cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
יוהאן וולפגנג פון גתה
פרנקפורט ושטרסבורג (1768–1770)
אלא שגם בשטרסבורג לא יצאה נפשו אל השינון היבשושי של חומר הלימוד. באלזאס חווה תקופה של אושר ופריחה אישית. נופיו של חבל ארץ זה נותרו אהובים עליו במהלך כל חייו, כפי שחזר וביטא בהמשך חייו. בפנסיון שבו התגורר למד הכיר את חיי פשוטי העם, ביחד עם ידידו המשורר יוהאן היינריך יונג-שטילינג. ידיד אחר מאותה תקופה היה משורר הסער והפרץ יאקוב מיכאל ריינהולד לנץ. השפעה מכרעת יותר על גתה הצעיר הייתה לאיש הרוח יוהאן גוטפריד הרדר, אשר שהה אז בעיר. הרדר היה איש הרוח הבולט והמפורסם הראשון שפגש גתה. הרדר הדריך את גתה בנבכי השירה והספרות, בפרשנות חסרת פשרות. הוא קטל בפניו את כל מה שגתה העריך עד אז בתור אפיגוניות זולה ופתח בפניו צוהר לעולם מחזותיו של שייקספיר. כן חשף אותו לשירת אוסיאן שזה עתה פורסמה (שירה מהמיתולוגיה הגאלית, לכאורה, שכתב הסקוטי ג'יימס מקפרסון, והשפיעה על גתה עמוקות) ולשירה העממית. בזכותו למד גתה על חשיבות טבעיותה הבלתי-מעושה של השירה הצומחת מן העם עצמו, של המיתוסים, של האגדות, של שירת הומרוס ושל התנ"ך. לתובנה הזו נודעה השפעה מתמשכת על יצירתו. בכפר השכן זסנהיים התארח אצל משפחתו מקבלת-הפנים של הכומר והתאהב באחת מבנותיו, פרידריקה בריון. הרומן נמשך כשנה, עד שגתה שם לו סוף. בתקופת שטרסבורג כתב גתה כמה שירים, וביניהם "שירי זסנהיים".
גתה השלים את לימודי המשפטים, אך קומם עליו את הממסד האקדמי. עבודת הדיסרטציה שלו, שלא נשתמרה, זיכתה אותו מאחד הפרופסורים בכינוי "חוכמולוג משכיל-למחצה ו... כופר משוגע". עם זאת, הצליח גתה לזכות בתואר ה"ליצנטיאט" (המקביל לתואר מגיסטר) לאחר שהגן בהצלחה על עמדותיו בתחום המשפט. אחת מעמדות (תזות) אלה עסקה בשאלת העונש הראוי לרוצחת ילדיה. נושא זה שב והעסיקו ברמה האמנותית בדמותה של גרטכן במחזה פאוסט.
בכך השלים גתה את לימודיו. הוצעה לו משרה בשירות המדינה הצרפתי, אך הוא סירב לה. הוא רצה שלא להתחייב, אלא לשמור לעצמו את חירות הרוח והנפש כיוצר.
פרנקפורט ודרמשטאט (1771)
בסוף אוגוסט 1771 התקבל גתה לעבודה בפרנקפורט כמשפטן. כוונתו הייתה להיות פעיל ברוח של חקיקה מתקדמת והומאנית. כבר במשפטים הראשונים שבהם היה מעורב היה בוטה ונחרץ מדי, זכה לנזיפות ובמהרה איבד את העניין והחשק. בכך תמה כעבור חודשים ספורים הקריירה המשפטית שלו. באותם ימים עמד בקשר קרוב עם חצר האצולה בעיר דרמשטאדט, שם העריצו את הזרם הספרותי של הרגשנות. גתה הרבה לצאת מפרנקפורט אל דרמשטאט, שאליה הלך ברגל או רכב על סוס, בכל מזג אוויר. הדחף לצאת אל הטבע ולחוות אותו מקרוב היה תחילתה של תחושה אישית שהייתה לזרם ספרותי עצמאי: הסער והפרץ.
עתה שב גתה ורקם תוכניות ספרותיות. הפעם לא היו לאביו השגות, והוא אף סייע בידו. גתה מצא בספר ישן את תיאור חייו של שודד דרכים ממעמד האצולה מתקופת מרד האיכרים של אלזס. את סיפור החיים - שאותו שינה בצורה דרסטית - עיבד בתוך כמה שבועות לסקיצה של מחזה. הסיפור שברא לעצמו הצליח לגעת בעצבים החשופים של בני זמנו. המחזה הועתק לעותקים רבים והופץ למכריו וחבריו, ששבעו נחת מהסיפור על "גוטפריד מברליכינגן עם יד הברזל" (ובקיצור, גץ מברליכינגן). גתה היה בעל יכולת מיוחדת לזהות את רוח התקופה. כמו במאמר מוקדם שלו על האדריכלות הגרמנית המסורתית, גם כאן זיהה נכונה את רוחה של העת. להרדר, אשר ביקר את המחזה, הפנה עתה גתה עורף.
מתמחה בווצלאר
גתה לא הצליח להתפרנס אך ורק מכתיבה ללא תשלום בכתב־עת ספרותי שהוציאו ידידיו שלוסר ומרק. משום כך יצא במאי 1772 לעיר העצמאית וצלאר שבהסה, אשר הייתה מרכז שלטוני חשוב של האימפריה הרומית הקדושה ובה היה אחד מבתי המשפט הגבוהים של הקיסרות, ה-Reichskammergericht, שבו ביקש לעבוד כמתמחה. כוחו של מוסד מכובד זה היה למעשה מדולדל מאוד (כמה מן התיקים בו נדונו במשך שלושה דורות) ועמד בפני רפורמה של הקיסר יוזף השני. גתה התרועע עם משפטנים צעירים מוכשרים שעבדו בבית המשפט וביניהם היועץ הקיסרי יוהאן כריסטיאן קסטנר. קסטנר, לימים ידידו הטוב, תיארו כדלקמן, בתיאור הנייטרלי האחרון לפני שגתה היה למושא הערצה:
פגישה ראשונה עם שרלוטה בוף
בביתה של ארוסתו של קסטנר, שרלוטה בוף, שכונתה "לוטה", חווה גתה חיי משפחה נעימים כמו בזסנהיים לפנים. לאחר שהתאהב במהרה בשרלוטה — השניים התקרבו חיש קל — ניהל על כך שיחה כנת-לב עם קסטנר, וכבר בבוקר למחרת נמלט לפרנקפורט. שם שהה זמן ממושך, אך הרבה בביקורים בערים אחרות. אחד מביקוריו היה אצל הסופרת סופי פון לה רוש, אשתו של כומר מטריר, שליבו של גתה יצא אל בתה מקסימיליאנה (לימים אמן של הסופרים קלמנס ברנטנו ובטינה פון ארנים), אך זו לא השיבה לו אהבה.
ידידו המוציא לאור מרק דחק בו לעבד את המחזה על גץ מברליכינגן לבימה ולפרסמו. לבסוף פרסמו אותו השניים בהוצאה עצמית. המחזה היה להצלחה סנסציונית (כך למשל הופצו עותקים בלתי חוקיים שלו והוא פתח גל של רומאנים ומחזות על חיי האבירים) ויצר לגתה מוניטין באחת. עם זאת, פרסום המחזה סיבך את גתה בחובות שפדיונם נמשך שנים ארוכות.
הרומן "ורתר"
במהלך חילופי המכתבים עם ידידו קסטנר, ארוסה של שרלוטה בוף, שמע על התאבדותו של הפקיד המשפטן קרל וילהלם ירוזלם, ידידו מתקופת לימודיו בלייפציג ואחר כך גם מווצלאר. ידיעה זו הביאה את גתה לכתוב את הרומן ייסורי ורתר הצעיר שבו קשר את ייסורי אהבתו וחיזוריו לשרלוטה בוף עם גורלו המר של ירוזלם. בתוך שבועות מספר העלה על הכתב את כל מה שהעיק עליו ודיכא אותו. מזכירו ועוזרו פיליפ זיידל תיאר זאת כגמילה משכרון ומהתמכרות. גם הרומן הזה היה להצלחה כבירה. באירופה כולה פרץ גל "היסטריית ורתר", שכללה אופנת לבוש, מוצרים בהשראת הספר ובכמה מקרים אף התאבדות של צעירים בהשראת התאבדותו של ירוזלם (או של בן דמותו ורתר). אף הכנסייה הנוצרית ניסתה לשלול את פרסומו של הספר מסיבה זו.
שתי היצירות - על גץ ועל ורתר - אף שהיו שונות מאוד, סימלו את תחילתו של עידן חדש בספרות הגרמנית - עידן הסער והפרץ. סגנונו הבוטה והמחוספס של גץ הפך אופנתי בקרב משוררי הזרם. גתה נחשב מעתה לגאון ספרותי, די היה בשתי יצירותיו החשובות הראשונות לבסס לו מוניטין רחבים בספרות העולם.
יצירות פרגמנטריות
בית הוריו של גתה הפך עתה למוקד משיכה לכל מיני בעלי אינטרסים, חנפנים וכן לידידי אמת, ביניהם המשורר פרידריך גוטליב קלופשטוק. גתה התחיל בגל של יצירה אינטנסיבית. כך למשל חיבר את הפארסה "אלים, גיבורים ווילאנד" ואת המחזה העממי "שוק חג המולד בפלונדרסואיילרן", שבו לעג לחוג המשוררים הרגשנים, אוהבי הטבע, שמרכזו היה בדרמשטאט. הוא ערך הכנות לכתיבת מחזות על דמויות היסטוריות בולטות וביניהן מוחמד, סוקרטס, יוליוס קיסר, פרומתאוס, ישו והיהודי הנודד. כל הסקיצות האלה נותרו בגדר פרגמנטים. עם זאת, את אחד הגישושים הראשונים מתקופה זו דווקא זכה גתה להשלים כעבור שנים ארוכות בדמות המחזה פאוסט. כן השלים את כתיבת המחזה "קלאוויגו" שבו דן בקונפליקט בין מסירות לאופי (את המחזה ביסס על דמותו של פייר בומרשה). סגנונו היה ערבוביה לא יציבה של רגשנות, הסער והפרץ, קלאסיציזם ותחילתה של רומנטיקה מוקדמת בספרות הגרמנית. ביטוי לחילופי הסגנונות הזה נותנת הדמות הראשית במחזהו של גתה משנת 1775, "סטלה, מחזה לאוהבים", אשר מתלבט בין שתי נשים, ולבסוף מוצא עצמו בנישואים כפולים.
פגישות עם קרל אוגוסט ועם לילי שנמן
בשנת 1774 ערך גתה הפלגה על נהר לאהן עם ידידיו הפדגוג יוהאן ברנהרד באסדוב והפילוסוף והסופר השווייצרי יוהאן קספר לאוואטר. בדצמבר 1774 הופגש עם נסיך הכתר קרל אוגוסט מסקסוניה-ויימאר, שהיה צעיר ממנו בשמונה שנים, לימים דוכס סקסוניה וידידו הקרוב. באותו החורף פגש גם באליזבת שנמן (לילי), בתו של בנקאי מפרנקפורט. העלמה הצעירה הילכה עליו קסמים, משיכתו אליה לא ידעה גבולות. לילי לא הייתה מרוחקת ובלתי מוחשית כמו חברתו־לעט אוגוסטה פון שטולברג או תפוסה כבר על ידי אחר כמו שרלוטה בוף. ברשימותיו הביוגרפיות המאוחרות מופיעה רק ההתייחסות "הרפתקה עם לילי - היכרות - פיתוי - אופנבאך", אבל בשיר "הפארק של לילי" ניתן לעמוד בקלות יחסית על משמעותו של כתב החידה הזה. על אף ההסתייגויות בחוג המשפחה, הגיעו הדברים לידי אירוסין רשמיים, אשר החזיקו מעמד חצי שנה בלבד.
נסיעה ראשונה לשווייץ (1775)
לפני שיהפכו אירוסיו רציניים, נמלט גתה שוב. ביחד עם כמה ידידים יצא בחודשים מאי-יולי 1775, לבוש "בגדי ורתר", לשווייץ, שבה ראו מקום של אנשים ומנהגים אותנטיים ושורשיים. עם אחד מידידיו המשיך עד למעבר סנקט גוטהארד בהרי האלפים. משאת נפשו איטליה נגלתה עתה לפניו, אך גתה שב על עקביו. אף שאירוסיו עם אליזבת שנמן לא התממשו לכדי נישואים, היא לא נשתכחה מליבו, והוא העמיד לה מצבה בשתיים מיצירותיו: בתור הדמות הראשית במחזה "סטלה" ובתור דורותיאה בשיר האפי "הרמן ודורותיאה".
הזמנתו לוויימאר (1775)
עם שובו לפרנקפורט הוזמן גתה על ידי קרל אוגוסט, כעת כבר דוכס סקסוניה-ויימאר, לשמש לו יועץ קרוב בשלטונו ולבוא לשם כך לוויימאר. אביו של גתה ייעץ לו לנסוע תחת זאת לאיטליה. גתה כבר היה בדרכו לאיטליה, אך בהיידלברג השיגה אותו המרכבה מוויימאר, וגתה שינה את יעד מסעו ופנה לוויימאר, באחת התפניות החשובות במהלך חייו. בנקודה זו מסתיימים זכרונותיו בספר "שירה ואמת".
ויימאר (1775 - 1786)
ב-7 בנובמבר 1775 הגיע גתה לוויימאר, שהייתה אז חלק מהדוכסות הקטנה והענייה סקסוניה-ויימאר. החודשים הראשונים שפעו חגיגות, מסיבות ופריקת עול מכל סוג. בתחילת 1776 החל להשתתף בישיבות בודדות של מועצת הדוכס. ביוני התמנה רשמית ליועץ-סתרים עם מושב קבוע וזכות הצבעה במועצה זו, בניגוד לדעתם של אנשי החצר, של השרים והפקידים האחרים. אלא שגתה יצר לו במהרה בני-ברית, כמו המשורר וילאנד ואנה אמליה, אמו של הדוכס; עם הדוכס הצעיר הייתה עתה חברותו קרובה מתמיד. במשך שש שנים התגורר בבית-גן בפארק an der Ilm בעיר, שאותו העניק לו הדוכס כמתנה. בשנת 1782 עבר לבית רחב-מידות (Haus am Frauenplan), תחילה בשכירות אצל הדוכס, שהעניק לו לבסוף גם את הבית הזה, שבו התגורר מאוחר יותר עד למותו, עם אשתו לעתיד כריסטיאנה וולפיוס, ובו יצר רבות מיצירותיו החשובות ביותר.
ב-1780 הצטרף בוויימאר ללשכת עמליה של הבונים החופשיים, ולעיתים התייחס ביצירתו לנושאים ערכיים של הבונים החופשיים, כגון אחווה אוניברסלית.
הדוכס קרל אוגוסט שילב את גתה בעבודת הממשל, ובמהלך השנים הבאות מילא גתה שורה של תפקידים בתחומי המלחמה, התחבורה, הכספים והתרבות. מבחינה רשמית היה ראש הקבינט (מעין ראש ממשלה).
ימי בגרותו (1786–1832)
בין 1786 ל-1788, גתה נסע למסע באיטליה, עליו כתב מאוחר יותר את Italienische Reise. במהלך טיולו שם היה ברומא ובסיציליה.
גתה לקח על עצמו מספר משימות תרבותיות ומדעיות, כולל ניהול בית הספר לציור ופיקוח על עבודות ציבוריות. בנוסף, הופקד על ניהול תיאטרון חצר ויימאר והיה מעורב בעניינים הקשורים לאוניברסיטת ינה.
שלמה צח
שלמה צח (נולד ב-12 בפברואר 1942) הוא אמרגן ומפיק ישראלי, ובעבר זמר וחבר בצמד אילן ואילנית.
קריירה כאמרגן ומפיק
לאחר קריירה בת שבע שנים כזמר, החליט צח לנטוש את קדמת הבמה, ולפתוח בקריירה של אמרגן ומפיק. בשנת 1972 החל לשמש כאמרגנה של אילנית, שהחלה בקריירת סולו. באותו שנה הם גילו באקראי כי רשות השידור הישראלית זכאית להשתתף באירוויזיון, כיוון שהיא חברה באיגוד השידור האירופי. הם פנו לרשות השידור והציעו כי אילנית תייצג את ישראל בתחרות אירוויזיון 1972 באדינבורו שנערכה בשנת 1972, אך לבסוף אילנית השתתפה בתחרות שנה לאחר מכן.
במסגרת עבודתו כמפיק ואמרגן עבד צח עם כישרונות צעירים בתחום הזמר, וסייע להם להתפרסם ולפתח קריירה מצליחה. בתחילת שנות השבעים היה אמרגנו של הזמר בעז שרעבי, ותרם להצלחה בתחילת הקריירה שלו.
את הזמרת אילנה אביטל, לימים אשתו השנייה, הכיר צח ב-1976 בעת שהייתה בגיל 16. היא נשלחה אליו להשתתף באודישנים, שערך לזמרי ליווי ליזהר כהן. באודישן אביטל כבשה מיד את תשומת לבו בעוצמתה הקולית. היא לא התקבלה כזמרת הליווי, אבל צח החתים אותה אצלו, ויזם את השתתפותה בפסטיבל הזמר והפזמון 1977, עם השיר "אותך", שהגיע למקום השלישי והזניק את הקריירה שלה.
צח גם יזם הקמה של הרכבים מוזיקליים. ב-1979 בעת שצח היה אמרגנה של גלי עטרי, הוא היה בין יוזמי הקמת להקת חלב ודבש, על מנת שתשיר את השיר "הללויה" במסגרת פסטיבל הזמר והפזמון 1979. השיר זכה בפסטיבל ובאירוויזיון 1979. ב-1980 הפסיק לשמש כאמרגנה של עטרי, אחרי, שהגישה תביעה נגדו ונגד שותפו למשרד האמרגנות. הצלחת השיר "הללויה", גררה סכסוכים משפטיים כספיים שהגיעו לכותלי בית המשפט. ב-2007 פסק בית המשפט כי קובי אושרת יפצה את צח (וחיים שלף) ב-800 אלף שקלים, בגין הפסדים שנגרמו בשותפות עימם בייצוג גלי עטרי וחברי להקת חלב ודבש בסוף שנות השבעים.
צח גילה גם יוצרים, משוררים, פזמונאים ותמלילנים מהבולטים בזמר העברי, ובהם, עוזי חיטמן, דודו ברק, נתן כהן, חיים קינן, גלעד בן שך, תומר הדדי ועוד. בתחילת שנות השמונים המשוררת והפזמונאית חמוטל בן זאב עבדה כמזכירת הפקה ומעצבת תלבושות במשרד "אורות" עם צח, ושם במשרדו בתל אביב נולדו רבים משיריה.
לזכותו של צח ניתן לזקוף גם את פיתוח הקריירה המצליחה של אדם. צח התרשם מכישוריו של אדם, כשהיה רקדן וזמר בלהקת הליווי של יזהר כהן בשיר "עולה עולה" באירוויזיון 1985. באותה השנה הפך צח להיות אמרגנו, והזניק את הקריירה שלו כזמר. צח היה שותף בהפקת הסרט התיעודי "חיים ואדם" אודות אדם, שראה אור ב-2010.
במהלך הקריירה שלו עבד צח עם זמרים רבים שהופיעו בתחרות האירוויזיון. הוא עומד מאחורי להיטי אירוויזיון מכוננים ובלתי נשכחים, ובהם "אי שם" של אילנית, "אבניבי" של יזהר כהן, "הללויה", "הורה " של אבי טולדנו, "כאן" של אורנה ומשה דץ, "זה רק ספורט" של דפנה דקל ואמן של ליאורה, ושירים ידועים מתחרות קדם האירוויזיון, "אותך" של אילנה אביטל, "ולנטינו" של גלי עטרי, "הלוואי" של בועז שרעבי ועוד. ב-1989 יזם צח את צירופה של גלית בורג לנער גילי נתנאל לצורך הקמת הצמד "גילי וגלית", על מנת שישיר את השיר דרך המלך, שכתב המוזיקאי שייקה פייקוב בתחרות הקדם אירוויזיון 1989. השיר זכה בתחרות וייצג את ישראל בתחרות אירוויזיון 1989.
חייו של צח ויחסיו המורכבים עם בנו מנישואיו לאילנה אביטל, המוזיקאי עמית צח, שימשו בסיס לסרט התיעודי "המפיק", ששודר ביס דוקו ב-2012.
באוגוסט 2012 יצא לאור "אוסף שירי המפיק", שירי שלמה צח, בסט שמחולק לשלושה חלקים, הקלאסיקות, שירי האירוויזיון ופופ עברי., שכול הכנסותיו קודש לעמותת עלם ולאיגי - ארגון נוער גאה.
היה שותף להפקת עשרת הפרקים של הסדרה "אירופה ל 3 דקות" ששודרה במאי 2013 בערוץ הראשון, שהביאה את סיפורה של ישראל באירוויזיון בארבעת העשורים האחרונים.
בפברואר 2017 נערך במרכז התרבות בפתח תקווה, מופע מחווה לכבוד יום הולדתו ה-75 בהשתתפות אמנים מובילים ויו"ר אמ"י העניק לו תעודת הוקרה מיוחדת.
ב-2018 זכה בפרס "איגוד המפיקים והאמרגנים" מטעם אקו"ם.
חיים אישיים
ב-1966 נישא לאילנית וב-1973 הם התגרשו.
ב-1978 התחתן בשנית, עם אילנה אביטל, וב-1979 נולד בנם, עמית. ב-1987 הם התגרשו.
דיסקוגרפיה
אלבומי אילן ואילנית
מפרט
מבין כלי הנגינה העושים שימוש במפרט ניתן לציין את הבנג'ו, המנדולינה הקאנון והעוד. כיום נפוץ השימוש במפרטים בעיקר בגיטרות אקוסטיות וחשמליות.
סוגי מפרטים
קיימים מפרטים שונים לפי גדלים וחומרים: עוביים של מפרטים נע לרוב בין 0.5 מ"מ ל-2 מ"מ. הם יכולים להיות עשויים ממגוון חומרים, ביניהם פלסטיק, סיבי פחמן, טרטקס, קרן, שנהב, שריון צב, עץ או מתכת. סוג המפרט תלוי בכלי שבו מנגנים: מפרטי גיטרות אקוסטיות יהיו לרוב דקים וגמישים. בגיטרות חשמליות נעשה שימוש נרחב יותר במפרטים עבים יותר שיהיו עשויים מפלסטיק, טרטקס או סיבי פחם. מפרטי גיטרה בס הם לרוב עבים יותר, בהתאם למיתריה של גיטרת הבס, שהם העבים ביותר.
שיטת הנגינה
את המפרט נהוג להחזיק בין שתי אצבעות בלבד: האגודל והאצבע המורה. את היד המנגנת מניחים על המיתרים (או מעליהם, תלוי מה מנגנים) מעל תיבת התהודה או מעל הפיקאפים בגיטרה החשמלית או גיטרת הבאס. על המיתר פורטים עם קצהו של המפרט. המפרט עצמו, מונח במקביל למיתר, או מוטה מעט באלכסון (אך עדיין יושב ליד המיתר).
השיטה המקובלת לשימוש במפרט היא פריטה לסירוגין (alternate picking) - פריטה למטה ולמעלה לסירוגין על פי הפעמות בתיבה- שיטה המאפשרת להגיע למהירויות נגינה גבוהות. השיטה נמצאת בשימוש נגני העוד והמנדולינה כבר מעל לאלף שנה. עם התפתחות טכניקת הנגינה בגיטרה חשמלית, גם נגני כלי זה אימצו את השיטה.
מפרטים וגיטרה
הצורך בשימוש במפרט תלוי בסוג הגיטרה ובסגנון הנגינה. כך, למשל, נהוג בשנים האחרונות לעשות שימוש במפרט בעת הנגינה בגיטרה חשמלית, במטרה לתת לנגינה גוון "מחוספס" (או "מלוכלך") יותר, או כדי לאפשר נגינה מהירה במיוחד (כמו למשל נגינה מהירה על סולמות ותבניות תווים, או "סוויפים" - נגינה מהירה במיוחד של תבניות תווים על ידי החלקת המפרט על גבי מספר מיתרים ברצף). במהלך שנות השבעים והשמונים, שיא ימי פריחתה של הגיטרה החשמלית ברוק ובפיוז'ן, פיתחו וירטואוזים רבים טכניקות מורכבות לייעול השימוש במפרט.
בנגינה בגיטרה הקלאסית, לעומת זאת, נהוג בדרך כלל לפרוט באמצעות האצבעות והציפורניים, מאחר שהשימוש במפרט אינו מאפשר פוליפוניה, הנדרשת עבור מרבית היצירות לגיטרה קלאסית. במוזיקת הפלמנקו לדוגמה, נחשבת הנגינה במפרט לנחותה והנגן נדרש לגדל את ציפורניו.
על אף כי נהוג לנגן בגיטרת בס עם האצבעות, ישנם גם בסיסטים אשר משתמשים במפרט (לרוב השימוש באצבעות/מפרט תלוי בסגנון המוזיקה).
סודות החקירה (סדרת טלוויזיה)
סודות החקירה (ברוסית: «Та́йны сле́дствия») היא סדרת טלוויזיה בלשית רוסית, המגוללת את קורותיה של המשפטנית מריה סרגייבנה שבצובה ועמיתיה בעודם מנסים לפתור תעלומות וחקירות בלשיות. סדרת הטלוויזיה עוקבת אחר עבודתה של מריה שבצובה (בגילומה של אנה קובלצ'וק), תחילה כמשפטנית במשרד התובע של הרובע המרכזי בסנקט פטרבורג ולאחר מכן כחוקרת בסניף המקומי של ועדת החקירות הפדרלית. הסדרה מכילה 21 עונות.
ב-30 בדצמבר 2019 שודר סרט ספין-אוף בשם "סודות החקירה: המאה הקודמת", שמגולל תיק חקירה ואת סיפורן של אותן דמויות, אך כאילו התרחשו בתקופת רוסיה הצארית.
תקציר עלילת הסדרה
מריה סרגייבנה שבצובה היא חוקרת בכירה בפרקליטות הרובע המרכזי בעיר סנקט פטרבורג העוסקת בפתירת פשעים סבוכים בעיר, עם השנים עוברת לעבוד בוועדת החקירות הפדרלית.
הפקה ושידור
פרקי הפתיחה הם עיבוד לרומנים הבלשיים של הסופרת ילנה טופילסקאיה, לשעבר תובעת ועובדת הפרקליטות הרוסית. היא גם שימשה כתסריטאית של 8 העונות הראשונות של הסדרה.
הסדרה מופקת על ידי סטודיו "פנורמה" בהזמנת החברה "סדרה רוסית חדשה" (2000-2007), חברת הסרטים "Forward-Film" (2008-2016), מרכז הפקת סרטים" וחברת "אולפני פרוגרס".
ספין אוף
ב-6 באוקטובר 2018, החלו צילומי סרט עלילתי המהווה ספין אוף ופריקוול בשם "סודות החקירה: המאה הקודמת". שידור פרק הבכורה התקיים ב-30 בדצמבר 2019 בערוץ הטלוויזיה רוסיה-1.
משחקים
ב-21 בנובמבר 2016 פרסמה חברת התקשורת VGTRK משחק מובייל המבוסס על הסדרה. באוקטובר 2017 הופיע משחק הבלשים השני לקהל ברשתות החברתיות שמבוסס על הסדרה, שם המשתמש ישחק את תפקידו של חוקר מנוסה ויפתור פשעים. המשחק מספר כמה סיפורים המבוססים על תיקים פליליים אמיתיים.
מנהלת לה ליגה
ליגת הכדורגל המקצועית (בספרדית: Liga de Fútbol Profesional או בקיצור LFP, מוכר גם בשם לה ליגה) הוא הארגון האחראי על כדורגל גברים בספרד. הארגון הוקם בשנת 1984. ה-LFP מפעיל את שתי הליגות העליונות בספרד, הלה ליגה והסגונדה.
תחרויות
הליגה חברה מן המניין בארגון הליגות האירופיות.
אספה כללית
העצרת הכללית היא ההרכב המחוקק של ה-LFP. היא מורכבת מ-42 מועדוני הכדורגל שמרכיבים את הלה ליגה ואת הסגונדה, וחברות ספורט ציבוריות בע"מ (Sociedad Anonima Deportiva, S.A.D). כל מועדון או חברה בדרך כלל מיוצג על ידי הנשיא שלו.
נשיא
הנשיא, יחד עם שאר חברי הוועד הפועל, אחראי על פעילותו היום-יומית של הארגון. הנשיא הנוכחי הוא חבייר טאבס, שנבחר לתפקיד באפריל 2013.
חסויות
ביום 22 בנובמבר 2013, וואווי הפכה לשותפה העולמית של ה-LFP. יצרנית הכדור הרשמי של ה-LFP היא נייקי מאז עונת 1996/1997, כאשר לפני כן זאת הייתה אדידס.
אברהרד פון קלאר
ראשית חייו
פון קלאר נולד ב-9 באוגוסט 1856 בליבן, והיה בנו של הגנרל הפרוסי אוטו פון קלאר. בשנת 1873 הוא התגייס ל, והצטרף לרגימנט הרובאים של המשמר.
בשנת 1894 הוא מונה למפקד הגדוד ה-4 ברגימנט הרגלים ה-76 (הנזה ה-2 - המבורג), ובשנת 1897 הוא מונה למפקד הגדוד ה-2 ברגימנט הרגלים ה-162 (הנזה ה-3 - ליבק). בשנת 1898 הוא מונה למפקד גדוד היגר ה-9 (לאוונבורג), ובשנת 1900 הוא הועלה לדרגת אוברסט לויטננט. לאחר מכן הוא כיהן כקצין מטה בחטיבה ה-79, ובשנת 1902 הוא הועלה לדרגת אוברסט, ומונה למפקד רגימנט הגרנדירים של המשמר ה-5.
מלחמת העולם הראשונה ואחריתו
ב-25 באוגוסט 1914 הוא מונה למפקד קורפוס המילואים ה-24, וב-17 בספטמבר הוא מונה למפקד הקורפוס ה-7. הוא לחם עם הקורפוס בקרב אראס (1914) ובקרב איפר הראשון, כחלק מהארמייה השישית, ובשנת 1915 לחם עימו בקרב ארטואה השני. ב־29 ביוני 1915 הוא חזר לתפקידו במטה הכללי, ובשנת 1916 קיבל את עיטור פור לה מריט מהקיסר וילהלם השני.
לאחר המלחמה התגורר פון קלאר בלאנגנזלצה, עד מותו ב-28 באפריל 1945.
עורק
עוֹרֵק הוא כלי דם המוביל דם מכיוון הלב אל איברי הגוף. במחזור הדם הגדול, מחזור הדם הסיסטמי, נושאים העורקים דם עשיר בחמצן אל הרקמות, ואילו במחזור הדם הקטן, מחזור הדם הריאתי, נושאים עורק הריאה וענפיו דם עני בחמצן לצורך שחלוף הגזים בריאות.
מבנה
ראשיתו של העץ העורקי במחזור הדם הסיסטמי היא באבי העורקים, העורק הגדול ביותר שיוצא מהחדר השמאלי וממנו מתפצלים יתר העורקים במחזור דם זה. במחזור הדם הריאתי זהו עורק הריאה, היוצא מן החדר הימני. ככל שהעורקים הולכים ומתפצלים כך הם קטנים בקוטרם, עד אשר הם מתפצלים לעורקיקים ולאחר מכן לנימים. קוטר הנהור של עורק ממוצע הוא סביב 4 מ"מ ועובי דופנו 1 מ"מ. לשם השוואה, קוטר נהור אבי העורקים הוא 25 מ"מ ועובי דופנו 2 מ"מ.
ניתן לסווג את העורקים לשלושה סוגים לפי גודלם ואופי הדופן שלהם. העורקים הגדולים הם עורקים אלסטיים, המכונים גם עורקים מובילים, שלהם שכבות רבות של סיבים אלסטיים בדופן. האלסטיות של עורקים אלה מאפשרת להם להתרחב עם הסיסטולה, התכווצות חדרי הלב, ולקלוט את כמות הדם הגדולה עם כל פעימה, תוך שינוי מזערי בלחץ הדם המופעל על הדפנות, ולאחר מכן לחזור לגודלם עם הדיאסטולה, הרפיית חדרי הלב, תוך דחיפת הדם לפנים. זרימה זו מאפשרת לשמור על לחץ הדם בין כל פעימה של הלב, והיא נמצאה כזרימה המיטבית לאספקת דם לרקמות.
העורקים הקטנים והעורקיקים הם כלי דם צרים יחסית עם דופן שרירית עבה. טונוס השרירים בדופן העורקיקים קובע את דרגת המילוי בנימים ואת לחץ הדם הכללי בגוף. על פי רוב, העורקים הקטנים הם חסרי שם, ולא תמיד ניתן להפריד אותם בנתיחה.
בעורקים הגדולים אספקת הדם אל דופן העורק עצמה מתבצעת דרך צינורי צינורות הנמשכים אל תוך הגלימה החיצונית וחלקה החיצוני של הגלימה האמצעית. הגלימה הפנימית ודופנם של עורקים קטנים מקבלים את החמצן וחומרי הבניין הדרושים להם מהדם שבנהור העורק.
מחזור הדם
העורקים נושאים דם עשיר בחמצן מהלב לאיברי הגוף. יוצאים מכלל זה הם העורקים במחזור הדם הריאתי, שנושאים דם עני בחמצן לריאות לצורך שחלוף גזים והעשרת הדם בחמצן, ועורקי הטבור בעובר הנושאים דם עני בחמצן מהעובר אל האם. צבעו של הדם העשיר בחמצן סמוק יותר מאשר הדם העני בחמצן. עובדה זו תרמה לייצוג הגרפי של העורקים במחזור הדם הסיסטמי כצינורות אדומים.
לחץ דם
עם הסתעפות העורקים והירידה בגודלם יורד לחץ הדם בעורקים, כאשר ההפרש הגדול יותר הוא במעבר בין העורקים הבינוניים לעורקים הקטנים ולעורקיקים. גם מהירות הזרימה הולכת ויורדת, למרות הירידה בקוטר העורקים וזאת משום שכאשר בוחנים את שטח החתך של כלל העורקים מאותו הקוטר, אשר למעשה מחוברים במקביל, מוצאים כי שטח החתך הכולל עולה עם ההסתעפות מאבי העורקים.
הזרימה הפועמת בעורקים מאפשרת את מישוש הדופק בעורקים שונים כאשר מוצמדים כנגד רקמה אחרת, כמו עצם. בעורקים מרוחקים עוצמת הדופק נחלשת עד כדי שאינה נמושה כאשר ערך לחץ הדם הסיסטולי נמוך מאוד.
חואן השני, מלך קסטיליה
חואן השני, מלך קסטיליה (6 במרץ 1405 - 20 ביולי 1454), היה מלך קסטיליה בין השנים 1406–1454.
ביוגרפיה
חואן השני נולד בטורו ב-6 במרץ 1405, והיה בנם של אנריקה השלישי, מלך קסטיליה וקתרין מלנקסטר, בתם של ג'ון מגונט, דוכס לנקסטר וקונטסטנס מקסטיליה, דוכסית לנקסטר, בתו של פדרו הראשון, מלך קסטיליה.
ב-25 בדצמבר 1406 מת אביו אנריקה השלישי, מלך קסטיליה, וחואן ירש את השלטון, אולם, אמו קתרין מלנקסטר ודודו פרננדו הראשון, מלך אראגון כיהנו כעוצרי הממלכה. בשנת 1416 מת דודו, ובשנת 1418 מתה אמו, וחואן תפס את השלטון. אולם, חואן היה מלך חלש והשלטון היה מרוכז בידי ידידו אלוורו די לונה, שנלחם במוסלמים וייצב את השלטון ביד ברזל, תוך שהוא נלחם בתוקף באצולה. באותה שנה התחתן חואן עם מריה מאראגון, מלכת קסטיליה, בתם של פרננדו הראשון, מלך אראגון ולאונור אורקה מקסטיליה, רוזנת אלבורקרקה.
בשנת 1445 מתה אשתו של חואן, והוא התחתן עם איזבלה מפורטוגל, מלכת קסטיליה, בתם של ז'ואאו, מושל פורטוגל ואיזבלה מבארסלוש. איזבלה שהייתה מקורבת לחוגי האצולה, הסיתה את חואן נגד אלוורו, עד שנעצר, נשפט והוצא להורג. בעקבות כך, שבו המהומות ואי הסדר לשרור בממלכה.
ב-20 ביולי 1454 מת חואן השני, ובנו אנריקה הרביעי, מלך קסטיליה עלה לשלטון במקומו.
משפחתו
מנישואיו של חואן למריה מאראגון, מלכת קסטיליה, היו לו 4 ילדים:
מנישואיו של חואן לאיזבלה מפורטוגל, מלכת קסטיליה, היו לו 2 ילדים:
בנוסף היו לחואן ילדים לא חוקיים.
פרס אופיר לסרט העלילתי הטוב ביותר
פרס אופיר לסרט העלילתי הטוב ביותר (לשעבר: פרס אופיר לסרט הטוב ביותר) הוא פרס אופיר הניתן מטעם האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה מאז שנת 1990 על הפקה יוצאת מן הכלל בסרט קולנוע. הסרט הזוכה בקטגוריה זו נשלח כנציג הישראלי להתמודד על מועמדות לזכייה באוסקר, בקטגוריית הסרט הבין-לאומי הטוב ביותר.
ברבוזה
ברבוזה (Barbosa) הוא שם משפחה. {{פירושונים|
ראו גם
}}
זנה
זָנָה הוא שם משפחה. זֵנַה היא הגרסה הבלארוסית לשם "זינה" וקיצור לשם זניידה.
{{פירושונים|
פרודן
פרודנסיו סאנצ'ס ארננדס (בספרדית: Prudencio Sánchez Hernández; 1 בספטמבר 1916 – 25 בפברואר 1998), שכונה פרודן, היה כדורגלן ספרדי, ששיחק בעמדת החלוץ. שיחק במשך רוב הקריירה שלו בריאל מדריד.
קריירת משחק
פרודן החל את הקריירה שלו בקבוצה סלמנקה, בעונה הראשונה אי פעם של המועדון בליגה הבכירה בספרד, עונת 1934/35. הוא לא שיחק במשך שלוש שנים עקב מלחמת האזרחים בספרד, והוא חזר לשחק בעונת 1939/40, כאשר סלמנקה הייתה בליגה השנייה.
לאחר מכן עבר לשחק באתלטיקו מדריד, עימה זכה בעונת 1940/41 באליפות והוא גם הוכתר כמלך השערים של אותה עונה, עם 33 שערים. הוא חזר לשחק בסלמנקה, אך לאחר שלא הצליח לקדם את המועדון הוא עבר לשחק בריאל מדריד.
במשך חמש שנים לא הצליח לזכות עם ריאל מדריד באליפות, אם כי הוא זכה עימה פעמיים ברצף בגביע הספרדי, כשהוא כובש בשני הגמרים. בחצי גמר הגביע של 1943 פרודן כבש שלושער במשחק ההיסטורי בו ריאל מדריד ניצחה 1–11 בקלאסיקו. הוא סיים את הקריירה שלו בריאל סרגוסה, שם שיחק במשך עונה אחת בליגה השלישית.
רוני לידור
רוני לידור (נולד בתל אביב ב-1 בפברואר 1960) הוא פרופסור מן המניין, המתמחה בתחום ההתנהגות מוטורית והפסיכולוגיה של הספורט, ומכהן כנשיא המכללה האקדמית בווינגייט מאז שנת 2010. בעבר היה מאמן כדורסל.
קורות חיים אקדמיים
בשנת 1985 סיים תואר ראשון בהוראת חינוך גופני במכללה לחינוך גופני ולספורט ע"ש זינמן במכון וינגייט.
בשנת 1991 סיים תואר שלישי בהתנהגות מוטורית (Motor Behavior) באוניברסיטת פלורידה בגיינסוויל שבארצות הברית. עבודת הדוקטורט שלו עסקה ב-Learning strategies and achieving skilled performance, בהנחיית פרופ' זינגר מאוניברסיטת פלורידה.
משנת 1991, כשחזר לישראל, החל ללמד כמרצה במכללה האקדמית בווינגייט (שנקראה אז המכללה לחינוך גופני ולספורט ע"ש זינמן במכון וינגייט), למקצועות התפתחות מוטורית, למידה מוטורית, מבוא למחקר ופדגוגיה של הספורט במסגרת לימודי התואר הראשון של המכללה.
משנת 1994 החל ללמד גם במסגרת המסלול ללימודי תואר שני במכללה האקדמית בווינגייט, וכן בפקולטה לחינוך באוניברסיטת חיפה נושאים של עיבוד מידע וקבלת החלטות בספורט, למידה מוטורית ושיטות מחקר. בנושאים אלו לימד גם בחוג לחינוך באוניברסיטת תל אביב, כמרצה מן החוץ, בין השנים 1999–2001.
משנת 1996 החל להנחות סטודנטים במסלולים לתואר שני במכללה האקדמית בווינגייט במסלול מדעי החינוך הגופני (MPE), וסטודנטים לתואר שני (MA) ושלישי (PHD) בפקולטה לחינוך באוניברסיטת חיפה. במהלך השנים הנחה בעבודות תיזה מעל 40 סטודנטים לתואר שני, ושמונה סטודנטים בעבודות הדוקטורט שלהם.
מאז שנת 2010 לידור מכהן כנשיא המכללה האקדמית בווינגייט.
Streptococcus mutans
Streptococcus mutans (בקיצור: S. mutans, בתעתיק לעברית: סטרפטוקוקוס מוטנס) הוא חיידק בעל תצורה נקדית-אליפטית במקצת, גראם-חיובי, אל-אווירני פקולטטיבי (שיכול לגדול בנוכחות חמצן או באווירה עניה בחמצן ועשירה בדו-תחמוצת הפחמן). חיידקים אלו נפוצים מאוד בחלל הפה, והם נחשבים לגורמים העיקריים לעששת שיניים. החיידק שייך לסוג Streptococcus ותואר לראשונה על ידי Kilian Clarke בשנת 1924, שבודד את החיידקים מנגעי עששת בבני אדם. החיידק Streptococcus mutans הוא מין אחד מתוך קבוצת מינים דומים הנקראת mutans streptococci, ואליה שייכים גם Streptococcus sobrinos הנפוץ אף הוא בבני אדם, ומינים נוספים הנפוצים יותר בחיות.
רוני לידור
קורות חיים אקדמיים
במקביל לתפקיד זה, הוא מרצה וחוקר בתחומי למידה מוטורית, התנהגות מוטורית, פסיכולוגיה של הספורט, שיטות מחקר ותהליכי קבלת החלטות בספורט. הוא פרסם כ-120 מאמרים מחקריים, בכתבי עת מדעיים עם שיפוט.
Streptococcus mutans
כללי
חיידקי S. mutans נפוצים מאוד בחלל הפה, והם נחשבים לגורמים העיקריים לעששת שיניים. החיידק תואר לראשונה על ידי Kilian Clarke בשנת 1924, אשר בודד את החיידקים מנגעי עששת בבני אדם. החיידק Streptococcus mutans הוא מין אחד מתוך קבוצת מינים דומים הנקראת mutans streptococci, ואליה שייכים גם Streptococcus sobrinos הנפוץ אף הוא בבני אדם, ומינים נוספים הנפוצים יותר בחיות.
רוני לידור
קורות חיים אקדמיים
בין השנים 1994 ועד כה הוא כיהן במכללה האקדמית בווינגייט במגוון תפקידים, ביניהם: ראש היחידה למחקר ועיבוד נתונים, ראש ועדת המחקר, ראש המעבדה להתנהגות מטורית, ראש בית-הספר לחינוך, חבר במועצה האקדמית העליונה, חבר בוועדת קידום סגל וחבר בוועדת קבלה של סטודנטים עם צרכים מיוחדים.
לידור היה חבר בקרוב ל-20 ועדות מדעיות של כנסים בינלאומיים, שבשלוש מהן כיהן כיו"ר הוועדה: הקונגרס הבינלאומי ה-2 בהכשרת מורים ב־1996, כנס ICSSPE ב־2011, והכנס ה-23 של The European Fair Play Movement.
Streptococcus mutans
כללי
מחקרים רבים התייחסו וזיהו את S. mutans כגורם העששת העיקרי. לכך יש מספר סיבות – ביניהן – ניתן לבודד חיידקים אלו כמעט מכל נגע עששתי. בנוסף, חיידק זה הצליח לגרום לעששת בחיות מעבדה שקיבלו דיאטה עשירה בסוכרוז. לחיידקים אלו יש תכונות כמו אצידוגניות (יצירת חומצות) ואצידוריות (יכולת לגדול בנוכחות חומצה) – מה שחשוב לגבי תהליך העששת. כמו כן – הם יוצרים גלוקנים - פולימרים בלתי מסיסים של מולקולות גלוקוז, שהן מתוצרי הפירוק סוכרוז, מה שעוזר להם להיצמד לשיניים, זה לזה ולחיידקים אחרים. עם זאת, לא תמיד הם מתגלים במספרים גבוהים בנגעים עששתיים, ואז יש תפקיד לחיידקים אצידוגניים ואצידוריים נוספים מסוג – non-mutans streptococci, כמו: Lactobacilli, Actinomyces, ו-Bifidobacterium.
רוני לידור
קורות חיים אקדמיים
בין השנים 2003–2017 כיהן לידור כחבר בוועדת המקצוע העליונה לחינוך גופני בישראל ושימש כיו"ר הוועדה בין השנים 2010–2017.
Streptococcus mutans
אקולוגיה
בחלל הפה יש כמה מאות מינים של חיידקים, מהם כמה עשרות מינים של סטרפטוקוקים, כאשר לכל אחד מהם העדפות התיישבות שונות והתאמות מיוחדות לנישות השונות בחלל הפה. רק מיעוטם יכולים לגרום לעששת, כשהעיקרי ביניהם S. mutans. החיידקים הנצמדים למשטחי השיניים יוצרים את הרובד הדנטלי, הנקרא גם הביופילם הדנטלי (Dental Plaque/Dental Biofilm). זהו רובד המורכב מחיידקים רבים ותוצריהם, כאשר S. mutans מהווה חלק מרובד זה. הרב-סוכרים (הפוליסכרידים) כמו הגלוקנים השונים, הם תוצרי החיידקים ברובד, שעוזרים להם להיצמד זה לזה ולמשטחי השיניים. כאשר תדירות צריכת הסוכרים גבוהה, התנאים בפה חומציים למשך זמן ארוך בשל פירוק הסוכרים ויצירת חומצות, מה שגורם לתנאים מועדפים לאוכלוסיית החיידקים מפרקי הסוכר ויוצרי החומצות. דבר זה עלול לגרום להפרת האיזון האקולוגי הקיים באוכלוסיית החיידקים של חלל הפה, דבר אשר מוביל לתחילת התהליך העששתי. מחקר משנות ה-70 מצא שלחיידקי S. mutans יש העדפה ברורה למשטחי השיניים בפה, והם היוו כ-40% מכלל הסטרפטוקוקים שהתיישבו בחרירים והחריצים בשיניים. מכלל החיידקים השוכנים בחלל הפה, רק כ-2%-9% מחיידקי S. mutans נמצאו על הרקמות הריריות של הלחיים.
מעורבות בעששת
ל-Streptococcus mutans וגם ל-Streptococcus sobrinos, השייכים לקבוצת ה-mutans streptococci, יש תפקיד מרכזי במעורבות בעששת שיניים. זאת מכיוון שחיידקים אלו מפרקים סוכרים (בייחוד סוכרוז), ובחילוף החומרים שלהם נוצרת חומצה לקטית. כך מתאפשרת הדה-מינרליזציה (המסת מינרלים כמו הסידן) מתוך זגוגית השן, ומתחיל התהליך העששתי. הסוכרוז משמש לחיידקים אלו לייצור של הפוליסכרידים המופרשים אל מחוץ לתא החיידק - הגלוקנים השונים, בעזרת האנזים גלוקן סוכראז (שנקרא גם גלוקוזיל טרנספראז), בתגובה הבאה:
סודות החקירה: המאה הקודמת
עלילה
גברת חילונית, אשתו של יועץ ממלכתי וסגן שר המשפטים מריה סרגייבנה פרבאלובה מוצאת את עצמה פתאום במרכזה של חקירה פלילית ברוסיה של המאה ה-19. נראה כי אירוע קל - חלון שבור במהלך ארוחת ערב באחוזתה - מוביל לשרשרת של אירועים טראגיים ושערורייתיים, רציחות והעלמויות מסתוריות, כשהעקבות מובילים לפשע בקנה מידה לאומי. לחקירה מצטרפים מיד התובע קובין, קצין האוכרנה קורבלב (איגור ניקולייב) וקצין הבילוש המשטרתי קורוכקין (אלכסנדר נוביקוב).
רוני לידור
קורות חיים אקדמיים
בנוסף לתפקידיו האקדמיים, כיהן לידור בתפקידים בוועדות מקצועיות, ביניהם: יו"ר הארגון הישראלי לפסיכולוגיה וסוציולוגיה של הספורט וחבר ומזכיר החברה הבינלאומית לפסיכולוגיה של הספורט (International Society of Sport Psychology).
Streptococcus mutans
מעורבות בעששת
סוכרוז (=גלוקוז+פרוקטוז) ← גלוקן (=פולימר גלוקוז) + פרוקטוז
רוני לידור
קורות חיים אקדמיים
לידור משמש כיום כעורך של שני כתבי עת מדעיים, ובנוסף לכך היה שותף בכתיבה ובעריכה של 24 ספרים באנגלית ובעברית. בין הספרים נכללים מספר ספרי מבוא (textbooks) בתחום ההתפתחות המוטורית, התנהגות מוטורית ולמידה מוטורית, שמהווים ספרי ליבה בקורסים באוניברסיטאות, ביניהם: התפתחות מוטורית בגיל הצעיר; התפתחות, ניתוח איכותי והעשרה של מיומנויות גופניות בסיסיות; התנהגות מוטורית: היבטים פסיכולוגים וסוציולוגיים; מדידה והערכה בחינוך גופני ובספורט; חשיבה וקבלת החלטות בספורט; העבודה הסמינריונית: כתיבה, הנחיה והערכה.
סודות החקירה: המאה הקודמת
עלילה
הגברת פרבאלובה גם לא יכולה לעמוד בצד, אף על פי שנאסר על נשים ללמוד משפט פלילי ולא ראוי כי נשים מהמעגל שלה אפילו יגלו עניין בנושאים מסוג זה, מריה סרגייבנה נוגדת את רצונו ואיסורי בעלה הנערץ אנדריי פרבאלוב והיא מעורבת באופן פעיל בחקירה.
Streptococcus mutans
מעורבות בעששת
סוכרוז הוא הסוכר היחיד שהחיידק S. mutans יכול לנצל כדי לייצר את הגלוקנים הדביקים. עם זאת, חיידקי S. mutans יכולים לפרק גם סוכרים רבים אחרים, כמו גלוקוז, פרוקטוז, לקטוז ועוד, ואפילו במידה מסוימת סוכרי כוהלים שבהם משתמשים כתחליפי סוכר במוצרי מזון שונים (כמו סורביטול ומניטול). קסיליטול (Xylitol) הוא תחליף הסוכר היחיד שהחיידקים לא יכולים לפרק, ויש לו גם השפעה מעכבת על גידולם בתרחיף. אך בניגוד לממצאים לגבי השפעת קסיליטול על חיידקים בתרחיף (פלנקטוניים), שגרם לעיכוב גידול על ידי יצירת מעגל גליקוליזה עקר, כשהחיידקים היו בביופילם (כמו מצבם על השיניים) ולא בתרחיף לא הייתה לקסיליטול השפעה מעכבת המוזכרת לעיל. מחקרים רבים נעשו לגבי המעורבות של S. mutans ו-mutans streptococci נוספים בעששת. המחקרים הראשונים נעשו בתחילת שנות ה-60, במודלים של אוגרים וחולדות על ידי Keyes ,Fitzgerald וחוקרים נוספים, שהראו כי ניתן להדביק בעששת חיות שהן נטולות חיידקים (germ-free) בעזרת S. mutans. רק אחרי כעשור, הושוו הממצאים לתגליות של Clarke בשנות העשרים בבני אדם. בנוסף לתכונות שצוינו לעיל, הסיבות שבגללן הסיקו שיש ל-S. mutans מעורבות בעששת קשורות למספר עובדות שנמצאו במחקרים מדעיים. נמצאה קורלציה גבוהה בין נוכחות של החיידק במספרים גבוהים במקרי עששת בילדים ובמבוגרים, ולהפך - מספרים נמוכים (או שהחיידק כלל לא נמצא) במקרים שאין עששת. עובדה נוספת הקשורה למעורבות בעששת, היא היכולת של חיידקי S. mutans לשרוד ולגדול בתנאים חומציים (ב-pH נמוך), הנוצרים בעקבות יצירת החומצות מפירוק הסוכרים.
סודות החקירה: המאה הקודמת
עלילה
בהסתמך על האינטואיציה שלה, היא מבחינה בפרטים קלים שמשנים באופן קיצוני את מהלך החקירה. מריה סרגייבנה מבינה מהר מאוד: מאחורי כל הפשעים עומדת אישיות שהיא מכירה היטב. מישהו מאלה שנכנסים תדיר לביתה. חברתה הברונית פון שולץ? מזכירתו של בעלה, בוביץ'? או המורה לילדיה אולגה? או אולי מכרה החדש - התעשיין המרשים רובינסקי המאוהב בפרבאלובה?
רוני לידור
קריירה ספורטיבית
בין השנים 1971–1978 שיחק לידור בקבוצות הנערים והנוער של מכבי תל אביב, וזכה ארבע פעמים באליפות המדינה.
Streptococcus mutans
יכולת יצירת עששת (פוטנציאל קריוגני)
המעורבות של S. mutans בעששת קשורה במספר תכונות שהופכות אותו לחיידק הקריוגני (יוצר העששת) העיקרי. כדי שחיידק יוכל לגרום לעששת שיניים, עליו להיצמד למשטחי השיניים - ואת זאת עושה S. mutans בעזרת מולקולות אדהזיה חלבוניות שנמצאות על פני שטח החיידק וקרויות "אנטיגן" I/II. מולקולה "אנטיגן" I/II, קיימות בכל חיידקי קבוצת ה-mutans streptococci והוא נצמד לגליקופרוטאין מסוים ברוק, הנקרא אגלוטינין, או בשמו המדעי - gp-340 (גליקופרוטאין במשקל מולקולרי של kDa340). האגלוטינין שברוק מצפה את משטחי השיניים ומשמש כרצפטור ל-Antigen I/II, וכך נצמדים החיידקים בעזרתו לשיניים. תכונה נוספת של S. mutans שעוזרת לו בהיצמדות לשיניים ולרובד החיידקים שעל השיניים, היא ייצור הרב-סוכרים החוץ תאיים. תרכובות אלו נוצרות על ידי פירוק הסוכרים בעזרת האנזימים המתאימים, כמו האנזים גלוקן סוכראז, היוצר גלוקנים בלתי מסיסים המשמשים כחומרי דבק. S. mutans מייצר גם פרוקטנים, שהם פולימרים של פרוקטוז, בעזרת האנזים פרוקטן סוכראז (הנקרא גם פרוקטוזיל טרנספראז). בנוסף לייצור והפרשה של רב-סוכרים חוץ תאיים, S. mutans גם מייצרים רב-סוכרים תוך-תאיים מהסוכרים, לשימוש ואגירה בציטופלסמה של החיידק. הרב-סוכרים התוך-תאיים עוזרים לחיידקים לשרוד גם בתנאים של חוסר מקור מזון חיצוני. לחיידקים אלו יש גם אנזים בשם Phosphoenolpyruvate sugar:phosphotransferase, שתפקידו לזרז קליטת סוכרים שונים. זוהי תכונה קריטית לניצול הסוכרים לגידול החיידקים ולייצור החומצות הגורמות לתהליך העששת. תכונה נוספת התורמת לפוטנציאל הקריוגני של החיידק היא עמידותו לתנאים חומציים שהם קטלניים לרוב החיידקים האחרים בפה. אחד המנגנונים המקנה לחיידקים את העמידות לחומצות הוא אנזים מסוג ATPase הנמצא בקרום התא של החיידק ובציטופלסמה שלו. אנזים זה משתמש במולקולת ה-ATP על מנת לשאוב יוני מימן (שהם הגורמים לחומציות) מתוך תא החיידק החוצה וכך להוריד את רמת החומציות בתוכו.
רוני לידור
קריירה ספורטיבית
בשנת 1977 זכה במדי תיכון עירוני ה' באליפות בתי הספר במחוז תל אביב.
סודות החקירה: המאה הקודמת
הפקה
צילומי הסרט נערכו בעיר סנקט פטרבורג ובפרבריה.
רוני לידור
קריירה ספורטיבית
בין השנים 1977–1985 אימן במחלקות הילדים, הנערים והנוער של מכבי תל אביב, החל מליגת הקט סל. במהלך שנים אלו זכתה קבוצת הנערים של מכבי תל אביב תחת הדרכתו באליפות המדינה.
בשנת 1985 אימן את קבוצת הבוגרים של מכבי דרום, קבוצת הבת של מכבי תל אביב, בליגה הארצית.
Streptococcus mutans
המופע הראשון
מחקרים אפידמיולוגיים הראו שבילדים מופיע S. mutans לראשונה עם בקיעת השיניים הראשונות. מקור החיידקים - ככל הנראה מהאם (או מהגורם הקרוב ביותר המטפל בילד), על ידי הדבקה מהרוק. ילדים יכולים גם להידבק בחיידק מילדים אחרים במסגרות הטיפוליות השונות בהן הם נמצאים.
מעורבות במחלות לב וכלי דם
חלק מהסטרפטוקוקים האוראליים וביניהם S. mutans, נמצא קשור למחלות סיסטמיות כמו מחלות לב וכלי דם (מחלות קרדיו-וסקולריות). חיידקים אלו בודדו גם במקרים של זיהום חיידקי בדם (בקטרמיה), וכן באנדוקרדיטיס זיהומית. הגעת החיידקים למחזור דם עלולה להתרחש במהלך טיפולי שיניים חודרניים שונים – כמו עקירת שיניים או טיפולי שורש. דרך הדם – החיידקים יכולים להגיע במהירות לאיברים כמו הלב ולגרום לאנדוקרדיטיס זיהומית, מחלה שעלולה להיות קטלנית.
גידול החיידקים במעבדה
ניתן לבודד את חיידקי S. mutans מהפה ולגדלם במעבדה על מצע אגר סלקטיבי מסוג Mitis Salivarius Agar. המצע מכיל את האנטיביוטיקה Bacitracin (המעכבת את יצירת הדופן הפפטידוגליקנית של חיידקים הרגישים לה) וגורמים סלקטיביים נוספים - כמו סוכרוז בריכוז גבוה (10-20%), הצבעים Crystal violet ו-Trypan blue, וכן Potassium Tellurite. חיידקי S. mutans יכולים לגדול על המצע בנוכחות החומרים הנ"ל, אבל חיידקים אחרים מעוכבים במצע זה. לאחר הדגרת המצע לצורך מתן זמן לגידול, מושבות החיידקים המתקבלות נראות כמו סלעים או גבישים כחולים (ראו תמונה).
היגיינה
הדרך היעילה ביותר להקטנת רמות החיידקים על גבי השיניים היא שמירת היגיינה אוראלית נאותה, הכוללת צחצוח נכון פעמיים ביום ושימוש בחוט דנטלי לניקוי בין השיניים. החיידקים האוראליים חיים בפה כרובד ביופילם על השיניים, ולכן סילוק מכני על ידי צחצוח הוא הדרך היעילה ביותר להיפטר מהחיידקים הקריוגניים דוגמת S. mutans. אם יש צורך – הוספת מי פה ותכשירים עם חומרים ספציפיים הפעילים נגד החיידקים ומעכבים את שגשוגם יכולה לעזור, אך החיידקים בביופילם הרבה יותר עמידים בפני חומרים אנטי-חיידקיים או אנטיביוטיים. עם זאת, יש מספר חומרים יעילים ונפוצים אותם מוסיפים למוצרים הדנטליים השונים לשימוש בחלל הפה בנוסף לצחצוח.
חומרים אנטיבקטריאליים
דוגמאות לחומרים אנטי-בקטריאליים המשמשים בתכשירים שונים ברפואת שיניים (משחות שיניים, ג'ל לשימוש מקומי בפה ושטיפות פה): בנוסף, לכלורהקסידין יש תכונות סובסטנטיביות – כלומר, הוא נספח לאתרים שונים בחלל הפה, וכך ממשיך להשפיע גם לאחר גמר השימוש בו.
חיסון
מחקרים במעבדות ובמודלים של חיות הראו שחיסונים נגד מרכיבים שונים של mutans streptococci מדכאים התיישבות של החיידקים על השיניים במנגנונים שונים, וכך מפחיתים התפתחות עששת. ישנם מחקרים בחיות ובבני אדם לגבי שימוש ב"אנטיגן" I/II (הנקשר למרכיב גליקופרוטאיני של שכבת הרוק המצפה את השיניים), כגורם מחסן נגד החיידק S. mutans, ובכך נמנעת ההתיישבות (קולוניזציה) שלו על השיניים ותחילת התהליך העששתי. בנוסף לעיכוב ההתיישבות על השיניים, לנוגדנים הנוצרים כנגד "אנטיגן" I/II יש השפעה נוספת - הם גם מעודדים הרג של החיידקים הקריוגניים על ידי נויטרופילים.
אסטרטגיות נוספות הקיימות למניעת התיישבות של S. mutans על השיניים (ודרך זה - מניעת עששת) כוללות: חיסון נגד גלוקוזיל טראנספראז (GTF=Glucosyl transferase) - האנזים המייצר גלוקנים דביקים מפירוק הסוכרים, וכן נגד החלבון הקושר גלוקנים (GbP=Glucan binding protein). גם בצורה זו משובשת היכולת של החיידקים להידבק זה לזה ולמשטחי השיניים. נבדקו סוגי חיסונים שונים בחיות ניסוי, כמו חלבונים שונים של החיידקים, או חיסונים המתבססים על רצפים של חומצות גרעין ועוד. עם זאת, לא קיימים כרגע בשוק חיסונים נגד עששת, מסיבות רבות - ביניהן אי יכולתם של החיסונים להשרות נוגדנים ברמה גבוהה מספיק להגנת חלל הפה.
המפעל לייצור יהלומים מלאכותיים בבוקרשט
המפעל לייצור יהלומים מלאכותיים בבוקרשט (ברומנית: Fabrica de diamante sintetice de la Bucureşti) הוקם לפי הוראות של ניקולאה צ'אושסקו ב-1974 ונסגר אחרי הליך פירוק ב-2006.
בעת ביקור במוסקבה, ב-1970, לרגל התכנסות של הוועד הפוליטי המייעץ של מדינות ברית ורשה, הוצגו בפני צ'אושסקו יהלומים מלאכותיים מתוצרת ברית המועצות וקיבל הסבר על השימושים בהם בתעשייה. כבר בשנת 1951 התחילה ברית המועצות לייצר יהלומים מלאכותיים, במקביל לארצות הברית ולשוודיה. לאחר שובו לרומניה הורה צאושסקו לשירותי הביון של רומניה להשקיע מאמצים בהשגת מידע וטכנולוגיות המאפשרות ייצור יהלומים מלאכותיים.
אנשי ביון רומנים הצליחו כעבור שנתיים לייצור קשר עם מומחה מערבי, שכונה "Cap luminat" (רא מואר), שסיפק להם מידע והסברים ואפילו הביע נכונות להגיע לרומניה, כדי לעזור בהקמת מפעל כזה. המפעל נוסד בבוקרשט, ב-1974 והתחיל לייצר יהלומים מלאכותיים. תחילה עבדו במפעל שישה אנשים, אך בהדרגה עלה מספר העובדים למאות רבות. עצם קיום המפעל נשמר בסוד, כמעט כל העובדים במפעל היו אנשי ביון ומחויבים בשמירת סודיות. עובדי המפעל נהנו מתנאים משופרים ומשכורות מוגדלות.
היהלומים הראשונים, שנוצרו במפעל, הוגשו על ידי יון מיכאי פצ'פה, שעסק בארגון המפעל, לצ'אושסקו ליום הולדתו. ההתחלה הרשמית הייתה באוגוסט 1974, כשצ'אושסקו נתן למפעל את השם Unitatea de Producţie Specială „Dacia (היחידה לייצור מיוחד "דאצ'יה"). ב-1975 הודיעו לצ'אושסקו שייצור הניסיון הגיע כבר ל-60 קילוגרם יהלומים ובכך נפסק הצורך הרומני של יבוא יהלומים.
בתחילת שנות השמונים של המאה העשרים הייצור במפעל הגיע לרמה של כעשרה מיליון קאראט בשנה וערכו של כל קאראט היה כתשעה עד עשרה דולר אמריקאי. באמצע שנות השמונים הייצור הגיע לרמה של כעשרים מיליון קאראט בשנה ומחיר הקאראט היה כ-12 דולר. ייצור היהלומים המלאכותיים היה מוגן בפטנטים אמריקאים ודרום אפריקאים, לכן הרומנים נקטו בדרכי עקיפין לשיווקם והשתמשו גם בקשרים, ששימשו אותם לשיווק במערב של סמים שנתפסו ברומניה.
המפעל התמחה גם במחזור מתכות יקרות מתוך קטליזטורים משומשים וכך הופקו כל חודש כ-25 קילוגרמים של פלטינה.
בינה (מסלול צבאי)
מסלול בינה הוא תוכנית צבאית במסגרת העתודה האקדמית ללימודי רפואת שיניים של צה"ל והאוניברסיטה העברית בירושלים, שמטרתו הכשרת רופאי שיניים לשירות בצה"ל. בראש המסלול עומד רופא שיניים בדרגת רב-סרן.
הלימודים במסלול אורכים 6 שנים, ומתקיימים בפקולטה לרפואת שיניים של האוניברסיטה העברית ובהדסה ובסיומו מוענקים למסיימים תואר דוקטור לרפואת שיניים (D.M.D). כמו כן, הבוגרים נבחנים בבחינות הרישוי של משרד הבריאות לשם קבלת רישיון לעסוק ברפואת שיניים בישראל.
החל משנת הלימודים תש"ף (2019–2020), 'בינה' הוא המסלול היחיד ללימודי רפואת שיניים במסגרת העתודה האקדמית, ולא ניתן ללמוד עוד רפואת שיניים במסגרת העתודה בבית הספר לרפואת שיניים באוניברסיטת תל אביב.
מבנה הלימודים
ב-3 השנים הראשונות ללימודים הסטודנטים לומדים קורסים בתחום הרפואה הצבאית יחד עם הסטודנטים במסלול 'צמרת'. סטודנטים מצטיינים שמעוניינים לבצע מחקר ביולוגי, יכולים לקחת שנת הפסקה בין השנה השלישית לרביעית לשם ביצוע מחקר לתואר מוסמך במדעים ביו-רפואיים (M.Sc) וכן גם ללימודי המשך לתואר דוקטור PhD. לאחר השנים הפרה-קליניות וקבלת התואר הראשון הסטודנטים ילמדו 3 שנים נוספות במהלכן יתמקצעו קלינית ברפואת השיניים ולבסוף יקבלו את התואר D.M.D.
הכשרות צבאיות
בין השנה הראשונה לשנייה מבצעים הסטודנטים טירונות המסמיכה בבה"ד 10. בין השנה השנייה לשלישית עוברים הסטודנטים קורס קצינים בבה"ד 1, בסיומו מקבלים סיכת מ"מ. בין השנה השלישית לרביעית עוברים הסטודנטים קורס חובשים לה"ב. עם החזרה לשירות מבצעים רופאי השיניים הצעירים השלמה חילית מסוג קורס קר"ש (קציני רפואת שיניים) ומקבלים את דרגות הסגן.
העתודאים במסלול נדרשים לחתום שנתיים קבע, ומשתחררים בדרגת סרן מצה"ל.
פיקוד
פיקוד המסלול מורכב מ-2 קציני רפואת שיניים: מפקד המסלול האחראי על התכנים האקדמיים, וראש מדור הכשרות וקורסים של מחלקת רפואת שיניים במפקדת קצין הרפואה הראשי בבסיס תל השומר.
האימפריה הגאלית
האימפריה הגאלית (לטינית: Imperium Galliarum; ידועה גם כקיסרות הגאלית) הוא הכינוי המודרני לחלק מהאימפריה הרומית שהתנתק ממנה ושלט על רוב צרפת (גאליה) בלגיה ולוקסמבורג (בלגיקה) ובמידה חלקית גם על אנגליה, ויילס (בריטניקה) ספרד ופורטוגל (הספאניה) בין השנים 260 ל-274.
מקורות
בימי משבר המאה השלישית, הפלישות הברבריות שתקפו את האימפריה הרומית גרמו לכך, שבזמן שכל האימפריה הותקפה קשות, השלטון המרכזי עסק בעיקר במהומות החמורות ביותר. כלומר, במזרח עם הסאסאנים ובחזית הדנובה. כתוצאה מכך, הכוח שנשלח להגן על גאליה (צרפת דהיום) היה קטן ולא מצויד. לאחר שהצבא הצליח להביס שבט גרמאני שחזר מבזיזה, החליט פוסטומוס שהיה מפקד הכוח בגאליה, לחלק את השלל בין חייליו ולא להחזיר אותו לבעליו המקוריים. כתוצאה מכן, דרש הקיסר גליאנוס שהשלל יוחזר לבעליו המקוריים. החיילים הכריזו על מפקדם פוסטומוס קיסר והוא הכריז על יסוד האימפריה בשנת 260. אצילי האזורים הסמוכים (בעיקר צרפת, בריטניה וחלקים מסוימים של ספרד), הכירו באימפריה החדשה בתמורה לכך שכל מעיינו של הקיסר יהיה הגנה על המקום.
שלטונו של פוסטומוס
פוסטומוס, קיסרה הראשון של האימפריה קבע את בירתו ב-קולוניה קלאודיה (כיום קלן) והקים שם מבנה שלטוני זהה לזה של רומא. הוא יסד סנאט מהמשפחות האצילות של האזורים שבשליטתו, הקים אספת עם ומינה שני קונסולים כל שנה. הוא הדף את הניסיון של הקיסר גליאנוס לאחד את האימפריה ב-263. ב-268, אחד ממפקדיו מרד נגדו והכריז על עצמו קיסר בעיר מוגונטיאקום (דהיום מיינץ). פוסטומוס הצליח לנצחו, אבל נרצח בידי חייליו, ייתכן שבגלל שלא נתן להם להחריב את העיר.
לאחר פוסטומוס
לאחר פוסטומוס, איבדה האימפריה את כוחה והידרדרה למלחמות אזרחים. ספרד ולאחריה גם בריטניה פרשו מאימפריה והשלטון הפנימי היה לא יציב. מכת המוות ניתנה על ידי קיסר רומא אורלנוס בשנת 274 כחלק ממאמציו (המוצלחים) לאחד את האימפריה.
הקונסולים
נוסף עליהם, ישנם מספר קונסולים ששנות שלטונם אינן ידועות
ז'אנו
{{פירושונים|
ראו גם
}}
שלי ישראל
רחל שלינה ישראל (שלי ישראל, נולדה ב-18 בינואר 1986 בברזיל) היא כדורגלנית עבר ישראלית, ששיחקה בעיקר בקבוצת אס"א תל אביב בליגת העל בכדורגל נשים. במהלך הקריירה שלה כשחקנית זכתה ב-6 אליפויות וב-3 גביעי המדינה. ישראל הייתה שחקנית בנבחרת ישראל בין השנים 2005–2016, הקימה את קבוצת הכדורגל בנות נתניה ואף אימנה את הקבוצה. בשנת 2018 הוענק לה על ידי נשיא המדינה, ראובן ריבלין אות "מאמן הכבוד של המדינה".
ביוגרפיה
רחל שלינה ישראל, תושבת צפון נתניה, נולדה בברזיל, והיא ואחיה אומצו כפעוטות על ידי זוג ישראלי.
ישראל שיחקה כדורגל מגיל צעיר ובגיל 13 החלה להתאמן עם קבוצת הנשים הבוגרת של מועדון מכבי נתניה אך לא השתתפה בליגה עקב גילה הצעיר. כשהתפרקה הקבוצה כעבור שנה התאמנה ישראל תקופה מסוימת עם נבחרת הנערות של ישראל. בגיל 14 הצטרפה לקבוצת אס"א תל אביב ושיחקה בה במשך שש עשרה עונות רצופות בשנים 2000–2016. במהלך העונות האלו זכתה עם הקבוצה בשש אליפויות ובשלושה גביעים.
בשנת 2013 הקימה ביחד עם שרית שנער את עמותת בנות נתניה ולאחר עליית הקבוצה לליגת העל עברה לשחק בה מעונת 2016/2017 למשך שתי עונות כשבתקופה זו שימשה גם כמאמנת הקבוצה.
משנת 2017 ישראל היא מנהלת הקבוצה.
בשנת 2020 הובילה את הגשת העתירה של הקבוצה נגד עיריית נתניה בטענה שהיא מפלה אותן בתקציבים לעומת קבוצת כדורגל הגברים של העיר.
אנרי אלג
אנרי אלג (בצרפתית: Henri Alleg, שמו בלידה: הרי ג'ון סאלם - Harry John Salem; 20 ביולי 1921 לונדון - 17 ביולי 2013 פריז) היה עיתונאי ופעיל קומוניסטי צרפתי - אלג'יראי ממוצא יהודי אשכנזי, תומך במאבק העם האלג'יראי הילידי לעצמאות. כיהן כמנהל העיתון האלג'יראי בצרפתית (Alger républicain) (אלג'יר רפובליקנית) שהופיע באלג'יר בשלהי הכיבוש הצרפתי של אלג'יריה (1955-1950). בימי הקרב על אלג'יר (1957-1956) נעצר אלג ועבר עינויים. אחרי פרסום זיכרונותיו La" Question" (השאלה) בשנת 1958 בהוצאה לאור Minuit זכה אלג להכרה בינלאומית בגין עמדתו נגד העינויים, בייחוד בהקשר מלחמת אלג'יריה (1962-1954). אלג היה החל משנת 1946 חבר בוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית האלג'יראית ומ-1949 - חבר בלשכה הפוליטית שלה. אחרי שנת 1962 קיבל אלג אזרחות אלג'יראית ובשנים 1963–1965 כיהן באלג'יר כמנהל העיתון המחודש Alger républicain. ב-1965 הוכרז שם "אישיות בלתי רצויה" ונאלץ לחזור לצרפת אחרי השלטון האלג'יראי סגר את העיתון.
ילדות וצעירות
אנרי סלם או הרי ג'ון סלם נולד בשנת 1921 בלונדון כבן למשפחה יהודית. אמו בלאנש הייתה בת לבית בקר, משפחה אשכנזית עם שורשים בליטא ואוקראינה. אביו היה מקס סלאם, תכשיטן במקצוע. ההורים הגיעו לפריז לירח דבש ותוך כדי ביקורם איבדו את התכשיטים שהיוו כל נכסיהם. אולם התאהבו בפריז והחליטו להישאר בה. מקס סאלם פתח מתפרה קרוב לכיכר הרפובליקה. בנם הצעיר אנרי לא הצטיין בלימודים, אהד את המחנה הרפובליקני במלחמת האזרחים בספרד וחלם לנסוע בעולם.
באלג'יריה
ב-1939 הגיע אלג לאלג'יר, בה ראה תחנה ראשונה לטיול בעולם, התאהב בארץ ובעם ונשאר. בינתיים פרצה מלחמת העולם השנייה ובשנים 1940–1943 נשלטה אלג'יריה על ידי המשטר הפאשיסטי בווישי אולם בשנת 1943 היא נכבשה על ידי בעלות הברית. בשנת 1942 הצטרף אלג במחתרת למפלגה הקומוניסטית האלג'יראית, היה פעיל באיגודים המקצועיים, ואחר כך בעיתון הקומוניסטי בצרפתית Alger Républicain שגישתה הייתה אנטי-קולוניאליסטית ברורה לעומת גישת הקומוניסטים הצרפתיים שגילו אמביוולנטיות כלפי תנועת העצמאות של הערבים והברברים האלג'יראים. אלג הפך בשנת 1951 למנהל העיתון ובספטמבר 1955 כשהשלטון הצרפתי סגר אותו, ניסה להמשיך בפרסום במחתרת. בהמשך שלח בסתר מאמרים לביטאון המפלגה הקומוניסטית הצרפתית, L'Humanité. חלק ממאמרים אלה שתמכו בעצמאות אלג'יריה לא פורסמו בגלל הצנזורה. בתקופת הקרב על אלג'יר הצליח הצבא הצרפתי - באמצעות חטיבת הצנחנים 10 של הגנרל מאסי לדכא ללא רחמים את הטרור המהפכני המקומי האחראי על גלי פיגועים רבים נגד האזרחים הצרפתים.