cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אקדמיית השיט הלאומית ויימות' ופורטלנד
מתקנים
אימוני ותחרויות השיט של האקדמיה נערכים באזור נמל פורטלנד ומפרץ ויימות'. המפרץ מוגן מגלי ים גבוהים בשל מיקומו של חוף צ'סיל - חוף עשוי חלוקי אבנים החוסם את הגלים. יחד עם זאת פוקדות את המפרץ רוחות דרך קבע מכיוונים שונים, דבר המאפשר את אימוני השיט.
מתקני האקדמיה כוללים אולם ספורט, שבעה אולמות הרצאות שבהם קיבולת ל-260 משתתפים, אולם אירועים, חדרי משרדים ופגישות, קפיטריה ושתי מרפסות צפייה. כמו כן כוללים המתקנים חדרי אכסנת סירות, וכן מתקני הורדת סירות למים ומתקן המאפשר גישה לנכים לסירות.
המבנה מספק 15%-20% מתצרוכת החשמל שלו באמצעות לוחות סולאריים המותקנים על גג המבנה. מתקני איסוף מי גשם מאפשרים את שטיפת הסירות במי גשם, לצורך חיסכון במים.
תחרויות שנערכו במתחם
האקדמיה אירחה מספר תחרויות בינלאומיות ובהן את תחרות J/24 בשנת 2005, התחרויות המוקדמות של אולימפיאדת אתונה בשנת 2004, את אליפות העולם של פדרציית השיט הבינלאומית בשנת 2006, וכן את אליפות השיט של המכללות והאוניברסיטאיות הבריטיות והתחרויות הלאומיות של איגוד היאכטות המלכותי.
המשחקים האולימפיים 2012
בשנת 2005 נבחרה האקדמיה לארח את תחרויות השיט במסגרת אולימפיאדת לונדון הצפויה להיערך בשנת 2012 ואולימפיאדת הנכים הצפויה להיערך באותה שנה לאחר מכן. במסגרת ההכנה לאולימפיאדה נבנה משטח הורדה למים של סירות שאורכו 220 מטרים, וכן הורחבה המרינה והועמקה על מנת שתוכל להכיל 600 סירות.
התחרויות האולימפיות צפויות להיערך בין 28 ביולי ו-11 באוגוסט 2012, ותחרויות אולימפיאדת הנכים בין 31 באוגוסט ו-5 בספטמבר.
יוהנסבורג
שטחה האדיר של העיר - 1,644 קמ"ר (כפליים משטחה של ניו יורק, ופי 1.5 משטחה של לוס אנג'לס), הופך אותה לאחת הערים הגדולות בעולם מבחינת שטח גאוגרפי; שטח גדול זה נובע, בין היתר, מסיפוח אדמיניסטרטיבי של פרוורים, ערי לוויין ועיירות סמוכים שבעבר היו רשויות עצמאיות, וכן שטחי פארקים ויערות ביניהם. כתוצאה מכך, צפיפות האוכלוסייה בה נמוכה יחסית לכרכים גדולים.
Lejos de tu Amor
רקע וכתיבה
את השיר כתב מיגל פבלו טדסקי והוא הופק על ידי שאקירה. השיר הוא שיר בסגנון הפופ הלטיני, בדומה לשאר שירי האלבום. בנוסף לכך, לשיר יצא רמיקס, אשר נכלל כרצועה ה-9 והסוגרת מן האלבום, אותו עשה טכסקי בעצמו.
מבקרי מוזיקה רבים טענו כי גרסת הרמיקס שיצאה עבור השיר טובה יותר מן גרסתו המקורית.
מיקי צועד החוצה
מיקי צועד החוצה (באנגלית: Mickey Steps Out) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי משנת 1931 בבימויו של ברט גילט, אשר הופק על ידי וולט דיסני הפקות והופץ על ידי סרטי קולומביה. זהו הסרט הקצר השלושים בסדרת סרטי "מיקי מאוס" והשישי שיצא באותה השנה. עלילת הסרט סובבת סביב פלוטו, שבעקבות מרדף אחר חתול הוא הורס את הדייט של מיקי מאוס ומיני מאוס.
עלילה
המרדף של פלוטו אחר החתול ממשיך מהחצר היישר לתוך הבית וגורם להרס מוחלט. קודם השניים נכנסים לתוך הפסנתר, משמידים את הפיאנולה, מפילים את מיקי ושלל חפצים ורהיטים, קורעים את השטיחים ולבסוף, לאחר שהחתול התגרה בפלוטו, הם מחריבים את הקמין ומפזרים פיח לכל עבר. כאשר כולם מכוסים פיח מיני קוראת "מיקי", מיקי קורא "מיני", פלוטו קורא "מאמי" והחתול קורא "וופי" (Whoopee; קריאה המבטאת התרגשות ושמחה פרועה).
הפקה
בסצנה האחרונה, אשר נחתכה במספר הוצאות של הסרט, כאשר הדמויות מכוסות בפיח, פלוטו קורא "מאמי" (Mammy), זוהי התייחסות להופעת השחרת הפנים המפורסמת של אל ג'ולסון "My Mammy". בנוסף זו הפעם האחרונה שדמותו של פלוטו דיברה.
ביקורת
בספרו "הסרטים של מיקי: סרטי הקולנוע של מיקי מאוס", הייס גרוב כותב: "זהו הראשון מבין כמה סרטיו המצוירים של מיקי מאוס שמורכב חצי ממופעים מוזיקליים וחצי מבדיחות. מיקי מבקר את מיני, אבל פלוטו, שנאלץ להישאר בפנים, עוקב אחריו וגורר את מלונתו לביתה של מיני. תחילה, מיקי ומיני מבצעים את שגרת השירה-וריקוד הרגילה שלהם, אבל כשפלוטו רודף אחרי חתול, המוזיקה שלהם נקטעת ואחריה רצף מהיר של צחקיקים של פלוטו והחתול הורסים את הבית כשבשיאו בדיחת השחרת פנים. 'מיקי צועד החוצה' מכיל ללא ספק את הפינאלה הראשון שבנוי היטב בהיסטוריה של דיסני. זה לפחות הראשון בסדרה של סרטים המסתיימים בהרס מוחלט. פלוטו שוב היה גורם לחורבן ב'מיקי מקוצץ' ו'נער המצרכים'. מאוחר יותר, הרס ייגרם על ידי חתלתולים קטנים (למשל 'היתומים של מיקי') ועכברים יתומים (כמו 'הסיוט של מיקי'). 'מיקי צועד החוצה' עשה שימוש חוזר בקטע מ'מסיבת יום ההולדת' כאשר מיקי עם האקווריום על ראשו".
Lejos de tu Amor
הופעה
במקום וידאו קליפ מלא אשר צולם לשיר, נבחרה אחת מהופעותיה של שאקירה להוות כקליפ הלא רשמי שלו. ההופעה צולמה במועדון ריקודים, ובה ניתן לראות את שאקירה על במה בעלת כמה מדרגות בגובה שונה אחת מהשנייה, וברקע רקדנים המדלגים מעליהן ושרים עם שאקירה את השיר.
נכון לפברואר 2020, ההופעה צברה למעלה מ-150 אלף צפיות.
יוהנסבורג
היסטוריה
עם קבלת העצמאות, מוסדה ויועלה כריית הזהב תוך התפתחותה והתעשרותה של העיר, ואגב ניצול כוח עבודה שחור שהגיע מכל רחבי המדינה והיבשת. תחת שלטון האפרטהייד, נאסר על כוח העבודה השחור לגור בתחומי העיר, והוקמו עבורם עיירות עובדים בפאתי העיר. הידועה והגדולה בהם סווטו – Soweto, שהייתה לזירת התנגשויות בולטת בין השלטון הלבן לשחורים וחממה לגידול דור ההתנגדות למשטר האפרטהייד, בהם נלסון מנדלה. לאחר סיום האפרטהייד בתחילת שנות ה-90, בוטלה ההפרדה הממוסדת באזורי המגורים, ועיירות השחורים מוזגו לתוך שטח העיר.
אחד התהליכים המאפיינים את דרום אפריקה בכלל ואת יוהנסבורג בפרט, עם תום האפרטהייד, הוא שינוי השמות האפריקאנריים (המנציחים מנהיגי עבר בורים על פי רוב) של מקומות, רחובות, מתקנים ומוסדות ציבור לשמות אפריקאיים, בעיקר בזולו וקוסה שהן שתי השפות הדומיננטיות בקרב השבטים הגדולים של המדינה. אחת הדוגמאות לכך היא שינוי שמו של נמל התעופה הבינלאומי של יוהנסבורג מ"נמל התעופה יאן סמאטס" ל"יוהנסבורג אינטרנשיונל", ולאחרונה שונה שמו שוב והפעם ל"נמל התעופה על שם אוליבר טאמבו". בשנים האחרונות נעשו מאמצים מצד השלטון השחור לשנות את שמה של יוהנסבורג ל"אגולי" (eGoli), שפירושו "עיר של זהב" בשפת זולו.
דמוגרפיה
בעיר עצמה כ-3.2 מיליון תושבים (2001), וביוהנסבורג רבתי כ-8 מיליון. חלוקה אתנית: 73% אפריקאים שחורים, 16% לבנים, 6% צבעוניים ו-4% אסייתים. שיעור האבטלה בעיר עומד על 37%, מרביתם שחורים. חלוקה דתית: 67% נוצרים, 24% אתאיסטים, 3% מוסלמים, 1.5% יהודים, 1% הינדים.
תחבורה
ליוהנסבורג מספר נמלי תעופה, הגדול שבהם הוא נמל התעופה הבינלאומי או.אר טאמבו על שם אוליבר טאמבו. ביוהנסבורג ישנה מערכת ענפה של אוטובוסים עם תחנות סגורות, רכבת קלה ומספר רב של טקסי, מעין מיניבוס או מונית שירות.
בשנת 2015 התרחשה בעיר תאונת רכבת בה נפצעו 240 אנשים.
יהודים
ביוהנסבורג קהילה יהודית גדולה, ותיקה ומבוססת, המונה כ-55,000 איש – כשני שלישים מכלל יהודי דרום אפריקה. קרוב ל-10% מאוכלוסייתה הלבנה של העיר היא יהודית, ומתרכזת היום בעיקר בפרוורים הצפוניים האמידים.
פשיעה
יוהנסבורג סובלת מבעיית פשע קשה, שהידרדרה בעיקר עם סיום משטר האפרטהייד בעקבות ביטול ההפרדה הגזעית באזורי המחיה והתרת הרסן השלטוני. אזור מרכז העיר, בעבר ליבה הכלכלי והפיננסי של המדינה, הפך למסוכן במיוחד והאוכלוסייה הלבנה הדירה רגליה ממנו, והקימה מרכזי עסקים אלטרנטיביים בפרברים הצפוניים האמידים. הפשיעה נובעת בעיקר ממניעים כלכליים, לא פוליטיים או גזעיים, ובניגוד לאמונה רווחת - קורבנותיה העיקריים הם דווקא בקרב האוכלוסייה השחורה.
בשנים האחרונות עושה ממשלת דרום אפריקה ועיריית יוהנסבורג מאמצים גדולים לטפל בבעיית הפשיעה ולהפיח חזרה חיים ועסקים במרכז ההיסטורי של העיר.
ליגת העל הדנית
ליגת העל הדנית או הסופרליגה הדנית (בדנית: Superligaen) היא ליגת הכדורגל הבכירה בדנמרק. הספונסר הראשי של הליגה היא סקנדינביאן איירליינס סיסטם ולכן השם המסחרי של הליגה הוא "SAS ליגה".
היסטוריה ומבנה
הליגה עברה מספר גלגולים עם השנים. היא הוקמה בשנת 1912, בשם "טורניר הכדורגל הלאומי" ומשנת 1928 נקראה "הטורניר הדני". בעונת 1930 שונה שם הליגה "צ'אמפיונשיפ ליג" עד לשנת 1941, אז שונה השם ל"טורניר המלחמה" שכן דנמרק הייתה באותה עת תחת שליטת גרמניה הנאצית, השם החזיק עד לשנת 1945 עם שחרור דנמרק על ידי בעלות הברית. בשנת 1946 ניתן לליגה השם "הדיוויזיה הדנית הראשונה", שם שהחזיק עד לשנת 1990, אז השם ניתן לליגה השנייה ואילו הליגה הבכירה קיבלה את השם הנוכחי, "הסופרליגה הדנית".
קבוצות הליגה
להלן הקבוצות המתמודדות בליגת העל הדנית בעונת 2022/2023
מנספילד פארק
מנספילד פארק (באנגלית: Mansfield Park) הוא רומן מאת ג'יין אוסטן. הרומן נכתב בין השנים 1812 ל-1813, כשאוסטן גרה בצ'אטון, ופורסם ביולי 1814.
"מנספילד פארק" הוא הרומן הארוך והמורכב ביותר של אוסטן, הוא רציני וקודר יותר מספריה האחרים. באחד ממכתביה כתבה אוסטן שהוא יעסוק ב"הסמכה לכמורה" (Ordination). גיבור הרומן אדמונד ברטראם אכן מוסמך לכמורה במהלך הסיפור, אך אין זה נושא עיקרי. הספר פחות פופולרי משאר ספריה של אוסטן, אולי בגלל דמות הגיבורה פאני פרייס, שהיא דמות שונה בתכלית מגיבורות אחרות של אוסטן כמו אליזבת בנט ("גאווה ודעה קדומה") או אֶמָה מהספר הנושא את שמה. בניגוד לאליזבת ואֶמָה, השופעות בריאות וחיוּת, פאני עדינה, מופנמת וחלשה בגופה, אך חזקה ברוחה ובמוסריותה.
עלילה
עיקר הסיפור מתרחש כשסר תומאס נוסע לטפל בבעיות כספיות וברכושו שבאנטיגואה, ושוהה שם כשנתיים. לבית הכומר של מנספילד מגיעים הנרי ומרי קרופורד, אח ואחות למחצה של אשת הכומר, מרת גרנט. מרי קרופורד ואדמונד מתחילים להתאהב זה בזו, אך אדמונד שומע בחשש התבטאויות לא נאותות שלה, של הבעת דעות מזלזלות על נושאים רציניים ובעיקר על הכמורה, שהיא המקצוע המיועד לו. פאני מצטערת על החיבה שהם מפגינים, לא רק בגלל אהבתה לאדמונד, אלא גם כי היא חוששת מהפגמים באופייה של מרי ושאינה מתאימה לאדמונד. בינתיים מר קרופורד מפלרטט עם שתי האחיות ברטראם ומעורר בהן ציפיות להצעת נישואין, אף על פי שמריה כבר מאורסת למר ראשוורת' הטיפש והמשעמם אך העשיר מאוד.
כאשר סר תומאס חוזר מאנטיגואה הוא מוצא את בני ביתו עסוקים בחזרות להעלאת הצגת תיאטרון בביתו, (השתתפות בהצגה נחשבה לא הולמת לבנות טובים, אבל רק פאני מסרבת להשתתף בחזרות ולהופיע על במה). בעקבות בואו של סר תומאס ההצגה מתבטלת, קרופורד עוזב את האזור ומריה חשה זנוחה ונבגדת. אחרי זמן קצר היא מתחתנת עם מר ראשוורת', ואחרי החתונה הם יוצאים לברייטון וג'וליה מתלווה אליהם. בהיעדרן עולה חשיבותה של פאני במשפחה, סר תומאס מגלה אליה חיבה רבה יותר מבעבר, ופאני מתיידדת עם מרי קרופורד.
כשהנרי קרופורד חוזר למנספילד הוא מתחיל לחזר אחרי פאני, במטרה לגרום לה להתאהב בו. היא אינה נכנעת לקסמיו, אך עדינותה וטוב-לבה משפיעים עליו והוא מתאהב בה. קרופורד מציע לפאני נישואין, ומנסה לקנות את לבה בכך שהוא עוזר לאחיה האהוב ויליאם לקבל דרגת קצונה. פאני זוכרת את התייחסותו אל דודניותיה ואינה בוטחת בו, וגם בשל אהבתה לאדמונד היא אינה נעתרת לחיזוריו. כל בני המשפחה יוצאים נגדה, סר תומאס גוער בה שהיא כפוית טובה, ולא תמצא שידוך טוב מזה, אדמונד אומר שהיא תלמד לאהוב את הנרי, מרת נוריס כועסת על כך שהיא לקחה את מקומה של ג'וליה ואפילו ליידי ברטראם מעירה שכדאי לפאני להתחתן עם איש עשיר. אך פאני עומדת בסירובה להינשא לקרופורד, היא אינה מסבירה את הסיבות לסירובה לסר תומאס כדי לא לפגוע במריה ולא לגלות את סוד אהבתה לאדמונד.
סר תומאס מתכנן לשלוח את פאני לחודשים אחדים לבית הוריה בפורטסמות', לדעתו בבית העני היא תבין שלא כדאי לה לוותר בקלות רבה כל כך על בעל עשיר. מר קרופורד בא לבקר אותה בפורטסמות', ומנסה לשכנע אותה שהוא השתנה וראוי לאהבתה, היא מתרככת אך עדיין אינה מסכימה להינשא לו. הוא עוזב את פורטסמות' ונוסע ללונדון. פאני מקבלת מכתב מדודתה ליידי ברטראם שטום חולה אנוש, כששהה בקרב ידידיו בלונדון חלה ונשאר בטיפול משרתים בלבד, ומחלתו החמירה עד כדי סכנת חיים, ואדמונד נסע להחזיר אותו למנספילד.
זמן מה אחר כך מגיעות לאוזניה שמועות על סקנדל שקרופורד ודודניתה מריה מעורבים בו. מתברר לה שכשהנרי קרופורד ומריה נפגשו בלונדון, הוא התחיל שוב לחזר אחריה והיא עזבה את בעלה ועברה לחיות עם הנרי. בנוסף לכך מתרגשת צרה נוספת על משפחת ברטראם, ג'וליה שחששה לחזור לביתה ברחה והתחתנה עם מר ייטס. המצב במנספילד פארק היה בכי רע, ופאני נדרשת לחזור כדי לנחם את דודה ודודתה. מרי קרופורד מתייחסת אל סיפור הבגידה והגירושין כמעשה שטות, ואילו אדמונד ואביו חושבים שזהו חטא חמור. מרי מנסה לשכנע את אדמונד שעדיף שמריה והנרי קרופורד יתחתנו והכל יסלח להם. אך אדמונד רואה בחומרה את המעשים האלה וסר תומאס אינו מוכן לקבל את מריה בביתו. כתוצאה מכך אדמונד מבין שהוא ומרי אינם מתאימים ומנתק את קשריו איתה, הוא מוצא נחמה ואהבה אצל פאני. הם מתחתנים, ואחרי מותו של ד"ר גראנט הם עוברים לגור בבית הכומר במנספילד.
פאני פרייס
פאני היא גיבורת הסיפור, בת למשפחה מרובת ילדים, אביה מלח לשעבר ואמה שנישאה בניגוד לרצון משפחתה, נאלצת להיעזר באחיותיה העשירות כדי לגדל את ילדיה. פאני נשלחת לחיות במנספילד פארק, בית דודתה העשירה. משפחת ברטראם ומרת נוריס מצפים ממנה שתהיה אסירת תודה על כך, ואינם חדלים להזכיר לה את מוצאה הדל.
פאני צנועה, ביישנית, רגישה ביותר ובעלת הבחנה דקה לאופיים ולריגשותיהם של אחרים. היא שקטה וחסרת ביטחון, המנסה לרצות את כולם אבל גם עומדת על עקרונותיה. כשטום דורש ממנה להצטרף להצגה שהם מעלים, היא מסרבת בתוקף, יותר משהיא אינה מאמינה ביכולתה לשחק, לדעתה לא ראוי שיעלו את ההצגה כלל. היא מסרבת להצעת הנישואים של הנרי קרופורד, שאותו היא מעריכה כחסר עקרונות ואינה אוהבת את משחקו ברגשותיהן של בנות דודתה, ועומדת בלחצים מצד כל המשפחה ובמיוחד מסר תומאס, וזה עולה לה במחיר גירוש ממנספילד לבית הוריה בפורטסמות'.
בריאותה רופפת והיא חלשה וזקוקה לשפע אוויר צח ולפעילות שאינה מעייפת (כמו רכיבה על סוס), כשהיא נמצאת מספר חודשים בפורטסמות' בריאותה מדרדרת. היא מתביישת בהוריה, אמה שאינה מצליחה לנהל את הבית כראוי, ואביה המקלל והמדיף ריח של אלכוהול, אך היא חשה רגשי אשמה על כך שהיא חושבת על מנספילד כעל ביתה.
פאני אוהבת בסתר את אדמונד וסולחת לו על משוגותיו משום שהיא שרואה אותו כמעצב אישיותה, ומקנאה במרי קרופורד על אהבתו של אדמונד. היא רואה את התנהגותם הלא נאותה של מרי והנרי קרופורד והיא היחידה במשפחה שאינה נשבית בקסמיהם. בסופו של דבר זוכה לאהבתו של אדמונד ומתחתנת איתו וכן גם להערכה של סר תומאס.
אדמונד ברטראם
אדמונד הוא הבן הצעיר של סר תומאס וליידי ברטראם. בהיותו הבן הצעיר הוא אינו יורש את האחוזה או את התואר של אביו, והוא נאלץ למצוא לעצמו מקצוע. הוא מתכוון להיות כומר, ומוסמך לכמורה במהלך הסיפור. ככומר יש לו משרה במנספילד, אבל הוא מאמין בערכי הנצרות אך לעיתים מתנהג כשוטה וכצבוע. הוא מתכוון לחיות בקרב הקהילה שלו ואינו מוכן לוותר על דרכו גם למען האהבה.
אדמונד הוא הידיד היחיד שיש לפאני במנספילד פארק, הוא דואג לה ומבין אותה אך מתייחס אליה בהתנשאות. הוא מתאהב במרי קרופורד ונהיה להוט אחריה והיא אף גורמת לו לחרוג מהנהגות אמונותיו, והוא מתלבט אם להציע לה נישואין. היא מצידה רוצה שהוא יחליף מקצוע, אבל אדמונד ממשיך בדרך שבה הוא מאמין. בסופו של דבר הוא מבין שהם שונים מדי בגישתם ובערכים שהם מחזיקים. כשמרי מתייחסת בזלזול לפרשת האהבים של מריה והנרי קרופורד, הוא מתפכח מהאשליה שמרי מתאימה לו.
סר תומאס ברטראם
סר תומאס הוא בעל אחוזת מנספילד פארק ובעל תואר ברונט. הוא נדיב ודואג למשפחת אחותה הצעירה של אשתו, מגדל את פאני אחייניתו בביתו עם ילדיו ובכוונתו לדאוג גם לעתידה. לסר תומאס יש מטעים באנטיגואה וכשעסקיו שם נקלעים לקשיים הוא נאלץ לעזוב את אנגליה לתקופה של כשנתיים. הוא חמור סבר וסמכותי, כשפאני מגיעה למנספילד היא יראה מפניו, כשהוא חוזר מאנטיגואה הוא מתחשב יותר ודואג לרווחתה של פאני. הוא כועס עליה כשהיא ממרה את פיו ומסרבת להתחתן עם הנרי קרופורד, אך זאת מתוך דאגה לשלומה ולעתידה. הוא מחמיר עם בנותיו והן מסתירות את תחושותיהן מפניו, בסוף הסיפור הוא מבין שטעה בחינוך ילדיו, ומעריך יותר את פאני על מוסריותה ועקרונותיה.
מרי קרופורד
מרי קרופורד היא צעירה בעלת רכוש (20,000 פאונד). היא רגילה לחיי החברה הלונדונית, והחיים במנספילד שקטים מדי עבורה. בניגוד לפאני היא שופעת בריאות ומלאת חיים. אדמונד נמשך לשנינותה ופקחותה, ועוצם עין מהפגמים שבאופייה ומתרץ אותם. היא מתאהבת באדמונד אף על פי שהוא הבן הצעיר ואינו יורש את רכוש המשפחה ולא את התואר של אביו. מרי אינה יכולה שלא להעריך את מעלותיו של אדמונד, אך היא אנוכית מדי ואינה רוצה להתחתן עם כומר כפרי. היא מנסה לשכנע את אדמונד לשנות את מקצועו אך לשווא - הוא רואה בכמורה ייעוד ואינו מוותר. מרי גם מעריכה ואוהבת את פאני, ובכל זאת היא עוזרת לאחיה בניסיונו ללכוד אותה ברשתו.
כשטום חולה אנוש, מרי כותבת מכתב לפאני ומביעה תקווה שהוא ימות ואדמונד יהיה היורש. מרי מכנה את פרשת האהבים של מריה והנרי מעשה של שטות, בעוד שבעיני אדמונד בגידת אישה בבעלה הוא חטא כבד. קלות הראש והזלזול שבהם היא מתייחסת לנושאים שחשובים בעיני אדמונד הם הגורמים המביאים לפרידה הסופית ביניהם. אחרי שאיבדה את אדמונד ברטראם, מרי מחליטה שלא להתאהב יותר בבן צעיר במשפחה, אך אינה מוצאת בין אלה המחזרים אחריה מישהו שישווה לאדמונד.
הנרי קרופורד
הנרי קרופורד הוא ג'נטלמן, רווק מבוקש ומקסים, אחיה של מרי ושל מרת גראנט. הנרי גדל אצל דודו אדמירל קרופורד, שנודע במנספילד בחוסר מוסריותו. הוא מגיע למנספילד עם אחותו מרי ומתחיל לחזר אחרי האחיות ברטראם והוא משחק ברגשותיהן. כשמריה מתחתנת וג'וליה עוזבת יחד איתה, הוא מתחיל לחזר אחרי פאני, הצעירה היחידה במקום. אף על פי שפאני אינה נענית לחיזוריו, יופייה ועדינותה מושכים את הנרי והוא מתאהב בה ומבקש את ידה. כדי למצוא חן בעיניה הוא מתיידד עם אחיה ויליאם, מציג אותו בפני אדמירל קרופורד ועוזר לו לקבל העלאה בדרגה.
הנרי מכיר בערכה ובמוסריותה של פאני, הוא מאמין שהיא טובה ממנו, ושאם יהיה נחוש באהבתו הוא יהיה ראוי לה. כשהנרי מבקר את פאני בפורטסמות' הוא מתנהג ביתר התחשבות, הוא מנומס להוריה ולסוזן, ודואג לבריאותה של פאני. הנרי גם מנסה לפעול לטובת האיכרים שלו ומבקש ממנה עצות בקשר לניהול אחוזתו בנורפוק. אך יהירותו גוברת, וכשהוא מוצא בלונדון שמרת ראשוורת' מתעלמת ממנו, הוא מנסה לפתות אותה ומצליח בכך. מריה עוזבת את בעלה ועוברת לגור איתו, ובכך מפרידה אותו סופית מפאני.
מרת נוריס
מרת נוריס היא האחות הבכורה של ליידי ברטראם ושל אמה של פאני. היא אלמנתו של הכומר הקודם של מנספילד פארק, מר נוריס. כאשר בעלה מת עברה לגור בבית קטן קרוב למנספילד, והיא נוהגת להתארח לעיתים קרובות במנספילד פארק. מרת נוריס היא קמצנית אך נדיבה בכספם של אחרים, זה היה רעיון שלה להביא את פאני למנספילד פארק, אך ללא כל כוונה לאסוף אותה לביתה או לקחת חלק כלשהו בגידולה. היא חסונה ונמרצת, ומצפה מכולם ובמיוחד מפאני להיות פעילים כמוה. היא מרבה להעיר לפאני על נחיתותה ודורשת ממנה הכרת טובה לה ולסר תומאס על שהביאו אותה למנספילד. מרת נוריס מפנקת את בנות ברטראם ומלווה אותן לנשפים ואירועים במקום ליידי ברטראם. היא עודדה את הנישואין בין מריה ומר ראשוורת' וגירושיה של מריה היו מכה עבורה, והיא מאשימה את פאני בכך, שאם הייתה נישאת לקרופורד הפרשה הייתה נמנעת.
שמה של הדמות מופיע בסדרת הספרים המצליחה "הארי פוטר" בתור "גברת נוריס" חתולתו החטטנית והמעצבנת של שרת בית הספר הוגוורטס "מר פילץ'".
תיאטרון ביתי
סיבות נוספות להתנגדות עלו כשנבחר המחזה "שבועות אוהבים" (Lovers' Vows) מאת מרת אינצ'בלד. המחזה כולל דיאלוגים שנחשבו לא הולמים, והוא עוסק באישה שננטשה על ידי מאהבה ובבן שנולד מחוץ לנישואין, אלה נחשבו נושאים רגישים שלא ראוי לדון בהם בחברה מהוגנת. מריה המאורסת למר ראשוורת' משחקת את אמו של הנרי קרופורד במחזה, התפקידים מאפשרים להם להתחבק ולהתנשק, והם מרבים לעשות חזרות על חלקם בהצגה יותר מהדרוש. תפקידה של מרי קרופורד הוא של אישה צעירה ונועזת שבניגוד למקובל מביעה בגלוי את אהבתה לגבר.
ההצגה גורמת לחיכוכים בין בני המשפחה, ג'וליה ומריה המאוהבות שתיהן בהנרי קרופורד מעוניינות בתפקיד הנשי הראשי. כשנבחרת מריה, ג'וליה ממורמרת ומסרבת להשתתף בכל תפקיד אחר. מר ראשוורת', המאורס למריה, מתחיל לקנא בהנרי קרופורד.
חזרתו של סר תומאס ממסעו כשהחבורה בעיצומה של חזרה גנרלית, שמה קץ לניסיון התיאטרלי. הוא מביע את מורת רוחו מהעלאת ההצגה בביתו ומהמחזה שנבחר בשרפת כל העותקים של "שבועת האוהבים" שהוא מוצא.
תורשה מול סביבה
"מנספילד פארק" מעלה את השאלה האם הטבע או הסביבה קובעים את אופי האדם. התשובות אינן חד-משמעיות, פאני ואחיה, וגם מרי והנרי קרופורד משנים את מקום מגוריהם במשך חייהם, ולא ברור אם אישיותם נקבעה מראש או הושפעה מסביבתם.
החינוך משפיע לטובה, אדמונד מלמד את פאני ובמידה מסוימת מעצב את אישיותה, פאני בתורה מלמדת את סוזן אחותה. מריה וג'וליה גדלו בחסות דודתן המפנקת, חינוכן כלל כללי התנהגות נאותה בחברה אך לא ערכים מוסריים שראוי לנהוג לפיהם. את התנהגותם ודעותיהם של מרי והנרי קרופורד, מייחסים לחינוכם הקלוקל על ידי דודם האדמירל ואשתו שלא נטעו בהם ערכים טובים, והחברה הלונדונית שהשפיעה עליהם לרעה.
חיי הכפר נחשבים לערכיים ומוסריים יותר מחיי העיר (לונדון בעיקר), חבריה של מרי וחבריו של טום בלונדון מוצגים כחומרניים, נהנתנים, ואנוכיים. לעומת זאת מרי רואה את חיי המשפחה במנספילד כאידיאלים.
טום, מריה וג'וליה שגדלים בכפר סותרים את ההנחה הזאת. בבסיס של כל אחד מהם יש גרעין פנימי שהוא טוב או רע מראש, והחינוך לא היה יכול לשנות זאת. כל ילדי משפחת ברטראם ופאני גדלים באותה סביבה ובכל זאת אדמונד גדל להיות אדם מוסרי ואחיו ואחיותיו הם קלי דעת וחסרי אחריות. פאני ואחיה גדלים להיות אנשים טובים ומועילים על אף שגדלו בתנאי חיים קשים.
סדרת דרמה של ה-BBC
ב-1983 הפיקה ה-BBC את סדרת הטלוויזיה "מנספילד פארק" המבוססת על הרומן. הסדרה נאמנה ביותר למקור הספרותי, בזכות אורכה כמעט לא הושמטו דמויות ואירועים המופיעים בספר. הסדרה איטית ותיאטרלית ושומרת על רוח ואופי הרומן, הדגש בה אינו על פעילות אלא על דיאלוגים הלקוחים ברובם מהרומן.
סרט הקולנוע "מנספילד פארק"
הסרט שהוצג כ"מנספילד פארק לפי ג'יין אוסטן" סטה מאוד מהמקור הספרותי. בעוד קווי העלילה העיקריים לקוחים ברובם מהרומן, דמותה של פאני קיבלה אפיונים שונים מדמותה בספר. בסרט שולבו אפיזודות מחייה של ג'יין אוסטן, ומיצירותיה המוקדמות. ורוזמה התמקדה בנושאים כמו עבדות שאין להם כמעט אזכור ברומן.
פאני ברומן היא ביישנית, חסרת ביטחון עצמי וחולנית מעט. בסרט פאני, בגילומה של פרנסס או'קונור, היא צעירה נמרצת, חדת לשון ובטוחה בעצמה, מעין שילוב של חיי פאני פרייס עם אופייה של ג'יין אוסטן. היא כותבת יומן, מכתבים וקטעי יצירות, הלקוחים מיצירותיה המוקדמות של אוסטן.
אפשר להניח שסר תומאס הוא בעל עבדים באנטיגואה, אבל הדבר אינו נאמר בפירוש ברומן. בסרט יש דגש על כך שהונה של משפחת ברטראם נצבר מסחר בעבדים, ופאני רואה ציורים שצייר טום ובהם סר תומאס מתעלל בעבדיו. בניגוד לדמות שג'יין אוסטן מציגה אותו כאדם מוסרי והגון שמכיר בשגיאות שעשה בחינוך ילדיו, כאן הוא מוצג כאיש אכזר ורע לב. ליידי ברטראם בסרט אינה רק אישה מפונקת ועצלנית אלא מכורה לאופיום. דמויות חשובות ברומן כמו ויליאם, אחיה האהוב של פאני, ד"ר גראנט ואשתו אינם מופיעים כלל בסרט.
סצנה בסרט שאינה לקוחה מתוך הרומן היא כשפאני מקבלת את הצעת הנישואים של הנרי קרופורד אחרי ניסיונות שכנוע רבים, וחוזרת בה אחרי יום. ברומן פאני כלל אינה מוכנה לשמוע על נישואים לקרופורד. יש כאן חיקוי של אירוע בחיי ג'יין אוסטן שבו קבלה הצעת נישואין מהאריס ביג-ווית'ר, שהיה צעיר ממנה ואדם אמיד. אוסטן נעתרה לו אבל למחרת היום שינתה את דעתה וסירבה להינשא לו.
סרט טלוויזיה
סרט הטלוויזיה "מנספילד פארק" הוא עיבוד נוסף לרומן שנעשה ברשת ITV הבריטית כחלק מסדרת עיבודים לרומנים של ג'יין אוסטן ("עונת ג'יין אוסטן"). הסרט צולם בניובי הול שבצפון יורקשייר. הוא הוקרן לראשונה בבריטניה במרץ 2007. את פאני פרייס גילמה השחקנית בילי פייפר, עוד השתתפו בסרט בלייק ריטסון כאדמונד, ג'מה רדגרייב בתפקיד ליידי ברטראם ודאגלס הודג' כסר תומאס.
תרגום לעברית
הספר תורגם לעברית שלוש פעמים :
תוכנית בישול
תוכנית בישול היא תוכנית טלוויזיה שמציגה הכנת מאכלים, בדרך כלל במטבח שבאולפן צילומים. לעיתים התוכנית אינה מצולמת באולפן צילומים, לדוגמה התוכנית הישראלית "עושים שוק עם גיל חובב" שצולמה ברובה בשווקים שונים ברחבי ישראל ובמקומות ממכר מזון אחרים. בדרך כלל, מנחה התוכנית, לרוב שף מפורסם, מכין מנת אוכל אחת או יותר במהלכה, מול קהל הצופים, ומדגים את כל שלבי הבישול של המנה. לעיתים אין זה שף אשר מכין את המאכלים, אלא טבח חובב, כמו בתוכנית "במטבח עם מרגול", בה הכינו את המאכלים אנשים שונים חסרי רקע מקצועי בבישול.
תוכניות בישול מייצגות את אחד הז'אנרים הוותיקים ביותר במדיום הטלוויזיוני. התוכנית הראשונה שודרה על ידי ב-BBC בינואר 1937. הן התרחבו בשנות החמישים של המאה ה-20 בארצות הברית סמוך לחדירתו הרחבה של מדיום זה. תוכניות אלה היוו גם במדינות אחרות את אחד הסוגות הטלוויזיוניות היציבות בלוח המשדרים.
אף כי ניתן לראות החל מראשית המאה ה-21 שינויים באופן בו מוכנים המאכלים ומוצגים במהלך התוכנית, עדיין נשמרת מקומה של התבנית המסורתית, זו המאופיינת בשף או טבח כשהוא ניצב מצולם במטבח שהוקם במיוחד באולפן שמסביר שלב אחר שלב את מה שרואה הצופה לנגד עיניו. עצם המראה של מהלך ההכנה, והתוצאה הסופית, אמורים להעניק לצופה תחושה שמתכון כתוב, איננו מצליח להעביר.
בשנת 1993 הושק ערוץ "Food Network" שמוקדש כולו לתחום הבישול.
אף על פי שלרוב תוכניות הבישול אינן מגיעות למעלה טבלות הרייטינג, הן זוכות לפופולריות גבוהה יחסית מאז ימיה הראשונים של הטלוויזיה. ברוב המקרים, הן אינן יקרות מדי להפקה, ולכן ערוצי הטלוויזיה נהגו לשים אותן בשעות מתות מבחינת מדרוג. בעיקר בשעות אחר הצהריים.
זמושץ'
זמושץ' (פולנית Zamość; רוסית Замосць; גרמנית Zamosch) היא עיר בפרובינציית לובלין שבדרום-מזרח פולין, השוכנת כ-240 ק"מ דרומית-מזרחית לבירה ורשה. היא שוכנת בלב אזור מיוער בגובה של כ-200 מטר מעל פני הים. בשנת 2008 מנתה אוכלוסייתהּ 66,268 תושבים, ובאזור המטרופוליטני התגוררו באותהּ העת 140,638 איש. מרכז העיר הוכרז על ידי ארגון אונסק"ו כאתר מורשת עולמית ב-1992.
מייסוד העיר עד המאה ה-20
זמושץ' נוסדה ב-1582, בעת האיחוד הפולני-ליטאי, על ידי האציל, המצביא והמדינאי, ההטמאן יאן זמויסקי (Jan Zamoyski, מוזכר גם כיאן זמושצ'קי). לאחר שזמויסקי שהה בפדובה שבאיטליה לרגל לימודיו, הוא החליט לבנות על אדמותיו הפרטיות עיר שתהווה מרכז סחר על דרכי המסחר שקישרו את מרכז וצפון אירופה עם הים השחור, וזאת לפי עקרונות תכנון הערים האיטלקי. עיר שתהייה בעלותו.
לשם כך הוא שכר את שירותיו של האדריכל האיטלקי בן פדובה ברנרדו מוראנדו, אשר שהה אותה עת בוורשה. הקמת העיר נמשכה תשע שנים, מ-1582 ועד 1591, ומוראנדו חילק אותה לשני מוקדים - במערב אזור מגורים לבני משפחת זמויסקי ולאצולה, ובמזרח אזור מגורים ומרכז מסחרי ערוך סביב שלוש כיכרות המסודרות בטור. בשל אופייה זכתה העיר לכינוי "פדובה של המזרח".
כדי ליישב את עירו, הזמין אליה זמושצ'קי תושבים בני לאומים שונים, ובהם רותנים, יהודים, טורקים, ארמנים ואחרים, זמויסקי היה מעוניין ברופאים יהודים והזמין אותם להגיע ממקומות רחוקים בהבטיחו להם שוויון זכויות. זמויסקי הקים בעיר אקדמיה ב-1595. סגנונה של העיר שילב יסודות מנריסטיים עם השפעות של אדריכלות הרנסאנס שהייתה מקובלת אותה עת במרכז אירופה, אך היא לא בוצרה בזמן הקמתה והייתה חשופה להתקפות. במהלך המאה ה-17 הפכה העיר למוקד אסטרטגי עם ביצורה, ולאחר מכן חוזקו הביצורים לפי אסכולת ואובן.
המאה ה-20
בתחילת מלחמת העולם הראשונה, נכבשה העיר על ידי הצבא האוסטרי, ואחר כך נכבשה מחדש על ידי הרוסים. החיילים ה"קוזאקים" האשימו את יהודי העיר בסיוע לאויב, שרפו את בתי העץ של הגטו היהודי ואף הרגו מספר יהודים. בתום המלחמה, כשקיבלה פולין את עצמאותה בשנת 1918, התמרדו קבוצות פועלים כנגד השלטון המקומי החדש ויחידות צבא פולניות שנשלחו לדכא את המהומות, ערכו פוגרום נגד יהודי העיר, שכללו רצח וביזה.
הצבא הגרמני כבש את זמושץ' ב-14 בספטמבר 1939, אך ככלל העיר לא ניזוקה במהלך מלחמת העולם השנייה והצליחה לשמור על אופייה המקורי, בין היתר הודות לכך שהיא יועדה החל מ-1942 להיות חלק ממרחב המחיה העתידי הגרמני (Lebensraum) בגנרלגוברנמן. התוכנית נקראה "פעולת זמושץ'" (Aktion Zamosc) והעיר יועדה לשנות את שמה ל"הימלרשטאט" (Himmlerstadt). לפי התוכניות היו אמורים להתיישב בה 60,000 גרמנים עד סוף 1943. באזור זמושץ' נערך ניסוי בטיהור אתני, וכ-110,000 איש גורשו מ-297 כפרים בקיץ 1943. במקביל, עד מועד זה יושבו במקום כ-8,000 בני העם הגרמני ואליהם נוספו כ-2,000 נוספים בשנת 1944, שבהמשכה שוחררה העיר על ידי הצבא האדום.
לאחר מלחמת העולם השנייה ידעה העיר תנופת פיתוח, ובשנות ה-70 וה-80 גדלה אוכלוסייתה כמעט פי שניים. ראש העיר הקודם, מרצין זמויסקי (כיהן בשנים 2002 עד 2016), הוא מצאצאיו של יאן זמויסקי.
העיר כיום
העיר שוכנת סמוך לגבול פולין עם אוקראינה, בצומת מסילות הרכבת והכבישים מלבוב לוורשה ומשלזיה לכיוון רוסיה. זמושץ' מנסה למתג את עצמה כמרכז כלכלי-מסחרי ולהפיק תועלת ממיקומה בסמוך לשלושה מעברי גבול בין פולין לאוקראינה וכן כיעד תיירותי.
בעיר פועלת התזמורת הסימפונית על שם קארול נמיסלובסקי בזמושץ' (Karol Namysłowski Symphonic Orchestra in Zamość) ומתקיימים בה אירועי מוזיקה קלאסית וג'אז. עוד מתקיימים בה, בין היתר, אירועי תיאטרון הקיץ באוויר הפתוח (Zamojskie Lato Teatralne) ופסטיבל הפולקלור הבינלאומי "אירופולק" (Eurofolk).
מערכת החינוך הגבוה בעיר כוללת חמישה מוסדות בהם לומדים כ-7,000 תלמידים בסך הכל. המוסדות הם:
אתרי העיר העתיקה
העיר העתיקה של זמושץ' (Stare Miasto) קטנה למדי. אורכה ממזרח למערב כ-700 מטר ורוחבה מצפון לדרום כחצי קילומטר. סביבה הוקמו חומות ומגדלי שמירה ששרדו רק בצידה המזרחי של העיר ולאורך קטע קטן בדרומה. רחובותיה ערוכים בצורת שתי וערב כמעט ללא יוצא מן הכלל, ובצידה המערבי, סביב ארמון זמויסקי, משתרע פארק העיר (Park Miejski) ששטחו 112 דונם ובו בריכה שבמרכזה אי.
הקתדרלה שוכנת בחלקה הדרום-מערבי של העיר העתיקה והיא נבנתה בין השנים 1587–1598, וזכתה למעמד של קתדרלה ב-25 במרץ 1992. היא מוקדשת לאדון הגאולה ולשליח תומאס הקדוש. אורכה 45 מטר ורוחבה 30 מטר. למבנה שלוש ספינות ומצדדיהן קפלות שאחת מהן קרויה על שם זמויסקי. במגדל הפעמונים שהוקם במחצית השנייה של המאה ה-18, שלושה פעמונים היסטוריים שהגדול שבהם מכונה "יאן" על שמו של מייסד העיר. בבניין קבוע לוח המנציח את זכרם של תושבי זמושץ' והסביבה שנרצחו בעת מלחמת העולם השנייה.
ארמון זמויסקי שוכן בקצה המערבי של העיר העתיקה, ושימש כמעון מגוריה של המשפחה השלטת בעבר. הוא הוקם בין השנים 1579–1586 והוקף בעבר בחומות משלו שחצצו בינו לבין מרכז העיר. במקורו היה בן קומה אחת ואורכו עמד על 60 מטר. במאה ה-18 הוא נבנה במחדש בסגנון הבארוק ונוסף לו גג משופע המעוטר בפסלים בפינותיו. ב-1809 חדל המבנה מלשמש את בני המשפחה וב-1821 נמכר יחד עם העיר כולה לאוצר המדינה. ב-1831 הפך המבנה לבית חולים צבאי ונגרם לו נזק. מאז 1918 הוא משמש כבית משפט.
הארסנאל שוכן מדרום לארמון והוא הוקם בשנות ה-80 של המאה ה-16. במקור הייתה במבנה קומה בודדת והוא היה אחד ממבני הציבור הראשונים בעיר. מאוחר יותר נוספה לו קומה נוספת וגרם מדרגות חיצוני. כיום שוכן במקום מוזיאון לכלי נשק ולהיסטוריה.
כיכר שוק המלח (Rynek Solny) נמצאת כ-50 מטר בלבד מצפון לכיכר השוק הגדולה, בצידו השני של בית העירייה. הכיכר קטנה פי ארבעה מהכיכר הגדולה ואורך כל אחת מצלעותיה הוא 50 מטר. כפי ששמה מעיד עליה היא שמשה כמקום לאחסון ולסחר במלח, וכאן התגוררו יהודי העיר בראשית ימיה של הקהילה. רחוב זמנהוף (בעבר רחוב היהודים) יוצא מהכיכר לכיוון מזרח ומוביל אל בית הכנסת.
בית הכנסת הישן ברחוב זמנהוף הוקם ב-1610 ובמרכזו אולם תפילה בגודל של 11.6 על 12.2 מטר. הוא נושא כיפה ובמאה ה-17 נוספו לו שני חדרי תפילה לנשים. המבנה נפגע באורח קשה במלחמת העולם השנייה, חלקו הדרומי נהרס כליל וכל תשמישי הקודש נגנבו ממנו. המקום שופץ לאחר המלחמה ושימש כספרייה לאחר 1958.
כיכר שוק המים (Rynek Wodny) שוכנת מדרום לכיכר השוק הגדולה ובניגוד לשתי הכיכרות האחרות היא מלבנית. אורכה 70 מטר ורוחבה 50 מטר, אך היא זכתה לצורתה זו רק במאה ה-19. היא לא יועדה לשמש כשוק אלא כאזור מגורים, וזכתה לשמה בשל בריכה קטנה השוכנת מדרום לה. בעבר שכנו בה בתים שבקומתם הראשונה נמתחה ארקדה אך אלה לא שרדו.
הקהילה היהודית
זמויסקי הזמין לעירו המתהווה בני עמים שונים ובהם גם יהודים, שכן היה מעוניין ביישובה בסוחרים שיפתחו את המסחר בה וברופאים. החל ב-1588 הגיעו לעיר יהודים מוונציה ומהאימפריה העות'מאנית וזכו לשוויון זכויות ולפטור ממיסים למשך 25 שנים. בין היתר הם היו רשאים לעסוק בכל מקצוע למעט ייצור נעליים, בפרוונות ובקדרות, וניתנה להם רשות להקים את מבני הקהילה מאבן ולהיות בעלי בתים. בעיר קמה קהילה יהודית ספרדית שנחשבה לצפונית ביותר באירופה, וזו התרכזה סביב שוק המלח (Rynak Solny) באזור רחוב היהודים (Ul. Żydowska, כיום רחוב זמנהוף - Ul. Zamenhofa) והרחוב הנקרא כיום על שם יליד העיר י"ל פרץ (Ul. Pereca). הקהילה הספרדית התפרקה בשנות ה-20 של המאה ה-17, ובמקביל החלו להתיישב בעיר יהודי אשכנז, אשר חלקם נמלטו מפרעות חמלניצקי. מצבם של יהודי העיר הלך והתדרדר במשך המאה ה-18 והורע אף יותר לאחר הכיבוש הרוסי ב-1815. מושל העיר שקל להגלות את כל הקהילה היהודית מהעיר ומשך מספר שנים הכניסה לתחומיה הייתה אסורה ליהודים. עם זאת, ב-1897 התגוררו בעיר 7,034 יהודים, שהיוו מחצית מהאוכלוסייה, ומספרם גדל לכ-9,000 איש (כ-63% מהתושבים) ב-1909.
ערב השואה מנתה הקהילה היהודית בעיר כ-12,000 נפש שהיוו כ-45% מהתושבים, וכ-5,000 מהם הצליחו להימלט לתחומי ברית המועצות בתחילת המלחמה. הגרמנים הקימו את היודנראט באוקטובר 1939, ולפי מפקד שערך זה נותרו בעיר 4,984 יהודים, ואליהם נוספו כ-500 יהודים שהובאו ממקומות אחרים בפולין. בעיר קם גטו וכל היהודים מהעיר, מקומארוב אוסאדה והסביבה חויבו לעבור אליו עד ה-1 במאי 1941. הגירוש הגדול הראשון התקיים בערב פסח, ה-11 באפריל 1942, וכ-3,000 איש גורשו לבלזץ. בעיר נותרו כ-2,000 יהודים ואליהם נוספו 2,100 נוספים שגורשו מצ'כוסלובקיה ומגרמניה. שני גירושים גדולים נוספים לבלזץ ומשם למאידנק נערכו באפריל ובאוקטובר 1942, ועד מרץ 1943 נרצחו כל הנותרים בגטו. כ-300 יהודים שבו לעיר מברית המועצות לאחר שחרורה, אך הם נתקלו בעוינות ואף היו שני מקרי רצח. ב-1947 נותרו בעיר חמישה יהודים. אחרי המלחמה הקימו ניצולים בני העיר את ארגון יוצאי זמושץ', המנציח את זכר הניצולים באופן שוטף ובאזכרה שנתית ביום השואה.
בזמושץ' קיימת קהילה בת כ-20 יהודים, הקהילה משמשת כסניף של קהילת ורשה. בית הכנסת העתיק של הקהילה משמש כיום כמוזיאון לתרבות יהודית ואינו כולל ספרי תורה, אך בחגים מביאים ספר תורה מהקהילה בוורשה.
אנדריי פיאטוב
אנדריי ואלריוביץ' פיאטוב (באוקראינית: Андрій Валерійович П'ятов; נולד ב-28 ביוני 1984) הוא כדורגלן עבר אוקראיני ששיחק בעמדת השוער.
קריירת מועדונים
פיאטוב התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של וורסקלה פולטבה. ב-25 במרץ 2001 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת ששיחקה אז בליגה השנייה בהפסד 3-1 לאלקטרון רומני.
ב-13 בדצמבר 2006 הוא נרכש על ידי שחטאר דונצק תמורת כ-880 אלף פאונד והושאל מיידית בחזרה לוורסקלה עד לסיום העונה. בעונת הצטרף לסגל המועדון. בעונת הגיע עם שחטאר לגמר גביע אופ"א בו ניצחה שחטאר 1–2 את ורדר ברמן. ב-1 בנובמבר 2009 ערך את הופעתו ה-100 במדי שחטאר נגד צ'רנומורץ אודסה בו גם זכה בשחקן המצטיין של המשחק. בשנת הדף את הפנדל הרביעי שלו בכל המסגרות האירופאיות וכך שבר את שיא הדיפות הפנדלים במסגרות האירופאיות בו החזיק בן ארצו אולכסנדר שובקובסקי.
ב-10 ביולי 2023 הודיע על פרישה מכדורגל.
קריירה בינלאומית
פיאטוב נכלל לראשונה בסגל נבחרת אוקראינה לקראת מונדיאל 2006. ב-22 באוגוסט 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1–2 נגד. במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010 הוא הפך לשוער הראשון של הנבחרת. בנובמבר שבר שיא נבחרתי של דקות משחק ללא ספיגות.
ב-11 ביוני 2022 הודיע על פרישתו מהנבחרת.
After Forever
אפטר פוראבר (באנגלית: After Forever, "אחרי הנצח") הייתה להקת מטאל סימפוני מהולנד. הלהקה הוקמה ב-1995 והתפרקה ב-2009. הלהקה אפיקה, אף היא מהולנד, ממשיכה במידה רבה את סגנונה המוזיקלי.
מוזיקה
אפטר פוראבר ניגנה מטאל גותי סימפוני המשלב בין זמרת סופרן וגראולינג של דת' מטאל - שיטה המכונה במטאל "שירת היפה והחיה". בהמשך התעדן הסגנונה ונטה לפאואר מטאל סימפוני. בהשפעותיה של הלהקה ניתן למנות מטאל גותי, דום מטאל, בלאק מטאל, מוזיקה קלאסית ואף מלודיות מזרחיות.
ביוגרפיה
אפטר פוראבר נוסדה במקור ב-1995 תחת השם Apocalyps וניגנה בעיקר דת' מטאל. עם הצטרפות הזמרת פלור ינסן, סגנונם השתנה לגותיק מטאל/דום מטאל, כדי להדגיש את קולה היפה והצח של ינסן. באותה תקופה ההרכב כלל את פלור ינסן, מארק ינסן, סנדר גומנס, לוק ון גרוון, ג'ק דריזן ויופ בקרס.
ב-1999 החלה הלהקה להלחין שירים משלהם והקליטו שני דמואים, Ephemeral ו Wings of Illusion, שלכדו את תשומת לבם של חברת התקליטים Transmission Records שהחתימה אותם על חוזה.
אלבום הבכורה שלהם, Prison of Desire ("כלא התשוקה") הוקלט ב-2000, וכלל הופעת אורח של שרון דן אדל. האלבום הצליח מאוד באירופה. בסוף אותה שנה, המתופף אנדרה בורגמן והקלידן לנדו ון גילס הצטרפו ללהקה והחליפו את יופ בקרס וג'ק דריזן שעזבו.
ב-2001 הוציאה הלהקה את האלבום Decipher ("פענוח"). באלבום זה מופיע השיר Forlorn Hope ("תקוות שווא") המדבר על האינתיפאדה השנייה וכולל סימפול מנאומו של יצחק רבין. הזמרת פלור ינסן הוזמנה לשיר כזמרת אורחת ב-Ayreon, אחד המיזמים של אריין אנתוני לוקסן. ב-2002 מארק ינסן עזב את הלהקה והקים את להקת המטאל סימפוני אפיקה. הוא הוחלף בבאס מאאס. אפטר פוראבר הוציאה לאור אחרי זה את ה-EP וה-DVD בשם Exordium.
ב-2004 הוציאה הלהקה את אלבום הקונספט Invisible Circles ("מעגלים בלתי נראים"). האלבום דורג במקום ה-26 בטבלת 100 הנמכרים ביותר בהולנד, הישג נאה למוזיקת המטאל שאיננה מיינסטרים.
בתחילת ספטמבר 2005 הוציאה הלהקה את האלבום Remagine. לנדו ון גילס עזב את הלהקה והוחלף בידי יוסט ון דן ברוק.
ב-3 במרץ 2006 עזבה הלהקה את חברת התקליטים Transmission Records מפני שהחברה לא קידמה מספיק את הלהקה. באוקטובר של אותה שנה חתמה הלהקה בחברת Nuclear Blast Records.
ב-5 בפברואר 2009 הודיעה הלהקה על פירוקה הרשמי.
חותלות
חותלות הן פריטי לבוש שלובשים על הרגל. דמותן כשל שרוולים או גרביים ארוכים, ובדרך כלל הן מכסות את השוקיים אך לא את כפות הרגליים. חותלות יוצרו בתחילה מצמר, אך כיום ניתן למצוא גם חותלות עשויות כותנה, בד סינתטי או קטיפה.
רקדנים משתמשים בחותלות כדי לשמור על שרירי הרגליים שלהם חמים ולהימנע מהתכווצויות שרירים. בראשית שנות ה-80 הפכו החותלות לפריט אופנתי בקרב נשים, בהשראת סרטי ריקוד כ"תהילה" ו"פלאשדאנס".
בתקופת הפלמ"ח
החותלות (בלעז: פָּאטֶס או פט'ס) היו אחד מסימני ההיכר של הלבוש הפלמ"חניקי. נתיבה בן-יהודה הגדירה אותן כך: (מתוך הספר "1948 - בין הספירות", עמ' 31).
כך סיפרה לוחמת הפלמ"ח רינה דותן, בסרט התיעודי "אחיותינו גיבורות התהילה":
ציוד סערה
בשונה מהסוג האופנתי, חותלות משמשות גם בשילוב עם מכנסי סערה להגנה מפני כניסת מים ושלג בין הנעלים למכנסים. מקובל מאוד בקרב מטפסי הרים. נקרא באנגלית Gaiters.
יצירת חותלות
בתקופות שונות נערות סרגו לעצמן חותלות מתאימות לכפפות, או לסוודרים. בעיתוני סריגה מופיעים לעיתים הוראות לסריגת חותלות מצמר או כותנה. בין הממחזרות בגדים יש רבות שמשתמשות בשרוולים של סוודרים ישנים והופכות אותם לחותלות.
ברבאבא
ההשראה לדמותו של ברבאבא הגיעה מהליכה בגני לוקסמבורג שבפריז. במהלך ההליכה, חשב טיילור כי שמע ילד מבקש מהוריו משהו בשם "בָּהּ-בָּהּ-בָּהּ-בָּהּ". טייסון הסבירה לו כי הילד ביקש ממתק בשם "barbe à papa" (מילולית: זקָן של אבא), צמר גפן מתוק בצרפתית. לאחר מכן, חשבו הזוג על רעיון לדמות בהשראת הממתק; השם "Barbapapa" הגיע באופן טבעי.
בעקבות הצלחת הסדרה, הופקה סדרת ספין אוף בשם "ברבאבא מסביב לעולם" (ביפנית: バーバパパ 世界をまわる), ששודרה בשנת 1999 ביפן. בשנת 2017 הוכרז על אתחול, תחת השם "ברבאבא והמשפחה!" (בצרפתית: ), ששודר בצרפת בערוצים TF1 וניקלודיאון ג'וניור החל משנת 2019; לסדרה הופק דיבוב עברי שהחל את שידוריו ב-1 בספטמבר 2020 בערוץ ניק ג'וניור, ובו שמות הדמויות (מלבד ברבאבא, ברבאמא וברבא-נבון) מבוססים על שמותיהם מהדיבובים לאנגלית של הסדרה המקורית.
תקציר
ברבאבא ומשפחתו יכולים לשנות צורה כרצונם; לשם כך הם אומרים את מילות הקסם "תיקיתיקוּץ - בַּרְבָּקוּנְץ!". לאחר שהדמויות מתמודדות עם בעיותיהן, ישנו מוסר השכל. בספרים ובסדרת הטלוויזיה ישנו משקל רב לנושא איכות הסביבה, והם היו בין הראשונים שעסקו בנושא.
דמויות
ברבאבא (Barbapapa במקור) הוא יצור הדומה בצורתו לאגס ורוד; האלסטיות שלו מאפשרת לו לשנות צורה למספר דברים, ובכך הוא פותר את בעיותיו. בהמשך הסדרה הוא פוגש את ברבאמא (Barbamama), שהופכת לבת זוגו; צבעה של ברבאמא שחור והיא קטנה במקצת מברבאבא.
לזוג נולדו ארבעה בנים ושלוש בנות. שמותיהם הם: כמו כן, המשפחה אימצה כלבה בשם לוליטה (Lolita; לעיתים נקראת Irving). בנוסף, לברבאבא יש שני חברים אנושיים, פרנק (François; באנגלית נקרא Francois או Frank, בעברית נקרא רמי או רן) וסינדי (Claudine; באנגלית נקראת Cindy, בעברית נקראת סיגל או יעל).
בישראל
סדרת הטלוויזיה תורגמה לעברית על ידי הילה לי-רן, ובה דיבב יצחק שמעוני כמדבב יחיד. בתחילה, שודרה במסגרת התוכנית "טלפלא", ולאחר מכן פרקיה נכללו בתוכנית עצמאית בשם "סיפורי ברבאבא" בהנחיית שמעוני; בכל תוכנית שודרו שני קטעים מהסדרה. שיר הפתיחה של הסדרה בארץ היה ללא מילים.
בשנת 2008, קבוצת מדיה הופ! ניהלו מגעים עם יוצרי הסדרה במטרה להפיק דיבוב עברי שישודר ב-2010. לבסוף, הדיבוב שודר ב-3 בספטמבר 2017. לעומת הדיבוב המקורי, בדיבוב זה הוצמד לסדרה שיר פתיחה עם מילים. הסדרה, בדיבובה החדש, לוותה בקריינות של יובל דור ושיר הפתיחה בוצע על ידי גל לוי וספיר דרמון, עם צביקה שוורצברג שסיפק קולות רקע. הסדרה שודרה במתכונת של 2 קטעים של 5 דקות לפרק אחד של 10 דקות; לפיכך, הפרק האחרון לעונה הראשונה של הסדרה, "חזרה לכדור הארץ" (בצרפתית: "Retour sur terre"), לא שודר בטלוויזיה כלל, ועלה לאתר האינטרנט של הערוץ. שמות הדמויות בסדרה נשארו מהדיבוב המקורי.
בעקבות הצלחת סדרת הטלוויזיה, דמויותיה אומצו על ידי חברות מסחריות לקידום מוצריהן בקרב ילדים בסוף שנות ה-70 של המאה ה-20. כמו כן, תורגמו לעברית הספרים שהופצו לפני שידור הסדרה בצרפת.
משחק האולטימטום
משחק האולטימטום (נקרא גם התראה) הוא משחק, המשמש רבות בשדות המחקר כלכלה התנהגותית, תורת המשחקים ופסיכולוגיה קבלת החלטות. בצורתו הקלאסית של משחק זה שני צדדים שאינם מכירים אחד את השני משחקים פעם אחת בלבד (כך שאין אפשרות לתגמול). השחקן הראשון מציע דרך לחלוקת סכום כסף מסוים עם השחקן השני. בפני השחקן השני עומדות שתי אופציות: הסכמה או סירוב. אם יסכים - תבוצע הצעת השחקן הראשון. אם יסרב - שני השחקנים לא יקבלו דבר.
ברבאבא
בחסידות חב"ד
בכמה מקומות הוצמדו ללחן השיר מילים אחרות, והוא הפך ללהיט. גם בחסידות חב"ד אומץ השיר על ידי חסידיו של הרבי מלובביץ'. מספר יורם טהרלב, כותב השיר:.
משחק האולטימטום
ניתוח מתמטי של המשחק
באמצעות כלים מתורת המשחקים ניתן להסיק מה האסטרטגיה שבה לכל אחד מהשחקנים יהיה כדאי להתמקד במצבו. נקודה זו נקראת נקודת שיווי משקל פרפקטי.
ברבאבא
בחסידות חב"ד
חלק נוסף מהשיר בחב"ד:.
משחק האולטימטום
מציאת שיווי המשקל הפרפקטי
נניח, לצורך העניין, כי המינימום שניתן להציע לשני הוא שקל אחד מתוך סכום כסף של 100 שקלים. ננתח את האופציות העומדות בפני שני השחקנים:
השחקן הראשון יכול להציע את ההצעות האפשריות, כלומר כל המספרים בין ₪1.00 ל-₪100.00. לעומתו, השחקן השני הן כל הפונקציות המקבלות הצעה ומחזירות "מסכים" או "מסרב".
נניח שהשחקן הראשון הציע לשחקן השני \ a שקלים מתוך סך הכסף \ x. אם השחקן השני יסכים להצעה - השחקן הראשון יקבל \ x-a שקלים, והשחקן השני יקבל \ a שקלים. אם יסרב- שני השחקנים לא יקבלו דבר.
כל אחד מתתי-המשחק מכיל רק שחקן אחד - המקבל, ויש לו שתי אסטרטגיות: להסכים או לסרב. אם יסכים - התשלום של השחקן המקבל הוא הסכום המוצע. אם יסרב - התשלום שלו יהיה ₪0. לכן, בכל אחד מתתי-המשחקים בהם מוצע סכום חיובי ממש, שיווי המשקל היחיד הוא זה בו המקבל בוחר "לקבל". אם יסרב - יָרֵעַ את מצבו לעומת בחירה בקבלה. כעת, כשהשחקן המציע יודע כיצד יסתיים כל אחד מתתי-המשחקים - כולם יסתיימו בקבלה, שיווי המשקל היחיד הוא זה בו הוא מציע את הסכום המינימלי (₪1.00, במקרה הזה). כל סכום גבוה יותר יביא לתשלום נמוך יותר מבחינתו של המציע. התשלום של המציע הוא \ x-a שקלים, והוא פוחת ככל שההצעה "\ a" עולה.
הפרדה מניתוח שיווי משקל נאש
יש להבדיל את ניתוח שיווי המשקל של נאש (Nash Equilibrium) מניתוח שיווי המשקל הפרפקטי (Subgame Perfect Equilibrium). בעוד שהאחרון הוא מושג הלוקח בחשבון כיצד המשחק מתפתח - תחילה המציע בוחר סכום ורק אז המקבל, היודע את הסכום המוצע, מחליט אם לקבל או לא - הראשון לוקח בחשבון אך ורק את האסטרטגיות, ומתעלם משלבי המשחק. כל מה ששיווי משקל נאש מצריך הוא זיווג של אסטרטגיות (אחת של המציע ואחת של המקבל), כך שבהינתן האסטרטגיה של צד אחד, לצד האחר אין אינטרס לסטות ולהציע אסטרטגיה אחרת מזו של שיווי המשקל.
במשחק זה ישנן מספר נקודות שיוויי המשקל נאש. לדוגמה, ניקח את זיווג האסטרטגיות הבא: המקבל מסכים אך ורק לסכום 50 ומסרב לכל סכום אחר. המציע מציע את הסכום 50. זהו שיווי משקל נאש! בהינתן האסטרטגיה של המציע, אין למקבל אינטרס לבחור אסטרטגיה אחרת. הוא אינו יכול לשפר את מצבו על ידי אסטרטגיה אחרת. הוא יכול לבחור אסטרטגיה אחרת שתרע את מצבו (כזו שבה הוא מסרב לסכום 50), או אסטרטגיה אחרת, שאינה משנה את תשלומו (כזו שבה הוא מסכים לסכום 50 או לסכום 300, ומסרב לכל סכום אחר). כמו כן, אם נקבע את האסטרטגיה של המקבל, למציע אין אסטרטגיה שיכולה להשיג לו יותר מ-50. אם יציע 1 - המקבל יסרב להצעה, מכיוון שקיבענו את האסטרטגיה של המקבל.
ניתן להבחין בחוסר יכולתו של שיווי משקל נאש לתת ביטוי לדינמיות של המשחק. במקרה של משחק ההתראה, מושג שיווי המשקל הפרפקטי מאפשר לפתור את המשחק בצורה הגיונית יותר – בהנחה שמטרתם היחידה של השחקנים היא לקבל את התשלום הגבוה ביותר.
משחק האולטימטום במחקרים התנהגותיים
מאות משחקים ששוחקו ברחבי העולם הראו שמציעים נוטים להציע הצעות חיוביות, כאלה המתקבלות על המגיבים ומגיבים נוטים לדחות הצעות נמוכות.
השפעת אנונימיות ויחסי חברות בין משתתפי המשחק
במחקר שבוצע בשנת 2015 נמצא כי כאשר המשתתפים אנונימיים או לחלופין אינם נמצאים ביחסי חברות, המשתתף השני דוחה הצעות ביתר קלות. ברמה המוחית נמצא כי רמת הקרבה החברתית בין המשתתפים, המתבטאת ביחסי חברות של המקבל עם המציע, מתבטאת בגובהו של אות עצבי בשם feedback negativity או בקיצור FN. נמצא כי כאשר הציע זר הצעה שאינה הוגנת, הפוטנציאל החשמלי של אות זהכפי שנמדד באמצעות מכשיר EEG על קרקפת מקבל ההצעה, היה יותר שלילי בהשוואה להצעה הוגנת. מנגד כאשר המציע היה חבר, המגמה שנצפתה הייתה הפוכה. עוד נמצא כי זהות המציע מעובדת טיפה יותר מאוחר, ומזוהה עם שוני בהופעת סיגנל בשם P300. סיגנל זה הגיע לפוטנציאל חיובי יותר עבור הצעה הוגנת של אנונימי, אל מול הצעה הוגנת של משתתף שזהותו ידועה.
תאוריית האדם הרציונלי
תוצאות אלה מאתגרות את התפיסה המסורתית של המודל הכלכלי "Homo economicus" ("האדם הרציונלי") לפיו תהליך קבלת ההחלטות של הפרט נובע משיקולים רציונליים גרידא של מקסום רווח וצמצום הפסד, ומוכיחות שהוגנות היא מרכיב מובנה בהליך קבלת ההחלטות של הפרט וקיים משקל לרווח ולאי הפסד לא מוחשיים.
פרשנות
אפשר להסביר את התוצאות בדרכים שונות, אבל כל הדרכים מובילות לכך, שהתאור של "האדם הכלכלי" אינו מדויק, והתאוריה הכלכלית הנאו-קלאסית נמצאת בבעיה בהקשרים של יעילות פארטו של השוק. כל האפשרויות הללו לא עומדות בקנה אחד עם התאוריה של האדם הכלכלי הנאו-קלאסי. אם הוא אכן רציונלי, ולא אכפת לו מרגשות, עדיין מושגים כמו הגינות או חוסר הרצון להיתפס כ"פראייר" לא אמורים להוות שיקול אצל האדם הכלכלי, ושילוב של אחד ההסברים האפשריים להתנהגות בפועל היה מניב ניתוח כלכלי שונה מאשר המקובל.
לדוגמה, צורות מסוימות של חלוקה, שלכאורה הן בעלות יעילות פארטו, אינן כאלה, משום שהן גורמות לפגיעה באוכלוסיות ש"נדפקו" (במונחים של משחק האולטימטום) – גם אם הן מקבלות סכום חיובי קטן של כסף, בעקבות החלוקה היעילה פארטו (במונחים כספיים), בפועל תהיה פגיעה ברווחה.
לקריאה נוספת
יבניאלי ט'. (2016), הוגנות ונדבנות בחלוקת הפסדים - ניתוח באמצעות משחק האולטימטום, חיבור לשם קבלת תואר מוסמך, אוניברסיטת בן-גוריון.
חפץ א'. (2014), חשיבה אסטרטגית - תורת המשחקים ושימושיה בכלכלה ובניהול, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה: רעננה. עמודים 452-456.
ישראל באולימפיאדת סיאול (1988)
משלחת ישראל לאולימפיאדת סיאול (1988) כללה 19 ספורטאים שהתחרו ב-7 ענפי ספורט.
נושא דגל ישראל בטקס הפתיחה היה הקלע יצחק יונסי.
שיט
תחרויות השיט נערכו בחוף העיר פוסן
אוהיו (נהר)
נהר אוהיו (באנגלית: Ohio River) הוא נהר באורך 1,579 קילומטרים במזרח ארצות הברית ואחד היובלים הראשיים של נהר המיסיסיפי. ספיקת הנהר הממוצעת היא 7,440 מקל"ש (במטרופוליס, אילינוי) ושטח אגן הניקוז הוא 490,603 קילומטרים מרובעים. הנהר נשפך למיסיסיפי בעיר קהיר שבאילינוי.
נהר האוהיו היווה ציר תנועה ראשי ממזרח למערב בראשיתה של ארצות הברית ואף קודם לכן. במהלך המאה ה-18 היווה הנהר את גבולה הדרומי של הטריטוריה הצפון מערבית שהייתה חלק מארצות הברית אך לא הייתה מדינה. מכיוון שהעבדות הייתה אסורה בטריטוריה הצפון מערבית, היה נהר האוהיו הגבול שבין אזורי החופש לאזורי העבדות.
פלאולודוס
פלאולודוס (שם מדעי: Palaelodus) הוא סוג נכחד של עוף מים מסדרת הפלמינגואים, אשר היה קרוב רחוק של הפלמינגו. הוא התקיים בין סוף האוליגוקן עד סוף המיוקן באירופה שלפני 30 עד 12 מיליון שנה. מספר חוקרים מניחים שכמה ממצאים מאובנים שלו התגלו באוסטרליה במשך הפליסטוקן, לפני חצי מיליון שנה, אך ככל הנראה הממצאים שייכים לסוג אחר. ממצאים נוספים מהמיוקן התגלו בניו זילנד.
הסוג התגלה במספר חפירות מאובנים לאורך מערב אירופה ומרכז אירופה, בין השאר בצ'כיה, רומניה ובצרפת. את שמו קיבל ב-1863 בידי החוקר הצרפתי אלפונס מילנה-אדוארד. בסוג זה נכללים 7 מינים, אך חלקם נתונים במחלוקת ולעיתים משוייכים לסוגים קרובים כמו Megapaloelodus וכן לסוג עגור.
עוף זה היה בגודל של פלמינגו מודרני והגיע לגובה 150 ס"מ וכמותם היה בעל צוואר ארוך ורגליים ארוכות, וייתכן שיכל לנוע על המים בדומה לפלמינגואים או בדומה לכמה חופמאים שוכני חוף, אף שלא היה שחיין זריז. לא נמצאה גולגולת מאובנת שלמה מספיק והייתה ללא מקור, אך מניחים שמבנה המקור שלו היה קצר וישר יותר ובניגוד לפלמינגואים החיים הוא לא סינן מזון קטן אלא חטף טרף בדומה לאנפות מפני המים או סינן אותו כמו ברווז משכשך.
עוף זה היה פרימיטיבי יחסית לסדרתו ולקבוצה מירנדורניטס, בה מצויים גם הטבלנאים וייתכן שהיה צורת ביניים המשלבת את תכונות הטבלנים, אשר ניזונים מדגים בצלילה ואת הפלמינגואים, אשר החלו לסנן חסרי חוליות במים עומדים.
ברברה ברזין
ברברה ברזין (נולדה ב-22 ביוני 1960) היא מעצבת פנים ישראלית.
ביוגרפיה
ברזין היא בוגרת הסדנא לעיצוב ואדריכלות. היא תכננה מעל 1500 פרויקטים בישראל, בהם דירות, בתים פרטיים ומוסדות ציבור. התחילה את דרכה המקצועית כמתכננת ומנהלת פרויקטים במשרדה של עדה כרמי-מלמד. ב-1998 הקימה יחד עם שותפתה רקפת שוהם את הסטודיו להכשרת מעצבי פנים "ברזין שוהם". ב-2013 פרשה שותפתה, והסטודיו נקרא כעת על שמה בלבד.
בשנים האחרונות משמשת ברזין כמרצה במוסדות ובארגונים רבים, ועבודותיה פורסמו במגזינים שונים. כותבת מאמרים במגזינים מקצועיים לעיצוב.
בשנת 2009 שימשה כשופטת בתוכנית הריאליטי "הבלוק" של ערוץ 10 ביחד עם ירון טל.
בשנת 2010 הגישה בערוץ 10 את הסרט הדוקומנטרי "נשים בשלות, גברים צעירים", שבו חקרה את תופעת הקוגריות.
בשנת 2016 העבירה סדנה לאדריכלים בפנמה סיטי-קוסקו וייחו בנושא עיצוב פנים מודרני ועדכני בבתים עתיקים לשימור מהמאה ה-16.
אלוטרופיה
אלוטרופים הם חומרים העשויים מאותו יסוד כימי, אך המבנה המולקולרי שלהם והקשרים הכימיים שונים. על אף שהאטומים בחומר זהים, תכונות החומרים יכולות להיות שונות בתכלית.
המושג מתייחס לחומרים העשויים מיסוד כימי אחד בלבד, ולא לתרכובות. להלן כמה דוגמאות:
המונח בעל המשמעות הדומה פולימורפיזם במדע החומרים הוא הרחבה של מושג האלוטרופיה וכולל גם תרכובות המופיעות בצורות ובמבנים שונים.
פרוד (מצב משפחתי)
פֵּרוּד הוא מצב משפחתי של בני זוג נשואים החיים בנפרד זה מזה, מתוך כוונה, לפחות של אחד מהם, להתגרש. במדינות מסוימות מצב זה הוא מצב פורמלי, הכרוך בפנייה של בני הזוג לבית המשפט להכרה במצב זה. באחרות זהו מצב לא פורמלי, הנוצר במעבר של אחד מבני הזוג לדירה אחרת, אך לעיתים יש לו גם השלכות פורמליות.
פרידה אינה מובילה בהכרח לגירושים. בני הזוג שנפרדו עשויים להתפייס, ולחזור לחיות ביחד, בלא שיידרשו לצעד פורמלי כלשהו. אם אינם מתפייסים, ורצונם להתגרש, עליהם לפתוח בהליכי גירושים. במדינות אחדות, ובהן איטליה, אירלנד וספרד, חיים בנפרד הם שלב הכרחי, על-פי החוק, בדרך לגירושים. גם באחדות ממדינות ארצות הברית קיימת חובה כזו.
פרידה עדיין איננה גירושים, ולכן, במדינות האוסרות ביגמיה, פרוד אינו יכול להתחתן.