cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
היפהפייה הנרדמת (סרט, 1959)
ביקורות הצלחת הסרט
עשיית הסרט התבצעה באותה תקופה שהוקם הפארק דיסנילנד ולקידום הסרט הוכרז שהטירה שנבנתה בו ועד היום היא סמל האתר כ"טירת היפהפייה הנרדמת". פסקול הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר, וכן גם לפרס גראמי.
פסקול
שיר הנושא "Once Upon a Dream" מבוסס על הבלט "היפהפייה הנרדמת" מאת פיוטר איליץ' צ'ייקובסקי.
נישפין
נכון ל-2018 כללה העיירה 32,759 תושבים. העיירה משתרעת על פני 15.1 קמ"ר.
במאה ה-16 נישפין שימשה כמקום מגוריו של מלך שוודיה קרל התשיעי.
האטרקציה המרכזית של העיירה היא טירת נישפין שבנייתה החלה בסוף המאה ה-12.
שדה התעופה סטוקהולם-סקווסטה ממוקם כ-7 קילומטרים מהעיירה. זהו שדה התעופה השלישי בגודלו בשוודיה מבחינת תנועת נוסעים.
Mr. Know All
מר יודע כל (באנגלית: Mr. Know All) הוא סיפור פרי עטו של הסופר האנגלי סומרסט מוהם שנכתב בשנת 1924 ונכלל בתוכנית הלימודים לבחינת הבגרות באנגלית בישראל.
פתיחה: הרושם הראשוני ודעה קדומה
הסיפור מתרחש על סיפונה של אונייה, זמן קצר לאחר תום מלחמת העולם הראשונה. כאשר בריטניה הייתה אימפריה גדולה ששלטה בשטחים רבים ברחבי העולם. המספר, ג'נטלמן אנגלי קלאסי ששמו אינו מתגלה במהלך הסיפור, נאלץ לחלוק תא באונייה המפליגה מסן פרנסיסקו ליוקוהמה שביפן. ברגע שנודע לו שמו של שותפו לתא, הוא מתרגז, כי היה מעדיף לחלוק את התא עם אנגלי, בעוד ששמו של השותף, מעיד על כך שאיננו כזה. עוד לפני שהמספר פגש את מר קלדה שנסע באונייה בשביל נסיעת עסקים הוא מתעב אותו, ולא רק בשל מוצאו המפוקפק בעיניו: מר קלדה פרק את חפציו, והמספר מבחין שעל מזוודותיו מודבקים תגים רבים המעידים על כך שקלדה מרבה לנסוע בעולם. פרטים נוספים במטענו של השותף לתא מפריעים לו: המזוודה המכילה את בגדיו גדולה מדי לטעמו, הוא משתמש במוצרי רחצה וטיפוח ממותג יוקרתי וגם המברשות שלו יקרות, עשויות מעץ הובנה עם ראשי התיבות של שמו חקוקים בזהב, ועם זאת אינן לגמרי נקיות. המספר אינו אומר זאת במפורש, אך ניתן להסיק שהוא חש קנאה מסוימת: הראיות מצביעות על כך שמר קלדה עשוי להיות אדם אמיד. המספר משוכנע שמאחר שמר קלדה אינו אנגלי, הוא יסרב לפתוח את החלון ולאוורר את החדר.
המפגש הראשון ויחס שלילי
המפגש הראשון בין המספר למר קלדה מתרחש זמן לא רב אחרי שהאונייה מפליגה. המספר יושב בחדר העישון של האונייה ומשחק בסוליטר. מר קלדה מצטרף אליו, מציג את עצמו בידידותיות מופרזת, וטוען שהוא אנגלי, אף על פי שתווי פניו נראים כך: עורו כהה, שערו שחור ואפו מעוקל. על מנת להוכיח את היותו אנגלי מנופף מר קלדה בדרכונו הבריטי. המספר חושד בו כי מוצאו באחת מארצות הלבנט.
מר קלדה משתדל להתחבב על המספר. הוא מציע לו משקה אלכוהולי, על אף חוקי היובש שחלו באותה תקופה על כל טריטוריה אמריקנית. הוא מזמין אותו לצרף את ידידיו שגם להם הבטיח לספק את המשקאות האסורים, מתערב לו במשחק הסוליטר, מודיע לו שכבר שמר בעבורו מקום ישיבה ליד שולחן האוכל, מראה לו שלושה תכסיסי קלפים, ובכלל – מדבר בלי הרף, ולא מרפה מהמספר, שתיעובו כלפי מר קלדה גובר.
"מר כל יודע"
המספר מעיד על כך שאינו היחיד שמאס במר קלדה. לדבריו, כל הנוסעים נרתעים מפניו, אף על פי, ואולי משום, שהוא מתאמץ כל כך: מר קלדה משתתף בכל הפעילויות החברתיות המתרחשות בספינה: מארגן את הנשפים, את המכירות הפומביות ואת תחרויות הספורט. כולם מכירים אותו ואת רברבנותו: הוא מרבה להתווכח וחשוב לו מאוד להוכיח את ידיעותיו. הוא אף פעם לא מוותר, וחשוב לו לאלץ את האחרים להודות שטעו בכל פעם שהם מתווכחים אתו. הנוסעים, לדברי המספר, מכנים אותו מאחורי גבו וגם בפניו "מר כל יודע", אבל מר קלדה אינו מבחין בלגלוגם ומתנהג כאילו כולם מחבבים אותו.
הזוג רמזי ונטיה לוויכוחים
הוויכוחים המרים ביותר מתעוררים בשעות הסעודה. ליד השולחן מסבים כל יום הרופא, המספר, מר קלדה, ובני הזוג רמזי: הוא נציג זוטר בקונסוליה האמריקנית ביפן, היא אישה המתוארת כביישנית וצנועה. המספר מחבב את גברת רמזי בשל עדינותה המופגנת. בעלה מתואר במונחים לא מחמיאים: הוא כבד גוף בעל כרס משתפלת. הבגדים שהוא לובש נקנו בחנויות כלבו ולא נתפרו בעבורו במיוחד, שכן, מסביר המספר, משכורתו בשירות הקונסולרי האמריקני אינה גבוהה במיוחד. בני הזוג מפליגים ביחד מסן פרנסיסקו, אחרי פרידה של שנה. הגברת רמזי שהתה לבדה בניו יורק כל אותה תקופה, ובעלה הגיע לאמריקה כדי לקחת אותה איתו בחזרה ליפן. מר רמזי הוא אדם וכחן, לא פחות ממר קלדה. ביטחונו העצמי של מר קלדה מעצבן את מר רמזי, והוא נסחף לוויכוחים ארוכים, שבהם שניהם מתאמצים להוכיח את נכונות טענותיהם. שותפיהם לשולחן האוכל חשים לכודים – כך מעיד המספר, שכן הנימוס מחייב אותם לשבת ולחכות שהארוחה תסתיים. הרופא היושב ליד השולחן אינו נוהג להשתתף בוויכוחים הללו, הוא אדיש אליהם, ואילו את המספר, כך אפשר להסיק מדבריו, הם מרגיזים מאוד, אבל הוא משתדל להפגין את מורת רוחו בקרירות ובשתיקה רועמת.
פנינים והתערבות
מר קלדה מביט בפנינים מקרוב וארשת של ניצחון עולה על פניו. רגע קט לפני שהוא מכריז על ניצחונו מוסט במקרה מבטו אל הגברת רמזי. הוא רואה מצוקה גדולה. המספר, שגם הוא שם לב לכך, מתפלא שמר רמזי, בעלה, כלל לא מבחין בתחינה העולה על פניה. לשניהם, למספר ולמר קלדה, ברור לגמרי שהגברת רמזי מבקשת בלי מילים שלא יסגיר אותה, שלא יכריז על כך שהפנינים יקרות מאוד, כפי שטען מלכתחילה. הסיפור אינו מסביר זאת, אבל הקורא יכול מיד להסיק את המסקנה המתבקשת, הבלתי נמנעת: נראה שאת ענק הפנינים היקר קיבלה הגברת רמזי במתנה, ודאי מגבר. מר קלדה מחליט למחול על כבודו, כדי להציל את נישואיה של הגברת רמזי. הוא מתקשה מאוד לעשות זאת, ידיו רועדות. אבל בדילמה שבין הצורך לשמר את המוניטין שלו כמי שיודע הכול לבין טוב לבו ורצונו לעזור לגברת רמזי, אף על פי שאינו מקורב אליה במיוחד, גוברת נדיבותו האנושית. הוא מכריז שטעה, ומאחר שהפסיד בהתערבות הוא מוציא מארנקו שטר של מאה דולר ומגיש אותו למר רמזי, שלועג לו ופוסק – "להבא אל תהיה כל כך בטוח בעצמך." כל הנוסעים באונייה לועגים למר כל יודע, שטעה, כביכול, והגברת רמזי פורשת ועולה לחדרה, בתואנה שהיא סובלת מכאב ראש.
סיום: האמת ושינוי היחס
למחרת בבוקר, בתמונה האחרונה בסיפור, המספר ומר קלדה נמצאים ביחד בתאם. המספר מבחין במעטפה שנדחפת מתחת לדלת. שמו של מר קלדה כתוב עליה באותיות דפוס – כדי שלא יהיה אפשר לזהות את כתב היד. הוא מגיש למר קלדה את המעטפה, שאין בתוכה שום פתק, אלא רק שטר של מאה דולר. מר קלדה מסמיק, קורע את המעטפה לגזרים ומבקש מהמספר להשליך את הקרעים מהחלון החוצה, אל הים. ברור למספר שזהו הכסף שהגברת רמזי החליטה להחזיר למר קלדה, כדי להודות לו על כך שלא הסגיר את סודה, אבל ליתר ביטחון הוא שואל את מר קלדה אם הפנינים היו אמיתיות. מר קלדה משיב לו שהוא במקומו של מר רמזי לא היה מניח לאשתו להישאר לבדה במשך שנה תמימה בניו יורק. ומוסיף ואומר שאף אחד לא אוהב שמציגים אותו כשוטה גמור.
המספר, שעד כה חזר ואמר עד כמה אינו מחבב את מר קלדה באופן מוחלט, משנה את דעתו ואומר שהוא אינו מחבב את מר קלדה, אך לא באופן מוחלט.
פרשנויות מקובלות
הסיפור "מר יודע כל" מראה שדעות קדומות הן דבר שגוי. מר קלדה הצטייר תחילה כאדם בלתי נסבל, אך מתגלה כאדם רגיש וטוב לב, ואילו הגברת רמזי, שתוארה בצורה חיובית, מתגלה כאדם מזויף וצבוע, אישה שככל הנראה בוגדת בבעלה.
יש הרואים בפנינים כמשל, מר קלדה מתואר על ידי המספר כ"אנגלי מזויף" ואילו גברת רמזי כאישה צנועה ונעימה, אך בסופו של דבר אנו מגלים ש"הפנינה האמיתית" היא דווקא מר קלדה ואילו "הפנינה המזויפת" שנחשבה בעיני המספר לאמיתית היא גברת רמזי.
במידה רבה הסיפור עוסק במספר עצמו, בתהליך שהוא עובר ובהתפכחות שלו. הוא מבין את שגיאותיו בניתוח אישיותם של מר קלדה ושל הגברת רמזי, אך גם בסוף, גם כשהאמת מתגלה, השינוי שעובר המספר אינו מוחלט. המספר אמנם מבין שהדעות הקדומות שבהן החזיק היו שגויות, אך למרות זאת הוא אינו מחבב את מר קלדה.
היסטוריה
הסיפור "מר יודע כול" פורסם לראשונה בספטמבר 1924 בכתב העת Good Housekeeping.
הסיפור עובד בעיבוד מודרני וחופשי באחד מפרקי הסדרה "לא יאומן כי יסופר" (Tales of the Unexpected) של ה-BBC, בשם Mr. Know-All (עונה 9 פרק 14, 1988) עם חיים טופול בתפקיד ראשי.
כינוי רמז
כינויי הרמז הם תת-קבוצה של שמות גוף, המשמשים תחליף לשם ומציינים עצם שכבר הוזכר.
כינוי רמז הוא כינוי המצביע על שם עצם מסוים. הוא מצביע על:
כינויי הרמז בעברית
מקורן של צורות הנקבה וצורות הרבים השונות מצוי בהבדלים שבין לשון המקרא ללשון חכמים. בלשון המקרא מקובלות הצורות 'זאת' ו'אלה', בעוד שבלשון חכמים רווח השימוש בצורות 'זו' ו'אלו'.
בעת הוספת יידוע מקובל להוסיף יידוע לצורות מלשון המקרא ולא לצורות מלשון חכמים (הילדה הזאת, או ילדה זו; אך לא: הילדה הזו).
כינויי רמז נוספים עשויים לשמש הביטויים 'הלז' (ליחיד) 'הללו' (לרבים).
לדוגמה: הנרות הללו אנו מדליקים.
כינוי הרמז יכול לבוא לפני או אחרי השם שהוא רומז עליו. כאשר כינוי הרמז בא אחרי השם ומתאים לו ביידוע, הוא משמש כלוואי במשפט.
אולם כאשר כינוי הרמז בא לפני השם שהוא רומז עליו, הוא אינו מיודע ומשמש כנושא במשפט. במשפט (שמני) השם יכול להיות מיודע או בלתי מיודע.
לדוגמה: זה בית מן המאה ה-19 / זה הבית מן המאה ה-19. אלה חוקרים ידועי שם / אלה החוקרים ידועי השם.
כינויי הרמז לקרוב ולרחוק קיימים גם בשפות נוספות. בערבית هَذَا (הַדַֿא: זה / הזה), هَذِهِ (הַדִֿהִ: זאת / הזאת), هَولَاءِ (הַוּלַאִ: אֵלֶּה / האלה), ذَلِكَ (דַֿלִךָּ (זה לך): ההוא), تِلْكِ (תִּלְכִּ (תהא לך): ההיא), أَولَئِكَ (אַוּלַאִיךָּ (אליך) - ההם/ההן).
כינוי הרמז בערבית לעולם יבוא לפני השם שהוא רומז עליו, זו הילדה تِلْكِ البنت, ההם הילדים أَولَئِكَ الولاد... אך מבחינה תחבירית השימוש בו זהה לעברית (יכול לשמש כלוואי או כנושא במשפט). اولئيك الولاد قعدُوهُ في الكرسي ההם הילדים ישבו בכסא. هي رايت تِلْكِ البنت היא ראתה את זו הבת.
פאתן חמאמה
פאתן חמאמה (בערבית: فاتن حمامة; 27 במאי 1931 - 17 בינואר 2015) הייתה שחקנית קולנוע וטלוויזיה מצרית שנחשבה לאחת מגדולות כוכבות הקולנוע המצרי במאה ה-20. היא השתתפה בכ-100 סרטים וכונתה "הגברת של הקולנוע הערבי".
קריירה
חמאמה נולדה בעיר אל-מנצורה שבדלתא של הנילוס. הופעת הבכורה שלה על המסך הייתה בשנת 1939, בהיותה רק בת שבע, בסרט בכיכובו של עבד אל והאב. תפקידיה הראשונים היו קטנים, אך פעילותה והצלחתה ההדרגתית סייעו במיצובה כשחקנית בעלת חשיבות. ב-1946 עברה עם משפחתה לקהיר והחלה ללמוד משחק. בשנות ה-50 הגיעה למעמדה ככוכבת נערצת בקולנוע המצרי. היא שיחקה גם בסרטים רומנטיים (ברבים מהם מול הזמר עבד אל-חלים חאפז) אך גם בסרטים שיצאו כנגד אי-צדק חברתי ופגיעה בנשים. בהמשך הקריירה שלה אף הפיקה חמאמה סרטים, סייעה בפיתוח תעשיית הקולנוע במצרים, והדגישה את חשיבותן של נשים בקולנוע ובחברה מצרית.
בשנות ה-90 הפסיקה לפעול, אך לאחר שבע שנות הפסקה, חזרה להופיע בסדרות טלוויזיה. בשנת 2000 נבחרה לכוכבת המאה על ידי ארגון הסופרים והמבקרים המצרי. בשנת 2007, שמונה מהסרטים בהם כיכבה נכללו ב-100 הסרטים החשובים בהיסטוריה של הקולנוע המצרי, רשימה שהורכבה על ידי ועדת הקולנוע של המועצה העליונה לתרבות בקהיר.
חיים אישיים
ב-1947 היא התאהבה בבמאי עז א-דין זוליפקאר והם נישאו. נישואיהם ארכו שבע שנים ובמהלכם נולדה להם בת, נדיה. ב-1954 היא נישאה לכוכב הקולנוע המצרי עומר שריף, שהמיר את דתו עבור הנישואים מנצרות לאסלאם. הם נפרדו לאחר עשרים שנות נישואין. נולד להם ילד אחד, טארק. לאחר מכן נישאה לרופא מצרי, מוחמד עבד אל ואהב מחמוד, עמו חיה בקהיר עד מותה.
עתר (כתב עת)
עָתַר הוא כתב עת דו-שנתי ליצירה יהודית בספרות, בהגות ובאמנות, בעריכת בני הזוג המשוררים ד"ר אבישר הר-שפי וסיון הר-שפי, ויוצא לאור בידי הוצאת תבונות של המכללה האקדמית הרצוג מאז שנת 2010.
"עתר" מפרסם שירה ופרוזה, ולכל גיליון ישנו נושא מלווה. החל מגיליונו השני, הוא התאחד עם כתב העת מבוע (של הסופר והעיתונאי יעקב אבן חן), ונוספה לו כותרת המשנה "מיסודו של מבוע".
בין היוצרים שפרסמו בכתב העת ניתן למנות את יובל גלעד, אבישר הר-שפי, סיון הר-שפי, שחר-מריו מרדכי, אפרת ביגמן, יורם ניסינוביץ', יוסי סוויד, עמיר עקיבא סגל, עמיחי חסון, רות קרא איוונוב קניאל ועוד.
ברוקהמפטון
ברוקהמפטון (באנגלית: Brockhampton) הוא הרכב היפ הופ אלטרנטיבי אמריקאי שנוסדה בשנת 2010 בשם AliveSinceForever בסן מרקוס, טקסס. בראשותו של קווין אבסטרקט. ברוקהמפטון תארו את עצמם כלהקת בנים, במאמץ להגדיר מחדש את המונח.
בינואר 2022, הקבוצה הודיעה על הפסקה בלתי מוגבלת אחרי הופעתם בפסטיבל קואצלה באפריל.
היסטוריה
ההרכב הוקם בשם AliveSinceForever בסן מרקוס שבטקסס בשנת 2010. בשנת 2014 ההרכב מיתג את עצמו מחדש כברוקהמפטון. ההרכב מונהג על ידי קווין אבסטרקט והוקם חלקית באמצעות הפורום המקוון "KanyeToThe". ברוקהמפטון תיארה את עצמה כ"להקת בנים", כביכול במטרה להגדיר מחדש את המונח.
במרץ 2018 הודיע ההרכב כי חתם על חוזה תקליטים עם RCA רקורדס. בספטמבר 2018 הוציא ההרכב את אלבומו הרביעי, Iridescence, שהיה לאלבומם הראשון שהגיע לצמרת מצעד הבילבורד 200, וזכה לשבחים ממבקרי המוזיקה.
ב-31 ביולי 2019 הוציא ההרכב את הסינגל "I Been Born Again", כסינגל הראשי מתוך אלבומו החמישי, יחד עם וידאו קליפ נלווה. לאורך חודש אוגוסט, יצאו לאור שלושה סינגלים נוספים מתוך האלבום, יחד עם קליפים נלווים. ב-23 באוגוסט, יצא האלבום, שנקרא Ginger. האלבום זכה לשבחים והגיע למקום השלישי במצעד הבילבורד 200.
ב-9 באפריל 2021 הוציאו את אלבומם השישי, Roadrunner: New Light, New Machine.
בינואר 2022, הקבוצה הודיעה על הפסקה בלתי מוגבלת אחרי הופעתם בפסטיבל קואצלה באפריל של אותה שנה.
יחסי אירלנד–קטר
סקירה כללית
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בספטמבר 1974. ביוני 2017 פרץ המשבר הדיפלומטי הקטרי, ובנקבות כך נתקעו אלפי אזרחים אירים בקטר, וממשלת אירלנד שלחה טיסת חילוץ מיוחדת להחזירם לאירלנד.
ג'ון גודריק
ג'ון גודריק (באנגלית: John Goodricke, 17 בספטמבר 1764 - 20 באפריל 1786) היה אסטרונום חובב אנגלי, עמית החברה המלכותית. נודע בעיקר בכך שהיה הראשון להציע תאוריה מדעית שהסבירה את השתנות עוצמת האור של הכוכב אלגול.
תולדות חייו
גודריק, שנקרא על שם אבי סבו הברון סר ג'ון גודריק (1617–1670), נולד בחרונינגן שבהולנד, אך חי רוב חייו באנגליה. הוא התחרש בילדותו המוקדמת עקב מחלה קשה. הוריו שלחו אותו לאקדמיה של תומאס בריידווד, בית ספר לתלמידים חרשים באדינבורו, ובשנת 1778 לאקדמיית וורינגטון.
לאחר שעזב את וורינגטון, חזר גודריק לגור עם הוריו ביורק. שם הוא התיידד עם שכנו אדוארד פיגו, שאביו נתנאל פיגו בנה מצפה כוכבים פרטי מתוחכם. אדוארד התעניין בכוכבים משתנים, ונתן לגודריק רשימה של אלה שלדעתו ראויים לצפייה.
למרות שכבר אז תופעת הכוכבים המשתנים הייתה ידועה, גודריק היה הראשון שהציע מנגנון שיסביר זאת. הוא הציע שאלגול הוא מה שמכונה כיום כוכב בינארי לקוי. הוא הציג את ממצאיו בפני החברה המלכותית במאי 1783, ועל עבודה זו העניקה לו החברה את מדליית קופלי לאותה שנה. הוא נבחר לעמית של החברה המלכותית ב-16 באפריל 1786. אך מת ארבעה ימים לאחר מכן מדלקת ריאות, מבלי שנודע לו על בחירתו.
לגודריק מיוחס גם גילוי ההשתנות התקופתית של הכוכבים שליאק ודלתא בקפאוס.
הנצחתו
גודריק נקבר בכנסיית הונסינגור ביורקשייר. בסמוך למקום מצפה הכוכבים בו פעל הוצב שלט לזכרו.
על שמו קרויה מכללת גודריק שבאוניברסיטת יורק.
ניקולאי קוזנצוב (אמן)
ניקולאי דמיטרייביץ' קוזנצוב (ברוסית: Никола́й Дми́триевич Кузнецо́в; באנגלית: Nikolai Dmitrievich Kuznetsov; 2 בדצמבר 1850 – 2 במרץ 1929) היה צייר רוסי ופרופסור לאמנות באקדמיה הקיסרית לאמנויות בסנקט פטרבורג. עבודתו מורכבת בעיקר מדיוקנאות וסצנות ז'אנר.
ביוגרפיה
הוא היה בנו של בעל אדמות עשיר והתחיל ללמוד באודסה, שם התגלה כישרונו האמנותי והחל לקחת שיעורים בבית הספר המקומי לציור.
מ-1876 עד 1880, הוא למד באקדמיה הקיסרית לאמנויות, שם למד אצל פאבל צ'יסטיאקוב. הוא נחשב לתלמיד טוב, אך לעיתים קרובות עזב את האקדמיה כדי לצייר באחוזה המשפחתית. בשלב זה הוא התנגד בהצלחה לרצונות משפחתו והתחתן עם אישה ממעמד הפועלים שהועסקה שם.
בסיום הלימודים שלאחר מכן, הוא הציג תדיר ברחבי רוסיה ואוקראינה וקיבל הזמנות רבות. בין יושבי הדיוקנאות שלו היו פיוטר צ'ייקובסקי ואיליה מצ'ניקוב. במהלך תקופה זו, הוא היה מבקר תדיר במושבה אברמצבו. בגלל מבנה גופו הגדול, הוא שימש לעיתים קרובות כמודל לציירים אחרים.
לאחר תאונה ב-1889, הוא נאלץ ללכת על קביים, ולכן עבד בסטודיו באחוזתו, שהפך למקום מפגש של הקהילה האמנותית. ב-1893, כשהתאושש מעט, העביר את הסטודיו שלו לאודסה והחל להציג. שנתיים לאחר מכן, הוצעה לו משרת פרופסור באקדמיה האימפריאלית, שם לימד ציור קרב, אך עזב ב-1897 כדי לחזור לאודסה. בשנת 1900 הוא הציג בתערוכה העולמית בפריז. מאוחר יותר הוא נסע רבות לתערוכות ברחבי אירופה.
ב-1920, במהלך מלחמת האזרחים הרוסית, עם נסיגת הצבא הלבן, הוא ומשפחתו היגרו ליוגוסלביה, ולבסוף התיישבו בסרייבו, שם מת ב-1929.
בתו הייתה זמרת האופרה מריה ניקולייבנה קוזנצובה.
אווה פרולינג
ביוגרפיה
פרולינג נולדה בסטוקהולם ולמדה באקדמיה השוודית לתיאטרון במאלמה.
מ-1977 ועד 1988 שיחקה בתיאטרון המלכותי של שוודיה שם הופיעה בין היתר במחזה "Heliga Johanna från slakthusen" של ברטולט ברכט.
בשנת 1981 גילמה אישה העוברת הפלה בסרט סלי והחופש.
ב-1982 התפרסמה כששיחקה בסרט פאני ואלכסנדר.
ב-1987 שיחקה בסרט ההרפתאות "Jim & Piraterna Blom" לצד סטלאן סקארסגארד.
ב-1993 היא שיחקה בסרט "Sista dansen" בו שיחקו גם אנלי אלהנקו וסטלאן סקארסגארד.
בשנת 2001 שיחקה בסרט המתח "Deadline" לצד הלנה ברגסטרום.
ב-2004 דובבה בדיבוב השוודי של הסרט משפחת סופר-על.
בתה היא השחקנית טילדה פרולינג.
ג'ק וגנר
פיטר ג'ון "ג'ק" וגנר השני (באנגלית: Peter John Wagner II; נולד ב-3 באוקטובר 1959) הוא שחקן וזמר אמריקאי.
ביוגרפיה
וגנר נולד בעיר וושינגטון שבמיזורי ולמד שנה באוניברסיטת מיזורי ולאחר מכן באוניברסיטת אריזונה.
קריירה
התפרסם כששיחק בסדרה "ג'נרל הוספיטל" וב-1985 היה מועמד לפרס אמי לבידור בשעות היום בקטגוריית "השחקן הצעיר הטוב ביותר", ולאחר מכן שיחק באופרת הסבון "סנטה ברברה".
בשנת 1994 החל לשחק בסדרה "מלרוז פלייס" את ד"ר פיטר ברנס, רופא ומנהל מחלקה בבית חולים "ווילשיר ממוריאל" ובנוסף הוא ביים מספר פרקים בסדרה.
בשנת 2003 החל לשחק את התפקיד של ניק באופרת הסבון "היפים והאמיצים", תפקיד אשר עשה למשך 1332 פרקים עד לעזיבתו ב-2012.
בשנת 2014 החלה לשחק בסדרת הדרמה האמריקאית-קנדית "כשהלב קורא" בתור ביל אייברי. ב-2023 הסדרה חודשה לעונה ה-11 בה הוא עדיין משחק.
מאורת הצפעונים
מאורת הצפעונים (The snake pit) הוא סרט דרמה אמריקני מ-1948 בבימויו של אנטול ליטבק ובכיכובה של אוליביה דה הבילנד, על פי הרומן האוטוביוגרפי למחצה מאותה שנה של מרי ג'יין וורד בשם זה. הסרט מספר את סיפורה של אישה שמצאה את עצמה בבית חולים פסיכיאטרי, ואינה זוכרת איך הגיעה לשם.
ג'ק וגנר
קריירה
בין השנים 2019-2016 שיחק בסדרת הסרטים של הולמרק "The Wedding March", בתפקיד הראשי של מיק טרנר, בכל חמשת סרטי הסדרה.
מאורת הצפעונים
עלילה
וירג'יניה קנינגהאם (אוליביה דה הבילנד) היא אסירה הלוקה בסכיזופרניה לכאורה בבית החולים הממלכתי הפסיכיאטרי ג'וניפר היל. היא שומעת קולות ונראית מנותקת מהמציאות, ואף אינה מזהה את בעלה רוברט (מארק סטיבנס). הסרט עוקב אחרי הטיפול בה. ד"ר קיק מטפל בה באמצעות הלם חשמלי וצורות אחרות של טיפול, כולל היפנוזה, והסרט כולל פלאשבקים רבים. האחות דייוויס (הלן קרייג) היא האחות היחידה המתעללת באמת בבית החולים. דייוויס מקנאה בעניין של ד"ר קיק בווירג'יניה, שאותו היא רואה כמופרז. האחות דייוויס מביאה את וירג'יניה להתפרצות הגורמת לווירג'יניה לשהות יחד עם חולים אחרים בתא מרופד גדול ונטוש. טיפולו של ד"ר קיק משפר בהמשך את מצבה הנפשי של וירג'יניה, ועם הזמן היא מחלימה, ומסוגלת לעזוב את בית החולים. הסרט מתאר גם את המשטר הביורוקרטי של המוסד, את גישתו הקשה, המרוחקת וחסרת האמפתיה של צוות העובדים ואת היחסים בין חולים.
ג'ק וגנר
קריירה
בשנים 1998 ו-1999 הנחה את תחרות מיס תבל. בנוסף לקריירת המשחק, הוא הוציא מספר אלבומים כזמר.
מאורת הצפעונים
על הסרט
הבמאי אנטול ליטבק ערך שלושה חודשים של תחקיר מקיף מקדים. הוא דרש שכל השחקנים והצוות ילוו אותו למוסדות שונים ולהרצאות של פסיכיאטרים מובילים. אוליביה דה הבילנד נכנסה לעובי הקורה של התחקיר. היא התבוננה בתשומת לב בכל אחד מהטיפולים שהיו נהוגים בעת ההיא, כולל טיפולי הידרותרפיה ונזעי חשמל. היא לקחה חלק בפגישות טיפוליות ארוכות, והשתתפה בפעילויות חברתיות שונות עם המטופלים.
הסרט הוביל לשינויים במוסדות הפסיכיאטריים בארצות הברית. ב-1949 כתב הרב שטיין מ"דיילי וראייטי": "ויסקונסין היא המדינה השביעית שהנהיגה רפורמות במוסדות הפסיכיאטריים בתחומה בעקבות הסרט 'מאורת הצפעונים'".
ג'ק וגנר
קריירה
בשנת 2022 שיחק את אביה של לינדזי לוהן בסרט "חג מולד בלתי נשכח" של נטפליקס.
גביע המדינה בכדורגל 1986/1987
מכבי תל אביב ניצחה במשחק הגמר ובכך זכתה בגביע ה-16 שלה.
השלבים המוקדמים
בשלב המוקדם השתתפו קבוצות של ליגה ג'. בסיבוב השביעי לתחרות הצטרפו קבוצות של ליגה לאומית.
שלבי הגמר
הקבוצה שאירחה את המשחק במגרשה הביתי צוינה כראשונה בכל זוג.
אילון ירושלמי
אילון ירושלמי (נולד ב-10 במרץ 1997) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר בסקציה נס ציונה.
קריירה
ירושלמי התחיל לשחק כדורגל בקבוצת הילדים של מכבי תל אביב במדיה שיחק עד גיל 17, אז הצטרף למכבי נתניה. ב-20 במרץ 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 4-1 להפועל עכו.
בקיץ הושאל להפועל חדרה מהליגה הלאומית, במדיה רשם 30 הופעות והיה שותף לחזרה של המועדון לליגת העל אחרי 39 שנות היעדרות. בתום העונה חזר לנתניה, אך לא זכה לדקות משחק רבות במדיה.
בקיץ הושאל לסקציה נס ציונה, אך במהלך העונה הצטרף להפועל אום אל-פחם. בסיום העונה חזר לעוד עונה בנתניה בסיומה שוחרר וחתם בהפועל רמת גן.
מערב ארצות הברית
מערב ארצות הברית (באנגלית: Western United States) הוא אחד מארבעת אזורי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית והוא כולל את המדינות:
דמוגרפיה
בשנת 2006 כלל אזור מערב ארצות הברית, 69,355,643 תושבים. אזור מערב ארצות הברית כולל הן את המדינה הכי מאוכלסת בארצות הברית (קליפורניה) והן את המדינה הכי פחות מאוכלסת בארצות הברית (וויומינג).
במדינות מערב ארצות הברית מספר רב של מיעוטים אתניים. שלוש מארבע המדינות בהן האוכלוסייה הלבנה אינה מהווה רוב נמצאים באזור זה - הוואי, קליפורניה וניו מקסיקו.
הפצת סרטים מוגבלת
הפצה מוגבלת של סרטים היא אסטרטגיית הפצת סרטים שבה הוצאת סרט חדש מתבצעת במספר מועט של בתי קולנוע, בדרך כלל בשווקים מטרופוליניים גדולים. מאז 1994, הוצאה קולנועית מוגבלת בארצות הברית ובקנדה מוגדרת כסרט שיצא בפחות מ-600 בתי קולנוע.
מטרת האסטרטגיה לעיתים קרובות היא לאמוד את הביקוש של סרטים מיוחדים, כמו סרטים דוקומנטריים, סרטים עצמאיים וסרטים אמנותיים.
סרט יוצא דופן במיוחד הוא מופע הקולנוע של רוקי, שהוצג לראשונה ב-1975 ועדיין מוצג באופן מוגבל בלבד; זוהי ההפצה המוגבלת הארוכה ביותר בתולדות הקולנוע.
הפצה הדרגתית
הפצה הדרגתית היא סוג של הפצה מוגבלת שבה סרט נפתח בפחות בתי קולנוע (בדרך כלל 599 או פחות) מאשר מהדורה רחבה. אם הסרט צובר מוניטין וביקורות חיוביות, הוא מופץ בהדרגה לעוד בתי קולנוע, ככל שמסע הפרסום צובר תאוצה. לסרט מצליח ששוחרר בצורה זו יש אפילו אפשרות להתרחב להפצה רחבה.
היתרון של האסטרטגיה הזו הוא שעלויות השיווק נשמרות עד לרגע שבו נבדקת מראש מידת ההצלחה של הסרט, כאשר המפיץ יכול להגדיל את הפרסום ולדחוף להפצה רחבה יותר רק אחר כך, כדי שאם הסרט לא יצליח הוא יוכל לפרוש מהקמפיין, ובכך למזער את הוצאות הפרסום.
בשלבים המוקדמים של הוצאה הדרגתית, מדד המפתח הוא ממוצע ההכנסות לכל קולנוע, ולא סך ההכנסות כולן. סרטים עצמאיים שצברו ממוצעים גבוהים לכל קולנוע נתפסים כמועמדים סבירים להוצאה רחבה יותר מוצלחת. מפיץ המשתמש באסטרטגיית שחרור זו חייב לדאוג לא להתרחב מהר מדי בשלבים המוקדמים כדי למנוע מהקהל להתפזר ליותר מדי בת קולנוע, מה שיפחית את ממוצע הצופים בכל קולנוע, ויגרום לסרט להיחשב פחות מוצלח.
STS-73
STS-73 הייתה המשימה ה-18 של מעבורת החלל קולומביה. המטרה העיקרית הייתה לבצע ניסויים בתחום חקר חוסר כבידה תוך שימוש במערכת USML-2 של ספייסלאב.
נתוני משימה
השיגור היה מתוכנן ל-25 בספטמבר 1995 ונדחה מסיבות טכניות. בהמשך הוא נדחה עוד 5 פעמים. השיגור בוצע ב-20 באוקטובר 1995 מכן שיגור 39B במרכז החלל קנדי.
הצוות חולק ל-2 משמרות. המטרה העיקרית הייתה חקר חוסר כבידה תוך שימוש במערכת USML-2 של ספייסלאב. הניסויים הוכנו תוך התחשבות בממצאים שהתקבלו ממערכת USML-1 שפעלה במשימה STS-50 בשנת 1992. בקרת ביצוע רוב הניסויים הייתה באחריות מרכז החלל מרשל.
בנוסף למשימה מרכזית, במהלך הטיסה בוצעו מחקרים גם בתחומים אחרים לרבות גידול גבישים, מדע הבעירה, פיזיקת זורמים וגידול תפוח אדמה בחלל.
המעבורת נחתה במסלול נחיתה מס' 33 במרכז החלל קנדי ב-5 בנובמבר 1995.
קיסר אפור
קיסר אפור (שם מדעי: Pomacanthus arcuatus) הוא מין של דג ממשפחת הקיסריים החי בשוניות אלמוגים במערב האוקיינוס האטלנטי שלחופי אמריקה מניו יורק עד ריו דה ז'ניירו, אף שלרוב איננו מצוי מצפון לפלורידה בחורף והוא מותאם למים חמימים. הוא נפוץ גם לאורך הים הקריבי ומפרץ מקסיקו וכן מצוי בברמודה שבאיי בהאמה.
תיאור
דג הקיסר הוא דג בינוני אך גדול למשפחתו באורך 60 ס"מ והוא בעל גוף מוגבה ודמוי דיסק עם ראש גדול וחוטם בשרני קטן. הוא בעל סנפירים מוגבהים היוצרים צורת סהר ומסתיימים בעוקץ ארוך, בעוד סנפירי החזה קטנים יותר. לצעירים ישנו גוף שחור עם חמישה פסים צהובים אנכיים לאורך הצידיים והמבוגרים בעלי גוני אפור (מהם קיבלו את שמם) המסורטטים בכתמים לבנים-שחורים. העיניים שחורים והראש אפור עם שפתיים גדולות ולבנות ובתוכם שורות של שיניים דמויות זיפים. נקבות הקיסר יכולות לשנות את מינם מזכר לנקבה.
מגדלים דג זה באקווריום, בעיקר באקווריום ציבורי אך לא רק. לעיתים דגים אותו, אך דגי שונית עלולים לגרום ללהרעלת סיגואטרה חמורה.
ליאון דעואל
ליאון יונה דעואל (נולד ב-1962) הוא פרופסור מן המניין לפסיכולוגיה ומדעי המוח ורופא ישראלי, מחזיק הקתדרה על שם ג'ק סקירבול לחקר המוח, חבר המרכז למדעי המוח על שם אדמונד ולילי ספרא באוניברסיטה העברית וראש החוג לפסיכולוגיה לשעבר באוניברסיטה זו.
ביוגרפיה
ליאון דעואל נולד בתל אביב, עשה שנת שירות עם ילדים בסיכון ושירת 4 שנים בצה"ל בחיל המודיעין. לאחר שירותו הצבאי בגיל 23 החל ללמוד בבית הספר לרפואה באוניברסיטת תל אביב לקראת תואר דוקטור לרפואה (M.D). את התואר סיים בשנת 1993, כאשר במהלך לימודיו זכה 6 פעמים בפרס הדיקן, הניתן לראשון ברשימת הדיקן, פעם אחת בפרס הרקטור ולבסוף בפרס עבודת דוקטור לרפואה הטובה ביותר.
לאחר סיום לימודי הרפואה הוא החל בלימודי דוקטור לפילוסופיה (Ph.D) במחלקה לפסיכולוגיה באוניברסיטה העברית אותו סיים בהצטיינות בשנת 2001 תחת הנחייתו של פרופ' שלמה בנטין. לאחר מכן המשיך לבתר-דוקטורט באוניברסיטת ברקלי שם התמחה במעבדתו של פרופ' רוברט נייט, נוירולוג וחוקר מוח, ובמעבדתו של מארק ד'אספוסיטו (mark d'esposito) גם הוא נוירולוג וחוקר מוח. לאחר סיום המחקר במעבדתו של נייט, התקבל דעואל לאוניברסיטה העברית כמרצה בכיר ופתח את המעבדה למדעי המוח הקוגניטיביים באדם. עם הזמן התקדם באוניברסיטה זו עד לדרגת פרופסור מן המניין אותה קיבל בשנת 2009. בשנים 2012–2015 כיהן כראש המחלקה לפסיכולוגיה, ומשנת 2012 הוא מנהלה האקדמי של היחידה לדימות מוחי במרכז לחקר המוח באוניברסיטה העברית.
בין תלמידיו נמנים חברי סגל בכירים באוניברסיטאות בישראל כמו פרופ' ליעד מודריק ופרופ' שלומית יובל גרינברג.
מחקר
מחקרו של דעואל מתפרש על שלל ענפי הנוירופסיכולוגיה הקוגניטיבית של האדם על קו התפר שבין תהליכים מודעים ותהליכי תפיסה לא מודעים, התפקיד של קשב וייצוג המרחב בתפיסה מודעת ואפיון התהליכים המתרחשים ללא מודעות או קשב. כמו כן חוקר דעואל גם זיכרון עבודה, וקבלת החלטות, כאשר עיקר כליו המחקריים הם FMRI, אלקטרואנצפלוגרם ומטלות פסיכופיזיקה. כמו כן, דעואל השתמש לא פעם ברישומים הנלקחים ישירות ממוח האדם תוך כדי ניתוח באמצעות מכשיר ECoG.
דרן בראון
דרן בראון (באנגלית Derren Victor Brown; נולד ב-27 בפברואר 1971) הוא קוסם, צייר ומנטליסט בריטי. כמנטליסט הוא מתמחה בקסמי אשליה, קריאת מחשבות והיפנוזה. בראון מיישם טכניקות אלה כמנחה טלוויזיה וכותב ספרי-הדרכה החושפים חלק מסודות המנטליזם. מאז שנת 2000 הוא זוכה למודעות גוברת בזכות מופע השליטה במחשבות שלו. עבודות הקריקטורה שלו מוצגות בקביעות וקובצו אף הן לספר.
אף על פי שבהופעות המנטליזם בראון נראה כמחזיק בכוחות על-טבעיים, הוא עצמו אינו מתיימר אליהם ולעיתים קרובות מגנה קוסמים המתיימרים. בראון מציין בכול מופע ופתיח של תוכנית שהוא משיג תוצאות בזכות שילוב של "קסם, סוגסטיה, פסיכולוגיה, הטעייה ושיתוף פעולה" מצד הקהל. בהופעותיו הוא נראה כמסוגל לחזות התנהגות אנושית באמצעים רגישים של סוגסטיה, לתמרן את הליך קבלת החלטות של הסובייקט ולקרוא את הסימנים הפסיכולוגיים העדינים ביותר בשפת הגוף על מנת לקבוע מה הסובייקט חושב.
הצלחה טלוויזיונית
אחרי "מיינד קונטרול" בראון החל לייצר חומרים חדשים, שבהם ניסה להוכיח ששום דבר אינו אקראי ובני האדם נוחים מאוד להשפעה. בפרק בתוכניתו (Trick of the mind (04-06 הוא טען ליצור משחק מחשב מבוסס יריות בגוף ראשון, שמכניס כשליש מהאנשים שמשחקים בו לשינוי קטטוני במצב התודעה. המשחק הוצב בפאב וכאשר הסובייקט הפך מותנה למשחק, בראון מגיע ומרדים אותו, מעיר אותו במצב הדומה למצב של הדמות הראשית במשחק, בידו רובה כדורי צבע ומסביבו פעלולנים המחופשים לזומבים עם חגורת נפץ מחוברת למותניהם.
במקביל ל"תעלול או ממתק" (Trick or treat 07-08) בה קיבלו משתתפים אפשרות לחוות חוויה טובה או רעה, החלה ערוץ המדע הבדיוני האמריקאי Syfy לשדר תוכנית בת שישה פרקים של שעה ששמה Mind Control with Derren Brown. התוכנית הייתה שילוב של חומרים ישנים מהסדרות הקודמות עם חומרים חדשים שצולמו בארצות הברית.
בתוכניתו הבאה, (The events 2009), בראון עורר תשומת לב תקשורתית כשהצליח לחזות את מספרי הלוטו וטען כי עשה זאת מראש. בפרק אחר ניסה בראון לשדר לצופים בבית מסרים תת-הכרתיים ולהביא אותם להידבק לספה.
בתוכנית Investigations 2010 בראון ניסה להפריך את הימצאות העל טבעי, ועשה זאת על ידי שיחה עם שלושה אנשים שונים הטוענים ליכולות על טבעיות.
The Experiments 2011
את התוכנית The Experiments 2011 בראון הגדיר כ"תוכנית ניסויים חברתיים שאפתנית, בה הסובייקט הוא אדם אחד, קהל רחב או אפילו עיירה שלמה".
בתוכנית הראשונה, "המתנקש", בראון לכאורה שכנע אדם נורמטיבי להתנקש בחייו של דמות מפורסמת. התוכנית נעשתה בהשוואה לרצח רוברט קנדי על ידי סירחאן סירחאן שטוען שאינו זוכר את האירוע.
בתוכנית השנייה, "שעשועון", בראון ביקש מקהל במסיכה לקבוע את עתידו של סובייקט, על ידי לחיצה על כפתור "חיובי" ו"שלילי". הסובייקט היה למעשה הקהל, שהוכיח לטענת בראון את כוחה של הדה-אינדיבידואציה.
בתוכנית השלישית, "טיול האשמה", ניסה בראון לשכנע סובייקט דרך אסוציאציה להודות בפשע אותו לא ביצע. הסובייקט הותנה להרגיש אשמה בעת צלצול הפעמון, הובל לפקפק בזיכרון שלו על ידי צוות שחקנים.
בתוכנית הרביעית, "סוד המזל", בראון הפיץ שמועה בעיירה על פסל מסתורי שמעניק מזל לכול מי שנוגע בו, ותיעד את ההשלכות.
במאי 2012, התוכנית זכתה בפרס באפט"א (המקבילה הבריטית לפרס אוסקר) עבור תוכנית הבידור הטובה ביותר לשנת 2012.
רולטה רוסית בשידור חי 2003 Derren Brown Plays Russian Roulette Live
בראון ביצע תרגיל ברולטה רוסית בשידור חי לעיני 3.5 מיליון צופים. תוכנית זו צולמה בארצות הברית, שכן החוק בבריטניה אסר על התוכנית להתרחש. כמחצית מהתוכנית עסקה בהליך בחירת המתנדב שיעזור לבראון לטעון את האקדח, שככל הנראה מתכוון ללחוץ על ההדק בעודו מכוון לראשו שלו. שנים עשר אלף אנשים נבחנו לתפקיד זה, ולבסוף נבחר ג'יימס להיות האדם היחיד בחדר כשבראון מבצע את התרגיל. הוא אז טען את האקדח בקליע אחד, בגומחה מספר אחת. בראון החל לירות, וברגע האחרון שינה את דעתו בנוגע לאחד החורים וירה את הכדור החי לתוך שק חול.
סיאנס 2004 Séance
לביצוע סיאנס בשידור חי, לקח בראון תלמידים מאוניברסיטת רויהאמפטון בטענה שלמקום יש נוכחות על טבעית מאז ששנים עשר אנשים התאבדו בו בהסכם התאבדות. חלק נרחב בתוכנית גם עסק בהם, שכן התלמידים ביקשו לזהות אותם על פי תמונות אקראיות "על פי חיבור טבעי" ולבסוף תומרנו לבחור בתמונתה של ג'יין, אחת המתאבדות לכאורה. אחר כך שמה של ג'יין גם הופיע בטקס הלוח אויג'ה בו רוח מנחה לכאורה את המשתתפים לאיית שם או תאריך בעזרת לוח עץ וכוס זכוכית. גם בסיאנס עצמו ג'יין עלתה כרוח, ואחת התלמידות הופנטה לחשוב שהיא עצמה ג'יין ודיברה בשמה, נותנת פרטים מדויקים על חייה.
בראון הסביר לאחר מכן באילו תמרונים השתמש, החל במיקום התמונות בבחירת התמונות האקראית והשימוש באפקט האידיאומוטורי כפתרון להזזת הכוס על לוח האויג'ה. המשתתפים אז הוכנסו בסוד שברית ההתאבדות כלל לא התרחשה וג'יין עצמה הוצגה בריאה ושלמה.
הערוץ בו בוצע התרגיל קיבל מספר חריג של תלונות, כשבע מאות אנשים, עוד לפני השידור. רובם דיווחו על "אירוע בלתי רגיל" שדחף אותם לצלצל למערכת. אנשי הערוץ הדגישו שהתוכנית תוכננה בקפידה ושבשום שלב לא התערבו כוחות על טבעיים.
משיח 2005
בראון טס לארצות הברית בניסיון לשכנע חמש דמויות מובילות שיש לו כוחות בתחומי התמחותם: אוונגליזם, חטיפת חוצנים, כוחות מדיום, תקשור והעידן החדש. משתמש בשמות בדויים, הוא הצליח לשכנע את כול החמישה שהוא מחזיק בכוחות בתחום האמור, וארבעה מהם אף בירכו אותו כמתרגל קבוע. המומחה האוונגליסטי התרשם מהופעתו של בראון אך ביקש לראותו פעם נוספת לפני קבלת ברכה.
התוכנית עסקה למעשה בחולשות פסיכולוגיות בכול הנוגע לאמונות והיעדר היכולת לפקפק בהם. בראון הבהיר שאם אחד המומחים יחשוד בו ברמיה הוא מיד יתוודה לפניו על הכול. דבר זה לא קרה, ודחף את בראון להסיק שאנשים נוטים להקשיב רק לדברים שתומכים בתאוריה הראשונית שלהם, ולחסום ראיות סותרות. בפסיכולוגיה תופעה זו נקראת הטיית אישור.
בחלק שעסק באמונה בדת, בראון נראה ממיר אנשים לכיוון הנצרות באמצעות מגע, ואז מבצע את ההפך. בראון הבהיר כי אין לו התנגדות להחזקה באמונה דתית ושהוא מכבד את אמונותיו של כל אחד, וכי הוא בעצמו היה בעברו חבר בכנסייה הנוצרית.
האספה 2005 The Gathering
בראון הביא קהל של אנשים למקום סודי בלונדון, הופיע לפניהם וגרם לחלקם לשכוח את כול מה שהתרחש. לאחר מכן בראון הצליח להביא נהג מונית לדמיין באופן אקראי נסיעה, וניחש מראש כמה היא תעלה. הנהג נסע מארמון בקינגהאם למיקום של המופע, והדבר הושתל בראשו תוך כדי המופע.
המרדף 2006 The Heist
תחת מסווה של סמינר להעלאת הביטחון העצמי (בו ילמדו המשתתפים שיטות מנטליזם), בראון כינס אנשים על מנת להביא את חלקם לנסות ולשדוד בנק במודע ומרצונם החופשי, לאור היום. המרדף תואר על ידי בראון כאחד הפעלולים שהוא הכי גאה בהם.
כדי לנפות את המשתתפים ולמצוא מי מביניהם מפנים סוגסטיות, בראון החדיר מסרים לכול אורך הסמינר. המסרים כללו קלות ראש, חופש, ילדותיות, ניצול הזדמנות ורומנטיקה ובהדרגה הפכו לתמיכה במעשי פשיעה. כדי לבדוק מי מבין המשתתפים יהיה מוכן לגנבה על מנת לחוות את תחושת האופוריה המתלווה לה, בראון ראשית העמיד את המשתתפים במבחן כיוס-חנויות פשוט. לאחר מכן כדי למצוא מי מבין המשתתפים מציית לסמכות שחזר בראון, את הניסוי של מיליגרם, שהוא ניסוי מפורסם המתייחס לציות לדמות סמכותית.
השיטה 2008 The system
התוכנית בחנה האם תיתכן שיטה בה ניתן לבחור איזה סוס ינצח במרוץ סוסים. כדי להדגים שאכן תיתכן שיטה שכזו, בראון מטיל עשר פעמים מטבע שתוצאתו עץ. לאחר מכן הוא משכנע משתתפת, לאחר חמש צפיות נכונות, לשים 25,000 שח (4 ליש"ט) על סוס מסוים. רק לאחר מכן הסביר ששיטה לצפיית הסוס המנצח אינה קיימת. גם בשביל עשר הטלות העץ הרצופות בראון נאלץ לצלם כעשר שעות צילום. בראון הסביר שלעמדתו העיקרון שמאחורי "השיטה" (בעיקר הטיית האישור והטיית הישרדות) הם שעומדים גם מאחורי האמונה בספיריטואליזם, הומאופאתיה ורפואה משלימה.
גיבור ב-30,000 רגל 2010 Hero at 30,000 feet
הפעלול הבא של בראון עסק במידה רבה בהעצמה אישית. בראון לקח אדם שנמצא תקוע בחייו ודרך סדרה של אירועים אימן אותו לקחת שליטה ולהגשים את שאיפותיו. התוכנית חולקה לפרקים שכול אחד מהם מציג שלב אחר של שינוי בחייו של האדם (בשיתוף פעולה עם רבים מבני משפחתו וחבריו) שרובם צולמו ללא ידיעתו. הסובייקט היה נתון לסדרה של אתגרים: קורבן לשוד מזוין, לגעת בתנין, כניסה בניגוד לחוק לביתו של שוטר ולבסוף - כשהסובייקט כבר מודע למעורבותו של בראון - שכיבה על פסי רכבת בכתונות משוגעים בזמן כניסת הרכבת. אתגרים אלו הכינו את הסובייקט ללא ידיעתו לטיסה בה יאלץ להחליף את הטייס אחרי עשר שנים בהן לא טס במטוס כלל.
נס למכירה 2011 Miracles for Sale
בדוקומנטרי קצר זה, בראון נכנס לעולם הריפוי האמוני ומנסה להפוך אזרח בריטי מן השורה ל"מרפא באמון" בזמן קצר. בכך בראון ביקש להראות כמה קל לייצר מראית עין של כוחות על טבעיים, ולהערים בכך על אנשים תמימים, ובמיוחד כאלה הזקוקים נואשות לריפוי.
אריחי ואנג
אריחי ואנג (באנגלית: Wang tile) אשר הומצאו על ידי הלוגיקאי האו ואנג (Hao Wang) הם סוג של בעיית ריצוף המישור. האריחים הם ריבועים, אשר לכל אחת מצלעותיהם יש אפשרות להיצבע בצבע שונה. האוריינטציה המקורית של כל אריח נשמרת, ולא ניתן לסובב אריחים. הצבת האריחים בזה לצד זה אפשרית אך ורק אם לצלעותיהם המשיקות יש צבע זהה.
דרן בראון
אפוקליפסה 2012 Apocalypse
אפוקליפסה היא תוכנית בת שני חלקים שבדומה ל"גיבור ב-30,000 רגל", ניסה לגרום לאדם להפיק לקחים משמעותיים על חייו. בשביל תוכנית זו נבחר אדם שבני משפחתו תיארוהו כעצלן ותינוקי, והעמידה אותו בעולם שעבר אפוקליפסה. בפרק הראשון בראון מראה את ההליך דרכו ניסה לשכנע את הסובייקט באפשרות של סוף העולם. לצורך כך גויסו יותר מ-200 שחקנים, כולל האקר מחשבים שיפרוץ לו למחשב ולמכשיר הסלולרי ושיתוף פעולה עם שדרני רדיו ידועים. תוך כדי כך בראון התנה את המשתתף ליפול להיפנוזה למשמע קולו. כשהסובייקט החל להאמין שאמנם מטאור עלול לפגוע בלונדון, בראון הרדים אותו, מעיר אותו בתוך חדר ש"אחרי הפגיעה". בחלק השני של התוכנית שחקנים מעבירים את הסובייקט בתוך מבנה עלילה מדוד, גורמים לו להעריך את משפחתו ואת יכולותיו שלו.
אריחי ואנג
נוסח השאלה המגדירה את הבעיה המתמטית: "האם קבוצה נתונה של אריחי ואנג יכולה לרצף את המישור (או בהכללה לרצף משטח כלשהו)?". אריחי ואנג נחקרים עד היום במסגרת מדעי המחשב, וכן יש להם שימושים בגרפיקה ממוחשבת.
דרן בראון
אפוקליפסה 2012 Apocalypse
לכול אורך התוכנית בראון טען כי בשביל לשמור על שפיותו של הסובייקט במהלך התוכנית ולאחריה (למנוע בוודאות הפרעת דחק פוסט-טראומטית) הושתל במוחו רמז קל שישמור עליו מפני פחד קיומי, וכמו כן כל משך ההליך היה תחת פיקוח פסיכולוגי ורפואי.
אריחי ואנג
אריחי ואנג וריצופים לא מחזוריים
בשנת 1961 הלוגיקאי האו ואנג (Hao Wang) עסק בבעיית הדומינו, שהיא בעיית הכרעה, הדורשת לזהות האם אוסף נתון של אריחים יכול לרצף את המישור או לא. ואנג הראה כי ישנו אלגוריתם הפותר בעיה זו, בתנאי שכל אוסף סופי של אריחים המרצף את המישור יכול לרצף אותו בצורה מחזורית. החל משנת 1966 החלו להתגלות אוספים של אריחים שמהווים דוגמאות נגדיות: הם מסוגלים לרצף את המישור רק בצורה לא מחזורית, ואלו נקראים על שמו אריחי ואנג. קרובה לזה בעיית הגרעין, השואלת אם אפשר לרצף את המישור באוסף נתון של אריחים, כשמתחילים מתצורה מסוימת של האריחים.
דרן בראון
פחד ואמונה 2012 Fear and Faith
בתוכנית השנייה ברציפות (אחרי אפוקליפסה 2012) המשודרת במיוחד בשני חלקים, התמקד בראון באפקט הפלצבו.
אריחי ואנג
אריחי ואנג וריצופים לא מחזוריים
בשנת 1966 הצליח רוברט ברגר (Robert Berger) למצוא אוסף שמכיל 20,426 אריחי ואנג. בהמשך הצליח ברגר לצמצם את מספר האריחים ל-104, והנס לאוכלי (Hans Läuchli) הצליח להוריד את המספר ל-40. בשנת 1971 הצליח רפאל רובינסון (Raphael M. Robinson) ליצור אוסף אריחי ואנג המכיל רק 6 אריחים. פרט להפרכת השערתו של ואנג, ברגר ורובינסון גם הציגו הוכחה לכך שלא קיים אלגוריתם מהסוג המבוקש - כלומר, בעיית הדומינו היא בעיה שאינה כריעה. ההוכחה מתבססת על ביצוע סימולציה של ריצת מכונת טיורינג באמצעות אריחי ואנג והתבססות על אי כריעות בעיית העצירה. בכך מודגם שבעיות ריצוף "מסתירות" בתוכן מודל חישובי לא טריוויאלי.
דרן בראון
פחד ואמונה 2012 Fear and Faith
בחלק הראשון של התוכנית בראון מקים חברת תרופות פיקטיבית בשם "קיקרו פתרונות פרמאקולוגיים" שטוענת שפיתחה תרופה המדירה פחד. בפועל התרופה עצמה הכילה רק סוכר, אך אפקט הפלצבו בשילוב חברת התרופות הפיקטיבית גרם לרוב הסובייקטים להתגבר על פחדיהם. בראון חזר על הניסוי עם קבוצות שונות, כאשר בכול פעם לתרופה הומצאה סגולה אחרת. הקלה לאלרגיות וגמילה מעישון הולידו תוצאות חיוביות.
אריחי ואנג
אריחי ואנג וריצופים לא מחזוריים
נושא זה זכה לפרסום רב בשנת 1973 כאשר הפיזיקאי רוג'ר פנרוז מצא שלושה סטים של שני אריחים (אומנם לא אריחי ואנג) בלבד שבאמצעותם אפשר לרצף את המישור אך לא בצורה מחזורית. ריצופים אלו, הקרויים 'ריצופי פנרוז' זכו להד נרחב וקשורים לגבישים כמו-מחזוריים. בשנת 1977 פרסם רוברט אמן (Robert Ammann) כמה סטים נוספים.
דרן בראון
פחד ואמונה 2012 Fear and Faith
בחלק השני בראון מדגים איך אפשר לייצר "חוויה דתית" אצל אלו הטוענים להיות אתאיסטים. הוא משחזר כמה ניסויים פסיכולוגיים ידועים, המראים כיצד גם "קטני אמונה" מותנים לסוגסטיות בכול הנוגע נוכחות הדתית או העל טבעית.
Pushed to the Edge - 2016
בעברית נקראה "הדחיפה". תוכנית ששודרה בערוץ צ'נל 4 הבריטי, ובה גורמים לאדם, באמצעות סדרה של מניפולציות ותרגולות ביצוע הוראות, לדחוף אדם מהגג כדי להביא למותו. השחקן היה קשור ברתמת סנפלינג, ולא אירע לו דבר. שלושה מתוך ארבעת הנסיינים, דחפו את האדם מהגג. התוכנית עוררה סערה ודיונים על הגבולות של תוכניות הריאליטי. והוזכרה בהקשר של ניסוי הכלא של סטנפורד שלאחריו נאסר על אוניברסיטאות לארגן ניסויים כאלה.
2018 - "דרן בראון: קורבן" (Derren Brown: Sacrifice)
בראון עורך ניסוי במסגרתו הוא מפעיל אמצעים פסיכולוגיים כדי לשכנע אדם מן השורה להקריב את חייו למען זר מוחלט. נטפליקס.
הופעות נוספות בטלוויזיה
בשנת 2009 בראון התארח בסדרה דוקומנטרית בהפקתו של ריצ'רד דוקינס ודיבר על שיטות בהן משתמשים מדיומים כדי להתל בקהלם. בשנת 2011 ערוץ 4 הפיק סרט דוקומנטרי על בראון, שמו Behind The Mischief (מבעד לתעלול) והוא מהווה הפעם הראשונה בה בראון ניגש לדבר על עצמו בטלוויזיה.
מופעי במה
אחת לשנתיים בראון וחבריו מפיקים מופע במה מקורי. הליך יצירת המופע כולל מבט מעמיק בשיטות הקוסמות החל מהתקופה הוויקטוריאנית, ושם דגש על הצגת הפעלולים לצורך יצירת מקוריות. הופעות הבמה, כפי שבראון מציין, תלויות לגמרי בשיתוף הפעולה של הקהל, ועל כן קשות לתרגול מוקדם. בראון מוסיף שהוא עולה להופיע בידיעה שחלק מהתוכניות שלו יכשלו.
הופעתו הראשונה "דרן בראון חי" נועדה ל-2003 ולבסוף הוארכה בשנה. מאז, כאמור, בראון יצא במופע בכול שנתיים. הופעתו הבאה, משהו מוטרף לכאן מגיע something wicked this way comes 05-06, הוארכה אף היא בשנה, ולבסוף הוחלט אף להקליט את אחת ההופעות האחרונות, ועריכה של תשעים דקות ממנה שודרה בין 2006 ל-2012 שבע פעמים. עריכה ארוכה יותר אף יצאה ב-DVD. המופע זכה בפרס לורנס אוליביה בעבור מופע הבידור המוצלח ביותר ל-2006. הסדרה נכתבה בשיתוף עם אנדי נימן, ששיתף פעולה עם בראון פעמים רבות. שם המופע לקוח מספרו של ריי ברדבורי שהוא בעצמו ציטוט ממקבת'.
לאחריה כול הופעותיו של בראון הוקלטו ונערכו לשידור טלוויזיוני, ובהן בראון קיטרג על מונח האקראיות וטען כי אין כזה דבר, ומכיוון שכך הוא יכול לתמרן את הקהל לעשות ככל העולה על רוחו. בסוף הופעתו השלישית "קורא מחשבות - ערב של פלא 07–08 Mind Reader – An Evening of Wonders", הוציא בראון גליל נייר ארוך עליו רשם דברים מבעוד מועד, לכאורה באקראי ובאופן אסוציאטיבי, אך להפתעת הקהל כולם הופיעו במהלך המופע, ולמעשה היוו כמעט את כול תוכן המופע.
בהופעתו הרביעית, "חידה 2009–2010 Enigma" בבימויו של אנדי נימן, בראון ניסה להפנט קהל שלם של כמה אלפי אנשים במקביל. הופעה זו הייתה מועמדת לפרס לורנס אוליביה והיוותה מועמדות שנייה אחרי הופעתו של בראון מ-2006. אחרי "חידה" הוציא בראון מהדורת DVD הכוללת את שלושת הופעתיו האחרונות.
ב-2013 בראון יצא במופע שישי. שנקרא "ידוע לשמצה Infamous" ולראשונה לא יהיה מופע לכל המשפחה אלא מגיל 12 ומעלה.
ספרים והוצאות נוספות
בראון כתב 4 ספרים העוסקים בקסם. השניים הראשונים (Absolute Magic, Pure Effect) מיועדים לקוסמים ומנטליסטים מתחילים, ואילו Tricks of the Mind, Confessions of a Conjuror יועדו לציבור הרחב. בראון אף הקליט חלק מספרו השלישי.
The Devil's Picturebook הוא DVD באורך שלוש שעות, שחציו הראשון עוסק בפעלולי קלפים וחציו השני במנטליזם.
ביקורת
במאמר שפורסם ב-Telegraph ב-2003, העביר כותב המדע סיימון סינג ביקורת על הופעותיו המוקדמות של בראון, בטענה שבראון הציג תרגילי קוסמות רגילים כמניפולציה פסיכולוגית. בנוגע להופעות החיות, בהן מציג בראון לעיתים את תהליך יצירת הקסם בשימוש היפנוזה, סוגסטיה וקריאת שפת הגוף, סינג טוען כי הצגה זו אינה כנה. בעקבות ביקורת זו של סינג תוכניותיו של בראון הועברו מקטגורית המדע לקטגורית הבידור.
בראיון מ-2010 בראון קיבל את הביקורת של סינג, והסביר כי בתחילת דרכו ראה צורך להגזים את היכולות שלו ואת השפעת הקסמים, מתוך מחשבה כי ממילא תהיה לו רק תוכנית אחת ולכן עליו "ללכת על זה". בספרו השלישי, Tricks of the Mind, בראון אינו מסתיר שהוא לרוב אינו כנה בשיטות העבודה, אבל שהוא תמיד כנה בנוגע לחוסר כנותו. עוד בראון טוען שמעולם לא השתמש ב"שתול" בקהל או בשחקן מסווה, וששימוש שכזה לא רק מעורר סלידה אלא פשוט לא נחוץ.
שיטות
בראון משתמש בשיטות מרובות על מנת להשלים את פעלוליו. השיטות כוללות תעתועי קוסמות וזיכרון, היפנוזה, קריאת שפת גוף, פסיכולוגיה קוגניטיבית, קריאה קרה וסוגסטיות פסיכולוגית, תת-הכרתיות ואידאומוטוריות.
אשליה פסיכולוגית
בריאיון לNew scientist בראון אומר שהוא פיתח משיטות "האשליה הפסיכולוגית" בזמן הכשרתו בהיפנוטרפיה, עוד לפני שעסק במיקרוקסם. בראון טען כי יש ביכולתו לקרוא שפת גוף עד לתנועות שריר עדינות במיוחד, ומתוך כך לדעת כאשר מידע מוסתר או עומד גלוי לפניו. כמו כן בראון חשף שמשתתפי התוכניות שלו נבחרים בקפידה על פי מידת ההתניה שלהם ויכולת התגובה. הוא מאמין כי נוכחות מצלמה אף היא תורמת לתגובה חיובית אצל המשתתפים.
ניתוב לשוני פיזיולוגי
מספר טענות הועלו כי בראון משתמש בטכניקה של ניתוב לשוני פיזיולוגי. בראון עצמו לא הודה מפורשות בשימוש בטכניקה, אך כן שיתף כי חקר אותה מחוץ להופעותיו וכי הוא רואה בה הרחבה של היפנוזה וסוגסטיה. בספרו Tricks of the mind הוא מספר כי הוא אמנם לומד את הטכניקה, אך גם מבקר אותה כ"לא אמינה כפי שהמשתמשים בה טוענים שהיא"
ליפה (פירושונים)
{{פירושונים| אישים:
ראו גם
}}
נסיוב
נַסְיוּב או סרום (Serum) הוא מרכיב של הדם, המופרד ממשקע המרכיבים התאיים (תאי דם אדומים, תאי דם לבנים וטסיות) באמצעות סרכוז, ללא פיברינוגן וחומרים אחרים שמשתתפים בתהליך קרישת דם. זהו נוזל צלול צהבהב, שההבדל בינו לבין הפלזמה הוא שאין בו נוכחות גורמי הקרישה. הנסיוב כולל את כל החלבונים שאינם משמשים לקרישה, בהם נוגדנים, אנטיגנים והורמונים, אלקטרוליטים, וגם חומרים ממקור חיצוני, כמו למשל תרופות ומיקרואורגניזמים. הצבע הצהבהב של הנסיוב מוענק לו על ידי הבילירובין. מחקר הנסיוב נקרא סרולוגיה ויש לו תחומי השקה עם הפרוטאומיקה.
הדם הקרוש כולל את הנסיוב ללא פיברינוגן, אך כמה גורמי קרישה עדיין נשארים בו.
אצל האדם אוסמולריות הנסיוב היא 281–297 mOsmol/L. הרכב הנסיוב באדם הוא:
מוטי קסטל
מוטי קסטל (במקור: קסטלניץ; נולד ב-7 בנובמבר 1991, חשוון ה'תשנ"ב) הוא עיתונאי ישראלי המשמש ככתב הפוליטי של עכשיו 14.
קריירה
בתחילת דרכו בתקשורת התפרסם קסטל בשנת 2020 כשסיקר עצמאית את הפגנות בלפור. השידורים החיים בדף הפייסבוק האישי שלו זכו למאות אלפי צפיות ומאות שיתופים. קודם לכן שימש פובליציסט וכותב טורים לשבועונים.
פעילות בערוץ 14
ב-1 בספטמבר 2020 הצטרף לערוץ 20 ככתב כללי. פרסם תחקירים ובהם הפלגיאט בעיתון 'המודיע' - ביטאונה של אגודת ישראל ושל העיתונאי מנחם גשייד שהעתיק בתדירות גבוהה מכותבים ועיתונאים ישראלים מובילים.
באוקטובר 2020 פרסם קסטל תיעוד בו נראה מפקד תחנת המשטרה "לב הבירה" בירושלים, נצ"מ שימי מרציאנו מכה נער חרדי כבן 12. בעקבות הפרסום הוגש נגד מרציאנו כתב אישום.
ביוני 2023 חשף תכתובות לכאורה מקבוצת וואטסאפ שבה חברים מייסדי קריים מיניסטר, ראשי המחאה נגד רפורמת לוין, רמטכ"לים וראשי ממשלה לשעבר, המחפשים דרכים לעידוד המחאה נגד ממשלת ישראל השלושים ושבע.
הנבטה
בשנים האחרונות, אכילת קטניות מונבטות הפכה פופולרית יותר, בקרב צמחוניים וטבעוניים וגם בקרב אנשים שמעוניינים לאכול בריא יותר.
יתרונות ההנבטה כוללים גישה לערך תזונתי גבוה כמו גם החיסכון באנרגיה על בישול. חיסרון מרכזי שלה הוא שתהליך ההנבטה הוא מצע לגדילת חיידקים. צריכה של נבטים גולמיים שגודלו בהנבטות מסחריות הובילה לכך שבמשך העשורים האחרונים דווחו עשרות מקרים של הרעלות, בחיידקי אי. קולי וסלמונלה שחלקן הסתיימו במוות.
ניתן להנביט בקלות ובאופן בטוח בבית, תחילה יש לשטוף את הקטניות, להשרות אותן במים למספר שעות, למשל למשך הלילה, ולאחר מכן להעבירן למסננת למספר ימים. במהלך ימים אלו חשוב לשטוף את הקטניות מספר פעמים ביום ולוודא שהן לא מתייבשות. אחרי שהקטניות נבטו ניתן להשתמש בהן כפי שהן או לבשל אותן עד לריכוך. את הנבטוטים המבושלים שומרים במקרר או במקפיא. במקרר הנבטוטים נשמרים למספר ימים, במקפיא למספר חודשים.
תהליך ההנבטה
תהליך ההנבטה אורך יום עד מספר ימים, הוא יכול להתבצע בבית, או בקנה מידה גדול יותר, לשם שימוש מסחרי.
לפני הנבטה כדאי לשטוף את הזרעים משאריות קרקע ומחיידקים גורמי מחלות שעלולים להמצא בקרקע או על הזרעים.
לאחר שלב זה משרים את הזרעים במים. שלב זה יכול לקחת בין 20 דקות לבין 12 שעות, כתלות בסוג הזרעים. ההשריה מגדילה את תכולת המים בזרעים ומוציאה אותם ממצב התרדמה שלהם.
במשך התהליך הנבטים צריכים לשמור על לחלוחיות – לא רטובים מידי (כי אז יתרחש רקבון) ולא יבשים מידי. הזרעים צריכים להמצא בטמפרטורה נוחה – בין 13 ל-21 מעלות. ולכן בישראל קל יותר להנביט בזמן החורף. תהליך ההנבטה של חלק מהנבטים (עדשים, מאש) יכול להתרחש גם במקרר, במיוחד בקיץ, אבל לפעמים קר מידי במקרר והתהליך לא יתרחש. ניתן להשתמש בכך כדי להאט או לעצור תהליך הנבטה בצורה יזומה כדי לאכול את הנבטים במשך מספר ימים.
מבצע בית וגן
מבצע בית וגן היה מבצע צבאי של צה"ל ושירות הביטחון הכללי שהתרחש מ-3 ביולי עד 5 ביולי 2023 במחנה הפליטים ג'נין ובעיר ג'נין, הממוקמת בגזרת חטמ"ר מנשה. המבצע התמקד בפעולה נגד תשתיות טרור, החרמת אמל"ח, ומעצר מבוקשים של הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני וארגוני טרור אחרים, ומטרתו הייתה הרחבת חופש הפעולה בצפון השומרון ושינוי המגמה הסיכולית. המבצע כלל כוחות אוויריים וקרקעיים.
רקע
יציאת ישראל למבצע זה הייתה תגובה לפיגועי הטרור שבוצעו על ידי מחבלים ממחנה הפליטים ג'נין בשנים ובפרט בחודשים שקדמו לפתיחת המבצע. בחודש שקדם למבצע חוליות טרור קטנות נעו על הצירים בצפון השומרון וביצעו פיגועי ירי באופן יומי, ובסך הכל בוצעו מעל 50 פיגועי ירי על ידי מחבלים פלסטינים שיצאו ממרחב ג'נין מאז תחילת 2023, ו-19 מחבלים נמלטו למחנה הפליטים ג'נין לאחר שביצעו פיגועים.
כשבועיים לפני פתיחת המבצע התקיים עימות בין חיילי צה"ל למחבלים פלסטינים מהפלגים השונים במחנה הפליטים ג'נין, במסגרתו נהרגו 6 מחבלים ונערה, ונפצעו 7 חיילים ממטעני חבלה שפגעו בכלי הרכב הממוגנים.
יום למחרת, ב-20 ביוני, אירע פיגוע הירי בתחנת הדלק בעלי – ארבעה ישראלים נרצחו וארבעה נוספים נפצעו. שני מבצעי הפיגוע נהרגו. למחרת הפיגוע הרג צה"ל בעזרת כטב"ם חוליית מחבלים מג'נין שהתכוונה לבצע פיגוע ירי. זה היה הסיכול הממוקד הראשון מהאוויר באיו"ש מאז שנת 2006.
הכוחות הישראלים במבצע
המבצע נוהל על ידי אוגדת איו"ש הנמצאת תחת פיקוד המרכז, כאשר הפיקוד הישיר עליו נעשה על ידי מפקד האוגדה תא"ל אבי בלוט. על הקרקע הובילו שני צוותי קרב חטיבתיים עיקריים: איתם פעלו כוחות הנדסה קרבית, שכללו את יהל"ם, דחפורי D9 משוריינים ושופלים ממוגנים שעסקו בפתיחת צירים, נטרול מטעני חבלה והשמדת תשתיות טרור. במבצע השתתפו יחידות מובחרות נוספות: יחידת רוכב שמיים, יחידת עוקץ ויחידות הימ"מ, הימ"ס ומג"ב איו"ש של משמר הגבול. המבצע לווה בחיפוי אווירי שסיפקו חיל האוויר הישראלי ויחידה 5252 של חיל התותחנים, בעיקר באמצעות כלי טיס בלתי מאוישים מדגם "זיק" שביצעו גם תקיפות. בין היתר, במבצע לקחה חלק פלוגת חנית של יחידה 636 השייכת לחיל האיסוף הקרבי, אשר ביצעה פעולות רחפן וסריקות אמל"ח. בסך הכל, פעלו במבצע מעל אלף לוחמים.
3 ביולי
המבצע החל ב-3 ביולי בשעה 1:15 לפנות בוקר בשם הפקודה "בית וגן" כאשר צה"ל תקף מהאוויר מפקדה ששימשה כחמ"ל מאוחד של קבוצות הטרור בג'נין. בנוסף, כלי טיס בלתי מאוישים ומסוקי קרב תקפו 9 מטרות וחוליות טרור. במקביל צה"ל והשב"כ נכנסו עם כוחות רגליים והנדסיים ותקפו מספר מטרות של הג'יהאד האיסלאמי הפלסטיני בג'נין. בתקיפות האוויריות והקרקעיות נהרגו ונפצעו מספר מחבלים. דחפורי D9 משוריינים נעו לפני הכוחות וחרשו את הכבישים על מנת לנטרל מטעני חבלה ומטעני גחון שהטמינו המחבלים (באחד הכבישים אחד הדחפורים כ-7 מטעני גחון במשקל 30 ק"ג כל אחד, ללא נזק ל-D9). הכוחות הציבו צלפים בבתים ואלו ניטרלו מחבלים חמושים שאיימו על הכוחות.