחם בטומס, אך כמעט ונהרג עד אשר סטארק מגיח כאיירון מן ומחלץ אותו. מאוחר יותר, ברייס מתעמת עם טומס בדבר האירועים האחרונים, ואף מאיים לספר לרעייתו של טומס אודות עסקיו הבלתי-חוקיים, ובתגובה טומס משתמש באחד מנשקיו על מנת להשבית את ברייס, אך בשוגג גורם למותו.
בעזרתו של נד, פיטר עוקב אחר צעדיו של טומס, ומגלה כי הוא בדרכו לוושינגטון על מנת לשדוד לארגונו הובלה של "בקרת נזקים" באמצעות נשק הצ'יטאורי. ככיסוי להגעתו לשם, פיטר מצטרף בחזרה לצוות הדקאתלון של בית ספרו, היות שהם נוסעים לביקור באנדרטת וושינגטון. בטרם פיטר יוצא אחר טומס, הוא מסיר מהחליפה שבב מעקב אותו סטארק התקין ומשבית את פרוטוקול הגבלת השימוש של החליפה, ובכך חושף את כל תכונותיה הפנימיות, וביניהן מערכת ההפעלה "K.A.R.E.N.". כאשר פיטר מוצא את טומס, הוא נאלץ להיאבק פעם נוספת בשולץ, בנוכחות המדען פינאס מייסון, אך בסופו של דבר הוא מובס. מוטל על הקרקע בחוסר אונים, פיטר נאלץ לשוב במהרה לחבריו, מכיוון שנשק הצ'יטאורי אותו נד שמר לעצמו בסתר הוביל פיצוץ ולנזק מסוכן באנדרטה. לבסוף, כשהוא מתחמק מהרשויות הרודפות אותו, פיטר מציל את חבריו וחוזר לביתו.
בחזרה לביתו, פיטר משכנע את דייוויס לגלות לו את מקום הימצאו של טומס, בראיית הטוב שבו. פיטר מגלה כי טומס נמצא עם שותפיו במעבורת המלאה בנשק הצ'יטאורי ויוצאת מסטטן איילנד כחלק מעסקת נשק נוספת, ויוצא לשם במהרה. בהגיעו, הוא מצליח להביס את שכיריו של טומס וללכוד את קונה הנשק שלהם, מאק גארגן, אך נאלץ להיאבק פעם נוספת בטומס, אשר משתמש בנשק מתקדם על מנת לקרוע את המעבורת לשניים, בטרם הוא בורח מהמקום ומשאיר אותו להתמוטט. פיטר מנסה לאחות את שני חלקי המעבורת, שמא היא תטבע ונוסעיה הרבים יימצאו את מותם, אך הוא נכשל, ובדיוק כשהיא עומדת להתמוטט באופן סופי, סטארק מגיח כאיירון מן, מייצב את המעבורת ומציל את הנוסעים. לאחר מכן, סטארק נוזף בפיטר על פעולותיו ולוקח ממנו את החליפה שלו, דבר המאלץ את פיטר לשוב ולהשתמש בחליפה תוצרת הבית המיושנת שלו.
פיטר חש דיכאון רב בעקבות האירועים האחרונים, ומחליט למצוא נחמה בהזמנתה של אהובתו ליז לנשף הסיום ("Homecoming"), אשר להפתעתו הרבה נענית בחיוב. כאשר פיטר אוסף את ליז מביתה, הוא מגלה כי אביה הוא לא אחר מאשר טומס עצמו, וזוכה ממנו לאיום מפורש לכך שלא יתעסק בענייניו שמא יזכה לנקמה חסרת מעצורים. במהלך הנשף, נד מוצא בבהלה את פיטר ומספר לו כי טומס מתכנן לחטוף מטוס מטען הנושא בתוכו נשק רב ממגדלו של סטארק אל בסיס "הנוקמים" בצפון בפיקוחו של האפי הוגאן. פיטר נאלץ לעזוב את ליז ולנוע במהרה, אך נתקל בעת יציאתו מבית ספרו בשולץ, איתו הוא נאלץ להיאבק, עד שלבסוף הוא ניצל על ידי נד שפוגע בו עם טווה הקורים של פיטר עצמו, שנפל לו לפני כן.
פיטר מוצא את טומס במאורתו הסודית ומתעמת איתו, כשהשניים מודעים לזהויותיהם זה של זה, וטומס מתרץ את פעולותיו כ"דאגה" לעתידה של ליז, שכן זו דרכו היחידה לאחר שסטארק הקים את "בקרת נזקים" וגרם לו לפשיטת רגל. לאחר שפיטר מסרב "לוותר" לו, טומס ממוטט את המאורה ומשאיר את פיטר תחת הריסותיה. לאחר שפיטר מצליח להיחלץ, הוא נאבק בטומס באוויר על גג המטוס, עד שהוא מסיט אותו להתרסקות בשטח פתוח ליד קוני איילנד. אז, השניים מתעמתים פעם נוספת, כשלבסוף חליפתו של טומס מתפוצצת והוא עולה בלהבות. פיטר מציל את חייו של טומס, ומסגיר אותו לידי המשטרה.
ביום שלמחרת, פיטר שב לחייו הרגילים. בבית הספר, הוא מגלה כי מישל מתמנה לנשיאה החדשה של צוות הדקאתלון (שמה המלא נגלה כ"מישל ג'ונס", והיא נקראת על ידי חבריה בקיצור "MJ"), מכיוון שליז, יחד עם אמה, עוזבת את העיר בעקבות המעצר של טומס. בהמשך היום, פיטר מבקר בבסיס "הנוקמים" בצפון בעקבות הזמנה מיוחדת מסטארק, אשר מציג בפניו חליפה חדשה ("איירון ספיידר") ומודיע לו כי אישר את הצטרפותו לצוות. עם זאת, פיטר מוותר על ההזדמנות בהבנה כי לתפקידו כגיבור-על שכונתי וצנוע ישנה חשיבות רבה. פפר פוטס, אשר ארגנה עבור ההצטרפות הצפויה מסיבת עיתונאים, מגלה כי פיטר וויתר ועזב, ולאחר שהיא נותרת בחוסר אונים, טוני אוסף מהאפי טבעת אירוסין אותה הוא שומר במשך שנים ומציע לפפר נישואים, זאת כנושא לסיקור עבור העיתונאים הנוכחים. מאוחר יותר, פיטר שב לביתו ומגלה כי סטארק החזיר לו את חליפתו, ובדיוק כשהוא עוטה אותה מיי נכנסת לחדרו, ומגלה אודות זהותו הסודית.
באפילוג, טומס נכלא בעקבות פשעיו. אחד מהאסירים, מאק גארגן, מספר לו כי כמה פושעים אשר נלכדו על ידי ספיידרמן מתאחדים במטרה לנקום בו על שעולל להם, ומבקש ממנו את זהותו הסודית, שכן רצה שמועה כי הוא יודע את הדבר, אך טומס מכחיש. בסצנה שאחרי הכתוביות, סטיב רוג'רס מצלם תשדיר שירות למחלקת החינוך של ארצות הברית בנושא סבלנות.
שחקנים ודמויות
בנוסף להופעתו של הנשר כאנטגוניסט, מייקל צ'רנוס מופיע כפינאס מייסון, שותפו של טומס, ומייקל מנדו מופיע כמאק גארגן. קנת' צ'וי מופיע כמנהל בית ספרו של פיטר ג'ים מוריטה, מרטין סטאר מופיע כמרצה האקדמי הרינגטון, חניבעל בורס מופיע כמורה ההתעמלות של פיטר וילסון וסלניס לייבה מופיעה כמחנכת של פיטר, גברת וורן. כחבריו ובני כיתתו של פיטר, מופיעים מייקל ברביירי כצ'ארלס מרפי, אנגאורי רייס כבטי ברנט, איזבלה אמארה כסאלי אבריל, חורחה לנדבורג ג'וניור כג'ייסון יונלו, ג'ונתן ג'רום טוטה כסימור אוריילי, אברהם אטא כאייב בראון וטיפאני אספנסן כסינדי מון. מרתה קלי מופיע בקצרה כמדריכת טיולים, וגארסל ביוואיס כרעייתו של טומס, דוריס. גווינת' פאלטרו מופיעה כפפר פוטס, יו"ר "תעשיות סטארק" ובת זוגו לשעבר של טוני, וקרי קונדון וג'ניפר קונלי דיבבו את F.R.I.D.A.Y. וקרן, מערכות ההפעלה לחליפותיהם של טוני ופיטר, בהתאמה. בנוסף, כותב הקומיקס סטן לי, אשר היה שותף לסטיב דיטקו ביצירת דמותו של ספיידרמן, מופיע בהופעת קמע כדייר באחד הבניינים בקווינס וכריס אוונס מופיע כקפטן אמריקה בתשדירים חינוכיים שמוקרנים לבני הנוער בבית ספרו של פארקר.
פיתוח
לאחר הכישלון הביקורתי של "ספיידרמן המופלא 2", אולפני מארוול החליטו לנצל את ההזדמנות והחלו באוקטובר 2014 משא ומתן עם סרטי סוני במטרה להחזיר את זכויות דמותו של ספיידרמן לידיהם ולאתחל אותה אל תוך היקום הקולנועי של מארוול. כחלק ממתקפת ההאקרים כנגד סוני בנובמבר, נודע כי מארוול הביעו רצון לכלול את דמותו של ספיידרמן בסרט "קפטן אמריקה: מלחמת האזרחים" ולשלב אותו בתוך היקום הקולנועי, אם כי שיחות שני הצדדים נכשלו. עם זאת, בפברואר 2015 נודע כי שני הצדדים הצליחו להגיע בסופו של דבר להסכמות בניהם, והוכרז כי הדמות תופיע בסרטי היקום הקולנועי השונים, ובבכורה ב"מלחמת האזרחים". כחלק מההסכם בין שני הצדדים, סרט חדש אודות הדמות יופק לפחות פעם ב-3 שנים, זאת כשמארוול יקבלו לידיהם שליטה יצירתית מלאה בעוד סוני יישמרו על זכויות ההפצה הבלעדיות.
ההסכם בין מארוול וסוני הוביל לביטול סדרת סרטי "ספיידרמן המופלא" ואת התוכניות להפכה לזיכיון, ובנוסף לביטולם של הסרטי המשך "ספיידרמן המופלא 3" ו"ספיידרמן המופלא 4" בוטלו גם סרטי הספין אוף אודות ונום וקבוצת ששת המרושעים, שכן גם נודע כי מארק ווב לא ימשיך כבמאי ואנדרו גארפילד לא יחזור לגלם את דמותו של ספיידרמן. עם זאת, אבי ארד ומאט טולמך, ששימשו כמפיקים לשני אלו, כן יחזרו למלאכת העבודה על הסרט החדש, אם כי בתור מפיקים בפועל בלבד. נודע כי הסרט החדש, שיאתחל את גרסתה הקולנועית של הדמות, בפעם השלישית מאז תחילת המאה ה-21, לא יהיה סיפור מקור, וכי הוא יציג את התבגרותו של פיטר פארקר וההתמודדות בחייו עם כוחותיו.
על מנת לאפשר את התפתחות הדמות למספר סרטים תוך שמירה על העלילות שהופיעו בקומיקס, הוחלט שהדמות תהיה צעירה יותר מהדמויות שגולמו על ידי גארפילד וטובי מגוויר, בסביבות גיל 15–16. במאי 2015, בזמן שלב הצילומים של "מלחמת האזרחים", האחים רוסו וקווין פייגי, יחד עם איימי פסקל כנציגת סוני, ערכו מבחני בד לשישה שחקנים נבחרים שהיו מועמדים לגלם את ספיידרמן. ביוני, הוכרז כי לתפקיד נבחר טום הולנד, וכי הוא יגלם את ספיידרמן ב"מלחמת האזרחים" ולאחר מכן בסרט חדש אודות הדמות, אותו יביים ג'ון וואטס. ג'ונתן גולדשטיין וג'ון פרנסיס דיילי, שבמקור בכלל נשקלו כל אחד מהם בשונה לביים את הסרט, נשכרו לכתוב את התסריט.
קדם-הפקה
בינואר 2016, הוכרז כי הסרט ייצא לאקרנים ב-7 ביולי 2017, ומאוחר יותר הוכרז, כחלק מכנס "Cinema Con", כי שמו יהיה "ספיידמן: השיבה הביתה" ("Spider-Man: Homecoming"). יו"ר סוני תומאס רותמאן ציין כי את הסרט יפיקו אולפני מארוול בשליטה יצירתית מלאה, בעוד סוני תפיץ את הסרט בלעדית.
במרץ, זנדאיה קולמן לוהקה לתפקיד מישל ואושר כי מריסה טומיי תחזור על תפקידה מ"קפטן אמריקה: מלחמת האזרחים" כמיי פארקר. חודש לאחר מכן, באפריל, טוני רוולורי לורה הרייר לוהקו לתפקידים שטרם נחשפו. עוד באותו החודש, קווין פייגי ציין כי כחלק ממותרות ההסכם בין מארוול לסוני תופיע בסרט לפחות דמות אחת מסרטי היקום הקולנועי, שמאוחר יותר הוכרזה כטוני סטארק/איירון מן בגילומו של רוברט דאוני ג'וניור. בסוף החודש, מייקל קיטון החל במשא ומתן לגילום האנטגוניסט, אך נודע כי השיחות עמו בעניין נכשלו, אף על פי שבסופו של דבר הוכרז כי הוא דווקא כן לוהק לסרט. ביוני, מייקל ברייברי לוהק לתפקיד ג'ייסון, קנת' צ'וי לוהק לתפקיד מנהל התיכון ג'ים מוריטה, לוגאן מרשל-גרין לוהק לתפקיד נבל ודונלד גלובר ומרטין סטאר לוהקו לתפקידים שטרם נחשפו.
צילומים
בנובמבר 2015, הולנד ציין כי אף על פי התרחשות הסרט בניו יורק, צילומיו יתרחשו באטלנטה, באומרו כי "יותר זול לצלם בהעתק של ניו יורק מאשר לצלם בניו יורק". סלווטורה טוטינו נשכר לשמש כצלם ואוליבר סקול כמעצב הפקה, כשהתקציב עמד על כ-$175,000,000. שלב הצילומים החל ב-20 ביוני 2016 באטלנטה, ג'ורג'יה, תחת השם "Summer of George!".
הליהוקים לסרט המשיכו גם לאחר תחילת צילומיו, ואל הסרט לוהקו בתפקידים שטרם נחשפו איזבלה אמארה, חורחה לנדבורג הבן, ג'ונתן ג'רום טוטה, חניבעל בורס, סלניס לייבה, אברהם אטא, מייקל מנדו, גרסיל ביאוויס, טיפאני אספנסן, אנגוורי רייס, מרתה קלי וג'ונה קסיו, ובוקים וודביין לתפקיד נבל. כחלק מכנס "קומיק-קון" שהתרחש ביולי, נחשף כי ג'ייקוב בטלון לוהק לתפקיד נד לידס וכי תפקידיהם של לורה הרייר וטוני רוולורי הם ליז אלן ופלאש תומפסון. עוד בכנס, הוכרז כי את תפקיד האנטגוניסט ימלא מייקל קיטון כאדריאן טומס/הנשר, וכן נודע כי התסריט שוכתב מחדש בידי ג'ון וואטס, כריסטופר פורד, כריס מק'קנה ואריק סומרס. חודש לאחר מכן, הוכרז כי מייקל צ'רנוס לוהק לתפקיד הנבל פינאס מייסון/טינקרר ובורס חשף את תפקידו כמורה להתעמלות. זמן מה לאחר מכן, הוכרז כי ג'ון פאברו ישוב לגלם את דמותו של האפי הוגאן מסרטי "איירון מן".
בסוף ספטמבר, צילומי הסרט עברו לניו יורק, ושם הם התרחשו במשך כשבועיים בקווינס, סטטן איילנד ומנהטן. שלב הצילומים תם ב-2 באוקטובר, אך עוד באותו החודש נערכו כמה צילומים נוספים בברלין בסמוך לשער ברנדנבורג.
פוסט-פרודקשן
שלב הפוסט-פרודקשן והעריכה החל ב-14 באוקטובר, ככשדן לבנטל ודבי ברמן נשכרו לשמש כעורכים. צילומי השלמה נערכו במרץ 2017. המוזיקאי מייקל ג'אקינו נשכר להלחין את הפסקול, אשר הקלטותיו נעשו באפריל ובמאי. בסוף יוני, נחשפו כל תפקידי השחקנים.
סרט ההמשך
ביוני 2016, יו"ר סוני תומאס רותמאן ציין כי ההסכם עם אולפני מארוול מיועד לטווח ארוך, וכי כחלק ממנו סוני יאפשרו לדמותו של ספיידרמן להופיע בכל סרטי היקום הקולנועי של מארוול, בעוד "בתמורה" יופק סרט חדש אודות הדמות פעם ב-3 שנים בשליטתם היצירתית המלאה של מארוול אם כי בהפצתם הבלעדית של סוני. באוקטובר, טום הולנד ציין כי החל פיתוחו של סרט נוסף בסדרת סרטי "ספיידרמן", ובדצמבר הוכרז כי הוא ייצא לאקרנים ב-5 ביולי 2019.
קישורים חיצוניים
מידע וכתבות: ביקורות:
טקטוניקת הלוחות
טֶקְטוֹנִיקַת הלוחות (מיוונית: Τέκτων, טֶקְטוֹן - "בנאי"; τεκτονικός (tektonikos) – אוּמנות הבנייה) היא תאוריה מדעית בתחום הגאולוגיה המסבירה את התנועות המתחוללות בליתוספירה, הקליפה החיצונית של כדור הארץ. התאוריה מחזקת את מקומה של תאוריית נדידת היבשות מהמחצית הראשונה של המאה ה-20, ומתבססת על יסודותיה: תנועת הלוחות הטקטוניים מקורה בהתפשטות קרקעית האוקיינוסים.
הלוחות הטקטוניים הם משטחים עצומים בגודלם, אשר משתרעים מתחת ליבשות ולאוקיינוסים. קיימים תשעה לוחות טקטוניים עיקריים (ומספר רב של תת-לוחות), לוחות אלה נעים בתנועה איטית מאוד (בין חצי סנטימטר לשמונה סנטימטרים בשנה). במשך העידנים הגאולוגיים, מצטברת תנועה זו וגורמת לנדידת היבשות.
מבוא
תיאורית טקטוניקת הלוחות הגיעה לכדי בשלות בתחילת שנות השישים של המאה העשרים. ברם שורשיה נעוצים במלחמת הצוללות שהתרחשה במהלך מלחמת העולם השנייה. המאמץ הגדול שהפעילו בעלות הברית בניסיון לאתר את הצוללות הגרמניות באוקיינוס האטלנטי, הביא לריכוז של נתונים אודות הקרקעית הסִלעית של האוקיינוס. מדובר בנתונים אודות גיל הסלעים, הרכבם המינרלוגי, הכיוון המגנטי של המינרלים הברזליים ועוד. רק לאחר סיום המלחמה, בשנת 1945, התפנו המדענים לבחון ולעבוד על הנתונים הללו, עבודה שנמשכה כ־15 שנה.
התמונה שהצטיירה למדענים הייתה של רכס מרכז אוקייני שמתנשא לגובה (יחסי) של כ־2 קילומטרים מעל סביבתו, ושבמרכזו חריץ שמשתרע לכל אורכו של הרכס, והוא פתוח אל החלק העליון של המעטפת. הסלעים שמשני צידי הרכס המרכז אוקיאני, ואשר מהם מורכב הקרום אוקייני, בנויים רצועות רצועות ובאופן סימטרי משני צידיו של הרכס. היינו, מדובר בזהות מלאה של רצועות הסלעים שמשני צידי הרכס - זאת על פי ההרכב המינרלוגי של רצועות הסלע, הצפיפות, הגיל, הכיוון הפליאומגנטי ועוד. עוד התברר, שרצועות הסלעים משני צידי הרכס "גדלות" בגילן ככל שמתרחקים ממנו: הרצועות הצמודות לו הן מן ההווה (רצנטיות), וככל שנעים לכיוון המנוגד לרכס (בדר"כ לכיוון החוף), גיל הסלעים עולה עד לגיל של כ־180 - 200 מיליון שנה. לא נמצאו סלעים שעתיקים מ-200 מיליון שנה בקרום האוקייני, בעוד שבקרום היבשתי בכל כדור הארץ ניתן למצוא סלעים בני עד 4,000 מיליון שנה (4 מיליארד שנה). ממצא נוסף שעלה הוא, שמהחריץ שעובר לכל אורך הרכס המרכז אוקייני, זורם חומר סלעי מותך באופן כמעט רצוף, שמתגבש לסלע חדש משני צידי הרכס.