cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הבחירות לכנסת
עקרון הארציות
שיטת בחירות ארצית לפרלמנט, איננה נפוצה בעולם המערבי ומלבד מדינת ישראל והולנד בכל המדינות המערביות הדמוקרטיות קיימות בחירות מחוזיות-אזוריות בהן המדינה מתחלקת למספר אזורי משנה ולא קיימת הצבעה ארצית כללית בחישוב אחד.
עקרון היחסיות
הבחירה היא של רשימת מועמדים (ולא של מועמד מסוים), כשמספר המועמדים מהרשימה שמתקבל לכנסת תלוי ביחס ישיר לשיעור הקולות שקיבלה הרשימה. לדוגמה, במצב הנוכחי בו הכנסת מונה 120 חברים, אם הרשימה קיבלה 10% מהקולות היא תקבל כ-10% מהמושבים בכנסת, כלומר 12 המועמדים הראשונים ברשימה יתקבלו כחברי-כנסת. הסטייה העיקרית מן הכלל הזה היא קביעת אחוז חסימה – מספר קולות מינימלי לקבל ייצוג בכנסת. כמו כן, ייתכנו סטיות קלות מעיקרון זה עקב עודפי קולות, כלומר מצב שבו יש למפלגה קולות "לא מנוצלים" לאחר חלוקת המנדטים הראשונה. במקרה כזה קובעים כללים מיוחדים אם המפלגה תזכה במנדט נוסף.
להבדיל מרוב הדמוקרטיות הפרלמנטריות המערביות, בישראל נשמרת השיטה היחסית-ארצית בצורה קיצונית, כשהמגבלה היחידה על בחירתה של רשימה שהשתתפה בבחירות, היא שתעבור את אחוז החסימה. לפני 1992 עמד אחוז החסימה על 1% מכלל הקולות הכשרים שנמנו בבחירות, ובין 1992 ל-2003 על 1.5%. ב-17 במאי 2004 אושר תיקון שהעלה את אחוז החסימה ל-2%, והתיקון יושם החל מהבחירות לכנסת השבע עשרה. במרץ 2014, לקראת הבחירות לכנסת העשרים, הועלה אחוז החסימה ל-3.25%.
מדינת ישראל ירשה את השיטה היחסית הנוקשה מהמערכת הפוליטית של היישוב בתקופת המנדט. שיטה זאת הייתה מבוססת על קנאותן של המפלגות השונות – שהאידאולוגיה וההרכב האישי שיחקו בהן תפקיד חשוב – לעצמאותן. השיטה יצרה מערכת רב-מפלגתית, שהוצדקה בכך שהיא מאפשרת ביטוי וייצוג מרבי לקבוצות שונות באוכלוסייה, בתקופה שבה חלות תמורות מרחיקות לכת ומהירות בהרכב האוכלוסייה בעיקר בעקבות העלייה.
עקרון הישירות
בחירות ישירות משמעותן שתוצאות הבחירות נקבעות על-פי מניין קולות הבוחרים ללא גורם מתווך. לשם השוואה, בבחירות לנשיאות ארצות הברית, מניין קולות הבוחרים משמש לקביעת הרכבו של מוסד מיוחד, שהוא בתורו בוחר את הנשיא.
עקרון השוויון
בחירות שוות משמעותן שוויון בין הקולות:
עקרון החשאיות
הבוחר אינו חייב להצהיר על הצבעתו, ולשום רשות ממלכתית אין רשות לשאול אותו על כך. ההצבעה עצמה נעשית מאחורי פרגוד, ופתק ההצבעה מושם בתוך מעטפה אטומה. פתק או מעטפה שיש עליהם סימן מזהה כלשהו נפסלים ואינם נספרים. אם הבוחר מצביע בקלפי מיוחדת, שאינה הקלפי שבה רשום שמו, הוא שם את המעטפה האטומה בתוך מעטפה נוספת שעליה נרשמים פרטי הזיהוי שלו, בשיטה הנקראת הצבעה במעטפות כפולות. אחרי שוועדת הבחירות המרכזית בירושלים מוודאת שהוא לא הצביע פעם נוספת בקלפי אחרת, היא מפרידה את המעטפות, ומטילה את המעטפה האטומה לקלפי כללית, שם היא מתערבבת עם מעטפות אחרות. לבסוף שולפים את המעטפות, שכבר אינן מזוהות, באקראי, פותחים אותן וסופרים את הפתקים שבתוכן.
עם זאת, עקרון החשאיות מוקנה ליחיד, ולא לקבוצה הומוגנית שהיא רוב מוחלט בסביבה גאוגרפית מצומצמת. לדוגמה ב־1980 הפנה הרבי מליובאוויטש בקשה מיוחדת לערב את הקלפי בכפר חב"ד עם קלפיות ביישובים סמוכים, על מנת לשמור על חשאיות התפלגות ההצבעה בקרב חסידי חב"ד, המהווים רוב מוחלט ביישוב. הבקשה נדחתה בנימוק שחשאיות ההצבעה מתייחסת ליחיד, ולא לקבוצה.
ועדת הבחירות המרכזית
בראש ועדת הבחירות עומד שופט מבית המשפט העליון. בוועדה חברים נציגים של סיעות שמיוצגות בכנסת היוצאת. על רוב החלטות הוועדה לא ניתן לערער בפני בית משפט רגיל, והן נתונות לביקורתו של בג"ץ בלבד. יוצאים מכלל זה הם החלטות בנוגע לפסילת רשימות או מועמדים שנתונות לביקורתו של בית המשפט העליון (פסילה טעונה אישור בית המשפט העליון [א"ב], ועל החלטה שלא לפסול ניתן לערער לבית המשפט העליון [ע"ב]), וערעור על תוצאות הבחירות שאותו יש להגיש לבית המשפט המחוזי בירושלים.
מועד הבחירות
לפי סעיפים 8 ו-9 לחוק יסוד: הכנסת, הבחירות לכנסת אמורות להיערך ביום שלישי השלישי בחודש חשוון (או יום שלישי הראשון בחודש חשוון אחרי שנה מעוברת) שחל בחלוף 4 שנים מהבחירות הקודמות. עם זאת, הכנסת רשאית להחליט ברוב של 61 חברי כנסת על פיזורה המוקדם. מועד זה נקבע מתוך רצון להימנע מקיום מערכת בחירות בחודשי הקיץ החמים, כלקח ממערכת הבחירות לכנסת השנייה שנערכה באמצע הקיץ. במקרה שהבחירות לא מתנהלות במועדן עשויה הכנסת הבאה לכהן יותר מארבע שנים (אך לא יותר מחמש שנים), עד חודש חשוון שבא אחרי תום ארבע שנים (סעיף 36 לחוק הנ"ל). עם הנהגת שיטת הבחירה הישירה לראש הממשלה נקבע כי ראש הממשלה, בהסכמת נשיא המדינה, רשאי לפזר את הכנסת ולהקדים את הבחירות. לאחר ביטול השיטה הזאת נותר האמצעי הזה בידי ראש הממשלה, אך נקבע שהכנסת תוכל לחסום יוזמה כזאת: מרגע פרסום הצו לפיזור הכנסת מונים 21 ימים שבהם יכולות סיעות הכנסת לנהל משא ומתן ולהציג מועמד חלופי להרכבת הממשלה, שהוא חבר כנסת ואינו ראש הממשלה המכהן. בחלוף 21 יום, אם לא הוצע מועמד חלופי, מתפזרת הכנסת ונערכות בחירות ביום שלישי האחרון לפני היום ה-90 מפיזור הכנסת. בסך הכול, משעה שפורסם הצו ברשומות ועד הבחירות עוברים עד 110 ימים. אפשרות נוספת לפיזור הכנסת היא מקרה שבו לא הצליחו להרכיב ממשלה, וגם במקרה זה רשאים 61 חברי כנסת להציע מועמד לראשות הממשלה תוך 21 יום, ואם לא עשו זאת, מתקיימות בחירות תוך 90 יום. כמו כן תיקון מס' 30 לחוק יסוד זה קובע, כי אם תקציב המדינה לא מאושר בכנסת עד ל-31 במרץ, או בתוך 45 ימים מיום כינון הממשלה, אם הוקמה בין התאריכים 1 בנובמבר -31 במרץ - יראו בכנסת כמי שהחליטה על פיזורה ביום שלאחר מכן, והבחירות לכנסת יתקיימו ביום שלישי שלפני תום 90 יום מעת פיזורה.
עד היום הוקדמו רוב מערכות הבחירות לכנסת, חלקן הוקדמו אך מעט מטעמים טכניים של שינוי מועד, ורק מיעוטן התקיימו במועדן הנקוב בחוק. הכנסת השנייה, השלישית, החמישית, השישית, השביעית והאחת עשרה הן היחידות שהשלימו את מלוא תקופת כהונתן. הבחירות לכנסת השנייה, החמישית, התשיעית, העשירית, האחת עשרה, השלוש עשרה, הארבע עשרה, החמש עשרה, התשע עשרה, העשרים, העשרים ואחת, העשרים ושתיים, העשרים ושלוש והעשרים וחמש הוקדמו ביוזמת הכנסת.
הבחירות לכנסת השש עשרה הוקדמו ביוזמת ראש הממשלה אריאל שרון.
הבחירות לכנסת השבע עשרה הוקדמו על-פי המלצת ראש הממשלה לנשיא המדינה. נשיא המדינה פרסם צו לפיזור הכנסת רק לאחר התייעצות עם נציגים של סיעות הכנסת בנוגע לתאריך הרצוי לעריכת הבחירות. תחילה ביקר היועץ המשפטי לממשלה את המהלך של נשיא המדינה, וקבע כי היה צריך לפרסם את הצו מיד כשנוכח שהמלצתו של ראש הממשלה נעשתה בתום לב, אולם בסופו של דבר אושר המהלך מבחינה משפטית, כך שמועד הבחירות נקבע למעשה בהסכמה בין הנשיא לנציגי רוב הסיעות.
הבחירות לכנסת השמונה עשרה הוקדמו בהתאם להוראות סעיפים 10-11 בחוק יסוד: הממשלה, כאשר לאחר כישלונה של ציפי לבני להקים ממשלה, החלה לראשונה בתולדות המדינה תקופה של 21 יום בהם יכלו 61 חברי כנסת לבקש מהנשיא להטיל את הרכבת הממשלה על כל חבר כנסת המביע הסכמה לכך. בשל העובדה שאף חבר כנסת לא הביע הסכמה (ואף 61 חברי כנסת, בהתאמה, לא הגישו בקשה שכזו לנשיא), לאחר הודעת הנשיא ליו"ר הכנסת כי לא הוגשה בקשה כזו, הופעל סעיף 11 הנ"ל לראשונה והוביל אוטומטית לבחירות ביום ג' האחרון שלפני תום 90 ימים מהודעת הנשיא ליו"ר הכנסת.
הבחירות לכנסת העשרים ושלוש הוקדמו אמנם ביוזמת הכנסת, אך יוזמה זו נועדה רק כדי לקבוע תאריך מוסכם למועד הבחירות. למעשה הקדמת הבחירות נבעה מכך שלא עלה בידי אף אחד מחברי הכנסת להקים ממשלה בכנסת זו בשל המשבר הפוליטי. בהתאם לכך אמור היה נשיא המדינה להודיע על פיזור הכנסת, אולם זו הקדימה את הכרזתו והתפזרה יום קודם לכן באמצעות חוק שקיבלה.
הבחירות לכנסת העשרים וארבע הוקדמו לאחר שהכנסת לא אישרה את תקציב המדינה לשנת 2020 עד למועד הנקוב בחוק, זאת למרות הוראת שעה שהאריכה מועד זה. בכך התפזרה הכנסת לראשונה בהתאם לתיקון מס' 30 לחוק יסוד הכנסת.
לפי תיקון לחוק יסוד: הכנסת מ-1992, אם נוצר מצב חירום שאינו מאפשר קיום בחירות, רשאית הכנסת, ברוב של 80 מחבריה, לדחות את מועד הבחירות. הוראה זאת לא הופעלה מעת חקיקתה. בטרם החקיקה, נדחו הבחירות פעם אחת, כשהבחירות לכנסת השמינית שהיו אמורות להתקיים ביום 30 באוקטובר 1973 נדחו עקב מלחמת יום הכיפורים והתקיימו ב-31 בדצמבר של אותה שנה.
בעת מחלתו של אריאל שרון במהלך הבחירות לכנסת ה-17 עלתה הצעה להפעיל את הכלל הזה ולדחות את מועד הבחירות, אולם ההצעה נפסלה עוד בטרם הובאה לדיון בכנסת משני טעמים – הטעם העיקרי: מחלתו של אחד המועמדים אינה מהווה מכשול לעריכת הבחירות במועדן, להבדיל למשל ממצב שבו חלק ניכר מהמצביעים אינו יכול להגיע אל הקלפיות. טעם נוסף שהעלה היועץ המשפטי לממשלה: הכנסת כבר התפזרה על-פי צו של נשיא המדינה, ולכן לא ברור אם יש לה סמכות חוקית לקבל החלטות משמעותיות כגון דחיית מועד הבחירות.
שלוש פעמים בתולדות מדינת ישראל נערכו הבחירות ביום שני, על אף הנוהג המקובל לקיים את הבחירות בימי שלישי:
מועמדים לכנסת
ההתמודדות בבחירות היא בין רשימות מועמדים. מאז נחקק חוק המפלגות בשנת 1992 רק מפלגה הרשומה כחוק אצל רשם המפלגות, או כמה מפלגות רשומות שהחליטו להתמודד ברשימה אחת, רשאיות להגיש רשימת מועמדים (למשל, בבחירות לכנסת החמש עשרה התמודדה הרשימה "ישראל אחת", שהייתה מורכבת משלוש מפלגות: מפלגת העבודה, גשר ומימד). מפלגה יכולה לצרף לרשימתה אישים או גופים שאינם חברים בה, ואינם רשומים בעצמם במפלגה (למשל, בבחירות לכנסת החמש עשרה התמודדו במסגרת הרשימה הערבית המאוחדת המפלגה הדמוקרטית הערבית – מפלגה רשומה – ואישים מהתנועה האסלאמית, שאיננה רשומה כמפלגה).
אזרח הרוצה להיבחר לכנסת – עליו להיכלל ברשימת מועמדים המשתתפת בבחירות, בין אם הוא חבר במפלגה אשר מגישה את רשימת המועמדים, או שצורף לרשימה כשאינו חבר במפלגה. הוא גם יכול ליזום הקמת מפלגה שתציג רשימה כזו. רוב המפלגות מרכיבות את רשימותיהן בתהליך של בחירות פנימיות בשיטה כזאת או אחרת. ברשימת מועמדים יכולים להיות רק בעלי זכות בחירה שמלאו להם 21 שנים, שאינם נושאים בתפקיד ממלכתי אחר ושאין להם עבר פלילי קרוב (בדרך כלל הכוונה להרשעה בעברות שיש עמן קלון בשבע השנים שקדמו לבחירות). ועדת הבחירות המרכזית, שמנהלת את הבחירות, רשאית לפסול רשימה או מועמד ברשימה שמציגים מצע גזעני, או שוללים את אופייה של מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית, או תומכים במאבק מזוין נגד מדינת ישראל. פסילת רשימה או מועמד טעונה אישור בית המשפט העליון.
תעמולת בחירות
תעמולת בחירות היא מרכיב מרכזי בתהליך של כל מסע בחירות, ומכאן גם במסע הבחירות לכנסת. במסגרת תעמולת הבחירות לכנסת, המקדימה את הבחירות עצמן, חותרת כל מפלגה לשכנע את הבוחרים לבחור בה. מאפיינים מסוימים של תעמולת הבחירות מוסדרים בחקיקה, ונמצאים בפיקוח של ועדת הבחירות המרכזית. אמצעי התעמולה הולכים ומשתנים במהלך השנים, בהתאם לשינויים טכנולוגיים ותרבותיים.
קהל היעד של תעמולת הבחירות מתחלק לשתי קבוצות עקריות: חברי ותומכי המפלגה הזקוקים לעידוד והמרצה על מנת להשפיע ולהצביע וכן לתשובות לשאלות מקניטות שעלולים לשאול אותם ולצידם קבוצת המהססים שטרם החליטו למי הם מיעדים את קולם, אותם צריך לשכנע להצביע בעד מפלגה זו או אחרת.
פנקס הבוחרים
חוק הבחירות לכנסת קובע שכל אדם שהוא אזרח ישראלי, תושב בישראל ובעל כתובת בישראל, אשר מלאו לו 18 שנה, זכאי להצביע לכנסת.
בחוק הבחירות לכנסת (נוסח משולב), התשכ"ט-1969, נקבע:
עקב חוסר העקביות שבדבר – היה קשה לדעת אם אדם שהגיע לגיל 18 בין ט"ו באב ליום הבחירות זכאי להצביע, בפרט לאור העובדה שברוב הפעמים הכנסת התפזרה לפני המועד הרגיל – הוחלט לתקן את החוק, וכעת נאמר בו שבבחירות יוכל להצביע כל מי שיהיה בן 18 עד יום הבחירות. כמו כן שונתה שיטת העריכה של פנקס הבוחרים. בעבר הוא היה מנוהל בנפרד לפי כללים מיוחדים. כיום פנקס הבוחרים הוא חלק ממרשם האוכלוסין הרגיל. זמן קצר לפני מועד הבחירות "נשלף" פנקס הבוחרים מתוך מרשם האוכלוסין, כלומר מתוך מרשם האוכלוסין נלקחים שמותיהם של כל המתאימים לקריטריונים של זכות ההצבעה, ומוצגים כפנקס הבוחרים.
מניעת זכות ההצבעה
החוק אינו שולל באופן מפורש את זכות ההצבעה ממי שמתאים לשלושת הקריטריונים המפורטים לעיל, אולם בעבר נמנעה ההצבעה מקבוצות מסוימות באוכלוסייה עקב עניינים טכניים הקשורים ביישום החוק. החוק קובע כי כל אדם חייב להצביע בקלפי שבה הוא רשום כדי לצמצם ככל האפשר את האפשרות לזיופים. החריגים היחידים לכלל זה היו חיילים, שוטרים וימאים. חייל יכול להצביע בכל קלפי צבאית או בקלפי האזרחית שבה הוא רשום, שוטר יכול להצביע בכל קלפי אזרחית, וימאי השוהה על ספינה ישראלית יכול להצביע בקלפי המוצבת על הספינה, או בקלפי האזרחית שבה הוא רשום. אסירים, מאושפזים בבתי חולים, דיפלומטים ישראלים בחו"ל, ואזרחים אחרים שנמנע מהם מסיבה כזאת או אחרת להגיע אל הקלפי שבה הם רשומים, לא יכלו להצביע.
במשך השנים נקבעו קבוצות נוספות של אזרחים הרשאים להצביע בקלפיות שבהן הם אינם רשומים. החוק כיום מחייב הצבת קלפיות בבתי סוהר ובבתי מעצר, בבתי חולים ובנציגויות ישראל בחו"ל. בבתי חולים יכולים להצביע רק אזרחים שיש להם אישור אשפוז ובנציגויות ישראל בחו"ל יכולים להצביע רק דיפלומטים ושליחי הסוכנות היהודית. נשים החוסות במקלט לנשים מוכות רשאיות להצביע בקלפי הסמוכה למקלט במקום בקלפי שבו הן רשומות. הקבוצות שעדיין אינן יכולות להצביע כוללות טייסים במטוסים אזרחיים ואנשי צוות אוויר שחייבים לטוס ביום הבחירות, אזרחים השוהים בחו"ל ביום הבחירות ואזרחים שנאלצים לסעוד אדם המאושפז בבית חולים.
תהליך ההצבעה
ההצבעה אינה חובה, אולם המדינה מעודדת את האזרחים להצביע באמצעות הכרזה על יום הבחירות כיום שבתון, ובאמצעות מימון דמי הנסיעה אל הקלפי למי שזקוק לכך. כן נעשה ניסיון לעודד את הבוחרים להצביע באמצעות פניה באמצעי התקשורת, בעיקר האלקטרוניים, והם מנסים להקנות ליום הבחירות אווירה של חג לדמוקרטיה. כדי למנוע הצבעה כפולה או זיופים, חייב כל בוחר להצביע רק בקלפי שבה נרשם שמו, ולהזדהות באמצעות תעודה קבילה לעניין זה.
שמו של האזרח נרשם בדרך-כלל בקלפי הקרובה ביותר לכתובתו הקבועה. עם זאת, ישנם מקרים חריגים בהם אזרחים נרשמים בקלפי רחוקה ממקום מגוריהם. כך למשל, בבחירות לכנסת ה-18, הוצבה בתל אביב קלפי מיוחדת עבור תושבי גוש קטיף אשר לא שינו את מקום מגוריהם במרשם האוכלוסין.
על ניהול הקלפי מופקדת ועדת קלפי, המאוישת על ידי נציגי שלוש מפלגות המיוצגות בכנסת היוצאת, יחד עם מזכירי הוועדה – שאינם מייצגים מפלגה, אלא ממונים על ידי ועדת הבחירות המרכזית. המזכירים אינם חלק מוועדת הקלפי, ואמורים לעמוד לרשות ועדת הקלפי. סמכויות מיוחדות הבלעדיות למזכירים הן הסמכות לזהות את המצביעים והמלווים והסמכות להכריע בדבר זכאות של בוחר למלווה. על המזכירים גם למלא פרוטוקול המתעד את יום ההצבעה, וכל אירוע חריג. חברי ועדת הקלפי, וכן המשקיפים השוהים בקלפי מטעם מפלגות שאינן מיוצגות בוועדת הקלפי, רשאים לדרוש מהמזכירים לרשום בפרוטוקול אירוע שנראה להם בעל משמעות. הפרוטוקולים מועברים לוועדת הבחירות המרכזית, ולפעמים יש בהם כדי לשנות במעט את תוצאות הבחירות. במקרים נדירים עשויה ועדת הבחירות המרכזית להורות על עריכת בחירות חוזרות באחת הקלפיות אם התגלו בה אי-סדרים.
הבוחר מגיע לקלפי, ומזדהה בפני אחד ממזכירי הוועדה. לאחר הזיהוי, וסימון שמו ברשימת הבוחרים, תימסר מעטפת הצבעה חתומה, איתה יש להיכנס לתא ההצבעה (מאחורי הפרגוד), לבחור פתק הצבעה אחד, שעליו מודפסות האותיות המייצגות את המפלגה שבה מעוניין לבחור, ולהכניסו למעטפה. אם חסרים פתקי ההצבעה של הרשימה בה הוא מעוניין לבחור, באפשרותו לציין את אותיות הרשימה על גבי פתק לבן. את הפתק שם הבוחר במעטפה שנמסרה לו, ואותה הוא משלשל לתיבת הקלפי, לעיניהם של חברי ועדת הקלפי. לאחר הטלת המעטפה לקלפי, נמחק שמו של הבוחר מרשימת הבוחרים השנייה הנמצאת בידי המזכיר השני, ומסמך הזיהוי מוחזר לידי הבוחר.
על פי החוק אסור לאף אדם להתלוות אל הבוחר אל מאחורי הפרגוד, אלא אם כן הוא סובל ממום או נכות שאינם מאפשרים לו להצביע בכוחות עצמו. במקרה כזה, המלווה הוא אדם שהבוחר הביא עימו, והוא צריך להזדהות בפני ועדת הקלפי ולהירשם.
הצבעה במעטפות כפולות
חלק מהאזרחים, הנמצאים בעל-כורחם רחוק מבתיהם, ואינם יכולים להגיע למקום מגוריהם הקבוע: חיילים, שליחים דיפלומטיים לחו"ל, שליחי הסוכנות היהודית, ימאים, עצורים, אסירים, חולים המאושפזים בבתי-חולים ונשים החוסות במקלטים לנשים מוכות, רשאים להצביע בקלפיות מיוחדות, שבהן מתבצעת בדיקה מיוחדת למניעת הצבעה כפולה (הצבעה ב"מעטפות כפולות" ראו לעיל). באופן דומה, נכים המוגבלים בתנועתם רשאים להצביע בקלפיות מיוחדות שבהן יש תנאי נגישות לנכים. למגזרים נוספים שאינם יכולים להצביע בקלפי במקום מגוריהם, כגון אנשי צוות אוויר ישראלים, עובדי שגרירויות וקונסוליות שאינם חלק מהסגל הדיפלומטי (למשל, מאבטחים), בני משפחה של מאושפזים הסועדים אותם בבית החולים, וסטודנטים ישראלים השוהים בחו"ל רק לצורך לימודיהם, אין לפי שעה פתרון שיאפשר את הצבעתם.
בבחירות לכנסת ה-17 חוקקה הוראת שעה, שעל-פיה בעל זכות בחירה מאחד מיישובי רצועת עזה וצפון השומרון, שפונה מביתו במסגרת תוכנית ההתנתקות, יוכל להצביע בכל אחת מן הקלפיות באזור שבו הוא נמצא בשיטת "המעטפות הכפולות". זאת משום שסמוך למועד הבחירות טרם נמצאו פתרונות דיור קבועים לחלק גדול מהם וכתובתם במרשם התושבים נותרה ללא שינוי. הוראת שעה זו פקעה, למרות שנשארו כמה מאות מתושבי היישובים האמורים רשומים במרשם האוכלוסין כגרים באחד מהם. לפיכך, בוחר כאמור שלא ישנה את כתובתו במועד (עד 29 בנובמבר 2012) יידרש להצביע בקלפי 990 בתל אביב. בשיטת ההצבעה בבחירות הנהוגה בישראל, כל בעל זכות הצבעה משובץ לקלפי מסוימת, הסמוכה למקום מגוריו, והוא רשאי להצביע רק בה. רבים מבעלי זכות ההצבעה אינם מסוגלים להצביע בקלפי אליה שובצו, משום שהם נשלחו על ידי המדינה לחו"ל, נמצאים בבסיס צבאי מרוחק מביתם וכדומה. הצבעה במעטפות כפולות היא שיטת הצבעה שנועדה לאפשר לבעל זכות הצבעה להצביע שלא בקלפי הסמוכה למקום מגוריו, תוך שמירה על חשאיות ההצבעה מחד, ומניעת הצבעה כפולה, מאידך.
ההצבעה במעטפה כפולה נעשית כמו הצבעה רגילה, כאשר המצביע מכניס את פתק ההצבעה לתוך מעטפה אטומה. אך בניגוד להצבעה רגילה, שבה המעטפה האטומה מוכנסת ישירות לקלפי, היא מוכנסת לתוך מעטפה נוספת שעליה נרשמים פרטי הזיהוי של המצביע. מעטפות אלו אינן נספרות בקלפי שבה נערכת ההצבעה, אלא מועברות כולן לאתר ספירת הקולות של ועדת הבחירות המרכזית. בוועדת הבחירות המרכזית מוודאים שהמצביע המזוהה על כל מעטפה לא הצביע כבר בקלפי המיועדת לו, מסמנים אותו כמי שהצביע, ואז מוציאים את המעטפה האטומה עם פתק ההצבעה ומערבבים אותה עם מעטפות אחרות. לאחר מכן סופרים את הקולות של כל המצביעים כמו בקלפי רגילה.
הצורך בטכניקה זו נובע מהניהול המפוזר של ההצבעה: בכל קלפי יש לוועדת הקלפי גישה רק לרשימת המצביעים באותה קלפי, ולכן יכולת לוודא זכות הצבעה רק למצביעים אלה. רק לוועדת הבחירות המרכזית יש גישה לפנקס הבוחרים המלא, המאפשר לה לוודא זכות הצבעה לכל מצביע, ללא תלות בקלפי שאליה שובץ.
קלפיות המדגם של אמצעי התקשורת
בחלק קטן מהקלפיות מוצבות, לצד הקלפיות הרשמיות, קלפיות מדגם. הן מאפשרות לאמצעי התקשורת האלקטרוניים, בעיקר לערוצי הטלוויזיה, לנסות לדגום את אופן ההצבעה בפועל. אמצעי התקשורת שהציבו קלפיות כאלו סוגרים אותן לפני מועד סגירת הקלפיות הרשמיות, אך אסור להם לפרסם את תוצאות המדגם קודם לסגירת הקלפיות הרשמיות. המטרה היא שניתן יהיה לפרסם הערכה לתוצאות הרשמיות סמוך מאוד לסגירת הקלפיות הרשמיות. ההערכות שמתקבלות מקלפיות התגלו כמשקפות באופן נכון את המגמה, אך לא את התוצאה המדויקת, של תוצאות האמת. מי שמצביע בקלפיות אלו מתבקש, לטובת העניין, להצביע כפי שהצביע בקלפי הרשמית. אין חובה להצביע בקלפי המדגם. אין גם חובה להצביע באופן שזהה להצבעה בקלפי הרשמית. גם בקלפיות המדגם ההצבעה היא חשאית, באמצעות מעטפה שמוטלת לתיבת קלפי. אך לא ברור מה המחויבות החוקית של מפעילי קלפיות המדגם לחשאיות ההצבעה בהן. מפעילי קלפיות המדגם רשאים לבחור באופן שרירותי, על פי שיקול דעתם, ממי לבקש להצביע בה. לטובת העניין הם ישתדלו לפנות רק למי שכבר הצביע בקלפי הרשמית.
ספירת הקולות
ברוב נקודות ההצבעה בארץ, מתחילה ההצבעה בשעה 07:00 ומסתיימת בשעה 22:00. ביישובים שבהם עד 350 בעלי זכות בחירה, הקלפי נפתחת בשעה 08:00 ונסגרת בשעה 20:00.
בתום יום הבחירות מגיע שלב ספירת הקולות. חדר הקלפי נסגר למניעת הפרעות, אולם משקיפים שהיו במקום בתום ההצבעה רשאים להישאר במקום ולפקח על הספירה. כל הפתקים שנותרו בלא שימוש נאספים ומורחקים כדי שלא יגרמו בלבול בספירה, והמנעול של תיבת הקלפי נבדק בשביל לוודא שהוא שלם ותואם למנעול שמספרו נרשם בתחילת ההצבעה. לאחר מכן שוברים את המנעול ומוציאים מן התיבה את המעטפות.
חברי ועדת הקלפי בודקים את המעטפות ומוודאים שיש ביניהן רק מעטפות שנחתמו על ידיהם במהלך היום ושמספרן זהה למספר המצביעים שהגיעו להצביע. סימן זיהוי על גבי מעטפה פוסל אותה, וכן בפתק הצבעה. עורמים את המעטפות ואחד מחברי הוועדה פותח אותן אחת לאחת ותוקע את הפתקים שבתוכן על גבי מערכת יתדות ארוכות, במיון לפי אותיות הרשימה. שני חברי וועדה אחרים במקביל סופרים את הקולות על גבי טפסים שהוכנו מראש. עד שלושה פתקי הצבעה זהים לאותה מפלגה נחשבים לקול כשר, והפתקים משודכים זה לזה בשדכן. ארבעה פתקים או יותר משודכים אף הם, אך נחשבים לקול פסול. משהסתיימה הספירה – מסכמים את הקולות לכל רשימה. לכל אחד מחברי ועדת הקלפי יש זכות לדרוש ספירה חוזרת של פתקים של מפלגה מסוימת או של כלל הפתקים.
"מעטפות כפולות" בהן הצביעו חברי הוועדה, חיילים ונציגי המדינה בחו"ל בקלפיות מיוחדות ומוגבלים (בקלפיות נגישות), אינן נספרות במקום הקלפי, אלא מועברות לוועדת הבחירות המרכזית בירושלים. על המעטפות החיצוניות רשומים הפרטים המזהים של המצביע, והן נפתחות תוך הצלבת הפרטים מול רשימות המצביעים בקלפי בה רשום המצביע, ומול רשימות המצביעים במעטפות הכפולות שכבר נפתחו. בהנחה שלא הייתה הצבעה כפולה, מוצאת המעטפה הפנימית המכילה את פתק ההצבעה, ובגמר התהליך נפתחות גם המעטפות הללו. המעטפות הכפולות מונות כ-6%–7% מן הקולות וספירתן מסתיימת כיומיים לאחר הבחירות.
קביעת תוצאות הבחירות
למחרת הבחירות, ועדת הבחירות המרכזית מפרסמת את התוצאה בכל אחת מהקלפיות, כפי שדווחו לוועדת הבחירות האזורית על ידי ועדת הקלפי. במקרה של ערעור על תוצאה זו, או של תלונה על אי סדרים בקלפי, ניתן לבדוק את הפרוטוקולים, מעטפות ההצבעה, ושאר עזרי הליך ההצבעה, וועדת הבחירות מוסמכת להתעלם מהקולות המצביעים בקלפי שהיא השתכנעה שתוצאותיה הוטו. שמונה ימים לאחר הבחירות על הוועדה לפרסם את התוצאות הסופיות, ובמקביל מסתיימת תקופת הערעורים ומושמדים עזרי ההצבעה.
חלוקת המושבים בכנסת בין הרשימות
רשימות אשר עברו את אחוז החסימה מקבלות מספר מושבים בכנסת באופן יחסי לכוחן האלקטורלי. זאת עושים על ידי חלוקת מספר הקולות הכשרים אשר ניתנו לרשימות שעברו את אחוז החסימה ב-120, כדי לקבוע כמה קולות מזכים רשימה במושב אחד. מהבחירות לכנסת השנייה ועד הבחירות לכנסת השביעית חולקו קולות עודפים (קולות שקיבלה רשימה שעברה את אחוז החסימה אך אינם מספיקים למושב שלם) לאותן רשימות שלהן מספר הקולות העודפים הגדול ביותר (שיטת "האר"). בבחירות לאספה המכוננת ומאז הבחירות לכנסת השמינית מחלקים את הקולות העודפים לרשימות עם מספר הבוחרים הגבוה ביותר למושב – שיטה הידועה בעולם כשיטת האגנבאך-בישוף (דה-הונדט) וידועה בישראל כשיטת בדר-עופר – על שם חברי הכנסת יוחנן בדר ואברהם עופר שהציעו את הנהגתה. שתי רשימות יכולות להגיע להסכם עודפי קולות לפני הבחירות, דבר המגדיל את סיכוייה של כל רשימה לזכות במנדט נוסף מחלוקת עודפי הקולות.
הנבחרים
לכנסת נבחרים אותם מועמדים שהופיעו ברשימת מפלגתם לפי סדר הופעתם. אם מפלגה מסוימת קיבלה מספיק קולות לעשרה מושבים, ייכנסו לכנסת עשרת המועמדים הראשונים ברשימתה. אם נבחר נפטר או התפטר מחברותו בכנסת מסיבה כלשהי, ייכנס במקומו הבא ברשימת המועמדים.
בדרך כלל מספר המועמדים ברשימה גדול בהרבה ממספר המושבים בהם זכתה המפלגה. מפלגות רבות אף מגישות רשימות ובהן 120 מועמדים כדרך לכיבוד עסקנים בכירים במפלגה. במקרה יחיד היה מספר המושבים גדול ממספר המועמדים: בבחירות לכנסת התשיעית התמודד שמואל פלאטו-שרון כמועמד יחיד ברשימתו וזכה לדי קולות לשני מושבים. קולות המנדט העודף חולקו בין הרשימות האחרות.
בתום הבחירות
בתוך שבעה ימים מיום פרסום תוצאות הבחירות, על נשיא המדינה להטיל על אחד מחברי הכנסת את התפקיד של הרכבת הממשלה. במהלך תקופה זו מגיעים נציגי הסיעות הנבחרות למשכן הנשיא כדי למסור את המועמד עליו הן ממליצות לתפקיד של הרכבת הממשלה. בתום ארבעה עשר ימים מיום הבחירות (אם תאריך זה נופל ביום מועד, יום זיכרון או בסמיכות להם, במועד המוקדם ביותר האפשרי בתום ארבעה עשר ימים מיום הבחירות לכנסת), מתכנסת הכנסת לישיבת הפתיחה שלה, בשעה 16:00. בישיבה זו מצהירים אמונים חברי הכנסת הנבחרים.
גלריית גרפים של תוצאות הבחירות
מקרא מפלגות:
ניסיונות והצעות לשינויים בשיטת הבחירות
בשנת 1954 הגישה מפלגת הציונים הכלליים הצעת חוק לקביעת שיטת בחירות חדשה, בה שני שלישים מחברי הכנסת ייבחרו בשיטה האזורית-רובנית (באזורים חד-נציגיים) ואילו שליש מבחרי הכנסת יוסיפו להיבחר בשיטה הקודמת (השיטה הרשימתית-יחסית). ההצעה לא זכתה לרוב בכנסת.
בשנת 1958 הצביעה הכנסת על הצעת חוק לאימוץ שיטת הבחירות האזורית-רובנית, אך ההצעה נדחתה ברוב גדול של 73 מול 42. בשנה לאחר מכן הגישה מפא"י הצעת חוק לקיום משאל עם בשאלת שיטת הבחירות הרצויה, כאשר מול השארת שיטת הבחירות הקיימת הציעה להעמיד את השיטה הרובית לפי המודל הבריטי. ההצעה נדחתה ברוב של 58 מול 42.
בשנת 1965 דוד בן-גוריון פרש ממפא"י והקים את רפ"י, הודגש במצע המפלגה החדשה שהמפלגה תפעל לשינוי שיטת הבחירות ל'אזורית-רובנית'. בן-גוריון ניסה לאחר הבחירות לקדם זאת, אך נכשל.
ב-1992 נערך שינוי בחוק יסוד: הממשלה, על פיו הופרדה הבחירה לכנסת מהבחירה לראשות הממשלה. השינוי לא התבטא באופן הבחירה לכנסת אלא הוסיף מעטפה נוספת, בה נבחר מועמד לראשות הממשלה. בשנת 2001 הוחלף החוק ובוטלה ההצבעה הנפרדת.
בשנת 2006 הגישו חברי הכנסת גדעון סער, מנחם בן-ששון, אופיר פז-פינס ואיתן כבל הצעת חוק לשינוי שיטת הבחירות, לפיה 50% מחברי הכנסת ייבחרו בבחירות אזוריות-רובניות ו-50% בבחירות רשימתיות-יחסיות. בדברי ההסבר נומקה ההצעה לשלב בחירות אזוריות-רובניות בכך ש"נציגים אזוריים בכנסת יידרשו לתת דין וחשבון לבוחריהם המקומיים שבחרו אותם באופן אישי. הקשר שבין הנבחר לציבור בוחריו יהיה מחייב יותר" (אם כי מחקרים הוכיחו שגם בבחירות אזוריות-רובניות רוב המצביעים בוחרים לפי השיוך המפלגתי של המפלגה אותה הם מעוניינים לחזק בפרלמנט). למרות שיוזמי ההצעה נמנו על 3 סיעות גדולות (הליכוד, קדימה והעבודה), הצעת החוק לא התקבלה.
שיטת הבחירות לכנסת בהשוואה לשיטות בחירות בעולם
הבחירות לכנסת מתקיימות בשיטת "הבחירות היחסיות", הנפוצה בקרב מדינות דמוקרטיות רבות, אם כי בכל מדינה הגרסה המיושמת של השיטה שונה וייחודית.
אחוז החסימה הקיים בבחירות לכנסת החל מהבחירות לכנסת העשרים (3.25%), קרוב לאמצע הטווח שבין אחוז החסימה הגבוה של גרמניה (5%) ובין אחוז החסימה הנמוך של הולנד (0.6%).
השיטה הנהוגה בבחירות לכנסת, שבה סדר חברי הרשימה נקבע מראש, אינה נהוגה ברוב המדינות המשתמשות בשיטה הרשימתית-יחסית. 37 מדינות, המהוות רוב מתוך המדינות המשתמשות בשיטה הרשימתית-יחסית, מנהיגות את "שיטת הרשימות הפתוחות למחצה", בה לבוחר יש אפשרות להשפיע על סדר הנציגים ברשימה שהצביע עבורה – במקביל להצבעתו עבור הרשימה עצמה (כאשר מידת יכולת ההשפעה של הבוחר עשויה להשתנות ממדינה למדינה).
היפרגרף
היפרגרף (אנגלית: Hypergraph) הוא הכללה של גרף, שבה כל קשת יכולה לחבר יותר משני צמתים. בעוד שבגרף פשוט קשת בין קודקוד u וקודקוד v מסומנת על ידי הזוג (u,v), בהיפרגרף כל קשת היא n-יה (או קבוצה, שכן הסדר חסר חשיבות) של הקודקודים אותם היא מחברת, למשל.
באופן פורמלי, היפרגרף בלתי מכוון \ G=(V,E) מוגדר בדומה לגרף בלתי מכוון, כאשר כל קשת \ e \in E היא קבוצה של שני צמתים או יותר מ-\ V, ומתקיים כי:, כלומר: הקבוצה \ E היא איבר של קבוצת החזקה של הקבוצה \ V.
היפרגרף מכוון מוגדר בדומה לגרף מכוון, כאשר כל קשת \ e \in E מורכבת משתי קבוצות כל אחת בעלת צומת אחד או יותר מ-\ V, קבוצה של צמתים מהם הקשת יוצאת וקבוצה של צמתים אליהם הקשת נכנסת.
סדרת הדרגות
הדרגה d(v) של צומת v בהיפרגרף  היא מספר הקשתות בהיפרגרף המכילות את v.
סדרת הדרגות של היפרגרף עם n צמתים וסדר v_1,...,v_n של הצמתים היא הסדרה. סדרה נקראת k-גרפית אם היא סדרת הדרגות של איזשהו k-היפרגרף. בעיית ההחלטה האם סדרה נתונה היא k-גרפית פתירה בזמן פולינומי עבור k=2 ( Erdős and Gallai, 1960) אך NP-complete לכל k\geq 3 ( 2018 ,.Deza et al).
רינופריסטיים
רינופריסטיים (שם מדעי: Rhinopristiformes) היא סדרה של דגי סחוס שטוחים - בטאים החיים בים וקרובה לגיטרנאים.
למינים שטוחים אלה חוטם מחודד, פה הנמצא מתחת הגוף, גוף צר ועגלגל המזכיר גיטרה או כינור, צבעים אפורים או צבעי הסוואה וזנב קצר. הם יכולים "לעופף" על פני המים בחיפוש מזון. כל המינים הם טורפים הניזונים מדגים אחרים ומחסרי חוליות. חלק ניזונים גם מנבלות.
משפחות
המשפחות הכלולות (לדעת הרוב) בסדרה:
מיגוס
מיגוס (באנגלית: Migos) היו הרכב היפ הופ אמריקאי, שמוצאו מאטלנטה שבג'ורג'יה והוקם ב-2009. חברי ההרכב ידועים בשמות הבמה שלהם: קוואבו, טייקאוף ואופסט.
היסטוריה
ההרכב נוסד ב-2008 על ידי קוואבו (נולד בשם קוואביוס קייט מארשל) וטייקאוף (נולד בשם קירשניק קארי בול). ב-2010 הצטרף אופסט (קיארי קנדרל קפוס) להרכב. השלושה גדלו באותה המשפחה; קוואבו הוא דודו של טייקאוף ואופסט הוא בן דודו של קוואבו. ההרכב הוציא מיקסטייפ בשם Juug Season ב-21 באוגוסט 2011. לאחר מכן, יצא מיקסטייפ נוסף, No Label ב-1 ביוני 2012.
ב-2013, הוציאו מיגוס את הסינגל הראשון שלהם "Versace", שזכה להצלחה ונכנס לבילבורד הוט 100 במקום ה-99. הסינגל כולל ראפ בשלשות (טריולות), מה שלאחר מכן הפך לאחד הסמלים של מיגוס ולצורת ראפ נפוצה. לאחר פריצת הדרך של הסינגל, הראפר הקנדי דרייק, הוציא רמיקס והוסיף בית לשיר, הרמיקס זכה להצלחה רבה ואף דרייק הופיע איתו בפסטיבל המוזיקה של iHeartRadio.
ב-28 באוקטובר 2016 מיגוס הוציאו את הסינגל הראשון מתוך אלבומם השני, "Bad and Boujee", באירוחו של הראפר ליל עוזי ורט. הסינגל זכה להצלחה רבה ובינואר 2017 הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100. השיר ידוע בעיקר בזכות ארבע המילים הפותחות אותו: "Rain drop, drop top" (טיפת גשם, גג פתוח), שהביאו איתן בדיחות אינטרנטיות וממים רבים בהם המילים האלו מופיעות. ב-6 בינואר יצא הסינגל השני מתוך אלבומם השני, "T-Shirt". ב-27 בינואר 2017 יצא האלבום בשלמותו, הנקרא Culture, וזכה לשבחים מצד המבקרים. במאי 2017 יצא הסינגל השלישי מתוך אלבומם, "Slippery" עם הראפר הוותיק גוצ'י מיין.
בעקבות ההצלחה המסחרית של Culture החלו מיגוס לעבוד על אלבום ההמשך, Culture II. ב-27 באוקטובר 2017 יצא הסינגל הראשון מהאלבום "MotorSport", עם הראפריות קארדי בי וניקי מינאז'. בדצמבר פרסמו את הסינגל "Stir Fry" בהפקתו של פארל ויליאמס וב-26 בינואר 2018 יצא האלבום. במרץ 2018 יצא הסינגל השלישי "Walk It Talk It" באירוח דרייק. בנוסף לכך, השתתפו בשיר "Drip" של קארדי בי.
ההרכב התפרק בשנת 2022 בעקבות עזיבתו של אופסט וחיבורם של קוואבו וטייקאוף לצמד משלהם, יחד הוציאו אלבום משותף בשם Only Built for Infinity Links. ב-1 בנובמבר אותה השנה טייקאוף נורה למוות במועדון ביליארד ובאולינג ביוסטון, טקסס. בהלווייתו, שנערכה ב-12 בנובמבר, קוואבו ואופסט הצהירו כי על רקע מותו ופירוק ההרכב, ברצונם להתמקד ב"משפחה ואחווה".
הבחירות הפדרליות בגרמניה (יולי 1932)
הבחירות הפדרליות נערכו ברפובליקת ויימאר ב-31 ביולי 1932, לאחר פיזורו המוקדם של הרייכסטאג הקודם. המפלגה הנאצית גדלה מאוד והפכה לראשונה למפלגה הגדולה ברייכסטאג, למרות שלא הצליחה לזכות ברוב מוחלט. המפלגה הקומוניסטית השיגה אף היא קולות רבים יותר. שתי המפלגות שלטו ברוב המושבים ברייכסטאג, כלומר שלא היה ניתן להקים ממשלת רוב בלעדיהן. מאז 1929 גרמניה סבלה מהשפל הגדול. האבטלה עלתה מ-8.5% לכמעט 30% בין 1929 ל-1932, בעוד הייצור התעשייתי ירד בכ-42%. במרץ 1930 הממשלה המכהנת של המפלגות הפרו-רפובליקניות (המפלגה הסוציאל-דמוקרטית, מפלגת המרכז ושתי המפלגות הליברליות) קרסה. הנשיא פול פון הינדנבורג מינה ממשלת מיעוט בהובלת מפלגת המרכז ובראשותו של היינריך ברונינג. ממשלה זו יכלה למשול רק באמצעות סמכויות החירום שהעניק לה הינדנבורג. הבחירות בספטמבר 1930 יצרו רייכסטאג מפוצל ביותר, מה שמנע הקמת ממשלה יציבה. בבחירות גם עלתה במיוחד המפלגה הנאצית וצברה 95 מושבים.
במרץ 1932 התקיימו הבחירות לנשיאות גרמניה 1932 בין הינדנבורג המכהן, שנתמך על ידי מפלגות פרו-דמוקרטיות, נגד אדולף היטלר והקומוניסט ארנסט תאלמאן. היטלר קיבל כשליש מהקולות והובס בסיבוב השני באפריל על ידי הינדנבורג, שזכה ברוב דחוק. עם זאת, בסוף מאי 1932, הינדנבורג שוכנע לפטר את ברונינג והחליף אותו בפרנץ פון פאפן העריק ממפלגת המרכז. לקבינט החדש של פון פאפן כמעט ולא הייתה תמיכה ברייכסטאג. שלושה ימים בלבד לאחר מינוי של פון פאפן, הוחלט לפזר את הפרלמנט.
מערכת הבחירות אופיינה באלימות רבה בין הקומוניסטים לבין האס אה.
תוצאות
הבחירות הביאו להישגים משמעותיים של המפלגה הנאצית שהפכה למפלגה הגדולה ביותר עם 230 מושבים, אך חסרה רוב כולל. לא למפלגה הנאצית ולא להינדנבורג היה רוב שלטוני, והמפלגות האחרות סירבו לשתף פעולה עם הנאצים. כך לא היה ניתן להקים ממשלת רוב. ממשלת המיעוט של פון פאפן המשיכה לכהן עד לבחירות נוספות בנובמבר של אותה השנה.
Providencia stuartii
Providencia stuartii (בדרך כלל P. stuartii) הוא חיידק גראם שלילי שנמצא בדרך כלל בקרקע, במים ובביוב. P. stuartii הוא המין הנפוץ ביותר מבין חמשת המינים השייכים לסוג Providencia, יחד עם Providencia rettgeri, Providencia alcalifaciens, Providencia rustigianii, P. heimbachae.
ניתן להדגיר את Providencia stuartii בטמפרטורה של 37 מעלות צלזיוס באגר מזין או מרק מזין. P. stuartii הוא המקור הגנומי לאנזים ההגבלה, PstI. מידע חשוב נוסף על P. stuartii הוא שהנו בעל כושר תנועה באמצעות שוטונים (flagella), אינו מייצר נבגים, אינו מתסיס לקטוז, הוא קטלאז חיובי ואוקסידאז שלילי. הוא יכול לגדול גם בתנאים אנאירוביים ועל אגר ציטראט של סימון.
תפקיד במחלות
Providencia stuartii הוא המין הנפוץ ביותר בין מיני הפרובידנסיה המסוגל לגרום לזיהומים בבני אדם. Providencia stuartii הוא פתוגן אופורטוניסטי שנצפה בחולים עם כוויות קשות או בחולים עם צנתרי שתן לטווח ארוך, מה שמציב סיכון גבוה יותר לזיהומי P. stuartii בפני חולים קשישים.
בבעלי חיים זיהומי P. stuartii יכולים לגרום לשלשול ילודים עקב זיהום P. stuartii בפרות חולבות. בבני אדם ניתן לבודד את P. stuartii משתן (הנפוץ ביותר), צואה ודם, כמו גם מתרביות ליחה, עור ופצעים. אלח דם שהוא תוצאה של P. stuartii מגיע בעיקר ממקור דרכי השתן. זוהי הסיבה השכיחה ביותר לתסמונת שקית שתן סגולה. בבדיקה גופנית, זיהום בזרם הדם P. stuartii קשור לחום, טכיקרדיה ויתר לחץ דם.
בוריס שטוק
בוריס שטוק (נולד ב-18 במרץ 1978) הוא זמר-יוצר קרואטי. ידוע בעיקר בתור סולנה הראשי של להקת הרוק קווסאר. שטוק החל לבסס את מעמדו כסוליסט עם יציאת הסינגל "Voli me još ovu noć" בשנת 2017. באוקטובר אותה השנה פורסם המיני-אלבום הראשון שלו, Puls, תחת אקוואריוס רקורדס. ב-2018 יצא לאור אלבום הבכורה שלו, Ispod kože, שזכה בפרס עבור "האלבום האלטנרטיבי הטוב ביותר" בטקס עיטורי פורין.
קורות חייו
שטוק נולד ב-18 במרץ 1978 ברייקה שבקרואטיה, שם סיים תואר בכלכלה בפקולטה המקומית.
כשהיה נער נהג לשמוע את שירי שירלי באסי, פרנק סינטרה, נינה סימון, דייוויד בואי ורנדי קרופורד. את קריירת המוזיקה שלו החל כשהתלווה ללהקות קרואטיות וסלובניות בהופעותיהן. בשנת 2000 ייסד יחד עם אמנים נוספים את להקת קווסאר. היא הוציאה במרוצת השנים שלושה אלבומי אולפן: Quasarr (2007), Propaganda (2011) ו-Sjene (2015).
בשנת 2017 החל שטוק את קריירת הסולו שלו עם הוצאת השירים "Ove misli", "Voli me još ovu noć", "Ispod kože" ו-"Kao mi". מאוחר יותר באותה שנה הוציא לאור את המיני-אלבום הראשון שלו, Puls. הוא הועמד לפרס פורין בקטגוריית "תגלית השנה". באוקטובר 2018 פרסם את אלבום הבכורה שלו Ispod kože – האלבום האלטרנטיבי הטוב ביותר לאותה שנה בטקס פורין. בנובמבר 2020 יצא אלבומו השנה, Uvijek dio mene. אלבומו השלישי של שטוק, 3, הופץ בנובמבר 2022.
ב-9 בדצמבר 2022 נחשף כי שטוק עתיד להשתתף בקדם הקרואטי לאירוויזיון 2023 עם השיר "Grijeh". הוא הגיע למקום ה-14 עם 17 נקודות.
מולטיגרף
בתורת הגרפים, מולטיגרף (multigraph, גרף מוכלל) הוא הכללה של גרף, שבה כל זוג צמתים יכולים להיות מחוברים על ידי יותר מקשת אחת. באופן פורמלי, מולטיגרף (מכוון או בלתי מכוון) מוגדר בדומה לגרף (מכוון או בלתי מכוון), כאשר \ E היא רב-קבוצה שבה האיברים אינם בהכרח ייחודיים (multiset, bag).
סאני דינסה
סאני דינסה (באנגלית: Sunny Dhinsa; נולד ב־20 במאי 1993) הוא מתאבק קנדי. הוא מוכר בעיקר בשל תקופתו בארגון ההיאבקות WWE, שבו הופיע תחת שם הבמה אקאם.
תחילת קריירת ההיאבקות
דינסה היה האלוף הקנדי במשקל כבד בהיאבקות חופשית שלוש שנים ברציפות משנת 2011 ועד שנת 2013. כמו כן, הוא זכה במדליית זהב בקטגוריית 115 קילוגרם במשחקי הקיץ בקנדה 2009 ובמדליית כסף במשחקים הפאן-אמריקאיים 2011, שנערכו בגוודלחרה. דינסה התחרה בטורניר העפלה לאולימפיאדת לונדון 2012, אך הפסיד בקרב העפלה. הוא נחשב כעילוי לקראת האולימפיאדה בריו, אך עזב את ענף ההיאבקות לאחר שהוצע לו חוזה מה־WWE בשנת 2014.
NXT (2014–2018)
באוקטובר 2014 דווח שדינסה חתם על חוזה עם ה־WWE והחל להתאמן במתחם ה־Performance Center. את הופעת הבכורה שלו בזירה ערך בתחילת אפריל 2015 באירוע שלא שודר לטלוויזיה כחלק מהתוכנית NXT שהתקיימה באורלנדו, פלורידה. קרב זה היה באטל רויאל שבסופו של דבר נוצח על ידי סקוט דוסון. בפברואר 2016 דינסה צוות לגזים סלמאני ובחודש אפריל הם נודעו בשם Authors of Pain (בקיצור AOP ובתרגום לעברית: "יוצרי הכאב").
השניים ערכו את הופעת הבכורה הטלוויזיונית בחודש יוני באירוע NXT TakeOver: The End לאחר קרב על אליפות הזוגות של NXT, כשהם תקפו את אלופי הזוגות לשעבר, צ'אד גייבל וג'ייסון ג'ורדן (אמריקן אלפא), ולאחר מכן יוצא אל הזירה המנג'ר שלהם, פול אלרינג. ב־24 באוגוסט שונה שמו של דינסה לשם אקאם, בעוד השם של סלמאני שונה לרזאר. הזוג התחרו בטורניר הזוגות לזכר דאסטי רודס וזכו בו לאחר שניצחו בגמר את הזוג TM-61 כחלק מהאירוע NXT TakeOver: Toronto. באירוע NXT TakeOver: San Antonio, שנערך ב־28 בינואר 2017, השניים ניצחו את ג'וני גרגאנו ותומאסו צ'אמפה (הידועים בתור #DIY) וזכו באליפות הזוגות של NXT. הם הגנו בהצלחה על התארים באירוע NXT TakeOver: Orlando בקרב הדחות משולש נגד #DIY ונגד הריבייבל (דאש ויילדר וסקוט דוסון) לאחר ששניהם הדיחו את שתי הקבוצות האחרות. באירוע NXT TakeOver: Chicago התחרו בקרב המרכזי של הערב נגד #DIY בקרב סולם ושמרו על התארים. באירוע NXT TakeOver: Brooklyn III, שנערך ב־19 באוגוסט הצמד הפסיד את התארים לקבוצת SAnitY (אריק יאנג ואלכסנדר וולף). ב־17 בינואר 2018 השניים ניצחו את הסטריט פרופיטס (אנג'לו דוקינס ומונטז פורד) בקרב שקבע את זהות הזוג שיתאבק על אליפות הזוגות נגד אלופי הזוגות מקבוצת The Undisputed Era (בובי פיש וקייל אוריילי) שייערך באירוע NXT TakeOver: Philadelphia. באירוע זה AOP לא הצליחו להשיב אליהם את התואר לאחר שאוריילי הצמיד את אקאם לניצחון. ב־7 במרץ AOP גברו על TM-61 במסגרת רבע הגמר של טורניר הזוגות לזכר דאסטי רודס. ב־28 במרץ AOP ניצחו בחצי הגמר של הטורניר את הסטריט פרופיטס והעפילו לגמר נגד רודריק סטרונג ואלוף בריטניה של ה-WWE, פיט דאן. בגמר, הקרב נגמר ללא תוצאה זאת הודות להפרעה מצידם של קייל אוריילי ואדם קול מקבוצת Undisputed Era, מה שהוביל את הג'נרל מנג'ר, ויליאם ריגל, לקבוע קרב בין שלוש הקבוצות באירוע NXT TakeOver: New Orleans, כשהזוג המנצח בקרב יזכה גם בגביע לזכר דאסטי רודס וגם באליפות הזוגות של NXT. בקרב זה, שהתקיים ב־7 באפריל, אקאם ורזאר כשלו בניסיונם לזכות בגביע ובחגורות האליפות, ולמעשה הזוג שזכה בקרב ושמר על חגורות האליפות היו קייל אוריילי ואדם קול (שמילא את מקומו של בובי פיש הפצוע).
Raw (2018–2020)
ב־9 באפריל יממה לאחר האירוע רסלמניה במסגרת התוכנית Raw, ערכו ה־Authors of Pain את הופעת הבכורה שלהם ברוסטר הראשי, ביחד עם המנג'ר שלהם, פול אלרינג. השניים נענו לאתגר שהציבו בפניהם הית' סלייטר וריינו, ואף ניצחו את האחרונים. לאחר הקרב אקאם ורזאר אמרו לאלרינג להישאר מאחור, סימן לכך שהוא לא ינהל אותם יותר בעתיד. שבוע לאחר מכן התאבקו שוב נגד סלייטר וריינו וגברו עליהם. ב־30 באפריל השניים ניצחו זוג מקומי מקנדה (התוכנית התקיימה במונטריאול). אקאם ורזאר נעדרו מן המרקע לתקופה של כחודשיים עקב חוסר ברעיונות לשלב אותם בתוכנית, אך ב־25 ביוני השניים חזרו כאשר הם גברו על זוג מקומי. לאחר מכן, אקאם ורזאר ניצחו את טייטוס וורלדוויד (טייטוס אוניל ואפולו קרוז) בשתי תוכניות, גם ב־2 ביולי וגם ב־16 ביולי. ב־30 ביולי אקאם הפסיד בקרב יחידים לאפולו קרוז. ב־13 באוגוסט, אקאם ורזאר שיתפו פעולה עם מוג'ו ראולי בקרב שלושה נגד שלושה והפסידו לטייטוס אוניל, אפולו קרוז ובובי רוד. שבוע לאחר מכן, אקאם ורזאר גברו פעם נוספת בקרב זוגות על טייטוס וורלדוויד. ב־3 בספטמבר, השניים ניצחו זוג מקומי, כשהמנג'ר שלהם היה הג'נרל מנג'ר של התוכנית 205 לייב, דרייק מאבריק. ב־24 בספטמבר, השניים הצטוותו לשורות ברון קורבין וביחד הם הפסידו לקבוצת ה"מגן" (דין אמברוז, רומן ריינס וסת' רולינס). ב־29 באוקטובר, אקאם ורזאר התחרו בקרב זוגות משולש נגד בובי רוד וצ'אד גייבל ונגד האסנשן (קונור וויקטור) בקרב שבו רוד וגייבל ניצחו. ב־5 בנובמבר, אקאם ורזאר ניצחו את סת' רולינס בקרב האנדיקאפ 2 נגד 1 וזכו באליפות הזוגות של Raw. באירוע סדרת ההישרדות, שנערך ב־18 בנובמבר, AOP ניצחו את אלופי הזוגות של סמאקדאון, הבר (סזארו ושיימוס) בקרב אלופים נגד אלופים. לילה לאחר מכן, הצמד הפסיד לבובי רוד וצ'אד גייבל, בקרב שלא היה על התואר. ב־26 בנובמבר, הצמד הגן בהצלחה על חגורות האליפות של Raw, כשרשמו ניצחון על בובי רוד וצ'אד גייבל. ב־3 בדצמבר, אקאם ורזאר ביחד עם דרייק מאבריק ניצחו בקרב האנדיקאפ 3 נגד 2 את בובי רוד וצ'אד גייבל. שבוע לאחר מכן, AOP נוצחו על ידי בובי רוד וצ'אד גייבל בקרב האנדיקאפ 3 נגד 2 שהיה על התואר וכלל בנוסף את המנג'ר שלהם, דרייק מאבריק, וכתוצאה מכך הם הפסידו את חגורות האליפות לאחר שרוד הצמיד את מאבריק לניצחון. ב־17 בדצמבר, AOP הפסידו בקרב זוגות מרובע, שכלל את הריבייבל (דאש ויילדר וסקוט דוסון), The B-Team (בו דאלאס וקורטיס אקסל) והלוצ'ה האוס פארטי (קאליסטו ולינסה דוראדו), וקבע את זהות הזוג שיקבל הזדמנות עתידית להתחרות על אליפות הזוגות של Raw. לאחר שבועות שהופיעו על המרקע בסדרת סרטונים, השניים חזרו להתאבק ב־25 בנובמבר, כשגברו על קורט הוקינס וזאק ריידר. באותה התוכנית הם התערבו בקרב המרכזי, כשתקפו את קווין אואנס בקרב שלו נגד סת' רולינס, מה שהוביל לפסילת הקרב. שבועיים לאחר מכן, AOP וסת' רולינס חשפו את הקשר ביניהם. ב־13 בינואר 2020, השניים ביחד עם סת' רולינס ניצחו בקרב שלושה נגד שלושה את ביג שואו, קווין אואנס וסמואה ג'ו לאחר עזרה מצידו של באדי מרפי, שהצטרף לקבוצתם. ב־3 בפברואר, AOP ובאדי מרפי ניצחו בקרב הדחות שלושה נגד שלושה את קווין אואנס וה־Viking Raiders (אריק ואיבר). שבוע לאחר מכן, AOP, מרפי ורולינס ניצחו בקרב ארבעה נגד ארבעה את קווין אואנס, סמואה ג'ו וה־Viking Raiders. ב־9 במרץ, AOP, רולינס ומרפי ניצחו בקרב ארבעה נגד ארבעה את הסטריט פרופיטס (אנג'לו דוקינס ומונטז פורד) וה־Viking Raiders. ב־4 בספטמבר, אקאם ורזאר שוחררו מהחוזה שלהם בארגון.
אדם איריגוין
אדם איריגוין (באנגלית: Adam Irigoyen; נולד ב-5 באוגוסט 1997) הוא שחקן, רקדן וראפר אמריקאי. מוכר במיוחד מתפקידו כדוס מרטינז בסדרת הטלוויזיה "שייק" של ערוץ דיסני.
ביוגרפיה
אירגוין נולד במיאמי, פלורידה. אמו, אנני היא מורה ואביו, אריק הוא גם איש חינוך. שני הוריו ממוצא קובני. יש לו שני אחים, אחות גדולה, קימברלי, ואח קטן ג'ייק.
קריירה
הוא החל את הקריירה בגיל 11, כשהופיע בפרסומות, ובהמשך הפך לכוכב בערוץ דיסני.
בשנת 2014 התארח בסדרה "מרוששות". בשנת 2015 הצטרף לקאסט העונה השנייה של סדרת המדע הבדיוני "הספינה האחרונה" ברשת TNT, בתפקיד של ריי, מנהיג קבוצת ניצולים צעירים. בעונות 3-2 זכתה דמותו לזמן מסך יותר רחב. באותה שנה גילם את ברנדן בסיטקום של ABC "חמוץ מתוק", ושיחק בסרטו הקולנועי הראשון "Underdog Kids‏" לצדם של טום ארנולד ובו ברידג'ס.
בשנת 2016 התארח בסדרות הטלוויזיה "המפענחת: פשעים חמורים" ברשת TNT לשני פרקים, ו-"קייסי אנדרקאבר" בערוץ דיסני, וגילם את קייל סנואו בעונתה הרביעית והחמישית של סדרת הדרמה "משפחת פוסטר" ברשת ABC Family.
בשנת 2019 התארח בעונה השנייה של סדרת הדרמה הרפואית "המתמחה" ברשת FOX, והתארח בעונה החמישית של קומדיית מצבים לנוער "הסוכן הנרי" בניקלודיאון.
בשנת 2020 שיחק בסדרת הדרמה והמד"ב "הרחק" של רשת נטפליקס, בדמותו של אייזק רודריגז, מושא אהבתה של לקס.
קולנוע
טלוויזיה
מערכת קוונטית בעלת שני מצבים
בפיזיקה קוונטית, מערכת שתי רמות או מערכת שני מצבים (באנגלית: Two-state quantum system) היא מערכת היכולה להמצא באחד משני מצבים נפרדים, או בסופרפוזיציה קוונטית שלהם. מערכת שתי רמות היא המערכת הקוונטית הפשוטה ביותר האפשרית, שכן מערכת בעלת רמה אחת היא בעלת פתרון בעל אופי דינאמי טריוויאלי, ולא קוונטי לפי הגדרה.
את מערכת שתי הרמות מגדירים כאמור שני מצבים קוונטיים, ולכן מרחב הילברט של המערכת נפרש על ידי בסיס בעל שני מצבים בלבד:. לכן מערכת שתי רמות אינה יכולה לתאר נאמנה בעיות בעלות ספקטרום רציף כמו בעיות אוסצילטור הרמוני למיניהן.
מערכת שתי רמות מוכרת היא זו של חלקיקים בעלי ספין חצי שלם כמו המערכת ששימשה בניסוי המפורסם של שטרן-גרלך.
פתרון אנליטי למערכת שתי רמות סטציונרית
נציג את המצב הכללי במערכת זו כסופרפוזיציה של שני המצבים האורתונורמליים: כאשר המקדמים  מרוכבים.
מכיוון שהמצבים אורתונורמליים, מתקיים התנאי, כש\delta_{ij} היא הדלתא של קרונקר. ההסתברות למדידת מצב נתונה על ידי.
חשוב לשים לב כי מכיוון שיכול להמדד רק אחד מהמצבים האורתונורמליים, הרי שלכל סופרפוזיציה חייב להתקיים תנאי הנרמול.
לצורך נוחות החישוב והקריאה נסמן.
כדי למצוא בצורה אנליטית את הגדלים המדידים של המערכת, יש למצוא את האופרטורים ההרמיטיים המייצגים אותם. לדוגמה, עבור האנרגיות של מערכת שתי רמות יש לרשום את האופרטור ההרמיטי \mathcal{H} עבור ההמילטוניאן של המערכת בצורה הבאה: כך ש הוא אלמנט מטריצה של האופרטור ההרמיטי.
האנרגיות העצמיות והמצבים העצמיים של המערכת יתקבלו על ידי ליכסון של האופרטור \mathcal{H}. משימה זו קלה יחסית מכיוון שאופרטור הרמיטי זה, כדי לקיים את הדרישה, יהיה מהצורה: , כאשר הקבועים במטריצה ממשיים עם יחידות של אנרגיה, ו - i=\sqrt{-1} הוא המספר המדומה. ניתן לפרק את \mathcal{H} על ידי שימוש באופרטורי פאולי כדי לקבל צורה מוכרת:.
הן מטריצות פאולי והן אופרטורים הרמיטיים. ולכן.
האנרגיות העצמיות של מערכת המוגדרת כך הן: כאשר:. המצבים העצמיים המתאימים מסומנים בהתאמה.
פתרון עבור מערכת סטציונרית
עבור מערכת סטציונרית ההמילטוניאן אינו תלוי מפורשות בזמן, ולכן משוואת שרדינגר היא מד"ר פשוטה שפתרונה.
, ולכן המצבים העצמיים של מערכת כזאת מכונים גם מצבים סטציונריים.
חשיבות
מערכת שתי רמות מהווה את הבסיס למחשוב קוונטי. קיוביטים, שהם הביטים של מחשבים קוונטים, הם מערכת שתי רמות. כל פעולת חישוב קוונטית היא למעשה הפעלת אופרטור אוניטרי על קיוביט שמסובבת את המצב הקוונטי של הקיוביט על ספירת בלוך.
נקיפות לרמור קוונטיות הן פתרון של בעיית שתי רמות בשדה מגנטי משתנה בזמן, המכונה תהודה מגנטית גרעינית (NMR). מכשיר הMRI פועל על בסיס עיקרון זה.
מבחינה פדגוגית, מערכת שתי רמות היא אחת מהבעיות הקוונטיות הפשוטות ביותר מתמטית לפתרון אנליטי, ויכולה להציג בעיות יסוד פשוטות כמו ניסוי שטרן-גרלך ובעיות מורכבות כמו אוסצילציות ניוטרינו.
מונטי וילקינסון
'''רוברט מ. "מונטי" וילקינסון (באנגלית: Robert M. "Monty" Wilkinson''') הוא משפטן אמריקאי, שכיהן כתובע הכללי של ארצות הברית בפועל. וילקינסון כיהן במקביל כסגן עוזר התובע הכללי לענייני משאבי אנוש במחלקת המשפטים של ארצות הברית. לאחר שהושבע לנשיאות, נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן חתם על צו נשיאותי שהציב את וילקינסון בראשות מחלקת המשפטים באופן ארעי עד שאושר מינויו של מריק גרלנד לתובע הכללי.
ביוגרפיה
בשנת 1979 נרשם וילקינסון אל דארטמות' קולג', וב-1983 השלים לימודי תואר ראשון בלימודים אמריקאיים. ב-1988 סיים את לימודיו באוניברסיטת ג'ורג'טאון. ב-1989 כיהן וילקינסון כעוזרו המשפטי של אריק הולדר, שופט בערכאה העליונה של מחוז קולומביה. אחר כך, בשנת 1990, הצטרף אל מחלקת המשפטים של ארצות הברית כתובע פלילי, ולאחר מכן עבד כיועץ מיוחד וכדדובר התובע הפדרלי בוושינגטון הבירה. ב-1997 החל את תפקידו כסגן-עמית של התובע הכללי של ארצות הברית, תחת ג'נט רינו.
וילקינסון עבד בסוכנות לפיקוח על עבריינים ושירות בתי המשפט (CSOSA), במשרד התובע הפדרלי של מחוז קולומביה ובמשרד עורכי הדין "טרוטמן סנדרס" שבאטלנטה בג'ורג'יה, בטרם מונה לסגן ראש הסגל של התובע הכללי בשנת 2009. כעבור שנתיים, ב-2011, מונה וילקינסון לסגן מנהל ראשי ולראש מטה במשרד הביצועי של התובעים הפדרליים בארצות הברית, ולמנהל המשרד המתנה ב-2014. בשנת 2017 מונה ליועץ בכיר בלשכת עוזר התובע הכללי לענייני מִנהל, ובמאי 2019 מונה לסגן עוזר התובע הכללי לענייני משאבי אנוש ומנהל.
בשנת 2021, במהלך תום כהונתו של הנשיא דונלד טראמפ, דיווחו העיתונים "וול סטריט ג'ורנל", "הניו יורק טיימס" ו"וושינגטון פוסט" כי וילקינסון צפוי למלא באופן ארעי את תפקיד התובע הכללי של ארצות הברית מיד לאחר ההשבעה של ג'ו ביידן לנשיאות ארצות הברית. הוא החל רשמית את כהונתו כתובע הכללי בפועל כאשר הנשיא ג'ו ביידן חתם על צו נשיאותי דרכו מינה את וילקינסון לתפקיד ב-20 בינואר 2021. ב-10 במרץ תמה כהונתו כתובע הכללי בפועל עם אישור מינויו של גרלנד בידי הסנאט.
בממשל ביידן מנהל וילקינסון את המשרד הביצועי לתובעים הפדרליים של ארצות הברית.
מדד הפיתוח האנושי
ממוזער|מפת מדינות העולם לפי מדד הפיתוח האנושי (נתונים מ-2019, פורסם ב-2020)  מדד הפיתוח האנושי (ב[[אנגלית: Human Development Index; בראשי תיבות: HDI) הוא מדד, המשמש כלי השוואה בין רמת התפתחותן של מדינות שונות.
לכל מדינה ניתן ציון, המהווה שקלול של תוחלת החיים, ההשכלה ורמת ההכנסה באותה המדינה. כמו כן, מהווה המדד אמצעי תקני למדידת רמת הרווחה במדינות השונות.
המדד פותח ב-1990 על ידי הכלכלן הפקיסטני מחבוב אל-חאק, במשותף עם כלכלנים נוספים, בהשראת רעיונותיו של אמרטיה סן. המדד נמצא בשימוש על ידי מנהל הפיתוח (באנגלית: "UNDP") של האומות המאוחדות, במסגרת הדו"ח השנתי שהוא מגיש, ומהווה אמצעי לחלוקת מדינות העולם למדינות מפותחות ומדינות מתפתחות. __תוכן__
הסבר כללי
מדד הפיתוח האנושי מודד את הישגי מדינה מסוימת בשלושה פרמטרים יסודיים של התפתחות אנושית:
עד שנת 2009, נקבע המדד באמצעות חישוב הממוצע של שלושת הפרמטרים הבאים:
אופן חישוב המדד
החל משנת 2010, נעשה שימוש בנוסחה חדשה, לשם חישוב מדד הפיתוח האנושי, כמפורט להלן:
1. תוחלת חיים צפויה (LEI)= 2. מדד ההשכלה (EI)= כאשר:
3. מדד הכנסה (II)=
מדד הפיתוח האנושי ("HDI") הוא הממוצע ההנדסי של המדדים הנ"ל, על פי הנוסחא:
בהינתן:
אהובה קריביצקי
אהובה קריביצקי-קראוז (23 בפברואר 1932 – 17 במאי 2009) הייתה אתלטית ישראלית, אלופת ישראל (1953, 1955 ו-1956), שיאנית ישראל, אלופת אסיה (מנילה 1954) ופעמיים ברציפות אלופת המכביה (1950 ו-1953) בקפיצה לגובה.
קריביצקי הייתה גם שחקנית כדורסל בקבוצת הפועל תל אביב (1961 – 1963). זכתה עם קבוצתה ב-2 אליפויות המדינה ובגביע המדינה פעם אחת. התנשאה לגובה 1.74 מ'. שיחקה בתפקיד שחקנית ציר. הצטיינה בניתור גבוה מאוד, קטפה ריבאונדים בהגנה ובהתקפה, וחסימות על הזורקות לסל.
ביוגרפיה
התאמנה בהפועל רחובות. בשנת 1950 היא קבעה בתחרות שנערכה באצטדיון ימק"א בירושלים בקפיצה לגובה שיא ישראלי חדש של 1.48 מטר.
אלופת המכביה
בתחרויות האתלטיקה של המכביה השלישית שנערכו בשנת 1950 זכתה קריביצקי במדליית זהב בקפיצה לגובה בשיא מכביה חדש של 1.45 מטר, לפני תמר מטל-שומכר (1.40 מטר) ונפרסטק (1.35 מטר), שתיהן מישראל.
בשנת 1951 קבעה קריביצקי בקפיצה לגובה שיא ישראלי חדש של 1.52 מטר.
בתחרויות האתלטיקה של המכביה הרביעית שנערכו בשנת 1953 הגנה קריביצקי על תוארה וזכתה במדליית זהב בקפיצה לגובה בשיא מכביה חדש של 1.48 מטר, לפני ג'. פרייזר מבריטניה (1.48 מטר) ותמר מטל-שומכר (1.45 מטר).
בתחרות שנערכה בשנת 1954 קבעה קריבציקי בקפיצה לגובה שיא ישראלי חדש של 1.55.5 מטר.
אלופת אסיה
במשחקי אסיה שנערכו במנילה שבפיליפינים בשנת 1954 זכתה קריביצקי במדליית זהב בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.55 מטר, לפני מיוקו טקאהאשי (1.52 מטר) ומייקו מורו (1.52 מטר) מיפן.