cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
העבודה הטובה ביותר בעולם (קמפיין)
הקמפיין המחודש בשנת 2013
בניגוד לקמפיין בשנת 2009, בקמפיין זה המועמדות הוכרזה כפתוחה רק לבני הגילאים 18 עד 30, מכל רחבי העולם. המשרות כולן הוענקו לתקופה של חצי שנה בשכר של כ-100,000 דולר לתקופה. ששת המועמדים נבחרו בחודש יוני 2013 מתוך רשימה של כ-339,000 איש שהגישו מועמדות למשרה, גם הפעם באמצעות סרטוני וידאו.
קמפיינים נוספים
בשנים שלאחר מכן, חברות נוספות אימצו את שיטת הפרסום והציעו לאנשים את "העבודה הטובה ביותר בעולם" אצלם. אתר Thirdhome לווילות נופש הציע משרה שכזאת ומי שזכתה למלא אותה היא הצלמת האוסטרלית תושבת איסלנד סורל אמור. חברות נוספות שאימצו את הטרנד הן פיצה האט, חברת רכבות בריטית, חברת נעלי הליכה נורווגית ועוד.
מיכל ליפסון
מיכל לִיפּסוֹן (Lipson; נולדה ב-1970) היא פיזיקאית ישראלית-אמריקאית המתמחה באופטיקה של הסיליקון. הייתה פרופסור חבר באוניברסיטת קורנל בבית הספר להנדסת חשמל ומחשבים וחברה במכון קבלי לננו-מדע בקורנל. היא נבחרה בשנת 2010 לעמיתת קרן מקארתור. בשנת 2014 עברה לאוניברסיטת קולומביה.
השכלה
מיכל ליפסון נולדה בחיפה. כאשר היא הייתה בת 8 המשפחה עברה לברזיל. אחרי שסיימה שתי שנות לימודים כתלמידה לתואר ראשון במכון לפיזיקה של אוניברסיטת סאו פאולו, קיבלה ליפסון תואר ראשון בפיזיקה מהטכניון ב-1992. היא המשיכה ללימודי הדוקטורט בטכניון, אותו קיבלה ב-1998, העבודה עסקה במצבים של מיקרו-מהודים אופטיים מוליכים למחצה. אחרי-כן שהתה שנתיים בפוסט-דוקטורט אצל פרופסור ליונל קימרלינג ב-MIT, שלאחריו קיבלה משרה באוניברסיטת קורנל ב-2001.
בשנת 2015 היא קיבלה תואר פרופסור באוניברסיטת קולומביה.
מחקר
ליפסון ידועה במיוחד בשל עבודתה על פיתוח התקני סיליקון אופטיים, במטרה להשתמש באור כתחליף למוליך חשמלי בשבבים. היא פרסמה את מאמרה הראשון בנושא ב-2004.
מאמר חשוב נוסף שלה התפרסם ב-2006.
היא עובדת גם על פיתוח של "גלימת ההסוואה" האופטית, כלומר הסתרה של אובייקטים על ידי שליטה באור.
ליפסון השתתפה בתוכנית פולברייט,
וזכתה בפרס לחוקר הצעיר מטעם הקרן הלאומית למדע (National Science Foundation) (NSF).
עבודתה התפרסמה ב-Nature, Nature Photonics וכתבי עת נוספים.
פחד מליצנים
פחד מליצנים (לפעמים מכונה קולרופוביה, באנגלית: Coulrophobia, על אף שהמונח אינו רשמי) הוא פחד חריג, או אף בלתי נשלט, מליצנים. DSM-IV אינו מכיר בפחד ספציפי מליצנים כפוביה נפרדת, אך מתייחס לפחד מדמויות מחופשות, ומכיוון שנערכים מעט מחקרים על ליצנים, כולל על ליצנות רפואית, קשה לדעת את היקף התופעה. עם זאת, מחקר שנעשה באוניברסיטת שפילד מצא שליצנים רפואיים עשויים להפחיד חלק מהמטופלים. אולם, הדסון ועוזריו מדווחים כי נמצאה שגיאה שיטתית בעריכת מחקר זה והחוקרים חזרו בהם מפרסומו.
בתרבות פופולרית
פחד מליצנים הופיע רבות בתרבות פופולרית, ובפרט בספרות, בסרטי קולנוע ובסדרות טלוויזיה, לעיתים תוך שימוש במונח "קולרופוביה". ישנן שלל דוגמאות של יצירות בהן מופיעות דמויות שליליות ומפחידות המחופשות לליצן, כגון הג'וקר בקומיקס של DC קומיקס, ״מפחיד״ ו- ״מפחיד 2״ ו-"זה" מאת סטיבן קינג. במקרים אחרים, פחד מליצנים משמש כאלמנט קומי: משום שבגדיו ומעשיו של הליצן נועד לשעשע את הצופים בו - בפחד מליצנים גלומה סיטואציה קומית, וזו מוצגת לא אחת בקומדיות מצבים, בסדרות טלוויזיה מצוירות ובסרטי קולנוע.
בין היצירות הרבות בהן קיים פחד מליצנים ניתן למנות את: אנימניאקס, באפי ציידת הערפדים, בוסטון ליגל, בן 10, דוקטור הו, ההרפתקאות של בילי ומנדי, הקול בראש, הרפתקאות שרה ג'יין, זה, מגרש ביתי, בונז, מנדלבאום בלש פרטי, משפחה מודרנית, סיינפלד, על טבעי, פרייז'ר, ראגרטס ועוד.
אחרי ככלות הכול (ספר)
בשנת 1987 עובד הספר לסרט קולנוע בשם זהה, בבימויו של רובר אנריקו.
עלילת הספר
אל שארל סאמבּרה, בעל בית חרושת קטן לנעליים המתגורר באזור כפרי בחבל דופינֶה, בצרפת של וישי, מגיעים במפתיע לביקור, בחודש מאי 1942, זֶ'רום, ידידו מנוער, ובת זוגו של ז'רום, אליס פאיאט. כל השלושה הם בני שלושים בערך. ז'רום ואליס הגיעו מפריז, הנתונה תחת הכיבוש הנאצי, שם הם פעילים במחתרת. על אליס מסופר: "זה שנה היא בורחת ומסתתרת עם ז'רום. זה שנה שהיא פוחדת ובזה לפחדה." ז'רום ואליס הגיעו כדי לבחון אפשרות להיעזר בשארל בפעולותיו של ז'רום להצלת יהודים מהאזור הכבוש של צרפת. לאחר שאליס הולכת לישון שארל וז'רום משוחחים ארוכות, וז'רום מגלה לחרדתו ששארל מתייחס בסלחנות לגרמנים ותומך בפטן. ז'רום מתאר לשארל את המתרחש בפריז: ""המשטרה החשאית הקטנה שלהם, הס.ס., הגסטפו, עוצרת כל מי שהוא יהודי, כל מי שהוא קומוניסט, ושולחת אותם – נשים וילדים בתוכם – למחנות שהם לא חוזרים מהם."
לקורא מתברר ששארל הציג עמדה פוליטית זו משום שרצה לגרור את ז'רום לשיחה ארוכה, שתרחיק אותו מאליס, שבה התאהב שארל ממבט ראשון. כאשר אליס מתעוררת, שארל מביא ארוחת בוקר לחדרה, ומספר לה: "ביליתי את הערב בהתחפשות לנאצי ולמשתף פעולה עד עלות השחר. כל זה כדי למנוע ממנו ... כלומר, להעיר אותך." כאשר אליס משוחחת עם ז'רום, היא מגלה לו כיצד שארל שיטה בו. ז'רום מספר לה שמצא את המקום מתאים היטב לתוכניתם להשתמש בו כנתיב בריחה של יהודים מצרפת הכבושה.
ז'רום מספר לשארל שבעלה לשעבר של אליס, גרהארט פאיאט, היה מנתח נודע בווינה, שלאחר גירושיהם נמלט לאמריקה עקב יהדותו. שארל מספר לז'רום שבתחילת המלחמה לחם בשורות צבא צרפת, ובשנת 1940, יום לפני כניעתה של צרפת, נתקל עם יחידתו בגרמנים, ומתוך 12 לוחמים ביחידה נותרו בחיים רק שישה. "זאת הסיבה שאני לא רוצה להצטרף למלחמה. אל תחשוב שאני טמבל, אני יודע שאתה בפנים, תמיד היית אידיאליסט", מסביר שארל לז'רום.
ז'רום שאל את מכוניתו של שארל, לשם סיור למציאת מקומות מסתור באזור, ובזמן זה יצאו שארל ואליס על אופניים לרחצה בנחל. כשהגיע הזמן לחזור גילתה אליס שצמיג אופניה מנוקב, ולכן חזרו שניהם יחד על אופניו של שארל. כאשר סיפרה זאת לז'רום, הוא הסביר לה: "אני בטוח שפיתית את שארל, תרגיל הצמיג המנוקב אצלו מסמל משיכה אמיתית, רצינית". הקשר שנוצר בין אליס לז'רום, אף שהיה ביוזמת ז'רום, מעורר את קנאתו: "קיוויתי שתהיי שמחה ומאושרת, אבל אתי, לא עם שארל", אמר לאליס.
השלושה האזינו לרדיו לונדון, ושמעו את המסר "הרועים הלכו והעדר מחכה לו", שגרמו לז'רום ולאליס התרגשות רבה. ז'רום שואל את מכוניתו של שארל לשעות אחדות, ואליס מסבירה לשארל "המשפט הזה ששמעת פירושו ששלושה אנשי מחתרת נתפסו, נמצאים בידי הגרמנים, וברגע זה אולי מענים אותם או מוציאים אותם להורג, אני לא יודעת. אלה היו חברים שלי, חברים של ז'רום קודם כול, וקצת שלי". היא מוסיפה שהמעצר משבש את תוכניותיהם למלט יהודים, ולכן עליה לנסוע לפריז כדי לתאם נתיב בריחה ליהודים. לאחר שז'רום חזר, הוא סיכם עם שארל שילווה את אליס במסעה לפריז, במסווה של נסיעת עסקים.
שארל ואליס יצאו לבלות במועדון הלילה "אגלון". לאחר שרקדו שם שעות אחדות, חזרו ברגל למלון. בדרכם עצרו אותם חיילים גרמנים, שבאו לעצור טרוריסט שהיה באזור. הם נלקחו לחקירה שבה התברר שאליס הייתה נשואה ליהודי, אף שתעודותיה מלמדות שהיא ארית. החוקר לועג לה על שהייתה נשואה ליהודי, והדבר מרתיח את שארל, שמתנפל על החוקר. השומרים השתלטו על שארל, והפשיטו אותו, כדי להראות לאליס את ההבדל בינו ובין בעלה. לאחר שלוש שעות נוספות הם שוחררו וחזרו למלון.
במלון שארל ואליס שכבו לראשונה. אליס מספרת לשארל "מאז 1936 או 1937 ז'רום יודע כל מה שקורה בגרמניה, כל מה שעשו הנאצים מאז 1933; והוא מסכן את חייו כדי להציל אנשים, להעביר אותם מעבר לגבולות, למנוע מהם את הגרוע מכול." עוד היא מגלה לשארל שסבלה מהתמוטטות עצבים. "למען ההנאה יהיה עליה לחיות עם שארל, ולא מתוך אכזריות תעזוב את ז'רום", מנמק הספר את השינוי בחייה של אליס.
בדרכם חזרה מפריז לביתו של שארל, הובילו מזוודה ובה תעודות מזויפות עבור ז'רום. בפגישתם עם ז'רום ציפה שארל שאליס תספר לז'רום על השינוי בחייה. אליס סיפרה לז'רום שנודע לה ששלושת רעיו הוצאו להורג. אליס, ז'רום ושארל מוצפים רגשות עזים ולבטים ממושכים. בסופו של דבר הקדים שארל את אליס ואמר לז'רום: "היא שלי". לאחר מכן הסבירה אליס לז'רום את נסיבות השינוי באהבתה.
ז'רום חזר לבדו לפריז, ושארל ואליס נהנו במשך חודשים אחדים מחיי שלווה בביתו. כאשר נודע לאליס שז'רום נאסר בקרבת פריז, יצאה מיד אליו, והשאירה פתק לשארל. כעבור חודשיים עדיין לא שמע ממנה שארל דבר. ב-11 בנובמבר 1942 השלימו הגרמנים את כיבוש כל צרפת. בכפר פורמואה, כפרו של שארל, עצר הגסטפו את "ז'וזף רוזנבאום, מנהל עבודה בבית חרושת קטן לנעליים, בן הגזע היהודי, שמשפחתו חיה באזור מאז שנת 1854. למרות מחאת מעבידו, עצרו אותו ושלחו אותו לאושוויץ, ולא ויתרו גם על התעללות באשתו והצתת ביתו."
הספר מסתיים במשפט: "אחרי ככלות הכול קם שארל סאמברה והצטרף למחתרת".
רקע היסטורי
מסגרת הזמן של הספר מוצגת בבירור: הפסקה הראשונה של הספר מתרחשת במאי 1942, והפסקה האחרונה – בנובמבר 1942. העלילה מתרחשת בשני חלקיה של צרפת: פריז שתחת הכיבוש הגרמני, וכפר בחבל דופינֶה שבדרום צרפת, אז חלק מצרפת של וישי, שבראשה עמד, כשליט בובה, אנרי פיליפ פטן. פסקת הסיום של הספר מתרחשת בנובמבר 1942, לאחר כיבוש צרפת כולה בידי הגרמנים.
בתקופה זו פעל בצרפת מחנה הריכוז דראנסי, שאליו הועברו יהודים משני חלקיה של צרפת, וממנו הם שולחו להשמדה במחנות ההשמדה שבמזרח אירופה. שואת יהודי צרפת ופעולותיה של תנועת ההתנגדות הצרפתית הן ברקע הסיפור.
אירוע היסטורי נוסף המוזכר בספר הוא השתלטות הנאצים על אוסטריה, שבעקבותיה נאלץ בעלה היהודי של אליס לברוח מאוסטריה.
מירק טופולנק
מירק טופולנק (בצ'כית: Mirek Topolánek; נולד ב-15 במאי 1956 בווסטין, צ'כוסלובקיה) הוא פוליטיקאי צ'כי שכיהן כראש ממשלת צ'כיה מ-16 באוגוסט 2006 עד ל-8 במאי 2009. מירק טופולנק, ראש ממשלת צ'כיה לשעבר, ונשיא מועצת האיחוד האירופי במהלך נשיאות צ'כיה בשנת 2009, מופקד כעת על קידום פרויקט צינור הגז של האוסטרטינג, שנועד לקשר את מרכז עם דרום מזרח אירופה.
קרב סינוויט
קרב סינוויט (באנגלית: Battle of Cynwit, מאוית גם כ-Cynuit) נערך ב-878 בין האנגלו-סקסונים של ממלכת וסקס לוויקינגים הדנים סמוך למצודה המכונה "סינוויט", במיקום לא ברור, והסתיים בניצחון האנגלו-סקסונים. אתרים אפשריים לקרב כוללים את מחנה קנינגטון שבסאמרסט, וגבעת קאונטיסברי, אשר בדבונשייר.
ג'קסונוויל
ג'קסונוויל (באנגלית: Jacksonville) היא עיר במדינת פלורידה שבארצות הברית. העיר היא הגדולה ביותר במדינת פלורידה מבחינת אוכלוסייתה וה-12 בארצות הברית כולה, והגדולה ביותר בארצות הברית היבשתית מבחינת שטחה הכולל. העיר ג'קסונוויל היא מושב מחוז דובאל, ואוכלוסיית העיר מונה כ-911,507 איש (2019), והיא מרכז אזור מטרופוליטני המונה 1,523,615 איש (2016).
קרב סינוויט
מעבר לניצחון האנגלו-סקסוני בסינוויט, שהדף פלישה מקומית, הייתה לקרב גם חשיבות אסטרטגית, היות שנמנעה תנועת מלקחיים אפשרית מצד הדנים, אשר לאחר כיבוש צ'יפנהאם תכננו לנתק את דרכי נסיגתו של המלך הנמלט, אלפרד, ולהשתלט על ממלכתו.
אורנבורג (מחוז)
מחוז אורנבורג (ברוסית: Оренбургская область; תעתיק: אורנבורגסקאיה אובלסט) הוא סובייקט בפדרציה הרוסית. העיר המרכזית במחוז היא אורנבורג. המחוז הוקם ב-7 בדצמבר 1934, והוא גובל עם קזחסטן.
קרב סינוויט
רקע
כוח דני בפיקודו של אובה רגנרסון, אחיהם של איבר חסר העצמות ושל האלפדן, הפליג בתעלת בריסטול עם 23 ספינות ונחת בחוף הצפוני של דבונשייר, בלוויית 1,200 לוחמים. הדנים נתקלו בכוח ההגנה האנגלו-סקסוני של המחוז, בפיקודו של אודה, רוזן דבון, אשר התבצרו במצודה המכונה "סינוויט".
ג'קסונוויל
העיר היא נמל ים חשוב, ומרכז תיירותי משמעותי במדינת פלורידה.
קרב סינוויט
מצור וקרב
סינוויט לא הייתה מבוצרת היטב, וכללה בעיקר סוללת עפר היקפית וגבוהה, אך כמות הלוחמים שבה הרתיעה את אובה ואנשיו, אשר העדיפו לצור על המצודה במקום לתקוף חזיתית, בתקווה שהמחסור במים יגרום לאנשיה להיכנע במהירות.
ג'קסונוויל
היסטוריה
במשך אלפי שנים אינדיאנים התיישבו באזור, וישנן עדויות ארכאולוגיות המתוארכות לשנת 2500 לפנה"ס.
קרב סינוויט
מצור וקרב
מן העבר השני, חששו אודה ואנשיו מאותו המצב בדיוק, ועל כן, פרצו מן המצודה ותקפו עם עלות השחר. הדנים המופתעים נסו אל ספינותיהם תוך שהם סופגים אבדות כבדות. בין 840 ההרוגים היה גם מנהיגם, אובה. בין השלל שנתפס היה גם נס העורב המקודש של הדנים, אשר נחשב על ידם כבעל כוחות פלאיים.
ג'קסונוויל
היסטוריה
האירופאי הראשון שעבר באזור היה חוקר צרפתי שמיפה את הסביבה בשנת 1562. שנתיים לאחר מכן, בשנת 1564 נוסדה ההתיישבות הראשונה, שנקראה פורט קרוליין. ב-20 בספטמבר 1565 פליפה השני, מלך ספרד הורה על תקיפה ספרדית על פורט קרוליין, על מנת להגן על האינטרסים הספרדיים של המושבה הספרדית הסמוכה, סיינט אוגוסטין. המקום נכבש וכמעט כל החיילים הצרפתים נהרגו בקרב.
אורנבורג (מחוז)
הנהר המרכזי שעובר בשטח במחוז הוא נהר האורל. המחוז מחולק לכ-35 אזורים מבחינה אדמיניסטרטיבית.
קרב סינוויט
תוצאות הקרב
ככל הנראה, נועדה התקפת צבאו של אובה לסייע לגות'רום כחלק מתנועת מלקחיים אשר נועדה לנתק את דרכי הנסיגה של אלפרד מלך וסקס, להביא ללכידתו או הריגתו ולכבוש את ממלכתו, בדומה לגורלם של מלכי מזרח אנגליה ונורת'מבריה וממלכותיהם. ייתכן גם שאובה היה אופורטוניסט שניסה לנצל את העובדה שהאנגלו-סקסונים היו עסוקים בלחימה מול גות'רום כדי להגיע להשגים בחלק לא מוגן של הממלכה.
אורנבורג (מחוז)
היסטוריה
ב-15 בפברואר 2013 התפוצץ מטאור באוויר במחוז וגרם לפציעתם של כ-1,200 תושבים בכל האזור.
קרב סינוויט
תוצאות הקרב
אף על פי שהוא מוזכר בכרוניקה האנגלו-סקסונית רק בקצרה חשוב הקרב מהסיבות הבאות: את הניצחון נחלו כוחות אנגלו-סקסוניים שלא הונהגו על ידי המלך אלפרד, אשר עמד באותו הזמן בראש ההתנגדות לפלישה הוויקינגית, בתקופה אותה מציינת הכרוניקה כ"כולם שועבדו מלבד אלפרד".
אורנבורג (מחוז)
כלכלה
מחוז אורנבורג הוא אחד ממרכזי החקלאות ברוסיה, האקלים הנוח ששורר בו מאפשר גידול של אורז, שיפון, חמניות, תפוחי אדמה, אפונה, שעועית, תירס ודלעת. בשטח המחוז התגלו מחצבים רבים, והייצוא מהמחוז כולל דלק, גז, ברזל, נחושת, ניקל, אזבסט וכרום. לצד מחצבים אלו המחוז מייצא גם מנועים חשמליים, רדיאטורים וחלקי מכונות שונים.
ג'קסונוויל
היסטוריה
בשנת 1763, לאחר מלחמת הצרפתים והאינדיאנים, ספרד ויתרה על פלורידה ונתנה אותה לממלכה המאוחדת. בתקופת השלטון הבריטי, האזור שגשג מבחינה כלכלית וחקלאית. בשנת 1783, לאחר מלחמת העצמאות של ארצות הברית, האזור חזר לשליטת ספרד ובשנת 1821 פלורידה עברה לשליטת ארצות הברית. באותה השנה, הוחלט לתכנן עיר באזור. לבסוף הוחלט כי שמה של העיר יהיה ג'קסונוויל, על שמו של אנדרו ג'קסון.
אורנבורג (מחוז)
דמוגרפיה
בערי המחוז מתגוררים כ-61% מאוכלוסיית המחוז. רוסים מהווים כ-76%, טאטארים כ-7.6% וקזחים כ-6% מכלל אוכלוסיית המחוז. בעקבות גירוש גרמנים במהלך מלחמת העולם השנייה במחוז התגוררו כ-50 אלף גרמנים, רובם עזבו את רוסיה ועתה מתגוררים במחוז רק כ-12 אלף גרמנים. דתם של רוב תושבי המחוז היא נצרות אורתודוקסית, ואילו ישנו מיעוט מוסלמי.
ג'קסונוויל
היסטוריה
במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית, פלורידה הייתה ממייסדות קונפדרציית המדינות של אמריקה, וג'קסנוויל הייתה נקודת מפתח לסחורות חקלאיות עבור מדינות הדרום. עד מהרה, צבא האיחוד יצר מצור על העיר, והיא החליפה שלטון מספר פעמים במהלך המלחמה.
במהלך תקופת השיקום שאחרי המלחמה העיר פרחה מבחינה תיירותית (הרבה בזכות ביקורו של הנשיא גרובר קליבלנד), אף על פי שמספר פעמים פרצה בעיר קדחת צהובה.
בשנת 1901 פרצה שרפה אשר פגעה בצורה קשה בעיר, גרמה לכ־10,000 איש לאבד את בתיהם כאשר אלפי בתים נשרפו, ושבעה אנשים נהרגו. זה היה אחד מאסונות הטבע הגדולים ביותר בהיסטוריה של פלורידה והשרפה העירונית הגדולה ביותר באזור זה של ארצות הברית.
בעשור השני של המאה יוצרי סרטים רבים נמשכו לעיר בשל מזג האוויר שלה, והוקמו בה למעלה מ-30 אולפנים לראינוע. בנוסף על כך, ג'קסונוויל הפכה גם למרכז של בנקאות וביטוח. במהלך שנות ה-40 צי ארצות הברית פתח 3 בסיסים באזור, דבר שהוסיף מקומות תעסוקה רבים לעיר. לאחר מלחמת העולם השנייה התרחש גל פירוור גדול אשר פגע בערים רבות בארצות הברית, בהן ג'קסונוויל.
קרב סינוויט
תוצאות הקרב
בנוסף, הצלחתם של אודה ואנשי המחוז שלו מתבטאת לא רק בהריגתו של אובה, אלא גם בלכידתו של נס העורב (Hrefn), לו הייתה חשיבות דתית ומורלית עבור הדנים. לכידת הנס מצוינת בכרוניקה, המקום היחיד בו נזכרת תפיסה של פריט מסוג זה בכל הקרבות המרובים אשר נערכו כנגד הדנים.
ג'קסונוויל
היסטוריה
בשנת 2005 אירחה ג'קסונוויל את אירוע הסופרבול XXXIX, מופע שנצפה על ידי 86 מיליון צופים ברחבי העולם.
באוקטובר 2016 פקד הוריקן מת'יו את העיר וגרם לנזק רב. בספטמבר 2017 פגע הוריקן אירמה בעיר וגרם לשיטפונות שוברי שיאים בחומרתם בג'קסונוויל, שלא נראו מאז 1846.
אקלים
בג'קסונוויל שורר אקלים סובטרופי לח, עם קיצים לחים וחמים, וחורף חם ויבש יותר. הגשמים יורדים בעיקר בחודשים החמים ביו מאי לספטמבר. גשמים עונתיים מרוכזים בחודשים החמים ביותר מאי עד ספטמבר, עם ממוצע גשמים של 1,300 מ"מ בשנה. החודשים היבשים ביותר הם מנובמבר עד אפריל.
הטמפרטורות הממוצעות החודשיות הרגילות נעות בין 11.7 מעלות צלזיוס בינואר ל-27.9 ביולי. הטמפרטורות הממוצעות במשך השנה נעות בין 16 מעלות ל-35. בחודשי הקיץ החמים הטמפרטורות יכולות להגיע גם ל-43.3 מעלות צלזיוס. הטמפרטורה הגבוהה ביותר שנרשמה הייתה 40 מעלות צלזיוס ב-28 ביולי 1872 ו-11 ביולי 1879. בג'קסונוויל ממוצע של 10 עד 15 לילות בשנה בהם הטמפרטורות יורדות אל נקודת האפס או יותר, טמפרטורות כאלה חולפות בדרך כלל תוך שעות ספורות.
פוליטיקה
הבחירות לראשות העיר מתקיימות אחת לארבע שנים. מועצת העיר מונה כ-19 חברים. 14 מתוכם נבחרים ב-14 מחוזות בחירה, ועוד כחמישה נציגים נבחרים על ידי כל העיר. אמנם ראש העיר מפקח על מחלקות העירייה, אך רובן עצמאיות בצורה מסוימת. לראש העיר יש כוח להטיל וטו על החלטות מועצת העיר, ולה יש את הכוח לפטר ולמנות ראשי מחלקות.
ראש העיר הנוכחית היא דונה דיגן, שנכנסה לתפקידה ב-1 ביולי 2023.
דמוגרפיה
ג'קסונוויל היא העיר המאוכלסת ביותר בפלורידה והעיר ה-12 בגודלה בארצות הברית. נכון לשנת 2015, גרים בה כ-911,507 תושבים. נכון לשנת 2019, העיר נמצאת במקום העשירי מבחינת כמות התושבים ממוצא ערבי שבה. נכון לשנת 2010 יש בעיר את הקהילה הפיליפינית הגדולה ביותר בארצות הברית, כאשר לרובה יש קשר כלשהו עם צי ארצות הברית.
9.2% מאוכלוסיית העיר לא נולדו בארצות הברית.
גזע
נכון לשנת 2010:
דת
ג'קסונוויל מגוונת מאוד מבחינה דתית. הקבוצה הגדולה ביותר היא פרוטסטנטית, כאשר מרביתה אוונגליסטית, אך ישנן קהילות פרוטסטנטיות רבות אחרות. ישנה גם קהילה קתולית חזקה.
בעיר ישנם גם כמה אלפי מוסלמים, הינדואים, בודהיסטים וכמה מאות בהאים.
נכון לשנת 2010 היו בעיר 366,273 משקי בית, מתוכם 11.8% היו פנויים. 23.9% ממשקי הבית היו ילדים מתחת לגיל 18 שגרים איתם, 43.8% היו זוגות נשואים, 15.2% היו בעלי בת נשים ללא בעל נוכח, ו- 36.4% היו לא משפחות. 29.7% מכלל משקי הבית היו מורכבים מאנשים פרטיים, ול-7.9% אנשים גרו לבד מגיל 65 ומעלה. גודל משק הבית הממוצע היה 2.55 וגודל המשפחה הממוצעת 3.21. חלוקת הגילאים בעיר היא: 23.9% מתחת לגיל 18, 10.5% בין 18 ל 24, 28.5% מ 25 ל 44, 26.2% בין 45 ל 64, ו-10.9% שהיו בני 65 או מבוגרים יותר. הגיל הממוצע היה 35.5 שנים. לכל 100 נקבות היו 94.1 זכרים. לכל 100 נקבות מגיל 18 ומעלה היו 91.3 גברים.
בשנת 2010 ההכנסה החציונית למשק בית במחוז הייתה 48,829 דולר וההכנסה החציונית למשפחה הייתה 59,272 דולר. לזכרים הכנסה חציונית של 42,485 דולר לעומת 34,209 דולר לנשים. ההכנסה לנפש של המחוז הייתה 25,227 $. כ-10.5% מהמשפחות ו-14.3% מהאוכלוסייה היו מתחת לקו העוני, כולל 20.4% מהנשים מתחת לגיל 18 ו-9.9% מבני 65 ומעלה.
מיראז' (משפחת מטוסים)
מיראז' (מצרפתית: Mirage – חזיון תעתועים) היא משפחת מטוסים צבאיים על־קוליים מתוצרת חברת דאסו תעופה הצרפתית. במשפחה פותחו מטוסי קרב, מטוסי תקיפה ומפציצים.
תכנון מטוסי המשפחה החל בשנות ה־50 של המאה ה־20 והם יוצרו בצרפת ובמדינות נוספות במגוון דגמים ופיתוחים. ייצור מטוסים במשפחה נמשך עד שנת 2007.
המטוס הסדרתי הראשון במשפחה זאת, המיראז' 3, היה בין מטוסי הקרב של הדור השני המוצלחים והנפוצים. המטוס נמכר לחילות אוויר רבים ברחבי העולם תוך שהוא מיוצר במשך למעלה מעשור. ישנם חילות אוויר המשתמשים בדגם זה כמטוס קו ראשון גם כיום, ובהם חילות האוויר של ארגנטינה, צ'ילה, קונגו, מצרים, גבון, לוב, פקיסטן ופרו. בישראל היה מטוס זה בשנות ה־60 של המאה ה־20 מטוס הקרב העיקרי של חיל האוויר הישראלי.
דגמים עיקריים
במשפחה זו יוצרו הרבה דגמים, בהם נסיוניים כגון מטוס הקרב ממריא אנכית מיראז' 3V, שנבנו מהם רק אבות טיפוס ולא נכנסו לקו ייצור. הדגמים העיקריים שיוצרו בייצור המוני הם:
הפארק הלאומי הרי הרוקי
הצעת החוק הפארק הלאומי הרי הרוקי אושרה בחתימת נשיא ארצות הברית וודרו וילסון ב-26 בינואר 1915, ובה נקבעו גבולות הפארק וההגנה הפדרלית על האזור לדורות הבאים. חיל השימור האזרחי סלל את כביש כלי הרכב הראשי "כביש שביל הרכס" (Trail Ridge Road) בשנות ה-30 של המאה ה-20. ב-1976 הכריז ארגון אונסק"ו על הפארק כאחד מהשמורות הביוספריות העולמיות הראשונות. ב-2017 ביקרו בפארק מעל ל-4.4 מיליון מבקרים, הפארק הלאומי השלישי במערכת הפארקים הלאומיים של ארצות הברית במספר המבקרים השנתי בשנת 2015.
בפארק יש חמישה מרכזי מבקרים, כשמטה הפארק שוכן במרכז המבקרים ביוור מדוז (Beaver Meadows Visitor Center) – אתר היסטורי לאומי (National Historic Landmark) שתוכנן על ידי סטודנטים מבית הספר לאדריכלות של פרנק לויד רייט בטאליסין וסט (Taliesin West) באריזונה. יערות לאומיים מקיפים את הפארק כולל היער הלאומי רוזוולט (Roosevelt National Forest) מצפון וממזרח, היער הלאומי רואוט (Routt National Forest) מצפון וממערב, והיער הלאומי אראפהו (Arapaho National Forest) ממערב ומדרום, כשאזור הטבע הבראשיתי אינדיאן פיקס (Indian Peaks Wilderness) שוכן ישירות דרומית לפארק.
גאוגרפיה
הפארק הלאומי הרי הרוקי מקיף 1,074.28 קילומטרים רבועים של אדמה פדרלית, יחד עם 1,024.09 קילומטרים רבועים של אזורי טבע בראשיתי של שירות היערות של ארצות הברית הצמודים לגבולות הפארק. קו פרשת המים של אמריקה עובר במרכז הפארק מצפון לדרום, כשנהרות ונחלים בצד מערבי של קו פרשת המים זורמים לעבר האוקיינוס השקט, בעוד שאלו בצד המזרחי זורמים לעבר האוקיינוס האטלנטי.
הפארק הלאומי הרי הרוקי הוא אחד הפארקים הלאומיים הגבוהים ביותר, כשהגבהים נעים מ-2,396 ועד 4,346 מטרים, כשהמקום הגבוה ביותר הוא פסגת לונגס (Longs Peak). כביש שביל הרכס הוא כביש אספלט מקשר בין יישובים הגבוה ביותר בארצות הברית, ששיא גובהו הוא 3,713 מטרים. בפארק יש 60 פסגות מעל גובה 12,000 רגל (3,658 מטר), וברכס מאמי (Mummy Range), בצפון הפארק יש כמה פסגות מעל ל-13,000 רגל (3,962 מטרים) כולל פסגת האגס (Hagues Peak), הר מאמי (Mummy Mountain), הר פיירצ'יילד (Fairchild Mountain), הר אפסילון (Ypsilon Mountain) והר צ'יקיטה (Mount Chiquita). כמה קרחונים קטנים ושדות שלג קבועים קיימים בקרקסים קרחוניים בהרים הגבוהים.
יש חמישה אזורים גאוגרפיים בתחומי הפארק:
אזור 1: איילים קוראים ושטחי אחו נרחבים
אזור מספר 1 ידוע בשל שטחי האחו הנרחבים והאיילים הקוראים, והוא שוכן בצד מערב (צד אגם גרנד) של קו פרשת המים של אמריקה. קרוב ל-50 קילומטרים של שביל קו פרשת המים של היבשת מתפתלים דרך הפארק ועוברים דרך נוף וטונדרה אלפיניים.
אל אזור "ביג מדוז" (Big Meadows - "האחו הגדול") שבו שפע עשבים ופרחי בר אפשר להגיע דרך שבילי ההליכה אונאהו (Onahu), טונאהוטו (Tonahutu), או גרין מאונטיין (Green Mountain). אזורים נופיים אחרים כוללים את "לונג מדוז" (Long Meadows - "האחו הארוך") ועמק קאוניץ' (עמק זאב הערבות) של חלקו העליון של הנהר קולורדו, מקום טוב לצפרות, ובחורף לפעילויות של הליכה בנעלי שלג וסקי למרחקים. שביל העמק מתפתל דרך עמק קאוניץ', והוא כולל לפחות 39 מכרות, אף שרק לפחות מ-20 מהם יש תיעוד ושרידים ארכאולוגיים. לולו סיטי הוא אתר של עיירת מכרות כסף נטושה מתחילת שנות ה-80 של המאה ה-19 השוכן לאורך שביל הנהר קולורדו. על פי הדו"ח מ-1985 שהוכן עבור המרשם הלאומי של מקומות היסטוריים (National Register of Historic Places) נותרו רק חורבות של שלוש בקתות יחד עם שרידים של שישה בתים נוספים.
מעבר בייקר (Baker Pass) חוצה את קו פרשת המים של אמריקה דרך הרי נוור סמר ולתוך אגן הניקוז של הנהר מישיגן (Michigan River) מערבית להר נימבס (Mount Nimbus), אגן ניקוז המזין פלגים ונהרות הזורמים בסופו של דבר למפרץ מקסיקו. מעברי הרים אחרים הם מעבר לה פודר ומעבר תאנדר (Thunder Pass), שפעם שימש למרכבות דואר ומוביל לאגמי מישיגן. ליטל ילוסטון (Little Yellowstone) מתאפיין בתוואים גאולוגיים דומים לקניון הגדול של ילוסטון. שביל גרין מאונטיין היה פעם דרך עגלות ששימשה להובלת חציר שנקצר בביג מדוז. הר פלאטטופ (Flattop Mountain - "הר שולחן"), שאליו ניתן להגיע הן מהצד המזרחי והן מהצד המערבי של הפארק, שוכן קרוב להר גרין (Green Mountain). מצפה הר שדו (Shadow Mountain Lookout), מגדל תצפית לאיתור שריפות יער, נרשם במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים. פארק פרדייז (Paradise Park) הוא בעיקר אזור בר נסתר ומוגן ששום שביל מוסדר אינו מוביל אליו.
אתרים נוספים הראויים לציון בצד המערבי של הפארק כוללים את נקיק סקלטון (Skeleton Gulch - נקיק השלד), מפלי קסקייד (Cascade Falls), מפלי נורת אינלט (North Inlet Falls), מפלי גרניט (Granite Falls) ומפלי אדמס (Adams Falls). האגמים בצד המערבי כוללים את אגם בואן (Bowen Lake), אגם ורנה (Lake Verna), אגם העננים (Lake of the Clouds) אגמי היינאץ' (Haynach Lakes), אגם טימבר (Timber Lake), אגם לון פיין (Lone Pine Lake - "אגם האורן הבודד"), אגם נניטה (Lake Nanita) ואגם נוקוני (Lake Nokoni).
אזור 2: האזור האלפיני
אזור 2 הוא האזור האלפיני של הפארק ובו שבילי טונדרה נגישים בגובה רב, אזור הידוע בנופים המרהיבים הנשקפים ממנו. בתוך האזור נמצאים הר אידה (Mount Ida), שמדרונותיו הם שטחי טונדרה ונשקפת ממנו תצפית נרחבת על קו פרשת המים של אמריקה, והר ספשימן (Specimen Mountain – "הר הדגימה"), שאליו מגיע שביל תלול ואפשר לראות ממנו כבשים גדולות-קרניים ומרמיטות. מעבר פורסט קניון (Forest Canyon Pass – "מעבר קניון היער") שוכן בסמוך לקצה שביל יוט העתיק (Old Ute Trail), שבעבר קישר בין כפרים לרוחב קו פרשת המים של אמריקה.
שביל מעבר צ'פין (Chapin Pass trail) חוצה יער עבות לעבר תצפיות יפהפיות של עמק צ'פין קריק (Chapin Creek valley), כשהוא ממשיך קדימה מעל לקו העצים למורדות המערביים של הר צ'פין (Mount Chapin). שביל קהילות הטונדרה (Tundra Communities Trail), שאליו אפשר להגיע מכביש שביל הרכס, הוא שביל הליכה שלאורכו אפשר לצפות בטונדרה ובפרחי בר אלפיניים. שבילים אחרים הם שביל יוט ורכס טומבסטון (Tombstone Ridge and Ute Trail) המתחיל בטונדרה ורובו במורד מיוט קרוסינג (Ute Crossing) ועד אזור "אפר ביוור מדוז" (Upper Beaver Meadows – "אחו הבונה העליון"), כשלאורכו אתר מחנאות אחד פשוט אחד. שביל נהר קאש לה פודר (Cache La Poudre River) מתחיל צפונית לאגם פודר (Poudre Lake ) בצד המערבי של העמק בסמוך למעבר מילנר (Milner Pass) וממשיך במורד לעבר המפגש עם שביל מעבר מאמי (Mummy Pass). אגם אירן (Lake Irene) הוא אזור נופש ופיקניק.
אזור 3: אזור טבע בראשיתי
שביל למפי רידג' (Lumpy Ridge Trail) מוביל לסלע המכונה בשל צורתו "המגף של פול בניין" (Paul Bunyan's Boot), כ-2.5 קילומטרים מתחילת השביל, ואז אגם ג'ם (Gem Lake, "אגם אבן החן"), ובהמשך לסלע המאוזן (Balanced Rock). שביל בלאק קניון (Black Canyon Trail – "הקניון השחור"), חוצה את שביל קאו קירק, ויוצר לולאה הממשיכה דרך עמק חוות מקגרגור הישנה (McGregor Ranch) ועובר לצד תצורות הסלעים של לאמפי רידג'.
שביל קאו קריק עוקב אחר נקיק קאו, שבו בריכות בונים רבות, נמשך מעבר לשביל לצומת עם ברידל פולס כשביל דארק מאונטיין (Dark Mountain Trail – "ההר האפל"), ואז מצטרף לשביל בלאק קניון החוצה את שביל לואן לייק ( Lawn LakeTrail – "אגם המדשאה"), מרחק קצר אחרי האגם. שביל נורת באונדרי (North Boundary Trail – "הגבול הצפוני") מתחבר למערכת השבילים של לוסט לייק (Lost Lake – "האגם האבוד"). שביל נורת פורק (North Fork Trail – "המזלג הצפוני") מתחיל מחוץ לפארק באזור הטבע הבראשיתי קומאנצ'י (Comanche Peak Wilderness) ומסתיים בפארק באגם לוסט (Lost Lake). שביל סטורמי פיקס (Stormy Peaks Trail – "פסגות סוערות") מחבר בין קמפוס פינגרי פארק (Pingree Park campus) של אוניברסיטת המדינה של קולורדו באזור הטבע הבראשיתי קומאנצ'י ושביל נורת פורק בתוך הפארק.
לולאת ביוור מאונטיין (Beaver Mountain Loop – "הר בונה"), שביל שבו משתמשים גם רוכבי סוסים, עוברת דרך יערות וכרי דשא, חוצה את פלג ביוור (Beaver Brook) וכמה אגני ניקוז שבהם צומחים עצי צפצפה, ויש ממנה תצפית מעולה על פסגת לונגס. משביל דיר מאונטיין (Deer Mountain Trail – "הר הצבי") יש תצפית של 360 מעלות על החלק המזרחי של הפארק. מרמת הפסגה של הר דיר יש תצפית נרחבת על קו פרשת המים של אמריקה. במהלך החורף יש מעט שלג בחלק התחתון של השביל, אם כי שלוגיות מצטברות לעיתים בפיתולים החדים בשביל. עומק השלג על הפסגה נע בין מטר למטר וחצי ומחייב שימוש בנעלי שלג או בגלשי סקי.
השביל לאגם אסטס באסטס פארק מתפתל דרך מקלט לעופות, ליד מסלול גולף, לאורך הנהר ביג תומפסון ונקיק פיש (Fish Creek), דרך אתר הפיקניק ליד האגם ולאורך חופי האגם. בשביל משתמשים צפרים, רוכבי אופניים והלכים.
שביל לואן לייק מטפס לאגם לואן ואגם קריסטל (Crystal Lake), אחד מהאגמים העמוקים ביותר בפארק, במערכת האקולוגית האלפינית ולאורך מסלולו של הנהר רורינג (Roaring River). ניתן לראות בערוץ הנהר את הנזק המסיבי שנגרם מהשיטפון של התמוטטות הסכר ב-1982 ועלה בחייהם של שלושה מטיילים. השביל דורש מאמץ ניכר בחורף בהליכה בנעלי שלג. שביל אגם אפסילון מוביל אל האגם שבשמו כמו גם אגם צ'יפמנק (Chipmunk Lake – "אגם סנאי"), שממנו תצפיות על אגם לונגס, תוך כדי חצייה של יערות אורן ושיחים של פירות יער. השביל גם מציע מראות של הקניון שנחפר על ידי המים הגועשים ממי שיטפון אגם לואן ב-1982. ניתן לראות את המדרון הדרומי של הר אפסילון, ובו החתך העמוק דמוי האות Y המתרומם בחדות מחוף האגם.
אגם ג'ם שוכן גבוה בין כיפות הגרניט המעוגלות של רכס לאמפי. רכס זה, שלא נפגע מקרחונים, הוא מחשוף גרניט בן 1.8 מיליארד שגולף על ידי רוח וסחיפה כימית לרכס דמוי עמוד שדרה. עמודים, בורות, וסלעים מאוזנים נמצאים בערך באמצע השביל, וממנו יש תצפיות של עמק אסטס וקו פרשת המים של אמריקה. שביל פוטס פאדל (Potts Puddle trail) נגיש משביל בלאק קניון.
אזור 4: לב הפארק
אזור 4 הוא לב הפארק עם גישה נוחה לכבישים ולשבילים, נופים נהדרים, וטיולי אגם, כולל השבילים הפופולריים ביותר. שביל הר פלטטופ (Flattop Mountain) הוא שביל דרך הטונדרה וההליכה הקלה ביותר לקו פרשת המים של אמריקה בפארק. ההליכה אל פסגת האלט (Hallett Peak) עוברת דרך שלושה אזורי אקלים, תוך חציית הרכס שממנו זורם קרחון טינדל (Tyndall Glacier) ולבסוף טיפוס אל פסגת האלט.
אגם בר (Bear Lake – "אגם הדובים") הוא אגם בגובה רב ביערות אשוחית ואשוח בבסיס פסגת האלט והר פלטטופ. אגם בירסטדט (Bierstadt Lake) שוכן על גבי מורנה צידית הקרויה מורנת בירסטדט (Bierstadt Moraine) ומימיו מתנקזים לנקיק מיל (Mill Creek). יש כמה שבילים המובילים לאגם בירסטדט דרך חורשות עצי צפצפה ואורנים מפותלים. צפונית למורנת בירסטדט שוכן הוולוול פארק (Hollowell Park), כר דשא ביצתי נרחב לאורך נקיק מיל. נתיבו של שביל הולוול פארק עובר לאורך חלקו הדרומי של הר סטיפּ (Steep Mountain – "הר תלול"). חוות, מפעלי כריתה ומנסרות פעלו בהולוול פארק בתחילת המאה ה-20.
גלישיאל באסין (Glacial Basin – "אגן קרחוני") היה אתר נופש אותו הפעילו אבנר ואלברטה ספארג (Abner and Alberta Sprague), שעל שם קרוי אגם ספארג. האגם הוא גוף מים רדוד שנוצר כאשר הזוג ספארג סכר את נקיק בולדר (Boulder Brook) על מנת ליצור בריכת דגים. אגם ספארג הוא אתר פופולרי לצפרות, הליכה וצפייה בפסגות ההרים, יחד עם מחנאות באתר המחנאות גליישר באסין.
אגם דרים (Dream Lake – "אגם חלומי") הוא אחד האגמים המצולמים ביותר וידוע גם בחורף בהליכה בנעלי שלג. אגם אמרלד (Emerald Lake – "אגם האזמרגד") שוכן ישירות מתחף לאוכף שבין פסגת האלט והר פלטטופ, מרחק הליכה קצר מאגם דרים. החוף של אגם האייאהה (Lake Haiyaha – מילה בשפת הילידים שפירושה "סלעים גדולים") מוקף בסלעים יחד עם עצי אורן מעוותים וציוריים הגדלים מתוך הסדקים בסלעים. אגם נימפ (Nymph Lake – "אגם נימפאה") קרוי על שם מין הנימפאה הצהובה Nymphaea polysepala הגדלה על פניו. אגם הלן (Lake Helene) הוא מקור מימיו של קניון אודסה (Odessa Gorge), מזרחית להר נוצ'טופ (Notchtop Mountain). אגם טו ריוורס (Two Rivers Lake – "אגם שני הנהרות") שוכן לאורך השביל לאגם אודסה מאגם בר, ויש בו אתר מחנאות פשוט. שביל קאב לייק (Cub Lake trail – "אגם הגור") חוצה את נהר ביג תומפסון, כרי דשא פרחוניים, וחורשות אורן וצפצפה. בחורף יש בשביל קרח ושלג עמוק המחייבים שימוש בנעלי שלג או במגלשי סקי.
שביל אגם פרן (Fern Lake – "אגם השרכים") עובר דרך תצורות קשת סלע (Arch Rock), "הבריכה" (Pool) והאשדות של מפלי פרן (Fern Falls). שני אתרי מחנאות פשוטים שוכנים בסמוך לאגם, ושניים נוספים קרובים לתחילת השביל. לאגם אודסה יש שתי דרכי גישה: האחת לאורך שביל פלטטופ מאגם בר בעוד שדרך הגישה השנייה היא מתחילת שביל אגם פרן, שלאורכה נמצאים נקיק פרן, הבריכה, מפלי פרן ואגם פרן בעצמו. במקום אתר מחנאות פשוט אחד. אגמים אחרים הם אגם ג'אול (Jewel Lake – "אגם התכשיט"), אגם מילס (Mills Lake), אגם בלאק (Black Lake – "אגם שחור"), אגם בלו (Blue Lake – "אגם כחול"), אגם הזכוכית (Lake of Glass) ואגם ספרוס (Spruce Lake – "אגם האשוחית").
ה"בריכה" (The Pool) היא מערבולת גדולה שנוצרה במפגש בין הנקיקים פרן וספרוס עם הנהר ביג תומפסון. הנתיב בחורף הוא לאורך דרך חצץ, המובילה לשביל בתחילת שביל אגם פרן. לאורך השביל יש צפצפות שנכרתו על ידי בונים, מפלים קפואים על הצוקים, וקשת הסלע. השביל למפלי אלברטה (Alberta Falls) עובר דרך נקיק גליישר (Glacier Creek) וקניון גליישר (Glacier Gorge).
אקלים
פעולות הגומלין המורכבות בין הגובה, המדרונות, החשיפה וגושי האוויר האזוריים קובעות את האקלים בפארק, הידוע בדפוסי אקלים קיצוניים. "התנגשות בין גושי אוויר" מכמה כיוונים מייצרת חלק מאירועי מזג האוויר המרכזיים באזור. כשאוויר ארקטי קר מהצפון פוגש באוויר חמים ולח ממפרץ מקסיקו ברכס פרונט יורדות על הפארק כמויות גדולות של שלג רטוב מאוד ומצטברות לשכבת שלג עבה.
גובה
האזורים הגבוהים בפארק מקבלים כמות משקעים כפולה מאזורים נמוכים יותר, בדרך כלל כשלג עמוק בחורף. תנאים ארקטיים שולטים במהלך החורף, עם סופות שלג פתאומיות, רוחות עזות ושכבת שלג עמוקה. טיולים ליליים באזורים הגבוהים מחייבים ציוד מיוחד המותאם לטמפרטורות של 35°C- או מתחת להן.
תנאים דמוי אביב לא מתפתחים באזור התת-אלפיני עד יוני. פרחי בר פורחים משלהי יוני עד תחילת אוגוסט.
מתחת לגובה 2,860 מטרים הטמפרטורות מתונות לעיתים קרובות, אף על פי שהטמפרטורות בלילה קרות, כצפוי ממזג אוויר הררי. האביב מגיע לאזור ההררי בתחילת מאי, כאשר פרחי הבר מתחילים לפרוח. מזג האוויר באביב נתון לשינויים בלתי צפויים בטמפרטורות ובמשקעים, כאשר יש פוטנציאל לשלג לאורך השבילים במאי. ביולי ובאוגוסט, הטמפרטורות הם בין 20°C ל-28°C במהלך היום, וצונחות עד ל-4°C בלילה. בקיץ מרבית המשקעים בגבהים הנמוכים יותר הם בצורת גשמים.
שינויים דרמטיים פתאומיים במזג האוויר עלולים להתרחש במהלך הקיץ, בדרך כלל בשל סופות רעמים בשעות אחר הצהריים שיכולות לגרום לשינויים בתנאי הרוח ולירידה של מעל ל-10 מעלות צלזיוס בטמפרטורה.
קו פרשת המים של אמריקה
האקלים בפארק מושפע גם מקו פרשת המים של אמריקה, העובר דרך הפארק מצפון-מערב עד דרום-מזרח דרך מרכז הפארק לאורך הפסגות הגבוהות. קו פרשת המים של אמריקה יוצר שני דפוסי אקלים מובחנים – האחד אופייני לצד המזרחי בסמוך לאסטס פארק והשני הקשור לאזור אגם גרנד בצד המערבי של הפארק. בצד המערבי של הפארק יש יותר שלג, פחות רוח, וימים קרים בהירים במהלך חודשי החורף.
מחקר שינוי האקלים
הפארק הלאומי הרי הרוקי נבחר להשתתף במחקר שינוי האקלים, יחד עם שני אזורים של שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית באזור הרי הרוקי ושלושה באזור הרי האפלצ'ים. המחקר החל ב-2011, ונוהל על ידי חברים בקהילה האקדמית המדעית בשיתוף פעולה עם שירות הפארקים הלאומיים ונאס"א. המטרה המוצהרת הייתה: "לפתח וליישם כלים תמכי החלטות המשתמשים בנאס"א ומידע ומודלים אחרים על מנת להעריך את הפגיעות של המערכות האקולוגיות והמינים לשינויים באקלים ובשימוש בקרקעות ולהעריך אופציות ניהול".
נכון ל-2010 הראו הרישומים של מאה השנים הקודמות שיש גידול בטמפרטורה השנתית הממוצעת של 1.7°C. הטמפרטורה הנמוכה הממוצעת גדלה יותר מהטמפרטורה הגבוהה הממוצעת במהלך תקופה זו. כתוצאה מהגידול בטמפרטורה השלג נמס בהרים מוקדם יותר בשנה ועקב כך הקיצים יבשים יותר וככל הנראה עונות השריפה מגיעות מוקדם וארוכות יותר. מאז שנות ה-90 של המאה ה-20 גדל קצב הריבוי של חיפושית האורן ההררית (Dendroctonus ponderosae) ושיעור התמותה של החיפושיות בחורף פחת. עקב כך האוכלוסייה הגדולה של החיפושיות הובילה לקצב מוגבר של תמותת העצים בפארק.
מחקר שינויי האקלים צופה עלייה נוספת בטמפרטורות, עם התחממות גדולה יותר בקיץ וטמפרטורות קיצוניות גבוהות יותר עד שנת 2050. בשל הטמפרטורה המוגברת, יש עלייה מתונה צפויה בשיעור התאדות המים. התחזית לשנת 2050 צופה הפתחה בכמות השלג בין 15% ל-30% מהכמות הנוכחית, היעלמות ברד ששורד על פני הקרקע וסיכוי גבוה יותר לאירועי גשמים עזים. אירועי בצורת אפשריים בשל הטמפרטורות הגבוהות, קצב התאדות גבוה יותר, ושינויים פוטנציאלים במשקעים.
גאולוגיה
סלע מותמר נוצר בליבה של יבשת אמריקה הצפונית בעידן העל של הפרקמבריון. בעידן הפלאוזואיקון, שקע חלקה המערבי של אמריקה הצפונית מתחת לים רדוד, כשקרקעית הים הייתה בנויה ממשקעים של ארגיליט, סוג של סלע משקע שנוצר מבוץ שהתקשה, בעובי כמה קילומטרים. סוג הגרניט המכונה "גרניט פסגת פייק" (Pikes Peak granite) נוצר בשלהי הפרקמבריון והמשיך להיווצר בעידן הפלאוזואיקון כאשר כמויות מסיביות של סלע מותך זרמו, התגבשו ויצרו את היבשות בין לפני מיליארד ל-300 מיליון שנים. במקביל בתקופה מלפני 500 עד לפני 300 מיליון שנים החל האזור לשקוע כאשר משקעי אבן גיר ובוץ שקעו במקום שהתפנה. סחיפה של גרניט יצרה גרגירי חול שיצרו שכבת של משקעים באגן השוקע.
לפני כ-300 מיליון שנים, הקרקע התרוממה תוך יצירת הרי הרוקי הקדמוניים. תצורת פאונטיין (Fountain Formation) הורבדה במהלך תור הקרבון הפנסילבני של עידן הפלאוזואיקון, לפני 290–296 מיליון שנים. במהלך 150 מיליון השנים אחר-כך, ההרים התרוממו, נסחפו, והתכסו במשקע של עצמם. רוח, כבידה, מי גשמים, שלג וקרחונים שחקו את הרי הגרניט במהלך לוח הזמנים הגאולוגי. הרי הרוקי הקדמוניים נקברו בסופו של דבר מתחת לשכבה הבאה.
תצורת פצלי פייר (Pierre Shale) הורבדה במהלך תורי הפלאוגן והקרטיקון לפני כ-70 מיליון שנים. האזור היה מכוסה בים עמוק, הים הפנימי המערבי של הקרטיקון, שבו הורבדו כמויות גדולות של פצלים על קרקעית הים. הן השכבות העבות של הפצלים והן המאובנים של בעלי החיים הימיים שנקברו בהן, כולל אמוניטים ושלדים של דגים וזוחלים ימיים כגון מוזאזאוריים, פלזיוזאוריים ומינים שנכחדו של צבי ים, יחד עם דינוזאורים נדירים ושרידי עופות נוצרו בתקופה זו. האזור הידוע כיום כקולורדו הפך בסופו של דבר מאזור בקרקעית האוקיינוס לאדמה יבשה שוב, ובתקופה זו נוצרה שכבת סלע אחרת שבו יש מאובנים הידועה כתצורת דנוור (Denver Formation).
לפני כ-68 מיליון שנים החל רכס פרונט להתרומם שוב בשל האורוגנזה הלרמידית במערב. התרוממות של גושים בתור הקנוזואיקון יצרה את הרי הרוקי של ימינו. ההרכב הגאולוגי של הפארק הלאומי הרי הרוקי גם הושפע מהעיוות והסחיפה במהלך תקופה זו. ההתרוממות שיבשה את דפוסי הניקוז הקודמות ויצרה את דפוס הניקוז הנוכחי של קו פרשת המים של אמריקה.
פעילות קרחונים
בתוצאות של הפעילות הגאולוגית של הקרחונים ניתן לחזות מפסגות ההרים ועד קרקעית העמקים. הקרח הוא פָּסָל רב עוצמה של סביבה טבעית זו, ומסה גדולה של קרח נע היא כלי עוצמתי. ניתן לגלות סימנים המרמזים על קרחונים עצומים בכל רחבי הפארק. נחלים וקרחונים במהלך תור הרביעון חצבו את דרכם דרך הסלעים ויצרו הרי שולחן ומישורי סחף, ועיצבו את הרי הרוקי הנוכחיים. הקרחונים הסירו כ-1,500 מטרים של סלעי משקע מהמשקעים שנוצרו על קרקעית הים הפנימי. סחיפה זו חשפה את סלעי התשתית של הרי הרוקי הקדמוניים. ניתן למצוא עדות להתרוממות וסחיפה בדרך אל הפארק הלאומי הרי הרוקי במצלעות של המדרונות של רכס פרונט. סלעי משקע רבים מהפלאוזואיקון והמזוזואיקון קיימים באגני המשקע המקיפים את הפארק.
אף שתקופות הקרחונים הם בגדול מאחורינו יש בפארק כמה קרחונים קטנים. הקרחונים כוללים את קרחון אנדרוז, קרחון ספרג (Sprague Glacier), קרחון טיילור (aylor Glacier), קרחון טיינדול (Tyndall Glacier), קרחון רואו (Rowe Glacier), קרחון מילס (Mills Glacier) וקרחון מומאו (Moomaw Glacier).
אקולוגיה
מדינת קולורדו היא בין המדינות שבהן יש את הסביבות המגוונות ביותר של צמחייה ובעלי חיים, חלקית עקב הבדלי הטמפרטורות הדרמטיים שמקורם בטופוגרפיה וברמות הגבהים. באקלימים יבשים צונחת הטמפרטורה ב-9.8 מעלות צלזיוס כל עלייה ב-1,000 מטרים. האקלים במרבית קולורדו הוא צחיח למחצה, כשההרים מקבלים את מרבית המשקעים במדינה.
קו פרשת המים של אמריקה עובר מצפון לדרום במרכז הפארק תוך יצירת חלוקה אקלימית. קרחונים קדומים גילפו את הטופוגרפיה למגוון אזורים אקולוגיים. הצד המזרחי של קו פרשת המים נוטה להיות שחון יותר ובו פסגות שפוסלו כתוצאה מפעילות רבה של קרחונים וקרקסים קרחוניים. הצד המערבי גשום יותר ובו יערות עמוקים ועבותים יותר.
יש ארבע מערכות אקולוגיות, או אזורים, בפארק הלאומי הרי הרוקי: הררית, תת-אלפינית, טונדרה אלפינית ואזור הגדות. אזור הגדות קיים בכל אחד משלושת האזורים האחרים. כל מערכת אקולוגית נפרדת מורכבת מאורגניזמים הפועלים באינטראקציה ביניהם ועם הסביבה הסובבת אותם. אורגניזמים חיים (ביוטיים), יחד עם החומר האורגני המת שהם מייצרים, והסביבה האביוטית (הדוממת) המשפיעה על אורגניזמים חיים אלו (מים, מזג אוויר, סלעים והנוף), כולם חברים במערכת אקולוגית.
ב-1976 הכריז ארגון אונסק"ו על הפארק הלאומי הרי הרוקי כאחד מהשמורות הביוספריות העולמיות הראשונות במטרה להגן על המשאבים הטבעיים שלו. המערכות האקולוגיות מנוהלות לשם שימור הטבע, חינוך סביבתי ועבור נופשים. תחומי המחקר והניטור כוללים אקולוגיה של פרסתנים וניהול של שתילה וטיפול בקרקע בגובה רב, שינויים גלובליים, השפעות של גשם חומצי וניהול של אקולוגיה מימית.
האזור ההררי
המערכת האקולוגית ההררית קיימת במקומות הנמוכים ביותר בפארק, בין גובה 1,700 מטרים ל-2,900 מטרים, אזור שבו המדרונות ועמקי האחו הנרחבים מקיימים את המגוון הנרחב ביותר של צמחים ובעלי חיים, כולל יערות הרריים, כרי עשב הרריים ושטחי שיחים הרריים. באזור יש נהרות מתפתלים, ובמהלך הקיץ, גדלים פרחי בר בכרי העשב הפתוחים. חורשות עצי אורן הזפת, עשבים, שיחים וצמחי תבלין גדלים על המדרונות הדרומיים הצחיחים יותר. המדרונות הצפוניים של האזור ההררי סובלים פחות מההשפעה המייבשת של השמש, ולכן הקרקעות שלהם מכילות יותר מים זמינים. עקב כך העצים גדלים קרוב יותר האחד לשני והתחרות על אור השמש גורמת ליצירת נוף צר וגבוה. בין סוגי העצים אשוח דאגלס, אורן מפותל ואורן הזפת, ולעיתים אשוחית אנגלמן. צפצפה רעדנית משגשגת בקרקעות הרריות עשירות במים, כמו גם אשוחית כחולה (Picea pungens). עצים קטנים אחרים אוהבי מים כדוגמת ערבות, אלנוס לבן ומין השדר Betula occidentalis (באנגלית Water birch) עשויים להימצא לאורך פלגים או חופי אגמים. קרקע ספוגה במים בעמקים ההרריים השטוחים אינה מאפשרת צמיחה של יערות של עצים ירוקי-עד. האזורים הבאים הם חלק מהמערכת האקולוגית ההררית: מוריין פארק (Moraine Park), הורסשו פארק (Horseshoe Park), עמק קאוניץ' ואפר ביוור מדוז (Upper Beaver Meadows).
בין היונקים החיים במערכת האקולוגית ההררית כלולים: ארנבת השלג, זאב ערבות, פומה צפון-אמריקאית, בונה קנדי, אייל פרדי שחור-זנב, אייל קורא, כבש גדול-קרניים, דוב שחור אמריקני ואייל קנדי של הרי הרוקי (Cervus canadensis nelsoni), תת-מין של אייל קנדי. במהלך הסתיו נקהלים מבקרים לעיתים קרובות על מנת לחזות בעונת הרבייה של האייל הקנדי.
האזור התת-אלפיני
מגובה 2,900 עד 3,400 מטרים, מפנים היערות ההרריים את מקומם ליערות תת-אלפיניים. יערות של אשוח תת-אלפיני ואשוחית אנגלמן מכסים את צלעות ההרים באזורים התת-אלפיניים. עצים אלו גדלים ישרים וגבוהים ביערות התת-אלפיניים הנמוכים, אבל הופכים נמוכים ומעוותים ככל שמתקרבים לקו העצים. בקו העצים יכולים נבטים לצמוח בצד הסלע המוגן מהרוח ולהגיע רק עד הגובה שהסלע עדיין מגן מהרוח, כשמעבר לגובה זה הצמיחה אופקית במקום אנכית. הצמיחה האיטית והמעוותת של העצים מכונה קרומהלוץ, ועצים אלו יכולים לחיות כמה מאות עד אלפי שנים.
באזור התת-אלפיני גדלים אורנים מפותלים ומינים של פירות יער באזור שקודם היו בו שריפות. אגמים צלולים כבדולח ושדות של פרחי בר הנחבאים בינות לעצים. יונקים של האזור התת-אלפיני כוללים שונר מצוי, פומה צפון-אמריקאית, זאבי ערבות, אייל קנדי, אייל פרדי שחור-זנב, סנאים, חדפים, סמרן מקריס ומרמיטה זהובת-בטן. דובים שחורים נמשכים לפירות היער והזרעים של היערות התת-אלפיניים. בין המינים הרבים של העופות באזור זה: קיק אגוזים אמריקאי, עורבני שטלר, ירגזי גמבל, ו-Setophaga coronata (באנגלית yellow-rumped warbler). אגם ספארג ואגם אודסה הם שניים מאגמי הפארק השוכנים באזור התת-אלפיני.
טונדרה אלפינית
מעל קו העצים, בערך בגובה 3,400 מטרים, העצים נעלמים ובמקומם משתלטת על הנוף טונדרה אלפינית נרחבת. מעל לשליש משטח הפארק שוכן מעל לקו העצים, אזור שבו הצמיחה מוגבלת בשל האקלים הקר והרוחות העזות. הצמחים הבודדים שיכולים לשרוד בתנאים קיצוניים אלו הם בעיקר רב-שנתיים. צמחים אלפיניים רבים מתגמדים בגבהים אלו, אף שכשהם פורחים מדי פעם, הפרחים שלהם בגודל מלא.
לצמחיית כרים אלפינית (Cushion plant) יש שורשים שיפודיים (taproots) החודרים עמוק לקרקע הסלעית, גודלם המזערי, כמו גושים של אזוב, מצמצם את ההשפעה של הרוחות העזות. לצמחים רבים בעלי פרחים בטונדרה יש שערות צפופות על הגבעולים והעלים המספקות הגנה מהרוח או פיגמנטים בצבע אדום המסוגלים להמיר את קרני אור השמש לחום. לצמחים מסוימים אורך שנתיים או יותר כדי ליצור ניצני פרחים ששורדים את החורף מתחת לפני השטח ולאחר מכן נפתחים ומייצרים פירות עם זרעים בשבועות המעטים של הקיץ. עשב ושיחים ממשפחת גמאיים (Cyperaceae) נפוצים במקום שבו אדמת הטונדרה מפותחת היטב.
חזזיות שאינן פורחות נצמדות לסלעים ולקרקע. תאי האצה הפנימיים מסוגלים לבצע פוטוסינתזה בכל טמפרטורה מעל נקודת הקיפאון, ושכבות התאים הפטרייתיים החיצוניות מסוגלות לספוג מים בכמות העולה על משקלן. על פניו ההתאמות הנדרשות להישרדות ברוחות המייבשות ובטמפרטורות הקרות הופכות את הצמחייה בטונדרה לחזקה במיוחד, אבל במובנים מסוימים היא עדיין רגישה מאוד. דריכה על צמחים אלו יכול להרוס אותם והתאוששות מכך יכולה לארוך מאות שנים. יונקים החיים בטונדרה האלפינית או מבקרים בה בעונת הקיץ כוללים כבש גדול-קרניים, אייל קנדי, גיריות, פיקה, מרמיטה זהובת-בטן וארנבת שלג. העופות כוללים: בז ערבות (Falco mexicanus), שכוויי לבן-זנב (Lagopus leucura) ועורב שחור. צמחים בעלי פרחים כוללים מרטנזיה (mertensia), פולמוניון דביק (Polemonium viscosum), חמנית אלפינית, אקווילגיה של הרי הרוקי (Aquilegia saximontana) וזכריני אלפיני (Myosotis alpestris). עשבים כוללים מינים של קוברסיה (kobresia), שלשית משובלת (Trisetum spicatum), אלומית סקריבנר (Elymus scribneri) ו-Deschampsia cespitosa (באנגלית Tufted hairgrass).
אזור הגדות
המערכת האקולוגית של אזור הגדות קיימת בכל שלושת האזורים האחרים (הררי, תת-אלפיני וטונדרה אלפינית) ומקיימת חיים, בייחוד למינים המשגשגים בסמוך לנחלים, נהרות ואגמים. מקורותיו של הנהר קולורדו, המספק מים לתושבים רבים במדינות דרום-מערב ארצות הברית שוכנים במערב הפארק. הנהר פול (Fall River), הנהר קש לה פודר (Cache la Poudre) והנהר ביג תומפסון (Big Thompson River) שוכנים בצד המזרחי של הפארק. אזור הגדות, כמו המערכות האקולוגיות האחרות בפארק, מושפע ממשתני האקלים: טמפרטורה, משקעים וגובה. כללית, באזורי הגדות בעמקים יהיו טמפרטורות נמוכות יותר מאשר באלו הממוקמים על המדרונות ופסגות הרכסים. כתלות בגובה יכול אזור הגדות לקבל יותר או פחות משקעים מאזורי גדות אחרים בפארק, כשההבדל יוצר שינוי בסוגי הצמחים ובעלי החיים המצויים באזור מסוים.
בעלי חיים
הפארק הלאומי הרי הרוקי הוא משכן למינים רבים של בעלי חיים, כולל קרוב ל-70 מינים של יונקים וכמעט 300 מינים של עופות. מגוון זה הוא תוצאה של הטופוגרפיה המשתנה של הפארק, היוצרת מגוון של בתי גידול. עם זאת, חלק מהמינים שחיו בעבר באזור הפארק נכחדו ממנו בשל ציד והם כוללים זאב מצוי, גרגרן, דוב גריזלי וביזון אמריקאי.
אייל קנדי
בקיץ הפארק הוא משכנם של 2,000 עד 3,000 איילים קנדיים, כשבין 800 ל-1,000 איילים חורפים בתחומיו. משום שאין בפארק טורפים טבעיים, שירות הפארקים הלאומיים מדלל סביב 50 איילים בכל חורף. רעיית יתר על ידי האיילים הפכה לבעיה מרכזית באזורי הגדות של הפארק, עד כדי כך ששירות הפארקים גידר מפניהם אזורים ביצתיים רבים המהווים בתי גידול קריטיים על מנת לאפשר לצפצפות ולערבות לגדול. נראה שהתוכנית עובדת, משום שצמחים נשירים באזורי הביצות משגשגים בתוך הגדרות. אנשים רבים חושבים שעדר האיילים גדול מדי, אך אינם ששים להשיב לאזור את הטורפים הטבעיים שלהם בשל הקרבה של הפארק לאוכלוסיות אנושיות גדולות ולחוות.
טורפים
הפארק הוא משכן לטורפים רבים, כולל שונר קנדי, שועלים, שונר מצוי, פומה צפון-אמריקאית, דוב שחור אמריקני וזאב ערבות. זאבים ודובי גריזלי שחיו בעבר באזור הפארק הושמדו בתחילת המאה ה-20. מרבית טורפים אלו צדים חיות קטנות, אבל פומה צפון-אמריקאית הורגת איילים פרדיים ולעיתים איילים קנדיים. גם הדובים צדים בעלי חיים גדולים. לאייל קורא אין טורף טבעי בפארק. הדובים השחורים נדירים בשטח הפארק, ומספרם מוערך בין 24 ל-35 פרטים. כמו כן, יש להם פחות גורים והם נראים רזים יותר מאשר דובים שחורים במקומות אחרים. שונרים קנדיים נדירים יחסית בפארק, והם התפשטו כנראה צפונה מהרי סן חואן, שלתוכם הם הושבו ב-1999. פומה צפון-אמריקאית ניזונה בעיקר מאיילים פרדיים שחורי-זנב, וחיה 10–13 שנים. הטריטוריה של הפומה יכולה להיות גדולה מקילומטר רבוע. זאבי ערבות צדים לבד או בזוגות, אבל לעיתים צדים בחבורות. הם ניזונים בעיקר ממכרסמים, אבל לעיתים הם צדים בעלי חיים גדולים יותר, כולל איילים, בייחוד עופרים של איילים פרדיים ואיילים קנדיים. זאבי הערבות יוצרים קשרי משפחה חזקים והם קולניים מאוד.
היסטוריה
ההיסטוריה של הפארק הלאומי הרי הרוקי החלה כאשר פלאו-אינדיאנים נהגו לנוע לאורך הנתיב של כביש שביל הרכס של ימינו לצוד ולתור אחר מזון. שנים רבות אחר-כך נהגו בני שבטי היוט והאראפהו לצוד ולהקים מחנות באזור. ב-1820 הוביל סטיבן לונג (Stephen Harriman Long, 1784–1864), שעל שמו קרויה פסגת לונגס (Longs Peak), משלחת שהגיעה להרי הרוקי דרך הנהר פלאט. מתיישבים ממוצא אירופי החל להגיע באמצע המאה ה-19 כשהם דוחקים את רגליהם של אינדיאנים שרובם עזבו את האזור מרצונם עד 1860, בעוד שאחרים הועברו לשמורות עד 1878.
בשנות ה-70 של המאה ה-19 הוקמו בהרי נוור סמר עיירות הרפאים לולו סיטי (Lulu City), דאצ'טאון (Dutchtown) וגסקיל (Gaskill) כשמחפשי מתכות יקרות הגיעו לאזור בחיפוש אחר זהב וכסף. השגשוג הסתיים עד 1883 כשהכורים נוטשים את המכרות. הרכבת הגיעה לעיירה ליונס (Lyons) ב-1881, וקטע הכביש של קניון הנהר ביג תומפסון (Big Thompson River Canyon Road), חלק מכביש 34, המחבר בין לוולנד ואסטס פארק בקולורדו, הושלם ב-1904. ב-26 בינואר 1915 הוכרז הפארק. בשנות ה-20 של המאה ה-20 נבנו אכסניות רבות ברחבי הפארק ונסללו כבישים, כשהבולט בהם הוא כביש שביל הרכס עד למעבר פול ריוור (Fall River Pass) בין 1929 ו-1932, ואז עד גרנד לייק ב-1938.
גישה
אל הפארק אפשר להגיע בכניסה המזרחית דרך אסטס פארק או בכניסה המערבית דרך גרנד לייק. כביש שביל הרכס, הידוע גם ככביש 34 מחבר בין הצד המזרחי לצד המערבי של הפארק. בפארק יש חמישה מרכזי מבקרים. "מרכז המבקרים האלפיני" (Alpine Visitor Center) שוכן בטונדרה לאורך כביש שביל הרכס. בעוד שמרכזי המבקרים "ביוור מדוז" (Beaver Meadows Visitor Center) ו"פול ריוור" (Fall River Visitor Center) קרובים לאסטס פארק ומרכז המבקרים קאוניץ' (Kawuneeche) הוא באזור אגם גרנד, ו"מרכז התגליות מורין פארק" (Moraine Park Discovery Center) שוכן סמוך לכניסת ביוור מדוז ולמרכז המבקרים באותו שם.
כביש שביל הרכס וכבישים אחרים
אורכו של כביש שביל הרכס הוא 77 קילומטרים והוא מחבר בין הכניסות בגרנד לייק ואסטס פארק. הכיוון הכללי של הכביש הוא מזרח-מערב, אם כי הוא כולל פיתולים חדים רבים, וחוצה את קו פרשת המים של אמריקה במעבר מילנר (Milner Pass), בגובה 3,279 מטרים מעל פני הים. הנקודה הגבוהה ביותר בכביש היא בגובה 3,713 מטרים, כשכקרוב ל-18 קילומטרים הם מעל לקו העצים שהוא בערך בגובה 3,505 מטרים. דרך זו היא הכביש המכוסה כולו אספלט הרצוף הגבוה ביותר בארצות הברית, וכולל נקודות תצפית גדולות רבות בנקודות מפתח שבהן אפשר לעצור ולהשקיף על הנוף.