cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ארתור מורגן
פיתוח דמות
קלארק רצה שהדמות שלו תהיה מורכבת מספיק כדי שהשחקן יקבל החלטות מבלי שהם ירגישו לא אופייניים. הוא התמודד בתחילה עם קושי עם הרעיון הזה, שכן הביצוע בכבוד הגבוה היה שונה מהכבוד הנמוך, אבל הוא הבין שארתור הוא מישהו שיכול בקלות לסתור את עצמו. במטרה להראות את הפגיעות של האגו של ארתור, קלארק הבחין שהטינה של ג'ון מרסטון על כך שיש לו משפחה התפרקה כשבסופו של דבר ביקש לעזור להם. ההופעה של רוב וויטהוף בתור ג'ון במשחק הראשון השפיעה על שלו. עניין אהבה שני לארתור נחתך מחוסר השפעה רצויה.
הסופר דן האוזר היה מעוניין לחתור תחת הטרופ של ההובלה החל חלש ולהתחזק ככל שהסיפור מתקדם; במקום זאת, ארתור כבר קשוח בתחילת המשחק, והוא "נלקח לרכבת הרים אינטלקטואלית יותר כאשר השקפת העולם שלו מתפרקת". הוא הרגיש שלדעיכת הגבול האמריקאי הייתה השפעה עמוקה על ארתור, וציין כי הדמות "לכודה בין הגועל נפש של הטבע לבין האכזריות של פלישת התיעוש בציוויליזציה". האוזר נמנע מלפגוש את קלארק על הסט כדי להימנע מלשמוע את קולו האמיתי.
בנימין גלעד
בנימין גלעד (17 בספטמבר 1924 - 12 באפריל 2003, י' בניסן ה'תשס"ג) היה ניצב במשטרת ישראל.
ביוגרפיה
גלעד נולד בפולין ועבר בה את מלחמת העולם השנייה. בתום המלחמה הוא עלה ב-1946 לארץ ישראל במסגרת ההעפלה, אך נעצר והועבר למחנות המעצר בקפריסין. בשנת 1947 התאפשרה עלייתו ועם פרוץ מלחמת העצמאות הוא התנדב לשורות הפלמ"ח ולחם באזור ירושלים. בספטמבר 1949 התגייס גלעד למשטרת ישראל.
במהלך 32 שנות שירותו במשטרה מילא גלעד תפקידי פיקוד ומטה רבים. תפקידו הראשון היה כמפקד תחנת המשטרה במגידו. בין השנים 1951–1973 הוא היה בין מייסדי משמר הגבול ושירת בו כמפקד פלוגה וכקצין יישובים ומתקנים ארצי. לאחר מכן הוא הועבר חזרה למשטרה ומונה למפקד הראשון של מרחב השרון שהוקם באותה שנה (1973). בשנת 1975 הועבר גלעד לשמש סגן מפקד מחוז דרום ובשנת 1978 הוענקה לו דרגת ניצב, עם מינויו לראש אגף המנהלה.
גרגורי טאדה
גרגורי טאדה (בצרפתית: Grégory Tadé; נולד ב-2 בספטמבר 1986) הוא כדורגלן עבר צרפתי ששיחק בעמדת החלוץ.
קריירת מועדונים
טאדה התחיל את הקריירה שלו בקבוצת אורבולט ספורט. בשנת חתם בפורפאר את'לטיק. ביולי חתם בסטראנר.
ב-24 בינואר 2009 חתם בקליידה מהליגה הסקוטית השנייה. בתום העונה שוחרר מהמועדון עקב בעיות כלכליות. בקיץ חתם בריית' רוברס בה היה שותף לאחת מעונות השיא של המועדון שהגיע לחצי גמר הגביע הסקוטי והעפיל לליגת העל הסקוטית.
בקיץ חתם באינברנס קלדוניאן ת'יסטל. ב-23 ביולי 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 3-0 למות'רוול. ב-27 באוגוסט 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1-2 נגד קילמרנוק.
ביוני חתם בסט. ג'ונסטון. ב-26 ביולי 2012 ערך את הופעת הבכורה האירופית בתיקו 1-1 נגד אסקישהירספור במסגרת מוקדמות הליגה האירופית, במשחק זה גם כבש את השער לזכות קבוצתו.
ביוני עזב את סקוטלנד אחרי שבע שנים וחתם בקלוז' מליגת העל הרומנית. בעונתו הראשונה בקבוצה כבש שני שערים בלבד ב-22 משחקי ליגה, אך עונת לאחר מכן כבש 18 שערים ב-27 משחקים וסיים כמלך שערי הליגה.
ב-20 ביולי 2016 חתם בקטר מליגת העל הקטרית.
ב-14 באוגוסט 2017 חתם במכבי פתח תקווה מליגת העל. חמישה ימים לאחר מכן, טאדה ערך את הופעת הבכורה שלו בפתח תקווה בניצחון 1-2 נגד מ.ס. אשדוד. ב-16 בספטמבר 2017 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 3-1 נגד עירוני קריית שמונה.
ב-12 בנובמבר 2018 חזר לרומניה וחתם בדינמו בוקרשט, אך שוחרר כעבור כחודשיים ללא ששיחק משחק ליגה אחד ונותר ללא קבוצה.
אלנילם
אלנילם (בכתיב לועזי: Alnilam) או ε באוריון הוא הכוכב הרביעי בבהירותו בקבוצת הכוכבים אוריון והוא אחד הכוכבים הבהירים בשמים. זהו הכוכב האמצעי בחגורה של "אוריון", ממערב לאלניטק וממזרח למינטקה. מקור שמו של הכוכב הוא שיבוש של השם בערבית (النظام - אנ-ניזאם) שפרושו "מחרוזת הפנינים" - שם שמתייחס לצורת החגורה של אוריון. הכוכב נמצא בתוך ענן גז שמחזיר את אורו ויוצר סביבו ערפילית החזרה (NGC 1990).
אלנילם הוא כוכב התקן המגדיר את המחלקה הספקטרלית B0Ia.
תכונות
אלנילם הוא על-ענק כחול, מטיפוס ספקטרלי B0 Iab, המאיר בעוצמה של פי 31,000 מעוצמת ההארה של השמש בתחום האור הנראה ופי 375,000 אם כוללים את הקרינה העל-סגולה הנפלטת ממנו כתוצאה מהטמפרטורה הגבוהה במיוחד - כ-25,000 קלווין. הוא אחד מהכוכבים הבהירים הרחוקים ביותר - כ-1,300 שנות אור. מסתו העצומה כ-40 מסות שמש גורמת לקצב היתוך מימן גבוה במיוחד, כך שלמרות גילו הצעיר במונחים אסטרונומיים - כ-4 מיליון שנים בלבד, הוא כבר כילה למעשה את כל המימן שבליבתו של ויצא מן הסדרה הראשית בדרך להפוך לעל-ענק אדום ולאחר מכן לסיים את חייו בסופרנובה שאחריה יישאר ממנו חור שחור.
ספקטרום הפליטה של אלנילם פשוט יחסית ולכן מדידתו מאפשרת את ניתוח הרכב החומר הבין-כוכבי. בדומה לעל-ענקים אחרים, אלנילם מעיף גז לחלל מסביבו בקצב גבוה פי 20 מיליון מהשמש ובמהירות שמגיעה ל-2,000 ק"מ לשנייה.
מפעל בטון
מפעל בטון הוא ציוד המשלב מרכיבים שונים על מנת לייצר בטון. מרכיבים אלו כוללים חול, מים, אגרגטים (סלעים, חצץ וכו'), אפר פחם, צמנט ועוד. קיימים שני סוגים של מפעלי בטון: מפעלי "תערובת מוכנה" (ready mix) ומפעלי "תערובת מרכזית" (central mix). במפעל בטון יש מגוון סוגי ציוד וציוד משנה, ובהם: מערבל בטון ("מאוזנים" או "נוטים כלפי מעלה" או בחלק מהמקרים שניהם), מחלקי צמנט, מחלקי אגרגטים, סרטים נעים, ממגורות אגרגטים, ממגורות צמנט, תנורים, מצננים, פיקוד ובקרה וקולטי אבק (על מנת לצמצם את הזיהום הסביבתי).
לב מפעל הבטון הוא המערבל. קיימים שלושה סוגים של מערבלים: רוכן (Tilt), מטלטל (pan) ובעל ציר כפול (twin shaft). המערבל בעל הציר הכפול מפיק כמות גדולה יותר ותערובת הומוגנית של בטון, בעוד שהמערבל הרוכן מפיק תערובת עקבית כשהוא דורש פחות תחזוקה ולכן גם עלויות נמוכות יותר.
סוגים
מפעל בטון של "תערובת מוכנה" משלב בין כל המרכיבים למעט מים. תערובת זו משונעת לתוך מערבל בטון נייד. לתערובת שבתוך המערבל מוסיפים מים והבטון עובר ערבול בדרכו לאתר הבנייה.
מפעל "תערובת מרכזית" משלב בין כל המרכיבים (כולל מים) באתר מרכזי. התוצר הסופי משונע אז לאתר הבנייה. מפעלי תערובת מרכזית שונים ממפעלי תערובת מוכנה בכך שהם מספקים למשתמש הקצה מוצר אחיד יותר, כיוון שערבוב כל המרכיבים נעשה באתר מרכזי ובסיוע מחשב על מנת להבטיח את אחידות המוצר. באתר בנייה גדול בונים לעיתים "מפעל בטון זמני".
בתחילת המאה ה-21 פותח מפעל בטון נייד. מפעל זה נועד לייצר את כל סוגי הבטון. הוא כולל מכלים אחדים שבהם משנעים את כל הרכיבים הנדרשים לייצור בטון, או כל תערובת אחרת, לאתר בנייה מסוים. בצורה זו יכול המפעיל לייצר בדיוק את מה שנדרש, היכן שנדרש ובכמות הנדרשת באמצעות השימוש במחשב שהוא חלק מהמפעל. מהרגע שהייצור מתחיל המרכיבים מוכנסים למערבל בכמויות הנדרשות והתוצר המוגמר יוצא בצורה רציפה כשהוא מוכן מיידית לשימוש הסופי. מפעל כזה מתאים גם לניצול של חומרים שנועדו למטמנה דוגמת הריסות בניין. את מפעל הבטון הנייד ניתן לשנע על משאית, על משאית עם ארגז מתרומם או על פלטפורמה מתנתקת.
אוטומציה ובקרות
מפעלי בטון מודרניים (הן תערובת מוכנה והן תערובת מרכזית) משתמשים בבקרה ממוחשבת במטרה לסייע במדידה מהירה ומדויקת של החומרים, כמו גם לתאם בין כל סוגי הציוד במפעל להבטחת פעולה משולבת ובטוחה. כיוון שאיכות הבטון תלויה מאוד במדידה מדויקת של כמות המים משתמשות המערכות בחיישני לחות על מנת למדוד את ריכוז המים באגרגטים (חול וחצץ) בזמן שהם נשקלים ואז אוטומטית הן מפצות (מוסיפות או מחסירות) על כמות המים המיועדת בתערובת.
דלק (אצ"ל)
דלק היה שמו של שירות המודיעין והידיעות של הארגון הצבאי הלאומי (אצ"ל). שירות זה נשא לפני כן שמות נוספים - מש"י ו-צינור.
הקמת שירות הידיעות
האצ"ל, אשר נוסד בשנת 1931, ראה עוד בשנים של תחילת פועלו חשיבות בהקמת שרות ידיעות איכותי לטובת כוחות ההגנה היהודיים. אחת ההאשמות אשר הופנו כנגד ראשי ההגנה הייתה ההפתעה ביישוב היהודי לנוכח פרוץ פרעות תרפ"ט, אשר כתוצאה מהן התפצל האצ"ל מתוך ההגנה.
לכן הקים הארגון את המש"י - מחלקת שירות ידיעות. גוף זה הצליח להגיע לידיעות רבות בכל הנוגע לערביי ארץ ישראל ואלו שימשו את האצ"ל. ההגנה פיתחה גם כן מודיעין - ש"י, אשר מחלקתו הערבית נחשבה איכותית.
כאשר האצ"ל פתח ב"מרד" נגד המנדט הבריטי, הופנו רוב מאמצי שירות הידיעות, אשר כונה אז "דלק", לאיסוף מידע אצל הבריטים.
באחריותו של דלק היו לפרקים גם תחומים נוספים. כך למשל היה הדלק אחראי לביטחונו של מנחם בגין כאשר היה מפקד המחתרת. הדלק דאג לארגן לו מקומות מסתור בזמני עוצר וכן חדר מוסווה לשעות חירום בבית ברחוב ז'בוטינסקי 59 בתל אביב.
מבנה השירות
החל משנת 1944 הורכב הדלק ממפקד ארצי, סגן, מזכיר כללי, מזכירה ושליח. השירות התחלק ל"מחלקות" שבראש כל אחת מהן אחראי. כמו כן בכל מחוז או סניף של האצ"ל תפקד מפקד דלק מקומי אשר היה כפוף למפקד אותה יחידה. בתדירות של כאחת לחודש הייתה מתקיימת פגישה המשותפת לשני אלה עם מפקד הדלק הארצי.
איסוף ידיעות
בקרב השירות היו פעילים הממונים על איסוף מידע, אולם עוד מימיה הראשונים של המחתרת הוטל על כל חבר בשורות הארגון להעביר ידיעות שעשויות להיות בעלות חשיבות מודיעינית אל מפקדו הישיר, וזה היה מעבירן לדלק אשר היה בוחנן ומאמתן. כך נאספו ידיעות רבות מחוליות במחלקות אחרות בארגון. פעילי מודיעין עברו גם הכשרות מדי פעם. כך לדוגמה העיד דרזנר על קורס שנערך בתל אביב במהלכו הועברו הרצאות על טכניקות איסוף מידע, הועברה השתלמות על ידי מפקד הסניף הירושלמי והעבודה בוצעה על סמך חוברות בנושא ריגול, יצירת כתבי סתר, מקורות מידע וניתוחו.
מחלקת הביטחון
מחלקה זו נשאה באחריות לאיסוף מידע אצל זרועות השלטון הבריטי - שירות בתי הכלא, משרדי ממשלה, הצבא, המשטרה ובייחוד הבולשת הבריטית. יעקב עמרמי העיד כי רוב הישגי המחלקה הגיעו בזכות שיתופי פעולה של פקידים ושוטרים עבריים אשר הזדהו עם מטרות המחתרת, או הסתייגו מהשלטון הבריטי, והעבירו לשירותה ידיעות חיוניות. אחריות המחלקה כללה גם קשר עם "מטה הגולה" של האצ"ל, באמצעותו נאספו ידיעות ממקורות חוץ. ידיעות בעלות חשיבות על הנעשה בעולם הערבי הגיעו מהמטה בצרפת. ידיעות הנוגעות במישור הבינלאומי הועברו במשך תקופה מסוימת מאנגליה. יחידת השוטרים של האצ"ל, "האופרה", הפיקה כאמור ידיעות חיוניות, אך לעיתים גם מעבר לכך. לדוגמה ההתקפה על משטרת רמת גן באפריל 1946 נוצרה מיוזמה של שוטר יהודי אשר סיפק את תוכניות הבניין ומידע על סידורי השמירה. ליד המחלקה גם פעלה יחידה שתפקידה חקירת כאלו שנחשדו בפעילות מודיעינית נגד הארגון, ובראשה עמדו חיים גרוסמן ויגאל גריפל. היא החזיקה בקשרים עם אנשי ביטחון בריטיים, אנשי פקידות ממשלתית, נותני שירותים שונים ואף גורמים מהעולם התחתון. מבחינת האצ"ל, הישגים ניתנים לציון היו חשיפת מספר מושתלי ש"י בתוך שורותיו. הישג אחר היה איתור מיקומו של האנס ריינהולד, "ינאי", אשר בגד בארגון והוברח לאחר התקפת הרכבת בירושלים על ידי הבריטים לבלגיה. מפקדת הארגון העבירה פקודה אל ראשי מטה הגולה לאתר ולחסל את ריינהולד. במאי 1947 נחטף ינאי בבריסל אולם אזרח ששם לב לדחיפת ריינהולד אל תוך מכונית החטיפה החל לרדוף אחריה במכוניתו שלו, תוך שהוא מזעיק בדרך שוטר חמוש. החוטפים הועמדו למשפט ונאסרו, וריינהולד הוברח על ידי הבריטים לאנגליה.
המחלקה הערבית
בנוסף הגיעו ידיעות מאנשי הארגון בערים בהן שכנו אוכלוסיות מעורבות או ביישובים ושכונות הסמוכים ליישובים ערביים. עם זאת חלקו העיקרי של המידע הגיע מאנשי פקידות מדרגים שונים בבולשת, בתי הסוהר, מזכירות הממשלה או מחלקות שונות שלה. כמו כן נעזרה המחתרת במודיעים ערביים, ומשנת 1947 גם קיבל ידיעות על הקבוצות הערביות החמושות והכנופיות.
המחלקה היישובית
מחלקה זו אספה מידע על המתרחש בגופים הציבוריים של היישוב העברי, וגם לגבי ארגון ההגנה, מפלגות ותנועות נוער. כך למשל הגיעו לידי הדלק רשימות מן "הבית האדום" בתל אביב אשר לימדו מהן ידיעות הש"י אודות האצ"ל.
מחלקת העיתונות
מחלקה זו הופקדה על קיום קשר עם גורמי עיתונות בארץ ישראל, בהם עיתונאי פנים ועיתונאי חוץ. הקשר בינם היה דו צדדי- נמסרו לידיהם ידיעות לפרסום וכן נעזרו בם לשם השגת מידע. בדומה לארגוני ההגנה והלח"י, החזיק האצ"ל בקשרים עם משרדו של אריה זיו, הצנזור העברי הראשי, ומתוך הידיעות שנפסלו לפרסום ניתן היה ללמוד על כוונות השלטונות או על הלכי רוח ברחוב הערבי.
מחלקת התרגומים
מחלקת התרגומים טיפלה בחומרי הסברה שפורסמו בשפות שונות. במסגרתה פעלו יודעי שפות זרות, מתרגמים ומומחי כתב יד לצורך עבודות המודיעין. חוברות מידע והסברה נשלחו לחו"ל, וכן הודפסו עלונים פנימיים ובהם ידיעות למפקדי הארגון ואנשי השורה.
Simon & Speck
בקריפטוגרפיה, Simon ו-Speck הן משפחות של צופן בלוקים קלי-משקל במבנה פייסטל בסגנון ARX, שפותחו ופורסמו ביוני 2013 על ידי הסוכנות לביטחון לאומי של ארצות הברית במטרה להכשירם כתקן הצפנה על ידי ארגוני התקינה הבינלאומיים. היעד של הצפנים הללו הוא למלא את הצורך בצופן קל משקל, גמיש ונוח לניתוח, המציע תפוקה וביצועים מצוינים, בעיקר לאינטרנט של הדברים - חומרה מוגבלת משאבים וצריכת אנרגיה נמוכה מאוד. Simon מכוון בעיקר לביצועים אופטימליים בחומרה ואילו Speck מכוון לביצועים אופטימליים בתוכנה.
רקע ומוטיבציה
צפנים סימטריים כמו AES שפותחו בעשור הקודם נועדו בעיקר למחשבים שולחניים ושרתים והם אינם מתאימים במיוחד לחומרה דלת משאבים כמו RFID או סנסורים אלחוטיים, כי הם פותחו בטרם המחשוב המפושט (Pervasive Computing) פרץ לתודעה. כיום בעידן האינטרנט של הדברים התקנים רבים בעלי חומרה זעירה צריכים להתקשר ביניהם באופן אלחוטי. וביטחון הוא מצרך חשוב במרביתם, רצוי שהאקר לא יצליח להשתלט מרחוק על משאבת אינסולין או על בלמים של רכב בזמן נסיעה.
תחום חדש יחסית הנקרא צופן בלוקים קל משקל אמור לתת מענה לבעיה זו. קיים כיום היצע רחב וארגוני התקינה שוקדים על הכנסת צפנים כאלה לתקנים הבינלאומיים, עמם נמנים PRESENT, KATAN, KLEIN ו-Picolo. הצפנים Simon ו-Speck אמורים להשתלב בין הצפנים קלי המשקל תוך שהם מפגינים ביטחון הכרחי כנדרש, גמישות וביצועים טובים ביותר ונפח הקטן ביותר האפשרי לעומת הצפנים המתחרים. צופן בלוקים הוא פרימיטיב קריפטוגרפי ורסטילי ולו שימושים רבים כחלק מפרוטוקולים ומערכות הצפנה ולכן חשיבותו רבה. היות שהתחום צעיר, לא קיימת הגדרה ברורה למושג "קל משקל". באופן כללי מתייחסים לשני נושאים, מימוש מינימלי בחומרה במונחים של תואמי שערים לוגיים (GE) או מימוש בתוכנה בכמות זיכרון SRAM או הבזק מינימליים. ניצול שטח קטן בחומרה פירושו פונקציית סבב פנימית פשוטה יותר גם אם המחיר הוא עלייה במספר הסבבים. בחומרה זעירה מסוג זה שלעיתים פועלת ללא מקור אנרגיה עצמאי, אין חשיבות רבה לתפוקה אלא מושם דגש יותר על צריכת אנרגיה נמוכה. למרות שלא הוגדר בתקן, המוסכמה היא תפוקה של 12 קילוביט לשנייה בתדר של 100KHz. כדי שיהיה שמיש, צופן בלוקים קל משקל צריך להיות גמיש מספיק להתאמה למגוון פלטפורמות ולצורכי ביטחון שונים. לדוגמה אם החומרה פחות מוגבלת רצוי שהצופן יוכל לנצל זאת לשיפור התפוקה על חשבון תוספת שערים.
לאור האמור, קיימים מספר היבטים שיש להתחשב בהם כמו: סריאליות, מקביליות ותאימות. סריאליות משפיעה על היכולת למזער את שטח החומרה שהצופן מאכלס למשל אם הצופן עושה שימוש בתיבות החלפה קבועות קשה להתעלם מהשטח שהן תופסות לכן רצוי להימנע מכך. מסיבה זו למבנה ARX יתרון כי הוא אינו עושה שימוש בתיבות החלפה כלל, האי-ליניאריות שלו מושגת משילוב פעולות אריתמטיות בשדות אלגבריים שונים (חיבור מודולרי ו-XOR). מקביליות משפיעה על התפוקה של הצופן ותאימות מתייחסת ליכולת להתאים את האלגוריתם לשימוש ספציפי. לדוגמה בלוק בגודל 64 סיביות ומפתח באורך 128 סיביות בדרך כלל טיפוסיים לתוכנה בעוד שבחומרה לפעמים מעדיפים משיקולי יעילות בלוק באורך 48 סיביות ומפתח באורך 96 סיביות (כאשר מודל הביטחון מאפשר זאת). מסיבה זו Simon ו-Speck עוצבו באופן שיוכלו להשתלב במגוון תצורות (ראו טבלה).
Simon
צופן Simon הוא רשת פייסטל מאוזנת הפועלת על מילים באורך n סיביות ולכן הבלוק באורך 2n סיביות. הצופן מקבל בלוק קריא באורך 2n סיביות ומחזיר בלוק מוצפן באורך 2n סיביות. למען הנוחות הוא מסומן בקיצור SIMON2n כאשר. אם אז צופן SIMON2n עם מפתח באורך mn מסומן בקיצור SIMON2n/mn. לדוגמה SIMON64/128 מתייחס לגרסה הפועלת על מילים באורך 32 סיביות, בלוק באורך 64 סיביות ומפתח באורך 128 סיביות. הצפנה ופענוח ב-SIMON2n עושה שימוש בשלוש פעולות בסיסיות בלבד בסגנון ARX הידוע בחוסנו וקיים בשימוש צפנים רבים ביניהם Salsa20 והם: XOR, AND והזזה מעגלית S^j כאשר j מציין את מספר הפוזיציות שיש להזיז (אם j שלילי ההזזה היא לימין).
פונקציית הסבב
עבור מפתח (מחרוזת אקראית באורך n סיביות) פונקציית הסבב תלויית המפתח מתבצעת בשני שלבים. מיפוי פייסטל המוגדר על ידי והפונקציה כאשר k הוא מפתח הסבב.
הביטוי S^ix פירושו הזזה מעגלית של x לשמאל i סיביות והסימן & מייצג את האופרטור AND. הפונקציה ההופכית של פונקציית הסבב הנחוצה לצורך הפענוח היא. לעיתים קרובות משקולי יעילות מיישמים את הצפנים הללו בתצורה שבה יש צורך רק בפונקציית ההצפנה שהיא טובה גם להצפנה וגם לפענוח (ראו מצב מונה לדוגמה).
תהליך הכנת המפתח מקבל את המפתח שסופק על ידי המשתמש ומייצר ממנו סדרה של T מילים:. כאשר T הוא מספר הסבבים. ההצפנה היא בעצם הרכבה של הפונקציות (מימין לשמאל).
הכנת המפתח
תהליך הכנת המפתח של Simon כולל שימוש בסדרה של קבועי סבב באורך סיבית אחת. תוספת זו הוכנסה כדי להרוס את הסימטריות של ההזזה המעגלית וכן כדי לסכל התקפת גלישה. למעשה וריאציות של Simon מופרדות באופן קריפטוגרפי על ידי חמש סדרות שונות של קבועים:. כל אחת מהן היא פונקציה של אחת משלוש הסדרות המחזוריות הקבועות u,v,w עם מחזוריות באורך 31 סיביות שאותן מחשבים לפי מטריצות קבועות המובאות להלן. את חמש הסדרות של הקבועים מחשבים כדלהלן: שתי הראשונות הן למעשה z_0=u וכן z_1=v. שלוש הנותרות z_2,z_3 ו-z_4 הן בעלי מחזוריות באורך 62 סיביות ואותן מחשבים על ידי XOR של הסדרה המחזורית במחזוריות 2 (שהיא המחרוזת "01010101...") עם הסדרות u,v ו-w בהתאמה. המטריצות להכנת u,v ו-w הן שלוש מטריצות קבועות מסדר 5\times 5 מעל GF(2): הסיבית ה-i בכל רצף מחושבת על ידי אתחול אוגר זיזה ממושב באורך חמש סיביות בערכים 00001, ואז מפעילים את האוגר i פעמים עם המטריצה המתאימה, וחילוץ הסיבית המשמעותית ביותר. למשל.
יהי c=2^n-4 שהוא מחרוזת של n-2 אחדים המסתיימת בשני אפסים ("111...11100"). אז עם מילות המפתח הסודי של המשתמש ומחרוזת הקבועים z_j, מחשבים תת-מפתחות נוספים עבור כל הסבבים של הצופן:
עבור 0\le i<T-m. שימו לב שהמילים k_0 עד k_{m-1} משמשים ל-m הסבבים הראשונים של הצופן, הם נטענים כמו שהם לאוגר הזיזה כאשר k_0 מצד ימין ו-k_{m-1} מצד שמאל (הצד העליון או הכי משמעותי של הערך). הטבלה הבאה כוללת את כל הקבועים תלויי הגרסה של Simon.
פסידו-קוד
הקלט הוא בלוק הטקסט הגלוי כשהוא מחולק לשני חצאים (x,y) והמפתח הסודי באורך m מילים המסומנות ב-k[0] עד k[m-1].
הסמל \oplus מייצג פעולת XOR, הסימן \neg מייצג את אופרטור השלילה, הביטוי פירושו שהערך המצוי בכניסה k[i-1] מסובב בהזזה מעגלית לימין 3 סיביות. שימו לב שהלולאה הראשונה היא הכנת המפתח והלולאה השנייה היא ההצפנה.
Speck
לצופן Speck יש עשר גרסאות שכולן עוצבו כדי להשיג ביצועים אופטימליים במיוחד בתוכנה. בדומה לצופן הקודם את הגרסאות השונות נהוג לסמן ב-SPECK2n/mn, כמו למשל SPECK96/144 כשהכוונה היא לבלוק באורך 96 סיביות ומפתח באורך 144 סיביות. בצופן זה נוספה פעולה בסיסית של חיבור מלא מודולו 2^n. הצמצום המודולרי מתבצע באופן עקיף כי כשהתוצאה נחתכת בגבולות המילה הדבר דומה למודולו 2^n כך שאין צורך בחילוק. הפונקציה הפנימית היא: כאשר אם n=16 (בלוק באורך 32) אחרת. קיים דמיון קל בין פונקציית הסבב של Speck לפונקציית הסבב של צופן Threefish. הפונקציה ההופכית של פונקציית הסבב הנחוצה בפענוח משתמשת בחיסור מודולו 2^n במקום חיבור והיא נראית כך: הטבלה הבאה מציגה את כל הפרמטרים של גרסאות צופן Spec בהתאמה:
תהליך הרחבת המפתח מקבל את המפתח הסודי של המשתמש ומפיק ממנו T מפתחות כאשר T הוא מספר הסבבים. ההצפנה היא הרכבה של הפונקציות (מימין לשמאל). במילים אחרות זהו מבנה המתקבל משילוב שתי העתקות דמויות רשת פייסטל ביחס לשתי סוגי פעולות חיבור, האחת: והשנייה.
הכנת מפתח
תהליך הכנת המפתח של Speck מנצל את פונקציית הסבב כדי להכין את המפתחות k_i. אם K הוא המפתח אפשר לכתוב אותו בצורה, כאשר עם ערך של. הסדרות k_i ו-\ell_i מוגדרות כך:
פסידו-קוד
הקלט הוא בלוק הטקסט הגלוי כשהוא מחולק לשני חצאים (x,y) והמפתח הסודי באורך m מילים המסומנות ב-.
ביטחון
היות שהצפנים Simon ו-Speck חדשים קיימת מעט קריפטואנליזה שלהם. השאיפה היא שהביטחון שהם מציעים קרוב ככל האפשר לאורך המפתח בסיביות. אמנם הם עברו קריפטואנליזה על ידי ה-NSA אך לא זכו לביקורת ציבורית מספקת. בשל ההיסטוריה השלילית של ה-NSA קיים חשש ניכר בעולם מפני חולשות נסתרות שאולי קיימות בהם, ה-NSA נאלץ לחזור בו מספר פעמים מההצעה לתקן לאחר שניתקל בספקנות וחשש מצד נציגי ועדת התקן הבינלאומי ולבסוף הסכים לוותר על כל הגרסאות החלשות ולהתמקד בגרסה החזקה ביותר של הצפנים. בכל אופן יש לזכור שהם פותחו בעיקר לסביבת מחשוב מוגבלת משאבים שבה בדרך כלל נאלצים להתפשר. כמו כן צריך לזכור שכמות המידע הזמינה לקריפטואנליזה במשך כל חיי ההתקן היא מזערית. בכל מקרה הצפנים הללו פותחו תוך מתן דגש על עמידות נגד התקפת כוח גס אדפטיבית עם כמות גדולה של מידע, עם חיסרון ברור שתיתכן הרעה קלה בביטחון בפקטור קטן.
בתחילה ה-NSA לא סיפקו קריפטואנליזה תאורטית של הצפנים שלהם מלבד ציון העובדה שהם עברו ביקורת בתוך הארגון. הסיבה לטענתם לפרסום האלגוריתמים היא כדי לקבל משוב מהאקדמיה ולאפשר לצפנים ליהנות מביקורת ציבורית רחבת היקף. מאז פרסומם של הצפנים התפרסמו כמה מחקרים תאורטיים שלא ברור מה מידת השפעתם על ביטחון הצפנים בפועל. בשל הביקורת הציבורית פרסם ה-NSA בינואר 2018 מספר הבהרות בקשר לשיקולים והסיבות שהנחו אותם בפיתוח הצפנים וכן קריפטואנליזה שלהם.
סירוב ארגון התקינה הבינלאומי לתקנן את הצפנים
נציגים ממדינות רבות, בהן ישראל, בלגיה, יפן וגרמניה בארגון התקינה הבינלאומי ISO התנגדו לניסיון של ה-NSA להוסיף את הצפנים שלהם לתקן הבינלאומי בקטגוריית צופן בלוקים קל משקל לחומרה זעירה. הם הביעו דאגה שה-NSA מקדם את הצפנים שלו תוך ידיעה של חולשות נסתרות שכנראה הוכנסו בהם במכוון. ל-NSA היסטוריה עשירה של ניסיונות להחדיר לשוק האזרחי טכנולוגיות הצפנה פרי פיתוחם שידוע לפחות על חלקם שהכילו דלתות סתר וחולשות, חלקם הוחדרו במכוון וחלקם היו ידועים להם ונשמרו בסוד. לטענתם, ה-NSA לא סיפקו קריפטואנליזה, הסברים ושיקולים תאורטיים שהנחו אותם בפיתוח הצפנים ובעיקר בקביעת מספר הסבבים עבור כל וריאציה של הצפנים וכן השיקולים שהנחו אותם לבחירת המטריצות U,V ו-W בתהליך הכנת המפתח. ב-NSA הביעו תרעומת על כך שארגון התקינה בחר שלא לקבל את הצפנים שלהם שלטענתם טובים מאוד, למרות שלא הייתה כל בעיה לקבל צפנים שפותחו על ידי הרוסים או הסינים. ד"ר תומר אשור המייצג את בלגיה בוועדת התקינה הגיב: "ארגון ה-NSA התנהג בבריונות וסירב לבקשות הוועדה לקבלת הסברים וכמעט שהצליח בכך", לדעתו "לארגוני מודיעין אין מקום בתקינה אזרחית". אור דונקלמן המייצג את ישראל בארגון התקינה אמר "קיימים אנשים רבים ב-NSA שחושבים שהעבודה שלהם היא להחליש את התקן, תפקידנו הוא לחזק אותו". הצפנים היחידים הנתמכים על ידי התקן נכון ל-2018 הם CLEFIA ו-PRESENT.
ברוס שנייר התבטא בבלוג שלו כי הוא אינו מאמין שהצפנים Simon ו-Speck מכילים חולשות נסתרות או דלתות סתר כלשהן. "זה מסקרן לדעת מדוע בכלל הצפנים האלו פורסמו ולמה דווקא בעיתוי זה" הוא אמר. "זה תמיד מרתק לנתח צפנים שפותחו על ידי ה-NSA, בעיקר משך את תשומת ליבי הדמיון של חלקים של Speck ל-Threefish (ששנייר הוא אחד ממפתחיו). התרשמתי ביותר מתהליך הכנת המפתח שלהם, זה תמיד מרתק לראות צופן של ה-NSA, זה כמו להתבונן בטכנולוגיה חייזרית...".
קוד לדוגמה
להלן קוד ייחוס של האלגוריתם בגרסה החזקה ביותר שלו Speck128/256 בשפת C++ ללא אופטימיזציות.
אנדרה לווף
אנדרה מישל לווף (בצרפתית: André Michel Lwoff; 8 במאי 1902 - 30 בספטמבר 1994) היה מיקרוביולוג יהודי צרפתי, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1965 על גילוי המנגנון שבאמצעותו וירוסים מסוימים (הקרויים פרו-וירוסים) מדביקים חיידקים.
חייו
לווף, שמוצאו יהודי, נולד בצרפת. הוא הצטרף למכון פסטר בגיל 19, ולמד בבית ספר לרפואה. החל משנת 1921 ובמשך 17 שנה, עבד יחד עם המיקרוביולוג הנודע אדואר שטון. בשנת 1927 סיים את לימודי הרפואה ובשנת 1932 קיבל תואר דוקטור במדעים. בשנים 1932–1933 חקר במעבדתו של אוטו מאירהוף בהיידלברג, זאת בעזרת מלגה מקרן רוקפלר. בשנת 1936 חקר באוניברסיטת קיימברידג' בתחום גורמי גדילה.
בשנת 1936 התמנה למנהל מחלקה במכון פסטר ובשנת 1959 קיבל תואר פרופסור למיקרוביולוגיה בפקולטה למדעים של פריז.
בשנת 1954 החל לחקור בתחום נגיף הפוליו והגורמים המונעים את התפתחות הווירוס.
לווף כובד על הישגיו המחקריים בתארים ועיטורים רבים, ביניהם: חבר האקדמיה הצרפתית למדעים וחבר האקדמיה המלכותית ההולנדית למדעים. הוא היה נשיא ההתאחדות הבינלאומית למיקרוביולוגיה, חבר כבוד זר של האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים וחבר (שאינו בריטי) בחברה המלכותית בלונדון.
לודוויג יסלזון
ביוגרפיה
יסלזון נולד ב-1910 בעיירה נֶקַרבּישוֹפְסְהַיים שבדרום-מערב גרמניה. התחנך בעיר הסמוכה, היידלברג. החל את דרכו כתעשיין מתכת במולדתו, ובשנת 1937, בעקבות עליית הנאצים לשלטון, העביר את עסקיו להולנד ובהמשך היגר לארצות הברית והשתקע בה. עיקר עיסוקו היה מסחר בחומרי גלם (קומודיטיס). הוא השקיע בתחום מסחרו אך גם בנדל"ן ותחומים נוספים.
הונו של יסלזון נאמד במאות מיליוני דולרים. הוא תרם רבות למוסדות בישראל, ראשי ממשלת ישראל: יצחק רבין, שמעון פרס ויצחק שמיר היו מיודדים עמו, וכך גם השר יוסף בורג. ב-1980 קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת בר-אילן לה תרם רבות.
יסלזון נפטר בירושלים באפריל 1993. אשתו אריקה נפטרה במרץ 2008.
ילדיו מנהלים את עסקי המשפחה לאחר פטירתו: מיכאל הבן הבכור, דניאל בעל עסקים בתחום המתכת כאביו, ובנימין (בן) יסלזון המתגורר בפתח תקווה ומנהל את עסקי המשפחה בישראל.
ההתקפה על אוטובוס 2094
ההתקפה על אוטובוס 2094 הייתה ההתקפה המאורגנת הראשונה על היישוב במלחמת העצמאות, שאירעה ב-30 בנובמבר 1947 בשעות הבוקר, למחרת החלטת האו"ם על תוכנית החלוקה בכ"ט בנובמבר, ונחשבת יריית הפתיחה של המלחמה. בהתקפה על האוטובוס של "אגד" שבוצעה על ידי כנופיית ערבים סמוך לכפר פג'ה, נרצחו חמישה נוסעים.
פרטי האירוע
ההתקפה בוצעה כשלושה קילומטרים מדרום לכפר פג'ה, כפר ערבי שהיה ממזרח לפתח תקווה (כיום עומדת במקום תחנת דלק בכניסה למושב נחלים).
ב-30 בנובמבר 1947, בשעה 7:30 בבוקר, למחרת ההצבעה באו"ם וההחלטה על תוכנית החלוקה יצא אוטובוס של "אגד", עם מספר לוחית הרישוי 2094, מנתניה לירושלים, ובו 21 נוסעים ונהג.
בשעה 8:12 ראה הנהג, אריה הלר, ערבי לובש מעיל אירופי, מנופף בידו. הוא הבחין בתת מקלע המוסתר תחת כנף מעילו. הנהג לא עצר את האוטובוס והערבי שלף את התת-מקלע וירה בו. הלר ניסה להאיץ את הנסיעה ואז הושלכו על האוטובוס רימוני יד אחדים. אחד מהם התפוצץ בתוך האוטובוס ואש תת-מקלע נורתה על האוטובוס מצד חזיתו. הנוסע יוסף שטרן, תושב נתניה, שישב לצד הנהג הצליח להשתלט על ההגה, היטה את האוטובוס לצד ימין והאוטובוס שקע בצד הדרך ונעצר. מהירי נהרגו חמישה מהנוסעים ותשעה אחרים נפצעו. הנהג ושניים מהנוסעים יצאו מהרכב ותפסו מחסה מאחורי אחד הגלגלים. אחד התוקפים נכנס לאוטובוס ולקח את תיקו של הנהג ובו 19 לא"י. בראותו את אחד הנוסעים מנסה לעזור לאשתו הפצועה, התוקף ירה בבעל והרגו ואז נמלטו התוקפים. ארבעה אנשים נהרגו באותו היום, אחד מהפצועים מת מפצעיו חמש שנים לאחר מכן ב-1953. הייתה זו ההתקפה המאורגנת הראשונה על היישוב במה שהוגדר מאוחר יותר "מלחמת העצמאות".
חיילים מהלגיון הערבי, בני עבר הירדן, בפיקוד בריטי ניגשו לאוטובוס וסירבו לעזור לנפגעים. יהודי בעל משאית שהובילה חצץ שעברה במקום פינה חלק מהפצועים לבית החולים בילינסון בפתח תקווה. הנוסעים שיכלו ללכת ברחו דרך השדות ונאספו על ידי עגלה עם סוס.
25 דקות קודם לכן תקפה הכנופיה אוטובוס אחר, שנסע מחדרה לירושלים ונהגו היה איש השומר לשעבר טוביה הורביץ (אחיו של נחום הורביץ), בהתקפה נהרגו שני נוסעים. אסתר זכאי נסעה באותו היום באוטובוס שנסע מחדרה, וסיפרה כי אוטובוס זה עקף בדרכו את האוטובוס שיצא מנתניה, ולכן נפגע ראשון מהירי של התוקפים, והאישה שישבה בו ונהרגה מהירי היא, בת 46, חברת השירות הרפואי של "ההגנה" בעיר העתיקה בירושלים, שחזרה מביקור בבנימינה. למעשה נחמה היא החלל הראשון של מלחמת העצמאות.
הנצחה
ב-2016 הוקם אתר הנצחה לחללי ההתקפה בכניסה הצפונית למושב נחלים. באתר - הסבר על ההתקפה בעברית ובאנגלית.
יוזף גולוחובסקי
יוּזֶף גוֹלוּחוֹבסקי (בפולנית: Józef Gołuchowski; 11 באפריל (או 14 באפריל) 1797 – 22 בנובמבר 1858) היה פילוסוף פולני יליד גליציה.
ביוגרפיה
יוזף גולוחובסקי למד באוניברסיטת ורשה והשתלם בגרמניה. הוא קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת היידלברג. בהיותו בגרמניה התיידד עם פרידריך וילהלם שלינג. בשנת 1821 התמנה לפרופסור לפילוסופיה באוניברסיטת וילנה, אך כבר בשנת 1824 נאלץ להתפטר מטעמים פוליטיים ועבר לוורשה. היה חבר בפעילות פוליטית שמשכה תשומת לב של השלטון הרוסי וחזר לאחוזתו בגארבאץ' (Garbacz) שבגליציה. במהלך התקוממות פולנית של 1830–1831 חזר לוורשה אך לאחר הדיכוי חזר לאחוזתו.
מלבד ספרים על שאלות פילוסופיות טהורות חיבר מחקרים על השאלות החברתיות בפולין, על שאלת האיכרים וגם על השאלה היהודית.
ב-1841 כתב חוברת (שלא הודפסה, ופורסמה בשם בדוי רק לאחר 13 שנים), שבה דחה את רעיון שיבת ציון, אולם הציע לרכז את יהודי פולין בשטחים בלתי מיושבים של האימפריה הרוסית וכך להקים מדינה יהודית כחלק בלתי נפרד מרוסיה.
מספריו הידועים:
יהודה רובינשטיין (שחקן)
יהודה רובינשטיין (16 בדצמבר 1890 - 7 במרץ 1968) היה מראשוני השחקנים בתיאטרון הבימה.
קורות חיים
נולד ב-1890 ברוסיה. ב-1912 החל לשחק ברוסית ויידיש. מ-1917 החל לשחק בעברית וביים באגודה הדרמטית בניקולייב ואודסה. עם תלמידיו נמנה מאיר תאומי.
בהשפעת שחקנית הבימה שושנה אביבית נסע למוסקבה וב-1920 התקבל לקולקטיב הבימה. הוא נישא לחברת הקולקטיב השחקנית בת-ציון רובינשטיין (1895–1982), שפרשה ממשחק ב-1933.
מקסיקלי
מקסיקלי (בספרדית: Mexicali, נהגה בספרדית מחיקלי) היא בירתה של מדינת באחה קליפורניה בצפון מקסיקו על הגבול עם ארצות הברית בצמוד לעיר קלקסיקו. זו העיר השנייה בגודלה במדינת באחה קליפורניה ונחשבת לעיר הצפונית ביותר במקסיקו ובאמריקה הלטינית כולה. במקסיקלי חיים כמיליון תושבים.
יהודה רובינשטיין (שחקן)
תפקידים
רובינשטיין שיחק בתפקידים קטנים, בהם אוסקר הרוקח ב"מעשה בנסיך", מוכר גזוז ב"שמו הולך לפניו" של אפרים קישון ומיקיטה, "הגוי הבוגדני", בפנדרי הגיבור. רובינשטיין אף היה מנהלם של פועלי הבמה של הבימה. הוא גם הופיע במספר סרטים, בהם סאלח שבתי וארבינקא, בתפקידים משניים.
מקסיקלי
שמה של העיר כולל את שמה של מקסיקו: מקסי ושמה של מדינת באחה קליפורניה: קלי.
יהודה רובינשטיין (שחקן)
תפקידים
בנם, נולד ב-1927 כשהיו במסע הבימה בארצות הברית. הוא נהרג במלחמת העצמאות בקרב חירבת אבו לאחם.
הנצחה
במסגרת הנצחת אמנים ואנשי במה בתל אביב, הונחה לוחית זיכרון על ביתם של יהודה ובת-ציון רובינשטיין ברחוב דב הוז 30.
מקסיקלי
העיר הפכה לבירתה של מדינת באחה קליפורניה עם הקמתה של המדינה, בשנת 1953.
היסטוריה
בתחילת המאה ה-20 הגיעה לעיר אוכלוסייה סינית גדולה. הפועלים הסינים הובאו על ידי 'חברת קולורדו ריבר לנד' אשר פיתחה את האזור סביב העיר מקסיקלי והעדיפה להביא פועלים סינים מאשר להעסיק את המקומיים. דבר זה גרם למתחים רבים בין המקומיים לסינים.
במהלך תחילת המאה ה-20, המשיך היצור החקלאי להתפתח סביב העיר כאשר היבול העיקרי היה כותנה. במהלך שנות ה-50 וה-60 של המאה ה-20 מקסיקלי הפכה לעיר המובילה במקסיקו בגידול כותנה והעיר החשובה ביותר לתעשיית הטקסטיל. כיום העמק סביב מקסיקלי הוא השטח החקלאי הפורה ביותר בכל מקסיקו.
גאוגרפיה
מקסיקלי ממוקמת בשטח מדברי, סמוך לגבול עם ארצות הברית ונחשבת לעיר הצפונית ביותר באמריקה הלטינית. מעבר הגבול בין מקסיקו לארצות הברית עובר במרחק מטרים מהבתים הצפוניים של העיר. שכנתה מצפון של מקסיקלי היא העיר קלקסיקו שבמדינת קליפורניה, ארצות הברית. ממזרח נמצא הגבול עם מדינת סונורה, מדרום העיר אנסנדה וממערב העיר טקאטה.
דמוגרפיה
מקסיקלי היא העיר ה-13 בגודלה במקסיקו וחיים בה כמיליון תושבים. מקסיקלי היא העיר המגוונת ביותר בכל מקסיקו מבחינת גזעי האדם. חיים בה זה לצד זה אירופאים, אפריקאים, אינדיאנים, ערבים, אסיאתים ועוד. בנוסף לכך העיר מונה את האוכלוסייה הסינית הגדולה ביותר במקסיקו, כ-5,000 תושבים החיים בצ'אינה-טאון במרכז העיר. למרות שמספר התושבים הסינים של שכונת צ'אינה-טאון במקסיקלי לא מתקרב למספרם בניו יורק או סן פרנסיסקו,
האוכלוסייה הסינית הייתה כל כך רבה בעיר שבשנות ה-40 היו בעיר שני בתי קולנוע ובשניהם הוקרנו בעיקר סרטים סינים.
עם הזמן האוכלוסייה המקומית החלה לגלות עוינות כלפי הסינים מה שגרם למקרי רצח רבים בכל צפון מקסיקו. האוכלוסייה הסינית במקסיקלי הייתה גדולה וחזקה והם הצליחו לשמור על עצמם היטב.
גבול הסיליקון
'גבול הסיליקון' הוא פארק תעשייה בעלות כ-2 מיליון דולר הנמצא בבניה לאורך הגבול בין ארצות הברית למקסיקו בצפון מקסיקלי. מטרת פארק התעשייה היא לנצל את קרבתה של מקסיקלי לעמק הסיליקון בקליפורניה ולמשוך חברות תעשייה גדולות להשקיע במקסיקו (בעקבות העלות הקטנה יותר). דבר זה יכול להזניק את התעשייה של מקסיקלי ושל מקסיקו כולה ולהפוך אותה לעיר תעשייה נקיה, מה שיגרום גם לאיכות חיים גבוהה יותר.
נשיא מקסיקו הקודם, ויסנטה פוקס הבטיח לכל חברה אשר תקים מפעל בפארק התעשייה ותשקיע בו מעל מיליארד דולר פטור ממס למשך 10 שנים.
אקלים
מקסיקלי ידועה כמקום עם מזג אוויר קיצוני. הטמפרטורה הממוצעת בקיץ היא 42 מעלות צלזיוס ובחורף 5 מעלות צלזיוס. הטמפרטורה הגבוהה ביותר שנרשמה בעיר הייתה 52 מעלות צלזיוס (בשנת 1995) והנמוכה ביותר שנרשמה הייתה 8- מעלות צלזיוס בשנת 1949. בשנת 1932 ירד בעיר שלג בפעם היחידה בהיסטוריה.
תיירות
מיקומה של העיר סמוך לגבול עם ארצות הברית תורמת לה הכנסה גדולה מתיירות. אומנם מעבר הגבול בין קלקסיקו למקסיקלי פחות עמוס ממעבר גבול בטיחואנה אך עדיין עוברת בעיר מדי יום כמות גדולה של תיירים מארצות הברית. כמות גדולה מהתיירים הם בני נוער אמריקאים מהמדינות הגובלות עם באחה קליפורניה, המגיעים לעיר להשתכר, מכיוון שהגיל המותר לשתיית אלכוהול במקסיקו הוא 18 לעומת 21 בארצות הברית. במקרים רבים בני נוער אלו, שלא יודעים לשתות משתכרים ומתפרעים.
משנת 1997 ומדי שנה נערך בעיר פסטיבל 'באחה פרוג' הנחשב לאחד מפסטיבלי הפרוגרסיב רוק הגדולים בעולם ומושך אליו כמות גדולה של תיירים חובבי פרוגרסיב רוק מכל רחבי העולם.
בנוסף לתיירות, קרבתה של מקסיקלי לגבול תורמת בכך שתושבים רבים מאריזונה וקליפורניה מגיעים למקסיקלי לקנות תרופות ולעבור טיפולי שיניים וזאת מכיוון שהטיפולים והתרופות זולים בהרבה מארצות הברית.
תחבורה
'נמל תעופה בינלאומי מקסיקלי' ממוקם סמוך לעיר ומשרת את תושבי מקסיקלי והסביבה. למרות הגדרתו כ'נמל בינלאומי' הוא משמש לטיסות פנים סדירות בלבד ולטיסות צ'ארטר לארצות הברית וקנדה: לוס אנג'לס, סן פרנסיסקו וונקובר.
ארמיסטד מופין
ארמיסטד מופין (באנגלית: Armistead Maupin; נולד ב-13 במאי 1944) הוא עיתונאי וסופר אמריקני.
ביוגרפיה
מופין נולד בוושינגטון, ארצות הברית, גדל בקרוליינה הצפונית בארצות הברית ולמד עיתונאות באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל. לאחר סיום לימודי התואר הראשון החל ללמוד משפטים, אך נשר בתחילת הלימודים. בהמשך שירת בצי האמריקני (גם בזמן מלחמת וייטנאם) ועבד כעיתונאי בעיתונות הכתובה ובטלוויזיה.
בנוסף לששת ספרי הסדרה כתב מופין את הספרים Maybe the Moon והמאזין הלילי, שיצא לאור בהוצאת עם עובד בשנת 2004 בתרגום מיכל אלפון. באוגוסט 2006 יצא לאקרנים עיבוד של רומן זה, בכיכובם של רובין ויליאמס, טוני קולט ורורי קאלקין. מופין השתתף בכתיבת התסריט לסרט זה.
מלבד כתיבת ספרים השתתף מופין בחיבור יצירה מוזיקלית בשם "אנה מדריגל זוכרת", המבוססת על דמות בעלת הבית המופיעה בסדרת Tales of the City. היצירה בוצעה לראשונה ב-6 באוגוסט 1999.
מופין ממשיך להתגורר בסן פרנסיסקו עם בן זוגו, כריס טרנר. השניים נישאו בקנדה בפברואר 2007.
מארינה מקסימיליאן
מארינה מקסימיליאן בלומין מנטש (נולדה ב-15 בדצמבר 1987) היא זמרת, שחקנית ומנחת טלוויזיה ישראלית. מקסימיליאן העפילה לגמר תוכנית הטלוויזיה "כוכב נולד 5" וזכתה בתואר זמרת השנה לשנת 2014.
ביוגרפיה
נולדה בשם מארינה בלומין (באוקראינית: Мари́на Блю́мін) בדניפרופטרובסק שבברית המועצות (לימים באוקראינה). בשנת 1990, כשהייתה בת שלוש, עלתה לישראל יחד עם משפחתה לשכונת פרדס כץ שבבני ברק. בשל היות אמה פסנתרנית ומורה לפסנתר החלה ללמוד נגינה בפסנתר כבר בגיל צעיר. בגיל עשר כבר הופיעה בפסטיבל אבו גוש, ובגיל 12 הופיעה במגדל דוד, ואף זכתה במקום שני בתוכנית הכישרונות "בראבו", ששודרה בערוץ 2. בגיל 15, במקביל ללימודיה במגמת המוזיקה של תיכון עירוני א' בתל אביב, החלה להופיע במועדוני ג'אז, בין השאר כאורחת בהופעותיו של המפיק אבי אלמן, עם השירים "סטריינג'ר" ו"שייד אוף יור מיינד", שאותם שרה באנגלית. בגיל 16 הכירה את המפיק והמוזיקאי יהודה עדר, שחשף אותה לעולם הפופ. בנעוריה הצטרפה למחזור הראשון של פרויקט המנהיגות "קו הזינוק". שרה והופיעה עם ה"קומון בנד", הרכב המשלב פיוז'ן, ג'אז, רוק ומוזיקה אתנית, בפסטיבלים ובמועדונים. במקביל, הקליטה את השיר "בית-ספר למשחק" לאלבומו של אוהד בן אבי, "בכורה". בנוסף, השתלבה בעולם התיאטרון בשתי הצגות בפסטיבל עכו, לאחת אף כתבה מוזיקה, לצד השתתפות בהצגות "המפיקים" ו"אשכבה" בתיאטרון הקאמרי.
"כוכב נולד 5"
בשנת 2007 הצטרפה לעונה החמישית של התוכנית "כוכב נולד" של "שידורי קשת" בערוץ 2. במהלך העונה שרה שירי פופ ושירי ארץ-ישראל, תוך שהיא מביאה פרשנות ג'אזית ותיאטרלית לשיריה, שלא הייתה מוכרת קודם לכן בתוכנית, והפכה לסימן ההיכר שלה, שלטענת רבים מתעשיית המוזיקה הפך אותה לקודמת לשאר המתמודדים הלא מנוסים. בין השירים בלטו "שיר אהובת הספן" ו"בוא" של ריטה, "חלומות" של רוחמה רז, "בלוז כנעני" של אהוד בנאי ו"וידוי" של אלכסנדר פן. באוגוסט אותה שנה העפילה בלומין, לאחר ביצועים ל"ברוש" של אריאל זילבר וכאמור "וידוי", לשלב הגמר של "כוכב נולד 5", לצד המתמודדים בועז מעודה ושלומי בראל. ב-30 באוגוסט, בגמר התחרות שנערך בחוף גולן שבכנרת, ביצעה את "ואתם רוקדים" של דורי בן זאב יחד עם להקת מיומנה ואת "נפרדנו כך" של נורית גלרון. היא הגיעה למקום השני אחרי בועז מעודה, עם 27 אחוזים מקולות הצופים. היא זכתה בחוזה הקלטות לאלבום בחברת "הליקון".
קריירה מוזיקלית ומשחק
לאחר גמר "כוכב נולד", ולצד הופעות באירועים ופסטיבלים, ואף הופעה בתצוגת האופנה של מעצב בגדי-הים גדעון אוברזון, עבדה מקסימיליאן על אלבום הבכורה שלה, שבסופו של דבר נגנז. באפריל 2008 השיקה את מופע הבכורה שלה בפסטיבל "ימי זמר" בחולון, שאותו ניהל אמנותית צדי צרפתי והפיק אבי ליבוביץ'. בחודש מאי הוציאה יחד עם בועז מעודה את הסינגל "מי היה מאמין", שכתבה והלחינה קרן פלס לרגל פתיחת העונה השישית של "כוכב נולד". ביוני הוציאה את הסינגל "סוף סוף" שכתבה והלחינה. סינגל זה קידם את המופע "התבוננות". בחנוכה של אותה שנה הופיעה ב"פסטיבל שירי הילדים" עם השיר "כובע קסמים", של לאה גולדברג, שאותו הלחינה מחדש. באותה שנה התארחה בתוכנית הטלוויזיה "רד בנד".
בחודשים יולי-אוגוסט 2009 הנחתה את התוכנית "הצילו! אני כוכב נולד" בערוץ 24. התוכנית הייתה שלב "גלגל ההצלה" בעונה השביעית של "כוכב נולד".
בספטמבר 2009 היא הופיעה בשער המגזין פנאי פלוס, רואיינה וכמו כן הצטלמה לפורטרט אישי שצילם הצלם יניב אדרי. בנובמבר של אותה שנה הוציאה את הסינגל "Maurin", שקידם את מופעה החדש "אקספרימנטל".
בינואר 2010 עלתה לאוויר התוכנית "מועדון ארוחת הערב" בהנחיית מקסימיליאן והשף חיים כהן. באותה שנה נבחרה לדוגמנית והפרזנטורית של רשת האופנה למידות גדולות "עונות". נכון ל-2013 היא עדיין משמשת בתפקיד זה.
בנובמבר 2010 הוציאה את הסינגל "עמוק בטל", שהלחינה למילים של לאה גולדברג. לשיר נוסף בית אחד שכתבה אמה של מקסימיליאן, אלה. במרץ 2011 הוציאה סינגל שני מתוך אלבום הבכורה הצפוי, "אני הולכת", שכתבה והלחינה. את שני השירים הפיק תמיר מוסקט. בשנת 2011 שיחקה בסדרה "ילדי ראש הממשלה", בתפקיד יועצת התקשורת של ראש הממשלה.
ביוני 2011 נבחרה על ידי מגזין האופנה האיטלקי "ווג" כאייקון אופנה. במסגרת פעילותו סביב חודש יוני שבין היתר עסק במאבק נגד אנורקסיה, ובנשים גדולות, מצליחות ואופנתיות. הכתבה קדמה את הקונצרט המיוחד של מקסימיליאן, שהתקיים ביוני של אותה שנה בעיר בולצאנו, שבצפון איטליה. באוקטובר 2011 חברה למוזיקאי ולמנצח גיל שוחט ויחדיו העלו מופע מוזיקלי הנושא את השם "דולצ'ה ויוצ'ה" בו הם מבצעים ממיטב הקלאסיקה העולמית.
בשנת 2011 לוהקה לסדרת הדרמה החדשה של "הוט" "יחפים" בתפקיד אלכסנדרה, לצדם של אוהד קנולר, ורד פלדמן ויחזקאל לזרוב.
בשנת 2012 החלה לשחק בסדרת הטלוויזיה "עניין של זמן". באותה שנה השתתפה בערב ההתרמה של ארגון לתת בו ביצעה יחד עם עברי לידר את השיר "מישהו פעם".
ב-12 בפברואר 2013 הוציאה מקסמיליאן את הסינגל "Two Pigs" בהפקתו של עופר מאירי, ב-19 באפריל יצא לאור הסינגל השני מהאלבום - "Tango", שני סינגלים אלו נכללו באלבום הבכורה שלה שיצא בחודש אוגוסט באותה שנה בשם "Step Into My World", באלבום 9 קטעים. 8 מהם באנגלית ואחד ברוסית, זאת לאחר שהאלבום הקודם (שהיה צפוי להיות בעברית) נגנז, את מרבית שירי האלבום כתבה והלחינה מארינה עצמה.
ב-2013 השתתפה ב"X פסטיגל" ושרה את שיר הנושא במופע וכן שיחקה בקטעי קישור.
בינואר 2014 שיתפה פעולה עם ההרכב "לא כוחות" בסינגל "נדל"ן" ואף השתתפה בקליפ. ב-24 בספטמבר 2014 מארינה נבחרה לאשת השנה במוזיקה הישראלית במצעד הישראלי השנתי של גלגלצ בעקבות אלבומה "Step Into My World". באותה שנה שיחקה בתפקיד של זמרת יידיש בסרטה של תמר ירום, "פנסיון פראכט".
שנתיים אחרי האלבום המצליח באנגלית שקיבל מעמד של אלבום זהב וסיבוב הופעות מצליח על שמו "Step into my world", אחרי חצי שנה של הפסקה מהופעות בשל בעיות במיתרי הקול, בנובמבר 2015 הוציאה מקסימיליאן את הסינגל הראשון בעברית "1990" בהפקתם של "גיא ויהל". בחודש מרץ הוציאה את הסינגל השני "ימים חדשים בפתח" וב-5 באפריל "לפעמים " בהתאם להוצאת האלבום.
בתחילת חודש אוגוסט 2016 פורסם שמארינה תהווה הפרזנטורית של רשת האופנה "אפריל".
ב-22 בספטמבר 2016 יצא הסינגל My Boy"" במסגרת הלייבל של תמיר מוסקט "APE RECORDS", מארינה כתבה את השיר עם מוסקט והצטלמה לקליפ כשהיא בחודשי הריון מתקדמים.
ב-10 בנובמבר 2016 הוציאה את הקליפ לשיר שלה "אפס סבלנות". מתוך אלבומה השני "ארמונות עשן". ב-22 בנובמבר 2016 הוציאה קליפ מטעם רשות השידור לכבוד סיכום 48 שנות שידור ציבורי בביצוע השיר "הבלדה על חדווה ושלומיק".
ב-2018 מארינה הקליטה שירים לאלבום אולפן שלישי, השני שלה בשפה האנגלית. באלבום היא משתפת פעולה עם המפיק ג'וני גולדשטיין, תמיר מוסקט, עופר מאירי שהפיק את אלבומה הראשון, גיא ויהל שהפיקו את אלבומה השני וינון יהל. באותה שנה יצאה למסע הופעות ששמו "Piano Mode".
במאי 2018 הוציאה סינגל "Glow Now". באוגוסט 2018 הוציאה סינגל קליפ שני "Zero".
ב-13 באוגוסט 2018 החל שידור תוכנית טלוויזיה "סולו" בהנחייתה בכאן 11 - שלושה פרקים לקראת השתתפות ישראל באירוויזיון המוזיקאים הצעירים.
ב-14 באוקטובר 2018, החלה לשפוט מקסימיליאן בריאליטי המוזיקלי של רשת 13, The Four., בהמשך התוכנית ירדה מהאוויר. ב-15 בדצמבר, החלה להופיע במופע "פופ אפ מיוזיק" שעלה בהיכל נוקיה לצד זמרים נוספים. מארינה הקליטה את שיר הנושא של המופע "לרקוד ולזוז" יחד עם עומר אדם, נדב גדג' ומה קשור.
ביולי 2019 לאחר 14 שנים שבהן נוהלה ויוצגה על ידי טדי הפקות בראשותה של טמירה ירדני, יצאה מארינה לדרך עצמאית והחלה לנהל את עצמה.
ב-26 בדצמבר 2019, שיחקה בעונה השלישית של פאודה, בתפקיד הילה בשן, ראש שלוחת עזה בשב"כ. בנוסף הופיעה בתפקיד אורח בעונה ה-16 של ארץ נהדרת.
בינואר 2020 החליפה את גלית גוטמן כפרזנטורית של מותג אופנת הנשים "קרייזי ליין".
ב-23 באוגוסט 2021, מארינה הוציאה את אלבומה השלישי ביחד שכלל בתוכו את שיר הנושא "ביחד" שביצעה עם בעלה, המוזיקאי גיא מנטש.
באפריל 2022 מארינה הופיעה בהנגאר 11 במסגרת "פסטיבל מקסימיליאן". שנה קודם לכן, הפסטיבל התקיים אונליין.
בפברואר 2023 יצא שיתוף הפעולה שלה עם הדיג'יי האמריקאי יליד גוואטמלה GORDO, הנקרא R U 4REAL. ב-19 ביולי 2023 הוציאה את השיר "חזקים ביחד". השיר נולד מתוך סערת רגשות בתגובה לשבר בעם שהתרחש בחודשים הקודמים לצאתו. השיר הגיע למקום השביעי במצעד של מדיה פורסט.
חיים אישיים
מקסימיליאן הייתה בת הזוג של השחקן והדוגמן אנחל בונני, הכדורסלן לשעבר גילי מוסינזון וסולן להקת "הקרטל" יונתן גלילה. ב-2012 התחתנה עם עמית קרני והייתה נשואה לו כשנה. מ-2014 היא נמצאת בזוגיות עם המוזיקאי גיא מנטש מהצמד "גיא ויהל". להם שתי בנות. בראיון של גיא ויהל לישראל היום בינואר 2018, ציין מנטש כי מארינה אימצה את שם משפחתו. בינואר 2022 השניים נישאו בחתונה אינטימית ומצומצמת.
חיים דב קנטור
הרב חיים דב קנטור (כונה השו"ב משפיה, וכן חיים דב בלי ציון שם משפחתו; תרכ"ו, 1866- כ"ב בסיוון תש"ד, יוני 1944) היה ממייסדי שפיה, כיהן כשו"ב ומוהל של המושבה והאזור, וכן כמשגיח הראשי ביקב בזכרון יעקב.
ביוגרפיה
נולד בקרלין, בנו של שלמה,מצאצאי רבי חיים מוולוז'ין, ששימש כחזן (ומכאן שמו: קנטור). בהיותו בן שבע התייתם מאביו. בתחילת שנות השבעים של המאה ה-19 עלה עם אמו האלמנה ושלוש אחיותיו לארץ ישראל, ולאחר כששה חדשים, ביום י"ג בטבת תרל"ג, הגיעו לארץ ישראל והתיישבו בירושלים. למד בתלמוד תורה שבחצר חורבת רבי יהודה החסיד ובישיבת עץ חיים.
נישא לחיה אסתר, בת יעקב דוד ספקטור, אחיו של הרב יצחק אלחנן ספקטור מקובנה. לאחר נישואיו התגורר בעקרון. בשנת תרמ"ז (1887) היה בין מייסדי המושבה שפיה ועבר להתגורר בה.
כבן היישוב הישן בירושלים, דמותו ומראהו היו יוצאי דופן בין מתיישבי האזור. במשך עשרות שנים שימש כשוחט המקומי וכונה "השו"ב משפיה", או בשמו הפרטי "חיים דוב" בלי ציון שם משפחתו. כמו כן שימש כמוהל בכל יישובי האזור. לפרנסתו היה המשגיח הראשי של היקב בזכרון יעקב. התכתב עם הרב קוק בנושאי כשרות והלכה.
בשנותיו האחרונות עבר להתגורר במושב זקנים בירושלים, ושם נפטר בשנת תש"ד. נקבר בבית הקברות הר הזיתים.
הרב חיים דב קנטור מופיע כדמות בסיפורו של ש"י עגנון "הגלילה" (הנמצא בכרך "פתחי דברים"), המתאר את ביקורו של עגנון בזכרון יעקב ב-1911.
משפחתו
שתי בנותיו של ר' חיים דב נישאו לבני היישוב הישן שעברו להתגורר בשפיה ובלטו במראם ולבושם הירושלמי. בתו פייגע-רחל נישאה לנחום וייספיש, שנרצח ב-1938 על ידי ערבי מפוריידיס. בתו הינדה שרה נישאה לפרלין, שאף הוא שימש כשו"ב בשפיה.
אחותו, אסתר, הייתה אשת אברהם אהרן רוסטובסקי, מחניכי ר' שלמה ברדקי, החזן הראשי של בית-הכנסת 'החורבה' בירושלים. היה חזן שנים אחדות בשכונת 'מזכרת משה' וכעשרים שנה בשכונת 'ימין משה' בירושלים. בנם, יוסף מרדכי אהרוני, היה חבר מועצת המושבה פתח תקווה.
רחל אטאס
רחל אטאס-ברוך (24 ביולי 1934 – 25 בנובמבר 2004) הייתה שחקנית קולנוע ותיאטרון, זמרת ומדבבת ישראלית.
אטאס-ברוך, מי שהייתה מכוכבות הבמה והבידור הבולטות בישראל בשנות החמישים והשישים, נודעה הודות לנוכחותה הבימתית וקולה הרועם והחם, והיא זכורה על ידי רבים כאחת הדמויות המיוחדות של הבמה והזמר העברי בארץ.
ביוגרפיה
רחל אטאס נולדה וגדלה בתל אביב, והייתה לבכורה במשפחה בת חמישה ילדים. היא החלה לשיר ולשחק עוד בגיל צעיר, ועלתה על הבמות כבר בגיל 16. היא למדה בקונסרבטוריון "שולמית" בתל אביב.
בסוף שנות החמישים הייתה חברה בתיאטרון הסאטירי "סמבטיון", ושם היא התבלטה לצידם של אריק איינשטיין, יוסי פרוסט ומרדכי בן-זאב.
ב-1953 שיחקה ב"זעקי ארץ אהובה" שהועלה בתיאטרון "הבימה".
ב-1964 כיכבה יחד עם אילי גורליצקי ויונה עטרי במחזמר "שלמה המלך ושלמי הסנדלר", שזכה להצלחה רבה והפך לקלאסיקה ישראלית. היא גילמה את דמותה של נופרית, הפילגש המצריה של שלמה המלך, וביצעה את השירים: "שיר המצריה", "שערורייה כזאת", "שיר המריבה" ו"שמש מוף", שנכתב במיוחד עבורה. שירים שנהפכו ללהיטי התקופה.
שיחקה ב"משלי ערב", שהייתה להצגה הראשונה שהועלתה במועדון החמאם, "פישקה החיגר", "חכמי חלם", "כמו ציפורים", "משחקי הפיג'מה" ועוד.
היא לקחה חלק במופע "תל אביב הקטנה", שהועלה על ידי צוות החמאם, הנחתה את המופע "היה היו זמנים" שזכה להצלחה רבה, וכן השתתפה באופרטה הישראלית הראשונה "שולמית", שהועלתה בתיאטרון "דו-רה-מי".
אטאס השתתפה גם במספר סרטי קולנוע, בין היתר ב-"נס בעיירה", שהתבסס על סיפורים מאת שלום עליכם, "רק בלירה", "המובטל בטיטו" ו"חמש חמש", שהתבסס על מחזמר משנות ה-50.
אטאס ביצעה שירים שנהפכו ללהיטים, כדוגמת: "חיימקה שלי", "טנגו כפר סבא" ו-"שיתפוצץ".
רבים זוכרים אותה מתוכנית הטלוויזיה משנות ה-70 "שכונת חיים", שם היא שיחקה את תפקיד "אמא של יוני".
אטאס מוכרת גם בזכות עבודתה כמדבבת בסרטים מצוירים, בין השאר בשל דמותה של אורסולה מ"בת הים הקטנה", תפקיד לו זכתה לשבחים רבים הן בארץ והן בעולם, גברת תיון מ"היפה והחיה", מלכת הלבבות מ"אליסה בארץ הפלאות", ביגמאמא מ"השועל והכלבלב" ויונה מ"להיטים מצוירים משלנו".
חיים אישיים
אטאס הייתה נשואה לשחקן דוד ברוך, ולהם שלושה ילדים. שתי בנותיהם, אורית שחם ועופרי ברוך, שיחקו לצידם בהצגות ילדים כדוגמת "עלילות פתי מאמין לכל דבר" שהועלתה בשנות השבעים, ו"שיגעון של משפחה", אשר חיבר גידי שחם, חתנה של אטאס.
אטאס נפטרה ב-25 בנובמבר 2004, בגיל 70, ממחלת הסרטן. היא נטמנה למחרת בבית העלמין של פרדס חנה, במושבה בה התגוררה בשנותיה האחרונות.
שנה לאחר מותה יצא אוסף בשם "חיימקה שלי - משירי רחל אטאס-ברוך". האוסף כלל גם שירים שלא נכללו קודם לכן על גבי תקליטים ותקליטורים.
עיריית תל אביב קבעה לוחית זיכרון לרחל אטאס ודוד ברוך על ביתם ברחוב שינקין 22.
יחיאל מרדכי גורדון
הרב יחיאל מרדכי גורדון (ה' בתשרי ה'תרמ"ג 18 בספטמבר 1882 - י"ג בטבת ה'תשכ"ה 18 בדצמבר 1964) היה מראשי ישיבת לומז'ה בפולין, ממייסדי ישיבת לומז'ה בפתח תקווה וראש הישיבה.
ביוגרפיה
נולד בעיירה הסמוכה לעיר טרוקי, לרבי משה אהרון גורדון, שהיה שו"ב, תלמיד חכם ומלמד תינוקות. בצעירותו למד תורה מפי אביו. בשנת תרנ"ה, בהגיעו לגיל 12, החל ללמוד בישיבתו של הרב צבי לויטן בסלובודקה. כעבור שנה נכנס ללמוד בישיבת סלובודקה. עם פרוץ מחלוקת המוסר והפילוג בישיבה שבא בעקבותיה, עבר לישיבת כנסת ישראל שהקים רבו.
בשנת ה'תרס"ה נישא לצירל לאה בתו של רבי אליעזר שולביץ, תלמידו המובהק של רבי ישראל מסלנט ומייסד ישיבת לומז'ה. את השידוך הציע רבו הסבא מסלבודקה. תקופה קצרה לאחר חתונתו נסע לישיבת קלם, שם למד מפי רבי שמחה זיסל זיו, "הסבא מקלם". לאחר כשנה כשעמד לחזור ללומז'ה, כפי שהתחייב לאשתו, הגיעה אליו הבשורה כי אשתו נפטרה. רבי אליעזר, האב השכול, הציע לחתנו את בתו השנייה איידל דבורה לאישה, והוא הסכים להינשא לה לאחר שקיבל את ברכתו של החפץ חיים.
בלומז'ה
בשנת ה'תרס"ז נתמנה לר"מ בישיבת לומז'ה. בעת מלחמת העולם הראשונה בתקופה זאת נדדה משפחתו לרוסיה והוא המשיך להתמסר לישיבה ולתלמידים. בשנת ה'תרפ"ו, כאשר המצב הכלכלי של הישיבה היה בשפל, נסע לארצות הברית ושם גייס תרומות לאחזקת הישיבה. מהכספים שאסף נותר לו סכום כסף שאותו ייעד עבור הישיבה בפתח תקווה, שייסד חמיו, הרב שולביץ, בשנת ה'תרפ"ב.
בארצות הברית
בשנת ה'תרפ"ז הגיע לביקור בארץ ישראל ושהה במשך חצי שנה בפתח תקווה. בביקור זה מסר שיעורים בישיבה. עם שובו לפולין גילה כי מצבה הכלכלי של הישיבה שם החמיר. בשנת תרפ"ט נפטרה אשתו השנייה והוא נישא בשלישית לחוה בת שמואל יעקב פוגלמן. לאחר פטירתו נישאה חוה לרב יחזקאל אברמסקי.
בשנת ה'תרצ"ג, כאשר הישיבה עמדה בפני סכנה קיומית, למרות אבלו הכבד על פטירתה של אשתו השנייה ממחלת הסרטן, יצא הרב גורדון לאנגליה כדי לאסוף כסף. בשנת ה'תרצ"ה הגיע שוב לארצות הברית והצליח לסלק את כל חובות הישיבה. עקב הרוחות הרעות שהחלו מנשבות באירופה ביטל את חזרתו לפולין.
בימי מלחמת העולם השנייה היה ממייסדי ועד ההצלה בניו יורק, ומהאישים הבולטים באגודת הרבנים האורתודוקסים בארצות הברית וקנדה.
בישראל
בחודש אלול ה'תש"י עלה הרב גורדון לארץ והתיישב בפתח תקווה. הוא התמנה לראשות הישיבה בפתח תקווה מיסודה של לומז'ה לצידו של ראש הישיבה רבי ראובן כץ, כמו כן הקים "בית מוסר", על פי שיטתו של רבי ישראל מסלנט. שיעורו במוסר התקיים בכל יום שלישי בערב, ואליו הגיעו בנוסף לתלמידי הישיבה גם מבני העיר.
בהגיעו לגיל 80 חלה במחלת הסרטן. נפטר בי"ג בטבת תשכ"ה. מסע ההלויה יצא מביתו דרך ישיבת לומז'ה, בית הכנסת הגדול בפתח תקווה לבית הקברות סגולה. הספידוהו הרב יחזקאל לוינשטיין, הרב יחזקאל סרנא, הרב איסר יהודה אונטרמן ועוד.