cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ג'נט ילן
סגנית ליושב ראש
ב-28 באפריל 2010 מינה אותה הנשיא ברק אובמה להחליף את דונלד כהן בתפקיד סגן יו"ר הפדרל ריזרב. ביולי, ועדת הבנקאות של הסנאט הצביעה ברוב של 17 תומכים מול שישה מתנגדים לאישור המינוי, על אף שהנציג הרפובליקני הבכיר, הסנאטור ריצ'רד שלבי מאלבמה, הצביע נגד, באומרו שהוא מאמין שלגברת ילן יש "הטיה אינפלציונית". במקביל, מיד לאחר עדותו של יו"ר הפדרל ריזרב, בן ברננקי, חבר הוועדה הפדרלית לשוק פתוח (FOMC), ג'יימס בולארד מהפדרל ריזרב של סנט לואיס, הצהיר כי כלכלת ארצות הברית הייתה נתונה בסיכון להפיכתה ל"לכודה בדיפלציה בסגנון יפני בתוך כמה השנים הבאות". הצהרתו של בולארד פורשה כמסמנת מפנה אפשרי באיזון שבוועדה הפדרלית לשוק הפתוח בין נִצי ליוני אינפלציה. ההמתנה לאישור מינויה של ילן, לצד מינוים של פיטר דיאמונד ושרה בלום רסקין למילוי משרות פנויות נתפסה כקידום שינוי אפשרי בוועדה הפדרלית לשוק פתוח. כל שלושת המינויים נחזו כ"נמצאים על המסלול לאישור על ידי הסנאט של ארצות הברית".
ב-4 באוקטובר 2010 הושבעה ילן לכהונה בת ארבע שנים שהגיעה לסיומה ב-4 באוקטובר 2014. בעת ובעונה אחת התחילה ילן כהונה בת 14 שנים כחברה במועצת המנהלים של הפדרל ריזרב, כהונה שתגיע לסיומה ב-31 בינואר 2024.
ב-11 באוקטובר 2010, בנאום הראשון שלה כסגנית היו"ר, התרחקה ילן מהרטוריקה ה"יונית" שלה ביחס לשיעורי ריבית נמוכים. לדבריה, "זה מתקבל על הדעת שמדיניות מוניטרית מרחיבה יכולה לספק חומר בעירה להצטברות של מינוף ולקיחת סיכונים מוגזמים במערכת הפיננסית".
יושבת ראש
ב-9 באוקטובר 2013 הודיע הנשיא ברק אובמה על מינוי ילן ליושב ראש הפדרל ריזרב, במקומו של בן ברננקי.
ב-3 בפברואר 2014 החלה ילן לכהן בתפקיד יושבת ראש הפדרל ריזרב ובכך היא יושבת הראש ה-15 בהיסטוריה האמריקאית והאישה הראשונה בתפקיד זה.
בדצמבר 2015 הודיעה לראשונה מאז המשבר הכלכלי העולמי ב-2008 על העלאת הריבית. בפברואר 2018 סיימה את תפקידה, ומונה לתפקיד ג'רום פאואל.
מזכירת האוצר
בנובמבר 2020 הוכרז כי ילן תהיה מזכירת האוצר בקבינט העתידי של נשיא ארצות הברית, ג'ו ביידן. הסגן המיועד לה הוא וולי אדיימו. ב-25 בינואר 2021 אושר מינויה של ילן על ידי הסנאט של ארצות הברית והיא החלה לכהן בתפקידה. ילן היא האישה הראשונה שמכהנת כמזכירת האוצר.
חייה האישיים
ילן היא יהודייה. היא נשואה לחתן פרס נובל לכלכלה ג'ורג' אקרלוף, פרופסור אמריטוס באוניברסיטת קליפורניה בברקלי.
אותות וכיבודים
ב-1997 זכתה ילן ב-Wilbur Cross Medal המוענקת על ידי אוניברסיטת ייל. ב-1998 הוענק לה תואר דוקטור לשם כבוד במשפטים מאוניברסיטת בראון ובשנת 2000 הוענק לה תואר דוקטור לשם כבוד ב-Humane Letters מטעם בארד קולג'.
ב-2012 נבחרה ילן ל"עמית נכבד" באגודה האמריקנית לכלכלה.
בספטמבר 2012 נכללה ילן ברשימת "50 האנשים המשפיעים ביותר" של כתב העת Bloomberg Markets.
עונת 2022/2023 בקונפרנס ליג
עונת 2022/2023 בקונפרנס ליג הייתה העונה השנייה של טורניר הכדורגל השלישי בחשיבותו באירופה, הקונפרנס ליג, המאורגן על ידי אופ"א.
משחק הגמר בין וסטהאם יונייטד לפיורנטינה נערך בפורטונה ארנה בפראג, צ'כיה ב-7 ביוני 2023. הזוכה בתואר, וסטהאם יונייטד זכתה בכרטיס לשלב הבתים של הליגה האירופית בעונת 2023/2024.
בעקבות מונדיאל 2022 שנערך בקטר בין התאריכים 21 בנובמבר 2022 ועד 18 בדצמבר 2022 התקיימה פגרה ארוכה מהרגיל בין שלב הבתים לשלבי הנוקאאוט.
שלוש קבוצות מליגת העל השתתפו בשלב המוקדמות של עונה זו – הפועל באר שבע, מכבי תל אביב ומכבי נתניה, שסיימו במקומות השני, השלישי והרביעי (בהתאמה) בעונת 2021/2022 בליגת העל. הפועל באר שבע העפילה לשלב הבתים, ושתי האחרות הודחו בשלבי המוקדמות.
העפלה
184 מועדונים מכל 55 ההתאחדויות החברות באופ"א צפויים להשתתף בקונפרנס ליג בעונת 2022/2023. דירוג המועדונים מבוסס על דירוג הליגות של אופ"א ומשמש לקביעת מספר המועדונים המשתתפים בטורניר מכל ליגה.
דירוג הליגות
הדירוג לעונת 2022/23 הוא דירוג הליגות לשנת 2021, המביא בחשבון את ביצועי נציגות הליגה בליגת האלופות ובליגה האירופית בעונות 2016/2017 עד 2020/2021.
מלבד המקומות המוקצים לליגה, קבוצות נוספות קיבלו מקום בקונפרנס ליג:
הקבוצות
בסוגריים המיקום או המפעל ממנו העפילה הקבוצה:
לוח זמנים
לוח הזמנים של התחרות הוא כדלקמן. המשחקים מתוכננים לימי חמישי, מלבד הגמר שיתקיים ביום רביעי, אם כי באופן חריג יכולים להתקיים גם בימי שלישי או רביעי בעקבות התנגשויות בלוח הזמנים. שעות הפתיחה המתוכננות של המשחקים החל משלב הבתים הן, 18:45 ו-21:00 CEST / CET. אם כי באופן יוצא דופן הם יכולים להתקיים גם ב-16:30 (למספר מוגבל של משחקים עקב סיבות גאוגרפיות) כל הגרלות יערכו במטה אופ"א בניון, שווייץ, למעט הגרלת שלב הבתים, שתיערך במקום שיאושר.
שלב המוקדמות הראשון
הגרלת שלב המוקדמות הראשון נערכה ב־14 ביוני 2022. 60 קבוצות השתתפו בשלב המוקדמות הראשון. הסיבוב הראשון נערך ב־5–7 ביולי 2022 והסיבוב השני נערך ב־14 ביולי 2022.
שלב המוקדמות השלישי
הגרלת שלב המוקדמות השלישי נערכה ב־18 ביולי 2022. 64 קבוצות השתתפו בשלב המוקדמות השלישי. 10 במסלול האלופות מתוכן 2 שנשרו משלב המוקדמות הראשון בליגת האלופות וזכו בהגרלה להתקדם ישירות לשלב המוקדמות השלישי, ו-8 המנצחות בשלב המוקדמות השני במסלול האלופות. ו-54 קבוצות במסלול הראשי, מתוכן 9 קבוצות שהתחילו את דרכן בסיבוב זה בנוסף ל-45 המנצחות בסיבוב השני במסלול הראשי. הסיבוב הראשון נערך ב־4 באוגוסט 2022 וסיבוב הגומלין נערך ב־11 באוגוסט 2022.
שלב הפלייאוף
הגרלת שלב הפלייאוף נערכה ב-2 באוגוסט 2022. 44 קבוצות השתתפו בשלב הפלייאוף, 34 במסלול הראשי ו-10 במסלול האלופות. במסלול הראשי, 5 קבוצות התחילו את דרכן בתחרות בשלב זה, בנוסף ל-27 קבוצות שהעפילו מסיבוב המוקדמות השלישי במסלול הראשי ו-2 קבוצות שנשרו משלב המוקדמות בליגה האירופית במסלול הראשי. מסלול האלופות כלל 10 קבוצות בסך הכל, 5 קבוצות שהעפילו משלב המוקדמות השלישי ו-5 קבוצות שנשרו משלב המוקדמות בליגה האירופית במסלול האלופות. הקבוצות שניצחו בסיכום שני המפגשים העפילו לשלב הבתים. הסיבוב הראשון נערך ב-18 באוגוסט 2022 והסיבוב השני נערך ב-25 באוגוסט 2022.
שלב הבתים
הגרלת שלב הבתים נערכה ב-26 באוגוסט 2022. 32 קבוצות השתתפו בשלב הבתים, 17 קבוצות שהעפילו משלב הפלייאוף במסלול הראשי, 5 קבוצות שהעפילו משלב הפלייאוף במסלול האלופות ו-10 קבוצות שנשרו משלב הפלייאוף בליגה האירופית.
לקראת ההגרלה, הקבוצות חולקו לארבעה דרגים, הדרגים נקבעו על פי דירוג אופ"א למועדונים בסיום העונה הקודמת, שמבוסס על תוצאות המועדונים בליגת האלופות, בליגה האירופית ובקונפרנס ליג ב-5 השנים הקודמות.
הקבוצות שסיימו במקום הראשון בבית העפילו לשמינית הגמר, הקבוצות שסיימו במקום השני בבית העפילו לשלב הנוקאאוט הראשוני (שם יתמודדו עם הקבוצות שסיימו במקום השלישי בשלב הבתים בליגה האירופית), שאר הקבוצות הודחו.
להלן הדרגים (בסוגריים: ניקוד המועדון בדירוג אופ"א למועדונים בסיום עונת 2021/2022):
קבוצות שהעפילו:
שלב הנוקאאוט הראשוני
לשלב הנוקאאוט הראשוני העפילו 16 קבוצות, 8 הקבוצות שסיימו במקום השני בביתן בשלב הבתים, ו-8 קבוצות שסיימו במקום השלישי בביתן בשלב הבתים בעונת 2022/2023 בליגה האירופית.
הגרלה
הגרלת שלב הנוקאאוט הראשוני נערכה ב-7 בנובמבר 2022. הקבוצות שסיימו במקום השני בביתן בקונפרנס ליג הוגרלו לשחק נגד הקבוצות שסיימו במקום השלישי בביתן בליגה האירופית והן מדורגות ועל כן יארחו את משחק הגומלין. קבוצות מאותה המדינה לא הוגרלו אחת נגד השנייה בשלב זה. הסיבוב הראשון נערך ב-16 בפברואר 2023 והסיבוב השני נערך ב-23 בפברואר 2023.
שמינית הגמר
לשלב שמינית הגמר העפילו 16 קבוצות. 8 הקבוצות שסיימו במקום הראשון בשלב הבתים, ו-8 המנצחות בשלב הנוקאאוט הראשוני.
הגרלה
הגרלת שמינית הגמר נערכה ב-24 בפברואר 2023. הקבוצות שסיימו ראשונות בשלב הבתים הוגרלו למשחק מול המנצחות בשלב הנוקאאוט הראשוני והן מדורגות ועל כן יארחו את משחק הגומלין, קבוצות מאותה המדינה לא יכלו להיות מוגרלות אחת נגד השנייה בשלב זה. הסיבוב הראשון נערך ב-9 במרץ 2023 והסיבוב השני ב-16 במרץ 2023.
רבע הגמר
הגרלת רבע הגמר התקיימה ב-17 במרץ 2023 יחד עם הגרלת חצי הגמר, הסיבוב הראשון נערך ב-13 באפריל 2023, והסיבוב השני ב-20 באפריל 2023.
חצי הגמר
הגרלת חצי הגמר התקיימה ב-17 במרץ 2023 יחד עם הגרלת רבע הגמר, הסיבוב הראשון נערך ב-11 במאי 2023, והסיבוב השני ב-18 במאי 2023.
הגמר
משחק הגמר נערך ב-7 ביוני 2023 בפורטונה ארנה, פראג שבצ'כיה.
סטטיסטיקות
הסטטיסטיקות אינן כוללות את משחקי המוקדמות.
בעונה זו הובקעו 379 שערים ב-141 משחקים, ממוצע של 2.69 שערים למשחק.
=== מלך השערים ===
=== מלכי הבישולים ===
נמל התעופה הבין-לאומי סנגסטר
נמל התעופה הבין-לאומי סנגסטר (באנגלית: Sangster International Airport) הוא נמל תעופה בינלאומי כ-5 ק"מ ממזרח למונטיגו ביי, ג'מייקה. שמו המקורי של הנמל היה נמל התעופה מונטיגו ביי, וב-1967 נקרא על שמו של ראש ממשלת ג'מייקה, דונלד סנגסטר. זהו נמל התעופה העמוס ביותר בג'מייקה ובאיים הקריבים כולם.
היסטוריה
ג'מייקה הייתה אי פעיל מבחינת תחבורה אווירית עוד מראשית ימי התעופה. ב-1940 הוחלט על הקמת נמל תעופה במקום וב-1947 הושלמה בנייתו. מונטיגו ביי הייתה עיר נופש לעשירים ומפורסמים מארצות הברית וקווי התעופה הראשונים לאזור, שהיו קווי חופשה ונופש, הופעלו על ידי חברת פאן אמריקן וורלד איירווייז, שהפעילה את השדה עד 30 בספטמבר 1949, אז נטלה ממשלת ג'מייקה את הפעלת השדה. מבנה הטרמינל הראשון הוקם ב-1953 ועם השנים הפך הנמל לגדול ולעמוס יותר משני נמלי התעופה הבינלאומיים של ג'מייקה (השני הוא נמל התעופה הבינלאומי נורמן מנלי ליד קינגסטון).
נתונים
בנמל עברו בשנת 2014 3,633,998 נוסעים. מבין 1.7 מיליון תיירים המגיעים לאי, 72% משתמשים בנמל תעופה זה.
בין החברות המפעילות טיסות לנמל אייר קנדה, אמריקן איירליינס, ג'ט בלו איירווייז, דלתא איירליינס, וירג'ין אטלנטיק, ווסט ג'ט, יונייטד איירליינס, סאות'ווסט איירליינס, קופה איירליינס, קיימן איירווייז, תומאס קוק איירליינס, ת'ומסון איירווייז, US איירווייז ו-Arkefly.
אירועים יוצאי דופן
ב-21 בינואר 1960 התקלקל אחד מארבעת מנועיו של מטוס לוקהיד קונסטליישן של חברת התעופה הקולומביאנית אוויאנקה שהיה בטיסה סדירה מניו יורק לבוגוטה דרך מונטיגו ביי. המטוס תוקן במיאמי והמשיך בדרכו. בעת הנחיתה במונטיגו ביי התרסק המטוס על המסלול ועלה בלהבות. 35 נוסעים (מתוך 39) ו-2 אנשי צוות (מתוך 7) נספו בתאונה האווירית הקשה ביותר שפקדה את ג'מייקה.
גאבור רוז'ה
גאבור רוז'ה (בהונגרית: Rózsa Gábor; בודפשט, 17 בנובמבר 1947) הוא סטטיסטיקאי, דמוגרף יהודי-הונגרי. הוא בנם של הספרן ג'רג' רוז'ה (1922–2005) ושל הגננת בורבלה (ברברה) רוביצ'ק (1920-1967), אחיו של מיהאי רוז'ה (1953-2007), בעלה של האחות אנה פרקש (1954), אביו של הספרן דויד רוז'ה (1982) ואביו (1982). של אדם רוז'ה (1986).
קורות חייו
רוז'ה החל את הקריירה שלו כמורה למתמטיקה בקולג' דה ווארט (Collège des Voirets) בז'נבה ב-1971. בשנת 1973, ערך את כתב העת Bulletin Analytique de la Technique Hongroise ב"ספרייה הטכנית הלאומית ומרכז התיעוד" (Országos Műszaki Könyvtár és Dokumentációs Központ) בהונגריה במשך כמה חודשים, ולאחר מכן הפך למורה בגימנסיה לאסלו ולינסקי (László Velinszky). בין השנים 1977-1986 עבד ב"מכון ההכנה הבינלאומי". משנת 1986 ועד לפרישתו בשנת 2007 עבד במחלקת המפקדים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה ההונגרית (KSH), כראש אגף ראשי (סטטיסטיקאי ראשי) בשנת 1999, וכסגן ראש האגף הראשי משנת 2000.
הוא מילא תפקיד משמעותי בהכנה, ניהול, עיבוד הנתונים והפרסום של מפקדי האוכלוסין של 1990 ו-2001, בהרמוניזציה של סיווגים וחקיקה תעסוקתית, מגזרית, מגזרית וטריטוריאלית של הונגריה והבינלאומית, כמו גם בכינון ופיתוח של קשרים מקצועיים עם ארגונים בינלאומיים. בין השנים 2003-2006 השתתף בפעילות הוועדה הכלכלית האירופית של האו"ם ובוועדת העבודה של אירוסטאט (European Statistical Office) שעוסקת במפקדי אוכלוסין, דמוגרפיה וסטטיסטיקת משפחות ומשקי בית.
בין השנים 2008 ל-2013 סייע בהכנות ובמעקב אחר מפקד האוכלוסין ה-אלבני, בוסני, צפון קפריסאי, קרואטי, קוסובו, מקדוני, מונטנגרי, סרבי, טורקי כמומחה עצמאי. רוז'ה הוא אורח תדיר ומומחה בכנסים ומפגשים בינלאומיים של מפקדי אוכלוסין.
פעילותו
במהלך עבודתו האקדמית הוא עוסק בעיקר במתודולוגיה של מפקד האוכלוסין, אך כתב גם על התנאים הדמוגרפיים של הצוענים ההונגרים ועל הקריירה של סטטיסטיקאים ודמוגרפים הונגרים מצטיינים שכבר נפטרו. הוא המחבר והעורך של יותר ממאתיים פרסומים; רוז'ה עורך הטור הדמוגרפי של כתב העת לסקירת ספרות אלקטרונית של הספרייה המרכזית לסטטיסטיקה בשם International Statistical Observer.
לילי פרג
קורות חיים
לילי פרג נולדה בישראל. היא סיימה תואר ראשון באוניברסיטת בן-גוריון בנגב ותואר שני באוניברסיטת תל אביב. היא עברה לאוסטרליה בשנות ה-90 כדי לקבל דוקטורט באוניברסיטת סידני, אותה השלימה בשנת 1998.
בין השנים 1998–2001, השתלמה במכון לגנטיקה באוניברסיטת קלן, גרמניה.
בשנת 2001 הצטרפה לאוניברסיטת ניו אינגלד באוסטרליה. מאפריל 2016 כיהנה פרג כיושבת ראש המחלקה לביולוגיה של הקרקע, מיקרוביולוגיה ומגוון ביולוגי. ב-2018 קודמה לדרגת פרופסור חבר.
המחקר של פרג התמקד באקולוגיה מיקרוביאלית בקרקע ובאינטראקציות בין צמחים למיקרוביאלים. היא לימדה מיקרוביולוגיה, ביוכימיה וביוטכנולוגיה באוניברסיטת ניו אינגלנד.
היא נבחרה לנשיאת חטיבת מדעי מערכות הקרקע של האיגוד האירופי למדעי כדור הארץ (EGU), והייתה אמורה להתחיל בתפקיד באפריל 2019.
הירצחה
ב-11 בינואר 2019 הגיעו לילי פרג ואחותה, פרחיה סרוסי, בת 63 מרחובות, עובדת רשות המיסים בישראל מזה 36 שנים, לארגנטינה, כדי לבקר את בנה של סרוסי, גלעד (גיל) פרג בן ה-36, המתגורר במדינה.
האחיות לנו בדירה ששכרו בעיר מנדוסה. בני משפחתן של השתיים יצרו איתן קשר לאחרונה, ביום שבת בלילה שבין ה-11 ל-12 בינואר, ומאז נותק איתן הקשר. החשוד ברצח, גלעד פרג סיפר לחוקרים כי למחרת בבוקר הגיע למקום ולקח אותם לביתו. לפי מצלמות האבטחה באזור, הגיעו האחיות לביתו בשעה 10:15 בבוקר. פרג טען כי האחיות עזבו באותו ערב באוטובוס למנדוסה. הפעם האחרונה ששתי האחיות נראו, הייתה כשיצאו מביתו של פרג, והתכוונו ללכת לכיוון תחנת האוטובוס בדרך לדירה שלהן.
המשטרה המקומית איתרה את הגופות של לילי פרג ואחותה בחצר ביתו של החשוד ברצח, גלעד פרג. הגופות כוסו באבנים ונמצאו בעומק של כמטר וחצי. המשטרה עשתה שימוש בכלבים כדי לאתר את הגופות.,
המשטרה סיימה לזהות את גופות לילי פרג ואחותה, והן הוטסו לישראל, ונקברו ב-12 בפברואר, בתום הליך בדיקה במכון לזיהוי פלילי. בבדיקת הגופות הנרצחות בישראל נתגלה כי לילי פרג נרצחה בשלוש יריות ואחותה בחניקה.
גלעד פרג עבר כבר ב-2019 חמש בדיקות פסיכיאטריות שונות, ובשלושה מהן נקבע כי מדובר באדם שסובל מסכיזופרניה ויש לאשפזו במוסד סגור. בנובמבר טענו עורכי דינו כי אינו כשיר לעמוד לדין. באוקטובר 2021 נפתח משפטו. והוא הורשע ברצח אימו ודודתו ונגזר עליו מאסר עולם.
JetBrains
JetBrains s.r.o (לשעבר IntelliJ s.r.o; מבוטא כ-גֶּ'טְבְּרֵיְנְס) הוא תאגיד תוכנה צ'כי, אשר הוקם ב-14 באוגוסט 2000. התאגיד מציע כלים למפתחי תוכנה ומנהלי פרויקטים. החברה מציעה סביבות פיתוח לשפות תכנות שונות.
השקת סביבת הפיתוח המשולבת IntelliJ IDEA לפיתוח בעיקר ב-Java בשנת 2001 והשקת שפת התכנות Kotlin לפיתוח במכונה הווירטואלית של ג'אווה (JVM) בשנת 2011 היו מאבני הדרך החשובות ביותר בהיסטוריה של החברה.
ב-2019 היו יותר מ-8 מיליון משתמשים בכלים מבית JetBrains, והיא מחזיקה ב-9 משרדים ברחבי העולם: בפראג, סנקט פטרבורג, מוסקבה, מינכן, בוסטון, נובוסיבירסק, אמסטרדם, פוסטר סיטי שבקליפרוניה ובמריטון שבניו ג'רזי. החברה החזיקה בכ-1,256 עובדים, כאשר הגיל הממוצע של עובד ב-JetBrains היה 33.
בחלקו השני של העשור השני של המאה ה-21, קהילת המשתמשים של JetBrains גדלה באופן מתמשך, כאשר בשנת 2015 עמדה על כ-2.7 מיליון משתמשים, בשנת 2016 על 3.7 מיליון, בשנת 2017 על 5 מיליון, בשנת 2018 על 6 מיליון, ובשנת 2019 על יותר מ-8 מיליון משתמשים – גדילה של כ-196.3% ב-4 שנים (ביחס למספר המשתמשים בשנת 2015).
מאז הקמתה, זכתה JetBrains ב-80 פרסי תעשייה בינלאומיים.
כלים לחינוך
בנוסף, JetBrains מציעה אפליקציה חינמית בשם Toolbox App לניהול סביבות הפיתוח שלה: התקנה, הסרת התקנה, עדכונים – ניתן לבצע גם עדכונים אוטומטיים לסביבות הפיתוח.
היסטוריה
JetBrains (לשעבר IntelliJ Software) נוסדה בשנת 2000 על ידי שלושה מפתחי תוכנה: סרגיי דימיטריב, ולנטין קיפאקטוב, ואיוג'ין בלייאב בפראג, צ'כיה.
המוצר הראשון של החברה היה IntelliJ Renamer, כלי לייעול הקוד ללא התערבות בהתנהגותו החיצונית (Code Refactoring), ב-Java.
בשנת 2012, אחרי ששירת כמנכ"ל החברה במשך 12 שנים, עבר דימיטריב לתחום הביואינפורמטיקה ומינה שני מנכ"לים חדשים: אולג סטפנוב ומקסים שפירוב.
סולומון דניאל
סולומון דניאל (נולד ב-21 ביולי 1991) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר האחורי בהפועל אום אל פחם. אחיו, הוא הכדורגלן שמעון דניאל.
קריירה
דניאל, התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מכבי קריית גת. בשנת הצטרף למ.ס. קריית גת מליגה ב' בה שיחק שנתיים עד לאיחוד עם מכבי קריית גת ודניאל היה חלק מהקבוצה המאוחדת עירוני קריית גת. ב-14 בספטמבר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–1 נגד הפועל ערד. שבוע לאחר מכן, הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–3 נגד אותה היריבה, הפעם במסגרת גביע המדינה.
בקיץ הושאל למכבי קריית מלאכי במדיה רשם 3 שערים ב-26 משחקים, אך לא הצליח למנוע את הירידה שלו לליגה ב' לאחר שהתחילה את העונה עם מינוס 9 נקודות. בסיום העונה, חזר לקריית גת ששיחקה אז בליגה הלאומית.
בקיץ חתם בהפועל רמת השרון. ב-12 בספטמבר 2016 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה הלאומית בניצחון 1–2 נגד הפועל רמת גן.
בקיץ חתם בבית"ר תל אביב רמלה בה שיחק שנתיים ואף מונה לקפטן המועדון בעונה השנייה.
ב-12 ביולי 2019 הצטרף להפועל חדרה מליגת העל. ב-24 באוגוסט 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל בתיקו 1-1 נגד מ.ס. אשדוד. כעבור שנה, חזר לרמת השרון בליגה הלאומית.
בקיץ חזר לליגת העל כאשר חתם בהפועל נוף הגליל. ב-6 בינואר 2022 חתם בהפועל ירושלים.
ב-29 במאי 2022 חתם בהפועל אום אל-פחם.
צפון דוברוג'ה
צפון דוברוג'ה (ברומנית: Dobrogea de Nord, או פשוט Dobrogea; בבולגרית: Северна Добруджа, Severna Dobrudzha) הוא החלק של דוברוג'ה בתוך גבולות רומניה. הוא שוכן בין נהר הדנובה התחתון והים השחור, וגובל בדרום בדרום דוברוג'ה, שהוא חלק מבולגריה.
ז'אק אלבלא
ז'אק אלבלא (ביוונית: Ζακ Αλμπάλα; באנגלית: Jack Albala; נולד ב-26 ביולי 1901) היה יהודי-יווני, ששימש כראש "שירות הסדר היהודי" (המשטרה היהודית) בגטו סלוניקי במהלך שואת יהודי יוון, ולאחר שילוחו למחנה הריכוז ברגן-בלזן שימש שם כ"זקן היהודים". בתום המלחמה נשפט ביוון בעוון שיתוף פעולה עם הנאצים והתאכזרות ליהודים, ונידון ל-15 שנות מאסר.
צפון דוברוג'ה
היסטוריה
בסביבות 600 לפני הספירה, יישבו היוונים את חוף הים השחור והקימו מבצרים רבים: טומיס (קונסטנצה של היום), קאלאטיס, היסטריה, ארגאם, הרקלאה, אגיסוס. לאחר שהציוויליזציה היוונית התפוגגה, דוברוג'ה הפכה למחוז רומאי. אחד השרידים השמורים ביותר מתקופה זו הוא מצודת אניסלה.
ז'אק אלבלא
חייו
אלבלא נולד ב-26 ביולי 1901 בבלגרד שבסרביה, ולאחר מכן עבר לקסטוריה שביוון. עבר לווינה, ושימש שם כמדריך תיירים מהמזרח, וכך רכש את השפה הגרמנית. סמוך לפרוץ מלחמת העולם השנייה נמלט לסלוניקי, שם חי בעוני ונסמך בעיקר על כספי הסיוע שקיבל מהקהילה הישראלית או מעבודות שונות כמוביל.
צפון דוברוג'ה
היסטוריה
בין המאה ה-7 והמאה ה-14, דוברוג'ה הייתה חלק מהאימפריה הבולגרית הראשונה והאימפריה הבולגרית השנייה.
ז'אק אלבלא
המועצה והמיליציה היהודית
גרמניה הנאצית פלשה ליוון באפריל 1941 לאחר ניסיונות איטליה לפלוש ללא הצלחה. צבא יוון הצליח להדוף את פלישת הצבא האיטלקי אך לא את פלישת הצבא הגרמני. יוון חולקה לשלושה אזורי כיבוש: גרמני, איטלקי ובולגרי. סלוניקי, ובה מרבית יהודי יוון, הייתה תחת שלטון הגרמנים.
צפון דוברוג'ה
היסטוריה
במשך תקופה קצרה במאה ה-14 הפכה דוברוג'ה לחלק מוולאכיה תחת שלטונו של הוויווד מירצ'ה הזקן. עם זאת, השטח היה תחת שלטון עות'מאני מאמצע המאה ה-15 ועד 1878, אז הוענק לרומניה על תפקידה במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878), וכפיצוי על העברת דרום בסרביה. על פי אמנות סן סטפנו וברלין, רומניה קיבלה את צפון דוברוג'ה ואילו נסיכות בולגריה שהוקמה באותה העת קיבלה את החלק הדרומי הקטן יותר של האזור. לאחר מלחמת הבלקן השנייה בשנת 1913, סיפחה רומניה גם את דרום דוברוג'ה הבולגרית, עליה שלטה עד לחתימת הסכם קראיובה מ-1940. ההסכם אושר על ידי בריטניה, צרפת של וישי, גרמניה הנאצית, ממלכת איטליה, ברית המועצות וארצות הברית. הוא כלל חילופי אוכלוסין שפינו את המיעוט הבולגרי מצפון דוברוג'ה לחלק הדרומי. במקביל הובאו הרומנים (כולל ארומנים ומלנו-רומנים) מדרום דוברוג'ה מצפון לגבול.
ז'אק אלבלא
המועצה והמיליציה היהודית
ב־1941 מינו הנאצים את שבתאי שאלתיאל לתפקיד ראש כל יהדות יוון. מכיוון שלא ידע גרמנית שכר לשירותיו את אלבלא כמתורגמן.
צפון דוברוג'ה
גאוגרפיה
שטחה של צפון דוברוג'ה כולל את המחוזות של קונסטנצה וטולצ'ה, בשטח כולל של 15,570 קמ"ר והאוכלוסייה הנוכחית היא מעט פחות מ-900,000.
הדלתה של הדנובה
הדלתה של הדנובה מורכבת מאגמים רבים. החשובים שבהם הם:
ז'אק אלבלא
המועצה והמיליציה היהודית
הוועדה הצליחה לשחרר מן העבודה ראשי משפחות גדולות, נכי מלחמה ותלמידי גימנסיות ואוניברסיטאות, באמצעות מס פדיון בסך מיליון דרכמות (150 פרנקים לערך). העשירים והאמידים חויבו בתשלומים גדולים ממעוטי היכולת. תנאי התברואה הוטבו. הוועדה הייתה מתכנסת ודנה בבעיות השוטפות. אלבלא התלווה לשלתיאל בכל הפגישות.
במשך הזמן התגלו תככים שקיימו שאלתיאל ואלבלא עם דוקטור מרטן ובעקבות זאת החליטה הוועדה להתפטר. אך עקב איומו של מרטן לפיו, אם תתפטר הוועדה ישלח את כל חבריה למחנה ריכוז- חזרה בה הוועדה מהתפטרותה ואלבלא הוחלף בדוקטור צבי קורץ- ששב מגלותו בווינה. מאז החלפתו נהג שלתיאל בותרנות וחדל לכפות על אחרים את השקפותיו.
אלבלא הואשם במעילה בכספי יהודים ונאסר.
כאשר הונהגה מדיניות הטלאי ביוון כל טלאי סומן במספר כאשר מספרים 1–1000 נועדו לעובדי הקהילה, חברי המועצה, לוועד העזרה הסוציאלית ולכל אלו שהשתתפו בביצוע חוקי הגזע. הרב קורץ קיבל את טלאי מספר 1 ואלבלא את טלאי מספר 2.
בסלוניקי פעלו 3 גטאות. אלבלא הועמד בראש שירות הסדר היהודי, שמטרתו הייתה לפקח על ביצוע פקודות הגרמנים בעיר. בראשיתו משמר זה נקרא 'פוליטופילאקי' ומנה 250 איש. בין היתר ניהל המשמר את הכניסה לגטאות. בהתחלה חשבו הנוצרים שמטרת משמר זה הייתה להחליף את המשטרה הרגילה אך לאחר מכן התגלה שהייתה זו תחבולה של הנאצים על מנת להבטיח את צייתנותם ושיעבודם של היהודים - על ידי היהודים עצמם- במטרה להגלותם ולהשמידם לאחר מכן. היהודים עצמם חשבו בהתחלה שהקמת גוף זה היא חלק מהתוכנית להפוך את הגטו לעיר אוטונומית. מי ששירת במשטרה היהודית הזו היו קצינים ותת קצינים לשעבר של המשטרה היוונית, כמו גם פליטים יהודים ממרכז אירופה שהגסטפו פרש עליהם את חסותו. שוטרים מארגון זה נשאו על זרועם סרט צהוב שעליו נכתב ביוונית ובגרמנית "שוטר יהודי". כזה היה אלבלא, שדיווח מדי יום לגסטפו על הפעילויות שלו ושל פקודיו.
טרנספרים ומחנה ברגן בלזן
ב-2 באוגוסט 1943 נשלח אלבלא בטרנספורט לברגן בלזן בקבוצה שמנתה 441 יהודים, מתוכם 367 בעלי אזרחות ספרדית ו74 נושאי תפקידים לשעבר בקהילה. יחד עם אלבלא נשלחו גם אשתו הצעירה לורי/לורה (24.5.21) ובנם הפעוט זיגורד (29.10.42). לבעלי האזרחות הספרדית נאמר שהם נשלחים לתקופת מעבר בגרמניה לפני שיוכלו לשוב למולדתם. אלבלא שימש כמתורגמן בין הנאצים האחראיים על המשלוח לבין היהודים והוא ואדם נוסף מונו לראשי המשלוח. המשלוח הגיע לברגן בלזן ב 13 באוגוסט 1943. הנשלחים חולקו לשתי קבוצות - בעלי אזרחות יוונית ובעלי אזרחות ספרדית. היוונים שוכנו בצריפים יחד עם יהודים שנשלחו מהולנד. אלבלא פיקד על קבוצה זו. עד מהרה סרו למרותו גם אלפי יהודים נוספים שנשלחו מהונגריה, צ'כוסלובקיה, הולנד ומקומות אחרים. תת-המחנה הזה נקרא "מחנה הכוכבים" או "מחנה אלבלא" (במקורות מסוימים -ראה שואת יהודי יוון" עמוד 183) ואלבלא שימש בו כזקן המחנה. מעמד זה העניק לו-מלבד היוקרה והסמכויות של 'זקן המחנה'- יתרונות חומריים ונוחיות, והחשוב מכל אוכל בשפע שלא נמנע מלהתחלק בו עם ידידיו וחבריו.
למחנה הכוכבים הייתה ה"פריבילגיה" של ניהול עצמי עד לרמה מסוימת. בעוד שתחושה זו של שליטה הייתה בדויה ברובה ובעיקרון מטרת התפקיד הייתה לבצע את הוראות האס אס, היה אפשר להקל על חלק מהאכזריות. אלבלא הוסמך לבצע את הענישה במחנה בכוכבים, אך הוא נחשב למושחת. בהתמודדות עם מקרי גניבה (בעיקר זו של לחם) יעצו לו "הועדה השיפוטית" לכאורה, שהובלה על ידי עורכי דין שבין האסירים, שהאובייקטיביות והיושרה שלהם הייתה בעלת אמון נרחב.
באפריל 1945 יצאו 3 טרנספורטים מברגן בלזן לכיוון טרזיינשטט. הרכבת השלישית עזבה את ברגן בלזן ב 10 באפריל ועליה הועלו אלבלא ומשפחתו. בנו זיגורד נפטר ברכבת במהלך הנסיעה.
לאחר המלחמה
לאחר המלחמה ניסה אלבלא לשוב לסלוניקי דרך יוגוסלביה, שם נתפס ונעצר יחד עם חבריו על פי דרישת קהילת סלוניקי.
בין ה 2 ל-4 ביולי 1946 הועמד למשפט יחד עם 53 יהודי סלוניקי אחרים, בניהם אשתו, הם במתן עזרה לגרמנים, התעללות והתאכזרות ליהודים, קבלת טובות מן הגרמנים ועוד. מתוך 53 היהודים במשפט זה נפלה האשמה בעיקר על 16 נאשמים, ביניהם אלבלא ואשתו. אלבלא הפסיד במשפט ונידון ל 15 שנות מאסר.
פודיל
פודיל (באוקראינית: Поділ, ברוסית: Подол - פודול) הוא שם של אזור היסטורי של קייב ושל רובע או "ראיון" מנהלי - "הרובע פודיל" (באוקראינית: Подільський район) ,יחידה מנהלית בתוך קייב, בירת אוקראינה, שהוקמה סביב אזור זה.
פודיל
פודיל ההיסטורי הוא אחד האזורים העתיקים ביותר של העיר, עריסת חיי המסחר והמלאכות שלו. עדיין קיימים בו הרבה מסממניו ההיסטוריים והאדריכליים ובזמנים האחרונים התגלו בו אף אתרים ארכאולוגיים חדשים.
בין האטרקציות המיוחדות של האזור הזה ניתן לציין:מנזר עליית השמיים בקייב (מנזר פרוליבסקי) היושר, האוניברסיטה הלאומית- האקדמיה מוהילה, ביתו של איוואן מזפה, המזרקה של שמשון, גבעת הטירה (הורה זמקובה), המורד אנדריביסקי - החיבור הראשי בין פודיל לבין עיר העילית האדמיניסטרטיבית, המורד בוריצ'יב, הנמל קייב, הרכבל של קייב, ככר פושטובה וככר קונטרקטובה.
הרובע המודרני פודיל, יחד עם צביונו התיירותי והתרבותי, מהווה גם אחד מאזורי העסקים, המסחר והתחבורה העיקריים של קייב.
הרובע (ה"ראיון") פודיל
האזור שבגבול הצפון של ניז'ני ואל נקרא בעבר "פלוסקאיה צ'אסט" או "פלוסקאיה סלובודה" ועד למלחמת העולם השנייה אוכלס על ידי אוכלוסייה יהודית ענייה.
דמוגרפיה
לפי הערכות משנת 2010 גרים בפודיל כ-180,500 תושבים.
היסטוריה
פודיל הוא האזור העתיק ביותר של קייב. משמעותו שמה היא קשורה למיקומו "למטה". רחובות מסוימים של פודיל שימשו בימי רוס של קייב לסוחרים ולבעלי מלאכה, משם השמות "דגטיארי" (רחוב הזפתים), "גונצ'ארי" (הקדרים), קוז'מיא'קי (הבורסקאים) שניתנו לרחובות. (בימינו הרחוב קוז'מיאקי נקרא ווֹזדוויז'נקה ומתגוררים בו הרבה אילי הון ). פעל כאן נמל ומכס. .כמה מבתי השכונה מקורם במאות ה-11-9. לאורך הנחל גליבוצ'יצה נבנתה אז שורה של ביצורים, הנראים כיום ברחוב ורחני ואל (הפיר העליון) וניז'ני ואל (הפיר התחתון). מרכז העיר העתיקה היה טורז'ישצ'ה, כיום ככר קונטרקטובה.
לפודיל מקום חשוב בתולדות הכנסייה האורתודוקסית של אוקראינה ושל רוסיה. כחצי מאה לפני האימוץ הרשמי של הדת הנוצרית אורתודוקסית על ידי שליטי הארץ, בפודיל נפתחה הכנסייה האורתודוקסית הראשונה שברוסיה כולה. מומחים סבורים כי היא ניצבה במקום של הכנסייה איליה הקדוש של ימינו. בשנת 899 תושבי העיר הוטבלו לנצרות במי נחל פוצ'אינה. את בני הנסיך ולדימיר הראשון הטבילו במעין חרשצ'אטיצקי.
אחרי הרס החלק העליון של העיר על ידי הפולשים המונגולים, פודיל הפכה לרובע המרכזי של קייב. במאות ה-14-19 כאן נמצאו בית המשפט, "האחווה של קייב" שהיווה מוקד התנגדות לחדירת הדת הקתולית לאוקראינה והאקדמיה מיסודו של פטרו מוגילה. במאה ה-17 התחוללה במקום בניה מואצת. החל משנת 1797 התקיימו בה ירידים שנתיים. על 2008 בתיה מתוך 3672 הבתים של קייב כולה, פודיל הפכה לשכונה הכי מאוכלסת בעיר. אולם הדליקה הגדולה משנת 1811 החריבה את הרובע במידה רבה והמראה שלה אחרי שיקום השתנה. הרובע תוכנן מחדש ונבנו רחובות חדשים רבים, שנשארו עד ימינו. אז נבנו למשל בית קונטרקטובי, המשמש בימינו את האוניברסיטה הלאומית על שם פטרו מוהילה, פסאז' הקניות וכו'. בשנים 1970-1960 נסקרה המורשת ההיסטורית של המקום ונמנו בו למעלה מ 3,000 מבנים, כולל 226 אנדרטאות, 431 מתחמים אדריכליים ו-99 מבנים ממוריאליים.
תעשייה
בשטח הרובע - בגבולו הצפוני מתרכזים כ-50 מפעלים, ביניהם ידועי שם בעולם: מפעל "זאו" ליינות מבעבעבים מסוג שמפניה "סטוליצ'ני", "מפעל הבירה בפודול", המפעל "זאו" לויטמינים, המפעל לתרופות "פארמאק".
תחבורה
פודיל מחובר למערכת המטרו של קייב באמצעות שלוש תחנות של הקו אובולונסקו-טרמקיבסקה:תחנת טאראס שבצ'נקו, תחנת הככר קונטרקט (קונטרקטובה פלאשצ'ה), וככר הדואר - (פושטובה פלאשצ'ה). הרכבל של קייב מספקת הסעה בין פודיל לאזור העיר העילית של קייב (קייב העתיקה) והיא משמשת בדרך כלל את רוב התיירים. בעבר גם הנמל של קייב סיפק הסעות על הנהר דניפרו ובהמשך כלי השיט שימשו רק להסעות תיירים.
קישורים חיצוניים
באוקראינית
אספן (קולורדו)
אספן היא עיירת סקי יוקרתית ופופולרית בהרי הרוקי, בקולורדו.
העיר הוקמה בסוף המאה ה-19 כמחנה של כורי-כסף, על אדמות שבט היוט. העיירה נקראה על שם מין מסוים של עצי צפצפה הנפוצים באזור.
אספן שוכנת בחלק הדרומי ביותר של עמק רורינג פורק ("Roaring Fork Valley") ולאורך נהר רורינג פורק שהוא יובל של נהר הקולורדו. הכביש המהיר המוביל לעיר הוא "כביש 82", כבישים אחרים המובילים לעיר נחסמים בעונת החורף.
ערים תאומות
לאספן שש ערים תאומות.
פאולו פורפורה
פאולו פּורפּורה (באיטלקית: Paolo Porpora; 1617 – 1673) היה צייר איטלקי מתקופת הבארוק המאוחרת, שפעל בעיקר בנאפולי והתמחה בטבע דומם פרחוני. הוא מתועד כתלמידו של ג'אקומו רקו, אביו של ג'וזפה רקו, ונאמר כי עבד תחת אניאלו פלקונה. הוא הצטרף לאקדמיה של סן לוקה מהשנים-1656 עד 1658. נראה שהוא הושפע ברומא מציירי טבע דומם הולנדים. בין תלמידיו היו ג'ובאן בטיסטה רואופולו ואונופריו לוט הנפוליטני (נפטר ב-1717).
גרודז'ונדז
גרודז'ונדז (, ; בגרמנית: Graudenz, גראודנץ) היא עיר עתיקה בפרובינציית קויאוויה-פומרניה שבצפון פולין, על גדות הוויסלה.
מבחינה מנהלית השתייכה העיר בין השנים 1975–1998 לווייוודת טורון, ומאז ייסודה של פרובינציית קויאוויה-פומרניה ב-1999 היא משתייכת אליה.
היסטוריה
העיר נוסדה במאה ה-11 על מדרון גבעה על גדות נהר הוויסלה, בידי האבירים הטבטונים, והייתה לעיר נמל מרכזית. ב-1466 צורפה העיר לפולין, ועם חלוקת פולין ב-1772 עברה לשלטון פרוסיה. ב-1918, עם כינון הרפובליקה הפולנית השנייה, שבה העיר לפולין.
בימי מלחמת העולם השנייה חוותה העיר הרס רב כערים פולניות רבות אחרות, אולם השתמרו בה מספר מבנים מרשימים המושכים אל העיר תיירות. בעיר שכן מחנה משנה של מחנה הריכוז שטוטהוף. המחנה החל לפעול ב-22 בספטמבר 1944 ועד ינואר 1945. ידוע על כ-1,000 נשים רובן יהודיות שהועסקו בעבודת פרך במחנה בבניית שדה תעופה לצבא הגרמני.
גוסטבה יארצקה
גוסטבה יארצקה (בפולנית: Gustawa Jarecka בנובמבר 1908, קאליש, פולין - 22/23 בינואר 1943, ורשה, פולין הכבושה) הייתה סופרת, מורה לפולנית, מתורגמנית, מחנכת והוגה דעות פולניה מתבוללת ממוצא יהודי.
תולדות חייה
גוסטבה יארצקה הייתה סופרת פולנייה ממוצא יהודי. היא כתבה רומנים רבים ואף תרגמה ספרים לפולנית. עד מלחמת העולם השנייה הייתה הסופרת הצעירה רחוקה מן החיים היהודים וגילתה עניין מועט בלבד בעניינים יהודים. יארצקה הושפעה מן התפיסה הקומוניסטית-סוציאליסטית והשפעה זו הופיעה רבות ביצירותיה הספרותיות. ליארצקה נולדו שני ילדים, הראשון מנישואי בוסר שהתפרקו, לא ידוע מי הוא אביו של בנה השני.
הגירוש לגטו ורשה ותרומתה לארכיון עונג שבת בגטו ורשה
לאחר כיבוש פולין על ידי גרמניה הנאצית בשלהי 1939, נשלחה יארצקה לגטו ורשה, יחד עם שני בניה, בני ה-12 וה-3. השהות בגטו היא זו שמשכה אותה בעל כורחה אל סביבה יהודית. יארצקה הועסקה במזכירות הקהילה ובנה הבכור עבד בתור שליח בקהילה. היא מונתה על ידי היודנראט לעבוד במחלקה שנקראה "המשרד לתרגום ותכתובת" בשל ידיעתה את השפה הגרמנית. ארכיון עונג-שבת גייס אותה להעתקת מסמכים של היודנראט שכללו בעיקר מסמכים סטטיסטיים וכרוזים רשמיים כדי לשמור אותם בארכיון הסודי. על אף הסבל הרב והסכנה, עבדה יארצקה אחר הצהריים לטובת הארכיון המחתרתי שפעל בגטו תחת אפם של הנאצים. ארכיון זה היה מיזם תיעוד של ההיסטוריון היהודי- פולני עמנואל רינגלבלום, אשר תיעד את חייהם של היהודים בגטו ורשה ללא ידיעתם של הנאצים, שכן התיעוד בגטו היה אסור בתכלית האיסור. תפקידה של יארצקה היה העתקת המסמכים החשובים מארכיון הקהילה. היא גם כתבה דוח מפורט על האקציה הראשונה של יהודי ורשה. בנוסף, תיעדה במסמכים שונים את חיי היומיום של היהודים בגטו. היא ניצלה מהסכנות השונות של מבצע החיסול הראשון של יהודי ורשה. יארצקה חשבה פעמים רבות על מעבר לצד הארי, אך לא היה לה את הכסף הדרוש למעבר שכזה. היא ביקשה עזרה מידידיה הפולנים, אך העזרה מעולם לא באה.
במשרד לתרגום ותכתובת פגשה את מרסל רייך-רניצקי. בעדותו סיפר: "עבדנו במחלקה, שהועסקו בה ארבעה אנשים: משפטן צעיר, סופרת פולנייה ידועה למדי, גוסטבה יארצקה, מתרגמת מקצועית ואני. אני הצעיר ביותר, צעיר בעשר עד חמש עשרה שנים מן האחרים, התמניתי למנהל משרד. משום שאולי ייחסו לי כישורים ארגוניים? בעיקר משום שידעתי גרמנית טוב יותר מאותם אנשים שעכשיו הייתי ממונה עליהם."
רייך-רניצקי העיד מתוך היכרותו עם יארצקה. הוא היה מספר על איך הוא הכתיב ליארצקה את הטקסט הגרמני כדי שתתרגם אותו לפולנית: "האם אהבתי אותה? את הסופרת הפולנייה גוסטבה יארצקה? כן, אבל יחסי אליה היה שונה לחלוטין מיחסי לטוסיה".
רייך רניצקי היה מספר על כך שצ'רניאקוב, ראש היודנראט היה מסייע בנדיבות לאינטלקטואלים מחוסרי עבודה בגטו - בדרך כלל העסיקם באחד ממשרדי היודנראט. מאחר שגוסטבה ידעה להדפיס במכונת כתיבה וידעה גם גרמנית, שלחו אותה למשרדו של רייך רניצקי. הוא תיאר אותה בתור אישה רזה, שיערה חום ועיניה כחולות, בתחילת שנות השלושים לחייה, מאופקת ושקטה. היא הייתה סופרת די ידועה, גם אם לא מפורסמת. כשספרה הראשון התפרסם הייתה צעירה מאוד. בעקבות הספר הראשון הופיעו לפני המלחמה עוד שלושה ספרים - רומנים ריאליסטים שחלקם לפחות מתרחש במעמד הפועלים ובהם ביקורת חברתית בעלת אופי קומוניסטי-סוציאליסטי".
גוסטבה יארצקה עצמה הרשימה אותי עמוקות כמעט מן הרגע הראשון. מה שחיבר בינינו הייתה, פעם נוספת, הספרות - לא הספרות הגרמנית, שעליה ידעה רק מעט, וגם לא הספרות הפולנית, שרק מעט ממנה הכרתי. דיברנו בעיקר על צרפתים ורוסים, על פלובר ועל פרוסט, על טולסטוי. לשיחות האלו אני חב רבות. גוסטבה הייתה בשבילי דמות מנוגדת: לא זו בלבד שהייתה מבוגרת מטוסיה, היא הייתה גם בשלה יותר ועצמאית. מבלי לדעת מצאתי אצלה עזרה, שאמי כבר לא יכולה לתת לי - וטוסיה עדיין לא יכולה. אני נוטה לחשוב שגוסטבה אהבה אותי."
מתוך יומנה של יארצקה
"צווארנו נתונים בלולאת חנק (...) כאשר הלחץ שוכך לרגע, אנו פולטים צעקה. אין להמעיט מחשיבותה. פעמים רבות בהיסטוריה הדהדו צעקות כאלה; זמן רב הן הדהדו לשווא ורק הרבה יותר מאוחר הן עוררו הד. מסמכים וזעקת כאב, אובייקטיביות ולהט רגשות אינם מתיישבים זה עם זה", הודתה יארצקה. "התשוקה לכתוב חזקה כמו הדחייה שמעוררת המילים עצמן. אנו שונאים מילים מפני שלעיתים קרובות מאוד הן משמשות כיסוי לנביבות או לרוע. אנו בזים להן משום שהן מחווירות בהשוואה לרגשות המייסרים אותנו. ובכל זאת, בעבר הבעיה המילה את כבוד האדם, והייתה הקניין המועיל ביותר שלו, אמצעי לתקשורת בין בני אדם. המסמכים והרשימות האלה הם רמז שדומה למפתח של תעלומה בסיפור בלשי. אני זוכרת מילדותי סיפור כזה מאת קונן דויל שם הקורבן הגוסס כותב בשארית כוחותיו מילה אחת על הקיר המכילה הוכחה לאשמתו של הפושע. המילה הזאת, המשורבטת בידי אדם גווע, השפיעה בעבר על דמיוני …אנחנו כותבים את הראיות לפשע."
מותה
סופה של יארצקה ידוע לנו מתוך עדותו של מרסל רייך-רניצקי: הוא זכר בבירור את פגישתו האחרונה עמה. זה היה ב-18 בינואר 1943, ביום הראשון של האקציה של ינואר, כאשר הגרמנים נתקלו לראשונה בהתנגדות חמושה בגטו. יארצקה, שני ילדיה ורייך-רניצקי עם אשתו החדשה, היו כולם בהמון שצעד אל רכבות המוות. רייך-רניצקי ואשתו החליטו לברוח. הוא אמר ליארצקה לברוח איתם, היא אמרה שהיא וילדיה מוכנים. אבל כאשר רייך-רניצקי ואשתו פרצו בריצה מטורפת, יארצקה נשארה בטור האנשים. אולי הילד הקטן שלה שהיה אז בן 4 לא היה יכול לרוץ. "גוסטבה יארצקה לא באה בעקבותינו, היא ושני בניה נספו בקרון לטרבלינקה."
נס הצפת הגרזן
נס הצפת הגרזן, הוא נס המופיע ב, שאותו חולל אלישע הנביא. אלישע, שאיתו התגוררו בני הנביאים מקבל את דבריהם על כך שמקום מושבם הנוכחי "צר ממנו" ויחד איתם מחליטים להעתיק את מקום מושבם. בהגיעם לשפת נהר הירדן, לשם רצו לעבור, ניגשים לחטוב עצים לבניית מגוריהם החדשים. במהלך חטיבת העצים נפל גרזנו של אחד מבני הנביאים לנהר. אותו בן נביאים הביע את צערו בפני אלישע על כך שגרזנו, שהיה שאול, נפל ואין לו את האמצעים הכספיים לפצות על הגרזן השאול. אלישע לוקח חתיכת עץ וזורק למקום בו נפל הגרזן ובנס, צף הגרזן.
ניתוח הסיפור המקראי
מקובל לשייך את הסיפור לסוגת השבח הקצר, סיפור שעיקר מטרתו להפגין את גדולתו של הנביא כמחולל נסים, ומקורו אולי במסורות שהתהלכו בעל-פה בקרב חוגי "בני הנביאים". הסיפור נחקר אך מעט.
הדיוויזיה ה-93 (האימפריה הגרמנית)
הדיוויזיה ה-93 (בגרמנית: 93. Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.
היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה ב-10 בספטמבר 1916 בחזית המזרחית, שם נלחמה עד לחתימת הסכם ברסט-ליטובסק. אחר כך השתתפה בכיבוש רוסיה הגדולה והשתתפה בקרבות נגד הבולשביקים בצד אוקראינה. חלקים מהדיוויזיה נשארו באוקראינה עד מרץ 1919, ולאחר מכן הוחזרו הביתה ושוחררו שם.
אנה מריה אורוסקו
אנה מריה אורוסקו אריסטיזאבל (בספרדית: Ana María Orozco Aristizábal; נולדה ב-4 ביולי 1973) היא שחקנית קולומביאנית.
ביוגרפיה
אורוסקו נולדה בבוגוטה שבקולומביה ב-1973, בתם של השחקן לואיס פרננדו אורוסקו ושל שדרנית הרדיו כרמנזה אריסטיזאבל.
קריירה
ב-2006 היא שיחקה את סוזן מאייר בגרסה הקולומביאנית של הסדרה "עקרות בית נואשות". באותה שנה גילמה את פילאר בסרט הספרדי-ארגנטינאי "הרפתקאות פרז ופניני השיניים".
בשנת 2007 גילמה את הלנה בסדרה "Mujeres asesinas"; המבוססת על סדרה ארנגטינאית באותו שם.
בשנת 2014 שיחקה את התפקיד הראשי של מנואלה פז בטלנובלה הארגנטינאית "אנחנו משפחה"של ערוץ טלפה.
בשנת 2020 שיחקה את דמותה של מילנה חימנז מנדוזה בסדרת הפשע הספרדית "בעקבותיה".
אנונה קשקשית
אנונה קשקשית (שם מדעי: Annona squamosa) הוא עץ פרי ירוק-עד קטן יחסית בעל עלים צרים וחלקים, שצבעם ירוק בהיר. הפרי עגול ירקרק ומכוסה קשקשים בשרניים רבים. הפרי מכיל זרעים רבים וציפתו מתוקה, עסיסית וריחנית. מוצא העץ בשפלות הטרופיות של אמריקה המרכזית, טיפוס התפוצה סוב-טרופי. העץ גדל בארץ בתור גידול חקלאי במישור החוף.
ברפואה העממית משמשים הזרעים כתרופה כללית.
מינהל הביון הכללי (אפגניסטן)
מינהל הביון הכללי (בפשטו: د استخباراتو لوی ریاست; בדארי: ریاست عمومی استخبارات) היא סוכנות ממשלתית לביון, ביטחון וריגול הפועלת באמירות האסלאמית של אפגניסטן מאז ספטמבר 2021, כיורשתה של מינהל הביטחון הלאומי האפגני שפורק. הארגון כפוף למשרד ההגנה האפגני ואחראי על כל פעילויות המודיעין במדינה מטעם הטליבאן.
מאז השתלטות הטליבאן באוגוסט 2021, נעצרו על ידי הארגון שש מאות אנשי המדינה האסלאמית, עשרות אנשי מאפיה ופושעים אחרים.
ליזי רופר
ליזי רופר (באנגלית: Lizzie Roper; נולדה ב-1967) היא שחקנית בריטית.
ביוגרפיה
ב-2011 השתתפה רופר במחזמר הקומי "Betwixt!" שהוצג בווסט אנד. ב-2013 וב-2014 הופיעה רופר באופרת הסבון "הוליאוקס" בתפקיד סם לומקס. אחר כך חזרה להופיע בפסטיבל הפרינג' של אדינבורו בהצגת יחיד נוספת "Julie Burchill: Absolute Cult" בתפקיד העיתונאית ג'ולי בורצ'יל, שכתב טים פאונטיין וביים מייק ברדוול. ב-2015 וב-2016 שיחקה רופר בתפקיד ג'קי בסדרה הקומית "בן לוקח בת". היא השתתפה בתוכניתו של אלן דייוויס "Alan Davies: As Yet Untitled".
האספה הלאומית (סרביה)
האספה הלאומית (בסרבית: Народна скупштина / Narodna skupština) היא הפרלמנט והרשות המחוקקת בסרביה, המורכבת מ-250 נציגים הנבחרים בבחירות חשאיות מדי ארבע שנים. מיקום הפרלמנט הוא בבירת סרביה, בלגרד.
ישנן כיום כ-30 ועדות בפרלמנט.
סמכויות
כל ההחלטות מתקבלות על ידי הצבעת רוב רגיל בישיבה שבה רוב הצירים נמצאים, למעט תיקון החוקה שדורש רוב של שני שלישים.
נציגות בפרלמנט
לפחות 30% מהצירים הם נשים. ישנו איסור על הנציגים להחזיק במשרות אחרות על מנת למנוע ניגוד עניינים, אך הם נהנים מחסינות פרלמנטרית. הסיעות בפרלמנט נוצרות לא יאוחר משבוע לאחר מועד הבחירות ומכילות לפחות חמישה חברי פרלמנט.
שעה לזריחה (סדרת טלוויזיה)
שעה לזריחה (ברוסית: За час до рассвета) הוא מיני-סדרה רוסית, שפרק הבכורה שלה שודר בשירות הזרמת המדיה more.tv ב-16 בפברואר 2021. בסדרה מככב אנסמבל שחקנים כדוגמת קונסטנטין חבנסקי, אנדריי בורקובסקי, ארתור סמוליאנינוב ואחרים. ב-11 במאי 2021 פרק הבכורה עלה לשידור ברשת NTV.
עלילה
שנת 1946. קפטן דניס ז'וראבליוב, שלחם בחזית כחייל ב, מצטרף למשטרה. מייג'ור שומייקו, המכונה "השטן", שאופיו הכבד הוא אגדי, הופך להיות לשותפו ביחידה למאבק בפשעי שוד. החייל לשעבר מוצא עצמו בחקירה סבוכה: עליו ללכוד חבורת עבריינים הפועלים בעיר ואת מנהיגה טיק. ז'וראבליוב מעלה תוכנית מיוחדת, אך מתברר שהיא קשה הרבה יותר ליישום ממה שנראה במבט ראשון. עד מהרה הוא מבין שהוא במלחמה הרבה יותר מסובכת, שבה כל חבר יכול להפוך לאויב.
הפקה
המיני סדרה צולמה בפרברי מוסקבה, בעיקר בשטח של מפעלים נטושים. את תפקידה של העיר הסגורה הקטנה מילאה רובע העיר מורוזובסקי בעיר טבר.
שיווק ושידור
פרק הבכורה של הסדרה שודר ב-16 בפברואר 2021 בשירות הזרמת המדיה more.tv בשיתוף פעולה עם KinoPoisk. הצצה לסדרה הועלה ב-18 בינואר בדמות טיזר.
החרטות של מיס אוסטן
החרטות של מיס אוסטן (באנגלית: Miss Austen Regrets) הוא סרט טלוויזיה בריטי בהפקת ה-BBC. הסרט מבוסס על שנות חייה האחרונות של הסופרת ג'יין אוסטן, כשהיא מביטה אחורה על חייה, ועוזרת לאחייניתה האהובה פאני למצוא חתן. הסרט שודר לראשונה בארצות הברית ב-3 בפברואר 2008 ברשת הטלוויזיה הציבורית PBS כחלק מסדרת סרטי דרמה של "עונת ג'יין אוסטן". בבריטניה הוא שודר ב-1 BBC ב-27 באפריל 2008. התסריט מבוסס על מכתביה של אוסטן, ועל אירועים שונים בחייה.
תקציר עלילה
הסרט פותח בסצנה בה האריס ביג-ויתר, בעל אחוזת מנידאון, מציע נישואים לג'יין אוסטן והיא מסכימה להתחתן איתו. למחרת היא משנה את דעתה ודוחה את הצעת הנישואים.
ג'יין חוזרת לביתה בהמפשייר ומתחילה לכתוב את "הטיית לב". ב-1815 היא נוסעת ללונדון ומתגוררת בביתו של אחיה הנרי, העוסק בהוצאה לאור של ספריה. כשהנרי נופל למשכב, ג'יין מוצאת רופא, והוא מרבה לבקר בביתו של הנרי ומתיידד עם ג'יין. בלונדון היא מקבלת הזמנה לבקר בארמונו של הנסיך העוצר, ונפגשת עם הספרן שלו שמציע לה נושאים לכתיבת הרומן הבא שלה.
שוב בביתה שהמפשייר ג'יין ממשיכה בכתיבת "הטיית לב". היא חשה ברע, ומנסה להסתיר זאת מבני משפחתה. הנרי פושט רגל ומפסיד את כל רכושו, וגם אדוארד מפסיד כסף רב. אמם מאשימה את ג'יין במצבם הכלכלי הקשה, כיוון שסרבה להצעת נישואים מאדם עשיר.
הסרט מסתיים אחרי מותה של ג'יין עם נישואיה של פאני. פאני רואה את קסנדרה כשהיא שורפת את המכתבים שכתבה ג'יין.
ג'ורג' הודלי
ג'ורג' הודלי (באנגלית: George Hoadly; ) היה פוליטיקאי אמריקאי, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל אוהיו ה-36 בשנים 1884–1886.
ראשית חייו
ג'ורג' הודלי נולד בניו הייבן, קונטיקט, כבנם של ג'ורג' הודלי ומרי אן ווסלי הודלי. שם לידתו היה Hoadley, אך מאוחר יותר הושמטה ממנו האות e. הוא היה צאצא של ג'ורג' (ג'וריס) וולסי, אחד מהמתיישבים הראשונים בניו אמסטרדם, ושל תומאס קורנל, מראשוני המתיישבים בבוסטון, רוד איילנד והברונקס.
ג'ורג' הודלי הבן סיים את לימודיו בקולג' וסטרן ריזרב והמשיך ללמוד בבית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד, שם בין חבריו לספסל הלימודים היו רתרפורד הייז וג'ון לוול. לאחר מכן הוא למד משפטים בהדרכתו של צ'ארלס קונברס מזיינסוויל, והמשיך להתלמד במשרד עורכי הדין של פלמן בול וסלמון צ'ייס. לאחר שהתקבל ללשכת עורכי הדין, החל הודלי לעסוק במקצוע בסינסינטי, בתחילה בשותפות עם בול וצ'ייס.
ראשית הקריירה
בשנים 1851, 1859 ו-1864 מונה הודלי כשופט בבית המשפט הגבוה בסינסינטי. בשנים 1855–1859 הוא היה הפרקליט העירוני. הודלי גם לימד בבית הספר למשפטים של סינסינטי ושימש כחבר בחבר הנאמנים של אוניברסיטת סינסינטי. בראשית דרכו הוא היה בעל זיכה למפלגה הדמוקרטית, אך במהלך מלחמת האזרחים הוא הצטרף למפלגה הרפובליקנית בשל התנגדותו לעבדות ותמיכתו באיחוד. באמצע שנות ה-70 של המאה ה-19 הוא נטש את הרפובליקנים ושב לחיק המפלגה הדמוקרטית.
מושל אוהיו
ב-1883 התמודד הודלי מטעם הדמוקרטים על משרת מושל אוהיו וניצח בבחירות. הוא כיהן בתפקיד תקופת כהונה אחת של שנתיים מינואר 1884 ועד ינואר 1886. במהלך כהונתו כמושל פרצו ב-1884 המהומות בסינסינטי על רקע מקרה בו פסק חבר מושבעים על מקרה של הריגה במקום רצח. מתוך אמונה שהמקרה היה רצח באופן ברור, וכעס על ההאשמות ארוכות הטווח על שחיתות בממשל המקומי, הגיע הציבור למסקנה שפסק הדין היה מבוים. המהומות התרחשו לאחר שתושבים בסינסינטי ניסו לאתר את הרוצח ולבצע בו מעשה לינץ', ו-45 עד 50 איש נהרגו במהלך שלושת ימי המהומות עד שכוחות המיליציה השיבו את השקט. הודלי הואשם על ידי מתנגדיו הפוליטיים ועל ידי משקיפים על כך שהתיר למהומות להתפשט כאשר הגיב באיטיות.
בנוסף למהומות בסינסינטי, עשה הודלי שימוש במיליציה כדי לשים קץ לשביתת הפחם בעמק גרייט הוקלי, וספג ביקורת מהפועלים על כך שהפעיל את המיליציה, וגינוי מצד בעלי המכרה, שטענו שהודלי היה צריך להפעיל את המילציה מוקדם יותר. כתוצאה מפרשות אלו, לא עלה בידו של הודלי להיבחר לכהונה שנייה בבחירות של 1885.
שנותיו האחרונות
ב-1887 עבר הודלי לניו יורק, שם הוא המשיך בעיסוקו בעריכת דין. ג'ורג' הודלי נפטר בכפר ווטקינס גלן שבמדינת ניו יורק ב-26 באוגוסט 1902. הוא נטמן בבית הקברות ספרינג גרוב שבסינסינטי.
משפחתו
ב-1851 נשא הודלי לאישה את מרי ברנט פרי, צאצאית של דר' ויליאם ברנט, שהיה רופא בצבא הקונטיננטלי. לזוג נולדו שני בנים ובת.
מזרח תאילנד
מזרח תאילנד (בתאית: ภาคตะวันออก) הוא אזור במדינת תאילנד הגובל בקמבודיה במזרח, באזור צפון-מזרח תאילנד בצפון ובאזור מרכז תאילנד במערב.
גאוגרפיה
אזור מזרח תאילנד ממוקם בתוך רכס הרי סנקאמפאנג, המהווה גבול טבעי יחד עם עם רמת חוראט (Khorat Plateau) מצפון ומפרץ תאילנד מדרום. האזור כולל רכסי הרים קצרים מרובים (ישנו ריכוז גדול שלהם באזור רכס הרי צ'נטאבורי) וכמו גם אגנים קטנים של נהרות קצרים המתנקזים למפרץ תאילנד. בין רכס הרי צ'נטאבורי ורכס הרי סנקאמפאנג ממוקם אגן נהר באנג פאקונג.
פירות הם מרכיב מרכזי בחקלאות של אזור מזרח תאילנד, ולענף התיירות תפקיד מהותי בכלכלה של האזור. מיקומו של האזור לאורך רצועת החוף סייעה רבות בקידום הפיתוח התעשייתי של אזור החוף המזרחי, אשר מהווה כיום גורם מרכזי בכלכלת אזור מזרח תאילנד.
איים בולטים בקרבת רצועת החוף של אזור מזרח תאילנד כוללים בין היתר את קו סיצ'אנג, קו לאן, קו סאמט וקו צ'אנג.
אזור מזרח תאילנד מכיל רצועת חוף באורך 400 קילומטרים.
חלוקה אדמיניסטרטיבית
על פי החלוקה של מועצת המחקר הלאומית של תאילנד אזור מזרח תאילנד מורכב משבעת המחוזות הבאים:
המחלקה המטאורולוגית של תאילנד, משרד המועצה הלאומית לפיתוח כלכלי וחברתי, ומחלקת היערות המלכותית כוללים גם את המחוז נאקון נאיוק באזור מזרח תאילנד.
אימרה שלוסר
אימרה שלוסר (בהונגרית: Schlosser Imre; 11 באוקטובר 1889 – 18 ביולי 1959) היה כדורגלן ומאמן הונגרי, ששיחק בעמדת החלוץ. הוא נחשב לאחד מגדולי שחקני הונגריה שהיו ועד היום מחזיק בשיא השערים בליגה ההונגרית בכל הזמנים עם 411 שערים ב-301 הופעות בלבד.
ביוגרפיה
שלוסר, בנו של ארתור שלוסר וארטורנה לקאטוס, נולד בשנת 1889 בבודפשט שבאימפריה האוסטרו-הונגרית ונודע בכיוניו "סלוזי". כשהיה ילד נצפה על ידי פרנצווארוש ובשנת 1905 כשהוא בן 16 הם הציעו לו חוזה והוא חתם בה. על המגרש שלוסר היה שחקן טכני, אינטליגנט, ערמומי ובעיקר כובש שערים גדול. עם זכייתו הראשונה באליפות בעונת 1906/07 הוא המשיך לזכות עימה בתארים קבוצתיים רבים וגם ברמה האישית סיים כמלך שערי הליגה 6 פעמים ברציפות, ובין השנים 1911–1914 היה לכובש המוביל בכל רחבי אירופה. לאחר סיום עונת 1915/16 שלוסר עזב את פרנצווארוש ובקדנציה הראשונה בה הפיק נתון מדהים של 258 שערי ליגה ב-155 הופעות בלבד.
את המשך הקריירה עשה שלוסר במ.ט.ק הונגריה עימה זכה ב-6 תוארי אליפות רצופים עד לעזיבתו ממנה בעונת 1921/22 ובנוסף לכך גם זכה בגביע בעונתו האחרונה. שוב פעם במבחינת שערים הצליח וקיבע שני נתונים מדהימים בעונות 1916/17 ו-1917/18. בעונה הראשונה מביניהן כבש 38 שערים ב-17 הופעות וסיים בפעם השביעית והאחרונה כמלך השערים בליגה, ובעונת 1917/18 כבש 41 שערים ב-22 הופעות אך חברו לקבוצה, אלפרד שאפר, סיים עם שער אחד יותר וזכה בתואר האישי.
שלוסר פרש מכדורגל בגיל 33 בתום תקופתו עם מ.ט.ק והמשיך בתור מאמן. במועדונים וויס אז אתלטיקאי קלאב, נורשפין וויסלה קרקוב אימן ובעונת 1925/26 היה על תקן שחקן-מאמן ב-AC ויינר. שלוסר חזר בעונת 1926/27 לשורות פרנצווארוש כשהוא כבר בן 37 וזכה עימה בדאבל הכולל אליפות שביעית במדיה, ובעונתו האחרונה בקריירה ב-1927/28 היה פעיל מעט בבודאי 33. עד היום הוא מחזיק בשיא השערים בליגה ההונגרית עם 411 שערים ב-301 הופעות.
זמן רב לאחר שנפטר בשנת 1959 הוא נבחר בדירוג 100 השחקנים הטובים ביותר באירופה במאה ה-20 להיות במקום ה-42 ובהונגריה בפרט במקום ה-4.
נבחרת הונגריה
במדי נבחרת הונגריה שלוסר היה פעיל קרוב לתחילת הקמתה והוא ערך את הופעת הבכורה באוקטובר 1906 בתיקו 4–4 נגד בוהמיה. כמעט כחודש אחר כך ב-4 בנובמבר כבש את שערו הראשון בניצחון 1–3 על אוסטריה בבודפשט. שלוסר כבש את מרבית משעריו במשחקי ידידות ובחלקם הביס את הנבחרות שפגש עם שלושער על חשבון אוסטריה וצרפת וחמישייה ב-0–12 נגד רוסיה. טורניר רשמי בו השתתף היה האולימפיאדה בסטוקהולם של 1912 וההונגרים הודחו ברבע הגמר עם תבוסה 7–0 לממלכת בריטניה. במתכונת משחקי ה"ניחומים" אליהם הגיעו נבחרות שכבר יצאו מהתחרות שלוסר כבש ארבעה שערים כולל שלושער נוסף, הפעם נגד גרמניה בניצחון 1–3. שלוסר כבש בסך הכל 59 שערים ב-68 הופעות והחזיק בשיא השערים בנבחרת עד שנת 1953, אז נשבר שיאו על ידי פרנץ פושקש ב"משחק המאה" בו הונגריה ניצחה 3–6 את אנגליה בומבלי. בנוסף לכך, הוא הכדורגלן הראשון שהגיעה ל-50 שערים במדי נבחרת לאומית כלשהי.
מאנל נבארו
ביוגרפיה
נבארו נולד בעיר סבאדל הממוקמת במחוז ברצלונה בחבל הארץ קטלוניה שבספרד. מגיל צעיר החל להתעניין במוזיקה ובגיל ארבע עשרה קנה לו אביו את הגיטרה הראשונה שלו. לאחר זכייתו בתחרות מוזיקלית מקומית ב-2014 המיועדת לבני נוער בשירו של הראפר הקנדי דרייק, "Hold On, We're Going Home", מספר חודשים לאחר מכן הוא נחתם בחברת בתקליטים TeenStarRecords והוציא באותה שנה את הסינגל הראשון שלו "Brand New Day".
נבארו נחתם בשנת 2016 בחברת התקליטים סוני מיוזיק אנטרטיינמנט ושחרר את הסינגל הראשון בחברת התקליטים Candle. לאחר מכן בינואר 2017 שחרר את הסינגל השני, Do It for Your Lover, אתו התמודד בגמר הלאומי של ספרד לאירוויזיון בשנת 2017 אשר נכתב על ידיו ואנטוניו ראיו. ב-11 בינואר זכה בגמר והוכרז בידי רשות השידור הספרדית (TVE), לייצג את מדינתו בתחרות האירוויזיון של אותה שנה אשר תתקיים בקייב שבאוקראינה. שירו שובץ אוטומטית בגמר כיוון שספרד אחת מן חמש המדינות המממנות העיקריות של התחרות. השיר סיים במקום ה-26 והאחרון בגמר.
אמיתה גדולה
אַמִּיתָה גְּדוֹלָה (שם מדעי: Ammi majus, שם ערבי: סוּפְלין, חַיילֶה), הוא צמח עשבוני חד-שנתי, זקוף וגבוה (מעל חצי מטר) ממשפחת הסוככיים. מרבית העלים ארוכים, גזורים-מנוצים פעמיים לאונות דמויות אזמל או מוארכות. הסוככים גדולים ובעלי סוככונים רבים. הפרחים קטנים ולבנים, ומפיצים ריח נעים. הפרי הוא דו-זרעון קירח, מאורך וקטן. קרנות הסוכך מפושקות ואינן נסגרות בהבשלה או בעת ההתייבשות והסוכך נשאר פתוח.
הסוג אמיתה כולל, מלבד אמיתה גדולה עוד 2 מינים נוספים שגדלים בר רק באיים האזוריים. ומכאן אמיתה גדולה היא יחידה בסוגה בישראל ובארצות הים-התיכון. לפי המיון העכשווי אמיתה קיצית (Visnaga daucoides) משויכת לסוג Visnaga שכולל מין נוסף מדרום איטליה ועד לסיציליה. החלוקה הזאת בין המינים האמורה כאן אינה מקובלת על הבוטנאים הישראלים.