cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אספלט 8
משחקיות
מסלולי המירוץ מכילים מכשולים שונים כגון עצים, קירות, מחסומים, בתים וכן רכבים רגילים שאינם רכבים המשתתפים במירוץ. התנגשות ברכב "רגיל" מאחור גורמת להאטה של הרכב ולאובדן ניקוד, אך התנגשות ברכב הנוסע בנתיב הנגדי מובילה לתאונה. לאחר שהשחקן חווה תאונה, מכוניתו מתרסקת והוא חוזר למירוץ ממיקום התאונה לאחר כארבע שניות. המסלולים נמצאים בנבדה, איסלנד, ברצלונה, ונציה, טנריפה, גינאה הצרפתית, לונדון, טוקיו ובכל סט השחקן נדרש לבצע סוג ומספר אחר של פעלולים בכל מסלול. קיימים גם מסלולים נוספים כגון מסלולי מרוץ בדובאי, בסן דייגו, לרגלי החומה הסינית, ריו דה ז'ניירו, פטגוניה ובאתרים אחרים בדיוניים אך הם מופיעים בשלבים מתקדמים יותר של המשחק.
המשחק מציע מגוון גדול מאוד של מכוניות ספורט ומרוץ שונות, חלקן מכוניות יומיומיות בעוד שאחרות הן מכוניות-על יוקרתיות ביותר. כל רכב שהשחקן רוכש מגיע עם סט של צבעים לבחירתו. רוב הסטים הם צבעים שטוחים (צבע אחיד) בעוד שחלק מהמכוניות מגיעות עם סט צביעה מיוחד (פסים, מרקם מנומר, צבאי ועוד). המכוניות מתחלקות לקטגוריות לפי יכולת התאוצה שלהם, מהירותן המקסימלית ותכונות נוספות כגון תאחיזה בכביש. הקטגוריות הן D, C, B, A ו-S. בקטגוריה הנמוכה ביותר D ניתן למנות את הרכב טויוטה (סקיון) GT86. בקטגוריה הבאה C: שברולט קמארו, בקטגוריה B: פרארי 458 איטליה, אסטון מרטין V12 Zagato, בקטגוריה A: Marussia B ופגאני זונדה אר, ובקטגוריה S: בוגאטי ויירון. דגמים נוספים המופיעים במשחק: מרצדס-בנץ SLS AMG, פרארי F430, לה-פרארי, לייקאן הייפר-ספורט, דודג' צ'אלנג'ר, פורד GT, הנסי ונום GT, ניסאן GT-R, קוניגסג אגירה, ב.מ.וו M3, למבורגיני אוונטאדור, למבורגיני הורקאן, יגואר F-Type, מרצדס AMG GT ומרצדס-בנץ CLA-קלאס, טריון נמסיס, שברולט קורבט, דודג' וייפר, מאזדה 6, סיטרואן סורוולט, אסטון מרטין 1, למבורגיני ונינו, פורד שלבי, מוסלר לאנד שארק, לוטוס אבורה, אלפא רומיאו 4c, ועוד. סך הכל יש מעל 180 מכוניות במשחק.
הלנה מטרויה (מיני-סדרה)
הלנה מטרויה (באנגלית: Helen of Troy) היא מיני-סדרת טלוויזיה בריטית-אמריקנית משנת 2003 המבוססת על סיפור מלחמת טרויה.
עלילה
לפריאמוס מלך טרויה (ג'ון ריס-דייוויס) ורעייתו הקובה (מרים ד'אבו) נולד בן שני, אולם בתם הבכורה קסנדרה (אמיליה פוקס) אשר ניחנה ביכולת נבואה, מזהירה אותם כי הבן ימיט חורבן על טרויה. פריאמוס מורה למשרתו להרוג את הפעוט, אולם המשרת בוחר להניח אותו על הר אידה ולהניח לו למות שם. רועה צאן מרחם על הפעוט, מאמץ אותו ומעניק לו את השם פאריס (מתיו מרסדן). באחד הימים, כאשר פאריס רודף אחר עז שנמלטה, מתגלות לעיניו האלות הרה, אתנה ואפרודיטה שדורשות ממנו להכריע מי מהן יפה יותר. אפרודיטה מציעה לו לבחור בה, ובתמורה היא תעניק לו את האישה היפה ביותר בעולם, הלנה (סיינה גילורי), בתו של טינדראוס מלך ספרטה. אפרודיטה גורמת לפאריס והלנה לראות זה את זו לרגע, והם מתאהבים מיד. זמן מה לאחר מכן, חיילים של מלך טרויה מחרימים את השור של פאריס כדי שישמש כפרס בטורניר קרבות. פאריס מגיע לטרויה ומנצח את מרבית הלוחמים בטורניר. קסנדרה מזהה אותו, ודורשת מאחיה הקטור (דניאל לאפיין) להרוג אותו. הקטור כמעט ועושה זאת, אולם דעתו מוסחת ברגע האחרון ופאריס גובר עליו ומנצח בתחרות. אביו המאמץ של פאריס חושף את זהותו האמיתית של בנו בפני פריאמוס והקובה שמאמצים את בנם מחדש בשמחה, חרף מחאותיה של קסנדרה.
בינתיים, בספרטה, אחותה של הלנה, קליטמנסטרה (קטיה בלייק) נישאת לאגממנון (רופוס סוול) מלך מיקנה. בזמן החתונה, הלנה נחטפת בידי תזאוס (סטלאן סקושגורד) מלך אתונה שמבטיח להתחתן אתה כאשר תתבגר. אולם בדיוק כאשר הלנה לומדת לחבב את תזאוס, אחיה פולוקס (קרייג קלי) מגיע לאתונה במטרה לחלץ אותה. בקרב שמתפתח, נהרגים הן תזאוס והן פולוקס. טינדראוס, האבל על מות בנו פונה למלכים הרבים שהגיעו כדי לנחם אותו, ומבקש מאחד מהם להתחתן עם הלנה ולקחת אותה ממנו. אודיסאוס מלל איתקה (נייג'ל ויטמיי) מציע שכל המלכים ישבעו שלא משנה מי יזכה בהלנה, כולם יתחייבו להגן עליה ולדאוג שאיש לא ינסה לקחת אותה ממנו. לאחר מכן הוא מטיל גורל, שבו זוכה אחיו הצעיר של אגממנון, מנלאוס (ג'יימס קליס). לאחר שטינדראוס מת, מנלאוס יורש את מקומו והופך למלך ספרטה.
אגממנון ומנלאוס זוממים להשתלט על טרויה ואוצרותיה. פריאמוס שולח את פאריס לספרטה בניסיון לכרות ברית שלום נפרדת עם מנלאוס. פאריס פוגש את הלנה, והם מזהים זה את זו. אגממנון משכנע את מנלאוס להוציא מפאריס מידע מודיעיני על ביצוריה של טרויה, ולאחר מכן להוציאו להורג. הלנה מחלצת את פאריס ונמלטת יחד אתו לטרויה. אגממנון מנצל את האירוע כדי לגייס את כל מלכי יוון למלחמה כנגד טרויה. הצי היווני מתאסף בחוף, אולם הוא אינו מסוגל להפליג בהיעדר רוח. הוא משתכנע שהדרך היחידה לגרום לאלים להעניק לו רוח היא על ידי הקרבת בתו הקטנה איפיגניה לאלה ארטמיס. לאחר שהוא עושה זאת, אכן מגיעה הרוח והצי היווני מגיע לחופי טרויה. באותו זמן מגיעים גם פאריס והלנה לעיר. הקטור וקסנדרה דורשים להסגיר את הלנה בחזרה ליוונים, אולם פאריס משכנע את פריאמוס להעניק להלנה מקלט בעיר. היוונים מסתערים על חומות העיר אולם נהדפים.
המלחמה נמשכת עשר שנים ללא הכרעה. היוונים מתעייפים ומחליטים לנקוט בתחבולה. הם מציעים כי גורלה של הלנה יקבע בדו-קרב בין מנלאוס לפאריס. מנלאוס מנצח את פאריס, אולם מחליט שלא להרוג אותו. הקטור מציע דו-קרב חדש בינו לבין אגממנון, אולם מנהיג שכירי החרב של אגממנון, אכילס (ג'וי מונטנה) מציע לייצג את אגממנון בקרב. אכילס ידוע כלוחם בלתי-מנוצח, אולם הקטור מחליט לגשת לקרב למרות תחנוניהם של פריאמוס והקובה. אכילס מנצח את הקטור בקלות ולוקח את גופתו למחנה היווני. הלנה מחליטה להפסיק את המלחמה, ובלילה מגיעה למחנה היווני ומסגירה את עצמה לאגממנון. פאריס עוקב אחריה אל המחנה, שם הוא רואה את אכילס מבזה את גופתו של אחיו. הוא אינו מסוגל לעמוד במראה ויורה חץ בעקב שלו. אכילס מת, ואנשיו הורגים את פאריס. בבוקר שלמחרת, מגלים הטרויאנים שהיוונים נעלמו והותירו מאחוריהם סוס עץ ענק. למרות שפריאמוס חושש שמדובר בתרגיל, הוא מורה להכניס את הסוס לעיר. בזמן שהטרויאנים ישנים, לוחמים מגיחים מהסוס ופותחים את שערי העיר בפני הצבא היווני שהתחבא בחוץ. היוונים עורכים בטרויה טבח אכזרי, ובין היתר הורגים גם את פריאמוס והקובה. אגממנון אונס את הלנה, ולמחרת נרצח בעצמו בידי קליטמנסטרה שזועמת על כך שהקריב את בתה. מנלאוס סולח להלנה אולם לא כופה עליה לשוב ולהיות אתו.
שיי צ'ארלס
שיי צ'ארלס (באנגלית: Shea Charles, נולד ב-5 בנובמבר 2003 במנצ'סטר שבאנגליה) הוא כדורגלן צפון אירי המשחק בעמדת הקשר במחלקת הנוער של מנצ'סטר סיטי ובנבחרת צפון אירלנד.
קריירת מועדונים
צ'ארלס משחק במחלקת הנוער של מנצ'סטר סיטי מהפרמייר ליג החל משנת 2011.
קריירה בינלאומית
ב-2 ביוני 2022 ערך צ'ארלס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת צפון אירלנד, בהפסד 1-0 לנבחרת יוון במסגרת ליגת האומות 2022/2023.
ולדמארס רופשיס
ולדמארס רופשיס (בליטאית: Valdemaras Rupšys; נולד ב-25 במאי 1967) הוא לוטננט גנרל ליטאי המשמש כראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של הכוחות המזוינים של ליטא.
ביוגרפיה
רופשיס נולד בשיאוליאי ב-25 במאי 1967. עם קבלת העצמאות של ליטא ב-1990, התגייס לכוחות המזוינים של ליטא. ב-2005 החל ללמוד באקדמיה הצבאית ע"ש הגנרל יונאס ז'מאיטיס. ב-2011 מונה למפקד בריגדת חיל הרגלים הממוכן זאב הברזל. ב-2013 מונה לראש מחלקת כוח אדם במשרד ההגנה הליטאי. ב-2016 מונה למפקד זרוע היבשה של צבא ליטא.
ב-25 ביולי 2019 מונה לראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של ליטא.
בריגדת חיל הרגלים הממוכן זאב הברזל
היסטוריה
הבריגדה הוקמה ב-6 ביוני 1992. היא נקראת על שמו של "זאב הברזל" המיתולוגי שנגלה בחלומו של הדוכס גדימינאס וסימן לו את המקום עליו תוקם העיר וילנה.
הבריגדה היא היחידה הגדולה ביותר של הצבא הליטאי, והיא מהווה את תרומתה של ליטא לברית נאט"ו. הבריגדה מחולקת לשבעה גדודים אשר פזורים ברחבי ליטא. כל אחד מהגדודים נקרא על שם דמות חשובה מההיסטורי הליטאית מההיסטוריה הליטאית. גדודי הבריגדה הם:
גארת' אניס
גארת' אניס (באנגלית: Garth Ennis; נולד ב-16 בינואר 1970) הוא כותב קומיקס אמריקאי יליד צפון אירלנד. זוכה פרס אייזנר בקטגוריית "הכותב הטוב ביותר" לשנת 1998. מוכר בזכות יצירותיו עבור חברות ורטיגו ומארוול קומיקס.
ביוגרפיה
אניס החל את קריירת כתיבת הקומיקס שלו בהרצת הסדרה Troubles Souls, ומאוחר יותר כתב את הקומיקס Crisis עבור פליטווי הוצאה לאור. הוא החל לכתוב את כותר AD 2000 ומשם את כותר הסולו של הדמות הראשית בכותר הקודם השופט דרד, ובשנת 1991 כתב עבור DC קומיקס את כותר הלבלייזר ושם נפגש עם המאייר סטיב דילון. אניס כתב את הרצת פריצ'ר באיורו של דילון, אשר זכתה להצלחה רבה וביקורות חיוביות ואף זכתה בפרס אייזנר ובפרס איגל הבריטי לסדרת קומיקס בשנת 1999.
לאחר שכתב עבור DC ו-ורטיגו קומיקס כמה וכמה כותרים (ביניהם היטמן שגיליון 34 שלו זכה ב-1999 בפרס אייזנר לגיליון הבודד הטוב ביותר), נפגש אניס עם העורך הראשי דאז של חברת מארוול קומיקס ג'ו קסאדה שהציע לו לכתוב עבור מארוול את כותרי המעניש. הוא הסכים וכתב באיורו של דילון את הכרך הרביעי בסדרה, אשר נכתב ואויר בהומור, עד ששניהם שינו כיוון והשיקו מחדש את הסדרה בגוון יותר אלים, ריאליסטי ואפל תחת חותם מקס. בשהותו במארוול, אניס כתב עבורם עלילות עבור ספיידרמן, הענק הירוק, תור וגוסט ריידר. הוא כתב בשנת 2001 המשכון קצר לשופט דרד, וכתב עבור חברת ויילדסטורם קומיקס את קשת-הסיפור הראשונה בהרצת מידנייטר.
לאחר כ-6 שנים, אניס סיים לכתוב את כותרי המעניש וכתב את מיני-סדרה על הטייס פנטום איגל באיורו של הווארד צ'ייקין. הוא עבד עבור דינמיט קומיקס ואימג' קומיקס, חזר למארוול בקצרה לכתיבת מיני-סדרת מקס על ניק פיורי, והחל לפרסם קומיקסים עצמאיים. בשנת 2015, הוא חזר למארוול לכתיבת מיני-סדרה נוספת על פנטום איגל כחלק מאירועי "מלחמות סודיות".
Rosetta (אלבום)
Rosetta הוא אלבום האולפן ה-18 של ואנגליס. הוא ראה אור ב-23 בספטמבר 2016 בחברת התקליטים דקה.
האלבום מוקדש לגשושית רוזטה, ששוגרה ב-2004. אין זה האלבום הראשון שנכתב בהשראת מסע בחלל. קדמו לו האלבומים Albedo 0.39 ו-Mythodea.
קודמו, Mythodea, הופק בשיתוף פעולה עם נאס"א, והמוזיקה שבו שימשה למשימת החלל למאדים.
האלבום מועמד לפרס גראמי לאלבום מוזיקת העידן החדש הטוב ביותר לשנת 2017.
המוזיאון לתולדות המחשב האישי בישראל
המוזיאון לתולדות המחשב האישי בישראל ע"ש רון ורדי הוא מוזיאון המוקדש להיסטוריית המחשוב האישי שממוקם באזור הצ'ק פוסט בחיפה. המוזיאון נפתח לציבור בספטמבר 2011 על ידי מייסד המוזיאון ומנהלו, יריב ענבר. המוזיאון מנוהל ומתופעל כיום על ידי ענבר וקבוצה של מתנדבים.
אודות המוזיאון
מייסד המוזיאון, מנכ"ל מכללת מדיאטק הייטק יריב ענבר, החל לאסוף את המוצגים שבמוזיאון עוד בשנת 1993. לאורך השנים צבר ברשותו עשרות מחשבים אישיים, קונסולות משחקים וציוד היקפי רב. ענבר ניסה בתחילה לשכנע גופים גדולים להקים את המוזיאון אך לאחר שכולם סירבו, החליט ענבר בסופו של דבר להקים את המוזיאון בעצמו על בסיס אוסף המחשבים שברשותו ופריטים שנתרמו למוזיאון על ידי אנשים שונים.
כיום מוצגים במוזיאון מעל 70 דגמי מחשבים שונים שיוצרו ושווקו במהלך שנות השבעים, השמונים והתשעים - בנוסף לציוד חדיש יותר. כל הפריטים במוזיאון תוקנו או שופצו והם במצב שמיש.
המוזיאון מציג מחשבים של יצרנים רבים, שרובם כבר אינם קיימים, בהם מגוון מחשבי קומודור, החל ממחשב הקומודור VIC-20 ועד לקומודור אמיגה, מחשבי אפל משנות ה-70 ועד היום, מחשבים מבית סינקלייר וגם מחשבים נדירים כגון מחשב הנומיס, מחשבים מתוצרת רוסיה ומחשב כחול-לבן, וכן מחשבי: אטארי, IBM, נינטנדו, ימאהה ודיגיטל.
במוזיאון מוצגים מחשבים אשר יוצרו לאורך השנים במדינות - ארצות הברית, קנדה, אנגליה, הולנד, גרמניה, הונג קונג, רוסיה, יפן, סין וישראל.
על רוב הפריטים במוזיאון יש קוד QR אותו יכולים המבקרים לסרוק באמצעות הטלפונים החכמים שברשותם על מנת לקבל מידע נוסף על הפריטים.
המוזיאון מכיל בין היתר חדר פעילות, בו המבקרים יכולים לשחק ולתכנת במחשבים עתיקים וקונסולות משחקים ותיקות.
המוזיאון ממוקם בבניין מכללת מדיאטק הייטק בשדרות ההסתדרות 46 באזור הצ'ק פוסט, בחיפה.
המוזיאון נקרא על שם שנהרג במוצב סולטאן יעקוב שבלבנון באוגוסט 1984 כשהיה בן 20. בהיותו נער, ורדי פיתח את התמיכה בעברית של המחשב הנישא הראשון בעולם, אוסבורן 1, ובכך איפשר את שיווקו בישראל. הוריו תרמו את המחשבים שבהם עשה שימוש למוזיאון.
DB2
DB2 היא תוכנה לניהול מסדי נתונים במודל טבלאי (RDBMS), שפותחה על ידי IBM. התוכנה פותחה בשנות ה-80 של המאה העשרים למחשבי מיינפריים. לאחר מכן פותחו גרסאות עבור מערכות הפעלה אחרות: Linux, UNIX ו Windows.
DB2 הוא אחד ממסדי הנתונים הנפוצים בעולם. עבור מחשבי מיינפריים הוא בעל פלח השוק הגדול ביותר, גם בישראל. בסביבות מיינפריים הוא פועל תחת מערכות ההפעלה z/VM ,Z/OS ו z/VSE.
DB2 במערכות הפעלה מבוזרות
DB2 במערכות הפעלה מבוזרות זמין החל משנת 1989. עד שנת 1994 תמכו המהדורות רק במערכות הפעלה של IBM: בהתחלה ב OS/2 והחל מ 1993 גם ב UNIX של IBM. בשנת 1995 נתמכו גם מערכות ההפעלה Windows NT ו־UNIX של HP. בשנת 1996 התווספה תמיכה למערכת ההפעלה Sun Solaris.
DB2 UDB5 הייתה מהדורה עם שינויים משמעותיים. העיקרי שבהם הוא אחידות בתפיסה ובסוגי הנתונים בכל הפלטפורמות.
במהדורה 6 התווספה תמיכה בעבודה במערכת ההפעלה Linux ובמהדורה 7 תמיכה במחסן נתונים ובסוגי נתונים נוספים.
מהדורה 8 כונתה "Stinger". במהדורה התווספה תמיכה ב .NET של חברת מיקרוסופט. התווספו גם הרחבות פונקציונליות עבור Java ושיפורים בזמינות, במדרגיות ובביצועים.
ההרחבה העיקרית במהדורה 9 הייתה תמיכה ב־XML וב־SOA.
צילוק
צילוק הוא כל הליך קישוט הגוף אשר מערב יצירת שריטה, גירוד, צריבה או חיתוך לא עמוק לשם יצירת צלקת בצורת דוגמאות, סמלים או מילים על העור לשם השארותם באופן קבוע. בתהליך, נוצרות צלקות על ידי חיתוך העור או צריבתו. לעיתים, בעת ההחלמה, מונעים מהעור להצטלק בצורה טבעית וממשיכים בחיתוך או צריבה על מנת שהסימנים ייראו על הגוף בצורה מוחשית יותר.
סיבות
קיימות מגוון סיבות דתיות, אסתטיות וחברתיות לצילוק באופן דומה לביצוע קעקועים.
שיטות
צילוק אינו הליך מדויק, משתנים רבים כגון סוג העור, עומק החתך וכן אופן הטיפול בזמן הריפוי גורמים לתוצאות להשתנות. לעיתים הצלקות נוטות להתפשט בהתרפאות ולכן לרוב, מאפייני הצילוק פשוטים כי פרטים מורכבים עלולים להמחק בהתרפאות.
טיבוע
צריבה היא אחת השיטות לצילוק. היא דומה למיתוג בעלי חיים. פיסת מתכת מחוממת הנלחצת לתוך העור לשם הצריבה. מבחינה היסטורית, בשיטה זו קבעו בעלות על עבד או לשם הענשת פושעים אבל, כאומנות גוף, השיטה אינה נפוצה במיוחד בשל היותה לא מדויקת ונטיית הצלקות להתפשט בתהליך ההחלמה. כמו כן, היא לא מומלצת לאזורים עגלגלים של הגוף. שיטה מתקדמת יותר היא צריבה על ידי ריבוי צריבות קטנות. בשיטה זו, הצריבה נעשית באזור אחרי אזור של הצריבה ולא בפעם אחת ומאפשר דיוק ושליטה בתהליך.
שרפה
משתמשים בכלי ליצירת כוויות על מנת ליצור את הצילוק. השרפה בהליך זה דומה במקצת לשריפת יבלות או נגעים אחרים בעור. קצה של תייל מחומם יוצר את הכוויה. שיטת צילוק זו פחות פופולרית.
לייזר
מונח שהוטבע על ידי סטיב הוורט ( Steve Haworth) אשר היה חלוץ בשימוש בטכניקה בתחום של אמנות גוף. המונח הטכני הוא צריבה ניתוחית חשמלית או באנגלית "electrosurgical branding". למרות שמבחינה טכנית ניתן להשתמש בלייזר רפואי לשם הצילוק, לרוב לא מדובר בקרן לייזר אמיתית אלא במכשיר שחותך וצורב את העור בדומה להליך של הלחמה. ניצוצות חשמליים פורצים מהמכשיר שמוחזק ביד ונוגעים בעור לשם יצירת הצלקת על ידי האידוי שלה. הליך זה של צילוק מדויק יותר כיוון שניתן לווסת את העומק וטבע הנזק שנעשה לעור. בשעה שבצריבה רגילה, חום מועבר לרקמות שמסביב לצריבה והן גם נשרפות וניזוקות. צריבה מסוג זה מאדה את העור בדיוק רב ובמהירות כך שמקטין את הנזק נוצר לעור שמסביב. הדבר גורם לכך שהכאב וזמן הליך הריפוי הוא הרבה יותר קל וקצר בהשוואה לשיטות אחרות.
צריבה קרה
דומה לטיבוע רק בהבדל עיקרי אחד. המתכת מקוררת לטמפרטורה נמוכה במיוחד (כגון טמפרטורה של חנקן נוזלי) ואז מוצמדת לעור. בשיטה זו, גורמת לשיער על הצריבה לגדול מחדש לבן ולא יוצרת שום קלואיד. שיטה זו משמשת גם סימול חיות משק. שיטה צריבה זו לא נפוצה.
חיתוך
חיתוך העור לצורך קישוטו. אל לבלבל את המושג הזה עם פגיעה עצמית.
תחיבה
חומר אדיש כגון חימר או אפר נתחב לתוך פצע, צלקת היפרטרופית נוצרת תוך כדי תהליך ההבראה.
סכנות
צילוק גורם נזק וטראומה לעור. אינפקציה היא תוצאה נפוצה כשכלי הצילוק לא מעוקרים כיאות. נוסף על סכנה זו, צילוק מקושר בין השאר להתפשטות של איידס ושל הפטיטיס C כשכלי הצילוק עוברים בין אנשים שונים.
פרס קיפוד הזהב
פרס קיפוד הזהב (פרס תיאטרון הפרינג') מוענק מדי שנה עבור מצוינות בתחום תיאטרון הפרינג' בישראל.
היסטוריה
פרס תיאטרון הפרינג' – קיפוד הזהב, הוקם בשנת 2005, על ידי יוסי פרוסט ראש מינהל תרבות לשעבר ומנהלי בתי הפרינג' וקבוצות התיאטרון העצמאי בישראל. בין המייסדים היו ניקו ניתאי מייסד תיאטרון הסימטה ותיאטרון קרוב, עירית פרנק מנהלת תיאטרון הסימטה, גיא כהן נציג תיאטרון נוצר, כרמית יעקובסון נציגת תיאטרון תמונע, ומשה טנא מנכ"ל צוותא.
העמותה הוקמה כשתחום הפרינג' קיבל מדי שנה פרס אחד בלבד במסגרת פרס התיאטרון של התיאטראות הממוסדים בישראל, ועל רקע העובדה שהעשייה התיאטרונית העצמאית, החוץ ממסדית, זוכה לכבוד עצום בכל העולם.
בטקס הראשון שהתקיים בשנת 2005 בתיאטרון תמונע, הוחלט על יצירת אירוע בעל אופי המתאים לתחום העשיה התיאטרונית העצמאית.
בכל שנה מחולקים הפרסים ב – 16 קטגוריות שונות, הצגת השנה, במאי השנה, שחקן ושחקנית השנה, מעצב תפאורה, מחזאי, מוזיקאי, אמן הווידאו התלבושות וכו'. כל שנה הטקס מתקיים באחד מאולמות הפרינג' בארץ, כל שנה במקום אחר ומתנהל ברוח המיוחדת של המקום.
כל שנה במסגרת הטקס מוענק גם פרס מפעל חיים ליוצר ותיק על תרומה מיוחדת לתחום בישראל. בין המקבלים את פרס מפעל החיים ניקו ניתאי, יוסי יזרעאלי, מרים נבו, אדיב ג'השאן, סמדר יערון, נאווה צוקרמן ועוד רבים וטובים. מספר ההצגות המוגשות הולך וגדל מדי שנה, כתוצאה ישירה מההתרחבות והשגשוג בתחום. בשנת 2019 הוגשו 80 הצגות לתחרות.
בשנת הקורונה 2020 הוגשו מספר דומה של הפקות, אבל בגלל השנה הקשה הוחלט בהנהלת הקיפוד השנה, לחלק פרסים רק לשבע הצגות מצטיינות ללא חלוקה לקטגוריות. בשנת 2020, שנת הקורונה, החליטה ההנהלה כי במקום טקס חלוקת הפרס יתקיים אירוע מחאה בכיכר התרבות. כותרתו הייתה: "תפתחו את התיאטרונים הנעולים, אנחנו יכולים להישמר"..
בשנת 2019, עם מינויו של מרט פרחומובסקי לתפקיד המנהל האמנותי של העמותה ובחירת חברי הנהלה חדשים - ביניהם היו"ר דורון צפריר, עירית פרנק, משה פרלשטיין, מיקי יונס, בהט קלצ'י, עודד אור, אפרת ליפשיץ, נועה שכטר ודורית ניתאי-נאמן - החלה רפורמה ב"קיפוד הזהב", במטרה להפוך את העמותה לגוף המייצג את כל ענף התיאטרון העצמאי והפרינג'. במסגרת זו הוקמו האקדמיה לתיאטרון עצמאי ולפרינג' וכן פסטיבל קיפוד הזהב, המציג את מיטב הצגות הפרינג' של השנה, בליווי סדנאות, כיתות אמן, מפגשים עם יוצרים ועוד.
דיני חדלות פירעון
דיני חַדְלוּת פֵּרָעוֹן (באנגלית: Insolvency law או Bankruptcy) הם דינים במשפט הישראלי המסדירים מצב שבו חייב אינו יכול לפרוע את חובו (חֲדַל פירעון). כאשר במשאבי החייב אין כדי לשרת את מלוא סכום החוב כלפי כל אחד מהנושים, נדרש המשפט לקבוע כללים בדבר ייעוד הנכסים שנותרו בידי החייב, כמו גם גורלו של החייב עצמו. דיני חדלות הפירעון עוסקים בחייב שאינו יכול לשלם, בניגוד לחייב שאינו רוצה לשלם; את המצב השני מסדירים דיני אכיפת החיובים, בעיקר ההוצאה לפועל.
רקע
חדלות פירעון היא תופעה מצויה, שנגרמת משימוש שוטף באשראי. האשראי מהווה יסוד מרכזי בפעילות הכלכלית המודרנית. ללא קבלת הלוואות, קשה יהיה לעסקים וליחידים לשפר את מצבם ולהתקדם בייצור וטכנולוגיה.
כאשר מוקם עסק חדש, או כאשר אדם נוטל (למשל) משכנתא לרכישת דירה, תמיד יש בכך משום סיכון: הנחת הבסיס היא שהעסק הוא רעיון טוב, או שהפרט יעבוד ויהיה ביכולתו לממן את רכישת הנכס. היות שבסופו של דבר לא כל רעיון שנראה מוצלח מתברר ככזה, ייתכן מצב בו חייב לא יכול לפרוע את החובות שנצברו, מכיוון שהרעיון העסקי התברר בדיעבד ככזה שאינו טוב מספיק, או מאחר שלא עלה בידי הפרט לייצר הכנסה שדי בה לתשלום חובותיו. רק לעיתים רחוקות יש בכך אשם מוסרי כלשהו. לרוב מדובר בתחזית שהתבדתה.
בנוסף, חדלות פירעון יכולה להתרחש עקב ביש מזל אקראי (כמו אסון טבע או הפיכה פוליטית). אפשר לטעון שמלווים צריכים להעניק אשראי רק לחייבים שיחזירו אותו בוודאות. אולם, ראשית, לעולם אין ודאות של 100% להחזר האשראי, מאף חייב (אירועים של ברבור שחור יתרחשו תמיד); שנית, לא ניתן לדעת מראש אילו חייבים יקלעו לקשיים; שלישית, קיים אינטרס כללי במתן הלוואות גם לחייבים שקיימת סבירות גבוהה שיקלעו לקשיים, למשל לצורך פיתוח טכנולוגי מתקדם או הקמת עסק נועז וחדשני (שהוא, לפיכך, מסוכן). בארצות בהן דיני חדלות הפירעון "מתירניים" יותר – כלומר, ניתנת הזדמנות לחייב להיכשל ולהתחיל מחדש – קיימת רמה גבוהה יותר של חדשנות.
עם זאת, ברור כי חדלות פירעון אינה מקלט מפני העיקרון לפיו חוזים יש לקיים. במסגרת דיני חדלות הפירעון, גם זכויות הנושים מוגנות, לעיתים אף בכבדות. חדלות פירעון אינה נוחה עבור החייב עצמו, עליו מוטלות סנקציות משמעותיות מרגע הכניסה להליך. המשפט מנסה לאזן בין זכויות הנושים והחייבים. איזון כאמור הוא סבוך במיוחד בזמנים של משבר כלכלי, כאשר חייבים רבים הופכים חדלי פירעון ועשויים לגרור אחריהם את נושיהם (לדוגמה, בנקים). אחת הדרכים בהן המשפט מנסה לשפר את האיזון הוא מתן תגמול והזדמנות שנייה לחייבים שנכנסו למצב זה בתום לב, לעומת הטלת סנקציות כבדות על חייבים שגרמו למצב בכוונה או תוך הפרת חובה אישית. בכל מקרה, העיקרון הוא שיש לפרוע שיעור גבוה ככל האפשר מהחוב המקורי, תוך ירידה לנכסיו של החייב (דבר הנעשה בכל סוגי ההליכים). לא ניתן להשתמש בחדלות פירעון כדי להימנע מהחזר חובות, אלא רק בשיעור בו החייב באמת ובתמים אינו מסוגל להחזירם.
כאשר החייב הוא אדם טבעי, ברור שחייו יימשכו, ללא תלות בתוצאות הליך חדלות הפירעון. לעומת זאת, אם החייב הוא תאגיד, אפשר שהחייב ימשיך להתקיים לאחר ההליך ואפשר שהוא יפורק. מקובל כי חדלות פירעון משמעה סגירה או סיום חייו של העסק, אך ייתכן בהחלט, שחייב תאגידי, אשר הגיע לכדי חדלות פירעון, יעבור הבראה ("רה-ארגון") וימשיך לפעול. חדלות פירעון מספקת הזדמנות להתחלה חדשה ועשויה אף להוות אירוע חיובי עבור החייב. לעיתים אכן סוגר החייב את שעריו כתוצאה מחדלות פירעונו.
בישראל, דיני חדלות הפירעון מוסדרים במסגרת חוק חדלות פירעון ושיקום כלכלי, אשר נכנס לתוקף מיום ה־15 בספטמבר 2019. בעבר, הם פוזרו בין מספר דברי חקיקה, התואמים זה את זה לפרקים, אך בנושאים אחדים מציגים כללים כמעט סותרים. פשיטת רגל הוסדרה ב; פירוק הוסדר בסעיפים שנותרו בתוקף מ; הבראה הוסדרה בחוק החברות, תשנ"ט-1999. זאת, בניגוד למצב בארצות הברית, למשל, שם קיים דבר חקיקה (United States Bankruptcy Code) הדן במאוחד בכל ההיבטים של חדלות פירעון, בין אם תאגידית או של אישיות טבעית, בין אם מסתיימת בחיסול החייב או בהבראתו. ה-Bankruptcy Code מחולק לפרקים, בין החשובים שבהם Chapter 11 הדן בהבראה ו-Chapter 7 הדן בהליכים של מימוש נכסי החייב (כגון פירוק).
גם מדינות יכולות להגיע לחדלות פירעון. מצב זה נקרא חדלות פירעון ריבונית (sovereign insolvency). בשל טבעו של החייב בחדלות פירעון כזו, אין בית משפט השולט עליה. פתרונה דומה יותר להליך חוזי של הסדר חוב, או להשתמטות פשוטה מתשלום, שאין נגדה תרופה פרט לפגיעה במוניטין של החייב. ההסדרים הנדונים להלן אינם חלים על חייבים שהם מדינות.
ההבחנה בין חדלות פירעון ומושגים אחרים
קיימים מספר מושגים המשמשים בערבוביה בתפיסה הרווחת של דיני חדלות הפירעון.
בחלופה הראשונה, החוזית, הנושים מנהלים משא ומתן עם החייב ומגיעים איתו להסכמה על קיצוץ בסכומי החוב ושיפור תנאיו (הסדר חוב). הנושים אינם עושים זאת ללא תמורה, אלא מכיוון שיש להם סיכוי לקבל שיעור גבוה יותר מהחוב, אם יאפשרו לחייב לצאת מהקשיים הזמניים שהוא נתון בהם, להשתקם ולשוב לייצר רווחים. הסדר החוב הוא וולנטרי, ואינו בהתערבות בית המשפט.
בחלופה השנייה, אישור הסדר הנושים הוא קו הסיום של הליך חדלות פירעון מסוג הבראה. גם כאן הרציונל דומה – שינוי בתנאי החוב, תוך שיקום החייב, יניב תוצאות טובות יותר מאשר מימוש נכסי החייב בהווה. בהסדר נושים כזה ניתן צו של בית המשפט, המחיל את תנאי ההסדר גם על נושים שלא הסכימו לו (דבר המאפיין את דיני חדלות הפירעון).
הכניסה למצב חדלות פירעון
חדלות פירעון כלכלית היא המצב המוביל לחדלות פירעון משפטית (החלת דיני חדלות הפירעון). חדלות פירעון כלכלית עשויה להתקיים ללא תגובה משפטית. אולם, תגובה כזו היא רצויה מאוד, לטובת כל הצדדים המושפעים מחדלות הפירעון. באופן מעשי, המעבר לחדלות פירעון משפטית מתרחש כמעט תמיד, סמוך לאחר (או אף לפני) שהחייב או נושיו מבינים שמתקיימת חדלות פירעון כלכלית.
שני מבחנים משמשים בהגדרת חדלות פירעון כלכלית: שני המבחנים עשויים לחול בו זמנית, או שרק אחד מהם יתקיים. לדוגמה, יכול שהחייב יהיה בעל הון עצמי חיובי אך הון חוזר שלילי. במצב זה, לנושים אין תועלת מכך שסך נכסי החייב עולה על סך התחייבויותיו: הם מושפעים מהעובדה שהחייב אינו יכול לשלם להם במזומן, כעת, את חובותיו שמועד פירעונם הגיע. מנגד, יכול שהחייב יהיה בעל הון חוזר חיובי אך הון עצמי שלילי. גם מצב זה עשוי לייצג חדלות פירעון: על אף שהחייב פורע בטווח הקצר את התחייבויותיו, ברור שעליו להשיג עוד נכסים (או להפחית חבויות) כדי שיוכל לפרוע את כל חובותיו לכשיגיע מועד פירעונם. ההגדרה של חייב מסוים כחדל פירעון נתונה לשיקול דעת בית המשפט, אשר בוחן את מכלול הנסיבות ובודק האם מתקיים אחד או יותר מהמבחנים האמורים. גם כך, אפשר שאירוע חיצוני בטווח הזמן הקרוב ישנה את המצב לטובה, כגון הזרמה של הון עצמי נוסף מבעלי המניות בחברה (דבר המתרחש, לעיתים, כתוצאה מעצם האיום בפתיחת הליך חדלות פירעון נגד החברה).
דיני חדלות הפירעון הם תחום דין מהותי, שבכוחו לשנות זכויות שנוצרו במשפט האזרחי הכללי (למשל, תחת דיני החוזים). בכל סוגי הליכי חדלות הפירעון, קיים קו מפריד ברור, החוצץ בין המשטר המשפטי הרגיל לבין החלתו של משטר חדלות הפירעון. אותו שינוי בזכויות, שמטיל דין חדלות הפירעון, מתחיל להתקיים בנקודת זמן מסוימת. נקודה זו היא מועד ההחלטה על תחילת ההליך בידי בית המשפט. החלת דיני חדלות הפירעון היא משמעותית הן עבור החייב והן עבור הנושים. החייב או נכסיו יוצאים משליטת הבעלים הקודמים ועוברים לניהולו של הנאמן או המפרק. הנושים מושפעים מעיכוב ההליכים, אשר מונע מהם לתבוע את החייב בבית המשפט הרגיל או לפעול נגדו בהוצאה לפועל. שינויים אלו הכרחיים לשם ניהולו של הליך חדלות הפירעון. מינוי בעל התפקיד על נכסי החייב נחוץ כדי לברר את שווי הנכסים, למנוע שימוש לרעה בהם ולהיטיב את ערכם עד שתמורתם תחולק לנושים. עיכוב ההליכים נחוץ כדי שלא יתרחש מרוץ תביעות ותימנע התוצאה השרירותית של "כל הקודם זוכה". נקודת המוצא היא שאין בנכסי החייב כדי לספק את כל נושיו. לפחות חלקם יאלצו לספוג קיצוץ, בין אם לשיעורין או מוחלט, בגובה החוב שיוחזר להם. כללי החלוקה המיוחדים של חדלות הפירעון מיועדים להסדיר את השאלה מי יספוג את הפגיעה הזו. לא ניתן ליישם את הכללים אלא אם חל עיכוב הליכים, כך שמאסת הנכסים של החייב נשמרת ומוגנת עד שניתן לחלקה בהתאם לדין.
מסת נכסי החייב
הנושא של מאסת נכסי החייב נחלק לשלוש סוגיות:
חלוקת הנכסים לנושים
השאלת המהותית השנייה בדיני חדלות הפירעון היא: כיצד יש לחלק את נכסי החייב בין נושיו? זו השאלה המרכזית והקשה ביותר. מראש ידוע, כי נכסי החייב אינם מספיקים כדי לשלם לכל נושה את סכום החוב המקורי שלו. לכן, כל הנושים או שיעור ניכר מתוכם יאלצו לאבד חלק כלשהו מהחוב, אותו ציפו לקבל מהחייב לפני שהפך חדל פירעון. כל נושה היה שמח לגבות את מלוא חובו, אך הדבר אינו אפשרי. נדרש לקבוע כיצד הנכסים, המעטים מדי, יחולקו בין נושים רבים. זו היא בעיית המאגר המשותף (common pool problem), הקיימת בתחומים רבים מלבד חדלות פירעון. הקביעה, האם נושה מסוים יזכה להחזר חובו או חלק ממנו או יאבד את כולו, תלויה בעיקר בסדרי החלוקה לאותו נושה בדין חדלות הפירעון. שני עקרונות מושלים בחלוקת הנכסים: עקרון העדיפות ועקרון השוויון.
עקרון העדיפות קובע כי קיימות דרגות שונות של נושים, כאשר כל דרגה חייבת להיפרע את מלוא סכום החוב כלפיה לפני שהדרגה מתחתיה תקבל סכום כלשהו. עיקרון זה מכונה גם כלל העדיפות המוחלטת (absolute priority rule).
סדר העדיפות הוא:
על סדר העדיפות ניתן להתנות בהליך מסוג הבראה. עם זאת, לנושים העדיפים תהיה נטייה שלא להצביע בעד תוכנית המקנה להם פחות מכפי שהיו מקבלים בהליך של מימוש נכסים. בשני סוגי ההליכים האחרים סדר העדיפות הוא קוגנטי כמעט לחלוטין.
כללי החלוקה חלים רק על חובות שנוצרו עד הכניסה להליך חדלות הפירעון. אם החייב נוטל על עצמו חובות חדשים, בזמן ההליך (דבר שניתן לעשותו רק באישור בית המשפט ולשם קידום ההליך), הם נהנים מעדיפות גמורה על כל חוב שהיה קיים ערב ההליך.
פשיטת רגל
פשיטת רגל היא הליך חדלות הפירעון החל על יחידים (בניגוד לתאגידים). ככלל, להליכי חדלות פירעון יש יעד עיקרי אחד – השאת הערך לנושים תוך פתרון בעיית המאגר המשותף; אולם, בפשיטת רגל של יחידים, קיימת תכלית נוספת: מתן אפשרות להתחלה חדשה של החייב (fresh start). אין זה רצוי כי אדם, אשר נקלע לחובות בתום לב ואינו יכול לפרוע אותם, יהיה משועבד להם עד סוף ימיו. אפשרות כזו תפגע אנושות בכבוד האדם של החייב. עקב ההכרה בכך שבני אדם עשויים לטעות וכי ראוי לאפשר להם לפתוח דף חדש בחייהם הכלכליים, סופו של הליך פשיטת רגל הוא בצו הפטר (discharge), המוחק את חובותיו של החייב. ההליך עדיין כולל את איסוף נכסי החייב, מימושם וחלוקת תמורת הנכסים לנושים, לפי סדר העדיפות שבדין. בעת ההכרה באדם כחדל פירעון, כל נכסיו מוקנים לנאמן בפשיטת רגל. עם זאת, קיימים נכסים הפטורים מהקניה זו ואותם הנאמן אינו יכול לממש, בהם נכסים הדרושים לחייב למחייתו ולעבודתו.
ישנם כמה סוגים של צווי הפטר.
הפטר צדדים שלישיים בתוכניות הבראה – יש מקום לשקול אם יש הצדקה לפטור מחובות כספיים צדדים שלישיים החבים עם החייב חדל הפירעון. השאלה מתעוררת כאשר הצד השלישי חב כלפי החברה, או כאשר הוא חב כלפי קבוצת נושים שלמה. שאלה זו לא נידונה עד כה בהרחבה בבית המשפט העליון. בית המשפט המחוזי ציין שניתן לפטור צדדים שלישיים מחבות, כאשר הצדדים השלישיים אכן עתידים להוסיף ולנהל את החברה וניהול זה חיוני להמשך עסקיה של החברה. שאלה זו עלתה בפרשת שבירובפרשה זו הוחלט כי בעלי מניות השליטה ומנהלי החברה, אחים שבירו, יופטרו מערבויותיהם האישיות כלפי אחדים מן הנושים.
גם בהליכי פשיטת רגל, בדומה להבראת חברות, ייתכן הסדר בין החייב לבין נושיו. במקרה של הסדר נושים, אין הנאמן נדרש לממש את נכסי החייב ולחלק את תמורתם. במקום זאת, הנושים מקבלים זכויות חדשות כלפי החייב, כגון החזר חוב שנדחה לתקופה מסוימת וסכומו הופחת. החייב זוכה לשמור על נכסיו. במקום שהנכסים הנוכחיים ישמשו להחזר החובות, החייב מכפיף חלק מהכנסותיו העתידיות למטרה זו. הסדר נושים במסגרת הליך פשיטת רגל טעון אישור בית המשפט; משאושר, הוא מחייב את כלל הנושים או את הנושים שנקבעו בהסדר. צו לאישור הסדר נושים אינו צו הפטר, אך יש לו תוצאות דומות: שחרור החייב מחובות העבר, החלת מערך חדש של חיובים משפטיים וסיום הליך חדלות הפירעון.
הבראה
הבראה היא הליך חדלות הפירעון החל על תאגידים שבסופו התאגיד ממשיך להתקיים. במקום לחלק לנושים את תמורת הנכסים עצמם, כפי שנעשה בפירוק, הנושים מקבלים זכויות (claims) חדשות כלפי התאגיד, חלף הזכויות שהיו להם ערב ההליך. לצד שינוי משפטי זה, מקובל שהתאגיד גם יעבור תהליך של הבראה כלכלית, שעיקרה חיסול פעילויות בלתי-רווחיות והתמקדות בתחומי פעילות (קיימים או חדשים) שיאפשרו לתאגיד לחזור ולהרוויח בעתיד.
הליך הבראה רגיל נפתח בהגשת בקשה להקפאת הליכים. פירושה של הקפאת הליכים הוא ש"לא יהיה ניתן להמשיך או לפתוח בשום הליך נגד החברה אלא ברשות בית המשפט ובתנאים שיקבע"; כדי שבית המשפט יקבל את הבקשה, עליו להיות משוכנע "כי יהיה בכך כדי לסייע להבראת החברה". כלומר, הקפאת הליכים היא יריית הפתיחה להליך הבראה. צו ההקפאה יכול להינתן במעמד צד אחד (לרוב, החברה החייבת עצמה), אך אם ניתן בדרך זו, על בית המשפט לקיים דיון במעמד הצדדים בהקדם האפשרי ולא יאוחר מ-14 ימים מיום מתן הצו. הקפאת הליכים היא סעד חזק יותר מעיכוב הליכים (הקיים בשני הסוגים האחרים של הליכי חדלות פירעון). בהקפאה, גם הנושים המובטחים (בעלי שעבוד) אינם יכולים לממש את בטוחתם. הדין מטה את כפות המאזניים לעבר שיקום החברה ומצמצם את זכויות הנושים. עם זאת, הנושים המובטחים, אם נפגעו מהקפאת ההליכים, יכולים לבקש הגנה הולמת (adequate protection) לבטוחתם. בישראל, הביטוי "הקפאת הליכים" הפך כמעט שם נרדף להבראת חברות, אך אין לבלבל בין השניים. הקפאת ההליכים היא מרכיב אחד בתהליך ההבראה.
בית המשפט רשאי למנות בעל תפקיד (נאמן) שיהיו לו הסמכויות שיקבע בית המשפט, לרבות "ניהול החברה או פיקוח על ניהולה". הנאמן מקביל למפרק או לנאמן בפשיטת רגל. מחובתו לפעול לפי הוראות בית המשפט. אם לא מונה נאמן, החברה עצמה הופכת לבעלת אותן סמכויות וחובות כשל נאמן. במצב זה, החברה היא חייב מחזיק (debtor in possession).
לבו של הליך ההבראה הוא תוכנית ההבראה. הבעיה העיקרית בגיבוש תוכנית הבראה היא הערכת שווי החברה (valuation): ידוע מה היקף חובות החברה אך לא ידוע השווי האמיתי של נכסיה, כשהוא מהוון לתרחיש עתידי של הבראה מוצלחת. משווי נכסי החברה, הנקבע בפעולת ההערכה, נגזרות זכויות הנושים בהליך ההבראה. לדוגמה, אם לחברה חובות של 300 בסך הכל, המתחלקים כך: 100 לנושים מובטחים, 100 לנושים בדין קדימה ו-100 לנושים הלא-מובטחים, בעוד שפעולת ההערכה מעמידה את שווי נכסי החברה על 200, הרי הנושים הלא-מובטחים אינם צריכים לקבל דבר. הם נותרים מחוץ לתוכנית ההבראה. אולם, אם שווי נכסי החברה מוערך ב-300, הרי כל שלוש קבוצות הנושים זכאיות להשתתף בהליך, לקבל זכויות בתוכנית ההבראה ולהצביע עליה. יתרה מזאת, אם שווי נכסי החברה לפי פעולת ההערכה הוא 400, הרי למעשה יש לה הון עצמי חיובי, כך שגם בעלי המניות זכאים לקבל זכויות כלפי החברה שלאחר ההבראה. במקרה כזה, בעלי המניות ישתתפו בהצבעה על אישור תוכנית ההבראה.
ככלל, יש להגיש את התוכנית יחד עם הבקשה להקפאת הליכים; אך, אם ניתנה ארכה מבית המשפט, ניתן להגישה עד 120 יום לפני המועד שנקבע לסיום הקפאת ההליכים. לתוכנית ההבראה שני חלקים: האחד הוא חלק כלכלי-עסקי, המפרט את האופן בו החברה מתכוונת לארגן מחדש את פעילויותיה כך שתשתקם בהצלחה. האחר הוא החלק המשפטי, בו מפורטים השינויים בזכויות הנושים (כמו גם בעלי המניות) כלפי החברה. החלק המשפטי של תוכנית ההבראה יכול לקבוע, לדוגמה, כי כל נושה המחזיק 1 ש"ח של אג"ח, שמועד פירעונו בעוד 3 שנים, יקבל אג"ח בסך 0.8 ש"ח עם פירעון בעוד 7 שנים. חלופה נפוצה במיוחד היא מתן מניות לנושים, במקום החוב. הסדר כזה נקרא debt-for-equity swap. לדוגמה, כל נושה יקבל מניה אחת עבור כל 3 ש"ח של חוב. בכך, הנושים הופכים לבעלי חלק מהחברה. ככל שהחברה נמצאת בחדלות פירעון עמוקה יותר (הונה העצמי שלילי יותר), הנושים יקבלו אחוז גדול יותר מהון המניות של החברה. בדרך כלל, תוכנית ההבראה מגובשת על ידי הנאמן, בהיוועצות עם הנושים (שהרי לבסוף היא תיבחן בהצבעתם).
לאחר שתוכנית ההבראה פורסמה לנושים, יש לכנס אסיפות של נושים כדי שיחליטו אם ברצונם לקבל את התוכנית. ההחלטה באספת הנושים חייבת להתקבל ברוב של 75% מערך התביעות המיוצג בהצבעה (לדוגמה, אם נערכת אספה לסדרת אג"ח של 20 מיליון ש"ח ובהצבעה השתתפו נושים המחזיקים ב-10 מיליון, ההצעה תעבור רק אם הצביעו בעדה נושים המחזיקים לפחות ב-7.5 מיליון). כל אסיפות הנושים חייבות לאשר את התוכנית. עם זאת, גם אם התוכנית לא התקבלה באספה של קבוצה מסוימת, בית המשפט יכול לאשר את התוכנית תוך כפייתה על אותה קבוצה (the cramdown provision). זאת, אם מתקיימים מספר תנאים מצטברים: רוב הערך המיוצג בכל האסיפות יחד הצביע בעד התוכנית; התוכנית הוגנת וצודקת ביחס לאותה קבוצת נושים מתנגדת; אותה קבוצה לא הייתה מקבלת תמורה גבוהה יותר בחלופה של פירוק החברה; אם הקבוצה היא של נושים מובטחים, נקבע בתוכנית כי ישולם להם באופן מידי ערך החוב המובטח או תשלומים דחויים בשווי ערך החוב המובטח; כל הנושים מהקבוצות המתנגדות יהיו זכאים לקבל את מלוא נשייתם, כאשר אם תנאי זה לא מתקיים, נדרש כי בעלי המניות בחברה לא יקבלו מאום. זאת ועוד, בית המשפט נדרש שלא לאשר כלל תוכנית הבראה, אם אפילו נושה מתנגד אחד ויחיד יקבל במסגרת התוכנית פחות משהיה מקבל בחלופה של פירוק החברה. חלוקת הנושים לאסיפות השונות נעשית לפי קיומו של אינטרס כלכלי זהה או דומה מאוד בין כל הנושים בקבוצה. בדרך כלל, פירוש הדבר הוא כינוס אספה של נושים מובטחים ואספה נפרדת של נושים בלתי-מובטחים, כאשר תיתכן גם אספת בעלי מניות.
לאחר שתוכנית ההבראה התקבלה באסיפות הנושים, יכול בית המשפט לאשר או לדחות את התוכנית. בית המשפט קובע זאת לפי מידת הצדק והישימות (feasibility) של התוכנית. בית המשפט יגלה נטייה חזקה לאשר תוכנית שזכתה לאישור אסיפות הנושים. אם התוכנית מאושרת, הרי החלק המשפטי שלה מחייב מעתה ואילך את כלל נושי החברה (או את אותם נושים שנקבעו בתוכנית). אין עוד באפשרותו של נושה לדרוש 1 ש"ח עבור האג"ח שבידו, שכן הזכות הישנה חלפה מן העולם והומרה בזכות חדשה כלפי החברה, הנקובה בתוכנית ההבראה. אישור תוכנית ההבראה הוא קו הסיום של הליך חדלות הפירעון. לאחריו, החברה חוזרת לפעול במסגרת הדין האזרחי הכללי. זאת לצד הפעולות הנדרשות לפי תוכנית ההבראה, אלא שהתוכנית ניתנת לביצוע תחת הדינים הרגילים של אכיפת פסקי דין נגד אדם כשיר-פירעון.
הבראה יכולה להתנהל במתכונת של הבראה פנימית (הנדונה לעיל) או הבראה חיצונית. בהבראה חיצונית, מועברים נכסי החברה או מניות החברה לידי צד שלישי, שלא היה קשור בחברה לפני כן. צד זה (הרוכש) משלם תמורת המניות או הנכסים; התשלום מועבר לקופת ההליך ומחולק לנושים. בתמורה, החובות המקוריים נמחקים והרוכש זוכה בחברה נקייה מחובות. לחלופין, הרוכש עצמו הופך לצד ארוך-טווח לתוכנית ההבראה, כך שנוצרת מערכת יחסים בינו לבין הנושים המקוריים. ניתן, לדוגמה, להתחייב לשלם לנושים אחוז מסוים מהרווח העתידי של החברה או להקצות להם ניירות ערך של הרוכש (אם הוא תאגיד). הבראה חיצונית קשורה לתחום של מיזוגים ורכישות.
לעיתים, הליך ההבראה מתרחש מחוץ לבית המשפט (out-of-court workout). החייב והנושים מכינים הסדר, הקובע את הזכויות החדשות שיהיו לנושים כלפי החייב. אין כל מניעה שאדם יוותר, בהסכמתו, על חלק מהחוב כלפיו. אם 100% מהנושים הסכימו לשינוי תנאי החוב כלפיהם, אין צורך לעבור בבית המשפט, שכן התרחש תהליך חוזי טהור. הסכמה כזו נקראת הסדר חוב. מבחינה עיונית, היא אינה שייכת לדיני חדלות הפירעון.עם זאת, לפעמים לא מושגת הסכמה של 100% מהנושים. במקרה כזה, לאחר שמוכן הסדר הנושים, ההליך עובר דרך בית המשפט, בנקודה אחת: הבאת התוכנית לאישורו של בית המשפט, כך שתחייב 100% מכלל הנושים, גם אלו שלא הסכימו או לא הגיבו להצעת ההסדר. כמו בהליך הבראה רגיל, על ההסדר להיות מאושר באסיפות נושים לפי. מובן שבית המשפט נדרש לבחון את מידת הצדק והישימות בהסדר המוצע. בהסדרים כאלו, אין צורך לקיים הקפאת הליכים ולרוב לא ימונה בעל תפקיד מטעם בית המשפט. מבין השלבים הקלאסיים של הליך חדלות הפירעון, מתקיים רק שלב חלוקת הנכסים, קרי, החלת הזכויות החדשות כלפי החייב. בארצות הברית, תוכנית הבראה כזו, בהסכמת רוב הנושים וללא הקפאת הליכים, מכונה prepackaged plan או prepack.
פירוק
פירוק הוא הליך חדלות הפירעון החל על תאגידים שבסופו התאגיד מתחסל. נכסי החייב מחולקים לנושים ולאחר מכן לא נותרת עוד האישיות המשפטית של החייב. מבחינה כלכלית, יש לבחור בחלופת הפירוק (בניגוד להבראה) כאשר נכסי החייב יופעלו באופן טוב יותר בידי הנושים ולא בידי החייב (אפילו במידה התאורטית בה יעלה בידו להיטיב את דרכיו העסקיות). כאשר אין תקווה לשיפור מצבו הכלכלי של החייב אם ימשיך לפעול, יש לקרוא ל"סיום המשחק" של החייב בנכסים האמורים להגיע לנושיו.
פירוק, כשלעצמו, שייך לתחום דיני תאגידים ולא לדיני חדלות פירעון. פירוק יכול להתבצע גם שלא עקב קשיים כלכליים. הליכים של פירוק מרצון נעשים לרוב דווקא בחברות כשירות-פירעון. במקרה כזה, לאחר שכל החובות לנושים נפרעים, בעלי המניות מקבלים את עודף הנכסים הנותר. אולם, רוב ההליכים מתרכז בפירוק על ידי בית המשפט מחמת חדלות פירעון.
עיקרו של ההליך הוא באיסוף נכסי החברה, תוך שזו מפסיקה לפעול כעסק חי, מימוש אותם נכסים וחלוקת תמורת המימוש (מזומן) לנושים, לפי סדר העדיפות שבדין המקנה יתרון לנושים מובטחים, לרשויות המס ולעובדי החברה.
מבחינה פרוצדורלית, תחילת הליך הפירוק היא בהגשת בקשת פירוק לבית המשפט. מרבית הבקשות מוגשות על ידי נושים או החברה עצמה. בישראל החלו הליכי פירוק כנגד 10,000 חברות שונות. במועד שבין הגשת הבקשה לבין קבלתה (או דחייתה), בית המשפט רשאי למנות מפרק זמני, שהוא בעל תפקיד השומר על נכסי החברה כך שלא יפגע ערכם. אם בית המשפט מקבל את בקשת הפירוק, ניתן צו פירוק והחברה נכנסת למשטר חדלות הפירעון. חל עיכוב הליכים (כל הנושים, פרט לנושים מובטחים, אינם רשאים לפתוח או להמשיך בהליך משפטי נגד החברה), מתמנה מפרק קבוע ופעילויות החברה מופחתות לרמה הדרושה לפירוק יעיל. המפרק אוסף את נכסי החברה מצד אחד ומחלקם לנושים מצד שני. סוף ההליך הוא בצו חיסול. צו זה מביא למחיקת החברה ממרשם החברות ולסיום הליך חדלות הפירעון. מובן שלא ניתן לתבוע את החברה או בשם החברה לאחר שחוסלה, אלא אם החיסול בוטל (דבר שניתן לעשותו עד שנתיים מיום החיסול).
לעיתים, הליך פירוק מומר בפועל להליך הבראה, גם אם אין שינוי בכותרת ההליך. זה המצב כאשר מניות הישות התאגידית (בניגוד לנכסיה) נמכרות למשקיע חיצוני. המשקיע מקבל מניות של חברה נקיה מחובות, בתמורה לסכום שהזרים לקופת הפירוק, אשר מועבר לנושים לפי כללי החלוקה. כך קרה בפרשת אגרקסקו.
דוגמאות
תיקי חדלות פירעון בולטים בישראל:
פול קופלי
פול מקריל קופלי (באנגלית: Paul Mackriell Copley; נולד ב-25 בנובמבר 1944) הוא שחקן אנגלי.
ביוגרפיה
קופלי נולד בדנבי דייל שבמערב רידינג של יורקשייר. אביו הרולד היה מעורב בהפקות מקומיות של תיאטרון חובבים, כמו גם שאר בני משפחתו. הוא למד בבית הספר "פניסטון" ואחר כך בקולג' " Northern Counties College of Education" בניוקאסל אפון טיין, שם קיבל תואר "Associate of the Drama Board". הוא לימד אנגלית ודרמה בוולת'אמסטו, וב-1971 הצטרף ללהקת התיאטרון לידס פלייהאוס.
ב-1976 זכה קופלי בפרס אוליבייה לשחקן השנה במחזה חדש על תפקידו במחזה "For King and Country" מאת ג'ון וילסון.
ב-1977 שיחק קופלי בתפקיד טוראי ויקס בסרט "גשר אחד רחוק מדי", וב-1979 שיחק גילם את רב"ט סטורי, תפקיד קטן אך בולט בסרט "Zulu Dawn". ב-1980 הופיע בדרמה השנויה במחלוקת Death of a Princess של רשת ATV, בה גילם בריטי שהיה עד להריגתם של הנסיכה הערביה והמאהב שלה. קופלי גילם את דמותו של מת'יוס בסדרת סרטי "הורנבלואר - ימאי וג'נטלמן". הוא הופיע בתפקיד איאן בסדרה "Roughnecks", בתפקיד ג'רי בסדרה "החיים האלה" ובתפקיד פיטר קווינלן בסדרה "האגמים". הוא שיחק בתפקיד אביו של נתן מלוני בסדרה עטורת השבחים "הכי גאים שיש". ביולי 2002 השתתף בתסכית דרמה "Spare Parts" בסדרת "דוקטור הו" בהפקת חברת "Big Finish", ובסדרה "חסרי בושה". ב-1980 הופיע קופלי בסדרת הדרמה המצליחה "Minder" בפרק "The Old School Tie" בתפקיד ג'ורג' פאלמר. הוא היה הקריין בתוכנית "How Clean Is Your House?" של ערוץ 4. ב-2005 וב-2006 השתתף בסדרת הטלוויזיה לילדים "Best Friends" בתפקיד הסבא.
קופלי משתתף קבוע בתסכיתי דרמה של רדיו 4 של ה-BBC, לרוב במחזות רומנטיים או המתארים מציאות ובסדרות אודות אנשים עובדים חרוצים בצפונה של אנגליה. תמיד זימנו אותו כשהיה צורך במחלקת הדרמה ברדיו ה-BBC בבעל מבטא יורקשייר אמיתי. קופלי שיחק בתפקיד המורה ג'ף לונג בסדרה ארוכת הימים "King Street Junior" של רדיו 4. הסדרה רצה מ-1985 עד 1998 במשך 10 עונות. ב-1985 הוא הקריא עבור ערוץ "יורקשייר טלוויז'ן" עיבוד של תשעה פרקים לספר "מסעות ההלך" בשם "מסע מסוכן".
ב-13 בפברואר 2006 השתתף קופלי בפרק בסדרה "חיים על מאדים". ב-8 באוגוסט 2007 הופיע באופרת הסבון "קורוניישן סטריט" בדמות בשם איבור פריסטלי. עוד שיחק בעיבוד הטלוויזיוני לספרי "The Worst Witch" מאת ג'יל מרפי בתפקיד הקוסם, אלג'רנון רוואן-וב.
בשנים 1998 עד 2003 הופיע קופלי בתפקיד מת'יוס בסדרת סרטי הטלוויזיה "הורנבלואר - ימאי וג'נטלמן" של ערוץ "מרידיאן טלוויז'ן". ב-2009 השתתף בעונה השלישית של סדרת המדע בדיוני "טורצ'ווד" של BBC One. ב-2010 שיחק בפרק בסדרה הרפואית "חדר מיון" ובסדרת הדרמה "ניצולים". בין 2011 עד 2015 הופיע בתפקיד אביו של ויליאם מייסון ב-16 פרקים של הסדרה "אחוזת דאונטון". ב-2012 שיחק בתפקיד אלן בסדרה "White Heat".
ב-2014 שיחק קופלי בתפקיד מלקולם קנריץ' בפרק "On Harbour Street" בסדרת הטלוויזיה "ורה".
קופלי היה הקריין בתוכנית הרדיו "The Railway - First Great Western" שכללה 12 פרקים. עוד שיחק בתפקיד האב בקומדיה "Hang-Ups" מאת טום רינגלסוורת' ברדיו 4 של ה-BBC.
חיים אישיים
ב-1972 התחתן קופלי עם השחקנית נטשה פיין. השניים שיחקו יחד ב-1971 בהפקה של לידס פלייהאוס של מחזות "לולו" מאת פרנק ודקינד בעיבודו של פיטר בארנס ובבימויו של ביל הייז.
טרינג
טְרִינְג (באנגלית: Tring) היא עיירת שוק במחוז הארטפורדשיר, אנגליה. היא שוכנת בין גבעות צ'ילטרן, אשר מסווגות כאזור יופי טבעי יוצא דופן, 50 קילומטרים ממרכז לונדון. טרינג מחוברת ללונדון על ידי דרך הרומאית, על ידי כביש A41 המודרני, על ידי תעלת גרנד יוניון, ועל ידי הקו הראשי של החוף המערבי לתחנת יוסטון. טרינג יושבה לראשונה בתקופה פרהיסטורית והיא נזכרת בספר יום הדין; העיירה קיבלה את רישיון השוק שלה בשנת 1315. נכון לשנת 2022, טרינג משמשת עיר שינה בתוך חגורת היוממוּת של לונדון. נכון לשנת 2013 מנתה אוכלוסיית טרינג 11,731 תושבים.
הפירוש המקובל לשם היישוב הוא "מדרון מיוער".
היסטוריה
בשנת 1315 זכתה העיירה ברישיון שוק מידי המלך אדוארד השני. רישיון זו העניק למנזר פאברשם את הזכות לקיים שוק מדי יום שלישי, ויריד בן עשרה ימים החל ב־29 ביוני, חג הקדושים פטרוס ופאולוס. הרישיון גם הבטיח שלא יקומו שווקים מתחרים מהלך יום נסיעה מטרינג. המגדל של כנסיית פטרוס ופאולוס הקדושים נבנה בין השנים 1360 ל־1400.
עד 1440, היה כפר קטן ממזרח לטרינג שנקרא פֶּנְדְלִי. בעל הקרקע סר רוברט וויטינגהאם קיבל זכות ניהול אוטונומית לאזור מהמלך הנרי השישי. הוא גידר כ־800 דונם והרס את המבנים ברחבי השטח, כדי לשוב ולהשתמש בכולו למרעה, ובנה בית אחוזה, פנדל מנור. בבית זה שכנו לאורך הדורות משפחות וֶרני, אנדרסון והארקורט עד אמצע המאה ה־19.
אחוזת טרינג פארק תוכננה על ידי סר כריסטופר רן ונבנתה בשנת 1682 עבור הבעלים הנרי גאי, ג'נטלמן הלשכה הפרטית של צ'ארלס השני. ג'ון וושינגטון, בנם של הכומר לורנס וושינגטון ואמפיליס טוויגדן, נולד וגדל בטרינג. בשנת 1656 עזב את טרינג כדי לצאת למסע מסחר למושבה וירג'יניה שממנו התכוון לשוב, אך לאחר שנטרפה ספינתו על נהר הפוטומק נשאר בווירג'יניה, התחתן והקים משפחה, שכללה בסופו של דבר את נינו, ג'ורג' וושינגטון, הנשיא הראשון של ארצות הברית. העיירה נהנתה כלכלית בתחילת המאה ה־19 מבנייתה של תעלת גראנד ג'נקשן בקרבתה, ומיד לאחר מכן, ב־1835, של רכבת לונדון וברמינגהם. התעשיות שהרוויחו כללו טחינת קמח, מבשלות בירה, אריגת משי, ייצור תחרה וקליעת קש.
ארמן גיומן
ארמן גיומן (בצרפתית: Armand Guillaumin; 16 בפברואר 1841 – 26 ביוני 1927) היה צייר צרפתי, מהבולטים בזרם האימפרסיוניזם.
ביוגרפיה
ארמן גיומן נולד בפריז. הוא התחיל לעבוד בחנות שהיה בבעלות דודו ובערב למד ציור. בשנת 1861 הוא התחיל ללמוד ב-Académie Suisse שם פגש את פול סזאן וקאמי פיסארו והם הפכו לידידים. החבורה הציגה את העבודות ב"סלון הדחויים" בשנת 1863. בהמשך הוא היה מציג את עבודותיו בתערוכות נוספות של "החברה בע"מ של אומנים, ציירים, פסלים ואמני תחריט" לרבות תערוכה ראשונה בשנת 1874.
החל משנת 1860 גיומן עבד בחברת הרכבות, בעקבות כך הוא לא היה יכול לעזוב את פריז לתקופות ארוכות. רוב ציורי הנוף שלו מתארים את העיר וסביבתה.
בשנת 1886 הוא התיידד עם וינסנט ואן גוך. אחיו של ואן גוך מחר מספר עבודות של גיומן. בשנות ה-80 של המאה ה-19 סטודיו של גיומן היה מקום מפגש של פול גוגן, ז'ורז' סרה ואמנים נוספים. בעקבות הכרות עם סרה הוא התחיל לצייר בסגנון פוינטיליזם. בשנת 1891 גיומן זכה בפרס של 100 אלף פרנק בהגרלה. כתוצאה מכך הוא היה יכול לעזוב את העבודה ולהקדיש את עצמו לציור.
בשנות ה-90 גיומן עשה מספר תערוכות יחיד בגלריות של פריז. כיום 48 מציודיו מוצגים במוזיאון ד'אורסה וציורים נוספים במוזיאון טייט בריטניה ומוזיאונים נוספים בארצות הברית, יפן וישראל.
גיומן ידוע בעיקר בציורי נוף. הוא נחשב לנציג בולט של École de Crozant
גיומן נפטר בשנת 1927 בעיירה ליד פריז.
אניק ז'ירארדן
אניק ז'ירארדן (בצרפתית: Annick Girardin נולדה ב-3 באוגוסט 1964) היא פוליטיקאית צרפתייה מהמפלגה הרדיקלית של השמאל אשר שימשה כשרת השירות הציבורי בין השנים 2016–2017, כשרת הטריטוריות שמעבר לים בין 2017–2020, וכשרת הימייה בין 2020–2022.
ביוגרפיה
ז'ירארדן נולדה בסן-מלו ב-3 באוגוסט 1964. ילדותה עברה עליה בסן-פייר. היא הצטרפה למפלגה הרדיקלית, ובמרץ 2000 נבחרה כחברה במועצה הטריטוריאלית של סן-פייר ומיקלון. היא כיהנה בתפקיד ברציפות עד אפריל 2016. במקביל, היא שימשה לתקופה קצרה בין מרץ 2001 לפברואר 2002 כחברה במועצה העירונית של סן-פייר. ב-9 ביוני של אותה שנה היא ניסתה להיבחר לאספה הלאומית מטעם מחוז הבחירה הראשון של סן-פייר ומיקלון. היא העפילה לסיבוב השני ב-16 ביוני אולם לא נבחרה.
ב-20 ביוני 2007 היא נבחרה לראשונה לאספה הלאומית. ב-9 באפריל 2014 היא מונתה למזכירת הארגון הבין-לאומי לפרנקופוניה. לצורך כך, ב-9 במאי היא התפטרה מחברותה באספה הלאומית. קתרין פן מונתה למחליפתה כנציגת מחוז הבחירה הראשון של סן-פייר ומיקלון, אולם עוד באותו היום הודיעה פן על התפטרותה בשל בעיות בריאותיות. במחוז אורגנו בחירות בזק, וז'ירארדן הגישה שוב את מועמדותה מטעם המפלגה הרדיקלית של השמאל. היא ניצחה בבחירות, וב-30 ביוני נכנסה שוב לאספה הלאומית. היא החזיקה בתפקיד חודש אחד בלבד לפני שהתפטרה בשנית ופינתה את מקומה לסטפן קלרו.
ב-11 בפברואר 2016 היא מונתה לשרת השירות הציבורי בממשלתו של מנואל ואלס. ב-17 במאי 2017 היא מונתה לשרת הטריטוריות שמעבר לים בממשלתו של אדואר פיליפ. ב-6 ביולי 2020 היא עברה לכהן כשרת הימייה בממשלתו של ז'אן קסטקס.
יובל שמעוני
יובל שמעוני (נולד ב-21 באוגוסט 1955) הוא סופר, עורך ומרצה בחוג לספרות משווה באוניברסיטת בר-אילן.
ביוגרפיה
שמעוני נולד בירושלים, נכד למשורר דוד שמעוני. למד קולנוע באוניברסיטת תל אביב, היה עורך ספרי הפרוזה במפעל קסת לספרות ביכורים, והוא נמנה עם עורכי סדרת "ספריה לעם" (יחד עם משה רון, דבורה נגבי, מאיה פלדמן ותרזה בירון-פריד) של הוצאת עם עובד. הוא גם מנחה סדנאות כתיבה באוניברסיטת תל אביב.
בשנת 2000 היה מועמד לפרס ספיר על ספרו "חדר". בשנת 2001 זכה בפרס ברנשטיין בקטגוריה רומן עברי מקורי. בשנת 2005 זכה בפרס ראש הממשלה לסופרים עבריים ובשנת 2015 זיכה אותו ספרו, "קו המלח", בפרס ברנר לשנת תשע"ה. בשנת 2016 זכה בפרס ניומן לספרות עברית. ב-2018 נערך כנס על יצירתו באוניברסיטת קיימברידג'.
שמעוני מתגורר בתל אביב עם בת-זוגו, הסופרת אילת שמיר.
ספרים בעריכתו
כאחד העורכים הבולטים בספרות העברית בת זמננו ערך שמעוני את הספרים הבאים:
MDN Web Docs
MDN Web Docs, בעבר Mozilla Developer Network, הוא מאגר תיעוד ומשאב למידה עבור מפתחי אתרים. הוקם על ידי מוזילה בשנת 2005 כמקום מאוחד לתיעוד על תקני אינטרנט פתוחים, פרויקטים של מוזילה עצמה ומדריכי מפתחים.
התוכן של MDN Web Docs מתוחזק על ידי Mozilla, עובדי גוגל ומתנדבים (קהילת מפתחים וכותבים טכניים). הוא מכיל גם תוכן שנתרם על ידי מיקרוסופט, גוגל וסמסונג, שבשנת 2017 הודיעו שהם יסגרו את פרויקטי התיעוד שלהם ויעבירו את כל התיעוד שלהם ל-MDN Web Docs. הנושאים כוללים HTML5, JavaScript, CSS, ממשקי API של אינטרנט, Django, Node.js, WebExtensions, MathML ואחרים.
היסטוריה
התוכן הראשוני לאתר סופק על ידי DevEdge, עבורו קיבלה קרן מוזילה רישיון על ידי AOL. האתר מכיל כעת שילוב של תכנים שהועברו מ-DevEdge ו-mozilla.org, כמו גם תוכן מקורי ועדכני יותר. תיעוד הועבר גם מ-XULPlanet.com.
ב-3 באוקטובר 2016, דפדפן Brave הוסיף את Mozilla Developer Network כאחת מאפשרויות ברירת המחדל של מנועי החיפוש שלו.
בשנת 2017, MDN Web Docs הפך לתיעוד המאוחד של טכנולוגיית האינטרנט עבור גוגל, סמסונג, מיקרוסופט ומוזילה. מיקרוסופט החלה להפנות דפים מ-MSDN ל-MDN.
בשנת 2019, מוזילה החלה בבדיקת בטא של אתר קורא חדש עבור MDN Web Docs שנכתב ב-React (במקום jQuery ; חלק מהפונקציונליות של jQuery הוחלפה בספריית Cheerio). האתר החדש הושק ב-14 בדצמבר 2020. מאז 14 בדצמבר 2020, כל התוכן הניתן לעריכה מאוחסן במאגר git המתארח ב-GitHub, שבו התורמים פותחים בקשות לשינויים ודנים בשינויים.
ב-25 בינואר 2021, הושק ארגון Open Web Docs (OWD) כישות פיסקלית ללא מטרות רווח לאיסוף כספים לפיתוח MDN. נכון למרץ 2022, התורמים הפיננסיים המובילים של OWD הם Microsoft, Google, Facebook, Coil ו-Igalia.
כימיה ירוקה
כימיה ירוקה (באנגלית: Green chemistry) היא תחום במדע הכימיה העוסק בתכנון ופיתוח של כימיקלים, ותהליכי ייצור יעילים אנרגטית, המאפשרים קבלת תוצרים בניצולת גבוהה עם מינימום של חומרי פסולת, תוך העדפה לשימוש בחומרי גלם בטוחים וידידותיים לסביבה, ובמקורות אנרגיה מתחדשים.
הכימיה הירוקה מבוססת על גישות פילוסופיות מתחום הקיימות.