cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אדם ג'ונסון
במרץ 2016 נמצא ג'ונסון אשם בקיום יחסי מין עם קטינה ונידון לשש שנות מאסר. הוא שוחרר בשנת 2019 לאחר שריצה מחצית מעונשו. בקריירה שלו ככדורגלן ג'ונסון שיחק בפרמייר ליג ואף זכה באליפות אנגליה עם מנצ'סטר סיטי. ג'ונסון גם ייצג את נבחרת אנגליה.
ביוגרפיה
ג'ונסון נולד בסנדרלנד, טיין אנד ויר וגדל באיזינגטון, מחוז דרהאם, בצפון מזרח אנגליה. ג'ונסון שיחק במועדון הכדורגל של קליבלנד ג'וניורס והשתתף במכללה למדעי הקהילה של איזינגטון. כשראה את ג'ונסון מבקיע שני שערים במשחק בית ספר באצטדיון וומבלי אמר לו ג'וני היינס, "אתה שחקן קטן ומעולה. יש לך רגל שמאל מקסימה."
מידלסברו
בגיל 12, ג'ונסון אותר על ידי מידלסברו, הוא היה חלק מהסגל שזכה בגביע הנוער של FA לעונת 2003/04.
ג'ונסון ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון ב-17 במרץ 2005 בגביע אופ"א בהפסד 0–1 לספורטינג ליסבון כשההוא בן 17 בלבד. כמעט שישה חודשים לאחר מכן, ב-10 בספטמבר, ערך את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג, בניצחון 1–2 על ארסנל. השער הראשון של ג'ונסון עבור מידלסברו הגיע במשחק חוץ בפרמייר ליג מול בולטון וונדררס ב-3 במאי 2006, במשחק שהסתיים בתוצאה 1–1. ב-30 ביוני 2006, הוא חתם על הארכת חוזה חדשה לארבע שנים במועדון נעוריו.
השאלות ללידס ווטפורד
ב-16 באוקטובר 2006, הצטרף ג'ונסון ללידס יונייטד בהשאלה לחודש אחד. אף על פי שזכה בשחקן המצטיין בהופעת הבכורה שלו, היה קשה לג'ונסון להשתלב בקבוצה שנאבקה על הישארותה בצ'מפיונשיפ והוא חזר למידלסברו לאחר ארבעה משחקים בלבד ובחרו שלא להאריך את תקופת ההשאלה.
חזרה למידלסברו
בעונת 2008/2009 היה שחקן מן המניין במועדון והופיע 32 פעמים במדי הקבוצה.
ג'ונסון הפך לחלק חשוב בקבוצה בעונת 2009/10 לאחר שסטיוארט דאונינג עבר לאסטון וילה, וכבש שלושה מחמשת השערים של בורו בשלושת המשחקים הראשונים. הוא הוביל את טבלת הכובשים של בורו, עם שמונה שערים, במשך כל המחצית הראשונה של העונה.
מנצ'סטר סיטי
ב-1 בפברואר 2010, חתם במנצ'סטר סיטי, השמועה אמרה שהסכום היה סביב ה-7 מיליון ליש"ט, על חוזה לארבע וחצי שנים.
ג'ונסון הופיע לראשונה במועדון ב-6 בפברואר, כשנכנס כמחליף במקומו של סטיבן אירלנד במשחק מול הול סיטי. שלושה ימים לאחר מכן, במשחק נגד בולטון וונדררס נבחר ג'ונסון לאיש המשחק. ג'ונסון הבקיע את שערו הראשון במועדון מול סנדרלנד ב-14 במרץ במשחק שהסתיים בתיקו 1-1.
בעונת 2011/2012, הופיע 26 פעמים בליגה וכבש שישה שערים, עונה שבסיומה זכתה הקבוצה באליפות לאחר ניצחון במחזור הסיום על קווינס פארק ריינג'רס, האליפות הראשונה של הקבוצה מזה 44 שנים.
סנדרלנד
ב-24 באוגוסט 2012, קבוצת עיר הולדתו סנדרלנד החתימה את ג'ונסון על חוזה לארבע שנים תמורת 10 מיליון ליש"ט. ב-28 באוגוסט, הופיע לראשונה בסנדרלנד בניצחון 2:0 על הקבוצה השנייה של מורקאמבה בסיבוב השני של גביע הליגה. הוא הבקיע את שערו הראשון במועדון ב 10 בנובמבר, בהפסד 1–2 לאברטון. הוא הבקיע את השער היחיד בניצחון על קבוצתו לשעבר מנצ'סטר סיטי ב-26 בדצמבר.
ג'ונסון הושעה על ידי סנדרלנד ב-2 במרץ 2015 לאחר מעצרו בחשד לקיום יחסי מין עם קטינה בת 15. השעייתו נמשכה במשך שני משחקים. ב-17 במרץ, חזר למועדון. אף על פי שג'ונסון הואשם מאוחר יותר בשלוש עבירות, סנדרלנד המשיכה לתמוך בו ולשתפו. במהלך משפטו של ג'ונסון, הוא טען כי הודה בפני הנהלת המועדון שהוא נשק לנערה ושלח לה הודעות מיניות.
לאחר ששיחק במשחק הראשון של העונה החדשה, ג'ונסון נפצע באוגוסט 2015, פציעה שהשביתה אותו לחודשיים. ב-25 באוקטובר, הוא כבש פנדל בדרבי של טין-וירה, בניצחון 0–3 על ניוקאסל יונייטד. ג'ונסון שיחק מה שיהיה המשחק האחרון שלו בסנדרלנד, ב-6 בפברואר 2016, סוף השבוע שלפני תחילת המשפט, וכבש את אחד משעריה של סנדרלנד בתיקו 2–2 עם ליברפול. חמישה ימים לאחר מכן ג'ונסון חוזהו של ג'ונסון הסתיים, לאחר שהודה בהאשמות נגדו.
קריירה בינלאומית
ג'ונסון שיחק בנבחרת אנגליה מתחת לגיל 19, ג'ונסון זומן גם לסגל נבחרת אנגליה מתחת לגיל 21 בה המצטיין.
אישום בעבירות מין
בדצמבר 2014 ג'ונסון החל לתקשר דרך הרשתות החברתיות עם נערה בת 15. ב-17 בינואר שלאחר מכן הוא נפגש עם הילדה, שם חתם עבורה על שתי חולצות של קבוצתו, סנדרלנד. 13 ימים לאחר מכן הם נפגשו שוב, וג'ונסון נישק את הילדה.
ב-2 במרץ 2015, ג'ונסון נעצר על ידי משטרת דרהאם בחשד לקיום יחסי מין עם קטינה בת 15, כאשר הגיל המותר במדינה הוא 16. ב-23 באפריל הואשם בשלוש עבירות.
ג'ונסון שוחרר בערבות. ב-24 במרץ 2016 נידון ג'ונסון לשש שנות מאסר בגין הטרדה מינית וקיום יחסי מין עם קטינה בת 15. השופט גם הורה לו לשלם 50,000 ליש"ט. בחקירות מצאה המשטרה זואופיליה במחשבו האישי של ג'ונסון אך הוא לא נשפט על כך. לאחר גזר הדין, הוחלט כי ג'ונסון ירצה את מאסרו בכלא לידס. ב-12 באפריל, עורכי דינו של ג'ונסון הגישו ערעור על עונשו. ב-15 באפריל הועבר ג'ונסון לכלא מור מורלנד. ב-12 ביולי נדחה ערעורו, גם ערעורו השני נדחה ב-16 במרץ 2017.
באפריל 2017 הופיעו קטעי וידאו שצולמו בתוך כלא מורלנד והראו את ג'ונסון מדבר עם אסירים על הרשעתו. בקטעים מדבר ג'ונסון על קורבנו והעובדה שלדעתו עונשו הוארך בגלל מעמדו ככדורגלן מקצועי.
ג'ונסון שוחרר ב-22 במרץ 2019, לאחר שריצה מחצית מעונשו.
חיים אישיים
לפני מאסרו התגורר ג'ונסון בקאסל עדן שבמחוז דרהאם. יש לו בת, שנולדה בינואר 2015, עם בת זוגו לשעבר סטייסי פלונדרס. בפברואר 2016, תוך מתן עדות במשפטו, הודיעה פלונדרס כי היא וג'ונסון נפרדו בטענה שהוא הודה שבגד בה עם נשים אחרות. עם שחרורו מהכלא חזר להתגורר בקאסל עדן, בבית אחר מזה שגר בו קודם.
דקסטר למביקיסה
דקסטר ג'ונג וו למביקיסה (באנגלית: Dexter Joeng Woo Lembikisa; נולד ב-4 בנובמבר 2003 בפילטון שבאנגליה) הוא כדורגלן ג'מייקני-אנגלי המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת וולברהמפטון וונדררס מהפרמייר ליג ובנבחרת ג'מייקה.
קריירת מועדונים
למביקיסה גדל במחלקת הנוער של וולברהמפטון וונדררס. ב-9 בנובמבר 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בניצחון 0–1 על לידס יונייטד במסגרת גביע הפוטבול ליג לעונת. ב-12 בנובמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג, בהפסד 0–2 לארסנל במסגרת המחזור ה-16 לעונת 2022/2023.
קריירה בינלאומית
ב-11 במרץ 2023 ערך למביקיסה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ג'מייקה, בהפסד 0–1 לנבחרת טרינידד וטובגו במשחק ידידות.
חתול וחייזר
חתול וחייזר (באנגלית: Counterfeit Cat) היא סדרת אנימציה בריטית-קנדית שעלתה לשידור בדיבוב עברי בישראל ב-19 באפריל 2017.
עלילה
לאחר שגארק החייזר נוחת בביתה של בטי, הוא מתחבר עם החתול שלה מקס ומתחזה לחתול. השניים עוברים הרפתקאות תוך כדי התמודדות עם הכוחות החזקים ולא יציבים של גארק.
אנדרה האן
אנדרה האן (בגרמנית: André Hahn; נולד ב-13 באוגוסט 1990) הוא כדורגלן גרמני המשחק כקשרה של קבוצת אאוגסבורג מהבונדסליגה.
קריירת מועדונים
האן החל לשחק כדורגל במועדון הנוער של עיר הולדתו אוטרנדורף. משם עבר לשחק בכמה קבוצות נוער שונות, עד שאת הקריירה המקצוענית שלו ככדורגלן בוגר החל בקבוצת המילואים של המבורג, אליה הצטרף ב-2008. לאחר ששיחק בה שנתיים, הוא עבר לשחק אוברנוילנד, שממוקמת בפרבר של העיר ברמן. במועדונו החדש עורר רושם טוב במהרה, לאחר שכבש 8 שערין ב-15 משחקי ליגה, בחציון הראשון של עונת 2010–2011. אחרי הפתיחה המוצלחת שלו במועדונו החדש, האן זכה למעבר לקבוצת קובלנץ מהליגה הגרמנית השלישית. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקובלנץ, לאחר שהחליף את תומאס קלאסן, בניצחון 2–3 מול רוט-וייס אהלן. הוא ערך באותה העונה 15 הופעות נוספות עבור קובלנץ, וסיים יחד עם מועדונו במקום ה-11. למרות המקום בו סיימה קובלנץ, היא פרשה מהליגה בשל קשיים כלכליים, דבר שהוביל לעזיבתו של האן. הקבוצה שקפצה על החתמתו הייתה קיקרז אופנבך, גם היא מהליגה השלישית.
אחרי 18 חודשים מוצלחים באופנבך, אנדרה חתם באאוגסבורג מהבונדסליגה, בינואר 2013. בתוך זמן קצר, האן ביסס את מעמדו כשחקן הרכב במועדונו החדש, ושיחק בהרכב הפותח של המועדון ב-12 משחקי ליגה, במחצית השנייה של עונת 2012–2013, ועזר רבות להישרדותה של אוגסבורג בליגה הבכירה בגרמניה. לאחר עונה מוצלחת נוספת ברמתו האישית באוגסבורג, האן חתם בבורוסיה מנשנגלדבך. באוקטובר 2015 נפצע האן והושבת לתקופה ארוכה, לאחר שספג במשחק ליגה עבירה קשה משחקן שאלקה 04 יוהאנס גייס, שהושעה לחמישה משחקים.
ביוני 2017 חתם האן בהמבורג. האן שיחק בקבוצה עונה אחת, בה הבקיע שלושה שערים, אך לא הצליח למנוע את נשירתה אל הבונדסליגה השנייה בפעם הראשונה בתולדות המועדון.
לאחר ירידתה של המבורג, חתם האן באאוגסבורג, מועדון בו שיחק בעבר בהצלחה רבה.
קריירה בינלאומית
האן מעולם לא שיחק בסגל נבחרות גרמניה הצעירות, אך לאחר שעבר לשחק במועדון מהליגה הבכירה הגרמניה, וצד את עיניהם של מאמני הנבחרת, הוא זומן לראשונה לסגל נבחרת גרמניה לקראת משחק ידידות מול צ'ילה ב-5 במרץ 2014. האן נמנה בסגל 30 השחקנים המורחב-המוקדם שהציג מאמן הנבחרת הגרמנית יואכים לב, לקראת השתתפותה של גרמניה במונדיאל 2014 בברזיל. לבסוף, האן לא זומן לסגל הרשמי של הנבחרת לטורניר.
בית המשקם (חולון)
בית המשקם הוא מבנה תעשייתי במרכז העיר חולון אשר הוקם בסוף שנות השלושים כמחסן ספרים של הוצאת אמנות. בתקופת מלחמת העולם השנייה נתפס המבנה על ידי הצבא הבריטי ושימש כחלק מהמחנה הצבאי שהוקם לצד בתי המועצה המקומית חולון. בתחילת שנות החמישים נרכש המבנה על ידי מדינת ישראל ושימש את משרד העבודה כמרכז הכשרה וכמפעל מוגן של חברת המשקם. בשנת 2010 נמכר המבנה ליזם פרטי, אשר שימר את חלקו המערבי ובנה בית מגורים חדש על חורבות חלקו המזרחי של המבנה.
הוצאת אמנות ברוסיה ובגרמניה
בשנת 1917, לרגל מלאת 50 שנה להלל זלוטופולסקי, נוסדה הוצאת הספרים אמנות על ידי שושנה פרסיץ.הייתה זו תקופת המהפיכה ברוסיה, ובפני מקימי הוצאת הספרים עמדו קשיים רבים וסכנות. בשנת 1923 עזבה הוצאת אמנות את רוסיה בכוונה לעלות לארץ ישראל, אולם בעקבות מחלתה של שושנה פרסיץ עברו בני הזוג להתגורר בעיר המבורג שבגרמניה, שם התגבשה סביבם קהילה של סופרים יהודים שעזבו את רוסיה הוצאת הספרים הוקמה מחדש בעיר הגדולה פרנקפורט שבקרבת המבורג, שם הוצאו לאור ספרים חדשים רבים. תנאי האינפלציה הקשים בגרמניה בתקופת הרפובליקה איפשרה להדפיס ספרים במחירים זולים מאוד, ועובדה זו אפשרה להוצאת אמנות להדפיס גם ספרי ילדים מתורגמים שזכו לפופולריות רבה. בשנת 1925 ביקשו בני הזוג פרסיץ לעלות לארץ ישראל, אולם יוסף פרסיץ נפטר באופן פתאומי בעיר פריז לשם נסע על מנת למכור את רכושו. יוסף פרסיץ הובא למנוחות על הר הזיתים בירושלים, ואלמנתו שושנה עלתה עם ילדיה לארץ ישראל.
הוצאת אמנות בתל אביב
הוצאת אמנות הייתה בעלת מוניטין רב כאשר הגיעה לארץ ישראל, והיו שניסו להתחזות אליה על מנת ליהנות ממוניטין זה.
בחודש פברואר 1926 התיישבה הוצאת אמנות בבית לב שברחוב רוטשילד בתל אביב, והתארגנה לקראת חידוש פעילותה. הנהלת הוצאת הספרים יזמה תוכנית מינויים שנתית אשר הציעה ללקוחותיה לרכוש מנוי במחיר של 120 גרוש מצרי אשר יעניק לו 12 ספרים בשנה.
אגודת הסופרים בארץ ישראל קיבלה בברכה את הוצאת אמנות, אשר נודעה בפעילותה לקידום הספר העברי, ואת מנהלתה שושנה פרסיץ.
בסוף חודש ינואר 1930 החלה הוצאת אמנות להקים מבנה חדש ברחוב שינקין פינת רחוב פיארברג בתל אביב. המבנה, שעלות הקמתו הוערכה בסכום של 15 אלף לא"י, כלל שתי קומות כשבקומה הראשונה הוצבו מכונות הדפוס ובקומה השנייה ישבה מערכת ההוצאה.
אנשי הוצאת אמנות, ושושנה פרסיץ שעמדה בראשם, ראו בהדפסת הספרים העבריים מעשה של שליחות ציונית, ולא אמצעי להפקת רווחים. לא אחת הודפסו הספרים ונמכרו במחירי הפסד על מנת לקדם את מטרות הרעיון הציוני. ניהול גרעוני פגע במצבה העסקי של הוצאת אמנות, חייב אותה ליזום ביוזמות שיווק חריגות שעוררו נגדה ביקורת מצד אנשי ציבור שמרניים, ויכול היה להימשך אך ורק בזכות תרומות שהתקבלו מבני משפחתה של שושנה פרסיץ.
מעבר הוצאת אמנות לחולון
בתקופת מלחמת העולם השנייה הוחרם בית אמנות בתל אביב על ידי הצבא הבריטי, ומחסני הספרים הועברו לחולון. זמן קצר לאחר מכן החרים הצבא הבריטי גם את בית אמנות בחולון, ובית ההוצאה נאלץ לפזר את מחסני הספרים בין תשעה אתרים ברחבי תל אביב. המחסן העיקרי הועבר ליפו, שם הוצת בשנת 1946 על ידי פורעים ערבים. אנשי הוצאת אמנות הצליחו להוציא את הגלופות מן המחסן ולהעבירן לתל אביב מספר ימים לפני השריפה, אולם למעלה משלושה מיליון ספרים הושמדו באש.
המחנה הצבאי הבריטי
שלטונות הצבא הבריטי הקימו את המחנה הצבאי בשטח הפנוי שהיה מדרום לבתי שכונת אגרובנק. בחלקו המערבי גבל המחנה עם רחוב אוסישקין ובמזרח עם רחוב אז"ר, בצפון עם רחוב הפלמ"ח ובדרום עם רחוב סוקולוב. על מרבית השטח, שהוקף בגדר, הוקמו אוהלים בהם התגוררו החיילים. המבנה של הוצאת אמנות לשעבר, אשר היה ממוקם מחוץ לגדר, בפינה הדרום מזרחית של המחנה, שימש את מפקדת המחנה.
המבנה היה מורכב משני חלקים עיקריים. חלקו המזרחי הכיל אולם גדול, שם עמדו במקור מכונות הדפוס של הוצאת אמנות ומחסני הספרים. הבריטים מיקמו באולם זה את המטבחים, חדרי האוכל ואת מחסן הנשק של המחנה. חלקו המערבי של המבנה היה בן שתי קומות, ובמשרדים שבקומה השנייה, אשר שימשו במקור את משרדי הוצאת אמנות, שיכנו הבריטים את מגורי הקצינים. "היה זה אולם מאורך בעל שתי כניסות... באולם היה מזנון, כורסאות ורדיו, ומשני צדדיו דלתות לחדריהם של הקצינים ולחדרי השימוש והרחצה שלהם".
בראשית בשנת 1946 ישבו במחנה הצבא בחולון חיילים מחטיבת רובאי המלך האפריקנים. החיילים האפריקאים לא הורשו להיכנס אל המבנה ששימש את הקצינים הבריטים, למעט קבוצה בת שישה חיילים ששמרה בשעות הלילה על מחסן הנשק שהיה בקומת הקרקע של המבנה.
התקפת ארגון הלח"י על המחנה
אנשי הלח"י הגיעו למחנה עם חשיכה במכונית משא מכוסה ברזנט, זמן קצר לאחר שערכו הבריטים את מסדר הערב של השומרים. מיד בתחילת ההתקפה נהרג הזקיף האפריקאי שעמד בשער המחנה שמול המבנה, ועוזרו נפצע קשה. חלק מהלוחמים עלו אל הקומה השנייה של המבנה וריתקו באש וברימונים את הקצינים שהסתגרו בחדריהם. קצין הרפואה של המחנה, אשר ניסה לתקוף את לוחמי לח"י נורה ונהרג.
התפרעות החיילים האפריקאים
כוח התגבורת הבריטי, שהוזעק לעזרת המחנה הצבאי המותקף, הגיע לחולון לאחר שכל לוחמי לח"י עזבו את המקום. הבריטים המתוסכלים כינסו את חיילי המחנה והסיתו אותם כנגד תושבי חולון בטענה שהם זוממים להרוג אותם. המון חיילים כועסים פרצו מן המחנה הצבאי, השתוללו ברחובות חולון, רצחו שלושה מתושבי העיר, ירו לעבר מבנים והולכי רגל, וגרמו נזק לרכוש. השתוללות החיילים נמשכה גם במהלך הימים שלאחר ההתקפה על המחנה הצבאי, תוך שהם רוגמים באבנים את העוברים ברחובות, פורצים לבתים, וגוזלים כסף מתושבי הרחובות שסביב המחנה.
בהודעה הרשמית שפרסמו הבריטים הם ניסו לטעון כי החיילים האפריקאים ניהלו מרדף אחרי הלוחמים שתקפו את המחנה הצבאי, וכי הפגיעות המצערות בתושבי חולון נעשו תוך כדי הפעילות הצבאית. כצעד להרגעת המצב הם לקחו מן החיילים האפריקאים את נשקם וריתקו אותם למחנה הצבאי.
ד"ר חיים קוגל, ראש המועצה המקומית חולון, נפגש עם מפקדים בצבא הבריטי ודרש את פירוק המחנה הצבאי והעברת החיילים אל מחוץ ליישוב היהודי. הבריטים ניסו להרגיע את המצב, והחליפו את החיילים מגדוד "הקלעים האפריקאים" שהשתוללו ברחובות חולון בחיילים אחרים מאותה יחידה, אולם המחנה הצבאי נותר על מקומו למרות מחאת תושבי חולון ולמרות המשך התקריות בין התושבים וחיילי הצבא הבריטי.
פינוי המחנה הצבאי
בחודש אוגוסט 1946, לאחר שהצבא הבריטי פינה את המבנה של הוצאת אמנות, הוחלט להקים בו בית מלון לשיכון חיילים משוחררים חסרי דיור.
לאחר הקמת מדינת ישראל
"המשביר המרכזי", שהמבנה היה בבעלותו, תכנן להפוך אותו למחסן אספקה עבור תושבי המעברות בחולון, ופנה למשטרת ישראל בתביעה לפנות את הדיירים. בתחילת חודש פברואר 1952 נעצרו שלושה מבין השוהים במבנה ונלקחו למעצר, אולם למרות זאת עמדו העולים בסירובם לחזור למעברה ודרשו להעבירם לשיכון.
זמן קצר לאחר מכן נרכש המבנה על ידי ממשלת ישראל, והוקצה לשימושו של משרד העבודה. בחלקו המזרחי של המבנה הוקמה מחלקה לחינוך מקצועי שכללה כ-60 חניכים ומדריכים, ואנשי משרד העבודה ניסו לפנות מן המבנה את שישים העולים החדשים שהתגוררו בחלקו המערבי. העולים עמדו בסירובם לעזוב את המקום, ורק לאחר מספר שנים בהן נידון העניין בערכאות משפטיות שונות, הוענקו לעולים דירות שיכון והם הסכימו לעזוב את הבניין.
בשנת 1957 עבר המבנה לרשות חברת המשקם, אשר פתחה במקום מפעל מוגן שהעסיק עובדים קשישים ומוגבלים.
שיפוץ המבנה בשנות ה-2000
במחצית העשור השני של שנות ה-2000 נמכר המבנה ליזם פרטי, אשר הרס את חלקו המזרחי של המבנה והקים במקומו דירות מגורים. חלקו המערבי של המבנה, שם שכנו מחסן הנשק ומגורי הקצינים הבריטים, ובו בוצעה התקפת לח"י בשנת 1946, שופץ ושוחזר למראהו המקורי.
LADEE
LADEE (מבוטא לאדי, ראשי תיבות של Lunar Atmosphere and Dust Environment Explorer, חוקר סביבת האטמוספירה והאבק הירחיים) הייתה גשושית מחקר בלתי מאוישת של נאס"א, אשר שוגרה ב-7 בספטמבר 2013 ממתקן הטיסה וולופס שלחוף האטלנטי במדינת וירג'יניה. השיגור בוצע על גבי טיל מינוטאור V בעל חמישה שלבים, של חיל האוויר של ארצות הברית. מטרת הגשושית הייתה לחקור את האטמוספירה הדלילה של הירח ואת האבק המרחף מעליו. הגשושית סיימה את משימתה ביום 18 באפריל 2014 בהתרסקות מכוונת על פני הירח.
משימת המחקר של הגשושית כללה גם ניסוי של טכנולוגיית תקשורת חדשה, המבוססת על העברת מידע על גבי לייזר במקום בתקשורת רדיו. הציפייה היא שלייזר יאפשר העברת נתונים בקצבים גבוהים בהרבה, כ-600 מגהבייט לשנייה, ממה שמתאפשר בתקשורת רדיו. תחנת קרקע של סוכנות החלל האירופית תקלוט את שידור הלייזר, על מנת שתוכל לוודא שיש לה את היכולת הטכנית להמשיך את שיתוף הפעולה הקיים בינה לבין נאס"א גם כאשר ייעשה שימוש בלייזר במשימות עתידיות.
האטמוספירה של הירח כה דלילה, עד שהמולקולות המרכיבות אותה כמעט אינן מתנגשות זו בזו. מצב זה מכונה אקסוספירה, והוא קיים גם בשכבות הגבוהות של אטמוספירת כדור הארץ. מדענים מתעניינים בסוג זה של אטמוספירה משום שהוא נפוץ במערכת השמש. גם לכוכב חמה יש אקסוספירה, וגם לרבים מהירחים של ענקי הגז.
מחקר האבק הירחי יבדוק את ההשערה שאור אולטרה־סגול מן השמש גורם לחלקיקי אבק טעונים חשמלית להתרומם מעל פני הירח עם זריחת השמש מעל אופק הירח. הוא גם ישפר את הידע על ההשפעה של האבק על ציוד המשמש אסטרונאוטים, אם וכאשר ינחתו שוב על הירח.
המשימה בת 100 הימים נוהלה על ידי מרכז המחקר איימס של נאס"א.
עלות המשימה כ-280 מיליון דולר.
מסלול הטיסה של הגשושית הוא ספירלי. לאחר השיגור היא ביצעה כשתי הקפות סביב כדור הארץ, שלאחריהן עברה למסלול אל הירח. בסך הכול עברו כחודשיים עד שהתייצבה במסלול בגובה 20 ק"מ מעל פני הירח. בסוף משימתה, היא כוונה למסלול התנגשות בירח, והתרסקה בצדו המרוחק ב-18 באפריל 2014.
קיריל פסיון
קיריל ואדימוביץ' פסיון (באוקראינית: Кіріл Вадимович Фесюн; נולד ב-7 באוגוסט 2002 בצ'רניהיב שבאוקראינה) הוא כדורגלן אוקראיני המשחק בעמדת השוער בקבוצת קולוס מליגת העל האוקראינית.
קריירת מועדונים
פסיון גדל במחלקת הנוער של יוניסט צ'רניהיב. ב-8 באוגוסט 2019 חתם בוורסקלה פולטבה מליגת העל האוקראינית, והחל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון.
ב-2 במרץ 2021 חתם פסיון בקולוס מליגת העל האוקראינית. ב-18 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-0 על אינהולץ פטרובה במסגרת המחזור השמיני בליגה לעונת.
קריירה בינלאומית
פסיון נכלל בסגל נבחרת אוקראינה עד גיל 21 לטורניר אליפות אירופה עד גיל 21 בשנת 2023.
עינת רייך
עינת שריג רייך (נולדה ב-4 בינואר 1964, בסן פרנסיסקו) היא אמנית, אשת עסקים ונדבנית ישראלית. מכהנת כיושבת ראש הוועד המנהל בכפר הנוער הדסה נעורים.
ביוגרפיה
רייך נולדה וגדלה בסן פרנסיסקו, ארצות הברית, להורים ישראלים, שלמדו באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. אביה גדעון שריג, יליד פולין, אדריכל נוף ופסל, מורה בבצלאל ופרופסור בטכניון לאדריכלות נוף ותכנון עירוני. אמה יעל שריג, גננת ילידת תל אביב-יפו.
כאשר הייתה רייך בת שש, בשנת 1970 המשפחה חזרה לישראל והתיישבה ברמת השרון. למדה בבית הספר התיכון רוטברג ברמת השרון. רייך הושפעה מעבודתו של אביה האדריכל הנוף שתכנן פארקים ושכונות מגורים רבות בישראל: פארק רעננה, גנים בפארק הירקון, חידוש שדרות רוטשילד, תוכנית אב לשטחים פתוחים של מודיעין, גן לאומי ציפורי ועוד.
מאוחר יותר רייך שיתפה פעולה עם אביה בתערוכות צילום משותפות שעסקו בהשתלבות בני האדם במרחבים ציבוריים תוך התמקדות באור, סלעים וצמחייה.
רייך נשואה ואם לשלוש בנות, מתגוררת בתל אביב.
קריירה
בשנת 1982 החלה רייך בלימודי תואר BFA בצילום, וידאו וקולנוע בבית הספר לאמנות קמרה אובסקורה.
לאחר סיום לימודיה החל משנת 1987 עסקה בהוראת צילום בקמרה אובסקורה ובמקביל הציגה בתערוכות יחיד ותערוכות קבוצתיות שונות.
בשנת 1990 עברה להתגורר עם משפחתה בגרמניה.
החל משנת 1997 שימשה כדירקטורית והשקיעה בסטארטאפים ומיזמי מקרקעין שונים, בין השאר:
נדבנות ופעילות ציבורית
חברה בחבר הנאמנים של אוניברסיטת תל אביב ובוועד המנהל של הרוח הישראלית, הפועלת לגיוס ומעורבות של החברה הישראלית למען צמצום פערים בדגש על ילדים ונוער בסיכון.
חברה בקבוצת תורמים אמריקאית - ישראלית P2P של ג'וינט ישראל, קבוצת משקיעים חברתיים הכוללת יזמים ישראליים ותורמים אמריקאים המשקיעה בפיתוח ויישום פרויקטים חברתיים לצעירים בסיכון בישראל.
בשנת 2012 הצטרפה להקמת "הפורום הציבורי לכפרי נוער ופנימיות בישראל", ביוזמת אבי נאור. הייתה חברת דירקטוריון בפורום וכיושבת ראש ועדת שותפויות ויכולות מקצועיות. פעילה וחברת רשימת הידידים בעמותת ״אישית״ - העצמה נשית והקמת עסקים קטנים. חברת הוועד המייעץ Deborah institute - לשוויון מגדרי בישראל 2050.
כפר הנוער הדסה נעורים
רייך מעורבת כנדבנית ומובילת פרויקטים בכפר, חברת דירקטוריון ויושבת ראש אגודת הידידים.
במסגרת פעילותה זו היא אחראית על פיתוח הכפר, ומובילה את התכנית האסטרטגית נעורים 2030. החזון שלה הוא להוביל את הכפר להיות בית בטוח לצעירים, להוות מסגרת שתספק להם שייכות ותאפשר להם להתפתח, להגשים את הפוטנציאל האישי שלהם ולהשתלב באופן מיטבי בחברה הישראלית בהמשך דרכם.
יצירתה
בשנת 1989 קיבלה רייך את פרס משרד החינוך והתרבות.
עבודותיה נמצאות באוסף מוזיאון תל אביב, מיקרוסופט ישראל, דויטשה בנק, ובאוספים פרטיים שונים בישראל ובשאר העולם. עבודות הצילום של רייך מאופיינות בשכבות של רבדים שונים היוצרים שילוב בין חומרים ותכנים ויזואליים שונים בתוך מרחב של כל יצירה בפני עצמה ובין היצירות השונות. יצירתה מתארת עולם חופשי ממגבלות פיזיות של מקום, מרחב וזמן. הנושאים אותם בוחרת רייך להציג ביצירתה יוצרים קישורים שונים בין המימד האישי לאלמנטים של טבע, מרחב ועוד.
זאב גלמור
זאב (וילי) גלמור (גוטליב) (נפטר ב-23 באוקטובר 2018) היה הממונה על ההגבלים העסקיים בין השנים 1978–1992.
לדברי העיתונאי הדר חורש, גלמור "נחשב לממונה פסיבי, שעסק בעיקר באישור או בפסילה של מיזוגים ורכישות ונחשב למכשול עביר למדי בפני אנשי עסקים, שחיברו חברות והשתלטו על נתחים גדולים מהשווקים שבהם פעלו".
דאג למבורן
דאגלס לורנס למבורן (באנגלית: Douglas Lawrence Lamborn; נולד ב-24 במאי 1954) הוא פוליטיקאי אמריקאי, חבר המפלגה הרפובליקנית, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס החמישי של מדינת קולורדו ברציפות מאז 2007. מחוז הבחירה שלו ממוקם בלב העיר קולורדו ספרינגס.
Apocalyptic Feasting
Apocalyptic Feasting (מאנגלית: סעודה אפוקליפטית) הוא אלבום הבכורה של להקת הדת' מטאל האמריקאית בריין דריל. האלבום יצא לאור בפברואר של שנת 2008, וזכה לביקורות חיוביות.
דאג למבורן
ביוגרפיה
בשנת 1994 נבחר למבורן אל בית הנבחרים של קולורדו מטעם מחוז הבחירה ה-20, וכהונתו החלה ב-9 בינואר 1995. כעבור שנתיים בלבד מונה למצליף הסיעה הרפובליקנית בבית הנבחרים. בשנת 1998 נבחר לסנאט של קולורדו, כנציג המחוז התשיעי. בשנה העוקבת מונה לנשיא הזמני של הסנאט. למבורן כיהן בסנאט של קולורדו עד שנבחר אל הקונגרס של ארצות הברית. בעוד שבסנאט המדינתי העניק למבורן את חסותו לקיצוצי המסים הגדולה ביותר בהיסטוריה שלקולורדו, ובחמש פעמים רצופות הוגדר בידי הארגון השמרני "Club for Growth" כמקצץ המיסים הבכיר בקולורדו.
Apocalyptic Feasting
רשימת שירים
כל השירים נכתבו והולחנו על ידי להקת בריין דריל.
דאג למבורן
ביוגרפיה
ב-16 בפברואר 2006 הודיע ג'ואל הפלי על פרישתו מהקונגרס לאחר עשרים שנה בבית הנבחרים. בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית תמך הפלי ביד ימינו הוותיק, הועזר הפרלמנטרי לשעבר ג'ף קראנק. הבחירות נערכו ב-8 באוגוסט 2006, כאשר למבורן ניצח את קראנק וארבעה מועמדים נוספים במירוץ למועמדות המפלגה. בפריימריז הרפובליקנים עשה שימוש במצע שמרני: התנגדות לבקרת כלי נשק ולהפלות אלא אם נשקפת סכנה לחיי האם, התנגדות למימון פדרלי עבור מחקר בתאי גזע עובריים, ואי-מתן הטבות למהגרים בלתי חוקיים. בבחירות הכלליות ניצב בפני לוטננט קולונל ג'יי פאווט, מועמד המפלגה הדמוקרטית. למבורן ניצח בבחירות שהתקיימו ב-7 בנובמבר 2006.
למבורן הוא מהשמרנים שבחברי בית הנבחרים האמריקאי. ב-23 בינואר 2012 החרים את נאום מצב האומה של הנשיא ברק אובמה, כהבעה להתנגדותו הנחרצת לממשל הנשיא ובשל חששו שאובמה ינצל את הנאום לקראת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2012. במהלך 2014 הגה חוק המאפשר לנשיא ארצות הברית לשלול אשרות שהייה של שגריר איראן באומות המאוחדות, על רקע מעורבותו של השגריר האיראני באותם ימים, חאמיד אבוטאלבי (حميد أبو طالبي), במשבר בני הערובה באיראן. ב-2017 הביע למבורן תמיכה בצו נשיאותי 13769 שנחתם בידי הנשיא דונלד טראמפ. באותה השנה התנגד למבורן למאמציו של יושב ראש בית הנבחרים של ארצות הברית פול ראיין לבטל את חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה, בתואנה כי ביטול החוק לא מתיר לרפובליקנים חלון הזדמנויות ליצור רפורמה חדשה במערכת הבריאות וכי ביטול החוק מרע עם האמריקאים. באוגוסט 2020 קרא למבורן לנשיא טראמפ להטיל עיצומים על בכירי הרשות הפלסטינית.
קלרה לנגר
קלרה לנגר (בהונגרית: Langer Klára; בודפשט, 23 בינואר 1912 – בודפשט, 20 במאי 1973) הייתה צלמת-מאיירת יהודייה-הונגרייה, אמנית צילום פורצת דרך בצילום החברתי שלה, זוכת פרס האמן המצטיין (1962).
קורות חייה
קלרה לנגר נולדה במשפחה יהודית בורגנית כבתם של שמעון לנגר (1877–1940), מעצב ריהוט ולאחר מכן פקיד ושל אדל אסתר וייס (1880–1937). ההורים הקדישו תשומת לב רבה לחינוך ולחינוך של ילדיהם במיוחד. אחיה הבכור של קלרה לנגר, קארוי, הפך למהנדס, ואחיה הצעיר, שאנדור, הפך לרופא. באותה תקופה, גם במשפחות מהמעמד הבינוני, נדיר היה שילדה לומדת בגימנסיה במקום בבית הספר הרגיל של המעמד הבינוני ותרכוש השכלה רחבה. בית ההורים, שסיפק חינוך מתאים ומקצוע טוב, הציע כמה מסלולי חיים. לאחר סיום לימודיה התיכוניים ובחינות הבגרות למדה ציור וגרפיקה פרסומית ובשנת 1937 קיבלה תעודת מאסטר בצילום.
עד המלחמה
לנגר התפרנסה מצילומי פרסומת ומצילומי ילדים. יחד עם זה היא פנתה גם לצילון הברתי וביחד עם קאטה שוגאר, נסעה דרך הונגריה, טרנסילבניה וכמה מדינות באירופה כדי לצלם תמונות של אומללות וייאוש, וכך הפיקה כמה מיצירותיה הטובות ביותר. היא סידרה אותן - בגישה חדשה לחלוטין בצילום הונגרי - לסדרות בעלות עוצמה דרמטית במיוחד, המודגשת על ידי גוונים כהים וניגודי תאורה חזקים. נותרו רק מעטים מהם:
עיניהם של הגברים והנשים המושפלים האלה מלאות עצב ופחד עתיק יומין.
אחרי המלחמה
תמונתה המפורסמת Vers la lumière ("לקראת האור") סימנה את תחילתו של צעד חדש בקריירה שלה. משנת 1945 השתתפה בעבודת תעמולה שמטרתה הייתה שיקום המדינה, היא ערכה תערוכות והפיקה חוברות. מ-1950 עד 1954, הייתה עובדת של Magyar Fotó (שמה הקודם של סוכנות הידיעות ההונגרית). דיווחיה שיקפו גם את הטון האופטימי של הריאליזם הסוציאליסטי שנדרשה על ידי מדיניות התרבות הרשמית. לאחר שהפגינה נגד הלאמת האולפנים הפרטיים של אמני הצילום, פוטרה והייתה ללא עבודה במשך ארבע שנים. אלבומה "ילדים" (1963) יצא לאור בארבע שפות. מ-1965 עד 1968 איירה את כרכי "שירים יפים" (Szép versek). בשנים 1950 עד 1972 לימדה צילום בבית הספר הגבוה לאמנויות יפות ואמנויות שימושיות. מ-1964 הייתה צלמת העיתונות של השבועון "מראה" (Tükör). ב-1961 ערכה תערוכת רטרוספקטיבה באולם Fényes Adolf, ובשנת 2000 הציגה תערוכה קאמרית בגלריה וינטג'. מונוגרפיה קטנה פורסמה על עבודתו בשם Fotó Langer (1973). בעלה היה יוז'ף שפיץ, לו נישאה ב-1960. היא הובאה למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה.
עבודותיה
החל משנות ה-30, לנגר ארגן את יצירותיו המוגמרות בסדרות, ערוכות בדחיסה דרמטית, המבוססת על קונספט מאוחד בקנה מידה גדול. הטון של יצירותיו - כדברי קלרה טורי - "מתאפיין בחימום יתר רגשי עז, הטון של תמונותיו הוא ברובו כהה, ומבוסס על ניגודי אור וצל חזקים המעצימים את הדרמה של הביטוי".
Solitude
Solitude (בעברית: בְּדִידוּת) הוא המיני-אלבום השלישי של הזמרת-יוצרת האמריקאית טורי קלי. המיני-אלבום יצא לאור ב-14 באוגוסט 2020 על ידי חברת התקליטים קפיטול רקורדס. מתוך המיני-אלבום יצאו שני סינגלים.
רקע והפקה
קלי כתבה והקליטה את רוב השירים בבידוד במהלך מגפת הקורונה, באולפן הביתי שלה בקליפורניה. קלי הצהירה כי במהלך ההקלטות היא הרגיש שזה כמו לחזור לשורשיה כאשר יצרה מוזיקה מחדר השינה שלה כאמנית שרק החלה.
באבושקינסקי
נפת באבושקינסקי (ברוסית: Бабушкинский район) היא נפה במחוז הצפון-מזרחי של העיר הפדרלית מוסקבה שברוסיה. שטחה הוא 5.07 קמ"ר ואוכלוסייתה מונה 88,691 תושבים (2020). השטח סופח למוסקבה בשנת 1960.
בשנת 1991 בעקבות הרפורמה הארגונית, נפת יארוסלבסקי פוצלה ממנו.
בשל העובדה שהנפה ממוקמת בצפון-מזרח הבירה, לרחובות רבים שמות "צפוניים".
המוסדות להשכלה גבוהה הבאים ממוקמים כאן:
בית אהרון גלעדי
בית אהרון גלעדי הוא המבנה בשיכון ותיקים בחולון, בו התגורר הצייר אהרון גלעדי מאז שנת 1955 ועד פטירתו בשנת 1993, מייצג במראהו את אופיו הצנוע של הצייר אשר העדיף להתגורר בסביבה של אנשים עובדים ממעמד הפועלים. אהרון גלעדי הטביע את חותמו בחזית דירת השיכון הקטנה, ועיטר אותה ביצירת אמנות מעשה ידיו.
בתי שיכון ותיקים בחולון
שיכון ותיקים שוכן מדרום לשכונות הראשונות של העיר חולון, באזור שהחל להיבנות בתקופה שלאחר מלחמת העצמאות. בחלקה המערבי השכונה גובלת עם רחוב אילת ובמזרח עם רחוב אהרונוביץ', בצפון עם רחוב הופיין ובדרום עם רחוב ג'סי כהן. בתי השכונה הוקמו על ידי חברת הבניין ההסתדרותית שיכון עובדים, במטרה לספק פתרונות דיור לוותיקי ההסתדרות אשר עלו לארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי וטרם מצאו דיור הולם.
בדומה למפעלי הבנייה האחרים של חברת "שיכון עובדים", "שיכון העולים" ו-"השיכון העממי", גם הדירות שהוקמו במסגרת "שיכון ותיקים" היו דירות קטנות וצנועות, שנבנו בסטנדרט בנייה נמוך ונמכרו במחירים נוחים ובתנאי אשראי נדיבים. כדי לזכות ולהתגורר באחת הדירות נדרשו הקונים הפוטנציאלים להיות בעלי "פנקס אדום" של ההסתדרות, להשתתף בהגרלה שנערכה בין הזכאים לדיור, ולהמתין בתור לסיום הבנייה של השיכון בו זכו.
אהרון גלעדי
אהרון גלעדי נולד ברוסיה בשנת 1907, ובין השנים 1923–1926 למד ציור באוניברסיטה של לנינגרד. עקב פעילותו הציונית הוא נאסר ונשלח לגלות בסיביר, שם היה תקופה של שלוש שנים. בשנת 1929 עלה אהרון גלעדי לארץ ישראל ונקלט בקיבוץ כנרת עם הגרעין בו היה חבר. בשנת 1932 נמנה עם מקימי קיבוץ אפיקים, שם פגש בשנת 1934 את דבורה סטיפלמן ונשא אותה לאישה. אהרון גלעדי עבד בקיבוץ כטייח, ונאלץ להיאבק על מנת שיתנו לו לעסוק גם בציור. על רקע מאבקים אלו החליט גלעדי לעזוב בשנת 1947 את הקיבוץ.
משפחת גלעדי עברה לגור בכפר סבא, ומשם לשכונת קריית שלום בתל אביב. בשנת 1955 עברה המשפחה להתגורר בשיכון ותיקים בחולון.
משך מספר שנים המשיך אהרון גלעדי לעבוד לפרנסתו כטייח, ולאחר מכן כמדריך עולים חדשים לעבודה בטיח מטעם חברת "סולל בונה". לאורך כל התקופה המשיך לעסוק גם בציור: "כל הזמן ציירתי, למדתי ולימדתי ציור, עד שבאו סוחרים וגלריות והתחלתי להתפרנס רק מהציור".
פעילותו של אהרון גלעדי בחולון
בית המגורים הקטן בחולון שימש את אהרון גלעדי גם כסדנה בה המשיך לצייר וליצור. על גג הבית היה "אולם קטן דחוס במאות ציורי שמן כהים, בתמונות שהן צירופים של מחזור תמונות, ואקוורלים בהירים שובי עין. הציורים מתארים משפחות ופועלים ובתים וחצרות וחמורים".
ציורי משפחות היוו את סימן ההיכר של יצירתו, ואהרון גלעדי הסביר זאת ברקע של המשפחה הגדולה בה גדל ואליה התגעגע. "לסבא ולסבתא היו 18 ילדים, היינו 68 נכדים ונינים כשעזבנו את רוסיה, ובתמונות אני תמיד חוזר לתקופה ההיא. עד גיל 14 גרנו בבית הגדול של סבא, חמש משפחות עם כל הילדים. לכן, כשאני פוגש בן אדם אני שואל אותו על המשפחה שלו ומאיפה הם באו".
בנוסף לעבודתו כאמן יוצר נרתם אהרון גלעדי בתחילת שנות ה-90 לסייע לעיריית חולון בקליטת העולים החדשים שהגיעו ממדינות ברית המועצות לשעבר. "ראש העיר חולון ביקש ממני לבקר אותם, להמליץ, לעזור. את מבינה? בא בנאדם שמדבר רק רוסית ומרגיש כמו דג על היבשה, לי יש השפה והקשרים, אז נותנים לו את מספר הטלפון שלי ואני עוזר".
על מעקה מרפסת הבית בו התגורר (רחוב הי"ד מספר 19) יצר אהרון גלעדי בטיח יצירת אמנות בסגנון האופייני לו. יצירה דומה ביצע גלעדי גם על מעקה מרפסת הבית של השכן שמעבר לכביש (רחוב הי"ד מספר 18).
בנוסף, יצר אהרון גלעדי עבור עיריית חולון ציור קיר גדול בשם "יוסף ואחיו" על חזית בית הספר "שלום עליכם" שבצפון העיר.
כנרת רובינשטיין
כנרת רובינשטיין (נולדה ב-18 בינואר 1979) היא סופרת ישראלית, עורכת ומבקרת ספרים.
ביוגרפיה
כנרת רובינשטיין נולדה בירושלים. למדה כתיבה, תקשורת ותסריטאות בקמרה אובסקורה - בית הספר לאמנות. בעלת תואר שני בספרות עברית מהאוניברסיטה העברית בירושלים.
עבודת התזה שלה עסקה בייצוגים של דיכוי ואלימות ברומן "קול צעדינו" לרונית מטלון. בזמן לימודיה באוניברסיטה הייתה העורכת של עיתון הסטודנטים "פי האתון" ואף ערכה את הגיליון המיוחד שיצא לרגל חמישים שנות הוצאתו לאור. מלמדת ומנחה סדנאות כתיבה יוצרת במקום לשירה בירושלים.
ספריה
הרומן תיבת נוח מגולל את סיפורם של זוג קשישים, חווה ונוח, הנעלם מבית האבות שלהם. ההיעלמות מוצאת את משפחתה המפורקת של חווה חסרת אונים וחושפת אותם בחולשות שלהם ובמקומות האנושיים ביותר שלהם.
סיפורים קצרים פרי עטה יצאו לאור באנתולוגיה "סופת חול עומדת להגיע" (ינשוף, 2005) ובאנתולוגיה "שולחן לאחד" (בוסקילה, 2014).
בשנת 2008 זכתה במקום הראשון בתחרות הכתיבה ע"ש הרי הרשון על קובץ סיפורים פרי עטה.
בחינת הבגרות בספרות
בחינת הבגרות בספרות היא בחינה חיצונית מטעם משרד החינוך של מדינת ישראל. הבחינה הבסיסית, בהיקף שתי יחידות לימוד, נדרשת מכל נבחן כדי לקבל תעודת בגרות מלאה. כמו כן, יש אפשרות להרחיב את המקצוע לחמש יחידות לימוד. מבחן הבגרות בספרות עוסק הן בספרות העברית והן בספרות הכללית. במסגרת הבחינה לומדים שירים מתקופת ימי הביניים ושירה מודרנית, כאשר בכל מועד מופיעים שירים מקטגוריות שונות. כמו כן, לומדים סיפורים קצרים, מחזות דרמה ורומאנים. הפרק האחרון של הבחינה כולל קטע שלא נלמד (שיר או סיפור) שאותו צריך הנבחן לנתח בעזרת מיומנויות שרכש במהלך לימודיו התיכוניים. למשל, במועד קיץ 2015 הופיע שירו של ינאי ישראלי "איש עם פלאפון" בתור קטע שלא נלמד.
בבתי ספר דתיים הבחינה בספרות מתבצעת במתכונת בחינה פנימית ונבחנים במקצוע מחשבת ישראל בשתי יחידות חיצוניות, כתחליף לספרות. לחלופין, קיים שאלון בספרות לבתי ספר דתיים, שמבנהו שונה מהשאלון הרגיל, אך הוא כן חיצוני, והוא שווה יחידת לימוד אחת. בתי ספר דתיים משלבים את המקצועות כך שהציון בתעודת הבגרות יתבסס על יחידה אחת של מחשבת ישראל, והשנייה של ספרות.
סביב בחינת הבגרות בספרות שורר פולמוס. שר החינוך לשעבר, שי פירון, היה מעוניין להפוך את הבחינה לפנימית, כלומר לבחינה שתיכתב ותיבדק על ידי בתי הספר, אולם סופרים ומשוררים רבים הביעו התנגדות עזה לביטול בטענה שביטול בחינה חיצונית יוביל לזניחת חשיבות המקצוע בקרב תלמידים ובקרב סגל בית הספר עצמו.
הגימנסיה העברית במונקאץ'
הגימנסיה העברית במונקאץ' הייתה גימנסיה יהודית-חילונית-ציונית, בעלת רמה לימודית גבוהה שפעלה במונקאץ', צ'כוסלובקיה והונגריה במשך כ-20 שנה, מספטמבר 1924 ועד אפריל 1944.
הקמת הגימנסיה ופעילותה
הגימנסיה העברית במונקאץ' הייתה גולת הכותרת של הפעילות החינוכית הציונית בעיר והפכה לשם דבר בקרב יהדות מרכז אירופה ומזרחהּ. במשך עשרים שנות קיומה למדו בה כ-1,400 תלמידים ותלמידות. בספטמבר 1924 נפתחה הגימנסיה העברית במונקאץ' תחת ניהולו של מייסדה ד"ר חיים קוגל. בשנת 1925 סייעה העירייה בהקצאת מגרש ברחוב מרכזי בעיר לשם הקמת בנין הגימנסיה. במהלך השנים הורחב המבנה ושופץ, בסיוע יהודים מרחבי קרפטורוס וכן ארגונים יהודיים שונים וביניהם הג'וינט, ויצו, בני ברית ו"תרבות".
במסגרת בית הספר פעלו תנועות הנוער הציוניות ורוב התלמידים היו מאורגנים ב"השומר-הצעיר". במרוצת הזמן הופיעו נציגים של בית"ר, המזרחי והחלוץ הצעיר ותלמידים הצטרפו גם לתנועות אלה. פרץ ליטמן, בוגר הגימנסיה, כותב בספרו כדלקמן: "למדנו לטינית, אנגלית וספרות (בנוסף לעברית). קראנו את לנין ומרקס, טולסטוי, קרונין וסופרים אחרים. התווכחנו ושוחחנו בלהט ואהבנו להפגין את הידע שלנו בפני הנערות". בוגרת אחרת, ממחזור 1941, שרה האופט אבני מספרת בביוגרפיה שלה, שהחיים הציוניים בגימנסיה קיבלו ביטויים רבים כמו: פלקטים על ארץ ישראל על קירות הכתות, מחזות על ארץ ישראל, תרומה שמשיא כל תלמיד לקרן קיימת בכל יום שישי, ומעקב אחר האירועים בארץ ישראל כמו למשל ענידת סרט שחור על דש הבגד כאשר הגיעה הידיעה על רצח חיים ארלוזורוב. רשמית נפסקו הלימודים בגימנסיה העברית במונקאץ' ב-3 בנובמבר 1938 עם כניסת ההונגרים לעיר (בעקבות הסכם מינכן) והתלמידים שולחו לבתיהם. בחודש ינואר 1939 נפתח המוסד מחדש בשם "גימנסיה יהודית", והלימודים בו חודשו כאשר שפות הלימוד היו עברית והונגרית. בית הספר פעל עד 18 באפריל 1944, אותו יום בו פורסמה הודעה שחייבה את היהודים להיכנס לגטו.
מאבקים אידאולוגיים פנימיים
כאמור, הגימנסיה העברית היוותה מוקד לימוד ופעילות אידאולוגיים של התנועה הציונית. האורתודוקסים במונקאץ' ראו בגימנסיה יציאה לתרבות רעה. לעיתים התקיימו קטטות בין תלמידי הגימנסיה לתלמידי הישיבות בעיר. הרב חיים אלעזר שפירא היה ממתנגדיה החריפים ביותר של הגימנסיה, אותה כינה 'בית התיפלה', ורדף את מנהלהּ, את מוריה ואת הורי התלמידים בה.
מלחמת הכוכבים: מלחמת המשובטים (סדרת טלוויזיה, 2008)
מלחמת הכוכבים: מלחמת המשובטים (באנגלית: Star Wars: The Clone Wars) היא סדרת טלוויזיה שנוצרה על ידי ג'ורג' לוקאס. הסדרה החלה בסרט קולנוע שיצא לאקרנים ב-15 באוגוסט 2008, הסדרה עלתה לראשונה ברשת Cartoon Network חודשיים לאחר מכן ב-3 באוקטובר 2008. הסדרה מתרחש בגלקסיית מלחמת הכוכבים הבדיונית במהלך שלוש השנים שבין סרטי פרק 2: מתקפת המשובטים לפרק 3: נקמת הסית'. הסדרה היא גרסה חדשה של הסדרה הקודמת Star Wars: Clone Wars (2003 - 2005), לכל פרק היה זמן ריצה של כ-22 דקות כדי למלא משבצת זמן של חצי שעה במקום הפרקים של 3–15 דקות שהיו לסדרה הקודמת. עם זאת, העונה השביעית והאחרונה שברה את המוסכמה הזו מכיוון שהיא שוחררה בלעדית בדיסני+, שם היא כבר לא נזקקה למשבצות זמן, וכתוצאה מכך זמני הריצה של הפרקים השתנו בין 24–26 דקות.
תקציר העלילה
מלחמת הכוכבים: מלחמת המשובטים מתרחשת בעידן טרילוגיית הפריקוולים, בתקופה של שלוש שנים בין מתקפת המשובטים לנקמת הסית'. הסדרה מתמקדת בסכסוך מלחמת המשובטים בין הרפובליקה הגלקטית, הנתמכת על ידי מסדר הג'דיי, לבין הקונפדרציה של מערכות עצמאיות, תנועה שאורגנה על ידי הלורד הסית' הרוזן דוקו כדי לאחד מערכות פלנטריות רבות המבקשות עצמאות מהרפובליקה.
פרקים
הסדרה התחילה בסרט אנימציה שיצא בקולנוע החלטה זו התקבלה לאחר שצוות ההפקה צפה במספר פרקים מוקדמים של סדרת הטלוויזיה המתוכננת, אשר שולבו בסופו של דבר לסרט עלילתי אחד באורך מלא. Warner Bros. Pictures הפיצו את הסרט, בעוד שהפרקים הבאים שודרו בנפרד ברשת Cartoon Network. עבור הסרט, כריסטופר לי, אנתוני דניאלס, סמואל ל. ג'קסון ומת'יו ווד שיחזרו לפקידיהם כהרוזן דוקו, C-3PO, מייס ווינדו ו-דרואידי קרב, מסרטי הלייב אקשן.
הסדרה בוטלה במרץ 2013, לאחר סיום עונתה החמישית, כתוצאה מרכישת לוקאספילם על ידי חברת וולט דיסני וההחלטה להסיר את רוב יצירות ה-יקום המורחב של מלחמת הכוכבים מהקאנון. למרות זאת, מלחמת המשובטים היה אחד הבודדים במדיה של מלחמת הכוכבים שנותרו חלק מההמשכיות החדשה שהקימו דיסני, ועונה שישית שוחררה ב-7 במרץ 2014 בנטפליקס, יחד עם מדיה נוספת, כמו קומיקס ספרים ורומנים, המבוססים על סיפורים לא גמורים שהיו נכללות בעונה. ב-19 ביולי 2018, לוקאספילם הכריז בסן דייגו קומיקון שמלחמת המשובטים תחזור עם 12 פרקים חדשים בעונה שביעית שישוחררו בדיסני+. טריילר לעונה שוחרר ב-14 באפריל 2019 בחגיגת מלחמת הכוכבים בשיקגו. ב-23 באוגוסט 2019, יוצר הסדרה דייב פילוני הכריז ב-D23 Expo שזו תהיה העונה האחרונה.
עונה 1
עונה ראשונה מתמקדת בקרבות שונים שנלחמו בין הרפובליקה לבין הבדלנים, ובמאמציהם לשכנע עוד כוכבי לכת וגזעים להצטרף אליהם. המתנגדים העיקריים הם הרוזן דוקו, חניכתו אסאג' וונטרס, ומפקד של צבאות הדרואידים של הבדלנים, גנרל גריווס.יש גם כמה פרקים שאינם מתמקדים בסכסוך עם הבדלנים, אלא בהיבטים אחרים של מלחמות המשובטים.
שנות ה-60 של המאה ה-10
שנות ה-60 של המאה ה-10 היו העשור השביעי של המאה ה-10, החלו ב-1 בינואר 960 והסתיימו ב-31 בדצמבר 969.
מלחמת הכוכבים: מלחמת המשובטים (סדרת טלוויזיה, 2008)
עונה 2
העונה השנייה כוללת גם גם סיפור שמורכב רק מפרק אחד, וגם כמה סיפורים שמתפרשים על פני שניים עד חמישה פרקים. העונה הזו מתמקדת רבות בדמויות של ציידי ראשים, כאשר סיפור אחד מציג את דארת' סידיוס שוכר את קאד ביין כדי לגנוב הולוקרון ממקדש הג'דיי בקורוסאנט שיעזור לו לאתר ילדים רגישים לכוח, בעוד שסיפור אחר עוסק בבובה פט שמתחיל את קריירת צייד הראשים שלו. ולצד קבוצה של שכירי חרב מנוסים יותר, מחפשים נקמה במייס ווינדו על הרג אביו. סיפור מרכזי אחר מתמקד בכוכב מנדלור, שנקט עמדה נייטרלית במלחמות המשובטים ושמנהיגתו הפציפיסטית, הדוכסית סאטין קריז, ממוקדת על ידי הבדלנים ועל ידי קבוצת טרוריסטים המנדלורית משמר המוות. בסיפור אחר הג'דיי מובילים את כוחות הרפובליקה בהסתערות על מתקן ייצור דרואידי קרב עיקרי של הבדלנים בג'יאנוסיס.
עונה 3
העונה השלישית מתחילה להציג כמה סיפורים המתמקדות בפיתוח של דמויות מסוימות, כמו אנאקין, שמובל לממלכת כוח עתיקה לצד אובי-וואן ואסוקה, ולומד יותר על מהות הכוח ותפקידו בתור הנבחר. סיפור אחר עוקב אחרי אסוקה, שמתנגדת לפקודותיו של אנאקין להצטרף לצוותו במשימה לחלץ מאסטר ג'דיי מבית כלא בדלני, וחייבת אחר כך להוביל את צוות של ג'דיי פדוואנים שנתפסו כאשר הם מוצאים את עצמם ניצודים על ידי טרנדושאנים. סיפר אחר עוקב אחר וונטרס, אשר נבגדת על ידי דוקו בהוראת סידיוס, חוזרת לשבט אחיות הלילה שלה על דאת'מיר, ומנסה לנקום במאסטר לשעבר שלה באמצעות החניך החדש שלו, סאבאג' אופרס, שבסופו של דבר בוגד גם בוונטרס וגם בדוקו כדי ללכת בדרך משלו. העונה השלישית היא גם דיפלומטית יותר במהותה, עם פרקים רבים במחצית הראשונה של העונה המתמקדים בתפקידו של הסנאט הרפובליקני במלחמת המשובטים, וכיצד גזעים וכוכבי לכת שונים מושפעים מהקונפליקט ברחבי הגלקסיה, כמו גם מאמצי הרפובליקה לעזור להם.
עונה 4
בעונה הרביעית, סיפור אחד מתמקד בלגיון ה-501, שחייב לפעול באופן עצמאי בפעם הראשונה. זה נובע מכך שהם צריכים להיות תחת שליטתו של גנרל הג'דיי פונג קרל. הוא מתגלה כבוגד ומתמרן אותם כדי להרוג אחד את השני, ומאלץ את המשובטים ללכוד ולהוציא אותו להורג. סיפור אחר מציגות את אובי-וואן מזייף את מותו ועובד תחת מסווה בתור צייד ראשים כדי לסכל מזימה ללכוד את הקנצלר פלפטין סיפור אחר עוקב אחר וונטרס שנוטשת את דרכי הסית' שלה והופכת לציידת ראשים לאחר הטבח של הבדלנים באחיות הלילה. סיפור אחר עוקב אחר סאבאג' אופרס שמוצא את אחיו שאבד, דארת' מול, שמחפש נקמה על אובי-וואן על תבוסתו למעלה מעשור קודם לכן.
עונה 5
העונה החמישית כוללת חמישה סיפורים עיקריים. קודם, הרפובליקה עוזרת לקבוצת מורדים מאונדרן, בראשות האחים סטילה וסו גררה, לשחרר את כוכב הלכת שלהם מהכיבוש הבדלני. הסיפור השני מתמקד בקבוצה של צעירי ג'דיי שאחרי שהשלימו את דרכם להפוך לפדוואנים, צריכים להוכיח את עצמם על ידי הצלת אסוקה מפיראטים. הסיפור השלישי סובבת סביב צוות של דרואידים אשר, תוך כדי משימה ליירט הודעת בדלנית מוצפנת, נתקלים בקומנדו משובט לשעבר עם אמנזיה וחייבים לעזור לו לשחזר את זיכרונותיו כדי להימלט מהכוכב שבו נתקעו, לאחר שברחו מהכוכב חברי הצוות מגלים על תוכנית של הבדלנים לקחת משחתת של הרפובליקה ולפוצץ אותה ליד משחתות אחרות. הסיפור הרביעי עוסק בשובו של מול, שמשלב כוחות עם משמר המוות וארגונים פליליים אחרים כדי להשתלט על מנדלור ולנקום באובי-וואן. הסיפור האחרון עוקב אחר אסוקה שהופללה על הפצצת מקדש הג'דיי, וצריכה להוכיח את חפותה בזמן שהיא בורחת מהרפובליקה. למרות שבסופו של דבר היא זוכה מההאשמות נגדה לאחר שאנאקין לוכד את האשמה האמיתית, אסוקה בוחרת לנטוש את מסדר הג'דיי, ומותירה את אנאקין הרוס.
עונה 6
העונה השישית מורכבת מארבעה סיפורים: המשובט פייבס חוקר את ההפעלה המוקדמת של פקודה 66 במוחו של חברו, ומגלה את האמת על שבבי המעכבים שהושתלו במוחו של כל משובט, הוא הושתק על ידי פלפטין לפני שהוא יכל לחשוף את תוכנתו. בסיפור אחר פאדמה מנסה לעזור לחבר ישן, רוש קלוביס, לחשוף את השחיתות בשבט הבנקאות האינטרגלקטי, מה שגורם למתחים ביחסים שלה ושל אנאקין כשהוא לומד על משימתה הסודית ומתערב. בסיפור אחר ג'אר ג'אר בינקס ומייס ווינדו מצילים את מלכת בארדוטה שנלכדה מכת בראשות המנהיגה לשעבר של האחיות הלילה, אמא טאלזין. ובסיפור האחרון יודה יוצא למסע כדי ללמוד עוד על טבעו של הכוח לאחר שביקרה אותו רוחו של קווי-גון ג'ין המנוח.
עונה 7
העונה השביעית מורכבת משלושה סיפורים. הראשון מתמקד בדמותו של קפטן רקס, כשהוא, אנאקין, וצוות של משובטים עם מוטציות גנטיות הידועים בשם החבר'ה הרעים (באד באצ') מצילים את חייל הארק אקו, שהאמינו בעבר כי נהרג, ומביסים בעזרתו את הבדלנים באנקסס. הסיפור השני מתמקד באסוקה, שמתיידדת עם האחיות טרייס ורפא מרטז ועוזרת להן להסדיר חוב עם ארגון הפייק, תוך שהיא מנסה להסתיר את שליטתה בכוח בגלל שנאת האחיות לג'דיי. הסיפור האחרון, שמתרחש במקביל לנקמת הסית', מתארת את המצור על מנדלור. אסוקה חוזרת בחוסר רצון לרפובליקה כדי להוביל מתקפה לצד רקס והלוחמת המנדלוריאנית בו-קטן קריז נגד כוחותיו של מול על מנדלור בתקווה ללכוד אותו. ללא ידיעתם, מול חזה את נפילת הרפובליקה ומסדר הג'דיי, ואת דארת' סידיוס הופך את אנאקין לצד האפל. לאחר שמול נתפס, סידיוס מבצע את פקודה 66, מה שגורם לאסוקה להיות מותקפת על ידי כוחות המשובטים שלה, אותם היא מהססת להרוג. היא מצליחה להחזיר את רצונו החופשי של רקס, ומשחררת את מול כדי לגרום להסחת דעת, אך בסופו של דבר הוא משבית את הספינה עליה הם נמצאים. שלושתם בסופו של דבר בורחים, כאשר אסוקה ורקס קוברים את המשובטים שמתו בהתרסקות הספינה, והולכים לדרכם. הסצנה האחרונה של הסדרה מראה את דארת' ויידר מוצא את חרב האור של אסוקה בין שברי הספינה זמן מה לאחר מכן, ועוזב עם החרב בשתיקה.
פרס גראמי לאלבום הדאנס/אלקטרוני הטוב ביותר
פרס הגראמי לאלבום הדאנס/אלקטרוני הטוב ביותר הוא פרס המוענק בטקס פרסי הגראמי החל משנת 2005.
TheDraw
TheDraw הוא עורך קובצי טקסט חופשי עבור MS-DOS המאפשר ליצור אמנות ASCII ו-אמנות ANSI, בנוסף לאנימציות שמבוססות על קוד ASCII או קוד ANSI. העורך שימושי במיוחד בעת הפריחה של סצנת מערכות ה-BBS במהלך שנות ה-80 ושנות ה-90, כאשר נעשה בה שימוש לצורך יצירה או שינוי של גרפיקות ואנימציות פשוטות המבוססות על קבצים בפורמט ANSI או ASCII.
רמי יהושע
רמי יהושע (נולד ב-1959) הוא פרסומאי ואיש עסקים ישראלי. הוא הבעלים והיו"ר של קבוצת הפרסום "יהושע\TBWA", מגופי הפרסום הגדולים בישראל.
ביוגרפיה
יהושע נולד וגדל בהרצליה. התגייס לצה"ל בשנת 1977 ושירת במגוון תפקידים ביחידת מודיעין קרבי וסיים את שירותו בדרגת סרן לאחר מלחמת לבנון הראשונה. ב-1986 סיים באוניברסיטת בר-אילן תואר ראשון במדעי המדינה וסוציולוגיה ובעל תואר שני ביחסים בינלאומיים. בתקופת לימודיו שימש עוזר מחקר והוראה בתחום מדעי המדינה.
TheDraw
TheDraw היה אחד מעורכי ה-ANSI הראשונים אשר איפשרו יצירת אמנות ANSI שגודלה מ-25 שורות. הגרסה האחרונה של התוכנה אפשרה לייצר אמנות ANSI בגודל של עד 100 שורות. בעורכים אחרים, כמו ACiDDraw התווספה האפשרות גם כן לייצר אמנות ANSI עם מכל ל-100 שורות - התוכנה ACiDDraw אפשרה לייצר אמנות ANSI המכילה עד 1,000 שורות).
רמי יהושע
ביוגרפיה
את דרכו בתקשורת החל ב-1985 כאחד ממקימי העיתון חדשות. ב-1991 הפך לשותף במשרד הפרסום "בילצקי, ערמוני, יהושע", ובמאי 1994 הקים את משרד הפרסום "יהושע ושות'". בשנת 1997 רכשה חברת הפרסום האמריקאית TBWA (מקבוצת OMNICOM, קבוצת הפרסום הגדולה בעולם כיום שנסחרת ב) 25% מהחברה, ושמה שונה ל"יהושע\TBWA". בשנת 2022, יהושע וחברת לימה  של לי מלאך יצרו שותפות לצורכי תוכן בדיגיטל.
TheDraw
כמו כן התוכנה מאפשרת גם לייצר אנימציית ANSI המוגבלת ל-50 שורות. רוחב העמודות נע בין 80 ל-160.
רמי יהושע
ביוגרפיה
בדצמבר 2021 פורסם באתר "המקום הכי חם בגיהנום" תחקיר העוסק בהטרדות מיניות שביצע יהושע בעובדות החברה. בעקבות התחקיר, השעה יהושע את עצמו מתפקידו בחברה, אך חזר לפעילות בה כעבור חודשים ספורים.
פעילות חברתית
יהושע מכהן כחבר במספר ארגונים חברתיים, בהם אגודות הידידים של מכון ויצמן למדע, מרכז רפואי מאיר, מרכז רפואי רמב"ם, שיבא, האופרה הישראלית, אגודת בית חולים שניידר, מרכז רפואי רבין וחבר באקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה. בנוסף רמי יהושע חבר בוועד המנהל של תיאטרון גשר.
ב-2016 היה מפיק שותף בסרט "סופת חול", זוכה פרס אופיר לסרט הטוב ביותר, שנבחר לייצג את ישראל בתחרות על פרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר.
נירנברג (סרט, 2023)
נירנברג (ברוסית: Нюрнберг) הוא סרט קולנוע רוסי מאת הבמאי הרוסי ניקולאי לבדב אודות משפטי נירנברג. התסריט מבוסס על ספרו של אלכסנדר זוויאגינצב "נצחיים לנצח" (На веки вечные). בסרט מככבים סרגיי בזרוקוב, ליובוב אקסיונובה, יבגני מירונוב, איגור פטרנקו ואחרים.
הסרט תוכנן לצאת להקרנות מסחריות ב-24 בנובמבר 2022. אך הפצתו נדחתה. הקרנת הבכורה נערכה במוסקבה ב-20 בפברואר 2023, והוא יצא לאקרנים במרץ 2023.
רקע
הסרט מבוסס על ספר שכתב אלכסנדר זוויאגינצב. עורך דין סובייטי-רוסי, משפטן ידוע ששימש כסגן התובע הכללי של רוסיה (2000–2016) ומזכיר איגוד הסופרים של הפדרציה הרוסית. הוא גם מחזאי, תסריטאי וקולנוען. במשך יותר מארבעים שנה הוא עבד בפרקליטות, בפרט, פיקח על סוגיות היחסים בין משרד התובע של הפדרציה הרוסית לבין הציבור והתקשורת. פרסם מאות מאמרים ועשרות סרטים, סרטים דוקומנטריים וספרים בדיוניים. ידוע במיוחד בכתביו אודות בית הדין הבינלאומי בנירנברג עליהם התבסס הסרט.
עלילה
שנת 1945. שישה חודשים לאחר כניעת גרמניה הנאצית, מתחיל משפטם של פושעי המלחמה הנאצים. בית הדין הצבאי הבינלאומי מתחיל לעבוד בנירנברג. המשפט, שלימים ייקרא משפט המאה, מושך אליו מספר עצום של אנשים מכל רחבי העולם: העיר מוצפת בעיתונאים, עורכי דין, מתורגמנים, עדים ומשתתפים ועובדים רבים במשפט.
בין המגיעים לנירנברג לעבוד במשפט הוא איגור וולגין. הוא צעיר, אבל עבר את המלחמה, יש לו פרסים, הוא דובר כמה שפות זרות ומיועד לשמש כמתורגמן של המשלחת הסובייטית בראשות הקולונל מיגאצ'ב. ברחובות נירנברג וולגין פוגש נערה רוסייה צעירה בשם לנה. יחסיהם המתהווים יעברו ניסויים רבים, אבל אהבה היא הדבר היחיד שתוכל להציל את העולם מדה-הומניזציה.
זכריאס דאזה
יוהאן מרטין זכריאס דאזה (בגרמנית: Johann Martin Zacharias Dase; 23 ביוני 1824 – 11 בספטמבר 1861) היה גאון חישוב גרמני.
נירנברג (סרט, 2023)
הפקה
הפרויקט הוכרז בסוף 2018 על ידי משרד התרבות של רוסיה ומי שאז עמד בראשו, השר ולדימיר מדינסקי. הוא קבע שהנושא של משפטי נירנברג "הופרט על ידי ארצות הברית", ולכן יש צורך לעשות סרט רוסי בנושא זה לרגל יום השנה ה-75 לניצחון במלחמה. הסרט הופק על ידי אלמירה איינולובה. לדבריה, "הסרט יתבסס על עובדות ומסמכים היסטוריים לא ידועים עד לא מזמן שקיבלו היסטוריונים ועיתונאים ישירות ממשתתפי ועדי משפטי נירנברג", כשהמשימה העיקרית היא "להפוך ידע היסטורי אובייקטיבי לפופולרי".
בשנת 2019, נודע שהתסריט של הסרט שונה באופן רציני. בהפקה היו מעורבים שחקנים זרים ובשל הצורך לצלם מחוץ לרוסיה, הדבר הוביל לעלייה בעלויות ההפקה: על פי הדיווחים, ראש הממשלה דמיטרי מדבדב אישר הקצאת 200 מיליון רובל נוספים מקרן העתודה של המדינה. ניקיטה מיכאלקוב, אוליבר סטון הוכרזו כמועמדים לביים, אך בסופו של דבר ניקולאי לבדב נשכר לביים את הסרט.
זכריאס דאזה
בגיל 15 יצא ל"סבב הופעות" ברחבי גרמניה, אוסטריה ואנגליה. בין יכולותיו הגדולות ביותר, הוא הצליח לחשב את המכפלה של 79,532,853 ב-93,758,479 בתוך 54 שניות. הוא כפל שני מספרים בני 20 ספרות כל אחד בשש דקות, ושני מספרים בני 40 ספרות ב-40 דקות. הוא אף ביצע מכפלה של שני מספרים בני 100 ספרות, חישוב שערך 8 שעות ו-45 דקות. פרידריך גאוס העיר שאדם המכיר את לוח הכפל היה יכול לבצע חישוב זה במחצית מהזמן באמצעות עפרון ונייר בלבד.
נירנברג (סרט, 2023)
הפקה
הצילומים היו אמורים להתחיל באביב 2020 בצ'כיה. אך הם נדחו עקב מגפת הקורונה והחלו באפריל 2021 בפראג ונמשכו ביוני אותה שנה באולפני מוספילם.
במקור הקרנת הבכורה של הסרט תוכננה לשנת 2021, אך בסתיו 2021, עדיין נמשכה העבודה על הסרט. לצורך צילומי הסרט במוספילם, שוחזר אולם בית המשפט של היכל הצדק בנירנברג בגודל מלא (330 מ"ר). המתחם המעוטר "אולם 600" יועבר לפארק פטריוט במוסקבה לשימוש מוזיאון הצבא ליצירה היסטורית וחינוכית.