cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מנדי הארווי
ראשית חייה
הארווי נולדה בסינסינטי, אוהיו ועברה לסנט קלאוד, פלורידה. היו לה בעיות שמיעה והיא עברה מספר ניתוחים בילדותה כדי לנסות לתקן אותן. משפחתה עברה לקולורדו כשהייתה ילדה. היא שרה וכישרונה זכה להכרה בתיכון לונגמונט, שם סיימה את לימודיה בשנת 2006. הארווי איבדה את שמיעתה בהדרגה כתוצאה מהפרעת רקמות החיבור - אחת מתסמונות אהלרס-דנלוס. היא איבדה את יתר שמיעתה בגיל 18, בזמן שהתמחתה בחינוך למוזיקה קולית באוניברסיטת המדינה של קולורדו. כתוצאה מכך עזבה את האוניברסיטה.
קריירת ג'אז
לאחר שאיבדה את שמיעתה בשנת 2007, הארווי נכנסה לדיכאון והפסיקה לעסוק במוזיקה. עם זאת, בעזרת מכוונים ויזואליים היא למדה כיצד למצוא את הטונים הנכונים בעת השירה. בשנת 2008 הכירה את פסנתרן הג'אז מארק סלוניקר בביסטרו של ג'יי בפורט קולינס, קולורדו, שם החלה להופיע באופן קבוע. מאוחר יותר הופיעה בטרקלין הג'אז Dazzle בדנוור והקליטה שלושה אלבומי ג'אז באולפן. ב-JazzTimes נכתב על אלבום הבכורה שלה Smile משנת 2009, "השירה עשירה ושובה לב". אלבומה השני After You Gone יצא בשנת 2010. בשנת 2011 זכתה הארווי בפרס הסולן הצעיר הבינלאומי של VSA. מאוחר יותר חזרה להופיע במרכז קנדי. אלבומה השלישי All of Me יצא בשנת 2014.
America's Got Talent
בשנת 2017 הופיעה הארווי ב-America's Got Talent, בעונה ה-12, שם הגיעה למקום הרביעי. היא קיבלה Golden Buzzer מסיימון קאוול, כשניגנה ביוקולילי שלה וביצעה שיר מקורי. היא ביצעה שירים מקוריים נוספים במהלך התחרות.
בראיון ל-BBC ב-15 בנובמבר 2017, תיארה הארווי כיצד הואשמה בקידום אוראליזם (דיבור בקהילת החרשים וקריאת שפתיים על חשבון שימוש בשפת סימנים) כשעלתה לראשונה לבמה וקיבלה איומי מוות מתוך קהילת החירשים על קידום פעילות "שמיעה".
HOT CINEMA
HOT CINEMA (הוט סינמה) היא חברה ישראלית העוסקת בהפעלת רשת בתי קולנוע ומתחמי בידור ופנאי. בין 2007 לינואר 2019 פעלה תחת המותג "גלובוס מקס".
היסטוריה
"HOT CINEMA" נוסדה בשם "גלובוס מקס" בשנת 2007 כרשת בתי קולנוע ומתחמי בידור ובילוי בישראל. הייתה זו שותפות של איש העסקים בנט קפלן, הבעלים של מתחם The Max Entertainment Palace באילת, עם איש הקולנוע יורם גלובוס, בעליה של רשת בתי הקולנוע "גלובוס גרופ", אשר כיהן גם כמנכ"ל החברה.
באמצע שנת 2014 קנתה הקבוצה בראשות בנט קפלן את מניות החברה שהיו בבעלות יורם גלובוס, ומאז החזיקה בבעלות מלאה על החברה. בתי הקולנוע של רשת גלובוס גרופ עברו לשליטת גלובוס מקס ומותגו בהתאם. עוד בשנת 2014 הפכה החברה למפיצה בישראל של סרטי האחים וורנר, יוניברסל וסרטי פרמאונט.
במהלך השנים 2010–2015 ידעה החברה גידול ניכר במכירות הכרטיסים בכל סניפי הרשת מה שהוביל את מנכ"ל החברה להאיץ את תהליך הצמיחה. למרות התוצאות העסקיות המצוינות, בסוף 2015 בוצעו שינויים בהנהלת החברה בין היתר בגלל סכסוך בין הבעלים לגבי אופן ביצוע תהליך הצמיחה והמינוף. ההנהלה החדשה לא הצליחה כקודמתה וביוני 2017 נקלעה הרשת לחובות של קרוב ל-100 מיליון ש"ח והגישה לבית המשפט בקשה להקפאת הליכים. בספטמבר באותה שנה אושרה מכירתה לקבוצת אלקו תמורת 144 מיליון ש"ח. מיד לאחר מכירת החברה לקבוצת אלקו, בסוף 2017 הודיעה חברת "וורנר" שהיא עוזבת את חברת ההפצה גלובוס מקס. שבועיים אחר כך הודיעה גם חברת UIP, דרכה הופצו סרטי יוניברסל ופרמאונט גלובל, על עזיבת החברה.
נכון לסוף 2018 הרשת הפעילה 12 מתחמי קולנוע: קריית ביאליק, חיפה, כרמיאל, כפר סבא, באר שבע, פתח תקווה, רחובות, מודיעין-מכבים-רעות, אשדוד, נהריה ואשקלון.
בדצמבר 2018 חתמה קבוצת אלקו חתמה על הסכם עם "הוט", במסגרתו שינתה הרשת את שמה ל-"HOT CINEMA". המיתוג-מחדש של הרשת החל בפברואר 2019.
בתי קולנוע פעילים
לרשת 10 מתחמים ברחבי הארץ:
בתי קולנוע שנסגרו
עד שנת 2009 היו בתי קולנוע של רשת "גלובוס מקס" בקניון עזריאלי בתל אביב ובקניון מלחה בירושלים שהוחלפו ברשת חנויות הבגדים H&M השוודית. בית הקולנוע בקניון חולון נסגר אף הוא באותה תקופה, והוחלף על ידי סניף של המשביר לצרכן. באוגוסט 2010 נסגר בית הקולנוע בקניון הזהב בראשון לציון. בחורף 2011 נסגר בית הקולנוע בנס ציונה והוחלף על ידי סניף נוסף של המשביר לצרכן. בדצמבר 2011 נסגר בית הקולנוע במרכז הקונגרסים שבחיפה. הרשת הפעילה בעבר גם את The Max Entertainment Palace שהיה ממוקם במתחם איימקס לשעבר באילת. כולל אולם יחיד עם מסך גדול ממדים, בסטנדרט IMAX. בקולנוע היו מוקרנים בעיקר סרטי תלת-מימד מיוחדים וסרטים הוליוודים מסוימים. בנוסף האולם היה מארח הופעות סטנד-אפ ומשמש בעיקר כאטרקצייה תיירותית. המתחם נסגר בדצמבר 2015.
ערים אשר בהן נסגרו בתי קולנוע של רשת "גלובוס מקס": תל אביב (קניון עזריאלי, רח' פסג' הוד, רח' ישעיהו), קריית שמונה (קניון נחמיה), קריית מוצקין (במרכז הקניות "הרבמד"), חיפה (גרנד קניון, קניון חיפה, מרכז הקונגרסים חיפה), נצרת עלית (קניון לב העיר), נתניה (קניון הדרים ומתחם y), פתח תקווה (רח' ההסתדרות, קניון סירקין), חולון (קניון חולון), אור יהודה (קניון קנאור), ראשון לציון (מרכז רוטשילד, קניון הזהב), מבשרת ציון (קניון הראל), נס ציונה (קניותר), אשדוד (קניון סימול אשדוד), ירושלים (קניון מלחה, בנייני האומה), באר שבע (קניון אביה, וואן פלאזה), אילת (קניון מול הים, מתחם איימקס), הוד השרון (קניון מרגלית עזריאלי), כפר סבא (קניון ערים) כיום הקולנוע פועל בקניון אושילנד כפ"ס תחת השם הוט סינמה, עפולה (קניון העמקים), אשקלון (קניון חוצות), ועכו (קניותר שלום הגליל).
בפברואר 2019 פורסם כי הוט סינמה סיכמה עם חברת קניוני עזריאלי על הקמת מתחמים בקניון עזריאלי בתל אביב ובקניון הנגב בבאר שבע, לאחר שב-2009 פונו שני המתחמים לטובת חנויות אופנה.
קרי ראסל
קרי לין ראסל (באנגלית: Keri Lynn Russell; נולדה ב-23 במרץ 1976) היא שחקנית אמריקאית. התפרסמה תחילה בדמותה של פליסיטי פורטר בסדרת הדרמה "פליסיטי" (1998–2002), עבורו זכתה בפרס גלובוס הזהב לשנת 1999. בהמשך, התפרסמה בתפקידה בתור אליזבת ג׳נינגס (אנ') בסדרת הריגול "האמריקאים" (2013–2018), על תפקידה בה קיבלה שלוש מועמדויות לפרס אמי ושתי מועמדויות לפרס גלובוס הזהב. בנוסף הופיעה בסרטים "חיילים היינו" (2002), "הצד הטוב של הכעס", (2005) "משימה בלתי אפשרית 3" (2006), "מלצרית" (2007), "ריקוד לאור ירח" (2007) , "אמצעים בלתי רגילים" (2010) ו"כוכב הקופים: השחר" (2014).
בשנת 2017, קיבלה כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד.
ביוגרפיה
ראסל נולדה בעיר הפרברית פאונטיין ואלי (אנ') בקליפורניה למשפחה נוצרית-מורמונית. היא בתם של סטפני סטיבנס, עקרת בית, ושל דייוויד ראסל, בכיר בחברת ניסאן מוטורס, ולה אח גדול, טוד, ואחות קטנה ממנה, ג'ולי. עקב עבודתו של אביה, הם עברו דירה לעיתים תכופות, ולכן גדלה בקופל (אנ') שבטקסס, במסה שבאריזונה ובהיילנדס ראנץ' (אנ') בקולורדו. בילדותה למדה בסטודיו לריקוד, מה שהקנה לה בסופו של דבר מקום בתוכנית הילדים "מועדון מיקי מאוס".
קריירה
הופעתה הראשונה של ראסל בטלוויזיה הייתה בתוכנית "מועדון מיקי מאוס" ששודרה בערוץ דיסני. היא השתתפה בתוכנית בשנים 1993-1991.
בשנת 1992 הופיעה בסרט "מותק, הילד התנפח". לאחר מכן הופיעה בתפקידי אורח במספר סדרות, בהם: "ילד פוגש עולם" ו"נשואים פלוס". בשנת 1994 הופיעה בוידאו קליפ של בון ג'ובי - "Always", וב-1997 שיחקה בשני פרקים בסדרת הפנטזיה "Roar".
בשנים 2002-1998 גילמה את דמותה של פליסיטי פורטר בסדרת הדרמה "פליסיטי" של The WB. על תפקיד זה זכתה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה בשנת 1999. לצד הופעתה בסדרה, שיחקה ראסל גם בסרטים "Eight Days a Week", "עיקול המוות" ו-"Mad About Mambo" שיצאו בהפצה מוגבלת רק בצפון אמריקה. בשנת 2002 שיחקה בסרט המלחמה "חיילים היינו", וגילמה בו את אשתו של אדם המשרת בצבא האמריקאי.
ב-2003, עם סיום הסדרה "פליסיטי", לקחה ראסל הפסקה ממשחק, ועברה לניו יורק למשך שנתיים. ב-2004 חזרה, וביצעה את הופעת הבכורה שלה במחזה אוף ברודוויי "Fat Pig" של ניל לביוט. את החזרה שלה למסך עשתה ב-2005 בסרט הטלוויזיה "הקסם בימים רגילים", בסרט הקולנוע "הצד הטוב של הכעס" ובסדרת הטלוויזיה "אל המערב הקסום".
בשנת 2006 הופיעה בסרט "משימה בלתי אפשרית 3" של יוצר "פליסיטי" ג'יי ג'יי אברהמס, ובקיץ 2006 נבחרה לדוברת מותג הקוסמטיקה "CoverGirl ".
Mañana Será Bonito
Mañana Será Bonito הוא אלבום האולפן הרביעי של הזמרת-יוצרת הקולומביאנית קרול ג'י. האלבום יצא לאור ב-24 בפברואר 2023, על ידי חברת התקליטים יוניברסל מיוזיק לטין אנטרטיינמנט.
קרי ראסל
קריירה
בשנת 2007 הופיעה בתפקיד אורח בשני פרקים בסדרה "סקראבס", וכן כיכבה בסרט "מלצרית", סרטה העצמאי של אדריאן שלי, ובו גילמה אישה בהיריון המתמחה באפיית עוגות פאי. הסרט ומשחקה בו זכו לביקורות חיוביות. בקיץ 2007 הופיעה ראסל ב-"The Keri Kronicles", תוכנית מציאות וקומדיית מצבים שצולמה בביתה שבמנהטן ועקבה אחר חייה. התוכנית הועלתה באתר MySpace והייתה תחת החסות של CoverGirl. ב-2007 הופיעה גם בסרט האימה "Butterfly: A Grimm Love Story" (שבגרמניה נקרא "Rohtenburg") בו גילמה את דמותה של קייט ארמסטרונג, סטודנטית הכותבת תזה על מקרה מזעזע של רצח קניבלי. לאחר מכן הופיעה בסרט הדרמה "ריקוד לאור ירח" ובמותחן "נערה בפארק".
בשנת 2008 כיכבה בסרט "סיפורים לפני השינה", ובשנת 2009 גילמה את וונדר וומן בסרט אנימציה המבוסס על הדמות.
Mañana Será Bonito
רקע והכרזה
לאחר יציאת האולפן השלישי שלה בשנת 2021, KG0516, החלה קרול ג'י להוציא שירים בשיתוף פעולה עם אמנים אחרים וסינגלי סולו, כמו "Don't Be Shy" של טייסטו, "Sejodioto" (אותו הקליטה לבד) ו-"Mamiii" של בקי ג'י.
קרי ראסל
קריירה
בשנת 2010 הופיעה ראסל בסרט "אמצעים בלתי רגילים" של חטיבת הסרטים של CBS, בו גילמה את איילין קראולי, אם המנסה לנהל חיים נורמליים עבור ילדיה החולים בשעה שבעלה ג'ון (פרייזר) ומדען שנוי במחלוקת (פורד) מנסים למצוא תרופה למחלה הילדים במהירות האפשרית.
בשנים 2013–2018 שיחקה בתפקיד ראשי בסדרת הדרמה והריגול "האמריקאים" של רשת FX, (עם מת'יו ריס, בן זוגה בסדרה) כשהיא מגלמת את אליזבת ג׳נינגס (אנ'), סוכנת קג"ב הפועלת בארצות הברית.
Mañana Será Bonito
רקע והכרזה
ב-19 באפריל 2022, הכריזה קרול ג'י על יציאתו של "Provenza" דרך חשבונות המדיה החברתית שלה. השיר יצא לאור ב-21 באפריל 2022 כסינגל המוביל מתוך האלבום. ב-6 בספטמבר 2022 יצאה קרול ג'י לסיבוב ההופעות "Strip Love Tour". "", שיתוף פעולה עם מאלדי יצא לאור ב-25 באוגוסט 2022 כסינגל הבא מתוך האלבום. ב-13 בנובמבר 2023 יצא לאור הסינגל "Cairo" עם המפיק אווי און דה דראמס שעבד עם ג'י על שירים רבים במהלך הקריירה שלה. ב-25 בינואר 2023, קרול ג'י הכריזה על צאת האלבום, Mañana Será Bonito, בסרטון שפורסם ברשתות החברתיות שלה. ב-2 בפברואר 2023, יצא לאור הסינגל הרביעי "X Si Volvemos" ביחד עם רומיאו סנטוס.
קרי ראסל
חיים אישיים
בשנת 1999, במהלך צילומי הסדרה פליסיטי, ניהלה ראסל מערכת יחסים עם השחקן שלצידה סקוט ספידמן המגלם את בן. בשנת 2005 דווח כי ראסל החליטה להצטרף לכת הסיינטולוגיה, לאחר שעבדה בסרט "משימה בלתי אפשרית 3" עם טום קרוז, שהוא אחד מחברי הסיינטולוגיה הבולטים. נציגיה של ראסל איימו להגיש תביעה אזרחית נגד הכתב שדיווח על הפרשה לראשונה.
Mañana Será Bonito
רקע והכרזה
ב-10 בפברואר 2023, חשפה קרול ג'י את עטיפת האלבום ורשימת הרצועות, הכוללת הופעות אורח של רומיאו סנטוס, קוודו, ג'אסטין קוילס, אנג'ל דיור, מאלדי, באד גיאל, שון פול, סץ' ואווי און דה דראמס. ב-14 בפברואר, חשפה קרול ג'י לניו יורק טיימס כי הזמרת הקולומביאנית שאקירה משתתפת ברצועה השישית, "TGQ".
קרי ראסל
חיים אישיים
ב-2006 התארסה ראסל לשיין דירי, קבלן מברוקלין שהכירה באמצעות מכרים משותפים. בני הזוג נישאו בניו יורק ב-14 בפברואר 2007. יש להם שני ילדים משותפים, בן יליד 2007 ובת ילידת 2011. ראסל ודירי נפרדו בתחילת 2013 והתגרשו באמצע 2014.
החל משנת 2014 היא בזוגיות עם השחקן הוולשי מת'יו ריס, שכיכב לצידה בסדרה "האמריקאים". ב-2016 נולד בנם המשותף, והשלישי בסך הכול של ראסל. בראיונות שנערכו בשנת 2021, ראסל וריס התייחסו זה לזה כאל אישה ובעל.
Mañana Será Bonito
קונספט
בריאיון למגזין רולינג סטון חשפה קרול ג'י את הקונספט לשם האלבום, וקבעה: "זה בהחלט מייצג שלב ספציפי בחיי. שם האלבום הוא משפט שחזרתי עליו כל הזמן כששום דבר לא הרגיש לי טוב. כלומר, אני עברתי את הרגע הכי טוב בקריירה שלי, אבל אישית הייתי ממש מנותקת מעצמי ומהחברים שלי. לא הייתי אומללה, אבל גם לא הייתי שמחה. אז כל יום הייתי אומרת לעצמי, 'זה בסדר [mañana será bonito], מחר יהיה יפה'".
בריאיון מאוחר יותר לניו יורק טיימס תיארה קרול ג'י את האלבום כ"יותר קרולינה מאשר קרול ג'י". היא הוסיפה: "כרגע, אני שמה לב שאמנים מאוד מנסים למצוא קונספט, להיות מאוד ניסיוניים, אני אוהבת את זה. וזו דרך טובה לעשות אמנות. אבל הקונספט של האלבום הזה הוא רק אני שאני. ממש לא רציתי שאנשים ירגישו שזה פשוט מאוד, או פשוט נורמלי".
ערים תאומות
ערים תאומות היא התקשרות שבמסגרתה ערים ממקומות מרוחקים זה מזה, הן גאוגרפית והן פוליטית, מזווגות זו לזו, תוך מתן דגש על אימוץ קשרים תרבותיים ואנושיים אחרים. ערים תאומות בדרך כלל (אם כי לא תמיד) חולקות מאפיינים דמוגרפיים דומים. לעיתים אפילו אזורים שלמים מחליטים על ברית "תאומות", למשל מחוז האינאן בסין ומחוז צ'ג'ו בקוריאה הדרומית. בפועל, הסכמי ערים תאומות מובילים בדרך כלל לחילופי סטודנטים כמו גם שיתופי פעולה תרבותיים וכלכליים.
אירופה
הנוהג של הסכמי ברית ערים תאומות התפתח באירופה לאחר מלחמת העולם השנייה, כאמצעי לחבר בין תושבי אירופה ולהביא להבנה טובה יותר בין העמים כמו גם לתמוך בפרויקטים חוצי-גבולות, מהם מרוויחים כל הצדדים. הרעיון, שהתפתח באירופה, עבר מאז לכל העולם אם כי הוא עדיין בשיאו באירופה.
האיחוד האירופי תומך בהסכמי ערים תאומות. תוכנית לתמיכה כלכלית הונהגה בשנת 1989. בשנת 2003 הקציב האיחוד האירופי סכום של 12 מיליון אירו לכ-1,300 פרויקטים שכאלו.
צפון אמריקה
תוכנית "ערים אחיות" ("Sister Cities") החלה בארצות הברית בשנת 1956 על ידי הנשיא דווייט אייזנהאואר. היא החלה כחלק מ"הליגה הלאומית של ערים" בארצות הברית, אך החל משנת 1967 הפכה לארגון עצמאי - SCI (ראשי תיבות של Sister Cities International), ארגון אזרחי ללא כוונת רווח שמטרתו לחזק את הקשר בין קהילות בארצות הברית ובשאר העולם כדי להגביר את שיתוף הפעולה הבינלאומי ברמה המוניציפלית, לפעול למען יצירת קשרים תרבותיים ופיתוח כלכלי.
בארצות הברית המונח המילולי "ערים תאומות" - "twin cities" - בדרך כלל מקובל בשימוש שונה: הכוונה לשתי ערים סמוכות גאוגרפית היוצרות גוש אורבני וגרעין למטרופולין משותף, לדוגמה: מיניאפוליס-סיינט פול, בלטימור-וושינגטון, דאלאס-פורט וורת'.
ישראל
בישראל, תופעת הערים התאומות נרחבת. ערים רבות, כמו גם מועצות מקומיות ואזוריות, משקיעות מאמצים במציאת וטיפוח קשרים תרבותיים ואף מסחריים עם כמה שיותר ערים ומחוזות בעולם.
הערים בישראל שלהן מספר הערים התאומות הגבוה ביותר הן: חיפה (23), ראשון לציון (17), הרצליה ונתניה (16), רמת גן (15), אילת ובאר שבע (14), אשקלון ונהריה (13), אשדוד ובת ים (12), תל אביב, פתח תקווה, רמלה וטבריה (11), יקנעם עילית, עפולה, רעננה, גבעתיים, נוף הגליל (9) בית שמש וחדרה (8), קריית מוצקין (7), רחובות (7).
ערים ורשויות נוספות שיש להן ערים תאומות: ירושלים (לה ארבע ערים תאומות: ניו יורק, פראג, איאבה וריו דה ז'ניירו), אור עקיבא, אריאל, באר יעקב, בית אל, בית שאן, בני ברק, גבעת שמואל, גדרה, גן יבנה, דימונה, הוד השרון, זכרון יעקב, חולון, טירת כרמל, יבנה כפר סבא, כרמיאל, לוד, מודיעין-מכבים-רעות, מועצה אזורית דרום השרון, מועצה אזורית מגידו, מועצה אזורית מטה יהודה, מועצה אזורית שומרון, מזכרת בתיה, מעלות-תרשיחא, נס ציונה, עלי, שוהם, ערד, פרדסיה, קדימה-צורן, קצרין, קריית אונו, קריית אתא, קריית ביאליק, קריית גת, קריית טבעון, קריית ים, קריית עקרון, קריית שמונה, ראש העין, רמת השרון, שדרות ותל מונד.
רוזנאו שבהנגשטפאס
רוזנאו שבהנגשטפאס (בבווארית: Rosenau am Hengstpaß) היא עיירה במחוז קירכדורף אן דר קרמס שבמדינת אוסטריה עילית באוסטריה.
גאוגרפיה
העיירה רוזנאו שבהנגשטפאס שוכנת באזור המנהלי טראונפירטל. כ-70% מאדמות העיירה מיוערות, ו-13% הן אדמות חקלאיות.
ממלכת קאפה
קאפה הייתה ממלכה עתיקה ששכנה בדרום-מערב אתיופיה. גבולה הצפוני של הממלכה היה נהר הגוג'אב, שהפריד אותה מממלכות אזור גיב, במזרחה גבלה בקונטים ובקולים, עמים שישבו בין ממלכה זו לבין נהר האומו, בדרומה גבלה בשבטי הגירמים, ובמערבה במוסונגוים.
היסטוריה
ממלכת קאפה הוקמה ב-1390 על ידי מינג'ו. הבירה הראשונה הייתה העיר בונגה ויותר מאוחר אנדרכצ'ה, אך הבירה הקודמת שמרה על חשיבותה.
במשך המאה ה-16 אבדו כל השטחים צפונית לנהר גוג'אב לטובת האורומו. המלכים של קאפה פיצו על כך כאשר סיפחו את מדינות גימירה הקטנות, ובמשך המאה ה-18 הצליחו להשתלט על ממלכת וואליטה.
מלך קאפה האחרון, גאלי שארוצ'ו, התנגד במשך חודשים רבים לצבאם המשולב של וואלדה גיורגיס, ראס דאמיס והמלך של ג'ימה אבבה ג'יפאר השני, עד שהוא נלכד ב-11 בספטמבר 1897 הוא נשלח תחילה לאנקובר, ואז לאדיס אבבה. קאפה אז נשלטה על ידי וואלדה גייוגיס עד 1914.
בשנת 1942 הפכה קאפה, יחד עם חלק מממלכות אזור גיב, למחוז קאפה, בארגון המנהלי החדש שיזם הקיסר היילה סלאסי.
Intel Core 2
Core 2 Duo או Intel Core 2 (ידוע גם כ־"Conroe" ו־"Allendale" ו־"Merom") הוא מותג סדרת מעבדי 64Bit המתוכננים ומיוצרים על ידי חברת אינטל.
סדרת המעבדים הופצה לראשונה ב־27 ביולי 2006 בעת ההפצה שווקה סדרה זו עם תשעה סוגי מעבדים שונים המכילים זיכרון מטמון של 2MB עד 4MB ברמה L2.
המעבדים
מעבדי Core 2 Duo הם מעבדי ליבה כפולה. חמשת המעבדים הראשונים בסדרה מיועדים למחשבים ניידים בלבד. ארבעת המעבדים הנוספים מיועדים למחשב אישי.
מעבדי Merom
תת־הסדרה Merom מיועדת למחשבים נישאים. השוני בינם לבין המעבדים האחרים בסדרה הוא במהירות ה־Front Side Bus, במעבדים אלו המהירות היא 667 MHz בעוד שבשאר המעבדים המהירות היא 1066 MHz. מעבדי ה־Merom נמכרו עם זיכרונות מטמון של 2MB עד 4MB ברמה L2, ועם מהירויות שעון בין 1.66GHz עד 2.33GHz.
מעבדי Allendale
Allendale הוא שם הקוד שניתן למעבדים E6300 ו־E6400, הפועלים במהירויות שעון של 1.86GHz ו־2.13GHz בהתאמה. מעבדים אלו מגיעים עם זיכרון מטמון של 2MB ברמה L2. למעבדים צריכת חשמל (TDP) של 65 Watt.
מעבדי Wolfdale
מעבדים אלו הם הסדרה האחרונה של מעבדי כפולי הליבה של אינטל ממשפחת Core 2, הם מעבדים עם זיכרון מטמון של 6MB לגרסאות ה־8000 ו־3MB לגרסאות ה־7000. הם מעבדים בעלי ליתוגרפיה של 45 ננומטר אשר מהירות השעון שלהם היא בין 2500MHZ עד ל־3333MHZ בגרסה האחרונה, E8600.
מעבדי intel core2 quad
מעבדי אינטל אלו הם מעבדים מרובעי ליבות (בעלי 4 ליבות) והם המעבדים החזקים ביותר בסדרת ה־core2 (לא כולל core2extreme), עם זיכרון מטמון בין 8mb ל-(2.4Ghz-q6600) לבין 12mb ל-(-3.0Ghz-q9650)
Core 2 Extreme
Core 2 Extreme (שם הליבה: Conroe XE), היא סדרת מעבדי ה־High-End של אינטל שמטרתה להחליף את ה־Pentium Extreme Edition.
מהירות השעון של המעבד הראשון בסדרה, ה־X6800 מגיעה ל־2.93GHz וצריכת החשמל שלו היא 75W. ניתן לבצע המהרה למעבד זה מבלי להגדיל את אפיק ה־FSB שלו.
פוליאסטר
פוליאסטר הוא שם כללי לפולימר אורגני המכיל קבוצת פעילות אסטרית. אף על פי שפוליאסטר קיים בטבע, בדרך כלל המונח מתייחס למשפחה רחבה של פוליאסטרים סינתטיים הכוללת פוליקרבונט ופוליאתילן טרפתאלט (PET). הפוליאסטר הסינתטי הראשון, גליצרין פאטייט, הוכנס לשימוש במלחמת העולם הראשונה לבגדים חסיני-מים. הפוליאסטר הטבעי היה ידוע לאדם כבר מ-1830.
שימוש נפוץ במילה פוליאסטר מתייחס לבגדים שנארגו מסיבי פוליאסטר. לבגדי פוליאסטר יש תחושה פחות טבעית מבדים טבעיים (כמו כותנה). סיבי פוליאסטר נארגים לעיתים קרובות יחד עם כותנה לשם ייצור אריג המשלב את היתרונות של שני חומרי הגלם.
שימושים לפוליאסטר
הפוליאסטר הגבישי-נוזלי הוא הפולימר הגבישי-נוזלי הראשון שנעשה בו שימוש בתעשייה, זאת מכיוון שיש לו מאפיינים מתאימים והתנגדות טובה לחום. מסיבה זו משתמשים בהם לחותמים מתכלים במנועי סילון. לעיתים קרובות נעשה שימוש בשרף של פוליאסטר המתקשה לאחר חימום ליציקות שונות: בריקוע של סיבי פיברגלס למשטח, וכמסנן שאינו עשוי ממתכות. ביישומים כאלה, פולימריזציה יוזמת תגובות אקסותרמיות שמשלבות על-תחמוצות אורגניות כמו על-תחמוצת קטון (methyl ethyl ketone peroxide) ועל-תחמוצת בנזואיל (benzoyl peroxide).
אסטריפיקציה של אזאוטרופ
השיטה הקלאסית היא אלכוהול וחומצה קרבוקסילית שמגיבים ויוצרים אסטר קרבוקסילי. כדי לאסוף את הפולימר יש לאסוף את המים שנוצרים מהריאקציה בלי הרף על ידי אזיאוטרופ.
מפסק
מַפְסֵק, בּוֹרֵר או מֶתֶג (חשמלי) הוא מנגנון מכני שיכול למַתֵּג (לפתוח ולסגור) מעגל חשמלי, לעיתים תוך הפסקת זרם חשמלי. המפסק נועד לאפשר מספר אופני פעולה של המערכת בהתאם לרצונו של המפעיל או בהתאם לתנאים נמדדים (למשל בהתאם לטמפרטורה). מפסקים מופעלים באופן ידני או על ידי אות חשמלי (למשל שער לוגי), בדרך כלל.
למפסק שני מצבים אפשריים: פתוח, בו המעגל מנותק ולא יכול לזרום בו זרם, וסגור, בו המעגל מחובר וייתכן בו זרם. עוצמת הזרם והמתח החשמלי אותו המפסק מנתק קובעת את גודלו הפיזי של המפסק. בחלק מהמפסקים, בעת פתיחה של המפסק נוצרת קשת חשמלית.
צורת פעולה
רוב מכריע של המפסקים פועלים על ידי ניתוק פיזי של מוליכים חשמליים והרחקתם זה מזה. יוצאי דופן הם מפסקי מצב מוצק הפועלים על ידי הפיכת תווך מוליך לתווך מבודד. על מנת שמפסק יהיה יעיל, המרחק בין המוליכים במצב פתוח צריך להיות כזה שלא יאפשר פריצה על ידי קשת חשמלית. מכיוון שמרחק הפריצה יחסי למתח המעגל, הרי שגודל מפסקים נגזר העיקר מהמתח החשמלי. כאמור, בפתיחה של מעגל חשמלי נוצרת קשת, ומפסק שנועד לבצע פעולה כזאת צריך להיות מסוגל לספוג את האנרגיה הנובעת מהקשת עד לכיבויה. מפסקים לעוצמות זרם גבוהות מכילים אמצעים מיוחדים לכיבוי הקשת. מפסקים למתח מעל 1000 וולט נדרשים להתמודדות עם קשתות חשמליות רבות עצמה, ולכן בעלי מבנה מיוחד המבטיח ניתוק המעגל וכיבוי מהיר של הקשת מבלי שהמפסק יינזק.
מאפיינים בסיסיים
המאפיינים הבסיסיים של מפסקים הם:
תצורה
למפסקים המיועדים להפעלה ידנית שתי תצורות נפוצות: תצורה נפוצה פחות למפסקים היא לחצן.
תפקיד
נהוג לחלק מפסקים לפי התפקוד לו נועדו:
עיראק אל-אמיר
עיראק אל-אמיר (בערבית: عراق الأمير) הוא אתר ארכאולוגי שנמצא בירדן בין רבת עמון ונהר הירדן. האתר שוכן 29 ק"מ ממזרח ליריחו ו-17 ק"מ ממערב לרבת עמון. האתר שוכן על הרמה שמעל הגדה המערבית של ואדי א-ציר. שטח האתר כ-600 דונם, והוא כולל: מערות חצובות בסלע, שבפתחיהן של שתיים מהן חקוק השם טוביה, יישוב או בניין שמכוסה על ידי הכפר הירדני עיראק אל אמיר, בניין שנקרא קצר אל עבד, שרידי סוללות עפר שתמכו באגם מלאכותי שבמרכזו ניצב הבניין קצר אל עבד, אמות מים, ושרידי כניסה מונומנטלית לאתר. האתר מזוהה על ידי רוב החוקרים כ"טירוס" (צור) המוזכרת בקדמוניות היהודים, האחוזה שהקים הורקנוס לבית טוביה במחצית הראשונה של המאה ה-2 לפנה"ס.
האזכור בקדמוניות היהודים
יוסף בן מתתיהו המספר בספרו על הורקנוס ובני משפחתו כותב בספרו:
תולדות המחקר
הראשונים שזיהו את האתר כ'טירוס' המוזכרת בכתבי יוסף בן מתתיהו היו שני קציני ימיה בריטים צ'ארלס לאונרד אירבי (Charles Leonard Irby; 1845-1789) וג'יימס מנגלס (James Mangles; 1867-1786) שגילו את האתר ב-13 ביוני 1818. בשנת 1862 ביקר באתר מלשיור דה-וגה (Melchior De Vogüé). פליסיאן דה סוסי ביקר באתר בשנת 1863,, הנרי בייקר טריסטראם ביקר באתר באפריל 1864, וקלוד קונדר בשנת 1881 במסגרת סקר ארכאולוגי של הקרן לחקר ארץ ישראל. קונדר הכין תוכניות מפורטות של המערות, שרטט אותן וצילם. הוא שרטט תוכנית של האזור של קצר אל-עבד, צילם את השער וניתח את הממצאים השונים.
באוקטובר 1904 נערך במקום סקר בן שישה ימים של משלחת פרינסטון.
האתר נחפר לראשונה בראשות האמריקאי ה"ק באטלר בתחילת המאה ה-20. בשנים 1962-1961 חודשו החפירות באתר בראשות פ"ו לאפ מטעם בית הספר האמריקאי לחקר המזרח ובסיוע מחלקת העתיקות של ממשלת ירדן. הם התמקדו בשכבות של התקופה הפרסית והתקופה ההלניסטית הקדומה.
בין השנים 1976–1985 חפרו הצרפתים א' וייל ופ' לארשה מטעם המכון הצרפתי לארכאולוגיה של המזרח הקרוב, חוץ מהחפירה הם גם עשו עבודות שיחזור בשיתוף עם מחלקת העתיקות הירדנית.
קצר אל עבד
על פי שחזורם של וייל ולארשה זהו מבנה מונומנטלי שאורכו 40 מטר, רוחבו 20 מטר וגובהו 12 מטר. הכניסה הייתה מצפון, דרך סטיו, שממנו אפשר היה להיכנס אל אמצע קומת הקרקע או לעלות במדרגות אל הקומה העליונה. גם מדרום היה סטיו ולידו גרם- מדרגות נוסף שנועד ליצור סימטריה אדריכלית. במרכז קומת הקרקע היו ארבעה חדרים מוקפים פרוזדורים. הבניין נבנה מאבני גזית גדולות, ובחזיתו שולבו תבליטים רבים של חיות, בעיקר אריות ולביאות. רוב התבליטים היו בקומה העליונה. בקומה התחתונה שולב בכל צד תבליט של פנתר, שנועד לשמש כמזרקה. למבנה ניתנו פירושים שונים: מבצר, מקדש, ארמון או וילה. לדעת אהוד נצר מדובר בפאביליון שנועד לעמוד במרכזו של אגם מלאכותי, הוא סבור שהמקור לרעיון הוא הארמון הצף של תלמי הרביעי בשכונת טלמגוס באלכסנדריה. החוקרים לאפ ווייל סברו שהמבנה לא הושלם מעולם.
האחוזה
מדובר באחוזה גדולה. המבנים הראשונים באחוזה שוכנים כיום מתחת לכפר עיראק אל אמיר, כאשר במקום זה הוקם כנראה ארמון בתחילת המאה ה-2 לפנה"ס. בשטח ישנן מערות חצובות בסלע, שאחת מהן שימשה כנראה כאורווה שהכילה 120 סוסים. המבנה המונמנטאלי המרשים ביותר באתר, שאליו כנראה הביאו מבקרים רמי דרג, היה קצר אל עבד שהשתקף באגם המלאכותי שהוקם. האחוזה כללה גני נוי, בוסתנים ושטחים חקלאיים. השרידים הארכאולוגיים באתר מלמדים על העושר העצום של בעל האחוזה.
המערות
באחת המערות (מערה מס' 5 אצל קונדר) ששורטטה גם על ידי דה סוסי שימשה כנראה לאורווה, במערה נמצאו ממגורות ומתקני קשירה לכ-120 סוסים. מידע זה תואם את המידע שהופיע בפפירוסים של זנון שבו מצוין שבשירות בית טוביה פעלו פרשים.
המטמון
באתר נמצא מטמון מטבעות שכלל עשרות אלפי מטבעות כסף שמשקלם המצטבר כחצי טון. המטבעות המאוחרים ביותר נטבעו בשנת 200 לפנה"ס. השערת החוקרים היא שהמטמון קשור ככל הנראה למשפחת בית טוביה, שהייתה ממונה על גביית המיסים בארץ ישראל עבור הממלכה התלמית, ומשהו השתבש בהעברת המס בתקופה שבה הוטמן המטמון.
טלור
טלור (Tellurium) הוא יסוד כימי מסדרת המתכות למחצה, שסמלו הכימי הוא Te ומספרו האטומי 52.
תכונות
טלור הוא יסוד נדיר ממשפחת המתכות למחצה. בצורת גביש, לטלור צבע כסוף-לבן ובצורתו הטהורה יש לו ברק מתכתי. גביש הטלור הוא חלש ביותר, והוא מתעוות מעצמו בטמפרטורת החדר. ניתן להפיק טלור אמורפי מתמיסת חומצת טלור (Te(OH)6), אך יש מחלוקת האם הוא באמת אמורפי או עשוי מגבישים זעירים. טלור הוא מוליך למחצה מסוג P, אשר מוליכותו משתנית בהתאם לכיוון המערך האטומי שלו וגוברת כשנחשף לאור. מבחינה כימית טלור דומה לסלניום וגופרית. טלור בוער בלהבה ירקרקה-כחולה ויוצר טלור דו-חמצני (TeO2). בצורתו המותכת, טלור גורם לקורוסיביות בנחושת, ברזל ופלדה.
לטלור 22 איזוטופים שונים אשר משקלם האטומי משתרע בין 114Te ו-135Te.
שימושים
לטלור שימושים בעיקר בסגסוגות, למשל כשמוסף לעופרת הוא מחזק אותה ומגביר את עמידותה בפני חומצה גופרתית. שימושים נוספים:
היסטוריה
היסוד טלור זוהה בשנת 1782 על ידי ההונגרי פרנץ מילר פון רייכנשטיין (Franz-Joseph Müller von Reichenstein) כאשר בחן מחצבי זהב בטרנסילבניה. הוא כינה את היסוד החדש שהעריך שנמצא עם הזהב, "מטלום פרובלמטיקום". טלור בודד בשנת 1798 על ידי מרטין היינריך קלפרות (Martin Heinrich Klaproth) שנתן לו את שמו (על שם טלוס בלטינית - אלת האדמה) והבחין בינו לבין אנטימון. בשנת 1832, יונס יעקב ברצליוס חקר באופן שיטתי את תכונותיו של הטלור.
בשנות ה-60 של המאה ה-20 גבר השימוש בטלור בעקבות היישומים התרמואלקטריים החדשים.
צורה בטבע
טלור נמצא בטבע לעיתים קרובות ביחד עם זהב בתרכובת AuTe2 ולפעמים עם מתכות אחרות, ככסף, עופרת וברזל. מעריכים את שכיחותו בטבע כמיליארדית של קליפת כדור הארץ. מחצבי טלור נמצאו במדינות רבות, בין השאר בארצות הברית, קנדה, שוודיה וזמביה.
אמצעי זהירות
אדם שנחשף לריכוזים נמוכים של טלור באוויר עלול לפתח "נשימת טלור", שגורמת לריח המזכיר שום מהפה, בעקבות כימיקל מסוים שנוצר בגוף בזמן השאיפה.
טלור מתכתי ותרכובות טלור נחשבות רעילות ויש לטפל בהן בהתאם.
יורקשייר דיילס
יורקשייר דיילס (באנגלית: Yorkshire Dales, בתרגום מילולי לעברית: "עמקי יורקשייר") המוכר גם בתור הדיילס (The Dales) הוא פארק לאומי ואזור בצפון אנגליה.
אזור היורקשייר דיילס מאופיין באוכלוסייה כפרית דלילה יחסית ואזורים הרריים נרחבים. המונח 'דיילס' משמעו 'עמקים' ונמצא בשימוש נרחב לציון שמות אזורים, נהרות ועמקים באזור יורקשייר. הפארק ממוקם כולו בשטחים ההיסטוריים של יורקשייר, כיום רובו מצוי בשטחי מחוז צפון יורקשייר כאשר חלק קטן במערב הפארק נמצא במחוז קאמבריה.
אזור היורקשייר דיילס ממוקם במרכז רצועה של פארקים לאומיים לאורך צפון אנגליה, כאשר מכיוון מזרח נמצא הפארק הלאומי צפון יורק מורס וממערב הפארק הלאומי אזור האגמים. בצמוד לפארק היורקשייר דיילס מכיוון דרום-מזרח, משתרע 'אזור יופי טבעי נידרדייל' (Nidderdale Area of Natural Beauty) שלמעשה מהווה המשך ליורקשייר דיילס, אם כי במסגרת שימור פחותה מפארק לאומי.
הפארק הלאומי יורקשייר דיילס
הפארק הלאומי הוקם בשנת 1954 בתור הפארק הלאומי השביעי במספר, זאת אחרי הקמת שני פארקים לאומיים בוויילס ב-1951-2 בהם סנודוניה וחמישה פארקים ברחבי אנגליה בהם אזור האגמים וצפון יורק מורס הסמוכים.
הפארק מנוהל על ידי רשות הפארק הלאומי יורקשייר דיילס, רשות הדואגת לשימור שטחי השמורה, אכיפת חוקי הבנייה ותחזוקה של השבילים ותשתיות התיירות ברחבי השמורה. כיום קיימת תוכנית להרחבת שטחי הפארק על ידי הוספת כ-420 קמ"ר מכיוון מערב, מה שיוביל לגבולות הפארק להגיע עד לגבולות הפארק הלאומי אזור האגמים, תוכנית זו מוסכמת על ידי רוב הגופים המעורבים ומחכה רק לאישורים הרשמיים הנדרשים להוצאתה לפועל.
בשטחי השמורה ישנם מספר כפרים ועיירות עם כ-20,000 תושבים סך הכל. בעבר היו מספר מכרות פחם ומחצבות אבן באזור, אך כיום עיקר כלכלת האזור מתבססת על תיירות.
גאוגרפיה
אזור היורקשייר דיילס ממוקם לאורך חלקו המרכזי של הרי הפניין. האזור מאופיין כאמור בשטחים הרריים, עמקים ונהרות, עם אוכלוסייה כפרית ודלילה יחסית.
ברחבי הפארק נמצאים נהרות בהם נהר האור העובר בחלק הצפוני של הפארק, נהר הווארף אשר עובר במרכז הפארק ומתחבר לנהר האוז בקרבת העיר יורק, בצדו הדרום-מערבי של הפארק עובר נהר הרידל. ברחבי הדיילס ישנם מספר רב של פסגות שהגבוהים בהם נעים בגבהים שבין 500 ל-700 מטרים מעל פני הים. הפסגה הגבוהה ביותר בשטחי הפארק היא וורנסייד (בגובה 736 מטרים), פסגות אחרות כוללות את אינגלבורו (בגובה 723 מטרים), וורנסייד הגדול (בגובה 704 מטרים), באקדן פייק (בגובה 702 מטרים) ופן-אי-גאנט (בגובה 694 מטרים).
סקולה (עיירה)
סקולה (באוקראינית: Ско́ле; בפולנית: Skole; ביידיש: סקאָלע או: סקאָליע) היא עיירה במחוז לבוב שבמערב אוקראינה, שבה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה, שמונצחת בשם המשפחה "סקולסקי".
תולדות היישוב
סקולה נוסדה במאה ה-11, ובמאה ה-12 שימשה כתחנת מעבר מרכזית מאזור גליציה להונגריה. באמצע המאה ה-17 נהרסה העיירה בשל פשיטות הקוזקים.
בחלוקת פולין הראשונה, בשנת 1772, נכללה העיירה בתחום גליציה האוסטרית. בשנת 1921, בהתאם להסכם ריגה, נכללה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.
יהודי סקולה
התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא משנת 1702. מהמחצית השנייה של המאה ה-18 התקיימה בעיירה קהילה יהודית עצמאית, ובתקופה זו עלה ארצה הרב יהודה סקולר, שנמנה עם החסידים הראשונים בעיר.
בסוף המאה ה-19 גדל מספר היהודים בעיירה, והוקמו בה חוגים ציוניים ראשונים. בתחילת המאה ה-20 נמנו בעיירה 3,099 יהודים. בין מלחמות העולם התגברה הפעילות הציונית בעיירה, ואף הוקם בה קיבוץ הכשרה. בשנות השלושים של המאה ה-20 גברו ההתנכלויות האנטישמיות בעיירה. עם כיבוש אזור העיירה בידי הסובייטים בסוף ספטמבר 1939, נאסרה בה הפעילות הציבורית היהודית, והולאמו עסקי היהודים ביישוב. בשנים אלה נמנו ביישוב 2,670 יהודים, כשליש מתושביו.
בשואה
בתחילת יולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכנסו לעיירה חיילי הצבא ההונגרי, ובזמן זה החלו האיכרים האוקראינים לפרוע ביהודי העיירה. עם העברת השלטון בעיירה לידי הגרמנים בתחילת אוגוסט 1941, הטילו אלו גזירות שונות על יהודיה, ובהן חובת תשלום סכום כופר גבוה, תוך רצח ראש היודנרט בשל אי עמידה מלאה בכך, וחובת התייצבות לעבודות כפייה מגיל 14, תוך ביצוע מעשי התעללות ורצח בעובדים. זאת, כאשר ביום אחד בלבד בדצמבר 1941 הוצאו להורג עשרים עובדים שנמצאו "בלתי כשירים".
ב-2 עד 4 בספטמבר 1942 פשטו על העיירה שוטרים גרמנים ואוקראינים, וריכזו את יהודיה באלימות במקום כינוס, בו הוחזקו ללא מזון ושתייה, תוך רצח כ-100 קשישים וחולים. ממקום הכינוס נלקחו היהודים לתחנת הרכבת, והוסעו לסטרי, ממנה שולחו למחנה ההשמדה בלז'ץ.
כ-900 יהודים שנותרו בעיירה לאחר האקציה המשיכו לעסוק בעבודות כפייה, עד שהועברו רובם כעבור כחודש גם הם לסטרי, כאשר כמה יהודים שניסו להימלט נורו במקום. בשלב זה נותרו בעיירה שני מחנות עבודה בהם הוחזקו כ-200 יהודים. עד אוגוסט 1943 נרצחו כל יושבי מחנות אלו. בד בבד ערכו הגרמנים והאוקראינים מצוד מקיף אחר יהודים מסתתרים מהעיירה ביערות הסביבה, במהלכו יהודים רבים נתפסו ונרצחו.
לאחר שחרור העיירה בידי הצבא האדום באוגוסט 1944, שבו אליה כ-20 יהודים, אך אלו עזבו אותה במהרה לאור איומים ברצח מצד האוכלוסייה האוקראינית. יהודי אחד ששב להשתקע בעיירה נרצח בה זמן קצר לאחר מכן.
עונת 2011/2012 בליגת העל הרוסית בכדורגל
עונת 2011/2012 בליגת העל הרוסית היא העונה העשרים במספר של ליגת העל הרוסית בכדורגל מאז הקמתה ב-1992 והיא ליגת הכדורגל הבכירה ביותר ברוסיה.
זו הייתה העונה הראשונה שנערכה במתכונת "סתיו-אביב". לראשונה בתולדות הליגה, נערכו המשחקים בשיטה המקבילה לליגות האירופאיות: אם עד אז שוחקה הליגה ממארס ועד נובמבר, החל משנת 2011, נערכו המשחקים החל מסתיו 2011 ועד סתיו 2012, במטרה להתאים את הליגה לתקנים אירופאיים, מהלך שהוביל נשיא ההתאחדות הרוסית לכדורגל דאז, סרגיי פורסנקו.
הליגה נפתחה עם 14 קבוצות בלבד, במקום 16, זאת כיוון שסאטורן ואמקאר פרם לא מצאו ספונסר לפני פרסום לוח המשחקים לעונת 2011/12, שתי הקבוצות הללו נקלעו למשבר כספי עם תום עונת 2010 וסאטורן נשרה לליגת המשנה. בשל כך, הוחלט לצרף לליגת העל קבוצה מהליגה הרוסית הראשונה, קרסנודאר, שסיימה את עונת 2010 במקום החמישי (קבוצות שסיימו במקום השלישי והרביעי סירבו לעלות לליגת העל).
זניט סנקט פטרבורג הבטיחה את זכייתה באליפות 3 מחזורים לפני סיום העונה. אליפות זו הייתה השנייה ברציפות, השלישית בהיסטוריה שלה מאז כינון ליגת העל הרוסית בכדורגל והרביעית בסך הכל מאז זכייתה באליפות ליגת העל הסובייטית בכדורגל.
זו הייתה עונה חמישית ברציפות שקבוצה לא מוסקבאית זוכה באליפות.
מבנה
הליגה שוחקה עם 44 מחזורים, עם שתי הפסקות פגרה באמצע. בסיומה של העונה הסדירה (שכוללת 30 מחזורים) מפוצלת הליגה לשתיים ונערכים משחקי הכרעה בשיטת פלייאוף, כשמנגד משחקות קבוצות תחתית הליגה במאבק על ההישארות בליגה, זאת מבלי להתחשב במיקומן בטבלת האליפות עד לסיום המחזור האחרון בעונה הסדירה.
בסיכום העונה, טום טומסק וספרטק נלצ'יק נשרו לליגת הכדורגל הלאומית של רוסיה, בעוד רוסטוב וקבוצת וולגה ניז'ני נובגורוד, שהיו בסכנת הדחה, שמרו על מקומן בליגה.
רוסלייטן
רוסלייטן (בבווארית: Roßleithen) היא עיירה במחוז קירכדורף אן דר קרמס שבמדינת אוסטריה עילית באוסטריה.
עונת 2011/2012 בליגת העל הרוסית בכדורגל
הסופר קאפ הרוסי
משחק הסופר קאפ הרוסי 2011 הפגיש בין אלופת רוסיה 2010 זניט סנקט פטרבורג ומחזיקת הגביע הרוסי בכדורגל 2010/2011 צסק"א מוסקבה. המשחק נערך ב-6 במרץ 2011.
הטורניר סימן את פתיחת עונת 2011/2012 וזכתה בו זניט סנקט פטרבורג לאחר שגברה על יריבתה בתוצאה 0:1.
סטנלי טוצ'י
סטנלי טוצ'י (באנגלית: Stanley Tucci; נולד ב-11 בנובמבר 1960) הוא שחקן, תסריטאי, מפיק ובמאי קולנוע אמריקאי, זוכה שני פרסי גלובוס הזהב ושני פרסי אמי, וכן מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר לשנת 2010 על גילום דמותו של ג'ון הארווי בסרט "מבט מגן עדן".
קורות חייו
סטנלי טוצ'י נולד בפיקסיל שבניו יורק, בנם של ג'ואן (לבית טרופיאנו), מזכירה בדימוס, וסטנלי טוצ'י האב, שלפני פרישתו היה מורה לאמנות בבית ספר תיכון. אחותו היא השחקנית כריסטין טוצ'י. הוא גדל בקטונה שבניו יורק, ולמד בבית הספר התיכון "ג'ון ג'יי" שם שיחק בנבחרות הכדורגל והפוטבול של בית הספר, וכן היה חבר במועדון הדרמה. את התואר שלו קיבל מאוניברסיטת "SUNY Purchase", שם למד תיאטרון וקולנוע.
קריירה
ב-30 בספטמבר 1982 ביצע טוצ'י את הופעת הבכורה שלו בברודוויי במחזה "The Queen and the Rebels". בשנת 1985 הופיע לראשונה בסרט קולנוע - "הכבוד של פריצי".
טוצ'י הופיע בלמעלה מ-50 סרטים, לרוב בתפקידי משנה. הבולטים מבין סרטיו הם: "תיק שקנאי", "נשיקת מוות", "לילה גדול", "הדרך לפרדישן", "השטן לובשת פראדה" ו"ג'ולי וג'וליה".
טוצ'י היה מועמד שלוש פעמים לפרס גלובוס הזהב וזכה פעמיים; פעם ראשונה על תפקידו בסרט הטלוויזיה "Winchell" ובפעם השנייה על תפקיד המשנה שלו בסרט הטלוויזיה "הפתרון הסופי" שם גילם את דמותו של אדולף אייכמן. כמו כן היה מועמד חמש פעמים לפרס אמי וזכה בו פעמיים; הפעם הראשונה על גילום דמותו של וולטר וינצ'ל בסרט הטלוויזיה "Winchell", והשנייה על תפקידו בסדרת הטלוויזיה "מונק".
בשנת 2006 שיחק לצד גריפין דאן בסדרת הטלוויזיה שלא האריכה ימים "3 ק"ג", ברשת CBS.
בשנת 2009 הופיע בסרט "מבט מגן עדן" עליו קיבל מועמדויות: לפרס אוסקר, פרס גלובוס הזהב ופרס באפט"א.
בשנת 2017 שיחק בסרט הפנטזיה "היפה והחיה", המבוסס על סרט האנימציה של חברת וולט דיסני "היפה והחיה". באותה שנה החל להשתתף בסדרת האתנולוגיה "אויבות", שנוצרה ונכתבה על ידי ראיין מרפי, לצידן של ג'סיקה לאנג וסוזן סרנדון כבן דמותו של ג'ק וורנר.
חיים אישיים
טוצ'י גר בניו יורק עם שלושת ילדיו - תאומים ובת. אשתו, קייט טוצ'י, לה היה נשוי משנת 1995 מתה מסרטן במאי 2009.
בשנת 2012 נישא לפליסיטי בלאנט, אותה הכיר בחתונתה של אחותה, אמילי בלאנט, לג'ון קרסינסקי.
טוצ'י הוא שותף במסעדת "Finch Tavern" שבמקום מגוריו.
תסמונת קוטאר
תסמונת קוטאר (בצרפתית: Syndrome de Cotard; נקראת גם "דלוזיית קוטאר", "אשליה ניהיליסטית" או "אשליית השלילה") היא הפרעה נוירופסיכיאטרית של הכחשת הקיום העצמי, שבהּ מחזיק החולה בדעה שהוא מת או נרקב, שאינו קיים כלל, שהדם בגופו נעלם או שחסרים בגופו איברים פנימיים. לעיתים מאמינים הלוקים בתסמונת באשליה של גדלוּת או קטנוּת קיצונית וחסרת היגיון של הגוף, או בהיותם בני-אלמוות. המחלה היא נדירה ונפוצה בעיקר בקרב נשים ומופיעה לרוב בגיל המעבר, באופן פתאומי, ואצל חולים ללא עבר של מחלות נפש וילדות נורמלית לכאורה.
תסמיני המחלה
תסמונת קוטאר מלווה בדרך כלל בדיכאון, במחשבות שווא ובהזיות, באובדן זיכרון ובסכיזופרניה, ואף נקשרה בהרעבה עצמית. אצל הלוקים בתסמונת נפוצים דחפים עזים להתעללות עצמית ולהרס עצמי, כמו גם מחשבות אובדניות. ההזיות מהן סובלים החולים קשורות לעיתים בחוש הטעם והריח: יש חולים המשוכנעים שהם נרקבים, שהאוכל שלהם שונה ממה שהם רואים והוא בעצם טינופת בדמות צואה או בשר אדם רקוב. בהרס העצמי המאפיין את המטופלים טמון פרדוקס קיומי - למרות שהם מאמינים שהם מתים או שלעולם לא ימותו, הם עדיין מנסים להרוס את עצמם. החוקרים ד"ר מ' דייוויד אנוך וד"ר ו' ה' טרתוואן הציגו עדויות שונות של חולים במחלה. אחת החולות תיארה את תחושותיה כך:
החוקרים טענו שאם תתפתח המחלה, עלולה מטופלת כזו להגיע למצב שבו תוותר על קיומה ואף תחדל מלהשתמש במילה "אני". מקרה אחר של בחור בן 26 שתיאר בפני הפסיכיאטר שלו כי "אין לו גוף ממשי" מדגים היטב את גישת החולים: המטופל סירב להכיר בעובדה שיש לו גובה, משקל, ראש, חזה או גפיים והכחיש את העובדה שהוא אוכל או שהוא עושה את צרכיו. לשאלה לאן נעלמו מהכוס המים ששתה, ענה ש"הם התאדו". כאשר דחק בו הפסיכיאטר להסביר את חוסר העקביות בתשובותיו, התעלם מהשאלות או ענה בלקוניות "אני לא יודע", ולא נראה היה שהוא מבין את הסתירה בדבריו.
אשלית חיי הנצח
מלבד האמונה כי הם עצמם או איברים מגופם אינם קיימים, חווים חולים רבים בתסמונת קוטאר נטיות אובדניות, וזאת למרות אמונה רווחת אצלם שהם בני אלמוות; החולים נוטים להעמיד את אלמותיותם במבחן על ידי נטילת סיכונים קיצוניים או ניסיונות התאבדות חוזרים ונשנים. העיסוק האובססיבי במוות רווח בקרב החולים, ורבים מבקשים מהסובבים אותם לגרום למותם. אינוֹך וטרתוואן ציינו כי על אף שהחולה בקוטאר עלול לשקוע בייאוש עמוק עד כדי רצון לחדול מלהתקיים, באופן פרדוקסאלי נדמה לו שעצם המחשבה על המוות אינה אפשרית, מה שמוביל בפועל להתפתחות אשליית חיי הנצח - דבר המוביל בסופו של דבר לייאוש גדול יותר, שהוא תוצאה של העימות בין הרצון למות לבין האמונה של החולה שהוא נידון לחיות לעד במצב של אי-קיום.
הגורמים לתסמונת
בקרב החוקרים אין תמימות דעים בקשר לגורמים למחלה. בין הגורמים שהתגלו מצוינים בעיות מבניות במוח ומחלות שמקורן ברעלים או בחילוף החומרים. חוקרים יפנים טוענים שגם לבעיות בהפרשת בטא-אנדרופינים יש תפקוד חשוב בהיווצרותה של התסמונת. בשנת 1996 תואר מקרה של חולה אשר סבל מהתפרצות של המחלה כתוצאה מנזק מוחי שנגרם לו לאחר תאונת אופנוע.
טיפול
הטיפול בתסמונת קשה במיוחד, ותרופות טריציקליות וכן תרופות נגד דיכאון מסוג SSRI לא נמצאו כיעילות באופן משמעותי. לעומת זאת, טיפול בנזעי חשמל הוכח כיעיל בחמישה מחקרים שונים שבחנו את הטיפול בסינדרום בשיטה שנויה במחלוקת זו.
1918 בקולנוע
בסטר קיטון (1917–1944)
סרטים בכיכובו של רוסקו ארבוקל ובהשתתפותו של באסטר קיטון שיצאו לאקרנים ב-1918:
צ'ארלי צ'פלין (1914–1940)
סרטי צ'ארלי צ'פלין שיצאו לאקרנים ב-1918
אפתה
אַפתָה (או אפטה; Aphtha) היא כיב (פצע פתוח) קטן יחסית בחלל הפה. בלשון עממית ידועות האפתות, המטרידות חלק נכבד מהאוכלוסייה, כפצעי ויטמינים או כפצעים לבנים בפה. פצע זה רגיש למגע(בין אם דרך הלשון או דרך האצבע) ועלול להכאיב בחשיפה למגע.
תסמינים
כ-60% מהאוכלוסייה סבלו מאפתה לפחות פעם אחת בחייהם; כ-10% מתושבי ישראל סובלים מהתופעה באופן כרוני, אזי מכונה המחלה RAS (ראשי תיבות של Recurrent Aphthous Stomatitis, "תסמונת אפטוטית חוזרת" ; סטומטיטיס הוא שם כולל לכמה סוגים של כיבי פה).
אנשים רבים עלולים להתבלבל בין אפתה לסוגים אחרים של כיבים בפה כגון הרפס, סרטן הפה וגם פקעיות הטעם (פפילות)
האפתות אינן מידבקות. לפני הופעת האפתה, חש האדם בדרך כלל מין דגדוג או עקצוץ במקום בו תופיע. האפתה מתפתחת תוך מספר ימים, ותמיד נעלמת מעצמה בין שבעה לעשרה ימים לאחר הופעתה (ובמקרים קיצוניים - חודש) ללא השארת צלקת. קוטרה של האפתה נע בין כמה מילימטרים לסנטימטר אחד (אפתה גדולה ומטרידה במיוחד מכונה ברפואה אפתה מז'ור, Aphthous major); צבעה לבן-ורדרד-צהבהב, שוליה אדומים וצורתה אליפטית בדרך כלל.
האפתה גורמת לכאב רב במגע עם הלשון והשיניים, ומקשה על האכילה, השתייה והדיבור. לעיתים גורמת האפתה לנפיחות של קשרי לימפה בלסת, דבר המקנה תחושה מוטעית של כאב שיניים. כאב רב נגרם גם כשהאפתה באה במגע עם מלח בישול ועם חומרים חומציים; החולה חש כאב עם אכילת מזונות מלוחים, חומץ ופירות ומיצי הדר.
מכאיבות יותר הן אפתות המופיעות על הפרנום (Frenum, בעברית: רסן - הרצועות הדקות המחברת את פנים הלחיים לחניכיים).
גורמים
הגורם לאפתות טרם הוברר באופן נחרץ. כמה השערות הועלו:
טיפול
אין תרופה לאפתות, אך הן כאמור נעלמות מעצמן מספר ימים לאחר הופעתן. קיימים מספר טיפולים, אשר בחלקם מביאים להקלה (שנויה במחלוקת) במחלה, ובחלקם מהווים טיפולים תסמיניים (סימפטומליים), אשר מפחיתים את הכאב הנגרם על ידי האפתה אך לא מביאים לריפויה.
כטיפול מונע יש לשמור באופן קפדני על היגיינת פה, ולהימנע מלגעת בפה באצבעות מלוכלכות. צריכה של מספר חומרים חסרים (ראו לעיל: "גורם מטבולי") עשויה למנוע אפתות. החלפת משחת השיניים (במיוחד לכזו שאינה מכילה SDS; באמצע העשור הראשון של המאה ה-21 החלו להופיע בשוק משחות שיניים רבות שעל אריזתן מצוין כי אינן מכילות SDS) והחלפת סתימות אמלגם בסתימות מחומר אחר (פתרון דרסטי ויקר עבור רוב האנשים) עשויות למנוע אפתות. ישנה טענה שמציצה יומית של טבלית המכילה פרופוליס מפחיתה משמעותית את הסיכוי להופעת האפתה.
קיימות מספר משחות אשר ברובן מאלחשות (מרדימות) במידה זו או אחרת את אזור האפתה ומקלות על הכאב. מספר חולים מעידים על האצת קצב ריפוי האפתה כתוצאה משימוש במשחות אלו, אך ייתכן שמדובר בתופעה פסיכוסומטית. בישראל נמכרות משחות כאלו תחת השם המסחרי אורלמדיק ואפתגון ג'ל. יש לציין כי משחות אלו אינן מחליפות מעקב של רופא שיניים או טיפול יסודי.
שטיפת הפה במי חמצן (מימן על-חמצני, H2O2) או בתמיסות אנטיספטיות אחרות מחסלת ביעילות מיקרואורגניזמים בפה, וכן כאלו שנלכדו באפתה; הדבר עשוי לזרז את ריפויה ולמנוע זיהומים משניים. גם שטיפת הפה במלח, או זריית גרגרי מלח ישירות על האפתה - אף כי הדבר כרוך בכאב רב - עשויים לסייע בריפוי האפתה, במיוחד בימים הראשונים להופעתה. מספר חולים מדווחים על הקלה משמעותית באמצעות שטיפת הפה בחליטת פרחי קמומיל מספר פעמים ביום. טיפול אלטרנטיבי נוסף הוא שטיפת חלל הפה בחלב עיזים על פי מחקר שנערך נמצא כי אכן חלב עיזים תורם לשיפור תסמיני אפתה, ישנן טענות שצריך לשתות את החלב היישר מהעטין, אך מחקר שנערך בישראל בעזרת תרבית תאים אנושיים שנחשפו לווירוס ממשפחת ההרפס הגורם לאפתות ולחלב עיזים העלה את ההשערה כי חלב עיזים מפוסטר יעיל נגד הווירוס בדומה לחלב לא מפוסטר (הישר מהעטין) ועל כן הוא עדיף (חלב לא מפוסטר עלול לגרום לזיהומים). עם זאת אנשים רבים האלרגיים למוצרי חלב עיזים מפתחים אפתות בחשיפה אליהן, ולכן טיפול זה עלול לגרום להחמרת המצב באנשים אלו. לאלחוש אזור האפתה ניתן להשתמש בקרח, הגורם להקלת הכאב למשך כמחצית השעה (זמן אותו ניתן לנצל לאכילה).
טיפולים אחרים מבוססים על סתירת עודפי חומצה באזור האפתה באמצעות חומרים בסיסיים, דבר המביא להקלת הכאב. ניתן לשטוף את הפה בתמיסת סודה לשתייה (נתרן מימן פחמתי, NaHCO3) או בתכשירים נגד צרבת. קיימות מדבקות (אותן ניתן לרכוש בבתי מרקחת) אשר עשויות חומר אכיל; המדבקה מכסה את האפתה ומקלה על הכאב; היא מתמוססת לאחר מספר שעות.
את כל התכשירים שלעיל ניתן להשיג ללא מרשם רופא. במקרים קיצוניים, בהם מופיעות מספר אפתות גדולות ומכאיבות במיוחד, יש להיוועץ ברופא. הלה עשוי לספק מרשם לאנטיביוטיקה או לסטרואידים. משחות שונות מכילות סטרואידים (ועל כן מחייבות מרשם רופא) ויוצרות שכבה דביקה המכסה את האפתה ומונעת מגע איתה ובכך מונעת כאב, ועשויה לזרז את קצב הריפוי של האפתה. כמו כן עשוי הרופא לספק מרשם למספר תכשירים חזקים לאלחוש האפתה וכן לתמיסת חומצה גופרתית (H2SO4), שמחסלת זיהומים שנוצרו על הפצע ומשאירה על האפתה שכבת כיסוי המפחיתה זיהום מחודש, עד להחלמה הטבעית. לחיטוי מקומי של האפתה באמצעות התמיסה שיעורי הצלחה גבוהים.
דרך דרסטית למדי לטיפול באפתות מטרידות במיוחד היא הסרה כירורגית שלהן; בדרך כלל לא מדובר בניתוח של ממש אלא בצריבה של האפתה באמצעות כסף חנקתי (AgNO3) או לייזר.
עוד טיפולים כוללים:
יתירות
יתירות בהנדסה
יתירות הנדסית מתפקדת בשני אופנים, יתירות פסיבית ויתרות אקטיבית. שניהם מתאפיינים בכפילות או עודף כושר יצור או תפוקה מעבר לדרישות המינימליות או מגבלות בטיחות הדרושות ונועדו למנוע מצב של ירידה פתאומית בביצועים או השבתה מוחלטת עקב תקלה ופועלים באופן אוטומטי ללא צורך בהתערבות חיצונית. בכך משפרים את אמינות ויציבות המערכת.
יתירות פסיבית מנצלת עודף בכושר או תפוקה לצימצום מידת ההשפעה של כשל. מקרה טיפוסי כזה הוא השימוש העודף בכבלים המחברים גשר תלוי כדי להפחית את הסיכון שבקריסת הגשר כולו, במקרה שאחד מהם ניתק או נקרע. הצבת שני פנסי דרך ברכב, כך שבמקרה של תקלה באחד מהם, לא נותר הנוהג ברכב ללא ראות כלל. דוגמה נוספת היא RAID קיצור של redundant array of independent disks, תצורת אחסון של כוננים קשיחים הנהוגה בשרתים, באופן המאפשר שחזור מידע שאבד בעת תקלה. בדוגמאות אילו, נוצלה תכונה הנדסית מובנית ולא נעשתה כל פעולת בדיקה או תהליך קבלת החלטות כלשהו לטיפול בתקלה. שיטה כזו של תכנון הנדסי נקראת גם "שולי ביטחון".
יתירות אקטיבית מתמודדת עם כשל ביצועי במערכת על ידי ניטור המרכיבים הקריטיים ובדיקה שגרתית שלהם על ידי מערכות בקרה וניתוב אוטומטיות - תוך שימוש ב"לוגיקת הצבעה" - המעבירה את החיבור למרכיב גיבוי ללא התערבות חיצונית. חלק מתשתיות החשמל של ספקי החשמל פועלות על עיקרון לוגיקת הצבעה, כאשר מאותר עומס יתר באחד הקווים, מתבצע ניתוק של הקו העמוס וחיבור מחדש של קווים אחרים וכל זאת ללא מגע או התערבות חיצונית. ישנן מערכיות קריטיות הפועלות על עיקרון דומה כגון גנרטור חשמלי שנכנס לפעולה אוטומטית כאשר רשת החשמל הכללית נופלת כפי שנהוג במקומות כמו בתי חולים או מערכת אל-פסק, וכן בלמי חרום במשאית או רכבת. כיום חלק גדול מהמערכות האמורות נעזר בבקרת מחשב. בהקשר זה היתירות מתפקדת כמצב אל-כשל (fail-safe).
תורת האינפורמציה
את רעיון היתירות בתורת האינפורמציה הגה לראשונה קלוד שאנון אבי תורת האינפורמציה. יתירות בהקשר זה פירושה כמות הסיביות המינימלית הדרושה לשידור מידע פחות כמות הסיביות שמכיל המידע עצמו, במילים אחרות כמות השטח ה"מבוזבז" על מנת לשדר מסר מסוים. כל שפה טבעית מכילה יתירות טבעית המאפיינת אותה, זאת משום שאותיות מסוימות מופיעות לעיתים תדירות יותר מאשר אותיות אחרות, למשל בשפה העברית האות י|יו"ד היא הנפוצה ביותר (11.7 אחוז בקירוב) לעומת האות זי"ן שהיא הנדירה ביותר (רק כ-0.9 אחוז). יתירות טבעית היא חלק בלתי נפרד מהשפה ואמורה לסייע בהבנת השפה לבני אנוש. בעזרת חישוב אנטרופיה, הוכיח שאנון כי בשפה האנגלית, המכילה 26 אותיות, כל אות מסוגלת להכיל תאורטית סיביות מידע, אולם בפועל בשל היתירות הטבעית, אותיות השפה האנגלית מעבירות פחות מידע, ליתר דיוק רק 1.5 סיביות לאות. מזה נובע כי יתירות השפה האנגלית היא סיביות.
בהקשר זה יש להבחין בין שני סוגי יתירות, יתירות טבעית ויתירות מוספת. האחרונה בניגוד ליתירות טבעית, היא יתירות מלאכותית שמוספת למידע במתכוון למטרות שונות כמו איתור שגיאות, אבטחת מידע ואחרות, כפי שיוסבר להלן.
דחיסת מידע
דחיסת מידע היא בעצם דרך מתמטית לצימצום או סילוק יתירות בלתי רצויה מהמידע על ידי סידור מחדש של המידע בצורה המייצגת את כולו ביעילות הרבה ביותר תוך שמירה על שטח אחסון המינימלי ביותר. היתירות במידע משמשת כ"סדר" שמטרתו להקל על הבנת המידע לבני אדם. אולם כשמדובר במחשבים סידור כזה בזבזני וגוזל נפח אחסון יקר.
במחשב מידע מיוצג על ידי סיביות, אותיות מיוצגות בקידוד ASCII לפיו כל אות מאכלסת שמונה סיביות, מצב המאפשר לייצג בעזרת בית אחד 256 תווים אפשריים. לא כל התווים מאכלסים את שטח הבית במלואו התווים הראשונים בטבלה ניתנים לייצוג בפחות סיביות מאשר האחרונים למשל. אולם למען הקריאות עבור בני אדם לא ניתן לנצל רווחים אילו, בהקשר זה הרווחים (קרי אפסים) בייצוג המידע משמשים כיתירות טבעית הנחוצה לצורך קריאותו. מחשב אינו זקוק לרווחים ועל כן ניתן לנצל שטח זה לאחסון מידע נוסף. הופמן למפל וזיו ואחרים הראו שיטות שונות כיצד לנצל רווחים אילו לייצוג התווים באופן החסכוני ביותר המתאים למחשב.
סכום ביקורת
לעומת זאת סכום ביקורת הוא אמצעי להוספה מכוונת של יתירות לצורך איתור שגיאות הנובעות משיבושים בשידור עקב רחשי רקע או תקלות בקריאה וכתיבה של הנתונים על גבי מדיה דיגיטלית. בדיקת יתירות מחזורית או בקיצור CRC היא פונקציית איתור שגיאות הנפוצה בשימוש בתקשורת דיגיטלית ובהתקני אחסון לאיתור תקלות מידע הגולמי המועבר בערוץ או בתוכן המאוחסן על גבי המדיה, עקב שיבושים, הפרעות או תקלות. הפונקציה מייצרת מחרוזת קצרה של n סיביות שהיא פונקציה כלשהי המבוססת על שארית מחילוק בפולינומים של התוכן, הנקראת סכום ביקורת אותה משרשרים בסוף התוכן. בבדיקה של המידע לאחר מכן ניתן לזהות שיבושים אם ישנם ולנקוט בפעולה המתאימה אם מחרוזת סכום הביקורת אינה תואמת את הצפוי. קוד תיקון שגיאות הוא אלגוריתם המוסיף יתירות מלאכותית למידע באופן המאפשר שחזור המידע בסביבה בה הערוץ או המדיה בה עובר המידע בלתי יציב או משובש. ככל שנדרש דיוק רב יותר כן יש צורך ביתירות גבוהה יותר. למשל שיטת הצריבה של כונני תקליטורים המקובלת כיום, היא לפי אלגוריתם קוד תיקון שגיאות ריד-סולומון (Reed-Solomon). בשיטה זו המידע הצרוב על גבי הכונן מכיל יתירות מוספת בכמות העולה על כמות המידע עצמו יותר מכפליים.
יתירות לשונית ויתירות רטורית
יתירות היא מאפיין חיוני בחקר שפות ופונולוגיה (תורת ההיגוי). יתירות מסייעת למאזין בהבנת משמעות המילים ומסייעת במניעת בלבול, אי-בהירות ודו-משמעיות העלול לנבוע עקב הפרעה או רעשי רקע ולמעשה אף מגבירה את הסיכוי לניחוש משמעות המסר מבלי לשמוע את כולו בבירור. לדוגמה: בשטח עבודה, עם רעשי רקע חזקים, צועק פועל אל חברו: "בור!" כדי להזהירו מבור שנפער בשטח. השומע עלול לטעות ולשמוע "בוא" ולהתקרב אל הבור במקום להתרחק ממנו. אולם אם המזהיר לא יסתפק במילה אחת המעבירה את המסר, אלא יוסיף מילים "מיותרות" ויצעק: "זהירות! יש כאן בור." הרי שסביר להניח שהשומע יבין שהמילה היא "בור" ולא "בוא", וגם אם לא - ידע שנצעקה אזהרה ויזהר.
יתירות בתכנות
בשפות תכנות קוד יתיר הוא ביטוי המתאר קוד שאין לו השפעה כלל על פלט התוכנית. לעיתים מכונה גם dead code (קוד שאינו מבוצע לעולם). ישנם מפתחים שמייחסים ביטוי זה גם לקטעי קוד דומים בעלי פונקצונליות זהה, בטענה כי ניתן היה לכמס קטעים אילו או חלקם תחת פונקציה אחת ובכך למנוע כפילות ולחסוך מקום.
יתירות מוספת
דוגמה נפוצה לפונקציית יתירות קריפטוגרפית מופיעה בתקן איזו ISO/IEC 9796 הפונקציה מוגדרת באופן הבא: לאחר שהמסר \ x רופד והורחב לפי התקן, משלבים את \ t הבתים של המסר עם \ t בתים יתירים לסירוגין כך:. בכך מכפילים את אורך המסר ל-\ 2t בתים. הפונקציה \ S הנקראת Shaddow function מוגדרת עבור קלט \ u בגודל בית אחד כדלהלן: