cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Reindeer(s) Are Better Than People
תקציר
השיר הזה ממחיש את מערכת היחסים הייחודית של קריסטוף עם סוון. הוא אדם ביישן ומבודד שיכול להיות עצמו רק כשהוא נמצא בסביבה של אייל המחמד שלו. מציין הבמאי "החבר היחיד של כריסטוף הוא אייל הצפון שלו סוון והוא דוחה את המין האנושי לטובת חיית המחמד שלו ("כל אחד מהם רע", הוא שר בשיר עצמו)".
גרסאות בין-לאומיות
הגרסה בשפה הקוריאנית ששר יונג סאנג-יון הופיעה בתרשים ההורדות של מצעדי המוזיקה של גאון; עם זאת, הוא לא הופיע במצעד הסינגלים הראשי של גאון.
הגרסה האיטלקית, יחד עם כל העיבוד האיטלקי לסרט, זכתה בדיבוב הזר הטוב ביותר בעולם.
מכיוון שסרט ההמשך כולל חידוש קצר של השיר, הוקלטה גרסה בשלוש השפות הללו לסרט השני. כמו מואנה עם גרסאות טהיטיות, מאורי והוואי, הגרסה הסמית הייתה דיבוב יוצא דופן שנעשה במיוחד עבור הסרט, בשל ההשראה שלקחה מהתרבות הסמית.
מאז 2013, כמה תחנות טלוויזיה מקומיות מדבבות את הסרט בשפות המקומיות שלהן. כלומר: אבחזית, אלבנית, ערבית, קברדית, קראצ'אי-בלקר, פרסית וטגלוג.
רמיקס איילים
כששאלתי את השאלה "תהיתי, אתה יודע, כי אני חושב שדיברתי איתך קודם והיית כאילו, וואו, היה לנו את הזמר הגדול והמדהים הזה בברודוויי והוא, אתה יודע, פשוט לא היה בשימוש כל כך הרבה ב הסרט", רוברט לופז הגיב: "ובכן, אנחנו מקווים לתקן את זה עבור המחזמר. אם אנחנו - אם תהיה לנו הזדמנות לכתוב את זה, ואנו מקווים לעשות זאת עם דיסני, ניתן לכריסטוף שיר ראוי. אבל שיר האיילים הזה נכתב בערך, אתה יודע, כי לקריסטוף היה את סוון והוא באמת יכול היה לדבר רק עם סוון, ולסוון אייל הזה והוא עשה את הקול של סוון באותו רגע - זה היה די מוזר. והוא לא עשה זאת - עד המערכה האחרונה של הסרט, זה לא היה הגיוני עבורו לפרוץ לשיר אמיתי".
ל- AwardsDaily, רוברט אמר "רצינו לכתוב משהו עבור [דמותו של גרוף] קריסטוף... בהתחלה ידענו שהשירים שכתבנו לדמויות החיצוניות, הדמויות המשניות, הם אלה שנראה שנשארו. ואלו שכתבנו לאנה נראו כל הזמן נכרתו כשאנה השתנתה ושנתה ושינתה. אז רצינו לכתוב משהו עבור קריסטוף. ורצינו לכתוב משהו ליונתן גרוף. תמיד הנחנו שנכתוב עוד קצת. אבל הדמות שלו המשיכה להכחיש שירים אמיתיים". קריסטן הוסיפה "בגרסת הדלוקס של הפסקול... יש משהו שנקרא "רמיקס איילים", שהיה רמיקס של "איילים טובים מאנשים". גרסה מורחבת שכתבנו, חצי כבדיחה, וחצי כמו. . . "לא יהיה כיף לשים את זה בקרדיטים? לתת ליונתן גרוף הזדמנות לעשות את מה שיונתן גרוף עושה".
ביקורת
בדרך כלל היו דעות חיוביות כלפי השיר, כאשר הוא תואר כקצר ומצחיק כאחד. מבקרים רבים מתחו ביקורת על העובדה שג'ונתן גרוף, שחקן בברודוויי, קיבל רק דקה אחת, בניגוד לשיר מלא.
העיתון Rochester City כתב ""Reindeer(s) Are Better Than People", "In Summer" ו-"Fixer Upper" אינם מתקדמים בעלילה כמו שאר המספרים, אבל לשלושתם יש את הקסם שלהם", והוסיף כי ""Reindeer(s) Are Better Than People" הוא זריקה קטנה ומטופשת שאני נשבע שנוספה רק ברגע שיונתן גרוף לוהק כדי שיהיה לו תירוץ לשיר". DadInACape כתב "איילי הצפון טובים יותר מאנשים" הוא משפט קטן וחמוד עם ג'ונתן גרוף. ארין סטאו מ-Laghing Place כתבה "בניגוד להרבה מעריצים השיר האהוב עליי מהסרט הוא לא "Let it Go" אלא "Reindeer(s) Are Better Than People". GeekExchange כותב "לגרוף יש דידי קטן ומצחיק על כך שאיילי הצפון טובים יותר מאנשים שיאהבו בחורים שמרגישים שהם רצו לראות את הסרט לקריסטוף שבאמת משמש כמו שהחבר'ה יזדהו איתם". הוא הוסיף "גם לגרוף וגם לפונטנה יש את הדמויות הנהדרות האלה, אבל הם די בשימוש חסר, הן מבחינה סיפורית והן מבחינה מוזיקלית, אבל זה בסדר כי הסיפור לא עוסק במי שיקבל את הילדה." Inkling Press אמר "לא שמעתם הרבה מקול השירה שלו, אבל כן היה לו שיר מסודר בן דקה אחת בשם 'איילים טובים מאנשים'" AintItCool אמרה שהשיר, יחד עם In Summer, הם רגעים שבהם "לשבור את הקרח הופך להיות מהנה". AllMusic אמר "הרצועות שמציעות הקלה קומית, כמו "In Summer" ו"Reindeer(s) Are Better Than People", כתובות בחוכמה". Johnnegroni.com אמר על Reindeer Remix "סוף סוף, יש לנו את השיר שהיה אמור להיות השיר האחרון של הסרט, בהשתתפות ג'ונתן גרוף שלא היה בשימוש. אני אוהב את זה כי זה היה משאיר את הסרט בנימה מצחיקה שתפסה את הכיף של השיר שגרוף שר קודם לכן על סוון." אורבן סינפיל כותב "כל מי שכותב שירים שהמילים שלו מרמזות על 'איילים טובים מאנשים' [זה] בסדר בספר שלי". קפטן לב חזיר טוען שאולף הוא "לא ממש כיף כמו היחסים בין קריסטוף לאייל שלו (והשיר שלהם "Reindeer(s) Are Better Than People")". VGU.com אמר "אפילו המנגינה הקצרה ששר ג'ונתן גרוף של קריסטוף, "Reindeer(s) Are Better Than People" הייתה חמודה והיסטרית להפליא." זה אמר "ג'ונתן גרוף הוא זמר מוכשר ומהנה, אז זה קצת מפתיע שהוא מקבל רק חמישים שניות של שירה לאורך כל הסרט. אבל הוא מנצל את המיטב מהופעתו הקצרה. זוהי היכרות מקסימה עם קריסטוף וסוון, האייל דמוי גור (ה-MVP הקומי של הסרט). אני אוהב את קול ה"אייל" של גרוף, וכל השאר בשיר הזה. מצחיק, מתוק, מקסים. הלוואי שזה יימשך עוד קצת."
NerdyMindsMagazine כתב: "חלק ממה שהופך את לשבור את הקרח לכל כך חביב הוא המוזרויות של הדמויות שלו. מעטים, אם בכלל, בולטים כמו התיעול של קריסטוף למחשבותיו ורגשותיו של סוון, וזה מוצג במיטבו ב"Reindeer(s) Are Better Than People". זה דואט שהוא לא דואט. זה פשוט, וזה קצר. זה לא אפי, זה לא ארוך, וזה לא ממש מזיז את העלילה, אבל זה מראה רגע רך בין אדם לאייל שלו בלי יותר מאשר לאוטה (או כלי דמוי לאוטה; לא הצלחנו. כדי למצוא אחד שמתאים למה שהוא משחק). אנו זוכים לראות עד כמה סוון אנושי באמת, ואנו שורשים אותם באותה מידה שאנו שורשים לכל זוג אחר בסרט. אני פשוט מבואס שא) זה השיר היחיד שקריסטוף מקבל בכל הסרט וב) גרסת ה"רמיקס" נותרה מחוץ לסרט לחלוטין." Rotoscopers אמרו: "אני באמת אוהב את רוב השירים, אבל יחד עם זאת אני לא אוהב את "In Summer" ואת "Reindeer(s) Are Better Than People". השירים האלה פשוט לא היו טובים כמו שאר השירים. גם שנאתי שהם נתנו ליונתן גרוף שיר מטופש של 50 שניות. קדימה דיסני! אתה שוכר אמן מדהים שיכול לשיר יפה ואתה נותן לו שיר כזה? הייתי יותר בסדר עם "In Summer" אם יונתן לפחות ליונתן שיר גדול ודרמטי כמו "Let it Go" או "For The First Time in Forever." The Entertainment Nut כתב "אם יש שיר אחד שנראה תקוע בתוצר הסופי, זה איילים טובים מאנשים. עם הכישרונות הווקאליים של ג'ונתן גרוף זמינים, זה הרגיש כאילו הם צריכים למצוא דרך לנצל את הכישרונות שלו, והיצירה הזו בת 51 השניות בהחלט מתאימה לעיקר." ה-Ig Notorious אמר שלסרט "יש שני שירים שיכולים לקבל זהב באוסקר" ("Let It Go" ו"For the First Time in Forever"), אם כי הוסיפו "אבל "Reindeer(s) Are Better Than People" עשוי להיות להיט קאלט. " AssignmentX אמר, יחד עם In Summer, השיר הוא דוגמה ל"דברים מטופשים להפליא". GeeksOfDoom כתב "למרבה האכזבה, לקול הזהב של ג'ונתן גרוף יש רק הזדמנות אחת להיכנס לפסקול, וזה הקטע הקצר הזה כאן. זה די שנון ומצחיק, במיוחד כשהוא מגיב להתחזות שלו לסוון." אנימציה אנפלאגד אמרה "איילים טובים מאנשים הצחיק אותי, אבל הרגשתי שזה עצר את הסרט." HeyUGuys אמר ש"'איילי הצפון טובים מאנשים' הוא לא יותר ממשהו נשכח שיש לו מזל להיות בפסקול בכלל", ותיאר אותו כ"פספוס", יחד עם Frozen Heart . ALookAtDisney כתב "אם כי לא כל השירים מעולים כמו "Fixer Upper" או "Reindeer(s) Are Better Than People"". הקילט אמר ש"איילים טובים מאנשים" ו"בקיץ" אינם מסייעים בהתקדמות העלילה, אלא כולם בעלי ערך לפסקול. חלק אחד טירוף ושני חלקים טיפשות; אין באמת טעם ל"Reindeer(s) Are Better Than People". זה דואט מהנה וקצר בין ג'ונתן גרוף לבין עצמו."
350-359 לפנה"ס
שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 359 - 350 לפנה"ס
משפיע (חב"ד)
"משפיע" בחסידות חב"ד הוא תפקיד חינוכי של חסיד המשמש כחונך, כרב הבקי בתורת החסידות וכמורה רוחני בענייני עבודת השם ועקרונות חסידות חב"ד. המשפיע מהווה מקור השראה לתלמידיו בהליכותיו וברוחו, הוא עורך התוועדויות ומוסר שיעורים בהגות חב"ד. תפקידי משפיע נהוגים בין השאר בישיבות חב"ד ובקהילות חב"דיות.
רקע
למרות שמחנכים רוחניים קיימים בתנועות חסידיות אחרות וגם בשאינן חסידיות (כגון משגיח רוחני), מושג זה של משפיע הוא מיוחד בחסידות חב"ד, מאחר שתפקיד ההנחיה שונה במהותה מהגישה של קבוצות אחרות. השפעתו של המשפיע כוללת:
אופי התפקיד של המשפיע מרומז בהקדמה של ספר התניא, ספר היסוד של החסידות שנכתב על ידי רבי שניאור זלמן מלאדי, האדמו"ר הראשון של חב"ד. הוא נדון בהרבה שיחות פומביות שנמסרו על ידי הרב יוסף יצחק שניאורסון, האדמו"ר השישי מחב"ד-לובביץ', ורבי מנחם מנדל שניאורסון, האדמו"ר השביעי מחב"ד-לובביץ'. הרבי הוסיף והורָה כי כל אחד ייגש אל המשפיע שלו באופן קבוע, כדי להבחן ולהיערך.
בישיבת תומכי תמימים מיוחסת לתפקיד זה חשיבות רבה, והתואר 'משפיע' משמש על בסיס יום-יומי לרב האחראי על לימודי השקפה ואמונה בחסידות, בין השאר בעקבות דברי הרבי מליובאוויטש שהורה לחסידיו לקחת על עצמם משפיע אישי, כציווי התנאי "עשה לך רב".
יש הבחנה בין רב רשמי, יועץ אישי, ומשפיע. למרות שהם מושגים דומים ומשמשים לעיתים קרובות לסירוגין, התואר הראשון מתייחס בדרך כלל למישהו בעל ידע תורני, אשר מחזיק בעמדה רשמית-קהילתית. התואר האחרון, לעומת זאת, מתייחס לאדם אשר נבחר על מנת להציע עצה והדרכה.
אחד המשפיעים הידועים בתקופה של הרבי מלובביץ' הוא הרב יואל כהן - משפיע בישיבת חב"ד המרכזית בברוקלין - 770, העורך הראשי של ספר הערכים חב"ד ששימש ה'חוזר' הראשי של הרבי מליובאוויטש.
הרבי מנחם מנדל שניאורסון, ביוזמה חסרת תקדים מבחינה היסטורית, עודד גם נשים ונערות לקבל על עצמם תפקיד דומה של מתן הדרכה, בהתייחסו אליהן בתואר "משפיעה". תפקיד זה בדרך כלל ממוקד יותר לשירות קהילתי.
איסמאילה סורו
איסמאילה סורו (בצרפתית: Ismaila Soro; נולד ב-7 במאי 1998) הוא כדורגלן מחוף השנהב המשחק בסלטיק ובנבחרת חוף השנהב בעמדת הקשר.
קריירה
סורו התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מוסו המקומית.
בקיץ חתם בסקסאן מליגת העל המולדובית. ב-15 באוקטובר 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 0–2 לדאקיה קישינב. עד לסיום העונה רשם 22 הופעות בליגה ללא שער.
ביולי חתם בהומל מליגת העל הבלארוסית. ב-4 בנובמבר 2017 סורו הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 1–0 נגד קרומקאצ'י.
ב-24 בדצמבר 2017 חתם בבני יהודה תל אביב לשלוש וחצי עונות. את הופעת הבכורה שלו במועדון עשה ב-4 באפריל 2018, כשנכנס כמחליף במשחק ליגה נגד הפועל חיפה.
בעונת 2018/2019 היה שותף לזכייה של בני יהודה בגביע המדינה אף על פי שנפצע ונאלץ להיות מוחלף במשחק הגמר בו גברה בני יהודה 4-5 על מכבי נתניה בפנדלים.
ב-10 ביולי 2019 האריך את חוזהו בקבוצה בשנתיים נוספות.
ב-22 בינואר 2020 חתם סורו לארבע וחצי שנים בסלטיק.
ב-10 ביולי 2022 הושאל לארוקה מהליגה הפורטוגלית.
תארים
סלטיק
שיטת שולצה
שיטת שׁוּלְצֶה היא שיטת הצבעה שפותחה על ידי, לשקלול עמדות של מצביעים לגבי כמה מועמדים לכדי סדר עדיפויות משותף. שולצה החל לדון בשיטה בשנת 1997 בפורומים שונים והיא פורסמה בכתב עת מדעי בתחום הבחירה החברתית בשנת 2011. השימוש בה החל ב-2003 בארגונים שונים הקשורים לתנועת התוכנה החופשית.
בבסיס השיטה מונחת השוואה של כל זוג מועמדים A ו-B ובחינה של מספר המצביעים המעדיפים את A על פני B ולהפך. השיטה מקיימת את תנאי קונדורסה, הדורש שאם יש מועמד המנצח כל מועמד אחר בהתמודדות ראש בראש אז הוא המועמד הזוכה. כלומר, אם לגבי מועמד מסוים A, לכל מועמד אחר B רוב הקבוצה מעדיפה את A על B, אז A צריך לזכות בבחירות. אם המצביעים אכן מכתירים מועמד בעל תוצאה עקבית כזאת, שיטת שולצה מאמצת תוצאה זו ללא שינוי. עם זאת, התחכום בשיטה מתגלה כאשר השוואת רוב פשוטה מביאה לתוצאות מעגליות, כגון העדפה של אפשרות א' על ב', ב' על ג' ו-ג' על א'. במקרים כאלו, הידועים כפרדוקס קונדורסה, פותרת שיטת שולצה את הקונפליקט באמצעות השוואת עוצמת ההעדפה לאורך מסלולים שונים בגרף המועמדים, כמפורט למטה.
שיטת שולצה היא אחת משיטות ההצבעה הנפוצות העונות על תנאי קונדורסה.
אופן ההצבעה
כמו בשיטות אחרות המשקללות סדרי עדיפויות, גם בשיטת שולצה רשאי כל מצביע לדרג את המועמדים, לפי סדר העדפותיו. המצביע אינו חייב לדרג את כל המועמדים. כל שנדרש ממנו הוא הצבעה עקבית (בלשון מתמטית, קביעת יחס סדר חלקי בין המועמדים). לדוגמה, המצביע רשאי להעדיף את א' וב' על-פני ג' ואת ג' על-פני ד' וה', בלי לדרג בין א' וב' או בין ד' וה'.
שקלול הקולות
שקלול נאיבי של הקולות יקבע שמועמד A עדיף על מועמד B אם יש יותר מצביעים המעדיפים את A על B. כאמור לעיל, אם השקלול הנאיבי אינו מביא למעגלים, שיטת שולצה תאמץ אותו כתוצאה הסופית.
כדי להדגים את השיטה, נתבונן במקרה שבו יש שלושה מועמדים, B ,A ו-C. נניח שבהצבעה משתתפים 7 מצביעים, ומתברר ש-A עדיף על B ברוב של 2:5, B עדיף על C ברוב של 3:4, ו-C עדיף על A ברוב של 1:6. שיטת שולצה "מנתקת" את המעגל בזוג המועמדים שעבורו מספר המעדיפים את אפשרות הרוב הוא הקטן ביותר: כיוון שהעדפת B על C היא הכי פחות חזקה (עם תומך אחד בלבד), נותרות רק ההעדפות C>A>B. כלומר: בדוגמה זו C מנצח, A מגיע למקום השני, ו-B במקום האחרון.
כדי להתיר מעגלים במקרה הכללי, משתמשת השיטה במסלולים המקבלים את משקלם מתחרות הראש בראש: מועמד A מנצח את מועמד B אם העוצמה הגדולה ביותר של מסלול מ-A ל-B (ראו להלן), גדולה מן העוצמה הגדולה ביותר בכיוון ההפוך. ניתן להראות כי זהו יחס טרנזיטיבי, ולכן אפשר לקבוע שהמנצח הוא זה שמסלולי הזרימה שלו גברו על כל המועמדים האחרים. השיטה מאפשרת תוצאות תיקו, הבאות לידי ביטוי בקיומם של מסלולי זרימה מקסימליים שווי משקל.
ניסוח טכני
מסמנים ב-d[v,w] את מספר הבוחרים שהעדיפו את מועמד v על פני מועמד w. בשלב הבא, מסמנים
כעת, בונים גרף מכוון ממושקל, שקודקודיו הם המועמדים ועל החץ ממועמד v למועמד w כתוב הערך d'[v,w] (צעד זה הכרחי, משום שבלעדיו השיטה אינה מקיימת את תנאי קונדורסה).
הוא יחס סדר חזק, ומכיוון שמספר האפשרויות סופי, יש בו איבר מקסימלי. איבר (מועמד) כזה הוא הזוכה בהצבעה לפי שיטת שולצה.
מימוש
לשם מציאת המסלולים הכבדים ביותר ניתן להשתמש בתכנון דינמי, בפרט באלגוריתם פלויד-וורשאל למציאת המסלולים הקצרים ביותר בין כל שני זוגות צמתים, בגרף ממושקל ומכוון. סיבוכיות זמן הריצה של האלגוריתם היא מספר המועמדים בשלישית. כאמור, אם אין מעגלים בגרף העדיפויות אין צורך כלל להריץ את אלגוריתם מציאת המסלולים הכבדים.
דוגמה
נניח ש-45 מצביעים מדרגים חמישה מועמדים:
ראשית יש לחשב את העדפת הזוגות. למשל, כאשר משווים את הזוג [A,B] קיימים 5+5+3+7=20 מצביעים אשר מעדיפים את A על B ו- 8+2+7+8=25 מצביעים אשר מעדיפים B על A. כלומר ו-. התיאור המלא של דירוג ההעדפות נתון בטבלה:
התאים d[X, Y] בעלי רקע ירוק בהיר מייצגים העדפה של X על Y, ואלו בעלי רקע אדום בהיר מייצגים העדפה של Y על פני X. תאים בהם אין מועמד מועדף ללא צבע. מן המטריצה הזו בונים את d'[X, Y], הקובע את הגרף הממושקל המכוון (ראו באיור):
כעת ניתן למצוא את המועמדים המועדפים. למשל: כאשר משווים את A ל-B, מגלים ש-A עדיף על B מכיוון שמתקיים אם ממשיכים בדרך זו, ומשווים את תוצאות כל הזוגות, מתקבל סדר ההעדפות הבא: כלומר E מנצח, או במילים אחרות  נכון תמיד.
מרים ירדני
מרים ירדני (שמה בלידה: מריקה יאקובוביץ'; 25 באפריל 1932 - 8 במאי 2015) הייתה היסטוריונית ישראלית, פרופסור בחוג להיסטוריה כללית באוניברסיטת חיפה, כלת פרס ישראל לשנת 1999 וכלת פרס א.מ.ת לשנת 2007. נודעה במחקריה בתחום ההיסטוריה של צרפת, בעיקר ההגות הפוליטית, ההיסטוריוגרפיה וחקר הזהות הלאומית הצרפתית, תולדות ההוגנוטים ויחסיהם עם היהודים.
ביוגרפיה
מריקה יאקובוביץ' נולדה בטימישוארה, שברומניה, במשפחה יהודית מהמעמד הבינוני, למדה בגימנסיה היהודית בטימישוארה והמשיכה בבית הספר התיכון. היא עלתה לישראל ב-1950. למדה באולפן עברית עציוני והמשיכה ללמוד בבית מדרש למורי עם מיסודו של מרטין בובר. השלימה את לימודיה לתואר הראשון בהיסטוריה כללית ותרבות צרפת ואת השני בהיסטוריה כללית באוניברסיטה העברית. עבודת הגמר שלה, בהנחיית פרופסור יעקב טלמון, אותה סיימה ב-1961 הייתה על ברנאר לזר, מנהיג ציוני אנרכיסטי בצרפת.
היא לימדה בתיכון ערב, באולפנים ואחר כך עבדה בחברה ההיסטורית הישראלית. את לימודי הדוקטורט עשתה באוניברסיטת סורבון ב-1963, תחת הנחייתו של רולאן מונייה. בזמן הדוקטורט למדה גם בבית הספר ללימודים גבוהים במדעי החברה. בסיום הדוקטורט שבה לישראל והצטרפה לסגל ההוראה באוניברסיטת חיפה, שם מונתה ב-1972 לפרופסור חבר ובכך הייתה לאישה הראשונה שהייתה לפרופסור באוניברסיטה זו. ירדני מונתה לפרופסור מן המניין ב-1975. שימשה כראש החוג להיסטוריה כללית, הקימה את המכון לחקר תולדות צרפת ותרבותה ב-1975 וייסדה את בית הספר להיסטוריה באוניברסיטה בשנת 2000. קיבלה מלגות מחקר רבות מה-C.N.R.S, הייתה עמיתה בסיינט הילדאס קולג' שבאוקספורד, הייתה פרופסור אורח באוניברסיטת בורדו, באוניברסיטת מישל דה מונטיין, בבורדו 3, ובמכון למדעי הדתות בבית הספר ללימודים גבוהים במדעי החברה. נתנה סמינרים רבים והשתתפה במאות כנסים מדעיים בצרפת, באירופה ובארצות הברית.
מרים ירדני נפטרה בשנת 2015 בחיפה והובאה לקבורה בבית העלמין של קיבוץ נווה ים.
מייק בורשטיין
ילדות ורכישת מקצוע המשחק
מייק בורשטיין נולד בניו יורק למשפחה של שחקנים. הוריו, פסח וליליאן בורשטיין, היו זמרים ושחקני התיאטרון היידי בניו יורק. הופעותיו הראשונות של מייק על הבמה היו בגיל שלוש. הוריו שילבו את מייק ואת אחותו התאומה סוזן במופע שהעלו, והילדים "גנבו את ההצגה" מהוריהם. המשפחה הופיעה בעיקר בניו יורק אך גם ערכה מסעות רבים בעולם והופיעה לפני קהילות דוברות יידיש. הנסיעות התכופות הקשו על מייק וסוזן את הלמידה היעילה בבית הספר ואת שמירת הקשר עם חבריהם, אולם הן עזרו להם לפתח שליטה בשפות רבות. כשהיה בן שבע, עבר עם משפחתו לארגנטינה.
משפחת בורשטיין משתקעת בישראל
בשנת 1954 עלתה משפחתו לישראל והעלתה את הצגות היידיש שלה, המפורסמת שבהן הייתה "חתונה בעיירה", פרי עטו של ויליאם סיגל (שלימים זכתה גם לעיבוד קולנועי). לטענת בני המשפחה, גורמים בחברה הישראלית של שנות החמישים התנכלו לתיאטרון היידי. עקב בעיות כספיות חזרה המשפחה לארצות הברית, ורק בשנת 1962 שבה לישראל והעלתה הצגות בסגנון שבו התמחתה בחו"ל – מלודרמות אידישאיות פרי עטם של כותבים עממיים. בשנת 1965 החליטה המשפחה לנסות ולהעלות הצגה שכתב סופר מוערך והציגה את "המגילה", פרי עטו של איציק מאנגר, במועדון החמאם ביפו. לפני הצגת הבכורה נערכו מספר הצגות הרצה מול הקהל הקבוע של המשפחה, אך קהל זה לא התלהב מהתפנית הסגנונית. בני המשפחה חששו שיאבדו את פרנסתם, אולם בהצגת הבכורה הרשמית האולם היה מלא ונכחו בו שרי הממשלה, הסופר איציק מאנגר שהגיע לארץ לכבוד האירוע, דמויות מפתח מהתיאטרון הישראלי ועיתונאים רבים. ההצגה זכתה לשבחי הביקורת ולפופולריות בקרב הקהל הרחב. הקהל האידישאי הישראלי למד להעריך את ההצגה ולהתגאות בה בעקבות הצלחתה בקרב דוברי העברית. זו הייתה הצגת היידיש בעלת מספר ההופעות הרב ביותר בישראל באותה תקופה (250 הופעות) והיא יצאה גם למסע הופעות בחו"ל שכלל את רובע ברודוויי שבניו יורק. הביקורות סימנו את מייק בורשטיין ככוכב עולה.
מייק בורשטיין נחל הצלחה קולנועית ראשונה ב-1966 בסרט "שני קוני למל" ונהפך לכוכב בישראל. הוא גילם את שתי הדמויות המרכזיות של הסרט במקביל בקומדיה של טעויות על רקע העיירה היהודית. אביו פסח גילם בסרט את העגלון של העיירה. הסרט כלל שירים וריקודים וידוע במיוחד שירו של קוני למל "אומרים שאני אינני אני..." בביצועו של בורשטיין. לאחר ההופעה בסרט "שני קונילמל", מיעט מייק להופיע עם בני משפחתו והתרכז בפיתוח קריירה עצמאית. אחותו סוזן נטשה את מקצוע המשחק והוריו חזרו לניו יורק. סמוך לפרישתם מהעסק המשפחתי, הקימו מייק וסוזן משפחות משלהם. בסרט "הקומדיאנטים", טענה ליליאן כי היא ופסח נאלצו לשוב לניו-יורק משום שהקהל האידישאי הישראלי חדל לקנות כרטיסים להופעות המשפחה משום שמייק וסוזן לא השתתפו בהן יותר. פסח נפטר בניו יורק ב-1986 וליליאן נפטרה ב-2005.
קריירה עצמאית בישראל
ב-1976 הופיע בסרט ההמשך הראשון של "שני קוני למל", "קוני למל בתל אביב" (שמדורג תשיעי ברשימת מאה הסרטים הישראליים הנצפים ביותר בכל הזמנים, עם כ-771,000 כרטיסי קולנוע שנמכרו), וב-1983 בסרט המשך נוסף "קוני למל בקהיר". שלא זכה לאותה הצלחה כמו שני הסרטים הקודמים. ב-1977 כיכב בסרט "הרשלה" לצידו של אריה אליאס, המתאר את קורות הרשלה, אשכנזי יחיד החי בשכונה מזרחית ומביע ביקורת על פוליטיקאים מושחתים. הופעותיו של בורשטיין בסרטים ובפסטיבלי זמר הפכו אותו לדמות מוכרת ופופולרית מאוד בישראל של שנות השבעים.
בשנות 1978–1979 הנחה את התוכנית ״תן הזדמנות״ בטלוויזיה הישראלית.
ב-1981 השתתף ב"שלכם לשעה קלה" תוכנית רדיו בקול ישראל, ושירי התוכנית הופיעו באלבום באותו שם. באותה שנה השתתף בתחרות הקדם אירוויזיון עם השיר "סביב כל העולם" שזכה במקום החמישי.
בשנת 2017 השתתף בסדרה הישראלית "ג'ודה" אשר משודרת בהוט. בשנת 2018 יצא לאקרנים סרטו הראשון כבמאי, "אזימוט", בכיכובם של יפתח קליין וסמי שייק.
בשנת 2020 עלתה לאוויר העונה השנייה של "ג'ודה" בה הוא משתתף.
קריירה עצמאית בחוץ לארץ
בשנים 1978 ועד 1981 הופיע בטלוויזיה ההולנדית בתוכנית בידור ואירוח "המופע של מייק בורשטיין" וזכה להצלחה רבה. התוכנית דורגה בין עשר התוכניות הפופולריות ביותר בהולנד, בלגיה ולוקסמבורג.
במשך הקריירה הארוכה שלו הרבה בורשטיין להופיע במחזות זמר בברודוויי שבניו יורק, כמו "ג'ולסון", "הרוטשילדים", "ברנשים וחתיכות", ב"כנר על הגג" בתפקיד טוביה החולב, ב"לנסקי" בתפקיד איש המאפיה היהודי מאיר לנסקי, וכמו כן גילם את עורך הדין רוי כהן במחזה על המרגלים היהודים יוליוס ואתל רוזנברג. הצלחתו הגדולה ביותר הייתה כשכיכב במחזמר "בארנום" זוכה פרס הטוני, וחזר על התפקיד בהפקה הולנדית.
בטלוויזיה הופיע בורשטיין בתפקידי אורח בסדרות שונות כגון "כשהעולם מסתובב", "חוק וסדר", "כלב שמירה" ובסדרה הישראלית "אלביס, רוזנטל והאישה המסתורית".
בשנת 2006, מונה בורנשטיין לנשיא ארגון "ידידי ידידים" בלוס אנג'לס, שלוחה של עמותת ״ידידים למען הנוער והחברה״ הישראלית.
בשנת 2012 הופיע כאמן אורח בתיאטרון יידישפיל במחזמר ״הרשלה״ ובשנת 2014 במחזמר ״רביזור״.
בשנת 2017 החל גם לביים סרטים, כאשר סרטו הראשון כבמאי "אזימוט" יצא בשנת 2018.
חיים אישיים
בורשטיין נשוי ואב לשניים ומתגורר בארצות הברית. במהלך העשור הראשון והשני של המאה העשרים ואחת, הוא משחק בעיקר בהצגות תיאטרון בברודוויי.
כוסות רוח
כוסות רוח הן שיטת טיפול אלטרנטיבית, שהייתה נפוצה באירופה ובחלקים נוספים בעולם, אך כיום משמשת ברפואה הסינית וחלק ממסורת שמשמשת כרפואה בקרב האוכלוסייה המבוגרת יותר באזרביג׳ן. השיטה היא פסאודו מדעית ואין מחקרים המוכיחים את יעילותה.
הביטוי "כמו כוסות רוח למת" פירושו לעשות משהו חסר תועלת, בבחינת מעט מדי ומאוחר מדי.
נורא אל-מטרושי
נורא אל-מטרושי (בערבית: نورا المطروشي; נולדה בשנת 1993) היא אסטרונאוטית אמירתית. היא תעבור הכשרה בקבוצת האסטרונאוטים ה-23 של נאס"א לתפקיד מומחית משימה בינלאומית.
היא בעלת תואר ראשון בהנדסת מכונות מאוניברסיטת איחוד האמירויות הערביות, ועובדת כמהנדסת בחברה הלאומית לנפט באיחוד האמירויות. היא חברה באגודה האמריקאית להנדסת מכונות. היא התמודדה באולימפיאדה הבינלאומית למתמטיקה 2011 באמסטרדם, בה הגיעה למקום הראשון.
ב-21 באפריל 2021 הכריז ראש ממשלת איחוד האמירויות מוחמד בן ראשד אאל מכתום כי שני אסטרונאוטים נוספים מהאמירויות יטוסות לחלל: נורא אל-מטרושי ומוחמד אל-מולא. שני האסטרונאוטים הקודמים שסיימו את הכשרתם היו הזאע אל-מנסורי שהמריא לחלל למשימה בת 8 ימים וסולטאן א-ניאדי שטס לחלל לחצי שנה במרץ 2023.
רעידת האדמה במקסיקו (1787)
רעידת האדמה במלכות המשנה של ספרד החדשה בעוצמה מוערכת של 8.6 בסולם מגניטודה לפי מומנט, המוכרת גם בשם רעידת האדמה של סאן סיקסטו, התרחשה במלכות המשנה של ספרד החדשה (כיום מקסיקו) ב-28 במרץ בשעה 11:30 לפי הזמן המקומי (17:30 UTC) 1787. בעקבות הרעידה נגרם צונאמי שהכה בחופי המדינות המודרניות גררו ואואחאקה, שבדרום-מערב מקסיקו. זו הרעידה החזקה ביותר בעוצמת של מקסיקו.
ארון ביינס
ארון ג'ון ביינס (באנגלית: Aron John Baynes; נולד ב-9 בדצמבר 1986) הוא כדורסלן אוסטרלי, המשחק בעמדת הסנטר. מאז שנת 2009 מייצג את נבחרת אוסטרליה בכדורסל.
נעורים וקריירת מכללות
ביינס נולד בעיר גיזברן שבניו זילנד וגדל בקיירנס שבאוסטרליה. הוריו הם ניו זילנדים אך הוא מזהה עצמו כאוסטרלי.
בשנים 2005–2009 למד ושיחק ביינס באוניברסיטת המדינה של וושינגטון בארצות הברית. הוא רשם בארבע עונות בליגת המכללות ממוצע של 8.7 נקודות ו-5.4 ריבאונדים למשחק. בשנתו האחרונה השיג ממוצע של 12.7 נקודות ו-7.5 ריבאונדים. הוא לא נבחר בדראפט ה-NBA.
דינון
דינון חיבר היסטוריה של פרס, שחלקים רבים ממנה שרדו. הסודא מייחס בטעות את חיבור לדיו קסיוס. החיבור היה מחולק ללפחות שלושה חלקים, שנראה שתאמו לשלושת החלקים של חיבורו של קטסיאס: אסיריאקה, מדיקה ופרסיקה. נראה כי 30 הפרגמנטים ששרדו מחיבורו, מוכיחים כי דינון המשיך את ההיסטוריה של המזרח הקרוב מנקודת הזמן שבה קטסיאס סיים (398/7 לפנה"ס).
חיבורו החל בתקופות אגדתיות (המלכה סמירמיס) והסתיים עם הכיבוש הפרסי מחדש של מצרים, אלה הנושאים שעסק בהם: שמו של זורואסטר, הנבואה על תהילתו העתידית של כורש כפי שנאמרה למלך המדי אסטיאגס, הגניאולוגיה של כנבוזי השני, תיאור מנהג על שולחנו של חשיארש הראשון, הערובה להגנה שתמיסטוקלס קיבל מחשיארש–ארתחששתא הראשון כשתמיסטוקלס עזב את יוון לאסיה הקטנה, גניאולוגיה משובשת מאוד של אחותו של ארתחששתא הראשון, חייו של ארתחששתא השני כפי שנשתמר בביוגרפיה של פלוטרכוס משנת 398/7 ואילך (היכן שקסטיאס סיים), ומנהגים פרסיים.
ארון ביינס
סן אנטוניו ספרס
בינואר 2013 חתם ביינס על חוזה בסן אנטוניו ספרס מליגת ה-NBA. בעונתו הראשונה בקבוצה שיחק לסירוגין גם באוסטין ספרס מליגת הפיתוח של ה-NBA, במדיה קלע 13.9 נקודות בממוצע למשחק. בעונת הפסיד עם הספרס בסדרת גמר ה-NBA מול מיאמי היט (3–4), ובעונה העוקבת "נקמה" סן אנטוניו במיאמי כאשר גברה עליה בשחזור סדרת הגמר, בתוצאה 4–1. ביינס שותף ב-14 מתוך 23 משחקי הקבוצה בפלייאוף, ותרם 2.3 נקודות בממוצע למשחק.
דינון
הפרגמנטים ששרדו מצביעים על כך שדינון חיבר את יצירתו עבור קוראים שטעמם היה אלמנטים אגדיים, מוזרים וארוטיים. ואף על פי כן, הביוגרף הרומי קורנליוס נפוס חשב את דינון למקור האמין ביותר על היסטוריה פרסית, ואתנאיוס, כמו גם פלוטרכוס, השתמשו שוב ושוב בחיבורו, לצד או כנגד חיבורו של קטסיאס; שמו נזכר מספר פעמים גם בחיבורו של פליניוס הזקן. נראה אפוא שחיבורו זכה להערכה רבה יותר מאשר הפרסיקה של קטסיאס.
ארון ביינס
דטרויט פיסטונס
ביולי 2015 הצטרף לדטרויט פיסטונס. בשתי עונותיו עם הפיסטונס קלע 5.6 נקודות בממוצע למשחק, כמחליפו מהספסל של אנדרה דראמונד.
בוסטון סלטיקס
ביולי 2017 חתם על חוזה בבוסטון סלטיקס. בעונת שימש כשחקן חמישייה קבוע, וסייע לבוסטון להעפיל לגמר האזור המזרחי, עם ממוצעים של 6.0 נקודות ו-5.4 ריבאונדים למשחק.
פיניקס סאנס
לקראת עונת הועבר בטרייד לפיניקס סאנס, יחד עם טיי ג'רום, תמורת בחירת דראפט עתידית. ב-6 במרץ 2020 קבע שיאי קריירה של 37 נקודות ו-9 שלשות, בניצחון קבוצתו מול פורטלנד טרייל בלייזרס. את עונתו הראשונה בפיניקס סיים עם שיאי קריירה בממוצעי נקודות (11.5) וריבאונדים (5.6) למשחק, וכן באחוזי קליעה לשלוש (35.1%). ב-22 ביולי 2020 חשף כי כחודש קודם לכן נדבק במחלת הקורונה.
טורונטו ראפטורס
בנובמבר 2020 חתם על חוזה לשנתיים בטורונטו ראפטורס.
נבחרת אוסטרליה
ביינס חבר בנבחרת אוסטרליה בכדורסל מ-2009. הוא סיים עם הנבחרת במקום השני באליפות אוקיאניה ב-2009 ובמקום העשירי באליפות העולם ב-2010. ב-2011 זכה עם הנבחרת במקום הראשון באליפות אוקיאניה, בטורניר בו רשם 7.7 נקודות ו-5.7 ריבאונדים בממוצע למשחק. ב-2012 סיים עם הנבחרת במקום השביעי באולימפיאדת לונדון, והשיג 7.5 נקודות ו-3.3 ריבאונדים למשחק. בגביע העולם בכדורסל 2014 היה השחקן הבולט בנבחרת שסיימה במקום ה-12, הוא הוביל את הקבוצה עם 16.8 נקודות ו-7 ריבאונדים בממוצע למשחק. ב-2016 סיים עם הנבחרת במקום הרביעי באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו לאחר הפסד בקרב על מדליית הארד לספרד, בטורניר רשם ממוצע של 9.6 נקודות ו-5.8 ריבאונדים למשחק.
פרשת מאוריציוס
פרשת מאוריציוס (גרמנית: Der Fall Maurizius ) הוא רומן מאת הסופר היהודי-גרמני יעקב וסרמן משנת 1928.
זה הרומן הראשון בטרילוגיה שכוללת את:
זה אחד מספריו הידועים ביותר של יעקב וסרמן. מתוארת בו פרשה של עיוות דין ומאבק של נער אמיץ להוצאת הצדק לאור. בספר מתוארים ההווי החברתי וסולם הערכים המתערער בגרמניה בתחילת המאה ה-20.
ב-1954 הופק בצרפת סרט המתבסס על רומן זה בבימויו של ז'וליין דוביבייה.
תקציר העלילה
אטצל אנדרגאסט הוא נער בן 16 הגר עם אביו הקטגור העליון הברון וולף פון אנדרגאסט. החינוך שלו הוא קפדני והוא אינו מורשה ליצור קשר עם אמו החיה בנפרד. הוא מרגיש חפשי לדבר רק עם המשרתת רי ועם סבתו, אלמנת גנרל.
יום אחד הוא נתקל בכניסה לביתו בזקן המציג את עצמו לפני פון אנדרגאסט כפטר מאוריציוס. בהזדמנות מתגנב אטצל לחדר העבודה של אביו ומוצא שם בקשת חנינה למאוריציוס שבתחתיתה נכתב: "אין אפשרות לחנינה".
אטצל מגיע לביתו של מאוריציוס הזקן וזה מספר לו על הפרשה. בנו - לאונרד מאוריציוס היה מרצה מצליח לתולדות האמנות. למגינת ליבו של האב הוא נישא לאלי (אליזבת) המבוגרת ממנו בחמש עשרה שנה. למאוריציוס יש בת, הילדגרד, מיחסים שלו עם רקדנית לפני נישואיו. הרקדנית נפטרה משחפת ומאוריציוס מבקש מאנה, אחותה של אלי לבוא אליהם לטפל בילדה וללוות אותה למשפחת אומנה. אנה היא יפהפייה בת שמונה עשרה. מאוריציוס מתאהב בה למגינת ליבה של אשתו. גריגור וארמה, מרצה מבריק באוניברסיטה, הכיר את אנה מקודם וכעת מתחרה על ליבה עם מאוריציוס. השילוב הרגשי בין ארבעתם הוא קטלני. יום אחד מגיע מאוריציוס לביתו, נשמעת ירייה ואשתו נהרגת.
מאוריציוס מובא למשפט באשמת רצח והפרשה מסעירה את גרמניה. עד התביעה המרכזי הוא וארמה הנותן עדות בשבועה כי הוא הוציא את האקדח מידיו של מאוריציוס. הוא מתעלף מהתרגשות ועדותו משפיעה על המושבעים. פון אנדרגאסט שהיה אז קטגור זוטר יודע שהצלחה במשפט זה תסלול את דרכו המקצועית. למרות בקיעים בעדויות הוא מצליח בנאום מבריק לבנות במלאכת מחשבת את הרשעתו של מאוריציוס. מאוריציוס נידון למוות שהומר במאסר עולם ופון אנדרגאסט התקדם לדרגה של קטגור עליון.
אטצל מחליט לחקור את הפרשה בעצמו. הוא לווה כסף מסבתו ונוסע לברלין ליצור קשר עם וארמה הנקרא כעת ורשאואר. בשם בדוי הוא מתוודע לורשאואר ומבקש ללמד אצלו אנגלית. לאט לאט מתפתחים קשרי ידידות בין התלמיד והמורה ועולה הנושא של פרשת הרצח. בשלב מסוים כאשר אטצל קודח מחום וורשאואר מטפל בו הוא מגלה לאטצל כי את היריה ירתה אנה יאהן מאקדח שהוא נתן לה ולא מאוריציוס. לאחר המשפט הם השתלטו על רכושה של אלי שאת רובו הפסיד בהימורים ולאחר מכן נפרדו.
מיואש מהכל עולה מאוריציוס על רכבת וקופץ ממנה אל מותו.
לקריאה נוספת
יעקב וסרמן: פרשת מאוריציוס, תרגום: מ. ז. ולפובסקי, 432 עמ', הוצאת עם עובד, 1983.
כביש 171
כביש 171 הוא כביש הרוחב היחיד בהר הנגב. אורכו 33 ק"מ והוא מוביל מצומת הר חריף שעל כביש 10 סמוך לגבול מצרים עד לצומת הרוחות עם כביש 40, כחמישה ק"מ צפונית לעיירה מצפה רמון. הכביש עובר ברובו לאורך השפה הצפונית של מכתש רמון ודרך תוואי הזרימה של נחל ניצנה. בחלקו המזרחי הוא חוצה את מישור הרוחות ונחל צין, וחולף ליד מנחת מצפה רמון.
סמוך מצפון לכביש, כ־5 ק"מ מזרחית מצומת הר חריף, ובגובה של 950 מטר, שוכנים בורות לוץ.
תולדות הכביש
הכביש נפרץ בשנים 1979–1980 עם ההתעוררות המחודשת בהתעניינות בנגב, בעקבות הסכם השלום עם מצרים והנסיגה המתוכננת מסיני, ופתח את הדרך לאתרים שהישראלים כמעט ולא הגיעו אליהם קודם לכן.
בספטמבר 2022 נסגר הכביש לתנועת אזרחים בשל מפגעי בטיחות רבים, לטענת המועצה האזורית רמת נגב האחראית לתחזוקתו.
ויטולד הולאניצקי
ויטוֹלד הוּלַאנִיצְקי (בפולנית: Witold Hulanicki; 1890 - 27 בפברואר 1948) היה קונסול פולין בירושלים שהיה מיוזמי ההסכם מ-1938 בין האצ"ל לממשלת פולין להקמת מחנות לאימונים צבאיים למגויסי האצ"ל בפולין. בראשית מלחמת העצמאות הואשם על ידי הלח"י בריגול לטובת הערבים ונרצח בידי אנשיו.
קריירה דיפלומטית טרם מלחמת העולם השנייה
בשנות השלושים של המאה העשרים שימש הולאניצקי בתפקיד קונסול בלונדון. בחודש מרץ 1937 החל לכהן כקונסול כללי של פולין בארץ ישראל ובעבר הירדן. עם הגיעו לארץ ישראל ביקר יחד עם הקונסול היוצא במשרדי הנהלת הסוכנות והוועד הלאומי בירושלים. הם נפגשו עם הנהלותיהם והחליפו עמם דברי ברכה. בחודש נובמבר 1937 ביקר בארץ המנהל הכללי של מחלקת ההגירה במשרד החוץ הפולני, ובעת ביקורו ביקר יחד עם הקונסול הולאניצקי במשרדי הסוכנות היהודית והם נפגשו עם ד"ר ארתור רופין, משה שרתוק (לימים שרת) ויצחק גרינבוים. במחוות אלו הביעו הפולנים את הכרתם במעמדם המדיני של היישוב היהודי והנהגתו.
שיתוף פעולה בין האצ"ל לממשלת פולין
במקביל לפגישותיו של ז'בוטינסקי עם ראשי הממשל הפולני, נערכו בארץ ישראל פגישות של אנשי אצ"ל עם הקונסול הולאניצקי. הפגישות נערכו באמצעות חבר אצ"ל שהיה מבאי ביתו של הקונסול. את הפגישות עם הקונסול ארגן משה רוזנברג, מפקד האצ"ל באותה עת. לאחר מכן שותפו בפגישות גם חברים נוספים במפקדת האצ"ל ובהם אברהם שטרן, לימים מייסד הלח"י. בין הולאניצקי ושטרן התפתחה ידידות רבה. שטרן מסר את תוכן פגישותיו לחברי המפקדה ולאחר דיון בנושא, הוחלט לשלוח את שטרן לפולין כשליח הארגון. בפגישות אלה הועלו לפני הקונסול השקפות הארגון על זהות האינטרסים בין הציונות לבין ממשלת פולין, והוסבר כי שככל שהאצ"ל יגביר את תגובותיו בארץ, ייחלש מעמדם הפוליטי של הערבים וכך תתאפשר עליית יהודים מפולין.
הולאניצקי ושטרן ניסחו טיוטת זיכרון דברים בין ממשלת פולין ובין האצ"ל, לפיו מתחייב האצ"ל לארגן מחנות אימונים לצעירים מגויסי האצ"ל בפולין ואת עלייתם ארצה. ממשלת פולין מצידה תעזור לאצ"ל במתן נשק ובמקומות לאימונים, ואף תשתדל, במידה שהתנאים המדיניים יאפשרו לה, ללחוץ על ממשלת בריטניה להתיר את כניסת יהודי פולין לארץ-ישראל. את טיוטת זיכרון הדברים הביא שטרן לדיון בישיבת מפקדת אצ"ל, וכל חברי המפקדה אישרו אותו. שטרן יצא בסוף יולי 1938 לוורשה כדי להתחיל לארגן את מחנות האימונים. הולאניצקי מצידו העביר את בקשת האצ"ל אל משרד החוץ הפולני בוורשה. הרשויות בפולין דנו בבקשת האצ"ל ובאביב 1939 החלה התוכנית להתבצע והחל קורס צבאי בפולין של אנשי האצ"ל.
קריירה דיפלומטית בזמן ואחרי מלחמת העולם השנייה
לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה המשיך הולאניצקי למלא את תפקיד הקונסול בירושלים מטעם הממשלה הפולנית הגולה. הוא מילא תפקיד זה עד לשנת 1943, אז עבר למלא תפקידים מטעם ממשלת המנדט הבריטי, לראשונה כצנזור ראשי על דברי הדואר בירושלים ולאחר מכן הועבר למחלקת התעשיות הכבדות ולבסוף למחלקת הפיקוח על נכסי האויב.
הרצח
ב-26 בפברואר 1948, יום לפני שהולאניצקי, אשתו ושלושת ילדיהם עמדו לעזוב את הארץ בדרכם ללונדון, נחטף הולאניצקי מדירתו בירושלים על ידי אנשי לח"י שהציגו עצמם כחברי ארגון ההגנה וביקשו ממנו להתלוות אליהם לחקירה. משלא שב פנתה אשתו למשטרה וזו החלה בחיפושים. למחרת, ב-27 בפברואר 1948, בשעה 8 בערב, נשמעו יריות מכיוון הכפר הערבי שייח' באדר (כיום גבעת רם). למחרת נמצאו במקום שתי גוויות של פולנים – הולאניצקי ועיתונאי פולני בשם סטפן ארנולד – כשידיהם כפותות. בשיחות טלפון למשרדי העיתונים הודיעו אנשי הלח"י כי הם הרגו את שני הפולנים בגלל קשריהם עם הכנופיות הערביות. הולאניצקי הובא לקבורה בבית הקברות הקתולי בהר ציון.
לימים, בניסיון לתרץ את הריגתם של שני הפולנים ובהם האיש שגילה אהדה לאצ"ל וקישר את ראשיו עם שלטונות פולין ואף היה ידיד אישי של אברהם שטרן, נימק נתן ילין-מור, מראשי הלח"י לשעבר, את הרצח בכך שבאותה עת הייתה ירושלים במצור והתרוצצו בה שמועות רבות, ובין השאר כי בעיר נמצאים מרגלים יהודים המוסרים ידיעות לערבים.
החוקרים איזבלה גינור וגדעון רמז, החוקרים את חתרנותה של ברית המועצות בארץ ישראל ובמדינת ישראל העלו בשנת 2011 תאוריה אחרת; הם מצאו כי כעשר שנים אחרי מותו של הולאניצקי קיבלה בתו מכתב מפולני אחר, שישב גם הוא בירושלים בשנות הארבעים והיה דובר הצבא הפולני במזרח התיכון, בו סופר לה כי זמן קצר לפני מותו סיפר לו הולאניצקי כי קיבל איומים על חייו, והוא חושש שיירצח ומבקש למסור למשפחתו את האמת כי החל לסייע לפעילות האנטי-קומוניסטית של שירותי הביון האמריקאי, בהאמינו שהוא פועל לטובת ארצו.
לדברי גינור ורמז רחשו בלח"י אהדה לברית המועצות, לאו דווקא על בסיס אידאולוגי, אלא משום שאנשי הארגון העריכו שברית המועצות תתמוך בשאיפות התנועה הציונית בארץ-ישראל כדי לפגוע בבריטניה, על רקע המלחמה הקרה. גינור ורמז קבעו כי הלח"י רצח את הולאניצקי לא מפני שעזר לערבים, אלא מפני שהחל לעבוד כסוכן אמריקאי אנטי-קומוניסטי, ועשו זאת בשירות ברית המועצות.
קבל MOS
קַבָּל MOS (ראשי תיבות של Metal Oxide Semiconductor) הוא התקן מוליך למחצה המהווה קבל. מידת הקיבול של ההתקן תלויה במתח המופעל עליו. לקבל חשיבות רבה במיקרואלקטרוניקה, בעיקר משום שהוא לב-ליבו של טרנזיסטור MOSFET, המהווה אבן הבניין של מעבדים מודרניים והתקנים חשובים נוספים. חשיבותו של קבל MOS והשימושיות שלו נובעות מהעובדה שבאמצעותו ניתן להשפיע על התכונות האלקטרוניות של המוליך למחצה, מבלי להעביר דרכו זרם. בנוסף לכך, קבלי MOS מהווים את הבסיס גם להתקני CCD ובסוגים מסוימים של זכרונות פלאש (כחלק מטרנזיסטור).
קבל MOS מכונה לפעמים גם קבל MIS (ראשי תיבות של metal insulator semiconductor), המהווה שם מדויק יותר משום שהמבודד לא חייב להיות תחמוצת (אם כי לרוב זה אכן המקרה). עם זאת השם MOS הוא הנפוץ ביותר עבור ההתקן.
מוליך למחצה
כפי שניתן להבין משמו של הקבל, הוא בנוי ממצע של מוליך למחצה, עליו מגודלת או שקועה שכבה של מבודד או מבודדים, ועליה מגע מתכתי בעל שטח מוגדר.
בדרך כלל המוליך למחצה מהווה גם את המצע להתקן, והוא לרוב יהיה חד-גבישי. ההתקנים הנפוצים ביותר מבוססים על פרוסה של גביש יחיד של סיליקון.
מבודד
שכבה דקה של מבודד מגודלת או שקועה על פני השטח של המוליך למחצה והיא מכונה גם תחמוצת השער (gate oxide), מבודד השער ובתעשייה מקצרים לעיתים לאוקסיד. בהתקנים מודרניים עובי השכבה הוא ננומטרים בודדים בלבד. ברוב המכריע של המקרים המבודד הוא תחמוצת. מראשית ימי שבבי הסיליקון נעשה שימוש בתחמוצת סיליקון (SiO2). תחמוצת זו תפקדה היטב מאז ראשית ימי התקני הסיליקון המסחריים אולם התקדמות הטכנולוגיה והמזעור הבלתי-פוסק של ההתקנים הביאו לדרישות שתחמוצת הסיליקון לא יכלה לעמוד בהן. לאחר למעלה מעשור של מחקר בחומרים בעלי מקדם דיאלקטרי גבוה (High-k dielectrics), חברת אינטל הוציאה לשוק בשנת 2007 את המעבד הראשון בעל תחמוצת שער המבוססת על תחמוצת הפניום.
מתכת
המגע מתכתי העליון משוקע על גבי המבודד, ונקרא אלקטרודת השער (gate electrode) או שער. גם כאן השם מטעה משום שבמשך שנים רבות, עד להחלפת תחמוצת הסיליקון נעשה שימוש במוליך למחצה מנוון (degenerately doped), אשר החליף את האלומיניום שהיה נהוג לפניו. מל"מ מנוון הוא מל"מ בעל אילוח כבד כך שרמת פרמי שלו נמצאת בתוך פס ההולכה או פס הערכיות, ויש הקבלה בין חלק מתכונותיו לבין תכונות של מתכת. כאשר הוחלפה תחמוצת הסיליקון היה צורך להחליף גם את אלקטרודת השער בחזרה למתכת (או סגסוגת), בעיקר מסיבות של יציבות תרמית של החומרים.
קבל MOS אידיאלי
לצרכים דידקטיים, נהוג לתאר קבל MOS אידיאלי שהוא המודל הפשטני ביותר המאפשר לתאר את אופני הפעולה של הקבל . יש לציין כי מודל זה אינו מציאותי עבור קבלי MOS פרקטיים, אך עם זאת, ניתן לגשר על הפער באמצעות תיקונים שהם לעיתים קרובות פשוטים למדי.
במודל של קבל MOS אידיאלי מבצעים את ההנחות הבאות:
אופני פעולה
קבל ה-MOS פועל בצורות שונות עבור תחומי מתחים שונים שמופעלים עליו. (הערות: אופן הפעולה של הקבל מתואר כאן עבור מוליך למחצה מסוג P, אולם ההסבר נכון גם עבור מוליך למחצה מסוג N, עם שינויים המתאימים במתחים ובמבנה הפסים. המצבים השונים יתוארו לפי סדר המתחים הפועלים על השער, החל מערכי מתחים שליליים וכלה בערכי מתחים חיוביים, כאשר המתח אליו נתייחס הוא המתח על הקוטב המתכתי של הקבל, שהפוך בערכו למתח שמופעל על המוליך למחצה.)
אקומולציה (Accumulation)
כאשר מופעל מתח שלילי ('ממתח אחורי') על השער, השדה החשמלי שנוצר מושך חורים אל פני השטח של המוליך למחצה, ואלקטרונים יצטברו על פני השטח של המתכת בקרבה למבודד. לחלופין ניתן לתאר זאת בתור כיפוף פסים כלפי מעלה של המל"מ בקרבת המבודד (כאשר רמת פרמי נשארת קבועה), אשר משמעותו שפס הערכיות מתקרב עוד יותר לרמת פרמי, מה שמתבטא בעליה בריכוז החורים על פני השטח של המל"מ.
במצב זה, הגדלה של מתח השער השלילי, תביא להגדלה של כיפוף הפסים מעלה, או להצטברות של יותר חורים בפני השטח של המל"מ (מטען פני שטח) - ולכן הוא נקרא מצב אקומולציה. בתחום זה, הקיבול של ההתקן הוא הקיבול של המבודד, והוא אינו תלוי במתח - בדיוק כמו קבל קונבנציונלי.
יישור פסים (Flatband)
כאשר המתח השלילי המופעל על השער קטֵן ומתקרב (או מגיע) לערכים חיובים, במתח מסוים כיפוף הפסים במוליך למחצה יהיה שווה לאפס. כלומר, הפסים במוליך למחצה יהיו ישרים. המתח על השער עבורו הפסים במוליך למחצה הם ישרים נקרא מתח יישור הפסים, או Flatband voltage  והוא מסומן VFB.
למתח יישור הפסים יש חשיבות דרסטית בביצועים של התקנים המתבססים על קבל MOS, ובפרט בביצועי טרנזיסטור MOSFET. במודל הפשטני של קבל MOS אידיאלי מתח יישור הפסים הוא בדיוק 0 וולט. בקבל MOS פרקטי מתח יישור הפסים תלוי בהפרש פונקציות העבודה בין המתכת לבין המוליך למחצה, בסה"כ המטענים במבודד ובפני השטח שלו, ובצפיפות המלכודות והמצבים בפני השטח של המוליך למחצה.
מחסור (Depletion)
עבור מוליך למחצה מסוג P, אם מתח השער הוא חיובי יותר ממתח יישור הפסים, אזי הפסים בקרבת פני השטח של המל"מ יתכופפו כלפי מטה. במילים אחרות, רמת פרמי מתרחקת מפס הערכיות ולכן המל"מ הופך להיות "פחות" מסוג P. המשמעות היא שבקרבת פני השטח של המל"מ יש פחות חורים בהשוואה לגוף המל"מ, כלומר: אזור פני השטח של המל"מ מדולדל מחורים, ולכן תחום המתחים הזה נקרא מִחְסוּר. האזור בו אין חורים נקרא אזור המחסור (depletion region).
ניתן לראות תהליך זה גם באופן הבא: במתחי שער חיוביים (ביחס למתח יישור הפסים), מצטבר מטען חיובי על השער. בקבל קונבנציונלי המצאות של מטען חיובי על לוח אחד תשרה מטען שלילי על הלוח השני. בקבל MOS עם מל"מ מסוג P, בצד של המל"מ יש בעיקר נושאי מטען חיוביים. המטען החיובי על המתכת "דוחה" את המטענים החופשיים החיוביים במל"מ (החורים) במקום "למשוך" מטענים שליליים. באופן פשטני זהו ההבדל העיקרי בין קבל קונבנציונלי לקבל MOS. האזור בו חסרים חורים נקרא אזור המחסור. הירידה בריכוז החורים בקרבת פני השטח של המל"מ משמעה שבמצב זה אטומי המאלחים המיוננים (אקספטורים בעלי מטען שלילי עבור מל"מ P) מהווים מטען מרחבי שלילי ונייח (וזאת בניגוד לחורים שהם נושאי מטען ניידים).
ככל שמתח השער החיובי גדל, הפסים של המל"מ בקרבת פני השטח מתכופפים יותר, רמת פרמי מתקרבת למצב האינטרינזי (בקירוב באמצע הפער האסור), יש פחות חורים בקרבה לפני השטח של המל"מ, והעומק של אזור המחסור גדל עם הגדלת המתח על השער. המטען החיובי על המתכת מתאזן עם המטען השלילי באזור המחסור, ובכך נשמרת נייטרליות חשמלית (סך-כל המטען על הקבל בשיווי משקל נשאר אפס).
היפוך (Inversion)
כאשר מתח השער מספיק גדול, כיפוף הפסים בפני השטח של המוליך למחצה מספיק גדול כך שרמת פרמי חוצה את רמת פרמי האינטרינזית (הנמצאת בקירוב באמצע הפס האסור). במצב כזה, בעקבות גנרציה תרמית, קרוב מאוד לפני השטח יש יותר אלקטרונים מחורים, למרות שמדובר במל"מ מסוג P. במילים אחרות: קיים היפוך (אינוורסיה) של סוג נושאי מטען הרוב קרוב מאוד לפני השטח. התכונה הזו מהווה את הבסיס לפעולתו של טרנזיסטור MOSFET. במצב כזה הגדלה של מתח השער לא תגדיל יותר את אזור המחסור, והמטען יאוזן על ידי נושאי מטען ההיפוך בפני השטח של המל"מ.
היפוך חזק (Strong inversion)
היפוך חזק מתחיל בנקודה ספציפית בתחום ההיפוך, בה המרחק של רמת פרמי מרמת פרמי האינטרינזית בפני השטח של המל"מ זהה למרחק שלה רחוק מהצומת, אולם בכיוון ההפוך. במילים אחרות, צפיפות מטען המיעוט (האינוורסיה) בפני השטח של המל"מ זהים לצפיפות נושאים מטען הרוב רחוק מפני השטח של המל"מ. מתח השער בה מתרחש מקרה זה נקרא מתח הסף של טרנזיסטור MOSFET, הנקודה בה הוא מוגדר כ"פתוח". למתח זה חשיבות רבה בתכנון של התקנים ומעגלים. כאשר הקבל נמצא במצב היפוך תחת מתח שער הנמוך ממתח הסף המצב נקרא גם היפוך חלש (weak inversion), וכאשר הוא גבוה ממתח הסף התחום נקרא היפוך חזק.
מאיר שפיה
מֵאִיר שְׁפֵיָה הוא כפר נוער ליד זכרון יעקב בצדה הצפוני של דרך ואדי מילק. הוא הוקם בשנת 1891 כמושבת בת של זכרון יעקב הקרובה, בשם "מאיר שפיה": "מאיר" על שם מאיר (אנשל) רוטשילד, סבו של הברון רוטשילד ואבי בית רוטשילד, ו"שפיה" בעקבות השם הערבי של המקום.
תולדות המקום כמושבה
בשנת 1887 רכשו פקידי הברון מסלים ח'ורי, אחד העשירים מערביי חיפה, שטח של 8,500 דונם. על שטח זה תכננו להקים יישוב חקלאי ובינתיים דאגו לעבד את האדמות. ב-1889 הגיעו עשרה צעירים מזכרון יעקב והתיישבו בבית הבעלים הקודם, ליד כפר אריסים בשם שוֵויה. בשנת 1891 הושלמה בניית הבתים הראשונים, בתים בני קומה אחת שנבנו כולם לאורך רחוב אחד משני צדדיו. הבתים אוכלסו בחלוצים מחוץ לארץ ובבוגרי בית ספר החקלאי של זכרון יעקב. בנוסף לבתי המגורים נבנו בית פקידות בן שתי קומות ובית כנסת.
פקידי הברון החליטו לבנות במקום 16 יחידות דיור. בשיא אכלוסה של המושבה לא היו בה יותר מ-24 משפחות שכללו 116 נפשות. לכל משק משפחתי הוקצב שטח של 300 דונם. עיקר הגידולים החקלאיים היו תבואה, גפנים וגינות ירק ליד הבתים. את כרמי הגפנים של שפיה ניתן לראות בוואדי מילק. הענבים שנבצרו בשפיה הובלו ליקב בזכרון יעקב. פקידי הברון הקימו בשפיה שדות לניסויים בחקלאות וכן משתלות שלחין גדולות. חלקם הוקמו בעמק תות, היום נחל דליה בנתיב של ואדי מילק.
במטרה לגוון את מקורות ההכנסה של התושבים הוקם במקום סנטוריום. המבנה הפך לאחר מלחמת העולם הראשונה למוסד חינוכי (ראו להלן).
המבנים הראשונים של המקום שומרו על ידי המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל. הם משמשים מרפאה ומרכזיה פדגוגית של בית הספר.
בין המייסדים היה חיים דב קנטור ששימש כמוהל ושוחט בנוסף לנחלה החקלאית שעיבד.
עקב ריחוקו של המקום ממרכזי היישוב ומעורקי תחבורה עיקריים וכן הסביבה ההררית, ההגנה קיימה במקום קורסים ואימונים. החורשה והמבנים בכפר שימשו את חברי ההגנה. האימונים התקיימו ב"מערות טלימון" וב"בקעת שפיה".
המצב הביטחוני המדרדר, העיכובים הממושכים בהתפתחות המושבה והתעצמותו של המוסד החינוכי במקום, הביאו לכך שבין השנים 1939–1945 נטשו רוב איכרי המושבה את בתיהם ועברו לנחלות חלופיות ב זכרון יעקב, ושטח המושבה כולו הפך לחלק מכפר הנוער.
מאיר שפיה מוכר כיישוב מוסדי בשטח השיפוט של המועצה האזורית חוף הכרמל, במחוז חיפה.
הכפר מאוגד כחברה ממשלתית.
תולדות המוסד החינוכי שבמקום
בשנת 1904, ישראל בלקינד, ממייסדי ביל"ו, הקים בשפיה מוסד חינוכי. המוסד קלט יתומים מניצולי פרעות קישינב. היה זה כפר הנוער הראשון בארץ ישראל. השם שניתן לו היה: "קריית ספר". מייסדו הגדיר כך את המטרה החינוכית של הכפר: "לברוא דור חדש, דור עברי במלוא מובן המילה, דור אשר גוף בריא ורוח בריאה יתלכדו, דור אשר ידיו תדענה לאחוז בעט ובמחרשה, ופיו ידבר בלשוננו". לשם כך הועסקו הילדים, בצד הלימודים הרגילים, גם בחקלאות, בספורט ובטיולים. המזכיר של כפר הנוער היה ישראל שוחט, ממייסדי השומר. כאן נרקמה התוכנית הראשונה להקמת ארגון ההגנה היהודי הראשון.
בשנת 1917 הועברה הגימנסיה העברית הרצליה זמנית למאיר שפיה בשל גירוש היהודים מתל אביב ויפו במלחמת העולם הראשונה. לאחר המלחמה נשארו בירושלים ילדים יתומים רבים ובחצר בית היתומים דיסקין בירושלים, הוקם בעזרת ארגון "נשות הדסה" מוסד לבנות בשם "מעון עליזה". בשנת 1923 הועבר המעון לשפיה יחד עם המנהלת חוה (הוז) בורודובסקי אשר המשיכה בניהולו כבית יתומים, הפעם ליתומי מלחמת העולם הראשונה.
בשנת 1923 הוזמנה הדסה פרלמן-קלוורי-רוזנבליט לנהל, ביחד עם בעלה הד"ר משה קלוורי, את כפר הנוער ששימש באותה עת בית לבנות מירושלים ומצפת, בו התחנכו בעיקר יתומות בנות העלייה מתימן. שניהם היו חסידי רעיונות חינוכיים שנתפסו כמודרניים – פיתוח אישיות, משמעת מתוך רצון ולא בכפייה והרחבת אופקים. רעיונות אלה עוררו מחלוקות בינם לבין סגל המורים, שהתקשה לקבל את חידושיהם הפדגוגיים.
בשנת 1957 נוצרה שותפות בבעלות על המקום בין מדינת ישראל וארגון "הדסה", היישוב משמש ככפר נוער.
בשנת 1977 נקלטו בכפר הפליטים הווייטנאמים שממשלת ישראל החליטה לקלוט. בשנת 2003 למדו בכפר הנוער שפיה כ-300 תלמידים, ביניהם עולים חדשים.
בשנת 1986 צולם במקום סרטו של יצחק צפל ישורון, "מלכת הכיתה".
נכון לשנת הלימודים תשס"ח, לומדים בכפר כ-600 תלמידים, מחציתם תלמידים בתוכנית מופ"ת למצוינות. לאורך שנותיה של שפיה כמוסד חינוכי, זכתה פעמיים בפרס שר החינוך על הישגיה ומצוינותה. במקום יש משק לימודי המשמש את תלמידי בית הספר למחקר וכן שיחזור של כפר אתיופי.
בכפר מתקיים, מדי שנה, מחנה קיץ בינלאומי באנגלית הנקרא "BIG IDEA".
תיאור המקום באמנות
הסופר משה סמילנסקי מתאר כך את המקום:
הדרך מן ה"אם" אל ה"בנות" עברה בין הכרמים אשר משני עברי העמקים ובין חורשות יער-טבעיות שעל רכסי ההרים. בחורשות אלה ניתן היה למצוא גם חיות טרף וחזירי בר. מאחורי החורשות, בין ההרים, שכנו כפרים ערביים, שתושביהן פגעו מעת לעת ביהודים.
בנות שפיה
בעת חופשה בת 18 יום בשפיה בנובמבר 1927 סיים חיים נחמן ביאליק את יצירתו "אלוף בצלות ואלוף שום", וכתב שלוש אגדות על שלמה המלך ואת שירו "לבנות שפיה". להלן שני הבתים הראשונים של השיר:לאחר ביקורו בשפיה כתב ביאליק מכתב תודה למנהלי המוסד ושיבח את העבודה החינוכית "הקדושה והנעלה" שנעשית שם. בהתכתבות יותר מאוחרת בשנת 1932, עם המנהל ד"ר פירסט, פעל ביאליק לקליטתם של אחים יתומים (בן ובת) ממשפחת ליסי בכפר הילדים.
כלי שרת
כְּלֵי שָׁרֵת היו הכלים בהם השתמשו במהלך הקרבת הקרבנות במשכן ובבית המקדש. הכלים היו עשויים זהב, כסף, או נחושת, והיה בכוחם לקדש רכיבי קרבנות שהוכנסו לתוכם. יתרה מכך, לא היה ניתן להזות את דם הקרבנות על המזבח, או להקטיר עליו קורבן מנחה, אלא לאחר שהושמו בתוך כלי שרת. הפיכת כלי רגיל לכלי שרת התבצעה על ידי משיחה בשמן המשחה, או מעצם העובדה שהשתמשו בהם ככלי שרת.
עם כלי השרת נמנות הכפות, הקערות, המזרקים, סכיני השחיטה, כלי הקטורת וכלי מדידה רבים, חלקם מותאמים למדידת נוזלים וחלקם למדידת מוצקים. לדעות אחדות, אף כלי הנגינה ששימשו לצורך שירת הלווים במקדש, נחשבו ככלי שרת.
גם כלי המקדש הנייחים, כגון המזבחות, שולחן הפנים ומנורת הזהב, נחשבים כלי שרת. אף שהמזבח והשולחן נעשו מעץ, הם צופו במתכת. לעומת זאת, כשירותם של כלי עץ שאינם מצופים להיות כלי שרת, שנויה במחלוקת בין התנאים, ולהלכה הם אינם כשרים לכך.
מימון כלי השרת
מימון כלי השרת היה מתרומת הלשכה, מכיוון שכלי השרת נחשבו כ"צורך קרבן", ולא "צורכי המזבח" שהוא חלק מבנין הבית ותקציבו מבדק הבית.
מכספי בדק הבית
בנוגע למימון כלי השרת של בית המקדש מכספי בדק הבית, קיימת סתירה לכאורה, בפסוקי התנ"ך. במקום אחד נראה כי כאשר יואש המלך ביצע מגבית לצורך קדשי הבית, לאחר שקודמו גרם למחסור חמור בכלי בית המקדש, הוא מסר את התקציב לגזברי בית המקדש, ואילו השתמשו עם הכסף, בין השאר, גם לייצור כלי שרת:
בתלמוד מובא כי רב הונא שאל את רבו רב שאלה זו, וזה הסביר לו כי באופן רגיל קנו את כלי השרת מכספים אחרים, אך כאשר נותר כספים מיותרים מכספי בדק הבית, יכלו להשתמש בהם לקנית כלי שרת, מכיוון שבית הדין התנה שאם הכסף שנודב לבדק הבית לא יוצרך אליו יוכלו להשתמש בו לקניית כלי שרת
מותר תרומת הלשכה
בנוגע למותר תרומת הלשכה קיימת מחלוקת האם השתמשו בתקציב זה לצורך כלי שרת. לפי רבי ישמעאל ורבי חנינא סגן הכוהנים קנו במותר התרומה כלי שרת, אך לפי רבי עקיבא ותנא קמא השתמשו בהם לצרכים אחרים.
אמרטיה סן
אמרטיה קומר סן (Amartya Kumar Sen; נולד ב-3 בנובמבר 1933 בהודו) הוא כלכלן וזוכה פרס נובל לכלכלה על עבודותיו בתחום הרעב ההמוני, תאוריית התפתחות האדם, כלכלת רווחה וחקר המנגנונים בבסיסו של העוני, ועל תרומתו בתחום הפוליטי לתאוריה הליברלית.
משנת 1998 עד 2004 עמד בראש טריניטי קולג' באוניברסיטת קיימברידג', והיה האסיאתי הראשון שעמד בראשו של קולג' ב-"אוקסברידג'" (אוקספורד וקיימברידג'). אמרטיה סן מעורב בדיון על גלובליזציה. הוא העביר הרצאות למנהלים בכירים של הבנק העולמי אבל הראה את מחויבותו לשינוי מלמטה על ידי כך ששימש כנשיא לשם כבוד של ארגון אוקספם, העוסק בין השאר בסחר הוגן.
מבין תרומותיו הרבות לכלכלת פיתוח, סן פרסם מחקרים חלוציים בתחום אי שוויון מגדרי. הוא מקפיד לכתוב "היא" ולא "הוא" כאשר הוא מתייחס לאדם מופשט.
נכון ל-2021 הוא מכהן כפרופסור באוניברסיטת הרווארד. הוא מלמד גם באוניברסיטת גדוונפור, שבכלכותה, ובבית הספר לכלכלה בדלהי. ספריו התפרסמו בלמעלה מ-30 שפות.