cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הזירה הימית במלחמת ההתשה
הגנת נמלים
עם גילויי התעוזה של הקומנדו הימי המצרי החלו בסיסי חיל הים להתארגן להתגוננות. מעגני כלי השיט הצבאיים בתוך הנמל נסגרו בגדר תת-ימית עם שערי רשת. דוברות שעליהן סונארים לגילוי צוללים הוצבו בקרבת פתחי הגדר הימית. הוצבה תאורה תת-מימית מיוחדת ונוספו סיורי סירות שהטילו מטעני עומק נגד אדם ברצף. שיטת פעולה של קומנדו ימי היא הדבקת מוקשים בתחתית כל השיט. לאור הצלחות הקומנדו הימי המצרי נקבע נוהל בדיקת התחתית כפעולה ראשונה בבוקר. הפעולה מחייבת צלילה למים רדודים נעשתה בתחילה על ידי אנשי מילואים משייטת 13 אך כארבעה אנשי צוות מכל ספינה עברו קורס צלילה מים רדודים וקיימו תורנות בדיקת תחתיות. כך ירד העומס משייטת 13 וגם מיחידה 707.
ספינות ביטחון שוטף
הטרפדות 16 מטר מאילת שנכנסו לשארם א-שייח' במלחמת ששת הימים הוצבו במעגן אבו זנימה. הן היו מעטות אף כי הופעלו בצפון המפרץ הוכח כי אינן מתאימות לשירות. היה צורך דחוף בספינות בעלות כושר להחזיק מעמד בגלים. גם הטרפדות בים התיכון היו מעטות ונראה שסיימו את תקופת היעילות שלהם מול הצורך בסיורים רצופים בים.
אל"ם צבי תירוש וסא"ל אמנון סלעי נשלחו לארצות הברית בפברואר 1970 לבדיקת ספינות משמר אמריקאיות. בעקבות החלו להגיע החל מספטמבר 1970 ספינות דבור:
לסיורים בימת ברדוויל הרדודה בהתבססות על בסיס דפנה נרכשו ספינות ברטראם המונעות על ידי משאבות מים פנימיות. הכלים החלו פעולתם בבסיס אשדוד בכינוי יתושים.
התארגנות בסיסי פעילות
הבסיס העיקרי ומוקד הכנת הכוח של חיל הים היה בחיפה. הרחבת החוף בים התיכון ובים סוף חייבה הקמת מפקדות אזוריות ובסיסי תחזוקה חדשים.
זירת ים סוף
בסיס חיל הים באילת נעשה למרכז תחזוקה. מפקדת הזירה עברה למפרץ שארם א-שייח' אשר קיבל את שמו החדש מפרץ שלמה. באזור הוקם על ידי חיל האוויר שדה אופיר לנחיתת מטוסים שימש קשר עיקרי לצפון הארץ. בשכנות נמצאה מפקדת כוחות צה"ל בדרום סיני מרחב שלמה.
תחנת מכ"ם ימי הוקמה על ההר הקרוב שקיבלה את השם צפרא בצמוד ליב"א 528. שלוש הטרפדות נשלחו עם גוררת מגויסת לאבו זנימה ומאוחר יותר הוקם בסיס לצרעות בראס סודר.
בחודשים הראשונים לאחר המלחמה ועד סוף שנת 1967, נשכרה אונית סוחר איטלקית M/S Mira קטנה, (עם צוות יוגוסלבי) שהעבירה בעיקר מים ודלק מאילת לבסיסים בסיני. בהמשך נשכרה אוניית הנוסעים היי דרומה על ידי משרד הביטחון לצורך תעבורה שוטפת בין אילת למפרץ שלמה.
זירת אשדוד
כשהסתיימה בנייתו של נמל אשדוד ב-1966 הוקם בדרומו מחנה לחיל הים. לאור הארכת גזרת החוף בים התיכון נקבעה לבסיס גזרת אחריות מנתניה עד קו הפסקת האש עם מצרים. היזמה ההתקפית המצרית בגזרת פורט סעיד שנעשתה בהצלחה ומבלי להתגלות חייבה מוקד גילוי קרוב. ביוני 1970 הוקם בסיס דפנה על גבעה בחוף הים התיכון בקצה הצפוני של ימת ברדוויל, תחנות מכ"ם נפרשו לאורך החוף על מנת לקבל רצף גילוי למטרות קטנות.
הפעילות בים המלח
בסיס אשדוד קיבל אחריות גם על ים המלח והפעיל בסיס קדמי בחוף עין גדי. פעילות ח"י בים המלח הייתה נגזרת של פעילות צה"ל בבקעת הירדן וכללה: מארבים, מרדפים ושיבוש פעילות המחבלים על ידי פשיטות רגליות על בסיסיהם ומשתפי פעולה עימם בעבר הירדן המזרחי. את הפעילות הובילה חטיבת הבקעה ובראשה סיירת חרוב. השתתפו גם שאר היחידות המובחרות של צה"ל. צורך המחבלים למצוא דרכי חדירה נוספות, הביא להתארגנויות בבסיסי יציאה לאורך חוף ים המלח לחצייתו בסירות גומי. למניעת פעילות זו יזם מפקד חטיבת הבקעה אל"ם משה לוי פעילות מבצעית בים המלח למניעה וסיכול חדירות מחבלים. הכוח הימי התארגן בחוף עין גדי וביצע סיורי בט"ש שקטים ולפעמית אלימים. בשפכי הואדיות בחופי הימה. סיירת ים המלח כללה "צרעות" ו"יתושים". השתתף בה מפקד בסיס אשדוד סא"ל מיכאל ברקאי והופעלו גם אנשי חולית חוף מפלגת הנחתות ומפקדי דבורים.
כלי השיט הובילו והנחיתו בעזרת סירות גומי כוחות צה"ל בחוף המזרחי של ים המלח. אלו ביצעו פשיטות על בסיסי מחבלים והתארגנויות של חוליות בשפכי הנחלים במזרח ים המלח. לאחר ספטמבר 1970 מלחמת המלך חוסיין במחבלים וגירושם, באזור ים המלח שלא כמו בבקעת הירדן, גברה פעילות המחבלים משמעותית. זאת בהיעדר יכולת אכיפה של צבא ירדן למנוע פעילות עוינת ובהיעדר דרכי גישה יבשתיות. פעילות ח"י נמשכה למעשה עד לפריצה וסלילת דרכי גישה בחוף המזרחי על ידי ממשלת ירדן.
מפקדת חיל הים
עד מלחמת ששת הימים נמצא מוקד השליטה על חיל הים בחיפה, בקרבת כלי השיט, אך רחוק ממוקד המבצעים של צה"ל בקרית הביטחון בתל אביב. מפקד חיל הים עשה רבות בדרכים. בדיון סיכום המלחמה שנערך בחיל הים באוגוסט 1967 סוכם שפיקוד החיל חייב להימצא בצמידות לפיקוד צה"ל. על כן הוקם במחנה הקריה בנין כפול המאכלס את מפקדת חיל הים. העבודה החלה מייד לאחר מלחמת ששת הימים והכניסה לבניין נעשתה בשנת 1972. ההמצאות במחנה אחד עם גורמי המטה הכללי הקלה על העבודה השוטפת וגם על הניהול המבצעי. המשימה נרתם סא"ל יצחק קט שהיה ראש ענף תכנון במחלקת ים ונעשה ראש מחלקת כח אדם. הוגדרו הצרכים, הוקצה שטח, נמצא מימון והבניין הוקם.
יחידת קשר וגילוי
יחידת הקשר והגילוי שבסיסה היה בחיפה הפעילה את מרכז השליטה הימי ואת תחנות הקליטה והשידור באלחוט. נוסף לכך קיבלה אחריות על תחנות מכ"ם לאורך החוף עד שאלה עברו לשליטת הבסיסים חיפה אשדוד. תפקיד מיוחד במלחמת ההתשה היה הקמת חפ"קים לצורך ניהול המבצעים השונים. מפקד יחידת הקשר והגילוי היה גם הקצין הבכיר המתפעל את החפ"ק עבור מפקד חיל הים.
הדרכה וכח אדם
בסיס ההדרכה של חיל הים בבת גלים חידש את עצמו בתקופת המלחמה. המרת תוכניות הלימודים ממקצועות המכשירים למשחתות למקצועות בספינת הטילים. נעשתה למידה של בסיסי ההדרכה האחרים בצה"ל ונלמדו שיטות הדרכה חדשות. תוכניות הקורסים עברו ביקורת לקיצור וייעול לפי קביעת . הוקמו מתקני אימון ותרגול מבוססי מחשב. שהחשובים בהם היו מתקן תרגול טקטי – מת"ט, מתקן תרגול מערכת נשק – מאמ"ן, מתקן אימון כוונים בתוך כיפה סגורה המדמה את הרקיע. מעבר להכשרת כח האדם שירתו המתקנים גם את צוותות כלי השיט. מתקן האימון הטקטי היווה מרכיב חשוב בפיתוח תורת הקרב ותרגול תוכניות מבצעיות.
הכשרת הקצונה – כמות כלי השיט חייבה הגדלת הקצונה הימית. קורס חובלים המכשיר קציני ים שעד אז התבסס בעיקר על בוגרי בתי הספר הימיים, עבר שינוי מהותי כאשר הותאם להכשרת בוגרי תיכונים לקצונה בכלי השיט. משך הקורס הותאם וההכשרה כולה נעשית בתוך החיל.
בשלב מוקדם הכירו בצרכי המערכת הטכנית לקליטת ותחזוקת המערכות המתקדמות. הביקוש לבוגרי טכניון מהעתודה האקדמאית היה רב וחיל הים לא קיבל עדיפות. רמכ"א דב שפיר יזם שליחת אנשים מתוך החייל ללימודי הנדסה בטכניון כ-25 איש כל שנה. אנשים אלה חזרו לשירות והיוו את גרעין הידע לשדרוג הרמה הטכנית בחיל הים. חלקם חזרו למסלול הפיקוד.
בתחום הפיקוד על ספינות הטילים חל שינוי תפיסה. מפקד חיל הים אברהם בוצר נתן גיבוי ומינה מפקדים צעירים יותר, בדרגות סרן, לתפקיד שבעבר אויש בסגני אלופים או רס"נים ותיקים.
מתקני התחזוקה
תחזוקת כלי שיט קטנים ומהירים חייבה יכולת טכנית בבסיסי האם. היכולת הטכנית היא מכפיל כח המקצר את זמני ההשבתה בשל תקלות או תחזוקה מונעת. נבנו רציפי עגינה מתאימים לספינות המודרניות בחיפה ומפרץ שלמה.
לטיפול בגוף הוקמו שני מתקני ממשה סינקרוליפט בחיפה ובאילת. לטיפול במנועים הוקם בית מלאכה מנועים באזור הקישון. לטיפול במערכות האלקטרוניות הוקם בית מלאכה לציוד אלקטרוני בבת גלים ושלוחות באילת ובאשדוד. בתי מלאכה דומים הוקמו גם בבסיס מפרץ שלמה.
סיכומים
נראה שהפעילות החשובה ביותר בזירה הימית הייתה הפקת הנפט. הופקו כמויות גדולות בשדה היבשתי והימי במפרץ. הובלת הנפט נעשתה באוניות לאילת. הפעילות הזאת כמעט ולא הופרעה. גרם לכך תחשיב אינטרס מצרי למניעת פגיעה בנפט שלהם, בשילוב עם פעילות הגנתית והתקפית ישראלית.
המבצעים השוטפים השרישו מתכונת מבצעית של בניית תמונת מודיעין, ייזום תכנונים מבצעיים, נוהלי קרב יעילים, הכנה מוקדמת ראויה, תחקירים והפקת לקחים. הפעילות המוצלחת של יחידות חיל הים הישראלי במהלך מלחמת ההתשה, החזירו את אמון המטה הכללי בתבונת מפקדת חיל הים. עם בניית הכח ההתקפי נכנס חיל הים למלחמת יום הכיפורים עם יזמה התקפית ודבקות במטרה שהיו בו כל השנים.
שיתוף פעולה יחידות מקבילות, אג"ם מבצעים, חיל האוויר והפיקודים. ההצלחות במשימות המבצעיות הביאו למסקנה שניתן לסמוך על חיל הים שיקיים את דבריו. על אף האמון המחודש המשיכו הרמטכ"ל ושר הביטחון לדבוק בדעה שחיל הים צריך להגביל עצמו להגנת החוף ומשימות מיוחדות. בתחילת מלחמת יום הכיפורים הועמד המטה הכללי בפני עובדה שחיל הים מגן על חופי המדינה כאשר הוא נוקט יזמה התקפית בקרבת חוף האויב.
פגיעה בצי המצרי ובמחבלים
במהלך התקופה נפגעו למצרים:
למחבלים הפלסטינים באותה תקופה הושמדו 2 סירות ונתפסו 4 סירות שהיו בדרכם לארץ.
אבדות ישראל
במהלך שנות המלחמה איבדה ישראל שלושה כלי שיט: משחתת אח"י אילת, הצוללת דקר, ואוניית עזר בת גלים. כן נפגעו סירות גומי ו"חזיר". אבדות ישראל בזירה הימית 155 לוחמים.
עיטורים וציונים לשבח
לאחר מבצע השטת סירות הגומי בדגל ישראל בתעלת סואץ מול אש ישירה של המצרים עוטרו שישה לוחמים: סמר אורי בארי, רבט יצחק דורחוצ'נקו, סמר גיל חי, רס"ר אבישי יוסף, רב"ט אברהם (וידומלנסקי) יסעור וסגן יעקב כהנוב בעיטור המופת.
בפעולות חילוץ הנפגעים מטיבוע המשחתת אילת עוטרו סמ"ר נסים אטיאס, רס"ר שמעון בן דוד, סגן אריה מרמרי, רב"ט אלכסנדר ניסטור, רב"ט יאיר רוביו, וסגן נתן מתוקי בעיטור המופת. עוד קודם לכן צוינו סמ"ר נסים אטיאס, רס"ר שמעון בן דוד, סגן אריה מרמרי, ורב"ט אריה שוורץ לשבח על ידי מפקד חיל הים.
בעקבות הפשיטה על האי גרין הוענק עיטור הגבורה לסגן עמי אילון, עיטור העוז לסגן גיל לביא, עיטור המופת לסגן אילן אגוזי, סרן דב בר, סגן גדי קרול וסמל ראשון זלמן רוט.
ב-11 אפריל 1977 העניק שר התחבורה גד יעקבי את אות המופת לקפטן מוסקוס מרכוס, רב החובל של המכלית קוראל סי, על כך שהציל את האונייה משריפה לאחר תקיפת מחבלים ברקטות ב-11 ביוני 1971.
המצרים הביעו הערכה לפעילות הקומנדו הימי שלהם בנמל אילת. בינואר 2014 העניק שר ההגנה עבד אל-פתאח א-סיסי את עיטורי הכוכב הצבאי ל ימי גמלאי עמר עלי עז אל-דין, וראא'ד ימי גמלאי נביל מחמוד עבד אל-והאב ולראא'ד ימי (שאינו בין החיים) חסן עלי ג'איוש, כאות הערכה על ביצוע הפשיטות על נמל אילת במלחמת ההתשה. נביל מחמוד עבד אל-והאב קיבל בעבר תעודת הוקרה ממפקד חיל הים המצרי ואת אות האומץ מנשיא מצרים גמאל עבד אל נאצר.
Siehe zu, daß deine Gottesfurcht nicht Heuchelei sei, רי"ב 179
Siehe zu, daß deine Gottesfurcht nicht Heuchelei sei (בעברית: השמר לך, פן תהפוך יראת האלהים שלך לחנופה), רי"ב 179, היא קנטטה שהלחין יוהאן סבסטיאן באך בהיותו בלייפציג. ביצועה הראשון היה ביום ראשון ה-11 שלאחר חג השילוש הקדוש, ב-8 באוגוסט 1723.
רקע
באך עבד כנגן עוגב בעיר מילהאוזן בין 1707 ל-1708, אך שלח ידו גם בהלחנת קנטטות. לאחר מכן היה מלחין החצר של הדוכס בוויימאר מ-1708 עד 1717, וחיבר שם כ-20 קנטטות "דתיות" שנועדו לביצוע כחלק מתפילת יום ראשון בכנסייה. לאחר מכן עבר לעיר קטן, התמנה לקאפלמייסטר וחיבר שם מוזיקה בסגנון חופשי ולא דתי.
במאי 1723 התמנה באך לתפקיד מנצח המקהלה ואחראי על המוזיקה בכנסיות המרכזיות בלייפציג. הוא חי ופעל בעיר כ-27 שנים, עד מותו. שם כתב את רוב הקנטטות שלו: מתוך יותר מ-200 קנטטות שידוע עליהן כיום, פחות מ-40 נכתבו עד הגיעו ללייפציג וכל השאר נכתבו בעיר; בדומה לעבודתו בוויימאר, מטרתו הייתה להלחין קנטטה עבור כל מועד בשנה הליטורגית, כלומר ימי ראשון וחגים, תוך כמה שנים. עם זאת, בגלל העומס הגדול והקושי בהלחנת יצירות כה רבות, נהג מדי פעם לבצע שוב קנטטות ישנות שלו, לעיתים עם עריכות ושינויים קלים או הרחבות.
קנטטה זו הייתה העשירית שהלחין באך מאז החל למלא את תפקידו בלייפציג, לאחר רי"ב 75, רי"ב 76, רי"ב 24, רי"ב 167, רי"ב 147, רי"ב 186, רי"ב 136, רי"ב 105 ורי"ב 46. הוא השתמש במוזיקה של שלושה קטעים מהקנטטה ליצירות הליטורגיות מס' 234 ו-236.
ב-1888 הוציאה לאור חברת באך את הקנטטה לראשונה, בכרך 35 של פרסומיה.
מילים ומוזיקה
סדר הקריאה לאותו יום כולל פסוקים מהאיגרת הראשונה אל הקורינתים ומהבשורה על-פי לוקאס העוסקים במשל הפרוש והמוכס. על פי המשל, הפרוש פונה לאלוהים ומצדיק עצמו לפניו בכל המצוות שהוא עושה, ומחשיב עצמו לצדיק מן המוכס. לעומת זאת, המוכס פוחד אפילו לשאת את עיניו השמיימה, מכה על חטא ומבקש רחמים מאלוהים. על כך אמר ישו שהמוכס צדיק מן הפרוש. נושא הלברית מתקשר לפסוקי הקריאה וזהות המחבר אינה ידועה. החלק הראשון הוא פסוק מבן סירא המזהיר שעל האדם להיות לירא את אלוהים ביושר. שאר הטקסט משווה את מרבית המאמינים לפרוש מהמשל, שאמנם ממלא את חובותיו כלפי חוץ, אך מלא גאווה בליבו. הוא מזהיר שאנשים כאלו לא יעמדו בפני אלוהים, עד שיתוודו על כל עוונותיהם בענווה. החלק האחרון הוא חלק ממזמור שכתב כריסטוף טייצה (Christoph Tietze).
הקנטטה נועדה לביצוע על ידי סולני סופרן, טנור ובס בליווי מקהלה בת ארבעה קולות, שני אבובים, שני כינורות, ויולה ובאסו קונטינואו. לקנטטה 6 חלקים:
הקלטות
היצירה הוקלטה במלואה 11 פעמים בהקלטות מסחריות. בין המנצחים שביצעו את ההקלטות ניתן לציין את ניקולאוס הרנונקור (ב-1988), טון קופמן (ב-1997), מסאקי סוזוקי (ב-1999) וג'ון אליוט גרדינר (ב-2000).
קויאוויה-פומרניה
קויאוויה-פומרניה (בפולנית: kujawsko-pomorskie) היא אחת משש-עשרה הווייוודות של פולין. היא שוכנת בצפון פולין, וגובלת בצפון בווייוודה פומרניה, במזרח בווייוודות ורמיה-מזוריה ומזוביה, בדרום בווייוודה לודז', ובמערב בווייוודה פולין גדול.
לקויאוויה-פומרניה שתי ערי בירה - בידגושץ' וטורון, ערים השוכנות במרכז הווייוודה. ערים אלו הן גם הגדולות ביותר בקויאוויה-פומרניה. ערים גדולות נוספות הן ולוצלאווק וגרודז'ונדז.
מקור השם
קויאוויה-פומרניה הוא צירוף של שני מונחים: קויאוויה ופומרניה. "פומרניה" הוא אזור ההיסטורי אשר ווייוודת קויאוויה-פומרניה שוכנת בפאתיו הדרום מזרחיים. בפולנית מכונה אזור פומרניה Pomorze, בגרמנית Pommern, ובלטינית Pomerania. שמות אלו לדעת רוב החוקרים קשורים לביטוי מהסלאבית עתיקה po-more, צירוף של po - אשר משמעותו "ליד" או "בסמוך", ו-more - אשר משמעותו "ים". בכך מרמז הביטוי לאפיון המרכזי של פומרניה, אזור החוף של דרום הים הבלטי. פומרניה מוזכרת לראשונה במסמך משנת 1046 במרומז, ובצורה מפורשת מספר שנים לאחר מכן. במהלך המאה ה-12 מבצע ההיסטוריון גאלוס אנונימוס שימוש רב במונח פומרניה לתיאור בקירוב של האזור אותו אנו מכנים היום בשם זה. לאנונימוס הייתה תרומה להפיכתו של המונח למקובל. אדם נוסף שבאותה התקופה פעל באזור היה המיסיונר הגרמני אוטו מבמברג, אשר ביצע שימוש רב בכתביו בכינוי פומרניה.
"קויאוויה" הוא שמו של אזור היסטורי המכסה את דרומה של ווייוודת קויאוויה-פומרניה. משמעותו ככל הנראה מבוססת על המילה הפולנית kui, אשר פירושה האפשרי הוא שטוח, עדות לפני השטח המישוריים המאפיינים את ווייוודת קויאוויה-פומרניה. המונח כמתאר אזור בפולין מוזכר לראשונה בשנת 1136. במסגרת מסמך שהונפק על ידי האפיפיור אינוקנטיוס השני, ישנה התייחסות למקום ולשאלה מי היה אחראי עליו מטעם הכנסייה.
גאוגרפיה
קויאוויה-פומרניה מהווה את חלקה הצפון מערבי של השפלה הרחבה של אזור פולין גדול. את קויאוויה-פומרניה חוצה נהר הויסלה. הנהר נכנס אל הווייוודה מדרום מזרח, ממזוביה השכנה. משם הוא זורם צפונה, כאשר במרכז קויאוויה-פומרניה הוא פונה מערבה ומיד לאחר מכן מזרחה, ואז ממשיך בזרימתו צפונה. הוויסלה מעמיק את המישור עליו יושבת קויאוויה-פומרניה, ויוצר עמק מתון לכל אורכו, עמק בו יושבת עיקר האוכלוסייה של הווייוודה. נהר הוויסלה ממשיך מקויאוויה-פומרניה צפונה וממשיך לזרום אל תוך ווייוודת פומרניה, שם הוא נשפך אל הים הבלטי במפרץ גדנסק. בקויאוויה-פומרניה אפשר למצוא יערות מעטים יחסית, ומרבית השטח מנוצל לצרכים חקלאיים.
הטמפרטורה השנתית הממוצעת בבידגושץ', בירת הוויווידה, היא 7.7 מעלות צלזיוס. החודש הקר ביותר הוא דצמבר (עם טמפרטורה ממוצעת של -3.9 מעלות צלזיוס), והחודש החם ביותר הוא יולי (עם טמפרטורה ממוצעת של 18.4 מעלות צלזיוס). הגשמים יורדים בעיקר בקיץ, כאשר כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא 591.4 מ"מ.
בקויאוויה-פומרניה יש פארק לאומי (Park Narodowy) אחד, שמונה פארקי נוף (Park krajobrazowe) ו-95 שמורות טבע (Rezerwat przyrody).
ערים
בקויאוויה-פומרניה ישנם 52 ערים ועיירות.
מחוזות
בקויאוויה-פומרניה ישנם 23 מחוזות, מתוכם חמש ערים מחוזיות.
לוולק
לוולק (בהונגרית: Levelek) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.
יהודי לוולק
בשנת 1747 מוזכרת בלוולק משפחה יהודית אחת, משפחת יעקב בנימין. ובשנת 1770 ידוע כי כבר ישבו שם כמה יהודים. רובם התפרנסו ממסחר בתוצרת חקלאית ומכולת. במקום היו חברה קדישא, בית כנסת ומקווה. הקהילה השתייכה לזרם האורתודוקסי.
משנת 1885 היו יהודי הכפר כפופים לקהילה היהודית בנירבאטור.
כמה שבועות לאחר כנסית הצבא הגרמני להונגריה (מרץ 1944) הועברו יהודי לוולק לגטו קישווארדה שם רוכזו רוב יהודי המחוז. משפחה יהודית אחת הורשתה להישאר בלוולק, בזכות ראש המשפחה, שהיה בעל עיטור גבורה מימי מלחמת העולם הראשונה. בסוף מאי 1944 שולחו יהודי לוולק יחד עם יהודי גטו קישווארדה למחנה ההשמדה אושוויץ.
אחרי המלחמה חזרו לעיירה כעשרה יהודים ששרדו. הם ניסו לשקם את חיי הקהילה, אך משלא הצטרפו אליהם יהודים נוספים, עזבו את המקום תוך זמן קצר.
ארנבת סוואנה
ארנבת סוואנה (שם מדעי: Lepus microtis) היא מין של ארנבת החיה בערבות ובסוואנה ברחבי אפריקה.
מאפיינים
ארנבת זו בינונית בגודלה ומגיעה לאורך 41 עד 58 סנטימטרים בממוצע ולמשקל 1.5 עד 3.3 קילוגרם בשני הזוויגים. הארנבת בעלת אוזניים ארוכות ופרווה זהובה-אפורה עם גפיים כתומות-אדמדמות וזנב קצר לבן בעל פסים שחורים. היא בעלת גפיים ארוכות העוזרות לה לזנק היטב בעת ריצה, והיא יכולה להגיע בעת הצורך למהירות של 70 קמ"ש לטווח קצר. במראה היא דומה מאוד לארנבת המצויה, אך בעלת שיניים חותכות ארוכות יותר.
ארנבת זו מתרבה במשך כל השנה וממליטה שגרים קטנים כל פעם. הצעירים נולדים מוכנים לריצה זמן קצר לאחר הלידה והם נגמלים בערך בגיל חודש.
ננו קומיקס
ננו קומיקס (או בשם המלא: ננו קומיקס, עלילות מדעיות עם חיוך) היא סדרת קומיקס שמוציא מכון ויצמן למדע. הסדרה, בעריכת יבשם עזגד, מביאה את סיפורם של חמישה גיבורים קבועים ועוד כמספר הזה גיבורים-לרגע, הפועלים במכון למחקר מדעי שמתקיים, למעשה, בכל מקום ובכל זמן. גיבור הסדרה הוא ננו, ילד כבן 10, שהוריו יצאו למסע ארוך בחלל, והוא מבלה זמן רב במקום העבודה של סבתו, שהיא הטבחית בקפטריה של המכון המדעי. סקרנותו הטבעית מובילה את ננו למעורבות בהרפתקאות מדעיות המתחוללות בחזית המחקר המדעי. כוכבי הסדרה האחרים הם פמטו, מדען בכיר ומבוגר, עם נפש של ילד; ג'יגה, מדענית רב-תחומית, צעירה ונמרצת; מגה, חוקר בתר-דוקטוריאלי המסתיר את עובדת היותו נוסע בזמן; וטרה, מעצבת גרפית העובדת במכון, הנאלצת לעיתים להזכיר לחבריה המדענים את עובדות החיים הפשוטות. שמותיהם של חמש דמויות הננו-קומיקס העיקריות (פמטו, ג'יגה, מגה, טרה וננו), הוצעו על ידי הנשיא השמיני של מכון ויצמן למדע, פרופ' חיים הררי.
ה"ננו קומיקס" נעים במרחב ובזמן, מחליפים מקומות ותרבויות, ומפגישים את המדענים וחבריהם עם עם אינדיאנים, סינים, אסקימואים, מרגלים תעשייתיים ועוד. בכל סיפור משולב "מלבן מדעי" שמספר במעט מילים פשוטות על העבודה המדעית שעליה מבוסס הסיפור. הדיאלוגים של הדמויות נכתבו בדיאלוג בין יבשם עזגד לבין המשורר מאיר גולדברג.
הפרק הראשון בסדרה פורסם בשנת 2006. בשנים הראשונות צייר את הסדרה יניב שמעוני. לאחר פרישתו של שמעוני מהמיזם, ב-2010, ציירו את הסדרה, במשותף, דורית מיה גור ואלית אבני שרון - ולסדרה נוספה כותרת המשנה: "הדור השני". עם פרישתן של גור ואבני שרון (2015), החלה לצייר את הסדרה (תחת כותרת המשנה "הדור השלישי"), לי זכאי.
פרק חדש בסדרה נכלל בכל גיליון של הרבעון המדעי-פופולרי "המכון", של מכון ויצמן למדע, ועולה גם באתר "מסע הקסם המדעי" של מכון ויצמן. במשך השנים יצאו לאור גם אסופות של ה"ננו-קומיקס", שזכו לפופולריות רבה בקרב ילדים וחובבי מדע בני כל הגילים, וכן גרסה מונפשת של הקומיקס. הסדרה מתורגמת לערבית ולאנגלית.
מספר תערוכות של ננו-קומיקס נודדות בין בתי-ספר, מתנ"סים ומרכזי תרבות שונים בארץ, ואף נשלחות לאירועי מדע וחינוך בחו"ל. מעת לעת מקיימים היוצרים סדנאות ננו-קומיקס לנוער (למשל, בפסטיבל אנימיקס, וכן לצד תערוכות במרכזי תרבות), שבהן יוצרי קומיקס ומדענים צעירים מדריכים את המשתתפים ביצירת ננו-קומיקס משלהם. במסגרות אלה מצטרפים אל היוצרים אמני קומיקס נוספים ובהם אורי פינק, צחי פרבר, עמוס אלנבוגן וניסים חזקיהו.
סי. ג'יי. מיילס
'''קלווין אנדרה "סי. ג'יי." מיילס הבן (באנגלית: .Calvin Andre "C. J." Miles Jr'''; נולד ב-18 במרץ 1987) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדות הקלע והסמול פורוורד.
קריירת תיכונים
מיילס נולד בעיר דאלאס שבטקסס, ולמד ב"תיכון סקייליין" המקומי בו למדו בעבר הכדורסלן לארי ג'ונסון והאצן מייקל ג'ונסון. בשנתו האחרונה בתיכון הוביל את קבוצת הכדורסל שלו עם ממוצעים של 23.5 נקודות, 10.0 ריבאונדים ו-4.8 אסיסטים למשחק, ונבחר להשתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן לשנת 2005, בו קלע 13 נקודות.
יוטה ג'אז
בסיום לימודיו התיכוניים העמיד עצמו מיילס לבחירה בדראפט ה-NBA 2005, והודיע כי אם לא ייבחר בסיבוב הראשון הוא יעבור ללמוד באוניברסיטת טקסס באוסטין. בדראפט עצמו נבחר מיילס בתחילת הסיבוב השני (בחירה 34) על ידי קבוצת יוטה ג'אז, אך החליט לוותר על הלימודים האקדמיים ולשחק ביוטה לאחר שקיבל מהם הצעת חוזה שווה ערך לזה שמקבלים נבחרי הסיבוב הראשון. בכך הפך מיילס בן ה-18 לשחקן הצעיר ביותר בתולדות המועדון.
במהלך שתי עונותיו הראשונות בליגה נשלח מיילס לשחק עבור אלבקרקי ת'אנדר בירדס ואיידהו סטמפייד מליגת הפיתוח של ה-NBA, במקביל להשתתפותו ב-60 משחקים עם הג'אז.
לקראת עונת חתם על הצעת חוזה ל-4 עונות באוקלהומה סיטי ת'אנדר, עבור כ-15 מיליון דולר, אך הג'אז השוו את ההצעה והשאירו את מיילס ביוטה. באותה עונה, הרביעית שלו ב-NBA, תפס את מקומו של אנדריי קירילנקו בחמישייה הפותחת, ולראשונה בקריירה תפקד כשחקן רוטציה משמעותי כשקלע 9.1 נקודות בממוצע למשחק. ב-16 במרץ 2011 קלע מיילס שיא קריירה של 40 נקודות בניצחון קבוצתו מול מינסוטה טימברוולבס.
בתקופתו כשחקן יוטה העפילה הקבוצה חמש פעמים לשלב פלייאוף ה-NBA, ובעונת אף השתתפה בסדרת גמר המערב, בה הפסידה לסן אנטוניו ספרס בתוצאה 1–4.
קליבלנד קאבלירס
ב-8 באוגוסט 2012, לאחר 7 עונות ביוטה, חתם מיילס על חוזה לשנתיים בקליבלנד קאבלירס, עבור כ-4.5 מיליון דולר. ב-7 בינואר 2014 קבע שיא מועדון של 10 שלשות במשחק בודד, בניצחונה של קליבלנד מול פילדלפיה 76'. במהלך שתי העונות של מיילס בקליבלנד רשמה הקבוצה מאזן מצטבר של 57 ניצחונות ו-107 הפסדים (34.7%).
אינדיאנה פייסרס
לקראת עונת חתם מיילס על חוזה ל-4 עונות באינדיאנה פייסרס, עבור כ-18 מיליון דולר. בתקופתו באינדיאנה הציג יכולת שיא מבחינה התקפית, עם ממוצע של 12.0 נקודות למשחק ב-3 עונותיו בקבוצה.
טורונטו ראפטורס
בסיום עונת ויתר מיילס על השנה האחרונה בחוזהו עם אינדיאנה, וחתם בטורונטו ראפטורס על חוזה ל-3 עונות עבור כ-25 מיליון דולר.
ממפיס גריזליס
ב-7 בפברואר 2019, לאחר כעונה וחצי בטורונטו, נשלח מיילס בטרייד לממפיס גריזליס, לצד יונאס ולנצ'יונאס ודלון רייט, בתמורה למארק גאסול.
וושינגטון ויזארדס
ב-6 ביולי 2019 הועבר מיילס בטרייד לוושינגטון ויזארדס, בתמורה לדווייט הווארד. בנובמבר 2019 סבל מיילס מפציעה בשורש כף היד אשר אילצה אותו לעבור ניתוח שהשבית אותו ממשחק עד לסיום העונה. בינואר 2020 שוחרר מהוויזארדס.
בוסטון סלטיקס
ב-20 בדצמבר 2021 חתם מיילס על חוזה לעשרה ימים בבוסטון סלטיקס.
דמויי נשפון
דמויי נשפון (שם מדעי: Yangochiroptera) הם תת-סדרה בסדרה של עטלפים הכוללת 13 משפחות. תת-סדרה זו, ביחד עם מקבילתה - דמויי עטלפי פרי (Yinpterochiroptera), קוראת תיגר על החלוקה הישנה בין עטלפי פרי לבין עטלפי חרקים, שנקבעה בין השאר לפי מזונם, שעות פעילותם וגודלם.
תת-סדרה זו הוגדרה ב-1984 על ידי החוקר קארל פ. קופמן. הגדרת הקבוצה מסתמכת על נתונים גנטיים. בני קבוצה הם כולם עטלפי חרקים, החיים באזורים שונים ברחבי העולם ומעופפים בלילות בחיפוש אחר טרף. רוב המינים ניזונים מחרקים ופרוקי-רגליים אחרים, אך חלקם אוכלי דגים, אחרים יונקי צוף ואחרים טורפים חולייתנים קטנים או מוצצי דם.
דבי סטייבנו
דבורה אן "דבי" גריר סטייבנו (באנגלית: Deborah Ann "Debbie" Greer Stabenow; נולדה ב-29 באפריל 1950), היא פוליטיקאית אמריקאית מהמפלגה הדמוקרטית, המכהנת כסנאטורית מטעם מדינת מישיגן, מאז 2001.
ביוגרפיה
סטייבנו נולדה בגלדווין שבמישיגן, עיירה הממוקמת בצפון המדינה. אמה היא אנה לבית הולמרק, ואביה הוא רוברט גריר. היא גדלה בקלייר, עיירה הנמצאת מערבית לגלדווין, ולמדה לתואר ראשון באוניברסיטת המדינה של מישיגן ב-1972 וכן לתואר שני בעבודה סוציאלית ב-1975.
בשנת 1979 נבחרה לחברה בבית הנבחרים המדינתי של מישיגן וכיהנה בו עד 1990, והייתה לאישה הראשונה אשר עמדה בראש בית מחוקקים זה. לאחר מכן כיהנה בסנאט של מדינת מישיגן עד 1994. באותה שנה ב-1994 התמודדה בפריימריז הדמוקרטים כדי לזכות במועמדות למושל המדינה, אך הפסידה בהם ולבסוף נבחרה למועמדת לסגן המושל. בסופו של דבר המועמד הדמוקרטי, הווארד וולפ, יחד עמה, הפסיד ליריבו הרפובליקני.
ב-1996 החליטה להתמודד לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המחוז ה-8 של מישיגן. היא הביסה את יריבה הרפובליקני, חבר הקונגרס המכהן דיק קרייזלר, ונבחרה לשרת כחברה בבית הנבחרים. היא נבחרה בשנית ב-1998. בשנת 2000 לא רצה לכהונה שלישית נוכח שאיפתה לאתגר את הסנאטור הרפובליקני המכהן ספנסר אברהם. היא ניצחה בפריימריז הדמוקרטים ללא תחרות, וגברה על יריבה הרפובליקני בבחירות הכלליות לאחר מרוץ צמוד. סטייבנו נבחרה בשנית לכהונה שנייה ב-2006,לכהונה שלישית ב-2012, וכן לכהונה רביעית ב-2018.
בסנאט היא כיהנה כיושבת ראש הוועדה לחקלאות בשנים 2011–2015. עם פרישתו של הסנאטור הוותיק קארל לוין בינואר 2015, הפכה סטייבנו לסנאטורית הבכירה ממדינת מישיגן.
חיים אישיים
סטייבנו היא גרושה בשנית. יש לה שני ילדים מנישואיה הקודמים וכן ילדה חורגת. היא מתודיסטית באמונתה.
אמא מולדת (קייב)
אמא מולדת (באוקראינית Батьківщина Мати; ברוסית Родина мать) הוא פסל ענק השוכן בקייב, בירת אוקראינה. הפסל המייצג את דמותה של המולדת, ניצב על גבעה הצופה אל נהר דנייפר, דרומית-מזרחית למרכז העיר, והוא חלק ממוזיאון המלחמה הפטריוטית הגדולה, השוכן מתחתיו ולמרגלותיו.
הפסל תוכנן על ידי האדריכל הסובייטי יבגני ווצ'טיץ' (Евгений Вучетич), אך לאחר מותו שונו תוכניותיו בידי וסילי בורודאי (Василий Бородай). הוא נחנך באיחור של שנה, ב-9 במאי 1981, במהלך חגיגות יום הניצחון ה-36 לציון סיום מלחמת העולם השנייה באירופה, בנוכחות מנהיג ברית המועצות ליאוניד ברז'נייב שהיה יליד אוקראינה. גובהו של הפסל 62 מטרים והוא עומד על בסיס בצורת חרוט קטום, שגובהו 40 מטרים. הפסל מעוצב בדמותה של אשה האוחזת בידה הימנית בחרב מונפת אל-על, וזו לבדה שוקלת תשע טונות ואורכה 16 מטרים. בידה השמאלית אוחזת הדמות במגן בגובה 13 מטרים, שעליו קבוע סמל ברית המועצות, ופניה לכיוון מערב.
הפסל עשוי מפיסות פלדת אל-חלד במשקל של 25 עד 30 טונות כל אחת, ומשקלו הכולל הוא כ-500 טונות. בתוך הפסל שתי מעליות, המובילות בזווית אלכסונית של 75 מעלות ואחר כך במאונך, אל מרפסת תצפית בראשה של הדמות, בגובה 85 מטרים. גרם מדרגות מוביל אל מרפסת תצפית נוספת בקצה ידה הימנית של הדמות, בגובה 92 מטרים, אולם לאחר שבשנת 2003 נפל אדם אל מותו ממרפסת זו, היא נסגרה לקהל. הפסל נראה מכל רחבי קייב והוא אחד מסמליה הידועים.
ב-2015, כשנה לאחר סיפוח חצי האי קרים ולנוכח ההתקוממות הפרו-רוסית באוקראינה, נאסרה באוקראינה הצבת סמלים סובייטיים או קומוניסטיים לצד סמלים נאציים בפומבי. עם זאת, סמל ברית המועצות נשאר על כנו מפני שהחוק פוסח על אתרי הנצחה למלחמת העולם השנייה.
בית הספר לניוד מבצעי
בית הספר לניוד מבצעי (יחידה 444, בראשי תיבות: בלנ"מ) הוא יחידה מובחרת בצה"ל המתמחה בלוחמת הניוד ואחראית על הכשרות בתחום הניוד המבצעי. היחידה הוקמה בשנת 2005 על ידי זרוע היבשה, במטרה ליצור גוף שיהווה מקור ידע בתחום הניוד המבצעי וביטחון שוטף, ויכשיר לוחמים ויחידות מיוחדות מכלל צה"ל כאנשי ניוד טקטיים. היחידה פועלת בשגרה, במבצעים ופעילויות מיוחדות וחשאיות. היחידה פועלת בשיתוף פעולה עם יחידות מיוחדות ויחידות עילית בצה"ל. היחידה היא מקור הסמכה וידע למבצעים מורכבים בתחום לוחמת הניוד.
היסטוריה
במהלך שנת 1977 פעל מתקן 5135 ברפיח להכשרת נהגי סיור אוגדתיים. בשנת 1979, בעקבות הסכם השלום בין ישראל למצרים, המתקן עבר לצאלים. בשנת 1980 הוקם "בית ספר למודיעין וסיור" (מו"ס), לאימוני יחידות מודיעין וסיור.
בשנת 1996 הוקם מדור נהיגה מבצעית במו"ס. בשנת 1999, בעקבות תאונה של פלס"ר 500, התבצע לראשונה קורס נהיגה מבצעית. בשנת 2001 הוקם בית ספר למודיעין שדה, (ביסלמ"ש) יחידת הנהיגה המבצעית נשארה כחלק מביסלמ"ש בצאלים. בשנת 2004, בעקבות תאונה בתרגיל של גדוד 71, התקבלה החלטה בזרוע היבשה להקים את בית הספר לניוד מבצעי. יישום ההחלטה התבצע בשנת 2005, עם הקמתו של בית הספר.
בשנת 2010, לאחר עבודת מטה ממושכת, התרחב בית הספר למתכונתו הנוכחית.
בשנת 2018, לאחר עבודות מטה נוספות – שונתה כפיפות היחידה מהמרכז לאימונים ביבשה למרום (מרכז הטסה והכשרות מיוחדות) יחד עם יחידות נוספות כגון עוקץ ולוט"ר.
בשנת 2022 זכתה היחידה בפרס רמטכ"ל כהוקרה על פעילותיה במבצעים מיוחדים ועל קידום והובלת תחום הניוד בצה״ל.
מבנה
בית הספר בנוי מארבע פלגות ומשלוש פלגות מילואים הדרכה אשר אנשיהן הם לוחמים-מדריכים, מדור היתרים ופלוגת מפקדה.
פלגת הכשרות
תחת הפלגה ארבעה צוותים:
פלגת נהיגת הבט"ש
תחת הפלגה ארבעה צוותים:
מדור אימונים
תחת המדור שתי פלגות: הפלוגה אחראית על הכשרת חיילי המסלול ביחידה כמדריכי ניוד מבצעי. אחריות זו היא לכלל שלבי המסלול ונכללים בה גם תכנים שאינם נוגעים במישרין בנהיגה: חינוך, קליעה, כושר גופני, ניווט, בטיחות ומנהיגות. תחת מפקד הפלוגה יש בכל זמן בין שניים לשלושה צוותים.
מדור היתרים
מדור המבצע היתרים לנהיגה בכל רכבי בית הספר, כל חניך אשר עובר קורס בבית הספר עובר תחילה במדור היתרים כדי לקבל רישיון לנהוג ברכב צבאי.
שיבוץ והכשרה
היחידה מקיימת מיון למלשבים המתאימים לבעלי פרופיל 82 ומעלה. בנוסף גם נפלטי יחידות מובחרות או התנדבותיות יכולים להתמיין ליחידה. (בעבר הגיוס ליחידה היה למסיימי גיבוש יחטיות של סיירת נחל). אלו שעוברים את המיון ליחידה ומתקבלים אליה, מתגייסים באחד משלושה מחזורי הגיוס מרץ, אוגוסט ונובמבר (בכל מחזור גיוס ישנו צוות לוחמים אחד בלבד של היחידה).
מסלול הכשרת הלוחם אינטנסיבי ונמשך כשנה, אותו מסיימים הלוחמים ברמת רובאי 07. המסלול מתחיל בטירונות חי"ר בפלוגה ייעודית של חטיבת המרום לצד לוחמי עוקץ ולוט״ר בבא״ח צנחנים ואימון מתקדם מקוצר. לאחר מכן עוברים טירונות יחידה, ניווטים, קליעה, קרב מגע ולוחמה בשטח בנוי ועוד. בחודשים שלאחר מכן לומדים הלוחמים את יסודות ואלמנטים הניוד המבצעי. המסלול כולל מכונאות ותפעול תקלות מורכבות בשטח עוין. בחלקו האחרון של המסלול הלוחמים מתמקצעים בנהיגת כביש על מגוון כלים. כלל הלוחמים עוברים בסוף ההכשרה תכני פיקוד והדרכה. בתום ההכשרה מבצעים שבוע הפוך ומסכם מסלול בהם מבצעים את כל התוכן שנעשה במסלול.
באוגוסט 2021 גויסו לראשונה לוחמות ליחידה. היחידה מבצעת גיבוש בבסיס בהל"ג לבנות שהתגייסו לשרת כלוחמות בחיל הגנת הגבולות. כלל הלוחמות ביחידה משרתות בפלגת הבט"ש.
פעילות מבצעית
כפועל יוצא מן היכולות המבצעיות בתחום הניוד מופעלת היחידה במצב חירום וכפופה לעוצבת הבזק לצורכי ניוד בתנאי שטח קשים ובאזורים הדורשים יכולות נהיגה מיוחדות.
מבצע שובו אחים
בעקבות חטיפת שלושת בני הישיבה ב־2014, הכריז בית הספר על הקפצת חירום. במבצע שנמשך כשלושה שבועות השתתפו בכל שבוע כ־25 לוחמים, קצינים ואנשי קבע מהיחידה.
עיקרי המשימות במבצע:
מבצע צוק איתן
ביולי 2014, עם סיום מבצע "שובו אחים" ובעקבות ירי רקטות תלול מסלול מתמשך על יישובי הדרום פתח צה"ל במבצע "שינוי מסלול" אשר בהמשך התפתח למבצע צוק איתן. בית הספר לניוד מבצעי השתתף במבצע במספר משימות: מחפ"קים ופינוי פצועים ועד לניוד כוחות וצוותים ייעודיים וחבירה ליחידות מובחרות אחרות.
מבצע שובר גלים
מבצע שובר גלים הוא מבצע צבאי ביהודה ושומרון שהחל ב־31 במרץ 2022, לאחר שורה של פיגועים שביצעו מחבלים פלסטינים וערבים-ישראליים בשטחי ישראל. היחידה לקחה חלק נרחב במבצעים ביחד עם יחידות מיוחדות אחרות.
ניקיטה חייקין
ניקיטה איליץ' חייקין (ברוסית: Никита Ильич Хайкин; נולד ב-11 ביולי 1995) הוא כדורגלן רוסי יליד-ישראל, המשחק בעמדת השוער בבודה/גלימט מהליגת העל הנורווגית.
קריירת מועדונים
חייקין נולד בנתניה, ישראל, לאביו איש העסקים איליה חייקין. כתינוק בן שנתיים ירד עם משפחתו בחזרה לרוסיה.התחיל לשחק כדורגל בגיל 7 בקבוצת הילדים של FShM מוסקבה עד שבגיל 14 הצטרף לדינמו מוסקבה. כעבור חצי שנה, הצטרף למחלקת הנוער של צ'לסי שבאנגליה, ובהמשך שיחק באלו של פורטסמות', רדינג ונסיונל מדיירה.
בקיץ חייקין הצטרף למרבייה. בשנת, חייקין חזר לליגה ברוסיה והצטרף למורדוביה סרנסק, ממנה עבר לקובאן קרסנודאר הרוסית.
ב-26 באוגוסט 2016 חייקין חזר לישראל וחתם בבני יהודה תל אביב מליגת העל. ב-25 בפברואר 2017, חייקין ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 2-0 למכבי תל אביב.
ב-15 באוגוסט 2017 חייקין הצטרף להפועל כפר סבא מהליגה הלאומית. חייקין התחיל כשוער ראשון במועדון, אך אחרי המחזור השמיני איבד את מקומו בהרכב, ובסיום העונה שוחרר מהמועדון.
נבחרות רוסיה
לרשותו שלוש הופעות בהרכבי נבחרות הנערים והנוער של רוסיה, ושתי הופעות בנבחרת הצעירה עד גיל 21 של רוסיה.
באוקטובר 2021 זומן לסגל הבוגר של נבחרת רוסיה, להמשך משחקיה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022 - אירופה (אופ"א) מול ומול, ונכלל בסגל המורחב שכלל 41 כדורגלנים, כשבשני המשחקים ישב על הספסל הרוסי כשוער מחליף.
הזמר במסכה (תוכנית טלוויזיה בריטית)
הזמר במסכה (באנגלית: The Masked Singer) היא תוכנית מציאות בריטית המבוססת על זיכיון "הזמר במסכה" שמקורה בגרסה הדרום קוריאנית "King Of Mask Singer". התוכנית שודרה לראשונה ב-4 בינואר 2020 בערוץ הבריטי ITV. בפברואר 2022 הפקת התוכנית הכריזה שצפויות לתוכנית עונות נוספות.
הפקה
ב-31 במאי 2019, הוכרז ש-ITV מפיקה גרסה מקומית של תחרות השירה של הטלוויזיה הדרום קוריאנית King of Mask Singer, ששודרה במקור על ידי תאגיד השידור Munhwa, עבור שוק הטלוויזיה הבריטי. ההפקה נעשית על ידי חברת הפקות הטלוויזיה הבריטית Bandicoot, חלק מקבוצת Argonon.
ב-25 בינואר 2020, הוכרז שהתוכנית תחזור לסדרה שנייה. ב-30 באפריל 2020, דווח שהם שוקלים לצלם את הסדרה החדשה ללא קהל עקב נגיף הקורונה. מאוחר יותר הוכרז ב-17 באוגוסט 2020 שהצילומים יתחילו ב-14 בספטמבר עם אמצעי זהירות. ב-1 בדצמבר 2020, הוכרז שהסדרה השנייה תעלה לאקרנים ב-26 בדצמבר 2020, עם תקציר "הסיפור עד כה" שישודר ב-19 בדצמבר.
ב-14 בפברואר 2022, לאחר סיום הסדרה השלישית, הודיעה ITV על הקמת סדרה רביעית וחמישית.
חברי הפאנל
פאנל הקבע מורכב מהשדרן, מבקר הקולנוע, הקומיקאי, השחקן, הסופר והמפיק ג'ונתן רוס, מנחת הטלוויזיה דאווינה מק׳קול, הזמרת, הפזמונאית והשחקנית ריטה אורה, והקומיקאי והסטנדאפיסט מו גיליגן שהצטרף לפאנל בעונה השנייה במקום השחקן, הקומיקאי והתסריטאי קן ג'ונג.
עונה ראשונה (2020)
פרק בכורת העונה שודר ב-4 בינואר 2020 ופרק הסיום שודר ב-15 בפברואר 2020.
חברי פאנל אורחים
חברי פאנל אורחים בעונה זו כללו את: הזמר דוני אוסמונד שהשתתף בעונה הראשונה של הגרסה האמריקאית של התוכנית שהחליף את קן בפרק החמישי והמחברת שרון אוסבורן ובתה השחקנית קלי אוסבורן שהשתתפה בעונה השנייה של הגרסה האמריקאית שהחליפו גם הן את קן בפרק השישי.
מתמודדים
12 המתמודדים חולקו לשתי קבוצות: קבוצה א' (מלכת הדבורים, הקיפוד, החד קרן, הברווזה, הזיקית והפרפרית) וקבוצה ב' (התמנונית, המפלצת, השועלה, החיננית, העץ והפרעה). לאחר ארבע הדחות שתי הקבוצות אוחדו לקבוצה אחת עד הגמר.
עונה שנייה (2021)
פרק בכורת העונה שודר ב-26 בדצמבר 2020 ופרק הסיום שודר ב-13 בפברואר 2021.
חברי פאנל אורחים
חברי פאנל אורחים בעונה זו כללו את: הקומיקאי אלן קר בפרק השישי, השחקן מאט לוקאס בפרק השביעי והזמרת ומנצחת העונה הראשונה ניקולה רוברטס בפרק השמיני.
מתמודדים
12 המתמודדים חולקו לשתי קבוצות: קבוצה א' (הנקניקייה, הגירית, אדום החזה, הדרקון, הברבורה והחייזרית) וקבוצה ב' (הארלקינו, הכתם, הוויקינג, הגלגו התינוק, השעון הסבא וסוסונית הים). לאחר ארבע הדחות שתי הקבוצות אוחדו לקבוצה אחת עד הגמר.
עונה שלישית (2022)
פרק הבכורה של העונה שודר ב-1 בינואר 2022 ופרק הסיום שודר ב-12 בפברואר 2022.
חברי פאנל אורחים
חברי פאנל אורחים בעונה זו כללו את: הזמר אולי אלכסנדר בפרק השישי, השחקן ג'ואן קולינס בפרק השביעי והזמרת וזוכת העונה השנייה ג'וס סטון בפרק השמיני.
מתמודדים
12 המתמודדים חולקו לשתי קבוצות: קבוצה א' (הפטריה, הרובו-ארנבון, הסופגניה, הזיקוק, אריה הים והנברשת) וקבוצה ב' (הפנדה, הרוקהופר, קונוס התנועה, הפודל, חמת החלילים ונמרת השלג). לאחר ארבע הדחות שתי הקבוצות אוחדו לקבוצה אחת עד הגמר.
עונה רביעית (2023)
פרק הבכורה של העונה שודר ב-1 בינואר 2023 ופרק הסיום ישודר ב-19 בפברואר 2023.
מתמודדים
12 המתמודדים חולקו לשתי קבוצות: קבוצה א' (חתול ועכבר, לוטרה, מדוזה, סריגה, עוף חול ורוח רפאים) וקבוצה ב' (אשפה, יונה, פרוסת עוגה, צבי, קרנף ותפוח אדמה אפוי). לאחר ארבע הדחות הקבוצות התאחדו לקבוצה אחת עד הגמר.
הרקדן במסכה 1 (2021)
פרק בכורת העונה שודר ב-29 במאי 2021 ופרק הסיום שודר ב-5 ביוני 2021.
חברי פאנל אורחים
חברי פאנל אורחים בעונה זו כללו את: השחקן דייוויד ואליאמס בפרק החמישי, הקומיקאי ג'ון בישופ בפרק השישי ומנחת הטלוויזיה הולי ווילאבי בפרק השביעי.
מתמודדים
12 המתמודדים חולקו לשתי קבוצות: קבוצה א' (הרוכסן, הדחליל, הניקרבוקר הגלורי, הלמה, הסלק והצפע) וקבוצה ב' (שוטף המכוניות, הסנאית, הצפרדע, הביגל, תרנגול הגומי והפלמינגו). לאחר ארבע הדחות שתי הקבוצות אוחדו לקבוצה אחת עד הגמר.
הרקדן במסכה 2 (2022)
הספין אוף "הרקדן במסכה" מתקיים באותו אופן כמו "הזמר במסכה", רק שחברי הפאנל צריכים לזהות את המתמודדים לפי יכולות הריקוד שלהם, ומי שמודח בסוף כל פרק הוא המתמודד שרקד הכי פחות טוב בעיני הקהל וחברי הפאנל.
פרק בכורת העונה שודר ב-3 בספטמבר 2022 ופרק הסיום ישודר ב-22 באוקטובר 2022.
חברי פאנל אורחים
חברי פאנל אורחים בעונה זו כללו את: הסטנדאפיסט מו גיליגן בפרק השישי, הקומיקאי ג'ון בישופ בפרק השביעי והקומיקאים ג'ון בישופ (שהחליף את ג'ונתן רוס שנעדר מהפרק) ודון פרנץ' בפרק השביעי.
מתמודדים
12 המתמודדים חולקו לשתי קבוצות: קבוצה א' (הגרביים המוזרים, המספריים, העמודים, הפמוט, קוקטייל הסרטנים והאסטרונאוט) וקבוצה ב' (האונומטופיה, חלזון הים, פניני המלך, רוטב העגבניות, הקקטוס והחזירה). לאחר ארבע הדחות שתי הקבוצות אוחדו לקבוצה אחת עד הגמר.
ITV2 one-off special
ב-26 באפריל 2020, דומט הזמין את חברי הפאנל מק׳קול ורוס להופיע בתוכנית שלו, "Home Alone with Joel Dommett", ב-ITV2 כדי לקחת חלק בספיישל חד פעמי של הזמר במסכה. עם התפשטות נגיף הקורונה ותושבי בריטניה תחת סגר, דומט נאלץ לקיים שיחת ועידה עם חברי הפאנל שם הם היו צריכים לנחש את זהותם של שלושה מפורסמים רעולי פנים. על מק׳קול ורוס הוטלה המשימה לא רק לנחש את זהותם, אלא גם להחליט על 'זוכה' ו'מקום שני'.
הופעותיהם של המפורסמים הוקלטו מראש והורכבו משירה, ואחריה רמז לזהותם, לפני חשיפתם בסוף הקטע. במקום התלבושות והמסכות האופייניות שהמתחרים לובשים בדרך כלל בתוכנית, ההקלטות נערכו כדי להסתיר את פניו של כל זמר עם תמונה ספציפית.
The Masked Dancer
ב-4 במרץ 2021, הוכרז ש-ITV הכריזה על סדרת ספין-אוף של ריקודים שחולקת את אותו השם של הגרסה האמריקאית. לסדרה היו 12 מתמודדים שהתחרו במשך שבעה פרקים, והונחתה על ידי דומט, כאשר רוס, גיליגן, מק׳קול ואוטי מאבוס שימשו כחברי פאנל. הבכורה הופיעה ב-29 במאי 2021, והפרק האחרון שודר ב-5 ביוני 2021. ב-3 בספטמבר הספין-אוף חזר לעונה שנייה.
The Masked Singer: I'm a Celebrity Special
ב-6 בנובמבר 2022 שודר ספיישל מיוחד לזמר במסכה שנקרא "ספיישל הזמר במסכה: אני מפורסם... תוציאו אותי מכאן!" לקראת העונה החדשה של התוכנית "אני מפורסם... תוציאו אותי מכאן! בספיישל התמודדו ארבעה מפורסמים שחולקו לדו-קרבים, המפסידים בדו-קרבים, הודחו מהספיישל וחשפו את זהותם, והמנצחים בדו-קרבים עלו לשלב הגמר של הספיישל. בגמר, הפיינליסטים עשו דו-קרב שהכריע את המנצח של הספיישל. את הספיישל הנחה ג'ואל דומט, המנחה הקבוע של התוכנית, אליו הצטרפו חברי הפאנל של התוכנית.
האסלאמיזציה של איראן
האסלאמיזציה של איראן התרחשה כתוצאה מהכיבוש המוסלמי של פרס. זה היה תהליך ארוך שבמהלכו רוב האוכלוסייה עזבה את הדת הזורואסטרית וקיבלה את האסלאם, על אף שתחילה דחתה אותו לתקופה ארוכה. מצד שני, איראנים שמרו על מסורות קדם-אסלאמיות מסוימות, כולל שפתם ותרבותם, והתאימו אותם לקודים איסלאמיים. לבסוף, שני המנהגים והמסורות הללו התמזגו בזהות ה"אסלאמית איראנית".
האסלאמיזציה של איראן אמורה הביאה לתמורות עמוקות במבנה התרבותי, המדעי והפוליטי של החברה האיראנית: פריחת הספרות, הפילוסופיה, הרפואה והאמנות הפרסית הפכו למרכיבים עיקריים בתרבות המוסלמית שהתגבשה. שילוב מורשת של אלפי שנות ציוויליזציה והיותה על "צומת דרכים בין תרבויות גדולות", תרמו לכך שפרס התייצבה בחזית מה שהגיע לשיאו כ"תור הזהב של האסלאם".
מדיניות פרסית לאחר הכיבוש האיסלאמי
לאחר הכיבוש האיסלאמי של האימפריה הסאסאנית, במהלך שלטון בן 90 שנה של בית אומיה, ניסו הכובשים הערבים לכפות את הערבית כשפתם העיקרית של העמים הכבושים בכל רחבי האימפריה שלהם. אל-חג'אג' בן יוסף לא היה מרוצה מהשכיחות של השפה הפרסית במועצת השלטון והורה להחליף את השפות הרשמיות של הארצות הנכבשות בערבית, לפעמים בכוח.
תיאורים של דיכוי אלים של התרבות הפרסית תחת האומיים עלו על הכתב כמאתיים או שלוש מאות שנים לאחר נפילתם, בכתביו של אבו אל-פרג' אל-איספהאני ואבו ראיאן אל-בירוני.
עם זאת, לאחר שלטון האומיים, איראן והחברה האיראנית בפרט עברו שושלות שהעניקו לגיטימציה לשפות ומנהגים פרסיים, במקביל לעידוד האסלאם. יתרה מזאת, הייתה אינטראקציה הדוקה בין מנהיגים פרסיים וערבים, במיוחד בעקבות השושלת הסאמאנית שקידמה את הפרסית לתחייה יותר מאשר הבויהים והצפארים, תוך שהם ממשיכים להשתמש בערבית במידה משמעותית.
מדיניות איסלאמיזציה
במהלך תקופת בית עבאס המואלי קיבלו זכויות משמעותיות והתרחש מעבר בתפיסה הפוליטית מזו של אימפריה ערבית לאימפריה מוסלמית ובשנת 930 נחקקה דרישה המחייבת את כל הפקידים של האימפריה להיות מוסלמים. שתי התקופות התאפיינו גם בהגירה משמעותית של שבטים ערבים החוצה מחצי האי ערב לשטחים החדשים.
לאחר כיבוש פרס הציעו המוסלמים סובלנות דתית יחסית ויחס הוגן לאוכלוסיות שקיבלו את השלטון האסלאמי ללא התנגדות. עם זאת, באיראן זה קרה רק בשנת 650 כאשר דוכאה ההתנגדות המקומית. המרה לאסלאם, שהציעה יתרונות מסוימים, התרחשה מהר למדי בקרב האוכלוסייה העירונית אך באיטיות יותר בקרב האיכרים. רוב האיראנים לא הפכו למוסלמים עד המאה ה-9. לבעלי קרקעות שהומרו ללא התנגדות לאסלאם הוצעו יותר אדמות. לאחר שהוכרו למעשה כבני-חסות תחת הראשידון, בתנאי תשלום שנתי של הג'יזיה, הזורואסטרים הושארו לנהל את עצמם, אולם נוהג זה היה שונה מאזור לאזור.
לפני הכיבוש, הפרסים היו ברובם זורואסטרים. ההיסטוריון אל-מסעודי, ערבי שנולד בבגדד, אשר כתב רבות על הגיאורפיה וההיסטוריה במאה ה-10 מתעד כי לאחר הכיבושים:
ההצהרה הכללית הזו של אל-מסעודי נתמכת במלואה על ידי הגאוגרפים של ימי הביניים שמזכירים מקדשי אש ברוב הערים האיראניות.
כמו כן, האסלאם התקבל בקלות על ידי זורואסטרים שהועסקו בתפקידים תעשייתיים ובעלי מלאכה מכיוון שלפי התפיסה הזורואסטרית, מקצועות שעירבו שימוש באש הפכו אותם לטמאים. יתרה מזאת, המיסיונרים המוסלמים לא נתקלו בקושי להסביר את העקרונות האסלאמיים בפני הזורואסטרים, שכן היו הרבה קווי דמיון בין הדתות. לדברי תומאס ווקר ארנולד, אללה והשטן איבליס היו דומים מאוד לדמויות הדת הזורואסטרית. לעיתים במאמצם להמיר פרסים מנהיגים מוסלמים עודדו את השתתפותם בתפילה המוסלמית תוך הבטחת כסף ואיפשרו להם לדקלם את הקוראן בפרסית במקום בערבית כך שיהיה מובן לכולם. מאוחר יותר הסאמאמנים, ששורשיהם נבעו מהאצולה התיאוקרטית הזורואסטרית, הפיצו את האסלאם הסוני ואת התרבות האיסלמו-פרסית עמוק בלב מרכז אסיה. התרגום השלם הראשון של הקוראן לפרסית התרחש בתקופת שלטון הסאמאנים במאה ה 9.
שעוביה ומדיניות הפרסיזציה
למרות שהפרסים אימצו את דת כובשיהם, לאורך מאות שנים הם פעלו כדי להגן ולהחיות את שפתם ותרבותם הייחודית, תהליך המכונה פרסיזציה. במאמץ זה השתתפו גם ערבים וטורקים.
במאות ה-9 וה-10, נתינים לא-ערבים תחת בית אומייה יצרו תנועה בשם שעוביה בתגובה למעמדם הפריווילגי של ערבים באימפריה ביחס לאלו שאינם ערבים. מרבית העומדים מאחורי התנועה היו פרסיים, אך יש בתיעודים שלה התייחסויות למצרים, ברברים וארמים. תוך ביסוס רעיונותיה על מושגים איסלמיים של שוויון בין גזעים ולאומים, התנועה עסקה בעיקר בשימור התרבות הפרסית והגנה על זהות פרסית, אם כי בהקשר מוסלמי. זו הייתה תגובה לערביות הגוברת של האסלאם במאות הקודמות. ההשפעה הבולטת ביותר של התנועה הייתה הישרדותה של השפה הפרסית עד ימינו.
השושלת הסאמאנית הייתה השושלת הראשונה במלואה ששלטה באיראן מאז הכיבוש המוסלמי, והובילה את תחיית התרבות הפרסית. המשורר הפרסי החשוב הראשון לאחר בואו של האסלאם, רודכי, נולד בעידן זה וזכה לשבחים על ידי השליטים הסאמאנים. הסאמאנים חידשו גם פסטיבלים פרסיים קדומים רבים. ממשיכי דרכם, הע'זנווים, שהיו ממוצא אפגני, הפכו גם הם לתורמים בהחייאת הפרסית.
השליטים הבויהים השיעים אימצו גישה דומה בעניין זה. הם ניסו להחיות רבים מהמנהגים והמסורות הסאסאניות. הם אפילו אימצו לשליטיהם את התואר הפרסי הקדום שאהנשה (מלך המלכים).
לאחר עליית השושלת הספוויית, הפכה השיעה התריסרית לדת הרשמית במדינה והוטל על רוב האוכלוסייה האיראנית לאמץ את הדת הזו.
השפעה איראנית על התרבות והציוויליזציה האיסלאמית
השפה הפרסית החדשה שנכתבה באלף-בית הערבי עם שינויים מסוימים נוצרה במאה התשיעית במזרח איראן והגיעה לפרוח בבוכרה, בירת השושלת הסאמאנית הפרסית.
Information Gathering Satellite
Information Gathering Satellite (ביפנית:情報収集衛星, Jōhō Shūshū Eisei) הינה סדרת לווייני ריגול שפותחה ביפן. פיתוח הסידרה החל כתגובה לניסוי טילים שבוצע בקוריאה הצפונית בשנת 1998.
לוויין הראשון בסדרה שוגר בשנת 2003. המטרה הייתה להגיע למקורות מידע נוספים לצילומים שהתקבלו מלווייני ריגול אמריקאיים. השיגור כלל זוג לוויינים לצילום אופטי ולקבלת מידע בעזרת מכ"ם מפתח סינתטי. הנובמבר 2003 סוצע שיגור נוסף, אך זוג לוויינים אבד בעקבות תקלה במשגר. תוכנית של 4 לוויינים הראשונים עלתה כ-2.2 מיליארד $ שכלל הקמת מרכז בקרה ותקשורת. לוויין אופטי היה במשקל של כ-850 ק"ג ולוויין עם מכ"ם שקל כ-1,200 ק"ג.
בהמשך כול שיגור כלל לוויין בודד. כל השיגורים בוצעו ממרכז החלל טנגשימה בעזרת משגר מדגם H-II. כל הלוויינים נבנו על ידי מיצובישי. Cabinet Satellite Intelligence Center אחראי על קידום התוכנית ועיבוד מידע שמתקבל מהלוויינים.
שייח' שאהין
גבעת שיי'ח שאהין היא תל אלסלאקה נמצאת מצפון לטירת שלום. מפסגת הגבעה תצפית פנורמית מצוינת על ואדי חנין נחל נס ציונה, עמק השושנים, רכס גבעות הכורכר המערבי לנס ציונה, גבעת ההכשרות ושדות טירת שלום, בואכה כפר גבירול. בראש הגבעה נותר מבנה קשת עתיק שריד ליישוב שחרב. מדרונותיה, שטחי חקלאות נטושה שחזרו להיות טבעיים.
משפחת שהין שנתנה שמה לגבעה, הייתה אחד מענפיו של שבט שהתקיים בחצי האי ערב ונחשב היה לשבט של עבדים. בשלב מסוים הגיעה משפחת שהין לאזור הזה והתיישבה בקובייבה כפר ערבי שקדם לכפר גבירול.
מהתצפית אפשר לעקוב אחרי תוואי נחל נס ציונה. אפיק הנחל מעוטר בקנים ובצמחי נחלים כגון פטל. זהו בית גידול לח, היחיד באזור המקיים מיני חי וצומח שכמעט ונכחדו מהאזור. הנחל מנקז מים מכיוון רמלה ונצר סירני אל פרצה ברכס הכורכר שבין עיינות לבין בית עובד ובהמשך מתחבר לנחל שורק.
מהגבעה אפשר לראות את המרחבים הירוקים העוטפים את העיר נס ציונה. רכס גבעות הכורכר ממערב לעיר פוגש את מרחב נחל נס ציונה ויוצר מסדרון אקולוגי המאפשר קיום מיני צומח ובעלי חיים.
אוברוצ'בסקי
נפת אוברוצ'בסקי (ברוסית: Обручевский район) היא נפה במחוז הדרום-מערבי של העיר הפדרלית מוסקבה שברוסיה. שטחה הוא 6.1094 קמ"ר ואוכלוסייתה מונה 87,458 תושבים (2020).
קוליברי יעקוביני
תיאור
לשני המינים יש זנב גדול בצבע לבן.
אזורי מחיה
אזורי המחיה שלהם, בדרום ומרכז אמריקה, באיי הים הקריבי.
Look at Her Now
Look at Her Now (בעברית: תראו אותה עכשיו) הוא סינגל, שהוקלט על ידי הזמרת האמריקאית סלינה גומז. השיר יצא לאור ב-24 באוקטובר 2019, כסינגל השני מתוך אלבומה השלישי Rare, על ידי חברת התקליטים אינטרסקופ רקורדס.
השיר הגיע למקום ה-26 במצעד הסינגלים הבריטי, וה-27 במצעד הבילבורד הוט 100.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי סלינה גומז, ג'סטין טרנטר, ג'וליה מייקלס ואיאן קירקפטריק והופק על ידי קירקפטריק, השיר בסגנון מוזיקת הסינת'פופ, בסמוך לצאתו כסינגל עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר, הועלה לערוץ היוטיוב של סלינה גומז ב-24 באוקטובר 2019, בקליפ ניתן לראות את גומז משוכפלת, רוקדת ועושה שכיבות סמיכה.
נכון ליולי 2021, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-200 מיליון צפיות.
זונד 2
זונד 2 הייתה גשושית סובייטית שנבנתה במסגרת תוכנית זונד, והייתה החמישית שביצעה יעף על פני מאדים.
זונד 2 נשאה מצלמת וידאו מאותו הסוג ששימש מאוחר יותר לצילום הירח במשימת זונד 3. המצלמה הכילה שני ספקטרומטרים בתחום העל־סגול. כמו במשימת מארס 1, גם על זונד 2 התקינו ספקטרומטר תת־אדום כדי לחפש סימנים למתאן במאדים.
ששת מנועי פולסי פלזמה שהורכבו על זונד 2 שימשו למערכת בקרת הגישה. זונד 2 הייתה הגשושית הראשונה שהשתמשה במנועים מסוג זה. מנועי התמרון נבחנו במשך 70 דקות.
זונד 2 שוגרה ב־30 בנובמבר 1964. בתמרון שבוצע במאי 1965 ניזוקו הלוחות הסולאריים שסיפקו לה חשמל, וההספק ירד לחצי מהמתוכנן. כתוצאה אבד הקשר עם הגשושית. הגשושית חלפה על פני מאדים ב־6 באוגוסט 1965 במהירות של 5.62 ק"מ לשנייה ובמרחק של 1,500 ק"מ.
קריסטה פלנגן
קריסטה פלנגאן (אנגלית: Crista Flanagan; נולדה ב-24 בפברואר 1976) היא שחקנית אמריקאית.
קריירה
פלנגן החלה את הקריירה בהופעות אורח בסדרות כגון ER ותרגיע, ופרצה לתודעה כאשר הצטרפה ב-2004 לתוכנית המערכונים מד טי.וי. בתוכנית פלנגן גילמה דמויות שונות, ביניהן לואן לוקהארט, פארודיה על סטנדאפיסטית כושלת, וביצעה חיקויים של ידוענים, כגון מיילי סיירוס, היידן פנטייר, היידי קלום, סקרלט ג'והנסון, רייצ'ל מקאדמס, אליוט פייג' וכו'. פלנגן השתתפה גם בסרטי הפארודיה "גדול מהסרטים" ב-2007, ו"פגוש את הספרטנים" ב-2008.
בהמשך השתתפה בסדרה מד מן בתפקיד לואיס סדלר, מזכירתו של דון דראפר.
הווארד גרדנר
הווארד ארל גרדנר (באנגלית: Howard Gardner; נולד ב-11 ביולי 1943) הוא פסיכולוג התפתחותי אמריקאי המכהן כפרופסור לקוגניציה ולחינוך באוניברסיטת הרווארד. גרדנר ידוע בזכות תאוריית האינטליגנציות המרובות שפיתח.