cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מוזיקה אוונגרדית
הבחנות
מאפיין בולט של מוזיקה אוונגרדית היא פריצת חוקים וכללים שונים של התרבות המסורתית, על מנת להתעלות מעל עקרונות יצרתיים מבוססים. מוזיקה אוונגרדית היא מוזיקה המחפשת חידוש בצורה ובסגנון המוזקילי, ומתעקשת שהאמנות היא מעל הכל. אמצעים ספרותיים, כגון מטפורה, נמצאים בשימוש רחב במוזיקה אוונגרדית.
אליסטר קמרון קרומבי
אליסטר קמרון קרומבי (אנגלית: Alistair Cameron Crombie; 4 בנובמבר 1915 - 9 בפברואר 1996), מדען והיסטוריון אוסטרלי בתחום ההיסטוריה של המדע, בעל תרומה בולטת לחקר התפתחות המדע באירופה בימי הביניים.
קרומבי נולד בעיר בריסביין ולמד באוניברסיטת מלבורן באוסטרליה ובאוניברסיטת קיימברידג' באנגליה. הוא קיבל תואר במדעי הטבע והחל את דרכו כזואולוג. קרומבי ערך מחקרים בביולוגיה באוניברסיטת קיימברידג' והתפרסם בזכות עבודותיו בתחום התחרותיות בין בעלי חיים, אך לאחר מכן פנה ללימודי היסטוריה ופילוסופיה.
קרומבי החל ללמד היסטוריה של המדע בקולג' האוניברסיטאי של לונדון ב-1946, וב-1953 התמנה למרצה להיסטוריה של המדע באוניברסיטת אוקספורד. הוא כיהן בפרופסור אורח באוניברסיטת וושינגטון הבירה והרצה באוניברסיטאות שונות ברחבי אמריקה ואירופה.
קרומבי היה עורכו הראשון של "כתב העת הבריטי לפילוסופיה של המדע". כמו כן, הוא כתב מאמרים בנושאי מדע והיסטוריה, ועסק בחקר גישות אירופאיות למדע.
הוא כתב ספרים העוסקים בנושא התפתחות המדע באירופה בימי הביניים. ספריו מלאים אינפורמציה על מלומדים ובהם אדלארד מבאת', ג'רארדו דה קרמונה, מייקל סקוטוס ווילם ואן מורבקה שתרגמו את אריסטו ואחרים מערבית ומיוונית ללטינית.
יחזקאל שלום מני
הרב יחזקאל שלום מני (תרי"ד; 1854 - ו' באייר ת"ש; 12 ביוני 1940). היה תלמיד חכם ושימש כשד"ר של קהילת חברון.
תולדות חייו
נולד בשנת 1854 (ה'תרי"ד) בבגדאד שבעיראק לסמרה ולרב אליהו מני. נקרא על שם סבו, יחזקאל, ועל שם הרב שלום שרעבי. לפי המסופר, לאחר שחלק אביו רבי אליהו מני בפומבי על אחד מפירושיו של הרב שלום שרעבי. תקפו אותו כאבים עזים והיה מוטל בין חיים למוות, וכך שכב במשך שלשה ימים, אז קרא לאשתו ואמר, הנה יולדת את בן וקראת שמו שלום כי נגלה אלי הרב שלום שרעבי בחלום והסכים לסלוח לי רק אם אקרא לבני בשמו.
בשנת 1856 (ה'תרט"ז) עלו עמו הוריו לארץ ישראל, והתיישבו בירושלים. בשנת 1858 (ה'תרי"ח) עבר עם משפחתו להתגורר בחברון, שם למד בישיבות בית יעקב, מזל צומח. בית גדליה, מגן דוד, ועוד.
עוד טרם הגיעו לגיל שמונה עשרה השיאו אביו לאשה את בוליסה בת אברהם בצראוי, מעולי בצרה שבעיראק.
יחזקאל שלום ניסה לעסוק במסחר, אך למרות כישרנו לא הצליח בו. מכיוון שלא הסכים לקבל עליו משרה הוכרח לפרוש מן המסחר, והתמסר ללימוד תורה בחבורת ה"חכמים" שלא נשאו משרות רבנות.
הרב שלום יחזקאל הוא שהעתיק את כתבי אביו הרב אליהו מני ולפיהם הודפס הספר זכרונות אליהו.בגוף הספר נוספו גם הגהותיו.
משפחתו
בנו הוא ישראל מני. בתו שרה נישאה לחנינא מזרחי.
לאון לדרמן
לאון מקס לדרמן (באנגלית: Leon Max Lederman; 15 ביולי 1922 – 3 באוקטובר 2018) היה פיזיקאי אמריקאי-יהודי. חתן פרס נובל לפיזיקה בשנת 1988 יחד עם מלווין שוורץ וג'ק שטיינברגר.
קורות חיים
נולד בניו יורק להורים יהודים שהיגרו מאוקראינה (מקייב ומאודסה). קיבל את התואר הראשון מהסיטי קולג' של ניו יורק, ואת הדוקטורט מאוניברסיטת קולומביה בשנת 1951. לימד באוניברסיטה זו עד לשנת 1979. בשנת 1977 ניסוי "E277", שנערך בפרמילאב בהובלתו, הוכיח את קיומו של החלקיק קווארק תחתון. בשנת 1979 התמנה למנהל פרמילאב בשיקגו - כיום נושא תואר "מנהל כבוד" של מוסד זה.
בשנת 1982 לדרמן קיבל פרס וולף לפיזיקה.
בשנת 1988 הוא קיבל פרס נובל בפיזיקה על "שיטת אלומת הנייטרינו ועל הדגמת מבנה הדובלט של הלפטונים על ידי גילוי הנייטרינו המיואוני".
לדרמן נאלץ למכור את המדליה המוענקת לזוכי פרס נובל כדי לממן את טיפולו הרפואי בדמנציה בה לקה.
היה פעיל במספר תנועות ציבוריות, ונשיא החברה האמריקאית לפיזיקה (American Physical Society).
נפטר ברקסברג ב-3 באוקטובר 2018.
רחוב רזיאל
רחוב רזיאל הוא היום רחוב בצפונה של יפו, המחבר בין שדרות ירושלים ורחוב אילת בקצהו הצפון-מזרחי לבין כיכר השעון בצידו הדרום-מערבי, עד למלחמת העצמאות שמו של הרחוב היה מורכב משני רחובות: רחוב נג'יב בוסטרוס ורחוב אסכנדר עוואד (אלכסנדר הווארד) שהוא כיום "כיכר השעון".
היסטוריה
הרחוב הוקם על תוואי הדרך ההיסטורית מיפו לשכם והלאה לדמשק; דרך שהמשכה מזרחה הוא בתוואי הרחובות רחוב אילת, דרך יפו-תל אביב, דרך בגין וציר ז'בוטינסקי של היום. רחוב רזיאל שימש כרחוב הראשי והחשוב של העיר עד לסלילת שדרות ירושלים. ברחוב עברה בעבר מסילת ברזל (מסילת הטרזינה) ששמשה קרוניות אשר הובילו סחורות מנמל יפו אל תחנת הרכבת של יפו. משפחת סורסוק מביירות רכשה קרקעות לאורך דרך שכם באמצע המאה ה-19. התיאור הראשון של בנייה לצד דרך שכם מופיע במדריך הטיולים הצרפתי 'בדקר' משנת 1876.
איזבלה לבית סורסוק נישאה לנג'יב בוסטרוס, וחלקה עם אחיה אלפרד מוסא סורסוק את הבעלות על החנויות והדירות ברחוב שנשא את שמו של בעלה, שנפטר ככל הנראה בסוף שנות התשעים של המאה התשע־עשרה. בשנת 1902 החלה תנופת בנייה ברחוב ביזמת השען והצורף מוריץ שיינברג, שחכר את הקרקע ממשפחת סורסוק. הוא בנה שני בתים ובהם שבע עשרה חנויות. בשנת 1907 חכר שטח נוסף ובנה עוד מבנים. רבים משוכרי החנויות היו יהודים, ביניהם חיים אמזלג, משפחת שלוש, חיים מוטרו, הפרדסן רואימי והלל קרוגליאקוב.
קוקריין פנתה לשלטונות ישראל בעניין נכסיה לראשונה בשנת 1950. ב-1 בפברואר 1951 נמסרה לה החלטת הוועדה המיוחדת, שהוקמה לפי סעיף 29 לחוק נכסי נפקדים, שלא להמליץ על החזרת נכסיה שהוחרמו. היא חידשה את בקשתה בשנת 1966, ושוב הוחלט לא להחזיר את נכסיה. היא פנתה שוב בשנת 1978 כאשר הפעם ייצג אותה עו"ד חיים הרצוג, יליד אירלנד שהיה אחר כך נשיאהּ השישי של מדינת ישראל. ב-13 במאי 1979 שוב החליטה הוועדה שלא להמליץ בפני האפוטרופוס על שחרור נכסיה. בספטמבר 1979 פנה הרצוג לבג"ץ בשמה של קוקריין, שבינואר 1980 שפסק לטובתה. גם שר החוץ יצחק שמיר, התייחס בחיוב לעתירתה של קוקריין ולבסוף הוועדה המיוחדת המליצה לאפוטרופוס לשלם לה פיצוי כספי עבור נכסי המקרקעין שלה. האדריכל וחוקר יפו שמואל גילר, שחקר את ההיסטוריה של הרחוב, יצר קשר עם בני משפחת סורסוק בבירות שאישרו שאכן קיבלו פיצוי ממדינת ישראל.
מוזיאון הכט
מוזיאון הכט הוא מוזיאון המציג ממצאים ארכאולוגיים, הנמצא בתוך אוניברסיטת חיפה. המוזיאון נחנך בשנת 1984 ביוזמתו של ד"ר ראובן הכט, מייסד "ממגורות דגון" בחיפה וממייסדי חבר הנאמנים של האוניברסיטה.
היסטוריה
גולת הכותרת של פעילותו למען האוניברסיטה, שבין היתר כללה הקמת קתדרה ע"ש ראובן הכט לציונות והיסטוריה והקמת מוסד הרצל לחקר הציונות ולימודה, הייתה הקמתו של המוזיאון. מימי נעוריו גילה ד"ר הכט עניין בארכאולוגיה של ארץ ישראל ובמשך כשישים שנה שקד לאסוף פריטים ארכאולוגיים, המייצגים את התרבות החומרית של ארץ ישראל בתקופות הקדומות. במיוחד גילה עניין בממצאים שייצגו את התקופות שהייתה להן משמעות היסטורית בתולדות עם ישראל, הווה אומר למן התקופה הכנענית ועד לשלהי התקופה הביזנטית. ד"ר הכט שהצטיין בפעילותו הציונית, האמין שהארכאולוגיה היא אחד הביטויים החשובים של הציונות, וכי הממצאים הקדומים הם הוכחה לקשר בין העם היהודי לארץ ישראל.
אודיטוריום המוזיאון
באגף החדש של המוזיאון אודיטוריום מפואר, בעל איכויות אקוסטיות ייחודיות, ובו 380 מקומות ישיבה. באודיטוריום הותקן עוגב חלילים ששוחזר מחלקי עוגבים ששימשו במאה הקודמת בכנסיות בארץ. העוגב נרכש בידי ד"ר הכט לשם הצבתו באודיטוריום שתכנן לבנות, שכן קיווה שהאודיטוריום שיתווסף למוזיאון ישמש מרכז לאירועי תרבות, שיהווה השלמה לאווירה המיוחדת ולאופי המיוחד של המוזיאון, המשלב ארכאולוגיה ואמנות.
מרכז מחקר ולימוד
המוזיאון משמש מרכז לימוד ומחקר לסטודנטים ולסגל האקדמאי ומרכז לימודים והעשרה בתחומי הארכאולוגיה, האמנות, המקרא וההיסטוריה לתלמידי בתי ספר, חיילים, גמלאים, מורים וגורמים נוספים בקהילה. המוזיאון עורך תחרות שנתית בתחומי האמנויות הפלסטיות, המיועדת לתלמידי תיכון במחוז הצפון, לחיילים וחיילות בכל רחבי הארץ, ולסטודנטים בחוג לאמנות ומדור באוניברסיטת חיפה. קרן הכט מעניקה מלגות לזוכים בתחרות וכן מלגות לסטודנטים הלומדים לתארים מתקדמים בחוגים לארכאולוגיה, ציוויליזציות ימיות, מקרא, לימודי ארץ ישראל, תולדות עם ישראל ותולדות האמנות. המוזיאון מקיים כנסים, ימי עיון, השתלמויות והרצאות, מוציא לאור קטלוגים לתערוכות בארכאולוגיה ואמנות, ואת כתב-העת "מכמנים", המיועד למחקרים בארכאולוגיה ולפרסום חפצים מאוסף המוזיאון.
כתב עת מכמנים
המוזיאון מפרסם כתב עת בשם "מכמנים" המשמש במה לפרסום חפצים נבחרים מאוסף המוזיאון, וכן במה לסוגיות שונות בארכאולוגיה של ארץ ישראל. כתב העת הוא מדעי ומפורסמים בו מאמרים בעברית ובאנגלית. למאמרים בעברית ניתן תקציר באנגלית ולמאמרים באנגלית תקציר בעברית. עד כה פורסמו 25 חוברות.
דרך הדורות
ביוזמת המוזיאון, הוקם בסמוך לאוניברסיטת חיפה אתר "דרך הדורות". האתר מצוי בשטח פארק הכרמל, מדרום לאוניברסיטה, ליד חורשת הארבעים.
הכניסה לדרך הדורות היא מכביש 672. לבאים מחיפה, פניה ראשונה שמאלה לאחר האוניברסיטה.
אטלנטה פלקונס
אטלנטה פלקונס (באנגלית: Atlanta Falcons - בזי אטלנטה) היא קבוצת פוטבול אמריקאית מהעיר אטלנטה במדינת ג'ורג'יה שבארצות הברית. הפלקונס משחקים בבית ה-NFC דרום של ליגת הפוטבול הלאומית (NFL). ארגון אטלנטה פלקונס הוקם ב-30 ביוני 1965 כאשר קומישינר ה NFL פיט רוזל העניק את בעלות הקבוצה לרנקין סמית. בחירת הדראפט הראשונה של אטלנטה והכללית בדראפט 1966 הייתה הליינבקר טומי נוביס ובכך הפכה אותו לשחקן הראשון בהיסטוריה של המועדון. הקבוצה נמצאת כיום תחת בעלותו של איש העסקים ארתור בלאנק שבבעלותו עוד שלוש קבוצת ספורט נוספות בעיר.
לפלקונס קבוצת מעודדות הקרויה בפשטות "מעודדות אטלנטה פלקונס", ובז קמע בשם פרדי פאלקון.
רקע כללי
עונתה הראשונה של הקבוצה הייתה 1966 וב-1 באוגוסט אותה השנה שיחקה את המשחק הראשון שלה (במשחקי טרום העונה) בו היא הפסידה לפילדלפיה איגלס. לאחר שהפסידה את תישעת משחקיה הראשונים, ניצחה הקבוצה את ניו יורק ג'איינטס במשחק חוץ ובכך זכתה בניצחונה הראשון, אטלנטה סיימה את שנות ה-60 עם 12 ניצחונות בלבד.
אטלנטה שיחקה בפעם הראשונה במשחק המרכזי של המחזור (משחק הפוטבול של יום שני) בשנת 1970, למרות שסיימה את העונה במאזן שלילי. שנת 1971 הייתה השנה בה אטלנטה הצליחה לראשונה להשיג מאזן חיובי במהלך העונה. בשנת 1978 הגיעה הקבוצה להישג הממשי ראשון, העפלה לפלייאוף. רק שלוש עשרה שנים לאחר הקמת המועדון.
בשנת 1998, הגיעה הקבוצה להישג השיא שלה, כאשר הקוורטרבק כריס צ'נדלר והרץ האחורי ג'אמאל אנדרסון סחפו אותה לניצחון בגמר ה-NFC על המינסוטה ויקינגס הפייבוריטים וחגגו עלייה ראשונה לסופרבול. בסופרבול עצמו נגמרה החגיגה כאשר דנוור ברונקוס גברה על הפלקונס 19-34. בשנת 2001 הפאלקונס קיבלו מהסן דייגו צ'רג'רס בחירת דראפט ראשונה בסיבוב הראשון תמורת בחירת דראפט חמישית בסיבוב הראשון והתופס טים דוויט. את הבחירה הראשונה הם ניצלו כדי לקחת את הקוורטרבק מייקל ויק מוירג'יניה טק. מייקל ויק התחיל כקוורטרבק משני לכריס צ'אנדלר, ובשנת 2002 הוא היה לקוורטרבק הפותח של הקבוצה, באותה השנה מייקל ויק הוביל את הפלקונס לפליי-אוף בו הם הפסידו לפילדלפיה איגלס בגמר האזורי. במהלך משחקי קדם העונה של עונת 2003 מייקל ויק שבר אתה הרגל ולא שיחק במהלך שנים עשר המשחקים הראשונים, בסוף אותה שנה המאזן של אטלנטה היה שלילי ועמד על 5–11. ויק חזר בעונת 2004 והוביל את הפאלקונס למאזן 5–11 ולפלייאוף בו הם הפסידו שוב לפילדלפיה איגלס בגמר המחוזי. הפעם הבאה שהעפילה הקבוצה לפלייאוף הייתה בעונת 2008 בהנהגתו של הקוורטרבק הרוקי מאט ראיין. בעונת 2016 העפילה הקבוצה בפעם השנייה בתולדותיה לסופרבול. בסופרבול LI נפגשה עם ניו אינגלנד פטריוטס ולמרות שהובילה 28–3 במהלך המחצית השנייה ו-28–9 בפתיחת הרבע האחרון, הפסידה הקבוצה בהארכה, 28–34.
אצטדיון
הקבוצה אירחה את משחקיה הביתיים באצטדיון אטלנטה פולטון קאונטי, אשר שימש גם כמגרשה הביתי של קבוצת הבייסבול של העיר, האטלנטה ברייבס. בשנת 1992 עברה הקבוצה לאצטדיון ג'ורג'יה דום, שעלותו הייתה 214 מיליון דולר, והכיל 71,228 מקומות, האצטדיון אירח פעמיים את הסופרבול, בשנים: בשנת 1994 (XXVIII) ובשנת 2000 (XXXIV).
בשנת 2017 עברה הקבוצה לשחק באצטדיון מרצדס-בנץ שנבנה עבורה בעלות של 1.4 מיליארד דולר.
ירון ברלד
ירון ברלד (נולד ב-21 במרץ 1976) הוא סטנדאפיסט, קומיקאי ושחקן ישראלי.
ביוגרפיה
ברלד נולד וגדל ברמת השרון. לאחר שחרורו מצה"ל החל ברלד להופיע. הוא מופיע על בימות הסטנדאפ מסוף שנות התשעים.
במהלך אירועי האינתיפאדה בשנת 2000, הותקפו באלימות ברלד ואביו (יעקב) בידי מתפרעים ערבים בדרכם לבית המשפחה ביישוב מתן. שניהם נפצעו ונזקקו לטיפול רפואי. כתגובה פוסט-טראומטית לאירוע שחווה, הסתגר ברלד בבית המשפחה במשך ארבע שנים ועסק בעיקר באיסוף חומרים קומיים למופע שלו. כתוצאה מההסתגרות גם העלה משמעותית במשקלו, עניין שתרם בהמשך לבדיחות הפיזיות בהופעותיו.
ברלד השתתף במופע "סטנדאפ אל תוך הלילה" עם שחר חסון, אדם שרון, יוסי טרבלוס ואמירם טובים. כאשר הוא ידוע בהופעות סטנדאפ בסגנון ייחודי המבוססות על חיקויים מוגזמים ואלתורים בעזרת אביזרים שאותן נוהג לקנח בחיקוי של יונה.
בשנת 2003 השתתף בסרט הקולנוע "חוזה לך ברח", בתפקיד עצמו.
בין השנים 2003–2006 השתתף בתוכנית הרדיו של חיים אתגר, שרון טייכר וערן זרחוביץ' בגלי צה"ל. כמו כן התארח בפינה קבועה בתוכניתו של שמוליק טיאר ב-103FM ובתוכנית הסטנדאפ הלילית של יקיר אביב ב-100FM וברדיו צפון.
בשנת 2009 הופיע בפינת סטנדאפ קבועה בתוכנית המערכונים "שינויים בלוח השידורים" של ערוץ 10.
החל משנת 2011 מופיע בתוכנית הבידור והסאטירה "בובה של לילה" המשודרת בערוץ הספורט. בתוכניותיה הראשונות של "בובה של לילה" גילם דמויות אורח מתחלפות כגון: הסייף האולימפי ירון חתואל שנאלץ להתפרנס מעבודות צדדיות ודמותו של אוהד מכבי תל אביב בכדורסל אילן השועל. בהמשך נכנס למשבצת קבועה שבה גילם את דמותו הפארודית של הסטנדאפיסט נאור ציון, איתה כבר הספיק לקבוע מטבעות לשון כגון: "ימינה ת'צלם" ו"אני כבר פה". בעונתה השנייה של התוכנית הופיע עם חיקויים קומיים של שימי ריגר ורון קופמן ובעונתה השלישית הופיע בתור רפי גינת, יודהל'ה מאסקימו לימון וזאב רווח.
בינואר 2012, הצטרף לעונתה התשיעית של תוכנית הסאטירה הפופולרית של שידורי קשת – "ארץ נהדרת", בתור שחקן אורח ובהמשך הפך לחבר קאסט מן המניין.
באוגוסט 2012 השתתף יחד עם דודו ארז בסדרת הרשת "סנאי סנאי". סדרה קומית בת שמונה פרקים, בבימויו של נועם ורדי, שהופקה בחסות בירה גולדסטאר.
בשנת 2013 החל להגיש יחד עם דודו ארז את תוכנית הלייט נייט "חיות לילה" בהוט קומדי סנטרל.
בנובמבר 2015 כיכב בתוכנית המערכונים של ההרכב הקומי שלישיית מה קשור - "אנחנו במפה".
ברלד היווה השראה לדמותו של ברלד בסדרה "מסודרים", ששודרה בערוץ 2 בין השנים 2007–2009, ואף היה אמור לגלם בעצמו את הדמות אך לבסוף התפקיד בוצע על ידי מאור כהן. כמו כן, גם דמותו של פלוטו בסיטקום "החברים של נאור" מבוססת עליו.
ברלד הגיש סדרת בישול קומית אינטרנטית באתר וואלה! NEWS בשם "מאנסטר שף" בה הוא מארח מפורסמים שונים.
ב-2017 השתתף גם כן בסרט הקולנוע לילדים "מבצע ביצה".
בשנים 2017–2023 השתתף ברלד בארבע עונות של תוכנית הריאליטי הקומית "גולסטאר", המשודרת ב"HOT". אחת העונות התקיימה במקסיקו ("גולסטאר מקסיקו"), השנייה בתאילנד ("גולסטאר תאילנד"), השלישית במרוקו ("גולסטאר מרוקו") והאחרונה ביוון ("גולסטאר יוון").
בשנת 2018 השתתף ברלד בתוכנית הדוקו-ריאליטי הקומית "היחידה", המשודרת ב-"HOT". באותה שנה השתתף במופע החנוכה "נקסט פסט" בבימויו של עמי אנידג'ר, לצד כוכבי רשת אחרים.
חיים אישיים
היה בן זוגה של השחקנית מור חן.
התחממות סטרטוספרית פתאומית
התחממות סטרטוספרית פתאומית (באנגלית: sudden stratospheric warming-SSW) היא תופעה הנצפית בסטרטוספירה, ולפיה מתרחשת עליה של כמה עשרות, ועד כ-50 מעלות צלזיוס בטמפרטורה בתוך מספר ימים. התופעה מלווית גם בשינוי של זרם הסילון הקוטבי, המתאפיין בדרך כלל בתקופת החורף בהמיספרה הצפונית ברוחות שתנועתן ממערב למזרח, אשר גורם לשינויים גם במשטר מזג האוויר האופייני בשכבות הנמוכות יותר של האטמוספירה.
היסטוריה
המדידות הסדירות של הסטרטוספירה בוצעו לראשונה על ידי שרהאג (Richard Scherhag) בשנת 1951 באמצעות מכשירי רדיוסונדה אשר סיפקו מידע אמין מגבהים שמעל 40 ק"מ. תופעת .ההתחממות נצפתה לראשונה ב-27 בינואר 1952.
שרהאג וצוות המחקר שלו באוניברסיטה החופשית של ברלין, המשיכו בביצוע המדידות ומיפוי ההמיספירה הצפונית במשך שנים רבות תוך שכלול ושיפור של הציוד המשמש אותם. עם תחילת עידן הלוויינים המטאורולוגיים בשנת 1979 הפכו המדידות לתכופות הרבה יותר.
סיווג ותאור
התחממות סטרטוספרית פתאומית קשורה כאמור בעיקר עם התפרקות המערבולת הקוטבית המאפיינת את תקופת החורף בהמיספירה הצפונית. מטאורולוגים נוהגים לסווג את התופעה לשלוש קטגוריות עיקריות:
את תופעת ההתחממות הסטרטוספרית הפתאומית ניתן לאפיין בשני מרכיבים עיקריים: כאשר המערבות הקוטבית מועתקת ממיקומה הקבוע או כאשר היא מתפצלת למספר מערבולות. לעיתים נוצר מצב של מיזוג בין שתי התופעות הללו. בהמיספירה הצפונית נצפות בדרך כלל מספר התרחשויות של התחממות סטרטוספרית פתאומית קטנה, ואילו התחממות גדולה נצפית בדרך כלל מדי שנתיים.
דינמיקה
במהלך החורף נוצרת בסטרטוספירה שמעל הקוטב הצפוני מערבולת בהשפעת מאזן הקרינה השלילי. הרוחות בגובה של כ-20 ק"מ בחלק הדרומי של האזור הקוטבי הופכות חזקות מאוד בכיוון ממערב למזרח, והטמפרטורה יורדת עד ל-70 מעלות צלזיוס מתחת לאפס.
התחממות סטרטוספרית פתאומית גדולה נוצרת בהשפעת גלי רוסבי ארוכים בטרופוספירה כתוצאה מאורוגרפיה והבדלי טמפרטורה בין משטחים ימיים ויבשתיים בעיקר בצפון האוקיינוס האטלנטי. גלים אלה נעים בכיוון מעלה אל הסטרטוספירה, מתפוגגים שם, מאטים את תנועת הרוחות וגורמים להתחממות באזור שמעל הקוטב הצפוני. זוהי גם הסיבה שתופעת ההתחממות נצפית רק בהמיספירה הצפונית ולא הדרומית.
בשלב הראשוני של היווצרות התופעה, נוצרת חסימה של מתווה התנועה הסיבובית בטרופוספירה. חסימה זו גורמת להיווצרות של גלי רוסבי אשר מתפתחים באמפליטודה בלתי רגילה, ובתנועתם לכיוון הסטרטוספירה גורמים להאטה במהירות הרוחות. כתוצאה מכך נחלש זרם הסילון הקוטבי. במקרה שבו הגלים יהיו חזקים מספיק עשוי להתרחש ההיפוך בכיוון תנועת הרוח והיא תהפוך ממערבית למזרחית. בשלב זה, נחסם ומפסיק תהליך העברת האנרגיה. הדבר גורם להאטה בתנועת הרוח המזרחית וכתוצאה מכך מתחילה התחממות באזור הקוטב אשר נעה בכיוון מטה וגורמת להתחממות שכבת הסטרטוספירה הקוטבית כולה.
השפעה
למרות שתופעת ההתחממות הסטרטוספרית הפתאומית קשורה בתנועות של גלים וגושי אוויר בהיקפים גלובליים והיא חוצת שכבות ברמת האטמוספירה כולה, הרי שקיימת השפעה שלה גם על מזג האוויר בשכבות הנמוכות של האטמוספירה. כך למשל, בהשפעת ההתחממות גם זרמי הסילון נחלשים, וגורמים לשינוי משטר הרוח הקרוב לפני הקרקע בכיוון תנועתם הרגיל ממערב למזרח. אחת התופעות המשמעותיות הנלווית להתחממות הסטרטוספרית היא הקטנה בהפרשי הלחצים שבין תופעות מטאורולוגיות המכונות "השקע האיסלנדי" ו"הרמה האזורית", וכתוצאה מכך שינויים במשטרי הרוחות באירופה המשפיע משמעותית על תופעות מזג האוויר בקרבת הקרקע, שעיקרו תנועת אוויר קר מאוד מהאזור היבשתי שבמזרח, לכוון מערב, וכתוצאה מכך לירידה משמעותית בטמפרטורה ברחבי אירופה המלווה תופעות מזג אוויר חריגות.
הארד בופ
הארד בופ הוא תת-סגנון בג'אז שהתפתח מהבי-בופ. הוא מושפע מרית'ם אנד בלוז, בלוז (בעיקר בשימוש בסקסופון ובפסנתר), וממוזיקת גוספל.
בהארד-בופ קיים שימוש רב יותר בקונטרבס מאשר בבי-בופ, בין היתר בשל שימוש רב שעשו בו חלק מהמוזיקאים הבולטים בסוגה, כמו צ'ארלס מינגוס וריי בראון; אך גם בשל הניסיון ליצור סגנון נגיש יותר לקהל שאינו מכיר או מחבב בי-בופ.
לדברי היסטוריון המוזיקה דייוויד ה. רוזנטל, סגנון זה משקף דור של מוזיקאים אפרו-אמריקאים שגדלו בתקופה שבה בי-בופ ורית'ם אנד בלוז היו הסגנונות הנפוצים במוזיקה, ומוזיקאים כמו טאד דמרון עבדו בשניהם. השימוש במונח החל באמצע שנות ה-50 של המאה ה-20.
בין המוזיקאים הבולטים בסגנון זה:
ג'ון שיין
ביוגרפיה
שיין נולד בבריסבן ב-1946 ואחיו הוא הביולוג ריצ'רד שיין. הוא השלים את לימודיו באוניברסיטה הלאומית האוסטרלית בקנברה לתואר ראשון במדעים בהצטיינות ב-1972 ואת הדוקטורט שלו ב-1975. במהלך לימודיו הוא גילה את רצף ה-RNA הנחוץ לקשירת ריבוזומים ותחילת התהליך של סינתזת חלבונים בחיידק Escherichia coli. הרצף נקרא רצף שיין דלגרנו. זאת הייתה תגלית מפתח האפשרה פיתוח נוסף בביולוגיה מולקולרית, במיוחד בהנדסה גנטית, וזאת הייתה גם תגלית חשובה להבנת ביטוי ובקרת גנים.
שיין החל מחקר לאחר הדוקטורט במחלקת הביוכימיה וביופיזיקה באוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו. במהלך תקופה זו הוא היה הראשון ששיבט גן המקודד להורמון אנושי והיה דמות מרכזית בשיבוט גנים המקודדים לאינסולין ולהורמון גדילה. הוא גם גילה את הרצף האחראי להעתקת וירוס האחראי לסרטן.
עם חזרתו לאוסטרליה ולאוניברסיטה הלאומית האוסטרלית ב-1978, הוא שיבט את הגנים האנושיים המקודדים לרנין ולאנדורפין, והוכיח שגנים הורמונליים אנושיים ששובטו בחיידקים יכולים להתבטא בצורה ביולוגית אקטיבית. הוא גם ייסד את המרכז לחקר DNA ריקומביננטי באוניברסיטה הלאומית האוסטרלית. ב-1982 הוענק לו פרס גוטשאלק בידי האקדמיה האוסטרלית למדעים.
שיין חזר לארצות הברית ב-1984, ולקח תפקיד באוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו וניהל חברת הביוטכנולוגיה ביוטכנולוגית קלפורניה בע"מ (California Biotechnology Inc.). הוא היה גורם משמעותי בפיתוח ובגידול של ביוטכנולוגית קליפורניה, הנקרא כיום סקיוס (Scios). החברה נמכרה לג'ונסון אנד ג'ונסון ב-2003 תמורת 3.5 מיליארד דולר.
הוא חזר לאוסטרליה שוב ב-1987 והיה פרופסור של ביולוגיה מולקולרית באוניברסיטת ניו סאות' ויילס ונהיה הסגן מנהל של מוסד גרוון.
ב-1994 שיין נהיה חבר באקדמיה האוסטרלית למדעים. האקדמיה קראה לענף שלהם בקנברה על שמו. ב-2000 שיין תרם מיליון דולר כדי לשפץ את הכיפה.
בוגדן ז'רייץ'
בוגדן ז'רייץ' (בסרבית: Богдан Жерајић; 1 בפברואר 1886 - 15 ביוני 1910) היה סטודנט בוסני סרבי מאוניברסיטת זגרב אשר ניסה להתנקש בחייו של מושל בוסניה והרצגובינה מטעם האימפריה האוסטרו-הונגרית, מריאן ורשנין. חרף העובדה שז'רייץ' נכשל, מעשהו שימש השראה לצעירים בוסנים רבים אשר התנגדו לאימפריה, ובין היתר השפיע על מבצעי רצח פרנץ פרדיננד.
ביוגרפיה
ז'רייץ' נולד ב-1 בפברואר 1886 בעיר נבסיניה בבוסניה והרצגובינה אשר באותה עת נשלטו בידי האימפריה האוסטרו-הונגרית. הוא למד בפקולטה למשפטים באוניברסיטת זגרב, בקרואטיה אשר גם כן נשלטה בידי האוסטרו-הונגרים. הוא היה חבר בתנועה המחתרתית "חופש" (Слобода) אשר שמה לה למטרה לשחרר את כל העמים הסלאבים משלטון האוסטרו-הונגרים, לאחד אותם עם ממלכת סרביה ולהקים את "יוגוסלביה". נטען שז'רייץ' גם היה חבר בארגון "היד השחורה", אולם הדבר לא הוכח.
בז'רייץ' גמלה ההחלטה להתנקש בחייו של פקיד אוסטרו-הונגרי בכיר כדי לזעזע את האימפריה. הוא תכנן להתנקש בפרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה כאשר זה ביקר במוסטר ב-3 ביוני 1910, אולם מסיבה לא ידועה לא עשה זאת. במקום זאת, החליט ז'רייץ' לרצוח את מושל בוסניה והרצגובינה הברון ורשנין. ז'רייץ' החליט זאת לאחר שקרא מאמר של העיתונאי ריסטו רדולוביץ' אשר טען כי החיים הציבוריים של בוסניה והרצגובינה שקועים בדיכאון, וכי רק טרגדיה תעורר אותם. כאשר ז'רייץ' קרא מילים אלו, הוא זעק "תהיה טרגדיה!". ב-15 ביוני הוא הגיע לטקס פתיחת הפרלמנט הבוסני בסרייבו, וירה בוורשנין חמש פעמים באמצעות אקדח בעל שישה כדורים. לאחר שהאמין שוורשנין מת, הוא ירה בעצמו את הכדור האחרון והצהיר שהוא מצפה שהסרבים ינקמו את מותו.
למעשה ז'רייץ' לא הצליח להרוג את ורשנין אלא רק לפצוע אותו. המשטרה האוסטרית כרתה את ראשו של ז'רייץ' ושימרה אותו במוזיאון הפשיעה שלה. העיתונות באימפריה וגם בסרביה השכנה תיארה את מעשהו של ז'רייץ' כמעשה של מטורף מופרע, אולם בפועל הוא השפיע על דור שלם של בוסנים צעירים שחפצו להשתחרר מהעול האוסטרו-הונגרי. בין היתר הוא שימש השראה לחלק מהחוליה שביצעה את רצח פרנץ פרדיננד.
אלתר חנוך הניך ליבוביץ
אלתר חנוך הניך ליבוביץ (תרע"ח, 2 ביוני 1918 - י' בניסן תשס"ח, 15 באפריל 2008) היה ראש ישיבת רבי ישראל מאיר הכהן ("ישיבת חפץ חיים") בארצות הברית.
קורותיו
נולד בסולצ'ניק, עיירה קרובה לגבול ליטא-פולין, בקרבת קובנה. בנו היחיד של הרב דוד ליבוביץ. משפחתו היגרה לארצות הברית בשנת 1928 שם אביו יסד את הישיבה ב-1933 וקרא לה על שם החפץ חיים שנפטר באותה שנה.
לאחר פטירת אביו, בשנת 1941, החליף אותו בראשות הישיבה, למרות גילו הצעיר (23). את רוב חייו השקיע בבנייה והרחבה של הישיבה, שלימים הפכה לאחד מעמודי התווך של היהדות האורתודוקסית באמריקה. הוא עודד את תלמידיו לפתוח סניפים לישיבה ברחבי ארצות הברית, בירושלים ובקנדה. בנוסף נפתחו שלושה בתי ספר לבנות ברוח הישיבה, וישיבת "נחלת ישראל יצחק" (בעבר "זיכרון דוד") ברמת בית שמש, שייסד הרב הלל וואקסמאן.
היה נשוי לפשה, בתו של הרב אברהם חיים טרופ – בנו של הרב נפתלי טרופ וחתנו של הרב יעקב משה ספיר. לזוג לא היו ילדים. לאחר פטירתה, בשנת 2002, נישא בשנית לדניאלה.
קלמנס השישי
קלמנט השישי (בלטינית: Clemens VI; 1291 - 6 בדצמבר 1352), אפיפיור מ-7 במאי 1342 עד מותו, הרביעי באפיפיורות אביניון.
ביוגרפיה
נולד בשם פְּיֶיר רוזֶ'ה לאב אציל עשיר, בטירה המשפחתית בחבל לימוזֶן שבצרפת. כשהיה בן עשר שנים בלבד נכנס למנזר, ואחר כך למד באוניברסיטה של פריז, קיבל תואר דוקטור לתאולוגיה ושימש שם כפרופסור. ב-1326 נתמנה לאב מנזר פקאמב שבנורמנדיה, ב-1328 לבישוף העיר אראס שבצפון מערב צרפת, וב-1330 לארכיבישוף העיר רואן שבנורמנדיה. ב-1338 נתמנה לקרדינל על ידי קודמו, האפיפיור בנדיקטוס השנים עשר. ב-1342 נבחר לאפיפיור בשם קלמנט השישי.
קלמנט השישי, שהורגל בחיי מותרות, המשיך במפעלו של קודמו, בנדיקטוס השנים עשר, והרחיב את ארמון האפיפירים באביניון. הוא מינה למשרות בחצרו אצילים, כמרים, מוזיקאים, רופאים, מדענים, פילוסופים, חייטים וטבחים, ובהם רבים מקרוביו. הוא העניק כספים לאמנים ולמשוררים והרשה לנשים להיכנס לחצרו. כדי לממן הוצאות אלה הוציא צו שהצדיק את זכותו של האפיפיור למכור "מחילות" (27 בינואר 1343).
כמו קודמיו, היה קלמנט השישי נתון להשפעת מלך צרפת. הוא הלווה למלך צרפת פיליפ השישי חצי מיליון פלורין (מטבעות זהב) כדי לממן את מלחמת מאה השנים נגד אנגליה. בנוסף, יזם משלחת צבאית נגד שודדי ים שפעלו בחסות טורקית במרחב הים התיכון.
מגפת המוות השחור הגיעה לאביניון במחצית הראשונה של שנת 1348, אחרי שהכתה באיטליה. רבים מאנשי אביניון נספו במגפה, אולם קלמנט השישי המשיך להתגורר בעיר, והגן על היהודים מפני אלה שטענו כי היהודים גרמו למגפה. ב-9 ביוני של אותה שנה "קנה" קלמנט השישי את העיר אביניון מג'ובאנה הראשונה, מלכת נאפולי, שפרובאנס הייתה חלק מנחלותיה, אך לא שילם לה פרוטה והסתפק בכך לזכותה מאשמת רצח בעלה. קלמנט השישי סירב לבקשתם של אנשי רומא להחזיר את מקום מושב האפיפיור לעירם, אך הבטיחם לחגוג את שנת היובל ברומא ב-1350.
ב-1351 התערערה בריאותו של קלמנט השישי. הוא נפטר באביניון ב-1352, ובמקומו נבחר לאפיפיור אינוקנטיוס השישי. על פי צוואתו נקבר במנזר שבו למד בימי ילדותו.
פקארד פנתר
פקארד פנתר (באנגלית: Packard Panther) היא מכונית קונספט בתצורת מכונית סלון רודסטר מתוצרת יצרנית מכוניות היוקרה האמריקאית פקארד (שם מלא: "Packard Motor Co") אשר נבנתה בשנת 1954.
נבנו 4 יחידות בלבד.
The Thin Ice
The Thin Ice הוא שיר של להקת פינק פלויד, שנכלל באלבום The Wall בשנת 1979.
עלילה
The Wall הוא סיפור על פינק, שגדל והפך לכוכב רוק מנוכר וממורמר, עם נישואים כושלים ורגשות של מגלומניה. "The Thin Ice" יכול להיות הקדמה לסיפורו, שכן השיר הקודם, הרצועה הפותחת את האלבום "In The Flesh?" ממוקם מאוחר יותר בסיפור של האלבום, ואז הסיפור מתחיל באמצעות פלאשבק. "The Thin Ice" מציג את פינק כתינוק וילד צעיר, ובעוד שהמילים מבטיחות למאזין ש""Mama loves her baby, and Daddy loves you, too" מזהירים גם כי "The sea may look warm... the sky may look blue" אבל "Don't be surprised when a crack in the ice/Appears under your feet".
סיקורים
בסיקור של השיר התייחסו אליו כ״מינורי״.
פאל קיניז'י
פאל קיניז'י בהונגרית: Kinizsi Pál; רומנית: Pavel Chinezul, "פאבל קינזול", סרבית-קרואטית Knez Pavel; 1432, קנז – 24 בנובמבר 1494, סנט קלמן) היה מצביא הונגרי, שופט ממלכת הונגריה, מושל מחוז זלה; אחד מאילי המלחמה הידועים ביותר בהיסטוריה של הונגריה. גיבור שהפך לדמות אגדית עד היום בזכות הפיקוד המצוין שלו, היכולות, הכוח האגדי וסדרת הניצחונות שלו. קיניז'י לא הפסיד אף קרב בחייו, דבר נדיר בכל העולם. הוא היה גיבור גם של עמי האזור באנאט במלחמות ההגנה נגד הטורקים העות'מאנים.
מוצאו, הרקע המשפחתי ושנות צעירותו
הכינוי "קיניז'י" בא מהמילה "קנז" שמובנה בשפות סלביות, כולל סרבית הוא "נסיך". מילה סלבית זו היא בשימוש גם ברומנית בצורה "קניאז".
מקום לידתו של פאל קיניז'י אינו ידוע. כמה אזורים - ביהר, באנאט והאזור מסביב לעיר סגד בהונגריה טוענים לזכות להיות מולדתו. בבאנאט קיים כפר בשם "סאט - קינז", ("הכפר" - "קינז" שייתכן כי קשור אליו, אולי נוסד על ידו. במקורות הונגריים וסרביים משערים כי היה ממוצא סרבי. ישנה גם האפשרות שהיה ממוצא רומני. הרומנים מחשיבים אותו כאחד מגיבוריהם הגדולים וכמו ההונגרים הקדישו לו אגדות ושירים, וזאת עד לתקופת בת זמננו (למשל - להיט של להקת הפופ הרומנית "פניקס").
אומרים שאביו עצמו שרת כלוחם בחילו של יאנוש הוניאדי, אביו של המלך מתיאש. לפי האגדה, המלך שנודע גם כ"מתיאש קורבינוס", בהיותו נער, פגש בפאל בעת ציד, כשהזדמן לעבור על יד טחנת הרוח שהייתה שייכת להורי הגיבור. הצעיר החסון הביא למלך ולפמלייתו שתייה בכדים שהיו מונחים על אבן רחיים כבדה מאוד שהוא נשא ביד אחת בלבד. המלך התפלא מכוחו של "בן הטוחן" והציע לו להיכנס כלוחם בשרותו. ההיסטוריונים טוענים שלמעשה פאל לא היה בן של טוחן אלא נולד במשפחה של אצילים.
פאל קיניז'י הצטיין כלוחם אמיץ, כמפקד מתוחכם וכבעל כושר מנהיגות בכל התפקידים שמילא בשרות מלכי הונגריה. בשנים 1468–1478 לקח חלק במלחמות של המלך מתיאש נגד צ'כיה והאימפריה הרומית-גרמנית הקדושה. שרת בהתחלה כרוזן (בלטינית: comes) של מחוז מרמורש ומאוחר יותר בשנת 1478 התמנה לרוזן של מחוז טימיש (טמש). העיר טימישוארה (טמשוואר) הייתה מושבו במשך 16 שנים. בשנת 1482 קיבל את התפקיד של "קפטן כללי" של "אזורי הונגריה התחתונה" וב-1494 והתמנה לשופט judex curiae.
מלחמות בטורקים
שמו הלך לפניו אחרי שבאוקטובר 1479, לצידו של אישטוואן באטורי החמישי, שליט טרנסילבניה), הביס את הטורקים בקרב "שדה הלחם" (בהונגרית - קניירמזה). אתר לחימה זה נמצא על יד הכפר שיבוט, לא רחוק מהעיר אורשטייה (במחוז אלבה שבטרנסילבניה. באותה השנה 40,000 פרשים טורקים מלווים ב-5,000 חיילי רגלי רומנים מוולאכיה שנשלחו על ידי השליט הרומני הפרו-טורקי בסאראב הצעיר צפלוש פלשו לטרנסילבניה באחד מגיחות המפחידות המוכרות בשם הטורקי akın. הם שדדו והבעירו מאתיים כפרים באזור סיביו. בחזרתם דרך עמק המורש פגשו בצבא הטרנסילבני שהתלווה בכמה תגבורות של פליטים סרבים בראשותו של ווק ברנקוביץ'. הקרב שהתקיים ב 13 באוקטובר 1479 היה קשה והנסיך שטפן באטורי נפצע בלחימה. כניסתו לקרב של פאל קיניז'י הכריעה את הכף. אומרים שחייליו החזיקו עצים בידיהם ו"התחפשו" ליער כדי להטעות את האויבים. לבסוף הכוחות הפולשים חוסלו ברובם, כולל היחידות הרומניות. בחגיגת הניצחון שלמחרת אומרים שפאל קיניז'י עצמו רקד ריקוד פראי סביב המדורה, כשהחזיק גופה של לוחם טורקי בידיו ובשיניו. תוך כדי מסע נקמה, בשנה הבאה, 1480 בראש לוחמיו מבאנאט, פלש פאל קיניז'י לאזור סמנדריה (סמדרבו) שבשליטה טורקית, עד לעיר קרושבאץ והחריב אותו. בהזדמנות זו הציל מידי הטורקים הרבה משפחות נוצריות והעבירן להונגריה. בשנת 1491 בעת העדרו של פאל, שוב פלשו הטורקים מצפון סרביה לבאנאט, שרפו את טימישוארה והגיעו צפונה עד לאוראדיה. פאל קיניז'י הצליח לגרשם גם הפעם. בהמשך, בסתיו אותה שנה, הדף עוד פלישה טורקית לדרום באנאט באזור קאראש-סוורין. יש מספרים שבמרתפי ארמונו של פאל קיניז'י בטימישוארה שבויים טורקיים עברו עינויים אכזריים. ככל הנראה האימה שזרע פאל קיניז'י בין האויבים המוסלמים, דמה במקצת לזו שהטיל עליהם בן זמנו המפורסם, הנסיך הוולאכי ולאד צפש (ה"משפד"), מי שנתן השראה לדמות הספרותית של דרקולה).
פאל קיניז'י נשא לאשה את בניגנה מדיאר, בתו של בלאז' מדיאר, אחד מהגנרלים של המלך מתיאש שכיהן כנסיך של טרנסילבניה בין השנים 1472- 1475. המלך העניק לקיניז'י במתנה את הארמון שבישוב נאג'וואז'ון (Nagyvazsony) שנשאר על כנו עד היום. שם, מסביב לארמון הקים שכונה הקרויה על שמו Kinizsi-Vár ובה מנזר שבו נקבר אחרי מותו. האפיפיור סיקסטוס הרביעי הוקיר את תרומתו של פאל קיניז'י להגנת אירופה הנוצרית. ,העריך מאוד את מעשה בניית המנזר בנאד'וואז'וני ומחל לרוזן על עוונותיו.
אחרי מות המלך מתיאש בעת מלחמת היורשים על כתר המלכות, תמך פאל קיניז'י בוולדיסלב השני, מלך בוהמיה (אולאסלו השני) נגד יאנוש קורבינוס. כמו כן, נלחם בהצלחה נגד מה שנקרא "הצבא השחור". ("Fekete sereg")- אותן היחידות המלכותיות לשעבר שהידרדרו והפכו לכנופיית שודדים מסוכנים.
פאל קיניז'י נפטר בעת מסע צבאי בסרביה. ככל הנראה עבר שבץ בעת שהייתו ביישוב סנט קלמן שעל הנהר סאווה.
הנצחה
לזכרו הוקמו אתרי זיכרון ואנדרטאות ברומניה, הונגריה וסרביה.
שונות
כקוריוז ניתן לציין שהיישוב ההונגרי נאג'וואז'וני, מושבו השני ומקום קבורתו של פאל קיניז'י עם הרובע העתיק שהוא בנה, היה הנוף שבו נולד טדי קולק, שהיה ראש העיר ירושלים במחצית השנייה של המאה ה-20.
מקורות
(אורל דצ'יי - תולדות האימפריה העות'מאנית - ברומנית)-ההוצאה לאור למדע ולאנציקלופדיות - בוקרשט - 1978
C Căzănişteanu, V Zodian, A Pandea Dicţionar- Comandanţi militari -Editura Ştiinţifică si enciclopedică Bucureşti, 1983 (ק קזנישטיאנו, ו זודיאן, א פנדיה- מצביאים - לקסיקון - הוצאה לאור למדע ולאנציקלופדיות - בוקרשט - 1983) (רומנית)
לקריאה נוספת
(יואן הצגאן - פאוול קינזול, 1994, הליקון טימישוארה - ברומנית) (אנדור פוקי - משפחת קיניז'י וחבל ביהאר, הוצאת טורול, 1891 בהונגרית) (גאבור נמו - נתונים על תולדות נאג'וואז'וני, וספרם, 1901 - בהונגרית) (בלה ראץ - פאל קיניז'י, וספרם, 1940 - בהונגרית) (אישטוואן ארי -  עירו של פאל קיניז'י בנאג'יוואז'וני, וספרם, 1957 - בהונגרית) (פרנץ זאקוני - נאג'יוואז'וני, גיור, 1977, בהונגרית) (בלה וארגה ואז'וני - פאל קיניז'י, וספרם 1988 - בהונגרית) (שאנדור טטאי - פאל קיניז'י, ההוצאה לנוער, בודפשט - בהונגרית)
בולטימור רייבנס
בולטימור רייבנס (באנגלית: Baltimore Ravens; כינוי: רייבנס) היא קבוצת פוטבול אמריקאית מהעיר בולטימור, המשחקת בליגת ה-NFL.
בעבר יוצגה העיר על ידי הקולטס, אך זו עזבה ובמקומה הגיעה ב-1996 הקליבלנד בראונס שחיפשה מגרש ביתי חדש. אוהדי הפוטבול בבולטימור לא רצו ששם העיר יהיה קשור לבראונס, ולפיכך הוחלפו צבעי הקבוצה וחברי היכל התהילה של הבראונס נשארו בקליבלנד. בשלוש העונות הראשונות לאחר הקמתה הקבוצה לא הייתה קרובה להעפיל לפלייאוף, אך בעונה הרביעית (1999) מצבה השתפר והיא החמיצה את ההעפלה בגלל משחק אחד.
בעונת 2000 הצליחה הקבוצה להעפיל לסופרבול (סופרבול XXXV), שנערך בטמפה. במשחק עצמו היא גברה על ניו יורק ג'איינטס בתוצאה 34–7. ריי לואיס, שחקן ההגנה של הרייבנס, זכה בתואר MVP של משחק הסופרבול. בעונות לאחר מכן הגיעו הרייבנס שש פעמים נוספות לפלייאוף, אך לא הצליחו להעפיל עד לסופרבול. בעונת 2012 הדיחו הרייבנס את דנוור ברונקוס ואת ניו אינגלנד פטריוטס בפלייאוף, העפילו בפעם השנייה בתולדותיהם לסופרבול, (סופרבול XLVII), בו גברו על סן פרנסיסקו 49' 31-34.
וילה האמרשמידט
ממוזער|250px|וילה האמרשמידט וילה האמרשמידט (בגרמנית: Villa Hammerschmidt) הייתה בית המגורים הרשמי של נשיא גרמניה בין השנים 1951–1994 בבון בעת שזו הייתה בירת גרמניה המערבית. בשנת 1994, עם העברת בירת גרמניה (לאחר איחוד גרמניה המזרחית וגרמניה המערבית) לברלין העביר נשיא גרמניה דאז, ריכרד פון וייצזקר את מעונו הרשמי מהווילה לארמון בלוו שברובע טירגארטן בברלין. מאז שנת 1994 מהווה הווילה מקום מגורים משני של הנשיא, והוא משתמש בה בעת ביקוריו בבון.
הווילה נמצאת במרכז הרובע הממשלתי של בון, על גדת נהר הריין (הזורם צפונית לווילה) ולמול מוזיאון קניג (הנמצא דרומית לווילה). הווילה נמצאת בסמוך לארמון שאומבורג, מקום המושב המשני הרשמי של קנצלר גרמניה.
היסטוריה
הווילה נבנתה בשנת 1860 בסגנון נאו-קלאסי עבור התעשיין העשיר אוגוסט דייקהוף. בשנת 1868 נרכש המבנה על ידי לאופולד קניג ועבורו שופץ המבנה ועוצב מחדש על ידי האדריכל אוטו פנר. בשנת 1928 הווילה חולקה למספר דירות מגורים, ובשנת 1945 עם תום מלחמת העולם השנייה תפס הצבא הבריטי את הווילה כדירת שרד. מאז שנת 1950 מהווה הווילה בית מגורים רשמי של ממשלת גרמניה.
דירת נשיא גרמניה נמצאת בקומה השנייה של המבנה. בקומה הראשונה נמצאים חדרי האירוח הרשמיים.
כניעה (נפש)
כניעה, או כְּניעוּת, וכן הכנעה, היא קבלת מרותו או שלטונו של האחר על העצמי, לכתחילה, או לאחר מאבק. משמעויותיה הקרובות והשונות הן: ענווה, יראה, שִפלות הנפש וותרנות.
בימי הביניים
בימי הביניים שובחה הכניעה, בדומה לענווה, אל האל, והונגדה אל הגאוה והדגשת ערך העצמי. ההכנעה והענווה שהאדם חש מפני האל, בהיותן על פי ספרות המחשבה היהודית מוקד העניין האנושי, תשלכנה על גם על יחסיו עם הבריות והתנהגותו אליהן בענווה והכנעה. על כן, שולבו הכניעה מפני האל והכניעה מפני הבריות בקנה אחד, למשל, בבקשה הנאמרת סיום תפילת שמונה עשרה; הפותחת במילים: "אלהי נצור" וממשיכה
.
כניעה היא נושא עיקרי בספרו של רבי בחיי בן יוסף אבן פקודה חובות הלבבות, הוא מודיע לקוראיו בהקדמה:
. ומסביר כי .
רבי משה בן-מימון, הרמב"ם, תיאר בספרו מורה נבוכים.
בעת החדשה
הכניעה או ההכנעה שובחה בחסידות רבי ישראל בעל שם טוב. רבי אשר פריינד מנהיג חסידי בירושלים נהג להמליץ לחסידיו על מידה זו:.
בית"ר נורדיה ירושלים
בית"ר נורדיה ירושלים (ברישומי ההתאחדות לכדורגל: אגודת ספורט נורדיה ירושלים) היא קבוצת כדורגל ישראלית מהעיר ירושלים, אשר משחקת בליגה א'. הקבוצה הוקמה באפריל 2014 כקבוצה בבעלות האוהדים על ידי חלק מאוהדי בית"ר ירושלים המתנגדים לגזענות ולאלימות בקרב הקבוצה ואוהדיה.
הרקע להקמת הקבוצה
בעונת 2012/2013 החתים בעלי בית"ר ירושלים דאז, ארקדי גידמאק שני שחקנים צ'צ'נים-מוסלמים מטרק גרוזני. במחאה להחתמתם הונף השלט "בית"ר טהורה לעד" ביציע המזרחי באצטדיון טדי. בהמשך הוצת מתחם האימונים של הקבוצה ככל הנראה על ידי שניים מחברי ארגון האוהדים לה פמיליה, אשר ניהל מחאה נגד הבעלים והיו"ר איציק קורנפיין על שהחתימו שחקנים מוסלמים, והעלו דרגה במאבק בארגון האוהדים בשל גילויי הגזענות והאלימות. לאחר סיום העונה, הוחלף גידמאק באלי טביב, שבין צעדיו הראשונים היו פיטוריהם של קורנפיין וכן המאמן ועוזרו, שלטענת האוהדים תמכו בהבאת השחקנים הצ'צ'נים. ב-1 ביולי 2013, התקיים בבית וגן אימון הפתיחה של בית"ר ירושלים לעונת 2013/2014, במהלכו ניסו אוהדים לרגום באבנים שחקנים מהקבוצה, בעקבות תמיכתם בהחתמת השחקנים המוסלמים. עוד באותו יום של אימון הבכורה, נפתח דף פייסבוק הקורא לאוהדי בית"ר ירושלים אשר מתנגדים לגזענות בקרב הקהל להקים קבוצת אוהדים משלהם.
כעבור כשנה, באפריל 2014, נרשמה הקבוצה ברשם העמותות ובהמשך לעונת המשחקים של 2014/2015. בחזונה של הקבוצה נכתב כי היא תפעל על בסיס ערכי תנועת בית"ר המקוריים מיסודו של זאב ז'בוטינסקי, המשלבים ציונות ואמונה בשוויון בין כל בני האדם ללא הבדלי דת, גזע ומין, ששללו את הגזענות והאלימות מהיסוד. הרעיונות הללו, של לאומיות ליברלית, היו בבסיסה של התנועה הרוויזיוניסטית, עמם הייתה מזוהה בית"ר ירושלים במקור. בנורדיה הצהירו שבניגוד לבית"ר ירושלים, בה מעולם לא שיחק שחקן ערבי, בית"ר נורדיה ירושלים תהייה פתוחה בפני שחקנים ערבים, ואכן כבר בעונה הראשונה שיחקו בקבוצה החלוץ אמיר שוויקי, והקשר האחורי אמיל באדר.
השנים הראשונות
בעונתה הראשונה, עונת 2014/2015, שובצה הקבוצה לליגה ג' מרכז, ולמנהל המקצועי של המועדון מונה משה בן ארוש, שחקן בית"ר ירושלים בעברו. משחק הבכורה הרשמי של הקבוצה נערך באוקטובר 2014 באצטדיון גבעת רם מול מכבי קריית עקרון, והסתיים בניצחון 1–2 לעיני כ-500 צופים. בעונה זו אימן את הקבוצה סרגיי טרטיאק, כדורגלן העבר ששיחק בבית"ר ירושלים, ובסגל שיחקו מספר יוצאי מחלקת הנוער של בית"ר ירושלים בעבר, ביניהם אביתר ברוכיאן, עוז אריאל, יוסי פרץ ארטיום טרטיאק, גילי גור, רן מבשוב, השוער מוטי מזרחי והקפטן הראשון של הקבוצה לי-אור קן-דרור. את עונתה הראשונה סיימה הקבוצה במקום השלישי בליגה.
לקראת עונת 2015/2016 יצאה הקבוצה לקמפיין מימון המונים שזכה להצלחה, ולמאמן הקבוצה מונה עמית ברבש. ב-18 במרץ 2016 ניצחה הקבוצה 1–7 את הפועל בת ים, והבטיחה את העפלתה לליגה ב'. בעונה זו זכתה הקבוצה גם בגביע המחוז, כשגברה על מ.ס. חבל מודיעין לאחר דו-קרב פנדלים, והעפילה לסיבוב ו' של גביע המדינה, בו הפסידה לבית"ר כפר סבא מליגה א'.
בעונת 2017/2018 המשיך בתחילה עמית ברבש לאמן את הקבוצה גם בליגה א', אך לאחר 6 הפסדים רצופים בליגה התפטר ברבש מתפקידו לאחר המחזור ה-9, במקומו מונה ויקטור גניש. הקבוצה סיימה את העונה בפלייאוף העליון והודחה במשחק חצי הגמר מול קבוצת האוהדים מכבי קביליו יפו. במשחקי הגביע הגיעה הקבוצה לסיבוב ז' בו הודחה מול קבוצת מ.ס בני ממב"ע מליגה ב'.
בעונת 2018/2019 כיהן שלומי עמר כמאמן הקבוצה, עוזרו היה קפטן הקבוצה ציון זקן בעקבות פרישתו ממשחק בגיל 37 לאחר 3 עונות משחק בקבוצה. עמר פוטר לאחר המחזור ה-10 לאחר סדרה של הפסדים, במקומו מונה זקן למאמן ולעוזרו עידן הררי. במשחקי הגביע הגיעה הקבוצה לסיבוב ח' בו הודחה מול קבוצת בני יהודה תל אביב מליגת העל.
בעונת 2019/2020 מונה ארז בנודיס למאמן הקבוצה, לעוזרו מונה חיים סיטון. במשחקי הגביע הגיעה הקבוצה לסיבוב ו' בו הודחה מול קבוצת מכבי קריית מלאכי מליגה ב'. לאחר המחזור ה-9 הצטרף לקבוצה שחקן בית"ר ירושלים לשעבר אבירם ברוכיאן. לאחר המחזור ה-13 התפטר בנודיס מתפקידו לאחר סדרת כישלונות של הקבוצה, במקומו מונה ליאור זדה. לאחר המחזור ה-20 התפטר זדה בעקבות מעברו לאימון סקציה נס ציונה מליגת העל, במקומו מונה עוזרו, שחקן הקבוצה לשעבר שי ניסים. העונה הופסקה ונסתיימה לאחר המחזור ה-23 בעקבות התפרצות נגיף קורונה בישראל.
בעונת 2020/2021 מונה שוב ויקטור גניש למאמן הקבוצה. במשחקי הגביע עלתה הקבוצה לראשונה לשלב שמינית הגמר, בו הודחה מול קבוצת בני סכנין מליגת העל. לאחר הפסד במשחק מבחן לירידת ליגה מול הפועל בני לוד הודח גניש, במקומו מונה חנן אזולאי למשחק המכריע מול הפועל מחנה יהודה מליגה ב', בו ניצחה הקבוצה והבטיחה השארותה בליגה א'. ביולי 2021 שיחקה הקבוצה במשחק ידידות בלייפציג מול קבוצת כימי לייפציג מהליגה הרביעית בגרמניה, לזכר מועדון הספורט "בר כוכבא" לייפציג שהוקם ב-1920 ופורק בידי הנאצים ב-1938.
בעונת 2021/2022 מונה שחקן הקבוצה לשעבר גילי גור למאמן הקבוצה, הוא התפטר מתפקידו לאחר המחזור ה-10, לאחר שהקבוצה השיגה 3 נקודות בלבד מתחילת העונה, במקומו מונה גדי כרמלי. בסיום העונה ירדה הקבוצה לליגה ב'. במשחקי הגביע הגיעה הקבוצה לסיבוב ה' בו הודחה מול קבוצת מכבי יבנה מליגה א'.
בעונת 2022/2023 מונה אהוד כחילה למאמן הקבוצה. במשחקי הגביע זכתה הקבוצה בגביע המחוז והגיעה לסיבוב ו' בו הודחה מול קבוצת מועדון ספורט דימונה מליגה א'. במשחקי הפלייאוף לעליית ליגה ניצחה הקבוצה במשחק המכריע מול קבוצת מכבי שעריים בדו-קרב פנדלים ועלתה חזרה לליגה א'.
שם הקבוצה
תחילה נקרא דף הפייסבוק הקורא להקמת קבוצה חדש בשם "בית"ר ימק"א ירושלים", אולם בהמשך התברר שלא ניתן להשתמש בשם מאחר שימק"א היא אגודת ספורט נוצרית בינלאומית רשומה. במקומו נבחר השם בית"ר נורדיה ירושלים. החיבור בין השם נורדיה לבית"ר, נוצר בשנת 1947, כשהבריטים אסרו על השימוש בשם 'בית"ר' כצעד ענישה על השתתפותם של רבים משחקני בית"ר תל אביב ובית"ר ירושלים בפעולות מלחמתיות נגד השלטון הבריטי. בעקבות כך, בית"ר תל אביב, בית"ר נתניה ובית"ר ירושלים שינו את שמן ל'נורדיה', על שם המנהיג הציוני מקס נורדאו.
כשהתקבלה הקבוצה להתאחדות לכדורגל, לא אישרה ההתאחדות את שמו של המועדון כבית"ר נורדיה ירושלים, מהסיבה שהקבוצה לא קיבלה את אישור מרכז בית"ר לשימוש בשם בית"ר בשם הקבוצה. מי שהוביל את המהלך היה יו"ר מרכז בית"ר, אבנר קופל, שהיה גם מנהל השיווק של בית"ר ירושלים באותה עת. עקב כך, שמה הרשמי של הקבוצה היה "אגודת ספורט נורדיה ירושלים", אך אוהדי הקבוצה המשיכו לקרוא לה "בית"ר נורדיה ירושלים", וגם על אביזרי העידוד ששיווקה הקבוצה היא נקראה בשם זה. בסוף שנת 2015, אושרה במרכז בית"ר בקשתה של העמותה ושמה שונה ל"בית"ר נורדיה ירושלים" באופן רשמי.
במאי 2017 הוגשה תביעה מצד בית"ר ירושלים נגד הקבוצה, בטענה כי הקבוצה מפרה את זכויותיה בשמה ובסמליה, וכי אושרה שלא כדין על ידי מרכז הספורט הארצי בית"ר. ביולי 2018 הגיעו שני הצדדים להסכמה על הסרת התביעה ומעבר לשיתופי פעולה בין המועדונים.
אוהדים
המועדון שם דגש על החזרת משפחות וילדים ליציע, ורוב הקהל של הקבוצה מורכב מאוהדי בית"ר ירושלים אשר חדלו ללכת למשחקי הקבוצה בעקבות שורה של אירועי אלימות וגזענות שהגיעה לשיאה בעונת 2012/2013. בין אוהדי בית"ר המפורסמים שתומכים בבית"ר נורדיה ניתן למנות את שאנן סטריט (יוצר הסדרה התיעודית אהבת חיי על קבוצות האוהדים בישראל), גורי אלפי ושי נובלמן, אשר שימש גם ככרוז במשחקי הקבוצה. גם אנשי ציבור שהיו מזוהים כאוהדי בית"ר ירושלים בעבר הביעו את תמיכתם בקבוצה, ביניהם נשיא המדינה לשעבר ראובן ריבלין (שאף כיהן כיו"ר בית"ר ירושלים בעבר), השר לשעבר דן מרידור, אחיו יו"ר הסוכנות היהודית לשעבר סלי מרידור, וד"ר ירדן הורן, בנו של מייסד בית"ר ירושלים דוד הורן.
הישגים וסטטיסטיקות לפי עונות
מלך השערים בכל הזמנים של הקבוצה (נכון לסוף עונת 2022/2023) הוא אלעד אברמסון (61) וסגנו, שגם כבש את שערה הראשון של הקבוצה, הוא אביתר ברוכיאן (45).
מחלקת הנוער ובית הספר לכדורגל
ככלל, עמותת בית"ר נורדיה ירושלים מפעילה מפעלים חינוכיים והתנדבותיים, הרותמים את הספורט והכדורגל, למען חינוך הדור הבא, העצמת אוכלוסיות חלשות, והיכרות הדדית בין חלקים שונים באוכלוסייה ובחברה הירושלמית. זאת, מתוך מטרה ברורה ליצור עתיד טוב יותר של שיתוף פעולה וכבוד ההדדי, בין מגוון תושביה של ירושלים, ולסייע בבניית פסיפס תרבותי שיקדם את כלל האוכלוסיות בירושלים.
בעונת 2016/2017 נפתחה מחלקת הנוער של הקבוצה. בית הספר לכדורגל פועל במסגרת ארגון צו פיוס.
באפריל 2018 הגיעה הקבוצה להסכם עם אקדמיית הכדורגל של שחקן הכדורגל רונאלדיניו להקמת סניף בישראל ולהרחבת פעילות בתי הספר לכדורגל של הקבוצה. במסגרת ביקורו בישראל אז, ביקר רונאלדיניו במתחם האימונים של הקבוצה בעמק הארזים. בסופו של דבר לא יצא ההסכם לפועל, בעקבות חילוקי דעות בין הצדדים.
החל מעונת 2019/2020 משחקת מטעם המועדון גם קבוצת נוער, בסיום העונה הראשונה לפעילותה היא זכתה באליפות ליגת הנוער שפלה ועלתה לליגה הארצית ובעונת 2022/2023 היא עלתה לליגה הלאומית.
בית הספר לכדורגל לילדי שלווה
בעונת 2019/2020 פתח המועדון בשיתוף פעולה עם ארגון שלוה שתי קבוצות לילדים עם מוגבלויות. במסגרת השת"פ פועלות שתי קבוצות רב גילאיות (9 עד 13) המכילות סה"כ 25 מילדות וילדי שלווה (קבוצות מעורבות) הסובלים מלקויות שונות (אוטיזם, פיגור שכלי, נכויות פיזיות, פגיעות פוסט טראומטיות ועוד). את הקבוצות מדריך במסגרת אימון חד שבועי מאמן מטעם ובמימון בית"ר נורדיה (שחקן ליגת העל ובית"ר והפועל ירושלים בעבר),אשר גם מספקת את מדי האימון והציוד המקצועי, בעוד שלווה מספקת את האולם בו מתקיימת הפעילות.
בית הספר לכדורגל בימק"א
עוד פרויקט שהחל בעונת 2019/2020 הוא שיתוף הפעולה עם מרכז ימק"א ירושלים אשר חרת על דגלו את האחווה הבין דתית ליהודים, נוצרים ומוסלמים. בבית הספר לכדורגל של בית"ר נורדיה ירושלים וימק"א, מתאמנים בצוותא ילדים יהודים, מוסלמים ונוצרים מגילאי גן עד בי"ס יסודי. הרעיון העומד מאחורי שיתוף הפעולה הזה, הוא האמונה שדרך הספורט והחוויה ניתן לגשר מעל לפערים תרבותיים וליצור עתיד טוב יותר לעיר ירושלים ולתושביה.
בית הספר לכדורגל בשכונת גילה
בית הספר לכדורגל של בית"ר נורדיה ירושלים בשכונת גילה, החל לפעול בשנת 2018, בשיתוף פעולה עם המרכז הקהילתי בגילה. האימונים מתקיימים על מגרש דשא סינתטי בגודל קטרגל ומיועדת לגילאי 6–12. בבית הספר רשומים כ-150 ילדים המחלוקים לשמונה קבוצות: כיתות א' עד ו', קבוצת ילדות וקבוצה לילדי גן. בנוסף לכדורגל, עוברים הילדים הרצאות בנושאים שמסביב לספורט: תזונה, חינוך לרעות ותחרותיות ועוד.
דגל סאבא
דגל סאבא אומץ רשמית ב-6 בדצמבר 1985 (היום הלאומי של האי סאבא). הדגל נבחר מתוך 130 הצעות שהוגשה לוועדה שהוקמה לצורך בחירת הדגל.
היסטוריה
באי נעשה שימוש בדגל הולנד החל משנת 1816 עת בו עבר האי לריבונות הולנד. בשנת 1983 הפך האי סאבא לחלק מהאנטילים ההולנדיים ונעשה שימוש בדגל האנטילים ההולנדיים. ב-15 באוקטובר 1984 החליטה מועצת האי על הקמת ועדה שתבחן את נושא הדגל, הסמל וההמנון של האי. אספת האי קיבלה את ההצעה ב-18 בפברואר 1985 והוועדה חלה לפעול ב-1 במרץ 1985. בראשות הוועדה ישב ויל ג'ונסון, וחברי הוועדה היו פרנק האסל, פטסי ג'ונסון ושירלי סמית'. 130 הצעות הוגשו לוועדה מהן נבחר דגל בעיצובו של אדמונד ג'ונסון בן ה-18 תוב האי.
הדגל הונף לראשונה ב-6 בדצמבר 1985.
תיאור הדגל
יחס הדגל הוא 2:3. בחלקו העליון של הדגל שני משולשים אדומים האחד בקצה השמאלי העליון והאחד בקצה הימני העליון, ובחלקו התחתון של הדגל שני משולשים כחולים - האחד בקצה הימני התחתון והשני בקצה השמאלי התחתון (דבר היוצר מעוין לבן במרכז הדגל). במרכז הדגל כוכב זהוב בן חמישה קצוות. הכוכב מסמל את האי סאבא, וצבעו מסמל שהאי יקר לתושביו, וכן את העושר של יופיו של האי, ואת התקווה לעתיד האי.
הצבעים כחול, לבן ואדום מסמלים את הקשר להולנד ולאנטילים ההולנדיים. כמו כן הלבן מסמל שלום וחברות, האדום אחדות ואומץ, והכחול - את הים שמקיף את האי ואת השמיים (והאל שיצר את האי).
פלורסטאן הראשון, נסיך מונקו
פלורסטאן הראשון, נסיך מונקו (בצרפתית: Florestan I; 10 באוקטובר 1785 - 20 ביוני 1856), היה נסיך מונקו משנת 1841 עד מותו.
ביוגרפיה
פלורסטאן הראשון נולד בפריז ב-10 באוקטובר 1785, לאונור הרביעי, נסיך מונקו ולואיז ד'אומון, בתם של לואי מארי ד'אומון, דוכס אומון השישי ולואיז ז'אן דה דורפור, דוכסית מזארין.
בשנת 1816 התחתן פלורסטאן עם השחקנית מארי קרוליין ז'יבר דה לאמץ, בתם של שארל תומאס ז'יבר דה לאמץ ומארי פרנסואה לה גראס דה ואוברסי, ונולדו להם שני ילדים.
בצעירותו היה פלורסטאן שחקן בתיאטרון "דה ל'אמביגו-קומיק" בצרפת. בשנת 1819 מת אחיו אונור החמישי, נסיך מונקו ללא צאצאים חוקיים, ובעקבות כך עלה פלורסטאן לשלטון במקומו.
בתקופת שלטונו הכוח האמיתי התנהל בידי אשתו מארי קרוליין, אשר הצליחה להביא להקלה במצב הכלכלי הקשה ששרר במדינה, בעקבות מעמדה החדש של מונקו באותה עת כבת חסות של ממלכת סרדיניה, דבר אשר עורר זעם בקרב התושבים וגרם לתסיסה פוליטית ומתח רב בנסיכות. הנסיך פלורסטאן ניסה לבצע רפורמות דמוקרטיות והציע שתי חוקות למדינה, אך אלו נדחו על ידי תושבי הערים מנטון ורוקברון. כאשר הבין פלורסטאן שכל מאמציו ולרצות את התושבים נידונו לכישלון, התכוון הנסיך להתפטר ולהעביר את השלטון לבנו שארל. אך דבר זה היה מאוחר מדי מכיוון שתושבי הערים מנטון ורוקברון התקוממו והכריזו על עירם כישויות נפרדות ממונקו, הם ניסו להסתפח לממלכת סרדיניה אך הדבר לא עלה בידם. בשל כך ביטל פלורסטאן את תוכניותיו להתפטר, והוא נשאר בשלטון.
ניקולאי גוגול
ניקולאי וסילייביץ' גוגול (ברוסית: Никола́й Васи́льевич Го́голь; 1 באפריל 1809 – 4 במרץ 1852) היה סופר ומחזאי רוסי, יליד אוקראינה. מן המשפיעים והבולטים שבאמני הסיפורת של המאה ה-19. לימים, זכה למעמד כאחד מגדולי יוצרי ואמני הפרוזה בתולדותיה של הספרות הרוסית, ואף בזו של הספרות העולמית כולה. כן נודעו לתהילה סיפוריו הקצרים, ובמיוחד 'האדרת' ו-'האף'. ולצידם, רומן המופת 'נפשות מתות'.
פלורסטאן הראשון, נסיך מונקו
ביוגרפיה
ב-20 ביוני 1856 מת פלורסטאן בפריז, ובנו שארל השלישי, נסיך מונקו עלה לשלטון במקומו. גם לאחר מותו נשארה מונקו מפולגת עם כאוס רב. בנו שארל הוא זה שהביא בשנות שלטונו לרגיעה ולשיפור המצב במדינה.
משפחתו
בשנת 1816 התחתן פלורסטאן עם השחקנית מארי קרוליין ז'יבר דה לאמץ, בתם של שארל תומאס ז'יבר דה לאמץ ומארי פרנסואה לה גראס דה ואוברסי, ממנה נולדו לו 2 ילדים:
ניקולאי גוגול
תולדות חייו ויצירתו
ניקולאי ואסילייביץ גוגול נולד בכפר סורוצ'ינצי (Сорочинцы) שבסביבת העיר מירגורוד (Миргород), בדרום מערב האימפריה הרוסית (לימים במחוז פולטבה שבאוקראינה). אביו, אציל רוסי בעל אחוזה קטנה, בילה את מרבית חייו בכפר. ביתו היה בית פטריארכלי, ובהשפעתו היה בגוגול מילדותו רגש דתי עמוק. כנער היה גוגול ילד חולני ושונה מחבריו, וכל בני משפחתו חרדו לשלומו ונהגו לפנקו לעיתים תכופות מתוך חשש תמידי לחייו, ולבסוף נטעו בו את אותה הפקפקנות שגרמה לו לאחר זמן מה לייסורים רבים. בהיותו שרוי לבדו בגן ביתו היה שומע קולות, ושעות של אימה וביעותים היו באות עליו. עם זאת, היה קולט בקרבו את רשמי הטבע של אוקראינה, את תכונות עמו וסביבתו, ורשומים אלו הטביעו חותמם על כל יצירתו.