cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הירי בצפון הוליווד
לרוע מזלם, סיור של המשטרה הבחין בהם נכנסים לבנק והזעיק תגבורת. בעת היציאה מהבנק החל קרב יריות בין השוטרים לשודדים, אשר תועד ממצלמת מסוק של ערוץ טלוויזיה. השוטרים הצליחו לפגוע בכל שודד כעשר פעמים, אך לא הצליחו לחדור את שריון הארמיד שהם לבשו. במהלך הירי, שודד אחד התרחק מהבנק עם רכב, השודד השני ירה לכיוון השוטרים שבמהלכן הוא נפגע בידו ואקדחו נפל כשהוא ניסה להרים אותו הוא ירה בעצמו בטעות. השודד שנמלט המשיך לנסוע רחוב וחצי ואז נטש את הרכב, (כנראה בשל חוסר אוויר בצמיגים שנפגעו במהלך חילופי הירי). הוא ניסה לגנוב רכב שננטש במקום על ידי אזרח, תוך כדי שהוא יורה ומנסה לפגוע באזרחים. לרוע מזלו מפתחות הרכב לא היו במתנע, באותו זמן הגיע צוות הSWAT (יחידה מיוחדת של המשטרה) והתנהל ביניהם קרב יריות קצר שבסיומו השודד נפצע ונהרג.
במהלך השוד נפגעו 11 שוטרים ו-7 אזרחים והוא ידוע כאחד האירועים הקשים בהיסטוריה של משטרת לוס אנג'לס. על התקרית יצא סרט בשם "44 דקות הסרט"
בעקבות האירוע החליטה ממשלת ארצות הברית לצייד חלק מהשוטרים בנשק חצי אוטומטי, כגון AR-15 ו-M16, נשק שהיה שמור לפני כן רק ליחידות מיוחדות.
ההר הירוק תמיד
ההר הירוק תמיד הוא שיר שנכתב ב-1972 על ידי יורם טהרלב והולחן על ידי מוני אמריליו.
השיר נכתב על רכסי הכרמל הירוקים, וכמו שירים רבים של טהרלב, נכתב בהשראת חוויות נעוריו בקיבוץ יגור השוכן למרגלות הכרמל. את הלחן לשיר חיבר זוכה פרס אקו"ם למפעל חיים, מוני אמריליו. השיר חובר במסגרת מחגיגות היובל להיווסדו של הקיבוץ.
לדברי חזי עמיאור, בצעירותו של טהרלב הכרמל היה קירח מצמחייה, והכינוי "ההר הירוק" מקורו בהר שליד קובנה בירת ליטא הנזכר בשיר של לאה גולדברג. הוריו של טהרלב, כמו אחרים ממייסדי הקיבוץ, עלו ארצה משם.
השיר הוקלט לאחר החגיגות ביחד עם מקהלת הקיבוץ ושלומית אהרון. בהמשך הוקלט גם על ידי צוות הווי פיקוד מרכז ורוחמה רז, שהפכה למזוהה עם השיר.
שיר זה נלמד בבתי הספר היסודיים בישראל כחלק מתוכנית הלימודים לקראת ט"ו בשבט בשל השורה "פקחתי את עיני, היה אז חודש שבט". המחבר עצמו העיד כי שורה זו כוונה למעשה ליום הולדתו החל בחודש זה.
לדברי איתמר זהר, השיר "משקף היטב את הטבע בחייו ואת התנודות שנעו, בקרבו ובקרב הארץ כולה, בין היחיד לרבים, בין המדינה לפרט. אהבת מולדת חילונית לחלוטין".
בעקבות השרפה בכרמל שאירעה בשנת 2010, החליטו רוחמה רז ולהקת התקווה 6 לחדש את השיר לכבוד הכרמל ולזכרם של 44 הנספים באסון.
ב-2021 ביצעה שירי מימון את השיר במסגרת פרויקט המחווה לטהרלב, "יעלה ויבוא".
אמינה בנת והב
אמינה בנת והב (בערבית: آمنة بنت وهب; מתה בשנת 577) הייתה, על פי המסורת המוסלמית, אמו של הנביא המוסלמי מוחמד.
חייה
אמינה שלחה את בנה, כמקובל בקרב השבטים באותה תקופה, למדבר שם גדל אצל משפחה בדואית. כשחזר מוחמד בן החמש לחיק אמו, לקחה אותו למדינה כדי לפגוש את משפחתה. אמינה מתה בשנת 577 כ-35 ק"מ ממדינה לכיון מכה ונקברה שם.
גילה של אמינה בעת מותה שנוי במחלוקת, ותלוי בגילה בעת נישואיה לאביו של מוחמד, לפי נוסחאות מסוימות הייתה בת 17 ולפי אחרות - 24.
קברה של אמינה נטען כי נמצא בכפר וואהב, אבל בשנת 1998 הוצת הקבר ונהרס בידי קנאים.
אמה ויליאמס
אמה ויליאמס ויזוצקי (באנגלית: Emma Vyssotsky; 23 באוקטובר 1894 – 12 במאי 1975) הייתה אסטרונומית אמריקאית ודוקטור לאסטרונומיה. היא חקרה את תנועת הכוכבים וקינמטיקה של שביל החלב באוניברסיטת וירג'יניה .היא זכתה בפרס אנני ג'אמפ קאנון לאסטרונומיה בשנת 1946 לכבוד מחקרה בנושא ספקטרופוטומטריה של כוכבי איי (A).
קורות חיים
אמה ויליאמס ויזוצקי נולדה בפנסילבניה שבפילדלפיה ב-23 אוקטובר 1894 ונפטרה ב-12 במאי 1975, בגיל 80. אהבתה למתמטיקה הובילה אותה ללימודי תואר ראשון באוניברסיטת סווארתמור (Swarthmore College) שם קיבלה את התואר הראשון במתמטיקה בשנת 1916. היא עסקה בהוראה במתמטיקה לצד עבודה בתור אקטואר. בשנת 1927 היא קיבלה מענק מחקר מקרן Whitney Fellowship וכן מלגה מ- Bartol Scholarship. מכיוון שקבלת תואר במתמטיקה כאישה הייתה מאתגרת למדי, ומאחר וויזוצקי תמיד שאפה גבוה, היא המשיכה את לימודיה האקדמאיים עד לקבלת תואר דוקטור ("Ph.D") באסטרונומיה מאוניברסיטת רדקליף Radcliffe.
ב-1929 השלימה את דרישות הדוקטורט והתחתנה עם אלכסנדר ויזוצקי ( Alexander N. Vyssotsky ) אסטרונום ממוצא רוסי
היא עברה לאוניברסיטת וירג'יניה בעקבות הקריירה של בן זוגה. ד"ר ויסוצקי הועסקה כמדריכה בעוד בן זוגה הועסק כעוזר פרופסור. . מקום עבודתה העיקרי של ויסוצקי היה במצפה מקורמיק (McCormick Observatory) ותחום המומחיות שלה היה תנועת הכוכבים וקינמטיקה של שביל החלב (גלקסיה שבה נמצאת מערכת השמש ובה כדור הארץ) . כצוות, הויזוצקים גילו כוכבים גמדים באמצעות מנסרה מיוחדת המשמשת לשבירת והחזרת קרני האור ולעיתים גם לפירוק האור לספקטרום אורכי הגל השונים משלו.
ב-26 בפברואר 1931 נולד לזוג בן בשם ויקטור ויזוצקי, שגדל להיות מתמטיקאי ומדען מחשבים. ויקטור היה מעורב בהמצאת משחק המחשב דרוין. הוא היה אחד העובדים על פרויקט מולתיקס (Multics Project) אשר מטרתו הייתה המצאת תוכנית הפעלה המספקת מענה לבעיות המתעוררות במערכות מחשוב בהיקפים גדולים.
ד"ר ויסוצקי סבלה במשך שנים ממחלה, לכן, ויזוצקי נאלצה לעזוב את עבודתה באוניברסיטה ב־1944 לאחר שכתבה מונוגרפיה אחרונה עם בן זוגה . אלכסנדר ויזוצקי גם פרש מעבודתו ביוני 1958. החלל שנוצר מעזיבתו של ויזוצקי מעבודתו לא התמלא באופן מידי והדבר הביא לסופם של המחקרים האסטרונומיים של מר ויזוצקי.
ד"ר ויזוצקי נפטרה ב־12 במאי 1975 בפלורידה, ארצות הברית כשנתיים לאחר מות בן זוגה..
מחקרים ופרסים
ויזוצקי עבדה ביחד עם סיסיליה פיין (Cecilia Payne) על מחקר הנוגע להיקפים הספקטרליים של מימן ושל סידן מיונן (סיווג ספקטרלי של הכוכבים היא חלוקתם לפי אופי הקרינה הנפלטת מהם).
עבודת הדוקטורת של ויזוצקי בשם "מחקר ספקטרופוטומיטרי של כוכבי A" עסקה במיון מחדש של כוכבים מסוג A על בסיס מוחשי, היינו, למצוא הסבר פיזי לספקטרומים המשונים וכן למצוא אמות מידה מוסמכים של טמפרטורה, לחץ, ועוצמה. המחקר התבצע על קווי מימן וקו (K) לאורך הכוכבים. (קו שמכיל סידן מיון ומופיע לרוב בספקטרום של כוכבים דמוי שמש וכוכבים קרירים ביחס).
התוצאות העיקריות ממחקרה הסבירו תופעות שלא היו ברורים לעבר, כמו:
פרסים
1946 - פרס אנני ג'אמפ קאנון למחקרי פוסט דוקטורט של נשים אמריקאיות.
נסיונל מדיירה
מועדון דפורטיבו נסיונל (בפורטוגזית: Clube Desportivo Nacional), או בקיצור דפורטיבו נסיונל, היא קבוצת כדורגל מהעיר פונשל שבאי מדיירה המשחקת בליגה הפורטוגלית השנייה.
הקבוצה נוסדה בשנת 1910 ואת מרבית שנותיה בילתה בליגות הנמוכות. רק באמצע שנות ה-90 הצליחה להעפיל לראשונה לליגה הבכירה. מיקום השיא של הקבוצה היה בעונות 2003/2004 ו-2008/2009 כאשר סיימה במקום הרביעי בליגה.
חיים דב הורביץ
חיים דב הורביץ (נכתב גם: חיים דוב הורוויץ, ומוכר בראשי התיבות חיד"ה; ה'תרכ"ה, 1865 – ה'תרצ"ג, 1933) היה סופר, עיתונאי ועורך, ביידיש ובעברית, כלכלן ופעיל ציוני. נמנה עם חלוצי ספרות הכלכלה העברית.
ביוגרפיה
נולד בשנת ה'תרכ"ה (1865) בהורי שבמחוז משנה הורקי שבפלך מוהילב, האימפריה הרוסית (כיום בבלארוס). בילדותו למד בחיידר המקומי, ובהמשך אצל רב העיר. בהמשך החל בלימודים בבית ספר חקלאי שבעירו, ומשם המשיך בלימודים בבית המדרש לרבנים בווינה ובאוניברסיטת וינה. בשנת 1900 עבר ללמוד באוניברסיטת ברלין, שם כעבור שנה (1901) קיבל תואר דוקטור בכלכלה מדינית. בשהותו בברלין הוא החל בפעילות תרבות יהודית חילונית וציונית, בפעילות ספרותית ועיתונאית. במסגרת כך השתתפות וערך במספר עיתונים וכתבי עת - בעברית, ביידיש, בגרמנית ועוד. התכתב עם סופרים עבריים בולטים, כמו מיכה יוסף ברדיצ'בסקי.
נסיונל מדיירה
היסטוריה
נסיונל העפילה לליגה הראשונה לראשונה בתולדותיה באמצע שנות ה-90, כאשר היא חזרה אליה בעונת 2002/2003. העונה שלאחר מכן הייתה העונה הטובה ביותר בתולדות המועדון, כשהקבוצה סיימה במקום הרביעי והקדימה את קבוצת בראגה.
חיים דב הורביץ
ביוגרפיה
השתתף בוועידת מינסק של ציוני רוסיה (1902), ובה נשא הרצאה על הכנסת הגורם הכלכלי בתוכנית הציונית. הרצאתו זו הייתה מכוננת ובת-השפעה במחשבה הציונית, כפי שהעיד על כך ברל כצנלסון שנכח באותה ועידה, אך הפרוטוקול שלה לא השתמר. בשנים שאחר המהפכה החל בהשתדלויות לעלות לארץ ישראל, אך למעשה נשאר ברוסיה.
נסיונל מדיירה
היסטוריה
נסיונל לקחה גם חלק בעונת 2004/2005 במסגרת גביע אופ"א, אך היא הפסידה 1–4 בסיכום שני המשחקים לסביליה ולא הצליחה לעבור את השלב הראשון במפעל.
חיים דב הורביץ
ביוגרפיה
דגל בקואופרציה, והטיף על כך במאמרים ספרותיים שונים.
פרסם מזיכרונותיו בעיתון הסובייטי דער עמעס.
נסיונל מדיירה
היסטוריה
בעונת 2008/2009 נסיונל שחזרה את הישג השיא וסימה את העונה במקום הרביעי כשגם הפעם היא הקדימה את בראגה. הקבוצה לקחה חלק גם בגביע הפורטוגזי והגיעה עד לשלב חצי הגמר, אך לא הצליחה לנצח את פאסוס די פריירה ולהעפיל לגמר הגביע.
חיים דב הורביץ
ביוגרפיה
נפטר במוסקבה שברפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית (ברית המועצות) בשנת ה'תרצ"ג (1933).
נסיונל מדיירה
היסטוריה
עונה לאחר מכן בעונת 2009/2010 העפילה הקבוצה לשלב הבתים של הליגה האירופית לאחר ניצחון על זניט סנקט פטרבורג בשלב המוקדמות. בשלב הבתים פגשה את אוסטריה וינה, אתלטיק בילבאו וורדר ברמן, ואף על פי שהשיגה מספר תוצאות טובות, לא הצליחה להעפיל לשלב שמינית הגמר.
חיים דב הורביץ
פעילות ספרותית
פעילותו הספרותית החלה בשליחת מאמרים להמליץ, בשנת 1882. את כתבותיו היה חותם ב"תלמיד הלשכה השנייה לבית-הספר לתורת עבודת האדמה בהארקי". בשנים הבאות החל לכתוב קבוע בעיתונות ובכתבי העת העבריים ועוד.
היה בין הראשונים שפרסמו מאמרים ומחקרים מקוריים בענייני כלכלה בשפה העברית. הוא אף פעל להכניס את ענף הכלכלה העברי לספרות העברית. בירחון הציוני Ost und West הוא כתב על כך מאמר: "הגורם הכלכלי והשפעתו בתולדות עמנו", וכן פרסם סדרות דומות בהמשך בבמות ספרות אחרות ובעיקר ב"השילוח", שם פרסת את סדרת המאמרים "שאלת הכלכלה ומקומה בתנועתנו הלאומית". שימש ככתב למדור הכלכלי בעיתונות היידית במוסקבה, ורשה, וילנה ועוד. כתב גם סיפורים שהתפרסמו ב"השילוח", לוח אחיאסף, ספר השנה של נחום סוקולוב (שהיה המשכו של האלמנך הספרותי "האסיף"), אנציקלופדיית האשכול ועוד, וכן בעיתונות היידית בקרקוב, לונדון, ורשה וסנט פטרבורג. נמנה עם עורכי העיתון היומי היידי דער פריינד (כתב גם תחת הפסבדונים "סוחר"), כתב בשבועון הציוני דער יוד (גם שם תחת הפסבדונים "סוחר"), וכן השתתף בעריכת עיתונים וכתבי-עת נוספים שיצאו לאור בשנים שלפני המהפכה הרוסית. מלבד כל מאמריו, כתב מספר ספרים. ספרו "הממון" הוא הספר העברי הראשון שנכתב על כלכלה מודרנית.
נסיונל מדיירה
היסטוריה
בסיום עונת 2020/2021 שבה לליגת המשנה הפורטוגזית.
חיים דב הורביץ
ספרים
כתב מספר ספרים, שעסקו לרוב בתחום הכלכלה:
מלבד אלו, אף ערך בכמה עיתונים והוצאות, בהם:
יצחק אייזיק קרסילשציקוב
ביוגרפיה
נולד בעיירה קריצ'ב ברוסיה הלבנה, לדב בער. למד בישיבת מיר בתקופה בה כיהן הרב אליהו ברוך קמאי כראש הישיבה.
עוד בטרם המהפכה הקומוניסטית שימש כרב בעיירה האדיץ' במחוז קורסק ואחר כך בפולטבה ובקריוקוב. נודע בכינויו "הגאון מפולטבה". החל מ-1929 התגורר הרב קרסילשצ׳יקוב במוסקבה, ועבד כמנהל חשבונות. במלחמת העולם השנייה עבר לקראסנויארסק שבאזור סיביר, ולאחר המלחמה שב למוסקבה.
ספריו ומאמריו
תבונה ותולדות יצחק על הירושלמי - ספרו הגדול והחשוב ביותר של הרב קרסילשצ׳יקוב הוא פירושו לירושלמי, סדר זרעים ומועד. הפירוש מתחלק לשני חלקים: 'תולדות יצחק' - פירוש רציף על הסוגיה, המתאפיין בשפה ברורה ושווה לכל נפש, ו'תבונה' - חידושים והרחבות.
פירוש זה נכתב בסתר בהיותו במוסקבה. הרב צבי ברונשטיין מארצות הברית, נשיא מכון 'מוצל מאש' שעסק בהוצאה לאור של כתבי יד מעבר למסך הברזל, נסע לרוסיה ופגש את הרב קרסילשצ׳יקוב בבית החולים בהיותו על ערש דווי, יום לפני פטירתו. הוא סיפר לו על כתב היד של פירושו לירושלמי, כעשרים כרכים גדולים שהיו במקום מסתור, וביקש ממנו לפעול להוצאתו מרוסיה והדפסתו. לאחר מאמצים מרובים הצליח הרב ברונשטיין להוציא את כתב היד ופעל להוצאתו לאור במהדורת הירושלמי המהודרת של מכון 'מוצל מאש'. חלק מהכרכים יצאו לאור אחרי פטירת הרב ברונשטיין, על ידי ממשיכי מפעלו. הפירוש זכה להסכמות מגדולי תורה, שהביעו את התפעלותם מהפירוש עצמו ומהתנאים הקשים בהם נכתב. לקראת הדפסתו נערך הספר בהכוונת הרב חיים קניבסקי.
תבונה על הרמב"ם - בהיותו בפולטבה הדפיס חלק ראשון (42 עמ') מספרו "תבונה" על הרמב"ם, בשנת תרפ"ו, 1926. זהו הספר התורני האחרון שהודפס ברוסיה הקומוניסטית. חלקו השני נדפס רק כעבור חמשים שנה (תשל"ו 1976), על ידי מוסד הרב קוק בירושלים, אליו הוברח כתב היד מרוסיה, גם כן על ידי הרב צבי ברונשטיין.
מאמרים ומכתבים - הרב קרסילשצ׳יקוב התכתב בענייני השקפה עם הוגה הדעות הרב שמואל אלכסנדרוב. וקטעים ממכתביו התפרסמו בספרו של הרב אלכסנדרוב מכתבי מחקר וביקורת, ירושלים תרצ"ב.
במאמר יסוד התיקון לעתיד, שהתפרסם אחרי פטירתו בביטאון שנה בשנה תשכ"ח (עמ' 210 - 220) שוטח המחבר את המצב הרוחני החמור של יהדות רוסיה, ומאידך את תקוותו שהתפיסה המטריאליסטית השלטת ברוסיה תביא בסופו של דבר לאמונה בדרגה משוכללת יותר.
ראש עיריית מונמות'
היסטוריה
באמצע המאה השלוש עשרה העניק הנרי השלישי סמכויות ניעוליות לנושא המשרה, ניתן לתארך את קיומה של משרת ראש העיר מרגע זה.
הגדרת וסמכויות התפקיד
בשנת 1447 העניק הנרי השישי (אשר אביו נולד בעיירה זו) סמכוייות לנושא המשרה להעלאת מיסים. וכן הסדיר שיתקיימו בחירות לראשות העיר בכל שנה מחדש.
בשנת 1835 חוק התאגידים העירוניים ביצע רפורמה מסוימת בסמכויות המשרה.
בשנת 1813 התקיים משפט בנוגע להשפעת הדוכס מבופור על בחירת ראשי העיר. העתירה זכתה על ידי צוות שכלל את ההיסטוריון המקומי, צ'ארלס הית'. למרות הזכייה בית המשפט לא פעל מספיק על מנת לעצור את השפעם הדוכס על תהליך בחירת ראשי העיר, ובסופו של גם מונה הדוכס מבופור לראש העיר ב-1819 וגם ב-1821.
ויליאם סמברוק, שהיה כימאי מקומי ותומך נלהב של הכנסייה הבפטיסטית של מונמות' נבחר לראשות עיריית מונמות' תשע פעמים.
Cheer Up
Cheer Up (מסוגנן באותיות גדולות) הוא שיר שהוקלט על ידי להקת הבנות הדרום קוריאנית Twice. השיר יצא לאור ב-25 באפריל 2016, על ידי JYP אנטרטיינמנט, כסינגל המוביל מתוך המיני-אלבום השני שלהן, Page Two. השיר נכתב והולחן על ידי סם לואיס וה-Black Eyed Pilseung. השיר הגיע למקום הראשון במצעד הדיגיטלי של Gaon, והוא הסינגל המצליח ביותר במצעד זה ב-2016. השיר אף זכה בקטגוריית "שיר השנה" בפרסי המוזיקה של מלון ובפרסי המוזיקה האסייתית של Mnet.
ב-24 בפברואר 2017 הודיעה הלהקה כי הופעת הבכורה היפנית שלהן נקבעה ל-28 ביוני. הן הוציאו את האלבום #Twice, אשר כלל גרסאות קוריאניות ויפניות של חמישה שירים, ובהם "Cheer Up". המילים לגרסה היפנית נכתבו על ידי יו שימוג'י.
וידאו קליפ
הקליפ הרשמי של "Cheer Up" בוים על ידי צוות ההפקה נייב (קים יונג ג'ו ויו סונג וו). ב-25 באפריל 2016 עלה הקליפ לערוץ היוטיוב הרשמי של JYP אנטרטיינמנט. הקליפ הפך ויראלי וצבר 400,000 צפיות תוך שלושים דקות בלבד. הוא הגיע למיליון צפיות תוך פחות מיממה, ועבר את רף שבע מיליון הצפיות ב-27 באפריל. בווידאו קליפ, מגלמות חברות הלהקה דמויות מסרטים ותוכניות טלוויזיה מפורסמות. מינה מגלמת את איטסוקי פוג'י מהסרט "מכתב אהבה", סאנה מגלמת את סיילור מון, נייאון מגלמת את סידני פרסקוט מסדרת הסרטים "צעקה", ציו מגלמת את הולי גולייטלי מארוחת בוקר בטיפאני וג'ונגיון מגלמת את פיי מצ'ונגקינג אקספרס. מומו היא גיבורת פעולה המזכירה את סדרות סרטי טומב ריידר והאויב שבפנים, ג'יהיו מגלמת מעודדת ממעודדות צמודות, צ'ייאונג מגלמת בוקרת (בדומה לסרטי מערבונים שונים, ובפרט בעבור חופן דולרים), ודהיון מגלמת את הוואנג ג'יני מהסרט "הוואנג ג'ין יי".
ב-17 בנובמבר, הגיע הסרטון ל-100 מיליון צפיות. ב-9 באוגוסט 2017, עבר הקליפ את רק ה-200 מיליון צפיות, מה שהפך את Twice ללהקת הבנות הדרום קוריאנית הראשונה להגיע להישג זה עם שני קליפים. הקליפ אף היה לנצפה ביותר ביוטיוב בקוריאה הדרומית בשנת 2016. וידאו קליפ מיוחד, ששמו "Twice Avengers", יצא לאור ב-27 במאי כחלק מחגיגות הגעתו של הקליפ המקורי ל-35 מיליון צפיות ביוטיוב. בקליפ המיוחד, רוקדות חברות הלהקה על סט שנראה כמו כוכב לכת בחלל החיצון.
שמרי בירה
שמרי בירה (באנגלית: Brewers' Yeast או Nutritional Yeast) הם מזון המיוצר משמר האפייה. המאכל נפוץ במיוחד בקרב צמחונים וטבעונים. הוא מכיל אחוז גבוה במיוחד של חלבונים (כ-50%), אינו מכיל שומנים, ומהווה מקור טוב לוויטמינים מקבוצה B ולמינרלים כגון ברזל.
שמרי הבירה הם שמרים לא פעילים. בתהליך הפקת שמרי הבירה מניחים לשמרים להתרבות על מצע קני סוכר ודבשה. לאחר מכן קוצרים את השמרים שהתרבו, שוטפים ומייבשים אותם. ניתן לרכוש אותם בחנויות טבע בצורת פתיתים או אבקה.
שמרי בירה משמשים לייצור תחליפי גבינה, להקרמה והסמכה של תבשילים ולתיבול. הם ניחנים בטעם חזק המזכיר גבינת פרמזן ומשמשים כתחליף צמחי נפוץ לפרמזן. לשמרי הבירה מרקם גרגרי בצורתם היבשה, אך הם מתמוססים במים ומקבלים מרקם קרמי.
דניס יוסט
דניס יוסט (באנגלית: Dennis Yost; 20 ביולי 1943, דטרויט – 7 בדצמבר 2008) היה זמר אמריקאי.
חייו
דניס יוסט נולד בדטרויט. כאשר הוא היה בן שבע משפחתו עברה לג'קסונוויל. במהלך לימודים בבית הספר הוא התחיל לתופף בלהקה מקומית ובהמשך התחיל לשיר. בשנת 1965 הוא הצטרף ללהקה The Classics כזמר. כאשר הלהקה הופיע בדייטונה ביץ' היא משכה תשומת לב של בדי בואי והוא שכנע אותם לעבור לאטלנטה. שם הם חתמו על חוזה עם "קפיטול רקורדס". תוך זמן קצר הם הוציאו את הסינגל הראשון Pollyanna. בעקבות תלונות של להקה ותיקה באותו שם מניו יורק הם שינו שם הלהקה ל-Classics IV.
בשנת 1967 הלהקה חתמה על חוזה עם Imperial Records. תוך זמן קצר הם הוציאו מספר להיטים כמו Spooky, Stormy ו-Traces שהגיעו למקומות מכובדים במצעד הפזמונים. Spooky היה בראש מצעד פזמונים קנדה הוט 100, Stormy הגיע למקום השני ב-בילבורד הוט 100 ו- Traces למקום החמישי..
לקראת שנת 1970 הלהקה התפרקה ויוסט הקים להקה חדשה בשם Dennis Yost and the Classics IV. הלהקה החדשה לא הצליחו לשחזר את ההצלחה של המקורית ורק שיר בודד הגיע למקום ה-39 ב-Billboard Hot 100 בשנת 1972.
בשנת 1975 יוסט פירק את הלהקה ועזב את תעשיית הבידור. לאחר מספר שנים הוא חזר להופיע כסולן. בשנת 1981 הוא הוציא תקליט Going Through the Motions.
בשנת 1993 הוא עבר לנשוויל בה המשיך לשיר ועסק בכתיבת שירים. באותה שנה להקת Classics IV נכללה ב"אולם התהילה" של ג'ורג'יה.
בשנת 2006 יוסט נפל ממדרגות ועבר ניתוח קשה. חבריו ארגנו הופעה לכבודו במטרה לאסוף כסף לשיקומו. אומנם הוצאות ארגון ההופעה עברו את הסכום שהתקבל ממכירת הכרטיסים.
פטריק דונהו
ראשית חייו
פטריק דונהו נולד בפיטסבורג, פנסילבניה. ב-1977 הוא סיים לימודי כלכלה באוניברסיטת פיטסבורג. הוא גם סיים לימודי תואר שני בבית הספר לניהול על שם סלואן במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס.
קריירה
החוק שהתקבל בקונגרס ב-30 בספטמבר אותה שנה נתן דעתו לסוגיה. עם זאת, פוטר חשף תוכנית לביטול חלוקת דואר בימי שבת. שינוי שכזה במחויבות הדואר לשירות חייב חקיקה מתאימה של הקונגרס.
ב-15 באפריל 2010 קיימה ועדת בית הנבחרים לפיקוח ולרפורמות שימוע לבחינת הסטאטוס של שירות הדואר וסקרה דוחות לאסטרטגיות לטווח קצר ולטווח ארוך ליציבות הפיננסית ויכולת העמידה של שירות הדואר שכותרתן הייתה "להמשיך ולחלק: בחינת המשבר הפיננסי הנוכחי של שירות הדואר ויכולת עמידתו העתידית במשימותיו". בעדות שמסר פוטר בשימוע זה הוא אמר שעד שנת 2020 עלולים יהיו ההפסדים המצטברים של השירות להגיע ל-238 מיליארד דולר, ובמקביל נפח דברי הדואר ירד ב-15% בהשוואה לזה של 2009.
המנהל הכללי של דואר ארצות הברית
ב-26 באוקטובר אותה שנה הודיע פוטר למועצת המנהלים של שירות הדואר על פרישתו שנכנסה לתוקפה ב-3 בדצמבר. במקומו של פוטר מונה דונהו כמנהל הכללי של דואר ארצות הברית, ה-73 למניין. ביום כניסתו לתפקיד חזר דונהו על דעתו של פוטר בעד חמישה ימי חלוקת דואר. ב-6 בפברואר 2013 הודיע דונהו שהחל מה-5 באוגוסט אותה שנה יעבור שירות הדואר לשבוע חלוקת דואר של חמישה ימים, מהלך שיחסוך 2 מיליארד דולר לשנה. באותה יום קרא האיגוד הלאומי של מחלקי הדואר הכפריים לפיטוריו. ב-16 ביולי העבירה תת-הוועדה לשירותים פיננסיים וממשלתיים כלליים של ועדת ההקצבות של בית הנבחרים הצעת חוק שבה הובטח המשך חלוקת הדואר בשישה ימים, ובכך הסירה מעל סדר היום את הצעותיהם של פוטר ושל דונהו.
דונהו סיים את כהונתו כמנהל הכללי של הדואר ב-1 בפברואר 2015. במקומו מונתה מייגן ברנן, האישה הראשונה בתפקיד זה.
חיים אישיים
דונהו נשוי ואב לשני בנים. לאחר פרישתו משירות הדואר הוא מונה כחבר בחבר המנהלים של חברת השיווק SG360°.
יחסי איטליה–קנדה
היסטוריה
האיטלקי הראשון שהגיע לקנדה היה החוקר ג'ובאני קבוטו, נווט מוונציה, שחקר את חופי ניופאונדלנד לאנגליה בשנת 1497. בשנת 1524 חקר ג'ובאני דה וראצאנו את קנדה האטלנטית עבור צרפת. בראשית המאה ה-19 החלו האיטלקים לנדוד לקנדה כשהרוב הגיעו בסוף שנות ה-90 של המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20. איטלקים רבים השתתפו ולקחו חלק בבניית ערים קנדיות, בסלילת מסילת הברזל, בבניית נמלים, שילוח וכרייה; כל אלה הובילו ליצירה המודרנית של קנדה.
במשך מרבית מלחמת העולם הראשונה, קנדה (תחת האימפריה הבריטית) ואיטליה היו בעלות ברית במהלך המלחמה. במהלך מלחמת העולם השנייה קנדה ואיטליה היו בצדדים מנוגדים. ב-10 ביוני 1940 הכריזה קנדה מלחמה באיטליה לאחר שראש ממשלת איטליה בניטו מוסוליני הכריז מלחמה על צרפת ובריטניה. קנדה השתתפה במערכה האיטלקית והדיוויזיה הקנדית הראשונה ודיוויזיית השריון הקנדית הראשונה השתתפו בפלישה לסיציליה, בקמפיין נהר מורו ובקרב מונטה קאסינו. בין 1940 ל-1943 נעצרו כ-600 גברים איטלקים-קנדים ונשלחו למחנות מעצר כנתיני אויב שעלולים להיות מסוכנים. לאחר סיום מלחמת העולם השנייה, קנדה ואיטליה כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1947.
קנדה ואיטליה חתמו על מספר הסכמים דו צדדיים כמו הסכם למניעת מיסוי כפול בגין מיסים על הכנסה ולמניעת התחמקות פיסקלית (1977) והסכם ביטוח לאומי (1977). בשנת 1981 חתמו שתי המדינות על חוזה הסגרה ובשנת 1984 חתמו שתי המדינות על הסכם לשיתוף פעולה תרבותי. קיימות טיסות ישירות בין שתי המדינות עם חברות התעופה הבאות: אייר קנדה, אייר טראנסט ואליטליה.
נערכו מספר רב של ביקורים בין ראשי ממשלת קנדה ואיטליה, אשר בעיקר מתקיימים בפסגות שנערכו על ידי ה-G7, G8, G20 ונאט"ו.
ביקורים רמי דרג
ביקורים רמי דרג מקנדה באיטליה
ביקורים רמי דרג מאיטליה בקנדה
יחסי סחר
בשנת 2016 הסתכם המסחר בין קנדה לאיטליה ב-9.88 מיליארד דולר. הייצוא העיקרי של קנדה לאיטליה כולל: מוצרים פרמצבטיים, דגנים ודלקים מינרליים. הייצוא העיקרי של איטליה לקנדה כולל: כורים גרעיניים ומכונות, משקאות וכלי רכב (חלקים ומנועים). איטליה היא שותפת הסחר השלישית בגודלה בסחר בסחורות, ושותפת הסחר השלישית בחשיבותה באיחוד האירופי. בסוף 2016 דורגה איטליה כמדינה ה-28 בגודלה בהשקעות של מניות ה-FDI בקנדה. מבחינת מדינות אירופה, איטליה דורגה במקום ה-15. באוקטובר 2016 חתמו קנדה והאיחוד האירופי (הכולל את איטליה) על הסכם הכלכלה והסחר המקיף, הסכם סחר חופשי בין קנדה לאיחוד האירופי.
יחסי סין–קפריסין
יחסי קפריסין–סין הם היחסים הבילטרליים בין קפריסין לרפובליקה העממית של סין. סין מיוצגת בקפריסין באמצעות שגרירותה בניקוסיה בקפריסין. קפריסין מיוצגת בסין באמצעות שגרירותה בבייג'ינג בסין. שתי המדינות חברות חברות מלאה באו"ם.
קפריסין וסין כוננו יחסים דיפלומטיים ב־14 בדצמבר 1971 ושגרירות הרפובליקה של קפריסין בבייג'ינג נפתחה בשנת 1989. השגרירות נמצאת בלב מחוז השגרירות בבייג'ינג, ליד משלחת האיחוד האירופי לסין ולא הרחק ממשרד החוץ של סין.
שיתוף פעולה כלכלי
עמותה בחסות לשכת המסחר והתעשייה בקפריסין הוקמה בשם "איגוד העסקים של קפריסין-סין" לקידום, הרחבה ועידוד כלכלי ושירותים, יחסי סחר בין קפריסין לסין וארגון פגישות עם פקידי שתי המדינות במטרה להבטיח הפעלה חלקה וזרימת סחר בין שתי המדינות.
קשרי מסחר והשקעות דו-צדדיות שמרו על התפתחות חיובית לאורך כל השנים. עד סוף יולי 2012, ההשקעה הלא-פיננסית של סין לקפריסין הסתכמה ב-17.4 מיליון דולר וההשקעה של קפריסין בסין הסתכמה ב -121 מיליון דולר. במהלך אותה תקופה, הסכום המצטבר של חוזי פרויקט הנדסי שנחתמו על ידי חברות סיניות בקפריסין הוא 235 מיליון דולר, והמחזור המצטבר הוא 265 מיליון דולר. ממשלות שני הצדדים נותרות מחויבות לקידום זרמי השקעות בין המדינות כדי לנצל עוד יותר את הפוטנציאל של היחסים הכלכליים המעמיקים שלהן. יותר ויותר משלחות עסקיות סיניות ביקרו בקפריסין כדי לחקור את סביבת ההשקעה וללמוד יותר על ההזדמנויות והמדיניות. הגעת המבקרים הסינים בשנת 2011 נרשמה כעלייה של 45 אחוזים.
יחסים פוליטיים
החל משנת 2004 הייתה קפריסין חברה מלאה באיחוד האירופי. ככל שהפקידים הסינים הודיעו כי נשיאות קפריסין באיחוד האירופי מיולי 2012 היוותה סיכוי לסין לסמוך על חבר אמין שיגשר על הפער בין סין לאירופה וישמש כחוליה אמצע במאמץ זה. ממשלת קפריסין כבר ביטלה את מדיניות ההשקעות הזרות החוץ לא רק לאזרחי האיחוד האירופי. הנהלים המינהליים פשטו ואין מגבלות חלות ברוב ענפי המשק. כתוצאה מכך, לחברות זרות יש כעת אפשרות להשקיע ולהקים עסקים בקפריסין בתנאים שווים עם משקיעים מקומיים. בהמשך לכך יושמה מדיניות חדשה המאפשרת לרוכשי נכסים סינים להגיש בקשה למגורים קבועים בהשקעה מינימלית של 300,000 אירו.
סול במבה
קריירת מועדונים
במבה התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של פריז סן-ז'רמן, לאחר שלא זכה לבסס את מעמדו בקבוצה הבוגרת, עזב את המועדון. ביולי חתם בדאנפרמליין אתלטיק הסקוטית לאחר שמאמן הקבוצה, שביקש לבחון שחקן אחר, החליט לתת הזדמנות לבמבה והתרשם ממנו. בשנת הגיע עם הקבוצה לגמר הגביע הסקוטי אך גם ירד עימה לליגה השנייה.
בקיץ במבה חתם היברניאן על חוזה לשלוש שנים במועדון. כבר בהופעת הבכורה שלו נגד דנדי יונייטד הוא הורחק. בתחילת דרכו בהיברניאן, הוא הוסט לעמדת הקשר האחורי, אך כעבור עונה אחת חזר לתפקידו הטבעי. ב-22 באוגוסט 2009 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 1–3 נגד פלקירק.
בינואר חתם בלסטר סיטי. ב-9 בינואר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו נגד מנצ'סטר סיטי במסגרת הגביע ה-FA ואף הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון כבר בנגיעה הראשונה שלו בכדור, במשחק שנגמר בתיקו 2-2.
ביוני חתם בטרבזונספור הטורקית תמורת 750 אלף פאונד. ב-26 באוגוסט 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–2 נגד אלזיגספור. בינואר נפצע בקרסול וחזר לשחק רק בסיום העונה.
ב-26 באוגוסט 2014 לשלוש שנים חתם בפלרמו. ב-24 בספטמבר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בפאלרמו בתיקו 3-3 נגד נאפולי. ב-23 בינואר 2015, במבה הושאל ללידס יונייטד עד לסיום העונה, עם אופציה לרכוש את כרטיס השחקן בסיום העונה. ב-31 בינואר 2015 במבה ערך את הופעת הבכורה שלו בלידס בניצחון 1–2 נגד האדרספילד טאון. ב-18 במרץ 2015 הבקיע במבה את שער הבכורה שלו במדי לידס יונייטד, בניצחון נגד 0–3 פולהאם. ב-24 ביוני 2015 מימשה לידס יונייטד את אופציית הרכישה בחוזהו, ובמבה חתם לשנתיים בקבוצה.
באוקטובר חתם לשנתיים בקארדיף סיטי. ב-14 באוקטובר 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בקארדיף במשחק בליגה נגד בריסטול סיטי בה גם הבקיע את שער הניצחון.
ב-10 באוגוסט 2021 חתם במידלסברו לעונה אחת.
קריירה בינלאומית
אף על פי שבמבה נולד בצרפת, הוא מימש את האופציה לייצג את חוף השנהב (מולדת הוריו). הוא השתתף עם הנבחרות הצעירות בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20 בשנת, בגביע אפריקה לאומות עד גיל 23 בשנת והגיע עם הנבחרת האולימפית לרבע גמר האולימפיאדה. בשנת ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הבוגרת במשחק ידידות נגד. ב-7 בינואר 2010 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0–2 נגד במסגרת משחק ידידות. במבה נכלל בסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2010.
קורביל
קוֹרְבֵּיל (בצרפתית:, נהגה קוֹרְבֵּיי-אֶסוֹן) היא קומונה במחוז אֶסוֹן שבחבל איל-דה-פראנס בצרפת. העיר שוכנת על נהר סן, וממוקמת כ-28 ק"מ דרומית מזרחית לפריז.
אטימולוגיה
שם העיר נגזר משם העיר הלטיני Corbulium וכן מהשם הגאלי cor beel, שמשמעותו הבית הקדוש.
היסטוריה
ממצאים שנמצאו בגדה המערבית של הסן, מעידים על נוכחות אנושית באֵזור כבר בתקופה הפלאוליתית והנאוליתית. קיימים גם ממצאים ליישוב בתקופה הרומית, וככל הנראה, הדרך בין אגדינקום (Agendicum סנס המודרנית) ללוטטיה עברה בתחום העיר.
גאוגרפיה
העיר נמצא בדרום השטח האורבני של מטרופולין פריז בצפון-מזרח המחוז אסון. בעיר נמצאת ההתחברות של נהר האסון ונהר הסן.
כלכלה
במאה ה-19, קורביל הייתה מרכז של טחינת קמח. כמו כן בלטה בתעשיית הנייר, הודות למפעל ייצור הנייר של פייר-פרנסואה דידו, שנוסד שם עוד הרבה קודם.
הקהילה היהודית
היישוב היהודי, ככל הנראה היה קיים במקום כבר בראשית ימי הביניים. במאות ה-12 וה-13 התקיימה בעיר קהילה יהודית גדולה, שהלכה והתפתחה, ואף הייתה בה ישיבה גדולה.
כמה מגדולי הראשונים ומהמפורסמים שבהם, היו מתושבי העיר. בהם:
לאחר גירוש צרפת, היישוב היהודי אמנם חזר והתבסס בה, למרות הרדיפות והגירושים החוזרים ונשנים, אך כבר לא היה בממדיו הקודמים, ובהמשך הלך ודעך.
אוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה
אוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה (באנגלית: Louisiana State University; בראשי תיבות: LSU) היא אוניברסיטה ציבורית, השוכנת בבאטון רוז', לואיזיאנה שבארצות הברית, שהוקמה בשנת 1860.
הקמפוס הראשי הנוכחי הוקם בשנת 1926, והוא מורכב ביותר מ-250 מבנים שנבנו בהשראת האדריכל האיטלקי אנדראה פלדיו.
מבין בוגריה הידועים של האוניברסיטה ניתן למנות את ג'ון בל אדוארדס, יוברט האמפרי, ג'יימס קארוויל, סטיב סקליס, שאקיל אוניל ופיט מרוויץ'.
היסטוריה
האוניברסיטה הוקמה על קרקעות שניתנו לארצות הברית בתחילת המאה ה-19. מי הניהל ופיקח על פתיחת האוניברסיטה היה ויליאם שרמן אשר התפטר לאחר שנה אחת בלבד כשלואיזיאנה הייתה השישית לפרוש מן האיחוד ולהצטרף לקונפדרציית המדינות של אמריקה. המוסד נסגר ב-30 ביוני 1861, עם פריצתה של מלחמת האזרחים האמריקנית. באפריל 1863 האוניברסיטה נפתחה בקצרה, אך נסגרה זמן קצר לאחר מכן בעקבות המלחמה. לאחר סיום המלחמה בשנת 1865 הגנרל שרמן תרם את שני תותחים מצבא הקונפדרציה שהיו בשימוש בקרב פורט סאמטר שהחל את המלחמה.
באוקטובר 1865 האוניברסיטה חזרה לפעול, אך נשרפה בשנת 1869. ב-1 בנובמבר 1869 חידש המוסד את פעילותו בבאטון רוז'. בשנת 1870 שונה רשמית שמו של המוסד לאוניברסיטת לואיזיאנה. בשנת 1905 נכנסה לשערי המוסד הסטודנטית הראשונה. בשנה שלאחר מכן כבר למדו באוניברסיטה כ-16 נשים.
בשנת 1939 פורסמה ונחקרה פרשת שחיתות בהנהלת האוניברסיטה שגרמה להתאבדותם של שני עובדים ולעצירת 20 נוספים. כתוצאה מהפרשה מושל לואיזינה נכלא ל-10 שנים. במהלך מלחמת העולם השנייה הייתה אוניברסיטת מדינת לואיזיאנה אחת מ-131 מכללות ואוניברסיטאות שהשתתפו בתוכנית ההכשרה של צי ארצות הברית.
אף על פי שמספר סטודנטים אפרו-אמריקאים ניסו להירשם לאוניברסיטה בשנת 1946, השתלבותם של סטודנטים שחורים החלה רק בשנת 1964.
דניאל סונדגרן
דניאל אנדראס סונדגרן (בשוודית: Daniel Andreas Sundgren; נולד ב-22 בנובמבר 1990) הוא כדורגלן שוודי - ישראלי המשחק בעמדת המגן הימני במכבי חיפה מליגת העל ובנבחרת שוודיה.
קריירת מועדונים
סונדגרן נולד בסולנה שבשוודיה. החל את הקריירה המקצוענית שלו בליגות הנמוכות בשוודיה וביוון. ב-20 בנובמבר 2015 חתם בא.י.ק סולנה מליגת העל השוודית. ב-9 ביוני 2019 חתם באריס סלוניקי מליגת העל היוונית.
ב-20 ביוני 2022 חתם במכבי חיפה מליגת העל הישראלית. ב-16 ביולי 2022 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, בהפסד 3–4 בבעיטות הכרעה להפועל באר שבע במשחק אלוף האלופים 2022.
ב-24 באוגוסט כבש שער בכורה במדי מכבי חיפה בתיקו 2–2 עם הכוכב האדום בלגרד, משחק בו עלתה מכבי חיפה לליגת האלופות בפעם השלישית בתולדותיה. ב-27 באוגוסט ערך הופעת בכורה בליגת העל, בניצחון 4–1 על מכבי נתניה. בתום העונה זכה עם הקבוצה באליפות.
נבחרת שוודיה
ב-5 בספטמבר 2021 ערך סונדגרן את הופעת הבכורה שלו בנבחרת שוודיה הבוגרת, בניצחון 2–1 על אוזבקיסטן במשחק ידידות.
חיים אישים
סונדגרן הוא בנו של כדורגלן העבר גארי סונדגרן. סונדגרן בזוגיות עם אילין סודרהולם, שוודית ממוצא יהודי, לזוג נולדה בת ב-2021. ב-17 באוגוסט 2023 אישרה ההתאחדות לכדורגל את רישומו כישראלי.
ב-18 לאוגוסט 2023 קיבל אזרחות ישראלית אשר מתירה לו להירשם כשחקן ישראלי, מכורח חוק השבות, כאשר אשתו יהודייה.
אהוד בן דור
אהוד בן דור (נולד ב-12 באוגוסט 1943) הוא מנהל, יזם הייטק ואיש עסקים ישראלי. היה מפקד הלוחמה האלקטרונית בחיל הקשר, ראש המחלקה לתכנון ארוך טווח בחיל הקשר האלקטרוניקה והמחשבים, שימש בתפקידי ניהול בתעשייה וברשות השנייה לטלוויזיה ורדיו. משמש כיועץ בתחום תשתיות תקשורת.
ביוגרפיה
נולד ב-1943 בקיבוץ רמת דוד הוא הבכור משני בניהם של דבורה ואברהם (דולק) בן דור. לאחר מלחמת העצמאות עברה המשפחה להתגורר בחיפה, בתחילה במושבה הגרמנית ואחר כך בקריית אליעזר. בן דור למד בבית הספר היסודי "אורים", סיים מגמת אלקטרוניקה בבית ספר בסמ"ת ובמשך כל תקופת הלימודים היה פעיל בתנועה המאוחדת.
בשנת 1966 נישא אהוד לרחל (רוחה) לבית ורשבסקי (נכדתו של טודרוס ורשבסקי שהיה מוכתר העדה האשכנזית בירושלים בתקופת השלטון העות'ומאני) והם עברו להתגורר בחיפה. בשנת 1970 נולדה בתם דורית ובשנת 1972 עברו להתגורר ברמת אפעל. בשנת 1973 נולד בנם אורי, לימים ראש מחלקת תכנון וארגון (תוא"ר) בזרוע הים בדרגת אל"ם. אחותו של אהוד היא שולמית אופיר, בשנת 2002 נהרגה בתה, אורלי, בפיגוע במסעדת מצה.
שירות צבאי
בן דור התגייס לצה"ל בשנת 1961, שימש כטכנאי קשר ולאחר קורס קצינים כמ"פ תקשורת בגדוד קשר ארצי. ב-1964 נשלח ללימודי אלקטרוניקה בטכניון בחיפה. עם סיום הלימודים הוצב בן דור במרכז שיקום ואחזקה (מש"א) 7300 כקצין פרויקט ומנהל מדור הנדסת חרושת.
במלחמת יום הכיפורים היה קצין עבודות במש"א 7300, אחראי על תוכנית שיקום וייצור מערכות קשר ואלקטרוניקה.
ב-1974, כשנה לאחר מלחמת יום הכיפורים מונה לקצין אג"ם וסגן מפקד היחידה ללוחמה אלקטרונית.
ב-1977 יצא בן דור, מטעם הצבא, עם משפחתו ללימודים במונטריי שבקליפורניה, בבית הספר של הצי ללימודים מתקדמים (באנגלית: Naval Postgraduate School ובקיצור: NPS), שם השלים בהצטיינות את התואר השני באלקטרוניקה.
ב-1979 שבה המשפחה ארצה ובן דור מונה לסגן קצין הקשר הפיקודי של פיקוד דרום. ב-1981 מונה למפקד מרכז הלוחמה האלקטרונית בחיל הקשר בדרגת אלוף-משנה.
במבצע ערצב 19 שהתרחש ביום הרביעי של מבצע שלום הגליל, הושמד בתקיפה כל מערך טילי הקרקע-אוויר הגדול והחדיש של צבא סוריה בבקעת הלבנון. במסגרת תפקידו כמפקד הלוחמה האלקטרונית בחיל הקשר היה בן דור אחראי על הלוחמה האלקטרונית במבצע. בראיון לאורי מילשטיין סיפר בן דור:
בשנת 1983 יצא להשתלמות במכללה לביטחון לאומי ועם סיום הלימודים מונה לראש פרויקט "אבן יקרה" - מערכת תשתית התקשורת הצבאית הספרתית המאובטחת. בתחילת 1988 פרש בן דור מצה"ל.
קריירה אזרחית
תפקידו הראשון של בן דור באזרחות היה מנהל בכיר בקונצרן תדיראן ולאחר מכן בתפקידים שונים בחברת ECI Telecom.
החל משנת 1993 ובמשך עשר שנים עבד בן דור ברשות השנייה לטלוויזיה ורדיו. במסגרת פעילותו הקים בן-דור את מערך הפצת השידורים הקרקעי של ערוץ 2 ואת מערך השידור הלווייני של ערוץ עשר וערוץ 2. כמו כן, ניהל את הפיקוח ההנדסי על זכייני הטלוויזיה ועל תחנות הרדיו האזורי והיה אחראי על תפעול המערך ההנדסי של הרשות מיום הקמתה. בנוסף, שימש לתקופות קצובות כמנכ"ל הרשות בפועל.
החל משנת 2003 משמש בן דור כיועץ תקשורת עצמאי לחברות תקשורת, חברות הזנק ותקשורת באקדמיה ומתמקד בייעוץ פיתוח עסקי.
ננאד סאביץ'
ננאד סאביץ' (בסרבית: Ненад Савић; נולד ב-28 בינואר 1981) הוא כדורגלן עבר סרבי-שווייצרי ששיחק בעמדת הקשר.
קריירה
סאביץ' התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של גראסהופרס ציריך. לאחר שלא קיבל דקות משחק בקבוצה הבוגרת חתם בנשאטל גזמאקס. בקיץ חתם בפ.צ. בזל בה שיחק 4 שנים והבקיע 5 שערים ב-70 הופעות וזכה עימה באליפות אחת ופעמיים בגביע. בקיץ חתם בלוצרן, ובינואר עזב את המועדון לאחר שלא זכה לדקות משחק וחתם בויל. כעבור שנה חתם בתון וממנה עבר לאנוסיס נאון פארלימני שהייתה התחנה הראשונה שלו מחוץ לשווייץ.
בקיץ חתם במכבי פתח תקווה לעונה אחת. כבר בהופעת הבכורה שלו כבש את שער הבכורה שלו בתיקו 1-1 נגד עירוני קריית שמונה במסגרת גביע הטוטו. את עונת סיים כשחקן חופשי ובקיץ  חתם בעירוני קריית שמונה עימה עלה לליגת העל. בסיום העונה שוחרר ובמהלך עונת חתם במכבי עירוני ג'ת אל-אהלי עימה ירד לליגה א' בסיום העונה. בינואר חתם בבית"ר תל אביב רמלה בה סיים את הקריירה שלו.
ב-20 במרץ 2012 נגזר עליו עכל ידי בית המשפט בציריך שלוש שנות מאסר בגין עבירות סחר בסמים בתקופה ששהה בישראל.
שלום זאב אפלבום
שלום זאב אפלבום (ז' באדר ה'תרצ"ד - י"ד בתשרי ה'תשע"ב, 22 בפברואר 1934 - 12 באוקטובר 2011) היה פרופסור מן המניין לאנטומולוגיה בקתדרה ע"ש מאורברגר בפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 2010 זכה בפרס רוטשילד לחקלאות.
ביוגרפיה
שלום אפלבום נולד בתרצ"ד (1934) בניו יורק שבארצות הברית, להורים ילידי ליטא. עוד בטרם היה בן שנה עלתה משפחתו לארץ ישראל, אולם בעקבות המשבר הכלכלי של 1939 נאלצה לחזור לארצות הברית. עם קום מדינת ישראל שבה המשפחה ועלתה לארץ ישראל והתיישבה ברעננה, שם סיים אפלבום את לימודיו והתגייס לנח"ל.
בשנת 1955 נישא לד"ר לביאה אפלבום ולהם ארבעה ילדים. נפטר בי"ג בתשרי ה'תשע"ב (12 באוקטובר 2011).
פעילות אקדמית
בצעירותו החל ללמוד באוניברסיטה העברית, בפקולטה לחקלאות ברחובות. בשנת 1955 סיים תואר ראשון וב-1957 קיבל תואר שני. את עבודת הדוקטורט ביצע בהנחייתו של פרופסור אהרן בונדי.
בשנת 2010 זכה בפרס רוטשילד לחקלאות, "על מכלול מחקריו החדשניים, המתייחסים להשפעת גורמי עקה סביבתיים על הפיזיולוגיה של התנהגות חרקים ועל הבאת המידע הבסיסי שנצבר לקראת יישום מתקדם בהגנת גידולים חקלאיים".
תחומי המחקר בהם עסק אפלבום הם פיזיולוגיה של בקרת תהליכי רבייה בקרב זבובי פירות ועשי לילה, וכן היבטים פיזיולוגיים ומולקולריים של יחסי חרק – פטריה אנטומופתוגנית.
מדלניצ'ר
מדלניצ'ר (ברומנית: Medelnicer ) היה סוג של דרגטור בחצר שליט נסיכות מולדובה או נסיכות ולאכיה. המדלניצ'ר היה בויאר שתפקידו לצקת מים על ידי השליט לצורכי רחצה. המדלניצ'ר גם הגיש לשליט את מנות האוכל והמליח. בנוסף היה אחראי על הכלים והפמוטות שעל השולחן.
המדלניצ'ר היה חבר במועצת השליט. בתקופת הפנריוטים ירד מעמד המדלניצ'ר ובתחילת המאה ה-19 הוא נחשב בויאר מדרגה שלישית. גם בתפקיד זה הייתה קיימת היררכיה: ול-מדלניצ'ר (מדלניצ'ר גדול), מדלניצ'ר שני ושלישי.
קיום התפקיד של מדלניצ'ר תועד לראשונה בשנת 1463 בנסיכות מולדובה ובשנת 1523 בוולאכיה.
לקריאה נוספת
* Constantin C. Giurescu, Istoria Românilor, volumul III * Mihai Ţipău - Domnii fanarioţi în Tările Române, Omonia, Bucureşti,2008 *Lazăr Şăineanu - Dicţionar universal al limbii române, Litera Chişinău, 1998
ראקושפלוטה
ראקושפלוטה (בהונגרית: Rákospalota) היא אחת מהעיירות במחוז פשט, שסופחה לעיר הבירה בודפשט בשנת 1950. היא מהווה כיום חלק מבודפשט בשם רובע 15. הרובע והעיירה שצורפה אינם זהים כי חלקים ממנה צורפו לרבעים אחרים של בודפשט.
איך להגיע
גבולות רובע ראקושפלוטה כיום: קו הרכבת בודפשט-ואץ-סוב (סוב היא עיירת הגבול של הונגריה עם סלובקיה במחוז פשט). הגבול המינהל של בודפשט - רחוב סנטמיהאיי - רחוב באנקוט - הצד הצפוני-מזרחי של כיכר מזשקלאץ' (ג'ינג'רברד).
היסטוריה
השם ניר-פלוטה הופיע לראשונה בתעודה בשנת 1281. בתקופה הטורקית ננטשו מספר יישובים באזור, אך הפלוטה שרדה. בעלי האחוזות באזור התחלפו לעיתים קרובות. לאחר סיום איחוד האחוזות במאה ה-19 (commassatio), התפדו האיכרים מהרוזן אישטוואן קארויאי בשנת 1861. היישוב הפך בשנת 1923 לעיר בעלת מועצת עיר על פי חוק.
יחד עם כמה יישובים נוספים, ששייכים כיום לבירת הונגריה, בתחילת שנות החמישים העיר ראקושפלוטה והכפר הגדול פשטאויהיי סופחו לבודפשט, למעשה ב־1 בינואר 1950 ונוצר מהם רובע 15 של הבירה. במקביל, אישטוואנטלק (Istvántelek), שהיה עד אז שייך לראקושפלוטה, הפך לחלק מהעיר אויפשט יחד עוד יישובים, והוא נקרא היום רובע 4 של בודפשט.
כלכלה
מפעל שמן הצמחי ראקושפלוטה הוקם בשנת 1831, כאשר יצרן הסבון המומחה יוז'ף הוטר הקים את בית המלאכה שלו ליציקת סבון ונרות בפשט.
יהודים ובתי כנסת
אין תיעוד על התיישבות יהודים בראקושפלוטה עד המאה ה-19. בשנת 1836 הקימו כאן יהודים מפעל לייצור לבד. על פי נתוני מפקדי אוכלוסין מספר היהודים במקום היה 38 בשנת 1857, 82 בשנת 1869, ו -123 בשנת 1880. בראשית שנות השלושים של המאה ה-20 המספר כבר עלה על 2,600 ועל פי מקורות מסוימים, 3,000. הרב האורתודוקסי הראשון במקום היה הרב מיכאל יצחק (מיהאי) דושינסקי 1871- 1939. הרב דושינסקי כיהן כרב היישוב מגיל 27 במשך 40 שנה כמעט עד מותו.
בית הכנסת (היו כנראה לפחות שניים), האחד בית כנסת בסגנון מורי והשני שקיים עד היום כמבנה, אבל משמש כמחסן ספרים. בבית הכנסת האורתודוקסי התפללו גם הנאולוגים.
בתחילת יולי 1944 פונה הגטו של ראקושפלוטה, ואז, יחד עם יהודים אחרים, גורשו האנשים לראשונה למפעל לבנים בבודהקאלאס, ומשם לאושוויץ. יום הזיכרון ליהודים מראקושפלוטה הוא י"ט בתמוז ויש המציינים אותו יחד עם צום שבעה עשר בתמוז.
ריצ'רד לבוי
ריצ'רד (ריק) לבוי (באנגלית: Richard (Rick) Lavoie) הוא איש חינוך, מרצה וסופר אמריקאי בתחום החינוך. מתמחה בהיבטים הקשורים למוטיבציה והתנהגות במסגרת מערכת החינוך, במיוחד עבור לקויות למידה וחינוך מיוחד. הוא מכהן בעשורים האחרונים כאחראי על פרויקטים אזוריים למען ילדים עם צרכים מיוחדים, ומשמש כיועץ בתחום זה עבור מספר ארגונים ארציים.
ביוגרפיה
לבוי למד במסצ'וסטס לתואר ראשון (1972) ושני (1975) בצרכים מיוחדים. קיבל תואר שני בחינוך באוניברסיטת פורדהיים בניו יורק ב-1980. עבד כמורה בבתי ספר מ-1972, ובהמשך היה מנהל בבתי ספר לחינוך מיוחד.
לבוי הרצה במספר אוניברסיטאות בעולם, בהן אוניברסיטת הרווארד, ג'ורג'טאון, סירקיוז ומלבורן. הופיע בטלוויזיה האמריקאית במספר תוכניות, בהן Today show, חדשות הערב של ABC, בוקר טוב אמריקה, ותוכנית הבוקר של CBS.
קיבל שני תוארי דוקטור לשם כבוד, מאוניברסיטת מסצ'וסטס (2003) ומקולג' מיטשל (2007). ב-2009 זכה בפרס ארגוני לקויות הלמידה של ארצות הברית ע"ש סמואל קירק.
שנית (סוג)
שָׁנִית (שם מדעי: Lythrum) הוא סוג של צמחים ממשפחת הכופריים. הפרחים בסוג זה הם הטרוסטיליים.
טלקה
טלקה (בספרדית: Talca) היא עיר וקומונה בצ'ילה, בירת מחוז מאולה ופרובינציית טלקה. העיר נמצאת במרחק של כ-250 קילומטרים דרומית לסנטיאגו דה צ'ילה, בירת המדינה.
שנית (סוג)
הסוג מונה 38 מינים מתוכם 9 מינים נפוצים בישראל.
טלקה
אטימולוגיה
השם טלקה הוא עיוות של המילה "טרלקה" שמשמעה בשפת מפוצ'ה שדוברה על ידי הילידים באזור הוא "רעם".
היסטוריה
הניסיון הראשון לייסוד העיר היה ב-1692 על ידי מושל צ'ילה תומאס מרין גונסאלס דה פובדה. ההתיישבות שכנה בשטחי קומונת מאולה המודרנית, מדרום לטלקה המודרנית, אך היישוב ננטש תוך זמן קצר.
ב-12 במאי 1742 מושל צ'ילה חוסה אנטוניו מנסו דה ולסקו הקים את היישוב מחדש תחת השם "וייה דה סן אגוסטין דה טלקה", והפעם הוא המשיך להתקיים. בעקבות פעילותו של ויסנטה דה לה קרוס אי באמונדה, שהיה הפקיד הממונה על היישוב בשלטון הספרדי, ב-6 ביוני 1796 לטלקה הוענק מעמד של עיר על ידי קרלוס הרביעי, מלך ספרד.
גאוגרפיה
העיר שוכנת בעמק המרכזי של צ'ילה במרכז המדינה, השוכן בין הרי האנדים ורכס החוף. בקרבת העיר זורמים מספר נהרות שהעיקרי בהם הוא מאולה.
הקומונה של טלקה משתרעת על שטח של 232 קילומטרים רבועים, והיא גובלת בסן רפאל ופלרקו בצפון, בסן קלמנטה במזרח, במאולה בדרום ובפנקאווה במערב.
אקלים
טלקה נמצאת באזור בו שורר אקלים ים-תיכוני. ממוצע המשקעים השנתי עומד על כ-676 מילימטרים, כשרובם נופלים בין מאי ואוגוסט.
כלכלה
העיר היא מרכז כלכלי חשוב באזור. הכלכלה המקומית מתבססת בעיקר על חקלאות, הכוללת בין היתר ייצור יין וגידול פירות ודגנים, גידול מקנה ותעשייה.
חינוך
בעיר נמצאים מספר מוסדות להשכלה גבוהה, בהם אוניברסיטת טלקה והאוניברסיטה הקתולית של מאולה.
תחבורה
את העיר משרת שדה התעופה פנגילמו, הנמצא במרחק של 10 קילומטרים צפונית לעיר.
העיר נמצאת על מסלול הכביש הפאן-אמריקאי.
תמרה דה למפיקה
תמרה דה למפיקה (בפולנית: Tamara Łempicka – תמרה למפיצקה; בצרפתית: Tamara de Lempicka; ) הייתה ציירת פולנייה בסגנון האר דקו שהיגרה לארצות הברית.
ילדותה ונישואיה
תמרה נולדה בשם מריה גורסקה (Maria Górska) למשפחה יהודית בעלת אמצעים. אביה, בוריס, יהודי מרוסיה, היה עורך דין ואמה הייתה אשת חברה. תמרה הייתה הבת האמצעית בין שני אחים. למדה בפנימיה בעיר לוזאן שבשווייץ, ובילתה את החורף של שנת 1911 עם סבתה באיטליה ובצרפת, שם ראתה לראשונה יצירות אמנות של ציירים גדולים.
בשנת 1912 התגרשו הוריה, ואמה עברה להתגורר אצל דודתה העשירה בסנקט פטרבורג שברוסיה. ב-1916 נישאה לתדיאוש למפיצקי (1888–1951), אותו הכירה באופרה בסנקט פטרבורג. במהלך מהפכת אוקטובר נעצר בעלה בידי הכוחות הבולשביקים, ושוחרר רק לאחר מאמציה ולחצים מצד הקונסול השוודי. לאחר מכן עזבו בני הזוג לקופנהגן ומשם ללונדון ולבסוף לפריז.
תחילת הקריירה
בפריז התקשו בני הזוג להתפרנס, ונאלצו למכור תכשיטים כדי להתקיים. לזוג נולדה ילדה: קיזט (Kizette). תדיאוש למפיצקי לא הצליח - או לא רצה - למצוא עבודה ראויה, ותמרה החלה לצייר. סגנונה הייחודי התפתח במהירות, כשהוא מושפע מהקוביזם ומסגנונו של מוריס דני. עד מהרה הפכה לציירת מפורסמת וציוריה נמכרו בהון רב. ב-1928 הכירה את גבריאלה ד'אנונציו, שהפך גם למאהבה.
דה למפיקה השתלבה במהירות בחברה הבוהמיינית של פריז של שנות העשרים הסוערות. היא הייתה ביסקסואלית, וקיימה קשרים עם גברים ונשים שנחשבו בשעתם כשערורייתיים (בין השאר קיימה יחסים עם קולט ואחרות). מבעלה התגרשה רק ב-1931 אך הזוג נפרד כבר ב-1927.
דה למפיקה לא גידלה את בתה, ולרוב הייתה בפנימיות או אצל סבתה - אמה של תמרה. אולם דה למפיקה ציירה סדרת ציורים מפורסמת של בתה, מהם עולה אהבתה הגדולה לבת. ב-1929 הגיעה דה למפיקה לארצות הברית כדי להציג תערוכה בפיטסבורג, התערוכה הצליחה מאוד - אולם רווחיה אבדו בעקבות אירועי יום חמישי השחור.
לשפל הגדול היה השפעה מועטה על אורח חייה, והיא המשיכה בציור ובאורח חייה. בשנות השלושים של המאה העשרים היא ציירה את אלפונסו השלושה עשר, מלך ספרד ואליסאבטה, נסיכת רומניה. ב-1933 נסעה לשיקגו, שם עבדה יחד עם ג'ורג'יה אוקיף ווילם דה קונינג. ב-1934 נישאה לברון ראול קופנר, לו הייתה פילגש תקופה ממושכת ושאשתו נפטרה שנה קודם לכן. עצתה של דה למפיקה לבעלה החדש למכור את נכסיו במזרח אירופה ולהעביר את ההון לשווייץ הצילה את הונו הרב. ב-1939 עברו בני הזוג ל"חופשה ממושכת" בארצות הברית.
בארצות הברית
הזוג התיישב בתחילה בבוורלי הילס, קליפורניה, שם רכשו אחוזת פאר. דה למפיקה יצרה קשרים חברתיים עם שחקני קולנוע ומפורסמים אחרים, אולם לא ניהלה אורח חיים מתירני כבעבר וב-1943 הזוג עבר לניו יורק. בעלה מת בעקבות התקף לב ב-3 במאי 1961, במהלך חזרתו מאירופה לארצות הברית, ודה למפיקה מכרה את מרבית נכסיה ויצאה למסע סביב העולם. בסופו של טיול ארוך התיישבה ביוסטון, טקסס בסמוך לבתה שהתגוררה בעיר. השתיים הסתכסכו, וב-1978 עברה תמרה לקוארנבקה שבמקסיקו.
טינו-סוון סושיץ'
טינו-סוון סושיץ' (בבוסנית: Tino-Sven Sušić; נולד ב-13 בפברואר 1992) הוא כדורגלן בוסני המשחק בעמדת הקשר. סושיץ' הוא בנו של כדורגלן העבר סיאד סושיץ' ואחיינו של סאפט סושיץ', כדורגלן עבר ומאמן בהווה.
קריירת מועדונים
סושיץ' נולד בסרייבו אז חלק מיוגוסלביה ובגיל צעיר היגר עם משפחתו לבלגיה. בגיל 12 התחיל לשחק כדורגל בקבוצת הנוער של ויסה ממנה עבר לראסינג גנק ובגיל 15 הצטרף לסטנדרד לייז'.
ביוני סושיץ' חתם לארבע שנים בהיידוק ספליט מליגת העל הקרואטית. בנובמבר סושיץ' הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה במשחק הגביע נגד ספליט. בפברואר סושיץ' האריך את חוזהו עד 2018. בסיום עונת סושיץ' נבחר לכדורגלן העונה בקרואטיה.
ב-29 באוגוסט 2016 סושיץ' חתם בגנק תמורת 2 מיליון אירו.
ב-7 באוגוסט 2017 סושיץ' הושאל למכבי תל אביב עד לסיום העונה. יממה לאחר מכן, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-3 נגד מכבי פתח תקווה במסגרת גביע הטוטו. סושיץ' לא הרבה לשחק במהלך תקופת ההשאלה ושותף רק בארבעה משחקי ליגה, עד שלבסוף השאלתו הופסקה ב-30 בינואר 2018 והוא שוחרר מהמועדון.
ב-19 באוקטובר 2019 חתם בTSV הארטברג מליגת העל האוסטרית.
ב-1 בפברואר 2020, סושיץ' חתם לשנתיים בסרייבו מליגת העל של בוסניה והרצגובינה.
ב-2 באוקטובר 2021 סושיץ' חתם בקובאן קרסנודאר. ב-17 במרץ שוחרר מהמועדון וכעבור חודש חתם עד לסיום העונה בטאבור סז'אנה מליגת העל הסלובנית.
קריירה בינלאומית
סושיץ' שיחק בצעירותו בנבחרות הצעירות של בלגיה, אך בשנת החליט לשחקן עבור הנבחרת הבוגרת של בוסניה והרצגובינה. ב-5 במרץ 2014 סושיץ' ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק ידידות נגד. סושיץ' נכלל בסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2014.
ג'נה אורטגה
ג'נה מארי אורטגה (באנגלית: Jenna Marie Ortega; נולדה ב-27 בספטמבר 2002) היא שחקנית אמריקאית שהתפרסמה בזכות השתתפותה בסדרות "ג'יין הבתולה", "הארלי באמצע" ו"ונסדיי",  ובזכות גילום דמותה של טרה בסרטים "צעקה" ו"צעקה 6". אורטגה גם מדבבת את דמותה של הנסיכה איזבל בסדרה המונפשת של ערוץ דיסני "אלנה מאוולור".
ביוגרפיה
אורטגה נולדה בעמק קוצ'לה שבדרום קליפורניה, ארצות הברית, למשפחה מפוארטו ריקו ומקסיקו. היא הילדה הרביעית מתוך שישה, לכן היא מאוד קשורה לדמות שלה מהסדרה "הארלי באמצע". החל מגיל שמונה, עם עזרה מאמא שלה וסוכנים, התחילה להשתתף באודישנים.
קריירה
בשנת 2018, אורטגה השתתפה בפיילוט לסדרה Man of the House" של ABC בתפקיד אלנה, המתוארת כ"ילדה יחידה יפהפייה ומרושעת שלא מתאים לה לחיות עם בני הדודים שלה". לבסוף, הפיילוט לא נמכר לאף רשת טלוויזיה.
בשנת 2020 שיחקה בסרט הקומדיה והאימה של נטפליקס "השמרטפית מכה שנית".
בשנת 2022 הופיעה בתפקיד הראשי של ונסדיי אדמס בסדרה "ונסדיי", וקיבלה עבור תפקידה מועמדות לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסדרת קומדיה או סדרה מוזיקלית בטקס פרסי גלובוס הזהב ה-80.
בשנת 2022 שיחקה בסרט צעקה 6 את טרה קרפנטר
דמטריוס השלישי
דֵּמֵטְרִיוֹס הַשְּׁלִישִׁי אֶאוּקָאִירוֹס (ביוונית עתיקה: Δημήτριος Γ΄ Εύκαιρος) היה מלך הממלכה הסלאוקית בסוריה בין 96 ל-87 לפנה"ס. עקב מלחמת אזרחים על הירושה אחיו הגדול סלאוקוס השישי נהרג בקרב נגד אנטיוכוס העשירי ודמטריוס נבחר לשלטון דרך ההשפעה של מצרים התלמיית ביחד עם אחיו, פיליפוס הראשון ומלך תחילה על דמשק, אך עם הזמן כבש שטחים נרחבים. הוא לחם בממלכת החשמונאים של אלכסנדר ינאי ולקראת מותו מירב סוריה הייתה תחת שליטתו.
קורות חיים
מאז תקופת שלטונו של אנטיוכוס השמיני הייתה הממלכה הסלאוקית מחולקת בין המזרח למערב (צדדים אלו כונו צפון; מזרח ודרום; מערב) ובין ענפים בשושלת הסלאוקית אשר טענו לכס.
דמטריוס (מן הפלג המזרחי) היה מושל על דמשק בזמן שלטון אחיו הגדול, סלאוקוס השישי. בהחלטת תלמי התשיעי, פרעה על מצרים התלמיית, (אשר החזיקה השפעה רבה על גבי הממלכה הסלאוקית), הוחלט כי דמטריוס ישלוט על רוב המזרח בעוד פיליפוס ישלוט על חלקה בצפון-מזרח הממלכה וסלאוקוס השישי יהיה שליט מעליהם.
הוא נלחם בגבול הדרומי עם ממלכת החשמונאים של אלכסנדר ינאי בעת שהגיעה אליו הבשורה שאחיו השולט (סלאוקוס) נפל בידי הכוחות המערביים תחת אנטיוכוס העשירי. דמטריוס מיהר בחזרה אל הממלכה בשביל למנוע כל אפשרות לניסיון הכתרה וגניבת הכתר בידי אחיו פיליפוס הראשון. דמטריוס עם הזמן חיזק את מעמדו על המערב והיה נראה כי עמד לסיים את מאבק הירושה הממושך.
מנקודה זאת התפרקה הברית בין דמטריוס ופיליפוס, האחרון קרא לעזרת הגנרל הפרתי מיתרידטס השלישי, מלך פרתיה לעתיד וביחד השניים הפילו את שטחי ממלכתו של דמטריוס בשנת 87 לפנה"ס. בעוד פיליפוס ואנטיוכוס השנים עשר ירשו את דמטריוס, האחרון נשלח כ"פרס" אל קטסיפון, בירת האימפריה הפרתית, שם נפטר לאחר מספר שנים.
דונטלה ורסצ'ה
דונטלה ורסצ'ה (באיטלקית: Donatella Versace, נולדה ב-2 במאי 1955) היא מעצבת אופנה איטלקייה והיו"ר הנוכחית של חברת ורסצ'ה.
שנותיה הראשונות
ורסצ'ה נולדה באיטליה והייתה הצעירה מבין ארבעה אחים ואחיות. אחותה הגדולה טינה מתה בגיל 12 מטטנוס. במהלך שנות השבעים הלכה בעקבות אחיה ג'אני לפירנצה כדי להתחיל קריירה בתחום העיצוב. בתחילה שימשה לאחיה כאשת יחסי ציבור אך ג'אני נעזר בה יותר בתור השראה ומבקרת. בשנות השמונים הפיק בית האופנה של ג'אני, ורסצ'ה, קו בישום ואחד מהבשמים אף הוקדש לדונטלה ונקרא "Blonde".
הרצח של ג'אני ורסצ'ה
ב-15 ביולי 1997 נרצח אחיה של דונטלה, ג'אני ורסצ'ה, מחוץ לביתו שבמיאמי, פלורידה. הוא נרצח ביריית אקדח על ידי אנדרו קונאנן, שהתאבד זמן קצר לאחר מכן. ההלוויה הרשמית נערכה בקתדרלת מילאנו. בין המפורסמים שנכחו בהלוויה נמנו: ג'ורג'ו ארמני, קרל לגרפלד, דיאנה, הנסיכה מוויילס, נעמי קמפבל, מדונה, קורטני לאב, לוצ'אנו פבארוטי, סטינג ואלטון ג'ון.