cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
גאופיזיקה
המהפכה המדעית
אחד הפרסומים שסימנו את תחילתה של המהפכה המדעית היה על המגנט של ויליאם גילברט משנת 1600, מאמר על סדרה של ניסויים מדויקים בנושא מגנטיות. גילברט הגיע להבנה שהסיבה לכך שמצפנים מצביעים כולם לאותו כיוון נובעת מהעובדה שכדור הארץ עצמו הוא מגנטי.
בשנת 1687 פרסם ניוטון את חיבורו עקרונות בו הניח את היסודות לא רק לתורת המכניקה הקלאסית והכבידה אלא גם נתן הסברים לשורה של תופעות גאופיזיקליות כגון גאות ושפל ונקיפת ציר כדור הארץ.
הסייסמוגרף, מכשיר העוקב אחר פעילות סייסמית, הראשון נבנה בסקוטלנד בשנת 1844 על ידי ג'יימס פורבס.
תופעות פיזיקליות
גאופיזיקה היא דיסציפלינה בינתחומית בבסיסה וגאופיזיקאים תורמים לכל תחומי מדעי כדור הארץ. על-מנת לספק תיאור בהיר על התחומים המרכיבים את הגאופיזיקה, סעיף זה יעסוק בתופעות פיזיקליות והקשר שלהן לכדור הארץ וסביבתו.
כבידה
משיכת כח הכובד של הירח ושל השמש גורמת על פני כדור הארץ לשני מחזורי גאות ושפל בכל יממה ירחית של 24 שעות ו-50 דקות. כתוצאה מכך, קיים פער של כ-12 שעות ו-25 דקות בין כל גאות לגאות.
כוחות הכבידה מפעילים מאמצים על סלעים הנמצאים בעומק האדמה וגורמים להגדלת הצפיפות ככל שמעמיקים לכיוון מרכז כדור הארץ. מדידות של תאוצת הכובד והאנרגיה הפוטנציאלית על-פני שטח כדור הארץ ומעליו יכולות לשמש בחיפוש אחר מרבצי מינרלים בבטן האדמה שדה הכבידה על-פני השטח מספק מידע על טקטוניקת הלוחות. הפוטנציאל הגרוויטציוני, המכונה גאואיד, משמש כהגדרה אפשרית אחת מבין כמה לצורת פני השטח של כדור הארץ. הגאואיד הוא למעשה גובה פני הים הממוצע לו היו האוקיינוסים בשיווי משקל וניתן היה להמשיך ולמתוח אותם באותו גובה מתחת לפני השטח היבשתיים.
מעבר חום
כדור הארץ מתקרר, ומעבר החום כתוצאה מכך גורם להיווצרות השדה המגנטי של כדור הארץ על ידי גאו-דינמו וטקטוניקת הלוחות באמצעות מנגנון זרמי הערבול. המקורות העיקריים לחום הם החום המקורי של הכדור ורדיואקטיביות, על-אף שתהליכי מעברי פאזה תורמים ליצירתו אף הם. מעבר החום לעבר פני השטח מתבצעת בעיקר על ידי הסעת חום, על אף קיומן של שני תחומי שכבות בתוך הכדור, תחום אי הרציפות וייכרט-גוטנברג והליתוספירה, שבהן מעבר החום מתבצע באמצעות הולכה ולא הסעה. הסעת חלק מהחום מתבצעת מתחתית המעטפת לכיוון פני השטח באמצעות תימרות מעטפת. מעבר החום על פני השטח של הכדור שווה לכ-, והוא אחד המקורות האפשריים לאנרגיה הגאותרמית.
רעידות
גלים סייסמיים הם רעידות המתקדמות בתווך הפנימי של כדור הארץ ועל פני השטח שלו. כדור הארץ כולו יכול גם להתנדנד באופנים המכונים אופני תנודה עצמיים. תנועות על פני השטח הנובעות מגלים סייסמיים ומאופני התנודה נמדדים באמצעות סייסמוגפים הממוקמים בעשרות אלפי תחנות סייסמוגרפיות הפזורות על פני הגלובוס. אם מקור הגלים הוא מקומי, כמו במקרה של רעידת אדמה או פיצוץ, מדידות במקומות שונים על פני השטח יכולות לסייע באיכון, איתור מקור הגלים. מיקומן ושכיחותן של רעידות אדמה מספקים מדע על טקטוניקת הלוחות וזרמי הערבול.
מדידות גלים סייסמיים מספקות גם מידע על התווך בו מתקדמים הגלים. אם הרכב או צפיפות הסלע משתנים באופן פתאומי, חלק מהגלים מוחזר. החזרות יכולות לספק מידע על מבנים קרובים לפני השטח.
תופעות חשמליות
על אף שעיקר התופעות החשמליות הטבעיות שאנו מבחינים בהן על פני כדור הארץ מקורן בסערות ברקים, קיים קרוב לפני השטח באופן תמידי שדה חשמלי בעוצמה ממוצעת של. לעומת הקרקע המוצקה, האטמוספירה של כדור הארץ טעונה במטען חשמלי חיובי כתוצאה מפגיעה של הקרינה הקוסמית. כתוצאה מכך, זורם לכיוון פני כדור הארץ זרם חשמלי בעוצמה ממוצעת של 1,800 אמפר. הזרם זורם מטה מהיונוספירה על פני רוב שטחו של כדור הארץ וחוזר חזרה מעלה דרך סופות ברקים.
סקרים גאופיזיים סוקרים מגוון תופעות חשמליות. חוקרים מודדים את הפוטנציאל הספונטני, פוטנציאל באדמה שמקורו בהפרעות טבעיות או מעשה ידי אדם. זרמי טלורי הזורמים באדמה ובאוקיינוסים נחקרים אף הם וגורמים להם השראה אלקטרומגנטית של השדה המגנטי של כדור הארץ ותנועות של מוליכים (כגון מי ים) על פני כדור הארץ. ההתפלגות של צפיפות הזרמים הללו יכולה לשמש בגילוי שינויים בהתנגדות החשמלית של מבנים תת-קרקעיים. גאופיזיקאים יכולים גם ליצור בעצמם את הזרמים החשמליים לצורכי הדמיה בבטן האדמה.
ג'יימס דשנר
ג'יימס סמית' דאשנר (באנגלית: James Smith Dashner; נולד ב-26 בנובמבר 1972) הוא סופר אמריקאי בסוגת הספרות הספקולטיבית. כותב בעיקר סדרות ספרים לילדים או לנוער, כדוגמת "הרץ במבוך" (The Maze Runner) וסדרת הפנטזיה לנוער "המציאות ה-13".
גאופיזיקה
גלים אלקטרומגנטיים
גלים אלקטרומגנטיים מופיעים ביונוספירה ובמגנטוספירה וכמו כן בגלעין כדור הארץ. גלים אלו, יחד עם סופות ברקים, הם המקור לתופעות הקשורות בגלי רדיו נמוכים הנמדדות על פני השטח של כדור הארץ. גם רעידות אדמה יכולות לגרום להיווצרותם של גלים אלקטרומגנטיים בכדור הארץ.
ג'יימס דשנר
הרומן The Journal of Curious Letters, שיצא לאור ב-2008, הספר הראשון בסדרה, היה אחד מהבחירות השנתיות של Borders Original Voices.
גאופיזיקה
גלים אלקטרומגנטיים
בגלעין החיצוני, בו קיים ריכוז גבוה של מתכת הברזל המוליכה, זרמים חשמליים יוצרים שדות מגנטיים כתוצאה מהשראה. גלי אלפבן הם גלים מגנטו-הידרודינמיים (גלים בתווך מוליך נוזלי) הנוצרים בגלעין ובמגנטוספירה. בגלעין אין להם השפעה מרובה על השדה הגאומגנטי אולם גלים איטיים יותר נחשבים לגורם אפשרי לשינויים בשדה המגנטי של כדור הארץ.
ג'יימס דשנר
בשנת 2018, סוכנו של דשנר, מייקל בורט, והמו"ל שלו, רנדום האוס, הפסיקו את עבודתם עמו בעקבות האשמות בהטרדה מינית שעלו נגדו.
גאופיזיקה
גלים אלקטרומגנטיים
בסקרים גאופיזיים עושים שימוש בהדמיה מגנטית ובפולסים חשמליים חזקים כדי לאסוף מידע על התנהגות השדות על כדור הארץ ובסביבתו.
ג'יימס דשנר
ביוגרפיה
ג'יימס דשנר נולד באוסטל, ג'ורג'יה, למשפחה מורמונית בעלת שישה ילדים. החל לכתוב בגיל 10 במכונת הכתיבה של הוריו.
גאופיזיקה
מגנטיות
השדה המגנטי של כדור הארץ מגן עליו מפני רוח השמש הקטלנית ושימש מאז העת העתיקה לצורכי ניווט. מקורו בתנועת הנוזלים בגרעין החיצוני (ראה תאוריית הדינמו). השדה המגנטי בחלקה העליון של האטמוספירה הוא המקור לתופעת הזוהר הצפוני.
ג'יימס דשנר
ביוגרפיה
דשנר סיים את לימודיו בבית הספר התיכון בדולות' בשנת 1991. בהמשך עבר מאטלנטה, ג'ורג'יה לפרבו, יוטה, ושם למד באוניברסיטת בריגהאם יאנג, וקיבל תואר שני בחשבונאות.
גאופיזיקה
מגנטיות
השדה המגנטי של כדור הארץ ניתן לתיאור בתורה גסה כדיפול מגנטי מוסט, אך הוא משתנה עם הזמן. ברוב הזמן הקוטב המגנטי נותר קרוב לקוטב הגאוגרפי, אך במרווחי זמן מסדר גודל של כמילון שנה עובר השדה היפוך כיוון. עדויות לתהליך הזה ניתן למצוא בסלעים ובקרקעית הים. רצועות מגנטיות על פני קרקעיות האוקיינוסים מספקות מידע על היפרדות שטחים בקרקעית כחלק מטקטוניקת הלוחות, והשוואה של תקופות המגנטיזציה לממצאים סטרטיגרפיים מסייעת בהבנה ואפיון תקופות זמן גאולוגיות. בנוסף, המגנטיזציה של סלעים משמשת למדידת נדידת היבשות.
ג'יימס דשנר
ביוגרפיה
דשנר נשוי ללינט אנדרסון. לזוג יש ארבעה ילדים. דשנר מתגורר ביוטה.
גאופיזיקה
רדיואקטיביות
רדיואקטיביות מהווה 80% מהחום הפנימי של כדור הארץ והספק האנרגיה העיקרי לגאודינמו ולתנועת הלוחות. האיזוטופים מייצרי החום העיקריים הם פוטסיום-40, אוראניום-238, אוראניום-235, ותוריום-232. יסודות רדיואקטיביים משמשים בתיארוך רדיומטרי, השיטה העיקרית לקביעת תקופות זמן גאולוגיות. איזוטופים בלתי-יציבים מתפרקים בקצב ידוע, וקצבי ההתפרקות של סוגי איזוטופים שונים מכסים כמה סדרי גודל של זמן כך שניתן לעשות שימוש בשיטה לצורך תארוך קצר מועד וגם לצורך קביעת זמנים גאולוגיים מסדרי גודל של מאות מיליוני שנים.
ג'יימס דשנר
האשמות על הטרדה מינית
בפברואר 2018 פורסמו תגובות בעילום שם באתר School Library Journal, בטענה שדשנר הטריד מינית. בארבע תגובות נטען להטרדה מצד דשנר, ושתיים נוספות אמרו שדיווחו עליו באתר מדיום על הטרדה. אחד המגיבים טען מאוחר יותר כי היה אחד המאשימים ואמר כי הם "בדו את הטענות". אחד מאותם מגיבים טען כי היה נתון ל"חודשים של מניפולציות, ניצול וגזלות דעת". בעקבות זאת, סוכנו של דשנר, מייקל בורט, הצהיר כי הוא "לא יכול היה מצפונית להמשיך לעבוד איתו". דשנר פרסם הצהרה בטוויטר, שבה נאמר, בין השאר:
בעקבות ההאשמות הצהירה ב-2018 המוציאה לאור של דשנר, רנדום האוס (Penguin Random House), כי לא תפרסם ספרים נוספים שלו. ההאשמות היו חלק מתנועת Me Too.
ספריו
ספריו של דשנר פונים לבני נוער צעירים. כתיבתו היא בדרך כלל בז'אנר הרפתקאות, הישרדות ומדע בדיוני. "הרץ במבוך", ספרו הידוע והמצליח ביותר, שאף יצא כסרט, הגיע ל-100 שבועות ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס לסדרות ילדים ב-21 בספטמבר 2014, יומיים לאחר יציאת העיבוד לסרט של הספר.
שחפית בנגלית
שַׁחֲפִית בֶּנְגָּלִית (שם מדעי: Thalasseus bengalensis) היא מין של עוף ימי ממשפחת השחפיתיים. תחום תפוצתה מתפרש על פני האוקיינוס ההודי ואוקיאניה, עם אוכלוסייה נוספת החיה בחופי צפון אפריקה.
בישראל היא מקייצת נדירה אך קבועה במספרים קטנים במפרץ אילת. בנוסף, היא מזדמנת נדירה ביותר בחופי הים התיכון.
טקסונומיה ואטימולוגיה
בעבר היא שויכה לסוג שחפית, אך הועברה לאחרונה לצד מיני שחפיות נוספים לסוג הנוכחי Thalasseus  (היינריך בויה, 1822) , בעקבות מחקרי DNA מיטוכונדריאלי אשר איששו את ההשערה כי שלושת הטיפוסים השונים במשפחת השחפיות (כיפה לבנה, כיפה שחורה, וכיפה שחורה עם כתם לבן במצח) מהווים ענפים שונים ומובחנים.
תפוצה
היא מקננת באזורי חוף סובטרופיים של העולם בעיקר מהים האדום על פני האוקיינוס ההודי ועד למערב האוקיינוס השקט ואוסטרליה, עם אוכלוסייה משמעותית בחוף הדרומי של הים התיכון בשני איים מול חופי לוב. קינונים אקראיים דווחו גם באיטליה ובצרפת. השחפיות מאוסטרליה הן כנראה יציבות, אבל אוכלוסיות אחרות נודדות וחורפות דרומה עד לדרום אפריקה.
תת-מינים
לשחפית זו יש מספר תת-מינים באזורים שונים, הנבדלים בעיקר בגודל ובפרטי ניצוי קלים:
מין זה מקנן במושבות צפופות בחופים ובאיים. השחפית מקננת בשקע באדמה והתטולה שלה מכילה אחת עד שתי (לעיתים נדירות שלוש) ביצים. התנהגות הקינון דומה מאוד לזו של שחפית שחורת-מקור, עם הימנעות מטורפים על ידי קינון במושבות צפופות מאוד, וגם (בתת-מין T. b. emigrata לפחות) על ידי קינון בסוף הקיץ כאשר שחפים צהובי-רגל העלולים לטרוף אפרוחים סיימו לקנן ועזבו את שטחי הקינון.
תיאור
זוהי שחפית בינונית-גדולה, באורך 35–43 ס"מ, מוטת כנפיים של 88–105 ס"מ, ומשקל 185–242 גרם. היא דומה מאוד בגודלה ובמראה הכללי לשלושת קרובי משפחתה הקרובים אליה מאוד, שחפית שחורת-מקור, שחפית הדורה ושחפית סינית (Thalasseus bernsteini). לבוגר בלבוש קיץ יש כיפה שחורה, רגליים שחורות ומקור כתום ארוך וחד. העל-כנף, השת ונוצות הזנב המרכזיות אפורים, ואילו החלקים התחתונים לבנים. אברות היד מתכהות במהלך הקיץ. בחורף, המצח הופך לבן. הקריאות הן רעש צורם וחזק כמו של שחפית שחורת-מקור.
השת האפור מהווה תכונה שימושית לזיהוי בתעופה, המבדילה אותה מהמינים הקרובים. השחפית ההדורה נבדלת בנוסף גם במקור מעט ארוך וצר יותר, בעוד שהשחפית הסינית נבדלת בקצה השחור למקור; ולשחפית שחורת-המקור - מקור שחור עם קצה צהוב.
פרטים צעירים מזכירים שחפיות שחורות-מקור בני אותו גיל, אך עם מקור צהוב-כתום, והם בהירים יותר בסך-הכל; עם סהרונים כהים קלים בלבד על נוצות הגב.
בטווח התפוצה של המין הזה יש עוד שתי שחפיות בעלות מקור כתום, שחפית גדולה ושחפית צהובת-מקור. שניהם גדולים בהרבה ובעלי מקור חסון יותר; למלכותית יש גם שת וזנב לבנים, בעוד שחלקיה העליונים (החולקים את הגב האפור) כהים יותר מלמעלה והיא בעלת מקור צהוב יותר.
מזונה מורכב בעיקר מדגי ים קטנים וחסילונים. בדומה לכל שחפיות תלאסאוס, השחפית הבנגלית ניזונה על-ידי צלילה אחר דגים, בדרך כלל במקורות מים מלוחים. לרוב היא תצלול ישירות, ולא בשיטת "ריחף הדרגתי" המועדפת על שחפית הקוטב. הזכר נוהג להציע דגים לנקבה כחלק מתצוגת החיזור.
סטטוס
למין זה טווח תפוצה נרחב ואוכלוסייה גדולה ויציבה. בשל כך הוא אינו מוגדר כמתקרב לסף פגיעות, ומסווג ברמת סיכון "ללא חשש" על-ידי האיגוד הבינלאומי לשימור הטבע ומשאבי הטבע (IUCN).
שחפית בנגלית היא אחת מהמינים עליהם חל ההסכם לשימור עופות מים נודדים אפריקאים-אירו-אסייתים (AEWA), ואחת מ-10 מיני עופות ימיים הנכללים בתוכנית הפעולה של עופות ימיים ים-תיכוניים.
בהודו היא מוגנת בשמורת העופות הימיים PM Sayeed.
בני טייטלבוים
בני טיטלבוים
כיכר השוק
כיכר השוק היא כיכר המיועדת למסחר, בה מתקיים שוק. כיכר כזה הוא מאפיין חשוב של ערים וכפרים רבים ברחבי העולם. כיכר שוק היא אזור פתוח שבו נמצאים דוכני שוק המיועדים באופן מסורתי למסחר, בדרך כלל ביום מסוים בשבוע המכונה "יום שוק".
כיכר שוק אנגלית טיפוסית מורכבת משטח מרובע או מלבני, או לפעמים רק הרחבה של הרחוב הראשי. הוא נמצא בדרך כלל במרכז העיירה, מוקף בבניינים מרכזיים כמו כנסיית הקהילה, בית העירייה, חנויות ומלונות, סניף הדואר, יחד עם חנויות קטנות יותר ושטחי עסקים. לפעמים יש במרכז הכיכר בניין שוק מקורה קבוע, והאזור כולו הוא מקום מפגש מסורתי של אנשים מקומיים, כמו גם מרכז מסחרי.
אדר גולד
אדר גולד (נולדה ב-18 במרץ 1988) היא זמרת-יוצרת, שחקנית, דוגמנית, מנחה ומוזיקאית ישראלית. חברה בהרכב עילי בוטנר וילדי החוץ לצד עילי בוטנר, אוהד שרגאי ותום גפן, התפרסמה בתוכנית המציאות כוכב נולד בעונתה השמינית.
ביוגרפיה
גולד נולדה לזמרת שרי ולשלומי גולד, מעצב גרפי שהיה מתופף להקת פיקוד הצפון, היא עברה את האודישנים והצטרפה לנבחרת העונה השמינית של כוכב נולד.
בשנת 2012 גולד שיחקה בסרט בלדה לאביב הבוכה בתפקיד תמרה.
מאז שנת 2012 חברה בהרכב עילי בוטנר וילדי החוץ לצד עילי בוטנר, אוהד שרגאי ותום גפן (הצטרף בשנת 2017).
גולד שפטה יחד עם אמה בתוכנית משפחה בהופעה.
בשנת 2014 התארחה בעונה השנייה של התוכנית פרויקט הלהקה במסגרת ההרכב עילי בוטנר וילדי החוץ.
בפברואר 2019 פרסמה את הסינגל הראשון שלה - "מי ידליק את האור". ביולי 2019 הוציאה את הסינגל השני שלה - "מה אתה רוצה להוכיח".
אולאוס מגנוס
תולדות חייו
אחיו המבוגר של אולאוס מגנוס, יוהנס מגנוס, היה הארכיבישוף הקתולי האחרון של שוודיה. גם אולאוס מגנוס נשא במספר משרות כנסייתיות, בהן קאנון באופסלה ובלינקפינג וארכידיאקון של סטרנגנס.
מגנוס הועסק גם בשליחויות דיפלומטיות, לאחר שליחותו לרומא ב-1554 בשמו של גוסטב ואסה, מלך שוודיה, להשיג את מינוי אחיו יוהנס לארכיבישוף של אופסלה. הוא נשאר בחו"ל וטיפל בענייני חוץ, בין השאר שלח למולדתו חוזה יחסי סחר שנחתם עם הולנד. בעקבות הצלחת הרפורמציה הפרוטסטנטית בשוודיה, הוגלו ממנה אולאוס ויוהנס מגנוס בשל קשריהם עם הכנסייה הקתולית, ורכושו של אולאוס מגנוס בשוודיה עוקל ב-1530. מאורעות אלו הובילו להישארותו התמידית בגלות כבן-לוויה לאחיו בפולין.
ההיסטוריה של העמים הצפוניים
אולאוס מגנוס ידוע בעיקר בזכות עבודתו המונומנטלית "ההיסטוריה של העמים הצפוניים" (Historia de Gentibus Septentrionalibus), שהחל בכתיבתה ב-1518 ויצאה לאור ברומא 37 שנים אחר כך, ב-1555. יצירתו הפטריוטית כללה 22 כרכים בלטינית, בנושאי פולקלור, היסטוריה, גאוגרפיה, עולם החי, חברה ותרבות, בתערובת של מידע ובדיה. היצירה נחשבה באירופה במשך דורות כמקור הסמכות בנושאים שוודיים. איורי חיתוך העץ הרבים, שתיארו בפרוטרוט אנשים על תלבושותיהם, נופים ואירועים ונושאי היצירה - חורפים אפלים, זרמים עזים ובהמות הים - הממו את האירופאים.
היצירה תורגמה לאיטלקית (1565), גרמנית (1567), אנגלית  (1658) והולנדית (1665). רק ב-1909 תורגמה לשוודית. תקצירי היצירה יצאו לאור באנטוורפן (1558 ו-1562), פריז (1561), אמסטרדם (1586), פרנקפורט (1618), ליידן (1652). עד היום היצירה היא דוח בעל ערך רב, המכיל מידע מסקרן לגבי מגוון מנהגים ופולקלור סקנדינבי.
כרטא מרינה
כרטא מרינה היא מפה של הארצות הנורדיות מעשה ידי אולאוס מגנוס, עליה שקד 12 שנה. היא יצאה לאור בוונציה ב-1539, הודפסה על גבי תשעה לוחות עץ, וגודלה הכולל - 1.7 מטרים על 1.25 מטרים. זו המפה הקדומה ביותר של האזור הכוללת שמות אתרים.
ויקיפדיה הצרפתית
ויקיפדיה הצרפתית (בצרפתית: Wikipédia francophone או Wikipédia en français) היא הגרסה בשפה הצרפתית של אנציקלופדיית האינטרנט החופשית ויקיפדיה, המנוהלת ומתופעלת בידי קרן ויקימדיה. גרסה זו של ויקיפדיה החלה לפעול במרץ 2001 והייתה לאחת המהדורות הבינלאומיות הראשונות של ויקיפדיה.
ויקיפדיה הצרפתית היא הוויקיפדיה החמישית בגודלה, ומוצאם של רוב עורכיה הוא מצרפת, בלגיה, קנדה ושווייץ. מבין הוויקיפדיות בשפות הרומאניות היא הגדולה ביותר, והיא עברה את רף 100,000 הערכים ב-21 באפריל 2005, ואת רף 500,000 הערכים ב-28 במאי 2007. ב-23 בספטמבר 2010 נכתב הערך המיליון בוויקיפדיה הצרפתית, נכון ל-2 במאי 2021 היו רשומים בה מעל 4,085,000 משתמשים.
נכון ל- ב ישנם בו  ערכים.
סופרהירו
סופרהירו (באנגלית: Superhero Movie, "סרט גיבורי-על") הוא סרט קולנוע קומי, שנעשה בתור פרודיה על ז'אנר גיבורי-העל. הסרט דומה ברובו לסדרת הסרטים "מת לצעוק", בעיקר בכרזת הסרט, שכמעט זהה לכרזה של "מת לצעוק". הסרט נכתב ובוים על ידי קרייג מאזין, והופק על ידי דייוויד צוקר ורוברט ק. וייס. ההפקה החלה בספטמבר 2007 בניו יורק. הסרט יצא לאור בארצות הברית ב-28 במרץ 2008 ובישראל ב-10 באפריל 2008.
רקע
ריק רייקר הוא נער דחוי ולא מקובל בתיכון שלו, אשר מאוהב בבת כיתתו המקובלת. יום אחד, ריק נעקץ על ידי שפירית שהונדסה גנטית והוא מפתח כח עצום ועור לא חדיר. ריק מחליט להשתמש בכוח שלו לטובה ולהילחם ברעים, כשהוא מחופש ל"איש השפירית". אך לא עובר זמן רב וריק מוצא לעצמו אויב מסוכן: לו לנדרס והאלטר אגו שלו "שעון החול, אשר רוצה לשאוב את כוח החיים של כל בני האדם.
עלילה
ריק רייקר הוא תלמיד תיכון לא מקובל הלומד בבית הספר "אמפייר היי" בניו יורק. ריק חי עם דודו אלברט ודודתו לוסיל וחברו הטוב ביותר הוא טריי. ריק מאוהב בבת כיתתו, ג'יל ג'ונסון שגרה בשכנות לריק, אך היא יוצאת עם לאנס לנדרס, התלמיד המקובל בשכבה. באחד הימים, ריק וכיתתו יוצאים לסיור כיתתי במעבדה לניסויים בבעלי חיים המנוהלת על ידי דודו החולה של לאנס, לו לנדרס. ריק, שמצלם תמונות מהסיור עבור עיתון בית הספר, בטעות שופך על עצמו נוזל שמהול בהורמון שמעורר את החיות באופן מיני והן מתחילות לאנוס את ריק. במהלך המהומה, שפירית מהונדסת גנטית שנמשכת לנוזל, נושכת את ריק בצווארו.
במקביל, לו לנדרס ממציא מכונה שנועדה לשפר את מצבו הבריאותי. בזמן הניסוי הראשוני, מתרחשת תקלה ולו מקבל לידיו את היכולת לספוג לתוכו את כוח החיים של האנשים סביבו. עוזרו של לו, דוקטור סטרום מסביר ללו שעל מנת להישאר בחיים בכל יום מחדש, עליו לספוג בכל יום אדם אחר. כדי להימנע ממעצר על מעשיו, לו יוצר תחפושת וקורא לעצמו "שעון החול". בינתיים, ריק חוזר הביתה ובחדרו הוא שוקע בתרדמת של חמישה ימים. כשהוא מתעורר, הוא מגלה שגופו פיתח כוחות על בעקבות נשיכת השפירית: ריק מפתח חוזק על אנושי, יכולת להיצמד לקירות ועור בלתי חדיר. למרות זאת, הוא מגלה שהוא אינו מסוגל לעוף. במהלך תערוכת מדע בבית הספר, ריק מגלה שגופו מתחיל לפתח סימפטומים מוזרים והוא בטעות תוקף את לאנס. לאחר הקרב, ריק משתף את דודו אלברט ואת חברו טריי במתרחש והם מפצירים בו להפוך לגיבור על, אך הוא סקפטי. ביום למחרת, בזמן שריק נמצא עם דודתו בבנק, שעון החול שודד את הבנק ותוקף את הנוכחים. לאחר התקרית, מתגלה ששעון החול פצע את הדוד אלברט (שחיכה בינתיים ברכב בחוץ) והוא נשלח לבית החולים.
שבור בעקבות פציעת דודו, ריק מנסה למצוא הסבר לכוחותיו ומקבל פניה מאדם בשם מר אקסבייר, אדם בעל כוחות טלפתיים המרותק לכיסא גלגלים. אקסבייר לוקח את ריק לבית הספר לילדים מוטאנטים ובעצת אשתו, גברת אקסבייר, ריק מחליט לתפור תחפושת ולהגן על העיר תחת זהות "השפירית". ריק במעשיו הופך לתופעה בעיר וכולם סקרנים לדעת מי הוא אותו גיבור חדש. במקביל, ריק מנסה למכור תמונות שלו כאיש השפירית למערכת העיתון במטרה להרוויח כסף. לאחר מכן, ריק נלחם נגד שעון החול במטרה למנוע ממנו לגנוב מינרל יקר בשם "סריליום" עבור תוכניתו המרושעת, אך הוא נכשל ושעון החול בורח.
באותו הערב, ג'יל מותקפת על ידי שודדים וריק (תחת זהות השפירית) מציל אותה והשניים מתנשקים. עם הסריליום שגנב, לו לנדרס מתכנן לבנות מכונה שתשאב את כוח החיים ממספיק אנשים במטרה להפוך את עצמו לבן אלמוות. בהמשך, ג'יל, לאנס ולו מתארחים בביתו של ריק לארוחת ערב משותפת. לו מגלה שריק הוא השפירית בעקבות הפציעות על גופו (אותן הוא גרם כשעון החול) והוא עוזב ביחד עם לאנס. לו חוזר לאחר מכן בתור שעון החול והורג את דודה לוסיל. אלברט מתעורר מהתרדמת בה שקע בעקבות הפציעה בבנק ומגלה (בדרך מזעזעת) על מותה של אשתו דרך הרופא שטיפל בו. לאחר לווייתה של לוסיל, ג'יל ניגשת אל ריק ומתוודה על רגשותיה כלפיו, אך הוא אינו משיב לה אהבה (מחשש ששעון החול יתקוף אותה וגורלה יהיה זהה לזה של לוסיל). גיל עוזבת את המקום בדמעות.
ריק מחליט לפרוש מחיו כגיבור על, אך לומד ששעון החול הולך לתקוף את הנוכחים בטקס חלוקת פרסים שמתקרב. כשהוא מגיע לשם, ריק מתבלבל ומסיק שהדלאי לאמה הוא בעצם שעון החול ותוקף אותו למול הנוכחים בטקס. בכאוס שמתחולל, ג'יל מגלה שלו לנדרס הוא שעון החול והוא חוטף אותה כבת ערובה. במהלך מאבק בין השפירית לשעון החול על גג המבנה, שעון החול מנסה להפעיל את המכונה שבנה, אך השפירית מצליח להרוג אותו בעזרת פצצה ששעון החול שתל עליו. מההדף שנוצר, ג'יל נופלת מהגג וריק קופץ אחריה. ג'יל מגלה על זהותו של ריק כשפירית והם מתאחדים. רגע לפני שהם פוגעים בקרקע, השפירית מגלה שהוא יכול לעוף והשניים ניצלים.
באפילוג, ריק מעופף ברחבי העיר באושר עם ג'יל עד שמטוס מתנגש בשניים.
יחסי ברזיל–צ'כיה
יחסי ברזיל–צ'כיה הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה הפדרלית של ברזיל לצ'כיה. שתי המדינות נהנות מיחסי ידידות, שחשיבותם מתמקדת בהיסטוריה של ההגירה הצ'כית לברזיל. כ-500 אלף ברזילאים הם ממוצא צ'כי. שתי המדינות חברות באו"ם.
היסטוריה
הצ'כים הראשונים שהגיעו לברזיל הקולוניאלית היו ישועים שהגיעו לארץ כדי להפיץ את הקתוליות בשטחי ברזיל. בשנת 1823, גל המהגרים הצ'כי הראשון הגיע לברזיל, כאשר רובם התיישבו באזורים הדרומיים של המדינה. מהגר צ'כי וראש חברת באטה, יאן אנטונין באטה, ייסד כמה עיירות ברחבי דרום ברזיל.
בסוף מלחמת העולם הראשונה, ברזיל וצ'כוסלובקיה שנוצרה באותה עת (שכללה את צ'כיה וסלובקיה המדורניות) כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1918. בשנת 1920, צ'כוסלובקיה פתחה צירות דיפלומטית בריו דה ז'ניירו ובשנת 1921 ברזיל פתחה משלחת דיפלומטית בפראג. במרץ 1939 נותקו היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות עם הגעת הנאצים לפראג והקמת הפרוטקטורט של בוהמיה ומוראביה. גם צ'כוסלובקיה נאלצה למסור את שגרירותה בריו דה ז'ניירו לידי הגרמנים. במהלך מלחמת העולם השנייה לחמו חיילים ברזילאים וצ'כוסלובקים זה לצד זה בחזית האיטלקית. בשנת 1942 הוקמו יחסים דיפלומטיים מחדש בין ברזיל לבין הממשלה הצ'כוסלובקית הגולה שבסיסה בלונדון. בין 1940 ל-1950 הגיע גל שני של מהגרים צ'כים לברזיל, והתיישב בעיקר בחלקים המערביים המרכזיים של המדינה.
בשנת 1956 נבחר ז'וסלינו קוביצ'ק לנשיא ברזיל, הראשון ממוצא צ'כי. בשנת 1960 שדרגו שתי המדינות את משלחותיהן הדיפלומטיות למעמד של שגרירויות. בשנת 1988 הפך ראש הממשלה לובומיר שטרואוגל לראש ממשלת צ'כוסלובקיה הראשון שביקר בברזיל. בשנת 1990, הנשיא פרננדו קולור דה מלו הפך לראש המדינה הברזילאי הראשון שביקר בצ'כוסלובקיה. בשנת 1993 התפצלה צ'כוסלובקיה לשתי המדינות הריבוניות של צ'כיה וסלובקיה. בשנת 1994 ערך ראש ממשלת צ'כיה ואצלב קלאוס את הביקור הרשמי הראשון בברזיל מאז פירוק צ'כוסלובקיה. מאז התקיימו מפגשים רמי דרג בין מנהיגי שתי המדינות. בינואר 2019 נפגש ראש ממשלת צ'כיה אנדריי באביש עם נשיא ברזיל, ז'איר בולסונארו, במהלך הפורום הכלכלי העולמי בדאבוס, שווייץ.
ביקורים רמי דרג
ביקורים רמי דרג מברזיל בצ'כוסלובקיה / צ'כיה
ביקורים רמי דרג מצ'כוסלובקיה / צ'כיה בברזיל
הסכמים דו-צדדיים
שתי המדינות חתמו על כמה הסכמים דו צדדיים כגון הסכם מסחר ומיסים (1931); הסכם לשיתוף פעולה כלכלי ותעשייתי (2008); הסכם לוועדה דו-צדדית משותפת (2009); הסכם בשיתוף פעולה הגנתי (2010) והסכם שותפות בין אמבראר ו-אארו וודוכודי (2011).
יחסי סחר
בשנת 2017 הסתכם המסחר בין ברזיל לצ'כיה בכ-600 מיליון דולר. הייצוא העיקרי של ברזיל לצ'כיה כולל: חומרי גלם; עפרות; מוצרי בשר; דגים ומטוסים. הייצוא העיקרי של צ'כיה לברזיל כולל: מנועי בוכנה וחלקיהם; חלקים ורכיבים לרכב מנועי; משאבות נוזליות; מנועים חשמליים וצינורות וצינורות. ברזיל היא השותפה הגדולה ביותר של צ'כיה באמריקה הלטינית. החברה הרב לאומית הברזילאית אמבראר פועלת בצ'כיה.
אסון סופת השלגים ברכס אנאפורנה (2014)
אסון סופת השלגים ברכס אנאפורנה בנפאל, סמוך למעבר ההרים ת'ורונג לה, התרחש ב-14 באוקטובר 2014. באסון נהרגו 43 מטיילים, בהם ארבעה ישראלים, רבים נפצעו מכוויות קור.
מזראטי 3200GT
המזראטי 3200GT היא מכונית ספורט שיוצרה על ידי חברת מזראטי האיטלקית בין השנים 1998 ל-2001.
אסון סופת השלגים ברכס אנאפורנה (2014)
רקע
אזור אנאפורנה הוא אחד האזורים המתוירים בנפאל. לפי דוח משרד התיירות הנפאלי, בשנת 2017 ביקרו במקום למעלה מ-140 אלף מטיילים, רובם המכריע בעונת התיירות שחודש אוקטובר הוא שיאה.
מזראטי 3200GT
דגמים
הדגם נמכר ברובו באירופה. ה-3200GT חולקת את מנוע ה-3.2 ליטר טורבו כפול בתצורת V8 שקיים במזראטי קוואטרופורטה IV ובמזראטי Shamal, ששופר, ובעל הספק מרבי של 365 כ"ס.
אסון סופת השלגים ברכס אנאפורנה (2014)
האסון
האסון התרחש במסלול מטיילים (טרק) המקיף את רכס אנאפורנה לאחר שציקלון הודהוד גרם לירידת כמויות שלג עצומות בסביבת הרכס, מה שגרם למפולות שלגים על הטרק.
מזראטי 3200GT
דגמים
דגם ה-3200GTA צויד בתיבת הילוכים אוטומטית והמנוע שלו סיפק 363 כ"ס.
אסון סופת השלגים ברכס אנאפורנה (2014)
האסון
הסופה לא הייתה הפתעה מטאורולוגית. הבעייתיות שהובילה לאסון הייתה העדר תקשורת ואי העברת אזהרה למטיילים על הסופה המתקרבת. כמה עשרות מטיילים העפילו לפסגה והגיעו לבקתה קטנה במהלך סופת השלגים. לא היה מקום לכולם, ולכן רובם יצאו ממנה והתחילו לרדת במסלול לעבר הכפר הסמוך. הקור הקיצוני (מתחת למינוס 20 מעלות) והשלג הכבד כמעט ולא אפשרו להתקדם, ומטיילים רבים הגיעו לאפיסת כוחות ונותרו בצידי הדרך.
מזראטי 3200GT
דגמים
ה-"Assetto Corsa" היה דגם בייצור מוגבל של ה-GT עם חבילת החזקה מיוחדת, והוא הוצג לראשונה לציבור בתערוכת הרכב הבינלאומית של ז'נבה בשנת 2001.
עיצוב
ה-3200GT עוצב על ידי חברת Italdesign. הפנסים האחוריים של המכונית כללו נורות לד מסודרות בצורת בומרנג. הנורות החיצוניות ב"בבמורנג" היוו את אורות הבלימה והנורות הפנימיות היוו את אורות האיתות. המכונית הוחלפה בתחילת 2002 על ידי המזראטי קופה בעלת התכנון הדומה, כאשר מזראטי חזרו לשוק האמריקאי. לא נעשו שינויים רציניים בין הדגמים פרט להחלפת הנורות האחוריות על מנת לעמוד בתקן האמריקאי לראות בנהיגת לילה. ה-4200GT זכה להצלחה רבה עד שנת 2007, אז החליף אותו המזראטי גראן-טוריסמו הגדול יותר שחזר להשתמש בנורות לד לאורות האחוריים, אך הפעם תוך עמידה בתקן האמריקאי.
אסון סופת השלגים ברכס אנאפורנה (2014)
האסון
בין ההרוגים היו מטיילים מישראל, מקנדה, מהודו, מסלובקיה, מפולין ומיפן, וכן אנשי צוות מנפאל. ב-19 באוקטובר הודיעו שלטונות נפאל שאפסה תקווה למציאת ניצולים, אף שנותרו כ-50 נעדרים.
נפגעים ישראלים באסון
עם המטיילים ברכס אנאפורנה נמנו עשרות ישראלים. ארבעה ישראלים נספו בסופת השלגים הבלתי צפויה. מסיפורים של הצעירים הניצולים ניתן להתרשם מערבות הדדית ששררה בין המטיילים הישראלים.
גופותיהם של שלושה מהנספים (נדב שהם, אגם לוריא ותמר אריאל, נווטת הקרב הדתייה הראשונה בחיל האוויר הישראלי) נמצאו שעות ספורות לאחר האסון, גופתה של ישראלית נוספת (מיכל צ'רקסקי) נמצאה רק לאחר שישה ימים מהאסון.
רופאים מישראל יצאו לקטמנדו לשם סיוע בטיפול ראשוני ב-16 פצועים ישראלים, מהם שנפגעו כוויות קור ומהם נפגעי טראומה, והבאתם להמשך טיפול בישראל. כתוצאה מכוויות הקור נאלצו הרופאים לקטוע את כל אצבעות ידיו של מור ספיר, שלימים יהפוך למטפס בינלאומי ואלוף עולם בענף טיפוס על קירות לקטועי ידיים.
הנצחת הישראלים שנספו
אגם לוריא, מיכל צ'רקסקי ונדב שהם מונצחים במסגרת מיזם "משא למסע" לזכרם של תרמילאים ישראלים שנהרגו במהלך הטיול, ועיקרו השאלת תרמילים שעליהם תפור פאץ׳ לזכר המטייל.
מיזם נוסף לכבוד נדב שהם בשיתוף בית חב"ד בקטמנדו: רכישת מכשירי טלפון לוויניים המסייעים למטיילים היוצאים לטרקים בנפאל. המכשירים מושאלים על ידי הרב חזקי ליפשיץ מבית חב"ד בקטמנדו ומשמשים את המטיילים לקריאה לעזרה בזמן חירום ומצוקה.
ביוני 2019 יצא לאור הספר "הנווטת - תמר אריאל" מאת רזיאל ממט המתאר את חייה של תמר אריאל.
האירועים שהתרחשו במהלך סופת השלגים היוו בסיס לרומן הבדיוני "בית התה על פס המוות" מאת דניאל אדלסון שנשלח אז לסקר את האסון.
אלינור הלין
אלינור פרנסיס "גלו" הלין (באנגלית: Eleanor Francis "Glo" Helin, ידועה גם בשם  Eleanor Kay Helin ; 19 בנובמבר 1932 - 25 בינואר 2009) הייתה אסטרונומית אמריקאית, והחוקרת הראשית של התוכנית למעקב אחרי אסטרואידים וגופים קרובי ארץ. הלין גילתה 903 כוכבי לכת מינורים, ועוד שביטים, והייתה פורצת דרך בתחום זה.
ביוגרפיה
נולדה ב-19 בנובמבר 1932, בת יחידה לפרד וקיי פרנסיס. בהיותה בת חמש חלתה במחלת הפוליו, שהותירה אותה מרותקת למיטתה חודשים רבים.
במהלך שנות השישים של המאה העשרים היא הקימה מעבדה לחקר גאולוגיה של הירח במכון הטכנולוגי של קליפורניה כדי לבדוק מיקומי נחיתה אפשריים על הירח. היא התחילה בתור האחראית על אוסף המטאורים של המעבדה והמשיכה בחקר מכתשים על הירח. לימודיה ומחקרה של יצירת מכתשים על הירח, הובילו להתעניינות באסטרואידים וגופים קרובי ארץ.
בעקבות ההתעניינות במטאורים והיווצרות במכתשים על הירח הלין, יחד עם יוג'ין שומייקר יצרו את סקר מצפה הכוכבים פלומר לאסטרואידים חוצי כוכבי לכת (PCAS). הסקר, שהיה פעיל בין השנים 1973–1995 גילה למעלה מ-100 כוכבי לכת מינוריים ו-17 שביטים, כמעט 30% מכלל האסטרואידים קרובי כדור הארץ שהתגלו באותה תקופה. הסקר התחיל ב-1971 עם טלסקופ שמידט בקוטר של 18 אינץ' (45.72 ס"מ) עימו הלין גילתה בעצמה כמות גדולה של אסטרואידים, והיא גילתה את האסטרואיד הראשון שלה ב-4 ביולי 1973.
בשנת 1980 עברה להמעבדה להנעה סילונית שם היא ארגנה ותיאמה את הסקר הבינלאומי לחיפוש גופים קרובי ארץ שהיה סקר המשך בינלאומי לחיפוש אסטרואידים. הסקר גילה כ-8 כוכבי לכת מינוריים, והלין זכתה במספר פרסים על פועלה.
הלין ניהלה את הסקר של מצפה הכוכבים פלומר במשך 25 שנים שהשתמש בטכנולוגיות צילום, ולאחריו עברה לתוכנית מעקב אחר גופים קרובי ארץ (NEAT), תוכנית שפעלה בשימוש חיישנים אלקטרונים עם טלסקופ בעל קוטר רחב. היא הייתה המדען הראשי לתוכנית זו. תוכנית NEAT פועלת מדצמבר 1995, המתנהלת בצורה אוטונומית ובה התצפיות הליליות נבדקות בבוקר על ידי אנשי התוכנית. במהלך התוכנית התגלו למעלה מ-26,000 גופים.
בשנת 2002 פרשה מעבודה בנאס"א. היא נפטרה ב-25 בינואר 2009.
תגליות
לזכות הלין נזקפים גילוי וגילוי משותף של למעלה מ-900 כוכבי לכת מינוריים ושביטים. בין התגליות שלה:
כמו כן היא גילתה מספר כוכבי שביט ובינם: כוכבי שביט מחזוריים כגון -
כמו כן הסתבר שאחד האסטרואידים שגילתה בשנת 1979 הוא בעצם גם כוכב שביט 107P/Wilson–Harrington שהתגלה ב-1949 ונאבד לאחר שלא היו תצפיות נוספות. גוף זה נחשב במשותף גם כאסטרואיד וגם ככוכב שביט וידוע כיום בשני השמות (אחד לפי אסטרואיד ואחד לפי כוכב שביט)- גם 107P/וילסון–הארינגטון וגם 4015 וילסון-הארינגטון, והתגלית גם נזקפת לזכותה, כיוון שתצפיותה עזרו לקבוע את המסלול.
חנק ארוטי
חנק ארוטי (או חניקה ארוטית) היא פרקטיקה מינית בה אחד המשתתפים מעורר חנק בעצמו או במשתתף אחר באופן מכוון ונשלט במטרה להעצים את ההנאה מקיום יחסי מין ואוננות. לפרקטיקה זו מכונה גם לעיתים "משחקי נשימה", "משחקי אוויר" או בלעז "breath-play".
אלינור הלין
תגליות
ב-9 באוגוסט 1989, הלין ושותפיה הצליחו לצור את התמונה הראשונה בדו מימד של אסטרואיד, בחולפו בקרבת כדור הארץ, במרחק הזהה לפי 11 מהמרחק בין כדור הארץ לירח.
חנק ארוטי
פרקטיקת החנק, כאשר אינה מבוצעת נכון, עלולה להיות בעלת השלכות בריאותיות קשות, לרבות פגיעה בלתי הפיכה בקנה הנשימה, גרימת נזק מוחי כתוצאה ממחסור באספקת החמצן למוח, ואף גרימת מוות כתוצאה מדום לב. כדי להימנע מפגיעות כתוצאה מפרקטיקה זו, על הנוקטים בה לרכוש ידע בהנחת חניקת דם שסיכויי הפגיעה בה נמוכים ביותר, ולהימנע מחניקת גרון המזיקה לקנה הנשימה. רוב מקרי המוות והפגיעה הנגרמים מחניקה ארוטית נגרמים כתוצאה מחנק ארוטי עצמי ללא שותף.
אלינור הלין
פרסים ואותות הוקרה
ב-1991, בסרט מסע בין כוכבים 6: הארץ הלא נודעת הופיעה הספינה USS Helin. הלין קיבלה מטעם ההפקה שלט הוקרה המסביר כי הספינה נקראה על שמה אלינור הלין כיוון שגילתה מספר חסר תקדים של אסטרואידים ושביטים.
חנק ארוטי
לפי מחקר שנערך בארצות הברית, עלה כי מדי שנה ישנם בין 500 ל-1,000 מקרי מוות שנובעים מחניקה ארוטית עצמית לשם העצמת הסיפוק המיני.
אלינור הלין
פרסים ואותות הוקרה
ב-1992, הלין קיבלה תואר דוקטור לשם כבוד מאוקסידנל קולג'.
חנק ארוטי
מקרי מוות ידועים שנבעו מחנק ארוטי
להלן כמה מקרי מוות ידועים שנגרמו כתוצאה מחנק ארוטי בין שני משתתפים או יותר, ובין אנשים שביצעו אותו בעצמם כחלק מאוננות:
אלינור הלין
פרסים ואותות הוקרה
כוכב הלכת המינורי 3267 Glo שהתגלה בשנת 1981 על ידי האסטרונום אדוורד בוואל  נקרא על שם הכינוי שלה, לכבודה.
חנק ארוטי
בתרבות
בספר שמש עולה (שאחר כך עובד לסרט באותו שם) מאת הסופר מייקל קרייטון, משערים חוקרי המשטרה תחילה שמותה של אחת הדמויות בספר נגרם כתוצאה מחנק ארוטי עצמי (לבסוף יתברר כי הדמות נרצחה ולא מתה מסיבוך של אוננות מסוג זה).
אלינור הלין
פרסים ואותות הוקרה
זוכת מדליית נאס"א לשירות יוצא דופן, עבור עבודתה על סקר PCAS של מצפה פלומר. בשנת 1997, זכתה פרס המצוינות של JPL, עבור עבודתה על תוכנית NEAT. כמו כן, הייתה חלק מפרס נאס"א להישג קבוצתי עבור תוכנית זו.
בשנת 1998 היא הוכנסה להיכל התהילה של נשים בטכנולוגיה.
יחידת שלדג
יחידת שלדג (יחידה 5101), היא יחידת קומנדו של חיל האוויר הישראלי. היחידה כפופה לכנף כוחות אוויר מיוחדים (כנף 7) בחיל האוויר. היחידה הוקמה בהשראת ה-SAS "שירות האוויר המיוחד" של הצבא הבריטי. היא מתמחה בביצוע משימות קומנדו ומודיעין עומק. בסיס הקבע של היחידה הוא בסיס פלמחים. מפקדה הוא קצין בדרגת סא"ל. נחשבת לאחת מארבע היחידות העילית של צה"ל יחד עם סיירת מטכ"ל, שייטת 13 ויחידה 669.
היסטוריה
היחידה הוקמה בשנת 1974 בעקבות לקחי מלחמת יום הכיפורים על מנת לספק לחיל האוויר יכולת עצמאית בנושא קומנדו ומודיעין. מייסד היחידה ומפקדה הראשון היה מוקי בצר, יוצא סיירת צנחנים ומ"פ מילואים בסיירת מטכ"ל, שנעזר רבות בדודיק רוטנברג, איש הצנחנים ומגיבורי הקרב על גבעת התחמושת, וביפתח ספקטור, ראש מחלקת מבצעים בחיל האוויר. בראשית דרכה, תפקדה היחידה כפלוגת מילואים של סיירת מטכ"ל וכונתה "הגדוד למשימות חיל האוויר".
לאחר מכן, בעקבות תמיכתו של סגן הרמטכ"ל באותם ימים, רפול, הוחלט בינואר 77' להפוך את היחידה לסדירה. בצר היה למפקד היחידה הסדירה והלוחמים הגיעו מסיירת מטכ"ל ומסיירת שקד שפורקה באותה שנה. היחידה הייתה כפופה למפקדת קצין חי"ר וצנחנים ראשי והייתה מסונפת לצנחנים. מדי הא' של שלדג היו מכנסי א' צנחנים, חולצה רגילה, כומתה אדומה ונעליים אדומות, ללא תגים, ללא סמלים למעט כנפי צניחה וכנפי סיירת וללא דרגות (למעט קצינים). עוד פריט שאפיין את לוחמי היחידה היה נשקם האישי אשר היה גלילון מיוחד עם מתפסי עץ ואפשרות הוספת אמצעים, בזמן שלגלילון הרגיל היו מתפסים שחורים. הגיוס ליחידה היה תחת הגיוס לצנחנים, טירונות בסנור כפלוגה מיוחדת, ולאחריה התפצלות למסלול המיוחד שלהם. רק בהמשך דרכה הפכה היחידה ליחידה מיוחדת ייעודית של חיל האוויר, לוחמי היחידה מבצעים משימות מיוחדות. את אחד השינויים המשמעותיים ביחידה הוביל אליק רון, אשר הצליח לשכנע את צה"ל להעביר את היחידה לפיקודו של חיל האוויר, למרות התנגדותו של קצין צנחנים וחי"ר ראשי, תא"ל איציק מרדכי. עם זאת, גם לאחר המעבר המשיכו לוחמי היחידה ללבוש מדי א' ירוקים ולנעול נעליים אדומות (בדומה ליחידות המובחרות של הצנחנים וסיירת מטכ"ל). כאשר אביהו בן-נון קיבל את הפיקוד על חיל האוויר, הוא הורה על מעבר למדי חיל האוויר ועל שינוי סיכת הלוחם וסמל היחידה, ובזאת הושלמה הפיכתה של היחידה ליחידה אורגנית בחיל האוויר.
המוטו של היחידה הוא "זן נדיר, ציפור משונה". לעיתים מכונה היחידה כ-'אחות הצעירה' של סיירת מטכ"ל.
היחידה נקראת על שם ציפור השלדג עקב הדמיון בין האופי בו ציפור זו תופסת את הטרף שלה לבין סוג המבצעים שמבצעת היחידה.
העלאת יהודי אתיופיה
היחידה, תחת פיקודו של דורון אלמוג, נטלה חלק מרכזי בהעלאתם של יהודי אתיופיה ארצה, ופעלה רבות בתחום עד לחשיפת המבצע בעיתונות הישראלית, חשיפה שהובילה לפיצוצו של ההסכם בין ישראל לסודאן.
בספרו של ויקטור אוסטרובסקי מופיע תיאור של לילה דרמטי, בו חילצו לוחמי היחידה את אנשי המוסד מסודאן בעקבות המהפך הפוליטי שעבר על המדינה ועליית שלטון מוסלמי קיצוני. על המבצע כולו פיקד אליק רון (הרמטכ"ל משה לוי וראש המוסד נחום אדמוני ישבו במטוס החפ"ק שחג מעל לים סוף). לאחר שהתחדשה העלייה מאתיופיה, הוסיפו אנשי היחידה ואנשי חיל האוויר לתרום רבות למערך העלייה.
בראשית 1991 עמד שלטונו של מנגיסטו היילה מריאם בפני התרסקות נוכח כוחות המורדים שהתקרבו לבירת אתיופיה, אדיס אבבה. הדחתו הקרובה של מנגיסטו עוררה את החשש כי גורלם של אלפי היהודים שהמתינו בעיר לעלייה ארצה נתון בסכנה. בהתאם לכך החלה ממשלת ישראל (בראשות יצחק שמיר) בניהול משא ומתן, בתיווך ארצות הברית, עם השליט האתיופי, במטרה לסכם על הוצאתם המהירה של היהודים מאתיופיה לישראל.
מלחמת לבנון
ליחידה היו תוכניות מגירה לפעולה בלבנון. עם פרוץ הקרבות ב-6 ביוני 1982 פעלה "שלדג" בשני כוחות עיקריים. כוח אחד הגיע לאזור בקעת הלבנון, שהיה אז בשליטת הצבא הסורי, וסייע לחיל האוויר הישראלי בהשמדת סוללות טילי קרקע-אוויר ותותחי נ"מ, כחלק ממבצע ערצב 19 הכוח השני, בפיקודו של טל רוסו פעל בציר החוף וכבש את מתחם המוזיאון בביירות, בו התבצרו לוחמים רבים של הקומנדו הסורי, והשתתף בקרבות אחרים בעיר כנגד מפקדות מבוצרות היטב של אש"ף. מאוחר יותר סיפר רוסו בראיון שזו הייתה "מלחמה מעניינת". בטרם הקרב על המוזיאון, מצא קצין המודיעין של היחידה תרשים מדויק של המבנה בארכיון הלאומי של ביירות. הלוחמים פשטו בו זמנית דרך כל הפתחים, והסתערו באש וברימונים על המחבלים המבוצרים. טל רוסו, שהיה אז מפקד פלגה בשלדג, תיאר בראיון את הפריצה למתחם המוזיאון – את הקרב מול אנשי הפת"ח, ניהלו לוחמי שלדג כשהם מתרוצצים בין חפצי אומנות ואוסף של מטבעות עתיקים המוטלים על הרצפה.
שישה ימים לאחר תחילת המלחמה סייר סגן הרמטכ"ל האלוף יקותיאל אדם, בכפר דוחא, בפאתי העיירה דאמור. בעת הסיור בכפר נפתחה לעברו אש מחבלים, והוא פנה למצוא מסתור בבית שטרם טוהר. באותו בית הסתתרה חוליית מחבלים והם ירו בו למוות. גיורא ענבר, שהיה בקרבת מקום עם כוח של היחידה, הוביל את הלוחמים, ובהם צוות בפיקוד טל ורדי ואת לוחמי חטיבת גולני להסתערות והמחבלים חוסלו.
למחרת, בפעולה מיוחדת בעומק של שישה ק"מ מעבר לקווי הכוחות הישראלים, אליה יצאו ארבעה לוחמי שלדג, בפיקוד המ"פ, סרן אייל גור, זוהה הכוח על ידי חיילים סורים ושלושה מתוך ארבעת הלוחמים נפצעו.
האינתיפאדה השנייה
עם פרוץ האינתיפאדה השנייה נדרשה היחידה, תחת פיקוד רוני נומה, להתמודד עם אתגרי הלחימה בעימות המוגבל. היחידה נטלה חלק במספר מבצעים וסיכולים ממוקדים במהלך האינתיפאדה השנייה. בנובמבר 2000 השתתפה היחידה במבצע סיכול ממוקד של השב"כ והרגה את ג'מאל עבד א-ראזק, מפקד גדודי חללי אל אקצה ברפיח. היה זה ראשון מבצעי הסיכול הממוקד באינתיפאדה החדשה. משאית חסמה את הרכב שבו נסע, בסמוך לצומת מורג, לוחמי היחידה שהתחבאו בתוך המשאית ירו בו למוות מטווח קרוב ובסייענו שישב לידו ברכב. אדם נוסף שישב ברכב סמוך נפגע בטעות ונהרג.
מלחמת לבנון השנייה
לוחמי שלדג נטלו חלק במספר פעולות במהלך מלחמת לבנון השנייה, בהם מבצע "חד וחלק", בשיתוף עם סיירת מטכ"ל. המבצע התבצע בעומק לבנון וכלל חדירה למפקדת חזבאללה בבית החולים בבעלבכ. במהלך המבצע אספו לוחמי היחידה מודיעין ואמצעי לחימה מהמפקדה, וכן הרגו 19 מחבלים ולקחו שבויים. בנוסף, במסגרת מבצע "ושבו בנים" חילץ צוות של היחידה, בשיתוף פעולה עם היחידה הטקטית לחילוץ מיוחד (669), את גופתה של קרן טנדלר, מכונאית מוטסת מצוות מסוק היסעור שהופל בעומק שטח לבנון ב-12 באוגוסט.
מיון, הכשרה ושירות
למיון ליחידה יש דרישה מוקדמת של פרופיל 82–97. המתמיינים עוברים גיבוש סיירת מטכ"ל/שלדג/669 (חמישה ימים) אחרי מעבר יום סיירות. מחזור הגיוס ליחידה הוא בסוף נובמבר, כאשר חובשים מתגייסים באוגוסט.
מסלול לוחם נמשך כ-20 חודשים, וכולל טירונות חיל רגלים בבסיס בביסל"ח 314, טירונות יחידה, קורס לוט"ר, קורס צניחה, סדרת שבי ומסלול הכשרה ייעודי.
חיילי היחידה מתחייבים לחתימה של 24 חודשי שירות בקבע בנוסף לשנתיים ו-8 חודשים של שירות סדיר. בשנת 2017 הוחלט על הארכת השירות ל-8 שנים לכלל היחידות המובחרות (סיירת מטכ"ל, שייטת 13 ויחידת שלדג) השירות כולל קורס קצינים ולימודים.
נשים קטנות (סרט, 1994)
נשים קטנות (באנגלית: Little Women) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1994 בבימויה של ג'יליאן ארמסטרונג. את התסריט כתבה רובין סוויקורד על פי הרומן באותו שם מאת לואיזה מיי אלקוט שיצא לאור ב-1868. זאת הגרסה הרביעית בסרט באורך מלא של הרומן. הקודמים היו סרטים אילמים מ-1917 ו-1918, סרטו של ג'ורג' קיוקור מ-1933, והעיבוד משנת 1949 של מרווין לרוי. הסרט יצא לאקרנים ב-21 בדצמבר 1994, והופץ בבתי הקולנוע ברחבי המדינה ב-25 בדצמבר על ידי סרטי קולומביה.
תקציר העלילה
הסרט מתמקד בבנות משפחת מארץ': מאג היפה (טריני אלוורדו), ג'ו הסוערת (וינונה ריידר), בת' העדינה (קלייר דיינס) ואיימי הרומנטית (קירסטן דנסט), שגדלות בעיר קונקורד במסצ'וסטס בתקופת מלחמת האזרחים האמריקנית. כשהאב נמצא הרחק במלחמה, הבנות נאבקות בבעיות קטנות וגדולות בהנחיית אימן החזקה והאוהבת שנקראת בחיבה מרמי (סוזן סרנדון). כדי לשכוח מבעיותיהן נהנות להופיע בתיאטרון ביתי במחזות רומנטיים שכותבת ג'ו.
בבית הסמוך למשפחת מארץ' מתגורר מר לורנס העשיר (ג'ון נוויל). נכדו של מר לורנס, תיאודור "לורי" (כריסטיאן בייל), בא לגור עם סבו ומתיידד עם בנות משפחת מארץ' ובמיוחד עם ג'ו. מר לורנס הופך למנטור של בת', שנגינתה היפה בפסנתר מזכירה לו את בתו המנוחה. מג מתאהבת במורה הפרטי של לורי, ג'ון ברוק (אריק סטולץ).
מטמורפוזה של נרקיסוס
מטמורפוזה של נרקיסוס הוא ציור של הצייר הסוריאליסטי הספרדי סלבדור דאלי. תמונה זו היא מתקופת שיטת הפרנויה-קריטית של דאלי, אותה פיתח. לפי המיתולוגיה היוונית, נרקיסוס התאהב בבבואתו באגם. משניסה לחבק את דמותו - טבע, והאלים הנציחו אותו כפרח. דאלי סיים את הציור בשנת 1937, במהלך שובו לפריז מארצות הברית.
נשים קטנות (סרט, 1994)
תקציר העלילה
מר מארץ' נפצע במלחמה ומרמי נקראת כדי לטפל בו. בהיעדרה נדבקת בת' במחלת השנית מתינוק של משפחה שכנה. מג וג'ו שולחות את איימי להתגורר עם דודתם כדי שלא תידבק אף היא. לפני מחלתה של בת' ג'ו הייתה בת לוויה לדודה מארץ', אמנם ג'ו לא הייתה מרוצה מהמשרה, אבל היא קיוותה שדודתה תיקח אותה יום אחד לאירופה. כשמצבה של בת' מחמיר, מזעיקים את מרמי והיא חוזרת ומטפלת בה עד להחלמתה בחג המולד. מר לורנס נותן לבת' במתנה את הפסנתר של בתו, מג מקבלת את הצעת הנישואים של ג'ון ברוק, ומר מארץ' מפתיע את משפחתו כשהוא חוזר לביתו מן המלחמה.
מטמורפוזה של נרקיסוס
התמונה מראה את נרקיס בוהה כלפי המים, מסתכל מטה. לא רחוק ממנו ניצב סלע בדמות יד המחזיקה כדור או ביצה, ממנה נובע פרח הנרקיס. ברקע ניתן לראות קבוצה של דמויות עירומות, ובאופק יש דמות נוספת הנראית אף היא כדמות נרקיסוס.
נשים קטנות (סרט, 1994)
תקציר העלילה
באירופה איימי פוגשת את לורי. היא מתאכזבת לראות שהוא מבזבז את זמנו בבטלה וחוסר אחריות, ונוזפת בו על כך שהוא מחזר אחריה רק כדי להיות חלק ממשפחת מארץ'. הוא מצידו גם גוער בה במרירות על כך שהיא מחזרת אחר אחד מחבריו העשירים רק בגלל עושרו. לורי משאיר מכתב לאיימי ומבקש ממנה לחכות לו עד שיבצע את עבודתו בלונדון עבור סבו, כדי להיות ראוי לה.
ג'ו נקראת לחזור הביתה כדי לראות את בת' בת ה-18, שגוססת בשל ההשפעות של מחלת השנית ממנה סבלה בארבע השנים האחרונות. ג'ו מסתגרת בעליית הגג ומתחילה לכתוב את סיפור חייה. עם השלמת הכתיבה היא שולחת את כתב היד לפרופסור באר. בינתיים מג יולדת תאומים, דמי ודייזי.
מטמורפוזה של נרקיסוס
דאלי כתב פואמה ארוכה המלווה את התמונה. כיום, את "מטמורפוזה של נרקיסוס" ניתן לראות בתיאטרון-מוזיאון גאלה סלבדור דאלי בפיגרס.
נשים קטנות (סרט, 1994)
תקציר העלילה
מתקבל מכתב מאיימו בו היא מספרת שהדודה מארץ' חולה מידי מכדי לנסוע, ולכן איימי נאלצת להישאר איתה באירופה. לורי שנמצא בלונדון מקבל מכתב מג'ו על דבר מותה של בת', ושאיימי נמצאת בעיר ווה. לורי נוסע מיד להיות לצדה של איימי. השניים חוזרים לבית משפחת מארץ כבעל ואישה, להפתעתה הרבה ולשמחתה של ג'ו.
הדודה מארץ' מתה ומורישה לג'ו את ביתה. ג'ו מחליטה להפוך את הבית לבית ספר. פרופסור באר מגיע עם הגהות לכתב היד של ג'ו. אבל הוא בטעות חושב שג'ו התחתנה עם לורי, והוא עוזב לכיוון המערב. ג'ו רצה אחריו ומסבירה את אי ההבנה. היא מתחננת בפניו שלא יעזוב, הוא מציע לה נישואים והיא מסכימה בשמחה.
ביקורת
רוג'ר איברט מהשיקגו סאן-טיימס נתן לסרט 3 וחצי כוכבים ותיאר אותו במילים "סיפור מפתיע ומחוכם המגולל את עלילת ספרה המפורסם של לואיזה מיי אלקוט".
באתר Rotten Tomatoes קיבל הסרט ציון של 90% המבוסס על 30 סקירות בממוצע של 7.5 מתוך 10.
פרסים ומועמדויות
הסרט היה מועמד לשלושה פרסי אוסקר, בהם פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר לוינונה ריידר, פרס אוסקר לעיצוב התלבושות הטוב ביותר לקולין אטווד (שהיה מועמד גם לפרס באפט"א באותה קטגוריה), ופרס המוזיקה המקורית למלחין תומאס ניומן, שזכה בפרס BMI למוזיקה בסרט קולנוע.
וינונה ריידר נבחרה לשחקנית הטובה ביותר מטעם חוג מבקרי הקולנוע של קנזס. קרסטן דנסט זכתה בפרס האמן הצעיר ובפרס איגוד מבקרי הקולנוע של בוסטון על הופעותיה בסרט "נשים קטנות" ובסרט "ראיון עם הערפד".
רובין סוויקורד הייתה מועמדת לפרס גילדת הכותבים של אמריקה לתסריט המעובד הטוב ביותר, אבל הפסידה לאריק רות' על הסרט "פורסט גאמפ".
Blackle
Blackle הוא אתר אינטרנט המאפשר חיפוש מבוסס על מנוע החיפוש גוגל. האתר הוא יוזמה ירוקה שנוצרה על ידי "היפ מדיה אוסטרליה" והוא מאופיין בכיתוב לבן על רקע של מסך מחשב שחור.
הרעיון מאחורי Blackle מבוסס על העובדה שתצוגת צבעים שונים צורכת כמויות שונות של אנרגיה במסכי המחשב. יוצרי האתר התבססו על מחקר מ-2002, שבחן סוגים שונים של מסכי CRT ו-LCD, ומצא שמסך שחור לגמרי צורך פחות אנרגיה ממסך לבן לגמרי.
יוצרי Blackle טוענים כי הרעיון לאתר הגיע מבלוג, שהעריך שאתר גוגל שחור יחסוך 750 מגוואט שעה בשנה. מגוואט שעה אחד הוא שווה ערך לעשרת אלפים נורות של 100 ואט שדולקות ברציפות במשך שעה. בדף הבית של Blackle, יוצרי האתר מציגים מונה של מספר הוואט שעה שלהערכתם משתמשי Blackle חסכו באופן מצטבר.
ביקורת
יש המבקרים את יוצרי Blackle בשל חוסר הבהירות לגבי סוג מסך המחשב, גודלו והיצרן שלו, שאליו מיוחס החיסכון באנרגיה. אחד המבקרים, עיתונאי טכנולוגיה המסקר חומרות מחשב, בחן 4 מסכי CRT ו-23 מסכי LCD, ומצא שנחסכה אנרגיה רק במסכי ה-CRT, שהייתה פחותה מזו שנכתבה בבלוג ש-Blackle הושפע ממנו. מסכי ה-LCD שנבדקו הראו דווקא עלייה בצריכת האנרגיה ברוב המקרים, אם כי רוב המסכים הגדולים יותר (24 אינץ') אכן צרכו פחות אנרגיה בעת השימוש במסך השחור.
יחסית ליוזמות אחרות של חיסכון באנרגיה, נטען כי החיסכון באנרגיה של Blackle הוא קטן. למשל, יוזמת חסכני המיחשוב, התאגדות של מוכרי חומרות ותוכנות מחשב שמקדמת מיחשוב יעיל בקנה מידה רחב, צפויה לחיסכון של אנרגיה של עשרת אלפים מגה-וואט עד שנת 2010.
חסרי לסתות
חַסְרֵי-לְסָתוֹת (שם מדעי: Agnatha), היא קבוצה פרפילטית של יצורים דמויי דגים, בהם מיתרניים חסרי לסתות כמו המיקסינות וחולייתנים חסרי לסתות כמו הצמדים. המיקסינים והצמדים משתייכים לעל-מחלקה עגולי הפה (Cyclostomes), ממנה התפתחו שאר הדגים והחולייתנים האחרים.
מיון מדעי
קלדוגרמה:
עמיחי גרוס
עמיחי גרוס (Grosz, נולד ב-1979 בירושלים) הוא ויולן ישראלי, המשמש כוויולן הראשי של הפילהרמונית של ברלין.
ביוגרפיה
בילדותו למד גרוס נגינה בכינור ובגיל 11 עבר לויולה. הוא למד אצל דוד חן וחיים טאוב והשתלם אצל טביאה צימרמן בבית הספר הגבוה למוזיקה ע"ש הנס אייזלר בברלין. גרוס בוגר יחידת הנגנים הצעירים של המרכז למוזיקה ירושלים. את שירותו הצבאי עשה כמוזיקאי מצטיין. בשנת 1996 זכה בתחרות בראון־רוג'ר זיגל לוויולנים. בשנת 2007 זכה בפרס גוטסמן לוויולנים בתחרויות האביב במוזיאון תל אביב לאמנות. גרוס היה חבר מייסד בהרכב הקאמרי הרביעייה הירושלמית, שזכה להכרה בינלאומית. לרביעייה הירושלמית ניתן מראשית דרכה חוזה הקלטות אקסקלוסיבי עם חברת ההקלטות "הרמוניה מונדי" והקלטותיהן זכו לפרסים שונים, ביניהם פרס הקאמרי של המגזין המוזיקלי של ה-BBC וכן פרס מטעם ECHO לשנת 2009.
בפברואר 2009 התמודד גרוס על משרת הוויולן הראשי של הפילהרמונית של ברלין והתקבל כוויולן הראשי של התזמורת בשנת 2010. יחד עם נגן הבסון מור בירון והכנר גיא בראונשטיין, גרוס הוא הנגן הישראלי השלישי שצורף לתזמורת של ברלין. לאחר תקופת מבחן משרה זו הוענקה לו באורח קבע, כמינוי ללא הגבלת זמן. גרוס הופיע כסולן עם שורה של תזמורות סימפוניות. כן הוא ניגן בהרכבים קאמריים שונים.
גרוס מנגן בוויולה שבנה גספארו דה סאלו במאה ה־16. כלי נדיר זה ניתן לו בהשאלה לכל חייו מאוסף פרטי, כהוקרה על הישגיו המוזיקליים.
חיים אישיים
משנת 2013 הוא בזוגיות עם זמרת האופרה אלמה מושונוב, ולהם בן שנולד ב-2015 ובת שנולדה ב-2016.
Shine (אלבום של מרדית ברוקס)
Shine הוא הוצאה מחודשת של הזמרת-יוצרת האמריקאית מרדית ברוקס. האלבום יצא לאור ב- 21 בספטמבר 2004, על ידי חברת התקליטים סבוי רקורדס. זוהי מדורה מחודשת לאלבומה הקודם של ברוקס Bad Bad One, משנת 2002.
הדרך אלי
הדרך אלי הוא אלבום האולפן הרביעי של הזמרת עדנה לב.
הפקה
האלבום יצא לאחר גירושיה מיורם שיינמן ב-1987, וחזרתה לארץ. לב ניסתה לחדש את הקריירה שלה בארץ אך רק ההתחלה הייתה טובה, כאשר זכתה במקום השלישי בפסטיגל עם השיר "הדגל שלי". את השיר כתב יורם טהרלב והלחינה אילנה אביטל, שהייתה חברתה הטובה של לב. שיר זה הפך ללהיט ומושמע לעיתים גם היום בימי עצמאות.
ב-1989 פגשה לב את המוזיקאי אריק רודיך, שהיה פופולרי באותה תקופה, והחלה לעבוד על האלבום, בקו רוקיסטי ברור. בחודשים הראשונים להקלטות יהודית רביץ עזרה ללב, עד שהיא החליטה לפרוש. הסינגל הראשון מתוך האלבום היה "יותר", שכתב לה יהונתן גפן והלחין לה יצחק קלפטר. בעקבות הצלחת השיר שהפך ללהיט ידוע (ונלמד עד היום בבתי ספר בשל מילותיו החינוכיות) הגיע סינגל נוסף, "תדליק אותי", שגם מילותיו נכתבו על ידי גפן, והפעם המלחין היה יאיר קלינגר. הסינגל הבא, "כל הדרך אלי", נכתב והולחן על ידי אסתר שמיר וזכה להצלחה רבה. זהו השיר היחיד ששמיר כתבה ללב.
האלבום יצא באותה שנה על גבי תקליט, אך "הדגל שלי" לא נכלל בו. ממנו זכו להצלחה כל השירים, ביניהם "כל הדרך אלי", שכתבה לה אסתר שמיר, "המילה האחרונה", "עכשיו הזמן" ו"אל תשכח". באלבום נכללים גם השירים "אהובת המטאדור", שנכתב לפי מנגינה ספרדית והשיר הקברטי "שוב פניה למולי", שנכתב לפי מנגינה צרפתית. את האלבום מסיימת גרסה מחודשת ללהיט העבר שלה "שתי אחיות", אך מילות השיר לא מופיעות בצד האחורי של עטיפת האלבום. לשיר "יותר" בוים קליפ שזכה להצלחה.
האלבום לא זכה להצלחה מיוחדת. לדברי לב, עלות ההפקה שלו עלה כמעט כמו דירה. לאחריו היא עברה עם בתה היחידה נטלי לארצות הברית, וחזרה ב-1993 עם האלבום יותר מקרוב, שגם הוא לא זכה להצלחה והשאיר להיטים שנשכחו. בנוסף, האלבום היה אלבומה הראשון של לב שיצא על גבי דיסק.
צ'גלה
צ'גלה (בהונגרית: Csögle) הוא כפר במחוז וספרם שבמרכז הונגריה. כמו כפרים רבים באירופה גם בצ'גלה מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 779 תושבים, ובשנת 2019 רק 562 תושבים.
יהודי צ'גלה
בצ'גלה חיו יהודים בתקופות זמן שונות:
רוני גלבפיש
רוני גלבפיש (נולדה ב-1 באוגוסט 1969, י"ז באב ה'תשכ"ט) היא סופרת, מתרגמת ומאיירת ישראלית.
ביוגרפיה
רוני גלבפיש נולדה בקיבוץ ברור חיל ואחר כך נדדה עם משפחתה ברחבי הארץ. היא למדה בבית הספר אשל הנשיא והתגוררה בבאר שבע. נשואה ואם לשלושה. מתגוררת בזכרון יעקב.
קריירה
לאחר שירותה הצבאי עבדה במספר תפקידים ביניהם טכנאית הקלטות, מתכנתת ומוכרת בחנות ספרים.
במהלך השנים כתבה בעיתונים: "דבר", "על המשמר", "טלגרף", "מעריב" ו"גלובס", ובאתרי האינטרנט וואלה, nrg ו-ynet. ברוב העיתונים כתבה כתבות מגזיניות וביקורות ספרים. ב-ynet שימשה כשליחת האתר בניו יורק, וב"גלובס" סיקרה את תחומי ההיי-טק, התיירות והאנרגיה.
בשנת 2001 עזבה את העיתונות לטובת עבודה כלקטורית, מתרגמת ועורכת תרגום עצמאית במספר הוצאות ספרים, ובמקביל עסקה בסקירת ספרים בתוכנית "חדש על המדף" ברשת א'.
ספרה הראשון, "סיפור קטן ומלוכלך", יצא בשנת 2010 וזכה בפרס רמת גן לספרות ביכורים בשנת 2011. ספרה השני, "אגם הצללים", יצא בשנת 2015 וזכה בפרס דףדף לספרות ילדים, בעיטור הצטיינות של כתב העת המקוון "הפנקס", בפרס "גריפון הזהב" של אתר "הספרייה הפנטסטית" ובפרס גפן לשנת 2016.
בנוסף שימשה גלבפיש כמנהלת תוכן בחברת הספרות הדיגיטלית גטבוקס. כיום בנוסף לכתיבתה גלבפיש גם מלמדת סדנאות כתיבה למבוגרים ולנוער ופוגשת קוראים במסגרות שונות והחלה לעסוק באיור.
צ'ן שואי-ביאן
ביוגרפיה
צ'ן התמודד לנשיאות טאיוואן מ'המפלגה הדמוקרטית המתקדמת' (PPD) הפועלת לעצמאות טאיוואן, וניצחונו שם קץ ליותר מחמישים שנה שבהן שלטה מפלגת הקוומינטנג ברפובליקה הסינית.