cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
רדגסט (דמות)
שמו
רדגסט הוא המוכר פחות מבין המיאר שבולינור. הוא היה ידוע כאיוונדיל בטרם החליטו הולאר לשלוח מסדר של קוסמים לארץ התיכונה. על פי הפרק "האיסטרי" בסיפורים שלא נשלמו, השם רדגסט משמעותו "הלוחש לחיות", בשפת האדונאיי. כריסטופר טולקין העיר כי אביו ביקש להשוות את רדגסט כשווה בעוצמתו אל האיסטרי האחרים כדוגמת סארומן וגנדלף. הכינוי "חום", נובע מלבושו; כל אחד מהאיסטרי התעטף בגלימה ייחודית לו ובצבע שונה, ובזמן שגנדלף עטה גלימה אפורה (ולאחר שובו מהמאבק מול הבלרוג החליף גלימתו לצבע לבן) וסארומן עטה גלימה צחורה, רדגסט עטה גלימה חומה. טולקין שאב את ההשראה לשם רדגסט כנראה מהמילה רודוגאסט או רדגאייסוס, שמו של שר המלחמה הגותי בעת הפלישה לאיטליה בשנת 401 לספירה. רדגסט הוא גם שמו של אל מן המיתולוגיה הסלבית. מאחר שהיה לבוש בגלימה חומה, היה כינויו בקרב בני האדם "רדגסט החום" (בין הקוסמים מתחלקים השמות לפי צבע גלימתם וחשיבותם במסדר כאשר "לבן" היא הדרגה הגבוה ביותר). כינויים נוספים לרדגסט הם - "הנווד החום" או "הצליין החום" בשפת האלפים.
ביוגרפיה
רדגסט היה ידוע כאיוונדל כאשר הולאר החליטו לשלוח מסדר של קוסמים לארץ התיכונה רדגסט הוצע כדי ליעץ ולסייע ליושבי הארץ התיכונה במאבקם נגד סאורון.
בעלילת סיפורים שלא נשלמו
בסיפורים שלא נשלמו, מוסבר כי רדגסט, כמו האיסטרי האחרים, הגיע לארץ התיכונה מוואלינור, בערך בשנת האלף לעידן השלישי והיה אחד מהמיאר. שמו המקורי היה אייוונדיל, שמשמעותו ידיד הציפורים בשפת קווניה. הוליה יבנה אילצה את המכשף סארומן לקבל את רדגסט כבן לוויה וזו הייתה אחת הסיבות לעוינותו של סארומן כלפי רדגסט, שגם נהג לכנותו "שוטה". רדגסט היה בן ברית נאמן לגנדלף שבספר "ההוביט", מכנה אותו כבן דוד. רדגסט היה גם ידיד למשנה-העור ביאורן. רדגסט חי ברוסגובל בעמקי האנדוין, על המורדות המערביים של יער-אופל, בין צוק קארוק לדרך היער העתיק, סמוך לשדו הסיפנים, כשהכינוי רדגסט "החום" נובע מהכינוי בשפת סינדארין לרוסגובל - "הכפר החום". רדגסט התחבר מאוד לבעלי החיים וידע לדבר את שפתן ושפת הצמחים. בספרות טולקין תואר רדגסט כדובר שפות רבות של ציפורים. רדגסט מופיע בסילמריליון כשהוא נוטל חלק בסיוע לסארומן, חבר המועצה הלבנה, ומתייצב כנגד סאורון. הוזכר כי כמה ציפורים מבין מרגלי סארומן לא חשבו כי רדגסט מודע לתוכניותיו של סארומן מתוך מחשבה כי הוא ממוקד בצפייה באויב סאורון.
בעלילת שר הטבעות
ב"שר הטבעות" רדגסט הוטעה על ידי סארומן שהשתמש בו כדי להוביל את גנדלף אל מבצר אורתנק על מנת ללכדו. בכל מקרה, רדגסט גם מסייע לחלץ את גנדלף כשהוא שולח את העיט גווייהיר לאורתנק עם ידיעות על תנועותיהם של כוחות סאורון. כאשר גווייהיר רואה כי גנדלף נכלא בראש המבצר, הוא נושא אותו משם לפני שסארומן מבחין כי גנדלף נעלם.
תיאור
רדגסט מתואר כאיש בעל גלימה חומה, כובע משלוש, וצעיף. רדגסט נחמד לחיות ולכל הבריות: לבני האדם, לגמדים, לאלפים, להוביטים ולשאר אחרים.
בסרט
את דמותו של רדגסט החום בסדרת סרטי ההוביט מאת פיטר ג'קסון, מגלם סילבסטר מקוי. תפקידו של רדגסט בעלילה הורחב מאוד בניגוד להופעתו הקצרה למדי בספר ההוביט. בסרט "ההוביט: מסע בלתי צפוי" רדגסט הוא הראשון לגלות את תחייתו של בעל האוב, כשהוא מגיע למבצר דול גולדור ונמלט בעור שיניו מפני המלך המכשף של אנגמר. כמו כן הוא מסייע לגמדים להימלט מפני הווארגים והאורקים הרודפים אותם בהוראת אזוג. סצנת חילוצו של גנדלף עובדה לקולנוע בסרט "אחוות הטבעת". אזכור נוסף לרדגסט החום מתואר בשר הטבעות, לאחר כינוס מועצת אלרונד כשהוחלט כי תוקם ברית כנגד סואורון, או-אז נשלחו סיירים אל כל קצוות הארץ התיכונה, ורדגסט לא היה בביתו ברוסגובל ולא נמצא. טולקין עצמו לא הזכיר מה אירע לרדגסט ודמותו לא שיחקה כל תפקיד באירועי מלחמת הטבעת. כריסטופר טולקין העיר ב"סיפורים שלא נשלמו" כי משימתו של רדגסט בבלימת סאורון לא הייתה כישלון מאחר שנשלח בידי יבנה, וכי היא הפקידה אותו לשמור על החי והצומח, משימה שלא הושלמה גם עם תבוסת סאורון וסיומה של מלחמת הטבעת.
Call Out My Name
Call Out My Name הוא סינגל של הזמר הקנדי דה ויקנד, מתוך המיני-אלבום הראשון שלו, My Dear Melancholy. השיר יצא לאור ב-10 באפריל 2018, על ידי חברות התקליטים XO וריפבליק רקורדס, כסינגל המוביל מתוך המיני-אלבום. השיר נכתב על ידי דה ויקנד עצמו, יחד עם מפיק השיר פרנק דוקס וניקולס ג'אר, שקיבל קרדיט כתיבה על דגימת שירו, "Killing Time", משנת 2016.
הרכב
השיר מבוצע בסולם של D♯ מינור בקצב של 45 פעימות לדקה במטר כפול של 6/8. האקורדים מתחלפים בין G♯m ו-D♯m. הקולות של דה ויקנד משתרעים על פני שתי אוקטבות, בין D3 ל-D5.
הצלחה מסחרית
השיר הוא השיר בעל הפתיחה הגדולה ביותר של השמעות בספוטיפיי ביום הראשון לצאתו לשנת 2018. באפל מיוזיק, הושמע השיר כ-6 מיליון פעמים ביום הראשון לצאתו, והיה גם שם לשיר בעל הפתיחה הגדולה ביותר של השמעות ביום הראשון לצאתו באותה השנה. במצעד הבילבורד הוט 100, הגיע השיר היישר אל המקום הרביעי, והפך לשיר השמיני של דה ויקנד שהגיע לעשירייה הפותחת במצעד. נכון למרץ 2020, השיר מכר כ-3,000,000 עותקים בארצות הברית.
וידאו קליפים
וידאו קליפ מילים לשיר פורסם ב-2 באפריל, ובו מוצג דה ויקנד במסכי טלוויזיה שונים. ב-30 במרץ 2018, העלה דה ויקנד קליפ אנכי לשיר בספוטיפיי. הקליפ הרשמי של השיר פורסם ב-12 באפריל 2018 ובוים על ידי גרנט זינגר.
דורת אל-בחריין
דורת אל-בחריין (בערבית: درة البحرين) הוא האי המלאכותי השלישי בגודלו בבחריין אחרי דיאר אל-מוחארק והעיר הצפונית. האיים מרוחקים 40.5 ק"מ מהבירה מנאמה שנמצאת בצפון האי בחריין.
תיאור
בדורת אל-בחריין מלון חמישה כוכבים, מגרש גולף מקצועי עם 18 גומות, 12 גשרים ומעגן לסירות. המעגן נמצא בין שלושה איים ומכסה 0.7 קמ"ר בחלקה היבשתי, עלות הקמתו הייתה 1.3 מיליארד דולר אמריקאי.
הקמת המרינה היא שיתוף פעולה בין החברות "דורת חאליג' אל-בחריין" ו"תאמיר", אחת מחברות היזמות הגדולות ביותר במזרח התיכון. המרינה היא ראשונה מסוגה ומגודלה במפרץ הפרסי.
היסטוריה
בשנת 2002 החלו לתכנן את הפרויקט. העבודה עליו החלה בשנת 2004. בחודש פברואר 2008 הופסקה העבודה על הפרויקט, כאשר יותר מ-2,000 פועלים מחו על שכרם הנמוך והלא הוגן לטענתם. העובדים ישנו במחנה העובדים בזמן העבודה על דורת אל-בחריין והתלוננו על תנאי מחיה גרועים. השביתה הופסקה בהמשך כאשר הוסכם על תנאים חדשים לעובדים.
גאוגרפיה
שבעה מיליארד דולרים אמריקאים הושקעו בייבוש 15 איים מלאכותיים, שמכסים שטח של 5 קילומטרים רבועים. האיים עוצבו בכוונה תחילה בצורות שונות כדי ליצור הרמוניה במראה האיים. שישה מהם עוצבו כאטולים, חמישה איים עוצבו בצורת דג, שניים נוספים עוצבו בצורת חצי סהר, ושניים קטנים ליד המרינה לא עוצבו בצורה מיוחדת בכוונה תחילה.
אדמיניסטרציה וניהול
איי הארכיפלג שייכים למחוז הדרום. החברה שפיתחה את הארכיפלג הקימה ארגון כדי שינהל את הפיתוח באופן שוטף. ג'וליאן בוטסון מונה למנכ"ל הראשון של המלון באיים.
פוליטיקה שמאלנית
פוליטיקה שמאלנית מוגדרת בדרך כלל כתמיכה בשוויון חברתי ובאיגליטריאניזם, לעיתים רבות תוך כדי התנגדות להמשך קיומן של היררכיות חברתיות. הפוליטיקה השמאלנית בדרך כלל ממוקדת בדאגה לאנשים בחברה שנתפסים כמקופחים ביחס לאחרים וכן באמונה שיש מצב של אי שוויון לא מוצדק שצריך לחתור לצמצם או לבטל.
המונחים שמאל וימין בספקטרום הפוליטי של שמאל-ימין נטבעו במקור במהלך המהפכה הצרפתית והתייחסו במקור למיקום המושבים באספת המעמדות של המשטר הישן המלוכני בצרפת - אלו שישבו בחלק השמאלי התנגדו בדרך כלל למשטר הישן ותמכו במהפכה הצרפתית, ביצירת רפובליקה דמוקרטית ובחילון של מוסדות החברה בעוד שאלו שישבו בחלק הימני תמכו במוסדות המסורתיים של המשטר הישן.
במהלך המאה ה-18 המונח "שמאל" החל להיות מיוחס לתנועות פוליטיות שונות, ובמיוחד לתנועות רפובליקניות בצרפת במהלך המאה ה-18, אך במהלך המאות ה-19 וה-20 המונח החל להיות מיוחס גם לתנועות סוציאליסטיות, תנועות אנרכיסטיות, תנועות קומוניסטיות, תנועות פועלים, תנועות מרקסיסטיות, תנועות התומכות בסוציאל-דמוקרטיה, ותנועות התומכות בסינדיקליזם. מאז ואילך המונח מיוחס למגוון רחב של תנועות פוליטיות, כולל תנועות לזכויות האזרח, תנועות פמיניסטיות, תנועות לזכויות להט"ב, תנועות אנטי-מלחמתיות, התנועה לאיכות הסביבה, וכן מגוון רחב של מפלגות פוליטיות.
כלכלה
מבחינה כלכלית, השמאל תומך בעקרונות הסוציאליזם או בחלקם. הסוציאליזם מאמין כי קניין האדם וחלוקת המשאבים צריכים להיות נתונה לפיקוח חברתי ורגולציה, וזאת על מנת לצמצם את פערי החברה ולהביא לשוויון. יש גם עמדות שמאל קיצוניות כלכליות שהן כוללות את גישת הקומוניזם, שהיא דוגלת בפיקוח והתערבות מקסימלית להבאת שוויון מוחלט בחברה.
הסוציאליזם נולד לאחר שהמהפכה הצרפתית הביאה עימה עוני רב, מה שאילץ את ההוגה קרל מרקס לגבש את עקרונות הסוציאליזם והקומוניזם. מרקס למעשה ראה בעצמו כקומוניסט והתנגד לסוציאליזם מכוון שלטענתו הייתה שיטה מתונה מדי, אך לאחר נפילתם של כמה מדינות ובניהן ברית המועצות, רוב השמאלנים תומכים בזרמים של השיטות המתונות, ביניהן הסוציאל-דמוקרטיה שאף חלה במדינות רבות.
מדינות רבות שהיו סוציאליסטיות עברו הפרטה כתוצאה מהשפעותיה של הגלובליזציה, כגון ישראל ואוסטרליה, מה שמצד אחד העלה את הכנסת התוצר המקומי הגולמי (תמ"ג) של המדינה, אך מצד שני גרם לפערי שוויון גדולים יותר בחברה.
סביבה
השמאל תומך בעקרונות הסביבתנות ואף נוהג לשלב אותם עם עקרונות סוציאליסטים (כגון באידאולוגיה אקו-סוציאליזם) או עם עקרונות אחרים יותר רדיקליים של השמאל (כגון באידאולוגיה אקו-אנרכיזם). היא אידאולוגיה שדוגלת בשימור, שיקום או שיפור הסביבה הטבעית, בעזרת שינוי טכנולוגי, חוקי או מדיני על מנת לשנות את המאזן האקולוגי על פני כדור הארץ.
מאז היציאה של הספר אביב דומם שהוציאה רייצ'ל קרסון, הרעיון התחיל לצבור יותר תאוצה בציבור. הספר התמקד בהרס נהרות, כריתת יערות הגשם, הכחדת מינים, התחממות עולמית, הידלדלות שכבת האוזון ועוד.
בניסיון להתמודד מול הבעיות הללו, קמו ארגונים רבים בעולם, כמו הסוכנות להגנת הסביבה, כדור הארץ תחילה! ועוד.
לאומנות ואנטי-לאומנות
במהלך תקופת המהפכה הצרפתית, הייתה מחלוקת רבה בפורום השמאלני האם לאומנות היא דבר טוב ובריא למדינה או לשטח מסוים. השמאל הרפובליקני תומך במדינת לאום מדינתית וטוען שהעם יותר מאוחד תחת מדינת לאום, בעוד שפורומים אחרים בשמאל כגון השמאל הליברלי, טוען שהדבר מביא לאי-צדק בחברה.
במשך ההיסטוריה היו וויכוחים רבים בשמאל על לאומנות והאם היא צודקת או לא. מרקס האמין כי לאומנות מרקסיסטית תוכל "לרסק" את העקרונות הקפיטליסטים של המדינה, מנגד (בפורומים של השמאל האנרכיסטי), טענו כי המדינה לא יכולה "לרסק" את הקפיטליזם באמצעות הלאומנות, מכוון שלאומנות ומדינתיות מעודדות קפיטליזם.
כיום קיימות מפלגות שמאל לאומניות, כגון All India Forward Bloc בהודו והקונגרס הלאומי האפריקני בדרום האפריקה.
דת
במהלך המהפכה הצרפתית, מפלגות השמאל הצרפתי היו מאוד אנטי-קלריקליות, והתנגדו נחרצות להשפעתה של הכנסייה הקתולית ותמכו באתאיזם ובהפרדת הכנסייה והמדינה, והוביל למדיניות המכונה. קרל מרקס טען כי "הדת היא אנחתו של היצור המדוכא, הלב של עולם חסר לב, ונשמה של תנאים חסרי נשמה. היא האופיום של ההמונים". בברית המועצות, הבולשביקים בפיקודו של ולדימיר לנין אימצו במקור עיקרון אידאולוגי שטען כי כל הדתות יתנוונו בסופו של דבר והחליטו למגר את הנצרות המאורגנת ומוסדות דתיים אחרים. בשנת 1918, אנשים ב-10 כנסיות רוסיות אורתודוקסיות הוצאו להורג על ידי כיתת יורים, והילדים נשללו מכל חינוך דתי מחוץ לביתם.
כיום, השמאל ברובו תומך בחילוניות ובהפרדת הדת מהמדינה. השמאל בארצות הברית (המפלגה הדמוקרטית) תומכים בהפרדת הדת מהמדינה, והמפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה ביחד עם די לינקה תומכות ברובן בעקרונות חילוניים.
היסטוריה
בפוליטיקה, המונח "שמאל" נולד במהפכה הצרפתית, שם הקבוצות הפוליטיות אשר התנגדו לזכות הווטו המלכותית (המונטניארדים באספת המעמדות של 1789) ישבו בדרך כלל משמאל לכיסא הנשיא בפרלמנט בעוד אלו בעד זכות הווטו המלכותית ישבה מימינה. ההרגל הזה התחיל באחוזות הצרפתיות של 1789. לאורך המאה ה-19, הקו העיקרי המפריד בין ימין לשמאל היה בין תומכי הרפובליקה הצרפתית לאלו שתמכו במלוכה ובשימור מצבה של צרפת אז. מרד ימי יוני במהלך הרפובליקה הצרפתית השנייה היה ניסיון של השמאל לבסס את עצמו מחדש לאחר מהפכות 1848 בצרפת, אך רק חלק קטן מהאוכלוסייה תמכו במרד.
באמצע המאה ה-19, הלאומיות, הסוציאליזם, הדמוקרטיה והאנטי-קלריקליזם הפכו למאפיינים מרכזיים של השמאל הצרפתי. לאחר ההפיכה של נפוליאון השלישי ב-הפיכת 2 בדצמבר 1851 והקמת האימפריה השנייה לאחר מכן, החל המרקסיזם להתחרות ברפובליקניזם הרדיקלי ובסוציאליזם האוטופי ככוח בתוך הפוליטיקה השמאלנית. המניפסט הקומוניסטי רב ההשפעה מאת קרל מרקס ופרידריך אנגלס, שפורסם בתוך גל המהפכות של 1848 ברחבי אירופה, טען כי כל ההיסטוריה האנושית מסתכמת במאבק מעמדי. הם חזו שמהפכה פרולטרית תפיל בסופו של דבר את הקפיטליזם הבורגני ותיצור חברה קומוניסטית חסרת אזרחות, כסף ומעמד. בתקופה זו צורפה המילה "wing" גם לשמאל וגם לימין.
הסתדרות הפועלים הבינלאומית, שנקרא לפעמים האינטרנציונל הראשון, ריכז אנשים ממדינות רבות ושונות, עם דעות רבות ושונות לגבי איך להגיע לחברה חסרת מעמדות ומדינה. בעקבות פיצול בין תומכי מרקס ומיכאיל באקונין, אנרכיסטים הקימו את איגוד העובדים הבינלאומי (IWA–AIT). האינטרנציונל השני (1888–1916) התפלג במהלך מלחמת העולם הראשונה. אלו שהתנגדו למלחמה, ביניהם ולדימיר לנין ורוזה לוקסמבורג, ראו את עצמם כשמאלנים יותר.
בארצות הברית, שמאלנים סוציאל-ליברלים, פרוגרסיבים ואיגודים מקצועיים הושפעו מיצירותיו של תומאס פיין, אשר הסביר כי שוויון חברתי אפשרי על ידי חלוקתם של משאבים מחדש. לאחר עידן השיקום שלאחר מלחמת האזרחים האמריקנית, הביטוי "השמאל" שימש לתיאור אלו שתמכו באיגודים מקצועיים, בתנועת זכויות האזרח ובתנועה נגד המלחמה. בעת האחרונה, "שמאל" ו-"ימין" שימשו כמילים נרדפות למפלגות הדמוקרטיות והרפובליקניות, או כמילים נרדפות לליברליזם ושמרנות, בהתאמה.
מכיוון שהימין היה פופוליסטי, הן בגוש המערבי והן בגוש המזרחי כל מה שנראה כאמנות אוונגרד נקרא שמאלני ברחבי אירופה, ולכן החשיבו את הגרניקה של פיקאסו כ"שמאלנית" באירופה. וגינו את האופרה של המלחין הרוסי שוסטקוביץ' (הליידי מקבת' ממחוז מצנסק) בפראבדה באופן הבא: "כאן יש לנו בלבול 'שמאלני' במקום מוזיקה טבעית, אנושית".
Famous Blue Raincoat
Famous Blue Raincoat (באנגלית: "מעיל גשם כחול מפורסם") הוא שיר מאת הזמר-יוצר היהודי-קנדי לאונרד כהן, שפורסם באלבומו "Songs of Love and Hate" (1971).
אודות השיר
השיר כתוב בצורת מכתב, ורבות משורותיו כתובות במשקל אַמְפִיבְּרַכוּס. מילותיו מתארות משולש אהבה בין כהן עצמו, אישה בשם ג'יין ונמען השיר, המכונה "אחי, רוצחי" ("my brother, my killer").
מילות השיר כוללות התייחסויות לשיר האהבה הגרמני המפורסם "לילי מרלן" ("And you came home without Lili Marlene"), וכן לרחוב קלינטון במנהטן ("There's music on Clinton Street all through the evening"), שבו התגורר כהן במהלך שנות ה-70. כמו כן, נטען כי השאלה "" הנשאלת בשיר מתייחסת למונח "clear" ("נקי") בתורת הסיינטולוגיה.
בהערות אלבום האוסף The Best of Leonard Cohen (1975), אשר כלל את השיר, מופיע ציטוט של כהן הטוען כי מעיל הגשם המוזכר בשיר הוא למעשה שלו ולא של אדם אחר. הוא מספר כי רכש את המעיל, מתוצרת חברת "ברברי", בשנת 1959 בלונדון, וכי הוא נגנב מדירתה של זוגתו מריאן אילן בניו יורק בתחילת שנות ה-70.
רון קורנליוס, שהיה הגיטריסט בהקלטת השיר וכן מוביל ההרכב של כהן במשך מספר שנים, סיפר כי כהן ולהקתו ביצעו את השיר בהופעות פעמים רבות לפני שהשיר הוקלט, וכי מתגובות הקהל הם ידעו כי השיר עומד להיות להיט.
גרסאות כיסוי
השיר זכה למספר גרסאות כיסוי, המפורסמת שבהן של טורי איימוס. אלבומה של הזמרת ג'ניפר וורנס משנת 1987, שכלל גרסאות כיסוי לשיריו של לאונרד כהן, נקרא בשם "Famous Blue Raincoat".
תרגומים עבריים
לשיר כמה גרסאות עבריות:
Hung Up
Hung Up (בתרגום חופשי: מֻטְרָדת) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה, מתוך אלבום האולפן העשירי שלה, Confessions on a Dance Floor. השיר נכתב והופק על ידי מדונה בשיתוף עם סטיוארט פרייס, ויצא לאור ב-17 באוקטובר 2005, כסינגל הראשון והפותח מתוך האלבום. בסמוך לצאתו כסינגל, היה שימוש בשיר בפרסומות ובתוכניות טלוויזיה שונות. לאחר מכן, בשנת 2009, נכלל באלבום האוסף, Celebration.
השיר מסמפל את להיט הדיסקו "" של הלהקה אבבא. מדונה אישרה שקיבלה אישור מחברי הלקה אבבא, ביורן אולבאוס ובני אנדרסון להשתמש במנגינה. השיר הוא שיר דאנס-פופ, המשלב בתוכו גם את סגנון הדיסקו. שני סגנונות מוזיקה אלו, אפיינו שירים נוספים מתוך האלבום. השיר מדבר על אישה עצמאית, שמרגישה מוטרדת במערכת יחסים מסוימת.
השיר זכה לביקורות חיוביות, מבקרים כינו אותו כשיר הדאנס הטוב ביותר של מדונה. כמו כן, דורג השיר במקום הראשון ב-41 מצעדים ובעקבות כך, נכנס לספר השיאים של גינס. שיר זה הוא השיר ה-36 של מדונה שהגיע לעשרת המקומות הראשונים במצעד בילבורד הוט 100. נכון להיום, נמכרו מעל ל-9 מיליון עותקים של השיר בעולם, בכך הפך לאחד להלהיטים הגדולים של מדונה.
רקע וכתיבה
פרק זמן מסוים לאחר צאתו, עלה השיר לרשתות הזרמת המדיה ספוטיפיי ואייטונס.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר הועלה לראשונה ליוטיוב ב-27 באוקטובר 2009. את הקליפ אמור היה לביים דייוויד לה-שאפל, שרצה ליצור קליפ בסגנון דוקומנטרי, אך בעקבות מחלוקת בינו לבין מדונה על הסגנון, לבסוף בוים הקליפ על ידי יוהאן רנק. הקליפ מכיל קטעי ריקוד שנועדו להוות מחווה לסגנון הריקוד של השחקן והרקדן ג'ון טרבולטה בסרטיו המצליחים שיגעון המוזיקה (1977) וגריז (1978). הקליפ הועמד לפרס הווידאו קליפים של MTV בקטגוריית "הקליפ הנשי הטוב ביותר".
נכון לאוגוסט 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-200 מיליון צפיות.
רמיקס
בשנת 2022 יצא רמיקס רשמי של "Hung Up" בו התארחה טוקישה. הרמיקס נבחר להיקרא בשם מחודש: "Hung Up on Tokischa".
החטוף (סרט, 1938)
החטוף (באנגלית: Kidnapped) הוא סרט הרפתקאות קולנוע אמריקאי משנת 1938 בבימיו של אלפרד וורקר ואוטו פרמינגר (ללא קרדיט), עם פרדי ברת'ולומיו ווורנר בקסטר בתפקידים הראשיים.
התסריט מתבסס באופן חפשי על הרומן "החטוף" של רוברט לואיס סטיבנסון (1886). זה רומן עם רקע היסטורי המתרחש לאחר דיכוי המרד היעקוביטי של 1745. ומתרכז בדמות אמיתית - אלן ברק סטיוארט שהמשיך את המאבק של הסקוטים נגד הבריטים.
הרומן עבר עיבודים רבים לקולנוע ולטלוויזיה.
בתחילת הסרט מופיעה כתובת: "סקוטלנד 1747 - שבטי ההיילנד מרדו פעמיים נגד השלטון האנגלי ודוכאו בדם, אבל היה אדם אחד שסירב לקבל את עול השלטון הבריטי, שמו היה אלן ברק".
תקציר העלילה
סקוטלנד, 1747, אלן ברק (וורנר בקסטר) מכנס את אנשיו בהרי סקוטלנד וממריץ אותם להמשיך במאבק נגד הבריטים. דוכס ארג'ייל (צ'ארלס אוברי סמית') חותם על צו מעצר לברק בשם המלך ג'ורג' השני עם פרס בסך 500 ליש"ט למי שיביא לתפיסתו.
דייוויד בלפור (פרדי ברת'ולומיו) מקבל הודעה כי אביו שגר בניופאונדלנד מת וכן כי עליו ללכת לאדינבורו לחיות עם דודו אבנעזר בלפור (מיילס מנדר) באדינבורו.
הוא נקלע לכפר בו אוספים את האיכרים וגובה המיסים "השועל האדום" גובה מהם מיסים גבוהים. בקהל מסתתרים מורדים ואחד מהם, ג'יימס (ראלף פורבס) יורה בשועל האדום והורג אותו. דייוויד מזהה את היורה אך נחטף על ידי המורדים למקום סתר. הם מתכוונים בהתחלה לחסל את דייוויד אבל ברק גוער בג'יימס כי הרג את הגובה ללא רשות ומורה לו לעזוב את סקוטלנד לאמריקה וכי הוא יפעל להביא את חברתו ג'ין (ארלין ווילן) לנמל גלאזגו כדי שתוכל להפליג משם.
ברק ודייוויד מגיעים לבית משפחת מקדונלד ואוספים משם את ג'ין מקדונלד. בדרך הם נעצרים על ידי חיילי המעילים האדומים אך מצליחים לצאת מזה כשהם מזדהים כמשפחה. ליד אדינבורו נפרד מהם דייוויד ועושה את דרכו לטירה של דודו אבנעזר.
למחרת הם הולכים לעורך הדין ריינקלור (הנרי וורנר) לסדר את העברת הבעלות. אבנעזר מגלה לדייוויד כי הוא ואביו רבו על בחורה יפה (אמו של דייוויד), אביו זכה בה ותמורת זאת הוא מסר לו את הטירה וחי עם אשתו בעוני.
בדרך הם מתעכבים בנמל. אבנעזר נכנס לרב החובל הושיסון (רג'נלד אוונס) מוסר לו 20 פאונדס תמורת חטיפת דייוויד לעבדות. דייוויד מתפתה לעלות על הספינה ומיד ניתנת פקודת והספינה ניתקת מהמזח. דייוויד רואה את דודו הנוכל מנופף לו בידיו.
הוא מושלך לתא ומצטווה להיות נער קבינה בספינה. באחד הנמלים עולים לספינה ברק וג'ין כזוג נשוי בדרכם לגלאזגו וג'ין מגלה לברק את אהבתה. דייוויד נפגש אתם והושיסון רואה שהם מכירים אך דייוויד לא מודה. הושיסון כולא אותו אבל דייוויד בורח. הושיסון בטוח שמדובר בברק והוא ושאר המלחים רודפים אחריהם אך הם מצליחים לעלות על סירה ולהגיע לחוף. ברק, שחשב בתחילה כי דייוויד הסגיר אותם, מבקש ממנו סליחה.
הם מגיעים לעורך הדין ריינקלור לשם הם מזמנים את אבנעזר. דייוויד מסתתר בחדר סמוך וברק מנהל שיחה עם אבנעזר ואומר לו כי דייוויד טבע ובתכסיס גורם לו להודות כי מכר את דייוויד עבור 20 פאונדס. דייוויד יוצא לקראת דודו ההמום שבורח משם לרב החובל הושיסון. לפי התיאור שלו יודע הושיסון שמדובר בברק ומזעיק את האנגלים תמורה פרס של 500 פאונדס.
ברק נתפס, מובא למשפט ונדון למוות בתלייה.
הגרדום כבר מוכן וסקוטים ממורמרים מתאספים סביבו. דייוויד מצליח להתגנב לביתו של הדוכס ומפציר בו לבטל את גזר הדין כי כולם סקוטים. הדוכס נפגש עם ברק ומגיע אתו להסכם - הוא יפעל לרפורמה בתשלומי המס המעיקים וברק יפנה לאנשים ויבקש מהם להפסיק את שפיכות הדמים. ברק מסכים ופסק הדין מומתק לגלות באמריקה.
ברק וג'ין נפרדים מדייוויד בנמל. הם עולים על הספינה והוא חוזר לטירה לנהל את ענייניו.
חוק שחרור על-תנאי ממאסר
חוק שחרור על-תנאי ממאסר, תשס"א-2001 אושר בכנסת ב-11 ביוני 2001, והוא מסדיר את שחרורם המוקדם של אסירים. החוק התבסס על חקיקה קודמת בנושא זה עם תיקונים לפי המלצותיה של ועדה בינמשרדית בראשותה של יהודית קרפ, המשנה ליועץ המשפטי לממשלה.
תמצית הוראות החוק
החוק מציג מסלולים אחדים לשחרור על-תנאי של אסיר שריצה שני שלישים מתקופת המאסר שנגזרה עליו. המשמעות של "שחרור על-תנאי" היא שבמקרה של עבירה נוספת מסוג עוון או פשע של האסיר בתקופת שחרורו על-תנאי ניתן להחזירו למאסר לריצוי תקופת המאסר ממנה שוחרר על-תנאי.
החלטה על שחרור על-תנאי ניתנת לבקשת האסיר, על ידי הגופים הבאים:
בבואה להחליט אם ראוי אסיר לשחרור על־תנאי, תשקול הוועדה את הסיכון הצפוי משחרורו של האסיר לשלום הציבור, לרבות למשפחתו, לנפגע העבירה ולביטחון המדינה, את סיכויי שיקומו של האסיר ואת התנהגותו בכלא.
ועדת שחרורים או ועדת שחרורים מיוחדת רשאית להחליט על שחרור על-תנאי של אסיר שמצב בריאותו חמור (ימיו ספורים או שהוא זקוק באופן קבוע להנשמה מלאכותית וכדומה).
בתקופת השחרור על-תנאי על האסיר לעמוד בתנאים הבאים (אם לא נקבע אחרת על ידי הוועדה): הוועדה רשאית להתנות את שחרורו על־תנאי של האסיר בקיומו של פיקוח אלקטרוני על עמידתו בתנאי המגביל את יציאתו ממקום מסוים או את כניסתו למקום מסוים.
ועדת שחרורים מיוחדת רשאית, לבקשתו של אסיר עולם, להמליץ לפני נשיא המדינה להקל בעונשו של האסיר באמצעות המרת עונשו בעונש מאסר קצוב, בהתאם לסמכות הנתונה לו לפי חוק יסוד: נשיא המדינה לאחר שריצה לפחות שבע שנות מאסר, ובלבד שהתקופה שתמליץ לקצוב לא תפחת מ־30 שנים. כאשר בית המשפט קבע שאדם הורשע ברצח שנעשה בנסיבות חריגות בחומרתן, הוועדה רשאית להמליץ על קציבת עונשו רק לאחר שריצה 15 שנות מאסר, ובלבד שהתקופה שתמליץ לקצוב לא תפחת מ־40 שנים. המלצה לקציבת העונש לא תינתן בעניינו של אסיר עולם שהורשע ברצח ראש הממשלה ממניע פוליטי־אידאולוגי.
היסטוריה חקיקתית
טרם חקיקתו של חוק זה הוסדר השחרור המוקדם בסעיפים 49 עד 51 של חוק העונשין ובסעיפים 28 עד 34 של פקודת בתי הסוהר, שבוטלו בחוק זה.
הצעת החוק התבססה על החקיקה הקודמת בנושא זה עם תיקונים לפי המלצותיה של ועדה בינמשרדית בראשותה של יהודית קרפ, המשנה ליועץ המשפטי לממשלה. החוק אושר בכנסת ב-11 ביוני 2001 ונכנס לתוקף ב-1 בינואר 2002.
עוד לפני כניסתו לתוקף של החוק הוא תוקן כך שוועדת שחרורים לא תמליץ לקצוב את עונשו של אסיר עולם שהורשע ברצח ראש הממשלה ממניע פוליטי־אידאולוגי (האסיר היחיד שהגבלה זו חלה עליו הוא יגאל עמיר, ובכך מהווה התיקון חוק פרסונלי.).
בסוף 2006 אושרו תיקונים אחדים בחוק לאור הניסיון המעשי שהצטבר ביישום הוראותיו, ובכלל זה נוספו לחוק סעיף 19א, העוסק ב"דיון חוזר בהחלטת הוועדה לשחרר אסיר על–תנאי, וסעיף 22א, העוסק בסדר נשיאת מאסר לאחר ביטול שחרור על-תנאי.
בשנת 2018 אושר תיקון מס' 17 לחוק, כהוראת שעה לשלוש שנים החל מ-15 באוקטובר 2018. התיקון הרחיב משמעותית את מנגנון שחרור מוקדם ממאסרים קצרים (לא כולל אסירים ביטחוניים), באמצעות הקמתה של היחידה לשחרור ממאסרים קצרים של שירות בתי הסוהר. התיקון נעשה בין היתר בעקבות תביעה שהוגשה על ידי האגודה לזכויות האזרח בישראל נגד השר לביטחון הפנים, ועסקה בתנאי כליאה של עצורים ואסירים שחרגו מזכויות אדם בסיסיות.
בפסיקה
למעט במקרים המיוחדים שבהם נשקל "האינטרס הציבורי" (הצורך בענישה מרתיעה), ועדת השחרורים אמורה לצפות פני עתיד. כתב על כך שופט יצחק עמית: [על הוועדה] "להעריך בעיקר את סיכויי השיקום והמסוכנות, שלעיתים יש ביניהם חפיפה והשפעה הדדית. לשם כך מתחשבת הוועדה בשיקולים שונים ונעזרת בחוות דעת מקצועיות. הערכות לגבי העתיד כוללות בהכרח גם התחשבות באירועים שקרו בעבר, אך זאת יש לעשות בפרספקטיבה הנכונה, כך שעיניה של הוועדה יהיו נשואות אל העתיד".
השופט יורם דנציגר עסק בשיקולי ועדת השחרורים: "על הוועדה לשקול את האמור בחוות הדעת מטעם שירות בתי הסוהר ומטעם הרשות לשיקום האסיר. כאשר נגזר על האסיר תשלום פיצוי בגין העבירה בה הורשע, על הוועדה לשקול האם פיצוי זה שולם, ואם לא שולם - מה הסיבות לכך. בנוסף, כאשר מדובר באסיר המרצה עונש מאסר בגין עבירת מין, על הוועדה לקבל חוות דעת של מרכז בריאות הנפש שלפיה האסיר אינו מסוכן לציבור. כאשר חוות דעת זו קובעת כי האסיר מסוכן לציבור במידה כלשהי אך ניתן לשחררו בתנאי שיקבל טיפול או בתנאי אחר, רשאית הוועדה לשחררו בכפוף לקביעת תנאי שחרור, וזאת מטעמים מיוחדים ואם סברה כי אין בכך סיכון לציבור.".
בית המשפט העליון דחה עתירות של אסירי עולם שדרשו שוועדת השחרורים תמליץ על קציבת עונשם לאחר שעבר זמן רב מהמינימום הנדרש בחוק. על השיקולים לדחיית בקשות כאלו כתב השופט אדמונד לוי:
פרנק בראמלי
פרנק בראמלי (באנגלית: Frank Bramley; 6 במאי 1857 – 9 באוגוסט 1915) היה צייר ז'אנר פוסט-אימפרסיוניסטי אנגלי מאסכולת ניולין.
חיים אישיים
בראמלי נולד בסיבסי, לצ'ארלס ברמלי מפיסקרטון בלינקולנשייר.
בין השנים 1873–1878 למד בראמלי בבית הספר לאמנות בלינקולן. לאחר מכן למד בין השנים 1879–1882 באקדמיה המלכותית לאמנויות יפות, שם היה צ'ארלס ורלט המדריך שלו. הוא התגורר בוונציה בין השנים 1882–1884 ואז עבר לניולין, קורנוול.
בראמלי התחתן עם האמנית קתרין גרהאם, בתו של ג'ון גרהאם מהאנגסטיל, ווסטמורלנד, בשנת 1891. בני הזוג התגוררו בקוטג' אורצ'רד, שנקרא באותה תקופה קוטג' בל ויו, בין השנים 1893–1897. בשנת 1895 הם עברו לדרויטוויץ' שבווסט מידלנדס, ובשנת 1900 התיישבו בגראסמר בלייקס דיסטריק.
בראמלי נפטר בצ'לפורד היל, גלוסטרשייר באוגוסט 1915.
קריירה
לאחר שחזר לאנגליה מוונציה בשנת 1884 או אחריה, התיישב בראמלי במושבת האמנים של אסכולת ניולין. יחד עם וולטר לנגלי וסטנהופ פורבס הוא נחשב לאחת ה"דמויות המובילות" של אסכולת ניולין.
בניגוד לחברים אחרים שם, בראמלי התמחה בציור חללי פנים בתים ועבד על שילוב של אור טבעי ומלאכותי בציוריו.
במהלך שהותו בניולין, בראמלי העריך את 'טכניקת המכחול המרובע', והשתמש במברשת מרובעת כדי להניח את הצבע על הבד בתבנית פאזל של משיכות מכחול, מה שנתן "תסיסה" מסוימת למשטח הצבע. בראשית שנות ה-90 של המאה הקודמת, לוח הצבעים שלו נעשה בהיר יותר וההתייחסות שלו לצבע הייתה רופפת יותר וקלה יותר, באותה העת מגוון הנושאים שלו הצטמצם לדיוקנאות וציורי ז'אנר כפריים. דוגמה לשימוש של ברמלי בטכניקת המברשת המרובעת הוא ציורו "דומינו!".
הציור "זריחה ללא תקווה" (1888) מוחזק על ידי גלריית טייט, לונדון לאחר שנרכש למען המדינה על ידי צ'נטרי והיא אחת היצירות המפורסמות ביותר על בראמלי. הציור זכה לשבחים באקדמיה המלכותית, ונאמר עליו: "ההבעה הרגשית והסיפור החזק של הציור, יחד עם המשיכה האסתטית וההרמוניה הטונאלית שלו, הופכים את הציור הזה לאחת מיצירות אסכולת ניולין המוערכות ביותר." האישה הצעירה האבלה בציור, היא דוגמנית האמן אפי ריינולדס ג'יימס.
בראמלי היה ממייסדי מועדון האמנות האנגלית החדש, אך עזב את הארגון לאחר שננזף על ידי ווולטר סיקרט.
בשנת 1894 הפך בראמלי לעמית האקדמיה המלכותית (ARA) ובשנת 1911 הפך לחבר מלא (RA). הוא היה גם זוכה מדליית זהב בסלון פריז.
דוקרני יונים
דוקרני יונים או דוקרנים נגד יונים הם מחטים ארוכות ממתכת המוצבות בחזיתות מבנים, על גבי תאורות רחוב, על גבי שילוט מסחרי, ועל גבי גשרים, על מנת למנוע מעופות בכלל, ויונים בפרט, לנחות עליהם, ללכלך אותם בצואה ו/או להקים עליהם קן. כך מאפשרים דוקרני היונים להרתיע ציפורים ממקומות מסוימים מבלי לגרום להן נזק.
סוגים ואופן השימוש
ניתן למקם את דוקרני היונים לאורך מדרגות, קירות, על גבי שילוט מסחרי, על מצלמות אבטחה, על גבי מרזבים וכדומה, על מנת למנוע מציפורים לנחות על אותם המשטחים. דוקרני יונים נפוצים ביותר במרכזי ערים באזורי החוף, שם ציפורי בר שכיחות יותר ויש סיכוי גבוה יותר שהם יהוו מטרד עבור בני האדם. בנוסף, הריגה או פגיעה בציפורים ללא סיבה אינה חוקית באזורים מסוימים, ועל כן הרשויות ובעלי בתים נאלצים למצוא דרכים לא קטלניות להרחיק את הציפורים.
כמו כן, ישנם גם דוקרני יונים חשמליים, אשר פועלים באותו עיקרון כמו גדר חשמלית כדי להגדיל את היעילות ועל מנת שקריאת המצוקה של ציפור שנוגעת בהם תפחיד את יתר הציפורים באזור. עם זאת, מכשירים מהסוג הזה עשויים לגרום נזק מיותר לציפורים, ולכן אינם חוקיים באזורים מסוימים, כמו למשל בבריטניה. דוקרני יונים עם קצוות חדים אסורים לשימוש ברוב העולם, ואינם מתאימים לאזורים שנגישים על בסיס קבוע לבני אדם.
חלופות
דוקרני יונים עשויים להיסתם עם השנים על ידי עלים, פסולת, ונוצות ציפורים. במידה שדוקרני היונים נסתמים ולא מנקים אותם כלל, הציפורים עשויות בבוא היום להיות מסוגלות לשבת עליהם בקלות. בנוסף, דוקרני היונים עשויים לגרום למבנים להיראות פחות אסתטיים. במקרים אלו, ניתן להשתמש בשיטות אחרות להרחקת ציפורים, כגון מכשור מיוחד המשמיע אותות מצוקה של ציפורים או אורות מהבהבים בהירים. שיטות אחרות כוללות שימוש ברשתות, חוטים, ג'ל ודחלילים.
מוקדמות מונדיאל 1974 - אירופה
99 נבחרות לאומיות נרשמו למוקדמות מונדיאל 1974, והתחרו על 16 מקומות בטורניר הגמר. , המארחת, ו, האלופה המכהנת, העפילו אוטומטית והותירו 14 מקומות לשאר הנבחרות.
מהלך המוקדמות
32 הנבחרות האירופיות חולקו לארבעה בתים בני 3 נבחרות ולחמישה בתים בני 4 נבחרות, ובסך הכל לתשעה בתים. הנבחרות שיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ. הנבחרת הראשונה בכל בית העפילה ישירות למונדיאל, למעט הנבחרת הראשונה בבית 9, שהעפילה לפלייאוף הבין-יבשתי אירופה-דרום אמריקה.
בית 1
שוודיה ואוסטריה סיימו עם מספר נקודות והפרש שערים זהים, ולפיכך נערך במיקום נייטרלי משחק פלייאוף מכריע על ההעפלה.
שוודיה העפילה.
בית 2
איטליה העפילה.
בית 3
הולנד העפילה בזכות הפרש שערים עדיף.
בית 4
גרמניה המזרחית העפילה.
בית 5
פולין העפילה.
בית 6
בולגריה העפילה.
בית 7
ספרד ויוגוסלביה סיימו עם מספר נקודות והפרש שערים זהים, ולפיכך נערך משחק פלייאוף מכריע במיקום נייטרלי.
יוגוסלביה העפילה.
בית 9
ברית המועצות העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי אירופה-דרום אמריקה.
אבוב (כלי לקלייה)
אבוב (גם: אביב) היה כלי ששימש לקלייה בעת העתיקה. אבוב עשוי נחושת שימש בבית המקדש לקליית גרגירי השעורה במנחת העומר.
מבנה
אבובים היו עשויים מחומרים שונים כגון חרס או נחושת.
על פי המתואר במשנה האבוב.
האבוב מתואר כמנוקב נקבים כמין נפה, או כמין כברה כדי לאפשר חריכת האש.
לדעת הרמב"ם האבוב היה מורכב משני משטחים, אחד על גבי השני, העליון מנוקב, ועליו היו ניתנים הגרגירים, ועל התחתון הייתה מודלקת האש.
לדעת רבי נתן מרומי, האבוב היה כעין צינור מחורר שאליו היו מכניסים את הגרגירים.
במכון המקדש ייצרו אבוב על פי שיטת הרמב"ם.
שימוש במנחת העומר
חז"ל הבינו שפרשה זו מתייחסת לקרבן מנחת העומר, שבאה מביכורי התבואה, ומכאן שמנחה זו היא היחידה מבין המנחות שדורשת קלייה. לכן, לאחר קצירת השעורה היו מביאים את השיבולים לעזרה, חובטים אותן בקנים כדי להוציא את הגרעינים, ולפני טחינת הגרעינים היו קולים אותם באבוב עשוי נחושת.
שימושי חול
חז"ל מזכירים את האבוב גם ככלי שהשתמשו בו לקלייה שלא בבית המקדש. במשנה מוזכר "אבוב של קלאים" עשוי חרס, כאחד מכלי החרס שאינם מקבלים טומאה משום שאין לו בית קיבול. הרמב"ם פירש שכלי זה משמש לעשיית "קליות הפולים והאפונים וזולתן מן הגרעינים הגסים".
כרמית ויצמן
כרמית ויצמן (נולדה ב-29 ביוני 1971) היא אמנית ישראלית רב-תחומית.
ביוגרפיה
כרמית ויצמן נולדה ביסוד המעלה.
היא אמנית ישראלית עכשווית, אשר עוסקת בנושאים של מצבים קיומיים, המסתוריות שבחיים ובמוות, קונפליקטים וחיבורים בנפש האדם ובמציאות בכללותה. היא יוצרת במגוון רחב של חומרים ביניהם חומרי תעשייה ובמדיומים שונים - רישום, ציור, פיסול, מיצב ווידאו ארט. היא מציגה את עבודותיה בתערוכות בגלריות ובמוזאונים.
ויצמן למדה אמנות במדרשה לאמנות במכללה האקדמית בית ברל.
ויצמן נשואה ואם לשלושה. חיה ועובדת בשדה ורבורג.
When It's All Said and Done... Take Time
When Its All Said and Done... Take Time הוא אלבום האוסף הראשון של הזמר-יוצר האמריקאי גיביון. האלבום יצא לאור ב-12 במרץ 2021, על ידי חברות התקליטים אפיק רקורדס ונוט סו פאסט. האלבום מאחד את שני מיני-אלבומיו הראשונים של גיביון, Take Time ו-When It's All Said and Done, שיצאו בשנת 2020. האלבום הגיע היישר אל המקום החמישי במצעד הבילבורד 200.
רקע
האלבום יצא לכבוד חגיגות השנה למיני-אלבום Take Time והוא מאחד בתוכו את אלבום זה והמיני-אלבום שהוציא גיביון אחריו, When It's All Said and Done, יחד עם שיר נוסף בשם "All to Me".
ביקורות
בחודש יוני 2021, כלל בילבורד את האלבום ברשימת "האלבומים הטובים ביותר לשנת 2021 עד כה".
הצלחה מסחרית
במצעד הבילבורד 200, הגיע השיר היישר אל המקום החמישי, עם 32,000 יחידות שקולות לאלבום, ובכך הפך לאלבום הראשון של גיביון שהגיע לעשירייה הפותחת במצעד.
מריאמפולה (מחוז משנה)
מריאמפולה (בליטאית: Marijampolės savivaldybė) הוא אחד מ-60 מחוזות משנה של ליטא. מחוז המשנה נמצא בשטח סובאלקיה ההיסטורית ומבחינה מנהלית הוא מחוז משנה של מחוז מריאמפולה. המחוז הוא אזור בדרום מערב ליטא הגובל בפולין ובאזור קלינינגרד. הוא שוכן על ציר 'דרך בולטיצה', אחד מצירי המעבר העיקריים של ליטא, ומחבר בין המדינות הבלטיות למערב אירופה. קצת יותר מ-5% מאוכלוסיית המדינה גרים באזור זה, בו יש ענפי מסחר ותחבורה מפותחים. התוצר לנפש של האזור בשנת 2016 הסתכם בכ-59% מהממוצע הארצי, אולם שיעור האבטלה (10.4%) היה מעל הממוצע הארצי (7.9%).
מחוז-משנה מריאמפולה משתרע על פני 755 קמ"ר, ואוכלוסייתו מנתה בשנת 2014, 58,714 איש. העיר מריאמפולה היא הגדולה ביותר במחוז-המשנה ובה גרים מרבית תושביו, היא משמשת כמרכז המנהלי שלו ושל מחוז מריאמפולה כולו.
יישובים
מלבד בירת המחוז מריאמפולה ישנן במחוז המשנה שש עיירות: דאוקשיאי, גודליאי, איגלישקיליאי, ליודבינבס, ססנבה ושונסקאי; ו-276 כפרים קטנים וחוות.
זוטי SR7
זוטי SR7 (באנגלית: Zotye SR7) הוא קרוסאובר קומפקטי מתוצרת יצרנית כלי הרכב הסינית Zotye Auto (שם רשמי: Zotye International Automobile Trading Co., Ltd, שם בסינית: 众泰汽车) אשר מיוצר משנת 2015 (שנת מודל 2016) בסין.
ראיה מרחוק
ראיה מרחוק (באנגלית: Clairvoyance) היא יכולת נטענת להשיג מידע על אובייקט, אדם, מקום או אירוע פיזי באמצעות תפיסה על-חושית. כל אדם שטוען שיש לו יכולות מסוג זה נחשב ל"Clairvoyant" ("מי שרואה בבירור").
אין ראיות מדעיות לכך שישנם אכן אנשים עם היכולות הללו. ישנם גם מקרים בהם אנשים מתיימרים להיות בעלי היכולות הללו, כאשר בפועל הם מבצעים הונאות על מנת להרוויח כסף.
נורה ברוקסטדט
נורה ברוקסטדט (20 בינואר 1923 – 5 בנובמבר 2015) הייתה זמרת נורווגית. היא ייצגה את נורווגיה באירוויזיון 1960 ובאירוויזיון 1961 עם השירים "Voi Voi" ו-"Sommer i Palma" בהתאמה.
קריירה
היא החלה את קריירת המוזיקה שלה בגיל 19, כשהופיעה בקברט Chat Noir באוסלו. במהלך שנות ה-50 של המאה ה-20 הוציאה ברוקסטדט כמה שירים, דוגמת "En liten pike i lave sko", "Augustin" ו-"Tango for to", שזכו להצלחה מקומית. בשנים 1950–1954 היא הייתה חברה בלהקת The Monn Keys, שכללה את ארנה בנדיקסן ואגיל מון-איוורזן. באותה תקופה עבדה ברוקסטדט עם המלחין הנורווגי אלף פרייזן, שכתב לה כמה משיריה.
ב-7 בפברואר 1960 ניצחה ברוקסטדט בקדם הנורווגי לאירוויזיון 1960, מלודי גרנד פרי, עם השיר "Voi Voi". ב-29 במרץ 1960 היא ביצעה את שירה על בימת האירוויזיון. היא שובצה שישית בסדר ההופעות, לפני אוסטריה ואחרי בלגיה. עם תום ספירת הקולות הגיעה ברוסטדט למקום הרביעי עם 11 נקודות.
ב-18 בפברואר 1961 נבחרה פעם נוספת לייצג את נורווגיה באירווזיון, לאחר שזכתה במלודי גרנד פרי, עם השיר "Sommer i Palma". ב-18 במרץ 1961 היא ביצעה את שירה על בימת התחרות. היא שובצה כהופעה ה-12, לפני דנמרק ואחרי בלגיה. ברוקסטדט הגיעה למקום השביעי עם 10 נקודות.
בעשורים הבאים התמקדה ברוקסטדט בקידופ קריירת הג'אז שלה. בשנת 2004 הוציאה לאור את האלבום As Time Goes By. בשנת 2005 היא פרסמה את אלבום חג המולד הראשון שלה, Christmas Songs.
קלטנבאך
קלטנבאך (בגרמנית: Kaltenbach) היא עיירת סקי בעמק צילרטל שבמדינת טירול, אוסטריה.
גאוגרפיה
קלטנבאך נמצאת למרגלות מרחב הגלישה Kaltenbach – Hochzillertal ובו 85.6 ק"מ של מסלולי סקי בחורף, המקושרים ביניהם על ידי 36 רכבלים ומעליות. מרחב גלישה זה מחובר באמצעות רכבל למרחב צמוד - Hochfügen, ויחדיו שני המרחבים מציעים 166 ק"מ של מסלולי גלישה. בקיץ ניתן לעלות להרים למסלולי טיולים ואופניים.
קלטנבאך נמצאת בלב מרחב גלישה הקרוי Super Zillertal, שכולל 10 מרחבי גלישה ו-649 ק"מ של מסלולים בסקי פס אחד.
בשנת 2019 נפתח בעיר מתחם ספורט חדשני הכולל בתוכו באולינג, פארק טרמפולינות, זירת קרח, אולמות סקוואש ומתחם בולדר.
טינטו דה וראנו
טינטו דה וראנו (בספרדית: Tinto de verano, מילולית: "יין אדום קיצי") הוא קוקטייל יין הנפוץ בספרד. המשקה מורכב מיין אדום ומ"גסאוסה" (Gaseosa), משקה מוגז בטעם לימון עדין. את הגסאוסה יש המחליפים במשקה דומה (כגון ספרייט או סבן אפ) מעורבב בסודה. המשקה מוגש קר, בצירוף קוביות קרח ופרוסת לימון לקישוט. ניתן להוסיף גם רום.
המשקה פופולרי במיוחד בימי הקיץ, ומכאן שמו. לעיתים קרובות מכינים את המשקה באופן עצמאי בבית, בדומה למשקאות מבוססי-יין ספרדיים דומים, כגון סנגריה (יין אדום ומיץ תפוזים) וקלימוצ'ו (יין אדום וקולה).
כביש 4622
כביש 4622 או דרך יצחק רבין בתוואי שעובר בפתח תקווה ודרך לוי אשכול בתוואי העובר בקריית אונו ורחוב העצמאות בתוואי העובר באור יהודה הוא כביש מקומי בבקעת אונו אשר מתחיל בצומת סביון ומסתיים בצומת משה דיין, שם הוא נפגש עם כביש 481. הכביש משמש כציר תנועה מרכזי לתושבי האזור בניהם גם גני תקווה, סביון וגבעת שמואל. הכביש מחבר בין צירי רוחב כמו כביש 461, כביש 471 וכביש 481.
היסטוריה
ביוני 2016 נפתחה לתנועה דרך התקווה אשר מחברת את הכביש לשכונת פסגת אונו בקריית אונו וכן לגני תקווה וגת רימון.
בינואר 2019 פורסם כי בדרך לוי אשכול בקריית אונו יהרסו 15 בניינים המתפקדים כשיכון ובמקומם יוקמו כ-9 מגדלים עם שדרה מסחרית במסגרת פרויקט פינוי בינוי בעיר. הדבר צפוי להשפיע על הרחוב בכך שיוקם בו חזית מסחרית אשר תוכל לשפר את תדמית הרחוב והאזור.
בספטמבר 2019 בוצעו עבודות שדרוג בתוואי הכביש העובר בפתח תקווה, בין היתר שודרגו מערכות הביוב והתשתיות ונסלל אספלט חדש. בכל תוואי הכביש צפוי להיבנות נתיב תחבורה ציבורית כחלק מפרויקט מהיר לעיר אשר מטרתו היא להקים כמעט 300 קילומטרים של נתיבי תחבורה ציבורית באזור גוש דן וב-17 ערים באזור. על פי התכנון הקמת כל מכלול הנתיבים תסתיים תוך בסוף 2021.
במאי 2020 אכן החלו העבודות להקמת נתיב התחבורה הציבורית במסגרת פרויקט מהיר לעיר, העבודות יחלו במקטע בסמוך למחלף אונו. מלבד הנתיב יסלל גם שביל אופניים, יחודשו המדרכות ויותקנו תחנות אוטובוס חדשות. באפריל 2022 פורסם כי יוקם גשר מעל דרך רבין שיחבר את נווה עוז לפסגת הדר.
פייריה הנרי
פּייריה הנרי (באנגלית: Pierriá Henry) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בפנרבחצ'ה הטורקית, מליגת העל הטורקית והיורוליג.
ביוגרפיה
הנרי נולד בארצות הברית בשנת 1993. מתנשא לגובה 1.93 מטר.
ויטה טביליסי (2015)
לאחר שלא נבחר בדראפט ה- NBA לשנת 2015, הנרי הצטרף ליוסטון רוקטס לליגת הקיץ. ב-4 בספטמבר 2015 חתם הנרי בקבוצה הגאורגית ויטה טביליסי לעונת 2015-2016. עם זאת, ב-14 בדצמבר 2015 נפרד הנרי מויטה טביליסי עקב מאבקים כלכליים.
רטיופראם אולם (2015-2016)
הנרי החליט לעבור לרטיופראם אולם הגרמנית. הנרי עזר לאולם להגיע לגמר הליגה הגרמנית, שם הפסידו בסופו של דבר לברוזה במברג.
הפועל אילת (2016-2017)
ב- 3 באוגוסט 2016 חתם הנרי בהפועל אילת לעונת 2016-2017. ב-4 ביוני 2017, הנרי רשם שיא בקריירה של 34 נקודות, כשהוא יורה 4 מ -5 לשלוש, יחד עם 5 אסיסטים, 5 חטיפות ושלושה ריבאונדים בניצחון 94-91 על מכבי ראשון לציון. הנרי סיים את העונה כשחקן השני בליגה באסיסטים עם 6.1 למשחק, הוא עזר לאילת להגיע לפלייאוף הליגה הישראלית 2017, שם בסופו של דבר הודחה על ידי מכבי ראשון לציון.
טופאש בורסה (2017-2018)
ב- 21 ביוני 2017 חתם הנרי בקבוצת טואפש בורסה הטורקית לעונת 2017–2018. ב-15 בנובמבר 2017, הנרי רשם שיא עונתי של 26 נקודות, כשהוא יורה 5 מתוך 8 לשלוש, יחד עם 7 אסיסטים וחמש חטיפות בניצחון 100-84 על קבוצתו לשעבר רטיופראם אולם.
הנרי עזר לטופאש להגיע לגמר הליגה הטורקית 2018, שם הפסידה בסופו של דבר לפנרבחצ'ה. ב -53 משחקים שנערכו בעונת 2017-18 (כולל היורוקאפ וכל התחרויות הטורקיות) הוא קלע 10.4 נקודות, 4.1 ריבאונדים, 5.6 אסיסטים ו -1.7 חטיפות למשחק, וקלע %40.4 אחוז משלוש.
אוניקס קאזאן (2018-2019)
הנרי עזר לקאזאן להגיע לחצי גמר היורוקאפ 2019, שם הפסידו בסופו של דבר לולנסיה.
באסקוניה ויטוריה (2019-)
ב-17 ביולי חתם הנרי בבאסקוניה הספרדית.
טום בייטמן
תומאס ג'ונתן בייטמן (באנגלית: Thomas Jonathan Bateman; נולד ב-15 במרץ 1989) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אנגלי. הוא ידוע בעיקר בזכות תפקידיו בסדרת הטלוויזיה "הסודות של דה וינצ'י" כג'וליאנו דה מדיצ'י, במיני-סדרה "יריד ההבלים" כרודון קרולי, ובסרט הקולנוע "רצח באוריינט אקספרס" בבימויו של קנת בראנה.
ראשית חייו
בייטמן נולד באוקספורד, אוקספורדשייר, למשפחה ממעמד הפועלים. יש לו שנים 12 אחים, כולל אח תאום, בשם מרלין.
בייטמן למד דרמה האקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון. (LAMDA), שם הופיע בהפקה של המחזה מאת ויליאם שייקספיר "מהומה רבה על לא דבר" לצד קתרין טייט ודייוויד טננט. בהמשך הצטרף ללהקת התיאטרון של קנת בראנה בתיאטרון גאריק, שם שיחק לצד ג'ודי דנץ' במחזה "אגדת חורף".
קריירה
בייטמן כיכב בסדרת הטלוויזיה "המנהרה" של רשת Sky TV משנת 2013. הוא הופיע בתפקיד ג'וליאנו דה מדיצ'י בסדרת הטלוויזיה של הסודות של דה וינצ'י בין השנים 2013–2015.
הוא גילם את ויליאם שייקספיר בהפקה המקורית בלונדון של "שייקספיר מאוהב" בשנת 2014. בשנת 2015 שיחק כדמות הכותרת בסדרת הטלוויזיה הבריטית "מר ג'קיל ומר הייד" בת 10 פרקים.
בשנת 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בהוליווד, בסרט הקומדיה "באמאשל'ך" ובסרט הקולנוע "רצח באוריינט אקספרס".
בשנת 2018 הוא כיכב בסדרת הטלוויזיה "יריד ההבלים".
הוא גם כיכב כנבל הראשי בסרט "מרדף קר" מ־2019, סרט בו כיכב ליאם ניסן.
באוגוסט 2018 פורסם כי הוא ישחק את התפקיד הראשי בסרט התקופתי "בית בקהאם" בהפקת ערוץ ITV, ששודר בשנת 2019.
באוגוסט 2019 פורסם כי בייטמן לוהק לתפקיד דייוויד במיני סדרת המתח הפסיכולוגית של נטפליקס, "Behind Her Eyes".
בשנת 2022 שיחק בסרט הקולנוע של קנת בראנה, מוות על הנילוס.
חיים אישיים
מאז 2017, בייטמן מנהל מערכת יחסים עם השחקנית דייזי רידלי, אותה הכיר על סט הצילומים של "רצח באוריינט אקספרס".
עזרא דנגור
הרב עֶזְרָא שָׂשׂוֹן דַנְגוּר (כ"ו באב ה'תר"ח אוגוסט 1848 - י"ג בטבת ה'תר"ץ ינואר 1930) היה הרב הראשי של קהילת יהודי בגדאד בין השנים 1923 ל-1928. הקים בבגדאד בית דפוס שבו יצאו לאור ספרים רבים.
ביוגרפיה
ב-1894 מונה לשמש כרבם של בני קהילת יוצאי בגדאד שישבו בראנגון, שבבורמה. מאגרות ששלח הרב יוסף חיים לראשון לציון יעקב שאול אלישר מתברר כי פרצה מחלוקת בין הרב דנגור לקהילה בראנגון, כאשר הוא ביטל את המנהג של טבילת יולדת והנהיג את המנהג שקיימו היהודים בבגדאד השונה ממנהג הקהילה. חלק מבני הקהילה שלא הסכימו לקבל את פסיקת הרב דנגור, פנו אל הרב יוסף חיים ואל הרב אלישר. הרב יוסף חיים תמך בעמדת הרב דנגור, לעומת הרב אלישר, שתמך במנהגם של יהודי ראנגון. קבלתן של שתי פסיקות שונות משני המנהיגים הרוחניים של אותה תקופה הציתה מחלוקת בקהילת ראנגון. הרב אלישר שלח מכתבים לקהילת ראנגון בהם קילל את הרב דנגור. בעקבות מצב זה נאלץ הרב לעזוב את התפקיד לאחר שנתיים, לפני תום התקופה שנקבעה בחוזה העסקתו (4 שנים). אחרי שהות בבומביי, בה ניסה ללא הצלחה למצוא מקור פרנסה, הוא שב לבגדאד. הרב דנגור החליט לבקש את הרב יוסף חיים לסייע בידו בפנייתו לרב אלישר ברכה לבטל את הקללה. הרב אלישר נעתר לפנייתו של הרב דנגור ולבקשתו של הרב יוסף חיים והתיר את הקללה.
בשנת 1897 החל לנהל בהתנדבות את בית הכנסת שף ויתיב (בית הכנסת הגדול) שבבגדאד. בשנת 1903 קיבל רישיון מהסולטן הטורקי להקמת בית דפוס בבגדאד. בבית הדפוס נדפסו על ידי הרב דנגור ובניו כמאה וארבעים ספרים, הראשון שבהם סידור תפילה כמנהג יהודי בגדאד. בית הדפוס היה פעיל עד לשנת ה'תרפ"א (1921).
לאורך השנים תרגם כתבים שונים מעברית לערבית יהודית, כולל חלקים מההגדה של פסח ומהסידור.
הרב עובדיה יוסף כתב עליו בפתיח של הספר "עדי זהב" של הרב דנגור:
בשנת 1917 נרצח אחיו של הרב עזרא דנגור, חכם יחזקאל ברוך דנגור, בעקבות עלילות שהעלילו השלטונות הטורקים על שבעה עשר יהודים כולל אחיו של הרב. ב-1923 נתמנה לרב הראשי של יהודי בגדאד, אך בעקבות מחלוקות בתוך הקהילה התפטר בשנת 1928 מהתפקיד. ב-1924 כשהמלך פייסל ביקר בקהילה היהודית בבגדאד, הוא שאל את הרב דנגור: "האם היהודים בעיראק הם ציוניים?", לתדהמתו של המלך הרב עזרא דנגור ענה לו "שכולנו ציוניים מאחר שאנחנו מתפללים שלוש פעמים ביום לחזור לציון". חכם עזרא ששון דנגור נפטר ב-1930 ונקבר בבית הקברות היהודי בבגדאד.
ב-28 בנובמבר 1971 נקבע על שמו של הרב עזרא דנגור הרחוב "דנגור" בשכונת עמידר, שברמת גן. בנו של הרב, משה יהודה דנגור, היה אחראי לארגון הקהילה הספרדית מחדש לאחר מלחמת העולם השנייה.
דארסי באסל
דיים דארסי אנדראה באסל (באנגלית: Dame Darcey Andrea Bussell), DBE (נולדה בשם מרני מרצדס דארסי פמברטון קריטל - Marnie Mercedes Darcey Pemberton Crittle ב-27 באפריל 1969) היא בלרינה ושופטת עבר בתחרות ריקודי הטלוויזיה "Strictly Come Dancing" ברשת ה-BBC.
באסל, שהוכשרה בבית הספר לחינוך לאמנויות ובבית הספר המלכותי לבלט, החלה את דרכה המקצועית בבלט המלכותי של סאדלרס וולס, אך לאחר שנה עברה לבלט המלכותי, שם הפכה לרקדנית ראשית בגיל 20 בשנת 1989. באסל זוכה להערכה כאחת הבלרינות הבריטיות הגדולות.
באסל נשארה עם הבלט המלכותי במשך כל הקריירה שלה, יותר משני עשורים, אך גם הופיעה כאמנית אורחת עם להקות מובילות רבות, ביניהן ניו יורק סיטי בלט, בלט תיאטרון לה סקאלה, בלט מריאינסקי, בלט המבורג והבלט האוסטרלי. היא פרשה מבלט בשנת 2007.
באסל עוסקת גם בקריירה מקבילה בתחום הטלוויזיה, הספרים והדוגמנות, ותומכת במספר רב של ארגוני צדקה ומוסדות ריקוד בריטיים ובינלאומיים.
ראשית חייה
באסל נולדה בלונדון לאיש העסקים האוסטרלי ג'ון קריטל ואשתו האנגלית אנדראה ויליאמס.
בני הזוג התגרשו כאשר באסל הייתה בת שלוש. אמה נישאה בשנית ובאסל אומצה על ידי בעלה החדש של אמה, רופא השיניים האוסטרלי פיליפ באסל. המשפחה בילתה זמן מה באוסטרליה, שם למדה באסל בבית הספר. כשחזרו ללונדון למדה באסל בבית הספר היסודי פוקס בקנסינגטון.
קריירה
באסל למדה את "כל אמנויות הבמה" בבית הספר לחינוך לאמנויות, והצטרפה לבית הספר המלכותי לבלט בווייט לודג', ריצ'מונד פארק, בגיל 13. בגיל 16 התקדמה לבית הספר המלכותי הגבוה לבלט בברונ'ס קורט (Baron's Court, "חצר הברון"), והצטרפה לבלט המלכותי של סדלרס וולס בשנת 1987. בעת לימודיה בבית הספר המלכותי לבלט, הופיעה במספר הפקות בית ספר, כולל הופעות בבית האופרה המלכותית.
בבית הספר הבחין הכוריאוגרף קנת מקמילן בטכניקה יוצאת הדופן שלה, וב-1988 שיבץ אותה בתפקיד הראשי בבלט "נסיך הפגודות" למוזיקה של בנג'מין בריטן, תפקיד שהזניק אותה לבלט המלכותי. בדצמבר 1989, בערב הפתיחה של המופע, הועלתה לדרגת רקדנית ראשית בגיל 20 בלבד.
באסל ביצעה את כל התפקידים הקלאסיים הגדולים פעמים רבות במהלך הקריירה שלה, כולל מאשה ב"חלומות חורף" והנסיכה רוז ב"נסיך הפגודות", שניהם בכוריאוגרפיה של מקמילן, וכן הנסיכה אורורה ב"היפהפייה הנרדמת", אודטה/אודיל באגם הברבורים, ניקיה וגמזאטי בביידרה, פיית שזיפי הסוכר במפצח האגוזים, מנון ב"סיפורה של מנון" וז'יזל בז'יזל. בסך הכל ביצעה יותר מ-80 תפקידים שונים ונוצרו עבורה 17 תפקידים. ב"יפהפייה הנרדמת" גילמה את אורורה בארבע הפקות שונות, אחת מהן של סר אנתוני דואל במרכז קנדי בוושינגטון הבירה לפני הנשיא ביל קלינטון. היא הופיעה במספר הופעות אורח בבלט ניו יורק, החל מיוני 1993, בהופעה של פה דה דה מהבלט "אגון".
היא פרשה מבלט ב-8 ביוני 2007 עם ביצוע "השיר על הארץ" של מקמילן (מוזיקה - גוסטב מאהלר: "Das Lied von der Erde, השיר על הארץ"). הבלט הוצג בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן בלונדון ושודר בשידור חי בערוץ BBC Two.
בשנת 2012 השתתפה באסל בטקס הסיום של אולימפיאדת הקיץ 2012, בראש להקה של 200 בלרינות ו-4 רקדנים מהבלט המלכותי. ההופעה הייתה ידועה בשם "רוח הלהבה" וקדמה לכיבוי הרשמי של הלהבה האולימפית.
בשנת 2016 השיקה באסל מותג כושר ריקוד בשם DDMIX (תערובת ריקודים מגוונת). היא עבדה עם הכוריאוגרף והרקדן נתן קלארק, ויצרה את DDMIX הכולל אלמנטים של מחול מסגנונות שונים, כולל אירי, טנגו, ואלס, ג'ייב, בוליווד, דיסקו, פלמנקו, סלסה וטוויסט של שנות ה-60. השיעורים כוללים חימום בנושא בלט וכל ריקוד אורכו כשתי דקות וחצי, עם מוזיקה מותאמת אישית לכל ריקוד. DDMIX לבתי ספר הוא מפעל חברתי.
דוגמנות
באסל עיצבה בגדים עבור חברת מלברי (Mulberry), ברוס אולדפילד ומרקס אנד ספנסר. היא הצטלמה לטאטלר, ווג וואניטי פייר. היא צולמה עם יהלום בפה בקידום לדה בירס. באסל דגמנה את קולקציית התכשיטים הראשונה אי פעם עבור מועצת הזהב העולמית. היא דגמנה עבור אמריקן אקספרס והופיעה בפרסומת לטלוויזיה של בנק לוידס. בשנים 2009 עד 2013 הייתה הפנים של ספא The Sanctuary. בשנת 2014 הייתה שגרירה של מוצרי השיער Silvikrin (Wella / פרוקטר אנד גמבל).
כתיבה
באוקטובר 2008 הוציאה לאור ההוצאה לאור של הרפר-קולינס שישה ספרים קצרים בסדרת ילדים חדשה בשם Magic Ballerina (הבלרינה הקסומה). באסל יזמה את הרעיון ואת העלילה, והספרים נכתבו באמצעות סדרה של כותבי צללים. הם מציגים ילדה בשם דלפי המצטרפת לבית ספר לבלט ומגלה שהנעליים שלה קסומות. בתוך שלוש שנים פורסמו לפחות 23 סיפורי הבלרינה הקסומה, כולם עם בנות בעלות נעלי בלט אדומות נוצצות. נמכרו כ-1.4 מיליון עותקים. לפחות את השניים הראשונים איירה קייטי מאי.
באסל כתבה את "הרקדנית הצעירה" יחד עם בית הספר המלכותי לבלט וכתבה מבוא לספר "ספר הבלט המאויר" מאת ברברה ניומן, המציג חמישה מהבלטים בהם כיכבה. ספר תמונות אוטוביוגרפי של קריירת הבלט שלה, שכותרתו "דארסי באסל", יצא לאור בשנת 2012. ואחריו "דארסי באסל: התפתחות", בשנת 2018.
טלוויזיה
באוקטובר 1992 שודר סרט דוקומנטרי של Show South Bank על באסל ועמיתתה, המנהלת ויויאנה דוראנטה. בשנת 1994 שיחקה בתפקידה הראשון כשחקנית, כשגילמה את אולגה חוחלובה מול פבלו פיקאסו של בריאן קוקס בסרט "יו פיקאסו". באסל שיחקה בתפקיד עצמה בקומדיה הפופולרית של BBC One "הכומר מדיבלי" בשנת 1998. בפרק היא מסייעת לג'רלדין בגיוס תרומות והשתיים מבצעים פה דה דה שנקרא "המראה".