cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מנזר גלסטונברי
אדריכלות
אורך הכנסייה הגדולה 67 מטרים, ורוחבה 14 מטרים. בית המקהלה היה באורך 47 מטרים והטרנספט היה באורך 49 מטרים. קפלת סנט ג'וזף הייתה באורך 34 מטרים וברוחב 7.3 מטרים. השרידים שנשארו הם של הארקדות של הטריפוריום, ובחלק העליון קומת תאורה (clerestory), של הקירות שתמכו במגדל המרכזי. מקטעים אחרים של מבנים ששרדו כוללים חלקים מהקירות החיצוניים של המעברים של בית המקהלה והרטרוקווייר. כמו כן שרדו עבודות באבן מקיר הספינה המשנית הדרומית, החזית המערבית ומבנה הגליל יחד עם הקריפטה המקושרת לקפלת סנט מרי. קפלת הגבירה שקירותיה שרדו, תוארה ב-1478 באורך 31 מטרים וברוחב 7.3 מטרים.
מטבח אב המנזר
מטבח אב המנזר (Abbot's Kitchen), תואר כ"אחד המטבחים השמורים בצורה הטובה ביותר באירופה". הבניין המתומן מהמאה ה-14 נתמך בתמיכות מעוגלות בכל צד המובילות לקרניז ובו גרגוילים גרוטסקיים. בפנים יש ארבעה קמינים מקושתים גדולים עם יציאת עשן מעליהם, ובמרכז הגג הפירמידלי יש יציאה נוספת. המטבח היה צמוד לבית אב המנזר שגובהו היה 24 מטרים, אם כי שרד רק קטע קטן מקיר המבנה.
בית המנזר
בין חומות המנזר שוכן בית המנזר (Abbey House) ששימש עד 2018 כמקום מפלט לדיוקסיה של באת' וולס. המבנה פתוח לעיתים לציבור לאירועים מיוחדים, ומשמש כמרחב מנהלתי נוסף למנזר.
אייתה
אייתה (באנגלית: Aita) הוא ז'אנר במוזיקה המרוקאית, שמקורו באזורים הכפריים של מרוקו.
זהו סגנון מוזיקה בדואי, שפירושו המילולי הוא "קריאה", "בכי" או "קינה". הוא מושר בערבית מרוקאית מדוברת על ידי להקות המורכבות מנגנים וזמרים, וגם מזמרים ורקדניות.
מוזיקאית שעוסקת בשירה הזו מכונה שייח'את. מי שמחזיקות בתואר הזה היו בדרך כלל נשים בעלות כוח והשפעה, שביצעו שירים ארוכים בז'אנר האייתה.
הזמרת היהודיה זוהרה אלפסיה ביצעה שירים מהז'אנר.
להקת Kabareh Cheikhats שפועלת במרוקו החל מ-2016, מורכבת מ-12 גברים המתלבשים כנשים ומבצעת שירי אייתה במטרה לשמר את מסורת השירה של השייח'אתיות המסורתיות.
רן מרגליות
רן מרגליות (נולד ב-18 ביולי 1988) הוא מנכ״ל עמותת ״ברטלי נוער בתנועה״. מרגליות הוא יזם חברתי ו-רוכב אופניים ישראלי, שהתחרה בעבר באופני כביש תחת קבוצת הרכיבה המקצוענית הדנית Team Saxo-Bank לצד אלוף ה-טור דה פראנס אלברטו קונטדור. בשנת 2014 ייסד מרגליות את קבוצת הרכיבה המקצוענית הישראלית, Israel Cycling Academy ושימש כמנכ״ל הקבוצה מ-2014 ועד 2018. בשנת 2016 יזם את פרויקט הבאת מרוץ ה-ג׳ירו דה איטליה לישראל. בינואר 2019 הקים מרגליות את עמותת ״ברטלי נוער בתנועה״ שמפעילה ארגון נוער חינוכי בכפרי נוער, פנימיות ומרכזים קהילתיים ברחבי הארץ.
ב-2011 מרגליות היה לרוכב האופניים הישראלי הראשון שחתם בקבוצת UCI ProTour.
רקע משפחתי
מרגליות נולד בתל אביב, אביו בני מרגליות שימש כיועץ ארגוני בחיל האוויר הישראלי ואמו ד"ר אדוה מרגליות, שימשה כד"ר לחינוך ומרכזת תוכנית מצוינים במכללת אחוה. למרגליות אח ואחות הצעירים ממנו.
רוכב אופניים
בשנת 2004 מרגליות ניצח לראשונה את אליפות ישראל לנערים. בשנת 2005 הצטרף לקבוצת הנוער הבלגית Performance Cycling Team בה רכב גם ב-2006.
ב-2007 הצטרף לקבוצת ה-U23 (עד גיל 23) הבלגית United Cycling team.
ב-2008 חתם בקבוצת ה-U23 הספרדית Saunier Duval. בהמשך, בשנת 2009 חתם בקבוצת ה-U23 הספרדית Fuji-Trasmiera.
בתחילת 2010 רכב בנבחרת הפיתוח הבינלאומית של האיגוד הבינלאומי לאופניים- UCI. בחצי השני של אותה שנה–רכב כסטאג'ר (Stagaire) בקבוצת ה Footon Servetto (קבוצה מדרג ה-UCI ProTour, הליגה הבכירה בעולם). כמו כן, ב-2010 הקים מרגליות, יחד עם ניב ליבנר, את מועדון הרכיבה הישראלי: Israel Go Pro הידוע בשמו: IGP, שמאז התפתח להיות אחד המועדונים הגדולים בישראל.
בשנת 2010, ניצח יחד עם ניב ליבנר במרוץ קטעים לזוגות "טור דה ישראל" שכלל ארבעה קטעים מכפר גלעדי ועד אילת. ליבנר ומרגליות ניצחו גם בכל ארבעת הקטעים היומיים.
ב-2011 עבר מבחנים ורכב כסטאג'ר בקבוצת Saxo Bank Sungard (קבוצה מדרג ה-UCI ProTour, הליגה הבכירה בעולם), שנוהלה על ידי ביארן ריס ורכב בה באותה עת, בין היתר, אלברטו קונטדור.
ב-2012 רכב כמקצוען בקבוצת Saxo Bank, ששינתה את שמה במהלך העונה לקבוצת: Tinkoff-Saxo. בעצם חתימתו על חוזה בקבוצת Saxo Bank, היה לרוכב הישראלי הראשון שחתם על חוזה בקבוצת World Tour. במהלך 2012 עבר מרגליות תאונת דרכים באיטליה במהלך אימון שגרתי. זמן השיקום היה ארוך, ולכן בסוף שנת 2012, החליט לפרוש מרכיבה מקצוענית ולעבור תחום האימון והניהול המקצועי באופני כביש.
מנהל קבוצה
ב-2013 סיים בהצלחה קורס Sports Directors של האיגוד הבינלאומי לאופניים- UCI.
לאחרי שפרש מרכיבה מקצוענית, הקים יחד עם איש העסקים הישראלי רון בר און את קבוצת הרכיבה הישראלית המקצוענית.
ב-2014 החל לנהל את הקבוצה הישראלית המקצוענית הראשונה, Israel Cycling Academy, (ב-2015 ו-2016 מדרג Continental ומ-2017 בדרג Continental Pro) והמשיך בתפקיד זה עד דצמבר 2018.
ב-2016 גייס את איש העסקים הקנדי סילבן אדמס להשקיע בקבוצה ושכנע אותו לקחת חסות על הבאת מרוץ הג׳ירו דה איטליה לישראל.
ב-2019 ייסד את עמותת ״ברטלי נוער בתנועה״ המפעילה תנועת נוער חינוכית ראשונה מסוגה בישראל, המשתמשת במסעות רכיבת אופני שטח ככלי להעצמה ולצמצום פערים בקרב בני נוער מרחבי החברה הישראלית. העמותה מפעילה 9 מרכזי רכיבה חינוכיים, הממוקמים בכפרי נוער, בפנימיות רווחה וברשויות מקומיות ברחבי הארץ. בני הנוער שלוקחים חלק בתוכנית החינוכית השנתית של ברטלי, עוברים הכשרות מקצועיות בתחום ההדרכה ומכונאות האופניים וזוכים להתנסות בתפקידי הובלה, מנהיגות ואחריות.
עיתונות
משנת 2012 משמש כפרשן הטור דה פראנס בערוץ הספורט, ספורט 5.
חיים פרטיים
בשנת 2014 נישא מרגליות לשני טנזר.
בנות בראון
בנות בראון הוא רומן מאת העיתונאית והסופרת עירית לינור שיצא לאור בשנת 2002. הספר מספר אודות ההתרחשויות במושב הדמיוני כפר אילן מאמצע שנות השמונים עד ראשית שנות התשעים, וסובב סביב משפחת בראון, משפחה ממקימי המושב, שנמצא על סף פשיטת רגל, ונתונה בקרע בין חבריה הוותיקים במושב. "בנות בראון" הפך בהמשך לסדרת טלוויזיה בשמונה פרקים (כמספר הפרקים בספר) במסגרת "שידורי קשת" בערוץ 2.
עלילה
עלילת הספר מתפרסת על פני שמונה שנים: 1985–1992. המושב הפיקטיבי "כפר אילן" ליד חיפה נמצא על סף פשיטת רגל. למושב עובר לגור אלי מנשה, עורך דין אמיד, שמנסה להוציא את כפר אילן מן הבוץ ונבחר לראשות המועצה האזורית. אלי מחזר אחרי דפי, הבת הצעירה של משפחת בראון, משפחה ממקימי המושב, ומקסים את אבי המשפחה, חזי, וכן את שאר המושב, בעזרת תוכנית הבנייה "כפר אילן הייטס", תוכנית בניית שכונות מגורים חדשות בכפר אילן. התוכנית מתוכננת לבנות על שדות החקלאות של רבים מחברי המושב, שיתעשרו כתוצאה מכך. אלי מנסה לשכנע את משפחת בראון למכור את השדות לטובת תוכנית הבנייה. המשפחה, שנתונה בלחצים רבים על מנת שימכרו את השדות, נתונה בקרע עם חבריהם הוותיקים למושב. המספרת, דפי, היא בת הזקונים המתוקה והצינית שמלווה את המושב הארץ-ישראלי בעל השדות הירוקים והחלום הישראלי שהיה ואיננו.
הסדרה
זכיינית ערוץ 2, "קשת", הפיקה סדרת דרמה על פי ספרה של לינור, שהייתה מעורבת בהפקת הסדרה וביימה מספר פרקים. את הסדרה ליווה ביצוע מחודש של כוכבת הסדרה, ירדן בר-כוכבא, לשיר "אומרים ישנה ארץ" של שאול טשרניחובסקי ונעמי שמר, הסדרה זכתה בפרס הדרמה הטובה ביתר בפסטיבל ירושלים והייתה מועמדת לפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה בקטגוריה הסדרה הדרמטית הטובה ביותר.
קישורים חיצוניים
ביקורות
דימתיל סולפוקסיד
דימתיל סולפוקסיד (dimethyl sulfoxide; בראשי תיבות: DMSO) הוא תרכובת אורגנית קטנה המשמשת את האדם כממס אורגני יעיל במיוחד.
היסטוריית סינתזה
DMSO התגלה בשנת 1866 על ידי הכימאי הרוסי אלכסנדר מיכיאלוביץ זייצב לאחר חמצון דימתילסולפיד על ידי חומצה חנקתית. הוא דיווח על התגלית כבר בשנת 1867, אך לא הייתה התעניינות רבה בחומר עד שבשנת 1958 התגלתה תכונת ההמסה שלו.
אנזים דימתיל סולפוקסיד רדוקטז המכיל מוליבדניום המזרז חיזור של דימתיל סולפוקסיד לדימתיל סולפיד.
מבנה ותכונות פיזיקליות
DMSO מורכב משתי קבוצות מתיל (CH3) הקשורות לקבוצת סולפוקסיד (S=O). נקודת ההתכה של DMSO היא 18.5 מעלות צלזיוס ונקודת הרתיחה - 189 מעלות. התרכובת מתחילה לבעור ב-95 מעלות, והיא רעילה למדי וגורמת לגירוי העיניים, העור ומערכת הנשימה.
שימוש
DMSO משמש בתעשייה הכימית כממס בתגובות כימיות רבות וכן כממס של חומרים לקראת בדיקתם בשיטות אנליטיות שונות, כגון NMR. בנוסף משמשת התרכובת כמסיר צבע וכחומר ניקוי בתעשיית האלקטרוניקה. DMSO מסוגל לחדור בקלות דרך ממברנת התא ביצורים חיים ולשאת עמו תרכובות המומסות בו. ברפואה מנוצלת תכונה זו לשם הקלת הספיגה של תרופות בגוף, ומספר תרופות ניתנות בתוספת DMSO. בנוסף משמש לעיתים DMSO כתרופה אנטי-דלקתית. בביולוגיה המולקולרית משתמשים ב-DMSO על מנת להחדיר תרכובות שונות לתאים; במיוחד מדובר בהחדרת DNA זר לתאי חיידקים לשם שכפולם (תהליך הקרוי טרנספורמציה). DMSO מסוגל גם לעיתים לשפר את יעילותן של תגובות PCR; התרכובת מקלה על הפרדת שני גדילי ה-DNA בשלב הראשון של ה-PCR.
הכנסייה המתוקנת השווייצרית
הכנסייה המתוקנת או הכנסייה הרפורמית נוסדה על ידי אולריך צווינגלי, כומר מהמאה ה-16 שנולד בציריך שבשווייץ.
צווינגלי האמין בכל עקרונותיה של הכנסייה הלותרנית, שהוקמה במאה ה-16 גם כן. עם זאת, היה ויכוח בין הכנסייה המתוקנת של צווינגלי לכנסייה הלותרנית: צווינגלי האמין שברגע בליעת לחם הקודש אין הלחם הופך לבשרו של ישו אלא שזהו טקס סמלי בלבד.
דגל הצי הגרמני
דגל הצי הגרמני (בגרמנית: Dienstflagge der Seestreitkräfte der Bundeswehr, בתרגום לעברית: דגל השירות של הצי הגרמני) הוא דגלה הצבאי הימי של גרמניה. עיצובו הנוכחי של הדגל הוא עיצוב טריקולור שחור-אדום-זהב (כצבעי דגל גרמניה), בעל זנב סנונית ומושחת במגן הפדרלי (גרסה מוקטנת של סמל גרמניה). הדגל הוכר לראשונה בשנת 1956 בצו של הממשלה הפדרלית והוכנס לשימוש בצי הגרמני.
דגל הצי הגרמני, כדגל המדיני הגרמני, עושה שימוש במגן הפדרלי שכן הבונדסוור (הכוחות המזוינים הגרמניים) מהווים רשות פדרלית, והשימוש במגן הפדרלי על ידי ישות שאינה פדרלית אסור.
היסטוריה
ראשיתו של דגל לאומי ימי לגרמניה היה בימי האספה הלאומית של פרנקפורט (1848), טריקולור בצבעי שחור-אדום-זהב ובקנטון שובץ הסמל הגרמני - עיט דו ראשי שחור על רקע זהב. דגל זה היה בשימוש הרייכספלוטה בין השנים 1848 - 1852.
עם הקמתה של הקונפדרציה הצפון-גרמנית בשנת 1866, עוצב דגל המלחמה של הרייך בעבור צי הקונפדרציה הצפון-גרמנית וממשיכו, הצי הקיסרי הגרמני. דגל זה, אשר צבעיו היו בצבעיה של פרוסיה (שחור ולבן) עוצב בצורת דגל צלב נורדי שחור על רקע לבן. במרכז הצלב שובץ העיט הפרוסי השחור ובקנטון הדגל דגל האימפריה הגרמנית (טריקולור שחור-לבן-אדום) מושחת בצלב הברזל. הדגל שימש כדגלה הלאומי הימי של גרמניה עד תבוסתה במלחמת העולם הראשונה (1918) ופיזורו של הצי הגרמני במסגרת חוזה ורסאי.
כדגלה הימי של רפובליקת ויימאר הניף הצי דגל טריקולור בצבעי הדגל הקיסרי הישן מושחת בצלב הברזל ובקנטון שובץ דגל הרפובליקה - טריקולור שחור-אדום-זהב. דגל זה היווה פשרה בין השמרנים אשר רצו בשימורם של הצבעים הקיסריים, לבין הרפובליקנים אשר רצו בדגל החדש.
עם עליית המפלגה הנאצית לשלטון בשנת 1933, הושמט הדגל מהקנטון ונותר טריקולור שחור-לבן-אדום כדגל המלחמה של הרייך. דגל זה נשאר בתפקידו עד שנת 1935 אז נזנח הטריקולור השחור-לבן-אדום ואיתו הדגל המושחת. הדגל החדש עוצב ככל הנראה בידיו של אדולף היטלר, מנהיגה של גרמניה הנאצית, עיצובו דמה לעיצוב דגל המלחמה של האימפריה - דגל צלב נורדי שחור על דגל אדום ממוסגר בלבן. במרכזו של הצלב שובץ צלב קרס שחור ובקנטון צלב ברזל קטן. דגל זה נותר בשימוש עד תבוסתה של גרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה וביטולם של הסמלים הנאצים במסגרת הדה-נאציפיקציה של גרמניה.
פיצולה של גרמניה לשתי מדינות המזרחית והמערבית יצר למעשה שני צבאות לאומיים. דגלו של הפולקסמרינה (צי גרמניה המזרחית) היה דגל אדום, במרכזו הופיעו שלושה פסים אופקיים בצבעי הדגל הלאומי וסמל צבא גרמניה המזרחית. דגלו של הבונדסמרינה (צי גרמניה המערבית) היה טריקולור בצבעי הדגל הגרמני, מושחת במגן הפדרלי ובעל זנב סנונית. דגל זה משמש כיום את הצי הגרמני.
אופרטור סיבוב
אופרטור סיבוב הוא מונח באלגברה ליניארית, המהווה סוג של העתקה ליניארית. הוא מייצג את התחושה האינטואיטבית של סיבוב של וקטור במרחב וקטורי כלשהו. סיבוב שכזה אינו משנה את גודל הווקטור, רק את כיוונו.
הקדמה
באלגברה ליניארית, אנחנו דנים במרחבים אוקלידיים, ובמרחבים אלו, מושג המרחק מציית למשפט פיתגורס. לפיכך, מרחק בין וקטור כלשהו לראשית (הנקרא גם נורמה), הוא שורש ריבועי של סכום רכיבי הווקטור בריבוע. כלומר, עבור וקטור:
המרחק מהראשית הוא:, אשר ניתן לכתוב גם כ-\sqrt(X^TX). כלומר, מכפלת וקטור השורה עם וקטור העמודה המתאים לו.
לאור, כל הנאמר לעיל, מכיוון שאופרטור סיבוב לא משנה מרחק בין שני וקטורים. כמו כן, כל העתקה ליניארית ניתן לייצג על ידי מטריצה. נניח כי A היא מטריצה שמבצעת סיבוב ונסיק: y = Ax ו-y_0 = Ax_0. כאשר x ו-x0 הם וקטורים כלשהם. y ו-y0 הם המכפלה של הווקטורים במטריצה A. כלומר, התמונות של הווקטורים תחת ההעתקה הליניארית שמסובבת. לכן, ההעתקה אמורה לקיים,
. זה קורה אם ורק אם AA^T = I. כלומר, אם ורק אם A היא מטריצה אורתונורמלית (הפיכה על ידי המשוחלפת שלה).
הבדל בין שיקוף לסיבוב
יש לשים לב, כי ישנן העתקות ליניאריות אורתוגונליות שאינן סיבובים - למשל, שיקוף (או שיקוף ואחריו סיבוב או שיקוף ברכיב אחר). הדרך להבדיל בין שיקוף לסיבוב היא ללכסן את המטריצה ולראות אם ישנם איברים שליליים על האלכסון. אם ישנם, הרי שמדובר בשיקוף. אם כולם חיוביים, מדובר בסיבוב. לא ייתכן כי יהיה איבר 0 על האלכסון כי הרי הרכבה של שתי הרכבות היא הרכבה, ולכן יכולנו לסובב כל וקטור כך שרכיב שלו יהיה בדיוק על אחד מהצירים הסטנדרטיים (כלומר, במישור למשל, ניתן לסובב וקטור (קטע) עד אשר כולו על ציר ה-x) ואז ניתן להשתמש במטריצה שלנו (שיש לה איבר על האלכסון) ולאפס את אותו ערך המתאים לה. מה שיגרור, מסקנה שגויה, שלכל וקטור, וקטור ה-0 הוא סיבוב שלו, מה שאינו נכון.
הרכבה של שני שיקופים אינה בהכרח סיבוב, מאחר שייתכן כי שיקוף אחד משקף לפי ציר כלשהו ושיקוף שני לפי ציר אחר.
דוגמאות של סיבובים
ההעתקה \ I- משקפת בכל רכיב.
במישור, סיבוב של וקטור בזווית \theta, ניתן לייצג כ- בבסיס הסטנדרטי.
תדירות זוויתית
Angular frequency
סיטי (אי)
האי סיטי (באנגלית: City Island) הוא אי קטן שאורכו 2.4 ק"מ ורוחבו 1 ק"מ המהווה חלק מרובע הברונקס של העיר ניו יורק. באי מתגוררים כ-4,630 תושבים (מרץ 2006).
האי סיטי משמר בצורתו את כפרי הדייג של ניו אינגלנד מראשית המאה הקודמת. מרבית העסקים באי מרוכזים סביב הרחוב הראשי של האי. האי מפורסם במסעדות מאכלי הים הרבות שבו ובחנויות לממכר העתיקות המרוכזות ברחוב הראשי.
מוסדות
באי נמצאת הספרייה הציבורית הקטנה ביותר מבין הספריות הציבוריות של ניו יורק (וזאת אף לאחר שלאחרונה הוכפלה גודלה של הספרייה).
באי כנסייה קתולית (כנסיית כוכב מריה הקדושה של הכס הקדוש - Saint Mary Star of the Sea Holy Roman Catholic Church), כנסייה מתודיסטית ("טריניטי"), כנסייה אפיסקופלית ("גרייס") ובית כנסת ("בית אל").
העיתון המקומי - "חדשות האי" ("The Island Current") מוציא לאור 10 גיליונות בשנה.
תחבורה
החל משנת 1760 שימשה מעבורת כבל לקשר בין האי לבין רודמנס נק בלונג איילנד. רק בשנת 1873 נבנה גשר המקשר בין האי ללונג איילנד ביוזמת איגוד של אנשי עסקים הכולל את ג. ו. הורטון (G.W. Horton), בן הדג'מן (Ben Hedgeman) ודייוויד קארל (David Carll).
בשנת 1901 נבנה גשר בן שלושה נתיבים הקרוי גשר סיטי איילנד. גשר פרטי נוסף מחבר את האי לאי היי.
האי מקושר לשאר העיר באמצעות שני קווי אוטובוסים. מעבורת משמשת לקשר בין האי לאי הארט לצורך העברת אסירים, ואינה מיועדת לשימוש הציבור.
תיירות
האי מפורסם במסעדות מאכלי הים הרבות שבו (מרביתן פעילות רק בחודשי הקיץ).
מועדוני שיט
באי ארבעה מועדוני יאכטות הממוקמים בצד האי הפונה לכיוון איסטצ'סטר (מצפון לדרום): מועדן היאכטון הארלם (Harlem Yacht Club), מועדון היאכטות סטויבסאנט (Stuyvesant Yacht Club), מועדון היאכטות האי סיטי (City Island Yacht Club) ומועדון החוף והיאכטות מוריס (Morris Yacht and Beach Club). כמו כן באי נמצא מועדון שיט בקיאקים, ואתרי שיט מפרשים היוצאים ממספר מרינות מסחריות המצויות באי.
סביב האי רציפים רבים המאפשרים מעגן לסירות קטנות ואף לאוניות גדולות.
באי מצויה מספנת מינפורד (Minneford Boat Yard) בה נבנות סירות רבות מדי שנה, רבות מהן זכו בגביע אמריקה במהלך השנים.
סינמטוגרפיה וטלוויזיה
האי מכונה "אי הקולנוע" (Cinema Island), בשל מספר הפעמים הרב שהוא מופיע בסרטים ובסדרות טלוויזיה. באי צולמו סצנות מהסרטים "מסע ארוך אל תוך הלילה" (עם קתרין הפבורן), "התעוררות" (עם רוברט דה נירו ורובין ויליאמס) - סרט שתסריטו התבסס על ספר שנכתב על ידי תושב האי אוליבר סאקס, "אהבה היא כל מה שיש" (עם איליה קאזאן ואנג'לינה ג'ולי) ובסרט "סיפור ברונקס".
באי ממוקמים משרדים ואולפנים של חברת ההפקה הרינגטון טאלנטס מאז שנת 2002.
היסטוריה
האי נרכש לראשונה על ידי האציל האנגלי תומאס פל בשנת 1654 ובנה במקום אחוזה. האי נמכר ונרכש פעמים נוספות ובשנת 1761 (עת נקרא האי בשם מינפרס (Minefer's Island), נרכש האי על ידי בנג'מין פאלמר ( Benjamin Palmer) מניו יורק. עד אותה עת היו באי מספר מועט של חוות בה התגוררו כ-1,000 תושבים. פאלמר הקים במקום נמל במטרה להתחרות בנמל ניו יורק, ותכנן הקמת מספנות במקום. פאלמר אף מיפה את האי ותכנן את פני האי (הקצה אזורים למספנות, מגורים, מסחר ואזורי ציבור כגון כנסיות ובתי ספר). פאלמר שלח את תוכניתו לשלטונות הבריטיים וקיבל לחזקתו את כל חופי האי ואת שטחי המים למרחק 120 מטרים מחופי האי - הרשאה זו המכונה "הרשאת פאלמר" ("Palmer Grant") הייתה יחידה במינה, ופעמים רבות ניסו לבטלה בבתי משפט (ניסיונות שכולן נכשלו).
פאלמר שינה את ל"סיטי" ("עיר") במטרה ששם האי יתאים לתוכניתו להקים עיר במקום. בעקבות המהפכה האמריקאית נעצרו תוכניותיו בשל מחסור בממון וההשקעות באי פחתו. 60 שנה מאוחר יותר החלה בניית הספינות באי.
חי וצומח
האי עירוני במרבית שטחיו ובעלי החיים שבו הם בעלי חיים המתגוררים בסמוך לאזורים עירוניים כגון דביבונים, סנאים, ארנבים ובואשיים.
בעלי החיים הבלתי מבויתים באי הם בעיקר מינים רבים של בעלי חיים ימיים וציפורים (בעיקר ציפורי ים), כגון ברווזים, קורמורנים עגורים יוני בר וברבורים. במערב האי ישנו בית גידול מוגן לציפורים.
בשל זיהום הים נאסר הדייג בחופי האי, ומסעדות מאכלי הים שבאי נאלצות להביא את חומרי הגלם שלהם מאזורים מרוחקים.
איכות החיים ואיכות הסביבה
לצורך שיפור איכות החיים ואיכות הסביבה הוצע, במסגרת החלפת הביוב של האזור, להוריד אל מתחת לפני השטח את קווי החשמל, הכבלים והטלפון. תוכנית זו זכתה להתנגדות בשל מחירה ובשל חשש מנזק לקווי המתח בשל הצפות.
מרבית הרחובות הקטנים באי, היוצאים מהרחובות הראשיים, הם רחובות ללא מוצא שבקציהם חופי רחצה. רוב חופי רחצה אלה מגודרים ומשמשים איגודים מקומיים או אנשים פרטיים הגרים ברחוב. מעמד החופים אינו ברור, וככל הנראה השימוש הפרטי שנעשה בהם אינו חוקי.
תושבי האי מתלוננים על משדרי תחנות הרדיו במצויים באי, המפיצים קרינה ברמה גבוהה, וכן על רעש ממטווח קרוב.
גאולוגיה
האי סיטי נוצר ממשקעים שהובאו למקום על ידי קרחונים בסוף עידן הקרח. קרקע האי מורכבת מסלע יסוד שעליו שכבה עבה של חמר אדום וחול. בקצה הדרומי של האי ישנו חמר כחול נדיר.
השכלה
מערכת החינוך באי מנוהלת על ידי מחלקת החינוך של עירית ניו יורק. באי בית ספר ציבורי (שמספרו 175) ובו כיתות לתלמידים החל מגין הגן ועד כיתה ח'. באי אין בית ספר תיכון.
יחסי קירגיזסטן–רוסיה
יחסי קירגיזסטן–רוסיה הם היחסים הדיפלומטיים בין קירגיזסטן ורוסיה.
היסטוריה
אקייב התלהב לא פחות מצורות ישירות יותר של השתלבות, כמו האיחוד הכלכלי האירואסייתי, שהציע נשיא קזחסטן, נורסולטן נזרבייב ביוני 1994. מכיוון שככל הנראה שקירגיזסטן תקבל הרבה יותר מאיחוד כזה ממה שהיא תתרום, ההתלהבות של אקייב נענתה במענה מועט מצד רוסיה ומהמדינות הגדולות האחרות שהיו מעורבות בהסדר כזה. הזמנתו של אקייב למשמר הגבול הרוסי להשתלט על גבול סין של קירגיזסטן, עדכון משמעותי למדיניות הנייטרליות שלו, הייתה מהלך נוסף להתאחדות.
ממשלת קירגיזסטן גם חשה חובה לבקש את ההגנה הכלכלית של רוסיה. המציאות הקשה של מצבה הכלכלי של קירגיזסטן פירושה שהאומה היא מדינת לקוחות בינלאומית בלתי נמנעת, לפחות בעתיד הנראה לעין. למרות המאמצים המאוחדים לחפש "ספונסרים בינלאומיים", אקייב לא קיבל הרבה יותר מרצון טוב בינלאומי רב. גם אם הנשיא לא היה גר שבע-עשרה שנה ברוסיה בעצמו, וגם אם יועציו, משפחתו וחבריו לא היו כל אנשי רוח סובייטים בעלי מידה גבוהה של היכרות עם רוסיה, ההכרח הכלכלי ככל הנראה היה דוחף את קירגיזסטן לכיוון רוסיה. בביקורו בפברואר 1994 במוסקבה חתם אקייב על כמה הסכמים כלכליים. לאחר שהובטח לרפובליקה אשראי של 75 מיליארד רובל (ככל הנראה לשימוש ב-1994), וכ-65 מיליון דולר בהסכמי סחר, הבטיחה רוסיה להרחיב את עקרון המדינה המועדפת על קירגיזסטן לרכישת נפט ודלקים אחרים. קירגיזסטן מצידה הסכימה להקמת חברת השקעות קירגיזית-רוסית, שתרכוש מפעלים הקשורים להגנה סרק ברפובליקה כדי לספק תעסוקה לאוכלוסייה הרוסית ההולכת וגוברת של קירגיזסטן. בתחילת 1995 חתמו ראש ממשלת קירגיזסטן אפאס ג'ומגולוב וראש ממשלת רוסיה ויקטור צ'רנומירדין על שורה של הסכמים שקבעו תיאום דו צדדי של הרפורמה הכלכלית בשתי המדינות, מה שמחייב את קירגיזסטן לרוסיה. לאחר שתדלנות קשה לשילוב, הפכה קירגיזסטן לחבר באיגוד המכס שהקימו רוסיה, בלארוס וקזחסטן בפברואר 1996.
רוסיה מצידה רואה בסיוע לקירגיזסטן תקדים מוצלח במדיניותה החדשה של קבלת השפעה במדינות הסמוכות אליה, המדינות שהיו בעבר רפובליקות סובייטיות. רוסיה לא רוצה הגירה מאסיבית של רוסים מהרפובליקות החדשות; כשני מיליון רוסים אתניים עברו לרוסיה בין 1992 ל-1995. אקייב, לעומת זאת, צריך למצוא דרך לבלום את אובדן אוכלוסייתו הרוסית, שכבר גרמה לגירעון אדיר של רופאים, מורים ומהנדסים. מסיבות אלה, למרות התנגדותם של לאומנים קירגיזים ופוליטיקאים אחרים בעלי אופי עצמאות, בשנת 1995 נעתר אקייב לבקשת נשיא רוסיה בוריס ילצין לבחון את ההוראות החוקתיות שהופכות את קירגיזית לשפה הרשמית היחידה. בתחילת 1996 נקטה קירגיזסטן צעדים משפטיים לקראת הפיכת רוסית לשפה הרשמית השנייה של הרפובליקה, בכפוף לתיקון החוקה. יוזמה זו באה במקביל לאיחוד המכס שנחתם עם רוסיה, קזחסטן ובלארוס בפברואר 1996. ההצלחה ארוכת הטווח של חיפושי אקייב אחר שילוב מחדש מוטלת בספק בגלל חשיבותה האסטרטגית המינימלית של קירגיזסטן והעלות הפוטנציאלית למדינה חיצונית התומכת בכלכלה המטלטלת של הרפובליקה.
בפברואר 2009 ממשלת רוסיה התחייבה למחוק את החוב של קירגיזסטן בסך 180 מיליון דולר, כמו גם הבטחה להלוות לה עוד 2 מיליארד דולר, לתת לה 150 מיליון דולר בסיוע ישיר ולסבסד את בניין מפעל המפעל Kambarata-1 בסכר קמברטינסק.
שיתוף פעולה צבאי
מאז 2003 הוצבו יחידות חיל האוויר הרוסי בבסיס קאנט ממזרח לבישקק. ב-20 בספטמבר 2012 רוסיה וקירגיזסטן חתמו על הסכם בו הותר לרוסיה לקיים בסיס צבאי משותף בקירגיזסטן למשך 15 שנה החל משנת 2017. ההסכם נחתם בבישקק בין ולדימיר פוטין לאלמאזבק אטמבייב. פוטין הצהיר כי הבסיס הצבאי המשותף יהיה גורם משמעותי שיוסיף ליציבות במדינה ובכל האזור.
מטבע בר-המרה
מטבע בר-המרה (באנגלית: Convertible currency) הוא מטבע שניתן לסחור בו באופן חופשי וללא כל הגבלות בשוקי המטבע בעולם.
המאפיינים של מטבע בר-המרה
ההכרה במטבע כמטבע בר-המרה, מתבצעת על ידי בנק CLS העולמי, בשיתוף פעולה עם הבנק המרכזי האחראי על המטבע. בנק זה משמש כמסלקה בינלאומית לעסקות המרה בין מטבעות.
מטבע בר-המרה נותן למדינה המנפיקה אותו, מעמד משופר בקרב משקיעים, ודירוג אשראי משופר.
מטבעות בני המרה בעולם
נכון לשנת 2020 קיימים שמונה עשר מטבעות בני המרה בעולם. אלו הם המטבעות של כל המדינות המפותחות, מלבד הדולר של טאיוואן, הקרונה של איסלנד, והקרונה של צ'כיה. בנוסף, המטבעות של שתי מדינות מתפתחות הם ברי-המרה: דרום אפריקה, ומקסיקו.
לפי דו"ח בנק BIS העולמי (הבנק להסדרי סליקה בינלאומיים) שפורסם בראשית ספטמבר 2010 (עמוד 15), רוב המטבעות בני ההמרה (להוציא שלושה: של דנמרק, של דרום אפריקה, ושל ישראל), הם גם מטבעות אשר היקף הסחר העולמי שבכל אחד מהם - היה (באפריל 2010) גדול מהיקף הסחר שבכל אחד משאר 165 המטבעות האחרים שבעולם.
מערכת CLS
מערכת CLS (ר"ת באנגלית: Continuous Linked Settlement) היא מערכת שהוקמה במהלך שנת 2002 על ידי הבנקים הגדולים בעולם, ומטרתה לשמש כמסלקה בינלאומית לעסקות החלפה בין מטבעות בני המרה. המערכת מאפשרת העברת כספים תוך ביצוע המרה, ודואגת לביצוע חיוב ותקבול במטבעות שונים בעת ובעונה אחת. ביצוע ההמרות מתבצע בזמן אמת, בניגוד למערכות הישנות בהן הפעולות מתבצעות בתום יום העסקים. החברות והקישור למערכת CLS דורש מהבנקים המרכזיים של המדינות המשתתפות, ליישם מערכת דומה במטבע המקומי, הנקראת מערכת RTGS (ר"ת באנגלית: Real Time Gross Settlement, ובעברית: מערכת זה"ב-זיכויים והעברות בזמן אמת).
מרקם פורפירי
מרקם פּורפירי הוא מרקם של סלעי יסוד המתאפיין בגבישים גדולים הנראים בבירור רב והקרויים לכן פֶנוקריסטים (מיוונית - "גבישים נראים") בתוך מסה של גבישים קטנים יותר שבדרך כלל אינם נראים לעין הבלתי מזוינת המכונה מסת אם.
הלל הזקן
הִלֵּל הַזָּקֵן (על פי המסורת – ; 113 לפנה"ס – 8|8 לספירה) היה תנא מחכמי הזוגות, בנו של נעריהו, אביו של רבן שמעון בן הלל ונשיא הסנהדרין. עמד בראש בית מדרש חשוב, הקרוי על שמו בית הלל, ותלמידיו ויוצאי בית מדרשו היוו נדבך משמעותי בהמשך תקופת התנאים. היה מייסדה של שושלת הנשיאות שעמדה בהנהגת העם עד המאה ה-5.
מרקם פורפירי
כל מרקם של סלע יסוד שבו יש שני גדלים של גבישים הוא מרקם פורפירי, הן כשהסלע הוא אפינטי (דק גרגיר) שבו לא ניתן לראות את הגבישים הבונים את מסת האם בעין הבלתי מזוינת, כמו בבזלת, והן כשהסלע הוא פנריטי (גס גרגיר) שבו ניתן לראות את הגבישים הבונים את מסת האם בעין בלתי מזוינת, ושבו יש פנוקריסטים גדולים מאוד (בגודל של כמה ס"מ), כמו גרניט.
הלל הזקן
חברו ובן מחלוקתו היה שמאי הזקן, אב בית הדין לאחר שמנחם עזב את התפקיד, שעמד בראש בית שמאי. שניהם מכונים בספרות חז"ל "אבות העולם"
מרקם פורפירי
מקור המונח הוא בסלע פורפיר, סוג של אנדזיט בעל גוון סגול (מכאן מקור השם - המילה הלטינית שמקורה יווני לצבע הסגול) ששימש כאבן קישוט למבנים ציבוריים בתקופת רומא העתיקה שבו מסת האם היא אפינטית ובו יש פנוקריסטים של פצלת השדה וקוורץ.
הלל הזקן
מוצאו ותפקידיו
הלל הוא מבית דוד המלך מצד אביו, נעריהו. אמו היא משפטיה.
מרקם פורפירי
מרקם פורפירי קיים במגוון רחב של סלעי יסוד כמו גרניט, ריוליט, דיוריט, אנדזיט ובזלת.
הלל הזקן
מוצאו ותפקידיו
הוא נולד בבבל למשפחה נכבדה, ועלה לארץ ישראל בגיל 40. על פי המסופר בתלמוד הבבלי כשהגיע ארצה היה עני מאוד, עבד כחוטב עצים והשתכר טְרַפָּעִיק (חצי דינָר) אחד ביום. מחצית היה נותן לשומר בית המדרש כדי שיוכל ללמוד תורה מפי רבותיו, ובמחצית השנייה השתמש לפרנסת בני ביתו. מסופר כי יום אחד לא הצליח להשתכר כסף כלל, ושומר בית המדרש סירב לאפשר לו להיכנס. הוא עלה על גג בית המדרש והקשיב לדברי רבותיו שמעיה ואבטליון מפתח הארובה. הלומדים, שלא הבינו מדוע התמעט האור שנכנס לבית המדרש, עלו לגג ומצאו את הלל מכוסה בשלוש אמות של שלג. מיד הורידו אותו מהגג, ואף על פי שהייתה זו שבת רחצו והושיבו אותו כנגד המדורה. "אמרו: ראוי זה לחלל עליו את-השבת".
מרקם פורפירי
תהליך היצירה
מרקם פורפירי נוצר כאשר עמוד המאגמה מתקרר לאיטו בשני שלבים. בשלב הראשון המגמה מתקררת לאיטה בתוך קרום כדור הארץ ותוך כדי כך נוצרים גבישים גדולים שקטרם 2 מילימטרים ויותר. בשלב השני והאחרון המגמה מתקררת במהירות כשהיא קרובה לפני השטח או כשהיא נחשפת לאוויר בהתפרצות געשית, ואז נוצרים גבישים זעירים בלתי נראים לעין בלתי מזוינת הבונים את מסת האם.
הלל הזקן
מוצאו ותפקידיו
המקורות התלמודיים אינם נותנים כל מידע על התקופה בה חי, למעט ציון כרונולוגי אחד: "הלל ושמעון גמליאל ושמעון נהגו נשיאותן בפני הבית מאה שנה" (שבת טו), ומשמעות הדבר היא כי נשיאותו של הלל החלה סביב 30 לפנה"ס, כ-100 שנה לפני החורבן. אם נקבל את הקביעה כי נמשכה 40 שנה, הרי שסיום נשיאותו ומותו היו סביב 10 לספירה.
הלל היה מייסדה של שושלת נשיאי הסנהדרין, אשר התקיימה במשך 15 דורות ו-450 שנה עד לביטול מוסד הנשיאות במאה ה-5, גם לאחר חורבן ירושלים.
כנשיא הסנהדרין היה הלל מנהיג תקנות בעם. הידועה שבהן היא תקנת הפרוזבול, שנועדה לעקוף את שמיטת הכספים הנהוגה בשנת השמיטה. במשנה מסופר שהלל תיקן תקנה זו כיוון ששמיטת החובות הביאה את בעלי ההון להפסיק להלוות כספים, מחשש שכספם לא יוחזר כלל.
אין בידינו מהלכותיו של הלל אלא כמה פסיקות קצרות, בכמה עניינים שונים בהלכה. עם זאת, חותמו של הדור שלאחריו נטבע בהלכות רבות במשנה. תלמידיו כונו בית הלל, והם מצוטטים פעמים רבות כמי שחלקו בהלכה על בית שמאי. לאורך הדורות, מרבית חכמי ההלכה הלכו בשיטת בית הלל כיוון שהיו נוחים לבריות ונתנו לחכמי בית שמאי להביע את דעתם ראשונים, והתקבלה הקביעה הגורפת ש"הלכה כבית הלל".
מקום קבורתו
מערת קבורה המיוחסת להלל ותלמידיו נמצאת במירון בסמוך למתחם קבר רשב"י. עם זאת, עיקר פועלו של הלל היה בירושלים וביהודה, ואין כל אזכור לפועלו באזור הגליל או למקום קבורתו במקורות קדומים. אזכורים למערת קבורה זו נמצאים החל מהמאה ה־11, ועד שלהי ימי הביניים היה אתר זה המרכזי מבין אתרי מירון, ומתוארת עלייה לתפילה שנתית באתר זה בפסח שני. מאוחר יותר עבר המוקד לקבר רשב"י ולל"ג בעומר, ומאז זהו אתר משני מבין אתרי מירון.
מידותיו והנהגותיו
בתלמוד ובמדרשים מופיעים סיפורים רבים אודות אישיותו ואופיו של הלל, ורובם, מובאים תוך השוואה לבן-זוגו שמאי. כאמור, הלל נודע באופיו כענוותן, וכסבלן בהלכותיו ובהנהגותיו, ואילו שמאי היה קפדן יותר.
באחד המקומות, מורה התלמוד באופן מפורש ללכת בדרכו של הלל ולא בדרכו של שמאי: "תנו רבנן, לעולם יהא אדם ענוותן כהלל, ואל יהא קפדן כשמאי".
דוגמה מובהקת נוספת היא מסורת הסיפורים על הגויים שבאו לפני הלל ושמאי להתגייר, כל אחד מסיבותיו. כל אחד מהם קיבל משמאי תשובות דוחות ומרחיקות, ואילו הלל היה זה שקיבל אותם אל היהדות, ולימד אותם לפי דרכם. לאחר זמן מה, נפגשו שלושת הגרים הללו ואמרו זה לזה: "קפדנותו של שמאי ביקשה לטורדנו מן העולם. ענוותנותו של הלל קירבנו תחת כנפי השכינה".
הדרכותיו
במסכת אבות מובאות הדרכותיו ואימרותיו של הלל הזקן, שבהן הוא מדריך בין היתר: בנוסף הוא מצוטט בידי רבי צדוק כמי שנהג לומר, כי אדם המשתמש בכתר תורה לענייניו האישיים יחלוף מהעולם.
שושלת הלל
צאצאיו של הלל שימשו אף הם נשיאי הסנהדרין, במשך 15 דורות:
הלל הוא גם צאצא ישיר של דוד המלך:
בתרבות
יום טוב עהרליך כתב את סיפור מסירות נפשו ללימוד התורה. הופיע באלבומו "תורה", וכן מופיע באלבום "ערליכע ניגונים" (משחק מילים: "הניגונים של עהרליך" ו"ניגונים קדושים") של ירמיה דמן.
אמרתו "אם אין אני לי מי לי" הולחנה בלחנים רבים בהם לחנו של חיים בנט ("הנה אנכי"), שני לחנים של מרדכי בן-דוד ("אני מאמין" ו"כולם אהובים") ולחנו של אודי דוידי ("רוחות טובות").
אמרתו "הוי מתלמידיו של אהרן" גם היא הולחנה, בין היתר על ידי חיים בנט ("רננו חסידים") ויובל סטופל (ביצוע יוסי רוז, "הלל אומר", רובי בנט "רובי בנט ותזמורתו").
ארגון הסטודנטים היהודים "הלל" קרוי על שם הלל הזקן.
מנוע דלק מוצק
מנוע דלק מוצק (מכונה גם מנוע הודף מוצק) הוא מנוע הפועל על דלק מוצק / מחמצן מוצק, ומשמש רקטות, טילים ומשגרי לוויינים וחלליות. מנועים מסוג זה הופיעו לראשונה בזיקוקין די-נור שהומצאו על ידי הסינים במאה ה-12 לצרכים פולחנים ואחר כך השתמשו בהם ברקטות ללחימה במאה ה-13. כל הרקטות עד למאה ה-20 פעלו על סוג כלשהו של מנוע דלק מוצק או אבקת נפץ. מנועי דלק מוצק נחשבים כבטוחים ואמינים עקב ההיסטוריה הארוכה והתכנון הפשוט שלהם.
יתרון נוסף של מנועי דלק מוצק הוא שאין צורך בתדלוק סמוך לזמן השיגור, בניגוד למנועי דלק נוזלי, בהם אחסון דלק במיכל לאורך זמן גורם לקורוזיה חריפה. יתרון זה משפר את מבצעיות המערכת עקב זמן הכנה קצר לשיגור.
החיסרון של הנעה בדלק מוצק הוא הקושי לשלוט בבערה או להפסיק אותה לפני סיומה (מכונה נקודת הקיטעון) על פי תוכנית הטיסה.
אופן הפעולה
המנוע מורכב ממעטפת גלילית העשויה לרוב ממתכת אלומיניום, ומצידה הפנימי גרעין דלק מוצק הכולל דלק, מחמצן ומאגד. בין גרעין המנוע לבין המעטפת ישנה שכבה מבודדת (liner). בראש המנוע מורכב מצת וקצהו השני מורכב נחיר הפליטה. בעת הפעלת המצת שכבת הדלק החשופה נשרפת ונפלטת מנחיר הפליטה.
גאומטריית גרעין המנוע
גרעין המנוע הוא הדלק המוצק הנמצא בתוך מעטפת המנוע. מבנהו משפיע באופן משמעותי על תהליך שריפת הדלק ובכך על פרופיל הדחף של הרקטה ותאוצתה.
ישנם מספר עיצובים שכיחים לעיצוב גאומטריית הגרעין: גרעין חלול - הנשרף מחלקו הפנימי לחלקו החיצוני.
שמאי הזקן
שמאי כנראה היה בנאי, על-פי המתואר בתלמוד הבבלי, שם מתוארים לפחות שני מקרים שבהם דחה אנשים שרצו להתגייר ב"הליך מזורז" באמת הבניין שבידו.
שמאי נבחר להיות אב בית הדין לא ביחד עם הלל, כי אם לאחר עזיבת קודמו, מנחם - "יצא מנחם ונכנס שמאי".
מידותיו והנהגותיו
ככלל נחשב שמאי הזקן לקפדן יותר, כפי שהדבר משתקף בתיאוריו בסיפורים תלמודיים שונים, עד כדי כך ששמו הפך לשם דבר לקפדנות ולשמרנות. חז"ל בדורות שאחריו הדריכו שלא ללכת בדרכו הקפדנית של שמאי: . עם זאת, המשפט השגור על פיו היה: "הוי מקבל את כל האדם בסבר פנים יפות".
מקום קבורתו על פי מסורות שונות
לפי מסורת אחת שמאי הזקן נקבר באזור מירון, אך הדעות חלוקות בשאלה אם נטמן יחד עם הלל, או בהר שמולו - חורבת שמע. חלק מעולי הרגל מציינים את קבורתו יחד עם הלל, בית הלל ובית שמאי. יחד עם הלל, ללא בית הלל ובית שמאי. יחד עם בית שמאי, ללא הלל ובית הלל. יחד עם אשתו או שמאי לבדו.
מאידך רב אביתר גאון כותב כי נקבר באזור דלתון "לדלתן, ויקבר בראש ההר, אצל ר' יוסי הגלילי. וסביביו יונתן בן עוזיאל, והלל ושמאי ואלעזר בן ערך ואלעזר בן עזריה". אך כנראה התכוון במילה 'סביביו' לאזור הסובב את דלתון, הכולל את עמוקה (קבר יונתן בן עוזיאל), מירון (קברי הלל ושמאי), ועלמה (קברי רבי אלעזר בן ערך ורבי אלעזר בן עזריה).
שמורת סרברנה
שמורת סרברנה (בולגרית Природен резерват Сребърна) היא שמורת טבע בשטח של כ-9,000 דונם בצפון-מזרח בולגריה, בשטח מחוז סיליסטרה, כ-19 ק"מ ממערב לעיר סיליסטרה. השמורה ממוקמת סביב אגם קטן של מים מתוקים, כקילומטר בודד מדרום לנהר הדנובה, והיא שוכנת במישור ההצפה שלו. המקום הוכרז כאזור מוגן בשנת 1942 לאחר שהושב יחד עם דרום דוברוג'ה לשליטת בולגריה ב-1940. ב-20 בספטמבר 1948 זכה המקום במעמד של שמורת טבע, וב-1977 הוכר כשמורה ביוספרית. ב-1983 העניק ארגון אונסק"ו לשמורה מעמד של אתר מורשת עולמית.
קיימות מספר גרסאות למקור שמם של האגם והשמורה. לפי הראשונה, "סרבריסט" היה שמו של שליט מקומי אשר מצא את מותו במקום סמוך. לפי גרסה אחרת טבעה באגם סירה עמוסה בכסף ובבולגרית "סרברו" (Сребро) הוא "כסף"; ולפי הגרסה השלישית, וככל הנראה הסבירה ביותר, ניתן השם לאגם על שם נצנוץ מימיו בלילות ירח מלא.
השמורה שוכנת בגובה של 10-13 מטר מעל פני הים. עומקו של האגם שבמרכזה נע בין מטר לשלושה מטרים וסביבו משתרעות ביצות. שטחו של האגם הוא כ-6,200 דונם, מהם 1,200 דונם של מים פתוחים ו-4,000 דונם המכוסים בצמחייה סבוכה של קנה מצוי. האגם היה מחובר אל נהר הדנובה עד שנת 1949, מועד בו נותק ממנו. הניתוק מנע הצפות שנתיות, אך המצב הושב לקדמותו ב-1978. הקמת סכר על הדנובה הביאה להתייבשותו ההדרגתית של האגם, ובין השנים 1992 ל-2003 הוא נכלל ברשימת אתרי המורשת העולמית בסיכון. סמוך לחופו הדרום-מערבי של האגם שוכן כפר קטן ובו כ-3,000 תושבים.
בשמורה גדלים 139 מיני צמחים, והיא מתאפיינת בצמחייה עשירה של קנה מצוי המכסה כמחצית משטחה. עוד גדלים במקום נימפאה לבנה ומספר צמחי ביצות נדירים. אולם עיקר פרסומה של השמורה הוא בכך שהיא משמשת כאזור קינון ל-99 מיני עופות וכתחנה בנתיבם של כשמונים מיני ציפורים נודדות. על העופות במקום נמנים השקנאי המסולסל, העיטם לבן-הזנב, המגלן החום, הכפן האירופי, הלבנית הגדולה, הקורמורן הגמדי, האווז האפור ומספר מיני ברווזים. בנוסף חיים בשמורה 39 מיני יונקים, 21 מיני זוחלים ועשרה מיני דגים.
הרי קטסקיל
הרי קטסקיל (באנגלית: Catskill Mountains) הוא אזור של רמה מבותרת במדינת ניו יורק, מצפון־מערב לעיר ניו יורק ומדרום־מערב לעיר אולבני. אזור הרי קטסקיל מהווה את חלקה המזרחי של רמת אלגני ויש הרואים בו את המשך הרי האפלצ'ים אל שטח מדינת ניו יורק, אף שאין זהות גאולוגית בין האזורים. הרי הקטסקיל הם ממערב לנהר הדסון ונמצאים על גבול שישה מחוזות במדינת ניו יורק.
גאוגרפיה
בשוליים המזרחיים של האזור ההרים עולים בחדות ב"מתלול קטסקיל" מעמק נהר הדסון. גבולם המערבי של הרי קטסקיל הרבה פחות ברור, כיוון שההרים יורדים בהדרגה בגובהם ובשיפועיהם ומתמזגים לרמת אלגני. לא קיים קונצנזוס אף באשר לגבולות הצפוניים והדרומיים של הרי קטסקיל, ההסכמה היחידה היא כי המגיע לכביש I-88, לנהר דלאוור או לרכס שוואנגונק (Shawangunk Ridge) יצא מתחום האזור.
קופה איירליינס
קופה איירליינס (בספרדית: Copa Airlines) היא חברת התעופה הלאומית של פנמה. בסיסה הראשי נמצא בנמל התעופה הבינלאומי של טוקומן שבפנמה סיטי, והיא חברה בברית סטאר אלייאנס.
הרי קטסקיל
גאוגרפיה
אזור הפוקונוס הנמצא מדרום-מערב לקטסקיל, בתחומי מדינת פנסילבניה, הוא למעשה המשך האזור מבחינה גאוגרפית אך תחת שם אחר. באזור הקטסקיל יותר משלושים פסגות בגובה שמעל 1,000 מטר, וערוציהם של שישה נהרות מרכזיים עוברים באזור. הר סלייד הוא הגבוה בקטסקיל, בגובה 1,274 מטר.
קופה איירליינס
תולדות החברה
החברה נוסדה בשנת 1947 בשם "קומפניה פנמנה דה אוויאסיון" (או בקיצור "קופה") על ידי קבוצת משקיעים פנמיים ובסיוע חברת התעופה האמריקאית פאן אם שהחזיקה ב-32% ממניות החברה. טיסותיה הראשונות של החברה היו טיסות מקומיות שהתבצעו במטוסי DC-3 דקוטה ודאגלס C-47. טיסות בינלאומיות ראשונות אל ג'מייקה, קולומביה וקוסטה ריקה החלו בתחילת שנות ה-60. בשל התחרות שהייתה לחברה עם "אייר פנמה", הופסקו בתחילת שנות ה-80 טיסות הפנים שהפעילה החברה, וכן החברה רכשה את מטוס הסילון הראשון שלה מדגם בואינג 737-100.
הרי קטסקיל
גאוגרפיה
באזור הקטסקיל נמצאת אף חלק משמורת יער ניו יורק. כ-60% משטח הקטסקיל מורכב מאדמות פרטיות, אך נעשים מאמצים נמשכים להעביר שטחים נוספים לרשות הציבור.
קופה איירליינס
תולדות החברה
בשנות ה-90 החברה התפתחה באופן משמעותי והיא החלה לטוס לערים רבות בדרום ומרכז אמריקה. בשנת 1998 קונטיננטל איירליינס רכשה 49% ממניות החברה ושנה לאחר מכן 2% נוספים שהפכו אותה לבעלים העיקרים של החברה, ובין שתי החברות החל שיתוף פעולה. שיתוף פעולה זה כלל את החלפת הלוגו וצביעת המטוסים של קופה איירליינס לכאלו הדומים לסמלי קונטיננטל, וכן אימוץ מועדון הנוסע המתמיד של קונטיננטל OnePass. באמצע שנות ה-2000 מכרה קונטיננטל את רוב החזקותיה בחברה עד שהחזיקה ב-10% בלבד, שגם הם נמכרו בשנת 2008.
בתחילת שנות ה-2000 החלה החברה לטוס גם לארצות הברית. בשנת 2005 קנתה החברה 90% ממניות חברת התעופה הקולומביאנית אארו רפובליקה.
צי המטוסים
צי המטוסים של החברה נכון לדצמבר 2018:
הרי קטסקיל
היסטוריה
במאה ה-20 החלו מאמצים לשמר את הנוף הייחודי לקטסקיל על ידי הקמת פארק קטסקיל ושמורת יער. תדמיתו של אזור, כאזור נופש מועדף המשיכה גם במאה ה-20, ובמחצית המאה ברוב אזור הקטסקיל היו אתרי נופש וחניוני קמפינג. קבוצות אתניות רבות מן העיר ניו יורק, בהן גרמנים, צ'כים, ויהודים הקימו אתרי נופש. נודעו במיוחד אתרי נופש שנועדו לאוכלוסייה היהודית של ניו יורק ואשר זכו לכינוי רצועת הבורשט, אתרים בהם קומיקאים ומוזיקאים רבים החלו את דרכם המקצועית (יש אף המכנים בהומור את האזור בשם "האלפים היהודיים"). אזור זה אף שימש השראה לאתר הנופש הדמיוני בו מתרחשת עלילת הסרט "ריקוד מושחת" המתרחשת כביכול ב-1963. אף שהדגש על האופי האתני של נופשי האזור פחת במידה רבה מאז שנות ה-60, תדמית רצועת הבורשט עדיין נותרה במידה רבה חלק ממורשת הרי קטסקיל, וכמה מאתרי הנופש מאותה תקופה עדיין פעילים. אזור הקטסקיל הוא אף מוקד לרבבות ילדים ומבוגרים המגיעים למחנות קיץ מדי שנה.
בתחילת המאה ה-21 החלו קמים באזור אתרי נופש קטנים יותר, הפונים לקהל המחפש חופשה פעילה בטבע וכן נופשים המגיעים בעונת הסקי בחורף.
בורקום
בורקום (בגרמנית: Borkum) הוא אי ורשות מקומית במחוז לר שבסקסוניה התחתונה, צפון מערב גרמניה. שטחו כ-30.6 קילומטרים מרובעים, ואוכלוסייתו 5,473 אנשים (נכון ל-2015).
בורקום גובל במצר וסטראמס (Westereems; המצר יוצר את הגבול עם הולנד), וממזרח - מצר אוסטראמס (Osterems), בצפון - הים הצפוני, ובדרום - ים וודן. בורקום הוא המערבי שבאיי פריזיה המזרחית.
נטף
נטף הוא יישוב קהילתי בהרי ירושלים, כ-5 ק"מ צפונית מערבית לאבו גוש וכ-8 ק"מ מזרחית ללטרון. היישוב נמצא בין נחל כפירה בצפון לנחל החמישה בדרום, בין שני רכסים בגובה ממוצע של כ-500 מטר מעל פני הים. ביישוב, שבו 71 נחלות מתגוררות כ-100-90 משפחות. מקור שמו של היישוב בכפר הערבי נטאף (Nataf نطاف) ששכן בסמוך למקום עד למלחמת העצמאות.
היסטוריה
היישוב הוקם על קרקע פרטית שנקנתה מערביי הכפר אבו גוש השכן, וחולקה ל-38 חלקות של 5 דונם כל אחת. תהליך הרכישה והעלייה על הקרקע לווה במאבקים משפטיים שבהם הצליחה קבוצת המתיישבים, בעזרת תצלומי אוויר ותעודות ארכיון, להוכיח את הבעלות הערבית על הקרקע. ראשוני המתיישבים עלו לקרקע בשנת 1981, וזאת בטרם הושגו האישורים הדרושים. רק מספר שנים לאחר מכן זכה היישוב להכרה חוקית, ובעקבותיה, בסוף שנות השמונים, נסלל כביש הגישה, והיישוב חובר בהדרגה לרשתות החשמל, המים והטלפון. בתחילת שנות התשעים נוספה ליישוב הרחבה של עוד 33 חלקות של 2 דונם על אדמות מדינה.
גרעין המייסדים התכוון להקים יישוב שתושביו יתפרנסו לפחות באופן חלקי על עבודה במקום, בעיקר בחקלאות. כוונות אלו לא עמדו במבחן המציאות, וכיום (2018) רק מספר קטן מאוד של תושבים עדיין מוצא את פרנסתו במקום או בסביבתו הקרובה. כיום פועלות ביישוב נגריה, בתי אמנים, חוות סוסים, מסעדת "המטבח של רמה", ומשתלה, ובסמוך - על הר הרוח, חוות עיזים השייכת אף היא לתושבים מנטף.
היישוב ממוקם סמוך למעיין נטף, המהווה יעד פופולרי לטיולים. המעיין נובע כל השנה, ובו אגן נביעה קטן ובור אגירה בצורת פעמון, שגובה המים שבו יכול להגיע לשבעה מטרים עם תום החורף. הירידה לבור המעיין נחשבת למסוכנת, ומטיילים רבים חולצו מבור המעיין כשהם סובלים מתשישות ומהיפותרמיה. בסמוך ליישוב מסלולי טיול אל נחל יתלה ואל נחל כפירה.
עם הקמת היישוב נקבע העיקרון ששליש מחבריו (בעלי הנחלות) יהיו דתיים, אך עם השנים הולך ופוחת מספר התושבים הדתיים. ביישוב קיים בית כנסת ובו שלוש עזרות: גברים, נשים ועזרה מעורבת. בית הכנסת אינו משויך לאחד הזרמים ביהדות.
כיכר הכניסה ליישוב נקראת על שם, שהיה ממקימי היישוב, ונהרג במלחמת לבנון הראשונה.
קיניאוד הראשון, מלך הפיקטים
על פי מקורות אירים היה פראדאך (באירית עתיקה: Feredaig), מלך דאל ריאטה, אביו של קיניאוד, שהודח בשנת 736.
שלטונו של קיניאוד החל בעקבות קרב שנערך בפורטריו, בו תקף קיניאד את חייליו של אאד פינד, שליט דל ריאה. על פי "דברי ימי אלסטר" אירוע זה התרחש בשנת 768.
לדברי סימון מדורהאם, בשנת 774 נתן קיניאוד מקלט בחצרו לאלהרד מנורת'מבריה שנאלץ להימלט לאחר שהודח מממלכתו.
על פי "דברי ימי הפיקטים" קיניאוד מת בשנת 775. בהיעדר בנים מלך אחריו אחיו, אלפין השני. לקיניאוד הייתה בת אחת - איתני, אשר מתה בשנת 778 (על פי "דברי ימי אלסטר").
איי פריזיה המזרחית
איי פריזיה המזרחית (בגרמנית: Ostfriesische Inseln) הם שרשרת איים בים הצפוני, בקו החוף של סקסוניה התחתונה שבגרמניה.
שבעת האיים המאוכלסים הם (מהמערב אל המזרח):
ישנם עוד שני איים שאינם מאוכלסים:
ישנם עוד שני איים קטנים שנמחקו מעל המפה בעקבות שיטפונות אדירים בים הצפוני:
ברוב האיים אין מכוניות. האיים החריגים הם בורקום ונורדרנאי, שהם גם האיים הצפופים ובעלי האוכלוסייה הגדולה ביותר. אין גשרים שמגשרים בין אי לאי או בין אי ליבשת. האיים נגישים למעבורות.
אמירה לנוכרי
אמירה לנכרי הוא מונח הלכתי שפירושו איסור מדרבנן לבקש מגוי שיעשה בשביל היהודי איסורים מיוחדים
איסור זה כולל גם אמירה לגוי לעשות מלאכה האסורה לעשות בשבת או ביום טוב. האיסור אינו רק באמירה מפורשת או ברמיזה, אלא אף אם לא אמר לגוי דבר, והגוי עשה מעצמו מלאכה עבור ישראל, אסרו חכמים על יהודי ליהנות ממנה אם נעשתה למענו בשבת או יום טוב.
במקרים מסוימים התירו חכמים אמירה לגוי, כמו באמירה לגוי לעשות איסור מדרבנן במקום צער, חולי או הפסד ממון. בהלכה נחשב מעשה כזה כ"שבות דשבות", כלומר עבירה על שבות על ידי פעולה של שבות: האמירה לגוי היא עבירה על שבות, והפעולה שהגוי עושה גם היא אסורה רק משום שבות.
מקור ההלכה
המקור להלכה הוא קושייתו של רב אשי, על דברי רב פפא במסכת שבת.
המשנה במסכת שבת אומרת:. והכוונה לפועלים שיבואו ויעשו מלאכה, לאחר השבת.
על התוספת "ולא יאמר לחבירו..." מקשה הגמרא.
טעמי האיסור
בטעם איסור אמירה לגוי נאמרו כמה דעות:
בספרות האחרונים נאמרו הבדלים בין הטעמים.
שבות דשבות במקום מצווה
בתלמוד מובא דעתו של רבה שהתיר לומר לגוי להביא מים חמים לצורך רפואת תינוק ביום מילתו, על אף שמעשה הגוי היה כרוך באיסור הוצאה מדרבנן.הראשונים נחלקו אם יש ללמוד מדברי רבה אלו לכל דיני שבת:
נחלקו הראשונים אם גם הפסד ממון נקרא צורך גדול, לדעת הרמב"ם הותרה אמירה לגוי באיסור דרבנן לצורך הפסד, ויש חולקים, להלכה נפסק בשולחן ערוך הרב שיש לסמוך על הדעה המקילה לצורך הפסד ממוני משמעותי.
כלל זה תקף גם בעשיית מלאכה על ידי יהודי עצמו, אם המלאכה אינה אלא שבות ונעשית גם בשינוי - מותר לעשותה במקום צער ובמקום הפסד גדול.
סיכום היתרי שבות דשבות בעניינים השונים
ההלכה מתירה שבות דשבות, כלומר אמירה לגוי לבצע איסור דרבנן, בעניינים אלו (על פי ילקוט יוסף):
רמז
הדעה הרווחת בהלכה שאין הבדל בין אמירה מפורשת לגוי לבין רמיזה, אולם דעת הרב יואל סירקיש ועוד, להתיר רמיזה לגוי.
היתר נוסף שנהג הרב יוסף מטראני הוא רמיזה לגוי (שאינה בלשון ציווי), באופן שההנאה ממלאכתו איננה מוחלטת, אלא היא רק תוספת להנאה קיימת לדוגמה: אם יש אור בחדר אולם האור איננו מספיק חזק, מותר לומר לגוי בלשון רמז "אין כאן מספיק אור" והגוי יבין שצריך להדליק עוד אור. הרב יעקב עמדין חלק על היתר זה.
המהר"ם מינץ התיר לומר לנכרי המביא ליהודי מכתב בשבת "אינני יכול לקרוא את המכתב" כך שהנכרי יבין מכך שאם הוא רוצה שהיהודי יקרא את המכתב עליו לפתוח בשבילו את המכתב אחרונים כתבו שאין ללמוד מדין זה לשאר דינים, משום שפתיחת מכתב בשבת איננה אסורה.
עם זאת מותר לומר לגוי ציווי שיבין ממנו לעשות מלאכה אחר השבת (אך לא בפירוש), שכן איסור אמירה לנכרי אינו אלא לעשות מלאכה בשבת עצמה.
צער בעלי חיים
מותר לומר לגוי לחלוב בעל חיים בשבת, כיוון שיש לבעל החיים צער מריבוי החלב, ולא גזרו על אמירה לנכרי במקום איסור מהתורה של צער בעלי חיים, אך בתנאי שיטול הנכרי את החלב לעצמו או שיקנה את החלב מגוי לאחר השבת בסכום פעוט, כדי שלא יהא נראה כחולב לצורך ישראל. אם הנכרי חלב מעצמו את החלב, אין כל בעיה ואין צורך לשלם לו משום מראית העין. אך אסור לשתות את החלב בשבת.
משום מראית עין
גזרו חז"ל שלא יעשה הנכרי פעולה לצורכו שלו עצמו, אם נראה הדבר כאילו עושה לצורך היהודי. מסיבה זו, השוכר גוי להוליך עבורו סחורה לביתו ממקום פלוני ובא הלה ולקח את הסחורה בשבת מבית היהודי ברשות, ראוי לבית הדין שבעיר לקנוס את היהודי בממון לפי עשרו או במלקות, אף על פי שהגוי עשה כאן פעולה לצורך עצמו, שהרי הגוי מקבל את הכסף לפי כמות העבודה ולא לפי השעות, כך ששעת העבודה היא לצורכו עצמו - להשלים את ההתחייבות שעליה הוא מקבל כסף קצוב. אך אם טעה והוא טוען שחשב שמותר, יש לבית הדין להאמינו.
נוער הליכוד
נוער הליכוד הוא ארגון הנוער הרשמי של מפלגת הליכוד.
פעילות הארגון
נוער הליכוד הוא ארגון הנוער הרשמי של מפלגת הליכוד בישראל.
הוא נוסד לראשונה בשנת 1979 ומטרתו העיקרית היא לקדם את הרעיונות והערכים של הליכוד בקרב הנוער והצעירים ולסייע בהכנסתם לפעילות ציבורית ופוליטית.
כיום, נוער הליכוד הפך לארגון הנוער הפוליטי המשפיע והגדול ביותר בפוליטיקה הישראלית ובתולדות מפלגת הליכוד.
נוער הליכוד מפעיל מספר רחב של פעילויות ומארגן אירועים שונים לקידום הרעיונות והערכים של מפלגת הליכוד.
נוער הליכוד מציע פלטפורמה לבני נוער וצעירים להשפיע ולהתערב בפעילות הפוליטית, ומאפשר להם להיות חלק ממפלגת הליכוד ולקחת חלק פעיל בעשייה למען עם ישראל ארץ ישראל ותורת ישראל.
פעילות נוער הליכוד עוסקת בקידום הרעיונות והערכים של מפלגת הליכוד ומטרתה העיקרית היא לקדם את המעורבות של בני הנוער בפעילות פוליטית בישראל.
פעילות הארגון מתפרסת על פני ארבעה מחוזות ועשרות סניפים פעילים החל מדן ועד אילת.
הארגון מקיים סמינרים פעמיים בשנה, נציגיו משתתפים בכנסים פוליטיים וא-פוליטיים בנוסף מפעילים מעגלי שיח. בני הנוער בתנועה, פעילים חברתית גם בארגונים התנדבותיים א-פוליטיים אחרים.
פעילות הארגון נחלקת לשלושה רבדים: אידאולוגי, פוליטי וחברתי.
הפעילות האידאולוגית כוללת סיורים וביקורים בכנסת ישראל ובאה לידי ביטוי גם בפעילויות בסניפים השונים, בדגש על ערכי הליכוד של זאב ז'בוטינסקי ומנחם בגין. סמינר הנוער מתקיים ברוח ערכי הליכוד יחד עם אנשי ימין משפיעים ומובילי דעת קהל.
הפעילות הפוליטית כוללת פגישות עם שרים, חברי כנסת ואישי ציבור ממפלגת הליכוד והמחנה הלאומי, ואף מציע לבני הנוער בישראל להכיר את המנהיגים ולדון איתם בנושאי העת. חברי הנוער אף לוקחים חלק פעיל בארגון והשתתפות באירועים פוליטיים של המפלגה.
הפעילות החברתית באה לידי ביטוי על ידי התעסקות חברי הנוער בפעילות קהילתית ציבורית, במטרה להעלות את המודעות לעניינים חברתיים.
כל זאת בנוסף להתנדבות בקמפיינים ייעודיים, בשיתופי פעולה עם תנועות נוער נוספות, פגישות עם שורדי השואה ועוד. בשנת 2020 במשך גל הקורונה התארגנה קבוצה מתוך נוער הליכוד אשר יזמה ויצאה מטעם ארגון "עזר מציון" לקנות מזון ותרופות לקשישים ואזרחים בסיכון גבוה.
נוער הליכוד מקדם גם קמפיינים שמטרתם לפעול על מנת להפיץ את הרעיונות והערכים של מפלגת הליכוד ונושאים רלוונטיים בקרב בני הנוער והצעירים.
בנוסף נוער הליכוד פועל ליצירת שיתוף פעולה עם ארגוני נוער נוספים בישראל ובעולם, כדי לחזק את הקשרים הבין-לאומיים.
שנות השמונים
בשנת 1979 נוסד נוער הליכוד והתקיימה ועידת היסוד של הארגון בה נכחו עשרה חברי כנסת מטעם הליכוד. בשנת 1980 נציגי הארגון אספו לשר האוצר יגאל הורוביץ חתימות של רבבת אנשים התומכים בפעילותו הכלכלית. כן באותה שנה שימשו נציגי נוער הליכוד כמתווכים בסכסוך של שר האוצר עם ארגון המורים. בשנת 1981 נוער הליכוד השתתף בפעילות הבחירות לכנסת.
הסניף הראשון של נוער הליכוד נפתח בחיפה בשנת 1984 על ידי אברהם אורן, אך לא נשמר על ידי הפעילים והתפרק עוד באותה השנה.
שנות התשעים
בשנת 1991 הוקם נוער הליכוד מחדש על ידי קבוצה של בני נוער אשר פעלו במפלגה. במהלך השנים הנוער הקים מחאות ולימד עשרות בני נוער על האידאולוגיה הליברלית והלאומית של זאב ז'בוטינסקי.
נוער הליכוד של שנות ה-90 היווה חלק מהותי וחשוב במפלגה, בזמנו לחברי הליכוד היה מן כרטיס חבר אשר בעזרתו היו הולכים להצביע בפריימריז וכדומה, וגם נוער הליכוד קיבל כרטיס חבר, הכרטיס האחרון הופק לכל חברי הליכוד בשנת 2004, ומאז אין בו שימוש.
באותם זמנים לא היה המושג "נוער הליכוד", אלא האגף הצעיר, נוער, צעירים וסטודנטים. בשנות התשעים היה רכז מבוגר שהיה אחראי על הצעירים. בבעלות ראש אגף הצעירים הייתה כרטיסייה של תנועת התחייה עם דפים של טלפונים של כל הפעילים, וכך לפני כל פעילות היו מתקשרים להודיע על פעילות לכל בני הנוער מרחבי הארץ.
הפעילות העיקרים בשנות התשעים הייתה בעיקר בסניפים, הסניף הראשון שהוקם ודרכו התחיל הנוער היה סניף ראשון לציון על ידי ניסים ואטורי. הסניפים ארגנו על בסיס שבועי הפגנות בצומת מרכזי בכל עיר, שכללה מאבק ימני על משא ומתן על רמת הגולן.
אחד מהאירועים המשמעותיים ביותר של נוער הליכוד בשנות התשעים היא הפגנת ענק. ימים ספורים לפני הסכמי אוסלו, נוער הליכוד ארגן הפגנת ענק בת 5 ימים בגן צא'רלס, כנגד משא ומתן עם אשף קצת לפני הסכמי אוסלו.
שנות האלפיים
הנוער בעשור הראשון של שנות ה-2000 עדיין היה כחלק מאגף צעירי הליכוד בו נכללו בני נוער, סטודנטים וצעירים. בשנתיים הראשונות של שנות ה-2000 עמד בראשות הנוער רובי יונה, הנוער אז עסק בעיקר בפרויקטים קהילתיים. הנוער אז קיבל הד תקשורתי בעקבות תמיכה עוצמתית בכוחות הביטחון והממשלה.
החל מאוגוסט 2003 עד ינואר 2007 עמד בתפקיד ראש אגף הצעירים ניר אבודרהם, בתקופתו של ניר האגף מנה כ-20,000 צעירים מתוך 100,000 חברי ליכוד. לאחר עזיבתו של ניר בשנת 2007 התפצל אגף הנוער מהצעירים, הצעירים שמרו על פעילות סדירה, הנוער הפסיק את פעילותו עד ההקמה מחדש.
בשנת 2014 התחדשה פעילות נוער הליכוד, במסגרת צעירי הליכוד, על ידי קבוצה של חברים שבתפקיד היו"ר עמדו במקביל שיר הלל ואיתם גורפיל. בזמנו, הם קידמו את חוק הורדת גיל הבחירה לכנסת לגיל 17, החוק הגיע לתהליכים מתקדמים בנושא ביחד עם מועצת התלמידים והנוער הארצית, אך לא נחקק לבסוף.