cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הכהנים בני צדוק
בגדי פשתים
הפרשנים נימקו כי לבישת רק בגדי פשתים נחשב, ולכן לא נצטוו להימנע מלבישת בגדי צמר בצאתם אל העם. בנוסף, רחוק לומר על צמח הפשתים שינק חיותו מדבר גזול - וזאת בניגוד לבגד הבא מבעל חי שייתכן שנכנסה לשדה אחר בלי רשות למלאות כריסה. המקובלים נימקו כי מקור הרוחני של הכהנים בני צדוק הנהו מ" " ולכן לובשים רק פשתים -שבו בחר קין להקריב להקדוש ברוך הוא.
איסורי חיתון
נבואת יחזקאל אוסרת על הכהנים בני צדוק נישואים מסוימים;
.
טיטניק (סרט, 1943)
טיטניק (גרמנית: Titanic) הוא סרט תעמולה גרמני נאצי המתאר את טביעתה של טיטניק. הסרט יצא לאקרנים בנובמבר 1943 בשטחים הכבושים של גרמניה בזמן המלחמה. הסרט לא שודר בגרמניה עצמה. מטרתו של הסרט, כפי שיוזף גבלס תיאר אותו היה להרים את המורל של העם הגרמני. אך לאחר הקרנה אחת הובהר כי הסרט לא ביצע את פעולתו והוא לא חזר להקרנה נוספת. הסרט משתמש בסיפור טביעתה של טיטניק כרקע לסיפור גבורתו של הקצין הנאצי פטרסון ואהובת ליבו.
הכהנים בני צדוק
איסורי חיתון
דבריו על האיסור לכהנים לנשוא גרושה כבר מפורש בפרשת אמור, ואילו דבריו על איסור חיתון עם אלמנה -שבדרך כלל הותרה להינשא לכהן הדיוט -פורש לכמה גוונים;
טיטניק (סרט, 1943)
עלילה
הסרט מציג את בעלי המניות של חברת האוניות וייט סטאר ליין. המניות של החברה ירדו והנשיא ברוס איזמי וחבריו מחליטים לנצל את הפלגת הבכורה כדי לבצע הונאה. הם מוכרים את המניות שלהם, במטרה להמשיך ולהוריד את המניות ואז לרוכשן שוב בזול לפני שהטיטניק תגיע ליעדה. כאשר הטיטניק תגיע לניו יורק יום לפני התאריך המצופה המניה תחזור למחירה המקורי וכך ירוויחו הון. על מנת להשיג את התוצאה הרצויה חיוני שטיטניק תפליג במהירות שיא, ובקו ישר ליעדה. זאת למרות הסכנה ההולכת וגוברת של קרחונים. הקצין הראשון הגרמני פטרסון מתחנן בפני איזמי, והקברניט להאט את הקצב אך הם לא מקשיבים. הוא מנסה לשכנע גם את הנוסעים החשובים של הספינה אך נתקל רק בתגובות המדברות על חוזקה של הטיטניק והיותה בלתי ניתנת לטביעה. בינתיים רואים את הנוסעים הבריטים, מתנהגים בצורה נלוזה, רודפי בצע, ובוגדניים. לבסוף הטיטניק פוגעת בקרחון. הם מתחילים בפינוי האנשים. הגרמנים מהמחלקה השלישית דואגים אחד לשני ומסרבים לעזוב בלי לנסות לעזור לאחרים. בעוד שאנשי המחלקה הראשונה מאבדים את עשתונותיהם. פטרסון מסכן את חייו פעמים רבות כדי להציל את חייהם של נשים וילדים רבים, כמו גם את אהובתו, אשת חברה רוסית שירדה מנכסיה.
הכהנים בני צדוק
איסורי חיתון
בתלמוד בבלי פורש כי ראש הפסוק פתח אודות הכהנים בני צדוק וסופו מסיים בעניין כהן הדיוט, כי הותר לסתם כהן לשאת אלמנה ורק עליו להקפיד שאיננה אלמנת גר.
יש מסבירים שהכהנים בני צדוק יתפסו לעתיד לבא הגדרה "כעין" כהן גדול -שאסור בחיתון אלמנה- ומכיוון שאינם כהנים גדולים גמורים הותר להם חיתון עם אלמנה מאחיהם הכהנים. בטעם איסור קיחת אלמנת ישראל (שבעלה לא היה כהן), הסביר החתם סופר כי מובטחים על כשרות נשי הכהנים יותר מאשר סתם בנות ישראל, ויש שנימקו כי מחמת צוק הגלות לא שמרו בני ישראל על טהרת נשותיהם כראוי ואילו הכהנים היו זריזים לשמור קדושת נשותיהם ולכך הותרה אלמנת כהן לבני צדוק.
טיטניק (סרט, 1943)
הפקה
לקראת סיום המלחמה הספינה בה השתמשו לצלם את הסרט, קאפ ארקונה, שימשה להרג אסירי מחנות הריכוז. הנאצים מלאו את הספינה בחמשת אלפים אסירים, ביניהם יהודים לא מעטים, ושלחו אותה לשוט באוקיינוס עד שהופצצה.
הכהנים בני צדוק
איסורי חיתון
יש חולקים באמרם שלא הותר לבני צדוק חיתון עם שום אלמנה, וכוונת מילות הנביא "וְהָאַלְמָנָה אֲשֶׁר תִּהְיֶה אַלְמָנָה מִכֹּהֵן יִקָּחוּ" הם - שלכהן רגיל הותר אלמנה ולא לבני צדוק. כהמשך לסברא זו, יש שהסבירו כי אלו הכהנים הובחרו כמורי התורה לעם ישראל (ראה לקמן), ולכן עליהם לשמור מלגלוג פוטנציאלי של אימור שהתחתן הכהן בן צדוק עם אשת איש, או מפני החשש שהישראל נשאה לעצמו אשה גרושה ועכשיו שמת אלמנתו (שבעצם היא גרושה) אסורה לכהן. באשר הטעם למה נאסר לכהנים הללו חיתון עם אלמנה, יש שנימקו כי חיתון עם אלמנה אינה חיתון של שלום..
לפי סיום הפסוק מובן שעל הכהנים בני צדוק לשאת דווקא אשה בתולה ולא אשה בוגרת, ויש מעריצים חיתונם עם בת כהן.
הוראת התורה והקדשת שבת
לבני צדוק מיועדות גם סמכויות מיוחדות בעניין הוראת הלכות התורה.
הפרשנים הסבירו כי על הכהנים הללו לשמור על קדושת שבת שמירה מיוחדת, מכיוון שהותר להם עבודת המקדש בשבת ויש חשש שיקלו בקדושת שבת מחוץ למקדש. בנוסף, כיוון שעליהם מוטל תפקיד שפיטת צדק בין העם יש חשש שיבואו לכתוב בשבת. כמו כן יש צורך להזהירם שלא יגזרו עונש מוות בשבת. המקובלים הסבירו כי מכיוון שלעתיד לבא לא יהיה מציאות של לילה וחושך ולא יהיה סימן התחלת השבת על ידי שקיעת השמש יהיה מוטל על בני צדוק להקדיש את התחלת השבת. רבי צדוק הכהן מלובלין מסביר כי שמירת השבת על ידי הכהנים -שבין כה וכה שובתים ממלאכה כי מתפרנסים על ידי המתנות כהונה- היא גורמת תוספת קדושה לכל העם כולו ומצילם מהכנעות ליצר הרע.
העמדה על ריב
המינוי לכהנים בני צדוק בהוראות התורה נראה כתוספת הידור לאשר תיאור הכהן כאיש מורה בתורה; .
בנוסף, ישנם מקראות שמציינות פקידות הכהנים כדיינים על ענייני ריב, נגעים, עגלה ערופה, ואשה סוטה. אם שתפקידם בתחומים הללו הובררו בדברי חז"ל, אין דרשת חז"ל משמעותי המחייבת התמסרותם של הכהנים לענייני ריב ממונות.
אמנם, החיד"א -בנוי על דברי הרב שמשון מאוסטרופולי- מפרש שאכן על הכהנים בני צדוק להתמסר לתחום ריבי ממונות, והתברכו בכוחות עליונות מיוחדות להתגבר על מידת השכחה ולדון כדת אמת.
לשכות מיוחדות
עקב כי עבודת המזבח יהיה מסור רק לבני צדוק, הוקדש להם לישכה מיוחדת באדריכלות של בית המקדש השלישי כפי שמובא בספר יחזקאל. המקרא מתארת את שוני לישכה זו בכך שפתחה פתוחה לכיוון צפון (ולא לדרום כשאר הלישכות). פרשני המקרא מבארים כי על בני צדוק לעבוד על המזבח, לכך לישכתם יהיה בדרום כבש המזבח עם פתיחה לצפון לאפשר להם כניסה קלה וישרה אל הכבש. לפי המקורות לא נתפרש את גודל הלישכה וגם לא אם נחלק לכמה חדרים או נשאר בן חדר אחד.
תרומיה מסביב הר המוריה
בהתאם לנבואת יחזקאל אודות חלוקת ארץ ישראל לשנים עשר שבטי ישראל ולנשיא (המלך המשיח), מבואר שלבני צדוק ינחלו שטח רחב מסביב הר המוריה. השטח מוגדר כ-4,750 (החל מסוף הר הבית) לכיוון דרום וכן לצפון, ו-12,250 קנים למערב וכן למזרח. שטחם של בני צדוק כלול בשטח הרחב של 25,000 על 25,000 קנים שמוקדשים לכלל הכהנים והלויים.
משפחת בני צדוק
על-פי אילן היוחסין של ממלכת הגדעונים מלכי ממלכה זו היו מצאציו של צדוק הכהן. טענה זו מגובה בעדויות מפי כהני גלות כוש יהדות אתיופיה אשר בידיהם מסורת בעל-פה עד לצדוק הכהן, רבים מזקני הקהילה יודעים למנות אילן יוחסין זה.
בדומה לכך על-פי הכנסייה האתיופית ישנה מסורת הטוענת שבימי שלמה בן דוד מלך ממלכת ישראל, בנו של צדוק הכהן אשר התלווה לבנם המשותף של שלמה ומלכת שבא (מנליק הראשון, מלך אקסום) כעס על שליחתו יחד עם רבים מבני האצולה של ממלכת ישראל כ-12000 איש לממלכת שבא (חבש) ועל כן לקח עמו את ארון הברית מבית המקדש דבר אשר הוביל את שלמה לעבודת אלילי המצרים ועבודה זרה.
רב האי גאון ראה בבני צדוק סמל לצדקות וליושר, כיהוידע הכהן שנודע בצדקותו, ושיבח כהנים צדיקים כ"ממשיכי דרכו של צדוק":.
אישים מוכרים מבני צדוק כוללים את אחימעץ בן צדוק, ואת עזרא הסופר ואחיינו יהושע בן יהוצדק הכהן הגדול.
בין צאצאי עזרא הסופר נמנה רבי אלעזר בן עזריה כדור עשירי לעזרא הסופר, וכן רבי עזרא בר בריה דרבי אבטולס שהוא דור עשירי לרבי אלעזר בן עזריה.
על פי המסורת הפרושית, מוצאה של משפחת כהן-סקלי שמהעיר סביליה (לאחר גירוש סביליה בשנת ה'קנ"א התיישבו בני המשפחה בעיר הכהנים דבדו שבמרוקו) הוא מבני צדוק. מבני המשפחה ידועים רבנים רבים: רבי שלמה הכהן צבאן (ארבי לקביר), רבי שלמה הכהן צבאן, רבי דוד הכהן-סקלי, רבי אברהם הכהן סקלי, רבי אברהם הכהן צבאן, רבי שלמה הכהן זאגורי ועוד.
מבני צדוק ידוע גם הרב רפאל זיסקינד, רבה של המבורג; הרב הנזיר ובנו הרב שאר ישוב כהן מתייחסים על משפחת הרב זיסקינד, וכמותם גם הרב יואל כהן.
בדורות האחרונים השתמר שמה של משפחת בני צדוק בשמות המשפחה הלבי"ץ ("הלויים לבית צדוק") הלב"ץ (עם ניקוד תחת האות ב' בסגול או בפתח), בר"ץ (בני רבי צדוק) או בגרסתו הרוסית עם האות ג' כהחלפה לאות ה' ("גלבץ").
ההשערה לצמיחת כת הצדוקים
לפי השערתו של ד"ר אברהם גייגר, שמה של כת הצדוקים שפרחה בשלהי תקופת בית שני נגזרה משמו של צדוק, כיוון שראשיה היו כהנים גדולים וייתכן שהתייחסו לצדוק. כמוהו סבורה גם פרופ' רחל אליאור מן האוניברסיטה העברית, שלטענתה מגילות קומראן - המיוחסות בידי כותביהן ל"כהנים בני צדוק ואנשי בריתם" - נכתבו על ידי הצדוקים, ואילו האיסיים לא היו קיימים כלל; טענות אלה נדחו על ידי רוב חוקרי המגילות. בנוסף, מציינים החולקים על השערתו של גייגר כי הייחוס לצדוק ממרחק של כמעט אלף שנים הוא בעל סבירות נמוכה, וכי בדברי חז"ל מוזכר שמקימי הכת היו צדוק וחבירו בייתוס, מתלמידי אנטיגנוס איש סוכו שפעל בשנות המאה ה-3 לפנה"ס, ושמה של הכת אינו רומז לצדוק הכהן אלא לצדוק תלמיד אנטיגנוס.
הולמס
הולמס הוא שם משפחה. {{פירושונים|
ראו גם
}}
עונת 1925/1926 בליגה האיטלקית הראשונה
עונת 1925/1926 בליגה האיטלקית הראשונה הייתה העונה ה-26 של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית. המשחקים החלו ב-4 באוקטובר 1925 והסתיימו ב-22 באוגוסט 1926.
בתחרות השתתפו 44 קבוצות (לעומת 88 קבוצות לפני מספר שנים) זאת בהמשך למדיניות לצמצום הליגה. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו.
יובנטוס זכתה באליפות בפעם השנייה בתולדות המועדון. בסיום העונה מספר רב של קבוצות ירדו לליגה השנייה בעקבות הקמת "ליגה לאומית".
צפון איטליה
בתחרות השתתפו 24 קבוצות.
הקבוצות אורגנו ב-2 בתים. 12 קבוצות בכל בית. המשחקים נערכו בשיטת משחק בית ומשחק חוץ. מנצחי הבתים נפגשו במפגש כפול לקביעת הקבוצה שתעלה לגמר ארצי.
בשלב מנצחי הבתים בולוניה נפגשה עם יובנטוס 2−2 ו-1−1 בסיכום מפגש כפול. לאור כך נערך משחק נוסף בו בולניה ניצחה 2−1 ובכך העפילה לאגמ ארצי.
בסיום העונה 16 קבוצות העפילו לליגה הלאומית החדשה ו-8 קבוצות קיבלו זכות למשחקי העפלה.
דרום איטליה
בתחרות השתתפו 20 קבוצות.
בסיום שלב זה הקבוצות אורגנו ב-2 בתים ומנצחי הבתים נפגשו בגמר אזורי. בגמר אזורי אלבה רומא ניצחה את נאפולי 1−1, ו-1−6 ועלתה לגמר ארצי. נאפולי העפילה לליגה הלאומית החדשה.
משחקי הגמר
משחקי הגמר נערכו ב-8 באוגוסט וב-22 באוגוסט, יובנטוס ניצחה את אלבה רומא 7−1 ו-5−0 וזכתה באליפות.
כדורגלנים מצטיינים
פרנץ הירצר מיובנטוס כבש 25 שערים וזכה בתואר מלך השערים.
ז'ורז' פרק
ז'ורז' פֶּרֶק (בצרפתית: Georges Perec; 7 במרץ 1936 – 3 במרץ 1982) היה סופר, מחזאי ותשבצאי ופובליציסט יהודי-צרפתי. פרק, הנחשב לאחד מחשובי הסופרים בעולם לאחר מלחמת העולם השנייה, היה המפורסם בחברי קבוצת אוליפו.
קורות חיים
פרק נולד בפריז להורים יהודים ילידי פולין, קרוב משפחה של הסופר י"ל פרץ. השם "פֶרֶק" נוצר מקריאה צרפתית של השם פרץ לפי האיות הפולני (Perec). בגיל צעיר התייתם: אביו, שגויס לצבא הצרפתי, נהרג ב-1940, הילד ז'ורז' נשלח לקרובי משפחה של אביו בצרפת של וישי, ואילו אמו, שנותרה בפריז, גורשה לאושוויץ ב-1943 ונרצחה. לאחר המלחמה חזר לפריז ואומץ על ידי אחות אביו.
למרות יהדותו, ואף על פי שיש לו קרובי משפחה בנתיבות ובאר שבע, פרק לא קיים קשר עם מדינת ישראל. הוא ביקר בישראל פעם אחת בילדותו, בילה את הקיץ אצל המשפחה בבאר שבע וכתב בזכרונותיו שהביקור היה מורכב והותיר בו רשמים לא טובים.
כתב ביקורות ומאמרים לכתבי עת ספרותיים ולמד בסורבון היסטוריה וסוציולוגיה. ב-1958 התגייס לצבא צרפת והשתחרר ב-1959. לאחר שחרורו התחתן עם פולט פטרס, ובמשך שנה חי בספקס שבתוניסיה, שם עבדה כמורה. לאחר שובם לצרפת החל לעבוד כארכיבאי במעבדה רפואית ונשאר במשרה דלת שכר זו עד 1978. כמה ממבקריו סבורים כי העבודה בארכיב השפיעה על אופי כתיבתו הבלתי שגרתי, שלעיתים עובר מתיאורים למעין דיווח אודות תכונותיהם של חפצים או חללים.
בשנות השישים החל פרק לעבוד על סדרת תסכיתי רדיו וכמה שנים מאוחר יותר החל לעסוק גם בקולנוע. ההתעניינות בספריו גברה לאחר מותו בשנת 1982, והוא נחשב לאחד הסופרים הצרפתים החשובים ביותר במחצית השנייה של המאה העשרים.
יצירתו
רבים מכתביו של פרק מכילים משחקי מילים, רשימות וניסיונות ליצור קטגוריות. הרומן הראשון של פרק, 'הדברים' (Les Choses) התפרסם ב-1965 וזכה בפרס 'רנודו'. במאמר פסבדו-מדעי בשם טקרטטיס סופרנוס כתב פרק 'מחקר' על התוצאות של זריקת עגבניות רקובות על זמרי אופרה.
בשנת 1969 פרק פרסם סיפור פלינדרומי בן 1,247 מילים. באותה שנה כתב גם את ספרו 'ההיעלמות' (La Disparition), רומן בן 300 עמודים שנכתב כולו ללא האות e. אילוץ כזה הוא קשה במיוחד ביותר בשפה הצרפתית, שהאות e היא הנפוצה בה ביותר, והיא גם חלק מ et - ו"ו החיבור בצרפתית. ב-1972 פרסם רומן משלים, Les Revenentes, שבו אך ורק אות תנועה אחת - e. ב-1974 כתב פרק רומן שנקרא 'חלל וכו', מבחר מרחבים' (Espèces d'espaces). ספר נוסף, חצי אוטוביוגרפי של פרק הוא 'W או זיכרון-הילדות' (W ou le souvenir d'enfance), שנכתב ב-1975, ובו שתי עלילות מקבילות, האחת היא דיסטופיה על אי שנקרא W ובו משטר טוטליטרי המתבטא בתחרויות ספורט אינסופיות. העלילה השנייה מכילה תיאורים מקוטעים מילדותו של פרק בתקופת המלחמה.
בשנת 1978 פרסם פרק את עבודתו החשובה ביותר, 'החיים הוראות שימוש', וזכה בפרס מדיסיס. 99 הפרקים ביצירה זו נעים כמו פרש על לוח שחמט, בתוך תרשים של בניין דירות פריזאי. עלילת הספר מתרחשת בין חללי המגורים וחדרי המדרגות של הבניין ומתארת את חייהם של דייריו. הצלחת 'החיים - הוראות שימוש' אפשרה לפרק לעזוב את עבודתו ולעבור לכתיבה במשרה מלאה.
ב-1980 הפיק יחד עם הבמאי רוברט בובר את הסרט התיעודי "סיפורים מאליס איילנד", שכלל עדויות של מהגרים שעברו דרך האי שהיה שער הכניסה לארצות הברית. העבודה על הסרט הניבה גם את הספר הנושא את אותו השם.
ב־1981 קיבל מלגת סופר באוניברסיטת קווינסלנד באוסטרליה, שם החל לעבוד על יצירתו האחרונה והבלתי גמורה - '53 ימים'. פרק היה מעשן כבד, וזמן קצר לאחר חזרתו מאוסטרליה בריאותו התדרדרה, ואובחן אצלו סרטן הריאה. הוא נפטר בעיירה איברי-סיר-סן כשנה לאחר מכן, והוא בן 45 בלבד.
הנצחה
אסטרואיד מספר 2817 שהתגלה ב-1982, שנת מותו, נקרא על שמו של פרק. ב-1994 נחנך רחוב על שמו בפריס, ובשנת 2002 יצא בצרפת בול דואר לזכרו.
חורוג
חורוג (בטג'יקית: Хоруғ; ברוסית: Хорог; בפרסית: خاروغ, תעתיק מדויק: ח'ארוע') היא בירת המחוז האוטונומי גורנו-בדח'שאן בדרום-מזרח טג'יקיסטן. העיר שוכנת באזור הרי פמיר במפגש הנהרות פנג' וגונט בגובה 2,123 מטרים מעל פני הים על גבול אפגניסטן ומרוחקת כ-270 ק"מ דרום-מזרחית לבירה דושנבה. על פי אומדן רשמי מתאריך 1 בינואר 2020 אוכלוסיית העיר מנתה כ-30,500 בני אדם.
היסטוריה
במהלך המאה ה-19 היה אזור חורוג נתון למחלוקת בין אמירות בוכרה, אפגניסטן, בריטניה והאימפריה הרוסית. בסופו של דבר רוסיה היא זו שהשתלטה על חורוג. בתחילת המאה ה-20 החלה התיישבות רבה יותר שעודדה על ידי שלטונות ברית המועצות בשנות ה-20.
בשנת 2012 עשרות בני אדם נהרגו בעיר כתוצאה מהתנגשות בין כוחות גרילה לבין השלטונות הטג'יקיים. כיום העיר נחשבת לאחת מן העניות במדינה.
שעריים (עיר מקראית)
שעריים היא עיר המוזכרת בתנ"ך בתקופה שלפני מלכות דוד. לעיר ניתנה מספר זיהויים, בהם חורבת קייאפה ותל חרסים בכפר מנחם.
יוסף שאלתיאל
יוסף שאלתיאל (1931 – 8 בינואר 2016) היה צייר ואמן ויטראז' ישראלי.
שעריים (עיר מקראית)
במקרא
שעריים מוזכרת עד שלוש פעמים במקרא:
יוסף שאלתיאל
חייו
שאלתיאל נולד בעיר איזמיר ועלה לארץ ישראל ב-1947 בגיל 15 והתיישב בקיבוץ יגור שם למד ציור אצל ערי גלאס. לאחר שירותו הצבאי הצטרף לקיבוץ גן שמואל וחלק סטודיו יחד עם האמן יוחנן סימון. את הכשרתו כאמן קיבל בסמינר אורנים (בהמלצת יוחנן סימון) ולמד אצל מרסל ינקו עד 1956, באותה שנה נענה לקריאתו של מרסל ינקו והצטרף לכפר האמנים עין הוד שהוקם בשרידי הכפר עין חוד שבמורדות הר הכרמל. שנה לאחר מכן השתלם באקדמיה לאמנויות יפות בוונציה, וב-1963 סיים את האקדמיה למקצועות הוויטראז' "אוליבייה דה סר" בפריס. עבודת הוויטראז' הראשונה שיצר הוצבה במלון דן כרמל בחיפה ומאז יצר קרוב ל-70 ויטראז'ים בארץ ובעולם. ויטראז'ים שיצר מצויים בבית הנשיא בירושלים, בבית הכנסת אוהבי ציון בירושלים, בבית הכנסת היכל יהודה בתל אביב ובבית הכנסת במושב ניר עציון.
שעריים (עיר מקראית)
במקרא
ישנם הטוענים ששעריים בפסוק זה אינו מתייחס למקום אלא לשערים, על פי תרגום השבעים.
יוסף שאלתיאל
חייו
לאורך השנים זכה שאלתיאל במספר פרסים ובהם פרס אמנות מטעם אונסק"ו (1985), פרס מפעל חיים מטעם משרד החינוך (1982) ופרס שטרוק לאמנות מטעם עיריית חיפה (2011).
היה נשוי מאז 1956 לאמנית אורה להב-שאלתיאל, מרכזת המגמה של החטיבה לאומנות רעות בחיפה, ואב לשלושה. מת ממחלת הסרטן ב-8 בינואר 2016.
שעריים (עיר מקראית)
זיהוי
שעריים אינה מוזכרת אצל אוסביוס מקיסריה והירונימוס וגם לא בספרות התלמודית. אדולף נויבאואר הציע לזהות את שעריים בתרעין שליד אשקלון. שארל קלרמון-גנו זיהה את שעריים בח'רבת סעירה (חרבת א-צירה).
גרפינקל וגנור שחפרו בחורבת קייאפה זיהו אותה עם שעריים. הזיהוי מבוסס על:
זיהוי נוסף הוא של ר' בירן שחפר בתל חרסים בכפר מנחם וזיהה בה את שעריים.
ג'יימי ארנולד
ג'יימי ארנולד (באנגלית Jamie Arnold נולד ב-10 במרץ 1975, בדטרויט, ארצות הברית) הוא כדורסלן עבר אמריקאי המחזיק באזרחות ישראלית, ששיחק בעמדת הפאוור פורוורד.
ביוגרפיה
כבוגר מכללת וויצ'יטה סטייט, ארנולד החל את הקריירה האירופית שלו בבלגיה. לראשונה נחת ג'יימי בישראל בשנת 1998 כשחקן הפועל גליל עליון שם שיחק עונה אחת. ארנולד המשיך עם הגליל לעונה שנייה אולם פציעה קשה גרמה לקבוצה להתיר את חוזהו והוא שב לאחר זמן קצר לאירופה ושיחק בצרפת ובקפריסין. לאחר מכן הגיע לקבוצת נובו מסטו מסלובניה (שם אימן אותו מאמנו במכבי תל אביב, נבן ספאחיה) אותה הוביל לגמר גביע יול"ב, בו הפסידה הקבוצה לפאמסה ולנסיה.
לאחר מכן שיחק שנתיים בספרד בחובנטוד בדאלונה והצטרף בעונת 2005/6 למכבי תל אביב לשנתיים. במכבי זכה ארנולד בגביע ושתי אליפויות, כשהשנייה הוכרעה על ידי סל שנקלע על ידו שתי שניות לסיום הגמר. בעונת 2007/08 חתם בדינמו מוסקבה האזורית, אך בהמשך התיר את חוזהו וחתם בהפועל ירושלים. בתחילת העונה הציג יכולת מצוינת, הושבת לתקופה מסוימת עקב פציעה, וחזר בפברואר 2008 כדי להוביל את קבוצתו לזכייה שנייה ברציפות בגביע המדינה בכדורסל, תוך שהוא קולע בגמר 29 נקודות. לאחר שהפועל ירושלים סיימה את העונה במקום השישי ולא העפילה לפיינל פור, עזב ארנולד את הקבוצה וחתם בוירטוס בולוניה האיטלקית. לאחר הקדנציה בווירטוס בולוניה, עבר ארנולד לקבוצת פריסטרי אתונה מהליגה היוונית לעונה אחת (2009/10). בעונה שלאחר מכן שיחק משחק בודד באולימפיה מילאנו. בעונת 2010/11 שיחק ארנולד בהפועל חולון מישראל.
ארנולד קיבל אזרחות ישראלית ב-2006, ומתוקף זכות האזרחות שיחק בנבחרת ישראל. ערך את הבכורה בנבחרת בספטמבר 2006 במסגרת מוקדמות אליפות אירופה 2007.
סמל המעוין האדום
סמל המעוין האדום (באנגלית: Red Crystal flag) הוא סמל נייטרלי מבחינה פוליטית ודתית, שאישורו על ידי ארגון הצלב האדום הבינלאומי התקבל כפשרה המאפשרת את הצטרפותו של ארגון מגן דוד אדום הישראלי לארגון.
סיבת הבחירה בדגל המעוין
לאחר מחלוקת רבת שנים שבעטיה סירב ארגון הצלב האדום הבינלאומי לקבל לשורותיו את ארגון מגן דוד אדום הישראלי (מד"א), הוסכם, במסגרת פרוטוקול III, על סמל נייטרלי שיאפשר את קבלתו של מד"א.
בשל ניסוחה של אמנת ז'נבה משנת 1949, על מנת לאפשר הוספת סמל נוסף המציין מבנים וכלי רכב רפואיים המוגנים במסגרת האמנה, נדרשה הצבעה של כל 192 המדינות החברות באמנה. בין 5 בדצמבר ל-8 בדצמבר 2005 התקיים כנס של המדינות החברות באמנה ביוזמתה של ממשלת שווייץ, והוסכם בו על אימוץ דגל המעוין כסמל נייטרלי בעל מעמד שווה לסמל הצלב האדום והסהר האדום. בעד קבלת הסמל הנייטרלי הצביעו 98 מדינות, 27 התנגדו, 10 מדינות נמנעו ו-57 נעדרו.
רוב המדינות שהתנגדו לסמל החדש היו מדינות ערביות ומוסלמיות אשר התנגדו לסמל שיאפשר הגנה בינלאומית למגן דוד - סמלו של מד"א.
שימוש בדגל
בהתאם לפרוטוקול III לאמנה, מדינה יכולה להשתמש בשטחה היא בכל סמל פנימי שתרצה, או בשילוב של הסמל בתוך דגל המעוין האדום. במקרה שמדינה תרצה להשתמש בסמל, תחילה עליה להודיע על כך למדינות החברות באמנת ז'נבה, באמצעות ממשלת שווייץ. כאשר ארגון מקומי משתתף בפעילות בינלאומית, על הארגון להשתמש בסמלו כשהוא משולב בדגל המעוין האדום.
אריה (מוזיקה)
אַרִיָה (Aria) (משמעות באיטלקית: 'אוויר') הוא מונח הקשור לעולם המוזיקה הקולית ופירושו חיבור שירי באופרה או אורטוריה המיועד לקול יחיד בליווי תזמורת או ללא ליווי תזמורת. קיימות אריוֹת לכל הקולות מסופרן ועד באס.
תחילתה של האריה בקנטטה באורטוריה ובפסיון במאות ה 17 וה 18 וההמשך ושיא הפופולריות באופרה בתקופה הקלאסית והרומנטית במאות ה 18 וה 19. החל מראשית דרכה התבססה האופרה על שילוב בין אריה, שהיא קטע סולו של אחד הזמרים המבטא בדרך כלל מצב-רוח או הלך רגשי, לבין הרצ'יטטיב, קטע מושר או מדובר המשמש לקידום העלילה. בדרך כלל הרצ'יטטיב משמש קדימון לאריה.
בין האריות הידועות ניתן למנות את "שיר הטוראדור" מאת ביזה, מתוך האופרה "כרמן"; "האישה היא יצור הפכפך" (לה דונה א מובילה) מאת ג'וזפה ורדי, מתוך האופרה "ריגולטו" ; ופנו דרך לָעושה כול מאת רוסיני, מתוך האופרה הספר מסביליה.
בתקופת הבארוק היה שימוש נרחב באריות מסוג "אריה דה קאפו". בסוג זה, שפותח על ידי המלחין האיטלקי אלסנדרו סקרלטי, יש שלושה חלקים, שהאחרון בהם מהווה חזרה (מוזיקלית ומילולית) על החלק הראשון בתבנית של א-ב-א כאשר א הפותח וא המסיים זהים לחלוטין.
Nirvana (מיני-אלבום)
Nirvana (בעברית: אושר) הוא המיני-אלבום הראשון של הזמר/ת סם סמית'. המיני-אלבום יצא לאור ב-3 באוקטובר 2013 בפורמט הורדה דיגיטלית. המיני-אלבום כולל חמישה שירים (שבעה במהדורת הבונוס), דוגמת "Safe with Me" שהגיע למקום ה-86 במצעד הסינגלים הבריטי.
רקע
המיני-אלבום כולל סינגל אחד, ארבעה שירים ושני שירים נוספים במהדורת הבונוס. השיר "Safe with Me", שנכתב על ידי סמית' ובן אש, הגיע למקום ה-86 במצעד הסינגלים הבריטי. השיר "Latch", שהיה לרצועה הרביעית מתוך המיני-אלבום, זכה במקום הראשון במצעד שירי הדאנס-אלקטרוני של הבילבורד האמריקאי.
רונן כוכבי
ביוגרפיה
החל מ-1998, היה כוכבי חבר בלהקת ה-Fאנק הישראלית, "מרסדס בנד". ב-2004 הוציאה הלהקה את אלבום הבכורה שלה, "מרסדס בנד".
ב-2010 הוציא כוכבי את אלבום הסולו הראשון שלו, "Brixton Bootleg".
ממחרת השבת
מִמָּחֳרַת הַשַּׁבָּת הוא הזמן הנקוב בתורה למנחת עומר התנופה ותחילת ספירת העומר, שבסופה מתקיים חג השבועות. פירוש הביטוי היווה מוקד למחלוקת מרכזית בין הכתות השונות ביהדות בימי בית שני. למחלוקת זו השלכה על תאריך קיומו של חג השבועות, שהוא גם אחד משלוש הרגלים, ולכן נושא זה איים לפצל את עם ישראל ואת עבודת המקדש על פי שוני בלוח השנה.
בתקופת בית שני הייתה מחלוקת בין הפָּרוּשִים (חז"ל) ובין הצדוקים - בייתוסים והאיסיים. הצדוקים והבייתוסים היו בעלי דעות דומות במחלוקת עם הפרושים בנושאי המקדש, ומייסדיהם היו כוהנים. הצדוקים והבייתוסים בזמן הבית וכך גם השומרונים ומאוחר יותר הקראים, פירשו שבמילה 'שבת' הכוונה ליום השביעי בשבוע.
מחלוקת זו ניכרת עד ימינו: היהדות הרבנית, שאליה משתייכים כיום מרבית היהודים, ממשיכה בעמדת הפרושים, ומפרשת שצריך לספור ממחרת יום טוב ראשון של פסח, ואילו הקראים מפרשים שצריך לספור ממחרת יום השבת שבתוך הפסח.
מקור הביטוי
הביטוי מופיע שלש פעמים בפרשיית המועדות שבפרשת אמור (בספר ויקרא), בהקשר לזמן הקרבת קרבן מנחת העומר, ותחילת הספירה עד ל'עצרת' - חג השבועות. תחילת הספירה ו'הקרבת העומר' כמובן קובעים את סופה של הספירה וזמן ה'עצרת' - חג השבועות. הקרבת העומר קשורה גם עם איסור חדש - האיסור לאכול תבואה חדשה, עד לאחר הקרבת קרבן העומר.
כלומר מהלך האירועים המוסכם על הכל מתקיים כך:
הספירה עצמה מוזכרת פעם נוספת בפרשיית המועדים שפרשת ראה בספר דברים:
החיבור בין חג השבועות, חג הביכורים והמנחה החדשה מתקבל בפרשיית המוספים בפרשת פינחס שבספר במדבר, לאחר קרבן הפסח וקרבנות החג שעם קרבן הפסח:
ממחרת יום טוב ראשון של פסח (חז"ל)
הפָּרוּשִים (חז"ל) ואחריהם ההלכה הרבנית, פירשו את ה'שבת' שבה מניפים את העומר (פסוק י"א) וממנה מתחילים לספור (פסוק ט"ו), במובן של יום טוב ראשון של פסח, ולא היום השביעי בשבוע. כלומר שיש להביא את העומר ביום השני של פסח, ט"ז בניסן, א' חול המועד בארץ ישראל, שהוא היום ממחרת לחג. עוד באותה הפרשה בה כתוב הביטוי ממחרת השבת כתוב גם לגבי יום כיפור: שַׁבַּת שַׁבָּתוֹן הוּא לָכֶם, וְעִנִּיתֶם אֶת-נַפְשֹׁתיכֶם, כלומר שבת מתפרשת כאחד מימי המועד שאינו חל דווקא ביום השבת שבשבוע, (המכונה: שבת בראשית בפירושים, כלומר יום השבת שהיה בעת בריאת העולם).
לפי פרשנות זו יש תאריך קבוע להקרבת העומר, שהוא יום ט"ז בניסן, אך לא יום קבוע בשבוע. חג השבועות יחול 51 יום לאחר הפסח. בימינו, על פי הלוח הקבוע (כשכבר אין עושים את טקס קידוש החודש, ומשתמשים בלוח קבוע מראש) תאריך חג השבועות חל תמיד בו' בסיוון. לפני הלל נשיאה, היה חל לעיתים גם בה' בסיוון או בז' בסיוון.
פירוש זה ניתן על פי המסורת (תורה שבעל פה), ונלמד ממקורות שונים והחשוב בהם תיאור הפסח הראשון בארץ ישראל, על פי הכתוב בספר יהושע:
תיאור זה מתאר את אכילת 'חדש' המקראי, איסור אכילת תבואה חדשה עד הקרבת קרבן מנחת העומר המדובר.
את הביטוי 'ממחרת הפסח' בספר יהושע - ניתן להבין כדעת חז"ל, שמדובר ביום ט"ז בניסן, אחרי היום של הפסח, והוא מימושו של הכתוב בפרשית המועדים בפרשת אמור: מִמָּחֳרַת הַשַּׁבָּת, ומתיישב היטב עם דברי חז"ל.
כאמור כיתות יהודיות שונות פירשו את הכתובים אחרת. היו כנראה כיתות שראו במילים "מִמָּחֳרַת הַפֶּסַח" שבספר יהושע, כביטוי מרכזי, ופרשו אותו: "אחרי הקרבת קרבן הפסח - שהיה בשעות הערב של י"ד, 'ממחרת' - כלומר ביום הראשון של חג המצות, בט"ו בניסן! זאת על פי הפסוק בתחילת פרשת מסעי בספר במדבר: שלשה פירושים השונים מדעת חז"ל ייתכנו לפסוקים אלו, לאור הבנה זו של ממחרת הפסח כיום ט"ו בחודש:
הוכחות חז"ל לשיטתם
בתלמוד הבבלי על המשנה במסכת מנחות, הגמרא דנה ומביאה מספר הוכחות על פי דרך הלימוד התנאי. רבא, אחד מראשי האמוראים קבע שניתן לדחות את רוב הטענות הללו:
ברייתא קדומה המובאת בהמשך הסוגיה לומדת את שיטת חכמים על פי המילים "חמישים יום" - לאחר הקרבת הפסח. ואם קובעים את חמישים הימים לאחר השבת, מקבלים מספר ימים בלתי קבוע אחר הפסח (ולמעשה לפי שיטת ספר היובלים - תמיד מקבלים 60 יום אחר הפסח):
כמו כן מובאות דעות נוספות וביניהם דעת רבי יוסי (בן חלפתא) שהשבת חייבת להיות בתוך הפסח - אחרת אין זו "השבת", כלומר שבת מיוחדת. כך מובאת גם ודעת רבי שמעון בן אלעזר המדבר על שישה או שבעה ימים שיש לאכול מצות לפי פסוקים הסותרים לכאורה זה את זה, והוא פותר זאת על ידי הסבר שישה ימים בלבד של אכילת מצות מהתבואה החדשה, כבר ביום השני של חג המצות.
ממחרת יום שביתת המן בכניסה לארץ (מתאים לדעת חז"ל)
על פי פירוש נוסף, מאחר שהמילה 'שבת' מופיעה לראשונה בפרשיית המן (פרק ט"ז בחומש שמות, פרשת בשלח), הרי שבתקופת נדודי בני ישראל במדבר פירוש המילה 'שבת' היה 'יום שביתת המן' ואז משמעות הביטוי "ממחרת השבת" הוא "ממחרת יום שביתת המן" עם הכניסה לארץ.
בתחילת הפיסקה לעיל מפורש ש-"פסח" הוא יום הקרבת קרבן הפסח, י"ד בניסן. בני ישראל אכלו מתבואת הארץ ממחרת הפסח, ביום ט"ו בניסן ובאה פיסקה זאת לתעד את היום שבו שבת המן - שכן היום שלמחרת שביתת המן הוא יום ט"ז בניסן, יום הנפת העומר - וזאת בהתאם לשיטת חז"ל.
בסיום הקטע העוסק בהנפת העומר נאמר "חוקת עולם לדורותיכם". סיומת זו מופיעה לאחר תיאור של אירוע חד פעמי, ומציינת שיש לקיימו החל מאז כל שנה. מכאן שהקטע מתייחס לאירוע חד פעמי ולא באופן כללי לזמן לאחר הביאה לארץ.
על פי פירוש זה ניתן להבין את הישנות המילה 'עומר' הן בקשר למידת המן: "עומר לגולגולת", והן לענייננו: "הנפת העומר". מצוות הנפת העומר מקיימת רצף בין המן במדבר לקציר בארץ ישראל. כלומר, מצד אחד ההכרה שהקציר הוא מתנת שמים כמו המן, ומצד שני הדגשת זכויותיו של העני בקציר כפי שהיה שוויון בירידת המן "עומר לגולגולת".
מאחר שבהמשך הדורות קיבלה השבת את מובנה המקובל היום - "היום השביעי", אבד הקשר בין השבת למן, אולם המסורת שקיבעה את הנפת העומר ליום ט"ז בניסן נשתמרה.
הבייתוסים
את דעת הבייתוסים (ואולי גם הצדוקים) הסבירו ב, בדומה לפרשנות הקראית, שב"וּסְפַרְתֶּם לָכֶם מִמָּחֳרַת הַשַּׁבָּת" מדובר בשבת הראשונה לאחר יום טוב הראשון של פסח. כלומר מדובר בשבת חול המועד פסח. לפי פירוש זה אין תאריך קבוע להקרבת קרבן העומר (ממחרת השבת). אך יש יום בשבוע קבוע: יום ראשון בשבוע.
לפי הסבר זה חג השבועות נע בין תאריכים משתנים בטווח של שבוע, שבעה שבועות אחרי אותו יום ראשון של הקרבת העומר. יום זה תמיד חל ביום ראשון בשבוע, וכפשט הפסוק האחרון בפרשייה לגבי ה'מנחה החדשה': "שִׁבְעָה שָׁבֻעֹת תִּסְפָּר-לָךְ... עַד מִמָּחֳרַת הַשַּׁבָּת הַשְּׁבִיעִת תִּסְפְּרוּ חֲמִשִּׁים יוֹם, וְהִקְרַבְתֶּם מִנְחָה חֲדָשָׁה לַה'". כלומר חג השבועות תמיד חל ביום ראשון בשבוע, אך אין לו תאריך קבוע בחודש סיון.
הקראים
הקראים מסבירים שה' הידיעה במילים ממחרת השבת - מורה על כוונת הכתובים לשבת ידועה ומוכרת, הלא היא שבת בראשית - השבת הראשונה בעת בריאת העולם, המתוארת בתחילת פרשת בראשית. כלומר "השבת" פירושה היום השביעי בשבוע. לפי זה הם קובעים את תחילת ספירת העומר, ליום הראשון שלאחר השבת שבתוך פסח.
באתר המרשתת של הקהילה הקראית כתוב:
השומרונים
השומרונים מפרשים שמכיוון שקורבן העומר הוזכר בתורה מיד לאחר הפסח, מועד הקרבתו צריך להיות גם כן מיד אחריו, לכן, כמו הקראים, מתחילים את ספירת העומר ביום ראשון, למחרת השבת שלאחר זבח הפסח.
מכיוון שחג השבועות הוא תמיד ביום ראשון, לאחר שבת, ואין מבשלים בשבת, הם אוכלים ביום זה מאכלי חלב בלבד.
ממחרת שביעי של פסח (ביתא ישראל)
גם במסורת ביתא ישראל פורשה המילה "שבת" כמתייחסת לחג הפסח, אולם הספירה החלה ממחרת שביעי של פסח, ולא ממחרת החג הראשון של פסח כנהוג אצל הפרושים. אי לכך חל חג השבועות שישה ימים מאוחר יותר, בי"ב בסיוון ולא בו' בסיוון.
ממחרת שבת בראשית שלאחר שבעת ימי הפסח
במגילות מדבר יהודה שנמצאו במערות קומראן מופיע לוח שנה בו לכל תאריך בשנה יש יום בשבוע קבוע. חג המצות, שהוא ט"ו (15) לחודש הראשון, תמיד נופל ביום רביעי בשבוע (יום בריאת המאורות), וכך גם ימי השבוע קבועים בתוך תאריכי השנה, ולוח שנה קבוע בן חמישים ושנים שבועות ללא קשר עם שנת הירח, הוא הקובע את מהלך השנה. בכל חודש יש 30 יום. ועוד ארבעה ימים נוספים לשנה אחרי כל חודש שלישי, ונקראים "פגועים" (ביום הארוך בשנה, הקצר בשנה, ובשני ימי השוויון).
לפי שיטת תיארוך זו, את העומר יש להביא ממחרת השבת שלאחר שביעי של פסח. יום הנף העומר, שתמיד חל ביום הראשון בשבוע, הוא בעל תאריך קבוע: כ"ו בניסן, 12 יום אחר תחילת חג המצות (שהוא 15 לחודש הראשון, ט"ו בניסן).
אך בולט יותר התאריך של חג השבועות, החל ביום ראשון בשבוע, שבעה שבועות לאחר מכן. חג השבועות חל תמיד בט"ו בסיוון (או ב-15 בחודש השלישי כלשונם).
יש הסבורים כי לוח זה, המתואר כבר בספר מהלך המאורות וספר היובלים הוא שיטת הצדוקים והבייתוסים, או האיסיים. לפי גישה זו מובנת המשמעות העקרונית וההקשר למחלוקת העזה, המצומצמת לענייני הקרבה וזמן (שלא כמו המחלוקת בין הרבנים לקראים). לעומתם יש הדוחים גישה זו מכל וכל
יום בלתי קבוע בשנה התלוי בקציר (חקר המקרא)
לעומת הפרושים ושאר הזרמים בימי הבית השני, חלק מחוקרי המקרא מבינים את הכתוב כך שלספירת העומר וחג השבועות אין מועד קבוע, והדבר תלוי במועד תחילת הקציר. כלומר, מדי שנה המועד משתנה בהתאם לשינויים החלים בטבע ובמסורת החקלאית.
אלנה דה לה גרזה
אלנה דה לה גרזה (באנגלית: Alana de la Garza; נולדה ב-18 ביוני 1976) היא שחקנית אמריקאית. היא ידועה בתפקידיה בתור קוני רובירוזה בסדרת הטלוויזיה "חוק וסדר" של NBC בארבע העונות האחרונות שלה עד 2010, חוק וסדר: לוס אנג'לס עד סיום התוכנית ב-2011, ובחוק וסדר: מדור מיוחד. היא גם גילמה את מריסול דלקו-קין ב-CSI: מיאמי. ב-2014 וב-2015, היא כיכבה בתור הבלשית ג'ו מרטינז בסדרה Forever. מ-2016 עד 2017, היא שיחקה בסדרה מחשבות פליליות: מעבר לגבולות בתור הסוכנת המיוחדת קלרה סגר. בשנת 2019, היא החלה לככב בתור איזבל קסטילו בסדרה -FBI, תפקיד אותו מבצעת גם בסדרת הספין-אוף FBI: המבוקשים ביותר.
ראשית חיים
דה לה גרזה נולדה בקולומבוס, אוהיו, לאב ממוצא מקסיקני-אמריקאי ולאם אירית-אמריקאית. היא גדלה באל פאסו, טקסס, ארצות הברית.
היא זכתה בתואר "מיס פוטוגנית" בתחרות מלכת היופי המקומית של מיס אל פאסו, ארצות הברית. בהמשך היא הפכה למורה לתלמידים עם צרכים מיוחדים ונרשמה לאוניברסיטת טקסס באל פאסו, היא למדה פיזיותרפיה ועבודה סוציאלית.
לאחר סיום הלימודים, היא קיבלה כמה תפקידים קטנים כשגרה באורלנדו, פלורידה, ולאחר מכן עברה לניו יורק.
קריירה
בשנת 2001, היא הופיעה בקליפ לשיר " Ain't Nothing 'bout You " של ברוקס אנד דאן. היא הופיעה גם בקליפ " All or Nothing " שיצא על ידי להקת הבנים O-Town ב-2001.
בהמשך החלה לשחק כרוזה סנטוס באופרת הסבון, כל ילדיי, תפקידי אורח ב-שני גברים וחצי, מכושפות ג'אג,, ולאס וגאס. היא כיכבה בתור מריה בסדרת הטלוויזיה קצרת המועד ההר. בשנת 2006, היא כיכבה ב-Mr. Fix-It בכיכובו של דייוויד בוריאנז. היא גם כיכבה כאורחת כקריפטונית מרושעת (אתיר) בפרק הבכורה של עונה 5 של סמולוויל וגילמה את התפקיד החוזר של מריסול דלקו קיין בסדרת הטלוויזיה CSI: מיאמי. היא הופיעה פעמיים בגלריה המקוונת של כתב העת מקסים.
בשנת 2006, היא הצטרפה לצוות השחקנים של חוק וסדר של NBC במהלך הפרק הראשון של עונה 17, בתפקיד עוזרת התובעת המחוזי קוני רובירוזה. הופעתה בתוכנית זכתה לשבחים רבים על ידי המבקרים. בשנת 2007, היא זכתה במועמדות ל"שחקנית המשנה הטובה ביותר - טלוויזיה" על ידי פרסי אימג'ן. לאחר מכן בשנת 2008, היא הייתה מועמדת לפרס ALMA כ"שחקנית משנה מצטיינת בסדרת טלוויזיה דרמה". מאוחר יותר באותה שנה, היא גרפה "פרס אימפקט" על "ביצועים יוצאי דופן בסדרת טלוויזיה דרמטית" על ידי קואליציית המדיה ההיספנית הלאומית.
דה לה גרזה גילמה את עוזרת התובע המחוזי (לימים התובעת המחוזית) רובירוזה בארבע העונות האחרונות של חוק וסדר, תפקיד ששיחקה גם בספין-אוף קצר המועד חוק וסדר: לוס אנג'לס (2011). ב-2014 היא התארחה בפרק של חוק וסדר: מדור מיוחד בתור קוני רובירוזה. רובירוזה, שעזבה לאחרונה את משרד התובע המחוזי בלוס אנג'לס, היא כעת תובעת פדרלית, העומדת בראש כוח משימה משותף לסחר במין של קטינים. הופעת האורח שלה שודרה לראשונה ב-22 בינואר 2014. זוהי, עד היום, הופעתה האחרונה בזכיינית.
ביולי 2011, דה לה גרזה שיחזרה את תפקידה כמריסול דלקו קיין, בבכורה של עונה 10 של CSI: מיאמי.
בפברואר 2012, היא לוהקה לתפקיד ראשי בפיילוט הדרמה הרפואית של Do No Harm. היא גילמה את ד"ר לנה סוליס, נוירולוגית.
ביוני 2012, דה לה גרזה צורפה לצוות השחקנים של Are You Here, סרט הבכורה של היוצר של מד מן מתיו ויינר.
בשנת 2019 היא לוהקה לעונה השנייה של הסדרה - FBI בתור איזובל קסטיליה, תפקיד אותו ביצעה לאורך כל עונות הסדרה שהחלה את עונתה החמישית ב-2022.
פאנצר 35(t)
פאנצרקאמפוואגן 35(t) או בקיצור פאנצר 35(t) (בגרמנית: (Panzerkampfwagen 35(t) הוא טנק קל אשר פותח בצ'כוסלובקיה החל משנת 1935. הטנק שימש הן את הוורמאכט והן את הצבא הרומני במלחמת העולם השנייה.
בשנים 1935–1938 יוצרו על ידי החברות סקודה (במפעל בפלזן) ו-ČKD (במפעל בפראג), 424 טנקים תחת השם Lehký Tank vzor 35  (טנק קל דגם 35).
הצבא הרומני רכש 126 טנקים מדגם זה בשנת 1936 והפעילם תחת השם R-2. במרץ 1939, כאשר סופחה צ'כוסלובקיה לגרמניה הנאצית, עברו כ-200 כלים לשירות הוורמאכט. שם קיבל הטנק את השם פאנצר דגם 35 כאשר האות t מסמלת tschechisch, צ'כי בגרמנית. כ-79 טנקים נותרו בשירות הצבא הסלובקי, שלחם גם הוא מאוחר יותר לצד הוורמאכט בחזית המזרחית.
בשירות הוורמאכט
בפלישה לפולין הוכנסו ללחימה 112 טנקים ו-7 מתוכם נהרסו. במערכה על צרפת ועל ארצות השפלה, ב-1940, הוצבו במסגרת דיוויזיית הפאנצר ה-6 118 טנקים ו-14 כלים שימשו בנוסף כטנקי פיקוד. במהלך הלחימה במאי ויוני נהרסו 62 כלים.
בתחילת מבצע ברברוסה, ביוני 1941, עמדו לרשות דיוויזיית הפאנצר השישית 160 טנקים. עד 10 בספטמבר אותה שנה נהרסו 47 כלים. מול כניסתם המסיבית של טנקי ה-T-34, הוכחו ה-35(t) כנחותים, בעיקר מבחינת כוח האש והמיגון. בנוסף, עם בוא הסתיו קפאו מנגנוני ההיגוי הפנאומטיים בקור קיצוני והיה צורך להחליפם במנגנונים מכניים. בסוף אוקטובר נותרו רק 37 טנקים שמישים, ובסוף נובמבר, לא נותרו כלל טנקים שמישים. כיוון שחלקי חילוף לא יוצרו יותר, הצליחו המכונאים להשמיש מספר טנקים על ידי הוצאת חלקים מכלים מושבתים. ב-12 במרץ 1942 הוצאה הדיוויזיה השישית מן החזית וצוידה בטנקים גרמנים.
פרדוקס התלויות האינסופיות
רקע
התייחסות עצמית של קבוצת פסוקים כוללת התייחסות שלהם לערך האמת של עצמם, כגון פרדוקס השקרן: לא ניתן לשים ערך אמת למשפט זה: אם הוא אמת הוא שקר, ואם הוא שקר הוא אמת.
גם אם אוסרים התייחסות של משפט לעצמו, ניתן למצוא פרדוקס עם התייחסות מעגלית בצורה הבאה: גם קבוצה זאת היא פרדוקסלית: אם משפט 1 הוא אמת, גם 2 הוא אמת, ואז 1 הוא שקר. ואילו אם 1 הוא שקר, אז 2 הוא שקר, ואז 1 הוא אמת.
עם זאת, ניתן להראות שכל עוד קבוצת המשפטים היא סופית, תלות שאיננה מעגלית לא תוביל לסתירה. כדי להגדיר תלות מעגלית, נכין גרף שקודקודיו הם המשפטים, ויש קשת מפסוק i לפסוק j אם i מתייחס לערך האמת של j. אז אם יש בגרף מעגל, הקבוצה עשויה להכיל סתירה. אך אם אין מעגל, היא לא. הוכחה: נגדיר מיון טופולוגי על הגרף, ונעבור על הקודקודים שלו לפי הסדר ההפוך, כאשר עוברים על משפט רק לאחר שעברנו על כל המשפטים שהוא מתייחס אליהם. אז כאשר הגענו למשפט, ערך האמת של כל המשפטים שהוא מתייחס אליהם כבר נקבע, לכן גם ערך האמת שלו יכול להיקבע מבלי לחשוש לסתירה עם הפסוקים הקודמים.
לעומת זאת, כאשר הגרף אינסופי, גם אם אין בו מעגלים, ההוכחה הזאת לא תעבוד כי לא בהכרח אפשר להתחיל ממשפט שלא תלוי באף משפט אחר. ואכן ניתן למצוא קבוצה פרדוקסלית.
הפרדוקס
נתבונן בקבוצת המשפטים האינסופית הבאה: באופן כללי, משפט מספר n אומר שלכל i>n, משפט מספר i הוא שקר.
אין פה תלות מעגלית, שכן כל משפט תלוי רק בערך האמת של המשפטים שאחריו.
נראה שלא ניתן להציב למשפטים ערך אמת: תחילה נניח שקיים משפט אמת, נסמנו n. אז לכל i>n, משפט i הוא שקר, ועל כן גם משפט n+1 הוא אמת, בסתירה לכך שהוא שקר. כעת נניח שכל המשפטים הם שקר, אז נובע שמשפט 1 (ולמעשה כל משפט) הוא אמת. שתי האפשרויות מובילות לסתירה.
איוב דאוד
איוב דאוד (בסומלית: Ayuub Daaud, בערבית: ايوب داؤود; נולד ב-24 בפברואר 1990 במוגדישו שבסומליה) הוא כדורגלן סומלי המשחק בעמדת החלוץ.
יובנטוס והשאלות
דאוד נולד במוגדישו שבסומליה, ובגיל 5 עבר יחד עם משפחתו לקונאו שבאיטליה. הוא החל לשחק באקדמית הנוער של קונאו המקומית, ובגיל 10 החל לשחק באקדמית הנוער של יובנטוס. ב-9 בפברואר 2009 הבקיע שני שערים במדי קבוצת הנוער של יובנטוס בניצחון 2-0 על קבוצת הנוער של מכבי חיפה במסגרת טורניר ויארג'יו, טורניר כדורגל יוקרתי לנוער. הוא היה מלך השערים של הטורניר באותה עונה, עם 20 שערים. ב-14 במרץ 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של יובנטוס, כשהחליף את סבסטיאן ג'ובינקו בדקה ה-87 בניצחון 4-1 על בולוניה 1909 במסגרת המחזור ה-28 בסרייה א'.
ב-1 באוגוסט 2009 הושאל דאוד לקרוטונה, ששיחקה בסרייה ב'. ב-21 באוגוסט 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בהפסד 2-0 לסאסואולו במסגרת המחזור הראשון בליגה. לאחר חצי שנה ו-11 הופעות ללא שערים בקרוטונה, הושאל דאוד ללומצאנה מהליגה האיטלקית השלישית. הוא שיחק במועדון במשך חצי עונה בה הבקיע שער אחד ב-11 הופעות, וזכה עם הקבוצה בקופה איטליה סרייה C. בעונת הושאל לקוסנצה, גם היא מהליגה האיטלקית השלישית, וערך 14 הופעות, בהן הבקיע 2 שערים. בחצי השני של העונה הושאל לגוביו, קבוצה נוספת מהליגה האיטלקית השלישית, ועזר לה להעפיל לסרייה ב', עם 4 שערים ב-11 הופעות.
קייאסו
לאחר שחרורו מיובנטוס חתם דאוד בקייאסו מהליגה השווייצרית השנייה. ב-22 בספטמבר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-71 בתיקו 0-0 נגד לוגאנו במסגרת המחזור התשיעי בליגה. הוא הורחק בכרטיס אדום בדקה ה-90 באותו משחק. ב-3 בנובמבר 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-89 בהפסד 3-2 לויל 1900 במסגרת המחזור ה-15 בליגה. בסך הכל ערך 9 הופעות במועדון, בהן הבקיע שני שערים.
בודפשט הונבד
ב-28 באוגוסט 2013 עבר דאוד לבודפשט הונבד מליגת העל ההונגרית בהעברה חופשית. ב-21 בספטמבר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-38 בהפסד 2-0 לדיושג'ר במסגרת המחזור השמיני בליגה. ב-28 בספטמבר 2013, בהופעתו השנייה בליגה, הבקיע את שערי הבכורה שלו במועדון, צמד שערים מבעיטות עונשין בניצחון 2-1 על סומבטהי האלאדס במסגרת המחזור התשיעי. ב-23 ביולי 2015 שוחרר דאוד מהמועדון.
קריירה בינלאומית
דאוד החל לשחק בנבחרת סומליה בשנת 2011.
אסי טוביה וחברים
אסי טוּביה וחברים היא סדרת דרמה קומית ישראלית המשודרת על ידי ערוץ מאיר לילדים. הסדרה התחילה בכיכוב השחקנים אסי צובל וטוביה רוזנפלד תחת השם אסי וטוביה ולאחר שהצטרפו אליהם שחקנים נוספים קיבלה הסדרה את שמה הנוכחי.
בין 2006 ל-2023 שודרו 10 עונות של הסדרה והיא סדרת הטלוויזיה הארוכה ביותר שנוצרה בערוץ מאיר לילדים. כמו כן, נוצרו לסדרה מספר תוכניות ספין אוף, כגון "הרפתקאות אסי וטוביה בעיר דוד", "הסוד של ירושלים" "יבנה וחכמיה" ועוד.
היסטוריה
בדצמבר 2006 הוחלט בערוץ מאיר, אתר אינטרנט להפצת יהדות מטעם מכון מאיר, להפנות חלק מתכניו לילדים ונוער. כך החלו לשדר תוכנית טלוויזיה קצרה בשם "תנ"ך חי" עם הרב לוי סודרי. לאחר תקופה של שידורים הצטרף טוביה רוזנפלד בתור מנחה הפותח וסוגר התוכנית עם כמה מילים קצרות וניגונים. אחרי כמה חודשים הצטרף אסי צובל, ששימש בתור עורך וידאו בתוכנית, וכך נוצר הצמד "אסי וטוביה", שהציג עלילות ארוכות יותר . בריאיון לרב חגי לונדין סיפר אסי צובל על תהליך הצטרפותו לתוכנית כשחקן:
בדצמבר 2009 עברו צילומי התוכנית מהמקלט אל אולפן מכון מאיר, שם נוצר ה'צריף' המיתולוגי של התוכנית וגם הצטרף אבישי שטרית בתור מפעיל בובת תרנגול הודו מדבר בשם "פולקע". באותה תקופה היה יובל גינזבורג במאי הסדרה, ולאחר שצפה בקטע משחק של עופר מימרן בהמלצתו של שטרית, קרא לו להצטרף לשחק בסדרה בתור חברו של אסי. לאחר מכן הוחלף גינזבורג בבמאי אופיר דרעי.
בתחילה הסדרה לא הייתה מחולקת לעונות כלל, בשלב מסוים חולקה הסדרה למספר סדרות נפרדות, "החדר של טוביה", בה נכללו הפרקים שצולמו במרתף בשנתיים הראשונות של הסדרה, "אסי וטוביה עולים לצריף", בה נכללו הפרקים הראשונים שצולמו לאחר המעבר לצריף, וכן "אסי טוביה ופולקע" ו"אסי טוביה וחברים" מחולקים כרונולוגית לפי הפרקים הישנים והחדשים בהתאמה.לאחר תקופה הוחלט לאחד בחזרה את הסדרה ולחלקה למספר עונות, וכך נקבע גם מספור העונות החדשות. עונה 6 הוקדשה לנושאי השבת. מספר מפרקי הסדרה דובבו על ידי הערוץ לשפה האנגלית.
בינואר 2013 החלו לשודר פרקי התוכנית בטלוויזיה בכבלים ובלוויין דרך אפיק 96 ב-HOT, ובפברואר 2014 גם ב-yes.
תקציר עלילה
רוב עלילת הסדרה מתרחשת ב'צריף' המיתולוגי, צריף מעץ ברחוב שדרות המאירי 4 בשכונת קריית משה בירושלים, בו נוהגים להתאסף ילדי השכונה, אסי, עופר, מתי ועוד. הצריף משמש גם כמקום משכנו של תרנגול ההודו המדבר, "פולקע", מדען אשר נוהג לערוך את ניסוייו בצריף. טוביה רוזנפלד הוא מוזיקאי ותקליטן, אשר מהווה את הדמות הבוגרת והאחראית בצריף.
רוב עונות הסדרה אינן מהוות דרמה בהמשכים, אלא כל סרט הוא עלילה בפני עצמה, הסובבת סביב חיי היום יום של חברי הצריף, הלימודים בבית הספר וכדומה. לעיתים העלילה מורכבת ומותחת יותר, וחלק מהסרטים כוללים כמה חלקים. בעבר היה משודר בחנוכה סרט מתח בן כמה חלקים, שלרוב היה גם קשור לחג, לכבוד חגיגות יום ההולדת לערוץ מאיר לילדים.
הרפתקאות אסי וטוביה בעיר דוד
הרפתקאות אסי וטוביה בעיר דוד היא סדרה בעלת 15 פרקים, בה מתמודדים אסי, טוביה, פולקע ועופר אגדה עתיקה יבוסית עתיקה שקמה לתחייה ומסכנת את ביטחון מדינת ישראל. על פי האגדה, לפני שנים רבות, שרידיו של כתר עתיק יומין אשר העניק כוח עצום לאדם שחבש אותו, אשר הושמד על ידי ארבעת המלכים הגדולים של אותה התקופה, כושפו לארבעת מטבעות אשר על ידי שיבוצן בטס זהב ניתן יהיה לשחזר את הכתר. החבורה נחלצת לעצור את ארנן, מחליפו של הארכאולוג הראשי בעיר דוד אשר מנסה להשיג את הכתר. לאורך רוב פרקי הסדרה הם נכשלים בניסיונות לעצור את ארנן, והוא מצליח להניח את ידו על כל המטבעות, אך בסופו של דבר אסי מוצא את הכתר ומשמיד אותו. הסדרה נכתבה על ידי שני האריס, בוימה בידי יובל גינזבורג, ושודרה בין 2 ביולי ל-28 באוגוסט 2014.
תלמוד ישראלי עם אסי וטוביה
תלמוד ישראלי היא סדרת דרמה קומית אשר נוצרה בשיתוף עם ארגון תלמוד ישראלי המעודד את לימוד התלמוד לנוער. במהלך הסדרה נתקלים אסי, טוביה ופולקע, במגוון מקרים ומעשיות הקשורים לסוגיות מהתלמוד הבבלי. הסדרה, אשר כתבה על ידי אדם צחי ובוימה בידי יצחק סברלדוב, שודרה לראשונה באוקטובר 2014 למשך 2 עונות ,
הסוד של ירושלים
סדרת הסוד של ירושלים נכתבה על ידי אסי צובל ורננית פרשני, ובוימה בידי אפיר דרעי. צובל התבטא לגבי תהליך כתיבת הסדרה:
הסדרה עלתה לשידור ב-13 בנובמבר 2016 והייתה להשקעה הגדולה ביותר של הערוץ. היא כוללת 15 פרקים בהם גוללו את קורותיהם של אסי, טוביה, עופר, פולקע וחבורת ילדים ירושלמית אשר נבחרים לשחק בשעשועון בנושא ההיסטוריה של ירושלים ומתקיים ברחבי העיר. במהלך המשחק פוגשים אסי ועופר את חילקיהו, נביא שנסע בזמן מתקופת טרום חורבן בית המקדש השני. לאחר מכן הם חוזרים עמו בזמן אל אותה התקופה ומנסים למנוע את חורבן הבית.
בנוסף לשחקנים הקבועים של הזיכיון, לוהקו דמויות נוספות כגון יפים ריננברג המגלם את חילקיהו ורם מזרחי המגלם את שמשון. בתחילה תוכנן שמזרחי יגלם את הנביא חלקיהו אך לאחר מכן הוחלט לשנות זאת.
אבות לילדים
אבות לילדים היא סדרה בהשתתפות אסי, טוביה ופולקע, אשר מנגישים משניות ממסכת אבות. הסדרה נכתבה על ידי אדם צחי ובוימה בידי אייל זייד. היא החלה לשודר בשנת 2020.
חקירה בין ממדית
חקירה בין ממדית היא סדרה בהשתתפות טוביה, פולקע ודמויות נוספות אך בלי אסי. הסדרה נכתבה על ידי מתן צור ואור אסולין. במהלכה פולקע מעביר חוג מדע בזום, ובמסגרת החוג הוא מחליט להשתמש בטכנולוגיה חדשה, ולהכניס את משתתפי החוג אל תוך מרחב בין-ממדי חדשני הנקרא "פולקע זום", אך פושע מסתורי מממד אחר כולא את הילדים בתוך ה"פולקע זום".
יבנה וחכמיה
יבנה וחכמיה היא סדרה בהשתתפות אסי, טוביה, פולקע ועופר, אשר נכתבה על ידי יצחק לאור, בוימה בידי אופיר דרעי והופקה בידי צבי יהודה הרלינג. היא החלה להיות משודרת בקיץ 2023.
קבלה
יהודה שלזינגר מישראל היום כינה את הצמד אסי וטוביה ככוכבי הילדים חובשי הכיפות, והמקבילה ליובל המבולבל של הציבור החילוני. אריאל הורוביץ מכיפה כתב כי כוכבי הסדרה הפכו למותג פופולרי בקרב ילדי הציונות הדתית, ולפי ynet התוכנית הצליחה לחדור כמעט לכל בית במגזר הדתי.
תמר רותם מהארץ כתבה כי הסדרה חביבה ומושכת לצפייה, כשעל פי רוב השפה הטלוויזיונית בתוכנית הינה עדכנית למדי. היא ציינה כי היה אפשר להתחבר אל הסדרה על אף התוכן הדתי בה, אך הדגישה כי מתעוררת תחושה מטרידה מהדרת הנשים מהתוכנית.
אוטה אבה
אוטה אבה (ביפנית: 阿部詩; נולדה ב-14 ביולי 2000) היא ג'ודוקא יפנית המתחרה בקטגוריית המשקל עד 52 ק"ג, האלופה האולימפית מטוקיו 2020 וארבע פעמים אלופת עולם מהשנים 2018, 2019, 2022 ו-2023.
ביוגרפיה
אבה נולדה בשנת 2000 בעיר קובה שביפן. בגיל חמש החלה אבה להתאמן בג'ודו. אף שהתאמנה בילדותה גם בשחייה, היא בחרה מאוחר יותר להתמקד בג'ודו. אחיה, היפומי אבה, הוא גם ג'ודוקא מצליח.
קריירה מקצועית
בדצמבר 2016, בגיל 16 בלבד, זכתה אבה במדליה הראשונה שלה בתחרות מהסבב העולמי כאשר זכתה במדליית כסף בגראנד סלאם טוקיו היוקרתי.
באליפות העולם לנוער 2017 אשר נערכה בזאגרב, זכתה אבה במדליית הזהב לאחר שניצחה בגמר את בת-ארצה שישימה מדיאה היפנית.
באליפות העולם 2018, שנערכה בבאקו, זכתה אבה במדליית הזהב. בגיל 18 בלבד, היא הפכה לשלישית הצעירה ביותר, שזוכה בתואר העולמי. היא החלה בסיבוב השני, בו ניצחה באיפון את קרולינה פינקובסקה הפולנייה. בשמינית הגמר היא ניצחה את פביאן קושר השווייצרית, וברבע הגמר גברה באיפון על ג'סיקה פריירה הברזילאית דקה ו-20 שניות מפתיחת הקרב, לאחר תרגיל ריתוק בשם קוזורה-קסה-גטאמה. בחצי הגמר ניצחה באיפון תוך 23 שניות את אמנדין בושאר הצרפתייה, לאחר תרגיל בשם אודה-גראמי. בגמר, התמודדה אבה מול בת-ארצה איי שישימה היפנית, ולאחר ארבע דקות ללא ניקוד, נכנס הקרב לזמן ניקוד זהב, במהלכו ניצחה אבה באיפון לאחר תרגיל אוצ'י-מטה מוצלח.
באולימפיאדת טוקיו 2020, זכתה אבה בתואר האולימפי בקטגוריית המשקל עד 52 ק"ג. היא החלה את דרכה בסיבוב השני בו ניצחה באיפון את לריסה פימנטה הברזילאית. ברבע הגמר היא ניצחה בווזארי את צ'לסי ג'יילס הבריטית ובחצי הגמר גברה בווזארי על אודט ג'יופרידה האיטלקייה לאחר יותר משלוש דקות בתוך זמן ניקוד זהב. בגמר אבה התמודדה מול אמנדין בושאר הצרפתייה ובחלוף ארבע דקות ללא ניקוד, הקרב נכנס לתוך זמן ניקוד זהב. לאחר כשמונה וחצי דקות של קרב, הצליחה אבה לרתק את יריבתה למזרן במשך 20 שניות, וניצחה באיפון. באותו היום, ניצח גם אחיה היפומי, בקטגוריית המשקל של עד 66 ק"ג. בנוסף למדליה בתחרות האישית, אבה זכתה גם במדליית כסף יחד עם נבחרת יפן בתחרות הקבוצתית.
גאורג נידרמאייר
קריירת מועדונים
נידרמאייר גדל במחלקת הנוער של באיירן מינכן, ובעונת 2003/04 החל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון. בעונת 2007/08 מונה נידרמאייר לקפטן קבוצת המילואים, ואף ישב על הספסל של הקבוצה הבכירה במספר משחקים בבונדסליגה ובמשחק ליגת האלופות מול אולימפיק ליון, אך לא שיחק.
בינואר 2009 האריך נידרמאייר את חוזהו בבאיירן מינכן עד יוני 2012, ובמקביל הושאל לשטוטגרט עד תום עונת 2009/10, על מנת שיצבור ניסיון בבונדסליגה. את הופעת הבכורה בשטוטגרט ערך בניצחון 2-0 על קרלסרוהה בבונדסליגה, אך שיחק רק עוד ארבעה משחקים נוספים באותה עונה, עקב פציעה. בעונת 2009/10 חזר נידרמאייר לשחק, והבקיע את השער הראשון שלו בקריירה בתיקו 1-1 מול בורוסיה דורטמונד באוגוסט 2009. נידרמאייר אף השתתף באותה עונה עם שטוטגרט בליגת האלופות, בניצחון 2-0 בשלב הבתים על גלאזגו ריינג'רס ובתבוסה 4-0 לברצלונה בשמינית הגמר. בפברואר באותה עונה חתם בשטוטגרט על חוזה קבוע, ולא חזר לבאיירן מינכן. בעונת 2010/11 נידרמאייר הפך לשחקן מפתח בקבוצה תחת המאמן ברונו לאבאדיה, ושיתף פעולה בהגנה עם מתייה דלפייר וסרדר טשצ'י. בעונה זו ערך את הבכורה בליגה האירופית, בניצחון 3-0 על יאנג בויז ברן. בעונת 2012/13 הגיע נידרמאייר עם שטוטגרט לגמר הגביע הגרמני, שם הפסידה שטוטגרט 3-2 לבאיירן מינכן. באותה עונה, האריך את חוזהו בשטוטגרט עד תום עונת 2016. בתום עונת 2015/16 היה נידרמאייר שותף לירידת ליגה של שטוטגרט, לראשונה מזה 39 עונות, והוא שוחרר מהקבוצה לאחר שפג חוזהו.
ב-31 באוגוסט 2016 חתם נידרמאייר בפרייבורג מהבונדסליגה. בעונת הבכורה שלו במועדון, 2016/17, ערך נידרמאייר שש הופעות ליגה בלבד, משום שסבל מפציעה ארוכה. בעונת 2017/18 נידרמאייר לא שיחק כלל בקבוצה הבכירה, וערך הופעות ספורות בקבוצת המילואים של פרייבורג.
ביולי 2018 חתם נידרמאייר במלבורן ויקטורי מליגת העל האוסטרלית בכדורגל.
קריירה בינלאומית
נידרמאייר שיחק בנבחרות גרמניה הצעירות, אך לא זומן מעולם לנבחרת גרמניה הבכירה.
בדיקת חמץ
בדיקת חמץ היא המצווה לחפש את החמץ בערב חג הפסח כדי לבערו מהבית, כפי שנאמר במשנה:.
בהלכה מקובל תהליך בן שלושה שלבים, שבאמצעותם מטפלים בחמץ לקראת חג הפסח: בדיקה, ביטול וביעור (השמדה). לאחר טקס הבדיקה מבטלים את החמץ; כלומר, מכריזים על החמץ שלא נמצא בבדיקה שהרי הוא כ'עפרא דארעא' (עפר הארץ), ולמחרת מבערים את החמץ שנמצא בבדיקה. (מצווה לעשות זאת באמצעות שרפה, אך אפשר לבערו באופנים נוספים, כגון השלכה לים).
מקור המצווה
מדין התורה אסור שיהיה ברשות האדם חמץ בפסח, כפי שנאמר:, ובפסוק נוסף:. כמו כן התורה מצווה על האדם "להשבית" את החמץ שברשותו לפני הפסח: (ה"יום הראשון" הוא ערב הפסח, י"ד בניסן לפני הצהרים). ובתלמוד נאמר שההשבתה אינה חייבת להיות על ידי השמדה ומספיק לבטל בלבד (ביטול חמץ הוא הכרזה כי האדם רואה בחמץ שברשותו דבר בטל וחסר ערך, כעפר הארץ). אמנם כאשר לא נעשה 'ביטול', נחלקו הראשונים האם ישנה חובה מן התורה לבדוק את החמץ: יש מן הראשונים שסוברים שאז חובת הבדיקה היא מן התורה, ויש שסוברים שמן התורה אין חיוב בדיקה, מכיוון שמהתורה אינו עובר איסור אלא בחמץ שידוע לו על מקום המצאו, אך אין חיוב לחפש אחר החמץ.