cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
נזיר (יהדות)
איסור גילוח ומצוות גידול פרע
איסור הגילוח הוא בכל אמצעי, בין על ידי תער, ובין על ידי מספריים וכן אסורה תלישת שערות באמצעות הידיים. האיסור הוא אף על חיתוך שערה אחת בלבד. איסור הלאו מן התורה הוא דווקא בגילוח עד לעור ('גילוח כעין תער'), אך אם גילח באופן שחלקה התחתון של השערה לא נחתך ('כדי לכוף שערה לעיקרה') - הגילוח אסור רק מדרבנן. יש האומרים שאת מצוות העשה של גידול פרע ביטל גם מי שלא גילח כעין תער, שהרי גם באופן זה לא ניתן לומר שהנזיר גידל את ראשו פרע. מחלוקת קיימת גם במקרה בו השיר את שערו על ידי חפיפת הראש בסם המשיר את השער. גם באופן כזה אי אפשר לומר שהנזיר גידל את שערו, ולכן לא קיים את מצוות העשה, אך בכל זאת הוא לא עבר על איסור הגילוח משום שגילוח מוגדר כתלישת שער בפועל.
אף על פי שהאיסור על גילוח חל אף על שערה אחת, מעבר על איסור זה אינה פוגמת בתקופת הנזירות אלא אם כן נזיר גילח את רוב שערו עד לעור. במקרה זה על הנזיר להשלים לפחות עוד 30 יום כדי שיחשב כמי שגידל את שערו (במקרה ותקופת הנזירות שנותרה גדולה מ-30 יום, אין צורך בתוספת זו החלה ממילא). במקרה שהנזיר גילח את מיעוט שערו או שהגילוח לא נעשה כעין תער - ממשיך הנזיר את נזירותו כרגיל גם כשנותר פחות מ-30 יום עד סיום נזירותו.
כאשר על ידי גילוחו עבר הנזיר על לאו הוא מתחייב במלקות, אך כאשר רק ביטל את מצוות העשה אין חיוב מלקות השיעור בו מתחייבים במלקות הוא גילוח של לפחות שתי שערות.
על הנזיר נאסר לעשות פעולות שתוצאה מחויבת שלהם תהיה השרת שיער (פסיק רישיה), ומאידך אין עליו איסור בפעולות שייתכן שכתוצאה מהם יתלשו שערות, אך אין בכך ודאות (דבר שאינו מתכוון).
איסור טומאת מת
לפי התורה, איסור הנזיר להיטמא למת חמור אף יותר מאיסורו של כהן רגיל להיטמא למתים, ומקביל בדרגתו לאיסור המוטל על הכהן הגדול. ולכן, בעוד שלכהן מותר ואף מצווה להיטמא לשבעת הקרובים (כלומר: אביו, אמו, אשתו, בנו, בתו, אחיו ואחותו הבתולה), לנזיר אסור להיטמא אף להם. עם זאת מותר ואף מצווה על הנזיר להיטמא למת מצווה ולהתעסק בקבורתו. במקרה זה האיסור החל על הנזיר קל יותר מהאיסור החל על כהן הדיוט, ועל כן במקרה וניתן לבחור מי מהשניים יטמא, יטמא הנזיר שהאיסורים עליו הם זמניים, ולכן קלים יותר.
נזיר אינו מוזהר מלהיטמא לטומאות שאינם טומאת מת, כדוגמת טומאת זב, טומאת מצורע וטומאת נבלה.
איסור שתיית יין ואכילת כל דבר היוצא מהגפן
איסור נוסף שחל על הנזיר הוא איסור על אכילת ושתיית כל דבר המופק מענבים. האיסור חל על כל חלק מהפרי, אפילו בוסר, לרבות החרצנים וקליפת הפרי (הזג), והוא כולל גם שתיית יין, חומץ בן יין ונוזל שהושרו בו ענבים וקיבל את טעמם (משרת יין). איסור זה אינו כולל את חלקי הגפן שאינם פרי, כגון ענפיו או עליו של עץ הגפן. השיעור בו עובר הנזיר על לאו הוא באכילת כזית ושתיית רביעית אך איסור יש גם בכמות מזערית אין על הנזיר איסור לשתות אלכוהול שהופק ממקור שונה מענבים.
נזיר שעבר על האיסור ואכל או שתה מהדברים האסורים עליו עבר על לאו ולוקה עליו, אך נזירותו אינה נסתרת והוא ממשיך למנות את ימי נזירותו כרגיל.
הרמב"ם מונה חמש מצוות בדברים היוצאים מהגפן: "(א) שלא ישתה הנזיר יין, ולא תערובת יין, ואפילו חומץ שלהם. (ב) שלא יאכל ענבים לחים. (ג) שלא יאכל צמוקים. (ד) שלא יאכל חרצנים. (ח) שלא יאכל זוגין".
סיום הנזירות
לאחר הקרבת שלושת הקורבנות מגלח הנזיר את שערו בלשכה מיוחדת בבית המקדש הנקראת לשכת הנזירים, והשיער נשרף באש שתחת הדוד בו מתבשל בשר קורבן השלמים לאחר מכן נוטל הכהן חלה אחת ורקיק אחד יחד עם חלק הזרוע מהאיל והאימורים, ומניף אותם יחד עם הנזיר. לאחר שעשו זאת - הותרו דיני איסורי הנזירות.
דינים דומים של תגלחת וקורבנות יש במצורע ובלויים, שנתקדשו לעבודתם המיוחדת בסיני, וחלק מהדינים בנזיר נלמדים משם.
הזרוע של איל הנזיר ניתנת לכהן והיא אחת מכ"ד מתנות כהונה.
סוגי נזירות נוספים
בנוסף לנזירות התלויה בתקופת זמן, ישנם סוגי נזירות נוספים החלים ללא הגבלת זמן עד סוף ימיו של אדם, ולהם דינים מיוחדים: נזירות עולם, נזירות לעולם ונזירות שמשון.
נזירות עולם
אדם שקיבל על עצמו נזירות בלשון "הריני נזיר עולם" או בלשון דומה החיל על עצמו נזירות מיוחדת ונעשה נזיר עולם. כל איסורי הנזירות חלים עליו למשך כל ימי חייו, פרט לאיסור הגילוח בו דינו קל יותר מנזיר רגיל, בכך שהוא רשאי לגלח את שערו פעם בשנה. לאחר גילוח זה על הנזיר להביא שלושה קורבנות.
נזיר עולם שנטמא מביא 3 קורבנות כשנטהר בדומה לנזיר רגיל שנסתרה נזירותו, אף על פי שאצל נזיר עולם לא שייך סתירת מניין הנזירות עד כה, שהרי בכל אופן היא חלה למשך כל ימי חייו.
נזירות שמשון
אדם שקיבל על עצמו נזירות בלשון "הריני נזיר כשמשון" או בלשון דומה החיל על עצמו נזירות מיוחדת ונעשה נזיר שמשון. מקור הדין הזה הוא שמשון, שהיה נזיר בעל דינים מיוחדים, ייחוד שנבע מכך שלא הוא קיבל על עצמו את נזירותו, אלא מלאך הורה להוריו לעשותו נזיר. נזירות זו חלה על האדם למשך כל ימי חייו וחלים בה האיסורים על שתיית יין וגילוח, כאשר האיסור על הגילוח הוא מוחלט, בניגוד לנזיר עולם. לעומת זאת, איסור הטומאה לא חל עליו, ומותר לנזיר להיטמא למתים. נזירות שמשון היא הנדר היחיד שאין עליו התרה.
היחס לנזיר
במקרא ישנו יחס חיובי לנזיר. כך למשל כשהנביא עמוס רוצה לתאר את מעלת עם ישראל הוא כותב "ואקים מבניכם לנביאים ומבחוריכם לנזירים...". גם במגילת איכה, בתארו את גדולתה של ירושלים בבניינה נתלה בנזירים שהיו בה: "זכו נזיריה משלג, צחו מחלב".
לעומת זאת, בחז"ל ישנם חילוקי דעות לגבי היחס לנזיר. בתלמוד הבבלי מובאת דעה שהנזיר נחשב חוטא משום שציער את עצמו ואסר על עצמו דברים המותרים בדרך כלל. לעומת זאת, המדרש משבח את הנזיר וקורא לו קדוש. הסבר נפוץ במפרשים מבאר כי אין זו מחלוקת, אלא זהו תיאור של סוגי נזיר שונים. כאשר אדם מחליט להיות נזיר לשם שמים, כדי לעבוד את הבורא בלי הפרעות גופניות והוא אכן נמצא במדרגה רוחנית שמאפשרת זאת - הרי שהוא נקרא קדוש ומעשהו רצוי. אך אם הנזירות גבוהה ממדרגתו, וקבלתה רק מצערת אותו בלי שתביא למעלות הרצויות, או שלחלופין הנזירות לא נעשית לשם שמים אלא רק כדי להתגאות על שאר האנשים - הרי שנזיר כזה הוא חוטא.
הסבר זה נתמך בעובדה ששמעון הצדיק הוא בין החכמים הסוברים שנזיר הוא חוטא, ולכן השתדל להימנע מאכילת בשר קרבנות נזיר, מפאת ההערכה שרוב הנזירים מתחרטים על נזירותם כעבור זמן מה. למרות זאת, כאשר פגש בנזיר שהיה ברור לו שנזירותו נעשתה לשם שמים - חרג ממנהגו ואף אמר לנזיר: "בני, כמוך ירבו נוזרי נזירות בישראל".
נזירים בהיסטוריה
מ ומ: "זכו נזיריה משלג צחו מחלב", נראה שהנזירות הייתה רווחת בישראל בימי התנ"ך. אולם רק שמשון מוזכר במפורש בתנ"ך כנזיר. חז"ל מזהים גם את שמואל כנזיר בגלל הפסוק "ומורה לא יעלה על ראשו", המופיע גם אצל שמשון (מורה=סכין). במשנה ובספר חשמונאים א' מסופר על נזירים שהסתיימה תקופת נזירותם ולא יכלו להקריב את קרבנותיהם כיוון שהמקדש שומם. יוסף בן מתתיהו מספר על מספר אנשים שנדרו נזירות. ספרות חז"ל מלאה בתיאורים של נדרי נזירות. אף אבשלום מוזכר בגמרא כנזיר.
לאחר חורבן בית המקדש
אחרי חורבן בית המקדש, אין אפשרות להקריב את הקרבנות ההכרחיים לצורך סיום תקופת הנזירות והתרת איסורי הנזיר, ועל כן גם נזיר שנדר נזירות לפרק זמן מוגבל אינו יכול לסיימה. מסיבה זו לא מקובל כיום לנדור נזירות, משום שהאיסור יימשך לכל ימי חיי הנזיר.
נוסף על כך, יש דעות לפיהן איסור טומאת המת שיש על הנזיר אינו רק להיטמא למת, אלא על האדם להיות טהור גם מטומאת מת ששרתה עליו לפני שקיבל על עצמו נזירות. לכן לשיטות אלה אסור לקבל נזירות מלבד נזירות שמשון בזמן הזה, משום שכולם בחזקת טמאי מתים ואין אפשרות להיטהר על ידי מי חטאת.
אמנם אין ההלכה כדעה זו, ולכן לאורך הדורות, היו בודדים שנדרו נזירות קבועה גם בזמן הזה. בקרב יהדות ארצות האסלאם במאה ה-16 והמאה ה-17 הייתה נפוצה תופעה של קבלת נזירות שמשון (שאין בה איסור טומאה), כפי שמעידות על כך השאלות בספרות השו"ת. לעיתים שימש נדר הנזירות ככלי לחיזוק התחייבות של אדם שלא יעשה דבר מה. הרב דוד כהן, הנזיר הירושלמי, נהג במנהגי נזירות אך לא נדר מנהגי נזירות, לעדות בנו.
סגורה
נהר סגורה (בספרדית: Segura), באורך 345 קילומטר, הוא השני באורכו מבין הנהרות בספרד שנשפכים לים התיכון. הוא זורם בפרובינציות של חָאֶן (אנדלוסיה), אלבסטה (קסטיליה-לה מנצ'ה), מורסיה ואליקנטה (ולנסיה).
בין יובליו: נהר מונדו (Mundo), מולה (Mula) וגוודלנטין (Guadalentín).
צבי רם (קצין)
צבי רם (נולד ב-1927) הוא קצין צה"ל בדימוס בדרגת אלוף-משנה, פיקד על חטיבה 204 במלחמת יום הכיפורים.
ביוגרפיה
רם נולד בתל אביב בשם צבי הוכמן. התגייס לפלמ"ח במאי 1944 וזכה לכינוי "רמי", שירת בפלוגה ב' של הגדוד השביעי בקיבוץ נען, לאחר מכן עבר לגבעת ברנר והיה אחראי על הסליק המקומי. סיים קורס מפקדי כיתות בג'וערה וב-1946 מונה למפקד כיתה של בנות קיבוצים. עבר קורס מפקדי מחלקות של ארגון ההגנה, מחזור י"ח, בהדרכתו של יצחק דובנו. השתתף בפעולות ליל וינגייט, ליל הרכבות, ובליל הגשרים בו שימש חבלן בפיצוץ גשר עזה. באוקטובר 1947 נשלח במסווה לקפריסין מטעם הפלמ"ח להדריך בשורות המגינים במחנות המעצר, חזר לארץ ישראל באפריל 1948 ברישיון עלייה מזויף.
במלחמת העצמאות פיקד על פלוגה בגדוד השביעי שלחמה במסגרת חטיבת הנגב. נפצע במהלך הקרב על משטרת עיראק סווידאן ולאחר מכן מונה לקצין מבצעים של הגדוד והשתתף בקרב כיבוש באר שבע. לאחר פירוק הפלמ"ח שירת כמדריך בקורס קצינים, עבר קורס מפקדי גדודים ב-1950 והשתחרר. במסגרת שירות המילואים פיקד על פלוגה מגדוד 93 של חטיבה 9 במלחמת סיני, והשתתף בכבוש שארם א-שייח'.
ב-1965 חזר לשירות הקבע, במלחמת ששת הימים פיקד על גדוד 74, גדוד חרמ"ש בחטיבה 45, שלחמה בגזרת השומרון ובצפון רמת הגולן. בתקופת מלחמת ההתשה פיקד על קורס מפקדי פלוגות שריון. במלחמת יום הכיפורים פיקד על חטיבה 204, חטיבה ממוכנת במילואים, החטיבה גויסה ונשלחה לצפון סיני שם השתתפה בקרב על מעוז בודפשט. בהמשך המלחמה חצתה את תעלת סואץ, נלחמה באזור ג'בל ג'ניפה בו השמידה בסיסי טילים, והשתתפה בכיתור הארמייה המצרית השלישית. השתחרר משירות הקבע ב-1977.
בשנים 1981 עד 1984 ריכז את מחלקת ההתיישבות הצעירה של התק"ם.
חיים אישיים
נשא את אסתר (1926 - 2018) בת למקימי תל יוסף. להם שלושה ילדים. בנו ירון רם היה מפקד חטיבה 8. אחרי הפילוג של תל יוסף עברו לקיבוץ מעגן מיכאל.
ניס (כדורגל)
אולימפיק גימנסטי קלוב ניס (צרפתית: Olympique Gymnaste Club Nice Côte d'Azur בקיצור: OGC Nice ;בתרגום חופשי: "מועדון המתעמלים האולימפי ניס - הריביירה הצרפתית") הוא מועדון כדורגל צרפתי מהעיר ניס. המועדון משחק כיום בליגה 1 שהיא ליגת הכדורגל הראשונה והבכירה בצרפת. אצטדיונה הביתי הוא אליאנץ ריביירה שמכיל 35,700 מקומות ישיבה.
היסטוריה
מועדון הכדורגל נוסד ב-9 ביולי 1904 והתחיל לשחק בצורה מסודרת בליגה רק לאחר שנה.
המועדון שיחק בעונותיו הראשונות בליגה השנייה, הנקראת "ליגה 2", ורק בעונת 1947/1946 עלה לראשונה לליגה הבכירה. מאז הפך המועדון לאחד הגדולים בצרפת באותה תקופה בעקבות זכייה ב-4 אליפויות וב-2 גביעים במהלך עשור. חרף ההצלחה, שב המועדון לליגה השנייה לאחר 13 שנה בליגה הבכירה.
המועדון סבל מקשיים כלכליים לאורך שנות ה-60 וה-70 ובסוף הורד לליגה השלישית, אולם משקיעים צרפתים קנו את הקבוצה בראשית שנות ה-80 והקימו אותה לתחייה לאחר תקופה ממושכת בליגות הנמוכות של צרפת.
בעונת 1987/1986 חזרה הקבוצה לליגה הבכירה ושם הפכה לקבוצת תחתית הנלחמת על חייה בליגה ולאחת הקבוצות החלשות בליגה; בשל סיבה זו היא ירדה בעונת 1988/1987 לליגה השנייה בפעם השלישית בהיסטוריה שלה, באותה עונה גם עזבו המשקיעים שלה.
בין העונות 1989/1988 ו-2000/1999 המועדון שיחק בעיקר בליגה השנייה, והצליח לזכות פעם אחת בגביע הצרפתי בפעם השלישית בהיסטוריה שלו. בתחילת עונת 2002/2001 נרכש המועדון על ידי קבוצת עסקנים האוהדים את הקבוצה. הקבוצה עלתה לליגה הראשונה, אולם למרות הכספים הרבים שהושקעו בה, היא ירדה לליגה השנייה, אולם לא הצליחה להשיג את המשאבים הדרושים ואף הורדה לליגה השלישית, אולם תוך 2 עונות שבה לליגה הראשונה ואף הגיעה לגמר גביע הליגה הצרפתית של 2006 שם הפסידה לנאנסי 2-1.
בספטמבר 2013 חנכה הקבוצה את אצטדיונה החדש אליאנץ ריביירה המכיל 35,624 מקומות ישיבה, אשר החליף את האצטדיון העירוני דו רה שהכיל 18,415 מקומות ישיבה.
בשנת 2016, קבוצת משקיעים סינית-אמריקאית בראשות צ'יין לי ואלכס ג'נג רכש 80% מהמועדון. בעונת 2016/2017 סיימה ניס במקום השלישי בליגת העל הצרפתית, והעפילה לסיבוב השלישי בליגת האלופות של אופ"א.
נוקלאואיד
נוקלאואיד ("כמו גרעין") אזור בתא פרוקריוטי וכן במיטוכונדריה ובכלורופלסט, הדוחס בתוכו באופן זמני את כל או את רוב החומר התורשתי. בניגוד לגרעינים של תאים איקריוטיים, אין לנוקלאואידים ממברנה תוך תאית המפרידה באופן פיזי את אזור זה משאר הציטופלזמה.
פובליוס קלודיוס פולכר
פובליוס קלודיוס פולכר (בלטינית: Publius Clodius Pulcher; 92 לפנה"ס – 18 בינואר 52 לפנה"ס) היה פוליטיקאי רומאי שפעל בשלהי תקופת הרפובליקה הרומית.
נוקלאואיד
הגנום של פרוקריוטיים עשוי מסליל אחד של DNA כפול, ואורכו משתנה מאוד מאורגניזם אחד לאחר. הגנום של הפרוקריוטיים, המאוחסן בנוקלאואיד מכונה גם גנופור (genophore). הוא ארוז בתוך ב-DNA supercoil, בעוד הכרומוזומים ארוזים בכרומטין. בדרך כלל בנוי הגנום הפרוקריוטי בצורה מעגלית ובמעטים מהפרוקריוטיים — בצורה קווית. האופי המעגלי של הג'נופור מאפשר שכפול ללא טלומרים. כמו כן, הגנופור של הפרוקריוטיים קטן בדרך כלל מאשר הכרומוזומים של האיקריוטיים.
עדויות מחקריות מצביעות על כך שכ-60% מהנוקלאואיד מורכב מ-DNA, אך שהוא מכיל גם RNA וחלבונים. רוב החלבונים וה-RNA שנמצאו הם בעיקר mRNA וגורמי שעתוק. דחיסת הנוקלאואיד נעשית באמצעות חלבונים המכונים חלבונים נוקלאואידים (nucleoid proteins), אשר נבדלים בפעולתם מההיסטון של התאים האיקריוטיים. בניגוד להיסטון, חלבונים אלה לא יוצרים נוקלאוזומים בהם ה-DNA סובב סביב חלבונים, במקום זאת משתמשים החלבונים הללו במנגנונים שונים המאפשרים קיפול יעיל של ה-DNA.
פובליוס קלודיוס פולכר
תולדות חייו
פולכר נולד ברומא בתחילת המאה הראשונה לפני הספירה לערך, בן לבית האב של הקלאודיים רב ההשפעה. אביו אפיוס קלאודיוס פולכר כיהן כקונסול של שנת 79 לפנה"ס.
את תחילת הקריירה שלו עשה פולכר בשנת 70 לפנה"ס יחד עם אחיו אפיוס קלאודיוס פולכר בצבאו של לוקיוס ליקיניוס לוקולוס, שהיה נשוי לאחותו. באותו הזמן שהה הצבא בפרובינקיה אסיה, ועסק במלחמה נגד מיתרידטס השישי, מלך פונטוס וטיגרנס השני מלך ארמניה. פולכר נעלב מן היחס לו זכה מצד לוקולוס, וחשב שהוא ראוי ליחס טוב יותר ההולם את מעמדו. לכן הוא החל חותר תחת סמכותו של לוקולוס כמפקד הלגיונות עד כדי מרידתם בו.
לאחר מכן פולכר עזב את צבאו של לוקולוס ועבר לקיליקיה. כאן הפקיד בידיו הפרוקונסול קווינטוס מרקיוס רקס, שהיה נשוי לאחות אחרת של פולכר, את הפיקוד על הצי, משימה שהוא לא הצטיין בה ובסופו של דבר נפל בידי שודדי ים. למזלו הם שחררו אותו בלי פגע בשל חששם מפני פומפיוס, שפעל באותו הזמן כנגד שודדי הים במזרח. גרסה אחרת ומשעשעת לנסיבות שחרורו היא כי שודדי הים שאפו לקבל כופר נאה תמורתו, אותו דרשו אותו מידי שליט קפריסין שהיה בעל ברית לרומא. הלה שלח סכום נמוך למדי, שכה שעשע את שודדי הים, עד ששחררו את פולכר בלי לקחת כסף כלל.
תחנתו הבאה של פולכר הייתה אנטיוכיה, בירת האימפריה הסלאוקית. שם סייע פולכר לסלאוקים במלחמתם בשבטים ערביים מקומיים. כמו בעת שהותו באסיה, גם כאן הסית את החיילים למרוד וכמעט שילם על כך בחייו.
פולכר חזר לרומא בשנת 65 לפנה"ס ונכנס לחיים הציבוריים. פעולתו הראשונה הייתה לתבוע לדין את לוקיוס סרגיוס קטילינה באשמת שימוש לרעה בסמכויותיו וסחיטת כספים מתושבי אפריקה. קטילינה הצליח להתחמק מעונש הודות לשוחד ששילם לשופט ולפולכר עצמו. בשנת 64 לפנה"ס ליווה פולכר את הפרופראיטור לוקיוס מורנה לגאליה נארבוננסיס. בעת שהותו שם היה מעורב בעסקים מפוקפקים והתעשר על חשבון תושבי הפרובינקיה.
בשנת 62 לפנה"ס היה פולכר מעורב בשערוריית חילול קודש דתית. הוא קיים קשרים רומנטיים עם פומפיאה סולה, אשתו של יוליוס קיסר, שכיהן באותו זמן כפונטיפקס מקסימוס. פומפיאה, בתוקף מעמדה כאשת הפונטיפקס מקסימוס, הייתה אחראית על ארגון טקסי הבונה דיה, שבהם הורשו להשתתף רק נשים. פולכר התגלה לאחר שהסתנן לאחד הטקסים שארגנה פומפיאה כשהוא מחופש לאישה, אך הצליח לברוח מביתה מבלי שיתפסו אותו. בשל כך הוא הודח מכהונתו כקוואיסטור, שאותה היה אמור להתחיל בראשית שנת 61 לפנה"ס והועמד למשפט. במשפטו טען פולכר כי כלל לא נכח באותו היום ברומא, אולם עדותו הופרכה על ידי מרקוס טוליוס קיקרו. למזלו של פולכר נחלץ מרקוס ליקיניוס קראסוס לעזרתו ושיחד את השופטים, כך שהוא יצא זכאי ממשפטו. עם זיכויו יצא פולכר אל הפרובינקיה סיקיליה, בה התמנה למושל.
פולכר נעשה אחד מאנשי סיעתו של קראסוס והקדיש חלק גדול מהקריירה שלו למען פטרונו החדש. בזמן הקונסולאט של קיסר בשנת 60 לפנה"ס, הלכו והתהדקו היחסים בינו לבין פומפיוס וקראסוס נדחק הצדה בברית הטריומווירט עם פומפיוס ויוליוס קיסר. בתגובה השתמש קראסוס בכנופיות בפיקודו של פולכר והקונסול לשעבר גאיוס סקריבוניוס קוריו, שתקפו את עמיתיו וכך אילץ אותם להכיר בחשיבותו וליישר את ההדורים ביניהם.
בשנת 58 לפנה"ס נבחר פולכר לטריבון הפלבס בעזרת ידידו קראסוס שהיה אחד המשתתפים בטריאומווירט. באישורו של קראסוס הוא החליט לנקום בקיקרו באמצעות חקיקת חוק המצווה על הגלייה מרומא של כל מגיסטראט שהרג אזרח רומאי ללא משפט. החוק התייחס בבירור לקיקרו, שהוציא להורג את חברי קשר קטילינה ללא משפט במהלך כהונתו כקונסול. למרות טענתו של קיקרו, שהחלטת הסנאט הקנתה לו את הסמכות החוקית לפעולה זו, הוא בחר לעזוב את רומא ולצאת לגלות.
בנוסף חוקק פולכר את החוקים שהקצו את הפרובינקיות סוריה ומוקדון לקונסולים אולוס גביניוס ולוקיוס קלפורניוס פיסו ואת קפריסין לקאטו הצעיר.
פולכר שב להתקיף את פומפיוס בעזרת כנופיותיו כשנראה היה שהוא מתרחק מברית הטריאומווירט ומתקרב לסיעה האופטימאטית. כפי הנראה זו הייתה אחת הסיבות למניעת עריקתו של פומפיוס לאופטימאטים ולחידוש ברית הטריאטמווירט בשנת 56 לפנה"ס.
לאחר סוף כהונתו בשנת 57 לפנה"ס הוא איבד את החסינות שמשרת הטריבון סיפקה לו, והיה מעורב במספר מלחמות כנופיות עם יריבים פוליטיים. הוא המשיך בתמיכתו הפוליטית בפטרונו קראסוס, ובשנת 53 לפנה"ס היה מועמד לכהן כפראיטור. בזמן הזה היה עסוק במלחמת כנופיות נגד המועמד לקונסולט טיטוס אניוס מילו. הוא נהרג במהלך קטטה עם מילו ב-20 בינואר 52 לפנה"ס.
משפחתו
אשתו, פולביה לה נישא בשנת 62 לפנה"ס, נישאה אחרי מותו לגאיוס סקריבוניוס קוריו. בעלה השלישי היה מרקוס אנטוניוס. בתו, קלאודיה, שהפכה לבתו החורגת של מרקוס אנטוניוס), נישאה נישואים פוליטיים לאוקטביאנוס, אשר התגרש ממנה מאוחר יותר (בעודה בבתוליה) בטענה שהיא מרגיזה אותו.
ניס (כדורגל)
היסטוריה
ב-11 ביוני 2018, שחקן הנבחרת לשעבר פטריק ויירה הוכרז כמאמן ניס, במקום לוסיאן פאבר. בעונת 2018/2019 סיימה ניס במקום השביעי בליגה הבכירה. ביולי 2019, הוכרז שג'ים רטקליף רכש את המועדון הצרפתי תמורת 100 מיליון אירו.
התערבות מבוססת ראיות
התערבות מבוססת ראיות (EBP) (באנגלית: Evidence-based practice) היא מערך מובנה של פעולות מקצועיות (במקצועות הייעוץ והטיפול הנפשי), המבוצע בצורה מבוקרת על ידי אנשי מקצוע שהוכשרו לכך. כל רכיב בהתערבות מבוססת ראיות נבדק במחקרים על מנת לאשש את מידת תרומתו לתוצאות ההתערבות. פרקטיקה מבוססת ראיות היא פרקטיקה שבה כל רכיב בנפרד וכל הרכיבים יחד תורמים לקבלת תוצאה מיטבית להתערבות, כאשר היא מבוצעת באופן סטנדרטי על ידי איש מקצוע שהוכשר לכך. התערבות מבוססת ראיות היא מונח שהגיע מתחום הרפואה (רפואה מבוססת ראיות), והורחב גם לתחומים נוספים כמו פסיכולוגיה וחינוך.
ניס (כדורגל)
היסטוריה
לאחר עונה גרועה שבה ניס הייתה במקום ה-11 בליגה הבכירה ובמקביל הודחה מהליגה האירופית, המאמן פטריק ויירה פוטר. עוזרו של ויירה, אדריאן אורסיה, נכנס לתפקידו. נייס סיימה את עונת 2020/2021 במקום התשיעי בטבלת הליגה הצרפתית הבכירה.
התערבות מבוססת ראיות
מטופל
האדם המקבל טיפול באמצעות התערבות מבוססת ראיות הוא אדם שסובל מבעיה מוגדרת היטב (למשל דיכאון, או חרדה חברתית וכל מצב נפשי אחר שיש לו הגדרה קלינית תקפה). הבעיה המוגדרת היא כזו שניתן לטפל בה באמצעות ההתערבות המסוימת, ושאין התווית נגד לטפל בו בעזרת ההתערבות המסוימת. במובן הזה ההתערבות נתפסת כאמצעי טיפול, באותו אופן שבו ניתוח או טיפול תרופתי נועדו לפתור בעיה רפואית מסוימת.
ניס (כדורגל)
היסטוריה
ב-28 ביוני 2021, כריסטוף גאלטייה מונה למאמן הראשי החדש. ב-27 ביוני 2022, לוסיין פאבר חזר לניס כמאמן.
התערבות מבוססת ראיות
התערבות
התערבות היא סדרה מובנית של פעולות טיפוליות שנועדו לתכלית מסוימת. התערבות מבוססת ראיות מוכרחה לכלול רכיבים בדידים הניתנים להגדרה ובדיקה מחקרית ספציפית. מכאן עולה ששיטות טיפול שלא ניתן לזהות בהן רכיבים כאלה אינן יכולות להיות שיטות התערבות מבוססות ראיות.
ניס (כדורגל)
סגל הקבוצה
(בהשאלה מפולהאם)
התערבות מבוססת ראיות
בסיס ראייתי
הבסיס הראייתי להתערבות מבוססת ראיות נוצר כמענה לשאלה מחקרית, ולעיתים יותר משאלה אחת. כדי למצוא מענה לשאלות וליצור בסופו של דבר פרוטוקול או 'נוסחה' להתערבות יש לעבור תהליך ליניארי ומובנה כמתואר להלן:
ניס (כדורגל)
סגל הקבוצה
(בהשאלה מארסנל)
התערבות מבוססת ראיות
א. בדיקת הספרות הקיימת
'''ב. בניית מערך המחקר''' ישנם סוגים רבים ושונים של מחקר כמותי, כל אחד מהם מיועד לצרכים שונים ונסיבות שונות. בפרקטיקה מבוססת ראיות ישנה חשיבות רבה להתאמת מערך המחקר על כל מרכיביו ומאפייניו, לבעיה אותה רוצים לבדוק.
'''ג. ניתוח התוצאות''': ניתוח התוצאות נעשה בשיטות סטטיסטיות שונות המקובלות לצורך זה במדעי החברה: סוגי רגרסיה שונים, ניתוחי שונות ועוד. בניתוחים אלה יש לשים לב לא רק להבדלים בין קבוצות, אלא גם לגודל האפקט. בניתוח התוצאות חשוב לחוקר להבין לא רק מה השינוי שתרם כל רכיב בהתערבות אלא למה הרכיב הזה תרם, או לא תרם לתוצאה הסופית של ההתערבות.
'''ד. בניית ההתערבות:''' בהתבסס על המידע שנמצא במחקר על ההשפעה של כל רכיב בהתערבות, תיבנה בסופו של דבר ההתערבות כולה.
'''ה. קביעת אמות מידה לעקיבות (Fidelity Scale)'''
מקורות מידע
אחת המיומנויות הנדרשות בעת פיתוח של התערבויות מבוססות ראיות היא היכולת לכרות מידע ולברור מתוכו את הרצוי והמתאים. כיום מרבית המידע נמצא באינטרנט. חלקו זמין לכל, גם ללא מנוי או הרשמה כלשהי, חלקו זמין בתשלום, וחלקו זמין רק עבור בעלי מקצוע (רופאים וכדומה).
מקורות מהעולם
מאגרים המתארים קווים מנחים קליניים, לדוגמה: המרכז לבקרת מחלות ומניעתן (CDC), Agency for Healthcare Research and quality, National Institute fo Clinical Experiance (NICE)
כתבי עת מרכזיים על פרקטיקה מבוססת ראיות: Evidence based Health Policy & Management, Evidence Based Mental Health
מאגרי מידע ואתרים העוסקים ב EBP : ספריית קוקרן, מדליין, ועוד.
אתרי אינטרנט שימושיים: ישנם ברשת מגוון של אתרים המציעים כלים פרקטיים לשימושם של העובדים עם פרקטיקה מבוססת ראיות. מרבית האתרים זמינים ללא הרשמה או תשלום. חלקם ספציפיים למקצוע טיפול אחד ואחרים כלליים יותר דוגמאות לאתרים כאלה : Center for Evidence Based Mental Health institute of Health - Oxford הוא אתר העוסק בבריאות הנפש ומציע ערכת כלים, קישורים, קווים מנחים קליניים, מאמרים מלאים ועוד.
מקורות מישראל
בישראל פועלת החברה הישראלית לאיכות ברפואה, המפעילה אתר אינטרנט בעברית עם כלים שונים בתחום הפקטיקה מבוססת ראיות. האתר זמין למשתמשים רשומים ואנשי רפואה.
מקור מידע נוסף בעברית הוא אתר הספרייה לרפואה ומדעי הבריאות של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
דוגמאות להתערבויות ומודלים מבוססי ראיות בבריאות הנפש
אין טיפול או התערבות התקפים כהתערבות מבוססת ראיות לכל אוכלוסייה בכל מצב. התערבות יכולה להיות מוכחת כיעילה לקבוצות ספציפיות. לדוגמה:
טיפול קוגניטיבי התנהגותי (CBT) - כטיפול בדיכאון אצל אנשים מבוגרים.
ניהול מחלה והחלמה - כהתערבות שניתנת לאנשים עם הפרעות פסיכיאטריות קשות (סכיזופרניה, והפרעות מצב רוח).
טיפול קהילתי אסרטיבי
Wellness & Recovery Action Plan - התערבות נוספת שמסייעת לקדם החלמה ורווחה נפשית עבור אנשים עם הפרעות פסיכיאטריות קשות (אנשים החיים עם סכיזופרניה, דיכאון דו־קוטבי או חד־קוטבי
DBT טיפול דיאלקטי התנהגותי - לאנשים עם הפרעת אישיות גבולית.
PE חשיפה ממושכת - לאנשים עם PTSD והפרעות חרדה אחרות.
התערבות מבוססת ראיות בתחום החינוך
התערבות מבוססת ראיות מקודמת בתחום החינוך באמצעות קבוצה גדולה של אנשי אקדמיה, מתוך מטרה להדגיש את חשיבות ההתעדכנות התקופתית של המורים במחקרים מבוקרים הנערכים באקדמיה לצורך קידום העבודה החינוכית בשטח.
ביקורת
פרקטיקה מבוססת ראיות היא צורת חשיבה שזכתה גם לביקורת, הן מהקהילה המדעית והן מהקהילה המקצועית.
רפיח המצרית
רָפִיחַ (בערבית: رفح, רַפַח) הוא יישוב, הממוקם בצפון פתחת רפיח בצמוד לגבול בין מצרים לרצועת עזה המהווה את המרכז האדמיניסטרטיבי של נפת רפיח (ער') במחוז צפון סיני.
דרומית לרפיח פועל מעבר גבול המשמש בעיקר את תושבי רצועת עזה.
היסטוריה
לאורך ההיסטוריה רפיח המצרית והעזתית היוו יישוב אחד אולם לאחר חתימת הסכם השלום עם מצרים ופינוי חצי האי סיני בשנת 1982 בידי ישראל, חולקה העיר על ידי קו הגבול הבינלאומי כאשר חלקה הדרומי עבר לשליטת מצרים. כתוצאה מכך נהרס מרכז העיר כדי להקים גדר גבול ובהמשך לשם יצירת ציר פילדלפי.
בשנת 2007 ולאחר השתלטות חמאס על רצועת עזה החלה מצרים בסגירת מעבר רפיח לתקופות ארוכות דבר שהוביל להתפתחותה של תופעה רחבה של הברחות באמצעות מנהרות בין חלקה המצרי של רפיח לחלקה העזתי. לאור זאת ולאור החשש ממעבר תחמושות וגורמי טרור מהרצועה לסיני החלה ממשלת מצרים ביצירת אזור חיץ ובהקמת מכשול תת-קרקעי לצורך הריסת המנהרות שבנייתו הושלמה בשנת 2014.
ב-5 באוגוסט 2012 אירעה מתקפת הטרור במפגש הגבולות ישראל-מצרים-רצועת עזה במהלכה נהרגו 16 שוטרים מצרים בתחנת המשטרה שברפיח בידי מחבלים שככל הנראה קיבלו סיוע מרצועת עזה ואף עברו מן הרצועה לסיני דרך אחת מן המנהרות, דבר שהוביל להחרפת המאבק המצרי כנגד התופעה.
כיום כולל היישוב בעיקר את המרכז האדמיניסטרטיבי של הנפה ובו בית החולים האזורי.
פסל ישו הגואל
פסל ישו הגואל (בפורטוגזית: Cristo Redentor) הוא פסל ענק המתנשא לגובה 38 מטרים בדמותו של ישו וממוקם בראש הר קורקובדו שבעיר ריו דה ז'ניירו אשר בברזיל, ברום של כ-710 מטרים. ההר והפסל נמצאים שניהם ביער טיז'וקה ומשקיפים על ריו דה ז'ניירו כולה.
בנוסף להיותו סמל לדת הנוצרית, משמש פסלו של ישו גם כסמל לעיר ריו דה ז'ניירו ומהווה את אחד ממוקדי התיירות המרכזיים שבה. הפסל מוכר כאחד מסמליה של ברזיל ברחבי העולם, ואף הוכרז כאחד משבעת פלאי תבל החדשים.
היסטוריה
פסל ישו הגואל נחנך רשמית ב-12 באוקטובר 1931, אולם הרעיון לפסל דומה שיעמוד על הר קורקובדו הועלה כבר 80 שנים קודם לכן.
עוד באמצע שנות החמישים של המאה ה-19 פנה הכומר הקתולי מריה בוס אל הנסיכה איזבל בבקשה למימון עבור אנדרטה דתית שתעמוד על ראש ההר. הנסיכה לא נענתה לבקשתו והרעיון נדחה לגמרי ב-1889, כשברזיל הפכה לרפובליקה (הרפובליקה הישנה) בעלת חוקים המחייבים הפרדה בין דת למדינה.
בשנת 1921 הוצע הרעיון שוב, הפעם על ידי הארכיבישוף של ריו דה ז'ניירו שארגן את שבוע האנדרטה, אירוע שבו נאספו תרומות עבור הפסל. התרומות נאספו בעיקר מברזילאים קתולים, וכעשר שנים מאוחר יותר הוצג הפסל לציבור בטקס חגיגי.
עיצוב
הוצעו עיצובים רבים עבור הפסל, מצלב פשוט ועד דמותו של ישו ובידיו גלובוס המיצג את העולם. בסופו של דבר נבחר העיצוב של ישו הגואל, דמותו של ישו עם ידיו פרושות לצדדים.
עיצוב הפסל נעשה על ידי הארכיטקט הפולני-צרפתי פול לנדובסקי, והבנייה נוהלה על ידי המהנדס המקומי היטור דה סילבה קוסטה. אחרי בחינה של העיצובים ששלח לנדוסקי הוחלט לבנות את הפסל מבטון מזוין ולא מפלדה. השכבה החיצונית של הפסל נבנתה מאבן סבון בגלל חוזקה ועמידותה לתנאי מזג אוויר קיצוניים.
תיאור
עד 2002 כדי להגיע לקרבת הפסל ולראותו מקרוב, צריך היה לטפס על ההר באמצעות גרם מדרגות בעל 222 שלבים, או לצאת למסלול הליכה מהפארק שבתחתית ההר. אולם מאז נוספו להר גם שלוש מעליות וארבעה גרמי מדרגות נעות כדי לאפשר את הגישה לקהל הרחב.
ב-7 ביולי 2007 נבחר פסל ישו הגואל לאחד משבעת פלאי תבל החדשים.
ב-18 בינואר 2014 השתוללה סופת ברקים שבמהלכה פגע ברק בפסל ושבר את האצבע.
מוטיבים נוצריים
מספר מוטיבים בפסל נועדו להציג את ישו וגדולתו:
גודלו - הפסל גדול מאוד ונישא לגובה רם, כך שניתן לראותו ממרחקים.
רעיון ההשקפה - ככל שמתקרבים לפסל, נשקף הנוף שמאחוריו באופן שיסמל כי ישו משקיף אל העם, ובהתאמה - העם משקיף אל ישו ממרחקים.
מטמון
אישים
}}
חלון (מחשוב)
בתחום המחשוב חלון הוא אזור חזותי תחום, פני המסך, בממשק משתמש גרפי, המיועד לאובייקט תוכנתי ותורם לסדר ולארגון השימוש בממשק המשתמש. החלון מכיל לרוב אמצעי שליטה בפונקציות ייחודיות לאובייקט בהתאם לתוכנה בה הוא קיים, המאפשרות אינטראקציה עם המשתמש וכן פתיחת חלונות נוספים מתוכו. במסגרתו של החלון מצויים אמצעי שליטה כלליים, שקיימים במרבית החלונות, כמו אמצעים לשליטה בגודל החלון.
החלון קיים כיום במערכות ממוחשבות מודרניות רבות המבוססת על ממשק משתמש גרפי. כאשר תוכנות בעלות ממשק משתמש אך חסרות חלון (כמו וירגו 4) הן נדירות ביותר.
החלונות צצו לראשונה במערכות ההפעלה של המקינטוש ואומצו על ידי מיקרוסופט. האחרונה נתנה להם את השם "חלונות" וקראה לכלל מערכת ההפעלה הגרפית שלה על שמם.
תכונות
ברוב מערכות ההפעלה של מחשבים קיימים ארבעה בקרים בעלי אפשרויות בסיסיות לטיפול במסך:
במערכות הפעלה רבות קיימת אפשרות מובנית להתאים את גודל החלון על-פי רצון המשתמש.
קיימות תוכנות ותכונות ניהול חלונות רבות, המאפשרות לסדר את החלונות על פי תבניות ותצורות מגדרות מראש. כך לדוגמה במערכת ההפעלה windows 7 קיימת תכונה בשם Aero snap המסדרת חלונות אוטומטית בעת הזזתם אל קצוות המסך, תכונה דומה קיימת במערכות הפעלה שונות מבית לינוקס.
גרה בשינקין
גרה בשינקין הוא פזמון שכתב יאיר לפיד והלחין רמי קלינשטיין, בביצוע להקת מנגו, שיצא לאור בספטמבר 1988.
חשיבה מתכנסת
חשיבה מתכנסת מערבת פתרון בעיה המוביל לפתרון בודד אחד, שהוא נכון ומכריע.
גרה בשינקין
לפיד כתב את השיר ב-1988, בעת שהתגורר ברחוב שינקין בתל אביב, והוא מתאר דמות סטריאוטיפית של תושבת הרחוב: "לובשת תמיד שחור", "שותה בקפה תמר", "רוצה לעשות סרט קצר" ויותר מכל, "מסובכת". לימים ציין לפיד כי נשים רבות באזור חשבו שהשיר נכתב עליהן, אך למעשה.
חשיבה מתכנסת
מאפיינים
החשיבה המתכנסת שונה מחשיבה מסתעפת, הכוללת המצאה של פתרונות מרובים עבור בעיה או מטלה מסוימת. חשיבה מתכנסת עושה שימוש בתהליכים מנטליים סטריאוטיפיים המתכנסים אל עבר פתרון אפשרי אחד בלבד. היא מדגישה מהירות, דיוק, לוגיקה וההתמקדות בזיהוי המוכר, שימוש חוזר בסדרה של טכניקות וצבירת מידע.
חשיבות ותרומה
החשיבה המתכנסת יעילה ביותר במצבים בהם קיימת תשובה מוכנה מראש, שיש רק לשלוף אותה מהזיכרון או להסיק אותה מתוך הידוע על ידי שימוש בלוגיקה קונבנציונלית, זיהוי או אסטרטגיות לקבלת החלטות.
החשיבה המתכנסת, אשר משלימה ומאזנת את החשיבה המסתעפת, מרכיבות יחדיו את שני התהליכים החיוניים של יכולת היצירה. התהליך של חשיבה מסתעפת מכוון להעלאת רעיונות ודעות רבים ככל הניתן, באופן פתוח ויצירתי ללא שיפוט והערכה. עבור יכולת היצירתיות החשיבה המתכנסת משלימה את החשיבה המסתעפת. זאת משום שהפקה חופשית של חידושים באמצעות החשיבה המסתעפת טומנת בחובה לא רק הבטחה ליצירתיות פורייה, אלא גם את הסיכון למראית עין כוזבת של יצירתיות במקרים בהם היא אינה תואמת את המציאות. התהליך של כינוס החשיבה מיועד לארגן ולמיין את מגוון הרעיונות שעלו במהלך החשיבה המסתעפת.
גרה בשינקין
השיר היה הסינגל הראשון מתוך האלבום היחיד של שלישיית מנגו, וזכה להצלחה רבה. במצעד הפזמונים השנתי של שנת תשמ"ט דורג השיר במקום השישי.
חשיבה מתכנסת
חשיבות ותרומה
בעוד שהחשיבה המתכנסת עורכת מניפולציות על ידע קיים באמצעות פרוצדורות סטנדרטיות, התוצר העיקרי שלה הוא הפקה של ידע חדש.
פיתוח חשיבה מתכנסת
צבירה של ידע יכולה לתרום לחשיבה המתכנסת באופן משמעותי. זאת משום שהוא יכול לשמש כמקור לרעיונות, להציע דרכי פתרון אפשריות וקריטריונים להערכת מידת היעילות והחידוש. בהתאם לכך, לרכישת השכלה והרחבת הידע הכללי ישנה חשיבות רבה לפיתוח החשיבה המתכנסת.
כף עץ
היסטוריה
כפות העץ הן זולות וקלות לעיצוב, מה שהפך אותן לנפוצות מאוד לכל אורך ההיסטוריה.
הקלטים בעידן הברזל (המאה ה-3 לפני הספירה) בבריטניה עשו בהן שימוש. מצקת קטנה שנמצאה בכפר אגם גלסטונברי משמשת כעדות לכך. כפות עץ מהתקופה הרומית נמצאו בחפירות בלונדון. האנגלו סקסים היו עובדים טובים בעץ, כמו הוויקינגים, וייצרו כפות עץ לשימוש ביתי.
שימושים
לכף העץ ישנם שימושים מעשיים בתחום הבישול כמו גם שימושים סמליים באומנות ובתרבות.
בישול
היום, כפות העץ הן בגודל בינוני עד גדול ומשמשות לערבוב מרכיבים בבישול או באפייה. חלק מכפות העץ שטוחות וחלק בעלות גומה קטנה במרכז. לפני שמערבלי מזון אלקטרוניים נהיו נפוצים, כפות העץ שימושו לעיתים לעירבול חמאה וסוכר, במתכונים כגון חמאה פריכה או עוגת ספוג.
כפות העץ עדיין משמשות לערבוב סוגים שונים ורבים של מזון ומשקאות, בעיקר מרקים ופשטידות, למרות שהן סופגות ריחות חזקים כגון בצל ושום. כפות עץ עדיפות לשימוש בגלל הרב שימושיות שלהן. טבחים משתמשים בכפות עץ להכנת ריזוטו, משום שהן לא מעבירות חום כמו כפות ממתכת. כמו כן, אפשר להשתמש בהן בבטחה עם מחבתות וסירים המצופים טפלון כי הן לא שורטות את התחתית שלהם. תכונה זאת שימושית בעת הכנת מנות כמו ביצה מקושקשת.
ניתן לטפל בכפות העץ כך שהן לא יספגו נוזלים קרים בעזרת קוקוס ושמן מינרלים. שמני ייבוש אכילים כגון שמן קנאביס, שמן אגוזים ושמן פשתן משמשים ליצירת גימור עמיד יותר. לקבלת התוצאות הטובות ביותר יש לתת לשמני הייבוש להתפלמר לפני שמשתמשים בכף. יש להימנע משמנים צמחיים אחרים, מפני שהם יעברו הסריה וידלפו למזון. אם חתיכות של עץ נראות לאחר שטיפה או רתיחה, ליטוש קל ושימוש בשמן קוקוס ימנעו מהכף להפוך למחוספסת ומכוסה בחיידקים.
כף העץ בתרבות ובאמנות
כל אזור, ולפעמים כל כפר, ייצר כף עץ בסגנון משלו. בכפות עץ אפריקאיות רבות מגולפות חיות בר והן מכוונות לשוק התיירותי. כפות אחרות משמשות ככפות טקסיות ומכילות הרבה סמלים. כפות צבועות ייחודיות נעשו באזור חוחלומה ברוסיה במשך 200 שנה, במקור הן יועדו לשימוש ביתי ולאחר מכן הן הפכו לאובייקט תיירותי.
באופן מסורתי, כפות אהבה שימשו כמתנה רומנטית בוויילס. כל כפית הכילה משמעויות שונות שבוטאו בסמלים שונים על הכף. למשל: שרשרת סימלה רצון להיות ביחד לנצח, יהלום סימל עושר או מזל טוב, צלב סימל אמון, פרח סימל חיבה ודרקון סימל הגנה. מלחים רבים גילפו כפות אהבה בזמן שהותם בספינה ושילבו סמלים כגון עוגנים וספינות בכפות האהבה שלהם. למרות הסגנון הייחודי של כפות האהבה הוולשיות, סגנונות אחרים של כפות אהבה נעשו בסקנדינביה, במזרח אירופה ובייחוד ברומניה.
באזורים מסוימים, בעיקר של חבר העמים הבריטי וארצות הברית, פרס "כף העץ" ניתן כפרס תנחומים עבור האדם או הקבוצה שהגיעו למקום האחרון.
קן פולט
קן פולט (באנגלית: Ken Follett; נולד ב-5 ביוני 1949) הוא סופר בריטי.
פולט כתב ספרי מתח ורומנים היסטוריים רבים שרובם היו לרבי-מכר ותורגמו לשפות רבות (בהן עברית) וחלקם עובדו לקולנוע ולטלוויזיה. ספריו ניחנים בעושר עלילתי ובפירוט היסטורי רב (לרוב קרוב למדי למציאות, או למידע ההיסטורי).
נשוי לברברה פולט, חברת הפרלמנט הבריטי בשנים 1997–2010, ושרת התרבות והתיירות בממשלתו של גורדון בראון.
קתדרלת לאן
קתדרלת נוטרדאם דה לאן (צרפתית: Notre-Dame de Laon), היא כנסייה קתולית בעיר לאן שבצרפת שהייתה קתדרלה עד 1802.
היסטוריה
הקתדרלה הקודמת שניצבה באזור נשרפה במהלך מרד בקהילה בשנת 1112. בנייתו של המבנה הנוכחי החלה ב-1160 עם בניית בית המקהלה והסתיימה עד הצד המזרחי של הטרנספט ב-1174. ב-1180 חודשה הבנייה, והספינה הראשית נבנתה עד שהושלמה ב-1205. בית המקהלה הורחב והוארך ב-1215.
כמו שאר הקתדרלות הגותיות המוקדמות, הספינה הראשית מחולקת לארבעה אזורי קיר: קומת העמודים והקשתות, גלריה, טריפוריום וקומת תאורה. הקירוי הוא באמצעות קמרונות סיקספרטיט בעלי שש צלעות. הקתדרלה היא בצורת צלב, ובית המקהלה מסתיים בקיר ישר במקום באפסיס מעוגל. מתוך שבעת המגדלים המאגפים את החזית, רק חמישה הושלמו עד לגובה בסיס הצריח, שניים מהם של החזית המערבית עם פסלים בגודל מלא של שוורים, שני מגדלים - אחד בכל קצה של הטרנספט ומגדל אחד מעל מקום המצלב (crossing). מבחוץ, מוקפת הקתדרלה בתמיכות דואות שעליהן פסלי צריחון בצורות מלאכים הנקראים "שומרי הקתדרלה".
הצייר בן פיקרדי וילאר דה הונקור (Villard de Honnecourt) הכין ציורים מפורטים על אחד ממגדליה של הקתדרלה בסביבות 1230.
ריס
הריסים הם שערות הצומחות בקצות העפעפיים. תפקידם להגן על העין מפני לכלוך. כמו כן, הריסים רגישים למגע ומהווים אמצעי התרעה לקיומו של עצם (למשל אבק או חרק) הנמצא קרוב לעין. העיניים נסגרות בצורה רפלקסיבית כאשר הריסים באים במגע עם עצמים אחרים.
הריסים באדם
הריסים מתפתחים אצל העובר בין השבוע השביעי לשבוע השמיני להריון. הריסים יצמחו מחדש אם יפלו או ייתלשו. צמיחה מחדש אורכת בין שבעה לשמונה שבועות. צבעם יכול להיות שונה מצבע שיער הראש, אך הם נוטים להיות כהים אצל אנשים עם שיער ראש כהה ובהירים יותר אצל אנשים עם שיער ראש בהיר.
זקיקי הריסים קשורים למספר בלוטות הידועות בשמות בלוטות זייס ובלוטות מול.
קוסמטיקה
ריסים ארוכים נחשבים סימן ליופי בתרבויות רבות. אנשים מסוימים מבקשים להדגיש את ריסיהם בצורה מלאכותית, לדוגמה על ידי שימוש בתמרוק בשם מסקרה או מכשיר בשם מעגל ריסים. ניתן גם לחבר ריסים מלאכותיים לריסים הטבעיים.
בפוך נעשה שימוש כבר בתקופת הברונזה, למטרות הגנה על העין ולהארכתם של הריסים.
בריאות
קיימות מספר מחלות והפרעות הקשורות לריסים:
אצל בעלי החיים
הריסים מופיעים אצל היונקים. ריסיו של הגמל ארוכים ועבים במידה ניכרת, כדי למנוע כניסת חול המדבר לעיניו. ניתן למצוא ריסים אצל ג'ירפות, סוסים ופרות וגם אצל יענים.
לנחש צפעון דקל עפעפי (Bothriechis schlegelii) יש זוג קשקשים מותאם מעל עיניהם הדומה לריסים (ומכאן כינויו הלועזי Eyelash vipers).
במשפחת הקלאוניים בולטים הריסים העשויים נוצות - תכונה נדירה אצל העופות.
קונאן הברברי (סרט)
קונאן הברברי (באנגלית: Conan the Barbarian) הוא סרט הרפתקאות מסוגת חרבות וכשפים אמריקאי משנת 1982 בבימויו של ג'ון מיליוס. בסרט מככבים ארנולד שוורצנגר וג'יימס ארל ג'ונס, ומספר את סיפורו של לוחם צעיר (שוורצנגר), המבקש לנקום על מות הוריו בידי מנהיג כת בשם תומאס דום (ג'ונס). הסרט מבוסס באופן כללי על דמותו של קונאן הברברי.
הסרט היה להצלחה מסחרית, וגרף מעל ל-100 מיליון דולר בקופות ברחבי העולם. בזכות הסרט זכה שוורצנגר לראשונה להכרה עולמית.
בעקבות הצלחת הסרט הופק ב-1984 סרט המשך.
עלילה
נפח בן לעם הכימרי מחשל חרב ומראה אותה לבנו הצעיר, קונאן, ומספר לו אודות "חידת הפלדה", משל אודות החשיבות של המתכת עבור בני עמם. זמן מה לאחר מכן, כפרו של קונאן מותקף על ידי קבוצת פרשים שמונהגים על ידי המכשף ומנהיג הכת טולסה דום (ג'יימס ארל ג'ונס). הפרשים טובחים בתושבי הכפר ושורפים את צריפיו. אביו של קונאן נהרג על ידי כלבי המלחמה של הפרשים וחרבו נלקחת על ידי טולסה דום, שמהפנט את אמו של קונאן בעודה מגנה על בנה ועורף את ראשה עם החרב. ילדי הכפר, ובהם קונאן, נלקחים על ידי הפרשים, נמכרים לעבדות ונקשרים לגלגל ענק לטחינת קמח שנקרא "גלגל הכאב". קונאן שורד את העבודה הקשה והופך לגבר שרירי (ארנולד שוורצנגר). אדונו בסופו של דבר מאמן אותו והופך אותו לגלדיאטור, ולאחר שקונאן מנצח במספר רב של קרבות הוא נלקח למזרח, שם הוא לומד כיצד לקרוא ולכתוב וכיצד להילחם בחרב. לאחר מכן קונאן משוחרר לחופשי וזמן קצר לאחר מכן הוא נרדף על ידי כלבי פרא ומחפש מקלט בקבר עתיק של לוחם, שם הוא מוצא את חרבו העתיקה של הלוחם ולוקח אותה עימו. לאחר מכן קונאן נודד בעולם ונתקל במכשפה שמזמינה אותו לביתה ומספרת לו שהוא ימצא את טולסה דום בעיר זאמורה, ואז מנסה להרוג אותו אך קונאן זורק אותה לאח ושורף אותה למוות. הוא פוגש לאחר מכן את סובוטאי (גארי לופז), גנב וקשת הירקני והשניים עושים את דרכם לזאמורה.
בזאמורה השניים מנסים להסתנן למגדל הנחשים של כת הנחשים של טולסה דום, ופוגשים את ואלריה (סנדל ברגמן), גנבת וסייפת. השלושה חודרים למגדל וגונבים את אוצרותיו ותוך כדי המעשה הורגים נחש ענק ומפריעים לטקס בו קרבן אדם אמורה להיות מוקרבת לנחש. השלושה חוגגים את הצלחתם וקונאן וואלריה מתאהבים ומקיימים יחסי מין. שומרי העיר תופסים את השלושה ולוקחים אותם לארמונו של המלך אוזריק (מקס פון סידוב), שמבקש מהם להציל את בתו, שהפכה לחברה בכת של טולסה דום. ואלריה וסובוטאי מסרבים לקחת על עצמם את המשימה, אך קונאן, שמבקש לנקום בטולסה דום על מותם של הוריו, יוצא לדרך לבדו למקדשו של טולסה דום.
ביום למחרת מבצרים קונאן, סובוטאי ואקירו את אתר הקבורה לקראת בואם של טולסה דום ולוחמיו, שצפויים לנסות לחטוף בחזרה את בתו של המלך, וקונאן מדבר לראשונה עם האל של בני עמו, כרום, ומבקש ממנו לאפשר לו לנקום. השלושה מצליחים להפתיע את לוחמיו של טולסה דום ולטבוח בהם. קונאן מוצא את עצמו נלחם מול רקסור וכשזה כמעט מתגבר עליו מופיעה ואלריה בשמיים, הפעם בתור ואלקירי, מצילה את חייו ומאפשרת לו להרוג את רקסור, עליו הוא מוצא את חרבו של אביו שנלקחה ממנו בילדותו. טולסה דום מנסה להרוג את בתו של המלך על ידי חץ נוסף, אך סובוטאי עוצר את הנחש במגינו וטולסה דום נמלט. באותו הלילה קונאן מתגנב למקדש ושם מוצא את טולסה דום נואם לפני חברי הכת. הוא מתעמת עם דום, שמקבל אותו בזרועות פתוחות ומנסה להפנט אותו, אך קונאן מצליח להתנגד לניסיון ומשתמש בחרבו של אביו כדי לכרות את ראשו של דום. כשחברי הכת חוזים במנהיגם מת, הם מתפזרים לאיטם וקונאן שורף את המקדש ומחזיר את בתו של המלך לאביה.
יחסי ונצואלה–שוודיה
יחסי ונצואלה–שוודיה הם היחסים הבילטרליים בין ונצואלה לשוודיה.
היסטוריה
שוודיה הייתה בין 28 מדינות האיחוד האירופי שהתעלמו מתוצאות הבחירות לאספה המכוננת הלאומית של ונצואלה ב-2017. שוודיה התעלמה גם מתוצאות הבחירות לנשיאות בוונצואלה ב-2018, שם הוכרז ניקולאס מדורו כמנצח.
בשנת 2019, במהלך המשבר הנשיאותי בוונצואלה, שוודיה הכירה בחואן גואידו כנשיא ונצואלה והבטיחה לשתף פעולה עם שליחת הסיוע ההומניטרי באותה שנה.
ב-31 בינואר, הנציגה העליונה של האיחוד האירופי לענייני חוץ, פדריקה מוגריני, הודיעה על הקמת "קבוצת קשר לוונצואלה" שתורכב בתחילה משמונה מדינות אירופיות וארבע מדינות אמריקה הלטינית, כולל שוודיה, שיקיימו את פגישתם הראשונה באורוגוואי ב-7 בפברואר ושהם עובדים במשך 90 יום על האפשרות לאפשר דיאלוג ששיאו בבחירות עם ונצואלה.
אסף שליטא
אסף שליטא (נולד ב-21 בינואר 1974) הוא תסריטאי וסופר ישראלי, יוצר קומדיית המצבים "המלאך השומר שלי" ומחבר הרומנים "שניים שלושה" ו"סלולריש".
ביוגרפיה
שליטא נולד בנתניה, ילד שני לקצין בקבע ועובדת סוציאלית. בגיל צעיר עברה המשפחה ליבנה, שם גדל.
במהלך נעוריו (שנות התשעים) עסק בעיקר במוזיקה, ובמשך השנים ניגן על כינור, גיטרה חשמלית וקלאסית, אבוב, קרן יער, וגם למד פיתוח קול. שליטא הקים הרכבי רוק שונים, שהופיעו במועדונים באזור המרכז, וכיום חבר בהרכב ההארד-רוק Pet Ghos. ב-1992 התגייס ושירת כלוחם ומפקד בחיל הנדסה קרבית.
עם שיחרורו טס שליטא לניו יורק, במטרה להשתלב בסצנת המוזיקה. במהלך שהייתו בעיר איבד את קולו לתקופה של קרוב לשנתיים. לאחר שבדיקות רפואיות מעמיקות לא העלו תוצאות, נתקל שליטא בספרו של פרופסור מאוניברסיטת ניו יורק, ד"ר ג'ון אי. סרנו, העוסק בקשר גוף-נפש. לאחר שהתעמק בנושא, מצא שליטא כי המקור למחלתו היה נפשי-פסיכולוגי, והצליח להחלים. ב-1998, לאחר שנה וחצי בניו יורק, חזר לישראל.
שליטא נשוי ואב לשניים, גר בתל אביב.
טלוויזיה
במשך מספר שנים כתב שליטא במגזינים, עד שבשנת 2004 החל לעבוד ככותב בתוכנית הסאטירה "אחורי החדשות" בערוץ 10, שם כתב, בין היתר, את פינת העובדים הזרים והריאיונות הקומיים עם האורחים בתוכנית. הוא המשיך לעסוק בהומור ובסאטירה בתוכנית "חדשות מפתיעות" בערוץ 2, וככותב אורח בתוכניות פאנל שונות. לאחר מכן עבר לכתיבה לילדים, וכתב כ-250 פרקים בסדרות שונות, ביניהן "מועדון החנונים", "שוסטר ושוסטר", "נעלמים", "בית ספר למכשפים", ושימש ככותב ראשי בסיטקום "גרעינים". ב-2015 יצר וכתב את הסדרה "המלאך השומר שלי" בערוץ ניקלודיאון.
פרוזה
ב-2011 יצא לאור ספרו הראשון של אסף שליטא, "שניים שלושה", בהוצאת גרף.
באוגוסט 2020 יצא לאור ספרו השני, "סלולריש", בהוצאת ספרי ניב.
קולנוע
ב-2017 יצא לאור "מועדון החנונים: הסרט", אותו כתב יחד עם ירון ארזי ודפנה ממן. ב-2013 נמנה שליטא על תסריטאי סרט המתח העצמאי "רדיקל".
חורטיצה
חורטיצה (אוקראינית: Хортиця) הוא שמו של האי הגדול ביותר בנהר דנייפר באוקראינה בתחום העיר זפוריז'יה.
גאוגרפיה
האי הוא שמורת טבע ייחודית, שבה ניתן למצוא צמחים ובעלי חיים, חלקם נדירים ובסכנת הכחדה, ואתרים היסטוריים וארכאולוגיים מתקופת שונות: תקופת האבן, תקופת ההתיישבות של הסלאבים באזור ועוד.
בשנת 1965 האי הוכרז כשמורת טבע ממלכתית על ידי ממשלת הרפובליקה הסובייטית של אוקראינה ובשנת 1993 הוא הוכרז כשמורת טבע לאומית על ידי ממשלת הרפובליקה העצמאית של אוקראינה.
ישנן שתי השערות לגבי מקור שם האי: משמו של חורס (Хорс, Хърс), אחד האלים של הדת הסלאבית הפגאנית או מהמילה הטורקית ort - אמצעי.
תמונתו של דוריאן גריי (סרט, 1916)
תמונתו של דוריאן גריי (באנגלית: The Picture of Dorian Gray) הוא סרט פנטזיה אילם בריטי משנת 1916, בבימויו של פרד ו. דורנט. בסרט מככבים הנרי ויקטור, פאט או'מאלי, וסידני בלאנד. הסרט מבוסס על הרומן "תמונתו של דוריאן גריי" מאת אוסקר ויילד, שיצא לאור בשנת 1890.
הארי טרדוויי
הארי ג'ון ניומן טרדוויי (באנגלית: Harry John Newman Treadaway; נולד ב-10 בספטמבר 1984) הוא שחקן אנגלי, הידוע בעיקר מגילום דמותו של ויקטור פרנקנשטיין בסדרת האימה "פני דרדפול" (2014–2016), בגילום דמותו של בריידי הארטפילד בדרמת הפשע "מר מרצדס" (2017–2018) ובשל הופעתו בתור נארק בסדרה "מסע בין כוכבים: פיקארד" (2020).
ביוגרפיה
טרדוויי נולד בעיר אקסטר שבמחוז דבון באנגליה, וגדל ביישוב סנדפורד שבדבון. אביו הוא אדריכל ואמו מורה בבית ספר יסודי. יש לו שני אחים, הבכור סם הוא אמן, ואחיו התאום לוק אף הוא שחקן. התאומים למדו בבית הספר המלכה אליזבת' בקרדיטון, שם שיחקו בקבוצת הרוגבי יוניון שזכתה פעמים בגביע הלאומי של דבון.
בהשראת הזמר אדי ודר ובעידוד המורה שלהם לדרמה, פיל גאסון, הקימו התאומים להקה בשם Lizardsun יחד עם מאט קוניגהאם וסת' קמפבל. הם גם הצטרפו לתיאטרון הלאומי לנוער. לאחר מכן למד באקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון, שם סיים את לימודיו בשנת 2006.
קריירה
בשנת 2005 ביצע את הופעת הבכורה המקצועית שלו בסרט באורך מלא בשם "Brothers of the Head", בו גילם יחד עם אחיו, השחקן לוק טרדוויי, תאומים סיאמיים בלהקת פאנק רוק. הארי גילם את טום האו, הגיטריסט וכותב השירים, ואחיו שיחק בתפקיד בארי האו, סולן הלהקה. במהלך החזרות וצילומי הסרט היו לוק והארי מחוברים זה לזה במשך 15 שעות ביום, כשהם לובשים חליפות צלילה שהייתה תפורה עליהם. הם גם ישנו יחד באותה מיטה כדי לדמות את היותם תאומים סיאמיים. השניים ביצעו את כל השירים בסרט בעצמם על הבמה, וכמו כן הקליטו 9 רצועות של אלבום הסרט; הוא בעצמו כתב את השיר "Sink or Swim" שאותו ביצעו הוא ואחיו לוק בסרט ובאלבום "Brothers of the Head". עוד כתב וביצע סולו את השיר "Raise This Up".
טרדוויי לקח פסק זמן מלימודיו ב-LAMDA כדי לעבוד על הסרט "Brothers of the Head". הוא סיים את התואר ב-2006.
בשנת 2006, עוד בתקופת לימודיו השתתף טרדוויי בהפקות מקצועיות נוספות כגון בפרק בסדרה "מיס מארפל", ובמחזה "מירנה מולוי" עם Operating Theatre Company.
אחרי סיום הלימודים הופיע טרדוויי בסרט הטלוויזיה "Recovery" משנת 2007, בתפקיד בנם של הדמויות ששיחקו דייוויד טננט ושרה פאריש. באותה שנה הוא גילם את מארק ברוגן בסדרה "עיר מקלט" של ערוץ 4 (הידועה בארצות הברית בשם "Meadowlands"). בסרט "קונטרול" גילם טרדוויי את דמותו של סטיבן מוריס, מתופף להקת ג'וי דיוויז'ן.
בשנת 2008 הופיע בדרמה הטלוויזיונית "The Shooting of Thomas Hurndall" של ערוץ 4 אודות פרשת מותו של טום הורנדל, ובסרט קצר מאת סם טיילור-ווד.בהמשך השנה, שיחק טרדוויי בסרט האימה "The Disappeared" בבימויו של ג'וני קוורקיאן, ובסרט פנטזיית המדע-בדיוני "עיר הגחלת".
בשנת 2009, ביצע את הופעת הבכורה שלו בתיאטרון במחזה "Over There" מאת מארק רייבנהיל לצדו של אחיו התאום לוק בתיאטרון רויאל קורט.
בשנת 2011 הופיע טרדוויי בסרט "Hideaways" שצולם באירלנד; הוא כיכב בתפקיד הראשי בדמות ג'יימס פורלונג.
בשנת 2013 גילם את פרנק בסרט המערבון "הפרש הבודד" בבימויו של גור ורבינסקי, בהפקתו של ג'רי ברוקהיימר ובכיכובם של ג'וני דפ, ארמי האמר וטום וילקינסון. הסרט מבוסס על סדרת טלוויזיה אמריקאית משנות החמישים (אנ'), וסרט באותו שם (אנ') שיצא ב-1956.
בשנת 2014 החל לשחק בתפקיד ד"ר ויקטור פרנקנשטיין בסדרת הטלוויזיה האמריקאית "פני דרדפול" (2014–2016) של רשת שואוטיים.
בשנת 2020 גילם את דמותו של הרומולאני נארק בסדרה "מסע בין כוכבים: פיקארד".
נעורים בקצב מהיר
נעורים בקצב מהיר (באנגלית: Fast Times at Ridgemont High) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1982 בבימויה של איימי הקרלינג.
תקציר
העלילה מתרחשת בבית ספר תיכון בדרום קליפורניה בשנות ה-80. הסרט עוקב אחר קבוצה של דמויות מגוונות כשהן מנווטות את העליות והמורדות של חיי העשרה. סטייסי (בגילומה של ג'ניפר ג'ייסון לי) היא תלמידה תמימה וסקרנית שהרדיפה שלה אחר אהבה וחקר מיני מניעה את התפתחותה לאורך הסרט. לינדה (בגילומה של פיבי קייטס) היא החברה הכי טובה של סטייסי, והיא מספקת לה הדרכה ותמיכה לאורך כל המסע. ג'ף ספיקולי (בגילומו של שון פן) הוא תלמיד חסר דאגות ונינוח שמתנגש תדיר עם המורה הקפדני שלו להיסטוריה, מר האנד (בגילומו של ריי וולסטון), ויוצר רגעים קומיים בסרט. ראט (בגילומו של בריאן בקר) הוא תלמיד ביישן וחסר ניסיון שעובד כסדרן בקניון ומבקש עצות מחברו הערמומי הבטוח יותר, מייק דיימון (בגילומו של רוברט רומנוס) שעומד לידו ומספסר בכרטיסים. בראד (בגילומו של ג'אדג' ריינהולד) הוא אחיה הגדול של סטייסי, תלמיד פופולרי שנאבק בעבודתו ובקשר הלא מספק שלו עם חברתו, ליסה (אמנדה ויס).
הסרט מתאר ​​את אתגרי המעבר לבגרות, הרדיפה אחר אהבה וניסיון מיני והלחץ של בית הספר.
בסרט השתתפו בתפקידים קטנים מספר שחקנים שהפכו מאוחר יותר לכוכבים, כולל ניקולס קייג', פורסט ויטאקר, אריק סטולץ, ואנתוני אדוארדס. בין השחקנים שמשחקים בסרט - שון פן, ויטאקר וקייג', זכו בהמשך הקריירה בפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר, כאשר פן קיבל פעמיים את פרס אוסקר בקטגוריה זו.
נובו קישי
נובו קישי (ביפנית: 岸 信夫; נולד ב-1 באפריל 1959) הוא פוליטיקאי יפני מהמפלגה הליברלית-דמוקרטית אשר שימש כשר ההגנה בין 2020–2022.
ביוגרפיה
נובו קישי נולד בטוקיו ב-1 באפריל 1959. שמו מלידה הוא נובו אבה והוא בנם של שינטארו אבה ויוקו אבה. אחיו הוא ראש ממשלת יפן לשעבר שינזו אבה. זמן קצר לאחר לידתו, הוא אומץ בידי דודו מצד האם נובוקאזו קישי, אשר לא היה מסוגל להביא ילדים לעולם. נובו לא היה מודע לזהותו האמיתית עד שעמד להיכנס לאוניברסיטה.
את עשר שנותיו הראשונות, בילה נובו קישי בטוקיו, תחת חסותו של סבו מצד האם נובוסוקה קישי. הוא למד כלכלה באוניברסיטת קיו וב-1981 החל לעבוד בתאגיד שומיטומו. בשנת 2004, הוא התמודד בבחירות לדיאט היפני בתמיכתו של אחיו שינזו אבה, ונבחר כנציג מחוז ימאגוצ'י. הוא נבחר מחדש ב-2008 וב-2012. באותה שנה, הפך אחיו לראש הממשלה, וקישי מונה לסגן שר החוץ. בתקופה זו, הוא נודע בשל פעילותו הרבה לקידום היחסים בין יפן לטאיוואן. הוא ארגן פגישה היסטורית בין שינזו אבה למנהיגת האופוזיציה הטאיוואנית צאי יינג-ון. לאחר שצאי הפכה לנשיאת טאיוואן, קישי נסע להיפגש עמה בארצה. כמו כן, קישי קרא לממשלת יפן לא להסתמך על ארצות הברית בכל הקשור להגנה מפני קוריאה הצפונית, אלא להגדיל את יכולותיה הצבאיות בעצמה.
ב-16 בספטמבר 2020 מונה קישי לשר ההגנה בממשלתו של יושיהידה סוגה. בחירתו נחשבה למפתיעה ולא צפויה, ונטען שזכה בתפקיד רק בשל קשריו המשפחתיים. בעקבות מינויו, דובר משרד החוץ של הרפובליקה העממית של סין הביע תקווה שיפן לא תכונן יחסים רשמיים עם טאיוואן. באוקטובר של אותה שנה, פרסם קישי הצהרה משותפת יחד עם לינדה ריינולדס, שרת ההגנה של אוסטרליה, על פיה יפן תורשה להגן על נכסיה של אוסטרליה.
גביע הפדרציה 2009
גביע הפדרציה 2009 הייתה התחרות ה-47 לנבחרות טניס נשים. היא אורגנה על ידי פדרציית הטניס הבינלאומית.
תחרויות אזוריות החלו בינואר 2009 ומשחק הגמר הסתיים ב-8 בנובמבר 2009.
נבחרת איטליה ניצחה במשחק הגמר את נבחרת ארצות הברית וזכתה בגביע בפעם השנייה בתולדות הנבחרת.
מתכונת התחרות
מתכונת התחרות הייתה זהה למתכונת של העונה הקודמת.