cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מעשה בית דין
השתק עילה
"השתק עילה" - כאשר "תביעה נדונה לגופה והוכרעה על ידי בית משפט מוסמך – בית המשפט לא יזדקק לתביעה נוספת בין אותם הצדדים או חליפיהם אם היא מבוססת על עילה זהה", גם אם היא נוגעת לעניינים שלא נדונו בתביעה הראשונה. למשל, כאשר בעקבות תקלה במוצר שאדם קונה הוא תובע את המוכר על נזק שנגרם לו, השתק העילה ימנע ממנו לתובעו שוב בגלל נזקים אחרים שנגרמו לו מאותה תקלה. תמציתו של השתק העילה הוא ש"על התובע לרכז את כל הטרוניות הנובעות ממעשה אחד שיש לו נגד הנתבע, בהליך הראשון שהוא מגיש נגדו". הדעות חלוקות בשאלה האם תביעה קטנה מקימה גם היא השתק עילה, כאשר באופן כללי גישת בית המשפט העליון בישראל היא שגם תביעה קטנה מקימה השתק עילה. על פי משפט בינלאומי פרטי, פסק דין ממדינה אחת יכול לשמש כהשתק עילה עבור תביעה במדינה אחרת.
השתק פלוגתא
"השתק פלוגתא" - כאשר בית משפט הכריע בנושא מסוים כחלק מהדיון בין הצדדים, גם אם הנושא לא היה עילת התביעה. לצורך קביעה שיש השתק פלוגתא נדרשים ארבעת התנאים:
כאשר ניתן תוקף של פסק דין להסכם בין הצדדים, קשה יותר לקבוע שהשתק פלוגתא מתקיים, אולם הדבר אפשרי.
טענות שלא נטענו אך היה ניתן לטעון
הדעות חלוקות האם השתק פלוגתא חל במקרה שניתן פסק דין ללא שבית המשפט דן בנושא, למשל בהיעדר הגנה. בפסק הדין ב-ע"א 202/70 אליהו נ' יחזקאל קבעו השופטים שמעון אגרנט ומשה עציוני שהשתק פלוגתא אינו חל וקביעה זאת שמשה במקרים מאוחרים יותר וכונתה "הלכת אליהו". עם זאת, השופטת מרים נאור והשופט אליקים רובינשטיין אמרו שאין לקבל את הלכת אליהו אם בגלל שמעולם לא הייתה הלכה מחייבת ואם בגלל שיש לשנותה, מכיוון שהדבר משאיר פתח בפני בעלי דין להימנע מהתדיינות בתביעה המוגשת נגדם כדי לשמור את האפשרות להתדיין במועד מאוחר יותר, דבר שאינו רצוי מבחינת סופיות הדיון. השופט חנן מלצר חלק על דעתם ואמר שיש להמשיך לדבוק בהלכת אליהו, הגם שבאותו מקרה הסכים לתוצאה אליה הגיעו עמיתיו מנימוקים אחרים. במקרה אחר הסתמך השופט אליעזר ריבלין על עמדתם של השופטים מרים נאור ואליקים רובינשטיין וכתב: "בית משפט זה פסק בעבר כי פסק דין בהיעדר התייצבות ואף בהיעדר הגנה יכול ליצור השתק פלוגתא". באותו מקרה הוא גם קבע שהשתק פלוגתא חל גם על פלוגתא שהוכרעה בתביעה קטנה.
בית המשפט העליון אף קבע שהשתק פלוגתא חל גם על טענות שלא נטענו בהליך הראשון אך היה ניתן לטעון אותן.
תחולת השתק על מי שלא היה צד בהליך הראשון
בית המשפט בישראל קבע שהשתק פלוגתא חל לא רק על בעל דין שהיה צד בהליך הראשון אלא גם על מי שיש לו אותו אינטרס כמו בעל הדין בהליך הראשון.
באופן כללי נקבע שעל השתק הפלוגתא חל כלל ההדדיות, על פיו יכול ליהנות מתוצאות המשפט הראשון רק מי שתוצאות המשפט הראשון היו יכולים לשמש נגדו. בהמשך התפתחה סטייה מכלל ההדדיות ונקבע כלל ההזדמנות, על פיו נקבע שנתבע שקיבל את יומו בבית המשפט לא יוכל לשוב ולקיים הליך נוסף על אותו נושא כלפי צד אחר. הנימוק שניתן לכלל ההזדמנות היה שאין טעם לבזבז משאבי ציבור על קיום דיון נוסף וכי מתן אפשרות לדיון נוסף עלול להביא להכרעות סותרות באותו נושא.
בישראל, בית המשפט העליון קבע שבמקרים מסוימים, צד זר להליך הראשון יכול להעלות טענה של השתק פלוגתא בהליך מאוחר, בהתבסס על ההליך הראשון, מקום שטענה זו מועלית על ידו כטענת הגנה. בית המשפט לא קיבל את האפשרות שתובע זר יוכל להסתמך על ניצחון של אחר בהליך קודם כדי להשתיק את הנתבע, בנימוקים:
עם זאת, נקבע שבמקרים נדירים, ניתן לקבוע השתק פלוגתא התקפי לצד שלא היה צד להליך.
האבחנה בין השתק הגנתי להשתק התקפי הייתה מושא לביקורת. עם זאת, נטען שמבחינה פרקטית, במציאות יש יותר מצבים של נתבע אחד ותובעים פוטנציאליים רבים מאשר תובע אחד ונתבעים פוטנציאלים רבים, ובהתאם לכך נקבע שיש מקום להימנעות מהשתק פלוגתא התקפי, יותר מאשר הגנתי.
ניקי מינאז'
ביוגרפיה
אוניקה טאניה מאראג' נולדה בפרבר סיינט ג'יימס, פורט אוף ספיין שבטרינידד וטובגו. סבתה מצד אביה היא אפרו-טרינידית, סבה מצד אביה הוא הודי-טרינידיאני ואימה היא אפרו-טרינידיאנית. בגיל חמש עברה להתגורר ברובע קווינס שבעיר ניו יורק ושם גדלה. אביה של מינאז' היה מנהל פיננסי, שעבר התעללות בילדותו וסבל מהתמכרות לאלכוהול וסמים. לטענת קארול, אמא של מינאז', הוא אף ניסה לרצוח אותה (את קארול) כשהצית את ביתם באש בדצמבר 1987. בשנת 2021, הוא נהרג בתאונת פגע וברח. באחד משיריה של מינאז', "Autobiography", מספרת מינאז' על חייה, ומזכירה את האירוע זה. מינאז' למדה בבית הספר התיכון "לה-גוארדיה" לזמרים עולים. מינאז' יצרה מספר מיקסטייפים, והופיעה במגזין "XXL" המיועד לקהילה האפרו אמריקנית שבארצות הברית.
בשנת 2019 מינאז' נישאה לקנת' פטי ובספטמבר 2020 נולד לזוג ילד.
2004–2009: מיקסטייפים
ב-5 ביולי 2007 הוציאה מינאז' את המיקסטייפ הראשון שלה, Playtime Is Over, דרך חברות התקליטים יאנג מאני ו-Dirty Money Entertainment.
המיקסטייפ השני של מינאז', Sucka Free, יצא לאור ב-12 באפריל 2008 דרך חברות התקליטים יאנג מאני ו-Dirty Money Entertainment. ליל ויין מופיע ברצועות רבות באלבום זה. מלבד ליל ויין, מופיעים באלבום זה האמנים גוסי מיין, ליל קים, רנסום, וג'אדאקיס.
המיקסטייפ השלישי של מינאז', Beam Me Up Scotty, יצא לאור ב-18 באפריל 2009, דרך חברות התקליטים יאנג מאני ו-Dirty Money Entertainment.
2010–2011: Pink Friday
באוגוסט הוציאה מינאז' את סינגל הבכורה הרשמי שלה, "Your Love". הסינגל זכה להצלחה והגיע למקום הראשון במצעד הראפ בבילבורד. מינאז' הפכה לאישה הראשונה שהגיעה למקום הראשון במצעד זה משנת 2002. בספטמבר באותה שנה הוציאה מינאז' את השיר "Check It Out" בשיתוף ויל.איי.אם להורדה דיגיטלית ב-iTunes. השיר טיפס עד ל-30 הגדולים בעזרת הורדות דיגיטליות בלבד. במקביל הוציאה מינאז' כסינגל שני הרשמי שלה את השיר "Right Thru Me" שזכה להצלחה והגיע ל-40 הגדולים בבילבורד.ב-19 בנובמבר 2010, יצא לאור אלבום הבכורה של מינאז', Pink Friday. האלבום מכיל שיתופי פעולה עם זמרים רבים, בהם: קניה וסט, נטשה בדינגפילד, אמינם וריהאנה. האלבום זכה להצלחה רבה והגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד 200, עם מכירות של 375 אלף עותקים בשבוע הראשון ליציאתו. זאת כמות מכירות העותקים השנייה בגודלה לאמנית היפ הופ, וכמות מכירות העותקים הגדולה ביותר לאלבום בכורה של אישה במאה הנוכחית. נכון לפברואר 2018, מכר האלבום מעל לשלושה מיליון עותקים בארצות הברית.
ב-7 בדצמבר 2010, יצא לאור הסינגל השלישי מתוך האלבום, "Moment 4 Life", בשיתוף דרייק. השיר הגיע למקום ה13 במצעד הבילבורד הוט 100 ולמקום הראשון במצעד שירי הראפ. השיר גם זיכה את מינאז במועמדות לפרס הגראמי לביצוע הראפ הטוב ביותר. ב-19 בינואר 2011, יצא לאור הסינגל הרביעי מתוך האלבום, "Roman's Revenge", בשיתוף אמינם. הסינגל החמישי מהאלבום, "Did It on 'Em", יצא לאור ב-7 במרץ 2011.
הסינגל השישי מהאלבום, "Super Bass", יצא לאור ב-5 באפריל 2011. השיר זכה להצלחה רבה ודורג במקום השלישי במצעד הסינגלים האמריקאי, בילבורד הוט 100. בנוסף זכה השיר לתואר יהלום (פלטינה ×10 בארצות הברית). ב-11 באפריל 2011, יצא הסינגל השביעי מתוך האלבום, השיר "Girls Fall Like Dominoes".
הסינגל השמיני והאחרון מהאלבום, "Fly", יצא לאור ב-30 באוגוסט 2011.
2012–2013: Pink Friday: Roman Reloaded
ב-21 בינואר 2012, הודיעה מינאז', בחשבון הטוויטר שלה, על תאריך הוצאת אלבום האולפן השני שלה, Pink Friday: Roman Reloaded. האלבום יצא לאור ב-2 באפריל 2012. בינואר 2012 הוציאה מינאז' את השיר "Stupid Hoe" כסינגל שיווקי מהאלבום. השיר קיבל תגובות חריפות באינטרנט וביוטיוב בקליפ לשיר נראית מינאז' רוקדת בתור "אשת-נמר" בתוך כלוב (הרמז ל-"She Wolf" של שאקירה), שרה על כיסא ענק ועוד. לאחר צאת הקליפ, הוציא התקליטן דייוויד גטה את הקליפ לשיר "Turn Me On", בשיתופה של מינאז' שזכה להצלחה והגיע למקום הרביעי במצעד הבילבורד הוט 100, והוא גם השיר היחיד של גטה שנכנס למקום הרביעי במצעד. השיר נכלל במהדורה המורחבת של אלבומה של מינאז'.
ב-14 בפברואר 2012 יצא לאור הסינגל הראשון מהאלבום, "Starships". השיר זכה להצלחה רבה ברחבי העולם ונחשב לאחד השירים הנמכרים של אותה השנה. הסינגל השני מהאלבום, "Right by My Side", יצא לאור ב-27 במרץ 2012.
הסינגל השלישי מהאלבום, "Beez in the Trap", יצא לאור ב-2 ביולי 2012. ב-1 באוגוסט 2012 יצא הסינגל הרביעי מהאלבום, "Pound the Alarm".
בטקס פרסי ה-VMA 2012, אמרה מינאז' בראיון שהיא תוציא מהדורה מחודשת של האלבום בשם Pink Friday: Roman Reloaded – The Re-Up.
בספטמבר 2012 הצטרפה מינאז' לפאנל התוכנית "אמריקן איידול", כשופטת קבועה בעונה.
ב-13 בספטמבר 2012, יצא לאור הסינגל הראשון מהמהדורה המחודשת לאלבום של מינאז', "The Boys". ב-23 באוקטובר 2012 יצא לאור הסינגל החמישי מהאלבום והשני מהמהדורה המחודשת לאלבום, "Va Va Voom". הסינגל השלישי מהמהדורה המחודשת, "Freedom", יצא לאור ב-3 בנובמבר 2012.
ב-19 בנובמבר 2012, יצאה לאור המהדורה המחודשת לאלבום האולפן השני של מינאז'. הסינגל הרביעי ממהדורה זו, "High School" יצא לאור ב-2 באפריל 2013.
2014–2017: The Pinkprint
בסוף שנת 2012, הודיעה מינאז' כי היא מתכננת להוציא אלבום אולפן נוסף במהלך שנת 2013. היא תיארה את האלבום כ"המשך של ה-Re-Up עם תוספות רבות". מינאז' פרסמה את התאריך בו האלבום ייצא לאור והוא 15 בדצמבר 2014.
ב-12 בפברואר 2014, יצא לאור השיר "Looking Ass Nigga", יחד עם הקליפ לשיר. מינאז' הודיעה כי השיר יופיע באלבומה הבא ואישרה כי האלבום יקרא The Pinkprint.
בחודש אפריל 2014, יצא ברחבי העולם הסרט 'האישה האחרת', הסרט הראשון בו מינאז' השתתפה, בו היא מכבבת בתפקיד משני. בסרט מככבים קמרון דיאז, לזלי מאן, קייט אפטון וטיילור קיני.
ב-3 במאי 2014, יצא לאור השיר "Yasss Bish". ב-21 במאי יצא לאור השיר "Pills N Potions" שמשמש כסינגל הראשון מהאלבום. לפי מינאז', השיר הוא ב'סגנון אוניקה', כלומר, הסגנון שמייצג את מי שהיא באמת.
הסינגל השני מהאלבום, "Anaconda", יצא לאור ב-4 באוגוסט 2014. יום לאחר יציאת השיר כסינגל העלתה מינאז' את הקליפ לשיר, ששבר את שיא הצפיות ביוטיוב לאחר יממה (19.6 מיליון צפיות) ובכך שברה את השיא הקודם שהיה שייך למיילי סיירוס. הקליפ לשיר עורר ביקורת רבה בגלל האופי הפרובוקטיבי שלו אך למרות זאת השיר הפך ללהיט מידי והגיע למקום שני בבילבורד האמריקאי ובכך הפך לאחד הלהיטים הכי גדולים של מינאז'. הקליפ לשיר ,נכון לנובמבר 2021, צבר למעלה ממיליארד צפיות ביוטיוב. זהו קליפ הסולו היחידי של ראפרית להגיע למספר צפיות זה.
באוגוסט 2014 הופיעה מינאז' בטקס ה-VMA של ה-MTV ביחד עם אריאנה גרנדה וג'סי ג'יי. כשמינאז׳ התארגנה לעלות להופיע, רוכסן שמלתה נפגם, כך שעלתה לבמה בשמלה לא סגורה, תוך שהיא סוגרת אותה בידיה, דבר שעורר הרבה עניין בעולם.
2018–הווה: Queen
מינאז' הכריזה בעמוד האינסטגרם שלה על אלבומה האולפן הרביעי שנקרא "Queen", במהלך נשף המט גאלה. ב-12 באפריל 2018, יצא הסינגל הראשון מתוכו "Chun-Li", אשר נכנס למקום ה-10 במצעד הבילבורד הוט 100. לאחר מכן הוציאה את הסינגל "Barbie Tingz", אשר לא נכנס לאלבום, אלא רק למהדורה היפנית. ב-11 ביוני 2018, הוציאה את הסינגל השיווקי "Rich Sex", בשיתוף ליל ויין. כעבור מספר ימים חשפה מינאז' את עטיפת האלבום והזמנה מוקדמת ובו הוציאה את הסינגל השני "Bed", בשיתוף אריאנה גרנדה.
ב-22 ביולי, הוציא 6ix9ine את הסינגל "Fefe", בשיתוף מינאז', הסינגל עצמו נכנס למקום ה-3 במצעד הבילבורד הוט 100. השיר נכלל במהדורה המורחבת של האלבום. ב-10 באוגוסט, ביום צאתו של האלבום שודר רדיו האלבום "Queen", שנקרא "QueenRadio", כדי להכריז על האלבום ולחשוף את פרטי האלבום. עם יציאתו נכנס האלבום אל המקום ה-2 במצעד הבילבורד 200, וה-5 במצעד האלבומים הבריטי.
ב-12 באוקטובר 2018, מינאז' התארחה בשיר של להקת הבנות ליטל מיקס, בסינגל "Woman Like Me", אשר עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-2 במצעד הסינגלים הבריטי.
ביוני 2019, הוציאה מינאז' את הסינגל "Megatron", אשר נכנס למקום ה-20 במצעד הבילבורד הוט 100. לאחר מכן שיתפה פעולה עם הזמרת מייגן די סטליון, בסינגל שלה "Hot Girl Summer". השיר נכנס למקום ה11 במצעד הבילבורד הוט 100.
ב-11 ביוני 2020, יצא הסינגל "Trollz" של הראפר 6ix9ine יחד עם מינאז'. השיר נכנס בשבוע הראשון לצאתו אל המקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100 ובכך הפכה מינאז' לראפרית הראשונה שעושה זאת מאז לורן היל שעשתה זאת ב-1998. ב-6 בנובמבר, התארחה מינאז' בסינגל "", של הזמר YoungBoy Never Broke Again.
נדבנות
בשנת 2010 ביצעה מינאז' גרסת כיסוי לשיר "Girls Just Wanna Have Fun", לצד הזמרת קייטי פרי, לחיילי צבא ארצות הברית במהלך המופע "Divas Salute the Troops". בשנת 2011, חברת הצעצועים מאטל יצרה בובת ברבי של מינאז' למכירה פומבית עבור "Project Angel Food", ארגון צדקה המספק אוכל לאנשים הסובלים מהמחלות HIV ואיידס. בשנת 2012, בעקבות הוריקן סנדי, מינאז' תרמה 15,000 דולר לבנק המזון בעיר ניו יורק. במאי 2017 הציעה מינאז' באמצעות טוויטר הצעה לשלם שכר לימוד במכללה והלוואות של סטודנטים עבור 30 ממעריציה. היא נענתה לבקשותיהם, שנעו בין 500 דולר לציוד ללימודים ל-6,000 דולר עבור שכר לימוד, והבטיחה לענות לבקשות נוספות במשך חודש-חודשיים. היא גם הודיעה שתשיק ארגון צדקה רשמי להלוואות סטודנטים ותשלומי שכר לימוד זמן קצר לאחר מכן. באותו חודש מינאז' חשפה באינסטגרם שהיא תורמת כסף לכפר בהודו כבר כמה שנים באמצעות הכומרית שלה, לידיה סלולי. תרומות אלה סייעו לכפר להשיג מרכז מחשבים, מכון לחייטות, תוכנית קריאה ושתי בארות מים. בתגובה אמרה כי, "אלו מסוג הדברים שגורמים לי להרגיש הכי גאה".
באוגוסט 2017, לאחר שהוריקן הארווי פגע בעיר יוסטון, טקסס, מינאז' נענתה לאתגר ברשתות החברתיות של הקומיקאי קווין הארט ותרמה 25,000 דולר לארגון ההומניטרי הצלב האדום, באומרה שהיא "מתפללת לכולם". ב-4 בספטמבר 2018 הופיע מינאז' כאורחת בפרק בתוכנית של אלן דגנרס אשר במהלכו, מינאז' ודגנרס, בהשתתפות החברה וולמארט, העניקו תרומות למעריציה בשווי מעל 150,000 דולר. בשנת 2019 פרשה מהופעתה המתוכננת בערב הסעודית לאחר שפעילת זכויות הנשים לוג'ין אל-הת'ולול, נעצרה בגין דיבור נגד המשטר הסעודי על אפליית נשים. היא זכתה לשבחים על ידי "Human Rights Foundation" (הקרן לזכויות האדם) והגיבה על המעשה באומרה, "אני מאמינה שחשוב לי להבהיר את תמיכתי בזכויות נשים, קהילת הלהט"ב וחופש הביטוי". בשנת 2020, לאחר שחרור "Trollz" של מינאז' והראפר 6ix9ine, הודיעה כי "חלק מהכנסות השיר יחד עם רווחים מכל סחורתו, יועברו למען פרויקט עבור תנועת Black Lives Matter על רקע רצח ג'ורג' פלויד".
הישגים בולטים
במהלך הקריירה שלה זכתה מינאז' בפרסים רבים בהם, שמונה פרסי המוזיקה האמריקאית, שנים עשר פרסי ה-BET, שבעה פרסי ההיפ הופ של ה-BET, ארבעה פרסי המוזיקה של בילבורד, חמישה פרסי הווידאו קליפים של MTV, שמונה פרסי המוזיקה של MTV אירופה, שני פרסי בחירת הקהל, ארבעה פרסי בחירת נוער ופרס "הנשמה" מפרסי הסול טריין.
מינאז' זכתה בפרסי המוזיקה האמריקאית בקטגוריות "אמנית הראפ/היפ הופ האהובה" ו-"אלבום הראפ/היפ הופ האהוב" במשך שלוש שנים על שלושת אלבומיה הראשונים. היא זכתה בפרס הווידאו קליפים של MTV לקליפ ההיפ-הופ הטוב ביותר על "Super Bass" "Anaconda", ו-"Chun-Li" וזכתה בקטגוריית הקליפ הנשי הטוב ביותר בשנת 2012 עבור "Starships". בשנת 2011 זכתה בפרס "הכוכב הזורח" של בילבורד. בטקס פרסי הנשים במוזיקה (בילבורד) זכתה בפרס ה-"Game Changer" בשנת 2019.
השפעה
מינאז' כונתה "מלכת הראפ" על ידי מספר כלי תקשורת, ונחשבת לאחת מאמני הראפ המשפיעים ביותר בכל הזמנים. בשנת 2017, פטריק סנדברג ממגזין "דאזד" טען כי מינאז '"עלתה בכל מדד זמין על כל אומן היפ הופ אחר כדי להפוך למצליחה ביותר בהיסטוריה. ברבי בגודל טבעי, שועלה זוהרת ונערה ליד הבית", והוסיף כי "שינתה את הנוף לאמנים בהיפ-הופ בעשור האחרון" עם ה-"אלטר-אגוים והגלגולים שלה". עם למעלה מ-140 שיתופי פעולה, בילבורד הכתיר את מינאז' כ-"סמל הראפ והפופ", והוסיף כי "היא הייתה אחת ממבצעות שיתופי הפעולה האמינות ביותר של המוזיקה הפופולרית, ושרטטה רשימת עשרות להיטים כנוכחות תומכת בסינגלים של אמנים אחרים". בתור אמנית אורחת, תוארה על ידי חברת "קומפלקס" על יכולותיה "לקחת שיר פשוט ולהפוך אותו ללהיט רק מפני שהיא מופיעה בו". אליסון סטיוארט מעיתון הוושינגטון פוסט הצהירה כי כבר בתחילת הקריירה שלה, מינאז '"הפכה לנערה המבוקשת של אמנים שרצו להוסיף קצת עניין לשירים שלהם מבלי להתלונן על התהליך".
בשנת 2012 אמר ג'ון קרמניקה מעיתון הניו יורק טיימס כי מינאז '"הפכה לראפרית זריזה ומעוררת. היא הפכה לממלכתית מורכבת. היא הפכה לזמרת מתחשבת. היא הפכה למופיעה מסוכנת. היא המציאה פרסונות חדשות. יותר מכל ראפר אחר במיינסטרים, היא דחפה חזק נגד הציפיות... בלי שאף אחד ישווה את עצמה אליה, או שאחרים ישוו אותה אליה, היא הפכה לסמל המים שלה". בשנת 2020, הסופרת דמישיה אינמן שיבחה את מינאז על השפעתה אשר "עומדת כאחד הראפרים המצליחים ביותר של המילניום". אינמן המשיך ואמר כי מינאז' '"נלחמת בשנאת נשים והטיה בתעשייה נגד נשים שחורות כדי לגלף את זהותה ואת הצליל שלה, ובכך השפיעה על הקריירה שלה".
היא תוארה על ידי בילבורד כמי שהחזירה את ז'אנר הראפ הנשי למיינסטרים בארצות הברית. בשנת 2011 דורגה מינאז' במקום השישי בדירוג המגזין של הרולינג סטון בקטגוריית "מלכי ההיפ הופ" המבוססת על מדדי מכירות תקליטים ומדיה חברתית. מינאז' היא האישה הראשונה שהופיעה ברשימת "מלכי ההיפ הופ מזומנים" של פורבס מאז הקמתה בשנת 2007, לאחר שדורגה ארבע פעמים רצופות בין השנים 2011 ל 2014. בשנת 2016 היא נרשמה ברשימה השנתית של האנשים המשפיעים ביותר בעולם במגזין טיים והיא הופיעה באחת מהעטיפות הפיזיות של הגיליון. בשנת 2019, "קומפלקס" דירגה אותה במקום השמיני ברשימת הראפרים הטובים ביותר של שנות העשרים, כמו גם כאישה היחידה ברשימה. עבודתה של מינאז' השפיעה על אמנים רבים בהם, טינשיי, שר לויד, בילי איליש, גב' בנקס, אסיה דה בראט, דוג'ה קאט, וסוויטי.
מחלוקות
ביולי 2018 מינאז' קיבלה ביקורת חריפה על בחירתה לשתף פעולה עם הראפר 6ix9ine בסינגל המשותף שלהם "Fefe" מאחר שהראפר השנוי במחלוקת הודה באשמת עבירה לאחר שפרסם סרטונים מפורשים של הופעה מינית עם ילדה בת 13 בשנת 2015. מינאז הגיבה על המחלוקת באומרה כי, "Do What U Want", סינגל שיתוף הפעולה של ליידי גאגא ואר. קלי משנת 2013, זכה לשבחים ביציאתו לאור למרות ההאשמות הפומביות בעניין פורנוגרפיית ילדים נגד קלי. היא כינתה את המהלך כבריונות וטענה שהדבר הוכיח מוסר כפול בתעשיית המוזיקה. לאחר בקשות רבות, מינאז' מחקה מאוחר יותר את הציוצים שלה בחשבונה בטוויטר.
במהלך שבוע האופנה בניו יורק 2018, במסיבת אפטר בהנחיית הרפרס בזאר, הראפרית קארדי בי עוררה מחלוקת משמעותית כשהשליכה את אחת מנעלי העקב שלה על מינאז' וניסתה לתקוף אותה פיזית. מאוחר יותר הצהירה קארדי בי כי מינאז' "עשתה לייקים" בעבר להערות של משתמשים שונים ברשתות החברתיות, שדיברו באופן שלילי על יכולותיה לטפל בבתה שזה עתה נולדה. לאחר מכן דנה מינאז' באירוע בפרק של תוכנית הרדיו "Queen Radio", בו הכחישה את ההאשמות וכינתה את הוויכוח כ-"משפיל".
עימותים
מינאז' החלה להסתבך עם הראפרית ליל קים מאז הצלחתה עם Pink Friday. קים האשימה את מינאז' בהעתקת דמותה באומרה, "אם את הולכת לגנוב את הסוואג שלי, תצטרכי לשלם. מישהו צריך לתת. את עוזרת לי, אני עוזרת לך. ככה זה הולך". הסינגל שלה "Roman's Revenge" עם אמינם הגודר כתגובה להערותיה של קים, אם כי מאוחר יותר מינאז' הכחישה זאת. היא הגיבה לפרשה בראיון לתחנת הרדיו "WQHT" ואמרה, "היא בחרה בקטטה עם פוקסי, ואז היא בחרה בקטטה עם איב, ואז היא בחרה בקטטה עם רמי, ואז זו הייתה גברת וואלאס, ואז זו הייתה ניקי מינאז' כל פעם כשאת בחדשות זה מפני שאת רבה עם מישהו! איפה המוזיקה שלך? תוציא את המוזיקה שלך, וכשאני אראה את שמך על מצעדים, אז אני אגיב לך. חוץ מזה, להתראות. זו ברבי, כלבה". קים המשיכה את העימות עם שחרורו של המיקסטייפ "Black Friday" (שישי השחור), שכותרתו התייחסה ישירות לאלבומה של מינאז' "Pink Friday" (שישי ורוד). עטיפת המיקסטייפ מציגה את ליל קים עורפת את ראשה של מינאז' בחרב. שיר דיס נוסף של מינאז' שיוחס לקים יצא בשנת 2011 בשם "Tragedy". לאחר שחרורו של האלבום Pink Friday: Roman Reloaded מבקרים טענו כי שיר האלבום "Stupid Hoe" (מופקרת מטומטמת) מתייחס לקים. מאוחר יותר אמרה קים בראיון לתחנת רדיו שהשיר "אוטומטי" היה דומה לשירים שלה שלא פורסמו, וכינתה את מינאז' כ-"מגונה" ו-"חתולית".
אלטר אגואים
בילדותה, החיים בביתה של מינאז' היו כאוטיים לעיתים קרובות, כתוצאה ממלחמותיהם הרבות של הוריה. כאמצעי בריחה, יצרה מינאז' דמויות כדי לחיות את חייה דרכן.
רומן זולנסקי
עבור אלבום הבכורה שלה, יצרה מינאז' אלטר אגו בשם "רומן זולנסקי" ("Roman Zolanski"). לדבריה, בשירים כמו "Bottoms Up", עם טריי סונגז, זה לא ראפ של מינאז', אלא של רומן זולנסקי, ואף טוענת כי רומן הוא "אחיה התאום". היא טוענת שהוא (רומן זולנסקי) נולד בתוכה, מתוך זעם, והופכת להיות הוא כאשר היא כועסת. היא גם אמרה ש"הוא כמו שד בתוכה". בשנת 2010 אמרה מינאז' כי היא שיתפה פעולה עם אמינם בשיר ששמו "Roman's Revenge" שנכלל באלבום האולפן הראשון שלה, Pink Friday. השיר מתייחס לאלטר אגו של מינאז', רומן זולנסקי, שמאפיין את האלטר אגו של אמינם, סליים שיידי.
מינאז' סיפרה בראיון שרומן הוא בעצם דמות שיצרה, רומן הוא הומוסקסואל, אלים מאוד, ילד שונה ומוזר שאמו מרתה הבריטית המסורתית והקתולית, חושבת שהוא צריך להיות נורמלי, ולכן היא מנסה לחנך אותו. המסר שניקי מנסה להעביר דרכו הוא שמותר להיות שונה. רומן משתמש הרבה בקללות מכיוון שכל חייו ניסו לחנך אותו.
באלבום השני של ניקי, Pink Friday: Roman Reloaded, הנקרא על שם רומן, השיר "Stupid Hoe" נכתב בעיקרון על ידי רומן וגם "Roman In Moscow" שנכתב על רומן. למינאז' יש שיתוף פעולה עם ליל ויין שנקרא על שם האלבום, Roman Reloaded. גם שיר זה הוא מנקודת המבט של רומן.
בטקס פרסי גראמי 2012 הופיעה מינאז' עם השיר "Roman Holiday" שנכתב גם הוא על רומן. רומן הופיע בסרטון לפני תחילת ההופעה. היא זכתה באותו הטקס למועמדות בפרס גראמי לתגלית השנה.
מינאז' אמרה בראיון שרוב האלבום יעסוק ברומן וברגשות האמתיים שלה. בנוסף אמרה מינאז' ש"רומן הוא 100% היא". מינאז' המציאה את הדמות כבר בתחילת הקריירה וניתן למצוא שירים שלה מאלבום הבכורה בהם רומן ואמו מרתה משתתפים.
מרתה זולנסקי
לרומן יש אמא בשם "מרתה זולנסקי" ("Martha Zolanski"), אשר הופיעה בשיר "Roman's Revenge", במבטא בריטי.
מרתה מופיעה בקליפ לשיר "Moment 4 Life" כסנדקית הקסומה של מינאז'. בשירים כמו "(All I Do Is Win (Remix", זהו הראפ של מינאז'. מינאז' הצהירה כי באלבום הבכורה שלה, מעריציה יוכלו "לפגוש" את מינאז', "רומן" ואוניקה.
דמויות נוספות
ב-18 בנובמבר 2010 הניחו כי "הוסיפה" מינאז' אלטר אגו חדשה בשם "ניקי תרזה" ("Nicki Teresa"), כאשר הופיעה בצעיף צבעוני סביב ראשה, היא הלכה מסביב למעריציה בצורה הנראתה כאילו "ריפאה" אותם, כאשר ביקרה אותם בקרן "גן החלומות" באולפני פיוז (Fuse Studios) בניו יורק.
ניקי הנינג'ה - על אף שמה האגרסיבי, היא הצד היותר אמוציונלי של מינאז'. היא ווקליסטית ולא מרבה לשיר ראפ, כמו שירים שמראים את כישורי השירה שלה ומנעדה הקולי המרשים. אפשר לזהות אותו בשירים לדוגמה, "Your Love".
מינאז' הופיעה בתוכנית האירוח "לופז הערב" (עם ג'ורג' לופז) ב-6 בדצמבר 2010 והציגה אלטר אגו חדש לאירוע ב"השראה הספרדית" בשם רוסה ("Rosa"), המבוטאת "רררררוזה" ("Rrrrrosa"). אף אחד לא באמת יודע אם הדמות אמיתית וכותבת שירים, אבל אפשר להניח שהיא מופיעה בשיר "krippy kash" שבו מינאז' מדברת בספרדית בכמה חלקים מהשיר.
ויליאם וילברפורס
ויליאם וילברפורס (באנגלית: William Wilberforce; 24 באוגוסט 1759 – 29 ביולי 1833) היה פוליטיקאי אנגלי, ממובילי התנועה לביטול העבדות בבריטניה. הוא נבחר לראשונה לבית הנבחרים ב-1780 מטעם מחוז הבחירה קינגסטון על ההול, ולאחר מכן ייצג את המחוז יורקשייר (1784–1812) ומחוז ברמבר (1812–1825) בפרלמנט הבריטי.
לאחר מאבק פוליטי ממושך, ב-1807 נחקק בבריטניה חוק האוסר על סחר עבדים (אם כי הותרה עדיין בעלות על עבדים).
נקבר במנזר וסטמינסטר ב-3 באוגוסט 1833.
ילדות ונעורים
וילברפורס נולד בהאל, בנו היחיד של רוברט וילברפורס (1728–1768), סוחר עשיר, ואשתו אליזבת. באוקטובר 1776 החל לימודיו בקולג' סנט ג'ון של אוניברסיטת קיימברידג'. בתקופת לימודיו התיידד עם עמית ללימודים בשם ויליאם פיט הבן, שלימים היה לראש ממשלת בריטניה.
פעילות חברתית
וילבפורס היה הכוח המרכזי שהביא לחקיקה נגד סחר העבדים ב-1807, והעביר את החוק בפרלמנט הבריטי. חוק שסימן את סוף הסחר בעבדים בין אפריקה לצפון אמריקה. בנוסף לפועלו בתנועה לביטול העבדות, וילברפורס פעל גם לרווחת בעלי חיים. בשנת 1824, היה בין המייסדים של האגודה המלכותית למניעת התאכזרות כלפי בעלי חיים – אגודה שהייתה חלוצה בתחום החקיקה בנושא בעלי חיים  בעולם המערבי. בשנת 1892, עבר לאגודת חברי החיות (באנגלית: Animals' Friend Society) אותה ייסד לואיס גומפרץ.
הנצחה
סיפור מלחמתו בעבדות באנגליה מסופר בסרט "רוחות של חופש".
המרכז למשאבים ביסקסואלים
המרכז למשאבים ביסקסואלים (באנגלית: Bisexual Resource Center; בראשי תיבות: BRC) הוא ארגון ללא כוונת רווח חינוכי שנוסד ב-1985. מטה הארגון נמצא בבוסטון שבארצות הברית. עד ל-1993, הארגון נקרא "רשת החוף המזרחית הביסקסואלית". הארגון נרשם כעמותה ב-1989.
הארגון מפרסם מדריך משאבים ביסקסואליים דו-שנתי, שבו ישנו רשימה מקיפה של ארגונים דו-מכלוליים ודו-כלולים, ספרים וסרטים, אתרי אינטרנט ומאמרים אקדמיים. המהדורה הראשונה של המדריך יצא לאור באמצע שנות ה-80 של המאה ה-20.
זיריאב
זיריאב (בערבית ופרסית: زرياب, בשמו המלא אבו אל-חסן עלי אבן נאפע; أبو الحسن علي ابن نافع בערך 789–857) היה מוזיקאי איראני, זמר, נגן עוד, מלחין ומורה, שפעל בעיראק, בצפון אפריקה ובאל-אנדלוס ונחשב לאבי המוזיקה הערבית אנדלוסית. מוצאו אינו ברור - ייתכן כורדי או פרסי, אולי אף עם שורשים בעבדים אפריקאים שהגיעו לאזור עיראק. זיריאב נחשב לאחד המוזיקאים הגדולים ביותר בחצר שושלת בית עבאס, אך התפרסם במיוחד לאחר מכן כמוזיקאי אנדלוסי בחצר של האמיר עבד-א-רחמן השני בקורדובה. לפי הערכות בני זמנו הצטיין "לא רק באיכות קולו, אלא גם שלמות ביצועיו". נודע גם כמשורר, מלמוד איש אשכולות - בעל ידע בפיזיקה, גאוגרפיה, מטאורולוגיה, וגם כאיש הטביע חותם על היבטי חברה רבים בתקופתו - הגינונים, אופנת הלבוש והמטבח. יש קוראים לו "זיריאב אל כביר", כלומר "זיריאב הגדול".
ביוגרפיה
מורהו של זיריאב אסחק אל-מאווסילי היה נערץ מאוד בחצר המלכות העבאסית של הרון אל ראשיד והח'ליף שבא אחריו אל-מאמון. איסחק התגאה בתלמידו זיריאב שכן לימודו ואימונו היה לאחד מהישגיו. כשזיריאב עלה על מורו ורבו הרגיש שעליו לעזוב את בגדד ובסיוע כספי של איסחק אל מאווסילי נסע לחצר האע'לבים בקירואן ומאוחר יותר לספרד.
במאה ה-15 נדחקו המוסלמים לדרום ספרד, ועד לסוף אותה מאה גורשו ונמלטו בעיקר לארצות צפון אפריקה. כך הגיעה מסורת המוזיקה האנדלוסית הערבית אל ארצות צפון אפריקה.
אסכולה זו של זיריאב הפכה לזרם המוזיקלי הערבי המשפיע ביותר בספרד המוסלמית. בסביליה, בטולדו, בולנסיה ובגרנדה, הוקמו בתי ספר למוזיקה שלימדו וביצעו את המוזיקה שיצר וחידש זיריאב. כמו כן מיוחסת לזיריאב הוספת המיתר החמישי לעוד.
זיריאב זכה לפרסום שעד היום נוהגים לחשוב שהיה לממציא הגיטרה הראשון. נאמר עליו שהוא ידע 10,000 שירים בעל פה. זיריאב יצר 24 סוויטות מוזיקליות קרויות "נאוובה" או נובה שנועדו כל אחת לשעה אחרת מתוך 24 השעות של היממה. זיריאב חי בקורדובה עד סוף ימיו, תוך כדי שהוא משנה את ההיסטוריה של המוזיקה בחבל אנדלוסיה ובאירופה.
לונדבק
לונדבק (Lundbeck) היא חברה בינלאומית לייצור תרופות.
1915–1930: התחלה כחברת סחר דנית
האנס לונדבק (Lundbeck Hans) סחר בחמאה, מאז חזר הביתה לדנמרק בשנת 1912, לאחר שהות ממושכת בחוץ לארץ. הוא רצה שעסקיו יכללו מוצרים נוספים, אך גם להישאר בעל היתרונות של עסק קטן. החברה שלו התבססה על העיקרון, שאין עסקה שהיא קטנה מדי, בתנאי שהיא עסקה טובה. במשך השנים הראשונות, סחרו סוכנויות לונדבק בכל, החל ממכונות לייצור ביסקוויטים, ממתקים וסכרין, ועד ציוד קולנוע וצילום, נייר צילום ודפי אלומיניום.
בעת שמלחמת העולם הראשונה השתוללה על פני חלקים רחבים של אירופה, קהיליית העסקים בדנמרק הנייטרלית פרחה כפי שמעולם לא פרחה קודם לכן. הסדרת הכלכלה על ידי המדינה, יחד עם ההזדמנות להרוויח כסף מהמסחר עם המדינות שהשתתפו במלחמה - עודדה אנשים רבים מסוגם של האנס לונדבק להקים חברות עצמאיות משלהם. מאחר שהמוצרים סופקו ישירות ללקוחות, הרי שרוב העבודה של האנס לונדבק נעשתה ליד שולחן הכתיבה שלו. לא היה שום ייצור ממשי או עבודה ידנית, חוץ משאיבת האבק מדירות פרטיות, עבודה שהייתה מקור משמעותי של הכנסה, במהלך השנים הראשונות של החברה, יחד עם השכרת שואבי אבק. לאחר המלחמה עבר מטבע הקרונה הדנית פיחות, עובדה שהפכה את המוצרים המיובאים לזולים יותר. עסקיו של האנס לונדבק צמחו. אולם, רוב המוצרים היו עדיין מיובאים באריזה מוכנה. לונדבק נשארה בעיקר חברת סחר, המבוססת על מגעים אישיים עם יצרנים, הן במדינות אירופיות אחרות והן בארצות הברית.
בשנת 1924 גויס לחברה אדוארד גולדשמידט, והוא שהחל את עלייתה של לונדבק בתעשיית הרוקחות. הוא הביא איתו אל תוך החברה מספר סוכנויות תרופות. בין התרופות הראשונות שלונדבק הציעה לשוק הדני, היה נר הטיפול בטחורים ANUSOL, משכך הכאבים GELONIDA, המשלשל AGAROL, ומשחת ה-INOTYL לטיפול בחתכים קטנים וכוויות לא רציניות. גולדשמידט החדיר גם מוצרים ללא מרשם מגרמניה וצרפת, שהבטיחו ריפוי מהיר של מגוון מחלות. כסוכן של חברות זרות, מכרה לונדבק מגוון רחב של תרופות. באותה עת, נחשבו מוצרי קוסמטיקה ומוצרי הטיפוח, למוצרי לוואי של תעשיית הרוקחות. כך שהיה זה טבעי לגמרי עבור לונדבק להשלים את טווח המוצרים שלה, במי טואלט ומגוון משחות, מריחות, אבקות לתינוק וכדומה.
1930–1975: התרחבות וחדירה לתחום מערכת העצבים המרכזית
ממשלת דנמרק החליטה להטיל מגבלות על מטבע זר, כמענה למשבר הכלכלה העולמי של שנות ה-30. מטרת הגבלות אלה הייתה, ליצור יותר מקומות עבודה בדנמרק. בין יתר הדברים, פירוש הדבר היה שהתרופות ומוצרי הקוסמטיקה שלונדבק ייבאה קודם באריזה מוכנה, יובאו עכשיו בצובר. החברה החלה את הייצור העצמי שלה, תוך הפיכת החומרים הגולמיים לטבליות, וביצוע האריזה והתיוג בדנמרק. צמיחת נפח הייצור, יצרה דרישה למקום גדול יותר ועובדים נוספים. לונדבק כבר הייתה בעלת פעילות ויכולת ייצור משמעותית, כאשר פרצה מלחמת העולם השנייה בספטמבר 1939. למרות מחסור בחומרי גלם, הצליחה החברה להוסיף ולקיים את הייצור שלה.
לאחר מלחמת העולם השנייה, הפיתוח של תרופות חדשות שוב צבר תאוצה. כחלק מתשלום פיצויי המלחמה, לקחו לעצמן בנות הברית את כל הזכויות של הפטנטים הגרמניים, וחברות דניות היו בין אלה שהרוויחו מכך. לונדבק רכשה את הזכויות לתרכובת KETOBEMIDON והמשיכה לפתח אותה עד שהפכה לתרופה KETOGAN. החל מהחדרתה לשוק בשנת 1952, הייתה KETOGAN אחת מהתרופות הנפוצות ביותר, לשיכוך כאבים קשים. לונדבק הבטיחה את ה'נישה' שלה במחקר האנטיביוטיקה, שהיה טיפוסי לאותה עת. נאומיצין הפכה לעוד תרופה מאוד רווחית של לונדבק. במקביל הוקמה בלונדבק מעבדה למיקרוביולוגיה. לונדבק החלה לגדל תרביות וייצור הנאומיצין החל בשנת 1952.
החברה הגבירה את התעניינותה בתרכובות, המשפיעות על מערכת העצבים המרכזית. בהנהלתו של P.V. PETERSEN, הקימה חברת לונדבק יחידות מחקר לרוקחות, רעילות וביולוגיה. אנשי המחקר של לונדבק ערכו ניסיונות בתרכובת כלורפרומאזין. לכלורפרומאזין הייתה השפעה טובה על חולים בסכיזופרניה, אך היו לה תופעות לוואי משמעותיות, כגון תגובות אלרגיות. על מנת להפחית תופעות לוואי אלה, החליפה לונדבק מולקולה מרכזית של חנקן באחרת של פחמן. הסינתזה נחלה הצלחה בשנת 1957, וכבר 12 חודשים לאחר מכן היא שווקה תחת השם Truxal. להצלחת לונדבק עם התרופה Truxal, הייתה השלכה חיובית על הייצור והמכירות. החברה גדלה עוד יותר וכן גדל מספר המוצרים המקוריים של לונדבק.
לונדבק גיבשה מוניטין חזק לעצמה, בפסיכו-רוקחות, בתחילת שנות ה-1960. בחגיגת יובל הזהב בשנת 1965, קיבלה החברה פרס הוקרה עבור מאמציה לשפר את איכות החיים של חולי הנפש, ובגין התמיכה הפיננסית של קרן לונדבק במחקר הרפואי. הקרן הוקמה בשנת 1954, כאשר Grete Lundbeck פרשה מהניהול השוטף של החברה. אולם היא עדיין החזיקה בכהונת יושבת ראש הקרן, והחזיקה ב-50.50% בעלות על מניות החברה, עד לפטירתה ב-1965. הקרן קנתה גם את מניות משפחת גולדשמידט בשנת 1967, בתמורה ל-32 מיליון קרונה דנית, ובכך הפכה לבעלים היחידים של החברה.
כיוון השוק המקומי היה מוגבל, הזדמנויות המכירה העיקריות נמצאו מעבר לגבולות דנמרק. לונדבק כבר הקימה את הסניף הזר הראשון שלה, במאלמה שבשוודיה, בתחילת מלחמת העולם השנייה. קשרים בינלאומיים הורחבו בשנות ה-1940 ו-1950 המאוחרות, וכללו את נורווגיה, פינלנד, בלגיה, הולנד, שווייץ ואוסטריה. רוב ערוצי המכירות האלה, התבססו על 'הסכמי סוכנות', אך מאחר שהיקף היצוא עמד על כשלושה רבעים מהמחזור - היו יתרונות ברורים להקמת סניפים או חברות בת. רבים מ'הסכמי הסוכנות' הישנים הוחלפו בייצוג עצמי של לונדבק בשנות ה-1960. הפיכת החברה לבינלאומית הייתה עתה בתנופה מלאה. בשנת 1970 העסיקה לונדבק 580 אנשי סגל בדנמרק ו-99 בחוץ לארץ - כמעט כפול ממספר העובדים 10 שנים קודם לכן.
לונדבק משנות השמונים
בשנות השמונים, החלה לונדבק להתרכז בפיתוח מעמדה בתחום התרופות לטיפול במערכת העצבים המרכזית. ביטול מחלקות המיקרוביולוגיה והקוסמטיקה: המחקר המיקרוביולוגי בוטל מיד לאחר פרישתו של אולף הובנר. הסיכויים לגילוי מקורות חדשים של אנטיביוטיקה, לא היו טובים. מספר הפרויקטים למחקר הופחת במידה רבה באותה עת. מאמצים עתידיים יתרכזו בתחומים שהיו צפויים להניב את הדיבידנדים הפיננסיים הגדולים ביותר. פירוש הדבר היה גם סגירת מחלקת הקוסמטיקה והסוכנויות הישנות. עד סוף שנות השבעים עוד מכרה לונדבק צבעי שיער, דאודורנטים וקרמים לשיזוף. פירושו של חלק מ'ניקוי האביב' הכללי של לונדבק היה, שכל המאמצים יתרכזו בפיתוח מעמדה של לונדבק בתחום התרופות הקשורות למערכת העצבים המרכזית. באמצעות התרופות המקוריות שלה כגון TRUXAL, FLUANXOL, CISORDINOL, SAROTEN, NORITREN - ששימשו חולים הסובלים ממחלות נפש. מטרת החברה הייתה לפתח תרופות טובות יותר - בעלות פחות תופעות לוואי. רווחי לונדבק בשנות השמונים אכזבו. אף שהפיתוח של תרופות חדשות הוא עניין ממושך ורצוף קשיים - הרי שגם ההתאמה לדרישות ההסדרה בתחומי איכות הסביבה והבטיחות - דרשו השקעות גדולות. לדוגמה CIPRAMIL פותחה במשך 15 שנה, לפני שהחלה להימכר בדנמרק בשנת 1989. שנתיים מאוחר יותר אריק ספרונק ג'נסן (Sprunk Jansen) החליף את פיטרסן כאיש המוביל את לונדבק קדימה.
המנהל הכללי אריק ספרונק ג'נסן החל לכהן בשנת 1987. כאשר הצטרף ללונדבק, למד ינסן, שהחברה לא שיווקה את המוצרים החדשים שלה ביעילות - דבר שהביא למאבקי כוח פנימיים בהנהלה, וגרוע מזה - גרמה להקטנת הרווחים. מאז 1966, לא הובאו לשוק שום תרופות חדשות שפותחו. החברים במועצת המנהלים, שהיו אחראים לייצור ולפיתוח, רבו על בסיס יומי, ואף אחד מהם לא רצה להתעסק בשיווק, מאחר שהם האמינו כי "מוצרי לונדבק משווקים את עצמם". ינסן טיפל ביחסים בין חברי מועצת המנהלים, והדגיש את החשיבות של השיווק. הוא גם פיטר למעלה ממאה עובדים בשנתו הראשונה, כולל את המנהלים הכלליים של מספר סניפים מעבר לים, מאחר שהבין שטווח המוצרים של לונדבק היה רחב מדי. ינסן מיקד מחדש את לונדבק כמתמחה בתרופות לטיפול במחלות מערכת העצבים המרכזית, ובמהלך שנות התשעים המוקדמות, שונו מבנה החברה, חטיבת המחקר ואוכלוסיית העובדים.
החברה התמקדה במחקר הפסיכו-תרופתי, שהוחל על ידי פיטרסן עוד בשנות הארבעים. כראש חטיבת המחקר, הוא הניח את היסודות לתרופות לטיפול במערכת העצבים המרכזית - תחום שהוא עתה המומחיות של החברה. בשנות השמונים במחקר עצמי של לונדבק פותחה ציפראמיל (CIPRAMIL), לטיפול בתופעת הדיכאון. ציפראמיל החלה להיות משווקת בדנמרק בשנת 1989, ומאז נרשמה ב-70 מדינות ברחבי העולם. במהלך שנות התשעים, גדל שיווק הציפראמיל והפך למוצר העיקרי של לונדבק. מכירות התרופה מייצגות 78% מהמחזור הכולל של החברה לשנת 1990.
הפיתוח במהלך שנות התשעים גדל בהיקפים גדולים והניב שיעורי צמיחה שנתיים, שרק חברות דניות אחרות, מעטות, יכולות להידמות אליהם. הוקמו עשרים ואחת חברות בת ופעילויות השיווק גדלו. המחזור גדל מ-1.8 מיליון קרונה בשנת 1995, ל-4.2 מיליארד בשנת 1999, יחד עם גידול בהוצאות המחקר ופיתוח מ-257 מיליון ל-824 מיליון באותה תקופה. בשנת 2000 טיפס המחזור ל-1.3 מיליארד, רק ברבעון הראשון.
מניות החברה נרשמו בבורסה של קופנהגן (KFX) ביוני 1999. אף על פי שלא היה לחברה מחסור בכסף, הרי שהרישום למסחר בבורסה, אפשר את הגישה של לונדבק להון חדש, למקרה שתרצה לרכוש עוד חברות בנות, שכבר היו 30 במספר, בשנת 2000. החברה הפכה לשקופה יותר, והועמסה אחריות נוספת על ההנהלה, אך יחד עם זאת הונהגה שיטה חדשה של הטבה לעובדים, בצורת הענקת מניות.
ב-1 בנובמבר 2003 החליף קלאוס ברסטרופ (Claus Brastrup) את ינסן כמנהל הכללי של לונדבק, שביקש לפרוש לאחר 17 שנים של הצלחה, בניהול החברה.
במרץ 2018 רכשה החברה את פרקסטון תראופטיקס בסכום של 905 מיליון אירו. בספטמבר 2017 עזב מנכ"ל החברה קאר שולץ לטובת טבע. בספטמבר 2019 רכשה החברה את אלדר תמורת כמעט 1.7 מיליארד דולר.
מזזומבור
מזזומבור (בהונגרית: Mezőzombor) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. כמו כפרים רבים באירופה גם אוכלוסיית מזזומבור נמצאת בירידה שנים רבות מ-2,526 תושבים בשנת 1990 עד 2,426 תושבים בשנת 2018.
במזזומבור חיו מעט יהודים ובמקום היה בית קברות יהודי.
החיים בסבך
החיים בסבך (באנגלית: Life in the Undergrowth) היא סדרת-טבע תיעודית שהופקה על ידי ה-BBC המלווה בהסבריו של החוקר ויוצר הסרטים דייוויד אטנבורו. סדרה זו לאורך חמשת פרקיה עוסקת על חייהם והרגליהם של חסרי החוליות היבשתיים: חרקים, עכבישים, עקרבים, מרבי רגליים, חלזונות ועוד.
מלכת אמבטיה
"מלכת אמבטיה" הוא רביו סאטירי מאת המחזאי חנוך לוין שהוצג לראשונה בתיאטרון הקאמרי ב-18 באפריל 1970, בעיצומה של מלחמת ההתשה, כשלוש שנים לאחר מלחמת ששת הימים.
ההצגה עוררה סערת רוחות ציבורית וירדה אחרי פחות מחודש וחצי.
על היצירה
"מלכת אמבטיה", או בשמו המלא "מלכת אמבטיה - רביו סאטירי בשני חלקים / על שבת אחים בצל תותחים", נכתב כתגובת נגד למה שלוין ראה כזחיחות דעת שאפיינה את הימים שלאחר הניצחון במלחמת ששת הימים. יצירה זו בנויה מעשרים ואחד קטעים, חלקם שירים וחלקם רבי-שיח, אשר מציגים את המצב הפוליטי והמדיניות של אותם ימים שלאחר המלחמה כחסרי כיוון ואת הגאווה הישראלית כנפיחוּת. כל אלה מוצגים בנלעגות ובגרוטסקיות החריפוֹת האופייניות ללוין. לוין חזה במחזה זה את הבעיות המדיניות העלולות להיגרם עקב תוצאות המלחמה.
ביקורת ציבורית על המחזה
קטעים של ההצגה הופיעו לראשונה במוסף עיתון "הארץ" ב-23 בינואר 1970, בין היתר הפזמון "עשרת הדברות", בו מתואר כיצד בני עם ישראל עולים להר סיני, מחזירים את עשרת הדברות ואומרים: "נושמים אוויר מלוא הריאות / החרא איננו — אפשר לחיות". בעקבות הפרסום, עוד בטרם החלו ההצגות, ביקשה סיעת המפד"ל בעיריית תל אביב, בראשות חיים בסוק, לצנזר את השיר "עשרת הדיברות" (שממנו הוצאה לבסוף השורה הלפני אחרונה "החרא איננו"). אך ראש העירייה יהושע רבינוביץ הודיע כי עיריית תל אביב לא תתערב בתוכן ההצגה. אחר כך המועצה לביקורת סרטים ומחזות פסלה את המערכון "העקידה" וכן את "האלמנה וזחטי" (שהוצא בסופו של דבר מההצגה, אך מופיע בספר "מה אכפת לציפור").
למרות הלחצים שעמדו בפני התיאטרון, הנהלת הקאמרי החליטה לבסוף להציג את המחזה כדי להוכיח שהתיאטרון שומר על עצמאותו על אף התמיכה הכספית שהוא מקבל. ההצגה, שהועלתה על בימת תיאטרון ממוסד בעיצומה של מלחמת ההתשה, עוררה סערת רוחות ציבורית חסרת תקדים: צופים הפגינו והתפרעו במהלך ההופעות, פצצות סירחון הושלכו פעמיים פונה האולם לאחר התרעה טלפונית על הטמנת פצצה, נשלחו מכתבי איום ועלתה דרישה מצד חיים בסוק סגן ראש עיריית תל אביב מטעם המפד"ל להפסיק את התמיכה בתיאטרון. אולם, יגאל אלון ששימש אז כשר החינוך, סירב לפגוע בתמיכה בקאמרי. בתגובה לבקשה כתב: "פורנוגרפיה ופסולת גרידא אינן חדלות להיות מה שהן גם כאשר מעטפים אותן באצטלה של אמנות ותרבות. השאלה היא: מי יקבע מהי פסולת? הממשלה? העיריות? הסוכנות היהודית? [...] אני מתנגד לשימוש בשוט התקציבי להכתבה צנזוריאלית החורגת מזו שאושרה בחוק והמופעלת, הלכה למעשה, על ידי משרד הפנים".
גם הביקורת השתלחה בהצגה: "מכלול דיאלוגים דפקטיביים ופזמונים המכוונים לזרות מלח על הפצעים הפתוחים" (חיים גמזו), "מן המחזבל משתמע כי כולנו רוצחים מתועבים, אזרחים במדינה מיליטריסטית שואפת דמים" (אורי פורת) ו"סצנה על עיתונאי, הבא לראיין אלמנה צעירה, שבעלה נפל בתעלה - ומתעלס עמה באהבים - יכול להמציא רק מוח שטני או חולה רוח [...] זוהי התעללות זדונית באלפי הורים שכולים" (ראובן ינאי, עורך "מעריב לנוער"). שר הביטחון, משה דיין, שצפה בהצגה, אמר: "לא יכולה להיות הצגה יותר מעודדת לערבים בראייתם העוינת את מדינת ישראל".
ב-14 ביוני 1970, שודרו קטעים מההצגה בתוכנית הטלוויזיה "כניסה חופשית", והתקיים דיון על סובלנות וחופש הביטוי.
בעקבות הורדת ההצגה חיבר לוין שני קטעים: האחד שמו "כך הכרתי את בעלי", בו מספר לוין בציניות האופיינית לו על זוג המתאהב זה בזה על רקע ההתפרעויות במהלך ההצגה "מלכת אמבטיה", ומכתב "גילוי דעת", בו ביקש לוין סליחה מהקהל הנעלב, אך גם התריס נגד הזעם הציבורי.
רבים רואים בהצגה אבן דרך בתולדות התיאטרון והסאטירה הישראלית, במחאה התרבותית הראשונה שכוונה נגד אושיות החברה והשלטון בארץ.
הפקות נוספות
במאי 1971, העלה חוג דרמטי בקיבוץ מגל, גרסה של המחזה כאופרטה, עם שינויים שנערכו בהסכמת לוין.
תקליט ובו 11 משירי ההצגה יצא לאור (ללא שם החברה שהוציאה אותו) לאחר הורדת ההצגה והפך לפריט אספנים ולאחד התקליטים הנדירים ביותר בארץ. באוקטובר 2006 הפיקה אירסיי רקורדס הוצאה מחודשת של התקליט על גבי תקליטור, עם עטיפת האלבום המקורי בעיצובו של הגרפיקאי דוד טרטקובר המציג תצלום מאמר ביקורת ציורי במיוחד על "מלכת אמבטיה" שהופיע בעיתון "מעריב". לצורך הפקת האלבום מחדש אותרו שניים מהתקליטים המקוריים שעברו דיגיטציה, מפני שהסלילים המקוריים אבדו.
ביוני 2010, 40 שנה בדיוק אחרי הורדת ההפקה המקורית, הועלתה בחוג לאמנות התיאטרון באוניברסיטת תל אביב ההצגה "מלכת אמבטיה 1970.2010", התמודדות מחודשת עם הקברט הסאטירי המקורי, בבימויו של מרט פרחומובסקי.
ביוני 2011, הועלה בתיאטרון "תמונע" המופע "שירה על במה: מלכת אמבטיה", שכלל את שירי ההצגה.
באפריל 2015, הוציאה האוזן השלישית בהוצאה מחודשת ומוגבלת (כ-400 עותקים) את התקליט- פזמוני "מלכת אמבטיה" תחת הלייבל "זהב שחור".
ביוני 2022, העלה תיאטרון גשר הפקה של המחזה בבימוי נעם פרנק, במסגרת פסטיבל התיאטרון הבינלאומי יפו.
באפריל 2023 עלה המחזה בתיאטרון יפו בהפקה של במאי ושחקנים ערבים.
ג'וש גרין (כדורסלן)
ג'ושוע בנג'מין "ג'וש" גרין (באנגלית: Joshua Benjamin "Josh" Green; נולד ב-16 בנובמבר 2000) הוא כדורסלן אוסטרלי, שמשחק בקבוצת דאלאס מאבריקס מליגת ה-NBA, בעמדות הקלע והסמול פורוורד.
קריירת תיכונים ומכללות
גרין נולד בסידני שבאוסטרליה, לאם אוסטרלית ואב אמריקאי, ובגיל 14 עבר עם משפחתו להתגורר בפיניקס שבאריזונה. בשנת 2017 החל ללמוד באקדמיית הספורט הקדם-אקדמית IMG שבפלורידה, בה שיתף פעולה עם אנפרני סיימונס. בעונת 2018/2019 הוביל את קבוצת האקדמיה לזכייה באליפות ליגת התיכונים של ארצות הברית, ואף זכה בתואר ה-MVP של משחק הגמר לאחר שקלע בו 19 נקודות. בסיום אותה עונה נבחר להשתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן.
בשנת 2019 החל ללמוד באוניברסיטת אריזונה. בעונתו היחידה בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה שיחק לצדם של ניקו מאניון וזיק נאז'י, ורשם ממוצעים של 12.0 נקודות, 4.6 ריבאונדים ו-2.6 אסיסטים למשחק.
קריירת משחק מקצועית
בדראפט ה-NBA 2020 נבחר גרין על ידי דאלאס מאבריקס, בבחירה ה-18. לאורך עונת הרוקי שלו בדאלאס שותף ב-39 משחקים, וקלע 2.6 נקודות בממוצע למשחק.
ססקיה סאסן
ססקיה סאסן (באנגלית: Saskia Sassen, נולדה ב-5 בינואר 1947) היא חוקרת גלובליזציה, הגירה וסוציולוגיה אורבנית ופרופסור לסוציולוגיה באוניברסיטת קולומביה בניו יורק. היא מתמקדת בחקר הקשרים שבין ערים גלובליות, אופי פעילותן ותפקידן בכלכלה העולמית לצד חקר הגורמים הכלכליים להגירה ותפקידה בכלכלה של ארצות היעד. בנוסף, סאסן עוסקת בייעוץ לאומות המאוחדות, לחברות פרטיות ולארגונים ממשלתיים.
ביוגרפיה
ססקיה סאסן נולדה בהאג שבהולנד ב-1947. סאסן היא בתה של מיפּ סאסן ושל וילם סאסן, יליד גרמניה, אשר שירת בוואפן אס אס ונפצע בחזית מול ברית המועצות, ולאחר מכן התנדב ביחידת תעמולה באס אס ודיווח מן החזית במלחמת העולם השנייה. ב-1948 היא והוריה עברו לבואנוס איירס, ארגנטינה, ושם בילתה את רוב שנות ילדותה ונעוריה.
את לימודי התואר הראשון שלה בסוציולוגיה וכלכלה השלימה באוניברסיטת פואטייה בצרפת, באוניברסיטת דגלי סטדי די רומא באיטליה, באוניברסיטת בואנוס איירס בארגנטינה ובאוניברסיטת נוטרדאם באינדיאנה, ארה״ב ב-1969. ב-1971 השלימה לימודי תואר שני בסוציולוגיה באוניברסיטת נוטרדאם באינדיאנה, ארה״ב, וב-1974 השלימה לימודי דוקטורט בסוציולוגיה באותה האוניברסיטה. את עבודת הפוסט דוקטורט שלה עשתה באוניברסיטת הרווארד.
רקע אקדמי ותחומי מחקר
ססקיה סאסן חוקרת גלובליזציה, הגירה וסוציולוגיה אורבנית. ספריה של סאסן תורגמו ל-21 שפות, ובריאיון היא מגדירה את ספריה, ו- כעבודותיה המרכזיות. סאסן העידה כי העבודה על כל אחת מהעבודות הללו ארכה בין שמונה לתשע שנים.
חקר ההגירה
ססקיה סאסן הגדירה את מסקנות המחקר שלה בספר, מחקר שנעשה מנקודת מבט כלכלית-מדינית ולא חברתית-אישית, בכך שהגירה אינה מושפעת באופן ישיר מעוני, שהרי לא לכל האנשים העניים יש אפשרות להגר, אלא ממגבלות ההגירה המושמות במדינות היעד, במודע או שלא במודע. סאסן מגדירה את ההשערה שלה בספר כי תהליכי הגירה נוצרו בתוך המערכת הכלכלית, וכי הכלכלה של תקופה מסוימת משפיעה על תהליכי ההגירה החדשים הנוצרים באותה התקופה.
ערים גלובליות
סאסן מתארת כיצד ספרה, הדגים את חשיבות הפעילות העירונית כמרכז כלכלי, גם בעידן של דיגיטציה ושרשראות ייצור גלובליות. היא בחרה בענף שפעילותו אינה ממוקדת בייצור מוצרים פיזיים, ענף הבנקאות והפיננסים בדגש על פתרונות עסקיים לחברות גדולות, כגון פתרונות כוח אדם לחברות גדולות. סאסן הדגימה כיצד גם בענף הזה, אופי הפעילות שונה מעיר לעיר, ומידת וחשיבות הפעילות משתנה גם כן מעיר לעיר. כלומר, על אף הדיגיטציה, וזרימת המידע ושרשראות הייצור הבינלאומיות, הערים הגלובליות עדיין מהוות עמודי תווך בכלכלה הגלובלית, שאינה חסרת גבולות פיזיים לחלוטין. לדוגמה, ססקיה סאסן תיארה כיצד טוקיו התמקדה בהלוואות וסיפוק ממון, ניו יורק הייתה מרכז להשקעות בחברות גדולות, ולונדון הייתה כר פורה לצמיחה של חברות קטנות כגדולות בשדה הכלכלי של שנות ה-80 המאוחרות.
חקר מערכות חברתיות
ססקיה סאסן בוחנת בספרה כיצד מערכות מורכבות משתנות, והגיעה למסקנה כי מערכות מורכבות משתנות על ידי שינוי העמדה של היכולות הקיימות במערכת בתוך ארגון מחדש. סאסן מביאה את הדוגמה שלאיבוד כוחם של מחוקקים ופרלמנטים בעקבות ההפרטות של גופים ציבוריים והפחתת הרגולציה במדינות שונות החל משנות ה-90 של המאה ה-20. סאסן מבהירה כי התפקידים שמילאו הרגולציה והגופים הציבוריים לא נעלמו, אלא פשוט עברו לידיים פרטיות. המעבר הזה, על פי סאסן, דווקא מחזק זרועות אחרות במדינה, כדוגמת הזרוע המבצעת- הממשלה או הקבינט הנשיאותי, כיוון שלה נוסף התפקיד של היותה שחקנית מפתח בכלכלה העולמית, כלומר התחזקות התאגידים מאפשרת לה השפעה גדולה יותר.
פרסים והוקרות
על פעילותה האקדמית, סאסן זכתה במספר פרסים והוקרות מארגונים שונים:
דוקטרינת מונרו
דוקטרינת מונרו (באנגלית: Monroe Doctrine) הייתה מדיניות חוץ אמריקאית שהוכרזה ב־1823 בידי נשיא ארצות הברית ג'יימס מונרו. המדיניות הוחלה לראשונה בשנת 1823; אולם המונח "דוקטרינת מונרו" עצמו לא הוטבע עד 1850.
דוקטרינת מונרו אישרה מחדש את מדיניות הבדלנות האמריקאית ובה נאמר כי ארצות הברית תימנע מהתערבות במלחמות אירופאיות. החלק החדש והחשוב בדוקטרינת מונרו היה כי ארצות הברית לא תסכים לסבול קולוניאליזם אירופאי ביבשת אמריקה (כונתה "אמריקה לאמריקאים"). הקמת קולוניות אירופאיות חדשות וכן פגיעה בעצמאות מדינות באמריקה תיחשב כפעילות עוינת כנגד ארצות הברית. הרקע לדוקטרינות היה המאבק לעצמאות שניהלו מושבותיה של ספרד בדרום אמריקה (ארגנטינה, מקסיקו, צ'ילה, וונצואלה) שביקשו הכרה מהאמריקאים. הדוקטרינה קבעה כי ארצות הברית לא תיקלע למלחמה למען מדינות חדשות שהישרדותן לא מובטחת. ההשלכה של דוקטרינה זו על אירופה הייתה מניעת כניסת ארצות הברית למלחמת העולם הראשונה בתחילה, בשל העיקרון כי ארצות הברית לא מתערבת בעניינים פנים אירופאים וקולוניאליים.
כבר בימי ג'ורג' וושינגטון נטתה ארצות הברית לשמור על מדיניות של בדלנות. דוקטרינת מונרו אישרה מחדש את מדיניות הבדלנות האמריקאית ובה נאמר כי ארצות הברית תימנע מהתערבות במלחמות אירופאיות. הקמת קולוניות אירופאיות חדשות או פגיעה בעצמאות מדינות באמריקה תיחשב כפעילות עוינת כנגד ארצות הברית. הדוקטרינה הוכרזה בנאום השנתי השביעי של מונרו בפני הקונגרס. דוקטרינת מונרו נשמרה עד להחלפתה בדוקטרינת טרומן ב־1947, מלבד התערבותה של ארצות הברית במלחמת העולם הראשונה ומלחמת העולם השנייה.
הרקע לדוקטרינה
הנשיא ג'יימס מונרו ושר החוץ ג'ון קווינסי אדמס (שהיה הנשיא שכיהן לאחר מונרו) לא רצו להסתכן במלחמה עם ספרד בשל מדינות שהישרדותן לא הייתה מובטחת. מבחינתם, כל עוד מדינות אירופאיות אחרות לא מתערבות, יכלו ספרד והמושבות המורדות להמשיך בלחימה.
בריטניה התלבטה בין תמיכה בשלטון מונרכי ובין הרצון בשווקים חדשים. מדינות דרום אמריקה היו שוק גדול יותר מארצות הברית עבור סחורות בריטיות. כאשר הציעו צרפת ורוסיה שבריטניה תסייע לספרד בהשבת מושבותיה, שללה האחרונה את הרעיון.
בנוסף, ניהלה ארצות הברית משא ומתן עם ספרד על רכישתה של פלורידה. לאחר שהחוזה אושר, החלה ארצות הברית להכיר במדינות אמריקה הלטינית. במהלך 1822 זכו ארגנטינה, צ'ילה, פרו, קולומביה ומקסיקו להכרה.
ב־1823 הזמינה צרפת את ספרד להחזיר את בית בורבון וכן דנו בכך שספרד תתקיף את מושבותיה לשעבר בתמיכה הברית הקדושה (רוסיה, פרוסיה ואוסטריה). תוכניות אלו היו עלולות לפגוע במאמצי בריטניה לאורך המאה השמונה עשרה לדחוק את צרפת מאמריקה.
ג'ורג' קנינג, שר החוץ הבריטי, הציע כי בריטניה וארצות הברית יזהירו במשותף את צרפת וספרד מהמשך תוכניות אלו. תומאס ג'פרסון וג'יימס מדיסון עודדו את מונרו לקבל את ההצעה אך ג'ון קווינסי אדמס היה חשדן יותר. אדמס גם היה מודאג ממאמציה של רוסיה להרחיב את השפעתה דרומה מאלסקה לקליפורניה, שהייתה בשליטה מקסיקנית בשעתו.
בישיבת קבינט ב־7 בנובמבר 1823 התנגד אדמס להצעת קנינג וטען "יהיה זה יותר גלוי לב, שלא לומר מכובד, להציג בעצמנו את עקרונותינו לרוסיה וצרפת ולא להשתרך כסירה בנתיבה של אוניית המלחמה הבריטית". הקבינט הסכים למדיניות עצמאית.
בנאומו על מצב האומה ב־2 בדצמבר הכריז מונרו על מה שתיקרא דוקטרינת מונרו, אף שהיה שנכון יותר לכנותה "דוקטרינת אדמס". ארצות הברית הודיעה למדינות העולם הישן כי יבשת אמריקה אינה פתוחה יותר לקולוניאליזם אירופאי וכי כל מאמץ אירופאי להרחבת ההשפעה בעולם החדש ייחשב "למסוכן לשלומנו ולביטחוננו". ארצות הברית לא תתערב בעניינים הפנימיים באירופה ותצפה ממדינות אירופה לא להתערב בענייני מדינות אמריקה.
הצהרה זו עמדה בסתירה לרצונן של מדינות אירופה להשיב לעצמן טריטוריות שונות באזור האיטי וסנטו דומינגו. צרפת וספרד רצו להשיב את הטריטוריות בהיספניולה ולהרחיב את השפעתן. הדוקטרינה לא הייתה מוחלטת ואינטרסים לטווח קצר של ארצות הברית בקריביים השפיעו על מדיניותה.
אף על פי שהדוקטרינה תתגבש במשך שנים, תמך אדמס באופן כה נחרץ ביישום דוקטרינת מונרו עד כי נשיאים שבאו אחריו לא יכלו להתעלם מכך. יצוין כי ארצות הברית הצליחה לעמוד מאחורי דוקטרינת מונרו בשל התאמתה לבריטניה, שהחזיקה צי חזק (לארצות הברית לא היה כוח צבאי משמעותי באותן שנים). האוקיינוס האטלנטי היווה מחסום נוסף, ובעימות אפשרי הוא היה מהווה יתרון חשוב לארצות הברית, שלא הייתה נאלצת לחצותו כדי להגן על אמריקה.
ב־2 בדצמבר 1845 הכריז הנשיא ג'יימס נוקס פולק בנאום לקונגרס כי דוקטרינת מונרו תיאכף בנחישות וכי על ארצות הברית להתפשט מערבה.
תגובה בינלאומית
מכיוון שארצות הברית חסרה באותה תקופה גם צי וצבא מהימנים, התעלמו במידה רבה מהדוקטרינה מבחינה בינלאומית. הנסיך מטרניך מאוסטריה כעס על ההצהרה וכתב באופן פרטי כי הדוקטרינה היא "מעשה מרד חדש" של ארצות הברית שיעניק "כוח חדש לשליחי המרדה וישיג את אומץ ליבו של כל קושר".
לעומת זאת, הדוקטרינה נתקבלה באישור בריטי בשתיקה. הם אכפו זאת טקטית כחלק מהשלום הבריטי הרחב יותר, שכלל אכיפה של נייטרליות הימים. זה תאם את המדיניות הבריטית המתפתחת של סחר חופשי לסה פר נגד מרקנטיליזם. התעשייה הבריטית הצומחת במהירות חיפשה שווקים למוצריה המיוצרים, ואם מדינות אמריקה הלטינית העצמאית החדשות היו הופכות שוב למושבות ספרדיות, הגישה של בריטים לשווקים אלה הייתה מנותקת על ידי מדיניות מרקנטיליסטית ספרדית.