cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
יחסי ארצות הברית–ספרד
בוש וספאטרו, 2004–2008
הנסיגה גרמה לשפל של ארבע שנים ביחסים בין וושינגטון למדריד. קרע נוסף נגרם בשל העובדה שספאטרו תמך בגלוי במתמודד הדמוקרטי ג'ון קרי ערב הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2004. ספאטרו לא הוזמן לבית הלבן עד החודשים האחרונים של ממשל בוש, וגם בוש לא הוזמן ללה מונקולה. אסנאר ביקר בוושינגטון מספר פעמים, והפך לראש ממשלת ספרד הראשון שנאם בפגישה משותפת של הקונגרס, בפברואר 2004. עמיתו הרפובליקני של בוש, והמועמד ל, ג'ון מקיין, סירב להתחייב לפגישה עם ספאטרו אם הוא ייבחר.
ספרד תחת ספאטרו הפנתה את המיקוד שלה לאירופה מארצות הברית, כשהיא רודפת דרך ביניים בהתמודדות עם המתחים בין מעצמות המערב ואוכלוסיות אסלאמיות. בראיון עם אל פאיס במאי 2007, דניאל פריד, עוזר המזכיר לענייני אירופה ואירופה, בהתייחס למערכת היחסים הכוללת בין ספרד לארצות הברית, הצהיר: "אנחנו עובדים טוב מאוד בכמה נושאים. אני חושב ש מערכת יחסים ספרדית-אמריקאית יכולה להתפתח יותר. אני חושב שכמה פקידים ספרדים הם אנשי מקצוע בעלי ידע ומיומנים מאוד ואנחנו עובדים איתם טוב מאוד. הייתי רוצה לראות את ספרד פעילה בעולם, עובדת דרך נאט"ו, פעילה באפגניסטן. אתה עושה הרבה ב כי מורטינוס יודע הרבה על זה. אבל ספרד היא מדינה גדולה והכלכלה שלך ענקית. אני חושב שספרד יכולה להיות כוח לביטחון ולשלום ולחופש בעולם. אני מאמין שלספרד יש את הפוטנציאל הזה, וכך הייתי רוצה לראות את יחסי ספרד-ארצות הברית מתפתחים."
קובה
בשנת 2007, קונדוליזה רייס מתחה ביקורת על ספרד על כך שלא עשתה יותר כדי לתמוך במתנגדי משטר בקובה הקומוניסטית. פקידים אמריקאים נרתעו מהעובדה שמיגל אנחל מורטינוס, שר החוץ, בחר שלא להיפגש עם מתנגדים קובנים במהלך ביקור בארצות הברית באפריל 2007. "אין שום סוד שהיה לנו חילוקי דעות עם ספרד במספר נושאים, אבל היה לנו גם שיתוף פעולה טוב מאוד עם ספרד במספר נושאים", ציינה רייס. מורטינוס הגן על החלטתו, והאמין שעדיף לעסוק במשטר הקובני מאשר לבודד אותו. "ארצות הברית קבעה את האמברגו שלה", הוא ציין. "אנחנו לא מסכימים עם זה אבל אנחנו מכבדים את זה. מה שאנחנו מקווים זה שהם יכבדו את המדיניות שלנו", ציין מורטינוס. "מה שספרד לא מוכנה לעשות זה להיעדר מקובה. ומה שארצות הברית צריכה להבין הוא שבהינתן שאין להם יחסים עם קובה, עליהם לבטוח בבעל ברית נאמן ומוצק כמו ספרד". על היחסים בין קובה וספרד, דניאל פריד, עוזר מזכיר ארצות הברית לענייני אירופה ואירופה, העיר בשנת 2007 כי:
ונצואלה ובוליביה
בנוסף להבדלי המדיניות כלפי קובה, ארצות הברית וספרד היו חלוקות במגעיהם עם ונצואלה תחת הוגו צ'אווס ובוליביה תחת אבו מוראלס, שניהם סוציאליסטים. ספרד תחת ספאטרו הייתה ידידותית בתחילה לשני המשטרים. עם זאת, התוכנית של מוראלס להלאים את מגזר הגז של בוליביה גרמה למתיחות עם ספרד, שכן ל-Repsol, חברה ספרדית, יש אינטרסים גדולים באותה מדינה בדרום אמריקה. בהתייחס לוונצואלה, ספאטרו גם הסתכסך עם ממשלתו הסוציאליסטית הנבחרת של צ'אווס. יחסי ספרד עם ונצואלה הוחמרו עוד יותר בעקבות התקרית ב-10 בנובמבר 2007 בפסגה האיברו-אמריקאית בסנטיאגו, צ'ילה, שבה המלך חואן קרלוס אמר לצ'אווס "לסתום את הפה".
למרות תמיכתה ההולכת ופוחתת בצ'אווס, ספרד הצהירה במאי 2007 כי היא תמשיך בחוזה של 1.7 מיליארד אירו, או 2.3 מיליארד דולר, למכירת מטוסים וסירות לא חמושים לוונצואלה. בשנת 2006, יותר מ-200,000 עובדים הועסקו על ידי למעלה מ-600 חברות אמריקאיות הפועלות בספרד. הם נמשכו על ידי המיסים הנמוכים של אותה מדינה, חברות בבעלות ממשלתית שהופרטו והכלכלה הליברלית. יתר על כן, כ-200 חברות ספרדיות פעלו בארצות הברית, במיוחד בתחום הבנייה והבנקאות.
שלב חדש ביחסים: 2009–כעת
שלושה ימים לאחר שברק אובמה נבחר לנשיא הוא זכה לברכה בשיחת טלפון קצרה מספאטרו. שר החוץ מיגל אנחל מורטינוס ביקר בוושינגטון לפגוש את שרת החוץ הילרי קלינטון חודש לאחר השבעת הממשל האמריקאי החדש. מורטינוס אמר לכתבים שספרד מוכנה לקבל כמה שבויים ממחנה המעצר שנסגר במפרץ גואנטנמו, בתנאי שהתנאים המשפטיים יהיו מקובלים. מורטינוס גם העיר כי "נפתח שלב חדש ביחסים בין ארצות הברית וספרד שהוא אינטנסיבי יותר, פרודוקטיבי יותר".
אובמה וספאטרו נפגשו פנים אל פנים בפעם הראשונה ב-2 באפריל 2009, בפסגת ה-G20 בלונדון. שני המנהיגים השתתפו בפסגת נאט"ו בשטרסבורג-קהל, שם הוסיפה ספרד 450 חיילים נוספים ליחידה הצבאית הקודמת שלה, שמנתה 778 חיילים באפגניסטן. פרשנים אמרו כי ייתכן שההחלטה נבעה בחלקו על ידי רצונה של ממשלת ספאטרו להיענות לממשל החדש בוושינגטון. ימים לאחר מכן בפסגת האיחוד האירופי-ארצות הברית בפראג השניים ערכו פגישה של 45 דקות, ולאחר מכן שיתפו צילום לעיתונות, שם כינה אובמה את ספאטרו כחבר ואמר כי הוא חושב ששתי המדינות יקיימו מערכת יחסים חזקה עוד יותר בשנים הבאות. זו הייתה הפגישה הרשמית הראשונה בין ראשי ממשלות ספרד וארצות הברית מאז 2004.
בפברואר 2010, אובמה נפגש עם ספאטרו בקפיטול של ארצות הברית כמה ימים לאחר שאובמה הודיע כי לא ישתתף בפסגת האיחוד האירופי-ארצות הברית במדריד במאי. שבועיים לאחר מכן, אובמה נפגש עם המלך חואן קרלוס הראשון. חואן קרלוס הראשון היה ראש המדינה האירופי הראשון שנפגש עם אובמה בבית הלבן, שם נפגש עם ג'ון קנדי ב-1962, ג'רלד פורד ב-1976, רונלד רייגן ב-1987, וביל קלינטון ב-1993.
ביוני 2018 המלך פליפה השישי וז'וזפ בורל, שר החוץ, שיתוף הפעולה והאיחוד האירופי, ערכו ביקור רשמי בארצות הברית. הם פגשו את הנשיא דונלד טראמפ ב-19 ביוני. בינתיים, קיים בורל פגישה עם שר החוץ מייק פומפאו, שם הראתה המשלחת הספרדית דאגה לסחף הפרוטקציוניסטי של ארצות הברית ונמצאו אי-התאמות בין שתי המדינות בכל הנוגע לגישתן למדיניות ההגירה.
עגלה (דמות מקראית)
עֶגְלָה אֵשֶׁת דָּוִד היא דמות מקראית, מנשות דוד המלך ואמו של יִתְרְעָם, בנו השישי של דוד והאחרון מבניו שנולדו בחברון. עגלה מופיעה פעמיים במקרא, ברשימת בני דוד שנולדו בעת מלכותו בחברון.
עגלה היא היחידה מנשות דוד המנויות ברשימה זו המכונה "אֵשֶׁת דָּוִד", או "אִשְׁתּוֹ". ניתן לשער שזו הייתה אחת מנשות דוד העיקריות וזאת לפי סדר הכתיבה המופיע במקרא לדוגמה: : בְּנֵי רָחֵל, אֵשֶׁת יַעֲקֹב, יוֹסֵף וּבִנְיָמִן, גם שם הכינוי "אֵשֶׁת יַעֲקֹב" מציין את חשיבותה של רחל בעיני יעקב.
כדמויות רבות במקרא שנקראו על שם חיות, גם עגלה נקראה כנראה על שם עגל.
הזיהוי עם מיכל
לדעת חז"ל עגלה היא מיכל בת שאול. ייתכן שדרשה זו נסמכת על הכינוי "אשת דוד" הרומז שהיא אשתו הראשונה והחשובה. "אמר רב: עגלה זו מיכל. ולמה נקרא שמה עגלה? שחביבה עליו כעגלה. וכן הוא אומר לוּלֵא חֲרַשְׁתֶּם בְּעֶגְלָתִי". יהודה קיל בפירוש דעת מקרא מתבסס על חז"ל בזיהוי עגלה כמיכל: "ולפי שהייתה ראשונה יעודה לו, ועוד הייתה בת מלך". חז"ל אף פירשו את שמה של מיכל במדרש הבא: "כי הייתה ממלטת את דוד מן הבית, לכן קורא את מיכל עגלה, שלא הייתה עליה עול אביה אלא קינטרה אותו". במדרש שמואל ניתן הסבר אחר מדוע נקראה מיכל, עגלה : "למה נקראה מיכל, עגלה? על שפעתה (געתה) לפני אביה ואמר לו 'אבא, לא היה לך להשיאני לאדם בעולם, אלא לליסטים שלך השיאתני? שלף חרבו עלי ואמר לי: אם אין את מבריחה אותי, הריני ממיתך".
זיהוי זה מוקשה, מכיוון שבמקרא מובא לאחר שמסופר שמיכל בזה לדוד בעת שרקד לפני ארון הקודש, שלמיכל לא היו ילדים "עד יום מותה". האמורא רב חסדא פירש שאין "עד" בכלל, ויתרעם נולד ביום מותה; התלמוד דוחה בסתם פירוש זה, מכיוון שיתרעם נולד כשדוד עדיין היה בחברון, ומתרץ שלמיכל לא נולדו ילדים רק החל מהעלאת הארון לירושלים עליה מדובר שם.
רבי יעקב ריישר פירש שיתרעם נולד למיכל לאחר ששבה אל דוד מפלטי בן ליש ונחשדה כסוטה, ובהתאם להבטחת התורה כי אשה הנחשדת כסוטה ונמצאת טהורה תזכה לולד.
זיהויים נוספים
רד"ק בפרשנות ל מפרש שלושה פירושים שונים אחד מהם הוא שעגלה הייתה מקודם אשתו של שאול, ונישואיה לדוד הם הרמוזים בנבואה "ואתנה לך את נשי אדוניך": כך מפרש גם הרלב"ג שם.
לפרשנות נוספת, עגלה לא באה ממעמד בכיר, ומסיבה זו לא מצינו שיתרעם נאבק לרשת את מלכות דוד.
במחקר
מספר חוקרים טוענים כי היה בתחילה היה כתוב בפסוק שמו של בעלה הראשון, כשם שכתוב באותה רשימה "אביגיל אשת נבל הכרמלי", ולאחר מכן שמו הוחלף בדוד. חוקר המקרא שמואל אברמסקי סובר כי כינוי זה בא רק לסיים את רשימת הנשים בהדגשה.
צאצאים
כאמו, גם יתרעם מוזכר רק ברשימת בני דוד שנולדו בחברון. שמו מורכב מהמילים "יתר" (מלשון יתרון) ו"עם", ומשמעו כנראה 'העם הוא נעלה (על אחרים)'. שם זה הוא שם תיאופורי. יש הסוברים שייתכן והשם יתרו הוא קיצור של השם יתרעם. יסוד השם - יתר, ידוע משמות שמים-מערביים.
פייטרה מיידה
פייטרה מריה מיידה (בשוודית: Petra Maria Mede; נולדה ב-7 במרץ 1970) היא קומיקאית ומנחת טלוויזיה שוודית.
ביוגרפיה
מיידה נולדה בגטבורג ולמדה בלט בילדותה.
ב-2005 התפרסמה שהשתתפה בתחרות סטנד-אפ וב-2009 זכתה בפרס "הקומיקאית הטובה בשוודיה".
ב-2009 הנחתה את תחרות ה"מלודיפסטיבלן".
ב-2010 החל שידורה של תוכנית האירוח בהנחייתה, "המופע של פייטרה מיידה".
ב-2011 הנחתה את טקס פרסי הגולדבאג (Guldbagge) - פרס הקולנוע השוודי.
מיידה הנחתה פעמיים את תחרות האירוויזיון, והיא הראשונה שהנחתה לבד את האירוויזיון מאז מארי קנדי ב-1995. בנוסף, הנחתה את אירוע "הלהיטים הגדולים של האירוויזיון".
מיידה היא אם לבת. מלבד שוודית היא דוברת אנגלית, צרפתית, איטלקית וספרדית.
רוברטו צ'ן
רוברטו לאנדרו צ'ן רודריגס (בספרדית: Roberto Leandro Chen Rodríguez; נולד ב-24 במאי 1994) הוא כדורגלן פנמי ממוצא סיני המשחק בסן מיגליטו בעמדת הבלם.
קריירת מועדונים
צ'ן התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל של סן פרנסיסקו המקומית וכבר בגיל 17 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת.
ב-3 באוגוסט 2013 חתם במאלגה מליגת העל הספרדית תמורת 500 אלף דולר. שבועיים לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1-0 לולנסיה.
ב-17 בינואר 2014 הושאל לזולטה ורכם מליגת העל הבלגית עד לסיום העונה. בוורכם רשם רק שני משחקים ובסיום העונה חזר למאלגה.
ב-22 באוגוסט 2015 הושאל ללינאנסה.
בינואר חזר לסן פרנסיסקו אחרי שלוש שנים באירופה. ב-27 ביולי 2016 חתם באגילס דוראדס מליגת העל הקולומביאנית.
ב-31 בינואר 2017 חזר לפנמה וחתם באראבה אונידו. ב-1 בינואר 2018 הושאל לאלחואלנסה מליגת העל של קוסטה ריקה עד לסיום העונה.
ב-10 בספטמבר 2021, צ'ן חתם בדפורטיבו פאס.
בקיץ חתם בסן מיגליטו.
קריירה בינלאומית
צ'ן שיחק בצעירותו בכל הנבחרות הצעירות של פנמה. ב-3 בספטמבר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בהפסד 2-0 ל. ב-10 בספטמבר 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 1-1 נגד.
צ'ן השתתף עם הנבחרת פעמיים בגביע הזהב בשנים 2013 ו-2017.
אבן תיבון
משפחת אִבְּן תִּיבּוֹן הייתה משפחה יהודית פרובנסלית של מתרגמים, פילוסופים, מדענים, רופאים ופרשני מקרא. מוצא המשפחה מגרנדה שבספרד, ובניה שחיו בפרובנס נודעו בעיקר בתרגומם של חיבורים חשובים בפילוסופיה ובפילוסופיה יהודית, במדע ובהלכה, מערבית (ומערבית יהודית) לעברית. המשפחה כונתה גם "התיבונים", ועל שמה קיימים רחובות בערים ברחבי ישראל.
לצורך תרגום מונחים מעולם הפילוסופיה והמדעים, חידשו בני המשפחה מילים רבות בעברית. בין המילים שחידשו ישנן מילים רבות שנקלטו בשפה העברית לדורות ונפוצות גם בעברית החדשה, למשל איכות, כמות ומרכז.
תקופת המעבר ביוון
תקופת המעבר ביוון או תקופת החושך היא תקופה בת כ-400 שנה בתולדות יוון העתיקה, שראשיתה במשבר תקופת הברונזה המאוחרת במאה ה-12 לפנה"ס וסופה במאה ה-8 לפנה"ס. תקופת המעבר התאפיינה בשפל של היצירה התרבותית והאמנותית ביוון, באורח חיים פרימיטיבי, בחוסר סימנים המעידים על ידיעת קרוא וכתוב, ובחוסר עדויות לאדריכלות בת התקופה ומפעלי בנייה ציבוריים.
שם התקופה נובע מכך שהיא נחשבת כתקופת מעבר בין התקופה המיקנית של יוון העתיקה (המאה ה-17 עד המאה ה-12 לפנה"ס), לבין תקופת יוון הארכאית (המאה ה-8 עד ה-5 לפנה"ס) שבה התעצב העולם היווני כפי שמוכר בעולם המודרני, ובה ניטעו יסודות התרבות היוונית. המקורות בשפה האנגלית נוטים להשתמש בביטוי "ימי החשיכה של יוון" (Greek Dark Ages) או "ימי הביניים של יוון" כהשוואה להיסטוריה המאוחרת יותר של אירופה, וכהקבלה לימי הביניים.
יחסי אזרבייג'ן–קזחסטן
יחסי אזרבייג'ן–קזחסטן הם היחסים הדו-צדדיים בין אזרבייג'ן לקזחסטן.
סקירה כללית
היחסים בין המדינות נחשבים לחמים מאוד על ידי תושבים ופוליטיקאים רבים. שני העמים קרובים ביותר מבחינה היסטורית, תרבותית ודתית. שני המעים משתייכים לקבוצת עמים דוברי השפות הטורקיות, ושת המדינות גובלות בים הכספי ולמעשה בעלות גבול ימי משותף. במהלך הטיהורים הגדולים בברית המועצות, יותר מ-150,000 אזרים היגרו לקזחסטן. כיום חיים בקזחסטן כ-85,000 אזרים. קזחסטן ואזרבייג'ן רואות זו בזו בעלות ברית ושותפות עיקריות במרכז אסיה ובעבר הקווקז.
שתי המדינות היו חלק מהאימפריה האחמנית וזו הסאסאנית, בית עבאס, האימפריה הרוסית וברית המועצות. לאחר פירוק ברית המועצות הכריזו שתי המדינות על עצמאותן. היחסים הדיפלומטיים כוננו ב-27 באוגוסט 1992. שתי המדינות חברות מלאות באומות המאוחדות, חבר העמים, המועצה הטורקית, הארגון הבין-לאומי לתרבות טורקית, הארגון לשיתוף פעולה אסלאמי והארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה.
יחסים פוליטיים
ראשי שתי המדינות מבקרים זה את זה בקביעות. אלייב אף זכה במדליית "אסטנה" על תרומתו ליחסים הדיפלומטיים שבין המדינות. בתקופת נשיאותו של אלייב כיסו היחסים עסקו בעיקר במעמדו המשפטי של הים הכספי, וכן בתחומי החקלאות והאנרגיה. אחד הפרויקטים החשובים שקודם עם ידי מנהיגי המדינות הוא המעורבות הקזחית בצינור הנפט באקו-טביליסי-ג'ייהאן.
ראש ממשלת אזרבייג'ן ארטור ראסיזאדה השתתף בטקס ההשבעה של נשיא קזחסטן בינואר 2006 באסטנה.
מלחמת נגורנו קרבאך
קזחסטן מילאה תפקיד משמעותי במהלך מלחמת נגורנו קרבאך וניסתה לתווך בין הצדדים. זאת ביחד עם נשיא רוסיה דאז, בוריס ילצין. במהלך המלחמה אף נהרגו מספר משקיפים רוסים, קזחים ופקידי מדינה אזרים. במקביל לניסיונות להשכין שלום, קזחסטן תמכה בטענותיה של אזברייג'ן. המשורר והפוליטיקאי הקזחי המפורסם אולז'אס סולימנוב תיאר את ארמניה כ"כובשת" והוסיף כי על הכוחות הארמנים לעזוב את שטח אזרבייג'ן.
ואסוייביצ'י
ואסוייביצ'י (בסרבית: Vasojevići או Васојевићи) הם השבט ("פּלמה") הסרבי הגדול ביותר במונטנגרו. הוא התיישב באזור שבין וייטארניך לייבה רייקה בדרום, באזור סמוך לביילו פוליה בצפון, מטשבו במערב ופלאוו במזרח. השבט ואסוייביצ'י הוא אחד משבעת השבטים ההרריים: ואסוייביצ'י, מוראצ'אני, רובצ'אני, בראטונוז'יצ', קוצ'י, פיפרי וביילופבליצ'י. לפי שמם נקרא גם אזור ואסוייביצ'י.
אף על פי שהמרכז העיקרי של השבט בימינו הוא באנדרייביצה בצפון-מזרח מונטנגרו, לבירת השבט נחשבת לייבה רייקה ("הנהר השמאלי") השוכנת במרכז המדינה. לפי המסורת מייסד השבט, ואסו או ואסויה נמאניץ', הגיע לאזור אחרי קרב קוסובו משנת 1389. השבט התגבש מתוך שבטים שהתאחדו תחת הנהגה מרכזית. בני ואסוייביצ'י התיישבו אחר כך באזור הרי קומובי ועל גדות הנהר לים. הגירתם המשיכה אחר כך לכיוון סרביה וחלקים אחרים של מונטנגרו.
היסטוריה
התיעוד הכתוב הראשון על אודות בני ואסוייביצ'י - משנת 1444 - נמצא בארכיון של העיר רגוזה. לפני זה שמם מוזכר רק במסורת שבעל פה של העם. לפי האגדה בני ואסוייביצ'י הם צאצאים של השליט סטפאן נמאניה מן המאה ה-12, שהיה דוכס גדול של רשקה, מייסד בית נמאניץ' ובעקבות מותו בסאן סימאונה, פטרון של הכנסייה הסרבית האורתודוקסית. למייסד השבט, ואסו, היו, לפי המסורת, עוד אחים - קראסו, אוזרו, פיפו וחוטו שהקימו, בהתאמה, את השבטים קרסניצ'י, אוזריניצ'י, פיפרי וחוטי. שניים משבטים אלה - חוטי וקרסניצ'י היו למעשה ממוצא גגי-אלבני.
לפי האגדות סבא רבא של ואסו היה סטפאן קונסטנטין, מלך שנוצח על ידי אחיו למחצה, סטפאן אורוש השלישי דצ'אנסקי בשנת 1322. לסטפאן קונסטנטין נולד בן, סטפאן ואסוייה, שגדל בחצרו של דושאן החזק. לסטפאן ואסוייה נולד בן, סטפאן קונסטנטין השני (1389-1342), שנודע בשם "וויבודה ואסוייביץ' סטבו", שנהרג בקרב קוסובו. לפי האגדה, ואסו, אחד מחמשת בניו של סטפאן קונסטנטין השני, עבר ללייבה רייקה. עם זאת החוקרים סבורים שוואסויביצ'י הם צאצאים של קבוצות שונות שהתאחדו תחת הנהגתו של שבט אחד מרכזי שהשאיל את שמו לכולן.
אחרי נפילת מבצר סמדרבו בשנת 1459 וסיפוחה של כל ממלכת סרביה לאימפריה העות'מאנית, סרבים מקוסובו, מטוחיה ושומאדיה נמלטו לבוסניה ואחרי שגם זאת נכבשה, בשנת 1463 ברחו להרצגובינה. ואסו נמלט עם גלי הפליטים האלה. בשנת 1465 עבר מהרצגובינה אל לייבה רייקה בזטה, שהיא המונטנגרו של ימינו.
טמפרטורת החדר
טמפרטורה במידה רבה קובעת את מצב המערכות הפיזיקליות שסביבנו (לדוגמה, מים יהיו במצב נוזלי בטמפרטורת החדר) ולכן במדעים רבים חשיבות גדולה לטמפרטורה בה התבצע ניסוי או חישוב מסוים. כאשר נאמר שהניסוי התבצע בטמפרטורת החדר אזי לרוב הכוונה לניסוי שהתבצע בטמפרטורה ב-18°C עד 21°C.
הטמפרטורה מבטאת את רמת התנועה או האנרגיה שיש למערכת. כדי להבין מהי טמפרטורת החדר במונחים של אנרגיה, כלומר מהי אנרגיית החום של הסביבה, יש להכפיל את טמפרטורת החדר בקבוע בולצמן, התוצאה המתקבלת היא כ־26meV. חשיבתה של טמפ' החדר היא בעיקר בהשוואתה לאנרגיה המתקבלת או הדרושה לתהליך נתון. להלן מספר דוגמאות:
להלן טבלה ובה עוד מספר דוגמאות לסקלת האנרגיה ביחס לאנרגיית החום של הסביבה.
כמו כן ניתן לחשב ערך אופייני של מהירויות בעזרת חוק החלוקה השווה.
Down Under (שיר)
Down Under הוא פזמון של להקת הרוק האוסטרלית Men at Work. השיר הופץ לראשונה בשנת 1980, כ-B-side של שיר שלהם בשם "Keypunch Operator". הוא נכתב על ידי שניים מחברי הלהקה: קולין האי ורון סטרייקרט. הגרסה הראשונית לשיר הייתה שונה מעט מהגרסה שהופצה מאוחר יותר ב-2 בנובמבר 1981 על ידי קולומביה רקורדס, כסינגל השני מתוך אלבום הבכורה של הלהקה "Business as Usual".
השיר הגיע למקום הראשון במצעד הפזמונים באוסטרליה בדצמבר 1981 ולאחר מכן הגיע גם לראש מצעדי הפזמונים בניו זילנד (פברואר 1982), בקנדה (אוקטובר 1982) ולמקום הראשון בבילבורד הוט 100 בסוף שנת 1982. שני מיליון עותקים נמכרו מן השיר בארצות הברית. הוא הגיע למקום הרביעי במצעד שירי 1983 של הבילבורד, למקום הראשון במצעד הבריטי, והיה לשיר היחיד של הלהקה שנכנס ל-20 הגדולים בבריטניה. כמו כן הוא הגיע למקום ראשון במצעדים בגרמניה, דנמרק, איטליה, אירלנד ושווייץ והגיע לעשרת הגדולים במדינות רבות אחרות.
Down under נתפס כשיר פטריוטי אוסטרלי והוא נוגן באירועי ספורט שונים. השיר ליווה את צוות היאכטה Australia II שניצח בתחרות גביע אמריקה 1983. גרסת רמיקס לשיר הופיעה בסיום הסרט קרוקודיל דנדי בלוס אנג'לס משנת 2001. הלהקה ביצעה את השיר בטקס הסיום של אולימפיאדת סידני 2000. בשנת 2001 בחרה האגודה לשמירת זכויות מבצעים האוסטרלית APRA, לקראת שנת ה-75 לפעילותה, את השירים האוסטרלים הגדולים מאז שנת 1926. על פי בחירתם של 100 בכירים בשורות תעשיית המוזיקה האוסטרלית, down under הגיע למקום הרביעי. השיר דורג בשנת 2006 על ידי ערוץVH1 במקום ה-96 ברשימת 100 השירים של שנות ה-80.
תוכן השיר
השיר מתאר גבר אוסטרלי המטייל בעולם ונפגש עם דמויות שונות המתעניינות בארצו. הוא מבוסס על חוויותיו של סולן הלהקה האי מחוץ לאוסטרליה. האי סיפר כי תוכן השיר הושפע מדמות קומית שיצר הקומיקאי האוסטרלי בארי המפריז אודות אוסטרלי שנוסע לאנגליה.
בשיר מילות סלנג ומילים הקשורות לתרבות הסמים. בתחילת השיר הגיבור בשיר נוסע בתוך "fried out combie on a hippie trail, head full of zombie". קומבי הוא שמו של רכב להסעת נוסעים מסוג פולקסווגן טייפ 2 הידוע גם כפולקסווגן טרנספורטר והיה מזוהה בשנות השישים עם תרבות ההיפים. Hippie trail הוא כינוי לנתיב מסעות של צעירים ממערב אירופה לדרום-מזרח אסיה שהיה פופולרי בשנות השישים והשבעים. הביטוי full of zombie מתייחס לשימוש בסוג מסוים של מריחואנה.
באתר songfacts הגיב האי על משמעות השיר:
הקליפ לשיר נושא אופי קומי. חברי הלהקה משחקים את הנאמר בשיר. צילומי החוץ לקליפ התבצעו בדיונות החול קרונולה, סידני. בסוף הקליפ נושאים חברי הלהקה ארון קבורה. האי הסביר שארון הקבורה הוא אזהרה לאוסטרלים שארצם מאבדת את זהותה כתוצאה מפיתוח יתר ומאמריקניזציה.
תביעה משפטית בנושא זכויות יוצרים
בשנת 2007 שודרה בשעשועון טלוויזיה אוסטרלי השאלה "איזה שיר ילדים מופיע בשיר down under של men at work?. התשובה לשאלה הייתה השיר "kukabbura sit on a gum tree" שנכתב בשנת 1932 על ידי מורה אוסטרלית בשם מריון סינקלייר. חברת לאריקין מיוזיק שהחזיקה בזכויות היוצרים על השיר נחשפה לאחר שידור השעשועון לדמיון בין שני השירים, והחליטה לתבוע את הלהקה ואת חברת התקליטים שלה. בשנת 2010 בית המשפט באוסטרליה פסק כי הלהקה הפרה את זכויותיה של לאריקין, בכך שבנגנינת החליל בשיר, השתמשה הלהקה בלחן של שיר הילדים, ופסק כי לאריקין תזכה ל-5% מתמלוגי השיר שהצטברו משנת 2002.
רכס רדה
רכס רֶדֶה או רכס אֱאוּרֶדֶה או רכס וְרֶדֶה (באנגלית: Wrede Range) הוא רכס הרים המהווה תת-רכס של רכסי סוואנל בהרי אומינקה בצפון פרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה.
שטחו של הרכס 419 קמ"ר, וגובהו 1,614 מטרים מעל פני הים.
שם הרכס אומץ רשמית ב-23 באפריל 1940.
משימת שלטון החוק בקוסובו של האיחוד האירופי
משימת שלטון החוק בקוסובו של האיחוד האירופי (באנגלית: European Union Rule of Law Mission in Kosovo; בראשי תיבות: EULEX Kosovo), היא פריסה מתוכננת של שוטרים ואזרחים בקוסובו כפי שנצפו מראש בתוכנית אהטיסארי. משימת שלטון החוק מתוכננת כהמשך לנוכחות האזרחית הבינלאומית בקוסובו כפי נחזה בהחלטה מספר 1244 של מועצת הביטחון של האומות המאוחדות, אף על פי שרוסיה וסרביה מחשיבות את המשימה כבלתי חוקית. כוח המשימה מתוכנן לכלול כ-2,000 אנשי משטרה ומשפט, ותהליך הפריסה בן ארבעת החודשים החל ב-16 בפברואר 2008. עד היום הוצבו בקוסובו רק 400 מתוך 1,900 קציני המשטרה והשופטים כפי שתוכנן במשימת EULEX.
הרכב ופריסה
ההחלטה הסופית על כוח המשימה תוכננה להתקבל ב-28 בינואר 2008. קבלת ההחלטה נדחתה בשל החששות להשפעה שלילית של החלטה זו על הבחירות לנשיאות בסרביה ב-3 בפברואר 2008 והחתימה של סרביה בתאריך זה על "הסכם הייצוב ושיתוף הפעולה", שלב חשוב בדרך לצירופה של סרביה לאיחוד האירופי. הסיבה הרשמית שניתנה לדחייה היא העדר בסיס חוקי (באמצעות החלטה של מועצת הביטחון של האו"ם או דומה לה) לקיום המשימה.הפעולה המשולבת אושרה ב-4 בפברואר 2008, כלומר רק האישור הסופי נדרש.
ספרד לא תשתתף במשימת EULEX עד שהבעיות המשפטיות בנוגע לשאלה כיצד אמור כוח משימה זה להחליף את המנהל של האו"ם יפתרו. שר החוץ הספרדי, מיגל אנחל מורטינוס הודיע בכינוס של שרי החוץ של האיחוד האירופי בסלובניה שספרד לא תשלח נציגות למשימת EULEX עד שלא תועברנה לאיחוד באופן רשמי הסמכויות לניהול הכוח הבינלאומי מהאו"ם.
מלבד חברות האיחוד האירופי ישתתפו בכוח המשימה נציגים ממדינות אחרות: קרואטיה, טורקיה, שווייץ, נורווגיה וארצות הברית.
המצב הפוליטי
האיחוד האירופי מנסה להוביל את הפתרון לבעיית קוסובו באמצעות מעורבות ישירה, אך חבריו חלוקים האם להכיר בעצמאות קוסובו (עמדתן של המדינות החברות באיחוד בנוגע להכרה בקוסובו מוצגת במפה שמשמאל), בלא הסכמת סרביה ושאר העולם. ההסכם נראה כמבטיח את אחדות האיחוד בשאלה, עם זאת נשיאוּת מועצת האיחוד האירופי הודיעה כי אין משמעותה של החלטה זו כדין הכרה בקוסובו עצמאית.
האיחוד האירופי הצהיר כי חוקיות כוח המשימה מבוססת על החלטת מועצת הביטחון של האו"ם מספר 1244, שבה אושר לראשונה משלוח כוח בינלאומי לקוסבו ב-1999. עם זאת הכוח האירופי, שבמקור תוכנן לקבל את סמכותו מההכרה של מועצת הביטחון בהצעה של אהטיסארי, לא קיבל מנדט מחודש ממועצת הביטחון בשל התנגדותה של רוסיה. רוסיה בלמה במופגן מעבר של מתקן של האו"ם לידי כוח המשימה האירופי. גם סרביה רואה בכוח המשימה כהכרה של האיחוד האירופי בעצמאות קוסובו.
חסדאי אבן שפרוט
חַסְדַאי אִבְּן שַׁפְּרוּט (915 – 975, ד'תרע"ה- ד'תשל"ה) היה מדינאי, שתדלן ורופא יהודי בן ימי הביניים. הוא חי בעיר קורדובה בספרד ושימש בתפקידים בכירים בחצר הח'ליף עבד אל רחמן השלישי. מכוח מעמדו פעל חסדאי למען יהודי ספרד ויהודי ארצות אחרות. הוא פעל גם למען ספרד כולה: הוא קידם שלום בין ספרד המוסלמית לספרד הנוצרית, ותרם לפיתוח כלכלתה. פעילותו למען הקהילה היהודית סייעה במיצובה של ספרד כמרכז תרבותי ותורני ליהודים. הוא הזמין חכמים מבבל ומאפריקה הצפונית וסייע בהקמת ישיבות בספרד. בין החכמים שתמך בהם נודעים במיוחד מנחם בן סרוק ודונש בן לברט, שניהם בלשנים ומשוררים נודעים.
שנותיו הראשונות
חסדאי נולד בשנת 915 לספירה (ד'תרע"ה) למשפחה אמידה בקורדובה. אביו, יצחק, היה מעשירי ומלומדי העיר חַאֵן (Jaén) שבספרד, ובנה את בית הכנסת ברובע היהודי בקורדובה.
חסדאי רכש בילדותו השכלה נרחבת בעברית, ערבית ולטינית. שליטתו בלטינית ראויה לציון כי השפה הייתה ידועה בתקופה זו רק לבכירי הכנסייה, את הלטינית למדוהו כמרים נוצרים מוסתערבים שחיו בספרד. נוסף לכך, ידע את שפת ה"רומנס", שהייתה ידועה לרוב בני אנדלוסיה הוא למד רפואה, ושקד בלימודו עד שנשאר רווק מחוסר זמן, הוא התפרסם מאוד כרופא מעשי מעולה, אך לא רק בעקבות כישוריו, חסדאי גילה את החומרים והתרכובת של התרופה ששמה "המושיע" (בפי היהודים, "פרוק"- בפי המוסלמים), מקור התרופה הוא עוד לפני תחילת הספירה, אז המציאה מתרידאטס אויפאטור, והיא נקראה "תריאקה". בזכות השכלתו הרפואית ושליטתו בשפות היוונית והלטינית, תרגם חסדאי ספרי רפואה מיוונית לערבית, ומרומית לערבית.
בחצר עבד אל רחמן
לאחר פרסומו, חסדאי משך את תשומת לבו של עבד אל רחמן השלישי, שליט ספרד המוסלמית והוא החליט למנותו לתפקיד רופאו האישי. חסדאי המציא את ה'דיאטה' הראשונה בעולם, כך על פי נשיא אגודת התרבות של העיר חאן בה נולד חסדאי. כשהכיר עבד אל רחמן את כישרונו וחכמתו של חסדאי הוא החליט למנותו לתפקיד מתורגמן ולאחר מכן לתפקיד הממונה על סחר החוץ. חסדאי היה אחראי להכנסת סכומים נכבדים לממלכה, והוא פיתח את סחר החוץ בצורה משמעותית.
בזכות הצלחתו בתפקיד הממונה על סחר החוץ, חסדאי קודם לתפקיד יועץ דיפלומטי בכיר. במסגרת תפקידו החדש נפגש חסדאי עם שגרירים זרים רבים. הוא גישר בין ספרד הנוצרית לספרד המוסלמית ושכנע את המושל הנוצרי לכרות ברית עם השליט אל רחמן, ולאחר מכן גם שכנע את אל רחמן להתחיל במשא ומתן שהביא בסופו של דבר לכריתת ברית בין חלקי ספרד. כריתת הברית שיפרה את מצבה של ספרד הנוצרית, שהייתה כה מיושנת עד כדי שאזרחים נוצרים ויהודים, היגרו לחלקה המוסלמי באופן עקבי.
יש האומרים שעבד אל רחמן השלישי נזהר שלא להעלות בדרגה את חסדאי יתר על המידה כדי שלא לעורר את זעמם של המוסלמים בממלכה.
ביחד עם לובנה הוא היה בין יזמי הקמת הספרייה במדינה אזאהרה.
התרומה ליהודים במסגרת התפקיד
לא זו בלבד, חסדאי ניצל גם את שאר משרותיו למטרת סיוע ליהודים, בספרד ובארצות אחרות. למשל, כשקיבל את שגרירה של האימפריה הביזנטית, הוא מחה בפניו על היחס הגרוע ליהודים והודות להתערבותו, שופר היחס ליהודים בימי כהונתם של הקיסר קונסטנטין ואשתו הקיסרית הלנה לקפנה, כמו כן שיפר את מעמדם של יהודי טולושא שבצרפת, ואיטליה הדרומית - שם היהדות פרחה לאחר מכן גם ליהדות גרמניה סייע חסדאי בהתערבותו בעת ביקור יוהאנס מגורצה.
בתקופה זו, של המאה ה-10 בימי הביניים החלה שקיעת המרכז היהודי בבבל, אך חסדאי דאג לכך שיוקם מרכז תורני מחליף וממשיך בספרד.
הוא סייע בשיפור מעמדה של הקהילה היהודית בספרד ותרם לשגשוג הרוחני שלה, המכונה "תור הזהב". הוא הזמין תלמידים מבבל ללמוד בישיבות שבחלק המוסלמי בספרד, ורב מאיטליה שישמש כמנהיג רוחני בעיר קורדובה. בנוסף, הוא יזם הפצה של התלמוד הבבלי באמצעות העתקתו על ידי סופרים ששכר לשם כך.
הוא הכניס חכמים יהודים נוספים לחצר החליף. המפורסמים שבהם הם מנחם בן סרוק ודונש בן לברט, בלשנים ידועים שנחלקו ביניהם רבות. בשלב מסוים חסדאי לא רק תמך בדונש אלא תקף קשות את מנחם בן סרוק והפסיק לתמוך בו.
עניינו בכוזרים
בשנת 947 הגיע שליח מטעם הקיסר הביזנטי לקורדובה. חסדאי שאל אותו בנוגע לכוזרים. הלה סיפר לו על קשרי המסחר בין המדינות ועל המרחק ביניהן. חסדאי הטיל על יהודי בשם יצחק בר נתן להתלוות לשליחי הח׳ליף שיצאו חזרה אל קושטא, ומשם להמשיך לממלכת הכוזרים. באיגרת שכתב למלכה הלנה ובה ביקש שתקל על סבלם של יהודי דרום איטליה הוסיף בקשה שנייה, שתאפשר ליצחק בר נתן להפליג באונייה ביזנטית אל ארץ הכוזרים. בקיץ 948 יצא יצחק בר נתן יחד עם השליחים הספרדיים אל קושטא והגיש את איגרתו של חסדאי לזוג הקיסרי. ואולם, הקיסר הביזנטי, שביקש לבודד את ממלכת הכוזרים ולמנוע מגע בינה לבין מעצמות זרות סירב לבקשתו של חסדאי ונתן בידי השליחים איגרת ובה דברי הצטדקות. ואולם, ביושבו בקושטא פגש יצחק בר נתן ביהודי מלומד מממלכת הכוזרים וביקש ממנו להעלות על הכתב את ידיעותיו על תולדות הכוזרים, התגיירותם ויחסיהם עם המדינות השכנות. אותו יהודי נעתר לבקשה וכתב את המסמך בצורת איגרת אל חסדאי אבן שפרוט בלשון היוונית, ששימשה כשפת התרבות באותה העת בארצות הים השחור.
איגרת חסדאי אל מלך הכוזרים
איגרת חסדאי אבן שפרוט אל יוסף מלך הכוזרים היא חליפת מכתבים בין יוסף מלך הכוזרים ובין חסדאי אבן שפרוט.
חליפת המכתבים הזו אימתה לכאורה את קיומה של ממלכת הכוזרים, אולם רבי יהודה בן ברזילי הברצלוני מתייחס אליהם בספרו ומפקפק באמינותם, "לא ידעתי אם אמת היה הדבר שנתגיירו הכוזרים שהם מבני תוגרמה או לא".
רבי יהודה הלוי ביסס על סיפור הממלכה את ספרו "הכוזרי".
הנצחה
על שמו של חסדאי קרויים היום כמה רחובות, בין השאר בירושלים, בתל אביב, בבני ברק, בבאר שבע ובהרצליה. בנוסף, בית הכנסת הנמצא ברובע היהודי הישן בקורדובה נבנה על ידי אביו של חסדאי.
אוסיפ מנדלשטם
תולדות חייו ויצירתו
אוסיפ (יוסף) מנדלשטם נולד בשנת 1891 בוורשה למשפחה יהודית מתבוללת עשירה.
אביו, אֶמִיל (חַצְקֶל) בנימינוביץ' מנדלשטם (Эмиль (Хацкель) Биньяминович Мандельштам), היה סוחר במוצרי עור, שהתנתק מהיהדות המסורתית בשלב מוקדם בחייו, וזכה בסטאטוס של "סוחר הגילדה הראשונה", אשר התיר לו להתיישב מחוץ לתחום המושב חרף יהדותו.
בשנת 1897 עברה המשפחה לסנקט פטרבורג. דמות העיר, עם ארמונותיה הקלאסיים, שבה הכול הלך בניגוד לאורח החיים היהודי בגלות, השפיעה רבות על התפתחותו. בין השנים 1900–1907 למד מנדלשטם בבית הספר המתקדם ברוחו, אחד הטובים שהיו בעיר.
בשל הנומרוס קלאוזוס, אשר הגביל את מספר הסטודנטים היהודים באוניברסיטאות ברוסיה, לא התקבל מיד לאוניברסיטת סנט פטרבורג. בין השנים 1908–1910 למד ספרות צרפתית, שפות רומאניות ופילוסופיה באוניברסיטת היידלברג ובסורבון. בשנת 1911 התנצר בכנסייה מתודיסטית בעיר ויבורג – ככל הנראה כדי שיוכל ללמוד באוניברסיטה ברוסיה, ולא מטעמים דתיים, מפני שלא התחיל לקיים את המסורת הנוצרית (כמו שלא קיים את המסורת היהודית). מנדלשטם התקבל לפקולטה לפילולוגיה באוניברסיטת סנקט פטרבורג, ובהּ המשיך את לימודיו עד סתיו שנת 1915.
שירת הסימבוליסטים הצרפתים (ובראשהּ שירתו של פול ורלן) השפיעה רבות על יצירתו בתחילת דרכו. מהמשוררים הרוסים השפיעו עליו פיודור טיוטצ'ב ופיודור סולוגוב. בשנת 1912 הצטרף מנדלשטם לזרם האקמאיזם, לאחר שהכיר את אנה אחמטובה וניקולאי גומיליוב. את ההיכרות הזו ראה כמזל גדול. בהצטרפות לאקמאיזם התנתק מהסימבוליזם, שכן זרם אחד היה מנוגד למשנהו: האקמאיסטים ניסו להשתחרר מהסימבוליזם המעיק, המעורפל והמיסטי לשיטתם; יצירתם של האקמאיסטים התאפיינה בדיבור ישיר ומאופק, תוך שימת דגש על מילה בודדת. החיפושים הפואטיים של התקופה הזו ביצירתו של מנדלשטם באו לידי ביטוי במבחר השירים הראשון - "האבן" (ברוסית: "Камень"), שראה אור לראשונה בשנת 1913.
את השירים שכתב בשנות מלחמת העולם הראשונה ומהפכת אוקטובר איחד ופרסם במבחר "Tristia" (ספר עצבות), 1922. בשנת 1923 פרסם את הספר שנית כגרסת המחבר תחת הכותרת "הספר השני", והקדיש אותו לאשתו נדיז'דה יקובלבנה חאזינה, שאותהּ הכיר בקייב בשנת 1919. בשירים מהספר "Tristia" מסתמן המעבר מהאקמאיזם והרציונלי לאי-רציונלי וטרגי, לפואטיקת האסוציאציות המורכבות מאוד.
התפתחות הפואטיקה הבאה נשקפת בשירתו של שנות ה-20. היא מתאפיינת בערפול ובאלוזיות תרבותיות רבות. ממאי 1925 ועד אוקטובר 1930 נמשכה תקופת הפסקה ביצירה פואטית, שבה התמקד מנדלשטם בפרוזה.
בשירתו בשנות ה-30 התנתק באופן הפגנתי לא רק מהמציאות הסובייטית, אלא גם מהתרבות הרשמית של המדינה. הוא נטל על עצמו את המשימה לבנות את התרבות החדשה מאפס – את התרבות שלא סומכת על הישגיהם של הדורות הקודמים. המסה "שיחה על דאנטה" (1933) נחשבת לנאום פרידה מהתרבות הרשמית.
בשנת 1933, בשיא שנאתו כלפי המשטר הסובייטי, כתב מנדלשטם את המכתם המתנגד לסטלין: "את הארץ תחתנו איננו חשים" (רוסית: "Мы живем, под собою не чуя страны").
זו הייתה פגיעה ישירה וכבדה בסטלין, הלוא הוא "איש ההר שבקרמלין" (סטלין נולד בעיר גורי שלמרגלות הרי הקווקז, ומכאן הכינוי "איש ההר"). בשל כך נאסר מנדלשטם והוגלה לעיר קטנה בהרי אורל. בהמשך הותר לו לבחור במקום התיישבות, והוא בחר בעיר וורונז', שבהּ גר בין השנים 1934–1937. על פגיעה שכזאת בסטלין זה היה עונש קל מאוד. בשנים אלה מאות אלפים הוצאו להורג רק בשל חשד שלא היו נאמנים למנהיג הרודן.
במאי 1937 התירו למנדלשטם לעזוב את וורונז'. כעבור שנה נאסר שנית ונשלח למחנה אסירים ולדפרפונקט ששכן ליד תחנת הרכבת ווטאראיה רצ'קה, שם נפטר מטיפוס ב-27 בדצמבר 1938. המשטר הסובייטי טיהר את שמו רק בשנת 1987.
הנצחה
בשנת 1977 גילה האסטרונום הסובייטי ניקולאי סטפנוביץ' צ'רניך (Черных) אסטרואיד מחגורת האסטרואידים, אשר נקרא על שמו: "3461 מנדלשטם" (3461 Mandelshtam).
אורן ג'ורנו
אורן ג'ורנו (נולד ב-3 בנובמבר 1977) הוא מוזיקאי, מתופף וזמר-יוצר ישראלי בסצנת הרוק, מנהלו של "קֶצֶב" בית ספר למוזיקה.
ביוגרפיה
ג'ורנו החל לנגן על תופים בהיותו בן שש ולמד לנגן בכוחות עצמו. בגיל שלוש עשרה החל לנגן על גיטרה ללא מורה, להלחין מוזיקה ולכתוב שירים.
בהיותו בן שלוש עשרה הקליט לראשונה שיר באולפן, אותו הלחין, כתב וביצע. השיר, "לשמיים אין גבול", הושמע ב'ראשונית', תחנת הרדיו המקומית בראשון לציון. בגיל שש עשרה היה פעיל כמתופף ב"ברבריה מסחרה", להקת נוער בראשון לציון, לצד המוזיקאים אסף לוי ולידור לוי, אחר-כך צירפו את קובי נחום כסולן וביחד הקימו את להקת "קְרָפ" בשנת 1993. בשנת 1996 גילה אותם מוטי שהרבני, מנהלה של להקת "נושאי המגבעת" והחתים אותם על חוזה. הם הקליטו את אלבום הבכורה "לא למכירה" באולפן של מייקל בנסון ממשינה, אלבום שזכה לכיסוי נרחב בתקשורת הכתובה ובטלוויזיה, אולם זכה למעט השמעות ברדיו. בשנת 1998 פרש ג'ורנו מלהקת "קְרָפ" והמשיך להופיע כמתופף, בעיקר עם קובי ויטמן וכנגן אולפן.
ג'ורנו כתב לחן לאלבום הבכורה של עידן ג'ון "לכיוון צפון" שיצא כסינגל והיה חלק מאלבום הבכורה שלו "תראי אותי" שיצא ב-2003. מ-2004 התחיל לעבוד עם שרון הולצמן באלבומו "זהב" ובהופעותיו, ב-2005 התחיל לנגן עם חן קליין. ב-2006 התחיל לעבוד על האלבום "הגיץ" עם קובי אוז. ניגן תופים כמתופף לקובי אוז באלבומים "מזמורי נבוכים" (2010) ו"מזמורים נוספים" (2011). ב-2012 ניגן תופים כמתופף עם חגי ורוני רוסנק באלבומם "מהודו לשם".
ב-2014–2015 הפיק מוזיקלית את המופע "מהודו לשם", שהציג במגזר הדתי-לאומי ותופף במופע על-פי האלבום.
ב-2020 החל ג'ורנו לעבוד על אלבום חדש עם שאול בסר.
ג'ורנו פעיל כמגלה כישרונות לתוכניות הטלוויזיה The Voice ישראל, גוט טאלנט ישראל, אקס פקטור, בית הספר למוזיקה והכוכב הבא.
אורן ג'ורנו גרוש, אב לשני ילדים ומתגורר בחולון.
אלבומים
בשנת 2002 יצא אלבומו הראשון "כיוון יציאה מכדור הארץ", בהוצאה עצמית ובמהדורה מוגבלת. ג'ורנו כתב, הלחין והפיק מוזיקלית את האלבום. האלבום הוקלט באולפני "נטו" בפתח תקווה על ידי אריאל אשכנזי; ניגנו בו טל פורר, ערן זילברברג, דני מגד וישראל חדד.
פרויקטים נוספים
הגיץ
ביחד עם קובי אוז, ג'ורנו הוציא בשנת 2008 תקליט בשם "הגיץ", בחברת התקליטים 'עננה'. "הגיץ" הוא אלבום דאחקות בביצועו של יגאל פילר; נגנים: אלון מוטקין, אורן ג'ורנו וקובי אוז; כתיבה והלחנה: אלון מוטקין, אורן ג'ורנו ויגאל פילר והפקה מוזיקלית של קובי אוז. מתוך האלבום התפרסם השיר "הגיץ!, משו משו משו", שהושמע הרבה ברדיו והיה שיר הנושא של התוכנית "בקטע טוב" בערוץ 24 בטלוויזיה.
קֶצֶב בית ספר החברתי למוזיקה
ב-2001 ג'ורנו היה עד לפיגוע בדולפינריום, עקב כך לקה בפוסט טראומה, כעבור 12 שנה תבע את משרד הביטחון ובכספי הפיצויים הקים את "קֶצֶב" - בית הספר למוזיקה בשנת 2013. "קֶצֶב" היה בתחילה מוסד פרטי וב-2017 נהפך לעמותה. בית הספר נותן מלגות ללימודי מוזיקה לתלמידים מעוטי יכולת. בין המורים ב"קֶצֶב": המוזיקאים ירונה כספי, ענת אסתר חיטמן, גיל בר הדס ורוני בר הדס, יאיר אנצר, מור ויצמן, עמית הלל, אסף לסרי, יפתח שחורי, אלכס משה. אורן הוא המנהל האמנותי ורעייתו שרון היא המנהלת האדמיניסטרטיבית. בבית הספר לומדים כ-220 תלמידים בשנה. ב-2019 הצטרף לקֶצֶב יפתח שחורי כשותף.
אופרטור (תכנות)
בשפות תכנות, אוֹפֵּרָטוֹר (בעברית: מפעיל, סימן פעולה) הוא פונקציה הפועלת על יחידה תכנותית כלשהי (קבועים, משתנים, טיפוסים וכדומה), שתיקרא אופרנד, או על מספר אופרנדים, ומחזירה ערך מטיפוס מוגדר. פונקציה זו נכתבת כתו או אוסף תווים (מילה) הנכתבים בסמוך לאופרנד או בין שני אופרנדים. דוגמאות לאופרטורים נפוצים הן אופרטור החיבור + (בביטוי a+b) ואופרטור ההשמה (=: בפסקל).
למעשה, אופרטור בשפות תכנות הוא צורת תחביר שונה לפונקציה בעלת 1-3 ארגומנטים. עיקר תפקידו של האופרטור בתכנות הוא לשפר את קריאות התוכנית, את הדמיון בינה לבין טקסט מתמטי, לוגי או שפה טבעית, או על מנת להדגיש משמעות של פעולה כלשהי. האופרטורים הנפוצים הם על פי רוב כאלה שפעולתם מקבילה לפעולת אופרטור מתמטי כלשהו, כגון אופרטורים אריתמטיים: חיבור, כפל, חילוק וכדומה. בחלק מהמקרים משתמשים באופרטורים על מנת לסמן פעולות להן יש מיפוי ישיר אל פקודת מעבד בודדת (כגון פעולות אריתמטיות או פעולות על סיביות בזיכרון).
תחביר
ישנן שלוש דרכים לכתיבת אופרטורים:
אופרטור הפועל על אופרנד יחיד נקרא אונרי, אופרטור הפועל על שני אופרנדים נקרא בינארי. בשפות מסוימות קיימים גם אופרטורים טרינאריים, הפועלים על שלושה אופרנדים. הדוגמה המוכרת ביותר היא אופרטור :? בשפת C ונגזרותיה, שנכתב בצורה (A ? B : C) ומשמעותו "אם A אמת אז B אחרת C". דוגמה נוספת היא האופרטור /* בשפת Forth, שנכתב בתצורת postfix ומשמעו "הכפל את האיבר השלישי במחסנית באיבר השני במחסנית, וחלק את התוצאה באיבר הראשון במחסנית".
סוגי אופרטורים
ניתן לחלק את האופרטורים לפי תפקודם:
אופרטורים אריתמטיים
אופרטורים אריתמטיים הם ככל הנראה האופרטורים הנפוצים ביותר בשל הכללת אופרטורי ארבע פעולות החשבון: כפל (*), חילוק (/), חיבור (+) וחיסור\הפיכת סימן (-). לרוב נכתבים אופרטורים אלו בכתיב המקובל במתמטיקה. אופרטורים אריתמטיים שימושיים נוספים הם העלאה בחזקה (**), שארית החילוק (%) וחילוק שלמים.
אופרטורי השמה
קבוצה זו של אופרטורים מבצעים פעולות השמה אל תוך משתנים. האופרטור הידוע ביותר בהקשר זה הוא אופרטור השמה, הנכתב לרוב באמצעות סימן השווה (=) או בשילוב שלו עם תו נוסף.
בשפות תכנות שהושפעו מ-ALGOL 68 קיימים אופרטורים הכוללת פעולה מתמטית ופעולה השמה. כך לדוגמה, האופרטור (=+) (בדוגמה A += B) מקביל לפעולת ההשמה והחיבור A = A + B.
ניתן להחשיב כל אופרטור הגורם לתוצאת לוואי על אחד האופרנדים שלו כאופרטור השמה, ובפרט אופרטור השמה עשוי להיות אונרי - למשל האופרטור ++ בשפת C, שמקדם משתנה המופיע לפניו או אחריו בערך אחד (עבור טיפוסים דיסקרטיים כגון מספרים שלמים), כך שהביטוי A++ שקול לביטוי A=A+1.
בשפות פונקציונליות בהן משתנים אינם משנים את תוכנם, קיימים אופרטורים (ובפרט האופרטור =) המשמשים ליצירת קישור (binding) בין מזהה לערך אותו הוא מקבל, או להגדרת ערך החזרה של פונקציה.
אופרטורים השוואתיים
אופרטור השוואה הוא אופרטור הפועל על שני אופרנדים מטיפוס כלשהו, ומחזיר ערך בוליאני (אמת או שקר). בין פעולות ההשוואה ראוי לציין את הפעולות הנפוצות: שווה ל- (==), גדול מ- (<), קטן מ- (>), שונה מ- (=!), גדול או שווה ל- (=<) וכדומה. לדוגמה, הביטוי (A < B) יקבל ערך אמת אם B גדול מ-A, ושקר אחרת.
אופרטורים לוגיים
אופרטורים לוגיים משמשים לפעולה בין ביטויים מטיפוס בוליאני, וכל אופרטור כזה מייצג טבלת אמת כלשהי. דוגמאות לאופרטורים אלו: וגם (סימונים נפוצים: &, &&, ^, and), או (סימונים נפוצים: |, ||, or), ושלילה (סימונים נפוצים: !, not, +\).
אופרטורים על סיביות
אופרטורים הפועלים על סיביות. פעולות על סיביות מהירות ויעילות משמעותית מפעולות אריתמטיות ככפל וחילוק. קיימים אופרטורים שונים שמבצעות פעולות על סיביות בין שתי משתנים כמו NOT ,OR ,XOR ,AND כמו גם הזזת סיביות במשתנה אחד נתון.
אופרטורים נוספים
בנוסף ישנם סוגי אופרטורים אחרים, שקיומם תלוי בשפת התכנות: קיימים סוגים נוספים של אופרטורים נדירים יותר שלא נמצאים בשימוש נרחב.
העמסת אופרטורים
חלק מהשפות מאפשרות למתכנת לבצע העמסת אופרטורים רק על קבוצת האופרטורים שהוגדרה מראש על ידי השפה. בשפות אחרות ניתן ליצור אופרטורים חדשים, אף כאלו שלא הוגדרו על ידי השפה.
להלן חלוקה של שפות תכנות נפוצות על פי מידת הגמישות בהעמסת אופרטורים:
קדימות
קדימות אופרטורים (Associativity) מציינת את חוזק הקשר בין הביטויים השונים. והיא נקבעת הן לפי סדר עדיפויות קבועה מראש בין האופרטורים השונים, והן לפי הסדר שבו הם כתובים (משמאל לימין או ימין לשמאל). כך למשל, האסוציאטיביות המקובלת בפעולות אריתמטיות היא שפעולת העלאה בחזקה קודמת לכפל וחילוק שקודמות לפעולות חיבור וחיסור, וכן מקובל שפעולות אלה קודמות לפעולת השמה.
במקרה של ספק או רצון לחרוג מסדר העדיפויות, ניתן על פי רוב להשתמש בסוגריים שקובעים את סדר הקדימויות הרצוי (לדוגמה: ערכו של הביטוי 2+2*3 הוא 8 ואילו (2+2)*3 הוא 12). אך יש לשים לב לכך ששימוש זה בסוגריים שונה מהשימוש בהם כאופרטור קריאה לפונקציה בשפות תכנות רבות, וכן לכך שבשפות מסוימות (למשל Haskell) הדבר עלול לתת משמעות שונה מהצפוי לביטוי כולו.
כאשר ישנם בביטוי מספר אופרטורים להם עדיפות שווה, העדיפות תקבע על פי סדר הכתיבה שלהם, לעיתים הקדימות היא של האיבר השמאלי מביניהם ולעיתים של הימני, באופן שתלוי בהקשר ובשפה הספציפית. ישנם מקרים מעטים בהם אין סדר עדיפויות (כמו אופרטורים בוליאניים בשפת עדה) ובמספר שפות כגון פרולוג ניתן לשנות את הסדר הקבוע מראש.
אהרן מור
אהרן מור (נולד ב-22 באוגוסט 1947) הוא איש ציבור ומנהל ישראלי. מרצה וחוקר בנושאי פילנתרופיה, המגזר השלישי והשבת רכוש יהודי מתקופת השואה וממדינות ערב.
רקע
מור (מלובני) נולד בעיר ורוצלב בפולין להורים ניצולי השואה. הוא עלה לישראל בשנת 1957, גר במושב ועבד במשק הוריו במהלך לימודיו. בשנת 1966 גויס לצה"ל ושירת במלחמת ששת הימים, מלחמת ההתשה ובמלחמת יום כיפור, כחייל בסדיר וכקצין בסדיר ובמילואים. כיום הוא משרת כקצין במילואים ביחידת דובר צה"ל.
למד באוניברסיטה העברית בירושלים וסיים תואר ראשון בכלכלה בשנת 1974. הוא סיים תואר שני במנהל ציבורי ומדיניות ציבורית בשנת 2001 וכתב שתי עבודות תזה. האחת על "הטבות מס לתורמים של ארגונים ללא מטרות רווח בישראל על פי סעיף 46 לפקודת מס הכנסה וגיוס כספים של ארגונים ללא מטרות רווח בישראל". והשנייה "ניתוח השוואתי של השבת רכוש מהשואה בשלוש מדינות אירופאיות מאז שנות ה-90' ". בשנת 2017 קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב. עבודת הדוקטורט שלו עסקה בנושא השבת רכוש יהודי מתקופת השואה.
שירות ממשלתי
מור החל לעבוד בתור כלכלן במשרד האוצר בשנת 1973 אצל הממונה על השכר באוצר. לאחר שעבד ככלכלן באגף התקציבים בשנים 78–1977, עבר לנציבות מס הכנסה בשנת 1978 ושימש מפקח מס בנושאי השקעות ומשקיעים זרים. במקביל שמש כנציג משרד האוצר במנהלת מרכז ההשקעות במשרד התמ"ס, הפועלת למימושו של החוק לעידוד השקעות הון. בשנת 1988 מונה מור כמנהל תחום ברשות ההשקעות במשרד האוצר. בשנים 2001–2008 עבד כמנהל תחום באגף הבינלאומי במשרד האוצר ועזב את המשרד למען עבודתו הנוכחית.בשנים 2004–2005 מור עבד כיועץ בכיר להשבת זכויות ורכוש יהודי במשרד ראש הממשלה ומונה על ידי הממשלה כיושב ראש משותף של וועדת ההיגוי להשבת זכויות ורכוש יהודי, הכפופה לוועדת השרים להשבת זכויות ורכוש יהודי.
שימש כאחראי על השבת זכויות ורכוש יהודי במשרד לאזרחים ותיקים, המסונף למשרד ראש הממשלה. הוא עבד במשרד האוצר ובמשרד ראש הממשלה, וכמו כן היה שליח מטעם מדינת ישראל במספר ארגונים בינלאומיים. חבר במועצה הלאומית המייעצת להשבת זכויות ורכוש יהודי וחבר בוועדה המייעצת למכון האירופאי למורשת השואה בפראג. הכין את "הדו"ח הגלובאלי הראשון להשבת זכויות ורכוש יהודי (1952-2004)"
נציג ישראל בחו"ל
מור ייצג את ישראל כשליח בשלוש ארצות במשך שלוש קדנציות מעבר לים: מנהל אזורי של מגבית קרן היסוד באנגליה (1983-86) ובקנדה (1991-95) ובאוסטרליה עם הקרן הקיימת לישראל (2001-02). הוא ייצג את הממשלה בארגונים נוספים דוגמת הארגון היהודי העולמי להשבת רכוש (איל"ר), הוועדה הבינלאומית לתביעות ביטוח מתקופת השואה ובאמצעות איל"ר בקרן ההומניטארית השווייצרית. מור השתתף בוועידות בינלאומיות בנושא השבת רכוש יהודי מתקופת השואה בוושינגטון ב-1998, וילנה ב-2000 ופראג ב-2009. כמו כן השתתף במשא ומתן בינלאומי בתהליך הצטרפותה של ישראל לארגון OECD ב-2008ובתהליך ועידת פראג להשבת רכוש מתקופת השואה ב-2010.
פעילות נוספת
מור ייסד והיה שותף ליסודם של מספר ארגונים שלא למטרת רווח. הארגון הראשון, עמותת "ביחד", הוקם בשנת 1974 ונועד לסייע בזמן חרום ומלחמה למשפחות החיילים ביחידת המילואים שלו. הארגון השני, "האגודה למען מבשרת ציון", הוקם בשנת 1982 ועסק בעניינים מוניציפליים. והארגון השלישי ("דרך הלב") הוקם בשנת 1997 ועסק בתוכניות למניעת אלימות בבתי ספר. חבר דירקטוריונים במגזר השלישי ובמגזר העסקי.
בנוסף ללימודיו, מור מרצה וכותב. הוא הרצה על כלכלה, מיסים, ארגונים ללא-כוונת רווח והשבת רכוש יהודי באוניברסיטת חיפה, במכללה למינהל, במרכז הישראלי לניהול ובארגון הג'וינט. הוא פרסם מעל 40 מאמרים בנושאים שונים, ביניהם, כניסתה של ישראל לOECD, מוסדות ללא-מטרת רווח והשבת רכוש יהודי.
מור מייסד-שותף בחברת הזנק ירוקה העוסקת בחיסכון באנרגיה.
הוא אב לשלושה בנים בוגרים, מתגורר בתל אביב.
היאבקות מקצועית
היאבקות מקצועית היא כל סגנון של היאבקות בה מקבלים המתאבקים תשלום עבור השתתפותם. משמעות אחרת של המונח היא "היאבקות מתוסרטת". זאת משום שהיאבקות מקצועית היא מתוכננת מראש, המהלכים שבקרב והמנצח נקבעו לפני הקרב.
היאבקות מקצועית מודרנית היא מופע בידור אומנותי בו המשתתפים מחקים קרב מכות המבוסס על שלל סוגי אמנויות הלחימה. רמת האמינות של המכות משתנה בין ארגון לארגון, מהארגונים היפנים בהם האמינות גבוהה מאוד, דרך הסגנון הבריטי בו האמינות גבוהה למדי, עבור ב-WWE האמריקאי בו האמינות בינונית ועד לארגונים המקסיקנים בהם המופע אינו מציאותי לחלוטין. כל שאר המדינות מתאבקות בסגנון אמריקאי.
החוקים
על אף שישנם מספר רב של ארגוני היאבקות, וחלק מהחוקים משתנים מארגון לארגון (בדיוק כמו שכדורסל משתנה מארגון לארגון, חוקי ה-NBA, והחוקים באירופה ובכדורסל מכללות לא זהים), רוב החוקים נשארים זהים ובעלי בסיס משותף.
מי שמנהל את הקרב ושולט באופן מעשי בנעשה בו הוא השופט, השופט נוהג ללבוש חולצה לבנה עם פסים שחורים, והוא זה שמכריז בסוף הקרב על המנצח על ידי הרמת ידו. דרך ידועה כדי לרמות בקרב או כדי ליצור סיבוכים בעלילה היא לבצע דברים מאחורי גבו של השופט, או לגרום לו לאבד הכרה לזמן מסוים ולרמות בזמן שהוא שוכב על המזרן. מטרת הקרב היא להצמיד את היריב (Pinfall), או להכניע אותו. עם זאת, מתאבקים מסוימים עלולים להעדיף הפסד מכוון בפסילה אם הם אלופים והקרב על התואר, משום שתואר לא יכול להחליף ידיים בקרב שנגמר בפסילה, וכך אף על פי שהפסידו בקרב לא יפסידו את חגורת האליפות שלהם.
הצמדה (Pinfall)
כדי לנצח בהצמדה על כתפי היריב להיות מוצמדות למזרן בזמן שהשופט מכה על המזרן שלוש פעמים. שימוש בחבלים או בכל צורה אחרת שתוסיף משקל על כתפי היריב אסורה, ולכן היא שיטת רמאות פופולרית על ידי מה שמכונה מתאבקים "רעים" (Heels).
הכנעה (Submission)
בהיאבקות הישנה היה נהוג שכאשר מבוצע תרגיל כניעה ויש חשד שהמתאבק עליו מבוצע התרגיל התעלף מהכאב (או, במהלכים מסוימים, התעלף משום שנחסמה לו אספקת החמצן למוח באופן זמני) השופט מרים את ידו של המתמודד שעליו מבוצע התרגיל שלוש פעמים, כדי לבדוק אם הוא בהכרה. במקרה והיד נופלת שלוש פעמים, השופט מכריז על כניעה.
לקראת אמצע שנות התשעים נכנסה אפשרות חדשה של דפיקה על המזרן עם היד, כדי לאותת לשופט שאתה נכנע. התופעה נכנסה בעקבות העלייה בפופולריות של ארגוני mixed martial arts, שבהם היה נהוג לדפוק על המזרן.
היום נהוג בעיקר להשתמש בשיטה של דפיקה על המזרן על אף שמתאבקים שמוגדרים כ"אולד סקול" (מתאבקים מסורתיים) עדיין משתמשים בשיטה הראשונה. ברסלמניה 22 בקרב בין טריפל H וג'ון סינה השתמשו במהלך הקרב בשתי השיטות, כמעין מטאפורה לקרב שהתנהל בין מתאבק אולד סקול (טריפל H), למתאבק מודרני (ג'ון סינה). כמו כן היה זה מחווה לקהל של שיקגו שנחשב כקהל אולד סקול.
ספירה (Count)
ישנן מספר ספירות שמשפיעות על מהלך הקרב: בארגונים מסוימים הספירה מיושמת גם כשהמתאבק המותקף נמצא בפינת הזירה.
פסילה (Disqualification)
ישנן מספר אפשרויות שיגרמו לפסילה של הקרב על ידי השופט לפי שיקולו:
מושגים
סטייבלים מפורסמים הם: "ארבעת הפרשים", nWo, "ניישן אוף דומיניישן" (משחק מילים המתכתב עם ארגונו הסוציו-פוליטי/דתי של הכומר לואיס פרחאן, "אומת האסלאם"), "אבולוציה", "הנקסוס", "הנקסוס המחודשת", "השילד" ו-DX. ישנו מושג הנקרא "סטייבל פנימי" שלא קשור לסטוריליין, שבו מתאבקים מוצאים עניין משותף מאחורי הקלעים, ונהפכים לקבוצה פנימית שמשפיעה על תהליך קבלת ההחלטות לדוגמה : The Clique ב-WWE וה-Old Backstage Group ב-WCW.
ארגונים
הארגונים שמעלים את המופעים נקראים Promotions. הארגון הגדול ביותר בארצות הברית ובעולם בכלל הוא ה-WWE, שנצפה ביותר ממאה מדינות ומגלגל יותר ממיליארד דולר בשנה. בנוסף בצפון אמריקה ישנם ארגונים מקומיים קטנים ועצמאיים המכונים Indys, הגדולים שבהם הם:
מחוץ לצפון אמריקה ישנם ארגונים בעיקר ביפן ובאירופה:
הארגונים ביפן ובאירופה נבדלים מהארגונים בצפון אמריקה בכך שהם מדגישים יותר את הצד הספורטיבי של המופע, ופחות את הצד הבידורי שלו. הארגונים הגדולים ביפן הם: New Japan Pro Wrestling, All Japan Pro Wrestling, Big Japan Pro Wrestling, ו-Pro Wrestling NOAH. באירופה הארגונים הגדולים הם: All Star Wrestling, European Wrestling Promtoions, Frontier Wrestling Alliance, Insane Championship Wrestling ו-Westside Xtreme Wrestling.
היאבקות מקומית
רפאל הלפרין היה הראשון שהעלה אירועי היאבקות בישראל. משנות ה-50 עד תחילת שנות ה-70 הלפרין היה מעורב במספר קרבות שנערכו לרוב באזור גוש דן. האירועים הבולטים באותה תקופה, היו הקרב מול אחמד פואד שנערך ב-18 ביוני 1966 באצטדיון בלומפילד והקרב מול "הנמר הירדני" אבו ענתר שנערך ב-20 בספטמבר 1973 ביד אליהו ובו נכחו כ-10,000 צופים. שני הקרבות הסתיימו בניצחון של הגיבור המקומי רפאל הלפרין.
ה-IPWA (שפרושה Israeli Pro Wrestling Association) אשר נוהלה על ידי גרי רויף (המכונה בארגון הרב סוויסה) הייתה ליגת ההיאבקות הראשונה שהוקמה בארץ, הליגה העלתה אירועים בדיוק כמו שנהוג אצל ארגוני ההיאבקות הצפון אמריקאים (ה-WWE וה-TNA). מתאבקי הליגה אף השתתפו בתוכנית הסאטירית "מכת מדינה" הבנויה על הפורמט של היאבקות מקצועית, כאשר המתאבקים מייצגים מגזרים שונים בחברה הישראלית (חרדים, ימנים, שמאלנים, עשירים, עניים, חנונים, כוחות ביטחון וכדומה), המיישבים את סכסוכיהם בזירה. התוכנית שודרה בערוץ ביפ בשנת 2005. כשנה לאחר מכן, בשנת 2006 מופע ה"רסלנובלה" של הארגון שודר בערוץ ההיאבקות הבריטית. ב-2009 מופע ה"רסלינג הישראלי" שודר בערוץ הקרבות "אגו טוטאל" עם יוסי "השור" מול שרון ה"ביריון" בקרב המרכזי על התואר. ב-2011 במופע "מכת שמש", אלוף ה-IPWA הרב סוויסה התמודד מול זוכה תוכנית הריאליטי "הישרדות" נתן בשבקין. בקיץ 2012 הארגון קיים את המופע הכי גדול שלו אי פעם כאשר אגדת ה-WWE/WWF טטנקה הגיע לארץ כדי להתמודד מול הרב סוויסה על אליפות ה-IPWA ואף זכה בתואר הנכסף. הקרב שודר בשידורים חוזרים בערוץ הספורט ONE. בסוף 2013 הוכרז שננזיו (ליטל גווידו) מי שהיה פעמיים אלוף משקל קל של ה-WWE ופעמיים אלוף הזוגות של ה-ECW יגיע למופע "כאסח בפסח" 2014 של ה-IPWA. הארגון סגר את פעילותו כמארגן מופעים לאחר המופע "כאסח בפסח" באפריל 2014 ולאחר מכן בנובמבר 2014 הבי"ס נסגר.