cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
נירית ירון
ביוגרפיה
ירון עבדה כמלהקת בסרט "אבא גנוב 1" בבימויו של ינקול גולדווסר, כתבה את הסדרה "לא כולל שירות", וכתבה תסריט וביימה את הסרט "סיפורי תל אביב".
בן זוגה של ירון הוא הפרסומאי אודי פרידן. ביימה בין השאר את הפרסומת למשקה "תפוזינה" של משרד הפרסום ראובני פרידן, פרסומת ל"נמס בכוס" ופרסומת למרק הנמס "רגע חם" של אסם. ב-2004 נדחתה תביעת דיבה שהגישה עם פרידן נגד אתר וואלה! בעקבות כתבה ארסית בנושא זה.
אחותה, צפנת, הייתה נשואה למוזיקאי שם טוב לוי.
טריפה
טריפה (באנגלית: Predation) היא יחס-גומלין אקולוגי שבו מין אחד אוכל בשר (הנקרא טורף) ניזון מבשר מגופו של בעל חיים אחר (נטרף), באופן אקטיבי ובכך גורם למותו של אותו פרט, כך שהיא נחשבה למערכת של יחסי תועלת +/- בדומה לטפילות. השפעתם של טורפים אקטיביים משפיעה על המערכת האקולוגית במגוון דרכים, כשבראש המערכת עומדים טורפי-על.
מערכת יחסי טריפה היא חלק מהגורם המשמעותי ביותר על הברירה הטבעית, החל מתור הקמבריון, כאשר מינים טורפים הצליחו לדלל את אוכלוסיית הנטרפים למעט אלה שפיתחו דרכי התגוננות מספיקים ושכללו אותם תוך שהטורפים מנסים לעמוד באותם שיטות, בדרכי אבולוציה הדדית. בשל כך למגוון טורפים ישנם מגוון שיטות ציד בעוד הנטרפים בעלי מגוון שיטות התגוננות.
הטריפה משפיעה על המערכת האקולוגית במספר עניינים ביניהם: הדברה ביולוגית, סכנת הכחדה למיני נטרפים שאיבדו את הגנתם מטורפים פולשים או לחלופין אינם מצליחים להסתגל להגנת טרף פולש, לעיתים רעיל. בנוסף היעלמות טורפים יכולה להשפיע על בתי גידול, כאשר נטרפים בעלי גידול אוכלוסייה יכולים להגיע למימדי מגיפה ולפגוע בתנאי הטבע. כך למשל איילים וקיפודי ים בסביבות ללא טורפים ראשיים, יכולים לגרום לקריסת יערות וכרי אצות לחלוטין.
לרוב הטורפים צריכים לעמול קשה כדי להצליח בציד, של נטרפים שפיתחו צורות הגנה שונות נגד טורפים. במקרים רבים הם נכשלים והנטרפים מצליחים למנוע את הטריפה, מה שגורם להמשך דחיפת הלחץ הקו-אבולוציוני לטובת שני הכיוונים.
יחסי קנדה–קרואטיה
סקירה כללית
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-14 באפריל 1993. במרץ 2009 ביטלה קנדה את חובת הוויזה לאזרחי קרואטיה הנוסעים לקנדה. קנדה תמכה בשילובה של קרואטיה במוסדות אירו-אטלנטיים, בהצטרפותה הרשמית של קרואטיה לנאט"ו בשנת 2009 וב בשנת 2013. קרואטיה אישרה את הסכם השותפות האסטרטגי של קנדה-האיחוד האירופי באפריל 2018. קנדה וקרואטיה חתמו על הסכם בנושא הימנעות מכפל מס בשנת 1999. שתי הממשלות חתמו גם על הסכם קידום השקעות זרות והגנה בשנת 1997, וכרתו הסכם תחבורה אווירית בשנת 2006.
טריפה
הגדרה
טורפים אוכלי בשר אקטיבים נפוצים בכמעט כל הקבוצות של בעלי החיים ואף אצל כמה פטריות או צמחים טורפים וגם בני אדם יכולים להיחשב כטורפים. חלק מטורפים אלה הם היפרקרניבורים מובהקים בעוד אחרים נחשבים לאוכלי כל ולעיתים מינים אף ישנו את תפריטם הרגיל ויגוונו בטריפת בעלי חיים. גם קרניבורים מובהקים אינם בהכרח טורפים מאחר שהם יכולים להיות מסנני פלנקטון, אוכלי נבלות, אוכלי צואה, אוכלי קשקשת, טפילים מוצצי דם או אוכלי ביצים. עם זאת חלק מקבוצות אלה יטרפו גם בעלי חיים בהינתן אפשרות. מרבית המינים שאוכלים בשר של בעלי חיים אחרים מבלי שמתו נחשבים לטורפים, למעט אוכלי ספוגיים שאינם גורמים למותם של הספוגים היכולים לחדש את עצמם.
יחסי קנדה–קרואטיה
יחסים מסחריים
היחסים המסחריים הדו-צדדיים בין קנדה לקרואטיה צנועים אך הולכים וגדלים מדי שנה. לשכת המסחר הקנדית-קרואטית בטורונטו ורשת העסקים הקנדית-קרואטית בזאגרב פעלו בקידום סחר דו-צדדי וארגון משימות סחר. קרואטים-קנדים ממלאים תפקיד מפתח בפיתוח הזדמנויות סחר והשקעה בשתי המדינות.
טריפה
הגדרה
סוג נוסף של טריפה היא של טורפים ההורגים טורפים אחרים מסיבות תחרותיות, אך בפועל אוכלים אותם.
התנהגות טורפים
בעוד אוכלי צמחים יכולים ללעוס מזון ללא חיפושים והתאמות גדולות, מרבית הטורפים נאלצים לעמול קשה כדי להשיג טרף, מאחר שהנטרפים במקרים רבים עירניים ביותר לגילוי טורפים ולהרוס את יכולתם. במקרים מסוימים הטורפים נכשלים כל כך שהם מפתחים שיטות ציד חדשות כמו ציד בלהקות.
יחסי קנדה–קרואטיה
שיתוף פעולה הגנתי
קרואטיה היא בעלת ברית מוערכת ששירתה לצד הכוחות המזוינים הקנדיים באפגניסטן, בקוסובו ובמשימות נאט"ו אחרות וממלאת תפקיד חשוב בנוכחות המשופרת של נאט"ו. ספינות הצי המלכותי הקנדי מבקרות בקביעות בנמלי קרואטיה, כולל HMCS שרלוטטאון בנובמבר 2017 ו-HMCS Ville de Quebec בדצמבר 2018.
טריפה
התנהגות טורפים
שיחור מזון מתבצע במגוון שיטות, כאשר חלקם עוברים מרחקים גדולים בחיפוש המזון, חלקם בשוטטות בעוד אחרים תוך כיוונון על המטרה או תפוצתה הכללית. כדי להצליח לטורפים יש מערכת חושים רגישה וחושי ראייה, שמיעה, ריח ועוד חושים רגישים ביותר ורובם בעלי אזור פנים המופנה קדימה כדי לאמוד מרחק ביעילות. חלק מהטורפים גם ינצלו חושים שהטרף שלהם חלש בהם, למשל נחשים המחפשים יונקים בעלי חום גוף קבוע, אותו הם יכולים לחוש.
כשהטורפים מוצאים את הטרף הם מחליטים על אסטרטגייה להגעה אליו, לבחור את המטרה הקלה ביותר ולחמוק מכיוון הרוח, העלול לחשוף אותם מוקדם מדי. לרוב טורפים שהתגלו בטרם עת יוותרו על הציד, אם כי יחזרו מאוחר יותר כשיוכלו שוב להיעלם.
אף שיש מספר שיטות הגעה לטרף הם מחולקות באופן כללי לשני שיטות: תאוצה לעבר הטרף, בו ישנו מרדף בין הטורפים והנטרפים ומארב לטרף, בו הטורפים מצליחים לטמון מלכודת או עמדה מוסתרת לטרף, בו הם תוקפים ולעיתים אף מושכים לעברם את טרפם. ישנם גם טורפים שמשלבים את שני השיטות ואף טורפים ששיטתם משתנה בין השיטות. אחדים בעלי יכולת ליירט את הטרף במהירות, כמו אצל זיקיות ובאופן מעט שונה אצל בזים ושפיריות. ישנם גם טורפים אופורטוניסטים שיגוונו אם תינתן להם הזדמנות קלה לטרוף. דוגמא לכך הוא התנהגות של הרג עודף, העוזר להם לאגור מזון בעת שפע לזמני רעב.
טורפים שונים משתמשים בלסתות חזקות, מערכות של שיניים חדות ומשוננות ובטפרים מגודלים, לעיתים נשלפים, בארס או במכות ראש, גפיים או זנבות מהירים כדי להצליח להרוג את הטרף. טורפים אחרים מעדיפים להרוג בחניקה, הטבעה, הפלה מצוקים, זריקת אבנים, התשת הטרף בריצה למוות או השארתו להתחמם בשמש לוהטת. מבנה גופם של מספר טורפים מספיק להם כדי להתמודד בהצלחה גם עם חיות גדולות מהם, דבר התקף הן לטורפים קטנים כמו חדפיים ונמלים והן לטורפים גדולים כמו אריה ופומה. בעת שטורפים בודדים לא מספיקים להרג הם יצודו בלהקות שיגדילו את כוח ההרג.
חלק מהטורפים בולעים את טרפם בשלמותו אחרים יבתרו אותו, לבד או בקבוצה ולעיתים אף ישתמשו בכלים לשם כך. טורפים גם צריכים להתמודד עם איברים מגוננים של טרפם כמו שריון, רעלים או קוצים ולרוב הם מסירים אותם טרם האכילה. חלק מהטורפים גם פיתחו חסינות לכמה רעלים. חלקם נאלצים למהר באכילה כדי שלא ייחשפו בעצמם לטורפים או לחומסנים ויעדיפו לגרור את הטרף למחבוא.
מערכת היחסים בין טורפים ונטרפים
מערכת יחסי טריפה-התגוננות היא חלק מהגורם המשמעותי ביותר על הברירה הטבעית, החל מתור הקמבריון, כאשר מינים טורפים הצליחו לדלל את אוכלוסיית הנטרפים למעט אלה שפיתחו דרכי התגוננות מספיקים ושכללו אותם תוך שהטורפים מנסים לעמוד באותם שיטות, בדרכי אבולוציה הדדית. בשל כך למגוון טורפים ישנם מגוון שיטות ציד בעוד הנטרפים בעלי מגוון שיטות התגוננות. היחסים כיום מורכבים ביותר וישנם מינים שהתמחו מאוד הן בציד והן בהתגוננות - לעיתים תוך שימוש בשיטות דומות כמו בהסוואה כדי להצליח בשני המשימות.
במערכת אקולוגית מורכבת ישנם מארג מזון, בו יצרנים נאכלים בידי טורפים ראשונים שנאכלים בידי טורפים שניים ולבסוף נאכלים בידי טורף-על חסר טורפים. טורפי-על חשובים למערכת מאחר שהם בעלי כלים להתמודד עם הנטרפים הגדולים והמרובים ביותר, מה שעוזר לדלל את אוכלוסייתם. עם זאת מאחר שהנטרפים מדורבנים להתגונן מפני טורפים אלה סיכוייהם להצליח פחותים יחסית והם נאלצים לשכלל את כישוריהם, למשל בציד בלהקה.
אוכלוסיית נטרפים יכולה להיות מושפעת במספר דרכים על הטורפים והנטרפים:
מודל אקולוגי תאורטי
מודל בסיסי באקולוגיה, הנקרא מודל לוטקה-וולטרה (Lotka-Volterra), מתאר את ההשפעה של טריפה על הדינמיקה של אוכלוסיות המין הטורף והמין הנטרף (כגון זאבים וארנבות).
נסמן את גודל אוכלוסיית הנטרפים ב-N ואת גודל אוכלוסיית הטורפים ב-P. אוכלוסיית הנטרפים מתרבה בקצב r ונטרפת על ידי הטורפים בקצב aP, כאשר a הוא קצב הטריפה של טורף בודד. הטורפים מתים מגורמים סביבתיים אחרים בקצב קבוע \gamma ומתרבים בקצב caN כתוצאה מטריפה. הביטוי של קצב ההתרבות של הטורפים מורכב ממספר הנטרפים שנטרפו, aN, וקבוע המרה, c, שממיר את האנרגיה שהופקה מהטריפה לייצור צאצאים על ידי הטורפים. השינויים באוכלוסיות הטורפים והנטרפים מתוארים לפיכך על ידי מערכת המשוואות הדיפרנציאליות הבאות:
במודל זה מתקבלות תנודות מחזוריות באוכלוסיות הטורפים והנטרפים. לדוגמה, כאשר מספר הארנבות גדול יש טרף רב לזאבים. הזאבים יתרבו וידללו את אוכלוסיית הארנבות. כך יישאר פחות טרף לזאבים ומספרם יחל להתדלדל. עם הקטנת מספר הזאבים תחזורנה הארנבות לשגשג וחוזר חלילה. תנודות דומות אכן נצפו בטבע.
התגוננות מטריפה
כדי שלא ייטרפו מינים, לרוב של בעלי חיים קטנים ובאופן דומה צמחים רבים פיתחו דרכים שונות של התגוננות מהטורפים, תוך שהאבולוציה דוחפת את הטורפים לאבולוציה הדדית, לעיתים תוך שימוש בדרכים דומות כמו בהסוואה, מה שגם עוזר למינים שהם גם טורפים וגם נטרפים.
ההתגוננויות מגוונות בצורתם, כשחלקם פשוטות יחסית כמו שינוי הפעילות לפעילות לילית, ריצה, שכיבה והסתתרות או לחימה ואיום נגד טורפיהם. חלקם שיכללו את דרכי ההגנה לצורות מרשימות ולעיתים מתנהגים כך כדי להגן דווקא על צאצאיהם או על הקהילה שלהם. בדומה לטורפים גם הניצודים לעיתים מתארגנים בחבורות העוזרות להתגונן, תוך שפרטים רבים עוזרים הן להשגיח מראש על הטורפים, הן לבלבל אותם כדי שיימנעו מבחירת מטרה קלה והן לתקוף יחדיו באיום.
טורפים מסוימים למדו לעקוף מספר הגנות ולעיתים להינעל במירוץ חימוש מול טרף מסוים. כך טריטון גס-עור בעל רעל חזק ביותר הקטלני לטורפים רבים. עם זאת חלק מהאוכלוסיות של נחש בירית מצוי למדו להתמודד עם הרעל והם מסוגלים לצוד את הטריטון. נטרפים מסוימים השתכללו כל כך בהגנה שכמעט אף טורף לא צד אותם בבגרותם.
טורפים והאדם
האדם עצמו יכול להיחשב כטורף לעיתים, אם כי למעשה הוא אוכל-כל. דרכי ציד אנושיות כוללות ציד רגיל, ציד באמצעות חיות ציד, דיג וסוגים נוספים וכן שבטים שונים צדים בהתשת טרף בריצה. עם זאת לרוב אנשים ניזונים מבשר של חיות אותם הם מגדלים בחקלאות. אף על פי כן האדם משפיע על כמות החיות שאותם הוא אוכל, מצמצם את האוכלוסיות ולעיתים גם גורם לפגיעה במגוון הגנטי.
אנשים מגיבים במספר דרכים לטורפים טבעיים: חלק מהטורפים קיבלו יחס שלילי עקב היותם חשודים כאוכלי אדם או ציד עקבי של חיות בית, מה שגם גרם להם להתקרב לערים. כתוצאה מכך מספר טורפים הושמדו בשיטתיות. במקרים אחרים האדם מטפח טורפים סביבו להדברה ביולוגית וכן לעזרה בציד. אנשים לוכדים קורמורנים או בזים כדי שיעזרו להם לצוד ומנצלים את יכולתם להצלחה בהשגת הטרף. לעיתים טורפים הופצו בידי האדם לאיים בהם הם טורפים מינים נדירים וגורמים להכחדתם ואף נטרפים הפוגעים באוכלוסיית הטורפים שאינם יודיעים להתמודד איתם (למשל קרפדת קנים).
מספר סרטים כוללים במרכזם טורפים מרכזיים כמו בסרט מלתעות או בהטורף. במיתולוגיות וכמה דתות חלק מהטורפים נחשבים לערמומיים יותר מחיות אחרות בעוד חלקם נחשבים למרושעים וציידי אדם ובאחרות אנשים גודלו בידי זאבים כמו בספר הג'ונגל ובאגדת רמוס ורומולוס. עם זאת במאה האחרונה הרבה טורפים שספגו דימוי שלילי בתרבות עברו שינוי חיובי ורבים מהטורפים נחשבים למינים כריזמטים ומושכים.
עבודה סוציאלית מודעת-עוני
עבודה סוציאלית מודעת-עוני היא פרדיגמה בשדה המקצועי של העבודה הסוציאלית, אשר גובשה ופותחה באופן ייעודי לצורך מתן שירותים חברתיים לאנשים החיים במצב של עוני, הרואה בעוני הפרה של זכויות אדם, ומציבה במרכז את מאבקם של אנשים בעוניים.
כללי
הפרדיגמה של עבודה סוציאלית מודעת-עוני היא פרדיגמה במובן של גישה כוללנית ומשולבת (תאורטית ופרקטית), בשדה המקצועי של העבודה הסוציאלית. עבודה סוציאלית מודעת-עוני רואה בעוני הפרה של זכויות אדם, ומציבה במרכז את מאבקם של אנשים בעוניים, את הידע של אנשים בעוני ואת הסולידריות בין עובדים סוציאליים למשתמשי השירות שלהם.
הפרדיגמה של עבודה סוציאלית מודעת-עוני פותחה ועובדה על ידי פרופ' מיכל קרומר-נבו מהמחלקה לעבודה סוציאלית באוניברסיטת בן-גוריון; היא מבוססת על תאוריות ביקורתיות בעבודה סוציאלית, תאוריות רווחה חדשניות ותאוריות של טיפול התייחסותי, ואומצה בשנים האחרונות על ידי משרד הרווחה והשירותים החברתיים כפרדיגמה מובילה בעבודת עו"ס משפחה במחלקות לשירותים חברתיים.
הפרדיגמה
הפרדיגמה של עבודה סוציאלית מודעת-עוני כוללת ארבעה היבטים מקיפים, מהם נגזרים העקרונות התאורטיים, האתיים והפרקטיים הבאים (שרק היישום המשולב שלהם יכול להיחשב כיישום במסגרת הפרדיגמה הכוללת):
ההיבט האונטלוגי
ההיבט האונטולוגי עוסק בשאלות: מהו עוני? מי הם האנשים החיים בעוני? מהם מאפייני החיים בעוני? מה יחסם של אנשים החיים בעוני לעוניים?
במסגרת הפרדיגמה של עבודה סוציאלית מודעת-עוני, עוני הוא הפרה של זכויות אדם, המתבטאת, קודם לכל, במחסור במשאבים כספיים (חוסר בכסף); לחסר בסיסי זה מצטרף מחסור בהזדמנויות חברתיות (או נגישות מוגבלת לשירותים חיוניים) בתחום הבריאות, התעסוקה, הדיור, החינוך, ההשכלה, והרווחה; ועל שני אלה מצטרף גם מחסור בהון סימבולי, הבא לידי ביטוי בהדרה חברתית, זלזול, סטיגמה והכחשת ידע החיים של אנשים החיים בעוני (העדר כבוד וערך חברתי).
הפרדיגמה רואה את העמדות ואורחות החיים של אנשים החיים בעוני כפועל יוצא של (ולא כסיבת) המציאות החברתית של חייהם. זאת ועוד, הפרדיגמה מכירה בכך שאנשים החיים בעוני עוסקים באופן יומיומי במאמץ לשפר את חייהם ולהקטין את השפעת ביטויי העוני על חייהם, כלומר בניסיון להיאבק בעוני. הפרדיגמה מכירה בכך שזוהי התנגדות לכל דבר, גם אם היא לא בהכרח מצליחה.
ההיבט האפיסטמולוגי
ההיבט האפיסטמולוגי עוסק בשאלות: מה יכול להיחשב כידע בתחום העוני? איך ניתן להגיע לידע באשר למצב של עוני?
במסגרת הפרדיגמה של עבודה סוציאלית מודעת-עוני, ידע הוא תוצר של הבניות חברתיות ומיקום חברתי, ועל כן המקור הראשון לידע אודות אנשים החיים בעוני ומצבם הוא האנשים עצמם. הידע הרלוונטי לאנשי מקצוע יירכש מתוך קרבה לאנשים החיים בעוני, ומתוך התייחסות לעובדה שהם מי שיודעים מהו עוני כחוויית חיים.
ההיבט האקסיולוגי
ההיבט האקסיולוגי עוסק בשאלה "מהן העמדות האתיות שיש לאמץ ולהחזיק בנוגע לעוני?". במסגרת הפרדיגמה של עבודה סוציאלית מודעת-עוני, תפקיד אנשי מקצוע איננו להיות נייטרליים, אלא להיות מעורבים - לעמוד לצד משתמשי השירות שלהם במאבקם בעוני, ולסייע להם באופן אקטיבי כדי למצות את זכויותיהם, ולהגדיל את מידת האפקטיביות של מאבקם.
ההיבט הפרקטי
ההיבט הפרקטי עוסק בשאלה "כיצד תיראה פרקטיקה מקצועית מודעת-עוני?".
במסגרת הפרדיגמה של עבודה סוציאלית מודעת-עוני, הפרקטיקה הרלוונטית היא סל של כלים ומיומנויות המבטאים שילוב של פרקטיקה של חלוקה מחדש ושל פרקטיקה של הכרה.
הכלים והמיומנויות הללו מכוונים ליצירת יחסים מיטיבים עם משתמשי השירות, לפיתוח ידע מתוך קרבה (היכרות מקרוב עם מציאות החיים והיסטורית החיים שלהם), ולהתערבות בהקשר החיים הממשי, והתייצבות לצידם של משתמשי השירות כדי להפוך את מאבקם למצליח. לצד הדגשה והעמקה של היחסים בין העו"סים לבין משפחות החיות בעוני, מוקנה בפרדיגמה מקום חשוב לעבודת מיצוי זכויות אקטיבית (ואף להיענות לצרכים חומריים של משתמשי השירות).
יישומים
הפרדיגמה של עבודה סוציאלית מודעת-עוני התפתחה ויושמה עד כה בשני ערוצים מרכזיים:
ברמה המקומית
הערוץ הראשון היה תוכנית להכשרת סטודנטים במחלקה לעבודה סוציאלית באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, "עבודה פרטנית לשינוי חברתי", אשר קמה בשנת 2010. במסגרת התוכנית פותחו שני מודלים ייחודיים: מודל לפרקטיקה עם משפחות בעוני, המיועד ליישום במחלקות לשירותים חברתיים; ומודל אינטגרטיבי להכשרה של סטודנטים ואנשי מקצוע, הכולל קורסים עיוניים, פרקטיקום והדרכה. תוכנית זו הופעלה בשטח בשיתוף עם עיריית באר שבע.
מודל ארגוני
במסגרת התוכניות השונות בהן יושמו עקרונות הפרדיגמה ברמה המקומית והארצית, הלכו והתגבשו במשך השנים גם עקרונות המודל הארגוני הנדרש לצורך יישום בפועל של הפרדיגמה עבודה סוציאלית מודעת-עוני. במרכזו של המודל הארגוני הזה עומד עו"ס משפחה שעוסק בתחום בדרך של פרקטיקה ישירה (מבוססת יחסי אימון), אשר מצריכה את התקיימותם כל הרכיבים הבאים: הכשרה מקצועית ייעודית בתחום של עבודה סוציאלית מודעת-עוני; עומס עבודה מותאם לאופי העבודה בתחום; הדרכה וליווי מקצועי ייעודי; ליווי של גורם מקצועי המתמחה במיצוי זכויות; זמינות של סל מענים גמיש; וחתירה להרחבת גבולות היישום הפרטני, דרך עבודה בקהילה, גם למישור של גיבוש פרקטיקת מדיניות כללית.
שיח מקצועי
הוועדה למלחמה בעוני בישראל אימצה גישה המבוססת על עקרונות הפרדיגמה של עבודה סוציאלית מודעת-עוני במסגרת הדין וחשבון וההמלצות שהגישה עם סיום עבודתה ביוני 2014, וקראה לאימוץ מדיניות מודעת-עוני כוללת וליישום של פרקטיקה מודעת-עוני, בכל הגופים הציבוריים הפועלים במדינה.
בינואר 2019 פרסם כתב העת ביטחון סוציאלי גיליון מיוחד שהוקדש לפרדיגמה של עבודה סוציאלית מודעת-עוני; במוסדות אקדמיים בישראל נלמדת הפרדיגמה, על היבטיה השונים, מזה זמן, במסגרת קורסים שונים; הפרדיגמה עבודה סוציאלית מודעת-עוני זוכה להתעניינות גם בחוגים אקדמיים ומקצועיים ברחבי העולם, והוצגה בשנים האחרונות בשורת כנסים בינלאומיים.
בשנת 2020 יצא לאור בהוצאת Policy Press ספרה של קרומר-נבו "Radical Hope: Poverty-Aware Practice for Social Work". הספר מתאר את מרכיביה העיקריים של הפרדיגמה עבודה סוציאלית מודעת-עוני, ואת הרקע התאורטי הרב-תחומי שבו היא מעוגנת, ומציג את האפשרויות הגלומות בשילוב הפרדיגמה בפרקטיקות המקצועיות של עבודה סוציאלית. הספר זכה בפרס ספר המחקר הטוב ביותר לשנת 2021 מטעם האגודה האמריקאית לעבודה סוציאלית ומחקר (SSWR). בשנת 2021 תורגם הספר ויצא לאור באיטלקית בהוצאת Erickson, ובשנת 2022 יצא הספר לאור גם בעברית, תחת הכותר "תקווה רדיקלית: פרקטיקה מודעת-עוני בעבודה סוציאלית", בהוצאת פרדס.
דיאמנטינזאורוס
דיאמנטינזאורוס (שם מדעי: Diamantinasaurus) הוא סוג של זאורופוד מקבוצת הטיטאנוזאורים, אשר התקיים באוסטרליה שלפני 95 עד 92.9 מיליון שנה מזמננו. סוג זה נקרא ב-2009 בידי החוקר סקוט הוקנול וצוותו על שם נהר דיאמנטינה  שבאוסטרליה הדרומית, שלצידו התגלו המאובנים שלו עם הסיומת היוונית "זאורוס" - לטאה. הסוג מכיל מין בודד - Diamantinasaurus matildae, הקרוי על שם השיר האוסטרלי "Waltzing Matilda". לצידו התגלו שרידיו של התרופוד הטורף אוסטרלונטור. הוא נחשב לזאורופוד הראשון שהתגלה באוסטרליה מזה 75 שנה.
הדיאמנטינזאורוס היה בעל גפיים חזקות וקצרות, ראש וצוואר קטנים יחסית וצלעות חזקות וחלולות. ביחס לזאורופוד היה קטן אך עדיין הגיע לאורך 15 עד 16 מטרים ולמשקל של 15 עד 20 טונות. ייתכן שהיה מכוסה באוסטאודרם לגופו אך ישנה מחלוקת על כך.
חוקרים רבים רואים בדיאמנטינזאורוס קרוב של הסלטזאוריים מאמריקה הדרומית שהיו בעלי מבנה גוף דומה, שאולי דמה לאופיסטוקוליקאודיה. חוקרים אחרים לעומת זאת רואים בו קרוב של הנמגטוזאוריים וכיום משייכים אותו לקבוצת הדיאמנטינזאוריה.
מידאס
מלך היסטורי בשם זה היה, כנראה, בפריגיה במאה השמינית לפנה"ס.
דמותו
מידאס אירח את סילנוס כעשרה ימים, התנהג אליו בנדיבות ובנימוס, ערך משתאות בשבילו, והקשיב בתשומת לב לסיפוריו. לאחר עשרה ימים לקח את הזקן וליווה אותו אל דיוניסוס. דיוניסוס אסיר התודה החליט לגמול למידאס, והבטיח לו למלא משאלה אחת שיבקש. מידאס ביקש ממנו שכל מה שהוא ייגע בו יהפוך לזהב.
בהתחלה היה מידאס מרוצה מיכולת זו. הוא הפך מספר דברים לזהב, והיה מרוגש מהתעשרותו העתידית, אולם עד מהרה החל להתחרט על משאלתו זו. מידאס לא היה יכול עוד לאכול או לשתות, מכיוון שבכל פעם שנגע בשתייה או מזון, הם הפכו לזהב. כאשר ניגשה בתו לנחמו, הרג אותה מידאס כשנגע בה בטעות, והפך אותה לזוועתו לפסל זהב.
מידאס פנה לדיוניסוס בבקשת עזרה נואשת, והלה הורה למידאס להתרחץ במימיו של נהר הפקטולוס, ובכך המשאלה תוסר ממנו. מידאס טבל בנהר, ונפטר מהסגולה של הפיכת כל דבר שנגע בו לזהב. האגדה מספרת שמאז ניתן למצוא זהב בנהר.
באגדה אחרת שימש מידאס כשופט בתחרות נגינה בין האל אפולו לבין הסאטיר מארסיאס (לפי גרסאות אחרות, האל פאן). מידאס פסק שנגינתו של מארסיאס הייתה טובה יותר, דבר שהרגיז את אפולו. כעונש, העניק אפולו אוזני חמור למידאס, תוך כדי שהוא מציין ש"שרק חמור לא יכול להבדיל בין נגינתו של אל לבין נגינתו של סאטיר".
מידאס, שהתבייש באוזני החמור שלו, החל להסתובב עם כובע כדי להסתיר את סודו, ורק הספּר שלו ידע על קיומן של אוזני החמור. אולם הספר לא היה יכול לעמוד בנטל הכבד של הסוד, ולכן יום אחד חפר בור ולחש לתוכו "למלך מידאס יש אוזני חמור".
למזלם הרע של המלך והספר, נחפר הבור ליד צמח הסוף, וכול פעם שנשבה הרוח, יצאה לחישה מהסוף: "למלך מידאס יש אוזני חמור", קריאה שנשמעה ברחבי הממלכה, מגלה את סודו של מידאס לכול תושביה, ושמה ללעג את מידאס. (בחלק מהגרסאות של הגרסה הזאת מידאס לא היה יכול לסבול את זה עד שהוא המית את עצמו באמצעות שתיית דם של פר).
לפי גרסה אחרת, לאחר שהספר לחש את הדברים לתוך הבור, התארס המלך, כשהוא מסתיר אף מארוסתו את קיומן של אוזני החמור. לקראת הנישואים ערך המלך מידאס משתה גדול והזמין אליו את החלילן הטוב ביותר בממלכה. לרגל האירוע הלך החלילן למקום בו גדלו קנים כדי להכין חליל מיוחד. הוא נטל אותו הקנה ששמע את הספר לוחש את הסוד. ביום החגיגה נאספו אנשים רבים בארמון. להוראתו של המלך מידאס הוציא הנגן את הקנה אלא שכשהחל לנשוף בו, במקום נגינה, נשמעה באולם בת קול מכריזה: למלך מידאס יש אוזני חמור. מייד השתררה במקום מבוכה גדולה, המלך מידאס האדים ורק ארוסתו קמה, חשפה את אוזניו ואמרה: "נכון למלך מידאס יש אוזני חמור, תמיד ידעתי שהוא מיוחד" ונשקה לו.
השם מידאס משמש לעיתים בהשאלה ככינוי לאדם רודף בצע וחמדן, ולפעמים כהשאלה לשופט גרוע. הביטוי "מגע הזהב של מידאס" או "מגע מידאס" משמש לפעמים לתאר מצליחן, שהכל מצליח בידו, לדוגמה: "למנכ"ל שלנו יש את מגע הזהב של מידאס, מאז התמנותו לתפקיד, החברה רק מרוויחה".
חוסמס
קרקע החוסמס היא חמרה פוסילית אפורה, המכילה תרכיזים גיריים קטנים ובהירים. קרקע החוסמס שבמישור החוף ניכרת בעצי אלון התבור הצומחים בה, ובמגוון של עשבים ובני שיח האופייניים לה.
החוסמס אינה נחשבת לאדמת גידול חקלאית משובחת, שלא כמו החמרה הסמוכה אליה. מצודת חוסמסה בחולון קרויה ככל הנראה על-שמה של אדמת חוסמס.
אסיר פוליטי
אסיר פוליטי הוא אדם שנעצר, נשפט ונידון לעונש מאסר, אותו הוא מרצה, כשכל אשמתו או עיקרה מסתכמת בדעותיו ופעילותו הפוליטית. מי שעבר תהליך כזה והשתחרר, הוא אסיר פוליטי לשעבר.
תופעת האסירים הפוליטיים התקיימה ומתקיימת בעיקר במדינות טוטליטריות, שאינן מכירות בחירות המחשבה וחופש הביטוי כזכויות יסוד של אזרחיהן. אסירים פוליטיים רבים באים מקרב הדיסידנטים וכליאתם היא אמצעי דיכוי של השלטון, לצד אשפוז כפוי במוסדות פסיכיאטריים.
היחס לאסירים פוליטיים במשטרים מדכאים הוא חמור, אך משטרים דמוקרטיים, במיוחד מדינות דמוקרטיות שידעו בעברן תקופות של טוטליטריות, וכן תנועות לזכויות האדם, חולקים כבוד רב לאסירים פוליטיים לשעבר ומפעילים לחצים על המשטרים הטוטליטריים למען שחרור או הקלות לאסירים פוליטיים נוכחיים.
בעבר, במיוחד בתקופת האינקוויזיציה הספרדית, הפורטוגזית והאימפריה הבריטית, מתנגדים פוליטיים וקרובי משפחה מלכוניים שסומנו כמתחרים פוטנציאלים על כתר המלוכה אם לא הומתו או הוצאו להורג, הוגלו או נאסרו בתנאים לא תנאים בטירות מבודדות. במקרים מסוימים האחרונים הועברו לעיתים לבידוד בצינוק בתנאי מחיה מינימליים, לעיתים תוך הפעלת שיטות עינויים שונים.
ד"ר אוקטביאן וולפה (ברומנית: Octavian Vulpe), אסיר פוליטי לשעבר ברומניה הקומוניסטית, פרסם ספר בשם "Puterea de a învinge" ("הכוח לנצח") ובו נתן תיאור לאסיר פוליטי:
לעיתים אסירים פוליטיים מעלים על הכתב את זכרונותיהם ותובנותיהם. חלק מהפרסומים הללו הפכו לטקסטים פוליטיים מכוננים, למשל ארכיפלג גולאג של אלכסנדר סולז'ניצין, והזהו אדם? של פרימו לוי.
קריטריונים להגדרת אסיר פוליטי
בדוח של מומחים עצמאיים, שהועבר למזכיר הכללי של מועצת אירופה, ב-3 במאי 2001, נקבעו לראשונה קריטריונים לקביעת זכאותו של אסיר לתואר "אסיר פוליטי". הדוח קובע שאדם, שנשללה חירותו האישית, יחשב לאסיר פוליטי:
קריטריונים דומים ניתנו גם על ידי ארגונים אחרים, ביניהם ארגון אמנסטי אינטרנשיונל, הפועל לאיתור וזיהוי אסירים פוליטיים, הנקראים גם אסירי מצפון ולהשגת חנינה עבורם.
קבוצות ידועות של אסירים פוליטיים
תופעת האסירים הפוליטיים התקיימה ומתקיימת בעיקר במדינות טוטליטריות, שאינן מכירות בחירות המחשבה וחופש הביטוי כזכויות יסוד של אזרחיהן. אסירים פוליטיים רבים באים מקרב הדיסידנטים וכליאתם היא אמצעי דיכוי של השלטון, לצד אשפוז כפוי במוסדות פסיכיאטריים.
להלן דוגמאות למדינות טוטליטריות שבהן נפוצו מאסרים פוליטיים:
מאסרים פוליטיים התרחשו לא מעט גם במדינות דמוקרטיות:
מגפת הקורונה במצרים
מגפת הקורונה, בה חלו רבים במחלת נגיף הקורונה במצרים, המגפה התפשטה אל המדינה באמצע פברואר 2020.
התפשטות המגפה
ב-7 בינואר הודיעה חברת התעופה המצרית, איג'יפטאייר על השהיית טיסותיה לבגדאד לשלושה ימים.
ב-14 בפברואר הודיעה מצרים על מקרה ראשון של הידבקות בנגיף הקורונה בשטחה. על פי משרד הבריאות המצרי מדובר באדם בעל אזרחות זרה.
ב-8 במרץ הודיעה מצרים על מקרה מוות ראשון מנגיף הקורונה בשטחה. הקורבן, הוא תייר בן 60 בעל אזרחות גרמנית שהגיע למדינה שבוע לפני כן.
ב-9 במרץ הודיעה מצרים כי היא אוסרת על קיום אירועים קהילתיים גדולים במטרה למנוע את התפשטות נגיף הקורונה. באותו יום, הודיעה ישראל על סגירת גבולותיה המשותפים עם מצרים.
בנוסף על כך, הודיעה איג'יפטאייר על השהיית טיסותיה לערב הסעודית.
ב-12 במרץ הודיעה לבנון על השהיית טיסות למצרים וממנה. למחרת, הודיעה איג'יפטאייר על השהיית טיסותיה לסודאן.
ב-14 במרץ הודיעה מצרים על סגירת כל בתי הספר והאוניברסיטאות ברחבי המדינה למשך שבועיים כדי למנוע את התפשטות הקורונה ברחבי המדינה. באותו יום, הודיעו ירדן וסודאן על השהיית הטיסות אל מצרים וממנה.
ב-16 במרץ הודיע ראש ממשלת מצרים, מוסטפא מדבולי על סגירת נמלי התעופה במדינה ועל איסור כניסת טיסות מחו"ל למדינה ויציאת טיסות אל מחוץ למדינה. למחרת, במרץ הודיעה טורקיה כי היא אוסרת כל כניסת טיסות ממצרים.
ב-19 במרץ דווח כי ערי תיירות מרכזיות בחצי האי סיני, ביניהן שארם א-שייח' ייסגרו עבור תיירים למשך שבועיים.
באותו יום, הודיעה מצרים כי כל בתי הקפה, הקניונים והמסעדות ברחבי המדינה יהיו סגורים מהשעה 7 בערב עד 6 בבוקר.
ב-21 במרץ הודיעה מצרים על סגירת כל המסגדים והכנסיות ברחבי המדינה למשך שבועיים. אחרי שבוע, הודיעה הממשלה על סגירת כל חופי הים ברחבי המדינה.
ב-30 במרץ הודיעה מצרים על השהיית פעילותם של המלונות, מוזיאונים ואתרים אריכאולוגיים ברחבי המדינה עד 15 באפריל. למחרת, דווח כי איג'יפטאייר ביצעה טיסת חילוץ מלונדון במטרה להביא את אזרחי מצרים התקועים בעיר. ב-1 באפריל הודיעה איג'יפטאייר על הוצאת טיסת חילוץ מניו יורק להבאת אזרחי מצרים חזרה ארצה.
לסיכום, מצרים התחילה בבלימת הקורונה באמצע מארס: בשעות הערב הוטל עוצר, מקומות הבילוי נסגרו ונאסר על עישון נרגילות במקומות ציבוריים. בנוסף, הופסקו הטיסות הבינלאומיות, מוסדות החינוך נסגרו והתפילות במסגדים נאסרו. גם מערכת הבריאות התכוננה: עשרות בתי חולים הוכשרו לטיפול בנשאי קורונה, המדינה הוסיפה מיטות אשפוז ושיפרה את תנאי הסגל הרפואי. עם זאת, במשך היום השווקים ההומים נותרו פתוחים, התחבורה הציבורית פעלה, רוב העסקים עבדו כרגיל וגם המפעלים.
הצבא המצרי ביצע תפקידים כמו חיטוי רחובות ומבני ציבור, הפעלת בתי חולים צבאיים, סיוע למשטרה בשמירת הסדר הציבורי ובאכיפת הריחוק החברתי, הכנת מאגרי מזון לשעת חירום, ייצור מסכות מגן וחלוקתן לאזרחים בחינם.
ב-4 באפריל דווח כי האיחוד האירופי יעניק חבילת סיוע של מעל ל-96 מיליון דולר למצרים כדי לסייע ל בהתמודדות עם נגיף הקורונה. למחרת, הודיעה סודאן על סגירת גבולותיה המשותפים עם מצרים. בין היתר, התמודדה מצרים עם הירידה בתיירות והשינוי במחירי הנפט.
ב-19 במאי, דווח ש-720 בני אדם נדבקו בנגיף במהלך היממה האחרונה. מדובר במספר הנדבקים היומי הגבוה ביותר שנרשם ברחבי מצרים. מגמת הגידול בתחלואה המשיכה ביוני.
למחרת, הכריזו במדינה כי בתי החולים הציבוריים יספקו בדיקת קורונה לכל דורש ללא אישור רפואי קודם או תסמינים ברורים. מטרת ההחלטה הייתה הגדלת כמות הבדיקות במדינה ועידוד האוכלוסייה להגיע ולהיבדק. אך למרות ההחלטה, לא היה ברור כמה ערכות של בדיקת קורונה עומדות לרשות המדינה ואם תוכל להמשיך ולבדוק לאורך זמן את כלל אזרחיה. לקראת עיד אל פיטר, הוטלו סדרה של הגבלות תנועה. ב-24 במאי, הוכרז על השבת הרכבות בכל המדינה למשך שבוע. זאת ההשבתה הראשונה מאז הקמת רשת הרכבות באמצע המאה ה-19.
עד סוף חודש יוני, התחלואה עלתה ואז היא החלה לרדת. בתחילת אוגוסט, מצרים פתחה כנסיות מחדש לראשונה מזה כמעט ארבעה חודשים, לאחר ירידה משמעותית במספר מקרי הנגיף שאובחנו. המסגדים היו פתוחים בימי חול אך נשארו סגורים לתפילות שישי ולחגים הגדולים. ב-5 בדצמבר, הכנסייה הקופטית של מצרים השעתה שירותים אישיים עד סוף דצמבר. כנסיות קתוליות נותרו פועלות.
בסוף 2020, החל גל שלישי. מסעדות, בתי קפה, מועדוני ספורט ובתי קולנוע יכלו לפעול בקיבולת של 50 אחוז. שנת הלימודים של בתי ספר ציבוריים ואוניברסיטאות החלה ב-17 באוקטובר במודל חינוך "היברידי", במשלב למידה פרונטלית ולמידה מרחוק (פרט לבתי ספר בינלאומיים).
לקראת סוף הרמדאן ולאור עליה בתחלואה, הוטלו ההגבלות החדשות. במסגרתו, חנויות, קניונים, בתי קפה ובתי הקולנוע נדרשו לסגור את שעריהם החל מהשעה 21:00 למשך שבועיים לפחות. בשעות הללו, שבהן משפחות וחברים נוהגים להתאסף יחדיו לארוחת שבירת הצום היומי, נאסרו גם התקהלויות גדולות ומופעים. ראש הממשלה המצרי, מוסטפא מדבולי, הודיע בנוסף כי החופים והפארקים יהיו סגורים לציבור בין 12 ל-16 במאי 2021.
עד אוגוסט הייתה ירידה בתחלואה. לאחר מכן החל גל נוסף.
בחורים רעים (זיכיון)
בחורים רעים (באנגלית: Bad Boys) הוא סדרת סרטי קומדיה ופעולה שיצר ג'ורג' גאלו. בסרטים כיכבו ויל סמית' ומרטין לורנס כשני בלשים במחלקת המשטרה של מיאמי, מייק לאורי ומרקוס ברנט.
סדרת הסרטים גרפה עד כה למעלה מ-800 מיליון דולר.
L.A.'s Finest (2019 – הווה)
באוקטובר 2017 הודיעו אולפני סוני כי סדרת טלוויזיה בשם "L.A.'S Finest" שבמרכזה דמותה של גבריאל יוניון, הייתה בפיתוח על ידי ברנדון מרגוליס וברנדון סוניר. בהמשך אותו חודש רשת NBC הזמינה פרק פיילוט של הסדרה. עד מרץ 2018 לוהקה ג'סיקה אלבה לצדה של גבריאל יוניון. בנוסף ליוניון, ג'ון סלי גם שב לתפקידו כפלטצ'ר, האקר מחשבים שעוזר למייק ומרקוס בסדרת הסרטים. בחודש שלאחר מכן נחשף שם הסדרה Finest Finest של LA, כשג'רי ברוקהיימר משמש כמפיק בפועל של הסדרה. בהמשך אותו חודש, NBC ויתרה על הפיילוט והסדרה נשלחה לרשתות אחרות. הבוס של NBC, בוב גרינבלט, טען שהסדרה לא השתלבה עם לוח הזמנים המתוכנן של הרשת. באותו חודש נחשף כי Sony Pictures Television מנהלת משא ומתן עם Charter Communications על הפקת הסדרה. ביוני 2018, חברת Bell Media הקנדית הסכימה להפיק 13 פרקים. ביוני 2019 חודשה הסדרה לעונה השנייה.
משחקי וידאו
Bad Boys: Miami Takedown, הוא משחק וידאו שיצא בשנת 2004 על בסיס סרט ההמשך Bad Boys II. הוא יצא בתחילת 2004 לאחר יציאת ה-DVD של הסרט.
ממוטיים
ממוטיים (שם מדעי: Mammutidae) היא משפחת פרסתנים מסדרת הפילאים שחיו בתקופת האוליגוקן וההולוקן, מ-28 מיליון שנה עד 11,000 שנה לפני זמננו ונכחדו. למרות שמה של משפחה זו, הסוג ממותה משתייך למשפחה אחרת: משפחת הפיליים.
בני המשפחה חיו ברוב הערבות והיערות של אמריקה הצפונית, אפריקה ואירואסיה. הם דמו במראם לפילים המודרניים והיו קרוביהם. הממוטיים היו שעירים וחלקם גם גדולים יותר מהפילים. המסטודון הגיע לגובה מרבי של 3.25 מטרים ולמשקל 11 טונות.
תחנת אבטוזאבודסקאיה
תחנת אבטוזאבודסקאיה (ברוסית: Автозаводская) היא תחנת הרכבת התחתית של מוסקבה בקו זמוסקבורצקאיה.
התחנה ממוקמת ברובע דנילובסקי, וקרויה על שם מפעל זיל הנמצא בקרבה.
תחנת אבטוזאבודסקאיה נפתחה ב-1 בינואר 1943, והיא נחשבת לאתר מורשת של רוסיה.
תחנת אבטוזאבודסקאיה עד 1956 נקראה "זאבוד אימני סטלינה".
פולקסווגן 412
פולקסוגן 412 (Volkswagen 412) היא מכונית משפחתית שיוצרה על ידי חברת פולקסווגן הגרמנית משנת 1972–1973. מאוגוסט 1972 החליף דגם הפולקסווגן 412 את דגם ה-פולקסווגן 411.
לימודי תעודה
לימודי תעודה, או לימודי חוץ, הם לימודים המקנים תעודה המעידה על השכלה על-תיכונית. ברוב המקרים זהו תואר אקדמי זוטר המוענק על ידי מוסדות להשכלה גבוהה לבוגרי מסלולים שאינם מזכים בתואר ראשון, אולם יש גם גופים אחרים הזכאים להעניק תעודה זו.
מקרה פרטי של לימודי תעודה בישראל הם לימודי המשך, המיועדים לבעלי תואר ראשון שמעוניינים להתמקצע בתחומם או בתחום אחר מבלי להדרש לכל הדרישות הפורמליות לתואר שני. דוגמאות: לימודי תעודה במנהל עסקים ובניתוח מערכות מידע.
בקטגוריית לימודי תעודה נכנסים גם לימודים שאינם קשורים לאקדמיה, אבל מקנים ללומד מקצוע עם הסמכה. לדוגמה לימודי צילום המכשירים צלמים מקצועיים, לימודי שוק ההון במגוון תחומים, לימודי נדל"ן למי שמבקש להיות מתווך נדל"ן או לעסוק ביזמות נדל"ן. בדרך כלל ניתן לשלב לימודי תעודה במקביל לעבודה, בזכות כך שהם פעמים רבות מתקיימים בשעות הערב.
בצפון אמריקה, תואר זה נקרא "Associate's Degree" ומוענק על ידי אוניברסיטאות, מכללות ומכללות קהילתיות. בארצות הברית הוא ניתן לבוגרי תוכנית לימוד אשר נמשכת בדרך כלל שנתיים. כך, חלק מהמכללות בארצות הברית מאפשרות לתלמידיהם ללמוד מקצועות כללים ברמה של אוניברסיטה ללא התמחות במסגרת תואר זה. מכיוון שאת הנקודות האקדמיות ניתן להמיר בהמשך, תלמידים רבים בצפון אמריקה בוחרים ללכת ללימודי תעודה במכללה הקהילתית (Community college) במשך שנתיים (זול בהרבה מללמוד את השנתיים הראשונות באוניברסיטאות או במכללות, יותר קרוב לבית של ההורים ומשום כך הם יכולים להמשיך לגור עם ההורים ולחסוך בהוצאות) כאשר בתום השנתיים אם הנקודות שצברו נחשבות הם מסוגלים להשלים את לימודיהם לתואר ראשון באחת המכללות או האוניברסיטאות אם יתקבלו לשם.
בבריטניה תואר זה נקרא "Foundation Degree" ונועד בעיקר לתת לאנשים עובדים הזדמנות לקבל הכרה בידע אותו צברו במהלך חייהם המקצועיים.
הפארק האולימפי (לונדון)
מבנה הפארק והקמתו
הפארק תוכנן על ידי קונסורציום EDAW, קבוצת Arup ו-WS Atkins PLC. באוקטובר 2007 אושרו תוכניות הבנייה של הפארק, ובנייתו הושלמה בשנת 2011.
הפארק כולל את האתרים הבאים:
במרכז הפארק מתנשא מגדל התצפית העגול ארסלורמיטאל אורביט. גובהו של המגדל הוא 115 מטר והוא נקרא על שם קונצרן המתכת העולמי, ארסלורמיטאל, שמימן את חלק הארי של עלות הקמת המגדל.
בדרך המחתרת לפלסטינה
בשנת 1946 נסע סטון עם אנשי ההגנה לאירופה, שם הוא הצטרף לקבוצת יהודים שיצאו ממחנות העקורים, נדדו ברחבי היבשת, וחיפשו נמל שממנו יוכלו להפליג לארץ ישראל. בהמשך הוא הצטרף להפלגת אניית המעפילים ביריה, שנשאה על סיפונה כאלף מעפילים, שיצאו ממרסיי (נמל סט ) לארץ ישראל, ונאבקו במצור הבריטי. האנייה נתפסה על ידי משחתת בריטית ב-29 ביוני 1946 וניגררה לחיפה. שם נעצרו המעפילים וצוות האנייה. סטון תיעד את מסעה של האנייה ואת מעצר המעפילים בספרו "בדרך המחתרת לפלסטינה" (Underground to Palestine). בספר, שיצא לאור בארצות הברית בשנת 1946, הביע סטון אהדה למפעל ההעפלה ולמפעל הציוני. עם הקמת מדינת ישראל היה סטון בין המברכים על הקמתה. במהלך שנות ה-60 של המאה העשרים, הפך סטון את אהדתו למדינת ישראל, לאהדה של התנועה הלאומית הפלסטינית.
סטון כתב שהעקורים עשו מאמצים רבים להגיע למולדת היהודית שלהם בארץ ישראל, אף על פי שהיה להם קל הרבה יותר להגר לארצות הברית. כך הוא כתב:
תרגום:
כיהודים הם נבעטו מכל מקום ועכשיו הם רוצים לחיות כיהודים. שוב ושוב שמעתי אותם אומרים: 'אנחנו רוצים לבנות מדינה יהודית. ... נמאס לנו להזיע ולהקיז את דמנו במקומות שבהם אנחנו לא רצויים״. ... היהודים הללו רוצים את הזכות לחיות כעם, לבנות כעם, לתרום את תרומתם לעולם כעם. האם השאיפות הלאומיות שלהם פחות ראויות מהכבוד של כל עם מדוכא אחר?
העיתונאי ג'ון ר. מקארתור כתב בעיתון הקנדי "גלוב אנד מייל " אודות הספר "בדרך המחתרת לפלסטינה", שהוא טוב יותר מהספר "עשרת הימים שזעזעו את העולם" של ג'ון ריד.
היסטוריית הפרסום של הספר
בשנת 1978 הודפס הספר מחדש תחת הכותרת:- "בדרך המחתרת, לפלסטינה כפי שהיא משתקפת כעבור שלושים שנה" Underground to Palestine and Reflections Thirty Years Later. הספר הכיל שני פרקים נוספים ( Confessions of a Jewish Dissident ו- The Other Zionism ) ששניהם הופיעו במקור כמאמרים שפורסמו ב- New York Review of Books.
הספר "בדרך המחתרת לפלסטינה" אזל, ייתכן, בגלל עמדתו הבלתי פופולרית של סטון בעד פתרון המדינה האחת.
רוב אוסטלר
רוברט "רוב" אוסטלר (באנגלית: Robert "Rob" Ostlere) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אנגלי. ידוע בעיקר בתור דמותו של ארתור דיגבי בסדרה "הולבי סיטי" של ה-BBC וכויימר רויס מ"משחקי הכס".
ביוגרפיה
אוסטלר נולד באנגליה. הוא בוגר האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה לשנת 2008. הוא החל לשחק באופרת הסבון הבריטית רופאים את גרהם טריסט. שנה לאחר מכן שיחק לראשונה בסרט "Tortoise" בתור בילי.
בשנת 2011 שיחק בעונה הראשונה של "משחקי הכס" בתור ויימר רויס, סייר של משמר הלילה (ובנו של סר יון רויס), המופיע בשש הדקות הראשונות של הפרק הראשון בחיפוש אחר פראים, אך מופתע בידי הלך לבן שהורג אותו, מה שהופך אותו להרוג הראשון בסדרה הידועה בכמות ההרוגים הגדולה שלה. רוב אוסטלר הביע סיפוק מהופעתו ומכך שההצגה שלו לא נחתכה.
בין 2013–2016 שיחק בסדרה הולבי סיטי את הרופא והמנתח ארתור דיגבי, תפקיד שלקבלתו התלווה ליועצים ואחראים רפואיים בבריטניה ולמד לצד מנתחים בבתי ספר לרפואה. על תפקידו בסדרה הוצג בפרסי הטלוויזיה הלאומיים של בריטניה כשחקן הטוב ביותר.
איניים
איניים (שם מדעי: Iniidae) היא משפחה מתת-סדרת לווייתני שיניים של דולפיני נהרות החיים בנהרות הטרופיים של אמריקה הדרומית.
לדולפינים אלה ישנם לסתות מוארכות בעלות הרבה שיניים, עיניים קטנות, ראש מוגבה, סנפירי גב וזרועות קטנים וצבעם ורדרד-אפור. אורם יכול להגיע ל-2.6 מ'. הם חיים במים מתוקים ולעיתים ביערות מוצפים, בעיקר סביב מימי האמזונאס ותרים אחר דגים שונים כולל דגי פיראנה וסרטני מים מתוקים.
בעבר נכלל במשפחה מין יחיד - דולפין האמזונאס אך ע"פ מחקרים ובדיקות גולגולות התגלו עוד 2 מינים.
ימת אראל
ימת ארָאל הייתה ימה באגן יבשתי סגור במרכז אסיה. היא נמצאת בין קזחסטן מצפונה וקאראקלפאקסטן (מחוז אוטונומי של אוזבקיסטן) מדרומה.
מאז שנות ה-60 של המאה ה-20, הולכת ימת אראל ומתייבשת, הואיל והנהרות המזינים אותה הוטו על ידי ברית המועצות לצורכי השקיה. ימת אראל סובלת מזיהום מים קשה, בעיקר בשל ניסויים בנשק, פרויקטים תעשייתיים ושאריות דשנים שהוזרמו אליה עד התפרקות ברית המועצות.
סופר בוי
סופר בוי הוא סרט ישראלי קומי בבימויו של חנוך רוזן ובכיכובו של תום אבני, משנת 1998.
ימת אראל
היסטוריה
בתקופת המאה ה-11 הימה כונתה על ידי גאוגרפים "ימת ג'אנד" על שם העיר ג'אנד שהייתה מהערים המוסלמיות הגדולות באותה תקופה בטורקסטן.
סופר בוי
עלילה
הסרט מספר על תום בן ה-12 (תום אבני), ילד חולמני ולא מקובל בחברה, שהסובבים אותו הם אביגיל (מיטל סגל), חברתו לכיתה; ופרופסור גנץ (עודד תאומי), חוקר מוח בעל תוכי וחיבה לנוזלים צבעוניים. בעקבות תאונת דרכים הפרופסור הופך את תום מילד חולמני וכלומניק, לילד בעל חוכמה על אנושית, וחיבה למתוקים.
ימת אראל
היסטוריה
בשנת 1918 החליטה ברית המועצות להטות את אפיקיהם של נהרות האמו דריה, הנשפך לימת אראל בדרומה והסיר דריה, הנשפך אליה מצפון-מזרח למטרות השקיה של שטחים מדבריים, כך שניתן יהיה לגדל בהם אורז, מלון, דגן ובעיקר כותנה. ברית המועצות שמה לעצמה כמטרה את השגת השליטה בשוק הכותנה העולמי, ואכן מטרה זו הושגה בהצלחה; עד היום אוזבקיסטן נמנית עם יצואניות הכותנה הגדולות בעולם.
סופר בוי
עלילה
במציאות חדשה זאת, הופך תום לילד מקובל ואהוד על חבריו, ומסתבך בפרשיית פלילים משעשעת, בה הוא הופך להיות "סופר בוי". זהו רומן ילדות רגיש והתמודדות מול מציאות ודמיון, כאשר סיפור דוד וגוליית משמש תפאורה לגבורתו של תום.
ימת אראל
היסטוריה
חפירת מערכת תעלות ההשקיה החלה בשנות השלושים, אך רובן נחפרו במהירות וללא אמצעים מתאימים להגנה בפני חלחול והתאדות. בתעלת קרה קום, הגדולה ביותר במרכז אסיה, ההערכות הן שאבדו בין 30% ל-70% מהמים שזרמו בתעלה. גם כיום רק 12% מתעלות המים של אוזבקיסטן מוגנות בפני אובדן מים.
סופר בוי
שחקנים
שחקני משנה: דודו טופז המגלם עיתונאי, חנוך רוזן בתפקיד בובת כלבו, ולהקת היי פייב. בתפקיד אורח מופיע העיתונאי אילן ליזרוביץ' בתפקיד עצמו (כתב).
ימת אראל
היסטוריה
בשנת 1960 הוזרמו כ-20 עד 50 קמ"ק (קילומטר מעוקב) של מים מהנהרות לצורכי השקיה במקום אל ימת אראל. עקב כך, החלה הימה להתייבש, ובשנות השישים ירד מפלסה ב-20 ס"מ בממוצע מדי שנה. בשנות השבעים קצב זה שולש כמעט, ועמד על 50–60 ס"מ בשנה, והתגבר ל 80–90 ס"מ בשנה בעשור שלאחר מכן.
סופר בוי
שיר הנושא
תום אבני שר את שיר הנושא של הסרט, שנקרא גם הוא "סופר בוי". המילים מאת נועה ברנר ועמית ליאור והלחן של אורי אופיר.
ימת אראל
היסטוריה
למרות מצב עגום זה של הימה, הטיית מי הנהרות נמשכה ואף הוכפלה. ייצור הכותנה הוכפל גם הוא.
היעלמותה של הימה לא באה כהפתעה לשלטונות הסובייטיים, הם היו מודעים לכך והחשיבו אותה ל"שגיאה של הטבע" ש"ברור מאליו שייבוש מוחלט שלה הוא בלתי נמנע" (דברי מהנדס סובייטי ב-1968).
מצב נוכחי
כיום שטח פני הימה הצטמק בכ-60%, ונפחה בכמעט 80%. בשנת 1960 הייתה ימת אראל הרביעית בגודלה בעולם, שטחה היה קרוב ל-68,000 קמ"ר (בערך כשטחה של גאורגיה כולה) ונפחה 1,100 קמ"ק. בשנת 1998 עמד שטחה על 28,687 קמ"ר (השמינית בגודלה בעולם). מליחות הימה עלתה בתקופה זו מרמה של 10 גרם לליטר ל-45 גרם לליטר.
בשנת 1987 הפרידה התייבשות את הימה לשני גופי מים נפרדים. תעלה מלאכותית נחפרה על מנת לחברם, אך זו פסקה מלפעול ב-1999, עקב המשך ירידת פני הימה.
כיום מתבצעות עבודות על מנת לשמר את הנותר מחלקה הצפוני של הימה. באוקטובר 2003 הודיעה ממשלת קזחסטן כי בדעתה לבנות סכר שיפריד בין שני חלקי הימה במטרה להעלות את מפלס המים בחלק הצפוני ולהוריד את מליחותו. בשל סיבות תקציביות ננטש החלק הדרומי (והגדול בהרבה) של הימה לגורלו. חלק זה הולך ומתייבש, ומפקיר אחריו מישורי מלח לסערות אבק ולקיצוניות חריפה יותר במזג האוויר. מאמצים למנוע תופעות אלו מתמקדים בנטיעות יזומות בשטחים המיובשים.
החלק הדרומי של הימה מתייבש כיום בקצב מהיר יותר מהתחזיות. מליחותו היא פי 2.4 ממי ים. ככל הנראה יתייבש כליל חלקו המערבי של החלק הדרומי עד שנת 2025. התייבשות מלאה ראשונה של החלק הדרום-מערבי תועדה לראשונה ב-19 באוגוסט 2014. החלק הצפוני עמוק יותר וייתכן שלא יתייבש.
המליחות שגדלה פי חמישה חיסלה כמעט לחלוטין את הפלורה והפאונה שבאגם.
מתקני הנשק הביולוגי באי ווֹזרוֹז'דנייה
מעבדת מחקר סודית ביותר לפיתוח נשק ביולוגי מוקמה בשנת 1948 באי ווזרוז'דניה, הנמצא במרכז הימה (כיום שטח שנוי במחלוקת בין קזחסטן ואוזבקיסטן). ההיסטוריה והפעילויות שהתרחשו באי לא נודעו עד היום. הבסיס שבאי ננטש בשנת 1992 לאחר התפרקות הצבא הסובייטי וברית המועצות כולה. משלחות מדעיות (כולל משלחת אמריקאית) אישרו שהאתר שימש למחקר, ניסוי והטמנה של נשק ביולוגי. יש יוזמות בינלאומיות לטיהור אתרים שכאלו, במיוחד מחשש לאנתרקס.
סיוע ישראלי לתושבי האזור
ישראל, באמצעות המרכז לשיתוף והדרכה חקלאית בינלאומית (CINADCO), מבצעת תוכנית שיתוף פעולה עם הסיוע האמריקאי (USAID) באזור ימת אראל המתמקדת בפרויקטים הדגמתיים בנושאי מדגה, מניעת מדבור, גידול ירקות והשקיה בקרקעות שעברו תהליכי המלחה, ופעולות נילוות לשיפור רווחת התושבים באזור.
טיסה 217 של אזרבייג'ן איירליינס
טיסה 217 של אזרבייג'ן איירליינס הייתה טיסה של חברת הדגל של אזרבייג'ן, אזרבייג'ן איירליינס, שהייתה בדרכה מנמל התעופה הבינלאומי באקו-היידר אלייב שבבאקו, אזרבייג'ן, לנמל התעופה אקטאו שבאקטאו, קזחסטן. המטוס התרסק ב-23 בדצמבר 2005, סמוך לשעה 22:40, בים הכספי, כשעל סיפונו 18 נוסעים ו-5 אנשי צוות; כולם נהרגו כתוצאה מההתרסקות.
חקירת התאונה ותוצאותיה
חקירה שבוצעה על ידי יצרנית המטוס העלתה ששלושה גירוסקופים עצמאיים לא סיפקו מידע תקין לצוות בשלב מוקדם של הטיסה.
בעקבות התאונה, קרקעה אזרבייג'ן איירליינס את מטוסי אנטונוב An-140 הנותרים שלה וביטלה כל תוכנית עתידית לרכישת מטוס מתוצרת אוקראינית.
אתר המאובנים בצ'נגג'יאנג
אתר המאובנים בצֶ'נְגְגְ'יָאנְג (בסינית: 澄江化石地; באנגלית: Chengjiang Fossil Site) הוא אזור עשיר במאובנים מתחילת תור הקמבריון בנפת צ'נגג'יאנג, השייכת לנציבות העירונית יושי במחוז יונאן שבדרום-מערב סין.
האתר נחשף כאשר ב-1984 התגלו מאובנים בשכבת פצלים בגבעת מָאוטְייֵנְשָׁאן בנפת צֶ'נְגְגְ'יָאנְג שתוארכו ל-530 למ"ש. המאובנים באתר מכסים תקופת זמן קודמת למאובנים מהקמבריון שהתגלו בסוף המאה ה-19 בפצלי ברג'ס בקולומביה הבריטית שבקנדה. המאובנים משני אתרים אלו, יחד עם מאובנים נוספים מהפאונה של האורסטן (מאובנים מסוג הסלע אנתרקוניט המכונה בשוודית אורסטן) בשוודיה ומאתר סיריוס פסט בגרינלנד, מדגימים היטב את התופעה המכונה "הפיצוץ הקמבריוני", שבה הייתה עלייה דרמטית בקצב היווצרות המינים של אורגניזמים על פני כדור הארץ.
ייחודו של האתר בכך שהוא מהווה עדות מוקדמת לתופעה זו. באתר התגלו מאובנים של כמעט כל המערכות המוכרות של בעלי חיים. בסך הכול התגלו בו בעלי חיים השייכים לכ-200 מינים, מתוכם 160 מינים חדשים, ב-170 סוגים, מתוכם 150 סוגים חדשים, השייכים ל-16 מערכות. מעבר לעושר במינים מתבטאת ייחודיות האתר בכך שהמאובנים השתמרו בו בצורה יוצאת דופן. השתמרו רקמות רכות, ואף בעלי חיים שגופם עשוי כולו רקמות רכות (בניגוד למאובנים נפוצים שמשמרים איברים קשים בלבד, דוגמת עצמות, קונכיות וצבתות), עובדה המאפשרת הצגה שלמה ומלאה של התפתחות החיים בתחילת הקמבריון. משום כך נחשב האתר לאחת מהתגליות הפלאונטולוגיות החשובות ביותר במאה ה-20. מקבץ בעלי החיים שהתגלו מתקופה זו מכונה בשם הכללי "הפאונה של צֶ'נְגְגְ'יָאנְג" (Chengjiang Fauna), או "הביוטה של צֶ'נְגְגְ'יָאנְג" (Chengjiang Biota), והשכבה המכילה את המאובנים מכונה "פצלי מָאוטְייֵנְשָׁאן" (Maotianshan Shales).
האתר הוכר על ידי ארגון אונסק"ו כאתר מורשת עולמית בשנת 2012.
תיאור כללי
אתר המאובנים שוכן על גבעת מָאוטְייֵנְשָׁאן (帽天山, בפין-יין: Màotiānshān) במזרחה של נפת צֶ'נְגְגְ'יָאנְג, הנציבות העירונית יושי במחוז יונאן בדרום-מערב סין. הוא שוכן כ-5 קילומטרים מזרחית לעיירה צֶ'נְגְגְ'יָאנְג, מושב הנפה, וכ-65 קילומטרים דרומית לקונמינג בירת המחוז. מרכזו של האתר הוא בקואורדינטות 24.66889°N, 102.97722°W, והוא משתרע על שטח של 5.12 קילומטרים רבועים וסביבו הוגדר שטח חיץ על שטח של 2.2 קילומטרים רבועים שבו חלות הגבלות בנייה. סך כל שטח האתר הוא כ-7.32 קמ"ר.
האתר שוכן במזרח רמת יונאן כשהמבנה הגאולוגי הוא של קער החסום בגושים מועתקים (fault-blocked syncline). פני השטח של אזור האתר הם של גבעות והרים נמוכים וביניהם פזורים עמקים, אגמים ומישורים פוריים. דרומית לאתר שוכן אגם פושיין, אחד מהאגמים העמוקים בסין. זהו אגם מים מתוקים בגובה 1,721 מטרים מעל פני הים המשתרע על שטח של 212 קמ"ר ושעומקו 155 מטרים. גובה פני השטח של אתר המאובנים נע בין 1,858 ל-2,063 מטרים מעל פני הים. במרכז הקער שוכנת גבעת מָאוטְייֵנְשָׁאן שגובהה 2,024 מטרים. ערוצונים וחרצים שמקורם בסחיפה התחתרו בפני השטח וחשפו את השכבות מתחילת הקמבריון ואת השכבות מהפרקמבריון שמתחתיהן. הערוצים הם חלק מאגן הניקוז של נהר הפנינה. המים הזורמים בערוצים נשפכים לנהר לוּשִׂישָׁאו, שחוצה את האתר ממזרח למערב, ובסופו של דבר לאגם פושיין, שהוא בסיס הסחיפה המקומי. הקרקע באתר היא קרקע אדומה.
צמחייה
באתר נמנו 522 צמחים וסקולריים המשתייכים ל-389 סוגים ב-124 משפחות, שמתוכם 171 מינים ו-128 סוגים אינם מקומיים. הצמחייה כוללת 20 מיני שרכאים (16 סוגים, 12 משפחות), 6 מינים של חשופי זרע (5 סוגים, 3 משפחות) ו-486 מינים של בעלי פרחים (357 סוגים, 109 משפחות).
חלק מהמינים מוגדרים מינים מוגנים ברמה הלאומית כדוגמת נורית ארסית, קמליה מרושתת ודיכוטומנתס טריסטניקרפה. כמה מינים מוגדרים כמוגנים ברמת המחוז, ובהם אלה ויינמניפוליה, מגנוליה חלקת עלים, ומין האוג טוקסיקודנדרון גריפיתי.
הצמחייה המקורית באתר, שכללה עצים ירוקי עד רחבי-עלים מהמינים קסטנופסיס אורתאקנתה, קסטנופסיס דלאוויי, אלון שוטקי, מין האלון ליתוקרפוס דאלבטוס וזית יונאן, כמעט ונעלמה כליל, וכיום מכסה יער ירוק-עד 28% מפני השטח. מרבית העצים הם אורנים מהמינים אורן יונאן ואורן ארמן, אקליפטוסים וכן המינים קטליריה איווליניאנה, אלנוס נפאלי ודודונאה דביקה. כמו כן ניטעו באתר שיחים ויערות פתוחים.
בעלי חיים
הפאונה הנוכחית כוללת חרקים, זוחלים כגון תת-מין של גומצן שטיינגר (Trimeresurus stejnegeri yunnanensis), נחש ארסי מתת-משפחת צפעוני גומה, ומין הזעמן ליקודון ספטנטריונליס, עופות דוגמת חסידה שחורה, כפן מצוי, מנדרין סיני, אווז הודי, עגור אפור, נץ מצוי, אפודי סהרוני, פשוש ודרור הרים, ויונקים דוגמת פנגולין סיני.
אקלים
האקלים באתר הוא סובטרופי מונסוני. יש באתר שתי עונות מובחנות: העונה היבשה בין נובמבר לאפריל, והעונה הגשומה, בין מאי לאוקטובר, שבה יורדים כ-80% מהמשקעים השנתיים. ממוצע המשקעים השנתי הוא 964 מילימטרים. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 15°C, כשהטמפרטורה היומית הגבוהה ביותר היא 31°C והנמוכה ביותר 5°C-. הלחות היחסית היא 74%, והרוחות במקום הן בדרך כלל דרומיות, דרומיות מערביות במהירות 1–2 מטרים לשנייה.
סטרטיגרפיה
אתר המאובנים בצֶ'נְגְגְ'יָאנְג שייך לחלקו המערבי של המשטח היבשתי של יאנגצה על לוח סין הדרומי. האתר שוכן בקצה הדרומי של העתק שְׂיָאוגְ'יָאנְג המשתרע (בכיוון מצפון לדרום) מסצ'ואן ליונאן. האירועים הטקטוניים החשובים ביותר שעברו על האתר הם האורוגנזה שבה נבנו הרי ההימלאיה (לפני 50 מיליון שנים) והתנועה לאורך העתק שְׂיָאוגְ'יָאנְג לפני 4 מיליון שנים. כיוון המישור של השכבה המכילה את המאובנים הוא מצפון-צפון מזרח לדרום-דרום מערב. השכבות באתר שייכות לסיניאן עליון (שלהי הפרוטרוזואיקון), קמבריון תחתון, דבון תיכון ועליון, קרבון ורביעון. שכבות מסיניאן תחתון ומהפרם קיימות בשולי האתר.
להלן פירוט השכבות באתר (מסודרות מלמעלה כלפי מטה), כאשר בין מרביתן מפרידה אי התאמה:
מתחת לאתר יש קער אסינכרוני שכיוונו 30° מזרח, שבו הזרוע המזרחית תלולה יותר. מספר העתקים שאורכם בין כמה מאות מטרים לכמה קילומטרים חוצים את ציר הקער ואת כל האתר.
השכבות המכילות את המאובנים
המאובנים של "הפאונה של צֶ'נְגְגְ'יָאנְג" נתגלו בפצלים ובסלעי אבן הבוץ הצהבהבים של החלק העליון של פרט יוּ'אָנְשָׁאן בתצורת צְ'יוֹנְגְג'וּסְה (המכונה גם תצורת חֵיילִינְפּוּ - Heilinpu Formation) מהקמבריון התחתון. חלק זה מתחלק לשלושה אזורים ביולוגיים (Biozones) המבוססים על סוג הטרילוביט הנפוץ, והם אזור ביולוגי Yunnanocephalu – Malungia, אזור ביולוגי Eoredlichia -Wutingaspis ואזור ביולוגי Parabadiella. הפאונה של צ'נגג'יאנג קיימת רק באזור הביולוגי האמצעי. חלק עליון זה נחלק לארבע שכבות (מלמעלה כלפי מטה):
היסטוריה גאולוגית
לפני 800 מיליון שנים התחוללה אורוגנזת גִ'ינִּינְג (Jinning Orogeny), אירוע בניית הרים שייצר את התשתית (מסד של סלעי הקרום היבשתי באזור היציב מבחינה טקטונית) של דרום סין. עיוות נוסף נגרם על ידי אורוגנזת צֶ'נְגְגְ'יָאנְג. לפני כ-700 מיליון שנים עבר האזור עידן קרח (קרחונים כיסו אז את מרבית כדור הארץ, תופעה המכונה "כדור השלג ארץ"). בתקופה שבין לפני 700 ל-540 מיליון שנים עברו על אזור צֶ'נְגְגְ'יָאנְג תהליכים חוזרים ונשנים של התקמטות וסחיפה, שבסופם הוצף האזור על ידי ים רדוד שבו הושקעו בהדרגה סלעים קרבונטיים שנוצרו על ידי השקעה של בעלי חיים בעלי קונכיות.
לפני 530 מיליון שנים היה האזור מפרץ רדוד בקו הרוחב 11° דרום. התנאים הסביבתיים – שפע אור שמש, וחמצן – גרמו לשגשוג של אצות שהיו תחילת שרשרת המזון לבעלי חיים אחרים. המאובנים של הפאונה של צֶ'נְגְגְ'יָאנְג נוצרו בתקופה זו בפרט יוּ'’אָנְשָׁאן בלמינות (שכבות דקות) בעובי שבין 3 ל-5 סנטימטרים כאשר מקור החלק התחתון בכל למינה הוא טיני והעליון בוצי, מה שמעיד על השקעה עקב זרם עכירות קטן. בעלי החיים נקברו במהירות במשקעים מבלי שעברו ריקבון והשכבות שבהן נקברו לא עברו טלטלות. הרקמות הרכות נשתמרו על ידי החלפה לפיריט.
מהקמבריון ועד הפרם העליון (בין לפני 540 ל-250 מיליון שנים) נוצרו באזור כ-1,500 מטרים של סלעי משקע בכמה אירועי השקעה. פעילות בניית הרים בסוף עידן הפלאוזואיקון גרמה להעלמות ים טתיס הקדום, ובכך בא הקץ לפרק הימי בתולדות אזור צֶ'נְגְגְ'יָאנְג. האזור הושפע מפעילות געשית בסוף תור הפרם וכמו כן החל לפעול העתק אזורי ארוך הקרוי העתק שְׂיָאוגְ'יָאנְג, והחל להיווצר הקער של מָאוטְייֵנְשָׁאן.