cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
החתרן (סדרת טלוויזיה)
הסדרה הייתה מועמד לפרס TEFI לשנת 2005 בקטגוריית "סרט הטלוויזיה והמיני-סדרה הטובים ביותר" והייתה מועמדת גם לפרס נשר הזהב לשנת 2005 בקטגוריות "המיני-סדרה הטובה ביותר" ו"השחקן הטוב ביותר בטלוויזיה" (לולדיסלב גלקין)
עלילה
שנת 1942. בוגרי בית הספר למודיעין הצעירים, לוניה פילאטוב, בן ה-16, ואלכסיי בובריקוב בן ה-20, נשלחים למיקום היחידה על משאית חולפת. שניהם צעירים ומלאי חיים. הם חולמים על ניצחון ושהם יסיימו את המלחמה עם הקולונלים ויוכתרו לגיבורים. אבל לפתע האויב מפגיז וכתוצאה מקרב יריות עם הגרמנים שורדים לוניה פילאטוב והסמל אליושה. הסמל מבקש מפילאטוב למסור לו את ספר הצבא האדום ואת כל המסמכים של המנוח בובריקוב, כך "שמו ימשיך להכות את הנאצים". בהלם ממות חברו, לוניה אינו מסוגלת להבין עד כמה נשמעת בקשה זו מוזרה ומה יכולה הסכמתו להפוך מאוחר יותר.
פסק דין יהודה זינגר נגד חברת יהב חמיאס טכנולוגיות
רע"א 2552/16 יהודה זינגר ואח' נ' חברת יהב חמיאס טכנולוגיות (1990) בע"מ ואח' הוא החלטה שניתנה ב-2016, בעקבות בקשת ערעור אזרחית ברשות לבית המשפט העליון בשבתו כבית משפט לערעורים על ידי השופט נועם סולברג. פסק הדין עסק בקבילותן של ראיות הפוגעת בזכות לפרטיות בכלל, ובעבודה בפרט. במסגרת נבחנו האיזונים הראויים בין הזכות לפרטיות כאשר היא מתנגשת עם הזכות הקניינית של המעסיק. בית המשפט העליון קבע כי העתקת תוכן של תכתובת דואר אלקטרוני אישית, שהושארה על מסך המחשב של העובד מהווה פגיעה בפרטיות אך דחה את הבקשה לפסול אותה כראיה.
הזכות לפרטיות
הזכות לפרטיות היא זכות יסוד הניתנת לכל אדם באשר הוא אדם, ומעוגנת במספר אמנות בין לאומיות. בישראל הזכות לפרטיות מעוגנת הן בחוק יסוד והן בחקיקה ראשית. חוק יסוד: כבוד האדם וחירותו, קובע כי "כל אדם זכאי לפרטיות ולצנעת חייו" וכי "אין פוגעים בסוד שיחו של אדם" מיד לאחר חקיקת חוק היסוד התייחסה הפסיקה הישראלית לזכות כזכות בעלת מעמד חוקתי על-חוקי. עוד טרם חקיקת חוק היסוד עוגנה הזכות במסגרת חקיקה רגילה, ובעיקר בחוק הגנת הפרטיות, התשמ"א-1981 .על מעמדה ואופייה של הזכות ניתן ללמוד משלל ביטויים בפסיקה, למשל:" הזכות לפרטיות היא זכותו הבסיסית של האדם והיא מהחשובות שבזכויות האדם." "הזכות היא, אחת החירויות המעצבות את אופיו של המשטר בישראל כמשטר דמוקרטי".החקיקה הקיימת מבקשת להגן על הפרטיות מחד גיסא, ומאידך גיסא מתירה פגיעה בפרטיות במקרים שבהן אינטרסים חברתיים אחרים מצדיקים זאת.אחד ממאפיינה הבולטים, הוא הקשר של הזכות והדרישה לאיזונה עם התקדמות הטכנולוגיה של מאה השנים האחרונות כגון: התקשורת הכתובה והתקשורת האלקטרונית.
לחוק יסוד: כבוד האדם וחירותו יש השלכות רבות על יחסי עובד ומעביד בפרט, ועל תחום דיני העבודה בכלל. על המתח שבין זכויות המעביד לזכויות העובד עומדת פרופסור רות בן-ישראל במאמרה וטוענת כי ב"הפיכת הפררוגטיבות של המעביד לזכויות-יסוד חוקתיות, מבלי שהוקנה במקביל מעמד חוקתי לזכויות-היסוד של העובדים, יש משום הפרתך האיזון העדין של מערכת יחסים העבודה"ההגנה על פרטיות העובד, ומנגד שמירה על זכיות המעביד משתרעת על תחומים רבים בתחום משפט העבודה, והאיזונים נדרשים למאפיינים הייחודיים של יחסי עובד מעביד.
הפגיעות בפרטיותם של העובדים נעשות בדרך כלל ב"הסכמה", הרי שמדובר בנסיבות של אילוץ הנוצרות בעקבות פערי כוחות אינהרנטיים לטובת המעסיק (מבקש עבודה מול מעסיק פוטנציאלי) ואילו, בג"ץ קבע שאין להתיר בפגיעה בפרטיותו של העובד על אף הסכמתו.אולם, ישנם מקרים בהם החוק/הפסיקה הישראלית הכשיר פגיעה בפרטיות, כך למשל, בשנת 2011 קבע בג"ץבניגוד לחוק המרשם הפלילי- האוסר מהמעסיק לדרוש "אישור העדר מרשם פלילי"(תעודת יושר)(למעט חריגים הקבועים בחוק),התחשב באינטרס של המעסיק להימנע מסיכונים, וקבע כי המעסיקים רשאים לדרוש מהמועמד תצהיר על עברו הפלילי.
קבילות ראיות שהושגו כתוצאה מפגיעה בפרטיות
היחס לראיות שהושגו באופן בלתי חוקי משתנה בין שיטות המשפט השונות, למשל, בארצות הברית ראיות שהושגו תוך פגיעה בזכויות חוקתיות (למשל זכות לפרטיות), פסולות (ראו: פרי העץ המורעל). בישראל, למעט תחום האזנות הסתר לפיו כל ראיה שהושגה בהאזנת סתר, פסולה, ואינה קבילה. במצבי קצה, בית המשפט רשאי על אף הפגיעה בזכות לפרטיות לאשר את אותן ראיות ובלבד שמדובר בהליכים פליליים של פשע חמור. ברוב הסוגיות המחוקק השאיר שיקול דעת רחב לבית המשפט לקבוע, אם הראיה קבילה, ואם לא. מלומדים רבים קראו לשינוי המצב, ולהוביל לאיזון נוכח חקיקת חוקי היסוד, ופסיקה בפרשת צ'סקלה.
בפרשת בנימין אליהו, עוגנה הזכות לפרטיות בדואר אלקטרוני של עובד (באותו מקרה זכותו של העובד לפרטיות בדואר האלקטרוני נפגעה) ואילו, ניתן לראות כי בתי המשפט בפועל מתייחסים לזכות באופן יחסי, כלומר האם מותר למעסיק לחדור לפרטיות בתיבת הדואר תלויה בנסיבות המקרה, ולא חד משמעית. במקרים מסוים בית המשפט פסק כי ניתן לחדור לתיבת הדואר האלקטרוני, למשל: בתביעה לגזל סוד מסחרי, בפסק דין טלי איסקוב (שם המעסיק ניהל מעקב יזום כלפי עובדיו ובין היתר: עיין בתיבת הדואר של עובדיו) נקבע שכאשר המעסיק מבקש לפגוע בפרטיות העובד, המעסיק נדרש- לקבוע מדיניות ברורה בנוגעה לשימוש במחשב, ליידע את העובדים באשר למדיניותו, לעגן את המדיניות בחוזה העבודה, ובתקנון במקום העבודה, ולישמור על מדתיות. ואולם, בפסיקה משנת 2009 נקבע כי. וכי גם.
הדיון
בקשת ערעור ברשות על החלטת ביניים של בית המשפט המחוזי שהוגשה על יד עובד בחברת "יהב חמיאס טכנולוגיות (1990) בע"מ". על החלטת בית המשפט המחוזי שדחתה את בקשתו לפסול ראיות בדמותן של תכתובות דואר אלקטרוני שהוצאו מהתיבה האישית-פרטית של העובד כטענה מקדמית, על- על ידי החברה. לטענת עובד החברה, הוצאת ההודעות מתיבת הדואר הפרטית, פוגעת בפרטיותו, והושגו באופן בלתי חוקי, ללא צו של בית משפט (ראו ערך: הזכות להליך הוגן).
טענתם המרכזית של המערערים הייתה כי חדירה למחשב ולדואר אלקטרוני של העובד במקום העבודה מהווה פגיעה קשה בפרטיותו, והדבר נוגד את ההוראה הקבוע בחוק הגנה על הפרטיות הקובע כי חומר שהושג תוך פגיעה בפרטיותו של אדם יהיה פסול מלשמש כראיה בבית משפט
טענתם המרכזית של המשיבים הייתה שלא מדובר בתיבה דואר אלקטרוני פרטית-חיצונית של העובד, זאת משום שנמצאו הודעות רבות שהועברו במישרין על ידי העובד מתיבת הדואר העסקית שלו, שסופקה על ידי המעסיק, ומשם שימשו לצורך ביצוע מעשי התרמית. זאת כאשר, אופן מציאת החומרים היה מקרי, במסגרת אירוע חד פעמי, וכי בכל מקרה ניתן להכשיר את הראיות מכוח סעיף 32 לחוק הגנת הפרטיות, הן בשל העובדה שעומדת לחברה הגנה הקבועה בחוק הגנה על הפרטיות (הפגיעה נעשתה לשם הגנה על עניין אישי כשר של הפוגע ובתום לב) והן בשל היתר של בית המשפט מנימוקים מיוחדים שירשמו.
החלטה
בית המשפט העליון קובע כי העתקת תוכן תכתובת של דואר אלקטרוני פרטית-אישית, שהושאה על ידי על מסך המחשב של העובד, על ידי העובד, מהווה פגיעה בפרטיות, לפי החלופה שבסעיף 2 לחוק ההגנה על הפרטיות, ומכאן שלפי סעיף 32 לחוק הגנה על הפרטיות הראיות תהיינה קבילות, אם לחברה עומדות אחת מההגנות שבחוק או אם בית המשפט יתיר להשתמש בהן מנימוקים מיוחדים שירשמו. בית המשפט דחה את הטענה כי יש לפסול את הראיות כבר בשלב המקדמי אלא רק לאחר שיושלם הבירור העובדתי שיאפשר לבית המשפט המחוזי להכריע האם אחת מההגנות שבחוק מתקיימות או האם מתקיימים הנימוקים המיוחדים להכשרת הראיות על ידי בית המשפט.
בעקבות פסק הדין
הדיון חזר לבית המשפט המחוזי, ושם נקבע כי שאלת קבילותן של הראיות תבחן לאחר ובכפוף להכרעה בסוגיות עובדתיות שונות ולא במסגרת משפט זוטא שינוהל בפתח ההליך כפי שביקשו המערערים לעשות, ונכון לנובמבר 2017 ההליך הסתיים בפשרה מבלי שהתקיים הבירור העובדתי האמור. לאחר ההחלטה פורסמו מאמרים הדנים בסוגיה, למשל: במאמרו של עו"ד יהונתן קלינגר סקר את פסק הדין וטען כי . היום (נכון ל-14.11.17), כאשר מביאים ראיות המבוססות על תכתובות דואר אלקטרוני של העובד בפרט, ושל הזולת בכלל, נדרש להביא בחשבון את תהליך גילוי הראיות, ואם תהליך זה פגע בפרטיותו של אדם, הראיות לא תהיינה קבילות בבית משפט אלא אם מתקיימות ההגנות שבסעיף 18 לחוק הגנת הפרטיות או מכוח שיקול דעתו של בית המשפט על בסיס נימוקים מיוחדים שירשמו כאמור בסעיף 32 לחוק הגנת הפרטיות.
דב גולדברד
דב גולדברד (6 ביוני 1937 – 13 בנובמבר 2017) היה מייסד בית הספר הארצי לקצינים וסוהרים של השב"ס ע"ש אריה ניר, ומפקדו הראשון (1968–1971), עובד סוציאלי וקרימינולוג. גולדברד היה העובד הסוציאלי הראשון בשב"ס (כלא שאטה, 1966) שהגיע לתפקיד מפקד בית סוהר (כלא טולכרם, 1967). את בית הסוהר "טול כרם" קיבל גולדברד בימי מלחמת ששת הימים ישירות מהמפקד הירדני, שבדיעבד התברר ששימש כקצין בכיר בכלא עכו בתקופת הבריטים, הבריח לאנשי אצ"ל את חומרי הנפץ בזמן הפריצה לכלא עכו, ואחרי כן נתפס והוגלה לשכם.
ביוגרפיה
גולדברד נולד בשנת 1937 בתל אביב, בן לאחת הניצולות הבודדות של טבח חברון (תרפ"ט) ב-1929. לימים, כמפקד כלא "טול כרם", לאחר מלחמת ששת הימים, הצליח לאתר בחברון את משפחת הערבי שהציל את אמו וסבתו מהטבח, ולהודות למשפחה. בגיל 11 זכה גולדברד להגיע למקום הכרזת העצמאות על ידי דוד בן-גוריון, יחד עם ילדי תל אביב. השוטרים המקומיים היהודיים (משטרת תל אביב) הדפו את הילדים לחצר אחורית למניעת הפרעות, וכלאו אותם שם עד סוף הטקס. בגיל 17 עשה דרכו לירדן כאשר פתח בשנת 1954 את מרוץ הלפיד העשירי של תנועת המכבי הצעיר במודיעין שהייתה מעבר לקו הירוק. בהיותו מרכז "מכבי הצעיר - ברית מכבים עתיד". כחובב ריצות ארוכות המשיך ופתח גם את שני מרוצי הלפיד הבאים (1955, 1957), כולם מעבר לגבול עם ירדן. הוא נכנס לקברות המכבים בתיאום עם הלגיון הירדני ואנשי האו"ם, מלווה ב-6 אנשי משמר הגבול הישראלי, צלמים, עיתונאים ואנשי תנועת "מכבי", הדליק את הלפיד וזינק עמו כשהוא פותח את המרוץ וחוצה את הגבול חזרה לישראל כשאנשי משמר הגבול מלווים אותו בריצה.
בשנת 1958, בהיותו מדריך חינוכי בבית הספר לקציני ים עכו, עסק גם בחפירות ארכאולוגיות עם ד"ר זאב גולדמן מנהל המוזיאון העירוני של עכו.בשנת 1959, בעת התמחותו בעבודה סוציאלית, יזם ויסד בעכו את מועדון הנוער הערבי-יהודי הראשון במדינת ישראל. עם סיום שירותו בשב"ס, ובעקבות חקיקת חוק חוקרים פרטיים, פתח בשנת 1972 משרד לחקירות פרטיות "גד חקירות".משנת 1985 פעיל גם כ"מורה דרך ארצי".
את רוב חייו הקדיש גולדברד לשירות המדינה והקהילה. בגיל 20 היה מדריך נוער בשטח הגדול ביפו העתיקה, מרכז הפשע והסמים, היה המרצה הראשון בצה"ל לנושא סמים. כאשר כונן הסכם השלום עם ירדן, נמנה עם מורי הדרך הישראליים הראשונים, שליוו קבוצות תיירים ישראליים לירדן.
גולדברד הוא חבר מועדון חמשת האותות: הוא השתתף בחמש מלחמות ישראל - מבצע קדש בו השתתף בשירותו הצבאי הסדיר בגדוד 9, חטיבה 7 בשריון, מבצע שבו נפצע, ברח מבית החולים שבו אושפז, והמשיך להילחם. שירת כקצין הסברה במלחמת ששת הימים, מלחמת ההתשה, מלחמת יום כיפור ומלחמת שלום הגליל. בשירותו במילואים ובהמשך בהתנדבות, שימש כמרצה ביחידת המרצים של קצין חינוך ראשי. כמו כן היה מרצה במרכז ההסברה ובמכללות. בכל המקומות הרצה כמומחה לסמים, ידיעת הארץ ואזרחות.
היה פעיל וחבר הוועד המנהל של עמותת עוגן ע"ש השופט חיים כהן, עמותה המסייעת לעובדי ציבור החושפים שחיתות.
גולדברד נמנה עם מוסרי עדות לפרויקט תיעוד דור תש"ח. הוא שימש כטוען משפטי מתנדב בבתי דין לתביעות קטנות.
בשנת 2015 זכה גולדברד באות "יקיר אגודת מורי הדרך בישראל".
נפטר באשדוד ב-13 בנובמבר 2017.
אישטוואן האן
אישטוואן האן (בהונגרית: Hahn István; בודפשט, 28 במרץ 1913 – בודפשט, 26 ביולי 1984) היה היסטוריון של העת העתיקה יהודי-הונגרי, רב, פרופסור באוניברסיטה, חבר מלא של האקדמיה ההונגרית למדעים (1982), חבר סגל בבית המדרש לרבנים בבודפשט.
ביוגרפיה
אישטוואן האן נולד במשפחה יהודית להורים רופאים כבנם של דז'ה האן (1878–1940) ושל אירמה הרצוג (1877–1948). בשנת 1935 קיבל תעודת הוראה לתיכון ודוקטורט במדעי הרוח בהיסטוריה הלטינית-והיוונית באוניברסיטת פאזמאני פטר בבודפשט (משנת 1951 שמה אוניברסיטת אטווש לוראנד) ובשנת 1937 קיבל סמיכה לרבנות בבית המדרש לרבנים בבודפשט. גם הוא וגם אמו שרדו את השואה בבודפשט. בשנת 1953 סיים את לימודיו במחלקת בערב של אוניברסיטת אטווש לוראנד תואר ברוסית. בשנים 1937–1942 היה מורה במחלקת החינוך של הקהילה היהודית של פשט. משנת 1942 היה מרצה בגימנסיה של בית המדרש לרבנים, משנת 1948 היה ממלא מקום מנהל הגימנסיה הממלכתית איגנץ גולזיהר ברובע 8 בבודפשט. בשנים 1949–1951 היה סגן מנהל הגימנסיה פזקש ברובע 8. בשנים 1952–1955, היה מרצה בכיר במכללה הפדגוגית בודפשט ולאחר מכן פרופסור חבר. בשנים 1955–1957 היה ראש החוג להיסטוריה של המכללה הפדגוגית בעיר אגר.
משנת 1957 היה מרצה בכיר במחלקה להיסטוריה יוונית-רומית באוניברסיטת אטווש לוראנד בבודפשט, משנת 1959 היה פרופסור חבר, משנת 1963 ועד פרישתו בשנת 1983 פרופסור מן המניין. במקביל, בין 1959 לבין 1962, עמד האן בראש המחלקה להיסטוריה העתיקה של אוניברסיטת סגד על בסיס משרה חלקית ולימד את ההיסטוריה של העת העתיקה, היסטוריה של יוון והיסטוריה של האימפריה הרומית. בשנת 1979 נבחר כחבר נספח של האקדמיה ההונגרית למדעים וב-1982 כחבר מן המניין.
האן עסק גם בתחומים רבים של ההיסטוריה המזרחית והיוונית-רומאית העתיקה וההיסטוריה הדתית, כולל תרבות עירונית עתיקה, כלומר תרבות הפוליס, המדע הצבאי העתיק, התקופה המיקנית וההומרית, הדמוקרטיה האתונאית, כלומר עידן פריקלס, המיתולוגיה היוונית והרומית. הוא הציג את האימפריות העתיקות מלידתן עד נפילתן. בעבודותיו ציטט רבות היסטוריונים קדומים, היווני הרודוטוס ותוקידידס, או הרומאי אפיאנוס. המאפיינים העיקריים של דיוקן החוקר והמרצה שלו היו: כישורי שפה נרחבים (הוא קרא בעשרים ושש שפות וכתב ודיבר בהרבה מהשפות הללו). זיכרון מעולה, יכולת הדגשת נקודות, הצגה חזותית ומוסר עבודה יוצא דופן.
השמורה הביוספרית של הדנאית המלכותית
השמורה הביוספרית של הדנאית המלכותית (בספרדית: Reserva de Biosfera de la Mariposa Monarca) היא אתר מורשת עולמית המכיל את רוב אתרי החורף של האוכלוסייה המזרחית של הדנאית המלכותית. השמורה ממוקמת באזור האקולוגי של בגבול בין מדינות מקסיקו מיצ'ואקאן ומקסיקו, 100 קילומטרים, צפונית-מערבית למקסיקו סיטי. מיליוני פרפרים מגיעים לשמורה מדי שנה. הפרפרים מאכלסים רק חלק קטן מ-562.59 הקילומטרים הרבועים של השמורה מאוקטובר עד מרץ. המשימה של הביוספרה היא להגן על מין הפרפר ובית הגידול שלו.
מרבית הדנאיות המלכותיות ממזרח אמריקה הצפונית חורפות כאן. חוקרים מערביים גילו את האזורים הללו בשנת 1975. צווים נשיאותיים בשנות ה-80 של המאה ה-20 ובעשור הראשון של המאה ה-21 ייעדו את האזורים הללו שהיו עדיין בבעלות פרטית כשמורה פדרלית. השמורה הוכרזה כשמורה ביוספרית בשנת 2000 וכאתר מורשת עולמית של אונסק"ו בשנת 2008.השמורה נותרה כפרית בעיקרה. מנהלי השמורה ממשיכים להיות מודאגים מההשפעות המזיקות של כריתת עצים בלתי חוקית ומתיירות. מאמצי השימור מתנגשים לעיתים עם האינטרסים של חקלאים מקומיים, בעלי קרקעות בקהילה, בעלי קרקע פרטיים וילידים.
היסטוריה
במקום הוקמה שמורה ב-1980 על ידי הנשיא חוסה לופס פורטייו לאחר עשרות שנים של מחקר מקיף על דפוסי הנדידה של הדנאית המלכותית. בסוף שנות ה-80 הועבר ניהול השמורה למזכירות לפיתוח עירוני ואקולוגיה. בשלב זה היא הוגדרה בקטגוריה של "שמורה ביוספרית מיוחדת". בשנת 1986 הוגדרו השטח וגבולותיהם של האזורים. בשנת 2000, קיבלה השמורה את השם "השמורה הביוספרית של הדנאית המלכותית" (Reserva de la Biosfera Mariposa Monarca). אונסק"ו הכריזה על הביוספרה כאתר מורשת עולמית בשנת 2008 כנכס טבע. הכרזה זו הביאה עמה את סיווגי השטחים של אונסק"ו של "אזור ליבה" ו"אזור חיץ", המשמשים ליצירת מערכת סיווג אחידה ספציפית לארגון אונסק"ו. לאחר הקמת השמורה בשנות ה-80 של המאה ה-20, הוצאה כריתת עצי (Abies religiosa, מכונה בספרדית אויאמל - oyamel) אל מחוץ לחוק באזורים מוגדרים, וכן "כל הסגת גבול של בני אדם במהלך עונת החורף של הדנאית המלכותית בכל אזור השמורה". חוקים כאלה גורמים עוול לקהילות המקומיות שהסתמכו על היערות לפרנסתם. ד"ר קולומבה גונסלס-דוארטה, שחקרה את הקהילה בתוך השמורה, טוענת כי יצירת השמורה וההשפעות השליליות שהיו לה על האוכלוסיות בתוך השמורה (בני אדם, עצים ופרפרים) הם תוצאה של מיזמים קפיטליסטיים, כמו "הפקעה ירוקה". עם זאת, כריתת עצים (לא חוקית) עדיין מתרחשת בגבולות השמורה. כלכלת האזור מתבססת על תיירות, כרייה וחקלאות.
בינואר 2020 נרצח אומרו גומס גונסלס (Homero Gómez González), פעיל סביבה מקסיקני, מהנדס חקלאות ופוליטיקאי. הוא היה המנהל של שמורת הדנאית המלכותית אל רוסריו, חלק בשמורה הביוספרית של הדנאית המלכותית. גונסלס-דוארטה מציינת כי מותו יוצר פחד ואימה בקרב הקהילה על ידי מניעת אבל. הסיקור התקשורתי של האירוע הזה חיזק את הנרטיב שכורתי עצים היו אשמים במותו של פעיל איכות הסביבה. גונסלס-דוארטה חולקת על נרטיב זה ומייחסת את רציחתו לאלימות גוברת ונוכחות מוגברת של פשע מאורגן.
גאוגרפיה ותכסית היערות
השמורה משתרעת מהיערות ההרריים של מזרח מיצ'ואקאן ועד למערב מדינת מקסיקו, 100 קילומטרים צפונית-מערבית למקסיקו סיטי. השמורה במדינת מיצ'ואקאן מכילה את הפסגות הגבוהות ביותר במדינה, כולל פסגות המגיעות לגובה של 2,700 מטר מעל פני הים. האקלים מסווג כממוזג ולח במקצת עם עונה גשומה בקיץ. הטמפרטורה המקסימלית הממוצעת היא 22 מעלות צלזיוס. תת-אקלימים קיימים באזור זה: קריר ולח למחצה, קר למחצה ולח למחצה, וקר ולח למחצה.
השמורה מאופיינת במחשופי בזלת היוצרים סדקים, העתקים ומצוקים בכיוון צפון-מזרח-דרום-מערב. תצורות סלע החליפו תצורות ישנות יותר כמו חרוטים געשיים ושכבות לבה ישנות. האדמה חדירה מאוד, וכתוצאה מכך יש מעט מים עיליים. ישנם כמה אגמים קטנים ונחלי אכזב. היערות של עצי האורן ושל עצי אשוח קדוש העמידים לבצורת מספקים מיקרו אקלים המספק מחסה כאשר הטמפרטורות יורדות לנקודת הקיפאון או כשיש גשמי חורף.
מדענים חוששים שבית הגידול של האשוח הקדוש בשמורה יתכווץ או ייעלם עד סוף המאה ה-21, בעיקר בשל שינויי אקלים.
אזור זה מכוסה בעיקר ביערות. הרכב היער משתנה בהתאם לגובה: מתחת ל-2,400 מטרים מעל גובה פני הים, יש אזורים קטנים עם עצי ערער וארז וכרי דשא. השטחים עברו שינוי כתוצאה מפעילות אנושית: מחקלאות ומהתיישבויות.
בעלי חיים
מיני חיות הבר באזור נעים בין מינים האופייניים לאקלים סובטרופיים ובין מינים מהאזור התת-ארקטי, כולל מספר מינים אנדמיים רק לאזור זה. בין המינים: אייל פרדי לבן-זנב, זאב ערבות, סמור ארך זנב, שועל אפור מצוי, ארנבון יער, עורב שחור, קתרטס תרנגולי, אוח וירג'יניה, וכן סוגים שונים של קוליבריים, זוחלים ודו-חיים.
ישנן 14 מושבות פרפרים עיקריות הממוקמות בהרים מיוערים טרשיים אלה, המהווים יותר ממחצית מהמושבות של אוכלוסיית הדנאית המלכותית במזרח ארצות הברית/קנדה. ההערכה היא שעד מיליארד פרטים מבלים כאן בחורף בכל שנה נתונה. מושבות אלו צפופות, בין שישה לשישים מיליון פרפרים להקטאר. אזורי השמורה נמצאים במועצות המקומיות, , ו במיצ'ואקאן ו,  ו במדינת מקסיקו. הם מחולקים לחמישה אזורים או גרעינים עיקריים.
בעוד לביוספרה עדיין יש בעיות עם התשתית, במיוחד עם אשפה סביב החניה ואזורי המסחר, בוצעו מספר שיפורים, בעיקר במקלט אל רוסריו. אלה כוללים שבילים מוגדרים היטב עם סיורי אבטחה ומדרגות אבן/או בטון במקומות תלולים כדי לסייע נגד סחיפה. גם שבילי סוסים בוטלו מסיבות של סחיפה. רק בשני אזורים יש מתקנים משמעותיים. בסיירה צ'ינקואה יש מתקן מחקר המוקדש לדנאית המלכותית ומשתלה למאמצי ייעור מחדש. בסרו דה קומפנאריו (Cerro El Companario) יש מתקנים לתיירות.
דפוסי נדידה ומאמצי שימור
מיליוני פרפרים מעופפים דרומה לתוך מקסיקו, מטקסס ולאחר מכן עוקבים אחר רכס ההרים אל השמורה. הפרפרים מתקהלים, מתקבצים על עצי אורן ואשוח קדוש. לרבים, העצים נראים כתומים והענפים צונחים מהמשקל. באביב, הפרפרים הללו נודדים ברחבי אמריקה, ולפעמים מגיעים למזרח קנדה. במשך הזמן שלוקח להם לעשות את המסע הזה, ארבעה דורות של דנאית מלכותית נולדים ומתים. דפוסי הנדידה של הדנאית המלכותית משתנים עקב שינויי אקלים. במהלך הנדידה, הפרפרים עפים צפונה ברגע שהם נחשפים לטמפרטורות קרירות יותר. משערים שקהילות צפופות נחשבות שומרות על חום. אם השמש מחממת אותם, הפרפרים מתעופפים. משק כנפיהם הושווה לקולות של גשם קל. הפרפרים רגישים לטמפרטורות קפואות שהן קטלניות עבורם.
מאמצי השימור, שנועדו תחילה להגן על הפרפרים, מתמקדים כעת בשימור בית הגידול. הישרדות אוכלוסיית הדנאית המלכותית תלויה במספר רב של בתי גידול ברחבי אמריקה הצפונית. אין מספיק מידע על הפרפרים. ההיקף המלא של אזורי החורף שלהם והאקולוגיה של האזור אינם ידועים היטב. לכן, לא ידוע כמה גדולה צריכה להיות השמורה בפועל כדי לשמר ביעילות את אוכלוסיית הדנאית המלכותית.
מאז החלו מאמצי השימור, חלה התקדמות. אף שעדיין חסרות תשתיות, הושגה התקדמות בתחומים כמו טיפול באשפה ובקרה על הגישה לאזורים המוגנים. לדוגמה הקרן העולמית לשימור חיות הבר תיאמה בין ביולוגים ואקולוגים בינלאומיים לשיפור עיצוב השמורה. הוקמה מערכת ניטור קבועה על מנת להבטיח שהיערות יישארו בריאים ולשלוט בכריתת עצים חשאית ושריפות יער. בצד מדינת מקסיקו, המקלט הגדול ביותר ממוקם בין סן חוסה וייה דה איינדה לאיקסטאפן דל אורו. לא מקדמים את התיירות באופן אקטיבי כדי לצמצם את הנזק לאזור למינימום. במהלך חורף 2008–2009, היו תוכניות לתייג כמה שיותר מהפרפרים החורפים באמצעות ציוד מעקב קל במיוחד כדי לא לעכב את מעופם. המטרה של מבצע זה הייתה לקבוע את נתיב הנדידה המדויק של הפרפרים כשהם טסים חזרה צפונה לארצות הברית וקנדה באביב. ספירת הפרפרים שהגיעה מארצות הברית ומקנדה הייתה יציבה יחסית בשנות ה-2000, עם תריסר מושבות מאושרות נכון לחורף 2007–2008. מספר המושבות משתנה; ב-2004–2005 היו רק שבעה. באופן כללי, מספר המושבות משתנה בין שמונה לשתים עשרה.
ניצול הקרקעות
רוב שטח השמורה שייך לקהילות חקלאיות כפריות מפוזרות של הקבוצות האתניות של האוטומי והמזאווה, במיוחד בחלק של השמורה במדינת מקסיקו. חלק גדול מהשטחים המוגנים אינם שייכים ישירות לממשלה, והשמורה מחולקת בגבול בין שתי המדינות, מה שמקשה על מאמצי השימור. בתוך שמורת הביוספרה במקסיקו, האיומים הגדולים ביותר על בית הגידול של הפרפרים הם בירוא יערות, כריתת עצים בלתי חוקית, תיירות לא מאורגנת, שריפות יער וחוסר שיתוף פעולה בין הרשויות השונות. רוב הסיכונים הללו נובעים מהיישובים שמסביב, המפעילים לחץ על משאבי הטבע.
האינטרסים של תושבים, בעלי קרקעות, חקלאים, קואופרטיבים של חקלאים וקהילות מקומיות נלקחו בחשבון בנוגע לשימור, אך עדיין נותרו אינטרסים מנוגדים. אף על פי שממשלת מקסיקו ייעדה את האזור כשמורה ביוספרית, רוב השמורה נמצאת בבעלות 38 אחידו, שבע קהילות ילידים ו-16 שטחים פרטיים. המרכז העירוני הקרוב ביותר הוא סיטאקוארו, ששגשוגו קידם את צמיחתם של יישובים אחרים, כפריים יותר.
קהילות רבות באזור זה עניות, עם גישה מועטה לשירותים בסיסיים, ושיעורים גבוהים של אנאלפביתיות ותת-תזונה של הילדים. בעבר, הכרייה סיפקה רבות מעבודות האזור, אך המכרות הדלדלו מאז. לקהילות אלו יש גם מסורת של ניצול שטחי יער, בעיקר כדי להשיג עץ לרהיטים ולמלאכות אחרות. אבטלה גבוהה, במיוחד בקרב בני נוער, דוחפת גם הגירה לאזורים אחרים של מקסיקו, כמו גם לארצות הברית ולקנדה. כיום יש באזור השמורה פעילויות כלכליות, לרבות חקלאות בת קיימא, גידול בעלי חיים ומכירת עבודות יד ומזונות לתיירים. קהילות שיסכימו להשתתף עשויות לקבל פיצוי באמצעות מערכת הנקראת תשלום עבור שירותי מערכת אקולוגית (PES). תוכנית זו הוקמה כניסיון לקדם את מאמצי השימור על ידי "תשלום מזומן עבור 'השירותים' הניתנים על ידי היערות שהקהילות לא כורתות".
תיירות
בתחילת שנות ה-2000 בוצעו התאמות באזורי הגבול של השמורה, שכללו התרת תיירות עונתית. חמש מתוך שמונה המושבות ממוקמות במיצ'ואקאן, אך רק שתיים פתוחות לקהל הרחב: סיירה צ'ינקואה באנגנגאו ואל רוסריו באוקמפו. שתיהן מקבלות מבקרים החל מנובמבר עד מרץ, כאשר התושבים מציעים סיורים מודרכים. במדינת מקסיקו פתוחות לציבור המושבות לה מסה ואל קפולין. בשמורות מבקרים אלפי תיירים מקסיקנים ותיירים מחו"ל, בעיקר מארצות הברית, קנדה, ספרד, צרפת, גרמניה ויפן. הידועה והמתוירת ביותר מבין מושבות הפרפרים היא אל רוסריו. כמה שומרי איכות הסביבה מודאגים מההשפעות הסביבתיות של התיירות מכיוון ש"אין דרך קלה לנהל תיירות מסיבית... ללא טביעת רגל אקולוגית".
בפברואר חוגגים באנגנגאו את "פסטיבל הדנאית המלכותית"(Festival de la Mariposa Monarca). פסטיבל זה החל בשנת 1992 כדי לקדם את המודעות לבית הגידול של הפרפרים, לנצל את התיירות האקולוגית שהוא מציע ולקדם את התרבות והאומנויות של האזור. הפסטיבל כולל אירועים הקשורים לאוכל, מוזיקה, מחול ותערוכות של אומנויות, מלאכת יד ועוד. רבות מהקהילות הסובבות את אנגנגאו משתתפות בפסטיבל. בשנת 2010 כלל הפסטיבל את השתתפות התזמורת הסימפונית של מיצ'ואקאן, אנסמבל אנריקו קארוסו, והצגת תערוכה על הפרפרים בשם "פפאלואפן" (Papaloapan) מאת האמן החזותי לואיס מורו, וכן סדנאות ריקוד וצילום. אירועים אלו התרחשו במקומות באנגנגאו ובקהילות סמוכות אחרות. תערוכת צילום חדשה הוכנה כדי להדגיש את הקשר בין הנדידה של הפרפרים לתושבי מיצ'ואקאן.
בינואר 2016 הקדישה גוגל שרבוט גוגל ליום השנה ה-41 לגילוי הר הפרפרים.
הביקורת של ד"ר גונסלס-דוארטה על ניהול השמורה
השימור נעשה בעיקר באמצעות הגבלות על הקרקעות, אך לא הייתה השתתפות ישירה בניהול השמורה של הקהילות המושפעות ממנה. כמה גופים ציבוריים ופרטיים עבדו עם קהילות כדי לפתח תמריצים לשימור יערות ולנצל את התיירות שהפרפרים מביאים. עם זאת, ההצלחה בכך הייתה נקודתית. חלק מהקהילות נרתעות מההגבלות ודורשות לאפשר להם להשתמש בשטח נוסף לחקלאות.
במאמרה משנת 2021, משלבת ד"ר גונסלס-דוארטה נתונים היסטוריים ואתנוגרפיים כדי לבקר את האג'נדות הנאו-ליברליות שהופעלו על ידי ארגונים חוץ ממשלתיים בינלאומיים גדולים על ארצות הילידים. היא מתארת את ההיסטוריה הארוכה והשנויה במחלוקת של השמורה. לאחר שמוסדות פרטיים וציבוריים הפכו מעורבים בסוף המאה ה-20, המעבר מנכס קהילתי לנכס פרטי ובשליטה ממשלתית יצר "מכלאה סביב הקרקע במטרה כביכול "להגן על המערכת האקולוגית" ובפועל לקידום התרחבות קפיטליסטית וזכות מעמדית... ו[מרחב] להקמת כלכלות נאו-ליברליות... באמצעות התרחבות המוסדות הפיננסיים וביזור."
גונסלס-דוארטה קובעת כי הנוכחות של תוכנית אונסק"ו והמבנים הנאו-ליברליים של מקסיקו ואמריקה הצפונית "עיצבו מחדש את היחסים המקומיים, האזוריים, הגלובליים וטבע האדם בדרכים שהקלו על הרחבת הכלכלות הבלתי חוקיות והאלימות" ביער אוימל. גבולות הקרקעות של השמורה יצר חלוקה אנושית/לא אנושית, שתרמה לעיצוב מחדש של מערכות הסמכות. הגבולות שהתקבלו הם אזורי גבול שבהם מבנים נאו-ליברליים ומערכות שלטון אפשרו לאלימות ב"מיקור חוץ" ליישם פעילויות כלכליות בלתי חוקיות. נוכחותו של פשע מאורגן בתוך שמורת הדנאית המלכותית איימה על קיומו של האזור ואוכלוסיותיו במקום לקדם את שגשוגו. גונסלס-דוארטה מציינת כי תוכנית אדם וביוספירה של אונסק"ו (MAB) הגדילה בשוגג את הסיכון להיעלמות של תושבי השמורה והפרפרים כאחד. כדי להילחם בסמכות לא אתית זו, המחברת הציעה ש"עקרונות משיטות אקולוגיות מסורתיות לא דואליסטיות" יכולים לשפר את מאמצי השימור עבור כל הצדדים המעורבים.
אטלנטה יונייטד
מועדון הכדורגל אטלנטה יונייטד (באנגלית: Atlanta United Football Club או בקיצור "Atlanta United") הוא מועדון כדורגל מהעיר אטלנטה, בירת מדינת ג'ורג'יה, המשתתף בליגת ה-MLS האמריקנית, במסגרת המחוז המזרחי של הליגה. המועדון נוסד בשנת 2014 כהרחבה לליגת ה-MLS, והחל משנת 2017 משחקת הקבוצה בליגה האמריקנית הבכירה.
היסטוריה
בזמן ההכרזה על הקמת הקבוצה (שנת 2014), העיר אטלנטה הייתה המטרופולין הגדול ביותר בארצות הברית ללא קבוצת MLS, וזאת למרות שלעיר היו באותה עת קבוצת פוטבול, קבוצת כדורסל וקבוצת בייסבול. הניסיון הראשון ליצור קבוצת כדורגל שתתחרה ב-MLS נעשה כבר בשנת 2008, אך ב-2010 ירדה ההצעה מהפרק.
ההצטרפות ל-MLS
בשנת 2012, לאחר שאושרה התוכנית לבניית אצטדיון חדש לקבוצת ה-NFL של העיר (הפלקונס), הודיע הקומישינר של ה-MLS, דון גרבר, כי אם האצטדיון יאפשר משחקים של ה-MLS, בנוסף למשחקי ה-NFL, תיבחן מחדש האפשרות לצירוף קבוצה מהעיר לליגת הכדורגל. לאחר שנקבע כי אצטדיון הפוטבול יחנך בשנת 2017, הודיעה מנהלת הליגה כי גם אטלנטה יונייטד תורשה להתמודד ב-MLS, החל משנה זו.
משחק הבית הראשון של אטלנטה התקיים ב-17 במרץ 2017, באצטדיון הפוטבול הישן של הפלקונס, אצטדיון בובי דוד, והוא משך אליו למעלה מ-55,000 צופים, בליגה שהממוצע שלה הוא פחות מ-25,000. לאורך השנים הבאות, אטלנטה יונייטד תזוהה עם קהל רב במשחקי הבית שלה, כשהממוצע שלה עומד על קרוב ל-50,000 צופים למשחק, בכל עונה, מה שהופך אותה, נכון לשנת 2021, לקבוצה במקום ה-9 בעולם מבחינת קהל במשחקי כדורגל.
הישגים ספורטיביים
הצלחתה של הקבוצה לא הייתה רק ביציעים, אלא גם על כר הדשא. כבר בעונתה הראשונה, הצליחה אטלנטה להעפיל לפלייאוף ה-MLS, והייתה לקבוצת ההרחבה השלישית בלבד, שהגיעה להישג זה בעונתה הראשונה. במשחק הפלייאוף הראשון שלה, ארחה אטלנטה את הקולומבוס קרו, למשחק בו נכחו 67,221 צופים, שיא MLS באותה עת. המשחק, שנגרר להארכה והגיע עד לפנדלים, הסתיים בניצחונה של האורחת מאוהיו, 3-1.
בזירה הבינלאומית, אטלנטה התמודדה ב-14 באוגוסט 2019 בגביע קמפאונס מול קלוב אמריקה המקסיקנית, ניצחה אותה 3-2, והייתה לקבוצה השנייה שזוכה בטורניר זה (והקבוצה האמריקנית הראשונה). בנוסף, עקב זכייתה בגביע ה-MLS בשנה הקודמת, אטלנטה זכתה לראשונה בכרטיס לליגת האלופות של CONCACAF.
תארים
זכייה (1)
מאט זוקרי
מת'יו צ'ארלס זוקרי (באנגלית: Matthew Charles Czuchry: נולד ב-20 במאי 1977) הוא שחקן אמריקאי. הוא ידוע בתפקידיו בתור לוגן הנטסברגר בסדרת הטלוויזיה "בנות גילמור" (2007-2004), בתור קארי אגוס בסדרת הדרמה "האישה הטובה" (2009–2016) ומאז 2018 הוא משחק בתפקיד ד"ר קונרד הוקינס בסדרת הדרמה הרפואית "המתמחה".
ביוגרפיה
זוקרי נולד במנצ'סטר, ניו המפשייר, וגדל בג'ונסון סיטי, טנסי. אביו, אנדרו זוקרי, הוא פרופסור באוניברסיטת מזרח טנסי, ואמו סנדרה היא עקרת בית. הוא ממוצא אוקראיני מצד אביו. יש לו שני אחים ואחות.
זוקרי סיים בהצטיינות בשנת 1999 את מכללת צ'ארלסטון עם תואר ראשון באמנות, בהיסטוריה ומדעי המדינה.
קריירה
זוקרי למד בקורס תיאטרון אחד בקולג', והמרצה שלו עודד אותו לשנות את המגמה שבחר לדרמה. במהלך תפקידו הראשון בסדרה "אמריקאים צעירים" הוא פגש את קייט בוסוורת', איתה ניהל מערכת יחסים בין השנים 2000–2002. הסדרה ירדה לאחר עונה אחת. הוא שיחק בכמה תפקידי אורח בסדרות הטלוויזיה "זרוקים ויורמים", "המין השני", "הרקיע השביעי", "הפרקליטים" ו"ורוניקה מארס".
בסוף 2004 לוהק לעונה החמישית של סדרת הדרמה-קומית המצליחה "בנות גילמור" בדמותו של לוגן הנטסברגר, בן זוגה של רורי בזמן לימודיהם באוניברסיטה, ובן למשפחה עשירה וידועה, שעשתה את הונה מהעיתונות כתובה. בעוד דמותו הייתה משנית בעונה החמישית, הוא קיבל קרדיט של שחקן ראשי בעונות 7-6 שעלו בשנים שלאחר מכן.
בין ה-11 בספטמבר ל-28 באוקטובר 2007, הופיע זוקרי לצד כריסטין לאטי במחזה "Third" מאת המחזאית זוכת פרס טוני ופרס פוליצר - וונדי וסרשטיין ב-Geffen Playhouse.
בשנת 2009 הוא שיחק בתפקיד הראשי בעיבוד הקולנועי לספרו של טאקר מקס "I Hope They Serve Beer in Hell".
בין השנים 2009 ל-2016, גילם את עורך הדין קרי אגוס בסדרת הדרמה של CBS "האישה הטובה". הוא גם שב לגלם את דמותו של לוגן הנטסברגר במיני-סדרת האיחוד של נטפליקס "בנות גילמור: שנה בחייהן" בשנת 2016.
זוקרי מככב כיום בסדרת הדרמה הרפואית של רשת פוקס "המתמחה", שהוקרנה לראשונה ב־21 בינואר 2018. הוא מגלם את דמותו של ד"ר קונרד הוקינס. הסדרה חודשה לעונה שנייה ב־7 במאי 2018 ולעונה שלישית ב־25 במרץ 2019. ב-16 במאי 2022 חודשה הסדרה לעונה שישית אשר תעלה לשידור ב-20 בספטמבר 2022.
חיים אישיים
במהלך צילומי הסדרה "Young Americans" הכיר את השחקנית קייט בוסוורת', איתה ניהל מערכת יחסים בין השנים 2000–2002.
אליפות גרמניה בכדורגל 1921
אליפות גרמניה בכדורגל 1921 הייתה העונה ה-14 של התחרות. זו הייתה התחרות השנייה לאחר מלחמת העולם הראשונה.
מנצחות תחרויות אזוריות היו זכאיות להשתתף בתחרות.
נירנברג זכתה באליפות. הייתה זו זכייתה השנייה ברציפות בתואר בתולדות המועדון. בכך נירנברג הפכה לקבוצה הראשונה שהצליחה לזכות בתואר פעמיים ברציפות.
ארגון האליפות
אלוף של העונה הקודמת קיבל זכות להשתתף בתחרות. בנוסף לכך, לתחרות העפילו מנצחי תחרויות אזוריות:
המשחקים נערכו בשיטת נוק-אאוט (מפגש יחיד בין הקבוצות).
כדורגלנים מצטיינים
לואיטפולט פוף, נירנברג כבש 4 שערים וזכה בתואר מלך השערים של התחרות.
הדרוזאורומורפה
הדרוזאורומורפה (שם מדעי: Hadrosauromorpha) היא קבוצה של אורניתופודים דמויי הדרוזאורים שהתקיימו בקרטיקון העליון מלפני 96.7 מיליון שנה. האחרונים שביניהם נכחדו לפני 66 מיליון שנה, עם הכחדת הקרטיקון הגדולה. קבוצה זו צעירה יחסית והיא הוגדרה ב-2014 או 2015 בידי דייוויד ב. נורמן.
מיני הקבוצה היו בעלי לסתות בעלות שורת שיניים אחוריות דמויות סוללות שהואתמו לאכילת צמחייה קשיחה. לחלקם כמו הפרזאורולופוס, הזאורולופוס ונוספים היו בעלי בליטות מיוחדות דמויות כרבולת על הגולגולת ובעלי ריאות מיוחדות שאותם יכלו לנפח וליצור קולות כדי לתקשר. ממצאים של עקבות מראים שרבים מהם חיו בעדרים גדולים.
Fleurs du Mal
Fleurs du Mal (בעברית: פרחי הרע) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הבריטית שרה ברייטמן, מתוך אלבום האולפן התשיעי שלה, Symphony. השיר יצא לאור ב-28 בינואר 2008, על ידי חברת התקליטים מנהטן רקורדס, ביחד עם שאר שירי האלבום. הוא נכתב על ידי ברייטמן, פרנק פיטרסון, תומאס שוורץ, מתיאס מייסנר, מרטין הימלסבאך, קלאוס הירשבורגר והופק על ידי פיטרסון גם כן. מבחינה לירית, הוא עוסק באהבה ובהרס עצמי שמגיע בעקבות התפרקות מערכת יחסים שחדלה מלהמשיך.
אף על פי שלא הופץ כסינגל זכה השיר להצלחה בינלאומית. מוזיקאים ולהקות כדוגמת גרגוריאן, ברוס אנדרסון, אסתיבליס רוחאס וידיד אוריאס, הקליטו אותו בגרסאות משלהם. האחרונה מבין השלוש צילמה לו וידאו קליפ רשמי שהועלה לערוץ היוטיוב שלה ב-22 באוקטובר 2018.
רקע וכתיבה
בשנת 2008 הוציאה ברייטמן את אלבום האולפן התשיעי שלה, Symphony, שהוקלט בגרמניה וכללה את כל השירים החדשים שנכתבו עבורו. הוא נוצרה ביחד עם המפיק הוותיק של ברייטמן, פרנק פיטרסון. הסגנון בו נע בין בלדות כמו "Symphony", "Fleurs du Mal" ושירי רוק כדוגמת "", שהוקלט ביחד עם הזמר כריס תומפסון, מתוך פסקול הסרט "פוקימון: עלייתו של דארקראי". מעבר לכך, "Fleurs du Mal" כולל שלוש סוגות מוזיקליות: קלאסי, פופ אופראי ורוק.
את השיר מקדים קטע הכלי "Gothica" שנכתב בידי פיטרסון וקרסטן היוזמן. אורכו של קטע הכלי הוא דקה ועשרים שניות והוא כולל מוזיקת מתח שפותחת את האלבום בצליל המאפיין אותו. בחלק קצר מתוך הקטע ניתן לשמוע קולות של מקהלה ורעמים. לאחר שהקטע מסתיים, משתלבת המוזיקה של "Fleurs du Mal" וברייטמן מתחילה לשיר בקול אופרה גבוה.
ביקורת
תום יורק מ-AllMusic סקר את השיר והצהיר: "הסאונד המגניב והלופים הסינת'יים של פיטרסון וקרסטן היוזמן ב-"Gothika" הצליחו להביא את השילוב המנצח של גיטרות חשמליות והתזמורת הסימפונית של לונדון ב-"Fleurs du Mal". הוא מלא בטקסטורות סוחפות שבהן קלרינט בודד סוחף פנימה את המאזין לפני כלי הנשיפה בבית השלישי; לאורך השיר, ישנה מקהלה המעצימה את הפזמון כמו רעם". ב-The Critical Cynic כתבו כי: "השיר Fleurs du Mal", מושפע משירים של להקות כמו נייטוויש, ויד'ין טמפטיישן או לקונה קויל, וניכר שזה בגלל מעריציה של ברייטמן, מבקשים ממנה לנסות את הסגנון הזה. מעבר לכך, זה היה צעד טוב".
אלבומים שבהם מופיע השיר
במרוצת השנים, כללה ברייטמן את "Fleurs du Mal" במספר אלבומים ומהדורות שהוציאה. ראשית, נכלל באלבום האולפן התשיעי שלה, Symphony. במהדורתו הבינלאומית של האלבום, נכלל בגרסת ""; היא קצרה בשתי דקות מזו המקורית. ב-10 במרץ 2009, יצא אלבום ההופעה הרביעי שלה, Symphony: Live in Vienna, בו נכלל השיר בגרסה ארוכה במקצת מזו המקורית; הוא נכלל באלבום וידאו נלווה שהופץ באותה העת. במרץ 2014 הוציאה ברייטמן את אלבום האוסף השביעי שלה, Voce – Sarah Brightman Beautiful Songs, בו נכלל השיר. האלבום הופץ על ידי חברת התקליטים יוניברסל מיוזיק גרופ ביפן בלבד.
הופעות חיות
ברייטמן הופיעה עם "Fleurs du Mal" לראשונה במהלך סיבוב ההופעות העולמי הרביעי שלה, "The Symphony World Tour", שהחל בינואר 2008 והסתיים באפריל 2009. "Gothica" ו-"Fleurs du Mal" בוצעו כמחרוזת לאחר שקטע הכלי "Sanvean" הושמע בכל הופעה. בהמשך לכך, ביצעה את השיר בהופעה חיה שהתקיימה בחסות ZDF. לקראת סוף אותו סיבוב הופעות, קיימה ברייטמן הופעה חד-פעמים בקתדרלת סטפנוס הקדוש, וינה שצולם בווידאו והופץ ברחבי העולם. במסגרת אותה ההופעה, ביצעה את "Fleurs du Mal" לאחר "Pie Jesu" (הלקוח מ-Requiem). את השניים ביצעה כשהיא לובשת שמלה אדומה המזכירה את זו שבעטיפתו של Symphony.
באוקטובר 2009 יצאה ברייטמן לסיבוב ההופעות הקצר, "Sarah Brightman in Concert", שאירע באמריקה הלטינית בלבד. היא ביצעה את "Gothica" ו-"Fleurs du Mal" כמחרוזת שפתחה כל אחת מ-14 ההופעות שאירעו במסגרת הסיבוב (לאחר שקטע הכלי "Sanvean" הושמע). ביוני 2013 יצאה לסיבוב ההופעות העולמי החמישי שלה, "Dreamchaser World Tour". בהופעות שהתקיימו בסוף 2014 ביצעה את אותה המחרוזת גם כן. את סיבוב ההופעות העולמי השביעי שלה, "Hymn: Sarah Brightman in Concert", שאירע בין 2018–2021 פתחה ברייטמן עם "Gothica" ו-"Fleurs du Mal" בכל אחת מההופעות שהתקיימו במסגרתו.
בין היתר, ביצעה ברייטמן את השיר במהלך תוכנית הטלוויזיה, Fashion on Ice, במסגרתה לבשה שמלה בצבע שחור, כשרקדנים על הקרח מחליקים מסביבה.
ברוס מקינון
ברוס מקינון (באנגלית: Bruce Mackinnon; נולד ב-17 באוקטובר 1978) הוא שחקן אנגלי שהופיע במגוון תוכניות טלוויזיה וסרטי קולנוע.
ביוגרפיה
הוא החל את הקריירה שלו כחבר בצמד הקומי "מאט ומקינון" יחד עם מת'יו הורן. בטלוויזיה הופיע מקינון בתוכניות כגון "המשרד", "המופע של קתרין טייט", "Smack the Pony", ובסדרה של רשת HBO "רומא".
בקולנוע שיחק בסרטים "החיים על פי פיטר סלרס", "הדוכסית" ו"יריד ההבלים". מקינון כתב עבור תוכניות הטלוויזיה "המופע של קתרין טייט", עבור אליסטר מקגוואן, ג'וני ווהן, ועבור דארה או בריאן בתוכניתו "Live Floor Show". ב-2012 נבחר מקינון לגלם את סר אנדרו אגיצ'יק בהפקה של הלהקה השייקספירית המלכותית למחזה "הלילה השנים עשר" בבימויו של דייוויד פַאר. ב-2014 הופיע מקינון בפרק בסדרה "בתוך מספר 9" של ה-BBC, בסדרה "אוטופיה" של ערוץ 4 ובסרט "שומרי הגלקסיה" של אולפני מארוול.
ב-2015 החל מקינון לשחק בסדרה "אפיזודס" בהפקת שואוטיים / Hat Trick Productions.
אלי אלון (רופא)
אלי אלון (נולד ב-19 ביוני 1945, ח' בתמוז ה'תש"ה) הוא רופא מרדים, פרופסור קליני ומרצה באוניברסיטת ציריך. תחום המחקר וההתמחות של פרופסור אלון הוא הרדמה מיילדותית (אפידורלית), שיכוך כאבים בשליטת המטופל, הרדמה מקומית ושיכוך כאב כרוני.
ביוגרפיה
אלון נולד בשם אלי לינקר בתל אביב לציטה לינקר (חברת הכנסת השמינית ויקירת העיר תל אביב-יפו לשנת 1991 ולמשה לינקר (דוקטור לרפואה). למד בתיכון עירוני א', ולאחר לימודי הרפואה שירת כרופא צבאי.
סיים את לימודי הרפואה באוניברסיטת מילאנו בשנת 1972, והשלים את התמחותו כרופא מרדים באוניברסיטת מילאנו ובבית החולים האוניברסיטאי של ציריך. לאחר מכן שימש עמית מחקר קליני באוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו.
בהמשך הקריירה מילא כמה תפקידים בכירים במערכת הרפואה המרדימה של שווייץ. ובין השאר שימש ראש מחלקת ההרדמה בבית החולים המחוזי של לוגאנו, הקים את בית הספר לאחיות מרדימות בלוגאנו, ושימש הנשיא הראשון של אגודת הרופאים המרדימים של קנטון טיצ'ינו. פרופסור אלון אף היה חלוץ בתחום ההרדמה המיילדותית, וניהל את מחלקת ההרדמה המיילדותית בבית החולים האוניברסיטאי של ציריך.
בשנת 1991 התמנה אלון למנהל המרפאה הבין-תחומית לכאב בציריך וליועץ של בית החולים האוניברסיטאי של ציריך לניהול כאב.
בשנת 1993 התמנה למרצה בכיר, ובשנת 2000 לפרופסור באוניברסיטת ציריך.
בשנים 1996–2011 שימש חבר הנהלת האגודה השווייצרית ללימודי כאב (ובתוכן בשנים 2005–2008 שימש נשיא האגודה). באגודה הוא עדיין מלמד את הקורס השנתי המתקדם לשיכוך כאבים.
בשנים 2008–2014 שימש חבר הנהלת הפדרציה האירופית לכאב.
אלון שימש עורך של כתב העת האירופי לכאב, של כתב העת הרשמי של פדרציית הכאב האירופית, המשמש לפרסומים מדעיים, של כתב העת השווייצרי לרפואה מרדימה (Acta Anaesthesiologica Helvetica), של מגזין הפיקוח הבין-לאומי על הרדמה מקומית (International Monitor of Regional Anesthesia), של כתב העת "הרדמה מיילדותית" (Obstetric Anesthesia Digest) ושל כתב העת "כאב" (Der Schmerz).
פרסומים
נכון ל-2020, פרופסור אלון פרסם 10 ספרים ותיעודי הליכים רפואיים ו-55 מאמרים מדעיים. כמו כן, כתב פרופסור אלון 58 פרקים לספרים אחרים.
להלן מבחר מפרסומיו:
The Broadway Album
The Broadway Album הוא אלבומה ה-24 של הזמרת ברברה סטרייסנד, אשר יצא ב-4 בנובמבר 1985 על ידי קולומביה רקורדס. האלבום, שהורכב בעיקר מנגינות מופע קלאסיות, סימן שינוי משמעותי בקריירה של סטרייסנד.
היא בילתה עשר שנים במחזות זמר ושרה שירים בהשראת מחזות זמר באלבומיה בשנות ה-60 אך החל משנות ה-70 החלה לשיר שירים בסגנונות של פופ, רוק, פולק ודיסקו.
רקע והצלחה
על האלבום עבדה סטרייסנד עם המלחין המפורסם של ברודוויי סטיבן סונדהיים אשר כתב מספר שירים באלבום. האלבום זכה להצלחה רבה ואף יצא לאור מחדש בעקבות הצלחתו. הוא הגיע למעמד של 4 פלטינות בארצות הברית, ובנוסף גם למעמד פלטינה כפולה בקנדה, מעמד פלטינה בניו זילנד ומעמד אלבום זהב בהולנד ובריטניה.
ערפילית שדרית
ערפילית קארינה (באנגלית: Carina Nebula) היא ערפילית בקבוצת הכוכבים קארינה. הערפילית נמצאת במרחק מוערך של כ-8,500 שנות אור מכדור הארץ.
הערפילית התגלתה על ידי ניקולא לואי דה לאקאי ב-1752.
אלכסנדר רובאק
אלכסנדר רמוביץ' רובאק (ברוסית: Александр Рэмович Робак; נולד ב-28 בדצמבר 1973) הוא שחקן, במאי ומפיק קולנוע רוסי. הוא הופיע ביותר מחמישים סרטים מאז 1999 והוא אחד השחקנים הרוסים הפופולריים והטובים ביותר בתפקידי משנה.
ביוגרפיה
אלכסנדר רובאק נולד במשפחתו של רם אלכסנדרוביץ' רובאק, מהנדס מטלורגיה, והמורה ראיסה לוקינצ'נה. אלכסנדר נקרא על שם סבו. מאז ילדותו, התחביבים העיקריים היו גיטרה וחוג דרמה בית ספרי.
בשנת 1994 סיים את לימודיו במכון לתיאטרון של ירוסלב ומאז מופיע במגוון סרטי קולנוע וסדרות טלוויזיה.
מטומה
טום סטראטה לגרגרן (בנורווגית: Tom Stræte Lagergren; נולד ב-29 במאי 1991), הידוע בשם הבמה מטומה (Matoma), הוא תקליטן, רמיקסר ומפיק מוזיקלי נורווגי.
ראשית חייו
מטומה נולד באסנס, נורווגיה ב-29 במאי 1991. בילדותו, הוא החל לנגן בפסנתר. הוא בעל תואר ראשון בטכנולוגיית מוזיקה מהאוניברסיטה הנורווגית למדעים וטכנולוגיה.
קריירה
הרמיקס שלו ל-"Old Thing Back" של הנוטוריוס בי. איי. ג'י., בשיתוף עם ג'ה רול וראלף טרסוונט יצא ב-24 בפברואר 2015. הרמיקס הגיע, בשיאו, למקום השני בנוורוגיה ולמקום השמיני בשוודיה.
ב-16 באוקטובר 2015, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם וייל ופופקאן, את הסינגל השיווקי "Feeling Right (Everything Is Nice)". הסינגל השיווקי הגיע, בשיאו, למקום ה-31 בנורווגיה.
ב-20 באוקטובר 2015, הוא התארח, יחד עם ג'ניפר לופז, בסינגל "Try Me" של ג'ייסון דירולו.
ב-13 בנובמבר 2015, הוא הוציא את אלבום האולפן הראשון שלו, Hakuna Matoma.
ב-1 בדצמבר 2015, הוא הוציא, בשיתוף עם אסטריד אס, את הסינגל "Running Out". הסינגל הגיע, בשיאו, למקום השביעי בנורווגיה.
ב-24 ביוני 2016, הוא הוציא, בשיתוף עם בקי היל, את הסינגל "False Alarm". הסינגל הגיע, בשיאו, למקום השלישי בנורווגיה.
ב-15 באוקטובר 2016, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם להקת הבנים הבריטית, The Vamps, את הסינגל "All Night". הסינגל הגיע, בשיאו, למקום החמישי בפלנדריה, למקום השישי באירלנד ולמקום השמיני בסקוטלנד.
ב-31 באוגוסט 2017, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם להקת הבנים הבריטית, The Vamps, את הסינגל "Staying Up". הסינגל הגיע, בשיאו, למקום הראשון בשוודיה.
ב-17 בנובמבר 2017, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם הזמרת האמריקאית, נואה סיירוס, את הסינגל "Slow". הסינגל הגיע, בשיאו, למקום ה-30 בנורווגיה.
ב-27 ביולי 2018, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם אנריקה איגלסיאס וקונסנס, את הסינגל "I Don't Dance (Without You)". הסינגל הגיע, בשיאו, למקום השני בהונגריה.
ב-24 באוגוסט 2018, הוא הוציא את אלבום האולפן השני שלו, One in a Million.
ב-8 במאי 2020, הוא הוציא את המיני-אלבום הראשון שלו, Rytme.
שמואל מוטוט
שמואל בן סעדיה אבן מוֹטוֹט (בכתבי יד: מטוט; חי במחצית השנייה של המאה ה-14) היה פרשן המקרא, מגדולי מפרשי ה"אבן עזרא". מעתיק ומתרגם בן יהדות ספרד.
מפעלו הספרותי
מוטוט חי ופעל בגוודלחרה שבספרד וכנראה שגם נולד בעיר. מלבד פירושו על ה"אבן עזרא" שנדפס בשם "מגילת סתרים" בוונציה (1554) ושוב בקיצור עם פרשנים נוספים בשם "מרגליות טובה" באמסטרדם (1722), כתב מוטוט פירוש שלם למקרא המצוי בספריית אוניברסיטת קיימברידג' ובו נראה כי עסק בקבלה ופירושיו נוטים לדעת הרמב"ן במקרים שבהן היא סותרת לדעת ה"אבן עזרא". בספריית הבודליאנה ישנו כתב יד של פירוש קבלי למקרא של מוטוט ששרד ממנו רק החלק על ספר שמות.
מפירושו על התפילות לפי הקבלה "ספר תהלות אדוני" נדפס קיצור, בתוך פירוש התפילות של רבי מנחם רקנאטי בקושטא (1543). כתב היד המלא של הפירוש נמצא בספריית הבודליאנה.
ספר נוסף שלו שזכה לתפוצה בכתבי יד אך לא נדפס הוא פירוש לספר יצירה בשם "משובב נתיבות" הכולל שלושה חלקים ומשלב בפירושו פילוסופיה ואסטרונומיה עם קבלה.
כמעתיק ומתרגם, העתיק את הספר "אל עקידה אל רפיעה" של רבי אברהם אבן דאוד, לבקשת רבי יצחק בר ששת, וכינה אותו בעברית בשם "האמונה הנישאה". הספר מוכר בשמו "האמונה הרמה", פרי תרגומו של רבי שמעון לביא שהתקבל יותר. מהנוסח של מוטוט לספר זה שרד רק עותק אחד, ולדעת משה שטיינשניידר יש לו חשיבות לצורך ביקורת השוואתית של המהדורה המקובלת.
בג"ץ רובינשטיין נגד הכנסת
בג"ץ רובינשטיין נ' הכנסת הוא פסק דין שניתן ב-17 בספטמבר 2014 בעתירה נגד חוקתיות חוק מוסדות חינוך תרבותיים ייחודיים, התשס"ח–2008. החוק מעניק למוסדות חינוך תרבותיים מיוחדים מימון ממשלתי בגובה של 60% מיחידת התקצוב עבור כל תלמיד הלומד בו ללא התניית המימון בלימוד לימודי ליבה. משמעות החוק הוא כי מוסדות החינוך העל יסודי ה"ישיבות הקטנות" במגזר החרדי, פטורות מלימוד לימודי ליבה בכיתות י'–י"ב. העותרים כנגד החוק טענו כי הוא פוגע בכבוד האדם של התלמידים במוסדות הללו, פוגע באוטונומיה האישית שלהם ומונע מהם אפשרות להשתלב בחברה הישראלית. בית המשפט קבע בפסק דין זה כי הזכות לחינוך היא זכות חוקתית, אך לא כל פגיעה בזכות לחינוך היא פגיעה בגרעין החוקתי של הזכות. בית המשפט דחה את העתירה משום שלקביעתו לא הוכח כי נפגעה זכות חוקתית.
תוכנית הליבה
תוכנית הליבה הם התכנים, המיומנויות והערכים המחייבים את כל הלומדים במערכת החינוך בישראל. לימודי הליבה מהווים בסיס לקידום הפרט להשתלבות, ולשיתוף פעולה מפרה בחברה הישראלית. תוכנית הליבה נחשבת חיונית להתפתחות ולצמיחה של אדם אוטונומי ואזרח יצרני, המסוגל לתפקד בצורה נאותה. מטרתה לספק ידע ומיומנויות למידה המאפשרים תפקוד והשתלבות בחברה. לימודי הליבה מאפשרים הטעמת ערכים חברתיים המהווים את הבסיס לחיים בחברה דמוקרטית. התכנים, מיומנויות הלמידה והערכים החברתיים המוצעים בתוכנית הם אלה שלגביהם הושגה תמימות דעים בחברה, והם נתפסים כהכרחיים כדי ליצור מכנה משותף בסיסי בין הרבדים האנושיים השונים של החברה.
התכנים והמקצועות האלה:
מערכת החינוך במגזר החרדי
במערכת החינוך פועלים מוסדות חינוך משלושה סוגים:
החיוב המשפטי בלימודי ליבה
הבסיס החוקי לתוכנית הליבה מצוי בחוק חינוך ממלכתי, התשי"ג–1953. סעיף 3 לחוק קובע כי שר החינוך הוא הקובע את תוכנית הלימודים של מוסדות החינוך הרשמיים, בהתאם למטרות המנויות בס' 2 של החוק. תיקון לחוק חינוך ממלכתי – תקנות חינוך ממלכתי (מוסדות מוכרים), התשי"ג–1953 קובע בסעיף 1 לתקנות כי "תוכנית היסוד" היא "מספר השעות לפי המקצועות שהן חובה על כל מוסד חינוך". וסעיף 3 לתקנות קובע את תנאי הסף להכרה במוסד חינוך מוכר שאינו רשמי, ועל-פיו מוסד חינוך לא ייחשב למוסד מוכר אלא אם כן נתמלאו בו כל התנאים המנויים, לרבות קיום תוכנית היסוד לפי האמור בתקנה. למרות הנוסח המפורש בחוק ובתקנה הרלוונטית, בעשורים הראשונים לקיומה של מערכת החינוך לא גובשה על ידי שר החינוך תוכנית ליבה, והנושא לא נדון כלל.
העובדות בבסיס פסק הדין
העתירה עוסקת בשאלת חוקתיותו של חוק מוסדות חינוך תרבותיים ייחודיים, התשס"ח–2008. החוק מכיר במוסדות החינוך החרדיים העל יסודיים, המכונים "הישיבות הקטנות", כמוסדות חינוך תרבותיים ייחודיים. החוק מעניק למוסדות אלו פטור מלימוד "לימודי ליבה", ובנוסף מעניק להם מימון ממשלתי בגובה של 60% מיחידת התקצוב עבור כל תלמיד הלומד בו. העותרים ובראשם שר החינוך לשעבר אמנון רובינשטיין, ביקשו מבית המשפט להוציא צו על תנאי המורה כי החוק בטל, ולחייב את המוסדות הללו ללמד את לימודי הליבה, או כסעד חלופי להצהיר על בטלות ס' 5 לחוק ובכך לבטל את המימון הממשלתי הניתן למוסדות אלו.
הכרעת בית המשפט
בית המשפט דן בהרכב מורחב של 9 שופטים וקבע ברוב של 7 שופטים כי אין עילה חוקתית לביטול חוק מוסדות חינוך תרבותיים ודחה את העתירה. כלל השופטים הסכימו כי הזכות לחינוך בגרעינה הקשה היא זכות חוקתית, אך נחלקו באשר לשאלה האם בנסיבות הקונקרטיות, זכותם של תלמידי הישיבות הקטנות לחינוך נפגעה. דעת הרוב הייתה כי בנסיבות המקרה אין לקבל את העתירה. חלק מהשופטים הגיעו להכרעה זו מתוך קביעה כי אמנם נפגעה זכות חוקתית אך הפגיעה עומדת בתנאי פסקת ההגבלה, בעוד שאחרים קבעו כי כלל לא הוכחה כי נפגעה זכות חוקתית. דעת המיעוט הייתה כי יש לקבל את העתירה משום שהחוק פוגע בזכות לחינוך של תלמידי הישיבות הקטנות.
דעת הרוב
השופט ניל הנדל קבע כי יש להכיר בזכות לחינוך כזכות חוקתית אך בעניין העתירה לא מצא כי העותרים הוכיחו כי נפגעה זכות כזו. השופט קבע כי הזכות לחינוך היא חוקתית רק כאשר הפגיעה נוגעת לגרעין הקשה של כבוד האדם. השופט קבע כי הבחינה החוקתית בשלב הראשון של החוק הוא מספיק וכי אין צורך בבחינת יתר השלבים משום שלא עלה בידי העותרים להוכיח כי הזכות לחינוך של תלמידי הישיבות הקטנות עולה לכדי פגיעה בזכות חוקתית. לא כל פגיעה בזכות לחינוך תיחשב כפגיעה בזכות חוקתית. מסקנתו נובעת מכך שהחוק חל על פלח אוכלוסייה קטן. לדבריו הצטרף השופט ע' פוגלמן.
השופטת אסתר חיות הצטרפה להכרעתו של השופט הנדל. השופטת עמדה על כך כי על לחייב את מוסדות החינוך המבקשים הכרה כמוסד חינוך תרבותי ייחודי, לשלב בתוכנית הלימודים שלהם לימודי אזרחות כתנאי להכרה.
המשנה לנשיא מרים נאור קבעה כי הזכות לחינוך היא זכות חוקתית, ובנוסף קבעה כי החוק פוגע בזכות זו של תלמידי הישיבות הקטנות. בשלב השני של הבחינה החוקתית קבעה כי החוק עומד בתנאי פסקת ההגבלה ובמבחן המידתיות במובן הצר בניגוד לדעתה של השופטת עדנה ארבל. השופטת קבעה כי התועלת המוגשמת על ידי החוק, המאפשרת הגשמת הזכות לאוטונומיה בחינוך, עולה על הנזק השולי שבפגיעה בזכות לקבל חינוך.
השופט יצחק עמית הצטרף להכרעת השופט הנדל ומדגיש כי העתירה מבקשת פוזיטיבית לחייב את המדינה לכפות לימודי ליבה בניגוד לפטור בחוק. ולדינה אין חובה כזו, גם אם מדובר בחוק שאינו ראוי, חוק לא ראוי אינו פוגע בהכרח בזכויות חוקתיות.
השופט אליקים רובינשטיין קבע כי החוק פוגע בזכות החוקתית לחינוך, מכיוון שההסדר שבחוק פוגע באינטרסים הציבוריים הכלליים של חברת הרוב, בהקשר הזכות לחינוך ותוצריהו. השופט המשיך לשלב השני בבחינה החוקתית של תאני פסקת ההגבלה וקבע כי, ההסדר שנקבע בחוק חינוך מוסדות תרבותיים-ייחודיים מתקשה לצלוח במכלולו את מבחן המשנה השלישי של דרישת המידתיות לנוכח הוראת סעיף 5(א) לחוק בעניין השתתפות המדינה בתקצוב מוסד חינוך תרבותי-ייחודי, אולם חרף כל זאת, דחה את העתירה משום שלא הייתה בפני ההרכב בהקשר ההוראה התקציבית, תשתית מספקת.
הנשיא אשר גרוניס הצטרף להכרעת השופט הנדל כי לא הוכחה פגיעה בזכות חוקתית. הנשיא גרוניס הוסיף, כי לעתירה מספר מאפיינים מיוחדים, אשר מובילים אף הם למסקנה כי דינה להידחות. ראשית, מדובר בעתירה פטרנליסטית חריגה, שמבוקש בה לחייב את המחוקק לנהוג בפטרנליזם כלפי אדם אחר. בעתירה מבקשים העותרים לקדם אינטרס ציבורי כללי, ולא להגן על זכותו של הפרט. שלישית, הנשיא סבור כי יש לנקוט ריסון שיפוטי רב כאשר מדובר בעתירה שמבוקש בה להגן על ״זכות חיובית״.
דעת מיעוט
השופט סלים ג'ובראן הצטרף לעמדתה של השופטת ארבל.
בעקבות פסק הדין
פסק הדין הכשיר פטור גורף מלימודי ליבה בישיבות הקטנות (כיתות י'–י"ב) במגזר החרדי, הנחשבים כמוסדות חינוך תרבותיים ייחודיים.