cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
יסודות (ספר)
רקע
בניגוד לדעה המקובלת, לא היה "יסודות" אנציקלופדיה שמטרתה לכסות את כל הידע בגאומטריה. זהו ספר מבוא שדן בגאומטריה, באלגברה (במובנה דאז, כלומר, של פעולות וקשרים בין כמויות גאומטריות) ובאריתמטיקה. בספר לא נכלל ידע במתמטיקה שימושית ובשיטות מעשיות לביצוע חישובים, אף שאין ספק שידע כזה היה קיים באותה תקופה. הספר גם אינו מטפל בגאומטריה של חתכי חרוט, שנחקרה בדורות שקדמו לו.
מבנה ה"יסודות"
החיבור מחולק לשלושה-עשר פרקים, או "ספרים". ששת הראשונים עוסקים בגאומטריית המישור, שלושת הבאים בתורת המספרים האלמנטרית, העשירי דן בקטעים ללא מידה משותפת (בשפה מודרנית, אי-רציונליים), ושלושת האחרונים - בגאומטריית המרחב. הספר אינו כולל מבוא אינטואיטיבי או היסטורי, והוא נפתח ברשימה של עשרים ושלוש הגדרות, המגיעות כנראה מאפלטון.
אוקלידס מגדיר, לדוגמה: מנקודת מבט מודרנית קשה לראות בהגדרות כאלה מצע מספק לפיתוח מסודר של הגאומטריה. הן כוללות מושגים רבים שלא הוגדרו כלל, ואשר נחשבו טבעיים יותר מן האובייקטים הגאומטריים. חלקן בנוי באופן שלילי, על ידי ציון התכונות החסרות במושג המוגדר.
לאחר ההגדרות מונה אוקלידס חמש הנחות או "פוסטולטים" (יוונית: Αιτηματα, אַיטֶמַטַא) וחמש מוסכמות או אקסיומות (יוונית: Κοιναι εννοιαι, קוֹינַי אֵנּוֹיַי). אצל אריסטו יש הבחנה חדה בין שני הסוגים. המוסכמות צריכות להיות נכונות כמובן מאליו לכל אדם, בעוד שההנחות הן כאלו המיוחדות למקצוע, מעין הנחות-עבודה פרגמטיות ותו לא. לא ברור האם אוקלידס התכוון לאמץ את מלוא המשמעות של חלוקה זו. בכמה מעותקי הספר מקובצות יחד עשר הנחות היסוד. במתמטיקה המודרנית אין למעשה הבדל בין המושגים.
על-פי מרבית המקורות שבידינו, חמש ההנחות הן כדלקמן: חמש הנחות אלה היו למסד של הגאומטריה האוקלידית בגישתה האקסיומטית. ההנחה האחרונה היא אקסיומת המקבילים, שעליה נכתב רבות.
לאלה נוספו חמש המוסכמות, שמקורן בחשיבה של אסכולת אריסטו:
אף על פי שהספר נודע לתהילה כמופת של דיוק וקפדנות, מנקודת מבט מודרנית ניתן לטעון שהגדרותיו אינן מספקות. בעקבות אריסטו, העדיף אוקלידס הוכחות המצריכות שימוש במספר הנחות יסוד קטן ככל האפשר; עם זאת אפשר לזהות הנחות נסתרות ברבות מן ההוכחות. ההנחה הראשונה, לדוגמה, קובעת שדרך כל שתי נקודות אפשר להעביר קטע ישר, ובהוכחות המסתמכות עליה מניחים, כמובן מאליו, שקיים רק קטע אחד כזה.
למרות פגמים אלה היה הספר הישג בדורו והפך למופת של כתיבה מדוקדקת. המבנה הלוגי המסודר, היוצא מהנחות יסוד מצומצמות ככל האפשר ומגיע מהן למסקנות מרחיקות לכת, הצית את דמיונם של מדענים שקראו בו במשך הדורות, והפך לאבן בוחן לפיתוח מסודר של תורה מתמטית.
המדענים המובילים במאות ה-16 וה-17, בהם קופרניקוס, קפלר, גלילאו ובמיוחד ניוטון, הושפעו רבות מן ה"יסודות", ויישמו בעבודתם את גישתו של אוקלידס. ספרים בעלי מבנה דומה נכתבו במאות האחרונות על ידי פילוסופים (כדוגמת שפינוזה וויטגנשטיין) ולוגיקאים (כראסל ווייטהד), שכתבו ספרי "יסודות" משלהם.
סדר האקסיומות לפי מהדורת 1752
בשנת 1752 ראתה אור מהדורה שחילקה את האקסיומות באופן מעט שונה, והיא שהייתה בידיהם של מדעני המאה ה-19. לפי מהדורה זו נמנו שלושה פוסטולטים ו-11 אקסיומות, כאשר הפוסטולטים הם: ואחת-עשרה האקסיומות הן:
בשל כך נקראת לעיתים אקסיומת המקבילים בספרות המאה ה-19 "האקסיומה ה-11"
תוכן החיבור
ששת הספרים הראשונים עוסקים, כאמור, בגאומטריה. ארבעת הראשונים עוסקים בגאומטריית המישור. הראשון והשני מסכמים כנראה את עבודתו של פיתגורס, בעוד שהשלישי והרביעי מייצגים את עבודתו של היפוקרטס מכיוס.
מטוס סילון
מטוס סילון הוא מטוס המונע על ידי מנוע סילון.
יסודות (ספר)
תוכן החיבור
ארבעת הספרים הבאים עוסקים בתורת המספרים:
מטוס סילון
ככלל, מטוסי סילון משמשים בתחום האזרחי לטיסות למרחקים ארוכים בגבהים של 35,000 רגל ומעלה, משום שבגבהים נמוכים יותר הם אינם כלכליים. טיסות למרחקים קצרים או טיסות גובה נמוך בדרך כלל מופעלות על ידי מטוסי בוכנה. בהיבט הצבאי־מלחמתי מטוסי סילון הם למעשה המטוסים היחידים בשימוש מכיוון שמעטפת הביצועים שלהם טובה יותר משל מטוסי בוכנה.
יסודות (ספר)
תוכן החיבור
שלושת הספרים האחרונים עוסקים בגאומטריית המרחב.
מטוס סילון
מטוס הסילון הראשון בהיסטוריה היה הקואנדה 1910 שהוטס על ידי ממציאו הרומני אנרי קואנדה בשנת 1910. המטוס התרסק בתום הטיסה הראשונה שלו.
מטוס הקרב הסילוני המבצעי הראשון היה המסרשמיט Me 262 "שוואלבה" הגרמני ומיד אחריו פותח המטאור הבריטי. שני המטוסים השתתפו בצורה מוגבלת במלחמת העולם השנייה.
קרב האוויר הראשון בעידן הסילון התרחש ב־8 בנובמבר 1950 במלחמת קוריאה והסתיים בהפלת שני מטוסי מיג־15 צפון־קוראניים על ידי מטוס P-80 שוטינג סטאר אמריקאי.
קרב האוויר הגדול ביותר בעידן הסילון התרחש במבצע שלום הגליל מעל אדמת לבנון והשתתפו בו מעל 100 מטוסים, בעיקר מחילות האוויר של ישראל וסוריה.
מטוס הנוסעים הסילוני הראשון היה הדה הבילנד קומט הבריטי שהמריא לראשונה בשנת 1949, גרסתו הצבאית כמטוס סריקה ימית עדיין בשימוש כיום בשירות חיל האוויר המלכותי הבריטי.
הנהלת חשבונות חד-צדית
הנהלת חשבונות חד-צִדית היא שיטה של ניהול חשבונות שבה כל עסקה נרשמת במקום אחד (ספר תקבולים ותשלומים). העסקאות שנרשמות בדרך כלל הן עסקאות המבוצעות במזומן. לעיתים יש צורך בשימוש בכרטיסיות עבור לקוחות חייבים או ספקים זכאים. השיטה מתאימה לבעלי מקצועות חופשיים או עסקים שהיקף פעילותם קטן.
עסקים קטנים העומדים בקריטריונים המנויים בהוראות מס הכנסה (ניהול פנקסי חשבונות), תשל"ג 1973, כגון עוסק פטור רשאים לנהל את חשבונותיהם בשיטה הנהלת החשבונות החד-צדית, אם כי חוק החברות, התשנ"ט 1999 מחייב תאגידים המאוגדים כחברה לנהל את חשבונותיהם בשיטת הנהלת חשבונות כפולה.
המלך ליר
המלך ליר (באנגלית: King Lear) היא טרגדיה מאת המחזאי ויליאם שייקספיר. המחזה נכתב כנראה בשנת 1605 והוצג לראשונה בשנת 1606. הוא שואב השראה מסיפור חייו של המלך ליר, המוזכר בספרו של ג'פרי ממונמות' "ההיסטוריה של מלכי בריטניה" ומהכרוניקות של רפאל הולינשד.
עלילה
לעת זקנה, מחליט ליר, מלך בריטניה, לחלק את הממלכה בין שלוש בנותיו ויורשותיו היחידות, בעודו בחיים. כך מנסה ליר למנוע סכסוך ירושה בין השלוש ובעליהן - גונריל הבכורה נשואה לדוכס אולבני, רגן לדוכס קורנוול ואילו קורדליה הצעירה טרם נישאה, אף כי מלך צרפת ודוכס בורגונדי מחזרים אחריה. ליר מחליט שכל בת תקבל אדמות בהתאם להצהרות האהבה שלה אליו. גונריל ורגן מכריזות כל אחת על אהבה עצומה לאביהן ומקבלות שליש ממלכה כל אחת אך קורדליה מסרבת לנסות להתחרות בחנפנות שמפגינות אחיותיה ומכריזה שהיא אוהבת את אביה לא פחות ולא יותר מחובה. בהתקף זעם, ליר משנה את חלוקת ממלכתו ומעניקה לגונריל ורגן בלבד, ואילו קורדליה מנושלת מן הירושה. האציל מקנט הגן על קורדליה, וגורש בשל כך מחצר המלוכה. דוכס בורגונדי עוזב בטענה שאם אינה יורשת, אין לו סיבה לשאתה. מלך צרפת נישא לה חרף נישולה: בשל יושרה, או מכיוון שהוא מתכנן לפלוש לאנגליה.
זמן קצר לאחר שליר מוותר על כס המלוכה, הוא מגלה שרגשותיהן של גונריל ורגן התקררו. הוא בא לארמונה של גונריל עם מאה אבירים, והיא מבקשת ממנו לדלל את הפמליה לחמישים אבירים בלבד (בטענה שהאבירים גסי רוח). בזעמו, הוא עוזב לארמונה של רגן, אך מכתב מגונריל הקדים אותו. הוא מתחיל להסביר לרגן את המצב כשגונריל מגיעה. רגן מסרבת להכניס גם חמישים אבירים, אך מסכימה לעשרים וחמישה. ליר פונה לרגן, בטענה שאהבתה אליו כפולה משל אחותה, אך גונריל אומרת לו שאין לו צורך אפילו בחמישה אבירים. רגן מוסיפה שאין לו צורך אפילו באחד. המלך ליר מסרב לוותר על אביריו ויוצא לעבר הסערה (המסמלת את סערת רגשותיו). האציל מקנט, חוזר מחופש למשרת קאיוס, ש"אינו אוכל דגים" (שייקספיר מתכוון לרמוז כי הוא פרוטסטנטי) ומוכן להגן על מלכו בכל מחיר.
בשלב זה, מגלה אדגר את פניו לאדמונד ומספר לו כי האציל מגלוסטר מת. לאחר שהוא שומע על כך (ועל מותן של גונריל ורגן) מספר אדמונד על הכוונה להוציא להורג את ליר וקורדליה ונותן הוראות להמתיק את עונשם. הוראה זו מגיעה מאוחר מדי: ליר מופיע על הבמה עם גופתה של קורדליה בידיו, לאחר שהרג את המשרת שהוציאה להורג, ולאחר מכן מת בעצמו.
הסוף הקודר לא היה אהוב על הקהל ולפיכך הועלה המחזה על הבמות, החל מן המחצית השנייה של המאה ה-17 ועד אמצע המאה ה-19 עם סיום אופטימי שהתבסס על שכתובו של נחום טייט "ההיסטוריה של המלך ליר".
מקומו של "המלך ליר" ביצירה השייקספירית ותובנות ביצירה
המחזה "המלך ליר" חותם את הטרגדיות הבשלות של שקספיר. תחילתו קרובה לאווירה של "אותלו", חריפותו קרובה לזו של "טימון איש אתונה", וסופו פותח את הדרך ל"קוריולנוס" ולמחזות המאוחרים. זה המחזה האישי ביותר של שייקספיר יחד עם "המלט" ו"הסערה", ומחזהו הפיוטי ביותר. מבקרים רבים מחשיבים אותו לפסגת יצירתו של שייקספיר. כתב ויליאם הזליט: "הלוואי שהיינו יכולים לעבור על המחזה הזה, מבלי לומר עליו דבר. כל מה שנאמר לא יהיה ראוי לנושא, או אפילו למחשבותינו עליו. כל ניסיון לתאר את המחזה, או את השפעתו על השכל, אינו אלא גסות-רוח: ובכל זאת עלינו לומר משהו: - זהו המחזה הטוב ביותר של שייקספיר כי זה מחזה בו הוא הכי רציני". פרופסור ברדלי כתב: "המלך ליר" נראה לי כהישגו הגדול ביותר של שייקספיר, אולם לא נראה לי כמחזהו הטוב ביותר. מצאתי שאני שוקל את הדברים משתי נקודות מבט. מנקודת מבט של המחזה כדרמה, נראה לי, שלמרות שיש חלקים בהם הוא מדהים, הרי שהוא בבירור נחות יותר בכללו מ"המלט", "אותלו" ו"מקבת". כשאני מרגיש שהוא גדול יותר מכל אחד מהם, מצאתי שאינני מתייחס אליו רק כדרמה, אלא כשייך ליצירות כמו "פרומתאוס הכבול" או "הקומדיה האלוהית", ואפילו לסימפוניות הגדולות של בטהובן ולפסלים שבקפלת מדיצ'י".
במה עוסק "המלך ליר"? בסבל האנושי? באפסותו של האדם? במלחמה בין טוב ורע? בעולם שיצא מדעתו? בירידת הדורות? ביחסים בין אב ובתו? בהבדל הדק בין שפיות ושגעון? בצדדים הקשים של הזדקנות בעולם של צעירים? אולי ג'ון דאנבי היטיב לנתח את המחזה כששם לב שהמלה "טבע" מופיעה 48 פעמים במחזה במשמעויות שונות, המבטאות שתי הבנות שונות של המושג. האחת, זו של ליר וסיעתו, תפיסה של ימי-הביניים המבוססת על הגינות, מוסר וסדר, בה האדם קיים למען חברה. השנייה, זו של אדמונד וסיעתו, תפיסה רנסאנסית אינדיבידואלית המבוססת על עזות, אינטרסים ושאיפה לחופש, בה החברה קיימת בשביל הפרט. אם הדברים נכונים, אזי אפשר למצוא את הניצנים של "המלך ליר" במחזה המוקדם "ריצ'רד השני".
המחזה "סימבלין" הוא מעין תשובה רומנטית לשאלות הגדולות של "המלך ליר". גרווינוס השווה את "המלך ליר" ו"סימבלין" של שייקספיר ל"איליאדה" ו"אודיסיאה" של הומרוס. אחרים סוברים שהמחזה "אגדת חורף" עונה תשובה אופטימית לפסימיות של "המלך ליר".
טצ'ב
טְצֶ'ב (בפולנית: Tczew; בקשובית: Dërszewò; בגרמנית: Dirschau) היא עיירה שנמצאת בגמינת טצ'ב, במחוז טצ'ב , בפרובינציית פומרניה שבפולין.
גאוגרפיה
העיירה נמצאת כ-20 ק"מ מגדנסק וכ-237 ק"מ מורשה. בנוסף, העיירה נמצאת ליד הנהר ויסלה.
ימי הביניים והיסטוריה מוקדמת
בשנת 1308 נכבשה העיר על ידי אבירי המסדר הטווטוני, שבנו בה טירה לממשלתם. בשנת 1410, לאחר קרב גרונוולד, הצטרפה לקונפדרציה הפרוסית. 16 שנים לאחר מכן חזרה לפולין.
היסטוריה מאוחרת
בשנת 1577 הייתה שרפה גדולה, שהרסה את רוב העיר. כמו כן, העיר סבלה לא מעט במלחמה הצפונית הגדולה בשנים 1721-1700. כתוצאה מחלוקת פולין הראשונה, הצטרפה טצ'ב לפרוסיה, וחזרה לפולין רק לאחר מלחמת העולם הראשונה.
מלחמת העולם השנייה
מלחמת העולם השנייה הייתה בעיה רצינית לעיר. טצ'ב נכבשה על ידי הצבא הנאצי ב-12 לספטמבר, ובזאת החל הכיבוש הגרמני על פולין. בעיר היו מחנות לשבויים אנגלים וצרפתים, כמו גם מחנה עבודה לפולנים. בתום המלחמה טצ'ב נחשבה לאחת הערים ההרוסות ביותר באזור פומרניה.
אקלים
הטמפרטורה הממוצעת היא 6 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא יולי (19 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא דצמבר ( מעלות צלזיוס).
תנועה ותחבורה
העיירה ממוקמת ליד הכבישים 91 ו-224.
מתיו מקונוהיי
מתיו דייוויד מקונוהיי (באנגלית: Matthew David McConaughey; נולד ב-4 בנובמבר 1969) הוא שחקן קולנוע אמריקאי. את תפקיד הפריצה שלו עשה בדרמה המשפטית של ג'ואל שומאכר "עת להרוג" (1996), לאחר מכן קיבל תפקידים ראשיים בסרט המדע-בדיוני של רוברט זמקיס "קונטקט" (1997), בדרמה ההיסטורית של סטיבן ספילברג "אמיסטאד", (1997) ובסרט המלחמה "צוללת U-571" (2000).
בשנות ה-2000, מקונוהיי כיכב בקומדיות רומנטיות כמו "מארגנת החתונות" (2001), "איך להיפטר מבחור ב-10 ימים" (2003), "אין כמו בבית" (2006), "המרוץ לזהב" (2008) ו"אקסיות לכל הרוחות" (2009), מה שביסס אותו כסמל מין. בשנת 2011, לאחר הפסקה של שנתיים ממשחק קולנועי, מקונוהיי החל להופיע בתפקידים דרמטיים יותר, החל מהדרמה המשפטית "סנגור במבחן" (2011), הקומדיה האפלה "ברני" (2011) וסרט הפשע "קילר ג'ו" (2012). הוא זכה לשבחים רבים על תפקידיו בסרט הדרמה "מג'יק מייק" (2012) ובסרט ההתבגרות "הסיפור של מאד" (2012).
בשנת 2013 נבחר לגלם את רון וודרוף קאובוי שאובחן כחולה איידס, בסרט הביוגרפי "מועדון הלקוחות של דאלאס"; תפקיד אשר זיכה אותו בשבחים רבים, כולל פרס האוסקר לשחקן הטוב ביותר ופרס גלובוס הזהב.
ביוגרפיה
הוריו של מקונוהיי נישאו זה לזה שלוש פעמים, לאחר שהתגרשו פעמיים. יש לו שני אחים גדולים יותר, מייקל ופטריק (שאומץ). מייקל, המכונה "תרנגול", הוא מיליונר שכיכב בסדרת הדוקו של CNBC "West Texas Investors Club" ובתוכנית המציאות "Rooster & Butch" משנת 2018 בערוץ A&E.
לאחר שובו לארצות הברית למד לתואר ראשון בלימודי קולנוע באוניברסיטת טקסס באוסטין וסיים את לימודיו ב-1993.
קריירה
מקונוהיי החל את קריירת המשחק שלו ב-1991 כאשר הופיע בסרטי סטודנטים ובפרסומות טלוויזיה בטקסס. לאחר מכן הוא לוהק לסרטו הראשון, הקומדיה "טריפ נעורים", כשלצידו הופיעו בסרט עוד שני כוכבים עתידיים: בן אפלק ומילה יובוביץ'. לאחר מכן הופיע בתפקידי משנה במספר סרטים, אך הפריצה הגיעה כשגילם עורך דין ב"עת להרוג" (1996), עיבוד לספרו של ג'ון גרישם. מאז רכש מוניטין והחל להופיע בתפקידים ראשיים, בסרטים כדוגמת "קונטקט", "אמיסטאד", "החיים בשידור חי" ו-"U-571". הוא גם כיכב במספר קומדיות רומנטיות, וביניהן "מארגנת החתונות", "איך להיפטר מבחור ב-10 ימים" ו"אין כמו בבית".
בשנת 2005, כיכב מקונוהיי בסרט "סהרה" (שגרף הכנסות של כ-130 מיליון דולר).
בשנת 2006 כיכב בדרמת הספורט "כולנו מארשל" של ג'וזף מק'גינטי ניקול.
בשנת 2008, הופיע מקונוהיי בסרט "המירוץ לזהב" וב"רעם טרופי".
ב-2012 זכה מקונוהיי בפרס סאטורן לשחקן הטוב ביותר על הופעתו הפרובוקטיבית בתור הרוצח השכיר ג'ו קופר במותחן האימה "קילר ג'ו". מקונוהיי זכה גם בפרס אינדפנדנט ספיריט לשחקן המשנה הטוב ביותר על תפקידו בתור החשפן דאלאס בדרמה הקומית של סטיבן סודרברג "מג'יק מייק".
ב-2014 כיכב בסדרה הפשע "בלש אמיתי" ברשת HBO האמריקאית. באותה שנה כיכב בסרטו של כריסטופר נולאן "בין כוכבים" שזכה לביקורות חיוביות וגרף מעל 670 מיליון דולר.
בשנת 2016 שיחק בסרטו של גאס ואן סנט, "ים של עצים" (The Sea of Trees).
חיים אישיים
למקונוהיי היו בעבר מערכות יחסים עם השחקניות סנדרה בולוק, אשלי ג'אד ופנלופה קרוז, שהייתה בת זוגו למעלה משנתיים, לאחר שזו נפרדה מטום קרוז.
ב-2006 הוא החל לצאת עם הדוגמנית הברזילאית קמילה אלבס (אנ'); הוא ואלבס התארסו ב-25 בדצמבר 2011, ונישאו בטקס קתולי פרטי ב-9 ביוני 2012 באוסטין, טקסס, שם הם מתגוררים. יחד, יש להם שלושה ילדים: לוי (נולד ב-7 ביולי 2008), וידה (נולדה ב-3 בינואר 2010) וליווינגסטון (נולד בדצמבר 2012).
באוקטובר 1999, נעצר מקונוהיי על ידי המשטרה בביתו שבאוסטין, באשמת החזקת קנאביס והתנגדות למעצר. המעצר הסתיים לבסוף בלא משפט.
פרשס
פרשס (באנגלית: Precious: Based on the Novel "Push" by Sapphire) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת הדרמה, שיצא לאקרנים בשנת 2009. את הסרט ביים לי דניאלס, והוא עיבוד קולנועי של ג'פרי פלטשר לרומן "פוש" (Push - "דחיפה" או "דחוֹף") מאת ספייר, משנת 1996. צוות השחקנים מורכב ברובו מנשים, ומככבות בו: גבורי סידיבי בתפקיד הראשי (והראשון שלה), מוניק, פאולה פאטון, מריה קארי ולני קרביץ. בין מפיקי הסרט נמנית גם אופרה וינפרי.
הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל סאנדנס ובפסטיבל קאן בשנת 2009, ללא מפיץ ותחת השם "פוש". שמו של הסרט שונה ל"פרשס" כדי להימנע מבלבול עם סרט פעולה בעל שם דומה, שיצא באותה שנה.
הסרט זכה לתשבחות ופרסים רבים, בהם פרס גלובוס הזהב, פרס גילדת שחקני המסך ופרס באפט"א לשחקנית המשנה הטובה ביותר (מוניק).
בטקס האוסקר ה-82 פרשס קיבל שש מועמדויות כולל מועמדות לסרט הטוב ביותר. שחקנית המשנה מוניק והתסריטאי ג'פרי פלטשר אף זכו בקטגוריות שלהם.
עלילה
העלילה מתרחשת בשנת 1987. קלריס פרשס ג'ונס (גבורי סידיבי) היא נערה שחורה בת 16, כבדת משקל, אנאלפביתית, שגרה בהארלם עם אמה הלא-מתפקדת (מוניק). פרשס בהריון שני מאביה שהתעלל בה מינית כל חייה, וסובלת מהתעללות ארוכת טווח, פיזית, מנטלית ומינית מצד אמה המובטלת. המשפחה מטופלת על ידי לשכת הרווחה ומתקיימת מקצבה. בתה הבכורה, "מונגו" (קיצור ל"מונגולואיד"), סובלת מתסמונת דאון וסבתה מטפלת בה.
פרשס מוצאת מפלט מקיומה הטראומתי בעולם הדמיון והפנטזיה - בזמן שאביה אונס אותה, היא מביטה בתקרה ורואה את עצמה ככוכבת-על בצילומים לוידאו קליפ, כשהיא מביטה במראה היא רואה בחורה לבנה, בלונדינית ויפהפייה.
לאחר שבבית הספר מתגלה הריונה השני, פרשס מושעית, אך המנהלת של חטיבת הביניים שבה היא לא לומדת מסדרת לה מקום בתוכנית לימודים מיוחדת לקבלת תעודת גמר. שם, בהשראת מורתה החדשה מיס בלו ריין (פאולה פאטון), היא לומדת קרוא וכתוב. אחרי הלידה פרשס בורחת עם בנה מבית אמה אל הרחוב המושלג, ובעזרת מיס ריין מוצאת מקום במעון לנשים מוכות.
בזמן שהיא במעון, אמה מוצאת אותה כדי לספר לה שאביה נפטר מאיידס. היא מגלה שגם היא נשאית של הווירוס, אך בנה לא. פרשס פוגשת את אמה לעימות אחרון במשרדה של פקידת הרווחה (מריה קארי), שם שאלותיה של הפקידה לאמה חושפות פרטים רבים על הטראומות שפרשס עברה (אביה החל לאנוס אותה מאז הייתה פעוטה). בסיום הסרט פרשס מנתקת קשר עם אמה כשהיא עדיין מכוונת לשיפור עצמי, ומתכננת להשלים את הלימודים למבחן לקבלת תעודת גמר.
התיבה של אבא נוח
עלילה
הסרט מתחיל בבניית התיבה, האב נח מכין את תוכניות התיבה ונותן פקודות לבנייתה. בניו, שם, חם, ויפת "בונים את התיבה מבוקר ועד חשכה ומרעישים הרבה", תוך שהם מקבלים מעט עזרה מהחיות, בעוד נשותיהם מעמיסות אספקת מזון כדי שישרדו את המבול, ואשת נח מכבסת בגדים.
בסופו של דבר, מתחיל המבול והחיות נקראות, זוגות זוגות לתיבה, כשהן משאירות בכוונה שני בואשים מאחור. עד מהרה התיבה מטולטלת על ידי הסערה, ודיירי התיבה משבחים את ה'. בשלב מסוים נמלא פיו של נח מי גשמים הדולפים דרך התקרה, והוא נאלץ לפתוח אשנב כדי לירוק אותם החוצה, ואז הוא נרדף על ידי ברק תועה, אותו הוא מוציא דרך אשנב אחר.
40 יום לאחר מכן המבול נגמר ויונה, נושאת ענף זית, עפה חזרה אל נוח ומשפחתו כדי לסמן כי נמצאה אדמה. הם מורידים את הכבש, והחיות חוזרות כולן אל היבשה (התיבה, במקרה זה, נחה על גבי עץ).
ביקורת
הקטע המוזיקלי "גאווה וזוהר טקס" מתוך הסרט "פנטסיה 2000", המבוסס גם הוא על סיפור תיבת נח, מביא התייחסויות קטנות לסרט זה.
מדיה ביתית
הסרט ראה אור פעם נוספת ב-4 בדצמבר 2001, ב"אוצרות וולט דיסני: סימפוניות טיפשיות - הקלאסיקות המוזיקליות ההיסטוריות". וצורף כסרטון בונוס לגרסת ה-VHS הבריטית של הסרט "דמבו הפיל המעופף".
נשים על גלים
נשים על גלים (באנגלית: Women on Waves) הוא ארגון הולנדי ללא כוונת רווח, שנוסד בשנת 1999 על ידי הרופאה רבקה גומפרטס ותומך בזכות האישה לעבור הפלה מלאכותית במדינות שבהן הפלות אינן חוקיות. בנוסף, הארגון מספק אמצעי מניעה וייעוץ רפואי. המטרה המוצהרת של הארגון היא לעורר מודעות וליצור שיח אודות החוקים והמגבלות על הפלות, ולספק פתרונות לא ניתוחיים בטוחים לנשים במדינות שבהן הפלות אינן חוקיות.
שיטת פעולה
ישנן מדינות בהן הפלות אינן חוקיות, אך מבוצעות בהן הפלות בלתי חוקיות רבות, תוך סיכון חיי הנשים. בשל הרצון לפעול בצורה חוקית, הארגון פועל מתוך ספינה הרשומה בהולנד עליה ממוקמת מרפאה ניידת. הספינה מפליגה למדינה שבה אסורות ההפלות על פי החוק, נשים קובעות תורים, ועולות על סיפון הספינה. הספינה שטה למים בינלאומיים, אז החוק ההולנדי תקף על גבי הסיפון ולכן ניתן לערוך את ההפלה בצורה חוקית.
רבקה גומפרטס
רבקה גומפרטס היא רופאה ואמנית, פעילת זכויות אדם. גומפרטס נולדה ב-1966 בעיר הנמל פליסינגן שבהולנד. היא עברה לאמסטרדם ב-1980 שם למדה רפואה ואומנות. בהיותה רופאה מתמחה, שהתה על סיפון הספינה Terwiel Rainbow Warrior II והגתה את הרעיון להפלות בלב ים כדי לתת מענה להפלות לא חוקיות המסכנות חיי נשים ברחבי העולם. גומפרטס תכננה את מרפאת ההפלות ניידת, אותה ניתן להתקין על ספינות.
דיקסיט דומינוס
דיקסיט דומינוס (לטינית: Dixit Dominus, לפי המקור העברי "נאום ה'") היא יצירה מוזיקלית דתית, מעין קנטטה כנסייתית בשמונה חלקים, בלטינית, מאת גאורג פרידריך הנדל, מבוססת על מילות מזמור תהילים ק"י ובסיומה עם תוספת בהשראת הברית החדשה. נושאת מספר הקטלוג 232 HWV ברשימת יצירותיו של הנדל. הולחנה בסגנון בארוקי ובוצעה לראשונה ברומא בשנת 1707. מיועדת לחמישה זמרים סולנים - שני סופרנים, אלטו, טנור ובאס, מקהלה, תזמורת כלי מיתר (שני כינורות, שתי ויולות, צ'לו, קונטרבס) ובאסו קונטינואו. יצירה זו נמצאת באחד מכתבי היד האוטוגרפים המוקדמים ביותר של הנדל, הנשמר במוזיאון הבריטי בלונדון. היא פורסמה בשנת 1867
נשים על גלים
ההפלגות
בכל ההפלגות נתקלו חברי הארגון בהתנגדות עזה מצד ארגונים המתנגדים להפלות, ביחד עם סיקור תקשורתי נרחב, עוין ואוהד כאחד. הפלגת הבכורה הייתה לאירלנד ב-2001, שם לא בוצעו הפלות בשל עיכוב במתן אישור להפלות. ב-2003 נערכה הפלגה לפולין. המכון הרשמי של פולין לסקרים ערך סקר לפני ואחרי ההפלגה ונמצאה עליה של 12% בקרב תומכי ההפלות. ב-2004 בוצעה הפלגה לפורטוגל, אך כניסתם נמנעה על ידי חיל הים הפורטוגלי ששיגר אוניות מלחמה. ב-2008 נערכה הפלגה לספרד, שם נערך ניסיון לגרור את הספינה אל מחוץ לנמל במטרה למנוע ממנה לעגון. ב-3 באוקטובר 2012 משרד הבריאות המרוקני הוציא צו האוסר את כניסתם של חברי הארגון למרוקו.
דיקסיט דומינוס
תולדות היצירה
הנדל הלחין את "דיקסיט דומינוס" בעת מסעו באיטליה בגיל 22. ייתכן כי התחיל לכתוב אותה בעת שהייתו בפירנצה ובוונציה וסיים אותה ב-11 באפריל 1707 ברומא. באיטליה זכה להערכה מצד נציגים בולטים של האצולה ושל הממסד הקתולי שניסו אף לשכנעו לנטוש את אמונתו הלותרנית. בלי להמיר את דתו, הוא הסכים לכתוב כמה עבודות מוזיקליות בשפה הלטינית ברוח הכנסייה הרומית קתולית.
הנדל ביקש להוכיח את עצמו בזירה המוזיקלית האיטלקית שנהנתה מיוקרה רבה בכל אירופה המערבית. יש אומרים כי היצירה הוזמנה על ידי הקרדינל קרלו קולונה (1665 - 1739) שהיה קשור למסדר הכרמליטים. היא בוצעה יחד עם האנטיפון סאלווה רגינה Salve regina, עוד שני מזמורי תהלים לאודאטה פוארי Laudate pueri (תהלים קי"ג) וניסי דומיניס Nisi Dominis (תהלים קכז) ועוד כמה קטעים נוספים - האנטיפונים "טה דקוס וירגינאום" Te Decus Virgineum, הק אסט רגינה וירגיניום Haec est Regina Virginium, והמוטט "סביאט טלוס אינטר ריגורס".  Saeviat tellus inter rigores, בחגיגות השנתיות של הערבית של מרים הקדושה, גבירת הכרמל, ב-16 ביולי 1707 ככל הנראה בכנסייה סנטה מריה אין מונטסנטו בפיאצה דל פופולו ברומא.
נשים על גלים
קו חם
בעיות חוקיות וטכניות ניצבות בפני הארגון בניסיונות להעלות נשים על הספינה לצורך ביצוע הפלה במים בינלאומיים. על כן, מכשיר הארגון עובדים מקומיים המפעיל קו חם המספק מידע לנשים, בעיקר על שימוש בתרופה מיזופרוסטול שנועדה לטפל בכיבי קיבה, אך אחת מתופעות הלוואי שלה היא הפלה. הארגון מעניק מידע כיצד ניתן להשיג את התרופה, כיצד להשתמש בה, כיצד לזהות מקרי חירום בעקבות השימוש בה ודרכים להימנע מחשד לשימוש בה. כמו כן, הארגון מעניק תמיכה ועידוד לנשים במצוקה.
הסרט הדוקומנטרי
בשנת 2014 יצא הסרט התיעודי "ספינת ההפלגות" המתאר את מאבקו של הארגון ואת ההפלגות. הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים South by Southwest באוסטין, טקסס, ארצות הברית.
שברולט קמארו הדור החמישי
שברולט קמארו דור החמישי היא מכונית פוני, שיוצרה על ידי יצרנית הרכב האמריקאית שברולט, חברה בת של ג'נרל מוטורס בין השנים 2010 ל-2015.
קמארו SS
בשנת הדגם 2011 סיפק מנוע ה-V6 של קמארו SS 312 כוח סוס ו-377 ניוטון מטר, תוספת של 8 כוח סוס ו-6.8 ניוטון מטר מ-2010.
קמארו ZL1
ZL1, שנחשפה ב-2011 בשיקגו, היא גרסה בעלת הביצועים הגבוהים של הקמארו SS. לפחות 30% מהחלקים ב-ZL1 הם בלעדיים למודל.
המכונית כוללת מנוע 6,162 סמ"ק מנוע LSA V8 עם מגדש על בנפח של 1.9 ליטר. המנוע מפיק 580 כ"ס ב-6,000 סל"ד ומומנט של 754 ניוטון מטר ב-4,200 סל"ד. הכוח מועבר לגלגלים האחוריים באמצעות תיבת שישה הילוכים ידנית או אוטומטית.
קמארו RS
לקמארו RS נוספו גלגלים בגודל 20 אינץ'.
לקמארו RS יש תפוקה של 426 כ"ס כאשר היא מצוידת בתיבת שישה הילוכים ידנית, שהצטמצמו ל-400 כ"ס כאשר המכונית הייתה מצוידת בשישה הילוכים אוטומטיים.
רייצ'ל הילסון
רייצ'ל נעמי הילסון (באנגלית: Rachel Hilson נולדה ב-30 באוקטובר 1995) היא שחקנית אמריקאית. היא החלה את הקריירה שלה בשנת 2010 בתפקיד ניסה דלמר בדרמה המשפטית של CBS "האישה הטובה". וידועה בעיקר מתפקידה בסדרה "החיים עצמם" ובתפקיד הראשי, מיה ברוקס, בדרמת הנעורים הלהט"בית של הולו, "באהבה, ויקטור".
חיים מוקדמים
רייצ'ל נעמי הילסון נולדה ב-30 באוקטובר 1995 בבולטימור, מרילנד. היא בתם של אניטה ורוברט הילסון. יש לה אחות בשם קימברלי הילסון החלה לרקוד בגיל 3. כמו לילדים אחרים בגילה, היו לה שאיפות רבות כולל להיות מנתחת, אסטרונאוטית. אך בזכות מיי ג'מיסון, מגישת חדשות וסופרת, שכתבה ואיירה ספרים על נייר מדפסת, התשוקות שלה לריקוד הועצמו. הילסון אמרה בראיון למגזין מאחורי הקלעים: "הקדשתי את חיי לפיצוחי אגוזים, רסיטלים באביב, מחנות ריקודים" ושחזור סצנות מהסרט מרכז הבמה משנת 2000, בכיכובה של זואי סלדנה. הליסון התגלתה על ידי סוכן כישרונות כבר בגיל 12. באותו קיץ, אמה שכנעה אותה ללמוד ב-Broadway Artist Alliance בניו יורק. בזמן שהיא עברה אודישן לחטיבת המחול, הילסון גם נאלצה לבצע מונולוג ולשיר. לאחר מכן היא גויסה על ידי הסוכנת העתידית שלה, ננסי קרסון, מסוכנות קרסון-אדלר, לרקוד בפרקים של סדרת הילדים המוזיקלית, "נווה עצלנות". לאחר שנסעה לאיסלנד עם אמה להקלטות, הילסון חתמה על חוזה ייצוג עם קרסון. משם היא עברה אודישן לבית הספר לאמנויות בבולטימור. שם המשיכה הילסון לרקוד ולשחק, ואפילו לקחה חלק בפעילויות ספורט. הילסון מציינת כי בזכות תוכנית התיאטרון בה לקחה חלק בתיכון הצליחה להתגבר על הביישנות שלה. לאחר התיכון, הילסון למדה בבית הספר ללימודים אינדיבידואליים באוניברסיטת ניו יורק. לאורך הקריירה שלה בקולג', הילסון הופיעה במספר הפקות תיאטרון כולל המלט. היא סיימה את לימודיה ב-2018 עם התמחות בכתיבה והשתתפות בתחרות ריצה. בזמן לימודיה בקולג', הילסון עבדה במאפייה, ואפילו שירת את השחקנית לופיטה ניונגו בשלב מסוים.
2010–2018: "האישה הטובה" ותפקידים מוקדמים
כאשר התגוררה הילסון בבולטימור לצד אמה, היא הייתה נוהגת לנסוע באוטובוס לניו יורק לאודישנים. הן היו מרוצות כאשר קיבלה הזמנה לאודישנים הראשונים שלה, שאחד מהם היה סרט קצר והשני, לסדרת הדרמה "האישה הטובה" שבה שיחקה את דמותה של ניסה. תפקיד זה היה הופעת הבכורה שלה בטלוויזיה, כאשר היא רק בת 15. בראש הסדרה היו ג'וליאנה מרגוליס וג'וש צ'ארלס. במאמר למגזין האמריקאי Backstage, הילסון התעקשה שהבחירה שלה לתפקיד הייתה רק מזל וכי התמודדה עם לא מעט תשובות שליליות באודישנים לאחר מכן. עם זאת, במהלך העשור הבא, הילסון הופיעה ככוכבת אורחת בפרקים בודדים במספר סדרות טלוויזיה בפריים טיים. היא הופיעה ב"רופא להשכיר", "אלמנטרי", "האחות ג'קי", "הרומן", "מזכירת המדינה", "האמריקאים" ו"חוק וסדר: מדור מיוחד". מאוחר יותר, הילסון כיכבה לצד האלי ברי בסרטה העלילתי הראשון, "מלכים", שהוקרן בבכורה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו 2017. הסרט זכה לתפוצה נרחבת באפריל 2018. הילסון הודתה שיש לה תגובה אלרגית מביכה לאיפור וכשפגשה לראשונה את ברי, היא העניקה לה במתנה ערכת פנים. עם זאת, הפרויקט היה "הגשמת חלום" עבור הילסון. באותה שנה, היא חזרה בתור הרמוני בסדרת הדרמה המוזיקלית של NBC, "לעלות". הילסון הופיעה בכל 10 הפרקים והתפקיד דרש ממנה לשיר ולשחק. עבור הילסון, זאת הייתה חוויה שהחזירה אותה לתקופת התיכון.
2019–2022: "החיים עצמם", "באהבה, ויקטור" ו"לייקרס"
בשנת 2019, שיחקה הליסון בסדרה "החיים עצמם", בתור הגרסה המתבגרת בת' פירסון, בגילומה של סוזן קלצ'י ווטסון. הילסון שיחקה עם השחקנית פלישיה רשאד אשר גילמה בסדרה את אמה של בת'. הילסון, שאפילו לא החזיקה בטלוויזיה באותו הזמן, צפתה ברצף בכל הסדרה לאחר שנבחרה לגלם את התפקיד. ב-30 באוגוסט 2019, הילסון נבחרה לגלם את מיה בדרמת הנעורים הלהט"בית של הולו, "באהבה, ויקטור", אשר מהווה המשכון לסרט "באהבה, סיימון" משנת 2018. הסופרים אייזק אפטאקר ואליזבת ברגר למעשה חידשו את הדמות עבור הילסון. הילסון נבחנה בעבר לתפקיד אבי, בסרט המקורי, שבסופו של דבר הלך לאלכסנדרה שיפ. תפקידה של מיה הוא למעשה התפקיד הקבוע הראשון של הילסון בסדרת טלוויזיה. באופן אירוני, הילסון צפתה בסרט באהבה, סיימון בפעם הראשונה רגע לפני שנבחרה לגלם את מיה. לאחר שנבחרה לתפקיד, היא קראה את "סיימון מוצא את דרכו", הרומן שהיווה השראה לסרט. לדברי הילסון, מיה העניקה לה "את ההזדמנות לספר סיפור ייחודי ורב ניואנסים על נערה צעירה ומתבגרת שחורה". הילסון גילמה את דמותה של מיה במשך 3 עונות עד יוני 2022, בה הסדרה סיימה את שידוריה. ב-21 באוגוסט 2021, הילסון הצטרפה לצוות השחקנים של "לייקרס: קבוצה מנצחת", של HBO.
אפולו 15
אפולו 15 הייתה המשימה המאוישת העשירית מתוך 12 בתוכנית אפולו. החללית שוגרה על גבי טיל סטורן 5 ב-26 ביולי 1971 מכן 39 במרכז החלל קנדי. נחתת הירח "פאלקון" נחתה ב-30 ביולי באזור ים הגשמים, קרוב להרי האפנינים, ליד תצורה גאולוגית המכונה "ערוץ האדלי" (Hadley Rille), על הירח. המדידות שנערכו במשימה זו הוכיחו שערוץ זה הוא צינור לבה שתקרתו קרסה.
המשימה
משימת אפולו 15 הייתה הראשונה משלוש "משימות J", שתוכננו לבצע מחקר במרחק גדול יותר מרכב הנחיתה, לתקופה ארוכה יותר, ולאסוף יותר מידע מדעי, מאשר המשימות הקודמות. משימה זו הייתה הראשונה לשאת את רכב הירח, שפותח בעלות של 40 מיליון דולר, והגיע למהירות 16 קמ"ש.
מטרות המשימה היו לסקור את פני הירח, לסקור ולאסוף דגימות קרקע, להתקין ולהפעיל ניסויי קרקע, לבחון את יכולת הציוד של אפולו לספק יכולת שהות ארוכה יותר, פעילות חוץ רכבית ארוכה יותר, וניידות על הקרקע, ולבצע ניסויים וצילומים מתוך טיסה במסלול סביב הירח.
מספר שינויים בוצעו בחללית לקראת משימה זו. הבולט שבהם היה הוספת מיכשור מדעי לתא השירות בחללית, לצורך מחקר מדעי ממסלול ירחי. כמו כן בוצעו שינויים שיאפשרו שהות ארוכה יותר על פני הירח, נשיאת יותר מטען מדעי עם רכב הירח אל הקרקע.
לאחר השיגור נכנסה החללית, יחד עם השלב השלישי של טיל השיגור, למסלול ארצי. שעתיים ו-50 דקות אל תוך המשימה, הוצת מנוע השלב השלישי והחללית הוכנסה לנתיב יירוט אל הירח. כ-27 דקות מאוחר יותר נותקה חללית האם ממתאם הנחתת הירחית, התחברה לנחתת הירח, וזה נשלפה מתוך המתאם. לאחר מכן, מכלי השלב השלישי רוקנו ומנועי משנה הפנו אותו למסלול התנגשות עם הירח. התנגשות זו הורגשה על ידי הסייסמוגרפים שהונחו במשימות אפולו 12 ואפולו 14. 104 שעות ו-29 דקות לאחר השיגור, נחת רכב הנחיתה על הירח כ-300 מ' ממקום הנחיתה המיועד.
הליכת הירח הראשונה החלה כ-12 וחצי שעות לאחר הנחיתה. לאחר שהוציאו ניסויים מרכב הנחיתה, הורידו את רכב הירח והשתמשו בו לנסיעה אל מכתש אלבו, שם אספו ותיעדו דגימות. לאחר שאספו עוד דגימות וצילומים ליד מכתש סנט ג'ורג', שבו אל הנחתת. בסך הכל נסעו בפעילות זו 10.3 ק"מ. אחר כך לקחו האסטרונאוטים את ערכת הניסויים והניחוה במקום המיועד, כ-110 מ' מנקודת הנחיתה. גשוש הניסוי לזרימת חום לא הוצב, משום שהקידוח באדמת הירח הסתבר כקשה מן המצופה. הפעילות החוץ רכבית הראשונה ארכה כ-6 שעות ו-33 דקות.
לאחר שהיית 16 שעות בנחתת הירח, יצאו האסטרונאוטים להליכת הירח השנייה. פעילות זו החלה בבדיקת רכב הירח, ולאחריה יצאו לדרך בת 12.5 ק״מ. הנסיעה החלה במורדות הדרומיים של האפנינים, ממזרח למסלול הפעילות הראשונה. הם ביקרו במספר מכתשים ונקודות בעלות עניין אחרות, ושבו על עקבותיהם כמעט באותו מסלול בו יצאו. במהלך הנסיעה אספו דגימות קרקע וצילמו. בשובם לנחתת, שבו אל ערכת הניסויים, השלימו את הקידוח שכשלו לסיים בפעילות הקודמת, והניחו בתוכו את ניסוי זרימת החום. לאחר מכן שבו אל הנחתת, והציבו את דגל ארצות הברית. הפעילות החוץ רכבית השנייה ארכה כ-7 שעות ו-12 דקות.
השניים שבו לנחתת לשהיית 14 שעות לערך. הליכת הירח השלישית החלה מעט מאוחר מהמתוכנן, על־מנת לאפשר להם מנוחה נוספת. מסיבה זאת, ועקב עיכובים נוספים עם ערכת הניסויים, בוטלה נסיעה מתוכננת לקומפלקס הצפוני. התחנה הראשונה בנסיעה הייתה באתר בו הונחה ערכת הניסויים, כדי לאסוף דגימות עומק של הקרקע. נסיעה זו הייתה מערבית יותר מן הקודמות. במהלכה צולם הקיר המערבי של ערוץ האדלי, בו נחשפו שכבות סלע, ונאספו דגימות עומק מן הקרקע במספר אתרים. בשובם, החנו את רכב הירח כך שהמצלמה שהותקנה עליו תוכל לצלם את שיגור נחתת הירח בחזרה למסלול, שם יחבור אל תא הפיקוד. במהלך הפעילות השלישית, נסעו האסטרונאוטים כ-5.1 ק"מ, במשך 4 שעות ו-50 דקות. סך הכל נסע הרכב כ-27.9 ק"מ, ונאספו 77 ק"ג דגימות קרקע.
בעוד סקוט ואירווין נמצאים על הקרקע, טייס תא הפיקוד אלפרד וורדן צילם את פני הירח ממסלול הקפתו, אסף מידע על ההרכב הכימי של פני הירח, על תהליכים גאולוגים, ובחן מקורות קרינת גמא וקרינת X. סקוט ביצע עוד ניסוי אחד, המוכיח את השערתו של גלילאו על כח המשיכה. הוא שמט בו זמנית, בנפילה חופשית, נוצה ופטיש, ועקב חוסר התנגדות אטמוספירית, הם צנחו לקרקע הירח כאחד.
במשימה זו תועד לראשונה שיגור שלב המראה של נחתת הירח בחזרה למסלול - משימה לא טריביאלית, משום שהירח נמצא במרחק כשניית אור מכדור הארץ. כתוצאה מכך, היה צורך לשלוח את הפקודה למצלמה בתזמון הנכון, על מנת שתופעל בעת השיגור. גודל המטען המדעי במשימה זו היה גדול פי שניים מהמטען במשימות הקודמות.
כמעט 67 שעות לאחר הנחיתה, המריא השלב העליון של נחתת הירח, וחבר אל תא הפיקוד. לאחר מכן, הושלך שלב ההמראה אל פני הירח, ופגיעתו הורגשה על ידי סייסמוגרפים שהונחו במשימות קודמות ובמשימה זו.
טרם החלו לשוב אל כדור־הארץ, הניחו האסטרונאוטים לוויין במסלול ירחי, שמדד זרמי פלזמה וחלקיקים אנרגטיים, שדות מגנטיים וסטיות בשדה הכבידה הירחי.
בעודם במסלול אל כדור הארץ, ביצע טייס תא הפיקוד אלפרד וורדן פעילות חוץ רכבית בת 39 דקות, במהלכה השיב אל החללית סרטי הקלטה ובדק את הציוד המדעי שהותקן מחוץ לתא השירות.
החללית שבה לכדור הארץ ב-7 באוגוסט ונחתה באוקיינוס השקט. במהלך הנחיתה כשל אחד המצנחים הראשיים, אך היא נחתה בהצלחה, ונאספה על־ ידי ספינת הצי "אוקינאווה".
לשכת מנהלי החשבונות בישראל
לשכת מנהלי החשבונות בישראל (Israel Bookkeepers Association); איגוד מקצועי של ענף הנהלת החשבונות בישראל ומטרתה לקדם את האינטרסים המקצועיים והכלכליים של העוסקים בענף. הלשכה היא גוף וולונטרי המאגד את מנהלי החשבונות בישראל המוסמכים לעסוק במקצוע על ידי משרד הכלכלה.
אפולו 15
תקרית הבולים
לאחר חזרת הצוות לכדור הארץ התברר כי הצוות לקחו עימם, ללא רשות ותיאום, 398 מעטפת היום הראשון שמתוכם 100 נמכרו לסוחר בולים גרמני. כספי המכירה נועדו לשמש את ילדי הצוות ללימודי השכלה גבוהה. בעבר נאס"א העלימה עין מפעיליות דומות אולם כיוון שהפעם זה נעשה בצורה מסחרית גלויה, נאס"א נזפה באסטרונאוטים והם לא קיבלו את הכסף. אירווין הודיע על כוונתו לפרוש עוד בטרם קיבלו את הנזיפה.
דייוויד סקוט
מפקד המשימה. ב-16 במרץ 1966 שוגר עם ניל ארמסטרונג למשימת ג'מיני 8, שהייתה המשימה הראשונה בה התחברו שני כלי רכב חלליים במסלול. היה מפקד מודול הפיקוד במשימת אפולו 9, ששוגרה ב-3 במרץ 1969. לאחר מכן, היה מפקד הגיבוי של אפולו 12. טיסת החלל השלישית שלו הייתה במשימת אפולו 15, ששוגרה ב-26 ביולי 1971. במסגרת משימה זו נחת על פני הירח יחד עם ג'יימס אירווין, וביצע מגוון פעילויות.
לשכת מנהלי החשבונות בישראל
הפעילות העיקרית של הלשכה מתמקדת בנושאים הבאים:
אפולו 15
ג'יימס אירווין
טייס רכב הנחיתה הירחי. נולד ב-17 במרץ 1930, נפטר ב-8 באוגוסט 1991. בוגר במדעים מהאקדמיה של הצי, 1951. מוסמך במדעים בהנדסת אווירונאוטיקה והנדסת מכשירים מאוניברסיטת מישיגן, 1957. בתום לימודיו באקדמיית הצי, הצטרף לחיל האוויר. עבר קורס טיס בבסיס חיל האוויר "הונדו" ובבסיס ריס, בטקסס. היה ראש ענף דרישות מתקדמות במפקדת פיקוד ההגנה האווירית. בשנת 1961 סיים את בית הספר לטייסי ניסוי של חיל האוויר, וב־1963 סיים את בית הספר לטייסי מחקר אירוספייס של החיל. שירת במשרד הפרויקט של פיתוח הטיל AIM-47 פלקון בבסיס חיל האוויר רייט-פטרסון. בחיל האוויר הגיע לדרגת אלוף-משנה (קולונל).
לשכת מנהלי החשבונות בישראל
בנוסף, הלשכה פועלת לקידום מעמדם המקצועי, הציבורי, והכלכלי של מנהלי החשבונות בישראל וכן לשימור ושיפור הכשירות המקצועית, המעמד וההכרה הציבוריים והמקצועיים של חבריה. הלשכה חברה בארגון מנהלי החשבונות הבינלאומי IAB והיא מקיימת קשר על בסיס קבוע עם ארגוני מנהלי חשבונות אחרים בעולם.
אפולו 15
ג'יימס אירווין
נבחר לשירות בנאס"א באפריל 1966. היה חבר בצוות התמיכה של אפולו 10, וטייס גיבוי של מודול הירח באפולו 12. ב־26 ביולי 1971 שוגר למשימת אפולו 15. הוא התפטר מנאס"א ביולי 1972, והקים ארגון דתי להפצת הנצרות בשם "קרן הטיסה הגבוהה" (High Flight Foundation). ביצע שתי נסיעות להר אררט בטורקיה, במטרה למצוא את תיבת נוח. הוא לא מצא אותה.
אלפרד מריל ווֹרדן
טייס תא הפיקוד. נולד ב-7 בפברואר 1932. בוגר במדעי הצבא מהאקדמיה הצבאית בווסט פוינט, 1955. מוסמך במדעים בהנדסה אווירונאוטית ואסטרונאוטית והנדסת מכשירים מאוניברסיטת מישיגן, 1963. בתום לימודיו בווסט פוינט, הצטרף לחיל האוויר ועבר קורס טיס. בין מרץ 1957 למאי 1961 שימש כטייס וקצין חימוש בטייסת היירוט ה־96 בבסיס חיל האוויר אנדרוז, במרילנד. בשנת 1963 למד בבית הספר למדריכי טיסת מכשירים בבח"א רנדולף. בפברואר 1965 סיים לימודים בבית הספר האימפריאלי לטייסי ניסוי באנגליה. בספטמבר אותה שנה סיים לימודים בבית הספר לטייסי ניסוי למחקר אירוספייס, ונשאר להדריך בו.
נבחר כאסטרונאוט באפריל 1966. היה בצוות התמיכה של האסטרונאוטים של אפולו 9, וטייס גיבוי של מודול הפיקוד של אפולו 12. בין 26 ביולי ל־7 באוגוסט 1971 היה טייס מודול הפיקוד של אפולו 15.
בין 1972 ל־1973 היה מדען אירוספייס ראשי במרכז המחקר ע"ש איימס של נאס"א, ובין 1973 ל־1975 ראש מחלקת מחקרי מערכות באיימס. בשנת 1975 פרש מנאס"א והיה לנשיא "מאריס וורדן אירוספייס", וסגן נשיא קרן הטיסה הגבוהה, שהקים שותפו למשימת אפולו 15, ג'יימס אירוין. לאחר מכן החזיק במשרות ניהוליות ב"ג'ט אלקטרוניקס אנד טקנולוג'י" ותאגיד בי. אף גודריץ', לפני שפרש לגמלאות בשנת 1996.
וורדן נפטר ב-18 במרץ 2020.
הלשכה הלאומית למלחמה בשחיתות (אוקראינה)
הלשכה הלאומית למלחמה בשחיתות (באוקראינית: Національне антикорупційне бюро України, בראשי תיבות НАБУ) היא גוף אכיפת חוק של ממשלת אוקראינה שהוקם באפריל 2015 כארגון חקירות עצמאי בעל סמכויות מורחבות האחראי למלחמה בשחיתות השלטונית.
קולובז'ג
קולובז'ג (בפולנית: Kołobrzeg; בגרמנית: Kolberg; בקשובית: Kòlbrzég) היא עיר שנמצאת בגמינת קולובז'ג, שבמחוז קולובז'ג שבפרובינציית פומרניה המערבית, שבפולין.
גאוגרפיה
העיירה נמצאת כ-90 ק"מ משצ'צ'ין וכ-404 ק"מ מורשה.
אקלים
הטמפרטורה הממוצעת היא 6 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא יולי (19 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא דצמבר ( מעלות צלזיוס).
תנועה ותחבורה
העיירה ממוקמת ליד הכבישים S6, S11, 11 102 ו-163.
יורש עצר
יורש עצר (מכונה לעיתים גם נסיך הכתר) במונרכיה הוא הנסיך או הנסיכה המיועדים להיות המלך או המלכה בבוא העת, בין אם בפטירת המלך המכהן ובין אם בפרישתו מסיבות של נבצרות. מבחינים בין יורש מוחלט, שזכותו למלוכה אינה ניתנת לערעור, לבין יורש מותנה , שזכותו מתקיימת רק בהיעדר יורש בעל קרבה גבוהה יותר, והמעמד ניטל ממנו עם לידתו של זה.
בממלכות אירופאיות מסוימות (שוודיה, בלגיה, נורווגיה, הולנד והממלכה המאוחדת), יורש העצר הוא הבן הבכור או הבת הבכורה של המלך או המלכה.
ב-1979 אירע בשוודיה תקדים: הנסיכה ויקטוריה, בתו הבכורה של מלך שוודיה קרל השישה עשר גוסטב, הוכתרה עם לידתה בשנת 1977 כיורשת העצר של הממלכה. תואר זה נלקח ממנה עם לידתו של אחיה קרל פיליפ בשנת 1979. לאחר שבעה חודשים נוספים, שונה החוק השוודי, חוק המשכיות המלוכה, כך שקיים שוויון גמור בין נשים לגברים בירושת המלוכה, והתואר חזר אל הנסיכה. שוודיה היא המדינה הראשונה בעולם שיצרה שוויון כזה.
בארצות אחרות (ספרד, דנמרק) נבחר הבן הבכור של המלך או המלכה המכהנים. בספרד, למשל, בה המלוכה עוברת לבן, שימשה בתו הנסיכה של אלפונסו השנים עשר, מרסדס, נסיכת אסטוריאס בת החמש, כמלכה בפועל, משום שלאביה לא היו בנים במותו. אמה, שהייתה בהיריון, ילדה לאחר שישה חודשים בן, שהוכתר מיד עם לידתו כמלך אלפונסו השלושה עשר.
בארצות ערב, למשל, חוקי ההמשכיות שונים, והמלך יכול למנות יורש עצר שאיננו בנו. בסעודיה, למשל, נבחר המלך ח'אלד ליורש עצר עוד בשנת 1965, אף על פי שלא היה בנו של המלך פייצל, אלא אחיו למחצה. ח'אלד עלה לשלטון עם ההתנקשות בחייו של פייצל. הוא נבחר ליורש עצר אף על פי שלא היה האח המבוגר ביותר, ולפיכך לא אמור היה לקבל את הכתר; סירובו של אחיו הבכור מוחמד בן עבד אל-עזיז להיות למלך, הקנה לו את המלוכה. ח'אלד מצדו מינה כיורש עצר את אחיו הצעיר פהד.
בירדן היה הנסיך חסן, אחיו של המלך, יורש העצר במשך עשרות שנים. טרם מותו בשנת 1999 נטל ממנו המלך חוסיין את התואר, ומינה את בנו הנסיך עבדאללה, ליורשו. עבדאללה מצדו מינה את אחיו הנסיך חמזה ליורש העצר, נטל ממנו תואר זה ב-2004 ומינה במקומו בשנת 2009 את בנו הנסיך חוסיין ליורש העצר שלו.
ישנן מדינות בהן יורש העצר מקבל גם תואר אצולה. למשל הנסיך מוויילס (בריטניה) ונסיך אסטוריאס (ספרד).
קישורים חיצוניים
Heir apparent
זואי 102
זואי 102 (באנגלית: Zoey 102) הוא סרט דרמה קומית אמריקאי המהווה המשך לעלילת קומדיית המצבים "זואי 101" ששודרה בערוץ ניקלודיאון.
הסרט עלה לשירות הזרמת המדיה "פרמאונט+" ב-27 ביולי 2023.
תקציר העלילה
15 שנה לאחר לאחר שסיימה את התיכון, זואי ברוקס, כעת בשנות ה-30 לחייה, עדיין מנסה להבין את משמעות החיים והאהבה. לאחר שהיא ושאר חבריה מפנימיית "חוף הים הפסיפי" (PCA) מוזמנים לרגל חתונתם של קווין פנסקי ולוגן ריס במליבו, נאלצים בני הקבוצה להתעמת מול השינויים שעברו בחלוף השנים, מול חלומותיהם וסודותיהם הכמוסים.
פיתוח
ב-12 בינואר 2023, הודיעה ג'יימי לין ספירס לראשונה על תחילת הפקתו של סרט המשך עבור סדרת הנעורים "זואי 101", שעתיד לעלות לשירות הזרמת המדיה "פרמאונט+" בשנת 2023, ובו יככבו חברי צוות השחקנים המקורי של הסדרה – ספירס, שון פלין, כריסטופר מאסי, ארין סנדרס, מתיו אנדרווד, ג'ק סלבטורה ג'וניור ואבי ויילד – שישובו לגלם את דמויותיהם. עוד נמסר כי ספירס תופקד על הפקת הסרט בפועל בעוד שעל בימוי הסרט תופקד הבמאית ננסי האוור מחוברת לבימוי, כשספירס מוצמדת כמפיקה בפועל. במאי 2023, נמסר על ליהוקם של תומאס לנון, אוון ת'יל ודין גייר.
צילומים
צילומי הסרט החלו בינואר 2023 בווילמינגטון, צפון קרוליינה, והסתיימו בפברואר 2023.
הפצה
הסרט עלה לשירות הזרמת המדיה "פרמאונט+" ב-27 ביולי 2023.
מר אל, כאן אנה
מר אל, כאן אנה (באנגלית: Mister God, This Is Anna) הוא ספר משנת 1974. הוא נכתב בידי סידני ג'ורג' הופקינס שהשתמש בשם העט פין (Fynn) בליווי איורים מאת וויליאם פאפאס (William Papas). הספר תורגם לראשונה לעברית בידי אוריאל אופק בשנת 1979.
עלילה
הספר מתאר את מעלליה של אנה, ילדה שובבה וצמאת ידע שברחה מביתה אותו היא מתארת בספר כ"חדר של שוטרים עם דם". בלילה ערפילי בשנות ה-30 של המאה הקודמת, על הרציף במזרח לונדון היא פוגשת את פין, בחור ענק, פשוט וכמוה סקרן וצמא לידע. בספר מתאר פין את שלוש וחצי השנים שהשניים בילו ביחד לפני שאנה מתה בתאונה לפני שנתה השמינית. הוא מתאר את חוויותיהם במירוץ אחר שאלות בנוגע לחיים, מתמטיקה, כימיה, ומר אל - חברה הקרוב ביותר של אנה.
דרך הספר נשאלות שאלות רבות על מהות הקיום שלנו, על אמונה, על החיים ועל המוות. שאלות אלו מוגשות בצורה ישירה וכמעט לא ערוכה בשפה של ילדה בת 5 ונענות גם בעזרת הגיון של ילדה בת 5. או כמו שמתאר את זה פין:
המחבר
הרבה השערות הועלו בקרב חוקרי ספרות וקוראים לגבי אמיתות הספר, האם כתב אותו תאולוג, פילוסוף או חוקר ידוע. האם דבריה של אנה באמת יכולים להיאמר על ידי ילדה בת 5?
אין תשובה חד משמעית בספר, מלבד אחרית הדבר שמצורפת לספר בה מצוטט מר ורנון ספרוקסטון, עורך הוצאת "קולינס"
"...ניסיתי לצייר בדמיוני את המחבר ואת רקעו והגעתי לכלל מסקנה כי זהו ודאי הוגה דעות בעל השכלה תאולוגית וניסיון מדעי..."
"הפגישה בין השניים הוכיחה למו"ל את טעותו הגדולה. המחבר האלמוני לא היה אלא 'פין', ממש כמו שתיאר את עצמו בספר: גבר גבה קומה ורב כוח, בעל נפש תמימה וסקרנית, איש שיחה המפליא להקשיב לזולתו, שחי וגדל באיסט-אנד הלונדוני בין "אנשי הלילה" המוזרים ופשוטי העם טובי הלב...".
ככל הנראה, 'פין' הוא שם העט של סידני (סיד) הופקינס (1919–1999). הופקינס גדל בלונדון, ככל הנראה בסביבה דומה לזו המתוארת בספר "מר אל, כאן אנה". בזכות מלגה שקיבל, הצליח הופקינס ללמוד בבית ספר יוקרתי, והושפע מאוד ממורה בשם ג'ון ד. הודג', אך עזב את הלימודים בגיל 16. בעקבות אירוע של נפילה בלתי מוסברת מצוק, הגיע הופקינס למוסד טיפולי, ובהמשך עבד במקום כאיש צוות. סידני הופקינס נקבר בכפר קטן בסומרסט, אנגליה.
ואכאו
ואכאו הוא עמק במדינת אוסטריה תחתית שבאוסטריה. העמק משתרע לאורך 30 קילומטר בין הערים מלק וקרמס, ועובר בו נהר הדנובה. העמק מושך אליו תיירים מכל העולם, במיוחד בשל יינותיו המשובחים והעיירות העתיקות וההיסטוריות שבו, והוא הוכרז כאתר מורשת עולמית.
מר אל, כאן אנה
קישורים חיצוניים
תולדות חייו של המחבר - סידני הופקינס
ואכאו
גאוגרפיה
העמק משתרע על פני כ-30 קילומטר בין הערים מלק (עמק מלק נקרא על שם משפחה אשר שלטה באזור זה) וקרמס, על גדות הדנובה במרחק כ-70 קילומטר מערבית לווינה. העמק נמצא בין האזורים מוסטפירטל וולדפירטל. העיירות המפורסמות ביותר בעמק הן דירנשטיין, מלק, קרמס ושפיץ.
תיירות
העמק מהווה מוקד תיירותי מפורסם, ומושך אליו תיירים רבים מדי שנה מכל העולם, במיוחד בשל יינותיו המשובחים (ביניהם הגרינר ולטלינר), אך גם בשל המבנים העתיקים הרבים שיש בו, כגון מנזרים, טירות ומבצרים, אשר אחד מהם הוא מנזר מלק המפורסם אשר בעבר היה ארמון מושבם של שושלת שליטי המקום. מוקד תיירות נוסף הוא העיירה דירנשטיין, שבה נכלא המלך האנגלי ריצ'רד לב הארי על ידי הדוכס לאופולד החמישי. לעמק יש היסטוריה יישובית וחקלאית, אשר שורשיה נעוצים כבר בתקופות פרהיסטוריות. בעיירה וילנדורף שבעמק נמצא הממצא הארכאולוגי החשוב ונוס מווילנדורף.
קישורים חיצוניים
Вахау (Саксония)
רנט ל'אוראנז
רֶנֶט ל'אוֹראַנֶז (בצרפתית: Reinette l'Oranaise; 1918 – 17 בנובמבר 1998), הוא שם הבמה של סולטנה דאוד (سلطانة داود), זמרת יהודיה ונגנית עוד של מוזיקה אנדלוסית-מוגרבית.
קורות חייה
סולטנה דאוד נולדה בעיר טִיאַרֵט שבצפון מערב אלג'יריה. אביה היה רב ממוצא מרוקאי. בגיל שנתיים התעוורה כתוצאה ממחלת אבעבועות שחורות קשה.
היא הושמה במוסד לעיוורים עד גיל 12, שם למדה לקרוא ולכתוב כתב ברייל. אמה, שהייתה נחושה להקנות לה מקצוע שיאפשר לה להיות מאושרת, רשמה אותה ללימודים אצל מסעוד אל מדיוני, זמר וכנר שהיה בקיא באמנות ההוזי (סגנון שנגזר מהמוזיקה הערבית-אנדלוסית). תוך זמן קצר הראתה רנט הקטנה הצטיינות בלימודיה, פיתחה את קולה, למדה לנגן בעוד, והחלה לעבוד כזמרת בבית-הקפה שבבעלותו של מסעוד אל מדיוני ברובע היהודי של אוראן. סעוד היה מי שהמציא את הכינוי שהפך לשם הבמה המוכר, "רנט ל'אוראנז" (בצרפתית: כינוי חיבה ל"מלכה מאוראן").
הקריירה
במשך כעשר שנים הופיעו היא ומסעוד אל מדיוני כצמד ברחבי אלג'יריה וגם הוציאו את תקליטם הראשון. בשנת 1938 החליט מסעוד אל מדיוני לפתוח בית-קפה מוזיקלי בפריז שבצרפת, כשרנט נוסעת בעקבותיו, אך עד מהרה חזרה לאלג'יריה. בזמן הכיבוש הנאצי נתפס מדיוני בפשיטה בעיר מרסיי ונשלח למחנה ריכוז, משם לא חזר.
רנט המשיכה את הקריירה שלה באלג'יריה ותפסה מקום של כבוד בין גדולי הזמרים המוסלמים והיהודים במדינה, לצידה של הזמרת המפורסמת אליס פיטוסי מהעיר קונסטנטין (אלג'יריה), שיחד איתה הפיחה חיוּת בחתונות וחגיגות יהודיות אחרות רבות.
באחת מחגיגות אלה היא פגשה את בעלה לעתיד, הכנר ז'ורז' נסים לאיאני (Georges Nessim Layani) (1926–2003), שגם כונה "העיניים שלה", ושנהג ללוות אותה בהופעותיה בדרבוקה.
אחד מהשירים המפורסמים ביותר אותו ביצעה הוא שיר החתונה "אַבּיָאדִי יָאנַא" (הידוע גם בכינוי היותר עממי טִי פּארִי פּאטִי על שום הפזמון החוזר והקליט שבו). להלן מילות השיר כפי שנקלטו משמיעה של אחת מגירסותיה (ייתכנו לכן שיבושים קלים):
בעקבות מלחמת אלג'יריה נאלצה לעבור לגור בצרפת. תקופה ארוכה הופיעה שם בעיקר בחגיגות של היהודים שבאו מצפון אפריקה. אחרי שבשנת 1980 פורסמה כתבה עליה בעיתון "ליברסיון" התעורר העניין בכשרונה ובשירתה גם בקרב הקהל הרחב. הוזמנה להופעות באולמות "בטקלן" ו"אולימפיה" ויצאה לסיורים מתוקשרים, בין השאר, באנגליה וספרד.
נפטרה בשנת 1988 והובאה לקבורת ישראל בבית הקברות פאנטן בפריז. בעלה, שנפטר בשנת 2003 נקבר לצידה.
לונה 25
לונה 25 (נחתת לונה-גלוב)  היא משימת נחתת ירח מתוכננת על ידי סוכנות החלל הפדרלית הרוסית (רוסקוסמוס), שמתוכננת לנחות בסמוך לקוטב הדרומי של הירח במכתש בוגוסלבסקי במסגרת תוכנית חקר הירח הרוסית. שם הגשושית שונה משם הנחתת לונה-גלוב ללונה 25 כדי להדגיש את המשכיותה של תוכנית לונה הסובייטית משנות ה-70, אם כי היא עדיין חלק משלב חדש בתוכנית חקר הירח של לונה-גלוב. שיגור הנחתת תוכנן לאוקטובר 2021, אך בהמשך התאריך נדחה למאי 2022 ואז ל־22 באוגוסט 2022 ולסוף ספטמבר 2022. לבסוף הוחלט לדחות ליולי-אוגוסט 2023.
זו משימת החלל הראשונה של הפדרציה הרוסית לירח. המשימה הקודמת — לונה 24 — שוגרה על ידי ברית המועצות בשנת 1976, משימה שהוכיחה לראשונה קיומם של מים על הירח.
אלונה סער
אלונה סער (נולדה ב-24 באוגוסט 1997) היא שחקנית ישראלית.
זוכת שני פרסי האקדמיה הישראלית לטלוויזיה (2021 ו-2022) על תפקידה בסדרה הקומית "המפקדת".
לונה 25
היסטוריה
התוכניות למה שהיא כיום לונה 25 החלו בסוף שנות התשעים, עם הערכת שני עיצובים של חלליות שהוצעו עד שנת 1998.
אלונה סער
ביוגרפיה
סער נולדה בתל אביב, בת שנייה לשלי דנציגר ולגדעון סער. למדה בבית הספר תיכון א' לאמנויות תל אביב, במגמת תיאטרון. לה שני אחים-למחצה מנישואיו השניים של אביה למגישת העולם הבוקר ברשת 13, גאולה אבן-סער.
לונה 25
היסטוריה
הניסיונות להחיות את המיזם ולהשלימו נמשכו לאורך שנות האלפיים והוכתבו על ידי ניסיון שהופסק לשיתוף פעולה בינלאומי באמצעות מיזוג עם מסלול לונאר-A של JAXA שבוטל וניסיון לביצוע משימה לירח תוך שיתוף פעולה עם ISRO (שנמשך ללא מעורבות רוסיה).
עיכובים בעשור השני של המאה ה-21 נגרמו לראשונה מהעבודה המחודשת והעיכוב שהביא לכישלון פובוס-גרונט בשנת 2011. זו הנקודה בה פותח העיצוב המודרני של לונה 25. בהמשך, האטות בעבודה על הנחתת נגרמו מצדה של מפתחת החללית NPO Lavochkin, שהתמקדה בפיתוח לוויין מזג האוויר Elektro-L No.2 ומצפה הכוכבים Spektr-RG וכן פלטפורמת הנחיתה שרוסיה תורמת לפרויקט ExoMars 2020.
עד 2017 הורכבה מערכת ההנעה לחללית וביוני 2020 רוסקוסמוס הודיעה כי העבודה על הנחתת נמשכת כמתוכנן עם ניסויי טיסה שמתוכננים לרבעון הראשון של שנת 2021. בספטמבר 2020 חברת לאבוצ'קין המייצרת את הנחתת הודיעה כי הסתיימו ניסויים בעמידות החום של הנחתת. באפריל 2022 נבחנו בהצלחה מערכות הנחיתה. בספטמבר 2022 דווח על דחייה נוספת, כדי למקסם את עבודת הרכיבים השולטים על הנחיתה, כדי למנוע מהגשושית להתרסק על הירח אלא לנחות בבטחה.
משימה
תוכניות משימה ראשוניות קראו לנחתת ולחללית מסלול. במתכונתה הנוכחית, לונה 25 היא נחתת בלבד, כשהמשימה העיקרית להוכיח את טכנולוגיית הנחיתה. המשימה תעביר של מכשירים מדעיים, כולל זרוע רובוטית לדגימות אדמה וחומרת קידוח אפשרית.
השיגור מתוכנן כרגע לקיץ 2023 על רקטת סויוז-2.1b עם משטח פרגאט- M ותשוגר מבייקונור או ווסטוצ'ני. היא מתוכננת לנחות בדרום הירח, מצפון למכתש בוגוסלבסקי או דרומית-מערבית למכתש מנזינוס שעל הירח.
השיגור בוצע ב10 באוגוסט 2023 השיגור בוצע בהצלחה.
מטען מדעי
הנחתת תציג עומס המשולב בתשעה מכשירים מדעיים:
LINA-XSAN, חללית מטען שוודית, אמור היה לטוס עם לונה 25, אך עיכובים במועד השיגור גרמו לשוודיה לבטל את התוכנית הזו. במקום זאת, LINA-XSAN טסה על צ'אנג-אה 4 בשנת 2019.
אלונה סער
ביוגרפיה
שירתה בצה"ל כמפיקה במדור ההפקות של חיל החינוך והנוער, וכן כבמאית וככותבת.
בשנת 2018 החלה ללמוד בסל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין, אך נשרה מהלימודים לאחר מכן.
קריירה
בשנת 2010 גילמה את רלי בהצגה "הביתה הביתה" מאת יהושע סובול בתיאטרון באר שבע.
בשנת 2017 לוהקה להצגה "ציד המכשפות" מאת ארתור מילר בתיאטרון הקאמרי בבימויו של גלעד קמחי, בתפקיד בטי.
בשנת 2018 גילמה את התפקיד הראשי בהצגה המבוססת על המחזה "אביב מתעורר", בפסטיבל הסתיו בתיאטרון הקאמרי בבימויו של גיל סרי.
בנוסף ב-2018, גילמה את הבחורה בווידאו קליפ לשיר "איך שאת קוראת לי (אני בא)" של המוזיקאי גל טבת.
החל מאפריל 2020 משחקת בתפקיד מרכזי בסדרה לנוער "פלמ"ח", בערוץ TeenNick בגרסתו הישראלית למנויי yes. היא מגלמת בה את דמותה של גאולה דנציגר, שנוצרה בהשראת חברת הכנסת לשעבר גאולה כהן.
במאי 2021 החלה להשתתף בתוכנית המערכונים הסאטירית "ערוץ אפס" בכאן 11.
בנובמבר 2021 החלה להשתתף במחזמר "אפס ביחסי אנוש", כמחליפה של מגי אזרזר בתפקיד זוהר.
מאז 2022 משמשת כפרזנטורית בפרסומות של שטראוס "דלישס".
ב-24 במרץ 2022 זכתה בפרס "השחקנית הראשית הטובה ביותר בסדרה קומית" בטקס פרסי האקדמיה הישראלית לטלוויזיה לשנת 2021 על תפקידה בסדרה "המפקדת" בכאן 11.
החל מאפריל 2022 היא משתתפת יחד עם אדם גבאי בפודקאסט "הפסקה פעילה" של רדיו תל אביב.