cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הרעלת עופרת
סימפטומים, סימנים והשפעות פיזיולוגיות
טעמם של מלחי העופרת הוא מתוק. על כן ילדים בגיל האוראלי, עד גיל שנתיים בקירוב, נוטים להביא לפיהם וללקק חפצים וצבעים המכילים עופרת. עקב הסיכון המוגבר יש להימנע משימוש בצעצועים המכילים עופרת ומשימוש בצבעים המכילים עופרת.
בילדים תיתכן פגיעה במנת המשכל (IQ), פיגור שכלי, הפרעת קשב וריכוז, היפראקטיביות, תוקפנות, קושי בהבנת הקריאה ובשמיעה וכן ייתכנו בעיות בלימודים, חסכים התנהגותיים וחברתיים.
נקודת מיטשל (אורגון)
גובהו של המצוק 190 מטרים מעל פני הים.
הרעלת עופרת
סימפטומים, סימנים והשפעות פיזיולוגיות
בעובר הנמצא ברחם אמו, כשבגופו עומס ניכר של עופרת, עלולה להתפתח הרעלת עופרת. מצב זה מגדיל את הסיכון ללידה מוקדמת ולידה במשקל נמוך.
נקודת מיטשל (אורגון)
מקור השם
המצוק נקרא על ידי האינדיאנים המקומיים בשם "מלך הסופה הקטן", וההר המתנשא מעל המצוק נקרא "מלך הסופה הגדול".
הרעלת עופרת
נזק למערכת העצבים
מוחם של מבוגרים שנחשפו לעופרת הראה הפחתה בנפח בצילומי MRI. מערכת העצבים ההיקפית מושפעת באופן בולט יותר אצל מבוגרים ומערכת העצבים המרכזית מושפעת באופן בולט בילדים. העופרת גורמת לניוון האקסון של תאי העצב, ולאבדן עטיפת המיילין. המוח הוא האיבר הרגיש ביותר לחשיפה לעופרת. במוחם המתפתח של ילדים העופרת פוגעת במבנה הסינפסות בקורטקס המוחי ובהתפתחות נוירוכימית. מצב זה גורם לאובדן עטיפת המיילין של הנוירונים, הפחתה של מס' הנוירונים, פגיעה בתקשורת בין הנוירונים והפחתת גדילת הנוירונים.
נקודת מיטשל (אורגון)
מקור השם
היסטוריונים סבורים כי שמו הנוכחי של המצוק הוא על שמו של ציד שחי באזור.
הוצא לשנות את שם המצוק לשמו האינדיאני, אולם הצעה זו לא התקבלה.
הרעלת עופרת
נזק למערכת העצבים
עופרת יוצרת נזק לתאים בהיפוקמפוס, חלק של המוח המעורב בזיכרון. היפוקמפוס של חולדות שנחשפו לעופרת הראה נזק מבני כמו גרעינים במבנה לא סדיר ושינוי מבנה ברקמת המיילין.
נקודת מיטשל (אורגון)
תיירות
מספר מסלולי הליכה פופולריים, ובהן נקודות תצפית רבות, מובילים את פסגת נקודת מיטשל.
הרעלת עופרת
נזק לכליות
קיימות עדויות לנזק לכליות גם כתוצאה מחשיפה נמוכה.
נזק למערכת הקרדיו-וסקולרית
עדויות מצביעות על כך שחשיפה לעופרת מקושרת עם לחץ דם גבוה. ומחקרים מצביעים גם על קשר בין הרעלת עופרת לבין מחלות לב קורונריות, שינויי קצב לב ומוות משבץ, אך העדויות לכך מוגבלות. אנשים שנחשפו לעופרת בריכוז גבוה יהיו בסיכון גבוה לאי תפקוד אוטונומי של הלב (cardiac autonomic dysfunction) בימים בהם ריכוז האוזון וחלקיקים הקטנים באוויר עולה.
נקודת מיטשל (אורגון)
תיירות
מהמסלולים ניתן לראות נוף של עמק נהר קולומביה, והתצפית מראש הנקודה נחשבת לתצפית בה ניתן לראות את הנוף המרהיב ביותר של עמק הנהר.
הרעלת עופרת
נזק למערכת הרבייה
עופרת משפיעה על מערכת הרבייה הזכרית והנקבית. כאשר ריכוז העופרת בדם עולה על 40 מיקרוגרם לדציליטר ספירת הזרע יורדת, חל שינוי בנפח ויכולת התנועה של הזרע פוחתת.
באשה הרה, שיעורים גבוהים של עופרת עלולים לגרום להפלה, לידה מוקדמת, משקל נמוך של העובר ובעיות התפתחותיות לאורך הילדות. העופרת יכולה לחדור לתוך השליה וגם לחלב האם. בהתאם לכך רמות העופרת אצל אמהות ועוברים נוטות להיות זהות
נקודת מיטשל (אורגון)
לקריאה נוספת
• Writers' program. Oregon, Oregon, end of the trail, P 270
הרעלת עופרת
נזק למערכת הרבייה
עובר עלול ללקות בהרעלת עופרת אם עופרת תועבר מעצמות האם בתהליכי מטבוליזם. צריכת סידן מוגברת עלולה להקל על תופעה זו.
העופרת כמחוללת סרטן ומחלות אחרות
חשיפה לעופרת הוכחה כגורמת בעיקר לסרטן ריאות, סרטני המעי הגס והכליות, וסרטן שלפוחית השתן.
מנגנון פיזיולוגי
הגורם העיקרי לרעילות העופרת היא היכולת שלה להתקשר למגוון גדול של אנזימים. לעופרת יש יכולת להתחלף עם מתכות האחרות החיוניות לתפקידים ביולוגיים מגוונים. אך מכיוון שהתכונות הכימיות של העופרת שונות משל המתכות אותן היא מחליפה, היא לא ממלאת תפקיד ביולוגי. חלק מהמתכות אותן יכולה העופרת להחליף הן סידן, ברזל ואבץ. אחת ההשפעות העיקריות של עופרת נובעת משיבוש פעילות אנזים delta-aminolevulinic acid dehydratase -ALAD. אנזים החשוב לתהליך סינתזה של תרכובות אורגניות המצויות בהמוגלובין. תרכובות אלו מכונות heme והם בעלות חשיבות ביולוגית רבה. עופרת מונעת גם את יצורו של אנזימים אחרים המעורבים בתהליך יצור heme.
חשיפה לעופרת
כמות העופרת בדם וברקמות, יחד עם זמן החשיפה קובעים את מידת הרעילות. הרעלת עופרת עשויה להיות חמורה עקב חשיפה קצרה ומשמעותית לרמות גבוהות או כרונית בשל חשיפה בריכוזים נמוכים לפרק זמן ארוך. הרעלה מסוג זה היא הנפוצה יותר. כמו כן, תיתכן חשיפה של עופרת בתרכובות אורגניות ובתרכובות אנאורגנית. תרכובות אורגניות הן כאלו המכילות פחמן. חשיפה מסוג זה הצטמצמה באופן יחסי בשל מדיניות של ממשלות אשר מגבילה את השימוש בחומרים אורגניים המכילים עופרת, בין היתר הוגבל שימוש בדלקים המכילים רכיב עופרת. כמו כן, סוג חשיפה זה נחשב למסוכן יותר בשל אופיים ויכולתם של החומרים האורגניים להשתלב בפעילויות ביולוגיות, ולהשפיע באופן מהיר יותר.
מקורות החשיפה
עופרת היא מזהם סביבתי נפוץ וחומר נפוץ בתעשייה. ניתן להחשף אליה בעבודה, כמו במפעלים לייצור סוללות עופרת, מגני קרינה, ציוד רפואי, מנועי סילון, מעגלים אלקטרוניים, זכוכית, גומי, הדפסות, שריפת פסולת מוצקה ופיתוח סרטי צילום רפואיים. כמו כן, תהליכים אלו בתעשייה עלולים להשפיע על הסביבה ובין היתר לגרום לזיהום עופרת של הקרקע, ושל מקורות המים. פיגמנטים של צבעים מסוימים מכילים עופרת, כך שמיכל צבע או דלק המכיל עופרת אשר נשפכים בטעות עלולים לגרום לזיהום סביבתי בעופרת. שימוש בנשק חם מגדיל את רמת החשיפה לעופרת בשל הקליעים אשר ברובם מיוצרים מעופרת. ציד ואכילת בשר בעל חיים שנורה בקליע עופרת נחשבת גם כן לגורם חשיפה.
חשיפה מתרחשת על ידי שאיפה, עיכול או מגע עורי או מגע ישיר עם הפה, אף או עיניים או חתכים בעור. עופרת ממקור אורגנית נכנסת גם דרך מערכת העיכול. שיעור העופרת המגיע אל זרם הדם בכל דרכי החשיפה הללו משתנה. חלקי הגוף העיקריים המאכסנים עופרת הם הדם, רקמות רכות ועצמות. מחצית אורך החיים של העופרת ברקמות אלו נמדד בשבועות בדם, חודשים ברקמות רכות ושנים בעצמות. עופרת בעצמות, שיניים, שיער וציפורניים מקובעת היטב ונחשבת ללא מסוכנת. האיברים עם ריכוז העופרת הגבוה ביותר בגוף הם המוח, הטחול, הכליות הכבד והריאות. העופרת מפונה מזרם הדם באיטיות רבה, בעיקר דרך שתן, ובאופן משני דרך צואה, שיער, ציפורניים וזיעה.
אבחון
ניתן לאתר עופרת בדם על ידי איתור שינויים בתאי הדם תחת מיקרוסקופ או בצילום רנטגן לעצמות ילדים. אולם השיטה היעילה ביותר היא בדיקת רמת עופרת בדם. בדיקה זו מוצאת את רמת העופרת במחזור הדם ולא רמת העופרת המאוחסנת על ידי הגוף.
היחידה למדידת רמת העופרת בדם: מיקרוגרם לדציליטר (100 מ"ל). סימון: mcg/dl (לעיתים:μg/dl).
הטיפול בהרעלה
הטיפול בהרעלת עופרת יהיה על ידי הרחקת מקור החשיפה, וטיפול כלציה- chelation שמאפשר את הפרשתה של העופרת ממחזור הדם. העיקרון בטיפול בתכשירי כלציה הוא בהגברת פינוי עופרת בשתן, וסילוקה מרקמות ואיברים בגוף בהם היא שקעה.
הפיכות המחלה
באופן כללי, השפעת העופרת על הכליות וכלי הדם הן הפיכות. ההשפעות על מערכת העצבים המרכזית הן בלתי הפיכות. בילדים נצפות על פי רוב לקויות קוגניטיביות, רגשיות והתנהגותיות גם בבגרות.
מניעה
הימנעות מחשיפה לעופרת נעשית על ידי מאמצים אישיים להימנע ממוצרים המכילים עופרת, וגם לעיתים על ידי מדיניות ממשלתית שמגדירה ואוסרת רמות עופרת במוצרים, בקרקע, במים, במקום העבודה וכו'. מדיניות ממשלתית כזו למשל, ננקטה על ידי ממשלת ארצות הברית מחייבת עובדים שנחשפים לעופרת בערכים מסוימים לעבוד מעקב. כמו כן, אוסרת על שימוש בדלק המכיל עופרת.
"החסנת רעלים רעלים יאוחסנו תחת מנעול ובריח ויישמרו בנפרד מחמרים לא רעילים. על מכלים וצרורות המכילים רעלים יותוו ברורות שמו של החומר והמילה "רעל" בעברית, בערבית ובאנגלית.לא יאוחסנו, לא יוצגו למכירה ולא יימכרו צורכי מזון ומשקה בבית עסק רשוי לסחר ברעלים.." הרעלת עופרת הוכרה כבר בשנת 1954 כמחלת מקצוע בתקנות הביטוח הלאומי (ביטוח מפני פגיעה בעבודה), התשי"ד – 1954. הרעלת עופרת הוכרה גם כמחלת מקצוע, החל משנת 1956, בתקנות הביטוח הלאומי (קביעת דרגת נכות לנפגעי עבודה), התשט"ז – 1956. על פי החוק, על כל העובדים בעופרת או החשופים לעופרת חובה לקיים בדיקות רפואיות תקופתיות.
משה נתנזון
משה נתנזון (באנגלית: Moshe Nathanson; 1899 – 24 בפברואר 1981) היה חזן, מלחין, פזמונאי, זמר ומוזיקולוג יהודי-אמריקאי יליד ירושלים. כמה מלחניו נפוצו ברחבי העולם והפכו לקלאסיקה בזמר היהודי, בהם השיר לשנה הבאה בירושלים והמנגינה המוכרת של ברכת המזון.
ביוגרפיה
בצעירותו למד בישיבה בעיר העתיקה בירושלים, במלחמת העולם הראשונה גויס לצבא הטורקי ונשלח לדמשק. היגר לקנדה ולמד שם משפטים. בהמשך החליט לעבור לתחום המוזיקלי והתקבל לבית הספר היוקרתי לאמנויות ג'וליארד במנהטן. התגורר בניו יורק. מגיל צעיר הלחין וכתב ניגונים דתיים וחסידיים כגון, "לשנה הבאה בירושלים", תווי "ברכת המזון" וכן שירי ילדים בעברית. במשך 48 שנים שימש כחזן ראשי של בית הכנסת של "הקהילה ליהדות מתקדמת", הקהילה היהודית הקונסרבטיבית באפר איסט סייד במנהטן ולימד חזנות בישיבות שונות ברחבי ניו יורק.
לפי גרסה אחת, נתנזון חיבר את השיר הבה נגילה בעת תחרות כיתתית בהיותו בגיל 11. הגרסה השנייה (והמוצקה יותר) מייחסת את הלחן לאבי המוזיקולוגיה העברית אברהם צבי אידלסון, שהיה מורו של נתנזון בישיבה בירושלים. לדברי רוברטה גרוסמן, מפיקת הסרט "הבה נגילה", ייתכן ושניהם חיברו את הפזמון במשותף.
נישא לציפורה בור ולהם 3 ילדים. נפטר בברוקלין ונקבר בבית העלמין הר חברון שברובע קוינס בניו יורק.
גרטרוד בינג
גרטרוד בינג (בגרמנית: Gertrud Bing; 7 ביוני 1892 – 3 ביולי 1964) הייתה היסטוריונית של האמנות ופילוסופית יהודייה גרמנייה.
ביוגרפיה
בינג הייתה נולדה בהמבורג לסוחר יהודי. ב-1912 סיימה את לימודי ההוראה ועד 1915 הייתה מורה בבית ספר יסודי. בינג למדה פילוסופיה, פסיכולוגיה וגרמניסטיקה באוניברסיטת מינכן עד 1916 ואחרי כן פילולוגיה וגרמניסטיקה באוניברסיטת המבורג. לאחר שסיימה את עבודת הדוקטור שלה ב- 1921 אצל ארנסט קסירר החלה ב-1922 לעבוד אצל אבי ורבורג; תחילה כספרנית בהדרכתו של פריץ זקסל ומ-1924 כעוזרתו האישית של ורבורג. לאחר מותו ערכה את כתביו ב-1932. בינג עזרה להציל את ספריית ורבורג מהנאצים בהעברתה ללונדון.
בלונדון היא עזרה למהגרים אחרים. היא כיהנה כמנהלת מכון ורבורג אחרי זקסל והנרי פרנקפורט מ-1955. ב-1959 פרשה לגמלאות.
בינג עבדה במשך שנים רבות על כתיבת ביוגרפיה של ורבורג אך היא לא סיימה אותה בשל מצבה הבריאותי.
גרטרוד בינג הלכה לעולמה ב-1964 בלונדון.
רודולף באואר
באואר נודע כחבר בקבוצת האוונגרד שהתרכזה סביב המגזין דר שטורם בברלין. עבודתו עמדה במרכז אוסף האמנות המופשטת של סולומון ר. גוגנהיים ומוצגת כיום במוזיאון ע"ש גוגנהיים באפר איסט סייד של מנהטן, ניו יורק.
שדה מוקשים (סרט)
שדה מוקשים הוא סרט דרמה מסוגת קולנוע חרדי משנת 2001. בהפקת מוטי גל ושוקי בן פורת, תחת חברת "פרי עץ הדעת". נחשב לאחד מסרטי הדרמה המצליחים והמושקעים במגזר בעשור הראשון של המאה ה-21.
עלילה
אפרים (אליהו בן-פורת) - נער חרדי המואשם בגניבת רימונים של ספר תורה מארון הקודש בבית הכנסת של התלמוד תורה. אביו (ברוך ברנר) שומע על הסיפור ומתפרץ עליו בזעם. אפרים בורח מהבית לאזור הגליל. פוגש את דרור (גלעד קבילו) - רועה צאן שמפציר בו להתמודד עם הבעיות ולא לברוח מהם. אפרים בורח וננשך על ידי כלבים נגועי כלבת ונקלע לתוך שדה מוקשים. "חבורת הגאולה" (ישראל, דוד ועובדיה) יוצאים למסע חיפושים אחר אפרים ונעזרים בתחנת חילוץ מקומית בהנהלת ינון (ישי גולן).
לורי הולדן
הת'ר לורי הולדן (באנגלית: Heather Laurie Holden; נולדה ב-17 בדצמבר 1969) היא שחקנית אמריקאית-קנדית. ידועה בזכות תפקידיה בסדרה "המתים המהלכים" ובסרטים "סיילנט היל" ו"הערפל".
ביוגרפיה
הולדן נולדה בלוס אנג'לס וגדלה בטורונטו, בתם של השחקנים גלן קורבט ואדריאן איליס. הולדן היא בעלת תואר אקדמאי בזכויות אדם מאוניברסיטת קולומביה. למדה השקעות באוניברסיטת מקגיל ולימודים נוספים באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס.
הולדן החלה את דרכה כשחקנית בתור ילדה במיני סדרה "The Martian Chronicles" לצדו של רוק הדסון. כשהתבגרה שיחקה בסדרה "תיקים באפלה" בתפקיד מריטה קוברוביאס המודיעה של הסוכן מאדלר, בסדרה שבעת המופלאים בתפקיד מרי טרוויס עורכת עיתון העיירה המקומי ובסרטים מג'סטיק של פרנק דרבונט ובסרט ארבעת המופלאים.
פרצה לתודעה בזכות הופעות בסרטי האימה סיילנט היל בתור השוטרת סיביל בנט והערפל בתפקיד המורה הצעירה אמנדה דומפרייס. בשנת 2008 שיחקה הולדן בעונה האחרונה של סדרת הפשע המגן בתפקיד הסוכנת הפדרלית אוליביה מארי.
משנת 2010 משחקת הולדן בסדרת האימה המפורסמת "המתים המהלכים" בתפקיד אנדריאה, עליו זכתה בפרס סאטורן לשחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרת טלוויזיה בשנת 2012.
בשנת 2017 הצטרפה לעונה החמישית של סדרת הדרמה האמריקאים" ברשת FX, בדמותה של רייני.
עיצור ענבלי, סותם, קולי
עיצור ענבלי סותם קולי הוא צליל עיצורי הנדיר בשפות מדוברות מעטות. סימן ה-IPA לעיצור הוא G לטינית גדולה /ɢ/, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-<tt>\G</tt>.
אוליאל
אוליאל או עוליאל הוא שם משפחה הנפוץ בקרב יהדות צפון אפריקה. {{פירושונים|
ראו גם
}}
אוקס
אוקס הוא שם משפחה ממקור גרמני (Ochs).
שרה (שרית) הלמן
שרה (שרית) הלמן (נולדה ב-12 בפברואר 1952) היא פרופסור חבר בדימוס במחלקה לסוציולוגיה ולאנתרופולוגיה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. כמו כן, שהתה במעמד של פרופסור אורח, במרכז ללימודים אירופאיים במכון למחקרים פוליטיים (SiencesPo) בפריז שבצרפת ובאוניברסיטת נורת'ווסטרן באילינוי שבארצות הברית.
ביוגרפיה
שרה (שרית) הלמן נולדה וגדלה בקורדובה, ארגנטינה. אמה, נטליה, הייתה בעלת חנות לבגדי ילדים ואביה, ארנסטו, היה ביוכימאי בהשכלתו ורוקח בעיסוקו. שני הוריה היו ילידי ארגנטינה, שהוריהם היגרו לארגנטינה ממזרח אירופה. חוץ ממנה, היו במשפחה עוד שתי אחיות ואח אחד. בנערותה למדה הלמן בבית ספר יהודי, שבו התנהלו הלימודים בשפה העברית. בשנת 1970, לאחר שסיימה את לימודיה התיכוניים, הגיעה הלמן לשנת לימודים ב"מכון למדריכי חוץ לארץ" בירושלים, ועם תום ההכשרה שנמשכה כשנה, חזרה לארגנטינה. עם חזרתה לארגנטינה עבדה שנתיים בתנועת נוער ציונית, והתחילה ללמוד סוציולוגיה באוניברסיטת בלגראנו (אוניברסיטה פרטית) בבואנוס איירס, אך לא הספיקה לסיים שם את התואר. בשנת 1973 הגיעה פעם שנייה לישראל כעולה חדשה, ושהתה בקיבוץ בחן. ב-1974 החלה את לימודיה במחלקה לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה באוניברסיטה העברית ועברה להתגורר בירושלים.
למדה לתואר ראשון, שני ושלישי בסוציולוגיה באוניברסיטה העברית. בשנים 1975–1977 למדה לתואר ראשון. בשנים 1978–1984 למדה לתואר שני. את עבודת המ.א. שעסקה בתנועות מילנאריות (תנועות המאמינות כי מתקרבת אחרית הימים) באי ג'אווה באינדונזיה במאה התשע-עשרה, כתבה בהנחיית פרופ' ראובן כהנא. בשנים 1986–1994 למדה לתואר שלישי. את עבודת הדוקטור, שעסקה בסירוב לשרת בצבא במלחמת לבנון הראשונה, כתבה בהדרכתו של פרופ' ברוך קימרלינג. במקביל ללימודיה עבדה באוניברסיטה כעוזרת הוראה וכעוזרת מחקר במחלקה לסוציולוגיה ובבית הספר לחינוך.
עם סיום לימודיה התמנתה למרצה במחלקה למדעי ההתנהגות באוניברסיטת בן-גוריון בנגב (שהפכה מאוחר יותר למחלקה לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה). בשנת 2018 התמנתה לפרופ' חבר. בשנת 2021 פרשה לגמלאות.
במהלך השנים הדריכה הלמן בעבודות גמר ובעבודות דוקטור כ-25 סטודנטים לתואר שני, וכ-10 סטודנטים לתואר שלישי.
מתגוררת כיום בבאר שבע.
מחקרה
הלמן מתמקדת במחקרה בסוציולוגיה פוליטית. היא עוסקת בסוציולוגיה של אזרחות, בסוציולוגיה של תנועות חברתיות ובסוציולוגיה של המדינה. חלק ממחקריה מתמקדים באופן שבו משטרי אזרחות מכוננים זהויות אשר מגויסות, מאותגרות ומנוסחות מחדש על ידי תנועות חברתיות. גישה זו הנחתה את מחקריה על הסרבנות לשרת בצבא ובמלחמה, תנועות מחאה של נשים נגד המלחמה ותנועות דתיות-אתניות, וכן בשינוי דפוסי המחאה של תנועות השלום בישראל, ממחאה המונית, למחאת עדות, וידוי וזיכרון.
הלמן עוסקת גם בשינויים שמתחוללים בזכויות החברתיות של האזרחות או בשינויים במדינת הרווחה. מחקריה בתחום זה מתמקדים במקומם של רעיונות בתהליכי שינוי מוסדי, ובאופן שבו רעיונות ופרקטיקות נאו-ליברליות מנסחים מחדש את היחסים בין האזרחים למדינה. במסגרת זו בחנה את הייבוא לישראל של תוכניות "מרווחה לעבודה" (workfare programs) כחלק מהמפנה הנאו-ליברלי והשלכותיו על הזכויות החברתיות של האזרחות. כמו כן היא עמדה על האופן שבו תוכניות אלו שואפות לפתח בקרב המובטלים והמובטלות את ה"עצמי היזמי".
כיום עוסקת במחקר (עם פרופ' דני פילק וד"ר רמי אדוט) בנושא של צמיחת מעמדות ביניים חדשים, תוך התמקדות ביחסים בין ניעות חברתית (ניידות חברתית) לבין ניעות מרחבית.
מבחר ממאמריה
הלמן פרסמה כ-35 מאמרים ופרקים בספרים. להלן מבחר מהם:
תאודור פלרן
תאודור פלרן (בצרפתית: Théodore Pellerin; נולד ב-13 ביוני 1997) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה קנדי.
ביוגרפיה
הוא בנם של הרקדנית והכוריאוגרפית מארי שואינאר והצייר דני פלרן.
קריירה
פלרן הופיע בסרטים רבים בהם: "אנדורפין", "בוסט", "השדים", "זה רק סוף העולם", "מבחן הביפ", ו"ילד מחוק". לאחרונה, הוא גילם את קודי בונאר בסדרת הטלוויזיה, "On Becoming a God in Central Florida" ששודרה בנטפליקס.
באוגוסט 2019 לוהק פלרן לסרט הקולנוע יש מישהו בתוך הבית שלך בהפקת נטפליקס הסרט הוקרן לראשונה ב-6 באוקטובר 2021.
Everything Has Changed
Everything Has Changed (בעברית: הַכֹּל הִשְׁתַּנָּה) הוא שיר שנכתב ובוצע על ידי הזמרת האמריקאית טיילור סוויפט, ועל ידי הזמר והיוצר אד שירן, שנלקח מאלבום האולפן הרביעי של סוויפט, Red. השיר הופק על ידי בוץ' ווקר, והרצועה התפרסמה בתור הסינגל השישי מתוך האלבום, ב-16 ביולי 2013. השיר הוא בלדת גיטרה. שילוב של מוזיקה עממית ופופ העוסקת בלהכיר את המאהב החדש טוב יותר.
וידאו קליפ
הקליפ לשיר "Everything Has Changed" פורסם בערוץ ה-Vevo של סוויפט ביוטיוב ב-6 ביוני 2013. הקליפ בוים על ידי פיליפ אנדלמן וצולם בפארק אוק, קליפורניה וסן אנטוניו. הקליפ מתחיל כאשר שני ילדים שמופיעים בהתחלה באופן דומה לסוויפט ושירן כשהם צעירים, שמכירים זה את זה בהסעה לבית הספר היסודי. טיילור הצעירה מגולמת על ידי אווה אימס. במהלך הקליפ, שני הילדים לומדים אחד על השני, ומשחקים יחד במשחקי ילדות כגון לצייר על הפנים של עצמם, להעמיד פנים שהם נסיכה ואביר, ולרקוד אחד עם השני באולם הספורט הריק. בסוף הקליפ, סוויפט ושירן מופיעים והצופים מבינים שהם למעשה שני הורים שונים, שהגיעו לאסוף את הילדים שלהם ולקחת כל אחד לביתו. ג'ייסון ליפשוץ מהבילבורד תיאר את השיר "מקסים בצורה בלתי אפשרית", בזמן שריי רחמן מאנטרטיינמנט ויקלי השווה את עלילת הסרטון לפורסט גאמפ. נכון לינואר 2021, הקליפ צבר מעל 350 מיליון צפיות ביוטיוב.
הופעות חיות וביקורת
ב-8 ביוני 2013, סוויפט ושירן ביצעו את השיר יחד בפרק סיום העונה השביעית של Britain's Got Talent. סוויפט גם שרה את השיר כחלק מסיבוב ההופעות "The Red Tour".
(בעברית: הכול השתנה (גרסתה של טיילור)) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט. ההקלטה החוזרת של סוויפט לשירה "Everything Has Changed" משנת 2012, היא הרצועה הארבע עשרה מאלבום ההקלטה החוזרת השני שלה, ; הקלטה חוזרת של אלבומה Red, משנת 2012. יצא לאור ב-12 בנובמבר 2021, על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס. סוויפט כתבה את השיר ביחד עם אד שירן. "" כולל את אותן המילים, ההפקה והמכשור של "Everything Has Changed" המקורי.
מחוז פרמנה
מחוז פרמנה (באנגלית: County Fermanagh, באירית: Contae Fir Manach) הוא אחד מששת מחוזות צפון אירלנד שבממלכה המאוחדת. כמו כן, הוא אחד מ-32 מחוזות אירלנד המסורתיים, כחלק מפרובינציית אלסטר. בירת המחוז היא העיר אניסקילן, בו היא גם העיר הגדולה והמאוכלסת ביותר. לפי מפקד אוכלוסין משנת 2011, מתגוררים במחוז כ-61,805 תושבים, רובם משתייכים לנצרות הקתולית. המחוז גובל במחוז טיירון שבצפון אירלנד מצפון מזרח, ובמחוז דניגול מצפון מערב, במחוז ליטרים מדרום מערב, במחוז קאוואן מדרום ובמחוז מונאהן ממזרח, ארבעת האחרונים מחוזות באירלנד.
הכופר
הכופר (באנגלית: The Infidel) הוא סרט קומדיה בריטי משנת 2010 בבימויו של ג'וש אפיגננסי, על פי תסריט מאת דויד בדיאל. בסרט מככב אומיד ג'לילי לצד ריצ'רד שיף, ארצ'י פנג'בי, עמית שאה, יגאל נאור, מאט לוקאס וריקי סקון. עלילת הסרט מתארת מוסלמי בריטי שעובר משבר זהות לאחר שהוא מגלה כי הוא אומץ כילד, לאחר שנולד למשפחה יהודית.
תקציר העלילה
מחמוד נאסר (אומיד ג'לילי) הוא בעל ואב מוסלמי בריטי, אשר מקשיב למוזיקת רוק, במיוחד לכוכב הפופ גארי פייג', ושותה לעיתים אלכוהול. מחמוד גר בשכנות ליהודי אמריקאי בשם לאונרד "לני" גולדברג (ריצ'רד שיף), אותו הוא שונא ומגלה כלפיו יחס אנטישמי. בנו של מחמוד, ראשיד (עמית שאה), רוצה להתחתן עם אוזמה (סוראיה רדפורד), אבל לשם כך הם זקוקים לברכתו של אביה החורג ארשאד אל-מסרי (יגאל נאור), מוסלמי אדוק. לשם כך, מחמוד מסכים להעמיד פנים שגם הוא מוסלמי אדוק. בעודו מפנה את ביתה של אמו המנוחה, מחמוד מוצא אימוץ ומגלה שאומץ על ידי הוריו המוסלמים כשהיה בן שבועיים; הוריו הביולוגיים הם יהודים, ושמו האמיתי הוא סולומון "סולי" שימשילביץ'. כאשר לני מגלה זאת, הוא מספר למחמוד שהוא מכיר אדם עם שם דומה - יצחק "איזי" שמשילביץ' - שייתכן והוא אביו הביולוגי של מחמוד. מחמוד מגיע לבית אבות יהודי, על מנת לבקר את איזי, אולם בכניסה לחדרו נמצא רב (מאט לוקאס), שמסרב לאפשר לו להיכנס. הרב מסביר שיהיה זה זעזוע עבור איזי, יהודי, לראות את בנו, מוסלמי, והוא מייעץ למחמוד ללמוד להתנהג יותר כמו יהודי, אם הוא רוצה לראות את אביו לפני מותו.
לני מסכים ללמד בסתר את מחמוד מה זה להיות יהודי. הוא מלמד אותו יידיש בסיסית ולרקוד כמו חיים טופול בסרט "כנר על הגג", אך הנסיעות התכופות של מחמוד לביתו של לני מעוררות חשד בקרב בני משפחתו של מחמוד, במיוחד כאשר הם מגלים כיפה על ראשו של מחמוד במהלך עצרת מוסלמית. מחמוד שורף בפומבי את הכיפה כסמל לשנאתו, כביכול, כלפי יהודים. בהמשך, מחמוד משתתף בבר מצווה עם לני ומספר לקהל בלי כוונה בדיחה גסה ביידיש משובשת. מחמוד ולני מנסים לראות את איזי, אך הרב עדיין מסרב להכניס את מחמוד פנימה. מחמוד ולני מתווכחים ורבים ביניהם, ומחמוד עוזב עם כוונה לחזור הביתה ולספר למשפחתו את כל האמת, אך כאשר הוא מגיע לביתו הוא מגלה שארשד, אוזמה וחבריהם כבר שם. ארשד, שהתרשם מהמסירות, כביכול, של מחמוד לאסלאם לאחר שראה אותו שורף את הכיפה בטלוויזיה, נותן את ברכתו לאיחוד בין ראשיד לבין אוזמה, אך אז המשטרה מגיעה למקום - יחד עם התקשורת והמון רב של אנשים, בהם יהודים זועמים ומוסלמים תומכים - לעצור את מחמוד על שריפת הכיפה. מחמוד מתוודה בפני כולם שהוא יהודי, ובכך נמנע מעצרו. עם זאת, ארשד עוזב בזעם עם אוזמה וחבריו.
משפחתו של מחמוד עוזבת אותו בגלל חוסר הכנות שלו, אחד מעמיתיו בעבודה מתפטר והוא מתחיל לשתות. הוא הופך להיות אובדני, אך לני מציל אותו, לאחר שראה בחדשות את הווידוי שלו. מחמוד הולך לבית האבות ודורש לפגוש את אביו, אך נודע לו שאביו כבר נפטר. מחמוד נכנס אל חדרו של איזי, שם הוא מוצא סרטון של הופעתו בטלוויזיה, ומבין שאביו צפה בו, על אף השנים הרבות של הנתק בין השניים, ומתנחם בכך. מחמוד מגיע לעצרת של ארשד, וחושף בפני הקהל את סודו של ארשד - ארשאד הוא למעשה כוכב הפופ גארי פייג', שזייף את מותו לאחר שהקריירה שלו כשלה בעקבות הערות גזעניות. אשרד בורח מהמקום. ראשיד ואוזמה, לבושים בבגדים הודים מסורתיים, נישאים זה לזה בחתונה בסגנון בוליווד, בה משתתפים מוסלמים ויהודים כאחד.
הפקה
לדבריו של התסריטאי דויד בדיאל, הוא כתב את התסריט לסרט זה משום שהוא "תמיד היה חובב של קומדיות של החלפת זהויות ("ביג", "משנה מקום משנה מזל");" הוא חושב ש"אנשים פוחדים בגלל גזע ודת, במיוחד סביב סוגיות [הקשורות ב] מוסלמים ויהודים, וכשאנשים פוחדים, מה שהם צריכים לעשות זה לצחוק"; הוא "אוהב את אומיד ג'לילי ואת הפרצוף הגדול והמצחיק שלו. [הוא] מקווה שאנשים יבינו כי מעבר לקומדיה, המסר של הסרט הוא של סובלנות הדדית: אם לא, [הוא] מקווה למצוא [לעצמו] זהות חדשה".
הפצה
הסרט יצא לאקרנים ב-9 באפריל 2010 בממלכה המאוחדת. זכויות ההפצה לסרט נמכרו ל-62 מדינות שונות, לרבות מדינות ערביות ומוסלמיות רבות כמו איחוד האמירויות, בחריין, קטר, לבנון, עומאן, איראן וסעודיה. הסרט הוצג באיראן, אך עד כה לא זכה להפצה בישראל.
ביקורות
על פי אתר האינטרנט Rotten Tomatoes, מבין 25 הביקורות שנכתבו על סרט זה, 60% מתוכן היו חיוביות.
רימייק בוליוודי
בהודו, הופק לסרט זה רימייק בוליוודי, שיצא לאור בשנת 2015 בשם "Dharam Sankat Mein" (משבר אמונה). בסרט זה, גבר למשפחה הינדית מגלה שהוא מאומץ, וכי משפחתו הביולוגית היא מוסלמית.
ויליאם בויקין
'''ויליאם ג'. בויקין (באנגלית: William G. Boykin'''; 19 באפריל 1948) הוא לוטננט גנרל אמריקאי בדימוס, יוצא הכוחות המיוחדים, אשר שימש כמפקד כוח דלתא וכסגן תת-שר ההגנה למודיעין.
ביוגרפיה
בויקין נולד וגדל בצפון קרולינה. הוא בוגר אוניברסיטת וירג'יניה טק. במהלך לימודיו השלים קורס קצינים במסגרת העתודה האקדמית של צבא ארצות הברית והוסמך כסג"ם. בויקין התגייס לצבא ועבר הכשרה כלוחם, קורס קציני חי"ר. לאחר מכן שירת כמפקד מחלקה בדיוויזיית השריון ה-24. לאחר מכן שירת בדיוויזיה המוטסת ה-101 ולחם במלחמת וייטנאם. בתפקידו הבא שירת כמפקד פלוגה בדיוויזיית החי"ר הממוכן ה-24. בויקין השלים את מסלול ההכשרה של הכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית ושימש כקצין מבצעים וכמפקד פלגה בכוח דלתא, בין היתר במהלך מבצע ציפורן הנשר. לאחר מכן השתתף בויקין במבצע מטרה צודקת. בויקין שירת כמפקד כוח דלתא, ובכלל זה בקרב מוגדישו.
לאחר מכן השלים מספר תפקידי מטה ופיקוד ובין השנים 1998 ל-2000 שירת בין היתר באגף לפעולות מיוחדות. בשנים 2000 עד 2003 פיקד על בית הספר ללוחמה מיוחדת בפורט בראג ועל פיקוד המבצעים המיוחדים של צבא ארצות הברית.
ביוני 2003 מונה לסגן תת-שר ההגנה למודיעין תחת ג'ורג' ווקר בוש, ובשנת 2007 פרש בויקין לגמלאות.
קופטאן חלבי
קופטאן חלבי (בערבית: قفطان حلبي, בתעתיק מדויק: קפטאן חלבי; נולד ב-1970) הוא איש ציבור, פעיל חברתי, ויזם היי-טק, דרוזי-ישראלי, איש דלית אל-כרמל. מייסד ויו"ר המכון הדרוזי הראשון ליזמות, חדשנות והעצמה כלכלית ה-DTEC ומייסד ויו"ר העמותה לקידום מעמד החייל הדרוזי המשוחרר. תומך במודרניזציה של החברה הדרוזית בישראל ובחיזוק הקשר בין העדה הדרוזית לעם היהודי ולמדינת ישראל.
קורות חיים
קופטאן חלבי נולד ב-1970 בדלית אל-כרמל. קיבל חינוך דרוזי, וסיים את לימודיו בבית ספר תיכון ע"ש סבו קופטאן חלבי, שהיה ראש מועצת דלית אל כרמל בשנים 1951-1970. לאחר שרות צבאי מלא במשמר הגבול 1994 עבד כראש מטה שר הפנים למגזר הערבי, כיועץ לשר הנגב והגליל שמעון פרס וכיועץ במשרד ראש הממשלה אהוד אולמרט. לאחר מספר שנים כרכז תחום המגזר הערבי למנכ"ל קופת חולים מכבי וקופת חולים לאומית החל קופטאן לעסוק בפעילות ציבורית וחברתית למען צעירי העדה הדרוזית.
בשנת 2009 ייסד חלבי את העמותה לקידום מעמד החייל הדרוזי המשוחרר יחד עם בכירים מהעדה על מנת לתמוך בצעיאי העדה המשתחררים משרותם בשירותי הביטחון השונים ולעזור להם במעבר לאזרחות. בשם העמותה פתח חלבי זירות עבודה חדשות לצעירי וצעירות העדה בתחומים שלא היו פתוחים עד אז לדרוזים כלל. במקביל, החל להקים ולעמוד בראש משלחות של דרוזים משוחררי כוחות הביטחון שהגיעו לכל קצות תבל עם מסר שמדינת ישראל איננה מדינת אפרטהייד ולהילחם נגד תנועת החרם BDS. ב-2015 בעצתו ותמיכתו המעשית של השר לשעבר פרופ' משה ארנס התחיל חלבי במהלך של הקמת מכון דרוזי ראשון ליזמות, חדשנות והעצמה כלכלית דרוזטק על מנת לייצר גב חינוכי ומקומות עבודה לצעירי וצעירות העדה בתחום הרווחי במדינת הסארט-אפ.
ב-2017 בעזרת השר אלי כהן קיבלה העמותה פיסת קרקע ממינהל מקרקעי ישראל בפסגה המערבית של הר הכרמל וביולי 2020 הונח, בתמיכת ממשלת ישראל, הטכניון וקרן היסוד אבן הפינה למכון. למרות כל בעיות הקורונה ונפילת הממשלות. במקביל נפתחה הכיתה הראשונה של הדרוזטק בטכניון בתמיכתה של חברת סיסקו העולמית.
במשך השנים זכה חלבי לאותות הוקרה מקהילות יהודיות ברחבי העולם והוא מוזמן לייעץ ולעזור בכנסים ובפגישות של תומכי ישראל מכל הדתות.
חלבי, בעל תואר ראשון בחינוך וחברה ותואר שני במנהל עסקים מתגורר בדלית אל-כרמל נשוי ואב לשתי בנים אשר שירתו בצה"ל.
בנימין חמווי
הרב בנימין חמווי (1860–1925) היה שד"ר ירושלמי, פקיד כוללות הספרדים, רב הערים לאריסה (יינישיר) וקסטוריה שביוון, רב העיר בלגרד שבסרביה, ובסוף ימיו איש ציבור בחיפה.
פיליס פרנסיס
פיליס פרנסיס (באנגלית: Phyllis Francis; נולדה ב-4 במאי 1992) היא אתלטית אמריקאית, היא אלופת העולם (לונדון 2017) בריצת 400 מטר, האלופה האולימפית (ריו דה ז'ניירו 2016) ופעמיים אלופת העולם (לונדון 2017, דוחה 2019) בריצת שליחות 4x400 מטר.
בנימין חמווי
ביוגרפיה
נולד בירושלים בשנת 1860 (ה'תר"ך) לרב משה חמווי, שהיה ממנהיגי העדה המערבית בעיר, בן למשפחה שמוצאה בחלב שבסוריה. בילדותו התחנך בתלמוד תורה ובישיבה בעיר, וידידיו מתקופה זו היו הרבנים חיים משה אלישר, דוד פאפו, יצחק אשכנזי, יעקב מאיר ואליהו משה פאניז'יל.
פיליס פרנסיס
ביוגרפיה
פרנסיס גדלה בקווינס שבניו יורק. בתקופת לימודיה בתיכון זכתה באליפות ארצות הברית לתיכונים באולם בריצת 800 מטר בתוצאה של 2:07.54 דקות.
ב-2010 החלה ללמוד ולהתאמן באוניברסיטת אורגון. ב-2011 סיימה שלישית באליפות האתלטיקה הפאן-אמריקאית לנוער בריצת 400 מטר בתוצאה של 53.81 שניות וזכתה עם נבחרת ארצות הברית במקום הראשון בריצת שליחות 4x400 מטר בתוצאה של 3:34.71 דקות. באליפות ה-NCAA ב-2012 סיימה במקום החמישי בריצת 400 מטר וזכתה עם נבחרת השליחות של האוניברסיטה במקום הראשון. ב-2013 סיימה שלישית באליפות ה-NCAA בריצת 400 מטר בתוצאה של 50.86 שניות. ב-2014 זכתה באליפות ה-NCAA באולם בריצת 400 מטר בתוצאה של 50.46 שניות וסיימה שנייה באליפות ה-NCAA באצטדיון בתוצאה של 50.59 שניות.
ב-2015 זכתה עם נבחרת ארצות הברית במדליית זהב בריצת שליחות 4x400 מטר באליפות התאחדות האתלטיקה הבינלאומית במרוצי שליחים. באליפות העולם שהתקיימה בבייג'ינג סיימה שביעית בריצת 400 מטר בתוצאה של 50.51 שניות. עם נבחרת ארצות הברית הייתה שותפה לזכייה במדליית הכסף לאחר שרצה בשלב המוקדמות.
במבחנים האמריקאים לקראת אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו סיימה שנייה בריצת 400 מטר בשיא אישי של 49.94 שניות, לאחר המנצחת אליסון פליקס (49.68 שניות).
במשחקים האולימפיים סיימה שישית בתוצאה של 50.41 שניות בריצת 400 מטר. בריצת שליחות 4x400 מטר זכתה במדליית זהב (יחד עם קורטני אוקולו, נטשה הייסטינגס ואליסון פליקס) בתוצאה של 3:19.06 דקות.
באליפות העולם באתלטיקה 2017 זכתה בשתי מדליות זהב, בריצת 400 מטר בשיא אישי של 49.92 שניות ובריצת שליחות 4x400 מטר בתוצאה של 3:19.02 דקות. באליפות העולם באתלטיקה 2019 סיימה חמישית בשיא אישי של 49.61 שניות וזכתה במדליית זהב עם נבחרת השליחות 4X400 מטר בתוצאה של 3:18.92 שניות.
בנימין חמווי
ביוגרפיה
בשנת 1878 (ה'תרל"ח) יצא לשליחות כשד"ר מטעם כוללות הספרדים בירושלים לערי טורקיה. כשהגיע ללאריסה שביוון (שהייתה אז בשליטת טורקיה), נעתר לבקשת ראשי הקהילה היהודית לכהן כרב ומורה צדק למשך כשנתיים, ולאחר שסיים את כהונתו חזר לירושלים, שם שימש בסוף תקופת כהונת הראשון לציון הרב אברהם אשכנזי כפקיד כוללות הספרדים בירושלים.
קאראש
קאראש (ברומנית: Caraș ובסרבית: Karaš או Караш) הוא נחל באורך של 110 קילומטרים בחבל באנאט, בחלקו ברומניה ובחלקו בסרביה, יובל של הדנובה. בתקופת האימפריה הרומית הנחל נשא את השם "אפו" (Apo).
בנימין חמווי
ביוגרפיה
בשנת 1883 (ה'תרמ"ג) יצא שוב לשליחות כשד"ר מטעם רבני ירושלים. כשהגיע לבלגרד שבסרביה ב-1884, נעתר לבקשת מנהיגי הקהילה היהודית לכהן אצלם כרב וכמורה הוראה. לאחר מספר חודשים עזב את תפקידו בשל סכסוך שאליו נקלע עם ראשי הקהילה. לאחר כשנתיים חזר לירושלים, ומשם עבר להתגורר בקסטוריה שביוון (שהייתה אז בשליטת טורקיה), שם נבחר לשמש כרב במשך כשלוש שנים.
בשנת 1889 (ה'תרמ"ט) חזר לירושלים, ובעקבות מחלת העצבים ממנה סבל, עבר להתגורר בחיפה בעצת רופאיו. בחיפה עסק לפרנסתו במכירת קרקעות שרכש, וכחלפן כספים כשותף עם יעקב טיאט.
קאראש
הנחל נובע מהרי אניני שבמערב רומניה, מצפון מזרח לעיר אנינה וזורם לאורך 85 קילומטרים בתחום רומניה, עד שעובר את הגבול לסרביה, לחבל וויוודינה. לאורך 4.1 קילומטרים הנחל מסמן את הגבול בין רומניה ובין סרביה.
אגן ההיקוות של הקאראש כולל כ-1.400 קילומטרים רבועים. הנחל אינו מתאים לשיט.
בנימין חמווי
ביוגרפיה
בחיפה סייע רבות לרבני העיר, ונחשב ליד ימינם של הרב אברהם כלפון והרב מסעוד התשואל. בחודש פברואר 1914 נמנה עם מקבלי פניו של אדמונד רוטשילד בחיפה כנציג הקהילה היהודית בעיר.
על השפעתו הרבה בקרב הקהילה היהודית בחיפה, כתב משה דוד גאון: "בימיו לא העז איש מעדת היהודים בחיפה לחלל את השבת או לפרוץ פרצה כל שהיא במסגרת הדת והמוסר".
הלך לעולמו ב-25 בפברואר 1925 (כ"ח בשבט ה'תרפ"ה), ונקבר בבית העלמין היהודי הישן של חיפה.
נישא למרים מזל, בנו היה הרב משה חמווי, ובתו לאה נישאה לרב יעקב חי זריהן.
חיבוריו
כן חיבר קובץ שו"ת בענייני אישות, וחל' מחידושיו הודפסו בספר "ישא איש".
שלג (פירושונים)
{{פירושונים|
אישים:
ראו גם
}}
כריסטוף נדווארוגירה
כריסטוף נדווארוגירה (בצרפתית: Christophe Nduwarugira; נולד ב-22 ביוני 1994) הוא כדורגלן בורונדי המשחק בעמדת הקשר בליישואש.
קריירה
נדווארוגירה התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל המקומית אקדמיקה בוגומ'בורה ובגיל 20 הצטרף לצ'יבוטו ממוזמביק. בינואר הושאל לאוניאו דה מדיירה מהליגה הפורטוגזית השנייה במדיה שיחק שנה וחצי.
בקיץ הצטרף לאמורה מהליגה השלישית בפורטוגל. כעבור שנה חזר לליגה השנייה במדינה כאשר הצטרף לווארזים.
בקיץ חתם בליישואש.
ב-25 בנובמבר 2012 נדווארוגירה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בורונדי בניצחון 1-5 נגד, בו כבש צמד. השתתף עם הנבחרת בגביע אפריקה לאומות 2019.
גלגל מסתובב (שיר)
גלגל מסתובב הוא סינגל שהוקלט על ידי המוזיקאי הישראלי עידן רייכל. השיר יצא לאור ב-14 בינואר 2017 כסינגל הראשון מתוך אלבום הסולו השני של עידן רייכל, "ואם תבואי אליי", על ידי חברת התקליטים הישראלית הליקון.
עם יציאתו, נכנס השיר למקום הראשון במצעד השבועי של מדיה פורסט ושל רשת ג', ולמקום השני בגלגלצ. כמו כן, השיר זכה במקום ה־31 במצעד הפזמונים העברי השנתי של גלגלצ.
רקע וכתיבה
השיר זכה לביצוע בליווי פסנתר של רייכל באלבום ההופעה הראשון שלו, "רייכל - פסנתר - שירים".
יוסי חרסונסקי העניק ביקורת חיובית לשיר ואף נתן לו ארבעה כוכבי זהב מתוך חמישה.
וידאו קליפ
נכון לאוגוסט 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-3.2 מיליון.
אסוציאציות חופשיות
אסוציאציות חופשיות או טיפול בדיבור, היא טכניקת טיפול בפסיכואנליזה בה המטופל מעלה באופן חופשי או על פי שאלה או מילת גירוי של המטפל, כל אסוציאציה העולה בדעתו, ומבטא אותה בעל פה. השיטה התפתחה בהדרגה בין 1892 ל-1898 על ידי אבי הפסיכואנליזה זיגמונד פרויד, מתוך שיטות טיפול באמצעות היפנוזה וסוגסטיה של עמיתו לעבודה יוזף ברויר.
היסטוריה
פרויד הבחין ששיטות הטיפול הקונבנציונליות שהיו נהוגות בזמנו, כולל היפנוזה, לטיפול בהיסטריה נשית ובנוירוזות אינן יעילות. בתקופה זו החל להרהר גם בקונפליקטים מיניים כמקור לנוירוזות של נשים. כתוצאה מכך החל בשנת 1893 לכתוב ספר יחד עם עמיתו יוזף בְּרוֹיֶר, בשם "מחקרים על היסטריה" (Studien über Hysterie), שבו תוארה שיטת טיפול חדשה שבוצעה על ידי שיחה עם המטופל - היא שיטת האסוציאציות החופשיות. הספר פורסם בשנת 1895 ובו מתואר כי במהלך הטיפול ביקש פרויד ממטופליו לדבר על קשייהם תוך כדי שכיבה על ספה. הוא עודד אותם לומר כל מה שעולה בדעתם.
עקרונות השיטה
בשיטה זו, המטופלים מוזמנים להעלות אסוציאציות חופשיות - להתייחס אל כל מה שעולה במוחם במהלך הפגישה האנליטית, מבלי לצנזר דבר. טכניקה זו נועדה לסייע למטופל ללמוד יותר על עצמו, על רגשותיו ומחשבותיו בסביבה לא ביקורתית או שיפוטית. באסוציאציות חופשיות אין סדר, השיחה אינה מתוכננת מראש, אלא עובדת לפי קישורים אינטואיטיביים אשר עשויים להוביל לתובנות אישיות משמעותיות חדשות. פרויד תיאר את האופן בו הוא פונה למטופליו:
המטפלים הפסיכואנליטיקאיים מניחים שאנשים נמצאים בקונפליקט שבין הצורך שלהם ללמוד על עצמם לבין פחדיהם והגנותיהם מפני שינוי וחשיפה עצמית. בשיטה זו לא המטפל ולא המטופל יודעים באמת לאן תוביל בדיוק השיחה, אבל היא נוטה בדרך כלל להגיע למקומות משמעותיים לתהליך הטיפול. מטרת השיחה אינה לגלות את כל התשובות ולחשוף את כל הזכרונות הספציפיים, אלה לעורר מסע של גילוי משותף, של המטפל והמטופל, שיכול להגביר את ההשתלבות של המחשבה, הרגש, והעצמיות.
השיטה כיום
בפועל, הפסיכואנליזה של פרויד לא ממוקדת כל כך בזיכרונות מן העבר, אלא בקונפליקטים הנפשיים הפנימיים אשר מודחקים עמוק בנפש, אף שטכניקת האסוציאציות החופשיות נחשבת מרכזית עד היום בטיפול ובמחקר המוח. השימוש באסוציאציות חופשיות נועד לסייע לגלות תפיסות ותופעות שהמטופל פיתח בתת-המודע שלו:
בלם יד
בֶּלֶם יד, המכונה גם בלם חניה או בלם חירום (באנגלית: Parking brake or handbrake) הוא מנגנון ברכבים מוטורים המשמש כדי לשמור על הרכב ללא תנועה גם כאשר הוא חונה. בלם יד מורכב לרוב מכבל המחובר לשני בלמי גלגלים, אשר מחוברים בתורם למנגנון משיכה. ברוב כלי הרכב, בלם היד פועל רק על הגלגלים האחוריים. המנגנון עשוי להיות מנוף המופעל ביד, ידית משיכה הממוקמת ליד עמוד ההגה או דוושה המופעלת ברגל הממוקמת ליד הדוושות האחרות.
סקירה כללית
בעוד שלרוב רכבי ההילוכים האוטומטיים יש בלמי יד, לעיתים קרובות הם אינם מופעלים על ידי הנהגים בעת החניה. עם זאת, מומלץ להשתמש בו, מכיוון שכסת החניה בתיבת ההילוכים עלול להיכשל עקב לחץ או כאשר רכב אחר פוגע במכונית וגורם למכונית להתגלגל. כמו כן, שימוש קבוע בבלם היד מפחית את הסיכוי לקורוזיה על ידי שמירת הכבלים בתנועה. ברכבים בעלי תיבת הילוכים ידנית, ניתן להפעיל את בלם היד כדי לעזור לשמור על הרכב במקומו. בחנייה בשיפוע בעלייה, מומלץ שהגלגלים הקדמיים יפנו הרחק משפת המדרכה. זה ימנע מהמכונית להתגלגל לכביש על ידי שימוש בשפת המדרכה כדי לחסום את צמיג הנוסע הקדמי במקרה של תקלה בבלם היד. באופן דומה, בשיפוע בירידה, הגלגלים הקדמיים צריכים לפנות לשפת המדרכה מאותה סיבה, ובכביש ללא שיפוע, הגלגלים צריכים לפנות ימינה. בתיבת הילוכים ידנית, מומלץ גם להשאיר את המכונית בהילוך ראשון (או בהילוך אחורי אם חונים בירידה), מכיוון שהמנוע ימנע מהמכונית להתגלגל אם בלם היד ייכשל.
בלם היד ברוב כלי הרכב עדיין מכני לחלוטין. באופן מסורתי, מופעל על ידי משיכת ידית, הכבלים מושכים באופן ידני חלק ממערכת הבלימה של המכונית, בדרך כלל את הדיסק האחורי או בלמי התוף. האופי המכני מאפשר לנהג להפעיל את הבלם גם אם מערכת הבלמים ההידראולית הראשית נכשלת.
ניתן להשתמש בסמלים ו/או בנורות כדי לציין את מיקומו של בלם יד, הפעלתו או שחרורו.
שימושים אחרים
ברכבי תיבת הילוכים ידניים ואוטומטיים, ניתן להשתמש בבלם היד גם למצבי נהיגה שונים המחייבים עצירה לרגע של הרכב. לדוגמה, ניתן להפעיל את הבלם בעת תנועה במדרון בעלייה, שכן הדבר מאפשר לנהג להחזיק את דוושת הגז והמצמד ביציבות מבלי שהרכב יתגלגל לאחור. מצבים נפוצים נוספים הם כאשר הרכב נעצר ברמזור או במעבר חצייה. בלם היד יבטיח שהמכונית מאובטחת אם רכב אחר יפגע מאחור ויגרום למכונית לנוע קדימה. לא מומלץ להשתמש בבלם היד כאשר הרכב בתנועה, אלא אם יש בעיה בבלמים הראשיים, שכן הדבר עלול לנעול את הגלגלים האחוריים ולגרום להחלקה. מצב זה ידוע בתור פניית בלם יד, המבוצעת לעיתים קרובות במרוצי רחוב ומרוצי שטח כדי ליזום סחף של הגלגל האחורי.
במקרה של כשל בלמים הידראוליים, ניתן להשתמש בבלם היד להאטת רכב. במקרים כאלה, יש להפעיל את הידית לאט כדי למנוע נעילת הגלגלים ולהפחית את המהירות.
אנומוכיליים
אנומוכיליים (שם מדעי: Anomochilidae) היא משפחה של נחשים החיים בדרום-מזרח אסיה. במשפחה סוג יחיד בו 3 מינים.
הנטינגטון (וירג'יניה המערבית)
הנטינגטון (באנגלית: Huntington) היא העיר השנייה בגודלה במדינת וירג'יניה המערבית בארצות הברית. העיר חולשת על פני שני מחוזות: מחוז קייבל ומחוז ויין, ונמצאת בהתמזגותם של שני נהרות: נהר הגיאנדוטה ונהר האוהיו. על פי מפקד האוכלוסין של שנת 2010 מטרופולין העיר היא הגדולה ביותר במדינת וירג'יניה המערבית. הוא משתרע לאורכם ולרוחבם של שבעה מחוזות בשלוש מדינות שונות (אוהיו וקנטקי). אוכלוסיית המטרופולין 364,101 תושבים.
אנומוכיליים
אלו נחשים קטנים באורך של עד 50 ס"מ והם בעלי עיניים קטנות, זנב קצר ואין להם קנה נשימה. צבעם אפור כהה מפוספס בצהוב או אדום כהה.
נחשים אלה שהם קרובי משפחת הסילינדרופיים, הם מיני הביניים בין הנחשים העיוורים (Scolecophidia) לנחשים המפותחים (Alethinophidia). הם קטנים יחסית וניזונים רק חסרי חוליות ורוב זמנם הם מצויים במחילות באדמה.
Rock Me
Rock Me היה השיר הזוכה באירוויזיון 1989. השיר בוצע על ידי להקת הפופ היוגוסלבית ריווה, וייצג את יוגוסלביה בתחרות האירוויזיון לשנת 1989. זוהי הייתה הזכייה הראשונה והיחידה של יוגוסלביה בתחרות. השיר הושר בשפה הסרבו-קרואטית, אך הסולנית, אמיליה קוקיץ' שרה אותו באנגלית בהופעת הזכייה של השיר. קוקיץ' המשיכה להופיע לבדה במופעים שונים, אך לא זכתה להצלחה משמעותית לאחר הניצחון בשנת 1989.
זכיית השיר העלתה את המודעות הבינלאומית לרוק יוגוסלבי וקרואטי.
מלכה נשר
מלכה נשר (שם העט שלה בהונגרית: Kecskeméti Mária ט"ו בניסן תרס"ז - ב' באייר תשי"ט 30 במרץ 1907 – 10 במאי 1959) הייתה משוררת יהודיה ידועה בהונגריה, שיריה נכתבו בהונגרית ובעברית.
ביוגרפיה
נשר נולדה בהונגריה בעיר קצ'קמט בשם מאריה מלכה אדלר. בת למנחם אדלר ולפאני אדלר לבית גולדברגר, ונכדתו של הרב מיכאל גולדברגר. בשנות נערותה חייתה בעיירה קצ'קמט, ועם נישואיה לצבי אודון שוורץ, סוחר פפריקה מהעיירה קלוצ'ה, עברה להתגורר בעיירה. נשר הייתה שותפה לקהילה היהודית הקטנה ששכנה במקום ושניהלה אורח חיים של יהדות נאולוגית. בקאלוצ'ה נשר הקימה את משפחתה וילדה את שני ילדיה יוסף (כיום פרופסור אמריטוס יוסף שנער) ואסתר אריקה (כיום אסתי כהן). נכדתה שנקראה על שמה - אורית מלכה סטרוק - מתגוררת כיום בחברון, מקום עליו שרה מלכה נשר:. בחודש מאי 1944, שלושה ימים לפני הקמת הגטו בקאלוצ'ה, הצליחה להימלט עם משפחתה לעיר הבירה בודפשט, שם הסתתרו בדירת מסתור. ההחלטה שלא להישאר בעיירה שבה כולם הכירו את יהדותם נבעה מהאמון שרחשה לעדויות על השמדת יהדות פולין, עליהן שמעה מנערה יהודייה (צלינה אורטנר, לימים - צלינה שתיל), שהגיעה לעיירה כפליטה מפולין. השמדת יהדות הונגריה בשנת 1944 והצלתה האישית שלה ושל משפחתה הותירו חותם משמעותי ביצירתה הספרותית (שירים ומחזות), למשל בשירה "שיבה אל לבך":, בשירה "אנחה", ובמחזה "המלאך שכשל".
עם השחרור של בודפשט על ידי הצבא האדום, נותרה עם משפחתה בבודפשט, שם קבעה את מרכז חייה. בתקופה זו שינתה המשפחה את שמה מהשם 'שוורץ' בעל הקונוטציה היהודית לשם 'שימו' כחלק מניסיונה להתערות בחברה ההונגרית שלאחר מלחמת העולם השנייה. לאחר עלייתם הבלתי-לגאלית של ילדיה למדינת ישראל ב-1949, וניסיונותיה לבוא עם בעלה אחריהם, נכלאה בכלא ההונגרי, אך ב-1951 עלתה ארצה במסגרת איחוד משפחות. עם עלייתה נרתמה נשר למשימת חייה החדשה: רכישת השפה העברית והפיכתה ללשון שירתה. בתחילה התגוררה בירושלים, למדה באולפן עציון ושמעה באופן חופשי הרצאות בספרות עברית באוניברסיטה העברית. בירושלים התגוררה במנזר נוטרדאם, ולבסוף קבעו את ביתם בעיר בת-ים.
מלכה נשר נפטרה בתל אביב לאחר מחלה קשה בב' באייר תשי"ט, 10 במאי 1959 וקבורה בבית הקברות קריית שאול בתל אביב.
קליטתה בישראל
למן הימים הראשונים בישראל התמסרה ללימודים עבריים, על אף הקשיים הרבים של ראשית ההסתגלות, סיימה את אולפן 'עציון' בירושלים והוסיפה ללמוד ב'בית מדרש למורי עם'. יצחק לבני (ציגל), המורה והחוקר הנודע היה מדריכה הראשון בכיבוש הלשון, והוא שעודד אותה לכתוב עברית. עם מעבר המשפחה לבת-ים הוסיפה לשמוע שיעורים באוניברסיטה של תל אביב. היא התעמקה בספרות העברית על כל צורותיה, קראה הרבה בתנ"ך, ובהיותה בבית החולים עוד ביקשה להביא לה את שירי רבי יהודה הלוי ושלמה אבן גבירול.
שירתה בהונגרית
עוד בנערותה החלה לכתוב שירה בשפה ההונגרית, ופרסמה את שיריה תחת שם העט Kecskeméti Mária (מאריה מקצ'קמט) בעיתונות היהודית בהונגריה. ספר שיריה הראשון בהונגרית יצא לאור בהונגריה ב-1939 בשם "שירת הענווה". הספר כולל מקצת שירי עגמה ובדידות של נעורים, וחלקם שירי שלווה ואושר של חיי משפחה ואימהות. בקובץ זה ישנם גם הדים לגורלו של העם היהודי. בשנת 1944 השלימה את עריכת ספר שיריה השני, אשר לא הודפס, בשל פלישת הצבא הנאצי להונגריה בחודש מרץ בשנה זו.
גם עם עלייתה לישראל המשיכה לכתוב שירים בהונגרית, ופרסמה אותם בעיתונות בשפה ההונגרית שיצאה בשנות ה-50 בישראל, וב-1954 יצא לאור בתל אביב ספר שיריה השני בשפה ההונגרית, בשם "אסון הסנונית".
שירתה בעברית
בשנת 1953 החלה לכתוב עברית ושיריה פורסמו תחת שם העט מלכה נשר (נשר = תרגום של שם נעוריה) ב"דבר הפועלת", "זמנים" ובעיתון "דבר". שירתה האישית והרליגיוזית נתקלה ב'כתף קרה' מהברנז'ה הספרותית השלטת בשנות ה-50 (ששמה דגש על 'שירת האנחנו' החילונית), למעט בודדים שהכירו והוקירו את קול שירתה הייחודי ואת פריצת הדרך שלה בעצם כתיבתה בעברית, כמשוררת מבוגרת, שהצליחה לכתוב שירה עמוקה ומשמעותית בשפה שאינה שפת האם שלה. בין הבודדים הללו היו דוד זכאי, עזרא זוסמן, רבקה גורפיין ורחל כצנלסון-שזר.
רק בשנת 2010 - כחמישים שנה לאחר פטירתה (עם הוצאתם לאור של כל כתביה בעברית ועם עריכת ערב הוקרה לשירתה ב'בית הסופר' בתל אביב במרץ 2011) החלה להתפשט ההכרה בעומק שירתה, ובהיותה ממבשרי השירה המודרניסטית בעברית ובישראל, כפי שעלה מדברים שנשאו בערב ההוקרה, המשוררים בלפור חקק, מירון ח. איזקסון, דורית ויסמן וד"ר ז'יל אמויאל.
יצירות נוספות בתחום הספרות
מלכה נשר תרגמה במהלך שנות ה-50 משירתה ההונגרית לעברית, ואף פרסמה תרגומים מעברית להונגרית של יצירות שכתבו יוצרים עבריים אותם העריכה: "מסדה" ליצחק למדן, "מצבה" לדוד שמעוני וכן משירי שאול טשרניחובסקי, נתן אלתרמן, י. שטיינברג, לאה גולדברג, רחל, יעקב פיכמן, זלמן שניאור, ש. מלצר ואחרים. כמו כן כתבה שני מחזות בעברית שנושאם שואת יהודי הונגריה - האחד, בשם "אשרי הגפרור", אודות חנה סנש, והשני מחזה המתאר את חיי המחתרת בדירת המסתור של משפחתה בבודפשט בשנים 1944–1945, ומשקף את הניגוד הטרגי בין החובה המוסרית לקלוט אנשים נוספים במחבוא ולהצילם, לבין החשש לסכן בזאת את חיי המשפחה שהצליחה להסתתר.
מאצ'י קורו
מאצ'י קורו (ביפנית: 街コロ) הוא משחק קופסה יפני שתוכנן על ידי מָסַאוֹ סוּגָנוּמה. המשחק מצריך מיומנויות אסטרטגיות עם אלמנט מזל משמעותי. המשחק יצא לאור בשנת 2012 והיה מועמד למספר פרסים. זכה בפרס ראשון למשחקי שולחן של TGA ובפרס הראשון של המגזין הגרמני Fairplay לשנת 2015.
חברת IDW Publishing וחברת Pandasaurus Games הוציאו לאור את המשחק בארצות הברית.
מהלך המשחק
המשחק מתחיל כאשר לכל אחד מהשחקנים שלושה מטבעות, קלף משאב וקלף תעשייה (הקלפים זהים לכל השחקנים). בתחילת המשחק מטיל כל שחקן בתורו קובייה אחד, ועל פי תוצאת ההטלה "מופעלים" הקלפים השונים שבידי השחקנים. אם כתוצאה מהטלת הקוביה על השחקן לשלם לשחקנים אחרים, תהא זו פעולתו הבאה. לאחר מכן השחקן יקבל את כל המטבעות המגיעים לו, ולבסוף, לבחירתו ובהתאם לסך המטבעות שמצוי בידו, יכול לרכוש קלף נכס אחד. ככל שמתקדם המשחק הכמות ההולכת ועולה של קלפי נכס שנמצאים בידי שחקן מגדילים את ההסתברות שיקבל תשלומים ואת גדלם. שחקן שבוחר לבנות את תחנת הרכבת, יכול להטיל בהמשך המשחק לפי בחירתו קובייה אחת או שתיים. השחקן שמצליח לבנות ראשון את כל ארבעת קלפי האטרקציה מנצח.
התיאטרון הרומי בבוסרה
התיאטרון הרומי בבוסרה הוא תיאטרון רומי גדול בבוסרה במחוז דרעא שבדרום מערב סוריה.
היסטוריה
התיאטרון ברוחב 102 מטר ויש בו מקומות ישיבה לכ-15,000 איש; לפיכך הוא מהגדולים ביותר בתרבות הרומית העתיקה.
התיאטרון שימש עיר שהיו בה בעבר 80,000 תושבים. הוא גם אחד השמורים ביותר בסוריה וגם ברחבי האימפריה הרומית. הוא שוחזר באופן מהותי בין השנים 1947–1970, ולפני הוא הכיל כמויות גדולות של חול, מה שעזר אולי להגן על הפנים.
מלחמת האזרחים בסוריה
בשנת 2013, האתר נוסף לרשימת אתרי המורשת העולמית בסיכון של אונסק"ו.
האתר נפגע במלחמת האזרחים בסוריה בשל פעילויות צבאיות שונות שנערכו בסמוך. למשל, צלפים היו פעילים באתר.
סולתיים
סולתיים (שם מדעי: Sulidae) היא משפחה של עופות ימיים בינוניים מסדרת הסולתאים החיים בקרבת האוקיינוסים וצוללים כדי לתפוס דגים וטרף דומה. לעיתים משייכים אותם לסדרה נפרדת מהשקנאים הנקראת סולתאים (Suliformes) יחד עם הפריגטות, הנחשונים והקורמורנים.
מאפיינים
אורכן של הסולות 60 - 85 ס"מ ומוטת כנפיהן 140 - 175 ס"מ. כנפיהן ארוכות ביותר ומכונסות לגוף במהלך צלילה כדי שלא ייפגעו. מקורן הארוך ונחיריהן נסתמים למים וכיס עור מתחת לצוואר סופג את הפגיעה במים. הן בדרך כלל צדות בחבורות. כמו רוב בני הסדרה, הסולות מאופיינות בקרום שחייה בין רגליהן והן מתהדרות בהם ובצבעיהם במהלך ריקודי החיזור המוזרים שלהם, שנתנו להן את הכינוי "עופות ליצן" או בספרדית "boobies".
הסולות מקננות במושבות צפופות בעיקר באיים מרוחקים בלב האוקיינוס, כמו גלאפגוס, ניו זילנד או אסנשן.
מיון
במשפחה ישנם שלושה סוגים ועשרה מינים.
יוהאן, ארכידוכס אוסטריה
יוֹהָאן, ארכידוכס אוסטריה (בגרמנית: Johann von Österreich; 20 בינואר 1782 – 11 במאי 1859) לבית הבסבורג היה מצביא מטעם האימפריה האוסטרית בדרגת גנרל-פלדמרשל, אשר שירת במלחמות הנפוליאוניות ומאוחר יותר שימש כמדינאי בתור עוצר הרייך של האימפריה הגרמנית בשנים 1848 ו-1849 אשר נוצרה מתוך הקונפדרציה הגרמנית במסגרת אביב העמים.
מצביא
יוהאן נולד כבנם התשיעי של לאופולד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ומריה לואיסה, נסיכת ספרד, ילידי פירנצה, 20 בינואר 1782, דאז הדוכסות הגדולה של טוסקנה. הוא התחנך בקפידה, ובשנת 1800, כשהיה רק בן 18, היה הפך למפקד ראשי של צבא אוסטריה עקב המלחמות הנפוליאוניות.
הוא צעד קדימה לממלכת בוואריה, במסגרת הקואליציה האנטי-צרפתית השנייה ונתקל בצבאו של נפוליאון בונפרטה בהוהנלינדן, שם ספג תבוסה חמורה במהלך ה-3 בדצמבר, שבעקבותיה באה מפלה שנייה בזלצבורג ב-14 בדצמבר.
לאחר הסכם השלום בפברואר 1801 הוא הפך למנהל ראשי של מחלקות הביצור וההנדסה ברחבי האימפריה האוסטרית. במיוחד התעניין בשלום ורווחת טירול, ולאחר שכיהן כשר המלחמה בין השנים 1803–1805, מונה בשנה האחרונה לפיקוד על הצבא המוצב במחוז זה.
לאחר פרידתה של טירול מאוסטריה, הוא תכנן באמצעות מרד אזרחי התנגדות לצרפתים במסגרת הקואליציה האנטי-צרפתית החמישית בשנת 1809 נגד אדוניהם החדשים, ופיקד בהצלחה על הצבא שפעל שם ובחצי האי האפניני, והביס את המשנה למלך אז'ן דה בוארנה ב-16 באפריל בהתנגשות כוחות חשובה ליד סיציליה.
יוהאן נסוג כששמע על המצב הקריטי של וינה. בנסיגתו הוא ספג שתי תבוסות, וניסיון לאחד את כוחותיו עם אחיו בוואגראם הסתיים בכישלון צבאי. הוא התפטר מפיקודו זמן קצר לאחר שלום אוקטובר 1809, ואחר כך היה מעט מודאג בענייני הצבא. לבסוף הניצחון על נפוליאון במאה הימים בוצע בלי תמיכתו.
מדינאי
הוא התגורר בגראץ, עיר שהעניק לה הטבות ציבוריות רבות, עד לשנת 1848, אז נבחר כעוצר הכס של האימפריה (רייך-ורוזר) על ידי הפרלמנט החוקתי של הקונפדרציה הגרמנית בפרנקפורט במהלך אביב העמים.
בתפקיד זה הוא התמסר בעיקר להגנה על האינטרסים של בית הבסבורג מפני ההשפעה ההולכת וגוברת של ממלכת פרוסיה; ומהלך זה הוא המשיך לאחר מינויו של המלך הפרוסי לנשיא הקונפדרציה. בתום תקופת כהונתו ב-20 בדצמבר 1849, שבינתיים הפכה לסמלית בלבד, הוא פרש שוב לגראץ.
אילן יוחסין
הוא נישא בנישואים מאורגנים בשנת 1827 עם אנה פלוכל, בתו של מנהל דואר; מנישואיהם נולד בן אחד, פרנץ, רוזן מראן.
וקוסנו אי טוצ'קה
וְקוּסְנוֹ אִי טוֹצְ'קָה (ברוסית: Вкусно — и точка, בכתיב לטיני: Vkusno i tochka, בתרגום לעברית: "טעים וזהו") היא רשת מסעדות מזון מהיר שפועלת ברוסיה החל מ-12 ביוני 2022. הרשת נפתחה לאחר שבמהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה רשת מקדונלד'ס עזבה את רוסיה ומכרה את 850 הסניפים שלה לאיש העסקים אלכסנדר גובור. מנכ"ל הרשת הוא אולג פרוב.
היסטוריה
פתיחת הסניף הראשון של רשת המזון המהיר האמריקנית מקדונלד'ס ברוסיה בשנת 1990 סימלה את פתיחת רוסיה לעולם המערבי. ב-16 במאי 2022, במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה, החליטה רשת המזון המהיר מקדונלד'ס לסגור את פעילותה ברחבי רוסיה. נימוקי החברה היו אי היציבות של הסביבה העסקית, וערכי החברה. לרשת היו 800 סניפים ברחבי רוסיה.
ב-27 במאי 2022 דווח כי מקדונלד'ס מוכרת את חנויותיה ברוסיה לבעל רישיון מקומי, אלכסנדר גובור. גובור, איל הון רוסי שבבעלותו היו סניפי מקדונלד'ס בזכיינות החל משנת 2015, רכש את כל הפעילות של 850 סניפי מקדונלד'ס ברוסיה עם אפשרות רכישה מחדש של הרשת.
ב-12 ביוני 2022 פתחה רשת המסעדות מחדש את 15 המסעדות שלה במוסקבה. למחרת, ב-13 ביוני, פתחה רשת המסעדות מחדש את 50 המסעדות באזור מוסקבה כולו.
בסוף יוני הודיע מנכ"ל הרשת שבחודש ספטמבר הוא מתכנן לסיים את פתיחת כל 850 הסניפים.
התפריט
לדברי אולג פרוב, מנכ"ל הרשת, בשלב הראשוני של פתיחת המסעדות, עקב בעיות בלוגיסטיקה של האריזה, לא כל המנות המוכרות יהיו זמינות. לדבריו, התפריט של המסעדה לא יכלול המבורגר ביג מק וגלידת מקפלורי בגלל "הקשר החזק עם המותג מקדונלד'ס". התפריט החדש יהיה גם ללא אלכוהול, אך החברה תתאים טעמים בהתאם לאזור.
התפריט של רשת המסעדות המעודכנת נותר ברובו על כנו, אך שונו שמות המנות המשויכות לחברת מקדונלד'ס.