cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
משחקי הכס - עונה 8
הקרב על מעלה מלך
דאינריז, המדוכאת לאחר שרבים מצבאה ואוהביה נהרגו, מאבדת אט אט את שפיותה ואת רחמיה. בבואם לתקוף את מעלה המלך היא משמידה באמצעות הדרקון את מערכי ההגנה של העיר (כולל בליסטות הענק) והקרב מוכרע מהר מאוד וצבא לאניסטר נכנע, אך דאינריז לא עוצרת ושורפת עד אפר ועפר את העיר על כל תושביה. היא הורסת גם את המבצר האדום, בו מתבצרים סרסיי ונאמניה. ג'ון מנסה לגרום לחיילים לסגת, הן כדי לא לטבוח חפים מפשע והן כדי לא להיפגע מאש הדרקון. סנדור קלגיין נלחם באחיו "ההר" גרגור קלגיין בקרב שמוביל למותם של שניהם. ג'יימי, שהוברח באמצעות טיריון אל תוך העיר על מנת לשכנע את סרסיי לוותר על כס הברזל, לברוח יחד עם ג'יימי ובכך לחסוך שפיכות דמים, נאבק ביורון גרייג'וי ומוביל למותו, אך לא לפני שיורון פוצע אותו קשה. ג'יימי הולך עם סרסיי אל המקום בו הייתה אמורה לחכות להם סירה, אך הבניין קרס והיציאה נחסמה. השניים מבינים כי סופם הגיע והמבצר האדום קורס עליהם כשהם מחובקים. סנדור קלגיין שכנע את אריה שלא לרדוף אחרי סרסיי במבצר המתמוטט ובכך מציל את חייה, ולאחר שהיא מנסה להימלט ולהציל את התושבים, היא נפצעת ולבסוף מוצאת סוס אשר לוקח אותה אל מחוץ לעיר.
הסוף
אחרי החרבת העיר על התושביה (כולל הריגת אחיו ואחותו) טיריון לאניסטר מאבד את אמונו בדאינריז, וגם בקרב ג'ון שלג עולים ספקות. ג'ון מסתובב בחורבות מעלה המלך יחד עם טיריון, דאבוס וקומץ מאנשיו, טיריון פורש מהם לחפש את אחיו ג'יימי ולבסוף מוצא את גופתו תחת ההריסות יחד עם גופתה של סרסיי. טיריון בוכה על מות אחיו. בינתיים ג'ון רואה שתולע אפור מתכוון להוציא להורג את חיילה של סרסיי אחרי שנכנעו ומנסה להניא אותו מזה בטענה שהמלחמה נגמרה, אך תולע אפור לא שומע לו והורג את החיילים הנותרים בפקודת דאינריז.
דאינריז מגיעה רכובה על דרוגון ונושאת נאום בוולריאנית ואומרת שהיא תמשיך לשחרר את כל יושבי העולם מרודנים כשם שהיא שחררה את תושבי מעלה מלך ובכך היא תשבור את הגלגל של הרודנים. טיריון מגיח מאחורה ונעמד לצידה ודאינריז מאשימה אותו בבגידה בכך ששחרר את אחיו ממאסר. טיריון עונה לה "אני שחררתי את אחי ואת ביצעת טבח בעיר", טיריון מוריד את סיכת ימין המלך שלו ומטיח אותה ברצפה בדרמטיות. דינאריז מצווה לקחת אותו למאסר. לאחר מכן ג'ון המופתע נפגש עם אריה ותוהה מה היא עושה במעלה המלך. אריה עונה לו כי היא הגיעה להרוג את סרסיי אלא שדאינריז הקדימה אותה. אריה מזהירה את ג'ון מפני דאינריז ואומרת לו שהוא תמיד יהווה איום בשבילה ושהיא לא תהסס להרוג אותו לטובת מעמדה.
ג'ון הולך לבקר את טיריון במאסרו, שם טיריון, בשיחה עמוקה מלב אל לב, משכנע אותו שדאינריז איבדה שליטה ומתכוונת לטבוח באש את כל מי שעומד בדרכה. הוא מנסה להסביר לו שהדבר הנכון ביותר לעשות יהיה להרוג את מלכתם לפני שתרצח בטירופה עוד אלפי חפים מפשע. ג'ון מנסה להצדיק את מעשיה של דאינריז אהובתו אך טיריון מתחנן לג'ון שיעשה את הדבר הנכון. ג'ון עוזב את טיריון בלב כבד ובבכי.
דאינריז פוסעת במבצר האדום החרב לעבר כס הברזל ונוגעת בו בערגה. ג'ון עובר את דרוגון ששומר על הכניסה ומופיע מאחורי דאינריז. דינאריז מספרת לו על כמה היא חשבה שהכס גדול בילדותה וכמה קטן הוא באמת. ג'ון לא מתייחס לדבריה ומטיח בה אשמה על טבח אנשי העיר והחיילים שכבר נכנעו. דינאריז מסבירה לו שזה היה הכרחי והדבר הנכון לעשות. ג'ון כאוב ומבולבל שואל אותה איך היא יודעת שזה הדבר הנכון ומה עם כל שאר האנשים שלא חושבים שזה הדבר הנכון? דאינריז עונה לו שהיא יודעת מה נכון ודעת האחרים לא קובעת. דינאריז מנשקת את ג'ון והוא שולף פגיון ודוקר אותה בבטנה. דינאריז מדממת למוות בידי ג'ון כאשר דרוגון מופיע ורואה את דינאריז אימו מתה לצד ג'ון. בזעם רב דרוגון שורף ומתיך את כס הברזל, נוטל את גופתה את דאינריז ועוזב את המקום מבלי לפגוע בג'ון.
לאחר מכן מגיעים תולע אפור וחיילי "הבלתי-טמאים" ואוסרים את ג'ון. תולע אפור מוביל את טיריון למשפט בפני אצילי וסטרוז (בהם סאנסה סטארק, בראן סטארק, סאמוול טארלי, יארה גרייג'וי, בריאן מטארת' וגנדרי באראתיאון) שהיו בעלי בריתה של דאינריז, ודורש עונש מוות לג'ון ולטיריון. סר דאבוס קם ואומר שכולם שבעו ממלחמות ומציע לתולע אפור לקחת את אנשיו למישור הנהרות אך תולע אפור מסרב ועונה כי הוא מחפש צדק ולא תגמול. טיריון אומר שההחלטה מה לעשות עם ג'ון היא אינה שלו ותולע אפור מנסה להשתיקו, אך טיריון מתעקש שזו החלטה שבסמכות המלך או המלכה של שבע הממלכות. תולע אפור מסכים וקורא למועצת האצילים לבחור מלך חדש. המועצה לא מצליחה לבחור מועמד, סאמוול מציע שהעם יבחר את מלכו ונדחה בצחוק על ידי המועצה. תולע אפור מתחיל לאבד את הסבלנות וטיריון, בנאום מרגש, משכנע את המועצה לבחור בבראן סטארק - "בראן השבור" - למלך החדש: לדבריו, הדבר החזק ביותר שמקשר בין אנשים הוא סיפור ולמי יש סיפור טוב יותר מאשר לבראן שנפל ממגדל ושרד יצא מאחורי החומה וחזר כעורב בעל שלוש העיניים. סאנסה עונה כי בראן אינו רוצה להיות מלך וכי אינו יכול להביא ילדים וטיריון עונה לה כי זה הדבר הטוב ביותר וככה לעולם לא יהיה עוד שלטון רודני שנלקח על ידי יורשים. המועצה מסכימה ונשבעת לו אמונים, מלבד סאנסה סטארק שמכריזה על עצמאות הצפון, דבר שבראן מקבל. תולע אפור מקבל את בראן כמלכו ומלך וסטרוז ובראן מורה על שחרורו של טיריון וממנה אותו לימינו. טיריון מסרב אך בראן מתעקש ואומר לטיריון שבכך יכפר על כל מעשיו בעבר וייתקן את טעויותיו. עם זאת, הבלתי-טמאים עדיין דורשים את ראשו של ג'ון שלג, אך טיריון, בראן ותולע אפור מגיעים בסוף לפשרה שג'ון יוגלה אל משמר הלילה, ולא יורשה להיות בעל אדמות, לשאת אשה או ללדת ילדים.
אפילוג
באפילוג בראן וטיריון משקמים את מעלה מלך וטיריון מנהל את המועצה הקטנה בה חברים בין השאר סאמוול טארלי (המלומד העליון), בריאן מטארת' (מפקדת המשמר), סר דאבוס סיוורת' (שר הימיה) וסר ברון (שר האוצר), שהפך לאדון רמות גנים העשירה. סאם מגיש לטיריון ספר בשם "שיר של אש וקרח" שכתב המלומד העליון אברוז על המלחמות מאז מותו של רוברט באראתיאון וטיריון תוהה האם הוא מוזכר שם לטובה או לרעה וסאם משיב לו שהוא לא מצוין שם כלל. בריאן משלימה את קורות חייו של ג'יימי בנימה חיובית. תולע אפור והבלתי-טמאים מפליגים לנאאת', ביתה של מיסנדיי על מנת לשחרר אותה ולהגן עליה, כפי שהבטיח תולע אפור למיסנדיי אהובתו. אריה סטארק מפליגה מערבה אל עבר ים השקיעה כדי לגלות ארצות חדשות וסאנסה סטארק מוכתרת למלכת הצפון. ג'ון שלג מגיע אל טירת שחור, שם הוא נפגש עם טורמונד ומתאחד עם זאב הבלהות שלו. בסוף הוא יוצא ביחד עם טורמונד והאנשים החופשיים אל ארצות השלג שמצפון לחומה למסע לא ידוע.
ביקורות על עונה 8
בניגוד לעונות קודמות, אשר קיבלו ביקורות חיוביות באופן כמעט אוניברסלי ממבקרי ומעריצי הסדרה, עונה 8 נחשבה לעונה המאכזבת ביותר מבין עונות הסדרה ואף כונתה "אחת האכזבות הגדולות ביותר בתולדות הטלוויזיה", מרבית חיציי הביקורות כוונו כלפי צמד מפיקי בסדרה דייוויד בניוף וד.ב. וייס, אשר בחיפזון לסיים את הסדרה דחסו את סיום העלילה המורכבת של העונות הקודמות ל-6 פרקים בלבד אשר רובם לקו בחוסר אמינות והחלטות שרירותיות של מפיקי הסדרה שלא עמדו עם קו העלילה הרציף של הסדרה.
הביקורות השליליות מצד מעריצי הסדרה כונו "חסרות תקדים" ורבים מהמעריצים חשו כי הוליכו אותם שולל וגזלו מהם את ההזדמנות לסיום ראוי לסדרה, בשל כך מפיקי הסדרה סירבו לראיונות בחודשים הראשונים לאחר צאת הסדרה ואף ביטלו את השתתפותם בכנס קומיק-קון בסן דייגו, לאחר מכן הודו כי שגו בצורת ההפקה ואף אמרו ש"אין לנו מושג למה מרטין (יוצר סדרת הספרים המקבילה) בחר בנו עם מפעל חייו".
בשל אכזבת המעריצים מהסדרה הוקמה עצומה אשר חותרת להפקת עונה 8 חדשה לסדרה, נכון ל-14 בדצמבר העצומה מונה למעלה מ-1.8 מיליון חתימות.
סרטי לייב אקשן המבוססים על סרטי דיסני
זוהי רשימת סרטי לייב אקשן המבוססים על סרטי אנימציה של דיסני וסרטי ההמשך של סרטי לייב אקשן המבוססים על סרטי אנימציה של דיסני.
רשימה זו אינה כוללת עיבודים מחודשים של סרטי לייב אקשן (כגון הדרקון של פיט), סרטי לייב אקשן של דיסני המבוססים על סרטי אנימציה שהופקו על ידי אולפנים אחרים או על סדרות אנימציה של דיסני בטלוויזיה.
פרויקטים אחרים
בשנת 2016 רכשה אולפני וולט דיסני מחדש את זכויות הסרט על מחזור ארץ פרידיין, שעליה התבסס סרט האנימציה "הקדרה השחורה", מתוך כוונה לעבד את סדרת הספרים לסדרת סרטי לייב אקשן. הפרויקט היה בפיתוח מוקדם באולפני וולט דיסני ללא במאי, מפיק או תסריטאי עדיין צמודים. מאז, לא היו חדשות חדשות על הפרויקט.
בינואר 2022, ג'ניפר לי חשפה שסטלה מג'י, הסופרת והבמאית של טיאנה שעל שמה נקראה הכלבה של שרלוט (החברה העשירה של טיאנה), רצתה לפתח עיבוד לייב אקשן ל"הנסיכה והצפרדע".
צ'יודה
צִ'יוֹדָה (ביפנית: 千代田区) הוא אחד מ-23 הרבעים של טוקיו אשר בצוותא מהווים את לבה של טוקיו, בירת יפן. הרובע בנוי סביב הארמון הקיסרי של טוקיו והוא משתרע על פני כ-12 קמ"ר בלבד. ברובע נמצא המרכז השלטוני של יפן, אשר כולל בין היתר את הארמון הקיסרי, מעונו הרשמי של ראש ממשלת יפן, בניין הדיאט (הפרלמנט היפני), בית המשפט העליון, רבים ממשרדי הממשלה ושגרירויות רבות. אתרים אחרים ברובע הם מקדש יסוקוני, מרכז העסקים מארונוצ'י ובו תחנת הרכבת המרכזית של טוקיו, אזור העסקים אקיהאברה (המוכר בזכות שפע חנויות האלקטרוניקה שבו ומכונה גם "עיר החשמל"), מטות המשטרה ומכבי האש של מטרופולין טוקיו, בניין קסומיגסאקי ומרכזי קניות רבים.
שגרירות ישראל ביפן נמצאת ברחוב Nibancho שברובע.
מקור השם
הרובע קיבל את שמו מטירת צ'יודה - שמה השני של טירת אדו, כיום הארמון הקיסרי. פירוש השם ביפנית הוא "שדה אלף הדורות".
היסטוריה
רובע צ'יודה נוסד ב-15 במרץ 1947, על ידי איחודם של שני רבעים: קאנדה (חלקו הצפון-מזרחי של רובע צ'יודה של ימינו) וקוג'ימאצ'י. אירועים היסטוריים בולטים שהתרחשו בשטחו של הרובע כוללים:
הארמון הקיסרי
תשלובת המבנים והאגפים של הארמון משתרעים על שטח של כ-3.41 קמ"ר ומהווים ריאה ירוקה בלבה של טוקיו. הטירה מוקפת תעלות מגן ומגדלי שמירה, וחורשות עבותות. בארמון נערכים טקסים רשמיים, ובהם טקסי קבלת שגרירים. מבקרים יכולים לבקר בגן המזרחי של הארמון (בו נמצא מוזיאון המציג את האוספים הקיסריים), וכן בארמון הנפתח לציבור יומיים בשנה - ביום הולדתו של הקיסר (23 בדצמבר) וב-2 בינואר.
ממשל מקומי
צ'יודה מנוהלת על ידי מושל הנבחר בבחירות ישירות. המושל הנוכחי הוא מאסאמי אישיקאווה, עצמאי. האספה המחוקקת של הרובע מונה 25 חברים.
ייצוג ברמת המטרופולין
באספה הנבחרת של מטרופולין טוקיו, צ'יודה מהווה אזור בחירה יחיד. במשך 50 שנים יוצג הרובע באספה על ידי המפלגה הליברל דמוקרטית, עד לבחירות 2009, כאשר מועמד המפלגה הדמוקרטית בן ה-26, זנקו קורישיטה, הביס את המועמד בן ה-70 מטעם המפלגה הליברל דמוקרטית ונשיא אספת המטרופולין לשעבר, שיגרו אושידה. ואולם ב-2013 חזר המושב של צ'יודה באספת המטרופולין למפלגה הליברל דמוקרטית.
ייצוג ברמה הלאומית
מאז 1990 מהווים רובע צ'יודה יחד עם הרבעים מינאטו ושינג'וקו את אזור הבחירה הראשון לבית הנבחרים של יפן. אזור הבחירה מיוצג כיום על ידי מיקי ימאדה מהמפלגה הליברל דמוקרטית.
נציגויות זרות
ברובע נמצאות שגרירויותן של:
יורן אנדרסן
יורן אנדרסן (בנורווגית: Jørn Andersen, לעיתים נכתב Jörn, נולד ב-3 בפברואר 1963 בפרדריקסטאד שבנורווגיה) הוא כדורגלן עבר נורווגי ששיחק בעמדת החלוץ בקבוצות שונות בליגת העל הנורווגית, הבונדסליגה וליגת העל השווייצרית. אנדרסן הוא מלך השערים של ליגת העל הנורווגית לעונת 1984/85, ושל הבונדסליגה לעונת 1989/90. לאנדרסן 27 הופעות וחמישה שערים במדי נבחרת נורווגיה. כיום אנדרסן הוא מאמן נבחרת קוריאה הצפונית.
קריירת מועדונים
אנדרסן החל את הקריירה המקצוענית שלו בשנת 1982 בפרדריקסטאד הנורווגית, שם הבקיע שבעה שערים בשתי עונות והציג יכולת גבוהה. בקיץ 1984 עבר אנדרסן לוולרנגה הנורווגית, שם שיחק עונה אחת בלבד, אך הבקיע 23 שערים ב-22 הופעות ליגה, יותר משער אחד בממוצע למשחק, והוכתר כמלך השערים של ליגת העל הנורווגית. כתוצאה מכך הפך לשחקן מבוקש, וכבר לאחר עונה אחת בוואלרנגה חתם אנדרסן בנירנברג מהבונדסליגה. בעונתו הראשונה בקבוצה, 1985/86, הבקיע אנדרסן חמישה שערי ליגה, ובעונת 1986/87 הבקיע 14 שערים, וסייע לנירנברג לסיים במקום התשיעי, כשהוא משתף פעולה בהתקפת הקבוצה עם שטפן רויטר, דיטר אקשטיין ויואכים פיליפקובסקי. בעונת 1987/88 ירדה תפוקתו של אנדרסן לתשעה שערים, אך הקבוצה סיימה את העונה במקום החמישי והשיגה כרטיס לגביע אופ"א. בתום עונה זו, עזב אנדרסן את נירנברג לאחר שלוש עונות, בהן הבקיע 28 שערי ליגה, וחתם באיינטרכט פרנקפורט, שנחשבה אז לקבוצת צמרת בבונדסליגה, ביחד עם חברו להתקפת נירנברג, דיטר אקשטיין.
עונתו הראשונה של אנדרסן באיינטרכט פרנקפורט הייתה מאכזבת יחסית, כאשר הבקיע שני שערי ליגה בלבד. גם שאר שחקני הקבוצה לא היטיבו לשחק בעונה זו, אותה פרנקפורט סיימה במקום ה-16 בבונדסליגה, וניצלה מירידה רק לאחר ניצחון במפגש כפול על פ.צ. זארבריקן שסיימה שלישית בליגת הבונדסליגה השנייה. במשחק הראשון, הבקיע אנדרסן את השער הראשון בניצחון של פרנקפורט בתוצאה 2-0, ואת השני הבקיע מנפרד בינץ. בגומלין, זארבריקן ניצחה 2-1 ופרנקפורט נשארה בליגה. עונת 1989/90 הייתה שונה לחלוטין מקודמתה עבור איינטרכט פרנקפורט ועבור אנדרסן. בעונה זו, אנדרסן הבקיע 18 שערי ליגה, והוכתר כמלך השערים של הבונדסליגה, והיה לשחקן הזר הראשון שמשיג הישג זה. אנדרסן יצר בעונה זו שיתוף פעולה התקפי עם אקשטיין, אובה ביין וראלף פלקנמאייר, ופרנקפורט סיימה במקום השלישי בבונדסליגה.
על אף ההישג עם איינטרכט פרנקפורט, בחר אנדרסן לעזוב את המועדון לאחר שנתיים בלבד, וחתם בפורטונה דיסלדורף. אנדרסן הבקיע בעונת 1990/91 ארבעה שערים בלבד, והיה משני לחלוץ העיקרי של הקבוצה דאז, תומאס אלופס. אנדרסן פתח את עונת 1991/92 בפורטונה דיסלדורף, אך לאחר תשעה משחקים חזר לאיינטרכט פרנקפורט, ועד לתום העונה הבקיע תשעה שערים, והיה חלק מהתקפה חזקה מאוד של הקבוצה, שכללה את טוני יבואה, אנדראס מולר, אובה ביין ולותר זיפל. פרנקפורט סיימה את העונה במקום השלישי אמנם, מרחק של שתי נקודות מהאלופה שטוטגרט וסגניתה בורוסיה דורטמונד, אך עם ההתקפה הטובה בליגה, שהבקיעה 76 שערים, ועם הפרש השערים הטוב ביותר בליגה. בעונת 1992/93 סיימו אנדרסן ופרנקפורט שוב במקום השלישי, אך תפוקת ההתקפה ירדה משמעותית, בין השאר מאחר שאנדרסן הבקיע שני שערים בלבד, וערך רק שש הופעות. את עונת 1993/94 החל אנדרסן בפרנקפורט, ובחצי עונה הבקיע שני שערים. בפגרת החורף עבר להמבורג, והבקיע שער אחד בלבד עד לתום העונה, והמבורג סיימה במקום ה-12. אנדרסן פתח בהמבורג את עונת 1994/95, ועד לפגרת החורף ערך שבע הופעות, בהן לא הבקיע. בפגרת החורף עבר לדינמו דרזדן, ששיחקה אז בבונדסליגה. גם שם ערך אנדרסן שבע הופעות ולא הבקיע, והקבוצה נשרה לבונדסליגה השנייה מהמקום האחרון.
את שנות הקריירה האחרונות העביר אנדרסן בליגת העל השווייצרית, כאשר שיחק שתי עונות בפ.צ. ציריך ושתי עונות בפ.צ. לוגאנו, ובסך הכל הבקיע ארבעה שערים בארבע העונות שלו בשווייץ. בשנת 1999 עבר לפ.צ. לוקרנו השווייצרית גם היא, שם ערך 29 הופעות ולא הבקיע. בתום עונת 2000/01 פרש אנדרסן ממשחק פעיל.
קריירה בינלאומית
אנדרסן ערך את הופעת הבכורה בנבחרת נורווגיה בשנת 1985, והשתתף עמה במוקדמות מונדיאל 1986, מוקדמות יורו 1988 ומוקדמות מונדיאל 1990, אך לא הצליח להעפיל עם הנבחרת לאף אחד מהטורנירים. את הופעתו האחרונה במדים הלאומיים ערך אנדרסן באוקטובר 1990, בתיקו 0-0 מול נבחרת הונגריה במוקדמות יורו 1992. סך הכל ערך אנדרסן 27 הופעות במדים הלאומיים, והבקיע חמישה שערים.
קריירת אימון
לאחר פרישתו, אנדרסן מונה בשנת 2001 כמאמן הנוער של פ.צ. לוצרן, ועסק בתפקיד זה עד לשנת 2003. בשנה זו מונה כמאמנה של רוט-וייס אוברהאוזן, תפקיד אותו מילא כשנה אחת. בעונת 2005/06 שימש כעוזרו של המאמן הורסט קופל בבורוסיה מנשנגלדבך.
בשנת 2006 הודיע אנדרסן לעיתונות הנורווגית כי יואכים לב מנהל עמו מגעים להיות עוזרו בנבחרת גרמניה. לב אישר את הדיווח. אנדרסן לא התקבל לבסוף למשרה זו, לטענתו עקב העובדה שאינו גרמני.
במאי 2007 חתם אנדרסן כמאמן סקודה קסנתי היוונית, אך החוזה בוטל כעבור חודש, מסיבות פרטיות. במהלך עונת 2007/08 חתם בקיקרז אופנבך מתחתית הבונדסליגה השנייה, אך לא הצליח להציל את המועדון מירידה. במאי 2008 חתם על חוזה במיינץ 05 מהבוונדסליגה השנייה, והעפיל עם המועדון אל הבונדסליגה כעבור עונה אחת. עם זאת, על אף הצלחתו, פוטר באוגוסט 2009.
בדצמבר 2010 מונה אנדרסן כמאמן לאריסה היוונית. לאחר 24 ימים בלבד, בהם הפסיד שלושה משחקי ליגה והודח מהגביע היווני, פוטר אנדרסן מתפקידו. בנובמבר 2011 חתם בקרלסרוהה מהבונדסליגה השנייה, אך גם בתפקיד זה לא שרד זמן רב, ופוטר במרץ 2012, לאחר שקבוצתו נקלעה למקום האחרון בליגה. בינואר 2015 מונה אנדרסן כמאמנה של רד בול זלצבורג, וכיהן בתפקיד זה עד דצמבר 2015.
במאי 2016 מונה אנדרסן כמאמנה של נבחרת קוריאה הצפונית, והיה למאמן הזר השני בתפקיד זה, כאשר הראשון היה ההונגרי פאל צ'רנוי בשנות ה-90.
חיים אישיים
יורן אנדרסן הוא בנו של שחקן הכדוריד ביורג אנדרסן.
בשנת 1993 קיבל אנדרסן אזרחות גרמנית. אנדרסן נשוי ומתגורר בעיר באד רייכנהאל שבבוואריה. בנו ניקלאס משחק בליגות הנמוכות בגרמניה.
Just Show Me How to Love You
Just Show Me How to Love You (בעברית: רַק תַּרְאֶה לִי אֵיך לֶאֱהוֹב אוֹתְךָ) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האנגלייה שרה ברייטמן, בהשתתפות חוסה קורה, מתוך אלבום האולפן החמישי שלה, Timeless. השיר יצא לאור ב-18 באפריל 1997, על ידי חברת התקליטים איסט וסט רקורדס, כסינגל השני מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום ה-36 במצעד השירים שבגרמניה.
רקע וכתיבה
השיר נכתב במקור על ידי דריו בלדן במבו ואמריגו קסלה בשפה הספרדית, בשם "Tu Cosa Fai Stasera". כותבי השיר ביצעו אותו בשנת 1981 במהלך פסטיבל סן רמו, אך לא הצליחו לזכות בתחרות. בהמשך, תורגם השיר מחדש על ידי פרנק פיטרסון, שגם הפיק אותו והוא הוקלט על ידי שרה ברייטמן עבור אלבומה, Timeless.
את השיר הקליטה ברייטמן בין נובמבר 1996 למרץ 1997, בדומה לשאר השירים של האלבום בו הוא נכלל.
גרסאות נוספות
במרוצת השנים, הוקלט השיר מחדש על ידי שלל אמנים שונים ביניהם:
גרסת 2020
Just Show Me How to Love You (בעברית: רַק תַּרְאֶה לִי אֵיך לֶאֱהוֹב אוֹתְךָ) הוקלט מחדש בשנת 2020, על ידי הזמרת-יוצרת האנגלייה שרה ברייטמן ועל ידי המוזיקאי הצרפתי פלורנט פאני, מתוך אלבום האוסף שלה, France. השיר יצא לאור ב-6 בנובמבר 2020, על ידי חברת התקליטים דקה כסינגל הראשון מתוך האלבום.
רקע
בשנת 2006, הוציאה ברייטמן את אלבום האוסף Diva: The Singles Collection. ביפן זכה אלבום האוסף להצלחה חסרת תקדים, כאשר בשבוע הפתיחה שלו נמכר שם בלמעלה מ-77,000 עותקים. בנוסף לכך, הפך אלבום האוסף לאלבום הקלאסי הנמכר ביותר במדינה בשנת 2007, עם מכירות של למעלה מ-600,000 עותקים. לאור הצלחת אלבום האוסף, הוחלט כי גרסה בשפה הצרפתית שלו תופץ בצרפת, אך לאחר מאבק עם חברת התקליטים שלה, הרעיון נגנז.
לבסוף, בשנת 2020 הוחלט כי האלבום France יצא לאור על ידי חברת התקליטים דקה והשיר "Just Show Me How to Love You" יצא לאור כסינגל המוביל מתוכו ב-6 בנובמבר 2020, תוך שהיה זמין לרכישה בחנות האייטונס של צרפת בלבד.
הוצאה
בסמוך להכרזה על אלבום האוסף, הכריזה ברייטמן על צאתו הרשמית של השיר כסינגל הראשון מתוכו. ב-5 בנובמבר 2020, העלתה לערוץ היוטיוב הרשמי שלה את האודיו הרשמי של השיר, המציג בתוכו את עטיפתו המחודשת, שנושאת את שמם של ברייטמן ופאני. העטיפה נוצרה בהשראת עטיפת הלהיט של ברייטמן "Harem", משנת 2003.
עטיפה נוספת של הסינגל, פורסמה בפייסבוק ב-6 בנובמבר 2020.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר צולם בטירת שנטילי בשנת 2020, והופץ בפלטפורמות הדיגיטליות של בלגיה וצרפת בלבד והיה חסום לצפייה בשאר רחבי העולם. עם זאת, ב-18 בנובמבר 2020 עלה השיר לערוץ היוטיוב הבינלאומי של ברייטמן, מה שאפשר לשאר רחבי העולם לצפות בו.
המפקח מגרה (סדרת טלוויזיה, 2016)
המפקח מגרה (באנגלית: Maigret) היא סדרת טלוויזיה בריטית בהפקת רשת ITV שעלילתה מתרחשת באמצע שנות ה-50 בצרפת. הפרק הראשון שודר ב-28 במרץ 2016, השני בחג המולד 2016. עונה שנייה (גם היא של שני פרקים) שודרה בשנת 2017. זהו עיבוד לספריו של ז'ורז' סימנון המציג את הבלש הצרפתי הבדיוני ז'ול מגרה, אותו מגלם רואן אטקינסון. במאי 2018 דווח כי הסדרה בוטלה על ידי ITV. הסדרה שודרה לראשונה בארצות הברית ב-31 באוגוסט 2019, בערוץ Ovation.
עונה 1
הפרקים צולמו בעיקר בבודפשט ובסנטאנדרה, הונגריה, כפריז של שנות ה-50.
רואן אטקינסון, המגלם את ז'ול מגרה, הוא מעריץ גדול של הספרים ואמר, "אני זולל את הרומנים של מגרה כבר הרבה שנים ואני מאוד מצפה לגלם דמות כל כך מסקרנת, בעבודה בפריז, בתקופה מרתקת בתולדותיה."
עונה 2
ב-17 ביוני 2016, לפני עלייתו של הפרק השני, ולאחר הפופולריות של הראשון, הזמינה ITV שני פרקים נוספים שההפקה שלהם הייתה אמורה להתחיל בנובמבר 2016, ולהימשך עד פברואר 2017.
הפרלמנט של קזחסטן
הפרלמנט של קזחסטן (בקזחית: Қазақстан Республикасының Парламенті; מילולית, "הפרלמנט של רפובליקת קזחסטן") הוא הרשות המחוקקת הרשמית של רפובליקת קזחסטן על פי חוקת המדינה, מאז הוקמה בשנת 1995.
מבנה
הפרלמנט הקזחי מורכב משני בתים:
הסנאט
הסנאט הקזחי (בקזחית: Қазақстан Парламентінің Сенаты) הוא בית העליון בפרלמנט המורכב מחברי סנאט נבחרים, כאשר כל מחוז מיוצג על ידי שני סנאטורים, כך גם אסטנה שמייצגים אותה שני סנאטורים והעיר אלמטי, עיר הבירה לשעבר שהיא כיום עיר בעלת חשיבות רפובליקנית.
מחצית מחברי הסנאט נבחרים אחת לשלוש שנים.
מג'יליס
המג'יליס (בקזחית: Мәжіліс = האספה) היא הבית התחתון ומורכבת ממאה ושבעה חברי פרלמנט, הנבחרים לתקופת כהונה של חמש שנים, בבחירות יחסיות על פי רשימות מפלגתיות. כיום מורכב הפרלמנט משלוש מפלגות, שנבחרו בבחירות שנערכו בינואר 2016.
IBM 1400
IBM 1400 הייתה סדרת מחשבים מרכזיים עשרוניים אלקטרוניים מבוססי טרנזיסטורים מתוצרת IBM. המחשב הנפוץ ביותר מסדרה זו היה ה-IBM 1401, אחד המחשבים המוצלחים והנמכרים ביותר בעולם בתקופתו. המחשב פתח עבור IBM בפרט ועבור המחשוב האלקטרוני בכלל את שוק העסקים הבינוניים. ה-1401 הוכרז ב-5 באוקטובר 1959 וייצורו הופסק ב-8 בפברואר 1971, לאחר שנמכרו ממנו מעל 10,000 יחידות והוא הוחלף על ידי מחשבים מסדרת IBM System/360. מחשבים נוספים מסדרה זו היו 1410, 1440 ו-1460 שהיו למעשה גרסאות חזקות ובעלות יותר זיכרון מה-1401 ו-1420, 1450 שהותאמו באופן מיוחד ליישומים בנקאיים. בשנת 1962 פיתחה IBM, במסגרת סדרת 7000 שלה את 7010 שהיה מחשב מתקדם יותר, בעל תאימות מוחלטת ל-1410.
מאפיינים מרכזיים
התקני הקלט/פלט של המחשבים היו כרטיסים מנוקבים, סרטים מגנטיים או מדפסת. בחלק מהדגמים נעשה שימוש גם בכונן קשיח.
אורך המילה במחשבי הסדרה לא היה קבוע, לשם ייצוג מספרים עשרוניים בקידוד בינארי נעשה שימוש בשיטת BCD ברוחב 6 ביט. גודל הזיכרון המקסימלי אליו יכל לגשת ה-1401 היה 16,000 תווים (בייצוג של 6 ביט כ"א לכל היותר). עקב הגדלת אורך הכתובת ל-5 ביטים ב-1410 היה גודל הזיכרון שלו 80,000 תווים וה-7010 יכל לגשת ל-100,000 תווים בזיכרון.
ה-RAM המינימלי עמו הגיע ה-1401 היה בגודל 1,400 תווים. ה-RAM המקסימלי בסדרה הגיע ל-4,000 תווים.
שפות התכנות שנתמכו היו מספר ייצוגים של אסמבלר, קובול, פורטרן, RPG ו-FARGO.
אוטוביאנקי ג'רדיניירה
אוטוביאנקי ג'רדיניירה (באיטלקית: Autobianchi Giardiniera) היא מכונית סופרמיני בתצורת סטיישן, 2 דלתות צדדיות + דלת אחורית, מתוצרת יצרנית כלי הרכב האיטלקית אוטוביאנקי אשר יוצרה בין השנים 1968–1977.
גג הדגם היה מכוסה בשטחו הגדול בברזנט אשר היה ניתן לפתיחה, על ידי גלגול בד הברזנט לכיוון הנגדי של הפתיחה.
הדגם היה מבוסס על דגם "פיאט 500 ג'רדיניירה".
בשנת 1969 התחילה חברת אוטוביאנקי לייצר את דגם ה-סופרמיני "אוטוביאנקי A112", ואת דגם הסדאן אוטוביאנקי A111.
ב־1969 הועברה אוטוביאנקי לחטיבת לנצ'יה של פיאט.
טיונה פאריס
ראשית חייה
פריס נולד וגדל בהופקינס, דרום קרוליינה. היא התקבלה לבית הספר המושל דרום קרוליינה לאמנויות ומדעי הרוח שם סיימה את כיתות י"א ו-י"ב, לפני שהחלה ללמוד בבית הספר ג'וליארד.
קריירה
את הופעת הבכורה שלה בטלוויזיה היא עשתה בשנת 2010, עם תפקיד אורח בסדרת הטלוויזיה האישה הטובה. בשנת 2012 היא לוהקה לתפקיד חוזר בתפקיד דון צ'יימברס בסדרת הדרמה "מד מן".
בשנת 2014, עשתה פאריס את פריצת הדרך בסרט העצמאי "אנשים לבנים יקרים". בהמשך אותה שנה החלה פאריס לככב בסדרה הקומית "The Survivor's Remorse". בשנת 2015, פאריס שיחקה בסרט הדרמה הסאטירי "Chi-Raq" שביים ספייק לי. היא קיבלה את פרס ה-NAACP עבור השחקנית הטובה. היא שיחקה בתפקיד הראשי בסרט "Where Children Play" בבימויה של ליילה דג'נסי. היא שיחקה לצד דייוויד אוילאו בסרט "Five Nights in Maine". מאוחר יותר בשנת 2015, היא שיחקה את זמרת הג'אז מיקי הווארד בסרט הביוגרפי "The Miki Howard Story".
בשנת 2016 לוהקה פאריס לדמות ראשית בסרט הדרמה התקופתי "Buffalo Soldier Girl", סרט אודות אישה אשר התחפשה לגבר התגייסה לצבא לאחר מלחמת האזרחים כחיילת באפלו. בשנת 2017, היה לה תפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה "אימפריה". בתחילת 2018, פאריס לוהקה לתפקיד מוביל בפיילוט הדרמה של רשת CBS "רצח". באותה השנה היא השתתפה בסרט "סיפורו של רחוב ביל", סרט דרמה שכתב וביים בארי ג'נקינס.
היא שיחקה בתפקיד הראשי בהפקת אוף ברודוויי בשנת 2018 של המחזה משחק עבדים בסדנת התיאטרון בניו יורק.
פאריס מגלמת את הגרסה הבוגרת של מוניקה רמבו בסדרת דיסני+ וונדה-ויז'ן.
אהרן בכור אלחדיף
רבי אהרן בכור אלחדיף (מכונה "אב"א"; ה'תקצ"ה - ה'תרס"ט; 1835–1909) היה רב ושד"ר, שכיהן כרב הראשי והחכם באשי של טבריה וכרב הראשי לצפת.
ביוגרפיה
נולד בשנת ה'תקצ"ה בטבריה, לרב חיים אלחדיף. נשא לאישה את בתו של המקובל הרב יעקב שאלתיאל ניניו.
בחודש סיוון ה'תרל"ו (1876) יצא בשליחות מטעם הקהילה בטבריה. בשנת 1896 החל לכהן כרבה של צפת במקום הרב יוסף יהודה חכים אך משלא קיבל מינוי רשמי של "חכם באשי" המקנה לו סמכויות בקהילה, שב לטבריה לאחר כשלוש שנים, ובשנת ה'תרנ"ח החל לכהן כחכם באשי של טבריה. בשנותיו הראשונות היה במחלוקת על התפקיד עם הרב שלמה רחמים אבולעפיה (בנו של החכם באשי רבי יוסף דוד אבולעפיה), כאשר הראשון לציון הרב יעקב שאול אלישר הכריע לטובת הרב אבולעפיה, אך החכם באשי של האימפריה העות'מאנית, משה הלוי ובעקבותיו השלטונות העות'מאניים, קבלו את מינויו של הרב אלחדיף בסוף שנת 1900.
מדליית המלחמה הבריטית
מדליית המלחמה הבריטית (באנגלית: British War Medal) היא מדליית מערכה שהוענקה עבור שירות במלחמת העולם הראשונה.
אהרן בכור אלחדיף
ביוגרפיה
השיב לשאלות הלכתיות שהופנו אליו ממקומות שונים. היה עשיר גדול ובעל אדמות חקלאיות ובית קיץ בפקיעין.
מדליית המלחמה הבריטית
המדליה אושרה לשימוש בשנת 1919, לקצינים וחוגרים, בשירות האימפריה הבריטית ששירתו בין ה-5 באוגוסט 1914 וה-11 בנובמבר 1918. היא הוענקה לכל חייל בחילות הים השונים, שהשלים לפחות 28 ימי שירות פעיל ובכללותם כוחות נחתים והצי המלכותי. כמו כן היא הוענקה לכל חייל שנהרג בקרבות, גם אם לא השלים תקופת שירות זו.
מאוחר יותר השימוש במדליה הורחב לפרק הזמן שבין השנים 1919–1920 לשירות בתפקידי סילוק מוקשים בימים השונים והשתתפות במבצעים ברחבי צפון ודרום רוסיה, סיביר, הים השחור, הים הכספי ומזרח האזור הבלטי. קרוב ל-6.5 מיליון מדליות הוענקו, כשמיעוטן, קרוב ל-110 אלף היו עשויות ארד. מדליות הארד הוענקו בעיקר לסינים, מלטזים, והודים ששירתו בגדודי עבודה.
אהרן בכור אלחדיף
ביוגרפיה
נפטר בט"ו באב ה'תרס"ט.
משפחתו
בנו היה רבי חיים אלחדיף, מחבר הספר "יצב גבולות" שנבחר ב-1913 לתפקיד החכם באשי של טבריה, אך לא כיהן בו בשל מחלוקת. נכדו, זאכי אלחדיף, היה ראש העירייה היהודי הראשון בארץ ישראל. הוא כיהן בראשות עיריית טבריה משנת 1928 עד הירצחו בשנת 1938.
ג'ונתן ליפניקי
ג'ונתן ויליאם ליפניקי (באנגלית:  Jonathan William Lipnicki; נולד ב-22 באוקטובר 1990) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה יהודי אמריקאי. התפרסם בתפקיד הילד ג'ורג' ליטל בסרטים "סטיוארט ליטל" ו"סטיוארט ליטל 2" ובתור הילד ריי בויד בסרט "ג'רי מגווייר".
חיים אישיים
ליפניקי, שהפך לפעיל חברתי כבר מגיל צעיר, שימש כדובר באירועי מימון לחקר סרטן השד ופעל גם למען "האגודה לסוכרת נעורים" שבחרה אותו לאחד מ"גיבורי 2001".
קריירת משחק
ליפניקי ערך את הופעת הבכורה שלו בגיל שש בדרמה של קמרון קרואו "ג'רי מגווייר", בתור ריי, בנה של האם החד-הורית דורות'י בויד (רנה זלווגר). באותה שנה שיחק בעונה השנייה של הסדרה הקומית "המופע של ג'ף פוקסוורת'י", בתפקיד ג'סטין פוקסוורת'י, בנו של ג'ף.
ב-1999 נבחר לתפקיד ראשי בעיבוד הקולנועי לרומן הילדים "סטיוארט ליטל" בתור הילד ג'ורג' ליטל, אחיו הגדול של העכבר המאומץ סטיוארט (מייקל ג'יי פוקס), ליפניקי גילם את הדמות גם בסרט ההמשך שיצא שלוש שנים לאחר מכן.
לפיניקי הופיע גם בסרטי הילדים "שחק אותה כמו מייקל" בתור מרף, חברו של שחקן הכדורסל הצעיר קלווין, "ערפד קטן", ודיבב את הגור של הנמר בסרט "ד"ר דוליטל".
יוסף ליג'י
הרב חיים יוסף ליג'י (?-1835) היה רב, ש"ץ ומלמד באזמיר ובקושטא.
תולדותיו
היה רבו של הרב רפאל מאיר חסן. גדולי הרבנים באזמיר משבחים את מידותיו ומביאים מדברי תורתו, הרב אברהם פאלאג'י כותב: .למד כנראה אצל הרב דוד אמאדו. חלק מדרשותיו הנדפסות בספרו נאמרו בפני קהל בקושטא.
היה נוהג להרבות בתעניות ובשאר סיגופים. עשה למעלה מ40 תעניות הפסקה (תענית מיום ראשון עד יום שישי) ולא היה עובר עליו חודש מבלי שהתענה. היה מתעסק רבות בגביית צדקה ובחלוקתה לעניים, כדי לקיים את אמרת חז"ל: "גדול המעשה יותר מן העושה".
היה חולה מאוד במשך רוב ימיו וסבל מכאבים בעקבות חולי מעיים עד ש. זכה לזקנה מופלגת, ונפטר בח' בשבט תקצ"ה (1835). הוספד על ידי הרב יאושע אברהם קריספין, רבי נסים רפאל יצחק צורייאנו והרב נסים אברהם אשכנזי.
חיבורו
ספר עושה חיל נדפס יחד עם ספר "מנת חלקי" (אזמיר תרמ"ט) לתלמידו, הרב רפאל מאיר חסאן, כמתואר שם על ידי בנו של האחרון: . הספר מכיל דרושים להספד אמו של המחבר בתשלום שנתה, דרוש למעלת הצדקה, למצוות הכנסת אורחים, למעלת תורה וצדקה, שני דרושים לצדקה וגמילות חסדים, לברית מילה, וכן קצת פירושים על התנ"ך ובעיקר על תהלים.
טומי ואוסקר
טומי ואוסקר (באיטלקית: Tommy e Oscar) היא סדרת אנימציה איטלקית לילדים בת 52 פרקים.
בישראל הסדרה החלה בשנת 2000 בערוץ הילדים ומאוחר יותר הועברה לערוץ לוגי משנת 2008 ועד שנת 2010.
עלילה
טומי הוא ילד רגיל אולם חברו הטוב, אוסקר, הוא חייזר ורוד. אוסקר בא מ"כוכב תו" שבו נוהגים לאכול תווים. הרגל זה נשאר אצלו בכדור-הארץ. אוסקר מסוגל לשנות צורה אך הדברים אליהם הוא הופך לא מקבלים את הצבע המתאים אלא את צבעו הוורוד של אוסקר.
מלבדו יש לו חברה טובה בשם יוקארי. יוקארי היא ע"פ רוב ילדה רגילה אולם לה ידע רב באומנות-לחימה.
דודו של טומי, לנארד, המבוסס על אלברט איינשטיין, הוא מדען. במהלך הסדרה הוא המציא המצאות שונות, בין היתר המצאה שגורמת לחיות להיות חכמות. המצאה זו הצילה אותו, את טומי, את אוסקר ואת יוקארי כשהשפיעה על תרנגולת שנכחה בסביבה. הודות לו יש לטומי מעיל מיוחד המעניק לו יכולת תעופה.
הדמות הרעה בסדרה היא איש בשם סיזר. סיזר הוא נמוך-קומה והוא נוהג לעשן סיגרים. עוזרים הם אורק ודורק, גורילות כחולות הנראות אותו הדבר. יש להם כוח רב אולם אין הם נבונים במיוחד.
דיבוב לעברית
הפתיח העברי של הסדרה בוצע על ידי גיתית שובל, המהווה אחת מהמדבבים של אולפני תומיתות בה נוכחים גם זהר סדן (שדיבב את לנארד) ושאולי הלוי (שדיבב את סיזר).
Century Child
Century Child הוא אלבום האולפן הרביעי של להקת הסימפוניק מטאל הפינית נייטוויש. האלבום יצא ב-24 במאי 2002, והיה האלבום הראשון שבו נטל חלק מארקו היטאלה בתור בסיסט וזמר גברי. האלבום מכר פלטינה כפולה ברחבי פינלנד, ולמעלה מ-350,000 עותקים בין השנים 2002-2003, וגרף ביקורות חיוביות לרוב. האלבום מכיל גרסת כיסוי לשיר "The Phantom of the Opera", ומכיל שני שירי בונוס.
האלבום שונה מהחומרים של הלהקה עד כה, מבחינה לירית ומוזיקלית. האלבום מכיל תזמורת סימפונית (בשונה מהאלבומים הקודמים שהוקלטו באמצעות סינתיסייזר), קול עוצמתי יותר של הסולנית טאריה טורונן, ושירה חזקה של מארקו היטאלה, שלא נשמעה בעבר, הבאה לידי ביטוי בשירים כמו Feel For You", "Ever Dream", "Slaying the Dreamer", "Dead to "the World ועוד. Century Child היה גם האלבום הראשון שבו הגיטריסט, Emppu Vuorinen, כיוון את הגיטרה שלו לדרופ די, מה שמעניק סאונד כבד יותר לשירים.
אקים וולינסקי
אקים וולינסקי (רוסית: Аким Волынский; נולד בשם חיים לייבוביץ' פלקסר, רוסית: Хаи́м Ле́йбович Фле́ксер; 3 במאי 1863 ז'יטומיר - 6 ביולי 1926 לנינגראד) היה עיתונאי, מבקר ספרות, היסטוריון, עורך וטאורטיקן אומנותי (בעיקר של הבלט).
ביוגרפיה
הוא נולד ב-1863 בשם חיים פלקסר. אביו היה מוכר ספרים. בהיותו ילד הוריו התגרשו, לאחר גירושיהם אמו התנצרה ועברה יחד עם אקים לסנקט-פטרבורג. בזמן לימודיו באוניברסיטה הוא החל לכתוב בשביל עיתונים יהודים-רוסיים, הוא כתב בשביל רזסוויט, רוסקי ייבראי וווסחוד. ב-1884 הוא הוציא יחד עם זאב ברמן חוברת "פלשתינה" (Палестина).
ב-1888 הוא עבר לכתוב בעיתונות רוסית לא-יהודית והפסיק לכתוב על נושאים יהודיים. החל מ-1892 היה עורך של כתב העת סברני וסטניק (עברית: המודיע הצפוני).
וולינסקי התפרסם בזכות עבודותיו הביקורתיות על הספרות הרוסית. ב-1900 הוא פרסם עבודה אודות לאונרדו דה וינצ'י שהתקבלה בהערכה רבה באיטליה והוא קיבל מעמד של תושב כבוד מעיר מילאנו.
לאחר מהפכת אוקטובר הוא התמנה למנהל של בית הספר לכוריאוגרפיה בפטרוגראד.
משפחה
זמן קצר לפני פרוץ מהפכת אוקטובר הוא התחתן עם רקדנית בלט מפורסמת אולגה ספסיבצבה שעליה השפיע רבות. הם נפרדו לאחר.
Ritual (שיר)
Ritual (בעברית: פולחן) הוא סינגל של הדי ג'יי ההולנדי טייסטו ושל הדי ג'יי הבריטי ג'ונאס בלו, שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הבריטית ריטה אורה. השיר יצא לאור ב-31 במאי 2019, כסינגל מתוך האלבום The London Sessions, על ידי חברת התקליטים יוניברסל מיוזיק גרופ. שיתוף פעולה זה, הוא הראשון בין השלושה.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-24 במצעד הסינגלים הבריטי.
רקע וכתיבה
בנוסף לכך, בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
וידאו קליפ
טרם יצא הווידאו קליפ של השיר, העלה טייסטו לערוץ היוטיוב שלו את האודיו המלא של השיר. כמו כן, האודיו מציג בתוכו את עטיפתו של הסינגל, ולאורכו ניתן לראות את עטיפת הסינגל מחליפה צבעים. הקליפ בוים על ידי סופי מולר.
ב-20 ביוני 2019, יצא לאור הקליפ הרשמי של השיר. נכון לאפריל 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-90 מיליון צפיות.
PicoLisp
PicoLisp היא שפת תכנות ממשפחת שפות Lisp. היא רצה על מערכות הפעלה כגון לינוקס אשר עונות על אוסף התקנים של IEEE, לשמירה על תאימות בין מערכות הפעלה (בעיקר מערכות הפעלה דמויות יוניקס). אוסף תקנים זה נקרא POSIX. תכונותיה העיקריות של PicoLisp הן פשטות ומינימליזם : יצירת מערכות אשר משתמשות בכמה שפחות משאבי תוכנה וחומרה.
היסטוריה
בשלהי שנות ה-80 של המאה ה-20, פיתוח ב-PicoLisp החל במחשבי מקינטוש. לאחר מכן, ל-PicoLisp הוספו היסבים במערכות ההפעלה DOS ו-SCO Unix. משנת 1993, היא שומשה בעיקר במערכת ההפעלה לינוקס, ובאמצע שנות ה-90 הוספו פעולות על מסדי נתונים. הגרסאות הראשונות של PicoLisp נכתבו בשילוב של C ו-Assembly, אך בשנת 1999, פותחה גרסה שכתובה רק ב-C.
בשנת 2002, שוחחרה הגרסה תחת רישיון GPL ובשנת 2010, שונה הרישיון ל- MIT/X11.
בשנת 2009, שוחררה גרסה של 64 ביט, שכתובה ב-Assembly, ובשנת 2010, שוחררה גרסה חדשה ב-Java ששמה Ersatz PicoLisp.
בקיץ של 2016, החל הפיתוח של Pilbox ( קיצור של "PicoLisp Box" ) - יישום במערכת ההפעלה אנדרואיד שמאפשר לכתוב יישומים ב-PicoLisp טהור.
קישורים חיצוניים
הדוקומנטציה של PicoLisp
מדריך PicoLisp
טיים 100
טיים 100 (באנגלית: TIME 100) היא רשימה שנתית של 100 האנשים המשפיעים ביותר בעולם שנערכת על ידי מגזין החדשות האמריקאי טיים. הרשימה פורסמה לראשונה בשנת 1999 כתוצאה מדיבייט בין אנשי אקדמיה, פוליטיקאים ועיתונאים אמריקאים. אף על פי שהיכללות ברשימה נתפסת לעיתים קרובות ככבוד, המגזין טוען שהנכללים ברשימה מוכרים על גודל תרומתם לשינוי העולם, ללא קשר לטיב השינוי ולהשלכות מעשיהם.
המועמדים לרשימה מוצעים על ידי צוות הכתיבה הבינלאומי של המגזין וכן על ידי אנשים שנכללו בה בעבר. הרשימה הסופית נקבעת באופן בלעדי על ידי עורכי המגזין, למעט המנצח בסקר קוראים שנערך מספר ימים לפני חשיפת הרשימה.
היסטוריה
הרשימה החלה בדיבייט בסימפוזיון בוושינגטון די. סי., ב-1 בפברואר 1998, בהשתתפות מגיש החדשות דן ראת'ר, ההיסטוריונית דוריס קירנס גודווין, מושל ניו יורק דאז מריו קואומו, קונדוליזה רייס, אירווינג קריסטול, ועורך המשנה של טיים מגזין, וולטר אייזקסון.
קריטריון הבחירה
בשנת 2004 הגדירו עורכי המגזין "שלוש איכויות" שלפיהן הם בוחרים את הרשימה. אחד העורכים, מייקל אליוט, אמר:
בשנת 2007 הסביר עורך המשנה של הרשימה, ריצ'רד סטנגל, שהטיים 100 איננה רשימה של האנשים הפופולריים ביותר או החזקים ביותר, אלא של המשפיעים ביותר:
ישראלים ברשימה
האישיות הישראלית בעלת מספר ההופעות המרובות ביותר ברשימה הוא בנימין נתניהו שנכנס לרשימה ארבע פעמים (2011, 2012, 2015 ו-2019). בין יתר הישראלים שהופיעו ברשימה ניתן למנות את אריאל שרון (2005) אהוד אולמרט (2006), ציפי לבני ואלבר אלבז (2007), ערן אגוזי (2008), שי אגסי (2009), אביגדור ליברמן (2009), יאיר לפיד (2013), דפנה קולר (2013), ענת אדמתי (2014), גל גדות ואדם נוימן (2018), אדי ברקן (2020) ונפתלי בנט (2021).
ביקורת
ההחלטה שלא לכלול את ראש ממשלת בריטניה, טוני בלייר, ברשימת 2004 גררה ביקורת. עורך המגזין מייקל אליוט הגן על ההחלטה: "גם גרהרד שרדר וז'אק שיראק לא שם. זוהי רשימה כלל עולמית. אין בה מנהיגים פוליטיים במערב אירופה כי הם לא כל כך חזקים או משפיעים בשלב זה".
למרות שג'ורג' בוש נכלל ברשימה מספר פעמים, התעוררה מחלוקת כשלא נכלל בה בשנת 2007 בשל הניצחון הדמוקרטי בבחירות לקונגרס 2006. הסנטור לשעבר ריק סנטורום אמר לפוקס ניוז: "העובדה הפשוטה היא שנשיא ארצות הברית, ולא אכפת לי מיהו זה שבמשרד, הוא האיש החזק ביותר על פני כדור הארץ ויש לו השפעה רבה יותר על ההיבטים שונים של חיי, לא רק במדינה הזאת, אלא בכל העולם. וכשבטיים מגזין מתעלמים מכך זה רק מראה לך כמה מוטים, והייתי טוען, מלאי שנאה הם".
"לכל נשיא אמריקאי יש השפעה מובנית מסוימת", הסביר אדי איגנטיוס, סגן עורך במגזין שפיקח על הרשימה באותו הזמן. "בוש למעשה בזבז את ההשפעה המובנית הזאת. עמדתו בעיראק עלתה לו בתמיכה במפלגתו שלו... עד לנקודה מסוימת, הוא סוג של הגיע למעמד ברווז צולע".
לורן מורון
לורנסו חסוס מורון גרסיה (בספרדית: Lorenzo Jesús Morón García, ידוע גם כלורן מורון, או בקיצור לורן; נולד ב-30 בדצמבר 1993) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת ריאל בטיס מהלה ליגה.
טיים 100
ביקורת
הרשימה עוררה ביקורת גם על הכללת אנשים שנויים במחלוקת. בשנת 2005 הפרשנית השמרנית אן קולטר נכללה ברשימה, מה שעורר ביקורת מצד אתר החדשות סלון: "כשטיים מגזין הכריז על אן קולטר כאחת מבין "100 האנשים המשפיעים ביותר" בשבוע שעבר, לצד אנשים כבדי משקל כמו אריאל שרון, ביל קלינטון, נלסון מנדלה, קים ג'ונג איל והדלאי לאמה, הבחירה יצרה פרצי צחוק ברשת. בקשר לנושא אמרה ברשת פוקס ניוז בשבוע שעבר העורכת הראשית של טיים פריסילה פיינטון התעקשה כי היה זה השימוש של קולטר ב"הומור" שגרם לה להיות כל כך משפיעה... אבל אפילו שדרן פוקס ביל אוריילי לא קנה את זה. הוא לחץ על פיינטון: "האם את חושבת שאנשים, אמריקאים, מקשיבים לאן קולטר? האם את חושבת שיש לה השפעה על דעת הקהל?"
לורן מורון
קריירה
לורן נולד במרבייה, מחוז מלגה, אנדלוסיה, וייצג את CD Peña Los Compadres, UD Marbella ו-CD Vazquez Cultural כנער. ב-2012 הוא חתם במועדון בליגה השלישית בספרד, יוניון אסטפונה, והופיע לראשונה בבכורה ב-1 בספטמבר באותה שנה בהפסד ביתי 0–1 נגד אל פאלו.
טיים 100
ביקורת
טיים מגזין הגן על הבחירה בקולטר בטענה שהיא מחברת של רבי מכר שפרשנויותיה השנויות במחלוקת השפיעו מאוד על הוויכוחים הפוליטיים בארצות הברית.
לורן מורון
קריירה
לורן כבש את שער הבכורה הראשון שלו ב־30 בספטמבר 2012, וכבש את השלישי של קבוצתו בניצחון ביתי 4–1 על וולס. בינואר שלאחר מכן חזר למרבייה, וכעת שויך לקבוצה הראשונה בליגה הרביעית.
טיים 100
רשימת טיים 100 נקסט
בשנת 2019 החל המגזין לפרסם את רשימת "טיים 100 נקסט" (באנגלית: Time 100 Next). המגזין מתאר את הרשימה כ. הרשימה מחולקת לחמש קטגוריות: אמנים (Artists), פנומים (Phenoms), מנהיגים (Leaders), תומכים (Advocates) וחדשנים (Innovators). הפרופילים של אנשי הרשימה נכתבו על ידי אישים שהופיעו בעבר ברשימת הדגל.
לורן מורון
קריירה
ב־8 ביולי 2014, לאחר השגת קידום, הושאל לורן לקבוצה הרביעית וולס למשך שנה. ב־29 בינואר בשנה שלאחר מכן חתם בריאל בטיס והועבר מיד למילואים בליגה השנייה בספרד.
טיים 100
רשימת טיים 100 נקסט
בשנת 2019 הופיע ברשימה חבר הכנסת הערבי-ישראלי איימן עודה, ובשנת 2021 הופיעה השחקנית הישראלית שירה האס.
לורן מורון
קריירה
ב־20 ביוני 2016, לאחר שכבש 13 שערים אך לא הצליח להימנע מירידה, חידש לורן את חוזהו עד לשנת 2018. ב־14 במאי 2017, הוא כבש שלושער בתוצאה 7–1 בחוץ נגד אתלטיקו אספלנו.
ב־30 בינואר 2018, האריך לורן את חוזהו עד 2021 והועלה לקבוצה הראשונה בלה ליגה. הוא ערך את הופעת הבכורה המקצועית שלו ב־3 בפברואר, כשהוא כבש צמד בניצחון 2–1 על ויאריאל. בחמשת המשחקים הבאים הוא כבש ארבעה שערים נוספים.
ב־30 ביוני 2018 חידש לורן את חוזהו עד יוני 2022. הוא התחיל בצורה מאוד מרשימה את עונת 2019–2020, מה שהוביל להתעניינות מברצלונה, טוטנהאם הוטספר, נאפולי, ואינטר מילאנו. עם זאת, הוא הסכים להארכת חוזה נוספת בריאל בטיס עד 2024, כאשר סעיף הרכישה שלו נקבע על 50 מיליון יורו.
חיים אישיים
אביו של לורן, שנקרא גם לורנסו, היה גם כדורגלן. קשר הגנתי, ייצג בעיקר את סלמנקה, ורקרייטיבו דה חולבה.
חרבות וכשפים
חרבות וכשפים (באנגלית: Sword and Sorcery) הוא תת-סוגה של ספרות הפנטזיה והפנטזיה ההיסטורית. תת-סוגה זו מתאפיינת בגיבורים הנושאים חרבות ומנהלים קרבות מלהיבים ואלימים. בתת-סוגה זו נמצאים גם מרכיבים של רומנטיקה, קסם ועל-טבעי. שלא כמו בפנטזיה אפית, המעשיות מתרכזות בקרבות אישיים מאשר בעניינים חובקי עולם.
הסוגה הקולנועית חרב וסנדל חופפת לתת-הסוגה חרבות וכשפים, אם כי בה נושאי היצירה מתבססים על דמויות תנכיות והיסטוריה.
איסאק סיגל
איסאק סיגל למד באוניברסיטה הטכנית בקייב וסיים אותה בשנת 1948. בהמשך הוא סיים עבודת דוקטורט.
איסאק סיגל עסק במחקר בתחום שריפת דלק והיה שותף לפיתוח התקנים שבהמשך הותקנו באלפי מקומות ברחבי ברית המועצות וסיפקו חום לבתי מגורים. על תרומתו לפיתוח הנדסה הוענקו לו מספר עיטורים אוקראינים. בשנת 2012 הוא קבל "פרס אוקראינה למדע והנדסה" ביחד עם כמה מדענים נוספים לרבות יוסיף מיסאק על תרומתם לפיתוח דוודים לתחנות כוח.
איסאק סיגל קודם לדרגת פרופסור ועסק בהדרכת דוקטורים במכון בו עבד. במהלך עבודתו הוא פרסם מאות מאמרים, 14 ספרים וקיבל 60 פטנטים על המצאותיו.
ג'יימס סטוורידיס
ג'יימס ג'ורג' סטרווידיס (באנגלית: James George Stavridis; נולד ב-15 בפברואר 1955) הוא אדמירל בצי האמריקאי בדימוס אשר שימש כמפקד פיקוד אירופה והכוח הצבאי של נאט"ו באירופה.
ביוגרפיה
סטרווידיס נולד בוסט פאלם ביץ', פלורידה, לשירלי (לבית שפר) וג'ורג' סטוורידיס. בשנת 1976 השלים את לימודיו באקדמיה הימית של ארצות הברית. בסיום לימודיו הוסמך כקצין בצי ארצות הברית. סטרווידיס שירת כקצין ימי במגוון תפקידי מטה ופיקוד בספינות שטח. בשנים 1993–1995 פיקד על המשחתת "USS Barry". בשנים 2002–2004 פיקד על קבוצת הקרב של נושאת המטוסים אנטרפרייז. בשנת 2006 מונה למפקד פיקוד דרום של ארצות הברית. בשנת 2009 מונה למפקד פיקוד אירופה והכוח הצבאי של נאט"ו באירופה. לאחר פרישתו בשנת 2013 מונה לדקאן בית הספר לדיפלומטיה ומשפטים באוניברסיטת טאפטס.
לסטרווידיס תואר שני ודוקטורט במשפטים ודיפלומטיה מטעם אוניברסיטת טאפטס.
בשנת 2021 יצא לאור ספרו Elliot Ackerman and James Stavridis, 2034: A Novel of the Next World War
עמדותיו
בשנת 2018 פרסם ג'יימס סטוורידיס דו"ח ובו המלצות מדיניות לחיזוק שיתוף הפעולה האסטרטגי בין ארצות הברית לישראל:
In the End
In the End הוא שיר של להקת לינקין פארק, שיצא כסינגל הרביעי מאלבום הבכורה של הלהקה, Hybrid Theory.
את השיר הפיק דון גילמור. גרסה מוקדמת של השיר שנקראה The Untitled, נוצרה בגלגולה המוקדם של הלהקה שכונתה אז Hybrid Theory. ב-2002 יצא רמיקס לשיר באלבום הרמיקסים של הלהקה Reanimation.
הווידאו קליפ
הווידאו קליפ בוים בידי ג'ו האן, די ג'יי הלהקה, ובמאי הווידאו קליפים, נתן קוקס. התפאורה נבנתה על ידי פטריק טאטופולוס. הווידאו קליפ צולם בקליפורניה במהלך סיבוב ההופעות, אוזפסט, עם אוזי אוסבורן.
הווידאו קליפ זכה לשבחים רבים ובפרס "וידאו קליפ הרוק הטוב ביותר" בשנת 2002.
רשימת השירים בסינגל
הסינגל יצא בשני חלקים:
גרסאות כיסוי
השיר זכה לגרסאות כיסוי שונות במרוצת השנים ביניהן:
נמרוד מימון
נמרוד מימון (יליד 1968) הוא מומחה ברפואה פנימית ובמחלות ריאה, מנהל המחלקה פנימית ב' במרכז הרפואי סורוקה (משנת 2013), יו"ר החטיבה הפנימית בסורוקה (מיוני 2021) ופרופסור לרפואה פנימית באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. כיהן כסגן מנהל בית החולים סורוקה (פברואר 2012). במאי 2020 מונה על ידי ראש הממשלה ושר הבריאות לעמוד בראש תוכנית "מגן אבות ואמהות" למתן מענה למשבר הקורונה בבתי האבות, המוסדות הסיעודיים, בתי הדיור המוגן והבתים לתשושים.
מתחומי עיסוקיו ומחקריו של מימון : מחלות ריאה חסימתיות, הפרעות שינה.
קורות חיים
בין השנים 1990–1997 למד מימון רפואה בפקולטה לרפואה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. בין השנים 2002–1998 התמחה ברפואה פנימית במחלקה פנימית ה' במרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה. מימון בעל תואר מוסמך בניהול מערכות בריאות.
בין השנים 2003–2005 התמחה ברפואת ריאות באוניברסיטת טורונטו, באונטריו שבקנדה. בשנת 2004 השתלם ב"ברונכוסקופיה התערבותית" באוניברסיטת מונטריאול, בקוויבק שבקנדה.
בשנת 2008 השתלם בנושא של "מבחני מאמץ משולבים" (לב-ריאה) באוניברסיטת UCLA, בעיר לוס-אנג'לס, במדינת קליפורניה שבארצות הברית. בשנת 2011 השתלם באפידמיולוגיה של רפואה סביבתית באוניברסיטת לונדון שבבריטניה.
מפברואר 2012 מימון כיהן כסגן מנהל בית החולים סורוקה. מימון שימש ​רופא במכון לרפואת ריאות בבית החולים סורוקה.
משנת 2013 מנהל מחלקה פנימית ב' בבית החולים סורוקה
ביוני 2021 מונה מימון ליושב ראש החטיבה הפנימית בבית החולים סורוקה.
המלחמה בנגיף הקורונה
בתקופת התפרצות נגיף הקורונה בישראל המחלקה שמנהל מימון שמשה כמחלקת קורונה ב׳ - מחלקה נשימתית שבה אושפזו מטופלים עם תסמיני קורונה.
במאי 2020, עם התפרצות משבר בתי האבות, הוביל מימון ביחד עם ראש עיריית באר שבע רוביק דנילוביץ' ועם דיקן הפקולטה למדעי הבריאות הפרופ' עמוס כץ, באוניברסיטת בן-גוריון הקמת חדר מלחמה (חמ״ל) לתכלול הטיפול בבתי האבות באזור הדרום.
בתחילת מאי 2020 מונה מיימון לעמוד בראש תוכנית "מגן אבות ואמהות", תוכנית העוסקת במשבר הקורונה בבתי אבות ומוסדות סיעודיים. מימון מונה על ידי שר הבריאות יעקב ליצמן וראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו. מימון החליף את הפרופ' רוני גמזו שסיים את תפקיד הפרויקטור המיוחד לנושא.
משפחה
מתגורר בלהבים, נשוי לד”ר מיכל מימון, רופאת ילדים, מומחית ברפואה דחופה בילדים ומנהלת חדר מיון ילדים, בבית החולים ‘סורוקה. לזוג ארבעה ילדים.
הערות שוליים
​
או'היגינס (מחוז)
מחוז ליברטדור חנרל ברנרדו או'היגינס או בקיצור מחוז או'היגינס (בספרדית: Región del Libertador General Bernardo O'Higgins; הגייה ספרדית: [liβeɾtaˈðoɾ xeneˈɾal βeɾˈnaɾðo oˈçiɣins]), הוא אחד מ-16 מחוזות צ'ילה, והוא נקרא על שמו של ברנרדו או'היגינס ריקלמה אחד מהאבות המייסדים של צ'ילה. מחוז או'היגינס משתרע על פני שטח של 16,387 קמ"ר וגובל בצפון-מערב במחוז ולפראיסו, בצפון-מזרח במחוז המטרופוליני של סנטיאגו, במזרח בפרובינציית מנדוסה הארגנטיאנית, בדרום במחוז מאולה ובמערב באוקיינוס השקט. מבחינה מנהלית הוא מחולק לשלוש פרובינציות: קצ'אפואל, קולצ'גואה וקרדנל קארו שכוללות בתוכן 33 קומונות, שהבולטות שבהן הן רנקגואה שמשמשת גם כבירת המחוז, וסן פרננדו. במפקד האוכלוסין שנערך בשנת 2017 התגוררו באו'היגינס 914,555 תושבים.
גאוגרפיה
בתקופות שלפני הרביעון היו יערות נוטופאגוס נרחבים שכיסו חלק ניכר ממחוז או'היגינס.
מחוז או'היגינס הוא חלק מבית הגידול המצומצם של דקל היין הצ'יליאני שנמצא בסכנת הכחדה, בתקופות פרהיסטוריות בית הגידול של העץ האנדמי הזה השתרע על פני שטח גדול משמעותית.
התקופה הפרה-קולוניאלית
התושבים הראשונים בשטח שמהווה היום את מחוז או'היגינס היו קבוצות של ציידים-לקטים שהשאירו עדויות לפעילותם בעיירה טגואה-טגואה שנמצאת היום בשטח קומונת סן ויסנטה, בין הממצאים שנמצאו באתר הארכאולוגי ניתן למנות כלי אבן וגבישי קוורץ, כמו גם שרידי מסטודונים, סוסים ואיילים. עד כמה שידוע האתר הארכאולוגי של לגונה דה טגואה-טגואה הוא היחיד באזור מרכז צ'ילה שמציג שרידי כיבוש אנושי מתקופת הפלאו-אינדיאנים, והשרידים שנמצאו שם מתוארכים לאמצע האלף ה-10 עד סוף האלף ה-9 לפנה"ס.
בהמשך בתקופה הארכאית (האלף ה-9 עד האלף ה-1 לפנה"ס) התושבים שאכלסו את האזור הזה נעו בין החוף, העמק ורכס האנדים והושפעו מהכחדת המגה-פאונה והחלפתה ביצורים קטנים יותר מה שגרם לשינויים חברתיים ותרבותיים עמוקים אצל מתיישבים פרהיסטוריים ראשונים אלה. שינויים שהמשיכו בתקופת האגרו-אלפאררו (300 לפנה"ס – 1470 לספירה) עם התפתחות החקלאות אצל השבטים הילידיים שהתיישבו באזור שהבולטים שבהם הם בני הצ'יקייאנס. בהמשך עם התפשטות אימפריית האינקה שהשתלטתה כליל על האזור בשנת 1485, יושמו חידושים רבים שהחשובים שבהם היו טיפוח של מזון מן הצומח וייצור של לבנים מחימר, הגידולים החדשים שכללו שעועית, תירס, דלעת, וקינואה. שרובם דורשים השקיה גרמו למעבר של ההתיישבות לגדות שפך הנהרות ולשינוי צורת המגורים והחקלאות כשבתקופה זו עברו להתגורר בבתי חימר יחד עם תעלות השקיה והתפתחות ההורטיקולטורה.
התקופה הקולוניאלית (1541–1811)
באמצע המאה ה-16 הגיעו הספרדים שהכניעו סופית את בני הצ'יקיאנס והאינקה בשנת 1545 וכמו בשאר חלקי צ'ילה החלו להשליט את המערכת המנהלית הקולוניאלית. במאה ה-17 הוקמו מספר יישובים קטנים אך את המעבר להתיישבות עירונית ניתן לייחס להקמתם של המרכזים העירוניים רנקגואה וסן פרננדו במהלך המאה ה-18.
עצמאות צ'ילה (1811–הווה)
מחוז או'היגינס של היום מורכב מהחטיבות (Departamentos) ההיסטוריות של רנקגואה וקולצ'גואה. שהיו חלק מפרובינציית סנטיאגו, אחת משתי הפרובינציות (Provincias) הצ'ילאיניות יחד עם פרובינציית קונספסיון שהרכיבו את צ'ילה ב-1810 בעת הקמתה. כשפרובינציית סנטיאגו כללה את צפון צ'ילה עד מחוז מאולה המודרני, ופרובינציית קונספסיון הכילה את השטח שמדרום למאולה (כאשר ב-1811 נוספה פרובינציה צפונית נוספת, קוקימבו שחילקה את פרובינציית סנטיאגו לשתיים). במהלך העשור השני של המאה ה-19 הצטמצמם מעט שטחה של החטיבה המנהלית של קולצ'גואה כתוצאה מהקמת החטיבות של טלקה וקוריקו (שמרכיבות היום את מחוז מאולה). בעשור הבא חלו מספר רפורמות מנהליות בצ'ילה בהתאם לחוקה שנחקקה ב-1823, ובעקבותיה ב-1826 חולקו שלוש הפרובינציות הקיימות (קוקימבו, סנטיאגו וקונספסיון) ל-8 פרובינציות מנהליות מצפון לדרום. כאשר הרביעית שבהן הייתה פרובינציית קולצ'גואה שכללה את החטיבות של קולצ'גואה, קוריקו וטלקה, בעוד החטיבה המנהלית של רנקגואה נשארה חלק מפרובינציית סנטיאגו.
בעשורים הבאים של המאה ה-19 נעשו מספר שינויים בחלוקה האדמיניסטרטיבית, בין השאר החטיבה של טלקה פוצלה מקולצ'גואה לפרובינציה עצמאית ב-1833, ונכון לחלוקה המחודשת שנעשתה ב-1856 שכללה 13 פרובינציות, פרובינציית קולצ'גואה הכילה את החטיבות של קאופוליקן, קוריקו וסן פרננדו. גם בעשורים הבאים המשיכו התמורות כשב-1883 הוקמה אוה'יגינס כפרובינציה שנוצרה משטחים שהיו עד אז תחת פרובינציית סנטיאגו, וכללה את החטיבות המנהליות של מאיפו, רנקגואה וקצ'אפואל. ובמקביל אליה פרובינציית קולצ'וגואה עברה תמורות ונכון לחלוקה של 1891 שכללה 24 פרובינציות, היא כללה את החטיבות של קאופוליקן וסן פרננדו כשקוריקו פוצלה ממנה והפכה לפרובינציה עצמאית.
אדמיניסטרציה
האזור מנוהל על ידי מושל (אינטנדנטה) שממונה על ידי הנשיא. רבקה קופר קלדרון היא האינטנדנטה הנוכחית (2020).
הנהלת המחוז מוטלת על הממשלה המחוזית שבראשה עומדים האינטנדנטה והמועצה המחוזית (Consejo Regional de Chile), הכוללת שישה עשר מנהלים מחוזיים (עשרה מקצ'אפואל, ארבעה מקולצ'גואה ושניים מקרדנל קארו).
חטיבות מנהליות
למטרות ניהול פנים, מחוז ליברטדור גנרל ברנרדו או'היגינס מחולק ל-3 פרובינציות קצ'אפואל, קרדנל קארו וקולצ'גואה, שמחולקות ל-33 קומנות.
כלכלה
הכלכלה במחוז או'היגינס מבוססת על תעשייה וחקלאות, כשפעילות התעשייה והיצוא העיקרית מתרחשת במכרה הנחושת אל טניינטה (El Teniente) התורם 7.7% מייצור הנחושת של צ'ילה. העפרות מעובדות במפעלים בעיירות סוול וקולון ונשלחות מנמל סן אנטוניו שבמחוז ולפראיסו. תמציות הביניים כוללות מוליבדן וכסף.
החקלאות תורמת 30.1% מהתמ"ג במחוז. אחד מכל ארבעה דונם של מטעי פירות בצ'ילה הוא במחוז או'היגינס. הגידולים העיקריים הם תפוחים ואגסים, ואחריהם ענבים, שזיפים, קיווי ונקטרינות. בנוסף יש מפעלים לייצור מיצי פירות ופירות מיובשים. כשגם עדרי בקר ניתן למצוא במחוז לרב.
במהלך השנים האחרונות חלה התפתחות משמעותית בענף היערנות, בעיקר מטעים של אקליפטוס ואורני רדיאטה.