cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ישיבת קדומים
היסטוריה
הישיבה הוקמה בחנוכה ה'תשל"ו (1976) בעלייה של גרעין "אלון מורה" לסבסטיה, על ידי תלמידי הרב צבי יהודה קוק. לאחר מכן, כאשר קיבל גרעין "אלון מורה" אישור לעלות לקרקע באזור מחנה קדום, הצטרפה הישיבה לעלייה. ראש הישיבה הראשון היה הרב נחום רכל, ולצידו כיהן הרב יוסי אנטמן כר"מ. בסוף שנת ה'תשל"ח (1978) החל הרב יצחק בן שחר לשמש כראש הישיבה, עד היום, ואליו הצטרפו בהמשך רבנים נוספים מבוגרי ישיבת מרכז הרב.
לאחר משכנה הראשון הישיבה עברה למבנים משלה במעלה היישוב, ובאלול תשנ"ו (1995) עברה הישיבה לשכונת גבעת רש"י בקדומים, שם הוקמה שכונה סביב הישיבה.
נכון ל-2017 מונה הישיבה כ-60 תלמידים, רובם אברכים. תלמידי הישיבה באים מישיבות תיכוניות וישיבות קטנות-לאומיות וכן מישיבות גבוהות. הישיבה היא ישיבה גבוהה, ורוב התלמידים משרתים בצה"ל, בעיקר דרך מסלול "הסדר מרכז". בישיבה פועלים גם כולל דיינות, כולל בוקר לאנשי היישוב "משכן בנימין" על שם הרב בנימין הרלינג, מכון "עז לישראל" לתורה ומדינה ומכון "משפט ערוך" בראשות הרב ישראל בן שחר, להוצאת כתביו של הרב זלמן נחמיה גולדברג.
מנהל הישיבה כיום הוא מתניה לוינגר.
פגאסוס איירליינס
פגאסוס איירליינס (באנגלית: Pegasus Airlines, בטורקית: Pegasus Hava Taşımacılığı A.Ş.) היא חברת תעופה זולה שבסיסה הראשי והנהלתה נמצאות באיסטנבול שבטורקיה (נמל התעופה הבינלאומי איסטנבול סביהה גקצ'ן). בעבר הייתה החברה בשותפות עם אייר לינגוס, אך כיום היא בבעלות מלאה של "ESAs אחזקות".
היסטוריה
ב-1 בדצמבר 1989 שני עסקים בשותפות עם אייר לינגוס החלו בהקמת חברת תעופה בשם "פגאסוס איירליינס". החברה החלה את פעילותה ב-15 באפריל 1990 עם שני מטוסי בואינג 737-400. באותה שנה, כשפלשה עיראק לכווית, נפגעה קשות התיירות הטורקית והחברה לא התפתחה.
רוגוזין
רוגוזין הוא שם משפחה יהודי-אשכנזי ממקור רוסי. רוגוזינו הוא כפר בפרובינציית מזוביה בפולין.
פגאסוס איירליינס
היסטוריה
בשנת 1992 התאוששה התיירות בטורקיה והחברה רכשה מטוס בואינג 737-400 נוסף ואף חכרה שני מטוסי איירבוס A320. בשנת 1994 מכרה אייר לינגוס את חלקה לבנק טורקי, כך שהחברה הפכה להיות חברה טורקית.
בשנת 1997 הזמינה החברה עוד מטוס בואינג 737-400 ומטוס בואינג 737-800 וכך הפכה להיות החברה הטורקית הראשונה שהזמינה מטוסי בואינג מהדור החדש. בנוסף חתמה על הסכם חכירה של 10 מטוסי בואינג 737-800. בנובמבר 2005 הזמינה החברה עוד 12 מטוסי בואינג 737-800. בשנת 2008 הטיסה החברה 4.4 מיליון נוסעים.
ב-5 בפברואר 2020, מטוס בואינג 737-800 החליק מהמסלול במהלך נחיתה בשדה התעופה סביהה גקצ'ן, 3 נוסעים נהרגו ו-179 נפצעו.
צי המטוסים
צי המטוסים של החברה נכון למרץ 2023:
פעילות החברה בישראל
נכון לאוגוסט 2022, החברה מפעילה 28 טיסות שבועיות בין נמל התעופה הבינלאומי איסטנבול סביהה גקצ'ן לנמל התעופה בן-גוריון. בנוסף מפעילה החברה בחודשי הקיץ במתכונת מוגברת כ20 טיסות שבועיות מנמל התעופה הבינלאומי של אנטליה, 8 טיסות שבועיות מנמל התעופה דלמאן, 3 טיסות שבועיות מנמל התעופה איזמיר, וטיסה שבועית אחת מנמל התעופה טרבזון.
דנה עזריאלי
דנה עזריאלי חכים (נולדה ב-3 ביוני 1967 במונטריאול, קנדה) היא יזמת נדל"ן, אשת עסקים ופילנתרופית ישראלית. מאז 2014, מכהנת כיו"ר קבוצת עזריאלי, חברת הנדל"ן המניב הציבורית הגדולה בישראל, מכהנת כיושבת ראש קרן עזריאלי (ישראל) וכחברה בקרן עזריאלי (קנדה), במועצה הבין־לאומית של מכון ויצמן למדע, בוועד המנהל של אוניברסיטת תל אביב ובוועד המנהל של רשת בתי הספר "דרכא". הונה האישי מוערך נכון לאפריל 2022 בכ-1.6 מיליארד דולר ע"פ פורבס.
ביוגרפיה
נולדה במונטריאול, קנדה. היא הצעירה מבין ארבעת ילדיהם של סטפני ודוד עזריאלי. בעלת תואר B.A בסוציולוגיה ואנתרופולוגיה מ-Swarthmore College, משנת 1990, ותואר במשפטים (JD) מ-Vermont Law School, משנת 1993. עלתה לישראל בשנת 2000, ובין השנים 2000 - 2002, עבדה במשרד גורניצקי ושות', בטרם הצטרפה לקבוצת עזריאלי.
ב-2 באפריל 2023 פורסם כי בדיון בקבוצת ווטסאפ של בכירי המשק על הרפורמה המשפטית שמקודמת על ידי ממשלת הימין כתבה עזריאלי כי "אני מבינה שאולי אני במיעוט, אני מבינה שכולכם חושבים שאתם מבינים את המפה הישראלית הכי טוב. אני רק אומרת שאני חושבת שרוב העם לא מבין על מה מדובר. מדברים גבוה מדי".
חיים אישיים
נשואה לדני חכים, ואמא לשתי בנות.
קריירה
לפני שהתמנתה לתפקיד יושבת ראש קבוצת עזריאלי, עבדה עזריאלי ב-Canpro Investment, שהייתה אז זרוע הנדל"ן העסקי של המשפחה בצפון אמריקה, שם ניהלה את העסקים עד עלייתה לישראל בשנת 2000. בשנת 2006 החלה לכהן כדירקטורית בחברת גרנית הכרמל ובחברות הבנות שלה: טמבור, סונול, סופרגז ו-GES.
בשנת 2010 מונתה לסגנית יו"ר קבוצת עזריאלי, עם הנפקת החברה לציבור. בשנת 2014 החלה לכהן כיו"ר הקבוצה, ומונתה רשמית לתפקיד לאחר שאביה הלך לעולמו.
פילנתרופיה
דנה עזריאלי היא יושבת ראש קרן עזריאלי (ישראל) וחברה בקרן עזריאלי (קנדה), עמותות פילנתרופיות התומכות בתוכניות חינוכיות, אוניברסיטאות, מכוני מחקר, מרכזים רפואיים ובתי חולים. ב-2004 ייסדה עזריאלי את "מכון עזריאלי להעצמה חינוכית" לנוער בחטיבות הביניים, שתומך ביותר מ-4,000 בני נוער ברחבי הארץ. מאז 2018, תוכנית זו מנוהלת ומופעלת על ידי בתי הספר של רשת "דרכא", שם מכהנת עזריאלי כדירקטורית.
ב-2017, תרמה קרן עזריאלי 50 מיליון דולר להקמת הפקולטה לרפואה של אוניברסיטת בר-אילן בצפת ואשר שמה נקרא על שם הקרן, הפקולטה לרפואה על שם עזריאלי.
ב-2021 תרמה הקרן שני מענקים למחקר רפואי, 40 מיליון ש"ח לחקר אוטיזם במרכז הלאומי לחקר אוטיזם, ו-50 מיליון דולר למכון ויצמן למדע, להקמת מכון עזריאלי לחקר המוח ומערכת העצבים.
בין השנים 2004–2010, כיהנה עזריאלי כיו"ר "קשר", עמותה התומכת במשפחות לילדים וצעירים עם מוגבלות. בין השנים 2007–2013 כיהנה כיו"ר חבר הנאמנים הבין־לאומי של מכלל שנקר להנדסה ועיצוב. ב-2018 כיהנה עזריאלי כיו"ר הישראלית של האספה הכללית השנתית של הפדרציה היהודית בישראל.
עזריאלי עמדה בראש תחרות האדריכלות של אוניברסיטת תל אביב בשנת 2019, כחלק מתרומה של 75 מיליון ש"ח שהעניקה קרן עזריאלי להקמת בית הספר לאדריכלות על שם דוד עזריאלי באוניברסיטה. היא מכהנת בדירקטוריונים נוספים, ביניהם המועצה הבין־לאומית של מכון ויצמן למדע, הוועד המנהל של אוניברסיטת תל אביב ומועצת המנהלים של ועידת התביעות.
ז'ורז' גארל
ז'ורז' גארל (בצרפתית: Georges Garel; 1909, וילנה - 1979, צרפת) היה פעיל הצלה יהודי בצרפת בתקופת השואה. לפי הערכות, רשת ההצלה של גארל הצילה כ-1,600 ילדים יהודים.
קורות חייו
גארל נולד בשם גריגורי גרפינקל (Grigori Garfinkel). ילדותו עברה עליו בקייב אך ב-1924, לאחר מות לנין, עברה המשפחה לברלין ובשנת 1926 הגיעה לפריז. גארל למד הנדסה במכון הטכנולוגי של ציריך בשווייץ, ולאחר מכן עבד בחברה להנדסת חשמל בליון שבצרפת.
רקע לפעילות ההצלה
בצרפת פעלו מספר בתי ילדים שאותם ניהל ארגון אוז"ה, בתי ילדים שבהם הוסתרו אלפי ילדים יהודים מפני הנאצים הכובשים וכן מפני הז'נדרמים הצרפתיים ששיתפו עמם פעולה בלכידת ילדים ובגירושם למחנות ההשמדה הנאציים במזרח אירופה. באוגוסט 1942, לאחר גירוש יהודי פריז ביולי, החלו פשיטות אינטנסיביות של חיילים גרמנים ושוטרים צרפתים על בתי הילדים וכן סריקות בחיפוש אחר ילדים יהודים שהוסתרו בבתיהם של נוצרים (שלימים הוכרו בתור חסיד אומות העולם). בסריקות נעצרו נערים יהודים רבים.
ניסיונות להצלת הילדים
האוז"ה החל בפעולה לסגירת המעונות ובניסיון למצוא מקלטים אחרים לאלפי הילדים שגרו בהם. באוגוסט 1942 נודע כי מאות יהודים, בהם ילדים רבים, מיועדים לגירוש ממחנה וניסייה למחנה הריכוז דראנסי. האב גלסברג מ"הידידות הנוצרית" (Amitié Chretienne), שרל לדרמן וד"ר ז'וזף וייל, מנהל האוז"ה בדרום צרפת, פנו לגארל וזה פעל להוצאתם של 108 ילדים מווניסיה. כשגילו זאת הגרמנים, דרשו מהכומר פייר-מארי ז'רלייה להורות על הסגרת הילדים, ואיימו עליו במוות, אך זה סרב.
רשת גארל
הארכיבישוף של טולוז, ז'יל-ז'רו סאלייז', נתן לגארל מכתב המלצה. בסיועו הקים גארל רשת הצלה בה נכללו מוסדות קתוליים ופרוטסטנטיים, ציבוריים ופרטיים, בהם שוכנו ילדים יהודים שצוידו במסמכי זהות מזויפים. ככל הידוע הצילה רשת גארל 1,600 ילדים. רשת גארל הייתה אחת הגדולות והחשובות שבין רשתות הצלת הילדים היהודים בצרפת הכבושה. הרשתות היו ממודרות - פעילי כל רשת לא ידעו את זהותם של פעילי הרשתות האחרות - כך שבמקרה של תפיסת פעילי אחת מהן, הם לא היו יכולים להסגיר תחת לחץ ועינויים את חברי הרשתות האחרות. הרשת פעלה בדרום צרפת, באזורי משטר וישי, למעט אזור ניס, עד קיץ 1943. בין הילדים שניצלו על ידי רשת גארל היו ילדי בית הילדים של האוז"ה בטירת שאבאן. חלקם הועברו לשווייץ וחלקם הוסתרו במוסדות נוצריים ובבתים פרטיים של נוצרים.
Tom & Jerry: The Movie
Tom & Jerry: The Movie (ביפנית: トム＆ジェリー ザ ムービー, בעברית: טום וג'רי: הסרט) הוא משחק וידאו שמבוסס על הסרט "טום וג'רי: הסרט" שהופץ לראשונה בשנת 1992. המשחק פותח ופורסם על ידי "סגה" בשנת 1992 עבור מערכת Sega Master System. שנה לאחר מכן, בשנת 1993, המשחק פורסם בסגה גיים גיר עם שלבים שונים. למרות שלמשחק ולסרט יש אותו שם, למשחק אין שום קשר לסרט.
עלילת המשחק
בגרסת "Sega Master System", טום החתול רודף אחרי ג'רי העכבר במרדף גדול והרפתקני בתוך הבית, מחוץ לבית, בארץ ושוב בתוך הבית. בסוף המשחק טום תופס את ג'רי לכמה רגעים.
בגרסת "סגה גיים גיר", טום רודף אחרי ג'רי בשביל לחפש אוצר נסתר. טום וג'רי הולכים מהבית לאי שבו קבור האוצר.
אופן המשחק
השחקן יכול לשלוט בדמותו של טום בלבד. במשחק השחקן צריך לרדוף אחרי ג'רי דרך שלבים שונים. ג'רי מעכב את ההתקדמות של טום על ידי הנחת מלכודות נפץ. טום יכול לטפס, לקפוץ ולזנק. ג'רי יכול להיתפס רק בסוף המשחק על ידי פתרון חידה, אבל אפשר לתפוס אותו מוקדם יותר ברמה גבוהה יותר. ברגע שטום תופס את ג'רי, ג'רי מצליח לברוח וממשיכים לשלב הבא.
אזור ביוגאוגרפי
אזור ביוגאוגרפי (בלטינית: Ecozone) הוא שם לכלל האזורים הביוגאוגרפים לאורך כדור הארץ, כשחלוקתם היא לרוב קשורה ליבשות לרוב בהתבסס על טקטוניקת הלוחות, אף שישנם גם אזורים ביוגאוגרפים ימיים. המונח ליחידה אקולוגית קטנה מהם הוא אזור ביולוגי (bioregion) ואחריו אזור אקולוגי. מספר חוקרים רואים במקווי מים מתוקים עם אגני ניקוז בולטים, שאינם זורמים לים גם יחידות דומות (Endorheic basin).
האזורים מכוונים לביוטות שלמות כשמונחים פחות רווחים כוללים את הזואוגאוגרפיה וממלכת צמחייה, אשר כיום נמדדים באותם אזורים ביוגאוגרפים.
ההבדל בין אזור ביוגאוגרפי לביומה הוא שביומה כוללת בתי גידול, אשר נמדדים על בסיס צורת חיים או הסתגלות אבולוציונית של בעלי חיים, פטריות, מיקרואורגניזמים וצמחים לאקלים, טיב הקרקע ועוד.
חלוקה
הקרן העולמית לשימור חיות הבר מציגה 8 אזורים ביוגאוגרפים יבשתיים:
הקרן העולמית לשימור חיות הבר והחברה לשימור הטבע (The Nature Conservancy) מציגים גם 43 אזורים ביוגאוגרפים ימיים. עם זאת נפוץ יותר השימוש של ארגון "MEOW" ("Marine Ecoregions of the World") בו ישנם 12 אזורים ביוגאוגרפים ימיים, המקבילים מעט ליבשות:
דייוויד אולווין
דייוויד אולווין (באנגלית: David Wayne Allvin) הוא קצין בדרגת לוטננט גנרל בחיל האוויר של ארצות הברית המכהן כסגן מפקד פיקוד מרכז של ארצות הברית.
ביוגרפיה
אולווין סיים ב-1986 תואר ראשון בהנדסת אווירונאוטיקה מאקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית. עבר קורס טיס והוצב בבסיס רמשטיין שבמערב גרמניה כטייס ומדריך על מטוסי ביצ'קראפט C-12 הורון. בהמשך שירת כטייס ניסוי על מטוסי לוקהיד C-141 סטארליפטר, בואינג C-17 גלובמאסטר III ולוקהיד מרטין C-130J סופר הרקולס. בשנים 2001-2003 פיקד על טייסת התדלוק האווירי 905. בשנים 2007-2009 פיקד על כנף התובלה 97 באלסקה. בספטמבר 2010 הוצב באפגניסטן כמפקד כנף 438 וכמפקד פיקוד האימונים של נאט"ו לכוחות האווירים האפגניים. בשנים 2012-2013 פיקד על מרכז השליטה 618 האחראי על תחום התדלוק האווירי. לאחר מכן שירת במכוון תפיקידים במטה חיל האוויר בתחום התכנון והאסטרטגיה. ב-2015 מונה לראש אגף אסטרטגיה ומדיניות בפיקוד אירופה של ארצות הברית ולאחר מכן שימש סגן ראש אגף תכנון ואסטרטגיה במטות המשולבים. בינואר 2019 מונה לראש האגף והועלה לדרגת לוטטנט גנרל.
בנובמבר 2020 קודם לדרגת גנרל ומונה לסגן מפקד חיל האוויר. הוא מועמד לכהן כמפקד חיל האוויר במקומו של צ'ארלס בראון.
לאורך שירותו צבר מעל 4,600 שעות טיסה על מטוסי C-12F, C-141A/B, KC-135R/T, C-17, C-130, C-130J, C-23, F-15, F-16, T-38.
אחמד בן מוחמד בן ח'ליפה אאל ח'ליפה
אחמד בן מוחמד בן ח'ליפה אאל ח'ליפה (בערבית: أحمد بن محمد بن خليفة; 1725- 1795) היה השליט הראשון של בחריין ומייסד שושלת בית ח'ליפה. נקרא גם אחמד הכובש - "אחמד אל-פאתח" (أحمد الفاتح) על כך שכבש וייסד את בחריין.
ביוגרפיה
אחמד בן מוחמד בן ח'ליפה אאל ח'ליפה נולד בכווית במהלך המאה ה-18. ב-1783, השתלט בהצלחה על חצי האי קטר ועל ההאי בחריין כשקרב המפנה שהוביל לניצחונו הוא הקרב על א-זובארה. בשנת 1868 הפסידו צאצאיו במלחמת קטר–בחריין למשפחת אאל ת'אני היריבה שהשתלטה על קטר ושולטת במקום נכון למאה העשרים ואחת.
ב-18 ביולי 1795 נפטר השליט בבחריין ונקבר בטירת דיוואן, שנמצאת בשטח העיר מנאמה.
גנים בוטניים בישראל
בישראל גנים בוטניים רבים, הנחלקים לשתי קבוצות עיקריות: גנים בוטניים מוכרים, המקבלים מימון ממשלתי בהתאם לחוק הגנים הבוטניים בישראל; וגנים בוטניים אחרים, שאינם מקבלים מימון ממשלתי. גוף ציבורי בשם מועצת הגנים הבוטניים מטפל בענייני התחום וגם פועל להשגת הכרה בגנים בוטניים לא מוכרים.
היסטוריה
ב-2006, התקבל בכנסת "חוק הגנים הבוטניים בישראל" המגדיר "גן בוטני מוכר" כ"גן הנטוע צמחים שונים לפי שיטה מדעית, למטרה מחקרית, מדעית או חינוכית". מטרתו הייתה להעניק תמיכה כספית לגנים בוטניים. החוק הציל מסגירה מספר גנים כגון הגן של האוניברסיטה העברית ותרם לפיתוחם של גנים אחרים כגון הגן הבוטני במכללת אורנים שמספר המבקרים בו גדל ל-13,000 איש בשנת 2015. בנובמבר 2015 הכריז משרד החקלאות על קיצוץ עמוק בתקציב הגנים הבוטניים מ-3–6 מיליון שקל בשנה ל-100,000.
גנים בוטניים המקבלים מימון ממשלתי
נכון לאוגוסט 2014, בישראל ישנם 11 גנים בוטניים המקבלים מימון ממשלתי. חלקם קשורים למוסדות אקדמיים.
מארג הלגנברגר
מארג הלגנברגר (באנגלית: Marg Helgenberger; נולדה ב-16 בנובמבר 1958) היא שחקנית אמריקאית. התפרסמה תחילה בשל משחקה באופרת הסבון "תקוותו של ריאן" (1982 - 1986) ובסדרת הדרמה "צ'יינה ביץ'" (1988 - 1991) ; תפקיד אשר הקנה לה פרס אמי לשחקנית המשנה הטובה ביותר. בשנים האחרונות התפרסמה בשל תפקידה בתור קתרין ווילוס בסדרת הטלוויזיה "CSI" (2000–13).
ביוגרפיה
מארג נולדה בפרימונט וגדלה בנורת' בנד שבנברסקה. היא סיימה את לימודיה בבית הספר התיכון נורת' בנד סנטרל. מארג היא בתם של מרי קיי, אחות ויו הלגנברגר, מפקח בשר. הלגנברגר היא ממוצא אירי וגרמני ולמדה בחינוך קתולי, יש לה אחות גדולה בשם אן ואח קטן בשם קורט, כשהייתה בתיכון ניגנה בקרן יער בתזמורת צועדת. לפני שהלכה לקולג', הלגנברגר שאפה להיות אחות כמו אמה. היא הייתה באוניברסיטת נברסקה בקירני, לאחר מכן באוניברסיטת נורת'ווסטרן שנמצאת באוונסטון שבאילינוי ועשתה תואר בדרמה.
קריירה
הלגנברגר החלה כמגישת תחזית מזג אוויר ברשת טלוויזיה מקומית בקירני שבנברסקה. בקיץ, היא גם עבדה במפעל אריזת הבשר של אביה. אחרי ששיחקה במחזה חשמלית ושמה תשוקה באוניברסיטה, היא פיתחה עניין במשחק. במהלך הופעתה בקיץ 1981 במחזה אילוף הסוררת של ויליאם שייקספיר בתפקיד קייט, מארג תפסה את תשומת לבה של סקאוט לאופרת הסבון תקוותו של ראיין. זמן קצר לאחר שסיימה את לימודיה בקולג', מארג קיבלה את תפקידה הרשמי הראשון באופרת הסבון של רשת ABC האמריקאית ושיחקה כשוטרת חובבת, הלגנברגר עזבה את הסדרה לאחר כמעט 4 שנים בינואר 1986.
מארג קיבלה את התפקיד המרכזי שלה לראשונה בשנת 1988, כששיחקה את תפקידה של "קארן שרלין", זונה שמכורה להרואין בסדרה צ'יינה ביץ' של רשת ABC, תפקיד זה נמשך עד 1991. בשנת 1990 במהלך משחקה בתפקיד היא זכתה בפרס אמי כשחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרת דרמה. היא המשיכה במשחקה בסרט הדרמה הרומנטי תמיד של סטיבן ספילברג, גרסה מודרנית לסרט המקורי משנת 1943 בחור בשם ג'ו של הבמאי ויקטור פלמינג. בשנת 1995 היא שיחקה תפקיד קטן כקפטיין אליסון סינקלייר בסרט קומדיית האקשן של מייקל ביי, בחורים רעים עם השחקנים המוכרים מרטין לורנס וויל סמית'. הלגנברגר שיחקה גם כד"ר לאורה בייקר, ביולוגית מולקולרית במותחן המדע בדיוני של רוג'ר דונלדסון משנת 1995 מין מסוכן וחזרה לתפקיד בסרט השני בסדרה ב-1998.
במהלך תקופה זו, הלגנברגר שיחקה בסרטי הטלוויזיה "נקמה עיוורת", "חלומות מוות", "בחולי ובבריאות" ובסרט הדוקומנטרי היסטורי "לא בקו האש".
בשנת 2000 הלגנברגר הופיעה בתפקיד אורח בפרק יום האהבה בקומדיית המצבים המצליחה פרייז'ר. שבה פרייז'ר, (קלסי גראמר), נתקל בבחורת החלומות שלו אמילי (הלגנברגר). מאז שנת 2000 היא שיחקה 12 עונות בדרמת הפשע CSI כקתרין ווילוס, תפקיד זה הביא לה שתי מועמדויות לאמי ושתי מועמדויות לפרס גלובוס הזהב. ב-2004 היא וחבריה לסט זכו בפרס גילדת שחקני המסך. בתחילת הצילומים לסדרה, הלגנברגר ביקרה במשרד חקירות מוות במחוז קלארק, נבדה כדי ללמוד על תפקידה בסדרה, ואפילו צפתה בניתוחים אחרי מוות. היא קיבלה את ההזדמנות לשחק לצד בעלה במציאות, אלן רוזנברג, כששיחק בתפקידי אורח בעונה החמישית והשביעית של CSI. במהלך תקופת כהונתה בסדרה, הלגנברגר שיחקה בסרט ארין ברוקוביץ' שבו כיכבה ג'וליה רוברטס שזכתה באוסקר על משחקה בסרט זה. בשנת 2008 היא חידשה את החוזה שלה עם CSI לשנתיים נוספות. ביולי 2010 החוזה שלה חודש לעונה ה-11 של הסדרה. בעקבות עזיבתו של ויליאם פיטרסן מ-CSI, הלגנברגר הפכה לאחד משני השחקנים המרוויחים ביותר בסדרה כשהרוויחה $375,000 לפרק יחיד. היא הופיעה רק בשנים עשר הפרקים הראשונים של העונה ה-12 של CSI.
בשנת 2014 שיחקה בתפקיד ראשי בסדרה "אינטליג'נס" לצד ג'וש הולווי, את דמותה של ליליאן סטרנד, נשיאת פיקוד הסייבר של ארצות הברית. הסדרה שודרה ב-CBS ובוטלה לאחר עונה אחת. בשנת 2015, היא הצטרפה לעונה השלישית של הסדרה "בתוך הבועה". עוד באותה השנה, היא חזרה לשחק ב-CSI בתפקיד קת'רין לכבוד הפרק ה-300 של הסדרה.
חייה האישיים
בשנת 1984 היא פגשה את אלן רוזנברג, השניים נהיו חברים והתחילו לצאת ב-1986. הם התחתנו ב-1989 ויש להם בן יחיד בשם יו רוזנברג (נולד ב-1990). ב-1 בדצמבר 2008, הזוג הודיע שהם נפרדים וב-25 במרץ 2009 היא הגישה בקשה לגירושין. תהליך הגירושים שלהם הסתיים בפברואר 2010.
כתוצאה ממלחמתה של אמה של הלגנברגר בסרטן השד, הלגנברגר ורוזנברג הפכו למעורבים במלחמה נגד המחלה, מארג עזרה לאמה להילחם בסרטן השד. הם מנחים אירוע צדקה מדי שנה הנקרא "סוף שבוע סלבריטי של מארג ואלן" באומהה שבנברסקה מאז שנת 1999.
דרך העמק
דרך העמק (בגרמנית: Talweg) הוא הכינוי הניתן לקו הדמיוני המחבר את הנקודות הנמוכות ביותר בעמק, בערוץ של נחל או בנתיבו של זרם מים.
פירוש המילה "טלווג" בגרמנית הוא "דרך העמק" ולמושג יש חשיבות בקביעת גבולות. בזרמי מים ראויים לשיט "דרך העמק" היא גם נתיב השיט ואם מדובר בנחל המהווה גבול בין מדינות (למשל תעלת כיליה בין רומניה ובין אוקראינה), הגבול יעבור במסלול "דרך העמק" - אם לא מדובר בנתיב שיט, הגבול עובר באמצע הנחל.
הסכם ישראל–סודאן
הסכם ישראל-סודאן הוא הסכם עקרוני שהושג בין ממשלות ארצות הברית וסודאן לכינון יחסים דיפלומטיים בין ישראל וסודאן. ההצהרה בעניין זה נחתמה ב-6 בינואר 2021, אך עדיין לא נחתם ההסכם בין ישראל וסודאן. ב-23 באוקטובר 2020 הכריז נשיא ארצות הברית בשיחת טלפון עם ראש ממשלת ישראל ועם מנהיגי הרפובליקה של סודאן שבתוך מספר שבועות יפגשו משלחות הצדדים ויחל משא לקראת הגעה להסכמי שיתוף פעולה בתחומים שונים. ב-6 בינואר 2021 חתמה ממשלת סודאן על הצהרת הסכמי אברהם. נכון לאוגוסט 2023, טרם נחתם הסכם כלשהו בין ישראל לבין סודאן.
רקע
במלחמת העצמאות תגברה סודאן את כוחות הצבא של סוריה, ירדן ומצרים. גם במהלך מלחמת ששת הימים שלחה סודאן כוחות לחימה נגד ישראל. יחסים חשאיים בין המדינות פותחו בסוף שנות החמישים. אנשי "המוסד" וקציני צה"ל סייעו למורדים הבדלנים בדרום סודאן בהדרכה צבאית ובסיוע רפואי.
בסוף אוגוסט 1967 נערכה בח'רטום, בירת סודאן ועידת ח'רטום. הוועידה התכנסה בעקבות מלחמת ששת הימים והשתתפו בה מנהיגי שמונה מדינות ערביות. ההצהרה שנוסחה בסופה קבעה את שלושת הלאווים: לא להכרה בישראל, לא למשא ומתן עם ישראל, לא לשלום עם ישראל, וזאת עד לסיום השליטה הישראלית בשטחים שנכבשו במלחמת ששת הימים.
גור-י אמיר
גּוּר-יִ אָמִיר (באוזבקית: Go'ri Amir, בפרסית: گورِ امیر) הוא מאוזוליאום הקבורה של טימור לנג, אבי האימפריה הטימורידית ואבי האומה האוזבקית, אשר ממוקם בבירתו העתיקה סמרקנד. האדריכלות של המאוזוליאום מהווה פתיח למה שעתיד להיקרא אדריכלות מוגולית (אשר התפתחה מתוך אדריכלות איראנית) אותה אפשר למצוא בגני באבור אשר בקאבול, קבר הומאיון בדלהי והטאג' מהאל באגרה. מאז הקמתו בידי יורשיו של טימור עצמו המאוזוליאום חודש ושונה פעמים רבות.
על המבנה
מעל פתח המקדש ישנה כיפת תכלת מחורצת וסימן מסחרי של מאוזוליאום גור-י אמיר מסמנת את מקום המנוחה האחרון של טימור, יחד עם שני בנים ושני נכדים (כולל אולוג בג). זה בניין צנוע יחסית לבתי קבורה של שליטים מפוארים אחרים, בעיקר מכיוון שטימור מעולם לא ציפה להיקבר בו.
הסכם ישראל–סודאן
רקע
ב-1982 ערכו שר הביטחון אריאל שרון ומנכ"ל משרד החוץ דייב קמחי פגישה חשאית עם נשיא סודאן, ג'עפר נומיירי. סודאן מילאה תפקיד מרכזי במהלך מבצע משה ומבצע שלמה. בהיעדר יחסים דיפלומטיים מלאים בין ישראל לאתיופיה, נוצר באמצעות "המוסד" קשר עם בכירים בסודאן הסמוכה. אלפים מיהודי אתיופיה הגיעו בהליכה רגלית עד לגבול סודאן ומשם הובלו לישראל.
לישראל מיוחסת מספר תקיפות על אדמת סודאן, חלקן אומתו על ידי ממשלת ישראל. ב-2009 השמידה ישראל שיירת משאיות שהסיעה אמצעי לחימה ששלחה איראן אל ארגון חמאס דרך סודאן. בנוסף לתקיפה על שיירת המשאיות, תקפה ישראל ספינת נשק איראנית. ב-23 באוקטובר 2012 הותקף מפעל התחמושת "ירמוך" בסודאן אשר ייצר נשק עבור חמאס. מקורות סודאנים טענו לאחר התקיפה כי היא בוצעה על ידי ישראל אם כי היא לא אישרה זאת באופן רשמי.
גור-י אמיר
על המבנה
כמו במוזוליאומים מוסלמים אחרים, האבנים הן רק סמנים; מתחמי הקבורה בפועל נמצאים בחדר שמתחת. במרכז נמצאת האבן של טימור, זוהי אבן חן אחת מסוג ירקן כהה. בשנת 1740, אבי השושלת האפשארית נאדיר שאה העביר את הקבר לפרס, שם הוא נשבר בטעות לשניים - ומאז נאמר כי לנאדיר שאה היה בעל מזל רע מאוד. בדחיפת יועציו הדתיים אשר חשדו מאמונות טפלות אלה דאגו להחזיר את האבן לסמרקנד.
הסכם ישראל–סודאן
שלבים בהגעה לחתימת סודאן על הצהרת הסכמי אברהם
בנובמבר 2018 פורסם ששנה קודם לכן, נפגש דיפלומט ישראלי באיסטנבול עם קבוצת בכירים סודאנים בראשות אחד מעוזריו הקרובים של ראש המודיעין הסודאני מוחמד אטא. מטרת המפגש הייתה חימום היחסים בין ישראל לסודאן ובסיוע ישראלי בתחומי הכלכלה, הבריאות והחקלאות.
במרץ 2020 דווח כי סודאן אישרה לחברת התעופה LATAM צ'ילה לעבור מעל שטח המדינה בדרך לישראל וממנה.
לאחר הצגת הסכם איחוד האמירויות הערביות-ישראל, הוזכרה סודאן כמדינה שתנרמל את יחסיה עם ישראל. ב-18 באוגוסט 2020 דובר משרד החוץ הסודאני אמר כי ארצו מקיימת מגעים עם ישראל, אך מיד לאחר מכן משרד החוץ הסודאני הכחיש זאת והדובר הודח מתפקידו. כמה ימים לאחר מכן, מזכיר המדינה של ארצות הברית, מייק פומפאו נפגש עם ראש ממשלת סודאן, עבדאללה חמדוכ, אשר הדגיש כי אין לממשלתו הזמנית מנדט לנרמל את יחסי המדינה עם ישראל. היה ויכוח בין אנשי הצבא לאנשי הממשלה הזמנית על קידום הנורמליזציה עם ישראל.
ב-21 באוקטובר 2020 נחתה משלחת ישראלית בסודאן ודנה עם נציגי הממשלה הסודאנית על הכרה הדדית בין סודאן וישראל. למחרת המפגש הופיעו בכלי התקשורת בישראל דיווחים סותרים מפי "בכירים" סודאנים. בישראל היום דווח כי "נסגרו 99% מהפרטים להסכם נרמול היחסים עם ישראל" וכי "עבדאללה חמדוכ הסיר את התנגדותו לכינון יחסים עם ירושלים" ו"החתימה על ההסכם צפויה בימים הקרובים". מנגד ב-ynet נכתב שראש הממשלת סודאן התנה כינון יחסים בהחלטה של מועצה מחוקקת זמנית, שכלל לא הוקמה באותו הזמן.
ב-23 באוקטובר 2020, הודיע טראמפ לקונגרס על הסרת סודאן מרשימת המדינות הממנות טרור. ב-24 באוקטובר 2020 (שעון ישראל) הודיע טראמפ במסיבת עיתונאים טלפונית שנערכה במשותף עם ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו, ראש מועצת הריבונות הזמנית בסודאן עבד אל-פתאח אל-בורהאן וראש ממשלת סודאן עבדאללה חמדוכ באופן רשמי כי ישראל וסודאן יכוננו יחסים דיפלומטיים מלאים.
ראש הממשלה, בנימין נתניהו אמר לאחר ההודעה על ההסכם: "בח'רטום, בירת סודאן, אומצו בשנת 1967 שלושת הלאווים של הליגה הערבית - לא לשלום עם ישראל, לא להכרה בישראל ולא למשא ומתן עם ישראל. ואילו היום ח'רטום אומרת - כן לשלום עם ישראל, כן להכרה בישראל וכן לנורמליזציה עם ישראל. זהו עידן חדש, של שלום אמיתי שהולך ומתרחב עם מדינות ערביות נוספות - שלוש מהן בשבועות האחרונים". ראש הממשלה הוסיף כי "בקרוב ייפגשו משלחות של סודאן וישראל כדי לדון על שיתופי פעולה בתחומים רבים, ביניהם חקלאות, מסחר ועוד תחומים חשובים לאזרחינו".
ראש ממשלת סודאן, עבדאללה חמדוכ, הודה בציוץ בטוויטר לטראמפ על התיווך בין הצדדים והוסיף כי "אנו עובדים בשיתוף פעולה הדוק עם הממשל והקונגרס האמריקני, כדי לסיים את תהליך הסרתנו מהרשימה במועד, אנו פועלים לכונן יחסים המשרתים את אנשינו בצורה הטובה ביותר".
בדצמבר, לפי הניו יורק טיימס, אל בורהאן שוחח עם שר החוץ האמריקני מייק פומפאו והזהיר אותו כי אם חוק החסינות לא יעבור, סודאן תקפיא את הנורמליזציה עם ישראל. אחד מסגניו של בורהאן מוחמד אל-פאקי אמר דברים דומים לכלי התקשורת בסודאן. החוק אמור להעניק לסודאן חסינות מפני תביעות עתידיות של קורבנות טרור. במקביל הוציא ממשל טראמפ את סודאן מרשימת המדינות התומכות בטרור באופן רשמי. בהמשך, אושר החוק. במרץ 2021, ארצות הברית קיבלה פיצויים מסודאן.
סוגיית המסתננים
לפי נתוני רשות האוכלוסין וההגירה, בשנת 2020 כ-6,285 מסתננים מסודאן שהו בישראל, שהם כחמישית מכלל המסתננים מאפריקה לישראל. לפי ההערכות, מדי שנה יחזרו כמה מאות, תוך שמירה על ביטחונם האישי. חלק מהפליטים הצהירו כי יעשו זאת מרצונם האישי מאחר שלטענתם עצם קיום הנורמליזציה מעיד על שינוי האווירה במדינתם, ואילו אחרים טוענים שהמצב המסוכן בדארפור עדיין נמשך ולכן חייהם בסכנה.
לפי מנכ"ל רשות האוכלוסין מתחילת 2021, לא תוכנן גירוש מבקשי מקלט לסודאן עקב ההסכם. בחינת כלל בקשות המקלט שהגישו סודאנים החיים בישראל הוקפאה בשל המעבר השלטוני בארצם. לטענתו, בנימין נתניהו מעורב אישית בכל החלטה משפטית שנוגעת למתן מעמד לאותם אנשים.
דוניץ
{{פירושונים|
הסכם ישראל–סודאן
חתימה והשלכות מעשיות
עוד בטרם חתימת ההסכם באופן רשמי, הודיעה מדינת ישראל כי תעביר 5 מיליון דולר לתוכנית המזון העולמית של האו"ם שישמשו למשלוח חיטה לסודאן.
דוניץ
ראו גם
}}
הסכם ישראל–סודאן
חתימה והשלכות מעשיות
ב-23 בנובמבר 2020 נחתה בסודאן משלחת ישראלית שדנה בשיתופי פעולה בין המדינות.
ב-6 באפריל 2021, הקבינט של סודאן ביטל את החוק הסודאני משנת 1958 שאסר באופן גורף על קשרים כלכליים עם ישראל. עם זאת, ביטול החוק טרם נכנס לתוקף.
Slow (שיר של קיילי מינוג)
"Slow" (בעברית: "לאט") הוא שיר של הזמרת-יוצרת האוסטרלית קיילי מינוג מתוך אלבומה התשיעי Body Language משנת 2003. הוא הופץ כסינגל המוביל מתוך האלבום שהופק על ידי פסטיבל מאשרום רקורדס ופרלופון ב-3 בנובמבר 2003. השיר נכתב על ידי קיילי מינוג, דן קארי ואמיליאנה טוריני והופק על ידי דן קארי, אמיליאנה טוריני וסאנירואודס. השיר הוא בסגנון אלקטרופופ וסינת'-פופ שבו מזמינה מינוג גבר "להאט" ולרקוד איתה. עם יציאתו, "Slow" זכה לשבחים על ידי מבקרי המוזיקה, שרבים מהם שיבחו את השירה החושנית והמפתה של מינוג.
בטקס פרסי גראמי ה-47, קיבל השיר מועמדות בקטגוריית "פרס גראמי להקלטת הדאנס הטובה ביותר". מבחינה מסחרית, השיר זכה להצלחה והגיע לשיא במקום הראשון במצעדים באוסטרליה, דנמרק, רומניה, ספרד והממלכה המאוחדת. השיר גם הגיע למקום הראשון במצעד שירי הדאנס קלאב בארצות הברית. באוסטרליה השיר הגיע למעמד של פלטינה על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האוסטרלי (ARIA) על מכירת 70,000 עותקים. הווידאו קליפ הנלווה לשיר צולם בברצלונה, ספרד, ומראה את מינוג שרה את השיר תוך כדי שיזוף בבריכה העירונית מונז'ואיק. מינוג ביצעה את השיר במספר תוכניות טלוויזיה וכללה אותו ברשימות הסט של כל סיבובי ההופעות שלה עד כה, למעט ב-"Anti Tour" שלה.
בשנת 2012, מינוג בחרה את "Slow" בתור השיר האהוב עלייה מקריירת המוזיקה שלה. בשנת 2023 היא ציינה את השיר כנקודת התייחסות לאלבומה מאותה שנה, Tension.
רקע והלחנה
לפי מינוג, מילות השיר עוסקות ב"איך לזמן ולמרחב יש משמעות שונה כשאתה פוגש מישהו". היא עוד אמרה על השיר ש"אהבתי את הדרך שבה לשיר היה את אפקט הדחיפה. השילוב המוזיקלי והלירי נותן לך את התחושה של זה". מבחינה מוזיקלית, השיר הוא רצועת אלקטרופופ וסינת'-פופ בהשראת שנות ה-80. השיר השתמש בסטייל מאוד פשוט ומינימליסטי של הפקה ותואר כ"אלקטרופופ/דיסקו עם מקצבי פצפוץ-ופופ מחלחלים ואובר-דובבים ווקאליים מתוקים", כך לדבריו של סאל סינקואמני מסלנט. בנוסף השיר מכיל אלמנטים של אלקטרו-קלאש ומוזיקת דאנס אלקטרונית. לפי טום יואינג מ-Freaky Trigger "הבסיס העדין והגיבוי ה'מנצנץ' של "Slow" נגזרים מז'אנר המיקרו-האוס הפופולרי אז, בהשוואה למוזיקה שנמצאת בלייבל הגרמני". דום פסנטינו מ-Stylus Magazine תאיר אף הוא את השיר כ"מינימל טכנו גרמני" בדומה לעבודתו של ריינהרד וויגט, בעוד אלכס מקפרסון מגרדיאן במאמר על טכנו מינימלי גרמני, אמר כי "Slow" הוא "בעיקרו רצועה מינימלית עם עם תוספת של שירת פופ" ומופע מוקדם של הצליל שהשיג הצלחה במיינסטרים. בסוף 2012, השיר הוקלט מחדש על ידי מינוג לצורך הכללתו באלבום האוסף The Abbey Road Sessions. באלבום מינוג עבדה מחדש על 16 שירים משירי העבר שלה בליווי של תזמורת, שלדברי ניק לוין מ-BBC Music "מדמיינת אותם מחדש ללא הדיסקו גליץ והאפקטים הקוליים. "Slow" זוכה לגישה עם טייק מושפע יותר של ג'אז וטריפ הופ, כאשר מינוג שוב מספקת שירה סוערת ומפתה.
ביקורת וקליטת השיר
"Slow" זכה לשבחי ביקורת מצד מבקרי המוזיקה. איתן בראון מניו יורק שיבח את הפקת השיר והעיר: "כל מה שבטופ של הפופ צריך להישמע כמו 'Slow' של קיילי מינוג". עוד הוא הרגיש שרוב השירים באלבומה (Body Language) "מחקים את הצליל שלה, [אם כי] אף אחד מהשירים האחרים באלבום לא מתקרב להישג של 'Slow' והגיע למסקנה כי השיר צריך להוות תבנית לכל זמרי הפופ המגונדרים שמגדירים את עצמם ככאלה". אדריאן בגראנד מ-PopMatters העיר שהשיר היה "אחד הסינגלים החזקים" בקריירה של מינוג, ושיבח את הגישה המינימליסטית שלה לגבי השיר והעיבוד הפשוט שלו. סקירת השיר של המגזין Spin החמיאה לשירה של מינוג ו"יביא את כל הבנים לחצר" ("bring all the boys to the yard" – קטע מהשיר "Milkshake" של הזמרת קליס). אריק סגאי מ-Stylus Magazine העדיף את השירה התובענית של מינוג, ואמר שהמאזין "פתוח לדרישותיה של קיילי, ומוכן לנקוט בכל אמצעי הכרחי כדי להרשים אותה".
ניק לוין מ-BBC Music הרגיש כי השיר קיבל את "המהפך המדהים ביותר" באלבום, ותיאר אותו כ"דשדוש ג'אז מרומז, עם ביצועים ווקאליים ערפדיים". אנני זלסקי מ-The A.V. Club העריכה את אופיו החינני של השיר כ"כניסה צמודה". פיליפ מטוסווג מהMusicOMH העריך את השפעות הג'אז של השיר, וציין שהוא "מרמז שקיילי וג'אז יכולים לעשות דברים גדולים". ג'ף כץ מאיידולטור סימן את השיר כ"העיבוד המחודש הכי מפתיע" באלבום. ג'וד רוג'רס מ-The Quietus, עם זאת, חשה כי השיר אינו מגיב היטב ל"טיפול התזמורתי)".
עיטור והוקרה
סאל סינקוומאני מסלנט כלל את "Slow" ברשימת "10 הסינגלים והסרטונים המובילים של 2004" שלו וכינה אותו "אחת הרצועות החמות של השנה". בשנת 2004 בטקס פרסי אייבור נובלו השיר הוצב בקטגוריות "השיר העכשווי הטוב ביותר" ו"הלהיט הבין-לאומי של השנה", אך הפסיד את הפרסים לשירים "Stronger Than Me" של הזמרת איימי ויינהאוס ו-"White Flag" של הזמרת דיידו בהתאמה. בטקס פרסי גראמי ה-47 שנערך בשנת 2005, השיר היה מועמד לפרס גראמי "להקלטת הדאנס הטובה ביותר", אך הפביד לשירה של בריטני ספירס "Toxic", שנכתב במקור עבור מינוג. כדי לחגוג את היום ולנטיין ב-14 בפברואר 2012, החברה הבריטית לאיסוף זכויות יוצרים וארגון זכויות הביצוע PRS for Music ערכו רשימה של עשרת ה"שירים הסקסיים" המובילים והציבו את "Slow" בראש הרשימה. באותה שנה (2012), בחרה מינוג ב-"Slow" כשיר האהוב עליה בכל הזמנים מ-25 שנותיה במוזיקה. ב-2023 היא ציטטה את השיר כנקודת התייחסות לאלבומה של אותה שנה, Tension. בכתיבה ל-Herald Sun קמרון אדמס מיקם את השיר במקום החמישי ברשימת השירים הטובים ביותר של הזמרת לכבוד יום הולדתה ה-50, וכינה אותו כ"בן דודו" של שירה האחר "Can't Get You Out of My Head" גם עם דופק אלקטרוני פשוט מטעה, אבל נוקט בטון הרבה יותר אפל [...] מבחינה ווקלית קיילי עוברת ממנותק לגשמי במרחב של פסוק, ואיכשהו ('Slow') נשמעת כאילו הכל ושום דבר לא קורה בבת אחת"
הופעה מסחרית
במדינת הולדתה של מינוג, אוסטרליה, השיר נכנס למקום הראשון במצעדי ה-ARIA והגיע לשיא כששהה 11 שבועות במצעד. בטריטוריה זו, השיר זכה מאוחר יותר למעמד של פלטינה על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האוסטרלי (ARIA) על מכירת 70,000 עותקים. באוסטריה, השיר הגיע למקום ה-24 באוסטריה, כשבשיאו הגיע למקום ה-20, כששהה 13 שבועות במצעד. באזור פלנדריה דובר ההולנדית של בלגיה, השיר נכנס למצעד האולטראטופ והגיע למקום ה-15 כשבשיא הוא הגיע למקום התשיעי ושהה עדרה שבועות במצעד. בקנדה, השיר הגיע למקום השישי במצעד הסינגלים הקנדי. בדנמרק, השיר נכנס והגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הדני ושהה תשעה שבועות במצעד.
בצרפת, השיר נכנס והגיע למקום ה-45 במצעד הסינגלים הצרפתי, ושהה 18 שבועות במצעד. בגרמניה השיר הגיע למקום השמיני במצעדי ה-GfK אנטרטיינמנט. באיטליה, השיר הגיע למקום התשיעי ובשיאו הגיע למקום השישי באיגוד תעשיית ההקלטות האיטלקי (מצעד הסינגלים האיטלקי) כששהה שמונה שבועות במצעד. בניו זילנד, השיר הגיע למקום העשירי ובשיא הגיע למקום התשיעי במצעד המוזיקה הרשמי של ניו זילנד כששהה שישה שבועות במצעד. השיר גם הגיע למקום הראשון בספרד. בבריטניה, השיר הגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי והפך לסינגל השביעי של מינוג שמגיע למקום הראשון באזור. זה זיכה אותה בשיא בהיותה האמנית על שהייתה במשך הזמן הארוך ביותר בפסגת המצעדים בבריטניה. נכון להיום, זהו הסינגל האחרון שלה שהגיע למקום הראשון באנגליה. הסינגל נשאר בעשירייה הראשונה במשך שבועיים ובטופ מאה במשך ארבע עשרה שבועות. בארצות הברית השיר הגיע למקום ה-91 ולמקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100 ובמצעד שירי הדאנס קלאב בהתאמה. זוהי הכניסה האחרונה של מינוג במצעד הבילבורד הוט 100 עד כה.
וידאו קליפ
הקליפ הנלווה ל-"Slow" בוים על ידי בילי וואלש ובכוריאוגרפיה של מייקל רוני. הקליפ צולם בברצלונה, ספרד ומתחיל בסצנה של אדם צולל לתוך הבריכה העירונית מונז'ואיק ויוצא מהקצה שלה, שם נמצאים מספר אנשים בלבוש קל מאוד ומשתזפים. מינוג בולטת בסדרה של צילומי זום מרכזיים שונים שוכבת על מגבת בצבע כחול שמיים ולובשת שמלה כחולה חובקת גוף של בלנסיאגה. הסצנות הבאות של הסרטון לוכדות אותה שרה את השיר דרך זוויות מצלמה שונות, במיוחד במהלך הפזמון כאשר זווית המצלמה עוברת לתצוגת "מעוף הציפור" ומראות את מינוג בין דוגמניות חוף המבצעות כוריאוגרפיה מסונכרנת לפי פעימות הריקוד. מבקר מ-District MTV העיר כי הקליפ הראה ש"רחצה מסונכרנת בשמש היא מהנה יותר ממה שזה נשמע". בן טיילור מ-Swide Magazine כלל את הקליפ ברשימת "רגעי הקליפ הטובים ביותר" של מינוג. הסרטון ששימש לקידום השיר, הוקרן בבכורה מוקדם יותר מתאריך היציאה של השיר, ב-21 באוקטובר 2003.
מינוג דיברה על הקליפ ואמרה: "הוא מתרחש בברצלונה באתר הצלילה האולימפי. אני שוכבת במשך כל הקליפ, היות שחשבתי שזו תוכנית ערמומית מאוד. אבל אז בסופו של דבר נאלצתי לשיר ישירות לתוך המצלמה כשהשמש הייתה ממש ליד, אז הדמעות זלגו על פניי! בקליפים תמיד יש רגעים כואבים. או חם מדי או קר מדי או שתמיד יש משהו. זה חלק מהכיף, אני מניחה".
הופעה חיה
מינוג ביצעה את Slow ב-6 בנובמבר 2003 בטקס פרסי המוזיקה של MTV אירופה. מאז יציאתו, "Slow" מופיע בכל רשימות סיבוב ההופעות של מינוג, למעט :Anti Tour:. בשנת 2003 היא ביצעה את השיר בקונצרט של לילה אחד בלבד, "Money Can't Buy", ששימש לקידום אלבומה Body Language שהתקיים ב-Hammersmith Apollo בלונדון. בשנת 2005 היא ביצעה את השיר בסיבוב ההופעות שלה "Showgirl: The Greatest Hits Tour". מינוג לא הצליחה להשלים את התור מאחר שאובחנה כחולה בסרטן השד מוקדם, ונאלצה לבטל את החלק האוסטרלי של התור. לאחר שעברה טיפול והחלמה, היא חידשה את סיבוב ההופעות של"Showgirl: The Homecoming Tour" ב-2007. בשנת 2008 היא ביצעה את השיר בסיבוב ההופעות "KylieX2008" שהושק כדי לקדם את אלבום האולפן העשירי שלה X. ההופעה חולקה לארבעה חלקים, ו-"Slow" הופיעה במערכה הרביעית שכותרתה "Xposed". בשנת 2009, היא ביצעה את השיר בסיבוב ההופעות For You, for Me שהיה סיבוב ההופעות הראשון שלה בצפון אמריקה. ב-2011 היא ביצעה את השיר בגרסה עם אוריינטציה לג'אז בסיבוב ההופעות שלה "Aphrodite: Les Folies Tour" שהושק כדי לקדם את אלבום האולפן האחד-עשר שלה Aphrodite. בשנת 2012, את The Abbey Road Sessions על ידי הופעה בהפרומס בהייד פארק. במהלך האירוע, היא שרה את הגרסה התזמורתית של "Slow".
בשנים 2014–2015 מינוג ביצעה את השיר במהלך סיבוב ההופעות שלה "Kiss Me Once" ו-"Kylie Summer 2015", בהתאמה. ההופעות השתמשו בתצוגת תאורת לייזר והציגו שגרת ברייקדאנס בגרסת מטריקס. לסיבוב ההופעות "Golden Tour" מ-2018–2019 מינוג ביצעה "גרסת בר-עור" לשיר. היא הייתה לבושה כולה בלבוש עור והייתה מוקפת בקבוצה של גברים רוכבי אופנועים. כשכתב עבור News.com.au, ניק בונד הרגיש שההופעה מציגה את יכולתה של הזמרת "להפיח חיים חדשים בכמה מהלהיטים הבלתי נמנעים שלה באמצעות עיבודים חדשים ומופלאים". מאשאפ "פועם" של "Slow" ושירו של דייוויד בואי "Fashion" משנת 1980 בוצעו במהלך סיבוב ההופעות של מינוג בקיץ 2019. היא לבשה תלבושת נהג מרוצים אדומה לוהטת והצטרפו אליה רקדנים גברים בבלייזרים ורודים לבושי קילט. תומאס הובס מ-Evening Standard הדגיש את ההופעה הזו של מינוג כאחד הרגעים הטובים ביותר שלה בהופעה. הובס גם שיבח את מינוג שנראתה "בכל אינץ' באייקון". מינוג חזרה על ההופעה במהלך הופעתה ב-"The Graham Norton Show" בנובמבר 2019. מאשאפ "דיסקו סקסי ורפה" של "Slow" ו-"Love to Love You Baby" של דונה סאמר בוצע על ידי הזמרת, שלבשה סרבל זהב בהשראת שנות ה-70 בהופעת הסטרימינג בשידור חי Infinite Disco של מינוג. ההופעה זכתה לשבחים על ידי קייט סולומון מהעיתון i שהדגישה את ה"עיבוד הבאסי החושני" שלה.
זה הזמן (אלבום)
זה הזמן הוא אלבומו השני של הזמר החסידי אברהם פריד. האלבום יצא ב-1982 בחברת גל פז. רוב השירים באלבום הולחנו על ידי יוסי גרין.
רקע
האלבום יצא ב-1982 ובו 10 רצועות עם שירים חסידיים בעברית ואנגלית של גדולי המלחינים במוזיקה החסידית.
מסכת ספר תורה
מסכת ספר תורה היא חיבור הנמנה עם המסכתות הקטנות. המסכת מכילה חמישה פרקים העוסקים בדיני כתיבת ספר תורה.
החיבור כולו מופיע גם במסכת סופרים, בתוספות שונות, ובמספר שינויים.
אזכורים בתלמוד ובראשונים
כאמור, כל תוכנה של מסכת ספר תורה מופיע במסכת סופרים, אלא שבין שבמסכת סופרים נוספו הלכות נוספות, שלעיתים מהוות הוספה לדינים הנידונים.
יש שכתבו שמסכת ספר תורה קדומה למסכת סופרים, ומחברה ליקט ממנה את כל ההלכות והוסיף עליהן. אך עם זאת ישנם מספר שינויים ביניהם.
היו שהעירו שבהלכה אחת ישנו שינוי מהותי בין מסכת סופרים למסכת ספר תורה: לגבי צורת פרשיות פתוחות וסתומות שבספר תורה.
במסכת ספר תורה נכתב כך:
ואילו מסכת סופרים מופיע בלשון הזה:
למעשה השיטה המובאת במסכת ספר תורה מתאימה עם דעת הרמב"ם, ומנגד השיטה המובאת במסכת סופרים מתאימה לדעת הרא"ש.
הבית יוסףמביא שרבי יוסף אסכנדרני העיר על שינוי זה:
פרקי המסכת
מסכת ספר תורה מונה חמישה פרקים העוסקים בעניינים שונים הקשורים בכתיבת ספר תורה:
טרילצ'ה
טרילצ'ה (באלבנית: Trileçe; בספרדית: Torta de Tres Leches) היא עוגה אלבנית הספוגה בחלב, חלב מאודה וחלב מרוכז ונחשבת לפופולרית במדינות חבל הבלקן ובאמריקה הלטינית.
דיסקוגרפיה של טרוי סיון
אלבום הבכורה שלו, Blue Neighbourhood, יצא ב-4 בדצמבר 2015. הסינגל הראשון מתוכו, "Youth", הפך לסינגל הראשון של סיון שנכנס לטופ 40 במצעד הבילבורד הוט 100 והגיע בשיאו למקום ה-23. אלבום האולפן השני שלו, Bloom, הגיע למקום השלישי במצעד האלבומים של אוסטרליה ולמקום הרביעי במצעד הבילבורד 200. הסינגל הראשון מתוכו "", הפך לסינגל השני של סיון שמגיע למקום הראשון במצעד שירי הדאנס קלאב.
טרילצ'ה
העוגה מורכבת מקמח, ביצים, סוכר, תמצית וניל, מים, אבקת אפייה, חלב מרוכז, חלב ושמנת מתוקה.
שם העוגה נגזר ממרכיביה העיקריים ונהוג להגיש אותה כקינוח וכשהיא קרה.
היסטוריה
הטרילצ'ה הופיע לראשונה במאה ה-19 בניקרגואה.
במהלך גל ההגירה הגדול והמהפכה הבין-תרבותית הגדולה שהתרחשה בין אירופה ליבשת אמריקה, הגיע הקינוח אל יבשת אירופה ומאז הפך לפופולרי באלבניה, סרביה, טורקיה, צפון מקדוניה וחלקים נוספים באירופה.
יוז'ף דובוש
ביוגרפיה
דובוש נולד בפשט (מזרח העיר בודפשט) שבהונגריה. אביו השתייך לשושלת של שפים; אחד מאבותיו שרת כטבח וקונדיטור בטירה של הנסיך פרנץ ראקוצי השני בעיר סרנץ'. דובוש למד מלאכה זו מאביו, כחלק מהכשרתו עבד בשירות משפחת הרוזנים אנדראשי.
בשנת 1878 מעדנייה פתח ברחוב קצ'קמטי 12 בבודפשט, בה מכר מוצרים מתוצרת עצמית. בשנת 1884 יצר לראשונה את עוגת ה"דובוש", ובשנת 1885 הציג אותה בתערוכה הלאומית ההונגרית. עם הלקוחות הראשונים שטעמו את העוגה והתרשמו ממנה, נמנו הקיסר פרנץ יוזף ואשתו, אליזבת לבית ויטלסבך. הרכב העוגה עם ציפוי ה"קרמל-גלזור" איפשר לה חיי מדף ארוכים יותר מעוגות אחרות – עד 10 ימים.
בשנים 1885–1886 היה לדובוש ביתן משלו בתערוכה הלאומית ההונגרית בבודפשט. בהמשך יצא למסעות ברחבי אירופה, בהם הפיץ בהצלחה את העוגה שיצר. בשנת 1906 סגר את החנות וחשף בפני עמיתיו הקונדיטורים את סוד המתכון של עוגת ה"דובוש".
דובוש מת ב-1924 בבודפשט.
הנצחה
פרט לתהילה שהביאה לו העוגה הנושאת את שמו, זכה דובוש להנצחה נוספת כאשר ב-1985 נקרא על שמו בית הספר המקצועי למלונאות בבודפשט, שהוקם עוד ב-1895. גם מוזיאון השוקולד בסנטאנדרה נקרא על שם דובוש.
בשנת 1985 לרגל מלאת מאה שנה להמצאת עוגת הדובוש, פורסם ספר לזכרו של דובוש, Dobos C. József emlékkönyv, עם מבחר ממתכוניו, בעריכתם של טיבור אליאש ואנדראש סאנטו.
קייל לאפרטי
קריירת מועדונים
לאפרטי התחיל את הקריירה שלו באקדמיה של ברנלי. ב-5 באוגוסט 2005 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי ברנלי בהפסד 2-1 נגד קרו אלכסנדרה. בינואר הושאל לדרלינגטון במהלך העונה חזר לברנלי. ב-30 באפריל 2006 הבקיע את שער הבכורה שלו בברנלי בתיקו 1-1 נגד לוטון טאון.
ב-19 ביוני 2008 חתם בגלאזגו ריינג'רס תמורת 3 מיליון פאונד ושחקן נוסף. ב-5 באוגוסט 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון נגד קובנה במסגרת מוקדמות ליגת האלופות. כעבור 11 ימים הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון נגד הארט אוף מידלות'יאן. במהלך משחק הליגה נגד אברדין ב-16 במאי 2009 שחקנה של אברדין צ'רלי מולגרו הורחק לאחר שלטענת השופט הוא נגח בלאפרטי, אולם במצלמות היה ניתן לראות שלאפרטי עשה הצגה. בתגובה לכך, בוטלה ההרחקה של מולגרו וב-7 באוגוסט 2009 לאפרטי קיבל עונש קשה לאחר שהוחלט להשעותו לחודשיים. ב-25 באפריל 2010, הבקיע את שער הניצחון נגד היברניאן שהבטיח לקבוצתו אליפות. ב-25 בספטמבר 2010 כבש שלושער ראשון בקריירה בניצחון 2-7 נגד דנפרמליין אתלטיק. בסיום העונה המועדון נקלע למשבר כלכלי והורד לליגה הרביעית ולאפרטי עזב את המועדון.
ב-30 ביוני 2012 חתם בפ.צ. סיון. ב-22 ביולי 2012 לאפרטי ערך את הופעת הבכורה שלו בסיון בניצחון נד סרבט ז'נבה. שבוע לאחר מכן כבש את שער הבכורה שלו במועדון בניצחון 0-3 נגד פ.צ. לוצרן.
ב-26 ביוני 2013 חתם בפלרמו מהסרייה ב' ל-3 שנים. את העונה סיים עם 11 שערים ב-34 משחקי ליגה ועזר לקבוצה לחזור לסרייה א'.
ב-27 ביוני 2014, חזר לאנגליה כאשר חתם בנוריץ' סיטי ל-3 עם אופציה לשנה נוספת. ב-10 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בהפסד 1-0 נגד וולברהמפטון ונדררס. ב-17 בינואר 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו בנוריץ' נגד קארדיף סיטי.
ב-2 בפברואר 2015 הושאל לריזספור הטורקית עד לסיום העונה. ב-24 במרץ 2016 הושאל לברמינגהאם סיטי עד לסיום העונה.
ב-28 ביוני 2017 לאפרטי חתם לשנתיים בהארטס מליגת העל הסקוטית. ב-22 באוגוסט 2018 חזר לפארטי לגלאזגו ריינג'רס וחתם לשנתיים.
ב-24 ביולי 2019 שוחרר מריינג'רס וכעבור זמן קצר חתם בסרפסבורג 08 מליגת העל הנורווגית. ב-10 בינואר 2020 חתם בסנדרלנד עד לסוף העונה.
ביולי, לאפרטי חתם ברג'ינה מהסרייה א'.
ב-12 בפברואר 2021, לאפרטי חתם בקילמרנוק מליגת העל הסקוטית.
ביולי, לאפרטי חתם באנורתוסיס פמגוסטה מליגת העל הקפריסאית. בדצמבר 2021 שוחרר מהקבוצה.
ב-21 בינואר 2022 חזר לאפרטי לקילמרנוק וחתם עד לסוף העונה.
ב-8 בפברואר 2023 חתם לאפרטי בלינפילד.
קריירה בינלאומית
לאפרטי שיחק עבור כל הנבחרות הצעירות של צפון אירלנד. בשנת זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת. ב-16 באוגוסט 2006 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-2 במשחק ידידות נגד. לאחר פרישתו של דייוויד הילי מהנבחרת, הפך לאפרטי לחלוץ הבכיר בנבחרת.
טי ג'יי שורטס
טימות'י נאוקארטס "טי ג'יי" שורטס השני (באנגלית: Timothy Neocartes "T. J." Shorts II; נולד ב-15 באוקטובר 1997) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הרכז בטלקום בון.
קריירה
שורטס נולד וגדל באירוויין. לאחר ששיחק בתיכון מקומי, לא קיבל הצעות למלגה מאוניברסיטאות, והלך לשחק בקבוצת הכדורסל של מכללת סאדלבק, מכללה קהילתית ציבורית. לאחר שנתיים, עבר לשחק בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת קליפורניה בדייוויס. ב-6 בפברואר 2018 רשם 31 נקודות, 7 אסיסטים ו-4 חטיפות בניצחון קבוצתו על לונג ביץ' סטייט אחרי הארכה כפולה. באותה עונה העמיד ממוצעים של 15.2 נקודות, 4.3 אסיסטים ו-2 חטיפות למשחק, ובתום העונה זכה במספר פרסים.
לאחר שלא נבחר בדראפט 2019 ב-NBA, חתם לעונה אחת בוונטספילס הלטבית. ב-30 ביולי 2020 חתם בהמבורג טאוורס מהבונדסליגה. ב-28 ביולי 2021 חתם בקריילסהיים מרלינס, גם היא מהבונדסליגה. בתום העונה זכה בתוארי מלך הסלים ושחקן ההתקפה הטוב ביותר בבונדסליגה, למרות שקבוצתו סיימה במקום התשיעי בלבד בליגה. שורטס נשאר בבונדסליגה גם בעונה הבאה, וב-22 ביוני 2022 חתם בטלקום בון. את העונה הסדירה סיימה הקבוצה במקום הראשון בטבלה, ושורטס זכה בתואר ה-MVP של הבונדסליגה. במקביל, הוביל שורטס את קבוצתו לזכייה בליגת האלופות בכדורסל, תוך שהוא קולע 29 נקודות במשחק הגמר, בו ניצחה קבוצתו 77–70 את הפועל ירושלים, וזכתה בתואר ראשון בהיסטוריית המועדון. בשל כך, זכה שורטס בתוארי ה-MVP של ליגת האלופות וה-MVP של פיינל פור ליגת האלופות.
קריירת נבחרות
ב-31 באוקטובר 2022 הצטרף כמתאזרח לנבחרת מקדוניה הצפונית בכדורסל.
1827 בארצות הברית
1827 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 51 שנה מיום היווסדה.
דוד שמיידלר
דוד שמיידלר (1939 – 17 במרץ 2022) היה פרופסור לכלכלה באוניברסיטת תל אביב, באוניברסיטת המדינה של אוהיו ובמרכז הבינתחומי הרצליה.
ביוגרפיה
דוד שמיידלר נולד בשנת 1939 בקרקוב שבפולין. במהלך מלחמת העולם השנייה שהה עם משפחתו ברוסיה. בתום המלחמה חזרה המשפחה לפולין, וב-1949 עלתה לישראל. שירת בצה"ל. בשנת 1960 החל ללמוד מתמטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים, ובשנת 1969 קיבל בה תואר דוקטור, על עבודה שכותרתה "משחקים עם רצף של שחקנים", שנעשתה בהנחייתו של פרופ' ישראל אומן.
עיקר מחקריו עסקו בקבלת החלטות בתנאי אי-ודאות. חלק גדול מעבודתו נעשה במשותף עם תלמידו יצחק גלבוע. תחומי מחקר נוספים שלו: משחקים שיתופיים, משחקים לא-שיתופיים, אנליזה פונקציונלית ומיקרו-כלכלה.
בשנת 1971 הצטרף לסגל אוניברסיטת תל אביב, ובה שימש כפרופסור בבית הספר למדעי המתמטיקה, בבית הספר לכלכלה ובפקולטה לניהול. מאז 1987 נמנה גם עם סגל אוניברסיטת המדינה של אוהיו במשך יותר מ-31 שנים. היה מרצה אורח באוניברסיטת לוון בבלגיה, באוניברסיטת אילינוי, באוניברסיטת מינסוטה, באוניברסיטת פרינסטון ובאוניברסיטת נורתווסטרן.
בשנת 2013 נבחר לחבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים. נבחר לחבר כבוד זר של האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים ולעמית בחברה לאקונומטריקה ובחברה לתורת המשחקים. בשנים 2014–2016 היה נשיא החברה לתורת המשחקים.
לכבוד הגיעו לגיל 80 הוקדש לו גיליון של כתב העת.
דוד שמיידלר היה נשוי לדליה ואב לשלוש בנות. נפטר ב-17 במרץ 2022 ונקבר בבית הקברות קריית שאול.
תרומות עיקריות
תרומה מוקדמת של שמיידלר הייתה בתורת המשחקים ותורת שיווי המשקל הכללית. הוא הציע גישה חדשה לפתרון משחקים שיתופיים - הגרעינון, המבוסס על שיקולי שוויון והיתכנות. גישה זו, שמקורה בדוקטורט של שמיידלר, שימשה את ישראל אומן ומיכאל משלר להצגת פתרון לסוגיית "מי שהיה נשוי שלוש נשים" המופיעה במשנה.
שמיידלר החל גם בחקירת הנושא של משחק לא אטומי, שבו לכל שחקן יש השפעה זניחה על המשחק.
תרומה חשובה נוספת שלו היא לתורת ההחלטות.
יחד עם אלישע פזנר הציג את הרעיון של - קריטריון לחלוקה הוגנת.
ספריו
בעריכתו
משפחת זמויסקי
משפחת זָמוֹיְסקי (בפולנית: Zamojski) היא משפחת אצולה גבוהה (שְלַכְטַה) פולנית, מהגדולות והמשפיעות לאורך השנים, משורותיה יצאו מנהיגים וראשי ממשלות ואף כיום מעורבים בניה בכלכלה ובפוליטיקה של פולין. מקורה של המשפחה ומקור שמה מהעיירה זמושץ'.
תיעוד על משפחה זו מופיע החל במאה ה-15 מימיו של תומאש לז'ינסקי (Łaźiński), שרכש אחוזה בזמושץ' הישנה והיה לבעליה. בניו, פלוריאן (Florian) ומאצ'יי (Maciej) נטלו להם את שם המשפחה "זמויסקי". נכדו של פלוריאן, סטניסלב (Stanisław) היה מושל חלם. בנו של סטניסלב, יאן זמויסקי (1542–1605) היה הקנצלר (ראש הממשלה) והטמאן (המפקד הצבאי העליון) של פולין. הוא יסד את זמושץ' החדשה לפי דגם הערים האיטלקיות והיה ממניעי הרנסאנס הפולני. בנו, תומאש (1594–1638), היה אף הוא קנצלר של פולין. צאצאיו נשאו במשרות בכירות בממשל האיחוד הפולני-ליטאי, לרוב בתואר וויווד (מקביל לדוכס). בתו הייתה אמו של המלך מיכל הראשון.
במאה ה-18 היה אנדז'יי זמויסקי (Andrzej; 1716–1792) בן המשפחה השלישי שכיהן כקנצלר, הוא חיבר תוכנית לרפורמה הנקראת קודקס זמויסקי (Kodeks Zamoyskiego). בסוף המאה ה-18 קיבל ראש המשפחה תואר רוזן מאת קיסר האימפריה הרומית הקדושה. בעת חלוקת פולין ניצבו האחים ולדיסלב סטניסלב (Władysław Stanisław; 1803-1868) ואנדז'יי ארתור (Andrzej Artur; 1800-1874) בראש מפלגת העצמאות. ולדיסלב הוגלה לאחר ההתקוממות בנובמבר 1830 והיה לאחד מראשי הגולים הפולנים בפריז, שהתרכזו בהוטל למברט (Hôtel Lambert) בעיר (לצידו של אדם ייז'י צ'ארטוריסקי). אנדז'יי הוגלה לאחר ההתקוממות ינואר 1863. נכדו של אנדז'יי, מאוריצי (Maurycy; 1871-1939) היה שר חוץ של הרפובליקה הפולנית השנייה, בין שתי מלחמות העולם.
ראש המשפחה כיום (2018) הוא אדם זמויסקי, היסטוריון ומרצה אנגלי-פולני. בתפקיד מנהל הנכסים (בפולנית: ordynat) של המשפחה משמש מרצין זמויסקי ששימש עד 2016 כראש עיריית זמושץ'.
חלק מצאצאיהם של יוצאי זמושץ' טוענים כי הם צאצאי המשפחה.
איזה פרליס
איזבֶּלה (איזָה) פֶּרְליס-קרֶסֶל (י"ב בטבת תרע"ט, דצמבר 1918 – כ' בניסן תשע"ג, 31 במרץ 2013) הייתה עיתונאית ומבקרת ספרות ישראלית.
ביוגרפיה
הייתה נשואה לסופר והביבליוגרף גצל קרסל מקיץ 1954 ועד למותו בקיץ 1986. הייתה אם לבן, עידו, והמשפחה התגוררה בחולון.
פרסמה כתבה רשימות ומאמרים על ספרות והיסטוריה כללית בעיתונים "דבר", "מעריב", "הדואר", "על המשמר" ובכתב העת "מאזנים", וכן שני ספרים: "הלבן והשחור" (תשכ"ג), על הרפתקאותיהם של אנשי המערב באפריקה, ו"היבשת הנסערת" (תשכ"ח), על הכיבוש הספרדי של אמריקה הלטינית. בנוסף, הכינה אינדקסים וביבליוגרפיות עם בן-זוגה, גצל קרסל.
ספריה
קטלוגים וביבליוגרפיה:
אנתוני אנדרוז
אנתוני קורין ג'רלד אנדרוז (באנגלית: Anthony Corin Gerald Andrews; נולד ב-12 בינואר 1948) הוא שחקן קולנוע ותיאטרון אנגלי. זכה בפרס גלובוס הזהב ובפרס באפט"א על תפקידו בסדרה "חמדת ימים". נמנה עם שחקני הדרמה ההיסטורית "נאום המלך".
ביוגרפיה
אנדרוז נולד בלונדון וגדל בפרבר צפון פינצ'לי שבצפון העיר. בנם של הרקדנית ג'רלדין אגנס ושל המוזיקאי טומאס אנדרוז. אנדרוז שימש ב"תיאטרון צ'ינצ'סטר" בתור עוזר במאי וכמפיק. התגלה לראשונה במחזהו של אלן בנט "ארבעים שנים קדימה" בתפקיד תלמיד בית ספר.
ב-1974 השתתף בסדרת הטלוויזיה "משפחת פאליסר", עיבוד לסדרת הרומנים של אנתוני טרולופ, בתפקיד לורד סילברברידג'. שנה אחר כך גילם תפקיד נוסף של אריסטוקרט אנגלי המרקיז מסטוקברידג' בסדרת הדרמה "על אדונים ומשרתים".
עיקר פרסומו בבריטניה וברחבי העולם בא לו ב-1982 כשזכה בפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר במיני-סדרה על תפקידו בסדרה "חמדת ימים" בתפקיד הלורד סבסטיאן פלייט. בעבור התפקיד זכה גם בפרס באפט"א לטלוויזיה לשחקן הטוב ביותר, והיה מועמד לפרס אמי. באותה השנה זכה לפרסום גם בעקבות התפקיד הראשי שלו בעיבוד הקולנועי לרומן "סקרלט פימפרנל", בתור האריסטוקרט סר פרסי בלקני.