cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מרגיט וסי
ביוגרפיה
מרגיט וסי הייתה ציירת ותלמידתו של שאנדור ביהרי, צייר הונגרי-יהודי. היא הציגה בכמה תערוכות בעולם (ובאחת משותפת בבודפשט) את ציוריה ואת עבודותיה הגרפיות (1911). אז עברה, כאביה, לתחום העיתונאות. היא עבדה תחילה ב"פסטר לויד" ואחר כך עבור העיתון אשט (ערב-Est). בין השנים 1912 לבין 1914 הופיעו כתבותיה גם במגזין "אמנות". במלחמת העולם הראשונה (1918-1914) הייתה כתבת צבאית. ב 19 במאי 1906 נישאה בבודפשט לסופר פרנץ מולנר. הנישואין התדרדרו במהרה. מולנר התעלל למעשה באשתו (כנראה), ולא פעם אחת. הם התגרשו בשנת 1910. לאחר הגירושים עבדה ברומא, ובארצות הברית, שם פעלה בהוליווד. היא תרגמה את הרומן של פייר לוטי אשת החרציות להונגרית (בודפשט, 1919). הוריה היו כאמור יוז'ף וסי ופרנצישקה קמניפי. בתה היא מרתה מולנר (מרתה שארקזי אחרי נישואיה לסופר ההונגרי-יהודי ג'ורג' שארקזי).
בגיל שבעים ושש שמה קץ לחייה בחדר מלון באליקנטה, בספרד.
מיוטוניה דיסטרופית
מיוטוניה דיסטרופית (דיסטרופיית שרירים מיוטונית, Myotonic dystrophy) היא מחלת שרירים כרונית, מתקדמת לאט, משתנה מאוד, רב מערכתית, המועברת בתורשה אוטוזומלית דומיננטית.
המחלה מאופיינת בחולשת שרירים (מיופתיה), קושי בהרפיית שריר מכווץ (מיוטוניה) וניוון שרירים שמחריף עם הזמן. המחלה משפיעה על תפקוד מערכות שונות בגוף כגון הלב, הריאות, העיכול והראיה, ויכולה לגרום לבעיות קוגניטיביות ואישיותיות. לחולים במיוטוניה דיסטרופית ייתכנו בעיות בשלד השריר, הפרעות בתפקוד הלב, קשיי נשימה, קטרקט, בעיות בדיבור (דיסארתריה) ובליעה (דיספאגיה), ליקויים קוגניטיביים, עייפות יתר במהלך היום, תסמיני סוכרת.
סיווג
ישנם שני סוגים עיקריים של מיוטוניה דיסטרופית:
שני הסוגים מאופיינים בחולשת שרירים (מיופתיה), קושי בהרפיית שריר מכווץ (מיוטוניה), הפרעות בלב, קטרקט ותנגודת לאינסולין.
הורשה
מיוטוניה דיסטרופית היא מחלה תורשתית, הנגרמת ממוטציה בגן הדרוש לתפקוד שרירים תקין, ומונעת מגן זה לתפקד כראוי. המוטציה היא אוטוזומלית דומיננטית, כלומר מספיק העתק פגום אחד של הגן כדי לגרום למחלה והורה בעל גן פגום יעביר את המוטציה לילדו בהסתברות של 50%.
תסמינים
מיוטוניה דיסטרופית היא הפרעה רב-מערכתית עם טווח תסמינים רחב מאוד. תסמיני המחלה שונים מאוד בין אדם לאדם ואפילו בין חולים שונים בני אותה משפחה.
אבחון
זיהוי המחלה נעשה על ידי סקירת היסטוריה משפחתית, בדיקה גופנית ובדיקה רפואית. אבחנה מדויקת מתקבלת לאחר בדיקת דם גנטית. קיום המוטציה הגורמת למחלה נבדק בדנ"א המתקבל מבדיקת הדם.
מכיוון שטווח התסמינים למחלה רחב ומשתנה בין חולה לחולה, זיהוי המחלה אצל חולה מסוים עשויה לקחת זמן ולהעשות רק לאחר שלילת מחלות נפוצות יותר עם תסמינים דומים. חולים בדרך כלל יופנו על ידי רופא המשפחה לנוירולוג אך בהתאם לתסמינים עשויים להיות מופנים לקרדיולוגים, אנדוקרינולוגים וראומטולוגים. נוירולוגים שאינם מכירים את טווח התסמינים עלולים שלא לאבחן או לאבחן לא נכון את החולים במיוטוניה דיסטרופית.
רמז קליני שימושי לאבחון מיוטוניה דיסטרופית הוא הכישלון בשחרור ספונטני של הידיים בעקבות לחיצות ידיים חזקות או כיווץ כף היד לאגרוף עקב קושי בהרפיית שריר לאחר כיווץ (מיוטוניה).
אף על פי שאין היום תרופה למיוטוניה דיסטרופית, והתנהלות החולה תלויה בתסמינים, עדיין יש צורך באבחון מדויק של המחלה:
טיפול
אף על פי שאין היום תרופה למיוטוניה דיסטרופית, טיפול בתסמינים עשוי להקל על החולה ולשפר את איכות החיים שלו. כמו כן, מעקב רפואי יכול למנוע או לצמצם את הסיבוכים בזמנים קריטיים.
כירורגיה
עם זאת, ניתוחים הם מוצא אחרון עבור החולים במיוטוניה דיסטרופית לאור הסיכון המוגבר לסיבוכים הקשורים בשימוש בחומרי הרדמה.
דורבן פיליפיני
דוֹרבָּן פיליפיני או דורבן פלאוואן (שם מדעי: Hystrix pumila) הוא מין של מכרסם מהסוג דורבן, שבמשפחת הדורבניים, האנדמי לאי פלאוואן שבפיליפינים ומצוי בסכנה בטבע וכן המין היחיד במשפחתו שמצוי בסכנת הכחדה והבעל טווח התפוצה המצוצם ביותר.
מאפיינים
דורבן זה מגיע לאורך 42–93 ס"מ, זנב באורך 2.5–19 ס"מ ומשקלו 3.8–5.4 ק"ג בממוצע. הדורבן כהה בצבעו וגופו מכוסה קוצים דוקרניים עם קצוות לבנים. לדורבן רגליים קצרות, עיניים שחורות מותאמות לחשיכה וזיפי שפם ארוכים.
הדורבן מצוי ביערות, מורדות הרים במרכז האי והוא משוטט לעיתים במערות ומצוי מתחת לחללי עצים או בחורים טבעיים. בנוסף הוא חי באיים קטנים בקרבת פלאוואן (Busuanga ,Calauit ו-Coron). לדורבן אין טורפים מלבד חקלאים הרודפים אותו, כיוון שהוא מזיק למטעי קוקוס. רדיפה זו והשמדת בתי גידולו הביאה אותו לסכנת הכחדה.
נפת מוסקבה (סנקט פטרבורג)
נפת מוסקבה (Московский район) הוא שמה של נפה הממוקמת בדרום מערב העיר סנקט פטרבורג. נוסדה בשנת 1919 ושולבה בגבולות העיר סנט פטרסבורג בשנת 1965. בשנות השלושים של המאה העשרים איבדה את הסמל המוכר ביותר שלה - שער מוסקבה. בשנת 1936, בתקופת ריכוז הכוח של ג'וזף סטלין על הנהגת לנינגרד, פורק השער ההיסטורי עם תוכניות להעבירו לפארק כיכר מוסקבה. מאוחר יותר, במהלך המצור על לנינגרד בשנת 1941, כשהצבא הגרמני התקרב לפאתי לנינגרד, שימשו אבני הברזל של השער ביצירת מבנה הגנה נגד טנקים בסמוך לגבול הדרומי של העיר, ועזרו להדוף את הגרמנים במהלך המצור. השער שוחזר בין השנים 1958 עד 1960.
זוהי נפה יוקרתית המתאפיינת בציוני דרך ראוותניים כמו האנדרטה למגיני לנינגרד הגיבורים, אנדרטת זיכרון אדירת ממדים למלחמת העולם השנייה בכיכר הניצחון ושער הניצחון של מוסקבה שניצב על עמודים מעוטרים. במוזיאון גרנד מאקט רוסיה יש תצוגות של עיירות רוסיות מיניאטוריות ואילו במצפה הכוכבים פולקובו יש מוזיאון עם טלסקופים מהמאה ה-18.
בתחומיה קיימים המחוזות הבאים:
הרובע מכונה בשם "שערי העיר הדרומיים" בעיקר עקב הימצאות נמל התעופה פולקובו בשטחו. בנוסף 2 הכבישים הפדרליים הגדולים בצפון מערב רוסיה עוברים כאן: הכביש הפדרלי "רוסיה" מהווה את כביש הגישה הדרומי לעיר וכך גם כביש "פסקוב". זהו אחד האזורים התעשייתיים בעיר. בשנת 2013 הושלמה בניית מגדל לידר (המכונה מגדל החוקה וניצב בככר החוקה), גורד שחקים בן 42 קומות שהחזיק בתואר הבניין הגבוה ביותר בעיר עד 2018. גובהו מגיע ל-140 מטרים.
תל אבייד
תל אבּייד (בכורדית: Girê Sipî, ערבית: تل أبيض) היא עיר בסוריה, הממוקמת על גבול טורקיה–סוריה, צפונית לנהר בליח שבמחוז א-רקה. היא משמשת מרכז שליטה אדמיניסטרטיבי לכל נפת תל אבייד.
היא בפועל מתפקדת כעיר חצויה, יחד עם "Akçakale" הטורקית עם מעבר גבול פנימי.
בשנת 2004 נמנו 14,825 תושבים. בנפת תל אבייד כולה נמנו 129,714 תושבים, מרביתם שייכים לזרם האסלאם הסוני.
היסטוריה
העיירה המודרנית נוסדה על ידי שלטונות המנדט הצרפתי כדי לשלוט על הגבול עם טורקיה, כאשר התושבים הראשונים היו פליטים ארמנים מאנטוליה, שגורשו במהלך רצח העם הארמני, וכ-250 משפחות ארמניות חיו בעיר לפני מלחמת אזרחים בסוריה. בנוסף לארמנים, הגיע שבט ערב באגרה כאנשי צבא הלבנט הצרפתי, והחליט להישאר ולהתיישב באזור.
מלחמת האזרחים בסוריה
במהלך מלחמת האזרחים, חוותה העיר תהפוכות רבות. בחדשים הראשונים הייתה תחת השפעת ארגוני התנגדות למשטר הסורי. דווח על מספר מעשי טבח חלקם בהיקף של מאות אנשים, שבוצעו בתושבים על ידי פעילי ארגון הטרור אל נוסרה והמדינה האסלאמית. הרציחות כוונו כנגד כורדים ושאר מתנגדים להפיכה בסוריה.
העיר נכבשה על ידי המדינה האסלאמית ביוני 2014 והייתה למבצר שלה ממנו יצאה לפעולות ודגלה הונף על מעבר הגבול עם טורקיה. העיר חשובה במיוחד עבור המדינה האסלאמית מכיוון שדרכה היא מוכרת נפט בשוק השחור ומבריחה סחורה ואנשים.
באוקטובר 2019 במהלך מבצע מעיין השלום העיר נכבשה על ידי כוחות טורקיים.
תחרות הזמר האמריקאית
תחרות הזמר האמריקאית (באנגלית: American Song Contest) היא תחרות מוזיקה שמבוססת על האירוויזיון שהוכרזה ב-7 באוגוסט 2020 על ידי איגוד השידור האירופי, בה משתתפות כל 50 המדינות, 5 הטריטוריות והמחוז הפדרלי, וושינגטון די. סי. של ארצות הברית. הופעת הבכורה של התחרות אמורה הייתה להתקיים ב-21 בפברואר 2022. אך נדחתה ל-21 במרץ 2022, בשל מגפת הקורונה.
פורמט
בתחרות משתתפות כל 50 המדינות של ארצות הברית, וכן 5 הטריטוריות שלה והמחוז הפדרלי וושינגטון די. סי.. כל מבצע נבחר על ידי תוכניות טלוויזיה ששודרו בשידור חי. מבצעים יכולים להיות יחידים, צמדים, בלהקות או די ג'יי. זוכה התחרות יזכה בתואר "השיר המקורי של השנה".
התקיימו חמישה סבבי מוקדמות, ואחריהם התקיימו שני חצאי גמר, ולאחר מכן הגמר הגדול. שיטת ההצבעה דומה בבסיסה לשיטה הנהוגה בתחרות האירוויזיון: שילוב הצבעות בין חבר שופטים מקצועי להצבעות הקהל. לעומת זאת ישנם כמה שינויים. לדוגמה: שופט אחד מייצג מדינה שלמה (לעומת חמישה באירוויזיון הרגיל), ניתן להצביע באפליקציית טיקטוק במה שנקרא "הצבעת טיקטוק", חשיפת דירוגים במקום נקודות בסבבי המוקדמות ובחצאי הגמר, בסבבי המוקדמות ובחצאי הגמר דירוג השופטים נחשף אך דירוג הקהל נשמר בסוד (לעומת האירוויזיון הרגיל בו שני הדירוגים וההצבעות נחשפים רק לאחר בחירות המנצח בגמר הגדול). בגמר חולקו כל השופטים מהמדינות והטריטוריות המשתתפות לעשר קבוצות, ע״פ תרבות וגאוגרפיה דומות, כל קבוצה מצביעה יחד בסולם נק׳ של 1–8, 10 ו־12. לא נחשף פירוט מדויק של הצבעה של על שופט. הצבעת הקהל לעומת זאת חושבה בכל מדינה בנפרד באותה שיטת ניקוד, כלומר לקהל היה משקל נק׳ כללי של 85% לעומת 15% של השופטים, באירוויזיון הרגיל כל מדינה מצביעה באופן עצמאי בשופטים ובקהל כך שהמשקל של הקהל והשופטים הוא 50%/50%.
לעומת תחרות האירוויזיון, עליה מבוסס הפורמט, החוקים בתחרות הזמר האמריקאית שונים במעט. לדוגמה: מותר להשתמש בקולות מוקלטים בהופעה על מנת לעשות שינויי קול; ההופעה עצמה, או לפחות חלק ממנה, לא חייבת להתבצע על הבמה עצמה ויכולה להתחיל מאחורי הקלעים או אפילו במושבי המתחרים; לא פורסמה הגבלה על מספר האנשים שיכולים להופיע על הבמה; הקהל יכל להצביע למדינה ממנה בא; השופטים יכלו להצביע למדינה שלהם בגמר, לא ידוע איך הייתה שיטת ההצבעה במוקדמות ובחצאי הגמר; בגמר כל קבוצת מדינות של חמש או שש מדינות מצביעות יחד במקום כל אחת לחוד, מה שיוצר שיקלול הצבעה שונה מהאירוויזיון.
הפקה
ב-14 במאי 2021, נודע כי NBC תשדר את תחרות הזמר האמריקאית. מאוחר יותר, NBC הודיעה כי תחרות הזמר האמריקאית תתקיים בפעם הראשונה בחורף 2022, לאחר שפרסמה את לוח הזמנים לפברואר–אפריל 2022. מאוחר יותר, בשל התפרצות וריאנט אומיקרון של נגיף הקורונה, התחרות נדחתה בחודש, והיא התחילה ב-21 במרץ 2022, והסתיימה ב-9 במאי 2022.
סבב המוקדמות הראשון
סבב המוקדמות הראשון התקיים ב־21 במרץ והשתתפו בו 11 מדינות/טריטוריות. העולים מן סבב המוקדמות הזה הם: אוקלהומה, ויומינג, פוארטו ריקו, קונטיקט ורוד איילנד.
סבב המוקדמות השני
סבב המוקדמות השני התקיים ב־28 במרץ והשתתפו בו 11 מדינות/טריטוריות. העולים מן סבב המוקדמות הזה הם: דקוטה הצפונית, מונטנה, קנזס וקנטקי.
סבב המוקדמות השלישי
סבב המוקדמות השלישי התקיים ב־4 באפריל והשתתפו בו 12 מדינות/טריטוריות. העולות מן סבב המוקדמות הזה הן: אלבמה, טנסי, טקסס וקולורדו
סבב המוקדמות הרביעי
סבב המוקדמות הרביעי התקיים ב־11 באפריל והשתתפו בו 11 מדינות/טריטוריות. העולות מן סבב המוקדמות הזה הן: ג'ורג'יה, וושינגטון, מסצ'וסטס וניו המפשיר
סבב המוקדמות החמישי
סבב המוקדמות החמישי התקיים ב־18 באפריל והשתתפו בו 11 מדינות/טריטוריות. העולות מסבב המוקדמות הזה הן: מישיגן, סמואה האמריקנית, קליפורניה וקרוליינה הצפונית.
חצי הגמר הראשון
חצי הגמר הראשון התקיים ב־25 באפריל והשתתפו בו 11 מדינות/טריטוריות. העולות מחצי גמר זה הן: וושינגטון, קנטקי, קולורדו, אלבמה ואוקלוהומה.
אליפות 24/7 של ה-WWE
אליפות 24/7 של ה-WWE (באנגלית: WWE 24/7 Championship) הייתה תואר אליפות היאבקות מקצועית, שנוצר על ידי הארגון האמריקאי, ה-WWE. האליפות הוגנה 24/7, בכל זמן ובכל מקום, כל עוד שופט נוכח באותו המקום. כמו כן, היא הוגנה בכל המותגים של הארגון: Raw, סמאקדאון, 205 לייב, NXT ו-NXT UK. האלופה האחרונה הייתה ניקי קרוס.
תחרות הזמר האמריקאית
חצי הגמר השני
חצי הגמר השני התקיים ב־2 במאי והשתתפו בו 11 מדינות/טריטוריות. העולות מחצי גמר זה הן: טנסי, דקוטה הצפונית, קונטיקט, טקסס וסמואה האמריקנית.
אליפות 24/7 של ה-WWE
האליפות נחשפה על ידי מיק פולי ב-20 במאי 2019 בפרק של התוכנית Raw, שבה טייטוס אוניל הפך לאלוף הראשון. הרעיון מאחורי אליפות זו זהה לאליפות ההארדקור אשר הייתה פעילה בין השנים 1998 ל-2002, ואף היא הייתה בעלת חוק ה-24/7.
תחרות הזמר האמריקאית
הגמר הגדול
הגמר הגדול התקיים ב־9 במאי והשתתפו בו 10 מדינות/טריטוריות.
אליפות 24/7 של ה-WWE
היסטוריה
ב-20 במאי 2019 בתוכנית Raw, אגדת ההיאבקות וחבר היכל התהילה, מיק פולי, חשף את אליפות 24/7 של ה-WWE. כמו אליפות ההארדקור שהייתה פעילה בעבר וחוק ה-24/7 שלה, אליפות 24/7 יכולה להיות מוגנת בכל זמן ובכל מקום, כל עוד שופט נוכח באותו המקום. לאחר חשיפת חגורת האליפות, פולי הניח את האליפות באמצע הזירה והצהיר שהמתאבק הראשון שישים את ידו על חגורת האליפות ויאבטח אותה, יהפוך לאלוף הראשון. אוניל הוא זה שהפך לאלוף הראשון לאחר שגבר על סדריק אלכסנדר, דרייק מאבריק, EC3, אריק יאנג, קארל אנדרסון, לוק גאלוס, מוג'ו ראולי, ונו ויי חוסה.
קבלת הפנים
חשיפת האליפות קיבלה ביקורות שליליות מהקהל, שהגיב בקריאות בוז. פולי אמר שקבלת הפנים הרעה הייתה מפני שהקהל העדיף לראות את חזרתה של אליפות ההארדקור על פני האליפות החדשה.
דורבן סומטרי
דוֹרבָּן סומטרי (שם מדעי: Hystrix sumatrae) הוא מין של מכרסם מהסוג דורבן שבמשפחת הדורבניים, האנדמי לאי סומטרה שבאינדונזיה.
דורבן זה בינוני בגודלו ומגיע לאורך 45.5–56 ס"מ ולמשקל 3.8–5.4 ק"ג. הוא בעל שערות אפורות-שחורות לאורך הגוף וקוצים הפונים אחורה לאורך עמוד השדרה שלו שאורכם עד 70 מ"מ. הוא בעל ראש גדול, אוזניים ורודות ולסתות חזקות העוזרות לו לכרסם מזון קשה. במראהו הוא מזכיר מאוד את הדורבן המלאי, החי גם הוא בסומטרה.
הדורבן הוא מכרסם מתחפר המצוי ביערות ראשוניים ויערות פתוחים אחרים באזור והוא מתחפר באדמה בעזרת כפותיו החזקות. הוא אוכל צמחים בעיקרו אך גם חרקים ונבלות. להגנה מטורפים כמו טיגריס סומטרה או עופות דורסים הוא מקשת את עמוד השדרה שלו כדי להגביה את קוציו ומרטיט אותם ליצור רעש מבהיל. אם זה לא עוזר הוא יתרחק אך ינוע במהירות לאחור כלפי התוקף כדי להחדיר לו את קוציו הארוכים.
דורבן זה ניצוד בידי תושבי סומטרה אך אין לזה השפעה על אוכלוסייתו. הוא נפגע יותר מכריתת יערות ופגיעה בטבע אך עד כה לא נמצא בסכנת הכחדה.
אלן קלמט
אלן קלמט (בצרפתית: Alain Calmat; נולד ב-31 באוגוסט 1940) הוא פוליטיקאי, ומחליק אמנותי על קרח צרפתי-יהודי. הוא אלוף עולם (גטבורג 1965), סגן אלוף אולימפי (אינסברוק 1964), 3 פעמים ברציפות אלוף אירופה (1962–1964) ו-5 פעמים אלוף צרפת (1958, 1962 - 1965) בהחלקה אמנותית על קרח ליחידים. הוא זכה לכבוד להדליק את הלפיד האולימפי בטקס הפתיחה של אולימפיאדת גרנובל (1968). קלמט כיהן כשר הנוער והספורט של צרפת (1984 - 1986) וכראש עיר (ליברי-גרגן).
קורות חיים
קלמט נולד בפריז למשפחה יהודית. הוא החל להחליק על הקרח בגיל 9.
באולימפיאדת קורטינה ד'אמפצו (1956) סיים קלמט בתחרות לגברים במקום תשיעי.
באולימפיאדת סקוו ואלי (1960) סיים קלמט בתחרות לגברים במקום שישי. באליפות העולם בהחלקה אמנותית על הקרח שנערכה בוונקובר, קנדה, זכה קלמט במדליית ארד בתחרות לגברים.
אלוף אירופה
באליפות אירופה בהחלקה אמנותית על הקרח שנערכה בז'נבה מרץ 1962 זכה קלמט לראשונה במדליית זהב בתחרות לגברים לפני קרול דיבין מצ'כוסלובקיה ומנפרד שנלדורפר ממערב גרמניה. כשבועיים לאחר מכן, באליפות העולם בהחלקה אמנותית על הקרח שנערכה בפראג, צ'כוסלובקיה הוא זכה במדליית ארד בתחרות לגברים, אחרי דונלד ג'קסון מקנדה וקרול דיבין.
באליפות העולם בהחלקה אמנותית על הקרח שנערכה בקורטינה ד'אמפצו, איטליה בשנת 1963, זכה קלמט במדליית כסף בתחרות לגברים.
סגן אלוף אולימפי
באולימפיאדת אינסברוק (1964) זכה קלמט במדליית כסף בתחרות לגברים, אחרי מנפרד שנלדורפר ולפני סקוט אלן מארצות הברית. שלושה שבועות לאחר מכן, באליפות העולם בהחלקה אמנותית על הקרח שנערכה בדורטמונד, מערב גרמניה הוא זכה במדליית כסף בתחרות לגברים, אחרי מנפרד שנלדורפר ולפני קרול דיבין מצ'כוסלוביה.
אלוף עולם
באליפות העולם בהחלקה אמנותית על הקרח שנערכה בקולורדו ספרינגס, ארצות הברית בשנת 1965, זכה קלמט במדליית זהב בתחרות לגברים, לפני סקוט אלן מארצות הברית ודונלד נייט מקנדה.
רופא
קלמט למד רפואה והתמחה בכירורגיה. הוא השתתף בצוות שפיתח את השתלת הלב הראשונה בצרפת.
פוליטיקאי
קלמט חבר במפלגה הסוציאליסטית הצרפתית. בשנים 1984–1986 הוא כיהן כשר הנוער והספורט בממשלתו של לורן פביוס. בשנים 1986 - 1993 הוא נבחר לבית המחוקקים מטעם מחוז שר, שבמרכז צרפת. בשנת 1995 כיהן כראש עיריית ליברי-גרגן, 15 ק"מ צפונית מזרחית לפריז. בשנת 1997 הוא נבחר לאספה הלאומית הצרפתית וכיהן בתפקיד זה עד לשנת 2002. הוא נבחר מחדש לראשות עיריית ליברי-גרגן בשנת 2001 ושימש בתפקיד זה עד לשנת 2014.
דום פריניון
דוֹם פֶּרִינְיוֹן (בצרפתית: Dom Pérignon) הוא מותג איכות של שמפניה המיוצר על ידי בית השמפניה מואט א-שנדון, ומשמש גם כמוצר הדגל של אותו בית השמפניה. המשקה מכונה על שמו של נזיר בנדיקטיני בעל אותו השם, אשר תרם רבות לפיתוחו של משקה השמפניה, אך בניגוד למיתוסים הרווחים, לא הגה באופן אישי את שיטת ההכנה הייחודית של המשקה. שמפניית דום פריניון היא מאיכות גבוהה מאוד, המתבטאת בכך שהמשקה אינו מופק בשנות בציר חלשות, ובכך שכל הענבים המשמשים להכנת המשקה נבצרו בשנה ספציפית אחת.
היסטוריה
דום פריניון (1638–1715) היה נזיר שחי במנזר במחוז מארן הנמצא בצפון-מזרח צרפת. הוא היה הראשון להשתמש בענבים באופן כזה ששיפר את איכות היין המופק מהם, והתגבר על המגבלויות השונות הקיימות בהם, וזאת בשנת 1670. דום פריניון הכניס לשימוש פקקי שעם אשר הוצמדו לבקבוקי המשקה באמצעות חוטי קנבוס הספוגים בשמן, כדי לשמור על המשקה טרי ומבעבע, וכמו כן השתמש בבקבוקים מזכוכית עבה יותר מאשר היה נהוג עד אז, ובכך התגבר על הבעיה של נטיית הבקבוקים להתפוצץ. משקה השמפניה בגרסתו כיין מבעבע החל לתפוס תאוצה רק במאה ה-19, מעל 100 שנה לאחר מותו של דום פריניון.
מכירות פומביות
שמפניית דום פריניון נסחרת פעמים רבות במכירות פומביות של יינות. החל משנת 2004 הורגש גל מכירות במחירי שיא של יינות דום פריניון, שראשיתו במכירת אוסף פרטי של השמפניה בבית המכירות כריסטי'ס בניו יורק. אז נמכרו שלושה בקבוקים מבציר 1921 (הבציר הראשון של ייצור השמפניה) במחיר של 24,675 דולר. בשנת 2008, נרשמה גם כן מכירה היסטורית, כאשר שלושה יינות דום פריניון מבצירים 1966, 1973 ו- 1976 נמכרו עבור 93,260 דולר בהונג קונג, ושני בקבוקים נוספים של דום פריניון רוזה מבציר 1959 נמכרו עבור 84,700 דולר בניו יורק. עד אז, יוצרו 306 בקבוקים בלבד של דום פריניון רוזה בציר 1959, ואף אחד מהם מעולם לא נמכר. ב-17 באפריל 2010 נקבע על-פי הדיילי טלגרף שיא חדש למכירת יין בבריטניה, כאשר קונה שילם 35,000 לירות שטרלינג עבור בקבוק 'מתושלח' (6 ליטר) של שמפניית דום פריניון רוזה גולד מבציר 1996.
פירות חמישה עשר
פירות חמישה עשר, המכונה גם שלג על עירי, הוא שיר שנכתב על ידי המוזיקאית והפזמונאית נעמי שמר. בשנת 1976, כתבה שמר שלושה עשר שירים למחזה מסעות בנימין השלישי. כמה מהשירים זכו להיכנס לקלאסיקה, בהם "שלג על עירי", וכן "סימן שעוד לא הגענו" ו"שירת העשבים".
השיר ידוע בביצוע של הזמרת רוחמה רז, והוא נכלל באלבומה "כיפת השמיים".
רקע
"שלג על עירי", נכתב להצגה מסעות בנימין השלישי בגרסת שנת 1976 בתיאטרון בימות וגם לזכר גיורא שוהם שנהרג במהלך מלחמת יום הכיפורים. השיר, כמו שאר שירי ההצגה, לא היה חלק מהמחזה אלא נכתב במיוחד עבורה, וזכה להצלחה ולפופולריות רבה.
ב-1976 העלה תיאטרון בימות את ההצגה כמחזמר. לגרסה הזו כתבה נעמי שמר 13 שירים, שאחד מהם הוא "שלג על עירי".
השיר מספר על ט"ו בשבט בגולה הקרה. בעיירה בארץ מזרח-אירופאית קרה ורחוקה, יושבת לה צעירה יהודייה, רואה את השלג היורד ונח "כמו טלית", וחולמת על פרות ארץ-ישראל, שהיא "ארץ החום", שאהובהּ יביא ממנה. בתוך הפרי שוכנים כל געגועיה - הגעגועים לא"י והגעגועים לאהובהּ.
ג'יין מקגוניגל
ג'יין מקגוניגל (באנגלית: Jane McGonigal, נולדה ב-21 באוקטובר 1977) היא מעצבת משחקים וסופרת אמריקאית המקדמת את השימוש בטכנולוגיה דיגיטלית ובמכשירים ניידים כדי לתעל עמדות חיוביות וליצור שיתופי פעולה בעולם האמיתי.
השנים המוקדמות
מקגוניגל גדלה בניו ג'רזי. הוריה היו מורים והדגישו בפניה את החשיבות של הישגים אינטלקטואליים. אחותה התאומה קלי (Kelly McGonigal) היא פסיכולוגית וסופרת.
לימודים
מקגוניגל השלימה תואר ראשון בשפה האנגלית מאוניברסיטת פורדהם (Fordham University) בשנת 1999, ואת הדוקטורט שלה ב-Performance studies באוניברסיטה של קליפורניה, ברקלי בשנת 2006.
פילוסופיה
מקגוניגל כותבת ומרצה על משחקים של מציאות אלטרנטיבית, MMO, בפרט על הדרך שבה ניתן לעודד יצירה של אינטליגנציה קולקטיבית ושימוש בה לצורך שיפור איכות החיים ולפתרון בעיות חברתיות. אף על פי שהיא הפכה לפנים הציבוריות של המשחוק, היא טוענת שהיא לא עוסקת במשחוק. זאת משום שהיא לא חושבת שצריך לנסות לגרום למשחקים לעורר מוטיבציה באנשים לעשות דברים שהם לא רוצים לעשות. לטענתה, אם המשחק אינו מכוון למטרה שלאדם יש מוטיבציה פנימית להשיג, זה לא יעבוד.
קריירה
מקגוניגל לימדה עיצוב משחקים במכון לאמנות של סן פרנסיסקו באוניברסיטת קליפורניה בברקלי.
משחקים
היא פיתחה משחקים מסחריים משנת 2006. בטבלה שלהלן מוצגות דוגמאות נבחרות:
קרן הארנונה
קרן הארנונה היא קרן שהוחלט להקימה במסגרת חוק ההסדרים לשנות התקציב 2023–2024, לפיה כל רשות מקומית בישראל (מלבד יהודה ושומרון שם לא ניתן להחיל את החוק מסיבות משפטיות ) תעביר לקרן 10%-28% מההכנסות השנתיות של הארנונה שנגבתה מעסקים. הכסף יחולק לעידוד בנייה למגורים ברשויות בעלות מעמד כלכלי נמוך, בהתאם לפרמטרים של היקפי בנייה למגורים. על פי הנטען בהצעת החוק, מטרת החוק היא לעודד בנייה למגורים על חשבון בנייה לעסקים, ובכך לחזק את ערי הפריפריה ולקדם את פתרון בעיית משבר הדיור בישראל.
ראשי השלטון המקומי מתחו ביקורת נוקבת על הצעת החוק. לטענתם, הקרן לא תסייע לפתרון משבר הדיור. הקרן תלאים את כספי הרשויות המקומיות, ותפגע בהכנסותיהן של ערים עם יותר מרכזי תעשייה, עסקים ושטחי מסחר גדולים, ובכך 'תעניש' רשויות שהשקיעו בפיתוח אזורי מסחר ותעשיה. מתנגדי הקרן טוענים שעל המדינה לדאוג לפתרון משבר הדיור, ושמטרת החוק היא החלשת השלטון המקומי.
פרק זה בהצעת החוק ההסדרים אושר, והוא הפך ל"חוק הרשויות המקומיות (קרן להרחבת ההשקעה בתושב ולהגדלת היצע הדיור), התשפ"ג-2023".
היסטוריה חקיקתית
הארנונה שנגבית מעסקים בישראל גבוהה משמעותית מהארנונה מדירות מגורים. יש הטוענים שעובדה זו מדרבנת ראשי הרשויות המקומיות להעדיף בנייה למטרות מסחר ולא למגורים, ובכך לצמצם את היצע הדיור בישראל ולהחמיר את משבר הדיור.
הצעת החוק שיזמו פקידים במשרד האוצר בשנת 2016, בעת כהונת ממשלת ישראל ה-34, וקודמה במסגרת חוק ההסדרים על ידי ועדת הכספים בראשות משה גפני, ביקשה להתמודד עם בעיה זו על ידי הלאמת סך מסוים מהכסף הנגבה מהארנונה מעסקים, וחלוקתו לפי מספר היתרי הבנייה הניתנים בכל רשות מקומית בישראל. פקידי האוצר ניסו לקדם רפורמה דומה בעת כהונת ממשלת ישראל ה-36, אך שר האוצר אביגדור ליברמן סיכל את הניסיון.
ניסיון נוסף נעשה בעת כהונת ממשלת ישראל ה-37 בהובלת שר האוצר בצלאל סמוטריץ'. ב-24 במאי 2023 הקמת קרן הארנונה אושרה במליאת הכנסת, במסגרת אישורו של חוק התוכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2023 ו-2024), התשפ"ג-2023.
עיקרי הצעת החוק
אלו עיקרי הצעת החוק כפי שאושרה בוועדת השרים לענייני חקיקה:
ביקורת
ראשי השלטון המקומי ביקרו את הצעת החוק וטענו כי הגם שמשרד האוצר מבקש לאזן את חלוקת תשלומי הארנונה בין הרשויות, מאחר שהמימון יגיע מהפרשת כספי ארנונה שאינה למגורים, המשמעות היא שערים עם פעילות מסחרית ענפה יפרישו את עיקר התקציב, מה שיפגע בהכנסותיהן, ויבוא על חשבון טיפוח ופיתוח העיר, תוכניות חינוך, בריאות ורווחה בעיר, ועוד. מתנגדי הקרן אומרים שזהו תפקידה של המדינה לדאוג לפתרון משבר הדיור, ולמעשה מענישים את הרשויות בגלל ההצלחה שלהן. בשלטון המקומי חוששים כי החוק יפגע ביכולת של העיריות לספק שירותים מוניציפליים. לטענתם, לא מתפקידם לדאוג למקורות תקציביים לפתרון המשברים לאומיים והכסף צריך להגיע מהאוצר ומתקציב המדינה.
ביקורת נוספת על הצעת החוק מתמקדת בסעיף לפיו "רשות מקומית ביהודה ושומרון לא תעביר בפועל כסף לקרן – גם אם הסכום שהרשות הייתה צריכה להפריש, יעלה על הכספים שמוקצים לה באותה שנה – היא לא תפריש כספים לקרן". כלומר, רשויות ביהודה ושומרון לא יעבירו כספים לקרן הארנונה, אך תהיינה זכאיות לקבל ממנה את המענקים עבור היתרי הבנייה שיינתנו שם. מתנגדים רבים מבקרים סעיף זה, ומציינים שאין סיבה מהותית שכל הרשויות בישראל – גם החלשות והעניות ביותר – יחויבו להפריש לקרן כחלק מהעלייה שלהן בארנונה העסקית, ואילו הרשויות ביו"ש, שמצבן הכלכלי טוב יותר ממספר ערים בישראל, יהיו פטורות מחובה זו. מתנגדים נוספים טוענים שסעיף זה יעודד בנייה עסקית ביהודה ושומרון יותר מאשר בשאר חלקי הארץ, גם באזורים חלשים, ובכך יפגע גם ברשויות החלשות כלכלית עוד יותר. כמו כן נטען כי מהקרן צפויים להרוויח יישובים כמו רמת גן ופרדס חנה-כרכור ולהפסיד יישובים כגון בית שאן ומצפה רמון, באופן המנוגד לצדק חלוקתי.
במחאה על קידום החוק, פתחו הרשויות המקומיות בשביתה ביום שני, 15 במאי 2023. השביתה נמשכה גם למחרת, אך מערכת החינוך הוחרגה ממנה.
תגובה לביקורת
במענה לביקורת השיב מנכ"ל משרד האוצר שלומי הייזלר כי יש בעיה משפטית לגבות את דמי הארנונה מרשויות ביו"ש, ונקבע כי תשלומים שיצטרכו להעביר לקרן יקוזזו עם תשלומים המגיעים להן מהקרן. כמו כן, טען ראש אגף התקציבים באוצר יוגב גרדוס כי הוא "לא זוכר רפורמה שהשיח הציבורי לגביה הפך מתמיכה נלהבת להתנגדות נחרצת תוך מספר קצר כזה של חודשים. כשהצגתי אותה בעבר, קיבלתי שבחים מכלכלנים ומהעיתונות הכלכלית. אני מופתע מהשינוי החד הזה".
דוד בקרמן
דוד (דייב) בקרמן (28 ביולי 1912 - 17 בדצמבר 1976) היה מדריך ירי בשב"כ, ממכונני מערך האבטחה הממלכתי.
ראשית חייו
בקרמן נולד בפילדלפיה, למשפחת יהודים שהיגרו מרוסיה לארצות הברית בסוף המאה ה-19. גדל והתחנך באטלנטיק סיטי ולאחר שסיים את לימודיו בבית ספר תיכון בשנת 1930 עבר לקליפורניה ועסק במכירת פרחים. בשנת 1937 עבר לטקסס ועסק בניהול מועדוני לילה ובהשכרת תיבות נגינה. בשנת 1940 התגייס לצבא ארצות הברית, עבר קורס קציני חי"ר בפורט בנינג, ג'ורג'יה ובהמשך עבר למודיעין הצבאי. לחם במלחמת העולם השנייה, בקרבות באירופה כנגד גרמניה הנאצית והיה בין חיילי צבא ארצות הברית הראשונים שנכנסו למחנה הריכוז דכאו. השתחרר מהצבא בדרגת קפטן. בשנת 1946 שהה בפלורידה וניהל בית מלון שהיה בבעלות אביו ובמקביל למד באוניברסיטה מינהל עסקים.
עלייתו לישראל
בשנת 1948 עלה לישראל במסגרת מח"ל, הצטרף לחטיבה 7 ולחם במלחמת העצמאות. פעל תחת פיקודו של חיים לסקוב, וכן עסק בתחום המודיעין ועסק בפיענוח תצ"א ונחשב לבר-סמכא בתחום. בשנת 1950, לאחר תום המלחמה ונישואיו לאסתר, נסע לדנוור ולמד את תחום הלוחמה הזעירה. עם סיום לימודיו שב לישראל ושימש בתפקיד בענף אמצעי לחימה במטכ"ל. בשנת 1952 הצטרף לנבחרת ישראל בקליעה ובהכנות לתחרויות הלסינקי, בירי חופשי באקדח. בשנת 1953 השתחרר מצה"ל בדרגת רב-סרן. לאחר שחרורו עבד בתיאטרון הקאמרי ובעבודות עפר. במקביל אימן את אנשי יחידת הליווי של ראש הממשלה.
עבודתו בשירות הביטחון הכללי
ב-17 בדצמבר 1976 נפטר מהתקף לב, בו לקה במשרדו, לאחר יום אימונים.
חייו הפרטיים
בקרמן היה נשוי לאסתר ואב לשניים.
ניקו רוזברג
ניקו אריק רוזברג (בגרמנית: Nico Erik Rosberg; נולד ב-27 ביוני 1985) הוא נהג מרוצים גרמני לשעבר שהתחרה באליפות הפורמולה 1 והאלוף לשנת 2016. ניקו הוא בנו של קקה רוזברג, נהג מרוצי פורמולה 1 לשעבר, שזכה באליפות בעונת 1982. רוזברג מחזיק באזרחות כפולה גרמנית ופינית, אך התחרה תחת הדגל הגרמני. עם זאת, הוא גם התחרה בעבר מספר פעמים בסדרות הנמוכות תחת הדגל הפיני.
בשנת 2005 זכה באליפות ה-GP2 ובשנת 2006 החל להתחרות בפורמולה 1 עבור קבוצת ויליאמס, הקבוצה בה התחרה אביו בעת שזכה באליפות. בשנת 2010 עבר להתחרות עבור קבוצת מרצדס ובשנים 2014 ו-2015 סיים במקום השני. בעונת 2016 סיים במקום הראשון וזכה באליפות הפורמולה 1 לנהגים. חמישה ימים לאחר הזכייה הודיע על פרישה.
קריירה מוקדמת
רוזברג החל להתחרות בגיל 6 בתחרויות קארטינג. בשנת 2002 החל להתחרות בסבב פורמולה ב.מ.וו הגרמני וזכה באליפות. שנה לאחר מכן עבר לנהוג בקבוצה אותה ניהל אביו ולקח חלק בסבב הפורמולה 3 האירופאי. בשנת 2005 הצטרף לסבב ה-GP2, שהוקם באותה שנה וזכה בתואר האליפות הראשון של הסבב. בגיל 17 הפך לנהג הצעיר ביותר שהשתתף בנהיגת מבחן עבור קבוצת פורמולה 1.
2006-2009: ויליאמס
במרוץ הבכורה שהתקיים בבחריין נפגע רכבו של רוזברג בסיבוב הראשון ואיבד את החרטום, אך למרות זאת הצליח לסיים את המרוץ במקום השביעי ולצבור נקודות אליפות ראשונות בקריירה. המשך העונה היה מוצלח פחות - בתשעה מרוצים נאלץ לפרוש והצליח לצבור נקודות רק במרוץ נוסף אחד. את העונה סיים במקום ה-17 עם ארבע נקודות בלבד. לקראת עונת 2007 החליפה ויליאמס את המנועים במנועי טויוטה חדשים שהשיגו תוצאות מרשימות בנסיעות המבחן. במהלך העונה השתפרו גם הישגיו של רוזברג שהצליח לצבור נקודות בשבעה מרוצים שונים וסיים את העונה עם 20 נקודות.
הפודיום הראשון בקריירה הושג במרוץ הפתיחה של עונת 2008 בו סיים במקום השלישי. בהמשך העונה התקשה לצבור נקודות וסיים את העונה עם 17 נקודות. בעונתו הרביעית בסבב הצליח לייצר הצלחה מתמשכת לאחר שצבר נקודות באחד עשר מתוך שבעה עשר המרוצים שהתקיימו בעונה וסיים אותה במקום השביעי.
2010-2016: מרצדס
לקראת עונת 2010 עזב רוזברג את קבוצת ויליאמס וחתם במרצדס, בה נהג לצידו של מיכאל שומאכר שחזר מפרישה. בארבעת המרוצים הראשונים לעונה הגיע פעם לפודיום והתייצב במקום השני בטבלת האליפות, מיקום השיא שלו באותה עונה. בהמשך העונה השיג פודיום נוסף לאחר שסיים שלישי בגרנד פרי בריטניה ואת העונה סיים שוב במקום השביעי. את העונה הבאה, סיים שוב במקום השביעי, כשלאורך כל העונה לא הצליח להגיע לפודיום אפילו פעם אחת. באפריל 2012 זינק לראשונה מהפול פוזישן בגרנד פרי סין, מרוץ שבסיומו גם רשם את הניצחון הראשון בקריירה. כחודש וחצי לאחר הניצחון, הגיע לפודיום פעם נוספת כשסיים במקום השני בגרנד פרי מונקו. בששת המרוצים האחרונים של העונה לא צבר נקודות ולבסוף סיים במקום התשיעי. בסיום עונת 2012 הודיע שומאכר על פרישה סופית ובמקומו הצטרף לואיס המילטון, שהיה בן קבוצתו של רוזברג במרוצי הקארטינג. רוזברג זכה בשלושה מקצי דירוג ברציפות: בבחריין, בקאטלוניה ובמונקו. במונקו רשם את הניצחון השני בקריירה, 30 שנה לאחר שאביו ניצח באותו המסלול. חודש לאחר מכן השיג ניצחון נוסף, כאשר ניצל תקלה טכנית ברכבו של סבסטיאן פטל ותקר במכוניתו של המילטון וניצח בגרנד פרי הבריטי. בגרנד פרי של הודו סיים במקום השני ובאבו דאבי סיים שלישי. את העונה סיים במקום השישי עם 191 נקודות.
עונת 2014 התנהלה בשליטה מוחלטת של צמד נהגי מרצדס, שניהלו קרב צמוד על ההובלה. בעשרת המרוצים הראשונים של העונה השיג רוזברג ארבעה ניצחונות וחמש פעמים נוספות סיים במקום השני. המאבק בין השניים התלהט לאחר שבגרנד פרי בלגיה התנגש רוזברג ברכבו של המילטון במכוון והוציא אותו מהמרוץ. הקרב על התואר נותר פתוח עד המרוץ האחרון בעונה - רוזברג היה יכול לזכות בתואר, בתנאי שהמילטון לא יסיים באחד משני המקומות הראשונים. הוא זינק מהפול פוזישן, אך נעקף על ידי המילטון כבר בזינוק. המילטון ניצח במרוץ וזכה באליפות בעוד רוזברג שסבל מתקלות ברכבו סיים את התחרות במקום ה-14 ובמקום השני הכולל באליפות
חמישה ימים לאחר זכייתו באליפות הודיע רוזברג, במפתיע, על פרישה.
חיים אישיים
רוזברג נולד בוויסבאדן שהייתה אז במערב גרמניה. אף על פי כן בילה את רוב ילדותו במונקו והוא עדיין גר שם. בנוסף להיותו דובר גרמנית, הוא דובר אנגלית רהוטה, צרפתית, איטלקית מעט ספרדית, אך לא פינית. אביו במכוון דאג שהוא לא ילמד פינית ושיילמד את השפות האחרות מפני שהן יהיו יותר חשובות לו בהמשך בקריירה שלו.
רוזברג התחתן עם חברת הילדות שלו ויויאן סיבולד (Vivian Sibold) ב-11 ביולי 2014. לזוג יש בת אחת, אלאיה (Alaïa), שנולדה ב-30 באוגוסט 2015.
גרשון חן
ביוגרפיה
נולד ברוהצ'וב לדוד ונחמה מינה חן. אביו היה בנו של אברהם אהרן בן הרב פרץ חן ומבני משפחת חן. אחיו היה הרב יוסף חן רבו של עמק יזרעאל. למד בישיבת תומכי תמימים בלובביץ' ובהורדשיץ. בה'תרס"ז (1906) מונה על ידי רבי יוסף יצחק שניאורסון בעודו תלמיד בישיבה למשגיח זמני בישיבה בלובביץ'.
בהוראת אדמו"ר הרש"ב למד הוראה הלכתית, והוסמך לרבנות על ידי הרב סעדיה באליטר, הרב יצחק יואל רפאלוביץ', הרב דוד יעקובסון, דוד אביו הרב דוד צבי חן, בנו הרב מנחם מנדל חן והרב שמריהו יהודה לייב מדליה.
בה'תרע"ג נישא לגיסיא בת הרב חיים לייב איטקין שהיה רב העיר אולקסנדריה ונפטר כשנה קודם השידוך. עם נישואיו ירש את תפקיד חמיו, הדבר התפרסם גם בעיתון האח. בה'תרע"ט ייסד באולקסנדריה סניף של ישיבת תומכי תמימים ועמד בראשה.
בט' באב ה'תרצ"ג (1933) עלה הרב חן לישראל והתגורר בחיפה, שם הוסמך על ידי הרב קוק ומונה בהמלצתו לדיין בבית הדין הרבני. בה'תשכ"ב עבר לירושלים ומונה לרב שיכון חב"ד. בה'תשל"ח (1978) נפטר ונקבר בהר הזיתים. לא הותיר אחריו צאצאים.
הצבא הוויקינגי הגדול
הצבא הוויקינגי הגדול (באנגלית עתיקה: Mycel heathen here - "צבא הפגאנים הגדול") היה קואליציה של לוחמים סקנדינביים אשר התאחדו בשנת 865 לצורך פלישה לאיים הבריטים, שהורכבו אז מארבע הממלכות האנגלו-סקסוניות.
מקור הכינוי בכרוניקה האנגלו-סקסונית. על פי האגדה הובלו הכוחות המאוחדים בראשות בניו של רגנאר לודברוק, ומסע הקרבות והכיבושים נמשך כ-14 שנה. לא קיימות עדויות מפורטות אודות היקף הכוחות אולם ברור שהיקפם הכולל היה גבוה מן המקובל בפשיטות המזדמנות שבוצעו על ידי הוויקינגים בתקופות קודמות.
היסטוריה
מסוף המאה השמינית ביצעו הוויקינגים פשיטות באמצעות כוחות בהיקף קטן יחסית בעיקר בטקטיקה של "פגע וברח" על יעדים עתירי שלל כגון מנזרים. מטרת גיבוש הצבא הוויקינגי הגדול הייתה שונה והתמקדה בכיבוש טריטוריאלי לצורכי התיישבות.
הכוחות הפולשים של הצבא הוויקינגי הגדול נחתו לראשונה בחופי ממלכת מזרח אנגליה. בתחילה ניסה המלך לרצות אותם תמורת כופר סוסים. בסוף החורף של שנת 865–66 החלו במסע לכיוון צפון ובחודש נובמבר כבשו את העיר יורק אשר שימשה כמרכז עירוני ומסחרי מבוצר עוד מן התקופה הרומית.
בשנת 868 המשיך הצבא הוויקינגי הגדול במסעו לכיוון ממלכת מרסיה. בחורף של אותה שנה הגיעו לנוטינגהאם אך נתקלו בצבא מאוחד של ממלכות מרסיה ווסקס והושמו תחת מצור. מאחר ששני הצדדים לא הצליחו להגיע להכרעה צבאית הוסכם על נסיגת הוויקינגים בחזרה לכיוון יורק.
בסוף שנת 870 תקף הצבא הוויקינגי הגדול את ממלכת וסקס, ובמהלך שנת 871 התחוללה סדרה של תשעה קרבות המתוארת ב"כרוניקה האנגלו-סקסונית" בין הוויקינגים לצבא הממלכה בראשות אתלרד הראשון ולאחר מותו, מול אחיו, אלפרד הגדול, אשר הגיע להסדר ושילם להם כופר תמורת נסיגה. הוויקינגים המשיכו במסעם לכיוון לונדון ובשנת 872 כבשו גם אותה. בשנת 873 פנו שוב צפונה בכיוון נורת'מבריה. בשנת 874 כבשו את מרסיה ובשלב זה הגיעו לשליטה בכל האי פרט לשטחי ממלכת וסקס. בשנת 875 ערכו ניסיון נוסף לכיבוש וסקס וכך גם בשנים הבאות אך ללא הצלחה. אף על פי שהובסו בסופו של דבר בשנת 878 בידי כוחותיו של אלפרד הגדול בקרב אדינגטון המשיכו להחזיק בכל השטחים שנכבשו על ידם קודם לכן.
אחרית דבר
לאחר התבוסה הוויקינגית לאלפרד הגדול, התנצר בשנת 879 המלך הוויקינגי גות'רום, שינה את שמו לאתלסטאן, והמשיך לשלוט בשטחי מזרח אנגליה עד למותו בשנת 890. חלק מאנשי הצבא הוויקינגי הגדול עבר להתיישבות בנורת'מבריה והתערה באוכלוסייה הכפרית ובעיר יורק. חלק נוסף נטמע בקרב תושבי ממלכת מרסיה.
חלק נוסף של הצבא הוויקינגי הגדול התגבש באזור עמק התמזה ופנה לכיוון ממלכת פרנקיה שביבשת, שם פתח במסע כיבושים תוך שהוא מנצל את הכאוס השלטוני שנוצר בממלכה לאחר מותו של קרל הקירח מלך פרנקיה בשנת 877. אלפרד הגדול שזיהה את חולשת הכוחות הוויקינגים מיהר לנצל את פרק הזמן לצורך ארגון מחדש וחיזוק של צבאו באמצעות הקמת צבא סדיר, בניית צי וביצור הערים בשטחים שבשליטתו.
עד לשנת 896 היו שרידי הצבא הוויקינגי הגדול שלא עברו להתיישבות במזרח אנגליה ונורת'מבריה חלשים מכדי להתמודד מול צבאו של אלפרד הגדול, ובהדרגה נטשו גם הם את האי בכיוון היבשת והותירו את השליטה בממלכת וסקס בידיו. בנו ויורשו של אלפרד, אדוארד הזקן, המשיך בדרכו של אביו, לחם והביס את הוויקינגים הדנים מנורת'מבריה והכניס את כל דרום אנגליה תחת מרותו.
מוריץ
מוריץ (Moritz) הוא שם פרטי וכן שם משפחה גרמני שמקורו במילה הלטינית Maurus, שפירושה כהה עור או מורי
ערך בסיכון
[[קובץ:VaR diagram.JPG|שמאל|ממוזער|300px|פונקציית התפלגות ההסתברות של רווח והפסד בתיק השקעות בעל VaR של 5%
מוריץ
{{פירושונים|
ראו גם
}}
ערך בסיכון
בכחול: 95% מן השטח מתחת לעקומה באדום:5% מן השטח מתחת לעקומה ]] ערך בסיכון (באנגלית: Value at Risk ,ר"ת: VaR) הוא מושג מתחום הכלכלה המתמטית וניהול הסיכונים. השימוש ב-VaR מתקיים באופן נרחב לצורכי מדידת רמת הסיכון ותוחלת ההפסד של תיק השקעות ספציפי המורכב מנכסים פיננסיים בטווח זמן מסוים. הנחת בסיס בחישוב VaR היא כי שוקי ההון מתנהלים באופן שגרתי וכי לא מבוצעים שינויים בהרכב ההשקעות של התיק.
היסטוריה
מדידת והערכת סיכונים בתחומי הכלכלה והפיננסים הן בעיה ידועה ומוכרת מזה תקופה ארוכה. גופי ניהול פיננסי ביחד עם גופי פיקוח ממשלתיים מנסים להתמודד עימה בדרכים שונות לאורך השנים. האירוע המכונן אשר דחף לפיתוח הרעיון של חישוב הערך בסיכון היה מפולת המניות והמשבר הפיננסי של 1987.
עיתוי המשבר ועוצמתו לא התאימו לאף אחד מן המודלים הסטטיסטיים שנעשה בהם שימוש במועד זה. בניגוד למודלים הקיימים אשר העריכו סיכון על פי נתונים היסטוריים של מסחר ותמחור של נכסים פיננסיים, התברר כי המשבר השפיע על שווקים רבים בבת אחת, גם כאלה שלא היו בעלי קשר כלכלי ישיר או סיבה כלכלית לחוות מפולת מסוג כזה.
הפיתוח של חישוב ה-VaR היה למעשה שיטה מובנית לבידוד והפרדה של אירועים קיצוניים מתוך הניהול השוטף של הנכסים הפיננסיים, וקבלת איתות מוקדם להתרחשותם מתוך ניתוח הנתונים השוטף של השווקים השונים.
"באנקרס טראסט" היה המוסד הפיננסי הראשון אשר כבר בסוף שנות ה-80 הפעיל מערכת ראשונית של חישוב הערך בסיכון, ועם תחילת שנות ה-90 וההתפתחות המואצת של מערכות המחשוב בזמן אמת, הצטרפו אליו כל הבנקים האחרים. למנכ"ל בנק "ג'יי פי מורגן" מיוחסת האימרה כי הוא ממתין לדו"ח של 16:15 כלומר דף אחד המרכז את הסיכון הכללי של החברה תוך רבע שעה מסיום המסחר בבורסה.
בשנת 1997 הנחתה רשות ני"ע האמריקנית את כל המוסדות הפיננסיים לפרסם את רמת הסיכון שלהם בפעילות ההשקעה בנכסים נגזרים. בנקים ובתי השקעה רבים נוהגים לפרסם לציבור את ה-VaR שלהם כחלק מהצגת יציבותם הפיננסית.
בשנת 1999 החלו בנקים בכל רחבי העולם ליישם את חישוב ה-VaR שלהם כחלק מאימוץ תקנות בזל 2 לעניין מדידת וניהול סיכונים פיננסיים וסיכוני שוק.
שימושים
חישוב VaR נעשה באופן שוטף לצורך ארבעה שימושים עיקריים: VaR מחושב במוסדות פיננסיים בפועל מדי יום בדרך כלל בהסתברות של 1% ו-5% עבור תקופות של יום אחד ושל 14 ימים, אשר משקפים אופק תגובה סביר בשוקי ההון המתנהגים באופן נורמלי. למעשה מסמן ערך ה-VaR עבור המוסד הפיננסי את הגבול שבין ימים רגילים לימים אשר בהם מתרחשים אירועים פיננסיים קיצוניים. כמובן שבזמן אירועים פיננסיים קיצוניים לא ניתן לחזות את ההתרחשויות, וההפסד בפועל יהיה גדול בהרבה מן החזוי. למעשה, VaR משמש ככלי טקטי לניהול החשיפות בתיק ההשקעות בתקופות שגרה, מאפשר למקבלי ההחלטות לאמוד את תיאבון הסיכון הגלום בתיק ולגזור מכך קבלת החלטות בדבר אסטרטגית ההשקעות הרצויה.
דוגמה
נניח שעבור תיק השקעות מסוים חושב כי הערך בסיכון של 5% למשך יום אחד שווה למיליון ₪. משמעות הדבר היא כי בהנחה של שוקי מסחר בתנאים רגילים וללא ביצוע שינויים בהרכב התיק, ישנה הסתברות של 0.05 כי ביום אחד יאבד התיק מערכו סכום שווה או גדול יותר ממיליון ₪.
VaR כאמצעי פיקוח
VaR מיושם כאמצעי פיקוח בידי גופי ממשל על רמת ניהול הסיכון של מוסדות פיננסיים. גופים המנהלים כספים עבור מפקידים כגון, בנקים, חברות נאמנות וקרנות פנסיה נדרשים שלא לעבור ערך מסוים של VaR אשר נקבע להם על ידי גופי הפיקוח במטרה להגביל את ההפסד הפוטנציאלי של המשקיעים. קביעה רגולטורים מסוג זה היא חד משמעית, וקלה הן ליישום והן לפיקוח ובקרה.
ביקורת
הכלכלן נאסים טאלב טוען כי חישוב ה-VaR מעדיף מודלים מתמטיים על פני הניסיון ההיסטורי רב השנים. לטענתו המודל מתעלם מחוסר האפשרות לחזות אירועים נדירים וקיצוניים אשר עלולים להשפיע מהותית על הסיכון שבהשקעה, ולכן נוטע רמת ביטחון שגויה במנהלי ההשקעות.
דייוויד איינהורן טוען כי ההסתמכות על ערך ה-VaR גורם לרמה גבוהה של לקיחת סיכונים ומינוף על ידי המוסדות הפיננסיים. מנהלי ההשקעות מעדיפים "לנהל" את הסיכונים הסבירים ולהתעלם מן הסיכונים בעלי הסבירות הנמוכה ובכך ליצור פוטנציאל לקטסטרופה מתוך תחושת ביטחון שגויה. סטטיסטיקאים טוענים כי ייתכן מצב שבו VaR של תיק השקעות משולב יהיה גבוה מה-VaR של כל אחד ממרכיביו. מצב כזה עלול לגרום ליצירת הוצאה נוספת ומיותרת של המוסד הפיננסי לצורכי ביטוח אשר באופן מעשי לא הייתה נדרשת.
גם המצדדים בשיטת ניהול הסיכונים על פי VaR מזהים בו מספר חסרונות שעיקרם: התייחסות ל-VaR כאפשרות הגרועה ביותר בעוד שבפועל התוצאות מוכיחות מדי פעם הפסדים גבוהים ממנו. מנהלי ההשקעות עוסקים בעיקר בניהול ה-VaR השוטף במקום בניהול הסיכונים הקיצוניים אשר מעבר לו.
נוסחה מתמטית
ה-VaR של תיק השקעות ברמת ביטחון \alpha הוא המספר הנמוך l כך שההסתברות להפסד L גדול מ l לא תעלה על (1-\alpha)
ראו גם
הערכת סיכונים
חלאופילו פלייטר
חלאופילו סברינו רודוואלד האסלביינק פלייטר (בהולנדית: Gleofilo Sabrino Rudewald Hasselbaink Vlijter; נולד ב-17 בספטמבר 1999) הוא כדורגלן סורינאמי המשחק בעמדת החלוץ בהפועל רמת גן.
קריירת מועדונים
פלייטר התחיל את הקריירה שלו בקבוצת רובינהוד המקומית, ואף שיחק באקדמיית פיניקס אולסטארס הג'מייקנית. בינואר, פלייטר היה מועמד להצטרף לגנק ואוסטנדה, אך בסופו של דבר נשאר בסורינאם. בשנת הצטרף פלייטר לקבוצה הבוגרת של המועדון. בינואר היה מועמד להצטרף לפיינורד רוטרדם, אך לא הצליח להשיג אישור עבודה.
בקיץ חתם פלייטר בטורפדו כותאיסי מליגת העל הגאורגית.
ב-20 במאי 2020 סיכם בבית"ר ירושלים. ב-4 באוגוסט 2020 חתם על חוזה לשלוש שנים בקבוצה. ב-17 בדצמבר 2020, לאחר פציעה שהשביתה אותו, ערך את הופעת הבכורה שלו במדי בית"ר ירושלים נגד עירוני קריית שמונה באותו משחק גם כבש את שער הבכורה שלו.
ב-15 במאי 2022 כבש צמד ראשון במדי בית"ר ירושלים, במשחק האחרון של עונת 2021/2022 מול עירוני קריית שמונה, שהסתיים בתוצאה 3-3, והגיע לחמישה שערי ליגה בעונה זו. ב-13 בספטמבר 2022 שוחרר מהקבוצה במסגרת השאלה עד לתום העונה להפועל רמת גן.
קריירה בינלאומית
בצעירותו שיחק פלייטר בנבחרות הצעירות של סורינאם. ב-30 באפריל 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת, במשחק ידידות נגד. ב-5 בספטמבר 2019 כבש צמד בניצחון 0–2 נגד. שלושה ימים לאחר מכן כבש רביעייה בניצחון 0–6 נגד.
לזכותו של פלייטר 11 שערים, אותם כבש בתשע הופעות בלבד. הוא מדורג שלישי ברשימת מלכי השערים של הנבחרת בכל הזמנים.
חיים אישיים
פלייטר, הוא אחיינו של כדורגלן העבר ג'ימי פלויד האסלביינק ובן דודו של הכדורגלן נייג'ל האסלביינק.
גנרל טום אצבעוני
צ'ארלס שרווד סטרטון (באנגלית: Charles Sherwood Stratton; 4 בינואר 1838 - 15 ביולי 1883), שנודע בשם הבמה שלו "גנרל טום אצבעוני", היה גמד שזכה לפרסום רב תחת עסקי הקרקסים ומופעי השוליים של פי. טי. ברנום.
ביוגרפיה
גובהם של הוריו היה ממוצע, ובאופן אירוני, צ'ארלס היה תינוק גדול ששקל 4.3 קילוגרמים בלידתו. בששת החודשים הראשונים בחייו קצב צמיחתו היה תקין ובסופם הגיע לגובה של 64 סנטימטרים ולמשקל של 6.8 קילוגרמים. לפתע, הוא חדל מלהתפתח ולגבוה. לאחר יום הולדתו הראשון הוריו הבחינו כי לא צמח כלל בששת החודשים האחרונים ושלחו אותו לבדיקה רפואית. הרופא חזה נכונה כי לצ'ארלס ישנו סיכוי נמוך ביותר להפוך לאדם בוגר בעל גובה ממוצע.
עוד בסוף שנת 1842 (כאשר היה בן 4), צ'ארלס לא גבה אפילו בסנטימטר נוסף וגם לא הוסיף למשקלו, וממדי גופו נותרו כפי שהיו בגיל חצי שנה. מלבד זאת, הוא היה תינוק בריא ורגיל וסבבו אותו אחים שגדלו באופן תקין וגובהם ממוצע.
כאמן מופע שוליים
פיניאס טיילור ברנום היה קרוב משפחה מדרגה חמישית של צ'ארלס. כאשר שמע על גובהו החריג, לימד אותו לשיר, לרקוד, לבצע פנטומימה ולחקות אישים מפורסמים. ברנום אף היה שותף בעסק עם אביו של צ'ארלס שנפטר בשנת 1855. סטרטון החל להופיע ברחבי ארצות הברית כבר בגיל חמש, בהופעותיו הוא גילם דמויות נמוכות קומה כגון קופידון, נפוליאון בונפרטה וכן שר ורקד. הופעותיו משכו קהל רב והעסק בכיכובו התרחב.
שנה לאחר מכן, ברנום לקח את סטרטון להופיע ברחבי אירופה והפכו לכוכב בינלאומי. צ'ארלס הופיע פעמיים בפני המלכה ויקטוריה. הוא אף פגש את צ'ארלס, נסיך ויילס שהיה אז בן שלוש. סבב ההופעות ביבשת נחל הצלחה אדירה ובכל מקום שהלך קהל רב סבב אותו.
בשנת 1847 החל לגבוהה מעט לראשונה מאז היה תינוק, אך בקצב איטי ביותר. בינואר 1851 גובהו עמד על 74 סנטימטרים בדיוק. ביום הולדת ה-18 הגיע לגובה של 82.6 סנטימטרים. הוא הצטרף לארגון הבונים החופשיים ב-3 באוקטובר 1862.
נישואיו
סטרטון נישא ב-10 בפברואר 1863 ללביניה וורן, גמדה אף היא, והידיעה על נישואיהם פורסמה בעיתון. בני הזוג עמדו על פסנתר ובירכו את 10,000 אורחיהם שהגיעו לאירוע. השושבין שלהם היה ג'ורג' וושינגטון ("המפקד אגוז"), גמד שהופיע אף הוא במופעי השוליים של ברנום. השושבינה בחתונה הייתה אחותה של לביניה, בעלת גמדות חריפה יותר משל לביניה. לאחר החתונה הם התארחו אצל הנשיא לינקולן בבית הלבן. הם טיילו ברחבי אירופה, בהודו הבריטית ובעיקר באזור בנגלדש של ימינו.
ב-10 בינואר 1883 סטרטון ואשתו נכחו במלון "ניוהול" במילווקי. במלון פרצה שרפה גדולה שגבתה את חייהם של 71 איש, אך צ'ארלס ואשתו ניצלו הודות למנהלם האישי סילבסטר בליקר.
מותו
הגורם לגמדות הקיצונית של סטרטון אינו ידוע עד היום. צילומי הרנטגן התגלו רק בשנת 1895, 12 שנים לאחר מותו, והאמצעים הטכנולוגיים והרפואיים של זמנו לא יכלו לסייע במציאת הגורם או הטיפול.
אברהם הלל גולדברג
הרב אברהם הלל גולדברג (נולד בא' בשבט ה'תר"ע, 1 בנובמבר 1910– 8 באפריל 1994) היה רבו של כפר פינס ומחבר תורני.
ביוגרפיה
נולד בסקידל, במחוז גרודנה בפולין לאביו הרב יצחק גולדברג אשר שימש בעיר סקידל כשו"ב ולאמו לאה בת ר' הלל זאב עמיאל.
קיבל חינוך מסורתי אצל אביו וגדולי התורה בעיר מולדתו. למד בישיבות הגדולות בקוברין בראשותו של הרב פסח פרוסקין ובישיבת שער התורה בראשותו של הרב שמעון שקופ מחבר ספר "שערי יושר". זכה לשמש את בעל ה"חפץ חיים" .הוסמך לרבנות על ידי גדולי התורה בחו"ל ובראשם הרב שמעון שקופ ובארץ על ידי הרב הראשי לפתח תקווה הרב ראובן כץ.
היה ר"מ בישיבה ומורה לתלמוד בבית הספר. ארגן שיעורים לתורה ומחשבת ישראל לנוער ובעיקר לפועלים והקים וניהל ישיבה קטנה בעיר מולדתו.היה עסקן חינוך בגלילות הספר בפולין, מנהלו של בית-ספר יסודי דתי "תורה ודעת" ששפת ההוראה שלו הייתה עברית, ארגון הנוער החרדי לעלייה. השתתף בקרנות ומפעלים למען א"י והיה חבר הנהלה של מוסדות חסד ידועים.
עלה לארץ בשנת תש"א לפי דרישה מ"ישיבת הרב קוק" בירושלים ובזכות הרב שבתי שמואלי אשר ניהל את השגת הסרטיפיקטים להצלת יהודים בתקופת מלחמת העולם הראשונה, ובכך הציל אותו יחד עם הרב משה צבי נריה ואחרים.
כיהן במשך עשרות בשנים כרב המקומי של "כפר פינס", מושב עובדים של "הפועל המזרחי".היה פעיל בחיי הכפר, פיתוחו, הדרכתו ועיצוב דמותו הרוחנית.
כיהן חבר המרכז של חבר הרבנים על ידי הפועל המזרחי בישראל, חבר המרכז הארצי של הארגון למען השבת בישראל. נתן הרצאות תורניות, חינוכיות ושיעורים בעיון בישיבת "ירחי כלה" בפתח תקווה.
היה חבר ההגנה (פלוגה דתית בפתח תקווה). השתתף במלחמת העצמאות ושירת בשירות סדיר בצה"ל.
כתב ופרסם בקביעות מאמרים בעיתונות הדתית בחוץ-לארץ: "דרכנו" (ורשה), "דאס ווארט" (וילנה). ובארץ : "היסוד", "המודיע", "שערים", "דגלנו" ועוד. כמו כן פרסם חידושי תורה בקובצים שונים.
משפחתו
בשנת תש"ו נשא לאשה את יוכבד בת הרב אליעזר פנחס טהורי. לזוג היו חמישה ילדים, ביניהם יצחק, יהושע וצבי.
ויליאם ג'רבויס
לוטננט גנרל סר ויליאם פרנסיס דרומונד ג'רבויס (באנגלית: William Francis Drummond Jervois ; 10 בספטמבר 1821 – 17 באוגוסט 1897) היה מהנדס צבאי ודיפלומט בריטי. לאחר שהתגייס ב-1839 לצבא הבריטי, הוא שירת כקפטן משנה (second captain) בדרום אפריקה. ב-1858, בהיות בדרגת מייג'ור, הוא מונה להיות מזכיר הוועדה המלכותית שמונתה לבחון את המצב והיעילות של ביצורי החוף של בריטניה. בין השנים 1875 – 1888 הוא כיהן בזה אחר זה בתפקידי מושל מושבות המצרים (Straits Settlements), מושל אוסטרליה הדרומית ומושל ניו זילנד.
ראשית חייו
ויליאם ג'רבויס נולד בעיירה קאוז (Cowes) שבאי וייט כבנם של גנרל ויליאם ג'רבויס ושל אשתו אליזבט לבית מייטלנד. כבן למשפחה בעלת מסורת צבאית ממוצא הוגנוטי, הוא התחנך באקדמיית ברני שבגוספורט, לפני שנכנס לאקדמיה הצבאית המלכותית בווליץ'.
שירותו הצבאי
במרץ 1839, עם סיום הכשרתו בווליץ', הוענקה לג'רבויס דרגת סגן משנה בחיל ההנדסה המלכותי. מאז ועד 1841 הוא קיבל הכשרה בבית הספר המלכותי להנדסה צבאית בצ'טהאם. ב-1842, לאחור שקודם לדרגת לוטננט שנה קודם לכן, הוא נשלח לדרום אפריקה, שם הוא שירת כראש מטה של בריגדה. כקצין בדרגת קפטן משנה הוא השתתף במלחמת קוסה השביעית, שהתנהלה בשנים 1846 – 1847 ובמהלכה הוא שרטט סקיצות לביצורים הצבאיים של קפרריה הבריטית (כיום חלק מפרובינציית הכף המזרחי).
בשובו לבריטניה ב-1848 הוא קיבל את הפיקוד על פלוגה של פלסים ולוחמי מנהרות בווליץ' וביוני 1849 הוא הצטווה לצאת לאולדרני ולנהל את הבנייה של הביצורים שם. בעקבות ביקור ב-1854 של המלכה ויקטוריה והנסיך אלברט לפיקוח על התקדמות בניית הביצורים, הוא קודם לדרגת מייג'ור. בעקבות סירוב לבקשתו לצאת למלחמת קרים, הוא שב בינואר 1854 ללונדון והיה למפקד ההנדסה הצבאית של מחוז לונדון ובאפריל בשנה שלאחר מכן לעוזר המפקח הכללי על הביצורים. ג'רבויס היה למזכיר הוועדה המלכותית שב-20 באוגוסט 1859 הוטלה עליה המשימה לבחון את המצב והיעילות של ביצורי החוף של בריטניה כנגד התקפה מן הים. המשימה התמקדה בעיקר בביצורים בפורטסמות', בספיטהד (Spithead), באי וייט, בפלימות', באי פורטלנד, ברציף פמברוק, בדובר, בצ'טהאם ובמידיי. ב-7 בפברואר 1860 פורסם דוח הוועדה. בין שאר ההמלצות שלה היו כמה אפשרויות להגנה היקפית סביב ללונדון, שאף אחת מהן לא אומצה, למרות שמרכיבים של ההמלצות הללו יושמו מאוחר יותר במסגרת מערך ההגנה של לונדון (London Defence Positions). ג'רבויס המשיך לתפקיד הפיקוח על תכנונם של הביצורים שהיו ידועים בשם "מבצרי פלרמסטון" (Palmerston Forts).
ב-1861 קודם ג'רבויס לדרגת לוטננט קולונל וב-1864 ו-1865 הוא נשלח לקנדה כדי לבחון את הביצורים שם והמסקנות שהוא הגיש היו לדוח שנוי במחלוקת מבחינה פוליטית שבו צוין שהימות הגדולות וקנדה העילית לא מוגנות די צרכן. לאחר מכן הוא הרצה על ביצורים מברזל ופיקח וייעץ בנוגע להגנתן של כמה מושבות בריטיות כולל גיברלטר ואיי אנדמן. ב-1867 הוא קודם לדרגת קולונל וב-1871 הוא נשלח להודו ולאחר מכן הוא עבד על הגנתו של נמל קורק, עבודות שהושלמו ב-1874.
בעקבות פינויו של חיל המצב מאוסטרליה ב-1870, הועסקו ג'רבויס ולוטננט קולונל פיטר סקרצ'לי כיועצי הגנה של כמה מושבות. הם פיקחו על מערכי ההגנה של כל אחת מהמושבות והגישו את סדרת הדוחות שנקרא על שמם ב-1877 וב-1878. הדוחות הללו הדגישו את החשיבות של ביצורי החופים שיגנו כנגד התקפות ימיות והובילו לייסודן של יחידות רגלים וארטילריה מקומיות. בשנות השמונים של המאה ה-19 יושמו הדוחות על ידי ממשלותיהן של מושבות בריטיות רבות ובהמשך הם היוו את הבסיס למערך ההגנה של אוסטרליה ושל ניו זילנד עד לאיחוד אוסטרליה. ב-1877 הועלה ג'רבויס לדרגת מייג'ור גנרל וב-1882 הוא קודם לדרגתו האחרונה, דרגת לוטננט גנרל.
מושל מושבות המצרים
באפריל 1875 מונה ג'רבויס לתפקיד מושל מושבות המצרים, שטח חסות בריטי שכלל את פננג, מלאקה וסינגפור. ב-8 במאי אותה שנה הוא נכנס לתפקידו ושירת בו עד 3 באפריל 1877. ההחלטות שהוא קיבל במהלך כהונתו בתפקיד הניחו את היסוד לאחיזתה של בריטניה בחצי האי המלאי. הוא תרם רבות להקמתה של מיליציה המקומית ולדיכוי של מרידה מקומית. למרות שהמלאים חשדו בו, הוא התחבב על ידי הסינים ומאוחר יותר זכה בתמיכה ציבורית בנוגע להגירת יוצאי מזרח אסיה במהלך כהונתו כמושל אוסטרליה הדרומית.
מושל אוסטרליה הדרומית
במהלך פיקוח שקיים ב-1877 על מערך ההגנה הימית של אוסטרליה, מונה ג'רבויס להיות מושל אוסטרליה הדרומית. הוא קיבל את ההודעה על קידומו כאשר שהה ביוני במלבורן, למרות שהסיבה העיקרית למינויו לתפקיד החדש היה חוסר שביעות הרצון של משרד המושבות מהמעורבות שלו בחצי האי המלאי. ב-2 באוקטובר 1877 הגיע ג'רבויס לאוסטרליה הדרומית.
ג'רבויס הגיע למושבה בתקופה של משבר פוליטי. מאוחר יותר בחודש אוקטובר, התפטרה ממשלתו של ג'ון קולטון על רקע אי ההסכמה עם המועצה המחוקקת של המושבה בנוגע לבניין הפרלמנט החדש. ג'רבויס עמד בפני הלחץ לפזר את הפרלמנט וג'ון באוקוט מונה להיות ראש הממשלה. תקופת כהונתו של ג'רבויס עמדה גם בסימן של תקופה בלתי רגילה של גשמי ברכה ופריחה של ענף החקלאות. הוא הניח את היסודות לייסודם של אוניברסיטת אדלייד ושל המכון והגלריה לאומנות ויזם את הקמתו של מעון הקיץ החדש של המושל במרבל היל.