cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אור אוסטוינד
קריירה
ב-10 בינואר 2017 חזר לליגת העל כאשר חתם לעונה וחצי בהפועל תל אביב. יומיים לאחר מכן כבר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, כשפתח בהרכב בהפסד 1–2 לעירוני קריית שמונה. ארבעה ימים לאחר מכן נכנס כמחליף בהפסד 0–1 בדרבי מול מכבי תל אביב, אך לאחר מכן נפצע ולא חזר לשחק עוד בעונה זו, אשר בסופה ירדה הקבוצה לליגה הלאומית. בעונה שלאחר מכן המשיך לשחק במועדון בליגה הלאומית, וב-8 בדצמבר 2017 כבש את שער הבכורה שלו בהפועל תל אביב, בניצחון 4–1 על הפועל נצרת עילית. בסך הכל כבש בעונת 2017/2018 שלושה שערים ב-29 הופעות, ובסופה עלה עם הקבוצה לליגת העל.
אוסטוינד נשאר בליגה הלאומית, וב-5 באוגוסט 2018 חתם בהפועל רמת גן. בינואר 2019 חזר לקדנציה שלישית בהפועל רמת השרון.
הר וקסלר
הר וקסלר (באנגלית: Mount Wexler) הוא הר נישא, שאינו מכוסה קרח ברכס יוז, בהרי המלכה מוד, בשטח חסות רוס, שבאנטארקטיקה.
גובהו של ההר 4,025 מטרים מעל פני הים; והוא ההר הגבוה ביותר ברכס יוז.
ההר ממוקם 5 קילומטרים צפונית - צפון-מערבית מהר קפלן.
גילוי ההר
ההר התגלה וצולם מהאוויר על ידי אדמירל המשנה ריצ'רד בירד בטיסתו ב-18 בנובמבר 1929.
ההר נסקר על ידי א. פ. קרארי (A.P. Crary) בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1957–1958.
מקור השם
שמו של ההר ניתן לו על ידי קרארי.
ההר נקרא על שמו של הארי וקסלר (Harry Wexler), שהיה המדען הראשי מטעם ארצות הברית באנטארקטיקה במסגרת השנה הגאופיזית הבינלאומית בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1957–1958.
לקריאה נוספת
• Damien Gildea, Transantarctic Mountains - Mountaineering in Antarctica: Travel Guide
Just Can't Get Enough
Just Can't Get Enough (בעברית: פשוט לא יכול להספיק) הוא סינגל שהוקלט על ידי הלהקה האמריקאית בלאק אייד פיז, מתוך אלבום האולפן השישי שלה, The Beginning. השיר יצא לאור ב-18 בפברואר 2011, על ידי חברת התקליטים אינטרסקופ רקורדס, כסינגל השני מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום השלישי במצעד הבילבורד הוט 100.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי אדמס, פינדה, גומז, פרגוסון, אלווארז, שאדון, ג'רקינס ופרוסט והופק על ידי ויל.איי.אם, דמיאן לרוי, רודני "דארקצ'יילד" ג'רקינס וטומי בראון. איגוד תעשיית ההקלטות הבריטי העניק לשיר את תואר הזהב, על מכירות של למעלה מ-400,000 עותקים במדינה, מה שהופך אותו לאחד מהשירים המצליחים ביותר של הלהקה במדינה.
פרק זמן לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-165 מיליון השמעות.
וידאו קליפ
הקליפ של "Just Can't Get Enough" בוים על ידי בן מור. הוא צולם במשך שלושה ימים בטוקיו, יפן בעיקר במחוזות גינזה ושיבויה, בעת שהלהקה הייתה בסיבוב הופעות. קטע הפתיחה בקליפ מציג צילומים של רובע גינזה. הוא צולם בין התאריכים 3–5 במרץ 2011, שבוע בלבד לפני רעידת האדמה והצונמי בסנדאי. בריאיון ל-Entertainment Tonight, פרגי דיברה על הקליפ ועל אסון הטבע ביפן, ואמרה: "זה היה הקליפ הקל ביותר שצילמתי, כי פשוט חיינו את החיים שלנו. ליבנו עם כל הנפגעים מהאסון".
נכון לינואר 2022, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-275 מיליון צפיות.
ארמון סוצו
הארמון נבנה עבור הפוסטלניק הגדול קוסטאקה גריגורה סוצו למטרת מגורים. סוצו קיבל את המגרש שעליו מתנוסס הארמון כנדוניה בחתונתו עם רוקסנדרה רקביצה.
מבנה
הארמון עבר בירושה לבן מחוץ לנישואים של קוסטאקה גריגורה סוצו, גריגורה סוצו. המקום נודע בזמנו במסיבות ובנשפים של האריסטוקרטיה המקומית, החשוב ביניהם בליל השנה החדשה (ה"רווליון"). העיתונאי איטלקי רוברטו פאווה שביקר בבוקרשט בשלהי המאה ה-19 החשיב את ארמון סוצו כאחד מהבניינים הייצוגיים של בירת רומניה, לצידם של ארמונות שטירביי, ברנקוביאנו וגיקה.
בימי השלטון הקומוניסטי ב-24 בינואר 1959 נהפך ארמון סוצו למוזיאון להיסטוריה של העיר בוקרשט.
קיים עוד ארמון סוצו בבלצ'יק בבולגריה.
ארנסט מבוקה
ארנסט מאבוקה (בצרפתית: Ernest Mabouka; נולד ב-16 ביוני 1988) הוא כדורגלן קמרוני המשחק בעמדת המגן הימני. קבוצתו האחרונה הייתה הפועל נוף הגליל.
קריירה
מבוקה החל את הקריירה המקצוענית שלו במועדון הקמרוני לה אסטר, וביולי 2010 חתם בקבוצת מ.ש.ק. ז'ילינה מליגת העל הסלובקית. את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ערך במסגרת משחק הגומלין של רבע גמר הגביע הסלובקי מול קבוצת טאטרן ליפובסקי מיקולש. מבוקה היה שותף לדאבל בו זכתה הקבוצה בעונת 2010/2011, ובנוסף זכה עמה באליפות גם בעונת 2016/2017.
ב-29 ביוני 2020 האריך את חוזהו במועדון לעונה נוספת. ב-30 במאי 2021 זכה באליפות ליגת העל בכדורגל. בקיץ 2021 הפך לשחקן חופשי לאחר שמכבי חיפה לא חידשה את חוזהו.
ב-5 בינואר 2022 חתם מאבוקה בהפועל נוף הגליל.
נבחרת קמרון
מבוקה זומן לראשונה לסגל נבחרת קמרון לקראת משחקי ההכנה לגביע אפריקה לאומות 2017. את הופעת הבכורה שלו במדים הלאומיים, ערך ב-5 בינואר 2017, בניצחון 2–0 על קונגו. מבוקה נכלל בסגל הנבחרת הקמרונית שזכתה בגביע אפריקה לאומות באותה שנה, וכן בסגל לגביע הקונפדרציות 2017 שנערך ברוסיה.
ZUC
ZUC הוא צופן זרם שפותח ב-2010 על ידי האקדמיה הסינית למדע עבור טכנולוגיית LTE. זהו צופן זרם סינכרוני, מותאם לחומרה ותוכנה כאחד, פועל ברמת מילים באורך 32 סיביות, מקבל מפתח הצפנה באורך 128 סיביות, וקטור אתחול באורך 128 סיביות ומייצר מילים פסאודו-אקראיות באורך 32 סיביות המשמשות חלק מזרם מפתח להצפנה ופענוח של המידע מילה אחר מילה. ZUC שוכן בליבת תקן 3GPP להצפנה מאומתת של שיחה סלולרית באלגוריתמים EEA3 להצפנה ו-EIA3 לאימות. הצופן קרוי על שמו של המתמטיקאי הסיני זו צ'אנגזי שחי במאה החמישית לספירה.
תיאור הצופן
ZUC מחולק לשני מצבי הפעלה, מצב הכנה ומצב העבודה. בשלב הראשון מפתח ההצפנה ווקטור האתחול נטענים לתוך המצב הפנימי והצופן מופעל (clocked) ללא יצירת פלט. בשלב השני בכל פעימת שעון נוצרת מילה פסאודו אקראית באורך 32 סיביות. בהמרות ממילים לבתים מתייחסים לכל הערכים כאל מספרים שלמים לפי סדר בתים קטן. לדוגמה אם ו- אז. הסימן "\lll_n" מייצג הזזה מעגלית לשמאל בגבולות מילה באורך n סיביות.הסימנים "\ll" ו-"\gg" מייצגים הזזה (shift) של סיביות לימין או לשמאל בהתאמה, במספר פוזיציות לפי הערך המופיע לאחר הסימן. הסימן \boxplus מייצג חיבור מודולו 2^{32}. הסימן \oplus הוא XOR. ל-ZUC שלוש שכבות כמתואר בתרשים משמאל:
LFSR
בשכבה העליונה הצופן מכיל אוגר זיזה ממושב ליניארי הכולל 16 כניסות באורך 31 סיביות כל אחת המסומנות כאשר. בכל פעימה תכולת האוגר מוזזת צעד אחד לימין כלומר תכולת כל תא מועתקת לתא הבא שלימינו והתא הראשון (s_{15}) מתעדכן לפי הפונקציה להלן. בשלב האתחול האוגר מקבל מילה אחת u באורך 31 סיביות המתקבלת על ידי הסרת הסיבית הימנית (הכי פחות משמעותית) של הפלט W של הפונקציה האי-ליניארית, כלומר u=W\gg 1. בשלב האתחול בהינתן הקלט u מתבצעים המהלכים הבאים: במצב עבודה ה-LFSR אינו מקבל קלט ופועל כדלהלן: מהיבט פרקטי כפל האלמנט s_j בחזקות i של 2 מעל השדה  מתבצע על ידי הזזה מעגלית של s_j לשמאל i סיביות. לכן במהלך 1 לעיל כל שנדרש הוא חיבור מודולו 2^{31}-1 לאחר סדרה של כמה הזזות. ההזזה המעגלית בקוד נראית כך:
ובאופן כללי מהלך 1 המתואר לעיל ניתן לביצוע בתוכנה באופן הבא:
חיבור שני אלמנטים a ו-b מעל השדה ניתן לביצוע באופן הבא: תחילה מחשבים את v=a+b ואם מתרחשת גלישה כלומר סיבית הנשא היא 1 מבצעים בנוסף v=v+1. התנאי שבודק אם הסיבית העליונה היא '1' פותח פתח להתקפת תיזמון - סוג של התקפת ערוץ צדדי, כיוון שכעת מהירות פעולת החיבור תלויה בסיבית זו לכן ניתן לבצע ניתוח סטטיסטי של מהירות החישוב כדי לחשוף סיביות. כדי לעקוף בעיה זו מבצעים באופן קבוע כך: תחילה מחשבים את w=a+b כאשר w הוא ערך באורך 32 סיביות ואז v שווה 31 הסיביות הכי פחות משמעותיות של w וכעת נוטלים את הסיבית הכי משמעותית של w מזיזים אותה להתחלה ומחברים עם v הקוד נראה כך:
סידור מחדש (BitReorganization)
בשכבה האמצעית של האלגוריתם הנקראת בקיצור BR, מחלצים 128 סיביות משמונה תאים של ה-LFSR במיקומים המתוארים להלן ומהם מרכיבים ארבע מילים באורך 32 סיביות. שלוש המילים הראשונות ישמשו קלט לפונקציה האי-ליניארית להלן ואילו המילה הרביעית משתתפת ביצירת מילת פלט אחת של זרם המפתח. המיקומים ב-LFSR מהם נוטלים סיביות הם:. ארבע המילים האמורות מיוצגות על ידי אותם מרכיבים על ידי  חצאי הקלט לפי הסדר הבא: הסמלים H ו-L מייצגים את החצי העליון והחצי התחתון של המילה בהתאמה. למשל s_{iH} פירושו הסיביות 30...15 ולא 31...16 של s_i היות ש-s_i מוגדר באורך 31 סיביות. לדוגמה בשורה 1 לעיל הערך של X_0 הוא שרשור של 16 הסיביות המשמעותיות ביותר של s_{15} החל מהסיבית במיקום ה-15 ועד הסיבית ה-30 עם 16 הסיביות הפחות משמעותיות של s_{14} החל מהסיבית במיקום ה-0 ועד הסיבית ה-15.
פונקציה אי-ליניארית
השכבה התחתונה כוללת פונקציה F המכילה שני תאי זיכרון R_1 ו-R_2 באורך 32 סיביות כל אחד. הקלט הוא X_0,X_1,X_2 שהם פלט השכבה הקודמת והפלט הוא מילה W באורך 32 סיביות. ביתר פירוט: הפונקציה S היא תיבות החלפה S-box בגודל 32x32 סיביות והפונקציות L_1 ו-L_2 הן פונקציות ליניאריות כמתואר להלן.
תיבות החלפה
S הוא תיבת החלפה s-box בגודל 32x32 המורכבת מארבע תיבות שהן פונקציות אי-ליניאריות קבועות בצורת ארבע טבלאות בגודל 8x8 (המכילות 256 כניסות בגודל 8 סיביות). כאשר S_2=S_0 וכן S_3=S_1. והטבלאות S_0 ו-S_1 מובאות להלן. הפונקציה S_i מקבלת את הקלט x=h\| l בגודל בית אחד ומחזירה את הערך הנמצא בכניסה הנמצאת בשורה h ובעמודה l בטבלה וכן לגבי יתר הבתים של מילת הקלט (בסך הכול ארבעה בתים במילה),, ו- כאשר x_i ו-y_i הם בתים. הפונקציה S אם כן מוגדרת כך: כאשר i=0,1,2,3.
טרנספורמציה ליניארית
ישנן שתי פונקציות ליניאריות L_1 ו-L_2 הפועלות על קלט של מילים באורך 32 סיביות ומפיקות פלט של מילים באורך 32 סיביות והן מוגדרות כדלהלן:
הכנת מפתח
הקבוע D הוא:
הצפנה ופענוח
שים לב שבשלב זה אוגר ה-LFSR בשורה 3 מקבל את הפרמטר w שהופק מהפונקציה האי-ליניארית, כלומר פלט הפונקציה האי-ליניארית מוזן בחזרה ל-LFSR בלולאה סגורה. לאחר מכן מתבצע מהלך סרק אחד שבו לא משתמשים בפלט הצופן אלא מתעלמים ממנו:
מכאן ואילך בכל פעימה של הצופן מתבצעות שלוש הפעולות הבאות שבסיומן מופקת מילה פסאודו-אקראית אחת:
בניגוד לשלב האתחול הפעלת אוגר ה-LFSR חסרת פרמטרים במצב עבודה. פלט הצופן בכל פעימה הוא Z באורך 32 סיביות והוא משמש חלק מזרם המפתח להצפנת או פענוח המידע.
ביטחון
ZUC הוא צופן חדש יחסית והוא בעצם שיפור של הצופן SNOW. חוקרים גילו שהצופן בגרסה המקורית (1.4) היה פגיע להתקפת מוצפן נבחר על וקטור האתחול. במקרים מסוימים הבדלים בוקטור האתחול הניבו מפתח הצפנה זהה מה שמצמצם את אורך המפתח האפקטיבי לכ-100 סיביות במקום 128. בצופן זרם שימוש במפתח הצפנה זהה להצפנת חלקים מהנתונים מהווה פגיעה הרסנית במיוחד בביטחון ההצפנה. כדי למנוע התקפה זו הם המליצו להחליף את ה-XOR בחיבור (\boxplus) מודולו 2^{31}-1 בביטוי (v+u) בשלב האתחול, גרסה זו של הצופן נקראת 1.6 והיא מעודכנת בתיאור הצופן לעיל. ZUC הוא צופן מהיר מאוד בהשוואה לצפנים כמו SNOW. הוא למעשה מהמהירים ביותר הקיימים כיום וכן בשל המפתח הארוך ווקטור האתחול הארוך (128 סיביות כל אחד) מספק הגנה מספיק טובה מפני כמה התקפות ידועות כמו: התקפת מפתח חלש, התקפות ניחוש, התקפה אלגברית, התקפות תיזמון, התקפה דיפנרציאלית והתקפת קירוב ליניארי. הצופן אינו מספק הגנה טובה מפני התקפת ערוץ צדדי המתמקדת בגרף צריכת האנרגיה שלו במהלך הצפנה או פענוח. חוקרים הראו שההתקפה הנקראת DPA קיצור של Differential Power Analysis אפשרית נגד הצופן במידה שלתוקף יכולת למדוד את צריכת האנרגיה במחשב בו מבוצעת ההצפנה.
וקטור בדיקה
לדוגמה אם המפתח הוא: וקטור האתחול הוא:
המילה הראשונה של פלט הצופן צריכה להיות:.
אסחאק מוסא אל-חוסייני
אסחאק מוסא אל-חוסייני (בערבית: إسحاق موسى الحسيني; 1904 – 17 בדצמבר 1990) היה סופר, מתרגם, מורה ואקדמאי פלסטיני ירושלמי. שימש כחבר באקדמיה ללשון ערבית בקהיר, באקדמיה העיראקית ובאקדמיה האסלאמית למחקר של אל-אזהר בקהיר. הוא התפרסם בעקבות הרומן שכתב "יומנה של תרנגולת" (مذكرات دجاجة), ואחר כך פיתח קריירה אקדמית כמזרחן.
ביוגרפיה
אסחאק מוסא אל-חוסייני נולד בירושלים למשפחת חוסייני, בשנת 1904, ולמד בבית הספר ראשידיה, ממנו עבר למכללת סאלח, לאחר מכן לקולג' דה פרר סניף ירושלים, ולבסוף למד בית ספר האנגליקני בירושלים, אותו סיים עם תעודת בגרות. בשנת 1923 עבר לקהיר, שם הצטרף לאוניברסיטה האמריקאית בקהיר וסיים את לימודיו ב-1925 עם דיפלומה בעיתונאות. חברו לספסל הלימודים בקהיר היה יעקב יהושע, אביו של הסופר אברהם ב. יהושע. הוא חזר לירושלים ועבד כמורה בבית הספר ראשידיה במשך שנתיים, אך עד מהרה חזר לקהיר והצטרף לפקולטה לאמנויות באוניברסיטה האמריקאית וקיבל תואר ראשון באמנויות בשנת 1929. במהלך שהותו בקהיר הוא התוודע למספר אינטלקטואלים בולטים בהם טה חוסיין, מנצור פהמי ועלי עבד אל ראזק, והעריץ את מפלגת הליברלים החוקתיים במצרים, שדגלה בקידום ליברליזם בעולם הערבי.
לאחר שסיים את לימודיו, הצטרף למכון ללימודי המזרח של אוניברסיטת לונדון וחזר לירושלים ב-1934, לאחר שהשיג דיפלומה בשפות שמיות השוואתיות ותואר דוקטור, על תזה שכתב על אבן קתייבה בהנחיית המזרחן הסקוטי המילטון א.ר. גיב. הוא לימד בתחילה בבית הספר ראשידיה, לאחר מכן עבר למכללה הערבית, שם עבד שתים עשרה שנים עד שנתמנה ב-1946 כמפקח עליון של השפה הערבית בממשלת המנדט, ונשאר בתפקיד זה עד 1948.
לאחר הנכבה עזב לביירות, ועבד כפרופסור באוניברסיטה האמריקאית בביירות עד שנת 1955, אז השתקע בקהיר ועבד כפרופסור באוניברסיטה האמריקאית בקהיר, בנוסף לימד במכון למחקר ערבי של הליגה הערבית.
בשנת 1961 הוא נבחר כחבר באקדמיה לשפה הערבית בקהיר ובאקדמיה האקדמית העיראקית בבגדאד, ובשנת 1963 חבר באקדמיית המחקר האסלאמית של אל-אזהר. הוא התגורר בקהיר עד 1973 אז החליט לחזור לירושלים. הוא פנה אז אל חבר נעוריו יעקב יהושע, שהיה עובד מדינה, בבקשת עזרה בקבלת רכוש משפחתו בחזרה, אולם יהושע בחר לא לעזור לו. הוא התגורר בירושלים עד מותו בסוף 1990.
כתביו
בנוסף כתב את הרומן "יומנה של תרנגולת", שפורסם בשנת 1943, ועורר סערה ציבורית. רבים ראו בו אלגוריה למצב הפוליטי בפלסטין, באופן המשקף את החיים של הערבים והיהודים המתגוררים יחדיו בארץ אחת, ורבים ראו בו ביטוי לאמונתו של אל-חוסייני בקיום משותף של יהודים וערבים. אך הוא הכחיש שמדובר באלגוריה, ואמר שזהו סיפור אוניברסלי על טוב ורע, על חלש מול חזק.
בג"ץ ש.י.ן נגד המועצה לשידורי כבלים ושידורי לווין
בג"ץ 5432/03 ש.י.ן – לשוויון ייצוג נשים נ' המועצה לשידורי כבלים ושידורי לוויין, הידוע באופן בלתי רשמי כבג"ץ "פלייבוי", הוא פסק דין שניתן בשנת 2003, ועוסק בעתירה שהוגשה על ידי ש.י.ן –שוויון ייצוג נשים וארגונים פמיניסטיים ובעזרת 53 מחברי הכנסת, שניסו לבטל החלטה מנהלית שמשמעותה התרתם של שידורי כבלים פורנוגרפיים בישראל. בית המשפט העליון קבע כי ההגנה על חופש הביטוי מחייבת ומצדיקה את התרת השידורים הפורנוגרפיים ודחה את בקשתם.
בית המשפט פסק שיש להשאיר החלטה זו של המועצה לשידורי כבלים ולשידורי לוויין. בנימוקו להחלטה עסק בית המשפט באיזון הראוי בין חופש הביטוי ושלום הציבור ורגשותיו כאשר מתקיימת התנגשות בין ערכים אלו. פסק הדין מדגיש עד כמה חשוב חופש הביטוי במשטר דמוקרטי. בית המשפט דן בשאלה, האם יש להשאיר את החלטת המועצה לשדר תכנים הפוגעים בכבוד האישה, או לבטל את החלטת המועצה וללכת כנגד המציאות החברתית הקיימת שלמעשה ממחישה את השקפות החברה בדבר שידורים פורנוגרפיים פוגעניים. עוד נקבע, שהקטעים הפורנוגרפיים אכן פוגעים בכבוד האישה, אך עם זאת זהו מכלול שלם של יצירה וזהו האיזון החוקתי בין זכות האישה לכבוד לבין הזכויות לחופש הביטוי ולחופש העיסוק.
רקע
המועצה לשידורי כבלים ולשידורי לוויין היא מועצה ציבורית, הפועלת מכוח חוק התקשורת (בזק ושידורים) ואחראית על שידורי החברות הוט ו-yes, ומקבילה לרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו, האחראית לשידורי ערוץ 2 וערוץ 10. בנוסף, אחראית המועצה על בחירתו במכרז של הגורם המשדר בערוץ הכנסת, על קביעתם של תנאי הרישיונות ועל הכללים בדבר תוכן השידורים ובדבר הפיקוח השוטף על הערוץ. בשנת 2000 קיבלה המועצה החלטה לאשר את ערוץ BLUE, מאוחר יותר גם את פלייבוי, ערוצי ארוטיקה ופורנוגרפיה.
פלייבוי הוא ירחון הידוע בצילומיו המציגים עירום נשי. בין היתר הוא גם מחזיק בהפקות לטלוויזיה ואף בערוץ פלייבוי ובערוץ ארוטי, המשודר בכ-175 מדינות בעולם וזוכה להצלחה גדולה.
עובדות פסק הדין
עד שנת 2000 לא שודרו בישראל שידורי פורנוגרפיה במסגרת ציבורית מוכרת. המועצה נתנה היתר לשידור ערוצי ארוטיקה ופורנוגרפיה. המועצה אישרה גם את שילובו של ערוץ פלייבוי תחת yes, תוך גיבוש מדיניות כוללת לעניין תוכנו המיני של השידור ואופן שידורו.
בשנת 2001 תוקן חוק התקשורת (בזק ושידורים) והוכנס בו איסור על שידורי ערוץ שעיקריו הם משדרי מין.
בתוך כך, פרסמה המועצה מתווה האומר שהחוק חל על ערוצים של משדרי מין אך לא על ערוצי ה"תשלום לפי צפייה" (pay per view).
בתגובה על האישורים שנתנה המועצה לשידורי הפורנוגרפיה, הציעו חברי־הכנסת לשנות את תיקון 25 לחוק התקשורת (בזק ושידורים) ולקבוע איסור גורף של שידורים אלו. הסעיף המתוקן התקבל ברוב קולות. להלן נוסח סעיף 6כה המתוקן:"״ בעל רישיון לשידורי כבלים לא ישדר שידורים של ערוץ שעיקר שידורו הם משדרי מין; לעניין פיסקה זו, ׳משדרי מין׳ - משדרים שחלק מהותי מתוכם כולל תכנים העוסקים במין בדרך של הצגת יחסים מיניים או בדרך של הצגת מעשים המיועדים לעורר גירוי מיני או שיש בהם ביזוי או השפלה מיניים או שהם מציגים אדם כחפץ זמין לשימוש מיני או כנתון להתעללות גופנית או מינית.'"
בעקבות שינוי החוק לא אסרה המועצה שידורי פורנוגרפיה, אלא רק הגבילה אותם להזמנת שירות צפייה בתשלום. החלטה זו נכנסה לתוקף בחודש ספטמבר 2001 ובסוף אותו חודש הופסקו שידורי הפורנוגרפיה במתכונת של ערוצים ועברו למתכונת של תשלום לפי צפייה. בעקבות התפתחות זו, עתרה חברת פלייבוי לבג״ץ בדרישה לבטל את סעיף 6כה המתוקן.
ביום 28.11.2002, לאחר שימוע ציבורי ממושך וקבלת חוות־דעת משפטיות הן מטעם חברת פלייבוי והן מטעם הארגונים החברתיים, החליטה המועצה, בהחלטה מנומקת ומפורטת, לא להתיר את שידורי ערוץ פלייבוי. נימוקי המועצה התייחסו לכך ששידורי הערוץ מציגים נשים בעירום מלא וללא תקריבים של איברי מין גבריים וכל מטרתם היא לפגוע בכבוד הנשים ועל כן זה ישפיע על תפיסת הנשים ומעמדן בחברה והן יוצגו כאובייקט מיני ותו לא.
ב-12 ביוני 2003 קיימה המועצה ישיבה ובה הפכה את החלטתה הקודמת ואישרה את שידורו של ערוץ פלייבוי, נימוקיה להחלטה התבססו על התיקון לחוק ובו האיסור חל על משדרים בהם האיסור חל על הצגת "אדם או איבר מאיבריו כחפץ זמין לשימוש מיני". המועצה, לאחר שבחנה את מתחם הפירושים האפשריים למונח זה הייתה סבורה כי יש לפרשו כחל על מצבים בהם נוהגים בבן אנוש כבחפץ או ככלי נטול אישיות ורצון משל עצמו ולא בכל מקרה בו הצגת אדם נועדה לעורר גירוי מיני או שאדם מוצג בהקשר מיני.
טענות ש.י.ן ואח'
א.	שיקולי המועצה והתנהלותה במהלך קבלת ההחלטה להתיר את שידורי הערוצים של חברת yes וחברת פלייבוי היו פסולים ונגועים בשיקולים זרים ובחוסר תום לב.
ב.	החלטתה הראשונה של המועצה היא זו שהולכת בד בבד עם המטרה הציבורית והיא זו שמבטאת צדק חברתי.
ג.	תעשיות הפורנוגרפיה "מחפיצות" את האישה וכבודה ומעמיקות את ההפליה המינית בחברה, דבר המעודד אלימות נגדן, נפשית ופיזית ותוך כדי כך מסכנות את הסדר הציבורי. האיסור בסעיף 6כה(2) לחוק התקשורת (בזק ושידורים) מתייחס למצבים בהם נוהגים בבן אנוש כבחפץ או ככלי נטול אישיות ורצון משלו ומטרתו אינה לאסור הצגת עירום או אירוטיקה בשידורי הטלוויזיה וזה בדיוק מה ש"פלייבוי" עושים.
טענות המועצה ואחרים
א.	אין בערוץ השפלת נשים, אלימות או יחסי מין עם קטינים.
ב.	האישה איננה מוצגת ככלי ריק נטול רצון.
ג.	פסילת הערוץ תפגע בחופש הביטוי, בחופש העיסוק, בזכות לפרטיות ובאוטונומיה האישית ותגרום להפליה ביחס לערוצים אחרים שאושרו וביחס לכלי תקשורת אחרים כגון: וידאו ואינטרנט המשדרים תכנים הרבה יותר קשים.
הכרעת בית המשפט העליון
ב-3 במרץ 2004 נתן בג"ץ את פסק דינו בהרכב מורחב של 11 שופטים. בג"ץ דחה את העתירה וקבע ששידורים פורנוגרפיים נופלים לפחות לגדר שתי זכויות-יסוד: חופש הביטוי וחופש העיסוק. בבחינת הזכות לחופש הביטוי, נקודת המוצא במשפט היא שכל ביטוי, יהיה תוכנו אשר יהיה, "מכוסה" על ידי ההגנה החוקתית. הביטוי הארוטי והפורנוגרפי אינו שונה בהקשר זה. הדבר מהווה חלק מן היצירה האנושית בתקופה המודרנית, מקדם את השיח הציבורי, ומשפיע על העמדות המשתתפות בו. בית המשפט התיר שידורים פורנוגרפיים בערוצים על-פי תשלום.
הנמקת בית המשפט להכרעה
המסגרת שקבע פסק הדין (מפי השופטת דליה דורנר):
"הנוסח הנוכחי, שתיקן את נוסח תיקון 25, השמיט את חלופות של "בדרך של הצגת יחסים מיניים או בדרך של הצגת מעשים המיועדים לעורר גירוי מיני", שקודם לכן הצטרפו לחלופה של "הצגת אדם כחפץ זמין לשימוש מיני". מכאן עולה, כי לדעת הכנסת ישנם תכנים שהם הצגת יחסים מיניים או מעשים המיועדים לגירוי מיני שאינם נופלים לגדר איסור "ההחפצה". השידורים אכן פוגעים בכבודה של האישה אך הזכות לכבוד כמו חופש הביטוי וחופש העיסוק אינה זכות מוחלטת.
"אך למרות מחלוקת זאת הנוגעת לתעשיית הפורנוגרפיה, מוכנה אני אף להניח כי שידורים פורנוגרפיים, לרבות שידורי ערוץ פלייבוי, אכן פוגעים בכבוד האישה. עם זאת, כמו שתי הזכויות האחרונות גם הזכות לכבוד אינה זכות מוחלטת, וממילא, הנחה זו מובילה לבחינת האיזון החוקתי בין זכות האישה לכבוד לבין הזכויות לחופש הביטוי ולחופש העיסוק."
ב. חופש הביטוי
כל ביטוי יהיה תוכנו אשר יהיה מוגן על ידי ההגנה החוקתית, הביטויים הארוטיים והפורנוגרפים ובכללו אף כל תיאור של אקט מיני קל כקשה אינו שונה בהקשר זה, הם חלק מן היצירה האנושית בתקופה המודרנית ומקדם את השיח הציבורי ומשפיע על העמדות המשותפות בו.{חברת סטיישן פילם בע"מ נגד המועצה לביקורת סרטים ומחזות}. יש לנקוט בגישה מרחיבה בפרשנות היקף ההשתרעות של הזכות החוקתית לחופש הביטוי, שלא תחייב בחינה תוכנית ושיפוט ערכי של הביטוי הספציפי. "הטוטליות של חופש הביטוי מתחייבת מאופיו וממהותו"
ג.	הגנה על רגשות
ישנו אינטרס ציבורי להגנה מפני פגיעה ברגשות. מבחינת עוצמת הפגיעה יש להתחשב בטיבה של הפגיעה ובמקורה, הבדיקה אינה מתמקדת בעוצמת סבלם האישי של הנפגעים אלא נגזרת מההשקפות הנורמטיביות של החברה. מדובר בקהל שאיננו קהל "שבוי", אף אחד לא מחייב את הצופה לצפות בשידורים, אלא ישנה פעולה שהוא עצמו מבצע והיא מושכלת ומודעת כדי לעשות כן. פגיעה כשלעצמה ברגשות הציבור הקשורה לקיומם של שידורי ערוץ פלייבוי, אין בה כדי להצדיק פגיעה כלשהי בחופש הביטוי.
ד.	האיזון החוקתי
ישנה מציאות חברתית קיימת שהיא משקפת את דעת החברה באשר למה מותר ומה אסור. הפורנוגרפיה והארוטיקה פושות בכל מדיה אפשרית ותחת כל עץ רענן ועל כן הפגיעה בכבודן של נשים מערוץ פורנוגרפי זה או אחר בטלוויזיה זו פגיעה ותוספת מינורית. על האיזון החוקתי להשתלב בתוך מציאות זו. במסגרות דמוקרטיות המקבילות למדינת ישראל, שמהן בית המשפט שואב חלק מהשראתו, ניתן לראות ששידורים פורנוגרפיים וארוטיים כן מוכָרים ומשודרים, ישנה הכרה בכך שיש ליצור סולם ביטויים פורנוגרפיים שונים ולהגדיר "תועבה אסורה" רק בחלק מצומצם מביטויים אלו.
ה.	התכלית הראויה להתרת הזכות
בית המשפט קבע כי יש לאמץ את החלטות המועצה וכן יש לסווג שידור תוכניות המציגות נשים בעירום שלא במסגרת עלילתית או סדרה.
בעקבות פסק הדין
החלטת המועצה נשארה על כנה. העובדה שהמועצה פירשה את החוק כאוסר שידור תכנים קשים ומפני שהפעילה את סמכותה והטילה מגבלות על שעות שידורי הערוץ ועל אופן שיווקו ומכירתו תוך איסור פרסומת, קיימה החלטת המועצה גם את האיזון האופקי, לפיו הזכויות משני צידי המתרס נסוגות. חברת פלייבוי, כמו-גם חברות הכבלים והלוויין, לא יהיו יכולות להגשים את זכותן לחופש ביטוי ועיסוק במלואה. מהצד השני, נסוגה גם הזכות לכבוד, בכך שאין הערוץ נאסר, ומותרים לשידור, בכפיפות למגבלות שהוזכרו, תכנים "קלים" יחסית.
במאמרה "על פורנוגרפיה (״הזניה מתועדת״) וכבוד האדם: פסק־הדין שלא נכתב (בעניין הארגונים החברתיים וחברי־הכנסת נגד שידורי ערוץ פלייבוי ואח׳)", הדן בבג"ץ פלייבוי ובביקורת על החלטת בית המשפט, מציינת אורית קמיר כי השאלה העיקרית שבליבת הנושא אינה חופש הביטוי, "אלא כבוד האדם וכבוד האישה מול שיקולים מסחריים נטולי גבולות ערכיים.
השימוש בבג"ץ ש.י.ן בפסיקה מאוחרת
בית המשפט מדגיש כי הפגיעה ברגשות האישה שאיננה זכות יסוד וכי משקלה אינו כמשקל זכות יסוד, מתרחשת במידתיות. המועצה קבעה כי לא יחול איסור על השידורים אלא שהם ישודרו עם הגבלות על תוכן ושעות שידור. פסקי דין שניתנו לאחר מכן ונתמכו בין היתר על ידי "עמנואל פלד נ' שרות בתי הסוהר", דרישה של אסיר להכנסת תכנים פורנוגרפיים לבין כותלי בית הסוהר, השופט אליקים רובינשטיין מזכיר בפס"ד את דברי השופט יעקב טירקל שם שלפיהם הביטוי הפורנוגרפי הוא "אי" שאינו מכוסה על ידי הזכות הנעלה לחופש הביטוי, ומכל מקום ניתן הוא להגבלה, אך גם הוא לא ראה לקבל אותה עתירה.
מצלמת רכב
מצלמת רכב, מצלמת לוח מחוונים או ניטור נתוני נסיעה (EDR) היא מצלמה המקליטה ברציפות את סביבת הרכב במהלך הנסיעה, מקדימה או מהצדדים.
מצלמות רכב יכולות לספק ראיות וידאו במקרה של תאונת דרכים ומשחיתנות.
מצלמה קדמית רחבה של 130, 170 מעלות או יותר, עשויה להיות מחוברת לשמשה הקדמית הפנימית, למראה האחורית או לחלק העליון של לוח המחוונים. מצלמה אחורית מותקנת בדרך כלל בחלון האחורי או על לוחית הרישוי,עם הצגת הווידאו בצג.
מצלמות רכב מסוימות כוללות מצלמה שמצלמת את פנים המכונית ב-360 מעלות, בדרך כלל בצורה מעגלית, ויכולה לשלוח תמונות וידאו אוטומטית באמצעות תקשורת סלולרית.
הרזולוציה תקבע את האיכות הכוללת של הסרטון. Full HD או 1080p (1920 × 1080) הוא סטנדרט למצלמות HD מקוונות. מצלמות רכב עשויות להיות בעלות 1080p, 1296p, 1440p, או רזולוציה גבוהה יותר עבור מצלמה קדמית ו- 720p למצלמה אחורית וכוללות צמצם f / 1.8 ומצב צילום בתנאים של תאורה חלשה.
סוגים
לפי שדה ראייה ממוקד: כמה מצלמות פנימיות כוללות מסך שניתן לחבר למראה האחורית, תוך שימוש בטבעות או רצועות, או כתחליף ישיר למראה האחורית עצמה. אחרות נצמדות לשמשה הקדמית, או למשטחים פנימיים מתאימים אחרים.
פונקציות
כדי להבטיח שקובצי הווידאו המוקלטים לא ייפגעו לאחר ההקלטה שלהם, ניתן לחתום את הסרטונים בצורה מוגנת.
כדי להבטיח מעקב חניה 24 שעות ביממה כאשר יש מגבלת נפח אחסון, ניתן להשתמש בגלאי תנועה להקלטה, רק כאשר מתגלה אדם או רכב המתקרב, על מנת לחסוך בכוח ובאמצעי אחסון.
ניתן לכלול מערכת סיוע לנהגים מתקדמת ADAS ושמירת מיקום החנייה.
חיישן G
מצלמות רכב עם חיישן G מבטיחות שהמצלמה תצלם הקלטות נפרדות.
גלאי רדאר
גלאי רדאר המשולב במצלמה מגיב לרדארים של המשטרה, ומזהיר את הנהג על ידי אות קולי.
מסך
מצלמות רכב מסוימות כוללות מסכי מגע.
SD, לוויין ואלחוטי
מצלמות רכב בדרך כלל משתמשות בכרטיסי MicroSDHC או MicroSDXC ברמה 10 ומעלה, בדרך כלל זיכרון פנימי של 16 ג'יגה-בתים ומעלה, או בזיכרון פנימי כדי לשמור וידאו.
יכולת הטבעה של קואורדינטות GPS כלולה ברוב מצלמות הרכב (חלקם זקוקים לאנטנת GPS חיצונית, אולם מערכות אחרות של מצלמות רכב כוללות GPS מובנה), ואחרות כוללות ניווט GPS (מקוון או לא).
מצלמות רכב מסוימות כוללות קישוריות Wi-Fi, בלוטות' ו-4G.
עבור בלוטות' ופקודות הקלטה קולית, מיקרופון מובנה כלול.
מצלמה משולשת 4G (המכונה גם עדשות משולשות ומצלמות תלת-כיווניות) על המראה האחורית הופכות לזמינות יותר (2 מצלמות קדמיות - אחת כ-170 מעלות עד לרמת שיא, 360 מעלות לצדדים ודלתות ומצלמה אחורית).
4G משמש לשליחת הודעות, שיחות, תמונות וסרטוני וידאו במצב מעקב חניה. בדרך כלל מצלמת 360 מעלות שנייה משמשת לתיעוד הצדדים הקדמיים של החלונות של המכונית ופנים המכונית.
כמו כן, 4G משמש לשליחת הודעה כאשר רמת הסוללה ברכב נמוכה.
חיווט
מצלמות רכב פועלות בדרך כלל באמצעות מערכת החשמל של הרכב, וממירות את 13.8V למחבר USB 5V. ניתן לחבר את מצלמות הרכב דרך שקע מצית הסיגריה, או לחשוף ישירות למערכת החשמל, ולשחרר את שקע החשמל לשימושים אחרים.
תרבות
מצלמות רכב נפוצות ברוסיה כשומרות מפני שחיתות משטרתית והונאות ביטוח, שכן הן מספקות ראיות נוספות. הן נקראו "בכל מקום" ו"אובססיה מקוונת", והיו כל כך נפוצות עד כי צילומי מצלמת רכב היו הקטעים הנפוצים ביותר של פגיעת המטאור ברוסיה (2013) בפברואר 2013, שתועד מתריסר זוויות לפחות. סרטונים רבים המראים התרסקות רכב וכלי טיס, שיחות קרובות וניסיונות להונאת ביטוח הועלו לאתרי שיתוף חברתיים כמו יוטיוב, פייסבוק, טוויטר, יאנדקס ואתרים אחרים. בבריטניה, מכירות מצלמות הרכב זינקו בשנת 2015, שהיה שיא בצמיחה בצריכת מוצרי אלקטרוניקה, כאשר המכירות עלו ב-395%.
בסין, מצלמות רכב היו ידועות היטב בגלל אירוע דרמטי של זעם בכביש.
מצלמות רכב גם לכדו תאונות אוויריות רבות, כגון טיסה 102 של נשיונל איירליינס בשנת 2013 וטיסה 235 של טרנס-אסיה איירווייז בשנת 2015.
חוקיות
בעוד שמצלמות רכב צוברות פופולריות כדרך להגנה מפני עיוות עובדות, הן מושכות גם עמדות שליליות בנוגע לדאגות פרטיות. הדבר בא לידי ביטוי בחוקי מדינות שונות בדרכים שונות ומנוגדות.
השימוש במשטרה
מחלקות משטרה משתמשות במצלמות רכב ברכבי המשטרה כדי לאסוף ראיות במהלך עצירות תנועה ומרדפי מכוניות. מערכות הפעלה של מצלמות מסוימות ניתנות להפעלה אוטומטית כאשר נורות חירום או צפירה של רכב המשטרה נדלקות. פירוש חוקי חופש המידע אומר שניתן לצלם תמונות בנסיבות מסוימות, וזה יכול להיות כלי חשוב בדיווח על פעולות המשטרה.
מתי כספי שר סשה ארגוב
מתי כספי שר סשה ארגוב הוא האלבום השישי של המוזיקאי והזמר הישראלי מתי כספי, שיצא בשנת 1982.
צמד אלבומים זה הוא בין היחידים בקריירה של כספי אשר הוא המבצע את השירים ולא המלחין בהם.
טים מקארתי
במהלך ניסיון ההתנקשות הגן מקארתי על חיי הנשיא, חצץ בגופו בינו לבין המתנקש ג'ון הינקלי ג'וניור וספג קליע בחזה, אך התאושש מפציעה זו.
לאחר ניסיון ההתנקשות, טים מקארתי הולל כגיבור וקיבל את "פרס הגבורה של NCAA" בשנת 1982.
ביוגרפיה
טימותי מקארתי נולד ב־20 ביוני 1949, וגדל בשכונת אשברן בשיקגו. הוא למד בבית הספר "סנט דניס" ובתיכון הקתולי "ליאו" ולאחר מכן באוניברסיטת אילינוי באורבנה־שמפיין. בקולג' שיחק מקארתי בקבוצת הפוטבול של אוניברסיטת אילינוי אך נפצע בשנתו השנייה ללימודים, פציעה אשר גדעה את האפשרות לפתח קריירה כשחקן מקצועי.
בשנת 1971 סיים את לימודיו לתואר ראשון בכלכלה והצטרף לשירות החשאי של ארצות הברית בשנת 1972. הוא שירת תחילה כחוקר פלילי מטעם השירות החשאי בשיקגו במשך שמונה שנים ובשנת 1979 הועבר לחטיבת ההגנה הנשיאותית של השירות החשאי בוושינגטון די. סי., שם שירת תחת הנשיאים ג'ימי קרטר, רונלד רייגן וג'ורג' בוש האב. משנת 1989 ועד פרישתו באוקטובר 1993 היה מקארתי היה הסוכן הממונה על חטיבת השירות החשאי בשיקגו.
ניסיון ההתנקשות ברייגן
ב־30 במרץ 1981 פתח המתנקש ג'ון הינקלי ג'וניור באש לעבר הנשיא רונלד רייגן בצאתו מכנס במלון "וושינגטון הילטון" שבו נשא הנשיא נאום. תוך 1.7 שניות ירה הינקלי כשש יריות. עם הישמע הירי דחף הסוכן ג'רי פאר במהירות את רייגן לתוך הלימוזינה הנשיאותית ואילו מקארתי מיהר ושם את עצמו בקו האש של היורה תוך שהוא חוצץ בגופו בינו לבין רייגן. הקליע הרביעי פגע בחזהו של מקארתי וחדר את ריאתו הימנית, את הסרעפת ואת האונה הימנית של הכבד.
מקארתי לא היה אמור להיות בתפקיד באותו יום. ברגע האחרון קיבל השירות החשאי בקשה מהבית הלבן לשלוח סוכן נוסף במטרה לספק הגנה נוספת לרייגן בכנס במלון "וושינגטון הילטון" שבו נאם. מקארתי ועמיתו הטילו מטבע כדי להכריע מי יישלח למשימה ביום החופשי שלו. מקארתי הפסיד ונשלח להגן על רייגן.
מקארתי פונה לבית החולים האוניברסיטאי ג'ורג' וושינגטון שם נותח. הוא היה הראשון מבין הפצועים בהתנקשות ששוחרר מבית החולים.
קריירה לאחר השירות החשאי
במאי 1994 מונה מקארתי למפקד משטרת אורלנד פארק, אילינוי.
בשנת 1998, התמודד בבחירות המקדימות למשרת המועמד הדמוקרטי למזכיר המדינה של אילינוי נגד ג'סי ווייט משיקגו, והסנטור פני סוורנס מדקטור, אילינוי. סוורנס הוסר מפתק ההצבעה לבסוף לאחר שלא עמד בסף החתימות הדרוש להצגת מועמדות. ווייט ניצח בבחירות המקדימות עם 55% מהקולות לעומת מקארתי שהשיג 45% מהקולות.
ב־1 ביולי 2020 הכריז מקארתי על פרישתו ביום 1 באוגוסט 2020.
חיים אישיים
מקארתי נשוי ואב לשלושה ילדים.
סנט גאלן (עיר)
סנט גאלן (באנגלית: St. Gallen; בגרמנית שווייצרית: Sanggale; בצרפתית: Saint-Gall; ברומאנש: Sogn Gagl; ) היא עיר שווייצרית ועיר הבירה של קנטון סנט גאלן. העיר החלה להתפתח במאה ה-7, וכיום מדובר במתחם עירוני גדול, עם כ-167,000 תושבים נכון לשנת 2019 והיא מייצגת את מרכז מזרח שווייץ.
היסטוריה
העיירה סנט גאלן צמחה סביב מנזר סנט גאלן במאה ה-8. המנזר החל לשגשג במאה ה-9 והפך לאתר עלייה לרגל ומרכז מסחרי, עם בתי הארחה, אורוות ומתקנים אחרים נוספים. עד המאה ה-10 צמח ישוב סביב המנזר. ב-26 באפריל 937 פרצה שרפה במנזר אשר שרפה חלק ניכר מהמנזר והתפשטה גם ליישוב הסמוך. עם זאת, הספרייה ניצלה. בערך ב-954 החלו לבנות קיר מגן סביב המנזר אשר סיימו לעבוד עליו עד 975 והמנזר הוקף חומה, וההתנחלות הסמוכה החלה לצמוח לעיירה סנט גאל.
העיר סנט גאלן השתחררה בהדרגה משלטון המנזר. אב המנזר, וילהלם פון מונטפור, העניק בשנת 1291 הרשאות מיוחדות לאזרחים. בשנת 1415, קנתה העיר את חירותה מזיגיסמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. גוסטב הרביעי אדולף, מלך שוודיה, בילה את שנות חייו האחרונות בסנט גאלן, ומת שם בשנת 1837.
בשנת 1910, חמישית מאוכלוסיית מזרח שווייץ עסקה בתעשיית הטקסטיל. עם זאת, מלחמת העולם הראשונה והשפל הגדול שוב הסבו נזק כלכלי משמעותי לעיר. רק בשנות החמישים התאוששה תעשיית הטקסטיל במקצת. בימינו, בגלל התחרות והשכיחות של מכונות רקמה המופעלות על ידי מחשב, שרדה רק מעט מתעשיית הטקסטיל בסנט גאלן, אך בדיה הרקומים עדיין פופולריים בקרב מעצבי הוט קוטור.
דמוגרפיה
אוכלוסיית סנט גאלן נכון ל-31 בדצמבר 2018 מונה 75,833. נכון לשנת 2011 כ-28.7% מהאוכלוסייה היו מורכבים מאזרחים זרים. מהאוכלוסייה הזרה, 5,118 הם מגרמניה, 3,231 הם מסרביה, 2,587 הם מאיטליה, 1,093 הם מבוסניה והרצגובינה, 952 מאוסטריה, 6,833 ממדינות אחרות. נכון לאוקטובר 2009 עמד שיעור האבטלה הממוצע בעיר על 4.5%.
שפה
השפה המדוברת העיקרית היא גרמנית שווייצרית. לעיירה קישורי תחבורה טובים לשאר חלקי המדינה ולגרמניה ואוסטריה השכנות. זה גם מתפקד כשער לאפנזלרלנד. מרבית האוכלוסייה (החל משנת 2000) דוברת גרמנית (83.0%), כאשר האיטלקית היא השפה השנייה בשכיחותה (3.7%) והסרבו-קרואטית היא שלישית (3.7%).
דת
על פי מפקד האוכלוסין בשנת 2000, 31,978 או 44.0% מהעיר הם קתולים, בעוד 19,578 או 27.0% השתייכו להכנסייה המתוקנת השווייצרית. כ-4.48% מהאוכלוסייה משתייכים לנצרות אורתודוקסית, 2.07% מהאוכלוסייה משתייכים לכנסייה נוצרית אחרת. כ-0.18% מהאוכלוסייה בעיר הם יהודים, וכ-4,856 או כ-6.69% מהאוכלוסייה הם מוסלמים, השאר אינם משתייכים לדת מסוימת או שמעידים על עצמם כאתאיסטים.
חינוך
העיירה היא ביתו של אוניברסיטת סנט גאלן, אחד מבתי הספר הטובים לעסקים באירופה.
גאוגרפיה ואקלים
סנט גאלן שוכנת בצפון-מזרח שווייץ בעמק בגובה 700 מטר מעל פני הים. זוהי אחת הערים הגבוהות בשווייץ ובכך יורדים בה כמויות גדולות של שלג. החל משנת 2006, לסנט גאלן שטח של 39.3 ק"מ, מתוך שטח זה 31.1% משמשים לצרכים חקלאיים ואילו 28.9% מיוערים. משאר השטח 38.4% מיושבים (בניינים או כבישים) והשאר (1.7%) אינו פרודוקטיבי (נהרות או אגמים).
מנזר סנט גאלן
בשנת 1983 הוכרז המנזר של סנט גאלן על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית תרבותי.
ספורט
לעיר מועדון כדורגל בכיר הנקרא פ.צ. סנט גאלן המשחק בליגת העל השווייצרית. זהו מועדון הכדורגל הוותיק ביותר בשווייץ והוותיק ביותר באירופה היבשתית, שנוסד בשנת 1879. בקבוצה משחקת באצטדיון איי.גי.אף., סנט גאלן שתכולתו היא 19,694. למועדון שתי אליפויות, גביע אחד וגביע הליגה אחד.
לעיר קבוצה נוספת, SC Brühl, המשחקת בליגה השלישית בשווייץ.
פאוסט (אופרה)
ההיסטוריה של היצירה
גונו עסק בנושא פאוסט כבר ב-1855. הלברית לא הייתה מוכנה עדיין, אבל עבור המלחין שם היצירה כבר נראה סופי: "מרגריטה". כלומר, רק החלק הראשון בקומפוזיציה הדרמטית הענקית של יוהאן וולפגנג פון גתה. גונו ניהל משא ומתן עם המנהל דאז של תיאטר ליריק, הבמאי קרוואלהו (Carvalho), כדי לעלות את האופרה. סוכם, שהלברית תוכן על ידי ז'יל בארבייה ומישל קארה (Michel Carré). העבודה כבר הייתה בשלב מתקדם כשהתברר, שגם תיאטרון דה לה פורט (Théâtre de la Porte), סן מרטן מתכנן להעלות את המחזה פאוסט. גונו והליברתנים שלו סירבו לעבד מחדש את האופרה רק כדי שהבכורה לא תתנגש עם הביצוע המתחרה. גונו דחה את הבכורה לזמן מה והלחין בינתיים את האופרה הקומית שלו "Le médecin malgré lui", רופא בעל כורחו, שהיא עיבוד לקומדיה של מולייר. בינתיים, פאוסט של סן מרטן הפך לכישלון גדול בתיאטרון הסמוך. לאחר מכן הוציא הבמאי קרוואלהו במהירות את עבודתו המעולה של גונו.
החזרות החלו לבסוף בספטמבר 1858, אך הבכורה התקיימה רק במרץ של השנה שלאחר מכן. הסיבות להכנות הממושכות היו קשיים בליהוק התפקידים. תפקידה של מרגריט ניתן לאשתו של במאי התיאטרון, מארי קרוליין מיולאן-קרוואלו (Marie Caroline Miolan-Carvalho), ואת התפקיד הגברי היה אמור לשיר גווארדי (Guardi). אך הוא הצטרד לפני הבכורה המתוכננת ונאלץ לבטל את השתתפותו. תפקיד הגיבור הגברי עבר אם כן לז'וזף-תאודור-דזירה בארבוט (Théodore-Désiré Barbot). אמיל בלנקה גילם את מפיסטופלס, ואף על פי ששאר הזמרים מילאו היטב את תפקידיהם בבכורה, הצלחת היצירה אז נבעה בעיקר מההופעה הנהדרת של בלנקה.
מערכה 1
פאוסט הזקן והמאוכזב מהחיים מתכונן להתאבד בחדר עבודתו. הוא עומד לשתות את המשקה המעורב ברעל שהכין, כששירת צעירים נשמעת מבעד לחלון הפתוח. בסופו של דבר, הוא לא שותה את הרעל, אלא מזעיק את השטן, שמופיע בדמותו של מפיסטופלס. פאוסט רוצה להחזיר את נעוריו, אבל לפני שהוא מוכר את נשמתו, הוא מבקש הוכחה לכוח הקסם של מפיסטופלס שמזמן את דמותה של מרגריט. פאוסט חותם על חוזה, המשקה המורעל נשפך על ידי מפיסטופלס.
מערכה 2
המערכה מתחילה בסצנת פרידה, הנוער שותה ושר בעליזות. בתוך המולת הצחוק וההתלהבות נפרד ולנטין מחברו. הוא צריך לצאת למלחמה ודואג מאוד לאחותו, מרגריט. סיבל מציע לטפל בנערה בזמן שוולנטין יהיה במרחקים. מפיסטופלס מגיע, שר את הרונדו המפורסם שלו (במוזיקה הקלאסית, רונדו הוא צורת אמנות עם מוטיבים חוזרים. המונח מגיע מהמילה הצרפתית rondeau, שפירושה מעגל), שזוכה להצלחה גדולה. לאחר מכן הוא מוזג יין מהמותג הפרטי של הפאב (בדרמה של גתה, יין זה הוא לא אחר מאשר יין טוקאי הונגרי) ואז מספר לצעירים על העתיד. הוא אומר לסיבל, כי הפרח שייגע בו ייבול, סופו של וגנר יהיה רע, וולנטין ימות במלחמה ללא כל תהילה. אז הוא מברך את מרגריט ומאחל לה בריאות.
ולנטין קופץ מייד ומתעמת עם מפיסטופלס. הוא שולף חרב, אבל השטן מצייר סביבו מעגל הגנה. ולנטין לא יכול להיכנס לתוכו והחרב שלו נשברת. ולנטין נושא לפניו את ניצב החרב בצורת צלב, ולמראה זה מתחיל מפיסטופלס לסגת. גם שאר חבריו לשתייה של ולנטין מציגים לעומתו צלב ומפיסטופלס מתרחק.
פאוסט עולה לבמה. לא אכפת לו דבר מלבד מרגריט. למפיסטופלס יש חששות: הנערה יותר מדי מוסרית. מרגריט מופיעה ומיד מרתקת את פאוסט. לשווא מנסה מפיסטופלס לגרור איתו את המדען, הוא ניגש אל הנערה ומציע לו את זרועו, ומרגריט דוחה אותה.
מערכה 3
סיבל מניח פרח על מפתן ביתה של מרגריט. מבועת, הוא מגלה שעלי הכותרת שנגע בהם בידיו, אכן נבולים. הוא בורח כדי לטבול את ידיו במים קדושים, מתיז מהמים על הפרחים, שמתעוררים שוב לחיים כתוצאה מכך. פאוסט ומפיסטופלס צופים בסצנה בסתר. מפיסטופלס מניח תכשיטים מתחת לפרחי סיבל. שני הגברים מסתתרים שוב, מרגריט עולה לבמה וחולמת יותר ויותר על פאוסט. היא מבחינה בפרחיו של סיבל ואז מגלה גם את התכשיטים.
מערכה 4
מרגריט כורעת על ברכיה מול מיכל המים הקדושים בכנסייה. היא מבקשת מחילה על חטאה, אבל מפיסטופלס אורב לה שם ברקע ולוחש שאי אפשר לסלוח לה. צבא שלם של שדים פונה למרגריט. אחר כך קוראת למרגריט מקהלת כוהנים שלמה, אבל נראה, שגם הם מאשימים את הנערה בחטא. קולו של מפיסטופלס משתלט על הסצנה לאט לאט: מרגריט מקוללת או שהגיהנום מחכה לך. ולנטין, בינתיים, חוזר הביתה מהמלחמה, אבל רק סיבל מקבל את פניו. הוא שואל לשלום אחותו, סיבל עונה בבלבול. ולנטין מבין מיד שמשהו קרה למרגריט כשהוא היה רחוק.
פאוסט מתייסר בייסורי מצפון ובחרטה, רוצה לראות את אהובתו בפעם האחרונה. מפיסטופלס שר סרנדה מתחת לחלון שלה. השיר נשמע כמיועד לנערת בית מרזח. למשמע השירה, ולנטין פורץ החוצה מהבית. הוא תוקף את פאוסט, שדוקר אותו. העבריין ומפיסטופלס בורחים, אנשי האזור מתחילים להתאסף סביב הפצוע, ואז מופיעה גם מרגריט. ולנטין מקלל את אחותו במילותיו האחרונות.
מערכה 5
מכשפות חוגגות בהרי הרץ. מפיסטופלס מביא לשם את פאוסט, כי הוא מקווה שיוכל לגרום לו לשכוח את מה שקרה בארמון של היופי. פאוסט עומד לעשות נס ליל ולפורגה כשיש לו חיזיון. הוא רואה את מרגריט בכלא עם רצועה אדומה בוערת סביב צווארה. החרטה שלו מתעוררת והוא ממהר לחפש את הנערה.
מרגריט נכלאה על הריגת אחיה. בעת שנתה בכלא, היא נבהלת מקולו של פאוסט. הזיכרונות עולים בה, ומוחה שוב מוצף בדמיונות. היא מחבקת כמעט באהבה את פאוסט, אבל אז רואה את צלו של מפיסטופלס ונחרדת. היא רואה על ידיו של פאוסט את דם אחיה. פאוסט רוצה להציל את אהובתו, אך היא דוחה אותו. בינתיים, שירת המשמר המתקרב מתחזקת והולכת. גם מפיסטופלס מנסה להרשים את מרגריט, אבל הכל לשווא. הוא בורח עם פאוסט. מקהלת מלאכים מופיעה ושרה על ישו שסולח לכולם. חומות הכלא קורסות.
הלברית
כותבי הליברית ויתרו על הניסיון להעביר את העומק הפילוסופי של יצירת גתה לבמת האופרה. למעשה, "פרק גרטשן" עובד מחדש, והפך את הלך הרוח הפאוסטי השטני לסצנת פיתוי. פעם בזו בשל כך ליצירתו של גונו וחשבו, שמשום כך אינה ראויה לגתה, אך זה היה מזלה הטוב של היצירה. כמו כן יאמר לזכותו הגדולה של גונו, שהוא הצליח לבנות גשר בין הרוח הצרפתית לזו הגרמנית ביצירה זו.
המוזיקה
המוזיקה של גונו עתירת רגש, מחמיאה, בוטחת, תמיד מיוחדת ויוצאת דופן. המקהלה הגדולה מרשימה וסצנות הכנסייה משכנעות. את הדיאלוגים בפרוזה שבמקור החליף המלחין ב-רצ'יטטיבים, האופייניים לז'אנר של המאה התשע עשרה של האופרה lyrique, בנוסף הגרנד אופרה כבר הייתה בירידה ואת מקומה תפסה האופרה הקומית. המחבר חיפש דרמטורגיה מוזיקלית מקיפה עם משחק מקדים ושירים רצופים, וכתוצאה מכך התמוסס האופי הנפרד של הסצנות הסגורות.
אבל יש להזכיר גם את הפגמים של גונו: עולמה המלודי והרגשי של האופרה זורם בעושר, אבל היא אינה מצטיינת בכוח דרמטי. המלחין החליף את הפאתוס האופראי המהדהד במנגינות עשירות בלחנים.
צפון הונגריה
צפון הונגריה (בהונגרית: Észak-Magyarország) הוא אחד מחבלי הונגריה המוגדרים לצרכים סטטיסטיים ותכנוניים ושוכן בחלקו הצפון מזרחי של המדינה. הוא כולל בתוכו את המחוזות בורשוד-אבאוי-זמפלן, הווש ונוגראד. בשפת הדיבור, גם חלקים ממחוז סבולץ'-סטמאר-ברג נכללים בצפון הונגריה. מרכז החבל נמצא בעיר מישקולץ.
דניאל אנריג
דניאל רודולף אנריג (בגרמנית: Daniel Rudolf Anrig; נולד ב-10 ביולי 1972) הוא קצין משטרה שווייצרי אשר שימש כמפקד ה-34 של המשמר השווייצרי בין 2008–2015.
ביוגרפיה
ארינג נולד ב-10 ביולי 1972 בעיר ולנשטאדט בקנטון סנט גאלן שבשווייץ. הוא בנם של רודולף גוסטב אנריג וסילביה מריה לבית בנץ. ב-1992 הוא התגייס למשמר השווייצרי אולם ב-1994 פרש ממנו. לאחר מכן החל ללמוד משפטים באוניברסיטת פרייבורג, וסיים את לימודיו ב-1999. לאחר מכן הצטרף למשטרת שווייץ וב-2002 מונה למפקד המשטרה הפלילית בקנטון גלרוס. בשנת 2003 הוא היה אחראי על פשיטה שנויה במחלוקת על בית מהגרים בחשד להחזקת סמים וסחר בבני אדם. ארגון אמנסטי אינטרנשיונל הגיש בפני בית המשפט השווייצרי תלונה על אלימות מופרזת שנקטו השוטרים השווייצרים במהלך הפשיטה. בית המשפט קבע כי לא נמצאו ראיות לכך שבפשיטה נעשו מעשים פליליים, אולם ארינג נאלץ לשאת בחלק מהוצאות המשפט. פרשה זו לא מנעה את קידומו של ארינג בשנת 2006, לתפקיד מפקד כל משטרת קנטון גלרוס.
ב-19 באוגוסט 2008 הוא חזר למשמר השווייצרי ומונה בידי האפיפיור בנדיקטוס השישה עשר למפקד המשמר במקום אלמר מדר. החל משנת 2012 החלו להגיע יותר ויותר דיווחים על חיכוכים בין ארינג לבין האפיפיור פרנציסקוס. נטען כי ארינג שולט ביד ברזל במשמר, ומנסה להפוך אותו לארגון צבאי ולוחמני יותר. כמו כן נטען שהוא מתגורר בדירת פאר על חשבון הקריה. ב-2 בדצמבר 2014 הודיע האפיפיור פרנציסקוס כי קריית הוותיקן לא תחדש את החוזה שלה עם אנריג. הוא סיים את תפקידו ב-31 בינואר 2015 וכריסטוף גראף. לאחר פרישתו חזר למשטרת שווייץ ומונה למפקח על כוחות המשטרה בנמל התעופה ציריך קלוטן. הוא סיים את תפקידו ב-2020.
קווין קווין
קווין גרארד קווין (באנגלית: Kevin Gerard Quinn, נולד ב-21 במאי 1997) הוא שחקן וזמר אמריקאי הידוע בשל גילומו של זנדר בסדרת הטלוויזיה של ערוץ דיסני "קיקיוואקה: מחנה קיץ", ובסרט המקורי של דיסני "הבייביסיטריות יוצאות להרפתקאות".
ביוגרפיה
קווין נולד בשיקגו, אילינוי, לאביו, בראיין קווין, פרסומאי ותמרה קווין, המייסדת של "Pulling Down the Moon". לקווין יש אחות תאומה בשם קורטני, וכיום המשפחה מתגוררת בוילמט, אילינוי.
קריירה
בצעירותו שיחק במחזאות והפקות תיאטרון לילדים, ביניהם במחזה "בעל זבוב". ב-2013 נבחן לעונה ה-12 של תוכנית המציאות "אמריקן איידול".
בשנת 2014 החל את קריירה המשחק הרשמית שלו בהופעות בתפקידי אורח בסדרות כמו "חסרי בושה" ו-"שוטרי שיקגו". לאחר מכן בשנת 2015, החל לשחק בתפקיד ראשי בסדרה של ערוץ דיסני, "קיקיוואקה: מחנה קיץ" את דמותו של זנדר, תפקיד אשר גילם למשך שתי העונות הראשונות. בשנת 2016 גילם את זאק צ'ייס בסרט מקורי של ערוץ דיסני "הבייביסיטריות יוצאות להרפתקאות" לצדן של כוכבות דיסני אחרות סברינה קרפנטר וסופיה קרסון.
בשנת 2020 שיחק בסרטו של אדם סנדלר "יובי יציל את האלווין". בשנת 2021 שיחק בתפקיד ראשי בסרט "קיץ של אהבה", קומדיה רומנטית בהפקה מקורית של נטפליקס.
טרייסי אמין
טרייסי אמין (באנגלית: Tracey Emin; נולדה ב-3 ביולי 1963), היא אמנית אנגליה עכשווית הידועה בעיקר ביצירותיה האוטוביוגרפיות והמתוודיות. חברת מסדר האימפריה הבריטית והאקדמיה המלכותית לאמנויות. אמין יוצרת בטכניקות מגוונות, לרבות רישום, ציור, פיסול, קולנוע, צילום, כיתוב בניאון ותפירה. אם בשנות ה-80 נחשבה ל״ילדה הרעה" מקבוצת האמנים הבריטים הצעירים, טרייסי אמין כיום היא חברת איגוד אקדמיה המלכותית לאמנות.
בשל התעסקות בנושאים מעוררי מחלוקת וטאבו, קבוצת האמנים הבריטים הצעירים הואשמה על ידי מבקרים בשימוש ב"טקטיקת הלם" ולא בכישרון אמנותי. על אף שדיון בנושאי טאבו יכול להיתפס כמזעזע, ההתעסקות של אמין בחוויותיה כאישה ובמערכת היחסים שלה עם גופה הייתה חיונית עבור הדור הצעיר של הנשים.
בשנת 1997, הציגה את העבודה "כל מי שאי פעם שכבתי איתו 1963-1995" (Everyone I Have Ever Slept With 1963–1995), אוהל עם שמות תפורים מחלקי בד של כל מי שהאמנית שכבה איתו, בתערוכה של צ'ארלס סאצ'י באקדמיה המלכותית בלונדון. באותה שנה, זכתה אמין לחשיפה תקשורתית ניכרת כאשר קיללה במצב של שכרות בשידור חי בטלוויזיה הבריטית בתוכנית ״מוות הציור״ (The Death of Painting).
ב-1999, הציגה אמין תערוכת יחיד ראשונה בארצות הברית בגלריה להמן מופין, בשם ״כל חלק בי מדמם״. באותה שנה היא הייתה מועמדת לפרס טרנר והציגה את ״מיטתי״ – מיצב רדימייד של מיטתה מבולגנת ומלוכלכת, בה היא בילתה במשך כמה שבועות בשתייה, עישון, אכילה, שינה, וקיום יחסי מין. היצירה הכילה קונדומים משומשים ותחתונים מוכתמים בדם.
בשנת 2007 נבחרה אמין לייצג את בריטניה בביאנלה ה-52 של וונציה. היא הציגה את תערוכת היחיד ״אור שאול״, עבודות חדשות שיצרה במיוחד לביאנלה, עשויות בטכניקות מגוונות ושונות. אמין היא האישה השנייה שהציגה תערוכת יחיד בביתן הבריטי בביאנלה, אחרי רייצ'ל וייטריד בשנת 1997.
אמין היא מרצה ומנחה, היא הרצתה במוזיאון ויקטוריה ואלברט בלונדון, בגלריה לאמנות של ניו סאות' ויילס בסידני (2010), באקדמיה המלכותית לאמנות (2008), ובמוזיאון טייט בריטניה בלונדון (2005), על קשרים בין יצירתיות ואוטוביוגרפיה, ועל תפקיד הסובייקטיביות וסיפורים אישיים ביצירת אמנות. לאמנות של אמין צורות ביטוי שונות ורבות, כולל רקמה ופיסול, רישום, וידאו, מיצב, צילום וציור.
בשנת 2010 הדפסים שלה הוצגו בתערוכה משותפת עם פאולה רגו.
בדצמבר 2011, מונתה אמין לפרופסור לציור באקדמיה המלכותית; לצד פיונה ריי, היא אחת משתי הנשים הראשונות במינוי פרופסור מאז נוסדה האקדמיה ב-1768.
אמין מתגוררת בספיטלפילדס שבמזרח לונדון.
עמוס לוזון
עמוס לוזון (נולד ב-6 בספטמבר 1962) הוא איש עסקים ישראלי, בעל השליטה בחברה הציבורית "קבוצת עמוס לוזון יזמות ואנרגיה" בה הוא מכהן כמנכ"ל וכדירקטור. הוא יושב ראש דירקטוריון חברת האשראי טריא, ובעלי הפועל ראשון לציון. בעבר היה בעלי מכבי פתח תקווה.
ביוגרפיה
לוזון נולד במעברת שבות, לימים פרדסיה, אחד מתוך שבעה ילדים במשפחת עולים מטריפולי שבלוב. אביו חלפון עסק בפרנסת המשפחה, ואימו עליזה עסקה בגידול הילדים.
לוזון החל את דרכו כקבלן שיפוצים, ובמהרה החל להשקיע בנדל"ן. את החברה שנושאת את שמו, העוסקת ביזמות נדל"ן למגורים, מסחר ומשרדים, הקים בשנת 1986.
ב-1992 רכש יחד עם אחיו אבי לוזון את מכבי פתח תקווה מידי העמותה העירונית. במהלך השנים שינו השניים את תפקידם הרשמי במועדון ובזמן כהונתו של אבי לוזון כיושב ראש התאחדות לכדורגל בישראל, היה לוזון היושב ראש והבעלים הבלעדי של המועדון. ב-2019 עזב לוזון את מכבי פתח תקווה, ורכש את הפועל ראשון לציון.
בינואר 2016 רכש את השליטה ב"קבוצת א. דורי" תמורת כ-10 מיליון שקלים ולאחר מכן שינה את שמה ל"קבוצת לוזון". את השליטה בחברה הוא מחזיק באמצעות החברה הפרטית "ע. לוזון נכסים והשקעות". באותה השנה רכש גם וילה בארסוף תמורת כ-21 מיליון שקל.
חיים אישיים
לוזון אב לשלושה ילדים. בתו הבכורה ליה לוזון מועסקת כמשנה למנכ"ל בקבוצת לוזון. בת נוספת אור לוזון עובדת כסטייליסטית. שלושת אחיו הנוספים הם אבי לוזון, איציק לוזון, מנכ"ל מכבי פתח תקווה, ויעקב לוזון, מנכ"ל דורי בניה. אחייניו הם: עידן מליחי וגיא לוזון.
באפריל 2012 נעצר חשוד באיומים על חייו.
בין השנים 2015–2023 היה בזוגיות עם מפיקת האירועים אירית רחמים.
ב-2023 הגיש תלונה במשטרה בטענה שעבר ניסיון סחיטה באיום שיופץ אודותיו סרטון הפוגע בפרטיותו.
לוזון מחלק את זמנו בין ביתו ביישוב ארסוף ודירה במגדל יוקרה בצפון תל אביב.
חופשה באבטחה גבוהה (סרט)
חופשה באבטחה גבוהה היא דרמה קומית רוסית משנת 2009 שביים איגור זייצב, המבוססת על הרומן בעל אותו שם מאת אנדריי קיווינוב ופיודור קרסטובוי. הקרנת הבכורה התקיימה ב-25 באוגוסט 2009.
הסרט זכה להצלחה גדולה. בשבועות הראשונים להקרנתו ברוסיה, הוא הכניס סכום של יותר מ-15 מיליון דולרים שהיה אחד המדדים הטובים ביותר בהיסטוריה של הקולנוע הרוסי. בכל תקופת ההפצה ברוסיה, הסרט הכניס 17,566,040 דולר בסך הכל. גרסת הבמאי המלאה של הסרט שודרה בערוץ הראשון ביום הבחירות לנשיאות רוסיה ב-4 במרץ 2012, כמיני-סדרה טלוויזיונית.
עלילה
ויקטור סומרוקוב הוא עבריין חוזר בשם "סומראק" ("דמדומים"). הוא נכלא בגיל שש עשרה על מאבק אלים בדיסקוטק, כשלא ביצע שום פשע, אך הופך לסמכות הבכירה בכלא עבור כל האסירים כאיש בלתי מתפשר והוגן.
יבגני קולצוב, עובד לשעבר במשרד הפנים, גיבור מכובד שנלחם בצ'צ'ניה, הרג בטעות עמית מושחת. כאשר "השוטר לשעבר" נכנס לכלא, הגיע וישקין, מנהל הכלא וסגן אלוף בשירות בתי הסוהר הפדרלי אל "סומראק" בבקשה להגן על קולצוב מפני איומי האסירים. כאשר נודע לו בטעות שהמנהל רוצה להגן על קולצוב (מכיוון שארגן חג באזור, נציגי הרשויות הגיעו לשם והבעיות הקשורות למותו של השוטר-אסיר יהיו חסרות תועלת), עוזרו הקרוב ביותר משכנע אסיר אחר בכינוי שאמאן כשהוא מבטיח לו שחרור מוקדם אם "יטפל" בקולצוב. מתפתח קרב, בו נפצע קולצוב והוא נלקח לבית החולים יחד עם סומרוקוב הפצוע. בעת התאוששותו בבית החולים, קולצוב מבין שהוא לא יוכל לשרוד באזור עד שהשמאן ייסוג. אחר כך הוא מבקש מחברו הלוחם, מפקד הכוחות המיוחדים של שירות בתי הסוהר הפדרלי, סרגיי גגרין, לסייע לו להימלט מבית החולים. "סומארק" שנפצע על ידי הכוחות המיוחדים בתהליך של דיכוי מהומה בכלא, קולצוב מחליט לקחת אותו איתו.