cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Crowded House
בין פרידה לאיחוד (1996–2006)
פול הסטר עבד עם בדרנים לילדים "The Wiggles", ושיחק את "פול הטבח". היה לו גם תוכנית ABC משלו "Hessie's Shed" באוסטרליה מסוף 1997. הוא הקים את להקת "Largest Living Things", שהיה השם שנדחה על ידי קפיטול רקורדס לטובת "Crowded House". ב-"Hessie's Shed" חלקו פין, הסטר וסימור בפעם האחרונה במה, בפרק שצולם כחלק מהקידום של פין לאלבום הסולו שלו "Try Whistling This" ב-1998. פין והסטר ביצעו את "Not the Girl You Think You Are " עם "Largest Living Things", לפני שהצטרפו אליהם סימור עבור "Sister Madly" וגרסה של "Leaps and Bounds" של פול קלי, שהציגה גם את קלי בשירה. בסוף 2003, הסטר הנחה את הסדרה "Music Max's Sessions". הסטר וסימור התאחדו כאשר שניהם הצטרפו לקבוצתו של הזמר והיוצר מאט אודונל ממלבורן "Tarmac Adam". הלהקה הוציאה אלבום אחד, "Handheld Torch" משנת 2003, שהופק על ידי סימור.
במאי 1999, הוציאה הלהקה אוסף של שירים שלא פורסמו, "Afterglow", שכלל את הרצועה "Recurring Dream", שהוקלטה כשהלהקה עדיין נקראה "The Mullanes" וכללה את קרייג הופר בגיטרה. הערות האלבום כללו מידע על השירים, שנכתב על ידי עיתונאי המוזיקה דייוויד הפוורת'. כמה גרסאות בהוצאה מוגבלת כללו תקליטור שני עם פרשנות לכתיבת שירים מאת פין. ההערות אישרו שללהקה לא היו תוכניות להתאחד באותו זמן. אלבום אוסף משנת 2003, "Classic Masters", יצא רק בארצות הברית, בעוד שב-2005 יצא האלבום "She Will Have Her Way", אוסף של גרסאות כיסוי לשירי "Crowded House", "Split Enz", "Tim Finn" ו-"Finn Brothers" על ידי זמרות אוסטרליות. האלבום הגיע לטופ 5 באוסטרליה וניו זילנד.
ב-26 במרץ 2005, פול הסטר נמצא מת. הוא התאבד בתלייה על עץ בפארק ליד ביתו במלבורן. הוא היה בן 46. בהספד שלו ב-"The Sydney Morning Herald" נכתב כי הוא נלחם "קרב ארוך בדיכאון". בעקבות הידיעה על מותו של הסטר, ניק סימור הצטרף לאחים פין על הבמה ברויאל אלברט הול בלונדון, שם ניגנו השלושה לזכר הסטר. תוף סנר שעליו כובע צמרת ניצב בקדמת הבמה כמחווה. ניל פין כתב ב-2010, "כשאיבדנו את פול זה היה כאילו מישהו משך את השטיח מתחת לכל דבר, טלטלה נוראה מתוך הכחול הכהה. הוא היה המתופף הטוב ביותר שאי פעם ניגנתי איתו ובמשך שנים רבות, החבר הכי קרוב שלי".
איחוד ו-Time on Earth (2006–2009)
ב-17 במרץ 2007 הלהקה ניגנה בהופעה חיה באולפן החזרות שלה מול כחמישים מעריצים, חברים ובני משפחה. ההופעה הועברה בשידור חי באינטרנט. הסט בן השעתיים וחצי כלל כמה רצועות חדשות, כולל "Silent House" שנכתב על ידי פין יחד עם "Dixie Chicks". קונצרט על סיפון "Thekla", שעגנה בבריסטול, התקיים לאחר מכן ב-19 במרץ. הלהקה נגנה ב-"Marquee Theatre" בטמפה, אריזונה ב-26 באפריל כחימום להופעתם בפסטיבל "Coachella" ב-29 באפריל באינדיו, קליפורניה. הם ניגנו בהופעה של "Australian Live Earth" בסידני ב-7 ביולי. למחרת, פין וסימור התראיינו ב-"Rove Live" והלהקה, עם הארט ושרוד, ביצעה את "Don't Stop Now" כדי לקדם את האלבומה החדש, שזכה לשם "Time on Earth". הסינגל היה להיט קטן באוסטרליה ובבריטניה. האלבום יצא ברחבי העולם בחודשים יוני ויולי. הוא עמד בראש מצעד האלבומים בניו זילנד, ונכנס למקום השני באוסטרליה ולמקום השלישי בבריטניה.
ב-6 בדצמבר 2008 ניגנה הלהקה בפסטיבל "Homebake" בסידני, עם הופעות חימום באולמות קטנים בהובארט, מלבורן וסידני. עבור הופעות אלו הלהקה תוגברה על ידי נגן המולטי-אינסטרומנט דון מקגלשן ובנו הצעיר של ניל, אלרוי פין, בגיטרה. ב-14 במרץ 2009 הצטרפה הלהקה לבנו הבכור של ניל, ליאם פין, על הבמה לשלושה שירים בקונצרט "Sound Relief" במלבורן.
Intriguer, פיצול שני וההופעות בבית האופרה של סידני (2009–2018)
הלהקה החלה להקליט את אלבום ההמשך שלהם ל-Time on Earth באפריל 2009, באולפני ראונדהד של פין עצמו. האלבום, "Intriguer", הופק על ידי ג'ים סקוט שעבד על "The Sun Came Out" על ידי פרויקט "7 Worlds Collide" של ניל. באוגוסט 2009, פין נסע ללוס אנג'לס כדי להקליט כמה אוברדובים באולפן של ג'ים סקוט בלוס אנג'לס לפני שהם התחילו לערבב רצועות. האלבום שוחרר ביוני 2010, שתוזמן להופעת הלהקה בפסטיבל "West Coast Blues & Roots" ליד פרת'. פין הצהיר שהאלבום מכיל כמה, "כיוונים בלתי צפויים" וכמה שירים ש"נשמעים כמו שום דבר שעשינו בעבר". האלבום עמד בראש מצעד האלבומים האוסטרלי, הגיע למקום ה-3 בניו זילנד ולמקום ה-12 בבריטניה.
הלהקה ערכה סיור עולמי נרחב בשנת 2010 לתמיכה באלבום. זה היה האלבום הראשון שבו הלהקה יצרה אינטראקציה קבועה עם מעריצים דרך האינטרנט באתר שהושק מחדש, בטוויטר ובפייסבוק. הלהקה מכרה הקלטות של הופעות מתוך סיבוב ההופעות של האלבום על דיסק און קי והעמידה רצועות חיות בודדות לזמינות להורדה בחינם.
אלבום אוסף חדש, "The Very Very Best of Crowded House", יצא באוקטובר 2010 כדי לחגוג 25 שנה ללהקה. הוא כולל 19 מהלהיטים הגדולים של הלהקה וזמין גם בקופסה עם DVD של 25 רצועות של הקליפים שלהם. גרסה דיגיטלית מפוארת, זמינה להורדה בלבד, כוללת 32 רצועות כולל הקלטה חיה נדירה משנת 1987 של גרסת הלהקה לשיר "Throw Your Arms Around Me " של "Hunters & Collectors". אין אזכור לאלבום זה באתר הרשמי של הלהקה או בעמוד הטוויטר, מה שמרמז שהם אינם מעורבים בהוצאתו.
בעקבות הצלחת האלבום "She Will Have Her Way" ב-2005, יצא ב-12 בנובמבר 2010 אלבום שני של גרסאות כיסוי לשירי "Finn Brothers" (כולל שירי הלהקה עצמה). בשם "He Will Have His Way", כל הרצועות מבוצעות על ידי אמנים גברים אוסטרליים.
בנובמבר 2011 בסיבוב הופעות באוסטרליה הופיעו אמנים המעורבים בפרויקטים "She Will Have Her Way" ו-"He Will Have His Way", כולל פול דמפסי, קלייר בוודיץ', "Seeker Lover Keeper" (שרה בלסקו, סאלי סלטמן והולי תרוסבי), אלכסנדר גוו וליאור. הלהקה ניגנה את מה שיהיה הקונצרט האחרון שלה במשך יותר מחמש שנים בפסטיבל "A Day on the Green" באוקלנד ב-27 בפברואר 2011.
מתופף הלהקה לשעבר, פיטר ג'ונס, מת מסרטן המוח ב-18 במאי 2012, בגיל 49. הודעה שפרסמה הלהקה תיארה אותו כ"אדם חם לב, מצחיק ומוכשר, שהיה חבר יקר ב-Crowded House".
בספטמבר 2015, השיר "Help is Coming" מתוך האלבום "Afterglow", שוחרר כסינגל הורדה ומהדורה מוגבלת בגודל 7 אינץ' כדי לגייס כסף לארגון הצדקה "Save the Children". הבי-סייד "Anthem" היה טראק שלא יצא בעבר, שהוקלט באותו סשן דמו של "Help is Coming" ב-1995, עם שירה שנוספה ב-2015. פיטר ג'ונס מנגן בתופים בשני השירים. הכסף שימש למתן מחסה, מים, תברואה והיגיינה לפליטים בסוריה, לבנון ועיראק. ניל פין אמר על "Help is Coming" את הדבר הבא: "זה תמיד היה שיר על פליטים, גם אם באותה תקופה חשבתי על המהגרים שיצאו לדרך על ספינות מאירופה לאמריקה, מחפשים חיים טובים יותר למשפחותיהם. יש היקף כה עצום ודחיפות למשברי הפליטים הנוכחיים שבקושי עובר יום בלי איזה תמונה או חשבון חדשות מוחץ שיתמודדו איתנו. אנחנו לא יכולים לשתוק יותר."
ניל פין אישר בראיון לשנת 2016 לעיתון ההולנדי "Volkskrant" שהלהקה הייתה בהפסקה בלתי מוגבלת מאז סיום סיבוב ההופעות של האינטרגריר. אולם מאוחר יותר באותה שנה, הוא וסימור הכריזו על סדרת קונצרטים בבית האופרה של סידני לציון יום השנה ה-20 למופע "Farewell to the World" (24 בנובמבר 1996). הלהקה, עם אותו הרכב כמו האיחוד הראשוני שלה וטים פין כאורח, ביצעה ארבע הופעות בין 24 ל-27 בנובמבר 2016. בערך באותו זמן, כל אחד מ-7 אלבומי האולפן של הלהקה (כולל אוסף הנדירות "Afterglow") הוצא מחדש בפורמט דלוקס של 2 תקליטורים עם רצועות בונוס כולל הדגמות, הקלטות לייב, מיקסים חלופיים, b-sides ו-outtakes.
באפריל 2018, ניל פין הצטרף ל-"Fleetwood Mac", יחד עם מייק קמפבל מ-"Tom Petty and the Heartbreakers", כחבר במשרה מלאה בעקבות עזיבתה של לינדזי בקינגהאם את הלהקה.
רפורמציה, הרכב חדש ו-Dreamers Are Waiting (2019–הווה)
באוגוסט 2019, הלהקה הכריזה על מופע איחוד ב-"Byron Bay Bluesfest" 2020. זמן קצר לאחר מכן, מארק הארט הודיע כי לא יהיה מעורב באיחוד של הלהקה. פין אישר את עזיבתו של הארט בפודקאסט שלו "Fangradio", וציין כי הוא "אוהב מאוד את הארט כחבר, כתורם ומשתף פעולה" וכי "הכל יתגלה... סמוך על כך שמחשבה טובה ולב טוב יושקעו בו. כל ההחלטות האלה". בדצמבר 2019, ניל פין הכריז שהרכבה החדש של הלהקה יורכב ממנו, סימור, המפיק המקורי של הלהקה מיטשל פרום ובניו ליאם ואלרואי. הוא הוסיף שהם מכינים אלבום אולפן חדש, הראשון מאז "Intriguer" של 2010. בשל מגפת הקורונה, הקונצרטים המתוכננים של הלהקה לשנת 2020 נאלצו לתזמן מחדש ל-2021, ובהמשך שוב ל-2022.
ב-15 באוקטובר 2020, הלהקה הוציאה את "Whatever You Want", הסינגל הראשון של הלהקה מזה למעלה מעשור. הלהקה שיתפה גם קליפ נלווה, בכיכובו של "Mac DeMarco".
ב-19 באוגוסט 2021, הלהקה ביצעה את הסינגל שלה "To the Island" בתוכנית "The Late Show" של CBS עם סטיבן קולברט. ב-2 בדצמבר 2021, הלהקה הודיעה שתצא לסיבוב הופעות באוסטרליה ב-2022, עם 6 הופעות ברחבי היבשת, כולל הרכב הבלוזפסט לשנת 2022. ב-24 ביוני 2022, הלהקה ניגנה בפסטיבל גלסטונברי.
כתיבת שירים והשפעות מוזיקליות
ככותב השירים העיקרי של הלהקה, ניל פין תמיד נתן את הטון לסאונד של הלהקה. באתר AllMusic נכתב כי פין "הוכיח בעקביות את הכישרון שלו ליצור שירים באיכות גבוהה המשלבים מנגינות שאין לעמוד בפניהן עם פירוט לירי מוקפד". אחיו של ניל, טים היה השפעה מוזיקלית מוקדמת וחשובה. ניל ראה לראשונה את טים מנגן עם "Split Enz" ב-1972, ואמר "הביצוע הזה והשירים הראשונים האלה עשו עלי רושם מתמשך". אמו הייתה השפעה מוזיקלית משמעותית נוספת, עודדה אותו להאזין למגוון ז'אנרים, כולל מוזיקת עממית אירית ומוזיקת מאורי. היא הייתה מנגנת בפסנתר במסיבות משפחתיות ומעודדת את ניל וטים ללוות אותה.
עטיפות אלבומים, תלבושות ועיצוב תפאורה
הבסיסט ניק סימור, שהוא גם אמן, עיצב או שותף לעיצוב כל עטיפות האלבומים ויצירות הפנים של הלהקה. הוא גם עיצב כמה מהתלבושות שלבשה הלהקה, בעיקר אלה של עטיפת אלבום הבכורה של הלהקה – Crowded House. סימור שיתף פעולה עם פין והסטר בעיצוב התפאורה של כמה מהקליפים המוקדמים שלהם, כולל "Don't Dream It's Over" ו-"Better Be Home Soon". מאז שהלהקה התאחדה, סימור וחזר ועיצב את עטיפות האלבומים שלהם.
רוב העטיפות לסינגלים של הלהקה לא עוצבו על ידי סימור. יצירת האמנות של "Pineapple Head" נוצרה על ידי Reg Mombassa מ-Mental As Anything. במשך ארבעת האלבומים הראשונים Mombassa Noel Crombie, שהיו המעצבים הראשיים של יצירות האמנות של Split Enz, סייעו לסימור ביצירת תפאורות ותלבושות. לקונצרטים של "Farewell to the World" קרומבי עיצב את התפאורה, בעוד מומבסה וסימור עיצבו חומרי קידום מכירות ויצירות אמנות.
חברים
חברים לשעבר:
מוזיקאים לשעבר בסיבוב הופעות:
פרסים
Crowded House זכתה במספר פרסים לאומיים ובין-לאומיים. באוסטרליה, זכתה הלהקה ב-13 פרסי ARIA מתוך 36 מועמדויות, כולל הכישרון החדש הטוב ביותר ב-1987. רוב הזכיות שלהם היו עבור שני האלבומים הראשונים שלהם, Crowded House ו-Temple of Low Men. הם זכו בשמונה פרסי APRA מתוך אחת עשרה מועמדויות והיו מועמדים ל-The New Zealand Silver Scroll עבור "Don't Stop Now" בשנת 2007. "Don't Dream It's Over" נבחר לשיר השביעי הטוב ביותר באוסטרליה בכל הזמנים בשנת 2001.
בנובמבר 2016 נכנסה להקת Crowded House להיכל התהילה של ARIA, לאחר 30 שנה מהקמתם.
הערות שוליים
קטגוריה:אמני קפיטול רקורדס קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה הבריטית קטגוריה:להקות רוק אוסטרליות
ז'אן דילמן, רחוב דו קומרס 23, בריסל 1080
ז'אן דילמן, רחוב דו קומרס 23, בריסל 1080 (בצרפתית: Jeanne Dielman, 23 Commerce Quay, 1080 Brussel) הוא סרט קולנוע ניסיוני בלגי משנת 1975, בבימויה של במאית הקולנוע הבלגית היהודייה שנטל אקרמן. הסרט ידוע בשל השפה הקולנועית ה"יבשה" שלו, המנוגדת למוסכמות השפה הקולנועית ההוליוודית הקלאסית: המצלמה נייחת, השוטים ארוכים, והאווירה מונוטונית ומנוכרת.
עלילה
ז'אן דילמן (דלפין סריז') היא אלמנה המגדלת בן מתבגר. לפרנסתה היא עוסקת בשמרטפות וכן מקבלת לקוחות זנות בביתה. הסרט מתאר את שגרת חייה במשך שלושה ימים: בישול, ניקיון, גידול בנה, וקיום יחסי מין עם לקוחות גברים. בדומה לפעילויותיה האחרות, שירותי המין הם חלק מהשיגרה שהיא מבצעת בכל יום באופן מכני ומשעמם. ביום השני, שגרתה של ז'אן מתחילה להתפרק בעדינות, כשהיא מפילה כפית שטופה ומבשלת יתר על המידה את תפוחי האדמה שהיא מתכוננת לארוחת ערב. שינויים קלים אלו מכינים את הקרקע לקראת השיא המתרחש ביום השלישי, בו היא רוצחת לקוח בעזרת מספריים.
ביקורת והשפעה
כאשר יצא לאקרנים, הסרט כונה על ידי ה"ניו יורק טיימס" "יצירת המופת הראשונה של הנשיות בהיסטוריה של הקולנוע" (“the first masterpiece of the feminine in the history of the cinema”). הסרט דורג במקום ה-19 ברשימת מאה הסרטים הטובים של המאה של וילג' ווייס. ב-2019 דירג ה-BBC את הסרט במקום השלישי ברשימת מאה הסרטים הטובים ביותר שבוימו בידי נשים.
הסרט השפיע על יוצרים רבים, ביניהם קרן ידעיה, שבסרטה "אור" עסקה במוטיב דומה ובמיז-אנ-סצנה דומה.
הסרט זכה למחוות בידי חובבי קולנוע רבים ואפילו לגרסאות פארודיות, בין היתר על ידי סטודנטים מהחוג לקולנוע באוניברסיטת תל אביב. כשבשנת 2009 יצא הסרט במהדורת DVD מהודרת של חברת קריטריון, הוזמנו הגולשים להעלות ליוטיוב סרטוני בישול בהשראת הסרט ולזכות בפרסים.
בשנת 2022 הסרט נבחר במקום הראשון בסקר הסרטים הגדולים בכל הזמנים של סייט אנד סאונד. בסקר שלחו אלפי מבקרי קולנוע רשימה לא מדורגת של עשרת הסרטים הגדולים ביותר. מבקרת הקולנוע יעל שוב הסבירה את הזכייה המפתיעה בכך שבסקר הקודם, ב-2012, הסרט זכה במיקום ה-35 והראשון של במאית, מבקרים שרצו לכלול סרט של אישה ברשימתם בחרו לשים בה את הסרט בעל הסיכוי הגבוה יותר.
ניצן-חן רזאל
ניצן חן רזאל (נולד ב-5 ביוני 1975) הוא כנר וזמר ישראלי.
פיוט
בין השנים 2005-2008 שימש תחקירן מוזיקלי באתר האינטרנט "הזמנה לפיוט" וריכז ליקוט של פיוטים ממסורות שונות ובעיקר מאשכנז, וכן העלה על הכתב תווים של פיוטים ממיטב המסורת של עדות ישראל. בין השנים 2005-2009 הקים במסגרת "קהילות שרות" קבוצות לשירת פיוטים, שאותן גם הנחה וניהל. היה חבר בצוות הכתיבה של תוכנית הלימודים בפיוט למשרד החינוך "שירים ושורשים" שיצאה לאור ב-2006. באפריל 2008 העלה הופעת בכורה של המופע "מסודות הפיוט האשכנזי" במסגרת פסטיבל הפיוט הראשון בירושלים, מופע אשר אותו ניהל, הפיק הפקה מוזיקלית וכן עיבד את העיבודים המוזיקליים של הפיוטים שבוצעו בו. במופע בוצעו לראשונה פיוטים ממסורות אשכנז השונות שלא זכו לביצועים קודמים, לצד ביצועים רעננים של מזמורים ופיוטים מוכרים מבית הכנסת האשכנזי. מתוך המופע נרקם אלבום הבכורה שלו.
בשנת 2013 יצא לאור אלבום הבכורה של ניצן-חן רזאל בשם "מוצא מקום". האלבום מתאר מסע שורשים מוזיקלי אישי, ובו שנים עשר שירים הקשורים כולם לחוויית בית הכנסת.
בחירת השירים מביאה לידי ביטוי את חיפוש הדרך לחיבור מחודש לבית הכנסת הישראלי היום: מתחנות בחייו של ילד חילוני הנחשף לאווירת בית הכנסת, דרך שירתן של קהילות ישראל שאינן קיימות עוד, עד לעיבוד מחודש לשירי בית כנסת ולשירי תפילה ודבקות שחיפשו חיים חדשים.
אלבומים שהשתתף בהם ככנר
"קדימה" (יוסף ואחד), "טיפ טיפה" (אהוד בנאי), "ענה לי" (אהוד בנאי), "רסיסי לילה" (אהוד בנאי), "החבר אני" (רמי פורטיס), "מים נאמנים" (שלמה בר והברירה הטבעית), "בסוד תפילת ערער" (שלמה בר והברירה הטבעית), "שמע קולי" (מאיר בנאי), "במרחק נגיעה" (יזהר אשדות), "תרנגול כפרות" (יוסי בנאי), "שלכת" (עמיר בניון), "שיר ציון" (אהרן רזאל), "מרגיש את זה" (שמעון בוסקילה), "חופשייה בין עולמות" (דין דין אביב), "רינת גבאי" (רינת גבאי), "החיים הם חלום" (דודי לוי). "בקצה ההר" (גידי גוב), "שתיקת האדמה" (בין השמשות), "זה הכול או כלום" (דויד ברוזה) "שבלול" (רוקפור), "מאז שהתאהבנו" (דני בסן), "התזמורת העממית" (נאור כרמי), "הצד המואר" (מיכה ביטון), "תנו לו צ'אנס" (שלישיית מה קשור), "לולה" (דודו טסה), "נצא לסרט" (להקת קולומביה), "עפר בשן" (עפר בשן), "הזמן מזיע" (קוב), "לירז צ'רכי" (לירז צ'רכי), "רק רצית אהבה" (מאיה אברהם), "מילים לאהבה" (ליאור נרקיס), "יום אחד" (אבי בניון), "קרוואן" (שי גבסו), "פותח לב" (יונתן רזאל), "האיש בקצה המנהרה" (אהרן רזאל) ו"עץ" (המדרגות).
כמו כן ניגן בסדרת הטלוויזיה "מעורב ירושלמי", ובסרטים "בית"ר פרובנס", "הכוכבים של שלומי", "אביבה אהובתי" ו"כבוד".
מתגורר ברעננה שבשרון, נשוי לרות ואב לשישה.
נחלי מנשה
מפעל "נחלי מנשה" הוא מפעל מים של חברת "מקורות" האוסף את מי הנֶגֶר של נחל תנינים, נחל אלונה, נחל עדה, נחל ברקן ונחל משמרות ומזרימם בתעלת הטיה למאגר שיקוע בחולות קיסריה.
תיאור כללי
המפעל תוכנן על ידי החברה הממשלתית תה"ל (תכנון המים לישראל) בתחילת שנות ה-60. חברת "מקורות" החלה בביצועו ב-1964, והמפעל התחיל לפעול בחורף 1966–1967.
המפעל מנצל את המבנה הטופוגרפי של רמות מנשה, שקו פרשת המים שלה עובר קרוב מאוד לשוליה המזרחיים, כך שכשלושה רבעים ממי הגשמים היורדים באזור (כ-600 מ"מ בממוצע שנתי) זורמים אל הנחלים הנ"ל, המנקזים את רמות מנשה מערבה, לעומת רק כרבע הזורמים מזרחה לנחל קישון. בשונה מהמוביל הארצי, העברת המים במפעל "נחלי מנשה" נעשית כולה בכח הכבידה, ללא השקעת אנרגיה.
לצורך העברת המים נבנו סכרים ותעלת הטיה המזרימה את המים אל מאגר שיקוע בחולות קיסריה. מהמאגר המים מחלחלים לאקוויפר הפלייסטוקני שמתחת לחולות. קידוחי הפקה מאפשרים שאיבת מים מהאקוויפר במשך כל חודשי השנה.
שאטו או-בריון
שאטו או-בריון (צרפתית: Château Haut-Brion) היא אחוזה ויקב המיצרים יין בורדו. האחוזה נמצאת בעיר פסאק שבגראב, במחוז ז'ירונד שבצרפת. היקב מסווג כ"גידול ראשון" לפי סיווג היינות של 1855 בבורדו. הכרם משתרע על פני 109 אקרים (441,000 מטרים מרובעים) המפיקים 12,000 עד 15,000 ארגזי יין מדי שנה (ארגז מכיל תריסר בקבוקים). ממוקם באזור גראב, זוהי האחוזה היחידה שאינה נמצאת במדוק ושנכללה בסיווג היינות של 1855.
היסטוריה
אף על פי שסבורים שהענבים גדלים בשטח האחוזה מאז ימי הרומאים, המסמך הקדום ביותר המצביע על עיבוד חלקת אדמה מתוארך לשנת 1423.
שאטו או-בריון מוזכר לראשונה ב-1525 כאשר ז'אן דה פונטה נשא לאישה את ג'ין דה בלון, שהביאה עימה בנדוניתה את אדמת או-בריון. או-בריון היה הגידול הראשון שיבואו לארצות הברית תועד בכתובים, היה זה כאשר תומאס ג'פרסון רכש שישה ארגזים במסגרת טיוליו בצרפת ושלח אותם לאחוזתו בווירג'יניה.
או-בריון היה בבעלותם של אישים רמי מעלה ובהם: אדמירלים, ארכיבישוף, מצביא בכיר בצבא צרפת, מושל אקיטן, שלושה מראשי העיר של בורדו, שארל-מוריס דה טליראן, ומאוחר יותר היה שגריר ארצות הברית בפריז, וקלרנס דאגלס דילון, ששימש כמזכיר האוצר של ארצות הברית כאשר ג'ון פיצג'רלד קנדי כיהן כנשיא. כיום השאטו נמצא בבעלותה של הדוכסית דה מוכי, נכדתו של הבנקאי האמריקאי קלארנס דילון, עומדת בראש החברה הציבורית דומיין קלארנס דילון, וכך נהיה או-בריון לראשון שבגידולים הראשונים שהוא בבעלות אמריקאית.
בשנות השישים היה או-בריון הראשון שבין הגידולים הראשונים שהשתמש במכלי תסיסה מפלדת אל-חלד.
תהליך עשיית היינות
באדמת שאטו או-בריון 55% מהגפנים הנטועות הן מזן ענבים של קברנה סוביניון, 25% מרלו, 20% קברנה פראן. גילן הממוצע של הגפנים הוא 30 שנה.
היין הראשון (Grand Vin) הקרוי שאטו או-בריון (ליקב גם יין שני) מותסס במכלי פלדת אל-חלד ומיושן בחביות מעץ אלון חדשות במשך 24 עד 27 חודשים, ומזוקק בעזרת שישה חלבוני ביצה לחבית. היינן הוא ז'אן-פיליפ דלמאס, שמאמין בתסיסה מבוקרת, אולם חמה וקצרה. כותב היומן המפורסם סמיואל פיפס (שכינה את השאטו בשם הו-בריאן (Ho-Bryan)), הפילוסוף ג'ון לוק, הקרדינל רישלייה ונשיא ארצות הברית תומאס ג'פרסון כתבו אודות איכותו הייחודית של היין המופק באו-בריון.
פקודת הפיהרר
פקודת הפיהרר (בגרמנית: Führerbefehl או Führererlass) היא כינוי לפקודותיו של אדולף היטלר, הפיהרר של גרמניה הנאצית. היטלר הוציא מאות רבות של הנחיות, צווים וגזירות, רבות מהן קשורות למדיניות של צבאית וליחס לאזרחים במדינות כבושות, ומהוות עדות ישירה לביצוע פשעי מלחמה כמו פקודת הקומנדו (Kommandobefehl) הידועה לשמצה. צווים אחרים מספקים ראיות לפשעים נגד האנושות, כמו הצו הקובע המתת חסד כפויה של אנשים עם מוגבלויות ב-1939 במסגרת תוכנית T4, וצו לילה וערפל לחיסול מתנגדים אזרחיים במדינות כבושות.
הוראה מיום 21 באוקטובר 1938
ב-21 באוקטובר 1938 הוציא היטלר הוראה לוורמאכט להתכונן ל"אירועים הבאים":
תוכנית T4
בשנת 1939 הוציא היטלר צו שהפך להצדקה להריגת ילדים ומבוגרים נכים בתוכנית T4. היא הניחה את הבסיס לשואה כי רצח בגז היה שיטה מועדפת לרצח רבים מקורבנות השואה. צוות האס אס שהפעיל את תאי הגזים, הועסק מאוחר יותר באושוויץ ובמחנות ריכוז והשמדה רבים אחרים.
הנחיית "מקרה לבן"
ב-3 באפריל 1939, ההנחיה "מקרה לבן" (בגרמנית: Fall Weiß) לפלישת גרמניה הנאצית לפולין הייתה מוכנה. ההנחיה פורסמה ב-11 באפריל.
החלק הראשון, שכתב היטלר, התחיל כך:
"יחסי גרמניה עם פולין ממשיכים להתבסס על העקרונות של הימנעות מכל הפרעות. אם פולין, לעומת זאת, תשנה את מדיניותה כלפי גרמניה, ייתכן שיהיה צורך בהסדר סופי למרות האמנה עם פולין שכעת נמצאת בתוקף. המטרה אז תהיה להרוס את הכוח הצבאי הפולני, וליצור במזרח מצב שיענה על דרישות ההגנה הלאומית. המדינה החופשית דנציג תוכרז כחלק משטח הרייך עם פרוץ פעולות האיבה לכל המאוחר. המנהיגים הפוליטיים רואים בתור תפקידם, במקרה זה, לבודד את פולין במידת האפשר, כלומר להגביל את המלחמה לפולין בלבד.
הוורמאכט היה צריך להיות מוכן לבצע את "מקרה לבן" בכל עת לאחר 1 בספטמבר 1939.
פקודת הקומיסר, יוני 1941
פקודת הקומיסר מתאריך 6 ביוני 1941 המשיכה ישירות את צו ברברוסה. היא נקראה "הוראות לטיפול בקומיסרים פוליטיים" והחלה כך: "במאבק נגד הבולשביזם, אסור לנו להניח שהתנהגות האויב תתבסס על עקרונות של אנושיות או של המשפט הבינלאומי. בפרט ניתן לצפות ליחס שנאה, אכזרי ובלתי אנושי כלפי אסירים מצד כל דרגות הקומיסרים הפוליטיים, שהם המנהיגים האמיתיים של ההתנגדות. ... לגלות התחשבות בגורמים הללו במהלך מאבק זה, או לפעול בהתאם לכללי המלחמה הבינלאומיים, זה פסול ומסכן הן את ביטחוננו והן את ההרגעה המהירה של שטח נכבש. ... קומיסרים פוליטיים יזמו שיטות מלחמה ברבריות ואסיאתיות. כתוצאה מכך, הם יטופלו באופן מיידי ובחומרה מרבית. כעיקרון, הם ייַרו מיד, בין אם נלכדו במהלך פעולות ובין אם יראו התנגדות אחרת."
פקודת "לילה וערפל", 7 בדצמבר 1941
השם התייחס לכישוף קסם הכולל את "קסדת ההתגנבות" (Tarnhelm) מהאופרה "זהב הריין" של וגנר, שיכולה להפוך את החובש אותה לבלתי נראה ולהרחיק אותו מיד. הפקודה נועדה להפחיד אוכלוסיות מקומיות בכך שמכל ידיד ובן משפחה של נעדר תישלל כל ידיעה על מקום הימצאו או גורלו של הנעדר. האסירים הועברו בחשאי למחנות ריכוז גרמניים, וככל הנראה נעלמו ללא עקבות.
הוראת פיהרר מס' 46
הוראת פיהרר מס' 46 פורסמה ב-18 באוגוסט 1942 תחת הכותרת "הנחיות לפעולה מועצמת נגד שוד במזרח", לציון הקצנה של לוחמה אנטי-מפלגתית. ההנחיה קראה לכוחות הביטחון לפעול ב"ברוטליות מוחלטת" כדי להשיג "השמדה מוחלטת" של "כנופיות", תוך מתן חסינות מפני העמדה לדין על כל מעשה שנעשה במהלך פעולות ללוחמה ב"שודדים".
ההוראה קבעה את האס אס כארגון האחראי על לוחמה עורפית באזורים שתחת מינהל אזרחי. באזורים הנמצאים בסמכות צבאית (האזורים האחוריים של קבוצת הצבא), הייתה אחריות לפיקוד העליון של צבא היבשה. ההוראה הכריזה על כל אוכלוסיית השטחים הכבושים (כלומר בשליטת פרטיזנים) כלוחמי אויב. משמעות הדבר היא שמטרות הלוחמה לא היו הרגעה אלא הרס ופינוי שטחים שבהם היו "שודדים" ו"שודדים מאוימים", והפיכתם ל"אזורים מתים" (Tote Zonen).
פקודת הקומנדו, אוקטובר 1942
את פקודת הקומנדו (Kommandobefehl) פרדס היטלר ב-18 באוקטובר 1942 ובה קבע כי יש להרוג את כל חיילי הקומנדו של בעלות הברית שנתקלו בהם כוחות גרמנים באירופה ובאפריקה, ללא משפט, אפילו במדים או אם הם מנסים להיכנע. כל קומנדו או קבוצה קטנה של קומנדו או יחידה דומה, סוכנים וחבלנים שאינם במדים, שנפלו לידי כוחות הצבא הגרמני באמצעים אחרים מלבד לחימה ישירה (באמצעות המשטרה בשטחים הכבושים, למשל) היו צריכים להימסר מיד לאס דה. הצו, שהוצא בחשאי, הבהיר כי אי ביצוע פקודות אלו על ידי מפקד או קצין כלשהו ייחשב כמעשה רשלנות שדינו ענישה לפי דין הצבא הגרמני.
צו נירון
צו נירון היה צו אדמה חרוכה שהוציא היטלר ב-19 במרץ 1945 והורה על השמדת תשתיות גרמניות כדי למנוע את השימוש בהן על ידי כוחות בעלות הברית כשהן חודרות לעומק גרמניה.
צו זה נקרא באופן רשמי "צו הריסות בשטח הרייך" (Befehl betreffend Zerstörungsmaßnahmen im Reichsgebiet) ולאחר מכן נודע כ"צו נירון", על שם הקיסר הרומי נירון, אשר כביכול יזם והוציא לפועל את השריפה הגדולה של רומא בשנת 64 לספירה.
לצו זה התנגד אלברט שפר, שר החימוש והייצור המלחמתי, שרצה לשמר כמה שיותר מתשתית המדינה לאור התבוסה הקרבה.
חומצה פלואורואנטימונית
חומצה פלואורואנטימונית, H 2 FSbF6, היא תערובת אנאורגנית של חומצה הידרופלואורית (HF) ואנטימון שש-פלואורי (SbF6) והיא מערכת הסופר-חומצה החזקה ביותר שנתגלתה. נוסחת החומצה ההידורפלואורית שנרשמת היא +H2F, כיוון שמתקיים קשר מימני בו נוצר קשר בין זוג אלקטרונים הבלתי קושרים של אטום הפלואור לאלקטרון הקושר של המימן (עקב הפרשי אלקטרושליליות). חומר זה נקרא גם פלואורוניום.
במערכת החומצה הפלואורואנטימונית, החומצה הפלואורית משחררת פרוטון (+H) ונוצר הבסיס המוצמד (-F). יון הפלואוריד יוצר קשר קואורדנטיבי עם האנטימון החמש פלואורי.
הנוסחה לקבלת חומצה פלואורואנטימונית היא: התוצאה של תהליך זה הוא פרוטון חופשי ואניון אוקטאהדרלי של אנטימון שש פלואורי.
Red Blooded Woman
Red Blooded Woman (בעברית: אישה חמת מזג) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האוסטרלית קיילי מינוג, מתוך אלבומה התשיעי, Body Language. השיר יצא לאור ב-1 במרץ 2004, כסינגל השני מתוך האלבום.
חומצה פלואורואנטימונית
האנטימון שש-פלואורי הוא נוקלאופיל חלש ואחד הבסיסים החלשים ביותר שקיימים. הפרוטון החופשי שנוצר בעת תהליך המערכת הוא זה שהופך את המערכת לחומצית במידה מדהימה.
Red Blooded Woman
השיר הגיע למקום הראשון במצעד שברומניה, והחמישי במצעד הסינגלים הבריטי.
חומצה פלואורואנטימונית
החומצה הפלואורואנטימונית היא חזקה פי 2x1019 (עשרים קוונטיליון) מחומצה גופרתית בריכוז של 100%. את הדיסוציאציה האוטומטית של החומצה הפלואורו אנטימונית ניתן לתאר כך:
Red Blooded Woman
רקע וכתיבה
השיר נכתב והופק על ידי ג'וני דאגלס וקרן פולה. השיר הוא שיר בסגנון ההיפ הופ, אשר משלב בתוכו גם את סגנון הסינת'פופ. עם השיר הופיעה מינוג במהלך סיבוב ההופעות השמיני שלה, "Showgirl: The Greatest Hits Tour".
חומצה פלואורואנטימונית
בטיחות
חומר משתך ורעיל במיוחד שמגיב בתגובה אקסותרמית חזקה במיוחד עם מים. חימום החומצה עלול לגרום לשחרור כמות רבה של גז פלואור רעיל. יש להחזיק את החומר במיכל עשוי טפלון, כיוון שהוא ממס זכוכית באופן מיידי. עבודה עם ציוד מגן היא בגדר חובה: חומצה מרוכזת יכולה להמיס בשר חשוף עד העצם, ולהגיב באלימות רבה עם מים הנמצאים במחזור הדם.
Red Blooded Woman
רקע וכתיבה
בנוסף לכך, זכה השיר למעמד הזהב בניו זילנד, על סך מכירות של 5,000 עותקים.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר הועלה לערוצה של קיילי מינוג ב-8 באפריל 2010. הקליפ בוים על ידי ג'ייק נאוה, שעבד עם אמנים כדוגמת ביונסה. הקליפ צולם בלוס אנג'לס, קליפורניה בדצמבר 2003.
נכון לפברואר 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-7 מיליון צפיות.
מדעי היהדות (כתב עת)
כתב העת נוסד בתחילת שנת ה'תשל"א (סוף 1970), כותרו הראשון היה "ידיעון - האיגוד העולמי למדעי היהדות". במשך השנים השתתפו בו חוקרים במדעי היהדות מרחבי תבל. בשנת ה'תשס"ט 2009, ערכו את "מדעי היהדות" גרשון בקון, איתמר גרינוולד ומנחם הירשמן. כל גיליון "מדעי היהדות" מכיל חלק מחקרים וחלק סקירות קצרות על כותרים חדשים בתחום מדעי היהדות.
בין המשתתפים במדעי היהדות: אפרים אלימלך אורבך, משה אידל, נחם אילן, יעקב אלבוים, חנוך אלבק, מנחם אלון, שולמית אליצור, דניאל בויארין, עידו בסוק, ישראל ברטל, יצחק ברנד, ישעיהו גפני, זאב גריס, יהושע גרנט, אברהם דוד, יוסף דן, אבנר הולצמן, גתית הולצמן, אביעד הכהן, חגית הלפרין, שמואל ורסס, יעקב זוסמן, יאיר זקוביץ, גלית חזן-רוקם, עמנואל טוב, ציפי יבין, שלם יהלום, שרה יפת, רימון כשר, יהודה ליבס, חננאל מאק, שגית מור, שלמה מורג, אברהם מלמד, דליה מרקס, מרדכי נדב, הלל נוימן, חנה ספראי, מעוז עזריהו, שמחה עמנואל, חביבה פדיה, עזרא פליישר, ישראל קולת, ישי רוזן-צבי, שלום רוזנברג, ישראל רוזנסון, מיכאל ריגלר, דב שוורץ, גרשון שקד, סמדר שרלו, ישראל משה תא-שמע ויוסף תבורי.
ועדת האנרגיה והמסחר של בית הנבחרים של ארצות הברית
ועדת האנרגיה והמסחר של בית הנבחרים של ארצות הברית (באנגלית: Committee on Energy and Commerce) היא ועדה בבית הנבחרים האמריקאי, הוועדה הוקמה ב-1795 ולפיכך היא אחת מהוועדות הוותיקות ביותר בבית הנבחרים שעדיין פעילות, במהלך 200 שנות פעילותה, הוועדה הייתה אחת מהפורומים המרכזיים של בית הנבחרים בתחומי המסחר והבריאות ובשנים האחרונות אפילו בתחום האנרגיה.
סמכויות הוועדה
תחת חסות הוועדה נמצאות שלל רשויות, סוכנויות ומחלקות שעוסקות בעיקר בתחום בריאות הציבור, בטיחות מזון ותרופות, הגנת הצרכן, אספקת אנרגיה, איכות הסביבה, סחר חוץ ועוד.
כדי לנהל את המגוון הרחב של הנושאים בהם היא מטפלת הוועדה מפוצלת לכ-6 וועדות משנה. במהלך הקונגרס ה-111 אוחדו וועדת המשנה לאנרגיה וועדת המשנה סביבה. אך בקונגרס ה-112 פוצלו הוועדות וכל אחת מהן חזרה להיות עצמאית.
היסטוריה
כבר ב-1819 שונה שמה של הוועדה, ל"ועדת המסחר" על מנת לשקף את הרצון להקים וועדה ייעודית לתעשייה אך גם שם זה לא נשאר קבוע, ב-1891 הוחלט לשנות את שמה של הוועדה ל"ועדת הסחר החוץ", שם זה נשמר עד 1981, אז נכנס לתפקיד יו"ר הוועדה, ג'ון דינגל, דינגל החליט גם הוא לשנות את שמה של הוועדה והחליט לשנות את שמה ל"ועדת האנרגיה והמסחר" וזאת על מנת להדגיש את מסירות וחשיבות הוועדה לפעילות הפרלמנטרית גם במדיניות האנרגיה וגם במדיניות המסחר, דינגל ניהל את הוועדה עד סוף 2008, כאשר באותה שנה הנרי וקסמן תפס את מקומו ומונה ליו"ר הוועדה.
גיאומטרי
גיאומטרי (באנגלית: Geometry) היא יצרנית מכוניות חשמליות, שבסיסה בהאנגג'ואו שבסין. היא הוקמה על ידי ג'ילי באפריל 2019. בנובמבר 2021 הוחל שיווק גם בישראל.
עד שנת 2025 מתכננת גיאומטרי להשיק 10 דגמים חשמליים חדשים מלבד ארבעת הדגמים הקיימים שלה.
נקראת גם ג'ילי גיאומטרי.
מכירות
רכביה של גיאמטרי נמכרם בעיקר בסין אך בנובמבר 2021 החל השיווק של דגם ה-C בישראל. בחודש מרץ 2022 מסרה גיאמטרי ישראל את דגם ה-1,000 מדגם C ועד לחודש מאי מסרה גיאמטרי ישראל למעלה מ-1,163 דגמי C.
סין
להלן נתוני המכירות של החברה בסין.
ישראל
להלן נתוני המכירות של החברה בישראל.
סאטורן רילאי
סאטורן רילאי (באנגלית : Saturn Relay) הוא מיניוואן מתוצרת חטיבת תאגיד סאטורן (קרוי גם : Saturn LLC) מבית ג'נרל מוטורס אשר יוצר בין השנים 2006–2004 (דגם שנת 2005) בארצות הברית
ג'יימס (להקה)
ג'יימס (באנגלית: James) היא להקת רוק ממנצ'סטר, שהוקמה בשנת 1982. הלהקה נהנתה מפופולריות במהלך שנות ה-90, ואף לאחר מכן, עם 4 שירים ו-9 אלבומים בעשיריות הפותחות של מצעדי הסינגלים והאלבומים הבריטיים. הסינגלים הידועים ביותר של הלהקה כוללים את "Come Home" ,"Sit Down" ,"She's a Star" ו-"Laid", שאף הפך ללהיט בתחנות רדיו הקמפוס של ארצות הברית.
בעקבות עזיבתו של הסולן הראשי טים בות' ב-2001, הלהקה הפסיקה את פעילותה, אך בינואר 2007 הלהקה התאחדה והפיקה שישה אלבומים נוספים. הופעות חיות היו מאז ומעולם חלק מרכזי בפעילותה של הלהקה. נכון ל-2010, הלהקה מכרה מעל ל-25 מיליוני עותקים מאלבומיה ברחבי העולם.
הקמה וחומרים מוקדמים: 1982–1987
ג'יימס הוקמה ב-1982 בפרבר ויילי ריינג' של מנצ'סטר, כאשר פול גילברטסון שכנע את חברו ג'ים גלני לרכוש גיטרת בס ולהקים איתו להקה. ההרכב התייצב כאשר גייוון וילן הצטרף כמתופף. לאחר מספר הופעות תחת שמות שונים, התייצב שם הלהקה על "מודל טים". הם הופיעו בעיקר עם חומר מאולתר שנבע מג'אם סשנים, ואף חיממו את להקת הפוסט-פאנק The Fall באוניברסיטת מנצ'סטר פוליטקניק. סולנים ומוזיקאים אחרים נשרו מהלהקה במהירות עד להיכרותם עם טים בות' בדיסקוטק של סטודנטים. גילברטסון הזמין את בות' להצטרף ללהקה כרקדן, אך הוא קודם כמעט מיידית לעמדת הסולן הראשי. לאחר שינוי שם נוסף, הלהקה שינתה את שמה לג'יימס באוגוסט 1982. הופעה במועדון ההסיינדה משכה את תשומת ליבו של טוני וילסון מפקטורי רקורדס והוא הציע לג'יימס להקליט אלבום בחברת פקטורי. הלהקה, שכבר עשתה לעצמה שם בהופעות, חששה שהחומר שלה ייהרס במהלך הקלטה של אלבום שלם, ובחרה במקום זאת להקליט מיני-אלבום (EP) של שלושה שירים, בשם "Jimone". אלבום הבכורה הוקלט באולפני סטרוברי בסטוקפורט באוגוסט 1983 ויצא לאור בהוצאת פקטורי בספטמבר. בעקבות הוצאת האי.פי זכתה הלהקה לחמם את להקת הסמית'ס בין פברואר ואפריל 1985, במסגרת סיבוב ההופעות של הסמיתס "בשר הוא רצח".
על אף שהלהקה תוייגה כ"דבר גדול הבא", התקדמותה הואטה בשל בעיות סמים של גילברטסון שאילצו אותו לעזוב. בות' וגלני הצטרפו לכת בשם Lifewave שהגבילה את אורח חייהם, מה שגרם לחוסר יציבות בלהקה. האי.פי השני של הלהקה, "James II", יצא מעל לשנה לאחר יציאתו של אי.פי הבכורה ולווה בכתבת שער במגזין NME, תוך החלפתו של גילברטסון במורה לגיטרה של הלהקה, לארי גוט. שני האי. פים הראשונים זכו לביקורות חיוביות ופקטורי השתוקקה להפיק אלבום מלא עבור ג'יימס, אך חברי ג'יימס האמינו שפקטורי היא חברת תקליטים שרק התדמית בראש מעייניה, וחתמה במקום זאת על חוזה עם סייר רקורדס.
אלבום הבכורה של ג'יימס, "Stutter" ("גימגום"), יצא ביולי 1986 והגיע למקום ה-68 במצעד הבריטי. הלהקה סבלה ממגבלות תקציב וחוסר פירגון מצד התקשורת, והקליטה במהירות אלבום שני בשם "Strip-mine" שבו ניסתה לייצר מבני שירים קונבנציונליים יותר, על מנת לרצות את חברת התקליטים. האלבום יצא לאור מעל שנה לאחר שהוגש לסייר רקורדס, בספטמבר 1988, אך הגיע למקום ה-90 במצעד; ג'יימס החליטה לעזוב גם את סייר רקורדס והחליטה לממן בכוחות עצמה אלבום הופעה בשם "One Man Clapping", בעקבות הצלחה גדולה בהופעות ובמכירת חולצות טי של הלהקה. אלבום ההופעה הגיע למקום הראשון במצעדי האינדי, מה שהוביל להתעניינות מחודשת בלהקה מצד התקשורת.
ויטוריה (ברזיל)
ב-1998 דירג האו"ם את ויטוריה כבירה הרביעית בברזיל באיכות החיים, על סמך דירוג הערים מבחינת בריאות, חינוך ופרויקטים לשיפור חברתי. עם זאת, ויטוריה מדורגת במקום גרוע מבחינת אלימות ופשיעה. שיעורי הרצח בוויטוריה ובאזורי הסביבה הם מן הגבוהים בברזיל.
ג'יימס (להקה)
שינויים בהרכב והצלחה: 1988–1992
בנובמבר 1988, המתופף וילן נקלע לקטטה עם בות' על הבמה, התבקש לעזוב את הלהקה, והוחלף בידי דייוויד ביינטון-פאואר. בחודשים שלאחר מכן ג'יימס הרחיבה את הרכבה ואת פלטת הצלילים שלה על ידי צירופם של שלושה חברים חדשים: הגיטריסט-כנר סול דייוויס שנשלף מתוך ערב בלוז של נגנים חובבים; הקלידן מרק האנטר, וחצוצרן בשם אנדי דיאגרם שכבר היה בעל שם של מוזיקאי אוונגרדי חשוב. שבעת החברים נכנסו לאולפן על מנת להקליט את האלבום השלישי של ג'יימס.
ויטוריה (ברזיל)
כלכלה
כלכלתה של ויטוריה מבוססת במידה רבה על תעשייה, אך היא גם עיר נמל חשובה ובה 3 נמלים. ככזו, לוויטוריה חשיבות רבה לאזור בייצוא מוצרים מקומיים (הן חקלאיים והן תעשייתיים). מישור חשוב נוסף בכלכלה הוא שוק הדיור, שאותו ניתן לראות בקלות דרך רבי הקומות הרבים למגורים.
ג'יימס (להקה)
שינויים בהרכב והצלחה: 1988–1992
הסינגלים החדשים שהוקלטו, "Sit Down" ו-"Come Home", הפכו ללהיטים גדולים במצעדי הסינגלים העצמאיים. האלבום המלא, "Gold Mother", היה אמור לצאת בחברת ראף טרייד, אבל בעקבות חוסר אמון מצידו של בעל החברה ג'ף טראוויס, שחשב שהאלבום לא ימכור יותר מ-20–30 אלף עותקים, הלהקה קנתה את הזכויות מידיו; סיבוב הופעות חורפי מוצלח גרם לחברת פונטנה להחתים את ג'יימס על חוזה ב-1989, והלהקה חתמה עשור לא פשוט באקורד אופטימי.
"Gold Mother" יצא ביוני 1990 בדיוק כאשר תנועת מדצ'סטר דחפה להקות אינדי רבות ממנצ'סטר לפרסום, וג'יימס זכתה בהכרה הראשונה מהמיינסטרים. הסינגלים "How Was It for You" ,"Come Home" ו-"Lose Control" הגיעו לטופ-40 והצלחתה המחודשת של הלהקה זכתה לחותמת סופית עם שתי הופעות מכורות מראש במנצ'סטר בסוף השנה. במרץ 1991, כשהצלחתו של השיר "Sit Down" גרמה להקלטתו מחדש ולהוצאתו כסינגל, הסינגל הגיע למקום השני במצעד הסינגלים הבריטי. "Gold Mother" יצא לאור מחדש, הפעם עם הסינגלים "Lose Control" ו-"Sit Down" שלא נכללו בו קודם לכן; האלבום מכר פי עשרה מהכמות שאותה חזה ג'ף טראוויס, "Sit Down" הפך לאחד מהסינגלים הנמכרים ביותר של השנה, ו"Come Home", עם הזמן, להמנון בלתי-רשמי של סצנת מדצ'סטר.
ויטוריה (ברזיל)
היסטוריה
במהלך המחצית הראשונה של המאה ה-19, ויטוריה נראתה עדיין כעיר אגררית נחשלת. הבירה המסחרית של אספיריטו סאנטו באותה העת הייתה קשואיירו דה איטפמירין, אשר הייתה מקושרת בעיקר לריו דה ז'ניירו, ועל כן הפיתוח הכלכלי של קשואיירו דה איטפמירין סייע בפיתוח ריו זה ז'ניירו ולא של ויטוריה. רק לאחר הקמת הרפובליקה הישנה ב-1889, פעלו המושלים של אספיריטו סאנטו לפתח את ויטוריה ולהביא למודרניזציה בעיר.
ב-1892 עלה מוניז פריירה לשלטון, בו החזיק במשך שתי כהונות שכל אחת מהן בת ארבע שנים. בהנהגתו החלו בסלילת כבישים, בתכנון פיתוח העיר, ובקבלת הלוואה של 700 מיליון פרנקים צרפתיים לבניית חיבור רכבת לקשואיירו דה איטפמירין. פריירה חשב על הפניית יצוא והכנסות דרך הבירה, וכך לקדם את צמיחתה. ב-1894 הראתה העיר סימני צמיחה שנבעו בעיקר מפעילות נרחבת של נמל ויטוריה, ומהמחירים הגבוהים של הקפה, שהיה מוצר הייצוא העיקרי של המדינה באותה העת. הכסף שנכנס בפעילות כלכלית זו דרבן את המודרניזציה של העיר.
ב-1908 היה ז'רונימו מונטיירו למושל המדינה והמשיך בפיתוח האורבני. במהלך תקופתו בתפקיד עלתה ויטוריה על קשואיירו דה איטפמירין כמרכז מסחרי. עובדה זו נתמכה בסיום בניית קו הרכבת שקישר בין שתי הערים ב-1911 ובשיפור במתקני הנמל. במהלך תקופה זו נבנו מיזמים רבים כדוגמת הקמת בתי ספר, פארק מוסקוסו, בית החולים סנטה קאסה דה מיסריקורדיה ובית הקברות סנטו אנטוניו. מונטיירו היה אחראי גם על מיזמים נוספים כדוגמת יצירת ארכיון ציבורי, ספריית המדינה ומוזיאון המדינה.
ג'יימס (להקה)
האלבומים הבאים: 1993–2001
בסתיו 1993 חברי ג'יימס הוזמנו לחמם את ניל יאנג בסיבוב הופעות אקוסטי בארצות הברית, וחזרו לאנגליה רעננים ומוכנים להקלטת אלבומם הרביעי עם בריאן אינו, שאיתו רצו לעבוד על אלבומם הראשון "Stutter", אך הדבר לא יצא לפועל בזמנו. אינו לקח את הלהקה למסע של "היכרות עצמית" וניסה להביא לידי ביטוי את האלמנטים האמביינטים של הלהקה, מה שגרם ליציאתם של שני אלבומים נסיוניים: "Laid" שנחשב למעין "אלבום-אווירה של שיר אחד" ו-"Wah Wah" שמורכב אך ורק מרצועות ג'אם מאולתרות שהוקלטו בטייק אחד, ומוקססו לאחר מכן על ידי אינו, ושאליהן צורפו תוספות ווקליות של בות'.
"Laid" יצא ב-1993 וזכה לביקורות חיוביות. בנוסף להצלחתו בבריטניה, האלבום פרץ את דרכה של הלהקה בארצות הברית, שם הוא נמכר במעל ל-60,000 עותקים והגיע למקום ה-72 במצעד של בילבורד, כאשר הוא נעזר בהצלחתו של שיר הנושא בתחנות קמפוס אמריקאיות. הלהקה בילתה את רוב שנת 1994 בהופעות באמריקה. "Wah Wah" יצא בספטמבר וקיבל ביקורות פושרות. הקלטותיו של האלבום הבא נתקלו בבעיות מן ההתחלה, עם עזיבתם של אחד מהמלחינים המרכזיים, לארי גוט (שרצה לבלות יותר זמן עם משפחתו), ושל המנהלת מרטין מקדונה (שקיימה יחסים רומנטיים טעונים עם בות'). בות' הכריז שאף הוא מעוניין לקחת הפסקה עבור הקלטת אלבום עם אנג'לו בדלמנטי. כמו כן, הלהקה גילתה על חוב גדול שהיא חייבת לרשויות המיסים. הלהקה הייתה נחושה להמשיך בפעילותה והקימה אולפן בביתו של ביינטון-פאואר. הגיטריסט לשעבר אדריאן אוקסאל נקרא לדגל, טים בות' חזר ללהקה לפרקים לשם הקלטת שירה, והאלבום החדש של ג'יימס, "Whiplash", יצא בפברואר 1997. האלבום הוכיח את עצמו כקאמבק מוצלח עבור הלהקה, עם כניסתו לעשירייה הפותחת בבריטניה, כמו גם הסינגל הראשון מתוכו, "She's a Star".
הלהקה יצאה לסיבוב הופעות לשם קידום האלבום, ובות' נפגע בצווארו תוך כדי ריקוד על הבמה בארצות הברית ועבר ניתוח דחוף. הלהקה קיבלה הצעה להשתתף בלולפלוזה כפיצוי. במרץ 1998 יצא אלבום להיטים בשם "The Best Of", שהגיע למקום הראשון במצעד הבריטי והוביל לשורה של הופעות מכורות מראש במשך השנה. הלהקה חזרה לאולפן לשם הקלטת אלבומה הבא, "Millionaires", שיצא באוקטובר 1999. האלבום שנחשב להצלחה אמנותית לא עמד בציפיות הגבוהות מבחינת מכירות, אך בכל אופן הגיע למקום השני במצעד הבריטי ומכר מעל 150,000 עותקים.
לאחר כישלונו היחסי של האלבום "Millionaires" הלהקה החליטה לשנות את גישתה לקראת האלבום הבא והחליטה שוב לעבוד עם בריאן אינו. הם בילו את רוב שנת 2000 בכתיבת שירי האלבום, ביצועם בהופעות והקלטתם רק לאחר מכן. הם פצחו בסדרת הופעות מצומצמות שבהן ניגנו אך ורק סטים של שירים חדשים. האלבום,"Pleased To Meet You", יצא ביולי 2001 ועטיפתו הציגה תמונה שהורכבה מפניהם של כל חברי הלהקה לשם יצירתן של פנים חדשות. האלבום הגיע רק למקום ה-11, המיקום הנמוך ביותר אליו הגיע אלבום של הלהקה מאז החתמתה בחברת פונטנה.
פירוק ופרויקטים אחרים: 2002–2006
מעט לאחר יציאת אלבומם האחרון, ג'יימס הגיעו לסוף החוזה שלהם, וטים בות' הכריז על עזיבתו לשם עבודה על פרויקטים משלו. הם יצאו לסיבוב הופעות פרידה בבריטניה בסוף השנה והופעתם האחרונה דאז הוקלטה עבור אלבום ההופעה "Getting Away With It... Live". חברי העבר לארי גוט ואנדי דיאגרם הצטרפו להופעות הפרידה, עם הופעת אורח של בריאן אינו בהופעה באצטדיון ומבלי. אלבום של B-sides בשם "B-Sides Ultra", שכלל בין השאר גרסאות כיסוי ללאונרד כהן, דייוויד בואי והוולווט אנדרגראונד, יצא לאור במקביל. אלבומים נוספים של הלהקה זכו להוצאות מחודשות וטים בות' הוציא אלבום סולו בשם "Bone" ב-2004.
איחוד: 2007–היום
בינואר 2007, האתר הרשמי של טים בות' הכריז כי "טים יתאחד מחדש עם ג'יימס בתחילת 2007 לסדרת הופעות חיות שנכריז עליהן בקרוב". האתר הרשמי של ג'יימס שינה במקביל את כתובתו ל-"wearejames.com" והכריז כי הרכבה הנוכחי של ג'יימס זהה לזה שהקליט את האלבום "Laid", כולל הסולן טים בות'. בות' אישר בראיונות שונים כי הוא הקליט שירים חדשים עם החבורה כבר בנובמבר האחרון והשתכנע להצטרף מחדש ללהקה. חמשת התאריכים שנקבעו עבור סיבוב ההופעות גדלו ל-7 בו ביום בו פורסמו, עקב ביקוש רב, והסיבוב כולו נמכר מראש. הסיבוב התקיים באפריל 2007 והתרחב במהלך השנה לסיבובים נוספים ולהופעות במסגרת פסטיבלים בבריטניה ובספרד. אנדי דיאגרם הצטרף להופעות כחצוצרן ושב אף הוא ללהקה. אלבום אוסף נוסף, "Fresh as a Daisy — The Singles" יצא לאור במקביל.
אלבומה החדש של ג'יימס, "Hey Ma", יצא באפריל 2008 והגיע למקום העשירי במצעד הבריטי. סיבוב של הופעות אצטדיונים בשם "We Are Sound" נערך בדצמבר בבריטניה ובו הוצגו שני שירים חדשים ("Porcupine" ו-"Look Away") מתוך אלבום עתידי. הלהקה הכריזה באפריל 2010 על כוונתה להוציא שני מיני-אלבומים במהלך השנה, שבסופו של דבר יצאו באפריל ("The Night Before") ובאוגוסט ("The Morning After") ולווו בסיבוב הופעות אמריקאי לשם קידום המיני-אלבומים, שיצאו באמריקה כאלבום מלא בשם "The Morning After The Night Before". ב-2011 טים בות' הכריז שהוא עובד על חומר חדש כאמן סולו, אך במקביל לפעילותו בג'יימס; ג'יימס הופיעה בפסטיבלים שונים ברחבי העולם במהלך השנה ובסוף השנה הכריזה על שינוי בסגנון ההופעות שלה, כאשר להופעות באוקטובר ובנובמבר צורפו ללהקה תזמורת ומקהלה.
אלבומה הראשון של ג'יימס מזה 6 שנים, "La Petite Mort", יצא ביוני 2014 במקביל לסינגל הפרומו "Moving On". במהלך 2015 לארי גוט הוחלף באופן קבוע על ידי אדריאן אוקסאל. ב-2016 יצא האלבום "Girl at the End of the World" שהיה לאחד מאלבומיה המצליחים ביותר של הלהקה עד כה - הוא היה קרוב להדיח את אלבומה של אדל, "25", מראש המצעד הבריטי: הוא הגיע למקום הראשון במצעדי אמצע השבוע בשבוע בו יצא, עם 2,000 עותקים יותר מאלבומה של אדל. עד לסוף השבוע ירד האלבום למקום השני והיה קרוב כחוט השערה להפוך לאלבום האולפן הראשון של ג'יימס שהגיע למקום הראשון במצעד.
במאי 2018 ג'יימס הוציאה אי.פי בן ארבעה שירים בשם "Better Than That" שהגיע למקום הראשון במצעד תקליטוני הוויניל והוביל לסיבוב הופעות מכור-מראש בבריטניה; במהלך ההופעות בוצעו שירים חדשים מתוך אלבומם הבא, "Living in Extraordinary Times", שיצא באוגוסט 2018, זכה לביקורות אוהדות והגיע למקום השישי במצעד הבריטי.
גבעת טארה
גבעת טארה היא אתר ארכאולוגי שתחילתו בתקופה הנאוליתית (3500 לפנה"ס לערך). המקום שימש בעיקר להתכנסויות, לעריכת טקסי פולחן ולקבורה. הגבעה ממוקמת סמוך לנהר בוין בין נאבן לדנשוקלין (Dunshaughlin) במחוז מית' במזרח אירלנד. האתר מלא תפקיד מרכזי בהיסטוריה ובפולקלור של אירלנד ומשמש עד היום כמרכז של מורשת רוחנית דתית ופוליטית. "אם מבקר עומד מאחורי כנסיית פטריק הקדוש במחוז מית' ומביט אל מעבר לגבעה, הוא רואה לא יותר מכמה תלוליות עפר מכוסות בשמיכה של דשא וכבשים שיצאו לרעות בשדה מאחת החוות הסמוכות. אבל אם המבקר יביט עם הלב ועם הנשמה שלו, הוא יראה את כל תפארתה העתיקה של אירלנד". באתר נמצאים מבנים עתיקים שרובם קבורים באדמה. ניתן להבחין בכיפותיהם העגולות הבולטות מעל פני הקרקע, כשהן מכוסות בדשא. על פי המסורת, היה זה מקום מושבו של המלך העליון של אירלנד ואתר קבורתם של 140 מלכים. המקום נחשב כלב הרוחניות הקלטית וכן "כמקום שבו עוצבה זהותה הלאומית של המדינה".
על פי ה, גבעת טארה הייתה מקום משכנם של האלים ודרך כניסה לעולם הבא. בתחילת המאה ה-20, הגיעה לאתר קבוצה מבני ישראל הבריטים, שסברה כי ארון הברית נקבר במקום. לאכזבתם, התגלו בתום החפירה מטבעות רומיים ספורים. בשנת 1950, התבצעה חפירה רשמית שבה נחשפו ממצאים המצביעים על קיומם הקדום של מבנים משמעותיים במקום.
התל של בני הערובה
'התל של בני הערובה', (GiallDumha na nGiall' ,'Mound of the Hostages'), הוא מעבר קבורה מגליתי והמונומנט העתיק ביותר שהתגלה בגבעת טארה, המתוארך בסביבות 2500 לפני הספירה. בין השנים 1955 ו-1959, התבצעו במקום חפירות שהביאו לגילוי ממצאים רבים המלמדים על התקופה הקדומה. מעבר הקבורה נמצא בתוך תל מעגלי שקוטרו 15 מטרים וגובהו 3 מטרים. אורכו 4 מטרים, רוחבו מטר אחד וגובהו 1.8 מטרים. הוא מחולק על ידי אבני אדן לשלושה תאים שבהם התגלו מתנות קבורה שונות, כלי חרס ושרידים של למעלה מ-200 אנשים. החפירות חשפו גם שלד של נער מתבגר מתקופת הברונזה המקושט בשרשרת של אבני חן. האבנים והקירות מעוטרים בגילופי ספירלות ובגילופים הקשורים לשמש, לירח ולכוכבים. קבר המעבר תוכנן כך שאור השמש יחדור פנימה פעמיים בשנה בלבד.
שמו של הקבר ניתן לו בשל מנהגם של המלכים העליונים של אירלנד להחזיק בבני ערובה מקרב האצילים, כדי להבטיח את שיתוף הפעולה של הממלכות. אחד מהמלכים האגדיים של טרה נקרא ניאל של תשעת בני הערובה כיוון שהחזיק תשעה בני ערובה מהמחוזות של אירלנד ושל בריטניה. הוא נחשב כאב המייסד של שושלת או'ניל ש-28 מבניה מלכו בטארה בין השנים 400 - 1022 לספירה.
כפר אז"ר
כפר אז"ר היה מושב עובדים להתיישבות חקלאית בבקעת אונו. כיום היא שכונה בחלקה המזרחי של רמת גן.
כפר אז"ר מוקף על ידי שכונות העיר רמת גן ממזרח (קריית קריניצי החדשה ופארק קנוביץ'), מדרום (רמת אפעל) וממערב (כביש גהה והחלק העיקרי של רמת גן), ואילו מצפון גובל בשכונה בשם "נאות אריאל שרון" ששייכת לקריית אונו. שטחה של השכונה הוא כ-1,000 דונם ומתגוררים בה כ-500 איש.
כפר אז"ר הוא היישוב החקלאי היחידי בבקעת אונו, וכן המושב היחיד בישראל הכלול בשטחה של עירייה, שריד להתיישבות החקלאית הציונית ששגשגה באזור. כיום אופי המקום משתנה בהדרגה והוא הולך והופך לפרוור עירוני בעל נחלות גדולות במיוחד, בהשוואה לשכונות של בתים צמודי-קרקע בסביבה.
היסטוריה
איחוד שני הארגונים הביא לגיבוש שם היישוב: כפר אז"ר, על שם אז"ר (אלכסנדר זיסקינד רבינוביץ') שהיה באותה העת עוד בחיים, וזאת כהוקרה על פועלו ותמיכתו בתנועת הפועלים. ביישוב אף הוקם לכבודו בית שנשא את שמו, ולהקמתו נאספו תרומות מאת ראשי היישוב ובהם יצחק בן-צבי, זלמן שזר, הסופר יהודה בורלא ועוד. בית העם נחנך במהלך מלחמת העצמאות ושימש את להקת הצ'יזבטרון בחזרותיה, ובמקום אף הציגה הלהקה את הופעת הבכורה שלה. כמו כן הופיעו במקום שחקני תיאטרון הבימה, האוהל ועוד.
בשנות ה-30 וה-40 היווה היישוב קו חזית שהגן על היישובים רמת גן, בני ברק וגבעתיים מפני השכנים הערבים, בעודו סופג התקפות יומיומיות. בשל בידודו היחסי התקיימו בין פרדסיו אימוני לוחמי "ההגנה". במהלך מלחמת העצמאות הוקמה ביישוב 'פלוגת משמר' מיוחדת אשר הגנה על המרחב, ובראשה עמד קצין שערק מהצבא היווני ושהה בכפר תחת השם החסוי 'נתן אלחנני'. לאחר המלחמה צורפו ליישוב שטחים של הכפר השכן, אל-ח'ירייה, שתושביו נסו בזמן מלחמת העצמאות, בעקבות התקפת ההגנה, ולא הורשו לחזור לאדמותיהם מאוחר יותר. האדמות הועברו לבעלות המדינה לפי חוק נכסי נפקדים, וצורפו לאדמות היישוב. ב-14 בדצמבר 1949 חדרו שלוש חוליות מסתננים ערבים לאזור כפר אז"ר, אך השומרים החמושים הבחינו בהם והבריחו אותם.
ב-1958, ביוזמת ועד הכפר, הוקמה אנדרטה הכוללת את שמותיהם של 8 בני הכפר שנפלו במלחמות ישראל. האנדרטה מתעדכנת לאחר כל נופל חדש, כמו שקרה עם.
ב-2 במרץ 2007 הודיע משרד הפנים על פירוקה של מועצה אזורית אפעל, שאליה השתייך היישוב, ועל סיפוחו של היישוב לעיר רמת גן, יחד עם רמת אפעל. הפירוק התבצע בפועל בתחילת 2008. האדמות שמצפון ליישוב סופחו לעיריית קריית אונו, בנקודת החיבור של עירייה זו עם מחלף בר-אילן, לתקופת ניסיון של 3 שנים. נציגות הכפר תמכה בפירוק המועצה האזורית אפעל ובסיפוח היישוב לרמת גן, בתנאי שהיישוב ימשיך להתנהל כמושב עובדים.
ביולי 2014 נפתח במקום בית קברות כדי לאפשר את קבורתו של החייל דניאל פומרנץ שנהרג בנגמ"ש בקרב שג'אעיה במבצע צוק איתן.
מיטסוקה הימיקו
מיטסוקה הימיקו (באנגלית: Mitsuoka Himiko) היא מכונית ספורט, 2 דלתות, בסגנון רטרו, אשר מיוצרת על ידי יצרנית המכוניות היפנית "Mitsuoka Motor Co., Ltd" משנת 2010 ועד היום.
מיטסוקנה הימיקו
בדגם "מיטסוקה הימיקו" הורכב מנוע דגם "מאזדה MX-5 מיאטה" אשר מייצרת מאזדה.
גג הדגם יוצר מפח, והתקפל מכנית בשלבים לתא המטען בזמן פתיחתו.
פרדריק מארץ'
פרדריק מארץ' (באנגלית: Fredric March; 30 באוגוסט 1897 – 14 באפריל 1975) היה שחקן אמריקני זוכה שני פרסי אוסקר.
ביוגרפיה
נולד בראסין, ויסקונסין תחת השם 'ארנסט פרדריק מקינטיר ביקל'. הוא החל את הקריירה כבנקאי, אך בעקבות בעיה רפואית ממנה הבריא, למד להעריך מחדש את חייו וב-1920 החל לעבוד כניצב בסרטי ראינוע שנעשו בניו יורק. כשהוא מאמץ את שם המשפחה מארץ', קיצור שם משפחתה של אמו מלפני נישואיה (מארצ'ר). ב-1926 הופיע בברודוויי, תוך כדי קריירה כשחקן בסרטים. הוא היה מועמד לפרס האוסקר ב-1931 על תפקידו בסרט "משפחת המלוכה של ברודוויי", שהיה סרטו השלישי של הבמאי ג'ורג' קיוקור. הדמויות בסרט מבוססות באופן חופשי על משפחת ברימור, בו מארץ' מגלם את ג'ון ברימור. בקטגוריה בה התחרה באוסקר אותה שנה זכה ליונל ברימור על סרטו "נפש חופשייה".
מארץ' הוא אחד משמונה שחקנים שזכו בפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר פעמיים. הוא זכה ב- 1933 על "ד"ר ג'קיל ומר הייד" בבימויו של רובן ממוליאן, אף על פי שחלק את הפרס עם ואלאס בירי על תפקידו ב"האלוף", כי היה ביניהם תיקו (כמו שקרה בטקס האוסקר ה-41). 14 שנה אחר כך זכה בפרס האוסקר על תפקידו בסרטו של ויליאם ויילר "שנות חיינו היפות ביותר". בנוסף היה מועמד פעמיים נוספות לפרס האוסקר: על הגרסה הראשונה של "כוכב נולד" (1937) ועל הגרסה הקולנועית הראשונה של "מותו של סוכן" (1951), על פי המחזה המצליח של ארתור מילר. ב- 1954 הוא הנחה את טקס האוסקר ה-26 יחד עם הזמר-שחקן דונלד או'קונור.
מארץ' היה אחד השחקנים היחידים של אותה תקופה (שנות החמישים) שניתן לו חופש אומנותי רב בו היה יכול להחליט על בחירת תפקידיו ובכך להימנע מליהוק שחוזר על עצמו ומקבע אותו. בתקופה זו הופיע בברודוויי באותה תדירות כמו הופעותיו בקולנוע, ולכן הקריירה הקולנועית שלו לא הייתה פורייה כמו בעבר. שיחק בסרטו של סטנלי קריימר "משפט הקופים" (1960), שעליו זכה בפרס השחקן בפסטיבל ברלין ובסרטו של ג'ון פרנקנהיימר שבעה ימים במאי (1964) בתור נשיא ארצות הברית ג'ורדן ליימן, תפקיד עליו היה מועמד לפרס השחקן הטוב ביותר בגלובוס הזהב ב-1964.
כשמארץ' עבר ניתוח של סרטן הערמונית ב-1972, נראה כי הקריירה שלו הסתיימה ושימיו ספורים, אך בכל זאת הספיק לתת עוד הופעה גדולה אחת לפני שנפטר, בסרט "איש הקרח", עיבוד למחזה של יוג'ין או'ניל. הוא נפטר ב-1975 בלוס אנג'לס.