cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ורדזיה
היסטוריה
בוורדזיה זוהו ארבע תקופות של שלבי בנייה נפרדים: התקופה הראשונה הייתה בתקופת שלטונו של גיאורגי השלישי (1156–1184), כאשר האתר תוכנן ונחפרו בתי המגורים הראשונים; התקופה השנייה הייתה בין מותו של גיאורגי לנישואיה של בתו יורשתו תמר בשנת 1186, כאשר כנסיית הדורמיציון נחצבה בסלע ועוטרה; התקופה השלישית הייתה מאותו מועד ועד לקרב בסיאן בשנת 1203, במהלכו הוקמו בתי מערה רבים נוספים וחוזקו ההגנות, אספקת המים ורשת תעלות ההשקיה; ואילו התקופה הרביעית הייתה תקופה של בנייה מחדש חלקית לאחר נזק כבד ברעידת האדמה בסאמצחה בשנת 1283. כמעט שני שלישים מהאתר נחרב, וחלק מהמערות נחשפו כלפי חוץ. מערכת ההשקיה קרסה אף היא. השחזור החלקי של המנזר לאחר אסון הטבע אירע בתקופת שלטונו של האטאבג בֶּכָּה גַּ'קֶּלִי-צִיחִיסְגְּ'ווָרֵלִי (בֶּכָּה הראשון, 1285-1306).
המנזר המלכותי מילא תפקיד מרכזי בחיים הפוליטיים והתרבותיים של הממלכה הגאורגית. ראש מנזר הדורמציון פיקח על פעילויות המנזרים בכנסיות ומילא תפקיד בולט בחיים הפוליטיים של הממלכה. מתעד ימיה של המלכה תמר מספר את סיפורה של ורדזיה בפירוט ובצורה אומנותית. בניית המנזר המלכותי הגדול ביותר קשור לאופי פעילותה של המלכה תמר בתחום הבנייה הכנסייתית-נזירית. בחירת המיקום נבעה ממאפייני הבנייה הטובים ביותר של הסלע, מיקום נוח, משק בית, צבאי, וגם נוכחות של מי שתייה באתר. מספר מקורות תיעודיים משלימים את הידע שמקורו במרקם הפיזי של האתר. באוסף הרשומות הגאורגיות שנקראות חיי כארתלי מצוין כי תמר הקימה כנסייה כדי לשכן בה את האייקון של הבתולה מוורדזיה לאחר שקיבלה עזרה אלוהית במערכות הצבאיות שלה, לפני שהעבירה את המנזר מוורדזיה עילית. את מסעה כנגד השכנים המוסלמים החל בוורדזיה, וניצחונה המוחץ בקרב בסיאן נחגג בשיר הלל - "מזמור לכבוד הבתולה מוורדזיה" שנכתב על ידי יואנה שוותלי. מספריית ורדזיה שרד כתב-היד המאויר של הבשורות של ורדזיה. ברשומות הגאורגיות מסופר גם כיצד ורדזיה ברחה מהפולשים המונגולים בשנות ה-90 של המאה שלוש עשרה. על פי דברי ימי גאורגיה, המנזר הזה הכיל כמות גדולה של חפצי ערך החל מחפצי ערך מכסף, זהב ואבנים יקרות, דבר המעיד על שגשוגה הכלכלי. הבנייה במקום נמשכה גם לאחר מותה של תמר. מגדל הפעמון ופורטל הכנסייה הדרומי נבנו בסוף המאה ה-13 - תחילת המאה ה-14. על פי הכיתוב מעל הפורטל, חדר האוכל הוקם בתקופת שלטונו של האטאבג איוואן, במחצית הראשונה של המאה ה-15. מערות מסוימות מקומפלקס אָנָאנוּרִי נבנו אף הן במאות 15–16.
בתקופת התפוררותה של ממלכת גאורגיה, בשנת 1551 פשט על המנזר הצבא הפרסי-ספווי בראשות השאה שאה תהמאספ הראשון, במסעו השלישי לגאורגיה. הוא נתקל בהתנגדות של צבא גאורגי בראשות לוּאַרְסַבּ הראשון, שהתבצר במקום. הגאורגים נוצחו והשאה בזז את ורדזיה, את כל הצלמיות החשובות (כולל צלמית הבתולה מוורדזיה) דלתות הזהב והפלדה ואוצרות תרבות רבים, ושם קץ לחיי המנזר בפועל. מחבר הרשומות הפרסי-ספווי (ההיסטוריון של השושלת הספווית) חסן בג רומלו מתאר את ורדזיה כ"פֶּלֶא", "בלתי חדיר כחומה של אלכסנדר הגדול", לפני שתיאר את ביזתו על ידי הפרסים. תיאור האירועים מופיע גם בכתביו של ההיסטוריון פַּרְסָדָן גּוֹרְגִיגָ'נִידְזֶה שהיה משרת גאורגי בשירות הספווים. הערה כמעט נבואית מופיעה בבשורות של ורדזיה המספר על חזרה מבזאר פרסי.
פורמולה 1 עונת 1990
במסגרת פורמולה 1 של שנת 1990 נערכו 16 מרוצים. באליפות העולם זכה הברזילאי איירטון סנה ובאליפות היצרנים זכתה קבוצת מקלארן-הונדה.
ורדזיה
היסטוריה
לאחר החלת השלטון הסובייטי בגאורגיה החל מחקר מדעי על מתחם מנזר זה. בשנת 1938 הוכרז האתר כשמורת מוזיאונים. חפירות ארכאולוגיות בוצעו בוורדזיה בשנים 1970–1971, נחקרו שלוש שכבות של תרבויות: ימי הביניים המוקדמים, המאה השתים עשרה והמאות השלוש עשרה והארבע עשרה. נמצאו מגוון דוגמאות של כלי חרס, כלי מלאכה להתכות מתכות, כלי עבודה, כלי בית שונים ועוד.
פורמולה 1 עונת 1990
בעונה זו, נמשכה היריבות הגדולה בין איירטון סנה לבין אלן פרוסט. בתחילת המרוץ הלפני אחרון בעונה, הוביל סנה בדירוג ושניהם היו במקומות הראשונים בזינוק. כבר בהקפה הראשונה של המרוץ, התנגש סנה בפרוסט ושניהם יצאו מהמרוץ, מה שמנע מפרוסט השגת נקודות שהיו משאירות אותו בתמונת האליפות ולמעשה, הכתיר את סנה כאלוף העולם. זו הייתה הפעם השנייה ברציפות בה הוכרעה האליפות בין השניים בגלל התנגשות הדדית.
ורדזיה
אדריכלות
מבחינה אדריכלית, ורדזיה היא מתחם רב-שכבתי הממוקם סביב המרכז - המקדש (כנסיית הדורמציון) - עמוק במעמקי הסלע. מערות ורדזיה נמתחות ממערב למזרח, עם חזית של 500 מ'. החללים מסודרים בדרגים של חמש, שש ושבע שכבות בקטעים נפרדים. בחלק המזרחי נמצאו 13 שכבות של מערות. והמערכת המאוחדת כוללת 19 שכבות בסך הכל.
נורה פלואורסצנטית קומפקטית
נורה פלואורסצנטית קומפקטית או בשמה העממי "נורה חסכונית" (מאנגלית: Energy Saving Lamp), היא נורה פלואורסצנטית קטנת מידות. רוב הנורות הפלואורסצנטיות הקומפקטיות כוללות מתאם לבתי מנורה המיועדים לנורות להט, אך יש כאלו שאינן כוללות אותו, ומיועדות להפעלה בדומה לנורה פלואורסצנטית, באמצעות משנק חיצוני ובגוף תאורה ייעודי.
ורדזיה
אדריכלות
המתחם הכולל של ורדזיה כולל חמש עשרה כנסיות. החשובות ביותר, מלבד כנסיית הדורמיציון, הם כנסייה מתקופה מוקדמת יותר מהמאה האחת עשרה בוורדזיה עילית וכפר הבנוי מסלעים וכנסיות במערות חצובות בסלע של אנאנאורי מהמאה העשירית עד השתים עשרה. הכנסיות מקושטות בציורי קיר מקוריים. החלק המרכזי במתחם התחתון נחצב בחלק המרכזי השל צוק שכבה של ברקציה במשקע טופה בגובה של כארבע מאות ושלושים מטר מעל פני הים. בסך הכל הוא מכיל כ -500 מערות. הוא מחולק לחלק מזרחי ומערבי על ידי כנסיית הדורמיציון. בחלק המזרחי של המתחם שבעים ותשעה בתי מערה נפרדים, בשמונה קומות ועם סך של 242 חדרים, כולל שש קפלות, "חדר תמר", חדר ישיבות, חדר קבלה, בית מרקחת ועשרים וחמישה מרתפי יין; 185 צנצנות יין שטמונים ברצפה מעידות על חשיבות אמנות גידול הגפנים לכלכלת הנזירים. בחלק המערבי, בין מגדל הפעמונים והכנסייה הראשית, נמצאים עוד ארבעים בתי מערה, בשלושה עשר שכבות ובסך הכל 165 חדרים, כולל שש קפלות, חדר אוכל עם מאפייה, תנורים אחרים לאפיית לחם ובית מלאכה לחישול ברזל. מחוץ למגדל הפעמונים המתחם מתנשא לגובה של תשע עשרה קומות בסך הכל, עם מדרגות המובילות לבית קברות. התשתיות כוללות מנהרות גישה, מתקני מים ותשתיות להספקה עבר ההגנה.
פורמולה 1 עונת 1990
כבכל עונה, חלו מספר שינויים בתקנון. העיקריים שבהם היו:
ורדזיה
אדריכלות
מתחם אנאנאורי ממוקם בחלק המערבי של ורדזיה. הוא מכיל מספר מערות, כנסייה ומנהרה. הכנסייה הקטנה היא מעין סוג של קפלה. הוא כולל את השער המערבי וחדר משלים מצפון. השער מעוטר בציורי קיר. קישוטי האולם מכילים מגוון רחב של נושאים דתיים.
המנהרה בחלק המרכזי של ורדזיה מחוברת לאספקת המים ואורכה 16 מ '. המנהרות שמתחילות מהצד הצפוני של המקדש מובילות למנזר הדורמציון, אורכן 64 מטר. בחלק המזרחי של ורדזיה ישנה "יציאה" של מנהרה ונסלל כביש שאורכו 220 מ '. מנהרות אלו כוללות נישות רחבות בקירות החדרים - למצעים, נישות קטנות - לכלים, ספרים ואבקה, שולחנות, אח ועוד. הנישות מקושתות ברובן ומעוטרות בקצוות חתוכים בפשטות. מים סופקו באמצעות אמת מים באורך 3.5 ק"מ מהכפר ורדזיה עילית . כמות המים הייתה אמורה להיות 166,000 ליטר ליום, הספק לכ־50,000 איש.
פורמולה 1 עונת 1990
בעונה זו נלקחו בחשבון רק 11 התוצאות הטובות ביותר של כל נהג.
ורדזיה
כנסיית הדורמיציון
כנסיית הדורמציון הייתה מוקד רוחני גדול והחלק המרכזי של ורדזיה. הכנסייה חצובה בסלע וקירותיה מחוזקים באבן. שטחו על  הוא מתנשא לגובה של. האולם המרווח עם אפסיס רחב וקונכייה מכוסה בקמרון הקנה. חדרים נוספים צמודים למערב ולצפון. הנרטקס נמצא בחלק הדרומי. הכנסייה מוארת בשלושה חלונות. החדר המערבי הסמוך מוביל לאולם נפרד נוסף, שיש בו מנהרה, המסתיים בבריכת מים קרים.
שניהם גם הכנסייה וגם האכסדרה של הכנסייה מעוטרים; לעיטורים אלה חשיבות רבה בהתפתחות ציור הקיר הגאורגיים מימי הביניים. הפטרון שלה, רָאטִי סוּרָמֶלִי, מונצח בדיוקן התורם על הקיר הצפוני; בכתובת הנלווית נכתב "אם האלוהים, קבלי ... את מנחתו של ראטי עבדכם, אריסתווי של כארתלי, שקשט בלהיטות את הכנסייה הקדושה הזו לתפארתכם". על אותו קיר צפוני נמצא גם ציורי קיר של מכונני המלוכה בגאורגיה, גיאורגי השלישי ותמר, המחזיקים בדגם של הכנסייה. שניהם לבושים בבגדי טקס ביזנטיים ומעוטרים בכתר. בדמותה של תמר חסר סרט שמציין כי היא אישה נשואה וכיתוב שלה כולל את הנוסח "אלוהים ייתן לה חיים ארוכים", ואילו בדמותו של גיאורגי לא מופיע כיתוב זהה. משמעותו הדבר שגיאורגי לא היה בין החיים; עובדות אלה עזרו בתיארוך הפרסקו. הוא אוייר כפי הנראה בתקופה שבין מותו של גיאורגי השלישי בשנת 1184 לנישואיה של תמר בשנת 1186. ציור דמותה של תמר הוא המוקדם מבין ארבעה ציורי קיר הידועים של תמר. פרקים מחיי ישו מעטרים את הקמרונות והקירות העליונים ברצף, החל מהבשורה, ואחריהם לידת ישו, חג הנרות, טבילת ישו, השתנות, תחיית לזרוס, כניסת הניצחון של ישו לירושלים, הסעודה האחרונה, רחיצת רגליים, צליבת ישו, חרדת הגיהנום , עליית ישו , ירידת רוח הקודש ודורמציון (הכנסייה מכונה לעיתים ככנסיית ההנחה, המתכתב עם חג  הדורמיציון האורתודוקסי). מתחת לקירות העליונים נמצאים, נגישים יותר כמו הקדושים המסעיים, ציורי קדושים וסגפנים נוצרים. על הקיר האחורי של "המזבח הקדוש", מאחורי המזבח, נמצאים ציורי קיר של שנים עשר אבות הכנסייה. באכסדרת הכנסייה הם סצנות של יום הדין, חיק אברהם, מלאכים נושאים מדליון עם הצלב, ושלוש סצנות מחייו של סטפנוס הקדוש ; ציורים אחרים אבדו ברעידת אדמה בשנת 1283. ציורי הקיר אויירו בטכניקות סקו שהן טכניקות ציור על קיר שאינן פרסקו. ציורי קיר אלה מעידים על הקשר עם המזרח הנוצרי והעולם הביזנטי, ומיושמים תוך שימוש במסורות אמנותיות מקומיות. ציורי הקיר על הקירות אויירו על ידי קבוצת אמנים בראשות אמן בשם גיאורגי, ששמו צוין על המזבח ובמימונו של רָאטִי סוּרָמֶלִי.
אתר מורשת עולמית
משנת 1985 היווה האתר חלק משמורת המוזיאון ההיסטורי-אדריכלי של ורדזיה. האתר כולל ארבעים ושישה אתרי אדריכלות, שנים עשר אתרים ארכאולוגיים ועשרים ואחד אתרים של אמנות מונומנטלית. בשנת 1999 הוגשו ורדזיה-חרתוויסי (שני האתרים הוגשו יחד) להכרה ברשימת אתרי מורשת עולמית של אונסק"ו כאתר תרבות בהתאם לקריטריונים (2), (3), (4), (5) ו-(6). של אתר מורשת עולמית. במסגרת ההערכות של אונסק"ו, ציינה הוועדה המייעצת (ICOMOS) את גרמה שבקפדוקיה כאל ההשוואה הקרובה ביותר בין אתרי מנזר מערות בעלי חשיבות למורשת התרבות הבינלאומית. בשנת 2007 הוגשו ורדזיה-חרתוויסי מחדש כאתר תרבותי ואתר טבע מעורב, גם בהתאם לקריטריון (7) של אתר מורשת עולמית. משנת 2012, שימור ציורי הקיר בכנסיית הדורמיציון מבוצע על ידי מכון קורטולד לאמנות  בשיתוף עם הרשות הלאומית לשימור מורשת התרבות של גאורגיה  והאקדמיה הממלכתית לאמנויות של טביליסי.
תיירות
כיום ורדזיה הוא אחד האטרקציות התיירותיות העיקריות בדרום גאורגיה. המקום מנוהל על ידי קבוצה קטנה של נזירים, וניתן לבקר בו תמורת סכום סמלי. מיניבוסים מקומיים בשם מרשרוטקה מגיעים לוורדזיה כל יום מהעיר אחלציחה. כ-300 מערות בגודל חדר נותרו חשופות לעין כל, ולחלק מהמערות יש עדיין צינורות מים ישנים, זכר למערכת ההשקיה.
בשנת 2007 הוכרזה ורדזיה כאתר בעל חשיבות תרבותית לאומית של גאורגיה.
קישורים חיצוניים
קוד:
מאליבו
מאליבו (באנגלית: Malibu) היא עיר חוף במחוז לוס אנג'לס, קליפורניה. על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020, אוכלוסיית העיר בשנה זו הייתה 10,654 תושבים.
העיר משתרעת על פני רצועה באורך של 43.5 קילומטרים לאורך חוף האוקיינוס השקט. היא ידועה בחופיה, באקלים הנוח השורר בה, במגורים המפוארים והיקרים שבה ובידוענים הגרים בה.
פורמולה 1 עונת 1990
דירוג נהגים סופי
הערה: התוצאה בסוגריים מציינת את סך הנקודות שצבר הנהג. התוצאה בלא סוגריים מציינת את הנקודות שנלקחו בחשבון עבור האליפות בהתאם לתקנון.
דירוג קבוצות סופי
10 קבוצות נוספות השתתפו באליפות אך לא זכו באף נקודת אליפות.
Lie Lie Lie
Lie Lie Lie הוא שיר של הזמר האמריקאי ג'ושוע באסט. הוא יצא לאור ב-14 בינואר 2021 על ידי וורנר רקורדס, כסינגל הראשון מתוך המיני-אלבום הראשון שלו. באסט כתב את השיר, בהפקתו של Afterhrs. הווידאו הקליפ עבור השיר יצא לאור ביוטיוב ב-15 בינואר. נכון למאי 2021 צבר השיר מעל ל-18 מיליון השמעות בפלטפורמת הספוטיפיי.
רקע והפצה
באסט מככב בסדרת המוקומנטריה של דיסני+ החל משנת 2019, היי סקול מיוזיקל: המחזמר: הסדרה. הוא שיתף קליפ משיר בשם "I Know" באינסטגרם יום לפני צאתו. הוא כתב עם אוליביה רודריגו את השיר "Just for a Moment" לפסקול הסדרה. הסדרה חודשה לעונה שנייה בשנת 2021. באסט חתם על חוזה הקלטות בחברת וורנר רקורדס, והוציא את הסינגלים "Common Sense" ו-"Everyone Else" בשנת 2020.
ב-4 בינואר 2021 הודיע באסט כי "I Know" (שכיום נקרא "Lie Lie Lie") ייצא לאור כעבור 10 ימים. הוא יצא לאור בחנויות המוזיקה הדיגיטליות ופלטפורמות הסטרימינג ב-14 בינואר, ויום למחר יצא הקליפ שלו. הוא הסינגל הראשון מהמיני אלבום הראשון של באסט, Joshua Bassett.
הרכב השיר
השיר הוא שיר פופ רוק. מבחינה לירית השיר מתאר מערכת יחסים של באסט בה הוא מתעמת עם חבר אשר הפיץ שקרים לגביו.
נורה פלואורסצנטית קומפקטית
בהשוואה לנורת ליבון, המפיצה שטף אורי (עוצמת תאורה) זהה, נורה פלואורסצנטית קומפקטית צורכת פחות הספק ואורך חייה ארוך בהרבה.
צריכת אנרגיה
נורה פלואורסצנטית קומפקטית צורכת בין רבע לחמישית מההספק שצורכת נורת ליבון השווה לה בעוצמת אורה, ולכן חוסכת אנרגיה רבה ומקטינה את הצורך בייצור חשמל.
נורת ליבון ממירה לחום כ-90% מהאנרגיה שהיא צורכת לעומת נורת הפלואורסצנט הקומפקטית הממירה לחום רק כ-30%.
נצילותן האורית של רוב הנורות הפלואורסצנטיות הקומפקטיות, נעה בין 45 ל-65 לומן לוואט.
אורך חיים
לנורה פלואורסצנטית קומפקטית יש אורך חיים של בין 6,000 ל-15,000 שעות בממוצע, בעוד לנורת ליבון אורך חיים של 750 - 1,000 שעות בממוצע בכל תנאי ההפעלה. לאחר שימוש ארוך יכולה לרדת מעט יעילותה של הנורה הפלואורסצנטית הקומפקטית. מספר רב מאוד של גורמים עלולים לקצר את אורך החיים שלה למספר חודשים ואף ימים ספורים בלבד (במיוחד עקב הכללתו של המשנק האלקטרוני [שכולל רכיבים אלקטרוניים רגישים] כחלק אינטגרלי מהנורה), ביניהם איכות הייצור של הנורה והמשנק שלה, הדלקות תכופות, פעולה בטמפרטורות קיצוניות (קור ובמיוחד חום), אטימות גוף התאורה וגודלו (אין להשתמש בנורות אלו בגופים סגורים, אטומים וקטנים ללא אוורור לחלל הגוף מחשש לחימום יתר של הרכיבים האלקטרוניים של המשנק שבתוך הנורה והשבתתו לפני שהנורה תגיע לסיום חייה) וכיוון פניית הנורה בעת הפעלתה (למשל כאשר הנורה מותקנת אנכית כאשר בית הנורה פונה כלפי מטה, הדבר מבטיח כי החום של הנורה יתפזר כלפי מעלה לאוויר ויחמם הרבה פחות את המשנק של הנורה, ובכך יכול להאריך את החיי הנורה באופן משמעותי).
עלות
נורה פלואורסצנטית קומפקטית יעילה פי 4 וחייה ארוכים פי 8 - 15 מנורת ליבון אך מחירה גבוה פי 3 - 10 ממחירה של נורת הליבון. עם זאת, אורך החיים הארוך של נורה פלואורסצנטית קומפקטית, ששקול לאורך חייהן המצטבר של 8 - 15 נורות להט, מפצה על מחירה הגבוה, בנוסף לחיסכון באנרגיה.
איכות האור
נורת ליבון רגילה פולטת את כל ספקטרום האור הנראה. לעומת זאת, הציפוי הפלואורסצנטי המשמש לציפוי נורה פלואורסצנטית רגילה פולט אור בתחום תדרים צר. בנוסף אותו הציפוי הפלואורסצנטי יישחק בתוך כמה חודשים ואף שבועות בתנאי הטמפרטורה והעומס הגבוהים ביחס לעובי הדק וגודלה הקטן של השפופרת של הנורה הפלואורסצנטית הקומפקטית, ועוצמת האור של הנורה תרד מהר מאוד. על מנת להתגבר על בעיות אלו, נורת פלואורסצנט קומפקטית מכילה 3 ציפויים פלואורסצנטיים שכל אחד פולט תדר שונה של אור, אשר ביחד מגיעים לאיכות אור טובה (רוב הספקטרום הנראה). בנוסף, ציפויים פלואורסצנטיים אלו עמידים יותר בתנאי הטמפרטורה והעומס הגבוהים של הנורה, מאשר הציפויים הרגילים של נורה פלואורסצנטית רגילה.
צבע האור
טמפרטורת הצבע הנמדדת בקלווין (Kelvin-K) היא מדד כמותי לצבע של מקור אור (בהתאם לתיאורית קרינת גוף שחור). ככל שהמספר ב-K גדול יותר כך הצבע "קר" יותר כלומר כחול יותר. מקובל לקשר בין נורה פלואורסצנטית לבין צבע אור לבן בטמפרטורת צבע של מעל ל-5000K, ובין נורת להט לצבע אור "לבן חם" בטמפרטורת צבע של 2700K. צבע אור לבן נחשב במדינות המערב (במיוחד בבריטניה ובארצות הברית), לאור פחות נעים לעין, בעיקר בבתים, ולכן קיימות בשוק נורות פלואורסצנטיות קומפקטיות אשר מפיצות אור "לבן חם" בטמפרטורה של 2700K. ביפן ובמזרח הרחוק לעומת זאת, צבע לבן מהווה את הצבע המועדף כמעט בכל תחומי התאורה הכללית.
ההתאמה בין שם הצבע לטמפרטורת הצבע אינה תקנית והיצרנים השונים מציינים על האריזות מגוון ניסוחים. בדרך כלל על גבי אריזת נורה פלואורסצנטית קומפקטית המפיקה אור "לבן חם" מצוין "Warm White" או טמפרטורת צבע של 2700K. שם צבע האור משתנה גם בהתאם למדינה. לדוגמה אור "לבן חם" מכונה בארצות הברית "Soft White" ובישראל מכנים אותו בפשטות "אור צהוב".
איכות הסביבה
ייצור של נורה פלואורסצנטית קומפקטית צורך יותר אנרגיה אך משך חייה הארוך מפצה על כך.
גזי חממה
נורה פלואורסצנטית קומפקטית צורכת פחות חשמל מנורת להט המפיצה עוצמת אור שווה לה. במדינות בהן רוב החשמל מיוצר משריפת פחם, החלפת נורת להט בנורה פלואורסצנטית קומפקטית יכולה להפחית את יצור החשמל ועל ידי כך גם את כמות גזי החממה הנפלטים ביצור החשמל. לדוגמה, אם בארצות הברית כל משק בית יחליף נורת להט אחת בנורה פלואורסצנטית קומפקטית ההפחתה בפליטת גזי החממה תהיה שווה להורדת 3.5 מיליון מכוניות מהכביש.
מיחזור
נורה פלואורסצנטית קומפקטית מכילה כספית לצורך יצירת הקרינה האולטרה הסגולה שמאירה את הציפוי הזרחני. חדירה של כספית למי התהום נחשבת מסוכנת לבריאות בני האדם ומזהמת את פני הקרקע. כמו כן, האלקטרוניקה שמשמשת להפעלת הנורה מכילה גם היא חומרים כמו עופרת, ומתכות רעילות אחרות וכן הפלסטיק שממנו עשוי המארז שמכיל את האלקטרוניקה שמאפשרת להן לעבוד עם בתי נורה לנורות ליבון, אשר ייצורם מזהם מאוד את הסביבה, ולכן לאחר השימוש אין להשליך את הנורה עם שאר האשפה, אלא לפנות אותה למיחזור באופן בטוח תוך שמירה על שלמותה. כיום אין בישראל שירות כזה אולם המשרד להגנת הסביבה נותן את דעתו לנושא.
יום אחרון
יום אחרון הוא שיר שנכתב על ידי המשורר אברהם שלונסקי והופיע בספר שיריו "על מילאת" ב-1947. השיר הולחן על ידי מאיר אריאל ושלום חנוך. השניים, בני קיבוץ משמרות, התבקשו להכין שיר למופע בקיבוץ לרגל חג סוכות, והחלו להלחין את השיר בדוחק של זמן תוך שהם מלחינים 'שורה שורה' (שורה אריאל, שורה חנוך, וכן הלאה)
השיר בוצע במהלך השנים על ידי מספר אומנים. הוא הוקלט לראשונה ב-1967 על ידי חנוך, מנחם זילברמן ואלי מגן. לאחר מכן הקליט אותו אריק איינשטיין פעמיים ושתיהן בעיבודו של שם טוב לוי: לראשונה בעיבוד תזמורתי שלא הופץ ב-1973 ובשנייה בביצוע המוכר והמזוהה ביותר מתוך האלבום "שירים" שיצא לאור ב-1975.
פרשנות
בין שלל הפרשנויות שהוצעו לשיר נטען שהשיר עוסק באבל על אובדן של מישהו, שיר פרידה של אדם מהחיים, על אהבה שנגמרה או על יכולת יצירה שכבתה.
אימרה לוואי
אימרה לוואי (בהונגרית: Lévai Imre; היידובסרמן, 2 באוגוסט 1924 – מישקולץ, 10 בספטמבר 2012) היה מהנדס מכונות יהודי-הונגרי, פרופסור באוניברסיטה.
קורות חיים
אימרה לוואי נולד במשפחה יהודית מתבוללת. אביו היה חקלאי, אמו עקרת בית. בשנת 1943 סיים את לימודיו במגמה הריאלית של בית הספר התיכון "בוצ'קאי אישטוואן" בעיר הולדתו. לאחר סיום לימודיו זכה במלגה מחברת בת של מפעל מכונות אנגלי בדברצן.
בשל יהדותו ותקופת מלחמת העולם השנייה, למד באוניברסיטה רק לאחר השואה וקיבל את התואר בהנדסת מכונות באוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה וכלכלה רק בשנת 1950. לאחר מכן, ב-1950, הצטרף למחלקה להנדסת מכונות באוניברסיטת מישקולץ. עשר השנים הראשונות שלו ב"אוניברסיטה הטכנית של התעשייה הכבדה" (לשעבר Mátyás Rákosi Heavy Industry Technical University) עלו בקנה אחד עם הקמת הפקולטה להנדסת מכונות. במהלך תקופה זו, בהדרכתו של פרופסור זנו טרפלאן, עבודתו כיסתה את פיתוח תוכניות הלימוד של המחלקה, הכנסת מקצועות חדשים ופיתוח שיטות הוראה מתאימות. הוא חיבר בשנים אלו את מקצוע "רכיבי מכונה מיוחדים", שבו נוסדו הנושאים:
הוא היה מהראשונים שהכירו בכך שחינוך איכותי יכול להתבסס רק על מחקר מעמיק. כך, בשנות ה-50 של המאה ה-20, כשהתנאים לכך עדיין בקושי התקיימו, החל את פעילות המחקר המדעית שלו. בתקופה זו עבד גם במשרד התכנון של מפעל המכונות דיושג'ר, שם עסק בעיקר במנועים ובבקרה הידראולית. בשנת 1960 היה הוא מהראשונים שקיבלו "דוקטורט טכנולוגי". נושא עבודתו היה "עקרון גיאומטריית הילוכים וייצור גלגלים גליליים לא עגולים". הוא מונה לפרופסור חבר באוניברסיטה בשנת 1963.
בין השנים 1963-1967 מילא את תפקידי סגן הדקאן. במהלך בתקופה זו ההכשרה בפקולטה להנדסת מכונות התמקצעה יותר. בהתאם לצורכי התעשייה דאז, נוצרו המגמות של מכונאי תעשייה כימית ומכונות כלים, וכך, בנוסף להכשרת טכנולוג ייצור מכונות, פותחה גם הדרכת עיצוב מכונות ותכנון תהליכים. בתקופה זו הורחבה עבודת המחקר המדעי של המחלקות ונוצרו קשרים בינלאומיים, בהם נטל חלק משמעותי. בעבודת המחקר שלו הוא התמקד בעיקר במשימות גיאומטריית גלגלי השיניים. הוא פרסם מאמרים רבים ונתן הרצאות בכנסים, הן בהונגריה והן בחו"ל. כל זה הוביל לעובדה שבשנת 1966 קיבל את הדוקטורט גם במדעים הטכניים עם עבודת הדוקטורט שלו שכותרתה "גלגלי שיניים שניתן לסובב בעזרת כלי ישר קצוות המיישם העברת תנועה משתנה בין סרנים בעלי שיניים". בין השנים 1966-1984 היה ראש מחלקת "ציוד התחבורה" באוניברסיטה. ב-1968 מונה לפרופסור מן המניין באוניברסיטה, ובין השנים 1969-1972 מילא גם את תפקידי סגן הרקטור לחינוך באוניברסיטה. בין השנים 1974–1983 היה דקאן הפקולטה להנדסת מכונות. כבר בסוף שנות ה-60 ותחילת שנות ה-70 הבין לוואי שהשימוש במחשבים בעבודת המחקר שלו מייצג אופק חדש. לפיכך, הן האפשרויות לפתור משימות גיאומטריית ציוד שהובאו עמו מהמחלקה לרכיבי מכונות והן הבדיקה הדינמית של מכונות טיפול בחומרים הוגדלו משמעותית על ידי שימוש בהליכי מחשב. הדבר גם איפשר למחלקות בפקולטה להיות מעורבות רחבה בניהול תהליך תכנון התעודה. החלה הכנסת טכנולוגיית המחשוב וגישת המחשוב לחינוך, שבהן היה לו תפקיד יוזם ותיאום משמעותי.
ב-1984, לאחר פרישתו, הוא השתלב באופן פעיל בהנחיית והכשרת דוקטורנטים, ביצע תפקידי מנהיגות מדעית ונתן הרצאות לסטודנטים לדוקטורט. הוא היה חבר במועצה הציבורית שהוקמה על ידי האקדמיה ההונגרית למדעים למשך קדנציה אחת בשנים 1994-1997. הוא השתתף בוועדות מומחים של OTKA וכן בוועדות האשרור שהוקצו על ידי ועדות ההסמכה ההונגריות. לוואי היה המייסד והנשיא הראשון של מועצת הפרופסורים של אוניברסיטת מישקולץ, כפורום ציבורי, בשנים 2001–2004.
ג'ון גילהולי
ג'ון גילהולי (באנגלית: John Gilhooly; נולד ב-15 באוגוסט 1973) הוא המנהל האמנותי והמבצעי של ויגמור הול, אתר מרכזי למוזיקה קאמרית בלונדון. כשגילהולי התמנה למנהל האמנותי של ויגמור הול בשנת 2005, הוא היה "המנהל הצעיר ביותר של אולם קונצרטים בעל שם עולמי".
השכלה
גילהולי, יליד קאסֶלְקוֹנֶל, מחוז לימריק באירלנד, למד באוניברסיטת קולג' דבלין היסטוריה ומדעי המדינה. משם המשיך ללימודי שירה כטנור בקולג' העירוני למוזיקה של דבלין ובבית הספר ליינסטר למוזיקה, בהדרכת זמרת הסופרן ורוניקה דון.
קריירה
לפני שהצטרף לוויגמור הול, עבד גילהולי בארגון אירועים וקונצרטים במרכז הבינלאומי של הארוגייט ואחר במרכז אקסל המושקע מאוד בדוקלנדס בלונדון.
בשנת 2000, התמנה למנהל ביצועים של ויגמור הול למנהל האמנותי אותו זמן, ויליאם ליין. ב-2005, בגיל 32, הוסיף גילהולי לתפקידו את משרת המנהל האמנותי, הצעיר ביותר בעולם שהתמנה לתפקיד זה באולם קונצרטים קלאסיים.
גילהולי הוא יושב-ראש (מתנדב) של האגודה הפילהרמונית המלכותית., אגודת צדקה רשומה בממלכה המאוחדת ואחת מאגודות המוזיקה הוותיקות בעולם. הוא מכהן בתפקיד זה מאז 2010. גילהולי גם יושב לעיתים קרובות בחבר השופטים בתחרויות בינלאומיות. ביוני 2019 ישב בראש חבר השופטים בתחרות השירה "זמר העולם" של שירות השידור הבריטי בקרדיף. כן כיהן כיושב ראש של תחרות השיר הבינלאומית הדו-שנתית של האופרה העצמאית/ויגמור הול לשנת 2019 ותחרות רביעיית המיתרים של ויגמור הול. הוא מעוטר באותות הוקרה רבים.
Sinatra's Sinatra
Sinatra's Sinatra הוא אלבום מאת הזמר האמריקאי פרנק סינטרה, זהו אלבום האולפן ה-37 של סינטרה וה-10 בחברת ההקלטות רפרייז רקורדס. האלבום הוקלט בשנת 1963.
האלבום מכיל שירים שאותם הקליט סינטרה בעבר בחברות קולומביה רקורדס וקפיטול רקורדס. האלבום יצא בזמן ששתי החברות שלעיל הוציאו אלבומי אוסף עם להיטי עבר של סינטרה בהקלטות המקוריות שלהן, המכירות של אלבומים אלה עלו יפה וסינטרה ניסה גם כן לקחת חלק בגל הנוסטלגיה של מעריציו. סינטרה אסף כמה משיריו המצליחים והידועים ביותר והקליט אותם מחדש, בין שירי האלבום היו גם שני שירים חדשים. את האלבום ארגן נלסון רידל שגם ניצח על התזמורת.
לואי פרמו
לואי פרמו (בצרפתית: Louis Frémaux; 13 באוגוסט 1921, אר-סיר-לה-לי, צרפת ‒ 20 במרץ 2017) היה מנצח צרפתי. פרמו היה מנצחה של התזמורת הסימפונית של ברמינגהאם לפני סיימון ראטל. בתקופת כהונתו של פרמו השתפרו המוניטין של התזמורת, מגמה שנמשכה גם אצל סיימון ראטל.
אור (דעת)
אור הוא מושג פילוסופי, בין השאר במחשבת ישראל ובקבלה. בהגות, מאז העת העתיקה מושאל האור, שהוא עצם חומרי, לתיאור וכינוי המושגים: דעת, נפש, הכרה ברורה, נבואה, רוחניות ואלוהות. ראשית ההבחנה בין אור חומרי לבין אור רוחני, בהגות העת העתיקה, למשל בתנ"ך.
בימי הביניים
רבי סעדיה גאון בספרות אמונות ודעות כתב על. רבי יהודה הלוי, ריה"ל, תיאר את תהליך קבלת הנבואה של משה רבנו כאור רוחני אשר חדר אל נפשו והוקרן כאור גשמי בפניו:
.
הרמב"ם, רבי משה בן-מימון, השתמש במונח אור, ובמשמע זה, כדי להבחין בין דרגות נבואה שונות בספרו מורה נבוכים, לגבי מדרגה נמוכה של נבואה, כתב:
בעת החדשה
בראשית העת החדשה, נוצרה בצפת קבלת האר"י ותלמידיו; שאחד מנושאיה הוא הבריאה, ומה שקדם לה בטרם שעלתה ברצונו של האל. תלמיד האר"י רבי חיים ויטאל אשר חי במפנה המאות ה-15 - ה-16, כתב בספרו עץ חיים, על הגדרת מהותו "אור עליון פשוט" שהוא גם "אור אינסוף":.
עם זאת בספרו קל"ח פתחי חכמה מדגיש הרמח"ל כי אין להבין את המושג אור כמהות פיזית, ואין המונח אלא התיאור הקרוב ביותר שניתן להעלות במחשבה, כלשונו:
במאה ה-20, תפיסת האור כרוחניות בוטאה בספריו של הראי"ה קוק, וכותריהם: אורות (תרפ"א-1921), אורות התשובה (תרפ"ה-1925), אורות התורה (ת"ש 1940), אורות הקודש (תשכ"ג-תשל"ג 1973-1962).
עמנואל הרומי
עמנואל בן שלמה בן יקותיאל הצפרוני (נודע כעמנואל הָרוֹמִי, באיטלקית: Manoello Giudeo, "עמנואל היהודי"; נולד סביב שנת 1260 ברומא, מת בין 1328–1336, באזור פרמו שבמארקה?) היה משורר, סופר, בלשן ופרשן מקרא יהודי-איטלקי. יצירתו הגדולה "מחברות עמנואל" נודעה בתפוצה רחבה בשלהי ימי-הביניים, והייתה מהחיבורים הספרותיים העבריים הראשונים שזכו למהדורת דפוס. מוכר גם בשל פירושיו למקרא, ובמיוחד פירושו לספר משלי.
קורות חייו
מקור המידע העיקרי על חיי עמנואל הוא ספרו "מחברות עמנואל" עצמו. "המחברות" מכילות קטעים אוטוביוגרפיים רבים, והדברים להלן מבוססים ברובם על הכתוב בהן, אלא אם כן נאמר אחרת. קשה לאשש את מהימנות תיאוריו של עמנואל בשל מחסור במקורות חיצוניים, ובמקרים מסוימים יש מקום לחשד שתיאור עלילותיו הבדיוניות איננו תואם את קורותיו ההיסטוריות.
עמנואל נולד ברומא במחצית השנייה של המאה ה-13. על עיר מוצאו הוא מעיד בשער הראשון של יצירתו הגדולה, "המחברות": "וּשְׁמִי עִם מוֹלַדְתִּי / אַגִּידָה לִמְּבִינִים // שֵׁם עִירִי הִיא כִתִּים [רומא] / עַמִּי הֵם רוֹמָנִים" (א 590–591). על אביו שלמה ואימו יושׂטה לא ידוע דבר מלבד שמם. נשא אישה רמת יחס, שבשמה הוא אינו נוקב, אך מזכיר שהוריה נקראו רבי שמואל וברוניטה (בכתבי יד מסוימים: ברוריה). חמיו שמואל היה מחשובי קהילת רומא, והוא מקונן על מותו במחברת יג, ומזכירו בין הצדיקים בגן העדן במחברת כח ("התופת והעדן"). נראה שהיו לו יותר משני בנים, שעל אחד מהם חיבר שתי קינות; ייתכן שגם אשתו מתה בעודו בחיים.
בצעירותו למד אצל בנימין (אולי בנימין בן-יואב) וככל הנראה גם אצל ר' זרחיה חן מברצלונה. הוא עצמו מייחס השפעה רבה על השכלתו לבני דודו, יהודה בן משה רומנו ואחיו דניאל (למשל במחברת יב 46–54, כח 739). היה למדן ושקדן מנעוריו, ורכש השכלה רחבה במקצועות שונים. במחברת הראשונה הוא מתהדר, בין היתר, בבקיאותו בחשבון, גאומטריה ("חכמת התִּשְׁבּוֹרֶת"), אסטרונומיה, תורת עיבור השנים; בידיעותיו בספר יצירה, ספר הבהיר וספרי הרמב"ם; ובמחברת זו ואחרות הוא מטעים את ידיעותיו בספרי אריסטו ובחכמת הדקדוק. עמנואל מוצג גם כרופא בשתי מחברות (יא, כג), אולם שתיהן סאטיריות במובהק ואין ללמוד מהן שעסק ברפואה לפרנסתו. היכרותו עם הספרות העברית של תור הזהב של יהודי ספרד ניכרת בדבריו על שירי אבן גבירול והתייחסותו לספר "תחכמוני" של יהודה אלחריזי כמודל עיקרי לכתיבתו (הקדמת המחבר ל"מחברות", שורות 35–39). המחברות מעידות גם על היכרותו עם יצירות נוספות בנות התקופה (חובת הלבבות, מבחר הפנינים, בן המלך והנזיר, ספרי שם טוב אבן פלקירה ועוד).
נראה שבמחצית השנייה של חיי עמנואל חלה תפנית לרעה בקורותיו. על פי המחברות, הוא הפסיד את כל רכושו בעקבות ערבות לחבר (א 44–58). בשל הלוואות שלא היה יכול להחזיר נאלץ לעזוב את רומא ונדד בערי איטליה הצפונית והתיכונה. לא יאוחר משנת 1318 הגיע לפרמו שבמארקה, שם מצא פטרון נדיב (המכונה במחברות "השׂר") שאירחו ועודדו לכנס את יצירותיו השיריות בספר, הוא הספר שנודע לימים כ"מחברות עמנואל". לאחר זמן מה עזב את בית השר מסיבות שאינן ידועות, ונדד עוד עשור ברחבי איטליה. סביב שנת 1328 חזר אל בית השר מפרמו – שנה זו נזכרת פעמיים במחברות (כד 347, כז 153–154), ונראה שבה ערך את יצירתו בבית השר. מסונטות איטלקיות אודות מותו של עמנואל שהחליפו בוזונה דה גוביו וצ'ינו דה פיסטויה, מסתבר שנפטר לפני שנת 1336, היא שנת מותו של צ'ינו.
כתביו ויצירתו
חיבורו הראשון, "ספר בביאור צורת האותיות", אבד. חיבור שני, "אבן-בוחן", העוסק בפרשנות כתבי הקודש, במשמעויות השונות של הפעלים בבניינים שונים, עם הוספת, השמטת ושיכול אותיות, ובשאלות בלשניות נוספות. חשובים יותר פירושיו לכל (או רוב) ספרי המקרא. בהמשיכו את מסורת הכתיבה של ההוגים הנוצרים והיהודים בני זמנו, פירש עמנואל הרומי את התנ"ך על דרך האלגוריה, ובחן את משמעויותיו הסימבוליות והמיסטיות, תוך שהוא שואף למצוא בהן את השקפותיו הפילוסופיות והדתיות, אך בד בבד מבלי להתעלם כליל מהפשט, היינו משמעותם המילולית של הפסוקים. ערכם העיקרי של פירושיו טמון בעובדה שרוחב אופקיו והיכרותו עם כתיבתם של הוגים גדולים אחרים בני התקופה איפשרו לו להנגיש באמצעות פירושיו את כתביהם לכלל האוכלוסייה היהודית.
מחברות עמנואל
עמנואל הרומי נודע בעיקר בשל ספרו "מחברות עמנואל". חיבור זה דומה בסגנונו למקאמה, צורה ספרותית המשלבת בין פרוזה בחרוזים ושירים, ועמנואל טוען במפורש שעיצב אותה על פי הדגם של ספר תחכמוני ליהודה אלחריזי. ביצירה מתאר עמנואל נושאים מחיי המחבר ובני תקופתו, והוא משקף את החיים בניצני תקופת הרנסאנס. הספר מכיל דברי מוסר ולצדם הלצות, שירים דתיים באופיים ושירי חול, שירי אהבה וחשק ודברי מדע. עמנואל היה כנראה הראשון שהכניס לשירה העברית את הסונטה, שהייתה מקובלת בשירה האיטלקית בזמנו. בגלל אופיו עורר הספר מחלוקת בקהילה היהודית, ורבי יוסף קארו אסר בספרו "שולחן ערוך" לקרוא בו, וכינה את ספריו בין יתר ספרי מליצות ומשלים בעלי שיחות חולין ודברי חשק.
על שמו נקראים רחובות בתל אביב ובחיפה.
אי ג'יאנליאן
אי ג'יאנליאן (בסינית: 易建联; נולד ב-27 באוקטובר 1987 בגואנגדונג) הוא כדורסלן סיני, המשחק בקבוצת גואנגדונג סאות'רן טייגרס מליגת העל הסינית. הוא משחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר.
מי קולחין
מי קולחין הם מי שפכים (ביוב, פסולת תעשייתית וכו') אשר עברו תהליכי טיהור וסינון על מנת לבצע בהם שימוש חוזר. המים מוזרמים באמצעות צינורות ממערכת הביוב לנקודות הטיפול השונות.
טיהור שפכים
מפעלי טיהור עורכים בשפכים תהליכי סינון, שיקוע ופירוק שונים, אשר מעלים את איכות המים בהם בעשרות מונים.
אי ג'יאנליאן
קריירת המועדונים
אי ג'יאנליאן נולד לאי ג'ינגליו ולמיי מיילינג, שהיו שניהם שחקני כדוריד בעברם. הוריו לא רצו לשלוח אותו בתחילה לבית ספר לספורט, אך לאחר שמאמן בית הספר המקומי לספורט צפה בו במשחק כדורסל רחוב, הוא שכנע את הוריו של ג'יאנליאן לשולחו להתאמן בצורה מקצוענית.
בשנת 2002 הוזמן אי על ידי אדידס, שרצתה להחתימו על חוזה חסות, למחנה מיוחד לזיהוי כישרונות שלה בטינק שבניו ג'רזי, שם הוא התחרה נגד השחקנים הבכירים מליגת התיכונים של ארצות הברית.
מי קולחין
שימושים במי קולחין
השימוש העיקרי של מי קולחין הוא בענף החקלאות, בו לא נדרשים מים באיכות המקסימלית. "מי קולחין להשקיה", כלומר מי שפכים שטוהרו תחת פיקוח, משמשים להשקיית גידולים חקלאיים, ביניהם המיועדים למאכל אדם.
מלבד זאת, שימוש במי קולחין תורם לניצול יעיל של מים, המשמעותי למקומות הדלים במקורות מים. מכיוון שמים אלה מכילים חומרים שונים המסייעים להשבחת הקרקע, נחסך הצורך באמצעי דישון.
אי ג'יאנליאן
קריירת המועדונים
מאוחר יותר באותה שנה חזר אי לסין, והצטרף לקבוצת גואנגדונג סאות'רן טייגרס בליגת ה-CBA. בעונתו הראשונה בקבוצה,, הוא השיג ממוצעים של 3.5 נקודות ו-1.9 ריבאונדים למשחק, ושיפר את ממוצעיו ל-7.3 בנקודות ובריבאונדים בסדרת הגמר של הליגה, שבה הפסידה הקבוצה לבאיי רוקטס. הוא זכה בתואר "רוקי השנה" של הליגה. בעקבות הכישורים שהפגין אי, הוא נחשב בתקשורת לממשיך דרכו של יאו מינג.
בשלוש העונות הבאות הוביל אי את קבוצתו לזכייה בשלוש אליפויות רצופות של ה-CBA, וב-2006 אף זכה בתואר ה-MVP של סדרת הגמר. בעונת הוא קבע ממוצעים של "דאבל דאבל" של 24.9 נקודות ו-11.5 ריבאונדים למשחק ונבחר ל"שגריר הליגה" של העונה, אך הפסיד עם גואנגדונג בסדרת הגמר של הליגה לבאיי רוקטס.
לאחר מכן נרשם אי לדראפט ה-NBA 2007, ונבחר על ידי מילווקי באקס במקום השישי. אי דחה את חתימתו על החוזה במילווקי במספר חודשים, לפני שהסכים עם ראשי הקבוצה על תנאי החוזה באוגוסט 2007. בעונתו הראשונה ב-NBA השיג אי ממוצעים של 8.6 נקודות ו-5.2 ריבאונדים למשחק, ובנוסף זכה בתואר "רוקי החודש" של הליגה בדצמבר 2007. בראשית חודש אפריל הוא נפצע בברכו ונאלץ להיעדר עד לסיום אותה עונה.
קטינה פקסינו
קטינה פקסינו (ביוונית:  Κατίνα Παξινού; 17 בדצמבר 1900 – 22 בפברואר 1973) הייתה שחקנית קולנוע ותיאטרון יווניה זוכת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ופרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1943 על הופעתה בסרט "למי צלצלו הפעמונים". פקסינו הייתה לשחקנית היווניה היחידה בהיסטוריה שזכתה בפרס האוסקר.
אי ג'יאנליאן
קריירת המועדונים
ביוני 2008 עבר אי לניו ג'רזי נטס. הוא הפגין יכולת טובה בחודשים הראשונים של עונת, אך בינואר סבל מפציעה נוספת שהשביתה אותו ממשחק למשך שישה שבועות. בבחירות למשחק האולסטאר הוא סיים במקום השלישי בהצבעת האוהדים לפורוורד הפותח של נבחרת המזרח, אם כי רבים ייחסו זאת לסינים הרבים שהצביעו בעבורו. לאחר חזרתו מהפציעה הוא לא הצליח לשחזר את יכולתו מהתקופה שלפניה ואיבד את מקומו בחמישייה הפותחת. הוא סיים את העונה עם ממוצעים של 8.6 נקודות ו-5.3 ריבאונדים למשחק.
קטינה פקסינו
ביוגרפיה
פקסינו נולדה בשם אקטריני קונסטנטופולו בעיר פיראוס, יוון. החלה את דרכה בתחום הבידור כזמרת אופרה, היא הופיעה לצידו של המנצח הנודע דימיטרי מיטרופולוס. עשתה הסבה לתחום המשחק ולמדה את המקצוע ב"תיאטרון הלאומי של יוון" שבאתונה. היא הייתה לשחקנית התיאטרון המצליחה ביותר ביוון עם הופעות מרשימות בהצגות "הדוד וניה" ו"האב". על מנת לקדם את עצמה מקצועית נסעה פקסינו להופיע בבמות התיאטרון הנחשבות בלונדון. היא לא יכלה לחזור למולדתה בפרוץ מלחמת העולם השנייה לכן בחרה להגר לארצות הברית.
בשנת 1943 נבחרה פקסינו על ידי במאי הקולנוע המצליח סם ווד לשחק בדרמה הקולנועית "למי צלצלו הפעמונים" המבוססת על רומן בשם זה. הופעה זו בתפקיד פילאר מגלת העתידות הייתה הופעת הבכורה של פקסינו בהוליווד. בעבורה זכתה פקסינו בפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר (הייתה לזוכה הראשונה בתולדות הפרס) ובפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר. פקסינו היא השחקנית היווניה היחידה עד היום שזכתה בפרס האוסקר.
אי ג'יאנליאן
קריירת המועדונים
בראשית עונת סבל אי מפציעה נוספת, שבגינה השתתף ב-52 משחקים בלבד. עם זאת, לאחר חזרתו מהפציעה הפך לאחד מהשחקנים המובילים של ניו ג'רזי והשיג ממוצעים של 12 נקודות ו-7.2 ריבאונדים למשחק. השיפור ביכולתו האישית לא עזר לקבוצה שסיימה את העונה עם המאזן החלש בליגה - 12 ניצחונות בלבד ו-70 הפסדים. לאחר אותה עונה עבר אי לקבוצת וושינגטון ויזארדס, שבתמורה העבירה לניו ג'רזי את קווינטין רוס.
קטינה פקסינו
ביוגרפיה
פקסינו בחרה לשחק בהצגות בברודוויי ולא פיתחה קריירת משחק הוליוודית ענפה. היא מיעטה להופיע בסרטים והתפרסמה רק בדרמות " האבל יאה לאלקטרה" של דאדלי ניקולס בתפקיד כריסטינה לצידה של רוזלינד ראסל ו"נסיך השועלים" של הנרי קינג בתפקיד מונה קוסטנזה אמו של אנדראה אורסיני (טיירון פאוור).
פקסינו הופיעה בהפקות הקולנוע האירופאיות "רוקו ואחיו" של לוקינו ויסקונטי בתפקיד רוסריה אלמנת משפחת פרדוני ו"מר ארקדין" של אורסון וולס.
אי ג'יאנליאן
נבחרת לאומית
אי שיחק לראשונה עבור נבחרת סין באולימפיאדת אתונה 2004. הוא השתתף עמה גם באליפות העולם בכדורסל בשנת 2006. הוא השיג בטורניר זה ממוצעים של 6 נקודות ו-6 ריבאונדים למשחק, והופעותיו הרשימו מאוד את ראשי הנבחרת הסינית ואת מאמני הנבחרות האחרות. במשחקים האסיאתיים שהתקיימו בדוחא בהמשך אותה שנה, זכה אי עם נבחרת סין במדליית הזהב.
קטינה פקסינו
ביוגרפיה
פקסינו נפטרה באתונה ממחלת הסרטן ב-22 בפברואר 1973 בגיל 72. נקברה ב"בית הקברות הראשון של אתונה".
אי ג'יאנליאן
נבחרת לאומית
אי השתתף עם נבחרת סין גם באולימפיאדת בייג'ינג 2008. בשלב הבתים הוא השיג "דאבל דאבל" במשחק מול אנגולה וקלע את הסל המכריע במשחק הניצחון מול גרמניה, שהעלה את נבחרתו לרבע הגמר שם הפסידה לנבחרת ליטא. הוא סיים את הטורניר עם ממוצעים של 9 נקודות ו-7.5 ריבאונדים למשחק. באליפות אסיה 2009 זכה אי עם נבחרת סין במדליית הכסף.
עומר טישלר
עומר טישלר (נולד ב-1975) הוא קצין בצה"ל בדרגת תת-אלוף ששירת כראש להק מבצעי אוויר ומיועד לתפקיד ראש להק המטה.
ביוגרפיה
טישלר נולד בכרמיאל, בן לאב עורך דין ואם מדריכה לפלדנקרייז. התגייס לצה"ל בשנת 1993, וסיים קורס טיס בשנת 1995 במגמת קרב. הוכשר כטייס F-16 ולאחר מכן עבר הסבה למטוסי F-15I. הוא פיקד על קורס האימון המתקדם של טייסי הקרב. בשנת 2002 יצא ללימודים אקדמיים וסיים תואר ראשון בהנדסה ביו-רפואית באוניברסיטת תל אביב. לאחר הלימודים פרש מצה"ל ועסק בתחום ההיי-טק.
במלחמת לבנון השנייה שירת כטייס מילואים בטייסת F-15I. לאחר המלחמה חזר לשירות הקבע ומונה לסגן מפקד טייסת 105. ב-2011 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד טייסת 140. בשנת 2013 מונה למפקד טייסת 119. ב-2015 מונה לראש ענף במטה המבצעי של חיל האוויר. ב-2016 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד מחלקת השתתפות בלהק השתתפות ומסוקים. ב-30 ביולי 2017 מונה למפקד בית הספר לטיסה, ושימש בתפקיד עד 13 באוגוסט 2018. ב-30 ביולי 2019 הועלה לדרגת תא"ל ומונה למפקד בסיס נבטים. בספטמבר 2021 מונה לראש להק מבצעי אוויר, תפקיד אותו מילא עד ל-9 באוגוסט 2023.
בסיס פעולה מרכזי
לעיתים קרובות נקבע בסיס הפעולה המרכזי בעיר בה שוכנים משרדיה של החברה, או בנמל התעופה המרכזי במדינת הדגל של החברה, ולחברות תעופה מסוימות עשוי להיות יותר מבסיס פעולה מרכזי בודד. לעיתים קרובות משתמשת החברה בבסיס הפעולה המרכזי גם כמרכז לחניית מטוסים, לאחזקתם ולאחסונם, או כמרכז הדרכה, ועל פי רוב היא מעניקה בו שירותים נוספים לנוסעים כמו טרקליני אירוח.
יתרונות
מקורו של הביטוי במובן "צומת בין טיסות", בא מעולם התעופה האזרחית בארצות הברית, ובמשמעות זו נודעת לו חשיבות כלכלית ושיווקית הנוגעת לא רק לריכוז הצד התפעולי של פעולות החברה, אלא גם לתכנון לוחות הזמנים והשמת המטוסים בקווי השירות. חברות תעופה שחלק ניכר מפעולתן הוא בהפעלת טיסות פנים, אינן יכולות לקיים קווי טיסה ישירים בין כל יעדיהן, שכן הדבר אינו כדאי מבחינה כלכלית ותפעולית. על כן הן מבססות את רשת השירות שלהן על בסיס פעולה מרכזי, אחד או יותר, הפועל בהתאם לעקרון חישורי הגלגל. בסיס פעולה כזה חייב לאפשר מעבר בין טיסות רבות, תוך תזמונן באופן סביר, ובאופן שלא יאריך בצורה בלתי סבירה את משך ומרחק הטיסה בין נקודות המוצא והיעד, לו היו מקושרות זו לזו בטיסה ישירה.
גם לחברות גדולות שעיקר פעולתן בטיסות בינלאומיות יש בסיס פעולה מרכזי המשמש, בגלל היקף טיסותיהן הנרחב, כצומת להחלפת טיסות. על אלה נמנים לדוגמה נמל התעופה הית'רו כצומת טיסות של בריטיש איירווייז או נמל התעופה הבינלאומי של פרנקפורט כבסיסה המרכזי של חברת לופטהאנזה. אולם יש חברות תעופה בהיקף בינוני שגם להן בסיס פעולה מרכזי הפועל כצומת. חברת אייסלנדאייר מנצלת את מיקומה של איסלנד בין אירופה לצפון אמריקה למטרה זו, ומסיבה זו היא מקפידה על הצגת רשת טיסותיה בהיטל מתאים (ראו תמונה). החברה מבססת חלק ניכר ממדיניותה בשיווקה של רייקיאוויק כצומת טיסות בין היבשות, ולוח הזמנים שלה מותאם למטרה זו. חברת תעופה בינונית נוספת המשווקת את עצמה בהסתמך על מדיניות זו, היא אתיופיאן איירליינס המדגישה את מיקומה של אדיס אבבה כצומת נוח להחלפת טיסות בין יעדים שונים ברחבי אפריקה והמזרח התיכון.
יתרון נוסף של עקרון הצומת הוא בהתאמת המטוסים לקו השירות ולנפח התנועה בו. מטוסים קטנים יחסית ישמשו לטיסות קצרות או ליעדים שהיקף התנועה אליהן קטן יחסית, בעוד שמטוסים רחבי גוף ישמשו לטיסות ארוכות ולטיסות בין יעדיה העיקריים של החברה, או בין בסיסי פעולתה המרכזיים. במובן זה מממש בסיס הפעולה המרכזי את עקרון ההזנה (Feeding) בתחבורה, שבו קווים משניים מזינים יחדיו את הקווים העיקריים, פעמים רבות באמצעות מסופים.
גם לבריתות חברות תעופה יש בסיסי פעולה מרכזיים, הפועלים לפי אותו עקרון, והמבוססים על בסיסי החברות בברית. בנוסף, על מנת לחסוך בהוצאות וליעל את השירות, שוב אין צורך בכך שכל אחת מחברות הברית תטוס לכל יעדיהן של החברות האחרות, אלא די בקביעת בסיס משני בקצה רשת השירות של שתי החברות, בו טיסותיהן יפגשו. כך לדוגמה פוגשות טיסותיהן של חברות תעופה אירופיות את טיסותיהן של חברות מאוקיאניה בדרום-מזרח אסיה.
חסרונות
ברור שעקרון הצומת כרוך בחוסר נוחיות מסוימת לציבור הנוסעים הנאלצים לטוס בשתי טיסות או יותר, כדי להגיע מנקודת המוצא לנקודת היעד, אף על פי שמבחינה טכנית אין מניעה בהפעלת טיסה ישירה בין שתי הנקודות. השיטה גם מגדילה את הסיכון לאובדן כבודה, וגורמת לעיוות נתוני תנועת הנוסעים, שכן כל נוסע נספר מספר פעמים.
גם מבחינה כלכלית השיטה אינה חפה מבעיות. מבחינת עלות נוסע/מרחק נחשבים קווי טיסה קצרים ליקרים יותר לתפעול מקווי טיסה ארוכים, והעובדה שקו השירות מורכב משתי טיסות נפרדות או יותר, אינה משפיעה בהכרח על התמורה המשתלמת לחברה עבור כרטיס הטיסה. בנוסף, שיבושים בתנועה בבסיס הפעולה המרכזי משבשים את כל רשת השירות של החברה הפועלת בו כצומת, ואיחורים בטיסות המזינות עשויים להיגרר לטיסות ההמשך. העובדה שנמל התעופה עמוס משפיעה גם על הוצאות החברות, שמטוסיהן מתעכבים על מסלולי ההסעה בהמתנה להמראה, וכן נדרש טיפול "כפול" בכל נוסע (כבודה, ארוחות ולעיתים גם שלב בידוק ורישום נוסף).
יוסף קלארווין
יוסף קלארווין (6 בפברואר 1893 – 9 בספטמבר 1970). היה אדריכל ישראלי שתכנן בין היתר את הר הרצל וקבר הרצל, את בניין ממגורות דגון ואת משכן הכנסת.
ביוגרפיה
בשנת 1933 עלה לארץ ישראל בעקבות עליית הנאצים לשלטון והתגברות האנטישמיות בארצו.
עם עלייתו ארצה, בשל הניסיון העשיר שצבר במולדתו, השתלב קלארווין בשוק העבודה הארץ ישראלי ובכך נטל חלק פעיל במפעל הבנייה הציוני בימי היישוב. כחלק מתפיסת עולמו, תרם קלארווין מניסיונו לדור האדריכלים של העתיד, עת לימד במחלקה לאדריכלות בטכניון שבחיפה. ביוני 1939 הגיש בקשה לקבלת אזרחות ארץ ישראלית וזו הוענקה לו בספטמבר של אותה שנה.
עיקר עבודותיו התמקד במבני ציבור ומסחר וכן בתוכניות אב ליישובים ולאתרים שונים ברחבי הארץ, יחד עם זאת פעל גם עם המגזר הפרטי ותכנן בתים פרטיים. קלארווין שיתף פעולה ותכנן רבות עבור שלטונות המנדט הבריטי וכן עבור המוסדות הציוניים.
בשנת 1959 התמנה כחבר האקדמיה לאדריכלות בפריז.
משנת 1960 ועד מותו התגורר בדירה בקומת הקרקע של בית שוקרי ג'מל (רח' מרכוס 7 פינת רחוב ד'ישראלי) בירושלים.
נפטר בירושלים ב-9 בספטמבר 1970. ארכיונו שמור בארכיון הציוני המרכזי.
בנו הוא הצייר הסוריאליסטי מתי קלארווין.
קישורים חיצוניים
על בניית משכן הכנסת:
מחול
מחול הוא כל סוג ריקוד שמיועד לביצוע מול קהל (או על מסך הקולנוע או הטלוויזיה) ונתפס כאמנות. צורת המחול הוותיקה ביותר בתרבות המערבית היא הבלט. כמה דוגמאות לצורות מחול שהתפתחו מאוחר יותר: מחול מודרני, מחול עכשווי, תיאטרון מחול, בּוּטוֹ, היפ הופ, מחול ג'אז (ראו להלן דוגמאות לסוגי מחול).
בנוסף לכך עשוי המושג "מחול" לתאר יצירת מחול שלמה או קטע מחול כחלק מיצירת מחול או יצירה אחרת (למשל תיאטרון או קולנוע), לדוגמה: מחול החרבות (ראו להלן "כוריאוגרפיה").
צורות ריקוד שאינן "אמנותיות" אלא משמשות למטרות אחרות (דוגמת בילוי, טקסים חברתיים, מסורתיים או דתיים, פולחן, ספורט, ריפוי וכדומה) אינן נכללות במונח "מחול".
כוריאוגרפיה
האומן שיוצר מחול מכונה כוֹרֵיאוֹגְרָף.
למונח כוֹרֵיאוֹגְרָפְיָה שתי משמעויות קרובות:
חוקי הדתות
חוקי הדתות הם חוקים שנקבעו במסגרת דתית כלשהי ובהתאם לכללי החקיקה המוסכמים והמקובלים באותה מסגרת דתית. בהקשר למסורת הדתית במובנה היהודי אורתודוקסי, חקיקה דתית היא, למעשה, פסיקת הלכה המתבצעת על ידי רב המוסמך לפסוק הלכה.
מחול
רקדן
האמן המבצע את יצירות המחול הוא רקדן מקצועי, שהכשרה רבת שנים מאפשרת לו לבצע את הכוריאוגרפיות שנמסרות לו על ידי הכוריאוגרף. אנסמבל של רקדנים מקצועיים מכונה להקת מחול, קבוצת מחול או בָּלֶט.
חוקי הדתות
נצרות
בעקבות ביטול התוקף של מצוות רבות שמופיעות בברית הישנה כדוגמת: דיני הקרבת קורבנות, איסורי אכילה אין בנצרות מערכת מפורטת של מצוות. עם זאת, יש חיוב לאדם המאמין לקיים את המצוות המוסריות שמופיעות בברית הישנה כגון: איסורי עשרת הדיברות- רצח, גנבה וכן, איסור גילוי עריות- איסור נישואים עם קרובי משפחה.
מחול
חלל
המונח חלל (או סְפֵּייס) בהקשר מחולי מתייחס בדרך כלל לחלל הבמה, תוך התייחסות בעיקר לשטחה (מחול מתרחש לעיתים נדירות - אם כי לא אף פעם לא - במרחב שמעל למשטח הבמה). מיקומו כל רקדן בחלל, היחסים בין החלל לרקדן ואלה שבין הרקדנים לבין עצמם בתוך החלל, עיצובם של יחסים אלה וכוונונם, מכונים בז'רגון המחולי סְפֵּייסִינְג. גם הספייסינג הוא מאבני הבניין הבסיסיות של הכוריאוגפיה. חלק חשוב בעבודה הכוריאוגרפית ובעבודת הכנתה של כוריאוגרפיה לביצוע כרוך בספייסינג. הכוריאוגרף הצרפתי אנז'לן פרלז'וקאז', למשל, מייחס לספייסינג לפחות אותה דרגת חשיבות כמו לאוצר התנועתי ולקומפוזיציה התנועתית.
חוקי הדתות
נצרות
החוק הנוצרי, הקרוי "חוק קנוני", נקבע במועצת הבישופים. מועצות הבישופים הן ועידות המתכנסות מאז ראשית הנצרות ועד זמנינו - לעיתים כל כמה עשרות שנים ולעיתים בהפרשי זמן רחבים יותר. החוקים הנחקקים בוועידות אלה, בהן משתתף לעיתים גם האפיפיור, מופצים בכל קהילה ומשמשים תשתית לעבודת בית הדין שבראשות הבישוף.
מחול
חלל
במונח חלל (או סְפֵּייס) משתמשים גם לתיאור החלל הפנימי של המקום שבו מבוצעת יצירת המחול (אולם התיאטרון או אתרים אחרים), בעיקר תוך התייחסות לאופן שבו אופי החלל, עיצובו והאווירה שהוא משרה משפיעים על האופן שבו הקהל חווה את היצירה.
לימוד מחול
שיטת לימוד המחול או ההכשרה למחול הוותיקה ביותר היא שיטת הלמידה של הבלט הקלאסי, המתאפיינת במערך שיעורי בלט מקובע ומוגדר בפרוטרוט לאורך שנים, משמעת חזקה, קוד לבוש קפדני ותחרותיות גבוהה. כדי להקל על עיצוב השרירים, המפרקים והעצמות במתכונת הבלטית, רצוי להתחיל ללמוד בלט בגיל צעיר - רבים מתחילים ללמוד כבר בגיל ארבע. קיימות כמה שיטות למוד בלט, מהן: השיטה הרוסית (שיטת ואגאנובה), השיטה האנגלית ( – Royal Academy of Dance), השיטה הצרפתית (École Française), שיטת צ'קטי (Cecchetti method). שיטות לימוד מחול אלטרנטיביות שפותחו החל מאמצע המאה העשרים על ידי חלוצי המחול המודרני, כמו הכוריאוגרפים מרתה גרהם, מֶרְס קנינגהם וחוֹסֶה לימון, החליפו את האידיאלים האסתטיים של הבלט ואת אוצר התנועות שלו אבל שימרו את עקרונות השיטה: מערך שיעורים קבוע ומוגדר, אם כי לא קפדני באותה הקיצוניות, וחתירה לביצוע מושלם של אידיאל אסתטי נתון. מאוחר יותר פותחו שיטות לימוד מחול עם עקרונות אלטרנטיביים, למשל אלתור, לדוגמה: קונטקט-אימפרובזציה וגאגא.
חוקי הדתות
נצרות
מקור החקיקה נוצרית היא מן הברית הישנה, מן הברית החדשה ומכתבי האבות הכנסייה. לדוגמה, איסור על נישואים של קרובי משפחה מדרגת קרבה מסוימת, מבוסס על האיסור של גילוי העריות המופיע בברית הישנה ומרחיב אותו.
מחול
לימוד מחול
בעולם המחול קיימים חילוקי דעות ביחס לחשיבות רכישת טכניקת הבלט הקלאסי לתלמידי מחול שאינם מתעתדים להיות רקדני בלט (אלא, לדוגמה, רקדני מחול עכשווי). ישנם הגורסים כי ללא בסיס קלאסי מאוד קשה לתלמיד המחול לרכוש את המיומנויות הנחוצות לו. אחרים טוענים שלמידת בלט יוצרת התניה חזקה מדי של התלמיד, שממנה הוא לעולם לא יוכל להשתחרר כליל, ולכן, אם ברצונו לרקוד מחול עכשווי עליו להימנע מלימוד בלט וגם משיטות לימוד מקובעות אחרות, כמו גרהם וקנינגהם שהוזכרו לעיל (זוהי לדוגמה טענתם של מייסדי ה"מסלול למחול, כוריאוגרפיה והקשר" בברלין). רבים טוענים ששילוב מאוזן בין שיטות לימוד שונות הוא הדרך האידיאלית ללמוד מחול, בלי קשר לסוג המחול שהתלמיד יעסוק בו בעתיד.
חוקי הדתות
נצרות
רבים מן החוקים הקנוניים עוסקים בחלוקת הסמכויות בין אנשי הכנסייה בדרגות השונות ובכללי ההתנהגות המחייבים אותם. לדוגמה, "נאסר על כמרים לארח בבתיהם נשים, בגלל החשד שעשוי לעלות, מלבד אמם, אחותם או נשים שהן מעבר לכל חשד"; צריך לבדוק היטב את אורח חייהם של המועמדים לבישוף ורק לאחר מכן יוכלו לעבוד.
אסלאם
פוסק ההלכה באסלאם הוא המֻפְתִי. כדי לשמש מֻפְתִי חייב אדם להיות מוסלמי ובקי בהלכה. בדרך-כלל, המופתי פוסק פסק הלכה (פתווה) בתשובה לשאלה של אחד המאמינים, או לשאלת השליט. פסקי ההלכה עוסקים באופן קיום המצוות, בענייני ירושה, בדיני משפחה ועוד.
מחול
תיעוד מחול
כל עוד הבלט הקלאסי היה סוג המחול היחיד (בתרבות המערבית), ניתן היה לתעד מחול באופן מילולי, הודות לעובדה שהאוצר התנועתי של הבלט הקלאסי היה קבוע ומוגדר בקפדנות, עם כינוי מסוים וברור לכל תנועה, כיוון ומיקום על הבמה (רובם המכריע של כינויים אלה הוא בצרפתית). ככל שאוצר התנועות המחולי התרחב, הלך והתגבר הקושי בתיעודו המילולי. פתרון לכך נמצא (לפחות חלקית) במחצית השנייה של המאה העשרים, שבה פותחו מספר שיטות לתיעוד של תנועה ומחול בעיקרון המקביל לתיווי מוזיקלי והמכונות "שיטות כתב תנועה", לדוגמה: כתב התנועה אשכול-וכמן, כתב התנועה בשיטת לַאבַּאן (Labanotation), וכוֹרֵיאוֹלוֹגְיָה, שהיא כינויו של כתב התנועה בשיטת בֶּנֶשׁ (Benesh Movement Notation). אדם המתמחה בכתיבה וקריאה של כתב תנועה בשיטת בֶּנֶשׁ נקרא כוריאולוג.
מאז שצילום בווידאו נעשה שווה לכל נפש, הפך התיעוד בווידאו לאמצעי הנפוץ ביותר לתיעוד מחול.
חוקי הדתות
אסלאם
במדינות המוסלמיות המודרניות, ישנה הסמכה של בתי הדין השרעיים לדון בענייני אישות ואפוטרופסות, המדינה מעסיקה פוסקי הלכה מטעמה. תפקידם של פוסקי הלכה אלה הוא להנחות את שופטי בתי הדין השרעיים שבתחומה.
בור-לה-רן
היסטוריה
היישוב נמצא על מסלול הדרך הרומית העתיקה המובילה בין העיר קלן לספרד וחוצה את גאליה מצפון לדרום. שם היישוב מוזכר לראשונה בתחילת המאה ה-12 בגרסאות שונות, כשזהות המלכה אודותיה נקרא הכפר אינה ברורה. היו שזיהו את המלכה בבלנקה, נסיכת קסטיליה, אולם שם היישוב קדם לה בכמאה שנים. שם היישוב שונה במהלך המהפכה הצרפתית, שבמהלכה נקרא "Bourg-Égalité" (כפר השוויון, על שם אחד משלושת ערכי המהפכה), והושב לקדמותו רק ב-1812.
חבר הקבוצות והקיבוצים
חבר הקבוצות והקיבוצים היה התנועה הקיבוצית הראשונה, שקמה בשנת 1925.
היסטוריה
קבוצה שיתופית ראשונה של חלוצים בארץ ישראל הוקמה על ידי אנשי ביל"ו בראשית העלייה הראשונה. אנשי דגניה א הקימו את הקבוצה המיישבת הראשונה, ליד הכנרת, והיו לדוגמה לקבוצות חלוציות רבות.
הגוף המאורגן החלוצי הגדול הראשון היה גדוד העבודה שקם בשנת 1920, והקים את עין חרוד (ומאוחר יותר את תל יוסף, כפר גלעדי ורמת רחל). אולם הוא לא הגדיר עצמו כתנועה קיבוצית אלא התייחס לקיבוץ כאמצעי לכיבוש העבודה.
ב-1923 הוקמה מסגרת בלתי מחייבת - "ועדת הקבוצות" שנועדה להיות גוף מקשר בין הקבוצות השונות.
ב-1925, במהלך כנס בבית אלפא, החליטו נציגי 26 קבוצות וקיבוצים, 17 פלוגות (קבוצות חלוצים שעדיין לא מצאו לעצמן מקום להתיישב בו) במושבים ו-7 פלוגות שישבו בערים וכן 4 משקי פועלות,  להקים תנועה קומונלית ארצית, תוצאת ההחלטה הייתה הקמת "חבר הקבוצות והקיבוצים".
מקימי חבר הקבוצות והקיבוצים דגלו בשתי אידאולוגיות נפרדות, האחת - ה"עדה" - הקבוצה הקטנה והאינטימית, והשנייה - הקיבוץ הגדול. תוצאת חילוקי הדעות הנובעים מפער הדעות בקשר למספר החברים הרצוי בכל קיבוץ הביא לפילוג הראשון בתנועה הקיבוצית.
כבר ב-1927 הקיבוצים שדגלו בקיבוץ גדול ופתוח פרשו והקימו את "הקיבוץ המאוחד",
הוויכוח בין הקבוצה הגדולה לקטנה היה בשלושה מישורים:
ב-1930 בכנס בגניגר החליף הארגון את שמו ל"חבר הקבוצות" ואחת החלטות הייתה להתמקד בחקלאות ולהפסיק לקיים פלוגות עבודה בערים.
בשנת 1934 הצטרפו לחבר הקבוצות כל הקבוצות של תנועת "גורדוניה" יחד עם מנהיג התנועה פנחס לבון, (תנועת גורדוניה הפכה להיות תנועת הנוער של חבר הקבוצות).
באותה עת התגבשה זהות בלתי פורמלית בין "חבר הקבוצות" לבין מפא"י.
בשנת 1939 העלה ברל כצנלסון הצעה, בפני וועידת הקיבוץ המאוחד שהתקיימה בנען, להתאחד עם "חבר הקבוצות". ההצעה התקבלה אמנם בוועידה, אך לא יושמה, בגלל התנגדות הנהגת הקיבוץ המאוחד ובראשה יצחק טבנקין.
בשנת 1951 נוסד "איחוד הקיבוצים" על ידי קבוצת המיעוט שפרשה מן הקיבוץ המאוחד ואשר כללה את תומכי מפא"י. מספר חודשים מאוחר יותר התאחד חבר הקבוצות, שכלל 43 קבוצות, עם איחוד הקיבוצים, לגוף משותף בשם "איחוד הקבוצות והקיבוצים".
חבר הקבוצות של הפועל המזרחי
בתחילת שנות ה-30 הוקם חבר הקבוצות של הסתדרות הפועל המזרחי בארץ ישראל, ששינה את שמו ב-1938 לארגון "הקיבוץ הדתי".