cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קופר קאפ
ילדותו ונעוריו
קאפ למד וסיים את בית הספר התיכון דייוויס ביאקימה בשנת 2012, שם שיחק פוטבול וכדורסל בקבוצת בית הספר, הפיירטס. הוא נבחר על ידי הסיאטל טיימס לרשימת 100 הפוטנציאלים המובילים במדינת וושינגטון.
אוהד נהרין
ביוגרפיה
במאי 2019 אמר בריאיון לרזי ברקאי כי כי הוא מזדהה עם אג'נדת ה-BDS והוא מתנגד לכיבוש הישראלי. בדצמבר 2019 העלה נהרין במרכז סוזן דלל מופע בשם "2019" המכיל מוטיבים פוליטיים בהם מובעת ביקורת על הציונות ועל המיליטריזם בחברה הישראלית.
קופר קאפ
קריירת מכללות
קאפ למד באוניברסיטת מזרח וושינגטון, שם שיחק בקבוצת איסטרן וושינגטון איגלס.
אוהד נהרין
קישורים חיצוניים
Gaga Movement Language:
קופר קאפ
2013
בשנת 2013, קאפ נכנס לשנת הלימודים הראשונה שלו בתור רסיבר פותח. קאפ סיים את העונה לאחר שקבע מספר שיאי מכללה ומדינה. קאפ קבע שיא מדינה ל ביארדים (1,691), תפיסות לטאצ'דאון (21), משחקים רצופים עם תפיסות לטאצ'דאון (14) ותפיסות (93).
ב-26 בנובמבר 2013 נבחר קאפ לחמישייה הראשונה של אזור ביג סקיי והיה הזוכה הראשון אי פעם בפרס פרשמן השנה של האזור.
ב-16 בדצמבר 2013, קאפ זכה בפרס ג'רי רייס לשנת 2013, שניתן לפרשמן המצטיין ב-FCS (תת-החטיבה הנמוכה של חטיבה I בפוטבול המכללות). קאפ הוא השחקן הראשון ממזרח וושינגטון והשחקן הראשון מאזור הביג סקיי שקיבל את הפרס.
קאפ זכה נבחר לקבוצה הראשונה אול-אמריקן בקונצנזוס, לאחר שנבחר לקבוצה על ידי ארבעת הארגונים הגדולים ב-FCS: איגוד מאמני הפוטבול האמריקאי, Associated Press, רשת הספורט וקרן הפוטבול של וולטר קאמפ. קאפ היה הרסיבר הראשון הראשון שנבחר לקבוצה הראשונה מאז רנדי מוס ב-1996.
2014
קאפ סיים את עונת הסופומור שלו עם 104 תפיסות ל-1,431 יארדים ו-16 טאצ'דאונים ב-13 משחקים. הוא נבחר שוב לקבוצה הראשונה אול-אמריקן על ידי AFCA, AP ו-TSN זו העונה השנייה ברציפות. הוא גם נבחר לקבוצה הראשונה של אזור הביג סקיי בפעם השנייה ברציפות.
2015
בעונת 2015, קאפ סיים את העונה עם 114 תפיסות ל-1,642 יארד ו-19 טאצ'דאונים ב-11 משחקים. הוא שבר את שיא התפיסות בעונה אחת של אזור ביג סקיי עם 114, מקום תשיעי בכל הזמנים ב-FCS לעונה אחת. קאפ נבחר לקבוצה הראשונה של האזור זו השנה השלישית ברציפות וגם נבחר ל-MVP ההתקפי של הליגה, הרסיבר השני ב-42 השנים שלפני שזכה בתואר. בנוסף, קאפ זכה בפרס וולטר פייטון, והפך לשחקן מזרח וושינגטון השלישי שזוכה בפרס ורק לרסיבר השני שזכה בו, אחרי בריאן פינרן ב--1997.
קריירה מקצועית
קופ השתתף בסיניור בול 2017 (משחק מסיימי המכללות) וערך שתי תפיסות ל-14 יארד עבור הצפון, שהפסיד 16–15 לדרום. ההופעה של קופ בסיניור בול העלתה את מניית הדראפט שלו.
הלוס אנג'לס ראמס בחרו בקאפ במקום החמישי בסיבוב השלישי (69 בסך הכל) בדראפט 2017. קופ היה הרסיבר השביעי שנבחר בדראפט ב-2017 והפך לבחירה השנייה בגובהה בתולדות מזרח וושינגטון, אחרי מייקל רוס שנבחר על ידי טנסי טייטאנס ב-2005 (סיבוב שני, 41 בסך הכל).
2017
ב-9 ביוני 2017, הראמס החתימו את קאפ על חוזה לארבע שנים תמורת 3.83 מיליון דולר, כולל בונוס חתימה של 954,760 דולר.
קאפ ערך את הופעת הבכורה שלו ב-NFL בפתיחת העונה של הראמס מול אינדיאנפוליס קולטס ורשם ארבע קבלות פנים ל-76 יארד, כולל מסירה של 18 יארד לטאצ'דאון הראשון בקריירה שלו, במהלך ניצחון הראמס 46–9. בשבוע הרביעי, קאפ השיג חמש תפיסות ל-60 יארד וטאצ'דאון בניצחון הראמס 35–30 על דאלאס קאובויס. במהלך השבוע השביעי בלונדון מול אריזונה קרדינלס, הוא תפס ארבע מסירות ל-51 יארד והשיג טאצ'דאון של 18 יארד בניצחון 33–0. בשבוע התשיעי, קאפ פתח לראשונה בקריירה ב-NFL, כשתפס שלוש מסירות ל-54 יארד בניצחון הראמס 51–17 על ניו יורק ג'איינטס. בשבוע 12 מול ניו אורלינס סיינטס, קאפ רשם משחק ראשון בקריירה עם יותר מ-100 יארד, כשסיים עם 116 בניצחון 26–20. בשבוע 14 נגד פילדלפיה איגלס, הוא סיים עם חמש תפיסות פנים ל-118 יארד וטאצ'דאון. עד דצמבר, קאפ פתח בעמדת הרסיבר באופן קבוע וסיים את עונת הרוקי שלו עם 62 תפיסות ל-869 יארד וחמישה טאצ'דאונים.
הראמס סיימו בראש הבית המערבי של ה-NFC עם מאזן 11–5. ב-6 בינואר 2018, קאפ הופיע במשחק הפלייאוף הראשון שלו בקריירה כשרשם שמונה תפיסות פנים ל-69 יארד וטאצ'דאון כשהראמס הפסידו 26–13 לאטלנטה פלקונס במשחק הוויילד קארד של ה-NFC בלוס אנג'לס ממוריאל קוליסיאום.
2018
קאפ נבחר לווייד רסיבר הפותח ב-2018 יחד עם רוברט וודס וברנדין קוקס. במהלך שבוע 4, קופ תפס תשע מסירות ל-162 יארד ושני טאצ'דאונים (כולם שיאים למשחק בודד), כולל שיא קריירה לקבלת פנים של 70 יארד במהלך הניצחון 38–31 על מינסוטה ויקינגס. שבוע לאחר מכן, קאפ נפצע בברכו נגד דנוור ברונקוס ויצא מהמגרש. אף על פי שחזר למגרש ברבע השלישי של הניצחון 23–20 של הראמס, קאפ הוצא מההרכב והחמיץ את שני המשחקים הבאים. במהלך הרבע הרביעי של הניצחון 36–31 על סיאטל סיהוקס בשבוע 10, קופ ירד מהמגרש עם פציעה ללא מגע. בדיקת MRI למחרת אישרה שקאפ קרע את הרצועה הצולבת הקדמית שלו, וגמר את העונה מוקדם מהצפוי. הוא סיים את העונה עם 40 תפיסות פנים ל-566 יארד ושישה טאצ'דאונים בשמונה משחקים. ללא קאפ, הראמס הגיעו לסופרבול LIII שם הפסידו 13–3 לניו אינגלנד פטריוטס.
2019
קאפ חזר מהפציעה שלו לפתיחת העונה של הראמס מול קרוליינה פנתרס. במהלך שבעת המשחקים הראשונים של העונה, קאפ רשם לפחות 100 יארד בארבעה משחקים וארבעה טאצ'דאונים בסך הכל. במהלך הניצחון 24–10 בשבוע 8 על סינסינטי בנגלס, קאפ תפס שבע מסירות באורך 220 יארד וטאצ'דאון, הפעם הראשונה בקריירת ה-NFL שלו עם יותר מ-200 יארד במשחק בודד. הביצועים של קאפ קבעו שיא NFL בכמות היארדים במשחק NFL בינלאומי. בשבועות 13–17, קאפ עשה טאצ'דאון בחמישה משחקים רצופים.
קאפ סיים את עונת 2019 עם 94 קבלות פנים ל-1,161 יארד ו-10 טאצ'דאונים. הוא הוביל את הקבוצה בתפיסות פנים, תפיסות יארדים ותפיסות לטאצ'דאונים. עשרת הטאצ'דאונים שתפס קאפ השתוו למארק אנדרוז במקום השני ב-NFL בעונה זו.
2020
לאחר שלבש את מספר 18 בשלוש העונות הראשונות שלו בליגה, החליף קאפ את מספרו למספר 10, המספר שלו במזרח וושינגטון. ב-12 בספטמבר 2020 חתם קאפ על הארכת חוזה של 48 מיליון דולר לשלוש שנים עם הראמס, כולל ערבות של 35.1 מיליון דולר. קאפ חזר לניצחון בסיבוב הוויילד קארד של הראמס על סיאטל סיהוקס, אך סבל מפציעה בברך, מה שגרם לפספס את ההפסד בסיבוב הראשון לגרין ביי פאקרס.
קאפ סיים את עונת 2020 עם 92 תפיסות ב-974 יארד ושלושה טאצ'דאונים. הוא רשם שלושה משחקים עם לפחות 100 יארד. קאפ הוביל את הקבוצה בתפיסות פנים ותפיסות ליארדים בעונה.
2021
במהלך שלושת המשחקים הראשונים של העונה, קאפ השיג בסך הכל 25 תפיסות ב-367 יארד וחמישה טאצ'דאונים בשלושת הניצחונות של הראמס, כולל משחק שיא עונתי של 163 יארד ושני טאצ'דאונים נגד אינדיאנפוליס קולטס. משחק השפל של קאפ בעונה זו הגיע ישר לאחר מכן, כשהשיג חמש תפיסות פנים ו-64 יארד בלבד בהפסד 37–20 של הראמס לאריזונה קרדינלס, אבל הוא חזר עם שבעה תפיסות ל-92 יארד בניצחון 26–17 בסיאטל. בשבועות 6 ו-7, לקאפ היו תשע תפיסות ל-130 יארד ועשר תפיסות פנים ל-156 יארד תוך שהוא משיג שני טאצ'דאונים בשני המשחקים מול ניו יורק ג'איינטס ודטרויט ליונס. קאפ סיים את העונה בשישה משחקים בשבועות 13–18, עם ממוצע של 118.3 יארד למשחק ושישה טאצ'דאונים בסך הכל.
בעונת ה-12–5 של הראמס, קאפ קבע מספר שיאי מועדון בתפיסות לעונה, מה שזיכה אותו בבחירה למשחק הפרו בול. הוא נבחר לשחקן ההתקפה של החודש ב-NFC בספטמבר ובאוקטובר. 145 התפיסות של קאפ ל-1,947 יארד היו שניהם שיאי מועדון, ו-16 הטאצ'דאונים שלו שניים רק ל-17 של אלרוי הירש ב-1951. בעונת 2021, קופ זכה בכתר המשולש (וייד רסיבר שהוביל את הליגה בתפיסות, יארדים ותפיסות), והפך לשחקן הראשון מאז סטיב סמית ב-2005 שעושה זאת. 1,947 היארדים של קאפ מדורגים במקום השני בתולדות ה-NFL אחרי ה-1,964 של קלווין ג'ונסון ב-2012, בעוד ש-145 התפיסות שלו שניות רק ל-149 של מייקל תומאס ב-2019.
בסיבוב הוויילד קארד מול אריזונה קרדינלס, קאפ רשם חמש תפיסות ל-61 יארד וטאצ'דאון בניצחון 34–11. בסיבוב הראשון הוא רשם תשע תפיסות ל-183 יארד וטאצ'דאון בניצחון 30–27 על טמפה ביי באקנירס. קאפ השיג תפיסת פנים של 44 יארד כדי לעזור לזכות בשער השדה המנצח של הראמס. במשחק אליפות ה-NFC נגד סן פרנסיסקו 49', קאפ רשם 11 תפיסות פנים ל-142 יארד ושני טאצ'דאונים בניצחון 20–17, והחזיר את לוס אנג'לס ראמס לסופרבול בפעם השנייה מאז 2018. בסופרבול LVI נגד סינסינטי בנגלס, קאפ השיג את טאצ'דאון הסופרבול הראשון שלו בקריירה, תפיסת פנים מ-11 יארד. הוא והקוורטרבק מתיו סטאפורד היו אחראים לתפיסות מוצלחות רבות, כולל טאצ'דאון מנצח שהוביל לבחירתו של קאפ ל-MVP של הסופרבול. 33 תפיסות הפנים של קאפ בארבעת משחקי פלייאוף קבעו שיא NFL חדש לפלייאוף בודד, בעוד ש-478 היארדים וששת הטאצ'דאונים שלו מדורגים במקום השני בתולדות הפלייאוף של הליגה, אחרי התופס של אריזונה קרדינלס, לארי פיצג'רלד.
2022
ב-9 ביוני 2022 חתם קאפ על הארכת חוזה לשלוש שנים עם הראמס תמורת 80 מיליון דולר.
חיים אישיים
קאפ הוא בנו של קוורטרבק ה-NFL לשעבר קרייג קאפ, בחירת דראפט בסיבוב החמישי של ניו יורק ג'איינטס ב-1990 ששיחק בפיניקס קרדינלס ובדאלאס קאובויס ב-1991. אחיו הצעיר, קטנר קופ, שיחק גם הוא במזרח וושינגטון והוחתם על ידי לוס אנג'לס ראמס כשחקן חופשי ב-2019, השתתף במחנה האימונים ובמשחקי קדם העונה, אך שוחרר במהלך קיצוץ הסגל האחרון.
סבו, ג'ייק קאפ, היה שחקן קו התקפי של אוניברסיטת וושינגטון ונבחר בדראפט בסיבוב התשיעי של דראפט 1964 ידי דאלאס קאובויס. הוא שיחק בין השנים 1964–1975 כגארד בדאלאס, וושינגטון רדסקינס, אטלנטה פלקונס וניו אורלינס סיינטס. הוא נבחר לחמישיית הרוקיז של ה-NFL, והיה קפטן הסיינטס חמש פעמים. הוא נבחר לקבוצת כל הזמנים של המועדון בשנת ה-25 ונכנס להיכל התהילה של ניו אורלינס סיינטס ב-1991.
קאפ תואר כנוצרי אדוק. כשהיה בשנתו האחרונה בתיכון, פגש קאפ את חברתו ואשתו לעתיד אנה קרוסקרי. בני הזוג נישאו ביוני 2015. יש להם שני בנים.
מירלן מורזייב
{{אישיות כדורגל }} מירלן מורזייב (ברוסית: Мирлан Мурзаев; נולד ב-29 במרץ 1990) הוא כדורגלן קירגיזי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת האנוי.
קריירת מועדונים
מורזייב התחיל את הקריירה שלו בקבוצת מולודיוז'נה סבורנאיה וממנה עבר אחרי שנה למוראס-ספורט בישקק. בשנת מורזייב חתם בדורדוי בישקק.
בינואר מורזייב הושאל ללוקומוטיב-2 מוסקבה. ב-8 בפברואר 2011 מורזייב חתם בהפועל פתח תקווה מליגת העל. ארבעה ימים לאחר מכן, מורזייב ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בניצחון 1-3 נגד הפועל באר שבע.
בשנת מורזייב חזר לדורדוי בה שיחק שנתיים.
בקיץ מורזייב חתם באפג'ט אפיונספור מהליגה הטורקית החמישית. אחרי שנתיים, חתם בסריק בלדייספור מאותה ליגה. בסיום העונה העפיל עימה לליגה הרביעית.
בקיץ מורזייב חזר לקירגיזסטן וחתם בחימיק קארה-בלטה, אך כעבור זמן קצר שב לטורקיה וחתם בסומספור.
בינואר מורזייב חזר לקדנציה רביעית בדורדוי בישקק.
קריירה בינלאומית
ב-28 במרץ 2009 מורזייב ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קירגיזסטן בתיקו 1-1 נגד, בו גם כבש את שער הבכורה שלו.
מורזייב השתתף עם הנבחרת בגביע אסיה בכדורגל 2019.
מרד הייג'י
מרד הייג'י (Heiji no ran 平治の乱 ; דצמבר, 1159-5 בפברואר 1160) (ידוע גם כפרעות הייג'י, התקוממות הייג'י או מלחמת הייג'י) היה מלחמת אזרחים קצרה בתקופת הייאן, אשר נסבה סביב עוצמה פוליטית. העימות הפגיש בין קבוצות שונות שהיו נאמנות לקיסר יפן גו-שירקאווה. למרד הייג'י קדם מרד הוגן בשנת 1156, והוא נחשב כתוצאה ישירה שלו, אך בניגוד למרד הוגן, מרד הייג'י לא הפגיש בין יריבים מאותה משפחה, אלא הפך לעימות כוחני בין שני שבטים יריבים.
רקע
על אף שהקיסר גו-שירָקאוַוה ויתר על תוארו, הדבר לא העיד על ויתור כוחו והשפעתו הפוליטית לטובת יורשו. לאחר הכתרתו של ניג'ו, כל סמכויות הקיסר נשארו בידי גו-שירקאווה.
בסוף 1159 טאירה נו קיומורי, ראש שבט טאירה ותומך הקיסר ניג'ו, עזב את קיוטו עם משפחתו למטרת עלייה לרגל. מצב זה יצר עבור אויביו, פוג'יווארה נו נוֹבּוּיוֹרי ושבט מינאמוטו הזדמנות מושלמת לחולל הפיכה.
קרב
במצור על ארמון סַנג'וֹ, נובויורי ובני בריתו משבט מינאמוטו חטפו את הקיסר לשעבר גו-שירקאווה ואת הקיסר ניג'ו, והעלו את הארמון באש.
מינאמוטו נו יושטומו ונובויורי שמו את גו-שירקאווה במעצר בית והרגו את נושא כליו. נובויורי מינה עצמו למזכיר הקיסרי, והחל בתוכניתו לצבירת עוצמה פוליטית.
אולם, יושיטומו לא תכנן את המרד היטב, מבחינה צבאית, ולא היה מוכן להגנת העיר בפני קיומורי. עם שובו לעיר, לא ביצע יושיטומו מהלך מכריע והיסס.
קיומורי, ששב לקיוטו, הציע לנובויורי להיכנע, אולם הייתה זו הטעייה. כאשר נובויורי לא נקט בזהירות, איפשר קיומורי לגו-שירקאווה ולניג'ו לחמוק לצידו.
קיומורי קיבל אישור קיסרי לתקוף את נובויורי ואת יושיטומו. טאירה נו שיגמורי, בנו הבכור של קיומורי, הוביל 3,000 פרשים ותקף את הארמון הקיסרי שם שהו נובויורי ויושיטומו. נובויורי ברח במהרה, אך מינאמוטו נו יושיהירה, בנו הבכור של יושיטומו, השיב מלחמה והצליח להבריח את שיגמורי מתוך הארמון.
כוחות טאירה נסוגו וכוחות מינאמוטו דלקו אחריהם אל מחוץ לארמון. זו הייתה תוכניתו של קיומורי. כוח נפרד של צבא טאירה נכנס לארמון הקיסרי ונטל את השליטה עליו. כך נותקו כוחות מינאמוטו מנתיב הנסיגה שלהם, ולבסוף, לאחר קרב קשה, נאלצו להתפזר ולהימלט.
תוצאות הקרב
בסופו של דבר, הביס קיומורי את יושיטומו, הרג את שני בניו הבוגרים ואת נובויורי ושיחרר את גו-שירקאווה. יושיטומו לבסוף נבגד על ידי נושא כלים ונרצח בעת מנוסתו מהבירה.
לאחר מכן, הגלה קיומורי את בניו הנותרים של יושיטומו, ביניהם מינאמוטו נו יוריטומו, למזרח יפן, נטל את כל עושרו ואדמותיו של שבט מינאמוטו, ולבסוף ייסד את הממשלה הראשונה שנשלטה על ידי סמוראים בהיסטוריה של יפן.
מורשת
היריבות בין שבט טאירה לשבט מינאמוטו החריפה בעקבות מרד הייג'י. הדבר הוביל מאוחר יותר למלחמת גֶנְפֵּיי (1180-1185), אשר הסתיימה בתבוסה מוחלטת של שבט טאירה בקרב דאן נוֹ אוּרה בשנת 1185.
האפוס מתקופת קמקורה, "עלילות הייג'י", מתאר את קורותיהם של הסמוראים אשר השתתפו בעימות. יחד עם "עלילות הוגן" ו"עלילות הֶייקֵה" הם מתארים את עלייתם ונפילתם של שבטי מינאמוטו וטאירה.
וויבודינה
מקור השם
"וויבודינה" בסרבית פירושה "דוכסות", ושמה ההיסטורי החל מ-1848 היה "הדוכסות של סרביה". מכיוון שהדוכסות כלולה בסרביה, נהוג לקרוא לה בקיצור "וויבודינה".
היסטוריה
וויבודינה הייתה חלק של הונגריה מאז היווסדה על ידי המדיארים. לאחר קרב קוסובו בשנת 1389, שבו הובסו הסרבים על ידי העות'מאנים, נמלטו סרבים רבים לוויבודינה. כאשר סרביה נכבשה כליל ב-1459, גבר זרם המהגרים הסרבים לאזור. בשנת 1483 כתב מתיאש הוניאדי, מלך הונגריה, לאפיפיור שתוך ארבע שנים התיישבו בדרום הונגריה 200,000 מהגרים סרבים. בתחילת המאה ה-16 כבר היוו הסרבים אחוז נכבד של האוכלוסייה באזור והם השתתפו בהגנת הונגריה נגד העות'מאנים. לאחר כיבוש הונגריה על ידי העות'מאנים ב-1540, נעלמו המדיארים (ההונגרים) מהאזור והסרבים היוו רוב באוכלוסייה, עם מיעוט רומני.
דמוגרפיה
בוויבודינה הרכב אתני מגוון בגלל התהפוכות הרבות שעברה במהלך ההיסטוריה. על האזור שלטו הפרנקים, האימפריה הביזנטית, הבולגרים, ההונגרים, האימפריה העות'מאנית, בית הבסבורג, האימפריה האוסטרית, האימפריה האוסטרו הונגרית, ממלכת יוגוסלביה, יוגוסלביה, סרביה ומונטנגרו ולבסוף סרביה. עמים שונים מאזור הבלקן והאימפריות השולטות יישבו את אדמת וויבודינה כך שכיום אוכלוסיית האזור מורכבת מיותר מ-10 קבוצות אתניות שונות, ועל כן יש באזור שש שפות רשמיות ועשרות דיאלקטים ושפות מדוברות מקומיות.
מחוזות, מוניקיפיה וערים של וויבודינה
אחרי הנהגת חוקת סרביה משנת 1992 וויבודינה חולקה לשבעה מחוזות, הנקראים לפי מיקומם הגאוגרפי. שם כל מחוז ניתן לפי האזור הראשי הכלול בשטחו. משרד המנהל המקומי בממשלת סרביה ממנה את נציבי המחוזות, החסרים כוח פוליטי. המנהל המקומי נמצא במוניקיפיה ובערים. 7 המחוזות מחולקים ל 39 מוניקיפיה והערים נובי סאד, סובוטיצה, זרניאנין, פנצ'בו, סומבור וסרמסקה מיטרוביצה.
מספר תושבי וויבודינה היה בשנת 2011 1,931,809. הם התחלקו ל-7 המחוזות כדלקמן:
ההרכב האתני והדתי
בימי מלחמת העולם השנייה רובו של המיעוט היהודי באזור נרצח תחת הכיבוש ההונגרי (1945-1941) על ידי הנאצים הגרמנים ועוזריהם ההונגרים ואחרים. במהלך הכיבוש מחדש של האזור של ידי הצבא העממי היוגוסלבי ובעקבות תבוסתן של גרמניה הנאצית והונגריה, הגרמנים המקומיים נהרגו או גורשו. . ההשתייכות האתנית לפי נתוני המפקד בשנת 2011 (בהשוואה ל-1991) היא כלהלן: סרבים 66,76% (56,79);הונגרים 13% (16,86) ;סלובקים 2,60% (3.16) ;קרואטים % 2,43 (3.71) ; אלו שהצהירו על עצמם כ"יוגוסלבים" 0,63% (8.65); מונטנגרים %1,15 (2,23); רומנים 1,32 % (1,93) ;. השאר - כ-12% - כוללים צוענים (בני רומה)( 2.19%), "בונייבצים" (0.85%)רותנים (תת-קבוצה אוקראינית) (0.72%), בולגרים (%0.08),, מקדונים (0.54%),אלבנים (0.12%), גרמנים מסרביה (0.17%),"מוסלמים"- (0.17%), גוראנים (גם הם מוסלמים) (0.06%)סלובנים (0.09%),רוסים (0.06%) ,צ'כים, אוקראינים (0.22%) ואחרים. כפי שנראה מהמספרים במהלך התפרקות יוגוסלביה וכתוצאה של העימות הצבאי, גירוש ותנועות אוכלוסין במהלך מלחמות יוגוסלביה בסוף המאה ה-20 ירד מאוד אחוז התושבים שהצהירו על עצמם כ"יוגוסלבים" וחלה ירידה באחוז רוב הקבוצות האתניות. לעומת זאת, היגרו לאזור סרבים רבים מקרואטיה, בוסניה והרצגובינה וחבל קוסובו, וחיזקו את היסוד הסרבי. למרות שהונגרים מהווים רק כ-13% מכלל אוכלוסיית האזור, קיימים יישובים (למשל דבליאצ'ה) בהם הם מהווים רוב התושבים גם כיום.
בימינו החלוקה לפי אמונות דתיות היא כזאת: נוצרים אורתודוקסים (כולל סרבים, מונטנגרים, רומנים, צוענים, מקדונים)- 70,25%, נוצרים קתולים (כולל הונגרים, קרואטים, בונייבצים, סלובקים, בולגרים, גרמנים, רותנים) - 17.43%, נוצרים פרוטסטנטים (רובם סלובקים והונגרים) 3,31 %.
השפות הרשמיות
בוויבודינה מוכרות שש שפות רשמיות עם הכתבים שלהם: סרבית (שהכתב הרשמי שלה לפי חוקת 2006 הוא הכתב הקירילי, אך מקובל בחיי היום יום ובתקשורת להשתמש בו זמנית גם בכתב הלטיני), הונגרית (כתב לטיני), סלובקית (כתב לטיני), קרואטית (כתב לטיני), רומנית (כתב לטיני) ורותנית-פאנונית (כתב קירילי).
בוויבודינה פרט לכלי תקשורת פרטיים מוּצאים לאור עיתונים ממלכתיים בכל השפות הרשמיות: היומונים "דנבניק" (Dnevnik) ("יומון") המופיע בנובי סאד בשפה הסרבית, ו-"מגיאר סו" (Magyar Szó - "הדבר ההונגרי") בהונגרית, והשבועונים "חרבאטסקה רייץ'" (Hrvatska riječ - הדבר הקרואטי) המופיע בסובוטיצה בקרואטית, "הלאס לודו" (Hlas Lúdu - קול העם) בסלובקית, "ליברטאטיה" (Libertatea - החירות) ברומנית, ו"רוסינסקה רץ'" ( Rusinska reč - הדבר הרותני)
קוויגו
קוויגו (באנגלית: Quigo) היא חברת פרסום באינטרנט אשר הוקמה בישראל בשנת 2000 על ידי ירון גלאי ועודד יצחק. חברת קוויגו התמחתה בפרסום טקסטואלי והייתה מתחרה לשירות הפרסום שחברת גוגל הציעה למשתמשיה. לחברה היו לקוחות כגון ESPN, CNN, אפל ועוד כ-300 אתרים נוספים. החברה הכניסה כ-100 מיליון דולר בשנה.
Brügger & Thomet MP9
Brügger & Thomet MP9 (בקיצור: B&T MP9) הוא תת-מקלע שמיוצר על ידי Brügger & Thomet השווייצרית ומבוסס על השטייר TMP.
התמ"ק מיוצר בקליברים 9 מ"מ, 6.5x25 מ"מ ו-.45 ACP.
גרסאות
לרובה יש גרסה אזרחית בשם TP9, גם הוא מבוסס על ה-TMP.
לגרסאות המאוחרות יותר (MP9-N, MP45) יש עיצוב חדש ויש להם שלושה מצבי ירי, חצי אוטומטי, 3 כדורים בכל לחיצה ואוטומטי.
עבדון
עַבְדּוֹן הוא מושב באזור הצפון ליד שלומי השייך למועצה אזורית מעלה יוסף.
המושב הוקם בשנת 1952 על ידי עולים מתוניסיה ומאיראן, שקראו ליישוב תחילה "כפר עבדון". בימיו הראשונים שימש היישוב ככפר עבודה.
המושב קרוי על שם עבדון, אחת מ-48 ערי הלויים שככל הנראה הייתה ממוקמת בקרבת המושב.
Deadstream
Deadstream הוא סרט מסוגת קומדיית אימה על טבעית שבוים, נכתב והופק על ידי זוג נשוי בשם ונסה וג'וזף וינטר כפרויקט הביכורים שלהם. ג'וזף עצמו מככב בתפקיד הראשי וגם הלחין את פסקול הסרט.
עלילת הסרט עוקבת אחר יוטיובר כושל שמנסה להחיות את הקריירה שלו בכך שיתעד את עצמו בשידור חי מעביר לילה שלם בבית רדוף. הסרט משתמש בטכניקת צילום מסוג Found Footage (לפיה הסרט מצולם בעזרת מצלמה שהדמות הראשית נושאת על עצמה) בעזרתה הדמות הראשית מקרינה לצופיה באינטרנט את עלילותיה בבית. הסרט הוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל "South by Southwest" ב-11 במרץ 2022. בהמשך, הסרט הופץ ברחבי ארצות הברית ב-6 באוקטובר 2022 על ידי רשת הזרמת המדיה Shudder וזכה בביקורות חיוביות.
עלילה
הסרט מתמקד בשון, יוטיובר שמפורסם בזכות ביצוע פעלולים ואתגרים מטופשים באינטרנט. טרם תחילת העלילה, אחד מהסרטונים ששון העלה (בו שון תקף חסר בית ושלח אותו לבית החולים) סחף אחריו ביקורות קשות וכן גרם לשון לאבד את הספונסרים שלו וכמות נכבדת מעוקביו באינטרנט. במטרה להחזיר אליו עוקבים ולהרגיע את הספונסר היחיד שנותר לצדו, שון מתכנן להסריט עצמו בשידור חי בזמן שהוא מעביר את הלילה במקום בשם "אחוזת המוות", מקום ידוע לשמצה בו על פי שמועות מתו מספר אנשים.
כחלק מהעסקה שלו עם הספונסר, במידה ושון עוזב את המקום או לא חוקר את הבית במלואו, הוא מאבד את החסות. במהלך הסרט, הצ'אט בתכנת הסטרימינג פתוח לתגובות ושון מגיב לחלק מצופיו במהלך העלילה. כאשר שון מגיע אל הבית, הוא מנתק את המצתים מרכבו וזורק אותם, לאחר מכן הוא נועל את עצמו בתוך הבית וזורק את המפתח לצוהר מתחת לרצפה. בזמן שהוא ממקם את המצלמות בחדרים השונים בבית, שון מספר לקהל הצופים על ההיסטוריה של הבית: הבית רדוף על ידי רוחה של אישה בשם מילדרד פראט, יורשת עצר עשירה ומשוררת כושלת שהתאבדה לאחר שמאהבה (שהיה גם המוציא לאור של שיריה) מת במסתוריות. אנשים רבים שהתגוררו בבית לאחר מכן מצאו את מותם בדרכים מסתוריות והבית בסופו של דבר ננטש. שון משער שהמיתות של דיירי הבית הם כתוצאה ממעשיה של מילדרד, שניסתה לבנות לעצמה מעין משפחה במקום זאת שלא בנתה בחייה. שון מסייר בכל חדר בבית ומציג אותו לצופים, כולל חדר אחד שבו לפי השמועות לא התקיימה פעילות על טבעית ובו שון מקים את "חדר המבצעים" שלו ומניח בו את ציודו האישי. בתוך אחד הארונות, שון מוצא סמל משונה וקורע אותו לגזרים בבהלה.
בהמשך, שון מנסה לגרום לרוחות הבית להתגלות בעזרת סיאנס. לאחר ששמע רעשים מוזרים, שון נועל את עצמו בחדר המבצעים בפחד. מתברר שמקור הרעש הוא אישה בשם כריסי, מעריצה מושבעת של שון שנסעה לאחוזת המוות בכדי לפגוש אותו. למרות שהוא לא מעוניין בכך, שון משוכנע על ידי עוקביו לתת לכריסי להישאר איתו בבית. השניים ממשיכים לחקור את חדרי הבית ומוצאים ספרון ובו רשומים שיריה של מידרד, עליהם שון מגיב בזלזול. השניים מנסים לתקשר עם הרוחות בבית בעזרת לוח ויג'י. כריסי משכנעת את שון לדקלם משפט בלטינית במטרה לעזור לרוחות למצוא שקט ולנוח.
התנהגותה של כריסי מעצבנת ומדאיגה את שון והאחרון מבקש ממנה לעזוב. כריסי תוקפת את שון והוא בתגובה דוקר אותה בצווארה באקט של הגנה עצמית. במחשבה שהוא הרג אותה, שון מנסה לעזוב את הבית ולהסגיר את עצמו למשטרה, אך מגלה שגופתה של כריסי נעלמה. שון מחפש אחר המפתח למנעול מתחת לרצפת הבית, אך במקום זאת הוא מוצא מפתח לקופסה המכילה אצבע קטועה וכן תמונה שחושפת שכריסי היא בעצם מילדרד פראט. אחד הצופים בבית פונה לשון ומסביר לו שהסמל שהוא קרע קודם לכן הוא בעצם חמסה שנועדה להגן על המקום מפני כוחות הרשע. בנוסף, פירוש המשפט בלטינית ששון דקלם קודם לכן הוא מעין כישוף שבעזרתו מילדרד קשרה את נשמות הקורבנות בבית אליה עצמה. לאחר ששון מותקף על ידי רוחות הדיירים הקודמים, שון מנסה לברוח מהבית ומצליח לקפוץ מחלון הקומה השנייה לחופשי.
שון מצליח למצוא את המצתים שזרק בתחילת הסרט, אך מותקף על ידי רוחות נוספות. לאחר שהוא מצליח להכניע את אחת מהן באמצעות רובה מפלסטיק שמצא ברכב, האייפד שלו (דרכו הוא מתקשר עם עוקביו ועוקב אחר המצלמות שפיזר בבית) נשבר. מבין שהוא לבדו, שון מסתגר בתוך הרכב שלו ומתחיל לקרוא את שיריה של מילדרד מתוך הספרון. בספרון, שון מגלה לחש בלטינית שבעזרתו מילדרד קיבלה את כוחותיה השטניים ומבין שהמשפט שרוחות הבית חוזרות עליו שוב ושוב לקוח מתוך שיריה של מילדרד. שון מבין שמילדרד מעולם לא רצתה ליצור לעצמה משפחה, אלא קהל שיקשיב לשיריה ומסיק שכדי לנצח את מילדרד עליו לקיים טקס שייקח ממנה את כוחה וישלח אותה אל הגיהנום.
לאחר קרב נוסף מול מילדרד, שון מצליח לרתק אותה לרצפה ומנסה לקיים את הטקס. הטקס עצמו לא עובד ושון נזכר שעל מנת לקיימו עליו להקריב "חתיכת בשר" מעצמו (תוך שהוא נזכר באצבע של מילדרד שהוא מצא קודם לכן). שון כורת לעצמו את אחת מאצבעותיו ומשלים את הטקס, מילדרד נגררת על ידי כוח בלתי נראה אל מרתף הבית המלא בדם. שון השמח, מאמין שהוא ניצח את מילדרד מודה לעוקביו על עזרתם. למרות זאת, בבואו לצאת מהבית, הוא נתקל ברוחות הדיירים הקודמים המקיפות אותו והשידור החי נעצר.
שחרור והפצה
הסרט הוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל "South by Southwest" ב-11 במרץ 2022. בהמשך, הסרט הופץ ברחבי ארצות הברית ב-6 באוקטובר 2022 על ידי רשמת הזרמית המדיה Shudder.
ביקורות
האתר Rotten Tomatoes העניק לסרט ציון של 91% טריות על סמך 53 ביקורות.
האתר Metacritic העניק לסרט ציון של 67/100 על סמך 10 ביקורות.
תאודור הול
קורות חיים
הול היה תלמיד טוב, ובהתאם למדיניות אז הוא הוקפץ ארבע כיתות במהלך בית הספר היסודי. הוא למד בתיכון ליד האוניברסיטה ובגיל 15 עבר ללמוד באוניברסיטת הרווארד, שם סיים את לימודיו בגיל 18. בגיל 19 גויס לפרויקט מנהטן, והיה למדען הצעיר ביותר בלוס אלמוס.
הריגול
במלחמת העולם השנייה, כאשר שהה בחופשה בעיר מולדתו, נכנס הול לקונסוליה הסובייטית בניו יורק, יחד עם חבר מהרווארד בשם סביל סאקס שרחש אהדה לקומוניזם, והתנדב להעביר מידע על פרויקט הפצצה האטומית לידי הממשל הסובייטי. לונה כהן שימשה כשליחה של הול והעבירה עבורו מודיעין טכנולוגי שמסר לידי הקונסוליה הסובייטית בניו יורק. הול מסר תיאור מפורט של "איש שמן" ושל תהליכי טיהור פלוטוניום לפקיד סובייטי, שהעביר את המידע לנ.ק.ו.ד. באמצעות צופן פנקס חד פעמי.
בנוסף להול פעלו בלוס אלמוס מרגלים סובייטיים נוספים, שהמפורסם שבהם היה קלאוס פוקס, אך הול לא ידע עליהם. יש מחלוקת לגבי מידת החשיבות של המידע שמסר הול לסובייטים. היו שטענו שחשיבות המידע שהול מסר פחותה בהרבה מזו שמסר פוקס, ושהמידע של הול שימש בעיקר להצלבה. אחרים, בהם ארגונים אנטישמיים, טענו שהמידע שמסר הול היה חשוב מאוד לסובייטים ופתח בפניהם אשנב לתחום מחקר שהם כלל לא ידעו עליו.
לאחר תום מלחמת העולם השנייה עבר הול לאוניברסיטת שיקגו, שם עסק בביולוגיה. הול היה בין החלוצים של שיטות חשובות במיקרואנליזה באמצעות קרני רנטגן. ב-1962 עבר לעבוד באוניברסיטת קיימברידג' באנגליה.
חשד, הכחשה והוכחות
בשנת 1995 התפרסמו תשדירים סובייטיים מנובמבר 1944 אשר זיהו את הול כמרגל סובייטי, אך עקב הזמן הרב שעבר, שירותי הביטחון הבריטיים והאמריקאיים העדיפו שלא לפתוח בחקירה מחודשת בנושא. לעומת זאת, יוסף אולברייט ערך תחקיר מקיף בנושא, והוציא לאור בשנת 1997 את הספר Bombshell המספר את סיפור הריגול שלו. בתגובה שכתב הול בשנת 1997 ובסרט דוקומנטרי משנת 1998 בהפקת CNN על המלחמה הקרה, רמז הול על שיתוף הפעולה שלו עם הסובייטים באומרו שבשנים שלאחר המלחמה רצה ליידע את הסובייטים על פרויקט האטום ולהעביר סודות אטום לידיהם, אך לא הודה מפורשות. הול הסביר את מניעיו בכך שהוא חש שמונופול אמריקני על נשק גרעיני "היה מסוכן והיה צריך למונעו".
הול סבל ממחלת פרקינסון, אך מת בנובמבר 1999 בקיימברידג' באנגליה מסרטן הכליות.
אשתו ג'ואן אישרה לאחר מותו את עובדת היותו מרגל, ואמרה שבמהלך עבודתו בלוס אלמוס הול היה מודאג מהאפשרות שארצות הברית תהפוך למדינה מיליטריסטית עם מונופול על הנשק הגרעיני.
מקושרים
האתר היה בשימוש חופשי, ואפשר לכל גולש ליצור עמוד פרופיל משלו, בו יכול היה לספר על עצמו, להעלות תצלומים ולעדכן את חבריו בנעשה בחייו. לגולש הייתה אפשרות ליצור לעצמו רשימת חברים, המורכבת מקשרים קיימים וחדשים כאחד.
היסטוריה
באוגוסט 2008 רכשה חברת וואלה תקשורת כ-34% מאתר "מקושרים" תמורת 4.55 מיליון ש"ח; במרץ 2009 רכשה 36% נוספים תמורת 4.5 מיליון ש"ח ובכך הגדילה את החזקותיה בחברה ל-70%.
ב-10 במרץ 2013 פסק בית המשפט כי יש להכיר ברן אברהם כאחד מיזמי ומשקיעי האתר. יזמי מקושרים ביחד ולחוד חויבו בהוצאות של כרבע מיליון ש"ח.
בעקבות עליית הפופולריות של פייסבוק הפכה "מקושרים" במהלך השנים ללא רלוונטית, וב-11 במאי 2014 נסגר האתר לצמיתות.
הגלישה במקושרים
חלק מרכזי באתר היה "עיתון מקושרים", דרכו העלו גולשים מדי יום עשרות כתבות. בנוסף נתן האתר במה לכותבים שרצו לשתף כתבות שלהם, ואלפי גולשים אחרים הצביעו והגיבו על כתבות אלו מדי יום.
בין הקטגוריות שהיו באתר:
תחנת הרכבת ירושלים – יצחק נבון
היסטוריה ובניית התחנה
ב־12 בספטמבר 2006 הונחה אבן הפינה לתחנת הרכבת ליד בנייני האומה בטקס בהשתתפותם של שר התחבורה שאול מופז, ראש עיריית ירושלים אורי לופוליאנסקי ומנכ"ל רכבת ישראל עופר לינצ'בסקי. בעת בנייתה היא כונתה "תחנת הרכבת בנייני האומה" אך עם פתיחתה נבחר שמה הנוכחי.
התחנה נבנתה במיקום שבו הייתה "כיכר נזכור" ובמרכזה עמדה במשך כ־37 שנים אנדרטת יד הזיכרון למגיני ירושלים. האנדרטה הועתקה לאזור בניין בית המשפט העליון.
תכנון התחנה בוצע על ידי ברחנא אדריכלים. כריית הרציפים, פיר הדרגנועים ומנהרות האוורור של מבנה המערכות המזרחי בוצעו על ידי חופרי השרון. את השלד בנתה חברת רמט. מערכות החשמל, הדרגנועים, המים והניקוז בתחנה - כולל מבנה הזכוכית ופיר האוורור - בוצעו על ידי אלקטרה מערכות. העלות המוערכת הכוללת של בניית התחנה עומדת על כ־350 מיליון ש"ח.
באמצע שנת 2011 נתגלתה במהלך החפירות מתחת לבנייני האומה "מערת האומה" - מערת מים זורמים והנחל התת־קרקעי הגדול ביותר שנחשף בישראל.
מבנה התחנה
בשל אילוצי בניית מסילת הרכבת מתל אביב לירושלים בשיפוע המתאים לתנועת רכבת נוסעים, נוצר הכרח לבנות את רציפי התחנה בעומק של כ-80 מטרים מתחת למפלס הרחוב. התחנה נבנתה בקצה מנהרה המקשרת בין התחנה לבין גשר הרכבת מעל עמק הארזים.
התחנה מחולקת לשני מפלסים עיקריים, מפלס עליון בסמוך לפני הקרקע ובו משרדים, קופות, בית כנסת לנוסעים ושירותים נוספים, ומפלס תחתון שבו ארבעה רציפים. הקישור בין שני המפלסים, שההבדל ביניהם הוא כ־60 מטר, נעשה באמצעות מעליות מהירות, דרגנועים ומדרגות (שבשימוש רק בשעת חירום, עקב הבדלי הגובה). בשטח התחנה אזורים תפעוליים גדולים, שמטרתם לאפשר את פעילות התחנה תוך שמירה על בטיחות. בשל עומקה הרב של התחנה, הותקנו בחלקה התחתון מערכות אוורור גדולות המזרימות אוויר ממפלס הרחוב וכן מערכות חירום המאפשרות יניקה מהירה של האוויר במפלס התחתון במקרה של שרפה. הטמפרטורה במפלס הרציפים יציבה בשל עומקה הרב של התחנה, ואינה מושפעת משינויי עונות השנה.
בסך הכול יש 25 דרגנועים בתחנה: 2 לירידה ו 2 לעלייה מרחבת הכניסה, 1 לירידה ו2 לעליה לאולם הנוסעים, 9 לעליה ממעבר הרציפים, 3 לירידה למעבר הרציפים ו 6 לירידה/עלייה מהרציפים למעבר.
בסך הכול יש 13 מעליות בתחנה: 2 ממפלס הרחוב לרחבת הכניסה, 2 מרחבת הכניסה לאולם הנוסעים, 3 מאולם הנוסעים למעבר בין הרציפים, 6 ממעבר הרציפים לרציפים עצמם.
בכל ירידה ממעבר הרציפים לרציפים יש מעלית ודרגנוע אחד.
בחלק מהמפלס התחתון של התחנה יש דלתות איטום המאפשרות לו לתפקד כמקלט מוגן.
תחנה זו היא תחנת רכבת תפעולית.
בתחנה זו הותקנה מערכת הזנה חשמלית עילית על ידי חברת SEMI הספרדית עם פתיחתה. המערכת מספקת מתח חילופין של 25 אלף וולט בתדירות של 50 הרץ. המערכת מאפשרת לציוד נייד רכבתי בעל פנטוגרף לפעול בתחנה. כיום יש לרכבת ישראל קטרי בומברדייה טראקס הגוררים קרונות דאבל דק מאותו יצרן וקרונועים חשמליים מדגם Desiro HC תוצרת סימנס.
פתיחת התחנה ופעילותה
התחנה נפתחה לציבור ב-25 בספטמבר 2018, בנוכחות ראש הממשלה בנימין נתניהו ושר התחבורה ישראל כ"ץ, ובתחילה פעלו הרכבות מתחנה זו לתחנת הרכבת נמל התעופה בן-גוריון. בחודשיים הראשונים לאחר פתיחתה נוסעים אשר היו מעוניינים לנסוע בקו זה נדרשו להירשם מראש לנסיעה.
עם פתיחת התחנה היא חוברה לתשתית המסילות הארצית אך את התחנה משרתים קווים בעלי תשתית חשמלית בלבד, בגלל שרכבות אשר מונעות על ידי דיזל לא יכולות לעבור במנהרות, בנוסף הרציפים נמצאים בחלל סגור כך שרכבות דיזל יזהמו את האוויר ויגרמו סיכון בריאותי. פרויקט החשמול ופריסת תשתית החשמול נמשך ולקראת חג החנוכה, ב-21 בדצמבר 2019, הוארך הקו עד תחנת הרכבת תל אביב – ההגנה, ביוני 2020 הוארך הקו עד תחנת הרכבת תל אביב – סבידור מרכז, וב-21 בספטמבר עד תחנת הרכבת הרצליה. לאחר מכן הוארך הקו גם עד בנימינה (קו הפועל בשעות הלילה בלבד).
במשך 90 ימים מיום פתיחת התחנה הייתה הנסיעה ממנה בחינם, ובמשך תשעה חודשים לאחר מכן הנסיעה ממנה הייתה בחצי המחיר.
עם חשמול המסילה בתל אביב והפעלת השירות הישיר בין ירושלים לתל אביב, תחנת נבון תפסה את הבכורה מתחנת הרכבת חיפה – חוף הכרמל והפכה לתחנה העמוסה ביותר מחוץ לתל אביב בשנת 2020. שנה לאחר מכן, ב-2021, עקפה תחנת נבון גם את תחנת הרכבת תל אביב – אוניברסיטה. ב-2022 עקפה אף את תחנת הרכבת תל אביב – ההגנה, והפכה לתחנה העמוסה ביותר של רכבת ישראל, למעט תחנות תל אביב המרכזיות סבידור והשלום, העמוסות במיוחד.
שירות רכבות בתחנה
פעם בחצי-שעה יוצאת רכבת בקו ירושלים נבון - הרצליה דרך נתב"ג ותחנות ת"א. זמן הנסיעה לנתב"ג הוא כ-22 דקות, לתחנת הרכבת סבידור-מרכז כ-38 דקות, ולתחנת הרצליה כ-55 דקות.
החל מ-31 במרץ 2022 פועל קו רכבת מתחנה זו אל מודיעין דרך פאתי מודיעין. הקו מחבר בין התחנות דרך קשת מודיעין, הקו פועל בתדירות של פעם בשעה.
החל מ-18 בספטמבר 2022 פועלת רכבת לילה בימים ראשון, שני, שלישי וחמישי בין תחנות ירושלים יצחק נבון - נמל תעופה בן-גוריון, תל אביב סבידור מרכז - הרצליה - נתניה - חדרה מערב - בנימינה. ביום רביעי הרכבות מתחילות ומסיימות את נסיעתם בתחנת נמל תעופה בן גוריון ולא בתחנת ירושלים-יצחק נבון.
כניסה חדשה לתחנה
מבנה מבואת הכניסה יכלול שלושה מפלסים כאשר התחתון ביותר יהיה בקומת השירות לנוסע ויהווה כניסה נוספת לתחנה עם עמדת בידוק, המפלס השני בקומת הכניסה יהווה יציאה נוספת מהתחנה לכיוון מזרח. קומתה השלישית של המבואה תמוקם במפלס הרחוב והיא תכלול מבנה זכוכית בעל חדר מדרגות וארבע מעליות, הנותנות מענה לנגישות ומקשרות את התחנה עם הרחוב ועם החניון התת-קרקעי שז"ר.
הארכת המסילה מזרחה
בשנת 2022 במסגרת תוכנית החומש של רכבת ישראל הוקצו 4.685 מיליארד שקל לטובת המשך הקו המהיר לירושלים, והקמת תחנת ירושלים מרכז. העבודה עליו צפויה להתחיל ב־2024 וסיום הארכת המסילה עד מרכז העיר צפוי עד 2030.
על פי תכנון ראשוני של רכבת ישראל להרחבת המסילה מזרחה, תוכננה תחנת ירושלים - הכותל תחת רחבת הכותל המערבי. למסילה לשם נשקלו שתי חלופות. על פי האחת תצא המסילה מתחנת ירושלים-מרכז ותעבור מתחת לרחוב יפו ולמתחם ממילא, ומשם צמוד לחומות העיר העתיקה (ומתחת להן) עד לשער האשפות; ואילו בחלופה השנייה תמשיך המסילה מירושלים־מרכז, תעבור מתחת לרחוב יפו ולמתחם ממילא, ובסמוך למגדל דוד ייכנס התוואי ישירות מתחת לעיר העתיקה, דרך הרובע היהודי ועד לכותל. במשרד התחבורה הדגישו כי תחנת הכותל תהיה בכל מקרה במתחם הרובע היהודי, וכן שמתכנני המשרד יערכו סקר עתיקות, והתוואי התת־קרקעי יעבור על סלע טבעי מתחת להן. נכון ל־2017 אין תקצוב לתכנון ואין מועד משוער לביצוע הפרויקט. לבסוף, משיקולי מניעת פגיעה בעיר העתיקה על בנייניה בעלי הרגישות הדתית וההיסטורית, המסילה לכותל נגנזה לטובת הרחבת המסילה לתחנה הרכבת מלחה בקו תת-קרקעי.
בדצמבר 2022 פרסם מנהל התכנון את תת"ל 108 ובמסגרתה תוארך מסילת ירושלים - גנות עד לתחנת החאן. בתחנת החאן מתוכננות 2 קומות תת-קרקעיות אחת מהן תשמש לדיור רכבות בלבד ותאפשר את הגדלת כמות הרכבות אשר יכולות לשרת את התחנה.
קווי רכבת עתידיים בתחנה
לפי התוכנית האסטרטגית של רכבת ישראל לשנת 2040 מתוכננים:
ציסטרנה כילי
ציסטרנה כילי (Cisterna chyli) הוא שק לימפה המתחבר לחלק התחתון של צינור הלימפה של החזה (thoracic lymph duct), אליו מתאספת לימפה מאזור הבטן והאגן. ממנו, הלימפה עולה לצינור החזה ובסוף נשפכת לווריד התת-בריחי השמאלי.
פוג'יווארה נו נובויורי
פוג'יווארה נו נוֹבּוּיוֹרי (Fujiwara no Nobuyori 藤原信頼; -1160) היה אחד מבני הברית הקרובים ביותר של מינאמוטו נו יושיטומו במרד הייג'י בשנת 1160. כבן לבית פוג'יווארה, נובויורי עשוי היה להיות עוצר, והוא חיפש עוצמה פוליטית, אותה מצא לתקופה קצרה במהלך המרד.
לקראת סוף שנות ה-50 של המאה ה-12 החלו להתעורר בבירה קיוטו עימותים בין השבטים הלוחמים, שבט מינאמוטו ושבט טאירה. מינאמוטו נו יושיטומו, ראש שבט מינאמוטו, מחה על כך שעל אף ההקרבה שהקריב שבט מינאמוטו במרד הוגן, חצר הקיסר העדיפה את שבט טאירה. כאשר עזב טאירה נו קיומורי, ראש שבט טאירה, את הבירה בשנת 1159 למטרות עלייה לרגל, ניצלו זאת אויביו מינאמוטו נו יושיטומו ונובויורי ותקפו את ארמון סנג'ו, חטפו את הקיסר לשעבר גו-שירקאווה, הרגו את רוב פמלייתו והציתו את הארמון. הם הביאו אותו לארמון הגדול, שם היה מוחזק גם הקיסר המכהן ניג'ו כבן ערובה. בנוסף, הם גם הרגו את היועץ הבכיר של הקיסר, פוג'יווארה נו מיצ'ינורי וכל בני ביתו. לאחר מכן, נובויורי אילץ את הקיסר ניג'ו למנותו למזכיר הקיסרי. על אף שהיו לו מתנגדים בחצר הקיסרית שניסו לעודד את הקיסר להתנגד ולברוח, תוכניתו של נובויורי הצליחה.
ההצלחה לא החזיקה מעמד זמן רב מפני שקיומורי שב לבירה זמן קצר לאחר מכן. צבא מינאמוטו לא היה ערוך דיו על מנת להגן מפני התקפה של צבא טאירה, ועל כן שוחררו הקיסר והקיסר-לשעבר, צבא מינאמוטו הובס, ונובויורי, יחד עם בן בריתו יושיטומו, נהרגו.
לימוז'
לימוז' (בצרפתית: Limoges, באוקסיטנית: Lemòtges או Limòtges) היא עיר במרכז צרפת. לימוז' הייתה בירתו של חבל לימוזן, עד אשר התאחד החבל בשנת 2016 לחבל אקיטן החדשה. בעיר מתגוררים כיום כ-140,000 תושבים, ויחד עם פרבריה היא מונה כ-280,000 תושבים.
העיר מפורסמת בתעשיית הפורצלן, אומנות הוויטראז', ובחביות עץ האלון המשובחות שלה, המשמשות בעיקר לאחסון קוניאק.
העיר הוקמה במאה העשירית לפני הספירה על ידי הגאלים, ונקראה בראשית ימיה אוגוסטוריטום. בתקופה הרומית היא הייתה מפורסמת במרחצאות שלה, ושימשה עיר מסחר חשובה בשל מיקומה על דרך המסחר ויא אגריפה ועל דרך המסחר אואריקום-טולוסה המוליכה מבורג' לטולוז.
הרומאים בנו בעיר מבנים חשובים כמו תיאטרון, היפודרום, רציף נהר, גשר ואקוודוקט, אך עם נפילתה של רומי הוזנחה העיר מאוד וירדה בחשיבותה.
במאה הרביעית הגיע לעיר בשליחות האפיפיור הבישוף הראשון של לימוז', סאן מרשל, וניצר את תושבי העיר. סאן מרשל נחשב לאחד מאבות העיר, והמנזר שנבנה על שמו הוא מהמבנים החשובים בה. בעיר שכנה גם ספרייה גדולה מאוד, שנייה בגודלה רק לספריית מנזר קלוני.
במאות ה-12 וה-13 התפרסמו יצירות הוויטראז' של העיר, שיוצאו לכל אירופה ועיטרו את הכנסיות והארמונות. במאה ה-19 התפרסמה לימוז' בזכות כלי הפורצלן שלה, שזכו לביקוש רב באירופה וגם בארצות הברית. גם כיום נודעת לימוז' בפורצלן המשובח שלה ובאומנות האמאל - כלים מצופים אמייל מבריק. כבר בשנת 1768 נתגלו סביב לימוז' מרבצי קאולין, המשמש לייצור פורצלן, וב-1774 נוסד המפעל הראשון לפורצלן וציפוי אמייל בעיר לימוז' (Faience). בעת המהפכה הצרפתית נפגע קשה ייצור הפורצלן וכלי החרס המעוטרים בעיר S'evres (סבר), הסמוכה לוורסאי, שהייתה עד אז המובילה בייצור כלים אלו והייתה ספקית עיקרית לבתי המלוכה בצרפת ויתר אירופה. לימוז' תפסה את מקומה ומפעליה זכו למוניטין רב בצרפת ולשם עולמי.
קבוצת הכדורסל של העיר סרקל סנט-פייר לימוז', היא בעלת הישגים ותארים רבים, ובעונת 1992/1993 הייתה אלופת אירופה.
עין יעקב
עֵין יַעֲקֹב הוא מושב באזור הצפון מערבית למעלות תרשיחא השייך למועצה אזורית מעלה יוסף.
היסטוריה
היישוב הוקם ככפר עבודה ביום ה' חשון תשי"א, (19 אוקטובר 1950) על ידי עולים מכורדיסטן ועיראק ובשנת 2001 התווספו אל היישוב כ-130 משפחות נוספות בהרחבה.
שמו של המושב לקוח מפסוק בספר דברים:.
עין יעקב נמצאת כ-420 מטר מעל פני הים.
שימור לקוחות
שימור לקוחות היא פעילות עסקית שמטרתה שמירה על לקוחות קיימים של תאגיד. שימור הלקוחות הוא חלק מאסטרטגיית השיווק ושירות הלקוחות ויש בה כדי להעיד על התייחסות התאגיד אל לקוחותיו. שימור לקוחות אפקטיבי מביא לטיפוח נאמנות הלקוחות לחברה ולמוצריה ומונע מעבר לחברות מתחרות.
תהליך שימור הלקוחות כולל בין היתר:
קרל וילהלם פרדיננד, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל
קרל וילהלם פרדיננד, דוכס בראונשווייג (בגרמנית: Karl Wilhelm Ferdinand von Braunschweig; 9 באוקטובר 1735 – 10 בנובמבר 1806), היה דוכס בראונשווייג, שימש כפילדמרשל בצבא הפרוסי בתחילה בצבאו של פרידריך הגדול ולאחר מכן במהלך המלחמות הנפוליאוניות. נפצע ומאוחר יותר מת מפצעיו במהלך קרב ינה-אאורשטדט.
ביוגרפיה
קרל וילהלם פרדיננד נולד בשנת 1735, בעיר וולפנביטל שבדוכסות בראונשווייג (ברונסוויק בסקסונית ובשפות אחרות; כיום גרמניה). אביו היה קרל הראשון, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל, ואמו הייתה פיליפינה שרלוטה, נסיכת פרוסיה בתו של פרידריך וילהלם הראשון, מלך פרוסיה, ואחותו של פרידריך הגדול. הוא זכה בילדותו לחינוך מעולה ממיטב המורים שאביו שכר עבורו, וביקר בצעירותו בהולנד צרפת ונסיכויות גרמניות שונות. הוא התגייס לצבא הפרוסי, ולחם תחת פיקודו של דודו פרידריך הגדול במלחמת שבע השנים. הוא נהנה מאוד מהשירות בצבא הפרוסי, וסירב לעזוב אותו אף כשאביו הורה לו לעשות זאת. דודו גאל אותו מהדילמה בכך ש"סילק" אותו מהצבא.
בינואר 1764, הוא נישא לאוגוסטה, נסיכת בריטניה. אחותו הצעירה של ג'ורג' השלישי, מלך בריטניה. מערכת היחסים ביניהם הייתה מבוססת על כבוד והערכה, אולם קרל וילהלם רכש לו מספר פילגשים במהלך חייו. בשנת 1780, נפטר אביו והוא ירש אותו כדוכס בראונשווייג. את בתו, קרולינה מבראונשווייג-וולפנביטל, השיא לג'ורג' הרביעי, מלך הממלכה המאוחדת. הוא נודע כשליט נאור שתמך במדע ובאומנות. הוא נודע בין היתר כפטרונם של קרל פרידריך גאוס, והטנור קרל מלכיור יאקוב מולטקה (Karl Melchior Jakob Moltke). בשנת 1787 הועלה לדרגת פילדמרשל בצבא הפרוסי. עוד באותה שנה הוביל צבא פרוסי שפלש להולנד, בהזמנת וילם החמישי, נסיך אורנז', כדי למנוע מלחמת אזרחים.
בקיץ 1792, פיקד הדוכס על כוח פרוסי-אוסטרי שפלש לצרפת לאחר שזו הכריזה מלחמה על אוסטריה. ב-25 ביולי הוציא הדוכס הכרזה שהבטיחה לאוכלוסייה הצרפתית כי לא תיפגע כל עוד לא יאונה רע ללואי השישה עשר, מלך צרפת ולמשפחה המלכותית, שהיו עצורים בפועל מאז ניסיונם להימלט מפריז כשנה קודם; אך אם יורע להם, נשבע לטבוח בתושבי הבירה ולשרוף אותה. "הצהרת ברונסוויק", כפי שנודעה, ניזומה בעידודם של הפליטים המלוכנים הצרפתים בצבאו. היא ליבתה את רגשות תושבי פריז ותרמה לרדיקליזציה של המהפכה הצרפתית. היא הייתה אחד הגורמים הישירים להפיכת ה-10 באוגוסט 1792.
הוא פיקד על הצבא הפרוסי במהלך מלחמת הקואליציה השלישית, למרות שפרוסיה לא התערבה בלחימה בפועל. הוא גם הוביל משלחת דיפלומטית אל סנט פטרבורג. בתחילת מלחמת הקואליציה הרביעית, ניתן לו לפקד על הצבא הפרוסי בשל ניסיונו הרב. ב-14 באוקטובר 1806, התנגש הכוח שבפיקודו בכוח הצרפתי של נפוליאון בונפרטה, באזור העיר אאורשטט. הקרב התפתח לקרב שכונה קרב ינה-אאורשטדט, בתחילתו פגע כדור בין עיניו של קרל וילהלם, מה שתרם באופן משמעותי לתבוסה הפרוסית המוחצת בקרב זה. הוא נישא משדה הקרב על גבי אלונקה, עד לבראונשווייג. מאוחר יותר נמלט גם משם ומת לבסוף מפצעיו בהמבורג.
משפחתו
בשנת 1764 התחתן קרל וילהלם פרדיננד עם אוגוסטה, נסיכת בריטניה, בתם של פרדריק, נסיך ויילס ואוגוסטה, נסיכת סקסוניה-גותה-אלטנבורג, ממנה נולדו לו 7 ילדים:
Life's About to Get Good
Life's About to Get Good הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הקנדית שאניה טוויין, מתוך אלבומה החמישי, Now. השיר יצא לאור ב-15 ביוני 2017, כסינגל הראשון והפותח מתוך האלבום. שיר זה מהווה את חזרתה של טוויין אל עולם המוזיקה כאשר, שירה האחרון יצא בפרק זמן של לפני כ-5 שנים.
השיר הצליח להיכנס למצעדים רבים, ובשיאו הצליח להגיע למקום ה-33 במצעד שירי הקאנטרי.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי טוויין לבדה, שכתבה כמעט את כל שירי האלבום ללא עזרה של מלחינים ופזמונאים אחרים, והוא הופק על ידי טוויין, רון אניילו, ומת'יו קומה. באמצע שנת 2017, הכריזה טוויין כי היא חוזרת עם אלבום חדש, וכי הסינגל הראשון עתיד לצאת כמה חודשים לפניו.
לאחר מכן, פרסמה טוויין את עטיפת הסינגל באינסטגרם שלה, ובנוסף כמה שבועות לאחר מכן גם את עטיפת האלבום.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הנלווה שיצא לשיר צולם באותה שנה, והוא מזכיר את הקליפים הקודמים של טוויין בכך שגם הוא צולם בחוף ים. בקליפ ניתן לראות את טוויין הולכת תחילה על שפת הים, ולאחר מכן זה מתגלה כמאמר בעיתון שהיא קוראת בירחון. לאורכו של הקליפ ניתן לראות את במקומות כגון; חדר ההלבשה שלה, מיטתה, ביתה, וכולי. לבסוף, כולם כולל טוויין יוצאים מביתה ומתחילים לרקוד על גג הבית ומסביבו.
הקליפ הועלה לערוץ ה-Vevo של טוויין באותו זמן שהוכרז כסינגל הראשון מן האלבום.
מיקומי שיא
השיר הצליח להיכנס למספר מצעדים סביב רחבי העולם, ובשיאו הגיע למקום ה-12 במצעד השירים העכשוויים למבוגרים שבארצות הברית.
סדרה (טקסונומיה)
סדרה (בלטינית: Ordo) היא טקסון המשמש במיון עולם הטבע. הסדרה היא דירוג הנמצא בין המחלקה למשפחה. הסדרה הוצגה לראשונה כדרגה נפרדת במיון המדעי על ידי הבוטנאי הגרמני אוגוסטוס ריבינוס. הוא הציג אותה כאשר מיין את עולם הצומח, ופרסם אותה במסגרת מספר מאמרים שפרסם בשנות ה-90 של המאה ה-16. קארולוס ליניאוס היה הראשון להשתמש בסדרה בעקביות על מנת למיין את שלוש הממלכות בטבע (פטריות, צמחים ובעלי חיים), ואת זאת פרסם לראשונה במהדורה הראשונה של ספרו "שיטת הטבע" (או "מערכת הטבע", Systema Naturae) ב-1735.
בעברית נהוג להוסיף את הסיומת אים לשמות סדרות כגון פרפראים או ארנבאים אולם קיימות סדרות רבות ששמן בעברית מגיע ממקורות קדומים יותר ושאינן מצייתות לכלל זה, כגון חיפושיות או מכרסמים.
תת-סדרה לרוב נכתבת בשתי מילים למשל מעלי גירה, טורפי יבשה. במקרים מסוימים בחרה האקדמיה להוסיף לתת-סדרות את המילה דְּמוּיֵי לטקסונים שמסתיימים ב Morpha - למשל דמויי דורבן, דמויי חזיר.
לעיתים קיימות דרגות-ביניים נוספות מעל ומתחת לדרגת הסדרה:
בוטניקה
בפרסומים בוטניים צרפתיים, החל מ-Familles naturelles des plantes של אדנסון (1763) ועד סוף המאה ה-19, המילה "Famille" שימשה כמקבילה הצרפתית למילה הלטינית "Ordo". שקילותן של מילים אלו נקבעה מפורשות בספרו של דה-קנדול "Lois de la nomenclature botanique" (1868), שעליו מסתמך הקוד הבינלאומי לנומנקלטורה בוטנית (International Code of Botanical Nomenclature).
בחוקי הנומנקלטורה הבוטנית הבינלאומיים הראשונים מ-1906 המונח "משפחה" (Famillia) הוקצה לדירוג משפחות לפי הנומנקלטורה הצרפתית, והמונח "סדרה" (Ordo) נשמרה לדירוג גבוה יותר. למעשה, הסדרות של המאה ה-20 החליפו את ה-Cohors, מונח מהמאה ה-19 ששימש לדירוגם של טקסונים גבוהים יותר מ"משפחה".
חלק ממשפחות הצמחים עדיין נושאות את השמות שהעניק להן ליניאוס במסגרת "הסדרות הטבעיות" שלו, או אפילו את השמות שהוענקו בתקופה שלפני ליניאוס. דוגמאות למשפחות כאלו הן הדקליים (Palmae) והשפתניים (Labiatae). שמות כאלו נקראים לרוב שמות בוטניים תיאוריים.
זואולוגיה
בזואולוגיה, הסדרות של ליניאוס היו בשימוש עקבי יותר. במילים אחרות, הסדרות שקבע ליניאוס בספרו "שיטת הטבע" התייחסו לחלוקה טבעית, ולא לחלוקה שרירותית כפי שהיה בעולם הצומח. חלק מהשמות שקבע ליניאוס עדיין בשימוש, כמו Lepidoptera לסדרת הפרפראים ו-Diptera לסדרת הזבובאים.
סלמאן אל-פרג'
סלמאן בן מוחמד בן מוחמד אל-פרג' (בערבית: سلمان محمد الفرجسلمان بن محمد بن محمد الفرج; נולד ב-1 באוגוסט 1989) הוא כדורגלן סעודי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת אל-הילאל.
קריירת מועדונים
אל-פרג' הוא בוגר מחלקת הנוער של אל-הילאל. ב-20 בדצמבר 2008 ערך אל-פרג' את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הסעודית במשחק הליגה נגד נג'ראן. ב-16 במרץ 2012 הבקיע אל-פרג' את שער הבכורה שלו בליגה במשחק הליגה נגד אל-נאצר.
לזכותו של אל-פרג' ארבע אליפויות, שני גביעים וסופר קאפ אחד במדי אל-הילאל.
קריירה בינלאומית
ב-14 באוקטובר 2012 ערך אל-פרג' את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ערב הסעודית בניצחון 2–3 נגד קונגו. ב-3 בספטמבר 2015 הבקיע אל-פרג' את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0–7 נגד במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018.
אל-פרג' השתתף עם הנבחרת במונדיאל 2018 וכבש בניצחון 1–2 נגד במחזור האחרון.
נכלל בסגל נבחרת ערב הסעודית לטורניר מונדיאל 2022.
כביש 398
כביש 398 הוא כביש אורך המחבר את הגן הלאומי הרודיון לירושלים. הכביש מתחיל בדרום ירושלים בכביש 60 מזרחית לגבעת המטוס, עובר בין הר חומה לצור באהר, חוצה את גדר ההפרדה ב"מעבר הר חומה", עוקף את בית סאחור ממזרח, עובר ליד בסיס שדמה החולש על הכביש, מערבית לזעתרה מתעקל דרומית-מערבית ומסתיים ב"כיכר הרודיון" במפגש עם כביש 356. הכביש מוכר גם בשם כביש עוקף בית סאחור, כביש עוקף זעתרה ולעיתים בשם ״כביש ליברמן״.
תולדות הכביש
טרם סלילת כביש 398 הנוכחי, החל כביש 398 את דרכו מזרחית לבית סאחור, סמוך לאפיק נחל דרגה. משם המשיך צפון-מזרחה ועבר דרך היישובים הפלסטינים חוג'ילה, ואדי אל-עראיס ועובידייה. משם פנה הכביש צפונה, חצה את אפיק נחל קדרון, התעקל צפון-מערבה סמוך ליישוב ג'וב א-רום והמשיך עד למפגש עם כביש 417 באזור אבו דיס. כביש 356, שקישר בין קריית ארבע וחברון לבין ירושלים, שימש בתור ציר האורך היחיד במזרח גוש עציון, אולם תוואי כביש 356 היה בעייתי לתנועת ישראלים, שכן קטעים ממנו עברו בתוך היישובים הפלסטינים זעתרה ובית סאחור. לפיכך על מנת להגיע בבטחה לירושלים, נאלצו תושבי מזרח גוש עציון לעשות מעקף ולנסוע דרך כביש 3157 מערבה ומשם לפנות צפונה לכביש 60 סמוך לאפרת, דבר אשר האריך בכ-40 דקות את נסיעתם. בלחץ תושבי גוש עציון ובראשם אביגדור ליברמן שגר בנוקדים, הוחלט על סלילת הכביש. בינואר 1999, זכתה חברת בירי בראשי במכרז לסלילת הכביש בהיקף של כ-22 מיליון שקל. אך הליך הפקעת האדמות מהכפרים לאורך תוואי הכביש עכבו את סלילתו, והעבודות חדשו רק בסוף שנת 2002, בעלות של כ-65 מיליון שקלים. עקב התמשכות העבודות אושר בשנת 2004 תקציב נוסף.
לאחר תקופה ארוכה של עבודה נפתח בשנת 2007 כביש 398 לתנועה. במסגרת סלילת הכביש החדש בוטל תוואי כביש 398 הישן שעבר דרך שטחי A ו-B, וכן קוצץ אורכו של כביש 356 שמחבר כעת בין "כיכר הרודיון" לבין הצומת שמוביל ליישובים איבי הנחל ומעלה עמוס.
קיונג-וה צ'ונג
קיונג-וה צ'ונג (בקוריאנית: 정경화; נולדה ב-26 במרץ 1948) היא כנרת קוריאנית.
חייה
קיונג-וה צ'ונג היא חלוצה בתחום המוזיקה הקלאסית האסיינית. הקשר שלה למוזיקה החל כבר בגיל שלוש, תחילה בשירה ובהמשך בנגינה בכינור. פרסומה הגיע לשיאו בשנות ה-70 וה-80 של המאה ה-20, יחד עם עוד כנרים כמו פנחס צוקרמן ויצחק פרלמן. במיטב שנותיה נודעה בפרשנויותיה למוזיקה רומנטית ומודרנית. היא ממשיכה להופיע בנגינה ובשנים האחרונות אף הרחיבה את הרפרטואר שלה לתקופת הבארוק ולמוצרט.
ילדות ונעורים
קיונג-וה צ'ונג נולדה בסיאול, קוריאה הדרומית למשפחה מוזיקלית מאוד. אמה עמדה על כשרונה המוזיקלי מגיל צעיר, ואחרי שניסתה לקרבה לפסנתר, ששיעמם אותה, הובהר למשפחתה כי הכינור הוא המושך אותה, והיא החלה לנגן בכלי זה, בכישרון בולט ובקלות למידה, שאיפשרה לה לנגן כבר בגיל תשע את הקונצ'רטו לכינור של מנדלסון עם הפילהרמונית של סיאול. במשך השנים זכתה ברוב תחרויות המוזיקה החשובות בקוריאה ויצאה עם אחיה, הפסנתרן מיונג-וון צ'ונג, ואחותה, הצ'לנית מיונג-וה צ'ונג, לסיורי קונצרטים בקוריאה, הן כסולנית והן בנגינת מוזיקה קאמרית. בהמשך עברה עם משפחתה לארצות הברית לקדם את הקריירה המוזיקלית של שלושת ילדי המשפחה.
ג'וליארד
בגיל שלוש-עשרה הגיעה צ'ונג לארצות הברית. בעזרת אחותה הבכירה, החלילנית מיונג-סו, תלמידה בג'וליארד, הוזמנה צ'ונג למבחן קבלה במחלקת המכינה לקולג' של בית הספר למוזיקה. מבחן הקבלה עלה יפה וצ'ונג זכתה במלגה מלאה לג'וליארד ובאפשרות ללמוד אצל המורה ידוע השם, איוואן גלאמיאן.
המפגש עם ג'וליארד לא היה קל. נוסף לקשיים שהציבו לפני צ'ונג השפה החדשה והיותה בת לקבוצת מיעוט, התברר לה, שבהשוואה למעמדה ככנרת-הילדה הטובה ביותר בקוריאה, הרי בתחרות עם כמה מן המצטיינים בקרב ילדי הפלא מרחבי העולם נמצאה התפתחותה לוקה בחסר. צ'ונג התייצבה מול האתגרים האלה בהחלטה נחושה להצטיין ויהי מה, ולהשגת מטרה זו העבידה עצמה בפרך. טכניקת ההוראה הנוקשה והקפדנית של גלאמיאן, שעתים אף הרחיקה תלמידים מן הלימודים בג'וליארד, התאימה בדיוק לצ'ונג. נגינתה השיגה בגרות ובשלות ניכרות בתקופה זו, הודות למורה.
קריירה
צ'ונג השתוקקה במשך שנים להשתתף בתחרות צ'ייקובסקי, אך הדבר נמנע ממנה בגלל המלחמה הקרה והמתיחות בין ברית המועצות לקוריאה הדרומית. תחת זאת, החליטה להשתתף, בשנת 1967, בתחרות אדגר לבנטריט, תחרות יוקרתית שיצחק פרלמן זכה בה בפרס ראשון. עם זאת, רבים ניסו להניאה מהשתתפות בתחרות זו. האמרגן שלה חשש, שכישלון עלול לפגוע באופן משמעותי בקריירה שלה. גם גלאמיאן לא ראה את השתתפותה בעין יפה, משום שפנחס צוקרמן, גם הוא מתלמידיו, נרשם להשתתף באותה תחרות ונראה היה, שתמיכתו של הכנר ידוע השם ורב ההשפעה אייזק שטרן מגבירה את סיכוייו לנצח בה. כדי לחזק את ביטחונה, מכרה אמה של צ'ונג את בית המשפחה בקוריאה וקנתה לבתה כינור סטרדיוואריוס.