cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
תוניסיה בימי הביניים
השתלטות האע'לבים
בשנת 799, כשנה לפני תחילת המאה ה-9, איברהים בן אל-אגלאב, מושל האזור של תוניסיה ושליחו של הח'ליף הארון א-רשיד, פתח במלחמה עזה כנגד המורדים הברברים. בשנת 800 בערך, הח'ליף העניק לאל-אגלאב את תואר ה'אמיר', ובכך נתן לו סמכויות רבות וכוח צבאי רב שיפעל למרותו. לאחר שקיבל את תואר האמיר התיישב בקירואן והפך שם לראשון מבין שושלת האע'לבים שהתקיימה עד שנת 909. בתקופת שלטונם של האע'לבים, אזור מזרח המגרב, ובכללו תוניסיה, חווה שגשוג וצמיחה חסרי תקדים. במהלך תקופה זו, תוניסיה הפכה למרכז תרבותי חשוב עם הגעת אוכלוסיות ערביות רבות מתוך משיכה דתית לקירואן. השושלת שרדה זמן כה רב בשלטון בעיקר בזכות הצי הימי החזק שלה, שנועד למנוע פלישות מן הים.
השושלת הפאטמית
בראשית המאה העשירית, הברברים של השבט החזק של קוטאמה, שהומרו על ידי אבו עבד אללה אח-צ'י'י, סירבו לשלוט באגלביד ולכן יצאו, מקביליה הקטנה, לכבוש את איפריקיה. בדצמבר 909 הכריז האימאם אובייד אללה אל-מהדי, צאצא של פטימה זהרה (בתו של מוחמד), כמנהיג ואימאם של תוניסיה וייסד את השושלת השיעית של הפאטמים תוך שהוא מכריז כגוזל את הח'ליפים האוביים והעבאסים התגייסו לסוניזם.
הוא הפיל את השושלת האע'לבית ששלטה במקום והייתה מנאמניה של העבאסים, בעזרת דעוה שנעשתה על ידי הדַאעי (אנ') (מטיף) אבו עבדאללה אלחֻסֵין אלשיעי (אנ') בקרב השבטים הברברים שבגבול האמירות האע'לבית בשנת 909. לאחר מכן כבש את האמירות האידריסית באזור מרוקו של היום ועד מהרה הצליח להשתלט על כל אזור המגרב, הכולל בימינו את שטחן של המדינות מרוקו, אלג'יריה, תוניסיה ולוב. את בירתו הקים בעיר אלמהדיה שבתוניסיה, שנקראה על שם תוארו השלטוני, אלמהדי - הגואל.
לאחר שמצרים נפלה בידם, הפאטמים עברו מיד מאלמהדיה, עם כל אוצרות הארמון ועם קברי הח'ליפים הקודמים. את אפריקיה הם הותירו לשלטון של האמירים הזירים. במחצית הראשונה של המאה ה-11, הזירים, השליטים הברברים ששלטו בצפון אפריקה בשם הפאטמים, הכריזו על עצמאות ועל מעבר לזרם הסוני האורתודוקסי.
בלבואה (מטבע)
בלבואה הוא שמו של המטבע הרשמי של פנמה. שמו ניתן לו לכבוד וסקו נונייס דה בלבואה, מגלה הארצות (קונקיסטאדור) הספרדי. לפי תקן ISO 4217 סימנו הוא PAB.
הבלבואה מוצמד לדולר האמריקאי בשער חליפין של 1:1 מאז 1903, וניתן להמרה ביחס זה בכל עת בפנמה. הבלבואה מתחלק ל-100 סנטיסמוס. למטבעות 1, 5, 10, 25 ו-50 סנטיסמו יש אותם משקל, ממדים והרכב מתכות כשל מקביליהם בארצות הברית: הפני, הניקל, הדיים, הקוורטר וחצי הדולר, בהתאמה.
אנטואן מייה
פול ז'ול אנטואן מייה (בצרפתית:Paul Jules Antoine Meillet, 11 בנובמבר 1866 – 21 בספטמבר 1936) היה בלשן ולשונאי צרפתי, אחד מהחשובים בתחילת המאה ה-20. היה מומחה בחקר שפות ההודו-אירופיות וכיהן כפרופסור להיסטוריה ולמבנה של שפות ההודו-אירופיות בקולז' דה פראנס. נודע בספר המופת שלו "ספר להיסטוריה של השפה היוונית" (1913)
קורות חייו
אנטואן מייה נולד ב-1866 ביישוב מולן, במחוז אלייה (Allier) שבחבל אוברן, כצאצא למשפחה ותיקה שמקורה בחבל בורבונה. אביו, ז'ול מייה, היה נוטריון ביישוב שאטומייאן במחוז שר, ואמו, לואיז פטרוני פוארייה נפטרה כשאנטואן היה בן 11. מייה למד בתיכון במולן ,הנקרא כיום על שם תאודור דה בנוויל, בו התוודע לשפה היוונית בזכות מורה בשם דוריזון, ואחרי 1884 למשך שנה הוא למד בתיכון לואי הגדול בפריז. אחרי כך לימד זמן קצר באותות תיכון יוקרתי. אחרי 1885 מייה למד בפקולטה לספרות של אוניברסיטת סורבון בפריז. נרשם שם ללימודי שפות ולשונאות והיה תלמידו של לואי אווה (Havet) בתחום הלימודים הקלאסיים, של ג'יימס דרמסטטר בתחום השפות האיראניות ושל אבל ברגן (Bergaigne), סילוון לוי, וויקטור אנרי בתחום השפות ההודו-אריות. אולם המדענים שהשפיעו עליו ביותר היו פרדינן דה סוסיר מאקול פרטיק דה אוטז אטיד ומישל בריאל מהקולז' דה פראנס. סוסיר היה אז הממלא מקום של בריאל בהוראת השפות גותית וגרמנית עליונה עתיקה. ממנו שאב מייה את השיטה לניתוח בלשני. ב-1889 הצליח מייה במקום הראשון במבחני ה- agrégation. .ב-1890-1889 מייה מילא את מקומו של סוסיר באקול פרטיק בזמן שנת השבתון של האחרון. מייה וסוסיר היו לידידים והתכתבו תקופה ארוכה. מכתביו של סוסיר למייה ב-1911-1894 היוו מאוחר יותר אמצעי מחקר חשוב להכרת השקפותיו של סוסיר שלא הצליח להשאיר אף ספר כתוב. ב-1891 מייה התמנה באקול פרטיק כמנהל מחקר בשפות ההודו-אירופיות. ב-1897 הוא סיים את עבודת הדוקטורט בסורבון, בנושא "מחקר על השימוש ביחסת גניטיב-אקוזטיב בשפה סלאבית העתיקה". כבר ב-1891 ערך מסע ראשון בתביליסי ובארמניה שבו התעמק בשפה הארמנית (אותה למד לראשונה מאוגוסט קארייר) ולמד את הכתיב של כתבי היד הארמניים. שהותו בהרים באצ'מיאדזין עזרה לו להתאושש מבחינה בריאותית אחרי שהיה חשד שלקה בשחפת. בשובו לצרפת התמנה מייה כפרופסור לבלשנות השוואתית באקול פרטיק (שבו לימד עד 1931). החל מ-1894, אחרי מותו המוקדם של דרמסטטר התחיל מייה ללמד גם שפות איראניות עתיקות. בשנים 1905-1902 הוא לימד גם את השפה הארמנית במכון הלאומי לשפות ולתרבויות המזרח בפריז. שם היה מייה מנטור ל-הראציה אצ'ריאן, מייסד הדיאלקטולוגיה הארמנית המודרנית. ב-1906 התמנה כפרופסור לבלשנות השוואתית של השפות ההודו-אירופיות ולבלשנות כללית בקולז ' דה פראנס, במקומו של בריאל. הוא שינה את שם הקורס האחרון ל"ההיסטוריה והמבנה של השפות ההודו-אירופיות". בשנים 1936-1921 כיהן מייה כיושב ראש המכון ללימודים סלאביים בפריז.ב-1921 יחד עם פול בואייה ואנדרה מזון הקים את ה-Revue des études slaves. מייה נהג לומר:"מי שרוצה לשמוע איך דיברו הודו-אירופאים צריך לבוא ולשמוע איכר ליטאי". עם הבלשנים ששיתפו פעולה עם מייה נמנו פול פליו ורובר גוטיו.
החל מ-1932 מצבו הבריאותי הידרדר, סבל בין השאר, מקשיי הליכה, וטופל במסירות על ידי אשתו. מייה נפטר ב-1936 בשאטומייאן, שר. לפי צוואתו הובא לקבורה בקבר המשפחתי בבית הקברות של מולן.
חייו הפרטיים
מייה היה נשוי משנת 1916. לזוג לא נולדו ילדים.
הבלשנות ההיסטורית
כיום מייה ידוע במיוחד בזכות תרומתו לבלשנות ההיסטורית. הוא טבע וניסח את המושג "הידקדקות" "grammaticalisation". שבו הגדיר את תהליך ההתחדשות שבאמצעותו מלים אוטונומיות הופכות ל"סוכני דקדוק"
אחרי הפופולריזציה של המושג על ידי יז'י קורילוביץ' והתפתחויות נוספות בשלהי המאה ה-20 הוא הפך ליסוד משמעותי של הבלשנות הפונקציונליסטית.
מחקרים הומריים
בסורבון הדריך מייה את הבלשן הצעיר מילמן פרי. ב-1923, שנה לפני שפרי התחיל את לימודיו אצל מייה, הביע הפרופסור את דעותיו לגבי האפוס ההומרי, מה שפרי ציטט בראשונה משתי תזות שלו בצרפתית.:
לדעת מייה ההרכב הנוסחתי-בעל-פה יכול להוות צביון של האפוסים המועברים בעל-פה (כפי שהאיליאדה נחשבה). מייה הדריך את פרי לחקור את מנגנון המסורת בעל-פה העכשווית על מנת לבדוק אם השערתו תקפה. כמו כן הוא הציג את פרי בפני המלומד הסלובני מתיה מורקו שכתה רבות על המסורת האפית ההרואית בשפה הסרבו-קרואטית והתבסס במידה רבה על הקלטות פונוגרפיות בבוסניה. המחקרים שערך פרי ותלמידו אלברט לורד בבוסניה, שהקלטותיהם נמצאות בארכיון של אוניברסיטת הרווארד, גרמו למהפך בלימודי השירה ההומרית.
מורשתו
עם תלמידיו נמנו אמיל בנבניסט, שירש ממנו את הקתדרה בקולז' דה פראנס, ז'ורז' דומזיל, מרסל כהן, אנדרה מרטינה, אורליין סובאז'ו, לוסיין טנייר, ז'וזף ונדריאס והמומחה ביפנית שארל אגנאואר. מייה היה גם מדריך הסופר ז'אן פולאן בתזה שלו על הסיווג הבלשני של המשפטים הפתגמיים המלגשים וכמו כן גילה את גוסטב גיום. מייה השפיע גם על שורה של בלשנים זרים:ייז'י קורילוביץ' (פולין), מקס נידרמן (שווייץ), אלף זומרפלט (נורווגיה), ג'קומו דבוטו (איטליה) וכו'.
לדברי הבלשן הגרמני ולטר פורציך, מייה היה "מבשר גדול" בתחום הבלשנות ההיסטורית. הוא הראה שקבוצות השפות ההודו-אירופיות הן תוצר היסטורי של וריאציה דיאטופית. מייה נחשב גם לאבי הבלשנות החברתית (סוציולינגוויסטיקה). ב-1916 כשהתנגד לפרסום הקורס לבלשנות כללית של סוסיר וביקר אותו במישורים שונים.
דעות שנויות מחלוקת: על שפות תרבות ועל ריבוי לא רצוי של השפות
מייה הואשם שבתצפיותיו על השפות ערבב לפעמים פוליטיקה. דוגמה בולטת מבחינה זו היו דעותיו השליליות לגבי השפה הגרמנית - "אינה שפה מפתה, היגויה מחוספס תוך הטעמה אלימה על כל מילה... דקדוקה גדוש בארכאיזמים מיותרים... חסרה תחכום, קלילות, גמישות ואלגנטיות ", ובמיוחד כלפי השפה ההונגרית. בספרו "השפות באירופה החדשה" שנתכב תחת רושם הניצחון במלחמת העולם הראשונה, הוא טען שההונגרית היא שפה קשה מדי ושונה מהשפות האירופיות האחרות, מלאת מלים שאולות משפות אחרות - הודו-אירופיות וטורקית, ולכן שאינה מסוגלת להיות "שפת תרבות" מקורית, אף על פי שקיימים ספרות ומדע בשפה ההונגרית. גורל ההונגרית דמה בעיניו לשפות פינו-אוגריות אחרות:כולל פינית ואסטונית. בעולם החדש, אחרי אבדן המעמד השולט מול עמים שכנים אחרים, השפה ההונגרית עתידה להיעלם. השקפותיו של מייה על הונגריה וההונגרית עוררו תגובה בקורתית במכתב גלוי מצד הסופר ההונגרי דז'ה קוסטולאני. מייה הביע זלזול גם בשפה הבסקית, ש"אין לה ספרות ראויה לשמה", בברטונית "שלא שימשה כלי לשום תרבות", ואף המליץ לסלובקים לאמץ את השפה הצ'כית כשפת תרבות.
גישתו כלפי השפות הבינלאומיות המסיעות
לעומת זאת גילה מייה גישה חיובית כלפי "שפות בינלאומיות מסיעות". בספרו "החיפוש אחרי שפה מושלמת בתרבות האירופית" La Ricerca della Lingua Perfetta nella Cultura) (Europea ציטט אומברטו אקו את מייה שאמר "כל סוג של דיון תיאורטי הוא חסר תועלת, האספרנטו עובד". מייה היה יועץ לאיגוד לשפה מסיעת בינלאומית שהציג מאוחר יותר, ב-1951, את השפה אינטרלינגואה.
פרסים ואותות הוקרה
(1931), חבר מתכתב של האקדמיה הרוסית למדעים (1906), חבר האקדמיה למדעים של גטינגן (1908), חבר כבוד של האקדמיה האוקראינית למדעים ( ובריסל (1932)
מבחר ספריו
מייה כתב 24 ספרים וכ-500 מאמרים מדעיים. (תקציר לדקדוק השוואתי של השפה הארמנית הקלאסית)
(מבוא לחקר ההשוואתי של השפות ההודו-אירופיות)
. שני הכרכים אוחדו במהדורה חדשה בהוצאה לאור לאמבר-לוקס, בלימוז' 2015
ביבליוגרפיה
(אלכסנדרו גראור, לוצ'יה ואלד - קיצור תולדות הבלשנות
דגל ורמונט
דגל מדינת ורמונט מציג את חותם המדינה במרכז רקע כחול. בתחתית שלט האצולה מופיע סרט אדום עליו רשום שם המדינה ומוטו המדינה: "חופש ואחדות" (Freedom and Unity). על החותם מופיע תמונת נוף כשבמרכזו עץ אורן.
דגלים קודמים
עם הצטרפותה של ורמונט לארצות הברית בשנת 1791, לא היה לה דגל רשמי. ב-1804 אומץ דגל הדומה לדגל ארצות הברית, אך כלל 17 פסים ו-17 כוכבים, כמספר המדינות אז, ואת השם ורמונט. ב-1837 אומץ דגל הדומה לדגל ארצות הברית בעל 13 הפסים, אך כולל את סמל ורמונט בתוך כוכב גדול ברביע השמאלי העליון. הדגל הנוכחי אומץ באופן רשמי בשנת 1923. לפני כן, מאז 1830 לערך, שימש בתור דגל המושל.
בתולות גן העדן
72 בתולות גן העדן (בערבית: حور العين), הן הגמול אותו יקבל שהיד בגן עדן, לפי המסורת המוסלמית. מוטיב זה מבוסס על הבטחת הקוראן למאמינים כי יזכו בבנות זוג כגמול על מעשיהם הטובים בעולם הבא (אך ללא ציון מספר בנות הזוג). המספר 72 שנקשר למושג זה מגיע מהמסורת השיעית. חוסיין, אשר נחשב לאדון המרטירים (סיד השהדאא), הובס ונהרג בקרב כרבלא יחד עם 72 מאנשיו בהיתקלות עם חיילי החליף האומיי יזיד הראשון בשנת 680 לספירה. בעקבות אירוע זה קיבל המספר קונוטציה מרטירית.
היסטוריה
בחזון עמרם בקוראן מופיע תיאור הגמול בעולם הבא למאמינים:
הבטחה דומה מופיעה בהמשך הקוראן בחזון הנשים.
השימוש הערבי במילה "חורי" מרמז על צבע עורן הלבן של הבתולות מהשורש ח.ו.ר, ומיוחס גם למלאכים. המילה חורי (חוורא ברבים) מתארת את הניגודיות שבין צבע העיניים של האישה המתוארת ללובן עורה. לפי האמונה, ישנם שני סוגים של חורי, האחד מובטח לבני האדם והשני לשדים ולג'יני. נאמר עליהן כי הן נוצרו מזעפרן, מושק, ענבר וקמפור וצבען מתחלק ללבן, ירוק, צהוב ואדום. הבשר של החורי כל כך עדין עד שניתן לראות את מרקם שרירי גופן דרך 70 בדי משי. התיאור הפיזי של הנשים מתחיל בגבותיהן השחורות על רקע מצח זוהר כחצי הסהר, ופניהן אשר מקרינות אור שמימי. על חזן רשומים שני שמות; הראשון שמו של אללה, והשני שמו של בעליהן. החוורא מתגוררות בגן עדן בתוך דוכנים ומצודות מעוטרים בפנינה, ומרוהטים ב-70 מיטות מאבן האודם ושטיחים ובהם 70 אלף משרתים המחכים לבעליהן אשר עתידים להגיע. החורי נשארת מסוגרת בחדרה עד הגעתו של בעלה המיוחל, וכאשר יגיע יוכלו לטייל בגן עדן ולשתות יין אשר לא יבשמם. גילן נאמד ב-33 שנים, מספר אשר מיוחס לגילו של ישו. הנבחר, השהיד, יזכה לבתק את בתוליה של החורי, והעונג יהיה מאה פעמים טוב יותר מהעונג שהכיר מחייו בעולם הקיים. הוא יזכה בתענוגותיה כמספר הפעמים אשר צם ברמדאן ועשה מעשים טובים בעולם הקיים. משום היותה טהורה ושמימית, אין היא מכירה וחשה את הכאבים ואי הנוחות אשר נשים בעולם הקיים מכירות. אפיון זה מיוחס במסורות המוסלמיות גם למריה, אמו של ישו, וגם לפאטמה בתו של הנביא, מה שמרמז על היותן דמויות בעלות זיק שמימי. כמו כן, מקורות נוצריים אשר מציגים את גן עדן מעידים על דמויות מלאכיות, בדמות ילדים וילדות צעירים.
המילה שהיד (שהדאא ברבים) היא המקבילה הנוצרית למילה מרטיר, ופירושה המילולי הוא עד. מקור השם הוא עדות האל ומלאכיו לכך שראוי הוא למקום בגן עדן, שכוונותיו טובות וטהורות. כמו כן, הזרמים השונים באסלאם אינם רואים באופן זהה את ההגדרה והמאפיינים ההופכים את המת לשהיד, ועל כן אין היא קבועה. השיעים לדוגמה, מאמינים שהאימאמים של הזרם השיעי הם שהידים מעצם היותם מנהיגי הזרם הנרדף, בעוד שהצופים רואים שהיד ככזה המתקרב לאל על ידי התנזרות וסגפנות ומתרחק מהעולם החומרי. המרטיריות כרעיון נלקחה ככל הנראה ממסורות יהודיות (קרב מצדה, קרב המכבים) והתאפיינה לרוב בקרבות של מעטים מול רבים, התנגדות ופסיביות. משם טבעה לעצמה הנצרות את עקרון ההקרבה העצמית למען האל, תחת האידאולוגיה של ישו להגשת הלחי השנייה, והקרבתם של נוצרים רבים בזירת הגלדיאטורים בזירה הרומית. הג'האד המוסלמי נתן למרטיריות היבט אקטיבי חדש. האסלאם מראשיתו טיפח אתוס סביב ההקרבה העצמית והפך אותו לעקרון מפתח בקרב המאמינים. כמו כן, אין ספק כי השימוש בעלמות הממתינות בגן עדן היה לנדבך משמעותי בתשוקה למות קדושים בקרב המאמינים הראשונים של האסלאם ולאחר מכן. תפיסת המוות באסלאם כחלק מהסדר הטבעי, המרטיריות האקטיבית כעקרון מנחה והגמול המגיע בעקבות כך, הוא מה שהיווה עמוד תווך לביסוס והצדקת מסעי הצלב הנוצרים. הכנסייה הנוצרית אימצה את הלהט הרוחני האופף את ההקרבה עצמית לקדושת האל, ועל כן שעתקה אותו הכנסייה לטובת גיוס לוחמים.
היבט רוחני
יחסי המסחר עם השבטים המונותאיסטים בחצי האי ערב והחיכוך עם אזורי החיץ בקרבת סוריה והאימפריה הפרסית, החלו להחדיר רעיונות מונותאיסטים בבדואים של חצי האי ערב והחלו לערער על הסדר השבטי הקיים. בכך, אימצו למעשה את האמונה והרעיון שעוסק בחיים שאחרי המוות. על פי הקוראן, בסורות שהתגלו לנביא בקרב אוחוד, הלוחמים שנפלו בקרב גילו את תענוגות העולם הבא ורצו לספר על כך ללוחמים שלא יחששו מהמוות. "אין משתווים היושבים מן המאמינים, זולת בעלי העלה, ולוחמי הג'יהאד בשביל אללה, בהונם ובנפשם. העדיף אללה את לוחמי הג'יהאד בהונם ובנפשם על היושבים בדרגה". כמו כן, נישואין ל-72 בתולות שחורות העין הן אחת מתוך 7 הזכויות שיעניק אללה למת במות הקדושים, אך אין היא נחשבת לנעלה מבין הזכויות. "וכי ילחמו בשביל אללה אלה אשר מוכרים את חיי העולם הזה תמורת העולם הבא, ומי שנלחם בשביל אללה, נקטל או גובר, ניתן לו שכר עצום".
במסורות הכתובות הנביא הכריז כי כבר בטיפת הדם הראשונה של השהיד, אין הוא מרגיש את הכאב של המוות ומיד מגיעות אליו שתי עלמות שחורות עין (חור אל-עין) אשר מסירות את העפר ממצחו ומברכות אותו בשירה. עם זאת, לאל יש את היכולת לדעת את הכוונה האמיתית של הלוחם, ועל כן אם האמונה והכוונה אינן אמיתיות, לא יקבל את הגמול בגן עדן. בחדית'ים מהימנים נאמר כי שמעו את הנביא טוען כי לכל מי שזיכה להגיע לגן עדן, יחכו 80,000 משרתים ו-72 נשים איתן יוכל להתחתן. עוד מתואר על שחורות העין כי הן לבנות עור ועדינות, וכי שחור עיניהן שחור משחור ולבן עיניהן לבן מלבן. "ואצלם קצרות המבט, יפות העין כאילו הן ביצים חבויות". "בגינות ומעיינות ילבשו בגדי משי וקטיפה, זה לעומת זה כך, ונשיאם בתולות צחורות עור ושחורות עין". כמו כן, ברגע שהן מחייכות הן מאפילות על השמש והירח, וטיפה מהרוק שלהן מספיקה כדי להפוך אוקיינוס שלם למים מתוקים. נאמר כי לא חוללה וטומאה לא על ידי גברים ולא על ידי יצורים אחרים. על מנת לתאר את יופיין, הקוראן מתאר אותן כאבני ספיר ופנינים בערכן, בצבען ובטהרתן. תאורן כפנינים בתוך צדפותיהן בא לידי ביטוי מכיוון ששום יד לא נגעה בהן, ויתרה מכך הן שמורות לבעליהן המרטירים. "בהן קצרות המבט, שלא חלל את תומתן לפניהם, בן אנוש ולא שד [...] כאילו הן האודם והאלמוגים [...] בהן טובות ויפות [...] עלמות צחורות עור, חבויות באוהלים [...] ישענו על כרים ירוקים ושטיחים נאים". על פי הקוראן, רוב רובן של הנשים נוצרו בגן עדן אך חלקן הגיעו מהעולם הקיים כ"שחוקות" ואללה חידש אותן לטובת בעלן והתאים אותן לגילו. "ובתולות צחורות עור ושחורות עין כפנינים החבויות כגמול על מה שהיו עושים לא ישמעו בהן, לא דברי הבל ולא חטא אלא דברי שלום [...] הנה בראנו אותן בריאה ויצרנו אותן בתולות נעימות, רעות לבעלי הימין רבים מן הראשונים ורבים מן האחרונים". "והשאנו אותם לשחורות העין" הוא הפסוק המאשש למאמינים על כך שמטרתן של שחורות העין להעניק לתושב גן עדן נחת, לשרתו, לענגו אותו ולספק את צרכיו לצד אשתו מהעולם הקיים. עם זאת, לא נאמר בפירוש שהשהידים יקיימו יחסי מין עם שחורות העין. ההסקה נעשתה בעקבות הפסוק כי בגן עדן "יש בו כדי להשביע את הנפש וכדי לשובב את העין, ואתם בו חיים חיי נצח." הרעיון הושרש עמוק בתודעה הדתית, עד כי האמונה טוענת שלאחר שהשהיד יבעל את שחורת העין, יופיע קרום בתוליה בכל בוקר מחדש. לטובת כך, מקבל הצדיק אשר הגיע לגן עדן זקפה נצחית אשר תענה על כל צרכיו.
טרום אסלאם
האוכלוסייה שאפיינה את חצי האי ערב לפני הופעת האסלאם הייתה ברובה עובדת אלילים, לצד יהודים ונוצרים שחיו במקום. האוכלוסייה האלילית הייתה בעלת סדר חברתי שבטי אשר קידשה והעריצה את דמות הלוחם הגברי (מורואה). על כן, המוות היה לחלק אינטגרלי בסדר השבטי בעוד שנקמת דם היה לבסיס חברתי איתן. כמו כן, טקסים אליליים אופיינו בהעלאת קורבן כמנחה לאל לו סגדו. לכן ניתן לשער כי קידוש המוות בעיניי הנביא כסמל לאמונה אמיתית נבע דווקא מסימביוזה של הערכים שקדמו לאסלאם הן מהדתות המונותאיסטיות והן מעבודת האלילים. העובדה כי הנביא אהב נשים, שופכת אור אחר על סוגיית הבתולות ומאפשרת מקום לשיח מיני בזמנים מאוחרים יותר.
נצרות
בשנים הראשונות לנצרות, המאמינים והתומכים של ישו נרדפו ונטבחו. על כן, מרטיריות הייתה לגורם מרכזי בחייו של המאמין הנוצרי על ידי שמירה על דתו ואמונתו. סוג חדש של מרטיריות התפתח במאות הראשונות, אשר לא התאפיין בשפיכת דמים והתנגדות; התנזרות מיחסים מיניים, סגפנות מינית ובתולין. שמירה על הבתולין, אולי כחלק מההערצה השמימית של מריה הקדושה, קיבלה מידת טוהרה גבוה מאוד בקרב המאמינים הנוצרים, עד כי במאה הרביעית נכתב ז'אנר ספרות חדש אשר עסק בבתולין ובטהרתם. השיח המיני התבסס בעיקרו סביב הדוקטרינה הסטואית, אשר טענה כי על האדם בחייו להתגבר על התשוקה בעזרת ההיגיון. דרך התגברות על היצר והתשוקה, עם מותן יכלו נשים להפוך לדמות מלאכית בגן עדן, ולזכות באהבתו של ישו ובקדושה וטוהרה על היותן בתולות. עיקרון זה שימש גם ככלי להתגבר על אובדן והצער, דבר אשר מרמז על האפולוגטיקה של חתונתו של השהיד בגן עדן עם הבתולות.
המדינה האומיית
גם בתקופה האומיית נעשה שימוש צבאי באפולוגטיקה של נשות גן עדן; בספרות האומיית מתואר כיצד יזיד אבן שג'רה, שר הצבא של הח'ליפה האומיי הראשון מעאוויה, אמר בנאומיו לפני הקרבות כי החורי יורדות אל שדה הקרב, מעודדות את החיילים להילחם ונוזפות בהן כאשר מתנהגים כמוגי לב. הוא תיאר כיצד עם מותם, יגיעו שתיים מנשות גן עדן וייקחו את השהידים אל השמיים. כמו כן, חיילים יצרו מערכת יחסים בעלת סממנים מיניים עם החורי דרך חלומות, מפאת גודל הציפייה עקב השימוש בהן.
צופים
הצופים, כאמור, מאמינים בהתקרבות לאל דרך סגפנות, התנזרות ממין ומהחיים החומריים כשלעצמם. השקפתם בסוגיית השהיד, אם כן, שונה מהזרמים המוסלמים האחרים ומתאפיינת בטוהר מידות המאמין על ידי התקרבות רוחנית מקסימלית לאל. הם רואים ביחסי גבר-אישה כגורם מעכב מבחינה דתית, ועל כן רואים בנשים כדמות רוחנית יחסית נחותה ומושא הערצה מיני יחסית פסול. סוגיה זו יצרה בנייה של מודל תשוקה חדש, אהבת נערים לא מזוקנים וראייתם כדמות מינית נחשקת. סוגיה זו התפתחה בעיקרה באזור טורקיה ואיראן, והאמונה היא כי נער צעיר יכול להזכיר ביופיו את הדמות המלאכית שהנביא ראה בחזיונותיו. הם מאמינים כי נער יפה, אשר טרם צמח זקנו, הוא התגלמות האל בעולם הקיים, והוא הדמות הטהורה של שהיד. קיימים אזכורים בספרות ובשירה הצופיות להתגלמות ואף נאמר כי דמותו היפה ביותר של האל היא דמותו של נער צעיר. הם מאמינים כי הסגידה ליופי אלוהי כל כך טהור, המתגלם בצורה האנושית של צעיר יפה תואר, ללא כל יחסים מיניים ותשוקה מחייבת ומצדיקה כל סבל וגם את המוות בעצמו. המוות לו הצופים מייחלים, היא הכניעה האולטימטיבית לרצון האל, והמוות הוא ביטוי הכמיהה למות כקדוש מעונה למימוש האהבה האפלטונית שעל כדור הארץ. הצופים לא מתייחסים לגמול שלהם בדמות הבתולות, אלא לכל המוטיבים מהתקופה המוקדמת (נחיצות הכאב והתקיימות האהבה) כאשר הם מעורבבים בצורה הרמונית יחד עם אהבתו של האל ודמותו של הנער הצעיר.
חשישיון
כת החשישיון האיסמעילית אשר התבססה באזור פרס וסוריה והיוותה אופוזיציה להגמוניה הסונית במאות ה-11 עד ה-13. מאמיניה היו יוצאים למשימות התאבדות באמונה כי לאחר מכן יזכו להיכנס לגן עדן. חסן אלצבאח, מנהיג הכת אחריו הלכו באמונה עיוורת משום שראו בו כאימאם, היה משקה את המאמינים בחשיש על מנת להגביר את הלהט הדתי שדבק במאמינים ובשליחים. מרקו פולו, בביקורו, טען כי אלצבאח נהג להשקות את המאמינים ולאחר מכן להוציא אותם אל גן המצודה בה ישבו. תחת השפעת החשיש מלווים בנשים אשר האכילו אותם, שרו להם ורקדו, חשבו המאמינים שהם נמצאים בגן עדן. לאחר מכן היה משיב אותם אלצבאח לחדרם כאשר הם ישנים ואומר להם כי על מנת לחזור לגן עדן הנכסף, אותו הגן בו בילו תחת השפעת החשיש, עליהם לצאת למשימה ממנה לא יחזרו. על כן, המתנקשים שיצאו למשימות אשר קיבלו, לא רק שלא פחדו מהמוות אלא רצו וקיוו למות במשימה על מנת שיוכלו להיכנס לגן עדן.
היום
מיתוס 72 הבתולות הוא גורם מניע משמעותי בגיוס מאמינים למשימות במות קדושים. גופי טרור רבים ותנועות מיליטנטיות רבות לוקחות חלק פעיל במערכה הגלובלית באמונה כי זהו כרטיס הכניסה לגן עדן. עקרונות אלו נשענים על דבריו של מוחמד שגרס כי "גן עדן בצל החרבות", ועל כן מניחים ארגוני הטרור העולמיים כי שהיד יכנס לגן עדן לאחר שלקח חלק במערכה למען אללה. דוגמה לכך היא תנועת החמאס, אשר מחנכת בבתי הספר לעיקרון זה כבר מגיל צעיר מאוד. החינוך ברוח זו יוצר ציפייה ומעודד צעירים לפעולות התאבדות והתנגדות הנובעים מהציפייה הגדולה להתאחד עם הבתולות. על כך מעידים דבריו של ד"ר יונס אל-אסטל, מרצה במחלקה להלכה אסלאמית באוניברסיטה האסלאמית בעזה: מעבר למחילה על כל החטאים, והייחוס המשפחתי שבא בעקבות פעולת ההתאבדות, הורים רבים מאמינים כי זה הוא הגורל הטוב ביותר לילדיהם. אימהות רבות שרואיינו לאחר שבניהן מתו במות הקדושים, לא התאבלו על ילדיהם ומעבר לכך, שמחו על כך שילדיהן מתחתנים עם נשות גן עדן. גם התנועות המיליטנטיות אשר שולחות את המאמינים לפעולת השהיד, מברכות על חתונת השהיד עם שחורות העין, ולא מוסרות תנחומים למשפחה.
נשים בגן עדן
נשים צדיקות אשר מגיעות לגן עדן יהיו עליונות לחורי 70 אלף פעמים, לא יישאו בנטל אשר מיוחס לנשים בעולם הקיים, ויבלו את זמנן נהנות מתענוגות גן עדן. במידה ואישה נכנסה לגן עדן ובעלה תושב גן עדן גם הוא, יתאחדו השניים. לעומת זאת, כאשר אישה מגיעה לגן עדן, ובעלה עדיין בעולם הקיים, היא ניתנת לאחד מתושבי גן עדן המתאימים לה במעמדה. במידה ואישה נישאה בעולם הקיים ליותר מגבר אחד ובעליה תושבי גן עדן, עומדת זכות הבחירה בפני האישה לטוב ביותר בשבילה. זהו עקרון חסר תקדים בחלק מהזרמים המוסלמים השונים, בה מעמד האישה לרוב אינו מקנה לה זכות בחירה. עם זאת, הסוגיה באשר לנשים אשר מגיעות לגן עדן וטרם נישאו אינה ברורה. מעבר לכך, קיימת השערה כי המין של החורי יותאם למין של הצדיק או הצדיקה. החוורא מתוארות במגוון תיאורים אך לא קיימת התייחסות ממשית למין שלהן, אלא רק להיותן לא מבותקות וטהורות. על כן, יש הסוברים כי החוורא יכולים להופיע גם בדמות נשית וגם בדמות גברית. יתרה מכך, בקוראן מופיעים אזכורים בנוגע לילדים צעירים אשר ישרתו את המאמינים בגן עדן.
מתנגדים
לתפיסה המתארת את גן עדן כמחוז תענוגות פיזי מתנגד הזרם האסלאמי שטוען כי המוח האנושי לא יכול להכיל את הבריאה האלוהית בגן עדן, ומשום כך החוויה לא יכולה להיתפס על ידי האדם. גישה זו משתייכת לזרם האורתודוקסי, ובין היתר גם לשוני בתפיסות הסוניות והשיעיות, על סוגיית "בילא כיפ" (מבלי לשאול איך), הגורסת שמאמין צריך את אמונתו כפשוטה בלא לשאול על מה שמעבר לקיום. גרסה נוספת היא כי עקרון החורי מגיע לפתור את הבעיות הרגשיות בקרב המאמינים, ומביא מענה פסיכולוגי לסוגיות אותן הנביא לא הצליח לפתור. מאמיניה הראשונים של הקהילה המוסלמית היו עבדים ואנשים מהשכבה הנמוכה יותר באוכלוסייה. אנשים אלו, לא היו בעלי פטרונות או הגנה, וגורלם לא האיר להם פנים בקשר למעמדם. על כן, הצליח מוחמד לסחוף אחריו באמונה עיוורת את המאמינים והלוחמים שלקחו חלק בקרבות הראשונים של האסלאם לצורך ביסוסו. לאחר שהקהילה המוסלמית התרחבה מעט, ולא כללה רק אנשים מהמעמד הנמוך, נתקל הנביא בקשיים אותם היה צריך לפתור. קשיים אלו, אשר לא היו בתקופה במדינה, היו צריכים לענות על ההסבר הלוגי בדבר המלחמה אליה דרש מוחמד שמאמיניו יצאו. על כן אין אזכורים של החורי בתקופה המוקדמת, אלא רק בתקופה המאוחרת יותר, מה שמעיד על המיתוס כפתרון אשר ענה על קשיים אלו דרך עידון המוות והגמול המיני. יש הטוענים כי האמונה בגמול מסוג זה למות הקדושים אינה אלא הצדקה כדאית למוות, על מנת שאנשים יוכלו להתגבר על פחד המוות. כמו כן, התיאור של גן עדן על פי המקורות, הוא כזה העונה על כל משאלותיה של אוכלוסייה נוודית; מזג אוויר מושלם, מים זורמים, נשים לבנות ועדינות ועושר בלתי נגמר. הוכחה לכך היא העובדה כי במסדרים צופיים יש המאמינים כי 72 הבתולות יופיע בהתגלמותן של ילדים צעירים שטרם גדל זקנם, דבר אשר מהווה במסדרים הצופיים מושא לאהבה ותשוקה ואף התגלמות אלוהית עלי האדמות, מרמז על היענות על הצרכים של קהל היעד אותו רוצים לגייס לטובת המאמץ. כמו כן, הנושא מניע ומלהיט צעירים רבים ברחבי העולם לצאת למשימות התאבדות בשמם של גופים אסלאמיים פונדמנטליסטים-מיליטנטיים ונותן למשימות מסוג זה לגיטימציה על אף שההתאבדות אסורה באסלאם. השימוש בטרמינולוגיה מינית וחיים משמעותיים ונחשקים בעולם הבא, עונים על הצורך שבתסכול המיני בקרב צעירים. אותם צעירים אינם יכולים ליצור קשרים חברתיים עם המין השני בגין קודים מוסריים-תרבותיים וחברתיים. על כן, זוכה הגמול של 72 הבתולות להדגשה מיוחדת דווקא היום בזמנים המודרניים.
פרידריך אוגוסט השני, הדוכס הגדול של אולדנבורג
פרידריך אוגוסט השני, הדוכס הגדול של אולדנבורג (גרמנית: Friedrich August II. von Oldenburg; 16 בנובמבר 1852 – 24 בפברואר 1931) היה הדוכס הגדול של אולדנבורג האחרון בין השנים 1900–1918.
ביוגרפיה
פרידריך אוגוסט נולד ב-16 בנובמבר 1852 באולדנבורג, לפטר, נסיך הכתר של אולדנבורג ולאליזבת, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג, בתם של יוזף, דוכס סקסוניה-אלטנבורג ואמליה, דוכסית וירטמברג.
ב-18 בפברואר 1878 התחתן אוגוסט עם אליזבת אנה, נסיכת פרוסיה, בתם של פרידריך קרל, נסיך פרוסיה ומריה אנה, נסיכת אנהלט, ובאותו יום גם התחתנה שרלוטה, נסיכת פרוסיה, בתו של פרידריך השלישי, קיסר גרמניה עם ברנהרד השלישי, דוכס סקסוניה-מיינינגן. בשנת 1895 מתה אליזבת אנה, ופרידריך אוגוסט בנה ארמון חדש לזכרה. ב-24 באוקטובר 1896 התחתן אוגוסט עם אליזבת אלכסנדרינה, דוכסית מקלנבורג-שוורין, בתם של פרידריך פרנץ השני, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין ומריה, נסיכת שוורצבורג-רודולשטדט.
בשנת 1900 מת אביו פטר השני, הדוכס הגדול של אולדנבורג, ופרידריך אוגוסט עלה לשלטון במקומו. פרידריך אוגוסט היה שמרן בדעותיו, אולם היה פופולרי בקרב תושבי הדוכסות. בנוסף אהב פרידריך אוגוסט את הצי, ואף פיתח כמה המצאות חשובות לשיפור הצי. במהלך מלחמת העולם הראשונה תמך פרידריך אוגוסט בסיפוח בלגיה וצפון צרפת לקיסרות הגרמנית, ואף דחף יחד עם נסיכים אחרים לפיטוריו של הקנצלר תאובלד פון בתמן-הולווג, שבו ראו אדם חלש שדוחף לעשיית שלום.
משפחתו
ב-18 בפברואר 1878 התחתן פרידריך אוגוסט עם אליזבת אנה, נסיכת פרוסיה, בתם של פרידריך קרל, נסיך פרוסיה ומריה אנה, נסיכת אנהלט, ממנה נולדו לו שתי בנות:
ב-28 באוגוסט 1895 מתה אשתו אליזבת אנה, וב-24 באוקטובר 1896 התחתן פרידריך אוגוסט עם אליזבת אלכסנדרינה, דוכסית מקלנבורג-שוורין, בתם של פרידריך פרנץ השני, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין ומריה, נסיכת שוורצבורג-רודולשטדט, ממנה נולדו לו 5 ילדים:
סאקיה גון
סאקיה גון (26 במאי 1987 – 11 במאי 2003) הייתה לסבית אפרו-אמריקאית בת 15, שנרצחה בניוארק ברצח שנחשב פשע שנאה.
ריצ'רד מק'קולו, גבר אפרו-אמריקאי הואשם במותה ונידון ל-20 שנות מאסר.
הרצח
ב-11 במאי 2003 בשעות הלילה, חזרה סאקיה גון מבילוי לילי בגריניץ' וילג' שבניו יורק עם חברותיה. בזמן שהן המתינו לאוטובוס התחילו עם גון וחברותיה שני גברים אפרו-אמריקאים, הן דחו אותם ואמרו לזוג הגברים שהן לסביות. בתגובה להצהרה זו, החלו הגברים לתקוף את גון. גון ניסתה להילחם חזרה ואחד הגברים, ריצ'רד מק'קולו דקר אותה בחזה ולאחר מכן שני הגברים ברחו באופן מיידי מהמקום ברכבם. לאחר שאחד מחברותיה של גון סימנה לנהגים חולפים לעצור, הגיע נהג שהביא את גון לבית החולים הסמוך, אך שם נפטרה מפצעיה.
גזר הדין
מק'קולו, שהסגיר את עצמו לרשויות מספר ימים לאחר מכן, נעצר בקשר ב-16 במאי 2003. במסגרת הסדר טיעון בוטלו אישומי הרצח ובמרץ 2005 הורשע מק'קולו באשמת הריגה בנסיבות מחמירות, תקיפה בנסיבות מחמירות. באפריל 2005 הוא נידון ל-20 שנות מאסר.
תגובות לאירוע
מותה של גון היה נושא לסדרה כתבות שהתפרסמה במשך יומיים בוושינגטון פוסט באוקטובר 2004 פרי יצירתה של הכתבת אן האל, שבילתה חודשים במחקר על חייהן של לסביות צעירות בניוארק. הסדרה זיכתה את הכותבת בפרס פוליצר לכתיבה עלילתית ב-2005.
מותו של גון עורר זעם מצד הקהילה הגאה ולסבית בעיר. הקהילה, בשיתוף עם הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה ביקשו מראש העיר להקים מרכז קהילתי להומוסקסואלים ולסביות ואף ביקשו כי שוטרים יסיירו ברחוב בו התרחש הרצח 24 שעות ביממה.
ג'סמין מוגבלי
ג'סמין מוגבלי (באנגלית: Jasmin Moghbeli, נולדה ב-24 ביוני 1983) היא טייסת קרב, טייסת מסוקים, וטייסת ניסוי של הצי האמריקאי וטייסת חלל אמריקאית בנאס"א. היא בוגרת תואר ראשון מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטסט ותואר שני בבית הספר של הצי ללימודים מתקדמים. מוגבלי היא אזרחית אמריקאית, ילידת גרמניה, בת להורים ממוצא אירני. מוגבלי היא האדם הראשון ממוצא אירני שעתיד לטוס לחלל.
ראשית חיים
מוגבלי נולדה בשנת 1983 בבד נאוהיים, עיירה קטנה בדרום גרמניה להורים ממוצא איראני. אמה פרסטה ואביה קאמי מוגבלי הם במקור מהעיר מהאבאד בצפון איראן. הם ברחו מאירן במהפיכה של 1979 לגרמניה, אך בהמשך הגיעו לבאלדווין, ניו יורק, ארצות הברית. היא קיבלה אזרחות אמריקאית בכיתה ב'.
השכלה
מוגבלי בוגרת בית הספר התיכון באלדווין בניו יורק. יש לה תואר ראשון בהנדסת אווירונאוטיקה וטכנולוגיית מידע מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס בקיימברידג', ארצות הברית, ותואר שני באווירונאוטיקה בבית הספר של הצי ללימודים מתקדמים במונטריי, קליפורניה. מוגבלי היא בוגרת בית הספר לטייסי ניסוי של הצי האמריקאי בפאטוקסנט ריבר, מרילנד. במהלך לימודיה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטסט היא שיחקה בנבחרות הכדורעף והכדורסל.
קריירה צבאית
בשנת 2005 מוגבלי קיבלה דרגת לוטננט משנה ושימשה כקצינה בחיל הנחתים של ארצות הברית. לאחר שסיימה את הכשרתה כטייסת בקוונטיקו, וירג'יניה היא החלה לשרת בצי האמריקאי בשייטת בפנסקולה, פלורידה, שם הוכשרה כטייסת קרבית. היא קיבלה את כנפי הטייס שלה ב-2008 לאחר שהוכשרה להיות טייסת על מטוסי AH-1 קוברה ביחידה HMLA/T‑303.
החל מ-2008 שרתה ביחידה HMLA‑367 של חיל הנחתים האמריקאי, היא השתתפה בשני סבבים במלחמת אפגניסטן בין השנים 2009–2010. עם שובה מהשירות באפגניסטן היא צוותה ליחידה HMM‑163 בטייסת מיראמר בקליפורניה. לאחר מכן הועברה ליחידה HMLA‑367 איתה השתתפה בסבב השלישי שלה באפגניסטן ב-2012.
בעודה בשירות בחיל הנחתים האמריקאי, היא שרתה מעבר לים שלוש פעמים והשלימה 150 משימות לחימה קרביות.
ב-2012 החלה הכשרה כטייסת ניסוי בכיתה ה-144 של בית הספר לטייסי ניסוי של חיל האוויר האמריקאי. היא הפכה לטייסת ניסוי של מסוקי קוברה ביחידה VMX-1 בתחנת האווירית של חיל האוויר יומה, באריזונה. בתקופה זו החלה את לימודי התואר השני שלה.
כטייסת ניסוי היא הטיסה טיסות ניסוי שבחנו מערכות נשק שונות, מערכות הגנה יבשתיות, וציוד חומרה ותוכנה חדשני.
ב-2017 הצטרפה ליחידת הניסוי של חיל האוויר יומה VMX‑22 ושרתה בטייסת בדיקה והערכה מבצעית ימית, ועסקה בעיקר בניסויים של מסוקי קוברה.
עם סיום שירותה הצבאי ב-2017 היא צברה יותר מ-2,000 שעות טיסה וטסה ב-150 משימות קרב, על יותר מ-25 סוגי מטוסים ומסוקים, כולל3 סבבים מבצעיים כחלק ממלחמת אפגניסטן.
קריירה בנאס"א
ב-2017 מוגבלי הצטרפה לנאס"א לכיתה ה-22 והחלה הכשרה של שנתיים כטייסת חלל.
מוגבלי היא חלק מתוכנית ארטמיס להנחתת אישה ראשונה על הירח ב-2025.
בשנת 2020 היא הצטרפה לצוות Crew-7 של SpaceX כחלק מהתוכנית המאוישת המסחרית. מדובר בשיתוף פעולה של נאס"א וחברת SpaceX והטיסה של הצוות עתידה להמריא ב-2023 בפאלקון 9 ממרכז החלל קנדי של נאס"א בפלורידה, ארצות הברית.
פרסים והוקרה
מוגבלי קיבלה ארבע מדליות אוויר, מדליית ציון לשבח של חיל הים וחיל הנחתים, ושלוש מדליות הישגים של חיל הים והנחתים. היא זכתה גם בפרס הצי האמריקני לטייסת ניסוי כיתה 144 מצטיינת שלב II ובפרס הסטודנטית המצטיינת על שם ויליאם מק'קול בתור בוגרת הכבוד של כיתה 144 של בית הספר לטייסי ניסוי של חיל האוויר של ארצות הברית.
חיים אישיים
מוגבלי נשואה לסם ולד, מסן אנטוניו, טקסס. הוריה חיים בפלורידה ואחיה הבכור חי בפילדלפיה.
בראיון לניו יורקר סיפרה כי חלמה להיות אסטרונאוטית מאז היותה ילדה.
מוגבלי הביעה תמיכה במאבק לזכרה של מהסה אמיני.
Yahoo!
Yahoo!‎ (מאנגלית: יאהו!) היא ספקית שירותי אינטרנט אמריקנית, שמפעילה שירותי אינטרנט, לרבות הפורטל יאהו!. החברה נוסדה על ידי דייוויד פיילו וג'רי יאנג במרץ 1995. החברה מפעילה את פורטל האינטרנט יאהו!, מנוע החיפוש Yahoo Search ושירותים אחרים, הכוללים את My Yahoo!, Yahoo Mail, Yahoo News, Yahoo Finance, Yahoo Sports ופלטפורמת הפרסום שלה, Yahoo! Native. אתר יאהו! הוא במקום השמיני באתרי האינטרנט הפופולריים ביותר בעולם, עם מעל 3.8 מיליארד כניסות בכל חודש. כיום, המשרד הראשי של החברה נמצא בסאניווייל, קליפורניה. ביולי 2016 הוסכם על מכירת עסקי הליבה של החברה לורייזון תקשורת, כשהתכנון הוא שלאחר מכן יאהו תשנה את שמה ותהפוך לחברת החזקות.
היסטוריה
האתר הוקם כמדריך אתרים ללא מנוע חיפוש בינואר 1994, בשם "המדריך של דייוויד וג'רי לרשת", על ידי דייוויד פיילו וג'רי יאנג בעת שלמדו באוניברסיטת סטנפורד. באפריל 1994 שמו שונה ליאהו - שם מתוך הספר מסעי גוליבר מאת ג'ונתן סוויפט, המתאר אדם פראי. יאהו! נרשמה כחברה בע"מ במרץ 1995, ובאותה שנה החל לצאת לאור מגזין האינטרנט יאהו!. במרץ 2004 החברה השיקה מנוע חיפוש עצמאי, במקום מנוע החיפוש שהיה מבוסס על מנוע החיפוש של גוגל.
הנפקה לציבור (1996)
במהלך ההנפקה הראשונית של מניות החברה בבורסת נאסדאק, ב-12 באפריל 1996, נמכרו 2.6 מיליון מניות במחיר של 13 דולר למניה, בסכום כולל של 33.8 מיליון דולר. בינואר 2000 המניה הגיעה למחיר שיא של 475 דולר, ובספטמבר 2001, לאחר התפוצצות בועת הדוט-קום, נפלה המניה למחיר שפל של 8.11 דולר.
השקעה בחברת האינטרנט הסינית עליבאבא
בקיץ 2005 רכשה יאהו 39% ממניות חברת המסחר האלקטרוני הגדולה בסין, עליבאבא (Alibaba Group), תמורת מיליארד דולר במזומן. רכישה זאת הקנתה ליאהו 35% מזכויות ההצבעה בחברת עליבאבא. מטרתה של יאהו הייתה ליצור עם עליבאבא את חברת האינטרנט הגדולה והמגוונת ביותר בסין, כנגד גוגל שניסתה גם היא להרחיב את פעילותה בסין.
ב-2012 מכרה יאהו 40% ממניותיה בקבוצת עליבאבא תמורת כ-7.1 מיליארד דולר.
בספטמבר 2014 הונפקה עליבאבא בבורסה לניירות ערך בניו יורק. אף על פי שהערכות אנליסטים לפני ההנפקה ניבאו הנפקה גדולה ומשמעותית, גם האופטימיים ביותר חזו הנפקה של פחות מ־21 מיליארד. בפועל ההנפקה גייסה 25 מיליארד דולר, מה שהפך אותה להנפקה הגדולה בהיסטוריה, בהנפקה מכרה יאהו, כפי שסוכם מראש, 122 מיליון מניות ונשארה עם אחזקה של 16.3%, ממכירה זו הרוויחה יאהו כ־8.3 מיליארד דולר.
התחרות מול הגורמים המרכזיים בשוק
בראשית המאה ה-21 הייתה יאהו! במהלך שיווקי כשהיא מנסה מצד אחד לצמצם את הפער מול גוגל בשוק החיפוש ומצד שני להגדיל את סל השירותים שלה. מוצריה המרכזיים של יאהו הם: מנוע החיפוש Yahoo! Search, תוכנת הדוא"ל Yahoo! Mail, אתר Yahoo! Finance לענייני כלכלה ושוק ההון, Yahoo! maps, תוכנת המסרים Yahoo! Messenger ואתר Yahoo! Weather שהוא חלק מפורטל התוכן של יאהו, Yahoo! buzz, Yahoo! mobile. רוב השירותים של יאהו! זמינים בלמעלה מ-20 שפות.
יאהו הציעה לרכוש את גוגל תמורת מיליארד דולר ובשנת 2006 תמורת סכום דומה את פייסבוק, אולם בשני המקרים נענתה בשלילה.
הצעת הרכש של מיקרוסופט (2008)
בחודש פברואר 2008 הגישה מיקרוסופט הצעת רכש בסך 44 מיליארד דולר עבור יאהו, הצעה המשקפת ערך של 31 דולר למניה, אולם הנהלת יאהו סירבה. בתגובה לכך איים מנכ"ל מיקרוסופט, סטיב בלמר, לבצע השתלטות עוינת ולהחליף את מועצת המנהלים של יאהו. ב-3 במאי 2008, נפגש באלמר עם ג'רי יאנג, מייסד ומנכ"ל יאהו. בפגישה העלה בלמר את הצעתו ל-47.5 מיליארד, הצעה המשקפת 33 דולר למניית יאהו. יאנג דחה זאת וסירב למחיר שהוא פחות מ-37 דולר למניה (כ-53 מיליארד דולר). בתגובה לכך הודיעה מיקרוסופט שהיא אינה מעוניינת יותר ברכישת יאהו. רצונה של מיקרוסופט לרכוש את מוצר החיפוש של יאהו (Yahoo! Search) המחזיק בנתח שוק של 20% משוק החיפוש בארצות הברית, בא בשל העובדה שמנוע החיפוש של מיקרוסופט (בינג) מחזיק בנתח שוק של 10% בלבד. חברת גוגל מחזיקה ב-70% מתחום החיפוש בארצות הברית.
ב-14 במאי 2008 שלח המיליארדר קרל אייקאן מכתב להנהלת יאהו שבו הודיע כי רכש 59 מיליון מניות של יאהו והעמיד לבחירה 10 מועמדים מטעמו לדירקטוריון החברה. אייקאן ציין שבכוונתו לרכוש מניות של יאהו בשווי כולל של 2.5 מיליארד דולר, במטרה לאלץ את הנהלת יאהו לקבל את הצעת הרכש של מיקרוסופט. המיליארדר, אייקאן ידוע בניסיונותיו בעבר לבצע השתלטות עוינת על חברות שונות. בתגובה לכך דחה יו"ר יאהו, רוי בוסטוק, את טענותיו של אייקאן בכך שיאהו נהגה בחוסר היגיון לגבי הצעתה של מיקרוסופט. בוסטוק ציין כי יאהו עדיין פתוחה לקבל הצעת רכש במחיר הנכון. רכישת מניותיה של יאהו על ידי אייקאן התבצעה לקראת אספת בעלי המניות השנתית של יאהו ב-3 ביולי 2008, בה התכוון אייקאן לבצע השתלטות עוינת ולהחליף את חברי הדירקטוריון של יאהו.
ב-18 במאי 2008 הודיעה מיקרוסופט כי שוקלת כעת לרכוש רק חלק מחברת יאהו, כאשר הכוונה היא למוצר החיפוש של יאהו. בביקורו של סטיב בלמר בישראל ב-21 במאי 2008, אישר בלמר דברים אלה. למחרת הודיעה הנהלת יאהו כי דוחה בפעם השנייה את אספת בעלי המניות השנתית שלה שהייתה אמורה להתקיים ב-3 ביולי 2008. כעבור שבועיים ב-3 ביוני, הודיעה יאהו כי תאריכה הסופי של האספה נקבע לבסוף ל-1 באוגוסט 2008. אנליסטים בוול סטריט העריכו כי בכוונתה של הנהלת יאהו היא לרכוש זמן נוסף כדי לנהל משא ומתן נוסף עם מיקרוסופט, מה שעשוי למנוע מקרל אייקאן לבצע השתלטות עוינת על החברה ולהדיח את המנכ"ל יאנג מתפקידו. בנובמבר 2008 התפטר ג'רי יאנג מראשות החברה עקב ביצועי החברה הכושלים ועקב כניסת אייקן למועצת המנהלים. ביוני 2009 חתמה מיקרוסופט על עסקה למשך עשר שנים עם יאהו לפיה יהפוך מנוע החיפוש המחודש של החברה בינג, למנוע ברירת המחדל בכל שירותי יאהו, ובתמורה יאהו תנהל ותמכור את תחום הפרסום המשותף לשתי החברות. שתי החברות חתמו על הסדר לחלוקת הרווחים ביניהן מהפרסומות שימכרו החברות, ובחמש השנים הראשונות להסכם מיקרוסופט תעביר ליאהו 88 אחוזים מהרווחים שמגיעים כתוצאה מאתרי יאהו. מיקרוסופט מצידה התחייבה להבטיח את גובה הרווחים של יאהו ב-18 החודשים הראשונים להסכם בכל מדינה. באוקטובר 2009 פרש קראל אייקן ממועצת המנהלים של החברה לאחר שהודיע כי הוא מעוניין לפנות זמן לעיסוקים אחרים.
הקמת מרכז מחקר ופיתוח בתל אביב (2010)
ב-14 באוקטובר 2010 הודיעה יאהו! על רכישתה של חברת טכנולוגיות האינטרנט הישראלית דאפר. דאפר, המספקת פתרונות פרסום חכם, נרכשה במטרה לחזק את שליטתה של יאהו! בתחום פרסומות ה-display. עובדי דאפר הישראלית צורפו ליאהו, ובאפריל 2011 נפתח רשמית סניף יאהו! בתל אביב.
תומאסו צ'אמפה
תומאסו ויטני (באנגלית: Tommaso Whitney; נולד ב-8 במאי 1985), הידוע יותר בשם הבמה שלו, תומאסו צ'אמפה הוא מתאבק אמריקאי, המופיע בארגון ההיאבקות WWE, בתוכנית הדגל Raw.
Yahoo!
הקמת מרכז מחקר ופיתוח בתל אביב (2010)
בשנת 2013 מונתה ד"ר יואל מארק לראש מעבדות המחקר של יאהו! בישראל ובהודו.
תומאסו צ'אמפה
תחילת הקריירה ושהייה בארגונים העצמאיים (2005–2016)
ויטני אומן על ידי חבר היכל התהילה, קילר קובלסקי, וערך את הופעת הבכורה שלו בינואר. הוא בעיקר התאבק בעבור ארגונים עצמאיים סביב בוסטון, מסצ'וסטס. ויטני התאבק בעיקר בארגון Chaotic Wrestling שם זוהה בשם טומי פנמנשיפ.
Yahoo!
בעשור השני של המאה ה-21
ב-16 ביולי 2012 מונתה מריסה מאייר לנשיאת ומנכ"לית יאהו, מינוי שנכנס לתוקף מיום המחרת.
ב-20 במאי 2013 הוכרזה רשמית רכישה של אתר הבלוגים טאמבלר במחיר של 1.1 מיליארד דולר.
תומאסו צ'אמפה
תחילת הקריירה ושהייה בארגונים העצמאיים (2005–2016)
בסוף שנת 2007, חזר צ'אמפה לזירת הארגונים העצמאיים וב-29 בספטמבר ניצח את איי ג'יי סטיילס ואדי אדוארדס בקרב משולש כדי להפוך לאלוף הטלוויזיה של הארגון MWF. בשנים 2009 ו-2010 התחרה צ'אמפה בטורניר "סופר 8" של הארגון ECWA ובפעמיים האלה הגיע עד לגמר, אך הפסיד בשני הגמרים, עד שבשנת 2011 הגיע שוב לגמר ושם גבר על אדם קול. ב-30 באוגוסט 2013 צ'אמפה ערך את הופעת הבכורה שלו בארגון Pro Wrestling Guerrilla, שבו נכנס לטורניר השנתי של "הקרב של לוס אנג'לס", בו הפסיד בסיבוב הראשון לבריאן קייג'.
World Wrestling Entertainment (2005–2007)
ב-14 ביולי 2005 בתוכנית סמאקדאון ויטני הוצג כתומאס ויטני, אחד מעורכי הדין של המתאבק מוחמד חסן בזמן הפיוד שלו נגד אנדרטייקר. ויטני קרא הצהרה של חסן, אך אנדרטייקר תקף אותו לפני שהספיק לסיים את ההצהרה. ב-25 באוגוסט 2006 בתוכנית Heat הוא וקופי קינגסטון התאבקו בקרב זוגות שלא שודר לטלוויזיה נגד לאנס קייד וטרבור מורדוך.
Yahoo!
בעשור השני של המאה ה-21
בתחילת יולי 2013 רכשה יאהו שתי חברות המפתחות אפליקציות סלולריות בכ-40 מיליון דולר כל אחת.
ב-6 ביוני 2013 הודלפה פעילות תוכנית הביון פריזמה על ידי אדוארד סנודן, לפיה 98% מהמידע המופק בתוכנית מקורו ביאהו, גוגל ומיקרוסופט. מפרסומים של חברות האינטרנט בנוגע למספר הפניות שקיבלו מסוכנות הביון האמריקאית עולה כי יאהו קיבלה יותר פניות מאפל וממיקרוסופט גם יחד.
תומאסו צ'אמפה
World Wrestling Entertainment (2005–2007)
ב-4 בפברואר 2007 דווח שוויטני חתם על חוזה פיתוח עם ה-WWE ונשלח לארגון הפיתוח, OVW. בסוף החודש ערך את הופעת הבכורה בארגון תחת השם תומאסו. לאחר שספג פציעה, הוא הוכרח להיעדר מפעילות בזירה. לאחר שנעדר מהזירה החליט לשנות את דמותו לדמות של מומחה לבעיות כעס. ב-27 ביוני 2007 ויטני החליט ללכת על גימיק אחר של דמות בשם פרודיג'י, המתאבקת תחת מסכה. ב-9 באוגוסט ויטני שוחרר מהחוזה שלו בארגון.
Ring of Honor (2011–2015)
תחילה צ'אמפה התאבק בארגון בעיקר בקרבות חושך (קרבות שאינם משודרים לטלוויזיה) בשנת 2007 וב-2009.
בינואר 2011 צ'אמפה החל לעבוד באופן קבוע בעבור הארגון, וב-22 בחודש גבר על מייק סיידל. לאחר מכן הצטרף לנסיך נאנה ולקבוצתו שנקראה "השגרירות" והייתה מזוהה כקבוצה רעה. ב-1 באפריל התאבק באירוע "שלם וצפה" אינטרנטי נגד הומיסייד, אך כשל לזכות בניצחון. ב-13 ביולי דווח שצ'אמפה חתם על חוזה רשמי עם הארגון. באירוע Death Before Dishonor IX שנערך ב-17 בספטמבר, צ'אמפה חבר לצד ריינו נגד הומיסייד וג'יי לית'ל, בקרב זה צ'אמפה הצליח להצמיד את הומיסייד לניצחון.
ב-21 בינואר 2012 צ'אמפה ניצח את אלוף הטלוויזיה, ג'יי ליטל, בקרב שזיכה אותו בקרב עתידי על אליפות הטלוויזיה. קרב זה נערך ב-4 במרץ בחגיגות העשור לארגון, ובו הקרב ביניהם נגמר ללא הכרעה, משום שהגבלת הזמן של 15 הדקות לקרב נוצלו. צ'אמפה המשיך את הפיוד שלו נגד ליטל וב-31 במרץ, הפריע בקרב אליפות של ליטל נגד רודריק סטרונג, וגרם לליטל להפסיד ולאבד את התואר. ב-7 באפריל צ'אמפה גבר על ליטל, אדם קול ומייק בנט בקרב מרובע שזיכה אותו בזכייה בטורניר "צעידת המהומה". ב-12 במאי רצף הניצחונות של צ'אמפה נקטע, לאחר שנוצח על ידי ג'יי ליטל. ב-24 ביוני התקיים קרב הדחות משולש בין צ'אמפה, ליטל ואלוף הטלוויזיה, רודריק סטרונג, על האליפות, אך בקרב זה סטרונג הצליח לשמור על התואר. הפיוד בין צ'אמפה לליטל הסתכם בקרב מכריע ב-11 באוגוסט, בקרב 2 מתוך 3 הכרעות, ובו ליטל יצא עם ידו על העליונה. במהלך הקרב צ'אמפה קרע את הרצועה הצולבת הקדמית, מה שגרם לו להפסיק לזמן בלתי מוגבל מפעילות בזירה. ב-7 בספטמבר צ'אמפה הצהיר שהפציעה שלו דורשת ניתוח שתרחיק אותו מהזירה לתקופה של שנה. צ'אמפה חזר מהפציעה ב-4 במאי 2013.
ב-3 באוגוסט צ'אמפה נכנס לטורניר אשר קבע את אלוף העולם של הארגון, כשהצליח לגבור על סיילאס יאנג בסיבוב הראשון. שבועיים לאחר מכן העפיל לחצי הגמר על חשבון מייק בנט. ב-20 בספטמבר צ'אמפה הודח מהטורניר על ידי אדם קול. ב-14 בספטמבר באירוע "הקרב האחרון", צ'אמפה גבר על אלוף הטלוויזיה, מאט טייבן, והפך בפעם הראשון לאלוף הטלוויזיה. צ'אמפה הצליח לשמור על התואר כנגד יריבים כמו מאט טייבן, ג'יי ליטל והנסון, אך ב-4 באפריל 2014 הפסיד את התואר לג'יי ליטל.
לאחר היעדרות מהזירה, צ'אמפה חזר ב-19 ביולי כדמות רעה בעלת מראה חדש. ב-23 באוגוסט כשל בניסיונו בקרב על אליפות העולם נגד מייקל אלגין. באירוע שציין 13 שנה לארגון, צ'אמפה סבל משתי צלעות שבורות, מה שהכריח אותו להתרחק מפעילות בזירה. ב-29 במרץ 2015 צ'אמפה הודיע על עזיבתו. הקרב האחרון שלו היה נגד ג'יי ליטל ובו הפסיד.
Total Nonstop Action Wrestling (2015–2016)
צ'אמפה ערך הופעה בקרב משולש נגד DJ Z וטרבור לי ב-30 בספטמבר 2015. קרב נוסף שצ'אמפה רשם בשורות הארגון היה בניצחונו על קרייזי סטיב ב-1 באפריל 2016.
DIY (2015–2017)
ב-2 בספטמבר 2015 נודע שצ'אמפה יהיה חלק מטורניר הזוגות לזכר דאסטי רודס שנערך כחלק מתוכניות NXT ביחד עם ג'וני גרגאנו, השניים נודעו בשם DIY. בסיבוב הראשון גברו על טיילר בריז ובול דמפסי, אך הודחו בשלב הבא על ידי ברון קורבין וריינו. ב-30 בספטמבר הפסיד בקרב יחידים לטיילר בריז. ב-2 בדצמבר נוצח על ידי סמואה ג'ו. ניצחון הבכורה שלו הגיע נגד דני בורץ' ב-13 בינואר 2016, ומכאן יצא לדרך חדשה של עוד שני ניצחונות, האחד על בול דמפסי והאחר על ג'סי סורנסן. ב-2 באפריל נודע שצ'אמפה חתם על חוזה רשמי בארגון. צ'אמפה היה אחד מ-32 המשתתפים בטורניר אשר קבע את אלוף ה-WWE במשקל קל, אך כבר בסיבוב הראשון הפסיד לחברו, ג'וני גרגאנו. באירוע NXT TakeOver: Brooklyn II צ'אמפה וגרגאנו איתגרו ללא הצלחה את אלופי הזוגות, הריבייבל (סקוט דוסון ודאש ויילדר). השניים הצליחו לקבל הזדמנות נוספת על התארים באירוע NXT TakeOver: Toronto בקרב 2 מתוך 3 הכרעות ובו ניצחו והפכו לאלופי הזוגות החדשים. הזוג החזיק בתארים 70 ימים, עד שהפסידו אותם באירוע NXT TakeOver: San Antonio לקבוצת Authors of Pain (אקאם ורזאר). הקרב החוזר שלהם התקיים באירוע NXT TakeOver: Orlando והיה קרב הדחות משולש שכלל גם את הרבייבל, אך היו הראשונים להיות מודחים ובכך כשלו להשיג את התארים בחזרה. הזדמנות נוספת להשיג את מבוקשם הגיעה באירוע NXT TakeOver: Chicago בקרב סולם, אך שוב כשלו בניסיונם. לאחר הקרב צ'אמפה תקף את גרגאנו והפך לדמות שנואה על הקהל. לאחר מכן נודע שצ'אמפה קרע שוב את הרצועה הצולבת בברך הימנית שלו וההשערות לחזרה שלו לזירה היו בין תחילת לאמצע שנת 2018.
פעמיים אלוף NXT (2019–היום)
ב-14 בספטמבר בפרק של התוכנית NXT 2.0, צ'אמפה זכה באליפות ה-NXT הפנויה לאחר שגבר בקרב מרובע על אל. איי. נייט, פיט דאן וון וגנר. שבוע לאחר מכן בתוכנית, צ'אמפה וברון ברייקר ניצחו בקרב זוגות את פיט דאן ורידג' הולנד. ב-12 באוקטובר בפרק של התוכנית NXT 2.0, צ'אמפה גבר על ג'ו גייסי בקרב שאינו היה על תוארו. שבוע לאחר מכן בתוכנית, צ'אמפה וברייקר ניצחו בקרב זוגות את Grizzled Young Veterans. בפרק הספיישל NXT Halloween Havoc, שנערך ב-26 באוקטובר, צ'אמפה הצליח להגן על תוארו מול ברון ברייקר. ב-23 בנובמבר בפרק של התוכנית NXT 2.0, צ'אמפה גבר על גרייסון וולר בקרב שאינו היה על התואר. באירוע NXT WarGames, שנערך ב-5 בדצמבר, צ'אמפה היה חלק מקבוצת שחור & זהב (לצד ג'וני גרגאנו, אל. איי. נייט ופיט דאן) כשביחד הם נחלו הפסד לקבוצת 2.0 (ברון ברייקר, כרמלו הייס, גרייסון וולר וטוני דיאנג'לו) במסגרת קרב ה-WarGames המסורתי. בפרק הספיישל NXT New Year's Evil, שנערך ב-4 בינואר 2022, צ'אמפה הפסיד לברון ברייקר ואיבד את תואר האליפות. ב-1 בפברואר בפרק של התוכנית NXT 2.0, צ'אמפה וברייקר שיתפו פעולה ביניהם, כאשר ניצחו את לגאדו דל פנטסמה (חואקין ויילד וראול מנדוזה). ב-21 בפברואר בפרק של התוכנית Raw, צ'אמפה ופין באלור ניצחו את הדירטי דוגס (דולף זיגלר ורוברט רוד). ב-22 בפברואר בפרק של התוכנית NXT 2.0, צ'אמפה הפסיד לדולף זיגלר. ב-28 בפברואר בפרק של התוכנית Raw, צ'אמפה ניצח בקרב יחידים את רוד. ב-1 במרץ בפרק של התוכנית NXT 2.0, צ'אמפה וברייקר שילבו כוחות כאשר ביחד הם גברו על דולף זיגלר ורוברט רוד. בפרק הספיישל Roadblock של התוכנית NXT 2.0, שנערך ב-8 במרץ, צ'אמפה השתתף בקרב משולש על אליפות ה-NXT מול האלוף, ברייקר ודולף זיגלר, שבסופו זיגלר זכה בתואר לאחר שהצמיד לניצחון את צ'אמפה. באירוע NXT Stand & Deliver, שנערך ב-2 באפריל, צ'אמפה הפסיד לטוני דיאנג'לו. ב-13 ביוני, צ'אמפה נחל הפסד למאט רידל. ב-8 באוגוסט, צ'אמפה כשל בניסיונו לזכות באליפות ארצות הברית לאחר שהפסיד לאלוף, בובי לאשלי. ב-24 ביולי 2023, צ'אמפה הפסיד לברונסון ריד.
Yahoo!
בעשור השני של המאה ה-21
בתחילת אוגוסט 2013 רכשה יאהו את חברת RockMelt שפיתחה "דפדפן חברתי", בכ-70 מיליון דולר.
על פי חברת comScore, במהלך יולי 2013 יותר אנשים בארצות הברית נכנסו לאתרי יאהו מלאתרי גוגל, לראשונה מאז 2011 (הנתונים לא הכלילו כניסות לאתר טאמבלר שבבעלות יאהו ונתוני גלישה סלולרית).
ביולי 2016 הוסכם על מכירת פעילות האינטרנט של החברה ובכללם הנדל"ן של החברה לורייזון תקשורת תמורת כ-4.83 מיליארד דולר, כשהתכנון הוא שלאחר מכן יאהו תשנה את שמה ותהפוך לחברת החזקות ציבורית. העסקה הושלמה ביוני 2017 במחיר 4.48 מיליון אירו.
רקע
ב-28 באוגוסט 2007 משמר זכויות האדם תבע את חברת Yahoo! בגין העברת מידע ושיתוף פעולה עם הממשלה הסינית. על פי החשדות, חברת Yahoo! העבירה לשלטונות סין מידע ונתונים, שהובילו למעצרם של סופרים ומתנגדי המשטר. התביעה הוגשה בסן פרנסיסקו בגין שי טאו, וואנג שיאונינג ולי זהי.
אישומים
שי טאהו הואשם  "כעבריין אינטרנט שמסר סודות מדינה" ונשפט ל-10 שנות מאסר לאחר "ניצול לרעה" של הרשת, בשל חשיפת סודות. "הסודות" היו רשימה קצרה של צווי הצנזורה שהוא שלח מחשבון הדואר שלו באתר חברת Yahoo! לפורום הדמוקרטיה האסייתי. הדבר התגלה במסגרת שימוע שנעשה בקונגרס האמריקאי שבו נחשף כי שלטונות סין הוציאו צו לחברת Yahoo! המחייב אותה למסור את נתוני הגלישה של שי טאו. חברת Yahoo! צייתה ומסרה את הנתונים וכך הצליחו שלטונות סין לקרוא את הודעותיו. וואנג, שהיה מהנדס במקצועו, פרסם כתבי עת אלקטרוניים באתר חברת Yahoo!. הוא קרא לרפורמות דמוקרטיות ולסיום שלטון המפלגה הקומוניסטית. הוא נעצר בספטמבר 2002 לאחר שלטענתו חברת Yahoo! סייעה לרשויות הסיניות על ידי מסירת מידע על כתביו. בחודש ספטמבר 2003 הורשע וואנג באשמת "הסתה להפלת השלטון במדינה" ונידון לעשר שנות מאסר. לי זהי נשפט בשנת 2003 ל-8 שנות מאסר, לאחר שהביע את מחאתו בבלוג אינטרנטי בבעלות חברת Yahoo!, שבו נהג להעלות פוסטים אשר מבקרים את הממשל וקוראים להחליפו.
שיתוף הפעולה בין חברת Yahoo! לשלטונות הסינים
רבים טוענים שמאסרם של השלושה לא היה אפשרי אלמלא חברת Yahoo! מסרה מידע עליהם למשטר הסיני. החברה עצמה לא הודתה באופן מפורש כי העבירה את המידע באופן מכוון וטענה שבסך הכול צייתה לחוקים הסינים. בעדותו בפני הקונגרס מייקל קאלהן, סגן נשיא Yahoo! והקונסול הכללי של הארגון, טען בשם החברה כי לא היה לה כל מידע באשר לאופי הדרישה של השלטונות הסיניים ולמטרותיה, וכאשר החברה התבקשה או נדרשה להעביר את הפרטים באשר לאותם אישים, היא לא ידעה את זהותם כסופרים וכמתנגדי משטר ואת עילות החקירה נגדם. הדבר נודע לחברה רק בדיעבד, כאשר הסיפור נחשף בתקשורת. החברה טענה כי רשויות אכיפת החוק בסין או בארצות הברית לרוב לא מספקות הסברים לחברות טכנולוגיה או לגורמים עסקיים אחרים באשר לסיבה שבגינה נדרש מידע ספציפי על יחידים. טענה נוספת שהחברה העלתה הייתה שבסין היא מחויבת לכבד את החוק הסיני: "כאשר אנו מקבלים דרישה על ידי רשות החוק במדינה שבה אנו פועלים, אנו מחויבים לעמוד בדרישות החוק ולהתנהל על פי חוקיה. אי עמידה בחוקי המדינה הייתה מעמידה את עובדי החברה בסין תחת סכנה של מאסר" טען קאלהן. החברה טענה שלעובדים לא הייתה ברירה אלא לספק למשטר הסיני את המידע המבוקש שכן כאשר החלה לפעול בסין בשנת 1991, היא חתמה עם הממשל על הסכם צנזורה, שבו נקבע כי החברה תורשה לעשות עסקים בסין בתנאי שתתחייב לכבד את חוק הצנזורה הממשלתי, שבו הממשל שומר לעצמו את הזכות לצנזר כל מידע שהוא רואה כלא הולם. כנגד טענות החברה טענו ארגוני זכויות האדם, שחברת Yahoo! לא עמדה במצב של חוסר ברירה, שכן יכלה לבחור באפשרות של הפסקת פעילותה בסין.