cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אילן גור זאב
מחקריו
גור-זאב כתב בכתבי עת מקצועיים על נושאים פילוסופיים מסורתיים, והעלה שאלות על מידת הרלוונטיות שלהם בנושאים יום-יומיים מגוונים.
בשל שוני זה, הזהיר גור-זאב מפני פלישה של כוחות התעשייה לתחומי בית הספר ומפני מנהלים ומורים הנהפכים לסוכניהם של כוחות אלו. לדבריו, משרד החינוך מתומרן, הוא חסר ביטחון עצמי, והוא מחפש אופנות שיהפכו את הלמידה בבתי הספר לרלוונטית ועדכנית.
בספרו "לקראת חינוך לגלותיות", טבע גור-זאב את המושג יבנה החדשה. הוא שאף להקים מרחב פוליטי חדש, אנטי-קולקטיביסטי, שבו יוכשרו ילדינו לגלות מאורגנת; לא רק מגבולות הניסיון הציוני או הפלסטיני, אלא מהאופנות החולפות, מהמניפולציות הפוליטיות ומהרגלי הנפש והגוף של העולם המודרני.
בספר זה, מצויה גם החלוקה בין "פוסט מודרניזם רך" ו"פוסטמודרניזם קשה".
מאמריו וספריו תורגמו לערבית, פורטוגזית, אנגלית, סרבית ופולנית.
עמדותיו הפוליטיות
אילן גור-זאב הציג את עצמו ברוב חייו כאנטי-ציוני ודגל בתפיסה פוסט-ציונית. כתביו על הפילוסופיה של הגלותיות משקפים תפיסה אנטי-ציונית במהותה, שרואה בישראל "ספרטה של מנוולים".
בשנים האחרונות לחייו עבר מהפך אידאולוגי, שבו התקרב לישראל, לציונות וליהדות. בין השאר נאבק באנטישמיות החדשה ובהיסטוריונים החדשים.
חיים אישיים
בסוף שנת 2011 גילה כי הוא חולה בסרטן סופני וזימן את כל חבריו ותלמידיו להרצאת פרידה שנערכה ב-4 בינואר 2012 בפקולטה לחינוך באוניברסיטת חיפה. למחרת נפטר גור-זאב בבית החולים האיטלקי בחיפה.
הניח אחריו אב, רוברט וילצ'אק בן ה-92, אישה (אלונה פרץ, מורה לאימפרוביזציה) ושלושה ילדים: הדס ונמרוד (מנישואיו הראשונים לנחמה), וקילא (מנישואיו לאלונה).
חנוך מילוא
חנוך מתתיהו מילוא (1940 – 4 בינואר 2019) היה קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף, סגן ומ"מ ראש עיריית פתח תקווה והמנכ"ל הראשון של תאגיד המים "מיתב".
ביוגרפיה
מילוא נולד ב-1940 בארץ ישראל, בנם של שמעון וזלמה אולמן. הוא גדל בפתח תקווה ולמד בתיכון אחד העם. התגייס לצה"ל ב-1958 לחיל השריון וסיים קורס מ"פים. הוא שירת בעוצבת סיני במלחמת ההתשה ושירת כקצין השלישות של גייסות השריון במלחמת יום הכיפורים. הוא התקדם עד לדרגת תת-אלוף וכיהן בין אוגוסט 1977 ליוני 1982 כראש חטיבת תכנון ומנהל כח האדם באגף כוח אדם בצה"ל והחל מאוגוסט 1982 כסגן ראש אכ"א. לאחר סיום תפקידו כסגן ראש אכ"א ומשלא קודם לדרגת אלוף, השתחרר מצה"ל.
לאחר שחרורו מצה"ל התמנה בשנת 1988 לסמנכ"ל וראש חטיבת כוח אדם, ארגון ומינהל בקופת חולים כללית. לאחר מכן הוא כיהן גם כסמנכ"ל וראש אגף מינהל בחברת הביטוח הסנה, כדירקטור בחברת החשמל, בה כיהן גם כיושב ראש זמני וכחבר הנהלת מועדון הכדורגל הפועל פתח תקווה.
בשנת 1993 התמודד מול ראש העירייה המכהן גיורא לב בבחירות לראשות עיריית פתח תקווה מטעם מפלגת העבודה. בבחירות אלו הפסיד מילוא לראש העירייה לב לאחר שזכה ל-39.4% מהקולות, אך סיעתו הייתה לגדולה ביותר במועצת העיר עם שישה מושבים. בקדנציה זו בין השנים 1993 ל-1998 שימש מילוא כחבר מועצת העיר וכסגנו של ראש העירייה, גיורא לב. בבחירות 1998 זכתה סיעתו של מילוא לב ל-10.8% מהקולות ונחלשה לסיעה החמישית בגודלה במועצה עם שלושה מושבים. בין השנים 1998 ל-2002 שימש כממלא מקום ראש עיריית פתח תקווה.
החל מתחילת 2003 מילוא שימש כיושב ראש צוות ההקמה של תאגיד המים של פתח תקווה והסביבה – "מיתב" ולאחר מכן החל מינואר 2004 ועד ל-2014 שימש כמנכ"ל הראשון של התאגיד. בנוסף שימש מילוא כחבר בהנהלת איגוד מנהלי תאגידי מים, כחבר בתנועת מפקדים למען ביטחון ישראל וכחבר בתנועת אומ"ץ.
חנוך מילוא הלך לעולמו ב-4 בינואר 2019 והובא למנוחות בבית הקברות סגולה.
חיים אישיים
מילוא התגורר בפתח תקווה והיה נשוי ואב לשלושה. היה בוגר תואר ראשון במדעי החברה מאוניברסיטת בר-אילן.
בית הספר הארו
בית הספר הארו (באנגלית: Harrow School), ידוע בקיצור "הארו", הוא בית ספר תיכון אנגלי פרטי לבנים הפועל ברובע הארו בצפון-מערב לונדון. בית הספר ידוע בעולם כאחד מבתי הספר היוקרתיים והוותיקים באנגליה. קיימים ממצאים המצביעים על קיומו של בית ספר באתר שבו פועל הארו מאז שנת 1243, אולם המוסד הפועל במקום היום נוסד על ידי ג'ון ליאון בצ'ארטר מלכותי של אליזבת הראשונה בשנת 1572. הארו הוא אחד משבעת בתי הספר המכונים באנגלית פאבליק סקול שהוכרו בחוק בתי הספר הציבוריים משנת 1868. בתי ספר אלה הם פרטיים וכיום הם מכונים "בתי ספר עצמאיים", אך הכינוי הישן עודו בשימוש.
בבית הספר כ-850 תלמידים, כולם בנים, הלומדים בתנאי פנימייה מלאים ומתגוררים ב-12 בניינים. בית הספר מתאפיין בהיסטוריה עשירה ובמסורות רבות. בין המסורות הבולטות, קוד לבוש הכולל חבישת כובעי קש או כובעי צילינדר, חליפות בוקר, ומקלות הליכה, כחלק ממדי בית הספר. לבית הספר, לאורך מאות שנות פעילותו, שורה ארוכה של בוגרים מפורסמים, כולל שמונה ראשי ממשלה, מדינאים זרים, חברי פרלמנט בריטי רבים, שני מלכים ובני משפחה אחרים של בית המלוכה, 19 בוגרים שצוינו בצלב ויקטוריה, ודמויות בולטות רבות בתחומי האומנויות והמדעים. הארו נחשב אחד מבתי הספר התיכוניים הטובים בעולם, לצד יריבו המפורסם איטון קולג'. בית הספר הוא מוסד אנגליקני, אך מקבל תלמידים בני כל הדתות.
היסטוריה
באתר בו ניצב בית הספר פעלו מאז שנת 1243 מוסדות חינוכיים שונים לבנים, אולם בית הספר הארו נוסד בחודש פברואר 1572 בצ'ארטר מלכותי שנתנה המלכה אליזבת הראשונה לחקלאי מקומי עשיר בשם ג'ון ליאון. בצ'ארטר המקורי מונו שישה נאמנים לנהלו. בשנת 1608, רק לאחר מותו של מייסד בית הספר, החלה בניית הבניין הראשון. הבנייה הושלמה בשנת 1615 והבניין עומד על כנו עד היום, אף שהורחב מאז.
בית הספר גדל באופן הדרגתי לאורך השנים וצמיחתו המהירה ביותר באה בעת שגשוג האימפריה הבריטית. לאחר שג'ון ליאון הלך לעולמו בשנת 1592 הוא הותיר את נכסיו לשתי מטרות, העיקרית הייתה בניית דרך לאורך 16 ק"מ לעיר לונדון, והשנייה בית הספר הארו. בית הספר הארו החזיק בבעלות על הדרך ללונדון ודאג לתחזוקתה במשך שנים רבות לאחר מותו של ליאון, ובכל שנה בחודש נובמבר מקיים בית הספר אירוע מיוחד לציון תקופה זו.
בשנותיו הראשונות של בית הספר המקצוע העיקרי שנלמד בו היה לטינית, ותחום הספורט היחיד היה קשתות. שני מקצועות אלה היו מקצועות חובה לכל תלמיד עד לשנת 1771, שאז נותרה רק חובת לימוד לטינית. אף שרוב תלמידי בית הספר היו פטורים משכר לימוד, והוצאותיהם שולמו מן הקרן שהותיר ליאון בעיזבונו, בין התלמידים היו מספר "זרים" (תלמידים מחוץ ליישוב) אשר שילמו שכר לימוד. לצרכיהם של תלמידים "זרים" אלה נבנו מעונות תלמידים. בשנת 1701 היו כבר שני שלישים מן התלמידים "זרים" והם היוו מקור הכנסה לבית הספר. רוב מעונות בית הספר ניבנו בתקופה הוויקטוריאנית, עם הגידול החד במספר התלמידים.
ב נבנה בבית הספר חדר אוכל מרכזי, נהרסו מספר מבנים קטנים בשטח בית הספר ותוכנית הלימודים עבר שינויים כדי להתאימה לתקופה. בשנת 2005 נמנה בית הספר על אחד מחמישים בתי הספר הפרטיים המובילים בבריטניה אשר נמצאו אשמים ביצירת קרטל לקביעת מחירים, כפי שנחשף על ידי העיתון טיימס, זאת בניגוד לחוק חדש שנחקק באנגליה. כל אחד מבתי ספר אלה חויב בתשלום קנס של 10,000 ליש"ט וכל בתי הספר שנמצאו אשמים התחייבו ליצירת קרן נאמנות של 3 מיליון ליש"ט לטובת התלמידים.
בשנת 2009 החליט חבר הנאמנים של בית הספר לפתוח סניפים של בית הספר הארו מחוץ לגבולות בריטניה, הראשון שבהם בבייג'ינג ולאחריו בבנגקוק. בשנת 2012 מתוכננת פתיחת בית ספר נוסף בהונג קונג.
בוגרים בולטים
להארו בוגרים בולטים רבים, הידועים בכינויים "הארוביאנים זקנים" (Old Harrovians), בהם שבעה ראשי ממשלת בריטניה ביניהם וינסטון צ'רצ'יל ורוברט פיל, ראש הממשלה הראשון של הודו ג'ווהרלל נהרו. 20 מבוגרי בית הספר צוינו בצלב ויקטוריה.
מדי בית הספר
לתלמידי בית הספר הארו שתי מערכות מדים. מדי היומיום, אותם לובשים לרוב השיעורים, מורכבים מחולצה לבנה, עניבת משי שחורה, מכנסיים אפורים בהירים, נעליים שחורות, סוודר כחול (לבחירה התלמיד), ג'קט צמר כחול כהה, צעיף כחול-לבן (לבחירת התלמיד), מעיל עליון כחול כהה לימים קרים, וכובע קש המכונה Harrow Hat או boater, שעליו סרט כחול כהה. תלמידים בעלי תפקיד רשאים ללבוש סוודר בצבע אחר, וחברים במועדונים שונים בבית הספר עשויים להיות רשאים לענוד עניבה, או צעיף, בצבעי המועדון.
בימי ראשון ובאירועים מיוחדים נהוגים בבית הספר מדים שונים המורכבים מחליפת בוקר: פראק שחור, מכנסי פסים אפורים כהים, וסט שחור, עניבה שחורה, כתפות וחולצה לבנה. ספורטאים בנבחרות בית הספר לובשים וסט אפור, חברי "הגילדה", החברה לאומנויות בבית הספר, לובשים וסט אדום, ותלמידים בעלי תפקידים חובשים כובע צילינדר ונושאים מקל הליכה.
לכל אחד מבתי המעונות בבית הספר הארו מדי ספורט בעלי צבעים שונים. ריבוי המדים הדרושים לתלמידים בבית הספר הופך את רכישתם לאחת ההוצאות הגדולות ביותר שנדרש הורה לשלם. מדי בית הספר הארו זכו לפרסום רב בבריטניה בשנת 1937, כסמל לפער המעמדי בעת ששני תלמידי בית הספר צולמו לצד ילדים ממעמד נמוך יותר. תמונה זו פורסמה בעיתונות הבריטית וזכתה להדים נרחבים.
מנהגים
כל תלמיד חדש המתקבל להארו מקבל שבועיים של "חסד", תקופת הסתגלות ולמידה של כללי בית הספר אותם הוא לומד מתלמיד בשנת לימודיו השנייה, המכונה "רועה". בתום תקופת ההסתגלות על התלמיד לעבור "בחינת ילד חדש" שבה הוא נבחן על ידע כללי במסורות בית הספר. זמן מה לאחר מכן כל תלמיד חדש חייב לעמוד לפני בני הבית בו הוא גר ולשיר את שירי בית הספר, טקס המסמן את סוף תקופת הסתגלותו.
כל תלמידי בית הספר חייבים לחבוש את כובעיהם בדרך מן הכיתות ואליהן ולברך את מוריהם בדרכם בהצבעה אל שולי הכובע. אי ציות לכללים אלה כרוך בענישה.
ספורט
לבית הספר הארו תפקיד משמעותי בהתפתחות מספר ענפי ספורט. משחק הסקווש הומצא בהארו בשנת 1830 לערך, על בסיס משחק מחבטים אחר. מהארו התפשט המשחק לבתי ספר אחרים ומשם לעולם כולו והפך לענף ספורט בינלאומי. לבית הספר הארו אף חלק בניסוח החוקים המודרניים של כדורגל. הארו היה אחד משבעה בתי ספר שנפגשו בשנת 1848 באוניברסיטת קיימברידג' כדי לנסח את חוקי המשחק אשר שימשו בסיס לייסודה של התאחדות הכדורגל האנגלית בשנת 1863.
ההתמודדות השנתית בין נבחרות הקריקט של הארו ואיטון קולג' הנערכת במגרש הקריקט לורדס מאז שנת 1805, היא המפעל העתיק ביותר בתחום הקריקט בעולם ואף ההתמודדות הוותיקה ביותר במגרש לורדס.
בהארו משחקים כדורגל בכללי משחק מקומיים וייחודיים. שער המשחק מורכב משני מוטות אנכיים בקצות המגרש, בדומה למבנה השער במשחק ראגבי אולם ללא מוט אופקי.
The Harrovian
עיתון בית הספר The Harrovian הוא במתכונת של שבועון ומתפרסם בתקופות הלימודים. המאמרים בו אינם חתומים על ידי כותביהם ובית הספר מדגיש כי הדעות המופיעות בו אינן מהוות עמדה רשמית של בית הספר. העיתון מכיל לוחות זמנים של פעילויות תלמידים וכן מהווה במה להבעת דעות תלמידים. העיתון אף מתפרסם באינטרנט.
שטח בית הספר
להארו אין מתחם סגור שבו הוא פועל ובנייניו משולבים במבני הרובע הסמוכים. בין בנייני בית הספר שוכנים בתים פרטיים וחנויות. הרחוב הראשי העובר בין המבנים הוא דרך ציבורית רגילה ובה עובר אף קו אוטובוס. כלל קרקעות בית הספר הן בשטח כ-1,600 דונם ובהם מגרשי משחקים, מגרשי טניס, גולף, גנים וחורשות. בבעלות בית הספר אף חווה חקלאית ובה עדר פרות וכבשים. עד שנת 2003 הופעל בחווה אף משק חלב.
מבני בית הספר
ייחודם של בתי התלמידים בהארו הוא חלק ממסורת בית הספר וההיסטוריה שלו והבתים מתחרים זה בזה במגוון רחב של פעילויות שכולן נועדו לקדם ולהאדיר את שמו של הבית. הבית האחרון שנבנה בהארו, "בית ליאון", החל לפעול בסתיו 2010. אב הבית, סגן אב הבית ובני משפחותיהם גרים בכל אחד מן הבתים ומסייע להם צוות מבין מורי בית הספר. לכל בית יש "מורה עזר" מיוחד, העשוי לשמש אף כסגן אב הבית. תפקידו של אב הבית לדאוג לרווחתו של כל ילד שתחת אחריותו והוא אף עומד בקשר עם הורי התלמיד.
בכל בית אף אם בית וחדר חולים. אמהות הבתים השונות נעזרות במרכז הרפואי של בית הספר ובצוות אחיות בית הספר המקיימות תורנויות בכל שעות היממה. המרכז הרפואי בבית הספר פועל בניהול רופא בית הספר הנמצא בבית הספר מדי יום.
תלמידי בית הספר הצעירים חולקים חדר עם תלמיד בגילם במשך כשנה עד שנה וחצי ולאחר מכן מקבלים חדר פרטי אותו הם מעצבים לפי טעמם. בכל אחד מן הבתים חדר פעילויות ובו מתקיימות פעילויות משותפות. לכל בית גינה משלו ומתקני ספורט.
שכר לימוד
בשנת 2010 היה שכר הלימוד בהארו בסך 26,670 ליש"ט לשנה, כולל שהייה במעונות. למספר מועט של תלמידים מצטיינים הבאים ממשפחות מעוטות יכולת ניתנות מלגות. מדי שנה מוענקות בהארו 30 מלגות או מענקים לתלמידים חדשים היכולות להוות עד 95% משכר הלימוד.
התעמלות
הענף הנפוץ ביותר של התעמלות תחרותית הוא התעמלות מכשירים ובו בתחרויות הגברים תרגילי קרקע, קפיצות, טבעות, סוס סמוכות, מקבילים ומתח, ובתחרויות הנשים תרגילי קרקע, קפיצות, מקבילים מדורגים וקורה. הפדרציה הבינלאומית להתעמלות היא הגוף המנהל את תחרויות ההתעמלות למיניהן ברחבי העולם ומלבד התעמלות מכשירים, גוף זה אחראי לניהול תחרויות התעמלות אומנותית, טרמפולינה, התעמלות אקרובטית, התעמלות אירובית, פס אקרובטיקה ופארקור.
היסטוריה
בעת המודרנית, ההתעמלות החלה להתפתח בראשית המאה ה-19 בתצורתה העדכנית בדוגמת התעמלות המכשירים. בשנת 1811, איש החינוך הגרמני פרידריך לודוויג יאן החל את תנועת ההתעמלות המודרנית ונחשב לאבי התעמלות המכשירים כאשר המציא כמה מתרגילי הענף. בשנת 1881 נוסדה הפדרציה הבינלאומית להתעמלות. התעמלות המכשירים הייתה חלק מהתוכנית האולימפית מאז חידוש המשחקים האולימפיים בעת החדשה, באולימפיאדת אתונה 1896. תחילה תחרויות ההתעמלות במשחקים כללו גברים בלבד ומאוחר יותר באולימפיאדת אמסטרדם 1928, נוספו תחרויות הנשים. אליפות העולם הראשונה בהתעמלות מכשירים נערכה בשנת 1903 בבלגיה. עם השנים, נוסדו תתי-ענפים נוספים של התעמלות אשר הוכרו על ידי הפדרציה הבינלאומית להתעמלות וביניהם: התעמלות אומנותית, טרמפולינה, התעמלות אקרובטית, התעמלות אירובית, פס אקרובטיקה ופארקור. תחרויות התעמלות אומנותית נוספו למשחקים האולימפיים החל מלוס אנג'לס 1984 ותחרויות הטרמפולינה נוספו למשחקים החל מסידני 2000.
ענפי ההתעמלות
להלן שבעת ענפי ההתעמלות המוכרים על ידי הפדרציה הבינלאומית להתעמלות.
התעמלות מכשירים
התעמלות מכשירים (בלֹעֵז נקרא: "התעמלות אומנותית"; "Artistic gymnastics") הוא ענף ההתעמלות הפופולרי ביותר ונחשב לאחד משלושת הענפים האולימפיים החשובים, לצד האתלטיקה והשחייה. בענף זה הגברים מתחרים בשישה מכשירים: קרקע, סוס סמוכות, טבעות, קפיצות, מקבילים ומתח. נשים מתחרות בארבעה מכשירים: קפיצות, מקבילים מדורגים, קורה וקרקע. כן נערכות תחרויות קרב-רב, בהן מתחרים המתעמלים בכל המכשירים ומדורגים על פי הניקוד המצטבר שלהם, ותחרויות קבוצתיות, בהן מכל קבוצה או נבחרת מתחרה מתעמל אחד על כל מכשיר.
התעמלות המכשירים הייתה חלק מהתוכנית האולימפית מאז חידוש המשחקים האולימפיים בעת החדשה, באולימפיאדת אתונה 1896. תחילה תחרויות ההתעמלות במשחקים כללו גברים בלבד ומאוחר יותר באולימפיאדת אמסטרדם 1928, נוספו תחרויות הנשים. אליפות העולם הראשונה בהתעמלות מכשירים נערכה בשנת 1903 בבלגיה תחילה בהשתתפות גברים ולראשונה בשנת 1934 בהונגריה בהשתתפות נשים.
טרמפולינה
ענף ההתעמלות על טרמפולינה (אנגלית: Trampoline Gymnastic) הוא ענף התעמלות אולימפי בו מבצעים המתעמלים תרגילים אקרובטיים תוך כדי קפיצה על טרמפולינה. בענף שלוש תחרויות מרכזיות; תחרות יחידים, תחרות זוגות ודאבל מיני טרמפולינה. אליפות העולם הראשונה בהתעמלות על טרמפולינה נערכה בלונדון בשנת 1964. בשנת 2000 הפך הענף לאולימפי והחל מסידני 2000, תחרות היחידים נערכת כחלק מתחרויות ההתעמלות במשחקים האולימפיים.
פס אקרובטיקה
פס אקרובטיקה הוא ענף התעמלות לא אולימפי, המשלב בין יכולות גבוהות מתרגילי קרקע לבין אלו של טרמפולינה. בפס אקרובטיקה, מתעמלים מבצעים תרגיל הכולל סדרה של קפיצות על מזרן באורך של כ-25 מטר שבסופו משטח נחיתה.
תחרויות פס אקרובטיקה במשחקים האולימפיים נערכו פעם אחת בלבד, בלוס אנג'לס 1932. בשנים 1974 עד 1998, תחרויות אליפות העולם בפס אקרובטיקה נכללו כחלק מאליפות העולם באקרובטיקה והחל מסוף שנות האלפיים נערכות אליפויות עולם ייעודיות לפס אקרובטיקה.
התעמלות אקרובטית
התעמלות אקרובטית היא ענף התעמלות לא אולימפי המשלב בין כוח, שיווי משקל, גמישות ודינאמיות. המתעמלים מתחרים בחמש קטגוריות תחרותיות; זוג גברים, זוג נשים, זוג מעורב, קבוצת נשים (3 מתעמלות) וקבוצת גברים (4 מתעמלים). כל התרגילים מבוצעים על גבי משטח לצלילי מוזיקה ומשלבים כוריאוגרפיה, אלמנטים אישיים מענפי התעמלות הקרקע והפס אקרובטיקה, כמו גם אלמנטים צוותיים כגון הקפצות ומבנים של איזון ("פירמידות").
ההתעמלות האקרובטית הופיעה לראשונה כספורט עצמאי ברוסיה הסובייטית בשנות ה-30 של המאה ה-20. התחרות הבינלאומית הראשונה בהתעמלות אקרובטית נערכה בשנת 1957 בוורשה שבפולין. בשנת 1973 הוקם ארגון ההתעמלות האקרובטית הבינלאומי הראשון בשם IFSA, ובשנת 1998 התמזג הארגון עם הפדרציה הבינלאומית להתעמלות. אליפות העולם הראשונה בענף התקיימה בשנת 1974 במוסקבה שברוסיה, ואליפות אירופה התקיימה לראשונה בשנת 1978 בריגה שבלטביה. ההתעמלות האקרובטית נכללת בתחרויות משחקי העולם מאז שנת 1993.
התעמלות אירובית
מקורו של הענף בשנות ה-80 של המאה ה-20 בארצות הברית, אז נערכו תחרויות לאומיות ראשונות בענף. בשנת 1995, הפדרציה הבינלאומית להתעמלות הכירה בהתעמלות אירובית כענף התעמלות ומאותה השנה נערכות אליפויות עולם בענף. מאז שנת 1997, נכלל הענף במשחקי העולם, והחל משנת 1999 מתקיימות אליפויות אירופה בענף אשר נערכות אחת לשנתיים.
פארקור
פארקוּר (Parkour) הוא ספורט אתגרי שפותח בצרפת בשנות ה-90 על יסוד תרגולי מכשולים של הקומנדו הצרפתי. עיקר הפארקור הוא ההגעה מנקודה אחת לשנייה בצורה האפקטיבית והמהירה ביותר האפשרית, תוך התגברות על מכשולים בדרך. לעיתים כולל הפארקור ניתור מעל גדרות, מעבר קירות, סיבובים, קפיצה מגג לגג ועוד.
בשנת 2017, במהלך שעורר התנגדות מצד ארגוני התעמלות ופארקור, הוכר הפארקור כענף התעמלות על ידי הפדרציה הבינלאומית להתעמלות. בתחרויות רשמיות מתחרים המשתתפים בשתי קטגוריות: ריצה מהירה וסגנון חופשי. אליפות העולם הראשונה צפויה להיערך בשנת 2021 והחל משנת 2022 יכלל הענף במשחקי העולם.
ניקוד
לפי שיטת הניקוד הנוכחית אשר מונהגת מאז שנת 2006, פועלים במקביל שני צוותי שיפוט הבוחנים את רמת הקושי ורמת הביצוע. הניקוד הסופי של כל מתעמל הוא שילוב בין הניקוד של כל צוות. ההבדל העיקרי בשיטת הניקוד הנוכחית, הוא שאין הגבלה תאורטית לציון הסופי.
הצוות האחד בוחן את דרגת הקושי, הרכב התרגיל והשילוב בין האלמנטים. התרגילים האפשריים מחולקים ל-7 דרגות קושי, וביצוע תרגיל ברמת הקושי הגבוהה ביותר (G), מקנה 0.7 נקודות. על המתעמלים לבצע תרגילים מחמש קבוצות אלמנטים, והניקוד המרבי בהיבט זה הוא 2.5 נקודות. כמו כן, על כל שילוב בין תרגילים הם עשויים לקבל 0.1 או 0.2 נקודות. הניקוד הכולל שנותן צוות שיפוט זה נקרא ניקוד D, ואין מגבלה על מספר הנקודות המרבי שניתן לקבל לפיו.
הצוות השני, המעניק ניקוד המכונה ניקוד E, בוחן את הביצוע. ניקוד הבסיס הוא 10 נקודות, ומפחיתים ממנו נקודות בהתאם לרמת הביצוע והטכניקה של המתעמל. חלק מהניקוד בשיטה זו הוא סובייקטיבי, אך על טעויות מסוימות יש להפחית ניקוד קבוע. נפילה ממכשיר גוררת עמה הפחתה של נקודה אחת.
שיטת הניקוד הנוכחית נהגתה אחרי אולימפיאדת אתונה 2004, שם הוכרעה זהות מנצח תחרות הגברים בקרב-רב לאחר טעות שיפוט מעוררת מחלוקת שהטילה בספק את האמינות והאובייקטיביות של מערכת הניקוד. תומכי שיטת הניקוד החדשה סבורים כי זה הוא צעד הכרחי עבור התקדמות הענף תוך כדי קידום של תרגילים עם רמת קושי גבוהה יותר, ואובייקטיביות שיפוטית. מתנגדי השיטה החדשה, ביניהם מאמנים ומתעמלים בולטים, טוענים כי לפי שיטה זו, המתעמלים המבצעים תרגיל ברמת קושי נמוכה יותר, מאבדים את סיכויים לזכות עוד לפני שהתחרות מתחילה.
התעמלות בישראל
ההתעמלות היא בין ענפי הספורט הראשונים שפעלו בארץ ישראל. בשנת 1906, נוסד מועדון הספורט הראשון בארץ בשם "אגודת המתעמלים הראשון-לציון יפו", לימים מכבי תל אביב, ובראשיתו פעלו 25 מתעמלים והועמדו לרשותם מתח, מקבילים ומשקולות. בשנת 1908 נערכה ברחובות תחרות ההתעמלות המאורגנת הראשונה ובסוף שנות ה-20 ותחילת שנות ה-30 נערכו תחרויות התעמלות לראשונה באופן סדיר במסגרת משחקי כינוס הפועל והמכביה. בשנות ה-90, חלה התפתחות משמעותית בענף ההתעמלות בישראל עקב העלייה מברית המועצות שהביאה עמה ספורטאים ומאמנים מקצועיים יותר. בסוף שנות האלפיים הגיעו ההישגים המשמעותיים הראשונים בענף עם זכיות במדליות ראשונות מאליפויות עולם, וזכייה במדליה אולימפית ראשונה בטוקיו 2020 (ארטיום דולגופיאט, מדליית זהב).
הגוף המסדיר את ענף ההתעמלות בישראל הוא איגוד ההתעמלות בישראל. הענף נחשב כאחד מהענפים הצומחים ביותר בישראל במהלך העשור השני של המאה ה-21. בחמש השנים שבין 2014 ו-2019 נרשם גידול של 71% במספר העוסקים בהתעמלות בישראל, ובכך הפך ההתעמלות לענף הרביעי מבחינת כמות הספורטאים התחרותיים, אחרי הכדורגל, הכדורסל והכדורעף, עם 3,819 מתעמלים רשומים.
בהתעמלות אומנותית, המתעמלת הישראלית הראשונה שהשתתפה במשחקים האולימפיים היא ליאת חנינוביץ בלוס אנג'לס 1984. במשחקים האולימפיים, לזכות ישראל מדליה אחת בהתעמלות אמנותית והיא מדליית הזהב בה זכתה לינוי אשרם בתחרות הקרב רב אישי באולימפיאדת טוקיו. באליפויות העולם, לזכות ישראל 14 מדליות, מתוכן 7 כסף ו-7 ארד.
אוטו וילהלם פון שטרובה
אוטו וילהלם פון שטרובה (7 במאי 1819 - 14 באפריל 1905) היה אסטרונום רוסי ממוצא גרמני-בלטי, בן לשושלת אסטרונומים שארכה חמישה דורות.
חייו
אוטו וילהלם פון שטרובה נולד בטרטו, אז האימפריה הרוסית, אסטוניה של היום. למד באוניברסיטת טרטו ועבד במצפה הכוכבים של האוניברסיטה. בשנת 1843 קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת סנקט פטרבורג.
הוא היה עוזר של אביו (פרידריך פון שטרובה) במצפה הכוכבים פולקובו). משנת 1862 ועד 1889 היה מנהל של מצפה כוכבים זה. הוא המשיך עבודת אביו בחקר הכוכבים הכפולים וגילה כ-500 כוכבים כפולים. בנוסף לכך חקר לוויינים של אורנוס, נפטון וטבעות שבתאי. לאחר יציאה לגמלאות עבר לגרמניה ונפטר בקארלסרוהה.
בשנת 1850 קיבל את מדליית הזהב של החברה האסטרונומית המלכותית, בשנת 1852 נבחר לאקדמיה רוסית למדעים.
בשנת 1895, לאחר היציאה לגמלאות עבר להתגורר בגרמניה ונפטר בקרלסרוהה כעבור כמה שנים.
בין העבודות החשובות:
המסע הגדול
המסע הגדול (באנגלית: The Grand Tour) היא תוכנית טלוויזיה בריטית בתחום הספורט המוטורי מבית אולפני אמזון. את הסדרה מגישים ג'רמי קלארקסון, ריצ'רד המונד וג'יימס מיי. הסדרה זמינה לצפייה באמצעות שירות פריים וידאו, הזמין ב-195 מדינות.
שלושת המנחים עזבו את רשת השידור BBC ב-2015 לאחר שהנחו במשך שנים את הסדרה טופ גיר, בעקבות השעייתו של קלארקסון. הם חתמו עם אמזון על הסכם להפקת 36 פרקים במשך שלוש שנים, במתכונת דומה לטופ גיר. תקציב הסדרה לשלוש שנים עומד על כ-700 מיליון דולר אמריקני. מנכ"ל אמזון ג'ף בזוס תיאר את העסקה כיקרה מאוד, אך משתלמת.
הפקה
בהתחלה הוחלט שהסדרה תופק ללא צילומי אולפן, אך הוחלט לשנות זאת ולהשתמש באוהלים על מנת לבנות אולפן נודד. כל פרק צולם במיקום שונה.
הצילומים החלו ב-17 ביולי 2016 ביוהנסבורג שבדרום אפריקה. בארצות הברית החלו הצילומים ב-25 בספטמבר 2016 בדרום קליפורניה, ובדצמבר 2016 צולמה הסדרה בבריטניה. הפרק האחרון של העונה הראשונה צולם בדובאי בסוף דצמבר 2016.
מרוצים
כלי הרכב המהיר ביותר שסיים את המסלול הוא אסטון מרטין וולקן עם זמן הקפה של 1:15.5 שניות.
שיחת רחוב
בקטע הנקרא "שיחת רחוב" שלישיית המנחים משוחחת על חדשות לא רלוונטיות, אך בעיקר מתבדחת על חשבונו של מיי. בחלק זה נוטה קלארקסון להוציא את זעמו על הקהל האנגלי ועל עובדות מוזרות, כגון "כמות האנשים שניגשו לטסטים השנה".
משחק הווידאו
ב-15 בינואר 2019 יצא משחק הווידאו הרשמי של התוכנית לקונסולות הפלייסטיישן 4 וה-Xbox One. המשחק עוקב אחרי הפרקים השונים בעונה השלישית של התוכנית, וזכה לביקורות מעורבות.
טבעת-עין
טַבַּעַת-עַיִן היא טבעת של נוצות זעירות המקיפה את עין הציפור. טבעת העין היא דקורטיבית לרוב, וצבעה עשוי עשוי להיות בולט ומנוגד לנוצות הסמוכות. לפעמים טבעת הנוצות מקיפה את העין באופן חלקי בלבד, ויוצרת קשת. בהיעדר טבעת עין בולטת, טבעת העור הצמודה לעין של הציפור מכונה לעיתים קרובות טבעת העין. טבעת העור החשוף עשויה להיות מוקשחת או בשרנית, או אף ליצור דלדל. סימונים אלו שימושיים לזיהוי שדה של מינים רבים של ציפורים, וישנם מספר מינים הנקראים על שם טבעת-העין שלהם.
תפקוד
מאמינים כי טבעות-עיניים מעבירות סוגים שונים של איתותים חזותיים בין פרטים. טבעות עיניים מסוימות מופיעות רק בבגרות מינית, בעוד שאחרות מעידות על גילה או מצבה הבריאותי של הציפור. פרטים מסוימים עשויים להיכלל או להידחות מזיווגים עקב איתותים המועברים על ידי טבעת-העין. ידוע כי צבעים מבוססי קרוטנואידים של טבעות העור של פסיונים קשורים לבריאות.
מינמטה (סרט)
מינמטה (באנגלית: Minamata) הוא סרט דרמה משנת 2020, בבימויו של אנדרו לוויטאס, המבוסס על ספר באותו שם מאת איילין מיוקו סמית' ויוג'ין סמית'. בסרט מככב ג'וני דפ (שגם הפיק) בתפקיד סמית', צלם אמריקאי שתיעד את השפעות הרעלת הכספית על אזרחי מינמטה, קומאמוטו, שביפן.
טבעת-עין
תפקוד
תפקידן של טבעות-העיניים הלבנות במשפחת לבני-העין אינו ידוע. החשד הוא כי הן עשויות לשמש להדגשת נגעים של טפילים קטנים סביב העיניים. כתוצאה מכך טבעות-עיניים לבנות נקיות עשויות לבטא בריאות איתנה. בנוסף, הם עשויים לאותת על חברות בקבוצה או אוכלוסייה מסוימת, מכיוון שלמינים ואוכלוסיות שונות עשויות להיות טבעות בצבע, גודל, צורה או שלמות שונים. סימונים אלו יכולים אז למלא תפקיד בבידוד רבייתי ובהתמיינות.
מינמטה (סרט)
הסרט הוקרן בבכורה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין ב-21 בפברואר 2020. הוא היה אמור לצאת לאקרנים בבתי הקולנוע בארצות הברית ב-5 בפברואר 2021 בהפצת American International Pictures (סרטה הראשון של החברה מאז 1980) ובבריטניה ב-12 בפברואר 2021, על ידי סרטי ורטיגו. עם זאת יציאתו לאקרנים התעכבה בשל ההשפעה של מגפת הקורונה על הקולנוע והוא מתוכנן לצאת לאקרנים ב-6 באוגוסט 2021.
עלילה
בשנת 1971, הצלם אמריקאי יוג'ין סמית' שהתפרסם ב"מסות הצילום" הרבות שלו שפרסם במגזין לייף, אך הוא נעשה מתבודד. בתחילה הוא מסרב להצעת עורך מגזין Life רוברט הייז לחזור ליפן ולחקור הרעלה של תושבי מינמטה. מתורגמנית יפנית נלהב, איילין, קוראת לו לקבל את ההצעה. כשלבסוף סמית' משתכנע לעשות כמיטב יכולתו לחשוף את ההשפעות ההרסניות של חמדנות תאגידית, ששותפים לה המשטרה והממשלה המקומית.
הוא נוסע למינמטה ביפן כדי לתעד את ההשפעה ההרסנית של הרעלת כספית ומחלת מינמטה בקהילות החוף שם. מחלה זו נגרמת מזיהום תעשייתי הקשור לפעילות חברת הכימיקלים צ'יסו. חמוש במצלמת המינולטה שלו בלבד מול חברה חזקה, על סמית' לזכות באמון הקהילה השבורה ולמצוא את התמונות שיביאו את הסיפור הזה לעולם. בעודו שם, סמית/ הופך לקורבן של מעשי נקמה חמורים. הוא חוזר בדחיפות לארצות הברית. עם זאת, דו"ח זה יהפוך אותו לסמל לעיתונות צילום.
הפקה
ב-23 באוקטובר 2018 הוכרז כי ג'וני דפ יככב בסרט הדרמה בתפקיד הצלם יוג'ין סמית' והסרט ייכתב ויבויים על ידי אנדרו לוויטאס.
הצילומים החלו בינואר 2019, כאשר הצטרפו לצוות השחקנים ביל ניי, מינאמי הינאסה, הירויוקי סנאדה, טדנובו אסאנו, ריו קייס וג'ון קונימורה. הצילומים התקיימו ביפן, סרביה ומונטנגרו.
הפצה
הופעת הבכורה העולמית שלו הייתה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין ב-21 בפברואר 2020. באוקטובר 2020 רכשה MGM את זכויות ההפצה האמריקאיות יחד עם חברת סרטי ורטיגו שרכשה את זכויות ההפצה בבריטניה לסרט, שהיה אמור לצאת לאקרנים ב-5 בפברואר 2021 וב-12 בפברואר 2021, בהתאמה. עם זאת השחרור התעכב בגלל ההשפעה של הקורונה על הקולנוע.
פשע אמריקאי (סדרת טלוויזיה)
פשע אמריקאי (באנגלית: American Crime) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית מסוגת דרמת פשע שעלתה לשידור ב-5 במרץ 2015 ברשת ABC. יוצר הסדרה הוא ג'ון רידלי, ומככבים בה פליסיטי האפמן וטימותי האטון. הסדרה מתמקדת בגזע, מעמד, ופוליטיקה מגדרית ועוקבת אחרי רצח על רקע גזעני והמשפט שלאחריו.
הסדרה חודשה לעונה שנייה ב-7 במאי 2015. העונה השנייה, בת 10 פרקים, עלתה לשידור ב-6 בינואר 2016, וכוללת עלילה ודמויות חדשות. חלק מהשחקנים מהעונה הראשונה מגלמים דמויות שונות, בהם האפמן, האטון, לילי טיילור, רג'ינה קינג, אלביס נולסקו, וריצ'רד קברל.
ב-12 במאי 2016 חודשה הסדרה לעונה שלישית. עונה זו, בת 8 פרקים, עלתה לשידור ב-12 במרץ 2017 והסתיימה ב-30 באפריל 2017. כשבועיים לאחר סיום העונה, הודיעה רשת ABC כי הסדרה בוטלה ולא תשוב לעונה רביעית.
העונה הראשונה של הסדרה זכתה לשבחי ביקורות. ב-2015, קיבלה הסדרה עשר מועמדויות לפרס אמי לבידור בפריים טיים, בהם לסדרה מוגבלת מצטיינת, תסריט לסדרה מוגבלת, סרט או ספיישל דרמטי (רידלי), שחקנית ראשית בסדרה מוגבלת או בסרט (האפמן), שחקן ראשי בסדרה מוגבלת או בסרט (האטון), שחקן משנה בסדרה מוגבלת או בסרט (קברל), וזכייה לשחקנית משנה בסדרה מוגבלת או בסרט (קינג).
בישראל משודרת הסדרה בערוץ HOT HBO (לשעבר "HOT Plus").
עונה 1
העונה הראשונה עוקבת אחרי השלכותיו של רצח שהתרחש בעיר מודסטו שבקליפורניה. ותיק המלחמה מאט סקוקי נהרג במהלך פלישה לבית שבו אשתו, גוון, מותקפת באכזריות. הסדרה משתמשת בפשע ובמסע שלאחריו דרך המערכת המשפטית כדי לחקור סוגיות מורכבות, בעיקר באמצעות העדשות של המשפחות של הקורבנות ושל החשוד.
עונה 2
העונה השנייה מתרחשת באינדיאנפוליס, אינדיאנה, ועוקבת אחרי תלמיד בתיכון ציבורי שמאשים כמה מחברי קבוצת הכדורסל האלופה של בית ספר פרטי בתקיפה מינית ובהעלאת תמונות המעשה לרשת.
עונה 3
העונה השלישית מתרחשת בקרוליינה הצפונית, ועוסקת במאבק הישרדות של 5 אנשים במקום שבו לחלום האמריקאי יש מחיר.
אינטגרציית מידע ארגונית
אינטגרציית מידע ארגונית (באנגלית: Enterprise Information Integration, בראשי תיבות: EII) היא תפיסה ארכיטקטונית לשילוב נתונים ממקורות מידע שונים בארגון תוך שימוש בשכבת תווכה. התפיסה מבוססת על מודל פדרטיבי של נתונים ולא על מודל ריכוזי של נתונים.
ככל שמערכות המחשוב בארגון נעשות מורכבות יותר והטרוגניות יותר כך גדלה מורכבות ניהול הנתונים ומודל הנתונים בארגון. בנוסף לכך גדלה תדירות השינויים הנדרשים בתכני הנתונים ובמבנם כתוצאה מגידול קצב השינויים העסקיים בארגונים. אינטגרציית נתונים ארגונית מנסה להתמודד עם אתגרים אלה. היא מאפשרת הפשטה (Absraction) של הנתונים מזווית ראייה של היישום הצורך אותם. היישום מתייחס לנתונים ללא קשר לסוג מסד הנתונים או הקובץ שבו הם נמצאים. תווכת אינטגרציית הנתונים הארגונית מבוססת בדרך כלל על טכנולוגיות סטנדרטיות כגון XML ו Web Services התומכות ביכולת לטפל בנתונים בשקיפות של מודל הנתונים הפיזי והפורמט האמיתי בו הם מאוחסנים. סטנדרט חשוב המתייחס ישירות לאינטגרציית מידע ארגונית הוא Service Data Objects או בראשי תיבות SDO.
גישה זו שונה משתי גישות אחרות המנסות להתמודד עם מורכבות הנתונים בארגון:
סוג אחר של אינטגרציית נתונים הוא ETL השונה במהותה ובתחום עיסוקה מאינטגרציית מידע ארגונית ומשתי הגישות שצוינו לעיל.
יתרונות וחסרונות של אינטגרציית מידע ארגונית
היתרון הגדול של גישת אינטגרציית הנתונים הכלל ארגונית ביחס לשתי הגישות האחרות הוא בגמישות ובזריזות (Agility) במימוש שינויים. יתרונות נוספים הם מניעת הצורך בשכפול נתונים, העלול לגרום לאי-עקביות ואיכות נמוכה של נתונים, היכולת לטפל במגוון רחב של סוגי מקורות נתונים, למשל היכולת לטפל גם במסדי נתונים מבוססי XML והיכולת לשנות באופן שקוף ליישומים המשתתפים את מקומם של נתונים, את מסדי הנתונים בהם הם נמצאים ואת הפלטפורמות הטכנולוגיות בהם נמצאים אותם מסדי נתונים. החיסרון של תפיסה זו הוא התקורה בביצועים ובמשאבים הנובעת מתוספת שכבת הפשטת הנתונים.
חסרונות מודל הקונסולידציה הם בחוסר הגמישות ובמשאבי זמן, כוח אדם ועלויות כספיות רבים הנדרשים למימוש הקונסולידציה. בחלק מהמקרים עלולה הקונסולידציה ליצור עומסים גדולים על מסד הנתונים המאוחד העלולים להביא לירידה גדולה בביצועים.
חסרונו העיקרי של המודל של שילוב ישיר בין נתוני מסדי נתונים הטרוגניים הוא בקושי לממש אותו מול מקורות מידע, שאינם מסדי נתונים יחסיים. חיסרון אפשרי נוסף הוא מימוש שילוב מסדי הנתונים באמצעות מסד נתונים ייעודי לשילוב כך שמול כל מסדי הנתונים המשתתפים משתמשים בדיאלקט SQL של אותו מסד נתונים ובתכונות ובמאפיינים שלו. תוכנות ומאפיינים אלה אינם בהכרח אופטימליים לעבודה עם מסדי נתונים אחרים גם במקרה שהם מסדי נתונים יחסיים.
אינטגרציית מידע ארגונית ומגמות אחרות בארכיטקטורות תוכנה
אינטגרציית מידע ארגונית קשורה קשר הדוק ל SOA (ארכיטקטורה מוכוונת שירותים). לשתיהן עקרונות משותפים כמו הפשטה (Abstraction) המחייבת תוספת שכבה ארכיטקטונית. שתיהן מנסות להשיג גמישות ולהקטין את התלות. הטכנולוגיות המאפשרות מימוש שתיהן הן טכנולוגיות מבוססות סטנדרטים בכלל ו XML ושירותי רשת בפרט. במקרים רבים המימוש נעשה בתפיסה של צימוד רפוי. אינטגרציית מידע ארגונית היא במקרים רבים הדרך למימוש שירותי נתונים במסגרת יישום ארכיטקטורה מוכוונת שירותים בארגון.
אינטגרציית מידע ארגונית כוללת תהליכים של איסוף ושילוב נתונים, המהווים חלק מהתהליכים העסקיים בארגון. אינטגרציית מידע ארגונית מהווה גם אחד מדפוסי האינטגרציה במימוש כולל של אינטגרציית EAI או הדור הקודם של כלי אינטגרציה, שמוחלף בהדרגה על ידי אינטגרציה המהווה חלק מארכיטקטורה מוכוונת שירותים.
חיים יהודה רבינוביץ
הרב חיים יהודה רבינוביץ (נולד באפריל 1944, ב' באייר ה'תש"ד) הוא דיין חרדי, חסיד חב"ד, שכיהן במספר משרות דיינות, בהן אב"ד ירושלים.
ביוגרפיה
התגייס לצה"ל ושירת ברבנות הצבאית. נשא את חנקה יוטא למשפחת קאופמן. בהוראת הרבי החל ללמוד דיינות, בכולל מיוחד של הרב הראשי לישראל הרב איסר יהודה אונטרמן בתל אביב.
בניסן תשל"ה (1975) הוסמך לדיינות בידי מועצת הרבנות הראשית. כעבור כמה שנים נתמנה לדיין בתל אביב, ולאחר מכן לאב בית דין תל אביב. בהמשך עבר לשמש כאב בית הדין הרבני בירושלים. בבד לבד עם עבודתו בבית הדין נתמנה בתשע"א במינוי זמני לחבר בית הדין הגדול בהוראת שר המשפטים יעקב נאמן והראשון לציון הרב שלמה משה עמאר, תפקיד אותו מילא עד שנת תשע"ד, עם הגיעו לגיל שבעים, פרש לגמלאות.
פעילות ציבורית
בבחירות לכנסת השתים עשרה היה מראשי המערכה החב"דית לבחירת אגודת ישראל.
בעקבות קשריו עם שמעון פרס, מונה לחבר "ארגון הגג של מוסדות חב"ד בארץ הקודש", על מנת שיעזור בניהול המגעים להקמת הממשלה ב-1990.
בחנוכה תש"ן נסע לברית המועצות עם משלחת מטעם הרבנות הראשית על מנת לסייע ליהדות במדינה.
ב-2013 נפתחה נגדו חקירה משטרתית בחשד להתנהלות פסולה והפרת אמונים.
חוק בתי המשפט
חוק בתי המשפט [נוסח משולב] התשמ"ד-1984, הוא חוק שתוקפו מ-1 בספטמבר 1984 שבא לשלב ולרכז מספר חוקים לכדי חוק אחד:
במדינת ישראל, אף ששיטת המשטר הנוהגת בה היא הדמוקרטיה, טרם נחקקה בה חוקה הקובעת מעמד-על לעקרון הפרדת הרשויות, וכתוצאה ממנו את עקרון עצמאות הרשות השופטת, אף כי בית משפט הסיק אותם, בפסיקתו, כחלק מעקרונות יסוד של שיטת משטרנו. יחד עם זאת, הכנסת הגדירה, למעשה, את סמכויות בית המשפט ומעמד השופטים במספר חוקים, כשהמרכזיים בהם - חוק יסוד: השפיטה, חוק בתי המשפט [נוסח משולב], התשמ"ד-1984, וחוק בתי הדין לעבודה, תשכ"ט-1969.
חוק-בתי המשפט עוסק בארבעה נושאים עיקריים - השופטים, בתי משפט, רשמים והוראות אחרות.
ב.  - קובע הוראות להקמת בית המשפט העליון, בית משפט מחוזי, בית משפט השלום, בית משפט לתביעות קטנות ובית המשפט לעניינים מקומיים.
עוד בגדר פרק זה פורט המחוקק את עקרון פומביות הדיון - הקבוע בחוק יסוד: השפיטה - לכללים מעשיים - קרי: המשפטים בהם יחול פומביות הדיון וחריגיו, סמכויות בית המשפט להרחקה, סמכות לאיסור פרסומים, סמכות למניעת פגיעה בהליך פלילי, איסור הפרעה לדיון, כפיית ציות ועונש על אי ציות, צו הבאה, עיון חוזר בהחלטות וערר עליהן, וסופיותן של החלטות.
המחוקק אף קבע הוראות המסמיכות את בתי המשפט, ומעניק להם כלים לעשיית משפט - בין היתר על ידי הענקת: סמכות לתת כל סעד, סמכות נגררת ליתן סעד בעניין שבפניהם, סמכותם אזרחית הנגררת להליך פלילי, סמכותם לדון בטענת פסלות שופט, סמכות להעביר עניין מבית משפט לאחר, סמכות ליתן סעד בתביעה שהוגשה בחוסר סמכות, סמכות להפנות משפטים להליכים חלופיים כגון: הליכי פשרה, בוררות וגישור, הוראות לגבי מותב בו נחלקו הדעות, סמכות בית המשפט לתקן פסק דין שנתן.
ג.  - חוק בתי המשפט מאגד חלק ניכר מההוראות בקשר עם מוסד "הרשמות" הצמוד לבתי-המשפט האזרחיים השונים, וקובע הוראות בדבר: תנאי מינויים, כהונתם וסיומה, כפיפותם למשפט משמעתי, סמכויות שיפוטיות ואחרות, מעמד החלטותיהם השונות ביחס לבתי המשפט, כמו גם אפשרויות ערעור על החלטותיהם השונות.
ד.  - חוק בתי המשפט אף קובע הוראות מיוחדות לגבי נושאים ייחודיים שונים - כגון:
מכוחו של חוק בתי המשפט הותקנו תקנות רבות, על ידי השר הממונה על ביצועו של החוק, הבאות להסדיר את הוראות החוק בתקנות, ובעיקרן נושאות אופי של קביעת סדרי דיון בפני בתי המשפט השונים. המרכזיות שבהן הן תקנות סדר הדין האזרחי, התשמ"ד-1984.
מפרום
מַפרוּם (בערבית: مفروم או لحمة مفرومة - "בשר טחון") הוא מאכל טריפוליטאי ותוניסאי מסורתי העשוי מבשר בקר וירקות שורש, המתובל בתבלינים שונים ומבושל ברוטב אדום.
שיטת ההכנה של המפרום אינה אחידה, אך היא כוללת ערבוב בשר בקר טחון בתוספת תבלינים (מלח, פלפל שחור, בצל, פטרוזיליה, קינמון, ביצים, תבלין לקציצות טריפולטאי הנקרא "חראראת" ופירורי לחם) לכדי עיסה אחת. לאחר לישת העיסה יוצרים קציצות בינוניות ומטגנים אותן. לאחר הטיגון מכניסים לסיר את הקציצות המטוגנות, לאחר שבתחתית הסיר הונחו תפוחי אדמה חתוכים לעיגולים כדי להגן על המפרום לבל יישרף (בערבית נקראת התחתית 'כער'). נהוג להוסיף מעט פפריקה וירקות נוספים לסיר כדי להעניק טעם עשיר יותר למפרום.
גרסה נפוצה של המפרום היא יצירת חתכים בפרוסות תפוחי-האדמה (כמעט עד לניתוק לשתי פרוסות) כשברווח שנוצר מוסיפים בשר, טובלים את החתיכה הממולאת בבלילה, מטגנים, ובסוף מבשלים הכל ברוטב, רצוי בישול ממושך. כדי לגוון אפשר להחליף את תפוחי האדמה בפרוסות חציל, גזר או כרובית.
המפרום נולד כאוכל עממי אך עם השנים הפך למעדן שמוגש במסעדות גורמה ברחבי ישראל ואף בעולם, לעיתים בשמות שונים. את המפרום נהוג להגיש ביחד עם קוסקוס.
על פי הנהוג לרוב מכינים מפרום לארוחת יום שישי אך לעיתים גם לארוחת צהריים בשאר השבוע.
ענת ניניו
ענת ניניו (נולדה ב-10 באוגוסט 1944) היא פרופסור אמריטה לפסיכולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים. מתמחה בהקשר האינטראקטיבי של רכישת שפה, פונקציות תקשורתיות של דיבור, התפתחות פרגמטית והתפתחות תחבירית. ניניו נודעה בעיקר בשל מחקרה על קריאה משותפת של ספרי-תמונות בידי הורים וילדים צעירים, פיתוח טקסונומיות לאקטים תקשורתיים (communicative acts) וכן על עבודתה בתחום ההתפתחות התחבירית, המשלבת תאוריות למידה עם הפרוגרמה המינימליסטית של חומסקי. היא פרסמה שלושה ספרים, ויותר ממאה מאמרים.
ביוגרפיה
ניניו קיבלה תואר ראשון בסטטיסטיקה ובבלשנות אנגלית מהאוניברסיטה העברית בירושלים בשנת 1965, ותואר ראשון נוסף בפסיכולוגיה בשנת 1969, מאותה האוניברסיטה. לאחר מכן למדה פסיכולוגיה קוגניטיבית עם דניאל כהנמן, וקבלה תואר שני ב-1970 ותואר דוקטור ב-1974, גם כן מהאוניברסיטה העברית. ב-1975–1976 עשתה פוסט-דוקטורט באוניברסיטת אוקספורד עם ג'רום ברונר, והתמקדה בתאוריה אינטראקטיבית חברתית של רכישת שפה.
בשנת 1976 התמנתה כמרצה בפסיכולוגיה באוניברסיטה העברית, הועלתה לדרגת מרצה בכיר ב-1982, פרופסור חבר בשנת 1989, ופרופסור מן המניין משנת 1994. הייתה גם פרופסור אורח באוניברסיטת דיוק, אוניברסיטת ניו יורק, אוניברסיטת קוויבק במונטריאול, אוניברסיטת הרווארד, אוניברסיטת מקווארי בסידני ואוניברסיטת פנסילבניה. היא חברת הוועד המנהל של האגודה הבינלאומית לחקר לשון הילדים (IASCL).
ניניו פרסמה גם שני ספרי שירה, אחד תחת שם העט עדה שמעון.
קריאה משותפת של ספרי-תמונות על ידי הורים וילדים צעירים
עבודתה עם ג'רום ברונר נעשתה על קריאה משותפת של ספרי-תמונות בידי הורים וילדים צעירים, שמהווה הקשר מוקדם וחשוב לרכישת אוצר מילים ומיומנויות אורייניות. ניניו תיארה את התהליך שבו הורים מספקים מעין "פיגומים" המקלים על למידה בהקשר הזה. קריאה עם ילדים נחשבת כיום קריטית להצלחה בבית הספר ומשווקת על ידי משרד חינוך האמריקאי, כ"אחד הדברים החשובים ביותר שהורים יכולים לעשות כדי לעזור לילדים שלהם להפוך לקוראים".
טקסונומיות של אקטים תקשורתיים
ניניו פיתחה עם פולי ווילר טקסונומיה ושיטת קידוד של אקטים מילוליים-תקשורתיים באינטראקציית אם-ילד, המבחינה בין פעולות דיבור, חילופי דיבור ופונקציות שיח. הטקסונומיה נסמכת על תאורטיקנים של פעולות דיבור, כגון הפילוסוף ג'ון סירל והסוציולוג ארווינג גופמן, ועל תיאורים שנתנו אימהות שהשתתפו באינטראקציות שצולמו בווידאו. גרסה מקוצרת של הטקסונומיה (Inventory of Communicative Acts-Abridged, INCA-A), אומצה כשיטת הקידוד הרשמית בפרויקט CHILDES – מאגר של שפת ילדים ושל דיבור המופנה לילדים. שתי הגרסאות של הטקסונומיה נמצאות בשימוש נרחב בפרויקטים באנגלית, כמו גם בעברית, הולנדית, גרמנית, אירית, איטלקית, ספרדית, קטלאנית, רומנית, טורקית, יפנית, קוריאנית, סינית מנדרינית ועוד. הן משמשות גם במחקר על לומדי שפה שנייה, אפאזיים, ילדים אוטיסטים, ילדים לקויי ראייה ועוד.
התפתחות תחבירית
על אף שהיא שמה דגש על למידה וההקשר האינטראקטיבי של רכישת שפה, ניניו משתמשת במסגרת הבלשנית של הפרוגרמה המינימלסטית של חומסקי, כמו גם בדקדוק תלויות. השימוש ביחסים דקדוקיים כיחידות האטומיות של הניתוח הופך את עבודתה של ניניו על התפתחות תחבירית ליוצאת דופן, בתחום שבו מרבית החוקרים מעדיפים גישות הוליסטיות (כמו דקדוק התבניות) או מוותרים על ניתוחים תחביריים לגמרי לטובת גילוי אוטומטי של דפוסים סטטיסטיים. בעבודתה האמפירית, ניניו משתמשת בשיטות של בלשנות מאגרים מנת לאפיין את הדיבור המופנה לילד והפקת הדיבור של ילדים צעירים בשלב הרב-מילי המוקדם.
בתיאור ההתפתחות של השפה בילדים, ניניו מאמצת את הרעיונות והשיטות של מערכות מורכבות, ומתארת את תהליך רכישת השפה כתהליך בו ילדים מצטרפים כמשתתפים חדשים לרשת מורכבת של דוברים ושל שפה. במודל תאורטי זה, ילדים משולים למשתמשים של רשת האינטרנט אשר בעת ובעונה אחת משתמשים בה וגם יוצרים אותה. השימוש הפרגמטי של דיבור לתקשורת בין דוברים מהווה לא רק את הרקע וההקשר של רכישת השפה אלא את אבני הבניין של הקישוריות במערכת המורכבת של השפה.
פאקיוס גארגיליוס אנטיקואוס
פאקיוס גארגיליוס אנטיקואוס (בלטינית: M. Paccius Silvanus Quintus Coredius Gallus Gargilius Antiquus) היה מצביא רומאי שחי ופעל במהלך המאה השנייה. הוא היה מושל פרובינקיית ערביה בשנים 119-116, ומושל פרובינקית יהודה בשנים 122–125. אזכור נוסף שלו הוא כמושלה של אסיה בימי אדריאנוס בשנים 136-133.
תולדות חייו
כתובת יוונית הקשורה באיטיקואוס נמצאה בזמן מלחמת העצמאות ב-1948, ליד השער המזרחי של דור. הכתובת חקוקה בעמוד-אבן, אשר שימש בסיס לפסל. הכתובת מקוטעת וכתובתה:
הנוסח בכתובת מעיד כי הכתובת מוקדשת למושל בפרובינקיה קיסרית, ותחילה הניחו כי דובר בסוריה או יהודה. מאחר שהכתובת נמצאה בדור יש מקום להניח כי המדובר במושל שדור נכללה בפרובינקיה שלו. העיר דור כמו ערים יווניות אחרות צורפה לפרובינקיה של סוריה על ידי פומפיוס והשתייכה לפרובינקית סוריה גם לאחר המרד הגדול, אולם עברה לפרובינקית יהודה בסוף המאה הראשונה לספירה. דברואה, בהתבסס על מחקריו של בנימין איזק, טען כי דור הייתה שייכת באותה תקופה לפרובינקיית יהודה, ולכן האיש היה מושל פרובינקית יהודה בין השנים 122-125. הוויכוח על נציבותו של אנטיקואוס נפטר עם כתובת נדירה נוספת שנמצאה מתחת לפני הים סמוך לתל דור בשנת 2016 ומזהה בפעם הראשונה בוודאות את גרגיליוס אנטיקווס כנציב הרומי ששלט ביהודה בשנים שלפני מרד בר כוכבא. הכתובת נמצאה בחפירה התת-ימית של אוניברסיטת חיפה בדור
Bad Boy
Bad Boy (בעברית: ילד רע) הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפר האמריקאי ג'וס וורלד, ביחד הראפר האמריקאי יאנג ת'אג. השיר יצא לאור ב-15 בינואר 2021, על ידי חברות התקליטים אינטרסקופ וגרייד איי, כסינגל שלא מתוך אלבום. מגזין Complex דירג את השיר במקום ה-23 ברשימת ״50 השירים הטובים ביותר לשנת 2021 (עד כה)״.
רקע והוצאה
ב-25 בדצמבר 2020, חשף בנט כי לאחר ציפייה רבה השיר "Bad Boy", והוידאו קליפ שלו יצאו לאור ב-15 בינואר 2021. בנט סיפר כי זה הוא שיתוף הפעולה המצולם האחרון בינו לבין ג'וס וורלד לפני מותו.
בשיר, ג׳וס וורלד ויאנג ת׳אג מדברים על אורח החיים המהיר שלהם ומשווים את עצמם לויל סמית' ומרטין לורנס, כוכבי הסרט בחורים רעים.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר בוים על ידי קול בנט והועלה לערוץ היוטיוב Lyrical Lemonade בשידור חי ב-15 בינואר 2021, בסמוך לצאתו של הסינגל עצמו. הקליפ צולם בשיקגו ב-25 באוקטובר 2019, חודש, שבוע ושישה ימים בלבד לפני מותו של וורלד.
דרך המלך (סדרת טלוויזיה)
דרך המלך (באנגלית: Young Royals) היא סדרת דרמה שוודית, אשר עלתה לשידור בנטפליקס ב-1 ביולי 2021. הסדרה בוימה על ידי רוג'דה סקרסוז ואריקה רלמאייר, ונכתבה על ידי ליסה אמבירן, סופי פורסמן וטובה פורסמן.
עלילה
הסדרה עוקבת אחר הנסיך וילהלם, שנשלח ללמוד בפנימייה בעקבות שערורייה אודותיו שנחשפה לציבור. שם, עליו להתמודד עם אינטראקציה עם בני נוער אחרים בגילו, כל זאת תוך ניסיון להסתיר את מיניותו המתהווה ואת משיכתו החדשה אל אחד מחבריו ללימודים. כאשר הטרגדיה מגיעה, על הנסיך וילהלם לבחור: חובה או אהבה?
קארד
{{פירושונים|
ראו גם
}}
ג'יבריל סידיבה (כדורגלן מאלי)
ג'בריל סידיבה (בצרפתית: Djibril Sidibé; נולד ב-23 במרץ 1982 בבמקו שבמאלי) הוא כדורגלן עבר מאליאני ששיחק בעמדת הקשר האחורי, ולזכותו 47 הופעות וארבעה שערים במדי נבחרת מאלי.
קריירה
את דרכו בכדורגל החל סידיבה במדי קבוצת הנוער של מועדון הפאר הצרפתי מונקו. בשנת 2001 התחיל את הקריירה שלו כשחקן מקצועי בקבוצת הבוגרים של המועדון ואף ערך 12 הופעות בליגת העל הצרפתית כשהוא רק בן 19. בעונות 2002-2004 הושאל סידיבה לשאטורו מהליגה הצרפתית השנייה, כדי לצבור דקות משחק. במשך שנתיים הוא רשם 60 הופעות (30 בכל עונה) ואף כבש 3 שערים.
בעונת התקדם הקשר והושאל לבסטיה מהליגה הראשונה בצרפת. בקבוצה זו שיחק 32 משחקים והבקיע שני שערים, אך אלו לא עזרו לקבוצה והיא ירדה ליגה בסוף העונה. שאטורו, קבוצתו לשעבר, ניצלה את ירידת בסטיה לליגת המשנה ורכשה אותו בעונת. במדי שאטורו הוא שיחק שלוש שנים ובהן רשם 76 הופעות ו-6 שערים. בעונת עבר החלוץ לקבוצה בכירה יותר בליגה השנייה - סדאן. במדיה הוא רשם 56 הופעות בשתי עונות.
בעונת, כחלק מהרכישות הגדולות של בעלי מכבי תל אביב, מיץ' גולדהאר, חתם סידיבה למשך שנתיים במועדון. במדי מכבי תל אביב פתח בהרכב כמעט בכל משחק ונחשב לבורג חשוב מאוד בקבוצה. ב-6 בנובמבר כבש סידיבה את השער הראשון שלו במדי מכבי תל אביב, במשחק נגד הפועל אשקלון. ב-20 בדצמבר כבש סידיבה את שערו השני בקבוצה, כשכבש את שער הניצחון נגד הפועל באר שבע בבעיטה מ-30 מטרים.
בתום העונה שוחרר סידיבה ממכבי תל אביב, נבחן בקבוצות צרפתיות שונות אך לא הצליח למצוא קבוצה. בקיץ 2012 חתם בהפועל רמת גן. בתום העונה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית, אך זכה עמה בגביע המדינה, לאחר שפתח בהרכב במשחק הגמר, בו ניצחה הקבוצה את עירוני קריית שמונה, 4-2 בדו-קרב בעיטות עונשין.
בקיץ חתם בהפועל אשקלון מהליגה הלאומית. בינואר 2014 חתם בקבוצת הכוכב האדום מהליגה השלישית בצרפת, ובתום העונה פרש ממשחק פעיל.
World's Smallest Violin
World's Smallest Violin (בעברית: הכינור הקטן ביותר בעולם) הוא שיר שהוקלט על ידי להקת הפופ האמריקאית AJR. השיר יצא לאור ב-26 במרץ 2021, כסינגל החמישי מתוך אלבום האולפן הרביעי של הלהקה, OK Orchestra. בשנת 2022 הפך השיר ויראלי בפלטפורמת המדיה החברתית "טיקטוק", כאשר רבים השתמשו בפזמון הסיום ובשורה "I'll blow up into smithereens" כסאונד רקע לסרטונים בהם הם מציגים את הסרטון הכי ויראלי שלהם.
רקע
השיר עוסק בניסיון למזער כאב ולהשוות את הכאב של אחד לאחר. בהפקת השיר נעשה שימוש נרחב בכינור, חצוצרה ופסנתר. ב-The Daily Californian תואר השיר: "השיר הוא דוגמה חזקה לזינוק חסר הפחד של שלושת האחים לתוך שפע של ז'אנרים מוזיקליים, בהם פולק, ג'אז ותיאטרון מוזיקלי, הכל ברצועה אחת. השילוב השאפתני הזה של סגנונות עלול להוביל לאסון, אך האחים AJR שלטו בו במיומנות, תוך ששיקפו לא רק את הצליל, אלא גם את התוכן הלירי של כל ז'אנר."
בסרטון טיקטוק שהכינה הלהקה עצמה הוסבר כיצד הם בנו את הפקת השיר. צוין כי קצב השיר נוצר באמצעות מחיאות כפיים ודריכות, ועבור קולות הרקע השתמשה הלהקה ב-Vocoder.
ביקורות
"World's Smallest Violin" זכה לביקורות חיוביות עד מעורבות. א. ד. אמורוסי ממגזין וראייטי כתב שהשיר לא השתלב היטב עם המסר של האלבום, וטען כי אם השיר לא היה נכלל באלבום, הוא היה עובד טוב יותר. זאקרי ויטמן מ-The Globe כתב ביקורת שלילית על האלבום עצמו, אם כי מצא את השיר "סביל", והסביר, "זהו השיר הסביר השני באלבום. יש לו מנגינה נחמדה וקונספט לירי מהנה".
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי יצא לאור ב-26 במרץ, יום יציאתו של השיר. בקליפ, מבצעים AJR את השיר בדירתם בזמן שדברים מוזרים קורים סביבם, כדוגמת כלי נגינה המתחילים לרחף ויען והעוברת בסלון. הקליפ מסתיים כאשר החדר וחברי הלהקה אדם וראיין קופאים לפתע, וג'ק מביט סביבו בבלבול.
נכון לאוקטובר 2022 זהו הקליפ השני הנצפה ביותר בערוץ היוטיוב של הלהקה, עם 82 מיליון צפיות.
נמל התעופה הבין-לאומי יאנגון
נמל התעופה הבין-לאומי יאנגון (בבורמזית: ရန်ကုန်အပြည်ပြည်ဆိုင်ရာလေဆိပ်; יאט"א: RGN, קוד ICAO: VYYY) הוא נמל התעופה הבינלאומי הראשי והעמוס ביותר במיאנמר. הוא ממוקם בעיירה מינגלדון, 15 קילומטר צפונית למרכז יאנגון.
הנמל הוקם בשנת 1947 ונחשב בתקופתו לנמל הטוב ביותר בדרום-מזרח אסיה. ב-2005, אחרי הזנחה ארוכה בת עשרות שנים, חברת Asia World, שיפצה את הנמל שנפתח במאי 2007 ואפשר נחיתת 5 מטוסים בשעה וקיבולת של 2.7 מיליון נוסעים.
כל 10 חברות התעופה של מיינאמר וכ-30 חברות תעופה ממדינות אחרות מפעילות מטוסים מהנמל. קו אוטובוס בן 13 תחנות מופעל בין הנמל לתחנת הרכבת המרכזית ביאנגון.
היסטוריה
במלחמת העולם השנייה, שימש הנמל את חיל האוויר המיאנמרי שהטיס ממנו כלי תקיפה אוויריים ובהם בריסטול בלנהיים, הוקר הוריקן, סופרמרין ספיטפייר וקרטיס P-40 וורהוק.
בתחילת 2016, תפוסת הנמל הגיעה ל-6 מיליון נוסעים. קיימות תוכניות להקמת נמל תעופה גדול ורחב יותר קרוב ליאנגון.
חדשנות
ב-2011, בעקבות תעבורת הנוסעים הרבה שהגיעה ל-3.1 מיליון, מעבר לתפוסת הנמל שהייתה 2.7 מיליון, הודיעה ממשלת מינאמר על תוכניות להרחבת הנמל ב-40 אחוזים. השיפוץ הסתיים ב-2016 והגדיל את קיבולת הנוסעים האפשרית ל-6 מיליון.
טרמינל 2
לאחר פתיחת טרמינל 1, שונה שמו של הטרמינל הבינלאומי לטרמינל 2. הטרמינל מאפשר קיבולת של 900 נוסעים יוצאים ו-900 נוסעים יוצאים בו זמנית. ביולי 2018 נסגר הטרמינל לשיפוץ נרחב וכל הטיסות הבינלאומיות הועברו לטרמינל 1. בטרמינל מערכת אוטומטית לשינוע מזוודות, שרוולים המאפשרים קליטת מטוס בואינג 747, אירוח אנשי ממשל ואנשי עסקים וחניון עם קיבולת של 340 כלי רכב.
טרמינל 3
ב-5 בדצמבר 2016, טרמינל 3 ששימש לטיסות פנים, החליף את טרמינל 1 המקורי שנהרס באוגוסט 2014 ושימש לטיסות פנים.
בניין משמר הכבוד (טרמינל VIP)
טרמינל ה-VIP שימש זמנית לטיסות הפנים עד לפתיחת טרמינל 3. הבניין נהרס ובמקומו הוקם חיבור בין טרמינל 1 לטרמינל 2.
חברות תעופה
חברות תעופה רבות פועלות מהנמל ובהן האינאן איירליינס, ג'טסטאר אסיה איירווייז, קוריאן אייר, צ'יינה סאות'רן איירליינס ותאי איירווייז. הטיסות העמוסות ביותר בנמל הן למנדליי עם 93 טיסות שבועיות, נמל התעופה סוברנבהומי עם 91 טיסות שבועיות ונמל התעופה סינגפור צ'נגי עם 58 טיסות שבועיות.
חריימה
חְרַיְימֶה (בערבית: حرايمي) הוא תבשיל צפון-אפריקאי מסורתי, העשוי לרוב מדג בעל תכולת שומן גבוהה יחסית, ומבושל ברוטב עגבניות חריף. חריימה נפוץ בעיקר במטבח היהודי הלובי והתוניסאי. אופן הכנת התבשיל אינו אחיד, אך הוא כולל בבסיסו דג שומני, דוגמת דקר או ספרוס זהוב (המכונה דניס), המבושל ברוטב אדום חריף כמו פלפלצ'ומה. הפלפלצ'ומה הוא רוטב מטוגן, שמכינים מפלפל אדום חריף כתוש וראש שום שלם. לאחר הכנת הרוטב מבשלים בו את הדג, בתוספת תבלינים ורסק עגבניות.
לפי המסורת, בימים שהיה בהם עומס רב וזמן מועט, נהגו לדלג על שלב הטיגון והכניסו את הירקות בעודם טריים לתוך הרוטב. עקב כך כונה התבשיל "שרמולה חריימה". פירוש המילה חריימה בערבית הוא אסור/ממזר/לא־חוקי — כלומר השרמולה שבושלה אינה "חוקית" לפי המתכון המקורי. לימים נותר השם חריימה בלבד, והוא התבשיל המוכר לנו כיום.
נהוג לאכול שרמולה חריימה בערב שבת כמנה ראשונה, בתוספת פלפלים חריפים וחלה טרייה.
אתזגורפוביה
אתזגורפוביה (באנגלית: Athazagoraphobia) הוא הפחד מלהישכח, להיות מוחלף או לחוות התעלמות.
פחד זה יכול לנבוע מכמה וכמה סיבות ואחת מהן היא חוסר בביטחון עצמי.
הפוביה יכולה לתקוף לפני טיסה למדינה אחרת או חופשה ארוכה כלשהי, כאשר האדם לא יתקשר עם האנשים הקרובים אליו למשך זמן מה בפנים מול פנים.