cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מיכאי רזבאן אונגוריאנו
מיכאי רזבאן אונגוריאנו (ברומנית: Mihai-Răzvan Ungureanu; נולד ב-22 בספטמבר 1968, יאשי) הוא היסטוריון, דיפלומט ופוליטיקאי רומני, שכיהן כראש ממשלת רומניה מפברואר ועד מאי 2012. בעבר כיהן כשר החוץ של רומניה בין השנים 2004–2007 וכמנהל שירות ביון החוץ של רומניה בין השנים 2007–2012. התמנה על ידי הנשיא טראיאן בססקו לראשות הממשלה אחרי התפטרותו של אמיל בוק אך איבד את הרוב בפרלמנט. הוא מכהן כפרופסור להיסטוריה מודרנית באוניברסיטת בוקרשט. בשנת 2012 היה ליושב ראש "הברית רומניה ימין" ונבחר כסנטור מטעמה. החל משנת 2014 היה לסגן יושב ראש המפלגה הדמוקרטית ליברלית. בדצמבר 2014 התמנה ליועץ של הנשיא קלאוס יוהאניס ובשנת 2015 חזר לנהל את שירות ביון החוץ של רומניה עד שהתפטר בספטמבר 2016 מסיבות בריאות.
פרטים ביוגרפיים
מיכאי-רזבאן אונגוריאנו נולד ביאשי בשנת 1968 כבנו של פרופסור לכימיה פיזיקלית, שטפאן אונגוריאנו, לימים סגן ראש העיר יאשי בין השנים 1996–2000.
הוא למד בבית הספר התיכון למתמטיקה - פיזיקה ע"ש קוסטקה נגרוצי בעיר הולדתו, שבו סיים את לימודיו בהצטיינות, כראשון במחזורו. בעת השלטון היחיד של המפלגה הקומוניסטית ברומניה, התקדם אונגוריאנו בהייררכיה של איגוד הנוער הקומוניסטי הרומני והיה לחבר משנה בוועד המרכזי של הארגון.
לימודיו האקדמיים ובהוראה
בשנת 1988 התקבל ללימודי היסטוריה ופילוסופיה באוניברסיטת "אלכסנדרו יואן קוזה", של יאשי. בעת לימודיו בלט כמנהיג בארגוני הסטודנטים ונבחר לחבר בסנאט של האוניברסיטה בין השנים 1992-1990. כמו כן היה למזכיר מנהל של האיגוד הבינלאומי של הסטודנטים להיסטוריה בין השנים 1990–1993. בשנת 1992, בתום לימודיו באוניברסיטת יאשי, התחיל ללמד לזמן קצר כמורה להיסטוריה בבית הספר תיכון "מיכאי אמינסקו" ביאשי ולאחר מכן התקבל לסגל החוג להיסטוריה מודרנית של רומניה באוניברסיטת "אלכסנדרו יואן קוזה" ביאשי: בין השנים 1992–1995 כמדריך, בין השנים 1995–1998 כ"אסיסטנט", בין השנים 1998–2004 כ"לקטור", ובין השנים 2004–2006 כמרצה. בשנים 1992–1993 השתלם אונגוריאנו באנגליה וסיים את עבודת המסטר שלו במסגרת המרכז ללימודים יהודים ועבריים במכללת "סנט קרוס" של אוניברסיטת אוקספורד.
בשנת 2004 סיים את עבודת הדוקטור בהיסטוריה מודרנית תחת הדרכתו של אלכסנדרו זוב, בנושא "המרת דת והתבוללות בחברה הרומנית בתחילת התקופה המודרנית". החל משנת 2007 התמנה לפרופסור להיסטוריה מודרנית של רומניה בפקולטה להיסטוריה של אוניברסיטת בוקרשט.
מיכאי רזבאן אונגוריאנו לימד כמרצה אורח במוסדות לימוד רבים ברומניה ובחו"ל, בין היתר בחוג להיסטוריה אירופית באוניברסיטת אלברט לודוויג בפרייבורג אים ברייסגאו (1997-1993), בבית הספר ללימודים סלאביים ומזרח-אירופיים באוניברסיטת לונדון (1998-1996), בבית הספר של הברית הצפון-אטלנטית נאט"ו באוברמרגאו, בגרמניה (החל משנת 2001), בבית הספר הלאומי ללימודים פוליטיים ולמנהל בבוקרשט (החל משנת 2002), במרכז ללימודי ביטחון "ג'ורג' מרשל" בגארמיש-פרטנקירכן בגרמניה (החל משנת 2003). הוא מכהן גם כפרופסור שלא מן המניין באוניברסיטה הלאומית לביטחון של רומניה, החל משנת 2005.
מיכאי רזבאן אונגוריאנו חבר בחברות מדעיות רבות, בין השאר בחברה הרומנית להרלדיקה, סיגילוגרפיה וגנאלוגיה של האקדמיה הרומניה, הסניף יאשי (החל משנת 1993), היה חבר בהנהלת הקרן סורוס לחברה פתוחה, ביאשי ובבוקרשט (1996–1998), ניהל את המרכז למחקרים רומניים ביאשי של הקרן הרומנית לתרבות (1999-1996), הוא חבר באיגוד האירופי ללימודים יהודיים ועבריים במכללת סנט קרוס באוקספורד (החל משנת 1998), חבר במועצת המכון ללימודים גנאלוגיים והרלדיקה ע"ש סבר זוטה ביאשי (החל משנת 1998).
פעילותו הדיפלומטית
החל משנת 1998 התקבל אונגוריאנו לשירות הדיפלומטי של רומניה. בין השנים 2000-1998 היה מזכיר מדינה במשרד החוץ הרומני בתקופת כהונתו של אנדריי פלשו ובין השנים 2001–2003 היה מנכ"ל- נציג מיוחד בווינה של הברית ליציבות בדרום-מזרח אירופה (הנקראת כעת "המועצה לשיתוף פעולה אזורית" בדרום מזרח אירופה) ובין השנים 2004-2003 סגן האחראי על תאום פעילויות של אותו ארגון בווינה.
במקביל לתפקידים אלה נבחר אונגוריאנו ליושב ראש המכון הרומני ללימודים אסטרטגיים (החל מ-2001), חבר בהנהלת מכללת אירופה החדשה בבוקרשט (החל משנת 2002) וחבר בהנהלת המרכז למדיניויות ביטחון בסגד, הונגריה (החל משנת 2003). אחרי שנת 2003 קיבל את המשרה הדיפלומטית של שר יועץ. בשנת 2004 נכנס אונגוריאנו לפוליטיקה כחבר במפלגה הלאומית ליברלית.
שר החוץ של רומניה 2007-2004
החל מ-29 בדצמבר 2004 התמנה לשר החוץ בממשלת קלין פופסקו טריצ'אנו. על רקע פרשת שני הפועלים הרומנים נלו איליה ואדריאן גנצ'אן שעבדו בבסיס צבאי אמריקאי בעיראק ונתפסו שם מצלמים ללא אישור והואשמו בריגול, נאלץ מיכאי רזבאן אונגוריאנו להתפטר מתפקידו כשר החוץ ב-4 בפברואר 2007. זאת מפני שראש הממשלה טריצ'אנו התלונן כי נודע לו על המקרה מהעיתונות, באיחור של 3 חודשים, בעוד אונגוריאנו שיתף בפרשה את הנשיא טראיאן בססקו ימים אחדים אחרי מעצר הפועלים. אונגוריאנו הודה שלא הודיע לראש הממשלה על מעצר הפועלים מפני שסבר כי העניין הצריך טיפולו הבלעדי של משרד החוץ, כנושא להתערבות קונסולרית. הוא שיתף את הנשיא כבעל הסמכות היחידה להכריע בנושא מן הסוג הזה. כמחוות כבוד הסכים אונגוריאנו להתפטר, אף על פי שהצהיר שעמד על דעתו. ראש הממשלה דאז טריצ'אנו הצהיר בזמנו על כוונתו להציג את מועמדותו של אונגוריאנו לחברות בפרלמנט האירופי בראש רשימת המפלגה הלאומית ליברלית. רק בחודש מרץ 2007 הסכים הנשיא בססקו לקבל את סיום תפקידו של שר חוץ אונגוריאנו ואף התנגד למועמדותו לתפקיד של אדריאן צ'ורויאנו, שהוצעה על ידי המפלגה הלאומית ליברלית.
ב-14 במרץ 2007 הציג מיכאי-רזבאן אונגוריאנו במסיבת עיתונאים את מאזן פעילות משרד החוץ תחת ניהולו. לדבריו השתדל למנות שגרירים על בסיס מקצועי (דיפלומטים מקצועיים או אנשי אקדמיה), תוך צמצום מינויים פוליטיים. בזמנו הפרסונל הדיפלומטי עבר ריענון, כשאחוז הדיפלומטים הצעירים (בגילים 25–35) עלה מ25ֵ% ל-40%. לדעתו ההישג העיקרי של מדיניות החוץ הרומנית בזמנו היה אימוץ נושא הים השחור במסגרת מדיניות השכנות של האיחוד האירופי וכיעד אסטרטגי מיוחד אמריקאי. הושגה "מהלך יציב, על בסיס צפי ואמון" בשיח הפוליטי עם רפובליקה מולדובה והשגה הסכמת מדינה זאת לפתיחת שתי קונסוליות רומנית זמניות בערים קחול ובלץ. נעשו מאמצים להגיע להפגת מתחים ביחסים עם אוקראינה, בלי שרומניה תימנע להביע בקול חזק את דעתה בסכסוכים בנוגע לאי הנחשים ולתעלת ביסטרויה. משרד החוץ הרומני רכש ניסיון בפתרון בעיות הקשורות למשבר בני הערובה בעיראק, בהחזרה למולדת של כאלף אזרחים רומנים מלבנון בימי מלחמת לבנון השנייה, שהיו מצבי חדשים ובלתי צפויים. לראשונה אחרי 1948 רכש משרד החוץ נכסים, לרבות שטח שעליו מתכוונים לבנות עבורו בניין חדש מנהל המכון התרבותי הרומני, הוריה-רומאן פאטאפייביץ' הצהיר כי אונגוריאנו שיחק תפקיד מהותי בהפיכת המכון לכלי יעיל לקידום התרבות הרומנית. באותה שנה ויתר אונגוריאנו על חברותו המפלגתית.
בסופו של דבר אונגוריאנו הוחלף בתפקיד על ידי ראש הממשלה טריצ'אנו והוא עצמו חזר לתפקיד שלו כסגן מתאם בווינה של הפעילויות המועצה לשיתוף פעולה אזורי בדרום מזרח אירופה בין החודשים מרץ -דצמבר 2007.
ראש שירות ביון החוץ
ב-26 בנובמבר 2007 הציע הנשיא בססקו את מינויו של מיכאי רזבאן אונגוריאנו בראש שרות ביון החוץ של רומניה אחרי שהתפקיד לא אויש ממרץ 2007 אחרי התפטרותו של קלאודיו ספטויו. ועדות הפרלמנט אישרו את המינוי עם 295 קולות מתוך 318. ב-2015 באישור הפרלמנט חזר אונגוריאנו לנהל את שירות ביון החוץ של רומניה.
ראש ממשלה
ממשלתו של אונגוריאנו לא האריכה ימים. אחרי 78 יום (פברואר-אפריל 2012) פוטרה עקב הצעת אי אמון שהוצגה נגדה על ידי האיחוד הסוציאל-ליברלי שבראשות ויקטור פונטה. הצעת אי האמון אושרה על ידי הפרלמנט ב-235 קולות בעד ו-9 נגד, 4 קולות מבוטלים.
פעילותו הפוליטית אחרי הדחת ממשלתו
ביולי 2012 הקים אונגוריאנו ארגון לא ממשלתי בשם "היוזמה האזרחית מרכז - ימין" ICCD יחד עם המנהיגים הליברל-דמוקרטים קריסטיאן פרדה ומוניקה מקוביי. באוגוסט 2012 ארגון זה הצטרף ל"ברית רומניה- ימין" שכללה את המפלגה הדמוקרטית-ליברלית, המפלגה הדמוקרטית-נוצרית הלאומית של האיכרים ומפלגת "רפובליקה חדשה". בסוף חודש 2012 חבר אונגוריאנו למפלגה בשם "מפלגת הכוח האזרחי".
ספרים
(המרת דת והתבוללות דתית במולדובה בתחילת התקופה המודרנית)
חיים פרטיים
מיכאי רזבאן אונגוריאנו שולט בשמונה שפות, כולל הונגרית ויודע אנגלית, צרפתית וגרמנית על בוריין. הוא נשוי לדניאלה ואב לבן.
עונת 1946/1947 בליגה ב'
עונת 1946/1947 בליגה ב הייתה עונת כדורגל של ליגה ב' בארץ ישראל במהלך תקופת המנדט.
הליגה הייתה הליגה המשנית שהתקיימה בארץ ישראל בשנים אלו.
הליגה פוצלה למחוז דרום ומחוז צפון.
על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו. במידה והיה שוויון בנקודות, נקבע הדרוג בטבלה על פי ממוצע השערים.
בליגה היו 22 קבוצות סך הכל, 13 במחוז צפון ו-9 במחוז צפון.
מכבי חיפה סיימה כאלופת מחוז צפון, והפועל הצפון תל אביב סיימה כאלופת מחוז דרום. שתי הקבוצות עלו לליגה הבכירה, הליגה הארצית של עונת 1947/1948 שלא נסתיימה.
בעונה זו לא היו ירידות ליגה.
עונה זו הייתה גם העונה הסדירה האחרונה שהגיע לסיומה לפני הקמת מדינת ישראל (העונה העוקבת הופסקה באמצע בעקבות מלחמת העצמאות). על כן רוב הקבוצות בליגה זו המשיכו לשחק בליגה שאורגנה מחדש לאחר הקמת מדינת ישראל, הליגה המיוחדת בעונת 1949/1950.
Brazil305
Brazil305 (בעברית: ברזיל-305) הוא אלבום האולפן הארבעה עשר של הזמרת-יוצרת האמריקאית גלוריה אסטפן. האלבום יצא לאור ב-13 באוגוסט 2020 על ידי חברות התקליטים קרסנט מון וסוני מיוזיק לטין. הסינגל הראשון מתוך האלבום "Cuando Hay Amor", יצא כבר ביוני 2020 על מנת לעזור בקידום שלו.
גרסת הטארגט של האלבום הפכה לזמינה לרכישה מוקדמת כבר ביולי 2020.
רקע והפקה
בשנת 2013, הוציאה אסטפן את האלבום המצליח The Standards. באלבום נכללו מבחר שירים הלוקחים מספר השירים האמריקאי הגדול. הוא היה מועמד לפרס גראמי בקטגוריית "אלבום הפופ הווקאלי העממי הטוב ביותר", במהלך טקס פרסי גראמי ה-56. בהמשך, חדלה מלהוציא סינגלים, עד שביוני 2020 הוציאה את "Cuando Hay Amor", שהפך לסינגל הראשון מתוך האלבום Brazil305. השיר זכה להצלחה וכבש את פסגת מצעד השירים הטרופיים הדיגיטליים.
פיוטר שמשין
ביוגרפיה
אביו, מיכאיל ניקיטיץ' שמשין היה צייר שלימד באקדמיה הקיסרית לאמנויות. בגיל עשר הוא נכנס לבית הספר היסודי באקדמיה ולמד אצל פיוטר באסין. ב-1836 הוענקה לו מדליית זהב גדולה על תיאור הטבח בילדיו של ניובה על ידי ארטמיס ואפולו.
הוא סיים את לימודיו ב-1838 עם תואר "אמן" ומדליית זהב קטנה על סצנה מהאיליאדה. התואר שלו כלל מלגה ללימודים באירופה, והוא נסע לאיטליה ונשאר שם שבע שנים. לאחר שחזר, הוא הפך למורה באקדמיה. הוא קיבל תואר "אקדמאי" ב-1844 על ציוריו של הגר במדבר ופיוטר הגדול מציל חיילים טובעים ליד אחוזתו. הוא זכה בתואר פרופסור בשנת 1853 על הגרסה שלו לתחיית המתים. שש שנים מאוחר יותר, עקב שינויים באקדמיה, הוא דורג מחדש כ"פרופסור חבר". בשנת 1863, הוא הפך ל"פרופסור מלא". לאחר שמילא תפקיד זה במשך עשרים שנה, הוא מונה לרקטור לציור ופיסול.
בין תלמידיו הידועים ביותר היו אייזק אשכנזי, וסילי סאווינסקי, ויקטור בוברוב ווסילי סרגייביץ' סמירנוב. זמן קצר לפני מותו, עקב חוק חדש באקדמיה, הוא פוטר מחמת גיל.
הוא נקבר בבית העלמין סמולנסקי. קברו לא השתמר.
רוב יצירותיו היו דתיות בטבען וניתן לראותן בקתדרלת איסק הקדוש ובקתדרלת ישו המושיע. הוא גם צייר עבור כנסיות קטנות יותר ברחבי רוסיה, אך חלק מהיצירות הללו אבדו או נהרסו במהלך התקופה הסובייטית המוקדמת.
נאוטו טאג'ימה
נאוטו טאג'ימה (ביפנית: 田島 直人; באנגלית: Naoto Tajima; 15 באוגוסט 1912 – 4 בדצמבר 1990) היה אתלט יפני, אלוף אולימפי ושיאן עולם בקפיצה משולשת. היה לקופץ משולשת הראשון בעולם שעבר מרחק של 16 מטר. החזיק בשיא העולם במשך 15 שנים.
ביוגרפיה
טאג'ימה נולד באיוואקוני. הוא בוגר אוניברסיטת קיוטו.
באולימפיאדת ברלין (1936) זכה טאג'ימה בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב בקפיצה משולשת בשיא עולם חדש של 16.00 מטר, לפני בן ארצו הרדה מסאו (15.66 מטר) ושיאן העולם היוצא ג'ק מטקלף מאוסטרליה (15.50 מטר). מדליית ארד בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.74 מטר, אחרי ג'סי אוונס מארצות הברית שקבע שיא אולימפי חדש של (8.06 מטר) ולוץ לונג מגרמניה (7.87 מטר) (שלושת המנצחים, על הפודיום, בתמונה). שיא עולמי זה הושווה בדצמבר 1950 על ידי אדהמר דה סילבה מברזיל ושנה לאחר מכן נישבר בס"מ אחד, על ידי דה סילבה.
מדליית הזהב שבה זכה טאג'ימה הייתה האחרונה שזכתה יפן באתלטיקה עד אולימפיאדת סידני (2000) שבה זכתה נאוקו טקהאשי בריצת מרתון.
אונטרהאכינג (כדורגל)
היסטוריה
מועדון הספורט של אונטרהאכינג הוקם בשנת 1925, ובשנת 1931 עלה ליגה בפעם הראשונה, אך בשנת 1933 פורק על ידי המשטר הנאצי, שחשד במועדון שאינו נאמן לו. המועדון קם מחדש רק בתום מלחמת העולם השנייה, והחל לשחק בליגה הגרמנית הרביעית. אונטרהאכינג נשארה בליגות הנמוכות כמועדון חובבים לאורך שנים ארוכות, ובשנת 1981 העפילה לליגה האזורית הבווארית, שהייתה אז השלישית בהיררכיית הליגות. בשנים 1983 ו-1988 הגיעה אונטרהאכינג לפלייאוף העלייה אל הבונדסליגה השנייה, אך כשלה בשתי הפעמים. בשנת 1989 העפילה אונטרהאכינג לראשונה לבונדסליגה השנייה, אך נשרה בחזרה לליגה השלישית כעבור עונה אחת. בשנת 1992 עלתה שוב, ונשרה בחזרה כעבור עונה. בשנת 1995 העפילה אונטרהאכינג שוב לבונדסליגה השנייה, שם שיחקה ארבע עונות ברציפות. בעונה הרביעית, 1998/1999, העפילה אונטרהאכינג לראשונה בתולדותיה אל הבונדסליגה, כאשר סיימה במקום השני בבונדסליגה השנייה.
בעונה הראשונה של אונטרהאכינג בבונדסליגה, 1999/2000, הקבוצה סיימה במקום העשירי המפתיע, כאשר היא פותחת את העונה עם תשעה משחקי בית רצופים ללא הפסד, לרבות ניצחונות יוקרתיים על בורוסיה דורטמונד, שאלקה 04, ורדר ברמן ושטוטגרט, וסך הכל שני הפסדי בית לאורך העונה כולה. במחזור האחרון של עונה זו, אונטרהאכינג הכריעה את זהות האלופה. לבאייר לברקוזן היו שלוש נקודות יותר ערב מחזור הסיום מיריבתה שבמקום השני, באיירן מינכן, אך הפרש שערים נחות. לברקוזן הייתה זקוקה לנקודה אחת במשחק החוץ מול אונטרהאכינג, אך אונטרהאכינג ניצחה 0–2, כאשר באיירן מינכן ניצחה 1–3 את ורדר ברמן, ובעזרתה של אונטרהאכינג זכתה באליפות הבונדסליגה.
את עונת 2000/2001 פתחה אונטרהאכינג עם ניצחון אחד בלבד בשמונת המחזורים הראשונים, ובששת המשחקים הבאים לא הפסידה. עם זאת, הסיבוב השני של העונה התאפיין בחוסר יציבות של אונטרהאכינג, שהצליחה מחד להשיג ניצחונות יוקרתיים על יריבותיה העירוניות באיירן מינכן ומינכן 1860, ומאידך לאבד נקודות רבות ולהסתבך בתחתית. במחזור האחרון של העונה כבר היה ברור שאונטרהאכינג ירדה ליגה, מאחר שהיו לה שלוש נקודות פחות מלשטוטגרט שהייתה במקום ה-15, והפרש שערים נחות בהרבה. עם זאת, אונטרהאכינג הייתה קרובה לקבוע שוב את זהות האלופה, כאשר הובילה 0–2 על שאלקה 04 במחזור הסיום. שאלקה הייתה חייבת ניצחון על מנת להשאיר לעצמה סיכוי לזכות באליפות, ושבאיירן מינכן, שהייתה ראשונה ערב המחזור, תפסיד להמבורג. שאלקה ניצחה לבסוף 3–5, אך לא זכתה באליפות, מאחר שבאיירן מינכן השוותה בתוספת הזמן מול המבורג. באותה עונה, אונטרהאכינג זכתה בגביע האלנפוקל, שהוא גביע שנערך עד לשנת 2001 באולמות, וקבוצות כדורגל היו משתתפות בו במטרה למלא את הזמן בפגרת החורף הנהוגה בגרמניה. אונטרהאכינג הייתה הזוכה האחרונה בתואר זה.
בעונת 2001/2002, אונטרהאכינג נשרה לליגה השלישית, והשלימה שתי ירידות ליגה ברציפות תוך שתי עונות. תוך עונה אחת, ב-2002/2003, אונטרהאכינג עלתה בחזרה לבונדסליגה השנייה, ונשארה בה ארבע עונות ברציפות. בעונת 2006/2007 נשרה לליגה האזורית הדרומית, ובשנת 2008/2009 עברה לשחק בליגה השלישית. בעונת 2014/2015 נשרה הקבוצה לליגה האזורית הבווארית, שהיא הרביעית בהיררכיית הליגות בגרמניה. בעונת 2015/2016 העפילה הקבוצה לגביע הגרמני, והצליחה להדיח באופן מפתיע את אינגולשטאדט 04 מהבונדסליגה ואת ר.ב. לייפציג מהבונדסליגה השנייה, עד שהודחה על ידי באייר לברקוזן בסיבוב השלישי.
עונת 2020/21 המועדון סיים במקום אחרון בליגה השלישית וירד לליגה אזורית.
קבוצת הבובסלי
בשנת 1975 הקים אחד מהספונסורים של אונטרהאכינג, אנטון שרובנהאוזר, קבוצת בובסלי השייכת למועדון. שרובנהאוזר ניהל את הקבוצה עד לשנת 1979. הגולשים בקבוצה זו הגיעו להישגים ספורטיביים רבים באולימפיאדת החורף ובאליפויות שונות. המפורסם שבהם הוא כריסטוף לאנגן, שזכה בארבע מדליות אולימפיות שונות כחלק מצמד או רביעייה של גולשים.
קרפדות מקרינות
קרפדות מקרינות (שם מדעי: Ceratophryidae) היא משפחה של דו-חיים מסדרת חסרי זנב החיים באמריקה הדרומית. במשפחה זו ישנם 3 סוגים ו-12 מינים ובתחילה הם נכללו במשפחת הלפטודקטיליים הגדולה וכן במשפחות הקטנות: תלמטוביים (Telmatobiidae) ובטרצ'יליים (Batrachylidae). סימן ההיכר שלהם הוא קרניים על עיניהם אצל כמה מהמינים, אך לא אצל כולם.
מינים אלו הם מהגדולים שבמיני הצפרדעים וכוללים את המין הנכחד הגדול ביותר של צפרדע - קרפדת בילזבופו (Beelzebufo), שחיה במדגסקר בתקופת הקרטיקון ושקלה עד 4 ק"ג והגיעה עד אורך 40 ס"מ.
צפרדעים אלה חיות ביערות אמריקה הדרומית וניזונות מבשר. הם ציידות בעלות פה גדול ומתרחב ולחלקם שיניים חדות והם תופסים טרף גדול אליו הם אורבים. הם ניזונים מחרקים, צפרדעים אחרות, לטאות, עופות ומכרסמים, אך רוב מזונם מורכב מפרוקי-רגליים. צפרדעים אלה מסוגלות לחיות בתנאים יבשים יחסית לדו-חיים אך צריכים לשוב ולהטיל את ביציהם במים. גם הראשנים שלהם טורפים למעט אצל המין Chacophrys pierottii.
מינים מסוימים במשפחה, כמו צפרדע הפקמן, משמשים כחיית מחמד נפוצה.
ג'ק ארצ'ר
ג'ק ארצ'ר (באנגלית: Jack Archer) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה בריטי-אירי. הוא ידוע בעיקר בזכות גילום ג'יימי מרשברוק בסדרת הטלוויזיה "המפרץ" ומייקל ליקס הסדרת הטלוויזיה מיילדת.
ביוגרפיה
ג'ק ארצ'ר למד בקולג' המלכותי הוולשי למוזיקה ודרמה.
קריירה
ארצ'ר ערך את הופעת הבכורה שלו בהפקה הבימתית "מלחמתו של ניבלי" בתיאטרון הלירי בבלפסט שעברה לתיאטרון "ניו ויקטורי" בניו יורק. הוא קיבל מועמדות ל"שחקן הטוב ביותר" לפרס מטעם המגזין The Stage על הופעתו בתפקיד הראשי. לאחר מכן שיחק ארצ'ר את המילטון במחזה"Quaint Honour" בתיאטרון פינבורו, שהועלה פעם אחת בעבר ב-1958, שם הוא גם קיבל מועמדות מפרס התיאטרון של אוף ווסט אנד עבור 'ההופעה טובה ביותר לשחקן בהצגה'. בשנת 2019 הוא החל לשחק בתפקיד ראשי הראשי במחזה "מונוגמיה" של טורבן בטס במסע הופעות ברחבי בריטניה והמשיך להופיע בתיאטרון פארק בלונדון. ארצ'ר גם כיכב בהפקות שונות אחרות בלונדון.
ארצ'ר ערך את הופעת הבכורה שלו על המסך כשגילם את ג'יימי מרשברוק בעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה "המפרץ" ששודרה בערוץ ITV. לאחר מכן כיכב בתפקיד ג'וזף בסרט The Haunting of Alice Bowles מ-2021 שכתב וביים על ידי פיליפ פרנקס. לאחר מכן הופיע בתור מייקל ליקס בעונה העשירית של סדרת הטלוויזיה "מיילדת". ארצ'ר שיחק בסדרת הטלוויזיה מארי אנטואנט, עיבוד טלוויזיה לחייה של מארי אנטואנט שנכתב על ידי דבורה דייוויס. הסדרה בת 8 חלקים צולמה בחלקה בוורסאי והיא מופקת על ידי Canal+ ו- Banijay. ומשודרת בערוץ ב-BBC. הוא מגלם את התפקיד של הרוזן לואי סטאניסלא זאבייה מפרובנס, שיהפוך ללואי השמונה עשר, מלך צרפת לאחר המהפכה הצרפתית.
Don't Stop (שיר של מייגן די סטליון)
Don't Stop (בעברית: אל תעצור) הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפרית האמריקאית מייגן די סטליון בשיתוף הראפ האמריקאי יאנג ת'אג. השיר יצא לאור ב-2 באוקטובר 2020, על ידי חברות התקליטים 1501 ו-300, כסינגל שני מתוך אלבום הבכורה Good News.
רקע וכתיבה
שיתוף הפעולה נחשף לראשונה דרך עמוד האינסטגרם של חברת הקליטים 300 אנטרטיינמנט לאחר שפרסמו תמונה של שני האמנים יחד באולפן ההקלטות, שבוע לפני צאת השיר. ב-28 בספטמבר 2020, פרסמה די סטליון בעמוד האינסטגרם את עטיפת הסינגל ותאריך צאתו.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר בוים על ידי קולין טילי ופורסם בערוץ היוטיוב של די סטליון ב-2 באוקטובר 2020, בסמוך לצאת הסינגל עצמו.
יוריס
{{פירושונים|
ראו גם
}}
נרסס השלישי
נרסס השלישי "הבנאי" (ארמנית Ներսես Գ Շինող) היה הקתוליקוס של הכנסייה האפוסטולית הארמנית בין השנים 641 ו-661.
נרסס השלישי נולד בכפר איצ'חאן שבמחוז טאיק בארמניה ההיסטורית, ולאחר הכשרה צבאית שינה את יעודו והיה לבישוף של טאיק. בשנת 641 מונה לקתוליקוס של הכנסייה הארמנית וזכה בתואר "הבנאי" בזכות מיזמי הבנייה הגדולים בהם החל. בין היתר מיוחסים לו הקמת המנזר בחור ויראפ, קתדרלת זוורטנוץ, שיפוץ הקתדרלה בדווין, הבירה ההיסטורית של ארמניה, המנזר בוורגוואנק ועוד. לפי אחת המסורות הוא נקבר בצידה הצפוני של קתדרלת זוורטנוץ.
זהות (מפלגה)
זהות – תנועה ישראלית יהודית, המוכרת בשם המקוצר מפלגת זהות, הייתה מפלגה ישראלית ימנית ליברלית-ליברטריאנית, שהוקמה בשנת 2015 על ידי משה פייגלין.
מצעה של המפלגה עוסק בתחומים רבים, בהם ביטחון, כלכלה, חינוך והפרדת דת ומדינה. שני העקרונות המנחים של המפלגה הם חיזוק זהותה היהודית של המדינה תוך כדי שמירה קפדנית על חירויות הפרט וצמצום המנגנונים הממשלתיים. מבחינה מדינית וביטחונית, תומכת המפלגה בסיפוח כל יהודה ושומרון ורצועת עזה והחלת ריבונות ישראלית מלאה עליהם, תוך עידוד האוכלוסייה הלא-יהודית לעזוב.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים ואחת זכתה המפלגה להתעניינות תקשורתית בעקבות הצהרותיה כי תקדם לגליזציה של צריכת קנאביס, ובעקבות הקמפיין האינטרנטי שלה, וברוב הסקרים הסמוכים לבחירות קיבלה 4–7 מנדטים, אולם בבחירות עצמן הצביעו לה כמאה ועשרים אלף איש והיו חסרים לה כ-20 אלף קולות כדי לעבור את אחוז החסימה.
המפלגה נרשמה גם בבחירות לכנסת ה-22, אולם עוד קודם להן חתמה הסכם עם הליכוד שבמסגרתו הוסכם כי תפרוש ותתמוך בו, בתמורה לתפקיד שר כלכלי לפייגלין, הקלות בתחום הלגליזציה של קנאביס רפואי ועוד. לאחר בחירות אלה לא הוקמה ממשלה חדשה והמפלגה לא שבה להתמודד.
רקע
שורשיה של המפלגה בתנועה "זו ארצנו", שהוקמה ביולי 1994 על ידי משה פייגלין ושמואל סקט, על מנת ליצור גל מחאה ציבורי נגד יישום הסכמי אוסלו, ובקבוצת מנהיגות יהודית, שהוקמה בשנת 1995 על ידי פייגלין ואחרים, ונרשמה כמפלגת "מנהיגות יהודית לישראל" לצורך התמודדות בבחירות לכנסת החמש עשרה, אך ביטלה את התמודדותה שלושה ימים לפני הבחירות. משנת 2000 הייתה הקבוצה בתוך הליכוד ופקדה אלפי מתפקדים לתנועה.
פייגלין התמודד מספר פעמים על ראשות הליכוד ועל מקום ברשימתה לכנסת. בבחירות לכנסת התשע עשרה בשנת 2013 נבחר פייגלין לכנסת מטעם הליכוד. בפריימריז לרשימת המועמדים לקראת הבחירות לכנסת העשרים נדחק פייגלין למקום לא ריאלי והודיע ב-5 בינואר 2015 על פרישתו מהליכוד והקמת מפלגה חדשה. זו נרשמה רשמית בשם "זהות" אצל רשם המפלגות מאוחר יותר באותה שנה.
ב-22 בספטמבר 2016 קיימה המפלגה יום התרמה שבו גויסו 463,056 דולר מ-1,336 תורמים.
הבחירות לכנסת העשרים ואחת
הוועידה הראשונה של המפלגה התקיימה ב-28 בפברואר 2017 בהאנגר 11 בנמל תל אביב ובה השתתפו כאלפיים איש. בוועידה, נבחר פייגלין ליו"ר המפלגה ואושר מצע המפלגה, שנכתב על ידי כ-60 מחבריה ואורכו 312 עמודים.
השלב הראשון של הבחירות המקדימות לרשימת המפלגה לבחירות לכנסת ה-21 התקיים ב-12 בספטמבר 2017 ובו נבחרו 15 המועמדים שעברו לשלב הבא. ב-29 בינואר 2019 נערכו פריימריז פתוחים שבהם הגיע הכלכלן גלעד אלפר למקום הראשון כשאחריו ד"ר רונית דרור ועו"ד ליבי מולד. בינואר 2019 הודיע חיים אמסלם על הצטרפותו למפלגה והוא הוצב במקום השני ברשימה לכנסת. ב-30 בינואר השיקה המפלגה את קמפיין הבחירות שלה.
בבחירות עצמן המפלגה קיבלה 2.74% מהקולות ולא עברה את אחוז החסימה.
הבחירות לכנסת העשרים ושתיים ולאחריהן
לאחר ההפסד בבחירות הקודמות נפרדה זהות ממפלגת עם שלם של חיים אמסלם. לאחר שניסיונה לחבור למפלגות אחרות כשל, נרשמה המפלגה בוועדת הבחירות ללא שותפים.
ב-12 ביולי 2019 התפטר פייגלין מתפקיד יו"ר המפלגה בעקבות סכסוך מול הוועד המנהל שלה, לאחר שזה לא אישר את בקשתו לשריין את מנכ"ל המפלגה, שי מלכה, במקום השלישי ברשימת המפלגה לכנסת, המיועד לשריון היו"ר. הוא חזר בו לאחר שעות אחדות. בעקבות כך עזבו את המפלגה חלק מחברי הוועד המנהל וכן המועמדת ליבי מולד. ב-21 ביולי הוחלט כי פייגלין ימשיך לכהן כיו"ר המפלגה, לאחר ששאר המתמודדים פרשו.
המפלגה נרשמה גם בבחירות לכנסת ה-22 שהתקיימו בספטמבר 2019, אולם עוד קודם להן חתמה הסכם עם הליכוד שלפיו תפרוש המפלגה ותתמוך בליכוד. בתמורה הבטיח נתניהו תפקיד שר כלכלי לפייגלין, לגליזציה של קנאביס רפואי לחולים ופתיחת שוק הקנאביס הרפואי לייבוא, וכן קיזוז הוצאות ממיסים לעסקים קטנים שנתיים מפתיחתם עד היקף של 2 מיליון ש"ח. ההסכם אושר על ידי מתפקדי זהות ברוב של 77%. לאחר ההסכם, שלושה מחברי הרשימה, גלעד אלפר, ליבי מולד ורפאל מינס, הודיעו שיתמכו בבחירות במפלגת ימינה בראשות איילת שקד. ההסכם לא מומש כיוון שלא עלה בידי נתניהו להקים ממשלה.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים ושלוש שנערכו במרץ 2020 הודיע פייגלין כי המפלגה לא תתמודד, בנימוק שהציבור אינו מוכן לבשורה שלה. עם זאת פורשי המפלגה התמודדו במפלגת "עוצמה ליברלית – כלכלית" בראשות אלפר שקיבלה בבחירות 3,781 קולות. לאחר הבחירות לכנסת העשרים וארבע הודיע פייגלין על חזרתו לליכוד ובבחירות לכנסת הבאה החליט להתמודד על מקום ברשימה.
מצע
מצע המפלגה יצא בפברואר 2019 כספר בן 344 עמודים בשם "להיות יהודי חופשי".
תוכנית חברתית: המצע תומך בהעברת מערכת החינוך לשיטת השוברים, ביטול חזקת הגיל הרך והחלת רפורמה שוויונית יותר בתחום דמי המזונות, צמצום הביטוח הלאומי והפרטתו, הפרטה של בתי החולים והסרת ההגבלות על גופי תקשורת פרטיים.
יהדות, תרבות ומדינה: המפלגה מאמינה כי על מוסדות המדינה להיות מחויבים להלכה ולמסורת ישראל כחלק מביטוי התרבות של העם היהודי. לעומת זאת, במרחב הפרט, אין למדינה זכות להתערב ולכפות בענייני הדת. המפלגה מציעה רפורמות בתהליך הגיור והתאמת הקריטריונים של חוק השבות למציאות העכשווית, אפשרות לבתי דין הפועלים לפי המשפט העברי לפעול למען המעוניינים בכך, העברת סמכויות לרשויות המקומיות בתחום התרבות והורדת ההתערבות הממשלתית בתחום, ביטול המונופול של הרבנות הראשית על תחום הדת, וביטול רישום הנישואים הממשלתי. שאלת התחבורה הציבורית בשבת תתייתר כיוון שהממשלה לא תתערב ולא תסבסד תחבורה ציבורית בכלל.
כלכלה: המפלגה דוגלת בכלכלה חופשית, הטלת מס שטוח בשיעור נמוך ככל הניתן, הפחתת מס החברות, הורדת החסמים על הייבוא ומחויבות לצמצום החוב הלאומי. בתחום התחבורה דוגלת המפלגה בהפסקת התמיכה והמעורבות הממשלתית בתחבורה הציבורית, התרת שימוש בשירותי הסעות שיתופיות וביטול המיסים על כלי רכב פרטיים ודלק. בתחום הקרקעות והבנייה תומכת המפלגה בסגירת מינהל מקרקעי ישראל, הפרטת הקרקעות הפנויות לאזרחים וצמצום הרגולציה בתחום הבנייה והעברת הסמכויות לרשויות המקומיות.
חירות האזרח וביטחון הפנים: המפלגה תומכת בהפיכת תפקיד מפקד המשטרה בקהילה המקומית לתפקיד נבחר, ביטול המאגר הביומטרי, לגליזציה של קנאביס, הפסקת המעצרים המנהליים, הכרה במרי אזרחי בלתי אלים ככלי דמוקרטי לגיטימי והכרה בזכות לנשיאת נשק כזכות אזרחית בסיסית לכל אזרח ללא עבר אלים או מגבלות גופניות ונפשיות.
מדיניות חוץ וביטחון: המפלגה מתנגדת להסכמי אוסלו וסוברת כי לאחריהם אבדה לצה"ל תפיסת הניצחון. המפלגה תפעל למעבר לצבא מקצועי התנדבותי וביטול גיוס החובה, מעבר לפעילות אקטיבית נגד האיום האיראני והימנעות מקבלת הסיוע האמריקני. המפלגה מציגה תוכנית מדינית שנועדה להחזיר את ישראל למצב שלפני הסכמי אוסלו. התוכנית מחולקת לארבעה שלבים:
המפלגה צופה כי שינוי התייחסותו של עם ישראל לארץ ישנה גם את גישת העולם, שיקבל את הטענה הישראלית לריבונות יהודית על כלל השטחים שבמחלוקת.
ביחס לאיום האיראני, קורא מצע המפלגה לחיסול ראשי המשטר באמצעים טכנולוגיים על בסיס העיקרון היהודי "הבא להורגך השכם להורגו".
בנושאי מדיניות חוץ, המפלגה שואפת לכך שמדינת ישראל תהפוך למופת מוסרי בעיני שאר האומות. היא רואה בעין חיובית מאוד המשך הקשרים הקיימים תוך הקפדה על עקרונות מוסריים בלתי מתפשרים. כחלק מתפיסה זו, מדינת ישראל לא תוכל למשל למכור נשק למשטרים רודניים.
ירושלים והר הבית: במצע המפלגה מוגדר כי ירושלים בכלל והר הבית בפרט הם לב ליבו של העם היהודי ועם החלת התוכנית המדינית (ראה לעיל) ניתן יהיה להרחיב את ירושלים כדי להפוך אותה ל"מטרופולין ירושלים". בנוסף, מתכוונת המפלגה להחזיר את השליטה הישראלית המלאה והבלעדית על הר הבית. היא תרחיק מההר את הווקף או כל גורם זר שאינו כפוף לריבונות ישראל. תפילות היהודים יתאפשרו בכל שעות היממה ויוקם בית כנסת על ההר.
נוער זהות
הפעילות כוללת עמידה בדוכנים בערים, השתתפות בכנסים, חוגי בית, אירועים והפגנות, חלוקה ושימוש בציוד ועוד.
פעילי התנועה מיוצגים בישיבות המטה המורחב של המפלגה, מרכזים מטות אזוריים ואף עוזרים למועמדים בפריימריז של המפלגה.
אורג אדום-ראש
אורג אדום-ראש (שם מדעי: Anaplectes rubriceps) הוא מין של ציפור קטנה ממשפחת האורגיים החי בטבע בערבות אפריקה שמדרום לסהרה.
טקסונומיה
בעבר היה זה המין היחיד בסוג Anaplectes, אך כיום משייכים אליו גם את המין Anaplectes jubaensis.
לאורג זה ישנם 2 תת-מינים:
תיאור
זוהי ציפור קטנה באורך ממוצע של 14 ס"מ ובעלת דו-צורתיות זוויגית בולטת כשהזכרים בעלי נוצות בולטות בצבעי אדום בוהק לאורך ראשם וצווארם והם בעלי מקור חרוטי ורוד ועיניים שחורות ולאורכם פס שחור עד המקור. הכנפיים והזנב אפורים-חומים והבטן בהירה עם חזה אדום. הנקבות לעומת הזכרים בעלות אפורות ובעלות גוני כנפיים חומים בהירים עם קצוות צהובים, ראש אפור-בהיר והגרון והחזה צהובים. פרטים צעירים דומים לנקבות במראם.
האורג מצוי בטבע לאורך מערב, מרכז ודרום אפריקה, לרוב סביב יערות טרופיים, שפלות וסוואנות וכן בהרים עד לגובה 2,000 מטרים. הוא מקנן בין העצים ובונה קן עגלגל ארוג מעשבים, בהם הוא מושך את הנקבות.
אורג זה איננו מצוי בסכנה בטבע.
חוקי ביללמה
ביללמה (Bilalama) היה מלך אשנונה באותה תקופה, ויש הקוראים את החוקים על שמו, לעתים מתוך אמונה שהוא פקד או פקח על יצירתם/איסופם.
Oye Mi Canto!: Los Grandes Exitos
Oye Mi Canto!: Los Grandes Exitos (בעברית: תשמעו את השיר שלי!: ההצלחות הגדולות ביותר) הוא אלבום הלהיטים החמישי של הזמרת גלוריה אסטפן, אשר יצא בספטמבר 2006 על ידי אפיק רקורדס. בדומה לאלבום האוסף הקודם אלבום זה מכיל אוסף של שירים בספרדית מכל מיני שנים בקריירה של אסטפן.
באירופה האלבום קיבל את השם Oye Mi Canto!: Los Grandes Éxitos. נכון ליולי 2007 האלבום מכר 27 אלף עותקים בארצות הברית.
מנאייכ
מָנָאיֶיכּ היא סדרת טלוויזיה ישראלית מסוגת מותחן פשע ודרמה משטרתית, שנכתבה על ידי רועי עידן והופקה ומשודרת בערוץ "כאן 11".
עונתה הראשונה של הסדרה עוסקת בחקירה שמנהלת המחלקה לחקירות שוטרים (מח"ש) בחשד שמפקד תחנת משטרה, בדרגת ניצב משנה, מעורב, יחד עם אחדים משוטריו, בפשעים חמורים הנעשים בשיתוף פעולה עם משפחת פשע.
באפריל 2021 זכתה הסדרה בפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה.
עונה 1
הסדרה נפתחת ברציחתו של טארק איסמעיל - עבריין ערבי סוחר נשק, בידי שוטר - אלירן חן, בשליחות ג'וני סלימאן, עמיתו של איסמעיל. אלירן נעצר על חם בידי טל בן הרוש, שהייתה במקום לאחר שיאחב"ל ידעו מראש על הרצח המתוכנן.
בחקירה מתגלים הקשרים שמנהל ברק הראל עם תמיר שמעיה, ראש ארגון פשיעה. בין החשדות המיוחסים להראל, אחריות לחיסול העבריין גבי גנשווילי, בידי שוטרים בעודו מאושפז בבית החולים - תיק חקירה שנסגר לאחר שהגיע למבוי סתום. במהלך החקירה בתיק זה, רב-סמל מתקדם יגאל סנדור - בלש בימ"ר מרכז, ניסה לקשור בין הראל והאחים שמעיה לרצח. הוא יצר קשר עם המאהבת של ברק, שרון צור, נרקומנית שנמצאה בתהליך גמילה ובעברה זונה במכון של תמיר וגילי שמעיה, וביקש ממנה לצלם את הראל במצלמה נסתרת, בתמורה לסמים שסיפק לה. כשברק גילה ששרון הטמינה מצלמה נסתרת, הוא חונק אותה למוות, ומשמיד את גופתה בעזרת האחים שמעיה. הסדרה מתרחשת שנתיים וחצי אחרי אירועים אלה, המוצגים בפלשבק.
אלירן חן חותם על הסדר עד מדינה, ומשוחרר למעצר בית בבית אמו, על מנת שיוכל להיפגש עם רוסלן מנחמוב - שוטר שרצח יחד איתו את גנשווילי. המשטרה משגיחה על הבית, אך אלירן מצליח לצאת ממנו ולהימלט לטורקיה באמצעות הדרכון של אחיו. רוסלן נמלט גם הוא ומחוסל בידי לייבו, אך גופתו לא נמצאה.
ברקע נרקמת עסקת נשק בתיווכו של הראל, ומבוצעת על ידי לייבו בה עימאד מוכר מכולת נשק שנגנבה מצה"ל לחברת הביטוח תמורת תשלום כופר. מח"ש מתכוונת לבצע מעצרים על חם עם ביצוע העסקה. עימאד נעצר על ידי היאחב"ל, וברק חושש מהחקירה המתהדקת וממעצרו של עימאד ומורה לבטל את העסקה, ולהחזיר את הכסף לחברת הביטוח. בניגוד להוראה שקיבל מברק, מחליט לייבו להמתין לשעת כושר לביצוע העסקה. לאחר שנעצר עימאד מגלה רונית מיינצר להפתעתה שהוא מודיע של שב"כ, ומבקשת ממנו לקדם את העסקה. לייבו מחליט לקדם את העסקה מאחורי גבו של ברק, ונעצר על חם בידי מח"ש.
בפלשבק נוסף מוצגת חקירה שניהל איזי נגד ניצב שאול כץ, לאחר ששוטרת צעירה, קורל, התלוננה שכץ הטריד אותה מינית ואף סיפקה ראיות נסיבתיות לכך. אתי, אשתו של איזי, מתוודה בפניו שבזמן שלטענת קורל לקח אותה כץ לצימר תוך ניצול יחסי מרות, היא (אתי) הייתה עם כץ באותו צימר, מרצונה. בעקבות זאת גורם איזי לקורל להודות שתלונתה הייתה תלונת שווא.
דניאל לוין, נער הלומד בפנימייה, נעצר באלימות קשה על ידי ניר עצמון בחשד לגניבת אופניים חשמליים. איזי חוקר פרשה זו, אך חמיו של עצמון, ניצב שאול כץ המיועד להיות מפכ"ל, פועל לסיום הפרשה בעונש משמעתי קל לעצמון. איזי מתקומם על העונש הקל, ומשכנע את אמו של דניאל, טניה לוין, להגיש תביעה אזרחית נגד עצמון והמשטרה. בהמשך איזי שוכב איתה. אשתו של איזי, אתי, מודיעה לו על רצונה להתגרש לאחר שהוא מספר לה על כך.
אלירן חן מסתתר באומן, ולאחר שהדבר נודע למח"ש היא מביאה למעצרו בידי משטרת אוקראינה. איזי וטל נוסעים לשם כדי לשכנע את אלירן לשוב אתם לישראל ולהמשיך כעד מדינה. הוא מסרב תחילה, אך כאשר הוא מתרצה הוא נרצח בתא הכלא בידי אחד משותפיו לתא. הדבר אירע לאחר שדודו עיני ויתר על חילוט של כספים רבים השייכים לאוליגרך אוקראיני, בניגוד גמור למדיניותו הקודמת.
פרקליטת המחוז, עתליה בן משה, משתפת פעולה עם הראל לאחר שסייע לה בסגירת תיק פדופיליה של בנה. היא מפתה את רונית מיינצר לספק לה מידע על החקירות בעניינו של הראל, ומעבירה אליו מידע זה. חוקרת מח"ש, היבא, שמגלה זאת, מעבירה לידי ראש מח"ש גרי מידע על מעורבותה של פרקליטת המחוז. גרי, בעצה אחת עם פרקליט המדינה ועם היועמ"ש מחליט להשתיק את הפרשה תמורת פרישתה של בן משה, מתוך כוונה שלא לזעזע את המערכת.איזי אינו מוכן להשלים עם סגירת הפרשה. נודע לו שניצב דודו עיני, שעשה יד אחת עם ברק הראל, ימונה למפכ"ל המשטרה. הוא מתעמת עם שותפיו במח"ש ולאחר מכן מתפרץ לאירוע בהשתתפות השר לביטחון הפנים, יהודה כרמל, וכן ברק הראל, ניצב דודו עיני, דודם של האחים שמעיה, מאיר שמר, וחברי מרכז המפלגה. איזי נעצר ומאוים על ידי ברק הראל בפגיעה בו ובמשפחתו אם יעורר את הפרשה שהושתקה.
לאחר סגירת הפרשה היבא דורשת מגרי, בתמורה לשתיקתה בנושא, להתמנות לפרקליטת המחוז במקומה של עתליה בן משה. היא מציינת כי כפי שגרי אמר, לפעמים המערכת צריכה להתגמש.
איזי פורש ממח"ש ועובר להשיט יאכטה. חצי שנה לאחר מכן, בזמן שהוא בתחילת הפלגה, מטלפנת אליו טל בן הרוש ומודיעה לו שנמצאה גופתו של רוסלן מנחמוב.
עלילת הסדרה הושפעה במידה ניכרת מפרשת האחים פריניאן.
עונה 2
העונה נפתחת כאשר טל בן הרוש בהיריון בחודש השמיני, ובעקבות גילוי גופתו של רוסלן מנחמוב ממשיכה לחקור בפרשה. בעזרתו של איזי היא מגלה ששוטרים ממשטרת ראשון לציון הם כנראה מי שרצחו את רוסלן מנחמוב, ושחנן סלמה שיקר בעדותו במח"ש בעניין זה. אלמוני יורה בה ליד ביתה, פוצע אותה וגורם למות התינוקת שברחמה. טל משוכנעת שמי שירה בה קשור למשטרת ראשון לציון. ברק הראל מגלה שחנן סלמה הוא שירה בטל בן הרוש, באמצעות רובה שלקח בתחנת המשטרה. ברק ואנשיו מעלימים את כל ההוכחות לפשעו של חנן, ומייצרים ראיות הקושרות את הירי לחמולת אבו כמאל. איזי משוכנע שחנן סלמה ירה בטל, אך כל פניותיו להיבא שתחקור את חנן אינן נענות. לעזרתו ולעזרת איתן דויטש, מפקדה הישיר של טל החוקר את הירי, נחלץ חוקר של רשות המסים, רונן ירושלמי, המציע את שיתוף חוקרי רשות המיסים במעקבים הנדרשים. גילי שמעיה חושד ששאדי מחאמיד הוא מודיע של היאחב"ל ורוצח אותו.
טל בן הרוש יצאה מבית החולים בניגוד לדעת רופאיה, ובעודה פצועה חזרה ליאחב"ל לשם השתתפות בחקירת הירי בה. חקירתם של איתן ואיזי מובילה למסקנה שחנן סלמה הוא זה שירה בטל, ובעקבות זאת היבא דורשת מפרקליט המדינה שיאשר חקירה שלו. חוקרי רשות המיסים עוקבים אחרי ברק הראל ומגלים את קשריו עם עבריינים. ברק חומק מהם וטס למדינה אחרת יחד עם אוקסנה מנחמוב, כשבתרמילו סכום כסף גדול אותו הסליק דרך מעבר באגף בעלי התפקידים בטרם נכנס לנתב"ג. כדי להטעות את העוקבים אחריו הוא רוכש כרטיסי טיסה לברצלונה, אך יורד מהטיסה בנחיתת ביניים במילאנו, וממשיך למלון בעיר.
פרקליט המדינה מאשר למח"ש לעצור את חנן סלמה ולחקור באופן גלוי תחנת משטרת ראשון לציון. הוא מעדכן בהחלטתו את המפכ"ל, דודו עיני, וזה מעדכן מיד את ברק הראל שנמצא במילאנו. חנן נעצר ומובא לחקירה, אך אינו מודה ומנצל את זכות השתיקה. טל, מחמת התסכול וסערת הרגשות שתוקפים אותה, חוששת מאוד שחנן יצליח להערים על החוקרים ולצאת מהחקירה ללא כל עונש. כתוצאה מכך, טל מאבדת את עשתונותיה וכמעט דוקרת את חנן למוות, אלא שאיזי מצליח למנוע זאת ממנה ברגע האחרון. בינתיים במילאנו, אוקסנה מנחמוב מגלה שברק מחזיק אתו סכום כסף עצום במזומן. ברק מעביר כסף זה לגורם הקשור ברישום חברות (במקרה הזה, חברת קש של האחים שמעיה בדובאי) בשווייץ, כחלק מעסקה שרקם יחד עם תמיר שמעיה. שי פיליפ עוצר בתואנת שווא את סמי סלימאן, מבהיר לו שידוע שהוא משת"פ של היאחב"ל, ועל ידי חקירתו באיומים מביא לכך שסמי מודה שהוא ירה בטל בן הרוש. איזי, היבא וטל מנסים לשכנע את סמי לחזור בו מהודאתו הכוזבת, אך ללא הצלחה, וכתוצאה מכך חנן סלמה משוחרר. דודו עיני מאיים על יפתח פלד כי אין לו כוונה לתת ליאחב"ל להרשיע את ברק הראל וכנופייתו, ושידע שאם ינסו לעשות זאת - הוא בעצמו ינקום בקריירה של פלד, של איתן וביחידתם. אוקסנה מנחמוב מחליטה לנתק את קשריה עם ברק הראל. המפכ"ל, דוד עיני, דורש מברק הראל כסף בתמורה לשירותים שברק מבקש ממנו לקידום פעילותה של חברת הקנאביס. איתן מקבל הוכחה שקושרת את חנן סלמה לירי בטל, אך מפקדו, יפתח פלד, מורה לו להשמיד אותה מחשש מהתגובה של דודו עיני בנוגע להמשך החקירה התקין.
בפרק סיום העונה, חנן סלמה מגיב בהתרסה כנגד לייבו ומעלה את זעמו. איזי והיבא משכנעים את נטלי להעיד נגד ברק ומצליחים לאסוף ראיות נגדו. ברק נעצר להפתעתו ומובא לחקירה במחסן שבו התנהלה החקירה בנדון הירי בטל. לאחר מכן פרקליט המדינה מגיע בהפתעה לחקירה ולאחר הפסקת ההקלטה טוען שחושיו מורים על עסקה סיבובית בין ראש הממשלה למאיר שמר ובה חברת הקנאביס של האחים שמעיה תוכל להגדיל משמעותית את שוויה בתמורה למינוי אייל זיגדון לראש יאח"ה אשר יסגור את תיקי ראש הממשלה. הוא לוחץ על ברק להיות מופעל כסוכן על מנת להפיל את ראש הממשלה, נגד דעתם של איזי והיבא. איזי נאלץ בלב כבד להסכים להצעתו של קובי להיות המפעיל של ברק ובכך יוצר נתק בינו לבין טל, אשר רואה בהסכמתו כניעה. לייבו מבצע הונאה לחנן סלמה ונותן הוראה לשי פיליפ ולאושרי ברוך לרצוח אותו במהלך פשיטה על אתר בנייה, במה שייראה כמו תאונה. ברק מגיע לזירת האירוע ומהדם שנמצא על פניו של שי פיליפ מבין את השתלשלות העניינים.
הפקה
לעונה הראשונה של הסדרה תוכננו במקור 12 פרקים, אך היא קוצצה לעשרה פרקים בלבד לאחר סיום הצילומים. היא עלתה לשידור ב-2 באוגוסט 2020 והפרק האחרון שודר ב-31 באוגוסט 2020. את הסדרה הגה וכתב רועי עידן במשך שנתיים על סמך חוויותיו כמתנדב במשטרה במשך ארבע שנים והפיקה חברת ההפקות "יואב גרוס הפקות". בראיון ספייס עם רות אלבז ב-14 ביולי 2022 טען עידן שכתב את הדמות של איזי בכר כשידע שהוא רוצה לראות את שלום אסייג מגלם אותו, בשל היכרותו את אופיו הרציני של אסייג מחוץ למצלמה ובשל גובהו (1.94 מ') שיכול להיות בסיס טוב לצללית של איזי בכר לצדה של הצללית של טל בן הרוש אשר רצה שיהיו הסמל של הסדרה. חנות ציוד הדיג והצלילה של אביו של איזי הייתה צריכה להיות בשימוש גם בעונה הראשונה אולם אלון זינגמן לא חשב שהיא חיונית לעלילה.
בספטמבר 2020 עידן אישר שמתוכננת לסדרה עונה שנייה, שתתמקד בפשיעה כלכלית. רועי עידן פנה אל רינה מצליח בכדי שתשחק קריינית חדשות בעונה השנייה, אולם היא דחתה את הצעתו. לאחר מכן נטען כי אבי ניר הטיל וטו על הופעתה. אורנה פיטוסי פוטרה בריש גלי לאחר שפרסמה כי לא תתחסן כנגד נגיף קורונה והפיצה תוכני הכחשת קורונה ברשתות החברתיות ולאחר שכשלו כמה ניסיונות שכנוע להעסיקה רק לאחר שתתחסן. שמיל בן ארי פוטר גם הוא מהסדרה בשל הסתבכותו באמירה לא מקובלת בנוגע להטרדות מיניות בהקשר לארז דריגס שכתב את הסדרה "חזרות" אשר בה שיחק גם בן ארי.
בנובמבר 2021 החלו צילומי העונה השנייה. ב-13 בדצמבר 2021 דיווח רן בוקר כי הניצבים בצילומי העונה השנייה לא הורשו לאכול את ארוחת הצהריים בעת ששחקני הקבע סעדו, עד להתערבותו של שלום אסייג באיום כי יעזוב את סט הצילומים. בשל חריגות בתקציב של 30%, נחתך קו העלילה השני של העונה השנייה לפיו אוליגרך יהודי-רוסי בשם סמיון רוסקובסקי (אליו לוהק ולדימיר פרידמן) הוא הגורם שהקשר איתו סיבך את ראש הממשלה הישראלי בחקירות בנוגע לפלילים.
בריאיון שהתקיים ביולי 2022 לישראל היום, גילה גולן שדמותו של איתן מבוססת על יאיר רגב אשר שירת במשטרה 27 שנה ובשיאן כיהן בתפקיד זהה לתפקיד של איתן ביחב"ל וניהל חקירות מפורסמות כגוון המעילה בבנק למסחר ופרשת האי היווני.
ב-26 ביולי 2022, נמסר על חידוש הסדרה לעונה שלישית. בפברואר 2023, נמסר על ליהוקו של הקריין זוהר סדן לסדרה. צילומי העונה השלישית החלו ב-17 באפריל 2023. באותו החודש, אושר גם ליהוקם של רון שחר, הרצל טובי, אלון פדות, אסף זגה אורן פסו ונדב נייטס לצוות השחקנים.
שם הסדרה
המילה "מנאייק" משמשת בסלנג העברי בפי חיילים לתיאור שוטר צבאי השנוא עליהם או בפי עבריינים לתיאור שוטר. בסדרה משמשת המילה בפי השוטרים לתיאור חוקרי מח"ש השנואים עליהם. בשם הסדרה נלקח הכתיב "מנאייכּ", שהוא לכאורה תעתיק מדויק יותר מערבית, אף שזו אינה מילה ערבית תקנית, אך השורש בערבית שממנו נלקחה משמש לתיאור מין אנאלי בגבר. ההקשר המיני הבוטה של שם הסדרה הביאה לביקורת על בחירת שם זה לסדרה. בתגובה לביקורת הסביר תאגיד השידור הישראלי:
ההשראה לסדרה
כל אחד מפרקי הסדרה מתחיל בהודעה: "ההפקה מבקשת להדגיש כי הדמויות, הסיפורים והשמות בסדרה הינם פרי המצאת היוצרים וכל קשר בינם ובין המציאות מקרי בהחלט". עם זאת, קיים דמיון רב בין פרטים בסדרה לבין פרטים שהופיעו בפרשיות שחיתות ופשע במציאות: פרשת האחים פריניאן (שנבדקה על ידי ועדת זיילר) ופרשת רות דוד ורונאל פישר.
קישורים חיצוניים
ביקורות ביקורות בתום העונה השנייה
מודלים אבולוציוניים של שיתוף אוכל
שיתוף מזון מוגדר כהעברת מזון בהסכמה מידי פרט אחד שהינו בעל מוטיבציה להשגת מזון לפרט אחר .ביולוגים אבולוציוניים פיתחו מודלים תאורטיים שונים בכדי להסביר את האבולוציה של התנהגות שיתוף מזון בקרב בני אדם  וחיות אחרות.
מודלים של שיתוף מזון מבוססים על תיאורית האבולוציה הכללית. היישום שלהם לגבי התנהגות אנושית נחשב לענף של אקולוגיה התנהגותית אנושית (אנ'). חוקרים פיתחו כמה מודלים אשר מסבירים שיתוף מזון בעזרת תופעות כמו ברירת שארים, אלטרואיזם הדדי (אנ'), גניבה נסלחת, שיתוף פעולה קבוצתי ואיתות יקר (אנ').
מכיוון שהבסיס התיאורטי של מודלים אלה כרוך בכושר הרבייה, אחת מהנחות הבסיס של מודלים אלה היא שצבירת משאבים גדולה יותר מגבירה את כושר הרבייה. כיום מקובל לחשוב שתופעת שיתוף המזון היא התפתחות חשובה באבולוציה המוקדמת של האדם.
מודלים של הדדיות
סול פיינמן הציג תאוריה המבוססת על המודל של רוברט טריברס לאלטרואיזם הדדי ומנסה לצפות מתי וכיצד פרט שקיבל אוכל, יחלוק באינטראקציה עתידית אוכל עם מי שתרם לו אוכל. בדומה למודל בחירת קרובי משפחה, יהיה שיתוף של אוכל כאשר התועלת למקבל גדולה מהעלות לתורם, למשל בתקופות בהן יש עודף מזון. בשנת 1984, ג'ים מור הציע מודל לאבולוציה של שיתוף אוכל הדדי המבוסס על תצפיות בשימפנזים וקבוצות ציידים-לקטים אנושיים מודרניים. מודל זה נועד לענות על סוגיות שהמודל של טריברס לא הצליח לטפל בהן. אחת מהן היא שהמודל של טריברס לא מסביר כיצד נוצר לראשונה האלטרואיזם ההדדי: אם אוכלוסייה התחילה עם פרט אחד בודד שנוהג כאלטרואיסט הדדי ונותן הטבות רק לאלטרואיסטים הדדיים אחרים, אז תכונה זו לא תשרוד מכיוון שלא יהיו אלטרואיסטים אחרים לקיים איתם אינטראקציה.
המודל של מור הניח את ההנחות הבאות:
על סמך הנחות אלה, מור שיער שהאדם הקדמון פיתח יכולות לצוד ולחלוק מזון בעקבות האיום שאדם אשר לא חולק מזון עם הקבוצה ייענש על ידי חברי הקבוצה האחרים. אדם שמוצא מעט מאוד אוכל נאלץ להתמודד עם בקשת נדבות ( "קבצנות") מצד חברי קבוצה אחרים. ניתן לבדוק את העלות והתועלת של שיתוף אוכל במצב כזה על פי מדד של מעמד חברתי, סיכון ללחימה וערך תזונתי.
הערך התזונתי נקבע על פי גודל מנת האוכל ביחס לצרכים התזונתיים של הפרט. הערך התזונתי נשאר קבוע לאורך כל התרחיש הזה, או פוחת אם חלק מהמזון נצרך על ידי הפרט שהשיג אותו.
ככל שאינדיבידואל מבקש אוכל בצורה אינטנסיבית יותר כך העלות החברתית של בקשת הנדבה גוברת על העלות של לחימה; שיקול נוסף הוא התועלת לפרט אשר מחזיק ברשותו אוכל. אם התועלת לבעל האוכל גדולה מעלות הלחימה, אז כדאי לקבצן אשר מבקש את האוכל לתקוף.
במקביל, בעל האוכל צריך להחליט האם לחלוק באוכל או לא. החלטה זו מתקבלת בהתאם לתגובה הצפויה מהקבצן. ההשערה היא שהם יחליטו לשתף אוכל כאשר הדבר ימקסם את התועלת ויצמצם את אובדן הערך התזונתי.
אם הקבצן היה דומיננטי במפגש הראשון, ייתכן שבאינטראקציות הבאות הוא ינקוט שוב בקבצנות, לחימה או שיתוף הדדי. קבצנות ולחימה מתמשכים מסכנים את הקבצן משום שאם הוא יפסיד הדבר עלול לגרום לבעל האוכל להרגיש דומיננטי ולהתנהג בפעמים הבאות בצורה דומיננטית. חוסר מעש מאפשר לבעל האוכל לשמר דומיננטיות. אם חברי קבוצה אחרים היו עדים לשינוי בדומיננטיות, אזי הקבצן עשוי להפגין תוקפנות מכוונת מחדש ולתקוף אדם אחר במעמד נמוך משלו. כאשר הקבצן משיג אוכל, הוא עשוי לגרום לבעל האוכל המקורי לבקש נדבות, אך הדבר מתרחש רק אם הרווח בהשגת האוכל גדול יותר מהנזק לסטטוס החברתי שייגרם למשיג האוכל. לסיכום, המודל של מור גורס שהברירה הטבעית מעודדת שיתוף אגרסיבי והדדיות אסרטיבית כדי לבסס מחדש את המעמד החברתי.
פיינמן ניסה לשלב בין מודל בחירת קרובי משפחה ומודלים הדדיים של שיתוף אוכל. בגלל הבדלים בין ציידים-לקטים מבחינת הסיכוי שלהם להשיג מזונות שונים בצורה ישירה,הם נוטים לחלוק יותר מזונות שלמקבליהם אין גישה ישירה אליהם. פיינמן גם משער שככל שערך הרבייה של התורם יורד, ההסתברות שהתורם ייתן אוכל עולה, עם או בלי שיתוף הדדי. לדוגמה, אנשים מבוגרים (בעיקר נשים) בכמה חברות לקטים ישתפו אוכל וטיפול עם אנשים צעירים יותר שאינם בני משפחה. כמו כן, הסיכוי שתורם ייתן אוכל קטן ככל שערך הרבייה של המקבל נמוך יותר. מאכלים מסוימים אינם שכיחים באותה מידה ולכן הם נחשבים פחות אמינים. ככל שסוג מזון מסוים נדיר יותר כך ישתפו אותו יותר. ככל שכמות האוכל קטנה יותר התורמים צפויים להיות מחמירים יותר בהרגלי השיתוף שלהם ולהעדיף לחלוק עם קרובי משפחה או עם שותפים שמעניקים גמול וחולקים מזון, ועם אנשים בעלי ערך רבייה גבוה יותר (כגון צאצאים צעירים יותר או בני זוג פוטנציאליים). תורמים גם נוטים לשתף את מי שנשאר קרוב לסביבתם. פיינמן גם משער שתורמים נוטים יותר לחלוק עם אלה הדומים להם מבחינה תרבותית על פני אלה ששונים מבחינה תרבותית.
מחקרים על שימפנזים ופרימטים אחרים שאינם אנושיים מצאו ראיות התומכות בשיתוף הדדי; עם זאת, גורמים אחרים כגון טיפוח ובקשת נדבות עשויים גם להשפיע על דפוס של שיתוף מזון אצל פרימטים לא אנושיים.
גניבה נסלחת
מודלים של גניבה נסלחת בודקים מדוע בחברות ציידים-לקטים מסוימות, חברי הקבוצה סולחים לאדם שלוקח מאחרים. מודלים אלה התפתחו כתשובה למודלים של הפחתת השונות, משום שהתנהגות הדדית קשורה גם לאיסורים חברתיים (כגון כללים המונעים מאדם לצבור יותר מדי עושר). לפי מודלים להפחתת שונות הסיבה שבגללה בחברות ציידים-לקטים מבוצעת באופן יום-יומי חלוקה יזומה של מלאי מזון גדול ( מטמונים או טרף) בין כל חברי הקבוצה היא שחלוקה כזו אופטימלית יותר מאשר לתת לעודפי מזון להירקב או להתקלקל.
על פי בלרטון ג'ונס, מנקודת מבט של ביולוגיה אבולוציונית לולא היו קיימים איסורים חברתיים, היה מועיל יותר להיות אדם אנוכי אשר מוצא אוכל, לא חולק עם אחרים וגם מקבל אוכל מאחרים (אדם זה הוא רמאי לפי מודלים של אלטרואיזם). לפי גישה זו, אנוכיות הייתה אמורה להיות ההתנהגות הנפוצה. בניגוד למודלים שיתופיים המקשרים בין שיתוף לציד, מודל הגניבה הנסלחת מקשר בין שיתוף לבין קבלה של אוכל (שניצוד או נלקח). מודלים שיתופיים והדדיים, לפי ג'ונס, לא יכלו להסביר כיצד התפתח מלכתחילה שיתוף האוכל בחברות. הוא טען שבהתחלה הייתה תופעה של גניבה נסלחת וברגע שהתנהגות זו הפכה לנפוצה זה אפשר התפתחות של אלטרואיזם הדדי.
למודל הגניבה הנסבלת של ג'ונס יש מספר הנחות יסוד:
לכן, האדם שמשיג חבילת מזון גדולה (כאשר זה קורה לעיתים רחוקות) מתמודד עם תחרויות א-סימטריות על מזון, ואינו מרוויח ממאבק על מנות פחות יקרות. לעומתו, למאחרים שלא השיגו אוכל בעצמם יהיה הרבה מה להרוויח גם מהמנות הפחות יקרות. לבעל האוכל לא משתלם להילחם על מנות אלה, ולכן צפוי שהוא יוותר עליהן ללא קרב, כי הוא צפוי להפסיד למאחר. לפיכך, קיימת השערה שהברירה הטבעית תעודד את המיומנות להעריך עלויות ותועלות. בין אנשים המקיימים אינטראקציה לעיתים קרובות, כל אחד יכול להיות במקרים שונים משיג מזון ובמקרים אחרים מאחר להשיג מזון/גנב. נוצר קיזוז בין הרווחים של המאחרים והפסדי המשיגים, כך שמתפתחת הדדיות כדי למנוע לחימה ופציעה. שיתוף שוויוני והדדי הוא התוצאה הסופית מהתנהגות גניבה נסלחת זו. כאשר חבילות המזון הן קטנות מלכתחילה, אזי הגניבה פחות נסלחת משום שלמנות יש תשואה נמוכה יותר לאורך עקומת הערך ההולכת ופוחתת.
צפוי שתהיה אגירת אוכל בתנאים בהם ניתן להגן על האוכל, בזמני מחסור, כאשר יש שפע זמני (למשל הגירת סלמון או קציר חקלאי) או כאשר המזון המצטבר כבר לא עוקב אחר עקומה פוחתת (כמו בהון פיננסי). גניבה תהיה נפוצה יותר בקרב קבוצות בהן לקטים לא זוכים להזדמנות לשיתוף בשל חוסר הצלחה שלהם בפעולת הליקוט. לקטים מצליחים פחות מגנבים משום שגנבים יכולים לקחת חלק ב-100% מאינטראקציות השיתוף.
איתות יקר
מחקרים אתנוגרפיים השתמשו במושג איתות יקר כדי להסביר מדוע אנשים מסוימים (בעיקר גברים) מתמקדים במזונות קשים להשגה שמייצרים תפוקות פחות אופטימליות. אחד ההסברים להתנהגות זו הוא שהשגת אוכל כזה מסמנת על איכות הרבייה שלהם לבנות זוג פוטנציאליות. אסטרטגיה זו מגבירה את הצלחת הרבייה של ציידים הלוכדים בהצלחה את המשאבים היקרים הללו; עם זאת, הם מסתכנים בהגברת קונפליקטים מיניים עם בני הזוג שלהם. עבור אנשים במעמד גבוה אשר לא מחויבים להשקיע הרבה בזוגיות וגם יכולים לאותת ללא מאמץ רב, התנהגות זו היא הרווחית ביותר.
יאראבובה (מכתש פגיעה)
מכתש יאראבובה (באנגלית: Yarrabubba crater) הוא מכתש פגיעה הממוקם בצפון קראטון ילגרן, ליד תחנת יאראבובה, אשר במערב אוסטרליה. המכתש נוצר מפגיעת מטאוריט בכדור הארץ לפני כ־2.229 מיליארד שנה, מה שהופך אותך לאחד ממכתשי הפגיעה העתיקים ביותר בכדור הארץ.
מודלים אבולוציוניים של שיתוף אוכל
איתות יקר
במחקרם על ציד צבים על ידי אנשי מריאם (אחד מהעמיים הילידים באיי טורס שטרייט ), סמית' ובליג' בירד מקשרים בין שיתוף המזון קולקטיבי לאיתות יקר. בקרב אנשי מריאם נהוג שמשפחה תתן חסות לקבוצת ציידי צבים כדי שזו תאסוף צבים עבור סעודה הקשורה ללוויה. מכיוון שקבוצת הציידים לא מקבלת אף אחד מהצבים בתמורה, התנהגות זו אינה מתאימה לתאוריה של הדדיות או שיתופיות של חלוקת מזון. הרווח של הציידים מגיע באמצעות האיתות שמייצר הצייד. מנהיגי קבוצות הצייד הללו מאותתים על כישוריהם, הידע המיוחד והכריזמה שלהם וזה מאפשר להם להשיג מעמד חברתי פומבי כאשר הם מצליחים. הטבה זו מספקת לציידים יתרון בהסדרים חברתיים כגון נישואים ובריתות. המשפחה שנתנה חסות לקבוצות הציד הללו מקבלת את כל הצבים שנלכדו ללא ציפייה לתשלום הדדי בעתיד. העלויות לציידים הן אספקת הציד עצמו, כולל רכישת דלק לסירות.
יאראבובה (מכתש פגיעה)
הפגיעה מתוארכת לפני 2,229±5 מיליון שנים, מה שהופך אותה למכתש הפגיעה העתיק ביותר בעולם. תאריך זה ממצב את הפגיעה בסוף עידן הקרח ההורוני. כדי לקבוע את גילו, מדענים ניתחו באמצעות תיארוך אורניום-עופרת דגימות גבישים עתיקים של המינרלים זירקון ומונאזיט אשר נמצאו במכתש.
מודלים אבולוציוניים של שיתוף אוכל
מודלים לשיתוף פעולה קבוצתי
בקרב חברות אנושיות, קבוצות מחפשות לעיתים קרובות מזונות הנחשבים קשים להשגה. פעילויות אלו דורשות בדרך כלל שיתוף פעולה של מספר אנשים. למרות שמספר אנשים מעורבים בתהליך השגת האוכל, הבעלות על האוכל ניתנת בדרך כלל לפרט בודד, כגון מי שמצא אותו או מי שהורג את החיה בהצלחה. בעלי האוכל עשויים לחלוק אותו עם חסרי אוכל שעזרו בהשגת האוכל; פעולה זו של שיתוף עשויה להיות אמצעי להבטיח שיתוף פעולה בפעילויות עתידיות. לדוגמה, האינופיאט של החוף הצפון-מערבי של צפון אמריקה חלקו חלקים ספציפיים של לווייתנים עם אחרים בהתאם לשייכותם ולתפקידם. מנקודת מבט זו, שיתוף אוכל הוא סוג של אלטרואיזם הדדי מבוסס סחר שבו משתמשים באוכל שנמצא בבעלות פרטית כדי לתת גמול על עבודה.