cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אוהד חמו
ביוגרפיה
במהלך השנים סיקר חמו בכתבותיו את הנעשה בעזה וביהודה ושומרון, ועקב אחר האינתיפאדה השנייה, עסקת שליט, מלחמת לבנון השנייה, מבצע עופרת יצוקה, מבצע עמוד ענן, מבצע צוק איתן ומבצע שומר החומות. כמו כן, הביא תיעודים נדירים של חמושים ומבוקשים פלסטינים מהפת"ח ומהחמאס במחנות הפליטים ובערים הפלסטיניות. בנוסף, נשלח לסקר אירועים חדשותיים בעולם. בין היתר, הצטרף בשנת 2015 למשט הסיוע "חירות" שיצא מכרתים לכיוון עזה, וכן תיעד את הנעשה בשכונת מולנבק בבריסל.
בסוף שנת 2015, החל בפרסום סדרת כתבות שהתמקדו בתנאים השוררים במחסומים בשטחים. בעקבות כתבות אלו, הוחלט להעביר 300 מיליון שקלים לשיפור המצב.
ב-2020 יצא לאור ספרו הראשון "פני השטח" בהוצאת "כתר".
הדרבי של ניו יורק (כדורסל)
הקבוצות
לאחר המעבר של הנטס לברוקלין, כלי תקשורת כינו את היריבות הקרב על ניו יורק (The Battle of New York), קרב הרבעים (Battle of the Boroughs), או התנגשות הרבעים (Clash of the Boroughs). שתי הקבוצות נפגשו בפלייאוף ה-NBA שלוש פעמים בתולדותיהן, כשהסדרה האחרונה הייתה בסיבוב הראשון ב-. הניקס ניצחו בשני במפגשים הראשונים, והנטס באחרון.
1966–1977
הניקס והנטס היו יריבים מאז תחילת הקמת הנטס. הנטס נוסדו בשנת 1966 כחברה מייסדת בליגת ה-ABA בשם "ניו יורק אמריקנס".
עם העברתם ל-NBA מה-ABA עקב מיזוג הליגות ב-1976, הניו יורק נטס נתבעו על "פלישה" לטריטוריה הניקס בקולוסיאום של נסאו, ונאלצו לשלם דמי פלישה של 4.8 מיליון דולר לניקס. קנס זה, יחד עם דמי ההרחבה של ה-NBA, הפכו את המשך העסקתו של כוכב העל ג'וליוס ארווינג לבלתי אפשרי מבחינה כלכלית עבור הנטס, שהיו אלופי ה-ABA ב-1976. הם נאלצו למכור את ארווינג לפילדלפיה 76' כדי לעמוד בהתחייבויות הכספיות שלהם, והצעד הזה שלח את הקבוצה לתקופה של בינוניות שלקח לה שנים להתאושש ממנה.
כשהנטס החליטו לחזור למדינת ניו ג'רזי ב-1977, הניקס שוב ניסו להכשיל את המהלך ואיימו לחסום אותו בשל הפגיעה בזכויות הטריטוריאליות הבלעדיות שלהם בניו ג'רזי. הנטס הגיבו בתביעה נגד הניקס בטענה שמעשיהם מפרים את חוקי ההגבלים העסקיים. התביעה הוסדרה בין הקבוצות לאחר התערבות הליגה ומדינת ניו ג'רזי, והנטס הסכימו לשלם עוד 4 מיליון דולר לניקס עבור זכויות המעבר.
אוהד חמו
ביוגרפיה
לאחר מותה של עיתונאית אל-ג'זירה שירין אבו עאקלה, שנטען שנפגעה מאש צה"ל, ספג חמו איומים על חייו מצד פלסטינים ברשתות החברתיות השונות, בהן נכתב: "עין תחת עין, שן תחת שן. חכה למוות שלך".
הדרבי של ניו יורק (כדורסל)
1977–2012
בין 1977 ל-, הנטס שיחקו במדינת ניו ג'רזי בתור ניו ג'רזי נטס. במהלך אותה תקופה, הניקס בדרך כלל סוקרו יותר בתקשורת ללא קשר להצלחת הקבוצה. כאשר הניקס יצאו לשחק בניו ג'רזי לשחק בנטס, האולם היה לרוב מחולק באופן שווה בין אוהדי שתי הקבוצות. הסיבות היו, בין השאר, ששתי הקבוצות הופרדו רק על ידי נהר ההדסון, ושמחירי הכרטיסים בניו ג'רזי היו זולים יותר מאשר במדיסון סקוור גארדן.
אוהד חמו
ביוגרפיה
חמו הוא חתן פרס סוקולוב לתקשורת אלקטרונית לשנת 2021, לצידה של יפעת גליק.
הדרבי של ניו יורק (כדורסל)
1977–2012
היריבות החלה להתחמם בתחילת שנות ה-2000. עם הטרייד של סטפון מרבורי שנשלח לפיניקס סאנס עבור ג'ייסון קיד, הנטס הפכו לקבוצה החזקה ביותר באזור המזרחי ב-2001. עם החתמתו, קיד הבטיח שהנטס לא ינגנו עוד כינור שני לניקס.
אוהד חמו
ביוגרפיה
בנוסף לעיסוקו בחברת החדשות, חמו כותב באופן קבוע במגזין "בלייזר" ומרצה במוסדות שונים.
הדרבי של ניו יורק (כדורסל)
1977–2012
היריבות שוב עלתה מדרגה כשסטפון מרבורי, הרכז יליד ניו יורק שהועבר מהנטס בטרייד על קיד, הועבר לניקס ב-2004. למרבורי ולקיד הייתה יריבות משלהם, כאשר היה קונצנזוס שקיד הוא הרכז הטוב בליגה, אך מרבורי טען שהתואר מגיע לו. שני הכוכבים מצאו זה את זה משני הצדדים של יריבות עזה, וקבוצותיהם רצו להוכיח את עליונותן באזור המטרופולין. כמה משחקני הניקס הרחיקו לכת ואמרו שהם רצו להתמודד מול ניו ג'רזי (אלופת המזרח המכהנת פעמיים באותה תקופה) בפלייאוף. רצונות הניקס אכן התממשו, והנטס הביסו את הניקס בסיבוב הראשון של פלייאוף 2004 4–0. הסדרה כללה יריקה מתוקשרת מאוד בין טים תומאס מהניקס לקניון מרטין מהנטס.
אוהד חמו
ביוגרפיה
חמו מתגורר בתל אביב, נשוי ואב לשלושה.
הדרבי של ניו יורק (כדורסל)
2012–הווה
מאז רכש את הנטס ב-2010, מיכאיל פרוכורוב תקף תכופות את הניקס ואת בעליהם. הוא הצהיר שהוא רוצה "להפוך את אוהדי הניקס לאוהדי נטס" כשהקבוצה עברה מיקום, וכי הוא שמח שהנטס גרמו לניקס "לשלם יותר מדי" עבור כרמלו אנתוני (על ידי הגדלת ההצעות שלהם במירוץ לרכישת אנתוני מדנוור נאגטס).
שני הצדדים החלו לשווק באגרסיביות ברחבי מנהטן וברוקלין, ולעיתים קרובות מכריזים שהם "הקבוצה הבלעדית של הרובע" עם שלטי חוצות המציגים את כוכבי העל החדשים שנרכשו על ידי הניקס והנטס, כרמלו אנתוני ודרן ויליאמס (בהתאמה). אחד המהלכים הראשונים בתקופת בעלותו של פרוכורוב על הנטס ב-2010 היה רכישת שלט חוצות בגודל 225 על 99 אינץ' (571.5 על 251.5 סנטימטר), ובו הוא עצמו, הבעלים-השותף של הנטס ג'יי-זי, והמילים "Blueprint for Greatness" ("תוכנית לתהילה") בצד של בניין ברחוב 34 והשדרה השמינית מול מדיסון סקוור גארדן, ביתם של הניקס. הניקס הגיבו לדחיפה השיווקית של הנטס בפרסומת בטלוויזיה שבה נכתב: "אתה יכול ללכת כמונו, אתה יכול לדבר כמונו, אבל לעולם לא תהיה כמונו". פרוכורוב הגיב: "אני חושב שהיינו רוצים יותר להיות כמו הלייקרס [שזכו אז ב-16 אליפויות, בניגוד לשתי האליפויות של הניקס]". מרטי מרקוביץ', נשיא הרובע של ברוקלין לשעבר, כינה בלעג את הניקס "מנהטן ניקס" וטען שכל תושב ברוקלין שתומך בניקס מבצע "בגידה".
ה"טראש טוק" בין שתי הקבוצות, שכלל עלבונות אישיים כמו פרוכורוב שכינה את הבעלים של הניקס ג'יימס דולן "האיש הקטן ההוא", הגיע לנקודה שבה נציב ה-NBA דייוויד סטרן הרגיש צורך לארגן פגישה בין דולן ופרוכורוב כדי להפחית את המתיחות בין השניים.
המתיחות בין שתי המועדונים התלקחה החל מ-2019, כאשר הנטס החתימו את קיירי אירווינג וקווין דוראנט כשחקנים חופשיים, שני שחקנים מבוקשים מאוד על ידי הניקס.
השוואות
כלי תקשורת ציינו את הדמיון של היריבות הזו לאלו של קבוצות אחרות בעיר ניו יורק, כמו יריבות ה-MLB בין הניו יורק יאנקיז מהליגה האמריקאית לניו יורק מטס מהליגה הלאומית. מבחינה היסטורית, הרבעים ברוקלין ומנהטן שלחו קבוצות ליריבות בין הדודג'רס לג'איינטס, כאשר שתי הקבוצות היו ידועות בשם ברוקלין דודג'רס (כיום לוס אנג'לס דודג'רס) וניו יורק ג'איינטס (כיום סן פרנסיסקו ג'איינטס). יריבות ה-NHL בין ניו יורק איילנדרס לניו יורק ריינג'רס חלקה גם את היריבות בין הרבעים בין 2015 ל-2020, כשהאיילנדרס שיחקו בברקליס סנטר (אולמה הביתי של ברוקלין נטס). הדרבי של נהר ההדסון ב-MLS דומה לדרבי בכדורסל מבחינת היותו יריבות עירונית בניו יורק. עם זאת, ניו יורק סיטי משחקת בברונקס וניו יורק רד בולס משחקת בהריסון, ניו ג'רזי, לא בברוקלין או לונג איילנד.
Time Out with Britney Spears
Time Out with Britney Spears הוא אלבום הווידאו הראשון של זמרת הפופ האמריקנית, בריטני ספירס. האלבום יצא לאור ב-23 בנובמבר 1999, על ידי חברת התקליטים ג'ייב רקורדס.
רקע והפקה
אלבום הווידאו "Time Out with Britney Spears", מכיל ראיונות עם ספירס על ילדותה, על תחילת הקריירה במועדון מיקי מאוס, על עשיית אלבום הבכורה שלה "...Baby One More Time", על החיים האישים והזמן בסיור. אלבום כלול גם גרסאות חיות של השירים "Born to Make You Happy" ו- "From the Bottom of My Broken Heart", מתוך שידור מיוחד עבור ערוץ דיסני.
מיקומי שיא
כל המצעדים אליהם נכנס אלבום הווידאו הם מצעדי ווידאו בלבד.
מצד סהרונים
מצד סהרונים (מכונה גם חאן סהרונים, מצד מחלת, קסר אלעין או חאן שער רמון) הוא מצודה נבטית על דרך הבשמים, בלב מכתש רמון, הקרויה על שם צמח סהרון משתלשל שגדל לידו. המצודה היא מבנה מרובע שאורך כל אחת מצלעותיה הוא 42 מטר. בליבה חצר מרכזית המוקפת בחדרי מלאכה, מרחצאות ובתנור.
מיקומו של המצד נבחר בשל קרבתו למעיין עין סהרונים, וככל הנראה היה פעיל בין המאות הראשונה והשלישית. ממצאים מחפירה ארכאולוגית שנערכה במקום מצביעים על שכבות אפר ולפיכך כנראה על שרפה שפגעה קשות במקום.
החקירה הארכאולוגית הראשונה של המקום הייתה של הארכאולוג הגרמני פריץ פרנק בשנת 1934. מהבדואים באזור הוא שמע כי שם המצד "קסר מחאלה" והניח בטעות כי מדובר בתחנה הרומית מואהילה (Moahila) המופיעה במסמך הרומי נוטיטיה דיגניטאטום (Notitia Dignitatum). כיום סבורים כי מיקומה של תחנה זו קרוב יותר לאילת. ב-1965 נחפר האתר בשנית.
רודולף כהן, שעמד בראש צוות חפירות במצד בשנים 1982/3, מצא דמיון בין החאן לבין זה שנמצא במואה הנבטית, מערבית למושב צופר בערבה. בחפירות שערך כהן נמצאו מטבעות נבטיים של המלכים חרתת הרביעי ורבאל השני מהמאה הראשונה לספירה, ומטבעות רומיים של הקיסרים אנטונינוס פיוס, קומודוס וקרקלה מהמאות 3-2 לספירה. נמצאו גם כלי בישול ועצמות רבות של גמלים.
כיום יש במקום חניון יום.
טייבה
טַיְּבֶּה, בהגייה ספרותית: טַיִּבַּה (בערבית: الطيّبة, תעתיק מדויק: אלטיּבה, משמעות השם: "הטובה") היא עיר במחוז המרכז בישראל, כ-9 ק"מ מצפון-מזרח לכפר סבא, כ-3 ק"מ מצפון לכוכב יאיר. נחשבת לעיר מרכזית באזור המשולש. כלל תושביה ערבים-מוסלמים. היא הוכרזה כעיר בשנת 1990. בעיר מספר חמולות, שתי הגדולות שבהן הן חמולת מסארווה וחמולת חאג' יחיא.
שמה של העיר
השם טייבה (الطيّبة) הוא קיצור של השם א-טייבת אל-איסם (الطيّبة الاسْم) - "טובת השם" או "זו ששמה טוב". שמו של המקום בתקופות שקדמו לכיבוש הערבי של הארץ היה "עפרית" או "עפרה". בערבית משמעות המילה "עִפְרית" (عفريت) היא "שֵד", ולכן העדיפו תושבי המקום לקרוא לו בשם בעל משמעות חיובית. שם זה ניתן לכמה יישובים בארץ ובלבנון ששמם הקודם היה בעל משמעות שלילית בערבית.
עבדאללה הראשון, מלך ירדן אמר על טייבה "כל הטייבות (שבעולם) לאלוהים - למעט זו של בני סעב" (טייבה שבמשולש מכונה טייבת בני סעב).
היסטוריה
בתקופת המנדט הייתה טייבה חלק מנפת טולכרם. לפי סקר הכפרים 1945 בארץ ישראל שערכו רשויות המנדט נאמדה אוכלוסיית הכפר ב-4,290 תושבים. שטחי הכפר השתרעו על פני 40,625 דונמים (מתוכם 1,581 דונמים שטחים ציבוריים ו-6,294 דונמים של כפר יעבץ).
בזמן מלחמת העצמאות התבצרו במקום כוחות של ארגונים ערבים חמושים לצד כוחות של הצבא העיראקי. החיילים העיראקיים הוחלפו על ידי כוחות ירדניים, אשר שהו במקום בסופו של דבר במשך כשבועיים. בהסכמי שביתת הנשק עם ירדן הועברה טייבה יחד עם אזור המשולש כולו לידי ישראל. לפיכך, קיבלו התושבים אזרחות ישראלית, אולם עד שנת 1966 היו נתונים לממשל צבאי.
בשנת 1948 השתתפו תושבי טייבה בקרב נגד כוח ההגנה במהלך "מבצע מדינה", כאשר ניסו לכבוש את טירה. הכוחות שהגיעו מטייבה כיתרו את כוח "ההגנה" וגברו עליו. חלק מלוחמי ההגנה נגררו מאחורי מכונית עד טייבה וגופותיהם לא נמצאו עד היום הזה. בכך כשל הניסיון לכבוש את טירה.
בשנת 1952 קיבלה טייבה מעמד של מועצה מקומית.
בשנות ה-80 של המאה ה-20 גדל שטח הכפר מעבר לגרעין ההיסטורי שלו, אך מאחר שלא הייתה לו תוכנית מתאר מאושרת, הרסה מדינת ישראל רבים מהבתים שהוקמו. בנוסף עברו לגור ביישוב מספר משפחות בדואיות משבט שבט אבו רביעה, שפונו מאזור תל מלחתה לצורך הקמת בסיס נבטים. משפחות אלו רכשו אדמות בצדו הדרום מערבי של הכפר.
בשנת 1990 הוכרה כעיר. כיום טייבה היא אחת הערים הערביות הגדולות ביותר בישראל והיא העיר השנייה בגודלה באזור "המשולש".
המצודה
ערך מורחב למצודה
בחלק העתיק של העיר נמצאת מצודת אלעליה אלטווילה שהייתה במקור מצודה ומגדל ממלוכי. ב-1706 נבנתה המצודה על שרידי המצודה הישנה. המצודה נבנתה בשלושה שלבים, ואפשר לראות זאת לפי צורת הבנייה, לפי הצבע ולפי סוגי האבנים. גובה המצודה 17 מטר, והיא בנויה משתי קומות. לקומה השנייה עולים באמצעות מדרגות פנימיות.
אל-סיבאט
הפירוש המילולי למילה "סיבאט" הוא "הסמטה שמעליה בית" או "מעבר בין שני בתים". הסיבאט בטייבה נמצא בשכונה העליונה העתיקה ליד מגדל המים (אל-חאווז). הסיבאט נבנה על ידי משפחת שנאכר ונקרא על-שם אחמד שנאכר.
עץ האלון העתיק
עץ האלון העתיק בטייבה נחשב לעץ האלון הגדול ביותר בישראל. היקפו 690 ס"מ לפי הערכות נאמד גילו בכ-1,400 שנים. הוא שריד מהתקופה העות'מאנית שבה עצי האלון היו נפוצים באזור השרון. העץ נמצא בשדותיו של ואליד צאדק, בעבר חבר כנסת וסגן שר החקלאות מטעם מרצ בממשלת רבין השנייה.
תחבורה
חברת מטרופולין מפעילה קו פנימי בעיר. בנוסף לקווים בינעירוניים לכפר סבא, רעננה, הרצליה, רמת גן, פתח תקווה ותל אביב. וכן אותם קווים נותנים שירות גם לטירה וקלנסווה. חברת קווים מפעילה קווים לנתניה וקו לאוניברסיטת חיפה. ואפיקים קו המקשר בין העיר לכפר קאסם ובאקה.
במסגרת העבודה על המסילה המזרחית מתוכננת תחנת הרכבת השומרון – טייבה.
ספורט
הפועל טייבה הייתה קבוצת הכדורגל הראשונה מן המגזר הערבי ששיחקה בליגה הבכירה של הכדורגל הישראלי.
בזל 2
בזל 2 היא תקינה (רגולציה) בינלאומית בנושא ניהול סיכונים בגופים פיננסיים (בנקים, חברות אשראי, אגודות בניין הנותנות משכנתאות וכו'). קדמה לה תקינה בינלאומית שנקראה בזל 1. שם התקנות נגזר משם העיר בזל בשווייץ בה יושבת הוועדה. התקנות הורחבו לאחר המשבר הכלכלי העולמי (2008) אך נותרו בתוקפן, ורק חלק מהן עודכן בתקנות בזל 3.
תקנות בזל עוסקות בניהול סיכונים פיננסיים:
רקע
המודל העסקי של בנקים וגופים פיננסיים אחרים מבוסס על אופטימיזציה של ניהול הכספים שברשות הגוף הפיננסי ועל גביית עמלות על שירותים. כמו כל מודל הוא מבוסס על הנחות, שכשאינן מתממשות קיימים סיכונים. כאשר מתממש סיכון עשויים הרווחים לקטון, או להיווצר הפסדים. על מנת שהמודל העסקי ימומש באופן מוצלח נדרש גם ניהול סיכונים אפשריים. הבנקים הם גוף החשוף במיוחד לסיכונים, משום שיש להם גם התחייבויות למפקידים. מאחר שפעילותם העסקית של הבנקים מבוצעת תוך מינוף, קרי האשראי שהם נותנים גבוה בהרבה מהונם העצמי, הרי שהענקת אשראי בלתי מבוקרת עלולה להביא להתמוטטותם. כך גם מעילה בהיקף גדול.
ניהול סיכונים משמעו: הגדרת סוגי הסיכונים, הגדרת ההסתברות להתממשותם וגודל הנזק הצפוי, הערכות למניעתם או לאיתור מהיר שלהם, ותגובה לאפשרות התממשות הסיכון.
משמעות סיכון של אי-החזרת הלוואה הניתנת ללקוח היא: למשל: פניה לערבים במקרה של חוסר יכולת, מימוש נכסים פיננסיים משועבדים במקרה של חוסר רצון לשלם. מזעור הנזקים, אם לא ניתן לקבל החזר מלא.
פרט לניהול סיכון בודד קיים מגוון רחב של סיכונים מסוגים שונים. חלקם סיכונים, שאינם מתוך כוונת זדון (למשל טעויות פקידי, כלכלני או תוכניתני הבנק) וחלקם, כמו במקרה המעילה בבנק למסחר או במקרה אנרון מתוך כוונת זדון (גנבה, שוד, ניצול פרצות באבטחת מידע, חריגות מכוונות מסמכות).
התפיסה של בזל 2
תקנות בזל 2 הן מסגרת (Framework).
סיווג הסיכונים
בגישה הסטנדרטית חישוב הסיכון נעשה ברמה כוללת של הבנק, על פי קריטריון חיצוני (למשל: דירוג האשראי שלו). בגישות ה Internal Rating  הערכת הסיכון מבוססת על מדדים פנימיים של הבנק להערכת הסיכונים. מדדי הסיכון מחולקים לפי סוגי נכסים וסוגי סיכונים. קיימות שתי גישות כאלה בסיסית ומתקדמת.בגישה הבסיסית חלק מהמידע להערכת הסיכון עשוי לבוא מגורמים חיצוניים. בגישת המתקדמת כל המידע מקורו בבנק. בגישת ה Advanced Measurement Approach נעשית הערכת סיכונים מפורטת יותר, על פי מודל פנימי של הבנק. מודל זה מאפשר הקצאה כספית על פי הערכות הבנק, בתנאי שניתן להוכיח שהערכות הסיכונים הן סבירות. בגישת BIA החישוב נעשה ברמה הכוללת של הבנק על פי הכנסות שלו ופרמטר קבוע של סיכון הניתן על ידי הרגולטור. בגישה הסטנדרטית מתבססים מפרידים בין קווי עסקים, כשלכל אחד מהם ניתן פרמטר שונה על פי מידת הסיכון המשוערת שלו.בגישת ה AMA נעשית הערכת סיכונים מפורטת יותר, על פי מודל פנימי של הבנק. מודל זה מאפשר הקצאה כספית על פי הערכות הבנק, באישור הרגולטור
בזל 2 וטכנולוגיית המידע
טכנולוגיית המידע היא מרכיב מהותי בהקשר זה. טכנולוגיית המידע באה לידי ביטוי במספר היבטים:
שמואל קוהן (רב)
ביוגרפיה
שמואל קוהן (הגרסה ההונגרית-אוסטרית לשם משפחה כהן) נולד כבנם של איגנץ קוהן וקארולינה נוישלוס, והיה נכדו של הרב של העיר באיה, שוורין גץ קוהן. הוא סיים את בית ספר תיכון בגימנסיה של הציסטרציאנים בבאיה והמשיך בשנתיים לימודי יהדות בעיר פאפא. משנת 1858 למד תאולוגיה מחוץ להונגריה בסמינר התאולוגי היהודי בוורוצלב, שם היה מתלמידיו של פרנקל, יואל, גרץ, רוזין, ובשנת 1865 קיבל את תואר הדוקטור במדעי הרוח באוניברסיטת ורוצלב. כאשר הקהילה היהודית בפשט הקימה משרה לדרשה בהונגרית בשנת 1866, הזמינה את שמואל קוהן. ב־2 ביוני באותה השנה הועברה הדרשה היהודית הראשונה בשפה ההונגרית משפתיו של קוהן בבית הכנסת הגדול של בודפשט ברחוב דוהני. לאחר מכן נבחר לרב הקהילה. היה לו חלק פעיל בכינוס הסינוד האוניברסלי היהודי בשנת 1868. בוועדת ההיגוי והניהול של בית המדרש לרבנים בבודפשט הוא מילא את תפקיד הנשיא. קוהן פעל רבות כדי לקרב את יהדות פשט לשפה ולתרבות ההונגרית. בשנת 1905 קודם לתפקיד הרב הראשי. פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה ומלך הונגריה העניק לו קודם דרגת "יועץ מלכותי" ובהמשך דרגת "יועץ חצר". מותו נגרם כתוצאה מכשל בריאותיו.
אשתו הייתה קטלין לוובהר (Lőwbehr). קוהן כתב את עבודותיו המדעיות המלומדות בהונגרית, גרמנית ועברית והעדיף לעסוק בהיסטוריה.
פורנוגרפיה
פּוֹרנוגרפיה או בקיצור פּוֹרנו, היא תחום שעיקרו הוא הצגה של גוף האדם או ההתנהגות המינית של האדם במטרה לעורר גירוי מיני. הגדרת גבולות הפורנוגרפיה שנויה במחלוקת.
במדינות רבות בעולם קיימות מגבלות על יצירה והפצה של פורנוגרפיה. דוגמאות לאיסורים מקובלים הם איסור על יצירת פורנוגרפיה בהשתתפות ילדים ועל הצגת פורנוגרפיה בפני ילדים.
אטימולוגיה
מקור המילה פורנוגרפיה ביוונית. היא מורכבת מהמילה πόρνη שמשמעותה זונה ומהמילה γράφω שמשמעותה לכתוב.
מקורו של הביטוי "סרט כחול" באנגלית (Blue movie). המילה blue (כחול) הוגדרה כדבר גס או מגונה באנציקלופדיה סקוטית שיצאה לאור ב-1824. ככל הנראה הקשר בין הצבע הכחול למין הוא אף מוקדם יותר.
בעיות בהגדרת גבולות הפורנוגרפיה
השאלה האם יצירה מסוימת היא בגדר פורנוגרפיה שנויה לעיתים במחלוקת. מחלוקת זו נובעת בין השאר ממחלוקות על הגדרתה המדויקת של הפורנוגרפיה. פוטר סטיוארט, שופט בית המשפט העליון של ארצות הברית, עקף קושי זה בהגדרה, כאשר בפסק דין משנת 1964 כתב: "לא אטרח עוד להגדיר פורנוגרפיה, אבל אני מזהה אותה כאשר אני רואה אותה".
סיווג מידת הפורנוגרפיה
יש הבחנה בין פורנוגרפיה "רכה" ופורנוגרפיה "קשה". הפורנוגרפיה ה"רכה" מתייחסת לעירום, ולסצנות המעלות דימויים מינים. הפורנוגרפיה ה"קשה" מתייחסת למעשה המשגל עצמו, ומתמקדת במעשה ובאיברים המשתתפים בו. הגבול שבין ה"פורנו הרך" לבין הארוטיקה עשוי להיות דק. כמו כן מטושטש גם הגבול בין תיעוד התנהגות ולבוש מקובלים לבין פורנו רך. זאת משום שיחס התרבות להתנהגויות שונות ואילוצי האקלים על הלבוש שונים ממקום למקום בעולם. "פורנוגרפיה היא עניין של גאוגרפיה", אומר סקיני במחזה "בית התה של ירח אוגוסט", וקביעה זו משקפת את היחס המשתנה של החברה להגדרת הפורנוגרפיה. עוד יותר מאשר לפי גאוגרפיה, הגדרת הפורנוגרפיה משתנה עם השנים. תמונות כגון עירום פרונטלי (חזיתי), שבשנות ה-60 הופיעו רק בירחוני עירום, החלו מופיעות בסוף המאה ה-20, בהקשר המתאים, גם בעיתונים הפונים לציבור הרחב.
הפצת פורנוגרפיה
במאה ה-20 הדרך הנפוצה להפצת פורנוגרפיה הייתה בסרטי קולנוע מסוגת "סרטים כחולים". החברות המפיקות סרטים כאלה נוהגות לקרוא להם "סרטי מבוגרים". מדיה מקובלת אחרת היא ירחוני פורנוגרפיה כגון פלייבוי ופנטהאוז. בסוף המאה ה-20 הפכה הפורנוגרפיה, על כל צורותיה, זמינה בעולם המערבי. אם בעבר על מנת לצרוך פורנוגרפיה היה צורך לצאת לבתי קולנוע או למועדונים, לרכוש חוברות או ספרים בדוכנים, פעולות הדורשות מאמץ מסוים וסכנת חשיפה, עם התפתחות הוידאו, ה-DVD, הטלוויזיה בכבלים, ורשת האינטרנט, צריכת הפורנוגרפיה שווה לכל נפש, הן בזמינותה, הן במחירה, והן באפשרות להשתמש בה בין כותלי הבית. השימוש באינטרנט מביא לפעמים את הפורנוגרפיה ישירות אל המחשב של המשתמש. רשת האינטרנט תפסה תפקיד מרכזי בהפצת תמונות, סרטוני וחיבורי פורנוגרפיה.
אתרי אינטרנט פורנוגרפיים מקבלים סיומת .xxx.
סרטי פורנוגרפיה
סרטי הפורנוגרפיה הראשונים הופקו בראשית המאה ה-20, הם היו סרטים אילמים בשחור לבן והוקרנו בעיקר במחתרת.
בסוף שנות ה-60 החלו להפיק בדנמרק ובמערב סרטי פורנוגרפיה שיועדו להקרנה בבתי קולנוע. חוקיותם של סרטים אלה הייתה מוטלת בספק. דנמרק הייתה הראשונה להפוך אותם לחוקיים. סרטים פורנוגרפיים הופקו בארצות-הברית משך שנים רבות ובתחילת שנות ה-70 אף הופצו כמה סרטים שהתהדרו בעלילה ולכאורה גם ברבדים נוספים, כמו "גרון עמוק" (1972), "מאחורי הדלת הירוקה" (1972) ו"השטן בגברת ג'ונס" (1973). סרטים אלה הוקרנו בבתי-קולנוע רגילים, אך בעיקר בבתי קולנוע מיוחדים לסרטי פורנו שנקראו XXX Theater.
בשנות השמונים, עם עליית הווידאו הביתי, החלו לשווק את סרטי הפורנוגרפיה בקלטות והם הפכו לצורה הנפוצה ביותר להפצת סרטים כאלה. במהלך שנות התשעים, ה-DVD, הטלוויזיה הדיגיטלית הרב-ערוצית ורשת האינטרנט החליפו את קלטות הווידאו. תעשיית הפורנוגרפיה הייתה מהראשונות שהחלו לצלם בהפרדה גבוהה ולהפיץ את הסרטים בפורמט HD-DVD, אף על פי שאיכות השידור הגבוהה בשיטה זו חושפת פגמי עור בתצלומי התקריב הרבים שבסרטים הפורנוגרפיים. חברת סוני סירבה בתחילה לאפשר הפצה של סרטי פורנוגרפיה באמצעות פורמט בלו-ריי שפיתחה, אך חזרה בה מסירובה כעבור זמן קצר.
במהלך תחילתה של המאה ה-21, תפוצתם של אתרי האינטרנט המציגים סרטים פורנוגרפיים הלכה וגדלה. בשנת 2018 בדירוג הדומיינים היקרים בעולם, דורג הדומיין sex.com במקום ה-8, והדומיין porn.com במקום ה-11.
בארצות הברית מופקים אלפי כותרים כל שנה, כשרוב (כ-90%) סרטי הפורנוגרפיה המקצועיים באים מסביבת עמק סן פרננדו שבקליפורניה, שזכה לכינוי "עמק הפורנו". רוב סרטי הפורנוגרפיה האחרים מופקים באירופה, ובמיוחד בהונגריה. תעשייה פורנוגרפית ענפה יש גם בצ'כיה, בגרמניה וברומניה. ביפן סרטי פורנוגרפיה אינם מקובלים, אך יש מספר רב של סרטים פורנוגרפיים מונפשים.
בדומה לתעשיות הקולנוע, הטלוויזיה והמוזיקה, גם לתעשיית סרטי הפורנוגרפיה יש טקסים שנתיים לבחירת הסרטים, השחקנים, הבמאים והמפיקים המצטיינים. הטקסים נערכים בארצות הברית ובאירופה, והפסלונים המחולקים לזוכים בהם מתאפיינים לעיתים בעיצובים בעלי רמיזות מיניות.
ביקורת כנגד הפורנוגרפיה
הביקורת המקובלת נגד הפורנוגרפיה באה מהכיוון המסורתי-שמרני, ובמיוחד מאנשי הדת. אלו סבורים כי הפורנוגרפיה מנוגדת למוסר ולדת, ועידודה תורם להתנהגות בלתי מוסרית בחברה. מסיבה זאת כמעט בכל המדינות המוסלמיות (כאשר טורקיה יוצאת דופן בעניין הזה) הפורנוגרפיה אינה חוקית והפקתה או צריכתה עלולים לגרור עונשים כבדים ואף עונש מוות. לעומת זאת במדינות העולם המערבי הפורנוגרפיה חוקית והיחס אליה סובלני יחסית. מדינות אירופה למשל, ידועות ביחסן הליברלי לפורנוגרפיה. במדינות כדוגמת הולנד, גרמניה ודנמרק ניתן לראות סרטי פורנו בערוצי טלוויזיה רגילים ולקנות סרטי פורנו בחנויות רגילות.
ההתנגדות לפורנוגרפיה כיום באה גם מכיוונן של חלק מהכותבות הפמיניסטיות. לטענתן, הפורנוגרפיה גורמת לאובייקטיביזציה (החפצה) של האדם (הורדתו לרמה של חפץ). ההתמקדות הפורנוגרפית אינה במכלול התכונות האנושיות, כי אם בפעילות מינית, המתוארת לעיתים כמגע בין איברי מין ולא כמגע בין אנשים.
חלק מזרמי הפמיניזם טוענים אף שהפורנוגרפיה משפילה את הנשים המשתתפות בה, מציגה נשים ככלי לשימוש מיני בלבד וכזמינות בכל עת לשימוש מיני. הפורנוגרפיה, כך נטען על ידי הפמיניסטיות, מעודדת השפלת נשים באשר הן נשים, דיכויין בחברה, ואפילו אונס.
המתנגדים לפורנוגרפיה מודאגים מהחשיפה של ילדים ובני נוער צעירים לפורנוגרפיה באינטרנט. לפי מחקר של מכון סמית משנת 2015, 71% מהילדים שתושאלו, מספרים שגלשו לאתרי פורנו לפני גיל 13. 27% מתוכם העידו כי חזרו שוב ושוב אל הצפיה בתכנים אלו.
לעומת זאת יש זרמים אחרים בפמיניזם התומכים ומעודדים פורנוגרפיה כחלק מהמאמץ הכולל להגדרה מחדש של המיניות בצורה שוויונית, תוך כדי מתן לגיטימציה למיניות הנשית.
יש הקושרים בין פורנוגרפיה אלימה ובין הגידול בפשיעה המינית. לתאוריה זו אין ביסוס מדעי עד כה. מתנגדי התאוריה מצביעים על העובדה שביפן, שבה משגשגת פורנוגרפיה אלימה (בעיקר בקומיקס - מאנגה), שיעור עבירות המין הוא מהנמוכים בעולם. לטענת חוקרים אלו, משמשת הפורנוגרפיה דרך מקובלת חברתית לפריקת יצרים, שאחרת היו עלולים להתבטא בפשיעה מינית. לעומת זאת, בשנים האחרונות מצביעים מחקרים בתחום הפסיכולוגיה האבולוציונית שצרכני פורנוגרפיה מחזיקים בדיעות שוויוניות יותר כלפי נשים בהשוואה ללא צרכנים.
צריכת פורנוגרפיה פוגעת גם במוח ובעיקר במוליך הדופמין.
המצב החוקי במדינת ישראל
המשפט בישראל עוסק בהסדרת הביטוי הפורנוגרפי במסגרת דיני העונשין, אך מטבע הדברים עלו בעבר, ועודן עולות, שאלות בעלות משמעות חוקתית, הנוגעות לחופש הביטוי, שאף להן נדרש בית המשפט הגבוה לצדק במספר פסקי דין. כמו בארצות הברית מהווה הפורנוגרפיה מקרה מבחן, דרכו בוחן בית המשפט העליון את גבולותיו של חופש הביטוי, ואת המותר והאסור במסגרתו.
סעיף 214 לחוק העונשין, שהחליף בשנת 1977 את סעיף 179 לפקודת החוק הפלילי, אוסר על פרסום או הצגה של "חומר תועבה". הסעיף, בשל לשונו המעורפלת ובשל ניסוחו הארכאי, נאכף היום כמעט רק בהקשר של פורנוגרפיית קטינים, עליה אוסר סעיף 214(ב) לפיו "המפרסם פרסום תועבה ובו דמותו של קטין, לרבות הדמיית קטין, או ציור של קטין, דינו מאסר חמש שנים". רבים הצביעו על הצורך בשינוי סעיפים אלו, והתאמתם הן לשיח הציבורי בנוגע לפורנוגרפיה, והן לעידן המחשב והאינטרנט.
איסורים פליליים אלו נאכפו בעבר, כמו במקרה של הסופר והמבקר דן עומר, אשר הורשע בפלילים ונקנס בשנת 1966 בשל פרסום ספרו "בדרך", שהיה בעל תכנים מיניים ופוליטיים קיצוניים.
ביוני 1964 הקים שר החינוך והתרבות ועדה למלחמה בהפצת ספרות תועבה, בראשות ד"ר יוסף מכמן-מלקמן, וזו פעלה עד 1967. הוועדה בחנה ספרות פורנוגרפית והמליצה למו"לים ולמפיצים להימנע מהפצה של ספר שנמצא לדעת חברי הוועדה מנוגד לפקודת החוק הפלילי. לעיתים פנתה הוועדה למשטרה, כדי שזו תטפל במניעת הפצה של חומר פורנוגרפי.
Plastic Hearts
Plastic Hearts (בעברית: לבבות מפלסטיק) הוא אלבום האולפן השביעי של הזמרת האמריקאית מיילי סיירוס. האלבום יצא לאור ב-27 בנובמבר 2020, על ידי חברת התקליטים RCA רקורדס. מתוך האלבום יצאו שני סינגלים.
פורנוגרפיה
המצב החוקי במדינת ישראל
על פי פקודת המכס, חל איסור על משלוח חבילות דואר מחוץ לארץ המכילות פורנוגרפיה: "ואלה טובין שייבואם אסור: ... דברי דפוס, ציורים, ספרים, גלויות, תחריטים ליתוגרפיים או אחרים, שהם פרוצים או מגונים". בהנחיות של פקידי המכס נקבע כי חומר ייחשב "פרוץ או מגונה" אם "הכלול בו פוגע ברגשותיו של חלק ניכר מהציבור או העלול לגרום להשחתת המוסר וזאת על ידי שהוא כולל תיאור חזותי של פעילות מינית או תיאור של פעילות מינית חריגה או שלא כדרך הטבע או כולל תיאור של אברי מין באופן שיש בו כדי לפגוע ברגשות חלק ניכר מן הציבור או לגרום להשחתת המוסר".
Plastic Hearts
זהו אלבומה הראשון של סיירוס באורך מלא מאז Younger Now ולאחר שהוציאה את המיני האלבום She Is Coming. האלבום היה אמור להיקרא במקור She Is Miley Cyrus ותוכנן לצאת בשנת 2019; עם זאת, גירושיה של סיירוס מליאם המסוורת', ניתוח מיתרי קולה והתפרצות נגיף הקורונה גרמו לעיכובים בצאתו.
פורנוגרפיה
המצב החוקי במדינת ישראל
בתחום האמנויות הוויזואליות פועלת המועצה לביקורת סרטים ומחזות. סמכותה של המועצה לבקר מחזות נשללה זה מכבר, והמועצה עוסקת במיוחד בסיווג סרטים, ופסילת קטעים הנגועים, לדעתה, בפורנוגרפיה קשה. למשל, סרטו של נגיסה אושימה "אימפריית החושים", שחלקים ממנו נפסלו בעבר על ידי המועצה, כבלתי ראויים לצפייה. לאחר מכן נהפכה ההחלטה על ידי בית המשפט העליון, שנימק זאת בחשיבות חופש הביטוי ובערך האמנותי הגלום בסרט.
Plastic Hearts
רקע והפקה
סיירוס התרחקה מתרבות ההיפ הופ שהייתה חלק מסגנונה בזמן שעבדה על אלבומיה Bangerz ו-Miley Cyrus & Her Dead Petz, והחלה לכלול אלמנטים של מוזיקת קאנטרי במהלך הוצאת אלבומה השישי בשנת 2017. האלבום יצא ב-29 בספטמבר 2017, תוך שהסינגל המוביל שלו "Malibu" הפך לסינגל התשיעי שלה שנכנס לעשירייה הפותחת במצעד הבילבורד הוט 100 בארצות הברית, בעוד ששיר הנושא הגיע למקום ה-79. סיירוס אישרה כי לא יהיו סינגלים נוספים מתוך האלבום והצהירה כי לא תצא לסיבוב הופעות שיקדם אותו.
פורנוגרפיה
המצב החוקי במדינת ישראל
בשנת 2000, עם תחילת השידור הדיגיטלי בישראל (תחילה של yes ומאוחר יותר של חברות הכבלים), החלו לשדר בישראל ערוצי פורנו בתשלום (כמקובל בארצות אחרות), בהזמנה אישית של הערוצים. ביס שודרו הערוצים "בלו" ו"פלייבוי" ובחברות הכבלים שודרו הערוצים "ויויד", "ספייס" ו"פלייבוי" לצד סרטי פורנו בהזמנה אישית ב"הום סינמה". ח"כ יגאל ביבי מהמפד"ל, יזם הצעת חוק האוסרת על שידורי פורנו בטלוויזיה באמצעות תיקון לחוק הבזק. החוק אושר ביולי 2001. יס והוט עקפו את החוק על ידי שידור ערוצי הפורנו, כאילו הם סרטים בודדים במתכונת של "שלם וצפה", שבה היה צריך להזמין את הערוצים באופן יומיומי. בתגובה יזם ח"כ ביבי חוק נוסף שאסר שידורי פורנו גם במתכונת זו, והחוק אושר ביוני 2002. כתוצאה מכך אין היום שידורי פורנו "קשה" ביס ובהוט: ערוצי הפורנו ירדו מהמסך ולאחר זמן מה הוחלפו בערוצים המציגים תוכן "רך" או מצונזר יותר. בין הערוצים שהוחזרו היה "ערוץ פלייבוי" במתכונת מצונזרת. ב-2005 יס והוט נקנסו ב-90,000 ש"ח עקב שידור סרט פורנו קשה בערוץ פלייבוי.
Plastic Hearts
רקע והפקה
שבועיים לפני צאתו של האלבום Younger Now, סיירוס דיברה על מוזיקה נוספת שהיא מתכננת להוציא; בהמשך, היא הצהירה שהיא החלה לעבוד על האלבום כבר בשנת 2018. בדצמבר 2019, חשפה סיירוס כי סגנון המוזיקלי של האלבום Younger Now, "לא היה בדיוק הבית בשבילה" וכי רונסון "[עזר לה] לסלול את הצליל שלה, שבו [הוא] יכול לעשות כל מה [שהיא רוצה], המהווה יותר מודרנית." סיירוס ציצטה כי השפעות המוזיקליות על האלבום הנוכחי היו יותר מן הזמרת בריטני ספירס ולהקת מטאליקה.
פורנוגרפיה
המצב החוקי במדינת ישראל
סעיף 6כה לחוק התקשורת (בזק ושידורים), התשמ"ב-1982, כפי שתוקן בשנת 2002, אוסר על שידורי טלוויזיה שיש בהם "תועבה" כמשמעותה בחוק העונשין, לרבות: והכל כשמשדרים אלו אינם, באופן מובהק, בעלי ערך אמנותי, מדעי, חדשותי, חינוכי או הסברתי, המצדיק בנסיבות העניין את שידורם.
בשנת 2003 עסק בג"ץ בעתירה כנגד שידורי "ערוץ פלייבוי" (במתכונתו המצונזרת), שבהם תכנים ארוטיים או פורנוגרפיים, ובמסגרת זו שב ובחן את גבולות הביטוי הפורנוגרפי, בהרכב מורחב. את דעת הרוב נתנה השופטת דליה דורנר, שקבעה כי הביטוי הפורנוגרפי מוגן על פי חופש הביטוי וכי הוא "מהווה חלק מן היצירה האנושית בתקופה המודרנית, מקדם את השיח הציבורי, ומשפיע על העמדות המשתתפות בו", וכי העותרים, בצאתם כנגד הביטוי הפורנוגרפי, יוצאים, בעצם כנגד העמדות שהתכנים הפורנוגרפים מבטאים, ובכך מצהירים על הביטוי הגלום בהן. השופטים מישאל חשין ויעקב טירקל הצטרפו למסקנת שופטי הרוב, אך הסתייגו מחלק מהנמקתם. לשיטתם, הביטוי הפורנוגרפי לסוגיו איננו נכלל אוטומטית בין הביטויים הראויים להגנה במסגרת חופש הביטוי.
Plastic Hearts
הוצאה
במאי 2019, סיירוס ערכה מושב האזנה פרטי לאלבום עבור בכירי iHeartRadio לאחר שהודיעה על סיום ההקלטות האלבום. ב-9 במאי הכריזה סיירוס ברשתות החברתיות כי תוציא מוזיקה חדשה ב-30 במאי, בהמשך הצהירה כי המוזיקה החדשה שלה תהיה "לא שגרתית". ב-31 במאי, צייצה סיירוס כי האלבום יישא את הכותרת She Is Miley Cyrus, כי קודם לו יצאו שלושה מיני-אלבומים שיורכבו מתוך שישה שירים: She Is Coming, שיצא ב-31 במאי, לאחר מכן She Is Here, שיצא בקיץ ולבסוף המיני-אלבום האחרון She Is Everything. סיירוס תיאר את שלושת המיני-אלבומים כ"פרקים שונים לטרילוגיה" שביחד יהוו את האלבום באורך מלא. רשימות הרצועות שלהם הייתה אמורה להיות "עונתיות" באופיין; היא סיפרה כי היא באה ל"[רוצה להרגיש] אור ולהרגיש את החום" של תחילת הקיץ, והיא כאן והיא הכל כדי להיות "קר יותר וקצת יותר כהה" שכן מחזור היציאות צפוי להתארך עד הסתיו. היא נמצאת כאן בהשראת "ההווה שבו [כורש נמצא]", בעוד שהיא הכל אמורה להיות מונעת בלדה יחסית. בהמשך הסבירה כי כינוי "היא" בכותרת האלבום תיאר את "הגרסה הכי בטוחה של עצמה".
פורנוגרפיה
המצב החוקי במדינת ישראל
באוקטובר 2016 ועדת השרים לענייני חקיקה אישרה פה אחד לקריאות הבאות את תיקון סעיף 4ט לחוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון הידוע באופן לא מדויק כ"חוק סינון הפורנו"), המורה לכל ספקי האינטרנט בישראל לחסום את אתרי האינטרנט הפורנוגרפיים (יחד עם שלל אתרים אחרים בעלי תוכן פוגעני), כשכל מי שמעוניין להחזירם יצטרך להגיש בקשה מפורשת בעניין.
Plastic Hearts
הוצאה
סיירוס המשיכה לעבוד על האלבום בעקבות גירושיה מבעלה ליאם המסוורת' שהתרחשו במהלך חודש באוגוסט. בחודש שלאחר מכן דווח כי סיירוס מתלבטת בין עדכון האלבום הקיים שהושלם לפני גירושיה או להקפיאו לחלוטין. ב-20 באוקטובר, הועלו השערות מתוך סרטון הלייב של סיירוס כי צאת האלבום המלא נקבע ליום הולדתה ב-23 בנובמבר. ב-3 בנובמבר, הצהיר מארק רונסון כי שיתופי הפעולה של סיירוס עמו מתוכננים להשתחרר לפני סוף אותה שנה. אולם ב-9 בנובמבר, החלו להופיע דיווחים כי המוזיקה החדשה של סיירוס תתעכב עד תחילת 2020 עקב ניתוח מיתרי הקול שלה מוקדם יותר באותו חודש.
פורנוגרפיה
איסור פורנוגרפיית ילדים
פורנוגרפיה בהשתתפות ילדים אסורה במדינות רבות, גם אלה שבהן פורנוגרפיה בהשתתפות מבוגרים מוגבלת פחות או שאינה מוגבלת כלל. בארצות הברית, למשל, אסור להפיק, להפיץ, להחזיק או לצרוך בכל דרך שהיא פורנוגרפיה בהשתתפות ילדים. בישראל, האיסורים בתחום זה חמורים אף הם.
Plastic Hearts
הוצאה
בערב ראש השנה 2020, סיירוס העלתה סרטון סיכום העשור האחרון והודיעה כי "[העידן] החדש מתחיל עכשיו". היא הצהירה כי "[היא] התקרבה מאוד [והרגישה] דחיפות" במהלך ראיון עם די ג'יי סמולזי ב-4 במרץ. ב-4 באוגוסט, סיירוס צייצה קטע מתוך הקליפ "Start All Over", שמתוך אלבום הבכורה שלה Hannah Montana 2: Meet Miley Cyrus, הציוץ כלל את האשטגים "#sheiscoming" ו-"#butforrealthistime". עם צאת הסינגל "Midnight Sky" ב-14 באוגוסט, סיירוס אישרה את ביטולי המיני-אלבומים שלה She Is Here ו-She Is Everything, וציינה כי "השנה הייתה מאוד לא צפויה [ואני] אני מניחה שהרגשתי שזה לא יהיה 'הגיוני בהוצאת שני הפרויקטים הבאים שלי." היא הצהירה כי אין לה תוכניות להוציא אלבום בזמן הקרוב מכיוון ש"כשאתה כותב תקליט, הרבה זמן כותב את החוויות שלך, ואז כשהתקליט יוצא, אתה עובר את החוויה הזו" ואילו הוצאת סינגלים עצמאיים" מאפשר לך לדבר עם המעריצים שלך בזמן אמת". בהמשך הצהירה כי תחכה עד שתוכל לצאת לסיבוב הופעות שוב להוצאת האלבום, אולם מאוחר יותר דווח כי האלבום יצא לאור בנובמבר. ב-23 באוקטובר הכריזה סיירוס כי האלבום ייקרא כעת Plastic Hearts וייצא ב-27 בנובמבר; הוא זמין להזמנה מראש באותו יום.
עטיפת האלבום
עטיפת האלבום צולמה על ידי מיק רוק, הידוע בעבודתו עם שחקנים ובהם ג'ואן ג'ט ודבי הארי. סיירוס חשפה כי האלבום יכיל כמה עטיפות שונות אשר היו זמינות בבלעדיות באתר שלה במכירת העותקים הפיזיים של האלבום, המהדורה המוגבלת, סיירוס מופיעה בה עם בורי בלונדינית, לבושה בחולצת שחור-לבן ללא שרוולים של ז'אן-פול גוטייה ועליה מודפסת המילה "מצונזרת", ומאובזרת בתכשיטי זהב. יצירות האלבום הסטנדרטיות והדיגיטליות מכילות פילטר ורוד על תמונתה של סיירוס, ואילו עותקים במהדורה מוגבלת מהאתר של סיירוס כוללים פילטר שחור-לבן וכן את גרסאות הצבע המלאות.
סינגלים
זמינות האלבום בהזמנה מוקדמת החלה ב-24 באוקטובר 2020, יחד עם זאת שלושה שירים שניתן להוריד. אלה היו הסינגל המוביל "Midnight Sky", גרסאות כיסוי שהוקלטו במהלך הופעה חיה של "Heart of Glass" (שיצא לאור ב-29 בספטמבר) וגם "Zombi" ו-"Edge of Midnight (Midnight Sky Remix)" - מאשאפ של "Midnight Sky", עם השיר "Edge of Seventeen" של סטיבי ניקס, יצא לאור ב-6 בנובמבר 2020. "Prisoner", בהשתתפות הזמרת דואה ליפה, יצא כסינגל השני מהאלבום ב-19 בנובמבר 2020. ב-13 במרץ 2021 יצא לאור הסינגל השלישי מתוך האלבום, "Angels like You".
קידום
בראיון עם זיין לו מאפל מיוזיק שהתקיים ב-23 בנובמבר 2020. סיפרה סיירוס כי היא תציג קטעים בעמוד הטיקטוק שלה מתוך סדרת קטעים שתקרא "Watermarked", שתעלה ב-26 בנובמבר, בהמשך חשפה כי תתארח במופע "Studio 2054", של הזמרת דואה ליפה ב-27 בנובמבר. סיירוס צפויה גם להופיע בסדרת הקונצרטים הדיגיטליים של Amazon Music Holiday Plays ב-1 בדצמבר.
ביקורת
האלבום קיבל ביקורות חיוביות בדרך כלל מצד מבקרי המוזיקה. ב-Metacritic, שמקצה דירוג מנורמל מתוך 100 לביקורות של מבקרי המיינסטרים, יש לאלבום ציון ממוצע של 78 בהתבסס על שבע ביקורות, מה שמעיד על "ביקורות חיוביות בדרך כלל"; זוהי הביקורת הגבוה ביותר באלבומים של סיירוס מן האתר.
קייטי טימוצ'נקו מ-Exclaim! אמרה כי "האלבום הוא שער הכניסה של סיירוס לעולם הרוק", אך הצהירה ש"אף על פי שהיא הוכיחה את עצמה כזיקית מוזיקלית לאורך כל ההיבטים בקריירה שלה, אך סיירוס עדיין פונה לעולם מוזיקת הפופ שלה בעקבות שהיו איתה מהיום הראשון".
הופעות במצעדים
האלבום הופיע לראשונה במקום השני במצעד בילבורד 200 לאחר שמכר כ-58,200 יחידות והושמע 46.8 מיליון פעמים בפלטפורמות הסטרימינג.
מושל אריזונה
מושל אריזונה הוא ראש הרשות המבצעת במדינת אריזונה בארצות הברית. למושל הסמכות לאשר הצעות חוק שהועברו על ידי הרשות המחוקקת או להטיל עליהן וטו; כינוס בית המחוקקים של המדינה; ומתן חנינות (למעט מקרי הדחה). המושל הוא גם מפקד הכוחות הצבאיים של המדינה.
אריזונה היא אחת משבע מדינות שלא קיים בה תפקיד סגן מושל. במקרה של נבצרות, מוות או התפטרות, מזכיר המדינה ממונה במקומו של המושל. בהמשך סדר הירושה נמצאים התובע הכללי של המדינה, גזבר המדינה והמפקח הכללי על החינוך הציבורי.
המושלת הנוכחית היא קייטי הובס מן המפלגה הדמוקרטית, שנכנסה לתפקידה ב-2 בינואר 2023.
היסטוריה
עשרים ושלושה אנשים כיהנו כמושלים במשך 27 כהונות שונות. כל המושלים החוזרים היו בשנותיה הראשונות של המדינה, כאשר המושל הראשון, ג'ורג' האנט, והמושל השני תומאס אדוארד קמפבל, כיהנו לסירוגין ב-17 השנים הראשונות, והאנט כיהן תקופת כהונה נוספות שנתיים לאחר מכן. מושל אחד, אוון מצ'ם, הורשע בעבירות שונות, ופייף סימינגטון התפטר לאחר שהורשע אף הוא. המושל שכיהן הכי הרבה זמן היה ג'ורג' האנט, שנבחר שבע פעמים וכיהן מעט פחות מארבע עשרה שנים. הכהונה הרציפה הארוכה ביותר הייתה זו של ברוס בביט, שכיהן כמעט תשע שנים. לבולין הייתה הכהונה הקצרה ביותר, והיא נפטרה פחות מחמישה חודשים לאחר שהושבעה לתפקיד. ארבעה מושלים נולדו באריזונה: קמפבל, סידני פרסטון אוסבורן, רוז מופורד ובביט. לאריזונה היו ארבע מושלות – שיא ארצי. בגלל שורה של מקרי מוות, התפטרות והדחה, לאריזונה לא היה מושל שתקופת כהונתו המלאה החלה והסתיימה בגלל נסיבות שכאלו מאז 1975.
בתחילה, לפי חוקת המדינה מ-1912, הבחירות למושל אמורות להתקיים אחת לשנתיים. בשנת 1968 הוחלט לקיים בחירות אחת לארבע שנים. החוקה לא כללה במקור מגבלת כהונה, אך תיקון שהתקבל ב-1992 מאפשר למושלים להיבחר פעם אחת. לפני כן נבחרו ארבעה מושלים יותר מפעמיים ברציפות. המושל מושבע ביום שני הראשון של חודש ינואר שלאחר הבחירות.
הוצאת שבתי פרנקל
הוצאת שבתי פרנקל היא הוצאה לאור תורנית. ידועה במיוחד בשל מהדורת משנה תורה לרמב"ם שהוציאה.
ההוצאה נוסדה על ידי שבתי פרנקל בבני ברק בשנת ה'תש"ל לשם הוצאת ה'משנה תורה', לזכר רבי יוסף נחמיה קורניצר ורבי יוסף פרנקל (אביו של פרנקל). בהמשך הוציאה לאור גם את ספר המצוות לרמב"ם, ספר המפתח "רזא דשבתי" למסכתות בבא קמא, בבא מציעא ובבא בתרא, קיצור שולחן ערוך, וכן חלק מספריו של הרב משה פיינשטיין. לאחר פטירתו של שבתי פרנקל מנוהלת ההוצאה על ידי חתנו החורג נפתלי קפלן. ספרי ההוצאה נפוצים בישיבות ובבתי כנסת.
העורך הראשי של ההוצאה היה הרב דוד צבי הילמן, ושותפים לעריכה הרבנים אהרן יהושע צוקר, דוד מיכאל שמידל, חיים מאיר שטיינברג ודוד רביץ. כל המחקר נעשית על ידי הקונגרגיישן בני יוסף בארצות הברית. ספרי ההוצאה ערוכים בגישה חרדית ליטאית, ואינם כוללים פירושי רבנים שאינם מקובלים בציבור זה.
הוצאת הרמב"ם
הכרך הראשון יצא לאור בשנת ה'תשל"ה בירושלים על ספר זמנים, ובראשו נדפסו הסכמותיהם של הרב יעקב ישראל קניבסקי, הרב משה פיינשטיין והרב שמואל הלוי וואזנר. בשנת ה'תשל"ז יצא לאור ספר נשים ובו הסכמת רבני הבד"ץ של העדה החרדית. בשנת ה'תשס"ה יצא בבני ברק הכרך האחרון בסדרה, ספר אהבה. בשנת ה'תשע"ז יצאה לאור מהדורה מחודשת של ספר זמנים בשני כרכים עם ספר המפתח מורחב.
בשנת תשע"ח הועלה באופן חלקי הטקסט של המהדורה לאתר יד הרמב"ם.
ביקורת
ההוצאה ממעטת באזכור ספריהם של רבנים חיים, בעיקר את ספריהם של הרב אלעזר מנחם מן שך (אבי עזרי), הרב יעקב ישראל קניבסקי (קהילות יעקב) ובנו הרב חיים קניבסקי (קריית מלך). בפרט לא נמנה הרב יוסף קאפח בין מתרגמי הרמב"ם, וישנה התעלמות שיטתית מתרגומו ל"פירוש המשניות לרמב"ם". עובדה זו, וכן ההתעלמות מפירושי הרב אברהם יצחק הכהן קוק (הבולטים בהלכות שמיטה) עוררה ביקורת בציבור הדתי לאומי. ויש שקראו בעקבות כך להחרים את המהדורה.
בעקבות הביקורת, הוציא לאור מכון "הלכה ברורה" ספר מפתח משלים, הכולל הפניות על סדר הרמב"ם לכתביו של הרב קוק, וכן לכתבי עת תורניים ולכתבי רבנים חיים, כדוגמת ספריהם של הרבנים אהרן יהודה לייב שטינמן (אילת השחר) וברוך דב פוברסקי (בד קודש). המפתח כולל את שמות הספרים, ללא תמצית התוכן.
הגדה של פסח
בשנת ה'תש"ע יצאה לאור הגדה של פסח ובה ליקוט מקיף של דברי הראשונים על ההגדה. בסוף הספר צורף הרמב"ם על הלכות חמץ ומצה שבהוצאה, עם ספר המפתח המחודש.
חתונה אלגורית
"חתונה אלגורית" (1906) הוא מתווה לשטיח שנוצר על ידי אפרים משה ליליין עבור בית המלאכה לשטיחים של "בצלאל". המתווה נוצר כהכנה לשטיח אמנותי שנועד לשמש כמתנה לרגל חצי יובל לנישואיו של דוד וולפסון, נשיא הקונגרס הציוני העולמי. ולרגל יום הולדתו החמישים של וולפסון.
המתווה בנוי במתכונת של טריפטיכון. בתיאורים השונים שילב ליליין השפעות מתקופות שונות בתולדות האמנות, ביניהן אמנות מצרים העתיקה, והרנסאנס האיטלקי. בפנל המרכזי מתוארים בני זוג תחת חופה. הגבר לבוש בבגד אדום והוא מאזכר את דמותו של תגלת פלאסר השלישי, כפי שהוא מופיע על גבי תבליטים מאשור. האישה מהווה ייצוג של "בת ישראל". משני עבריהם מתוארים עבדים או נערים חשופי חזה האוחזים במוטות החופה. במישור הקדמי של התיאור מתוארים פרחי שושן, המאזכרים את שמו של ליליין בגרמנית (Lilien), ומנוגדים לתיאור הקוצים בפנלים הצדדים.
יגאל צלמונה טען כי משמעותו של התיאור הוא בחיבור הרמוני של ההשפעות השונות המסמלות "כלולות במובן העמוק של תיקון, חיבור האחדה ויצירת כליל שלמות".
גל ברגר
גל ברגר (נולד ב-15 בדצמבר 1980) הוא עיתונאי ישראלי ומנהל כאן ב'. ברגר עשה את רוב שנותיו בתקשורת ככתב לענייני פלסטינים ברשת ב' של קול ישראל ובהמשך בכאן.
ביוגרפיה
בין השנים 2003–2005 שימש ברגר ככתב באתר האינטרנט חדשות מחלקה ראשונה, ומשנת 2006 ועד 2017 ככתב לענייני פלסטינים ברשת ב' של קול ישראל.
בשנת 2009 זכה בפרס מנכ"ל רשות השידור, כשבנימוקי הפרס נכתב כי ברגר סיפק בשנות עבודתו בקול ישראל מידע חדשותי חשוב ומעניין למאזיני רשת ב', תרם רבות למערכת החדשות והוכיח יכולת וכישורים בתחומו.
ביולי 2014, במהלך סיקור מהומות בשכונת שועפאט בעקבות רצח מוחמד אבו ח'דיר, נתפס עם כתב ynet על ידי רעולי פנים תושבי השכונה באחת מסמטאותיה. השניים הופרדו ושוחררו לאחר בדיקה גופנית ותחקור, ומשהציגו תעודת עיתונאי שהונפקה על ידי הרשות הפלסטינית. ביולי 2016 הצטרף ברגר לתאגיד השידור הישראלי שהיה אז בשלבי הקמה.
במאי 2022 מונה ברגר למנהל רשת ב'.
בית אברהם קריניצי
בית אברהם קריניצי, ביתו של ראש העיר הראשון של רמת גן, מאכלס את המוזיאון לתולדות העיר רמת גן ואת הארכיון ההיסטורי של העיר רמת גן.
תולדות הבית
בשנת 1926 העניק השלטון הבריטי לרמת גן מעמד של מועצה מקומית ואברהם קריניצי, שהיה אז כבן 40, התמנה לתפקיד נשיא המועצה המקומית. מאז ובמשך 43 שנים הוא ניצח ב־12 מערכות בחירות רצופות והיה לראש העיר שהחזיק כנראה בשיא עולמי של שנות כהונה.
במסגרת תפקידו, אירח אברהם קריניצי בביתו דיפלומטים, ונציגי צבא וממשלה. בגינה הגדולה נערכו חגיגות מוצאי יום העצמאות בהשתתפות נכבדי העיר רמת-גן, התקיימו אירועים לכבוד ותיקי רמת-גן, נשפי התרמה ומפגשים ואירועים חברתיים וציבוריים רבים.
במרוצת השנים הקרקע הופשרה לבנייה וסביב ביתו של אברהם קריניצי נבנו בתי מגורים ובית הספר יהל"ם.
בשנת 1948 נפגעה חזיתו המערבית של הבית והגג קרס בחלקו כתוצאה מהפצצת חיל האוויר המצרי. בנוסף לתיקון הנזקים, עבודות הבנייה כללו גם הכשרת חנייה תחתיה נבנה מקלט.
בשנת 1966 כתב אברהם קריניצי בצוואתו כי בכוונתו להוריש את הבית לעירייה ל"מטרה ציבורית תרבותית" וביקש שהבית יקרא תמיד "בית אברהם קריניצי".
אברהם קריניצי נהרג בתאונת דרכים בשנת 1969. אלמנתו המשיכה להתגורר בבית עד לפטירתה בשנת 1981.
הבית עבר לבעלות עיריית רמת גן בשנת 1983. על מנת לממש את הצוואה הוקמה בחודש פברואר 1986 עמותה בשם "עמותת בית הראשונים ע"ש אברהם קריניצי" ששמה לה למטרה להפוך את בית קריניצי ל: "מוזיאון ומרכז תצוגה של תולדות העיר, אישיה, אוכלוסייתה ומיקומה במפה הלאומית ולשמש מרכז ציבורי לפעילות תרבותית - חברתית ברמת-גן". העמותה מנהלת את כל פעילויות הבית כולל פעילותם של המוזיאון והארכיון ההיסטוריים לתולדות רמת גן.
הבית נפתח לציבור בשנת 1988. כדי להסב את הבית מבית משפחה לבית בו מתקיימות פעילויות חינוכיות ותרבותיות לטובת הציבור הרחב, בוצעו בו שינויים והרחבות בשנים 1988, 1993, 2001 ו-2004 שכללו בין היתר הגדלת שטח המפלס התחתון והפיכתו לאודיטוריום ובו 80 מקומות, הוספת שירותים, הוספת כיתות לימוד, הקמת פרגולה על שביל הכניסה והקמת צריף הראשונים בכניסה לחצר, הוספת אגף הארכיון ועוד.
הארכיון
כדי להקל על הנגשת החומר לקהל הרחב מתקיימת בארכיון פעילות שוטפת של סריקת, תקצור ומפתוח המסמכים והזנתם למערכת הארכיון הממוחשב.
וולבי ביצות
וולבי ביצות (שם מדעי: Wallabia bicolor) הוא יונק כיס ממשפחת הקנגוריים החי במזרח אוסטרליה והוא המין היחידי בסוגו. הסוג הקרוב אליו ביותר הוא הפדמלון, שחלק ממיניו מצויים באותם אזורים.
מאפיינים
וולבי זה חי במזרח אוסטרליה מהחלק הצפוני ביותר של קווינסלנד עד לדרום של ויקטוריה ומזרחה עד דרום-מערב אוסטרליה הדרומית. הוא מצוי ביערות וחורשות או בכרי עשב ושרכים גבוהים. כשמו הוא מצוי גם בביצות אוסטרליה.
אורכו מגיע ל-76 ס"מ בזכרים ו-70 ס"מ בנקבות, אורך הזנב דומה לאורך הגוף ומשקלו מגיע ל-17 ק"ג בזכרים ו-13 ק"ג בנקבות. הוא בעל פרווה אפורה-כסופה. הבטן חומה-ערמונית וגם העור שסביב האוזניים. הזנב והרגליים ארוכים ושחורים והעיניים גם שחורות. לנקבת הוולבי שני רחמים.
וולבי הביצות ייחודי בכך שהנקבה מזדווגת עוד לפני תום ההריון שמשכו כ30 יום. מעקב אחר הריונות וולבי ביצות העלה כי הנקבה מבייצת מהשחלה השנייה והגופיף הצהוב פעיל כבר בימים 28-29 להריון. הבייצית המופרה נמצאת ברחם במצב דיאפאוזה בזמן שהעובר אחר משלים את ההתפתחות והלידה מהרחם השני. כך יכולה הנקבה להיות בהריון באופן רצוף בכל תקופת הפריון של חייה.
הוולבי הוא פעיל לילה החי לבדו אך נראה בקבוצות כאשר ישנו הרבה מזון. הוא אוכל בעיקר עלים, עשבים ושיחים, לרבות צמחייה רעילה כמו רוש ולנטנה (Lantana). לעיתים הוא יאכל גם פטריות ואצות ובמקרה אחד נצפה אוכל נבלה.
וולבי הביצות איננו מצוי בסכנה היות שהציידים המקומיים לא אוהבים את טעמו עקב הריח המצחין שמפריש בשרו לאחר הבישול, אך הוא נטרף בידי שועלים, כלבי דינגו, עיט מחודד זנב ותנינים.
טבח דאמור
טבח דאמור (בערבית: مجزرة الدامور) הוא טבח שערכו אנשי אש"ף ב־20 בינואר 1976 בנוצרים מרונים תושבי העיירה דאמור שבלבנון השוכנת על הכביש הראשי מביירות לדרום לבנון. בטבח נרצחו בין 200 ל־600 נוצרים, רובם המוחלט לא חמושים.
טבח זה היה חלק מסדרת מעשי טבח שערכו הנוצרים והפלסטינים בלבנון זה בזה, החל בטבח שבוצע על ידי הנוצרים בשכונת כרנתינא בביירות, דרך טבח זה, הטבח הנגדי במחנה הפליטים תל א-זעתר, ולבסוף טבח סברה ושתילה.
לטבח זה הייתה השפעה רבה על התנהגות הנוצרים במלחמת האזרחים בלבנון. הטבח אירע לאחר שהנוצרים הסתכסכו עם סוריה (אותה הזמינו ללבנון), ולאחר טבח זה פנתה המנהיגות הנוצרית לכיוון ישראל, דבר שהביא בסופו של דבר למלחמת לבנון הראשונה.
לאחר הטבח התבסס אש"ף במקום עד מלחמת לבנון הראשונה.
רכס פלטהד
רכס פְלֶטְהֶד (באנגלית: Flathead Range) הוא רכס הרים בהרי הרוקי הצפוניים, שחלקו הדרומי במדינת מונטנה שבארצות הברית, וחלקו הצפוני בהרי הרוקי הקנדיים, בפרובינציית אלברטה שבקנדה. הרכס ממוקם במדבר גרייט בר, מזרחית לרכס סוואן, ודרומית מזרחית לרכס וייטפיש.
הפסגה הגבוהה ברכס היא הר גרייט נורת'רן, שגובהו 2,653 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה
שמו של הרכס ניתן לו בשנת 1924, על שם הנהר הסמוך (נהר פלטהד), אשר נקרא על שם שבט אינדיאני שחי באזור.
גן סאקר
גן סאקר הוא הפארק העירוני הגדול בירושלים, נקרא על שם הארי סאקר, פעיל ציוני מבריטניה וחבר ההנהלה הציונית.
מיקום
הפארק ממוקם בקרבת גבעת רם, סמוך לשכונות קריית וולפסון, נחלאות ולקריית הממשלה, והוא מהווה חלק משכונת קריית הלאום. ושרשרת גנים ו"רצועות ירוקות" בעיר וגובל בצידו המערבי בגן הוורדים, ומצידו הדרומי בפארק עמק המצלבה. בסביבת הגן ניתן למצוא מוסדות ואתרים חשובים בירושלים: הכנסת; קריית הממשלה; בית המשפט העליון; גן וואהל לוורדים; מנזר המצלבה; מוזיאון ישראל; קמפוס גבעת רם של האוניברסיטה העברית; רחוב בצלאל והמחלקה לארכיטקטורה של האקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל.
היסטוריה
לפני השימוש בגן כמנחת עמק המצלבה היה הגן שטח פרטי ובו היה מפעל בטון וחומרי בנייה של משפחת עוז (ענזה) ואף שימש כמחבוא לנשק ומבצרים במאורעות.
אחרי מלחמת העצמאות בשנת 1949, יזם שר החקלאות אז, לוי אשכול, את הכשרתו של האזור מעמק טרשים לשטח לגידולים החקלאיים. ביולי 1949 החלו חברי קיבוץ מעלה החמישה להכשיר 350 דונם לגידולי ירקות שהושקו במי השופכין של ירושלים. בשנת 1955 הוחלט להפוך את אזור עמק המצלבה והעמק שמצפון לו לפארק עירוני. הגידולים החקלאיים במקום הופסקו, וכפיצוי קיבלו הקיבוצים מעלה החמישה וקריית ענבים שטח חלופי בדרום-מערב העיר ב"עמק הצבאים" שהוכשר כמטע תפוחים.
הקמת הפארק החלה בשנת 1960 לאחר שהארי סאקר, פעיל ציוני בבריטניה וחבר ההנהלה הציונית, תרם סכום של 20,000 ליש"ט להקמתו, בעת שביקר בישראל.
שלב א' של הפארק הושלם ב-1962, בתכנון אדריכלי הנוף ליפא יהלום ודן צור, בסגנון של פארק אנגלי. בתחילת 1964 הוחל בשתילת מרבדי דשא גדולים ובנטיעת שיחים ועצים. עשרות עצי זית וחרוב הובאו לגן מהרי ירושלים.
טקס חנוכת הפארק נערך ב-13 באוקטובר 1965.
בשנת 1971 נערכו לראשונה ב"גן סאקר" חגיגות מימונה ביוזמת שאול בן שמחון, יו"ר "ברית יוצאי מרוקו", ומאז החגיגות נערכות שם באופן קבוע.
אתרים בגן
הגן מושך פעילויות ספורט עממי ופנאי: יש בו מגרשי ספורט לכדורסל ולכדורגל (מגרש קראפט), רחבת החלקה לסקייטבורדינג ולגלגיליות, מתקני משחקים לילדים ומתקני כושר. רחבת הדשא המרכזית משמשת למשחקי כדורגל "שכונתיים", משחקי בייסבול ופוטבול של צעירים יוצאי ארצות הברית הגרים בעיר ואף משחקי קריקט ופריזבי. בשבילים הסובבים את הגן ישנם מסלולי ריצה ומסלולים לרוכבי אופניים. כמו כן, ממוקם בגן מתחם סגור לכלבים, בו ניתן לשחררם. בתחילת ספטמבר 2018 נחנך בלב הגן, לצד מגרשי הכדורסל והסקייטפארק בית קפה של רשת "קפה גן סיפור" ולצידו מתחם אמפי פארק קטן על שם ארנן יקותיאלי, חבר מועצת העירייה בעבר.
בפאתי הגן, ליד משכן הכנסת, נמצאות התחנה לחקר ציפורי ירושלים, אנדרטה לחללי חטיבת הראל במלחמת העצמאות ואנדרטת נר הזיכרון לזכר הרוגי המצור על לנינגרד.
בקיץ 2019 החלו בעבודות השיפוץ הכולל לגן בעלות מתוכננת של כ-45 מיליון שקלים. העבודות כללו את הריסת מגרש קראפט בחלקו הצפוני הגבוה והקמת מאגר מים סגור ומקורה, בניית מתחם כושר TRX, תוספת שבילי אופנים ושבילי ריצה, בניית גינת משחקים חדשה ומודרנית, רישות הגן ב-Wi-Fi, חידוש צמחיית הגן ומערכות ההשקיה, ריהוט הגן, שירותים ציבוריים, מזרקות ועוד. מרבית העבודות הסתיימו בנובמבר 2021, בעלות של 75 מיליון שקלים.
שימושים מיוחדים
גן סאקר מארח לעיתים מופעי ענק בפארק כגון מופעי "יום הסטודנט" אירועים חברתיים ופוליטיים. בשנים האחרונות מתפתחת מסורת של עריכת חגיגות המימונה של עדת יוצאי מרוקו בגן סאקר, בנוכחות מנהיגי המדינה ואחרים. כמו כן חגיגות הסהרנה של עדת יוצאי כורדיסטן. ביום העצמאות (ואף בימים נוספים אחרים) הגן הוא אתר בילוי ומקום הכנת מנגלים. ביום הראשון של חול המועד פסח מתקיים ברחבת הדשא המרכזית משחק כדורגל משפחתי עם משתתפים רבים בני כל הגילאים. בימי שלג משמש הגן כאתר למשחקים, מלחמות שלג ובניית אנשי שלג. הגן משמש גם את אליפות בתי-הספר בירושלים במרוץ שדה, בחודשים נובמבר–דצמבר. בעת זכייתה של קבוצת הכדורגל הירושלמית בית"ר ירושלים בתארים כדוגמת אליפות המדינה או גביע המדינה בכדורגל, חגיגות הזכייה של אוהדי הכדורגל נערכו בגן.
טימוסתנס
טימוסתנס מרודוס (ביוונית עתיקה: Τιμοσθένης) היה נווט וגאוגרף ביון העתיקה בתחילת המאה ה-3 לפנה"ס. הוא כתב מדריך מסע ימי בן עשרה כרכים, שאבד אך שצוטט רבות ביצירות אחרים.
בעשור שבין 280 ל-270 לפני הספירה, שימש כאדמירל וקברניט בצי הספינות של תלמי השני מלך מצרים התלמיית. בזכות מעמדה של מצרים העתיקה כמעצמה ימית, ובהסכמת בני קרתגו, יזם משלחת תגליות והגיע עד עמודי הרקולס (מצר גיברלטר) תוך כדי רישום המרחקים בין הנמלים. על בסיס מסעות אלה כתב ספר בשם "אודות הנמלים" (ביוונית עתיקה Περὶ λιμένων) שאבד. בספר תיאר מסע היוצא מחופי מצרים ומתקדם בניגוד לכיוון השעון לאורך חופי אסיה עד פונטוס שבאסיה הקטנה, משם לתראקיה והגיע בספרו החמישי ליוון. הספר שנחשב לאופוס מגנום שלו, היה מוערץ וצוטט על ידי משוררים כאפולוניוס מרודוס וגאוגרפים כארטוסתנס וסטראבון.
שני ספרים נוספים שכתב אף הם אבדו: "אודות האיים" (ביוונית עתיקה 'Περί νήσων') בו תיאר את קפריסין, סנטוריני, סיציליה ומספר רב של איים בין לסבוס לחופי הים היוני ובהם קפלוניה ו"מדידות מרחקים" (ביוונית עתיקה 'Σταδιασμοί'), ספר בו תיאר נתיבים ימיים עם תמצית מיצירתו המרכזית בליווי מפות וכיווני הרוח. במפות ציין טימוסתנס את האי רודוס במרכז, וכך המשיכו הבאים אחריו כמחווה לו.