cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
גרשון זק
ביוגרפיה
באפריל 1949 פרש מהשירות וחזר לעסוק בהוראה וחינוך. מחליפו בשירות הים במשרד הביטחון למשך חודש ימים היה שמעון פרס.
בשנת 1950 ייסד זק את הכפר הירוק. ההשראה לשם הגיעה מתרגום שמו המקורי של בן-גוריון - "גרין" (יידיש: 'ירוק'). חזונו של זק בהקמת כפר הנוער היה מימוש ציונות חלוצית אשר תוביל לשילובם של צעירים עולים בחברה הישראלית.
בשנים 1960-1962 שימש כיו"ר המועצה הישראלית לתרבות ואמנות שליד משרד החינוך.
ב-1970 היה ממייסדי יד לוי אשכול.
במהלך השנים פרסם עשרות מאמרים בנושאי חינוך, בעיקר בעיתון "דבר" ובכתב העת של הסתדרות המורים בישראל "הד החינוך". באותה תקופה ייסד את בית הספר לתיאטרון "בית צבי" ברמת גן יחד עם חיים גמזו והשניים מונו גם כמנהלי בית הספר יחד עם השחקן אהרן מסקין.
בשנת תשמ"ו הוענק לו פרס ישראל למפעל חיים בחינוך.
ליד הרפת של הכפר הירוק נוסד מוזיאון הכפר הירוק, שנקרא על שמו.
שלווה (מושב)
שלווה (שַׁלְוָה) הוא מושב ציוני דתי באזור דרום השפלה בקרבת העיר קריית גת מיסודה של תנועת הפועל המזרחי השייך למועצה אזורית שפיר.
תושבי היישוב הם דתיים לאומיים או מסורתיים. רובם הגיעו מלוב, וחלקם הקטן מתוניס. לאורך שנות קיומו התפרנסו רוב תושבי המקום מחקלאות, אך עם היחלשות ענף החקלאות באזור, נטשו רובם את התחום.
משמעות שם המושב - שלווה ורוגע. מקור השם מפסוק מספר תהילים "יהי שלום בחילך שלווה בארמנותייך...".
במושב קיימים מגוון מוסדות ציבור כגון בית כנסת, מקווה, גן ילדים רב-גילאי, וסניף בני-עקיבא שמהווה את מרכז היישוב מבחינה חינוכית, ערכית, וחברתית.
רבה הראשון ומייסד המושב, היה הרב גבריאל מגידיש זצ"ל. כיום, רבה של המושב הוא הרב דוד זנו. בשנים האחרונות פועל במושב סניף של תנועת הנוער בני עקיבא אותו מקימים חניכי היישוב אבן שמואל.
הסכם ריבנטרופ–מולוטוב
הסכם רִיבֶּנְטְרוֹפּ–מוֹלוֹטוֹב (נקרא גם הסכם האי-תוקפנות הנאצי-סובייטי) הוא הסכם בין ברית המועצות לבין גרמניה הנאצית, שנחתם במוסקבה ערב מלחמת העולם השנייה. ההסכם כלל שני חלקים: החלק הראשון היה חוזה כלכלי בהיקף כספי של 200 מיליון רייכסמארק, שנחתם ב-19 באוגוסט 1939, לפיו התחייבה גרמניה למכור ציוד, מכונות ומוצרים לברית המועצות, תמורת אספקת מצרכי מזון וחומרי גלם. החלק השני שנחתם ב-23 באוגוסט 1939 היה הסכם אי-תוקפנות בין שתי המדינות לתקופה של 10 שנים, לפיו הן התחייבו שלא לתקוף זו את זו, ולא לסייע לאחרים לעשות זאת. בנוסף לשני החלקים הגלויים, כלל ההסכם נספח סודי, שעסק בחלוקת תחומי ההשפעה של שתי המדינות במזרח אירופה. נציגי שתי המדינות לחתימה על ההסכם היו שר החוץ הגרמני, יואכים פון ריבנטרופ, ושר החוץ הסובייטי, ויאצ'סלב מולוטוב.
ההסכם הופר על ידי גרמניה הנאצית פחות משנתיים לאחר חתימתו, עם פתיחתו של מבצע ברברוסה - הפלישה לברית המועצות ב-22 ביוני 1941.
הנספחים הסודיים
ההסכם הרשמי לווה בנספח סודי שנחתם יחד אתו, ובהמשך התווספו לנספח שני תיקונים ושינויים שנחתמו ב־28 בספטמבר 1939 וב-10 בינואר 1941. נספחים אלה כללו כדלקמן:
רקע
תוצאות מלחמת העולם הראשונה היו הרסניות בעיקר לרפובליקת ויימאר אך גם לברית המועצות שנאלצה לחתום ב-1918 על חוזה ברסט-ליטובסק שכלל ויתור על שטחים נרחבים במערבה. באפריל 1922 שתי המדינות חתמו על הסכם ראפאלו שכלל וויתור על תביעות הדדיות, ובהמשך, בשנת 1926 על הסכם ברלין שהבטיח את הנייטרליות שלהן במקרה שאחת מהן תותקף. אולם עליית המפלגה הנאצית לשלטון בגרמניה בתחילת שנות ה-30 הגבירה את המתח בין שתי המדינות ובין גרמניה למדינות הסלאביות לאור האידאולוגיה הגזענית הנאצית, שבין השאר קישרה בין הקומוניזם ליהדות. בהמשך, מלחמת האזרחים בספרד בשנת 1936 הפכה לזירה נוספת של התנגשות בין שתי המדינות כשכל אחת מהן תמכה בצד אחר של המלחמה, וחתימתו של הסכם אנטי-קומינטרן בין גרמניה הנאצית ובין האימפריה היפנית ב-25 בנובמבר 1936 אליו הצטרפה איטליה הפשיסטית ב-1937 הגבירה גם היא את המתיחות בין שתי המדינות.
בשלב זה מגמות התוקפנות וההשתלטות של השלטון הנאצי עברו מרטוריקה לפעולה. ב-12 במרץ 1938 אוסטריה סופחה לגרמניה כחלק מהאנשלוס והפכה למחוז ברייך הגרמני. פעולה זו הביאה להתעצמות כוחה של גרמניה עם השתלטותה על המשאבים, התעשייה והחימוש האוסטריים והיוותה בסיס להמשך כיבושיה. אף על פי שאיחוד בין אוסטריה לגרמניה נאסר בהסכם ורסאי, מדינות המערב לא מנעו את הסיפוח בתקווה שהיטלר יסתפק בסיפוח אוסטריה ולא ישתלט בכוח על שטחים נוספים. אולם מיד לאחר האנשלוס החל היטלר לדרוש מצ'כוסלובקיה את חבל הסודטים, ובקיץ 1938 הורה לוורמאכט להתכונן לפלישה אליו. בריטניה וצרפת שוב נכנעו לדרישותיו והחבל סופח לגרמניה בעקבות הסכם מינכן, שנחתם ב-29 בספטמבר 1938. במרס 1939 החל הליך של חלוקת וכיבוש צ'כוסלבקיה על ידי שכנותיה בהנהגת גרמניה, ובשלב זה היה ברור לצדדים השונים כי למרות הסכם אי התוקפנות שנחתם בין גרמניה לפולין ב-1934, המטרה הבאה של היטלר במזרח אירופה היא פולין, ואכן עוד באוקטובר 1938 שר החוץ הגרמני יואכים פון ריבנטרופ העלה בפני השגריר הפולני בגרמניה את הדרישה למסירת העיר החופשית דנציג לידי גרמניה. במהלך אוגוסט 1939 הגיעו הדברים לידי משבר והיטלר הצהיר כי פניו למלחמה. בשלב זה נעשה ניסיון של הרגע האחרון ליצור ברית בין ברית המועצות, בריטניה וצרפת כנגד האיום הגרמני, אולם השיחות שהתקיימו בין נציגי בריטניה וצרפת לבין ראשי הצבא האדום במוסקבה ב-11–21 באוגוסט 1939, ימים מספר לפני חתימת הסכם ריבנטרופ–מולוטוב, נכשלו. היסטוריונים מייחסים את הכישלון לחששה של פולין מפני כניסת הצבא הסובייטי לשטחה, גם אם לצורך מלחמה באיום הגרמני, ולחולשתם של נציגי בריטניה וצרפת. התוצאה המיידית של כישלון זה הייתה חתימת הסכם ריבנטרופ–מולוטוב. היטלר, שלא חשש ממדינות המערב, אך חשש מתגובת ברית המועצות לה גבול משותף עם פולין, לא תקף לפני שנחתם ההסכם שאיפשר את ביצוע תוכניתו לכיבושה של פולין.
מניעים
יוסיף סטלין, שליט ברית המועצות, חשש מההתעצמות הצבאית של גרמניה הנאצית, והעריך שברית המועצות זקוקה לפרק זמן ממושך, כדי לבנות מחדש את הצבא הסובייטי, שנחלש בעקבות הטיהורים הגדולים שהוא ערך בצמרת הפיקוד שלו החל מ-1937, ועדיין לא היה מוכן להתמודד עם הצבא הנאצי כשווה מול שווים. הוא חשב שההסכם יעניק לברית המועצות את פסק הזמן שנדרש לארגון ולחימוש מחדש של צבאה. מעבר לחוסר המוכנות הצבאי, סטלין, שחזה באוזלת ידם של מעצמות המערב לאחר האנשלוס של אוסטריה, סיפוח חבל הסודטים וכיבוש צ'כוסלובקיה על ידי הנאצים, לא סמך על שיתוף הפעולה שלהם במלחמה נגד גרמניה, בין השאר, על רקע היחסים הרעועים שלהן עם ברית המועצות עקב חששן מהפיכה קומוניסטית. הוא חשד, שהסכם מינכן נועד להפנות את שאיפות ההתפשטות של הנאצים מזרחה, כלפי ברית המועצות, והחליט לנקוט בצעד נגדי. שיקול נוסף היה הרצון להרחיב את גבולות ברית המועצות מערבה, הן כדי למחוק את תוצאות הסכם ברסט-ליטובסק והסכם ריגה, שנכפו על ההנהגה הסובייטית זמן קצר לאחר המהפכה הבולשביקית, והן כדי ליצור אזור חיץ רחב ככל האפשר בין ברית המועצות לגרמניה הנאצית, למקרה של מתקפה גרמנית.
אדולף היטלר מצידו רצה להבטיח שיוכל לפלוש לפולין מבלי שיתקל בהתנגדות של ברית המועצות. כמו כן ההסכם הבטיח להיטלר את החזית המזרחית ואיפשר לו להפנות את כוחותיו לעבר המערב ללא חשש ממתקפה סובייטית במזרח. הוא שיער שהסכם עם ברית המועצות יחליש את ערנותה, ובמקרה של סכסוך עמה, כיבוש פולין יאפשר שיפור עמדות אסטרטגי כלפיה. בנוסף לכך היטלר רצה למנוע הסכם של המערב וברית המועצות נגדו, שיסבך את גרמניה במלחמה בשתי חזיתות.
בעקבות ההסכם
ב-1 בספטמבר 1939, שבוע ימים בלבד לאחר החתימה על ההסכם, גרמניה החלה במתקפה על פולין וב-17 בספטמבר ברית המועצות הצטרפה. עד 6 באוקטובר פולין נכבשה כולה על ידי שתיהן. פעולה זו מציינת את פתיחתה של מלחמת העולם השנייה באירופה, לאחר שבריטניה וצרפת מימשו את התחייבותן בברית ההגנה שלהם עם פולין והכריזו מלחמה על גרמניה ב-3 בספטמבר 1939. במקביל, ב-30 בנובמבר 1939, ברית המועצות תקפה את פינלנד (וזאת שבוע לאחר מבצע דגל כוזב במסגרתו הפציצה ברית המועצות כפר סובייטי והאשימה את פינלנד בההפצצה וזאת כדי לספק לעצמה עילה למלחמה), ולאחר ארבעה חודשי קרבות סיפחה אליה חלקים ממנה. בנוסף, תחת ההגנה שהקנה לה ההסכם, בקיץ 1940 ברית המועצות הבטיחה את שליטתה והשפעתה על ארצות מזרח אירופה, המדינות הבלטיות וחלקים מצפון רומניה.
גילוי הנספחים הסודיים
העותק המקורי של הנספחים הסודיים הושמד כנראה על ידי ההפצצות על גרמניה, אולם כל המסמכים הסודיים של משרד החוץ הגרמני החל משנת 1933 צולמו על מיקרופילם. עם נפילתה של גרמניה, צילומים אלה נשמרו על ידי אחד מעובדי משרד החוץ הגרמני ולאחר המלחמה נמסרו לידי הבריטים והאמריקאים בתמורה למתן חנינה לאותו עובד. מידע על קיומם של הנספחים הסודיים ועל תוכנם הגיע לציבור לראשונה במהלך משפטי נירנברג במסגרת מידע שנמסר על ידי אחד מעורכי הדין הגרמנים שהיה מעורב בכתיבתם. הנספחים תורגמו לאנגלית, ופורסמו לראשונה בעמודו הראשון של ה-St. Louis Post-Dispatch - עיתון מקומי של סנט לואיס שכתבו היה הראשון להשיג את המידע, בתאריך 22 במאי 1946. בהמשך, הנספחים פורסמו גם בעיתונות הבריטית. לאחר פרסום רשמי של אוסף המסמכים הקשורים ליחסים בין הנאצים לסובייטים בשנים 1939–1941 על ידי משרד החוץ האמריקאי בשנת 1948 ההסכם ונספחיו זכו לתהודה בעיתונות הבינלאומית ושמשו כמכשיר תעמולה במלחמה הקרה.
למרות פרסומים אלה, ברית המועצות שמרה עד שנת 1989 על מדיניות של הכחשת הנספחים הסודיים. בדצמבר 1989, ועדה שמונתה על ידי מיכאיל גורבצ'וב אישרה את קיומם של הנספחים והציגה אותם בפני ועידת נציגי העם הסובייטי, שפרסמה גינוי שלהם. בעקבות זאת שני צדדי ההסכם הצהירו על ביטולם הרטרואקטיבי של הנספחים.
באוגוסט 2009, במאמר שפורסם בעיתונות הפולנית, ראש הממשלה הרוסי ולדימיר פוטין גינה את ההסכם ונספחיו כ"לא מוסרי" אך מאוחר יותר, ב-2014 ו-2015, הגן עליו כרע שהיה הכרחי לאור העובדה שברית המועצות באותו שלב הייתה בודדה במערכה מול גרמניה".
היטלר על סטלין
היטלר הטיל על צלמו משימה אישית לברר אם סטלין יהודי, לפי שיטתו. הצלם נשלח יחד עם שר־החוץ הנאצי למוסקבה בשעת חתימת ההסכם הסובייטי־הגרמני. אמר לו היטלר: "שמע, אני רוצה שתתקרב עד כמה שאפשר אל סטלין ותצלם את תנוך־האוזן שלו."
סופט מאשין
סופט מאשין (אנגלית: Soft Machine,"מכונה רכה") הייתה להקת רוק בריטית מהעיר קנטרברי, אשר נקראה על שם ספרו של ויליאם ס. בורוז. הלהקה היא אחת מהלהקות החשובות ביותר בסצנת הקנטרברי, ומחלוצות הרוק המתקדם.
קהילה קדושה יאנינה
קהילה קדושה יאנינה (באנגלית: Kehila Kedosha Janina) הוא בית כנסת הנמצא ברחוב ברום (Broome) 280 בין רחובות אלן (Allen) ואלדרידג' (Eldridge) בלואר איסט סייד במנהטן ניו יורק. הוא נבנה בשנים 1925–1927 ותוכנן על ידי סידני דאוב. הוא בית הכנסת היחיד בחצי הכדור המערבי שיש בו מנהגים מנוסח הרומניוטים השונה גם מנוסח אשכנז וגם מנוסח הספרדים.
סופט מאשין
ההתחלה, פסיכדליה ופיוז'ן ג'אז
הלהקה הוקמה בשנת 1966 על ידי רוברט וויאט (תופים, שירה), קווין איירס (גיטרה בס, גיטרה, קולות), דייוויד אלן (גיטרה), מייק רטלדג' (קלידים) ובהופעות הראשונות גם הגיטריסט האמריקאי לארי נוולין.
קהילה קדושה יאנינה
הבניין נוסף לרשימה הלאומית של מקומות היסטוריים ב-30 בנובמבר 1999 וצוין כנקודת ציון של העיר ניו יורק ב-11 במאי 2004. הוא עבר שיקום נרחב ב-2006.
סופט מאשין
ההתחלה, פסיכדליה ופיוז'ן ג'אז
באוקטובר 1967, לאחר שהיה ארעית קצרה בצרפת, נמנעה מאלן האוסטרלי כניסה מחודשת לאנגליה, והלהקה נאלצה להמשיך כשלישייה. אלן חזר לפריז וייסד את להקת גונג. הלהקה זכתה להיות להקת החימום של סיבוב ההופעות של ג'ימי הנדריקס בצפון אמריקה בשנת 1968. אלבומה הראשון של הלהקה, The Soft Machine, שהיה בסגנון רוק פסיכדלי הוקלט בסיום החלק הראשון של סיבוב ההופעות בניו יורק. כשחזרו לאנגליה הצטרף ללהקה אנדי סאמרס, מי שעתיד להיות הגיטריסט של להקת הפוליס. לאחר שבועיים של חזרות, נסעה הרביעייה המחודשת בחזרה לארצות הברית להמשך סיבוב ההופעות, והופיעו כמה הופעות סולו לפני שחזרו להופיע עם הנדריקס. בינתיים פוטר סאמרס בעקבות התעקשותו של איירס על כך. לאחר סיבוב ההופעות עזב איירס את הלהקה, וויאט נשאר בארצות הברית כדי להקליט דמואים לאלבום סולו, והלהקה לא התאחדה שוב עד ינואר 1969.
קהילה קדושה יאנינה
היסטוריה
לבית הכנסת קהילה קדושה יאנינה יש ייחוד בהיותו בית הכנסת הרומניוטי היחיד בחצי הכדור המערבי. הקהילה נוסדה ב-1906 על ידי מהגרים מיהודי יוון מיואנינה, אבל בית הכנסת לא הוקם עד 1927. השנים מאז ועד מלחמת העולם השנייה היו שנים של שפע לקהילה הרומניוטית בלואר איסט סייד. בבית הכנסת כיהנו שלושה רבנים ובימים הנוראים היה בית הכנסת מלא מפה לפה. אחרי מלחמת העולם השנייה עבר חלק גדול מבני הקהילה לרבעים אחרים וחלקים אחרים של מנהטן כולל הרלם, הברונקס וברוקלין. קהילות אלה כבר אינן פעילות היום. למרות שהקהילה התמעטה באופן קבוע מאז ימי הזוהר שלה לפני המלחמה הרי עדיין מתקיימות תפילות בבית הכנסת בשבתות ובחגים. למרות שיש לבית הכנסת רשימת תפוצה של 3,000 אנשים, לעיתים קרובות חסרים אנשים למניין בתפילות השבת. סיורים מודרכים מתקיימים בכל יום ראשון למבקרים. לקהילת יאנינה יש חלקה בבית העלמין בוולווד (Wellwood). שם יש גם מצבת זיכרון ליהודי יאנינה שנספו בשואה.
סופט מאשין
ההתחלה, פסיכדליה ופיוז'ן ג'אז
בינואר 1969, צרפה הלהקה את יו הופר כבסיסט והקליטה את אלבומה השני, Volume Two. באמצע אותה השנה הקליטה הלהקה (ללא קרדיט) באלבום הבכורה של קריירת הסולו של סיד בארט, "The Madcap Laughs". לקראת סוף שנת 1969 הפכה השלישייה לשביעייה, עם צירופם של ארבעה נשפנים, אך רק הסקסופוניסט אליוט דין נשאר כעבור כמה חודשים. הרביעייה הנותרת (וויאט, הופר, רטלדג' ודין) הקליטה את האלבומים Third ו-Fourth, עם נגנים אורחים רבים, בעיקר נגני ג'אז. Fourth, היה האלבום הראשון של הלהקה שהיה אינסטרומנטלי לחלוטין, והאחרון שבו השתתף וויאט.
תקופת פוסט - וויאט
לאחר חילוקי דעות פנימיים לגבי כיווניה המוזיקליים של הלהקה, עזב וויאט את הלהקה בשנת 1971, וייסד את להקת "Matching Mole" (משחק מילים על השם סופט מאשין בצרפתית). הוא הוחלף על ידי מתופף הג'אז האוסטרלי פיל הווארד, אבל חילוקי דעות מוזיקליים הובילו את הווארד לעזוב בשנת 71' לאחר הקלטה של מחצית מהאלבום Fifth (שיצא ב-1972), ומספר חודשים אחר כך, הובילו גם לעזיבתו של דין. הם הוחלפו על ידי ג'ון מרשל (תופים), ולהקלטות האלבום Six (ב-1973) קארל ג'נקינס (אורגן), שניהם חברים לשעבר בלהקת Nucleus, שהפכו את הצליל של הלהקה לסגנון הנוטה עוד יותר לפיוזן ג'אז. בשנת 1973, לאחר הוצאת האלבום Six, עזב הופר את הלהקה והוחלף על ידי רוי באבינגטון, גם הוא חבר להקת Nucleus לשעבר, ואשר תרם כבר לאלבומים Fourth ו-Fifth תפקיד של קונטרבס. הרביעייה החדשה (באבינגטון, ג'קינס, מרשל ורטלדג') הקליטו את האלבום Seven (ב-1973). לאחר הוצאת האלבום החליפה הלהקה חברת תקליטים, ועברה מקולומביה רקורדס ל-הארבסט רקורדס. לקראת האלבום Bundles (ב-1975) הצטרף ללהקה הגיטריסט אלן הולדסוורת'. ובאלבום Softs, אלבום האולפן הרשמי האחרון של הלהקה, הוחלף הולדזוורת' בג'ון הת'רידג'. בשלב מוקדם של ההקלטות עזב גם רטלדג', חבר ההרכב המקורי האחרון שנותר. מספר הקלטות בשנת 1977 (בעיקר מהופעות) יצאו כאלבומה האחרון של הלהקה כלהקה פעילה Alive and Well. השם סופט מאשין שימש גם להקלטת האלבום Land of Cockayne, (אף על פי שממשתתפי האלבום הזה רק הולדזוורת' היה חלק מההרכב, וריי וורליי שניגן תקופה קצרה עם הלהקה) ולסבב הופעות קצר בהשתתפות מספר חברי הרכב לשעבר.
קהילה קדושה יאנינה
תוכנית הבניין
המבנה של קהילה קדושה יאנינה שונה במקצת מהרגיל עבור בתי כנסת רומניוטים בכך שהוא בנוי מצפון לדרום כשארון הקודש נמצא בדרום. (רוב בתי הכנסת הרומניוטים בנויים ממזרח למערב). הבימה היא במרכז (ברוב בתי הכנסת הרומניוטים הבימה היא בקיר המערבי) חדר המדרגות לעזרת הנשים הוא פנימי.
העט החכם של לייבסקרייב
ערכת העט החכם של לייבסקרייב משמשת להקלטה סימולטנית בעת כתיבה. העט משלב בתוכו רשמקול אשר מקליט את הקולות אותם הוא קולט במהלך הכתיבה ומסוגל, לאחר מכן, להציג את הקולות הספציפיים שהוקלטו בעת כתיבה קטע מסוים. הדבר משמש, למשל, בעת סיכום הרצאה, ומאפשר למשתמשים לשמוע את דברי המרצה בעת שכתבו את הסיכום.
הערכה מיועדת, בין השאר, לתלמידים המתקשים בכתיבת סיכומי הרצאה יעילים בשל לקות קשב וריכוז או לקות תנועה. כמו כן ניתן להשתמש בה כערכה לתקשורת תומכת וחליפית.
הערכה כוללת עט המכיל מכשיר הקלטה קולית ומצלמה המצלמת את הנייר עליו נכתב הסיכום. העט אוסף את הנתונים בזיכרון ממוחשב, אשר ניתן לאחר מכן להעברה לאמצעי אחסון אחר. כדי להשמיע לאחר מכן את ההקלטה יש להשתמש בדפים מיוחדים, הנכללים בערכה וניתנים גם להדפסה, המכילים סימנים בתת-אדום אותם קולטת המצלמה. הדפים מכילים גם הדפסה של ציורי לחיצים הדומים ללחיצי רשמקול, שבעזרתם נותנים לעט פקודות הקשורות במערכת הקלטה שלו.
צ'רלטון (גוף שידור)
צ'רלטון (מוכר גם כ"ספורט 1") הוא גוף שידור מסחרי בבעלותם של אלי עזור ופיני זהבי המשדר אירועי ספורט מהארץ ומהעולם בארבעה ערוצי טלוויזיה באיכות HD ובערוץ אחד באיכות SD ב-HOT, ב-yes, ב-סלקום tv, ב-פרטנר tv, ב-NEXT TV וב-STINGTV שאינה כלולה בחבילות החברות.
השנים הראשונות
צ'רלטון החלה את שידוריה בארץ בסוף שנות ה-90 כשהחלה לשדר משחקי כדורגל מהליגה האנגלית והאיטלקית, והייתה הראשונה שהחלה לשדר דרך קבע גם את הליגה השנייה בישראל ומגזין סיכום. את שידוריה העבירה צ'רלטון בערוץ המזרח התיכון בשיטה של שכירת זמן שידור מכיוון שלא היה בבעלותה ערוץ משלה. ב-1 באוקטובר 1998 ערכה שידור משולב של שני משחקי כדורגל בין מכבי חיפה ופריס סאן-ז'רמן ובין בית"ר ירושלים וגלאזגו ריינג'רס, מליגת האלופות, שזכו ל-29% אחוזי צפייה. צ'רלטון גם מכרה זמן פרסום בערוץ המזרח התיכון, ועקב כך עתרו זכייני ערוץ 2 לבג"ץ, בנובמבר 1998, בבקשה שיורה על הפסקת השידורים בכבלים, שפגעה בהכנסות שלהם מפרסום. בינואר 1999 החליטה המועצה לשידורי כבלים, כי שידורי הערוץ בישראל מצריכים היתר מהמועצה, וללא היתר, השידורים אסורים ואסורה בהם הפרסומת. אחר כך הושג הסדר על פיו התחייב הערוץ לצמצם את שידורי הספורט ואת הפרסום לשוק הישראלי.
עם תחילת שנות ה-2000 הפסיקה צ'רלטון להעביר שידורים בארץ מכיוון שלא החזיקה ערוץ משלה. המצב גרם לכך שזכויות שידור שהיו בבעלות החברה לא נוצלו, ושידורים מסוימים כלל לא נקלטו בארץ, הדוגמה הבולטת מכולם הייתה הליגה האיטלקית בעונת 2002/2003 וחצי מעונת 2003/2004, עד שזכויות הליגה נרכשו מצ'רלטון על ידי ערוץ הספורט.
ליגת העל בכדורגל ומונדיאל 2006
בסוף שנת 2003 זכתה צ'רלטון במכרז לזכויות השידור של משחקי ליגת העל בכדורגל. החברה פתחה ערוץ דיגיטלי שנקרא "שבת של כדורגל" והחלה להעביר את המשחקים בשיטת שלם וצפה ושנה לאחר מכן החלה החברה להעביר גם את משחקי הליגה האנגלית בשיטה זו בערוץ שנקרא "הליגה האנגלית". החברה ספגה ביקורת רבה מהקהל הישראלי. לראשונה הצופה הישראלי נאלץ לשלם עבור שידורי ספורט שהיה רגיל לקבלם בערוצים פתוחים, ושיטת השידור של כל המשחקים בשידור ישיר, משחקים אינם נערכים בו זמנית. שנה לאחר מכן נפתרה בעיה זו כשהחברה קיבלה 2 ערוצי שידור למשחקי ליגת העל בלבד ושידרה בשניהם משחקים שונים מהליגה.
בשנת 2006 התחוללה סערה ציבורית גדולה בנושא שיטת השידורים בתשלום מכוון שצ'רלטון החזיקה בזכויות השידור של המונדיאל בגרמניה. החברה הצהירה תחילה שהיא דורשת 492 ₪ על שידור המשחקים שאינם מחויבים על פי חוק להיות משודרים בערוץ פתוח. בעקבות הביקורת הציבורית הכנסת קיימה דיון מיוחד בנושא שידורי המונדיאל עם נציגי הערוצים השונים וגם עם ראש המועצה לשידורי כבלים ולוויין בזמנו, יורם מוקדי. כל הצדדים ניסו למצוא דרך לשידור המונדיאל בחינם ומוקדי הציע שבאופן חד פעמי יוכלו ערוצי הכבלים לשדר פרסומות במהלך הטורניר אך הצעתו לא התקבלה. נציגי צ'רלטון טענו שהם השקיעו בזכויות השידור הרבה כסף מתוך ידיעה ברורה שהם יוכלו לשדר את המשחקים בתשלום. מהדיון לא יצאה שום בשורה והמצב נשאר כשהיה. לאחר מכן הודיעה צ'רלטון שהיא מורידה את מחיר החבילה ל-309 ₪, ובעזרת סבסוד של מספר חברות מסחריות ניתן היה לרכוש את החבילה ב-189 ₪ בלבד.
פתיחת הערוצים ספורט 1 וספורט 2
בשנת 2007 לאחר בקשות חוזרות ונשנות למועצה לשידורי כבלים ולוויין קיבלה צ'רלטון אישור להפעיל 2 ערוצי תשלום קבועים ולא לפי צפייה בלבד, תמורת תשלום נמוך מזה שהיו משלמים הלקוחות במידה שהיו מזמינים את השידורים במתכונת הישנה מדי שבוע. שני הערוצים החדשים קיבלו את השמות "ספורט 1" ו"ספורט 2". הדבר גרם לזה שהחברה יכולה הייתה להתרחב במסגרת שידורי התכנים שלה ולא דבקה רק בליגה האנגלית והישראלית, שרק להן קיבלה אישור לשדר במסגרת השידור הישנה. עד מהרה החלה החברה לשדר אירועי ספורט שכלל לא שודרו בישראל כמו גביע הליברטדורס, מרוצי סוסים והליגה הבלגית בכדורגל. החברה גם שבה לשדר את משחקי הליגה האיטלקית בכדורגל אחרי שלא עשתה זאת במשך 4 שנים, במתכונת משותפת עם ערוץ הספורט.
בפתיחת עונת 2008/2009 החלה חברת צ'רלטון לשדר גם משחקים מליגת האלופות, מתוקף סיכום עם ערוץ הספורט.
באוגוסט 2010 החלו שידורי ספורט ב-HD בערוץ "ספורט 1 HD".
פתיחת הערוצים ספורט 3 וספורט 4
בשנת 2017, אישרה מועצת הכבלים והלווין, הוספת שני ערוצים נוספים בתשלום, תוך התחייבות של חברת צ'רלטון על שמירת המחיר של הערוצים הקיימים, האישור הגיע אחרי שנים של מאבק בין צ'רלטון למועצה, לטענת צ'רלטון היא מנועה מלהעביר לצופים משחקים רבים שיש לה זכויות עליהם, משום שרוב המשחקים מתקיימים בשעות סמוכות, בסופי השבוע, ולרשותה עמדו כאמור רק שני אפיקי שידור.
שידור המשחקים
לחברת צ'רלטון מספר רב של זכויות שידור לכן נוצר מצב שיש יותר משני משחקים שמתנהלים בו זמנית (לצ'רלטון היו בזמנו שני ערוצים בלבד), לכן מספר רב של משחקים לא שודרו כלל. החברה הגישה בקשה למועצת הכבלים והלוויין לפתיחת ארבעה ערוצים נוספים, שניים רגילים ושניים ב-HD, לטענתם בשל ריבוי זכויות שידור ואי יכולת לשדרם כיום וזאת ללא שינוי במחיר, תחילה הרגולטור דחה את הבקשה מחשש לדואפול, אך לאחר מכן אישר לה להעלות את הערוצים ספורט 3 HD וספורט 4 HD, בתנאי שלא יחול שינוי במחיר החבילה. הערוצים עלו לאוויר באפריל 2017.
בשנת 2011 השיקה צ'רלטון פיילוט בו לקוחות החברה בחרו שידור מבין שלוש אפשרויות. את המשחק ניתן היה לבחור באמצעות מסרון או באתר האינטרנט של צ'רלטון.
הערוץ כיום
בערוצי הספורט של צ'רלטון משודרים כיום בתחום הכדורגל: ליגת העל בכדורגל, הליגה האנגלית, הליגה האנגלית השנייה, הליגה הגרמנית, הליגה האיטלקית, הליגה הרוסית, הליגה הבלגית, הליגה ההולנדית, הליגה היוונית, הליגה הפורטוגזית בכדורגל, הליגה הארגנטינאית, הליגה הברזילאית, הליגה האירופית, הליגה הספרדית השנייה בכדורגל, הגביע האנגלי, גביע הליגה האנגלי, הגביע האיטלקי, הגביע הספרדי, הגביע הגרמני והגביע הצרפתי. בתחום הכדורסל משדר הערוץ את משחקי הליגה הספרדית, הליגה היוונית, הליגה הרוסית, יורוקאפ והגביע הספרדי. כמו כן משודרים בערוץ הליגה הגרמנית בכדוריד, ליגת האלופות בכדוריד, WWE, דוג פייט, דיאמונד ליג, משחקי נבחרות, טורנירי הכנה, משחקי ידידות וספורט אחר כגון: אתלטיקה, כדורגל חופים, כדורעף חופים, כדוריד, כדורעף, ג'ודו, איגרוף וטניס.
חברת צ'רלטון, קונה מדי פעם זכויות שידור למשחק בודד בלבד. היא רכשה, לדוגמה, את הגביע הסקוטי וגביע הליגה הסקוטי, כאשר גלאזגו ריינג'רס התמודדה מול סלטיק. או את הגביע האוקראיני כשדינמו קייב התמודדה מול שחטיור דונצק. מדי פעם משדרת צ'רלטון משחקים בערוץ 9 שהוא ערוץ פתוח על-מנת להרחיב את קהל הצופים, עד כה שודרו 4 משחקים בערוץ 9: כשברצלונה פגשה את ריאל מדריד בגמר הגביע הספרדי (2011), גמר הליגה האירופית 2011 בין פורטו לספורטינג בראגה, משחק הגומלין בפלייאוף מוקדמות הליגה האירופית בין פנאתינאיקוס למכבי תל אביב (2012) וגמר הליגה האירופית 2012 בין אתלטיקו מדריד לאתלטיק בילבאו.
בערוצי הספורט של צ'רלטון ניתן למצוא תוכניות שבועיות ותוכניות סיכום למשחקי הליגות השונות המשודרים בערוץ, כמו כן משודרות תוכנית "עולם הפריימרליג" של הליגה האנגלית, "הקיץ של התותחנים" של קבוצת הכדורגל ארסנל ו"חגיגה אירופית" תוכנית המלווה את משחקי הליגה האירופית בשידור חי.
באוקטובר 2017 נכנסו ערוצי צ'רלטון ל-STINGTV.
ב-1 בינואר 2020, כחלק מהכניסה לעשור השלישי של המאה ה-21, השיקו בצ'רלטון אריזה גרפית חדשה הכוללת בין היתר לוגו ערוץ חדש. באריזה זו, כל אחד מהערוצים קיבל צבע משלו, כאשר הצבע העיקרי של צ'רלטון הוא ירוק, אותו צבע שמשמש את ספורט 1. בנוסף לצבע זה, ספורט 2 נצבע בצבע אדום, ספורט 3 בצבע צהוב, וספורט 4 בצבע תכלת. עם המעבר לאריזה החדשה, הסימן HD נזנח סופית בכל סמלי הערוצים, על אף הקיום הנפרד של ערוץ ה-SD וערוץ ה-HD (בשמות ספורט 1), שמשדרים תכנים שונים לא בעת שידור חי.
תוכניות ומגזינים
תוכנית שבועית, סיקור המשחקים הצפויים במחזור הקרוב בליגה האנגלית הבכירה. תוכנית סיכום שבועית, סיכום משחקי המחזור מהליגה האנגלית הבכירה.
תוכנית עולם הפרמייר ליג – מבט מרתק אל מאחורי הקלעים של הליגה הטובה בעולם. מגזין שנרכש מה-BBC ובו כדורגלן העבר גארי ליניקר מראיין שחקנים ומאמנים מהפרמייר ליג האנגלית. מגזין שנרכש מרשת סקיי ובו כדורגלן העבר גארי נוויל מראיין שחקנים ומאמנים מהפרמייר ליג האנגלית. מגזין בהגשת לירן שכנר בו הוא מראיין סלבריטאי ישראלי אודות קבוצתו האהודה באנגליה והשניים מהמרים על תוצאות משחקי המחזור הקרוב בפרמייר ליג. מגזין העולם של ארסנל – תוכנית בת מספר רב של פרקים המביאה לנו הצצה נדירה לעולם של ארסנל, מתוך המועדון וברחבי העולם. תוכנית המלווה את כל משחקי הליגה האירופית ב-LIVE מדי יום חמישי. תוכנית שבועית, סיקור המשחקים הצפויים במחזור הקרוב בליגה האיטלקית הבכירה. תוכנית סיכום שבועית, סיכום משחקי המחזור מהליגה האיטלקית הבכירה. מגזין: סיקור המשחקים הצפויים במחזור הקרוב בליגה הגרמנית הבכירה.
תוכנית סיכום הליגה הרוסית – כל השערים והאירועים מהמחזור האחרון בליגה הרוסית. מגזין: סיקור המשחקים הצפויים במחזור הקרוב מהליגה האירופית''. מגזין: סיכום משחקי המחזור מהליגה האירופית''.
תוכנית סיכום הליגה הברזילאית – כל השערים והאירועים מהמחזור האחרון בברזילראו. תוכנית סיכום הליגה הארגנטינאית- כל השערים והאירועים מהמחזור האחרון מהליגה הארגנטינאית. תוכנית סיכום הליגה הספרדית בכדורסל, תקצירי כל המשחקים מליגת הכדורסל הטובה באירופה.
רווחה (מושב)
רווחה (רְוָחָה) הוא מושב באזור דרום השפלה, בקרבת קריית גת השייך למועצה אזורית שפיר.
היישוב הוקם באמצע 1953 על ידי עולים מכורדיסטן ורוב תושביו נמנים עם הציונות הדתית.
בריאתנות
בריאתנות היא מערכת אמונות שלפיהן היקום, כדור הארץ, החיים והאדם נבראו על ידי אלוהים, אשר ביהדות, בנצרות ובאסלאם מזוהה עם האל המונותאיסטי.
את המונחים העבריים בריאתנות ובְרִיאָתָן טבע המילונאי ראובן אלקלעי כתרגום של המונח האנגלי creationism, שנכנס לראשונה לשימוש בארצות הברית בשנות ה-20 של המאה ה-20, בעיקר בקרב נוצרים, לציון אמונה בבריאת יקום בן כמה אלפי שנים על פי הפשט של ספר בראשית. ואולם כיום משמשים המונחים בעברית ובאנגלית לתיאור קשת של עמדות, מזו המכונה "מדע הבריאה" (Creation Science או Scientific Creation) אשר מבקשות לבסס את סיפורי הבריאה על ראיות מדעיות, דרך גרסאות שונות של "בריאתנות כדור-ארץ עתיק" (Old Earth Creationism) המאפשרות יקום עתיק יותר, ומגוון דרכים נוספות ליישוב סיפורי הבריאה בספר בראשית ובקוראן עם הקונצנזוס המדעי המודרני. בריאתנות שדוגלת בפשט של כתבי הקודש ועל כן, בכך שכדור הארץ בן כ-6,000 שנים, נקראת בריאתנות של כדור הארץ הצעיר (Young Earth Creationism).
העמדה הבריאתנית הדתית-שמרנית ביהדות באה לידי ביטוי בביאור פשט המקרא. גם בנצרות הדברים מופיעים בכתבי הברית החדשה. לפי עמדה זו נברא כל היקום על ידי אלוהים בשישה ימים. ומניין השנים המיוחס לזמן שעבר מאז ועד ימינו הוא כ-5,800 שנה (על פי הלוח היהודי המקובל) או לפני מעט יותר מ-6,000 שנה (על פי הספירה הנוצרית המקובלת). וכל מיני החי והצומח, וכן האדם, נבראו מייד בצורתם הנוכחית, ללא התפתחות אבולוציונית בהכרח. לעומת זאת הבריאתנות המוסלמית מאפשרת, בהתאם לנוסח הקוראן, גיל עתיק בהרבה של העולם, אך גם לגרסתה נבראו המינים והאדם בצורתם הנוכחית. העמדה הבריאתנית-דתית השמרנית גם תומכת בקיום מבול שכיסה במים את פני כל כדור הארץ לפני כ-4,000 שנה, במוצא כל בעלי החיים ובני האדם בני-ימינו מאלו שכונסו בתיבת נח, ובניסים נוספים המתוארים בסיפורי בראשית.
לאורך מרבית ההיסטוריה שלטה ההשקפה הבריאתנית בחברות שהאמינו בדתות המונותאיסטיות, אך החל מהמאה ה-19 מתבססת בתחומי הקוסמולוגיה, מדעי כדור הארץ והביולוגיה הסכמה נרחבת כי גיל היקום נאמד במיליארדי שנים, וכדור הארץ, החיים והאדם התפתחו בתהליכים הדרגתיים כתוצאה מחוקי טבע. כהתנגדות וביקורת על הסכמה זו הופיעו תנועות ואגודות בריאתניות רבות ברחבי העולם. בארצות הברית הופיעה תנועת מדע הבריאה, המציגה תאוריות חלופיות לאישור בריאת העולם והמבול כפי שהם מופיעים בספר בראשית, ותנועת התכנון התבוני אשר גורסת כי מורכבות בטבע אינה יכולה להופיע ללא מתכנן, אך נמנעת מהסתמכות על כתבי קודש דתיים. תנועות אלו מנהלות מאבק ציבורי ומשפטי להכרה בהן כתחומים מדעיים, וללימוד שלהן בבתי-הספר, אך הקהילה המדעית ברובה מתייחסת אליהן כאל פסאודו-מדע. ויכוח ציבורי בנושא מתנהל גם במדינות רבות אחרות בעולם ובכללן ישראל, שבה יש קשת של עמדות המבוססות בעיקר על היהדות.
בריאתנות תנ"כית
כפי שהובהר בפתיחתו של ערך זה, תנועת "הבריאתנות-הדתית" (Religious creationism) נשענת בעיקר על המקרא כיסוד לתפיסת עולמה. התנועה מכנה גישה זאת בשם "בריאתנות תנ"כית" (באנגלית: Biblical Creationism). והיות שהתנ"ך הוא הספר המרכזי שממנו שואבת התנועה את תפיסתה, היא הקדישה (ומקדישה) זמן רב מאוד לחקר התנ"ך, בניסיון להוציא מתוכו ראיות שתומכות בעמדתה: מציאות הבורא, היות היקום נברא, גילו הצעיר של העולם, התרחשותו של מבול כלל עולמי וכיוצא בזה. המחקר נשען בעיקר על תאולוגיה, פילולוגיה וההיסטוריה המקראית.
כבר בפסוק הראשון בספר התנ"ך, אנו למדים את עמדתו המובהקת: שיש בורא, ושהייתה בריאה. עם השתלשלות הפסוקים בפרק א' בספר בראשית, אנו עוד למדים שהשמיים וכל צבאם והארץ וכל אשר עליה נבראו בשישה ימים, ומדובר בתהליך של בריאה גמורה ולא הייתה מעורבת בה התפתחות משום סוג. לאחר חטאו של אדם הראשון, האלוהים העניש את אדם ואשתו, וכל הבריאה התנוונה יחד עם עונשו: האדמה קוללה, סבל ומוות באו לעולם. לאחר שסולקו אדם וחווה מגן העדן, המקרא מספר לנו על תולדותיהם, שכללו עשרה דורות: אדם, שת, אנוש, קינן, מהללאל, ירד, חנוך, מתושלח, למך ונח. בזמנו של נח, רבתה רעת האדם על הארץ, והאלוהים החליט למחות את כל היקום אשר עשה, והוציא לאור את מחשבתו בכך שהביא מבול לעולם ששטף את כל החי והצומח תחת שכבות רבות של קרקע. ה' החליט לחוס על נח ובני משפחתו, ששהו על תיבה (=ספינה) ששטה על המים, ונשאה בבטנה את כל החי, שארית של החיים מלפני המבול, שהיוו את הגרעין שאכלס את העולם מחדש לאחר המבול.
את גילו של היקום מחשבים על פי גילן של הדמויות המוזכרות במקרא, ואומנם יש מספר שיטות לחישוב ההיסטוריה המקראית, לכן נוצרו מספר גישות שמתארכות את גילו המדויק של העולם, כפי שהוזכר בפתיחתו של הערך דנן.
לעומת המוצג לעיל, האוחזים בתפיסת "בריאתנות גיל עולם זקן" מפרשים את המושג "יום" במקרא כפרק זמן ארוך, את האדם הראשון כאדם הנבון הראשון – בעוד שההומינידים היו סוג של יצורים חסרי תבונה (או נשמה) – ואת המבול כאירוע מקומי שהתרחש לשיטת המינימליסטים רק בסביבות מסופוטמיה והים השחור, ולפי השיטה השנייה המבול הגיע רק למקום יישובם של בני-אדם, ולא למקומות רחוקים שכף רגל אדם לא דרכה בהם.
ההיסטוריה של ה"בריאתנות-דתית"
בימי הביניים באירופה התקבל הסיפור התנ"כי כאמת הצרופה שאין עליה עוררין. גם בקרב מתיישבי העולם החדש פשטה האמונה בתיאור המקראי כאמת שיש לחנך ברוחה. עם הקמת "המדינות המאוחדות של אמריקה" (=ארצות הברית), דאגו מייסדיה לקבוע בהכרזת העצמאות של ארצות הברית את יסוד ההשקפה בדבר בריאת האדם, וכך הכריזו: "אנו סבורים שאמיתות אלה ברורות מאליהן, שכל בני האדם נבראו שווים, ושבוראם העניק להם זכויות שאין ליטול מהם". גישה זאת רווחה גם בקרב מוסדות רבים של ההשכלה הגבוהה שקמו בארצות הברית במאות ה-16–18, כגון: האוניברסיטאות הרווארד, פרינסטון, ייל, בראון, פנסילבניה, דארטמות', ומוסדות נוספים.
עם התפשטות הדאיזם והנאורות, רבים החלו לנטוש את הדוֹגמות של הדת, וניסו לפתח תשובות לשאלות בדבר גילו של העולם ומוצא האדם ברוח חילונית. תמיכה לשיטתם הם מצאו בתאוריות גאולוגיות מודרניות, שייחסו גילאים מופלגים לשכבות הקרקע של כדור הארץ. במיוחד השפיעה תאוריית עקרון האחידות (Uniformitarianism) של החוקרים ג'יימס האטון וצ'ארלס לייל. התאוריה גרסה שכל התהליך של התהוות פני כדור-הארץ והשכבות הגאולוגיות התרחש במשך מאות מיליוני שנים. תאוריה זאת השפיעה במיוחד על חוקר טבע צעיר בשם צ'ארלס דרווין. על יסוד תאוריית הגאולוגיה המודרנית בנה דרווין תאוריה, שגרסה כי כל עולם הצומח והחי התפתח בתהליך ארוך. התפתחותם של המינים נבעה מרכישת אותן תכונות הנצרכות כדי לשרוד בעולם, הברירה הטבעית הותירה את המתאימים לשרוד, והמינים הפחות מתאימים נכחדו. דרווין גם טען שמוצא האדם והקוף הוא מאב קדמון אחד.
בתחילת המאה ה-20 גברה ההכרה בתאוריית האבולוציה. חילוקי הדעות האידאולוגיים בין תומכי האבולוציה ותומכי רעיון הבריאה המקראית גברו, והמאבק הרעיוני הגיע לשיא בדמותו של מורה בשם ג'ון סקופס, שהועמד לדין בארצות הברית בשנת 1925, בטענה שלימד בכיתתו את תאוריית האבולוציה. להגנתו התנדב עורך דין נודע בשם קלרנס דרו, וקרוב ל-2,000 כתבים מרחבי העולם התאספו בסביבות המשפט, לדווח בעיתוניהם על ההתרחשויות. סקופס עצמו לא נחקר, מכיוון שמעשיו היו גלויים ולמעשה הבריאתנות עצמה עמדה למבחן משפטי. לאחר שמונה ימי משפט, ב-21 ביולי 1925, הורשע סקופס בעבירה על החוק וחויב בקנס נמוך בסך 100 דולרים בלבד. בהמלצת הפרקליט דרו, הוא סירב לשלם גם את הקנס הזעום והגיש ערעור בפני ערכאה גבוהה יותר, שם זוכּה בשל סיבה טכנית מהתשלום ונפטר מן הקנס. משפט זה, שכונה לימים "משפט הקופים", יצר תדמית שלילית כלפי התפיסה הבריאתנית. מהעת ההיא האבולוציה חזרה להיות שוב גורם דומיננטי, והשפעתה על הציבור גברה והלכה.
תולדות "מדע הבריאה"
בשנת 1946 יצא לאור ספרו הראשון של הנרי מוריס, דוקטור בהנדסה אזרחית מהמכון הימי "הגבול הבינלאומי לנציבות המים" – That You Might Believe. ובשנת 1951 ספרו השני, The Bible & Modern Science. שני הספרים לא גרפו הצלחה. בשנת 1961 כתב מוריס ספר יחד עם סופר ותאולוג אמריקאי בשם ג'ון ויטקומב (Whitcomb). ספר זה – The Genesis Flood – נחשב עד היום למעשה כספר שציין את תחילתה של תנועת "מדע הבריאה" המודרנית. בספר פרסו בהרחבה מוריס וויטקומב את עיקרי המודל של "מדע הבריאה", שכוללים את דחיית תאוריית האבולוציה, ייחוס שכבות הקרקע והמאובנים לתקופת המבול, והתמודדות עם קושיות שונות על המקרא, כגון: איך נח הצליח להכניס את כל בעלי החיים לתיבה, ומהו מקור המים הרבים שכיסו את כדור הארץ במבול. בעת ההיא עוד היה קשר הדוק בין "הבריאתנות-הדתית" ל"מדע הבריאה", ורק מאוחר יותר שופץ המודל כך שלא יהיה צורך בשום הפניות למקרא לביאורו.
בשלב זה עבר מוריס לעסוק בנושא הבריאתנות במסגרת מלאה, וכך ב-1970, הוא הקים את "המכון לחקר הבריאתנות" (Institute for Creation Research), שתחת כנפיו חסו מאות מדענים וחוקרים מכל מקצועות המדע (גאולוגיה, ביולוגיה, כימיה וכיוצא בזה), ששמו לנגד עיניהם מטרה אחת ועיקרית – לפתח את המודל של "מדע הבריאה". נכון להיום, מלבד פעולותיו הרבות בהפצת הבריאתנות בציבור הרחב (הכוללות פרסום מגזין מדעי, פרסום ספרים, הרצאות, עימותים, הפעלת תשדירים בטלוויזיה, אתר אינטרנט ועוד), מפעיל המכון גם את "מוזיאון הבריאה וכדור הארץ" (Creation and Earth History Museum).
בנוסף לכל הפעולות הללו, כיהן ד"ר הנרי מוריס, גם כנְשיא "העמותה לחקר הבריאתנות" (Creation Research Society), שהוקמה כדי לתת למדענים וחוקרים ברחבי ארצות הברית אפשרות לפרסם את ממצאיהם, שהלכו יד ביד עם התיאור המקראי, והעמותה שימשה להם (ועדיין משמשת עד היום) כפלטפורמה להוצאה לאור.
במשך מהלך חייו הסתובב ד"ר הנרי מוריס ברחבי ארצות הברית, הרצה, וניהל עימותים על מנת לקדם את "מדע הבריאה". הוא הספיק לפרסם כ-60 ספרים, וביניהם שני ספרי יסוד של המודל: Scientific Creationism (בשנת 1974), ו-?What Is Creation Science (בשנת 1987), המבארים את תפיסותיה המדעיות-פילוסופיות של גישת העולם הבריאתנית.
בשנות ה-70, קולונל (Colonel) בצבא חיל האוויר האמריקני בשם ד"ר וולט בראון (Walt Brown), שכיהן כיו"ר המכון ללימודי המדע והטכנולוגיה ב-Air War College, התחיל להתוודע יותר ויותר לתנ"ך. תוך כדי לימודיו את הנושא, הוא התחיל לחפש תימוכין לתיאור המקראי בספרות המדעית. במיוחד עניין אותו תיאור המבול של נח. בשנת 1980, לאחר 21 שנים של שירות צבאי, הוא החליט לצאת לגמלאות ולהקדיש את כל כוחותיו לעיסוק הבריאתני. הוא פתח במסע הרצאות ברחבי ארצות הברית, ונאם בפני אנשים רבים על תפיסתו הבריאתנית. העבר העשיר שלו עזר לו להתקדם מהר מאוד.
בשנת 1985, לקח ד"ר בראון הפסקה מהמרתון של ההרצאות, ונרשם ללימודי תואר בגאולוגיה. תואר זה עזר לו מאוד לפתח את "תאוריית לוחות המים" (Hydroplate theory) – לא לבלבל עם טקטוניקת הלוחות (Plate tectonics) – שאותה הוא פרס בספרו: "בראשית: ההוכחה השלמה לבריאה ולמבול" (In the Beginning: Compelling Evidence for Creation and the Flood). התאוריה גורסת כי ישנם 17 מאפיינים מוזרים בכדור-הארץ, שאותם ניתן להסביר באופן סיסטמטי כתוצאה של מבול הרסני. ההסבר שלו מראה כמה מהר נוצרו הרים עיקריים, את הסחף היבשתי המהיר, נדידת היבשות המהירה, ושעל קרקעית הים ישנן תעלות עצומות ומאות הרי געש וקניונים. כמו כן הוא מסביר את היווצרות הרבדים הרב שכבתיים ומרבית המאובנים, את הממותות הקפואות ואת עידן הקרח, את הקניונים ביבשה, ועוד. ד"ר בראון גם הרצה על התאוריה שלו בקטע שהופיע גם בסרט הדוקומנטארי "הסודות של התנ"ך", שראה אור בהפקת ה-BBC. בין שאר פעולותיו, ד"ר וולט בראון עמד בראש "המרכז למדע הבריאה" (Center for Scientific Creation). עד היום הוא נחשב לדעת רבים בקרב התנועה הבריאתנית, לבריאתן הטוב ביותר בקרב התנועה.
מראשית שנות ה-90 ועד ימינו צמחו עוד מספר בריאתנים שיש לתת עליהם את הדעת:
אמונות בריאתניות מקובלות
לפי הגישה השמרנית ביותר נברא העולם לפני פחות מששת אלפים שנה בשישה ימים (אמונה המוכרת גם כבריאתנות צעירה), וכל מה שנמצא ביקום, מקורו בששת ימי הבריאה. פרשנות אחרת גורסת כי בהתאם למסורת ש-'הקב"ה ברא עולמות והחריבן' (בראשית רבה ט', ג), מצליחים המדענים למצוא שרידים מעולמות קדומים יותר. מקורו הראשוני של רעיון העולמות הנחרבים והמתחדשים מובא בקבלה, ויש לו תומכים גם בקרב הנוצרים.
לפי גישה אחרת, המאומצת גם היא במשותף בידי חוגים יהודים ונוצריים אדוקים, יחידת הזמן של יום בבריאה איננה מקבילה ליחידת הזמן שלנו. מסיבה זו לא נמשכה הבריאה שישה ימים כפשוטם, שכן יום במובנו ה"אלוהי" אורך הרבה יותר במושגי אנוש: "אלף שנים בעיניך – כיום אתמול כי יעבור". לפי שיטה זו הספירה המקובלת היום איננה מתחילה מתחילת הבריאה אלא מסיומה, עם יצירתו של האדם. פרשנות זו מסתמכת גם על תיאור הבריאה, לפיו רק ביום הרביעי נבראו המאורות [השמש והירח] ומשתמע מכך שהימים המוזכרים בתנ"ך אינם נמדדים כימים האנושיים, על פי שקיעת וזריחת השמש.
חלוקה בין תפיסות שמרניות לגישות מודרניות יותר יש גם ביחס לתהליכי ההיווצרות של בעלי החיים. ניתן לטעון שהמעבר ממין בעל חיים אחד למין בעל חיים אחר בוצע בתוך תקופת הבריאה על ידי תהליך של אבולוציה וניתן לסבור שהדברים התרחשו ממש כפי שתוארו בבראשית. עם זאת, לרוב אלו המכונים "בריאתנים" אינם מוכנים לקבל את האבולוציה כלל, ולמעשה על סירוב זה מתבססים שיטתם ומאבקם.
התפתח "מדע בריאה" המנסה להסביר את הממצאים המדעיים מבלי לעשות שימוש בתורת דרווין ובניסיון להתאים אותם למקרא, באמצעות פרשנות שלו.
רעיון חשוב שמהווה את עיקר הטיעונים הבריאתניים הוא רעיון התכנון התבוני. לפי הבריאתנים, אין להניח שהמורכבות הגדולה המאפיינת את קיום העולם בכלל וקיום האדם בפרט היו יכולים להיווצר מאליהם, ללא תכנון וביצוע מושכל. שימוש בטיעון זה נעשה בשני אופנים. לפי האסכולה השמרנית, יש בו כדי לסתור את ההנחה שהתקיימה אבולוציה. לפי אסכולה נוספת, ייתכן שאכן הייתה אבולוציה, אולם בשל ההכרח ב"תכנון תבוני", יש להניח שבחוטיה משך כוח עליון.
בריאתנות ביהדות
לפי הכתוב במקרא, בריאת העולם הושלמה תוך שישה ימים. בפרט, השמש, הירח, והכוכבים נבראו ביום הרביעי, והאדם, העשוי "עפר מן האדמה", נברא יומיים לאחר מכן. יש מחכמי ימי הביניים, שכתבו שלא ייתכן שששת ימי בראשית היו במשמעותם הרגילה, כי לפני בריאת השמש לא ייתכנו "ערב" ו"בוקר"; והרמב"ם הסביר שמעשה בראשית הוא משל כשלמעשה העולם נברא בבת אחת.
במאה ה-19 החל להתבסס מדע הארכאולוגיה, והוגים כדוגמת הרב ישראל ליפשיץ החלו לפרש את בריאת העולם תוך התייחסות למאובנים עליהם הסתמכה, לימים, תורת האבולוציה של צ'ארלס דרווין. כפי שהוכיחה מרי מידג'לי, הוויכוח הפומבי והספרות בעניין אבולוציה נטו פעמים רבות לפסול או להתעמת עם הדת, בעיקר הנוצרית, כשרעיונות האבולוציה, כמו גם ביקורת המקרא ותאוריות על התפתחות הדת עצמה, שימשו לצורכי פולמוס. לכך היו תגובות שונות. רוב הרבנים החרדים דחו את רעיונות האבולוציה בטיעונים שונים, וראו את האמונה בה ככפירה. מהצד השני, מובילי תנועת ההשכלה באופן כללי קיבלו את הנחות מבקרי המקרא על ריבוד הטקסט עצמו, ועל היותו חסר תוקף היסטורי. אלו ואלו לא ראו את עיקר חשיבותו של סיפור הבריאה בהבנתו הפשוטה, אלא ברעיונות עמוקים הרמוזים בו.
בדור האחרון
מבין החיבורים הבריאתניים שהתפרסמו בדור האחרון, בולט הספר בראשית ברא, שפרסם הפיזיקאי נתן אביעזר בשנת 1993, ומפרש את סיפור בריאת העולם לפי תאוריית המפץ הגדול ותאוריות מדעיות נוספות. בשנת 2001 פרסם הרב מרדכי הלפרין בכתב העת אסיא את "חוקי אבולוציה ויהדות", מאמר המדגיש את הממצא וההוכחה הניסויית כמושג יהודי עתיק, ואת היותם של רעיונות ההתפתחות הטבעית תאוריה. ארגוני החזרה בתשובה כ"ערכים" והידברות, מרבים לעסוק בכך, בתפיסה בריאתנית, ולעיתים תוך הפנייה לספרות הבריאתנות הנוצרית. הרב זמיר כהן מרבה לדבר נגד האבולוציה, תוך חשד מתמיד בממצאים הקדומים, אך קבלת חלקם והסברם כעולמות קדומים, כפי שמופיע בקבלה ובמדרשים. הרב אמנון יצחק מרבה להתלוצץ על מסקנות הארכאולוגים וחוקרי ההתפתחות. חילונים רבים וארגוני הוצאה בשאלה מפרסמים תשובות לטענות אלו ולטענות אחרות העולות כנגד תורת האבולוציה.
סומליה
סומליה (בסומלית: Soomaaliya; בערבית: الصومال), או בשמה המלא "הרפובליקה הפדרלית של סומליה", היא מדינה במזרח אפריקה הגובלת בקניה ממערב ובאתיופיה וג'יבוטי מצפון. סומליה סובלת מחוסר יציבות שלטונית ומחוסר יכולתו של השלטון המרכזי לכפות את מרותו על הכוחות השונים במדינה. הסמכות והשליטה בפועל הן בידי ממשלות של ישויות שאינן זוכות להכרה בינלאומית - סומלילנד ופונטלנד, וכן בידי קבוצות וארגונים יריבים שונים המובילים את כוחות ההתנגדות והאופוזיציה.
סומלילנד הכריזה ב-1991 על עצמאות מלאה ומתפקדת כמדינה עם בחירות דמוקרטיות, מטבע ומוסדות שלטון הנמצאים בעיר הבירה הרגייסה, אולם היא לא זכתה להכרה רשמית של אף מדינה בעולם. נציגויות בלתי-רשמיות של סומלילנד נמצאות בבריטניה, ארצות הברית ובחלק מהמדינות השכנות. במהלך מלחמת האזרחים נפגעה עיר הבירה של סומלילנד כתוצאה מהפצצות מן האוויר על ידי סומליה, ו-50,000 אזרחים נהרגו. כיום שוקמה סומלילנד ושורר בה משטר יציב עם כלכלה חקלאית מתפתחת. האיחוד האפריקאי הכריז ב-2006 על אפשרות של הכרה בסומלילנד בדומה להכרתו באריתריאה. פונטלנד הכריזה על "עצמאות זמנית" ורואה את עתידה כמחוז אוטונומי בסומליה.
תושבי סומליה הם ברובם מוסלמים-סונים, והיא מוכרת כחברה בליגה הערבית, אף על פי שרק חלק מתושביה דוברי ערבית. שפותיה הרשמיות של סומליה הן סומלית וערבית.
בריאתנות
הוויכוח על הבריאתנות בחינוך הציבורי
ההשלכה החשובה ביותר של פולמוס הבריאתנות בארצות הברית היא על הכנסת לימודי האבולוציה והבריאתנות לתוכנית הלימוד בחינוך הציבורי.
סומליה
היא גם חברה בארגון לשיתוף פעולה אסלאמי.
בריאתנות
הוויכוח על הבריאתנות בחינוך הציבורי
ב-1925 היה החוק האוסר הוראת אבולוציה תקף ב-15 מדינות. המורה ג'ון סקופס הפר את האיסור בטנסי וכתוצאה הועמד לדין במה שזכה לכינוי "משפט הקופים". סקופס זוכה, אך ההחלטה נהפכה בערעור ולבסוף בוטל התיק מסיבות טכניות. החוק נשאר בתוקף עד שבוטל בטנסי ב-1967. בפסק דין אדוארדס נגד אגילארד משנת 1987 קבע בית המשפט העליון של ארצות הברית כי הבריאתנות היא אמונה דתית ולכן חוקי מדינה שדורשים "יחס מאוזן" ללימודי בריאתנות ולימודי אבולוציה אינם חוקתיים, לאור התיקון הראשון לחוקה שאוסר על המדינה לחוקק חוקים בעלי תכלית דתית.
כיום יש קריאה מחודשת להכניס את רעיון ה"תכנון התבוני" (Intelligent design) לבתי הספר, וזו נתקלת בהתנגדות נחרצת בחוגים מדעיים וגם מצד חלק מהמורים למדעים הנתונים ללחץ מועצות מנהלים של בתי ספר ללמד את החלופה הבריאתנית בשיעורי המדע. בשנת 2005 קבע בית משפט מחוזי בפנסילבניה, במשפט שכונה משפט הפנדה של דובר, ש"תכנון תבוני", כמו "מדע הבריאה", היא גישה דתית ואין ללמדה בבתי ספר ציבוריים.
סומליה
בתקופה הקדומה
סומליה נחשבת לאחת האדמות הראשונות בהן היו התיישבויות אנושיות, קבוצות של ציידים לקטים התיישבו באזור סומליה לפני ההגירה מאפריקה.
לפני קבלת עצמאות
מאמצע המאה ה-19 השתלטו חיילים מצריים על ברברה ועל נמלים אחרים בצפון. ב-1887 נהפך חלק זה של סומליה לשטח חסות בריטי. בשנים 1889 עד 1920 נאלצו הכוחות הבריטיים לדכא מרד בהנהגתו של המוסלמי הקנאי מוחמד אבן עבדאללה. דרומה של סומליה היה נתון זה שנים רבות לשליטת הסולטאן של האי זנזיבר, עד שבסוף המאה ה-19 כבשו אותו האיטלקים. חלק זה של סומליה היווה יחד עם אתיופיה, מאז כיבושה בידי האיטלקים ב-1936 את "אפריקה המזרחית האיטלקית".
בריאתנות
הוויכוח על הבריאתנות בחינוך הציבורי
ב-2006 קמה האנציקלופדיה המקוונת קונסרבפדיה ה"מתחרה" בוויקיפדיה, אשר רוב כותביה הם בריאתנים, והמאמרים בה כתובים מנקודת מבט זו.
קישורים חיצוניים
אתרי בריאתנות מובילים (באנגלית)
סומליה
עצמאות מדינית
המדינה נוסדה ב-1960 כאיחוד של מחוזות שהיו אז מושבות של בריטניה ושל איטליה. נשיאה הראשון היה עדן עבדוללה עוסמאן דאר שכיהן עד 1967. ב-1969 פרצה הפיכה בהנהגת הגנרל מוחמד סיאד בארה, במהלכה נרצח הנשיא עבד אי רשיד עלי שרמרקה. בארה תפס את השלטון, שינה את שם המדינה לרפובליקה הדמוקרטית של סומליה והנהיג משטר קומוניסטי.
בריאתנות
קישורים חיצוניים
מאמרים מקוונים (בעברית)
סומליה
עצמאות מדינית
בעקבות מלחמת אזרחים שהתחילה ב-1977 וטרם הסתיימה, המדינה התפרקה, והייתה קיימת רק להלכה. הארץ נשלטה ברובה על ידי מיליציות אסלאמיות עד למלחמה שהכריזו המיליציות נגד המדינה השכנה אתיופיה ונגד השלטון המרכזי הרעוע של סומליה. המלחמה עצמה נגמרה ב-12 בינואר 2007 לאחר שאתיופיה וצבא המשטר הפדרלי הנתמך על ידה, כבשו את השטחים שהמיליציות האסלאמיות פלשו אליהן והקימו ממשלת מעבר פדרלית, השולטת להלכה במדינה בחסות אתיופיה. המיליציות השונות, רובן אסלאמיסטיות קיצוניות כגון אל שבאב, המשיכו בפעולות טרור אסלאמי ובתקיפות השלטון המרכזי. בתחילת 2009 יצאו הכוחות האתיופיים מהמדינה ומאז התגברו ההתנגשויות בין המורדים לבין הכוחות הנאמנים לממשלת המעבר.
פוליטיקה
ממשלת המעבר הפדרלית (TFG) היא הממשלה המוכרת על ידי האומות המאוחדות ומדינות אחרות בעולם כממשלתה של סומליה. ממשלה זו נוסדה כחלק ממוסדות המעבר הפדרליים של השלטון כפי שהוגדרו באמנת המעבר הפדרלית אשר אומצה בנובמבר 2004 על ידי ממשלת המעבר הפדרלית של סומליה. על פי האמנה, שלטון המעבר יקבל מנדט של חמש שנים אשר בסופן תכונן חוקה חדשה ויוקם ממשל ייצוגי אשר ייבחר בבחירות לאומיות. שלטון מעבר זה הוא הניסיון האחרון בשורת ניסיונות לשקם את פעולת הממשל המרכזי בסומליה לאחר התמוטטות המשטר בשנת 1991 ומלחמת האזרחים שפרצה לאחריה. אבדולאי יוסוף אחמד נבחר לנשיא שלטון המעבר על ידי פרלמנט המעבר של סומליה ב-10 באוקטובר 2004. הוא זכה ב-189 מתוך 275 הקולות בפרלמנט. ישיבת הפרלמנט נערכה בקניה, מדינה שכנה.
בשנת 2006 השתלט ארגון מיליציה אסלאמי, "איחוד בתי הדין האסלאמיים", על רוב חלקה הדרומי של המדינה וקבע בתחום זה את חוקי השריעה. ממשלת המעבר הפדרלית, בסיוע כוחות מצבא אתיופיה, כוח שמירת שלום מארגון האיחוד האפריקאי וסיוע אווירי של ארצות הברית, הצליחה לדכא את המרד ואת רוב פעילות הטרור של הארגון, ולהשיב שליטה באזור. לאחר פעולה זו התפצל "איחוד בתי הדין האסלאמיים" למספר ארגונים נפרדים שחלקם המשיכו במאבק המזוין נגד השלטון המרכזי. התקפות ארגונים אלה נמשכו לאורך השנים 2007 ו-2008, ובתחילת 2009 הביאו לנסיגת הכוחות האתיופיים מן המדינה, כשהם מותירים אחריהם את כוחות ממשלת המעבר וכוח שמירת השלום, אשר ציודם מועט.
ב-29 בדצמבר 2008 נאם אבדולאי יוסוף אחמד בפני הפרלמנט בעיר ביידואה והודיע על התפטרותו מתפקיד נשיא המדינה. בנאום, אשר שודר ברדיו לאומה, הביע צער על כך שכשל בניסיונו להביא לקץ מלחמת האזרחים הנמשכת מזה 17 שנים. הוא אף האשים את הקהילה הבינלאומית בכך שלא תמכו די בממשלתו והודיע כי יושב ראש הפרלמנט יחליפו בתפקיד. בתוך חודשים אחדים נבחר נשיא חדש, שריף אחמד, מקרב אנשי האסלאם המתונים יותר, ועומר עבדיראשיד עלי שרמקה, בנו של הנשיא עבדיראשיד עלי שרמרקה שנרצח, נבחר כראש הממשלה החדש של המדינה. ממשלת המעבר הפדרלית בעזרת כוח שמירת השלום החלו בחודש פברואר 2009 בפעולות לתפיסה מחודשת של השליטה במחצית הדרומית של המדינה. כדי לחזק את שליטתו בדרום סומליה, כרת הממשל המרכזי ברית עם "איחוד בתי הדין האסלאמיים" וחלקים נוספים של הברית לשחרור מחודש של סומליה.
בחודש מרץ 2009, ובניסיון לקרב את הכוחות האסלאמיים, הודיעה ממשלת סומליה כי היא תכפיף מחדש את מערכת המשפט במדינה לחוקי השריעה. אולם העימות המזוין בדרום המדינה ובמרכז המשיך ואזורים נרחבים במדינה המשיכו להיות נתונים לשלטונן של קבוצות טרור אסלאמי קיצוניות שונות ובעיקר אל שבאב, הקשורים לארגון הטרור האסלאמיסטי אל-קאעידה.
בשנת 2009 דירג ארגון שקיפות בינלאומית את סומליה במקום האחרון במדד תפיסת השחיתות, אשר נועד לשקף את שכיחות השחיתות במגזר הציבורי במדינה. בשנת 2010 פורסם דו"ח מטעם ארגון הבקרה הבינלאומי של האו"ם ולפיו כוחות הביטחון בסומליה אינם יעילים אלא מושחתים, וכמחצית מן המזון שנועד לסיוע לאוכלוסייה האזרחית באזורי העימות בסומליה לא הגיע ליעדו. הדו"ח אף האשים אנשי ממשל סומליים בשיתוף פעולה עם פיראטים ואת ממשלת אריתראה בסיוע לקבוצות מורדים בדרום סומליה. ממשלת סומליה דחתה האשמות אלה.
ב-14 באוקטובר 2010 מונה מוחמד עבדולאהי מוחמד לראש ממשלתה החדש של סומליה במקומו של עומר עבדיראשיד עלי שרמקה. עבדולאהי צמצם את גודלה של ממשלת סומליה ל-18 שרים בלבד, לעומת ממשלה בת 39 שרים בעת כהונת קודמו בתפקיד. שר האוצר ושר המסחר והתעשייה היו היחידים מן הממשלה הקודמת אשר המשיכו בתפקידם הממשלתי.
כלכלה
כלכלת סומליה מבוססת ברובה על חקלאות ומעט על דיג ושירותים. בצורות, סופות חול קשות ומלחמות האזרחים פגעו ביבולים החקלאים וכתוצאה מכך גרמו לירידה בתל"ג של סומליה. התל"ג לנפש עומד על 695 דולר אמריקאי לשנה.
בסומליה יש אוצרות טבע רבים שאינם מנוצלים כראוי וחלקם לא מנוצלים בכלל. בגלל המצב הכלכלי הקשה וחוסר פיקוח מצד השלטון המקומי, כורתים תושבי סומליה את היערות, שורפים את העצים ליצירת פחם עץ ואף מייצאים חלק מהתוצרת לחצי האי ערב.
חופי סומליה, בעיקר בחבל האוטונומי פונטלנד, כמו גם סומלילנד מהווים בסיס פעולה של שודדי ים.
גאוגרפיה
סומליה שוכנת על החוף המזרחי של יבשת אפריקה, צפונית לקו המשווה, בין מפרץ עדן בצפון לבין האוקיינוס ההודי במזרח ובדרום. המדינה גובלת בג'יבוטי בצפון, אתיופיה במערב, וקניה בדרום. לעיתים סומליה יחד עם אתיופיה, אריתריאה וג'יבוטי נקראות קרן אפריקה. הקצה של קרן זו הוא כף גוארדפואי. סומליה משתרעת דרומית-מערבית לו לאורך האוקיינוס ההודי ומפרץ עדן שהוא ה"מבוא" לים האדום. רוב השטח הצפוני של סומליה הוא רמה מדברית מכוסה טרשים. בצפון מפרידים רכסי הרים המגיעים עד לגובה 2,400 מטר, בין רמה זו ובין מישור החוף הצר לאורך מפרץ עדן. דרומה של סומליה מישורי בחלקו. בדרום סומליה זורמים שני נחלי איתן היחידים במדינה היורדים מרמת אתיופיה, שבלי וג'ובה. ההר הגבוה ביותר בסומליה הנקרא 'שימביריס' או 'סורוד קאד' מתנשא לגובה של כ-2,047 מטרים מעל פני הים.
דמוגרפיה
אוכלוסיית סומליה מוערכת בכ-16 מיליון איש, אך אין מספר ודאי מאחר שממשלה הפדרלית אינה שולטת בכלל שטחי המדינה ואין בידה נתונים מבוססים, והאוכלוסייה המקומית ברובה מורכב מנוודים וכן בגלל המצב הפוליטי הבלתי יציב וזרם הפליטים הנע בין סומליה למדינות המקלט וחזרה. מפקד האוכלוסין האחרון בסומליה התבצע בשנת 1975 והאוכלוסייה מנתה אז 3.3 מיליון איש.
מבחינת ההתפלגות האתנית, מעריכים כי כשני שלישים מהאוכלוסייה הם סומלים, והשליש הנותר מורכב ממיעוטים שונים כמו הבנטו, ברבנס, ררהמר, בג'וני, אי-ייל, גלגלא, טומל, ייביר וגבויי.
הסומלים מחולקים בין ארבעה שבטים עיקריים: דרוד, דיר (הכולל את איסק שלעיתים נחשב כשבט נפרד), הוויה ורחנווין.
בשל מלחמת האזרחים, חלק מהאוכלוסייה חיה בקהילות שונות בגלות, והיא אחת המדינות הבולטות ביותר ביבשת מבחינה זו. יותר ממיליון סומלים חיים מחוץ לאפריקה והנתון לא כולל את אלו אשר התיישבו במדינות השכנות כמו ג'יבוטי, צפון-מזרח קניה ומחוז אוגדן האתיופי.
תוחלת החיים בסומליה היא 55 שנים לגברים, ו-59 שנים לנשים. ממוצע הילדים לאישה הוא 6.1 וסומליה מדורגת שנייה בעולם לאחר ניז'ר.
מילת נשים נפוצה בסומליה. ארגוני בריאות עולמיים פרסמו כי למעלה מ-95% מהילדות בסומליה עוברות מילה, בדרגות שונות של השחתת איבר המין הנשי.
חטיבת אגרוף הברזל
חטיבת אגרוף הברזל (חטיבה 514, חטיבה 200, חטיבה 205) היא חטיבת שריון במילואים של צה"ל והיא חלק מאוגדת המילואים עוצבת המפץ השייכת לפיקוד הצפון. החטיבה הוקמה בשנת 1961 והייתה חטיבת המילואים הראשונה עם טנקי צנטוריון. החטיבה לקחה חלק בשלוש מלחמות: מלחמת ששת הימים, מלחמת יום הכיפורים ומלחמת לבנון הראשונה. משנת 1998, משתמשת החטיבה בטנקי מרכבה.
גדודי החטיבה: גדוד 9212 (94), גדוד 9206 (61), גדוד 9215 (125), וגדוד הנדסה 7086 (751).
הקמת החטיבה
החטיבה הוקמה בשנת 1961 על ידי ישכה שדמי, והייתה חטיבת המילואים הראשונה עם טנקי צנטוריון. החטיבה קלטה את בוגרי גדוד 82, שהיה גדוד הצנטוריונים הסדיר בצה"ל.