cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הבחירות לנשיאות אפגניסטן 2019
הבחירות לנשיאות אפגניסטן נערכו ב-28 בספטמבר 2019. על פי התוצאות הראשוניות שהוצגו, עליהן ערער עבדאללה עבדאללה, נבחר מחדש אשרף גאני, הנשיא המכהן, עם 50.64% מהקולות. לבסוף, לאחר כמה עיכובים שנוצרו בשל הצבעות שנויות במחלוקת, פורסמו התוצאות הסופיות ב-18 בפברואר 2020 ואשרף גאני ניצח.
עבדאללה עבדאללה דחה את התוצאות ופנה להקים ממשלה מקבילה משלו, שלה גם התקיימה השבעה נפרדת. גאני, לעומת זאת, הושבע רשמית לקדנציה השנייה שלו ב-9 במרץ 2020.
המשבר הפוליטי נפתר רק ב-16 במאי 2020, כאשר גאני ועבדאללה חתמו על הסכם בו נקבע שגאני יישאר נשיא ועבדאללה יוביל את שיחות השלום עם הטאליבן לכשיתחילו.
רקע כללי
הבחירות במקור נקבעו ל-20 באפריל, אך ועדת הבחירות העצמאית הודיעה ב־26 בדצמבר 2018 כי יידחו עד 20 ביולי, על מנת לפתור בעיות שהתבררו במהלך הבחירות לפרלמנט באוקטובר 2018. הזמן הנוסף נוצל לאימות רשימות המצביעים והכשרת עובדי הבחירות במערכת הזיהוי הביומטרית החדשה. ב-20 במרץ 2019 חברת החשמל עיכבה שוב את הבחירות, הפעם בחודשיים מה-20 ביולי ל-28 בספטמבר. דובר האשים את העיכוב בשינויים בחוקי הבחירות לצד ניהול ובעיות טכניות. ההצבעה לנשיאות חפפה אז עם הצבעות המועצה המקומית ועיכבה את הבחירות לפרלמנט במחוז גאזני.
מערכת הבחירות
הבחירות לנשיאות באפגניסטן נערכות באמצעות מערכת דו-סיבובית. אם אף מועמד לא זוכה לרוב הקולות בסיבוב הראשון, נערך סיבוב שני ובו שני המועמדים הראשונים מהסיבוב הראשון.
מערכת הבחירות לוותה בפיגועים ומצב ביטחוני רעוע. בשנת 2019 כולה התרחשו כ-1750 פיגועי טרור. בחודש אוגוסט 2019 התפוצץ מחבל מתאבד בחסות ארגון דאעש בחתונה בקאבול. בפיגוע נרצחו 63 בני אדם, רובם ילדים.
הטאליבן ביצע פיגועים לשיבוש מערכת הבחירות. ב-17 בספטמבר 2019 תקף מחבל מתאבד את עצרת הקמפיין של הנשיא אשרף גאני. בפיגוע נרצחו 26 בני אדם ונפצעו 42. פחות משעה לאחר מכן ביצע הטליבאן פיגוע התאבדות נוסף ליד שגרירות ארצות הברית ומשרד ההגנה האפגני. בפיגוע זה נרצחו 22 בני אדם ונפצעו בסביבות 38.
קמפיין
אחד המועמדים המובילים, מוחמד חניף אטמר, השעה את הקמפיין שלו באוגוסט 2019. בקמפיין של אטמר נכתב כי ההשעיה נובעת מהמצב הביטחוני הירוד ותהליך השלום המתמשך.
יום הבחירות
ב-28 בספטמבר 2019, פנו אנשים להצביע למרות האיומים הישירים על האזרחים מצד הטאליבן. אירועי אלימות, איומי טליבאן וטענות נרחבות על ניהול כושל והתעללות פגמו בבחירות ובנכונות האזרחים להצביע. שיעור ההצבעה בבחירות אלה הוא בין הנמוכים בהיסטוריה של אפגניסטן, ורק כ-1.6 מיליון התייצבו מתוך 9.7 מיליון המצביעים הרשומים.
ועדת הבחירות עשתה שימוש לראשונה במכונות ביומטריות לאימות בוחרים, שצילמו את טביעות האצבע והתמונה של כל בוחר ורשמו את הזמן בו הצביעו. המערכת נבחרה להילחם במקרי ההונאה הגוברים במהלך הבחירות באפגניסטן.
בעיתונות הערבית
למרות אחוז ההצבעה הנמוך, ההצבעה תוארה על ידי רויטרס כמוחזקת במצב "רגוע יחסית", עם 3 נרצחים ו -37 פצועים שהתרחשו עקב התקפות טאליבן "בקנה מידה קטן". רשת אל-ג'זירה גם ציינה כי למרות אחוז ההצבעה הנמוך, האלימות הייתה רק "ספוראדית". עיתונאי החדשות הערביות סייד סלאחודין אף הצהיר כי "מספר ההרוגים היה נמוך מימי הבחירות הקודמים" וכי משיחות עם תושבי אפגניסטן עולה כי "הייתה פחות אלימות מאשר בבחירות לפרלמנט בשנה שעברה". סלאחודין גם הצהיר כי "בחלק ממרכזי הקלפי כוחות הביטחון גברו על המצביעים."
בעיתונות המערבית
עם זאת, בשיחות שערך הניו יורק טיימס עם גורמים מקומיים, נמצא מספר הרוגים של "לפחות 30 אנשי ביטחון ועשרה אזרחים", ומספר "לפחות 40 כוחות ביטחון ו -150 אזרחים". לטענת הטיימס מספר הנפגעים "היה גבוה בהרבה מהדיווחים הרשמיים, אך בהתאם לממוצע היומי הממוצע של המלחמה הארוכה במדינה." הוושינגטון פוסט וחדשות הערב דיווחו על מספר נפגעים נמוך.
מועמדים
היו 18 מועמדים לנשיאות:
סקרי דעת קהל
הבחירות לנשיאות 2019 היו הראשונות באפגניסטן בה מומנו סקרי דעת קהל על ידי מוסדות אפגניים. (נדרש תיקון טכני בטבלה)
תוצאות
ב-27 באוקטובר 2019 ראש ועדת הבחירות העצמאית (חברת החשמל), הווא עלם נוריסטאני, הודיע כי תוצאות הבחירות המקדימות לנשיאות יפורסמו ב-14 בנובמבר, וכי התייעצויות עם נציבות הבחירות האחרות שננקטו כדי להפוך את התוצאות לשקופות יותר הושלמו. הוא גם הצהיר כי שני אירועים גרמו לעיכוב בפרסום תוצאות: ניסיון לפרוץ לשרת הנציבות ובחירת הנעילה הדיגיטלית של המרכז הדיגיטלי של הוועדה.
ב־13 בנובמבר הוועדה הודיעה כי התוצאות מתעכבות בפעם השנייה, ללא הגבלת זמן.
התוצאות הראשוניות הוכרזו ב־22 בדצמבר 2019, והתוצאות הסופיות ב-18 בפברואר 2020.
לאחר הבחירות
הכרזת התוצאות עוררה משבר פוליטי. עבדאללה עבדאללה דחה את התוצאות וקרא להקים ממשלה מקבילה בצפון אפגניסטן. ב-22 בפברואר מינה עבדאללה מושל חדש הנאמן לו במחוז סאר-פול. הדיפלומט האמריקני למעי ח'לילזד ניסה לתווך בין גאני ועבדאללה, אך השניים לא הצליחו להגיע להסכמה, וב-9 במרץ נערכו טקסי השבעה נפרדים לשניהם, כאשר גאני הושבע לכהונה שנייה. זמן קצר לאחר מכן ביטל גאני את תפקיד המנכ"ל, שהוחזק על ידי עבדאללה, ועבדאללה פרסם הודעה בה נאמר כי "גאני כבר אינו נשיא, וגזירותיו אינן תקפות".
ב-23 במרץ 2020 הודיעה ארצות הברית כי כתוצאה מהמשבר הפוליטי היא תפחית את הסיוע לאפגניסטן במיליארד דולר, וכי אם גאני ועבדאללה לא יגיעו להסכמה, זה עשוי להפחית את הסיוע עוד יותר. המשבר הפוליטי הגיע לסיומו ב-17 במאי 2020, כאשר גאני ועבדאללה חתמו על הסכם חלוקת כוח.
אברהם ואן קלרט
אברהם ואן קלרט (בהולנדית: Abraham van Calraet או Kalraat; 7–12 באוקטובר 1642 – 11 ביוני 1722) היה צייר וחרט הולנדי בתור הזהב.
ביוגרפיה
הוא למד לצייר מאמיליוס וסמואל הוף שהיו פסלים ידועים בעיר דורדרכט שבה נולד. לאחר שלמד לפסל, עבר אברהם הצעיר לתחום הציור ותחילה החל בציור פירות, תוך כדי עזרה לאביו שהיה פסל עץ.
הוא התגורר כל חייו בדורדרכט, וככל הנראה היה תלמידו של אלברט קאופ, צייר הולנדי ידוע בתור הזהב ההולנדי, שהיה בן דורו. בציורים רבים של קלרט מופיעה חתימתו של קאופ בחלקם העליון.
קלרט ידוע כיום ביצירות טבע דומם עם פירות ובנופים עם סוסים. הוא היה המורה של אחיו הצעיר, צייר הנוף ברנט ואן קלרט.
בג"ץ ליאת משה
בג"ץ 5771/12 ליאת משה ודנה גליסקו נגד הוועדה לאישור הסכמים לנשיאת עוברים ואחרים הוא פסק דין שניתן בשנת 2013 בבית המשפט העליון בשבתו כבית משפט גבוה לצדק וידוע בכינויו בג"ץ ליאת משה.
בנות זוג עתרו לבג"ץ בבקשה כי יותר להן להביא ילד משותף לעולם בהפריה חוץ גופית-הדדית, כלומר לאפשר לאחת לתרום ביצית לבת זוגה כך שאחת מהן תהא האם הביולוגית אשר תישא את העובר ותלד את התינוק, והאחרת, תורמת הביצית, תהיה "האם הגנטית", כך שבדרך זו התינוק יהיה קשור לשתיהן "גנטית-ביולוגית". בנות הזוג בקשו לבצע את ההפריה ושתילת הביצית המופרית בישראל אך סורבו. הן ביססו עתירתן על זכותן החוקית לשוויון, לאוטונומיה על גופן, לחיי משפחה ולהורות גנטית. בית המשפט העליון ברוב דחוק (4:3) דחה עתירתן בקובעו כי המתווה החוקי הקיים בישראל נכון לשנת 2013 אוסר ביצוע הפעולות המבוקשות על ידן בארץ ויש צורך בשינוי חקיקה ראשית לשם הגשמת בקשתן. בית המשפט קיבל את הצעת המדינה, שהוגשה במהלך העתירה, ולפיה הליך השתילה של הביצית יבוצע מחוץ לישראל וקבע כי בנסיבות הקיימות הפתרון שהוצע על ידי המדינה הוא מידתי וראוי.
רקע
הזכות להורות ולחיי משפחה הן זכויות בסיסיות חוקתיות. התפתחות טכניקות להפריה והולדה פתחו בפני קהלים מגוונים אפשרויות רבות להביא צאצא לעולם ובכך לממש את זכותם. בעקבות התפתחות והשתנות תפישות חברתיות גם התא המשפחתי הגרעיני קבל פנים חדשות, שלא היו מקובלות בעבר (משפחה חד-הורית, זוגיות חד-מינית). ההתפתחות החברתית והטכנולוגית המהירה מחד, ומאידך ההסדר החוקי הקיים, יוצרים מתח מתמיד הדורש הסדרה והתאמה ומעמיד לפתחו של בית המשפט אתגרים חדשים.
המצב החוקי בישראל
המצב החוקי בישראל משתנה ומתהווה בעקבות ההתפתחות הטכנולוגית ולאחר מקרים המהווים "זרז" לשינוי והתאמת החקיקה הראשית וחקיקת משנה. התקנות והחוקים העוסקים באופן ישיר בטכנולוגיות מתקדמות להבאת ילדים לעולם הם תקנות בריאות העם, חוק הסכמים לנשיאת עוברים וחוק תרומת ביציות. בנוסף, קיימים מצבים בהם בתי המשפט נתקלים בסוגיות מורכבות בתחום תרומות הזרע והביצית להן המחוקק לא נתן דעתו ועל בית משפט לפסוק בדרך ההיקש מחוקים דומים.
תקנות בריאות העם
תקנות בריאות העם הותקנו בשנת 1987 וקבעו את הקריטריונים ואופן ההפריה החוץ גופית. מכוח התקנות ובעקבות חוות דעת של היועץ המשפטי לממשלה נקבע כי אין מניעה לבצע ההפריה בין בנות זוג וניתן לראות בהן "תא משפחתי" העונה לקריטריונים המנויים בתקנות בריאות העם כך שניתן להפרות ביצית של בת זוג ולהשתילה בגופה של זוגתה ובלבד וקיימת בעיית בריאות בתא המשפחתי. עד שנת 2010 ניתן אישור לבנות זוג להביא לעולם תינוק משותף בדרך זו של הפריית ביצית האחת ושתילת הביצית המופרית בגופה של בת הזוג, במקרים המתאימים והבאים בגדר התקנות.
חוק הסכמים לנשיאת עוברים
בשנת 1996 הוסדר מעמדו החוקי של תהליך הפונדקאות במדינת ישראל בחוק הסכמים לנשיאת עוברים (אישור הסכם ומעמד היילוד), כך שזוגות חשוכי ילדים יוכלו להביא ילד לעולם הנושא את המטען הגנטי שלהם או של אחד מהם באמצעות אישה שתישא ברחמה את העובר. תנאי מהותי בחוק הוא ניתוק הקשר בין היילוד לנושאת העובר עם הלידה. האשה הנושאת את העובר אינה זוכה להגדרה חוקית "אם היילוד". לאחר ניסיון של למעלה מעשור ובעקבות מקרים שהעלו סוגיות אשר לא באו על פתרונן בחוק, נוצר הד ציבורי בנושא ובשנת 2010 הוקמה ועדה ציבורית בראשות פרופסור שלמה מור-יוסף אשר בחנה את נושא הפריון וההולדה בארץ בכללותו. הוועדה הגישה המלצותיה במאי 2012, ובין היתר המליצה על תיקון החוק והגדלת מעגל הזכאים.
חוק תרומת ביציות
בשנת 2010 חוקק חוק תרומת ביציות. מטרת החוק ליתן מענה נורמטיבי לסוגיית תרומת ביציות בארץ; הסדרת זהות האישה התורמת והקשר בין התורמת לנתרמת. תנאי בסיסי לקבלת תרומת ביצית הוא צורך רפואי מצידה של הנתרמת.
דפנה קולר
דפנה קוֹלֶר (באנגלית: Daphne Koller; נולדה ב-27 באוגוסט 1968) היא פרופסור למדעי המחשב ישראלית-אמריקאית באוניברסיטת סטנפורד. ממקימי קורסרה. מחקריה מתבססים על רעיונות מתורת ההחלטות, תורת המשחקים, תורת ההסתברות ובינה מלאכותית.
בג"ץ ליאת משה
עובדות
בנות הזוג ליאת משה (41) ודנה גליסקו (29) ניהלו קשר זוגי כ-10 שנים ונתנו לקשר זה תוקף חוזי. ליאת ניסתה להביא צאצא לעולם מביציותיה שלה והנושא את המטען הגנטי שלה. אולם, טיפולי הפוריות וההזרעות המלאכותיות לא צלחו. בנות הזוג כמוצא אחרון, עקב גילה של ליאת והשפעת הגיל על איכות הביציות, בקשו כי תשאב ביצית מגופה של ליאת אשר תופרה מזרע של תורם אנונימי ותישתל ברחמה של דנה. בדרך זו, יהיה הצאצא שיולד בעל קשר גנטי ופיזי לשתיהן יחד. בקשתן סורבה על ידי משרד הבריאות מהנימוק שניתן לתרום ביצית רק לאישה שאינה מסוגלת להתעבר מביציותיה בשל בעיה רפואית או שבעיה רפואית אחרת מצדיקה שימוש בביציות שאינן שלה, ואין זה המקרה. בהמשך פנו בנות הזוג לאחראית הארצית לתחום הפונדקאות ובקשו את אותה בקשה אך בדרך אחרת - ביקשו לאפשר לדנה לשמש כ"פונדקאית" ותישא ברחמה עובר מביצית מופרית של ליאת. גם בקשה זו סורבה מהנימוק שחוק הפונדקאות הנוכחי מתיר רק ל"הורים מיועדים" שהם איש ואישה להתקשר בהסכם לנשיאת עוברים עם אם פונדקאית שהקשר בינה לבין היילוד מתנתק לאחר הלידה. גילה של ליאת ("השעון הביולוגי"), והחשש שמא התמשכות ההליכים מול הרשויות ייפגעו באיכות הביציות בשל גילה של ליאת ובסיכויים לעובר בריא היוו "זרז" לבנות הזוג בפנייתן לבג"ץ והשיקול המרכזי לכך שבית המשפט העליון הזדרז לפסוק בעניין.
דפנה קולר
קורות חיים
קולר נולדה בשנת 1968 בירושלים, בתו של דב קולר, פרופסור לבוטניקה באוניברסיטה העברית בירושלים, ונכדתו של ד"ר אלכסנדר קולר, מנהל בית הספר התיכוני למסחר ומנהלן ומייסדן של גימנסיות בלפור ואהל שם. בגיל 12 עשתה קורס תכנות בשפת בייסיק, ובעקבותיו ביקשה מאביה להירשם לתואר ראשון באוניברסיטה. בין השנים 1982 ל-1985 סיימה תואר ראשון במתמטיקה ומדעי המחשב באוניברסיטה העברית בהצטיינות, כשהיא בת 17. שנה אחר כך סיימה תואר שני במדעי המחשב בהצטיינות יתרה באותו מוסד. בין 1989 ו-1993 השלימה דוקטורט במדעי המחשב באוניברסיטת סטנפורד בהנחיית פרופסור יוסף הלפרן. היא המשיכה ללימודי פוסט-דוקטורט באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. באוקטובר 1993 החלה ללמד באוניברסיטת סטנפורד, בשנת 1995 מונתה לפרופסור חבר ובשנת 2006 מונתה לפרופסור מן המניין.
בג"ץ ליאת משה
טענותיהן של ליאת משה ודנה גליסקו
בנות הזוג מבקשות להתיר להן להוציא לפועל את מבוקשן בישראל: לשאוב ביצית מגופה של ליאת, להפרות אותה מתרומת זרע ו"לשתול" הביצית המופרית בגופה של דנה.
דפנה קולר
קורות חיים
בשנת 2004 זכתה במלגת מקארתור בסך 500 אלף דולר.
קולר הייתה אחת ממייסדי חברת קורסרה, שמפעילה קורסים אוניברסיטאיים מקוונים, ביחד עם פרופסור אנדרו אנג.
בג"ץ ליאת משה
טענותיהן של ליאת משה ודנה גליסקו
לטענת בנות הזוג, המדינה בהתנהלותה מתערבת באירוע אינטימי של תא משפחתי. לדעתן "התערבות" המדינה באירועים אינטימיים בתא משפחתי דוגמת ההחלטה האם וכיצד להביא ילדים לעולם מהווה פגיעה בזכויותיהן הבסיסיות לאוטונומיה על גופן וזכותן להורות גנטית.
דפנה קולר
קורות חיים
בשנת 2013 נכללה ברשימת "100 האנשים המשפיעים ביותר בעולם" של מגזין טיים.
בג"ץ ליאת משה
טענותיהן של ליאת משה ודנה גליסקו
בנוסף, בנות הזוג טענו כי הדרישה בחוק תרומת ביציות לקיום "צורך רפואי" באישה הנתרמת פוגע בזכותן להורות ומנוגד למצב החוקי שהיה בארץ טרם נחקק חוק זה. על פי המצב הקודם ניתן היה, בהתאם לתקנות בריאות העם לבצע את הפעולות הרפואיות שדרשו לצורך הפריית ביצית ושתילתה בגופה של בת זוג אך החקיקה משנת 2010 פגעה בזכות שהוקנתה להן לפני החקיקה החדשה.
דפנה קולר
קורות חיים
במאי 2020, לקס פרידמן מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, העלה סרטון "יו טיוב" של ריאיון עם דפנה (שעה ושתים עשרה דקות). במהלך הראיון, דפנה מתארת את תחומי העיסוק שלה בהווה כמו גם, את האופן שבו קורסרה (האוניברסיטה המקוונת) התהוותה.
בג"ץ ליאת משה
טענותיהן של ליאת משה ודנה גליסקו
בנות הזוג טענו לאפליה ופגיעה בזכויותיהן: א. פגיעה בזכויותיהן "השליליות": "התערבות המדינה" באופן מעשי על ידי איסור בחוק על "הענקת ביצית" בין בנות זוג פוגעת בזכותן לאוטונומיה על גופן ופוגע בחופש הבחירה שלהן כיצד להביא ילד לעולם. ב. פגיעה בזכויותיהן "החיוביות": בני זוג הטרוסקסואלים נהנים מעזרה פעילה מהמדינה במימון וטכנולוגיה שהמדינה מעמידה לרשותם ומממנת לשם בהבאת ילד משותף לעולם. במקרה שלהן, בנות זוג חד מיניים, המדינה מפלה ומונעת מהן את העזרה והמימון לצורך הבאת ילד משותף.
דפנה קולר
קורות חיים
היא נשואה לאיש העסקים דן אבידע ואם לשניים.
בג"ץ ליאת משה
טענות המשיבים
המדינה, המשיבה לעתירה, ביקשה לדחות את העתירה. לטענת המדינה העתירה מעלה שאלות תקדימיות שהתשובות עליהן צריכות להינתן בחקיקה ראשית. עם זאת, המדינה אינה עומדת בדרכן ומאפשרת לבנות הזוג לבצע את השתלת הביצית המופרית מחוץ לישראל.
דפנה קולר
קורות חיים
ב-26 במאי 2020 פרסם המגזין "פורבס" שחברת "Insitro", אותה מנהלת קולר, גייסה 143 מיליון דולר ובסך הכול 243 מיליון דולר. החברה עוסקת בפיתוח תרופות על בסיס חיבור בין "בינה מלאכותית"/ למידה עמוקה - לביולוגיה סינתטית/ ביולוגיה מולקולרית/ ביולוגיה של התא. הרעיון הוא לקחת תאים רגילים מאדם, להפוך אותם לתאי גזע, לגדל אותם כתאים של איבר המטרה (אורגנואיד) ואז, להדביק אותם במחלה, לראות ולנתח את השינויים שחלים על התאים, באמצעות רשתות נוירונים רבודות - ועל בסיס זה, לפתח תרופות למחלות שהן עדיין חשוכות מרפא.
בג"ץ ליאת משה
טענות המשיבים
המדינה טענה כי ההליך אותו רוצות העותרות לבצע יוצר הסדר חדש של "הורות משותפת גנטית-ביולוגית" אשר ראוי כי יעשה בחקיקה ראשית, בכנסת. ההסדר המבוקש אינו תואם את מוסד הפונדקאות וחוק חוק הסכמים לנשיאת עוברים אשר אליו מפנות בנות הזוג כנימוק למבוקשן אינו רלוונטי למקרה הפרטי של בנות הזוג. על כן אין להחיל חוק זה על ההסדר המבוקש על ידי בנות הזוג. המדינה טענה עוד כי ההכרה ב"מסלול הפונדקאות" בנסיבות אלו, השונות מתכלית חוק זה, עלולות להביא למצב שבו תוכר האישה הפונדקאית כאם היילוד והדבר נוגד את תכלית החוק ומסכן את מערכת האיזונים הקיימת בחוק זה בין האם המיועדת לנושאת העובר.
דפנה קולר
קורות חיים
ב 24 באוקטובר 2022, הועלה לרשת סרטון יו טיוב המתאר את סטטוס חברת Insitro אותה דפנה מנהלת. המסגרת ההרצאה, ניתנים הסברים על אופן איסוף המידע, אלגוריתמים שונים שהחברה מפעילה וההשפעה שלהם על פיתוח דרכים לדיאגנוסטיקה מצד אחד ופיתוח תרופות מצד שני.
בג"ץ ליאת משה
טענות המשיבים
בנוסף טענה המדינה כי חוק תרומת ביציות הוא חוק חדש יחסית ואין להתערב במגבלה לפיה תנאי לקבלת ביצית הוא צורך רפואי של הנתרמת ובכך מגשים החוק את תכליתו, לפיו, ביצית אינה "מוצר" ויש לשמור על בריאות האישה. לטענת המשיבים, המחוקק נמנע באופן מכוון מלאפשר לוועדת החריגים על פי חוק לתרומת ביציות סמכויות נרחבות, אף שעמדה בפניו אפשרות מעין זו, ולכן בית המשפט אינו יכול להעניק לוועדה סמכויות שהמחוקק בחר לשלול ממנה.
החלטת בית המשפט
החלטת בית המשפט ניתנה ב-1 בספטמבר 2013 והנימוקים להחלטה פורסמו כשנה לאחר מכן, ב-18 בספטמבר 2014:
דעת רוב
דעת הרוב של השופטים אשר גרוניס, מרים נאור, סלים ג'ובראן, אליקים רובינשטיין:
השופטים יצאו מנקודת הנחה כי הזכות להורות היא זכות יסוד חוקתית הנגזרת מהזכות החוקתית לכבוד האדם ויש בה היבטים שליליים (הגנת הפרט מפני הפגיעה בזכות) וחיוביים (הטלת חובה על המדינה לסייע לפרט על מנת להגשים הזכות). לדעת הרוב, אין בעצם קיום "הזכות להורות" כדי לקבוע את אופן מימוש הזכות בדרך מסוימת בלבד. לדעתם אין לראות ב"הורות גנטית" חזות הכל וישנן דרכים נוספות להגשמת "הזכות להורות". בנוסף, שופטי הרוב קבעו כי מקום בו עמדת המחוקק ברורה, להבדיל משאלה פרשנית, אין בית המשפט יכול להתערב בחקיקה, גם אם המטרה לכאורה צודקת, ועל בית המשפט לפסוק בהתאם לחוק הקיים.
שופטי הרוב קבעו כי חוק הסכמים לנשיאת עוברים וחוק תרומת ביציות אינם חלים במקרה זה. יתרה מכך, גם תקנות בריאות העם, לאחר חוק תרומת ביציות, אינן מתאימות במקרה זה ולכן אין דרך חוקית לסייע להן להגשים את מבוקשן בישראל.
השופטים נתנו דעתם באמרת אגב לעניין הגדרת "הורים מיועדים" בחוק הפונדקאות ונימקו כי גם אם במקרה הנדון תיקון ההגדרה של המושג "הורים מיועדים" אינו רלוונטי, נעשים הליכים לשינוי הנוסח והדבר מצדיק ריסון שיפוטי ואי התערבות.
דעת הרוב הסיקה כי המגבלות בחוק הפונדקאות אינן חוסמות ביצוע ההליך במדינות אחרות וקבלו את הפתרון שהציעה המדינה כפי שבא לביטוי בנוהל משרד הבריאות מיום 21 ביולי 2013. לדעתם, הפתרון מידתי וראוי בנסיבות הקיימות גם אם הדעת "אינה נוחה" מכך שמדינת ישראל "שולחת" לכאורה את אזרחיה לבצע הפעולות הרפואיות לצורך השלמת הפונדקאות מחוץ לישראל עם הביצית שהופרתה בישראל.
דעת מיעוט
דעת המיעוט של השופטים: עדנה ארבל, אסתר חיות, חנן מלצר. לדעת שלושת שופטי המיעוט חוק הסכמים לנשיאת עוברים אינו רלוונטי במקרה זה ולכן אין מקום לבחון את ההסדרים החוקיים בו. שלושת שופטי המיעוט הגיעו למסקנה זהה לפיה יש לאפשר לבנות הזוג להביא ילד משותף בדרך שבחרו. נימוקי השופטים למסקנה היו שונים:
לדעת השופטת אסתר חיות, חוק תרומת ביציות בניסוחו הנוכחי, ובמיוחד בשל האיסור הפלילי בסעיף 41 לחוק ומבלי שקיים בו מנגנון הבוחן ומסדיר מקרים פרטניים, פוגע בזכויות העותרות להורות, לחיי משפחה ולאוטונומיה על גופן. לדעת השופטת, קיים הכרח כי דברי חקיקה הקובעים איסורים פליליים גורפים בעידן משתנה (חברתית וטכנולוגית) צריכים לכלול מנגנון שיבחן, באופן פרטני, מקרים חריגים ויוצאי דופן. חקיקה נוקשה וכוללנית אינה יכולה, מטבעה, לצפות המקרים המגוונים ועלולה להפוך אנשים נורמטיביים לעבריינים מבלי שיש בדבר כדי להגשים את תכלית החוק. הפגיעה בזכויות העותרות בחוק תרומת ביצית אינה עומדת בדרישות המידתיות ב"פסקת ההגבלה" שבחוק יסוד: כבוד האדם וחירותו לדעת השופטת ניתן לרפא את החוק לתרומת ביציות בדרך של "קריאה לתוכו" סעיף משנה אשר יסמיך את ועדת החריגים לאשר תרומות בנסיבות חריגות מעין אלו.
לדעת השופטת עדנה ארבל, במקרה זה בנוסף לכך שחוק הסכמים לנשיאת עוברים אינו רלוונטי, אף החוק הנוסף אשר מכוחו פנו העותרות, החוק לתרומת ביציות, אינו רלוונטי. וזאת מהטעם שאינו בא להסדיר וליתן פתרון למצבים דוגמת המקרה הזה. לדעת השופטת ארבל, הזכות להורות ולזכות לשוויון הן זכויות יסוד ויש ליישם ההנחה כי על הסדר נורמטיבי, שמפורש או שנקבע, לתאום את עקרון השויון ולא להפלות. נושא דוגמת זה המוצג כאן לא הוסדר בחקיקה ראשית או משנית ובהיעדר הסדרה כזו ובהיעדר הסדר האוסר זאת ובהיעדר פגיעה בצד שלישי או באינטרס אחר יטה בית משפט לאפשר שימוש בטכנולוגיה. במקרה זה לדעת השופטת ארבל ניתן לעשות שימוש בתקנות בריאות העם (הפריה חוץ גופית), שלא בוטלו לאחר חקיקת חוק תרומת ביציות, כך שאישה עם ביציות תקינות שאינה יכולה לשאת הריון תבצע הפריה חוץ גופית והביצית המופרית תושתל בבת זוגה.
לדעת השופט חנן מלצר, טרם נחקק החוק נכתב בפרוטוקול ועדה לענייני חקיקה בכנסת, ביחס לסעיף 22(א)(2) לחוק, כי הסעיף מאפשר פתח טוב לזוגות נשים חד מיניים דבר המלמד על כוונת המחוקק. בנוסף, מקבל את דרכיהן השונות של שתי שופטות המיעוט הנוספות. לגישתו, הפתרון של שליחת אזרח ישראלי מחוץ לישראל לצורך הסדרת זכויותיו החוקיות אינו מידתי ויש לאפשר לבנות הזוג לבצע הפעולה בישראל. בנוסף, יש להרחיב את סמכות ועדת החריגים בחוק תרומת ביציות למקרים כגון זה גם אם בהצעת החוק נפסלה הצעה זו, בהתבסס על ההנחה המוטעית שהנחתה את המחוקק לפסול את הסעיף המרחיב את סמכויות הוועדה, לפיה במידת הצורך בית המשפט יתערב.
החלטה
הוחלט כאמור ברוב דחוק לדחות את בקשת העותרות בשל המצב החוקי הקיים במדינת ישראל נכון למועד הגשת העתירה. עם זאת, נקבע כי אין מניעה לביצוע הליך הפונדקאות המבוקש על ידן מחוץ לישראל. הפתרון למימוש הזכות להורות גנטית דווקא מחוץ לישראל הוא מידתי בנסיבות העניין. יש לעגן בחקיקה ראשית את השימוש בטכניקות הולדה מלאכותיות.
השלכות פסק הדין
המצב החוקי הקיים בישראל אינו מאפשר לבנות זוג להביא לעולם ילד משותף גנטית-ביולוגית בישראל. לא ניתן לבצע בישראל השתלת ביצית מופרית בגופה של בת הזוג האחרת. עם זאת, אין מניעה חוקית מלבצע פעולה זו של השתלת הביצית המופרית בגופה של בת הזוג מחוץ לישראל. פסק הדין המחיש את המורכבות והמרקם העדין הקיים בהקשר עם התפתחות טכנולוגית, תמורות חברתיות, המצב החוקי הנתון ומקומה של הכנסת כרשות מחוקקת הנדרשת לפתור ולהתמודד עם השתנות החברה.
במהלך השנה שבין הכרעת בג"ץ לבין פרסום הנימוקים פורסם מאמר של חגי קלעי שהתייחס בין היתר להכרעת השופטים בבג"ץ ליאת משה. במאמרו כינה המחבר את קהילת הלהט"ב כ"יחידה משפטית חשודה" הנדרשת באופן שיטתי להוכיח את התאמתה למודלים הטרונורמטיביים על מנת להימצא כשירה להורות. קלעי ביקר את "המדיניות השיטתית" של בית המשפט - הכחשה של הפליה חוקתית ומחיקת הקשר של הפליית הקהילה הגאה. הדבר הנעשה לטענתו על ידי הגבלת הדיון ל"מקרה ספציפי" בודד ולעיסוק משפטי ב"רובד המנהלי" בלבד. "הגנטיקה", לטענת קלעי, משמשת "כלי כפול" לשליטה - מחד נדרשת על ידי בית משפט זיקה גנטית על מנת ליתן תוקף לאותה "משפחה חשודה" ומאידך שליטה של המדינה על המטען הגנטי של הפרט. לדעתו פרשת ליאת משה היא דוגמה מובהקת ל"משטור גופני גנטי".
השופט רובינשטיין אשר נימק את דעת הרוב בבג"ץ ליאת משה התייחס למאמר בנימוקי פסק הדין: הודה כי בעיניו ההורות הגנטית בגדרי הפונדקאות היא העיקר, הפנה לדעה השונה של המחבר והוסיף כי אין בחוק סעיף סל המאפשר הורות משותפת מובנית מעקרא.
פסק דין זה ופסקי דין דומים לו והעוסקים במשפחה חד-מינית והקהילה הגאה בכלל, מקדמים חקיקה המבוססת על עקרון השוויון, דוגמת זכות גישה להתקשרות בהסכמים לצורך הבאת ילדים.
לא הוגשו עתירות או בקשות דומות לבית המשפט וניכר כי הדיון המרכזי הוא ציבורי ומטרתו הסדרה חוקית שוויונית להורות שווה ואפשור הקמת תא משפחתי חד מיני. עדיין לא הוגשה הצעת חוק אשר תסדיר האפשרות להורות גנטית-ביולוגית. עם זאת, קיימת התרחשות חברתית בנושא ופנייה לשר הבריאות ליצמן שיפעל להסדרה חוקית.
Be Kind
Be Kind (בעברית: תהיה אדיב או תהיי אדיבה) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית הלסי, ביחד עם המוזיקאי מרשמלו. השיר יצא לאור ב-1 במאי 2020, על ידי חברות התקליטים ג'וי-טיים קולקטיב, גפן רקורדס וקפיטול רקורדס, כסינגל שלא מתוך אלבום.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי איימי אלן, הלסי, פרדי ווקסלר, ג'יאן סטון ומרשמלו והופק על ידי ג'יאן סטון ומרשמלו גם כן. מבחינה מוזיקלית, "Be Kind" הוא "שיר EDM, רגשי שמציג את מרשמלו והלסי בסוגיה שמתבססת על אמון ועל להיות פגיע האחד מהשנייה".
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-115 מיליון השמעות.
וידאו קליפ
טרם יצא הווידאו קליפ הרשמי של השיר, העלה מרשמלו לערוץ היוטיוב שלו את קליפ המילים של השיר בשידור חי, תוך שהוא צבר למעלה מ-11 מיליון צפיות. הווידאו קליפ יצא לבסוף ב-27 ביוני 2020, תוך שהבמאית שלו הייתה האנה לוקס דייוויס, שעבדה עם הלסי על קליפים נוספים.
נכון ליוני 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-10 מיליון צפיות.
ארץ צבי (שיר)
השיר "ארץ צבי" נכתב על ידי המשוררת תלמה אליגון-רוז, זוכת פרס אקו"ם. השיר בוצע במקור על-ידי יהורם גאון בשנת 1977, כחלק מהסרט "מבצע יונתן", שם שיחק גאון את דמותו של יונתן נתניהו.
רקע ותוכן השיר
השיר "ארץ צבי" נכתב על-ידי המשוררת תלמה אליגון עבור הסרט "מבצע יונתן", אשר הביא למסכים את אירועי מבצע אנטבה. השיר הופק בשנת 1977, הולחן על-ידי דובי זלצר והוקלט על-ידי יהורם גאון אשר גילם את דמותו של יוני נתניהו בסרט.
אליגון שיתפה כי בשנת 2006 שמעה ברדיו את אחותו של רועי קליין, חייל שנפל במלחמת לבנון השנייה, מבקשת שישמיעו לזכרו את השיר "ארץ צבי". בשנת 2014, יזמו דוד זבה ודורון בן עמי הופעה של אליגון ובזמן הכנותיה להופעה הודיעו לאליגון כי משפחת קליין תהיה באירוע, וכמחווה למשפחה השכולה החליטה אליגון לכתוב לזכרו של רועי בית נוסף. לאחר שהמשפחה שמעה את השיר עם הבית החדש, שיתפו את אליגון במשאלתם שהשיר יבוצע על-ידי יהורם גאון, מבצע השיר המקורי. גאון הסכים לבקשתם וביצע את השיר החדש, אשר עובד על ידי המוזיקאי דוד זבה.
הצלחה וביקורת
השיר "ארץ צבי" הפך לקלאסיקה ישראלית עקב עיסוקו בגבורה, והוצג במצעדי הפזמונים השבועיים של רשת ג' במרץ 1977. השיר רץ במשך 12 שבועות במצעדים של אותה השנה, ובשיאו אף הגיע למקום התשיעי במצעדים.
חידושים וביצועים
בשנת 2014, שרה להקת "מיתרים" בניצוחו של צביקה קצובר את מילות הברכה "מי שברך לחיילי צה"ל", לצלילי השיר "ארץ צבי", לכבוד יום העצמאות ה-66 למדינת ישראל.
רבקה קרמר
רבקה קרמר (נולדה ב-31 במאי 1930) היא זמרת ישראלית, שהייתה זמרת וסולנית בצ'יזבטרון.
טומי נייט
טומי נייט (באנגלית: Tommy Knight; נולד ב-22 בינואר 1993 בשם תומאס לורנס אלכסנדר פארל) הוא שחקן אנגלי הידוע בעיקר מהופעתו בתפקיד לוק סמית' בסדרות המדע בדיוני "הרפתקאות שרה ג'יין" ו"דוקטור הו", בתפקיד קווין קלארק בסדרת הדרמה "דרך ווטרלו", בדמות קורבן הרצח קיילב בריי במיני-סדרה "מתחת לפני השטח" (Glue), ובתפקיד ברודי בדרמה התקופתית "ויקטוריה".
רבקה קרמר
ראשית חייה
רבקה קרמר נולדה בליטא בשם רבקה מדניק למיכאל וברינה. בשנת 1933 עלתה לארץ ישראל יחד עם משפחתה, בגיל שלוש וחצי, במסגרת העלייה החמישית. קרמר גדלה בתל אביב ולמדה בתיכון חדש. בגיל תשע החלה ללמוד פסנתר אצל דניאל סמבורסקי, שטען שיש לה כשרון מוזיקלי, אולם למשפחתה לא היה כסף לקנות פסנתר, לכן נאלצה להפסיק את לימודי הנגינה. היא הייתה פעילה בקן של השומר הצעיר, בו פגשה את הבמאי שמואל בונים.
טומי נייט
ביוגרפיה
טומי נייט נולד בצ'טהאם שבמחוז קנט, השלישי במשפחה בת חמישה ילדים. כל הילדים במשפחה הם שחקנים. הוא למד בבית הספר "Delce Junior School" ברוצ'סטר ובבית הספר סר ג'וזף ויליאמסון.
רבקה קרמר
הצ'יזבטרון
בשנת 1947 התגייסה קרמר לפלמ"ח ושירתה כפקידה במחלקת ההסברה תחת זרובבל גלעד (לצידה של לאה רבין). לאחר פציעתה של אהלה הלוי, הסולנית השנייה של הצ'יזבטרון, ביקש שמואל בונים, במאי הצ'יזבטרון, מקרמר להחליף את הלוי כסולנית.
טומי נייט
קריירה
תחילת הקריירה של נייט הייתה בשנת 2001 בתיאטרון וסט אנד בהפקה של דבורה ורנר של המחזה "מדיאה". ב-2002 שיחק במחזה "צ'יטי צ'יטי בנג בנג" בלונדון פלדיום, ב-2003 הופיע במחזה "The Snowman" בתיאטרון פיקוק, ב-2004 שיחק בסיור הופעות של ההצגה "ללכת על הכל", וב-2005 הופיע במחזה "מקבת'" עם הלהקה השייקספירית המלכותית בתיאטרון אלברי.
רבקה קרמר
הצ'יזבטרון
קרמר הצטרפה לתוכניתה השלישית של הצ'יזבטרון, "הפלמ"חניק מחפש את המחר", שעלתה באוקטובר 1948. הסולו הראשון שקיבלה בלהקה היה "הן אפשר". להיטים נוספים מאותה תוכנית היו: "הג'יפ", "החופש תם", "הפלמ"חניק מחפש את המחר", "למדבר" ו"הרעות".
טומי נייט
קריירה
בטלוויזיה שיחק נייט בסדרה "TV to Go", בפרקים בסדרת הדרמה "חדר מיון", במיני-סדרה "האימפרסיוניסטים" משנת 2006. עוד ב-2006 הופיע בסדרה "Sorted", ובסדרת הדרמה "רופאים". הוא שיחק בשני פרקים בסדרה "The Bill", וב-2008 הופיע בסדרה "Myths" של ה-BBC.
רבקה קרמר
הצ'יזבטרון
תוכניתה הרביעית של הלהקה - "הטרמפ" ("הלא תיקחהו עמך") הועלתה בפברואר 1949, עם סיום קרבות מלחמת העצמאות, ובה היה לקרמר סולו מצליח נוסף, "שיר אפור". עם הלהיטים נוספים מאותה תוכנית נמנו: "שב גיבור החיל" ו"הפגישה".
טומי נייט
קריירה
תפקידו המוכר ביותר של נייט הוא בדמות לוק סמית', בנה המאומץ של שרה ג'יין סמית', בסדרת הטלוויזיה "הרפתקאות שרה ג'יין". הוא הופיע בתפקיד זה בשלוש העונות הראשונות של "הרפתקאות שרה ג'יין" בשנים 2007, 2008 ו-2009, וכן במספר פרקים של הסדרה "דוקטור הו". הפרקים הם "The Stolen Earth", ו-"Journey's End" וכן בפרק ספיישל חג המולד של 2009 "The End of Time". ב-2010 התחיל לוק סמית' ללמוד באוניברסיטת אוקספורד, ודמותו נראתה בסדרה רק מדי פעם עד לעונה החמישית והאחרונה.
רבקה קרמר
הצ'יזבטרון
בשנת 1950, לאחר שחרור חברי הלהקה מצה"ל, הועלתה תוכנית אזרחית של הצ'יזבטרון בשם "שטח הפקר" וכללה, בין השאר, את השירים: "הגנרל המקסיקני", "כושי כושי" ועוד.
טומי נייט
קריירה
נייט השתתף בווידאו "סיפורו של טום" של CEOP שפתוח לצפייה ב-YouTube. ב-2012 שיחק נייט בתפקיד אפל יותר בסרט האימה "A Suburban Fairytale", שבו הופיע לצדה של אחותו למחצה יוהנה פארל והשחקן פלין אלן, בתפקיד שכולל גילוי עריות ורצח.
רבקה קרמר
לאחר הציז'בטרון
לאחר פירוק הלהקה, קרמר שימשה כמזכירתו של ראש מחלקת הקליטה בסוכנות היהודית ולמדה במקביל במשך שלוש שנים משחק בבית הספר של הקאמרי.
טומי נייט
קריירה
ב-2012 הצטרף נייט לצוות השחקנים של הסדרה "דרך ווטרלו" בפרק 8 בעונה השמינית בתפקיד קווין סקלטון. הדמות שגילם אומצה על ידי המור דניאל צ'וק (ולכן שונה שם משפחתו לצ'וק). הוא שיחק בסדרה עד פרק 12 בעונה העשירית.
רבקה קרמר
לאחר הציז'בטרון
בשנת 1956 עבדה כדיילת ב"אל על". היא הופיעה בשנת 1960 בהרכב של הציזבטרון בערב לזכרו של יצחק שדה. בשנת 1961 הקליטה הקלטות סולו יחד עם המלחין סשה ארגוב.
היא נהגה לקיים מדי שנה מסיבת יום עצמאות בביתה. ב-1978 שיחקה בסרט הלהקה, בתפקיד קטן של בעלת בית במסיבת יום העצמאות.
טומי נייט
קריירה
ב-2014 כיכב נייט בסדרת הדרמה של E4 "מתחת לפני השטח" בתפקיד קאל, קורבן הרצח. ב-2016 הופיע בתפקיד ברודי בדרמה התקופתית "ויקטוריה" בכיכובה של ג'נה קולמן.
חיים אישיים
נייט יצא עם השחקנית אבי מייוורס שכיכבה לצדו בסדרה "דרך ווטרלו".
רבקה קרמר
לאחר הציז'בטרון
בשנת 2018, בגיל 87, השתתפה בהפקת אופנה והופיעה בפרק השישי בסדרת הטלוויזיה "סליחה על השאלה", שעסק בזקנים.
חיים אישיים
בגיל 29 נישאה למקס קרמר, תייר מדרום אפריקה. השניים התגוררו בכפר שמריהו. קרמר היא אם לשלוש בנות. מתגוררת בבני ציון, סמוך לאחת מבנותיה.
בקוניאקו
בקוניאקו (בהונגרית: Bakonyjákó) הוא כפר במחוז וספרם שבמרכז הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה גם בבקוניאקו מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 723 ובשנת 2021 רק 707 תושבים.
עד שנת 1909 היה שמו של הכפר יאקו (Jákó). בשנת 1981 התאחד הכפר עם הכפר איהרקוט (Iharkút).
יהודי בקוניאקו
באיהרקוט חיו 4 יהודים בשנת 1880.
אווקה אשטה
אווקה אשטה (נולד ב-5 בספטמבר 1999) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר האחורי בהפועל ירושלים.
קריירה
ב-16 בדצמבר 2016 אשטה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 0–6 למכבי אחי נצרת. בעונת 2019/2020 אשטה הפך לשחקן הרכב ופרט למשחק אחד, השתתף בכל משחקי הקבוצה בליגה. ב-13 בינואר 2020 אשטה הבקיע צמד בניצחון 0–2 נגד בית"ר תל אביב בת ים. בקיץ, התאחדה קטמון עם הפועל ירושלים המקורית ואשטה הצטרף לקבוצה המאוחדת. אשטה היה שותף לחזרה של הפועל ירושלים לליגת העל אחרי 21 שנים בליגות הנמוכות.
ב-21 באפריל 2023 האריך את חוזהו ב-3 שנים.
באוקטובר, אשטה זומן לראשונה לסגל נבחרת אתיופיה.
ז'וליו סזאר (חלוץ)
ז'וליו סזאר דה סילבה רודריגז (בפורטוגזית: Julio César da Silva Rodríguez; נולד ב-23 בינואר 1990), הידוע בשם ז'וליו סזאר, הוא כדורגלן ברזילאי, המשחק בעמדת החלוץ בעירוני טבריה.
קריירת מועדונים
ב-2017 עזב סזאר לראשונה את יבשת דרום אמריקה וחתם בהפועל נצרת עילית עמה הגיע למקום השלישי בליגה הלאומית. ב-2019, בעקבות הורדת כמות השחקנים הזרים בקבוצות הליגה הלאומית לאחד, עזב סזאר את נוף הגליל וחתם בהפועל אשקלון. ב-9 ביולי 2020 חתם בהפועל אכסאל. החל משנת 2021 משחק בקבוצת מכבי בני ריינה, העולה החדשה לליגה הלאומית. בסיום העונה העפיל עם הקבוצה לליגת העל.
ב-10 במאי 2022 חתם בעירוני טבריה.
תלווה לי את אשתך
תלווה לי את אשתך סרט משנת 1989, קומדיה של טעויות מז'אנר סרטי הבורקס מבית היוצר של זאב רווח. צילומי הסרט החלו ב-29 בדצמבר 1988, הסתיימו בפברואר 1989, והוא עלה לאקרנים באפריל 1989.
עלילה
ששון (זאב רווח) רוכש מסעדה במחיר מציאה בסמוך לסדום. הוא מגיע לשם עם יפה אשתו (יונה אליאן) על מנת להקים את העסק, וילדיהם נשארים אצל אימה לזמן מה. כאשר הוא מגלה כי המסעדה שקנה לא שוכנת לצדי הכביש הראשי, אלא על כביש צדדי נטוש, הוא מחליט להציג את אשתו כאלמנה, ואת עצמו כאחיה שהגיע לעזור לה לזמן מה בעסק. השמועה על היותה של יפה אלמנה גורמת לגברי האזור להגיע ולהתארח במסעדה, ובכך עוזרת לשניים להגדיל את ההכנסות. המפסידה העיקרית מסיפור זה היא בלה (עדי לב), אלמנה שהעסק שלה מפסיד את לקוחותיו בעקבות הגעתם של ששון ויפה לאזור. בלה גם מתאהבת בששון בהמשך. אולם, כמו בכל סרטיו של זאב רווח, העלילה מסתבכת כאשר תושבי העיר מגלים את האמת מאחורי זהותם של ששון ויפה.
משפט ערטילאי
משפט עַרְטִילָאִי הוא מונח תחבירי המתאר משפט המכיל שתי מילים בלבד כאשר האחת מהן משמשת בתפקיד נושא והשנייה - בתפקיד נשוא. יש שהמשפט הערטילאי מכיל מילה אחת בלבד.
דוגמאות
דוגמאות למשפט ערטילאי בן שתי מילים:
דוגמאות למשפט ערטילאי המכיל מילה אחת שבה כלולים הנושא והנשוא:
הלכתי; שמעתי; ידעתי; ראיתי; למדתי; בכל מילים אלה ודומיהן כלולים במילה גוף וגם פועל, שהם הנושא והנשוא.
שימוש ומאפיינים
במשפט הערטילאי קיים מאפיין שמייחד אותו בכך שניתן להפוך בו בקלות את סדר המילים; לשים את הנושא במקום הנשוא ואת הנשוא במקום הנושא; כי כפי שאפשר לומר "התפוח נאכל", אפשר לומר "נאכל התפוח". מאפיין נוסף במשפט הערטילאי: בסיבת היותו משפט קצר לעיתים הוא מסמל אדישות וקרירות או סגירות והתכנסות.
אטימולוגיה
המילה "ערטילאי" מציינת בדרך כלל עירום והפשטה; מקור המילה הוא בשפה הארמית מהמילה "ערטלא" שמשמעותה חשיפה ועירום (ממנו הפועל המוכר - התערטלות). השרש ערט"ל מצוי מספר פעמים בתרגומי התנ"ך ובספרי חז"ל במשמעות הנ"ל.
מקור המונח
הזמן בו נטבע המונח התחבירי אינו ידוע, אך יש לשער שזמנו מן המאה הקודמת ומקורו משפות הזרות. בקרב הבלשנים בגרמניה במאה ה-19, נעשה שימוש במונח דומה: nackter Satz (נַקְטֶר זַץ = משפט ערום) שמשמעותו זהה וניתן להניח שמשם מקור מונח זה.
בהשאלה לתחומים אחרים
מעבר למונח התחבירי, המונח משפט ערטילאי משמש כהשאלה וכמטפאורה למשמעות של משפט לא מוסבר דיו; משפט מופשט מהסבר; משפט קצר ומצומצם ללא הרחבה; משפט ריק או דל מתוכן.
The Death Race for Love Tour
The Death Race for Love Tour הוא סיבוב ההופעות של הראפר והזמר ג'וס וורלד, לתמיכה באלבום האולפן השני שלו Death Race for Love. חלקו הראשון של סיבוב ההופעות החל ב-25 באפריל 2019 בונקובר, קנדה והסתיים ב-8 ביוני 2019 בדאלאס, טקסס; סיבוב ההופעות הראשון היה בשיתוף פעולה יחד עם Lyrical Lemonade ואליו הצטרף הראפר סקי מאסק. חלקו השני של סיבוב ההופעות החל ב-15 באוגוסט 2019 בפסטיבל Frequency שהתקיים באוסטריה והסתיים ב-24 באוגוסט 2019 בפסטיבל Leeds שהתקיים בבריטניה.
רקע
את רוב ההופעות סיים ג'וס וורלד עם נאום מוטיבציה קצר לכל הקהל :
רשימת השירים
רשימת השירים הבאה היא מההופעה שהתקיימה ב-14 במאי 2019 בריצ'מונד, וירג'יניה. רשימת שירים זו אינה בהכרח בוצעה בשאר ההופעות.
פונקציה אדיטיבית
באלגברה, פונקציה אָדִיטִיבִית (או פונקציה חיבורית) היא פונקציה ששומרת על פעולת החיבור, כלומר פונקציה מוגדרת כאדטיבית אם היא מקיימת. בתורת המספרים, פונקציה אריתמטית נקראת אדיטיבית אם היא מקיימת את השוויון.
פונקציה אדיטיבית שהיא גם הומוגנית מסדר ראשון נקראת "פונקציה ליניארית".
פורמלית זהו מקרה פרטי של הומומורפיזם בין הקבוצות תחת פעולת החיבור:.
יחסי טונגה–סין
יחסי טונגה–סין הם שמם של היחסים בין ממלכת טונגה לבין הרפובליקה העממית של סין. שתי המדינות ייסדו את יחסיהן הדיפלומטיים ב-1998. שתי המדינות מקיימות יחסים דיפלומטיים, כלכליים וצבאיים.
היסטוריה
יבשת אוקיאניה היא חלק מהמירוץ הדיפלומטי המתמשך בין הרפובליקה העממית של סין לבין הרפובליקה הסינית (טאיוואן). שמונה מדינות ביבשת מכירות ברפובליקה העממית של סין, בעוד שש מדינות מכירות ברפובליקה הסינית, אם כי מספרים אלו משתנים מדי פעם, כאשר מדינות מחליטות לשנות את מדיניות החוץ שלהן ולשנות את הכרתן באחת משתי הישויות, בייג'ינג או טייפה. הרקע למהלכים אלו היא מדיניות "סין אחת", לפיה מדינה לא יכולה לשמור על יחסים דיפלומטיים עם שתי הישויות, דבר שגורם למדינות האוקיינוס השקט להיות מחוזרות בידי בייג'ינג וטאייפה. בשנת 2003 הודיעה הרפובליקה העממית של סין כי בכוונתה לקדם את הקשרים הדיפלומטיים שלה עם פורום האיים הפסיפיים ולהגדיל את חבילת הסיוע הכלכלית שהיא מספקת לארגון. במקביל, אמר נציג סין, ג'ואו וונג-ג'ונג, כי "על הפורום להימנע מכל דיאלוג עם טאיוואן"
בשנת 2006 הודיע ראש ממשלת סין, וון ג'יאבאו כי המדינה תרחיב את שיתוף הפעולה הכלכלי עם מדינות האוקיינוס השקט. ועדות ההתנגדות העממית יספקו סיוע כלכלי נוסף, יבטלו את תעריפי הייצוא מהמדינות המתפתחות, יבטלו את החוב שלהן, יפיצו תרופות נגד מלריה ועוד. כמו כן, בשנת 2006, הפך וון לראש הממשלה הסיני הראשון שביקר באיים הפסיפיים, אשר אותם תיאר טייפה טיימס "שדה קרב דיפלומטי ארוך בין סין לטאיוואן". כמו כן, לדברי רון קרוקומב, פרופסור ללימודי האוקיינוס השקט באוניברסיטת דרום האוקיינוס השקט "היו יותר ביקורים של שרים מהאוקיינוס השקט בסין מאשר כל מדינה אחרת".
מצבם של סינים בטונגה
בשנת 2001 היו בטונגה כ-3,000 - 4,000 סינים, שהיוו 3% - 4% מכלל האוכלוסייה במדינה. הסינים בטונגה הם קבוצת המיעוט האתנית העיקרית בממלכה ונחשפו לגזענות בצורה משמעותית, כולל גזענות אלימה, מאז סוף שנות ה-90.
בשנת 2001, הקהילה הסינית של טונגה נפגעה מגל של כמאה תקיפות גזעניות. ממשלת טונגה החליטה שלא לחדש את אישורי העבודה של יותר מ-600 חנוונים סינים, והודתה כי ההחלטה הייתה בתגובה ל"זעם נרחב על נוכחותם של החנוונים".
ב-2006, המתפרעים גרמו נזק חמור לחנויות בבעלות סינים-טונגאים, בנוקואלופה.
לאירועים אלה לא הייתה השפעה שלילית ניכרת על יחסי סין-טונגה; על הסיוע הסיני המתמשך לטונגה, דיבר סגן ראש ממשלת טונגה סמיו וייפולו בשנת 2011 על "היחסים החמים בין שתי המדינות".
כיום
מאז שנת 1998 מכירה טונגה ברפובליקה העממית של סין באופן עקבי.
ב-2001 הודיעו טונגה וועדות ההתנגדות העממית על החלטתן לחזק את "היחסים הצבאיים" שלהן. בשנת 2008 סיפקה סין לטונגה ציוד צבאי בשווי של מעל 340,000 אירו.
בעקבות המהומות בנוקואלופה בשנת 2006, הבנק הסיני נתן לטונגה הלוואה בשווי 118,000,000 דולר בריבית של 2% בלבד עם תשלומים נדחים עד שנת 2018. חלק גדול מההלוואה שימש לבנייה, ושולם לחברות בנייה סיניות.
באפריל 2008 ביקר מלך טונגה ג'ורג' טופו החמישי בסין ואישר מחדש את דבקותה של הממלכה בדבר "סין אחת". במהלך ביקורו נפגש עם שר ההגנה הסיני, לי-אנג גואנגלי כדי "לשפר את חילופי הדברים ושיתוף הפעולה בין כוחותיהן של המדינות". לדברי סוכנות הידיעות הסינית "שינחואה", לסין וטונגה "שותפות פורייה בפוליטיקה; כלכלה; סחר; חקלאות וחינוך, והמדינות גם שומרות על תיאום בעניינים אזוריים ובינלאומיים".
ביוני 2009 דיווח רדיו אוסטרליה כי "קיבל מסמך" שנשלח מהשגרירות הסינית בטונגה למשרד החוץ של הממלכה. במסמך הביעה השגרירות דאגה לגבי שני חברי פאלון גונג שביקרו בטונגה כדי להביע את אמונתם בטונגאים. השלטונות הסיניים תיארו אותם כ"מתנגדים לסין", וביקשה מטונגה "לנקוט בצעדים מיידיים" ושאי ביצוען יפגע ביחסי הידידות הסיניים-טונגיים. במסמך אחר שהרדיו האוסטרלי טען שהשיג, הורה שר החוץ של טונגה לפקידי המשטרה והביטחון לסייע בשמירה על "היחסים הטובים עם סין". רדיו אוסטרליה דיווח כי שתי נשים נחקרו לכאורה על ידי פקידי הגירה של טונגה, עקב בקשת השגרירות הסינית.
יהודה מסר לאון
רבי יהודה בן יחיאל מֶסֶר לאון (לעיתים מסיר ליאון וכן מיסיר ליאון; 1425? – 1498?), רופא, רב ופוסק מרכזי ביהדות איטליה במאה ה-15, אשר שילב תורה והשכלה כללית ושאף להפוך למנהיג יהדות איטליה. ספרו "נופת צופים: על אמנות הנאום העברי" הוא חיבור אסתטיקה-פילוסופי ובלשני שבו הוא מבסס את האפשרות של השפה העברית לשמש לצרכים רטוריים. ספר זה היה מראשוני הספרים העבריים שנדפסו, והראשון שיצא בדפוס בחיי מחברו. תוארו "מסר" (Messer) הוענק לו על ידי השלטונות בטרם מלאו לו שלושים, ומציין את היותו אדם רם-מעלה ובעל השפעה רבה בקהילתו.
תולדות חייו
כבר כבן שלושים היה ראש ישיבה ומרצה באוניברסיטה במנטובה. בשנת ה'רט"ו (1454), בעת שהותו באנקונה, פרסם תקנות בדיני נשים שמטרתם להגן על מנהגי איטליה מפני זרם המהגרים היהודים מאשכנז וספרד שהגיעו באותה עת במספרים גדולים לערי איטליה. כמו כן אסר על הלימוד בפירוש התורה של רלב"ג, עקב הדעות המובעות בו, שסתרו לדעת מסר לאון את האמונה. על מנת לתת תוקף להוראותיו, שלח מכתבים לכל קהילות איטליה ובהן הכריז חרם על העובר עליהן, ממעמד של מנהיג ציבור מטעם עצמו. ניסיון זה להטיל גזרות על כל הקהל קומם כנגדו רבנים בערי איטליה כגון רבה של פירנצה, ר' בנימין מונאלצינו.
בשנות ה-60 של המאה ה-15 חי בפדובה, בבולוניה ובוונציה, שם נולד בנו דוד. בשנת 1469 הוענק לו תואר דוקטור קיסרי לפילוסופיה ורפואה הכולל פריבילגיה להעניק תוארי דוקטור לרופאים יהודים והוא הועלה לדרגת אביר (Miles), הדרגה האזרחית הגבוהה ביותר שאליה יכל להגיע יהודי באיטליה. בשנות ה-70 שב למנטובה. ידוע כי שם נכנס למחלוקת על הנהגת הציבור עם רבי יוסף קולון (מהרי"ק) ששורשה אינו ידוע, אך היא נוצרה על רקע רצונם של שני האישים להפוך לרב ראשי לכל יהודי איטליה. לצד כל אחד מן הרבנים התקבצה מפלגת תומכים והיא תפחה לממדים שסיכנו את עתידה של הקהילה. לבסוף התערב שליט העיר וגירש את שניהם ממנה.
בשנותיו האחרונות ישב בנאפולי והיה ראש ישיבה בה למדו, לפי דברי בנו, דוד בן יהודה מסר לאון, עשרות תלמידי חכמים שהפכו לרבנים נודעים. ככל הנראה כיהן כרב ראשי לממלכת נאפולי. נפטר בנאפולי בשנות ה-90 של המאה ה-15.
עמדתו הפילוסופית
כתיבתו הפילוסופית של מסר לאון מביעה באופן מובהק עמדה סכולסטית-ימי ביניימית, בעת שעמדה זו הייתה למטרה לביקורת מצד הוגי הרנסאנס. מסר לאון תופס את הפילוסופיה כ"שפחת" התאולוגיה ותופס את המנהיג הרוחני כבעל ידיעות שלמות ושונה באופן מהותי מן ההמון וגוזר את מעמדו משוני מהותי זה. הוא מטיף למנהיג לבסס את סמכותו האישית על ידי הרחבת דעת רוחנית מחד ולא להסס בשימוש בכלי סמכות כמו חרם, מאידך.
מסר לאון תפס עצמו כנעלה מבחינה רוחנית ולפיכך הרשה לעצמו להיות פתוח לחידושי הזמן ולחוכמות של אומות העולם. הוא הקדיש את ספרו הגדול לכתיבה בנושא רטוריקה, מקצוע נדרש בחברה ובדור בו סמכות הדובר לא הייתה מספקת עוד לשם שכנוע והיה אחד מהראשונים שאימצו את חידושי הדפוס. מאידך, לא סמך על צאן מרעיתו שיוכלו להתמודד עם חוכמה חיצונית ודעות מסוכנות לאמונה, דבר הבא לידי ביטוי בחרם על פירוש הרלב"ג.
כתביו
בנוסף לעסקי ציבור ופסיקת הלכה עסק מסר לאון רבות בכתיבה מחקרית. כתביו, שרק חלק מהם שרדו, מתחלקים לחמש קבוצות: פרשנות המקרא וההלכה, כולל פירוש חלקי לתורה ודיני שחיטה ובדיקה. כתבים רפואיים בעברית ולטינית. כתבים פילוסופיים המבטאים היכרות טובה עם הספרות הפילוסופית של התקופה הקלאסית וכוללים פירוש לספר בחינת עולם של ידעיה הפניני ואולי גם פירוש למורה נבוכים לרמב"ם, שלא שרד. ספרי דקדוק ובלשנות בהם ספר לימוד "לבנת הספיר" וגולת הכותרת של פרסומיו הספר "נופת צופים".
הספר נופת צופים
נושא החיבור הוא רטוריקה, נושא חביב על חכמי הרנסאנס ומוקד לדיון בינם לבין חכמי הסכולסטיקה. בעוד חכמי הסכולסטיקה קבעו שמקור הסמכות של הדובר אמור להספיק לקהל שומעי לקחו, התכוונו חכמי הרנסאנס לחדד את כושר השכנוע הלוגי והטכני של הדובר על מנת לשכנע את קהל שומעיו. כושר שכנוע הנחוץ בעידן דמוקרטי יותר בו סמכות הדובר אינה מספיקה עוד. המחבר עוסק בספר בהגדרת הרטוריקה, בתכליתה וחשיבותה ובסוגי הנאומים (לפי תוכנם ולפי סוג הציבור שהם מכוונים אליו), בתכונותיו של הנאום המושלם ובאמצעים הרטוריים, בהתאם לאריסטו, קיקרו וקווינטיליאנוס.
המחבר הביא את הספר לדפוס על ידי דפוס אברהם כונת במנטובה.
יוהאן בקמן
יוהאן בקמן (גרמנית: Johann Beckmann; 4 ביוני 1739 - 3 בפברואר 1811) היה היסטוריון וסופר גרמני שלראשונה השתמש במונח "טכנולוגיה".
חייו
יוהאן בקמן נולד בעיר הויה בסקסוניה התחתית (אז חלק של נסיכות הבוחר מהנובר) למשפחת פקיד ממשלתי. לאחר סיום בית הספר בשטאדה הוא למד באוניברסיטת גטינגן. לאחר סיום הלימודים יוהאן בקמן ערך סיור בבראונשווייג והולנד במהלכו חקר מכרות, מפעלים ומוזיאונים לטבע. בשנת 1763 בהזמנת אנטון פרדריך בישינג הוא עבר לסנקט פטרבורג ולימד שם בגימנסיון גרמני. לאחר סיום כהונת המשרה הוא נסעה לשוודיה בה הכיר של קארל לינאוס.
בשנת 1766 יוהאן בקמן החל ללמד באוניברסיטת גטינגן ובשנת 1770 התמנה לפרופסור. בשנת 1768 הוא הקים באוניברסיטה את הגן הבוטני על בסיס רעיונות של קארל לינאוס.
במהלך הרצאות הוא לקח את הסטודנטים לבתי המלאכה במטרה להקנות יכולות פרקטיות. הוא פרסם ספר History of Inventions, discoveries and origins בה תיאר את ההמצאות של המאה ה-18 ובשנת 1772 לראשונה השתמש במונח "טכנולוגיה".
יוהאן בקמן היה חבר במספר אגודות מדעיות לרבות האקדמיה המלכותית השוודית למדעים. הוא נפטר בשנת 1811.
ראניה עוקבי
ראניה עוקבי (בערבית: رانيا العقبي; נולדה בשנת 1979 בתל שבע) היא גניקולוגית והרופאה הבדואית הראשונה בישראל.
מרצה בפקולטה למדעי הבריאות באוניברסיטת בן-גוריון בנגב וחברת הוועד המנהל של אג'יק - מכון הנגב, מלכ"ר ערבי-יהודי לשינוי חברתי.
ביוגרפיה
ראניה עוקבי היא הבת השלישית מתוך שישה אחים ואחיות לאם חד-הורית. למדה בבית ספר תיכון ברהט, בו הצטרפה לפרויקט "ניצני רפואה" בנגב מטעם אוניברסיטת בן-גוריון, שמטרתו לתגבר תלמידי בתי ספר תיכוניים באזור על מנת להגביר את סיכוייהם להתקבל ללימודי רפואה בעתיד באוניברסיטה.
בשנת 2006 קיבלה תואר דוקטור לרפואה מאוניברסיטת בן-גוריון. התמחתה בתחומי רפואת נשים ומיילדות בבית החולים כרמל בחיפה.
עובדת כרופאה מומחית במחלקה לגינקולוגיה ומיילדות במרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה ומנהלת מרפאה גינקולוגית פרטית ברהט, היחידה במגזר הבדואי בישראל. בנוסף, משמשת כרופאה בשירותי בריאות כללית.
חיים אישיים
עוקבי גרושה ואם לשתי בנות, מתגוררת בבאר שבע.
זיגמונט איידוקביץ'
זיגמונט איידוקביץ' (בפולנית: Zygmunt Ajdukiewicz; 1861–1917) היה צייר ריאליסטי פולני בסוף המאה ה -19, שהתמחה בפורטרטים, ז'אנר וציור היסטורי. איידוקביץ', שנולד וגדל בחלק האוסטרי של פולין המחולקת, התיישב בבירת הקיסרות עם סיום לימודיו, אך שמר על קשר הדוק עם מולדתו. בהיותו בווינה הוא אייר את הרומן האפי "המבול" מאת הסופר זוכה פרס נובל הפולני הנריק סנקביץ'.
ביוגרפיה
זיגמונט איידוקביץ' נולד בויטקוביץ שבדרום מזרח פולין. הוא למד ציור באקדמיה לאמנות בקרקוב. בין השנים 1880–1882, הוא למד באקדמיה של וינה, ובשנת 1883 באקדמיה במינכן, [2] שהיה קשור בבית הספר לנטורליזם במינכן. הוא התיישב לצמיתות בווינה בשנת 1885 כצייר פופולרי של החצר האוסטרית. [3]
בווינה הוא עבד על סדרה ארוכה של יצירות אמנות מקוריות עבור האנציקלופדיה בת 24 הכרכים שיזם ונתן חסותו של הנסיך רודולף כהוכחה להישגיו האימפריאליים. זה היה פרויקט פרסום גדול שהודפס בגרמנית והונגרית בין השנים 1886–1902 תחת הכותרת מונרכיה אוסטרו-הונגרית במילה ובתמונה.
כרכים נוספים פורסמו זמן רב לאחר מותו של רודולף בינואר 1889.
איידוקביץ צייר לוחות לאנציקלופדיה המתארים לאומים שונים, קבוצות אתניות ומיעוטים המיוצגים באוסטריה-הונגריה. הוא גם הפיק סדרה של 12 ציורים על חייו של תדיאוש קושיצ'ישקו שפורסם בשנת 1892 כאלבום אמנותי. הוא צייר דיוקן עומד בגודל טבעי של הארכידוכס פרנץ פרדיננד כצייד (1913).
הכרה
זיגמונט איידוקביץ' הציג בקרקוב, ורשה, לבוב, וינה, ברלין, מינכן ופראג. [2] ציוריו זכו בפרסים בתערוכות אמנות בינלאומיות, כולל מדליית זהב בווינה ומדליית הזהב במחלקה השנייה בברלין בשנת 1891, וכן במדליית הזהב השנייה ווינה ובמדליית הזהב ב 1898 בתחרות 1894 בלבוב (למברג).
את עבודותיו ניתן למצוא במספר מוזיאונים וגלריות לאומיות ברחבי פולין, כגון המוזיאון הלאומי בוורשה, קרקוב, ורוצלב, אוספי מדינה בוואוול המלכותית ובמוזיאון שלזיה עילית בביטום, אך גם במוזיאון ההיסטוריה הווינאית.
זיגמונט איידוקביץ' היה בן דודו הראשון של הצייר הפולני טדאוש איידוקביץ' שהיה מבוגר ממנו בתשע שנים.
הוא נפטר בווינה בשנת 1917.
מארי אז'ן דבני
גנרל של ארמייה מארי אז'ן דבני (בצרפתית: Marie-Eugène Debeney; 5 במאי 1864 – 6 בנובמבר 1943) היה גנרל בצבא צרפת שפיקד על כוחות במלחמת העולם הראשונה.
תחילת דרכו
דבני נולד ב-5 במאי 1864 בעיר בורק-אן-ברס, שהשתייכה אז לקיסרות הצרפתית השנייה. הוא התחנך ב, ובשנת 1886 הצטרף כקצין ל. בין השאר הוא שימש כעוזר לאלכסיס הגרון, וכמדריך באקול סופריור דה גר.
לאחר המלחמה
לאחר המלחמה, מונה דבני למפקד האקול דה גר. לאחר מותו של אדמונד בואט בדצמבר 1923, הוא מונה לרמטכ"ל הצבא. בשנת 1926 הוענק לו ה-Médaille militaire. עבודתו La Guerre et les hommes: réflexions d'après-guerre (1937) זכתה בפרס האקדמיה הצרפתית.
דבני נהרג ב-6 בנובמבר 1943 בגיל 79 בהתנקשות של המחתרת הצרפתית. בנו ויקטור דבני היה גנרל דה דיוויזיה, מנהל שירות שביתת הנשק ולאחר מכן שלישו של המרשל פטן.
אוליבר סטארק
אוליבר לאון ג'ונס סטארק (באנגלית: Oliver Leon Jones Stark ; נולד ב-27 ביוני 1991) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אנגלי. הוא התפרסם מתפקידו כריידר בסדרה "אדמת הפקר" (2017-2015), ובזכות הופעתו בתפקידו הראשי בתור אוון "באק" באקלי בסדרה "מוקד 911" (2018-הווה) של רשת פוקס.
ביוגרפיה
סטארק נולד בלונדון, אנגליה. הוא הצעיר מבין שני אחים. הוא למד בבית הספר התיכון הנדון (אנ') בצפון מערב לונדון אותו סיים ב-2009. לאחר שהצטרף לאיגוד השחקנים בבריטניה, הוא נרשם תחת השם "אוליבר סטארק" מכיוון ש"אוליבר ג'ונס" לא היה זמין. הוא החליט להשתמש בשם הנעורים של סבתו המנוחה, "סטארק", כשם הבמה שלו.
לפני שהחל את הקריירה כשחקן עבד במספר עבודות מזדמנות בין היתר כאיש מכירות מדלת לדלת, מנקה, מוכר משחקי מחשב, מוקדן טלפוני ויחצן של מועדון לילה.
קריירה
בשנים 2015–2017 סטארק כיכב בשתי העונות הראשונות בדמותו של ריידר בסדרת הדרמה "אדמת הפקר" ברשת AMC.
בשנת 2016 גילם את גרגור בסרט "מלחמת האופל: מלחמות הדם", החמישי בסדרת סרטי מלחמת האופל.
משנת 2018 סטארק מגלם את הכבאי הצעיר אוון "באק" באקלי, דמות ראשית בסדרת הדרמה של רשת פוקס "מוקד 911".
חיים אישיים
סטארק הוא טבעוני, פמיניסט, והביע תמיכה בתנועת Black Lives Matter. החל משנת 2021, הוא עובד עם ארגון צדקה המספק ציוד אימון לבתי כיבוי אש כדי לעזור לכבאים להישאר בכושר. יש לו כתם לידה מיוחד על פניו, שמורה למשחק המליצה לו להסיר. הוא הצהיר כי "מעולם לא הייתה לו בעיה עם זה", ומעריצים רבים של 9-1-1 שלחו לו הודעות חיוביות על כתם הלידה שלו.
סטארק מתגורר כיום בלוס אנג'לס, קליפורניה עם הכלב והחתול שלו. מאז 2016, הוא נמצא במערכת יחסים עם הדוגמנית והשחקנית האנה גוטסמן.
יחסי אורוגוואי–סרביה
יחסי אורוגוואי–סרביה הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה המזרחית של אורוגוואי לרפובליקה של סרביה. שתי המדינות חברות באו"ם.
סקירה כללית
אורוגוואי כוננה יחסים דיפלומטיים עם יוגוסלביה בספטמבר 1950. שר החוץ הסרבי א' מרקיץ' השתתף במסגרת משלחת סרבית בראשות הנשיא טומיסלב ניקוליץ', בפסגת הקהילה של אמריקה הלטינית והמדינות הקריביות (CELAC)–האיחוד האירופי, ב-26 בינואר–27 בינואר 2013 בסנטיאגו דה צ'ילה, באותה הזדמנות הוא נפגש עם הנשיא חוסה מוחיקה.
היכל התהילה של הפוקר
הליך הבחירה
בעקבות הדרישה להכנסת טום דוואן להיכל התהילה כשהיה בן 23 בלבד, הוסף "חוק צ'יפ ריס" אשר קובע שעל מועמד להיכל התהילה להיות בן 40 לפחות, הגיל בו נכנס ריס להיכל.
בריכת צרטה
בריכת צרטה היא שריד למספר רב של שלוליות חורף שהיו נפוצות במישור החוף והתקיים בהן עולם חי וצומח עשיר עד התייבשותן עקב התערבות האדם בסביבה. הבריכה קיבלה עדיפות שימור גבוהה.
במימי הבריכה חיים ומתרבים דו-חיים כמו קרפדה ירוקה ואילנית מצויה, מיני סרטנים כמו זימרגל, בוצן, דפניה, תריסן הקשקש וחילזון מסוג בולית.
במימי הבריכה צומחים נורית המים ודמסון כוכבני. סביבת הבריכה היא בתה ובה שפע גאופיטים.