cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אדמונטון אוילרס
1980 - 1983: התחלות קשות ועלייה לצמרת
גם לקראת 1982 נהנו האוילרס מבחירת דראפט נבונה, כשבחרו בסיבוב הראשון את גרנט פיור שהפך להיות השוער הראשון שלהם. גרצקי המשיך לקבוע שיאים מרשימים, כאשר סיים את העונה עם 92 שערים (16 יותר מהשיא הקודם של פיל אספוזיטו) ו-212 נקודות (48 יותר מהשיא שלו עצמו מהעונה הקודמת). הוא זכה בקלות בגביע הארט בפעם השלישית ברציפות, ובגביע ארט רוס שני ברציפות. גם שאר הקבוצה הבקיעה במספרים גבוהים, כאשר מסיה כבש 50 שערים, אנדרסון צבר 105 נקודות וקופי צבר 89 נקודות מעמדת המגן. האוילרס סיימו עם מאזן מצוין של 48 ניצחונות, 17 הפסדים ו-15 תיקו, אולם בפלייאוף הופתעו על ידי לוס אנג'לס קינגס כשבאחד המשחקים שמטו יתרון של 5 שערים ונוצחו.
בסדרת הגמר חיכתה אלופת שלוש העונות הקודמות, ניו יורק איילנדרס. הציפיות לסדרה צמודה וארוכה נכזבו כאשר האיילנדרס ניצחו בקלות בארבעה משחקים וזכו בגביע סטנלי רביעי רצוף.
1984 - 1990: שנות השושלת ו"ה-עסקה"
הפעם לא השאירו האוילרס מקום לספק. אף על פי שספגו תבוסה במשחק השני, ניצחו האוילרס את הסדרה בקלות יחסית 4:1 וזכו בגביע סטנלי בפעם הראשונה, כאשר שלושת הניצחונות האחרונים היו בתוצאות גבוהות, עם 19 שערי זכות בסך הכל. מרק מסיה נבחר ל-MVP של הפלייאוף וזכה בגביע קון סמיית'.
גרצקי המשיך לשלוט בליגה גם בעונת 1985, זכה שוב בגביע הארט ובגביע ארט רוס (עם 208 נקודות), קורי כבש 71 שערים וצבר 135 נקודות, וקופי שוב הצטיין ביכולת התקפית מעמדת המגן עם 121 נקודות. האוילרס סיימו את העונה הרגילה עם 109 נקודות בטבלה, המאזן השני בטיבו בליגה, וניצחו בשתי סדרות הפלייאוף הראשונות שלהם מול לוס אנג'לס קינגס וויניפג ג'טס בלי להפסיד ולו משחק אחד. שיקגו בלאקהוקס, בגמר החטיבתי, הייתה היחידה שהקשתה על האוילרס וגררה אותם לשישה משחקים לפני שהאוילרס הדיחו גם אותה וחזרו בפעם השלישית ברציפות לסדרת גמר גביע סטנלי מול פילדלפיה פליירס. אחרי הפסד במשחק הראשון ניצחו האוילרס בארבעת הבאים, וזכו בגביע סטנלי בפעם השנייה ברציפות. גרצקי קבע שיא חדש כשצבר 47 נקודות בפלייאוף, וזכה בגביע קון סמיית'.
האוילרס המשיכו להבקיע בהספק מרשים גם בעונת 1986, כאשר סיימו את הליגה עם המאזן הטוב ביותר וזכו בגביע הנשיאים בפעם הראשונה שגביע זה חולק. גרצקי, קורי ואנדרסון שוב עברו את 50 השערים כל אחד, כאשר קורי סיים עם 68 שערים, ופול קופי קובע שיא שערים חדש עבור מגן עם 48. שוב מעל כולם היה וויין גרצקי, ששבר את שיאיו-שלו באסיסטים (163) ונקודות (215), וזכה בגביע הארט שביעי רצוף ובגביע ארט רוס שישי רצוף. בפלייאוף הביסו האוילרס את ונקובר קנאקס, אולם בסיבוב השני הופתעו על ידי קלגרי פליימס בשבעה משחקים והודחו. לשער ההפסד, לקראת סיום המשחק השביעי והמכריע, גרם דווקא המגן הרוקי של האוילרס, סטיב סמית, שהכה את הדיסקית בטעות לתוך שערו-שלו.
עונת 1987 המשיכה את המגמות של השנים הקודמות. האוילרס זכו בפעם השנייה ברציפות בגביע הנשיאים כשסיימו את העונה הרגילה עם המאזן הטוב בליגה. גרצקי, קורי ומסיה דורגו 1, 2 ו-4 בהתאמה בדירוג המבקיעים של הליגה. גרצקי זכה בגביע הארט שמיני רצוף ובגביע ארט רוס שביעי רצוף, והחלוץ הפיני אסה טיקנן סייע בידם עם עונת פריצה של 78 נקודות. פיור ומוג המשיכו לחלוק בעמדת השוער. האוילרס עלו בקלות עד לסדרת הגמר של גביע סטנלי, כאשר בדרך הם מדיחים את לוס אנג'לס קינגס, ויניפג ג'טס ודטרויט רד וינגס עם שני הפסדים בלבד בשלוש הסדרות גם יחד. בסדרת הגמר פגשו האוילרס שוב את פילדלפיה פליירס. יכולת מצוינת של שוער הפליירס רון הקסטול גררה את הסדרה למשחק שביעי ומכריע, בו ניצחו האוילרס וזכו בגביע סטנלי בפעם השלישית. הקפטן גרצקי לקח איתו לטקס הנפת הגביע את סטיב סמית, המגן הצעיר שטעות שלו גרמה להדחת האוילרס מהפלייאוף בעונה הקודמת.
עונת 1988 החלה את תהליך התפרקות השושלת. פול קופי, המגן המצטיין, שבת מפעילות בעקבות סכסוך חוזי עם הקבוצה ולבסוף הועבר לפיטסבורג פינגווינס. גם השוער אנדי מוג, שלא היה מרוצה מחלוקת עמדת השוער עם גרנט פיור, בחר לעזוב ועבר לבוסטון ברואינס. במקומו הגיע מבוסטון ביל רנפורד, שהפך לשוערו המחליף של פיור. פיור עמד בעומס, הפגין יכולת גבוהה וזכה בגביע וזינה - גביע שוער העונה. גרצקי המשיך להיות המבקיע המוביל של הקבוצה, אולם לראשונה מזה שמונה עונות לא היה המבקיע המצטיין בליגה ולא זכה בגביע ארט רוס. גם תואר ה-MVP וגביע הארט לא היו נחלתו של גרצקי באותה עונה. למרות הזעזועים שעברה הקבוצה, היא נהנתה מעליונות מוחלטת בפלייאוף כאשר הדיחה בקלות יתרה את ויניפג ג'טס, קלגרי פליימס ודטרויט רד וינגס בדרך לסדרת גמר נוספת, וגם אותה ניצחו בקלות מול בוסטון ברואינס בלא להפסיד ולו משחק אחד. האוילרס הפסידו שני משחקים בלבד בכל ארבע הסדרות, והשלימו ארבע זכיות בגביע סטנלי בחמש עונות.
עם זאת, האירוע המשמעותי ב-1988 קרה בקיץ שאחרי העונה - עסקה שהותירה את חותמה על ה-NHL ועל הספורט המקצועני הצפון-אמריקאי כולו.
ב-9 באוגוסט 1988 הודיעו בעלי האוילרס על העברתו של וויין גרצקי ללוס אנג'לס קינגס, בעסקה שכללה שחקנים נוספים, סכום כסף ומבחר גדול של בחירות דראפט גבוהות שעברו לאוילרס. מעברו של גרצקי, שכונה בפשטות "ה-עסקה", הכה גלים בכל קנדה עד כדי קריאות בפרלמנט הקנדי למנוע את העסקה. עצם המעבר מקבוצה גדולה כמו האוילרס דאז דווקא לקינגס, קבוצה חסרת הצלחות שנחשבה לנידחת בליגה, והתבססה בעיר חמה שלא הייתה שוק הוקי קרח טבעי, רק הוסיף לתדהמה מהעסקה. האוילרס נאלצו להמשיך את דרכם ללא מי שכבר נחשב לשחקן ההוקי קרח הטוב ביותר בעולם.
עם מרק מסיה כקפטן במקומו של גרצקי, סיימו האוילרס רק במקום השלישי ב"בית סמיית'" את העונה הסדירה של 1989, וכך הזדמן להם, במקרה, מפגש פלייאוף מול גרצקי וחבריו החדשים מלוס אנג'לס קינגס כבר בסיבוב הראשון. האוילרס עלו ליתרון 3:1 בסדרה, אולם בהנהגתו של גרצקי ניצחו הקינגס בשלושת המשחקים הבאים תוך כיבוש 14 שערים והדיחו את האוילרס.
בעונת 1990 הוכיחו האוילרס, ובמיוחד הקפטן מרק מסיה, שהתאוששו מעסקת גרצקי. גרנט פיור נפצע בתחילת העונה, וביל רנפורד גילה יכולת גבוהה ותפס את מקומו. מסיה סיים כ-MVP של העונה וזכה בגביע הארט, והיה שני בדירוג המבקיעים, אחרי גרצקי.
בסיבוב הראשון, מול ויניפג ג'טס, היו האוילרס על סף הדחה כאשר פיגרו 3:1 בסדרה ו-3:1 במשחק החמישי. למרות זאת הצליחו להפוך את המשחק החמישי ולנצח גם את השניים הבאים כדי לנצח בסדרה כולה. בסיבוב השני פגשו שוב את לוס אנג'לס קינגס עם וויין גרצקי, והפעם לא הותירו לקפטן שלהם לשעבר שום סיכוי כשהביסו את הקינגס בארבעה משחקים. בגמר החטיבתי ניצחו האוילרס את שיקגו בלאקהוקס בשישה משחקים, ועלו לסדרת גמר גביע סטנלי בפעם השישית, מול בוסטון ברואינס.
המשחק הראשון בסדרת הגמר הפך למשחק הפלייאוף הכי ארוך בתולדות ה-NHL, כאשר האוילרס כבשו את שער הניצחון בו 4 דקות ו-47 שניות לסיום ההארכה השלישית. הם המשיכו וניצחו בסדרה בחמישה משחקים, וזכו בגביע סטנלי החמישי שלהם, והראשון ללא וויין גרצקי. השוער רנפורד, שגילה יכולת גבוהה מאוד לאורך הפלייאוף, נבחר ל-MVP של הפלייאוף וזכה בגביע קון סמיית'.
1991 - 1992: שולי ההצלחה
את עונת 1991 העבירו האוילרס ללא החלוץ הפיני הוותיק יארי קורי, שבעקבות סכסוך חוזי עם הקבוצה עבר לשחק באיטליה. האוילרס סיימו במאזן בינוני את העונה הרגילה, אולם בפלייאוף הפתיעו את יריבתם הגדולה קלגרי פליימס בסדרה שהגיעה למשחק שביעי שהוכרע בהארכה. בסיבוב השני פגשו, זו השנה השלישית ברציפות, את לוס אנג'לס קינגס עם גרצקי, ופעם השנייה ברציפות ניצחו האוילרס בסדרה. בגמר החטיבתי נעצרו האוילרס על ידי מינסוטה נורת'סטארס.
השחקנים שהרכיבו את שושלת שנות ה-80 המשיכו לעזוב. יארי קורי שחזר מאיטליה עבר לשחק עם גרצקי בלוס אנג'לס קינגס. גלן אנדרסון וגרנט פיור עברו לטורונטו מייפל ליפס, והקפטן מרק מסיה עבר לניו יורק ריינג'רס. גם המאמן ביל מאקלר עזב. למרות כל זאת, העונה של האוילרס דמתה לקודמת - מאזן פושר בעונה הרגילה ועלייה עד לגמר החטיבתי בפלייאוף, תוך ששוב הם עוברים בדרך את לוס אנג'לס קינגס וגרצקי. בגמר החטיבתי הובסו האוילרס על ידי שיקגו בלאקהוקס.
1993 - 1996: שנות השקיעה
לקראת עונת 1993 עזבו אחרוני כוכבי השושלת את הקבוצה. קווין לואו ואסה טיקנן חברו לקפטן הקודם שלהם, מרק מסיה, בניו יורק ריינג'רס. על השינויים המצטברים כבר לא יכלו האוילרס להתגבר, ולמרות עלייתם של כוכבים צעירים כדאג ווייט וג'ייסון ארנוט והגעתו של השוער המוכח קרטיס ג'וזף, האוילרס סיימו את העונות הרגילות במאזנים חלשים והחמיצו במשך ארבע עונות רצופות את הפלייאוף. עונת 1993 הייתה העונה הראשונה בה האוילרס לא עלו לפלייאוף מאז שהצטרפו ל-NHL.
1997 - 2004: חזרה לפלייאוף
בעזרת עונה טובה של קרטיס ג'וזף בשער, חזרו האוילרס לפלייאוף בעונת 1997, שם הפתיעו בסיבוב הראשון את דאלאס סטארס. בסיבוב השני נוצחו על ידי האלופה היוצאת קולורדו אוולאנש. ג'וזף, יחד עם שחקני הרכש ביל גרין ורומן המרליק, העלו את האוילרס לפלייאוף גם בעונה שלאחר מכן, שם התהפכו היוצרות - האוילרס הדיחו במפתיע את האוולאנש, והודחו על ידי הסטארס. בתום אותה עונה עזב ג'וזף את הקבוצה. למרות חסרונו של שוער ברמה גבוהה האוילרס הצליחו לעלות בקושי לפלייאוף של עונת 1999, שם הובסו שוב על ידי הסטארס כבר בסיבוב הראשון.
באותה תקופה סבלה הקבוצה ממצב כלכלי קשה ועמדה על סף מכירה ומעבר לעיר בארצות הברית. בעקבות מעברן של קוויבק נורדיקס לדנוור ושל ויניפג ג'טס לפיניקס נשארו האוילרס הקבוצה עם השוק הקטן ביותר ב-NHL, והבעיות שהעיקו על השתיים הקודמות - ירידת ערך של הדולר הקנדי, מיסים גבוהים מאוד ביחס לארצות הברית, ומשכורות שחקנים שעלו במידה ניכרת - העיקו גם על האוילרס. הבעלים פיטר פוקלינגטון ניסה להעביר את הקבוצה למינסוטה, ולאחר מכן ניהל משא ומתן מתקדם עם לזלי אלכסנדר, בעלי קבוצת ה-NBA יוסטון רוקטס, על מכירת הקבוצה לאלכסנדר והעברתה ליוסטון. לבסוף התגייסה קבוצת משקיעים מקומית שקנתה את הקבוצה, בעידוד ה-NHL, והשאירה אותה באדמונטון.
בעונות 2000 ו-2001 עלו האוילרס לפלייאוף ובשתי הפעמים נוצחו בסיבוב הראשון שוב על ידי דאלאס סטארס, כאשר בסיום עונת 2001 עזב את הקבוצה כוכבה דאג ווייט. עונת 2002 החלה בצורה טובה עד הפגרה ב-NHL בזמן אולימפיאדת החורף בסולט לייק סיטי, שם שיחק שוער הקבוצה טומי סאלו בנבחרת שוודיה, וטעות קשה שלו גרמה להדחתה המפתיעה של שוודיה ברבע הגמר על ידי נבחרת בלארוס. לאחר האולימפיאדה גילה סאלו יכולת חלשה לאורך שארית העונה, והאוילרס החמיצו במעט את הפלייאוף.
עונה אחת לאחר מכן התגברו האוילרס על שורת פציעות ועל עזיבת כמה מכוכביהם כדי לחסוך בשכר השחקנים, והצליחו לעלות לפלייאוף, שם נוצחו בסיבוב הראשון על ידי דאלאס סטארס זו הפעם החמישית ברציפות.
האירוע המשמעותי של עונת 2004 היה כבר בתחילתה. ב-22 בנובמבר 2003 שיחקו האוילרס במשחק ה"הריטג' קלאסיק", המשחק הראשון ב-NHL המודרנית ששוחק באצטדיון פתוח תחת כיפת השמיים, מול מונטריאול קנדיאנס. המשחק שוחק ב"אצטדיון קומונוולת'", אצטדיון הפוטבול של אדמונטון שאירח שנתיים קודם לכן את אליפות העולם באתלטיקה, ומשך למעלה מ-55000 צופים. הקנדיאנס ניצחו במשחק 4:3.
ריצת הפלייאוף של 2006
לאחר עונת 2005 שבוטלה בשל סכסוך עבודה בין ה-NHL לשחקניה, חזרה הליגה לעונת 2006 תחת הסכם עבודה חדש שכלל תקרת שכר נוקשה. תקרת השכר היטיבה עם האוילרס, כיוון שכעת יכלה להתחרות על שחקנים יקרים מול קבוצות עשירות ממנה. כך הגיעו לקבוצה אחד המגינים הטובים בליגה, כריס פרונגר, והחלוץ מייקל פקה. השוער טיי קונקלין נפצע בתחילת העונה, והאוילרס נאבקו על מקומם הפלייאוף בעזרת רכש מאוחר של השוער דוויין רולוסון מבוסטון ברואינס, של המגן ירוסלב שפאצ'ק ושל החלוץ סרגיי סמסונוב, והצליחו לתפוס את המקום השמיני והאחרון של החטיבה המערבית בפלייאוף.
הדירוג הנמוך שלהם ייעד להם מפגש בסיבוב הראשון מול הקבוצה עם המאזן הטוב בליגה, דטרויט רד וינגס. בעזרת יכולת משובחת של פרונגר ורולוסון הפתיעו האוילרס את הרד וינגס בשישה משחקים והשיגו ניצחון ראשון בסדרת פלייאוף מאז 1998.
בגמר החטיבתי הפגינו האוילרס יכולת מצוינת והביסו את מייטי דאקס אוף אנהיים בחמישה משחקים כדי לעלות לסדרת גמר גביע סטנלי לראשונה מאז 1990.
בסדרת הגמר פגשו האוילרס את קרוליינה הוריקנס. לאחר שהשמיטו יתרון של 3:0 במשחק הראשון ונוצחו, ואיבדו את השוער רולוסון שנפצע בברכו, נקלעו האוילרס לפיגור 3:1 בסדרה. לאחר שהאוילרס חזרו עם שני ניצחונות וכפו משחק שביעי ומכריע בראלי, הצליחו ההוריקנס לנצח בו ולזכות בגביע סטנלי.
2007 - 2016: שקיעה מחודשת ופרידה מ"רקסול פלייס"
לאחר ריצת הפלייאוף המפתיעה של 2006 איבדו האוילרס חלק נכבד מכוכביהם - פרונגר, שפאצ'ק, סמסונוב ופקה עזבו בעסקאות או שהפכו לשחקנים חופשיים וחתמו בקבוצות אחרות. האוילרס לא התאוששו בעונת 2006/07 וסיימו עם המאזן הגבוע ביותר שלהם מזה 11 עונות.
את עונות 2007/08 ו-2008/09 סיימו האוילרס במאזנים חיוביים, אולם למרות זאת החמיצו את הפלייאוף גם בשתי עונות אלו. לאחר עונת 2008 רכשה חברת התרופות "רקסול" את הקבוצה ואת אולמה הביתי.
לפני עונת 2009/10 איבדו האוילרס את שוערם הוותיק דוויין רולוסון שסיים את חוזהו, ובמקומו הגיע לקבוצה שוער וותיק אחר, הרוסי ניקולאי חביבולין. האוילרס סיימו עם מאזן של 27 ניצחונות בלבד לעומת 47 הפסדים ו-8 הפסדים בהארכה או בדו-קרב מכות עונשין, ו-62 נקודות בטבלה - המאזן הגרוע ביותר שלהם עד אז. עונת 2010/11 המשיכה את ההידרדרות, וגם היא הסתיימה עם 62 נקודות, ו-25 ניצחונות בלבד - שיא שלילי חדש של המועדון. עונת 2011/12 הסתיימה גם היא במאזן חלש, 74 נקודות בלבד, ובמקום האחרון בבית הצפון-מערבי, והכשלונות נמשכו כאשר הקבוצה החמיצה את הפלייאוף גם בעונות הבאות עד 2015/16. עונת 2014/15 בלטה בשקיעה של הקבוצה עם שיא שלילי נוסף - שוב 62 נקודות, הפעם עם 24 ניצחונות בלבד.
2016 - 2021: אולם חדש ועידן מקדייוויד - דרייסייטל
לקראת עונת 2016/17, הראשונה באולמה החדש, ביצעה הנהלת הקבוצה שני מהלכים משמעותיים. האחד היה עסקה במסגרתה הועבר מהקבוצה חלוצה המצטיין, טיילור הול, לניו ג'רזי דווילס תמורת המגן אדם לרסון. השני היה מינויו של קונור מקדייוויד, הכוכב הצעיר שנבחר על ידי הקבוצה במקום הראשון בדראפט 2015, לקפטן החדש שלה. בגיל 19 בלבד הפך מקדייוויד לקפטן הצעיר ביותר בהיסטוריה של ה-NHL.
עם קבוצה צעירה ונמרצת בראשותם של מקדייוויד ושל החלוץ הגרמני לאון דרייסייטל שנבחר בדראפט עונה אחת לפניו, הציגו האוילרס הוקי איכותי שהחזיר אותם לפלייאוף לראשונה מאז העלייה לגמר גביע סטנלי ב-2006. מקדייוויד זכה בגביע ארט רוס כמבקיע המצטיין של העונה הרגילה בליגה, לאחר שצבר 100 נקודות. לאחר ניצחון בסיבוב הראשון על סן חוזה שארקס נעצרו האוילרס על ידי אלופת הבית הפסיפי, אנהיים דאקס, בסיבוב השני, לאחר סדרה סוערת של שבעה משחקים שלוותה במחלוקות שיפוט רבות.
108 נקודות שצבר מקדייוויד עונה אחת לאחר מכן הביאה לו זכייה שנייה ברציפות בגביע ארט רוס, אך הקבוצה גילתה יכולת חלשה והייתה רחוקה ממקום בפלייאוף. גם ב-2018/19, למרות יכולת הבקעה מצוינת של מקדייוויד ודרייסייטל שהתמקמו בצמרת המבקיעים בליגה, החמיצה הקבוצה את הפלייאוף.
דרייסייטל המשיך להפגין את יכולת ההבקעה שלו בעונת 2019/20, וכשהעונה הופסקה בשל מגפת הקורונה דורג ראשון בין מבקיעי הליגה וזכה בגביע ארט רוס, ולאחר מכן זכה גם בגביע הארט כ-MVP של הליגה ובפרס טד לינדזי כ-MVP מטעם איגוד השחקנים. האוילרס סיימו את העונה שנקטעה במקום החמישי בחטיבה המערבית, אך בסיבוב המוקדם המיוחד שנוסף לפלייאוף באותה עונה הופתעו על ידי שיקגו בלאקהוקס והודחו.
מקדייוויד ודרייסייטל המשיכו להצטיין בעונה שלאחר מכן, כשמקדייוויד יורש את חברו בזכייה בגביע ארט רוס ובשני פרסי ה-MVP. למרות זאת שוב איכזבה הקבוצה בפלייאוף, כשהודחה על ידי ויניפג ג'טס בסיבוב הראשון בלא שניצחה ולו משחק אחד.
ריצת הפלייאוף של 2022
מקדייוויד, דרייסייטל והיימן הובילו את הקבוצה במהלך העונה הרגילה, כאשר מקדייוויד זוכה שוב בגביע ארט רוס כמבקיע המצטיין בליגה עם 123 נקודות; בפלייאוף הצטרף אל השלושה איוונדר קיין שהפגין יכולת הבגעה גבוהה וסיים את הפלייאוף עם 13 שערים. האוילרס סיימו את העונה הרגילה במקום השני בבית הפסיפי, ובפלייאוף עברו בשבעה משחקים סדרה הפכפכה מול לוס אנג'לס קינגס וסדרה נוספת מול קלגרי פליימס כדי לעלות לגמר החטיבה המערבית לראשונה מאז 2006.
בגמר החטיבה המערבית נחלו האוילרס אכזבה, והובסו על ידי קולורדו אוולאנש בארבעה משחקים בלבד.
סגל שחקנים
נכון ל-31 במרץ 2023
מוח בצנצנת
בפילוסופיה, המוח במיכל ( 'BIV = 'brain in vat ) הוא תרחיש המשמש במגוון ניסויים מחשבתיים שנועדו לתאר תפיסות אנושיות של ידע, מציאות, אמת, מוח, תודעה ומשמעות. זוהי גרסה מודרנית של ניסוי המחשבה השד המרושע של רנה דקארט, שנוצרה על ידי גילברט הרמן. בסיפורי מדע בדיוני רבים מתואר תרחיש שבו מדען מטורף, מכונה או ישות אחרת מסירים מוח של אדם מהגוף, מאחסנים אותו במיכל עם נוזל מקיים חיים ומחברים את הנוירונים שלו באמצעות חוטים למחשב-על שיספק לו דחפים חשמליים זהים לאלו שהמוח מקבל בדרך כלל. בסיפורים כאלה המחשב מדמה מציאות (כולל תגובות מתאימות לפלט של המוח עצמו) והמוח "חסר הגוף" ממשיך לחוות חוויות מודעות נורמליות לחלוטין, כמו אלה של אדם עם מוח המחובר לגוף, למרות שאין לו קשר לחפצים או אירועים בעולם האמיתי.
שימושים
השימוש הנפוץ ביותר בתרחיש המוח-בצנצנת הוא כטיעון לספקנות פילוסופית ולסוליפיזם.
טיעון ספקני יטען שלא רק שאין דרך לבסס אמונות, אין דרך לדעת שום דבר וזה מעלה שאלות לגבי ההגדרה של ידע.
פילוסופים נוספים עסקו בתפיסה חושית והעלו את השאלה - האם מוח בצנצנת לוקה באשליות ובכך העלו שאלות רחבות יותר הנוגעות לתפיסה, מטפיזיקה ופילוסופיה של השפה.
המוח-בצנצנת הוא גרסה עכשווית של הטיעון שניתן באשליית המאיה ההינדית, אלגוריית המערה של אפלטון, "ג'ואנג דזה חלם שהוא פרפר "של ג'ואנגזי, והשד המרושע ב" הגיונות על הפילוסופיה הראשונית" של רנה דקארט.
ביקורת פילוסופית
למרות שניתן לראות במוח חסר הגוף (המוח בצנצנת) ניסוי מחשבתי מועיל, המבקרים אותו טוענים כי בשל חוסר הסבירות שלו הוא אינו תורם להבנה של ידע, אמת, תודעה, ייצוג וכו'.
ביקורת מתחום הביולוגיה
המבקרים גורסים שהמוח בצנצנת אינו דומה - ולא יכול להיות דומה - מבחינה ביולוגית למוח שנמצא בגוף אדם. מכיוון שאין לו ביולוגיה דומה לזו של מוח בגוף, כלומר אין לו חיבורים מהגוף למוח, זה הופך את המוח בצנצנת לשונה מהמוח בגוף הן מבחינה נוירואנטומית והן מבחינה נוירופיזיולוגית. אם זה נכון, אז לא ייתכן שלמוח בצנצנת יהיו חוויות דומות למוח בגוף. ניתן לטעון כנגד שקיימת אפשרות שאותה מכונה היפותטית תעתיק את סוגי הקלט שהמוח המחובר לגוף מקבל מהגוף ותשכפל אותם.
ביקורת בגישה האסקטרנליסטית
ביקורת זו עוסקת בגירויים הנכנסים למוח. המוח בצנצנת מקבל גירויים ממכונה. לעומתו, מוח המחובר לגוף מקבל את הגירויים מחיישנים המצויים בגוף (באמצעות מגע, טעימה, ריח וכו') אשר מקבלים את הקלט שלהם מהסביבה החיצונית. לכן, לפי טיעון זה, הדבר שמיוצג במוח בצנצנת אינו זהה לדבר שמיוצג במוח מחובר לגוף. מספר פילוסופים התעמתו עם טיעון זה אך לא מצאו לו פתרון, ביניהם אוריה קריגל, קולין מקגין, ורוברט ד. רופרט,. לטיעון זה השפעה על דיונים בפילוסופיית הנפש לגבי ייצוג, תודעה, תוכן, הכרה והכרה מגולמת ( ונושאים נוספים).
ביקורת על חוסר קוהרנטיות
הפילוסוף הילרי פטנאם הביע ביקורת לגבי רעיון המוח בצנצנת וניסה להראות שניסוי המחשבה אינו קוהרנטי ומפריך את עצמו. לשם כך, פוטנם הגדיר לראשונה יחס בשם "קשר סיבתי" שלעיתים מכונה "אילוץ סיבתי". לפי תאוריה זו (שמאוחר יותר נודעה בשם חיצוניות סמנטית) לא ניתן להניח מראש קשר בין מילה למה שהיא מצביעה עליו ומילים אינן קשורות באופן אוטומטי למה שהן מייצגות.
הנושא הומחש על ידי תרחיש שהציג פטנאם, בו קוף מקליד את "המלט" במקרה; זה לא אומר שהקוף מתייחס למחזה "המלט" משום שלקוף אין שום ידע על המלט ולכן לא יכול לחזור עליו. בנוסף הציג פטנאם את הדוגמה של "כדור הארץ התאום" כדי להדגים ששני אנשים זהים, אחד על כדור הארץ ואחר על "כדור הארץ התאום", עשויים להיות באותו מצב נפשי ועם אותן מחשבות בדיוק, אך להתייחס לדברים אחרים. לדוגמה: כאשר אנשים חושבים על חתולים, הנושא של המחשבות שלהם יהיה החתולים שנמצאים על פני כדור הארץ. לעומתם, אנשים על כדור הארץ התאום שיחשבו אותן מחשבות יתכוונו לחתולים של כדור הארץ התאום ולא לחתולים אשר קיימים בכדור הארץ.
על בסיס דוגמאות אלה פטנאם כתב שמוח "טהור" בצנצנת, כלומר מוח אשר מעולם לא התקיים מחוץ לסימולציה, לא יכול אפילו לדעת שהוא מוח בצנצנת. הסיבה לכך היא שכאשר המוח בצנצנת אומר "מוח" ו-"צנצנת" הוא יכול להתייחס רק לאובייקטים שמוכרים לו מתוך הסימולציה. פטנאם מתייחס לקשר זה כ"קשר סיבתי" אשר מכונה לעיתים "אילוץ סיבתי". לכן, אם המוח אומר שהוא מוח בצנצנת, הוא משקר בהכרח. לחלופין, אם הדובר אינו באמת מוח בצנצנת ומצהיר שהוא מוח בצנצנת, גם אז ההצהרה שקרית. לכן פטנאם מסיק שהאמירה "אני מוח בצנצנת" בהכרח שקרית ומפריכה את עצמה.
טיעון זה נחקר בהרחבה בספרות הפילוסופית מאז פרסומו. פרצה אפשרית בתאוריית ההתייחסות של פטנאם היא האפשרות שמוח מכדור הארץ ש"נחטף", הוכנס לתוך צנצנת וחובר לסימולציה. הוא עדיין יכול להתייחס למושגים האמיתיים של "מוח" ו"צנצנת" על פי תפיסתו של פטנאם ולכן להיות דובר אמת. עם זאת, לרעיון שהמוח בצנצנת ה"טהור" אינו יכול להיות ולתאוריית ההתייחסות יש השפעה על הפילוסופיה של הנפש, השפה והמטאפיזיקה. אנתוני ל. ברוקנר ניסח תוספת לטיעון של פוטנם אשר שוללת את הפרצה הזו על ידי שימוש בעקרון הפילוסופי - Redundancy theory of truth - לפיו האמירה שהצהרה מסוימת היא אמת הינה שוות ערך לחלוטין לאמירה של ההצהרה עצמה. תוספת זו תתואר בשני הסעיפים הבאים.
שחזורים של הטיעון של פטנאם
אחת הביקורות לגבי התאוריה פטנאם היא שהיא מספקת אמירה מטא-לשונית: "האמירה שלי ש'אני מוח בצנצנת' היא שקר" אולם אינה מוכיחה ספק לגבי ההצהרה עצמה שהצהיר האובייקט 'אני מוח בצנצנת'. כדי לענות את טענה זו, פילוסופים שונים ניסו לשחזר את הטיעון של פטנאם.
כמה פילוסופים כמו אנתוני ל. ברוקנר וקריספין רייט נקטו בגישות המשתמשות בעקרון הפילוסופי Redundancy theory of truth. בעוד שאחרים כמו טד א. וורפילד נקטו בגישות המתמקדות במושגים של ידע עצמי ופריורי.
הטיעון המפריד
אחד השחזורים המשפיעים ביותר של הטיעון של פטנאם הוצע על ידי אנתוני ל. ברוקנר.
השחזור של ברוקנר הוא כדלקמן:
"(1) או שאני מוח בצנצנת או שאני לא מוח בצנצנת
(2) אם אני מוח בצנצנת אז האמירה שלי ש 'אני מוח בצנצנת' נכונה בתנאי שיש לי רשמים חושיים כאילו אני מוח בצנצנת.
3)אם אני מוח בצנצנת אז אין לי רשמים חושיים כאילו אני מוח בצנצנת.
4) אם אני מוח בצנצנת אז האמירה שלי 'אני מוח בצנצנת' היא שקרית. [(2), (3)]
5) אם אני לא מוח בצנצנת אז האמירה שלי 'אני מוח בצנצנת ' נכונה בתנאי שאני מוח בצנצנת
6) אם אני לא מוח בצנצנת אז האמירה שלי 'אני מוח בצנצנת' היא שקר. [ (5)]
7) ההתבטאויות שלי לגבי 'אני מוח בצנצנת ' הן שקר. [(1), (4), (6)]"
יש לציין כי למרות שהנחות היסוד הללו מחזקות את הטיעון של פטנאם, הן לא מוכיחות את 'אני לא מוח בצנצנת'. הן ממחישות את האמירה המטא-לשונית ש"התבטאויות שלי 'אני מוח בצנצנת' שקריות" אך אינן מתייחסות לאובייקט עצמו. כדי לחזק את תקפות המסקנה של פטנאם, ברוקנר משתמש בעקרון ההסתייגות של "האמירות שלי ש 'אני לא מוח בצנצנת' נכונות אם אני לא מוח בצנצנת". קביעה זו מוצדקת שכן המטא-שפה שמכילה את הבסיס לעקרון Redundancy theory of truth מכילה גם את שפת האובייקט שאליה שייכת האמירה 'אני לא מוח בצנצנת'.
הערות שוליים
קטגוריה:ניסויים מחשבתיים קטגוריה:מדע בדיוני
רתרפורד אולקוק
סר רתרפורד אלקוק (באנגלית: Sir Rutherford Alcock; 1809 – 1897) היה רופא ודיפלומט אנגלי.
ביוגרפיה
עם שובו בשנת 1837, מונה למפקח החללים לאנגליה ולמפכ"ל לשתי ועדות, שהיו אמורות לפתור את המחלוקת בדבר טענות חיל העזר האנגלי לממשלות ספרד ופורטוגל. לאחר מכן אולקוק שימש כקונסול הממלכה המאוחדת בפוג'ואו, לימים בשנגחאי ובקנטון ובשנת 1858, כאשר ממשלת בריטניה החליטה לכונן יחסים ידידותיים עם יפן, מונה לקונסול בהאקודאטה ובשנת 1859 הפך לשגריר אנגליה ביפן. שנאתם של תושבי האיים היפניים לזרים באותה תקופה הייתה עדיין כה גדולה עד שאולקוק נאלץ לעמוד במתקפה חמושה על בניין השגרירות בשנת 1861.
בשנת 1862 הוענק לו מסדר האמבט, ומשנת 1865 עד 1871 היה שגריר בבייג'ינג. בשנת 1876, מונה לנשיא האגודה הגאוגרפית בלונדון ובשנת 1878, הוביל את המשלחת הבריטית בתערוכה העולמית בפריס.
רתרפורד אולקוק מת ב-2 בנובמבר 1897. אחד מזן האשוחית היפני בשם Picea alcoquiana נקרא על שם אלקוק. דמותו מופיעה בספרו של בוריס אקונין, "פשוט מאסה".
פרפנצ'ה הוצאה לאור
פְּרָפַּנְצָ'ה הוצאה לאור היא הוצאת ספרים עצמאית המתמחה בספרות מזרח אסיה. היא מפיקה ספרי פרוזה, עיון, ושירה, בדגש על תרגומים של כתבים קלאסיים קדומים מארצות המזרח הרחוק. ההוצאה לוקחת חלק בפעילויות הקולקטיב הספרותי, קולקטיב של הוצאות ספרים עצמאיות בישראל.
פרפנצ'ה הוצאה לאור הוקמה בשנת 2020 על-ידי ד"ר אורי קפלן, מומחה לדתות מזרח אסיה ומרצה באוניברסיטת חיפה.
ההוצאה מקדמת את המפעל לתרגום כתבי הקודש הבודהיסטיים לעברית ישירות משפות המקור. עד כה תורגמו וראו אור במסגרת המפעל הטקסטים הקלאסיים "מראָה אל מסורת הזן", "סוטרת הלוטוס", "סוטרת היהלום", "סוטרת ההארה השלמה", ו"מבוא להשקטה והתבוננות".
פְּרָפַּנְצָ'ה הוא מונח בסנסקריט שמשמעותו ריבוי ההַמשָׂגָה והדמיון.
Some Que Ele Vem Atrás
Some Que Ele Vem Atrás (בספרדית: Vete que él viene detrás) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הברזילאית אניטה, ביחד עם הזמרת-יוצרת מריליה מנדונסה. השיר יצא לאור ב-30 באוקטובר 2019, על ידי חברת התקליטים וורנר מיוזיק ברזיל, כסינגל שלא מתוך אלבום.
השיר הגיע למקום השני במצעד שירי הסטרימינג של ברזיל.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי רונאל, ריקרדו ויסמרק, רפאל אוגוסטו ומורילו הוף והופק על ידי אניטה, מריליה מנדונסה ורפאל קסטילהול. השיר מדבר על אהבה כוזבת ומערכת יחסים שהסתיימה בצורה לא טובה, כאשר בן הזוג של הבחורה ששרה מספרת שהוא הפסיק לעקוב אחריה ברשתות החברתיות, מחק את התמונות עמה והוריד לה את מצב הרוח.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-90 מיליון השמעות.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-31 באוקטובר 2019, יממה לאחר יציאתו כסינגל. הקליפ הועלה לערוץ היוטיוב של אניטה ובו ניתן לראות את השתיים כשהן שרות את השיר על במה, באמצע הופעה. מרבית הקליפ הוא מעין הופעה שצולמה והופצה כווידאו קליפ הרשמי שלו.
יבגני צ'יצ'ווארקין
יבגני אלכסנדרוביץ' צ'יצ'ווארקין (ברוסית: Евге́ний Алекса́ндрович Чичва́ркин; נולד ב-10 בספטמבר 1974 בלנינגרד) הוא יזם רוסי, שהקים את קמעונאית הסלולר הגדולה ברוסיה: Yevroset. עסק זה הפך אותו לאיש העשיר ביותר מתחת לגיל 35 מארצו, עם הון של כ-1.6 מיליארד דולר. הוא זכה במספר פרסים ציבוריים, כולל איש השנה 2004 בקטגוריה של תחום העסקים הקמעונאיים.
הוא היה חבר במפלגה הפוליטית תיק הימין והיה צפוי להתמנות ליו"ר הסניף המוסקבאי של המפלגה. צ'יצ'ווארקין מתגורר כיום בלונדון, משם מבקר את השחיתות ברוסיה ואת הנשיא ולדימיר פוטין באופן אישי.
בשנת 2008 הוא נמלט מרוסיה ללונדון וברוסיה החחלה חקירה פלילית בעניינו. השלטונות הרוסים ביקשו את הסגרתו אך בקשתם נשללה. בשנת 2011 חקירה נסגרה.
באוגוסט 2012 השיק את חנות היינות החדשה שלו Hedonism Wines ברחוב דייוויס בלונדון.
אריק השני, מלך נורווגיה
ראשית חייו
אריק היה בנם הבכור שנותר בחיים של מגנוס השישי ("המחוקק") ושל רעייתו, אינגבורג, בתו של אריק הרביעי, מלך דנמרק. ב-1273, כאשר מלאו לו חמש שנים, הוענק לו התואר מלך, לצד אביו, שתכנן לערוך לאריק טקס הכתרה כמלך-שותף כאשר ימלאו לו 12 שנים, בקיץ 1280. אף על פי כן, מגנוס מת לפני שזכה להגשים את תוכניתו ואריק היה למלך יחיד והוכתר ככזה במועד המתוכנן בברגן. בשנים בהן הוא היה עדיין קטין נמשלה נורווגיה על ידי מועצה מלכותית שבה היו חברים ברונים חשובים וככל הנראה גם אמו, המלכה אינגבורג האלמנה. ב-1282, לאחר שהגיע אריק לבגרות, הייתה ככל הנראה השפעה מרכזית למועצה זו על מלכותו של אריק. ב-1273 הוענק לאחיו, הוקון, התואר "דוכס נורווגיה" והחל מ-1280 הוא משל על שטח נרחב סביב לאוסלו וסטוונגר, בכפיפות לאריק. משכנו העיקרי של אריק היה בברגן.
נישואין
ב-1281 נשא אריק לאישה את הנסיכה מרגרט מסקוטלנד, בתו של אלכסנדר השלישי, מלך סקוטלנד. מרגרט מתה שנתיים לאחר מכן כאשר ילדה את מרגרט, העלמה מנורווגיה, שהייתה מלכת סקוטלנד מ-1286 ועד למותה ב-1290. מותה של מרגרט הצית סכסוכי ירושה שהובילו לפרוץ מלחמות העצמאות הסקוטיות. לזמן קצר וללא הצלחה, טען אריק לכתר הסקוטי עבור עצמו מתוקף היותו יורשה של בתו.
בהמשך נשא אריק לאישה את איזבל, בתו של רוברט הראשון, מלך סקוטלנד. מנישואים אלו לא נולד אף בן זכר ששרד, למרות שנולדה להם בת, אינגבורג, שנישאה ב-1312 לוואלדמר, נסיך שוודיה והדוכס של פינלנד.
מלך
תקופת מלכותו של אריק עמדה בעיקר בסימנה של המלחמה נגד דנמרק, שהתנהלה לסירוגין החל מ-1287 ועד 1295. מניע עיקרי למלחמה זו הייתה טענתו של אריק לירושת הכתר הדני בזכות אמו. ב-1287 הוא אף כרת ברית עם קבוצה של אצילים דנים, שהבולטים מביניהם היו יקוב נילסן, רוזן הלנד וסטיג אנדרסן הבידה, שהוצאו מחוץ לחוק בדנמרק עקב החשד לכאורה שהם רצחו את אריק החמישי, מלך דנמרק. אריק העניק לשניים מקלט בנורווגיה והוא עצמו יצא בראש צי נורווגי שיחד עם הגולים הדנים תקף את דנמרק ב-1289, העלה באש את העיר אלסינור ואיים על קופנהגן. תקיפות ימיות נוספות על דנמרק התקיימו ב-1290 וב-1293, עד שב-1295 נחתם שלום בין שתי הממלכות.
עקב העובדה שאריק מת חשוך בנים, ירש אותו אחיו, הוקון החמישי. הוא נקבר בקתדרלה של ברגן, שב-1531 נהרסה.
דומנטאס שימקוס
דומנטאס שימקוס (בליטאית: Domantas Šimkus; נולד ב-10 בפברואר 1996) הוא כדורגלן ליטאי, המשחק בעמדת הקשר בקבוצת שיאוליאי.
קריירה
שימקוס התחיל את הקריירה שלו באקדמיה לכדורגל של ליטא ובגיל 17 הצטרף לקבוצת הנוער של אולבורג מליגת העל הדנית.
לקראת עונת חזר לליטא וחתם באטלאנטאס. ב-5 במרץ 2016, שימקוס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 0–2 נגד שטומבראס. ב-12 ביולי, הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה, בניצחון 0–2 נגד אוטניס אוטנה.
באוקטובר, שימקוס חתם בז'לגיריס וילנה. ב-7 באוקטובר, שימקוס ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 1–5 נגד אטלאנטאס. באותה עונה, זכה עם הקבוצה בגביע.
ב-17 בינואר 2021, שימקוס חתם בהפועל כפר סבא מליגת העל.
ב-29 ביולי 2021, שימקוס חתם בסבאיל מליגת העל האזרית.
בקיץ הצטרף לנ.ש. מורה מליגת העל הסלובנית.
בצעירותו, שימקוס שיחק בנבחרות הצעירות של ליטא. ב-17 בנובמבר 2018, שימקוס ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בהפסד 0–3 ל במסגרת ליגת האומות.
יחסי דרום אפריקה–קטר
יחסי דרום אפריקה–קטר הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת דרום אפריקה לבין מדינת קטר.
היסטוריה
בין רפובליקת דרום אפריקה לבין מדינת קטר מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים. היחסים שבין שתי המדינות כוננו ב-10 במאי 1994, היום בו הושבע נלסון מנדלה להיות נשיאה של דרום אפריקה, מיד לאחר סיום משטר האפרטהייד. דרום אפריקה פתחה לראשונה את שגרירותה בדוחה בשנת 2002 וקטר בעקבותיה פתחה שגרירות בפרטוריה בשנת 2003.
הנשיא נלסון מנדלה ביקר לראשונה בקטר באפריל 1995. ראש המדינה הקטרי הראשון לבקר בדרום אפריקה היה חמד בן ח'ליפה אאל ת'אני, שעשה זאת בחודש מאי 2002. הנשיא הדרום אפריקאי ג'ייקוב זומה ביקר בקטר פעמיים, פעם אחת בינואר 2012 ופעם אחרת בחודש מאי 2016. האמיר הקטרי תמים בן חמד אאל ת'אני ביקר בדרום אפריקה באפריל 2017.
כלכלה
בין שתי המדינות מתקיים דיאלוג כלכלי סוער, דרום אפריקה משקיעה במגזרי הנפט והגז הטבעי בקטר והוקמה לשכת סחר קטרית-דרום אפריקאית על מנת לשוחח על המשך שיתופי הפעולה הכלכליים שבין שתי המדינות.
צבא וביטחון
ב-1991 רכשה קטר מדרום אפריקה חמישה הוביצרים. באותה התקופה נשלטה עוד דרום אפריקה בידי משטר האפרטהייד. העיתונות דיווחה כי בנובמבר 2017 נערכו מגעים בין ממשלת קטר לממשלת דרום אפריקה בנוגע למכירתה של החברה הביטחונית הדרום אפריקאית "דנאל".
ספורט
דרום אפריקה, מתוך ניסיונה כמארחת גביע העולם בכדורגל 2010, הציעה לקטר עזרה בתכנון ובאירוח גביע העולם בכדורגל 2022 על מנת שגם הוא יוכל להפוך לאירוע זכור.
אלדר שפיר
אלדר שפיר (נולד ב-9 במרץ 1959) הוא פרופסור במחלקה לפסיכולוגיה באוניברסיטת פרינסטון. ישראלי לשעבר. מחקריו עוסקים בכלכלה התנהגותית ובקבלת החלטות.
קורות חיים
שפיר נולד וגדל בתל אביב עד גיל 11. עבר עם משפחתו לרומא ולאחר ארבע שנים עברה המשפחה לבריסל ואחר כך למדריד. כשהיה בן 17 חזר שפיר ארצה ולמד שנה אחת בבית הספר האמריקאי בכפר שמריהו. שפיר שירת בצה"ל בין השנים 1977–1980. בשנת 1984 סיים תואר ראשון בהצטיינות במדעי הקוגניציה ובפילוסופיה של המדע מאוניברסיטת בראון. ב-1988 סיים דוקטורט במדעים קוגניטיביים במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. הוא המשיך ללימודי פוסט-דוקטורט באוניברסיטת סטנפורד. בשנת 1989 החל ללמד באוניברסיטת פרינסטון ובשנת 1999 התקבל כפרופסור מן המניין.
החל מ-2008 מכהן כחבר האגודה הלאומית של ארצות הברית למדע הפסיכולוגיה (US National Committee for International Union of Psychological Science). בשנים 2009–2010 כיהן כנשיא הנבחר של האגודה לשיפוט וקבלת החלטות. בנוסף, שפיר הוא מרצה אורח במספר אוניברסיטאות באמריקה ובאירופה ויושב במספר רב של ועדות מקצועיות באגודות מקצועיות ומדעיות שונות ובאוניברסיטת פרינסטון.
ב-2012 זכה במלגת גוגנהיים. קודם לכן קיבל שפיר את פרס הלל איינהורן לחוקר צעיר מהאגודה לשיפוט וקבלת החלטות ואת Chase Memorial Award.
שפיר פרסם עשרות מאמרים בכתבי עת מדעיים, והוא אף חבר מערכת ועורך במספר כתבי עת בתחומי עיסוקו. מאמרים פרי עטו התפרסמו, בין היתר, בכתבי העת "American Psychologist", "Journal of Personality and Social Psychology", "International Review of Law and Economics", "Journal of the American Medical Association", "The Quarterly Journal of Economics" ועוד. שפיר אף פרסם מאמרים במשותף עם הפסיכולוגים עמוס טברסקי ודניאל כהנמן. שפיר הוא מחסידי אשליית כסף, האמונה שאנשים נוטים לחשוב על כסף בערך נומינלי ולא ריאלי וליקט, ביחד עם פיטר דיאמונד וטברסקי (1997) מספר רב של עדויות מניסויים ומחיי היום יום לכך שאשליית הכסף קיימת בפועל.
בין יתר עיסוקיו, שפיר כתב ספר עם סנדהיל מוליינתן (Sendhil Mullainathan) על קבלת החלטות בתנאי מחסור. הכוונה למחסור במשאבים שונים: כסף, זמן וקלוריות (בדיאטה), בדגש על אנשים הסובלים מעוני. שפיר החל לחקור נושא זה לאחר שקיבל מענק מחקר מקרן ראסל סייג' לבחון "את התפישות, העמדות וההחלטות של אלו החיים בעוני, על מנת לקבוע אם הם מקבלים החלטות פיננסיות על בסיס שונה מזה של אחרים". שפיר טוען כי אין הבדל בשיטות חישוב התוצאות בין עניים לאלו שאינם עניים. עניים עושים את אותן הטעויות בקבלת החלטות כמו כולם, אך בשל העובדה שגודל טעות הדגימה הוא הרבה יותר קטן מבחינת העניים, החלטות גרועות שלהם מובילות לתוצאות גרועות יותר.
מחקרים שנעשו לאחרונה הראו כי הפסיכולוגיה של העניים דומה לזו של אנשים הלחוצים מסיבות אחרות כגון מצב בו הם מוצאים את עצמם עובדים קשה מדי, אנשים בודדים ללא קשרים בין אישיים, או לאנשים הסובלים ממחסור בקלוריות. "הרעיון הוא", אומר שפיר, "שיש פסיכולוגיה הנובעת ממחסור והיא גורמת לך להתמקד בעיקר במה שאין לך. זה גורם לך להזניח דברים שהם מחוץ לתחום המיקוד שלך ואנשים נוטים ללוות יתר על המידה ולתכנן בצורה כושלת".
תאוריה מרכזית של שפיר היא, שסיבה מרכזית לכך שעניים מקבלים החלטות כלכליות גרועות מאנשים אחרים, היא התנאים בהם הם נמצאים. במחקר שערך שפיר עם שותפיו למחקר הוא הציב סטודנטים ממשפחות מיוחסות ובעלי השכלה פיננסית גבוהה מהממוצע, בתנאי לחץ וקוצר זמן עִמם נאלצים להתמודד אנשים עניים. 10 דקות לאחר תחילת הניסוי החלו הסטודנטים ללוות סכומי כסף גדולים מדי על מנת לדאוג להווה, על חשבון חיסכון עתידי. בריאיון עיתונאי אמר שפיר, בין היתר: "כשאתה עני, אתה מתמודד עם בעיה לוגית, קונצפטואלית וחישובית. הבעיות האלה מסיחות את דעתך וגורמות לך לטעות. קח כל בן אדם, שים אותו במצב הזה, והוא יתחיל לפעול בדפוסי התנהגות דומים מאוד... כשאתה עני, אתה מוקף בהחלטות לא מוצלחות של אנשים מסביבך. אתה דואג כל כך להווה שאין לך פנאי להתחיל לחשוב על העתיד, וזאת האירוניה הגדולה: לאנשים שהכי זקוקים לחשוב על העתיד, אין זמן ופנאי נפשי לעשות זאת. עצם היותך עני גורם להחלטות להיות מסובכות, ולצרכים הנוכחיים להיות כל כך לחוצים, שאתה מתחיל לקבל החלטות לא נכונות. אלה לא טעויות שונות ממה שאחרים עושים, אבל התדירות גבוהה יותר בגלל אלמנט הלחץ, והמשמעות שלהן גדולה הרבה יותר... מבחינת היכולת האנושית הטהורה, שים עניים בסביבה נכונה והם יתנהגו כמו כל אדם אחר, אבל לאדם שעסוק מדי בלהאכיל את הילדים - אין זמן לקבל החלטות כמוני. המחיר של כל טעות גבוה יותר, והשכיחות יכולה להיות גבוהה יותר... חשבון העו"ש שלי לא עולה לי גרוש. הבנק הוא לא מוסד פילנתרופי, אז איך הוא עושה את זה? העניים מסבסדים אותי. בכל פעם שחוזר להם צ'ק, הם מסבסדים את החשבון שלי - שמנוהל ללא עמלות".
במחקר שערך שפיר בתחום החיסכון הפנסיוני, נבדקו שני תרחישים: בראשון נאמר לעובד ש-15% מהמשכורת שלו יופרשו לפנסיה וניתן לו מספר טלפון אליו יוכל לצלצל אם ברצונו לשנות את המצב. בתרחיש השני ניתן לעובד מספר טלפון אליו הוא הוזמן לצלצל על מנת ליזום מצב בו יופרשו עד 15% ממשכורתו לטובת חיסכון פנסיוני. התברר שבתרחיש הראשון העובדים חסכו לפנסיה בשיעור של פי ארבעה מאשר בתרחיש השני.
ב-23 בינואר 2012 פורסם כי שפיר ימונה על ידי נשיא ארצות הברית ברק אובמה לחבר הוועדה המייעצת לנשיא בנושא יכולת כלכלית, חינוך פיננסי והנגשת מידע פיננסי.
כתב העת Foreign Policy כלל את שפיר, לצד סנדהיל מוליינתן, ברשימת האינטלקטואלים המובילים בעולם לשנת 2013, "על שהראו כיצד מחסור משנה את הדרך בה אתה חושב על הכל".
בשנת 2017 נבחר שפיר להיות חבר מן המניין באקדמיה האמריקנית לאמנות ומדעים.
שפיר שולט בשפות עברית, אנגלית ואיטלקית וכמו כן דובר צרפתית וספרדית.
אוזיאס האמפרי
אוזיאס האמפרי (באנגלית: Ozias Humphry; 8 בספטמבר 1742 – 9 במרץ 1810) היה צייר אנגלי מוביל של מיניאטורות, מאוחר יותר צייר בשמנים ופסטלים. הוא נבחר לאקדמיה המלכותית (RA) ב-1791, וב-1792 מונה לצייר דיוקנאות בעפרונות צבעוניים למלך.
ביוגרפיה
האמפרי, שנולד ולמד בהוניטון, דבון, נמשך אל גלריית ציורים שפתח הדוכס מריצ'מונד והגיע ללונדון כדי ללמוד אמנות בבית הספר של שיפלי. הוא גם למד אמנות בבאת' אצל סמואל קולינס. בבאת' הוא התאכסן אצל הזמר תומאס לינלי.
כאמן צעיר מוכשר, הוא קיבל עידוד מתומאס גיינסבורו וסר ג'ושוע ריינולדס, בין היתר. בעיות הראייה שלו, שהובילו בסופו של דבר לעיוורון, החלו בתחילת שנות ה-70 ואילצו אותו לצייר יצירות גדולות יותר בשמנים ובפסטל.
איטליה
הוא נסע לאיטליה בשנת 1773 עם חברו ג'ורג' רומני, ועצר בדרך בקנול, בקנט, שם הדוכס מדורסט הזמין ממנו כמה יצירות. שהותו באיטליה נמשכה עד 1777.
עם שובו, מצויריו הרבים כללו את ג'ורג' סטובס (1777), עמית האקדמיה דומיניק סרס, הכימאי ג'וזף פריסטלי, ואולי דיוקן של ג'יין אוסטן המתבגרת.
בין תלמידיו היו ג'ון אופי. הוא חיבר כתב יד בן חמישים עמודים ביוגרפיה של הצייר ג'ורג' סטובס, המבוסס על מה שסטובס סיפר לו. הספר נערך ופורסם באופן פרטי בשנות ה-70 של המאה ה-19 ופורסם מחדש ב-2005. הוא גם הכיר את ויליאם בלייק והזמין עותקים של כמה מספריו המאוירים. לפחות אחד ממכתביו של בלייק אליו הוא מסמך משמעותי עבור הביוגרפים של בלייק.
הודו
מ-1785 עד 1787, הוא נסע להודו, והפיק מיניאטורות וסקיצות רבות. הוא נבחר כחבר באקדמיה המלכותית בשנת 1791. בשנת 1792 מונה לצייר דיוקנאות בעפרונות למלך. רוב הדיוקנאות הרבים שלו של משפחת המלוכה עדיין נמצאים באוסף המלכותי.
ראייתו כשלה לבסוף ב-1797, והוא מת ב-1810 בהמפסטד, צפון לונדון.
עיקר רכושו נותר בידי של בנו, ויליאם אפקוט, אספן הספרים. ממנו רכש המוזיאון הבריטי מספר רב של מסמכים הקשורים להאמפרי.
The Runaways
The Runaways (בתרגום חופשי, הנמלטות או הבורחות, התייחסות לבני ובנות נוער שבורחים מהבית) הייתה להקת נשים אמריקאית, שהופיעה והקליטה במחצית השנייה של שנות 1970. חברות להקת הרוק היו בנות נוער, והלהקה, אשר הוציאה ארבעה אלבומי אולפן ואלבום הופעה, הייתה חלוצה בתחום רוק נשים. בין השירים הידועים ביותר שלהן: "Cherry Bomb", "Hollywood", "Queens of Noise" וגרסת כיסוי של הוולווט אנדרגראונד, "Rock & Roll". The Runaways, על אף שמעולם לא הגיעו להצלחה גדולה בארצות הברית, הפכו לסנסציה בחו"ל, בעיקר ביפן, בזכות הלהיט "Cherry Bomb".
השנים הראשונות
להקת The Runaways קמה בשלהי 1975 על ידי המתופפת סנדי וסט והגיטריסטית ג'ואן ג'ט אחרי שהן הכירו באמצעות המפיק המוזיקלי קים פאולי. פאולי גם סייע לשתיים למצוא עוד מצטרפות ללהקה שהחליטו להקים. שנים מאוחר יותר, הוא אמר, "אני לא יסדתי את The Runaways, היה לי רעיון, להן היו רעיונות, נפגשנו כולנו, היה בעירה ומתוך חמש גרסאות שונות של הקבוצה הגיעו חמש הבנות שהיו אלו שאנשים אהבו."
הן התחילו כשלישייה יחד עם הזמרת/בסיסטית מיקי סטיל, והיו מופיעות במסיבות ומועדונים לוס אנג'לס. במהירה הצטרפה הגיטריסטית ליטה פורד, שבמקור נבחנה לנגן בס. סטיל פוטרה, והוחלפה על ידי הבסיסטית פגי פוסטר, שעזבה אחרי חודש בלבד. הזמרת שרי קארי נמצאה וגויסה במועדון נוער מקומי בשם "the Sugar Shack", ואחריה הצטרפה ג'קי פוקס (שהיה במקור נבחנה על גיטרה) על הבס.
פרסום
The Runaways נחתמו על ידי Mercury Records ב-1976 ואלבום הבכורה שלהן, The Runaways, יצא לאחר זמן קצר. הלהקה יצאה לסיבובי הופעות בארצות הברית, והופיעו במספר הופעות סולד-אאוט. הן פתחו עבור מופעים מובילים של התקופה, ביניהם Cheap Trick ו-Tom Petty and the Heartbreakers. על פי הסרט התיעודי Edgeplay: A Film About the Runaways, בבימויה של חברת הלהקה לשעבר, הבסיסטית ויקי בלו, כל אחת מחברות הלהקה מידלה עצמה אחר מודל חיקוי שהעריצה: קורי אחר דייוויד בואי, ג'ט אחר סוזי קואטרו, פורד בהכלאה בין ג'ף בק וריצ'י בלקמור, וסט אחר רוג'ר טיילור, פוקס אחר ג'ין סימונס.
האלבום השני שלהן, Queens of Noise יצא בשנת 1977, והלהקה יצאה לסיבוב הופעות עולמי. The Runaways הפכו במהרה למזוהה עם תנועת הפאנק רוק הגדלה. הלהקה, אשר כבר הייתה חלק מבוסס מסצנת הפאנק בחוף המערבי, יצרה שיתופי פעולה עם להקות גברים מעולם הפאנק כמו הראמונס ו-"the Dead Boys" האמריקאים, והשתלבו גם בסצנת הפאנק הבריטית כשהחלו להתרועע עם להקות כמו the Damned, Generation X והסקס פיסטולס.
בקיץ של שנת 1977, יצאה הלהקה ליפן, שם הם הופיעו בסדרת הופעות סולד-אאוט. The Runaways היו המופע הזר מספר ארבע ביפן באותו הזמן, מאחורי אבבא, קיס ולד זפלין מבחינת מכירות אלבומים ופופולריות. חברות הלהקה לא היו מוכנים למתקפת האוהדים אשר קיבלה את פניהן בשדה התעופה. ג'ט השוותה את ההיסטריה ההמונית ל"ביטלמניה". ביפן, היה ללהקה ספיישל משלהן בטלוויזיה, בנוסף למספר הופעות בתוכניות טלוויזיה קיימות, והוציאו את אלבום ההופעה Live in Japan שהגיע לסטטוס זהב. גם ביפן, פוקס עזבה את הלהקה זמן קצר לפני שהן היו אמורות להופיע בפסטיבל המוזיקה של טוקיו. פוקס אמרה בריאיון לעיתון טלגרף שמערכת היחסים שלה עם הלהקה התדרדרה אחרי שפאולי אנס אותה מול חדר מלא באנשים. ג'ט לקחה באופן זמני את תפקיד הבס. כאשר הקבוצה חזרה הביתה, הן החליפו את פוקס בוויקי בלו.
קארי אז עזבה את הקבוצה אחרי פיצוץ עם פורד בסתיו 1977.ג'ט, שהתחלקה בשירה עם קארי, הפכה לסולנית הלהקה. The Runaways אז הוציאו את אלבומן הרביעי, Waitin' for the Night, ויצאו לסיבוב הופעות עולמי עם החברים שלהן, הראמונס. קארי הוציאה אלבום סולו, Beauty's Only Skin Deep, אותו הפיק קים פאולי, ויצאה לסיבוב הופעות נפרד בארצות הברית, יחד עם התאומה הזהה שלה, מארי. מרקורי בחרו שלא להוציא את אלבומה של קארי בארצות הברית, אך היה ניתן להשיגו כפריט ייבוא (יקר) מצרפת. ב-1980, הוציאו האחיות אלבום משותף דרך קפיטול רקורדס, Messin' with the Boys, אותו הפיק סטיב לוקאתר, שהיה מאורס ומאוחר יותר נישא למארי קארי. שרי חוותה הצלחה מסוימת אחרי שעזבה את The Runaways, והסינגל שלה עם מארי, "Since You Been Gone", הגיע במצעדים בארצות הברית למספר 95.
פירוק
בשל חילוקי דעות על כסף ועל ניהול הלהקה, The Runaways וקים פאולי נפרדו ב-1977. הקבוצה שכרה הנהלה חדשה, טובי מאמיס, שעבד גם עבור בלונדי וסוזי קואטרו. כשהקבוצה עזבה את פאולי, הן גם נפרדו מחברת התקליטים שלהן Mercury/Polygram. בסרט Edgeplay, חברות הלהקה (במיוחד פוקס וקארי), כמו גם ההורים של וסט וקארי, האשימו את פאולי ואחרים אשר חברות הלהקה (שהיו בנות נוער, כאמור) היו תחת השגחתם, שהפרו הבטחות לגבי חינוך הנערות ועניינים אחרים הקשורים לרווחתן, על ידי טקטיקות של הפרד ומשול כדי לשמור על שליטה בלהקה, כולל התעמרות מילולית בחברות הלהקה. על פי הדיווחים, חברות הלהקה בילו זמן רב בהנאות הקיצוניות של סגנון החיים של עולם הרוק. הן חברו לג'ון אולדקוק, מפיק להקת Thin Lizzy, כדי להקליט את האלבום האחרון שלהן And Now... The Runaways.
בלו עזבה את הלהקה בשל בעיות רפואיות והוחלפה למשך זמן קצר על ידי לורי מקאליסטר בנובמבר 1978. מקאליסטר הופיעה על הבמה עם The Runaways בהופעות האחרונות שלהן בקליפורניה במהלך השבועות האחרונים של דצמבר 1978 והיא עזבה את הלהקה כעבור זמן קצר, בינואר 1979.
חילוקי הדעות בין חברות הלהקה כללו את הסגנון המוזיקלי; ג'ואן ג'ט רצתה שהלהקה תיקח כיוון חדש, מהארד רוק לפאנק רוק/גלאם רוק בעוד שליטה פורד וסנדי וסט רצו להמשיך לנגן הארד רוק/הבי מטאל. הצדדים לא הצליחו להגיע להסכמה. לבסוף, הלהקה הופיע במופעה האחרון בערב השנה החדשה ב-1978 בסן-פרנסיסקו, והלהקה התפרקה באופן רשמי באפריל 1979.
ג'ואן ג'ט
אחרי הפירוק, ג'ט פיתחה קריירת סולו, ועבדה יחד עם המפיק המוזיקלי, חבר להקת The Shondells, קני לגונה. לאחר שנדחו על ידי 23 חברות תקליטים, הם יצרו לייבל משלהם, Blackheart Records, ב-1980. בכך, ג'ט הפכה לאחת הנשים הראשונות להקים (בתור אמנית הקלטות) חברת תקליטים משלה. הלייבל ממשיך להוציא אלבומים של להקת The Blackhearts, וגם של להקות מבטיחות אחרות. ההצלחה המסחרית הגדולה הראשונה של ג'ט הייתה עם השיר/סינגל "אני אוהב רוקנרול", אחריו באו הצלחות נוספות, עם להיטים כגון "Crimson and Clover", "שם רע" ו-"I Hate Myself for Loving You". ג'ט גם כיכבה בסרט משנת 1987 Light of Day עם מייקל ג'יי פוקס, והופיעה בשנת 2000 בחידוש הברודוויי של "מופע האימים של רוקי" בתפקיד קולומביה. ג'ט כלולה ברשימת רולינג סטון מגזין "100 הגיטריסטים הגדולים של כל הזמנים". ב-2013, היא הוציאה אלבום אולפן חדש שכותרתו Unvarnished אשר הגיע למספר 47 במצעד האלבומים בארצות הברית. ב-2015, הלהקה The Blackhearts הוכנסה להיכל התהילה של הרוק אנד רול. היא ממשיכה להופיע ברחבי העולם.
סנדי וסט
וסט המשיכה את הקשר שלה עם ג'ון אולדקוק גם אחרי שהלהקה התפרקה. היא ופורד ניסו להקליט ביחד, אבל שום דבר לא התממש. היא הקימה את להקת סנדי וסט ויצאה לסיבובי הופעות ברחבי קליפורניה במהלך שנות ה-1980 וה-1990, לפעמים יחד עם שרי קארי. היא עשתה עבודות סשן עם ג'ון אנטוויסל מלהקת מי והייתה למורה לתופים. וסט אובחנה עם סרטן ריאות בשנת 2005, ולאחר טיפולים רבים, נפטרה מהמחלה באוקטובר 2006. הופעת מחווה לזיכרונה נערכה בלוס אנג'לס, בהשתתפותה של סנדי וסט ולהקתה, שרי קארי, הבאנגלס, ה-Donnas, וקרמיין ווויני אפייס, בין אחרים.
מיקי סטיל
סטיל הצטרפה ללהקת הבאנגלס בתחילת שנות ה-1980, והצליחה עם שירים כמו "Manic Monday", "Walk Like an Egyptian" ו-"Eternal Flame".
שרי קארי
לפני שעזבה את The Runaways, קארי הוציא ב-1978 אלבום סולו בשם Beauty's Only Skin Deep, ומאוחר יותר, ב-1980, את אלבום הדואט עם אחותה מארי קארי, Messin' with the Boys, שבו ליוו את הצמד רוב חברי הלהקה טוטו. השיר של שרי ומארי קארי "מאז שעזבת" הגיע במצעדים בארצות הברית למספר 95. היא גם הופיעה במספר סרטים, ביניהם Foxes עם ג'ודי פוסטר. במשך שנות ה-1990, קארי עבדה בתור יועץ סמים עבור בני נוער מכורים וכמאמנת כושר. היא נישאה לשחקן רוברט הייז; יש להם בן משותף, ג'ייק הייז. הזוג התגרש בשנת 1997.
קארי עדיין מופיעה ומקליטה, אך התשוקה החדשה שלה היא פיסול עץ במסור חשמלי. יש לה גלריה לאמנות בצ'טסוורת, קליפורניה, בה עבודותיה מוצגות. היא גם תחת חוזה עם הלייבל של ג'ט, Blackheart Records.
ב-2012, היא הקליטה שירים שנכתבו במשותף עם בנה ג'ייק, בהפקתו של סטיב לוקאתר. הפרויקט הוקפא כשלוקאתר יצא באותו הקיץ לסיבוב הופעות עם רינגו סטאר. אחרי זה, הקליטה קארי חומר חדש עם ליטה פורד, אשר יצא ב-2013 כסינגל לחג המולד, וב-2016 כאלבום, Reverie.
ליטה פורד
פורד חזרה לחברת Polygram בתור אמנית סולו בשנת 1980, אצלם הוציאה מספר אלבומים לפני שחתמה עם שרון אוסבורן כמנהלת. היא ראתה הצלחה עם שירים כמו, "Kiss Me Deadly" ו-"Close My Eyes Forever" (דואט עם אוזי אוסבורן). היא הייתה נשואה לכריס הולמס מלהקת W. A. S. P., ולחבר להקת ניטרו לשעבר, הזמר ג'ים ג'ילט, איתו מי יש לה שני בנים. לאחר הפסקה ארוכה, פורד עשתה קאמבק, והתחילה להופיע במועדוני ופסטיבלי הארד רוק במהלך הקיץ של 2008. היא הוציא את אלבום האולפן הראשון שלה מזה 14 שנה, Wicked Wonderland, ב-6 באוקטובר 2009. במהלך 2009, פורד הופיעה כאורחת בסיבוב ההופעות של Queensrÿche. פורד גם הופיעה במספר תוכניות בטלוויזיה, ביניהם Rock 'n Roll Fantasy Camp של VH1, That Metal Show, ובתפקיד אורח בסדרת ניקלודיאון ביג טיים ראש.
ב-2012, פורד התחילה להקליט חומר חדש עם שרי קארי, ואחר כך הוציא עמה אלבום ויצאה עמה להופעות.
ג'קי פוקס
פוקס חזרה להזדהות בשם הלידה שלה, Fuchs. היא סיימה תואר ראשון בבלשנות ואיטלקית מאוניברסיטת קליפורניה בהצטיינות יתרה, ומשם המשיכה לתואר JD במשפטים מהרווארד, תוך התמקדות במשפט בידור. היא התגוררה תקופה בחו"ל, והיא גם צלמת חובבת. פוקס צילם הרבה שחקנים מפורסמים, ביניהם ג'יימס מקאבוי וג'ורג' קלוני. היא כתב במשותף עם טישלר-בלו את "Delilah's Scissors", והייתה המפיקה בפועל וכן משתתפת בסרט התיעודי של טישלר-בלו, Edgeplay, משנת 2005. היא כותבת טור על חתולים עבור Examiner.com, ומדי פעם תורמת ל-Listverse.com. היה לה אתר אינטרנט ובלוג פופולרי, www.myspace.com/jackiefuchs והייתה הבלוגרית האורחת הראשונה באתר של Environmental Working Group, Pets for the Environment. היא כתבה לפחות שני ספרים, שעוד לא ראו אור. היא הופיעה בתור מתחרה בשעשועון של ABC Who Wants to Be a Millionaire? ב-6 בספטמבר 2013.
ניקולס ג'ואקיני
ניקולס סלסון ג'ואקיני (נולד ב-25 ביולי 2000) הוא כדורגלן אמריקאי שמשחק בעמדת החלוץ או הקיצוני בקבוצת סנט לואיס סיטי מה-MLS.
The Runaways
ויקי בלו
ויקי בלו נודעת כיום בשם ויקטורי טישלר-בלו. לאחר שעזבה את The Runaways, היא שינתה כיוון להפקת קולנוע וטלוויזיה, ובסופו של דבר הפיקה וביימה מספר תוכניות ראליטי ומגזין, כולל Entertainment Tonight, Access Hollywood ו-Real Stories of the Highway Patrol—ואף הייתה מועמדת לפרס אמי. היא הקימה את חברת ההפקה לקולנוע Sacred Dogs Entertainment Group, ויצרה סרט דוקומנטרי על The Runaways בשם Edgeplay: A Film About the Runaways. Edgeplay זכה בפרסים רבים והיה סרט הרוק התיעודי עם הרייטינג הגבוה ביותר ברשת Showtime. בשנת 2005, טישלר-בלו ביימה את הסרט Naked Under Leather, סרט דוקומנטרי על עמיתתה הרוקרית סוזי קואטרו. בנוסף, טישלר-בלו ופורד שיתפו פעולה בהקלטת מוזיקה עבור El Guitarrista, סדרת אנימציה של חברת ההפקה שלה.
ניקולס ג'ואקיני
קריירה
ג'ואקיני נולד בקנזס סיטי, מיזורי, מאבא איטלקי ואמא ג'מייקנית. ג'ואקיני בילה חלק מילדותו במועדוני הכדורגל המקומיים בלו ואלי וגם בקבוצת הצעירים אורנג' סטארס. בגיל 15, ג'ואקיני עבר עם משפחתו לצרפת. שם הצטרף לקבוצת פריז בשנת 2015. ב-14 במאי 2018, ג'ואקיני חתם על חוזה לשנתיים עם קאן. ב-25 באוקטובר 2019, ערך ג'ואקיני את הופעת הבכורה שלו עם קאן בניצחון 2-4 על פריז, הקבוצה הקודמת שלו, ושבמהלך המשחק אף כבש את השער הראשון של קבוצתו במשחק בדקה ה-25.
The Runaways
לורי מקאליסטר
מקאליסטר הצטרפה ללהקת בנות אחרת של פאול, The Orchids, אשר' הוציאו אלבום יחיד ב-1980. מקאליסטר לבסוף פרשה מתעשיית המוזיקה ועבד בתור טכנאית וטרינרית ביוג'ין, אורגון. מקאליסטר מת מסיבוכים של התקף אסתמה ב-25 באוגוסט 2011. היא הייתה בת 54.
ניקולס ג'ואקיני
קריירה
ב-20 ביולי 2022, הוכרז כי ג'ואקיני חתם על חוזה לשנתיים וחצי עם אורלנדו סיטי. ב-11 בנובמבר 2022, ג'ואקיני נבחר על ידי קבוצת סנט לואיס סיטי בדראפט ה-MLS לעונת 2022, טרם תחילת עונתם הראשונה בליגה.