cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פולחן קדושים
פולחן קדושים באסלאם
במיסטיקה האסלאמית הידוע גם בשם סופיות, ישנה אמונה כי האימאמים הצופים מחוברים בקשר מיסטי עם הנביא מוחמד, שמוסיף לדבר עליהם ויכול דרכם להעביר למאמינים את רצון האל. על פי האמונה הצופית כאשר אימאם צופי נפטר נוהגת קהילת מאמיניו לייסד לכבודו קבר, שהופך ברבות השנים לאתר עלייה לרגל חשוב בקרב מוסלמים אשר רוצים להתאחד עם הקדוש הצופי ולקבל ממנו סגולה וברכה.
ז'וז'ה דמצ'אק
ז'וז'ה דמצ'אק (בהונגרית:  Demcsák Zsuzsa; נולדה ב-21 באוגוסט 1978) היא דוגמנית ומגישת טלוויזיה הונגרייה.
ביוגרפיה
דמצ'אק נולדה בפראג להורים הונגרים, אמה עורכת בעיתון ואביה כלכלן.
ב-1996 לקחה חלק בתחרות הדוגמנות "SuperModel" והייתה מבין חמש עשרה המתמודדות הסופיות.
היא למדה משפטים באוניברסיטת קורבינוס בבודפשט ובאוניברסיטת אטווש לוראנד.
בהיותה סטודנטית החלה לשמש כמגישה בטלוויזיה ההונגרית.
ב-2000 הנחתה את הגרסה ההונגרית של התוכנית המבצר.
באירוויזיון 2005 שימשה כמגישת הניקוד של הונגריה.
ב-2007 החזיקה בתפקיד בממשלתו של ראש ממשלת הונגריה פרנץ ג'ורצ'אן.
חוק למניעת מימון והפצה של נשק להשמדה המונית
רקע
בשנת 1968 נחתמה לראשונה האמנה למניעת הפצת נשק גרעיני, וחתומות עליה 191 מדינות. ישראל נמנית עם ארבע המדינות החברות באו״ם שלא חתמו על האמנה, והיא נוקטת במדיניות של עמימות בכל הנוגע לתוכנית הגרעין שלה ולנשק להשמדה המונית שברשותה. הצעת החוק מאפשרת למדינת ישראל לקחת חלק במאבק הבינלאומי בהפצה ובמימון של נשק להשמדה המונית, ובפרט נשק גרעיני, באמצעות יישום סנקציות על גורמים הפועלים בתחום.
בהמשך לחקיקת החוק, הוצעה ב-2018 הצעת חוק נוספת לחיוב מדינת ישראל לחתום על האמנה הבינלאומית למניעת הפצת נשק גרעיני.
עיקרי החוק
החוק קובע כי אין להפיץ או לממן נשק להשמדה המונית, ואכיפתו תיושם באמצעות הטלת סנקציות על גורמים המפיצים ומממנים נשק להשמדה המונית, וכן על גורמים המסייעים בפעולות כאלו. על פי החוק, נקבע כי איראן וקוריאה הצפונית הן מדינות שעמן אסור לקיים קשרים הנוגעים לנשק כזה. החוק דן בהגדרתו של גורם מוכרז כגורם המסייע למדינה או לארגון לא מדינתי הפועל במדינות האמורות בהפצה ובמימון של נשק להשמדה המונית. החוק אוסר לקיים קשרי מסחר ופעילות כלכלית עם גורם מוכרז, וחשד בקיום קשרים כאלו מחייב דיווח למשטרת ישראל.
החוק מאפשר לשר האוצר להכריז על גורם זר כמסייע בהפצה ובמימון של נשק להשמדה המונית, אם הוכרז ככזה על ידי גורם מוסמך אחר מחוץ לישראל, לאחר שהתייעץ עם שר החוץ ועם שר הביטחון.
ענישה
החוק קובע ענישה על עבירות הכוללות סיוע בפיתוח, בייצור, בהפצה או במימון של נשק להשמדה המונית וכן על קידום של פעילות כזו. העונש הנקבע בחוק על עבירה כזו הוא מאסר של תשע שנים. על קיום פעילות כלכלית עם גורם מוכרז נקבעה ענישה של שלוש שנות מאסר.
ד'ימי
דִ'ימִי (ערבית: ذمي, תעתיק מדויק: דִ'מִּי, רבים: أهل الذمة, תעתיק מדויק: אַהְל אלדִ'מָּה) הוא הכינוי לנתין לא מוסלמי של מדינה הנשלטת על פי חוקי האסלאם, השריעה. המעמד של "דימי", או "בן-חסות", כפי שנהוג לתרגמו, ניתן לבני הדתות המונותאיסטיות (בעיקר "עמי הספר", נוצרים ויהודים וכן בני הדת הזורואסטרית). המילה ذِمَّة בערבית פירושה –
מגבלות על הד'מים
בפועל הייתה שונות רבה ברמת אכיפת חוזה עומר לאורך ההיסטוריה המוסלמית. שליטים מוסלמים הנהיגו מדיניות שונה בהתאם לצורכיהם והשקפתם. היו שליטים שהפרו את חוזה עומר לרעה ורדפו באלימות דִ'מים, היו שליטים שאכפו את מגבלות חוזה עומר באדיקות והיו שליטים שהקלו עם הדִ'מים ונמנעו מלאכוף חלק מההגבלות עליהם. האפליה הדתית (אך לא גזעית) העומדת בבסיס הדִ'מי עודדה קבלה הדרגתית של האסלאם על ידי בני החסות באופן של "כיבוש תרבותי זוחל" במסגרת הגִ'האד (המאבק הדתי המוסלמי). העיקרון הפוליטי המנחה של האסלאם בנוגע לאהל הדִ'מה הוא שלאחר כיבוש טריטוריות שהוגדרו על פי חלוקת העולם על פי האסלאם כדָארֻ אלְ-חָרְבּ, התאסלמות של אוכלוסיית השטח הכבוש היא עניין של זמן, משום שהיא נתונה בתוך אוכלוסיות מוסלמיות שמקיימות משטר אסלאמי, ולכן אין צורך בהקצאת משאבים רבים לשעבוד או התאסלמות בכפייה.
מעמד הדִ'מי התבלט בארץ ישראל בתקופת השלטון העות'מאני. כשבעולם המוסלמי יהודים ונוצרים "ירדו כרוכים יחדיו" וזכו ליחס זהה כבני חסות בדין ולרוב גם בפולמוסים דתיים.
בעולם הסוני
החוקים המסדירים את מעמד בני החסות נקראים "תנאי עומר". לפי תנאי "חוזה עומר", הדִ'מי זכאי לביטחון אישי ורשאי לקיים את אמונתו בתמורה למס גולגולת מיוחד (שנקרא ה"ג'יזיה") ששילם ובכפוף למגבלות שהוטלו עליו. הדִ'מי לא היה רשאי לקיים טקסים דתיים בפומבי, להרחיב או לשפץ את בתי התפילה שלו או לשאת אשה מוסלמית. מגבלות נוספות שהוטלו על הדִ'מים מזמן לזמן נועדו להשפילם ולהבליט את נחיתותם לעומת המוסלמים. למשל: לבוש מיוחד, איסור רכיבה על סוס או גמל, איסור על בניית בתי תפילה שאינם מוסלמים אשר יהיו יותר גבוהים מהמסגדים המקומיים ואיסור על היהודים לתקוע בשופר ועל הנוצרים לצלצל בפעמוני כנסיות (במקום פעמונים השתמשו הנוצרים בקורה שנקראה נאקוס).
בעולם השיעי
השליטים המוסלמים המקומיים היו אחראים על החלת מעמד ודמי החסות במחוזותיהם. אם תנאים אלו הותנו והוחלו אז החסות מוּסרת מהמפר אותם ודמו מותר. אך אם התנאים לא הותנו ובן החסות עובר על אחד מהתנאים המדוברים הוא יישפט לפי חוקי השריעה ללא איבוד הגנת החסות.:
רעיון בני החסות
אבו יוסף אל-אנצארי בספרו "כתאב אלח'ראג'" כתב כי בני החסות הם בני החסות של הנביא עצמו, ותפקידו של הח'ליף הוא לדאוג לשלומם בהתאם לזכויותיהם תחת תנאי עומר (שלא ייעשקו, ייפגעו ושלא ייגבה מהם מס מעל יכולותיהם ובניגוד למותר). במכתב שהעלה על-פי המסורת עומר בן אל-ח'טאב לאחד מנציביו, אבו עוביידה בן אל-ג'ראח, כתב כי יש להשאיר את האדמות בידי התושבים הכבושים, אלו הנמנים בין עמי הספר, ולתת להם לעבדן. שכן הם בקיאים בעבודות אלו יותר, וכי יש רק לקחת מהם מס כזה שהם יוכלו לשאת בו כשהמס יתחלק בין המוסלמים. הוא מבקש לא לראות בלא-מוסלמים כשלל ולקחת אותם כעבדים, כי במקרה הזה לא יישאר דבר ואיש להרוויח מעמלו למוסלמים בדורות הבאים. ואילו אם ישאירו אותם דורות שלמים המוסלמים ייהנו מעמלם. לאור זאת יש למנוע את לקיחתם כעבדים, את עשיקתם, שדידתם או פגיעה ברכושם. אלא רק לפי המותר, תוך הקפדת השמירה על התנאים שניתנו להם.
מחמד באקר בן מחמד תקי אל-מג'לסי החזיק בדעה כי מעמד החסות נתן ליהודים ולנוצרים את האפשרות לחיות בין המוסלמים, ללמוד מהם ולהמיר את עקשנותם הדתית לאסלאם (בדומה לגישה הנוצרית ביזנטית).
ד'מים ככופרים
לפי אבו חאמד אל-ע'זאלי יש שני סוגי כופרים:
טום פלטון
תומאס אנדרו "טום" פלטון (באנגלית: Thomas Andrew "Tom" Felton; נולד ב-22 בספטמבר 1987) הוא שחקן ומוזיקאי אנגלי. התפרסם בתפקיד דראקו מאלפוי בסדרת "סרטי הארי פוטר" המבוססים על סדרת הספרים המצליחה של ג'יי קיי רולינג.
ביוגרפיה
תומאס אנדרו פלטון נולד בעיירת אפסום, מחוז סארי, בדרום-מזרח אנגליה, לשרון (לבית אנסטי) ופיטר פלטון. הוריו התגרשו כאשר היה נער, והוא הצעיר מבין ארבעה אחים: ג'ונתן, כריס ואשלי. סבו מצד אימו הוא הגאופיזיקאי נייג'ל אנסטי.
בילדותו, היה פלטון חבר ב-4 מקהלות שונות. המקהלה הראשונה בה השתתף, כאשר היה בן 7 היא מקהלת הכנסייה.
קריירה
בנובמבר 2010, הסרט "White Other", בו טום משחק את הדמות הראשית, ריי מרסדן, יצא לאור. לצד פלטון משחקת השחקנית אימלדה סטאונטון, ששיחקה את פרופסור דולורס אמברידג' בסדרת סרטי הארי פוטר. לפלטון היה תפקיד בסרט "Get Him to the Greek", שיצא ב-4 ביוני 2010. בשנת 2010 זכה בטקס פרסי הסרטים של MTV על תפקידו בהארי פוטר והנסיך חצוי-הדם בקטגוריה "הנבל הטוב ביותר".
באוגוסט 2011 טום הצטלם לקמפיין של מותג האופנה "Band of Outsiders" ביחד עם חברו מהארי פוטר, רופרט גרינט בלוס אנג'לס.
בשנת 2011 שיחק בתפקיד דודג' לנדון בסרט "כוכב הקופים: המרד". באותה שנה, הוציא שיר מקורי בשם "הוואי". בשנת 2012 שיחק בסרט האימה "ההתגלות" בכיכובה של אשלי גרין, בשנת 2013 השתתף בסרט "בסתר", ובסרט "בל" בכיכובה של גוגו אמבתה-רו. ובאותה שנה התארח במיני-סדרה "מעגל שלם". בשנת 2014, בסרט "נגד השמש" המבוסס על סיפור אמיתי של שלושה אנשי צוות אוויר במלחמת העולם השנייה שמטוסם התרסק.
בשנת 2016, שיחק בסרט "תחייה" לצידו של ג'וזף פיינס. עוד באותה השנה, שיחק בעונה השלישית של סדרת הטלוויזיה "הפלאש" בתפקיד ג'וליאן אלברט/דוקטור אלכימיה, שותפו למשרד של ברי אלן (הפלאש)
בשנת 2017 שיחק בסרט "מייגן לוי". בשנת 2018 שיחק לצד נעמי ווטס וקלייב אוון ברומן ההיסטורי "אופליה", את דמותו של לארטס. בנוסף, השתתפו בקליפ לשיר "Empty Space" של ג'יימס ארתור.
בשנת 2020 שיחק בסרט "מדריך הבייביסיטר לציד מפלצות" וגילם את דמותו של הבוגימן.
בשנת 2022 הופיע בקליפ לשיר "Are You Entertained" של אמן היפי הופ ראס שמארח את אד שירן. בקליפ מופיע גם השחקן ראף לאו.
חיים אישיים
מ-2008 עד 2016 קיים פלטון זוגיות עם הפעלולנית ג'ייד אוליביה גורדון. היא גילמה את אשתו בסרט "הארי פוטר ואוצרות המוות - חלק 2".
יחסי אלג'יריה–תוניסיה
יחסי אלג'יריה–תוניסיה (בערבית: العلاقات التونسية الجزائرية) הם יחסי החוץ בין הרפובליקה האלג'יראית הדמוקרטית העממית ובין הרפובליקה התוניסאית.
רקע כללי
תוניסיה השקיעה באופן עקבי מאמצים בעמידה לצדה של אלג'יריה במאבקים בינלאומיים, זאת לעומת יחסיה הרעועים עם לוב. בשנות ה-70 שינתה תוניסיה את עמדתה כלפי סהרה המערבית כדי לא לפגוע ביחסיה עם הרשויות האלג'יריות. תוניסיה הייתה המדינה הראשונה שחתמה על חוזה האחווה וההסכמה עם אלג'יריה, בשנת 1983. לאורך ההיסטוריה העצמאית של אלג'יריה, היא הצטרפה למספר מיזמים כלכליים עם תוניסיה, כולל הצינור חוצה-המדינות שעובר מאלג'יריה דרך תוניסיה לאיטליה. בשנת 1987 קירבה הדחתו מהשלטון בתוניסיה של הנשיא חביב בורגיבה, והחלפתו בזין אל-עאבדין בן עלי הדיפלומטי יותר, את שתי המדינות שוב. לאחר המהפכה התוניסאית, כאשר האיסלאמיסטים המיוצגים על ידי תנועת א-נהדה לקחו את מושכות הכוח בקרתגו, היחסים בין המדינות הורעו, לאחר שפוליטיקאים מקומיים בתוניסיה האשימו את המשטר והמודיעין האלג'יראי במארב הטרור על סיור של צבא תוניסיה קרוב לגבולות ב-29 ביולי 2013. לטענתם קרתה התקרית בגלל חששות של אלג'יריה ממעבר המהפכה מתוניסיה לארצם, ובשל הצורך לערער את היציבות בביטחון הפנים השביר. שר הפנים של תוניסיה אמר כי לאלג'יריה הוקל כי תוניסיה לא מתכוונת לייצא אליהם את המהפכה. שתי המדינות חברות באיחוד האפריקני.
ב-9 בפברואר 2015 ביקר הנשיא אל-באג'י א-סבסי באלג'יריה בביקור נימוסין. נשיא אלג'יריה, עבד אל-עזיז בותפליקה, לא ביקר בתוניסיה מאז 2012.
נציגויות דיפלומטיות
תוניסיה מחזיקה באלג'יריה שגרירות באלג'יר, ו-2 קונסוליות בענאבה ובתבסה. מאידך, אלג'יריה מחזיקה בתוניסיה שגרירות בתוניס וקונסוליות בגאפסה ואל-כאף.
סוגריים
הסוגריים הם סימנים הבאים להפריד טקסט מסוים משאר הכתוב. ישנם שלושה סוגי סוגריים: רגילים –, מרובעים – [ ], מסולסלים – { }, ויש גם המוסיפים עליהם את המְזֻוִּים – < >.
הסוגריים כסימן פיסוק
כשהם באים ברצף של כתוב, הסוגריים מופיעים משני צדדיה של הערה צדדית, אשר אינה קשורה במישרין לגוף הטקסט. כמו כן, בסוגריים לרוב רושמים מקור של ציטוט לאחר שהציטוט עצמו הובא.
הראשונים לבוא הם הסוגריים הרגילים, בתוכם שמים (אם צריך) סוגריים מרובעים.
בסוגריים מרובעים משתמשים כאשר בטקסט יש קטיעה של הרצף והטקסט מושלם על ידי העורך על סמך סברותיו או על סמך מחקרים. כמו כן, משתמשים בסוגריים מרובעים כאשר משלימים ציטוט, כדי לעשותו מובן יותר. לדוגמה: "[מדינת ישראל] תבטיח שוויון זכויות מדיני וחברתי גמור..." (מתוך הכרזת העצמאות).
הסוגריים התפתחו מסימנים שהיו נהוגים בקרב סופרי העת העתיקה. ביוון היה זה הסיגמא (Σ) וה"אנטי־סיגמא" (סיגמא הפוכה) שסומנו בתחילת ובסוף טקסט כשרצו לציין שיש להשמיטו. סימן זה אף היה נהוג בקרב הסופרים העבריים של אותה תקופה, והוא נמצא מספר פעמים במגילות מדבר יהודה שמקומראן. הסימון העברי מופיע אף תשע פעמים בנוסח המסורה של התנ"ך (על פי ההשערה, לציון פסוקים שמקומם לא היה ברור), והוא ידוע בשם "נו"ן הפוכה". לפי פרשנות חז"ל, הפסוקים המגודרים בין הנו"נים ההפוכים אמורים להיות ממוקמים במקום אחר בטקסט המקראי, ומשום מה הם מוקמו (באופן זמני) במיקום 'בלתי שגרתי'.
הסוגריים במתמטיקה
כאשר יש סוגריים בתוך סוגריים, יש המשתמשים בסוגים שונים של סוגריים, לשם נוחות הקריאה: נהוג כי הסוגריים החיצוניים יהיו המסולסלים, אחר כך יבואו המרובעים ולבסוף העגולים. סדר ביצוע הפעולות הוא הפוך. לעיתים משתמשים רק בסוג הרגיל של סוגריים (זה המצב בשפות תכנות) ולעיתים מציירים את הסוגרים בגדלים שונים, לפי סדר ביצוע הפעולות – מקטן לגדול.
לעיתים משמשים הסוגריים לפעולות מסוימות. למשל, בסוגריים משולשים משתמשים כדי לציין את הממוצע, המכפלה הפנימית, התוחלת או ערך התצפית, בסוגריים מרובעים נהוג היה לציין את הערך השלם של המספר וכיוצא באלו. סוגריים מסולסלים משמשים לציון איבריה של קבוצה.
סוגריים עגולים או מרובעים משמשים לכתיבת מטריצות.
הסוגריים במחשבים
בנוסף לשימושם המתמטי, בשפות תכנות שונות פרמטרים המועברים לפונקציה נכתבים בסוגריים רגילים – הן בהגדרתה והן בעת שימוש בה. כן משתמשים בסוגריים מרובעים כדי לגשת לאיברים שונים של מערך, בסוגריים מסולסלים לציין בלוקי פקודות, בסוגריים משולשים כדי לציין תגית (למשל ב-HTML) ועוד.
בשפת LISP יש שימוש נרחב במיוחד בסוגריים רגילים וכל הפקודות נכתבות בתוך סוגריים.
הסוגריים כשינויי נוסח
בספרות הרבנית מקובל לציין בסוגריים שינויי נוסח באופן הבא: בסוגריים עגולים מציינים נוסח משובש, אלא שלא רוצים למחוק אותו על מנת לא לסטות מהצורה שנלמדה במשך הדורות. בסוגריים מרובעים מציינים את הנוסח המתוקן.
הקרב ביבנאל
ב-6 באפריל 1944 נערך במושבה יבנאל, קרב בין חיילים בריטים ובין שני לוחמי לח"י (שנחשב ארגון טרור בעיני ממשלת המנדט), שהתבצרו באחד הבתים במושבה וסירבו להיכנע. הקרב נגמר במותם של שני הלוחמים.
, יליד יבנאל, חזר למושבה לעבוד במשק המשפחתי לאחר שמשפחתו עזבה את המושבה. במאי 1939 הוא הצטרף ללח"י. בביתו נערכו אימונים בנשק וכן שימש הבית לאכסן לוחמי לח"י שנפצעו ונזקקו להחלמה.
שבתאי דרוקר (ציון), נפצע ב-1 באפריל 1944 ברגלו בהיתקלות עם שוטרים בריטים בחיפה. הוא הועבר לביתו של מנחם לונץ ביבנאל להחלמה במחשבה שהמושבה מרוחקת מעיני הבריטים.
ב-6 באפריל 1944, בעקבות הלשנה, נכנס כוח בריטי גדול ליבנאל. המושבה הוקפה ונסגרה. חלק מהכוח פנה מיד לבית לונץ. הבריטים קראו לשני הלוחמים להיכנע. כאשר לא קבלו תשובה, פתחו באש על הבית. הלוחמים השיבו באש רפה כי רק אקדחים ורימונים היו בידם.
בהפסקה בין ירי לירי התנדבו בני המושבה לקרוא למנחם לונץ להיכנע ולהציל אותו ואת חברו אבל לא קיבלו תשובה. הבריטים חידשו את האש וחוררו את הבניין. לבסוף, לאחר שעה ארוכה שלא בא סימן חיים מהבית הנצור פרצו הבריטים לבית ומצאו את השניים הרוגים כשאקדחו של לונץ נתון בימינו ואצבעו על ההדק. הדעה המקובלת היא ששניהם התאבדו כשראו שאפסה כל תקווה.
לונץ נקבר ביבנאל ודרוקר בטבריה.
בשנת 2004 נחנכה טבלת זיכרון לזכר שני הלוחמים בחזית בית לונץ. הבית הוכרז כ"מבנה ראוי לשימור".
הגבלים עסקיים
הגבלים עסקיים הוא ענף משפטי העוסק בקידום התחרות ואוסר תחרות לא הוגנת. בישראל, עיקר הפיקוח על התחרות מתבצע בידי רשות התחרות, בהתאם לחוק התחרות הכלכלית. בארצות הברית מכונה הענף Antitrust Law, ובממלכה המאוחדת Competition Law.
מטרת דיני ההגבלים העסקיים
מטרתם העיקרית של דיני ההגבלים העסקיים היא להסיר מגבלות מלאכותיות שעומדות בדרכה של התחרות החופשית. כמו כן, נועדו הגבלים עסקיים למנוע מחברה שתפסה מיקום דומיננטי בשוק מלנצל לרעה את כוחה (מונופול, קרטל).
קיימים מספר מצבים, בהם המדינה אינה מעודדת תחרות:
הסדרים כובלים
הסדר כובל הוא העוולה הנפוצה ביותר בהגבלים עסקיים, ומוכר לציבור הרחב כקרטל. הסדר כובל הוא הסדר בין בני אדם המנהלים עסקים, בו (לפחות) אחד הצדדים מגביל את עצמו, באופן העלול להפחית התחרות בינו לצדדים אחרים. הסדר כובל מתקיים כאשר יש הסכמה לגבי המחיר שיידרש או ישולם עבור מוצר או שירות; כאשר מוסכם על הרווח שעשוי להיות מופק; כאשר מתבצעת חלוקת שוק (חלוקה גאוגרפית או לפי סוג הצרכנים); או כאשר ההסכם נוגע לכמות או איכות המוצר או השירות המסופק. ישנם 2 סוגים של הסדרים כובלים:
הסדר כובל אופקי
הסדר כובל אופקי הוא הסדר הנערך בין שתי חברות (או יותר) המתחרות באותו שוק. למשל, שתי חברות מסכימות ביניהן שימכרו מוצר מסוים באותו מחיר. מונה ארבעה תנאים לקיומו של הסדר כובל:
הסדר כובל אנכי
הסדר כובל אנכי הוא הסדר הנערך בין 2 חברות הנמצאות בשרשרת הייצור או השיווק של מוצר מסוים. למשל - הסדר בין חברה הכורה מחצבים לבין חברה המעבדת אותם לכדי מוצר. הסדר אנכי יכול להיות הסדר הכתבת מחירים (בדומה להסדר אופקי), שבו ספק מכתיב למשווק את המחיר בו עליו למכור את המוצר; או הסדר בלעדיות, בו ספק מתחייב למכור רק למשווק מסוים, או שמשווק מסוים מתחייב לרכוש רק מספק מסוים. כאשר שני הצדדים מתחייבים לבלעדיות, זהו הסדר בלעדיות הדדית.
יש הגורסים שמיזוג הוא סוג קיצוני של הסדר כובל, כיוון שהפירמות אינן מתאמות ביניהן אספקט כזה או אחר של ניהול עסקיהן.
מונופול
מונופול, לפי חוק התחרות הכלכלית, היא חברה בעלת נתח שוק מרכזי בשוק הרלוונטי. החוק קובע שגוף הוא מונופול אם הוא שולט ביותר מ-50% מכלל אספקת או רכישת נכסים או שירותים בידי בן אדם אחד. הגדרה זו שונה מן ההגדרה הכלכלית של מונופול. השר הממונה רשאי להכריז על חברה בתור מונופול גם אם היא שולטת על פחות מ-50% מהשוק, אולם זהו מקרה נדיר.
הממונה רשאי לנקוט פעולות כנגד מונופולים. הוא רשאי לתת לחברה שהוכרזה כמונופול צווים, בהם הוא מפרט כיצד עליה לנהוג. הממונה יכול לחייב את המונופול לחדול ממעשים הפוגעים באופן לא הוגן בצרכנים או במתחרים, או למנוע מהמונופול לנצל לרעה של כוח דומיננטי בשוק.
מיזוגים
מיזוג (Merger) הוא רכישה של "עיקר נכסי" חברה אחת בידי חברה אחרת, או רכישת מניות חברה בערך העולה על 25% מסך המניות בידי חברה אחרת. נהוג לסווג את המיזוגים כיום לשלושה סוגים:
התערבות במיזוג
ככלל, מיזוג בין חברות הוא פעולה לגיטימית וחיובית להתפתחות החברות - "צמיחה חיצונית", להבדיל מצמיחה פנימית אשר מייצגת לדוגמה התייעלות של תהליך ייצור על ידי מכונות טובות יותר. יחד עם זאת קובע כי:
הממונה יתנגד למיזוג חברות או יתנה אותו בתנאים אם לדעתו קיים חשש סביר כי כתוצאה מן המיזוג תיפגע התחרות באופן משמעותי באותו ענף או ייפגע הציבור באחת מאלה:
לפיכך ניתן לראות כי הרשות להגבלים עסקיים תתערב במיזוג שבו יש חשש סביר לפגיעה בתחרות או לפגיעה בציבור. במקרה כזה יכולה הרשות לשלול את המיזוג הנדון על הסף. מעבר לסמכות זו מוסמכת הרשות גם לאשר את המיזוג בתנאים אשר מרסנים את הפגיעה ומצמצמים אותה. כך למעשה הרשות נוקטת בגישה לפיה היא מחד גיסא תומכת בכלכלת שוק חופשי ומאידך גיסא פועלת ככוח כמרסן בגבולות הפגיעה.
דיני הגבלים עסקיים בישראל
דיני ההגבלים העסקיים בישראל הם תחום יחסית חדש ומתפתח במהירות. התחום מושפע רבות מהחקיקה והפסיקה בארצות הברית ובאירופה. המיסוד של התחום בישראל החל עם חקיקת חוק ההגבלים העסקיים בשנת 1988 (בינואר 2019 שונה שם החוק ל"חוק התחרות הכלכלית"). לפני כן היה קיים בישראל חוק ישן, משנת 1959. חוק זה הוא מקיף ועדכני יחסית. מתוקף הוקמה בשנת 1994 רשות ההגבלים העסקיים, שהיא הגוף העיקרי המפקח על התחרות בישראל. בראש הרשות עומד הממונה על ההגבלים העסקיים (בינואר 2019 שונה תואר הממונה ל"ממונה על התחרות"). במקביל, מתוקף, קם בית הדין להגבלים עסקיים.
יוביק (מפלגה)
התנועה למען הונגריה טובה יותר (בהונגרית: Jobbik Magyarországért Mozgalom), המכונה בדרך כלל יוביק (Jobbik), היא מפלגת ימין בהונגריה.
היא נוסדה בשנת 2002 כתנועה חוץ-פרלמנטרית בשם "ארגון הנוער הימני" (Jobboldali Ifjúsági Közösség) שחבריה היו בעיקר סטודנטים וצעירים. בשנת 2003 התאגדה התנועה כמפלגה לצד מפלגת הימין Magyar Igazság és Élet Pártja, ומאז שאבה לתוכה את רוב מצביעי MIÉP.
המפלגה, הטוענת שמטרתה ליצור הונגריה "צודקת" יותר מהמצב הנוכחי וכי היא מייצגת את רצון העם, היא בעלת גוון לאומני, נוצרי, פאן-טורקי ושונאת זרים. אחרי בחירתו של גאבור וונה, מורה להיסטוריה בן 37, כנשיא המפלגה, הוא הכריז על רצונו בשיתוף פעולה עם שאר מפלגות הימין.
אחת הנקודות העיקריות במצע המפלגה היא המאבק בכחצי מיליון הצוענים החיים בהונגריה.
אחת מדמויות המפתח במפלגה היא כריסטינה מורבי, עורכת דין שהייתה נציגת הונגריה בוועדת האו"ם למאבק באפליית נשים, וידועה בהתבטאויותיה האנטישמיות החריפות.
הנהגת יוביק ובה צ'ונאד סגדי הקימה את "המשמר ההונגרי", מיליציה ימנית הרואה עצמה ממשיכה של צלב החץ.
יפנאוטו
יפנאוטו חברה ישראלית לרכב בע"מ היא חברה המייבאת כלי רכב מתוצרת סובארו לישראל. החברה הוקמה בשנת 1969 על ידי משה ברנובסקי ודניאל ברקוביץ.
יוביק (מפלגה)
המפלגה זכתה להצלחה ראשונה בבחירות לפרלמנט האירופי ב-2009, כשזכתה בכ-15% מהקולות וב-3 מושבים. בבחירות שנערכו בהונגריה בשנת 2010 הצליחה המפלגה להיכנס לראשונה לפרלמנט ההונגרי, לאחר שבסיבוב הבחירות הראשון זכתה ב-16.67% מקולות הבוחרים והייתה למפלגה השלישית בגודלה, עם 26 מושבים. באפריל 2014 גדל מספר הבוחרים במפלגה מ-15.8% ל-20.8%.
ב-2018 עזבו את המפלגה מספר חברים בטענה כי היא איננה רדיקלית כמו שהייתה והקימו את "תנועת המולדת שלנו".
אידאולוגיה ומצע
המפלגה מצהירה כי האידאולוגיה שלה בנויה על תזות של מגוון אנשי רוח הונגרים, רומנים, איטלקים, אוסטרים, צרפתים וגרמנים, בהם אישים המחזיקים באידאולוגיה גזענית ואנטישמית. מבין אלו, ציינה המפלגה באופן מפורש במצעה את הגרמנים פרידריך ניטשה, ארתור שופנהאואר, מייסטר אקהרט, רודיגר ספרנסקי (Rüdiger Safranski), הרומני מירצ'ה אליאדה, האוסטרי קונראד לורנץ, ההונגרי בלה המווש (Béla Hamvas), האיטלקי יוליוס אבולה, והצרפתי רנה גנון (קתולי שהתאסלם ושינה את שמו ל"עבד אלואחד יחיא").
סולידריות העמים הטורניים
יוביק מאמינה בטוראניזם ופאן-טורקיות, כלומר, קידום הסולידריות של מה שהם מכנים "העמים הטורניים", קרי, העמים אשר מוצאם ממזרח איראן של ימינו ואשר התיישבו באזור אסיה הקטנה בימים עברו. התנועה תומכת באזרבייג'ן בשל היותה חלק ממה שמכונה "העמים הטוראניים" ויתר העמים אותם היא מזהה כעמים טורקיים או עמים ממוצא טורקי.
שלוש הנקודות העיקריות במצע המפלגה הן לחימה בפשעים פוליטיים, בשחיתות, ועמידה כנגד מה שהיא מכנה "פשעי הצוענים". המפלגה מכחישה את רצח העם הארמני, משום שבוצע על ידי טורקיה. מצע המפלגה מכיל מידע רב על התנגדות המפלגה לצוענים, ליהודים, להומוסקסואלים לקומוניסטים.
יפנאוטו
היסטוריה
סובארו הייתה אחת המכוניות היפניות הראשונות שיובאו לישראל. בעקבות החרם הערבי יצרני הרכב היפניים לא ייצאו לישראל, אך חברת סובארו, שהייתה יצרן הרכב השביעי בגדלו ביפן (אחרי טויוטה, ניסאן, הונדה, מאזדה, סוזוקי ומיצובישי) לא נכנע לחרם. מחירה הזול ואמינותה הגבוהה הפכו אותה לפופולרית מאוד, עד כדי כך שכבר ב-1973 הייתה ישראל היבואנית השנייה בגודלה בעולם של מכוניות סובארו, אחרי ארצות הברית. ב-1980 נעו בכבישי הארץ 40,000 מכוניות סובארו בסך הכל וב-1983 100,000 מכוניות.
בתחילת שנות ה-90 החלה סובארו לאבד את נתח השוק הגדול שהיה לה, בעיקר עקב כניסתם של יצרנים יפניים נוספים לישראל (בעקבות החלשותו של החרם הערבי), ובראשם מיצובישי, שעקפה לראשונה את סובארו בטבלת המכירות בספטמבר 1991. באמצע אותו עשור עבר השוק הישראלי לשליטה של חברת מאזדה ומכירות סובארו דורגו בדרך כלל במקום חמישי עד עשירי. עם זאת, הפופולריות של סובארו בעבר אפשרה לה להחזיק בתואר הרכב הנפוץ ביותר על כבישי ישראל עד לשנת 2005.
בנובמבר 1997, רכש איש העסקים גד זאבי 50% ממניות יפנאוטו. ההסכם נחתם, לאחר שמשפחת ברנובסקי רכשה את מניות משפחת ברקוביץ', שותפתה לשעבר בחברה. באפריל 2000, רכש זאבי גם את חלקה של משפחת ברנובסקי, תמורת כ-120 מיליון שקל, והחזיק במלוא הבעלות.
ביולי 2005, מכר זאבי 50% ממניות יפנאוטו לחברת ההשקעות הבורסאית "מטיס קפיטל" (לשעבר חברת "אלקטרוניקס ליין"), תמורת 37.5 מיליון דולר, מתוכן 7.5 מיליון דולר כהלוואה לזאבי. לצורך העסקה הוקמה חברה חדשה בשם "יפנאוטו החזקות", שבפברואר 2006 גייסה 160 מיליון שקל באמצעות הנפקת איגרות חוב, שנסחרו בבורסה לניירות ערך בתל אביב. באוגוסט 2007 מונה אמנון ברזילי, מבעלי "מטיס קפיטל", ליו"ר הדירקטוריון של יפנאוטו החזקות. באפריל 2009 הוגש כתב אישום נגד העבריין בן כהן, בגין ניסיון סחיטה של אמנון ברזילי והשלכת רימונים על סוכנות סובארו ברחוב המסגר בתל אביב, על רקע חובות כספיים. בינואר 2010, לאחר סכסוך עם שותפיו לבעלות, רכש זאבי בחזרה את מלוא הבעלות תמורת 120 מיליון שקל. אך בינואר 2012 ביקש דחייה בתשלום איגרות החוב של חברת יפנאוטו החזקות, החברה האם של יפנאוטו, עקב התדרדרות בעסקי החברה. בדצמבר 2012 סיכם זאבי על מכירת יפנאוטו לזכיין סובארו בירושלים, שמעון ברזילי, אך לבסוף רוב המניות נמכרו לחברת סמלת, יבואנית פיאט.
פעילות החברה
הדגם הראשון ששווק היה ה-סובארו 360 ובסמיכות ה-סובארו FF-1, בגרסת 4 דלתות, שהייתה המכונית המשפחתית הראשונה שיובאה מיפן, ונחלה הצלחה גדולה בארץ.
דגם הליאונה (שכונה בישראל בפשטות "סובארו") היה הדגם הנפוץ ביותר. החל משנת 1993 החליפה את הליאונה האימפרזה, בראשית שיווקה בישראל כונתה האימפרזה "גרנד ליאונה" במטרה להיבנות על המוניטין של קודמתה. האימפרזה שווקה בישראל בתחילה רק עם מנוע 1600 סמ"ק, הנעה קדמית ותיבת הילוכים ידנית או אוטומטית. את מירב פרסומה בעולם קנתה המכונית בשל הגרסאות החזקות והספורטיביות שלה, GT, STi ו-WRX, אשר מצטיינות במבנה דומה למכוניות הראלי של סובארו שזכו במרוצי אליפות העולם בראלי בשנים 1995-1997 והן בעלות הנעה כפולה (בדגמים מאוחרים כולל מערכת DCCD - דיפרנציאל מרכזי הנשלט על ידי נהג), מנוע מוגדש טורבו ומבנה מחוזק. האימפרזות הספורטיביות זכו בעולם להצלחה רבה בשל התמורה הרבה למחירן ואילו בישראל מוצבה המכונית כמכונית משפחתית.
בשנת 2007 מכרה סובארו קרוב ל-10,000 מכוניות בישראל. רעידת האדמה שפקדה את יפן בשנת 2011 השפיעה גם על השוק הישראלי - המחסור בכלי רכב, במיוחד בדגם האימפרזה, שהיה אחד הדגמים הנמכרים של החברה, הוביל לכך ששנת 2012 הייתה השנה החלשה ביותר מבחינת מכירות מאז ראשית שנות ה-70. את שנת 2012 סיימה עם מכירות של 1,746 רכבים, נתח שוק של 0.9% בלבד.
מחוז תל אביב
מחוז תל אביב הוא אחד משבעת המחוזות של מדינת ישראל. מחוז תל אביב גובל בים התיכון ממערב ובמחוז המרכז בצפון, בדרום ובמזרח. בירתו של המחוז והעיר הגדולה ביותר בו היא תל אביב-יפו, ועל שמה הוא נקרא. במחוז יש נפה אחת, נפת תל אביב, ששטחה חופף את שטח המחוז. הנפה מחולקת לשלושה אזורים טבעיים: תל אביב, רמת גן וחולון. במדד הפריפריאליות הוגדר מרחק ממחוז תל אביב ונגישות פוטנציאלית כקריטריונים.
חלוקת השטח במחוז תל אביב היא כדלקמן :
חלוקת השימוש בשטח הבנוי היא כדלקמן:
ערים
נתוני הערים נכונים לסוף שנת 2022 על פי נתוני אוכלוסייה ארעיים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
29er
הסירה הוצגה לראשונה בשנת 1998. הסירה מיועדת לשייטים צעירים, אך בעיקר כדי לשמש סירת אימונים לגרסתה הגדולה: ה-49er. הסירה מצוידת בטרפז יחיד (שלא כמו ב-49er), וספינקר אסימטרי (ג'ניקר).
לאחרונה עבדו בת'ווית וג'ן גלס על פיתוח ה-29erX בסן פרנסיסקו. ה-29erX דומה יותר ל-49er בכך ששטח מפרשה גדול יותר, והיא מצוידת בשני טרפזים.
נערכות מספר תחרויות נוער, לרבות אליפויות העולם, למפרשיות לסוג זה.
אין כניסה לפילים
אין כניסה לפילים הוא אלבומה השלישי של הלהקה הישראלית "ג'ירפות", שיצא בשנת 2010. האלבום יצא עם הסרט הדוקומנטרי, "ראיתי ג'ירפות בהודו" ונכתב בעקבות סיבוב הופעות שערכה הלהקה ברחבי הודו בשנת 2008, סמוך למתקפת הטרור במומבאי.
ירושלים ימינה ת"א שמאלה
ירושלים ימינה ת"א שמאלה היא מיני סדרה תיעודית משנת 2004, ששודרה ב-yes הטלוויזיה בלוויין. הסדרה, בבימויו של אלון שרביט, מגוללת את סיפורן של דמויות במסע בין ירושלים לתל אביב - בין יציאה בשאלה וחזרה בתשובה ובין קודש לחול. דרך סיפורם של שלוש הדמויות מתואר המסע דרך הקרע בחלק הראשון, הכמיהה לשייכות בחלק השני, והשיבה הביתה בחלק האחרון.
מה יפית
"מַה יָּפִית" הוא זמר הנמצא בסידור ומיועד להיות מושר בסעודת ליל שבת. הזמר הופיע בדפוס כבר בשנת 1515 בפראג.
הפיוט
הזמר מתחיל במילות פסוק משיר השירים:, והוא מתאר את עונג וכבוד השבת. לא ידוע מי מחבר הזמר, אך יש בו אקרוסטיכון של מרדכי בר יצחק, שחי כנראה במאה ה-13, ויש משערים שהוא מחבר "מעוז צור".
"מה יפית" מורכב מ-8 בתים, המורכבים כל אחד משלושה פסוקים בני 4 שורות. האקרוסטיכון מורכב מהאותיות שבראש הבתים בלבד. הפסוקים שבכל בית שונים בחריזה שלהם. בשני הפסוקים הראשונים שבכל בית שלוש השורות הראשונות מתחרזות אחת עם השנייה והשורה הרביעית מתחרזת עם השורה הרביעית של הפסוק שלעומתו בבית. שורות הפסוק השלישי מתחרזות עם עצמן, השנייה עם השלישית והראשונה עם הרביעית. החלוקה של החריזה סותרת לעיתים את החלוקה על פי המשמעות.
בכתבי הר”ר יאשיא שו”ב מסופר שהזמר "מה יפית" נכתב על ידי מחברו לאחר שהידיעה על הירצחו של בנו היחיד הגיעה אליו בשבת, וכדי שלא להתאבל בשבת חיבר את הפיוט. וכשהגיע למילים "חי זקוף מך" ראו את הדברים בשמים והחיו את הבן. ועל פי הכתוב שם מעשה זה הוא המקור לכך שהגויים מבקשים מהיהודים לשיר את "מה יפית".
"מאיופס"
שם הפיוט, "מַה יָּפִית", המבוטא בהגייה האשכנזית (הפולנית-אוקראינית) מָאיוּפֶס, קיבל בפולנית (Majufes) את המשמעות של זמר או ריקוד יהודי. ה"מאיופס" הופיע כזמר או ריקוד בו היהודי הופיע באור מגוחך או נלעג, למשל בהצגת פולנית קלוקלת, תנועות מגוחכות, זיוף בשירה או מילים מצחיקות. ככזה, המאיופס כנראה ייצג את הדעה הרווחת של הפולנים על מוזיקה יהודית.
במקורות שבהם מופיע ה"מאיופס" אין לו תוכן אחיד, אלא תוכן המשתנה ממקום למקום ולאורך התקופות. בהצגה פולנית משנת 1878 הכיל ה"מאיופס" את התוכן של הפיוט "יום זה מכובד" בתעתיק פולני, כנראה משובש. בסיפור יידי של הסופר ישראל ראבון, מכיל המאיופס טקסט חנופה לגוי, כתוב פולנית מתובלת ביידיש, המתחיל במילים "מה יפית, אדוני פאן. אברך אותך כל הזמן". מנגינת המאיופס, לעומת זאת, הייתה כנראה ידועה ומוכרת ומן הסתם דמתה למנגינה של הפיוט "מה יפית" אצל יהודי פולין. פרדריק שופן, למשל, מספר על יהודי שפיתה את הקהל ב"מוזיקה פולנית" משלו ובעצם ניגן להם "מאיופס".
חנא שמרוק מסיק מעבודתו של ההיסטוריון הפולני יאנוש טאזביר (Tazbir) שהמאיופס היה רווח במאה ה-16 או ה-17, על אף שהאזכור הראשון שהוא מצא ל"מאיופס" הוא משנת 1763.
לפי שמרוק, בעוד המקורות הפולניים שמים את הדגש במאיופס על היהודי הליצן שאולי ביקש להשיג כמה פרוטות בשירתו העילגת, המקורות היהודיים מציגים את המאיופס כשירה שנעשתה תחת לחץ, כלכלי או פיסי. המאיופס הושר על ידי יהודי החצר בפני הפריץ אשר שם ללעג את שירי הקודש של היהודי והוצג על ידי כליזמרים יהודיים בחתונות ואירועים של גויים. ברט וורב טוען שהמאיופס שימש גם את היהודים העירוניים בלעגם כלפי היהודים החסידיים הכפריים, על סמך העובדה שהמאיופס הוצג לפעמים על ידי תיאטרון פולני אשר רוב עובדיו או הקובעים שבהם היו יהודים. מקורות מסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 מציגים התעללות של גויים ביהודים אשר נדרשו לרקוד את המאיופס תחת איומי מוות. תופעה זאת הופיעה גם בימי השואה כאשר יהודים נדרשו על ידי הנאצים לשיר זמירות ושירי קודש במסגרת ההתעללות ביהודים. סצנה מעין זאת ניתן לראות, למשל, בסרט "הפסנתרן".
יחס החברה היהודית ל"ריקודי מה יפית"
התגובות של החברה היהודית למאיופס היו שונות. אנציקלופדיית אוצר ישראל מדווחת שהחסידים העדיפו לא לשיר את "מה יפית" וכינו את אלו ששרו את הזמר "מה יפית" - מתנגד קר. הרב ברוך הלוי אפשטיין שיבח את הנהגת החסידים:
השימוש במונח "מה יפית"
המונח "מה יפית" שימש באופן רווח לכנות יהודים המתרפסים בפני הגוי. לדוגמה, ב"דבר" הדביקו את הכותרת "'מה יפית' של יהודי טורקיה" לידיעה על קריאה ליהודים בטורקיה לדבר בטורקית כדי למצוא חן בעיני השלטונות. מתנגדי ההתבוללות טענו כלפי המתבוללים שהם גרועים מ"בעל המה יפית" בכך שהם מתחנפים לתרבות של הגוי ללא שום תכלית, ובכך הם רוקדים לפניו מה יפית. כך, במסגרת הוויכוח בין המשכילים למתנגדיהם, החלו היהודים המסורתיים והציוניים לכנות את המתבוללים והמתחנפים לגויים יהודי "מה יפית". בעיתון "דבר" כינו את הסנגוריה של אנשי מפ"ם על מדינות הגוש המזרחי "לשון מה יפית" ואת הדרישה לסחור עם מדינות הגוש שלא על פי שיקולים כלכליים "כלכלת מה יפית". השימוש בביטוי "לרקוד מה יפית" שימש את הימין הפוליטי במדינת ישראל בהתייחסו לפוליטיקאים אשר מתרפסים בפני מדינות אחרות, כמו גם ככינוי גנאי לדתיים לאומיים המתרפסים, כביכול, בפני השמאל.
מנהרת סימפלון
מנהרת סימפלון (בגרמנית: Simplontunnel; באיטלקית: Galleria del Sempione) היא מנהרת רכבת בהרי האלפים, בין בריג-גליס שבשווייץ לטרסקוורה (Trasquera) שבאיטליה. המנהרה מורכבת משני נתיבים מקבילים, המזרחי נחצב החל מ-1898 והסתיים ב-1906, חציבתו של הנתיב המערבי (סימפלון 2) החלה ב-1912 והסתיימה ב-1921. אורך המנהרה, 19.8 ק"מ, הפך אותה למנהרת הרכבת הארוכה ביותר בעולם עד פתיחתה של מנהרת דאישימיזו ביפן ב-1982. רום פתח הכניסה שלה, 683 מ', הפך אותה למנהרת הבסיס הארוכה ביותר בהרי האלפים עד פתיחת מנהרת בסיס הגוטהארד ב-2016. המנהרה שירתה בין היתר את רכבות האוריינט אקספרס המפוארות ב"קו סימפלון" בין לונדון ופריז למילאנו, ונציה ואיסטנבול (הקו פעל בשנים 1919–1977, למעט בימי מלחמת העולם השנייה).
היסטוריה
הצורך לחבר את צפון אירופה לדרומה באמצעות קו רכבת ישיר עלה כבר מראשית ימי הרכבת בשווייץ. בשנת 1878 הוקמה "חברת הרכבת סימפלון" (בצרפתית: Compagnie du chemin de fer du Simplon) שנועדה לקדם כריית מנהרה במערב שווייץ, מתחת למעבר סימפלון. ב-1881 התאחדה עם חברת שווייץ המערבית (Chemins de Fer de la Suisse Occidentale) ליצירת "חברת שווייץ המערבית-סימפלון" (Compagnie de la Suisse Occidentale et du Simplon או בקיצור SOS). התוואי הראשון שנבחר כלל כריית מנהרה מגליס לכפר גונדו, שכולה בשטח שווייץ, ומגונדו, באמצעות רמפה לדומודוסולה שבאיטליה. בשנת 1889 נערכה ועידה שווייצרית-איטלקית, בה הוסכם על כריית מנהרה בבסיס ההרים, שתתפרס על פני כ-20 ק"מ בשטחי שתי המדינות, כאשר הגבול ביניהן נמצא בדיוק במרכזה. לצורך מימון המבצע הורחבה SOS וכללה גם את חברת המסילה יורה-ברן-לוצרן. ב-1 בינואר 1902 נוסדה חברת הרכבות הפדרלית השווייצרית, שהלאימה את משאבי הרכבת ואיחדה אותם.
המנהרה תוכננה ונכרתה על ידי חברת Brandt & Brandau להנדסה אזרחית מהמבורג. בכל יום עבדו כ-3,000 איש בכריה, רובם איטלקים. הכריה התבצעה בו זמנית משני העברים וב-24 בפברואר 1905 נפגשו הכורים מאיטליה עם הכורים משווייץ. תנאי העבודה היו קשים ביותר. 67 פועלים נהרגו כתוצאה מתאונות עבודה ורבים אחרים נפצעו, חלו ונפטרו לאחר מכן ממחלות. שביתות והתקוממויות פועלים דוכאו תוך שימוש בצבא שווייץ. בצמוד למנהרה הראשונה (המזרחית) נחצבה במקביל מנהרה קטנה יותר, שחוברה למנהרה הראשית מדי כמה מאות מטרים, כדי לאפשר זרימת אוויר. המנהרה המקבילה הורחבה בשלב שני ליצירת שני נתיבי תנועה. הרכבת הראשונה עברה במנהרה ב-14 במאי 1906. ב-20 במאי נחנכה המנהרה על ידי ויטוריו אמנואלה השלישי, מלך איטליה.
בשל אורכה של המנהרה, לא היה ניתן להשתמש בקטר קיטור והמסילה דרכה הייתה מבוססת על חשמל מראשיתה.
ב-1959 החל לפעול שירות רכבת המשמשת כ"מעבורת רכב" בין בריג לטרסקוורה, כאשר נסיעה בת 20 דקות ברכב המועמס על גבי רכבת העוברת דרך הסימפלון, חוסכת נסיעה מייגעת בכבישי ההרים במעבר העילי. השירות הופסק ב-1993, לאחר שכבישי ההרים שופרו והביקוש ל"מעבורת" ירד. בדצמבר 2004 החל השירות לפעול שנית. במהלך שנות ה-90 הוגבהה תקרת המנהרה, על מנת לאפשר העמסת משאיות על גבי רכבת ליצירת "Piggyback transport", כלומר דרך למשאיות המשלבת תנועה במשאית על גבי כביש מהיר והמשך תנועה מהיר בנקודות קשות-מעבר בהעמסת המשאית על גבי הרכבת, שנעה במנהרה.
בתרבות הפופולרית
הסופר הרוסי מקסים גורקי כתב סיפור בשם "ניצח האדם" המגוללת את חציבת המנהרה ובעיקר את תלאות הפועלים.
בסרט וברומן "מרוסיה באהבה" מאת איאן פלמינג, מנסה איש ביון סובייטי להרוג את ג'יימס בונד במהלך נסיעה באוריינט אקספרס העוברת במנהרת סימפלון.
גביע אסיה בכדורגל 1988
גביע אסיה בכדורגל 1988 נערך בקטר בין ה-2 בדצמבר ל-18 בדצמבר 1988. לטורניר העפילו 10 נבחרות שחולקו לשני בתים, כאשר מכל בית העפילו שתי נבחרות לשלב חצי הגמר שהתקיים בשיטת נוקאאוט.
נבחרת זכתה בגביע לאחר שגברה במשחק הגמר על  בתוצאה 4–3 בדו-קרב בעיטת עונשי לאחר 0–0 בתום הארכה.
המשחקים נערכו בשני אצטדיונים הממוקמים בדוחה, בירת קטר: האצטדיון הלאומי של קטר ואצטדיון אל אחלי אשר מונים שניהם כ-20,000 מקומות ישיבה.
בית א'
קוריאה הדרומית ואיראן העפילו לשלב חצי הגמר.
פרסים
להלן הפרסים שהענקו על ידי קונפדרציית הכדורגל של אסיה בתום הטורניר:
שירז טל
שירז טל (נולדה ב-13 באוקטובר 1974) היא דוגמנית אופנה לשעבר, שחקנית ומנחת טלוויזיה ישראלית.
ביוגרפיה
שירז טל החלה לדגמן בגיל 15 בפריז וזכתה בתואר הפנים של שנות ה-90.
היא השתתפה בתחרות דוגמנית העל העולמית של סוכנות "פורד מודלס".
ב-2003 שיחקה בסרט "פגישה עיוורת".
ב-2004 הנחתה את תוכנית הנוער "Y בלילה" ששודרה ב-yes, בשנה זו גם הנחתה את תחרות הדוגמנות "עלית מודל 2004".
ב-2006 השתתפה כמתחרה בעונה הראשונה של תוכנית המציאות "רוקדים עם כוכבים" והודחה בשלבים המוקדמים של התחרות.
ב-2005 פתחה ספא בשם "קסום" בתל אביב, ממנו פרשה ב-2008.
ב-2009 הנחתה את תוכנית המציאות "פרויקט מסלול" ששודרה בערוץ 2.
בשנת 2011 שיחקה בסדרת הדרמת פשע "הכבוד של מרציאנו" ששודרה בערוץ 10.
בשנים 2011-2012 הגישה שני פרקים בתוכנית התיירות "חופשה של כוכבים" בערוץ הטיולים.
טל בעלת תואר במדעי ההתנהגות. בנוסף, למדה אימון פרחי באך וארומתרפיה. לאחרונה, היא הקימה עסק בשותפות בתחום הפקות האירועים.
חיים אישיים
טל הייתה נשואה לאיש העסקים עופר שליו, ונולד להם בן. במרץ 2008 השניים נפרדו והתגרשו בהמשך. ביולי 2015 נולדה לה בת מבן זוגה לשעבר רוב אנדרס.
טל מתגוררת בתל אביב.
זרעית קטנה
זַרְעִית קְטַנָּה (שם מדעי: Alauda gulgula) היא מין של עפרוני המצוי בדרום, מרכז ומזרח האזור הפלארקטי. כמו זרעיות אחרות, היא חובבת ערבות פתוחות שם היא ניזונה מזרעים וחרקים.
טקסונומיה ואטמולוגיה
זרעית קטנה תוארה על ידי החייל וחוקר הטבע האנגלי ג'יימס פרנקלין בשנת 1831 וקיבלה את השם המדעי Alauda gulgula. שם הסוג הוא מהמילה הלטינית Alauda, "עפרוני". משמעות שם המין הספציפי gulgula אינה ברורה, אך היא אולי התייחסות לשירתה שכן gula היא לטינית ל"גרון", או שהיא עשויה להיות צבע ה"גולגולה", או ממתק שנראה כמו סופגנייה שנעשה בחלקים רבים של מרכז הודו.
תת-מינים
ישנם 13 תת-מינים מוכרים:
תיאור
סימן ההיכר העיקרי המבדיל אותה מזרעית השדה הוא קריאות המעוף שלה, שנשמעות כמעין "בזזז!" מתפרץ, בניגוד לקריאות הרכות יותר של זרעית השדה.
התנהגות ואקולוגיה
זרעיות אלו ממריאות לעיתים קרובות לשמיים, מרפרפות ושרות לפני שהן יורדות ארצה. זכרים עשויים גם לרחף באוויר ולשיר כדי למשוך בת זוג.
מיקרונזיה (אזור)
מיקרונזיה (מיוונית: μικρος - "קטן" וνησος - איים דהיינו, איים קטנים) - שם אזור באוקיינוס השקט הנמצא מזרחית לפיליפינים, צפון מזרחית לאינדונזיה, צפונית לפפואה ניו גיני ומלנזיה וצפון מערבית לפולינזיה. באזור מיקרונזיה כ-2,000 איים והוא משתרע על שטח של 7,000,000 קמ"ר.
גאוגרפיה והיסטוריה
השם "מיקרונזיה" הוצע לראשונה בשנת 1831 על ידי ז'ול דומון ד'אורוויל על מנת לאפיין אזור זה. קודם לכן נחשבו האיים חלק מ"פולינזיה".
מבחינה פוליטית, מחולקת לשמונה טריטוריות:
זמן קצר לאחר גילוי האיים על ידי מגלי ארצות אירופיים הפכו מרבית האיים למושבות. גואם, איי מריאנה ואיי קרוליין (לימים מיקרונזיה ופלאו) הפכו מושבה ספרדית.
בסוף המאה ה-19 חולקו האיים בין ארצות הברית (אשר כבשה את גואם במסגרת מלחמת ארצות הברית–ספרד של 1898, ותפסה את האי וייק), גרמניה שהשתלטה על נאורו, ורכשה את איי מרשל ואיי מריאנה הצפוניים מספרד, והאימפריה הבריטית אשר שלטה באיי גילברט (לימים קיריבטי).
במהלך מלחמת העולם הראשונה נלקחו האיים שהיו בשליטת האימפריה הגרמנית ממנה, ועברו למנדט חבר הלאומים. נאורו הפכה למנדט של אוסטרליה, ושאר הטריטוריות למנדט יפני.
עם תום מלחמת העולם השנייה עברו האיים להיות נאמנות של ארצות הברית מטעם ארגון האומות המאוחדות.
למעט גואם והאי וייק שהן טריטוריות של ארצות הברית, ואיי מריאנה הצפוניים הנחשבים מושבה (Commonwealth) של ארצות הברית, יתרת איי מיקרונזיה הם כיום מדינות עצמאיות.
שפות
השפות המקומיות של התושבים המיקרונזים (שקדמו להתיישבות האירופאית) שייכות למשפחת השפות האוסטרונזיות, וכמעט כולן שייכות לתת משפחת השפות האוקיאניות של משפחת שפות זו.
קישורים חיצוניים
Maykronisya
ABS (פלסטיק)
אקרילוניטריל בוטאדיאן סטירן או ABS (שם מלא באנגלית: Acrylonitrile butadiene styrene) הוא פולימר סינתטי אמורפי תרמופלסטי נפוץ (פלסטיק). ABS משמש לייצור רכיבים קלים וקשיחים ביציקה או בוואקום פורמינג כגון צינורות, ראשי מחבטי גולף (בשל היותו בולם זעזועים טוב), חלקי רכב, צלחות נוי לגלגלים, קופסאות, קסדות מגן וצעצועים כגון לבני ("קוביות") "לגו".
הרכב כימי וייצור
נוסחתו הכימית של ה-ABS היא (C8H8· C4H6·C3H3N)x.
אקרילוניטריל הוא מונומר סינתטי המופק מפרופילן ואמוניה, בוטאדיאן הוא פחמימן המופק מבוטאן וסטירן הוא מונומר המופק מפחם.
התוצר הוא פולימר ארוך של פוליבוטאדיאן המשובץ במקטעים קצרים יותר של פוליסטירן ופוליאקרילוניטריל.
קבוצות הניטריל משרשראות פולימר סמוכות נמשכות זו לזו בשל קוטביותן והופכות את ה-ABS לחזק יותר מפוליסטירן. הסטירן מקנה לחומר את פני השטח החלקים והנוצצים והבוטאדיאן מקנה גמישות גם בטמפרטורות נמוכות. ל-ABS תכונות שימושיות בטמפרטורות של 20- ועד 80 מעלות צלזיוס. ABS מצטיין בקשיחותו, עמידותו לשחיקה וגזירה, חומצות ובסיסים וממסים שומניים בטווח רחב של טמפרטורות ואחוזי לחות. ניתן להקנות לו גם עמידות בפני חמצון, קרינת אולטרה סגול וחסינות לאש על ידי תוספים מתאימים. חומצה חנקתית וחומצה גופרתית מרוכזות פוגעות ב-ABS, כמו גם פחמן ארבע-כלורי ואצטון.
לשם ייצור קילוגרם אחד של ABS משתמשים בכ-2 ק"ג של נפט לחומרי גלם ואנרגיה, אך ניתן למחזרו בקלות מספר רב יחסית של פעמים. חומר שמוחזר 4–5 פעמים מאבד מעמידותו וגמישותו ועל כן מתאים למספר מצומצם של שימושים.
עלות ייצורו של ABS כפולה בקירוב מזו של פוליסטירן, ולכן משתמשים בו כאשר יש דרישה לעמידות, ברק, קשיות ובידוד חשמל המצדיקות את תוספת המחיר.
שנות ה-90 של המאה ה-20
שנות ה־90 של המאה ה־20 (בקיצור: שנות התשעים; בסלנג: הניינטיז) היו העשור העשירי והאחרון של המאה ה־20, והחלו ב־1 בינואר 1990 והסתיימו ב־31 בדצמבר 1999.
שנות התשעים מסמנות את תחילתה של מהפכה בתחום התקשורת, ובפרט את הפיכתם של רשת האינטרנט והטלפון הסלולרי לחלק בלתי נפרד מחיי היומיום של מרבית תושבי העולם. תרבותית, שנות התשעים מאופיינות בעלייתן של הרב תרבותיות והמדיה האלטרנטיבית, עלייה אשר המשיכה אל תוך שנות האלפיים. תנועות, כמו הגראנג', סצנת הרייב וההיפ־הופ נפוצו בקרב צעירים ברחבי העולם במהלך העשור, זאת על ידי טכנולוגיות חדשות – הטלוויזיה בכבלים והאינטרנט (WWW).
שילוב של גורמים הכוללים את התחזקות הכלכלה הנאו־ליברלית, הפשרת היחסים בין מדינות המזרח והמערב לאחר עשורים רבים של מלחמה קרה, פריצתה של מדיה חדשה כמו האינטרנט החל מאמצע העשור, העלייה בחוסר האמון בממשלות וקריסתה של ברית המועצות הובילו להתכנסויות ואיחודים של כלכלות וכוח פוליטי בין מדינות ברחבי העולם. בועת הדוט־קום אשר התרחשה בשנים 1997–2000 התפוצצה בסוף העשור.
בתחום הפוליטי היו אלו השנים הראשונות שלאחר המלחמה הקרה וארצות הברית הופכת למעצמת העל היחידה בעולם, זוהי גם התקופה בה החלה סין להתבלט כמעצמה כלכלית וכאגן הייצור העולמי למוצרי צריכה רבים. הדור שנולד בשנות ה־90 (יחד עם ילידי שנות ה־80) מכונה דור ה־Y.
בישראל שנות ה־90 מזוהות בעיקר עם מלחמת המפרץ, הסכמי אוסלו, הסכם השלום בין ישראל לירדן, ורצח רבין.
מלחמות אזרחים ומלחמות גריליה
הערה – תוכלו לקורא על הרציחות הפוליטיות הבולטות ביותר במזרח אירופה בעשור זה בחלק זה.
מערב אירופה
הערה – תוכלו לקורא על הרציחות הפוליטיות הבולטות ביותר במערב אירופה בעשור זה בחלק זה.
אמריקה הצפונית
הערה – תוכלו לקורא על הרציחות הפוליטיות הבולטות ביותר באמריקה הצפונית בעשור זה בחלק זה.
אפריקה
הערה – תוכלו לקורא על הרציחות הפוליטיות הבולטות ביותר באפריקה בעשור זה בחלק זה.
כלכלה
חברות בולטות שהוקמו בעשור זה: אמזון (1994), eBay (1995), לוקהיד מרטין (1995), נטפליקס (1997), גוגל (1998), PayPal (1998).
התנקשויות, חיסולים, וניסיונות התנקשות
ההתנקשויות, החיסולים, וניסיונות ההתנקשות הבולטים ביותר במהלך העשור (לא בהכרח רק רציחות פוליטיות):
מגמות אופנה
העלייה בפופולריות של מוזיקת הגראנג' והרוק האלטרנטיבי בתחילת העשור השפיעה רבות על האופנה הפופולרית לאורך העשור, ומזווית האופנה, המילה "גראנג'" מתארת סגנון בלתי־מוקפד ובלתי־מתואם במתכוון, שהיוותה ניגוד גמור להופעתם המצוחצחת יחסית של להקות גלאם מטאל של שנות השמונים.
התספורת החדשנית של הדמות רייצ'ל גרין בעונות הראשונה והשנייה של הסדרה "חברים" הפכה למודל לחיקוי בקרב מיליוני נשים ברחבי העולם ונחשבת לתספורת המבוקשת ביותר בהיסטוריה; דווח כי קרוב ל־11 מיליון נשים הסתפרו באותו סגנון. התופעה כונתה "תספורת רייצ'ל" או "הרייצ'ל".
שנת 1993 היא שנה של פריצת דרך של תופעת הפירסינג אל המיינסטרים, בזכות שילוב נסיבות של ידוענים ודוגמניות אשר הופיעו עם פירסינגים שונים, כמו פירסינג הטבור שהיה אופנתי במיוחד בתקופה זו, וזכייתו של הוידאו־קליפ "" של אירוסמית' – בו הוצגו פירסינג בטבור – כקליפ השנה של MTV, והפך את התופעה הרחבה לנפוצה.
פריטים נוספים שהיו אופנתיים בשנות ה־90 כוללים בין יתר טמגוצ'י, רולרבליידס, פוגים ומגפיי ד"ר מרטינס.
מנהיגי עולם בולטים
מנהיגי עולם שנכללו במהלך העשור בצמרת רשימת אנשי השנה של המגזין "טיים":
אירועים משמעותיים בישראל
במלחמת המפרץ (ינואר–פברואר 1991) הותקפה ישראל בטילי סקאד עיראקיים במהלך שנועד לגרור אותה למלחמה ולערער בכך את הקואליציה בין ארצות הברית ובעלות בריתה הערביות נגד עיראק. ממשלת ישראל, בראשות ראש הממשלה יצחק שמיר, נמנעה מלהגיב.
בין ה־24 ל־25 במאי 1991 מתרחש מבצע שלמה להעלאת יהודי אתיופיה, שבו עולים לישראל בסביבות 14,500 יהודים. בנוסף, במהלך שנות ה־90 עלו לישראל כמיליון מיהודי ברית המועצות בעקבות התפרקות ברית המועצות.
בתחילת העשור החלו בישראל שידורי טלוויזיה מסחריים עם הקמת ערוץ 2 ועוד קודם לכן עם תחילת שידורי הטלוויזיה בכבלים.
בבחירות שנערכו במאי 1992 הצליחו מפלגות השמאל להשיג רוב בכנסת, לראשונה מאז 1977, ויצחק רבין מונה בשנית לראשות הממשלה. הממשלה בראשותו של רבין הובילה מספר מהלכים מדיניים לשלום עם שכנותיה. במסגרת מאמצים אלו נחתם הסכם השלום עם ירדן, נחתמו הסכמי אוסלו שבמהלכם ניתנה אוטונומיה לפלסטינים בשטחים והתבצעו מגעים לשלום עם סוריה.
ב־25 בפברואר 1994 התבצע הטבח במערת המכפלה, בו ירה למוות רופא יהודי ב־29 מתפללים מוסלמים במערת המכפלה. האירוע עורר תגובות קשות בציבור הישראלי והפלסטיני.
במהלך העשור חלה עלייה בפיגועי התופת וההתאבדות הפלסטיניים ברחבי ישראל, שבוצעו על ידי החמאס והג'יהאד האסלאמי, וגרמו להרוגים ולפצועים רבים.
ב־4 בנובמבר 1995 נרצח ראש הממשלה יצחק רבין על ידי מתנקש יהודי, שהתנגד לפשרות עם הפלסטינים שאותן הוביל רבין. לאחר מותו החליף אותו שמעון פרס לזמן קצר, עד שהפסיד בבחירות לבנימין נתניהו בבחירות 1996.
ב־4 בפברואר 1997 אירע אסון המסוקים אשר בו נהרגו 73 חיילי צה"ל בדרכם לדרום לבנון כאשר שני מסוקי יסעור התנגשו באוויר. האסון הגביר את התמיכה הציבורית בקריאה לפינוי כוחות צה"ל מרצועת הביטחון שבדרום לבנון, פינוי שהתבצע לבסוף במאי 2000. עד שנת 2002 היה אסון המסוקים אסון התעופה הקטלני ביותר בהיסטוריה שבו היו מעורבים מסוקים.
ב־1999 נמצא במי הים התיכון גוף הצוללת אח"י דקר מחיל הים הישראלי, 31 שנים לאחר שאבד הקשר עם הצוללת.
ברית הכהונה
במונחי התורה וחז"ל, ברית הכהונה עם בית אהרן היא ברית נצחית של עבודות הכהונה שנתן הקדוש ברוך הוא לאהרן ופינחס וזרעם הכהנים אחריהם. ברית זו תקפה אף על פי שניטלו חמשת חפצי כבוד בעת חורבן בית ראשון, ורוב עבודות הכהונה ועבודת הקרבנות בתוכם, בעת חורבן בית שני.
בדמות המקראית, הודמתה ברית זו אל מלח בישול, והיא נקראת גם בשם "ברית מלח עולם" או בשם "חוקת עולם" ביטויים שמסמלים כריתת ברית מוחלטת ואמינה. בדברי חז"ל, הובאה "ברית הכהונה" כאחת מחמשה עניינים שעליהם נכרתו ברית.
לפני הברית עם אהרן
הרמב"ם, בספרו משנה תורה, מסביר שיעקב אבינו הבדיל את בנו לוי משאר בניו, ופיקד עליו ללמד ולהורות דרכי עבודת השם ומצוות אברהם אל אחיו. הוא גם ציווה לבניו שישמרו על הסדר זה שיתקיים אצל בני לוי בהמשך הדורות. אודות הרקע שבו בחר יעקב את בנו לוי לתפקיד הקודש מופיע במדרשי חז"ל. תרגום יונתן בן עוזיאל מספר שכשעבר יעקב את נחל יבוק בדרכו מבית לבן הארמי, פגשו מלאך שדרש ממנו את המעשר שהבטיח לתת לקדוש ברוך הוא טרם יציאתו מארץ ישראל. המלאך תבע ממנו לעשר אחד מבניו והוא מיד הפריש ארבעה הבכורים: ראובן בכור לאה, יוסף בכור רחל, גד בכור זלפה, דן בכור בלהה. נשאר עם שמונה. התחיל למנות מבנו שמעון וגמר השאר והתחיל שוב משמעון עד שהגיע ללוי.
במדרש, מובא שעמרם בן קהת בן לוי היה המנהיג הרוחני של קהל בני יעקב בגלות מצרים. התמנות זו, ירש בכורו אהרן אחריו. אהרן, כמנהל החיים הרוחניים של בני ישראל בעת עבדותם במצרים וגם אחרי ביאת משה וגאולת העם מעבדותם, היה מוכר בעיני העם כמורה הוראה, כאיש חסד, וכמטיל שלום בין בעלי ריב.
עד עת בחירת אהרן לכהן הייתה מוסכמת בציבור הישראלי, שכמו כל מקצוע ועסק אשר יש אנשים שמוכשרים לעבודתם הפרטית למיניהם - שהאיש הנבחר לעבודת האלהות הנהו הבכור הפטר רחם, שהוא רצוי באישיותו יותר מכל סוגי בני אדם ומסוגל בטבעו להצלחה בעבודת הכהונה כשליח ציבור. ואכן, בעת יציאת ישראל ממצרים היו הבכורים נבחרים לעסוק בהעלת קרבנות בכוונה להפעיל תקשורת בין האל להציבור. לפי משמעות התרגום יוסף לספר דברי הימים, הייתה הכהונה גדולה נחלתם של בני ראובן, עד חטא העגל אז הועברה הכהונה אל אהרן ובניו.
חטא הבכורות
לפי מסורת התורה, בעת חטא העם בעשיית העגל הייתה עליית חרון אף הקדוש ברוך הוא עד שרצה למחוק את עם ישראל בבת-אחת. אבל, במעמד תפילת משה ונקמת בני-לוי מגורמי החטא, שכך תוקף אף הבורא ונשאר בפשרה יחסית. אולם, עקב החרון הגדול החליט הבורא שלא עוד תתקיים עבודת הכהונה עם בכורי כל משפחה בנפרד אלא יועבר כללות הכהונה מהם ויתרכז בתוך משפחה יחידה בתורת ירושה ונחלה מאב אל בנו. ככל הנראה, הבחירה באהרן לעבודות הכהונה הייתה החלטת חד-צדדית - בלתי הסכמת הקהל.
למרות החטא החמור של הקרבת קרבנות אל עגל הזהב - עבודה זרה, הבכורים נשארו בקדושתם. וזאת כי הבכורה לוקחת לעצמה אחת מהחמש מקומות בתורה שאמר הקדוש ברוך הוא המילה "לי". פרשני המדרש מסבירים כי אף על גב שהבכורים נדחו מעבדות הכהונה מחמת חטאם לא פקעה קדושתם לגמרי כי הם זקוקים להיפדות - לצאת מקדושתם. בנוסף, יש מסבירים כי הבכורים נשארו בקדושתם בזאת שהם חייבים להיות בקיים בתורה ולעסוק בתלמודה כל ימי חייהם יותר משאר העם.
בחירת אהרן ובניו
בעת הקמת המשכן ציווה הקדוש ברוך הוא את משה לקרב את אהרן ובניו לכהן לו כתנאי להשראת שכינתו במשכן ובתוך העם:. עם הנראה שאהרן הכהן מצד עצמו היה ראוי לזכות הכהונה במדרש כתוב שאין כהונת אהרן - מצד עצמותו ואישיותו - רצויה מאת הקדוש ברוך הוא אלא דווקא על ידי תמיכת משה שחינכו והכניסו לעבודתו זו.
פרשני התורה הלכו איש כפי דרכו להבהיר טעם להחלטת הקדוש ברוך הוא להעביר את עבודת הכהונה אל אהרן ובניו. מתוך הפרשנים, יש מסבירים, כי החלטת הקדוש ברוך הוא לרכז את הכהונה במשפחה יחידה היא כדי שאבי המשפחה ילמד את בניו עבודות הכהונה, והבנים יגדלו תוך בית שכולו בנוי ומשוקע מסביב לרעיון עבודות הכהונה, - למען יצליחו בעבודת הכהונה, דבר שבלתי אפשרי עם הבכורים, כי ייתכן שבכור ייוולד לאב שאיננו בכור לגמרי. בנוסף, יש מסבירים שכבר מקדם נבחר והוקדש בן אחד מבניו של יעקב אבינו על ידיו לעבודת הקודש. בתוספתא מבואר הרעיון שריכוז עבודת שימוש המלך בקבוצת אנשים מצומצים נחשב כשבחו של מלך.
תרגום הירושלמי מסביר את בחירת אהרן בגלל זכות יוכבד ומעשיה, שהצילה ילדי ישראל הזכרים מגזר דין מוות שהטיל פרעה על העבריים. המדרש רבה מסביר שבזכות שקהת זכה להיות מטועני הארון ואהרן בעצמו היה הבכור מבין נכדיו זכה לעבודת הכהונה ולהיקרא קודש קודשים. בנוסף, יש פרשנים שהסבירו שאהרן הכהן בעצמו - ובניו אחריו - הם נבחרו לעבודת הכהונה מאת בריאת העולם. הספורנו בפירושו על מילי התורה ולעמוד לפני העדה לשרתם מסביר שאחת מכוונות בחירת שבט לוי הייתה להקניט את העדה על השתתפותם בחטא העגל.