cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ג'אגדיש בהאגוואטי
קריירה אקדמאית
ב-1966 שב לארצות הברית, תחילה לאוניברסיטת קולומביה וב-1968 הצטרף לסגל MIT בו התקדם ונהיה לפרופסור מן המניין. אחד מתלמידיו הבולטים היה פול קרוגמן לימים חתן פרס נובל לכלכלה וממבקריו החריפים של בהאגוואטי בנושא דבקותו בסחר החופשי. ב-1971 ייסד את כתב העת האקדמי Journal of International Economics שהפך לכתב העת החשוב ביותר, שמתרכז בחקר הכלכלה הבינלאומית.
ב-1980 עבר לאוניברסיטת קולומביה, פרסם סדרת מאמרים בתחום הכלכלה הפוליטית וייסד ב-1989 כתב עת אקדמאי נוסף בשם Economics & Politics. בהאגוואטי קרא לקובעי המדיניות להעדיף צעדים המכוונים לסחר בינלאומי חופשי, בין השאר התנגד ליישומה של תקנה 301 בחוק הסחר האמריקאי בו ניתנת לנשיא חופש נרחב לנקוט בסנקציות כלכליות כנגד מדינות הפוגעות לכאורה במסחר האמריקאי. הוא הראה במאמרו מ-1987 שלעיתים כדאי למדינה לאמץ מדיניות של הרחבת הייבוא (VIEs).
ב-1999 יצא לכינוס ארגון הסחר העולמי בסיאטל ובו התעמת עם מתנגדי הגלובליזציה ובראשם ראלף ניידר, לקראת הכינוס, בהאגוואטי ארגן קבוצה של משכילים, אקטיביסטים ומנהיגי עובדים מאסיה, אפריקה ואמריקה הלטינית שמחו על הכנסת מגבלות עבודה ותקינה בנושאי איכות הסביבה לתוך הסכמי הסחר הבינלאומיים. על פי תפיסתו, בעולם של שוק חופשי אין צורך במגבלות אלו, הסחר החופשי יביא בסופו של דבר לשגשוג גם במדינות העניות יותר ובמידה ויש עוול, למשל בנושא ניצול עובדים, הרי שמודעות הצרכנים אליו, המגיעה מתקשורת ההמונים המפותחת בימינו, תביא לביטולו. תופעה זו כינה בספרו Protectionism בשם "אפקט דרקולה" (כשם שאור השמש מחסל את הערפד כך החשיפה תחסל הניצול).
בהאגוואטי היה יועץ מיוחד לארגון האומות המאוחדות בנושא גלובליזציה ויועץ לשר האוצר ההודי, מאנמוהאן סינג. מכהן כדירקטור בלשכה הלאומית למחקר כלכלי (NBER) ודירקטור ב-Human Rights Watch אסיה, משמש כיועץ לארגונים לא ממשלתיים בארצות הברית ובהודו.
בהאגוואטי הוא עמית בחברה האקונומטרית, בחברה הפילוסופית האמריקאית ובאקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים. הוא אחד משמונה כלכלנים בכירים (בהם חמישה זוכי פרס נובל לכלכלה), שגיבשו את "הסכמת קופנהגן" (Copenhagen Consensus), פרויקט לקידום הרווחה העולמית.
אופני הזהב
אופני הזהב (בצרפתית: Vélo d'Or; באנגלית: Golden Bicycle) הוא פרס ברכיבת אופניים, המוענק מאז שנת 1992 על ידי מגזין האופניים הצרפתי, Vélo Magazine. "אופני הזהב" נחשב לרוב כפרס האישי החשוב והיוקרתי ביותר בענף האופניים. הפרס מוענק מדי שנה לרוכב האופניים שמוגדר על ידי המגזין כמי שהשיג את הביצועים הטובים ביותר במשך כל אותה שנה.
לאנס ארמסטרונג החזיק בשיא הזכיות בפרס "אופני הזהב", עם חמש זכיות אולם בשנת 2012, פרסים אלו נשללו ממנו בעקבות שימוש בסמים ממריצים. אלברטו קונטדור זכה בפרס ארבע פעמים והוא מחזיק בשיא הזכיות.
מלבד שנת 2006 כל זוכי הטור דה פראנס עד שנת 2019 הגיעו לאחד משלושת המקומות הראשונים.
עמנואל דמיטרייב-ממונוב
ביוגרפיה
אביו, אלכסנדר, היה קצין צבא וצייר צבאי, ובשנת 1820 היה ממייסדי החברה הקיסרית לעידוד האמנויות.
בשנת 1840 הוא נכנס לפקולטה למשפטים באוניברסיטת מוסקבה, אבל עבר ללימודים באקדמיה הקיסרית לאמנויות. בהיותו שם, התוודע גם לחוג הסלאבופיליה ויצר רישומי דיוקן שלהם.
בשנות ה-50 של המאה ה-19 הוא הפך לסטודנט מן המניין בבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות במוסקבה, ועם סיום לימודיו התמקד כצייר פורטרטים מקצועי ועד מהרה הפך לפופולרי מאוד בקרב בני האצולה. בין אלה שצייר היו קונסטנטין אקסאקוב, פיוטר קירייבסקי, ניקולאי יאזיקוב, ניקולאי גוגול ואלכסי חומיאקוב, שהפך לחבר קרוב שלו. במהלך השנים הללו הוא גם פרסם את עבודותיו הראשונות על תולדות האמנות, כולל חיבור שהיה ביקורתי על המאסטרים ההולנדיים.
בשנת 1858, האקדמיה העניקה לו רשמית את התואר "אמן דיוקן". באותה שנה, הוא היה אחד מארבעים ושמונה החותמים על מכתב מחאה נגד התבטאויות אנטישמיות של ולדימיר זוטוב ופבל שפילייבסקי.
בשנת 1860 קיבל מלגה מהאקדמיה שאפשרה לו ללמוד לאירופה. הוא ביקר בפריז ובדרזדן, ולאחר מכן השתקע באיטליה, אך מעולם לא איבד קשר עם חבריו ברוסיה. אי ההסכמה הראשונה שלו עם חבריו הסלאבופילים הגיעה ב-1863, כאשר התנגד לביקורת שלהם על מרד ינואר וקרא לצאר לתת לפולין את חירותה. בתחילת שנות ה-70, הוא נטש לחלוטין את הפאן-סלאביזם. ברומא התחבר גם עם חוג אמנים רוסים שכלל את מיכאיל בוטקין ופיודור ברוניקוב והתוודע למיכאיל באקונין, שהכיר לו את המרקסיזם.
ב-1874 חזר לרוסיה. הוא התיישב בסנט פטרסבורג ב-1879.
הוא נפטר, בעקבות התדרדרות מצב בריאותו ב-1883.
פאראמור
פאראמור (באנגלית: Paramore) היא להקת רוק אמריקנית שהוקמה בפרנקלין, טנסי ב-2004. חברי הלהקה הם היילי ויליאמס (סולנית/קלידים), ג'רמי דייוויס (בסיסט), וטיילור יורק (גיטרה). האחים ג'וש וזאק פארו, שניים מחבריה המקוריים של הלהקה, עזבו את הלהקה בסוף שנת 2010. ג'רמי דייוויס, הבסיסט של הלהקה, עזב את הלהקה בדצמבר 2015. בתחילת 2017 הצטרף בחזרה המתופף זאק פארו.
אלבום הבכורה של הלהקה "All We Know Is Falling" יצא לאור ב-2005. אלבומם השני "Riot!" יצא לאור בשנת 2007. בארצות הברית נמכרו יותר ממיליון עותקים של "Riot!" אשר זיכו את הלהקה באלבום פלטינה, בממלכה המאוחדת ובאירלנד זכה האלבום באלבום זהב (חצי מיליון עותקים). אלבומה השלישי של הלהקה, "Brand New Eyes", יצא לאור ב-2009. האלבום הרביעי, "Paramore", שיצא לאור ב-9 באפריל 2013, זכה במקום ראשון במצעד הבילבורד בארצות הברית, וכן במקום הראשון במצעדים בממלכה המאוחדת, אירלנד, אוסטרליה, ניו זילנד, ברזיל, ארגנטינה ומקסיקו. בשנת 2015, שירה של הלהקה Ain't It Fun זכה בפרס "שיר הרוק הטוב ביותר בטקס גראמי ה־57.
2005–2002: הקמת הלהקה ו-"All We Know Is Falling"
בשנת 2002, בגיל 13, עברה סולנית הלהקה היילי ויליאמס מעיר הולדתה, מרידיאן, מיסיסיפי, לפרנקלין, טנסי ופגשה את האחים ג'וש וזאק פארו. מעט אחרי שהגיעה, היא החלה בשיעורי פיתוח קול בהנחיית ברט מאנינג והשתתפה עם הבסיסט ג'רמי דייוויס בלהקת קאברים לשירי פאנק שנקראה The Factory, בזמן שהאחים פארו התאמנו ביחד אחרי בית הספר.
החברים האחרים במה שהפך להיות פאראמור התנגדו לצירוף אישה ללהקה ושללו את ויליאמס כזמרת, אבל משום שהיו ידידים טובים, היא התחילה לכתוב בשבילם ובסופו החיבור הצליח. הלהקה נוצרה רשמית ב-2004 על ידי ג'וש פארו, זאק פארו, היילי ויליאמס, ג'רמי דייוויס, וג'ייסון ביינום, השכן של ויליאמס (גיטרת קצב).
השיר הראשון שנכתב בשיתוף הלהקה כולה היה "Conspiracy", ששימש אותה לאחר מכן באלבום הבכורה. בשנותיה הראשונות הופיעה הלהקה בפסטיבלי הופעות שונים הכוללים את Purple Door וואנס וארפד טור. הכל השתנה כשג'ון ג'ניק, מנכ"ל חברת התקליטים Fueled by Ramen הניח את ידיו על מספר שירים של הלהקה וצפה בה בהופעה חיה. הלהקה חתמה בחברת התקליטים באפריל 2005, לאחר הופעה מצומצמת יותר במחסן.
חברי הלהקה נסעו לאורלנדו, פלורידה כדי להקליט את אלבום הבכורה שלהם "All We Know Is Falling", אבל רק מעט לאחר שהגיעו הבסיסט דייוויס עזב את הלהקה מסיבות אישיות. ארבעת החברים הנותרים המשיכו לעבוד על האלבום וכתבו על העזיבה שלו, שהפכה אחר כך לקונספט שעליו בוסס גם שאר האלבום. עטיפת האלבום הציגה גם היא את הצער על עזיבתו של דייוויס, כפי שמסבירה ויליאמס: "הספה הריקה על עטיפת All We Know Is Falling והצל המתרחק ממנה; זה הכל על איך ג'רמי עזב אותנו וגרם לנו להרגיש כאילו יש חלל בינינו".
בינואר 2006 השתתפה הלהקה ב-Winter Go West tour שם ניגנה לצד The Lashes ו-Amber Pacific. בפברואר אותה שנה השתתפה ווילאמס בשיר Keep Dreaming Upside Down של October Fall. באביב 2006 שימשה פאראמור במופעי חימום ל-Bayside ומייד לאחר מכן ל-The Rocket Summer. באוקטובר היא ערכה סיבוב הופעות בממלכה המאוחדת שהסתיים במועדון הלילה Astoria 2 שבלונדון. גם כן באותה שנה, הלהקה ביצעה גרסת כיסוי לשיר "My Hero" של Foo Fighters שנכנסה לפסקול הסרט סופרמן חוזר. סיבוב ההופעות הראשון של הלהקה בארצות הברית החל ב-2 באוגוסט 2006. באותה שנה הם נבחרו ללהקה החדשה הטובה ביותר על ידי קוראי Kerrang! הבריטי.
בתחילת 2007 נבחרה פאראמור לאחת מעשר הלהקות ששווה לעקוב אחריהן בשנה הקרובה על ידי מגזין NME הבריטי. בינואר ניגנה הלהקה סט אקוסטי בפתיחת ואנס וארפד טור. לאחר מכן פאראמור הופיעה שוב במגזין Kerrang!, בכתבה שויליאמס האמינה שהציגה ציור כוזב לדמותה של הלהקה, במיוחד משום שהתמקדה בהיילי כמרכיב המרכזי בלהקה. ב-LiveJournal של הלהקה, לאחר פרסום הכתבה, התנצלה ויליאמס: "אני מצטערת אם זה פוגע במישהו מ-Kerrang!, אבל אני לא חושבת שהייתה אפילו פיסת אמת אחת בכל הכתבה." באפריל השתתפה היילי בשיר "Then Came To Kill" של The Chariot, ואז השתתפה הלהקה בסיור הופעות עם This Providence, The Almost ו-Love Arcade.
2008–2007: Riot!
פאראמור החלה להקליט את אלבומה השני, Riot! (התפרעות), בינואר 2007, ותהליך ההפקה הסתיים במרץ בלי הגיטרה של האנטר לם (שעזב את הלהקה בתחילת 2007, לאחר שהתחתן); ללא לם, הגיטריסט פארו היה צריך לנגן שני קטעים של גיטרה בכל האלבום. טיילור יורק, שעבד עם שני האחים פארו לפני שהגיעה ויליאמס, הצטרף כדי להחליף את לם. לאחר שהמפיקים ניל אברון והווארד בנסון חיזרו אחריהם הסכימה הלהקה להקליט את Riot! בניו ג'רזי עם המפיק דוד בנדת'. האלבום יצא לאור ב-12 ביוני 2007 ונכנס למצעד Billboard 200 במקום 20, למצעדים הבריטיים במקום 24, ומכר בארצות הברית 44,000 עותקים כבר בשבוע הראשון. השם Riot! נבחר, כי משמעותו "התפרצות פתאומית של רגש בלתי נשלט", וזו הייתה מילה ש"סיכמה את הכל". הסינגל הראשון מתוך האלבום, שפורסם ב-21 ביוני,2007, Misery Business, הוא, לדברי ויליאמס, "כנה יותר מכל דבר שאי פעם כתבתי."
בקיץ 2007 פאראמור השתתפו בואנס וארפד טור השלישי שלהם וכתבו על חוויותיהם ב-yourhereblog עבור MTV. ביוני הם הוכרזו על ידי Rolling Stone בתור "שווים צפייה". לאחר מכן הם הופיעו לראשונה בתוכנית טלוויזיה - The Sauce. הסינגל הבא, "Hallelujah", יצא לאור ב-30 ביולי 2007. הקליפ, בדומה ל"All We Know", הציג קטעים מהופעות חיות. באוגוסט, הופיעו חברי הלהקה ב-MTV, בביצועים אקוסטיים לשירים שלהם ובקטעי לווי בפרסומות ואף נבחרו ל"אמנים של השבוע ב-MTV". ב-8 באוקטובר, ניגנה פאראמור את "Misery Business" בהופעה חיה בתוכנית Late Night with Conan O'Brien.
ב-11 באוקטובר 2007 הקליפ ל"Crushcrushcrush" יצא לאור לטלוויזיה בארצות הברית כסינגל הבא מתוך Riot!. הקליפ הציג את הלהקה מופיעה במדבר צחיח כשמספר אנשים עוקבים אחריה. הסינגל יצא לאור רשמית בארצות הברית ב-19 בנובמבר. ויליאמס הוקלטה לרצועות "The Church Channel" ו"Plea" באלבום In Defense of the Genre של Say Anything.
פאראמור הופיעה על עטיפת המגזין Alternative Press בפברואר 2008 ונבחרה על ידי הקוראים כלהקה הטובה ביותר ב-2007. בנוסף, היא הייתה מועמדת לפרס "תגלית השנה" בטקס פרסי גראמי אך הפסידה לאיימי ויינהאוס. בתחילת 2008 קיימה פאראמור סיבוב הופעות נוסף בממלכה המאוחדת לקידום אלבומם בשיתוף עם הלהקות ניו גלורי פונד, Kids in Glass Houses ו-Conditions. בתחילת פברואר החלה בסיבוב הופעות באירופה אך ב-21 בפברואר היא ביטלה שש הופעות מסיבות אישיות. ויליאמס כתבה באתר הלהקה כי "ההפסקה תתן לחברי הלהקה הזדמנות להתנתק ולעבוד על הבעיות האישיות שלהם". MTV.com דיווחו כי מעריצים של הלהקה היו מסופקים בקשר לעתידה ושמועות על בעיה החלו כבר לפני - כשג'וש פארו הביע כעס על התמקדות התקשורת בהיילי בלבד. בכל אופן, הלהקה חזרה לעיר הקמתה כדי לצלם את הקליפ לסינגל הרביעי "That's What You Get", שיצא לאור ב-24 במרץ 2008.
ב-19 במאי, הכריזו חברי פאראמור באתר הלהקה שהם יצאו לסיבוב הופעות נוסף, שכונה "The Final RIOT!" החל מ-25 ביוני עד 1 בספטמבר. ב-25 בנובמבר 2008 יצא לאור האלבום "The Final RIOT!" והכיל קטעים מהופעות חיות שונות, כולל דיסק בונוס עם הופעה שלמה שהוקלטה בשיקגו, אילינוי וגם סרט בלעדי מאחורי הקלעים. האלבום זכה באלבום זהב.
בתקופה 'ריוט!' (2004-2007) יצאו חברי הלהקה היילי ויליאמס וג'וש פארו, הם נפרדו בשנת 2007 והשמועות אומרות שחלק משמעותי מהשירים באלבום הבא שלהם, ברנד ניו אייז, נכתבו עליו. יש האומרים שהפרידה שלהם היא אחת הדברים שגרמו לעזיבתם המפתיעה של ג'וש וזאק פארו את הלהקה בשנת 2010.
השיר "Decode" של הלהקה הפך לסינגל המוביל של הסרט מבוסס הספר דימדומים. שיר נוסף של הלהקה, "I Caught Myself", הופיע אף הוא בפסקול של הסרט. הצילומים לקליפ של Decode החלו ב-13 באוקטובר ויליאמס פרסמה באתר הלהקה מספר תמונות של חבריה בסט הצילומים. "Decode" יצא לאור באתר המעריצים של הלהקה ובאתרה של סטפני מאייר ב-1 באוקטובר 2008.
2009–2012: Brand New Eyes
בינואר 2009, דיבר ג'וש פארו על אלבום האולפן השלישי המתקרב של פאראמור. בריאיון ל-Kerrang! הוא אמר: "אנחנו הולכים לנסות להקליט את האלבום בנאשוויל. אני חושב שלכתוב את האלבום דווקא שם תעורר את הכתיבה ותביא לנו השראה, וחוץ מזה, יהיה יותר נוח להקליט שם משום שנוכל לישון במיטות שלנו, במקום לבלות את הלילות במלונות - כמו בשאר 300 הימים בשנה! אנחנו עדיין לא יודעים מי יפיק את האלבום. עשינו את "Decode" עם [המפיק] רוב קוואלו, מה שהייתה חוויה מצוינת, אבל אנחנו עדיין מסתכלים מסביב ולא רוצים לקחת החלטות משמעותיות לפני שיהיו לנו מספיק שירים ונדע בדיוק מה אנחנו רוצים. אנחנו מאוד אוהבים את הצליל החי, ואנחנו רוצים מפיק שיוכל לתפוס אותו."
פאראמור סיימה את ההפקה לאלבום השלישי, הנקרא "Brand New Eyes" שיצא לאור ב-29 בספטמבר 2009. לפי ה־LiveJournal של הלהקה, רוב קוואלו (הידוע בשל הפקת אלבומים לגרין דיי, אבריל לאבין ומיי כמיקל רומנס) הוא שהפיק את האלבום. הקליפ הראשון מתוך האלבום (לשיר Ignorance) יצא בתאריך 13 באוגוסט לכל ערוצי ה־MTV השונים ולאינטרנט. הסינגל השני מתוך האלבום הוא השיר Brick By Boring Brick, והוא יצא לאור ב-17 בנובמבר. ב-2010 החל מסע ההופעות באוסטרליה, ניו זילנד והפיליפינים של הלהקה, במסע זה לא השתתף הגיטריסט הראשי של הלהקה ג'וש פארו בשל הכנותיו לחתונתו. ב-19 באפריל יצא הסינגל השלישי מתוך האלבום, "The Only Exception", שהקליפ שלו יצא לאור בפברואר. ב-16 בנובמבר 2010 יצא לאור הקליפ לסינגל הרביעי מתוך האלבום "Playing God".
סולנית הלהקה היילי ויליאמס התארחה ב-2010 בסינגל "Airplanes" של הראפר B.O.B. השיר הגיע למקום ה-2 במצעד הבילבורד האמריקאי, והיה בפסגת המצעד השבועי של גלגלצ למשך שבוע אחד. לסינגל יש שיר המשך שנקרא "Airplanes (חלק 2)" ובנוסף להיילי ו-B.o.B גם הראפר האמריקאי אמינם מופיע בחלק השני. שני השירים יצאו באלבום הבכורה של B.o.B "B.o.B מציג: הרפתקאותיו של בובי ריי". כמו כן, הלהקה הוציאה עוד שני קליפים לשירים Careful ביוני ו-Playing God בנובמבר של שנת 2010. בדצמבר של שנת 2010 פרשו מהלהקה האחים זאק וג'וש פארו. היילי כתבה באתר הרשמי שהם לא הרגישו שמחים בלהקה ונראה היה כי לא רצו להיות בסביבה יותר. בלהקה נמצאים רק שלושה חברים: היילי ווליאמס, טיילור יורק וג'רמי דייוויס. לאחר זמן מה, גם האחים פארו שחררו הודעה רשמית משלהם וטענו שעזבו מכיוון שויליאמס הייתה אנוכית, לא נתנה לשאר החברים להתראיין וייצגה את הלהקה לבדה.
ב-2 ביוני 2011 יצא הסינגל החדש של הלהקה, "Monster", שהיה חלק מפסקול הסרט רובוטריקים 3: אפלת הירח.
2013–2017: Paramore
ב-2013 הודיעה הלהקה על צאת האלבום הרביעי שלהם " Paramore", והוציאו את הסינגל הראשון מתוכו ואת הקליפ לשיר ״Now". לאחר מכן, הוציאו את הסינגל השני לאלבום הנקרא "Still Into You" וכן קליפ לשיר. מאוחר יותר, הם הוציאה הלהקה קליפ לשיר "Anklebiters". האלבום יצא ב-9 באפריל 2013. בסה"כ, האלבום כולל בתוכו 19 שירים, ואורכו הכולל הוא שעה ואחת עשרה שניות. הוא כולל את השירים Fast In My Car, Now, Grow Up, Daydreaming, Moving On, Ain't It Fun, Part II, Last Hope, Still Into You, Anklebiters, Holiday, Proof, Hate To See Your Heart Break, (One Of Those) Crazy Girls, I'm Not Angry Anymore, Be Alone, Future, Native Tongue, ולבסוף, Escape Route.
Paramore הוא האלבום הראשון שהלהקה הוציאה ללא שניים מחבריה המייסדים, האחים זאק וג'וש פארו, שעזבו את הלהקה בשנת 2010.
שירם Ain't It Fun מאלבום זה זכה בפרס "שיר הרוק הטוב ביותר" בטקס גראמי ה־57 ובפרסים רבים אחרים.
בדצמבר 2015 הבסיסט ג'רמי דייוויס עזב את הלהקה.
2017–הווה: After Laughter
בשנת 2017, לאחר שעזב את הלהקה לפני שבע שנים, הודיעה הלהקה על חזרתו של המתופף זאק פארו ועל עבודתה על אלבום חדש בשם After Laughter. הסינגל הראשון מתוך האלבום, Hard Times, יצא ב-19 באפריל 2017 והסינגל השני "told you so" יצא ב-3 במאי 2017. האלבום כולו יצא ב-12 במאי 2017. האלבום בין היתר הועלה על ידי הערוץ הרשמי לאתר היוטיוב, מה שמאפשר האזנה חינמית. האלבום מתאפיין ברוק מתחילת שנות השמונים והתשעים של המאה העשרים בפופ בפאנק ובמוזיקה אלקטרונית. לעומת האלבום הקודם שלהם, המילים הרבה יותר אפלות ויוצרות ניגוד עם המנגינה העליזה לרוב.
האלבום תואר על ידי הגיטריסט המוביל של הלהקה, טיילור יורק, בראיון "יותר מדי רוק כדי להיקרא פופ ויותר מדי פופ כדי להיקרא רוק."
ב-12 במאי 2017 החלה הלהקה בסיבוב ההופעות שלה שמתחיל בארצות הברית ולאחר מכן נמשך אל אירופה.
דיסקוגרפיה
{{שני טורים|
אלבומי אוסף
}}
המנון תימן
הרפובליקה המאוחדת הוא השם של ההמנון הלאומי של תימן. ההמנון נכתב על ידי עבדאללה אל-ווהאב נעמאן והולחן על ידי איוב טארש. ההמנון היה בתחילה שייך לדרום תימן. בשנת 1990, כשחל המיזוג בין הצפון לדרום, הפך ההמנון להמנון הלאומי של תימן המאוחדת.
מילות ההמנון
رددي أيتها الدنيا نشيدي ردديه و أعيدي و أعيدي و اذكري في فرحتي كل شهيد و امنحيه حللاً من ضوء عيدي رددي أيتها الدنيا نشيدي عشت إيماني و حبي أممياً و مسيري فوق دربي عربياً و سيبقى نبض قلبي يمنياً لن ترى الدنيا من بعدي وصياً
תעתיק
Raddidi Ayyatuha 'D-dunya Nashidi Raddidihi Wa a'idi Wa aidi Wa 'Dhkuri Fi Farhati Kulla Shahidi Wa 'Mnahihi Hullalan Min Daw'i Idi
Ya Biladi, Nahnu Abna'u Wa Ahfadu Rijalik Sawfa Nahmi Kulla Ma Bayna Yadayna Min Jalalik Wa Sayabqa Khalida 'D-daw'i 'Ala Kulli 'El-masalik Kullu Sakhrin Fi Jibalik, Kullu Dharrati Rimalik
Kullu Anda'i Dilalik, Milkuna Innaha Milku Amanina 'L-kabirah, Haqqana Ja'a Min Amjadi Madiki 'L-muthirah
Raddidi Ayyatuha 'D-dunya Nashidi Raddidi Ayyatuha 'D-dunya Nashidi
Wahdati, Wahdati, Ya Nashidan Ra'i'an Yamla'u Nafsi Anti Ahdun 'Aliqun Fi Kulli Dhimmah Rayati, Rayati, Ya Nasijan Hiktahu Min Kulli Shamsi Ukhludi Khafiqatan Fi Kulli Qimmah Ummati, Ummati, Imnahini 'L-ba'sa Ya Masdari Ba'si Wa 'Dhkhurini Laki Ya Akrama Ummah
'Ishtu Imani Wa Hubbi Sarmadiyya Wa Masiri Fawqa Darbi 'Arabiyya 'Ishtu Imani Wa Hubbi Sarmadiyya Wa Masiri Fawqa Darbi 'Arabiyya Wa Sayabqa Nabdu Qalbi Yamaniyya Lan Tara 'D-dunya Ala Ardi Wasiyya.
תרגום
הוי עולם, חזור אחר שירי. חזור עליו שוב ושוב. זכור באמצעות צהלתי כל קדוש מעונה. עטוף אותו בזוהר הפסטיבל שלנו.
הוי עולם, חזור אחר שירי. הוי עולם, חזור אחר שירי.
הוי ארצי, אנו בנים ונכדים של גבריך. אנו נגן על הוד מלכותך בידינו. אורך יהיה נצחי בכל מקום כל סלע בהריך, כל אטום באדמתך
מימיך הם המכרה שלנו. הם שם עבור משאלותינו והם זכותנו. הם הגיעו מתהילת העבר שלך.
אחדותי, הוי שיר נפלא מלאני ההבטחה שבתגובתנו דגלי, הוי בד נעוץ התנוסס לנצח מכל פסגה אומתי, תני לי כוח, הוי מקור של כוח שמריני עבורך, אומה יקרה
באמונה ובאהבה אני חלק מהאנושות. ערבי אנוכי כל חיי. ליבי פועם בסינכרון עם תימן. אף זר לא ישלוט על תימן.
ברווז מצויץ
אורכו 50-60 ס"מ ומשקלו 0.9-1.1 ק"ג. הוא בעל נוצות חומות כהות על הראש, הכנפיים והזנב, הצוואר לבן ועל הבטן והחזה נוצות חומות בהירות ומנומרות בלבן. המקור ארוך ושחור והרגליים כחלחלות. שמו ניתן לו עקב הציצה האחורית, החומה בהירה, של עורפו. כמו לשאר הברווזים הזכר גדול מהנקבה מעט.
ברווזים אלה חיים במערב דרום אמריקה בצ'ילה, ארגנטינה, פרו ובוליביה. הם שוכנים בעיקר לחופי ימים וגם בערבות ובנהרות בהרי האנדים וניזונים בצלילה מחסרי חוליות ומאצות. הם מקננים בין עשבים גבוהים ומטילים 5-7 ביצים.
תת-מינים
לברווז זה 2 תת-מינים:
אמיר וינטרוב
אמיר וינטרוב (נולד ב-16 בספטמבר 1986) הוא טניסאי ישראלי. הישג השיא שלו הוא העפלה לסיבוב השני באליפות אוסטרליה הפתוחה. זכה פעמיים באליפות ישראל בטניס בשנים 2010 ו-2012. בשיאו דורג במקום 161 בעולם (20 במאי 2012). וינטרוב היה חבר נבחרת גביע דייוויס של ישראל ובמסגרת זו זכה בכמה ניצחונות גדולים. בשנה האחרונה משמש וינטראוב כפרשן טניס בערוץ ספורט 5.
ביוגרפיה
וינטרוב החל לשחק טניס בגיל 6, תחילה בעירו רחובות ולאחר מכן במרכז הטניס ביפו. בנעוריו למד והתגורר במסגרת המרכז לטיפוח מחוננים בספורט במכון וינגייט בתנאי פנימייה, ובמקביל למד בחטיבת הביניים והתיכון "חוף השרון" בשפיים. בכיתות י"א-י"ב עבר לאוסטריה ולמד באקדמיה לטניס של גונטר ברזניק, מאמנו של הטניסאי בוריס בקר. בהמשך שירת בצה"ל במעמד ספורטאי מצטיין; במהלך תקופה זו המשיך להשתתף בתחרויות בינלאומיות.
בשנת 2006 זכה בתחרות פיוצ'ר ראשונה בסנגל. בשנת 2007 החל להשתתף בתחרויות בסבב הצ'לנג'ר והגיע לגמר בתחרות באוזבקיסטן. בנובמבר 2007 דורג וינטרוב במקום ה-316, שהיווה (בזמנו) את דירוג השיא שלו. בשנים הבאות לא הצליח להתקדם בדירוג ובהמשך החליט לפרוש מטניס. שלמה צורף שכנע אותו לחזור ווינטרוב שב למגרשים.
באליפות ישראל בטניס שנערכה בדצמבר 2009 העפיל וינטרוב לשלב הגמר, שבו הפסיד בשלוש מערכות לסלע. באליפות ישראל בטניס שנערכה ברעננה בדצמבר 2010 זכה וינטרוב לאחר שניצח במשחק הגמר את סלע בתוצאה 6-7, 6-3, 6-7. בסוף 2010 שיפר את דירוג השיא שלו וסיים את השנה כשהוא מדורג 281 בעולם.
2011
בינואר 2011 השתתף וינטרוב לראשונה במוקדמות טורניר גראנד סלאם, באליפות אוסטרליה הפתוחה, אך הודח בסיבוב הראשון של המוקדמות. באותו חודש, הוחלט שישתתף בנבחרת גביע דייוויס של ישראל מול פולין בתור המחבט השני. במשחק הראשון שלו בדייוויס בו ייצג את הנבחרת גבר וינטרוב על גרז'י יאנוביץ' ב-5 מערכות. בהמשך אותה שנה השתתף לראשונה במוקדמות טורניר בסבב ה-ATP. וינטרוב השתתף גם במוקדמות וימבלדון אך הודח בסיבוב הראשון.
באוגוסט 2011 שיחק במוקדמות אליפות ארצות הברית הפתוחה והודח בסיבוב הראשון של המוקדמות על ידי המדורג שני במוקדמות פול קפדוויל ב-3 מערכות. שבוע לאחר מכן, הגיע וינטרוב לגמר טורניר הצלנג'ר בבנגקוק, ונכנס לראשונה בקריירה ל-200 המדורגים הראשונים בעולם.
הישג השיא בקריירה של וינטרוב עד אז הושג ב-16 בספטמבר 2011 ביום הולדתו ה-25, כשניצח את מילוש ראוניץ' מקנדה (31 בעולם), בארבע מערכות 7-5, 5-7, 4-6, 1-6 במפגש גביע דייוויס בין ישראל לקנדה שנערך ברמת השרון. במשחק החמישי והמכריע במפגש מול הקנדים הפסיד וינטרוב בשלוש מערכות לואסק פוספיסיל.
2012
בשנת 2012 השתתף במוקדמות כל ארבעת הגרנד סלאמים, כאשר הוא מפסיד בסיבוב הראשון באוסטרליה, צרפת, ווימבלדון. במוקדמות אליפות ארצות הברית הפתוחה העפיל לראשונה לסיבוב השני, בו הפסיד לרוברטו באוטיסטה-אגוט מספרד בשתי מערכות. במהלך השנה הגיע שוב לגמר צ'לנג'ר באוזבקיסטן. הישג זה העלה אותו לדירוג השיא בקריירה, כאשר במאי 2012 היה מדורג במקום ה-161 בעולם.
וינטרוב המשיך לשחק עבור ישראל בגביע דייוויס, והיה שותף לניצחון מול נבחרת פורטוגל לאחר שניצח במשחק היחידים. במשחק גביע דייוויס נגד נבחרת יפן, שנערך ביפן בספטמבר 2012, זכה וינטרוב בשני ניצחונות, 3-0 על טאצומי איטו, המדורג 67 בעולם, ו-3-1 על גו סואדה המדורג 53 בעולם. ניצחונות אלה הובילו את נבחרת ישראל לניצחון 3-2 במפגש והעלו אותה לבית העליון של גביע דייוויס. באליפות ישראל שנערכה ברמת השרון זכה וינטרוב בתואר בפעם השנייה לאחר ניצחון במשחק הגמר על האלוף היוצא, דודי סלע, ב-3 מערכות, 6-4, 4-6, 3-6.
2013
בתחילת 2013 הגיע להישג השיא שלו בגראנד סלאם, כאשר עבר את שלב המוקדמות באליפות אוסטרליה הפתוחה והעפיל להגרלה הראשית לאחר ניצחונות על המדורגים 144, 220 ו-179 בעולם. בהמשך הטורניר ניצח אף את פאלה (96 בעולם) ב-3 מערכות: 6:7, 5:7, 2:6 והעפיל לסיבוב השני, בו הפסיד לפיליפ קולשרייבר המדורג 19 בעולם ב-3 מערכות: 6:2, 7:6, 6:4.
באותה שנה העפיל לראשונה בקריירה לסיבוב המוקדמות השני ברולאן גרוס, שם הפסיד לאחר קרב צמוד למדורג 5 במוקדמות אונגור הרומני, לאחר שזכה במערכה הראשונה 1:6, אך הפסיד בבאות 6:3, 6:4. כחודש לאחר מכן, העפיל לסיבוב המוקדמות השני גם בטורניר ווימבלדון, שם הפסיד לאחר משחק בן 3 מערכות.
הישג נוסף רשם בטורניר המאסטרס במונטריאול, כשניצח שני שחקני טופ 100 בסיבובי המוקדמות והעפיל להגרלה הראשית לראשונה בקריירה בטורניר ATP 1000, שם הפסיד לשחקן ספרדי 6-1, 7-6 (5). כשבועיים לאחר מכן, העפיל לסיבוב המוקדמות השלישי והאחרון באליפות ארצות הברית הפתוחה.
בקיץ שיחק שוב ב-WTT עבור קבוצה מבוסטון.
בשנה זה השתתף יחד עם נבחרת ישראל במשחקי הבית העליון בגביע דייוויס. במפגש מול צרפת הפסיד וינטרוב לז'ו וילפריד צונגה בארבע מערכות. במפגש על הישארות בבית העליון מול בלגיה ניצח בחמש מערכות את משחק היחידים שלו ביום הראשון והפסיד במשחק החמישי והמכריע.
2014
וינטרוב פתח את שנת 2014 עם הופעה נוספת במוקדמות אליפות אוסטרליה והפסיד בסיבוב הראשון.
2015
התוצאות הטובות במהלך השנה הביאו אותו אל קרבת הדירוג בו היה לפני שנפצע (מקום ה-212 בעולם), וזאת לאחר שבמהלך העונה התדרדר עד המקום ה-625 בעולם.
2016
באליפות אוסטרליה ניצח בסיבוב המוקדמות הראשון אולם הפסיד בסיבוב השני. בפברואר הצליח לחזור לרשימת 200 הטניסאים הטובים בעולם ודורג במקום ה-192. השתתף גם במוקדמות הרולאן גארוס ווימבלדון והפסיד בסיבוב הראשון. באליפות ארצות הברית הפתוחה הגיע לסיבוב המוקדמות השני.
במהלך השנה ניסה השתתף במוקדמות תחרויות בסבב ה-ATP ולראשונה הצליח להיכנס להגרלה הראשית. בתחרות בניופורט הפסיד בסיבוב המוקדמות השני אך נכנס בכל זאת "כמפסיד בר-מזל" (Lucky Loser). בסיבוב הראשון הפסיד בשלוש מערכות לסוגיטה היפני שדורג 107 בעולם. בתחרות בלוס קאבוס במקסיקו עבר את שני סיבובי המוקדמות אך הפסיד בסיבוב הראשון. וינטרוב סיים את השנה במקום 231 בעולם.
שנה זו הייתה השנה האחרונה בה השתתף בגביע דייוויס. במרץ הפסיד במשחק היחידים מול הונגריה וישראל הפסידה 3:2. במפגש על ההישארות בבית האזורי 1 מול שוודיה ניצח את אליאס יאמר המדורג 158 בעולם בשלוש מערכות, כחלק מניצחון של ישראל במפגש 3:1.
2017-2020
בתחילת 2017 השתתף וינטרוב בתחרות צ'לנג'ר בבנגקוק והגיע לסיבוב השני. משם המשיך למוקדמות אליפות אוסטרליה והפסיד בסיבוב הראשון. וינטרוב היה אמור לשחק במפגש גביע הדייוויס מול פורטוגל, אולם נפצע במהלך ההכנות ולא שיחק במפגש. הפציעה התבררה כקשה וזמן ההחלמה ממנה ארוך, והיא זו שסיימה באופן לא רשמי את הקריירה של וינטרוב, אם כי וינטרוב לא הודיע באופן רשמי על פרישה.
בשנת 2019 השתמש וינטרוב בדירוג המוגן המאפשר לו להיכנס למספר תחרויות עם הדירוג בו היה לפני הפציעה כדי לשחק במוקדמות הרולאן גארוס. וינטרוב הפסיד בסיבוב המוקדמות הראשון. מספר כלי תקשורת הביעו ביקורת על כך שהשתתף בתחרות לטענתם רק כדי לקבל את הפרס הכספי (7,000 אירו) על אף שלא היה מסוגל לשחק בצורה תחרותית. וינטרוב הדף את הטענות.
בהמשך השנה השתמש בדירוג המוגן כדי לשחק במוקדמות בניופורט, בהגרלה הראשית בתחרות בוינסטון-סיילם (הפעם השלישית בקריירה בה שיחק בהגרלה ראשית בתחרות ATP), ובמוקדמות תחרות בסנקט-פטרסבורג. בכולם הפסיד בקלות בסיבוב הראשון.
בתחילת 2020 השתתף במוקדמות אליפות אוסטרליה והפסיד בסיבוב הראשון, במה שהוגדר על ידו כמשחק האחרון בקריירה.
זוגות
בסבב הזוגות זכה וינטרוב בשלוש תחרויות צ'לנג'ר: באפטוס ב-2008 (עם נועם אוקון), בסינגפור ב-2012, ובסין ב-2015 (יחד עם דודי סלע). שלוש פעמים נוספות הפסיד במעמד הגמר. בשיאו הגיע למקום ה-246 בעולם בזוגות, ב-25 בפברואר 2013.
הופעות בגביע דייוויס
וינטרוב ייצג את ישראל בגביע דייוויס במשך 6 שנים בין השנים 2011-2016. בשנים אלו שימש כמחבט השני של הנבחרת והשתתף עימה במשחקי הבית העליון בשנת 2013.
מאזנו של וינטרוב בגביע דייוויס: 10-6, מתוכם שלושה ניצחונות על שחקנים במאיה הראשונה.
היאלמר יוהנסן
פרדריק היאלמר יוהנסן (בנורווגית: Fredrik Hjalmar Johansen; 15 במאי 1867 - 3 בינואר 1913) היה חוקר קטבים נורווגי. הוא הפליג במשלחת "פראם" של פריטיוף ננסן בשנים 1896-1893, וליווה את ננסן בהשגת שיא חדש לקצה הצפון סמוך לקוטב הצפוני, במה שהיה אז האוקיינוס הארקטי הקפוא. יוהנסן השתתף גם במשלחת הקוטב הדרומי של רואלד אמונדסן בשנים 1912-1910.
ראשית חייו
יוהנסן נולד בסקין שבמחוז טלמרק בנורווגיה. הוא היה הבן השני במשפחה של חמישה ילדים. אביו האיכר שאף לשלוח את בנו לאקדמיה צבאית, אך יוהנסן ביקש להיות לעורך דין. הוא למד בכריסטיאניה (כיום אוסלו), אך הישגיו בבית הספר למשפטים היו דלים, משום שהחמיץ הרצאות רבות. כשהיה יוהנסן בן 21, מת אביו והוא נאלץ לעזוב את בית הספר למשפטים. לאחר תקופת עבודה קצרה כפקיד, החל לעשות לו שם כאתלט; הוא היה גולש סקי מצטיין ומתעמל אמנותי, ענף שבו היה לאלוף נורווגיה ב-1885 ולאלוף עולם ב-1889, בפריז.
החוג הארקטי
עם שובן של קבוצות משלחת ננסן לנורווגיה, זכו יוהנסן ואחרים מצוות "פראם" לתהילת גיבורים. יוהנסן קודם לדרגת קפטן בחיל הרגלים הנורווגי, תפקיד שבו לא נחל הצלחה. הוא הרבה לשתות ועזב את הצבא. בין 1907 ל-1909, השתתף יוהנסן בארבע משלחות לסוואלבארד.
אנטארקטיקה
ב-1910 היה אחד מאנשיו של אמונדסן על ה"פראם" ובאנטארקטיקה. אמונדסן, שהתחרה עם אנשיו על כיבוש הקוטב הדרומי מול רוברט פלקון סקוט, יצא אל הקוטב הדרומי במועד מוקדם מדי בעונה ונאלץ לחזור למחנה הבסיס במפרץ הלווייתנים.
יוהנסן חלק על ההחלטה לצאת בטרם עת ונאלץ להציל חבר אחר, מנוסה פחות, בקבוצה, קריסטיאן פרסטרוד, מקפיאה למוות במסע חזרה. אמונדסן לקח לידיו את מזחלת הכלבים הטובה ביותר ונחפז אל המחנה בלי לתת את הדעת על האנשים שנותרו מאחור, אל מול הסופה הממשמשת ובאה. כתוצאה מכך, פרסטרוד ויוהנסן נשארו ללא אוהל או ציוד בישול להמסת שלג, ולא הייתה להם ברירה אלא להמשיך בדרכם בכיוון המחנה בסופת שלגים נושאת רוח מקפיאה באופן קיצוני (-50°- צלזיוס) ובירידה מסוכנת לקראת הבסיס.
יוהנסן הציל את פרסטרוד ממוות ונשא אותו אל מחנה הבסיס. אמונדסן זעם על האיחור הגדול בהגעתם, שעות רבות אחריו ואחרי שאר האנשים. עם שובם למפרץ הלווייתנים, רב יוהנסן עם אמונדסן לפני שאר אנשי הקבוצה; תגובתו של אמונדסן לוויכוח הייתה להדיח את יוהנסן מן הקבוצה המתוכננת לכבוש את הקוטב הדרומי. הוא לא הסתפק בעונש הזה אלא הורה ליוהנסן לכפוף את עצמו לפרסטרוד, ולשני האנשים הורה לצאת למשלחת משנית בחשיבותה אל ארץ אדוארד השביעי, בעוד שאר חברי המשלחת יוצאים שוב אל הקוטב הדרומי.
קבוצת אמונדסן הגיעה בהצלחה אל הקוטב והתאחדה מחדש עם קבוצת המשנה. בהגיעם לטסמניה פיטר אמונדסן את יוהנסן מן ה"פראם", פרע את שארית משכורתו ופקד עליו לחזור לנורווגיה בכוחות עצמו. אחרי שיוהנסן עזב את המשלחת, החתים המנהיג המנצח את כל חברי הצוות הנותרים על התחייבות לשמור על סודיות בכל הנוגע למשלחת. רק אמונדסן לבדו היה רשאי לכתוב עליה בספר, שעמד לצאת לאור תוך זמן קצר. אחרי שובו ביחידות לנורווגיה התברר ליוהנסן, שאמונדסן לא יתייחס בשום צורה לתרומתו למשלחת, ובכלל זה מעשה ההצלה ההרואי של פרסטרוד. עם זאת, על השתתפותו במשלחת ניתנה ליוהנסן מדליית הקוטב הדרומי (Sydpolsmedaljen), המדליה הנורווגית שייסד הוקון השביעי מלך נורווגיה בשנת 1912, כגמול למשתתפי משלחת הקוטב הדרומי של רואלד אמונדסן.
כתוצאה משילוחו בחרפה מן המשלחת, חזר יוהנסן להרגלי השתיינות המופרזת שלו, נתקף דיכאון קליני ובשנת 1913 איבד עצמו לדעת.
מורשת
שמו של יוהנסן נבלע לאחר מותו, במידה רבה, בנשייה שאמונדסן שוחר הנקם איחל לו. עם זאת, בשנת 1997 פרסם הביוגרף ראגנר קוואם הבן ביוגרפיה של חוקר הארצות הנשכח, "האיש השלישי". כתוצאה מספר זה ומספר אחר, טוהר שמו של יוהנסן בתולדות חקר הקוטב הנורווגי והושב למקומו הראוי.
בשנת 2005 אישר הארגון ההידרוגרפי הבינלאומי באופן רשמי את הצעתו של מדען אמריקאי, חוקר האזור הארקטי, לקרוא על שם הייאלמר יוהנסן את הר הים (seamount), מבנה וולקני רב-מידות, שהתגלה לא מכבר על קרקעית האוקיינוס הארקטי צפונית-מערבית לשפיצברגן. מיקומו הוא 82 מעלות, 57 דקות צפון, 3 מעלות 40 דקות מערב, ופסגת ההר התת-ימי נמצאת בעומק מים של 4800 מטרים.
FSO סירנה
FSO סירנה (בפולנית: FSO Syrena) היא מכונית משפחתית אשר נבנתה בין השנים 1957–1983, על ידי יצרנית המכוניות הפולנית Fabryka Samochodów Osobowych (FSO) (בין השנים 1957-1972), ועל ידי יצרנית הרכב הפולנית Fabryka Samochodów Małolitrażowych בין השנים 1972-1983.
יצרנית הרכב "Fabryka Samochodów Osobowych (FSO)" ייצרה 177,234 יחידות.
יצרנית הרכב "Fabryka Samochodów Małolitrażowych" ייצרה 344,077 יחידות.
סך הכול יוצרו 521,311 יחידות.
סקייט (SSN-578)
סקייט (SSN-578) (שם רשמי באנגלית: (USS Skate (SSN-578, "סקייט" הוא מין של דג סחוס מסוג בטאי) הייתה צוללת גרעינית בצי ארצות הברית, ואב טיפוס לצוללות מסדרת סקייט. היא הייתה הצוללת הגרעינית השלישית שנבנתה, השנייה שהגיעה לקוטב הצפוני והראשונה שעלתה שם מעל פני הקרח והייתה כלי השיט הראשון שהגיע בפועל לקוטב הצפוני. כמו כן הייתה הראשונה לבצע מסע תת-ימי טרנס-אטלנטי מלא. חברת ג'נרל דיינמיקס קיבלה את חוזה הבנייה של הצוללת ב-18 ביולי 1955, הצוללת נבנתה במספנות הצי בגרוטון, קונטיקט. הצוללת הושקה ב-17 במאי 1957 ונכנסה לשירות מבצעי ב-23 בדצמבר אותה שנה.
היסטוריה מבצעית
ב-24 בפברואר 1958 ערכה הצוללת מסע טרנס-אטלנטי תת-ימי לאי פורטלנד. לפני ששבה לבסיסה ביקרה בנמלים בצרפת ובהולנד.
ב-30 ביולי יצאה למשימה תחת כיפת הקרח של הקוטב הצפוני. הצוללת שהתה תחת הקרח במשך עשרה ימים ותשע פעמים עלתה על פני השטח. לאחר שהות וניווט של 3,900 ק"מ מתחת לפני הקרח יצאה הצוללת אל הקוטב הצפוני. ב-11 באוגוסט (שבוע ימים לאחר שה"נאוטילוס" חלפה מתחת לקוטב), עלתה הצוללת על פני הקרח בקוטב הצפוני. ב-23 באוגוסט השלימה הצוללת את משימתה עם הכנסה לנמל ברגן שבנורווגיה. הצוללת ביקרה בנמלים בהולנד, בלגיה, וצרפת לפני שובה לקונטיקט ב-25 בספטמבר.
לאחר מספר חודשי ניסויים בנמל הבית שבה הצוללת בראשית מרץ 1959 אל האוקיינוס הארקטי, בעת של קור ועובי שכבת קרח קיצוניים. הצוללת עברה 6,300 ק"מ מתחת לקרח ועלתה על גביו עשר פעמים. ב-17 במרץ עלתה על פני השטח בקוטב הצפוני ופזרה את אפרו של חוקר הקוטב סר יוברט וילקינס (Hubert Wilkins). עם שובה זכתה הצוללת בציון כוכב הארד עבור הדגמת היכולת לתפקד מתחת לקרח בעיצומו של חורף.
ב-7 ביולי 1962 יצאה הסקייט לקוטב הצפוני מנמל הבית שלה בגרוטון, במקביל יצאה הצוללת סידרגון ((USS Seadragon (SSN-584) לדרכה אל הקוטב מבסיסה בפרל הארבור. שתי הצוללות נפגשו מתחת לקרח ב-31 ביולי וביצעו תמרונים משותפים. ב-2 באוגוסט עלו שתי הצוללות יחדיו לפני הקרקע בקוטב הצפוני. התמרון המשותף היה חיוני לשיתוף הפעולה בין הצי האטלנטי לצי האוקיינוס השקט של ארצות הברית.
בין אוקטובר לדצמבר 1968 פעלה הצוללת בים התיכון, בסיפוח לצי השישי. ב-שנות השבעים פעלה מספר פעמים בתרגילי נאט"ו במסגרת "הצי הארקטי".
ב-30 באוקטובר 1986 נגרעה ממצבת כלי השיט של הצי. הצוללת פורקה ב-6 במרץ 1995.
בתרבות
הצוללת מופיעה בספרו הבדיוני של טום קלנסי מ-1993, "ללא חרטה" (Without Remorse), שעלילתו מתרחשת ב-1970.
טרוויס סטיבנס
טרוויס סטיבנס (באנגלית: Travis Stevens; נולד ב-28 בפברואר 1986) הוא ג'ודוקא אמריקאי, זוכה מדליית הכסף מאולימפיאדת ריו 2016 ופעמיים אלוף המשחקים הפאן-אמריקאיים.
ביוגרפיה וקריירה
בשנת 2007 זכה סטיבנס במדליה המשמעותית הראשונה בקריירה המקצועית שלו כאשר זכה במדליית הזהב במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בריו דה ז'ניירו כשניצח בגמר את מריו ואלס הקולומביאני.
באולימפיאדת בייג'ינג 2008, סטיבנס התחרה בקטגוריית המשקל עד 81 ק"ג וסיים במקום התשיעי לאחר שני ניצחונות ושני הפסדים. בקרב הראשון הוא ניצח את פרנקלין סינרוס מאל סלוודור, בשמינית הגמר הפסיד לאולה בישוף הגרמני ונשר לקרבות בית הניחומים שם ניצח את מחמן עזיזוב האזרי ולאחר מכן הפסיד לטיאגו קמילו הברזילאי.
ביולי 2009 הוא זכה במדליית ארד בגראנד סלאם ריו דה ז'ניירו כשניצח באיפון את איוואן ניפונטוב הרוסי בקרב על המדליה. בפברואר 2010, הוא זכה במדליית ארד בגראנד סלאם פריז היוקרתי.
באולימפיאדת לונדון 2012, סטיבנס סיים במקום החמישי. בקרב הראשון הוא ניצח את אליאז סדאי הסלובני, בשמינית הגמר הוא ניצח את אבטנדיל צ'ריקישווילי הגיאורגי וברבע הגמר ניצח את לאנדרו גיליירו הברזילאי. בחצי הגמר הוא הפסיד לאולה בישוף הגרמני ונשר לקרב על מדליית הארד בו הפסיד בניקוד יוקו לאנטואן ואלואה-פורטייה הקנדי.
בשנת 2015, סטיבנס השתתף במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בטורונטו ושוב זכה במדליית הזהב כשניצח בגמר את איוון מוראלס הקובני. במאי 2016, הוא השתתף בטורניר המאסטרס היוקרתי שנערך בגוודלחרה וזכה במדליית הזהב לאחר שניצח בגמר את ז'ואקים בוטיאו הבלגי.
באולימפיאדת ריו 2016, סטיבנס זכה במדליית הכסף. בקרב הראשון הוא ניצח את רובין פאצק השוודי, בשמינית הגמר הוא ניצח את שחזודבק סאבירוב האוזבקי וברבע הגמר ניצח את איביילו איוונוב הבולגרי. בחצי הגמר הוא גבר על אבטנדיל צ'ריקישווילי הגיאורגי ובגמר הפסיד באיפון לחסן חלמורזייב הרוסי.
לאחר האולימפיאדה, פרש סטיבנס מג'ודו תחרותי והחל לאמן ג'ודו וג'ו ג'יטסו ברזילאי‎ במועדון בבעלותו.
הגן האקולוגי בטכניון
הגן האקולוגי בטכניון הוא גן בוטני המשתרע על פני 22 דונם, בלב הקמפוס של הטכניון על מדרונו הצפון מזרחי של הכרמל. בתחום הגן עובר ערוץ הניקוז של נחל בן דור המתחבר לנחל קישון.
היסטוריה
הגן הוקם בשנת 1982 ביוזמתו של זאב נאווה, ובתמיכתו של נשיא הטכניון דאז, עמוס חורב, השטח עליו משתרע הגן שימש ברובו כאתר פסולת. רון לובינגר תכנן את שיקומו של השטח בגן.
ב-2011, קיבל הגן הכרה של "גן בוטני" על ידי "מועצת הגנים הבוטניים" מטעם משרד החקלאות.
אמן (הסכמה)
אָמֵן היא מילה המציינת הסכמה לנאמר קודם לה, במשמעות "אמיתי", "כך יהיה", "לו יהי כך". המילה מופיעה בתנ"ך בברית החדשה ובקוראן.
ביהדות
המילה "אמן" פירושה "כן ונכון", כמו כן פירושה "הלוואי". בדרך הדרש מפורשת כראשי תיבות של המשפט "אל מלך נאמן", ומשמעה הכרת תודה לאל וקבלת מלכותו.
בתנ"ך המילה מופיעה לראשונה בספר במדבר כחלק משבועת האישה הנחשדת בזנות תחת בעלה, האישה עונה "אמן אמן" בתשובה להקראה הנאמרת בפניה על העונש הצפוי לה אם אכן עשתה את אשר נחשדה בו, והיא בעצם מאמתת בדרך של שבועה את הדברים, כשכפילות המילה משמשת לחיזוק ההצהרה. וּבָאוּ הַמַּיִם הַמְאָרְרִים הָאֵלֶּה בְּמֵעַיִךְ לַצְבּוֹת בֶּטֶן וְלַנְפִּל יָרֵךְ וְאָמְרָה הָאִשָּׁה "אָמֵן אָמֵן".
ב, המילה באה במובן 'לאשר ולקים דבר נשמע': "אָמֵן וַיֹּאמֶר יִרְמְיָה הַנָּבִיא אָמֵן כֵּן יַעֲשֶׂה ה' יָקֵם ה' אֶת דְּבָרֶיךָ אֲשֶׁר נִבֵּאתָ לְהָשִׁיב כְּלֵי בֵית ה' וְכָל הַגּוֹלָה מִבָּבֶל אֶל הַמָּקוֹם הַזֶּה". מילה זו מופיעה גם בסוף מזמורי תהילים: ; ; .,
במסכת ברכות (נג, ב) נאמר: "רבי יוסי אומר: גדול העונה אמן יותר מן המברך".
במסכת שבת (קיט, ב) מסופר בשם רבי רבי יוסי ברבי יהודה: שני מלאכי השרת מלוין לו לאדם בערב שבת מבית הכנסת לביתו, אחד טוב ואחד רע, וכשבא לביתו ומצא נר דלוק ושולחן ערוך ומיטתו מוצעת מלאך טוב אומר "יהי רצון שתהא לשבת אחרת כך" ומלאך רע עונה אמן בעל כרחו, ואם לאו מלאך רע אומר "יהי רצון שתהא לשבת אחרת כך" ומלאך טוב עונה אמן בעל כרחו.
אמן חטופה, קטופה, ויתומה
בשולחן ערוך אורח חיים ובמשנה ברורה נזכר כי אין למהר לענות אמן לפני שיסיים המברך, שכן אז יכונה אמן זה "אמן חטופה". מאידך יש לענות אמן מיד לאחר סיום הברכה ולא יותר משנייה וחצי לאחריה, אחרת זהו בגדר "אמן יתומה". באמירת האמן יש להדגיש את כל אותיותיה, ובפרט את האות נון שבסופה, אחרת אמן כזה יהיה "אמן קטופה".
סעודת אָמֵנים
סעודת אמנים היא סעודה מרובת משתתפים העונים מאה פעמים אָמֵן, כסגולה לפתרון מצוקות שונות. זאת בהתאם למסורת לפיה תיקן דוד המלך כי על כל יהודי לברך בכל יום מאה ברכות.
בנצרות
בברית החדשה משמעות המילה היא "אמת" או "באמונה" - ישו אומר את המילה בתחילת משפטים מחודשים או חשובים כדוגמת "אמן אומר אני לכם, נטלו שכרם" (ולא הקהל מסכים עם דבריו).
בתרגום התנ"ך לאנגלית - תנ"ך המלך ג'יימס לא תורגמה המילה, ונותרה כמילה עברית הכתובה באותיות לטיניות - Amen.
באסלאם
מוסלמים נוהגים להשתמש במילה "אמין" (أمين) בעת סיום קריאת סורת אל-פאתחה - סורת הפתיחה של הקוראן. כמו כן, קיים נוהג להשתמש במילה בסיום תפילות, בדומה לנצרות וליהדות.
אשר יהלום
ביוגרפיה
אשר יהלום נולד לשלומית ויוסף יהלום בירושלים, ולו ארבעה אחים ואחיות.
למד בתיכון הימלפרב בירושלים. שירת בצה"ל בשנים 1986–1989, ובמהלך שירותו הצבאי ב-1986 החל ללמוד פיזיקה ומתמטיקה באוניברסיטה העברית. לאחר מכן המשיך לתואר שני ושלישי בפיזיקה, ובשנת 1996 קיבל תואר דוקטור על עבודה שכותרתה "Energy Principles for Barotropic Flows with Applications to Gaseous Disks".
במהלך הפוסט-דוקטורט שלו באוניברסיטת תל אביב קיבל הזמנה מיוסף פנחסי להצטרף לסגל המכללה האקדמית יהודה ושומרון (לימים אוניברסיטת אריאל בשומרון) וב-1999 הפך יהלום לחבר הסגל הרביעי במחלקה להנדסת חשמל ואלקטרוניקה. בשנת 2006 מונה לפרופסור חבר ובשנת 2013 מונה לפרופסור מן המניין. בשנים 2014–2017 כיהן כראש המחלקה להנדסת חשמל ואלקטרוניקה, ובשנים 2018–2021 כיהן כסגן הדיקאן של הפקולטה להנדסה. בשנים 2020–2021 כיהן כיושב ראש חוג הפרופסורים לחוסן מדיני וכלכלי.
על שמו רשומים 264 פרסומים שפיטים, לרבות ספרים, פרקים בספרים, מאמרים בעיתונות המדעית ומאמרים בקובצי כנסים. על שמו רשומים פטנטים אחדים.
בין השנים 2001–2020 שימש כיושב ראש ארגון הסגל הבכיר במכללה ובאוניברסיטה. לארגון היה התפקיד מרכזי בהתאמת תנאי העבודה והשכר למקובל באוניברסיטאות, ובהפיכה דה פקטו של "מכללת יהודה ושומרון" לאוניברסיטה לכל דבר ועניין. השינוי דרש מאבק לא מתפשר בפקידי האוניברסיטה ובפקידי האוצר שדרשו להשאיר את הסגל האקדמי בתנאי עבודה ושכר של מכללה ובכך לבטל דה פקטו את ההכרה במוסד באריאל כאוניברסיטה.
עד 2022 זכו עבודותיו שבע פעמים לציון לשבח מטעם הקרן למחקרי כבידה, בפעם האחרונה על עבודתו בנושא "עידוש כבידתי", עבודה נוספת במסגרת רעיון מהפכני תחליפי לחומר אפל שהיום מקובל על הקהילייה המדעית כדי להסביר אנומליות במדידות מהירות בגלקסיות.
חיים אישיים
פרופ' אשר יהלום נשוי לשופטת הדס יהלום - נשיאת בית הדין האזורי לעבודה בתל אביב ולהם שלושה ילדים.
לודויג (נחמן) פוזנר
לודויג (נחמן) פּוֹזנֶר (על פי רוב: ל"נ פוזנר; 1902 - 25 באוגוסט 1978) היה מייסד ומנהל בית הספר התיכון המאוחד רחובות (תמ"ר; כיום תיכון ע"ש דה שליט), פרופסור למתמטיקה שכיהן כראש הראשון של החוג למתמטיקה שימושית באוניברסיטת תל אביב.
גרמניה (1902-1933)
לודויג (נחמן) פוזנר נולד ב-1902 בברלין בירת גרמניה במשפחה יהודית מתבוללת, בנם של הצייר מוריץ פוזנר וטרודה לבית אופנהיים.
מגיל צעיר הזדהה כציוני והצטרף לתנועת הנוער הציונית "בלאו וייס" ("כחול לבן"). שפעילותה העיקרית הייתה סיורים רגליים ברחבי גרמניה ולא עידוד עלייה לארץ ישראל. פוזנר נותר בגרמניה ועבד בה כמורה בבית ספר תיכון.
בשנות ה-30 של המאה ה-20, לאחר עליית הנאצים לשלטון והחרפת האנטישמיות, הוא סולק ממשרתו. קלגסים נאצים תכננו להיכנס במפתיע לבית הספר ולסלק את המורים היהודים באופן משפיל. השמועה על תוכניתם הגיעה לאוזני המורים היהודים וביום המיועד הם לא באו לבית הספר. אולם, משמעות המצב הובנה: אין עתיד ליהודים בגרמניה הנאצית.
אינטרמצו שוודי
פוזנר, שלא רצה להתנתק מתרבות אירופה, העדיף להגר למדינה אירופית. הוא קיווה גם שאם הקהילה היהודית תוכיח עצמה כמועילה במדינה שכנה, גרמניה תתנער מן האנטישמיות. הוא היגר לשוודיה. בארץ זו, בעלת המסורת הסוציאלית-דמוקרטית הוא קיווה גם ליצור בסיס ממנו אפשר יהיה להתמודד עם לבטים קיומיים וערכיים שונים שהתרבו בקרב יהדות גרמניה.
פוזנר ורעייתו הקימו בשוודיה מוסד חינוכי. הם שכרו חווה גדולה, ושיפצו אותה כך שתתאים כפנימייה לצעירים בגילאי 13–18. תוכנית הלימודים כללה הוראת עברית מודרנית, וכן לימודים כלליים: מדע וכל מה שנקרא היום מקצועות הליבה ברמה תיכונית.
מדען ומחנך בארץ ישראל
באביב 1937 עלה לבדו לארץ ישראל (המשפחה נשארה בשוודיה עד שמצא עבודה ופרנסה בארץ ישראל). בסוף מרץ 1938 הצטרפה משפחתו (אשתו יעל לוטה, בנו יוחנן ובתו רות) והנהלת הפנימייה הועברה לידיים אחרות. בשנים 1938–1942 עבד פוזנר כמורה בבית ספר תיכון בירושלים ב-1942 הוזמן לנהל את בית הספר התיכון ברחובות שהיה בתחילת דרכו ולמדו בו 21 תלמידים בלבד.
שנתיים אחר כך נוסד בית הספר התיכוני בהנהלתו של יזהר סמילנסקי (ס. יזהר). לאחר שנה נוספת החליטו שני המנהלים לאחד את בתי הספר. הייתה זו תחילתה של ידידות ממושכת שצלחה כמה חילוקי דעות והבדלי מנטליות. ס. יזהר עזב את ההוראה בבית הספר התיכון כשנבחר לכנסת ב-1949, אולם אשתו הציירת נעמי וולמן-סמילנסקי לימדה עוד מספר שנים. בימי המלחמה 1943–1944 הגיעו ארצה הילדים הראשונים משארית הפליטה. יעל פוזנר עבדה באותו הזמן בעליית הנוער והייתה במגע ישיר עם הילדים העולים. ב-1944 הצטרפה למשפחה טניה פטשקרו (היום יונה אשכנזי).
מיום עלייתו ארצה ועד מלחמת העצמאות השתתף פוזנר במחנות-נוער באימונים ובפעולות הגנה, ועם זאת שמר במשך כל השנים על עמדה ביקורתית ועצמאית בעניינים לאומיים. העבודה החינוכית בניהול בית-הספר, בה השקיע הרבה יזמה ורעיונות, נתנה לו סיפוק רב אך לא מנעה ממנו לשמור על קשר עם המדע על ידי השתתפות בהרצאות וקורסים במכון ויצמן למדע ובפקולטה לחקלאות שברחובות.
בשנות החמישים החל להתעניין בסטטיסטיקה, ומצא בה ביטוי לנטיותיו המדעיות. הוא החל ללמד סטטיסטיקה במסגרת הפקולטה לחקלאות, ולסייע לחוקרי הפקולטה בתכנון ניסוייהם וניתוח תוצאות מחקריהם.
ב-1954 נוסדה אוניברסיטת תל אביב, ופוזנר ייסד בה את החוג למתמטיקה שימושית. היישומיות התבטאה בייעוץ מקצועי שנתנו מתמטיקאים למחקרים חקלאיים, רפואיים וחינוכיים. הוא השתתף בייעוץ מסוג זה הלכה למעשה והשכלתו הרחבה (למד באוניברסיטת ברלין פילוסופיה, כלכלה וחינוך בנוסף להתמחותו העיקרית בפיזיקה ומתמטיקה) סייעה לו להתאים מודלים תאורטיים למסקנות אמפיריות. פוזנר לא פרסם עבודות מחקר בסטטיסטיקה "טהורה". הספר היחיד מפרי עטו שפורסם הוא מבוא לסטטיסטיקה ולתורת ההסתברות (הוצאת "מסדה" תל אביב, 1969).
בנו הוא הסוציולוג פרופ' יוחנן פרס.
חולון החוף
מאפיינים
אורך גופו יכול להגיע עד 35 מ"מ והוא חי בקבוצות גדולות. סרטן זה יכול לנוע על צדו וכך הוא חופר את מחילתו. בכל מחילה חי סרטן אחד ובמחילה מעט מים. עלעלי הזימים אצל הסרטן מוגנים על ידי השלד החיצוני ומספרם קטן יחסית ולכן לא נצמדים זה לזה.
סרטן זה פעיל בקיץ בעיקר בלילה ובשעות הבוקר המוקדמות. באביב ובסתיו הפעילות היא ביום ובחורף הוא כמעט ולא יוצא ממחילתו. הוא ניזון בעיקר מסרטנים קטנים ומיצורים ימיים קטנים הנפלטים מהים. סרטן החולות יכול לנשום רק כשהזימים שלו רטובים.
טרי קרוז
טרנס אלן "טרי" קרוז (באנגלית: Terrence Alan "Terry" Crews; נולד ב-30 ביולי 1968) הוא שחקן אמריקאי, קומיקאי ושחקן NFL לשעבר. קרוז נודע בתפקיד ג'וליוס בקומדיית המצבים "כולם שונאים את כריס", וכן בתפקיד השוטר טרי ג'פורדס בקומדיית המשטרה "ברוקלין תשע-תשע".
ביוגרפיה
קרוז נולד בפלינט שבמישיגן לטרי ופטרישיה קרוז. קיבל מלגה ללימודים במרכז לאומנויות Interlochen שבמישיגן ולאחר מכן זכה למלגת ספורט והצטיינות באומנות ללימודים באוניברסיטת מרכז מישיגן. קרוז היה חלק מרכזי בקבוצת הפוטבול באוניברסיטה. קרוז נבחר בסיבוב ה-11 בדראפט ה-NFL של שנת 1991 על ידי הלוס אנג'לס ראמס. במהלך הקריירה שלו שיחק קרוז כשחקן הגנה בקבוצות ה-NFL סנט לואיס ראמס, סן דייגו צ'רג'רס ווושינגטון רדסקינס.
קרוז נשוי לרבקה קינג-קרוז. לזוג ארבע בנות ובן.
קריירה
בשנת 1997 פרש קרוז מה-NFL והתחיל לממש את רצונו בקריירת משחק. תפקידו הראשון היה תפקיד קטן בסדרה Battle Dome.
בשנת 2004 שיחק בסרט "הכל כלול" שנקטל בביקורות ונכשל בקופות. בשנת 2005 קיבל את תפקידו של ג'וליוס רוק, אביו של כריס בקומדיית המצבים "כולם שונאים את כריס". קרוז שיחק בסרטים משחק מכור וקליק. בשנת 2006 שיחק בקומדיית הספורט "חמים על הספסל" שביים דניס דוגן.
קרוז הופיע בקליפ של להקת בלינק-182 לשיר Down. קרוז גם שיחק בסרט "זמנים קשים". ב-2008 שיחק בסרט "מלכי הרחוב". בשנת 2010 כיכב בשובר הקופות בלתי נשכחים. כיכב בסדרת פרסומות למוצרי הטיפוח של אולד ספייס.
קרוז השתתף בסדרה הדוקומנטרית The Family Crews העוסקת בחייו ובמשפחתו. הסדרה עלתה לשידור ב-21 בפברואר 2010.
החל מ-2013 מככב בסיטקום של FOX "ברוקלין תשע-תשע".
ב-2014 גילם את ניקנס, מנהל המלון הנלהב, בסרט הקומדייה "תקועים בחופשה".
ב-2017 הנחה את העונה הראשונה של תוכנית הריאליטי הביסטמאסטר האולטימטיבי.
בשנת 2019 החל להנחות את העונה ה-14 של תוכנית הריאליטי "America's Got Talent" ברשת NBC, לאחר שהחליף את טיירה בנקס.
ב-2021 התארח בפרק של סדרת הילדים "Side Hustle" של ניקלודיאון בה מככב בנו איסייה, כמו כן דיבב בסרט "ראמבל".
תחנת סוקול
תחנת סוקול (ברוסית: Сокол) היא תחנת הרכבת התחתית של מוסקבה בקו זמוסקבורצקאיה.
הכניסות לתחנה ממוקמות ברבעים סוקול, ואיירופורט, של המחוז האדמיניסטרטיבי הצפוני של מוסקבה.
תחנת סוקול נפתחה ב-11 בספטמבר 1938, והיא ממוקמת מתחת לשדרת לנינגרדסקי פרוספקט.
גשר הנרי הדסון
גשר הנרי הדסון (באנגלית: Henry Hudson Bridge) הוא גשר אגרה מקושת עשוי פלדה בעיר ניו יורק. הגשר מקשר בין ספייטן דייבל שברובע הברונקס לבין הקצה הצפוני של האי מנהטן וקרוי על שמו של מגלה ארצות האנגלי הנרי הדסון.
סנט אנ'ס ביי
סנט אנ'ס ביי (באנגלית: Saint Ann's Bay) היא בירת מחוז סנט אן שבג'מייקה. העיר ידועה כמקום הולדתם של המוזיקאים פלויד לויד, ברנינג ספיר והמנהיג הפוליטי מרקוס גארבי.
היסטוריה
מחוז סנט אן היה המקום הראשון בג'מייקה בו נחת כריסטופר קולומבוס ב-1494. במסעו הרביעי שב קולומבוס לג'מייקה והתעכב שנה (מיוני 1503 עד יוני 1504) במקום בו נמצאת כיום העיר סנט אנ'ס ביי. קולומבוס קרא למקום סנטה גלוריה ופסלו המוצב ליד הצומת הראשי של העיר מנציח את גילוי המקום על ידו.
היישוב הספרדי הראשון בג'מייקה היה בסביליה לה נובה (כיום סביליה), השוכן במרחק קצר ממערב לסנט אנ'ס ביי. סנט אנ'ס ביי, שהוקמה על ידי חואן דה אסקוויבל, המושל הספרדי הראשון של ג'מייקה, הייתה לעיר הבירה השלישית שהוקמה על ידי הספרדים בעולם החדש. המפעל הראשון לעיבוד קני סוכר הוקם על ידי הספרדים בסביליה לה נובה עוד לפני 1526. לאחר שהאנגלים השתלטו על ג'מייקה ב-1655 התפתחה סנט אנ'ס ביי בהדרגה ככפר דייגים ונבנו בה מחסנים ורציפים רבים. מחוז סנט אן נקרא על שמה של אן הייד, אשתו הראשונה של ג'יימס השני, מלך אנגליה.
העיר הוגדרה כבירת המחוז בעיקר בשל הנמל הגדול שלה שממנו יוצאו מגוון של סחורות מבננות ועד בוקסיט. העיר השכנה אוצ'ו ריוס, נהנית מגידול מהיר והתפתחות המסחר והתיירות בה, אך סנט אנ'ס ביי שומרת על מעמדה כיעד פופולרי לתיירות לאלה המבקשים להתנסות בחוויה הג'מייקנית המסורתית. בעיר ניצבים מבנים רבים מתחילת המאה ה-20 במצב תחזוקה טוב. שניים מהבניינים העתיקים ביותר בעיר הם הכנסייה של מחוז סנט אן, שנבנתה ב-1871 ובית המשפט, שנבנה ב-1860. בעיר נמצא גם בית הכלא הראשון בג'מייקה שנבנה כמבצר ב-1750 והוסב לשמש כבית כלא ב-1795.
התחיה (תנועה ציונית)
התחיה נוסדה בשנת 1910 בווינה בידי ד"ר אברהם חלפן והמשורר אברהם בן יצחק, שייחסו חשיבות רבה ללימוד השפה העברית והקנייתה.
התחיה הייתה אגודת הסטודנטים הראשונה בעולם, שבה הייתה עברית שפת הדיבור, ההרצאות והלימודים. "התחיה" הושפעה מהאישים ד"ר חיים טרטקובר, ד"ר אברהם ברוך (רוזנשטיין), המתימטיקן והמטאורולוג יוסף ריצס, הפרופ' נפתלי הרץ טור-סיני, ד"ר אברהם שרון (שבדרון), ד"ר אברהם יעקב ברור וד"ר אפרים קורנגרין.
בשנת 1911 נבחר חלפן לנשיא האגודה, והפעיל הציוני ד"ר בנציון מוסינזון, שביקר באותה העת בווינה והרצה על התרבות העברית בארץ ישראל, נבחר לחבר כבוד של האגודה.
באותה שנה פנה ועד הציונים של פנים אוסטריה לאגודה וביקש ממנה לסייע באיתור מורים ללימוד "עברית בעברית" לאגודות האקדמיות "קדימה" ו"תיאודור הרצל" בשל ביקוש רב ללימוד השפה במדינה.
התחיה כחלק מאגודות סטודנטים ציוניות אחרות
התחיה הייתה חלק ממספר אגודות אקדמיות ציוניות שפעלו בעולם, בין היתר "יורדניה" בבזל "אחדות", "אמונה", "ארלוסוביה", "לבנון", "מוריה" ו"גורדוניה" בקרקוב, "חברוניה" בצ'רנוביץ, "קדימה" בווינה, "תיאודור הרצל" ו"בר כוכבא" בווינה ובפראג, "כחול לבן" בגרמניה, "מכביאה" בברלין ובהונגריה , "תל חי" בבוקרשט ו"השחר" בז'נבה. אגודות אלה אימצו את הציונות ואת עקרונות הלאומיות היהודית וביקשו להנחיל אותם לסטודנטים יהודים כדי להעמיק את הזיקה לארץ ולהרחיב את השימוש בשפה העברית.