cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Z/VM
z/VM היא המערכת העדכנית במשפחת מערכות ההפעלה VM של IBM. מערכת ההפעלה VM של IBM היא מערכת ההפעלה הראשונה בתפיסה של מכונה וירטואלית, כבר בשנות ה-60 של המאה העשרים. מערכת הפעלה z/VM עובדת בסביבת מחשבי מיינפריים של חברת IBM. ניתן להריץ תחת המערכת מופעים של מערכות ההפעלה z/OS z/Linux ו z/VSE.
לורנסו פרנדדס
לורנסו פרננדס (בספרדית: Lorenzo Fernandez; 20 במאי 1900 – 16 בנובמבר 1973) היה כדורגלן ספרדי אורוגוואי, ששיחק בעמדת הקשר אחורי.
קריירת משחק
לורנסו נולד ב-20 במאי 1900 ברדונדלה שבספרד. הוא היגר לאורוגוואי ושיחק בכמה קבוצות דרום אמריקאיות במהלך הקריירה שלו. בנבחרת אורוגוואי ערך 31 הופעות בהן כבש 4 שערים בין השנים 1925–1935. הוא זכה עימה בשלל תארים כמו מונדיאל 1930, מדליית זהב אולימפית באולימפיאדת 1928 ופעמיים בקופה אמריקה בשנים 1926 ו-1935. במשך רוב הקריירה שיחק בעמדת הקשר אחורי, אך באחד המשחקים בקופה אמריקה 1929 נגד פרו החליף בעמדתו את העמדה של חלוץ אורוגוואי, פדרו סאה, ובזכות כך כבש שלושער באותו משחק.
אפולוניוס מפרגה
אפולוניוס מפרגה (פרגאיוס, ביוונית:  Ἀπολλώνιος ὁ Περγαῖος, בלטינית: Apollonius Pergaeus; 262 לפנה"ס - 190 לפנה"ס) היה מתמטיקאי יווני ואסטרונום הידוע בשל כתביו על חתכי החרוט.
מקורו של אפולוניוס בעיר ההלניסטית פרגה באזור פמפיליה  באסיה הקטנה. המתודולוגיה והטרמינולוגיה החדשנית שלו, במיוחד בתחום של חתכי חרוט, השפיעו על מלומדים רבים מאוחרים יותר ובהם תלמי, מאורוליקוס, יוהאנס קפלר, אייזק ניוטון, ורנה דקארט. אפולוניוס הוא שנתן לאליפסה, לפרבולה ולהיפרבולה את השמות בהם אנו מכירים אותם, בספרו הקוניקה.
קייזר מנהטן
קייזר מנהטן (אנגלית: Manhattan Kaiser) היא מכונית סלון אמריקאית שיוצרה בארצות הברית, משנת 1947, עד שנת 1955. מכוניות אלו הורכבו בארץ על ידי קייזר-אילין תעשיות משנת 1951 עד סוף שנת 1956, בכמות של 2,558 יחידות.
הדגם הבסיסי היה קרוי "קייזר מנהטן", והדגם המפואר יותר היה קרוי "קייזר מנהטן דה-לוקס".
הדגם יוצר בארצות הברית על ידי קייזר-פרייזר.
משנת 1951 החברה בארצות הברית הייתה קרויה "קייזר מוטורס" לאחר שהשותף ג'וסף פייזר  פרש.
במדינת ישראל
קייזר-פרייזר הייתה חברת מכוניות אמריקאית חדשה, שנוסדה לאחר מלחמת העולם השנייה על ידי ג'וזף פרייזר, שהיה בעל ניסיון רב בתעשיית הרכב, והתעשיין הנרי קייזר.
בשנת 1949, מחירו של הקייזר מנהטן בארצות הברית היה בין 2,195 דולר, לגרסה הבסיסית, ל-3,195 דולר לגרסת ה"דה-לוקס" המפוארת.
אילין התיידד עם היקמן פרייס, סגן נשיא "קייזר-פרייזר" והצליח ליצור שותפות בינו לקונצרן האמריקאי. לפי תנאי העסקה קייזר פרייזר השקיע חצי מיליון דולר ואילין השקיע שני מיליון דולר. מפעלי "קייזר-אילין" הקימו תוך שנה וחצי את המפעל בישראל.
המפעל החל להרכיב מגוון כלי רכב, תחילה מתוצרת קייזר-פרייזר כגון "קייזר מנהטן" ו"הנרי ג'יי", ובהמשך ג'יפים מתוצרת ויליס, "דופין" ו"קטר שבו" של רנו הצרפתית.
הרכבת קייזר מנהטן בנשר
ב-14 ביוני 1951, עם חנוכת מפעלי "קייזר פרייזר" בישראל, השיק אפרים אילין את הדגם "קייזר מנהטן דה-לוקס", בהשתתפות ראש הממשלה דוד בן-גוריון. המפעל התחיל להרכיב 4 יחידות ליום, (מסוג מנהטן), ותוך מספר חודשים הגיע לתפוקה של כ-20 יחידות ליום. כמות של יותר מ-60% מדגם הקייזר מנהטן ייצא אפרים אילין לשוודיה, נורווגיה, דנמרק, פינלנד, טורקיה, וצרפת. בשנת 1952 קיבל מפעל "קייזר פרייזר" אות הצטיינות משר המסחר והתעשייה דב יוסף עבור תרומתו הרבה לייצוא.
הקייזר מנהטן הייתה מיועדת ל-6 נוסעים, (נהג + 5), בעלת מנוע בנפח 3,706 סמ"ק, 140 כ"ס, (דגם נוסף שיוצר בשנת 1953 היה בעל הספק של 118 כ"ס ב-3,650 סל"ד), ההילוכים ידנים בעלי שלוש מהירויות, ממוקמים בהגה, רוחק הסרנים היה 3,010 מ"מ.
בתחילת שנות ה-50 "קייזר מנהטן" ו"קייזר מנהטן דה-לוקס" היה רכב השרד של נשיא המדינה, ראש הממשלה, שרים ושגרירים במדינת-ישראל.
ב-16 בדצמבר 2014 הנפיק דואר ישראל בול ששמו: "קייזר מנהטן 1951 ", בערך נקוב של 4.10 ש"ח. הבול מתוך סדרה של 4 בולים בנושא: "תעשיית המכוניות בישראל". על יתר הבולים מופיעים תמונות של: סטנדרד כרמל 1936, סברה ספורט 1961, וג'יפ סופה 1992.
רפלקסולוגיה
רפלקסולוגיה היא שיטת אבחון וטיפול ברפואה האלטרנטיבית. שיטה זו מתבססת על הנחה פסאדו-מדעית, לפיה נקודות ואזורים בכף הרגל מייצגים ״מפה״ של כל איברי ומערכות הגוף. באמצעות התבוננות ומגע בכף הרגל, ניתן לאבחן ולטפל בליקויים במערכות הגוף השונות.
אין כיום ראיות מדעיות מבוססות לכך שרפלקסולוגיה יעילה לאף מצב רפואי, והשפעות הטיפול, אם יש כאלו, מיוחסות לאפקט פלצבו.
היסטוריה
בפיתוחה של השיטה המקובלת בימינו החל ויליאם פיצג'רלד, רופא אף אוזן גרון, בשנת 1913, והיא שוכללה בשנות השלושים והארבעים של המאה העשרים על–ידי יוניס אינגהם, שאף המציאה את המונח "רפלקסולוגיה" בשנות החמישים. טיפול דרך כפות הרגליים ניתן כבר בעת העתיקה במצרים העתיקה בסין ובהודו. המילה "רפלקסולוגיה" גזורה מהמילה האנגלית Reflection שמשמעותה "השתקפות" מחד, ומאידך מן המילה "רפלקס" (רעדה) התומכת בכוונה כי על ידי לחיצות באזורים מסוימים ישנה "תגובת שרשרת" של השרירים הגורמת להפרשת אדרנלין לזרם הדם, ומבחינה אנרגטית לשחרור של מרידיאנים.
לטענת העוסקים ברפלקסולוגיה, בעזרת השיטה ניתן לאתר דפוסים שקיימים אצל האדם ברבדיו השונים כגון בגוף, בנפש ובחשיבה. על ידי לחיצות, חימום והנעה של אזורים מסוימים בכף הרגל, ניתן לטפל במצבים בהם ה"אנרגיה" "חסומה" ואינה זורמת כראוי, וכך לרפא מחלות מסוימות. "חסימות אנרגיה" אלו נקראות "קריסטלים", ולטענת העוסקים ברפלקסולוגיה, לעיתים הן מורגשות כמעין גבשושיות בכפות הרגליים.
מפת כפות הרגליים
"טבלת אזורי המגע של כפות הרגליים" מציגה את הקשר, על פי הרפלקסולוגיה, בין האיברים השונים בגוף האדם לאזורי המגע או לחיצה בכפות הרגליים. על פי הרפלקסולוגיה, הקשר בין הנקודות בכפות הרגליים לאיברים הוא הדדי, כלומר כאשר ישנה פגיעה באיבר מסוים, אזי הנקודה המתקשרת אליו בכף הרגל תיפגע. הצבעים השונים מייצגים את אזורי המגע בכפות הרגליים והאיברים התואמים להם בגוף האדם:
ביקורת
אין ראיות מדעיות לפעולת הריפוי הכרוכה בטיפול רפלקסולוגי או לעצם קיומן של האנרגיה והתעלות דרכן היא עוברת, לטענת הרפלקסולוגים. כך למשל, קיומם של הקריסטלים אינו מוכר על ידי פיזיולוגים. מחקרים אמנם הראו כי תחושות הרוגע וההנאה השורות על האדם שעה שהוא עובר טיפול רפלקסולוגי משפיעות באופן חיובי על מצבו הרפואי, אולם, ביקורת מקובלת אצל מבקרי שיטות הטיפול האלטרנטיביות בכללותן, היא כי זו - ולא יעילותן - היא אחת הסיבות המרכזיות להצלחתן של שיטות טיפול אלו. לביקורת זו מוצמדת על ידיהם לעיתים הטענה שבעובדה זו, שאינה כרוכה בהכרח ביעילות הטיפול עצמו, נעשה שכנוע של מטופלים בנוגע למהימנותן. אך יש להבחין כי בעוד הראשונה תולה עצמה בחוסר בראיות סיבתיות ומנגנוניות לתהליכים המתוארים על ידי הרפלקסולוגיה, ומהווה ביקורת מדעית, האחרונה כבר מאשימה את המקדמים שיטות טיפול אלטרנטיביות באמצעות הצבעה על הצלחתן, בחוסר יושרה.
מחקרים מדעיים
מספר ניסויים מחקריים נעשו בתחום במשך השנים והם היו בעלי תוצאות מעורבות. אחת הסקירות השיטתיות של המחקרים מצאה: "העדויות הטובות ביותר שיש לנו נכון לעכשיו, לא הוכיחו בצורה משכנעת שרפלקסולוגיה היא טיפול יעיל בשום מצב רפואי"
ווסטוק 5
ווסטוק 5 (ברוסית: Восток-5) הייתה החללית המאוישת החמישית בתוכנית ווסטוק ששוגרה לחלל. על סיפון החללית טס הקוסמונאוט ואלרי ביקובסקי. עד היום (2013) זו טיסת-סולו הארוכה בהיסטוריה של חקר החלל.
תחילה הטיסה הייתה מתוכננת ל-12 ביוני אך היא נדחתה עקב בעיות טכניות. ב-16 ביוני שוגרה החללית ווסטוק 6. אחת המטרות של שיגור צמד חלליות היה להשוות התנהגויות שני טייסים במצבים דומים. במהלך הטיסה בוצעו שיחות רבות בין החלליות בתדרים שונים לצורך בדיקת איכות מערכות הקשר. במהלך הטיסה המרחק בין החלליות לא עלה על כ־4.5 ק"מ. לקראת הטיסה הושלמו ניסויים במנות מזון שקוסמונאוטים מקבלים. בטיסה זו לביקובסקי היו ארבע ארוחות מסודרות ביום. כמו כן, בוצעו צילומים מהחלל ונאסף חומר רב על מצבו הגופני של הטייס.
הטיסה הופסקה מהר מהמתוכנן (התכנון המקורי היה ל-8 ימים). החללית נחתה בסביבת העיר קרגנדה (במחוז קרגנדה שנמצא בקזחסטן של היום). במקום הנחיתה הוקמה אנדרטה לזכר האירוע. תא הטייס שנחת נמצא עתה במוזיאון החלל בקלוגה.
הולט
{{פירושונים| אישים: אחר:
ראו גם
}}
הליגה הקזחית הראשונה
הליגה הקזחית הראשונה היא ליגת הכדורגל השנייה בקזחסטן, את הליגה מנהלת פדרציית הכדורגל של קזחסטן. הליגה הוקמה ב-1994 ועד שנת 2002 הייתה לליגת כדורגל חובבנית, שהמנצחת בה לא הייתה זוכה להעפיל לליגת העל. בעונת 2002 הפורמט שונה וכל אלופת העונה הייתה מעפילה לליגת העל בעונה שאחריה.
אלופות הליגה לפי עונות
רק שמות הקבוצות הנוכחיים מוצגים ברשימה. שמות היסטוריים יכולים להיות שונים.
על גופים צפים
על גופים צפים הוא חיבור בן שני ספרים בשפה היוונית שנכתב על ידי ארכימדס מסירקוזה (287 לפנה"ס - 212 לפנה"ס), אחד מגדולי המתמטיקאים, הפיזיקאים והמהנדסים של העת העתיקה. על גופים צפים, שמשערים שנכתב בסביבות 250 לפנה"ס, שרד רק באופן חלקי ביוונית, והשאר בלטינית ימי ביניימית שתורגמה מיוונית. זו העבודה הידועה הראשונה על הידרוסטטיקה, אשר ארכימדס מזוהה כמייסדה.
היסטוריה
ארכימדס חי בעיר-מדינה היוונית סירקוזה, סיציליה. נזקפת לזכותו הנחת יסודות ההידרוסטטיקה (אותם ביסס בחיבור "על גופים צפים"), הסטטיקה וחישוב המתמטיקה שבבסיס המנוף. כמדען מוביל של העת העתיקה, ארכימדס גם פיתח מערכות גלגלות מתוחכמות כדי להניע עצמים כבדים במינימום מאמץ. בורג ארכימדס שתכנן עומד ביסוד הנדסת המים המודרנית, ומכונות המלחמה שלו עזרו לעצור את צבאות רומי במלחמה הפונית הראשונה. ארכימדס אף הפריך לחלוטין את טיעוניו של אריסטו והראה שבלתי אפשרי להפריד בין המתמטיקה והטבע, והוכיח זאת על ידי המרת תאוריות מתמטיות להמצאות פרקטיות.
החיבור
המטרה של החיבור "על גופים צפים" הייתה לקבוע את התנוחות שמגוון מוצקים יתייצבו בהם כאשר הם צפים בנוזל, בהתאם לצורה שלהם והשינוי במשקל הסגולי לאורכם.
ספר ראשון
בחלק הראשון של החיבור, ארכימדס מבסס מספר עקרונות כללים, למשל שמוצק צפוף יותר מהנוזל יהיה, כשהוא מושקע בנוזל, קל יותר (המשקל ה"חסר" נמצא בנוזל שהוא מתיק ממקומו). הטענה החשובה ביותר בעל גופים צפים היא זו המוכרת כיום כחוק ארכימדס:
ארכימדס דן בחלק זה גם בשיווי משקל של זורמים, ומוכיח שמים יאמצו צורה ספירית מסביב למרכז כבידתי (לא מרכז כובד אלא נקודת מוקד של שדה הכבידה). הוכחה זו הייתה ככל הנראה ניסיון להסביר את התאוריה של אסטרונומים יוונים בני דורו כמו ארטוסתנס שכדור הארץ עגול. הזורמים שארכימדס מתאר אינם בעלי כבידה עצמית, שכן הוא מניח את קיומה של נקודה אליה כל הדברים נופלים כדי לגזור את הצורה הכדורית.
אאורקה
על פי אנקדוטה מפורסמת שסופרה על ידי ויטרוביוס בכרך התשיעי של הספר "על אודות האדריכלות", נתבקש ארכימדס לקבוע האם הכתר של המלך היירון השני עשוי מזהב טהור. כדי למצוא את הרכב הכתר היה צריך להשוות את נפחו לנפח של כתר זהב באותו משקל, אולם אז לא ידעו איך למדוד את נפח הכתר. בעת שארכימדס רחץ באמבט ציבורי הוא הבין שגופו השקוע באמבט דוחה כמות מים השווה לנפח גופו. בדרך זו הוא למד כיצד למדוד נפח של גוף כלשהו. מרוב התלהבות יצא בריצה לרחוב כשהוא עירום וצועק "אאורקה!" (מצאתי). הסיפור ככל הנראה לא מדויק משום שהבדלי הנפח בין כתר זהב לכתר מזויף באותו משקל, יגרמו לעליית פני המים בהפרש קטן מדי מכדי שיבחינו בו במכשירי המדידה של אותם ימים.
ווסטוק 6
ווסטוק 6 (ברוסית: Восток-6) הייתה החללית המאוישת השישית האחרונה בתוכנית ווסטוק ששוגרה לחלל. על סיפון החללית טסה קוסמונאוט ולנטינה טרשקובה, האישה הראשונה בחלל. לאחר טיסה זו במשך עשרות שנים ברית המועצות נמנעה מלשלוח לחלל טייסת נוספת.
החללית שוגרה ב-16 ביוני, יומיים לאחר שיגור חללית ווסטוק 5. אחד המטרות של שיגור צמד חלליות היה להשוות התנהגות שני טייסים במצבים דומים. במהלך הטיסה בוצעו שיחות רבות בין החלליות בתדרים שונים לצורך בדיקת איכות הקשר. במהלך הטיסה המרחק בין החלליות היה עד כ-4.5 ק"מ.
במהלך הכנת לטיסה בוצעו התאמות נדרשות בחליפת החלל. תוך כדי הכנות לנחיתה התברר שקיים פגם במערכת הנחיתה וצריך לתכנת אותה מחדש. בהדרכת צוות הקרקע טרשקובה הצליחה לתכנת את המערכת והיה ניתן להתחיל את הנחיתה. הבעיה הייתה סוד שנשמר כ-40 שנים.
החללית נחתה בשטח של מחוז אלטאי. תא הטייס שנחת נמצא עתה במוזיאון החלל הרוסי במוסקבה.
יורי יאקובלב
יורי יאקובלב (ברוסית: Юрий Яковлев; 25 באפריל 1928, מוסקבה – 30 בנובמבר 2013, מוסקבה) היה שחקן תיאטרון וקולנוע רוסי וסובייטי. הוא זכה בפרס ברית המועצות, פרס הפדרציה הרוסית ובשנת 1976 הוענק לו תואר האמן העממי של ברית המועצות. על פעילותו בתחום התיאטרון הוא קיבל מספר עיטורים בתקופת ברית המועצות ורוסיה.
חייו
יורי יאקובלב נולד במוסקבה למשפחת משפטן. בשנת 1937, במהלך הטיהורים הגדולים, חלק גדול מקרוביו אבדו. לאחר תחילת מלחמת העולם השנייה המשפחה נמלטה לאופה. בהיותו באופה יאקובלב החל לעזור לאימו בבית חולים צבאי. בשנת 1943 הם חזרו למוסקבה ויאקובלב החל לעבוד במוסך. בשנת 1948 הוא ניסה להתקבל ללימודים ב-VGIK ללא הצלחה, אך התקבל לבית הספר למשחק ליד תיאטרון וכטנגוב. את שנת הלימודים הראשונה הוא סיים בין הסטודנטים החלשים והיה על סף סילוקו מלימודים. בהמשך הישגיו השתפרו, ובשנת 1952, לאחר סיום לימודיו, התקבל לתיאטרון ווכטנגוב. יאקובלב שיחק על במתו של התיאטרון במשך כל חייו. במספר הצגות הוא שיחק לצד מיכאיל אוליינוב.
את התפקיד הראשון בקולנוע יאקובלב גילם כבר בשנת 1953, בהיותו סטודנט. בשנת 1958 הוא שיחק באחד התפקידים הראשיים בסרט של איוואן פירייב, "אידיוט", על פי ספרו של פיודור דוסטויבסקי. ההצלחה הגדולה הגיעה ליאקובלב לאחר השתתפותו בסרטיו של אלדר ריאזנוב, הבלדה הגוסארית וצחוק הגורל (ואף הופיע בסרט ההמשך משנת 2007, צחוק הגורל 2,) ובסרטיו של לאוניד גאידאי, כדוגמת איוואן וסילייביץ' מסב את מקצועו.
במקביל לקולנוע, בו יאקובלב שיחק בכ-70 סרטים, הוא המשיך להופיע בתיאטרון ווכטנגוב והיה בין שחקניו המובילים. יאקובלב עסק גם בדיבוב סרטים מצוירים ובקריינות.
בשנותיו האחרונות חדל להצטלם בקולנוע ובתיאטרון השתתף רק בהצגה אחת. יאקובלב נפטר ממחלה ונקבר בבית העלמין נובודוויצ'יה במוסקבה.
יאובקלב היה נשוי 3 פעמים ולו שלושה ילדים, כולם עוסקים במשחק.
דרור (יישוב)
דרור הוא יישוב בהקמה, אשר עתיד לקום על אחת משלוחות הר חירן, הממוקם על הציר שבין מיתר לערד, בצפון־מזרח הנגב. כיום (2019) יש במקום גרעין התיישבות.
עד ליוני 2022 נקרא היישוב בשם הזמני "חירן" על שם ההר עליו הוא מוקם.
תכנון ראשוני להקמת יישוב פרוורי
בנובמבר 2022 החלה בניית תשתיות היישוב.
המאבק נגד הקמת היישוב
בשטח בו תוכנן היישוב היה כפר בדואי לא מוכר – אום אל-חיראן, שאותו ביקשה המדינה לפנות לטובת הקמת חירן. בשנת 2004 פנו נציגי אום אל-חיראן לבית משפט השלום בבאר שבע (ת"א 3326/04) כנגד ההחלטה להקמת היישוב, בטענה כי המדינה היא זו שקבעה את ישיבתם במקום בשנות ה-50. ביוני 2007 הרסה המדינה 30 מבתי הכפר. בשנת 2009 בית משפט השלום קבע כי העותרים לא הוכיחו רכישת זכויות במקרקעין ודחה את העתירה. הללו ערערו על פסק הדין בבית המשפט המחוזי (ע"א 1165/09), ובשנת 2011 בית המשפט המחוזי אימץ את מסקנותיו של בית משפט השלום. העותרים שבו וערערו לבית המשפט העליון. ב-2010 החליטה המועצה הארצית לתכנון ולבנייה להכיר ביישוב, אולם בעקבות התערבות של משרד ראש הממשלה המועצה הפכה את החלטתה למחרת. במהלך הדיון בבית המשפט העליון ב-2014, עלתה השאלה למה לא להכשיר את בתי הכפר אום אל-חיראן, שעל פי פסקי דין קודמים כבר נקבע שתושביו אינם מסיגי גבול ושיושבו במקום על ידי המדינה, במקום לפנותם ולהקים שם יישוב חדש, כך שיוקם במקום יישוב משותף. נציג המדינה בתגובה סירבו להשיב להצעה.
במאי 2015 דחה בית המשפט העליון בקשת רשות ערעור של המתגוררים במקום. השופט אליקים רובינשטיין פסק שאין לאנשי אום אל-חיראן זכויות במקום ולכן פעולות הממשלה לא הפרו את זכויותיהם. השופטת דפנה ברק ארז כתבה בדעת מיעוט שעל הממשלה לשקול שנית את הפיצוי המוצע משום שהבדואים חיו באום אל-חיראן במשך עשרות שנים כבני רשות, והציעה להקצות חלקות אדמה ביישוב החדש עבורם.
הקמת היישוב לציבור הדתי לאומי
ב-2012 החליטה המועצה הארצית לתכנון ולבנייה להקים במקום יישוב המיועד לציבור הדתי לאומי. לצורך הקמת היישוב נוסד כבר ב-2008 גרעין התיישבות על ידי משפחות מבית המדרש לבוגרי צבא בעלי ומישיבות גבוהות נוספות, בעידודה וליוויה של תנועת אור להתיישבות בנגב ובגליל. ב-2010 עלה הגרעין למחנה יתיר, כמחנה התאקלמות זמני, על מנת להתקרב ליעד יישוב הקבע, במרכז היישוב והכניסה המזרחית מתוכנן מתחם תיירות, נופש ופנאי ויכיל מלון וקאנטרי קלאב, מגרשי ספורט. לאחר פינוי אחרוני התושבים באום אל-חיראן, החלו ביולי 2017 העבודות להקמת חירן. בתקנון האגודה השיתופית של היישוב נכתב שהקרקעות במקום ישווקו רק ל"שומר תורה ומצוות לפי ערכי היהדות האורתודוקסית".
בינואר 2019, חתם שר הפנים אריה דרעי על צו המספח את היישוב למועצה אזורית תמר, על אף התנגדות המועצה (בין היתר מכיוון שהיישוב דתי ובמועצה אין שום יישוב דתי נוסף). עד אז נמצא היישוב בתחום השיפוט של המועצה המקומית מיתר.
חינוך וקהילה
ביישוב מעל ל־100 ילדים בגילי 0–17, ובמקום פועלים מעון ושני גנים. תלמידי בית הספר נוסעים לבית הספר ובתלמוד תורה בסוסיא. כמו כן ילדי היישוב נהנים מפעילויות חינוך בלתי פורמלי אחר הצהריים במהלך ימות השבוע ובשבתות, תלמוד תורה ומפעילויות פנאי בחופשות. פעילות התרבות ביישוב כוללת חוגים, ערבי נשים וערבי גברים, שיחות והרצאות, ארוחות משותפות וטיולי גרעין. בנוסף לפעילות התרבות ביישוב עצמו, נהנים חברי היישוב גם מאירועי התרבות המתקיימים במועצה האזורית הר חברון ובסביבה.
ארמיית האוויר השמינית (ברית המועצות)
ארמיית האוויר השמינית הייתה אחת הארמיות של חיל האוויר הסובייטי במלחמת העולם השנייה. הארמייה הוקמה על בסיס כוחות האוויר של החזית הדרום-מזרחית ב-9 ביוני 1942. היא נטלה חלק בקרב סטלינגרד, ועיקר המלחמה השתתפה בחזיתות אוקראינה השונות. את דרכה במלחמה סיימה בקרב על פראג.
סך הכל טייסות הארמייה ביצעו כ-200,000 גיחות מבצעיות, 203 מטייסיה קיבלו את אות גיבור ברית המועצות, ושלושה מהם קיבלו אותו פעמיים.
לאופולד, נסיך הוהנצולרן
ביוגרפיה
לאופולד היה בנו הבכור של קרל אנטון, נסיך הוהנצולרן ואשתו יוזפינה, נסיכת באדן. אביו היה נצר לבית הוהנצולרן-זיגמרינגן, שהיה ענף קתולי של בית הוהנצולרן. היה לו אח קטן בשם קרל, שמאוחר יותר הוכתר כמלך רומניה. לאופולד נולד בפרוסיה, בשנת 1853. הוא התגייס לצבא, והשתתף במלחמת שבעת השבועות נגד אוסטריה. בשנת 1861 נישא בליסבון בירת פורטוגל, לנסיכה אנטוניה מריה בתו של מלך פורטוגל.
בשנת 1868 התחוללה בספרד מהפכה, והמלכה איזבלה יצאה לגלות. כראש ממשלה זמני מונה מרשל חואן פרים. פרים חיפש מלך חדש עבור ספרד, הוא הציע את הכתר לפרננדו השני, מלך פורטוגל, אולם פרננדו דחה את ההצעה בנימוס והציע אותו ללאופולד שכאמור היה חתנו. אם כי יש הטוענים שראש ממשלת פרוסיה אוטו פון ביסמרק לחץ על פרים להציע זאת. לאופולד ואביו נטו לדחות את ההצעה, המצב הכלכלי והחברתי בספרד לא היה יציב, והיא לא נחשבה למציאה גדולה. אולם גורמים פוליטיים בפרוסיה, ובמיוחד ביסמרק, לחצו עליהם לקבל אותה. בתגובה פרצה סערה בצרפת, שחששה שאם גם פרוסיה וגם ספרד תשלטנה בידי מנהיגים גרמנים אזי במקרה של מלחמה תהיה צרפת מכותרת מכל הכיוונים. פרים שלא התכוון לחולל משבר כזה, לחץ על לאופולד לחזור בו, וכך גם קיסר צרפת נפוליאון השלישי. אי לכך הודיע לאופולד שהוא דוחה את ההצעה. ביסמרק זעם, ואף שקל להתפטר. אולם קיסר צרפת החליט שלא די בכך, ושגריר צרפת בפרוסיה נפגש עם המלך וילהלם הראשון באמס, ודרש ממנו הבטחה שלאופולד לא יתמודד עוד לעולם על הכתר הספרדי. וילהלם השיב תשובה זהירה ומנומקת, והשגריר הצרפתי שלח אותה לפריז במברק. ביסמרק עיכב את המברק וביצע בו שינויים, כך שהפך למעליב מאוד. המאורע כולו כונה "מברק אמס", ובתגובה גייסו פרוסיה וצרפת את צבאותיהן ונפתחה מלחמת צרפת–פרוסיה, שבסופה ניצחה פרוסיה והפכה לקיסרות אדירה. לאופולד עצמו השתתף בטקס שנערך בארמון ורסאי, שהפך את מלך פרוסיה לקיסר גרמניה. הוא נפטר בברלין בשנת 1905.
משפחתו
מנישואיו לאנטוניה מריה נולדו לו שלושה ילדים:
ניקוס מכלאס
ניקולאוס "ניקוס" מכלאס (נולד ב-16 ביוני 1973 בהרקליון, שבכרתים) הוא כדורגלן עבר יווני, ששיחק בעמדת החלוץ.
מכלאס שיחק לאורך הקריירה בליגות הבכירות ביוון, הולנד, ספרד וקפריסין. הוא זכה בנעל הזהב האירופית ובתואר מלך השערים של הליגה ההולנדית בעונת, במדי ויטסה ארנהם, וכן בדאבל ההולנדי עם אייאקס, באליפות ובגביע עם אפואל ניקוסיה. מכלאס ייצג את נבחרת יוון במונדיאל 1994, הראשון בתולדותיה, ובסך הכול כבש 18 שערים ב-61 הופעות במדי הנבחרת.
לאחר פרישתו שימש כנשיא קבוצת נעוריו, OFI כרתים.
OFI כרתים
מכלאס החל את הקריירה בקבוצת הנוער של OFI כרתים מעיר הולדתו. בפברואר 1991, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת מול פאניוניוס, ועד לתום העונה רשם שער ליגה אחד בארבע הופעות. מכלאס קיבל דקות משחק משמעותיות בעונות הבאות, והפך לבורג משמעותי בהתקפת הקבוצה. בעונת כבש לראשונה מספר שערים דו-ספרתי בליגה, כאשר סיים את העונה עם עשרה שערים ב-32 הופעות. לשיאו בקבוצה הגיע בעונתו השישית והאחרונה במועדון, אז כבש 17 שערי ליגה ב-33 הופעות, וסיים חמישי בטבלת מלך שערי הליגה. בסך הכול שיחק מכלאס במשך שש עונות בקדנציה הראשונה בקבוצת נעוריו, בהן כבש 49 שערים ב-154 הופעות ליגה.
ויטסה ארנהם
לקראת עונת, היה מכלאס לאחד משחקני הרכש הראשונים של המאמן לאו ביינהאקר בקבוצת ויטסה ארנהם מליגת העל ההולנדית. בעונת הבכורה שלו בהולנד ציפתה למכלאס התאקלמות קשה, כאשר הוא כבש שמונה שערי ליגה בלבד ב-29 הופעות, ולא הצליח להביא לידי ביטוי את יכולותיו ההתקפיות. בעונת, תחת הנק טן קטה, זכה מכלאס להצלחה גדולה בקנה מידה אירופי, כאשר קבע שיא קריירה מרהיב של 34 שערי ליגה ב-32 הופעות בלבד, ממוצע של מעל לשער במשחק. הוא היה לאחד מהשחקנים המוערכים ביציעים, כאשר כיבושיו לוו במנגינה היוונית המפורסמת מהסרט זורבה היווני, ובריקוד סירטאקי של האוהדים ביציעים. באותה העונה היה מכלאס למלך השערים של הליגה, ולזוכה בנעל הזהב האירופית. בכך, היה לשחקן הראשון בתולדות המועדון שזוכה בתוארים אלו. שעריו של מכלאס סייעו לקבוצה לסיים במקום השלישי בטבלה, והייתה זו הפעם הראשונה מזה 83 שנים שוויטסה מסיימת באחד משלושת המקומות הראשונים בטבלה.
בעונת סייע מכלאס לקבוצתו לצלוח את השלב הראשון בגביע אופ"א, כאשר כבש שלושה מששת שערי הקבוצה בניצחון המצטבר 3–6 בסיכום שני מפגשים על הקבוצה מארץ הולדתו, א.א.ק. אתונה. בסיבוב השני הודחה הקבוצה על ידי בורדו, ובליגה ההולנדית סיימה במקום הרביעי בטבלה. מכלאס, בעונתו השלישית בקבוצה, היה למלך שעריה בליגה פעם שנייה ברציפות עם 18 כיבושים, שהציבו אותו במקום החמישי בטבלת מלך שערי הליגה. מכלאס סיים את דרכו בוויטסה בתום שלוש עונות, בהן כבש שישים שערי ליגה ב-92 הופעות, שהציבו אותו במקום השני בטבלת מלך שערי הליגה של המועדון בכל הזמנים, מרחק שער בודד מג'ון אמואה שבפסגת טבלת כובשי הליגה של הקבוצה.
אייאקס וסביליה
בעונת הודחה אייאקס הודחה כבר בשלב המוקדמות הראשון בו השתתפה בליגת האלופות, מול סלטיק, ובהמשך הודחה גם מגביע אופ"א על ידי קופנהגן, מה שהביא לפיטוריו המוקדמים של אדריאנסה ולמינויו של רונאלד קומאן. המאמן החדש הביע אמון רב יותר בצמד חלוצי הרכש הצעירים, זלאטן איברהימוביץ' ומידו, מה שערער את מקומו של מכלאס כחלוץ הבכיר. עם זאת, תרם מכלאס 12 שערי ליגה שסייעו לקבוצתו להחזיר את תואר האליפות באותה העונה. בנוסף, השלימה הקבוצה זכייה בדאבל עם זכייה בגביע ההולנדי, לאחר ניצחון בגמר על אוטרכט. מכלאס פתח בהרכב למשחק הגמר, אך הוחלף לאחר 55 דקות. אייאקס ניצחה 2–3 כאשר וומברטו דה חסוס, מחליפו של מכלאס, מאזן את התוצאה בתוך תוספת הזמן, וזלאטן כובש את שער הזהב שלוש דקות לתוך ההארכה.
לקראת עונת, הבהיר המאמן קומאן למכלאס, גבוה המשתכרים באייאקס, כי הוא אינו בתוכניות המקצועיות של המועדון, וכי הוא חופשי למצוא קבוצה חדשה. משלא הצליח להשלים מעבר לקבוצה אחרת הוא נשלח להתאמן עם קבוצת הנוער, ולא נכלל בסגל הקבוצה לעונה החדשה. בחלון ההעברות החורפי של עונת 2002/2003, הושאל מכלאס לסביליה של המאמן חואקין קפארוס. מכלאס לא הצליח לתפוס מקום קבוע בהתקפה, שותף ב-14 משחקים, מתוכם שניים בלבד בהרכב הפותח, וכבש שני שערים, שניהם בניצחון 1–3 על ויאריאל ב-12 באפריל 2003, לאחר שעלה מהספסל ל-18 דקות וכבש צמד בתשע הדקות האחרונות של ההתמודדות. בנוסף לכך, במהלך תקופתו בספרד נעצר מכלאס על עבירות תנועה ותקיפת שוטר. על אף האופציה של סביליה לרכוש אותו לשלוש שנים נוספות, ויתרה הקבוצה על שירותיו, ועם חזרתו לאייאקס שוחרר מכלאס מחוזהו במועדון והוא הפך לשחקן חופשי.
אירקליס סלוניקי
ב-1 באוגוסט 2003, שעות ספורות לאחר ביטול חוזהו באייאקס, חזר מכלאס ליוון לאחר שבע שנים וחתם בקבוצת אירקליס סלוניקי, תחת המאמן ההולנדי יוג'ין ג'רארדס, המאמן שהעלה אותו לקבוצה הבוגרת בתחילת הקריירה ב-OFI כרתים. מכלאס שיחק בקבוצה למשך עונה אחת, בה סיימה הקבוצה במקום השמיני בטבלת הליגה היוונית, וכבש עשרה שערי ליגה ב-26 הופעות במדי הקבוצה.
קדנציה שנייה ב-OFI כרתים
לקראת עונת חזר מכלאס לקבוצת נעוריו, OFI כרתים. בעונת החזרה שלו לקבוצה כבש מכלאס 13 שערי ליגה ב-27 הופעות, שסייעו לקבוצתו לשרוד בליגה הבכירה מהמקום ה-13, אחד בלבד מעל לקו האדום. מאזן שערי הליגה של מכלאס הציב אותו במקום השישי בטבלת מלך שערי הליגה באותה העונה. עונה לאחר מכן כבש מכלאס שמונה שערי ליגה ב-25 הופעות, כאשר OFI שוב סיימה במקום ה-13, ושרדה בליגה רק בזכות מאזן פנימי עדיף על לבדיאקוס, שסיימה מתחת לקו האדום עם אותו מספר נקודות. בתום עונתו השנייה, ולאחר סכסוך עם נשיא המועדון, סיים מכלאס את דרכו בקבוצה. בסך הכול כבש מכלאס 73 שערים בכל המסגרות בשתי הקדנציות השונות בקבוצה, שהציבו אותו (בצוותא עם ניקוס ניופליאס) בראש טבלת מלך שערי המועדון בכל הזמנים.
אפואל ניקוסיה
לקראת עונת חתם מכלאס בתחנה האחרונה בקריירת המשחק שלו, אפואל ניקוסיה מליגת העל הקפריסאית, תחת המאמן בן ארצו, מרינוס אוזונידיס. כבר בעונת הבכורה שלו במועדון היה שותף לזכייה באליפות קפריסין, בעונה מרשימה של קבוצתו שהסתיימה בפער שבע מהסגנית אומוניה ניקוסיה, ועם שני הפסדי ליגה בלבד. מכלאס כבש שבעה שערי ליגה ב-21 הופעות באותה העונה. כמו כן, היה שותף להעפלת קבוצתו לחצי גמר הגביע הקפריסאי. עונה לאחר מכן, עדיין תחת אוזונידיס, פתח מכלאס היטב את העונה עם שער במשחק הראשון במוקדמות ליגת האלופות מול באטה בוריסוב, בדרך לניצחון 0–2 (אפואל הפסידה 0–3 בהארכה בגומלין והודחה), צמד במחזור הפתיחה (ניצחון 2–3 על דוקסה קאטוקופיה), ובסך הכול כבש בכל ארבעת משחקי הליגה הביתיים הראשונים של הקבוצה באותה העונה. מאזן שערי הליגה שלו לאחר תשעה מחזורים עמד על שמונה כיבושים, אלא שאז חלה ירידה בכושר ההבקעה של מכלאס. גם הקבוצה איבדה מכושרה, ובינואר 2008, לאחר שלושה משחקי ליגה רצופים ללא ניצחון, הוחלף אוזונידיס באיוואן יובאנוביץ'. תחת המאמן החדש כבש מכלאס שני שערי ליגה נוספים בלבד, וסיים את העונה עם עשרה שערי ליגה בשלושים הופעות. אפואל סיימה את העונה כסגנית האלופה, וזכתה בגביע הקפריסאי לאחר ניצחון 0–2 בגמר על אנורתוסיס פמגוסטה. משחק הגמר היה האחרון בקריירה של מכלאס, שעלה כמחליף בתוספת הזמן של ההתמודדות, ובתום המשחק הודיע על פרישה ממשחק פעיל בגיל 35.
נבחרת יוון
מכלאס ערך את הופעת הבכורה שלו בשורות נבחרת יוון עוד בטרם מלאו לו עשרים. המאמן אלקטס פנאגוליאס העניק למכלאס את חולצת ההרכב במשחק ידידות בחוץ מול ב-10 במרץ 1993, ומכלאס כבש את שער הבכורה שלו כבר באותו המשחק, כאשר בדקה ה-38 צימק את התוצאה ל-1–2, תוצאה שנותרה עד לסיום.
מאז הופעת הבכורה שלו, פתח מכלאס בהרכב בכל ארבעת משחקיה הנותרים של יוון במוקדמות מונדיאל 1994. מכלאס כבש בשני משחקיה האחרונים של יוון במוקדמות, את השער הראשון בניצחון החוץ 1–3 על ואת השער היחיד בניצחון 0–1 על  שהבטיח ליוון את המקום הראשון בבית. יוון סיימה את בית המוקדמות עם מאזן של שישה ניצחונות ושתי תוצאות תיקו, ללא הפסדים, ועם שני שערי חובה בלבד. בעקבות כך, העפילו היוונים בפעם הראשונה בתולדותיהם לטורניר הגמר של גביע העולם בכדורגל.
מכלאס זומן על ידי אלקטס פנאגוליאס לסגל לקראת מונדיאל 1994 בארצות הברית, שם רשמה יוון את ההופעה החלשה ביותר אי פעם לנבחרת אירופית. הוא פתח והוחלף לאחר 59 דקות בתבוסה 0–4 ל, שיחק תשעים דקות בתבוסה 0–4 ל, והוחלף בדקה השמונים בהפסד 0–2 ל שסיים את דרכה של יוון בטורניר ללא נקודות וללא שערי זכות.
לאחר הפרישה
בעקבות ירידת הליגה של קבוצת נעוריו, OFI כרתים, בסיום עונת, השקיע מכלאס ברכישת המועדון והפך לנשיא הקבוצה. תחת מכלאס, חזרה הקבוצה תוך שתי עונות בלבד לליגה הבכירה ביוון, ואף סיימה שישית בטבלה בעונת, אלא שבעונה לאחר מכן נקלעה הקבוצה לקשיים כלכליים מהותיים, ובנוסף לעונש הפחתת עשר נקודות ממאזנה, רשמה עונה קשה גם מבחינה מקצועית, ונשרה לליגת המשנה. בסיום העונה התפרקה הקבוצה לאחר שלא הצליחה לעמוד בדרישות הכלכליות, והורדה לליגה השלישית. לאחר ההורדה חיפש מכלאס משקיעים שיסייעו בחזרתה של הקבוצה למעמד המקצועני, ובהמשך סיים את דרכו במועדון.
קולות (ארגון חברתי)
קולות היא "עמותה הפועלת ליצירת חברה ערכית באמצעות מפגש בין הנהגה ישראלית בכירה ללימוד בית מדרשי". קולות נוסדה ב-1997 והיא עוסקת, בין היתר, בפיתוח מנהיגות יהודית פלורליסטית בישראל. הארגון מפעיל קבוצות לימוד עבור דמויות בעלות השפעה בחברה הישראלית, מלווה בכירים בתהליך אישי ומלווה צוותים של ארגונים, קהילות ופרויקטים. הארגון משדר גם פודקאסט בשם "קולות של רוח" בהגשת ליאור טל שדה, סמנכ"ל התוכן של קולות.
בקבוצות הלימוד השתתפו כ-2,700 איש, בהם בכירים בשלטון המקומי, אנשי חינוך, ביטחון ותרבות. העמותה חברה באיגוד ההתחדשות היהודית.
היסטוריה
קולות הוקמה בשנת 1997 על ידי מרדכי (מוטי) בר אור, שכיהן כמנכ"ל ולאחר מכן כנשיא הארגון, מתוך רצון לחבר אנשים בעלי השפעה בישראל לשיח יהודי עמוק, פלורליסטי וערכי. לפני שהקים את קולות, הקים וניהל בר אור את בית המדרש אלול בשותפות עם רות קלדרון, לימים מנהלת 'עלמא בית לתרבות עברית' וחברת כנסת. בר אור פרש מקולות בתחילת 2018.
עמודי קולות
מסמך 'עמודי קולות' הוא הצעה של קולות לתיקון ושינוי אישי וחברתי בכמה תחומי מפתח שלדעת הארגון יש בהם ערך מוסף משמעותי למקורות היהדות על מנת לפתח את איכות החיים וליצור חיים ערכיים בעלי משמעות בישראל. בין העמודים- עמוד העוסק בכוחו של הדיבור ואופן השימוש בו, עמוד העוסק בבניית תרבות של מחלוקת, תרבות היודעת לצמוח מתוך מחלוקות ולא להתפרק בגללן, עמוד העוסק ביחס לאחר ועוד.
בית מדרש לאתגרי החברה של מנחי וצוות קולות
בית המדרש של מנחי וצוות קולות עוסק בעיקר בתרומתה האפשרית של היהדות להתמודדות עם אתגרים ערכיים וחברתיים מרכזיים בחברה הישראלית ובעם היהודי כיום. בין היתר, בית המדרש מפתח תכנים ומומחיות הנחיה אשר משמשים את הארגון בתוכניות השונות ובחממה, מפתח את עמודי קולות והדרכים להוראתם, וכן משמש בעצמו כערוץ להשפעה על החברה באמצעות פרסום מאמרי פובליציסטיקה והכנת מערכי לימוד למנחים בישראל בפרט ובעולם בכלל.
בבית המדרש חברים מנחי קולות אשר מגיעים מקשת זהויות רחבה בחברה הישראלית והם ממובילי המלמדים בבתי מדרש פלורליסטים כיום. בין היתר יש בהם רבנים ורבניות אורתודוקסים, קונסרבטיבים ורפורמים, אנשי יהדות כתרבות, אנשי אקדמיה, פעילים חברתיים, סופרי הגות, אנשי מרכז ופריפריה ועוד. מדובר באחד מבתי המדרש היחידים בארץ בהם לומדים ויוצרים יחדיו נציגים של שלושת הזרמים הדתיים המרכזיים היום בעם היהודי ושל היהדות המסורתית והחילונית.
בראש בית המדרש עומד סמנכ"ל התוכן של העמותה ליאור טל, המנהל האקדמי הוא ד"ר תומר פרסיקו. בין המנחים- ד"ר משה מאיר, העיתונאי לשעבר צבי גילת, הרב שלמה פוקס, הרב והיוצר ברוך ברנר, דוד ליברמן, אילנה ביטון, הרב דוב ברקוביץ, הרב חגית סבאג ועוד.
המרכז למנהיגות ומובילי דרך ותוכניות קולות
קולות מפעילה מספר קבוצות של מובילי דרך ובעלי השפעה בציבוריות הישראלית, אשר עוסקים באתגרי החברה באמצעות לימוד בית מדרשי ויצירת נטוורקינג. הלומדים עוסקים בקשר בין נושאי תשתית שמפורטים במסמך עמודי קולות לעיצובה של חברה ראויה בישראל, ובדילמות מעשיות עימן הם מתמודדים בתפקידיהם השונים. חלק מהקבוצות אף טסות לשבוע של מפגשים עם עמיתים ומובילי דרך בארצות הברית כחלק מהכשרתם וכחלק מההיכרות עם תהליכי עומק בעם היהודי כיום. הקבלה לקבוצות קולות כרוכה בתהליך מיון הכולל מספר שלבים. בין היתר, לומדות בקולות קבוצה של ראשי רשויות מקומיות ומנכ"לי רשויות וקבוצות של מובילים חברתיים בתחומי חינוך ורווחה ובה מנכ"לים של עמותות מרכזיות בתחום ובכירים במגזר הציבורי.
החממה
החממה היא כלי ייחודי שפיתחה קולות ובו היא מלווה בהתאמה אישית יחידים וקבוצות עבודה העוסקים באתגרי ההובלה של החברה הישראלית במגוון תחומים. מתודת העבודה שפותחה בחממה מבוססת על תנועה של 'ממעשה ללימוד ובחזרה' ומאפשרת התמודדות חדשנית עם אתגרים קונקרטיים של חיי המעשה באמצעות מקורות היהדות דרך פיתוח חשיבה, ערכים, זהות ומשמעות.
החממה ממקדת את פעילותה בתחומים המשמעותיים לחוסנה של מדינת ישראל והחברה הישראלית, בדגש על חוסן ביטחוני-מדיני וחוסן חברתי-כלכלי ומתרכזת בליווי של בכירים בתחומם ושל פרויקטים מחוללי שינוי בחברה הישראלית.
בוגרי קולות
בין בוגרי קבוצות הלימוד של הארגון: ראש השב"כ לשעבר כרמי גילון, השר לשעבר גדעון סער, ח"כ נחמן שי, ראש עיריית יהוד-מונסון יעלה מקליס, ראש מועצת בית אריה אבי נעים, ראש מועצת משגב רון שני, ראש עיריית מבשרת ציון יורם שמעון, המחזאית ענת גוב, האלוף עמוס ידלין, ח"כ רועי פולקמן, הבלשנית והפעילה החברתית פרופ' צביה ולדן, השחקן אלון אבוטבול והזמר והשחקן גידי גוב.
וינסנט ויולה
וינסנט ויולה (באנגלית: Vincent Viola; נולד ב-1956) הוא איש עסקים אמריקני.
ביוגרפיה
ויולה נולד וגדל בניו יורק למשפחת מהגרים מאיטליה. אביו לחם בשורות צבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה. הוא עצמו בחר להתגייס לצבא לאחר שסיים את לימודיו בתיכון בברוקלין. הוא החל את דרכו בצבא ארצות הברית עם הרשמו למכללה הצבאית ווסט פוינט. לאחר שסיים את חוק לימודיו ב-1977 והוסמך כקצין בדרגת לוטננט התגייס לצבא ועבר הכשרה כלוחם, קורס קציני חי"ר, קורס סיירים והסמכה כצנחן. מילר שירת כמפקד מחלקה בדיוויזיה המוטסת ה-101 ולאחר מכן במספר תפקידי מטה. לאחר מכן השתחרר מן הצבא אולם הוסיף לשרת במילואים ועלה לדרגת מייג'ור. בשנת 2003 הקים את המרכז ללוחמה בטרור בווסט פוינט.
לאחר שחרורו פנה ללימודי משפטים והוא בעל דוקטורט בתחום מטעם בית הספר למשפטים של ניו-יורק. בהמשך פנה לעסקים והקים את חברת ההשקעות "וירטו", המוערכת בשווי של 1.8 מיליארד דולרים. בנוסף הוא בעליה של קבוצת ההוקי פלורידה פנתרס.
ויולה היה מועמדו של הנשיא דונלד טראמפ לתפקיד מזכיר הצבא של ארצות הברית, אך נאלץ לפרוש לאחר שעלו דאגות אתיות ממינויו.
ויולה, נשוי ואב לשלושה בנים.
אנרי הראשון (פירושונים)
{{פירושונים|
ראו גם
}}
אנריקה הראשון
{{פירושונים|
ראו גם
}}
מעיים
המעיים הם איבר המשתייך למערכת העיכול.
המעיים בנויים כצינור המתמשך משוער הקיבה ועד פי הטבעת. דופן המעי מורכבת משריר עטוף מבחוץ בקרום נסיובי (סרוזה) ובפנים - בקרום רירי (מוקוזה ותת-מוקוזה).
המעיים נחלקים לכמה חלקים עיקריים:
המעי הדק משתתף בעיכול המזון וספיגתו, ועיקר תפקידו של המעי הגס בספיגת המים והמלחים ויצירת הצואה.
בשל תפקידם, שטח הפנים של המעיים גדול ביותר, והם מורכבים מרקמה דמוית ספוג המאפשרת קליטה של חומרים מתוך המעי אל פנים הגוף ומחזור הדם - ומשם אל איברי הגוף והרקמות השונים באמצעות זרם הדם.
במעיים שוכנים יותר חיידקים מאשר בכל מקום אחר בגוף האדם. רבים מהם חיים בסימביוזה עם האדם, וב"תמורה" למקום גידול נוח מסייעים רבות בתהליך העיכול. ויטמין K, למשל, מסוגל להתעכל רק בזכות החיידקים, שכן לאדם אין אנזימים משלו שיפרקו ויטמין זה. חיידקים רבים נפלטים מהמעיים דרך הצואה - כשליש ממשקלה היבש של הצואה הוא חיידקים. החיידקים, ברובם אנארוביים, פולטים בתהליך המטבוליזם שלהם גזים בעלי ריח רע (ראו: נפיחה).
קיימת אגדה אורבנית, בשם צליל חום, שכאשר משמיעים תדר בין 5 ל-9 הרץ, נגרמת תהודה במעי וכתוצאה מכך נגרם אובדן שליטה בסוגרי המעי.
המעי הישר
המעי הישר, הקרוי גם חלחולת, הוא קטע מעי בין סוף המעי הגס לפי הטבעת. בקטע זה מצטברת הצואה עד שהיא לוחצת על דפנות המעי והוא מתרחב, דבר הגורם לתגובה רפלקסית של התכווצות להוצאת הצואה. שרירי סוגר רצוניים בפי הטבעת מונעים הוצאת צואה לא רצונית.
מחלות
חלק מחיידקי המעיים אופורטוניסטיים: הם אינם מעוררים מחלות בשגרה, אך כשהגוף ומערכת החיסון חלשים (עקב זיהום במקום אחר, למשל), הם עלולים לתקוף ולעורר מחלות.
צינור העיכול מהווה את אחד האזורים בגוף אשר פתוחים וחשופים לסביבה החיצונית (דרך הפה ופי הטבעת); לפיכך חשופה מערכת העיכול, ובראשה המעיים (המהווים את רוב אורכו של צינור העיכול), להתקפות של פתוגנים, זאת בשיעור רב יותר מאזורים אחרים בגוף. מחלות אין ספור קשורות לתפקוד המעיים, כרוניות וחולפות. התסמין השכיח ביותר של מחלות מעיים הוא כאבי בטן וקשיים ביציאות (עצירות או שלשול).
מחלה הפוגעת בעיקר בפגים נקראת דלקת מעי נמקית, אשר בה חלק מהמעי עובר נמק ומת. 5%-10% מהפגים מתחת למשקל 1,500 גרם מאובחנים כנושאי דלקת מעי נמקית.
קרצינואיד הוא אחד הגידולים הנפוצים במעיים.
טימופיי חריוקין
טימופיי חריוקין סיים בית הספר לטיס בשנת 1933 והוצב ביחידת מפציצים. בשנת 1936 הוא התנדב להשתתף במלחמת האזרחים בספרד. בשנת 1938 פיקד על טייסת הפצצה במלחמת סין–יפן השנייה בה ביצע למעלה מ-100 גיחות מבצעיות. הוא קיבל את עיטור גיבור ברית המועצות בפברואר 1939. בזמן המלחמה לטענת הרוסים קבוצת מפציצים בפיקודו הטביעה את נושאת המטוסים היפנית ריוג'ו. עם זאת, שום מסמך סיני או יפני לא מאשרר טענה זאת, והמיקום המדווח של התקיפה היה בנהר שבו נושאת המטוסים לא יכלה לשהות ולכן טענה זאת נחשבת ללא מהימנה.
לאחר המלחמה הוא פיקד על ארמיית האוויר השביעית ומאוחר יותר על כוחות הנ"מ והיירוט באזור באקו. טימופיי נפטר בשנת 1953 לאחר תאונת דרכים.
מנחת בצת
מנחת בצת היה מנחת למטוסים קלים, כ-5 ק"מ מצפון-מזרח לנהריה, ממערב למושב בצת מדרום לדרך אזורית כביש 899.
בתקופת המנדט
המנחת נבנה בזמן מלחמת העולם השנייה על ידי חיל האוויר המלכותי (בשם: RAF El-Bassa על שם הכפר הסמוך אל-בסה) כדי שמטוסיו יסייעו בכיבוש לבנון, שהייתה נתונה אז תחת שלטונה של ממשלת וישי הצרפתית ששיתפה פעולה עם מדינות הציר. בין השאר נבנו במקום, בין השנים 1941 ל-1942, האנגרים למטוסים, עמדות ירי ובונקרים לתחמושת. שטח הבסיס הופקע מ"חוות כנען", חווה חקלאית שהייתה בבעלות כנען בישארה סעיד, ערבי נוצרי שהמשיך להחזיק בחלק מהשטח שסביב לבסיס. השדה היה בשימוש תקופה קצרה בעיקר לאימונים. בנו של מוכתר הכפר אל-בסה הוזמן ללמוד טיסה במקום.
בעבודות ההקמה הועסקו פועלים ערבים מהסביבה ומלבנון וקבוצה קטנה של פועלים יהודים מנהריה, שעסקו בעיקר בפיקוח על עבודת הפועלים הערבים. חלק מקבוצה זו היה מגרעין קיבוץ "געתון" בנהריה שהקים אחר כך את קיבוץ נאות מרדכי. סלילת המסלולים נעשתה על ידי פיזור שכבת אבני שדה שהודקה במכבש ועליה פוזרו שכבות נוספות של חצץ בגדלים שונים, תוך כבישה חוזרת, ולבסוף שכבת אספלט מסיימת את העבודה.
סרגיי רודנקו
סרגיי איגנטייביץ' רודנקו (ברוסית: Сергей Игнатьевич Руденко; 20 באוקטובר 1904 - 10 ביולי 1990) היה מרשל אוויר של חיל האוויר הסובייטי. בזמן מלחמת העולם השנייה פיקד על ארמיית האוויר ה-16 של ברית המועצות. לאחר המלחמה פיקד על הכוחות המוצנחים הסובייטיים, כיהן כ-ראש המטה הכללי של חיל האוויר הסובייטי, פיקד על זרוע המפציצים ארוכי הטווח הסובייטיים. הוא גם היה בין חברי הוועדה המרכזית של המפלגה הקומוניסטית בשנים 1961-1966. הוא גם נכלל בין קבוצת הבוחנים הראשית של משרד ההגנה.
מנחת בצת
בתקופת המנדט
בקיץ 1941, פעלה בבצת טייסת 450 של חיל האוויר המלכותי האוסטרלי בסתיו 1942 טייסת 451, ובחורף 1943 טייסת 208 של חיל האוויר המלכותי.
לאחר הקמת המדינה
לאחר הקמת המדינה הוסב למנחת למטוסים קלים. חברת ארקיע החלה להפעיל בקיץ 1959 קו תעופה בין נמל התעופה דב הוז בתל אביב למנחת, ושוב בקיץ 1960. אך הטיסות הופסקו עקב חוסר כדאיות כלכלית.
ב-12 באוגוסט 1968, חדרו לישראל שני מטוסים סוריים מדגם מיג-17. הטייסים ביצעו טיסת ניווט בשמי סוריה במהלכה נעזרו במפות משנת 1945, שאינן מעודכנות. הם נכנסו לתוך לבנון ובמקום לפנות צפונה ולנחות בשדה ליד טריפולי, פנו השניים דרומה ונחתו בבצת. עד לאחר הנחיתה היו הטייסים משוכנעים כי נחתו במנחת לבנוני. שני הטייסים, סגן ואליד אדהם וסג"ם רדפן ריפעי, נלקחו בשבי ושוחררו כשנתיים מאוחר יותר במסגרת עסקת שבויים, ואילו המטוסים הופקדו בידיו של חיל-האוויר.
בשנת 1971 חברת תעופה "נתיב" החלה להפעיל שוב טיסות לנתב"ג ועטרות מהמנחת, במטוס בריטן נורמן איילנדר בו מקום ל-9 נוסעים.
בתקופת מלחמת לבנון הראשונה שימש המנחת להטסת ציוד ולוחמים לתוך שטח לבנון במסוקי תובלה.
בשנת 1994 נחתו במנחת עשרות אזמ"ים במטס הזדהות למען רון ארד.
בתחילת שנות ה-2000 שימש המנחת לפעילות רבה של טיסנאות, ומושב בצת יזם את הצבתם של שלטים המתעדים את ההיסטוריה של המנחת.
בשנת 2012 אושרה תוכנית הרחבה למושב בצת על שטח המנחת. ההרחבה כוללת 55 נחלות נוספות על הקיימות והרחבת כמות יחידות הדיור ביישוב עד להיקף כולל של 348. על פי התוכנית, ישמשו מסלולי המראה כרחובות של השכונה החדשה והנחלות ייבנו בין המסלולים. בניית השכונה החדשה החלה בשנת 2018.
מבנה
בשדה הוקמו שני מסלולי המראה מצטלבים זה בזה ובצדדים מספר האנגרים, שלהם שלושה קירות גבוהים, בנויים מאבני שדה ופתוחים אל המסלולים. ההאנגרים היו רחבים מספיק לקליטת מטוסים מדגם קונסולידייטד B-24 ליברייטור, מפציץ כבד בעל ארבעה מנועים, שהיה בשרות קרבי באותה עת במערכה במדבר המערבי. מסלול הסעה חצי מעגלי קישור בין מסלולי ההמראה וההאנגרים. מבנה מסלולים זהה הוקם על ידי הבריטים בשדה התעופה ראש פינה, בשדה התעופה מוקייבלה ובשדות תעופה אחרים שנבנו על ידם באותן שנים.
ישראל חליבנר
ישראל ("חלאולה") חָליבְנֶר (10 בינואר 1928 – 11 בדצמבר 2013) היה כדורגלן ומאמן כדורגל ישראלי. נודע בכינוי 'חלאולה', שיבוש של המילה הערבית 'חילווה' שפרושה מתוק.
ביוגרפיה
חליבנר נולד בפולין וכשהיה בן 5 עלה לארץ ישראל עם משפחתו. בגיל 12 הצטרף למחלקת הנוער של מכבי תל אביב, וב-1946 עלה לקבוצה הבוגרת של המועדון בתפקיד רץ (קשר), ושיחק בשני צידי המגרש. עם הקבוצה זכה בארבע אליפויות ושלושה גביעי מדינה, כולל דאבל בעונת 1953/1954. ב-1956 נאלץ לפרוש בעקבות פציעה במניסקוס.
בשנת 1964 החל חליבנר את קריירת האימון שלו בבני יהודה תל אביב. שנה לאחר מכן אימן במכבי חיפה, וב-1967 חזר למכבי תל אביב, הפעם כמאמן הקבוצה. הוא הצטרף במחזור החמישי של העונה הכפולה (1966/1968), כאשר ג'רי בית הלוי, אשר היה מאמנו כשהוא עלה לקבוצת הבוגרים כשחקן, שימש כיו"ר הקבוצה. בעונה זו הוביל את הקבוצה לאליפות, ובשנת 1969 זכה עמה באליפות אסיה לקבוצות.
לאחר מכן עבר חליבנר לאמן את בית"ר ירושלים וחזר למכבי תל אביב לאחר עונה אחת בלבד. ב-1974 מונה כ"יועץ" למאמן בית"ר ירושלים מישל פורטל, אך עד מהרה החליף אותו בתפקיד ונשאר כמאמן יחיד. לאור חוסר הצלחת הקבוצה עזב את בית"ר משחקים ספורים לסוף העונה. לאחר מכן אימן חליבנר גם בהפועל ירושלים.
עם פרישתו מעולם הכדורגל ניהל חליבנר משרד נסיעות שהיה בבעלות הוריו.
חליבנר התגורר בגבעתיים, היה נשוי לרינה ואב לבת ובן. נפטר בשנת 2013 בגיל 85.
Z/Architecture
z/Architecture הוא שם כולל למחשבי מיינפריים של IBM התומכים בכתובות של 64 סיביות. שמות כל סדרות המחשבים הנכללות ב z/Architecture נקראות סדרות z ושם כל מודל מתחיל באות זו. סדרת המחשבים הראשונה בארכיטקטורה זו, 900 zSeries Model, יצא לשוק בסוף שנת 2000. בסדרה היו 42 דגמים. הסדרות שבאו אחרי זה סדרה זו היו (בסדר כרונולוגי): מחשבים הפועלים ב z/Architecture מריצים את מערכות ההפעלה של IBM המיועדות למיינפריים: z/VM ,z/VSE, z/OS ו  z/TPF וכן היסב לארכיטקטורה של לינוקס.
איסוקרטס
איסוקרטס (ביוונית: Ἰσοκράτης; 436 – 338 לפנה"ס) היה רטוריקן יווני מפורסם, אחד מעשרת הנואמים האטיים. תרם רבות לפיתוח הרטוריקה וללימודה.
איסוקרטס נולד למשפחה אמידה וזכה לחינוך מעולה. מוריו הסופיסטים פרודיקוס וגורגיאס, שהיו חבריו של סוקרטס השפיעו עליו רבות. הקים באתונה בשנת 392 לפנה"ס את בית הספר ללימוד הרטוריקה בניהולו.
התאבד באמצעות שביתת רעב מכיוון שלא רצה לראות את אתונה משועבדת למוקדון לאחר קרב כירוניאה.
הר שלום (בני ברק)
הר שלום היא שכונה אמידה וותיקה בבני ברק.
השכונה בנויה על גבעה שמתחתיה נמצאים בית עיריית בני ברק וגן עקיבא גור ברחוב ירושלים. הכניסה לשכונה היא מרחוב חברון. הכביש החד סטרי עולה לראש הגבעה, מקיף את השכונה ויורד בחזרה לכניסה. השמות הקודמים של הדרך הזאת - רחוב נווה יעקב ורחוב הארזים, הוחלפו לרחוב הרב שמידמן ורחוב האדמו"ר מרוז'ין.
הבתים ברובם צמודי קרקע ומטופחים והכביש סלול כרחוב הולנדי. בנקודה הגבוהה נמצא "מצפה עקיבא גור" וממנו תצפית על גן עקיבא גור. שביל סלול מתפתל ויורד מהמצפה לגן.
תושבי השכונה הם ממעמד סוציו אקונומי גבוה. הם משלמים ארנונה מהגבוהות בעיר, ושומרים בקנאות על המבנה השקט של שכונתם. בשכונה התגורר הרב רפאל הלפרין.
בשנת 2006 ניהלו תושבי הר שלום, מאבק משפטי נגד בניית ישיבה של חסידי גור עם כולל אברכים ופנימייה, לבסוף הגיעו תושבי השכונה להסדר עם הנהלת הישיבה והישיבה נבנתה אך עם תנאים מסוימים.
פרודומוי
פּרוֹדוֹמוֹי (ביוונית: πρόδρομοι; ביחד נקרא פרודומוס) הם סוג של פרשים קלים ששירתו בצבא מוקדון. נשקם העיקרי היה רומח קסיסטון, חרבות וכידונים להטלה. תפקידם היה אופייני לפרשים קלים - סיור לפני הצבא במסעות, חשיפת מארבים וכו'. שימוש כמשמר אגפי בקרבות גדולים. לעיתים צורפו לפרשים כבדים להעצמת תנופת ההסתערות. מיגונם היה דל וכלל בדרך כלל רק קסדה.
ז'אק אסיאו
ז'אק חיים אסיאו וגם אסיאוב (בבולגרית: Жак Хаим Асео וגם Жак Хаим Асеов; 9 בינואר 1896, דופניצה, נסיכות בולגריה – 27 באוקטובר 1982, ניו יורק סיטי, ארצות הברית) היה איש עסקים, יזם, נדבן, כלכלן ומשפטן יהודי–בולגרי שפעל בבולגריה ובארצות הברית. בתקופת מלחמת העולם השנייה ניהל ומימן פעילות ענפה להצלת יהודי בולגריה מגירוש למחנות ההשמדה וסייע להעלאת יהודים לארץ ישראל.
ראשית חייו והקריירה בבולגריה
משפחת אסיאו נמנית עם מגורשי ספרד שהתיישבו בסלוניקי. לאורך השנים צברה המשפחה מעמד כלכלי איתן והייתה בעלת מכרות כרום, מפעלי טקסטיל ונכסי נדל"ן, ובניה התיישבו בערים נוספות באזור יוון. לאחר מלחמת העצמאות היוונית התחולל פרץ אנטישמיות ביוון ובערים בעלות אוכלוסייה יוונית כגון סלוניקי, ורבים מבני משפחת אסיאו היגרו לאזורי בולגריה ומקדוניה, אזורים שהיו נתונים עדיין לשליטת העות'מאנים ונחשבו בטוחים ויציבים בעת ההיא.
ז'אק אסיאו נולד בדופניצה (הסמוכה במאה ה-21 לגבול עם מקדוניה הצפונית) למשפחה עשירה שצברה את הונה מעסקי הטבק. הוא רכש השכלה תיכונית בקיוסטנדיל ובהמשך למד משפטים באוניברסיטת סופיה, והמשיך לתארים מתקדמים בכלכלה ובמשפטים באוניברסיטת וינה. לאחר מות אביו חיים, ירש את מפעל הטבק "פרננדז" אשר בבעלותו והחל לשווק בבולגריה סיגריות עם המותג "אסיאוב".
ב-1926 הפך לסוכן הרשמי בבולגריה של חברת הטבק הגרמנית רימטסמה. אסיאוב ואחיו אוריאל הקימו את חברת הטבק הגדולה בבולגריה "בלקן-טבק" (בבולגרית: Балкантабак) ולה סניפים בסופיה, דופניצה, פלובדיב, קיוסטנדיל וחסקובו. אסיאו נחשב לאחד המעסיקים הראשונים בבולגריה שהעניק לעובדיו זכויות סוציאליות ודאג לרווחתם. בהמשך היה הסוכן הראשון בבולגריה של ג'נרל מוטורס וייבא לראשונה מכונית ביואיק לבולגריה. הצלחתו בעסקים הפכה אותו לטייקון בבולגריה, והוא הפך גם לפילנתרופ. אסיאו היה הבעלים של העיתון הנפוץ "סלובו" (בבולגרית: "Слово"), וייסד את ארגון העיתונאים בבולגריה. הוא הקים את בית הקולנוע "סינמה רויאל", וסייע במימון הקמת התחנה המטאורולוגית הראשונה בבולגריה על הר מוסלה, מימן את הקמתם של מרכז קהילתי ובית יתומים, את האנדרטה לזכר הנופלים היהודים במלחמות הבלקן ובמלחמת העולם הראשונה, וקרן סיוע לנזקקים בדופניצה, ואת הקמתו של מרכז מבקרים בגינה המרכזית של סופיה. אסיאו תרם להקמת סכר בכפר סאמוראנובו, מימן בניית דרך סלולה לפועלי הכפר, ותרם 300 אלף לבות לרכישת ספרי לימוד לילדי הכפר. לאות הוקרה נקרא הסכר שנבנה על שמו.
השפל הגדול פגע גם בעסקיו של אסיאו. בנוסף, ב-1934 התחוללה הפיכת הליגה הצבאית בבולגריה, והממשל החדש של קימון גאורגייב פעל בגישת המדינתיות ומפעלי טבק הולאמו. במקביל, ככל שבולגריה העמיקה את קשריה עם גרמניה הנאצית התגברה האנטישמיות הממוסדת בממלכה. אסיאו מכר חלק מנכסיו והיגר לארצות הברית.
אירועי מלחמת העולם השנייה
בשלהי שנות ה-30 של המאה ה-20 וראשית שנות ה-40, בגבור רדיפות היהודים הממוסדות בבולגריה, העניק אסיאו סיוע בסך 500 לבות לכל עולה בעל סרטיפיקט מבולגריה לישראל, סכום שהיווה כשליש מהוצאות המסע לארץ ישראל. אסיאו סייע בעקיפין להגירת יהודים מבולגריה באמצעות השגת דרכונים, ויזות ופטור משירות צבאי. כן עמד בעקיפין בקשר עם אנשי המוסד לעלייה ב' לצורך בחירת נציג מטעם המוסד לארגון העלייה מבולגריה.
באוקטובר 1942 הקים ז'אק אסיאו בארצות הברית את "הוועד להצלת יהודי בולגריה" וכיהן כנשיאו. הוועד הפעיל לחץ על הממשל בארצות הברית להתערב מול ממשלת בולגריה להפסקת רדיפות היהודים, למניעת גירושם למחנות ההשמדה, ולמתן אשרות יציאה מבולגריה. הוועד פעל ביחד עם הההסתדרות הציונית הדסה כדי להביא לעלייתם של ילדים ובני נוער מבולגריה לישראל. אסיאו פעל מול הקונגרס היהודי העולמי כדי שיופעל לחץ על ממשלת בולגריה. בעקבות פועלו, שידרו במאי 1943 תחנות רדיו מניו יורק, לונדון, קהיר ובארי שלוש פעמים ביום בבולגרית "מסרים" שהופנו לעם הבולגרי ולממשלת בולגריה בדבר אחריותם לרדיפות יהודים והצורך בביטול החוקים האנטי-יהודיים שאין להם סליחה ומחילה. עוד צוין בשידורים כי נשיא ארצות הברית פרנקלין דלאנו רוזוולט הכריז שהתנהגות הארצות הכבושות וחברות הציר כלפי המיעוט היהודי תובא בחשבון לאחר סיום המלחמה, ולא תתקבל כל הצדקה להתנהגות בלתי אנושית כלפי המיעוט היהודי.
אסיאו פעל והשיג שליחת מחאות חריפות לממשלת בולגריה מטעם ארגונים בולגריים ומקדוניים בארצות הברית ואמריקה הלטינית, שאף פנו לאפיפיור בבקשת עזרה. ביולי 1943 הודיע הממשל הארצות הברית לאסיאו שהם "ערים למצב המדאיג של הקהילות היהודיות בבולגריה, ושננקטו כל הצעדים האפשריים". בהמשך, הודיע לו הרב מרקוס אהרנפרייז משוודיה, אשר כיהן בשעתו כרב הראשי של יהודי בולגריה, כי מצב היהודים אזרחי בולגריה המתגוררים בשטחה "פחות מדאיג".
יורי בוריסוב
יורי איוואנוביץ' בוריסוב (ברוסית: Юрий Иванович Борисов; נולד ב־31 בדצמבר 1956) הוא מדינאי רוסי המשמש כמנכ"ל תאגיד החלל הממשלתי רוסקוסמוס מאז יולי 2022. התאגיד שבראשו הוא עומד אחראי על פעילויות ותשתיות החלל האזרחיות של רוסיה.
קודם לכן שימש כסגן ראש ממשלת רוסיה משנת 2018 עד 2022, והיה אחראי על תחום התעשיות הביטחוניות. שימש גם כסגן שר ההגנה של רוסיה בשנים 2012–2018 וניהל את תחום הרכש בצבא הרוסי. בשל ניסיונו בתחום התעשיות הביטחוניות מונה לנהל את תאגיד החלל הממשלתי.
ביוגרפיה
יורי בוריסוב נולד ב-31 בדצמבר 1956 בווישני וולוצ'יוק שבמחוז טבר. הוא סיים את לימודיו בבית הספר הצבאי קלינין על שם סובורוב בשנת 1974 ואת בית הספר הגבוה לפיקוד בתחום רדיו-אלקטרוניקה בשנת 1978.
בשנות השמונים למד מתמטיקה בפקולטה למתמטיקה חישובית וקיברנטיקה של אוניברסיטת מוסקבה, בה סיים את לימודיו בשנת 1985.
במשך 20 שנה, מ-1978 עד 1998, הוא שירת ב ורוסיה.
קריירה פוליטית
ביולי 2004 מונה לראש המחלקה לתעשייה הרדיו-אלקטרונית ומערכות הבקרה של הסוכנות הפדרלית לתעשייה. הוא היה סגן ראש הסוכנות הפדרלית לתעשייה באוקטובר 2007 והפך לסגן שר התעשייה והמסחר ביולי 2008. במסגרת תפקידו התווה את יעדי התכנית הממשלתית לפיתוח מערכת הניווט גלונאס.
ב-12 בנובמבר 2012 מונה למשרת סגן שר ההגנה של הפדרציה הרוסית. בתפקיד זה, הוא היה אחראי על התמיכה הצבאית-טכנית ומדיניות הרכש של הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית, לצורך פיתוח ומודרניזציה של נשק וציוד צבאי. היה ממונה על מחלקות החימוש, רכש ומכרזים וכן חמש מחלקות בידוק טכני במשרד ההגנה. ב-7 במאי 2018, בוריסוב מונה לשמש כסגן ראש הממשלה לענייני תעשיית ההגנה ותעשיית החלל בממשלת מדבדב השנייה.
ב-15 בינואר 2020 הוא פוטר מהקבינט, לאחר שהנשיא ולדימיר פוטין נשא את הנאום הנשיאותי ב-2020 לאספה הפדרלית, בה הציע מספר תיקונים לחוקה. עם זאת, הוא מונה מחדש לאותה משרה בממשלתו של מיכאיל מישוסטין. שימש כחבר בדירקטוריון מפעל הקרונות של אורל ותאגיד המטוסים המאוחד.
ב-9 ביוני 2022 היה לאחד מ-35 אישים שנכללו ברשימת הסנקציות של נשיא אוקראינה, כולל ההנהגה הבכירה של רוסיה, לתקופה בלתי מוגבלת בשל פלישת רוסיה לאוקראינה. הממשל האוקראיני הורה על החרמת נכסים, הפסקת אישור מעבר דרך שטחה של אוקראינה, השעיית מילוי ההתחייבויות הכלכליות, ביטול רישיונות והגבלות אחרות.
ביולי 2022, הוא מונה על ידי נשיא רוסיה ולדימיר פוטין למנכ"ל רוסקוסמוס החדש, במקומו של דמיטרי רוגוזין.
כוחות ההגנה של דרום אפריקה
כוחות ההגנה כפי שהם קיימים היום נוצרו ב-1994, בעקבות הבחירות הכלליות הראשונות בדרום אפריקה של העידן שלאחר האפרטהייד וכינון החוקה החדשה. כוחות ההגנה הלאומיים של דרום אפריקה החליפו את "כוחות ההגנה של דרום אפריקה" (South African Defence Force – SADF).
היסטוריה
לכוחות ההגנה הלאומיים של דרום אפריקה הועברו כוח האדם והציוד של כוחות ההגנה של דרום אפריקה ושל הכוחות המשולבים של מדינות הבנטוסטן, יחד עם כוח האדם של כוחות הגרילה לשעבר של כמה מהמפלגות הפוליטיות של דרום אפריקה, כמו הקונגרס הלאומי האפריקני, "חנית האומה" (Umkhonto we Sizwe),הקונגרס הפאן אפריקני של אזניה (Pan Africanist Congress of Azania), צבא השיחרור של העם האזאני (Azanian People's Liberation Army) ויחידות ההגנה העצמית של מפלגת אינקטה (Inkatha Freedom Party).