cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
סויוז 32
ב־19 באוגוסט חזרו הקוסמונאוטים לכדור הארץ בחללית סויוז 34 ובכך הגיעו ל־4,200 שעות בחלל שהן זמן שיא לשהייה בחלל באותם הזמנים.
קפסאיצין
שימוש רפואי
מבחינה ביולוגית, פעולתו היא גירוי של עצבים לירי מתמשך של אות כאב "חם". הקפסאיצין גורם לחדירות מוגברת של קרום תא העצב לקטיונים של נתרן ואשלגן וכך להעברת אות זהה לזה המועבר בגירוי התא על ידי חום. גירוי זה משפיע בעיקר על יונקים, לרבות האדם. מאידך, ניתן להשתמש בו גם לשיכוך כאבים, על ידי אלחוש זמני מוקדם ומשיחת המקום הפגוע בקפסאיצין. לאחר פעולה זו המרווחים הפוסט-סינפטיים מתרוקנים ממוליכים עצביים לתקופה של עד מספר ימים, בתקופה זו אין כלל תחושה באזור. טכניקה זו משמשת לטיפול בנפגעי כוויות קשים בתקופת ההחלמה הראשונית ובדלקות מפרקים מסוימות.
גזע הזרוע והראש
גֶּזַע הַזְּרוֹעַ וְהָרֹאשׁ (TA: truncus brachiocephalicus), הנקרא לעיתים גם הָעוֹרֵק הָאַלְמוֹנִי (arteria innominata), הוא עורק קצר בבינה המסתעף מקשת אבי העורקים ומספק את הראש, הצוואר והזרוע הימנית. הגזע הוא הסעיף הראשון והגדול ביותר שיוצא מקשת אבי העורקים, ומיד לאחר יציאתו הוא מסתעף לעורק התרדמני הימני ולעורק התת-בריחי הימני.
גזע הזרוע והראש קיים בצד ימין בלבד, ואילו בצד שמאל העורק התרדמני השמאלי והעורק התת-בריחי השמאלי יוצאים ישירות מקשת אבי העורקים. בניגוד לגזע הזרוע והראש קיימים שני ורידי הזרוע והראש.
מהלך
גזע הזרוע והראש יוצא מתחילתה של קשת אבי העורקים, בגובה הגבול העליון של הסחוס הצלעי השני מימין, מאחורי ידית עצם החזה ווריד הזרוע והראש הימני ובמישור קדמי לקנה הנשימה ולמוצא העורק התרדמני השמאלי. אורכו 4–5 סנטימטרים, והוא עולה אלכסונית מעלה, אחורה וימינה אל הגבול העליון של המפרק בין עצם החזה לעצם הבריח, מימין לקנה הנשימה, שם הוא מתפצל לעורק התרדמני המשותף הימני ולעורק התת-בריחי הימני. בתינוקות הגזע מתפצל מעל המפרק בין עצם הבריח לעצם החזה, בתוך המשולש הקדמי של הצוואר.
שונות באוכלוסייה
דגם הסתעפות העורקים הטיפוסי מקשת אבי העורקים קיים ב-65% מהאוכלוסייה. מבין הדגמים הלא הטיפוסיים, הנפוץ ביותר הוא עורק תרדמני שמאלי היוצא מגזע הזרוע והראש, אשר קיים ב-27% מהאוכלוסייה. כמו כן, ב-2.5% מהאוכלוסייה לא נוצר כלל גזע הזרוע והראש, וארבעה עורקים יוצאים לחוד מקשת אבי העורקים, וב-1.2% נוצרים שני גזעים.
לרוב מגזע הזרוע והראש לא מסתעפים עורקים, אך ב-3%–10% מהאוכלוסייה עולה עורק בשם עורק התריס התתאי מלפני קנה הנשימה אל חלקה התחתון של בלוטת התריס שלה הוא מספק דם.
התפתחות
מקורו העוברי של גזע הזרוע והראש הוא בקרן הימנית של בולבוס אבי העורקים (שק אבי העורקים).
תומר אור
תומר אור (נולד ב-26 בספטמבר 1978 בחיפה) הוא סייף עבר ישראלי, התחרה בסגנון רומח.
ביוגרפיה
אור החל להתאמן בסיוף בגיל 8, בהפועל חיפה בהדרכתו של אודי כרמי. בגיל 20 זכה באליפות העולם לנוער שנערכה בוונצואלה. מאז, התקדם בדירוג העולמי ובשנת 2001 עלה בתוך שנה אחת מהמקום ה-70 למקום חמישי. מאוחר יותר חלה נסיגה ביכולתו, והוא לא השתתף באולימפיאדת אתונה ב-2004. לקראת סוף העשור שוב רשם הישגים מרשימים. בין היתר, זכה במדליית הארד בתחרות שנערכה בטוקיו במאי 2007, במסגרת סבב גביע העולם.
במרץ 2008 סיים במקום ה-11 בתחרות שנערכה בסנקט פטרבורג במסגרת סבב גביע העולם, ובכך הבטיח את השתתפותו באולימפיאדת בייג'ינג. בכך, היה לישראלי הראשון שמייצג את ישראל במשחקים האולימפיים בתחרויות הסייף לגברים מאז אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984). באולימפיאדה עצמה הודח לאחר הסיבוב הראשון.
בשנת 2010 עבר תומר לניו יורק והחל לאמן שם. סייפת שאימן זכתה באליפות המכללות בשנת 2012.
בתחילת שנת 2014 חזר תומר לארץ והחל להתאמן יחד עם המאמן בלוה אוהד. לאחר שלא התחרה שנתיים עקב פציעות, סיים תומר במקום החמישי באליפות אירופה שנערכה בשטרסבורג, צרפת, הישג שהכניס אותו חזרה לסגל האולימפי ולמירוץ לאולימפיאדת ריו.
תומר אור זכה אחד עשר פעמים ברציפות באליפות ישראל בסיף רומח.
בשנת 2015 השיג תומר את הקריטריון הישראלי לאולימפיאדת ריו, בזכות הגעתו לשלב רבע גמר באליפות העולם, אך לא הצליח להשיג את הכרטיס הישראלי היחיד לתחרות ההזדמנות האחרונה לקבלת הקריטריון הבינלאומי. בחודש מאי 2016 הודיע אור על פרישה מסיוף בגיל 36 ועל רצונו להיות מאמן לאומי בתחום.
תומר בוגר לימודי משפטים ומנהל עסקים במרכז הבינתחומי הרצליה.
פריצת מחנה עתלית
פריצת מחנה עתלית היה המבצע הראשון של תנועת המרי העברי, ובו כוח של הפלמ"ח הביא לבריחת 208 עצורים ממחנה המעצר בעתלית.
רקע
בעקבות חטיפה אלימה של עולים, שהעפילו רגלית מסוריה ולבנון והשתכנו בכפר גלעדי שבצפון הארץ, על ידי הבריטים וכוונתם להסגיר אותם חזרה לארצם, שם צפוי היה להם מאסר עולם עם עבודות פרך הוחלט כי יש לפרוץ את מחנה המעצר בעתלית ולחלצם ממנו, למרות קרבתו לבסיסי צבא בריטים גדולים והעדר דרכי תחבורה בטוחות לפיזור המעפילים. יומיים לפני המבצע הסתננה למחנה חוליית פלמ"חאים, אשר שימשו כמדריכי אימון גופני וג'ודו בפלמ"ח, במסווה של מורים, במטרה לארגן את המעפילים ולהשתלט על הזקיפים הרבים ששמרו על המחנה.
מהלך המבצע
ב-9 באוקטובר 1945 נע בחשאי כוח מן הגדוד הראשון של הפלמ"ח, שקבל הוראה מהמוסד לעליה ב', דווידקה נמרי ושאול אביגור בהוראת דוד בן-גוריון. כל נתיב הבריחה ותנועת הכוחות תוכנן על ידי דווידקה ששהה בבית אורן יומיים קודם למבצע. עליו פיקד המג"ד, נחום שריג, מבית אורן למחנה עתלית. הכוח פרץ למחנה בפעולה משולבת משלושה כיוונים, כאשר על הכוחות הפורצים פיקדו וסגן מפקד הגדוד, יצחק רבין ומיכה פרי מדריך קרב מגע, ושיחרר 208 האסירים. בזמן שקבוצה אחרת של פלמ"חאים שמרו על בסיסי הצבא הבריטי הצמודים, נלקחו האסירים ברכב וברגל ובמהלך הלילה חצו את הכרמל, במעלה נחל אורן, דרך עספיא, נחל מעפילים והגיעו עם שחר ליגור. במהלך הלילה נתקל כוח חסימה של הפלמ"ח ברכב בריטי ובו שוטר או חייל בריטי, שוטר ערבי ושוטר יהודי. כתוצאה מההיתקלות, נהרג הבריטי, והשוטר הערבי נפצע.
התכנון היה לפזר את המעפילים בין יישובי הסביבה אלא שבואה של המשטרה הבריטית עיכב את הפיזור. בניגוד לטענה הרווחת, הרי שביגור לא השיבו המעפילים או הישראלים, לשאלות הבריטים במשפט "יהודי מארץ ישראל" (השיטה בה השתמשו על חוף ניצנים בעת הורדת המעפילים מספינת שבתאי לוזינסקי). הקיבוץ נחסם מכל עבריו על ידי מכונות חקלאיות, כאלף מתושבי חיפה והיישובים הסמוכים מלאו את הקיבוץ, והבריטים ויתרו ולא נכנסו אליו ולא נוצר כל מגע בינם לבין המעפילים או אנשי הישוב. המעפילים הוסתרו בבתי החברים ביגור, ואחר כך פוזרו ברחבי הארץ.
על המבצע הזה ושיתוף הפעולה של קיבוץ יגור כתב יורם טהרלב את שירו "צל ומי באר", שאותו ביצעו הדודאים והפרברים. שמו של אחד הנחלים היורדים מהכרמל ליגור הוחלף לנחל מעפילים על שם מבצע זה על פי החלטת ועדת השמות הממשלתית.
אברקדברה
אַבְּרָקָדַבְּרָה (או אברא כדברא) היא מילת קסם. לפי מאמיני תורת הנסתר אם היא כתובה על קמע, ביכולתה לשחרר את נושא הקמע ממחלות. יכולת זו של המילה הופיעה בספר De Medicina Praecepta, שאותו כתב רופאו של הקיסר הרומי קרקלה, קווינטוס סרנוס.
מקור המילה
אין ידיעה ודאית על מקור המילה ועל פירושה. קיים מספר רב של השערות בנושא:
<blockquote style="border: 1px solid blue; padding: 0em; width: 10em;"> <CENTER> א ר ב ע א ח ד א ר ב ע
ר ב ע א ח ד א ר ב ע
ע א ח ד א ר ב ע
ח ד א ר ב ע
ד א ר ב ע
א ר ב ע
ר ב ע
ב ע
ע
על פי סרנוס, שהשתמש בכישוף כדי לטפל בחום, יש לכתוב את המילה ABRACADABRA אחת־עשרה פעמים על פיסת נייר, כשכל אות נעלמת כל פעם: <blockquote style="border: 1px solid blue; padding: 0em; width: 10em;"> <CENTER> ABRACADABRA
ABRACADABR
ABRACADAB
ABRAC
ABRA
ABR
AB
A </CENTER>
את הנייר היה צריך לקשור עם חוט עור מחיה סביב צווארו של החולה עם פשתן. ביום התשיעי, עמד החולה כשגבו לנהר הזורם מזרחה, והשליך אחורנית את הבד. כשמוססו המים את המילים, החום היה נעלם. הפופולריות של השיטה עלתה בימי הביניים, והיו אף שניסו להשתמש בה כדי לרפא את המגפה השחורה.
באופן דומה בעברית: <blockquote style="border: 1px solid blue; padding: 0em; width: 10em;"> <CENTER> א ב ר א ק ד ב ר א
א ב ר א ק ד ב ר
א ב ר א ק ד ב
א ב ר א ק ד
א ב ר א ק
א ב ר א
א ב ר
א ב
א </CENTER> קמע בעל צורה דומה מכיל את שמו של שברירי, השד הגורם לעיוורון, כך: <blockquote style="border: 1px solid blue; padding: 0em; width: 10em;"> <CENTER> ש ב ר י ר י
ב ר י ר י
ר י ר י
י ר י
ר י
י </CENTER>
כיום המילה משמשת להטוטנים וקוסמים מאחזי עיניים בדומה לביטוי "הוקוס פוקוס" על מנת להכריז על מעשה "הקסם" כביכול.
אוניברסיטת מאסי
אוניברסיטת מאסי (במאורית: Te Kunenga ki Pūrehuroa) היא אחת האוניברסיטאות הגדולות בניו זילנד, ובה לומדים כ-36,000 סטודנטים. לאוניברסיטה שלושה קמפוסים האחד בפלמרסטון נורת', השני בפרוור מאונט קוק בוולינגטון והשלישי באולבני אשר במטרופולין אוקלנד. בנוסף ללימודים בשלושת הקמפוסים, מאפשרת האוניברסיטה לקבל תארים אקדמאים מחוץ לכותלי האוניברסיטה, בתוך ניו זילנד ואף בכל העולם. במאסי מכללה למנהל עסקים הגדולה בניו זילנד, והיא האוניברסיטה היחידה במדינה המציעה תארים בתעופה, יישוב סכסוכים ורפואה וטרינרית.
קולג'ים ומחלקות
באוניברסיטת מאסי מספר קולג'ים ובתי ספר :
תחקיר ארגוני
תחקיר ארגוני (ובקצרה: תחקיר) הוא בדיקה של אירוע או תופעה שהארגון מעורב בהם באופן המאפשר למידה, הפקת לקחים והסקת מסקנות על דרך ההתנהלות העתידית הרצויה. התחקיר מבוסס על איסוף של פרטים ועובדות הקשורים לנושא הנחקר, הוא מתבצע באופן יזום, ומסקנותיו נועדו להצגת מצב קיים בפני אנשים אחרים. שלא כמו בחקירה, התחקיר אינו מיועד למצוא אשמים אלא לחשוף את העובדות, לשפר ולייעל. לעיתים, כדי לנתק את הגורמים המעורבים בתחקיר מהקונוטציה השלילית שבו, משתמשים בשמות אחרים, למשל תלקיח על בסיס השורש "לקח". (מערך הדיגיטל הלאומי - תחקור והפקת לקחים)
התחקיר מתקיים כחלק בלתי נפרד מהפעילות השוטפת ומשתתפים בו אנשים שהיו חלק מהאירועים, לצד מנהלים ואנשי מקצוע הקשורים לו. התחקיר כולל איסוף נתונים, דיווח מפורט של כל אחד מהמשתתפים באירוע על השתלשלות העניינים מנקודת מבטו, וכן נשמעות הערכות ומסקנות על ידי המשתתפים האחרים. סיכומי התחקיר נרשמים ומתויקים במרכז המידע של הארגון.
התחקיר הוא חלק חשוב בתורת הארגון, מסייע לשיפור הביצועים, ולצמיחה אישית וארגונית. הוא משמש כלי חשוב להטמעה של נהלים, ונעשה בו שימוש בקורסים ובמערכות למידה של הארגון. התחקיר הוא אחד הכלים לקיומם של תהליכי ניהול ידע שיטתיים בארגון המבוססים על לימוד מהצלחות לצד לימוד מכישלונות.
תחקיר מבצעי
הצבא כארגון מקיים אף הוא תחקירים שוטפים, הנקראים תחקיר מבצעי. תחקירים אלו נעשים בכל יחידה, מהרמה הנמוכה ועד הרמות הגבוהות. משתתפים בהם חיילים שלקחו חלק באירוע, לצד מפקדים בכירים. בתחקירים של אירועים בעלי השפעה מכרעת, משתתפים גם אנשי מקצוע העוסקים בתורת לחימה.
כל פעולה מבצעית מחייבת תחקיר מבצעי: יציאת חיילים למשימה, היתקלות מקרית במארב, תרגיל יחידתי, לחימה וכל פעילות אחרת שמתבצעת באופן יזום או כזו שאירעה באופן בלתי צפוי. התחקיר מתקיים מיד לאחר האירוע, כאשר הפרטים ניתנים לשיחזור מהיר ומדויק.
תחקור האירועים המבצעיים ותהליך הפקת הלקחים מהווה מרכיב חשוב בבניית הצבא לאור ההתפתחויות בשטח. תורת הלחימה הצבאית מבוססת בין היתר על מסקנות של תחקירים מבצעיים.
תחקיר מבצעי נעשה גם בכל ארגון שפעילותו כרוכה בפעולות מבצעיות, כמו: משטרה או שרות בתי הסוהר.
חיסיון
בשנות ה-80 נעשה 'תחקיר מבצעי' אחרי אירוע בו נהרג חייל צה"ל מירי דו"צ. משפחת ההרוג (מור חיים) עתרה לבג"ץ לקבל את תוכן התחקיר. בג"ץ דחה את העתירה וקבע שדרך המלך בחקירת אירוע מבצעי זה 'תחקיר' וכי פרסום התחקיר יפגע בעריכת תחקירים מבצעיים בעתיד. בג"ץ הורה לתת למשפחה מענה לשאלות "כיצד הבן מת" וכו' בלבד. לאחר מכן ניתנה הנחיה צבאית שלאחר מוות חייל באירוע מבצעי, קצין אג"ם יסכם את התחקירים בפורמט קבוע שיינתן למשפחה. הסיכום נמסר גם לפרקליטות הצבאית – שפותחת בחקירה פלילית רק אם עולה מהתחקיר שהייתה בפעילות המבצעית "רשלנות רבתי".
משנת 1997 (תיקון 33) החוק מעניק חיסיון מפני הפללה עצמית על תוכן "בירור שנערך בצבא, בהתאם לפקודות הצבא" בנוגע לאירוע במהלך אמון, בפעילות מבצעית ובקשר אליהם (למעט במשפט בשל "מסירת ידיעה כוזבת או העלמת פרט חשוב בתחקיר"). מטרת החיסיון היא לעודד את המשתתפים בו לומר את מלוא הפרטים הידועים להם, לרבות שגיאות וטעויות שנעשו על ידם.
למרות החיסיון, החומר מועבר לעיון הפרקליטות אבל אין לו משקל ראייתי בהליך פלילי. כדי לפתוח בחקירה פלילית בעקבות התחקיר יש מגבלות רבות בהן חובת התייעצות עם אלוף. יש חיץ בתוך הפרקליטות הצבאית בין התובע שמנהל את התיק לבין מי שמעיין בחומר התחקיר ומחליט במה אפשר להשתמש כדי לחקור פרטים נוספים וכו'.
בעקבות פרשה בה הסנגוריה בקשה לקבל ממצאי תחקיר להגנה על נאשם (בקשה שנדחתה בביה"ד לערעורים שפסיקתו בוטלה בבית המשפט העליון), נקבע בחקיקת משנה שביה"ד הצבאי (באמצעות שופט שאינו יושב בתיק) יוכל לעיין בחומר שבתחקיר ככלי שיסייע להגנת נאשם – ולקבוע מה יימסר בפועל לנציגי הנאשם. בית המשפט העליון דחה עתירה נגד שינוי הדין, תוך שמתח ביקורת (2015) על ש"חקיקת משנה" מכרסמת בחיסיון ססטוטורי.
ב"פרשת א. א." נידון עניינו של רב"ט ששמר במחסום ביו"ש ("פעילות מבצעית") והכניס פלסטינים תמורת שוחד, וסיפר על כך לסמג"ד שחקר אותו. לאחר מכן התבצעה חקירת מצ"ח והחייל הועמד לדין בבית דין צבאי, אך הסניגור טען שהחקירה של הסמג"ד הייתה "תחקיר צבאי" ולכן יש עליה חיסיון, וגם חקירת מצ"ח פסולה כי היא התבססה על התחקיר באופן פסול. ביה"ד לערעורים קבע הבחנה בין "תחקיר" שמטרתו "למנוע תאונות עתידיות" וכו' שעליו יש חיסיון, לבין "בירור" שמטרתו לבדוק "התנהגות שאינה ראויה" כדי לבדוק אם לערב את מצ"ח שעל זה אין חיסיון (בשם "איזון אינטרסים"). בהלכה זו נעשה שימוש בפרשת אלאור אזריה, כאשר במשפט נעשה שימוש בחומר שעלה בחקירה שהמפקד ביצע לאלאור אזריה אחרי האירוע.
אף בגופי ביטחון נוספים בישראל קיים חיסיון מפני הפללה עצמית על דברים הנאמרים בתחקיר:
חוק שירות הביטחון הכללי, התשס״ב–2002, סעיף 17 מתייחס אף הוא לנושא החיסיון הפלילי על דברים הנאמרים בתחקיר:
מתודולוגיות לעריכת תחקירים
ישנן מספר מתודולוגיות לעריכת תחקירים: המתודולוגיה הנפוצה בישראל כוללת 5 שלבים- שיטה אחרת המקובלת מאוד בארצות הברית היא שיטת AAR - "הסקירה שאחרי הפעולה" (ראשי תיבות של: After Action Review)/ עיקרה מענה על ארבע שאלות-
כאשר לעיתים ישנה החלפה בין שתי השאלות הראשונות על מנת לאפשר מיקוד בתיאור התקרית.
ישנן שיטות רבות נוספות, וחשוב שכל ארגון וכל קבוצה יתאימו לעצמם שיטות התואמות לאופי פעילותם ויקבעו מתי הם אכן מקיימים תהליכי הפקת לקחים הלכה למעשה.
הקשיים בביצוע התחקיר
למרות שרעיון ביצוע תחקירי אירוע חיובי לדעת רוב האנשים והארגונים, קיימים מספר מחסומים, קשיים וטעויות הפוגמים באיכות ביצועו ותוצריו. העיקריים שבהם:
ניהול הלקחים
אחת הבעיות המרכזיות הקשורות להפקת לקחים היא חזרת בעיות דומות על אף הפקת הלקחים ולמידת לקחים דומים שוב ושוב. הסיבה העיקרית היא שארגונים נוטים להסתפק בתהליך ההפקה, ולכל היותר הפצה של הידע, או כתיבת נוהל. מומלץ לארגונים לקיים תהליך של ניהול לקחים בו הלקחים עצמם מנוהלים מעבר לגבולות ההפקה ובו ישנו שלב משלים לקידום השימוש בידע שהופק.
קולין קמפבל
בשנות השמונים הוא היה אחד ממובילי מחקר סין-אוקספורד-קורנל על תזונה ומחלות (הידוע בשם פרויקט סין (China Project), שנערך ב-1983 באוניברסיטאות קורנל, אוקספורד ובאקדמיה הסינית לרפואה מונעת, שחקר את היחס שבין תזונה לסרטן, ומחלות לב וחילוף חומרים. המחקר תואר בידי הניו יורק טיימס כ"הגרנד פרי של האפידמיולוגיה"
ותוצאותיו תוארו בספרו "מחקר סין".
שנותיו הראשונות והשכלתו
קמפבל נולד ב-1934 וגדל בחוות חלב. הוא למד לימודי רפואה קדם-וטרינריים באוניברסיטת מדינת פנסילבניה, שם רכש תואר ראשון ב-1956, ולמד בבית הספר לווטרינריה באוניברסיטת ג'ורג'יה במשך שנה.
הוא השלים לימודי תואר שני בתזונה ובביוכימיה באוניברסיטת קורנל ב-1957, שם למד בהדרכתו של קליב מק'קי (Clive McCay) (הידוע בשל מחקריו על תזונה והזדקנות), הוא קיבל דוקטורט בתזונה, ביוכימיה ומיקרוביולוגיה ב-1962, גם כן מקורנל.
החל מראשית שנות התשעים קמפבל צורך בעיקר תפריט טבעוני, אולם הוא אינו מזהה את עצמו כצמחוני או כטבעוני מכיוון שהכינויים הללו מתייחסים לדברים שהוא אינו תומך בהם, כמו למשל התנגדות לניסויים בבעלי-חיים.
קריירה
קמפבל הצטרף ל-MIT כעמית מחקר ואחר-כך עבד במשך עשר שנים במחלקה לביוכימיה ולתזונה של וירג'יניה טק, לפני ששב לקורנל ב-1975 על-מנת להצטרף ליחידה למדעי התזונה. הוא עבד כיועץ מדעי בכיר במכון האמריקני לחקר הסרטן,
ועמד בראש הוועדה המייעצת של ועדת הרופאים לאחריות רפואית.
הוא טוען שקזאין, חלבון המצוי בחלב יונקים, הוא "גורם הסרטן העיקרי שאנו צורכים".
ב-2010, אחרי שעבר ניתוח לב, הנשיא לשעבר ביל קלינטון אימץ כעיקרון את הדיאטה הטבעונית עליה, בהמלצת Caldwell Esselstyn, דין אורניש וקולין קמפבל.
ספריו
הספר בעברית:
הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו במשחקים האולימפיים
הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו השתתפה לראשונה במשחקים האולימפיים באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968). היא נעדרה משלוש האולימפיאדות הבאות מסיבות תקציביות, ומאז אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) היא משתתפת במשחקים (על גלגוליה השונים) באופן רציף. היא מעולם לא השתתפה באולימפיאדת חורף.
עד כה, אף ספורטאי קונגולזי לא זכה במדליה אולימפית. להישג הגבוה ביותר הגיע האתלט גארי קיקאיה, שסיים במקום העשירי בריצת 400 מטר באולימפיאדת בייג'ינג (2008).
Hymn
Hymn (בעברית: הִמנוֹן) הוא אלבום האולפן השנים עשר של הזמרת-יוצרת האנגלייה שרה ברייטמן. האלבום יצא לאור ב-9 בנובמבר 2018, על ידי חברת התקליטים דקה. כמו כן, מתוך האלבום יצאו הסינגלים; "Sogni", "Hymn", "Miracle" ו-"Fly to Paradise". הוא הופק בחלקו על ידי פרנק פיטרסון. Hymn הוא האלבום הראשון של ברייטמן מזה חמש שנים, מה שהופך את פער היציאה בינו לבין קודמו לארוך ביותר בו ברייטמן לא הוציאה אלבום אולפן (חמש שנים בסך הכול).
האלבום הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הקלאסיים. בנוסף לכך, זכה להצלחה במצעדים באוסטרליה, גרמניה, יפן וקנדה.
רקע והוצאה
ברייטמן הוציאה את אלבום האולפן האחד עשר שלה Dreamchaser בתחילת 2013. הוא כלל סוגות מוזיקליות שונות שלא אפיינו את אלבומיה הקודמים. במסגרת האלבום שיתפה פעולה עם המפיקים המוזיקליים מייק הדג'ס וסאלי הרברט לאחר עשרים שנים של עבודה מתמשכת עם פרנק פיטרסון. האלבום זכה להערכה מטעם מבקרי המוזיקה; חלקם טענו שמדובר באלבום הטוב ביותר שלה. על מנת לקדם את האלבום החדש שלה, יצאה שרה לסיבוב הופעות עולמי שארך שנתיים, בשם "Dreamchaser World Tour". סיבוב ההופעות כלל 106 הופעות ב-23 מדינות, והפך לשני בגודלו של ברייטמן בקריירה שלה. בשנת 2015, ברייטמן הייתה צפויה לנסוע לתחנת החלל הבינלאומית אך ביטלה את הטיול מסיבות אישיות.
בשנים 2016 ו-2017, יצאה ברייטמן לשני סיבובי הופעות נוספים: "Gala: An Evening with Sarah Brightman", ו-"Royal Christmas Gala" בהם התארחו מוזיקאים כדוגמת אמיליה ברייטמן וגרגוריאן. שני סיבובי ההופעות התקיימו כאמצעי לקידום אלבום האוסף האחד עשר שלה, Gala – The Collection. הקלטותיו של Hymn התקיימו במהלך השנתיים הללו.
הפקה והקלטה
לפי אתר האינטרנט של ברייטמן, ההקלטות של Hymn החלו בתחילת 2016. פיטרסון דיבר עם ברייטמן על יצירת אלבום חדש אך היא לא הייתה בטוחה בכך. ברייטמן, שתכננה לקחת חלק במשימת טיסת חלל עתידית לתחנת החלל הבינלאומית, עצרה את אימוני הקוסמונאוטים שלה ברוסיה, מה שהותיר בה תחושה שלילית שהובילה לכך שהיא לא רצתה להקליט מוזיקה חדשה. לאחר ששהתה זמן מה בפלורידה, ברייטמן ופיטרסון החליטו להתחיל להקליט פרויקט מוזיקלי חדש, שיעסוק באופטימיות.
הפקת האלבום הוכרזה רשמית ב-9 בדצמבר 2016. תמונה של שרה באולפני נמו בהמבורג, גרמניה, הועלתה לעמוד הפייסבוק שלה עם הכיתוב "ההתחלה של משהו מיוחד". תמונות נוספות הועלו ככל שהחודש נמשך. ב-3 בינואר 2017, עלתה לעמוד הפייסבוק הרשמי שרה תמונה שלה עובדת לצד המפיק הוותיק פרנק פיטרסון. אירוע זה סימן את שיתוף הפעולה התשיעי באולפן של ברייטמן ופיטרסון והראשון מאז אלבום חג המולד הראשון שלה, A Winter Symphony, משנת 2008.
העדכונים אודות הפקת האלבום נמשכו לאורך השנה. ב-23 בפברואר 2017, פיטרסון העלה תמונה לעמוד הפייסבוק שלו, וחשף כי מפגשי הקלטות נוספים מתקיימים באולפני וילג'. ב-9 במרץ 2017 הועלתה לחשבונות המדיה החברתית שלה תמונה של שרה מלווה במקהלת באולפן הקלטות בלוס אנג'לס. תמונות האולפן וההקלטות הועלו לאינטרנט ב-5 באפריל, 15 באפריל ו-13 ביוני 2017, יחד עם מידע נלווה נוסף. ב-30 באוקטובר 2017, הוכרז כי הקלטות אלבום האולפן של ברייטמן נמשכות באולפני אבי רוד ביחד עם התזמורת הסימפונית של לונדון. פטריק האוס, סטיב סידוול ופול בייטמן צוינו בקרדיטים של Hymn גם כן. באלבום נכללו שירים מסוגת הפופ האופראי.
ברייטמן נאלצה להשהות את הקלטות האלבום עקב יציאתה לסיבוב ההופעות "Royal Christmas Gala"; סיבוב הופעות בו התארחו גרגוריאן, מריו פרנגוליס, נרצ'יס יוסטין איאנאו ופרננדו וארלה. סיבוב ההופעות החל ב-20 בנובמבר 2017, באולבורג, דנמרק, והסתיים ב-23 בדצמבר באותה השנה, בווינה, אוסטריה, יום לפני ערב חג המולד. סיבוב ההופעות כלל 23 תאריכי הופעות בסך הכול, כולל ביקורה הראשון של ברייטמן בפולין, ובתקופת עונת החגים. ברייטמן המשיכה להקליט את האלבום ב-10 בינואר 2018, כפי שפורסם באתר האינטרנט שלה. כמה ימים לאחר מכן, נודע כי טום לורד-אלג' השתתף בהקלטות של האלבום. תהליך ההקלטה של Hymn התקיים בסך הכל בשבע ערים: המבורג, מיאמי, לונדון, ונקובר, לוס אנג'לס, ניו יורק ובודפשט. ב-20 ביוני נודע כי צילומי האלבום התקיימו בכנסיית פריורי של ברתולומאוס הקדוש בלונדון.
ב-3 ביולי 2018, שרה הודיעה באמצעות הטוויטר ששלב ההקלטה הסתיים.
הבנק המרכזי של ברזיל
הבנק המרכזי של ברזיל (בפורטוגזית: Banco Central do Brasil) הוא הסמכות המוניטרית העליונה והבנק המרכזי ברפובליקה הפדרלית של ברזיל.
הבנק נוסד ב-31 בדצמבר 1964 כתוצאה משיתוף פעולה של שלושה מוסדות פיננסיים: לשכת המטבע והאשראי (SUMOC), בנק ברזיל (BB), ובית האוצר הלאומי.
במסגרת תפקידיו פעיל הבנק בקידום מדיניות פיננסית כוללת עבור ברזיל, וכן הוא מופקד על מילוי כלל התפקידים המוטלים על בנקים מרכזיים במדינות אחרות.
נכון ל-2017, נשיא הבנק המרכזי של ברזיל הוא אילן גולדפיין.
קריתי קראנת
קריתי קראנת (באנגלית: Krithi Karanth) היא ביולוגית שימור שבסיסה בבנגלור, הודו. מדענית עמיתה באגודה לשימור חיות הבר, במדינת ניו יורק, ארצות הברית ומנכ"לית המרכז ללימודי חיות בר בבנגלור. היא עובדת על נושאים כגון קונפליקטים בין אדם וחיה, ושינוי באופני שימוש הקרקע.
רקע
העניין של קראנת בביולוגיה מקורו בבית אביה, שהוא ביולוג טיגריסים ידוע בהודו, ופועל למען שימור הטבע. גם סבה היה סביבתן ידוע. החל מילדותה, כבר למדה את היערות, החיות והמשאבים הטבעיים.
היא השלימה שני תארים ראשונים במדע באוניברסיטת פלורידה, ואת הדוקטורט שלה עשתה באוניברסיטת דיוק, על הכחדות זני יונקים בהודו בין 1850 ל-2000.
קראנת חוקרת סוגיות שימור בהודו מאז 2001. עבודתה כוללת חקר היכחדות של יונקים, אפקטים של לחצים אנתרופוגניים, התיישבות מחדש רצונית של בני אדם, מגמות בתיירות,, קונפליקטים בין אדם לטבע, שינויים בשימוש במשאבים וקרקע בפארקים ההודים.
נכון ל-2018, היא עובדת על פרויקט בשם Wild Seve, אותו השיקה ב-2015, דרכו היא עוזרת לבין 7000–10000 משפחות לקבל פיצויים על קונפליקטים עם בעלי חיים מוגנים, כמו פילים וטיגריסים, ובכך מסייעת במניעת הרג של החיות ושימורן. פירוש השם הוא Wild, כלומר "בר" (במובן של חיות בר וטבע) באנגלית, והמילה בשפת קנאדה, Seve, שפירושה "שירות", כלומר שירות לטבע, או לחי.
בדצמבר 2017, היא סייעה ביצירת הסרט From Killer Roads to Humane Highways של יוצרת הקולנוע הסביבתנית שקאר דטארי. הסרט מתאר את ההתפתחות המהירה של כבישים בהודו, אשר מאיימת על חיות הבר, ואמצעים הננקטים כדי למגר את הבעיה ולמנוע אסון טבע.
פרסים והכרה
קרנאת מונתה כעמיתת INK, והייתה הדוברת המרכזית בכנס INK של 2013. היא גם הייתה דוברת באירוע TEDxMAIS ב-2013 וב-TEDxGateway ב-2014.
יחזקאל לנדא
ביוגרפיה
בילדותו למד תלמוד בבלי עם אביו, וכבר בתקופה זו פלפל בתורה עם רבה של אפטא, רבי משה יעקב. עד גיל אחת עשרה למד אצל רבי יצחק אייזיק סג"ל מלודמיר, ובגיל בר מצווה נסע ללמוד בקלויז בברודי. למד גם תנ"ך ומפרשיו, קבלה ופילוסופיה יהודית. בספריו מורגש ידע מתמטי בסיסי ולפי הביוגרף שלו, שלמה וינד, למד בתקופה זו גם דקדוק עברי, גרמנית, מתמטיקה והיסטוריה של ימי הביניים. בגיל 18 נישא לליבא בת הגביר יעקב'קה מדובנה. הזוג התגורר תקופה קצרה בדובנה וכעבור זמן מה עבר עם משפחת האישה לברודי. הוא חזר ללמוד בבית המדרש שם עם קבוצה מחבריו, והיה מגיע לביתו רק בשבתות.
בגיל עשרים (ה'תצ"ד, 1734) התמנה כאב"ד באחד מארבעת בתי הדין שפעלו בעיר ברודי. הוא החזיק במשרה זו עשר שנים. יש הטוענים כי פסיקה שלו נגד אשתו של גביר העיר שנחשדה בפרשיית ניאוף חמורה והלשנה של הגביר כנגדו שבאה בעקבות פסיקתו הם שאילצו אותו לעזוב את העיר. יחד עמו עזבו גם שני הדיינים הנוספים שתמכו בפסקו: רבי מאיר מרגליות, מחבר הספר "מאיר נתיבים", ורבי אברהם גרשון מקיטוב, גיסו של הבעל שם טוב. למשך תקופה קצרה שב לבית חותנו בדובנה, אך מספר חודשים לאחר מכן קיבל (ה'תק"ה, 1745) מינוי כרב ואב"ד של יאמפול. יסד שם ישיבה שמשכה תלמידים רבים והחל להתפרסם כפוסק הלכה. הוא התקין תקנות בענייני הקהילה ובסידור החברה קדישא, המתועדות בפנקס הקהילה שנכתב על ידו. בשנת ה'תקט"ו, 1755, קיבל את הרבנות בקהילת פראג, וכיהן בתפקיד זה עד מותו בי"ז באייר תקנ"ג (1793).
עוד לפני שבא לפראג התפרסם כפוסק בעל שיעור קומה והחל לכתוב תשובות בהלכה. בזמן המחלוקת הגדולה בין רבי יעקב עמדין ורבי יהונתן אייבשיץ, שבה האשים הראשון את האחרון בשבתאות בגלל הקמעות שכתב, ניסה להגן על הרב אייבשיץ. הוא טען שהקמעות מזויפים וקרא לשני הצדדים להשקיט את המחלוקת על ידי משיכת הקמיעות והחזרתן, הכחשה פומבית של הרב אייבשיץ לכתבים שבתאיים שפורסמו לכאורה בשמו והכרזה על התנגדותו לשבתאות ודעותיה. מאוחר יותר פעל הרב יחזקאל לנדא בתקיפות נגד הרב אייבשיץ ונראה שאכן השתכנע בשבתאותו על אף שחששו ל"כבוד התורה" מנע ממנו לצאת נגדו בבוטות. הוא הותקף בידי הרב עמדין על פשרנותו.
כרב העיר פראג התקין הרב לנדא תקנות וייסד ישיבה בה היה מוסר ארבעה שיעורים בכל יום, שניים בגמרא ושניים בשולחן ערוך. הוא החזיק בקשרים טובים עם שלטונות בוהמיה, כולל עם המלכה מריה תרזה. כשגזרו השלטונות גיוס חובה על היהודים ב-1789, עודד את המתגייסים וחיזק את רוחם, וכך גם בזמן מלחמת שבע השנים קראו לו תלמידיו להימלט מפראג, אך הוא לא רצה לעזוב את הקהילה, וערך תפילה מיוחדת עבור בית המלוכה, שבה קרא לנאמנות לקיסרית מריה תרזה.
בשנת ה'תקל"ב (1772) פרצה שרפה ששרפה את ביתו יחד עם כתביו. לאחר מכן החל לפרסם את חידושיו בשם "ציון לנפש חיה" (צל"ח), על שם אמו מרת חיה, וכן פסקים בהלכה בשם "נודע ביהודה", על שם אביו, רבי יהודה.
לעת זקנותו בשנת ה'תקמ"ד (לאחר שנפטרה אשתו), העביר את תפקיד ראש הישיבה לבנו רבי שמואל סגל לנדא שגם החליף את אביו ברבנות בעיר פראג לאחר מות אביו. המשיך לכתוב את תשובותיו עד לזמן פטירתו.
קברו מצוי בבית הקברות היהודי בפראג-ז'יז'קוב.
מעמדותיו בהלכה
בשיטתו ההלכתית לא היסס להביע את דעתו, והעמיד כמה הקלות הלכתיות כנגד דעת רבנים אחרים, למשל בהיתר גילוח בחול המועד בתנאים מסוימים, ובהכשרת משקה המעד שנעשה עם קרום שלפוחית האוויר של דג חידקן ענק (Huso Huso) האסור לאכילה. בפרשת הגט מקליווא, שהסעירה את העולם הרבני ב-1767, היה בצד המכשירים את הגט. הוא התנגד לרוחות החדשות שהחלו להלך בעולם היהודי בתקופתו: תנועת החסידות ותנועת ההשכלה. הוא התנגד למנהג השל"ה והחסידים באמירת "לשם ייחוד" לפני קיום המצוות מאחר שאינו שווה לכל נפש. על מנת להעצים את דעתו בנידון התבטא באופן חריף, וקרא עליהם את הפסוק "ישרים דרכי ה', צדיקים ילכו בם וחסידים ייכשלו בם" (בפסוק המקורי: "ופושעים ייכשלו בם"). יש הטוענים שאין כוונתו לחסידי אוקראינה ופולין, אלא לקבוצה של ההולכים בדרכי הקבלה על פי שיטת השל"ה שכונו "חסידי השל"ה". אם כי התנגד נחרצות לעיסוק פומבי בקבלה, מכל מקום, בסתר, עסק בה כפי שכתב בנו ב"דברי ידידות" שאביו ידע את כל כתבי האר"י. הוא התנגד לתרגום התורה של משה מנדלסון אבל סירב להוציא חרם על ה"ביאור". הוא גם יצא נגד החוברת של נפתלי הרץ וייזל שבה קרא לשינוי מקיף בחינוך היהודי.
שו"ת נודע ביהודה
ספרו המפורסם ביותר הוא הספר נודע ביהודה, שהוא אחד מספרי השו"ת החשובים מאותו דור. חלקו הראשון של הספר (מהדורא קמא) הודפס לראשונה בפראג בשנת תקל"ו (1776). מאז הודפס הספר במהדורות רבות עם הערות והוספות שונות.
צאצאיו
עוד על צאצאיו ראו בהערה.
קישורים חיצוניים
נודע ביהודה מהדורה קמא, נודע ביהודה מהדורה תנינא, דגול מרבבה, דורש לציון, אהבת ציון, דרושי הצל"ח
שמשון שושני
שמשון שושני (נולד ב-4 בדצמבר 1937) הוא איש חינוך ישראלי, לשעבר מנכ"ל משרד החינוך והתרבות.
ביוגרפיה
שמשון שושני הוא בעל תואר B.A בספרות ותנ"ך מאוניברסיטת בר-אילן, לימודי תואר M.A בחינוך באוניברסיטת תל אביב. בעל תואר Ph.D במינהל חינוכי מאוניברסיטת ניו יורק בעיר באפלו, ארצות הברית.
שושני החל את דרכו כמורה בגבעתיים, בין השנים 1960 – 1969 ב"אורט טכניקום" וב"תיכון קלעי". בין השנים 1970 – 1971 ניהל את בית ספר התיכון המקיף באילת, ונסע לארצות הברית להשלים לימודי דוקטורט, ובמקביל לימד בבית ספר יהודי בבאפלו.
ב-1975 שב ארצה והתמנה למנהל המחלקה לבתי ספר על יסודיים ומנהל אגף מוסדות במשרד החינוך והתרבות. בין השנים 1978–1986 כיהן כמנהל מינהל החינוך התרבות והנוער בעיריית תל אביב. בתפקיד זה יזם את "הבחירה המבוקרת" ופתיחת אזורי רישום לכל תושבי העיר מהצפון ומהדרום. כמו כן, יזם הקמתם של בתי ספר ייחודיים לטבע וסביבה, לאומנויות, ובית ספר ראשון בארץ לילדים.
בשנת 1986 זכה שושני בתעודת הוקרה במסגרת הפרס לניהול יעיל, בכנס הארצי השמיני לשלטון ולמנהל מקומי מטעם משרד הפנים.
ב-1986 מונה על ידי שר החינוך יצחק נבון לכהן כמנכ"ל משרד החינוך והתרבות. הוא כיהן בתפקידו עד 1989, ובין היתר היה שותף עם מיכאל גל להקמת מנח"י שהיה דגם ראשון (ויחיד עד עתה) של מינהל עירוני ומשרד ממשלתי מאוחדים. עקב מחלוקת מקצועית עם השר בנושא הרפורמה לשינוי מבנה מערכת ההשכלה, ביקש להתפטר מתפקידו. בשנת 1988 זכה בפרס החינוך של עיריית תל אביב יפו.
בין השנים 1989–1993 עבד ברשת אורט העולמי כמנהל אורט באמריקה הלטינית. ונקרא שוב לכהן כמנכ"ל משרד החינוך והתרבות על ידי השרה שולמית אלוני, שהתפטרה. הוא כיהן בתפקיד זה בין השנים 1993 – 1996 בעת כהונתו של שר החינוך אמנון רובינשטיין.
בתקופה זו, בוצעו שינויים ברפורמות פדגוגיות רבות; בבחינות הבגרות, בלימודי המדע והטכנולוגיה, בהעמקת לימודי היהדות בחינוך הממלכתי ובחינוך לדמוקרטיה ואזרחות. הוקמו המכללות האקדמיות והחל תהליך הדמוקרטיזציה בהשכלה הגבוהה.
בשנת 1996 זכה בפרס השירות הציבורי ע"ש דוד רוזוליו מטעם נציבות שירות המדינה.
בין השנים 1996–1999 שימש כמנכ"ל הסוכנות היהודית. בין השנים 1999 ועד 2008 הקים וכיהן כמנכ"ל פרויקט תגלית, פרויקט ציוני חדשני ופורץ דרך המביא עשרות אלפי צעירים יהודים לישראל, במטרה לחזק את זיקתם למדינת ישראל וליהדות. באמצע 1999 הוביל את מבצע הסיוע של הסוכנות לפליטי מלחמת קוסובו, שכלל רכבת אווירית עם סיוע אזרחי של כ-20 מטוסים, והבאתם לארץ של כ-110 פליטים.
בשנת 2002 עמד בראש "ועדת שושני" שבחנה את דרכי התקצוב השונות הקיימות במערכת החינוך היסודי בישראל ודרכי מימון חלופיות.
בשנת 2009 זכה בפרס חיים הרצוג, מטעם האוניברסיטה העברית בשיתוף יד חיים הרצוג, עבור תרומתו למדינת ישראל.
בשנת 2009 מינה שר החינוך, גדעון סער, את ד"ר שושני לקדנציה שלישית לתפקיד מנכ"ל משרד החינוך. בתקופה זו נערכו במערכת החינוך שינויים רבים כדי להתאימה למאה ה -21, ומערכת החינוך הגיעה להישגים גבוהים במבחנים הבינלאומיים. בין השאר נחתם הסכם עם ארגון המורים על רפורמת "עוז לתמורה" ויושמה רפורמה עם הסתדות המורים "אופק חדש". בשנת 2011 סיים שושני את תפקידו כמנכ"ל משרד החינוך.
בשנים 2012–2013 כיהן כסגן יושב-ראש המועצה להשכלה גבוהה.
בשנת 2014 יזם והקים את מרכז מדעני העתיד המכשיר תלמידים מחוננים ומצטיינים למנהיגות עתידית בתחומי המחקר המדעי. המרכז מפעיל את התוכניות: אלפא, אודיסאה, אידאה, אסכולה והכנת נבחרות ישראל לאולימפיאדות במדעים.
במקביל לתפקידיו המקצועיים מילא מספר תפקידים ציבוריים, וביניהם: יו"ר הדירקטוריון של יד יצחק בן-צבי, יו"ר חברת המתנ"סים, יו"ר הדירקטוריון של גמנסיה הרצליה, יו"ר אונסק"ו בישראל, יו"ר החברה להגנת הטבע, יו"ר המרכז לטכנולוגיה חינוכית וחבר בדירקטוריון של מכון ון-ליר, המועצה לישראל יפה והאופרה הישראלית. שימש כמורה מן החוץ בבתי הספר לחינוך באוניברסיטת חיפה, באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטה העברית בירושלים.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים וארבע ב-2021 הוצב שושני במקום האחרון והסמלי ברשימה תקווה חדשה בראשות גדעון סער. לקראת הבחירות לכנסת העשרים וחמש הוצב במקום ה-119 ברשימת המחנה הממלכתי, רשימה משותפת למפלגות תקווה חדשה וחוסן לישראל לכנסת.
שושני מתגורר בהרצליה ונשוי לד"ר יעל שושני, פסיכולוגית, ואב לשלושה.
מחיצה על ידי פיל
מחיצה על ידי פיל הייתה עונש מוות נפוץ בדרום ובדרום-מזרח אסיה במשך כ-4,000 שנה. גם באימפריה הרומית ובקרתגו השתמשו לעיתים בשיטה זו. במשך מאות שנים השתמשו בפילים למטרות צבאיות, ומוות תחת רגלו של פיל היה עונש שבשגרה שהוטל על עריקים ואסירים, כמו גם על פושעים צבאיים.
הנוסע האנגלי רוברט נוקס תיאר בשנת 1681 הוצאה להורג על ידי פיל בסרי לנקה:
גם הנוסע היהודי בן המאה ה-12 פתחיה מרגנסבורג תיאר הוצאה להורג באמצעות פיל בעיראק, אם כי באופן שונה במקצת:
בדרך כלל הפיל לא היה קורע את הנידון לגזרים בחטיו, אלא דורך על ראשו. הפיל המוציא להורג היה מאומן להניח את רגלו הענקית בעדינות על ראשו של הנידון. בשלב זה, מאשימי הנידון הובאו והורשו להסתכל אל מתחת לרגלו של הפיל, כדי לאשר את זהותו של האסיר. הם היו יכולים לאשרר את האשמתם או להכחישה. בדרך כלל הנידון צרח והתחנן בפני המאשימים שיחזרו בהם, אך נדיר שנענו, שכן בדרך כלל המשמעות הייתה להחליף מקומות עם הנידון - עדות שקר נחשבה לרוב לעבירה שדינה מוות. לאחר שהזיהוי אושרר, המהוט, או נהג הפיל, נתן את הפקודה, והפיל לחץ את רגלו מטה בכוחו העצום, רמס ופיצח את גולגולתו של הנידון למוות עד להשחתתה.
במהלך מסע למרכז הודו בשנת 1868, תיאר לואי רוסלה (Louis Rousselet) הוצאה להורג של פושע על ידי פיל. הוכן איור של ההוצאה להורג שהראה את הנידון מאולץ להניח את ראשו על כן, ואז הוא מוחזק שם ופיל מוחץ את ראשו מתחת לרגליו. האיור עובד לחיתוך עץ והודפס ב-Le Tour du Monde - המגזין הנפוץ ביותר באותה תקופה בצרפת לענייני נסיעות והרפתקאות.
רוב הרג'ות החזיקו פילים שאומנו להוציא להורג. ההוצאה להורג עצמה נערכה לרוב קבל עם ועדה, במטרה להרתיע מפני הפרות חוק. הפילים שנבחרו למשימות אלה היו גדולים במיוחד, ובמקרים רבים שקלו מעל תשעה טון. התהליך נועד להיות מחריד, ולרוב אף היה. לאורך ההיסטוריה הארוכה של שיטה זו להוצאה להורג, היו שליטים שהשתמשו בה גם נגד ילדים. לעיתים הוארך התהליך על ידי גרירת הנידון למוות ברחובות לפני ההוצאה להורג (לרוב בעזרת חבל שנקשר לרגלו של הפיל). שיטה חלופית הייתה להשתמש בפיל שאומן למחוץ קודם את הגפיים, ואז את החזה, בדרך כלל באיטיות, שהגבירה את הכאב.
בספר חשמונאים ג' (פרקים ה'-ו') מסופר כי המלך תלמי הרביעי תכנן להוציא להורג המוני יהודים בכיכר מרוצי הסוסים שבסכדיה (מחוז ליד אלכסנדריה) על ידי שימוש בחמש מאות פילי מלחמה שסוממו ביין ובלבונה. על הסוסים נחבשו "כלים נוראיים". על פי הספר, נדחה ביצוע הטבח פעמיים. בפעם השלישית סוכלה כוונת המלך סופית בידי שני מלאכים שירדו מהשמיים ומנעו מהפילים לרמוס את היהודים. אז החליט המלך לחונם.
הרשומות המדויקות של רוב ההוצאות להורג בדרך זו אבדו במשך השנים או אף לא נוצרו כלל. הבריטים תחזקו את המקור העשיר ביותר של תיעוד בנושא בזמן שלטונם בהודו. עולה מהם כי הבריטים המשיכו את המסורת המקומית של הוצאה להורג באמצעות פילים עד לאמצע המאה ה-19, וזאת ככלי להשלטת אימה וכחלק ממדיניותם לשמר את המנהגים והשיטות המקומיים ככל שיכלו.
תיעוד נדיר נמצא במסורות קהילת הבני ישראל, לגבי יהודי מהקהילה בשם שלמה אברהם טלקר אשר הואשם על ידי השליטים המרתים ברקיחת מזימה יחד עם השליטים האתיופים המוסלמים של ג'נג'ירה, במטרה להשתלט על האזור כולו. גזר דינו היה רמיסה על ידי פיל. כאשר הושלך לבור ובו הפיל המשתולל, הפיל לא דרסו אלא הרימו בעזרת חדקו ושמו על גבו. השליטים המרתים נדהמו ממעשה הפיל, החליטו שזה הוא סימן לחפותו ושיחררו אותו, אף העניקו לו אדמות בכפר גאנגלי שבעמק הקונקאן.
השיטות היו מגוונות, על פי האזור. רשומות מאזור אחד מגלות שהנידון למוות היה מוכנס לשק קנבס כדי להסתיר מפניו את העומד לקרות. הפיל היה דורס את השק ומשטחו, כשהנידון בתוכו. באזור אחר אולץ הנידון להביט בפיל מגיע ממרחק גדול, כשרגליו הענקיות הולכות ומתקרבות. במקרים אחרים היה הנידון נקבר עד צוואר והפיל היה דורך על ראשו.
Led Zeppelin II
Led Zeppelin II הוא אלבומה השני של להקת ההארד רוק לד זפלין, יצא לאור לשוק בשנת 1969. האלבום נחשב לאחד מהחלוצים בתחום מוזיקת הרוק כבד ובתור האלבום הראשון של ההבי מטאל.
מבצע גשר לונדון
מבצע גשר לונדון (באנגלית: Operation London Bridge) היה תוכנית הפעולה לקראת מותה של המלכה אליזבת השנייה. המבצע כלל את תכנון ההודעה על מותה, תקופת האבל הרשמית, ופרטי ההלוויה הממלכתית.
Led Zeppelin II
היסטוריה
Led Zeppelin II היווה סוג של אבן פינה לרוק הכבד של שנות השבעים. שירים שנשאבו מסגנון הבלוז כמו Whole Lotta Love ,Heartbreaker ו-Bring It On Home עכשיו על תקן של ז'אנר, כשהריף של הגיטרות מגדיר את השיר ונותן את הבסיס שלו. ארגון השירים באופן הזה היו מאוד לא אופייניים במוזיקת פופ. לפיכך, האלבום נחשב לבעל השפעה רבה על התפתחות מוזיקת הרוק, בתור מבשר הרוק הכבד, ועל להקות רבות כמו דיפ פרפל, ואן היילן ו-Guns N' Roses.
Led Zeppelin II משלב סגנונות מוזיקה וגישות נוספות, כמו בשיר העוצמתי והשקט לסירוגין What Is And What Should Never Be והשיר Ramble On שמציג את הצד האקוסטי של הלהקה, או הבלדה Thank You. בזכות האווירה המסתורית שבו, Ramble On עזר לפתח את החיבור בין רוק כבד לנושאים אגדיים, שנשאבו חלקית מהרוק הפסיכדלי שלוש שנים לפני, אך גם מתוך העניין של רוברט פלנט, התמלילן של הלהקה (וזה השיר האהוב עליו באלבום), בכתביו של ג'.ר.ר. טולקין. הכיוון המוזיקלי הזה הביא ימשיך עם האלבום הרביעי של הלהקה Led Zeppelin IV. מהצד האחר, הקטע האינסטרומנטלי, Moby Dick, מציג סולו תופים ממושך על ידי ג'ון בונהם, כשבהופעות נמשך כחצי שעה ואף יותר. הקטע נכתב על ידי מתופף הלהקה בונהם בהשראת הספר מובי דיק מאת הרמן מלוויל. הקטע מוכר גם בשמות Pat's Delight ו-"Over the Top".
מבצע גשר לונדון
המלכה עצמה קיבלה חלק מההחלטות המרכזיות הקשורות לתוכנית, אם כי על חלק מהן יוכל להחליט רק יורשה בתפקיד, צ'ארלס השלישי.
Led Zeppelin II
היסטוריה
תרומתו של ג'ימי פייג' לאלבום היא עצומה, כשהסולו שלו בשיר Heartbreaker היווה השראה וניסיונות חיקוי רבים על ידי גיטריסטים צעירים, וגם היווה דוגמה להתקפה המוזיקלית העזה של הלהקה. סגנון ההקלטה החדשני של פייג' והאפקטים שהוספו על התופים בשירים כמו Whole Lotta Love ו-Ramble On היוו דוגמה ליכולותיו, לתושייתו ולמקוריות באופן ההפקה שלו.
האלבום היה הראשון של הלהקה להשתמש ביכולות של ההקלטה של הטכנאי אדי קרמר, שעבודתו בעבר עם ג'ימי הנדריקס הרשימה רבות את חברי הלהקה, ובמיוחד את פייג'. פייג' וקרמר פעלו יחדיו נמרצות על העריכה של האלבום, כשהתוצאות הוצגו בקטע המרכזי בשיר Whole Lotta Love. קרמר צוטט: "העריכה המפורסמת בשיר, כשהכל יוצא מכלל שליטה, היא כתוצאה מההתעסקות שלי ושל ג'ימי עם הציוד כשאנחנו מפעילים כל ידית וכפתור אפשריים".
מבצע גשר לונדון
המבצע אמור היה להתחיל לאחר שההודעה "London Bridge Is Down" נמסרה לראש ממשלת בריטניה ולאנשי מפתח אחרים בממלכה.
Led Zeppelin II
היסטוריה
עיצוב עטיפת האלבום נלקחה מכרזה של דייוויד ג'וניפר. העטיפה התבססה על צילום ישן של דיוויזיה של הכוחות הגרמניים בזמן מלחמת העולם הראשונה, כשהפרצופים של חברי הלהקה מודבקים על מספר דמויות. הפרצופים של מנהל הלהקה פיטר גראנט, ומנהל ההופעות ריצ'רד קול, מופיעים גם הם על העטיפה. האישה בתמונה היא השחקנית גליניס ג'ונס (הידועה בתור האמא בסרט מרי פופינס). נוכחותה בתמונה היא בהקשר לשמו של טכנאי ההקלטות של הלהקה, גלין ג'ונס. פרצוף נוסף שהוסף לתמונה הוא של אמן בלוז "וילי ג'ונסון העיוור".
מבצע גשר לונדון
התוכניות למבצע נוצרו לראשונה בשנות השישים, והתעדכנו מדי שנה. במבצע מעורבים משרדי הממשלה השונים, הכנסייה האנגליקנית, משטרת לונדון, הצבא הבריטי, כלי התקשורת, שירות הפארקים המלכותי, עיריית לונדון וראש העיר וכן חברת התחבורה הציבורית של לונדון.
רקע
האחריות להלוויות והכתרות של בני משפחת המלוכה נמצאת בידי ה"ארל מרשל" בממלכה, תואר שבו מחזיק היום אדוארד דוכס נורפוק ה-18, אך בהכנות למותה ולהלווייתה של אליזבת השנייה היה מעורב גם משרד ראש הממשלה.
ביטויים שנקבעו מראש שימשו בדרך כלל כ"שמות קוד" לתוכניות הנוגעות למוות ולהלוויה של בני משפחת המלוכה. שמות הקוד שימשו במקור כדי שמפעילי מרכזיית הטלפון של ארמון בקינגהאם לא ישמעו על מותו של המונרך לפני שתצא על כך הודעה פומבית. בעת מותו של המלך ג'ורג' השישי ב-1952, מילת הקוד הייתה "הייד פארק קורנר".
Led Zeppelin II
היסטוריה
מבחינה מסחרית, האלבום היה הראשון של הלהקה להגיע למקום הראשון במצעדים של ארצות הברית, כשבדרך הוא עוקף את האלבום Abbey Road של הביטלס. האלבום גם הניב רווחים רבים בזכות השיר הפותח באלבום Whole Lotta Love, שהפך ללהיט. השיר הגיע למקום הרביעי ברשימת "מאה השירים של הבילבורד" שיצאה בינואר 1970, וזאת לאחר שאטלנטיק רקורדס התנגדו לבקשת הלהקה להוציא גרסה מקוצרת של השיר. ה-B Side של הסינגל Living Loving Maid העפיל במצעדים, כשהגיע למקום ה-65, באפריל 1970. ההצלחה המסחרית של האלבום הביאה איתה לא מעט צרות ללהקה, כשכמו במקרה של אלבום הבכורה שלהם, הלהקה הואשמה בהפרת זכויות יוצרים לאחר שווילי דיקסון טען שהמילים ל- Whole Lotta Love נגנבו ממנו.
בשנת 2000, מגזין Q מיקם את האלבום במקום ה-37 ברשימת "האלבומים הבריטיים הטובים ביותר". ברשימת האלבומים הגדולים של מגזין הרולינג סטון האלבום הגיע למקום ה-75. אתר ynet דירג את האלבום במקום הראשון ברשימת "15 האלבומים הגדולים של המטאל".
מבצע גשר לונדון
רקע
שמותיהם של גשרים מפורסמים בבריטניה שימשו מסוף המאה ה-20 כשמות קוד לתוכניות מוות והלוויה של בני המלוכה. כך למשל "מבצע גשר טיי" היה הקוד בעת מותה של המלכה האם אליזבת, שנכנס לשימוש 22 שנה לפני מותה ב-2002. מותו והלווייתו של הנסיך פיליפ, דוכס אדינבורו ב-2021 קיבלו את שם הקוד "מבצע גשר פורת'", ו"מבצע גשר מנאי" הוא תוכנית ההלוויה של צ'ארלס השלישי, מלך הממלכה המאוחדת
פרטי המבצע
ההכנות למותה ולהלווייתה של המלכה אליזבת השנייה נעשו החל משנות ה-60, אך התוכנית עברה בעשורים שחלפו שינויים ועדכונים. התוכנית התעדכנה שלוש פעמים בשנה בפגישות בהשתתפות פקידי ממשל, המשטרה וגופי השידור.
לתקשורת נמסרה הודעה דרך לשכת העיתונות, ל-BBC דרך מערכת התרעה לרדיו (RATS) ולרדיו המסחרי באמצעות מערכת אורות כחולים המותקנת באולפני השידור, המאותתת לשדרנים לעבור להשמיע מוזיקה שקטה ולהתכונן למבזק חדשות. תחנת BBC Two תשהה את לוח השידורים המתוכנן ותעבור לשידור ההודעה בערוץ החדשות של BBC One. ערוץ BBC ישדר רצף תמונות מוכנות מראש, בזמן שהמגישים התורנים ילבשו בגדים כהים, שמוכנים מראש למטרה זו, לפני ההכרזה הרשמית. על פי דיווח בגרדיאן לטיימס יש 11 ימים של סיקור מוכנים מראש וכי ITN וסקיי ניוז מתרגלים זמן רב את תרחיש מותה של המלכה, ובשידורי התרגול משתמשים עבורה בשם הקוד "גברת רובינסון".
אדם מאנשי הסגל המלכותי יצמיד הודעה במסגרת כהה לשערי ארמון בקינגהאם ואתר הארמון יפרסם הודעה זהה. הפרלמנט הבריטי, כמו גם הפרלמנט הסקוטי, הוולשי והאספה של צפון אירלנד יתכנסו מוקדם ככל האפשר, או יתכנסו מחדש אם הם בפגרה. ראש הממשלה יפנה לבית הנבחרים. המונרך החדש יערוך פגישה עם ראש הממשלה וב-18:00 בערב לאחר מותה של המלכה יישא נאום לאומה. משרדי הממשלה ובנייני ממשל מקומיים יניפו דגלים בחצי התורן וייתכן שיפתחו ספרי תנחומים; אביזרים טקסיים, כגון שרביטים או שרשרות יעוטרו בסרטים שחורים. מטחי כבוד יתקיימו בנקודות שונות בממלכה, וטקס זיכרון בהשתתפות ראש הממשלה והשרים הבכירים יתקיים בקתדרלת סנט פול.
ארונה של אליזבת יועבר ללונדון בהתאם למקום פטירתה. במקרה שהמלכה תלך לעולמה בטירת וינדזור או בית סאנדרינגהאם, הארון יועבר ברכבת המלכותית לתחנת הרכבת סנט פנקראס בלונדון, שם ימתינו ראש הממשלה ושרי הממשלה. אם היא תמות מעבר לים, הארון יובא על ידי טייסת מס' 32 (המלכותית) לבסיס חיל האוויר המלכותי נורתהולט ולאחר מכן בשיירה לארמון בקינגהאם. הארון יילקח לחדר הכס בארמון בקינגהאם וביום החמישי לאחר מותה של המלכה, הוא יועבר לאולם וסטמינסטר ולאחר טקס יוצב שם למשך שלושה ימים.
עשרה ימים לאחר מותה של המלכה, תתקיים הלוויה ממלכתית בראשות הארכיבישוף מקנטרברי במנזר וסטמינסטר. גופתה תיטמן אז בקבר מוכן בקפלת הזיכרון למלך ג'ורג' השישי בקפלת סנט ג'ורג', טירת וינדזור, לצד הנסיך פיליפ, דוכס אדינבורו, שארון הקבורה שלו יועבר מהכספת המלכותית. טקס אשכבה ייערך בקפלת סנט ג'ורג' לפני הקבורה. המלכה וראש הממשלה הסכימו כי יום ההלוויה יוכרז כיום אבל לאומי, אך לא כיום חופשה. שתי דקות דומייה יצוינו ברחבי הממלכה בצהריים, ותהלוכות אבל יתקיימו בלונדון ובווינדזור.
הידרקון תקין-לחץ
הידרקון תקין-לחץ (באנגלית: Normal pressure hydrocephalus, ובראשי תיבות NPH) הוא מצב רפואי, המאופיין בשלושה תסמינים עיקריים - דמנציה (אשר יכולה להיות הפיכה), אי שליטה על סוגרים ובעיית יציבה והליכה (gait apraxia). מצב רפואי זה יכול להתהוות ללא הסבר רפואי (אידיופתי) או כתוצאה ממצבים המפריעים לספיגת נוזל חוט השדרה (CSF) כגון דלקת קרום המוח או דימום תת-עכבישי. הדמנציה תהיה לרוב קלה, ולרוב תלווה בחוסר יציבות בתנועה ובאי שליטה על סוגרים. האפיון ההתחלתי של המחלה הוא האטה מנטלית ואפאתיה, ולאחר מכן ליקויים קוגניטיביים גלובאליים. יש התדרדרות בזיכרון במרבית המקרים, אולם נדיר למצוא אפזיה או אגנוזיה.
פתופיזיולוגיה
NPH נקרא לעיתים גם הידרוצפלוס שאינו חסימתי, זאת מאחר שהחיבור בין חדרי המוח (הלטרליים, השלישי והרביעי) אינו חסום. ככל הנראה, NPH נגרם עקב בעיה בספיגה של נוזל השדרה, כתוצאה, למשל, מפיברוזיס ומהידבקויות לאחר תהליכים כגון דלקת קרום המוח או דימום תת-עכבישי, המביאים לבעיה בספיגה האמורה. מקור שם המחלה בכך, שאצל אנשים בריאים תנגודת רקמת המוח היא מספיק גדולה כדי לא להיהרס במצבים של עליה בלחץ, אולם בגילאים מבוגרים יותר, הרקמה היא פחות עמידה ועל כן במצבים בהם יש בעיה בספיגת הנוזל השדרתי, החדר נהיה יותר גדול, והוא גדל עד לאותו גודל בו לא יהיה יותר לחץ, ומכאן השם normal pressure hydrocephalus.
בניגוד לכך, הידרוצפלוס חסימתי נגרם בגלל חסימה של זרימת נוזל השדרה בתוך מערכת החדרים, כתוצאה למשל מגידול או מציסטה תוך-חדריים. הידרוצפלוס חסימתי יאופיין, אם כן, בעליית הלחץ התוך-גולגולתי וכן ברוב המקרים יאופיין בכאבי ראש ובבצקת פטמות (papilledema).
ממצאים קליניים
NPH לרוב מתפתח בתוך תקופה של שבועות עד חודשים, כאשר בעיה ביציבה היא הראשונה להתפתח - החולה מתקשה לעמוד באופן יציב ומתקשה להתחיל בפעולת ההליכה, למרות שאין חולשה או אטקסיה. המטופל, למשל, יכול לבצע תנועות עם הרגליים הקשורות להליכה, דיווש או בעיטה, וכן יכול לעקוב אחר דמויות עם כפות הרגליים כאשר הוא שוכב או יושב, אולם אין הוא יכול לעשות זאת כאשר רגליו נושאות משקל, כלומר בעמידה. כאשר המטופל עומד, הוא נוטה "להידבק" לרצפה והליכתו איטית ומגושמת. לעיתים יש סימנים נוספים הקשורים למערכת הפירמידלית, כגון ספסטיות, רפלקסים ערים ועוד. אי שליטה על השתן מופיע מאוחר יותר ולעיתים המטופל לא מודע לכך. אי שליטה על הצואה איננה שכיחה.
בדיקות מעבדה והדמיה
בניקור מותני ניתן לגלות כי קיים לחץ נורמלי עד נמוך של נוזל השדרה. ב- CT או MRI ניתן לראות חדרי מוח מורחבים ללא עליה בולטת של חריצים (sulci) בקליפת המוח. בחלק מן המטופלים, ניתן להבחין בשיפור זמני ביציבה, במבחן קוגניטיבי או בתפקוד ספינקטרים הקשורים להשתנה לאחר שאיבה שבין 30-50 מ"ל נוזל CSF. ממצאים אלו הם הממצאים המקושרים ביותר לפרוגנוזה טובה לאחר ביצוע שאנט.
טיפול
אצל חלק מהמטופלים, בעיקר אצלו אשר סבלו מ- NPH על רקע של דלקת קרום המוח או דימום תת-עכבישי, ניתן לטפל באמצעות ניתוח להחדרת שאנט אשר במהלכו עודף הנוזלים שאינם נספגים מועברים לאזור אחר בגוף על ידי צינורית - למשל, הפריטונאום. אצל חולים אשר סובלים מ-NPH אידיופתי (כלומר, ללא סיבה רפואית שניונית לכך), בערך כמחצית משתפרים ושליש מציגים תגובה מצוינת כולל חזרה לעבודה, לאחר ניתוח לביצוע הכנסת שאנט. סיבוכים כתוצאה מהכנסת שאנט מתרחשים אצל כשליש מהחולים וכוללים זיהום של השאנט, המטומה סאב-דוראלית, וחוסר תפקוד של השאנט המחייב את החלפתו.
בואי נגיד שאני שלך
בואי נגיד שאני שלך הוא אלבום האולפן הרביעי של הזמר הישראלי אלון אולארצ'יק. את האלבום הוציאה לאור בשנת 1996 חברת התקליטים NMC. הוא פורסם בפורמט תקליטור בלבד בקטלוג 20169-2. נכלל בו הסינגל "בואי נגיד (משחק המונופול)", שהפך ללהיט בישראל, ואף צעד שמונה שבועות רצופים במצעד הפזמונים השבועי של רשת ג'. סינגלים נוספים שפורסמו מתוך האלבום הם "בעינייך", "תריסר ישראלים" ו"ילדה".
דוכסות מקלנבורג-גיסטרו
דוכסות מקלנבורג-גיסטרו הייתה מדינה של האימפריה הרומית הקדושה בצפון גרמניה, שהתקיימה שלוש פעמים נפרדות, ונשלטה על ידי בית מקלנבורג בגיסטרו.
היסטוריה
בפעם הראשונה התקיימה הדוכסות לזמן קצר לאחר מותו של היינריך הרביעי, דוכס מקלנבורג בשנת 1477, וחלוקת אדמותיו לאחר מכן בין בניו בשנת 1480. אלברכט השישי קיבל את האחוזות של לורדות ורל לשעבר סביב גיסטרו. עם זאת, אלברכט נפטר ללא יורשים בשנת 1483, ואדמותיו עברו בירושה לאחיו הצעיר מגנוס השני, דוכס מקלנבורג-שוורין.
כאשר נפטר מגנוס בשנת 1503, בניו היינריך החמישי ואלברט השביעי שלטו תחילה במשותף על כל דוכסות מקלנבורג, עד לחלוקה מחודשת באמנת נוברנדנבורג משנת 1520. אלברט, שהיה מתנגד נוקב לרפורמציה הפרוטסטנטית, התעקש על החלוקה והפך לדוכס מקלנבורג-גיסטרוב, ואילו אחיו היינריך שמר על מקלנבורג-שוורין. עם זאת דה יורה, מקלנבורג נותרה בלתי מחולקת; שני האחים החזיקו בתואר דוכס מקלנבורג, וכיוון שהיינריך הותיר רק בן אחד לא שפוי כשנפטר בשנת 1552, אדמות שוורין נפלו לבניו של אלברכט, אולריך השלישי ויוהאן אלברכט הראשון.
באותה תקופה שלטו יוהאן אלברכט ואולריך במשותף על אדמות גיסטרו, אך כעת נקלעו לסכסוך סביב החלק של שוורין בירושה. המחלוקת הוחלט לבסוף בשנת 1556 על ידי תכתיב רופין של יואכים השני, הנסיך הבוחר מברנדנבורג: יוהאן אלברכט הראשון קיבל את שוורין, בעוד אולריך נשאר דוכס מקלנבורג-גיסטרו. אולריך נפטר ללא יורשים בשנת 1603, וגיסטרו נפלה חזרה לנכדיו של יוהאן אלברט אדולף פרידריך הראשון ויוהאן אלברכט השני, שליטים משותפים של מקלנבורג-שוורין משנת 1610 ואילך.
מקלנבורג-גיסטרו הוקמה בפעם השלישית והאחרונה בחלוקה של 1621, כאשר יוהאן אלברכט השני קיבל את אזור גיסטרו. בשנת 1628 הורחקו הוא ואחיו בשוורין מדוכסויותיהם בהוראת הקיסר פרדיננד השני לטובת הגנרליסימו אלברכט פון ולנשטיין. באופן רשמי הודחו הדוכסים על כך שצדדו בסתר בכריסטיאן הרביעי, מלך דנמרק, בעוד שלמעשה ניתנה מקלנבורג כפיצוי על ההוצאות האדירות ששילם ולנשטיין בבניית הצבא הקיסרי. הוא התגורר בגיסטרו, אך הודח על ידי הקיסר כעבור שלוש שנים בלחץ של הנסיכים הבוחרים, ואילו הדוכסים בתמיכת הכוחות השוודים הוחזרו לשלטונם.
בית מקלנבורג-גיסטרו קיבל על עצמו את ניהול הנסיכות-בישופות הקתולי לשעבר של רצבורג לאחר המרתו ללותרניזם בשנת 1554. עד שלום וסטפליה ב-1648, החלוקה הושלמה לבסוף ולמנהלה האחרון מונה הדוכס גוסטב אדולף.
מותו של גוסטב אדולף בשנת 1695 הוביל למחלוקת ירושה בין חתנו אדולף פרידריך השני, דוכס מקלנבורג-שטרליץ, בנו הצעיר של אדולף פרידריך הראשון, ואחיינו פרידריך וילהלם, דוכס מקלנבורג-שוורין, מה שיוביל ליצירת מקלנבורג-שטריץ ב-1701.
דוכסי מקלנבורג-גיסטרו
הדוכסות סופחה למקלנבורג-שוורין
רחמים מלמד כהן (מורה)
רחמים מלמד כהן (1937 – 3 בנובמבר 2020) היה איש חינוך ישראלי. התפרסם במיוחד בעקבות מפעליו הספרותיים והאמנותיים לאחר שלקה במחלת ניוון השרירים ALS.
ביוגרפיה
האב היה בין מקימי האגודה להצלת ילדים מחוסרי חינוך (ילדים עם צרכים מיוחדים) שנוסדה בירושלים בשנת 1941 שהנרייטה סאלד נמנתה עם חבריה. נבחר ליקיר ירושלים כאות הוקרה על פעילותו הציבורית והחינוכית בעיר.
אימו רחל, ילידת העיר חלב, עבדה בהתנדבות בקרב הקהילה. על שמם של ההורים יעקב ורחל מלמד כהן נקראה כיכר בשכונת רחביה.