cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
רגישות ללקטוז
תורשה
בפועל, אוכלוסיית העולם אינה הומוגנית ולכן הגן אינו מופיע בשכיחות כה גבוהה. עם זאת, באוכלוסיות הומוגניות בהן הוא קיים שכיחותו גבוהה אף יותר מ-75%, דבר שניתן להסבר על ידי יתרון אבולוציוני של מי שנושא אותו.
מקורות
‎ 1. Heyman MB. Lactose intolerance in infants, children, and adolescents. Pediatrics. 2006;118:1279-86.
2. American Academy of Pediatrics. Optimizing bone health and calcium intake of infants, children and adolescents. Pediatrics 2006;117:578-85.
3. U.S. Department of Health and Human Services and U.S. Department of Agriculture. Dietary Guidelines for Americans, 2005. 6th Edition. Washington, D.C.: U.S. Government Printing Office, January 2005. www.healthierus.gov/dietaryguidelines.
4. Wooten WJ, Price W. Consensus report of the National Medical Association. The role of dairy and dairy nutrients in the diet of African Americans. J Natl Med Assoc. 2004;96:5S-31S.
5. NIH Consensus Development Conference. Lactose Intolerance and Health, February 2010.
תעופה בחקירה
תעופה בחקירה (במקור: Mayday; "מיידיי") היא סדרת טלוויזיה תיעודית שהופקה בקנדה. הסדרה עוסקת באסונות תעופה (ובתקריות שכמעט והובילו לאסונות) והיא שודרה בערוץ דיסקברי הקנדי ובערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק.
זוהי סדרה שחוקרת אסונות תעופה בעידן המודרני, לאחר פיתוח הקופסה השחורה. בסדרה מתגלים אירועים שהובילו לאסון, הגורמים לאסון והצעדים שננקטו בעקבות דו"ח החקירה כדי למנוע מהאסון להישנות. בפרקים ישנם שחזורים, ראיונות, עדויות, הדמיות מחשב של התאונות, ובחלק מהפרקים הקלטות מתא הטייס שעוזרת לקהל להבין את רצף האירועים.
שמות וגרסאות
מאחר שישנם שמות שונים רבים לסדרה, קיים בלבול באשר לשם המתאים לה. במקור, התוכנית הופקה בקנדה בשם Mayday, ("מיידיי" - קריאת מצוקה של טייסים, בדומה ל-SOS של מלחים). עם זאת, צופי הסדרה מתייחסים אליה בשם "תעופה בחקירה". בנשיונל ג'יאוגרפיק השם שניתן לסדרה הוא "Air Crash Investigation" (בתרגום חופשי: חקירת התרסקות אווירית).
יותר מכך, סדרה זו שודרה יחד עם סדרה דומה נוספת, בשם "חקירת אסונות" בערוץ דיסקברי הקנדי. סדרה זו כללה קליפים של 10 שניות שכללו סצנות שונות, ששודרו לפני תחילת הפרק.
בערוץ שבע האוסטרלי, פרקים של אסונות תעופה מהסדרה שניות מאסון (הכוללת גם אסונות של התמוטטות מבנים, התנגשות רכבות וטביעת ספינות) עורבבו לפעמים בסדרה "תעופה בחקירה". בערוץ זה נתנו שמות שונים לפרקי הסדרה.
מבנה התוכנית
כמה נוסעים ואנשים מצוות המטוס (בין אם הם שרדו מהאסון או לא) שהיו באסון נבחרים ושחקנים או שחקניות מגלמים אותם לאורך כל הפרק, לרוב החל מהעלייה למטוס. הטיסה מתחילה בהוראות ממגדל הפיקוח, משם עוברים לתא הטייס ולתא הנוסעים החל מההמראה ועד לרגע האסון. ברגע האסון, מראים מבט חיצוני על המטוס מזוויות שונות כדי להראות מה קרה לו (האם המטוס התפרק, התפוצץ וכו'). לאחר מכן משחזרים את התגובות ואת המהלכים של הנוסעים, צוות המטוס וצוות מגדל הפיקוח. כל הסצנות בתאי הטייס ובמגדלי הפיקוח משוחזרים על ידי הדוח הנכתב מההאזנה למכשיר ההקלטה של המטוס שהתרסק.
לאחר מכן משחזרים את מאמצי החילוץ וההצלה ואת תהליכי החקירה בפרטי פרטים. מראים כיצד חלקי המטוס, מכשירי ההקלטה של הקופסה השחורה ושל תא הטייס נמצאים ונבדקים, כיצד התגליות קשורות לדוחות של אנשי תחזוקת המטוס, לתכנון הראשוני של המטוס, לאימוני הטייסים וכדומה. בודקים את כל הנקודות האפשריות עד שמגיעים למסקנה מדוע המטוס התרסק.
נוסעים ואנשי צוות המטוס ששרדו את ההתרסקות, וכן קרובים של נוסעים שנספו באסון, מרואיינים בכל פרק. חוקרים, לרוב ממחלקת הבטיחות הלאומית לתחבורה (ה-NTSB), המעורבים בחקירת האסון מרואיינים גם הם במהלך הפרקים, כדי להסביר את התנהלות החקירה וכיצד הגיעו למסקנה בנוגע לגורם לאסון וללקחים שצריך להפיק ממנו. כל פרק מסתיים בדרך כלל בריאיון קצר עם אחד מהניצולים (או קרוב של נוסע שנספה) שבו הוא ממצה את חווייתו ואומר כיצד הוא מרגיש.
אסונות תעופה ותחבורה שסוקרו בסדרה
הערה: הפרקים מסודרים לפי מספר ההפקה שלהם ולא לפי תאריך השידור המקורי שלהם.
עונה 4 (2007)
בעונה זו 10 פרקים:
עונה 5 (2008)
בעונה זו 10 פרקים:
עונה 6 (2007-08)
בעונה (מיוחדת) זו 3 פרקים:
עונה 8 (2009)
בעונה מיוחדת זו 2 פרקים:
עונה 9 (2010)
בעונה זו 8 פרקים:
עונה 10 (2011)
בעונה זו 6 פרקים:
עונה 11 (2011-12)
בעונה זו 13 פרקים:
עונה 12 (2012-13)
בעונה זו 13 פרקים:
עונה 13 (2014-13)
בעונה זו 11 פרקים:
עונה 14 (2015)
בעונה זו 11 פרקים:
עונה 15 (2015)
בעונה זו 10 פרקים:
עונה 16 (2016-17)
בעונה זו 10 פרקים:
רותי הלביץ כהן
רותי הלביץ כהן (נולדה ב-11 בפברואר 1969) היא אמנית וציירת ישראלית.
רותי הלביץ כהן בעלת תואר שני באמנות, למדה באוניברסיטת חיפה, באקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל, ירושלים ובבית ברל, רמת השרון. היא מרצה, מורה לציור, אוצרת ומנחה מחקר מבוסס יצירה ABR.
עבודותיה של רותי הלביץ כהן עוסקות בנעורים, תמימות ואובדן התמימות, מיניות, אמהות, חרדות, באזור הספק שבין התת-מודע למודע. תערוכותיה המוזיאוליות "Mind the Gap" במוזיאון הרצליה (2008), "בית העלמות" בביתן הלנה רובינשטיין, מוזיאון תל אביב (2009), ו"על בלימה" בשיתוף עם יהושע סובול במוזיאון נחום גוטמן (2011) מייצרות גוף עבודה המתפתח בעקביות מתערוכה לתערוכה ושומר על עיקרון של התמרות פנימיות.
אזור הספק
מונח של רותי הלביץ כהן בהתייחסה לעבודותיה המבקש לתחום ולתאר את החוויה הסוביקטיבית האמנותית, החל מתהליך היצירה, חשיפתה בפומבי, חויית הצופה, והשפעות בהקשרים רחבים יותר. זווית ראייה זו טוענת שתהליכי היצירה ותהליכי ההשפעה של המעשה האמנותי במעגל הפרטי והרחב מתפקדים כפוטנציאלים יותר מאשר תכנים מכתיבים. ברוח הזו האמנות נתפסת כמסגרת מאפשרת אשר בתוכה ניתן לבסס חוויות, תפיסות ורעיונות.
אלואיס מוסיל
אלואיס מוּסִיל (Alois Musil; 30 ביוני 1868 – 12 באפריל 1944) היה חוקר, מזרחן ותאולוג אוסטרי-צ'כי.
ביוגרפיה
נולד בריחטרוב (Rychtářov ) שליד וישקוב (Vyškov) שבמוראביה למשפחת איכרים ענייה ממוצא אוסטרי (גרמני-מורבי) והתחנך במסלול לכמורה. לאחר הפסקה סיים ב-1895 את לימודיו. אורח חייו הלא בריא גרם לו לחלות במחלת ריאה. הוא החל ללמוד בבית הספר הדומיניקני לחקר המקרא בירושלים שאך נפתח, אך התאכזב ועזב את המוסד לאחר 14 חודשים. הוא החל במסעות ברחבי המזרח התיכון, תחילה לביירות ואחר כך באזורים שונים בעולם הערבי. הוא נסע בין אירופה ובין העולם הערבי עד ל-1917 ואסף חומר מדעי רב. גילויו מחדש של מבצר קסר עמרה במזרח ירדן ב-1902 נמנה עם הישגיו הבולטים.
בין מסעיו המשיך להוציא פרסומים מדעיים ולהרצות. ב-1902 הוא נתמנה כפרופסור באוניברסיטה לתאולוגיה באולומוץ וב-1909 נתמנה כפרופסור לתאולוגיה באוניברסיטת וינה. בנוסף לשליטתו בשפות האירופאיות המודרניות והקלאסיות שלט גם ב-35 דיאלקטים של הערבית.
במהלך מלחמת העולם הראשונה נשלח על ידי מעצמות המרכז למזרח התיכון במטרה לסכל את ניסיונות הבריטים לעורר מרידה כנגד השלטון העות'מאני אותה ניסה לעורר לורנס איש ערב. לאחר המלחמה, ב-1920, נתמנה לפרופסור באוניברסיטת קארל בפראג למרות קולות מחאה שגינו את קשריו עם שליטי בית הבסבורג שנפל. הוא סייע בייסוד המכון האוריינטלי באוניברסיטת פראג ב-1927.
עבד באוניברסיטת קארל עד 1938 אך המשיך להיות פעיל בשדה המחקר עד מותו. מת ב-1944 באוטריבי (Otryby) שליד צ'סקי שטרנברק (Český Šternberk) כתוצאה מכשל בכליות ומחלת ריאות.
חקר ארץ ישראל
ב-1901 סייר בנגב ופרסם מאוחר יותר מיפוי מפורט, דיווחים כתובים וצילומים אשר היוו את בסיס הידע והמחקר לאזורים מסוימים בנגב במשך עשרות שנים. מפת הנגב ששרטט ונתפרסמה ב-1907, כללה את תרשימי הנחלים, נחלות השבטים הבדווים וציון מיקומן של חורבות עתיקות כולל שמן ותיאורן. המפה הייתה הבסיס לכל מפות הנגב עד פרסום המפה של מחלקת המדידות של המנדט הבריטי ב-1924. מפת חבל הבשור ששרטט היא המפה המדעית הראשונה לאזור זה, שחוקרים קודמים למוסיל נמנעו מלהיכנס אליו. יחוד נוסף של עבודתו היה בכך שתיעד את ממצאיו בתצלומים שהיו בעל ערך מחקרי רב. מפתו של מוסיל אף היוותה את הבסיס ל"מפת ניוקומב" ששורטטה על ידי הבריטים לפני מלחמת העולם הראשונה על ידי צוות בראשות סטיוארט פרנסיס ניוקומב וכללה בנוסף לתוואי הנחלים מידע לגבי זמינות המים ותוספות אחרות.
מוסיל הרבה לחקור את ערי הנבטים שבנגב ובירדן. היה הראשון שערך סקר מקיף בממשית (1901), זיהה בה את תבנית העיר ומיפה אותה. בניצנה ביקר ב-1896 וב-1902 והשאיר תיאור מפורט של שרידי העיר כולל האקרופוליס שבה, שתי כנסיות ומצודה. בקיץ 1902 ערך סקר מפורט של השרידים בעבדת, ובייחוד של המערות הרבות במדרון המערבי. הוא גם הראשון שזיהה את המחנה הצבאי בסמוך לעיר ואת בית המרחץ שלמרגלות ההר. את שבטה סקר וצילם ב-1901.
בשנת 1908 הוא היה הראשון שביקר במודינת א-סליה.
מוסיל היה אחד הראשונים לתאר ציד צבאים על ידי עפיפוני מדבר.
משפחה
אלואיס מוסיל היה דודן מדרגה שנייה של הסופר רוברט מוסיל (סביהם פרנץ ומתיאס היו אחים).
קישורים חיצוניים
פרסומיו של אלואיס מוסיל בקטלוג הספרייה הלאומית
סבסטיאן רומרו רדיגאלס
רקע משפחתי וקורות חיים
נולד כבן בגראוס, נפת ריבאגורס, מחוז אאוסקה, בחבל ארגון, כשני מבין שלושה ילדים של משפחת אצילים. אביו היה אוואריסטו רומרו דה ז'וזאו שמוצאו היה בברבסטרו, ואמו - אלנה דה רדיגאלס אי רדיגאלס.
אחיו הבכור, חוזה רומרו רדיגאלס, נמנה עם מנהיגי מפלגת האיכרים והיה בשנות ה-1930 חבר בפרלמנט וסגן שר החקלאות. אחיו הקטן נעשה ישועי. אחרי לימודי משפטים באוניברסיטת סרסגוסה פנה רומרו רדיגלס אל קריירה דימפלומטית. גילה התעניינות בנושאים תרבותיים ופוליטיים ופרסם מאמר על "הערכים הספרדיים" שהוקדש לדמויותיהם של דון קיחוטה, קלדרון, אל גרקו, ולאסקס, וגויה ובשנת 1941 ספר על הבדלנות הבסקית. אחרי שהתקבל לעבודה במשרד החוץ הספרדי היה בין השאר קונסול בבולגריה (1925), קונסול בעיר גאלאץ, בחבל מולדובה שברומניה, קונסול בסן פרנסיסקו (1933-1929)) נציב הביתן של ספרד בתערוכה הבינלאומית בשיקגו (1934) וקונסול כללי בשיקגו (1936-1934). בעת חופשות בשנים 1932ו-1933 הרצה הרצאות ביוון במסגרת "הליגה הספרדית-יוונית". בהמשך הצטרף למחנה של פרנסיסקו פרנקו ומילא בשנים 1937–1939 בשביל הממשלה ה"לאומנית" מבורגוס, את התפקיד של ממונה על סחר חוץ באתונה לשם השגת נשק.
פעילותו ביוון בעת השואה
בין השנים 1943–1945 מילא רומרו רדיגאלס תפקיד הקונסול הכללי באתונה,. הוא הא במקומו של אדוארדו גאסט.
בין מרץ -יוני 1943 כ-50,000 יהודי סלוניקי גורשו על ידי שלטונות הכיבוש הנאצים הגרמנים למחנה ההשמדה אושוויץ-בירקנאו.
עם כניסתו לתפקיד של קונסול כללי באתונה באפריל 1943 רומרו רדיגאלס נכח לדעת על הסכנה הרובצת על יהודי יוון, כמעט רובם יהודים ספרדים. כדיפלומט ספרדי ראה את עצמו אחראי לגורלם של אותם יהודים שהיו אזרחי ספרד, כ-800 במספרם (מתוכם 511 בסלוניקי
). יתרה מזו, רומרו רדיגאלס ניסה להיעזר בפעילותו בהחלטה שאומצה בדצמבר 1924 על ידי הממשל הימני של פרימו דה ריברה שבו אנשים שמוצאם בספרד, כולל כל בני הפזורה של יהדות ספרד הוכרזו כמועמדים אפשריים להתאזרחות בספרד. רומרו רדיגאלס התחיל לפעול למען השחרור של היהודים הנושאים בדרכון ספרדי.
הצלת כמה מאות יהודים נתיני ספרד מסלוניקי
כבר ב-30 באפריל 1943 הציר של גרמניה הנאצית באתונה, ד"ר גינתר אלטנבורג, התלונן במשרד החוץ של ארצו על דרישותיו העיקשות של רומרו רדיגאלס, שבגללן התעכב גירושם של כמה מאות יהודים. ממוניו במשרד החוץ הגרמני התבקשו על ידו להתערב אצל השלטונות במדריד על מנת שיקראו לסדר היום את העמית הספרדי. רומרו רדיגאלס לא הירפה עד שלא השיג הסכמת שלטונות הכיבוש האיטלקי להעברתם ברכבת איטלקית של 150 יהודים אזרחי ספרד מהעיר סלוניקי למקום בטוח יותר, באתונה, שנמצאה עדיין תחת שליטה איטלקית. נוסף לכך הוא נאבק עד לרגע האחרון על מנת למנוע את הגירוש לפולין של 367 היהודים בעלי דרכון ספרדי שנותרו בסלוניקי.
כ-150 הגיעו בדצמבר 1944 לארץ ישראל. שאר המשוחררים עברו את התחנות הבאות: צרפת - נקודת המעבר "סרבר" Cerberes בין צרפת לספרד, תוך פיקוח קפדני מצד הגרמנים - ברצלונה - מדריד - קזבלנקה - מחנה פדהאללה על יד קזבלנקה. חלק קטן עברו דרך רפיח הוא לארץ ישראל. רובם שהו במחנות אונרר"א עד שחזרו לסלוניקי בשנת 1945. בשלב זה לקראת סוף המלחמה, שר החוץ גומס חורדאנה הפך גישתו והתחיל לברך על השתדלותו של רומרו רדיגאלס, לטובת היהודים, על מנת לשפר את תדמית השלטון הפרנקיסטי בדעת הקהל הבינלאומית.
הקונסול ניסה גם כן למנוע הפקעת רכושם של מהיהודים. בעזרת מזכיר הקונסוליה, הכומר היווני-קתולי אירינאו טיפאלדוס, חלק מרכושם וכספם של היהודים שניצלו בדרך זו נמסרו למשמרת בבניין הנציגות הספרדית באתונה והוחזרו לבעליהם בתום המלחמה.
הירתמותו לעזרת היהודים שנמצאו באתונה
בערב מלחמת העולם השנייה מתוך 3000–4000 יהודי אתונה, 146 היו נתיני ספרד. לפי הנתונים שהיו בידי הגרמנים באוגוסט 1943 חיו באתונה רק 40 יהודים אזרחי ספרד.
אולם לפי הערכותיו של רומרו רדיגאלס בבירת יוון חיו למעשה כ-300 יהודים בחסות ספרדית. באביב 1944, מספר היהודים שנמצאו בחסות הקונסוליה הספרדית היה כ-235, מתוכם 144 יהודים סלוניקאים שהוזכרו לעיל ושהועברו לכאן באביב 1943, וגם 19 יהודים אזרחי פורטוגל. כ-80 הצליחו לברוח ולהסתתר. כמאה חמישים נתיני ספרד שנותרו נעצרו עם יהודי אתונה ב-24 במרץ 1944 והובלו למחנה המעצר היידארי על יד אתונה ומשם היו אמורים להיות מובלים כמו כל האחרים לאושוויץ. לבסוף כל הנתינים הספרדים והפורטוגזים הורדו בדרך מהרכבת לפולין ונשלחו להשהיה במחנה הריכוז ברגן-בלזן. הם הגיעו לשם ב 11 באפריל 1944. הם לא נדרשו לעבוד וזכו ליחס מועדף לעומת אסירים יהודים אחרים. כשהתקרבו צבאות בעלות הברית פונו על ידי הגרמנים ברכבת ב 6 באפריל 1945 יחד עם עוד כאלפיים חמש מאות אסירים. לבסוף ב-13 באפריל נפלו בידי צבא ארצות הברית ושוחררו כולם.
רומרו רדיגאלס עצמו שכר בשם הנציגות הספרדית באתונה בניין שבו מצאו מקלט כמה יהודים תחת הגנת החסות הדיפלומטית. בפעילותו הסתייע רומרו רדיגאלס גם בשיתוף פעולה של אשתו, אלנה , בת למשפחה ממוצא יווני מרומניה, קוטאבה (Elena Cutava), שביקרה בעצמה עצורים בהיידארי.
אחרי המלחמה
לאחר מכן החל משנת 1945 התמנה לציר של ספרד ביוון עד שנת 1950. בשנת 1954 הוחזר רומרו לשירות הדיפלומטי. הוא התגורר במדריד בבית המשפחה, "ויליה אלנה" בכפר הולדתו, גראוס. רומרו רדיגאלס נפטר בשנת 1970 בגיל 86 במדריד, אחרי מחלה קצרה.
חייו האישיים
רומרו רדיגלס היה נשוי לאלנה קווטאווה אנינו, יווניה אזרחית רומניה, אותה הכיר בעיר גאלאץ. הם התחתנו בשנת .1928 לא נולדו להם ילדים, אולם אימצו את אחיינית אשתו, אירינה קונסטנטין.
הנצחה
. בטקס חנוכת הלוחית נכחו ראשת עיריית מדריד, אנה בוטייה והנכדה של הדיפלומט, אלנה קוליטו ונינתו אירנה קסטלי, יצחק רווח, שניצל בשואה על ידי רומרו רדיגלס, ופרופ' חיים אבני מקרן ולנברג.
לקריאה נוספת
Sebastián de Romero Radigales y los sefardíes de Grecia, 1943-1946, España y los judíos de Salónica, 1943-1950. La labor humanitaria del diplomatico español Santiago Romero de Radigales
קישורים חיצוניים
Franco y el Holocausto - MarcialPons, Historia, San Sotero, Madrid 2001 Sergio Sanchez Lanaspa 15/5/2017 - לפי מאמרו ב Almanaque de los Pirineos - Personajes entre dos guerras 1935-1945 2016, Pirineum editorial
מסיבת טרום לידה
מסיבת טרום לידה (באנגלית: Baby shower) היא מסיבה או טקס, שבו חוגגים את הלידה הצפויה של העובר, ואת הפיכת האישה לאמא.
המונח "מסיבת טרום לידה" הוא חדש יחסית, אם כי החגיגות והטקסים הקשורים להיריון וללידה הם קדומים.
תיאור
באופן מסורתי, מסיבות טרום לידה מתרחשות רק לילד הראשון של המשפחה, ורק נשים מוזמנות, אף שהדבר השתנה בשנים האחרונות ומאפשר כעת עריכת מסיבות לקהלים שונים: מקום עבודה, הכללה של כלל המגדרים ופמיניסטי. הפעילויות במסיבת טרום לידה כוללות הענקת מתנות, והפעלת משחקים.
מסיבות טרום לידה משתנים, לפעמים כוללים משחקים סטנדרטיים כמו בינגו, ולעיתים כולל נושאי היריון, כמו "נחשו את מידותיה של האם" או "guess the baby". משחקים אלו עוזרים לחברים הקרובים של האם להשתתף במסיבה, ומאפשרים מבעוד מועד, לומר תודה למשפחה החדשה, ולהבין מי מוכן ומסוגל לעזור להם באתגרי ההורות.
על פי הסופרת והעיתונאית האמריקאית, ג'ודית מרטין, מפני שהמסיבה מתמקדת במתן מתנות, מסיבות הטרום לידה מסודרות, בדרך כלל, על ידי חבר קרוב ולא על ידי קרוב משפחתי, מפני שזה עשוי להיחשב כגסות רוח למשפחות להתחנן על מתנות, בשם קרוביהם. עם זאת, מנהג זה משתנה בהתאם לתרבות או לאזור, ובחלקם צפוי ומקובל שקרוב משפחה יארח את המסיבה, לרוב אצל האמא של אם התינוק.
כאשר מתקיימת מסיבת טרום לידה לאחר לידת התינוק, ניתן לשלב הזמנה להשתתף במסיבת טרום לידה, יחד עם הכרזה על תינוק. בארצות הברית, אם מסיבת טרום לידה לא מתרחשת לפני הגעת התינוק, ניתן לארגן מסיבת sip-and-see, או אירוע דומה אחר לאחר הלידה.
מתנות
האורחים מביאים מתנות קטנות לאם הצפויה. מתנות אופייניות הקשורות לתינוקות כוללות חיתולים, שמיכות, בקבוקי תינוקות, בגדים וצעצועים. נהוג לפתוח את המתנות במהלך המסיבה, אם כי לפעמים המארח יוכל לעשות משחק של פתיחת מתנות.
חיבור משפחתי
מסיבת טרום לידה היא ההזדמנות הראשונה של המשפחה לאסוף אנשים יחד כדי לעזור להם למלא תפקיד בחיי ילדם. ההורים הטריים עשויים לרצות לקרוא לאנשים לסייע בגידול ילדם, ולעזור בחינוך הילד לאורך זמן. קרובי משפחתם וחבריהם רוצים להיות מעורבים בחייו של הילד, ומסיבת טרום לידה מהווה עבורם הזדמנות לתת מתנות ולעזור, ולהראות את אהבתם למשפחה החדשה. אם זה קורה לפני הלידה, זה מאפשר למשפחה החדשה להודות לכולם, לפני שיופיע המתח של תינוק חדש, והתחלה של חוסר שינה.
סוגים נוספים של מסיבות טרום לידה
ישנם מספר מסיבות טרום לידה, שיותר מופנות לאבות. אלו עשויים להיות מכוונים יותר לשתיית בירה, צפייה בספורט, דיג או משחקי וידאו. האופי העיקרי של מתנות אלו הוא חיתולים או פריטים הקשורים לכך. ארגון מסיבות טרום לידה נעשה, בדרך כלל, על ידי חבריו של האב לעתיד, כדרך לעזור בהכנות לילד הקרוב. מסיבות אלו עשויות להיערך בפאבים או בברים מקומיים, בבית של חבר או בבית הסבא שעומד להיות בקרוב. בבריטניה זה נקרא wetting the baby's head, והוא בדרך כלל שכיח יותר ממסיבות טרום לידה. באופן מסורתי, wetting the baby's head הוא כשהאב חוגג את הלידה על ידי שתייה מרובה של משקאות חריפים, והשתכרות עם קבוצת חברים.
סוגים אלו היו שנויים במחלוקת. הסופרת והעיתונאית האמריקאית, ג'ודית מרטין קראה לסוגים אלו "הטלה מפלצתית", אף שהתייחסה לגישה של מתנות תובעניות ולאו דווקא לגרסה הגברית של מסיבות טרום לידה.
החרב הקסומה - המסע לקמלוט
החרב הקסומה - המסע לקמלוט (באנגלית: Quest for Camelot, "המסע לקמלוט") הוא סרט הנפשה שהופק על ידי חברת "האחים וורנר", ויצא לאקרנים בשנת 1998. הסרט היה כישלון קופתי וביקורתי אבל זכה להצלחה בזכות השירה והמוזיקה שהייתה בסרט ואף זכתה בפרס גלובוס הזהב בקטגוריית שיר הנושא הטוב ביותר.
הסרט מספר על נערה צעירה בשם קיילי, השואפת להיות אחת מאבירי השולחן העגול, כמו אביה.
עלילת הסרט
סר ליונל, אביה של קיילי, נהרג בידי רובר הרשע – אחד מאבירי השולחן העגול בעת שהגן מפניו על המלך ארתור. קיילי רצתה להיות גיבורה כמוהו ולהציל את קמלוט (לפי השיר "על כנפי אבי").
כעבור מספר שנים, הגריפין של רובר פורץ לטירה וגונב את "אקסקליבר", החרב הקסומה, אך איידן הנץ פגע בגריפין וגרם לו להפיל את החרב אל "היער האסור". בינתיים רובר פורץ לכפר שבו קיילי גרה ומתחיל לבנות צבא של אנשי מתכת (וכמובן את "מקור-תער"), כמו כן רובר משתלט על הכפר וחוטף את ג'וליאנה, אמהּ של קיילי.
כאשר קיילי בורחת מהצבא של רובר, היא פוגשת את גארט, הנער העיוור, שהפיל עליה מלכודת בטעות, ואת איידן, הנץ בעל כנפי הכסף. בהתחלה גארט לא רוצה שקיילי תצטרף אליו אבל הוא מתחרט על כך בגלל שהיא שכנעה אותו.
כאשר הם מגיעים לארץ הדרקונים הם פוגשים בשני דרקונים מחוברים ומצחיקים בשם דבון וקורנוול שלא יכולים לנשוף אש ולעוף, וכמובן שלא רוצים להיות מחוברים (לפי השיר "מה אני צריך אותך"). בטענה שהם הפרו את "חוק הברזל" של הדרקונים ("לא לעזור לבני אדם"), ביקשו דבון וקורנוול מקיילי להצטרף אליהם, קיילי הסכימה אבל גארט לא הסכים ואז בזכות השכנוע של קיילי גארט שינה את דעתו.
הם בורחים מרובר ומשרתיו אך לא לפני שרובר פוצע את גארט בצדו, קיילי מרגישה אשמה ומובילה אותו למקום מסתור מהגשם, היא בוכה וטוענת שהיא לא מביאה לאיש תועלת, הוא מעודד אותה ואומר לה שזה לא נכון. היא מרפאה אותו בדמעותיה, בשלב הזה הם כבר ממש מאוהבים.
מיד אחר כך החבורה הגיעה למערה חשוכה שבה מתגורר ענק המחזיק ב"אקסקליבר", והחבורה הצליחה לקחת אותה, אך הם נקלעו למבוי סתום ובעזרת דבון וקורנוול הם הצליחו לצאת מהמערה בשלום.
כשהם הגיעו לקמלוט, קיילי רצתה שגארט יבוא איתה אך גארט סירב, פתאום רובר הגיע וגונב מקיילי את החרב מחבר את החרב ליד שלו וחוטף את קיילי, דבון וקורנוול, שראו את מה שקרה, רצו לגארט כדי שיעזור לקיילי, בסוף גארט הסכים ובזכותו הדרקונים למדו לעוף ולנשוף אש.
לאחר שרובר הובס וארתור נהיה שוב המלך, קיילי וגארט מונו לאבירי השולחן העגול והתחתנו.
הדמויות והמדבבים
במאית ומפיקת הדיבוב בעברית הייתה שפרירה זכאי.
פסקול
ב-31 בינואר 1996, קרול באייר סגר ודייוויד פוסטר נבחרו לחבר מספר שירים לסרט האלבום קיבל מקום #117 בבילבורד 200, וזכה בפרס גלובוס הזהב לשיר האהוב ביותר לשיר "The Prayer", בנוסף השיר קיבל מועמדות לפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר אולם הפסיד לשיר "When You Believe" מתוך הסרט "נסיך מצרים".
בפסקול, השיר "The Prayer" בוצע על ידי סלין דיון באנגלית ועל ידי אנדראה בוצ'לי באיטלקית. הדואט הושר בשתי השפות באוקטובר 1998 באלבומה של דיון "These Are Special Times", השיר גם נמצא בסינגל באלבום של בוצ'לי "Songo" באפריל 1999.
אראטה
אראטה (בלטינית errata, צורת הרבים של אראטום - erratum - שגיאה) הוא דף תיקוני טעויות המצורף לעיתים לספר, כדי להסב את תשומת לב הקורא לטעויות שנפלו בו והתגלו רק לאחר הדפסתו. על-אף כל תהליכי הביקורת שעובר ספר עד להוצאתו לאור, קשה להגיע למצב של אפס ליקויים. הודעה על תיקון טעות נהוגה גם (למעשה בעיקר) בכתבי עת, והיא מתפרסמת בגיליון מאוחר יותר מזה שבו קרתה הטעות.
תיקוני טעויות
דף תיקוני הטעויות מתייחס לעיתים גם לטעויות דפוס שגרתיות, שהקורא יכול להתגבר עליהן, אך חשובה יותר התמודדותו עם טעויות מהותיות. תיקוני הטעויות מופיעים לפי סדר העמודים, ולכל טעות יש התייחסות בצורה הבאה: במקרה של טעויות רבות ניתן לסדרן בטבלה.
בעייתית ביותר היא טעות הפוגעת באדם או בגוף כלשהו, והנפגע דורש תיקון מיידי של הטעות. לעניין זה, גם אמת שלא ניתן להוכיחה כמוה כטעות. לתיקון מיידי כזה נדרש לעיתים פרסום מודעה בעיתונות.
צירופו של דף אראטה לספר איננו מעשה נפוץ. גם כאשר מצורף דף כזה, אין הוא נותן מענה למי שרכשו את הספר קודם להדפסתו של דף האראטה. פתרון מודרני, נוח יותר, הוא פרסום דף האראטה באינטרנט, באתר של המו"ל או של המחבר.
טעות שלתיקונה נודעת חשיבות מיוחדת היא טעות שנפלה בספר החוקים, משום שאנשים עלולים לפעול לפי הנוסח השגוי של החוק. בישראל נקבעו שני מנגנונים לטיפול בטעויות כאלה:
מהדורה חדשה
תיקון יסודי יותר של הטעויות מתאפשר בעת הוצאת מהדורה חדשה לספר, אך לעיתים חולפות שנים אחדות עד למועד זה. דוגמה לכך היא הספר "כל מקום ואתר", שבהוצאת משרד הביטחון – ההוצאה לאור והוצאת כרטא, שלהלן מוצג קטע קטן מתוכו, בשתי מהדורות, העוסק בשאלה מיהו "סטון" שעל שמו קרויה קריית טלז-סטון:
על הטעויות
במשך כאלפיים שנה נחשב ספרו של אוקלידס "יסודות" לפאר היצירה המתמטית ולכליל השלמות, ואף עתה אין איש ממעיט בערכו, אך כעת ידוע שבספר נפלו לא מעט טעויות מתמטיות ולוגיות, מהן טעויות מהותיות. טעויות בתוכן הספר, לעיתים טעויות מביכות, אורבות לכל מחבר, ובדרך כלל אין צורך באלפיים שנה כדי לגלותן. למרות הבדיקות היסודיות שהמחבר מצווה לעשות במהלך הכתיבה, ולמרות בדיקות נוספות שנעשות על ידי עמיתים הקוראים את הספר ועל ידי עורך הספר, בכל זאת עלולות טעויות למצוא את דרכן לספר המודפס. תום שגב מעיד על יחסו לטעויות שהתגלו בספרו "המיליון השביעי: הישראלים והשואה": "כל שגיאה שאני מוצא עולה לי בשנת חיים, והיו שש או שבע כאלה".
טעויות בתוכן הספר הן מסוגים אחדים:
לאיתור הטעויות משמשים המשך פעילותו וחקירתו של המחבר ותגובות של הקוראים. את ההקדמה למהדורה השנייה של ספרו "Seminumerical Algorithms" מסיים דונלד קנות' במילים: "אני משער שמספר טעויות עדיין קיימות, או התגנבו פנימה, ואני מעוניין לתקן אותן; לפיכך אשלם בשמחה פרס של 2.00$ למוצא הראשון של כל שגיאה טכנית, טיפוגרפית, או היסטורית" (הפרס הנוכחי הוא בסך של 2.56$).
ג'יין רוברטס
ג'יין רוברטס (8 במאי 1929 - 5 בספטמבר 1984) הייתה סופרת ומשוררת אמריקאית. פרסמה קובצי שירה, סיפורים קצרים, ספרי ילדים ורומנים.
רוברטס נפטרה בשנת 1984. הספרים של סת' תרמו להפצת הרעיונות הרוחנים של תרבות העידן החדש.
ג'יין רוברטס היא אחת ממייסדות החשיבה של העידן החדש ועבודת התקשור שלה עם סת' נתנה לגיטימציה להתפתחות מסיבית של התקשור ברחבי העולם.
יחידה טיפוגרפית
יחידה טיפוגרפית היא יחידה למדידת גדלים בטיפוגרפיה, בין היתר גדלים של גופן ושל רווחים בין אותיות ושורות. הנה כמה מהיחידות הטיפוגרפיות הידועות:
כל מידות אלה קשורות איזשהו קשר באינצ'ים, ביחידות שלפני המצאת השיטה המטרית.
יחידות טיפוגרפיות מטריות
השימוש ביחידות מטריות לטיפוגרפיה נקבע בתקן הגרמני DIN 16507-2. בתקן זה קובעים את מידת הגופן לפי שני גדלים: גודל הגופן (Schriftgröße) וגובה הגופן (Oberhöhe). זה האחרון הוא הגובה של אות בגובה מלא, כגון H, והראשון נקבע ל-72% מהאחרון, במעוגל, כדי לתת רווח יפה של שורה אחת. ממדי הגופן ניתנים בשני מספרים המופרדים על ידי קו אלכסון: SG/OH, שניהם במילימטרים. למשל, טקסט בגודל 12 נקודות (מחשב) בערך ועם רווח ברירת מחדל של שורה אחת מוגדר כ-4.3/6.0 לפי התקן. אותו גודל עם רווח נוסף, לכדי שורה וחצי, נקבע כ-4.3/9.0. טקסט בגודל 14 נקודות בערך וברווח ברירת מחדל הוא 5.0/7.0.
CSS
אפשר להשתמש בתקן הגרמני כבר היום ב-CSS, לדוגמה: או
דני שובבני (סדרת טלוויזיה)
דני שובבני (באנגלית: Dennis the Menace) היא סדרת אנימציה קומית לילדים בת 78 פרקים, שהופקה לטלוויזיה בין 1986 ל-1988 בשיתוף פעולה אמריקאי-יפני-צרפתי, אשר מבוססת על רצועת קומיקס בעלת אותו שם מאת האנק קטצ'אם. הסדרה שודרה בישראל בדיבוב לעברית בערוץ הראשון ב-1990, ולאחר מכן ב-1997 ובשידורים חוזרים במהלך השנים. כיום משודרת הסדרה בישראל בערוץ ג'וניור. סרט המבוסס על הסדרה בשם "דני שובבני: קרוז קונטרול" הופץ לראשונה בשנת 2002.
פסקול הסדרה הופק על ידי חיים סבן ושוקי לוי, ואת שיר הנושא והסיום בגרסה העברית ביצעו עירית ענבי ועמי מנדלמן.
תקציר העלילה
הסדרה מתמקדת בהרפתקאותיהם של דני תומר (במקור, דניס מיטצ'ל), הפרחח הקטן והשובב, כלבו הב וידידיו גיל ונועה. סקרנותו וכוונותיו הטובות של דני מובילות אותו בדרך כלל לצרות, אשר בדרך כלל באות על חשבונו של השכן, מר יובל.
לאורך הסדרה דני מעורב בכל מיני הרפתקאות פרועות (אשר חלקן מבוססי פנטזיה כגון משימות ביון ברחבי העולם ומסעות בזמן אל העבר) אבל תמיד מצליח להציל את היום.
יצחק זקסנברג
ביוגרפיה
בצעירותו שימש מורה ומנהל בבית ספר "אורט" בוורשה, שם נודע כחרש ברזל, אמן, צייר ויוצק. בבית היציקה שלו בפולין, יצר בין השאר פסלים, פעמונים ופריטים נוספים.
בשנת 1924, בימי העלייה הרביעית, עלה זקסנברג לארץ ישראל עם משפחתו מפולין, ועם עלייתו פתח, בסיוע הסוכנות היהודית, בית יציקה ברחוב סלמה ביפו.
בארץ ישראל הייתה באותה העת תנופת בנייה, ובהיעדר תעשייה מקומית מרבית חומרי הגלם יובאו מחוץ לארץ. זקסנברג ניסה לייצר ברזים וחלקים למשאבות מים להשקיית פרדסים וחלקי מתכת לבנייה כדי להחליף את חומרי הייבוא בתוצרת עברית.
בשנת 1929, החלו "המאורעות" ביפו ובתל אביב. בית החרושת של זקסנברג נרתם לעשייה הביטחונית, ובהסוואה של ייצור ברזים וחלקי חרושת לבנייה, עסק בייצור חלקים לכלי נשק, למוקשים, ובשלב מאוחר יותר בשריון כלי הרכב לפריצת הדרך לירושלים.
בד בבד עם ייצור הנשק המציא זקסנברג את מסחטת ההדרים העברית הראשונה, שנודעה מאז גם כ"מסחטת זקנסברג". תהליך ההמצאה הארוך כלל ייצור דגמים רבים, ובסופו נרשם פטנט על המוצר בשנת 1931. תוך זמן קצר, התברר כי מסחטת ההדרים של זקסנברג בולטת בטיבה ובעלת תכונות מובחרות, ומאז נודעה כהמצאה ישראלית בולטת בתחום המכניקה. לאחר מותו המשיכה משפחתו בייצור ובשיווק המסחטה שהמציא. זקסנברג גם נודע בממטרות שלו. בשנת 1936 זקסנברג היה פעיל בהתאחדות הממציאים, התארגנות קצרת מועד של בעלי הפטנטים בארץ ישראל.
כנסיית גבריאל הקדוש
מסיבה זו מוקדשת הכנסייה לגבריאל.
היסטוריה
בשל קדושת המקום, נבנתה בו כנסייה קתולית-צלבנית בתחילת המאה ה-12, אשר אליה תועלו מי המעיין דרך מנהרה קצרה. ב-1263 חרבה הכנסייה בידי הממלוכים. בשנים 1628–1634 היה המעיין בחזקת הפרנציסקנים שהקימו מעליו מבנה קטן. ב-1749 העניק שליט הגליל דאהר אל-עומר אישור לקהילה היוונית-אורתודוקסית להקים את הכנסייה, והיא הוקמה בין השנים 1750-1769.
המבנה
הכנסייה נמצאת במרכזה של חצר רבועה מרוצפת אבן ומוקפת גדר נמוכה. מעל הכניסה המרכזית לחצר, ניצב מבנה שער רבוע, הנח על ארבעה עמודים, וחלקו העליון מקנה לו מראה של מבנה מבוצר. מבנה הכנסייה עשוי אבן ולמעט שני חלונות בחזיתה הדרומית וחלון נוסף בחזית הצפונית, היא חסרת חלונות. דבר זה מעניק לה מראה של מבנה מבוצר. חלל הכנסייה נמוך ממפלס הרחוב, וארבע מדרגות מובילות אל הכניסה אליו. מעל מדרגות, אלה שנמצאות מחוץ למבנה, ניצבת חופה בצורת חצי עיגול, הנתמכת בשני עמודים. מעל דלת הכניסה ניצב מגדל פעמונים קטן, עטור כיפה אדומה, ובראשו צלב לטיני. פעמון נוסף שמעליו גג קטן תלוי מעל צידה הימני של החזית הדרומית. בין מגדל הפעמונים והפעמון החופשי, ניצב גמלון נושא צלב, השובר את החזות הסימטרית של המבנה. בכנסייה שני חלקים - המבנה הצלבני מהמאה ה-12 שהשתמר היטב בקריפטה, והמבנה החדש יחסית מאמצע המאה ה-18.
הקריפטה
הקריפטה נמצאת מצפון לחלל הכנסייה החדשה, מול דלת הכניסה אליה. היא נמוכה ממנה, ושבע מדרגות יורדות אליה. הקריפטה בנויה כאולם מאורך המקורה בקמרון חבית. רצפתה עשויה שיש, ולאורך קירותיה אריחי חרסינה צבועים ולוחות שיש.
המעיין נובע באפסיס, מאחורי מעקה עשוי פיתוחים מוזהבים הניצב על במה מוגבהת. מימיו זורמים אל בריכה קטנה אליה נהוג להשליך מטבע ולהביע משאלה. באפסיס ציור של מעמד הבשורה ועל קיר הקריפטה מופיע כיתוב בערבית לאמור - "הבשורה למרים ליד המעיין". מימי המעיין תועלו בעבר אל בריכה במרחק של כ-140 מטרים מחוץ לכנסייה, ולאחר מכן אל סביל מעיין מרים שהוקם שם.
הכנסייה היוונית
הכנסייה היוונית עשויה משלוש ספינות וחלל הפנים שלה מעוטר בציורי קיר עשירים, שחודשו בשנים 1977-1978 על ידי אומנים רומנים. האיקונוסטאזיס, שנתרם על ידי סוחר יווני ב-1767, עשוי עץ כהה ובו שורת איקונות אחת. מאחורי האיקונוסטאזיס ניצב המזבח ואיקונות, שחלקם הוענק לכנסייה על ידי עולי הרגל הרוסים הרבים שפקדו אותה בסוף המאה ה-19 ובראשית המאה ה-20. עולי רגל אלה נהגו להתגורר בבניין המוסקובייה הסמוך. כיסא עם חופה מוזהבת משמש כמקום מושבו של הדיאקון ונברשות מוזהבות גדולות תלויות מתקרת האולם.
ויקטוריה אזרנקה
ויקטוריה פיודורובנה אזרנקה (בבלארוסית: Вікторыя Азарэнка, ברוסית: Виктория Азаренко; נולדה ב-31 ביולי 1989) היא שחקנית טניס מקצוענית מבלארוס. דורגה במקום הראשון בעולם ב-30 בינואר 2012, ונכון לספטמבר 2020 היא מדורגת במקום הארבעה עשר בעולם בדירוג ה-WTA.
הישגי השיא של אזרנקה הם זכייה בגראנד סלאם אליפות אוסטרליה הפתוחה בשנת 2012 ובשנת 2013. בעקבות הזכייה בשנת 2012 עלתה למקום הראשון בעולם. באותה שנה היא ניצחה ב-26 משחקים ללא הפסד.
אזרנקה זכתה עד כה ב-21 תוארי יחידות (20 בסבב ה-WTA ו-1 בסבב ה-ITF) וב-9 תוארי זוגות לנשים (6 בסבב ה-WTA ו-3 בסבב ה-ITF).
אזרנקה זכתה פעמיים ברציפות בשני תוארי גראנד סלאם ליחידות, באליפות אוסטרליה הפתוחה ובשני תוארי גראנד סלאם בזוגות מעורבים, באליפות ארצות הברית הפתוחה בשנת 2007 עם בן ארצה מקס מירני ובאליפות צרפת הפתוחה בשנת 2008 עם בוב בראיין מארצות הברית. נוסף לכך, היא זכתה בשתי מדליות באולימפיאדת לונדון (2012), זהב וארד. מדליית זהב בטורניר הזוגות המעורבים ביחד עם מירני ומדליית ארד בטורניר היחידות.
תחילת הקריירה
בשנת 2003 שיחקה אזרנקה לראשונה בטורנירים מסבב ה-ITF. היא זכתה בשנה זו בתואר זוגות ראשון בטורניר ברמת השרון בצוותא עם אולגה גובורצובה מבלארוס. בשנת 2004 המשיכה אזרנקה להשתתף בטורנירים קטנים בסבב ה-ITF. בשנת 2005 זכתה אזרנקה בשני תוארי גראנד סלאם לנוער : אליפות אוסטרליה הפתוחה ואליפות ארצות הברית הפתוחה. אזרנקה הוכרזה כ"אלופת ה-ITF לנערות" באותה השנה. כמו כן אזרנקה שיחקה לראשונה בשנת 2005 בטורנירים מסבב ה-WTA, ואף הגיעה לשלב חצי הגמר בטורניר גואנגג'ואו, בו הפסידה לדזי יאן הסינית. עוד בשנה זו זכתה אזרנקה בתואר יחידות ראשון בטורניר בפטאנז' שבלוקסמבורג ובתואר זוגות שני בטורניר בטוסון (בצוותא עם טטיאנה פוצ'ק מבלארוס). שני הטורנירים היו מסבב ה-ITF.
2007
2007 מהווה את שנת הפריצה של אזרנקה. בשנה זו התמקמה אזרנקה בין 30 הטניסאיות הטובות בעולם. ב-2007 הגיעה אזרנקה פעמיים לשלב הגמר, בטורניר אשטוריל (דרג 4; הפסידה לגרטה ארן) ובטשקנט (הפסידה לפולין פארמנטייה). כמו כן הגיעה אזרנקה לשלב חצי הגמר בטורניר פראג (דרג 4; פרשה במהלך המשחק מול אקיקו מוריגאמי). אזרנקה הגיעה לראשונה ב-2007 לסיבוב הרביעי בטורניר גראנד סלאם כשהתחרתה באליפות ארצות הברית הפתוחה (הפסידה לסבטלנה קוזנצובה). באליפות וימבלדון ובאליפות אוסטרליה הפתוחה היא הגיעה לסיבוב השלישי ואילו מאליפות צרפת הפתוחה היא נשרה בסיבוב הראשון. בנוסף אזרנקה זכתה בשנה זו בתואר הגראנד סלאם הראשון שלה, לאחר שזכתה בטורניר הזוגות המעורבים של אליפות ארצות הברית הפתוחה בצוותא עם מקס מירני. כמו כן זכתה אזרנקה בשנת 2007 גם בתואר זוגות שלישי בסבב ה-ITF בטורניר בלאס וגאס בצוותא עם טטיאנה פוצ'ק.
2008
בשנת 2008 המשיכה אזרנקה את התקדמותה המקצועית. היא אף נכנסה בשנה זו אל רשימת 20 הטניסאיות הטובות בעולם ליחידות ולרשימת 10 הטניסאיות הטובות בעולם לזוגות. פעמיים הגיעה אזרנקה בשנה זו לשלב הגמר: בגולד קוסט (דרג 3; הפסידה לנה לי) ובפראג (הפסידה לורה זבונרבה). כמו כן הגיעה אזרנקה שלוש פעמים לשלב חצי הגמר: בברלין (דרג 1; הפסידה לדינארה סאפינה), במונטריאול (דרג 1; הפסידה לדינארה סאפינה) ובשטוטגרט (דרג 2; ניצחה את אגניישקה רדוונסקה וילנה דמנטייבה לפני שהפסידה לנדיה פטרובה). אזרנקה הגיעה לסיבוב הרביעי באליפות צרפת הפתוחה, ולסיבוב השלישי בשלושת טורנירי הגראנד סלאם האחרים (אוסטרליה, וימבלדון וארצות הברית) ובטורניר הטניס האולימפי באולימפיאדת בייג'ינג. באליפות אוסטרליה היא שיתפה פעולה עם שחר פאר, והן הגיעו לשלב הגמר לזוגות נשים שבו הפסידו לאחיות קתרינה ואלונה בונדרנקו.
2009
בשנת 2009 זכתה אזרנקה בשלושה טורנירים ראשונים בסבב ה-WTA, בבריזביין (הקטגוריה הבינלאומית; ניצחה את מריון ברטולי בגמר), בממפיס (הקטגוריה הבינלאומית; ניצחה את קרוליין ווזניאקי בגמר) ובמיאמי (הקטגוריה העליונה; ניצחה את סרינה ויליאמס בגמר). אזרנקה זכתה גם בתחרות הזוגות בממפיס ביחד עם וזניאקי. בנוסף הגיעה אזרנקה לשלב חצי הגמר בטורנירים באינדיאן וולס מאסטרס (הקטגוריה העליונה; הפסידה לורה זבונרבה) וברומא (הקטגוריה העליונה; הפסידה לסבטלנה קוזנצובה). באליפות אוסטרליה הפתוחה הגיעה אזרנקה לסיבוב הרביעי ופרשה במהלך המשחק מול סרינה ויליאמס עקב תשישות. באליפות צרפת הפתוחה קבעה אזרנקה שיא אישי נוסף כשעלתה בפעם הראשונה לשלב רבע הגמר בטורניר גראנד סלאם. אזרנקה ניצחה בסיבוב הרביעי את אלופת השנה הקודמת אנה איבנוביץ' לפני שהפסידה לפיינאליסטית בדיעבד דינארה סאפינה. כעבור כשלושה שבועות שכפלה אזרנקה את ההישג כשהגיעה לרבע הגמר גם באליפות וימבלדון, שם הפסידה לסרינה ויליאמס. בחודש נובמבר שיחקה אזרנקה לראשונה בקריירה באליפות סבב ה-WTA, אולם לא הצליחה לעבור את שלב הבתים. עוד הגיעה אזרנקה בחודש אוקטובר של שנה זו לדירוג השיא שלה עד אז- מקום 6 בעולם.
2010
בשנת 2010 זכתה אזרנקה בשני תוארי WTA. הזכייה הראשונה התרחשה בטורניר סטנפורד (הקטגוריה העליונה), בו ניצחה אזרנקה בגמר את מריה שראפובה. הזכייה השנייה התרחשה בטורניר הקרמלין קאפ (הקטגוריה העליונה), בו ניצחה אזרנקה בגמר את מריה קירילנקו. בנוסף לזכיות הללו, הגיעה אזרנקה בשנת 2010 פעמיים לשלב הגמר. הפעם הראשונה הייתה באליפות דובאי בטניס (הקטגוריה העליונה), שם הפסידה לוונוס ויליאמס. הפעם השנייה הייתה בטורניר איסטבורן (הקטגוריה העליונה), שם הפסידה ליקטרינה מאקרובה. בנוסף, הגיעה אזרנקה בשנה זו שלוש פעמים לשלב חצי הגמר: בטורניר סידני מהקטגוריה העליונה (שם הפסידה לאלופה בדיעבד ילנה דמנטייבה), בטורניר מונטריאול מהקטגוריה העליונה-5 (שם פרשה במהלך המשחק מול הפיינאליסטית בדיעבד ורה זבונרבה) ובטורניר טוקיו (שם הפסידה לאלופה בדיעבד קרוליין ווזניאקי). עוד הגיעה אזרנקה בשנה זו לשלב רבע הגמר באליפות אוסטרליה הפתוחה, בו הפסידה לאלופה בדיעבד סרינה ויליאמס. בסוף עונת התחרויות בסבב ה-WTA שיחקה אזרנקה בפעם השנייה ברציפות באליפות הסבב, ונשרה ממנה לאחר שלב הבתים. בסבב הזוגות זכתה אזרנקה בתואר הזוגות של טורניר סינסינטי (הקטגוריה העליונה-5) בצוותא עם מריה קירילנקו.
2011
באפריל זכתה אזרנקה בטורניר מיאמי לאחר שניצחה בגמר את מריה שראפובה ובטורניר מרבייה (הקטגוריה הבינלאומית) לאחר שניצחה בגמר את אירינה-קמליה בגו. בחודש מאי הגיעה אזרנקה לגמר תחרות היחידות של טורניר מדריד (הקטגוריה העליונה; הפסידה לפטרה קביטובה), וזכתה בו בתחרות הזוגות ביחד עם מריה קירילנקו. בנוסף העפילה לרבע גמר טורניר החימר הגדול ברומא, בו נאלצה לפרוש בשל פציעה במרפק אף על פי שזכתה במערכה הראשונה בהתמודדות נגד מריה שראפובה, ולרבע גמר הרולאן גארוס בו נוצחה על ידי נה לי, האלופה בדיעבד. בחודש מאי אותה שנה רשמה דירוג שיא בקריירה ואת הדירוג הגבוה ביותר אי פעם של טניסאית מקצועית מבאלרוס - 4 בעולם. באליפות וימבלדון היא הגיעה עד לשלב חצי הגמר לראשונה בקריירה, בו נוצחה בידי פטרה קביטובה (8 בעולם) בשלוש מערכות 6-1, 3-6, 6-2.
גראנד סלאם ראשון
בינואר 2012 זכתה אזרנקה באליפות סידני הבינלאומית, לאחר ניצחונות על שטפני ווגל משווייץ, ילנה יאנקוביץ' מסרביה, מריון ברטולי מצרפת, אגניישקה רדוונסקה מפולין ובשלב הגמר על האלופה היוצאת נה לי מסין 6–2, 1–6, 6–3. שבוע לאחר מכן, היא זכתה בהישג השיא שלה בקריירה, זכייה בפעם הראשונה בטורניר גראנד סלאם, באליפות אוסטרליה הפתוחה לאחר ניצחון בשלב הגמר על שראפובה, 3-6, 0-6. בעקבות זכייה זו עלתה לראשונה למקום הראשון בעולם. בשלב חצי הגמר היא ניצחה את האלופה היוצאת קים קלייסטרס מבלגיה (11 בעולם) 4-6, 6-1, 3-6 ובשלב רבע הגמר את רדוונסקה (8 בעולם) 6–7(0), 6–0, 6–2. בפברואר אותה שנה, היא זכתה בתואר השלישי השנה, בטורניר דוחא, לאחר ניצחון בשלב הגמר על סמנתה סטוסור (5 בעולם) 6–1, 6–2. מתחילת השנה היא ניצחה ב-26 משחקים ללא הפסד. בחודש מרץ זכתה אזרנקה בטורניר אינדיאן וולס (טורניר חובה) לאחר ניצחון בגמר על מריה שראפובה. בחודש אפריל הפסידה אזרנקה בגמר טורניר שטוטגרט למריה שראפובה. בחודש מאי העפילה בפעם השנייה ברציפות לגמר טורניר מדריד (טורניר חובה) אבל הפסידה לסרינה ויליאמס. באליפות צרפת הפתוחה הפסידה אזרנקה כבר בסיבוב הרביעי, ובטורניר וימבלדון העפילה עד לשלב חצי הגמר בו הפסידה לסרינה ויליאמס בתוצאה 3-6, 6-7.
בטורניר הטניס באולימפיאדת לונדון (2012) הפסידה בחצי הגמר לסרינה ויליאמס בשתי מערכות, ובמשחק על המקום השלישי ניצחה את מריה קירילנקו בשתי מערכות וזכתה במדליית הארד. העפילה לגמר אליפות ארצות הברית הפתוחה והפסידה לסרינה ויליאמס בשלוש מערכות.
2013
בשנת 2013 זכתה אזרנקה בתואר באליפות אוסטרליה הפתוחה לאחר ניצחון בשלב הגמר על נה לי (6 בעולם), 6-4, 4-6, 3-6 ובכך הגנה על תוארה. בשלב חצי הגמר היא גברה על השחקנית המפתיעה סלואן סטיבנס 6-1 6-4, ובשלב רבע הגמר על סבטלנה קוזנצובה 7-5 6-1. ב-17 בפברואר זכתה אזרנקה בתואר ה-16 שלה באליפות קטאר טוטאל הפתוחה, כשניצחה בשלב חצי הגמר את אגניישקה רדוונסקה 6-3 6-3 ובגמר את סרינה ויליאמס 7-6 2-6 6-3.
באליפות ארצות הברית הפתוחה הגיעה אזרנקה בפעם שנייה ברציפות למשחק הגמר שבו הפסידה לסרינה ויליאמס (1 בעולם) 5–7, 7–6(8–6), 1–6. היא היחידה שהצליחה לנצח מערכה את ויליאמס בטורניר זה.
בהמשך השנה הפסידה בטורנירים בטוקיו ובבייג'ינג ולא העפלה לחצי גמר טורניר אליפות סוף השנה בנשים.
2014
בטורניר בריסביין שבאוסטרליה בתחילת 2014 גברה אזרנקה בחצי הגמר על ילנה יאנקוביץ' המדורגת רביעית בטורניר 1-6,6-3,6-4, אך הפסידה בגמר לסרינה ויליאמס 4-6,7-5. בהמשך, באליפות אוסטרליה הפתוחה גברה בין השאר על ינינה מויסברגר ועל סלואן סטיבנס בשתי מערכות והגיעה לרבע הגמר, בו הפסידה במפתיע לאגניישקה רדוונסקה 1-6,7-5,0-6 לאחר שניצחה אותה במפגשים האחרונים.
במשך מספר חודשים לאחר מכן מיעטה אזרנקה לשחק ולנצח עקב פציעות וירידת כושר. ההישג המשמעותי הבא שלה היה בטורניר מונטריאול שבקנדה, שבו ניצחה את אליזה קורנה הצרפתייה שהייתה בכושר טוב ואת הת'ר ווטסון הבריטית בדרך לרבע הגמר, שם נוצחה שוב 2-6,2-6 בידי אגניישקה רדוונסקה שזכתה בטורניר.
באליפות ארצות הברית הפתוחה הגיעה אזרנקה עד רבע הגמר שנה שלישית ברציפות, אך הפסידה בו לרוסייה אקטרינה מקארובה 6-2,6-4. היה זה הישגה המשמעותי האחרון בעונה זו, והיא סיימה את העונה מוקדם עקב פציעות.
באוגוסט 2014, ירדה בדירוג אל מחוץ ל-10 הראשונות לראשונה מזה 4 שנים, וסיימה את השנה מחוץ ל-30 הראשונות.
2015 ואילך
ב-2020 הגיעה לגמר אליפות ארצות הברית הפתוחה, בו הפסידה לנאומי אוסקה מיפן ב-3 מערכות.
עלות אלטרנטיבית
עלות אלטרנטיבית (וכן הוצאה אלטרנטיבית) היא מושג יסודי בכלכלה, המבטא את מחירו של מוצר מסוים על ידי המחיר של האלטרנטיבות שנזנחו לטובת ייצור מוצר זה. לדוגמה, עיר מחליטה להקים בית חולים בשטח שברשותה. העלות האלטרנטיבית, אם כך, היא השימושים האחרים בשטח זה אשר עמדו בפני העיר (כגון מרכז קניות המכניס לעיר מיסים, מגרש חנייה הפותר בעיות תחבורה בעיר, מכירת המגרש ושיפור התקציב של העיר). דוגמה נוספת היא העלות האלטרנטיבית של בילוי עם חברים במשך שעתיים - שכר שתי שעות עבודה.
עלות אלטרנטיבית יכולה להימדד בצורה כמותית (במונחים של כסף - המיסים המגיעים מהקניון שווים סכום כסף מסוים) אך היא נמדדת בהרבה מקרים בצורה איכותית (במונחים של "ערך" - שטח ירוק לרווחת ילדינו).
חישוב העלות האלטרנטיבית חשוב ביותר בכל תכנון כלכלי שמטרתו לבחור את האלטרנטיבה הטובה והרווחית ביותר מבין האפשרויות.
מדידת העלות האלטרנטיבית
הדרך הפשוטה ביותר לחישוב עלות אלטרנטיבית היא לענות על השאלה "מהי האלטרנטיבה הטובה ביותר העומדת בפני לאחר האלטרנטיבה שבחרתי?". לדוגמה, העלות האלטרנטיבית של תשלום שכר לימוד היא מכונית חדשה. העלות האלטרנטיבית של חופשה משפחתית היא סיום תשלום המשכנתא על הבית.
בנוסף, עלות או תועלת יכולות גם הם להיות הסתברותיות, דבר הנתון להערכה סובייקטיבית. למשל, הערך של שתי שעות עבודה נוספות בעבודה הנוכחית מול ערך הסתברותי של עבודה אלטרנטיבית בשכר גבוה יותר לשעה, היכולה להימצא כתוצאה ממפגש חברתי. הערך ההסתברותי המדובר הוא:
בעיה נוספת במדידת עלות אלטרנטיבית היא הקושי הרב במדידתה של השפעה של גורם אחד בודד על גורם שני בודד במערכת כלכלית גדולה כמו מדינה או תאגיד רב לאומי. הפתרון לבעיה זו נמצא בצורת מודל מופשט ביותר הנקרא עקומת תמורה. עקומת התמורה מנסה לפשט את המערכת הכלכלית למערכת שבה יש שתי אלטרנטיבות ייצור וכל עלייה באלטרנטיבה אחת גורמת לירידה באלטרנטיבה האחרת. המציאות, כמובן, מורכבת בדרך כלל ממספר אלטרנטיבות גם יחד (למשל, תקציב המדינה המופנה למגוון אפיקים בהרכב זה או אחר).
סוגי עלויות אלטרנטיביות
העלות האלטרנטיבית מתחלקת לשלושה סוגים: כוללת, ממוצעת ושולית.
דוגמה
לרשות משק המייצר X ו-Y חמישים עובדים. במהלך יום עבודה, כל עובד מסוגל לייצר 2X או 1Y. מקסימום X ביום - 100 (נקודה E בעקומה מימין). מקסימום Y ביום - 50 (נקודה A בעקומה משמאל).
נניח שנקודת הייצור שלנו היא (50,25)D.
יזהר כהן (שחיין)
ביוגרפיה
כהן נולד בקיבוץ דגניה א'. הוא איבד את ראייתו בשנת 1985, בעת ששרת בצה"ל כקצין הנדסה. בעת פינוי שדה מוקשים בצפון מדינת ישראל, סמוך לגבול עם לבנון, התפוצץ מוקש בסמוך לו, ורסיסים חדרו לתוך גלגלי עיניו. לאחר אובדן ראייתו הוא החל לעסוק בבית הלוחם תל אביב בספורט נכים במקצוע השחייה. הוא שחה במהלך הקריירה שלו בכל סגנונות השחייה (חזה, פרפר, גב וסגנון חופשי) משנת 1987 הוא לוקח חלק בתחרויות בינלאומיות, בהן שש אולימפיאדות הנכים שהתקיימו בין 1988 ל-2008. עד לשנת 2004 הוא השתתף בארבע אליפויות עולם ושמונה אליפויות אירופה.
כהן השתתף לראשונה באליפות אירופה שנערכה במוסקבה בשנת 1987 וזכה בה בארבע מדליות זהב.
אולימפיאדת השיא
באולימפיאדת הנכים סיאול (1988) הוא זכה ב-4 מדליות, מהן שלוש מדליות זהב ומדליית כסף אחת. מדליות זהב במשחה ל-50 מטר חופשי, במשחה ל-100 מטר חופשי ובמשחה ל-50 מטר חזה בשיא עולם חדש של 36.79 שניות, השיא הנוכחי. מדליית כסף במשחה ל-100 מטר חזה.
באולימפיאדת הנכים ברצלונה (1992) זכה כהן במדליית ארד במשחה ל-50 מטר חופשי.
באולימפיאדת הנכים אטלנטה (1996) זכה כהן במדליית כסף במשחה ל-50 מטר חופשי.
במשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008) נבחר כהן לשאת את דגל ישראל בטקס הפתיחה.
כהן פרש משחייה תחרותית לאחר השתתפותו באולימפיאדת בייג'ינג. הוא עובד כמטפל בשיאצו בקופת חולים מכבי, נשוי ואב לחמישה ילדים.
פרס שומר ציון
פרס שומר ציון הוא פרס הניתן לאישיות שפעלה למען ירושלים או ישראל והגברת המודעות לחשיבות העיר והזיקה אליה. הפרס ניתן על ידי מרכז אינגבורג רנרט ללימודי ירושלים.
צובאסה כרוניקל
צובאסה: רזרבואר כרוניקל (ツバサ - RESERVoir CHRoNiCLE - צובאסה רזבואה קורוניקוּרוּ) היא סדרת מאנגה יפנית שעובדה לסדרת אנימה, סרט קולנוע באורך מלא וסרט OAV. הסדרה נוצרה על ידי חברת קלאמפ והופצה על ידי המגזין שונאן. שתי הדמויות הראשיות, סאקורה ושאורן, מבוססים כנראה על דמותיהם של שאורן לי וסאקורה קינומוטו, שהופיעו במאנגה אחרת של קלאמפ, סאקורה לוכדת הקלפים.
תקציר העלילה
הסדרה מתחילה בהצגת חברי הילדות שאורן, ארכאולוג צעיר החוקר את הריסות במדבר ממלכת קלאו, וסאקורה, נסיכת ממלכת קלאו, בתו של המלך המנוח קלאו ריד. כאשר סאקורה מבקרת את שאורן בהריסות אותן הוא חוקר, נשמתה לוקחת את צורתן של שתי כנפיים אשר מתפרקות לנוצות רבות ומפזרות בין ממדים שונים. סאקורה הופכת קטטונית וחייה נמצאים בסכנה ולכן שאורן נפגש עם מכשפת הממדים, יוקו היצ'יהרה, ומתחנן בפניה לעזרה בהצלת סאקורה. יוקו המכשפה זוכה לביקור של שני אנשים נוספים, אשר לכל אחד בקשה משלו: קורוגונה, נינג'ה אשר מבקש לחזור לעולמו המקורי, לאחר שהוגלה על ידי הנסיכה טומויו על מנת שילמד מהו כוח אמיתי; ופיי די פלורייט, קוסם אשר מבקש לא לחזור לעולמית לעולמו המקורי, סלס, על מנת להתחמק ממלכו. בתמורה לשימוש ביכולתיה לנוע בין ממדים, יוקו דורשת מכל אחד לשלם במה שהוא מעריך ביותר: קורוגונה מציע את חרבו המכונה גינריו, פיי מציע את קעקועיו אשר מדכאים את כוחותיו ההרסניים ושאורן מציע את כל זכרונות סאקורה אשר בהם הוא נוכח. יוקו מציגה להם יצור בשם מוקונה מודוקי אשר שולח את החבורה למסע בין ממדי בעקבות נוצותיה של סאקורה. לאחר שמצאו את הנוצה הראשונה, סאקורה קמה ממצבה הקטטוני וזכרונותיה חוזרים אליה לאיטם.
בזמן מסעות החבורה בין הממדים השונים אחר הנוצות של סאקורה, ארבעת המטיילים ומוקונה צריכים לעבור הרפתקאות מרתקות, יריבים חזקים וסכנות רבות.
סדרת האנימה
האנימה צובאסה כרוניקל (ツバサ・クロニクル צובאסה קוּרוניקוּרוּ; שינוי של השם TSUBASA: RESERVoir CHRoNiCLE באנגלית), הנפשה על ידי הסטודיו בי טריין ובוימה עד ידי קואיצ'י מאשימו. המוזיקה לסדרה הולחנה על ידי יוקי קאג'יאורה. העונה הראשונה עלתה לאוויר בערוץ NHK ב-9 באפריל 2005 עד ל-15 באוקטובר 2005. העונה השנייה התחילה ב-29 באפריל 2006 ונגמרה ב-4 בנובמבר 2006. בכל עונה 26 פרקים ובשתיהן ביחד 52 פרקים.
סרט
במסעם אחר הנוצות של סאקורה, חלקים מזיכרונותיה של סאקורה, שאורן, קורוגאנה, פאי וסאקורה נעים בין הממדים בעזרתו של מוקונה. בסרט, הם מגיעים אל "ארץ כלובי הציפורים", ארץ שלוה באופן יוצא דופן שבא אנשים וציפורים חיים יחד, לכל אדם יש ציפור כשותף. לאחר שילד בשם קורורי (Koruri) תוקף אותם הם מבינים שמלך הממלכה בעל כוחות מסתוריים. הציפורים של הנסיכה טומויו, קורורי ושאר האזרחים נלקחו מהם והם מוחזקות בתוך היער. על מנת לקחת את הנוצה של סאקורה בחזרה, שאורן והאחרים קמים נגד המלך הערמומי.
ריצ'רד פוקוק
ריצ'רד פּוֹקוֹק (Richard Pococke; 19 בנובמבר 1704, אנגליה – 22 בספטמבר 1765, אירלנד) היה איש כמורה, בישוף בכנסייה האנגליקנית של אירלנד. נודע בספרי המסעות שלו.
קורות חייו
בשנת 1745 התמנה פוקוק לתפקידי כמורה באירלנד, ובשנים 1747–1760 ערך בה מסעות אחדים. את יומני המסעות הללו לא פִרסם, והם הופקדו בספריית טריניטי קולג' בדבלין. יומן מסעו משנת 1752, שבה ביקר בכמחצית מחוזות אירלנד, ראה אור בדפוס רק ב-1891. ב-1756 מוּנה לכהונת בישוף בדיוקסיה האנגליקנית של אוֹסוֹרי במחוז קילקני. בשנים הבאות נסע ברחבי אנגליה, ויילס וסקוטלנד. יומני מסעותיו אלה פורסמו ברובם בעשורים האחרונים של המאה ה-19, למעלה ממאה שנים אחרי מותו.
פוקוק מת ערירי ונקבר בחלקת הבישופים באַרדבּרַקַן במחוז מית', שם כיהן בחודשיו האחרונים. בצוואתו הִקצה משאבים לחינוך מקצועי לנערים (בעיקר במלאכות האריגה). אוסף המטבעות ופריטי העתיקות שצבר במרוצת מסעותיו נמכרו במכירה פומבית. הרבה מכתבי-היד שלו נמסרו לספרייה הבריטית.
מסעותיו במזרח
פוקוק ביקר בשנים 1737–1741 במצרים, בארץ ישראל, בלבנון ובסוריה, וכן במסופוטמיה, בכרתים, באסיה הקטנה וביוון. את מסעותיו אלה סיכם בשני כרכי ספרוֹ "תיאור המזרח וכמה ארצות אחרות" (A Description of the East, and Some Other Countries). הכרך הראשון (Observations on Egypt) הוקדש כולו למצרים וראה אור ב-1743. שנתיים אחרי כן, ב-1745, פִרסם פוקוק את הכרך השני על אודות יתר הארצות שבהן המשיך את מסעו. "תיאור המזרח" תורגמו בתוך עשורים ספורים לגרמנית, לצרפתית ולהולנדית. ההיסטוריון אדוארד גיבון שיבח אותם תוך הסתייגות-מה:.
עשרים הפרקים הראשונים בכרך השני של "תיאור המזרח" מוקדשים לארץ ישראל. סקירת המקומות השונים שבהם ביקר והאירועים שחווה מלוּוִים באִזכורים מן התנ"ך ומן הברית החדשה, מיוספוס, מסטראבון, מפליניוס ומהירונימוס וכן מסִפרי נוסעים שקדמו לו. פוקוק נחת ביפו באמצע חודש מרץ 1738 בתום ביקורו במצרים. את מצרים, עתיקותיה, תושביה ומִמשלה סקר בהרחבה, ובסיוריו הגיע לנווה המדבר פיום, הפליג במעלה הנילוס עד לאסוואן והיה מהראשונים באנשי המערב שתיירו בעמק המלכים. מיפו הגיח לרמלה וללוד ולקראת חג הפסחא הצטרף לשיירת צליינים שעלתה לירושלים. בשהותו בירושלים סקר את אתריה ואת סביבתה הקרובה, ביקר בבית לחם ובהרודיון ונסע למדבר יהודה, ליריחו, לגדות נהר הירדן ולים המלח. מקץ כשלושה חודשים חזר ליפו וממנה הפליג צפונה, לאורך החוף. פוקוק שהה זמן מה בעכו בשנים שקדמו לכיבושה ולביצוריה בידי דאהר אל-עומר והיה הראשון שתיאר את שרידי העיר הצלבנית, על חומותיה, רובעיה, בנייניה המרכזיים ונמלה. המפה שצורפה לתיאורי העיר שימשה מצע לחקר עכו בדורות הבאים. מעכו הפליג דרומה לחיפה ולכרמל והמשיך לחורבות מבצר עתלית וקיסריה. אחרי שובו לעכו נסע לגליל ועבר בציפורי, בנצרת, בהר תבור ובסביבות הכנרת. בסִפרו ציין את הביצורים החדשים שבנה דאהר אל-עומר בטבריה באותם ימים. משם פנה לגליל העליון והגיע למי מרום ואז חזר לעכו וממנה הפליג לצור ולצידון. נתן שור, חוקר ספרות הנוסעים לארץ ישראל, כותב על פוקוק כי.
עם הפרסום ב-2013 של אוסף איגרותיו של פוקוק לאימו ממסעו בשנים 1737–1741, הושלמה ההוצאה לאור של כתבי מסעותיו במזרח.
קישורים חיצוניים
ספר מסעותיו של פוקוק במזרח, כרך שני (מהדורה ראשונה, 1745) זמין לקריאה בארכיון האינטרנט ; בחלקו הראשון של הכרך מובא תיאור מסעו בארץ ישראל
שתי הלחם
שְׁתֵּי הַלֶּחֶם הוא קורבן מנחה של ציבור, שהיה מוצע בחג השבועות בבית המקדש על ידי הכהנים. הקרבת שתי הלחם היא מצוות עשה הנכללת במנין של תרי"ג המצוות, והיא מצווה ייחודית ומיוחדת לחג השבועות, ומבטאת את היותו חג הקציר ויום הביכורים. שתי הלחם היה קורבן ראשון שהובא מן החיטים החדשות שגדלו בזו השנה למניין מא' בניסן–"ראשון לחודשים", ובכך נחשב ביכורי קציר חיטים. קורבן זה הוצע עם קורבנות מוסף, אשר היו מוקרבים יחדיו בחג השבועות.
המקור
המקור בתורה להבאת קורבן "שתי הלחם" הוא מהפסוקים בפרשת אמור: