cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Exif
שיתוף תמונות הכוללות Exif עלול להוות בעיה בשל חשיפת מידע שעלול להיות פרטי דוגמת המיקום המדויק בו צולמה התמונה. ניתן להשתמש בתוכנה להסרת metadata על-מנת למנוע חשיפת מידע פרטי בתמונות טרם שיתופם.
צבא צרפת
צבא צרפת (בצרפתית: Armée de Terre – "צבא היבשה") הוא המרכיב הקרקעי והגדול בכוחות המזוינים של צרפת יחד עם ארבעת המרכיבים האחרים: חיל הים, חיל האוויר, המשמר הלאומי והז'נדרמריה של הרפובליקה הצרפתית.
ראש מטה הצבא (Chef d'état-major de l'Armée de terre בקיצור: CEMAT) הוא קצין בדרגת גנרל. הוא אחראי על בניין הכוח: אימון, ארגון, תכנון, הצטיידות ורכש. הוא כפוף לראש מטה הכוחות המזוינים (Chef d'État-Major des armées בקיצור: CEMA).
נכון לשנת 2020 הצבא מונה 114,500 חיילים סדירים. בשנת 2011 תקציבו עמד על 8.3 מיליארד אירו.
תפקיד
להגן על האוכלוסיות (בפרט האוכלוסייה הלאומית), על השטח, על האינטרסים החיוניים של המדינה ולספק את הכבוד לבריתות, לאמנות ולהסכמים בינלאומיים.
לעזור לאוכלוסיות ולהגיש סיוע בשטח הלאומי או מחוצה לו, להגן על שדות תעופה ומקומות ציבוריים אחרים מפני טרור. לישב סכסוכים באמצעות יישום יכולות ביטחון וסיוע.
היסטוריה
הצבא הצרפתי הוקם על ידי שארל השביעי ב־1455 לאחר מלחמת מאה השנים.
היריבות הצרפתית-גרמנית, שהתעוררה במהלך המאה ה-19 שבה במלחמת העולם הראשונה, והגיעה לשיאה עם מלחמת העולם השנייה, כאשר בעלות הברית התאחדו נגד ציר רומא-ברלין. המלחמה הותירה מדינות מוחלשות פוליטית ונשלטות צבאית על ידי שתי מעצמות על: ארצות הברית וברית המועצות במהלך המלחמה הקרה. שתי מלחמות העולם צמצמו את היריבות הצרפתית-גרמנית, והכינו את הקרקע לרעיון האיחוד האירופאי ואינטגרציה כלכלית, פוליטית וצבאית.לצד נושאים אירופיים אלה מילא הצבא הצרפתי תפקיד חשוב ביצירת אימפריה קולוניאלית עצומה, ששרדה עד תום מלחמת העצמאות של אלג'יריה.
ב-1996 צרפת עזבה את הפיקוד המשולב של נאט"ו ופיתחה כוח הרתעה גרעיני. ב-2006 היא שבה לארגון וכיום רוב המבצעים הצבאיים מתנהלים במסגרת זו וכן במסגרת כוחות שמירת השלום במושבותיה לשעבר.
בשנת 1981 ולרי אנדרה הועלתה לדרגת גנרל לראשונה בצבא צרפת.
מבנה וארגון
ארגון צבא היבשה מחדש נקבע ב"קוד ההגנה" מיום 21 ביוני 2000 והוא כולל:
זרועות צבא היבשה הצרפתי
הצבא מחולק לזרועות הכוללים:
יחידות צנחנים קיימות בכמה מהזרועות.
פיקוד לגיון הזרים הצרפתי ("Légion étrangère") מונה כ־7,000 חיילים. הם אינם מאורגנים ככוח מאוחד אלא מצורפים בגדודים לזרועות הצבא השונות, בעיקר לחיל הרגלים ולזרוע (חיל) ההנדסה.
זרוע 'התעופה הקלה של הצבא' (Aviation Légère de l'Armée de Terre – ALAT) מפעילה מסוקים לתמיכה בצבא הצרפתי. מסוק התקיפה העיקרי שלה הוא "טייגר HAD" של איירבוס.
שירותים אדמיניסטרטיביים
מנהלת משאבי אנוש של הצבא (DRHAT) אחראית על ניהול משאבי אנוש (צבאיים ואזרחיים) של הצבא וכן על בתי הספר הצבאיים של הצבא ובכללם "המרכז לדוקטרינת הפעלת הכוח".
שירות התחזוקה התעשייתית של הצבא (SMITer) אחראי על תמיכה בניהול פרויקטים בכל הציוד היבשתי של הצבא הצרפתי.
אזורים צבאיים
הפיקוד היבשתי לטריטוריה הלאומית (COM TN) אחראי על ההגנה והביטחון בשבעת האזורים הצבאיים: איל-דה-פראנס (המפקדה בפריז), צפון (המפקדה בליל), מזרח (המפקדה ברן), דרום-מערב (המפקדה בבורדו), דרום (המפקדה במרסיי), דרום-מזרח (המפקדה בליון), מזרח (המפקדה בשטרסבורג).
כוח אדם
בצבא היבשה של צרפת כ-114,500 משרתים סדירים:
חיילים – ישנם שני סוגי גיוס לחיילי הצבא הצרפתי: מתנדבים לצבא (כללי) (VDAT) החתומים לשנת שירות אחת, מתחדש. ומתנדבים לכוחות הקרביים של הצבא (לוחמים) (EVAT), עם חוזה לשלוש או חמש שנים, מתחדש.
נגדים – נגדים משרתים בחוזים קבועים, או באופן חריג בחוזים מתחדשים לחמש שנים.
קצינים – קציני קבע משרתים בחוזים מתחדשים למשך 20 שנות שירות לכל היותר באחד משני המסלולים: קצינים קרביים וקצינים מומחים.
טום גלין-קרני
טום גלין-קרני (באנגלית: Tom Glynn-Carney; נולד ב-7 בפברואר 1995) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אנגלי. הוא ידוע בעיקר בזכות תפקידו בסרט המלחמה של כריסטופר נולאן "דנקרק" משנת 2017.
ביוגרפיה
גלין-קרני למד בבית הספר "קאנון-סלייד" בבולטון, והמשיך ללמוד תיאטרון מוזיקלי בקולג' פנדלטון לאמנויות הבמה. לאחר מכן למד בית הספר גילדהול למוזיקה ודרמה שם למד משחק. במהלך לימודיו הוא השתתף במחזות כמו "פיטר פן" ו"מקבת'".
קריירה
הניסיון הראשון שלו בטלוויזיה היה בשנת 2013, כאשר שיחק בשני פרקים של הסדרה "נפגעים". לאחר מכן שיחק בתפקיד ראשי בדרמה הצבאית "העמדה האחרונה".
מאפריל 2017 גלין-קרני שיחק בתפקיד שיין קורקורן במחזה של ג'יז באטוורת' "המעבורת" שהוצג בתיאטרון תיאטרון רויאל קורט. בהמשך עבר עם ההפקה לתיאטרון גילגוד, ועזב את ההפקה באוקטובר 2017. גלין-קרני זכה בפרס הכישרון המתהווה בפרסי סטאנדראט לתיאטרון ערב על הופעתו.
סרטו הראשון של גלין-קרני הוא דרמת המלחמה "דנקרק", שביים כריסטופר נולאן ושוחרר ביולי 2017. הוא מגלם את פיטר, בנו של רב החובל של סירה קטנה שהפליגה לחלץ חיילים בריטים מהעיר דנקרק המוקפת.
יצחק אבוחצירא (הראשון)
רבי יצחק אבוחצירא (ה'תר"ך, 1860 - י"ד בשבט ה'תרע"ב, 2 בפברואר 1912) היה רב ומקובל ממשפחת אבוחצירא, בנו הצעיר של רבי יעקב אבוחצירא.
תולדות חייו
נולד בריסאני ונקרא על שם האר"י. התגורר ופעל בעיר הולדתו, בה למד את תורת הנגלה והנסתר בישיבת אביו ועם חכמי משפחתו, ביניהם אחייניו רבי דוד אבוחצירא והבבא סאלי. לאחר מספר שנות לימוד בישיבה, החל להסתגר בחדרו וללמוד בפרישות. כבר בגיל 16 כתב הקדמה לספרי אביו, ובגיל 23 החל ללמד תלמידים ולכתוב את ספריו. אף על פי שלא נשא בתפקיד רשמי בישיבה, היה לו מעמד חשוב בקרב יהודי תאפילאלת, והוא נשלח מספר פעמים לגייס כספים עבור הישיבה. בזמן לא ידוע נסע לארץ ישראל ושהה בה תקופה מסוימת, ובסופה חזר למרוקו, לכל המאוחר בשנת ה'תרס"ג. בארץ ישראל נישא לבתו של הרב משה בן נאים, והתגרש ממנה בשובו למרוקו.
הוא נודע כצדיק וקדוש וכבעל רוח הקודש.
בחורף ה'תרע"ב יצא למסע התרמות נוסף לישיבה. במהלך המסע, ביום שישי י"ד בשבט, נורה למוות בידי שודדים סמוך לעיר תולאל. נקבר בתולאל באותו יום, סמוך לכניסת השבת. קברו בתולאל שמור היטב, ומהווה אתר עלייה לרגל.
חיבוריו
רבי יצחק כתב וחיבר ספרים רבים, והם: בנוסף, כתב הקדמות לספרי אביו "גנזי המלך", "שערי ארוכה" ו"פתוחי חותם".
שיריו
רבי יצחק כתב פיוטים רבים, המפורסם שבהם הוא אעופה אשכונה, הנחשב לאחד השירים המוכרים יותר בתרבות יהדות מרוקו. פיוט נוסף המושר בפי יהודי מרוקו הוא "יונתי תמתי יקרה מפנינים". פיוטיו נדפסו בספר יגל יעקב.
משפחתו
רבי יצחק נשא לאשה את אחותו של רבי יחייה לחיני, עזיזה לחייני (שנודעה בכינויי עז'ו יהודה), ממנה נולדו לו בן ושתי בנות:
ג'ושוע מלינה
ג'ושוע צ'ארלס מלינה (באנגלית: Joshua Malina נולד ב-17 בינואר 1966) הוא שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה יהודי-אמריקאי.
ביוגרפיה
מלינה נולד בניו יורק. הוריו, פראן ורוברט מלינה, היו מייסדים של רשת ישראל הצעיר בסקרסדייל בניו רושל, שם גדל. אביו היה עורך דין, בנקאי השקעות ומפיק ברודוויי. השחקן העיר כי אף על פי שהשם "מלינה" אינו נשמע יהודי לרוב האנשים ולעיתים קרובות גורם להם להניח שהוא לטיני (לרוב בשל בלבול של "מלינה" עם שם המשפחה הספרדי "מולינה"), השם הוא יהודי-פולני במוצאו. פירוש השם מלינה בפולנית הוא פטל.
מלינה למד בחטיבת הביניים בבית הספר היסודי ווסטצ'סטר ובתיכון ע"ש הוראס מאן. הוא קיבל תואר ראשון בתיאטרון מאוניברסיטת ייל. מלינה, הוא היה חבר ב-"The Spizzwinks", קבוצת שירה בסגנון א-קפלה, יחד עם השחקן נואה אמריך.
תיאטרון
מלינה עשה את הופעת הבכורה שלו במחזה של אהרן סורקין "בחורים טובים". מלינה התבדח בראיונות שמשחקו בהפקות רבות של סורקין עשויה להיות קשורה לכך שפעם ביצע תמרון היימליך בסורקין, והציל את חייו, כשהסופר החל להיחנק בעת שאכל המבורגר במשחק באולינג עם שחקני ההצגה. מאז הופיע מלינה בפרויקטים רבים בסרטים וטלוויזיה של סורקין.
קולנוע וטלוויזיה
עבודתו הראשונה של מלינה בעסקי הקולנוע הייתה כעוזר הפקה בקומדיה "צ'בי צ'ייס" סרט המשך שנכשל בקופות. הופעתו הראשונה על המסך הייתה תפקיד בן שלוש שורות וחמש מילים בגרסה הקולנועית, "בחורים טובים". בסרטו הבא, "הנשיא מאוהב", גם הוא של סורקין, למלינה היה תפקיד קצת יותר גדול כעוזר של דמותה האקטיביסטית שגילמה אנט בנינג.
מלינה גילם שתי דמויות שונות על פני ארבעה פרקים בתוכנית הסאטירה "המופע של לארי סנדרס".
בין השנים 1998 ל-2000 כיכב מלינה כדמות ג'רמי גודווין בקומדיית המצבים "Sports Night" של סורקין.
מלינה גילם את וויל ביילי בסדרה הבית הלבן בין השנים 2002–2006. דמותו נתפסה בתחילה על ידי הציבור כניסיון להחליף את כוכב הסדרה העוזב רוב לאו, למרות שמלינה אמר בראיונות רבים ששני השחקנים והדמויות אינם דומים מכדי להתייחס אליהם כאל שינוי.
בשנת 2007, מלינה שיחק מלינה בסדרה "Big Shots".
מלינה הוא היוצר והמפיק של סדרת הטלוויזיה בכבלים "פוקר: סלבריטאים". בחיים הפרטיים, הוא שחקן פוקר נלהב, לאחר ששיחק עם סורקין בהיותו בברודוויי, השתמש בזכיות בפוקר כדי לשלם את שכר הדירה שלו בתחילת הקריירה.
בשנים 2011–2019 הופיע מלינה בתפקיד נשיא האוניברסיטה סיברט בסדרה "המפץ הגדול".
בשנת 2012 שיחק מלינה בתפקיד חוזר בסדרה "סקנדל" של רשת ABC.
בשנת 2021 החל לשחק בתפקיד חוזר בסיטקום "American Auto" ברשת NBC, בתפקיד של טד.
פילנתרופיה
בשנת 2004, מלינה השתתף בקמפיין הפרסום הלאומי הראשון בטלוויזיה שתמך בתרומות לפדרציות יהודיות. התוכנית הציגה "אנשי קולנוע וטלוויזיה שחוגגים את מורשתם היהודית ומקדמים מתן צדקה לקהילה היהודית" וכללה את גרג גרונברג, מרלי מטלין, קווין וייזמן וג'ונתן סילברמן.
חיים אישיים
מלינה נשוי למליסה מרווין, מעצבת תלבושות אותה הכיר בשנת 1992 באמצעות ידידותו עם אחותה, ג'ני, וגיסה לשעבר, השחקן טימותי בספילד; ג'ני בספילד ניבאה את הנישואין שנתיים לפני שהזוג נפגש אי פעם. מליסה התגיירה בגיור קונסרבטיבי. בני הזוג נישא בשנת 1996 והם הורים לשניים, איזבל ואבי.
פונקציית סימן השאלה של מינקובסקי
הפונקציה הוגדרה על ידי הרמן מינקובסקי בשנת 1904; היא נחקרה על ידי מספר מתמטיקאים, בהם ארנאוד דנג'וי, שהראה בשנת 1938 כיצד מעבירה הפונקציה מספרים ריבועיים אל מספרים רציונליים.
הגדרה
הפונקציה מוגדרת בנפרד על המספרים הרציונליים ועל המספרים האי-רציונליים.
עבור מספר רציונלי נתון, מביטים בפיתוח שלו לשבר משולב סופי, ומגדירים
עבור מספר אי-רציונלי, מביטים בפיתוח שלו לשבר משולב אינסופי, ומגדירים
הפונקציה אכן מוגדרת לכל מספר אי-רציונלי, כפי שניתן להוכיח בעזרת מבחן לייבניץ.
הסבר אינטואיטיבי
מאחורי ההגדרה לעיל ישנו הסבר אינטואיטיבי, אשר בליבתו מסתתרת המרה בין דרכי תצוגה של מספרים ממשיים (בדומה לפונקציית קנטור, הממירה בין בסיסים).
בהינתן מספר כלשהו בין 0 ל-1, ניתן להסתכל על הייצוג הבינארי האינסופי שלו, המתפרש לסדרה של אפסים ואחדות. על אותה סדרה ניתן גם להסתכל בתור השבר המשולב, כאשר המספרים הטבעיים a_i הם מספר האפסים והאחדות הרצופים על פי הסדר.
לדוגמה: נביט בסדרה הבינארית. הייצוג הבינארי שלה הוא המספר \frac{2}{7}; הייצוג שלה לפי שבר משולב הוא, ששווה ל-.
אם כן, פונקציית סימן השאלה מתאימה בין מספר המיוצג באופן של שבר משולב למספר הבינארי בעל אותו הייצוג. בפרט, על פי הדוגמה מתקיים.
תכונות
עבור שני שברים מצומצמים \frac{p}{q} ו- \frac{r}{s} כך ש-|ps-rq|=1, מתקיים:.
בעזרת נוסחה זו ניתן לחשב את פונקציית סימן השאלה עבור כל מספר רציונלי.
פונקציית סימן השאלה היא פונקציה אי-זוגית, רציפה ועולה חזק, אך איננה רציפה בהחלט. היא גם פונקציה סינגולרית.
מתקיים ועל כן הפונקציה ?(x) - x היא מחזורית בעלת מחזור 1.
הפונקציה ההופכית - פונקציית הקופסה של קונוויי
ניתן לחשב את הפונקציה על ידי מציאת הפיתוח הבינארי של המספר, ולאחר מכן לבצע את ההתאמה כמתואר לעיל ולקבל את השבר המשולב , כאשר.
קרלה ג'יי שץ
קרלה ג'יי שץ (באנגלית: Carla J. Shatz; נולדה ב–1947) היא נוירוביולוגית, הראשונה לקבלת תואר פרופסור מאוניברסיטת הרווארד בארצות-הברית בתחום זה. עיקר מחקרה הוא הקשר בין חיווט מערכת הראייה אצל יונקים לבין מערכות נוירוטיות עצביות המערבות תפקוד עצבי וגמישות סינפטית על ידי מולקולות מסוימות. מחקרה מסייע לא רק להבנת המוח ותפקודו אלא גם להבנת מחלות עצביות כגון אוטיזם וסכיזופרניה.
קריירה ושנות לימוד
ד"ר שץ סיימה את לימודיה במכללת רדקליף בשנת 1969 עם תואר ראשון בכימיה, היא זכתה ב ללימודים ביוניברסיטי קולג' לונדון, שם קיבלה את התואר השני שלה בפיזיולוגיה בשנת 1971. בשנת 1976, למרות קבלתה לתוכנית השלמת הדוקטורט בלונדון, היא חזרה לבית הספר לרפואה באוניברסיטת הרווארד - שם השתלבה במעבדתם של חתני פרס נובל דייוויד הובל וטורסטון וויזל, וסיימה את לימודי הדוקטורט שלה בנוירוביולוגיה שם.
בתקופה זו היא התמנתה כעמיתת ג'וניור בהרווארד, ובין השנים 1976 ל-1977 היא קיבלה הכשרה פוסט-דוקטורנטית עם ד"ר פאסקו ראיק במחלקה למדעי המוח בבית הספר לרפואה באוניברסיטת הרווארד. בשנת 1978 עברה ד"ר שץ לאוניברסיטת סטנפורד, שם החלה את מחקרה על מערכת הראייה של היונקים במחלקה לנוירוביולוגיה ובשנת 1989 היא קיבלה תואר פרופסור לנוירוביולוגיה גם שם.
בשנת 1992 היא העבירה את המעבדה שלה לאוניברסיטת קליפורניה בברקלי, שם הייתה פרופסור לנוירוביולוגיה וחוקרת של. בין השנים 1994–1995 היא הייתה נשיאה לאגודת מדעי המוח ובין השנים 1998–2001 שירתה במועצת האקדמיה הלאומית למדעים. בשנים 2000–2007 שימשה כראש המחלקה לנוירוביולוגיה בבית הספר לרפואה באוניברסיטת הרווארד וכפרופסור לנוירוביולוגיה של נתן מארש פוסי. היא האישה הראשונה שמילאה תפקיד זה. שץ טענה שהיא אהבה את סטנפורד "אבל לא יכולתי לסרב {למשרה בהרווארד} כי אני מרגישה שאני מייצגת נשים מכל העולם ברמה הזו".
שץ גם עזרה לפתח את מרכז הרווארד לניוון ותיקון (שנקרא כיום NeuroDiscovery Center) והובילה את מרכז הרווארד להדמיה מוחית. משנת 2007 היא המנהלת של תוכנית Bio-X ב.
מחקר
עיקר מחקרה של ד"ר שץ במעבדתה (Shatz Lab) הוא הקשר בין מערכת הראייה של היונקים לבין פעילות עצבית מפתיעה של נוירונים במוח. שץ גילתה שחיווט המערכת הזו אצל מבוגרים מגיע מאינטראקציות דינמיות של נוירונים המערבים תפקוד עצבי וגמישות סינפטית. התברר שאפילו לפני הלידה, והרבה לפני הראייה, העין של העובר ברחם מייצרת ושולחת באופן ספונטני דפוסים מתואמים של פעילות עצבית למוח (שץ מגדירה את הגילוי הזה כגילוי החשוב ביותר שלה עד היום). חסימת הפעילות הזו ברחם או מניעת הראייה לאחר הלידה, מובילה לשיבוש של כוונון תקין במעגלים והחיווטים במוח. כשמגיע הזמן, פעילות עצבית מסוימת מסדירה את הביטוי של הגנים המעורבים בתהליך של כוונון המעגלים.
על ידי לימוד או יצירת עכברי נוקאאוט, המעבדה של ד"ר שץ לומדת את תפקידן של המולקולות האלו ב: גמישות סינפטית, למידה, זיכרון והפרעות נוירולוגיות.
מקור ההשראה למחקר והקשיים שבדרך
סבתא של שץ חלתה בשבץ מוחי ושץ מספרת שזה מה שהוביל אותה לחקור את המוח. "סבתא שלי הייתה האדם הראשון במשפחה שלנו שהתחילה ללמוד בקולג'. היא הייתה אתלטית מדהימה ואישה מבריקה", אמרה במהלך אחת מההרצאות שאוניברסיטת סטנפורד ערכה ושבה הרצתה. "אחרי השבץ, סבתי הייתה אומללה. כל האבחונים האלה ידעו בדיוק היכן נמצא השבץ, אבל לא היו לו אפשרויות טיפול רבות." המקרה עורר את סקרנותה של שץ והביא אותה לחשוב על חקר מדעי המוח ועל נוירוביולוגיה.
שץ תיארה שני קשיים עיקריים בעבודתה:
1.הקושי בעבודה ללא מנטוריות נשיות שידריכו אותה ויעזרו לה עם ההחלטה הקשה שכל אישה עומדת בה - קריירה או ילדים. שץ הסבירה שאף על פי שבילדותה ציפתה מאוד שיהיו לה ילדים, ולמרות נישואיה, היא דחתה את הרצון הזה עוד ועוד במהלך הקריירה שלה ובמהלך הקריירה של בעלה עד שכבר היה לה קשה מדי להרות.
2.הקושי במציאת מימון לרעיונותיה למחקר: כשחיפשה מימון בשביל לעשות צילום לתא כולו ולגלות אילו עוד מולקולות אחראיות לפעילות העצבית במוח, היא נתקלה בסירובים חוזרים ובאמירות חוזרות ונשנות לכך שזה "פשוט לא יעבוד". היא לא התייאשה ולבסוף שמחה לקבל תמיכה ומימון מ-NSF ומענק מקרן McKnight.
פרסים
ד"ר שץ זכתה בפרסים רבים, ביניהם פרס גיל בתחום מדעי המוח בשנת 2006 ובפרס ג'ררד בתחום מדעי המוח - מבין 4000 חברי . בשנת 2015 זכתה בפרס גרובר במדעי המוח, בשנת 2016 זכתה בפרס החזון של שאמלימבוד ובפרס קוולי למדעי המוח, על גילוי מנגנונים המאפשרים פעילות עצבית ושיפוץ מעגלים במוח. בשנת 2018 קיבלה ד"ר שץ את פרס הארווי למדע וטכנולוגיה.
בשנת 1992 היא נבחרה כחברה לאקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים, בשנת 1995 לאקדמיה הלאומית למדעים, בשנת 1997 לחברה הפילוסופית האמריקאית, בשנת 1999 למכון לרפואה (שנקרא כיום האקדמיה הלאומית לרפואה), ובשנת 2011 נבחרה כחברה זרה בחברה המלכותית של לונדון.
Mafia II
Mafia II הוא משחק עולם פתוח המהווה המשך ל-Mafia: The City Of Lost Heaven אשר פותח על ידי 2K Czech והופץ על ידי 2K Games  ב-2010. המשחק מתרחש בעיר Empire Bay המבוססת על ניו יורק בין 1945–1943 וב-1951.
המשחק יצא למחשב האישי, פלייסטיישן 3, אקס בוקס 360, ו-Mac OS X. גרסה של המשחק לטלפונים ניידים פותחה על ידי Twistbox Entertainment ושוחררה ב-2010 על ידי Connect2Media.
ב-7 באוקטובר 2016 יצא משחק ההמשך Mafia 3.
ביוני 2020 יצאה גרסה מחודשת למשחק המאפשרת לשחק במשחק גם בפלטפורמת פלייסטיישן 4 ו-Xbox One.
רקע עלילתי
ויטו סקלטה ומשפחתו מהגרים מסיציליה ל-Empire Bay. ויטו מתחבר שם עם פושע מקומי בשם ג'ו ברברו ובמשך הזמן הם הופכים לחברים הטובים ביותר. במהלך ניסיון שוד שוטר תופס את ויטו אך ג'ו מצליח לברוח. לויטו מוצעת הבחירה בין שירות בצבא לבין מאסר בכלא.
ויטו בצבא
ויטו נכנס ליחידה צבאית של מהגרים איטלקיים ומשתתף בפלישת בעלות הברית לסיציליה. ופורץ לוילה והורג את כל החיילים שהיו שם ומגן על הדירה  אך לשם מגיע טנק ומפוצץ את הדירה בה הייתה יחידתו של ויטו. החיילים האיטלקיים באו כדי להרוג את כל מי ששרד אך לפני שהרגו את ויטו הגיע דון קלו, ראש המחתרת הסיציליאנית ומציל את ויטו. והורג את החיילים שתכננו להורגו ויטו נפצע ומקבל חופש.
חזרתו של ויטו ל-Empire Bay
ויטו חוזר ל-Empire Bay. בשנת 1945 ויטו מגיע, הוא רק יורד מהרכבת ופוגש את ג'ו. הוא מגלה שג'ו פתח בקשרים עם כל מיני אנשים מהעולם התחתון. ג'ו מסדר לויטו פטור מהצבא. ויטו חוזר לביתו ולמחרת הוא מגלה שיש פרחח שנטפל לאחותו ואז הוא מגרש אותו וחוקר מה קרה מגלה שהוא בחובות של אביו שמת, אביו היה עובד בנמל לאיש בשם דרק ונכנס לחובות אך מת ולא שילם עליהם.
חזרתו של ויטו לעולם הפשע
ג'ו מתחיל לסדר לויטו כסף וציוד. ג'ו נותן לויטו לגור אצלו. אימו של ויטו ממליצה לו לעבוד אצל דרק, אך הוא לא נהנה מעבודתו ואחרי שהוא מבצע את העבודות הוא פורש. ג'ו מכיר לויטו את הנרי תומאסינו, מאפיונר שעובד למשפחת קלמנטה. ויטו וג'ו מבצעים בשבילו כמה עבודות, כמו פריצה לחנות תכשיטים, גנבת תלושי דלק מבניין ממשלתי ועוד. הנרי מכיר לויטו את לוקה, סגנו של ראש משפחת קלמנטה. לוקה אומר שויטו יוכל להיכנס למשפחה אם ישלם כמה אלפים. לבסוף השלושה מארגנים תקיפה על אויב שהלשין עליהם והורגים אותו שבסופה הנרי נפצע וויטו וג'ו מביאים אותו לרופא יווני שמטפל במאפיונרים בשם אל גרדו. ויטו מקבל את הכסף ומשלם את החוב.
משפחת הפשע קלמנטה
אלברטו קלמנטי (1897–1951) – ראש המשפחה. אלברטו הגיע לעיר מסיצליה ובשנת 1929 הקים את המשפחה. אלברטו נראה פעמים אחדות במשחק. כאשר ויטו וג'ו הפכו לחלק ממשפחת פלקון הם הרגו את אלברטו בפקודה של אדי.
לוקה גרינו (1906–1951) – סגנו של אלברטו. לוקה נתן לויטו וג'ו משימות אחדות במהלך המשחק.
הנרי תומאסינו (1911–1951) – היה חבר במשפחה. הנרי היה חבר במשפחה ובהתחלה נתן לויטו ולג'ו מספר משימות. לבסוף הנרי עזב את המשפחה והצטרף למשפחת פאלקון. נהרג לקראת סוף המשחק
משפחת הפשע פלקון
קרלו פלקון (1905–1951) – היה ראש משפחת פלקון. לאחר מותו של תומאס מורטי אב המשפחה המנוח שנהרג ב-1933 שקרלו ואדי מלכדו לו את הרכב והוא נהרג מהפיצוץ, קרלו לקח את השלטון ושינה את שם המשפחה. לאחר שסגנו, אדי המליץ על ויטו וג'ו הוא צירף אותם ונתן להם משימות. לבסוף הוא צירף את הנרי שהיה בעצם סוכן ממשלתי שהסגיר את קרלו. ויטו קיבל מלאו משימה לחסל את קרלו. והוא הרג אותו על ידי ירייה בראשו.
אדי סקרפה – סגנו של קרלו פלקון. בזמן שויטו היה בכלא, ג'ו יצר עם אדי קשרים. אדי נתן לויטו עבודות והכניס אותו ואת ג'ו למשפחה. לא ידוע מה קרה לו אחרי סוף המשחק.
ויטו סקלטה – הדמות הראשית במשחק. ויטו עבד למשפחת קלמנטה ואחרי שחזר מהכלא עבד עם ג'ו בשביל אדי. אדי המליץ לקרלו לצרף אותם ואחרי כמה זמן ויטו התחבר עם הנרי והמליץ לצרפו. לבסוף לאו אמר שבגלל הבעיות שויטו וג'ו עשו בגלל מותו של הנרי, ויטו צריך להרוג את קרלו לפני שהממשלה תעשה זאת. מופיע במשחק השלישי. יכול להיהרג במשחק השלישי.
ג'ו ברברו – חברו הטוב ביותר של ויטו. לאחר שויטו נכנס לכלא הוא התחיל לקשור קשרים עם משפחת פלקון וביחד עם ויטו הוא נכנס למשפחה. ג'ו הרג מספר אנשים חשובים כמו אלברטו קלמנטה ועוד. אחרי שויטו הרג את קרלו השניים נכנסו ללימוזינות לחגוג אך מכוניתו של ג'ו נסעה לכיוון אחר ולאו אמר לויטו שג'ו לא חלק מהעסקה, אחרי שג'ו הצליח לשרוד הוא הצליח לברוח לשיקגו ושהה שם כמה שנים.
הנרי תומאסינו (1911–1951) – חבר לשעבר במשפחת קלמנטה. הנרי ביקש מויטו להצטרף למשפחת פלקון ומשימתו הייתה להרוג את לאו שלבסוף החליטו השניים שלאו יעזוב את העיר. הנרי, ג'ו וויטו התחילו להתחבר אך מהר מאוד הטריאד הרגו אותו וטוענים שהוא היה סוכן ממשלתי. מותו הוביל לסוף המשחק.
משפחת הפשע וינצ'י
דון פרנק וינצ'י (1880–1952) – ראש המשפחה. פרנק וחברו לאו הקימו את המשפחה. בגלל גילו של פרנק הוא שולח את לאו במקומו ובגלל זה הוא נראה רק פעמים אחדות. מת מזקנה ב-1952.
לאו גלנדהסגנו ויועצו של פרנק וינצ'י. הוא ופרנק הקימו את המשפחה ולאו היה נשלח פעמים רבות על ידי פרנק. לאו פגש את ויטו בכלא וויטו נכנס מהר לכנופייתו. ויטו הציל את לאו מהנרי ובגלל זה לאו הרגיש שהוא חייב משהו לויטו. הוא שלח את ויטו להרוג את קרלו פלקון ולבסוף נסע לחגוג עם ויטו את הניצחון. מופיע גם בסוף המשחק השלישי.
דרק פאפלרדו (1907–1951) – אחד מבכירי המשפחה ומנהל בנמל העיר. הוא היה מנהלו של אביו של ויטו והוא גם זה שרצח ביחד עם סטיב את אביו של ויטו. אחרי שויטו גילה זאת הוא הרג את שניהם במהלך קרב יריות שבו הא מחסל עם רובים ואקדחים אותם ואת החיילים שלהם.
פפה קוסטה (1952–1900) – אחד מחברי המשפחה. שויטו היה בכלא הוא פגש את פפה ושניהם היו בכנופייתו של לאו. לאחר שויטו יצא מהכלא פפה הוצג פעמים אחדות. נהרג על ידי ג'ימי באמצע הקמפיין בחבילת ההרחבה Jimmy's Vendetta לאחר שג'ימי גילה שפפה קוסטה לקח חלק בשליחתו לכלא.
סטיב קווין (1908–1951) – סגנו של דרק בנמל. סטיב לא חבר רשמית במשפחה בגלל שהוא לא איטלקי, הוא חצי אירי וחצי הולנדי. סטיב עוזר כמה פעמיים לויטו אך לא מחבב אותו. לבסוף ויטו מגלה שסטיב ודרק רצחו את אביו ולכן הוא הורג את שניהם.
Vegas Pack
חבילת הרחבה קטנה אשר מוסיפה לויטו שתי חליפות מהודרות ושתי מכוניות חדשות.
War Hero Pack
חבילת הרחבה קטנה אשר מוסיפה לויטו שני מדים צבאיים חדשים ושני רכבים צבאיים חדשים.
Renegade Pack
חבילת הרחבה קטנה אשר מוסיפה לויטו שני בגדים חדשים ושתי מכוניות חדשות.
Greaser Pack
חבילת הרחבה קטנה אשר מוסיפה לויטו שני רכבים של כנופיית ה-Greaser ושני בגדים חדשים.
Made Man Pack
חבילת הרחבה קטנה אשר מוסיפה לויטו שני רכבים חדשים ושני בגדים חדשים.
Jimmy's Vendetta
חבילת הרחבה אשר מוסיפה מספר משימות. המשימות מתמקדות בג'ימי שהוא בורח מהכלא יוצא למסע נקמה שבסופו הוא הורג את פפה מהמשחק המקורי בגלל הוא גרם לזה שישלחו אותו לכלא. ההרחבה בנויה בצורה שונה מהמשחק המקורי, הפעם המשחק הוא בעולם ממש פתוח בו השחקן יכול לטייל וכאשר רוצה לעשות משימה הוא הולך לסימן על המפה. שם הוא מקבל בכתוביות את מה שהוא צריך לעשות ולמה ויוצא למשחק. אם השחקן מבצע פעלולים, נהיגה מהירה, הריגה, ויריות בראשו של האויב הוא מקבל נקודות שבסוף המשימה מצטברות והוא מקבל את הסכום הכללי. מלבד זאת לכל משימה יש זמן וברגע שהזמן נגמר השחקן נפסל. בסוף המשימה מקבל השחקן בונוס על הזמן. השחקן יכול גם לשמור את המשחק כך שהוא יוכל לחזור לנקודה שבה שמר. בקמפיין הזה גם פפה מהמשחק המקורי נהרג במשימה האחרונה לאחר שג'ימי גילה שהוא הלשין עליו למשטרה
Joe's Adventures
חבילת הרחבה אשר מוסיפה מספר משימות. המשימות מתמקדות בחברו הטוב של ויטו, ג'ו בזמן שויטו היה בכלא. המשחק מתחיל כאשר ג'ו מגלה שויטו נתפס ולוקה שולח את ג'ו לגלות מי הלשין על ויטו ואז אחרי שג'ו מגלה מי הלשין על ויטו הוא הורג אותו. בסוף לוקה מבטיח שהוא יגרום שויטו לא יכנס לכלא ואחרי שויטו כן נכנס ג'ו מפסיק לעבוד עם לוקה ומתפטר. לאחר מכן מתחיל ג'ו לעבוד עם משפחת פלקון ולנקום באנשים שהלשינו על ויטו עד שהוא הורג את מי שבאמת הלשין על ויטו. המשחק בנוי בצורה של Jimmy's Vendetta, השחקן הולך לסימן על המפה, מקבל כתוביות והולך למשימה בה יש לו זמן והוא מקבל נקודות על פעולות שהוא עושה. לג'ו יש משימות עם אדי, מארטי, ג'וספה, טוני באלאסטרמו ועוד דמויות מהמשחק המקורי ודמויות חדשות. המשחק מוסיף גם בגדים חדשים, רכב חדש והמפה גדלה ואפשר להיכנס לאזורים שהיו סגורים במשחק המקורי.
מולטו טשומה
מולטו טשומה וירטו (באמהרית: ሙላቱ ተሾመ, בתעתיק לטיני: Mulatu Teshome, באורומו: Mulaatuu Tashoomee; נולד ב-1 בינואר 1955 או ב-31 בדצמבר 1956) הוא פוליטיקאי ודיפלומט אתיופי. כיהן כנשיא אתיופיה החל מ-7 באוקטובר 2013 ועד 25 באוקטובר 2018. קודם לכן כיהן למשך שלוש שנים בראש בית הפדרציה (הבית העליון של הפרלמנט) של אתיופיה.
ביוגרפיה
מולטו טשומה נולד בכפר ארג'ו במחוז ולגה, בימינו אורומיה, בשנת 1955 או 1956. התחנך בסין בשפה הסינית המנדרינית, בה סיים את התואר הראשון בכלכלה פוליטית ותואר דוקטור במשפט בינלאומי באוניברסיטת בייג'ינג. לימד במספר מוסדות אוניברסיטאיים.
באמצע שנות התשעים כיהן כסגן שר לפיתוח ושיתוף פעולה כלכלי לצד השר גירמה בירו והתמנה בשנת 2001 כשר החקלאות. בשנים 2005-2002 כיהן כיושב ראש בית הפדרציה האתיופית. לאחר מכן שימש כשגריר אתיופיה בסין, יפן, אזרבייג'ן וטורקיה.
ב-7 באוקטובר 2013, בעודו מכהן כשגריר בטורקיה, נבחר מולטו על ידי הפרלמנט בפה אחד כנשיא אתיופיה. גם החבר היחיד של סיעת האופוזיציה בבית (אחדות לדמוקרטיה וצדק), גירמה סייפו, בירך על בחירתו. בדומה לשני קודמיו בתפקיד הנשיא, נגסו גידאדה וגירמה וולדה גיורגיס לוצ'ה, מולטו הוא בן לקבוצה האתנית אורומו. מבחינה דתית הוא משתייך לעדה הנוצרית האתיופית האורתודוקסית.
לד"ר מולטו טשומה יש בן אחד.
גלריה
תמונות נשיא המדינה ראובן ריבלין ומולטו טשומה בעת ביקורו הממלכתי של ריבלין באתיופיה:
סקסיזם מופנם
סקסיזם מופנם הוא סקסיזם המתרחש ברמה האישית. סקסיזם מופנם הוא כאשר אדם מגלה התנהגויות וגישות סקסיסטיות כלפי עצמם וכלפי אנשים ממין זהה לשלהם. סקסיזם מופנם נופל תחת הקטגוריה של דיכוי המופנם.
השפעות
נוסף על כך, מחקרים מצאו קשר בין סקסיזם מופנם לתופעות של החפצה מינית, דימוי גוף נמוך ובעיות אכילה. סקסיזם מופנם בא לידי ביטוי גם בבחירת מטרות עבודה ברמה נמוכה יותר והעדפת עבודות נחותות יותר. בהסתכלות רחבה יותר, הנוכחות של סקסיזם מופנם בעולם גורמת להתנכרות של בני המין אחד לשני ובכך מקדמת את תופעת הסקסיזם בכלל.
הטרוסקסיזם מופנם
ההגדרה הכללית של הטרוסקסיזם מופנם מוגדרת כהפנמה של הנחות, עמדות שליליות וסטיגמות כלפי הומוסקסואליות על ידי אנשים הומוסקסואלים או בעלי נטיות מיניות שאינן הטרוסקסואליות. הטרוסקסיזם מופנם הוא ביטוי של סקסיזם מופנם המשפיע בעיקר על אנשים שאינם הטרוסקסואלים (אנשים שמזהים את עצמם כלסבית, הומו, ביסקסואל, טרנסג'נדר, או אחר), אך הוא יכול להשפיע גם על הצורה בה הטרוסקסואלים מתייחסים לאנשים שאינם הטרוסקסואליים. תופעה זו באה לידי ביטוי כאשר מיעוטים מגדריים מתחילים לאמץ ערכים הטרונורמטיביים נוקשים ומגבילים בתפיסת עולמם. דוגמאות לערכים הטרונורמטיביים האלה הן דוקטרינות דתיות פונדמנטליסטיות המגנות את הנטיות והפעילויות הלא-הטרוסקסואליות, מושגים של גבריות המדגישות רגישות מוגבלת (מכונה בצורה מדעית RE), או התנהגות של חיבה מוגבלת בין גברים (בצורה המדעית נקרא RABBM). ההפנמה של ההטרונורמטיביות יוצרת לעיתים קרובות בלבול בתפקיד המגדר (GRC – Gender Role Conflicts) עבור אנשים שמעשיהם נופלים מחוץ לפרמטרים של נורמות התרבות המקובלות. אחת ההשלכות הנפוצות ביותר של הטרוסקסיזם מופנם היא דיכאון המונע על ידי תיעוב עצמי ודיכוי מיני.
מיזוגניה מופנמת
רוב המילונים מגדירים מיזוגיניה כשנאת הנשים, וכ"שנאה, אי-שביעות רצון או אי-אמון בנשים". הגדרות אלה יכולות להוביל לפרשנות כי מיזוגיניה מאפיינת גברים בלבד. עם זאת, הסוציולוג מייקל פלאד מאוניברסיטת וולונגונג מציין שאף על פי שהתופעה נפוצה יותר בקרב גברים, מיזוגיניה קיימת גם אצל נשים.
נשים אשר חוות מיזוגיניה מופנמת עשויות להביע זאת באמצעות הערכה מופחתת של נשים, חוסר אמון בנשים ואמונה שהמגדר של גברים הוא נעלה יותר ועדיף על שלהן. לאחר התבוננות במוסכמות או תפישות חברתיות שמבזות את הערך של נשים ואת המיומנויות שלהן שוב ושוב, נשים מפנימות בסופו של דבר את אותן תפישות מיזוגיניות ומתנהגות לפיהן כלפי עצמן וכלפי נשים אחרות.
אפליית נשים מופנמת היא מצב של אפליה מינית שבו נשים מאמצות גישה של אפליה ודיכוי כלפי נשים אחרות. לדוגמה, ביוש נשים הוא מצב שבו נשים אוכפות על נשים אחרות סטנדרטים חברתיים המוכתבים על ידי גברים.
המסמך "טיוטת הצהרה למדיניות נשים" מזהה שלוש צורות עיקריות של אפליית נשים מופנמת:
מיזאנדריה מופנמת
מִיזְאַנְדְרִיָה היא שנאה, אלימות נגד או אפליה של גברים. מִיזְאַנְדְרִיָה מופנמת היא מעשה של גבר אשר מפלה את עצמו וגברים אחרים בשל מינם.
אף על פי שמדברים על מיזוגניה מופנמת יותר מאשר על מיזאנדריה מופנמת, לא ניתן לקבוע כי תופעה זו היא נפוצה יותר. מחקר משנת 2004 של Journal of Personality and Social Psychology מצא כי נשים נוטות כמעט פי חמישה להראות העדפה אוטומטית למין שלהן מאשר גברים שיראו העדפה כזו כלפי המין שלהם. דבר זה יכול להסביר את הסברה כי התופעה של העצמת נשים ואחוות נשים נפוצה יותר מאשר תופעות דומות הקיימות אצל גברים, ועד הסבר התופעה של חוסר רגישות או אלימות פיזית בין גברים.
אפליית גברים מופנמת, היא מצב של אפליה מינית שבו גברים מאמצים גישה של אפליה ודיכוי כלפי גברים אחרים.
לדוגמה: ביקורת וביוש גברים שלא שירתו בתפקידי לחימה בצבא, למשל, בשימוש במונח "ג'ובניק" בכוונה לבייש אותם , ביוש גברים שמביעים רגשות וחוויה של פגיעות וחולשה, בניגוד לציפיות תפקידי המגדר לדיכוי רגשות והתגברות עליהם, זלזול כלפי גברים שבוחרים לטפח הופעה אישית ברמה גבוהה מהמקובל עבור גברים בחברה, הפניית כינויי גנאי כלפי גברים שאינם מוכנים לשלם בדייט על בנות זוגם, אלא מצפים לחלוקה שוויונית בתשלום , ביקורת כלפי גברים הפונים לקבלת טיפול נפשי , ועוד.
הספר "טיוטת מדיניות לשחרור גברים", מציין כי קשיים רבים המעיקים על גברים נגרמים בשל דיכוי מופנם המעורר רגשות של חוסר אונים, בדידות, אשמה, כעס ודיכאון, ומותיר גברים במצב הפגיע לדיכוי מצד גברים אחרים, והחברה כולה. לדוגמה, האמונה כי גברים הם "תוקפניים מטבעם" היא סטראוטיפ חברתי שגוי, הנובע מדיכוי גברים בחברה ומופנם על ידי חלק מהגברים.
דרכי הפנמה
בדיוק כמו שמיזוגיניה ומיזאנדריה נרכשות דרך מקורות חיצוניים רבים, הפנמה של השקפות אלה נרכשות דרך אותם כוחות חיצוניים, באופן הפוך. סקסיזם מופנם יכול להיות מקודם באמצעות ההשפלה של גברים ונשים בהתאם לסטנדרטים חברתיים והתנהגותיים. התקשורת והמדיה מציגות סטנדרטיים תרבותיים מסוימים המתאימים לחברה אליה משתייך קהל היעד שלהן.
טלוויזיה וקולנוע
בקומדיות מצבים למשל, לעיתים מוצגים גברים אשר מעירים על גודלן ומשקלן של נשים, או נשים אשר שופטות גבריות של גברים לפי מראם החיצוני. זה תורם להפנמה של סטריאוטיפים של גודל ומשקל עבור כל מגדר.
החשיפה של ילדים למדיה זו היא בעייתית במיוחד מפני שמוחות צעירים מושפעים בקלות רבה יותר. ידוע שלדמויות מסרטים וסדרות יש תפקיד משמעותי בהתפתחות הילדות של הילד. בת הים הקטנה למשל ספגה ביקורת מפני שהסיפור מתאר אישה צעירה (אריאל, בת הים) אשר מוותרת על הזהות הטבעית שלה כבתולת ים על מנת להתאים להעדפותיו של אהובה, אדם זכר.
פרסום
על ידי יצירת פרסומות בהן נשים מוצגות כמשועבדות, מוטרדות מינית או מוחפצות, פרסומאים שולחים מסרים מיזוגניים לציבור ללא הרף. מספר קמפיינים העוסקים בסקסיזם הפרסום הראו שנשים לרוב מיוצגות בצורה נחותה יותר מגברים.
נשים הן לא האוכלוסייה היחידה המיוצגת בצורה נחותה בעולם הפרסום. גם מיעוטים מגדריים לעיתים קרובות מוצגים בצורה משפילה במדיית ההמונים. במקרים מסוימים, פרסומות הראו הומופוביה גלויה, ובדרכים יותר מעודנות, פרסומות יכולות לחזק הטרוסקסיזם על ידי קידום התנהגות יתר-גברית ועל ידי קביעת נורמות אשר משפיעות על הדרך בה מגדר נתפש בעיני הציבור.
הבדלים מגדריים בשפה ותקשורת
תקשורת שונה בכל מגדר מושפעת מסקסיזם מופנם המופיע בשיחות יומיומיות. בשיחות היומיום, אנשים ממגדרים שונים יכולים להיות מוחפצים, מבוטלים ומושפלים. דוגמה למונחים משפילים הם "כלבה", "זונה" וכו'. מונחים אלה מבטלים ומנמיכים את האחר ומנציחים את הסקסיזם המופנם.
התמודדות עם סקסיזם מופנם
אף על פי שנעשו מחקרים בנושא סקסיזם מופנם, חוקרים מאמינים כי צריך לחקור את הנושא הרבה יותר. מחקר מכוון לחשיפה של התנהגויות מקובלות תרבותית וחברתית אשר גורמות להפנמת סקסיזם, על מנת לעזור לאנשים להבין איך לשנות את חייהם בצורה חיובית מהבחינה הזאת. למשל, תצפיות על שיחות נעשו ופורסמו, ובכך העלו את המודעות לסוג התקשורת אשר מקדם הפנמת סקסיזם. למשל, נעשה מחקר על שיחות בין נשים, אשר בעקבותו נעשה קידוד של מקרים של סקסיזם מופנם אשר אופיין באמצעות פרמטרים שהוסכמו קודם לכן על ידי החוקרים. התמודדות עם ההשלכות של סקסיזם מופנם מקדם שיתוף פעולה ותמיכה בין אינדיבידואלים מאותו מגדר, ומעצים נשים וגברים ומעודד אותם לקבל את הגוף שלהם.
דואט לפסנתר
על פי מילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים, ישנם שני סוגים של דואט לפסנתר: "דואטים לשני נגנים בכלי אחד, ודואטים שבהם כל אחד משני הפסנתרנים מנגן בכלי שלו (או שלה)." באמריקה, הסוג הראשון מכונה לעיתים קרובות "פסנתר בארבע ידיים". במילון גרוב מצוין כי מגוון היצירות לדואט בפסנתר אחד גדול יותר, אך הוא נחשב לצורה ביתית וצנועה של נגינה, בהשוואה ל"דואט לשני פסנתרים, הזוהר יותר." האחרון מכונה לעיתים קרובות דואו פסנתר.
הפופולריות של דואט הפסנתר עלתה במחציתה השנייה של המאה ה -18. בילדותו ניגן מוצרט דואטים לפסנתר עם אחותו, ובהמשך כתב סונאטות לארבע ידיים בפסנתר אחד; מלחין נוסף שהלחין בסוגה זו היה שוברט, ובהקשר זה בולטת הפנטזיה בפה מינור שלו (940 ברשימת דויטש). ג'יין בלינגהאם, במדריך "The Oxford Companion to Music", מפרטת מלחינים אחרים שכתבו דואטים לפסנתר, ובכללם ברהמס, דבוז'אק, גריג, דביסי, סטרווינסקי, ובארטוק. דואטים צרפתיים לפסנתר ב ובתחילת המאה ה-20, כוללים את Enfants d'Jeux (משחק ילדים) של ביזה, סוויטת דולי של פורה ואמא אווזה של ראוול.
אף יהודי לא ישאר מאחור
אף יהודי לא ישאר מאחור (באנגלית - No Jew Will Be Left Behind) הוא אלבום הבכורה של הזמר יוצר החסידי אברהם פריד. האלבום יצא ב-1981 בחברת גל פז. רוב השירים הולחנו עלי ידי יוסי גרין שהמשיך לשתף פעולה עם אברהם פריד באלבומים הבאים.
האלבום ידוע גם בשמו השני "אני מאמין".
רקע
האלבום יצא ב-1981 ובו 8 רצועות עם שירים חסידיים בעברית ואנגלית של גדולי המלחינים במוזיקה החסידית.
לגנס (כדורגל)
קלוב דפורטיבו לגנס (בספרדית: Club Deportivo Leganés, S.A.D), הידועה לרוב בשם הקיצור לגנס, היא קבוצת כדורגל ספרדית מהעיר לגנס שבפרוורי מדריד. המועדון הוקם בשנת 1928, ומשחק נכון להיום בסגונדה דיוויסיון. אצטדיונה הביתי של הקבוצה הוא אצטדיון בוטארקה, המכיל 12,454 מקומות ישיבה. הקבוצה משחקת בצבעים כחול ולבן במשחקי הבית שלה, ובצבע ירוק במשחקי החוץ.
היסטוריה
מאז הקמתה בשנת 1928 בילתה לגנס את רוב זמנה בליגות הנמוכות בספרד. בתום עונת העפילה הקבוצה לראשונה לליגה הספרדית השנייה, והיא שיחקה בה במשך 11 עונות רצופות עד חזרתה לליגה הספרדית השלישית. בתום עונת חזרה הקבוצה לליגה השנייה. בסיום עונת 2015/2016 הקבוצה העפילה לראשונה בתולדותיה לליגה הראשונה בספרד לאחר ניצחון 0–1 על מיראנדס. בסיום עונת 2019/2020, נשרה שוב לליגה השנייה.
Cruel Summer (אלבום של GOOD Music)
Cruel Summer (בעברית: קיץ אכזרי) הוא אלבום האוסף של חברת ההקלטות GOOD Music. האלבום יצא לאור ב-14 בספטמבר 2012 על ידי חברת התקליטים GOOD Music ודאף ג'אם. מתוך האלבום ארבעה סינגלים.
ארלוזאורוס
ארלוזאורוס (שם מדעי: Aralosaurus; מילולית: "לטאת ימת אראל") הוא סוג של דינוזאור ממשפחת ההדרוזאוריים שהתקיים במשך הקרטיקון עליון שלפני 83.6 מיליון שנה מזמננו במרכז אסיה. המאובנים שלו ידועים מתצורות בוסטוב (Bostobe Formation), קזחסטן מהם התגלו רק שרידי גולגולת אחורית ללא הלסת התחתונה. הסוג תואר בידי החוקר הרוסי "אנטולי קונסטאנטינוביץ' רוז'דסטוונסקי" (Anatoly Konstantinovich Rozhdestvensky) ב-1968 ונכלל בו מין יחיד - Aralosaurus tuberiferus. בעבר מין זה נחשב לבן לסוג קנרדיה (Canardia) שהתגלה בצרפת.
וילהלם ריינהרד (גנרל)
וילהלם ריינהרד (18 במרץ 1869 – 18 בינואר 1955) היה איש צבא גרמני אשר התפרסם בעיקר כמפקד רגימנט המתנדבים ריינהרד בימי רפובליקת ויימאר. לימים הפך לאובר-גרופנפיהרר באס אס ולחבר ברייכסטאג.
ארלוזאורוס
הארלוזאורוס היה דומה מעט לקריטוזאורוס וכמותו השתייך לתת-משפחת הלאמבאוזאוריים. הוא היה בעל קשת אף רחבה שהתקמרה כלפי מעלה בצורה דמוית "אף נשרי". גודל הגולגולת הגיע לאורך 65 ס"מ בממוצע וגודל הדינוזאור הגיע ל-6.5 מטרים. הוא היה חסר בליטות רחבות על גולגולתו האחורית וייתכן שתקשר באמצעות ניפוח של דרכי הנשימה.
וילהלם ריינהרד (גנרל)
תחילת דרכו
ריינהרד נולד ב-18 במרץ 1869, בכפור לוטאו שנמצא אז בממלכת פרוסיה (לוטובו בתחומי פולין המודרנית). אביו וילהלם ריינהרד היה מנהל יערות. אמו הייתה מינה לבית פון קונן. לאחר שסיים את לימודיו, למד בבתי הספר לצוערים בקולם ובליכטרפלדה ולאחר מכן את בית הספר למלחמה במץ. ב-22 במרץ 1888 התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית והוצב ברגימנט הרגלים ה-78 (פריזיה המזרחית - פרידריך וילהלם פון בראונשווייג). ב-1889 הוא הועלה לדרגת לויטננט משנה. ב-1901 הוצב במטה בריגדת הרגלים ה-38 בהנובר. ב-1902 הועלה לדרגת האופטמן, וב-24 באפריל 1904 מונה למפקד פלוגה ברגימנט הרגלים ה-33 (פרוסיה המזרחית - גראף רון) בגומבינן. ב-1907 הועבר לפקד על פלוגה ברגימנט הרגלים ה-163 (שלזוויג-הולשטיין) בנוימינסטר. ב-21 באפריל 1911 הועלה לדרגת מיור והועבר לרגימנט ה-5 של משמר הקיסרי בשפנדאו. ב-22 במרץ 1913 מונה למפקד הגדוד השני של המשמר.
ארלוזאורוס
דינוזאור זה כנראה רעה בעדרים נודדים אחרי צמחייה שופעת לאורך חופי הים הכספי הקדום לאורך הקמפן שלפני 83.6 מיליון שנה מזמננו.
וילהלם ריינהרד (גנרל)
רגימנט המתנדבים ריינהרד
לאחר סיום המלחמה חזר ריינהרד לברלין ויחד עם 300 חיילים נוספים מהמשמר הקיסרי הקים את רגימנט המתנדבים ריינהרד ב-24 בדצמבר 1918. ריינהרד הפך לבן-חסותו של שר ההגנה גוסטב נוסקה שאף שקל למנות אותו למפקד חיל המצב של ברלין במקום אוטו ולס. ריינהרד ואנשיו הלכו ותפסו מקום נכבד יותר ויותר בהגנה על ממשלתו של פרידריך אברט. בתחילת חודש פברואר הפך רגימנט ריינהרד ל"בריגדת ריינהרד", וצורף באופן רשמי לצבא גרמניה תחת השם "בריגדת המשמר ה-2". אנשיו של ריינהרד השתתפו בקרבות מרץ בברלין, ובמהלכם ביצעו מספר פשעים אכזריים. ב-1 באפריל הפכה הבריגדה של ריינהרד ל"בריגדה ה-15". ריינהרד עצמו הלך והקצין יותר ויותר בדעותיו הריאקציונריות, שהמאיסו אותו על מפקדי הצבא והפוליטיקאים. עם זאת, הוא היה חסין לחלוטין תודות לתמיכתו של נוסקה. בחודש אוקטובר נשא פיליפ שיידמן נאום שערורייתי שבו הוקיע את ריינהרד וקבע שהמשך התלות בו היא "בלתי נסבלת". נוסקה נזף בשיידמן יחד עם פרידריך אברט, אולם הלחצים מצד בכירי הצבא הלכו וגברו, ובדצמבר לא נותרה לנוסקה ברירה אלא לפטר את ריינהרד מהפיקוד על הבריגדה. ב-31 בדצמבר 1919 הוא עזב את הצבא.
באס אס
באוקטובר 1927 הצטרף ריינהרד למפלגה הנאצית (מס' חבר 63,074). ב-1936 הוא נבחר לחבר ברייכסטאג מטעם המפלגה, ונותר חבר הרייכסטאג עד סוף ימי המשטר הנאצי. ב-1933 הוא הצטרף לאס אה וב-1935 עבר לאס אס. ב-1941 הוענקה לו דרגת אובר-גרופנפיהרר. הוא מונה לראש ארגון ותיקי המלחמה. בתפקיד זה שימש עד סוף המלחמה. לאחר המלחמה הוחזק במעצר במשך כמה חודשים בידי בעלות הברית המערביות.
ריינהרד נפטר בדורטמונד ב-18 בינואר 1955.
פרניאופטרה
פרניאופטרה (באנגלית: Paraneoptera או Acercaria) היא על-סדרה של חרקים הכוללת כינאים, תריפסאים ופשפשאים. על הסדרה כוללת גם את הסדרה שנכחדה Permopsocida שנמצאה במאובנים המתוארכים לעידן שמהפרמיאן הקדום  ועד אמצע הקרטיקון.
גפי הפה של פרניאופטרה משקפים הרגלי האכלה מגוונים. קבוצות הבסיס ניזונות ממשטחי חיידקים, בעוד שקבוצות אחרות ניזונות מנוזלי צמחים או בעלי חיים.
טקסונומיה
על הסדרה פרניאופטרה כוללת את הסדרות הבאות:
פשפשאים
פשפשאים היא סדרה של חרקים שכוללת כ-50,000-80,000 מינים של כנימות עלה, ציקדות, פשפשים ואחרים. גודלם נע בין מילימטר ל-15 סמטימטרים, והם חולקים סידור משותף של גפי הפה.
תריפסים
סדרת תריפסאים כוללת 5,500 מינים המסווגים לשני תתי-סדרה הנבדלים בביצתם.
כינאים
פסיקונאים או כינאים, כוללים כ-11,000 מינים ידועים המחולקים ל-3 תת-סדרות.
פרמופסודה
הסדרה הנכחדת Permopsocida כוללת 18 סוגים המחולקים ל-3 משפחות.
פלישה (סדרת טלוויזיה, 2021)
פלישה (באנגלית: Invasion) היא סדרת טלוויזיה מדע בדיונית אמריקאית, שנוצרה על ידי סיימון קינברג ודייוויד וייל. הסדרה משודרת ברשת אפל TV פלוס, כאשר העונה הראשונה שודרה החל מ-22 באוקטובר 2021 עד 10 בדצמבר באותה שנה. באותו חודש בו הסתיימה העונה הראשונה, הסדרה חודשה לעונה שנייה.
עלילה
פלישת חייזרים מוצגת דרך נקודות המבט השונות של אנשים שונים ביבשות שונות ברחבי העולם.
פיתוח
אפל נתנה הזמנה לעשרה פרקים בינואר 2019, כאשר סיימון קינברג ודייוויד וייל יצרו, כתבו והפיקו את הסדרה, ואודרי צ'ון גם לקחה חלק בתור מפיקה בכירה. "דדליין" דיווח כי צ'אד פיהאן הובא לזמן קצר בתור מועמד "מתוך הכרח", אך עד מהרה עזב את הסדרה בספטמבר 2019. כאשר הוכרז כי הצילומים יתחדשו, נאמר כי יעקב ורבוגן הוא הבמאי והמפיק של הסדרה עם איימי קאופמן, אנדרו בולדווין ואליסה אליס גם בהפקת מנהלים; עם זאת, דיווחים נוספים ציינו כי אמנדה מרסליס גם ביימה כמה פרקים בסדרה. לפי הדיווחים, תקציב הסדרה מסתכם ב-200 מיליון דולר.
ליהוק
באוגוסט 2020 נחשף כי ניל, אנדרסון, פארהאני, נסאר וקוצונה יהיו כולם חלק מצוות השחקנים.
צילומים
הצילומים תוכננו להתחיל באמצע 2019 עם קינברג כבמאי, אך התעכבו בשל עבודתו על הסרט העלילתי "355". על פי דיווח של Deadline, הסדרה תצולם בניו יורק, מנצ'סטר, מרוקו ויפן. חלקים מהסדרה צולמו בניו יורק ובמרוקו, והמפיקים התכוננו לצילומים בבריטניה כאשר החלה ההשבתה בתעשיית הקולנוע עקב מגפת הקורונה באמצע מרץ 2020.
בפברואר 2021 נערכו הצילומים בגריניץ', אחד מאתרי הצילום האחרונים של הסדרה. צילומי העונה הראשונה הסתיימו ב-15 במרץ 2021.
שידור
הסדרה שורה באפל TV פלוס, כאשר שלושת הפרקים הראשונים יצאו ב-22 באוקטובר 2021. לאחר הוצאתם, שבעת הפרקים הנותרים יצאו מדי שבוע, עד סיום העונה ב-10 בדצמבר 2021.
מרי דל צ'ילטון
מרי-דל צ'ילטון (אנגלית: Mary-Dell Chilton; נולדה ב-2 בפברואר 1939) היא ממייסדות הביוטכנולוגיה המודרנית של הצמחים.
בשנת 2002, זכתה צ'ילטון במדליית בנג'מין פרנקלין בתחום מדעי החיים.
קורות חיים
מרי-דל צ'ילטון נולדה באינדיאנפוליס, אינדיאנה. לאחר קבלת תואר ראשון מאוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין. צ'ילטון המשיכה ללימודי דוקטורט בכימיה אותו סיימה בשנת 1967 בנושא "Transforming Activity in Single Stranded DNA from Bacillus Subtilis". לאחר מכן, סיימה את הפוסט-דוקטורט באוניברסיטת וושינגטון, סיטאל.
ב-1971, קיבלה משרה באותה אוניברסיטה, בה נשארה עד שנת 1979, כאשר היא התקבלה לסגל באוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס.
מרי הייתה נשואה לד"ר סקוט צ'ילטון, שהיה פרופסור לבוטניקה במכללה לחקלאות ומדעי החיים באוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית, בשנים 1983-2004. בשנת 2004, שבועות ספורים לפני מותו של סקוט, מרי ובעלה גייסו תרומות על מנת לתמוך באוספים בספריות NCSU.
המחקר של צ'ילטון מכוון לשיפור הטכנולוגיה להכנסת גנים חדשים לצמחים. באופן יותר ספציפי, עבודתה של מרי מעורבת ב"אריזת" גנים (שמירה על כל הגנים במקום אחד) ומיקום (קבלת גנים להכניסם למקום מסוים), גילוי ה-T-DNA והנדוס גנטי של תאי צמחים באמצעות חיידק האגרובקטריום. צ'ילטון כונתה "מלכת האגרובקטריום".
מחקר
צ'ילטון ידועה בעיקר בזכות מחקריה בתחום הגנטיקה של צמחים, ותרומתה לגילוי ה-T-DNA.
גילוי ה-T-DNA
חיידקי אגרובקטריה מעבירים דנ"א לתאי הצמח. במסגרת עבודתה, גילתה צ'ילטון שחלק קבוע ומסוים מן הפלסמיד מכיל את הגנים ליצירת ההורמונים הצמחיים והאופיניים וכי קטע זה של הפלסמיד הוא העובר מהחיידק אל תוך התא הצמחי ומתאחה עם הדנ"א של גרעין התא. מכיוון שזה החלק שעובר לצמח, הוא כונה בשם דנ"א מועבר T-DNA.
בהמשך התברר שקבוצת הגנים שמכתיבים את הוצאתו והעברתו של קטע זה לצמח אינם בתוך אזור ה-T-DNA אלא על גבי הפלסמיד ונקראים "אזור הוירולנטיות"(vir). מוטציה באחד מששת הגנים באזור ה-vir מונעת העברה של T-DNA אל התא הצמחי ונמנעת יצירת העפץ. בעקבות הגילוי החלו לפתח שיטות לשינוי החיידק כך שיוכל לשמש כמערכת העברה יעילה להנדסת גנים בצמחים.
הנדסה גנטית של צמחים
צ'ילטון ושותפיה הפיקו את הצמחים הראשונים המהונדסים גנטית באמצעות האגרובקטריים. קבוצת חוקרים בראשותה של מרי-דל צ'ילטון הייתה הראשונה שהוכיחה כי הגנים האלימים ניתנים להסרה בלי להזיק ליכולתו של החיידק (האגרובקטריום) להחדיר את ה-T-DNA אל גנום הצמח. הם הנדסו את ה-T-DNA  בפלסמיד, שאמור לעבור מחיידק האגרובקטריום (חיידק היוצר את העפץ) אל תוך תא הצמח, החדירו לצמח וכך בעצם הנדסו את תא הצמח.
פרסים
צ'ילטון זכתה בפרס היוקרתי של פרס המזון העולמי לשנת 2013.
בשנת 2011 זכתה לכבוד על ידי האגודה לחקר המדע של אמריקה ובפרס הנשיאותי שלהם.
אריסטוסוכוס
אריסטוסוכוס (שם מדעי: Aristosuchus) הוא סוג של דינוזאור קטן ממשפחת הקומפסוגנתוסיים שהתקיים באירופה במשך הקרטיקון שלפני 123 עד 130 מיליון שנה מזמננו. הסוג תואר בידי החוקר האנגלי ריצ'רד אוון ב-1876 ממאובנים שהתגלו באי וייט, אנגליה כשמשמעות שמו מיוונית היא: "ἄριστος" - אצילי, "σουχος" - תנין (כינוי לאל המצרי סובק), כלומר: "תנין אצילי". בסוג זה נכלל מין יחיד - Aristosuchus pusillus, שפירושו: "קטן".
האריסטוסוכוס היה תרופוד קטן דו-רגלי שגודלו הוערך לפי החוקר גרגורי ס. פאול באורך 2 מטרים ומשקל של 30 ק"ג. הוא היה בעל מפרקי רגליים גמדיים יחסית, טפרים ארוכות וייתכן שהיה מכוסה נוצות בדומה לקרוביו כמו הקומפסוגנתוס.
צ'ובהם
צ'ובהם (באנגלית: Chobham armour) הוא כינוי לשמו של שריון מרוכב מתוצרת בריטניה (מכונה לעיתים גם "ברלינגטון"), שפותח בשנות השישים במרכז המחקר בעיר צ'ובהם. החל משנות ה-60 וה-70 של המאה ה-20 החלו להופיע מיגונים מתוחכמים שלא על בסיס פלדה הומוגנית בלבד, שייעודם העיקרי היה להביס ראשי נפץ בעלי מטען חלול, שהיוו את האיום המרכזי על טנקים, אך גם פגזים מסורתיים שמשתמשים באנרגיה קינטית ומסה כדי להכריע את השריון. אף שהרכבו נותר מסווג, מוערך שריון ה'צ'ובהם' כמורכב ממתכות שונות, חומרים קרמיים, וחומרים אחרים המורכבים ביחד כדי להשיג מיגון משופר בהרבה יחסית לפלדה. הצ'ובהם אינו מחובר בקביעות לגוף הטנק; במקום זאת, מרכיבים "תיבות שריון" מרוכב ב"כיסים", הנמצאים בין הקירות הפנימיים והחיצוניים של הטנק, ואחר כך סוגרים את הכיסים בריתוך.
ב-1973 הסכימה ממשלת בריטניה לשתף את האמריקנים בפרטי השריון המתוחכם, והוא שולב לראשונה בטנק ה-M1 אברמס. מאוחר יותר הותקן הצ'ובהם גם בטנקי המערכה הבריטים צ'אלנג'ר 1, צ'אלנג'ר 2 וצ'אלנג'ר 3, ונכון להיום אלו הם הטנקים היחידים העושים בו שימוש.
טרנס קינסי
טרנס אנתוני קינסי (באנגלית: Tarence Anthony Kinsey; נולד ב-21 במרץ 1984) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת דיז'ון מהליגה הצרפתית ומליגת האלופות של פיבא. קינסי משחק בעמדות הקלע והסמול פורוורד.
קריירה
קינסי החל את הקריירה שלו במכללת דרום קרולינה. ב-2006 קלע לממוצע 15.8 נקודות למשחק וניסה את מזלו בדראפט ה-NBA. לאחר שלא נבחר בדראפט ב-2006 הצליח קינסי לקבל חוזה ב-NBA וחתם בממפיס גריזליס. ב-48 משחקים בעונה קלע 7.7 נקודות בממוצע. בעונתו השנייה שיחק 11 משחקים עד ששוחרר מהקבוצה.
לאחר מכן ב-2008 חתם בפנרבחצ'ה מליגת העל הטורקית, וסייע לה לזכות באליפות טורקיה ולהעפיל עד לרבע גמר היורוליג. ב-1 באוגוסט 2008 חזר קינסי ל-NBA והצטרף לקליבלנד קאבלירס לעונה אחת בה מיעט לשחק.
ב-25 באוגוסט 2009 חתם קינסי שוב בפנרבחצ'ה ושיחק במדיה שנתיים, במהלכן קבוצתו זכתה פעמיים באליפות טורקיה תוך כדי שהוא זוכה ב-2010 בתואר ה-MVP של סדרת הגמר בליגה הטורקית.
ביולי 2011 חתם קינסי לעונה אחת באנאדולו אפס. בעונה זו קבוצתו הגיעה עד לגמר הפלייאוף בליגת העל הטורקית שם הפסידו בסדרה 2–4 לבשיקטש. ב-26 בספטמבר 2012 הצטרף לגולדן סטייט ווריורס מליגת ה-NBA אך נופה מהסגל הסופי. ב-14 בדצמבר 2012 חתם קינסי בסקאבוליני פזארו מליגת העל האיטלקית איתה קלע 12.4 נקודות בממוצע למשחק. בהמשך אותה עונה עבר לאוניקאחה מלאגה מליגת העל הספרדית עד לסיום העונה.
ב-9 בספטמבר 2013 חתם קינסי לעונה אחת בפרטיזן בלגרד מליגת העל הסרבית. ב-31 בינואר, במשחק היורוליג של קבוצתו נגד לוקומוטיב קובאן קלע 32 נקודות, לקח 5 ריבאונדים והוסיף 3 חטיפות. באותו עונה קלע 14.8 נקודות ולקח 4.6 ריבאונדים בממוצע למשחק ביורוליג.
ב-4 באוגוסט 2014 חתם קינסי בניז'ני נובגורוד מליגת ה-VTB.
ב-22 ביולי 2015 חתם לעונה אחת בטרבזונספור מליגת העל הטורקית.
ב-28 בדצמבר 2015 חתם בהכוכב האדום בלגרד וסייע להם לזכות באליפות סרביה, בליגה האדריאטית ולהעפיל לרבע גמר היורוליג. קלע בממוצע 9.6 נקודות למשחק ביורוליג.
ב-2016 חתם קינסי בהפועל ירושלים מליגת העל הישראלית לשנתיים. ב-15 ביוני 2017 סייע לקבוצתו לזכות באליפות ליגת העל אחרי ניצחון 76–83 על מכבי חיפה במשחק הגמר בו קלע 19 נקודות והוסיף 5 ריבאונדים.
ב-2 בספטמבר 2018 חתם בקבוצת ברוגאן מליגת העל הספרדית בכדורסל.
בתחילת דצמבר עבר לקבוצת דיז'ון מהליגה הצרפתית, המשחקת גם בליגת האלופות של פיבא.
יוסף קונביץ
הרב יוסף קונביץ (בכתיב ישן: קאָנוויץ; באנגלית: Josef Konvitz; ה'תרל"ח, 1878 - ט"ו בסיוון ה'תש"ד, 6 ביוני 1944) היה רבן של כמה ערים בליטא ובארצות הברית, נשיא אגודת הרבנים דארצות הברית וקנדה. חתנו של הרידב"ז.
ליטא
נולד בכפר קאשודאר שליד העיירה ז'זמיר שבליטא לרב אליהו חיים קונביץ, למדן מקומי שהתפרנס מחנות מכולת ובית מרזח שהיו ברשותו. למד בילדותו מאביו, ובגיל תשע נשלח לפי דרישת רב אורח שעבר בבית הוריו, ללמוד גמרא בז'זמיר אצל המלמד המקומי לגמרא. הוא למד אצל רבו זה שלוש שנים ובגיל 12, מיד לאחר חג הפסח של שנת ה'תר"ן (קיץ 1890), נשלח בידי הוריו ללמוד בישיבת סלובודקה שבראשה עמד אז הרב יצחק יעקב רבינוביץ (ר' איצל פוניבז'ר). לאור המלצת מורו לגמרא, זומן למבחן אצל ראש הישיבה והתקבל ללמוד בה, בשל גילו הצעיר וכישוריו שבלטו, כינו אותו בישיבה "העילוי מקאשודאר".
בשנת ה'תרנ"ז (1897) נמנה עם "הי"ד החזקה", קבוצה של 14 בחורים ממצויני ישיבת סלובודקה שנשלחו בידי "הסבא מסלובודקה", הרב נתן צבי פינקל, לבקשת רבה של סלוצק, הרב יעקב דוד וילובסקי ("רידב"ז"), לייסד ישיבה חדשה בעיר. הוא מצא חן בעיני הרידב"ז ושנה לאחר בואו לעיר נישא לבתו של הרב, וֶליה. הוא עשה אצל חמיו שימוש חכמים והחל משמש מורה הוראה ודרשן. בשל נסיעת חותנו הרידב"ז לארצות הברית לצורך גיוס כספים לכיסוי חובותיו מהדפסת התלמוד הירושלמי עם פירושו, מינתה אותו הקהילה היהודית בסלוצק בשנת 1901 כממלא מקום רשמי של חמיו. הוא לא רצה לקבל על עצמו את האחריות לעיר כה גדולה ונמלט לבית הוריו.
כעבור שנה קיבל מינוי כרב בעיירה קטנה-יחסית בשם שדובה שבה התקיימה קהילה יהודית מכובדת. ושנה לאחר מכן (1902) התקבל כרבה של קובורסק שבפלך קובנה, בעיירה זו כיהן כארבע שנים. חידושי תורה שכתב בתקופה זו הודפסו בידי חותנו בספרו "בית רידב"ז" (ירושלים תרס"ח).