cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
משחקי הכס - עונה 7
תקציר העלילה
במעלה המלך, סרסיי לאניסטר וג'יימי מנהלים משא ומתן עם יורון גרייג'וי על מנת להצטרף אליהם כבן ברית. סרסיי מכנסת רבים מאצילי מעלה מלך ומתעקשת שעליהם להתאגד תחת כתר לאניסטר במאבקם נגד דאינריז. היא מבטיחה לרנדיל טארלי את תואר עוצר הדרום. צי הברזל של יורון גרייג'וי יוצא למתקפה נגד יארה גרייג'וי ובמהלך הקרב אוברה ונימריה סאנד נהרגות, בעוד תיאון גרייג'וי קופץ למים ובורח. יורון חוזר לאחר מכן להעניק לסרסיי מתנה בדמותה של אלאריה סאנד ובתה, שהביאה למות בתה, כשבויה. סרסיי מרעילה למוות את בתה של אלאריה באותו האופן שזו הרעילה את בתה מירסלה. בינתיים נציגי בנק הברזל מגיעים לדרוש מסרסיי לשלם את חובות הממלכה והיא מבטיחה להם לשלם לך זמן קצר.
דאינריז טארגאריין, טיריון לאניסטר וצבאם המורכב מהדות'ראקים, הבלתי-טמאים ומתמיכת דורן ורמות-גנים, מגיעים אל דרגונסטון, מקום הולדתה של דאינריז. היא מכנסת מועצת מלחמה, ומחליטה בהשפעת טיריון שלא לפלוש לווסטרוז בעזרת הצבאות הזרים אלא בעזרת בני טיירל ודורן. היא שולחת את צבא הבלתי טמאים לכבוש את צוק קאסטרלי, טירתם של בית לאניסטר, אך הוא ננטש ונשאר בו רק צבא סמלי ורוב ספינותיהם מושמדות על ידי צי גרייג'וי. ג'יימי מוביל את עיקר צבא לאניסטר ובשיתוף פעולה של בני טארלי אל רמות גנים ומביס את בית טיירל ובוזז את כל רכושם ואוצרותיהם, הוא מציע לאולנה טיירל יין רעיל ולאחר ששותה אותו היא מתגרה בו שהיא זאת שאחראית למות בנם ג'ופרי על ידי יין רעיל. בכסף ובזהב שבזז משתמשת סרסיי לתשלום חובותיה לבנק הברזל ולרכישת שכירי חרב מאסוס. דאינריז יוצאת על גבי אחד מדרקוניה ובליווי צבא הדות'ראקים להשמיד את חיילי צבא לאניסטר. לאחר שהביסה לגיונות של בני לאניסטר וטארלי היא דורשת מהנותרים בחיים להישבע לה אמונים, אך הם מסרבים ולבסוף מתרצים רק לאחר שהדרקון שלה שורף בהוראתה את רנדיל טארלי ובנו דיקון.
בעקבות מכתבו של סאמוול טארלי יורד ג'ון שלג לדרום ומגיע לדרגונסטון על מנת לפגוש את דאינריז. הוא מבקש את עזרתה בבלימת צבא המהלכים הלבנים אך היא מסרבת ומתעקשת שעליה לכבוש קודם את ווסטרוז ואת כס הברזל לפני שתתפנה לכך, אך מאפשרת לו לבקר במערות הדרקון, בעודו תר אחר זכוכית הדרקון. דאינריז מגלה שהתוכניות לכיבוש צוק קאסטרלי משתבשות והיא נוטלת לידה את המשך היוזמה. ג'ון שלג פוגש לאחר מכן את אחד מדרקוניה של דאינריז, שמאפשר לו להאכיל וללטף אותו.
טיריון וסר דאבוס מתגנבים אל העיר בניסיון לשכנע את סרסיי בקיומם של המתים המהלכים על מנת להתאגד עם ג'ון שלג במאבק נגדם. ג'יימי מספר לה שאולנה טיירל היא זו שהרעילה למוות את ג'ופרי ולא טיריון, היא בתגובה מספרת לו שהיא בהריון.
תיאון גרייג'וי מתוודה בפני ג'ון שלג שמעודד אותו לצאת ולחלץ את אחותו משביה. תיאון מפקד על החיילים הנאמנים לאחותו יארה, לצאת ולהצילה מידיו של יורון גרייג'וי.
בעקבות לכידת הזומבי מעבר לחומה ומסע התיווך של טיריון, סרסיי פוגשת את דאינריז ואת ג'ון שלג שמנסים לשכנע אותה להצטרף אליהם במאבק במהלכים הלבנים כשהם מציגים לפניה את אחד מצבא המתים שג'ון לקח בשבי. היא מסכימה בתנאי שג'ון יישבע לה אמונים, הוא מסרב והיא בתגובה מסרבת לסייע להם. ברם, טיריון מצליח להיפגש איתה לבד ולשכנע אותה להצטרף. מאוחר יותר ג'יימי מתחיל להכין את צבא לאניסטר אך סרסיי עוצרת אותו וחושפת שהיא שיקרה ואינה מכוונת לסייע במאבק במהלכים הלבנים, הוא בתגובה עוזב בזעף ויוצא צפונה כפי שהבטיח.
בצד השני של החומה, צבא המתים המהלכים מגיעים לעיר הספר איסטווטץ' ("מצפה המזרח") עם מלך הלילה רוכב על דרקון הרפאים ויסריון ומבעיר את החומה עד אפר ומאפשר בכך למתים להיכנס אל ווסטרוז.
משבע העונות הובהרו מספר דברים על "מלך הלילה" וצבאו. ידוע כי הוא היה אדם ו"ילדי היער" יצרו אותו על ידי תחיבת זכוכית דרקון לליבו, לפני אלפי שנים כדי להגן על עצמם במלחמתם עם בני האדם. ידוע כי הוא הופך אנשים (תינוקות זכרים שהוקרבו לו על ידי "קראסטר") ל"מהלכים לבנים" - סוג של גנרלים בצבאו בעלי עיניים כחולות בוהקות כעיניו של מלך הלילה. המהלכים הלבנים מסוגלים להחיות מתים ולהפוך אותם לזומבים, הם בעלי שליטה מוחלטת בזומבים וכשהלך לבן מת כל הזומבים שהוא הקים מתים יחד עמו. הדרך היחידה להרוג "הלך לבן" היא על ידי "זכוכית דרקון" או להב של "פלדה ואלאריאנית".
התצפית בעב"ם בנמל התעופה שיקגו או'הייר
התצפית בעב"ם בנמל התעופה שיקגו או'הייר הוא אירוע נודע של מפגש מהסוג הראשון שהתרחש לכאורה בבוקר יום שלישי, 7 בנובמבר 2006, בנמל התעופה שיקגו או'הייר שבשיקגו כאשר עשרות עובדי יונייטד איירליינס, בהם טייסים ופקחים, בנוסף למספר עדים בלתי תלויים שעמדו מחוץ לנמל התעופה, צפו באובייקט בלתי מזוהה דמוי דיסק אשר ריחף לכאורה מעל לטרמינל C שבנמל התעופה במשך כשתי דקות.
התצפית בעב"ם בנמל התעופה שיקגו או'הייר
בסביבות השעה 4:40 בבוקר יום שלישי, ה-7 בנובמבר 2006, הרשויות הפדרליות בנמל התעופה הבינלאומי או'הייר שבשיקגו קיבלו לראשונה דיווח כי קבוצה של 12 עובדים בשדה התעופה היו עדים לצלחת מעופפת מתכתית אשר ריחפה מעל לשער העלייה למטוס C-17.
האובייקט זוהה לראשונה על ידי עובד בנמל התעופה אשר הסיע באמצעות טרקטור דחיפה את טיסה UA446 של חברת יונייטד איירליינס אשר התכוננה לטיסה לשרלוט שבצפון קרוליינה. בעקבות כך, העובד מיהר לדווח לצוות של הטיסה על האובייקט המתכתי אשר ריחף מעל למטוס.
על פי פרק בתוכנית הטלוויזיה של ערוץ ההיסטוריה "UFO Hunters" אשר עסקה במקרה, במהלך האירוע מספר עדים בלתי תלויים אשר עמדו מחוץ לשדה התעופה היו עדים גם כן לאובייקט. בראיון אודיו ששודר במהלך הפרק, אחד מהעדים הללו תיאר אובייקט בצורת דיסק אשר ריחף מעל לשדה התעופה אשר "מן הסתם לא היה עננים". לדברי אותו האדם, האנשים האחרים שהיו בסביבתו והיו עדים למקרה השתנקו כאשר האובייקט עזב את המקום בפתאומיות בעת שטס כלפי מעלה במהירות עצומה בעודו מותיר חור ברור בשכבת העננים שמעל לנמל התעופה.
בראיון שנתן כתב השיקגו טריביון ג'ון הילקביץ' בתוכניתו של גלן בק בערוץ פוקס ניוז הוא ציין כי "היה ניתן להבחין באובייקט דמוי הדיסק במשך שתי דקות, ועשרות עובדים של יונייטד איירליינס צפו בו, בהם טייסים ומפקחים, אשר בתחילה שמעו על כך ברשת הרדיו של שדה התעופה ובעקבות כך מיהרו החוצה כדי לצפות בו."
על אף שהיו עדים רבים לאובייקט, עד היום לא נחשפו עדויות מצולמות של האובייקט שנצפה בנמל התעופה או'הייר. אף על פי כן, כתב השיקגו טריביון ג'ון הילקביץ' דיווח כי ברשותו של אחד מהטייסים של יונייטד איירליינס הייתה מצלמה דיגיטלית בעת התצפית, וכי ייתכן שהוא הצליח לצלם את האובייקט.
התגובה של רשות התעופה הפדרלית האמריקאית ושל יונייטד איירליינס
בתחילה, הן חברת התעופה יונייטד איירליינס והן רשות התעופה הפדרלית האמריקאית הכחישו באופן גורף כי יש ברשותן מידע כלשהו בדבר התצפית בעב"ם בנמל התעופה או'הייר, עד אשר העיתון שיקגו טריביון אשר חקר את המקרה הגיש עתירה לחשיפת פרטי המקרה במסגרת חוק חופש המידע האמריקני (Freedom of Information Act). בעקבות כך רשות התעופה הפדרלית האמריקאית נאלצה לחשוף שיחה מוקלטת שהתקיימה בעת האירוע בין הפקח של יונייטד איירלינס ומנהל של רשות התעופה הפדרלית האמריקאית במגדל של שדה התעופה אשר עסקה בתצפית בעב"ם.
אף על פי כן, עמדתה הרשמית של רשות התעופה הפדרלית האמריקאית הייתה לבסוף כי מה שהיה נדמה כעב"ם היה למעשה "תופעת מזג האוויר", וכי בשל כך הסוכנות לא תמשיך לחקור את האירוע. חוקרי עב"מים שונים ציינו כי עמדה זו מנוגדת לחלוטין להתחייבות של רשות התעופה הפדרלית האמריקנית לבדוק פרצות אבטחה אפשריות בשדות התעופה האמריקנים, שכן עשרות עובדים בנמל התעופה היו עדים לאובייקט אשר ריחף מעל לאחד משדות התעופה העמוסים ביותר בעולם. עדים רבים שרואיינו בהמשך על ידי השיקגו טריביון הביעו כעס על כך שהפקידים הפדרליים סירבו להמשיך לחקור את המקרה.
הסיקור התקשורתי
המקרה דווח בהרחבה במספר ערוצי תקשורת בולטים בארצות הברית בהם CNN, CBS, MSNBC, פוקס ניוז, שיקגו טריביון ו-NPR.
ב-11 בפברואר 2009 ערוץ ההיסטוריה שידר לראשונה פרק בשם "חייזרים בשדה התעופה" (Aliens at Airport) בתוכנית הטלוויזיה "UFO Hunters" אשר עסק בהרחבה באירוע.
ההדלפה של השיחה שנערכה בין ג'ון הילקביץ' לג'ים וגנר
בתחילת 2007 נחשף סרטון וידאו של דיון שמעולם לא שודר בטלוויזיה שקיימו בחדר החדשות של ערוץ החדשות המקומי CLTV ג'ון הילקביץ' (כתב התחבורה של השיקגו טריביון שסיקר את המקרה) לבין מנחה החדשות של הערוץ ג'ים וגנר. בסרטון נראים הילקביץ' ווגנר מקיימים דיון אודות המקרה ומתמקדים בסיקור הבינלאומי הנרחב של הסיפור, וכמו כן בבחירה לכאורה של יונייטד איירליינס להפסיק לחקור את האירוע ולפסול אותו בטענה שמדובר ב-"תופעת מזג האוויר". הילקביץ' מציין במהלך השיחה כי ככל הנראה טייס של יונייטד איירליינס הצליח לצלם תמונות של העב"ם במצלמה דיגיטלית שברשותו, וכי הסיפור הנו "הסיפור הנצפה ביותר בהיסטוריה של אתר האינטרנט של השיקגו טריביון" עם קרוב ל-"מיליון צפיות". כמו כן הילקביץ' ציין כי הוא סבור ש"הממשל יודע יותר ממה שהוא מוכן לספר". בהמשך הסרטון המסך מושחר בעוד שניתן עדיין לשמוע את הקלטת האודיו של השיחה שהתקיימה בין השניים. הסרטון מסתיים כאשר אדם נוסף לא מוכר מציין "הוא היה נוחת אבל אה ..." ובשלב זה המצלמה נכבית.
הכנסה בסיסית לכול
הכנסה בסיסית לכול (באנגלית: Universal Basic Income) היא שיטה כלכלית שמציעה תשלום אחיד המשולם על ידי המדינה במועדים קצובים לכל אדם בוגר בחברה באופן שאינו תלוי במידת עושרו או עוניו. במקום שירותי הרווחה והתשלומים שאמורים להבטיח שאנשים לא ישקעו בעוני עמוק, בעיקר במדינות מפותחות, השיטה מתבססת על כך שלכולם תהיה הכנסה מינימלית. לדעת תומכיו של הרעיון, כיוון ש"תוכניות הסעד בעולם המערבי נכשלו " יש צורך לפשט ולהחליף אותן בתוכנית ישירה של הכנסה בסיסית לכל אזרח.
הכנסה בסיסית אמורה להיות משולמת בקביעות, במזומן ועל בסיס אישי לכל אדם בגיר. היא אינה דורשת מבחני הכנסה וגם לא התחייבות לבצע עבודה כלשהי.
לרעיון ההכנסה הבסיסית שלוש מטרות עיקריות: הראשונה - להעניק לאנשים חופש ללא תנאי לחיים בעלי משמעות. השנייה - למגר את העוני וחוסר השוויון. והשלישית - לבטל את שיטות הסעד הקיימות, שלדעת תומכי הרעיון הן "מאוד לא יעילות, בירוקרטיות ומשפילות עבור הנזקקות והנזקקים להן".
היסטוריה
הרעיון אינו חדש. הוגה הדעות תומאס פיין כתב בשנת 1797 כך: הצעתי היא לייצר קרן לאומית אשר תשלם לכל אדם בהגיעו לגיל 21 סכום של 15 ליש"ט. התשלום יהיה לכול, לעניים וגם לעשירים. גם הכלכלן ג'ון סטיוארט מיל תמך בתשלום לכול
מרטין לותר קינג דרש תוכנית חירום שתספק עבודה לכל מי שזקוק לה, ואם הדבר לא מתאפשר כי אז הכנסה מובטחת שנתית שתאפשר תנאי חיים בטוחים והוגנים.
הכלכלן הליברטריאן מילטון פרידמן הציע תקצוב ממשלתי להכנסה בסיסית מינימלית באמצעות מס הכנסה שלילי. הוא נימק זאת בצורך של כל אדם לקבוע בעצמו ועם משפחתו איך להשתמש בתקציב שעומד לרשותו, בלי התערבותם של פקידי הסעד. כמו כן הוא טען שהכנסה בסיסית תגרום לצמצום הבירוקרטיה ותעודד את האנשים לעבוד ולהרוויח יותר, מתוך ידיעה שגם אם יפסיקו בעתיד את העבודה מסיבה כלשהי, תמיד מובטחת להם הזכאות להכנסה בסיסית. לדבריו, תוכנית שמבטיחה לכולם אותו דבר באופן שוויוני עדיפה על מערכת הסעד הקיימת, אשר גורמת לפירוד בין אוכלוסיות ומגזרים.
לצד זאת, טען סטנדינג כי ניתן לקבוע הכנסה בסיסית המשתנה באופן אנטי-מחזורי, במטרה להפחית את התנודתיות בכלכלה - כך שבעיתות צמיחה מצטמצמת ההכנסה הבסיסית (לאור שפע ההזדמנויות) ובעיתות מיתון היא מתרחבת. למנגנון זה הציע גם את השם דיווידנד חברתי וטען שניתן להתייחס אליו כאל תשואה על השקעות חברתיות שנעשו בעבר (של הדורות הקודמים), בדומה ליחס לירושה פרטית
הכנסה ועבודה
חתן פרס נובל לכלכלה ג'וזף שטיגליץ אומר שהמדינה צריכה להיות מחויבת לזכות של כל אזרח לעבוד תמורת שכר הוגן. בעשרות השנים האחרונות יעילות כלכלת השוק יורדת ככל שהשוק נשלט בידי בינה מלאכותית, שמכוונת כדי לייצר רווחים לבעלי ההון על חשבון האנשים שמשתכרים מעבודה. גם כאשר הממשלה משקיעה במחקר ופיתוח, מירב ההכנסות מהפיתוח מגיעות לבעלי ההון. לכן יש למצוא דרך לחלוקה יותר נכונה של הרווחים.
מעורבות הטכנולוגיה בעבודה רק תלך ותגדל. צפוי כי בעתיד הקרוב יחסית תוכנות ורובוטים ימלאו את מקומם של בני אדם בתחומים רבים ועקב כך צפויה האבטלה לעלות מאוד. דבר זה, המכונה "אבטלה טכנולוגית", יחייב את המדינה למצוא מנגנונים חדשים שיתאימו למציאות החדשה ויעניקו משמעויות חדשות לקשר שבין עבודה לכסף. העבודה אינה רק מקור הכנסה, אלא גם גורם המעניק משמעות לאדם.
יישום הרעיון
דוגמה לטענה מצד המתנגדים: אין שוויון בין בני האדם. לכל אחד יש צרכים ייחודיים. אם כולם יקבלו הכנסה זהה בלי לעבוד תמורתה אז המערכת החברתית של ערבות הדדית תקרוס. טענה נוספת: רעיון זה אינו ניתן ליישום, שהרי עלותו במדינה קטנה כמו ישראל צפויה להגיע למאות מיליארדי שקלים.
ניסויים בקנה מידה קטן במודל זה נערכו כבר בעבר בקנדה ובארצות הברית, וכן במדינות מתפתחות בהודו, דרום אמריקה ואפריקה. בשווייץ הוצע פעמיים במסגרת משאל עם ליישם את המודל באופן נרחב, אולם בשתי הפעמים ההצעה נדחתה.
בפינלנד
ב-30 במרץ 2016 פרסם המכון לביטוח חברתי בפינלנד דו"ח מקדים בנושא הכנסה בסיסית לכול. הדו"ח כולל מספר מודלים של הכנסה בסיסית, כולל בין השאר תשלום לכול ללא תנאי שיתבצע במקום תשלומי ההטבות הקיימות, תשלום חלקי ומס הכנסה שלילי. הוועדה המליצה לאמץ מודל חלקי של הכנסה בסיסית לצורך ההתנסות הראשונית. מודל זה יאחד לדעת חברי הוועדה את מירב היתרונות המקיימים ביטחון סוציאלי בסיסי ולא יפגע ביתרונות שמושגים באמצעות רווח מעבודה. הומלץ לקיים ניסויים מסוגים שונים לבחינת המודל, חלקם בקנה-מידה לאומי וחלקם בקנה-מידה אזורי.
בינואר 2017 החל בפינלנד ניסוי שכלל כ-2,000 אנשים שהוגרלו מקרב האזרחים אשר קיבלו בעברם דמי אבטלה או קצבה אחרת מהמדינה. במסגרת הניסוי, קיבלו המשתתפים סכום חודשי בלתי תלוי ופטור ממס בסך 560 יורו.
בפברואר 2019 התפרסמו תוצאות חלקיות של הניסוי הפיני. נעשתה השוואה בין קבוצת מקבלי ההכנסה הבסיסית לבין קבוצת ביקורת. בין שתי הקבוצות לא נמצא הבדל בתחום התעסוקה. בקבוצת ההכנסה הבסיסית נמצאו רמת שביעות רצון מהחיים, תחושת רווחה, תחושת ביטחון בעתיד ותפיסת בריאות נפשית טובה יותר באופן משמעותי מאלה של קבוצת הביקורת.
בישראל
בישראל מנהלת המידע והמחקר של המוסד לביטוח לאומי העלתה הצעה להפעלת הכנסה בסיסית במסגרת ניסוי שיאפשר את בחינתו ביחס לאופי החברה הישראלי. ב-2018 פרסם מכון המחקר פורום קהלת מחקר והצעה המפרטת כיצד ניתן ליישם מודל של הכנסה בסיסית, בהתבסס על נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
בעקבות התפרצות מגפת הקורונה, בשנים 2020–2021
במהלך שנת 2020, התפרצה ברוב מדינות העולם מגפת הקורונה. השלכותיה הישירות של המגפה, החולי והתמותה ממנה, כמו גם צעדים פוליטיים ומסחריים חריפים שהטילו פוליטיקאים על הציבור במדינותיהם (כגון סגרים ובידודים), הביאו לצורך ביישומם של פתרונות כלכליים מקוריים. מדינות רבות ניצלו הזדמנות זו, על מנת לבחון 'יישום רך' של רעיון ההכנסה הבסיסית לכל.
BIEN, ארגון בינלאומי להכנסה בסיסית לכול, גם הוא פרסם שורה של יוזמות הכנסה בסיסית במדינות שונות בעולם, בעקבות התפרצות נגיף הקורונה ברחבי העולם בתחילת שנת 2020.
ביקורת
רבים ממבקרי המודל טוענים שעלולה להיווצר פגיעה במוטיבציה לעבודה, וכן במוטיבציה של האזרחים להכשיר את עצמם לעבודה מקצועית, ולהסתגל לשוק העבודה המשתנה במאה ה-21.
טענה נוספת היא כי לא נבחנה היעילות של השקל השולי הניתן כמענק בלתי תלוי לכל אזרח - לעומת השקעות ממוקדות של אותו הכסף בצורכי משק שונים: תשתיות, חינוך, בריאות או רווחה.
גורדון קוואנס
גורדון קוואנס (באנגלית: Gordon Cowans; נולד ב-27 באוקטובר 1958 בווסט קורנפורת' שבאנגליה) הוא כדורגלן עבר אנגלי, ששיחק בעמדת הקשר אחורי.
ביוגרפיה
קוואנס נולד בווסט קורנפורת' (דרומית לברמינגהאם) שבאנגליה בשנת 1958. הוא הצטרף למחלקת הנוער של אסטון וילה בגיל 12 וכונה שם על ידי חבריו ואנשי הצוות בשם "סיד". הופעת הבכורה שלו בפוטבול ליג הגיעה ב-7 בפברואר 1976 בניצחון 1–2 על מנצ'סטר סיטי לאחר שנכנס כמחליף. הוא עשה את פריצת הדרך שנה אחר כך והיה אחראי בחלקו לכך שהקבוצה סיימה במקום הרביעי בעונת 1976/77. בנוסף לכך, אסטון וילה גם זכתה בגביע הליגה באותה עונה עם ניצחון 2–3 במשחק גמר שלישי נגד אברטון.
המשך הקריירה
במשך שלוש שנים בבארי היה נראה שקוואנס עבר את שיאו. כבר בעונתו הראשונה הקבוצה ירדה לליגת המשנה ונכשלה בשתי העונות הבאות לעלות בחזרה, ומבחינה אישית כבש שלושה שערים בלבד ב-94 הופעות ליגה. הוא שב לאסטון וילה ביולי 1988 לאחר שחזרה לשחק בפוטבול ליג. בקדנציה השנייה שלו עימה קוואנס כמעט וירד איתה לליגת המשנה בעונת 1988/89 אך עונה אחר כך סיים עימה במקום השני. בעונת 1990/91 השלים עונה חמישית בה הופיע בכל המשחקים לפני שאיבד את מקומו תחת המאמן רון אטקינסון באוקטובר 1991 ועזב לבלקבורן רוברס.
היא שיחקה בליגת המשנה ועם 26 הופעות בעונתו הראשונה הם הגיעו למשחקי פלייאוף העלייה, בהם גברו על דרבי קאונטי ולסטר סיטי. מאמנו היה קני דלגליש ובעונת 1992/93 ערך 24 הופעות וכבש את שערו היחיד בפוטבול ליג איתה, בניצחון 1–7 על נוריץ' סיטי. לבסוף התברר כי הוא לא אופציה בעיני המועדון ובכך עבר ביולי 1993 לקדנציה שלישית ואחרונה באסטון וילה. קוואנס שהה בה רק עד פברואר 1994 ולאחר מכן שיחק בקבוצות דרבי קאונטי, וולברהמפטון וונדררס, שפילד יונייטד, ברדפורד סיטי, סטוקפורט קאונטי וברנלי עד לפרישתו מכדורגל ב-1997.
נבחרת אנגליה
קוואנס נחשב למועמד מתאים כפליימייקר העתידי של נבחרת אנגליה בסוף שנות השבעים ושנות השמונים. מאמנו אז, רון גרינווד, הפתיע כשהחליט לא להכניסו לסגל הנבחרת במונדיאל 1982 וגם במוקדמות אותו הטורניר. בניגוד אליו השחקנים טוני מורלי ופיטר ווית' שהיו איתו באותו הזמן באסטון וילה כן הוכנסו. קוואנס ערך את הופעת הבכורה ב-23 בפברואר 1983 נגד ויילס בוומבלי. בהופעתו הרביעית כבש את שערו הראשון ב-1 ביוני אותה שנה נגד סקוטלנד. עם שבירת רגלו הוא חזר לשחק בה רק כעבור שלוש שנים ב-1986 במשחק נגד מקסיקו. עם זאת, חודשיים לאחר מכן שחקנים כמו בריאן רובסון וריי וילקינס הועדפו על פניו במרכז הקישור ושוב החמיץ את המונדיאל.
מאט הלדרס
מאט הלדרס (באנגלית: Matt Helders; נולד ב-7 במאי 1986) הוא מתופף אנגלי, ווקאליסט וכותב שירים. ידוע בזכות היותו המתופף של להקת הרוק "ארקטיק מאנקיז" (Arctic Monkeys), איתם הקליט שישה אלבומיי סטודיו.
ילדותו וחיים אישיים
הלדרס נולד בשנת 1986 בשפילד, אנגליה, לשניי הוריו ג'יל הלדרס וקלייב הלדרס, ויש לו אח אחד בשם גארי. הלדרס למד ביחד עם שותפיו ללהקה, אלכס טרנר ואנדי ניקולסון בתיכון סטוקסברידג'. בשנת 2011 הכיר על סט הצילומים של הקליפ של "Suck It And See" את בריאנה מאקדו, השניים החלו לצאת והתארסו ב-2013. ב-יוני 2016 הם התחתנו ומוקדם יותר במאי 2015 נולדה בתם המשותפת, אמיליה דארלינג הלדרס. בשנת-2019, הוא ואשתו בריאנה התגרשו. במאי 2021 החל לצאת עם המוזיקאית אמנדה בלאנק.
סקפיטס
סקפיטס (שם מדעי: Scaphites) הוא סוג של רכיכה נכחדת מקבוצת האמוניטים שהייתה נפוצה בימים במשך הקרטיקון שלפני 105 עד 66 מיליון שנה מזמננו, עד להכחדת הקרטיקון. המאובנים שלו התגלו ברחבי העולם, רבים מהם סביב הים הפנימי המערבי ששרר באמריקה הצפונית של הקרטיקון. מאובנים נוספים התגלו ברחבי אירופה, גרינלנד, אוסטרליה, אנטארקטיקה, הודו, מדגסקר, דרום אפריקה ועוד, כאשר מינים שונים היו אנדמיים לאזורים קטנים.
מאפיינים
אמוניט זה היה בעל קונכייה חלולה דמוית-סירה באורך של 8 ס"מ בקירוב שפנתה כלפי מעלה והייתה בעלת קצה ספירלה מוגבהת שבסופה חלל דחוס, בו נמצא מרכז היצור. לא נמצאו שרידים רכים שלו אך ייתכן שאלה דמו לאלה של שאר סילוניות והיה בעל 6 זרועות חזקות ומקור קרני חזק ששימש לכתישת טרף. הקונכייה יכלה לסייע ליצור לנוע ולשייט אף שייתכן שהיה גם חי כפלנקטון. ייתכן שהוא גם התאים עצמו לחיים במצולות.
מבנהו דמה מאוד לסוג נוסטוצרס.
אפרת פלד
אפרת פלד (נולדה ב-1974) היא יו"ר ומנכ"לית חברת אריסון השקעות, ומשמשת כמנהלת העסקים בפועל של שרי אריסון.
ביוגרפיה
אפרת פלד, בת אמצעית בין שני אחים נולדה בגבעתיים לאב רואה חשבון ואם שמאית מקרקעין וגדלה בהוד השרון. היא אם לשני ילדים.
פלד בעלת תואר שני במינהל עסקים בתוכנית הבינלאומית קלוג-רקאנטי של אוניברסיטת נורת'ווסטרן בארצות הברית ואוניברסיטת תל אביב, בוגרת לימודי תעודה בשמאות וניהול נכסי מקרקעין באוניברסיטת תל אביב, בעלת תואר ראשון בכלכלה וחשבונאות מאוניברסיטת תל אביב והיא רואת חשבון מורשית.
לאחר לימודי החשבונאות התמחתה במשרד סומך חייקין, KPMG.
בשנת 2001 מונתה למנהלת הכספים של הקרן המשפחתית על-שם תד אריסון.
ב-2004 מונתה למנכ"ל הפמלי אופיס של שרי אריסון במיאמי, ארצות הברית.
במרץ 2006 מונתה למנכ"לית אריסון השקעות ובינואר 2007 מונתה כדירקטורית בבנק הפועלים ובשנת 2010 מונתה ליו״ר הוועד המנהל של אריסון השקעות.
פלד כיהנה כדירקטורית בבנק הפועלים, בשיכון ובינוי, במלח הארץ, במיה (Miya) ובקרן המשפחתית ע"ש תד אריסון. היא חברה במועצה הבינלאומית של מכון ויצמן למדע.
פרסים והישגים
בשנת 2013 דורגה במגזין פורבס ישראל ברשימת "הנשים החזקות בישראל". בשנת 2014 נבחרה למקום השמיני ברשימה.
בשנת 2011 ו-2012 דורגה במגזין Fortune ברשימת "50 הנשים החזקות בעולם" וברשימת "10 נשות העסקים המבטיחות בעולם" לשנת 2011.
בשנת 2009 דורגה במגזין Forbes העולמי ברשימת "100 הנשים החזקות בעולם".
בשנת 2012 זכתה בפרס מנהלת השנה בקטגוריית קונגלומראטים מטעם Stevie International Business Awards.
ב-2013 זכתה פלד בפרס ההצטיינות מבית הספר לניהול קלוג באוניברסיטת נורת'ווסטרן בארצות הברית (Alumni Merit Award). הפרס מוענק לבוגרי קלוג שמתבלטים בהישגים מקצועיים ואישיים יוצאי דופן. פלד, בוגרת התוכנית לניהול בקלוג רקאנטי באוניברסיטת תל אביב, היא הראשונה שזכתה בפרס היוקרתי בו זכו עד כה רק בוגרים אמריקנים, והפרס הוענק לה בשל הישגיה הבולטים בעולם העסקים.
ב-2009 נבחרה לפורום "המנהיגים הצעירים" בפורום הכלכלי העולמי, וכיהנה בו עד שנת 2015. כמו כן, פלד הייתה חברה ביוזמה הגלובלית של הנשיא לשעבר ביל קלינטון (Clinton Global Initiative – CGI Lead Program). במסגרת התוכנית נבחרו 20 מנהיגים צעירים מרחבי העולם לעבוד עם קלינטון במטרה למצוא פתרונות יצירתיים לאתגרים העומדים בפני העולם.
נמל התעופה ניס קוט ד'אזור
נמל התעופה ניס קוט ד'אזור (בצרפתית: Aéroport Nice Côte d'Azur) הוא שדה תעופה בינלאומי הממוקם כ-6 ק"מ דרום-מערבית לעיר ניס, במחוז האלפים הימיים, שבדרום צרפת. הוא ממוקם במקום השלישי בצרפת בהיקף תנועת הנוסעים החולפת דרכו, ובשנת 2015 עברו דרכו 12,016,730 נוסעים ב-169,934 טיסות.
שדה התעופה מארח יותר מ -50 חברות תעופה הפועלות לאירופה, המזרח התיכון, צפון אמריקה וצפון אפריקה. בכל מסוף יש גם מרכז עסקים המציע שירות אישי לאנשי מקצוע המעוניינים להשתמש בחלל זה. נמל התעופה של ניס מספק גם 5,000 מקומות חניה לנוסעים, ביניהם מספר רב של מקומות השמורים לאנשים עם מוגבלות בניידות. בנוסף לרשת עצומה של אוטובוסים והסעות, כמו גם אזור קניות יוקרתי, שדה התעופה ניס קוט ד'אזור מציע שפע של שירותים כגון השכרת רכב במחירים מועדפים או גישה חופשית לאינטרנט מהיר.
נמל התעופה מהווה נקודת כניסה ראשית של תיירים לריביירה הצרפתית. הנמל משמש בנוסף כנמל התעופה של נסיכות מונקו, ושירות הליקופטרים מקשר ביניהן.
בנמל שני טרמינלים, אשר ביניהם שרות אוטובוסים פנימי.
טיסות לישראל וממנה
חברת התעופה איזיג'ט מפעילה קו בין הנמל לתל אביב החל מ-5 ביוני 2018, הקו פועל בשתי טיסות שבועיות.
סאן דור הפעילה טיסות עונתיות בין הנמל לתל אביב.
חברת התעופה אל על מפעילה שלוש טיסות שבועיות בין הנמל לתל אביב החל ממרץ 2019.
מחלף וולפסון
מחלף וולפסון הוא מחלף בנתיבי איילון, הממוקם בין שכונת תל גיבורים ובית החולים וולפסון בחולון, לבין השכונות יפו ד' ונווה עופר בתל אביב-יפו. המחלף בנוי בתצורת מחלף כיכר והוא מורכב משני גשרים עיליים בצורת מעגל, הנמצאים בתוואי העירוני, ותחתם עוברים הנתיבים של הכביש המהיר ומסילת הרכבת תל אביב - בני-דרום. תחנת הרכבת חולון-וולפסון ממוקמת בשטח המחלף.
המחלף נפתח לתנועה ב-1 ביולי 2003 כחלק מתוכנית השלמת המחלפים בקטע הדרומי של נתיבי איילון. עד לבניית המחלף עמד במקום צומת.
בשטח המחלף עצמו קיים זוג רמפות בלבד המחברות את גשרי המחלף עם נתיבי איילון (ירידה לנתיבי איילון לכיוון דרום ועלייה למחלף מנתיבי איילון לכיוון צפון). העלייה למחלף מנתיבי איילון לכיוון דרום מתבצעת באמצעות רמפה המתחברת לרחוב היינריך היינה, ומרוחקת כ-50 מטרים מהמחלף. הירידה לנתיבי איילון בכיוון צפון, מתבצעת באמצעות רמפה המרוחקת במידת מה מהמחלף, אשר יוצאת מרחוב הלוחמים בחולון, ומתחברת לנתיבי איילון סמוך לגשר תל-גיבורים.
מאורו טאסוטי
מאורו טאסוטי (באיטלקית: Mauro Tassotti; נולד ב-19 בינואר 1960 ברומא) הוא כדורגלן עבר איטלקי ששיחק בעמדת המגן, וכיום עוזר מאמן נבחרת אוקראינה.
טאסוטי שיחק במילאן במשך רוב הקריירה. במהלך 17 שנים בהן שיחק בקבוצה, רשם טאסוטי קרוב ל-600 הופעות, שמציבות אותו במקום החמישי בכל הזמנים בטבלת ההופעות במדי הקבוצה. טאסוטי זכה עם הקבוצה, בין היתר, בחמש אליפויות איטליה ושלוש אליפויות אירופה. טאסוטי ייצג גם את נבחרת איטליה שסיימה במקום השני במונדיאל 1994.
לאחר פרישתו המשיך את הקשר עם המועדון. בין היתר, שימש טאסוטי במשך 14 שנים כעוזר מאמן הקבוצה.
קריירת משחק
טאסוטי, יליד רומא, החל את דרכו בקבוצת הנוער של לאציו מעיר הולדתו. הוא החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון בעונת, ועונה אחר כך היה לשחקן הרכב קבוע. בסיום עונת הורדה לאציו לליגת המשנה בעקבות פרשת הטיית משחקים, וטאסוטי עבר לקבוצת מילאן, שאף היא הורדה לסרייה ב' בעקבות אותה פרשה.
Bombtrack
Bombtrack (בעברית: שיר פצצה) הוא השיר הפותח של האלבום "Rage Against the Machine" מאת Rage Against the Machine. זהו שיר רוק כבד וראפ מטאל מחאתי.
מאורו טאסוטי
קריירת משחק
כבר בעונתו הראשונה במועדון, הצליחו טאסוטי ומילאן להעפיל חזרה לסרייה א' מהמקום הראשון בליגה. אמנם, מילאן כשלה בניסיונה לשרוד בליגה הבכירה, וירדה חזרה לליגת המשנה. טאסוטי המשיך לקבל מקום בחלק האחורי של הקבוצה, ששוב העפילה תוך עונה אחת מהמקום הראשון בסרייה ב'. לאחר מספר עונות בינוניות תחת המאמן נילס לידהולם, עברה מילאן שינוי גדול וחזרה להיות אחת הקבוצות הדומיננטיות והטובות באירופה, עם הגיעו של המאמן אריגו סאקי בעונת, והוסיפה לשנות ההצלחה שלה גם תחת יורשו, פאביו קאפלו. באותה תקופה חוליית ההגנה של מילאן כללה דרך קבע את טאסוטי, לצידם של דמויות מפתח כמו פאולו מלדיני, אלסנדרו קוסטקורטה והקפטן פרנקו בארזי. טאסוטי תופקד בעיקר באגף ימין של ההגנה, כשלעיתים מילא גם את תפקיד הבלם.
Bombtrack
רקע
השיר נכתב על ידי כל חברי Rage Against the Machine יחד: זאק דה לה רוחה, טים קומרפורד, טום מורלו ובראד וילק. השיר הופיע לראשונה באלבום הבכורה של הלהקה כרצועה הפותחת שלו. השיר זכה להצלחה מרובה ויצא לאור ב־20 ביולי 1993 כסינגל נפרד. השיר הולחן על ידי בסיסט הלהקה טים קומפורד, והוא השיר אחד משלושה שירים באלבום הכתובים על סולם F# (בתווים: פה דיאז). שם השיר מתייחס לשיר עצמו כשנכתב "שיר פצצה" (Bombtrack) מכיוון שבעולם ההיפ הופ המילה פצצה פירושה לרוב "הטוב ביותר" - כך שם השיר הוא גם משחק מילים מכיוון שהשיר נקרא "השיר הטוב ביותר" ובנוסף מדבר על פצצות ומלחמות.
מאורו טאסוטי
קריירת משחק
כאשר הגיע סאקי לקבוצה, מונה טאסוטי לתפקיד סגן הקפטן של הקבוצה. כבר בעונה הראשונה תחת סאקי זכתה מילאן באליפות איטליה, ובעקבות האליפות זכתה שתי עונות רצופות בגביע אירופה לאלופות, ב-1989 ו-1990. בשני משחקי הגמר, מול סטיאווה בוקרשט ובנפיקה ליסבון, שמרה מילאן על רשת נקייה, ובשניהם שיחק טאסוטי את מלוא תשעים הדקות. בנוסף לתארים אלו, זכו מילאן וטאסוטי פעמיים בתוארי הסופר קאפ האירופי והגביע הביניבשתי, כשטאסוטי פותח בכל ארבעת המשחקים.
Bombtrack
רקע
בשנת 1993 פורסם קליפ (סרטון מוזיקה) לשיר, ובו רואים את חברי הלהקה לצד הפגנות ואירועים מטעם המפלגה הפרואנית השנויה במחלוקת סנדרו לומינו, ומנהיגה אבימה גוזמן. הקליפ אמנם לא יצא לאור עד שנת 2003 כחלק מהאלבום החי שלהם, "האולימפיאדה הגדולה" (בהתייחסות לאולימפיאדת אתונה 2004).
מאורו טאסוטי
קריירת משחק
עם הגיעו של המאמן פאביו קאפלו בעונת, חזרה מילאן לשלוט גם בליגה האיטלקית, וזכתה בשלוש אליפויות רצופות, והוסיפה אחת נוספת בעונת. מילאן רשמה הצלחה גם בזירה האירופית, כשהעפילה שלוש פעמים ברציפות לגמר ליגת האלופות. בגמר ליגת האלופות 1994 שימש טאסוטי כקפטן הקבוצה במשחק, מכיוון שבארזי המושעה לא נטל חלק במשחק, וזכה להניף את הגביע בעקבות ניצחון קבוצתו 0–4 על ברצלונה. הוא פתח בהרכב גם בגמר 1993, אך מילאן נוצחה במשחק 0–1 על ידי אולימפיק מרסיי.
Bombtrack
שינויים בהופעות חיות
השיר נוגן בפעם הראשונה בהופעה חיה ב־8 במרץ 1992 בהופעת ענק בסן לואיס אוביספו בקליפורניה. לשיר יצאה גרסה אקוסטית בשלב מאוחר יותר, אך היא נוגנה בהופעה חיה רק פעם אחת בהופעת ליל חג המולד של KROQ ב־12 בדצמבר 1993. מילות השיר המקוריות "קו קשה, קו אחר קו!" ("Hardline, hardline after hardline!") משתנים בהופעות חיות ל- "קו קשה אחרי הקו הקשה של 'Mr. Muthafuckin' eXquire'!" (בהתייחסות לראפר Mr. Muthafuckin' eXquire . כמו כן, גם השורה במהלך הפזמון, "שרוף! שרוף, כן, אתה הולך לשרוף!" משתנה בהופעות ל- "שרוף! פאקינג, לשרוף!" כאשר הוקלט לראשונה באולפן, ובמהלך הופעות חיות, הבסיסט טים קומרפורד שר את הפזמון עם דה לה רוחה.
מאורו טאסוטי
קריירת משחק
בשנותיו האחרונות במועדון, בעקבות גילו המתקדם והתפתחותו כשחקן של כריסטיאן פאנוצ'י בעמדה שלו, קיבל טאסוטי פחות ופחות דקות משחק. הוא לא שותף בהפסד לאייאקס בגמר ליגת האלופות 1995, אליו הגיעה מילאן כאלופה המכהנת. בסיום עונת, כשהיה בן 36, פרש טאסוטי, יחד עם פרנקו בארזי, ממשחק פעיל. הוא רשם 429 משחקי ליגה במדי מילאן, ובסך הכל 583 הופעות במדי הקבוצה
Bombtrack
בתרבות הפופולרית
השיר הוכנס למשחק "Rock Band 3" הקונסולי, ב־8 במאי 2012. לאחר מכן הוכנס גם למשחק גיטאר הירו כשמהלכי הגיטרה המיוחדים של טום מורלו הם שלב בפני עצמו.
מאורו טאסוטי
נבחרת איטליה
טאסוטי החל את דרכו בנבחרות הצעירות של איטליה, וייצג את הנבחרת האולימפית באולימפיאדת סיאול ב-1988, בה סיימה איטליה במקום הרביעי.
על אף הקריירה העשירה והמוצלחת במילאן, טאסוטי לא זכה לקריירה בינלאומית עשירה. ההגנה האיטלקית נחשבה באותן שנים לאחת הטובות בעולם, והכדורגל האיטלקי הצמיח שחקני התקפה ברמה גבוהה מאוד. המאמן אזליו ויצ'יני, שאימן את איטליה בין השנים 1986–1991, בחר להתעלם מיכולתו של טאסוטי במדי מילאן בכל הנוגע לזימונים לנבחרת. הקריירה הבינלאומית של טאסוטי החלה בגיל מאוחר יחסית, כשלתפקיד מאמן הנבחרת התמנה אריגו סאקי, מאמנו לשעבר במילאן. הוא רשם את הופעת הבכורה שלו מספר חודשים לפני יום הולדתו ה-32, ב-14 באוקטובר 1992. היה זה במשחק הביתי מול במסגרת מוקדמות מונדיאל 1994, שהסתיים בשוויון 2-2. על אף שצבר חמש הופעות בינלאומיות בלבד, זומן טאסוטי לסגל נבחרת איטליה לקראת מונדיאל 1994.
האירוע הגיע לסיומו ב-29 באוקטובר 2011, שעה שטאסוטי שימש כעוזר מאמן מילאן, ולואיס אנריקה שימש כמאמן רומא. הקבוצות נפגשו למשחק ליגה, והאירוע ממונדיאל 1994 שב לכותרות. טרם המשחק נרשמה התנצלות מצידו של טאסוטי ולחיצת יד בין השניים.
המשחק מול ספרד היה האחרון של טאסוטי במדי הנבחרת. הוא סיים את דרכו הבינלאומית עם שבע הופעות בלבד.
קריירת אימון
טאסוטי נותר במילאן גם לאחר פרישתו. הוא שימש כמאמן קבוצת הנוער במשך ארבע שנים, עד לשנת 2001.
ב-15 במרץ באותה שנה, פוטר אלברטו זאקרוני מתפקידו כמאמן מילאן, וטאסוטי, בצוותא עם צ'זרה מלדיני, מונו למאמני הקבוצה עד לסיום העונה. בנובמבר באותה שנה מונה קרלו אנצ'לוטי לתפקיד המאמן, וטאסוטי מונה לתפקיד עוזרו של חברו לשעבר לקבוצה.
טאסוטי הוסיף לשמש בתפקיד גם לאחר עזיבתו של אנצ'לוטי בתום שמונה עונות, ונותר במועדון כעוזרם של לאונרדו, מסימיליאנו אלגרי ופיליפו אינזאגי.
ב-16 ביוני 2015, עם פיטוריו של האחרון והגעתו של סינישה מיכאילוביץ', עבר טאסוטי לתפקיד הסקאוט ושימש במשך עונה אחת כמגלה כישרונות עבור המועדון. בתום העונה סיים טאסוטי את תפקידו במילאן לאחר 36 שנים במועדון, כשחקן ולאחר הפרישה.
ביולי 2016 נבחר טאסוטי לשמש כעוזרו של אנדריי שבצ'נקו, עם מינויו לתפקיד מאמן נבחרת אוקראינה.
ניר ברטל
ניר ברטל (נולד ב-13 בנובמבר 1977) הוא ראש המועצה המקומית אורנית מאז 2018.
ביוגרפיה
בבחירות לרשויות המקומיות ב-2018 התמודד בראשות סיעת "אופק" מול ראש המועצה המכהן, שלומי לנגר. רשימתו זכתה ל-6 מנדטים, והוא קיבל כ-66% מהקולות, ונבחר לראשות המועצה. הצטרף למועצת יש"ע, אך יצא בפומבי כנגד הקמפיין שניהלה נגד תוכנית המאה, בטענה שעמדה זו אינה מייצגת את כל חבריה. חבר בארגון מעוז.
בספטמבר 2020 הצטרף למפלגת דרך ארץ, והיה ציר מטעמה לקונגרס הציוני ה-38.
נשוי ואב לשלושה.
האיים: אממי-אושימה, טוקונושימה ואיריומוטה והחלק הצפוני של אוקינאווה
היסטוריה
ההצעה להציע את האיים כמועמדים לאתר מורשת עולמית הועלתה ב-2003. המועמדות המקורית נוספה לרשימת המועמדים לאתר מורשת בשנת 2016 לאחר הערכה ראשונית של ארגון ה-IUCN. בשנת 2018, משכה יפן את המועמדות במטרה לעדכן את הפרטים, לפני הגשה מחדש בשנה שלאחר מכן. לאחר הערכה נוספת, בשנת 2021 המליץ IUCN לרשום את המועמדות המתוקנת. אונסק"ו הצביע על הכללת האיים כאתר מורשת עולמית ביולי 2021.
מגוון ביולוגי
אתר המורשת משתרע על שטח הכולל של 426.98 קילומטרים רבועים המחולק בין חמישה אזורים על ארבעה איים בשרשרת איי ריוקיו. בהשפעת זרם קורושיו החם ומערכת הלחץ הגבוה הסובטרופית, יש לאיים אלו אקלים סובטרופי גשום, והם מכוסים בעיקר ביערות גשם סובטרופיים רחבי עלים וירוקי עד. השטחים המרכיבים את אתר המורשת כוללים את הביוטה העשירה ביותר ביפן, ואחת מנקודות החמות של מגוון ביולוגי בעולם. באתר יש מספר גדול של מינים, רבים מהם אנדמיים ובסכנת הכחדה.
20 מינים מוגדרים כ ובהם: (Tokudaida muenninki),  (Goniurosaurus splendens) ומין הצב .
הסיבה למגוון הביולוגי העשיר ולמידת האנדמיות הגדולה נעוצה בהיסטוריה הגאולוגית של איי ריוקיו. איים אלו היו בעבר חלק מיבשת-העל של אירואסיה עד אמצע המיוקן, ואז הם נפרד מהיבשת תוך יצירת ארכיפלג עקב התפתחות ושלושה מצרי ים עמוקים. על האיים השונים שנוצרו הפכו בעלי החיים היבשתיים למבודדים ועברו תהליך ייחודי של אבולוציה.
המרכיבים
כאמור, אתר המורשת מורב מחמישה שטחים על ארבעה איים:
דגל האיחוד הערבי
דגל האיחוד הערבי היה דגלה הלאומי של האיחוד הערבי. בשנת 1958, בתגובה לאיחודן של סוריה ומצרים במסגרת הרפובליקה הערבית המאוחדת (רע"ם או קע"ם), הקימו שתי הממלכות ההאשמיות עיראק וירדן את האיחוד הערבי, קונפדרציה של שתי המדינות. לפי הסעיף השביעי של ועידת הפדרציה, דגל המרד הערבי היה אמור להיות הדגל הרשמי של האיחוד. האיחוד נמשך פחות משישה חודשים, והופסק לאחר ההפיכה בעיראק ביולי 1958.
הדגל כמעט זהה לדגל הפלסטיני, אך המשולש האדום בדגל האיחוד הערבי יותר כהה מהמשולש האדום בדגל הפלסטיני.
טריז'
טריז' (בהונגרית: Trizs) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית טריז' קטנה משמעותית בשנים האחרונות, מ-335 תושבים בשנת 1990 עד 210 תושבים בשנת 2018 (ירידה של כ-37%).
בטריז' חיו מעט יהודים.
פיונה ברוס
חייה הפרטיים
פיונה למדה צרפתית ואיטלקית בהרטפורד קולג', אוקספורד, ובתקופה זו היא אימצה לעצמה את מראה הפאנק לזמן קצר.
קריירה
לאחר שסיימה את לימודי האוניברסיטה, הצטרפה פיונה לחברת ייעוץ וניהול במשך שנה, אך מצאה את העבודה כחוויה משעממת להחריד, על פי עדותה. לאחר מכן, עבדה במשרד פרסום במשך כמה שנים, לפני שפגשה את העורך דאז טים גרדאן, ולפי דבריה היא פנתה אליו רבות עד שנתן לה עבודה כחוקרת ב-BBC בשנת 1989.
מאז הצטרפותה ל-BBC בשנת 1989, היא עברה להציג את תוכניות הדגל הרבות עבור התאגיד הכולל של חדשות ה-BBC בשש, וחדשות BBC בעשר, "יריד עתיקות בדרך" ועוד תוכניות רבות. משנת 2003 ועד 2007, היא הייתה בעלת סדרה תיעודית משלה, "הסיפור האמיתי".
פעילויות
פיונה היא פעילה פמיניסטית בעלת הצהרות בוטות בתקשורת, לנוכח סקר בשנת 2006 היא תקפה את שנאת הנשים אשר קיימת בלבנון.
פיונה היא סגנית נשיא כבוד של ארגון "סיוע צדקה אל מעבר לים".
משפחתה
פיונה פגשה את נייג'ל שארוקס כשהיה מנהל משרד הפרסום שבו עבדה, הם נישאו ביולי 1994 באיזלינגטון. לבני הזוג יש שני ילדים, הבן סם (יליד ינואר 1998) והבת מיה (ילידת נובמבר 2001).
היא ומשפחתה מתגוררים במחוז הרטפורדשייר שבאנגליה.
עיט נחשים אסייתי
עיט נחשים אסייתי (שם מדעי: Spilornis) הוא סוג של דורס יום ממשפחת הנציים החי בדרום-מזרח אסיה. הוא אינו קרוב לעיטים האמיתיים אלא דווקא לחיוויאי הניזון בעיקר מנחשים.
לדורסים אלה פנים צהובות ונקיות מנוצות, מקור גדול וחד, ציצה מאחורי ראשם ורגליים ארוכות עם טפרים חדים. מינים שונים יכולים להיות צבעוניים יותר מאחרים. הכנפיים ארוכות ומותאמות לתעופה בין ענפים ועלים ביער.
עיט הנחשים עף ביער ומחפש נחשים למאכל. הוא תופס אותם במהירות בטפרים והורג אותם עם מקורו. לאחר מכן הוא עף למקום מבודד לאכול את הטרף. בנוסף הם יטרפו יונים קטנים, עופות שונים, לטאות וחסרי חוליות גדולים.
נורית גפן בצר
נורית גפן בצר (30 במרץ 1948 – 29 במרץ 1977) הייתה מאיירת ספרי ילדים ישראלית.
ביוגרפיה
נורית גפן נולדה בנהלל לישראל גפן ואביבה דיין, אחותו של משה דיין. אחיה הבכור הוא הסופר והמשורר יהונתן גפן, אחיותיה הקטנות הן זהר בצר (שנשואה לאייל בצר, אחיו של מוקי בצר) וענת בן ארי (אמו של גון בן ארי).
ב־1965 סיימה בהצטיינות קורס ציור גרפי בחיפה.
בפברואר 1967 נישאה למוקי בצר, איש צבא אותו הכירה בנעוריה בנהלל. בספטמבר 1967 נולד בנה היחיד, שאול בצר, לימים במאי, תסריטאי וסופר, והיא הקדישה את זמנה לטיפול בו. בנובמבר 1967 מתה אמה, מוות שנודע לאחר מכן כהתאבדות.
בתחילת שנות ה-70 הוצגו עבודותיה בתערוכה בבית יד לבנים בגבעתיים.
בשנת 1977 התאבדה בעקבות דיכאון ממנו סבלה.
בראיונות בעבר ציין אחיה, יהונתן גפן, כי השיר "אופליה הקטנה" נכתב עליה.
כמאיירת
גפן בצר איירה מספר ספרי ילדים. היא איירה את ספרי הילדים של אחיה יהונתן גפן: "שירים שענת אוהבת במיוחד", "יום אחד... כך מתחילים כל הסיפורים שענת אוהבת במיוחד" ו"הכוכבים הם הילדים של הירח". בנוסף איירה את ספרה של לאה גולדברג "גן החיות" ואת ספרו של אוריאל אופק "בוא לטייל אבא, טוב?".
שחקן החודש בסרייה א'
שחקן החודש בסרייה א', מוכר גם כשחקן החודש של EA Sports מטעמי חסות, הוא פרס שמכתיר את שחקן הסרייה א' הטוב ביותר בכל חודש במהלך העונה.
Harder (שיר של ג'קס ג'ונס וביבי רקסה)
Harder הוא סינגל של המפיק המוזיקלי והדי ג'יי הבריטי, ג'קס ג'ונס, בשיתוף פעולה עם הזמרת-יוצרת האמריקאית, ביבי רקסה. השיר שיצא, על ידי פולידור רקורדס, ב-12 ביולי 2019, נמצא במיני-אלבום הבכורה של ג'ונס, Snacks. זהו הסינגל התשיעי מתוך המיני-אלבום וזאת, בנוסף לכך שהוא נכלל גם ב-.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי ג'קס ג'ונס, קמיל פרסל, סטיב מק וביבי רקסה והופק על ידי ג'קס ג'ונס וסטיב מק גם כן. ג'ונס שיתף קטע מהשיר ב-9 ביולי 2019, ושאל את המעריצים שלו מי הם חושבים שהוא שר עליו. למחרת, בפוסט שפרסם ברשתות החברתיות, הודיע ג'ונס כי הזמרת-יוצרת האמריקאית ביבי רקסה תשתתף בשיר.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-185 מיליון השמעות.
ביקורת
ג'ייסון ליפשוטז מבילבורד כינה את "Harder" כ"יצירת דאנס-פופ" והוסיף שמדובר ב"קרן שמש מהירה, שממשיכה לסלול לרקסה את הדרך הבטוחה".
590-599 לפנה"ס
שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 599 - 590 לפנה"ס
רפובליקנישר שוצבונד
רפובליקנישר שוצבונד (בגרמנית: Republikanischer Schutzbund, מילולית: ליגת ההגנה הרפובליקנית) היה ארגון מעין צבאי אוסטרי שהוקם בשנת 1923 על ידי המפלגה הסוציאל-דמוקרטית האוסטרית (SDAPÖ) כמשקל נגד מול ההקצנה הפוליטית, ומיליציות ימניות שקמו לאחר מלחמת העולם הראשונה, במטרה להגן על המפלגה. ההתארגנות עודדה על ידי עיתון המפלגה, הארבייטר-צייטונג.
התנגשות בין אנשי הארגון לבין אחד מארגוני החיילים המשוחררים הימניים, ההיימויר (Heimwehr) הביאה למותו של חייל משוחרר וילד בן 8 - ובעקבותיה למהומות יולי 1927. ביוני 1933 הוצא הארגון אל מחוץ לחוק על ידי קנצלר אוסטריה אנגלברט דולפוס, ונאלץ לרדת למחתרת. ב-11 בפברואר 1934 קרא אמיל פיי, מפקד ההיימווהר בווינה, לאנשי השוצבונד להתפרק מנשקם. ב-12 בפברואר, ערך כוח של המשטרה, עליו פיקד בפועל קצין של ה'היימויר', פשיטה לצורך חיפוש אחר נשק של ה'שוצבונד' במלון 'שיף' (Schiff) בלינץ, אשר היה המטה של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית. חברי השוצבונד התנגדו לפשיטה, ופתחו בכך את מלחמת האזרחים באוסטריה
לשוצבונד היה גם אגף צ'כי הקשור בפעילות מפלגת הפועלים הסוציאל-דמוקרטית הצ'כית ברפובליקה האוסטרית.
צ'ארלס שירף
ביוגרפיה
צ'ארלס שירף נולד ב-1749 או ב-1750. שם משפחתו נכתב לעיתים כשריף או שירף. אביו, אלכסנדר שירף, היה סוחר יינות עשיר בדרום ליית' באדינבורו.
בגיל שלוש או ארבע, שירף הפך לחירש ואילם. בשנת 1760 פנה אביו לתומס בריידווד, הבעלים של בית ספר למתמטיקה באדינבורו, וביקש לתת חינוך לילד, אז בן עשר, בתקווה שניתן ללמד אותו לכתוב. צ'ארלס הפך לתלמיד החירש הראשון של בריידווד; זמן קצר לאחר מכן, ייסד בריידווד את האקדמיה לחרשים ואילמים של בריידווד, בית הספר הראשון מסוגו בבריטניה.
בגיל 18, באוגוסט 1769, שירף עזב את בית הספר של בריידווד כדי ללמוד אמנות בלונדון בבית הספר של האקדמיה המלכותית. הוא סיים את לימודיו ב-1772 עם מדליית כסף, ופתח בקריירה של מיניאטוריסט.
קריירה מקצועית
בנוסף לציור מיניאטורות, שירף ייצר גם פסטלים בראשית דרכו. שירף הציג בהצלחה ציורי שמן, פסטלים וציורי עיפרון באקדמיה המלכותית לאמנויות ב-1771, ובחברת האמנים החופשית מ-1770 עד 1773.
חורבת בתה
חורבת בתה הוא אתר הנמצא בבקעת בית כרם בתחומי העיר כרמיאל, בין רחוב הדקל ורחוב יודפת ממש מאחורי בניין העירייה. כיום חלקו מכוסה.
צ'ארלס שירף
קריירה מקצועית
שירף עבד בלונדון לאחר שסיים את לימודיו באקדמיה המלכותית, ובנה קהל לקוחות שהיה בעיקר תיאטרלי. הוא התיידד עם קיילב וייטפוורד, סוחר, דיפלומט וסאטיריקן סקוטי מקושר היטב, שהתקרב לחוגי האליטה העשירים ביותר בלונדון. שירף פיתח קשרים מועילים עם מצויריו סר ג'ושוע ריינולדס, ג'ורג' דאנס הצעיר וריצ'רד קוסווי.
חורבת בתה
בשנת 1991 התבצעה חפירה באתר ונמצאו בו שרידים של כנסיות ופסיפסים עם כתובות יווניות. סביב הכנסיות נמצאו שרידים של כפר נוצרי מבוצר עם מאגרי מים ובתי מלאכה. הערכות הן שרוב האתרים הביזנטיים נהרסו במהלך המאה השביעית בעקבות הכיבוש הפרסי או הערבי.
צ'ארלס שירף
קריירה מקצועית
לאחר שאביו של שירף נהרס כלכלית במשבר של 1772 בגלל הכישלון של בית הבנקאות ניל, ג'יימס, פורדייס ודאון, שירף תמך במשפחה בעבודתו. הוא הגיש בקשה להגיע להודו בשנת 1778, והצהיר בפנייתו לחברת הודו המזרחית כי הוא אילם, אך הוא הצליח להפוך את עצמו למובן באמצעות סימנים. הוא ביקש שילוו אותו אביו ואחותו מרי כדי שישמשו כמתורגמנים. עם זאת, תוכניתו המקורית לבקר בהודו נזנחה והוא נשאר באנגליה במשך שני עשורים נוספים.
על פי הדיווחים, שירף לימד ציור מיניאטורי בלונדון לסטודנטים בשנים 1786–1788, וכללו המיניאטוריסט הסקוטי ארצ'יבלד רוברטסון.
שירף חי ועבד בבאת' בין 1791 ל-1795, או 1786 עד 1800. המצוירים שלו כללו את השחקנית שרה סידון, שכתבה עליו כאמן מוצלח ביותר בציור הדיוקן שלה מכל צייר מיניאטורות שהיא ישבה מולם. במהלך אותה תקופה, היו לו לקוחות לפורטרטים במשותף עם שני מיניאטורים חירשים אחרים בבאת', סמפסון טאוגוד רוש וריצ'רד קרוס.
בשנת 1795, הוא חידש את בקשתו לנסוע להודו, ועזב את אנגליה והגיע למדרס בינואר 1797. הוא צייר במדרס כמה שנים לפני שעבר לכלכותה, שם עבד על איורי הסימנים שלו. בשנת 1807, הוא הכריז שהוא כמעט הושלם ויהיה זמין למנויים בהקדם האפשרי. יצירה זו מעולם לא אותרה, ונראה כי אבדה במעבר מהודו.
חיים אישיים
ב-11 בינואר 1810, שירף התחתן עם מרי אן בראון, אחותו של אמן עמית, בסנט ג'ורג', כיכר האנובר.
בני הזוג התגוררו בלונדון, בכיכר פיצרוי ואחר כך בכיכר קונוט, עד מותו.
יחסי איראן–הפיליפינים
יחסים דיפלומטיים
שתי המדינות אינן מקיימות יחסים דו-צדדיים נרחבים. באוגוסט 2003 קיימו מנילה וטהראן את הוועידה הבילטרלית הראשונה שכותרתה הייתה "דיאלוג בין תרבויות". באפריל 2008 קרא שר החוץ הפיליפיני אלברטו רומולו להרחיב את הקשרים הדו-צדדיים עם איראן וטען כי שתי המדינות נהנו מיחסים טובים בעבר, והבטיחו מערכת יחסים עתידית חיובית.
במהלך פגישה באפריל 2009 עם שגריר הפיליפינים באיראן, גנרוסו סנגה, שר החוץ האיראני מנוצ'הר מותכי ציין את האופי החיובי של הקשרים הדו-צדדיים והביע תקווה כי היחסים, במיוחד בתחומי האנרגיה, הטכנולוגיה, המדע והתרבות, ימשיכו להתרחב. באותה פגישה האשים מותכי את תגובות "מעצמות חוץ-אזוריות" בהרחבת הקיצוניות באסיה. בפברואר 2010, מכללת אמיליו אגינלדו במנילה פתחה את שבוע התרבות האיראני, בו נערכה סדרת תוכניות ותערוכות בנושא התרבות האיראנית. בסדרה השתתפו שגריר התרבות האיראני וכמה אנשי תרבות ופוליטיקה איראניים.
ב-28 ביוני 2010, דרש מותכי מממשלת הפיליפינים לערוך "חקירה יעילה" על תאונת אוטובוס שהביאה להריגתם של כמה סטודנטים איראנים לרפואה. השגריר סנגה הגיב לחששותיו של מותכי ואמר כי הוא יבדוק את האירוע. שגריר איראן בפיליפינים עלי אסגר מוחמד אמר כי "איראן מחויבת לשיפור היחסים הכוללים שלה עם הפיליפינים".
ב-31 בינואר 2016 הביעה הפיליפינים את תוכניתה להקים קונסוליית כבוד בעיר כיש שבאי כיש בהתחשב בנוכחותם של הפיליפינים בעיר החוף האיראנית.
יחסים כלכליים
פחמימנים נותרו התחום העיקרי לאינטראקציה כלכלית עבור איראן והפיליפינים. בשנת 2006 רכשו הפיליפינים בין 70,000 ל-110,000 חביות נפט ביום מאיראן, והפכו את המדינה לאחת השותפות המשמעותיות ביותר של הפיליפינים באזור. בשנת 2008 הסכימה איראן להשקיע 125 מיליון דולר בתחום הפטרוכימי בפיליפינים.
איראן והפיליפינים הסכימו להבטיח תנאי עבודה טובים יותר לצוותים ימיים פיליפינים. הצדדים כתבו תזכיר הסכם לאחר פגישה ביוני 2010 של הוועידה הדיפלומטית של הצדדים לאמנה הבינלאומית בנושא תקני הכשרה, הסמכה ושמירה. על פי ההסכם, איראן תכיר מכאן ואילך בתעודות יכולת ימיות בפיליפינים. מזכיר העבודה הפיליפיני מריאניטו רוקה הביע את "הערכתו לממשלת איראן על נכונותה להתקשר עם הפיליפינים" וטען כי ההכרה חיונית להמשך העסקתם של הפיליפינים בתעשייה הימית הבינלאומית.
החל מפברואר 2016, איראן היא אחת משש המדינות בהן יש לפיליפינים ועדה כלכלית משותפת ברמת שרים.
סנקציות בראשות ארצות הברית על איראן
כחלק מהסנקציות נגד תוכנית הגרעין האיראנית על ידי ארצות הברית, הופעל לחץ על הפיליפינים לייבא פחות נפט מאיראן כדי להימנע מלהתמודד עם הסנקציות. ב-2011 ייבאו הפיליפינים מאיראן 5.9 מיליון חביות נפט גולמי. אולם בסוף מרץ 2012, הפיליפינים לא ייבאו שום נפט מאיראן. מוקדם יותר בינואר 2012, הנשיא בניגנו אקינו השלישי פנה למספר מחוקקים אמריקאים בבקשה לשקול אינטרסים של הפיליפינים, מכיוון שהוא ירצה לשמור על סחר "לא מזיק" עם איראן. ייצוא הפירות הפיליפיני לאיראן הושפע מאוד. 30 אחוז מיצוא הבננות הפיליפיני עובר לאיראן.
ביוני 2013 איראן הביעה חשש כי הפיליפינים "מפספסים הזדמנויות" על ידי כניעה לדרישות ארצות הברית ולמדינות מערביות אחרות לשתף פעולה במאמצי הטלת הסנקציות על איראן. עלי א. מוחמדי, שגריר איראן בפיליפינים, ציין כי הסחר השנתי בין איראן לפיליפינים ירד ל"רמה מינימלית", מרמתו בשנת 2011 שעמדה על 900 מיליון דולר.
המכשולים נגד יחסי הסחר בין שתי המדינות צומצמו עם הקלת הסנקציות נגד איראן עם חתימת הסכם הגרעין האיראני.
תוכנית גרעינית
סגן שר החוץ הפיליפיני, רפאל סגיס, הביע את תמיכת ממשלתו ביוני 2008 בזכותה של איראן להשתמש באנרגיה גרעינית למטרות שלום. מזכיר המשנה אמר כי לאור עליית מחירי הפחמימנים, על כל המדינות להיות מסוגלות לגשת לאנרגיה גרעינית אזרחית. באפריל 2008 אמר אלברטו רומולו גם כי מדינתו תומכת בזכותה של איראן לגשת לטכנולוגיה גרעינית למטרות שלום במסגרת ההגנה על האמנה למניעת הפצת נשק גרעיני.
יחסי ביטחון
בשנת 2016 הציעה איראן לחלוק את המודיעין לפיליפינים במאמץ להילחם בטרור בדרום מזרח אסיה, במיוחד כדי להרתיע את הארגון המיליטנטי, דאעש מלהתבסס באזור.
לאונרד קוטרל
לאונרד אריק קוטרל (באנגלית: Leonard Eric Cottrell; 21 במאי 1913 - 6 באוקטובר 1974) היה סופר, עיתונאי ושדרן בריטי. מרבית ספריו היו ספרי היסטוריה פופולרית על העת העתיקה.
מחנה קישטרצ'ה
מחנה קישטרצ'ה (בהונגרית: Kistarcsai Központi Internálótábor) היה מחנה מעצר בעיר קישטרצ'ה (Kistarcsa) מצפון-מזרח לבודפשט, בירת הונגריה. המחנה פעל משנות השלושים ועד שנות החמישים. נכלאו בו עצירים פוליטיים וכן יהודים, שרובם גורשו להשמדה בפולין.
לאונרד קוטרל
ביוגרפיה
קוטרל נולד בטטנהול שבמחוז וולברהמפטון בבריטניה. אביו היה ויליאם קוטרל, ואמו הייתה ביאטריס טוטל. הוא למד בבית הספר קינג אדוארד (King Edward's School) בברמינגהאם, ומגיל צעיר התעניין רבות בהיסטוריה וקריאה. לאחר סיום לימודיו החל לעבוד כעיתונאי, וכתב מאמרים בנושאים היסטוריים עבור מגזינים שונים. כחלק מכתיבתו, בשנות ה-30 של המאה ה-20 הוא סייר בעצמו על גבי אופנוע בכל האתרים ההיסטוריים באנגליה. בנסיעות אלה, לעיתים קרובות הוא התלוותה אליו בדוריס סוויין, שאותה נשא לאישה מאוחר יותר. לאחר שרכש ניסיון בכתיבה, ב-1937 הוא החל לעבוד עבור ה-BBC ואף כתב תסריטים לסרטי תעודה. במהלך מלחמת העולם השנייה, הוא ביקש לשרת בחיל האוויר המלכותי, אולם נדחה מסיבות רפואיות. עם זאת, הוא הוצב בזירת הים התיכון במסגרת עבודתו ככתב של ה-BBC. חוויותיו ככתב מלחמה היוו את הבסיס לספרו "All Men are Neighbours" אשר יצא לאור ב-1947.
מחנה קישטרצ'ה
תולדות המחנה
המחנה ובו חמישה בניינים הוקם בשנות השלושים ושימש את עוצר הונגריה מיקלוש הורטי ביחד עם אתרים נוספים לכליאת מתנגדים פוליטיים וביניהם יהודים.
לאונרד קוטרל
ביוגרפיה
במהלך טיול למצרים ב-1947 הוא ראה לראשונה את הפירמידות, עמק המלכים, והאתרים העתיקים האחרים, וגם פגש מלומדים רבים שעסקו בחקר מצרים העתיקה. הוא והתרשם כל כך עד ששכנע את ה-BBC לתת לו לכתוב ולהפיק סדרה של תוכניות על התגליות הארכאולוגיות במצרים. התוכניות היו מוצלחות מאוד, וב-1950 הוא כתב ספר בשם "The Lost Pharaohs" (הפרעונים האבודים). במהלך שנות ה-50 של המאה ה-20 הוא פרסם ספרים נוספים אשר עסקו בארכאולוגיה מנקודת מבט פופולרית. הוא אמר פעם: "אף פעם לא העמדתי פנים שאני ארכאולוג, למרות שהיום אני נחשב לעיתים קרובות כאחד. אני בעצם סופר על ארכאולוגיה ועל נסיעות. התפקיד שלי, כפי שאני רואה אותו, הוא לשמש מעין מתווך בין המלומד הטהור לבין ההדיוט המשכיל". מכיוון שהיה שדרן מוכר, הספרים התקבלו בהתעניינות מיד עם צאתם לאור, הצליחו מאוד ותורגמו לשפות רבות. ב-1960 הוא התפטר מה-BBC ועבר לגור בווסטמורלנד כסופר עצמאי.
ב-1961 יצא לאור ספרו: "Hannibal: Enemy of Rome", אשר עסק במצביא המפורסם חניבעל, ובלט בשל המחקר המקיף והמדוקדק שנערך לפני כתיבתו. קוטרל נסע לאורך מסלול מסע חניבעל לחצי האי האפניני ושילב את ממצאיו האישיים בספר. מנהג זה נפוץ גם בשאר ספריו של קוטלר. המבקר רקס וורנר כתב עליו: "הוא מדביק את הקורא בהתלהבותו ונותן לנו את העונג לא רק ללמוד משהו חדש אלא למצוא את התהליך כולו כמרגש כמו סיפור בלשי". ב-1965 הוא היה העורך של "אנציקלופדיה המתומצת לארכאולוגיה" (Concise Encyclopaedia of Archaeology). ב-1962 הוא התגרש מדוריס סוויין, ונישא ב-1965 לדיאנה בונאקיס, אמנית ומוזיקאית צעירה ממנו בהרבה, אשר גם ממנה התגרש ב-1968. לא היו לו ילדים משני הנישואים. הוא נפטר ב-6 באוקטובר 1974.
מחנה קישטרצ'ה
תולדות המחנה
לאחר השתלטות גרמניה על הונגריה ב-19 במרץ 1944 החלו הגרמנים להוביל אל המחנה יהודים שנעצרו לקראת גירושם להשמדה במחנה אושוויץ. המחנה היה בשליטת האס אס אך בניהול ישיר של משטרת הונגריה. מפקדו, אישטוון ושדניאי, נהג באנושיות וניסה להקל על עציריו. הוא איפשר למספר ארגוני סיוע יהודיים לסייע להם.
ב-29 באפריל 1944 שולחו מן המחנה ברכבת במשלוח הראשון לאושוויץ 1,800 יהודים. לפני שעוצר הונגריה הפסיק את השילוחים ב-7 ביולי נשלחו מהמחנה אל מותם עוד כ-32 אלף יהודים ב-18 משלוחים. אדולף אייכמן, שניהל את גירוש יהודי הונגריה להשמדה, ניסה לאחר מכן לשלח מהמחנה עוד 1,500 יהודים, אך להורטי נמסר על כך והוא הורה להחזיר את הרכבת לפני שיצאה מהונגריה.
בהמשך הגיע למחנה צוות של מומחים לשילוח יהודים שנשלח על ידי אייכמן ובו בין היתר הגרמני פרנץ נובק וההונגרים לסלו בקי ופאל אוברישי. הצוות הצליח להוציא מהמחנה אל אושוויץ בשלהי חודש יולי עוד משלוח ובו 1,200 יהודים.
המחנה נסגר ב-27 בספטמבר 1944, אשר חל ביום הכיפורים. בעת סגירתו נותרו בו כאלף יהודים. הם הועברו למחנות עבודה בהונגריה.