cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
רלב"ג
היחס לרלב"ג
אומנם ספרו "מלחמות השם" זכה לכינוי "מלחמות בהשם", בידי מתנגדו הגדול ר' שם טוב אבן שם טוב (הראשון) (ספר האמונות ב, ד), אבל בסופו של דבר הוא זכה להערכה רבה. פרשנותו על התנ"ך מצוטטת עד עצם היום הזה בספרות הלכה ומחשבה (כך למשל, מצטטים מפירושו למשלי כ"ט י"ח, המתפרש כהתקפה על אפשרות הצלחתו החברתית של מוסר טבעי שאינו מוסר התורה). כמו כן רבי יהודה מוסקאטו מביא מפרקי ר' ברכיאל (שהיו תחת ידו), מקובל שחי במאה הארבע-עשרה, כי "דברי הרמב"ם קרובים אל האמת יותר מן השקר, דברי הרלב"ג קרובים אל השקר יותר מן האמת, ודברי ה"ר יהודה הלוי (הכוזרי) כולם אמת". אבל הריב"ש, מגדולי חכמי ספרד במאה ה-14, הביע כלפיו הערכה גדולה, אך התנגד בחריפות לחלק מדבריו: "והחכם רבי לוי ז"ל ... גם הוא היטו את לבבו אותן החכמות הרבה מדרך האמת, והפך דעת הרב רבינו משה ז"ל בקצת עניינים ... כתב דברים שאסור לשומעם ...ומעתה ישא אדם קל וחומר בעצמו אם שני מלכים האלו לא עמדו על רגליהם במישור בקצת דבריהם כבודם במקומם מונח, ואם היו גדולי העולם איך אנו אשר לא ראינו מאורות לערכם". וכן מסופר שהגאון מווילנה אמר פעם: "הלוואי ואשב במחיצתו של הרלב"ג בגן עדן".
פירושו למקרא
בפירושו למקרא משלב הרלב"ג את הידע הנרחב שלו בפילוסופיה, במתמטיקה ובאסטרונומיה, אולם במיוחד בולט העיסוק הנרחב בתחום ההלכתי. בפירושו מנסה רלב"ג לחבר בין מדרשי ההלכה ומסורת התורה שבעל פה לבין פשוטם של הפסוקים, וכן מקדיש מקום רב לפסיקת ההלכה. רלב"ג מחלק את פירושו לשלושה חלקים: ביאור המילים, ביאור דברי הפרשה והתועלות, שהן סיכום והפקת לקחים בעיקר בדעות, במידות ובמצוות. בפירושו למקרא מפנה רלב"ג פעמים רבות לספרו הפילוסופי "מלחמות ה'". פירושו של הרלב"ג לתורה היה בתקופתו אחד הפירושים הפופולריים לתורה, ועדות לכך היא הדפסתו כבר בעשור הראשון לדפוס העברי (מנטובה רל"ו). לאחר הדפסה ראשונה זו, ביקש אחד מרבני מנטובה, יהודה מסר לאון, להטיל חרם על פירוש הרלב"ג לתורה בשל דעות שנראו לו כפירה, ושלח מכתבי חרם לקהילות שונות ביהדות איטליה. למרות הפופולריות הרבה לה זכה פירוש הרלב"ג לתורה, לא הוכנס פירושו למהדורת מקראות גדולות בבית הדפוס של דניאל בומברגי בוונציה, אך נדפס שם כספר נפרד בשנת ש"ז. פירושיו לחלק מספרי המקרא נכללו במהדורת "מקראות גדולות" של שלמה נטר ובמהדורות המבוססות עליו. בדורנו הודפס הספר במספר מהדורות מחודשות:
פירושו לשיר השירים
פירושו של רלב"ג לשיר השירים ייחודי אף הוא. רוב רובם של חכמי ישראל פרשו את שיר השירים כשיר אהבה בין עם ישראל לה', ואילו רלב"ג מפרש את שיר השירים כטקסט שמטרתו היא אפיסטמולוגית; לדעתו, שיר השירים מסביר כיצד יש לגשת למציאות ובאילו כלים עלינו לחקור אותה. לשיטתו, שיר השירים כתוב כמחזה שמשתתפות בו שלוש ישויות בשתי שיחות. דו-שיח אחד הוא בין השכל ההיולי לבין כוחות הנפש, ודו-שיח שני הוא בין השכל ההיולי לשכל הפועל. יש חוקרים הרואים את פירושו לשיר השירים כחלק מן הפולמוס בשאלת לימוד הפילוסופיה - האם ראוי ללמוד פילוסופיה, מי ראוי ללמוד אותה, ובאיזה גיל.
חבקבוק הנביא ומגילת סתרים
ספר חבקבוק הנביא הוא ספר פרודי לפורים, שיש המייחסים אותו לרלב"ג. הוא מנוסח כפרודיה למקרא, ושמו הוא 'חבקבוק הנביא' כחיקוי לנביא חבקוק המקראי, תוך רמיזה לבקבוק היין. בדף השער נכתב: "ספר חבקבוק הנביא על שגיונות. לקרוא בו בעת רצון ביומי פורים". הספר מתאר בעברית מקראית מלחמה בין "בארי", המייצג את המים, ל"כרמי", המייצג את היין. האלוהים מצווה על הנביא חבקבוק לחזק את כרמי ולצאת למלחמה מול בארי. הפרודיה מסתיימת בהמלכת כרמי על כל העם והכרתת בארי ואנשיו.
מגילת סתרים היא הגרסה הראשונה ל"מסכת פורים". בפרק הראשון עוסקת המסכת בביאור לספר "חבקבוק הנביא", ולאחריו בשני פרקים נוספים בדיני שתיית היין בצורה היתולית.
בסוף שתי הפרודיות הראשונות מופיע קולופון המרמז ככל הנראה על זהות המחבר:"'מדרש הנביא הלבי'א ממשפחת המדקדקים/ייסדה בזמן אשר מחכמה ומכבוד הכל במאכל ובמשתה אדוקים/יבואו בה קושיות פירכות היקשות בעיות ודברים צדיקים/ותלמיד התלמידים גר-שם פיזרו הקריה ראש המחוקקים'"חלק מהחוקרים הוכיחו מהמילים "גר-שם" ו"הנביא הלביא" כי המחבר הוא רבי לוי בן גרשום, אך ייתכן כי המילה "גר-שם" רומזת לשמו של המדפיס ולא לשם המחבר. אך יש שהבינו כי "הנביא הלבי"א" הוא רבי אליהו בחור, אך גם השערה זו התבררה כטעות מאחר שקיימים כתבי יד של הפרודיה שנים רבות לפניו. רבי אליהו בחור כנראה סידר את הדברים לדפוס, וייתכן שהכניס רמז לשמו בקולופון. השערה נוספת היא שהמחבר הוא ליאון די בלנטיש ורימז את שמו במילה "לביא" שפירושה אריה - ליאון בלועזית.
מעשה חושב - עבודות במתמטיקה ואסטרונומיה
בשנת 1321 כתב הרלב"ג ספר בשם "מעשה חושב" בהקשר לפעולות חשבון, כולל שורש ריבועי ושורש שלישי, זהויות אלגבריות, סכומי סדרות חשבוניות, מקדמים בינומיים וזהויות קומבינטוריות שונות. בשנת 1341 הוא כתב ספר בשם "חכמת התשבורת" (על סינוסים, מיתרים וקשתות) בנושא טריגונומטריה כולל הוכחת משפט הסינוסים וטבלאות סינוסים בדיוק של 5 ספרות. שנה מאוחר יותר הוא כתב ספר פרושים על ספרי אוקלידס.
הרב פרופסור נחום רבינוביץ' טען שהרלב"ג היה "הכותב הראשון שהשתמש באינדוקציה באופן שיטתי, ושהכיר בה כהליך מתמטי נפרד". הרלב"ג כתב גם כמה ספרי הערות על "יסודות" של אוקלידס; בספר "מעשה חושב" (1321) הוא באר את הספרים השביעי, השמיני והתשיעי של אוקלידס, והוכיח תוצאות קומבינטוריות משל עצמו. לשיטה של עלייה צעד אחר צעד ששימשה אותו בהוכחות הוא העניק את השם העברי "הדְרגה". הרב רבינוביץ' הציע שהרלב"ג יכול היה לשאוב את רעיונותיו מפירושו של שבתאי בן אברהם דונולו (913-970) לספר יצירה, שמנה תמורות והסביר כיצד לחשב (רקורסיבית) את מספר התמורות של 3 עצמים מזה של 2 עצמים, של 4 מזה של 3, של 5 מזה של 4, וכן הלאה, עד לתמורות של 7 עצמים (אותן הוא מנה אחת לאחת).
הרלב"ג הוכיח את השלב הראשון בהוכחה, של מה שנקרא לימים השערת קטלן (ההשערה (שהוכחה בינתיים) אומרת שלא קיימים עוד זוג מספרים כמו 8 ו9 - שני מספרים עוקבים ששניהם חזקות)
הוא ביצע תצפיות של ליקוי ירח בשנת 1337 וליקוי חמה בשנת 1335.
ביאורים לאבן רושד ואריסטו
בספרייה הלאומית בירושלים נמצאים עשרות כתבי יד של רלב"ג ובהם ביאורים שונים לכתבי אריסטו ולכתבי אבן רושד. כתבים אלו לא נדפסו.
שערי צדק
ספר המיוחס לרלב"ג, והוא ביאור על י"ג מידות של רבי ישמעאל, כולל דיונים בלוגיקה. יש הטוענים שאינו לרלב"ג משום שלא נכתב בסגנונו הפלוסופי. בשנת תש"ס הוציא אבירם רביצקי מהדורה ביקורתית של הספר כולל ביבליוגרפיה.
ספרים נוספים שלא נדפסו
מחוקק ספון - פרוש על האגדות התמוהות בפרק חלק, הרשב"ש כותב בספרו מלחמת מצווה ש'החכם הכולל הפילוסוף האלוהי לוי בן גרשום קרובנו' חיבר חיבור ארוך על פרק זה שתוכן דבריו לא כנגלה, אך יש שיחסוהו לחכם אחר. כמו כן הרלב"ג בעצמו מספר שחיבר מבוא למשנה בשם יסוד המשנה, וכן פרוש למסכת ברכות, וביאור על סדר המצוות. בנוסף מיוחסים לרלב"ג מספר שירים, וידוי ותשובות, כתבים אלו לא נמצאו.
תחרות השחייה הארצית על שם גל רודובסקי
תחרות השחייה הארצית על שם גל רודובסקי, היא תחרות שחייה ארצית בהשתתפות טובי השחיינים והקבוצות בישראל הנערכת אחת לשנה במכבים-רעות בבריכת 25 מטר. התחרות מתקיימת משנת 1998, לזכרו של סמ"ר שנהרג באסון השייטת ב-5 בספטמבר 1997.
היסטוריה
גל רודובסקי, שהיה שחיין מצטיין בקבוצות בני הרצליה ומכבי קריית אונו, נהרג באסון השייטת. לזכרו, יזם מאמנו אורי קליינמן בשיתוף קבוצת השחייה מכבי פארק רעות שאותה אימן ומשפחתו, תחרות שחייה שתנציח אותו. הסלוגן של התחרות הוא "לא פורש" אותו טבע רודובסקי בעת שרותו הצבאי. התחרות היא לילדים, לנוער ולבוגרים והיא הלכה למעשה, התחרות הפותחת את עונת השחייה ולכן מרבית שחייני העלית של ישראל לצד שחייני העתיד של ישראל משתתפים בתחרות זו.
במהלך השנים התחרות עברה שינויים רבים במתכונתה וכיום היא מנוהלת על ידי כרמל לויתן.
בשנת 2017 השתתפו כ-630 שחיינים.
ענת גת
ענת ויינשטיין-ברקוביץ (נולדה ב-28 במרץ 1970), הידועה בשם העט ענת גת, היא סופרת, עיתונאית ותסריטאית ישראלית.
ביוגרפיה
היא בעלת תואר ראשון מהפקולטה למדעי החברה באוניברסיטת בר-אילן, למדה לימודי תעודה בעיתונות ותקשורת ב"כותרת", סיימה בהצטיינות את לימודי התואר שני בתקשורת פוליטית בחוג למדעי החברה באוניברסיטת תל אביב. כתבה בעיתוני ילדים, נוער, הורות ומשפחה ופרסמה עד עתה 17 ספרים לילדים ולנוער.
בין ספריה לילדים ונוער הטרילוגיה "משלחת נוער", "במבה באמבטיה", "זה רק יתוש", "אפשר גם אחרת" קובץ סיפורים בנושא מניעת אלימות, מספר ספרים בסדרת "חלומות מקומיים". כתבה במשך שנים את המדור "חטאי נעורים" ב"מעריב לנוער". בתחום התסריטאות, פיתחה וכתבה פרקים בסדרה "חלומות נעורים". מחברת הספר "הריון בגדול" - מדריך להורים בהריון מרובה עוברים, כתבה במגזינים שונים כתבות בנושא הורות ומשפחה.
ויינשטיין-ברקוביץ היא אמא לארבעה ילדים, בהם תאומים זהים, תושבת אשקלון. לאחר סיום תפקידה כדוברת עיריית אשקלון, הייתה ענת הדוברת של השר יולי אדלשטיין, וכיום היא מרצה לתקשורת במרכז למחוננים ומצטיינים באשקלון ואשדוד.
LM5
LM5 (ראשי תיבות: ליטל מיקס 5) הוא אלבום האולפן החמישי של להקת הפופ הבריטית ליטל מיקס. האלבום יצא לאור ב-16 בנובמבר 2018, על ידי חברות התקליטים קולומביה רקורדס וסייקו מיוזיק. מתוך האלבום יצאו שני סינגלים: "Woman Like Me" ו-"Think About Us".
עם יציאתו נכנס האלבום אל המקום ה-3 במצעד האלבומים הבריטי.
רקע והפקה
האלבום הופק על ידי טימבלנד, לואי בל, ג'נה אנדרוס, מגאן קוטון, ג'ון היל, כריס לוקו, סטיב מאק, מאט רד ומפיקים מוזיקליים נוספים. אתר האינטרנט מטקריטיק העניק לאלבום ציון של 69 מתוך 100. אתר המוזיקה AllMusic, העניק כלפי האלבום ביקורת חיובית.
בסמוך לצאתו, עלה האלבום לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
קידום
כדי לקדם את האלבום, ליטל מיקס יצאו ב-1 בספטמבר 2019, לסיבוב ההופעות השישי שלהם, "LM5: The Tour".
פרו-אנה
פרו-אנה (באנגלית: Pro-ana, לעיתים מכונה אנה), הוא מונח המתייחס לעידוד הפרעת האכילה אנורקסיה נרבוזה בקרב הסובלים מההפרעה. לעיתים המצדדים ברעיון מתייחסים אל האנורקסיה עצמה בהאנשה וחיבה כאל בחורה בשם "אנה" (קיצור של "אנורקסיה"). באופן דומה עבור בולימיה נרבוזה קיימת תופעה בשם "פרו-מיה".
ארגוני פרו-אנה שונים במידה רבה זה מזה בעמדתם ביחס להפרעה. רוב הארגונים טוענים כי הם קמו כדי לספק סביבה לא שיפוטית לאנורקסים; מקום בו יוכלו לשוחח על ההפרעה, ולתמוך באחרים הבוחרים להיכנס לתהליך החלמה. ארגונים אחרים מכחישים כי אנורקסיה נרבוזה היא הפרעה נפשית וטוענים כי מדובר בבחירה, אשר על הרפואה והמשפחה לכבד אותה, כבחירה בסגנון חיים.
קבוצות לעידוד אנורקסיה
חברי קבוצות התמיכה האינטרנטיות הם לרוב בנות, המעריצות ומספקות מידע לגבי אנורקסיה נרבוזה ובולימיה נרבוזה (84% ו-64% בהתאמה, על פי מחקרים משנת 2010). הן משתמשות בקבוצות למטרות שונות: עידוד לשימוש בתואנות שווא לסירוב אכילה, כמו צמחונות, שנחשבת נפוצה ומקובלת יותר חברתית מהפרעות אכילה.
אתרי פרו-אנה (84% ב-2010) מעודדים דימוי גוף רזה, באמצעות תמונות או קטעי וידאו של נשים רזות, חלקן מפורסמות, בעלות מבנה גוף רזה עד כדי כך שניתן לראות את עצמותיהן בולטות. במקביל מתפרסמות תמונות של מזון משמין מאוד ואנשים הלוקים בהשמנת יתר חולנית, על מנת לעודד תחושת גועל כלפיהם בקרב המשתמשות באתר. כמו כן נעשה שימוש במנטרות, ציטוטים של משפטים נבחרים מספרים ומשירים מפורסמים המעודדים רזון.
בנות שהן פרו-אנה עונדות לעיתים קרובות צמיד אדום, שנועד לסמל עבורן את קבלת האנורקסיה כדרך חיים, וכן להוות מעין תזכורת שלא לאכול. באופן דומה, הצמידים שעונדות בנות פרו-מיה הם סגולים או כחולים. הצמידים נמכרים באתרי מכירות רגילים באינטרנט, המתפרסמים באתרי פרו-אנה.
השפעה
אתרי פרו-אנה מתפשטים ברחבי האינטרנט במהירות בשנים האחרונות. במחקר נמצא גידול של 470% באתרי הפרו-אנה והפרו-מיה בין השנים 2006-2007.
ב-2009 במחקר שנערך בקרב 711 תלמידים פלמים בגילאים 13-17, דיווחו 12.6% מהבנות ו-5.9% מהבנים כי ביקרו באתרי פרו-אנה לפחות פעם אחת. במחקר אחר שנערך ב-2009 בקרב 1000 בנות בגילאים 6-15, אחת מכל שלוש דיווחה שחיפשה באינטרנט טיפים לדיאטה, ואחת מכל חמש דיווחה על קשר עם אנשים אחרים ברשתות חברתיות או בצ'טים על מנת לקבל טיפים לדיאטה.
רבים מהמבקרים באתרי פרו-אנה הם אנשים שכבר מאובחנים עם הפרעת אכילה; במחקר שבוצע ב-2006 בקרב אנשים עם הפרעות אכילה נמצא כי 35.5% מהם ביקרו באתרי פרו-אנה, ו-96% מתוכם למדו טכניקות חדשות לירידה במשקל או להקאה באמצעות אתרים אלה (לעומת 46.6% מהמבקרים באתרים המכוונים לשיקום הסובלים מהפרעות אכילה). במחקרים נמצא כי מתבגרות שהתבקשו לבקר באתר פרו-אנה נטו להערכה עצמית נמוכה יותר ממתבגרות שביקרו באתר אופנה. עם זאת, במחקר שנערך ב-2007 בקרב 1575 צעירות לא נמצאו הבדלים בין צעירות שצפו בעבר באתרי פרו-אנה לצעירות שצפו באתרי שיקום להפרעות אכילה, בפרמטרים כגון מסת גוף, דימוי גוף, שביעות רצון מהמראה החיצוני, רמה ההפרעה, והגבלות תזונתיות; אך צעירות שצפו באתרי פרו-אנה היו מועדות יותר לשביעות רצון נמוכה מגופן יחסית לקבוצת הביקורת (שלא צפתה בשני סוגי האתרים).
מחלוקת וביקורת
רבים מהמומחים בתחום הרפואה וכן חלק מהלוקים באנורקסיה, מביעים התנגדות רבה לאתרי פרו-אנה, על כך שהם מציגים את המחלה החמורה באור חיובי. הנושא החל למשוך עניין בקרב התקשורת בארצות הברית בעיקר לאחר שידורו של פרק בתוכניתה של אופרה וינפרי ב-2001, שעסק באתרים אלו. בעקבות הלחץ הציבורי וארגונים המקדמים שיקום מההפרעה, סגרו יאהו ו-Geocities את אתרי הפרו-אנה שהיו מנוהלים בשרתים שלהם. מאז אתרי פרו אנה מתאמצים להסוות את עצמם, למשל הם מציגים את האתרים כתומכים בשיקום מההפרעה, או עורכים ראיונות למשתתפים בפורום כדי לסנן את אלו שאינם לוקים בהפרעת אכילה.
ארגונים רבים פרסמו אזהרות לגבי אתרי פרו-אנה והשפעותיהם, בהם הארגון הלאומי האמריקני להפרעות אכילה (National Association of Anorexia Nervosa and Associated Disorders - ANAD), האקדמיה להפרעות האכילה (Academy for Eating Disorders - AED), הארגון הבריטי להפרעות אכילה (b-eat - Eating Disorders Association of the UK), ועוד.
הרכבת העילית של ברלין
הרכבת המהירה של ברלין (בגרמנית: S-Bahn Berlin - אס באן ברלין), מהווה, יחד עם הרכבת התחתית של ברלין (בגרמנית: U-Bahn Berlin) את מערכת התחבורה הציבורית העיקרית של ברלין, בירת גרמניה.
שאקטי
שאקטי (בדוואנגרי: शक्ति), שמשמעותה "כוח" או "עוצמה", היא האנרגיה קוסמית הבראשיתית ומייצג את האנרגיה הקוסמית והכוחות הדינמיים שזורמים ביקום כולו לפי התפיסה בהינדואיזם. שאקטי הוא הרעיון, או האנשה, של כוח יצירה נשי אלוהי, המכונה לעיתים "האם האלוהית הגדולה" בהינדואיזם. במישור הגשמי, שאקטי בא לידי ביטוי בהתגלמות נשית, ביצירתיות ופוריות, למרות שהכוח הזה גם קיים בגברים בצורה פוטנציאלית, אך חבויה.
בנוסף לתפישה ששאקטי הוא הכוח האחראי ליצירה, שאקטי נחשב גם למקורו של כל שינוי. לשאקטי קיום קוסמי, וגם יכולת שחרור, צורתו העיקרית ביותר היא הקונדליני שאקטי - כוח פסיכו-רוחני מסתורי. שאקטי קיים במצב של "סבאנאנתריה" (אי תלות), כי כוח זה בלתי תלויי ביתר היקום.
בשאקטיזם ובשיוויזם סוגדים לשאקטי כישות העליונה. שאקטי מגלם את האנרגיה הנשית הפעילה של שיווה, והוא זוהה כ"משהדוי" או "פרוואטי".
אנדרטת הרעב האירי
אנדרטת הרעב האירי (באנגלית: Irish Hunger Memorial) היא אנדרטה שעוצבה על ידי האמן בריאן טולה ואדריכל הגנים גייל ויטר לייד וממוקמת בדרום רובע מנהטן של העיר ניו יורק (אזור בטרי פארק).
האנדרטה משמשת כאתר הנצחה וכאתר להעלאת המודעות לרעב תפוחי האדמה הגדול באירלנד באמצע המאה ה-19, שבעטיו מתו מאות אלפי אנשים. האנדרטה נפתחה לציבור ב-16 ביולי בשנת 2002. לאנדרטה מבנה ייחודי, שבו משולבים סלעים, אדמה, צמחים ופרחים מאירלנד במבנה המזכיר בצורתו קוטג' אירי מן המאה ה-19.
מונפלייה (כדורגל)
מועדון הכדורגל מונפלייה (בצרפתית: Montpellier Hérault Sport Club – מונפלייה ארו ספורט קלאב) הוא מועדון כדורגל צרפתי, המשחק בליגת העל הצרפתית ברציפות מעונת 2009/2010. המועדון מייצג את העיר מונפלייה, והוקם בשנת 1919 תחת השם "סטאד אולימפיק דה מונפלייה". בשנת 1932 הפך המועדון למקצועני. בשנת 1974 התאחד עם מועדון "מונפלייה פיילאדה ספורט".
בעונת 1988/1989 שיחקה הקבוצה בפעם הראשונה במפעלים האירופאיים – בגביע אופ"א. בסיבוב הראשון הפסידה הקבוצה לבנפיקה ליסבון והודחה מהטורניר.
בעונת 2011/2012 זכתה הקבוצה באליפות הליגה הצרפתית לראשונה בתולדותיה. המועדון זכה פעמיים בגביע הצרפתי והגיע לגמר הגביע פעמיים נוספות.
ישיבת תורת חיים (מוסקבה)
ישיבת תורת חיים (Торат Хаим) היא ישיבה חרדית-ליטאית הממוקמת בפרברי העיר מוסקבה, בירת רוסיה.
מונפלייה (כדורגל)
סגל הקבוצה
(קפטן שני)
ישיבת תורת חיים (מוסקבה)
תולדות הישיבה
בשנת תשמ"ט (1989), כשהשלטון הקומוניסטי בברית המועצות החל להתרופף, נשלחו למוסקבה, ביוזמתו של הרב משה סולובייצ'יק מציריך, הרב אלכסנדר אייזנשטט והרב יצחק זילבר לבדיקת האפשרות להקמת הישיבה במקום. בהמשך הקים הרב סולובייצ'יק בציריך ועד במטרה לנהל את פעילות הישיבה.
מונפלייה (כדורגל)
סגל הקבוצה
(בהשאלה מקלאב ברוז'
ישיבת תורת חיים (מוסקבה)
תולדות הישיבה
במשך שנותיה שינתה הישיבה את פניה ואת מיקומה כמה וכמה פעמים. תחילה שכנה בדירות שונות בעיר מוסקבה, ובהמשך התמקמה במתחמים שיועדו לבתי הבראה, מחוץ לעיר. היום שוכנת הישיבה באזור כפרי, בבניין שנרכש לשם כך, בסמוך לכפרים פפובקה וחריפן בראיון רמנסקי שבמחוז מוסקבה.
מונפלייה (כדורגל)
סגל הקבוצה
(בהשאלה מויטוריה דה גימארייש)
ישיבת תורת חיים (מוסקבה)
תולדות הישיבה
הר"מים בישיבה הם רבנים מישראל המגיעים במהלך השנה לתקופות של שבועיים בכל חודש ומתחלפים ביניהם. בעבר לימדו בה הרבנים: שמעון פוזנר (שאף שימש בה כראש ישיבה), אלכסנדר אייזנשטט, דוד קרוגר, יעקב סקובן, שמעון סוסקין, צבי פטלס ואלכסנדר חייט. נכון ל-2013 מלמדים הרבנים: מרדכי קולביאנסקי, אליהו טבגר, אליהו נחמן ווגנפירר, ומשה אקסלרוד.
לאחר פטירת הרב משה סולובייצ'יק ופירוק הוועד בציריך התמנה הרב אהרן יהודה לייב שטיינמן לנשיא הישיבה, והרב משה לבל לתפקיד ראש הישיבה. מנהל הישיבה הוא הרב אלכסנדר אייזנשטט.
הלימודים בישיבה מיועדים לצעירים, תושבי חבר המדינות. נכון ל-2013 לומדים בה כשישים תלמידים. הם מגיעים אליה, בדרך כלל, אחרי סיום הלימודים בבית הספר בגיל 17–20. כרוב רובם של יהודי ברית המועצות לשעבר, מגיעים התלמידים אליה ללא רקע תורני כלשהו ואף ללא ידיעת השפה העברית. הם שוהים בה 3–4 שנים בממוצע. רובם נשלחים לאחר מכן לישיבות חרדיות בישראל, אנגליה וארצות הברית, וחלקם ממשיכים את לימודם בכולל במוסקבה.
תוכנית הלימודים בישיבה דומה לתוכנית הלימודים בישיבות וכוללת שיעורים בגמרא בחומש, בהלכה ובמוסר. היום מחולק לשלושה סדרי לימוד עצמי בחברותא והתלמידים מחולקים לפי רמות.
התלמידים יוצאים לביתם, לתקופת בין הזמנים, רק פעמיים בשנה - שבועיים אחרי פסח ושבועיים אחרי סוכות. בשאר ימות השנה, כולל חגים, נמצאים התלמידים בישיבה. יהודים רבים מתושבי מוסקבה והסביבה נוהגים להגיע לישיבה לשבתות ולחגים כדי לשמוע את השיעורים והשיחות הנמסרים בימים אלה.
נביא עיוור
דמות הנביא העיוור במיתולוגיה היוונית נפוצה בסיפורים רבים. חשיבותו הפואטית של הנביא העיוור היא בייחודו כמי שאינו מתפתה למראה עיניים ומסוגל לראות את נפש האדם. הנביא העיוור הוא סמל לצדק וטוהר עקב מגבלת ראייתו הפיזית עליה הוא מתעלה בהיותו מי שיכול לראות את צפונות נפשו של האדם. הנביא העיוור בעל כוחות על-טבעיים לחדור מבעד לגוף כדי לצפות על הנפש ולהבדיל בין שקר לאמת, בין טוב לרע ולעשות צדק בעולם.
במיתוסי המיתולוגיה, דמות הנביא העיוור מהווה פרדוקס לאדם הפשוט והרואה. הפרדוקס מתואר "העיוור רואה, בעוד שהרואה עיוור", כלומר, מראה עיניים אינו מטעה את העיוור מלראות את המתרחש ולהבינו ואילו האדם הרואה מבין את המתרחש מהנראה סביבו ואינו מתייחס לסמוי ולנסתר וכך אינו יודע את מצבו לאשורה.
כוחותיו ואופיו
כוחותיו של הנביא העיוור לראות את נפש האדם מסמלים כוח שמוענק לו מן האלים אך בסתירה לכך מובאת הנבואה האינטואיטיבית, כלומר, היכולת של האדם שדעתו אינה מוסחת ממראם של הדברים להתרכז בעובדות בלבד ולנתח את המציאות בצורה מושכלת, ללא עזרת מקור חיצוני.
הנביא העיוור במיתולוגיה הוא עבדו של האל בלבד והוא כפוף רק לו משום שזה האחרון מעניק לו את כוחותיו ובמיתוסים מסוימים האלים הם אלה שעיוורו את הנביא והעניקו לו את הכוח לנבא את העתיד לבוא.
מלבד הכוח הנבואי האלוהי, הנביא הוא אדם בעל היכרות עם האופי והטבע האנושיים וכן לרוב הנביא הוא אדם זקן ובעל ניסיון; במיתולוגיה היוונית "חכמה" ו"זיקנה" הן מילים כמעט נרדפות שכן האמונה היא שרק אדם זקן הוא חכם כיוון שבניגוד לצעירים היהירים והגאוותנים, מלאי ההיבריס, האדם הזקן למד את לקחיו במהלך חייו וכעת ביכולתו להעניק תשובות לאחרים. תכונות אלו הן ההופכות את הנביא העיוור והזקן לחכם ומאפשרות לו לנבא את המתרחש.
דמותו במיתוס
לרוב, דמותו של הנביא מוצגת בדמותו של אדם שקט ושליו שאינו בולט בסביבתו אולם הוא בעל חכמת חיים רבה והוא יודע ומבין הכל. הנביא מוכיח בני אדם על טעותם ומזהיר אותם מפני תוצאות מעשיהם אך הם מסרבים להקשיב לדבריו כדי לברוח מהאמת המרה והטארגית המאפיינת את המיתוסים היוונים.
למרות שבדרך כלל הנביא הוא דמות משנית במיתוס, כמעט תמיד הוא מקדם את העלילה בכך שהוא מזהיר דמויות מפני העומד להתרחש ובעקבות כך הן יוצאות לנסות לשנות את גורלן. אלמנט זה חשוב במיוחד במיתוס היווני מכיוון שהנביא הוא נציג האל ובני האדם כפופים לאל וכאשר הנביא מנבא אסון שיוטל מהאלים, בני האדם מנסים לשנות את גורלם ולהתחמק מזעם האל או לחלופין לנסות לשנות את דעתו של האל על ידי פיצוי, לרוב קרבן. הנביא מנבא את גורלם של בני האדם ולבסוף הם פוגשים בגורלם, ללא תלות במה שעשו כדי לשנותו. מוטיב זה מופיע פעמים רבות במיתוסים היווניים כדי לפאר את האלים ולהבהיר לבני האדם כי האלים עומדים מעל הכול ואין לנסות לשנות את תוצאות מעשיהם של האלים.
דוגמה לנביא עיוור מפורסם מאוד הוא טירסיאס שמופיע בסיפורים רבים של המיתולוגיה היוונית. במחזה אנטיגונה מנבא טירסיאס לקיראון, מלך תבי, את אשר צופן לו העתיד והוא זה שמביא לפתירת הטרגדיה שבמחזה, בעקבות נבואתו קריאון מבטל את צו המלך וקובר את פוליניקס. במחזה אנטיגונה אנו רואים דוגמה מושלמת כיצד תורם הנביא העיוור לפתרון הטרגדיה או הסיבוך.
אלישע קימרון
אלישע קימרון (נולד ב-5 בפברואר 1943) הוא בלשן ישראלי, חוקר השפה העברית, פרופסור אמריטוס במחלקה ללשון העברית באוניברסיטת בן-גוריון בנגב וחבר האקדמיה ללשון העברית. חתן פרס ישראל לחקר מדעי היהדות לשנת תשע"ח.
ביוגרפיה
אלישע קימרון נולד בתל אביב, בן להורים יוצאי פולין. בגיל 3 עבר עם הוריו להרצליה, בגיל 10 עבר עם משפחתו לקיבוץ חניתה ובגיל 16 עבר עמה לקריית גת, שם גר עד גיל 20. בגיל זה התחיל ללמוד באוניברסיטה העברית, והשלים תואר ראשון במקרא ולשון עברית, ותואר שני בלשון עברית. נושא התזה שכתב היה: "מגילת תהלים מקומראן – סקירה לשונית" והיא נערכה בהדרכתו של פרופ' יחזקאל קוטשר. עבודת הדוקטורט שלו הייתה בנושא: "דקדוק הלשון העברית של מגילות מדבר יהודה" והוגשה בשנת 1976. עבודת הדוקטורט נעשתה בתחילה בהדרכתו של קוטשר, שנפטר במהלך העבודה ואחר כך בהדרכתו של אבי הורביץ. בשנים 1968–1980, בזמן לימודי התואר השני, עבד קימרון בהכנת המילון ההיסטורי ללשון העברית שבאקדמיה ללשון העברית ובאותה עת לימד גם באוניברסיטאות העברית ובן-גוריון. בשנת 1980 מונה למרצה באוניברסיטת בן-גוריון וב-1993 מונה לפרופסור מן המניין. שימש פעמיים כראש המחלקה ללשון וספרות עברית וכיהן כסגן דיקן הפקולטה למדעי הרוח והחברה.
קימרון היה החוקר הישראלי הראשון ששותף בצוות הממונה על פרסום מגילות מדבר יהודה. פרופ' ג'ון סטרגנל מאוניברסיטת הרווארד שיתף אותו בשנת 1979 בההדרת ופרסום הטקסט של מגילת מקצת מעשי התורה. קימרון נשא את הרצאתו הראשונה על "מקצת מעשי התורה" בכנס הראשון לארכאולוגיה מקראית שנערך בשנת 1984. הטקסט פורסם, לאחר מכן, ללא רשותו של קימרון וללא ציון שמו. קימרון תבע בבית המשפט המחוזי בעזרת עורך הדין יצחק מולכו את המפרסמים, ובראשם הרשל שנקס, עורך המגזין Biblical Archaeology Review. השופטת דליה דורנר הכריעה לטובתו, ופסקה, בין היתר, את הפיצוי המרבי המותר בגין עגמת נפש. פסק הדין התקדימי אושר בבית המשפט העליון. הנתבעים טענו שאין זכויות יוצרים על ההדרת טקסט קדום, דורנר כתבה שעל ההשלמות והקונסטרוקציה קיימות זכויות יוצרים.
בשנת 2009 זכה בפרס אסרף מטעם האקדמיה ללשון העברית על תרומתו למחקר הלשון העברית.
בשנת 2011 זכה בפרס שזר לחקר תולדות ישראל לשנת תשע"א, על ספרו "מגילות מדבר יהודה: החיבורים העבריים".
בשנת 2014 זכה בפרס מפעל הפיס למדעים ולמחקר על שם לנדאו.
קימרון הוא חתן פרס ישראל בתחום חקר מדעי היהדות לשנת תשע"ח.
אלישע קימרון נשוי לשרה, שעבדה בדיקנאט הסטודנטים באוניברסיטת בן-גוריון. ולהם שלושה ילדים. בנו השני הוא פרופסור אודי קימרון, ראש החוג למיקרוביולוגיה ואימונולוגיה קלינית בפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב אחותו היא הבלשנית, העורכת, המו"לית והסופרת, לאה צבעוני.
חקר העברית הקדומה
עבודת הדוקטור של קימרון עסקה בדקדוק הלשון העברית של מגילות מדבר יהודה. בעקבותיה נכתב הספר "העברית של מגילות מדבר יהודה". בספר זה קימרון מתאר ומנתח את הדקדוק של המגילות. את רוב המגילות כתבו בכתיב מלא (שלא כמו התנ"ך, הכתוב בכתיב לא אחיד), כתיב אשר מלמד על דרכי הגייה של העברית הקדומה, השונות ממה שידוע לנו. כך למשל המילה "ראש" כתובה במגילות גם בכתיבים "רואש", "ראוש", "רוש", ומתעתיקים קדומים של הכנענית וממסורות אחרות של העברית נראה שהיא נהגתה ro-osh (בתנועה ממושכת). וכן נהגו מילים אחרות שהייתה בהם אל"ף שורשית כמו "יאמר", "זאת". הכינוי לנסתר כתוב "הואה", וכנראה נהגה hua כבערבית. העובדה שהכינוי הזה כתוב בשפות השמיות באל"ף מעידה שהאל"ף הייתה פעם הגויה. עוד הראה קימרון שבלשון המגילות אומרים "הם יכתובו מחר", בעוד שבעברית מקראית אומרים "הם יכתבו מחר". במגילות נשמרה הצורה הדקדוקית הלא מקוצרת.
כשגילו את המגילות התעורר ויכוח אם לשונן הייתה מדוברת. הדעה ששלטה בימי הביניים הייתה שיש רק עברית אחת היא לשון המקרא, לשון האל. הגויים טענו שמאז גלות בבל הפסיקו לדבר עברית והם קראו ללשון חז"ל לשון חכמים. לשון מלאכותית ששימשה את החכמים בבית מדרשם. הפרכה לטענה זו באה כשהתגלו מכתבים מימי בר כוכבא ובהם בר כוכבא כותב עברית. לדעת קימרון לשון המגילות דומה ללשון ספרי המקרא שנכתבו בימי בית שני ושונה לחלוטין מלשון חכמים והוא הסיק מהמבנה האחיד של השפה שמדובר בלשון חיה.
התנהגות תנועת פתח בהברה סגורה מוטעמת
מתוך השוואה לשפות שמיות מקבילות ניתן לגלות שמקורו של הפתח הזה בתנועת i קדומה שהופכת באופן רגיל בנסיבות האלה לצירי במסורת טבריה. הכללים שנוסחו בספרי הדקדוק קרויים על שמו של מדקדק גרמני בשם פיליפי והם מלאי פרצות. קימרון הגיע למסקנה שחוק פיליפי שגוי ואילו הבלשנים כריסטיאן סראו ויהושע בלאו צדקו. הם העמידו כללים שונים למעתק שגרם להפיכת התנועה המקורית i (e) לתנועת a (פתח). לשיטתם תנועת i קדומה הפכה ל- e שהייתה לעיתים קצרה ולעיתים ארוכה, בדיוק כפי שהיא בתעתיקי ההקספלה של אוריגנס. רק תנועת e קצרה הפכה לתנועת a ואילו תנועת e ארוכה התקיימה בעינה. אי-האחידות במסורת טבריה ובמסורת בבל נובעת מההיקשים. קימרון ביסס את דעתם והראה שהמעתק לא חל במסורת התעתיקים של אוריגנס ואף לא במסורת ההגייה של השומרונים.
במחקר נוסף הראה קימרון שכבר מדקדקי ימי הביניים הכירו בייחודו של הפתח המתחלף בצירי. ר' יונה אבן ג'נאח היה הראשון שהבחין בכך שיש פתח שאינו הופך לקמץ במעמד של הפסק, כגון וינפש. הוא ציין שהפתח הזה שב אל הצירי במעמד של הקשר. דעתו נתקבלה על לב המדקדקים בימי הביניים ואילך, אך נדחקה כנראה מפני חוק פיליפי. העובדה שבשתי מסורות של העברית לא חל המעתק a<e מחייבת להניח על פי התפיסה המקובלת של תולדות העברית שהמעתק הזה מאוחר. קימרון, הסבור לעומתם שהמקורות השונים של העברית משקפים ניבים נבדלים זה מזה – רואה בהתנהגות השונה של החוק בחטיבותיה של העברית עוד דוגמה משכנעת לשיטתו.
פתח המתחלף בקמץ
פתח שמקורו a קדומה, הוא הפתח המתחלף בקמץ. אף כאן בהברה סגורה מוטעמת לא נמצאו כללים פונולוגיים עקביים המסדירים את השימוש בכל אחת מן החלופות, למשל יצחק (פועל) / יצחק (שם אדם). קימרון מטפל בסוגיה הזו במאמר על טיבן של צורות ההפסק בעברית. הוא הולך בדרכו של המדקדק ר' יהודה חיוג' וכמה מדקדקים מודרניים, שאמרו שצורות ההפסק הן הצורות המקוריות במקרא ואילו צורות ההקשר הן צורות דיבור המשקפות את שטף הדיבור וההתקצרויות שבו, צורות כמו צחק או יצחק נסמכות תמיד למילה אחרת ומי שרושם צורת צחק כערך מילוני עצמאי כאילו רשם דבר במקום דבר. צורות ההפסק אינן צורות מוארכות כדעת הרוב אלא צורות יסוד ואילו צורות ההקשר הן צורות מקוצרות. מטרתם של מסרני טבריה הייתה להדריך קוראים שאינם דוברי עברית, ולכן מסרו את הצורות בדיוק כפי שנשמעו בדיבור ולא את הצורות היסודיות. למשל, צורת היסוד של עתיד קל בנסתרים היא יכתובו וכך כתובה המילה במגילות מדבר יהודה. אולם ברצף הדיבור התנועה התקצרה והטעם סר מעליה והיא נהגתה יכתבו. הבחנה זו בין התנועה הדקדוקית לבין הביצוע ברצף הדיבור קיימת גם בלשונות אחרות, למשל, באנגלית I'll go לעומת I will. על פי הגישה הזאת כל תנועת a מיוצגת בהברה סגורה מוטעמת בעברית הטברנית בקמץ ולעולם לא בפתח.
מגילת מקצת מעשי התורה
מגילת מקצת מעשי התורה היא חיבור עשוי מ-6 כתבי יד, שהכילו כמאה פרגמנטים שונים. מהפרגמנטים הללו הורכב הטקסט שלם. זהו מחקרו המפורסם ביותר של קימרון ואחד החיבורים החשובים ביותר במגילות מדבר יהודה. מן החיבור שרדו 130 שורות בלבד והוא מפרט את חילוקי הדעות ההלכתיים בין שתי קבוצות בעם ישראל המכונות "אנחנו" ו"אתם". מתוך בדיקות של ההלכות התברר שהקבוצה המכונה "אנחנו" משויכת לצדוקים ואילו הקבוצה המכונה "הם" משויכת לפרושים. עד לגילויו של קימרון היו חילוקי דעות בין היסטוריונים שונים בנוגע לזיקה שבין מגילה זו לטקסט המשנה, ברם, טקסט זה מהווה ראיה מכרעת - עד לרמת הניסוח המילולי - לטקסט המשנה, שנכתב כ־200–300 שנה לאחר המחלוקות המתוארות. בתחילת אחד מכתבי היד (4Q394) מופיע לוח השבתות של כת קומראן.
מגילת המקדש
מגילת המקדש היא המגילה הארוכה ביותר שהתגלתה בקומראן. יגאל ידין ההדיר אותה וקימרון הציע קריאות חדשות רבות. ובכמה טורים העמיד טקסט כמעט חדש, למשל טורים לז-לט.
מגילת ברית דמשק
מגילת ברית דמשק היא מגילה לא-מקראית. והיא נמצאה בתריסר כתבי יד שונים, שניים בגניזה הקהירית והיתר בקומראן, אבל כתבי היד הגדולים הם מן הגניזה. הייתה גם בעיה בנוסח כי העתיקו מדור לדור וקריאות המהדירים במהדורות השונות לא היו מדויקות וקימרון תיקן וההדיר את כתב היד.
מגילת ישעיהו
טקסט זה ההדיר קימרון ביחד עם פרופ' דונלד פארי מאוניברסיטת בריגהאם יאנג שביוטה. מגילה זו נמצאה בשלמותה ולמרות זאת לא קראו אותה טוב. המהדירים לא ידעו עברית היטב ולא הבדילו בין ווים ליודים, אף על פי שהללו נבדלו בבירור בכתיב, למשל המילה "רינה" נכתבה "רונה" ומקרים נוספים. מהדורה זו תיקנה את רוב השגיאות שהיו במהדורות הקודמות.
מחקריו העכשוויים
קימרון שוקד כעת על כתיבתו של דקדוק מקיף של מגילות מדבר יהודה מבחינת הכתיב, ההגייה, התצורה והתחביר, תוך השוואה מפורטת לשאר מסורותיה של העברית העתיקה. בשנת 2010 הוציא מהדורה חדשה של כל המגילות העבריות הלא-מקראיות מקומראן.
ארת'לינגס
ארת'לינגס (באנגלית: Earthlings, "בני־ארץ") הוא סרט תיעודי העוסק בשימוש בבעלי חיים על ידי האנושות למטרות חיות מחמד, מאכל, לבוש, בידור, ומחקר מדעי.
מהלך הסרט
ארת'לינגס משתמש בצילומי וידאו שצולמו דרך מצלמות נסתרות ומתאר את הסבל שעובר על בעלי החיים אשר מועסקים בכפייה על ידי תעשיות שונות למטרות כמו מאכל, חיות מחמד, בידור, ספורט, ומחקר מדעי ורפואי או בבתי מחסה וחוות מתועשות.
קידום, שיווק ופרסים
חואקין פיניקס הגיב על הסרט: בנוסף הגיב פיטר סינגר, מחבר הספר "שחרור בעלי-החיים", על הסרט: "אם הייתי יכול לגרום לכל האנשים בעולם לראות סרט אחד, זה יהיה ארת'לינגס".
הפילוסוף טום ריגן הגיב גם הוא ואמר "בשביל אלה שראו את ארת'לינגס, העולם אף פעם לא יהיה אותו דבר".
הסרט זכה בפרסי "הסרט הדוקומנטרי הטוב ביותר" בפסטיבל הסרטים האמנותי ופסטיבל הסרטים של סן דייגו, וזכה בפרס "הסרט בעל התוכן הטוב ביותר" בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של בוסטון.
חואקין פיניקס זכה בפרס על פעילות הומניטרית בעקבות מעורבותו בסרט.
בבוקר 21 ביולי 2020 חטף פעיל זכויות בעלי חיים אוקראיני אוטובוס ובו 16 איש. הפעיל שחררם באמצע הלילה, לאחר שנשיא אוקראינה וולודימיר זלנסקי פרסם בפייסבוק המלצה על ארת'לינגס. ההמלצה שנמחקה לאחר שחרור השבויים.
טיראן (אי)
טיראן (בערבית: جزيرة تيران, תעתיק: ג'זירת תיראן; בעברית: יוטבת) הוא אי הנמצא במצרי טיראן שבצפון ים סוף, 6 ק"מ מזרחית לחצי-האי סיני, בשכנות לאי סנפיר.
כיום נמצא האי בשליטת סעודיה. במשך שנים רבות התנהלו מגעים בין מִצְרַים וערב הסעודית אודות השליטה באי. הריבונות באי מעולם לא נקבעה באופן רשמי מבחינה משפטית. נשיא מצרים עבד אל-פתאח א-סיסי אישר בתאריך 24 ביוני 2017 כי האיים יעברו לשליטה סעודיה.
האי נחשב לנקודה אסטרטגית חשובה בשל הימצאותו בנקודת המעבר שבַּמְּצָרִים, ובכך הוא שולט על הכניסה למפרץ אילת ולגישה של ישראל וירדן לים סוף. כיום הוא מאוכלס באנשי צבא של מִצְרַים וארצות הברית, וזרוע בשדות מוקשים רבים.
היסטוריה עתיקה
ההיסטוריון הביזנטי פרוקופיוס מזכיר בספרו "היסטוריה של המלחמות" את האי "יוטבה" (יוונית: Ἰωτάβη), המתאים בתיאורו לאי טיראן. לדבריו פעלה באי מושבה יהודית אוטונומית, שגבתה מס מעבר בכניסה לים סוף. המושבה עברה לשלטון ביזנטי בימי יוסטיניאנוס הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית במאה ה-6.
התאריך האחרון שבו נזכר האי יוטבה היה בשנת 536. לא קיים כל אזכור של האי מתקופת הכיבוש הערבי של ארץ ישראל במאה ה-7, ולכן משערים שהוא כבר לא היה מיושב בתקופה זו, אולם התאריך המדויק של הנטישה אינו ידוע.
העת החדשה
עד אמצע המאה ה-20 לא היה האי מיושב, ונחשב חלק מערב הסעודית. בעקבות מבצע עובדה, במסגרתו כבש צה"ל את אילת עם סיום מלחמת העצמאות, ופיתוחה של העיר, הקימה מִצְרַים ב-1950 באי בסיס קבוע בברכתה של ערב הסעודית. המִצְרִים נהגו לבדוק את האוניות העוברות במצרי טיראן. סוגיית הריבונות והשליטה באי (ערב הסעודית או מִצְרַים) עלתה במספר דיונים במועצת הביטחון.
חסימת מצרי טיראן בידי מִצְרַים לפני מלחמת סיני (1956) הייתה מהגורמים המרכזיים לפרוץ המלחמה. במהלך המלחמה כבשו כוחות משולבים של חיל הים הישראלי ולוחמי חיל הרגלים את האי, ושהו בו תקופה קצרה. ראש ממשלת ישראל דוד בן-גוריון הזכיר את האי לאחר המלחמה במכתבו לחיילי חטיבת עודד שכבשו את האי: "אילת שוב תהיה הנמל העברי הראשי בדרום, ויוטבת, המכונה טיראן, תשוב להיות חלק ממלכות ישראל השלישית". כמו כן ציטט בנאומו בכנסת את דברי פרוקופיוס על אוטונומיה יהודית באי. נסיגת ישראל מחצי האי סיני ומהאי טיראן נעשתה לאחר קבלת ערבויות בכתב בדבר חופש השיט במפרץ אילת מנשיא ארצות הברית דווייט אייזנהאואר לבן-גוריון ב-20 בפברואר 1957.
ב-23 במאי 1967, בתקופת ההמתנה שלפני מלחמת ששת הימים, שוב חסמה מִצְרַים את מצרי טיראן, פעולה שהוגדרה כ"קאזוס בלי" (עילה למלחמה), והייתה מהגורמים העיקריים לפרוץ המלחמה. במהלך המלחמה האי נכבש שנית על ידי כוחות צה"ל, והוחזק בידי ישראל עד 1982 . ישראלים רבים שנולדו בתקופה שסביב מלחמת ששת הימים נקראו בשמות טירן, טיראן, או טירנית, בהם טירן פולק, הצלמת טירנית ברזילי-כהן ואיש ההרכב 951 טיראן מדלסי.
באפריל 2016 הושג הסכם סעודי-מצרי להחזרת הריבונות על האי, יחד עם האי סנפיר, לידי ערב הסעודית. ערב הסעודית מחויבת להסכמים שעליהם חתמה מִצְרַים עם ישראל, ובכללם נוכחות הכוח הרב-לאומי. ההסכם כולל גם הקמת גשר ביניהן מעל מצרי טיראן. הגשר יקשר את ראס א־שייח' חמיד שבסעודיה עם שארם א-שייח', ויעבור באי טיראן. אולם ההסכם נתקל בקשיים חוקתיים ובהתנגדות מקומית במִצְרַים. ב-16 בינואר 2017 דחה בית המשפט העליון לעניינים מינהליים במִצְרַים את ההסכם, וקבע שהאיים טיראן וסנפיר שייכים למִצְרַים, ואין להעבירם לסעודיה.
לבסוף, ביוני 2017 אישר נשיא מצרים א סיסי את העברת האיים לסעודיה.
טבע
באי טיראן מצויה המושבה השנייה בגודלה בעולם של עיט-הדגים. האזור כולו משמש כחניית ביניים לאנפות, עגורים, שקנאים, חסידות ועופות אחרים בעונות הנדודים שלהם, והאי טיראן משמש כמקום דגירה לרבים מעופות ים סוף.
יש באי חופים מפורצים ורדודים המהווים אתרי צלילה.
ב-1989 צורפו מצרי טיראן והאיים שבו לשמורת הטבע הלאומית המצרית של ראס מוחמד, בשטח המקיף כ-800 קמ"ר. השמורה מועמדת אונסק"ו כאתר מורשת טבע עולמי, והוכרזה ב-2003 על ידי UNEP-WCMC כאתר טבע מוגן.
כרים בנזמה
כרים מוסטפא בנזמה (בצרפתית: Karim Mostafa Benzema; בערבית: كريم مصطفى بنزيما; תעתיק מדויק: כרים מֻצטפא בנזימא; נולד ב-19 בדצמבר 1987 בליון) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת החלוץ באל-איתיחאד. בנזמה גדל במחלקת הנוער של אולימפיק ליון, שיחק 14 שנים בריאל מדריד והוא השחקן הצרפתי שכבש הכי הרבה שערים בקריירה. הוא זכה בכדור הזהב לשנת 2022, והיה לצרפתי הראשון שזוכה בפרס מאז 1998. שחקנה לשעבר של נבחרת צרפת, עד לפרישתו במונדיאל 2022.
אולימפיק ליון
בילדותו התאמן בנזמה במועדון המקומי "ברון טרליון SC" מקומונת ברון, פרבר של ליון. הופעותיו המרשימות בקבוצת הנוער של ברון משכו את עיני הסקאוטים של אולימפיק ליון, והוא הצטרף לאקדמיית הכדורגל של המועדון ב-1996, בגיל תשע. לאחר 38 שערים שכבש בעונה אחת במדי קבוצת הנערים של ליון, והבקיע 12 שערים ב-14 משחקים עם קבוצת הנוער, הוא הועבר על ידי המאמן פול לה גואן לסגל הקבוצה הבוגרת של המועדון.
בינואר 2005, באמצע עונת, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, כאשר נכנס כמחליף במשחק מול מץ ובישל שער בניצחון 0–2. מספר ימים לאחר מכן הוא חתם על חוזה מקצועי במועדון. בעונה זו ובעונה שלאחר מכן הפך לחלק קבוע מסגל הקבוצה הבוגרת, אך שותף ב-19 משחקים בלבד במסגרת ליגת העל הצרפתית ומיעט לקבל דקות משחק. במהלך עונת הבקיע בנזמה את שער הליגה הראשון שלו, מול אז'אקסיו, וכן את שערו הראשון בליגת האלופות, מול רוזנבורג הנורווגית.
בעונת הפך בנזמה לראשונה לשחקן מפתח בקבוצה הבוגרת של אולימפיק ליון. בעונה זו הוא שיחק 21 פעמים במדי קבוצתו בליגה, הבקיע חמישה שערים ובישל שניים, וסייע לקבוצה לזכות באליפות צרפת. הייתה זו האליפות השישית ברציפות של ליון. בנוסף, העפיל עם קבוצתו עד לגמר גביע הליגה הצרפתית, שם היא הפסידה לז'ירונדן דה בורדו. בליגת האלופות באותה עונה הוא הבקיע שני שערים, שניהם במשחקי שלב הבתים מול דינמו קייב האוקראינית, וסייע לליון להעפיל לשמינית הגמר.
העונה שלאחר מכן,, הייתה עונת הפריצה של בנזמה. על אף שהיה בן 19 בלבד בקיץ 2007 הוא הועבר על ידי המאמן החדש אלן פראן לעמדת החלוץ המרכזי הפותח של הקבוצה. בעונה זו הוא כבש 31 שערים בכל המסגרות, מתוכם 20 בליגה, שזיכו אותו בתואר מלך השערים של הליגה הצרפתית וסייעו לליון לזכות באליפות נוספת. הוא הבקיע שישה שערים בגביע הצרפתי, וסייע לקבוצה לזכות גם בו ולהשלים את הדאבל הראשון בתולדות המועדון, וכן ארבעה שערים בליגת האלופות.
בעקבות הצטיינותו בעונה זו זכה בנזמה בתואר כדורגלן השנה בצרפת ונכלל בנבחרת העונה של הליגה הצרפתית. הוא אף זכה בפרס בראבו לכדורגלן הצעיר המצטיין של השנה באירופה, והועמד לפרס כדור הזהב.
בעונת כבש 17 שערי ליגה, אך לא עזר לקבוצתו שאיבדה את האליפות.
ריאל מדריד
ביולי 2009 חתם בקבוצת ריאל מדריד מהליגה הספרדית, תמורת 35 מיליון אירו. הוא היה אחד משלושה שחקנים מובילים, יחד עם כריסטיאנו רונאלדו וקאקה, שהצטרפו לריאל מדריד באותו קיץ.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה ב-29 באוגוסט 2009 מול דפורטיבו לה קורוניה, וכעבור חודש כבש את שער הבכורה שלו בליגה נגד קבוצת חרס. עד תום העונה עמד מאזן הכיבושים שלו על שמונה שערי ליגה. עונה לאחר מכן זכה עם הקבוצה בגביע המלך, והעפיל עם הקבוצה לחצי גמר ליגת האלופות. בעונה זו העלה את מאזן הכיבושים שלו ל-15 שערי ליגה. בעונת זכה עם הקבוצה באליפות הליגה הספרדית, והגיע עם הקבוצה פעם נוספת לחצי גמר ליגת האלופות. בעונה זו ביסס את מעמדו בקבוצה כאשר רשם שיא אישי של 21 שערי ליגה. באוגוסט 2012 זכה עם הקבוצה בסופר קאפ הספרדי. בעונת הגיע עם הקבוצה בפעם השלישית ברציפות לחצי גמר ליגת האלופות, ורשם 11 שערי ליגה. בעונת זכה עם הקבוצה בליגת האלופות ובגביע המלך. בעונה זו כבש 17 שערי ליגה.
את עונת 2014/2015 סיים עם 22 שערים בכל המסגרות, אך בסופה ריאל מדריד לא זכתה באף תואר.
בעונת 2015/2016 כבש 28 שערים בכל המסגרות, מתוכם 24 בליגה. הוא עזר לקבוצתו לסיים במקום השני ולזכות בליגת האלופות בפעם ה-11 בתולדותיה.
בתחילת עונת 2016/17 נפצע וחזר רק בשלבים המאוחרים של עונה זו. עם זאת, כבש 11 שערים בלה ליגה, שער בגביע המלך הספרדי ועוד חמישה שערים במסגרת ליגת האלופות, זו הייתה העונה השנייה ברציפות בה זכה עם קבוצתו ריאל מדריד במפעל זה.
בעונת 2017/18 זכה עם ריאל מדריד בפעם השלישית ברציפות בליגת האלופות והיה שותף להישג שלה בתור הקבוצה הראשונה שזוכה שלוש פעמים ברציפות בתואר תוך שהוא כובש חמישה שערים, בהם השער הראשון בגמר מול ליברפול. לעומת זאת, בליגה הציג את אחת מעונותיו הגרועות ביותר מבחינת כיבוש השערים כשכבש בסך הכל חמישה שערי ליגה ב-32 הופעות אך היה מלך הבישולים, עם עשרה.
בעונת 2018/19 זכה עם ריאל מדריד בגביע העולם לקבוצות והיה שותף להישג שלה בתור הקבוצה הראשונה שזוכה שלוש פעמים ברציפות בתואר. את העונה סיים בתור מלך השערים של ריאל בכל המסגרות אך עדיין היה שותף לאחת העונות החלשות ביותר של הקבוצה בעשור האחרון, ואף היה שותף להפסד המשפיל ליריבה המרה ברצלונה 5:1 במסגרת הליגה.
את עונת 2019/2020 סיים כמלך שערי הקבוצה, עם 21 שערים, שני בליגה כולה, שני רק לליונל מסי. בסיום העונה זכתה הקבוצה באליפות ובסופר קאפ הספרדי אף שלא השתתף בטורניר בשל פציעה.
עם עזיבתו של סרחיו ראמוס בקיץ 2021, קודם בנזמה לקפטן הקבוצה. לאחר מכן, ב-17 באוגוסט 2021 האריך בנזמה את חוזהו בריאל מדריד עד 2023 עם סעיף שחרור בגובה מיליארד יורו.
ב-22 בספטמבר כבש צמד וסיפק שני בישולים בניצחון 1–6 על מיורקה. בזכות צמד השערים הפך בנזמה לשחקן הרביעי בהיסטוריה של המועדון שכובש 200 שערים בלה ליגה אחרי אלפרדו די סטפנו, ראול גונזלס וכריסטיאנו רונאלדו.
ב-9 במרץ 2022 כבש שלושער תוך רבע שעה בשלב שמינית גמר ליגת האלופות מול פריז סן-ז'רמן, שערים שהעניקו לריאל מדריד כרטיס לשלב רבע הגמר לאחר הפסד 0–1 במשחק הראשון. הוא עשה זאת בגיל 34 והפך לשחקן המבוגר ביותר שכובש שלושער בליגת האלופות. עם שלושת השערים הללו כבש את השער ה-309 שלו והתברג במקום השלישי בהיסטוריית כובשי השערים של המועדון כשהוא מדלג מעל אלפרדו די סטפנו. ב-6 באפריל 2022 כבש שלושער נוסף בשלב רבע הגמר של ליגת האלופות מול צ׳לסי ובכך קבע ניצחון ראשון בהיסטוריה של ריאל מדריד על צ׳לסי. ב-14 במרץ כבש צמד במשחק ליגה נגד מיורקה והפך למלך השערים הצרפתי בכל הזמנים עם 413 שערים, כשהוא שובר את שיאו של תיירי הנרי. ב-17 באפריל כבש שער בניצחון 2–3 על סביליה, שערו ה-25 בליגה באותה העונה, ובכך שבר את שיא השערים שלו לעונה אחת בליגה. ב-4 במאי כבש שער בפנדל נגד מנצ'סטר סיטי בחצי גמר ליגת האלופות בדקה ה-95, שער שהעלה את ריאל מדריד לגמר ליגת האלופות, השער גם העלה את מאזנו באותה עונה ל-15 שערים בליגת האלופות ובכך עבר שיאו של ליאו מסי שהיה 14 שערים. רק כריסטיאנו רונאלדו כבש יותר שערים ממנו כשכבש 16 שערים בעונת 2015/2016 ו-17 שערים בעונת 2013/2014. העונה הסתיימה בזכייה באליפות ובזכייה בליגת האלופות ובנזמה סיים עונת שיא בקריירה עם 44 שערים ב-46 הופעות בכל המסגרות, 27 מתוכם בליגה. בכך סיים כמלך השערים באותה העונה גם בלה ליגה וגם בליגת האלופות. לאחר עונה מוצלחת זו, זכה באוגוסט 2022 בתואר כדורגלן השנה של אופ"א לראשונה בקריירה. ב-17 באוקטובר זכה בנזמה בכדור הזהב לשנת 2022.
ב-4 ביוני 2023 הודיעה ריאל מדריד שבנזמה עוזב את הקבוצה בסיום העונה. הוא הבקיע במשחקו האחרון במדי ריאל מדריד מול אתלטיק בילבאו שנערך באותו יום והסתיים בתוצאה 1-1.
אל-איתיחאד
ב-1 ביולי 2023 עבר בנזמה לאל-איתיחאד מליגת העל הסעודית בהעברה חופשית.
נבחרת לאומית
בצעירותו שיחק בנזמה בכל נבחרות הגילאים של צרפת, החל מנבחרת הנערים עד גיל 16. בשנת 2004 היה חבר בנזמה בסגל נבחרת צרפת עד גיל 17, והיה שותף לזכייה הראשונה בתולדותיה באליפות אירופה עד גיל 17. בטורניר זה, שאותו ארחה צרפת, כבש בנזמה שער אחד, במשחק בשלב הבתים מול צפון אירלנד. בין השנים 2005–2006 שיחק בנזמה עם נבחרת הנוער עד גיל 18 של צרפת, ולאחר מכן זומן לנבחרת הצעירה של צרפת, והשתתף עמה במוקדמות אליפות אירופה עד גיל 21 2007. הוא לא הצליח להעפיל עמה לאליפות, לאחר הפסד לישראל בשלב הפלייאוף.
בדצמבר 2006, הציעה התאחדות הכדורגל של אלג'יריה לבנזמה לשחק בנבחרת אלג'יריה ואף זימנה אותו לסגל, אך בנזמה דחה את ההצעה בטענה שמשחק בנבחרת האלג'יראית לא יהיה טוב עבורו מבחינת הכדורגל, על אף שאלג'יריה היא מדינת המוצא של הוריו.
בנזמה נכלל בסגל הנבחרת ליורו 2012, אולם לא זכה לכבוש באותו טורניר בו הודחה נבחרתו בשלב רבע הגמר על ידי. במונדיאל 2014 כבש בנזמה שלושה שערים, והיה אחד השחקנים הבולטים בנבחרת, אשר הודחה על ידי בשלב רבע הגמר של הטורניר.
ב-13 באפריל 2016 החליטה ההתאחדות הכדורגל הצרפתית להשעות את בנזמה מנבחרת צרפת. בגלל החשד שהיה מעורב בפרשיית סחיטה של מתייה ולבואנה, ולכן לא נכלל בסגל נבחרת צרפת ליורו 2016 ולמונדיאל 2018. בנובמבר 2021 הורשע ונענש בקנס של 75 אלף יורו ומאסר על תנאי
ב-18 במאי 2021 זומן לסגל הנבחרת לקראת משחקי יורו 2020, זימון ראשון מזה חמש שנים. הוא הופיע לראשונה מאז חזרתו ב-2 ביוני, בניצחון 3–0 על וויילס במשחק הכנה לקראת יורו 2020, במהלכו גם החמיץ פנדל.
נכלל בסגל נבחרת צרפת בטורניר מונדיאל 2022, אך נפצע במהלך אימון מספר ימים לפני תחילת הטורניר ולא השתתף בו.
ב־19 בדצמבר 2022, יום לאחר הפסד הנבחרת בגמר המונדיאל 2022, הודיע על פרישה מנבחרת צרפת.
חיים אישיים
קארים בנזמה נולד בליון שבצרפת, למשפחה ממוצא אלג'יראי.
בנזמה הוא מוסלמי אדוק.
מועדון
מעודכן ל-24 במאי 2023
נבחרת
מעודכן ל-13 ביוני 2022
קארוי גיטלר
קארוי גיטלר (בהונגרית: Güttler Károly; נולד ב-15 ביוני 1968 בבודפשט) הוא שחיין עבר הונגרי. שיאן עולם במשחה ל-100 מטר חזה, בעל מדליית כסף אולימפית בשתי אולימפיאדות ואלוף אירופה.
קריירה בשחייה
באולימפיאדת סיאול (1988) זכה גיטלר במדליית כסף במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:02.05 דקות. הוא החמיץ את מדליית הזהב במאית השנייה בלבד כשהמנצח הבריטי אדריאן מורהאוז שחה 1:02.04 דקות ולפני השחיין מברית המועצות דמיטרי וולקוב ששחה 1:02.20 דקות.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה באתונה בשנת 1991 סיים גיטלר במקום החמישי ב-100 מטר חזה (1:02.71 דקות) ובמקום הרביעי במשחה ל-200 מטר חזה (2:14.07 דקות).
שיאן עולם
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בשפילד, אנגליה בשנת 1993 קבע גיטלר ב-100 מטר חזה בשלב המוקדמות שיא עולם חדש בתוצאה של 1:00.95 דקות והיה לשחיין הראשון בהיסטוריה שיורד מתחת ל-61 שניות. במשחה הגמר הוא זכה במדליית זהב בתוצאה של 1:01.04 דקות (תוצאה מהירה אף היא מהשיא העולמי הקודם) לפני הבריטי ניק גילינגהם (1:02.02 דקות) ובמדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:13.26 דקות אחרי גלינגהם (2:12.49 דקות). כמו כן הוא זכה במדליית כסף נוספת במסגרת רביעיית השליחים ההונגרית ב-4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:40.97 דקות אחרי השחיינים מרוסיה (3:38.90 דקות).
באליפות העולם בשחייה שנערכה ברומא, איטליה 1994, זכה גיטלר במדליית כסף במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:01.44 אחרי בן ארצו נורברט רוז'ה ששחה 1:01.24 דקות. במרחק הכפול, 200 מטר חזה הוא זכה במדליית ארד בתוצאה של 2:14.12 דקות, כשהמנצח היה שוב רוז'ה בתוצאה של 2:12.81 מעט לפני האמריקאי אריק וונדרליך 2:12.87 דקות.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בווינה, אוסטריה בשנת 1995 זכה גיטלר במדליית כסף במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:01.38 דקות אחרי השחיין הבלגי פרד דבורגרייב ששחה זמן של 1:01.12 דקות. ב-200 מטר חזה הוא זכה במדליית כסף נוספת בתוצאה של 2:12.95 דקות אחרי השחיין הרוסי אנדריי קורנייב 2:12.62 דקות. הוא זכה במדליית כסף נוספת בשליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:40.88 דקות אחרי הרוסים (3:38.11 דקות, שיא אירופי חדש).
באולימפיאדת אטלנטה (1996) גיטלר זכה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:13.03 דקות אחרי בן ארצו נורברט רוז'ה ששחה 2:12.57 דקות. במשחה ל-100 מטר חזה הוא החמיץ מדליה כשסיים במקום הרביעי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:01.49 דקות. המנצח, השחיין הבלגי פרד דבורגרייב שיפר את שיאו העולמי של גיטלר וקבע זמן של 1:00.65. שני סיים האמריקאי ג'רמי לין שתוצאתו הייתה מהירה אף היא מהשיא העולמי של גיטלר (1:00.75 דקות). הוא סיים במקום השישי ביחד עם קבוצת השליחים ההונגרית ב-4x100 מטר מעורב 3:40.84 דקות.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בסביליה, ספרד בשנת 1997 זכה גוטלר במדליית כסף במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:02.23 דקות אחר השחיין מביילרוסיה אלכסנדר גוקוב ששחה 1:01.17 דקות.
באליפות העולם בשחייה שנערכה בפרת' 1998 סיים גיטלר במקום השביעי ב-100 מטר חזה בתוצאה של 1:02.53 דקות.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה באיסטנבול, טורקיה בשנת 1999 הוא סיים במקום השלישי במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 28.29 שניות.
באולימפיאדת סידני (2000) סיים גיטלר במקום הרביעי בשלב המוקדמות בתוצאה של 1:01.66 דקות. בשלב חצי הגמר הוא סיים תשיעי בתוצאה של 1:01.83 דקות ולא עלה למשחה הגמר. הוא סיים במקום החמישי יחד עם קבוצת השליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:39.09 דקות.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בברלין, גרמניה 2002 גיטלר זכה במדליית ארד ב-50 מטר חזה בתוצאה של 27.85 שניות.
גיטלר זכה בתואר שחיין השנה בעולם ושחיין השנה באירופה בשנת 1993.
C-1 טריידר
ה-C-1 Trader הוא מטוס תפעול ותובלה אשר נועד לתפעול על נושאות מטוסים (carrier-onboard-delivery). היווה דגם מתקדם של מטוס ה-S-2 Tracker. הוחלף על ידי גרסה דומה של מטוס ה-E-2 הוקאיי, ה-C-2 Greyhound.
תכנון ופיתוח
מטוס ה-C-1 Trader פותח על פי דרישות הצי האמריקני למטוס חדש נגד צוללות. על פי אותן דרישות החלה חברת גראמן לייצר אב טיפוס דו-מנועי.
היסטוריה מבצעית
ה-C-1 (במקור כונה TF-1) תוכנן לשאת 9 נוסעים או כ-3500 פאונד של מטען. טס לראשונה בינואר 1955. בשנות ה-60 וה-70, ה-C-1 הוביל דואר ואספקה לנושאות מטוסים אשר הוצבו באוקיינוס השקט בזמן מלחמת וייטנאם.
כ-83 יחידות של ה-C-1 יוצרו, ועוד ארבעה אשר הומרו למטוסי שיבוש אלקטרוניים שנקראו: EC-1A Tracers. ה-C-1 האחרון יצא משימוש בשנת 1988.
Shubh Mangal Zyada Saavdhan
Shubh Mangal Zyada Saavdhan (בעברית: תהיה יותר זהיר לגבי נישואים; בהינדית: शुभ मंगल ज़्यादा सावधान) הוא סרט קומדיה רומנטית בוליוודי-להט"בי, שיצא ב-2020. הסרט הוא ספין אוף לסרט Shubh Mangal Saavdhan . הסרט מספר על זוג חד-מיני גאה שמתקשה לשכנע את ההורים של אחד מבני הזוג במערכת היחסים שלהם.
פאנקרטיון
פאנקרטיון (ביוונית עתיקה: Παγκράτιον, בתרגום חופשי: "עם כל הכוח וכל היכולות") היא אמנות לחימה עתיקה הכוללת היאבקות ואיגרוף. האגדה מספרת שזאוס מלך האלים לימד את בנו הרקולס את "ספורט האלים" - הפאנקרטיון, הרקולס בהיותו חצי בן תמותה לימד את בני האדם אמנות זו.
היסטוריה
הפאנקרטיון שימש כספורט לחימה שהיווה חלק מהמשחקים האולימפיים ביוון העתיקה במשך כ-1000 שנים. במקביל שימשה כאמנות לחימה קרבית בשירות הצבאות היוונים של העת העתיקה.
בשנת 1999, במימון משרד הספורט היווני, הוקמה מחדש הפדרציה הבינלאומית לפאנקרטיון אתלטי, IFPA, ששמה לה למטרה להשיב ענף זה לזירה האולימפית.
ייחוד של ענף הפאנקרטיון הוא בשילוב כלל תחומי הלחימה: כושר גופני ברמה גבוהה, אגרופים, בעיטות, הפלות, תפיסות, בריחים, חניקות ועוד. סגנון לחימה זה דורש מהלוחם להיות מיומן ובעל יכולות גופניות גבוהות בכלל תחומי הלחימה.
כיום WPAF הוא הגוף היחיד המחובר למשרד הספורט היווני ונהנה מהכרה ותמיכה של ממשלת יוון. הארגון העולמי לפאנקרטיון פועל כיום בחמש היבשות ומקיף מדינות רבות המסונפות אליו.
בישראל
מאז שהפאנקרטיון חזר לפעול כארגון בינלאומי, זכתה ישראל לארח שתי אליפויות אירופה, בשנים 2000 ו-2004. באליפויות השונות, השתתפו מתחרים רבים מישראל, אשר הצליחו לגרוף תארים רבים: 8 אלופי עולם ועוד מספר אלופי אירופה. הפעילים בספורט זה מתאמנים במגוון בתי ספר לאמנויות לחימה בארץ, בשיטות כגון "שילוב לחימה ישראלי", "MMA", "מיג'ין קאי" ועוד.
ימימה אבידר-טשרנוביץ
ימימה אבידר-טשרנוביץ (כ"ג בתשרי תר"ע, 8 באוקטובר 1909 – 20 במרץ 1998) הייתה סופרת ילדים ישראלית, כלת פרס ישראל (לשנת תשמ"ד) ופרס זאב על מפעל חיים בתחום ספרות ילדים (בשנת תשמ"ג). יקירת ירושלים לשנת תשנ"ב (1992).
קורות חייה
ימימה טשרנוביץ נולדה לבלה ושמואל טשרנוביץ בעיר וילנה, מרכזה של יהדות ליטא (אז בתחום המושב היהודי של האימפריה הרוסית, בשנות האלפיים, בירת ליטא), וגדלה בבית ציוני. אביה הסופר ואיש הציבור שמואל טשרנוביץ, שנודע בשם העט "ספוג", נמנה עם הכותבים והעורכים בעיתוני התקופה בעברית (כ"הצפירה" ו"עולם קטן") וביידיש, חיבר מסות, מאמרי ביקורת ומונוגרפיות. דודהּ היה הסופר והחוקר חיים טשרנוביץ, המכונה "רב צעיר".
הוריה עמדו על כך שילדיהם (ימימה ואחיה יעקב ואלכסנדר) ידברו בבית עברית וחינכו אותם לעלות לארץ ישראל. עם משפחתה נדדה גם לקייב, למוסקבה ולוורשה, שבה למדה בגן ילדים עברי עם נתן אלתרמן.
עלתה לארץ ישראל בשנת 1921, בהיותה בת 12. (עלייתה מתועדת בספרו של אחיה, יעקב צור, "שחרית של אתמול"). לאחר עלייתה ארצה שהתה משפחתה מעט במושבה בית-גן שבגליל התחתון (שהסתפחה לימים למושבה יבנאל), והתמקמה בירושלים, בסמוך לקרוביה, בהם דודהּ, הסופר א"א קבק.