cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אליזבת, נסיכת הסן
אלמנותה ומותה
בהוראת אחותה של אליזבת, ויקטוריה, הוצאו עצמותיה של הנסיכה הגדולה מקברן, והובאו לירושלים, שם הן נקברו בפעם האחרונה בכנסיית מריה מגדלנה ב-15 בדצמבר 1920. כנסייה זו נבנתה בשנת 1888 לזכרה של מארי, נסיכת הסה, אשתו של הצאר אלכסנדר השני וכן דודתה הגדולה וחמותה של הנסיכה אליזבת. אליזבת עצמה נכחה בטקס חנוכת הכנסייה, והביעה אז את רצונה לבלות את סוף חייה שם ולהקבר במקום. היא נקברה בקריפטה יחד עם הנזירה המלווה הנאמנה לה סנטה ברברה וב-1981 הועברו שרידיהן בטקס חגיגי מהקריפטה לארונות זכוכית ושיש לבן המוצבים מאז לצידי במת הכנסייה.
קנוניזציה
בשנת 1981 הוכרזה הנסיכה אליזבת כקדושה על ידי הכנסייה הרוסית האורתודוקסית.
ישיבת הסדר חולון
ישיבת הסדר חולון היא ישיבת הסדר המשתייכת למרכז ישיבות בני עקיבא בחולון. הישיבה הוקמה בשנת ה'תשס"ד (2004) בשכונת "נאות שושנים" הנמצאת במרכז העיר. בראשית דרכה לקחה על עצמה ישיבת מעלות, בראשות הרב יהושע ויצמן, את אחזקתה הכלכלית של הישיבה. משנת ה'תשס"ו (2006) הישיבה פועלת כגוף עצמאי. כיום לומדים בה כ-50 תלמידים ואברכים.
לישיבה כעשרים אברכים הגרים בעיר, וסביב הישיבה הצטרפו כעשר משפחות נוספות.
תוכניות הלימודים
בישיבה מודגש לימוד הגמרא בעיון הלכתי היורד בכל סוגיה עד להלכה למעשה (ללא התפשרות על העיון הישיבתי הקלאסי). כמו כן הלימוד מאחד את ההלכה והגמרא עם הרעיונות האמוניים והמחשבתיים, מתוך שאיפה ללמוד את כל מקצועות התורה – גמרא (בבלי וירושלמי), הלכה, תנ"ך, מדרש, אמונה, חסידות וקבלה, בדגש על אמונה תמימה יחד עם רוחב דעת כללי. הרב לונדין שם דגש על העבודה המוסרית של בניין האישיות של התלמידים.
תלמידי הישיבה מתגייסים לשירות בצה"ל באמצע שיעור ב', ולאחר חזרתם מהצבא חלקם לומדים במכון ללימודי הוראה הפועל במסגרת הישיבה.
דרכה החינוכית
הישיבה מעורבת בנעשה בעיר.
נייר סינון
נייר סינון הוא נייר חדיר למחצה המוצב בניצב לכיוון זרימת נוזל או גז, ומשמש לסינון מוצקים מהנוזל או הגז הזורמים.
ניירות סינון מיוצרים בקשת רחבה של ערכים לתכונות כגון נקבוביות, עוצמת הרטבה, קצב זרימה, יעילות, קיבולת ועוד.
מנגנוני סינון
ישנם שני מנגנונים של סינון עם נייר:
שימושים
אחד השימושים הנפוצים של נייר הסינון הוא חליטת תה (או צמחים אחרים) באמצעות תיון. נייר סינון משמש גם להכנת קפה באמצעות מכונת קפה.
במערכת הזרקת דלק מסנן הדלק (Fuel filter) נקרא בעגה 'פילטר דלק', הוא מסנן העשוי נייר סינון המותקן בין משאבת הדלק לבין צינור החלוקה. תפקידו לסנן את הדלק המגיע אל מנוע המכונית ולחסום מעבר של גופים לא רצויים כגון חלקיקי חלודה, חול, אבק, לכלוך ושאר פסולת המצטברת מסיבות שונות כגון חדירה בזמן פעולת מילוי המכל, מטיב הדלק, בלאי הרכיבים וכו'.
רדאמל פלקאו
רדאמל פלקאו גרסיה סארטה (בספרדית: Radamel Falcao García Zárate; נולד ב-10 בפברואר 1986 בסנטה מרתה שבקולומביה), הידוע גם כרדאמל פלקאו, פלקאו גרסיה או רק פלקאו, הוא כדורגלן קולומביאני המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת ראיו ואיקאנו ובנבחרת קולומביה. כינויו El Tigre ("הטיגריס" בספרדית).
בשלוש העונות הראשונות שלו באירופה פלקאו הבקיע יותר מ-100 שערים. הוא היה חלק בלתי נפרד מהזכייה של אתלטיקו מדריד בליגה האירופית בעונת, כשהוא הופך לשחקן הראשון שזוכה במפעל זה עם שתי קבוצות שונות שנתיים ברציפות. הוא סיים בשתי הפעמים כמלך השערים של הטורניר. בסופר קאפ האירופי של 2012 הוא כבש שלושער, והיה השחקן הראשון שעושה זאת מאז ההחלטה ב-1998 לקיים משחק אחד בלבד במסגרת המפעל. ב-9 בדצמבר 2012 פלקאו כבש חמישייה בניצחון אתלטיקו 0–6 על דפורטיבו לה קורוניה. בגמר גביע המלך הספרדי של שנת 2013 פלקאו עזר לאתלטיקו לנצח את ריאל מדריד, ובכך לסיים רצף של 14 שנה בו לא ניצחה את יריבתה העירונית.
פלקאו הוא מלך השערים של נבחרת קולומביה בכל הזמנים.
תחילת הקריירה
פלקאו החל את דרכו כשחקן כבר בגיל 13, כשערך הופעת בכורה בקבוצת לאנסרוס בויאקה מהליגה השנייה בקולומביה ב-28 באוגוסט 1999. למעשה, הוא השחקן הקולומביאני שערך את הופעת הבכורה בגיל הצעיר ביותר אי פעם בקבוצה ברמת כדורגל מקצועני. בשנת 2000, בגיל 14, שיחק שבעה משחקים, וב-25 ביולי הבקיע את שערו היחיד בקבוצה שבה שיחק במשך שנתיים.
לאחר מכן, פלקאו החל להתאמן עם מיונאריוס מהליגה הראשונה בקולומביה, אך הקבוצה החליטה לא לרכוש את כרטיס השחקן שלו והוא נמכר לריבר פלייט הארגנטינאית בפברואר 2001 תמורת כ-500,000 דולר. פלקאו שיחק במדי קבוצת הנוער של ריבר פלייט במשך ארבע שנים, עד שקיבל הזדמנות מהמאמן לאונרדו אסטרדה לשחק בקבוצה הבוגרת. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקלאוסורה של שנת 2005 בגיל 19, במשחק שבו ריבר הפסידה 1–2 לחימנסיה לה פלאטה. באפרטורה בהמשך השנה תחת הדרכת המאמן ריינלדו מרלו, פלקאו השתלב בהרכב הקבוצה, וכבש צמד שערי בכורה ב-2 באוקטובר בניצחון ריבר 1–3 על אינדפנדיינטה. הוא הספיק לכבוש שבעה שערים עד שנפגע ברצועות הברך הימנית במשחק נגד סן לורנסו, והחמיץ את יתר המשחקים של האפרטורה.
בינואר 2006, במהלך אימונים שלפני תחילת המשחקים, נפצע פלקאו שוב באותו אזור, ונזקק לניתוח שהשבית אותו למשך חצי שנה. הוא חזר בחודש ספטמבר לתחילת האפרטורה של 2006, ונטל חלק ב-12 משחקים בתור מחליף. הוא הצליח לכבוש רק פעם בניצחון של ריבר 0–2 על רוסאריו סנטראל שהעלה אותה לראש הטבלה. לפני כן, הוא גם השתתף לראשונה במפעל בין-יבשתי בגביע סודאמריקנה כשריבר הגיעה לשלב שמונה האחרונות, ושיחקה מול אתלטיקו פרנאאנסה מברזיל. במשחק זה הוא הוחלף במחצית, ואף על פי שהמשחק הסתיים בתיקו 2-2, הודחה ריבר מהמשך הטורניר. בפברואר 2007 הורחק פלקאו במהלך משחקה של ריבר נגד הקבוצה הצ'יליאנית קולו-קולו במסגרת גביע ליברטדורס 2007. ב-28 בספטמבר הוא כבש את השלושער הראשון שלו במסגרת מקצוענית, כשריבר הצליחה לבצע מהפך מול בוטפוגו ולעבור שלב בסודאמריקנה של 2007. שבוע לאחר מכן, הוא גם כבש לראשונה בסופר קלאסיקו הארגנטינאי בניצחון ריבר 0–2 על בוקה ג'וניורס.
פלקאו זכה בתואר הקבוצתי הראשון שלו בקריירה, בקלאוסורה של, כשריבר זכתה באליפות תחת המאמן דייגו סימאונה. במקביל, החלו להתפרסם דיווחים על מעבר אפשרי שלו לקבוצות אחרות, ופלקאו אף ביטא את רצונו לעבור לאירופה בעתיד. באפרטורה של 2008, לאחר התפטרותו של סימאונה, ריבר נכשלה וחוותה את אחת ההופעות הגרועות שלה במפעל, כשסיימה אחרונה לראשונה בהיסטוריה. על אף שהקשיים של ריבר המשיכו גם ב-2009, והיא הודחה מהליברטדורס בשלב הבתים וניצחה מספר משחקים מועט בקלאוסורה, פלקאו המשיך לכבוש. סה"כ הוא כבש 45 שערים ב-110 הופעות במדי ריבר פלייט (בכל המסגרות).
פורטו
ב-15 ביולי 2009 חתם פלקאו בפורטו, אלופת פורטוגל באותה עת, ששילמה 3.93 מיליון אירו עבור 60% בעלות על כרטיס השחקן שלו. כמה ימים לפני כן גם בנפיקה ליסבון הייתה קרובה להחתימו, אך המשא ומתן על שכרו לא הגיע לכדי מיצוי. ב-16 באוגוסט פלקאו כבש את שער הבכורה שלו בפורטו כבר במחזור הראשון של עונת, בתיקו 1-1 עם פאסוס די פריירה. הוא המשיך ביכולת הטובה גם במשחקים שלאחר מכן, וכבש ארבעה שערים בארבעת המחזורים הראשונים.
ב-15 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות בהפסד חוץ לצ'לסי. ב-30 בספטמבר כבש את שערו הראשון במסגרת המפעל, בניצחון פורטו על אתלטיקו מדריד. ב-17 בפברואר כבש את שער הניצחון במשחק הפלייאוף הראשון בשלב שמינית הגמר נגד ארסנל, אך בגומלין פורטו הפסידה 0–5 והודחה. בסך הכל כבש פלקאו ארבעה שערים במסגרת ליגת האלופות בעונה זו. את עונת הליגה הפורטוגזית הוא סיים עם 25 שערים, שני לאוסקר קרדוסו מבנפיקה שכבש 26 שערים. פלקאו כבש גם בגמר הגביע הפורטוגזי במשחק האחרון של העונה, ועזר לפורטו לזכות בו. סה"כ פלקאו סיים עונה זו עם 34 שערים ב-43 הופעות בכל המסגרות שהקבוצה השתתפה בהן.
עונת התחילה טוב עבור פלקאו, כאשר הוא כבש בסופר קאפ הפורטוגזי בניצחון של פורטו (מחזיקת הגביע) 0-2 על בנפיקה (האלופה). ב-22 באוקטובר 2010 במחזור השני של הליגה, כבש צמד שערים נגד ביירה מאר. ב-7 בנובמבר כבש צמד נוסף בניצחון הגדול של פורטו 0–5 שוב נגד בנפיקה. ב-2 בדצמבר כבש שלושער נגד ראפיד וינה במסגרת הליגה האירופית, וב-7 באפריל שלושער נוסף נגד ספרטק מוסקבה במשחק הפלייאוף הראשון של שלב רבע הגמר במפעל. פורטו הציגה יכולת מצוינת בליגה המקומית והייתה ברמה אחת מעל שאר הקבוצות, וזכתה באליפות כבר במחזור ה-25 במשחק הכתרה באצטדיון האור נגד האלופה היוצאת בנפיקה. במשחק זה פלקאו אומנם לא כבש, אך הוא סחט את הפנדל לזכות פורטו שהביא לה את הניצחון, כאשר האלק כבש מהנקודה ופורטו ניצחה 1–2. ב-28 באפריל, במשחק הפלייאוף הראשון בחצי גמר הליגה האירופית נגד ויאריאל, פלקאו כבש רביעייה ב. במשחק הגומלין הוא כבש שער נוסף והגיע ל-16 שערים בסך הכל, ובכך שבר את שיאו של יורגן קלינסמן שעמד על 15.
בגמר הליגה האירופית 2011 הוא כבש לזכות פורטו את השער היחידי במשחק, בניצחון 0–1 על בת ארצה בראגה. הוא עשה זאת בנגיחה לאחר מסירה של חברו לקבוצה הקולומביאני פרדי גוארין. בכך הוא שיפר את השיא בשער אחד נוסף, וסיים עם 17 שערים ב-14 הופעות בליגה האירופית. את הליגה הפורטוגזית הוא סיים עם 16 שערים, שני לחברו לקבוצה האלק. בסך הכל כבש פלקאו 38 שערים ב-42 הופעות בכל המסגרות של הקבוצה באותה עונה, וזכה עם פורטו בארבעה תארים: הסופר קאפ, הגביע הפורטוגזי (שנה שנייה ברציפות), אליפות הליגה והליגה האירופית.
עונת 2011/2012
ב-18 באוגוסט 2011 הודיעה פורטו כי הגיעה לסיכום עם אתלטיקו מדריד מליגת העל הספרדית על מכירתו של פלקאו תמורת כ-40 מיליון אירו. סכום זה היה גדול עוד יותר יחד עם סעיפי בונוסים עתידיים בחוזה של פלקאו, מה שהפך אותו לשחקן היקר ביותר שאתלטיקו רכשה אי פעם. פלקאו ערך את הופעת הבכורה במדי הקבוצה ב-10 בספטמבר בהפסד 0–1 לולנסיה. ב-3 בנובמבר כבש ב על אודינזה בשלב הבתים של הליגה האירופית, שערו ה-19 ב-18 ההופעות האחרונות שלו במפעל.
תחילת העונה של אתלטיקו לא הייתה טובה, אך לאחר שדייגו סימאונה שאימן את פלקאו גם בריבר פלייט מונה למאמן הקבוצה, היא החלה להשתפר. פלקאו כבש שלושער ב-21 בינואר בניצחון 0–4 על ריאל סוסיאדד. ב-16 בפברואר הוא כבש צמד ובישל שער בניצחון על לאציו, שהעלה את אתלטיקו לשלב שמינית הגמר של הליגה האירופית. בשמינית הגמר אתלטיקו פגשה את בשיקטש הטורקית, ופלקאו כבש את אחד השערים במשחק הראשון בין הקבוצות שהסתיים בניצחון אתלטיקו 0–3. ב-21 במרץ כבש צמד בניצחון של אתלטיקו 1–2 על אתלטיק בילבאו, שהשאיר אותה קרוב לצמרת הליגה הספרדית. במשחקי רבע הגמר של הליגה האירופית, שהתקיימו ב-29 במרץ וב-5 באפריל, פלקאו כבש שני שערים ואתלטיקו ניצחה בסיכום שני המשחקים 2–4 את הנובר 96 והעפילה לחצי הגמר. פלקאו שיחק לראשונה בדרבי של מדריד ב-11 באפריל, וכבש את השער היחידי לזכות אתלטיקו בהפסד 1–4, לאחר שכריסטיאנו רונאלדו כבש שלושער לזכות ריאל. את המשחק הראשון בין הקבוצות בליגה בסנטיאגו ברנבאו פלקאו החמיץ עקב פציעה. הוא כבש את שערו ה-22 בליגה במשחק נגד ראיו ואיקאנו בניצחון חשוב של אתלטיקו 0–1. בחצי גמר הליגה האירופית נגד ולנסיה, אתלטיקו ניצחה בשני המשחקים ופלקאו כבש צמד במשחק הראשון. בכך אתלטיקו השיגה את הניצחונות העשירי והאחד עשר שלה ברציפות בליגה האירופית באותה עונה.
במשחק הגמר שהתקיים בארנה נציונאלה בבוקרשט ב-9 במאי, אתלטיקו ניצחה 0–3 את אתלטיק בילבאו, והשיגה את ניצחונה ה-12 ברציפות, כשפלקאו כובש את שני השערים הראשונים. פלקאו סיים את הטורניר עם 12 שערים, והוכתר פעם שנייה ברציפות למלך השערים שלו. כמו כן, פלקאו היה לשחקן השני שזוכה בליגה האירופית או גביע אופ"א עם שתי קבוצות שונות שנתיים ברציפות. בליגה פלקאו כבש 24 שערים באותה עונה (אתלטיקו סיימה חמישית), ובסך הכל רשם 36 שערים ב-50 הופעות, כמות השערים הגדולה ביותר של שחקן אתלטיקו בשנה הראשונה בקבוצה.
עונת 2012/2013
בתחילת עונת פלקאו כבש פעמיים שלושער, במשחק הליגה נגד בילבאו, וב-31 באוגוסט 2012 בסופר קאפ האירופי כשאתלטיקו אלופת הליגה האירופית פגשה את צ'לסי שזכתה בליגת האלופות. בכך פלקאו היה השחקן הראשון שכובש שלושער בסופר קאפ האירופי מאז שינוי הפורמט למשחק בודד ב-1998. ב-16 בספטמבר פלקאו כבש בפנדל את שער הניצחון מול ראיו ואיקאנו במשחק שהסתיים בתוצאה 3–4 לאתלטיקו, ושבוע לאחר מכן כבש בפנדל נוסף מול ואיאדוליד. פלקאו כבש צמד מול בטיס בניצחון חוץ 2–4, שהעלה אותו לראש טבלת השערים של הליגה הספרדית עם שבעה שערים. ב-21 באוקטובר כבש בדקה ה-90 בבעיטה חופשית בניצחון אתלטיקו 0–1 על סוסידאד, הניצחון השביעי ברציפות שלה בליגה. במשחק נגד סביליה כבש את שערו ה-50 בסך הכל במדי אתלטיקו. ב-9 בדצמבר כבש חמישייה נגד דפורטיבו לה קורוניה במשחק שהסתיים בתוצאה 0–6. חמישייה זו הייתה החמישייה הראשונה בתולדות אתלטיקו, והראשונה מזה 10 שנים בליגה הספרדית. פלקאו כבש את השער האחרון שלו ב-2012 במשחק העונה נגד ברצלונה בקאמפ נואו, בהפסד 1–4.
פלקאו פיספס את משחק הליגה הראשון ב- בגלל פציעה, אך כבש כבר במשחק שלאחר מכן בפנדל נגד סרגוסה. ברבע גמר גביע המלך הספרדי מול בטיס כבש בנגיחה, ואז שוב הושבת בגלל פציעה למשך שלושה שבועות. הוא חזר ב-3 בפברואר במשחק נגד בטיס אך לא הצליח לכבוש. שבוע לאחר מכן, כבש בדקה ה-94 ביום הולדתו במשחק ההפסד לראיו ואיקאנו. בעקבות פציעותיו ובהחלטת המאמן, פלקאו לא שותף באף משחק בבית המוקדם של אתלטיקו בליגה האירופית, כולל שני המשחקים נגד הפועל תל אביב. על אף חסרונו הצליחה אתלטיקו להעפיל לשמינית הגמר, ופלקאו שיחק בשני משחקי הפלייאוף נגד רובין קאזאן ב-14 בפברואר וב-21 בפברואר. במשחק הראשון אתלטיקו הפסידה בבית 0–2, ובמשחק השני הצליחה לנצח בחוץ 0–1 משער של פלקאו, אך הודחה מהמפעל בסיכום שני המשחקים. אלה היו שתי ההופעות היחידות של פלקאו בליגה האירופית באותה עונה, לאחר הצלחתו הגדולה במסגרת המפעל בשתי העונות הקודמות. לעומת זאת, בשאר המפעלים הוא כן המשיך להצליח. הוא כבש בפנדל בניצחון של אתלטיקו על אספניול במשחק שבו אתלטיקו הייתה בעשרה שחקנים רוב הזמן, וכבש גם בחצי גמר גביע המלך נגד סביליה, שבסיומו אתלטיקו העפילה לגמר. במשחק הליגה נגד גרנדה הוא כבש צמד, וציין את שערו ה-200 בקריירה בכל המסגרות, כולל בנבחרת הלאומית.
מונקו
ב-31 במאי 2013 הודיעה מונקו מהליגה הצרפתית שהיא הגיעה להבנות עם אתלטיקו על מכירתו של פלקאו. על אף שהסכום המדויק אינו ידוע, ההערכות הן שמונקו שילמה עבורו בסביבות ה-60 מיליון אירו. פלקאו חתם בקבוצה על חוזה לחמש שנים. אחד מן ההסברים שניתנו להחלטה של פלקאו לחתום במונקו, היה מעורבותה של חברת השקעות פרטית שהשקיעה כספים במעבר של פלקאו מפורטו לאתלטיקו מדריד, וכעת הרוויחה סכום כסף גדול. פלקאו מצידו אמר שהוא הביע רצון לשחק עבור מונקו, מאז שהכדורגלן הנערץ עליו תיירי הנרי שיחק שם. דמיטרי ריבולובלב, הבעלים של מונקו, אמר שהשאיפה היא לבנות את הקבוצה סביב פלקאו, יחד עם כוכבים אחרים שהגיעו לקבוצה וביניהם חברו של פלקאו לנבחרת ופורטו לשעבר, הקולומביאני חאמס רודריגס. פלקאו ערך את הופעת הבכורה שלו במונקו במחזור הראשון במשחק נגד בורדו, בו הבקיע גם את שער הבכורה בקבוצה בדקה ה-88 בניצחון 0–2. פלקאו המשיך לכבוש גם נגד מונפלייה בפנדל בניצחון 1–4, נגד מרסיי בניצחון 1–2, ושוב בפנדל נגד לוריאן בניצחון 0–1. ב-22 בספטמבר במשחק העונה במחזור השישי נגד האלופה פריז סן-ז'רמן בפארק דה פראנס, הוא הצליח להשוות בנגיחה במשחק שהסתיים בתיקו 1-1, שהשאיר את מונקו בראש הטבלה. כמה ימים לאחר מכן, הוא כבש צמד נגד בסטיה בניצחון 0–3 שהביא אותו לראש טבלת מלך השערים עם שבעה כיבושים בשבעה משחקים. פלקאו חזר לכבוש רק כעבור ארבעה מחזורים, במשחק נגד ליון שהסתיים בניצחון מונקו 1–2. ב-27 בנובמבר דווח כי פלקאו סובל מפציעה, והוא נאלץ להחמיץ את ארבעת משחקי הליגה הבאים. פלקאו חזר לשחק במחזור ה-19 ב-20 בדצמבר, כשמונקו אירחה את ולנסיאן. פלקאו עלה מהספסל במחצית השנייה, אך החמיץ פנדל ומונקו הפסידה 1–2.
פלקאו פתח את שנת במשחק במסגרת הגביע הצרפתי, כשהוא כובש שער ומבשל אחד נוסף בניצחון של מונקו 2–3 על קבוצת ואן מהליגה השלישית בצרפת. ב-22 בינואר מונקו שיחקה שוב במסגרת הגביע נגד קבוצת מונט אור אזרגה מהליגה הרביעית. פלקאו פתח בהרכב והצליח לכבוש בדקה ה-29. בדקה ה-40 של המשחק הוא ניסה להיכנס לרחבה, ושחקן היריבה סונר ארטק גלש לעברו ופגע ברגלו. יום למחרת התברר כי פלקאו קרע את הרצועה הצולבת בברכו השמאלית. פלקאו נותח ימים ספורים לאחר מכן, כשתהליך השיקום עומד על חצי שנה. פציעתו של פלקאו, כמה חודשים לפני מונדיאל 2014 עוררה הדים רבים, ואף היו טענות כלפי המאמן קלאודיו ראניירי שאיפשר לפלקאו לשחק במשחק זה. ראיינרי מצידו האשים את שופט המשחק שאיפשר לקבוצה היריבה לשחק באגרסיביות. שחקן היריבה שפצע את פלקאו הביע צער על המקרה, והיו דיווחים כי הוא קיבל איומים על חייו.
ב-2 באוגוסט במשחק הכנה של מונקו נגד ולנסיה במסגרת טורניר גביע האמירויות, פלקאו נכנס כמחליף בדקה ה-72 ושיחק לראשונה אחרי חצי שנה. יממה לאחר מכן, פתח בהרכב במשחק מול ארסנל מארחת הטורניר, וכבש בדקה ה-36 במשחק שהסתיים בניצחון מונקו 0-1. ב-10 באוגוסט במחזור הראשון של עונת בליגה הצרפתית, עלה כמחליף וכבש בפנדל לזכות מונקו, אך הקבוצה הפסידה 1–2 ללוריין. ב-24 באוגוסט, במחזור השלישי, כבש שער ב על נאנט.
מנצ'סטר יונייטד
אף על פי שהיו דיווחים על משא ומתן מתקדם בין פלקאו וריאל מדריד, פלקאו חתם בסופו של דבר ב-1 בספטמבר 2014, ביום האחרון של חלון ההעברות, במנצ'סטר יונייטד מהליגה האנגלית. יונייטד הגיעה לסיכום עם מונקו על השאלתו של פלקאו לעונה אחת תמורת 6 מיליון ליש"ט, עם אופציה לרכישה בתום העונה תמורת 55 מיליון יורו. פלקאו התבטא כי הוא מעוניין לשחק עבור יונייטד שנים רבות.
ב-14 בספטמבר ערך פלקאו את הופעת הבכורה שלו במדי יונייטד, כשעלה כמחליף בניצחון קבוצתו 0–4 על קווינס פארק ריינג'רס במסגרת המחזור הרביעי של הפרמייר ליג. במחזור שלאחר מכן פתח בהרכב הקבוצה, ובישל את אחד השערים של יונייטד בהפסד 3–5 ללסטר סיטי. ב-5 באוקטובר כבש פלקאו את שער הבכורה שלו במדי יונייטד, בניצחון הקבוצה 1–2 על אברטון במסגרת המחזור השביעי בפרמייר ליג. בעקבות פציעה הושבת פלקאו למשך כל חודש נובמבר, ולאחריה לא מצא את מקומו בהרכב ועלה לשחק כמחליף מהספסל. ב-20 בדצמבר פתח בהרכב יונייטד בפעם הרביעית בלבד מאז שהגיע לקבוצה, וכבש את שערו השני בתיקו 1-1 עם אסטון וילה. ב-10 במרץ 2015 נשלח פלקאו על ידי מאמן יונייטד, לואי ואן חאל, לשחק בקבוצת המילואים של יונייטד. פלקאו סיים את עונת עם 4 שערים ב-26 הופעות ליגה, מתוכן 14 בהרכב הפותח. בסיום העונה הודיעה יונייטד כי היא מחליטה לא להאריך את חוזה ההשאלה של השחקן.
צ'לסי
ב-3 ביולי 2015 הושאל לצ'לסי מהפרמייר ליג לעונה אחת. ב-2 באוגוסט ערך פלקאו את הופעתו הבכורה בקבוצה, כשעלה כמחליף בהפסד 0–1 נגד ארסנל במסגרת מגן הקהילה, בו צ'לסי הפסידה את התואר לארסנל. ב-8 באוגוסט ערך פלקאו את הופעתו הבכורה בליגה במדי צ'לסי, כשעלה כמחליף בתיקו 2-2 נגד סוונסי סיטי. ב-29 באוגוסט 2015 כבש את שערו הראשון בקבוצה, בהפסד 1–2 לקריסטל פאלאס. בעקבות פציעה בנובמבר 2015 מיעט פלקאו לשחק בעונה זו וסיים אותה עם 10 הופעות ליגה בלבד. בסיום העונה נגמרה תקופת ההשאלה והשחקן חזר למונקו.
עונת 2016/2017
ב-27 ביולי 2016 כבש פלקאו את שער החוץ של מונקו בהפסדה 1–2 לפנרבחצ'ה במסגרת סיבוב המוקדמות השלישי של ליגת האלופות. במשחק הגומלין כעבור שבוע כבש בפנדל בדקה ה-18 והעלה את מונקו ליתרון 0–1. המשחק נגמר בתוצאה 1–3 לטובת מונקו והקבוצה העפילה לשלב הבא. את שערו הראשון בליגה בעונה זו כבש ב-17 בספטמבר 2016 בניצחון מונקו 0–3 על סטאד רן. ב-3 בנובמבר 2016 כבש צמד בניצחון מונקו 0–3 על צסק"א מוסקבה במסגרת המחזור השלישי בשלב הבתים של ליגת האלופות. אלה היו שעריו הראשונים בשלב הבתים של ליגת האלופות מזה כמעט שבע שנים, כששיחק במדי פורטו.
ב-10 בדצמבר 2016 כבש שלישייה במשחק הליגה נגד בורדו ובכך עלה ל-10 שערי ליגה ב-12 משחקי ליגה. ב-21 בפברואר 2017 כבש פלקאו צמד במשחק הראשון של שמינית גמר ליגת האלופות נגד מנצ'סטר סיטי (אחד מהם בצ'יפ מעל השוער וילפרדו קבאז'רו), אך החמיץ גם פנדל. במשחק הגומלין ניצחה מונקו 1–3 והעפילה לרבע גמר ליגת האלופות נגד בורוסיה דורטמונד. ב-19 באפריל כבש פלקאו את אחד השערים במשחק הגומלין נגד דורטמונד ועזר למונקו להעפיל לחצי הגמר לראשונה מאז. מונקו הודחה על ידי יובנטוס בחצי הגמר ופלקאו סיים את עונת 2016/2017 בליגת האלופות עם חמישה שערים בשמונה משחקים. ב-18 במאי זכתה מונקו רשמית באליפות הליגה הצרפתית לראשונה מזה 17 שנים. פלקאו סיים את העונה עם 21 שערים ב-29 הופעות ליגה (מקום שלישי בטבלת מלך השערים של הליגה הצרפתית לעונה זו).
עונת 2017/2018
במשחק הראשון של העונה של הליגה הצרפתית, כבש פלקאו את השער השני לזכותה של מונקו בניצחון 2–3 על טולוז. שבועיים לאחר מכן, ב-13 באוגוסט 2017, כבש את השלושער הראשון לעונה בליגה הצרפתית בניצחון מונקו 1–4 על דיז'ון. ב-27 באוגוסט כבש צמד בניצחון מונקו 1–6 על מרסיי.
גלאטסראיי
ב-2 בספטמבר 2019 חתם פלקאו לשלוש שנים בגלאטסראיי הטורקית. את הבכורה הוא ערך ב-13 בספטמבר מול קסימפאשה ואף כבש את שער הניצחון.
ראיו ואיקאנו
ב-31 באוגוסט 2021 חתם בראיו ואיקאנו מלה ליגה.
ב-18 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה וגם כבש שער בניצחון 0–3 על חטאפה.
נבחרת קולומביה
ב-2005 פלקאו החל לייצג את נבחרת קולומביה עד גיל 20. הוא היה חלק מהנבחרת שזכתה באליפות דרום אמריקה בכדורגל עד גיל 20 של שנת 2005, שאותה אירחה קולומביה. פלקאו כבש בטורניר זה שער אחד נגד ארגנטינה. באותה שנה, הוא גם השתתף בטורניר של גביע העולם בכדורגל עד גיל 20 שהתקיים בהולנד, וכבש בניצחון 0–2 על קנדה ובניצחון 0–2 על סוריה במסגרת הבית המוקדם. קולומביה סיימה בראש הבית והעפילה לשלב שמינית הגמר, אך הפסידה 1–2 לארגנטינה (שזכתה בהמשך בטורניר) והודחה. פלקאו זומן לנבחרת הבוגרת ב-2007 כשהוא בן 21. את שער הבכורה שלו בנבחרת הוא כבש ב-3 ביוני במשחק נגד מונטנגרו במסגרת גביע קירין שנערך ביפן. הוא כבש את השער השני שלו בנבחרת בהמשך השנה במשחק ידידות מול פרו. ב-19 בנובמבר 2008 כבש בניצחון 0–1 על ניגריה, גם כן במשחק ידידות. פלקאו כבש שער אחד בלבד במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010, ב-10 ביוני 2009 בניצחון 0–1 על פרו, אך קולומביה סיימה רק במקום השביעי ולא הצליחה להעפיל למונדיאל.
בקופה אמריקה 2011 כבש צמד מול בוליביה בניצחון 0–2 בבית המוקדם. קולומביה סיימה במקום הראשון בבית והעפילה לסיבוב הבא, אך הופתעה מול פרו והפסידה 0–2 בהארכה לאחר שפלקאו החמיץ פנדל קודם לכן.
במוקדמות מונדיאל 2014 פלקאו סיים ככובש המצטיין של קולומביה. ב-11 באוקטובר 2011 כבש בדקה ה-93 והעניק לקולומביה את הניצחון 1–2 מול בוליביה. ב-7 בספטמבר 2012 כבש מול אורוגוואי בניצחון 0–4, וארבעה ימים לאחר מכן כבש מול צ'ילה בניצחון 1–3. ב-12 באוקטובר כבש צמד מול פרגוואי, וב-22 במרץ ו-11 ביוני 2013 כבש בניצחונות על בוליביה ופרו. ב-11 באוקטובר במחזור הלפני אחרון של הטורניר במשחק מול צ'ילה, פלקאו כבש צמד בשני פנדלים בדקות ה-75 וה-83 שהשוו את התוצאה לשוויון 3-3, שהבטיח את העפלתה של קולומביה למונדיאל לאחר שנעדרה ממנו מאז מונדיאל 1998. פלקאו סיים את קמפיין המוקדמות עם תשעה שערים, וסה"כ הגיע ל-20 שערים בנבחרת. בכך הוא השתווה לחלוץ העבר, במקום השני בטבלת מלכי השערים של נבחרת קולומביה בכל הזמנים.
בעקבות הפציעה שלו ב-22 בינואר 2014 במדי מונקו והניתוח שעבר, פלקאו החמיץ את המונדיאל בו קולומביה העפילה לשלב רבע הגמר לראשונה בתולדותיה. לפני כן, פלקאו עוד הביע את תקוותו להשתקם לפני המונדיאל, וב-13 במאי הוא אף נכלל בסגל המורחב של 30 שחקנים שפרסם המאמן חוסה נסטור פקרמן לקראת המשחקים. ב-3 ביוני במסיבת עיתונאים רשמית שקיימה ההתאחדות הקולומביאנית, נודע באופן סופי כי פלקאו לא ייקח חלק במשחקי המונדיאל.
ב-5 בספטמבר 2014, ערך הופעה ראשונה במדי הנבחרת מאז פציעתו, במשחק ידידות נגד שהסתיים בהפסד קולומביה 1-0. ב-10 באוקטובר כבש במשחק ידידות בין קולומביה לאל סלוודור, לאחר כמעט שנה מאז שערו האחרון במדי הנבחרת. ב-26 במרץ 2015 כבש צמד ובישל שער נוסף בניצחון קולומביה 0–6 על במשחק ידידות. ארבעה ימים לאחר מכן, כבש שער נוסף בניצחון קולומביה 1–3 על. ב-6 ביוני כבש את השער היחידי לזכות קולומביה בניצחון 0–1 על נבחרת במשחק הכנה לקראת קופה אמריקה 2015. בכך הגיע פלקאו ל-25 שערים בנבחרת, והשווה את שיאו של ארנולדו איגוארן.
בקופה אמריקה 2015 פתח פלקאו בשלושת משחקי הבית המוקדם של קולומביה, אך לא הצליח לכבוש. קולומביה סיימה במקום השלישי בבית ועלתה לשלב רבע הגמר נגד נבחרת. פלקאו נכנס כמחליף במשחק זה בדקה ה-74 במקומו של ג'קסון מרטינס. המשחק הסתיים בתוצאה 0-0 ועבר לדו-קרב פנדלים; פלקאו כבש את הפנדל השני לזכות קולומביה, אך בסיום הדו-קרב קולומביה הוכרעה 4–5 והודחה מהטורניר.
בעקבות היכולת החלשה שהציג במדי צ'לסי ופציעה שעבר, פלקאו לא נטל חלק במשחקי קופה אמריקה 2016 במדי קולומביה.
ב-4 בנובמבר 2016 זומן פלקאו לסגל קולומביה לקראת משחקי הנבחרת בקמפיין מוקדמות מונדיאל 2018 נגד צ'ילה וארגנטינה, לאחר שלא שיחק במדיה מעל שנה. משחקו האחרון בנבחרת לפני כן היה ב-13 באוקטובר 2015 במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018 בהפסד קולומביה 0–3 לאורוגוואי. במשחק נגד צ'ילה שהסתיים בתוצאה 0-0 הוא נכנס כמחליף, ובהפסד לארגנטינה 0–3 הוא פתח בהרכב הנבחרת. ב-7 ביוני 2017 כבש פלקאו בתיקו 2-2 במסגרת משחק ידידות של קולומביה נגד נבחרת ספרד. זה היה שערו ה-26 במדי הנבחרת והראשון מאז יוני 2015. פלקאו כבש שני שערים בארבעת המשחקים הנותרים של קולומביה בקמפיין מוקדמות מונדיאל 2018, ב-5 בספטמבר נגד ברזיל במסגרת משחקי המחזור ה-16, וב-5 באוקטובר נגד פרגוואי במסגרת משחקי המחזור ה-17. במחזור האחרון של הקמפיין, פתח פלקאו בהרכב במשחק של קולומביה נגד פרו. המשחק הסתיים בתוצאה 1-1, תוצאה שהספיקה לקולומביה כדי להעפיל למונדיאל 2018 ולפרו כדי להגיע לשלב הפלייאוף הבין-יבשתי נגד ניו זילנד. לקראת סיום המשחק, נראה פלקאו משוחח עם שחקני פרו; דבר שהוביל לטענות בתקשורת כי פלקאו עדכן אותם בתוצאות המשחקים האחרים, כדי שהמשחק יסתיים בתוצאת התיקו הרצויה לשתי הנבחרות. הוא נכלל בסגל הנבחרת למונדיאל 2018 ופתח בכל ארבעת המשחקים של קולומביה, שהודחה בשלב שמינית הגמר על ידי בדו-קרב פנדלים. עוד קודם לכן בשלב הבתים, כבש פלקאו את השער השני מול בניצחון 0–3 ב-24 ביוני באק בארס ארנה שבקאזאן.
חיים אישיים
אביו של פלקאו, רדאמל גרסיה, היה אף הוא כדורגלן ששיחק באופן מקצועני בעמדת המגן בקולומביה. הוא החליט להוסיף לבנו רדאמל את שמו האמצעי, "פלקאו", כהוקרה לכדורגלן העבר הברזילאי פאולו רוברטו פלקאו. פלקאו נשוי ללורליי טארון, זמרת ארגנטינאית. לזוג יש שלוש בנות. פלקאו הוא נוצרי אדוק.
מתתיהו זלצר
ביוגרפיה
זלצר נולד בקישינב (בירת מולדובה) בשנת 1922 להוריו מלכה ואליעזר זלצר, בן זקונים למשפחה ציונית אמידה בת שבעה אחים ואחיות. סיים את לימודיו בבית הספר התיכון ב-1940. בשנת 1941 החל ללמוד רפואה באוניברסיטת חרקוב (שנה אחת בלבד) וב-1945 המשיך בלימודי הרפואה בצ'רנוביץ. לאחר פלישת הגרמנים לרוסיה נמלט לעבר הרפובליקות בדרום מזרח אסיה ושהה חלק מהזמן בקירגיזסטן ובאוזבקיסטן כפליט חסר כול והתפרנס מעבודות מזדמנות. על אף זאת הצליח לשמור על קשר עם חלק מאחיו.
ב-1946 הגיע ארצה באניית המעפילים "הגנה". בתחילת דרכו בארץ, עבד כחובש בקופת חולים כללית במרפאת כפר חסידים. התנדב לארגון ה"הגנה" וב-1948 התגייס לצה"ל. שירת במלחמת העצמאות כקצין חובשים חטיבתי והשתתף בקרבות חטיבת כרמלי בדרגת רב-סרן (ללא קורס קצינים). בשנים 1949–1951 השלים את חוק לימודיו במחזור הראשון של הפקולטה לרפואה באוניברסיטה העברית. בשנים 1951–1954 התמחה ברפואת ילדים אצל פרופ' וולטר פאלק וד"ר יוסף בר-חי בבית החולים הממשלתי בחיפה (לימים בי"ח רמב"ם). בין השנים 1952–1956, הקים את שני חדרי התינוקות והפגים הראשונים ברמב"ם. ב-1954 היה בין הראשונים שביצעו בישראל החלפת דם בילודים הסובלים מצהבת היילוד עקב חוסר התאמה בין ה-Rh (גורם רזוס) של התינוק לזה של האם.
בשנים 1956–1976 היה מנהל המחלקה לכירורגית ילדים ובפועל ניהל את מחלקת התינוקות והפגים. בנוסף לעיסוקו הרפואי הצטרף ב-1956 להנהלת בית החולים והשתלב בתפקידי ניהול וארגון בעתות שלום ובמלחמה. ב-1961 נשלח זלצר על ידי משרד הבריאות וארגון הבריאות העולמי לכמה השתלמויות באנגליה, שוודיה, פינלנד ובהמשך גם בצרפת, ארצות הברית ומקסיקו והתמחה בתחום טיפול נמרץ בילודים. עם שובו הקים ב-1961 את יחידת הפגים בת 7 עריסות.
ב-1975 הוכפל שטח המחלקה, נרכש ציוד חדיש להנשמה וניטור והיא הפכה למחלקה לטיפול נמרץ ילודים ופגים. החל משנת 1964 ועד צאתו לגמלאות ב-1987, ניהל את המחלקה לטיפול נמרץ בילודים ופגים שהייתה המחלקה היחידה בצפון ישראל.
ב-1979 ארחו מתי זלצר וצוות המחלקה את הגב' ג'יהאן סאדאת, רעייתו של נשיא מצרים שהגיעה לביקור בלוויית הגב' עליזה בגין, רעייתו של ראש ממשלת ישראל.
ב-1982 התמנה ליו"ר האגף הפדיאטרי בביה"ח והשקיע את רוב מרצו בתכנון והקמת בית החולים הראשון לילדים על שם מנשה מאיר שנחנך ב-1984. ב-1985 נבחר כעובד מצטיין ארצי במערכת הבריאות הממשלתית. בשנת 1987 פרש לגמלאות לאחר 36 שנות שרות בביה"ח ולאחר שטיפל במאות אלפי תינוקות. בצאתו לגמלאות התמנה למנהל הרפואי של מכבי שירותי בריאות בחיפה ובאזור הצפון, והקים את כל המערך הרפואי החדש של הקופה. היה נשוי למירה (לבית ברסלרמן) ואב לאלישבע זלצר Elishevanotes.com, עיתונאית וסופרת, ולמלי ליפמן העוסקת בשיווק תיירות ובגינון. בשנת 1991 נבחר מתי זלצר על ידי מועצת העיר חיפה כ"יקיר חיפה" על מפעל חייו.
פעילות אקדמית
בשנים 1970–1977 היה אחראי ללימודי המשך של המכון להשתלמות רופאים של ביה"ח הדסה וקופת חולים כללית. הקים דורות של מומחים בנאונטולוגיה שתפסו עמדות ניהול במחלקות שונות בישראל.
לונגיירבין
לונגיירבין (בנורווגית: Longyearbyen) היא עיר הבירה של הארכיפלג סבאלברד שבאוקיינוס הארקטי, ושוכנת באי שפיצברגן. אוכלוסיית העיר מונה יותר מ-2,000 תושבים, והיא נחשבת ליישוב הקבע הצפוני ביותר בעולם המונה יותר מ-1,000 איש (למעלה מ-1,300 ק"מ צפונית לחוג הארקטי).
לוגיירבין הוקמה וקרויה על שמו של התעשיין האמריקאי ג'ון מונרו לונגייר. לונגייר ביקר בשפיצברגן כתייר ב-1901, ונפגש עם משלחת שחיפשה פחם. ב-1903 חזר לשפיצברגן וקיבל דגימות ומידע על שדות פחם. יחד עם מקורבו פרדריק אייר, לונגייר קנה את הזכויות לכריית פחם באי. בשנת 1906 חברת Arctic Coal, שבסיסה בבוסטון, עם אייר ולונגייר כבעלי המניות העיקריים, החלה לכרות פחם באי. מאז ועד שנת 2017, עת פחת הביקוש לפחם, כריית הפחם היוותה מרכיב משמעותי בכלכלת העיר.
מבחינה פוליטית ומדינית, הארכיפלג שייך לנורווגיה, ודגל האי הוא כדגל המדינה.
בגלל מיקומה הצפוני של העיר, לילות חוג הקוטב בעיר מתחילים בסוף חודש אוקטובר ונמשכים עד אמצע חודש פברואר (כשלושה וחצי חודשים), וימי חוג הקוטב מתחילים בה באמצע אפריל ומסתיימים באמצע אוגוסט.
רוב התיירים המבקרים בלונגיירבין מגיעים בתקופת האביב והקיץ (מאי-אוגוסט). האביב הוא הזמן המועדף על התיירים, מכיוון שבתקופה זו זהו אחד המקומות הבודדים בנורווגיה שמותר לנסוע בו באופנוע שלג בחופשיות. אולם, עקב החוקים המחמירים בנוגע לאיכות ושמירת הסביבה, לא כל האזורים סביב העיר ובאי נגישים.
לונגיירבין היא מקום המושב של מושל סבאלברד והמרכז המינהלי של הארכיפלג.
מחול בישראל
מחול בישראל מהווה חלק חשוב מן התרבות הלאומית במדינת ישראל ונתמך בחלקו על ידי משרד התרבות והספורט. המחול הישראלי משלב מגוון רחב של סגנונות ריקוד, החל מריקודי עם ישראליים מסורתיים וכלה בבלט, מחול מודרני, ריקודים סלוניים ופלמנקו.
בישראל נערכים מדי שנה מספר פסטיבלים בתחום המחול, הפסטיבלים המרכזים הם פסטיבל מחול כרמיאל שנערך כל שנה, בחודש יולי בעיר כרמיאל. בנוסף לפסטיבל בכרמיאל קיים גם פסטיבל מחול יזרעאלי שנערך מדי שנה בחג השבועות כחלק מאירועי פסטיבל חלב ודבש בעמק יזרעאל נחשב פסטיבל מרכזי וגדול, מלבדם קיימים פסטיבלים רבים אחרים בתחום המחול.
היסטוריה
עוד בשנות ה-80 של המאה ה-19, עם עליית הביל"ויים החל להתפתח ענף המחול העממי בארץ ישראל, המחול לא היה רק מושפע מארץ מוצאם של הביל"ויים (האימפריה הרוסית) אלא גם מתרבותם של עמים נוספים ממזרח אירופה. הרקדנים באותם ימים רקדו את ההורה, הקזצ'וק, הפולקה ועוד. חלק ניכר מהשירים שהתלוו לריקדים תומללו לעברית, דבר שיצר לאותם חלוצים תחושה של יצירת תרבות חדשה בארץ ישראל.
אחד מכוריאוגרפים הראשונים שפעלו בארץ ישראל ליצירת מחולות חדשים בראשית שנות ה-20 של המאה ה-20 היה ברוך אגדתי, שיצר סגנון אמונתי אקספרסיוניסטי שהופשע מהתפתחות של הסגנון בגרמניה באותם ימים.
אחת מהחלוצות של תחום המחול מודרני בישראל הייתה, גרטרוד קראוס שעלתה לארץ ישראל ב-1935 והקימה להקת מחול מודרני שהייתה מזוהה עם בית האופרה הישראלית. ב-1950 ייסדה קרטס את תיאטרון הבלט הישראלי.
בשנות ה-20 וה-30 כבר פעלו בארץ ישראל רינה ניקובה שהופיעה ולימדה בלט קלאסי וכן מרגלית אורנשטיין שלימדה ריתמיקה ב"גישת דלקרוז" והסטודיו שלה הין באותם ימים מהמקמות הבודדים בארץ ישראל בהם היה ניתן ללמוד מחול מודרני.
ב-1967, הקימו ז'נט אורדמן ובת שבע דה רוטשילד את אולפן בת דור לאמנות המחול, שנה לאחר מכן הוקמה להקת בת דור שהציבה לעצמה מטרה לאפשר לרקדנים ישראלים ללמוד ריקוד באופן מקצועי. ב-2008 ושנה לאחר מותה דל אונדרן הוקמה קרן מלגות למחול על שמה. קרן זו נועדה לממן את שהותם של סטודנטים שלומדים מחול בבאקדמיה לבלט של ריצ'רד גיבסון וזורי קרא שבסן פרנסיסקו.
ב-1979 גברי לוי היה הכוריאוגרף של קטע-המעבר באירוויזיון 1979 אשר התקיים בירושלים, שבוצע בידי להקת "שלום" ובליווי השיר הללויה שאף קטף את המקום הראשון באותה תחרות. לפני האירווזיון הדריך לוי לאורך השנים להקות מחול רבות, בהן: עמק הירדן, עמק יזרעאל, שער הנגב, גליל מערבי, בית הגפן בחיפה, הדרים רחובות, פעמי אביב בתל אביב ועוד מספר להקות מחול.
ב-1978 נערך בישראל פסטיבל הפולקלור הבינלאומי, בפסטיבל שנערך בחיפה נכחו נשיא המדינה, יצחק נבון, ראש עיריית חיפה, ירוחם צייזל וכן מספרי חברי כנסת ושרים והשתתפו בו כ-14 להקות מחול בהם היו 450 רקדנים היה חלק מאירועי חגיגות שנת ה-30 למדינת ישראל.
פסטיבל מחול כרמיאל שנערך לראשונה ב-1987 הוא אירוע המחול הגדול ביותר בישראל, שכולל בין שלושה לארבעה ימים ולילות של ריקודים עם כ-5,000 ריקודים ולמעלה מרבע מיליון צופים שבאים לפסטיבל מדי שנה. החגיגות החלו תחילה כאירוע ריקודי עם ספונטי ולא רשמי שכלל הופעות ומפגשים בין רקדנים אך עם חלוף השנים הפך האירוע לרשמי בסיוע של המנהל האומנתי של הפסטיבל, הרקדן יונתן כרמון וזאת כדי להמשיך את המסורת של כנס מחולות העם בדליה שנערך בקיבוץ דליה מדי שנה בניצוחה של הרקדנית גורית קדמן עד שהסתיים ב-1960 .ב-2010 זכתה סילביה דוראן, רקדנית פלמנקו ישראלית, להוקרה על ידי חואן קרלוס הראשון, מלך ספרד על הכשרת דורות של רקנדי פלמנקו בסטודיו שלה בתל אביב-יפו.
בלט
להקת הבלט הבולטת בישראל היא הבלט הישראלי, הלהקה הוקמה ב-1967 על ידי זוג הרקדנים, ברטה ימפולסקי והלל מרקמן ונוהל על ידם מ-1967 עד 2013, אז הוחלפו על יד לאה לביא. הלהקה מורכבת מכ-30 רקדני בלט.
מלבד להקת הבלט הישראלי פועלות בישראל להקות בלט נוספות כמו, להקת "בלט חיפה" אשר הוקם בשנת 1974 על ידי זוג הכוריאוגרפים אילנה פסטרנק ובעלה אדם פסטרנק, "בלט ירושלים" אותה מנהלת נדיה טימופייבה ו"בלט פאנוב" המנוהלת על ידי הכוראוגרף ולרי פאנוב.
ברייקדאנס
הברייקדאנס בישראל מצוי בהתרחבות מתמדת ומתקיימים אירועים ותחרויות ברייקדאנס במסגרות שונות.
מדי שנה מתקיימת בארץ תחרות שנתית - הבוטי (BOTY - Battle of the Year). הקבוצה המנצחת בה זוכה לתואר אלופת ישראל לאותה שנה, ומייצגת את ישראל בתחרות בוטי העולמית, אשר אליה מגיעות קבוצות מכל העולם. תחרות בוטי ישראל מתקיימת מדי שנה במסגרת פסטיבל תרבות הרחוב הבינלאומי שמרכז את כל אומנויות תרבות הרחוב בישראל.
מחול מודרני
אחד מהמרכזים הבולטים של מחול מודרני בישראל הוא מרכז סוזן דלל שבשכונת נווה צדק שבתל אביב-יפו, מרכז זה הוקם בסיוע ומימון של משפחת דלל הבריטית ובעקבות יוזמתו של בנם יונה סוקולובסקי. מממנים נוספים של המרכז הם עיריית תל אביב-יפו ומשרד התרבות והספורט. מרכז סוזן דלל מארח כ-3 להות מחול מודרנייות: להקת המחול בת-שבע ואנסמבל בת-שבע, להקת המחול ענבל ולהקת המחול ענבל פינטו ואבשלום פולק. בנוסף לכך, המרכז מארח מדי שנה פסטיבלים רבים בתחום המחול, המרכזים שבהם הם "דאנסאירופה", "מחולאחר", פסטיבל פלמנקו ועוד. המרכז זכה בפרס ישראל בתחום אומנות המחול בשנת 2010.
מלבד המרכז, היו אנשים נוספים בולטים בתחום המחול המודרני שזכו להוקרה כזו או אחרת, כך למשל אוהד נהרין, המנהל האמנותי של להקת בת שבע קיבל ב-2005 את פרס ישראל וב-2016 זכה בפרס שרת התרבות והספורט למחול אמנותי לשנת 2016, על מפעל חיים. גם אחד מהכוריאוגרפים הראשיים של להקת בת שבע, משה אפרתי שהיה מייסד להקת המחול "דממה" שהורכבה מרקדנים חירשים קיבל את פרס ישראל למחול ב-1996 וב-2018 את פרס מפעל חיים מטעם אמ"י.
באוגוסט 2016 פורסם כי עיריית תל אביב-יפו, קרן דלל ומשרד התרבות והספורט יממנו את שיפוץ הבניין של מרכז סוזן דלל, השיפוץ ייכלול הקמת סטודיו למחול, שיפוץ רחבת החזרות ובניין המרכז כולו וזאת בעלות של כ-23 מיליון שקלים, ב-2019 הסתיימו השיפוצים.
ריקוד סלוני
ב-1934 הוקם בית הספר לריקודים סמי ובנו, בו נלמדו ריקודים סלוניים. מייסד בית הספר היה מורה לריקוד בשם סמי פרי. בית הספר פעל בעיקר בתל אביב אך היה לו גם סניף בחיפה. בבית הספר למדו הרבה עולים חדשים שעלו למדינה הצעירה עם הקמתה. בנו של סמי, שמי ניהל את בית הספר מ-1961 ואף הקים ב-1965 את העמותה לקידום הריקודים הסלוניים בישראל. בנוסף לכך, שמי היה ממקמי התחרות לריקודים סלוניים המקצועיים הראשונה בישראל שנערכה ב-1995 והתקיימה בבית דני שבתל אביב. תחרות זו זכה להצלחה ואף קיבלה הכרה ממספר מוסדות בינלאומיים בתחום הריקוד באירופה.
ב-2011 הוקמה הקרן לקידום ריקודים סלוניים בישראל במטרה לקדם את ענף הריקודים הסלונים בישראל כענף ספורט, להעלות את רמת הריקודים בישראל ובהמשך אף לצמצם פערים מול שאר מדינות העולם בעניין הריקודים.
באפריל 2015, זכו ליאנה אודיקדזה וארטיום ליאסקובסקי במקום הראשון לקטגוריה של מתמודדים עד גיל 21 וזאת בתחרות בינלאומית שנערכה במולדובה. זו הייתה הזכייה הראשונה של ישראלים באליפות העולם בריקודים סלונים.
שנה לאחר מכן, באפריל 2016 פורסם כי הקרן לקידום ריקודים סלוניים ערכה מחנה אימונים פתוח בו התארחו כ-2000 רקדנים ורקדניות בתחום הריקודים הסלוניים באתר המחנה שבמרכז ימי קיסריה שנמצא בסמוך לשדות ים. לתחרות זו הגיעו כ-6 מומחים בינלאומיים בתחום הריקודים הסלוניים וזאת לצד שורה של מאמנים בעלי רקורד עשיר ממגוון מדינות.
ריקוד עם
ריקודי עם ישראליים כוללים מספר סוגים של ריקוד עם, החל מהורה, ריקוד תימני ועד דבקה שנפוץ בעיקר בקרב ערביי ישראל אך בשנים האחרונות גם על ידי בני נוער יהודיים.
אחת מחלוצות תחום ריקודי העם בישראל היו גורית קדמן שארגנה את כנסי מחלות העם בקיבוץ דליה והייתה בנוסף לכך כוריאוגרפית ומורה לריקוד. על פעילותה בתחום המחול הישראלי בכלל ובפרט בתחום ריקודי העם זכתה קדמן ב-1981 בפרס ישראל בתרבות המחול.
אחת מהלהקות שהתפרסמו עם השתתפותם בכנס המחלות שארגנה קדמן הייתה להקת ענבל שנוהלה על ידי הכוריאוגרפית והמלחינה, שרה לוי-תנאי. לוי-תנאי הקימה את להקת ענבל במטרה להמשיך ולהחיות את התרבות התימנית בישראל.
בינואר 2017 הוקם במשרד התרבות והספורט מדור חדש שעוסק בריקודי עם ישראליים.
קרב ינקאו (1645)
קרב ינקאו, הידוע גם בשמו ינקוב, ינקאוב וינקוביץ', התרחש במרכז בוהמיה, ב-6 במרץ 1645. זה היה אחד הקרבות הגדולים והאחרונים של מלחמת שלושים השנים, הוא נערך בין צבאות שוודיה לצבאות האימפריה הרומית הקדושה. כל אחד מהצבאות הכיל כ-16,000 חיילים. הצבא השוודי בפיקודו של לנארט תורסטנסון הצליח להשמיד למעשה את יריביהם, בפיקודו של. עם זאת, ההרס שנגרם על ידי עשרות שנים של סכסוך גרם לכך שהצבאות השקיעו חלק ניכר מזמנם בהשגת אספקה, והשוודים לא היו מסוגלים לנצל אותו.
רקע
מלחמת שלושים השנים החלה בשנת 1618 כאשר ארצות כתר בוהמיה שנשלטו על ידי הפרוטסטנטים הציעו את כס המלכות לפרידריך החמישי, ולא לקיסר הקתולי השמרני פרדיננד השני. רוב חברי האימפריה הרומית הקדושה נותרו נייטרליים, והמרד הבוהמי דוכא במהירות. במימון מקסימיליאן הראשון מבוואריה, צבאו של פתח במערכה בפאלץ, ושלח את פרידריך לגלות ברפובליקה ההולנדית.
החלפתו של פרידריך במקסימיליאן כשליט וכנסיך הבוחר של פאלץ שינתה את אופי המלחמה, ומשכה אליה מדינות גרמניות פרוטסטנטיות כמו סקסוניה וברנדנבורג-פרוסיה, כמו גם מעצמות חיצוניות כמו דנמרק-נורווגיה. בשנת 1630 פלש גוסטב השני אדולף משוודיה לפומרניה, בין היתר כדי לתמוך בשותפיו הפרוטסטנטים, אך גם כדי לשלוט בסחר הבלטי, שסיפק חלק ניכר מהכנסותיה של שוודיה.
ההתערבות השוודית נמשכה למרות מותו של גוסטבוס ב בנובמבר 1632, אך מטרותיהן התנגשו הן עם המדינות האימפריאליות כמו סקסוניה והן עם יריבותיהן האזוריות, כמו דנמרק. רוב בעלות הברית הגרמניות הפרוטסטנטיות של שוודיה עשו שלום עם הקיסר פרדיננד השני בשלום פראג ב-1635. כתוצאה מכך, המלחמה איבדה חלק ניכר מאופייה הדתי, והפכה לתחרות בין האימפריה לבין שוודיה, שנתמכה על ידי צרפת, לבין.
הקיסר פרדיננד השלישי, שירש את אביו ב-1637, יזם שיחות שלום ב-1643, ולאחר מכן עיכב את המשא ומתן, בתקווה שמעמדו ישתפר לאחר מתקפה צבאית מתוכננת ב-1644. עם זאת, השוודים הביסו תחילה את הדנים, שנכנסו שוב למלחמה כבעלת ברית אימפריאלית, ולאחר מכן השמידו את הצבא האימפריאלי בסקסוניה. למרות הניצחון בקרב פרייבורג באוגוסט, הבווארים בפיקודו של פרנץ פון מרסי לא יכלו למנוע מהכוחות הצרפתיים לכבוש את פיליפבורג וואת דוכסות לורן. מרסי נסוג מפרנקוניה, והקים מגורי חורף בהיילברון.
לשנת 1645 הציע המפקד השוודי לנארט תורסטנסון לפתוח במתקפה בת שלושה חלקים, שנועדה לאלץ את פרדיננד השלישי להסכים על התנאים. היא חזתה שלוש התקפות בו-זמנית, על מנת למנוע מהכוחות האימפריאליים לתמוך זה בזה. בזמן שצרפת תוקפת את בוואריה, תורסטנסון יוביל את צבאו לתוך בוהמיה; אליהם יצטרף ראקוצי, והכוח המשולב שלהם ינוע אז נגד הבירה הקיסרית, וינה. בעוד שמספרם שווה בערך, הצבא השוודי בבוהמיה היה משולב הרבה יותר טוב, ולמרות בריאותו הלקויה, תורסטנסון היה גנרל נמרץ ומנוסה, עם קצינים מוכשרים. למרות שיריבו היה מנהיג טקטי מוכשר, הוא לא היה מסוגל לשלוט בפקודיו,  ויוהאן פון וורת. בנוסף, רבים מחייליו היו מצוידים פחות מהצבאות המובסים, כאשר יחידתו הטובה ביותר הייתה 5,000 פרשים בוואריים ותיקים בפיקודו של פון וורת'.
הקרב
בסוף ינואר 1645, תורסטנסון ניצל את הקרקע הקפואה כדי להיכנס לבוהמיה, ליד. הצבא הקיסרי הקים מגורי חורף ליד פלזן; כשהוא לא בטוח בכוונות השוודיות, פון הצפלד המשיך לדבוק בתפקידו להגן על פראג. ב-18 בפברואר עברו השוודים 18 קילומטרים מערבה, ושני הצדדים בילו את שלושת השבועות הבאים במעקב זה אחר זה לאורך שני צדי נהר הולטאבה. בתחילת מרץ, ההקפאה הפתאומית אפשרה לתורסטנסון לחצות את ; פון הצפלד הלך בעקבותיו, והגיע לעיר ב-4 במרץ, שם יצר קשר עם פרשים שוודיים. ב-5 במרץ הוא נסוג אל הגבעות סביב והתכונן לקרב למחרת.
הצפלד בחר בעמדה חזקה; הגבעות והיערות שללו את הארטילריה השוודית, מרכזו היה מוגן על ידי נחל, מימין על ידי מדרון תלול ויער. הצד השמאלי שלו היה הפגיע ביותר, עם קרקע פתוחה ישירות לחזיתו, עם גבעה מדרום, המכונה "קפלהודן" או בקיצור גבעת הקפלה. בוועידה שהתקיימה ערב קודם לכן זיהו תורסטנסון וקציניו הבכירים את החסרונות, אך הסכימו לתקיפה; ההתקפה המתואמת שלהם עמדה בניגוד לכשלים הפיקודיים בקרב הגנרלים האימפריאליים. הקרב כלל שני חלקים, הראשון מהבוקר עד צהריים, השני משעות אחר הצהריים המוקדמות ועד הלילה. בסביבות השעה 6:00 בבוקר, כוח שוודי בפיקודו של ביצע פעולת הסחה נגד הימין הקיסרי, בעוד הכוח העיקרי שלהם נע שמאלם. לאחר שהורה לגוטזן להציב גזרה על גבעת הקפלה, הצפלד יצא להעריך את המהלך של דאגלס, שהוא שיער נכון שהיה פעולת הסחה. בשובו, גילה שגוטזן פירש לא נכון את פקודותיו, והניע את כל כוחו לעבר הגבעה; וכתוצאה מכך הוא נתקע ביער שבור אדמה, מה שנתן לשוודים זמן להתקין ארטילריה וחיל רגלים על הפסגה. לאחר ויכוח זועם, פתח גוטזן בשורה של התקפות, אשר נהדפו באובדן כבד; רק אחרי השעה 9:15 בבוקר, הוא נהרג, וחייליו נסוגו.
הצפלד העביר כוחות מהמרכז כדי לכסות את נסיגת אנשיו של גוטזן, אך בניגוד לתותחים השוודיים, הארטילריה שלהם נתקעה בבוץ, ונלכדה על ידי. תקיפות פרשים בראשות וורת' שמרו על השוודים במרחק בטוח, ושתי הצבאות ניתקו קשר קצת לפני הצהריים. לאחר שפינה את הדרך לאולומואוץ, החליט תורסטנסון לאפשר לצבא הקיסרי לסגת, בתקווה לארגן מחדש את חייליו המותשים לפני היציאה לדרך.
עם זאת, הצפלד הרגיש שהשוודים קרובים מכדי שיוכל לסגת בבטחה, ובחר להמשיך לדבוק בתפקידו עד רדת הלילה. כשראה זאת, הניע תורסטנסון את רוביו קדימה, וירה מטווח קצר לעבר חיל הרגלים הקיסרי חסר האונים. וורת' הסתער ופיזר את השוודים, לפני שפרשיו עצרו אותו כדי לבזוז את רכבת המטען, שם תפסו את אשתו של תורסטנסון. הפרשים השוודיים עשו רפורמה ותקפו נגד, ונגרמו אבדות כבדות; רק 1,500 מתוך 5,000 הבווארים הגיעו חזרה למינכן. חיל הרגלים נכני, 4,450 נשבו, כולל הצפלד, עם עוד 4,000 הרוגים או פצועים; מתוך 36 הגדודים המעורבים, רק 2,697 גברים נכחו בפראג בשבוע שלאחר מכן, כשעוד 2,000 נותרו מפוזרים במורביה. השוודים איבדו 3,000 או 4,000 בסך הכל.
אחרית דבר
כששמעו על התבוסה, פרדיננד ואחיו הארכידוכס לאופולד וילהלם גרדו במהירות צבא נוסף; בתחילת מאי היו בצבאו של לאופולד כ-15,000 איש. למרות שזה לא היה יכול להשתוות לשוודים, 25 שנים של מלחמה מתמדת הרסו את האזור הכפרי; צבאות בילו יותר זמן בחיפוש אחר מזון מאשר בלחימה, והפחיתו באופן דרסטי את יכולתם לקיים קמפיינים או לשמור על עמדות.
סופה של עודד את תורסטנסון לעשות ניסיון התקפה אחרון על וינה, אך עד אוקטובר, פחות מ-10,000 שוודים התמודדו עם 20,000 אימפריאליסטים. הוא נסוג לתוך סקסוניה, וויתר על הפיקוד ל ב-23 בדצמבר; בפברואר 1646, השוודים גורשו לחלוטין מבוהמיה.
עם זאת, פרדיננד לא יכול היה לתמוך גם בבעלי בריתו בבוואריה ובסקסוניה. בעוד שהמערכה הצרפתית בבוואריה הסתיימה בקיפאון, האסטרטגיה התלת-חלקית של תורסטנסון הוכיחה לבסוף את ערכה כש פרץ לתוך סקסוניה; ללא תקווה לחיזוק, יוהאן גאורג הראשון הסכים להפוגה של שישה חודשים בספטמבר 1645. קבלת פתרון צבאי כבר לא הייתה אפשרית, פרדיננד הורה לנציגיו בווסטפליה להתחיל במשא ומתן רציני.
היינריך שמידטגאל
היינריך שמידטגאל (בגרמנית: Heinrich Schmidtgal, בקזחית: Генрих Шмидтгаль; נולד ב-20 בנובמבר 1985) הוא כדורגלן עבר גרמני-קזחי ששיחק בעמדת המגן.
קריירה
בשנת התחיל מאמן נבחרת קזחסטן ברנד סטרוק לחפש מידע על כדורגלנים גרמנים בעלי מוצא קזחי ולהביאם לנבחרת. שמידטגאל היה מבין השחקנים הללו והוא הסכים לשחק בנבחרת קזחסטן. ב-3 בספטמבר 2010 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במסגרת מוקדמות יורו 2012 נגד. אך במשחק שלאחר מיכן, שמידטגאל לא היה זכאי לשחק בנבחרת לפי כללי אופ"א מכיוון שהחזיק בדרכון זמני. כעבור כמה זמן הבעיה נפתרה כאשר קיבל אזרחות קזחית בנוסף לאזרחות הגרמנית. ב-26 במרץ 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 4-1 ל במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014.
ישראל בעליה
ישראל בעליה (בכתב רוסי: Исраэль ба-Алия) הייתה מפלגה ישראלית אשר הוקמה לקראת הבחירות לכנסת ה-14 (1996) בידי נתן שרנסקי, אסיר ציון לשעבר. מפלגה זו פנתה בעיקר לעולי חבר המדינות של ברית המועצות לשעבר, אשר התאכזבו ממצב קליטתם במדינת ישראל. הישגה הגדול ביותר של המפלגה היה בבחירות הראשונות שבהן השתתפה, ובהן גרפה שבעה מנדטים. לאחר כישלון המפלגה בבחירות לכנסת ה-16 (2003), שבהן זכתה בשני מנדטים, התמזגה המפלגה עם הליכוד וחדלה להתקיים.
הרקע להקמה
בשנות ה-90, בזמן העלייה הגדולה מברית המועצות לשעבר, עלו לישראל כמיליון עולים חדשים, בעיקר מחבר המדינות של ברית המועצות. בעקבות העלייה התעורר צורך בייצוג פוליטי לעולים, ולנישה זו נכנסה מפלגת ישראל בעלייה. העולים אשר הגיעו לארץ ישראל הגיעו ממציאות תרבותית ופוליטית מתפתחת בעקבות השינויים בברית המועצות. מכל מקום, במחקרים שבוצעו נמצא כי עולי ברית המועצות רואים באזרח נתין פוליטי יותר מאשר אזרח הלוקח חלק פעיל פוליטית. כדי לפתור את בעיות העולים הקימו ד"ר יורי שטרן ונתן שרנסקי את "לשכת המידע על עולים מברית המועצות", אשר היוותה את הבסיס להקמתו של "הפורום הציוני" בשנת 1988. הפורום נאבק למען זכויות העולים, הקים מוסדות סדירים לניהול עניינו של הארגון, קיים אספות כלליות ובחר את מוסדותיו.
הבחירות הראשונות שבהן השתתפו בהם עולי ברית המועצות, בחירות 1992, הסתיימו ב"מהפך". בבחירות אלו חזרה מפלגת העבודה לשלטון, לאחר 15 שנים של שלטון מפלגת הליכוד; ובנוסף הופיעו בבחירות אלה שתי מפלגות עולים חדשות: מפלגות "דע" ומפלגת "תלי". מפלגת "דע" התבססה על פעילי "הפורום הציוני", ומפלגת "תלי" התבססה על פעילי "התאחדות עולי ברית-המועצות". שתי מפלגות אלו לא עברו את אחוז החסימה בבחירות. בנוסף לכך עלתה טענה שלפיה העולים הם אלו אשר היטו את הכף לטובת השמאל, בעקבות התייחסות מפלגות הימין לעלייה ולקליטתה.
ניתן להעריך כי מספר סיבות אפשריות הובילו להקמת המפלגה. מצד אחד, ניסיון לשמר את זהותם של העולים על ידי ייצוגם בכנסת.; סיבה אפשרית נוספת עשויה להיות הרצון להתמודדות נגד האנטגוניזם שיצרה העלייה אצל חלק מפלגי העם; דוגמה לכך ניתן למצוא באמירות של משה שחל כי העלייה הרוסית הביאה איתה אלמנטים של "מאפיה", והאמירה של אורה נמיר על אודות הצעירים שנשארו ברוסיה ושלחו את הוריהם הקשישים לארץ ישראל כדי ליהנות מכספי הרווחה. על אמירות אלו מציינים העולים באירוניה, כי "בגין הקים את הליכוד, בן-גוריון הקים את מפלגת העבודה ושחל ונמיר הקימו את ישראל בעלייה".
רומן ברונפמן ציין כי קבוצת העולים התאכזבה במידה מסוימת מאי-יכולתה של החברה הישראלית לקלוט כמות גדולה של עולים באופן הרצוי. ברונפמן מתאר את השנה שבין 1989 לסתיו 1990 כ"ירח דבש" בין החברה הישראלית לעלייה מברית המועצות. "ירח דבש" זה התפורר עקב עייפות של החברה הישראלית מקבלת הפנים החגיגית, והפך לדחייה.
על רקע זה, נתן שרנסקי, אשר הוכר כמנהיג העולים והיה לסמלו של מאבק היהודים בברית המועצות נגד השלטון הקומוניסטי, הקים במרץ שנת 1996 את מפלגת "ישראל בעלייה", על בסיס "הפורום הציוני" שבראשו עמד. מפלגה זו הוקמה לקראת הבחירות בשנת 1996.
דאגה לעלייה
מפלגת ישראל בעלייה ניסתה להביא לשינוי סדר העדיפויות הממשלתי ביחס לקליטת העלייה על ידי דאגה לרווחתם ושילובם של העולים במדינה. המפלגה ניסתה להוביל להפיכת המדינה ממדינת מקלט למדינה שמושכת את יהודי התפוצות להשתקע בה. על פי מצע המפלגה, קליטה הוא תהליך של העשרה הדדית בין העולים לבין הציבור במדינת ישראל. בנוסף לכך, התנועה דגלה בחיזוק הקשר עם קהילות יהודיות בתפוצות כדי להפוך את מדינת ישראל למרכז היהודי של העולם כולו.
ביטחון
מפלגת ישראל בעלייה הדגישה במצעה את כישלון תהליך אוסלו. לשיטת ראשיה, הפתרון, בשלב הראשון, הוא שיקום ההרתעה הישראלית כדי למנוע מלחמה אזורית. המפלגה מציינת כי יש לסרב לנהל משא ומתן עם גורמים העוסקים בטרור. הפתרון שמציעה המפלגה הוא הקמת גוף מנהלי עצמאי ברשות הפלסטינית, שיהיה גוף דמוקרטי בפיקוח ארצות הברית. גוף זה היה גוף זמני לשלוש שנים, שאחריהן תתקיים מערכת בחירות שבה ייבחר הגוף השלטוני שאיתו תנהל ישראל משא ומתן לצורך הסדר קבע.
ממשל
המפלגה דגלה בייצוב הממשלה על ידי הפרדת רשויות בנוסף למערכת של איזונים ובלמים. חברי המפלגה סבורים כי על הכנסת לחוקק חוקים ואילו על הממשלה, שתהיה מורכבת ממומחים, לפקח על יישומם. תפקידה של הרשות השופטת הוא לפרש ולהכריע ולא להחליף את הרשות המחוקקת או לכפות את סדר יומה על החברה.
עניינים נוספים שניסתה המפלגה לקדם הם קבלת החלטות הרות גורל על ידי ביצוע משאל עם ועל ידי רוב מיוחד של 80 חברי כנסת. המפלגה ניסתה לקדם הפרדה בין הרשות המחוקקת לרשות המבצעת על ידי הסמכת שרים מקצועיים שלא ישמשו במקביל כחברי כנסת.
כלכלה
מפלגת ישראל בעלייה שילבה אידאולוגיה סוציאליסטית יחד עם אידאולוגיה קפיטליסטית. מחד, המפלגה האמינה בהפרטת מפעלים ממשלתיים, ביטול מונופולים וצמצום התערבות הממשלה בשוק החופשי. מנגד, המפלגה דגלה בפתרון בעיות קיומיות על ידי הממשלה ולא על ידי גופים פרטיים. המפלגה הציעה לקצץ בכוח האדם בפקידות הממשלתית, בעידוד משיכת הון זר לארץ ובפיתוח תעשייה עתירת מדע. כפתרון לבעיית האבטלה בארץ בכלל, ואבטלת העולים החדשים בפרט, הציעה המפלגה להסב את המובטלים להיי-טק ולעודד פיתוח עסקים קטנים.
בשלב מאוחר יותר הציעה המפלגה להקל במיסוי במפעלים באזורים מועדפים, כדי לעודד העסקה של עובדים נוספים, ובכך לפתור את האבטלה באזורים אלו. נציגי המפלגה הציעו להשוות את התנאים של העובדים הזרים בארץ לתנאים של העובדים המקומיים כדי לעודד העסקה של העובדים המקומיים. בנוסף, המפלגה הציעה רפורמה בקצבאות הילדים כך שהקצבה על כל ילד תהייה זהה לכולם ולא גדלה ככל שמספר הילדים גדל.
יחסי חוץ
המפלגה דגלה בחיזוק שיתוף הפעולה בין מדינת ישראל לבין ארצות הברית והאיחוד האירופי, במקביל לפיתוח קשרים עם מדינות מזרח אירופה וחבר המדינות. לגישת המפלגה, קהילת דוברי הרוסית במדינה יכולה לשמש כגשר בין המדינות.
דת
המפלגה שללה את רעיון "כור ההיתוך", וציינה שיש לאסור כפייה דתית וחוסר סובלנות דתית, כפייה תרבותית וכפייה פוליטית. המפלגה עודדה את שמירת אופייהּ של המדינה כמדינה יהודית דמוקרטית, וסברה כי הפתרון לבעיה החילונית-דתית יימצא בדרך של דו-שיח. בנוסף לכך, המפלגה עודד את האצת תהליך הגיור של העולים החדשים. היא תמכה בנישואים אזרחיים, בנוסף לתמיכה בהפרטת התחבורה הציבורית והפעלתה בשבתות. הצעה נוספת שהעלתה המפלגה היא הפיכתו של יום ראשון ליום חופש אזרחי בנוסף ליום השבת, וזאת על מנת ליצור מפגש בין דתיים לחילונים בפעילויות חול.
תחומים נוספים
בתחום הדיור המפלגה עודדה דיור סוציאלי, שכירות לטווח ארוך, בניית דירות באמצעות עמותות עולים, הצמדת משכנתאות והלוואות לשכירות למדדים הכלכליים ובניית דירות קטנות.
בתחום הבריאות ניסתה המפלגה לקדם הקמת בתי חולים כדי להגדיל את מספר המיטות וכדי ליצור מקומות עבודה לרופאים-עולים. בנוסף לכך, המפלגה ניסתה לקדם את השוואת הזכויות של הרופאים העולים לרופאים המקומיים והכרה בניסיונם המקצועי.
בתחום התרבות דגלה המפלגה בהמשך תמיכה בכל היוזמות שמטרתן העלאת היוקרה של התרבות והאמנות בארץ. בנוסף לכך, המפלגה ניסתה לקדם תמיכה בספרות ובאמנות בשפה הרוסית.
בתחום החינוך דגלה המפלגה בכך שערכיות, מודרניות ואיכות ההשכלה (הנגזרים מניסיון) יהוו בסיס לבית הספר הישראלי.
הכנסת ה-14
במהלך אותה כנסת פרשו חברי הכנסת מיכאל נודלמן ויורי שטרן מהמפלגה, והקימו את סיעת "עלי"ה", שהצטרפה לאחר מכן למפלגת ישראל ביתנו בראשותו של אביגדור ליברמן.