cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
חנניה בן אחי רבי יהושע
חנניה (או חנניא) בן אחי רבי יהושע היה תנא בדור השלישי, בתחילת המאה השנייה לספירה, שנולד בארץ ישראל ולאחר זמן עבר לבבל. שלא כרבים מהתנאים, הוא אינו מזוהה בשמו של אביו, אלא בשמו של דודו, רבי יהושע בן חנניה. לעיתים מופיע שמו בברייתות כ"חנניה" סתם, ובמשנה אינו מופיע כלל.
קורות חייו
נולד בארץ ישראל למשפחת לויים מיוחסת. דב בר רטנר שיער שאביו הוא התנא רבי יהודה בן חנניה שמוזכר בספרי פרשת האזינו.
למד תורה מדודו, רבי יהושע, והיה עד לפעולתיו בסנהדרין שביבנה. באחת הפעמים, הורה חנניה שלא כדברי הנשיא רבן גמליאל דיבנה. רבן גמליאל התלונן על כך בפני רבי יהושע אך הוא גיבה את אחיינו ואמר לנשיא שחנניה הורה את מה שהורה על פי דברים ששמע ממנו.
עוד בחיי דודו נסע לזמן קצר לבבל ולמד הלכה בהלכות סוכה מאחד מזקני חכמי בבל וחזר לארץ ודודו הסכים עם דברי הזקן הבבלי.
בקשר להשתקעותו הסופית בבבל מספרים חז"ל שרבי חנניה הלך לכפר נחום והמינים שם גרמו לו לרכב על חמור בשבת ורבי יהושע דודו ריפא אותו ואמר לו ללכת לבבל ושם הוא חי עד פטירתו . ר' אהרן היימן מסביר שבהתחלה המינים השפיעו על רבי חנניה להאמין במשיחיותו של ישו (שנמשל לרכיבה על חמור בשבת בגלל המשיח שרוכב על חמור והגאולה נתפסת כמצב של מנוחה כמו שבת) ורבי יהושע שכנע אותו בטעותם אבל הוא חשש שהמינים ינסו לחזור להשפיע עליו ולכן עקר לבבל ששם לא היו מינים. לאחר מאורע זה לא חזר חנניה לארץ אלא השתקיע בבבל והקים שם ישיבה . ישיבתו התפרסמה עד שאף על פי שהייתה מחוץ לישראל היא נמנתה בשורה אחת עם בתי מדרשם של גדולי התנאים.
רבי אהרן היימן משער שהסיבה לכך שדבריו לא מופיעים במשנה היא שכאשר היה חי בארץ לא היה מזקני החכמים ובזקנותו לא התפרסמו דבריו אצל חכמי ארץ ישראל מפני שישב בבבל.
ניסיונו לעבר שנים בבבל
לאחר כישלונו של מרד בר כוכבא, ומותם של רבי עקיבא ורבי יהודה בן בבא, נותר חנניה גדול החכמים בארץ ישראל ובבל כאחד והוא החל לקדש חודשים ולעבר שנים מכיוון שבארץ לא היה ניתן לקדש חודשים ולעבר שנים בגלל הגזרות בארץ.
כדי שמעשיהם יתקבלו גם בבבל הם החליטו לשלוח את רבי יוסי בן כיפר ואת נכדו של רבי זכריה בן קבוטל שיאמרו לחנניה להפסיק לעבר שנים. השליחים שאלו אותו למה הוא מעבר שנים מחוץ לישראל, והוא ענה להם שגם רבי עקיבא עיבר שנים מחוץ לישראל והם ענו לו שרבי עקיבא עיבר שנים מפני שלא היו בארץ חכמים והוא ענה להם שגם הוא מעבר שנים מפני שאין בארץ חכמים כמותו והם ענו לו "גדיים שהנחת נעשו תיישים" (כלומר התלמידים הפכו לחכמי הדור) והם שלחו אותנו לומר לך להפסיק לעבר שנים ואמרו שהם מנדים אותך אם לא תשמע להם. בנוסף השליחים אמרו לאנשי בבל בשם חכמי ארץ ישראל שאם הם לא שומעים יעלו להר ויבנו מזבח ויאמרו שאין להם חלק באלוקי ישראל (כלומר שעיבור השנה בנפרד מארץ ישראל, נחשב כעבודת עבודה זרה) ובתגובה כל העם בכו ואמרו "חס ושלום! יש לנו חלק באלהי ישראל".
כדי לחזק את דברי השליחים מארץ ישראל שלחו החכמים אגרות לתנאים הבבליים רבי נתן ורבי יצחק ובקשו מהם לעזור לשליחים. ואכן קם רבי יצחק ואמר "כתוב בתורה אלה מועדי חנניה בן אחי רבי יהושע" וכל העם אמרו לו הרי כתוב "אלה מועדי ה'" וענה להם שנכון שאין כזה פסוק אבל לפי מעשיהם אמור להיות כתוב כך. ורבי נתן המשיך ואמר "כתוב בתורה מנהר פקוד תצא תורה" וכל העם אמרו לו הרי כתוב "מציון תצא תורה" וענה להם שנכון שאין כזה פסוק אבל לפי מעשיהם אמור להיות כתוב כך.
כשראה חנניה שהעם השתכנע מהשליחים ומר' יצחק ורבי נתן הלך לרבי יהודה בן בתירא השני שהתגורר בעיר נציבין וטען לו שהוא לא יודע האם חכמי ארץ ישראל בקיאים בדיני העיבור כמוהו ולכן הוא חושש לוותר על סמכות עיבור השנים, ורבי יהודה בן בתירא ענה לו שהוא יודע שהם בקיאים בעיבור. כששמע חנניה את דבריו, השתכנע והחל לרכוב על סוס בין הקהילות השונות כדי לשכנעם להקשיב לעיבור השנה של חכמי ארץ ישראל.
ג'מילה ג'מיל
ג'מילה אליה ג'מיל (באנגלית: Jameela Alia Jamil; נולדה ב-25 בפברואר 1986) היא שחקנית, דוגמנית ומגישת רדיו וטלוויזיה אנגלייה. ידועה בעיקר על תפקידה כתהאני אל-ג'מיל בסדרת הקומדיה "המקום הטוב", בה שיחקה במשך ארבע עונות. ג'מיל גם ידועה בזכות פעילותיה נגד מוצרי דיאטה פופולריים והשמצת גוף, ודוגלת בדימוי גוף חיובי.
ביוגרפיה
ג'מיל נולדה בהמפסטד, לונדון לעלי ג'מיל, יליד הודו ולשירין ג'מיל, בריטית-פקיסטנית. היא נולדה עם אובדן שמיעה חלקי והתמודדה עם אנורקסיה בנערותה. ג'מיל הצהירה כי בגיל תשע היא אובחנה עם תסמונת אהלרס דנלוס מסוג גמישות יתר, תסמונת גנטית המשפיעה על רקמות חיבור בגוף. היא למדה בבית הספר קווינס קולג' בלונדון אך לא השלימה את בחינת הבגרות. לאחר מכן לימדה סטודנטים זרים בבית הספר לאנגלית בלונדון במשך שנתיים.
בראיון למגזין "אינדיפנדנט" ב-2013, היא אמרה שעבדה כציידת דוגמניות אך מעולם לא כדוגמנית, למרות שבשנת 2020, היא הודתה שעבדה בעבר כדוגמנית. היא גם עבדה כצלמת וסוכנת דוגמניות עבור סוכנות "Premier Model Management".
קריירה
בין השנים 2009–2012 היא עבדה בתור מגישה בתוכנית בוקר "Freshly Squeezed" של ערוץ 4, לצד ניק גרימשאו, לאחר שהמנחה הקודמת אלכסה צ'אנג פרשה מן התפקיד. ג'מיל התמודדה זמן קצר עם סרטן השד, ולאחר מכן עברה ללוס אנג'לס.
בשנת 2019 החלה להנחות את השעשועון האמריקאי "The Misery Index" של רשת הטלוויזיה TBS; בשעשועון אשר מבוסס על משחק הקלפים "Shit Happens", מככבים ארבעת חברי ההרכב הקומי "The Tenderloins" (ג'ו גאטו, ג'יימס מוריי, בריאן קווין וסאל וולקאנו) המוכרים מתוכנית המתיחות "מעשי ג'וקרים".
משנת 2020 ג'מיל מדבבת את הדמות של פושפה בסדרת האנימציה "מירה, בלשית מלכותית" בערוץ דיסני ואת המדריכה רוקסי בסדרת האנימציה "עולם היורה: מחנה הקרטיקון" בנטפליקס; היא מבוססת על הסרט הרביעי של פארק היורה. ב-27 במאי 2020 הצטרפה לכס השיפוט בתוכנית המציאות "Legendary" בשירות הסטרימינג של HBO Max, החוקרת את עולם תרבות הנשף והיא עוקבת אחר שמונה בתים של קהילות להט"ב כשהם מנווטים בין תשעה אירועי נשפים (ריקוד/ווג/מרתונים), עם פרס של 100,000 דולר לבית הזוכה. הסדרה זכתה לשבחים על ידי ארגון הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה על השתתפות אמנים קווירים וטרנסים.
בשנת 2022 ג'מיל שיחקה בסרט הקומדיה הרומנטית "חתונה בהפתעה" לצד ג'ניפר לופז, היא דיבבה בסרט ההנפשה "ליגת DC סופר-פטס" מבית DC קומיקס ובהמשך השנה גילמה את דמותה של טיטניה בסדרת גיבורי העל "שי-האלק: עורכת דין בשירות החוק" בשירות הזרמת המדיה דיסני+ כחלק מהיקום הקולנועי של מארוול.
חיים אישיים
ג'מיל ידועה בשל האקטיביזם הרב שלה עבור דימוי גוף חיובי ובריאות נפשית, וב-2018 הקימה את "I Weigh", חשבון מדיה חברתית שדוגל בעקרונותיה של ג'מיל. לעמוד יש מעל למיליון עוקבים.
מאז 2015, ג'מיל נמצאת בזוגיות עם הזמר ג'יימס בלייק. ג'מיל מזדהה כקווירית, לאחר שזו ספגה ביקורת על מינויה כשופטת בתוכנית הריקודים "Legendary" המתמחה בריקודי ווג, שכן הדעה הרווחת היא שסגנון ריקוד זה מושרש בעיקר אצל קהילות הלהט"ב, שחורים ולטינים בניו יורק.
סלמנדרת ענק יפנית
סלמנדרת ענק יפנית (שם מדעי: Andrias japonicus) היא מין מסוג סלמנדרת ענק האנדמית ליפן. הסלמנדרה עשויה להגיע לאורך של עד 1.5 מטר, והיא הדו-חיים השני בגודלו בעולם כיום, לאחר סלמנדרת הענק הסינית.
מאפיינים
סלמנדרת הענק היפנית מקיימת אורח חיים מימי וכמעט ואינה עולה אל היבשה. גופה כבד ומגושם וצבעה חום עם כתמים כהים. ראשה גדול ושטוח ובו זוג עיניים קטנות, ללא עפעפיים. שיניה מצויות בחיך ובלסתות. זימים קיימים אצל הצעירים בלבד, ואילו הבוגרים נושמים רק דרך העור. בצידי הגוף ישנם קפלי עור, המגדילים את שטח הפנים ומאפשרים ספיחה מרבית של חמצן מן המים, הודות לכלי הדם הרבים המצויים על פני העור.
עונת הרבייה חלה באוגוסט, אז מתכנסות סלמנדרות הענק באזורים קבועים. הזכרים מתחרים ביניהם בקרבות על הזכות להפרות את ביצי הנקבות. הנקבות מטילות 400–500 ביצים במים וכמה זכרים מפרים את הביצים. לאחר מכן, שומר כל זכר באגרסיביוות על ביצים שהטילו כמה נקבות עד בקיעתן, בתוך קן הנבנה במחילה על גדות הנהר. תוחלת החיים שלהם ארוכה (לעיתים אף למעלה מחמישים שנים), והם מקיימים אורח חיים לילי.
לסלמנדרת הענק היפנית אין אויבים טבעיים. תושבים מקומיים צדים אותה מדי פעם בשל בשרה, אך עיקר הסכנה לקיומה היא בירוא שטחי המחיה שלה למען צורכי האדם. עם זאת, בשל מעמדה החוקי כחיה מוגנת, כמה מאזורי המחיה שלה מוגנים בקפדנות וגודלה היחסי של האוכלוסייה נשמר.
הרטל
הרטל הוא שם משפחה.
שופט פיפ"א
שופט פיפ"א הוא שופט ספורט שקיבל הרשאה מטעם הפדרציה הבין־לאומית לכדורגל לשפוט ברמה בין־לאומית ולענוד תג פיפ"א על דש חולצתו במהלך כל השנה אליה נרשם. מדי שנה מתפרסמת מטעם הפדרציה רשימת שופטי פיפ"א.
מועמדות
המדינות החברות בפיפ"א מוזמנות מדי שנה לבחור שופטים ושופטות בענפי הכדורגל, הקטרגל וכדורגל חופים. ועדת השופטים של כל מדינה בוחרת את השופטים שיהיו מועמדים לפיפ"א.
בסך הכל מחזיקה פיפ"א בחמש רשימות: שופטי כדורגל גברים ונשים, שופטי קטרגל גברים ונשים  ורשימה אחת של שופטי כדורגל חופים. ברשימות הכדורגל המועמדים נבחנים לתפקידי שופטים או עוזרי שופטים, כשבמקביל, משחקי קטרגל וכדורגל חופים מנוהלים בדרך כלל על ידי שני שופטים במגרש, ללא עוזרי שופט.
תג פיפ"א
לאחר שעמדו בהצלחה במבחנים הפיזיים ונבחרו לרשימה, השופטים מקבלים תג מפיפ"א. התג מציין את הרשימה בה הם רשומים – שופט כדורגל, עוזר שופט כדורגל, שופט קטרגל או שופט כדורגל חופים. בזמן ניהול משחקים השופט צפוי לענוד את התג. חברות ברשימת הנשים רשאיות לנהל משחקים בין־לאומיים לגברים רק אם סיימו את מבחני הכושר לגברים.
מגבלת גיל
שופט חייב להיות בן 25 לפחות ב-1 בינואר כדי להיות זכאי למועמדות לרשימת שופטי פיפ"א באותה שנה קלנדרית. עוזר שופט זכאי להגיש מועמדות מגיל 23 שנים.
בשנת 2016 בוטלו מגבלות הגיל המקסימליות לרשימה (38 להגשת מועמדות לראשונה ו-45 לשופט פעיל ברשימה). עם זאת, פיפ"א שמרה לעצמה את הזכות לדרוש משופטים מעל גיל 45 לעבור הערכות טכניות נוספות וכן בדיקות רפואיות ספציפיות ובדיקות כושר על בסיס כל מקרה לגופו.
סרקיס דמירג'יאן היה שופט פיפ"א למשך הזמן הארוך ביותר, והיה רשום ברשימת שופטי פיפ"א במשך 20 שנה ו-10 חודשים (ספטמבר 1962 – יולי 1983).
בישראל
בישראל היו וישנם מספר שופטי פיפ"א, ביניהם אברהם קליין, לילך אסולין, מאיר לוי ובנו שניר לוי, אוראל גרינפלד, אלי חכמון, אלון יפת, לירן ליאני, רועי ריינשרייבר, איתן שמואלביץ' ועוד.
שבי שומרון
שָׁבֵי שׁוֹמְרוֹן היא התנחלות ויישוב קהילתי דתי בצפון השומרון. היישוב שייך למועצה אזורית שומרון.
היסטוריה
היישוב הוקם בסוכות ה'תשל"ח (1977) על ידי גרעין של משפחות צעירות מנתניה והסביבה, על חלק ממחנה ירדני שנתפס על ידי צה"ל וניתן לראות ביישוב מספר מבנים מאותה התקופה. היישוב נמצא בקרבת חורבות העיר שומרון שהייתה בירת ממלכת ישראל, ומכאן שמו, כלומר - "שבים לשומרון". אחד ממייסדי היישוב, שכיהן גם כראש הוועד המקומי וכראש המועצה האזורית שומרון הוא אריה עופרי.
בעבר שכן ליד היישוב בסיס הטירונים של חיל התותחנים (בט"ר חת"מ) לפני שפונה למחנה שבטה. כיום ישנו בסיס צבאי בכניסה ליישוב אשר משמש לרוב את חטיבות גדס"ר.
רב היישוב הוא יהושע שמידט.
מוסדות ביישוב: בי"ס יסודי אזורי לבנות ות"ת לבנים (עד כתה ו'), מדרשת שומרון, ישיבת נחלת יוסף - ישיבה גבוהה/הסדר בראשות הרב שמידט, וישיבה קטנה, "נחלת יוסף", בראשות הרב יהושע שמידט. ביישוב פועל סניף של תנועת בני עקיבא.
בתחילת שנת 2018 מנה היישוב כ-215 משפחות. בינואר 2021 אישרה ממשלת ישראל בניית 152 יחידות דיור נוספות ביישוב. בשנת 2022 החלה בנייה של 20 יחידות דיור בישוב
הירקותריום
הירקותריום (שם מדעי: Hyracotherium; מילולית: "בהמת שפן") הוא סוג נכחד יונק ממשפחת הפלאותריומיים הקרובה לסוסיים. סוג זה התקיים במשך האאוקן שלפני 55 עד 45 מיליון שנה מזמננו באירופה. המאובנים שלו התגלו באנגליה בתצורות חרסית לונדון.
מאפיינים
יונק זה הגיע לגודל של כלב כשאורכו של ההירקותריום הגיע ל-78 ס"מ ומשקלו עד לתשע ק"ג. הוא היה בעל ארבע פרסות דקות על רגליו והיו לו שיניים טוחנות דקות בעלות כתרים נמוכים אשר הותאמו ללעיסת עלים וצמחייה רכה. הוא חי ביערות של אנגליה וניזון מעלים, אגוזים, פירות וצמחייה דומה. ייתכן שהוא חי בקבוצות קטנות.
הסוג הוגדר בידי החוקר האנגלי ריצ'רד אוון ב-1841, אשר ראה בו יצור הקרוב לשפנאים ועל כן נתן לו את שמו המדעי. ב-1781 החוקר האמריקאי עותניאל צ'ארלס מארש הניח על בסיס שלד דומה לסוג אאוהיפוס - ראשון הסוסים, שמדובר באותו סוג והכליל אותו יחד, נוסף על כמה סוגי סוסים דומים שאוחדו עם האאוהיפוס. בהמשך איחוד זה הוטל בספק. כמה חוקרים רואים בו מין במשפחת הפלאותריומיים, בה כלול גם הפלאותריום. משפחה זו קרובה מאוד לסוסים אך גם לטפיריים ולברונתותריומים.
ההירקותריום נכחד עם התייבשות היערות בסוף האאוקן. הוא הוחלף במפריטי פרסה מותאמים יותר לתזונה מצמחייה קשיחה.
Prismacolor
היסטוריה עסקית
החברה נוסדה ב-1938, תחת חברת Berol הבריטית המתמחה בכלי כתיבה. Berol נרכשה ב-1995 על ידי חברת Sanford האמריקאית, שעד אז התבלטה במרקרים צבעוניים מקצועיים. בעת הרכישה, Sanford כבר הייתה חברת בת של Newell Rubbermaid כשלוש שנים.
כיום, חברת Berol עדיין מייצרת עפרונות צבעוניים תחת קו ייצור נפרד שנותר בבריטניה (באגף Sanford UK), ושדרת הניהול והשיווק מצויה בארצות הברית, שם Prismacolor הוא מותג בולט בשוק המקומי לחומרי גלם לאמנות. על פי פרסום של החברה, עפרונותיה מיוצרים כעת בארצות הברית, ואינם כוללים עץ שנכרת מיערות גשם.
שיווק
מוצרי Prismacolor נמכרים רשמית ב-55 רשתות שיווק, רובן ככולן מבוססות בארצות הברית. ברחבי אירופה ואף בישראל, Prismacolor נמכרת באופן חלקי על ידי ייבוא ישיר. כתוצאה מכך קיים הבדל מהותי בשוק האירופי והאמריקאי מבחינת בולטות המותג ומגוון האמנים המשתמשים בו.
קישורים חיצוניים
Prismacolor
1924 בארץ ישראל
להלן אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 1924 בארץ ישראל תחת שלטון המנדט הבריטי.
הנהגה
שלטון המנדט
הנהגת היישוב
נחיתה
נחיתה היא השלב האחרון בטיסה, שבו כלי הטיס או חללית חוזרים לקרקע, והיא פעולה הפוכה להמראה. הנחיתה היא החלק המורכב והמסוכן בטיסה, שדורש תשומת לב מקסימלית מהטייס, מכיוון שהנגיעה בקרקע מתבצעת במהירות נמוכה הקרובה למהירות ההזדקרות של המטוס, כאשר הגאי המטוס בעלי יעילות אווירודינמית נמוכה, וכתוצאה מכך טווח שגיאה נמוך יכול להוביל להתנגשות.
מהלך הנחיתה
בצלע הסופית של ההקפה (הפיינל) לקראת הנחיתה, המטוס עובר לגלישה, שבה המטוס מנמיך במתינות במסלול הגלישה (עם כיוון מסלול הנחיתה). בשלב הגלישה הסופי, קיימת חשיבות גבוהה לשמירת יציבות אף המטוס וזווית מסלול הטיסה ביחס לקרקע, הטסה שצפויה להיות מאתגרת במז"א סוער, מחותחת או בתנאי ראות קשים. לקראת הנגיעה בקרקע הטייס מושך את הסטיק אחורנית על מנת שהמטוס "ירים אף" (קדמת המטוס מורמת) והגלישה נשברת, כך שהמהירות תהיה נמוכה ככל הניתן וקצב ההנמכה יהיה מזערי אף הוא. שבירת הגלישה מביאה גם לכך שהנגיעה תהיה על כני הנסע הראשיים (המותקנים מתחת לחלקו האחורי). בשלב האחרון הנקרא "הצפה" יש למשוך בעדינות בצורה רציפה עד לנגיעה בקרקע.
לאחר הורדת האף למצב אופקי מתחילה הבלימה, באמצעות בלמים, היפוך דחף (שאינו קיים במטוסי קרב, אך קיים באופן נרחב במטוסים אזרחיים) או מצנחי בלימה (בעיקר במטוסי ניסוי או במטוסים ייחודיים). בלימה טרם הורדת האף עלולה לגרום להפלת אף פתאומית ופגיעה בכן הנסע הקדמי. ברוב המטוסים קיימת מערכת נגד החלקה, שמיועדת למנוע את החלקת המטוס בבלימה חזקה מדי, בעיקר כאשר המסלול חלק (למדל במסלול רטוב).
במטוסי קרב קיימות מערכות נוספות לעצירת חירום:
הטסת מטוס בנחיתה
לקראת נחיתה מהירות המטוס נמוכה, וקרובה לנקודת ההזדקרות, שמתחתיה אובדת השליטה על המטוס. במצב טיסה רגיל הטייס שולט על המהירות על ידי הגדלת או הקטנת כוח המנוע (באמצעות המצערת), ועל מהירות ההנמכה על ידי מצב האף. כלומר, אם הטייס רוצה לנסוק הוא צריך להרים אף, אם הטייס רוצה לצלול הוא צריך להוריד אף.
בנחיתה, לעומת זאת, על המטוס להיות במהירות אוויר ומהירות הנמכה מתאימים. במצב נחיתה בשיטת הניהוג הקלאסית, אם פתאום יש צורך בביטול נחיתה הטייס ירים אף בצורה חריפה, אך בשל המהירות הנמוכה המטוס עלול להזדקר. אם הטייס רוצה פתאום להוריד מהירות הוא יוריד את המצערת, אך איבוד הדחף והמהירות יוביל לשיעור הנמכה גבוה יותר שידרוש זווית אף גבוהה יותר לתיקון, מה שיכול להוביל להזדקרות. בשביל לשלוט במהירות הצלילה ובמהירות האוויר יש להשתמש בממשק השליטה של הטייס - (ההגאים והמצערת) בצורה הפוכה, כלומר במהירות ההנמכה לשלוט על ידי כוח המנוע, ובמהירות המטוס על ידי העלאת או הורדת אף (באמצעות זווית ההתקפה אותה מבקר הטייס).
ההגעה לקטע הנחיתה הסופי יהיה בד"כ במצב מצערת סרק (דחף מזערי מהמנוע) והשליטה על המטוס תהיה בעיקר באמצעות שמירת זווית ההתקפה, כאשר זווית גבוהה מדי תוביל להזדקרות ואילו זווית נמוכה מדי תוביל לנחיתה מהירה מדי.
מטוס שטס במהירות הולכת וקטנה יצטרך להעלות את האף יותר ויותר כדי לשמור על הגובה, שכן על ידי הגדלת זווית ההתקפה הוא מפצה על העילוי שאובד בהנמכת המהירות. אם במצב זה מורד האף אזי המטוס יתחיל לצלול אך באותו הזמן לצבור מהירות. אם מגדילים את הדחף באותו זמן שהמטוס מוריד אף, המטוס יכול לצבור מהירות על ידי הקטנת גרר (עקב הקטנת זווית התקפה) מבלי לאבד את הגובה. כך אפשר לשלוט על המטוס בצורה הפוכה – במהירות נסיקה וצלילה על ידי כוח מנוע, ועל מהירות על ידי מצב אף.
במטוסים קלים
בנחיתה במטוס קל, ישנן שתי אפשרויות להגיע לקראת נגיעה בקרקע, במצב הראשון והקלאסי יותר נוהגים להביא את המטוס למצב שבו המטוס לא יכול לטוס (כלומר לקראת הזדקרות). דהיינו שמשלב הגעת המטוס לצלע הפיינל או מעט לפני מעביר הטייס את המצערת לסרק והמהירות פוחתת עד לנגיעה בקרקע, במצב זה גם אם תבוא רוח פתאומית הסיכוי שהיא תצליח להרים את המטוס לאוויר, או להעיף אותו מהמסלול, פוחת. האפשרות השנייה היא נחיתה בכח מלא (כלומר מצערת אינה בסרק) בה המהירות גבוהה יותר והסיכון שהוזכר לעיל קיים יותר. הבחירה בא' מהאפשרויות תלויה במספר משתנים כגון מצב הרוח משקל המטוס ועוד.
במטוסים כבדים
כיוון שבמטוסים כבדים אין סכנה שרוח פתאומית תצליח להרים את המטוס לאוויר, ומפני שמרווח הטעות של המטוס הכבד קטן יותר, בשל המסה וחוסר הזריזות של המטוס, נוהגים לנחות במהירויות מעבר למהירות ההזדקרות. בשל כך יש צורך במסלול נחיתה ארוך יחסית.
נתונים קריטיים
אי התחשבות בנתונים אלו יכולה להביא לגישה לא נכונה לנחיתה ולתאונה שעלולה לעלות בחיי אדם.
הקפה
ההקפה היא תבנית של מסלול הטיסה של כל כלי טיס סביב מסלול הנחיתה, ומטרתה היא ליצור סדר במרחב האווירי של המסלול. ההקפה היא בעלת צורה של מלבן שאחת מצלעותיו הארוכות (הימנית בדרך כלל) נושקת למסלול והולכת לאורכה. בנחיתה, כלי הטיס מקבל מספר ואת הצלע שהוא צריך להיכנס אליה. ההקפה מורכבת מצלע מתה, צלע נגד הרוח, צלע צולבת, צלע עם הרוח, צלע בסיס, ופיינל.
נחיתת חירום
נחיתת חירום היא נחיתה המתבצעת כאשר אין אפשרות להנחית את המטוס בצורה בטוחה, או כאשר יש להנחית את המטוס מיידית עקב תקלה חמורה או מחסור בדלק. בנחיתה מסוג זה סיכונים רבים, על כן טייסים מתאמנים רבות בסימולציות שונות המדמות מצבי נחיתת חירום.
הטסת מסוק בנחיתה
כדי להנחית מסוק יש להתחשב במספר רב של גורמים שמסוגלים להשפיע על בטיחות הנחיתה. למרות יכולתו של המסוק לרחף בנחיתה יש לשמור על מהירות קדמית ולהאט בהדרגה. הריחוף מתבצע שניות לפני נחיתה וזאת כדי להקטין את הסיכוי של כניסת המסוק למערבולות טבעת המופיעות בצלילה תוך כדי מהירות קדמית נמוכה וכן כדי לשמור על עתודה של עילוי הנוצר עקב התנועה קדימה. בנחיתה בריצה, כלומר תוך כדי תנועה קדימה, הסיכון לכניסה למערבולות טבעת נמוך יותר וכן יש יותר עילוי על דיסקת הרוטור ולכן בנחיתת חירום שהיא לא באוטורוטציה, השאיפה היא לנחות על מסלול נחיתה של מטוסים.
נחיתת כלי תעופה חללי
מאז המרוץ לחלל נעשה שימוש במגוון רחב של כלי תעופה לחלל. שלא כמו שלבי ההמראה הדומים לרובם, ישנה שונות גדולה בין שלבי הנחיתה, ובין תצורות הכלים השונים. נחיתת גשושית תלויה בגורמים שונים של הגרם השמיימי, כגון: פני השטח, מהירות ההקפה, כח המשיכה, תנאי אטמוספירה, וכו'. לפיכך כל נחיתת גשושית שונה מעצם שמיימי אחד לשני. כמעט בכל נחיתות כלי תעופה חלליים ישנו שימוש במצנח, אלא אם כן מדובר בגרם שמיים חסר אטמוספירה, שם לא יכול להיווצר גרר.
מחוז ירושלים (סדרת טלוויזיה)
מחוז ירושלים היא סדרת דוקו-ריאליטי ששודרה מ-19 במאי 2019 בכאן 11. הסדרה עוקבת אחר פעילותם של שוטרי יחידות המודיעין, הבילוש, יס"מ אופנועים ומשמר הגבול במחוז ירושלים של משטרת ישראל. הסדרה זכתה להצלחה עצומה עם קרוב למיליון צפיות בכל פרק ביוטיוב ובכל פלטפורמות ה-VOD בישראל. בעקבות בידוי עובדות בסדרה, היא הוסרה מהאינטרנט.
הצלחת הסדרה
למרות נתוני מדרוג נמוכים בטלוויזיה, בתאגיד השידור ייחסו הצלחה גדולה בצפייה בסדרה בדיגיטל. על פי נתונים שפרסם תאגיד השידור כאן, כ-930,000 אנשים צפו בתוכנית בטלוויזיה, מעל מיליון צפיות ב-VOD וכ-6.5 מיליון צפיות בערוץ היוטיוב של כאן דיגיטל. לפי התאגיד, "מחוז ירושלים" היא הסדרה הנצפית ביותר של תאגיד השידור מאז הקמתו.
בדיות בסדרה
בפרק האחרון של העונה הראשונה תועדה מציאת רובה M16 מקוצר במהלך חיפוש במרתף בבית משפחה בשכונת עיסאוויה. באוגוסט 2019 חשף ניר חסון ב"הארץ", כי הנשק נשתל על ידי השוטרים לצורך הצילומים, ובעקבות כך הוסר הפרק מהאתר ומערוץ היוטיוב. בפרק אחר מתועד מעצר של חרדי בשכונת מאה שערים כשברקע צעקות כלפי השוטרים, אך לטענת צלם העיתונות חיים גולדברג, שנכח בעת המעצר – אף אדם מלבדו לא נכח באירוע והצעקות נוספו לסצנה בזמן העריכה. בעקבות הגילויים הללו והאפשרות שקיימות בדיות נוספות בסדרה הוחלט ב-7 באוגוסט 2019 להסיר את כל פרקי הסדרה מכלל פלטפורמות השידור, שכוללות את ערוץ היוטיוב של "כאן 11" באינטרנט ומשירותי VOD של ספקיות תוכן. כמו כן הוחלט שהתוכנית לא תועבר בשידורים ליניאריים בטלוויזיה (לא ישודרו בשידורים חוזרים). לאחר עדויות נוספות על מצגי שווא החליטה מועצת התאגיד להפסיק כל התקשרות שהיא עם חברת ההפקות "קודה תקשורת". שורה של אנשי תקשורת התייצבה לצדו של מנכ"ל "קודה תקשורת", רם לנדס, ונגד החלטת תאגיד השידור. בעקבות הסערה התנצל לנדס בפני כל מי שנפגע מצילומי הסדרה ומשידורה. בעקבות תחקיר המשטרה התגלה כי היו כשלים בהתנהלות המשטרה מול צוות ההפקה, בהם חוסר במעורבות של גורם מתווך אחראי בין ההפקה לשוטרים בשטח. ב־18 במרץ 2020 דווח כי "כאן" יחדשו את ההתקשרות עם "קודה", לאחר סיומו של הליך גישור בין הגופים.
חדר הזהב
חדר הזהב (באנגלית: Gold Room) או חדר ורמיי (Vermeil Room) הוא חדר המצוי בקומת הקרקע של הבית הלבן, משכנו של נשיא ארצות הברית המצוי בוושינגטון בירת ארצות הברית.
החדר שופץ לאחרונה בשנת 1991 ומשמש כיום באירועים רשמיים כחדר אירוח של הגברת הראשונה.
קירות החדר צבועים בצהוב, על מנת להתאימם לכלי הכסף המוצגים בחדר. כלים אלה ניתנו במתנה לבית הלבן בשנת 1956 על ידי מרגרט תומפסון בידל (Margaret Thompson Biddle) ומקורם במספר סטים של כלי כסף מעשי ידי הצורפים האנגליים פול סטור (Paul Storr) ופיליפ רונדל (Philip Rundell), והצורף הצרפתי ז'אן בפטיסט קלוד אידיו (Jean-Baptiste-Claude Odiot) במאה ה-18.
וילונות החדר עשויים משי ירוק ומקורם בראשית המאה ה-19, והשטיח הטורקי נארג בשנת 1860. את החדר מאירה נברשת אנגלית שנבנתה בשנת 1785.
אורוהיפוס
אורוהיפוס (שם מדעי: Orohippus) הוא סוג נכחד של יונק מתקופת האאוקן של אמריקה הצפונית, שהיה אוכל עלים. יצור זה היה מאבותיו של הסוס.
האורוהיפוס התפתח מהאיוהיפוס לפני כ-50 מיליון שנה. הוא דומה בצורתו החיצונית לאיוהיפוס, וההבדל המשמעותי ביותר הוא העדרן של האצבעות המנוונות בכפות רגליו. לאורוהיפוס ארבע אצבעות בכל רגל קדמית, ושלוש אצבעות בכל רגל אחורית.
המאובנים של סוס קדום זה התגלו בויומינג ואורגון שבארצות הברית.
למרות משמעות שמו שהיא סוס הרים האורוהיפוס לא חי בהרים.
סוס קדום זה תואר על ידי החוקר עותניאל צ'ארלס מארש ב-1872.
פנטסיה 2000 (כתב עת)
פנטסיה 2000 היה כתב עת ישראלי למדע בדיוני שהופיע מדצמבר 1978 ועד לאוגוסט 1984. כתב העת כלל בעיקר סיפורים מתורגמים מאנגלית, פרי עטם של הסופרים העיקריים בז'אנר, סיפורים מקוריים של יוצרים ישראלים, ומדורים שונים כמו עתידנות, ביקורות ספרים וחדשות מהתחום. במידה רבה, שימש המגזין כטקסט מכונן של ז'אנר המדע הבדיוני בישראל, והיווה אבן שואבת למספר רב של סופרים, מתרגמים, עורכים, מאיירים וקוראים.
כתב העת יצא לאור לראשונה בדצמבר 1978 ביוזמת אלי טנא, אהרון האופטמן, ציפי האופטמן ודובי לרר. טנא היה המוציא לאור והעורך הראשון. אחריו שימש אהרון האופטמן תקופה ממושכת בתפקיד העורך הראשי. בהמשך הועבר התפקיד לעמנואל לוטם וגבי פלג. בין המתרגמים הבולטים מבחינה כמותית של סיפורים אפשר למנות את שירה טמיר-אלקיים (שגם סיפורים פרי עטה התפרסמו בפנטסיה 2000) ,יותם ראובני, מאיה שני-דור, טל שפר, מוניקה שדה, עמוס ערן ועוד.
"פנטסיה 2000" נסגר, מסיבות כלכליות, בשנת 1984, לאחר שיצאו 44 גיליונות שזכו לפופולריות רבה בקרב חובבי הז'אנר בישראל. האופטמן ולוטם המשיכו להיות פעילים בתחום המדע הבדיוני בישראל גם אחרי שנסגר כתב העת ונמנו עם מייסדי האגודה הישראלית למדע בדיוני ולפנטסיה, בשנת 1996.
בין הסיפורים המקוריים הבולטים שפורסמו במגזין ניתן למצוא את "עכברי שטרן גרלך" ו"הקבצן ואיש הפח" של מרדכי ששון, "צער בעלי-חיים" של עמיחי ברנדס, "כיבוי אורות" של אלפי, "פיל עומד לדרוס" של יגאל צמח (שנבחר בשעתו לסיפור המדע הבדיוני העברי הטוב ביותר שפורסם בכתב העת) והסיפור "צדק, צדק תרדוף" של אמיר גבע.
באוקטובר 2008, במלאת 30 שנה לצאת הגיליון הראשון, יצא לאור גיליון חגיגי מיוחד (חד-פעמי), "פנטסיה 2000" מס' 45.
באוקטובר 2019 יצאו אלי טנא ואהרון האופטמן בגיוס המונים במטרה לגייס כסף להקמת אתר אינטרנט בו ניתן יהיה לקרוא את כל גיליונות "פנטסיה 2000". הגיוס הסתיים בהצלחה יתרה, ובחודש אוגוסט 2020 עלה האתר לאוויר.
מייקל מורקוק
מייקל מורקוק (באנגלית: Michael Moorcock; נולד ב-18 בדצמבר 1939) הוא סופר מדע בדיוני אנגלי, מפורצי הדרך בז'אנר הפנטזיה והמדע הבדיוני. נושאי כתיבתו נוגעים לרוב לתפיסת העולם האנושית (במובן הרחב), מורכבות החיים, הטעם בקיום ולעג למוסכמות חברתיות. ב-2008 היה הסופר ה-25 שזכה בפרס ה"גרנד מאסטר" (הקרוי החל מ-2002 פרס דיימון נייט), פרס מפעל חיים, הניתן החל מ-1975 לסופר מדע בדיוני אחד, פעם בשנה או שנתיים, לצדו של טקס חלוקת פרס נבולה.
הגיבור הנצחי
מייקל מורקוק ידוע בעיקר בזכות סדרת הגיבור הנצחי (eternal champion) שלו. בסדרה זו חוקר מורקוק אלמנטים חוזרים המופיעים בספרים נפרדים: המלחמה בין הכאוס לסדר, הגורל הבלתי נמנע לעומת חופש הרצון והיכולת לשנות את החברה והאדם כנגד הקבעון המחשבתי של רוב האנושות.
דמויות
'הגיבור הנצחי' בעולמו של מורקוק הוא יצור מעונה, שנידון לשרת את ה'איזון הקוסמי', מנגנון המבטיח את שימור מאזן הסדר והכאוס ברב-יקום (Multiverse). הגיבור הזה מתגלגל בין גופים שונים ופרקי חיים שונים בעולמות משונים, כאשר לרוב הוא אינו מודע למצבו, ופועל מתוך כורח או אילוץ כלשהו. הגיבור הוא דמות טראגית-מלנכולית. כל רצונותיו מתגמדים לעומת כוחו של האיזון הקוסמי, המארגן את היקום כך שהגיבור נאלץ לבצע את תפקידו.
הדוגמה הטיפוסית לאילוץ שכזה היא אלריק ממלינבון, אולי הגיבור המפורסם ביותר בספרי מורקוק. אלריק הוא לבקן אשר ללא חרבו המכושפת אינו מסוגל ללכת או לנשום לזמן רב, בגלל פגם לידה, אולם חרב זו היא בעלת רצון משלה, ומנסה לשלוט באלריק ולגרום לו להרוג אנשים בניגוד לרצונו.
דוגמאות אחרות הן הוקומון, הסובל מאבן שחורה המשובצת במצחו ויכולה להרוג אותו אם ימרוד באדוניו, או קורום הנסיך בגלימת הארגמן, שעינו מנוקרת וידו נקטעת על ידי אויביו.
'המלווה הנצחי' הוא לרוב דמות קלילה יותר, הנמצאת במצב דומה למצבו של הגיבור הנצחי, אך אינה טרגית. המלווה לרוב נהנה מהחיים בכל עולם או זמן שאליהם האיזון הקוסמי משליך אותו, והוא אינו סובל ממלנכוליה משום שהוא השלים עם אי יכולתו להשתחרר מהאיזון הקוסמי. לרוב, המלווה מודע למצבו וזוכר את גלגוליו הקודמים.
דוגמה טובה היא ג'רי אוקונל, מלווהו של קורום, אשר מכוון אותו בכל מעשיו ומהווה הנגדה הומוריסטית לגיבור הטראגי.
'אדוני הכאוס' ו'אדוני הסדר' הם דמויות נפוצות בסדרה זו, והם מייצגים שני צדדים הנאבקים זה בזה. דמויות אלו הן מעין אלים, אולם כוחן תלוי בכמות בני התמותה שמאמינה בהן, ולכן אין הן אלוהות מוחלטת, שלא כמו האיזון הקוסמי או אלים אחרים שאינם עוסקים במעשי בני התמותה (קוול ורין בספרי קורום). לעיתים, יצורים אלו הם גיבורים (כמו בספר "הרקדנים שבסוף הזמן", שבו בני אדם בעתיד הרחוק הם בעצם ייצוגים לאדוני הכאוס).
נושאים
לרוב, מורקוק תוקף בספריו כאוס גדול מדי, ומדגיש את הטענה כי אחרי שהכאוס מיצה את היצירתיות שבו, העולם נותר שומם ועקר. זאת, בניגוד לסדר השואף לחיים וצמיחה יציבה. עם זאת, מורקוק תוקף גם סדר רב מדי (כמו בספרו "הרקדנים שסוף הזמן", ששם מורקוק לועג לסדר שמיוצג על ידי החברה הוויקטוריאנית השמרנית, לעומת החברה המתירנית והחופשית בסוף הזמן).
נושא אחר שמורקוק מטפל בו בסדרה הוא רצון חופשי. ראייתו של מורקוק היא פסימית - אין לאדם רצון חופשי, אלא הכורח הוא שמביא אותו לידי פעולה. חייו של הגיבור אינם שלו, אלא מוקדשים להצלת עולמו מהפרת האיזון בין כאוס לסדר, ולמטרה זו הוא מקריב את אהובתו ולעיתים את חייו.
כתבים אחרים
חוץ מסדרת הגיבור הנצחי, מייקל מורקוק כתב ספרים נוספים שקשורים לנושאים הנידונים בסדרה, אך מבוססים על הנחות יסוד שונות. אחד הנושאים העיקריים בהם עסק הוא מסע בזמן ומסע למציאות חלופית, בין אם באופן רציני (כמו בסדרת "צאר הפלדה" שלו, המביאה היסטוריה חלופית אליה נקלע טייס במלחמת העולם השנייה) ובין אם באופן הומוריסטי (כמו סדרת "ארכיוני קורנליוס" או "הרקדנים בסוף הזמן").
כתיבתו המאוחרת של מורקוק (בספרים "מרפא לסרטן" ו"ארכיוני קורנליוס"), היא מאתגרת, וקשה למצוא בה עלילה ברורה. הספרים כתובים כזרם הכרה ותיאורים, וכוללים ציטוטים של פרסומות ומאמרים אמתיים, היוצרים קולאז' של אווירה והתרשמויות.
בכתיבתו המאוחרת, מורקוק גם חזר לכתיבה בוגרת ובשלה יותר, העוסקת בנושאי זהות (עדיין במסווה של פנטזיה או מדע בדיוני), לרוב מנקודת מבט הומוריסטית-סאטירית. ייצוג טוב לסגנון זה הוא "הרקדנים בסוף הזמן", העוסק בחיזור של גבר מתרבות עתידנית (שבה הכול אפשרי, כולל התמרת צורה, מין, חיי אלמוות, יכולת לברוא ולהרוס כל דבר חומרי) אחר אישה מהעבר, מאנגליה הוויקטוריאנית, הנקלעת לתרבותו.
מורקוק הוא מהיוצרים הפורים ביותר בז'אנר הפנטזיה והמדע הבדיוני - מעל לחמישים ספרים בכל הסדרות השונות, ובנוסף ארבעה ספרי הגות לא בדיוניים. כמו כן, הוא כתב שירים ללהקות הרוק "Blue Oyster Cult" ו"hawkwind", וכן ללהקות נוספות, וערך מספר אנתולוגיות של מדע בדיוני.
צוואר הרחם
צוואר הרחם (בלועזית: Cervix) הוא החלק הצר והתחתון ביותר של הרחם. צוואר הרחם מחבר בין גוף הרחם לבין הנרתיק. חלקו התחתון של צוואר הרחם בולט לתוך הנרתיק, ולכן גם ניתן לצפות בו בבדיקה גינקולוגית מכשירנית.
Ectocervix
חלק צוואר הרחם הבולט לתוך הנרתיק מכונה גם portio vaginalis. אורכו הממוצע של חלק זה עומד על 3 ס"מ ורוחבו עומד על 2.5 ס"מ. הוא בעל שטח פנים קמור ואליפטי, אשר מורכב משפה קדמית (אנטריורית) ושפה אחורית (פוסטריורית).
External oss (הפתח החיצוני)
הפתח של ה-ectocervix לחלל הנרתיק מכונה external oss. הגודל והצורה של חלק זה תלויים באופן משמעותי בגיל האישה, מצבה ההורמונאלי והאם היא ילדה בעבר לידה נרתיקית. באישה שלא ילדה בעבר דרך הנרתיק ה-external oss הוא בעל צורה קטנה ועגולה. זאת לעומת, נשים שילדו בעבר לידה נרתיקית, או שעברו הפסקת הריון בשלב מתקדם - הפתח אצלן הוא רחב יותר ובעל צורה הדומה לחריץ.
Endocervical canal
המעבר שבין ה-external oss לבין חלל הרחם מכונה ה-endocervical canal. התעלה היא בעלת צורה שטוחה, ורוחבה המרבי מושג בגיל הפוריות, אז רוחבה עומד על 7-8 מ"מ בחלקה הרחב ביותר.
ריר צוואר הרחם
במצב תקין חסום הפתח החיצוני של צוואר הרחם על ידי ריר צמיגי שמונע מעבר של זיהומים אל חלל הרחם. צמיגותו של ריר זה יורדת כשהביצית מוכנה להפריה והוא הופך לנוזלי יותר, וזאת על מנת לאפשר לזרעונים לעבור דרך צוואר הרחם אל הרחם והחצוצרות.
במהלך ההיריון, חסום צוואר הרחם לחלוטין על ידי פקק (plug) מיוחד בעל תכונות אנטי-בקטריאליות (נוגדות חיידקים). פקק רירי זה נושר דרך הנרתיק בזמן שצוואר הרחם מתרחב בלידה או זמן קצר קודם לכן.
תפקידי צוואר הרחם
במהלך אורגזמה צוואר הרחם מתנענע והפתח החיצוני שלו מתרחב. מחקרים ראשונים הציעו שצוואר הרחם פועל באופן שכזה על מנת למשוך את נוזל הזרע שנמצא בנרתיק אל תוך הרחם, ועל ידי כך הוא מעלה את הסיכוי להפריה. מחקרים חדשים בתחום מעלים ספקות בנוגע לאמיתות תאוריה זאת.
במהלך המחזור החודשי פתחו של צוואר הרחם מתרחב מעט על מנת לאפשר לרירית הרחם (endometrium) לנשור החוצה בצורה של וסת. יש הסוברים כי הכאב בצורה של התכווצויות בזמן המחזור החודשי נובע בחלקו מהתרחבות זאת. כתמיכה בטענה זו, ניתן לראות כי אותו כאב בצורה של התכווצות בזמן המחזור החודשי יורד בדרגתו ואף נעלם לאחר הלידה הראשונה, כנראה מכיוון שפתח צוואר הרחם מתרחב.
במהלך הלידה, ההתכווצויות של הרחם מביאות להתרחבותו של צוואר הרחם עד לקוטר של כ-10 ס"מ, על מנת לאפשר ליילוד לעבור דרכו.
מומים מולדים של צוואר הרחם
צוואר הרחם מתפתח מתעלות פרה-מזונפריות אצל העוברה בשבוע השישי להתפתחותה. בעיות בתהליך זה עלולות להביא לחוסר היווצרות של צוואר הרחם או אנומליות אחרות.
זיהומים בצוואר הרחם
צוואר הרחם מצוי בקשר אנטומי ישיר עם הנרתיק ועל כן חשוף למזהמים שונים, כגון גונוריאה, כלמידיה, הרפס, נגיף הפפילומה האנושי ומיקופלסמה. בדיקת משטח צווארי או פאפ סמיר לרוב מייצגת את השינויים הפתולוגיים המתרחשים בצוואר הרחם כתוצאה מזיהום. תהליכים זיהומיים מתאפיינים באודם ובצקת של צוואר הרחם וכן הפרשות רבות, בעיקר בשלב האקוטי, כאשר לאחר התהליך החריף קיימת לעיתים דלקת כרונית המאופיינת בריבוי של תאי רקמת חיבור המביאים אף להיפרטרופיה ולהארכת צוואר הרחם עצמו. התלונה השכיחה ביותר במצבים של דלקת כרונית של צוואר הרחם היא לויקוריאה (leukorrhea)- הפרשה לבנה אשר מביאה לחוסר נוחות בנרתיק. סיבוכים נוספים של דלקת כרונית כוללים היצרות הצוואר (סטנוזיס) וכן בעיות פריון.
סרטן צוואר הרחם
סרטן צוואר הרחם (cervical cancer) הוא הסרטן השישי בשכיחותו אצל נשים. הוא אחראי ל-4% מהגידולים הממאירים בנשים עם סיכויי הישרדות ל-5 שנים של 58%.
סרטן זה נדיר לפני גיל 20, ושיא הופעתו הוא בגילאים 45-55, אך מופיע גם בגילאים נמוכים יותר בנשים ממעמד סוציו-אקונומי נמוך יותר.
שכיחותו של סרטן זה ירדה באופן משמעותי בעולם המערבי עם הכנסתן של שיטות סקר מוקדמות. השיטה הידועה ביותר מכונה בדיקת משטח צוואר הרחם. זוהי בדיקה ציטולוגית של תאים אפידרמליים, המוסרים מצוואר הרחם.
כיום ידוע כי קיים קשר הדוק בין חשיפה לנגיף הפפילומה האנושי ה-Human papilloma virus המכונה HPV לסיכון ללקות בסרטן צוואר הרחם. קבוצת נגיפים זאת גם אחראית ליצירה של יבלות באברי המין.
אחד הטיפולים בסרטן צוואר הרחם, במקרה שהוא מאובחן מספיק מוקדם, הוא כריתת צוואר הרחם (היסטרקטומיה). כאשר האבחון מתעכב, נדרשת לעיתים כריתת הרחם כולו. הדעות חלוקות לגבי השפעת כריתת צוואר הרחם על הסיכויים להביא הריון לסיום מוצלח, בעוד ישנם הטוענים שלכריתת צוואר הרחם השפעה של אחוזים בודדים על סיכויי ההריון, אחרים טוענים שכריתת צוואר הרחם מורידה לשליש את סיכויי ההצלחה של הריון.
חיים טהרלב
חיים טהרלב (2 ביולי 1915 – 25 בדצמבר 1963) היה סופר, מחזאי ומשורר עברי.
ביוגרפיה
חיים נולד בליטא בשם חיים טרלובסקי. הוא עלה לארץ ישראל ב-1934, כשהיה בן 19, והצטרף לקיבוץ יגור.
טהרלב פרסם שירים, מאמרים וסיפורים ב"דבר", ב"מעלה", "הדור" וב"דבר לילדים". בשנת 1998 יצאה בעריכת בנו אסופה משיריו, "נוה-סלעים", אשר כתב בשנות הארבעים והחמישים.
בנו של טהרלב היה הפזמונאי והמשורר יורם טהרלב. נכדתו היא הציירת רוני טהרלב.
אוצרין
אוצרין (בערבית: أُوصرين) הוא כפר פלסטיני בנפת שכם שבמרכז יהודה ושומרון, הממוקם כ-16 קילומטר דרום-מזרחית לשכם. על פי הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה (PCBS), אוכלוסיית הכפר מנתה 1,630 תושבים בשנת 2006. מתוקף הסכמי אוסלו 83% משטחי הכפר מוגדרים כשטח B, ואילו 17% הנותרים הם שטח C.
אוצרין גובל בעקרבה במזרח, ביתא מצפון וממערב ובקבלאן מדרום.
היסטוריה
באוצרין נמצאו רסיסים מתקופות הברזל, הצלבנית, האיובית, הממלוכית והעות'מאנית.
בסוף המאה ה-16 חיו בכפר כ-10 משפחות ו-4 רווקים, כולם מוסלמים. הם שילמו לשלטונות העות'מאנים שיעור מס קבוע של 33.3% על תוצרת חקלאית שכללה חיטה, שעורה, יבולי קיץ, עצי זית, עזים וכוורות, בנוסף על הכנסות מזדמנות. בסך הכל תושבי הכפר שילמו ש-2,900 אקצ'ות. בשנת 1838 צוינה אוצרין ככפר במחוז אל-ביתאווי, מזרחית לשכם. בשנת 1870 ציין ויקטור גרן בכתביו.
מפקד האוכלוסין הירדני בשנת 1961 איתר 293 תושבים באוצרין.
אברהם שרון (דיפלומט)
אברהם שרון (בבולגרית: Аврам Шарон; נולד ב-28 בנובמבר 1943, סיליסטרה, ממלכת בולגריה) הוא דיפלומט ישראלי יליד בולגריה, שכיהן כשגריר ישראל בבולגריה, ובמולדובה.
ביוגרפיה
אברהם שרון נולד בעיר סיליסטרה אשר בחבל דרום דוברוג'ה בממלכת בולגריה בעיצומה של תקופת השואה בבולגריה. ב-1951 עלה עם משפחתו לישראל והתגורר בחיפה. הוא רכש השכלה אקדמית במדע המדינה ובמזרחנות, הצטרף לשירות החוץ הישראלי. וביצע שורה ארוכה של תפקידים. כיהן בקונסוליה הישראלית בשיקגו, ובהמשך בשגרירות ישראל במלאווי, ובוונצואלה. ב-1990 עבד בשגרירות ישראל בסופיה, ובהמשך גם בין השנים 1993–1996. ב-17 במרץ 2002 מונה לשגריר ישראל בבולגריה, נכנס לתפקידו בנובמבר וכיהן בתפקידו עד שלהי 2006. ב-22 ביוני 2008 מונה לשגריר לא תושב במולדובה.
ב-1996 זכה לעיטור "מסדר הרוכב ממדרה" דרגה ראשונה מנשיא בולגריה ז'ליו ז'לב. אברהם שרון נשוי לאהובה ואב לשלושה ילדים. הוא דובר עברית, בולגרית, צרפתית, אנגלית וספרדית.
דוד בן ארי
דוד בן ארי (6 בינואר 1909 - יולי 1978) היה ראש המועצה המקומית וראש העירייה של בת ים בשנים 1950–1964.
ביוגרפיה
נולד בשנת 1909 בעיירה שרפץ שבפלך ורשה שבפולין, בן לאריה ושרה דוברושקלנקה-גוטגלז'. למד בבית ספר למסחר והיה מנהל מנסרת עצים. נמנה עם מייסדי תנועת הנוער הציוני בפולין וחבר המועצה הראשית שלה. עלה לארץ ישראל בשנת 1933, התיישב ביישוב בית וגן (זהו שמה של בת ים עד לשנת 1937) ועבד בבניין ובסלילת כבישים. ב-1939 הוזמן להקים את הצרכניות של עובדי חברת החשמל. במלחמת העצמאות עבד כמרכז האספקה למשפחות חיילים, ובימי העלייה ההמונית ניהל את המדור להקמת צרכניות במעברות וביישובי העולים.
היה חבר מפא"י, ייצג את ההסתדרות במועצה המקומית מראשית כינונה בשנת 1936 וכיהן כסגן ראש המועצה. ב-1950 נבחר לראש המועצה המקומית, ב-1955 נבחר שנית. עם הכרזת בת ים לעיר בשנת 1958 נבחר לראש העירייה, וכיהן בתפקיד זה עד להתפטרותו מסיבות בריאות ב-1964.
בתקופת כהונתו קלטה בת ים גלי עלייה גדולים, גדלה והתפתחה. הוקמה שכונת רמת יוסף, והוקמו בית עיריית בת ים, בית שלום אש ובית ספר לציור ופיסול. חרף התנגדותו הוקם בדרום-מזרח העיר בית העלמין הדרום לתושבי גוש דן.
דוד בן ארי נפטר ביולי 1978 ונטמן בבית העלמין הדרום. הניח אישה, בן ובת.
על שמו נקרא מוזיאון בת-ים לאמנות עכשווית ע"ש דוד בן ארי.
ספיידרמן 3
ספיידרמן 3 (באנגלית: Spider-Man 3) הוא סרט גיבורי על השלישי בסדרת הסרטים שמבוססת על סדרת הקומיקס "ספיידרמן". הסרט מבית סוני ומארוול קומיקס. את הסרט ביים וכתב סם ריימי והוא יצא לאקרנים בתאריך 4 במאי 2007 בארצות הברית ב-IMAX והבכורה בישראל נערכה ב-3 במאי. ב-2007 היה אמור לצאת הסרט הרביעי בסדרה אך יוצרי הסרט לא הצליחו לעמוד בלוח הזמנים ובחברת סוני החליטו להוציא סדרת סרטים חדשה של ספיידרמן מהתחלה ללא הבמאי הקודם ועם שחקנים ראשיים חדשים על מנת שלא להחזיר את זכויות ההסרטה של הדמות למארוול. הסרט היה לשובר קופות ברחבי העולם כשהוא הכניס 890 מיליון דולר עם תקציב הפקה גדול של 258 מיליון דולר ונחשב לסרט המכניס ביותר בסדרה.
עלילה
פיטר מתחיל להרגיש בטוח בעצמו, ומתכוון להציע למרי ג'יין נישואין. לילה אחד בפארק, כשפיטר ומרי ג'יין בדייט, מטאור קטן נופל בסמוך אליהם, ומין סימביוטי טפיל נוזל ממנו החוצה ונצמד לאופנועו של פיטר. בינתיים נמלט אסיר בשם מרקו פלינט ובזמן שהוא בורח מהמשטרה, הוא נופל למאיץ חלקיקים המעניק לו את היכולת לשנות את מצב צבירת גופו לחול. החבר הטוב ביותר של פיטר, הארי אוסבורן, מתקיפו לראשונה בדמות 'הגובלין הירוק', כדי לנקום בו על מות אביו, כאשר לבסוף הקרב מסתיים כשהארי נפגע בראש, וכתוצאה מכך מאבד את הזיכרון לטווח קצר כולל את זהותו של ספיידרמן
לאחר מכן, במסיבה של העיר לכבוד ספיידרמן על הצלת חייה של גוון סטייסי, מרקו מנסה לשדוד רכב משוריין וגובר על ספיידרמן. המשטרה מדווחת לדודה מיי ולפיטר שלמעשה מרקו הוא רוצחו של דוד בן. באותה עת, הסימביוט משתלט על חליפת ספיידרמן של פיטר. פיטר לובש אותה ומגלה כי לא רק שכוחותיו התחזקו ושחליפתו שינתה את צבעה לשחור, אלא גם אישיותו השתנתה וכעת הוא אגרסיבי, שחצן ואכזרי כפי שהתבטא בקרב הקטלני נגד מרקו בביוב.
מושפע מהסימביוט, פיטר משפיל את אדי ברוק, צלם יריב ב"דיילי ביוגל", המוכר תמונות מזויפות של ספיידרמן. השינוי באישיותו גורם למרי ג'יין להתרחק ממנו, בזמן שהקריירה שלה על הבמה מדרדרת, והיא מוצאת ניחומים אצל הארי. להארי חוזר הזיכרון והוא מאיים על מרי ג'יין שהוא יהרוג את פיטר אם היא לא תנתק איתו קשר, וזאת כדי לשבור אותו מבחינה נפשית. מאוחר יותר, פיטר מגיע לאחוזתו של הארי, שם הארי מתגרה בו שמרי ג'יין בחרה בו על פניו. הם נאבקים ופיטר מנצח אותו, ומשאיר את הארי חבול.
מתוך רצון לגרום למרי ג'יין לקנא, פיטר מביא את גוון למועדון לילה שבו מרי ג'יין עובדת. הוא נקלע שם לריב עם בעלי המועדון שבמהלכו בהיסח הדעת הוא מפיל את מרי ג'יין. פיטר מבין שחליפתו החדשה שינתה אותו לרעה. הוא רץ למגדל הפעמון של כנסיית השילוש הקדוש כדי להיפטר ממנה לאחר שמגלה כי גלי קול חזקים הם אלה שגורמים לטפיל לעזוב את גופו. באותו זמן אדי שהה בכנסייה, מתפלל למותו של פיטר על זה שהשפיל אותו. אדי רואה את פיטר מנסה להוריד את החליפה, ומגלה את זהותו כספיידרמן, והטפיל נופל על אדי ומשתלט על גופו. שילוב שנאתו לפארקר יחד עם כוחותיו החדשים יוצרים את דמותו של ונום, שמוצא את מרקו ומציע לו לאחד כוחות כדי להרוג את ספיידרמן. אדי חוטף את מרי ג'יין והאחרונה מוחזקת כבת ערובה באתר בנייה נטוש.
אחרי הקרב, מרקו מספר לפיטר שלא הייתה לו כוונה להרוג את הדוד בן, וזו הייתה תאונה שנבעה מתוך ניסיון מיואש להציל את חיי בתו הגוססת. פיטר סולח למרקו וזה הופך לחול ועף משם. פיטר והארי סולחים זה לזה רגע לפני שהארי מת מפצעיו לצידם של מרי ג'יין ופיטר. אחרי הלוויה של הארי, פיטר הבין מה שדוד בן ניסה ללמדו זמן קצר לפני מותו: עם כוח גדול, באה אחריות גדולה. בנוסף, פיטר ומרי ג'יין מחליטים לחדש את מערכת היחסים ביניהם.
תקציב וביקורות
בתום צילומי סרט זה, פג החוזה עליו חתמו השחקנים הראשיים, על פיו הם מתחייבים להופיע בשלושת הסרטים. תקציב הסרט עמד על 258 מיליון דולר, ובכך הפך לבין הסרטים היקרים ביותר בהיסטוריה של הוליווד, אחרי שודדי הקאריביים: סוף העולם, מלחמת הכוכבים עלייתו של סקייווקר, אווטאר והנוקמים מלחמת האינסוף שתקציבו עמד על 356 מיליון דולר. בסופשבוע הראשון להקרנתו גרף הסרט סכום של 145 מיליון דולר בארצות הברית ובכך עקף את השיא של הכנסות לסופשבוע של שודדי הקאריביים: תיבה של איש מת. נכון לדצמבר 2007 הכניס הסרט כ-891 מיליון דולר ברחבי העולם.
כמו כן, סרט זה לא היה מועמד לאף קטגוריה בטקס האוסקר ה-80, בעוד ששני הסרטים הקודמים בסדרה היו מועמדים במספר קטגוריות ואף זכו בפסלון אוסקר לאפקטים הוויזואליים הטובים ביותר (על "ספיידרמן 2"). דירוגי הסרט ב-IMDb וב- Rotten Tomatoes נמוכים מזה של הסרטים הקודמים. נכון למרץ 2008, הציון ב-IMDb עומד על 6.6 וב-Rotten Tomatoes אחוז הביקורות החיוביות של העיתונאים עומד על 63%.
משחק המחשב
כמו לשני הסרטים הקודמים של ספיידרמן, גם לסרט זה יצא משחק בהפצתה של חברת Activision מספר ימים לפני הבכורה בארצות הברית. המשחק יצא לקונסולות המשחק פלייסטיישן 3, Xbox 360, Wii, PSP, נינטנדו DS, פלייסטיישן 2, GBA וגם לPC
ג'יימס וורת'י
ג'יימס אייגר וורת'י (באנגלית: James Ager Worthy; נולד ב-27 בפברואר 1961) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק 13 עונות בליגת ה-NBA. גובהו של וורת'י 2.06 מטרים, והוא שיחק בעמדת הסמול פורוורד.
וורת'י כונה "Big game" משום שנטה להתעלות במשחקים גדולים.
ביוגרפיה
קריירת הקולג'ים של וורת'י הייתה מוצלחת. הוא שיחק באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל לצדו של מייקל ג'ורדן, וזכה עמה באליפות ב-1982. מיד לאחר מכן נבחר במקום הראשון בדראפט ה-NBA על ידי המועדון לוס אנג'לס לייקרס, ושיחק בשורותיו לאורך כל הקריירה המקצוענית שלו.
וורת'י היווה את הצלע השלישית לצד מג'יק ג'ונסון וכרים עבדול-ג'באר, וזכה עם הלייקרס בשלוש אליפויות (1985, 1987, 1988). את החמישייה הקלאסית של הלייקרס באותה תקופה השלימו ביירון סקוט ואיי סי גרין.
וורת'י הצטיין בזריזות ומהירות, והיה ממסיימי ההתקפות המתפרצות הטוב בליגה. לצד זאת, הוא לא הצטיין בריבאונד או בקליעה מבחוץ. הוא נחשב לאחד השחקנים המרכזיים בשושלת שהקימה הלייקרס בשנות ה-80.
וורת'י נבחר שבע פעמים ברציפות לאולסטאר (1992–1986).
וורת'י פרש מכדורסל לאחר עונת, בעקבות פציעה בברכו.
ב-1996, לרגל ציון 50 שנים להקמתה של הליגה, נבחר לאחד מ-50 השחקנים הגדולים בתולדות ה-NBA וב-2003 להיכל התהילה של הכדורסל.
ב-28 בספטמבר 2015 נשכר כדי להיות עוזר מאמן הלייקרס במחלקה לפיתוח שחקנים.
חיים אישיים
היה נשוי לאנג'לה וילדר בשנים 1984–1996, ונולדו להם שתי בנות.
אנדי פאלאסיו
אנדי ויויאן פאלאסיו (באנגלית: Andy Vivian Palacio, 2 בדצמבר 1960 - 19 בינואר 2008) היה זמר-יוצר, נגן גיטרה ומלחין מבליז, אחד הכוכבים הגדולים של מוזיקת הרוק פונטה ששאבה השראה מהתרבות המוזיקלית של העם גאריפונה, פעיל למען תחייתה ושימורה של התרבות הזאת.
ביוגרפיה
אנדי פאלאסיו נולד בשנת 1960 בבאראנקו, כפר דייגים בקצה הדרומי של החוף של המושבה אז הונדורס הבריטית, קרוב מאוד לעיר ליווינגסטון שבגואטמלה השכנה. הוא גדל בסביבה מעורבת של אנשי גאריפונה, מאיה ומסטיסים, הדוברים אנגלית, גאריפונה וספרדית. אביו, ראובן פאלאסיו, היה דייג וחוואי שידע לנגן שירי עם אנגליים ולהיטי מוזיקה פופולרית בהרמוניקה וגיטרה, ולימד את בנו נגינה על הרמוניקה. כתלמיד תיכון ביישוב פונטה גורדה (Punta Gorda) השכן ואחר כך במכללה למורים בבליז היה פעיל במפלגה המאוחדת של העם PUP שנאבקה למען עצמאותה של הונדורס הבריטית ובו זמנית, גילה עניין רב במוזיקה של מרכז אמריקה וארצות הברית ובמסורת המוזיקלית של בני גאריפונה. יחד עם כמה חברים ללימודים הצטרף למספר להקות וניגן מוזיקת רגאיי (reggae), מוזיקת נשמה (soul), וסוקה (soca), ביצע "קאברים" של שירים פופולרים קריביים ושל שירים שבמצעד הלהיטים. אנדי פאלאסיו נהג לשיר בשפה גאריפונה, שפה אראוואקית מתובלת עם הרבה מילים שאולות מהאינדיאנים בני הקריבים, מצרפתית וספרדית, ויצר שירים גם באנגלית.
בתום הלימודים עבד תקופה כמורה בבית הספר הקתולי בבאראנקו. במסגרת פרויקט אוריינות שהשתתף בו כמתנדב בחוף האטלנטי של ניקרגואה ברוח המהפכה בארץ זו, היה עד לדעיכת התרבות של בני גאריפונה במקום. חזר משם עם יתר נחישות לתרום לשימור המסורת של בני עמו. במהרה הוכיח עצמו כזמר יוצר שילווה עצמו בגיטרה והלך בעקבות דלווין "פן" קאיטאנו, מוזיקאי ("Original Turtle Shell Band) וצייר שהיה, בשנות ה-1970 המאוחרות, חלוץ מוזיקת פונטה רוק, המבוססת על המקצבים האופייניים של בני הגאריפונה.
קריירה מוזיקלית
אחרי שבליז השיגה את עצמאותה בשנת 1981,מגוון התרבויות וסוגי המוזיקה המקומית במדינה הצעירה ידעו תנופה ראויה לציון. כחלק ממנה התחוללה תחייה תרבותית גם בקרב בני גאריפונה. פאלאסיו הוציא לאור שני סינגלים של ריקודי פונטה בשם "ואטו (Watu), ו"ארבה" (Ereba). בהמשך שידר מוזיקה ברדיו בליז ולימד את הנוער במדינת הולדתו לכתוב לחנים ושירים. בשנת 1983 הוזמן על ידי קאייטאנו ולהקתו, Turtle Shell Band, להופיע איתם ועם האמנית הנערצת איסבל פולורס, גם היא מבני גאריפונה, בפסטיבל לג'אז ולמורשת בניו אורלינס. אירוע זה היווה בשביל פאלאסיו זריקת עידוד להמשיך בדרכו המוזיקלית. בשנת 1985 שירו "Bikini panty", (המתייחס בנימה סאטירית לצמיחת עסקי התיירות בבליז) הפך לקלאסיקה של מוזיקת רוק-"פונטה". 1987 הוזמן על ידי הארגון Cultural Partnerships להאקני, בצפון בלונדון, ביקור שהעניק לו אפשרות להתעדכן בשיטות הקלטה חדישות, ולשכלל את מיומנויותיו המוזיקליות, כולל בהלחנה, בשילוב של מוזיקת בני גאריפונה עם הג'אז והרוק אנד רול. בלונדון הקליט את Bikini Panty בשיתוף פעולה עם הגיטריסט לני הדאוויי ועם נגן הקלידים לואי או'ניל. שם הקליט גם את " Me Goin Back" : בשובו לבליז, הקים בסיועה של עמותת המתנדבים VSO (Voluntary Service Overseas, סטודיו להקלטות Sunrise Recording Studio, המוקדש למוזיקת בני גאריפונה והקים להקה קטנה ", חברה. אירוע שהיווה ציון דרך בחיים המוזיקליים של בליז היה ההפקה בשנת 1987 על ידי חברת "סאנרייז" של האלבום הקומפילציה "פונטה רוקרס" (Punta rockers) בו השתתפו פן קאייטאנו, אנדי פאלאסיו, להקת Sounds Incorporated ועוד להקת "צ'אטוייה" (Chatuye) של בני גאריפונה מלוס אנג'לס. הקליט קלטות עם Come Mek Wi Dance ועשה כמה הקלטות בחברת "Caye Records בקליפורניה.
אחרי 1988 פאלאסיו הפך פופולרי מאוד בארצו ובחו"ל ויצא לסיורי הופעות רבים בארצות הים הקריבי, באמריקה הדרומית והצפונית, באירופה ובאסיה. בין השאר, השתתף ב"מפגשים הטארנס-מוזיקליים" בצרפת, ב"קאריפסטה" בטרינידד וטובאגו ובסנט קיטס ונוויס, בתערוכה העולמית למוזיקה באסן בגרמניה, בפסטיבל "ריינפורסט וורלד מיוזיק" במלזיה, בחגיגות האנטילים בבלגיה, בפסטיבל "היימאטקלנגה" בגרמניה, בפסטיבל לאמנויות הבמה של מסורות העולם שהתקיים ביפן, ובאירועי מוזיקה אחרים בארצות הברית - בלוס אנג'לס, שיקגו, ניו יורק -, מקסיקו, קנדה, קולומביה ובריטניה. בשנות ה-1990 המוקדמות הקים "בליז ברודקאסטימג קרופוריישן" שכלל את הסטודיו סאנרייז. פאלאסיו הנחה לזמן קצר תוכנית טלוויזיה שנשאה את שמו בערוץ 5 של הטלוויזיה הבליזית, וכתב את אות פתיחת יומן החדשות של ערוץ זה. אחרי 1990 הקליט למשה אלבומים מקוריים, החל עם "נאבי".
בסביבות 2002 יחד עם המפיק איוואן דוראן (איתו שיתף פעולה החל משנת 1995) שעודד אותו לכיוון של חזרה לשרשים האותנטיים של מוזיקת גאריפונה, הקים להקה בינלאומית בשם "Garifuna Collective" ששילבה כוכבים ותיקים, כמו המלחין גאריפונה פול נאבור, יחד עם כישרונות צעירים, כמו כוכב ה"פאראנדה" אורליו מרטינס מהונדורס. אלבום הבכורה שלה "ואטינה" ("קראתי") (2007) התפרסם בכל העולם והפך ללהיט במצעד ה- World Music Charts Europe. הוא זיכה אותו ואת מפיקו, איוואן דוראן, בפרס התערוכה העולמית למוזיקה של אונסקו.
אנדי פאלאסיו חי רוב הזמן בעיר בליז. בשנת 2004 התמנה לשגריר תרבות וסגן מנהל של המכון הלאומי לתרבות והיסטוריה של בליז.
ב-17 בינואר 2008 לקה פאלאסיו בשני פרכוסים ונפל למשכב. הוא נפטר בגיל 47 בבליז ב-19 בינואר 2008 בגלל אירוע מוחי מסיבי. באמצע הטיסה לשיקגו, לשם טיפול חירום, הורד במוביל, אלבמה והוחלט עקב מצבו ולפי בקשת המשפחה להחזירו למולדת. הובא לקבורה בבליז בהלווייה ממלכתית.
אנדי פאלאסיו היה נשוי לדורין קסטיליו והתגרש. השאיר חמישה ילדים (בן ו 4 בנות) ושתי נכדות.
פרסיקה
פרסיקה (ביוונית עתיקה: Περσικά) הוא טקסט יווני עתיק אבוד, המחולק ל-23 ספרים, על היסטוריה אשורית, מדיית ופרסית, שנכתב על ידי קטסיאס מקנידוס, רופא בחצר המלך ארתחששתא השני (404–358 לפני הספירה). סגנונו וערכו של החיבור עבור חקר ההיסטוריה האחמנית היו נושא לוויכוחים רבים בקרב חוקרים מודרניים.
תמצית החיבור
ספרים 4–6: היסטוריה מדיית. הספרים סיפרו על תולדות האימפריה המדיית מתקופת שלטונו של ארבסס ועד לתקופת שלטונו של אסטיאגס ותבוסתו בידי כורש הגדול מפרס. ייתכן שספרים 1–6 נהגו במקור כחיבור נפרד שהוקדש לאסיריאקה ולמדיקה, ומנוגדת לשאר החיבור שהוקדש להיסטוריה הפרסית.
ספרים 7–11: כורש הגדול (600–530 לפנה"ס). הספרים תיארו את עלייתו של כורש ממוצאו הצנוע, את כיבושו את האימפריה המדיית ואת שלטונו עד מותו.
ספרים 12–15: שלטונם של כנבוזי השני (530–522 לפנה"ס), דריווש הראשון (522–486 לפנה"ס) וחשיארש הראשון (486–465 לפנה"ס).
ספרים 16–17: שלטונו של ארתחששתא הראשון (465–424 לפנה"ס), כולל מרד אינארוס במצרים (460–455 לפנה"ס) ומרד מגביזוס (448 לפנה"ס).
ספר 18: שלטונם של חשיארש השני (424 לפנה"ס), סוגדיאנוס (424 לפנה"ס) ודריווש השני אוכוס (423–405/4 לפנה"ס), כולל מזימותיה של אשתו, המלכה פריסאטיס.
ספרים 19–23: שלטונו של ארתחששתא השני עד שנת 398 לפנה"ס, כולל מרד כורש הצעיר ומותו בקרב קונקסה (401 לפנה"ס), מזימותיה של המלכה האם פריסאטיס (שעינתה והוציאה להורג את רוצחי כורש הצעיר ושהרעילה את אשתו האהובה ביותר של המלך סטטיירה), ותפקידו של קטסיאס כנושא ונותן (עם קונון מאתונה). נראה שהחיבור הסתיים ברשימה של מלכים מנינוס וסימרמיס ועד ארתחששתא השני.
המסורת הטקסטואלית של הפרסיקה של קטסיאס
הפרסיקה של קטסיאס לא נשתמרה באמצעות מסורת כתבי יד. הידע עליו נגזר מקורו בקטע מתוך פפירוס בודד המכיל 29 שורות טקסט (POxy 2330) והפניות אצל מחברים עתיקים מאוחרים יותר, שהחשובים בהם הם דיודורוס סיקולוס, ניקולאוס איש דמשק, דיוניסיוס מהליקרנסוס, פלוטרכוס, קלאודיוס איליאנוס, אתנאיוס והבישוף הביזנטי פוטיוס. רוב מכריע של ההפניות המאוחרות יותר מתייחס לפרסיקה במקום לצטט אותן מילה במילה, ובכך אינו מאפשר לנו גישה ישירה למילותיו של קטסיאס עצמו.
המהדורות החשובות ביותר של קטעי הפרסיקה כוללות: