cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
דז'ה נובאק
דז'ה נובאק (בהונגרית: Dezső Novák; 3 בפברואר 1939 – 26 בפברואר 2014) היה כדורגלן ומאמן הונגרי, ששיחק בעמדת הבלם. במשך רוב הקריירה שלו שיחק במועדון ההונגרי פרנצווארוש.
ביוגרפיה
נובאק נולד ב-3 בפברואר 1939 בז'אק שבהונגריה. בגיל 16 ערך את הופעת הבכורה שלו ככדורגלן בשנת 1955 עם Szombathelyi Postás. לאחר עונה בה שיחק בסומבטהיי האלאדאש ל-5 השנים הבאות, וכבש 12 שערים ב-82 הופעות. נובאק עבר לפרנצווארוש למשך 11 עונות והוא זכה עימה ב-4 תוארי אליפות, גביע וגביע הירידים אחד. אחרי 57 שערים ב-251 הופעות במועדון נובאק פרש בשנת 1972 כשהוא בן 33.
לאחר הפרישה מיד אימן את קבוצת הנוער של פרנצווארוש לארבע שנים. לאחר שהיה למאמנה של Dunaújváros חזר לפרנצווארוש, אך הפעם לקבוצה הבוגרת. עם חזרתו בשנת 1980 זכה עימה באליפות ובקדנציה נוספת שלו בשנות התשעים זכה בשתי אליפויות נוספות וגם פעמיים בגביע. בנוסף לכך נובאק אימן את נבחרת הונגריה באולימפיאדת 1988 ו-1992. הקבוצה האחרונה הייתה אל-איתיחאד הסעודית עימה זכה באליפות, גביע נסיך הכתר ובגביע הפדרציה הסעודית בשנת 1997, השנה בה פרש מאימון.
במדי נבחרת הונגריה השתתף ביורו 1964 אותו היא סיימה במקום השלישי, ונובאק היה מלך שערי הטורניר בצוותא לחברו לנבחרת, פרנץ בנה, כששניהם כובשים שני שערים. במשחק על המקום השלישי כבש צמד על דנמרק בניצחון 1–3. ברמה האולימפית זכה להצלחה עם שתי מדליות זהב ב1964 ו-1968. גם באולימפיאדה של 1960 סיים במקום טוב כשזכה עימה במדליית ארד.
הוויקונט דה בראז'לון
מהדורות מתורגמות של הספר בשפה האנגלית חילקו את 268 הפרקים ל-3 כרכים ולעיתים אף ל-4 או ל-5 כרכים. במהדורה האנגלית המשולשת נקראים הכרכים בשמות הבאים: אורכו של כל כרך הוא באותו סדר גודל של הספר "שלושת המוסקטרים" כולו.
עלילה
הגיבורים העיקריים של הרומן הם המוסקטרים. עלילת הספר נפרשת על פני התקופה שבין השנים 1660-1667, על רקע הפיכתו של לואי הארבעה עשר ממלך צעיר ל"מלך השמש".
חלק 1: הוויקונט דה בראז'לון (פרקים 1-93)
בצרפת, החשמן מזראן מת, ומוריש ללואי את עוזרו ז'אן-בטיסט קולבר. לקולבר יש שנאה עזה לשר האוצר, האינטנדנט, ניקולא פוקה, והוא מנסה להביא לנפילתו. הוא מביא לתשומת לבו של המלך שפוקה מבצר את בל איל, ועשוי להשתמש בו כבסיס לפעולה צבאית נגד המלך. המלך לואי משכנע את ד'ארטאניאן לחזור לשירות ומורה לו לחקור את הנעשה בבל איל. הוא גם מבטיח לו שכר משמעותי וקידום לקפטן המוסקטרים של המלך בשובו. לואי ה-14, שסוף סוף גדל להיות שליט החלטי, גם מקבל את ההצעה שמסר אתוס מצ'ארלס השני להשיא לאחיו פיליפ הראשון, הדוכס מאורליאן, את בת דודתם, אחותו של מלך אנגליה, הנרייטה אן סטיוארט.
בינתיים, הנסיכה הנרייטה מגיעה לצרפת מלווה על ידי דוכס בקינגהאם ה-2, ונפגשת עם משלחת שגרירים הכוללת את ראול דה בראז'לון (בנו של אתוס), ידידו הקרוב הרוזן דה גויסה, והרוזן דה וורדס (בנו של הרוזן דה וורדס הקודם משלושת המוסקטרים). בקינגהאם מאוהב בנסיכה ובקושי מצליח להסתיר זאת. פיליפ, שכמעט לא נמשך לנשים, בכל זאת מקנא בבקינגהאם ומוציא אותו לגלות לאחר החתונה.
חלק 2: לואיז דה לוואלייר (פרקים 94-180)
חלק זה בעיקרו מתאר אירועים רומנטיים בחצרו של לואי הארבעה עשר. ראול דה בראז'לון מוצא את אהובת נעוריו, לואיז דה לוואלייר, המשמשת כבת לוויה לנסיכה. מחשש להשחתת המוניטין של לואיז בגלל הרומנים שניהלה בחצר המלך, ראול מבקש להתחתן איתה. אביו, אתוס, רוזן דה לה פירי, מסתייג, אך בסופו של דבר, מתוך אהבה לבנו, מסכים בחוסר רצון. המלך, לעומת זאת, מסרב לאשר את הנישואין, כי לואיז היא בעלת מעמד חברתי נחות, וכך הנישואין מתעכבים עד שלואיז משפרת את מעמדה החברתי על ידי צבירת עושר ואילו ראול צובר יוקרה.
בינתיים, מאבקי הכוחות בין פוקה וקולבר ממשיכים. המלך לואי ה-14 מנסה לרושש את פוקה על ידי בקשה שיממן משתה גדול בפונטנבלו. בינתיים, אראמיס פוגש את מפקד הבסטיליה דה בייסמאוקס, ולומד ממנו על קיומו של אסיר סודי בעל דמיון בולט ללואי הארבעה עשר. אראמיס משתמש בסוד זה כדי לשכנע את ראש מסדר הישועים הגוסס למנותו כיורשו.
לאחר שבקינגהאם עוזב את צרפת, הרוזן דה גויסה נופל בקסמה של הנסיכה הנרייטה, ובמהרה גם לואי הארבעה עשר מתאהב בה. המלכה האם, אן מאוסטריה, מתערבת, ומציעה על כך שהמלך יבחר גברת צעירה בחצרו שתשמש כמסך עשן לחיבתו האסורה כלפי הנסיכה הנרייטה (אשת אחיו). הם בוחרים את לואיז דה לוואלייר לתפקיד זה, אבל במהלך המשתה, המלך שומע את לואיז מתוודה בפני חברים על אהבתה אליו, ומייד שוכח את חיבתו להנרייטה. באותו הלילה הנרייטה שומעת אף היא את דה גויסה מתוודה על אהבתו אליה בפני ראול. שניהם ממשיכים לרדוף כל אחד אחר מושא אהבתו. מודע לקשר בינו לבין לואיז, המלך מורה לראול לצאת לשליחות דיפלומטית לאנגליה ללא הגבלת זמן.
השמועות על הרומן של המלך גורמות לחיכוך עם דה וורדס, שירש מאביו את השנאה לד'ארטאניאן וכל הקשורים אליו. דה גויסה נאלץ להילחם איתו בדו-קרב שמסתיים בפציעתו באורח קשה. אירוע זה נתפס כחמור מאוד על ידי מאדאם הנרייטה שמחליטה לפטר את לואיז מתפקידה כבת לווייתה. המלך לא מסכים למעשה של הנרייטה, אבל היא מונעת מהמלך להתראות עם לואיז. המלך עוקף את הנרייטה, והיא בתגובה יוצרת קשר עם אחיה, צ'ארלס השני, מלך אנגליה ומפצירה בו להוציא את ראול מאנגליה. בשובו לצרפת ראול שבור לב כשהוא מוצא את לואיז בזרועותיו של המלך.
אתוס מגלה על הבגידה בבנו ויורק בבוז על המלך לואי הארבעה עשר. המלך מורה על מעצרו של אתוס אך ד'ארטאניאן משכנע אותו לשחררו.
חלק 3: האיש במסכת הברזל (פרקים 181-268)
בחלק זה, דיומא בונה את העלילה סביב הרעיון שהאיש במסכת הברזל הוא אחיו התאום הזהה של לואי הארבעה עשר, פיליפ, שהוסתר ונכלא מאז שנולד על ידי אביו, לואי השלושה עשר, ואמו, אן מאוסטריה, "לטובתה של צרפת". מעט מאוד אנשים שחיו בתקופה המתוארת בתחילת הרומן ידעו על קיומו. אלה כוללים את אמו, אן, ואשת סודה לשעבר, הדוכסית דה צ'ברוש. הדוכסית מדליפה את הסוד לאראמיס, הבישוף של ונה והמאהב שלה לשעבר.
אראמיס זומם להחליף את לואי עם פיליפ כדי שישמש כשליט בובה לו עצמו ולפוקה, ומגייס את פורתוס כדי לסייע, אף על פי שפורתוס אינו מודע למטרה האמיתית מאחורי המזימה. לשאיפות של אראמיס אין גבולות והוא לא מתכוון להסתפק בפחות מתפקיד האפיפיור הבא. אראמיס הוגה ומוציא לפועל תוכנית משוכללת שבחלקה הראשון, פיליפ מתחלף עם אסיר שנועד להשתחרר מהבסטיליה ובורח מהכלא. בינתיים, פוקה עורך מסיבה מפוארת למלך לואי ה-14 בווקס. קולבר ממשיך להסית את המלך נגד פוקה. בעוד המלך עדיין מבקר עם פוקה בווקס, אראמיס מבצע את המחצית השנייה של תוכניתו, חוטף את המלך לואי בסיוע פורתוס וכולא אותו בבסטיליה במקום פיליפ. לאחר מכן, פיליפ מתחזה למלך במקום אחיו התאום.
אראמיס מיידע את פוקה על מעשיו, אבל פוקה לא רוצה שום חלק בבגידה כזו וממהר לבסטיליה, מציל את לואי, ומחזיר אותו כדי להתעמת עם פיליפ. מכשהבין כי מזימתו נכשלה, אראמיס בורח לבל איל, כדי להימלט מחמת זעמו של המלך, ולוקח את פורתוס איתו. לואי חוזר לכס המלוכה בעזרת ד'ארטאניאן ובכך מסתיים שלטונו הקצר של פיליפ. לואיס מגרש את פיליפ, מצווה עליו לכסות את פניו במסכת ברזל ומזהירו כי אם יסירה הוא ידאג שיהרגו אותו. אתוס וראול נפגשים עם אראמיס ופורתוס, ומבקשים מהם לספק להם סוסים לצורך בריחתם לבל איל. הם נפגשים גם עם דוכס בקינגהאם ה-2 בדרכו לאלג'יר ל-פעולה של מרס 1665 נגד שודדי ים ברברים. ראול, המדוכא עקב פרשת האהבים של המלך עם לואיז, מתנדב להצטרף לדוכס במסעו. עם יציאתו של ראול למלחמה בצפון אפריקה, ואתוס הוא פרש. הדוכס עומד לנצח בקרב, כשהוא מטביע 46 ספינות אלג'יראיות. על אף שפוקה הציל את המלך, לואי מצווה על ד'ארטאניאן לעצור את פוקה. אחרי מרדף אפי, ד'ארטאניאן מצליח במשימתו. לאחר מכן, מורה המלך לד'ארטאניאן לעצור גם את פורתוס ואראמיס. ד'ארטאניאן מעמיד פנים שהוא מבצע את ההוראה אך בפועל נותן זמן חבריו להימלט בחשאי. עם זאת, קולבר מבחין באהדת ד'ארטאניאן לחבריו ומצליח לערער את רוחו. ד'ארטאניאן מתפטר כשהוא מבין שהאסירים המבוקשים יוצאו להורג באופן מיידי ברגע שיעצרו. במהלך ניסיון בריחה מבל איל, פורתוס נהרג, ואילו אראמיס בורח לים, תוך הבעת חרטה על מעשיו בפעם הראשונה בחייו. בינתיים, אתוס חוזר לאחוזותיו אך יורד מנכסיו. כאשר הוא שומע שראול מת בפעולה בלה גולט, אתוס נכנע ליגון ומת. בינתיים, ד'ארטאניאן נעצר אך משוחרר על ידי המלך לואי ומוחזר לתפקידו. הוא מקבל את הידיעות על מותו של פורתוס ובריחתו של אראמיס. הודות לכוחם הפוליטי של הישועים, שאראמיס מכהן כראש המסדר שלהם, האחרון מגיע לספרד והופך לשגרירה לצרפת. בסופו של דבר, חיבתו של המלך עוברת מלואיז דה לוואלייר לחברתה לשעבר, מאדאם דה מונטספאן. כוחו ומעמדו של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת גדל והוא יוצא למערכה צבאית נגד רפובליקת הפרובינציות המאוחדות, עם ד'ארטאניאן כמפקד המתקפה. ד'ארטאניאן נהרג בקרב רגעים ספורים בלבד לאחר שהוא מקבל את הידיעה שהוא עומד לקבל תואר מרשל צרפת. מילותיו האחרונות היו: " ! Athos, Porthos, au revoir ! Aramis, adieu forever " - " אתוס, פורתוס להתראות בקרוב! אראמיס, שלום לנצח ".
ניתוח ספרותי
חוקר הספרות מהאקדמיה הצרפתית ז'אן איב טאדי טען כי תחילת שלטונו של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת וחייו האישיים הם הנושא האמיתי של הרומן.
פישמן רשתות
פישמן רשתות היא חברה ישראלית פרטית שנוסדה בשנת 1995 על ידי איש העסקים אליעזר פישמן, ולה החזקות רבות בחברות ממגוון תחומים. נכון לשנת 2020 בעלי השליטה בחברה הם ילדיו של אליעזר, אייל פישמן, ענת מניפז, ורונית פישמן. משרדי החברה שוכנים בראשון לציון.
שון לבנובסקי
שון ליאון לבנובסקי (נולד ב-9 בדצמבר 1992) הוא כדורסלן ישראלי-אמריקאי המשחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר באליצור שומרון מהליגה הארצית. שון הוא בנו של שחקן העבר קני לבנובסקי, ששיחק בין היתר גם בהפועל תל אביב.
חיים מוקדמים
לבנובסקי נולד בבוינטון ביץ', פלורידה, וגדל עד גיל שש בארצות הברית, לפני שעבר לעמק חפר, ישראל. הוא שיחק בקבוצת הנוער של בית"ר בנימינה ובקבוצת תיכון שרת נתניה. לבנובסקי הצטרף לקבוצת הנוער של מכבי תל אביב בשנות העשרה המאוחרות שלו.
קריירה מקצועית
ב-2010 החל לבנובסקי את הקריירה המקצועית שלו במכבי תל אביב. ב-12 במאי 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון הפלייאוף על ברק נתניה.
ב-8 בספטמבר 2011 חתם לבנובסקי על חוזה לשלוש שנים במכבי חיפה.
ב-28 בנובמבר 2012 הושאל לבנובסקי למכבי קריית ביאליק מהליגה הלאומית. ב-22 משחקים ששיחק במדי קריית ביאליק הוא העמיד ממוצעים של 10 נקודות ו-4.4 ריבאונדים למשחק.
ב-21 באוגוסט 2013 חתם לבנובסקי על חוזה לשלוש שנים במכבי אשדוד.
ב-14 בפברואר 2018 חתם לבנובסקי בהפועל גלבוע גליל להמשך העונה. לבנובסקי סייע לקבוצה להגיע לפלייאוף ליגת העל 2018, שם הפסידה ברבע הגמר להפועל ירושלים.
ב-1 באוגוסט 2018 האריך לבנובסקי את חוזהו בשנה בגלבוע גליל.
הומוגניות והטרוגניות
הומוגניות והטרוגניות מיושמים בשימוש נרחב בתחומים רבים במדעים דוגמת כימיה, גנטיקה, מתמטיקה, וסוציולוגיה וגם בתחומים נוספים דוגמת אדריכלות, מוזיקה וקולינריה.
שון לבנובסקי
קריירה מקצועית
בעונת 2021/22 סייע לאליצור שומרון לעלות לראשונה בתולדותיה לליגה הלאומית.
הומוגניות והטרוגניות
אטימולוגיה
הומו (ביוונית עתיקה: ὅμο) - קידומת שבאה לציין "שווה" או "אחיד" אותו-דבר (דוגמאות: הומוסקסואל הומונימיה) לעומת הטרו שהוא "שונה" לא אחיד (דוגמאות: הטרוסקסואל הטרוכרומיה).
שון לבנובסקי
בנבחרות ישראל
לבנובסקי היה חבר בנבחרות ישראל עד גיל 16, עד גיל 18 ועד גיל 20.
הומוגניות והטרוגניות
היבטים סטטיסטיים
בסטטיסטיקה השונות היא המדד להערכה ולניתוח של הטרוגניות. בניסוח סטטיסטי, כאשר מדובר על "היגד הטרוגני", הכוונה היא שמדד הפיזור או סטיית התקן שלו הם גבוהים. הומוגניות (סטטיסטיקה) הוא מצב שבו לכל חלק מאוסף של נתונים יש אותם מאפיינים סטטיסטיים כמו לאוסף המלא.
הטרוגניות והומוגניות אנושית
במדעי החברה ההטרוגניות וההומוגניות באות לידי ביטוי בהבדלים בין אישיים ובקולקטיביזם. הבדלים וחיבורים אלו נוצרים בעקבות השפעה משולבת של תורשה וסביבה.
קיימת גם הטרוגניות בין קבוצות חברתיות שונות והיא באה לידי ביטוי בין היתר בהבדלים בין-תרבותיים.
אלברט ארז
אלברט ארז (נולד ב-30 במרץ 1945) הוא ראש עיריית קריית גת לשעבר.
ביוגרפיה
ארז נולד במרוקו, ועלה לישראל ב-1955. התגורר תחילה במעברת חרובית הסמוכה לקיבוץ כפר מנחם. תושב קריית גת מ-1956. למד בבית הספר היסודי "עליות" בעיר ולאחר מכן בתיכון "אורט" באשקלון. סיים תואר ראשון בהיסטוריה ולימודי המזרח התיכון באוניברסיטת תל אביב.
ב-1982 נבחר לתפקיד היו"ר הראשון של מפעל השילוב האזורי בחבל לכיש. ארז התמודד ב-1983 על ראשות העיר קריית גת והפסיד. ב-1984 מונה לשמש יועץ לשר האנרגיה, משה שחל.
ב-1987 מונה למזכיר מועצת הפועלים האזורית, מטעם מפלגת העבודה, וב-1989 נבחר רשמית לתפקיד זה בבחירות אזוריות. ב-1993 מונה ליו"ר מועצת המנהלים של החברה הממשלתית לשיכון ופיתוח אפרידר.
בספטמבר 1996 נבחר על ידי מועצת עיריית קריית גת לתפקיד ראש העיר. בבחירות שהתקיימו בנובמבר 1998 נבחר לראשות העיר, מטעם סיעת "למפנה", לאחר שעלה לסיבוב השני מול המועמד העצמאי אלכס וקסלר, שפרש מהמירוץ. בבחירות 2003 הפסיד ארז בסיבוב השני למועמד העצמאי אבירם דהרי כשקיבל רק כ-30% מהקולות. ב-2008 התמודד לראשות העיר מטעם מפלגת הליכוד והובס בסיבוב הראשון של הבחירות, כשקיבל כ-19% מהקולות בלבד. במרץ 2010 התפטר ארז מחברותו ממועצת העיר.
ארז הורשע בבית משפט השלום בעבירות של פגיעה בפרטיות והפרת אמונים במהלך מערכת הבחירות לראשות העירייה של 2003, ונגזרו עליו קנס ועבודות שירות; ב-2009 נדחה ערעורו בבית המשפט המחוזי בבאר שבע. בקשת רשות ערעור שהגיש לבית המשפט העליון נדחתה.
ארז היה נשוי לזהבה עד למותה ב-2014 ואב לארבעה.
אליפות צרפת הפתוחה 1980
אליפות צרפת הפתוחה 1980 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי חימר באצטדיון רולאן גארוס בפריז. התחרויות התחילו ב-26 במאי והסתיימו ב-8 ביוני. זו הייתה האליפות ה-79 מאז ייסודה.
הפרסים
סך הפרסים היה 250 אלף $.
תחרות הגברים
בתחרות זו השתתפו 128 טניסאים שחולקו ל-8 בתים. לקראת התחרות המשתתפים החזקים דורגו כדלקמן:
מנצח תחרות 1979 ביורן בורג נפגש במשחק הגמר עם ויטס גרולייטיס  וניצח ב-3 מערכות. באותה שנה הוא ניצח גם אליפות וימבלדון ובאליפות ארצות הברית הפתוחה.
תחרות הנשים
בתחרות הנשים השתתפו 32 טניסאיות שחולקו ל-2 בתים. כמו בתחרות הגברים, הטניסאיות החזקות זכו לדירוג:
במשחק הגמר מנצחת תחרות 1979 כריס אוורט נפגשה עם וירג'יניה רוזיץ' ( רומניה) וניצחה בשתי מערכות. באותה שנה היא ניצחה גם באליפות ארצות הברית הפתוחה.
תחרות זוגות גברים
מנצחי תחרות 1979 האחים ג'ין מאייר וסנדי מאייר לא השתתפו בתחרות. במשחק הגמר ויקטור אמייה והנק פיסטר נפגשו עם בריאן גוטפריד  וראול רמירס  וניצחו ב-4 מערכות.
תחרות זוגות נשים
בתחרות השתתפו 32 זוגות. להלן הזוגות החזקות שזכו בדירוג:
מנצחות תחרות 1979 בטי שטוב וונדי טרנבול  השתתפו בתחרות עם פרטנרים חדשים. במשחק הגמר קתי ג'ורדן ואן סמית' נפגשו עם איוואנה מדרוגה ואדריאנה ויז'גראן  וניצחו בשתי מערכות. באותה שנה הן ניצחו גם באליפות וימבלדון.
תחרות זוגות מעורבים
בתחרות השתתפו 28 זוגות.
מנצחי תחרות 1979 בוב יואיט ( דרום אפריקה) וונדי טרנבול לא השתתפו בתחרות. במשחק הגמר אן סמית' ובילי מרטין נפגשו עם רנטה טומנובה וסטניסלב בירנר  וניצחו ב-3 מערכות.
ישראל ברולאן גארוס
שלמה גליקשטיין השתתף בתחרות הגברים וזוגות גברים. בסיבוב הראשון של תחרות הגברים הוא שיחק נגד סטניסלב בירנר מצ'כוסלובקיה והפסיד לו ב-3 מערכות. בתחרות זוגות גברים הוא שיחק לצד וורן מאהר מאוסטרליה. בסיבוב הראשון הם הפסידו ב-2 מערכות.
ויה ארטמנה
ויה ארטמנה (בלטבית: Vija Artmane; 21 באוגוסט 1929 – 11 באוקטובר 2008) הייתה שחקנית תיאטרון וקולנוע לטבית. היא זכתה במספר פרסים ובשנת 1969 קיבלה את תואר אמן העם.
חייה
ויה ארטמנה נולדה בכפר כמה עשרות ק"מ מריגה למשפחת איכרים. אמה שלה הייתה פולניה ואביה גרמני שנפטר מספר חודשים לפני שויה נולדה. החל מגיל עשר הילדה החלה לעבוד בעבודות מזדמנות. לאחר מלחמת העולם השנייה היא נסע לריגה ובשנת 1946 החלה ללמוד בבית הספר למשחק. בשנת 1949 לאחר סיומה ארטמנה התקבלה לסגל אחד התיאטראות של ריגה שפעל בשפה הלטבית. בתיאטרון זה היא שיחקה עד לשנת 1998, כאשר עברה לתיאטרון אחר.
ארטמנה הופיעה לראשונה בסרט קולנוע בשנת 1956. היא קיבלה הכרה בברית המועצות לאחר השתתפותה סרטים שזכו להצלחה כלל-ארצית ובמיוחד לאחר השתתפותה בסרט שצולם בליטא "אף אחר לא רצה למות" לצד דונאטס בניוניס. אחד התפקידים המפורסמים שלה היה בסרט על פי ספרו של סומרסט מוהם בשנת 1978. בכול הסרטים בשפה הרוסית היא דובבה על ידי שחקניות רוסיות.
ויה ארטמנה הייתה מאוד פופולרית ברחבי ברית המועצות, קיבלה עיטורים סובייטים ולכן בתודעה הציבורית הלטבית היא הייתה מזוהה עם הממסד הסובייטי. היא גם כיהנה במספר תפקידים ציבוריים שהיו קשורים עם הממסד. לאחר שלטביה זכתה לעצמאות מברית המועצות על השחקנית נמתחה ביקורת על חלקה בממסד הסובייטי והקומוניסטי. ארטמנה הפסיקה את השתתפותה בסרטים רוסים והתרכזה במשחק בתיאטרון. בשנת 2007 לארטמנה הוענק העיטור הגבוה של לטביה.
בשנים האחרונות ארטמנה הייתה חולה והתגוררה בבית פרטי בכפר כ-40 ק"מ מריגה. זמן קצר לפני מותה היא עברה לנצרות אורתודוקסית. היא נפטרה בשנת 2008 ונטמנה בריגה.
ויא ארטמנה הייתה נשואה לשחקן ששיחק לצידה בתיאטרון ולזוג היו בן ובת.
תומאס אוגדן
'''תומאס ה. אוגדן (באנגלית: Thomas H. Ogden'''; נולד ב-4 בדצמבר 1946) הוא פסיכואנליטיקאי וסופר יהודי-אמריקאי. כתב ספרים חשובים בתחום הפסיכואנליזה וכן ספרי סיפורת. מזוהה בעיקר עם הזרם האינטרסובייקטיבי בפסיכואנליזה.
ביוגרפיה
אוגדן גדל בצעירותו בפרוורי ניו יורק. אביו עבד כסדרן בקרנגי הול. לאחר סיום לימודיו בתיכון, החל בלימודי ספרות וטרום רפואה בקולג' אמהרסט במסצ'וסטס, ולאחר סיום התואר הראשון המשיך ללימודי רפואה באוניברסיטת ייל, בה גם השלים התמחות בפסיכיאטריה. הוא עבד כשנה כפסיכיאטר בקליניקת טאביסטוק בלונדון. סיים את הכשרתו כפסיכואנליטיקאי במכון הפסיכואנליטי בסן פרנסיסקו, שם נשאר כחבר סגל. במשך יותר מ-25 שנים ניהל את המרכז למחקר מתקדם בפסיכוזות. הוא גם היה חבר מערכת בכתב העת הבינלאומי לפסיכואנליזה.
אוגדן משמש כיום כמטפל ומדריך במכון הפסיכואנליטי של צפון קליפורניה. גישתו הפסיכואנליטית נחשבת אינטרסובייקטיבית ואינטגרטיבית, עם שילוב של השפעות מתאוריית יחסי אובייקט של מלאני קליין, ופסיכולוגיית האני.
אוגדן זכה ב-2004 במסגרת כתב העת הבינלאומי לפסיכואנליזה בפרס המאמר החשוב ביותר של השנה; ב-2010 זכה בפרס הסקל נורמן על הישג יוצא דופן בפסיכואנליזה; ב-2012 זכה בפרס סיגורני; וב-2014 בפרס הנס לוולד על תרומה בתחום החינוך הפסיכואנליטי.
המודל התאורטי של אוגדן
אוגדן נשען במידה רבה על המודל של מלאני קליין. למודל זה הוסיף את העמדה האוטיסטית-מגעית. אוגדן מתאר את העמדה האוטיסטית-מגעית כעמדה ראשונית וגולמית בחיים, המוקדמת לכל סימבוליקה ומנגנוני הגנה פרימיטיבים והנשלטת על ידי החושים (בעיקר חוש המישוש), וקושר מעבר מוצלח של שלב זה ביכולת ליצור תיחום רגשי. מושג נוסף של אוגדן הוא השלישי האנליטי (The Analytic third), אוגדן מתאר את המושג כ"התנסות בהימצאות בו זמנית בתוך האינטרסובייקטיביות של מטפל (אנליטיקאי)-מטופל ומחוצה לה, סובייקטיביות שלישית זו, השלישי האנליטי האינטרסובייקטיבי, היא תוצר של הדיאלקטיקה הייחודית הנוצרת על ידי (בין) הסובייקטיביות הנפרדת של האנליטיקאי וזו של המטופל במסגרת האנליטית".
דקדוק קלינגוני
דקדוק השפה הקלינגונית נוצר על ידי מארק אוקרנד עבור הסדרה "מסע בין כוכבים". הוא תואר לראשונה בספר המילון הקלינגוני. קלינגונית היא לשון מדבק, בעלת יחסות רבות, וסידור ייחודי של חלקי הדיבר שהוא מושא-נושא-נשוא (OVS). הדקדוק הקלינגוני הוא בעל מאפיינים דקדוקיים שאינם רגילים בשפות אנושיות רבות, במטרה ליצור את ההרגשה של שפה שאינה אנושית.
פונטיקה ואורתוגרפיה
הפונטיקה וההגייה של השפה הקלינגונית פותחה כך שאף על פי שהיא מתבססת על צלילים אנושיים שאנשים יכולים ליצור, השפה עדיין תישמע חייזרית ולא אנושית. לשם כך, הפונטיקה של קלינגונית בעלת אוסף ייחודי של עיצורים שאינם קיימים במלואם בשפות אנושיות. אחד המאפיינים לכך הוא שבקלינגונית אין זוגות של עיצורים שההבדל ביניהם הוא קיום הקוליות או היעדרה (זאת אומרת האם מיתרי הקול זזים במהלך הנפקת העיצור או לא, כמו ההבדל בין ס ו-ז) מלבד ch-j ו- p-b, דבר שאינו נפוץ בשפות אחרות. דבר נוסף הוא שאין בכלל עיצורים שורקים ורק עיצור וילוני יחיד, ושיש עיצורים גרוניים רבים (5 עיצורים ענבליים ועיצור סדקי, סותם, אטום- כמו א בלי תנועה). בניגוד לעיצורים בקלינגונית, מערכת התנועות היא מערכת די נפוצה של 5 תנועות (a-e-i-o-u) כמו בעברית, אך הדיפתונגים מורכבים מכל צירוף של תנועה עם העיצורים y ו-w מלבד ow ו-uw (זאת אומרת ⟨ay⟩, ⟨ey⟩, ⟨Iy⟩, ⟨oy⟩, ⟨uy⟩, ⟨aw⟩, ⟨ew⟩ ⟨Iw⟩).
שמות עצם
בקלינגונית קיימות שלוש קבוצות של שמות עצם, אשר מאפיינות רק את צורת הריבוי של שם העצם (אך אינן משפיעות על שאר היחסות): שמות עצם בעלי יכולת דיבור, חלקי גוף, וכל השאר. בקלינגונית שמות עצם נוצרים או על ידי הוספת צורנים (סופיות ותחיליות) והרכב שמות עצם. ניתן גם להפוך פועל לשם עצם על ידי הוספת סיומת 'wI, אשר הופכת את הפועל X ל"אחד שעושה X" (לדוגמה, "לירות" הופך לאדם שיורה, ו"לבנות" הופך לבנאי). בקלינגונית אין צורת יידוע לשמות עצם. יש בה חמישה סוגים של סיומות, אשר תמיד יבואו אחרי שם העצם בסדר הבא וממלאים תפקידי יחסות שונים:
סוג ראשון: גודל
קיימות שלוש מוספיות לגודל.
סוג שני: צורת רבים
ישנם שלושה סוגים של מוספיות של ריבוי אשר תלויות בסוג של שם העצם: בקלינגונית יש מספר קטן מאוד של יוצאי דופן.
סוג שלישי: דיוק
יש שלוש סיומות של דיוק, אשר מציינות את רמת הדיוק של שם עצם מסוים:
סוג חמישי: תפקיד תחבירי
ישנן 5 סיומות מסוג חמישי אשר מציינות תפקיד תחבירי:
פעלים
בקלינגונית הפעלים מוטים לפי אספקט, אך לא זמן (בשביל לתאר זמן, ניתן להוסיף מילות לתיאור זמן כמו לפני שנה או בוקר וסיומות אספקט), כך שכל פועל מוטה על ידי תחילית לפי גוף המושא ונושא. בקלינגונית אין צורת שם פועל, ואת תפקיד זה ממלא השורש של הפועל (ללא מוספיות).
כמו לשמות עצם, גם פעלים מקבילים סיומות לציון תפקידים תחבירים שונים.
סוג ראשון: רפלקסיביות ורקיפרוקאלית
ישנן 2 סיומת ששיכות לסוג זה, והן סיומת הרפלקסיביות וסיומת הרקיפרוקאלית:
סוג שלישי: שינוי
קיימים 2 סיומות ששיכות לסוג זה, אשר עוסקות בשינוי פעולת הפועל:
סוג רביעי: סיבה
קיימת רק סיומת יחידה מסוג זה, והיא moH אשר מציינת סיבה. סיומת זו מציינת כי הנושא גורם למושא לעשות משהו. אם הפועל אליו המוספית מצורפת הוא פועל יוצא, אז המושא הישיר הופך למושא עקיף. מילים רבות בקלינגונית נוצרת על ידי הוספה לפועל סיומת זו, לדוגמה הפועל לנקות (Say’moH) נוצר על ידי הוספת המוספית לפועל להיות נקי ('Say).
סוג שישי: וודאות
ישנן 4 סיומות מסוג זה, אשר עוסקות בדעתו של הדובר בנושא הפעולה:
סוג שביעי: אספקט
ישנן 4 מוספיות מסוג זה, אשר מציינות מאפיינים של אספקט וזמן:
סוג תשיעי: תפקיד תחבירי
ישנן 11 מוספיות אשר משתייכות לסוג זה, והן מתחלקות ל-5 קטגוריות: יוצרי שמות עצם, מודוס, זמן, סיבה ויחסות. הקטגוריה הראשונה היא יוצרי שמות עצם, זאת אומרת פעלים שמוסיפים להם מוספיות בשביל להפוך אותם לשמות. יש 2 סיומות בקטגוריה זו: הקטגוריה השנייה היא מודוס, וסיומות אלו מציינות מאפיינים של מודוס. יש 2 סיומות בקטגוריה זו: הקטגוריה השלישית היא זמן, וסיומות זו מציינות יחס של זמן בין 2 פעולות או יותר. יש 3 סיומות בקטגוריה זו: הקטגוריה הרביעית היא סיבה, וסיומות זו מציינות יחס של סיבה בין 2 פעולות או יותר. יש 2 סיומות מקטגוריה זו: הקטגוריה החמישית היא יחסות. יש 2 סיומות בקטגוריה זו:
מוספיות זזות (rover)
מוספיות זזות הן מוספיות שאין להן מקום ספציפי בסדר לאחר הפועל, אלא יכולות להופיע לפני או אחרי כל שאר המוספיות, ולך הן מכונות זזות (rovers, בקלינגונית 'lengwI), אך סדר המוספיות משפיע על המשמעות. ישנם 4 מוספיות כאלו:
צורת ציווי
כמו בתחיליות רגילות של פעלים, צורת הציווי היא מוטת לפי מושא, אך הנושא הוא רק גוף שני (יחיד ורבים).
פעלים כמילות תואר
בקלינגונית אין מילות תואר ותפקידם מתמלא על ידי פעלים. ישנן שתי אופציות לסידור הפועל ושם העצם. כאשר הפועל לפני, אז זה שקול לכך שמתממשים בפועל להיות, לדוגמה yIQ wep זה המעיל או רטוב, וכאשר שם העצם לפני, אז זה שקול לכך שלא צריך להשתמש בפועל להיות, לדוגמה wep yIQ זה המעיל הרטוב. (wep זה מעיל, yIQ זה רטוב). ניתן להוסיף לפועל תיאורים זזים, כמו 'qu ו- 'Ha, או סיומות של פעלים מסוג חמישי, כמו 'pa.
כינויי גוף
בקלינגונית, כינויי הגוף משמשים גם כפועל "להיות" לפי הטיית גוף (כמו בעברית, i am man, שקול ל-"אני אדם", וזה שקול ל-"loD jIH"). לכן, כינויי גוף יכולים לקבל סיומות של פעלים כמו כל פועל אחר. נושא שאינו כינויי גוף יופיע לאחר כינויי הגוף עם הסיומת ’e’. בגוף שלישי (יחיד ורבים) יש הבחנה (דומה לצורת הריבוי) בין בעלי יכולת דיבור ושאינם בעלי יכולת דיבור.
מילות קישור
בקלינגונית ישנן 7 מילות קישור והן מתחלקות לשתי קבוצות: קישור בין משפטים (4) וקישור בין מילים (3): יש שלושה זוגות מילות קישור שקולות, בכל זוג יש גרסה המקשרת בין משפטים וגרסה המקשרת בין מילים והן (קישור מילים וקישור משפטים בהתאמה) וגם (je,ej) או (joq,qoj) ואו בררני (ghap,pagh). בנוסף לכך, מילת הקישור בין מפשטים ach’ משמשת לניגוד (כמו המילה העברית אבל).
תואר הפועל
תואר הפועל בדרך כלל יבוא בתחילת המשפט, אך תיאורי זמן תמיד יבואו ראשונים בסדר תיאורי הפועל. ניתן להוסיף לתיאורי הפועל את הסיומת ’Ha בשביל ליצור שלילה של תואר הפועל.
מספרים
בקלינגונית שיטת הספירה היא שיטה עשרונית, והמספרים הולכים מגדול לקטן כך שהחזקות של עשר הם סיומות.
לדוגמה:
הסיומת DIch מוספת (למספר היחידות) בשביל להפוך מספר למספר סדור, בעוד שהסיומת logh מוספת בשביל לציין את כמות הפעמים שפעלה חוזרת על עצמה.
מבנה תחבירי
משפט פשוט בנוי מפועל אחד עם נושא (לא חובה במושא), כך שחובה תחילית לפועל, מכאן משפט פשוט יכול לכלול מילה אחת בלבד, אשר בנויה מפועל עם תחיליות ומוספיות. משפט מרוכב בנוי מכמה משפטים פשוטים אשר קשורים על ידי מילות הקישור הנ"ל (או, וגם, אבל, או בררני), אך גם בדרכים הבאים:
משפטים כמושא
ניתן להסתכל על משפט שלם כמושא לפועל על ידי הוספת המילה 'e' בתחילת המשפט.
צורת השוואה
ישנן 4 צורות השוואה בקלינגונית אשר מבוססות על מילות יחס:
שאלות
כדי להפוך משפט לשאלה מוסיפים את הסיומת 'a' בהתאם למטרת השאלה. המילה ל"כן" היא HISlaH או HIja’ והמילה ל"לא" היא ghobe’. בשביל ליצור שאלות שאינן כן ולא, מוסיפים את מילות השאלה הבאות: chay (איך), ghorgh (מתי), nuq (מה), nuqDaq (איפה), qatlh (למה), ar' (כמה), ו-Iv' (מי). מילות השאלה nuq ו-Iv' יופיעו במשפט במקומם הדקדוקי בהתאם לשאלה, זאת אומרת במקום הנושא או המושא. מילת השאלה ar' תופיע לאחר שם העצם עליו השאלה מכוונת.
בבלר רליתי
בבלר רליתי (שם מדעי: Eupetes macrocerus) היא ציפור שיר והציפור היחידה במשפחת בבלרי רלית (Eupetidae). היא מצויה ביערות הגשם של חצי האי המלאי ובאינדונזיה. הבבלר מקורב למשפחת הטימליים והיה שייך אליה אך הופרד למשפחה יחידה. הוא קרוב לפיקטרטיים, לוונגות ולאורתוניקיים.
אורכו של הבבלר 28-30 ס"מ ומשקלו 66-72 גרם. הוא בעל רגליים ארוכות והוא מצוי על קרקעית היערות הלחים בהם הוא חי. הנוצות חומות-אדומות והפנים צבועות בשחור ובעלי פס לבן מעל העיניים הנמשך מאחורי המקור ועד לעורף. המקור שחור ודק וה"כיפה" אדמה. הזנב ארוך ועוזר לייצב את הציפור. מתחת למקור יש לבבלר שר אדום-כחול היכול להתנפח.
הוא מצוי ביערות חצי האי המלאי ומחפש את מזונו על הקרקע בהנעת הראש מצד לצד. הוא ניזון בעיקר מחרקים כמו צרצרים וחיפושיות וגם מחגבים, עכבישים ותולעים אותם הוא חוטף מהקרקע.
הבבלר מצוי בירידה עקב הפגיעה ביערות הגשם.
ולדימיר ארטיומוב
ולדימיר ארטיומוב (ברוסית: Влади́мир Никола́евич Артёмов; נולד ב-7 בדצמבר 1964, ולדימיר) היה מתעמל סובייטי. אלוף אולימפי (סיאול 1988), בעל 10 מדליות, מהן 6 זהב באליפויות העולם במחצית השנייה של שנות ה-80.
ביוגרפיה
בשנת 1980 ארטיומוב ניצח באליפות ברית המועצות נועד ובשנת 1981 החל להשתתף בתחרויות בוגרים. החל מתחילת שנות ה-80 הוא נכלל בנבחרת של ברית המועצות שהייתה בין החזקות בעולם. במסגרת זו הוא זכה במספר מדליות קבוצתיות ואישיות באליפויות העולם.
בשנת 1984 ברית המועצות החרימה את המשחקים האולימפיים. בשנת 1988 באולימפיאדת סיאול ארטיומוב היה בין הכוכבים הגדולים של הנבחרת וזכה ב-5 מדליות מהם 4 זהב.
בשנת 1989 ארטיומוב בפעם האחרונה השתתף בתחרויות אליפות העולם. בשנת 1990 הוא עזב את ארצו ועבר עם משפחתו לארצות הברית. מאז הוא מתגורר בארצות הברית ועוסק באימון ילדים במועדון שהקים.
טיין
נהר הטיין (טַיְן; באנגלית: River Tyne) הוא נהר הזורם בצפון-מזרח אנגליה שבממלכה המאוחדת, ואורכו הוא כ-118 ק"מ. הנהר נוצר מהתמזגותם של הטיין הדרומי והטיין הצפוני בקרבת העיר הקסהם. משם הוא זורם דרך העיר קורברידג' ובקצה הדרומי של ניוקאסל, ממנה הוא ממשיך ונשפך לים הצפוני. על שם הנהר נקרא המחוז טיין אנד ויר, בו הוא זורם. לנהר נוסדה קרן שמטרתה היא הגנת ושימור מי הנהר וסביבתו.
יהודה ליב קובלסקי
הרב יהודה ליב קובלסקי (בפולנית: Jehuda Lejb Kowalski ה'תרכ"ג, 8 באוגוסט1862 - ד' באב ה'תרפ"ה, 26 ביולי 1925) היה רב פולני שכיהן כרב וראש ישיבה בגראבוב, חוז'לה ווולוצלאבק, מראשי המזרחי וחבר הסנאט של פולין.
קורות חיים
נולד בפובונזק, פרבר של ורשה, לרב נחמן קובלסקי, שכיהן בהמשך כרב בגראבוב ובקובאל, ולרחל. בצעירותו התבלט בכשרונותיו ובגיל 15 נשלח ללמוד אצל רבי אברהם בורנשטיין מסוכטשוב, בעל "אבני נזר", אשר הסמיך אותו לרבנות. לאחר נישואיו למינדל בת שמואל זינוויל התגורר סמוך לבית חותנו בלנצ'יצה, שם למד ולימד בבית המדרש המקומי. במקביל, השתלם בלימודי חול, ונבחן בבחינות ממשלתיות. לאחר כשנה עבר לקובאל, שם עזר לאביו בעבודת הרבנות. בשנת 1885 (ה'תרמ"ה), בהיותו בן 23, התמנה לרבה של גראבוב (במקומו של אביו), ובה ניהל ישיבה שלמדו בה כמה עשרות תלמידים.
בשנת 1897 (ה'תרנ"ח) התמנה לרבה של חוז'לה (חורז'ל), שם ניהל ישיבה של כ-200 תלמידים. ב-1899 התקבל לרב בוולוצלאבק, בהמלצת נחום סוקולוב. הוא ייסד בה את ישיבת "עץ חיים", שבה למדו מאות תלמידים (בהם הרב כתריאל פישל טכורש). הוא פעל להחלשת כוחה של האליטה העשירה והמתבוללת ששלטה ביד רמה בהנהגת הקהילה, ולהגדלת כוחם של פשוטי הקהילה.
פעילות ציבורית
כבר בראשית דרכה של התנועה הציונית, בחר הרב קובלסקי להצטרף לשורותיה, בניגוד לעמדת רבו הרב בורנשטיין, שאף ניתק את קשריו עמו בשל כך. הוא סבב בקהילות שונות בפולין ודרש לטובת הרעיון הציוני. ב-1902 השתתף בכנס הייסוד של "המזרחי" בווילנה, שם נבחר לחבר בוועד המרכזי של התנועה. היה ממייסדי "צעירי המזרחי". ב-1919 נבחר לנשיא המזרחי בפולין. הוא סבל מהטרדות והתנכלויות רבות בשל הזדהותו המלאה עם המזרחי והציונות, ולפי כמה מקורות שמו הושמט מהתשובות שכתב אליו רבו ונדפסו בשו"ת אבני נזר. בסוף אדר ה'תרפ"א, 1921 ביקר בארץ ישראל, והוצע לו על ידי נחום סוקולוב לקבל את משרת רבה של תל אביב, אך לבקשתו ניתנה המשרה לרב שלמה הכהן אהרונסון שברח מפני הבולשביקים ונותר מחוסר פרנסה. הוא שהה בארץ כחמישה חודשים ורצה להשתקע בה, אך בעקבות פרעות תרפ"א שפרצו ביפו זמן קצר לאחר בואו, שב לפולין. הוא התמסר לעבודה למען קרן היסוד, ובשנת 1923 נבחר כחבר בסנאט הפולני מטעם בלוק המיעוטים . הוא המשיך בעבודתו למען קרן היסוד וכן בעבודת הרבנות בוולוצלאבק במקביל לכהונתו כסנאטור. בשנת 1925 תכנן לבקר שנית בארץ ישראל כדי להשתתף כנציג יהדות פולין בטקס הפתיחה של האוניברסיטה העברית בירושלים, ולאחר מכן להישאר לגור בארץ, אולם מצבו הבריאותי התערער מאד והוא נאלץ לעבור כמה ניתוחים. הוא הועבר להמשך טיפול רפואי בברסלאו, שם נפטר. נקבר בהלוויה המונית בוולוצלאבק, ו"אוהל" הוקם על קברו.
על שמו קרוי רחוב בשכונת קריית הרצוג בבני ברק.
בתו הייתה הציירת חנה קובלסקה שהיגרה לפריז, ובמהלך שואת יהודי צרפת הנהיגה מחתרת יהודית, עד שנשלחה להשמדה בפולין.
רחוב הפטריארכיה הארמנית
רחוב הפטריארכיה הארמנית הוא רחוב מרכזי בעיר העתיקה בירושלים. הוא משתרע משער יפו לאורך תוואי החומה, בואך אל הרובע הארמני והרובע היהודי עד רחוב חב"ד. הרחוב יוצא דופן בעיר העתיקה בכל שכולו סלול ומיועד לתנועת כלי רכב, בהם מיניבוסים משער יפו לרובע היהודי, שער ציון והכותל המערבי.
ברחוב נמצאים (מצפון לדרום): כיכר עומר אבן אל ח'טאב, מצודת דוד, מבנה הקישלה, קתדרלת יעקב הקדוש, מבנה הפטריארכיה הארמנית, ספריית גולבנקיאן, המוזאון הארמני ושער ציון.
ברחוב וסביבתו מתקיים בכל שנה מאז 2009 "פסטיבל האור הבינלאומי".
קטנא (נפה)
הנפה ממוקמת ממזרח לעיר דמשק, בין הפרברים שלה לבין המדרונות הדרום-מזרחיים של הר החרמון והגבול הדרומי עם לבנון. הנפה מאופיינת באזור כפרי והררי ברובו, כאשר בחלקה הדרומי עובר הכביש המהיר מס' 7, אשר עובר בין דמשק לקו הגבול והעיר קוניטרה. משום שאזור זה מהווה את הנתיב הקצר ביותר בין הגבול הישראלי-סורי לבין עיר הבירה דמשק, הוא מאופיין בנוכחות צבאית רבה, בסיסים ומערכי הגנה מסוגים שונים.
במהלך מלחמת יום הכיפורים, שטחי הנפה היו חלק במובלעת הסורית שנכבשה על ידי צה"ל.
חלוקה לנאחיות
הנפה מחולקת ל-3 תת-נפות (נאחיות; נתוני האוכלוסייה לשנת 2004):
פורמט VCF
פורמט Variant Call Fomat-VCF (פורמט רשומות משתנים) הוא מאפיין פורמט של קובץ טקסט (txt) המשמש בביואינפורמטיקה על מנת לאחסן מידע על וריאציות רצפי גנים. הפורמט פותח בד בבד עם התקדמות היכולת בגילוי השונות הגנטית ופרויקטי ריצוף הדנ"א, כמו למשל מיזם אלף הגנומים. פורמטים קיימים עבור המידע הגנטי כמו General Feature format-GFF (פורמט מאפיינים כללי) אחסנו בתוכם את כל המידע הגנטי, שחלקים רבים ממנו הם מיותרים, היות שהוא יהיה משותף לחלקים רבים בגנום. על ידי שימוש בפורמט VCF, ניתן לשמור רק את הווריאציות ויחד עימם את הקישור לגנום.
הפורמט המקובל לשימוש הוא גרסה 4.3 של הפורמט, אף על פי שמיזם אלף הגנומים פיתח אפיון משלו עבור וריאציות מבניות, כמו דופליקציות, אשר לא מתאימות בקלות לרישום בפורמטים הקיימים. בנוסף, קיים גם פורמט VCF גנומי, (gVCF-genomic VCF) אשר מרחיב את פורמט הVCF, ומוסיף אליו מידע נוסף אודות 'הבלוקים' אשר מתאימים לגנום הרפרנס ולסוגים שלו. כמו כן, קיימת ערכת כלים הזמינה לעריכה ושינוי של הקבצים.
כותרת הפורמט
הכותרת היא בראשית הקובץ ומספקת את רשימת הנתונים המאפיינים את גוף הקובץ. שורות הכותרת מאופיינות בכך שמתחילות בתיו #. כאשר ישנו שימוש במילות מפתח מיוחדות, השורה תתחיל ב-##. מילות מפתח מומלצות הם:
אופציונלי: הכותרת יכולה להכיל מילות מפתח אשר יתארו סמנטית ותחבירית שדות אשר בשימוש בגוף הקובץ, בעיקר: INFO, FILTER, FORMAT. אנא ראה בהרחבה מטה על משמעות השדות.
עמודות הפורמט
גוף פרומט הVCF יבוא לאחר הכותרת, והוא בנוי מערכים המופרדים על ידי התו <TAB>, ל:8 עמודות חובה (ראה הטבלה להלן), ומספר לא מוגבל של עמודות בחירה נוספות אשר ניתן להשתמש בהם כדי לאחסן מידע על הרשומה. כאשר משתמשים בעמודות נוספות מעבר לעמודות החובה, העמודה האופציונלית הראשונה משמשת לתיאור הפורמט של העמודות האופציונליות האחרות שיבואו אחריה.
שדות מידע נפוצים אופציונליים
להלן שדות INFO נפוצים לשימוש. ניתן להוסיפם בעמודה 8, ובכותרת קובץ הVCF. ניתן להוסיף מפתחות שרירותיתיים אשר אינם מופיעים כאן, אם כי המפתחות שכאן שמורים (גם אם אופציונליים ולא חובה לממש אותם):
ראו גם
אפיון הVCF כבר לא מתוחזק על ידי מיזם אלף הגנומים. הקבוצה שמובילה את התחזוק וההרחבה של הפורמט היא: Global Alliance for Genomics and Health-GA4GH,
קתדרלת כרייסט צ'רץ'
קתדרלת כרייסט צ'רץ' (Christ Church Cathedral) הוא שמן של קתדרלות אנגליקניות רבות הפזורות ברחבי תבל:
אירלנד:
ניו זילנד:
קנדה:
ראו גם
}}
סוסלן ג'אנאייב
סוסלן טוטראזוביץ' ג'אנאייב (ברוסית: Сосла́н Тотра́зович Джана́ев; נולד ב-13 במרץ 1987 באורדז'וניקידזה שברוסיה הסובייטית) הוא כדורגלן רוסי המשחק בעמדת השוער.
קריירת מועדונים
סוסלן החל לשחק כדורגל באקדמיה של ספרטק ולדיקווקז. ב-1996 עבר למוסקבה והצטרף לבית הספר לספורט של צסק"א, בה הוא לא הצליח לקבל מקום בהרכב הקבוצה הבוגרת, כאשר השתתף רק ב-6 משחקי קבוצת הנוער וספג 6 שערים. ב-2007 עבר לקאמאז שם שיחק על בסיס קבוע: בליגה הלאומית – 28 משחקים עם 17 ספיגות, בגביע – 2 משחקים ו-3 ספיגות. ב-2008 עבר לספרטק מוסקבה שם ערך את הופעת הבכורה שלו ב-6 באוגוסט במשחק גביע נגד דינמו בריאנסק. לרוב שיחק בקבוצת הנוער (18 הופעות - 17 ספיגות, רק 2 הופעות בקבוצה הבוגרת), איתה לקח אליפות רוסיה. בעונת 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הראשונה ב-18 באפריל במשחק ליגה מול טרק גרוזני ולא ספג שער. לאחר מכן שימש כשוער הראשון של הקבוצה לאחר שהחליף את סטיפה פלטיקוסה. ב-7 בנובמבר ספרטק, אשר נלחם על האליפות הפסיד לקריליה סובייטוב כתוצאה מטעות של ג'אנאייב. במשחק הבא מול צסק"א סוסלן שוב ביצע אותה טעות גורלית, כאשר ניסה לתפוס את הכדור והדף אותו אל תוך השער, גם אז ספרטק הפסידה. אחרי המשחק ג'אנאייב ביקש סליחה מחבריו לקבוצה ומהאוהדים. כתוצאה מ-2 טעויותיו הואשם בכך, שלא ניצח את פלטיקוסה בתחרות על מקום בהרכב, אלא זכה בו בגלל חוק הגבלת הזרים. במחזור השני של עונת 2010 מול זניט סנקט פטרבורג ג'אנאייב נבחר לשחקן המפגש לאחר מספר הצלות טובות. ב-4 באפריל במשחק מול טום טומסק סוסלן ביצע טעות שבגללה היריבה זכתה בכדור עונשין מ-11 מטרים והמשחק נגמר 2:2. ב-10 במאי במשחק מול אלניה ג'אנאייב ספג 5 שערים. ב-21 ביולי במשחק מול סיביר, לאחר שביצע טעות שהשפיעה על תוצאת המשחק הקודם, סוסלן נשאר על הספסל ואת מקומו תפס סרגיי פסיאקוב.
ב-27 באוגוסט ג'אנאייב עבר לטרק תמורת הגעת השוער אנדריי דיקאן לספרטק. טרק השאיל אותו לשנתיים וחצי. ב-23 באוקטובר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בטרק במשחק נגד סאטורן ראמנסקו שנגמר בניצחון 0:1.
ב-20 בדצמבר 2012 הושאל לאלניה עם אופציה לרכישה. ב-2 בספטמבר 2013 חזר לספרטק.
בחורף 2014 עזב את ספרטק והתחיל להתאמן ברוסטוב, ב-2 ביולי הוא חתם חוזה ל-3 שנים עם הצהובים-כחולים. הופעת בכורה הוא רשם ב-24 בספטמבר 2014 בהפסד גביע 3:0 לסיזראן-2003. ב-18 ביולי 2015 ג'אנאייב הופיע לראשונה במדי רוסטוב במשחק ליגה מול טרק שנגמר 1:1.
נבחרת לאומית
ב-25 בספטמבר 2009 קיבל זימון לנבחרת הבוגרת למשחקי מוקדמות המונדיאל מול גרמניה ואזרבייג'ן. כמו כן הוזמן למשחקים של הנבחרת השנייה והשתתף ב-3.
הקשת ההלנית
הקשת ההלנית (באנגלית: Hellenic arc) היא מבנה טקטוני מקושת במזרח הים התיכון, באזור יוון והים האגאי. הקשת כוללת שקע אוקייני הקרוי "השקע ההלני" בצידו החיצוני, שתי קשתות איים: החיצונית שאינה געשית והפנימית שהיא קשת געשית, וים שולי - הים האגאי - בחלק הפנימי.
הקשת נוצרה כתוצאה מתנועת הלוח האפריקאי צפונה, היוצרת בים התיכון אזורי הפחתה רבים בהם נוחת הלוח האפריקאי מתחת ללוח האירואסייתי. באזור יוון הלוח האפריקאי נוחת אל מתחת ללוח האגאי.
תהום קליפסו שעומקה 5,267 מטר, היא הנקודה העמוקה ביותר בים התיכון. התהום היא חלק מהשקע ההלני ונמצאת באיים היוניים, ממערב למפרץ פילוס.
מבנה קשתות האיים
הקשת הפנימית נקראת הקשת הגעשית של דרום הים האגאי. זוהי קשת געשית פעילה הכוללת שורה של איים והרי געש: מתאנה, מילוס, סנטוריני, קולומבו (הר געש תת-ימי פעיל הנמצא כ-8 קילומטרים מצפון-מזרח לסנטוריני), קוס, ניסירוס ויאלי. אורכה של הקשת הוא 450 ק"מ, מהר הגעש מתאנה (הנמצא לחופי פלופונסוס) במערב ועד האי ניסירוס לחופי טורקיה במזרח.
געשיות
תופעות געשיות בקשת ההלנית מתרחשות כאמור רק בקשת האיים הפנימית. מבין כלל האיים בקשת הגעשית, רק באיים סנטוריני, קולומבו וניסירוס נרשמה פעילות געשית במאה השנים האחרונות. בסנטוריני התרחשה במאה ה-15 לפנה"ס ההתפרצות המינואית. ההתפרצות גרמה לפיצוץ הר הגעש הקדום שהיה במקום, והביאה להיעלמותה של התרבות המינואית. ההתפרצות מוערכת כהתפרצות בעוצמה 7 במדד ההתפרצות הגעשית והיא נחשבת לאחת מההתפרצויות הגעשיות ההרסניות ביותר ב-10,000 השנים האחרונות.
סייסמולוגיה
הקשת ההלנית היא אחד האזורים הפעילים ביותר מבחינה סייסמית במערב לוח אירואסיה. באזור נמדדו מספר רעידות אדמה בעוצמה של 7 בסולם ריכטר במאה האחרונה.
באזור הקשת אירעו לפחות שני מקרים של רעידות אדמה בעוצמה 8 ויותר. בשנת 365 אירעה רעידת אדמה המוערכת כיום בעוצמה של 8 לפחות בסולם ריכטר. מוקד הרעידה היה סמוך לכרתים. הרעידה גרמה להרס רב באזור יוון, מצרים, קפריסין וסיציליה ולהרג של אלפים. מרבית הערים בכרתים נחרבו ונמצאו עדויות לכך שהרעידה גרמה לעלייה של 9 מטרים בגובה האי. הרעידה גרמה לגל צונאמי שהכה בחופי דרום ומזרח הים התיכון והחריב את אלכסנדריה.
מיכאל מילר
מיכאל מילר (בגרמנית: Michael Müller; נולד ב-9 בדצמבר 1964) הוא פוליטיקאי גרמני המשמש כחבר בבונדסטאג וכיהן כראש עיריית ברלין במשך 7 שנים.
מילר ניהל יחד עם אביו בית דפוס קטן, הוא נשוי ואב לשניים.
אלפונסו האחד עשר, מלך קסטיליה
אלפונסו האחד עשר, מלך קסטיליה (בספרדית: Alfonso XI de Castilla; 13 באוגוסט 1311 - 26 במרץ 1350) היה מלך קסטיליה ולאון בין השנים 1312–1350.
בצעירותו
אלפונסו האחד עשר נולד ב-13 באוגוסט 1311 לפרננדו הרביעי, מלך קסטיליה וקונסטנסה מפורטוגל, בתם של דיניש, מלך פורטוגל ואיזבל מאראגון.
בשנת 1312 מת אביו פרננדו הרביעי, מלך קסטיליה, ואלפונסו עלה לשלטון במקומו. מכיוון שהיה תינוק שלטו כעוצרים בשמו אמו, סבתו מריה דה מולינה ודודיו חואן מקסטיליה, לורד ולנסיה דה קמפוס ופדרו, לורד קמרוס. בשנת 1313 מתה אמו, בשנת 1319 מתו דודיו במהלך מערכה צבאית נגד אמירות גרנדה, ובשנת 1321 מתה סבתו, ובעקבות כך פרצו מלחמות פנימיות ברחבי הממלכה.
לאחר עלותו על כיסא השלטון החל אלפונסו להילחם באויביו, ובשנת 1326 רצח את דודו חואן מקסטיליה והארו.
מלחמותיו נגד המורים
בין פברואר ליוני 1333 נערך מצור על גיברלטר, על ידי צבא מריני בפיקודו של עבד אל-מליק עבד אל-ווחיד ממרוקו. העיר המבוצרת של גיברלטר נשלטה בידי הקסטיליאנים מאז משנת 1309, אז נכבשה מידי אמירות גרנדה המורית. המתקפה על גיברלטר אורגנה על ידי אבו אל-חסן עלי איבן עות'מאן מלך מרוקו בעקבות בקשתו של המלך הנאסרי מוחמד הרביעי, סולטאן גרנדה.
הקסטיליאנים היו מופתעים מהמתקפה ולא מוכנים כראוי לקראתה - מחסני המזון של גיברלטר היו ריקים משום שדון וסקו פרס דה מיירה, מושל גיברלטר, מעל בכסף שהיה מיועד למזון, לתשלום לחיל המצב ולתחזוקת הביצורים. לאחר ארבעה חודשים של מצור והפגזות של הקטפולטות המריניות על גיברלטר, נכנע חיל המצב לעבד אל-מליק.
ביוני-אוגוסט 1333 ניסה אלפונסו לכבוש את גיברלטר במהלך המצור הרביעי על גיברלטר, אך לא הצליח לכבוש את גיברלטר וחתם על הסכם הפסקת אש ל-4 שנים עם מוחמד הרביעי, סולטאן גרנדה. תוקף ההסכם פג בשנת 1338.
לאחר מכן התחדש המאבק בין הקסטיליאנים למורים, והמורים ספגו מפלות כבידות. צבא מרוקני בפיקודו של עבד אל-מליק עבד אל-ווהיד נמחק על ידי הצבא הקסטיליאני בשנת 1339. לאחר מכן, בשנת 1340, צבא גדול בהרבה של יוסוף הראשון, סולטאן גרנדה (שבא אחרי מוחמד הרביעי) ובעל בריתו המרוקני אבו אל-חסן עלי איבן עות'מאן הושמד בקרב סלאדו על ידי צבא נוצרי שאיחד את כל הממלכות הספרדיות נוצריות ופורטוגל. היה זה אחד מן הקרבות הגדולים ביותר במהלך הרקונקיסטה, ומשערים שבכל צד לחמו בין 150,000-200,000 איש; המורים הודו שהם ספגו 60,000 אבדות. על אף שאנדלוסיה אמנם נותרה עדיין בידי המורים אך הייתה גם פגיעה מאוד מחמת המפלות הקשות, קסטיליה לא ניצלה את היתרון שלה והניחה למורים לבנות מחדש את צבאותיהם.
בשנת 1342 הטיל אלפונסו האחד עשר מצור ימי על עיר הנמל האסטרטגית אלחסירס, בצידו המערבי של מפרץ גיברלטר, וחסם את דרך היציאה שלה אל הים; היה זה אחד מן הפעמים הראשונות שנעשה שימוש יעיל בתותחים (עם אבק שרפה) במערכה אירופאית. אמנם המורים הצליחו להדוף את הקסטיליאנים, אך אף אחד מהצדדים לא הצליח להשיג יתרון על יריבו עד שהצי הקסטיליאני החליט להפגיז את הכניסה לנמל של אלחסירס ולהשלים את ההסגר. כעת, כשהצבא שלו באלחסירס היה מנותק לחלוטין, נאלץ יוסוף הראשון להכיר בתבוסתו ולכן הוא הציע הסכם הפסקת אש למשך 15 שנים. על פי ההסכם, בתמורה לכניעתו תינתן לצבאו האפשרות לסגת בשלום וכן גרנדה תחדש את תשלום המיסים לקסטיליה כפי שהיה לאחר המצור ב-1333. אלפונסו קיבל את ההצעה, אך התנה את תפוגת ההסכם ל-10 שנים בלבד.
בפועל ההסכם נמשך רק עד לשנת 1348, כאשר הסולטאן המרוקני אבו אל-חסן עלי איבן עות'מאן הוחלף על ידי בנו אבו עינאן פאריס. יוסוף הראשון המשיך את הברית ביניהם, ושניהם החליטו לתקוף את קסטיליה. כך ניתן לאלפונסו ההזדמנות להכריז בקורטס (בית הנבחרים) שלו בדצמבר 1348 על כוונתו לכבוש את גיברלטר, שכעת נותרה מובלעת מורית בתוך שטח קסטיליאני. הייתה זו מטרה לא קלה לכיבוש; גיברלטר בוצרה מחדש בצורה ניכרת, נבנו בה חומות ומגדלים חדשים, וכן מצודה חזקה וגדולה - המצודה המורית. המצב המופקר של הביצורים ב-1333, שגרם לכך שהקסטיליאנים יוכלו לנחות בחוף הדרומי של גיברלטר שהיה דל בביצורים, תוקן וגיברלטר הפכה למבוצרת כולה.
אלפונסו שלח את צבאו ב-1349, ולפני כן עשה את ההכנות המתאימות בשביל שלא יצטרך להתמודד עם הבעיות שפקדו אותו ב-1333. הוא אסף כסף באמצעות שלוש הטלות מיסים גדולות, וכן החזיק בחלק מההכנסות של הכנסייה שהוענקו לו עלי ידי האפיפיור (שבנוסף לכך אישר שמערכותיו של אלפונסו האחד עשר הם מסעי צלב), מכר אדמות מלכותיות ואפילו התיך את תכשיטי משפחת המלוכה ומכר אותם. בנוסף, שלא כמו ב-1333, היה לאלפונסו שליטה הדוקה על האצילים שלו, וחלק גדול מהאצולה הבכירה של קסטיליה הצטרף אליו.
הוא הקים את בסיסו בלה לינאה דה לה קונספסיון (La Línea de la Concepción), צפונית לגיברלטר, עם צבא של בערך 20,000 איש. הקסטיליאנים לא ניסו להסתער על גיברלטר, אלא התמקמו למצור ארוך וחפרו תעלות הגנה מעבר למצר גיברלטר על מנת למנוע מהמורים לנסות לברוח. המחנה של צבא קסטיליה דמה יותר לעיירה מאשר למחנה צבאי, עם קסרקטינים שהותקנו לצבא. אלפונסו הביא אפילו את ילדיו מפילגשו לאונור דה גוסמאן (Leonora de Guzman) - ארבעה בנים ובת אחת, לא חוקיים - אך בנו החוקי פדרו נותר בסביליה. הקסטיליאניים הביאו איתם תותח פרימיטיבי, שהיה התותח הראשון, של אבק שרפה, שבו השתמשו אי פעם נגד הביצורים של גיברלטר.
המצור נמשך לאורך הסתיו והחורף ללא סימנים שחיל המצב בגיברלטר מתחיל להישבר. בתחילת שנת 1350 מגפת המוות השחור - שכבר השתוללה במערב אירופה במשך השנתיים הקודמות - פרצה במחנה הקסטיליאני. המגפה עוררה פאניקה בקרב הצבא כיוון שיותר ויותר חיילים מתו. הגנרלים והאצילים התחננו לאלפונסו לוותר על המצור, אך המלך סירב; על פי הכרוניקאים הקסטיליאניים, אלפונסו שלף את חרבו והכריז שהוא לא יעזוב עד שגיברלטר תהיה תחת שלטון נוצרי שוב.
נחישותו של אלפונסו עלתה לו עד מהרה בחייו. ב"כרוניקה של אלפונסו XI" נכתב: "היה זה מלפני רצונו של האל כי מלכנו נפל למשכב ובאו בו הנפיחויות הללו, והוא מת ביום שישי הטוב, ה-27 במרץ 1350 לספירתנו". המשמעות המיידית של מותו הייתה הפסקת המצור.
יוסוף הראשון, שכבר ארגן תגבורת עזרה לחיל המצב הנצור, אפשר כעת לקסטיליאנים לסגת בשלום, בשעה שחיל המצב יצא מחומותיו הבטוחות להיפרד לשלום מתהלוכת הלוויה של המלך הקסטיליאני. המורים הכירו בכך שהם ניצלו בקושי; וכמו שההיסטוריון הערבי אל-חאטיב כתב מאוחר יותר: "חצי האי הספרדי כולו היה בהישג ידו של המלך אלפונסו... אך בעודו צר על גיברלטר, אללה ברחמיו הגדולים ביכר את מאמיניו".
לאחר מותו של אלפונסו האחד עשר, עלה בנו פדרו, מלך קסטיליה לשלטון במקומו.
יחסו ליהודים
על אף ששיתף אלפונסו יהודים בחצרו, בלחץ הכנסייה הצר את צעדיהם, ואף הכריז על ויכוח דתי עם המומר אבנר מבורגוס. כמו כן אסר אלפונסו על היהודים לומר את ברכת המינים, סחט מהם מיסים מוגזמים והטיל הגבלות על הלוואות בריבית.
משפחתו
בשנת 1325 התחתן אלפונסו עם קונסטנסה מנואל, בתם של חואן מנואל, נסיך ויאנה וקונסטנסה מאראגון, אך הנישואים בוטלו כעבור שנתיים.
בשנת 1328 התחתן אלפונסו עם מריה מפורטוגל, מלכת קסטיליה, בתם של אפונסו הרביעי, מלך פורטוגל וביאטריס מקסטיליה, ממנה היו לו שני ילדים:
בנוסף, היה לאלפונסו מפילגשו לאונור דה גוסמאן, בתם של פדרו נונייס דה גוסמאן וביאטריס פונסה דה לאון 10 ילדים:
רחוב סנט ג'יימס (ירושלים)
רחוב סנט ג'יימס או רחוב ג'יימס הקדוש הוא רחוב מרכזי ברובע הארמני בעיר העתיקה בירושלים, במערבו הוא ניפגש עם רחוב הפטריארכיה הארמנית, ובמזרחו עם רחוב אררט אשר תוחם בין הרובע הארמני לרובע היהודי. נקרא על שם יעקב הקדוש (באנגלית: סנט ג'יימס) אחד משנים-עשר השליחים תלמידיו של ישו. לזכרו נבנתה קתדרלת יעקב הקדוש הנמצאת בסמוך.
היסטוריה
הרחוב וסביבתו בנויים על חורבות העיר העליונה של ירושלים בתקופת בית שני שנחרבה על ידי הרומאים.
מאז ימי הביניים, הוא דרך ברשות הרבים במתחם הסגור של הרובע הארמני. הדרך חוצה את המתחם בין שני חלקיו (המוקפים בחומה): בין החלק הצפוני, שבו מתגוררים אזרחים ומשפחות ממוצא ארמני, לבין החלק הדרומי, שמשמש כ"מתחם הנזירי" וכולל את קתדרלת יעקב הקדוש, מנזר ארמני, ספריית גולבנקיאן, המוזאון הארמני ובית הספר טארמצ'טאס הקדוש. והיא הדרך הקצרה לבאים משער יפו אל הרובע היהודי.
בספרו הרצון לחיים מתאר ג'ון פיליפס את הרחוב כנתיב שבו הועברו השבויים אנשי ההגנה והאצ"ל ותושבים יהודים מקומיים, שהשתתפו בקרב על הרובע היהודי במלחמת העצמאות למעצר במבנה הקישלה, לאחר שנחתם הסכם הכניעה של תושבי הרובע. חיילי הלגיון הערבי הרחיקו אז מהדרך ומהרחוב "את האזרחים הערבים העוינים שחסמו את הדרך לקישלה". והשבויים הוכנסו לקישלה, ואחר נשלחו למחנה מעצר בירדן (ממנו שוחררו לאחר חודשים אחדים למדינת ישראל).
איראן במשחקים האולימפיים לנוער
איראן משתתפת בכל המשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). לאורך השנים צברו ספורטאי הנוער האיראנים 25 מדליות, מהן 12 מדליות זהב. איראן משתתפת גם במשחקי החורף האולימפיים לנוער, אך ההשתתפות היא בעיקר סמלית ועד היום, לא זכה ספורטאי נוער אולימפי איראני במדליה במשחקי החורף.
אולימפיאדת הנוער סינגפור (2010)
המשלחת הראשונה של איראן למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור והייתה הגדולה ביותר עד כה. המשלחת כללה 52 ספורטאים שהתחרו ב-13 ענפי ספורט. המשלחת זכתה ב-5 מדליות, מתוכן 2 מדליות זהב. המשלחת הגיעה להישגים בענף הטאקוונדו, בה היא זכתה במדליית זהב (בנים עד 55 ק"ג) ומדליית כסף (בנים עד 48 ק"ג). בענף הרמת משקולות זכתה המשלחת במדליית זהב (בנים מעל 85 ק"ג) ובענף ההיאבקות זכתה המשלחת במדליית כסף (בנים, סגנון חופשי עד 46 ק"ג) ומדליית ארד (בנים, סגנון יווני-רומי עד 69 ק"ג). בענפי הכדור הגיעו הנבחרות להישגים נאים. נבחרת הבנות בכדורגל סיימה את הטורניר במקום הרביעי. נבחרת הבנים בכדורעף סיימה במקום החמישי.
אולימפיאדת הנוער נאנג'ינג (2014)
המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה 16 ספורטאים שהתחרו בתשעה ענפים. המשלחת זכתה ב-6 מדליות, מתוכן 3 מדליות זהב. המשלחת המשיכה להציג הישגים נאים בענף הטאקוונדו, בה היא זכתה בשתי מדליות זהב ומדליית ארד. הישגים נוספים נרשמו בענף הג'ודו בה זכתה המשלחת במדליית זהב (בנים עד 100 ק"ג) ובענף ההיאבקות בה היא זכתה בשתי מדליות ארד. לעומת אולימפיאדת הנוער סינגפור נבחרת הבנים בכדורעף חופים לא העפילה מעבר לשלב הבתים ובענף ההרמת משקולות הנציגים סיימו במקום הרביעי. אולם, הישג נאה נרשם בענף הקליעה בה הגיעה הנציגה למקום הרביעי בשלב הגמר.
משחקי החורף
ההשתתפות של איראן במשחקי החורף האולימפיים לנוער היא בעיקר סמלית. איראן השתתפה לראשונה באולימפיאדת הנוער אינסברוק (2012) ושלחה משלחת המונה שלושה ספורטאים בשני ענפי ספורט, סקי אלפיני וסקי למרחקים. באולימפיאדת הנוער לילהאמר (2016) שלחה איראן משלחת יותר קטנה המונה שני ספורטאים, גולש וגולשת, שהתחרו בענף הסקי אלפיני.
מדליות לפי משחקים
width="20px"|
אבו אל-ברכאת אל-בגדאדי
אַבּוּ אלְ-בַּרַכַּאת הִבַּת אללַּהּ בְּן מַלְכַּא אלְ-בַּגְדַאדִי (בערבית: أبو البركات هبة الله بن ملكا البغدادي; 1080 – 1165) היה פילוסוף ורופא יהודי שהתאסלם באחרית ימיו. שמו העברי היה בָּרוּךְ בֶּן מַלְכָּה. בזכות הישגיו בפילוסופיה ורפואה הוא כונה על ידי בני זמנו "היחיד בדורו" (אווחד א-זמאן).
כתב מספר חיבורים חשובים בתחומי הלוגיקה, מטאפיזיקה, פרשנות על מגילת קהלת וכתבי פילוסופים יוונים קדמונים ועוד. תרם תרומה משמעותית להתפתחות הפילוסופיה האסלאמית בתקופתו.