cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
בית נבולסי (יפו)
היסטוריה
בבית זה שכנו משרדי "הועד הפועל" של חובבי ציון – שנפתחו על ידי זאב טיומקין בחודש נובמבר 1890, וממנו נוהלו ענייני המושבות היהודיות בארץ ישראל ורכישת הקרקעות. ההחלטות שנתקבלו בין כותלי הבניין הטביעו את חותמן על התפתחות היישוב היהודי בארץ ישראל.
בבניין זה שכן ביתה הראשון של ספריית שער ציון שנוסדה ב-1886. הספרייה שירתה בנאמנות את תושביה היהודים של יפו, את איכרי המושבות כמו גם את תלמידיה הראשונים של הגימנסיה העברית "הרצליה" ששכנה בקרבת מקום, ונוהלה במשך השנים על ידי אז"ר.
בבניין זה שכן מועדון "ישורון" שהיה בית הקהילה היהודית ביפו ומרכז לפעילים היהודים של הארץ המתפתחת. במועדון זה נתקבלה החלטה להקים את העיר העברית הראשונה. בקית שנת 1906, התאספו כ-120 איש מיהודי יפו. לאותה התכנסות הגיע עקיבא אריה ויס שעלה בחוף יפו באותו הבוקר. ויס נשא דברים בעברית בהם פירט את רעיונו ותוכניתו לבניית עיר עברית עם חשמל, מים ביוב וגנים (חידוש בערי ארץ ישראל של דאז) עיר שבה יחיו חיים עבריים. אחרי שאלות וויכוחים באותה פגישה התקבלה הצעתו ובאותו יום נוסדה האגודה שלימים תקים את "אחוזת בית" אותה שכונה שלימים תשנה את שמה ל'תל אביב' ותתפתח לעיר העברית הגדולה.
בתי נבלוסי נהרסו ב-1983/4 על מנת להרחיב את נתיב התנועה של שדרות ירושלים לכיוון תל אביב (בקטע בו שדרות ירושלים מתחברות לרחוב פרופ' יחזקאל קויפמן), ולהוסיף מסלולי נסיעה שיהפכו את הרחוב לציר תנועה מרכזי מדרום לצפון העיר.
לבנון הכנרת
לבנון הכנרת הוא דג קטן הנמנה עם משפחת הקרפיונים. הלבנון הוא המין הנפוץ ביותר בכנרת. זהו דג קטן שחי כבוגר בלהקות במים הפתוחים. שם הוא ניזון מזואופלנקטון ומהווה כ-80% מסך כל הדגים באגם. לעיתים דג זה נקרא גם "סרדין", בשל הצורה הדומה, על אף שאין לו קשר למשפחת הסרדיניים.
מבנה פיזיולוגי
צורתו של לבנון הכנרת כצורת סרדין, עיניו גדולות, פיו חסר בינים, משוש והפה נוטה במקצת כלפי מעלה. צבעו של הדג, כסף מבריק, גבו כהה יותר וגופו ארוך וצר. קשקשיו מרובות וקטנות וסנפיר גבו קצר. סנפירי החזה לעומת אלו של לבנון הירקון אינם מגיעים עד אל סנפירי הגחון. הזנב ממוזלג (בצורת מזלג). אורכו המרבי מגיע עד 20 סנטימטר.
מזון
הלבנון משיג את מזונו באמצעות סינון המים וקליטת פלנקטון במסרקות הזימים המפותחות שלו.
רבייה
בחורף מתחברים הלבנונים ללהקות גדולות לצורך רבייה, בעונת החורף הנקבות מטילות את ביציהן על סלעים במים רדודים והזכרים מפרים אותן. הדגיגים בוקעים כעבור 5–7 ימים אין כל טיפול בצאצאים ורבים נטרפים ולא מגיעים לבגרות.
מיני הלבנון
בישראל מצויים שלושה מיני לבנון שכולם חיים בסביבת מים מתוקים: לבנון הכנרת הוא היחיד שיש לו ערך מסחרי חי בכנרת ונדוג בה בשוק מוכר דג זה גם בשם "סרדין הכנרת" דג הדומה ללבנון.
תפוצתו של הדג
תפוצתו העיקרית של לבנון הכנרת היא באגם הכנרת ובירדן, נוסף לכך הוא נצפה לעיתים באגמים נוספים בישראל לבנון הכנרת הוא מין אנדמי לארץ ישראל, כלומר זהו מין אשר תפוצתו מוגבלת לארץ ישראל בלבד.
מקום מחיה
בכנרת 19 מיני דגים טבעיים לאגם ועוד 8 מינים זרים שאוכלסו בה. המין הנפוץ ביותר באגם הוא הלבנון הידוע גם כסרדין הוא דג קטן שחי כבוגר בלהקות במים הפתוחים. שם הוא ניזון מזואופלנקטון ומהווה כ-80% מסך הכל הדגים באגם הכנרת מהווה מקור דגה לדייגים מקצועיים וחובבים. מדי שנה נידוגים כ-2000 טון דגים בכנרת כשליש מתוכם הוא לבנון הכנרת.
הידלדלות בדגי הלבנון בכנרת
מאז שנות ה-90 סובלת הכנרת מתנודות מפלס קיצוניות כגון: הבצורת של השנים 1999–2001 ובשנים 2008–2011 המערכת האקולוגית של הכנרת מצויה במצב רגיש והיא סובלת מחוסר יציבות כתוצאה מפעילות אדם הבאה לידי ביטוי במופעים אקולוגים שונים: אצות כחוליות המייצרות רעלנים שפלשו לכנרת והן פורחות מדי שנה בקיץ.
לאחרונה ככל הנראה עקב ירידת המפלס באגם הידלדלה בצורה משמעותית אוכלוסיית דגי הלבנון באגם הכנרת. גורמי פיקוח שונים בדקו את הסיבות להתדלדלות זו וגילו כי ירידת המפלס הכנרת מצמצמת באופן משמעותי את שטחי הרבייה של דג זה. בעבר דגו בכנרת כ-1000 טון לשנה של מין זה, אך בשנים האחרונות הביקור ללבנון פחת והשלל השנתי שלו ירד בסדר גודל.
כיום הלבנון כבר לא נמצא בסכנת הכחדה.
שורש 10
שורש 10, או אר בּוּ (בסינית: 儿部, פיניין: Er bù) הוא השורש העשירי של הכתב הסיני. פירושו "רגליים" והוא אחד מתוך 23 (מתוך סך הכל 214 שורשי הקאנגשי) שורשים המורכבים משני קווים.
במילון קאנגשי יש 52 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת שורש זה.
השעה ה-11
השעה ה-11 (באנגלית: The 11th Hour) הוא סרט תיעודי משנת 2007 אודות מצב הסביבה הטבעית, שנוצר והופק על ידי לאונרדו דיקפריו שגם תרם לו את קולו בקריינות. הסרט בוים על ידי ליילה קונרס פיטרסן ונדיה קונרס, מומן על ידי אדם לואיס ופייר אנדרה סנירגס, והופץ על ידי "Warner Independent Pictures" של האחים וורנר.
הקרנת הבכורה העולמית שלו הייתה בפסטיבל קאן ה-60 בשנת 2007 והוא יצא לאקרנים ב-17 באוגוסט 2007, בשנה שבה פרסם הפאנל הבין-ממשלתי לשינוי האקלים את דו"חו הרביעי וכשנה לאחר צאת הסרט "אמת מטרידה" של אל גור.
סקירה כללית
הסרט מתייחס לנושאים של התחממות גלובלית, בירוא יערות, הכחדה המונית, והרס של בתי המחיה באוקיינוסים. לטענת סרט, עתיד המין האנושי נמצא בסכנה.
הסרט מציע תקווה ופתרון חלקי לבעיות אלה ידי קריאה לפעולות תיקון על ידי עיצוב מחדש וחשיבה מחדש על הפעילות האנושית, וקורא לשינוי טכנולוגי ולאחריות חברתית ולסביבתנות. מדענים וסביבתנים כמו דייוויד אור, דייוויד סוזוקי, וגלוריה פלורה מתארים עתיד שונה באופן רדיקלי מזה המוכר לנו, שבו כוונת האנושות לא תהיה שליטה במערכת החיים של הפלנטה אלא חקוי תהליכים טבעיים והרמוניים.
תגובה
במרץ 2008 זכה הסרט בפרס הסרטים הסביבתיים של Earthwatch של "נשיונל ג'אוגרפיק" בוושינגטון די. סי..
הסרט זכה לביקורות חיוביות ברובן מצד המבקרים, עם ציון "רענן" של 68% באתר Rotten Tomatoes בהתבסס על 87 ביקורות, וציון ממוצע של 63% על Metacritic בהתבסס על 30 ביקורות.
יחסי לבנון–רומניה
יחסי לבנון–רומניה הם היחסים בין לבנון לרומניה. ללבנון יש שגרירות בבוקרשט וקונסוליה בקונסטנצה, ולרומניה יש שגרירות בביירות וקונסוליה בטריפולי. שתי המדינות כוננו באופן רשמי יחסים דיפלומטיים ב-6 בינואר 1965.
ב-4 באוגוסט 2020 התרחש הפיצוץ בנמל ביירות, תיירים ואזרחים רומנים לא נפגעו. נשיא רומניה קלאוס יוהאניס שלח תנחומים לקורבנות הפיצוץ והביע הזדהות עם תושבי לבנון. ב-8 באוגוסט הגיעו שני מטוסים של חיל האוויר הרומני לביירות, המטוסים נשאו כ-8 טון של ציוד רפואי שנתרמו לבתי חולים בלבנון, לאחר מכן הביא חיל האוויר הלבנוני את המשאבים ליעדיהם.
פאפא (סדרת טלוויזיה)
פאפא היא סדרה קומית ששודרה בשנת 1994 בערוץ 2. הסדרה נוצרה על פי תסריט של שמעון ישראלי ומככבים בה בין השאר זאב רווח, שאף היה הבמאי של הסדרה, וכן גאולה נוני, ז'אק כהן ויעקב בן-סירא.
הסדרה מגוללת את סיפורה של משפחה קשת יום בת חמש נפשות באשדוד. פאפא הוא כינויו של ראש המשפחה, לאון בן נעים שעובד בנמל אשדוד. התקציב של כל פרק היה של 45 אלף דולר, שהיה סכום נכבד באותה תקופה, אך הסדרה לא הצליחה כפי שציפו יוצריה.
זולו ירושלמי, שגילמה בסדרה את בתו של פאפא והייתה אחת מהשחקנים האלמונים שהשתתפו בסדרה, הפכה לאחר מכן לזמרת רוק.
נחל חמדל
נַחַל חַמְדָּל הוא נחל אכזב באורך כ-6 ק"מ, בצפון מערב רמת הגולן, דרומית ליישוב גונן. הנחל זורם בסופו לירדן דרך תעלת ניקוז. הנחל הוא חלק משמורת טבע "שמורת נחל חמדל". סמוך לנחל נמצא המעיין "עין גונן". בנחל צומח השיח מלוח קיפח. בחלק התחתון יש קניון קטן בין אבני בזלת עם מפלים קטנים.
עקל
{{פירושונים|
ראו גם
}}
ויקיפדיה הלטבית
ויקיפדיה הלטבית (לטבית: Vikipēdija latviešu valodā) היא המהדורה בלטבית של ויקיפדיה, האנציקלופדיה החופשית שמופעלת בידי קרן ויקימדיה. נכון ל- ב ישנם בו  ערכים ו- משתמשים פעילים.
ויקיפדיה הלטבית נוצרה ב-6 ביוני 2003. והיא ויקיפדיה השנייה בגודלה מקרב השפות הבלטיות.
ויקיפדיה הלטבית פעילה ברשתות החברתיות ומפעילה חשבונות פייסבוק וטוויטר.
היסטוריה
ויקיפדיה הלטבית נוסדה ב-6 ביוני 2003. באותו היום נכתב הערך הראשון - פסיכולוגיה. הדף הראשי בוויקיפדיה הלטבית נכתב ארבעה חודשים מאוחר יותר - ב-6 באוקטובר 2003.
בתחילה ויקיפדיה הלטבית לקתה בחסר וכמה ערכים על דברים חשובים בתרבות הלטבית היו חסרים. המאמר על ליגווה, לדוגמה, נכתב רק במרץ 2008. עם זאת, קצב הצמיחה של ויקיפדיה הלטבית הוא יציב מאז 2006.
החל מ-30 בספטמבר 2013, העורך החזותי זמין לכל המשתמשים הרשומים והחל מ-7 באוקטובר 2013 הוא זמין לכל העורכים.
מרתון ויקיפדיה הלטבית
מרתון ויקיפדיה הלטבית (לטבית: Latvijas Vikipēdijas maratons) הוא פרויקט שנועד להרחיב את ויקיפדיה הלטבית במטרה להגדיל את השימושיות של השפה הלטבית.
מדיניות
שלא כמו רוב הוויקיפדיות בעולם - ויקיפדיה הלטבית אימצה גאדג'טים מאוחר מאוד, במאי 2014.
סטטיסטיקה
נכון ליולי 2017, 78,000 הערכים בוויקיפדיה הלטבית מהווים כ-28% מכלל הערכים שנכתבו במשפחת השפות הבלטיות, מה שהופך את ויקיפדיה הלטבית לשנייה בגודלה במשפחת השפות, לאחר ויקיפדיה הליטאית, המהווה 66%.
מקרוב
מקרוב היא תוכנית טלוויזיה תיעודית שמשודרת בנטפליקס ב-23 במאי 2018. התוכנית, שמופקת על ידי חבר Vox מדיה, מוציאה לאור פרקים בתדירות שבועית. אורך הפרקים הוא בין 16 ל-18 דקות בממוצע, כשכל פרק מתמקד בנושא אחר. כל פרק גם מסופר על ידי אורח שונה. עונתה הראשונה של התוכנית מונה כ-20 פרקים. בספטמבר 2019 החלה הפצה העונה השנייה וב-16 ביולי 2021 עלתה העונה השלישית.
סוקול (נפה, מוסקבה)
סוקול (ברוסית: Сокол) הוא נפה של המחוז הצפוני של העיר הפדרלית מוסקבה, שברוסיה. שטחה הוא 3.72 קמ"ר ואוכלוסייתה מונה 60,171 תושבים (נכון ל-2020).
אי האש
אי האש או וולוגודסקי פיאטק (רשמית - "המתקן הממלכתי הפדרלי 'מושבת תיקון מספר 5 של מינהל שירות בתי הסוהר הפדרלי במחוז וולוגדה'") הוא אחד ממושבות התיקון המיוחדים לאסירים ברוסיה שנידונו למאסר עולם. מכונה לרוב בכינוי "אלקטרז הרוסי".
המושבה ממוקמת במנזר קיריל-נובואוזרסקי לשעבר על האגם החדש (אי האש) ליד העיירה בלואוזרסק, בנפת בלאוזרסקי במחוז וולוגדה.
היסטוריה
מנזר קיריל-נובואוזרסקי לגברים נוסד בשנת 1517 בתקופת שלטונו של הדוכס הגדול וסילי השלישי ביוזמת הנזיר קיריל הלבן, נזיר של מנזר קורנילבו-קומל.
לאחר מהפכת אוקטובר של 1917, המנזר הפך לכלא עבור "אויבי המהפכה". בשנות השלושים והארבעים הייתה מושבה לאסירים פוליטיים במסגרת מערכת הגולאג. בשנת 1938 התמקם כאן נובויאוזרסקאיה ITK-14, לאחר המלחמה כונה בשם ITK-6, LO-17, אשר בשנות החמישים אורגנה מחדש למחנה מאסר בעל אבטחה מרבית. לאחר מות סטלין בשנת 1953, המושבה הפכה לכלא רגיל לפושעים מסוכנים.
בשנת 1994, לראשונה במחוז וולוגדה וברוסיה, נוצרה מושבת תיקון על בסיס סוג חדש של עונש פלילי - מאסר לכל החיים. בשנת 1997 המנזר הפך לכלא אך ורק לאסירים שריצו מאסר עולם. לאחר הטלת הקפאה על ביצוע עונשי מוות ברוסיה בשנת 1996, משמעותם של עונשים אלה היא מאסר עולם באופן אוטומטי.
הכלא הוא מושבת עונשין, אחת משבע מושבות לאסירים לכל החיים ברוסיה.
כיום, בכלא יש 192 אסירים.
טרזן קופר
צ'ארלס "טרזן" קופר (באנגלית: Charles "Tarzan" Cooper ; 30 באוגוסט 1907 - 19 בדצמבר 1980) היה כדורסלן אמריקאי מקצועני. הוא ידוע במיוחד בשל התקופה בה שיחק בקבוצת ניו יורק רנסאנס (1929–1941).
קופר, אשר התנשא לגובה של 1.93 סנטימטרים, כונה בידי ג'ו לאפצ'יק, שחקן הקבוצה היריבה הסלטיקס המקוריים, ה"סנטר הטוב ביותר אי פעם".
הוא הוצג בהיכל התהילה של הכדורסל בשנת 1977.
בשנת 1980 הלך קופר לעולמו בפילדלפיה, פנסילבניה, בגיל 73.
Sing (שיר של אד שירן)
Sing (בעברית: לשיר) הוא שיר שבוצע על ידי הזמר והיוצר האמריקאי אד שירן. השיר נכתב על ידי שירן יחד עם פארל ויליאמס, אשר מפיק את השיר. השיר יצא לאור ב-7 באפריל 2014, בתור הסינגל הראשון מאלבום האולפן השני של שירן, × (2014). לאחר זמן קצר, הפך "Sing" לשיר הראשון של שירן שכבש את מצעד הסינגלים בבריטניה. כמו כן, השיר הגיע לראש המצעדים גם באוסטרליה, ניו זילנד ואירלנד וכן למקום 13 בבילבורד הוט 100 שבארצות הברית.
רקע ושחרור
השיר נכתב על ידי אד שירן ופארל ויליאמס, וכן הופק על ידו. ויליאמס אף השתתף בקולות הרקע במהלך הפזמון. אורך השיר הוא 3 דקות ו-55 שניות. שירן הפיק השראה מהפופ וסגנון ה-R&B הייחודי של ג'סטין טימברלייק, וקבע: "זה היה די קרוב להשראה ישירה". מילות השיר הן על בילוי לילי בווגאס. "Sing" שוחרר בבריטניה, אירלנד אוסטרליה וגרמניה במאי 2014. מלבד מדינות אלו, "Sing" יצא בעולם ב-7 באפריל 2014, בצ'אט ביוטיוב, בשידור חי עם שירן.
פיטר פומגרנט
פִּיטֶר פּוֹמֶגְרָנֶט (באנגלית: Peter Pomegranate) הייתה אוניית מפרשים מלחמתית אנגלית מן המאה ה-16, שבנייתה הושלמה והיא הוכנסה לשירות בצי ב-1510, בתקופת מלכותו של הנרי השמיני. היא נקראה קרוב לוודאי על שמם של פטרוס הקדוש, מייסד הכנסייה הנוצרית, והרימון, שהיה סמלה של המלכה קתרין מאראגון. תפוסתה הייתה 450 טונות, אך ב-1536 היא נבנתה מחדש וממדיה הוגדלו לתפוסה של 600 טונות; באותה שנה, לאחר שסר חינה של המלכה קתרין ועם מותה, קוצר שם האונייה ל"פיטר". גורלה של האונייה אינו ידוע. היא מוזכרת בפעם האחרונה בתעודה היסטורית ב-1558. "פיטר פומגרנט" הייתה בת-זמנה של "מרי רוז", שטבעה במהלך קרב סולנט ב-1545.
ב-1547 הייתה "פומגרנט" חלק מצי הפלישה שיצא נגד סקוטלנד בפיקודו של אדוארד קלינטון, והיא מופיעה ברשימת האוניות בשמה המלא. באינוונטר של הנרי השמיני מלך אנגליה מ-1547 כתוב כי "פומגרנט" נבנתה מחדש ולה 185 מלחים, 185 חיילים ו-30 תותחנים. חימושה כלל: 2 חצי-קנונים מפליז, 2 קוּלְבֶרִינִים מפליז, 4 חצי-קולברינים מפליז, 4 סייקרים מפליז, קולברין אחד מברזל, 3 סייקרים מברזל, 9 תותחי אשנבים מברזל, 37 בָּסִים מברזל ו-11 ארקבוסים. כמו כן צוידה ב-259 קשתות, 160 האלברדים ו-160 רומחים מוריים.
היזאע אל-מג'אלי
היזאע ברכאת אל-מג'אלי (ערבית: هزاع بركات المجالي; 1917 - 29 באוגוסט 1960) היה פוליטיקאי ירדני, שימש פעמיים כראש ממשלת ירדן בשנות ה-50 וה-60 של המאה ה-20. כהונתו הראשונה, ב-1955, ארכה כשבוע בלבד. כהונתו השנייה החלה במאי 1959, אך נקטעה לאחר כשנה עקב ההתנקשות בחייו באוגוסט 1960.
ביוגרפיה
היזאע אל-מג'אלי נולד במחוז כרכ שבירדן בשנת 1917, בן לשבט אל-מג'אלי שהיה מהשבטים הדומיננטיים באזור. עם ראשית אמירותו של עבדאללה בשנת 1928, השבט הכיר בסמכותו והתברג בעמדות מפתח בשלטון הירדני. אל-מג'אלי למד משפטים בדמשק, ולאחר עצמאות ממלכת ירדן החל את דרכו הפוליטית במדינה. בשנת 1953 הוא היה שר המשפטים בממלכה. בנובמבר 1953 הוא הועבר לתפקיד שר הפנים ובאוקטובר 1954 הוא שב למשרד המשפטים. במאי 1955 הוא התפטר מהממשלה, ובעיתונות נטען שההתפטרות נבעה מסכסוך עם ואליד צלאח, שר החוץ. נימוק אחר שניתן להתפטרות היה רצונו של מג'אלי להתמסר להקמת מפלגה פוליטית. בסוף מאי 1955, היה אל-מג'אלי השר היחיד מהממשלה הקודמת שהתמנה לשר בממשלתו החדשה של סעיד אל-מופתי, בה כיהן כשר הפנים.
לאחר ההפיכה בעיראק והתפרקות הברית בין עיראק וירדן, בשנת 1958, מונה אל-מג'אלי לשר החצר במקומו של פאוזי אל-מולקי.
אל-מג'אלי נתמנה בשנית לתפקיד ראש הממשלה לאחר התפטרותו של סמיר א-רפאעי במאי 1959. כהונתו השנייה מסמלת את המעבר הדורי בצמרת הפוליטית בירדן. עד לשלב זה המערכת הפוליטית הירדנית הייתה תחת דומיננטיות של הדור הפלסטיני הישן. אל-מג'אלי, ביחד עם אישים כמו בהג'ת א-תלהוני ווספי א-תל, נתפס כחלוץ של הדור הצעיר של המשפחות העבר-ירדניות הגדולות. פעילות ממשלת אל-מג'אלי הייתה בעיקר בעניין בעיות אופוזיציה מחוץ, וכן התמודדות עם בעיית הישות הפלסיטינית שהציבה מצרים בכינוס הליגה הערבית במרץ 1959.
במרץ 1960 נכשל ניסיון של גורמים המקורבים למפלגת הבעת הירדנית להתנקש בחיים של אל-מג'אלי. ב-29 באוגוסט 1960 נהרג אל-מג'אלי מפצצה שהוטמנה בשולחן שבמשרד ראש הממשלה. הפיצוץ הרג עוד עשרה אנשים ופצע עשרות נוספים, ביניהם בכירים נוספים בממשל. את הפצצה הניחו סוכנים של האופוזיציה הירדנית שהגיעו מסוריה. באותה תקופה סוריה, שהייתה מאוחדת עם מצרים תחת קע"ם, הייתה המעוז של הפעילות החתרנית כנגד הממסד הירדני. באפריל 1957 נעשה ניסיון הפיכה נגד המלך חוסיין ("קשר זרקא") בידי ראש הלגיון הערבי עלי אבו נואר ושר החוץ עבדאללה רימאוי. לאחר כישלון הקשר, שניהם ברחו לדמשק והובילו משם את האופוזיציה נגד המלך. רצח אל-מג'אלי הוא מההישגים הבולטים שלהם.
גריגורי אושפוליס
חייו
נולד כהירש אושפול במשפחת איכרים יהודים בכפר נובו-דאוגלשקאי מחוז משנה איגנלינה שבליטא. למד בחדר מגיל צעיר עזר להוריו לעבד את החלקה החקלאית שלהם.
לאחר הפלישה הנאצית לברית המועצות וכיבוש ליטא, הצליחה משחתו להימלט לטטרסטן. גריגורי עבד לפרנסתו כמפעיל טרקטור.
בפברואר 1942 התנדב לשירות הצבאי והוצב בדיוויזיית חיל רגלים ה-16, אשר הורכבה מיוצאי ליטא. הוא שובץ לשירת ביחידת הארטילריה של הדיוויזיה. מפקד צוות תותח נ"ט גריגורי אושפוליסן הצטיין בקרב שנערך באוקטובר 1944 באזור פגייגיאי שבמערב ליטא. צוות התותח בפיקודו שנע במערכים קדמיים יחד עם יחידות חיל רגלים, פגע בטנקים גרמנים ועצר את התקדמותם. במהלך הקרב נפגעו קשה כל חיילי הצוות של אושפוליס והוא נותר לבד ליד התותח. למרות זאת המשיך לתפעל את התותח ולירות בכינון ישיר על הגרמנים. הוא הצליח לפגוע בשני טנקים גרמנים ולאחר שהתותח שלו נפגע - השבית טנק נוסף באמצעות רימונים. על מעשה גבורה זה הוענק לרב-טוראי גריגורי אושפוליס תואר גיבור ברית המועצות. בנוסף, החליט מפקד היחידה להעלות אותו לדרגת קצין - סגן משנה. במהלך הקרב נפצע גריגורי קשה. לאחר שהחלים - נשלח להכשרה קצרה לתפקיד של קצין פוליטי. הוא המשיך לשרת בצבא עד שנת 1947 אז פרש מהשירות בדרגת מיור.
לאחר השתחרר מן השירות הצבאי למד משפטים באוניברסיטת וילנה. מ-1954 ועד צאתו לפנסיה ב-1986 עבד במנגנון המפלגה הקומוניסטית בליטא. התגורר בווילנה. בשנת 1992 עלה עם משפחתו לישראל. בארץ התגורר באשדוד. היה פעיל בארגון וותיקי מלחמת העולם השנייה. כתב ספר זיכרונות, אשר יצא לאור זמן קצר לפני מותו. נפטר בשנת 1997. בתחילת שנות ה-2000 הוצב פסל לזכרו בכפר בטטרסטן, בו הוא התגורר לפני הגיוס לצבא האדום.
מולאי יזיד
מולאי יזיד בן מוחמד (בערבית: يزيد بن محمد 1750-1792) היה שליט מרוקו בין השנים 1790-1792. ידוע בתור מי שאחראי לרדיפות של היהודים במרוקו.
ביוגרפיה
מולאי יזיד היה בן לשושלת העלאווית. כבר בימי שלטון אביו מולאי מוחמד השלישי עשה יזיד מספר ניסיונות לתפוס את השלטון, אך אביו הסולטאן סיכל ניסיונות אלה. שמואל רומאנלי כתב בספרו "משא בערב" שזעמו של יזיד על היהודים נבע מכך שלפני מינויו לשליט סירבו יהודים מתטואן לבקשתו להלוות לו כספים עבור המאבק באביו. לאחר מות אביו בשנת 1790 הכריז על עצמו כיורש, וכך עשו גם שני אחים נוספים. החל קרב ירושה על השלטון ובמשך שנתיים היה הסולטאן יזיד אחראי להרס ולרצח של יהודים בערים ברחבי מרוקו. כך למשל כשיזיד כבש את העיר תטואן הוא הורה לקשור את העשירים מבין היהודים לסוסים ולגרור את גופותיהם ברחבי העיר. בנוסף, נבזז המלאח היהודי בעיר ונשים יהודיות נאנסו. פרעות דומות נערכו גם ביהודים במקנס, רבאט, אל-קסר אל-כביר, טנג'יר וערים נוספות. מסורת של בני עיירת אופראן מדרום מרוקו מספרת ששליט אזורי מקומי מטעם יזיד קשר בשלשלאות 50 מגברי הקהילה ואילץ אותם לבחור בין התאסלמות למוות, ובעקבות זאת החליטו 50 הגברים למות על קידוש השם וקפצו אחד אחרי השני לתוך אש בוערת.. מספר רב של קינות ופיוטים נכתבו על המאורעות הקשים, המפורסמת שבהן נכתבה על ידי דוד בן חסין.
בשנת 1792 נהרג יזיד על ידי כוחותיו של אחיו סולימאן, שתפס אחריו את השלטון.
מייקל מדסן
מייקל מדסן (באנגלית: Michael Soren Madsen, נולד ב-25 בספטמבר 1957) הוא שחקן קולנוע, במאי, מפיק ומשורר אמריקאי, שהופיע עד כה ביותר מ-150 סרטים.
קורות חיים
מדסן נולד ב-1957 בשיקגו, אילינוי. ילדם השני של קלוין מדסן, ממוצא דני, ואיליין לבית מלסון, ממוצא אירי, סקוטי, אנגלי, גרמני ואינדיאני. האב היה כבאי במקצועו ואילו האם מחזאית, מפיקת טלוויזיה (בעיקר ברשת הציבורית האמריקאית - PBS), סופרת, שחקנית ומשוררת, שזכתה בפרס אמי. מדסן הוא הבן היחיד במשפחה. אחותו הבכורה שריל, שיחקה בסרט קולנוע אחד (בלבד) וכיום היא בעלת מסעדה בוויסקונסין. אחותו השנייה, הצעירה ממנו בכארבע שנים, היא השחקנית וירג'יניה מדסן. ההורים התגרשו ב-1968.
מדסן נישא לראשונה לשחקנית ג'ורגן ל'פייר (אחותה של הזמרת והשחקנית הידועה שר), המבוגרת ממנו בכשש שנים. הוא התגרש ונישא בשנית ב-1991 לשחקנית ג'נין ביסיגננו, המבוגרת ממנו בכחצי שנה, התגרש ב-1995 שוב, וב-15 באפריל 1996 נישא בשלישית, לשחקנית דיאן מורגן, לה הוא נשוי עד היום. יש לו שני בנים מאשתו השנייה ושניים מהשלישית וכמוכן בן חורג, בנה של אשתו השלישית, מנישואיה הראשונים.
שחקן בסרטי קולנוע וטלוויזיה
מדסן למד משחק אצל ג'ון מלקוביץ', בשיקגו. הוא הופיע לראשונה ב-1982 בסרט Against All Hope. לאחר מכן הופיע בשורת סרטי קולנוע וטלוויזיה בתפקידים קטנים יחסית, עד שזכה לראשונה לפרסום ב-1989, כששיחק בתפקיד הרוצח המופרע וינס מילר בסרט Kill Me Again. לאחר מכן, ב-1992, הוא התפרסם עוד יותר, בתפקיד די דומה, כרוצח הסדיסט "מר בלונד" בסרטו של קוונטין טרנטינו - Reservoir Dogs - כלבי אשמורת.
כדי שלא לקבע את עצמו בתפקידים מעין אלה, שיחק מדסן בהצלחה רבה גם בשני סרטי המשפחה "לשחרר את ווילי" (1993, 1995), בתפקיד האב המאמץ גלן גרינווד. כמו כן, הוא הופיע בסרטי מדע בדיוני כמו מין מסוכן (1995) ובקומדיות כמו מת לצעוק 4 (2006). עם זאת, במקביל הוא המשיך להופיע בסרטים שונים בתפקיד "האיש הרע", כמו למשל בשני סרטי "להרוג את ביל" (2003, 2004) (שוב עם קוונטין טרנטינו), עיר החטאים (2005) ועוד. בין לבין שיחק מדסן בשורה ארוכה נוספת של סרטי קולנוע וטלוויזיה, ביניהם ידועים ומצליחים מאוד, כמו תלמה ולואיז (1991), סדרות טלוויזיה כמו "24", ועוד.
פילמוגרפיה חלקית
בנוסף לסרטי קולנוע וטלוויזיה בהם הופיע, ביים מדסן והפיק מספר סרטים משלו. ב-2007 נעשה עליו סרט כאילו דוקומנטרי, אף כי בפועל קומדיה דמיונית - Being Michael Madsen, בכיכובו בתפקיד עצמו ובהשתתפות אמו איליין בתפקיד עצמה וכן שורת שחקני קולנוע בכירים ובהם דריל האנה, וירג'יניה מדסן, דייוויד קרדין, הארי דין סטנטון ועוד. בשנים 2007 - 2008 זכה מדסן בשני פרסים שונים בגין משחקו.
סופר-משורר-צלם
מדסן כתב מספר ספרי שירה שיצאו לאור ותורגמו לשפות אחרות כמו נורווגית, הולנדית ועוד:
ב-2005 הוציאה Hands Publications 13 הוצאה לאור, את כל ספרי השירה של מדסן בספר אחד הקרוי - The Complete Poetic Works of Michael Madsen, Vol I: 1995–2005. הספר זכה להצלחה בינלאומית.
ב-2006 הוציאה אותה הוצאה ספר צילומים של מדסן, שכלל בתוכו גם מספר שירים חדשים שהוא כתב. הספר קרוי - Signs of Life. באותה שנה העניקה הוצאת - Red Hen Press, פרס מפעל חיים למדסן, בגין ספרי השירה שלו.
ב-2009 יצא לאור בהוצאת אמזון ספר שירה נוסף של מדסן (יחד עם שני מחברים נוספים) - American Badass.
מדסן גם יצר ותרם את קולו לכמה משחקי וידאו. ב-2002 הוא קיבל פרס מיוחד מרשת בתי חולים הפרושה על פני כל אמריקה, בגין תרומתו לילדים חולים.
פדרציית ההוקי הסובייטית
פדרציית הוקי הקרח הסובייטית (ברוסית: Федерация хоккея СССР) היא ארגון ספורט סובייטי, שהתקיים בשנים 1946–1992 והיה אחראי לניהול ענף ההוקי קרח במדינה, לרבות ניהול נבחרת ברית המועצות בהוקי קרח. רשמית, הפדרציה ניהלה את תחרויות ההוקי קרח המקומיות (ובשנים 1947–1967 גם את תחרויות הבנדי) והכנת הנבחרות הלאומיות. למעשה, היא ביצעה בעיקר תפקידים ייצוגיים והניהול האמיתי של ענף ההוקי בוצע על ידי הנהלת ההוקי קרח של ועדת הספורט הממשלתית (גוסקומספורט) של ברית המועצות.
היסטוריה
בשנים 1946–1959 הוא נקרא מדור ההוקי הסובייטי (Всесоюзной секцией хоккея) והיה כפוף לוועדת הספורט (גוסקומספורט). ב-1 באפריל 1952 התקבל המדור להתאחדות ההוקי קרח הבינלאומית.
30 ביוני עד 1 ביולי 1959 הפכה לפדרציית הוקי קרח ובנדי של ברית המועצות (Федерацию хоккея с шайбой и хоккея с мячом СССР) וניהלה נוסף לענף ההוקי קרח, גם את הבנדי. ב־7 באוקטובר 1967 התפצלה הפדרציה לשני ארגונים עצמאיים – פדרציית ההוקי קרח הסובייטית ופדרציית הבנדי של ברית המועצות.
ב-17 במרץ 1990, בכנס ייסוד רכש ארגון מעמד של ארגון ציבורי-ממלכתי והפך לישות משפטית עצמאית. ב-28 בינואר 1992, בפגישה האחרונה של הוועד הפועל של הפדרציה התקבלה החלטה לפזר את הפדרציה, על רקע התפרקות ברית המועצות.
ב-28 בינואר עד 22 במאי 1992, במקום פדרציית ההוקי קרח של ברית המועצות, פעלה "מועצת הנשיאים – יושבי ראש פדרציות ההוקי קרח של חבר המדינות" (Совет Президентов – Председателей Федераций хоккея стран СНГ) וכללה את נציגי רוסיה, אוקראינה, בלארוס וקזחסטן.
בשנת 1992 זו הוחלפה בפדרציית ההוקי הרוסית.
אביאור מלסה
אביאור מלסה (נולד ב-2 בדצמבר 1995) הוא זמר, יוצר ומלחין ישראלי.
ביוגרפיה
שירת בצה"ל בבסיס צאלים.
קריירה
תחילת הקריירה המוזיקלית של מלסה החלה ב-2015 כאשר שיתף פעולה עם להקת KGC בשיר "מהמתוק אל המר", השיר זכה לביקורות חיוביות על התוכן שלו וזכה להצלחה.
במהלך שנת 2017 הוציא מלסה שלושה סינגלים מתוך אלבום הבכורה שלו: "מקום לשינוי" - שיתוף פעולה עם הזמרת נועה קירל, "גיבור" ו"ככה אנשים" שזכה להצלחה והגיע למקום שביעי במצעד השבועי של מדיה פורסט. האלבום המלא שנושא את השם של מלסה יצא לאור ב-31 באוקטובר 2017 בחברת ארומה מיוזיק, שבה יוצג באותה עת.
Rain (שיר)
Rain (גשם) הוא שיר של להקת הביטלס, שראה אור ב-30 במאי 1966 כבי-סייד בתקליטון Paperback Writer. שני השירים הוקלטו במהלך הקלטות האלבום "Revolver", אך שניהם לא נכנסו לאלבום והופצו בנפרד. הסינגל נכתב על ידי ג'ון לנון שטען כי המדובר ב"אנשים המתלוננים כל הזמן על מזג האוויר". בהקלטה משולבת הקלטה הפוכה, בה השירה והנגינה מושמעות לאחור, לראשונה בשיר פופ. בטכניקה זו השתמשו הביטלס גם בשיר "Tomorrow Never Knows" שהוקלט מספר ימים קודם לכן. רינגו סטאר אמר כי ביצוע התופים בסינגל זה היה ביצועו הטוב ביותר שהוקלט. נוצרו שלושה סרטוני וידאו לקידום השיר, והם נחשבים בין סרטוני המוזיקה המוקדמים ביותר.
מוזיקה ומילים
ההשראה לשיר באה ממסע ההופעות של הלהקה באוסטרליה. מנהל ההופעות של הלהקה, ניל אספינל, וג'ון לנון סיפרו אודות סופת גשמים ומזג אוויר גרוע עם הגעתם לסידני באוסטרליה. פרשנות אחרת לשם השיר היא שהמושגים "גשם" ו"שמש" בשיר מתארים תופעות של טריפ LSD.
הקלטה
ההקלטה החלה ב-14 באפריל 1966, יחד עם Paperback Writer והסתיימה ב-16 באפריל, עם חלק משכבות ההקלטה. באותה התקופה ערכו הביטלס הקלטות ניסיוניות להשגת צלילים ואפקטים חדשים שחלקם בא לידי ביטוי באלבומם השביעי, Revolver. טכנאי ההקלטות היה ג'ף אמריק שהיה שותף לניסיונות ולהטמעת טכניקת היפוך כיוון הנגינה בשיר זה ובמספר שירים באלבום Revolver. בתקליטון ובו שני השירים נעשה לראשונה שימוש במכשיר ATOC שפותח באולפני אייבי רואד, אשר איפשר קיטוע הקלטות ברמת צליל גבוהה בהרבה מכל מכשיר הקלטות אחר. ההקלטות בוצעו בערוצי מונו בלבד וכך הופץ התקליטון. גרסת סטריאו של השיר נוצרה על ידי צוות ההקלטות רק ב-2 בדצמבר 1970 מאותן הקלטות מונו.
הפצה
ב-30 במאי 1966 הופץ הסינגל לראשונה בארצות הברית וב-10 ביוני בבריטניה. ב-26 בפברואר 1970 השיר הופיע באלבום האוסף Hey Jude בארצות הברית כשהוא כבר בגרסת סטריאו, באלבום "Rarities" ב-2 בדצמבר 1978 וב-2 מרס 1988 באלבום "Past Masters". השיר הגיע למקום ה-23 במצעד הבילבורד הוט 100 בארצות הברית ב-9 ביולי 1966. במגזין הרולינג סטון מדורג השיר במקום ה-469 ברשימת "500 השירים הגדולים בכל הזמנים". מבקר המוזיקה ג'ים דרוגטיס מתאר אותו כ"שיר הרוק הפסיכדלי הגדול הראשון של הביטלס".
סרטי וידאו לקידום המכירות
הביטלס יצרו שלושה סרטי תדמית לשיר. ג'ורג' האריסון אמר "אז אני מניח שבמובן מסוים המצאנו את MTV". הסרטונים בוימו על ידי מייקל לינדזי-הוג שעבד איתם מוקדם יותר בתוכנית טלוויזיה. אחד הסרטונים מציג את הביטלס כשהם שרים בגינה (צולם ב-20 במאי 1966 בבית צ'יזוויק בלונדון). השניים האחרים מציגים את הלהקה כשהם שרים על במה (צולמו ב-19 במאי 1966, אחד בצבע לתוכנית של אד סאליבן והשני בשחור לבן לבריטניה). בסרטון נראה פול מקרטני, שחצי שנה לפני כן נפצע בתאונת טוסטוס ב-26 בדצמבר 1965, בתקריב כשהוא עם צלקת בשפה ושן סדוקה.
המודיעין הלובי
המודיעין הלובי מתייחס כיום לסוכנות הביון הממשלתית האחראית לאיסוף מודיעין חיצוני למען האינטרסים של לוב. כיום אין סוכנות ביון מוגדרת, ומועצת המעבר הלאומית פועלת להקמת גוף שכזה.
עד פרוץ ההתקוממות בלוב פעלה מוח'אבראת אל-ג'מאהיריה כארגון הביון והמשטרה החשאית של לוב, וזו חדלה להתקיים עם לכידתו בספטמבר 2011 של אבו זייד עומר דורדה בידי צבא השחרור הלאומי.
מוח'אבראת אל-ג'מאהיריה
מוח'אבראת אל-ג'מאהיריה (בערבית: مخابرات الجماهيرية; מילולית: מודיעין הרפובליקה העממית) הוא שירות הביון של לוב שהוקם על ידי מנהיג ומדריך המהפכה של לוב, מועמר קדאפי לקראת סוף שנות ה-70. הארגון אינו מהווה חלק מצבא לוב.
מבצעים
הארגון אינו בוחל באמצעים במאבקו כנגד דיסידנטים ואופוזיציונרים לוביים וידוע שביצע התנקשויות בכמה אישים לובים בכירים. הארגון מתנהל כמשטרה חשאית כל יכולה ואינו מסתפק באיסוף מודיעין בלבד ושולח ידו גם בפיקוח על אזרחי לוב וציתות. הארגון עוסק במודיעין אנושי, מודיעין אותות וביטחון פנים, סיכול ריגול וחתרנות.
ההתקוממות בלוב (2011)
מבין כל ההפגנות והמחאות ההמוניות בעולם הערבי, אלה שפרצו בלוב היו האלימות ביותר: מאות מפגינים נהרגו בידי כוחות הביטחון של לוב וסוכני מוח'אבראת אל-ג'מאהיריה, המחופשים לאזרחים, שהחלו להכות בהם בכל הכוח מתוך ההמון. מבין כל גופי הממשל הלוביים, סוכנות הביון הממשלתית נותרה הנאמנה ביותר למשטר קדאפי.
אנדרה נאג'
אנדרה נאג' (במקור עד 1900 גרוס (בהונגרית: Nagy Endre; נגסלש, 5 בפברואר 1877 – בודפשט, 5 במאי 1938) היה עיתונאי, סופר, מנחה מופעים, מנהל קברט יהודי-הונגרי, מכונה "אבי הקברט ההונגרי".
ביוגרפיה
אנדרה גרוס נולד כבנם של שאלאמון (שלמה) גרוס וינקה רוזנר בנגסלש שברוזנות מרמורש, כיום בטרנסקרפטיה שבאוקראינה. סיים את לימודיו באוראדיה והפך לעיתונאי בעיתון "חופש" (Szabadság). הוא היה חבר בחוג של המשורר אנדרה אדי והסופר לאיוש בירו. בשנת 1900 כבר התגורר בבודפשט ועבד בעיתון "מילה ההונגרית" (Magyar Szó) ואחר כך בפשטי נפלו עד שנת 1910. הוא התפרסם תחילה ב"תיאטרון טרקה" בשנת 1901 עם מילות שיריו, ומשנת 1907 היה מנחה בקברט בונבוניירה בנאג' קרוט (הבולוואר הגדול). משנת 1908 היה מנהל התיאטרון "במה מודרנית" (Modern Színpad), אותה ניהל עד שנת 1913. אחרי שנת שהות בפריז עבד במספר עיתונים בבודפשט ובשנת 1919 פתח קברט בשם "הקברט של אנדרה נאגי", בשנת 1921 ניהל במרתף ארמון גרשם את "קברט פודיום". בין 1923 לבין 1929 ניהל תיאטרון קברט מצליח יחד עם השחקן, הקומיקאי והבמאי בלה שאלאמון. בשנות השלושים עבד ככתב במערכת ה"עיתון" (Újság). בשנים האחרונות לחייו ניהל והנחה את ערבי המפגש של חוג החברים של כתב העת הספרותי החשוב ניוגט. לאימרה נאגי היה חלק חשוב בהעלאה וההצלחה של מערכוני האצ'ק ושאיו של לאסלו ודנאי.
מאמין סניאנג
מאמין סניאנג (באנגלית: Mamin Sanyang; נולד ב-6 בפברואר 2003 בבריקמה שבגמביה) הוא כדורגלן גמביאני-גרמני המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת המילואים של באיירן מינכן.
חיים אישיים
סניאנג נולד בגמביה, ובשנת 2013 הוא ומשפחתו הגיעו לגרמניה כפליטים והתיישבו בבאדן-וירטמברג.
קריירת מועדונים
סניאנג גדל במחלקות הנוער של פ.צ היידנהיים והופנהיים. בחודש יוני 2019 עבר למחלקת הנוער של באיירן מינכן. בשנת 2022 החל לשחק בקבוצת המילואים של באיירן מינכן.
קריירה בינלאומית
נכלל בסגל נבחרת גמביה עד גיל 20 לטורניר גביע העולם עד גיל 20 בשנת 2023.
אליזבת קלוד ז'אקה דה לה גר
אליזבת קלוד ז'אקה דה לה גר (בשם מלא בצרפתית: Élisabeth-Claude Jacquet de La Guerre; 17 במרץ 1665 – 27 ביוני 1729) הייתה מלחינה ונגנית צ'מבלו צרפתייה.
ביוגרפיה
אליזבת נולדה ב-1665 בצרפת, לאם עם קשרים לבית המלוכה ולאב בונה הרפסיקורדים ונגן עוגב מקצועי. אליזבת, אחותה ושני אחיה קיבלו חינוך מוזיקלי מינקות וכולם גדלו להיות מוזיקאים מקצועיים. אליזבת למדה שירה, נגינה בהרפסיקורד, אלתור, ליווי והלחנה, ובגיל 7 הוצגה בפני המלך לואי ה-14 שהתרשם ממנה מאוד. ילדת הפלא המשיכה ללמוד ולהתאמן עד שבגיל 12 עברה להתגורר בחצר המלך, תחת חסותה של פילגשו, המרקיזה דה מונטספאן, שהמשיכה להשקיע בהשכלתה המוזיקלית.
בגיל 18 קיבלה אליזבת אישור מהמלך לעבור לפריז, ואף קיבלה ממנו פנסיה לכל חייה. בפריז הכירה את נגן העוגב מארין דה לה גר, והשניים נישאו. אליזבת החליטה לאחד בין שני שמות המשפחה ועל כן נקראה – אליזבת קלוד ז'אקה-דה לה גר.
אליזבת, שבנעוריה ספגה אופרות נהדרות בחצר המלך, רצתה מאוד לכתוב יצירה בימתית משל עצמה. היא ידעה שסביר שתספוג ביקורת על עצם הניסיון להלחין יצירה שכזו, בשל היותה אישה, וכדי לצמצם את הנזק, ביקשה מלואי ה-14 להקדיש לו את הבלט-אופרה "לכבוד הניצחון". ב-1685 עלתה היצירה, וכצפוי ספגה ביקורת קשה. לאחר הכישלון חזרה להופיע ולהלחין לצ'מבלו.
ב-1694, שנתיים לאחר לידת בנה היחיד, עלתה בפריז האופרה "צפאל ופרוקריס" שהלחינה אליזבת, בוצעה כמה פעמים באותה שנה וירדה מהבמה. העובדה שהייתה האישה הראשונה בצרפת שהלחינה אופרה לא הרשימה את המבקרים של אז. רק לקראת שנות האלפיים נשמעו דעות אחרות ואוהדות על האופרה הזו.
חוסר ההצלחה גרם לאליזבת לחזור לחבר קנטטות וקטעים לצ'מבלו, ובמקביל החלה להתעניין בז'אנר החדש שהתפתח באיטליה וכבש את פריז – הסונאטה. היא הייתה בין הראשונות שהלחינו סונטות בצרפת, ובתקופה בה היה מאבק תרבותי בין הסגנון הצרפתי לאיטלקי, אליזבת לא חששה ושילבה ביצירתה בין שני הסגנונות.
תחילת המאה ה-18 הביאה עמה טרגדיות אישיות לאליזבת. בהפרש לא רב זה מזה, מתו בנה היחיד (גם הוא מוזיקאי מבטיח), אביה, וכעבור שנתיים גם בעלה. לאחר הפסקה ארוכה, החלה להתאושש והקיפה את עצמה בחברים בסלון מוזיקלי שפתחה בביתה, ולאט לאט חזרה גם להלחין. רוב יצירותיה הוקדשו למלך. לקראת סוף חייה חיה אליזבת בכנסייה, ונפטרה ב-1729.
MPTP
MPTP (שם מלא: 1-methyl-4-phenyl-1,2,3,6-tetrahydropyridine) הוא רעלן עצבי (נוירוטוקסין) שהורס תאי עצב בחומר השחור וכך גורם לתסמינים דמויי מחלת פרקינסון. החומר שימש כמודל למחקר מחלות בבעלי חיים. MPTP יכול להיווצר בטעות תוך כדי ניסיון לייצר MPPP (סם אופיאטי סינתטי) וכך הוא התגלה לראשונה.
MPTP מסוגל לעבור במחסום הדם-מוח. במוח הופך האנזים מונואמין אוקסידאז B (MAO-B) את ה-MPTP לקטיון 1-methyl-4-phenylpyridinium (MPP+) אשר פוגע בתאי עצב מייצרי דופמין. בניסויים במכרסמים לא נראתה השפעה פרקינסונית של MPTP זאת מאחר שרמות האנזים MAO-B אצלם נמוכות יותר מבקופי-אדם ומבני אדם.
שולמית איתן
שולמית (שולה) איתן (2 באוקטובר 1927 - 30 ביולי 2014) הייתה מחנכת, סופרת ומשוררת ילדים ומבוגרים ישראלית.
ביוגרפיה
איתן נולדה בשנת 1927 בארץ ישראל, נכדתו של העיתונאי העברי והרב הארץ-ישראלי יעקב גולדמן (1856–1931). היא למדה בגימנסיה הרצליה בתל אביב, מאוחר יותר במכללה לחינוך ע"ש דוד ילין ובמחלקה לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב. לאיתן תואר שני בספרות, בתיאטרון ובאמנות.
ונגר
{{פירושונים|
ראו גם
}}
אדאמה בוג'אנג
אדאמה בוג'אנג (באנגלית: Adama Bojang; נולד ב-28 במאי 2004 בבאקאו שבגמביה) הוא כדורגלן גמביאני המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת סטיב ביקו מליגת העל הגמביאנית.
קריירת מועדונים
בוג'אנג החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת סטיב ביקו. בשנת 2021 סייע לקבוצה להעפיל לליגת העל הגמביאנית.
קריירה בינלאומית
נכלל בסגל נבחרת גמביה עד גיל 20 לטורניר גביע העולם עד גיל 20 בשנת 2023.
שורש 19
שורש 19, או לי בּוּ (בסינית: 力部, פיניין: Lì bù) הוא השורש התשעה-עשר של הכתב הסיני. פירושו "כּוֹחַ" או "חוֹזֶק" והוא אחד מתוך 23 (מתוך סך הכל 214 שורשי הקאנגשי) שורשים המורכבים משני קווים.
במילון קאנגשי (Kangxi Dictionary), המילון הסטנדרטי לשפה הסינית, יש 163 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת שורש זה.
רסן (עיר)
רֶסֶן (במקדונית: Ресен) היא עיר בדרום מערב מקדוניה הצפונית בשטח האזור הסטטיסטי פלאגוניה, השוכנת בגובה של 885 מטרים מעל פני הים וסמוכה לאגם פרספה.
דמוגרפיה
מנתוני מפקד האוכלוסין שנערך ב-2002 עולה, כי מבחינת התמהיל האתני 73.5 אחוזים מהתושבים היו מקדונים, 15.7 אחוזים היו טורקים, 3.7 אחוזים אלבנים והשאר בני מיעוטים שונים. 73 אחוזים החזיקו בדת הנוצרית אורתודוקסית ו-26 אחוזים היו מוסלמים סונים.
אקלים
ברסן שורר אקלים ממוזג יבשתי עם השפעה ממתנת מכיוון אגם פרספה המעניקה לו מאפיינים מסוימים של אקלים ים-תיכוני. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 10.2oc וערכי הקיצון הממוצעים נעים מ-21oc ביולי ועד 0.3oc בינואר. אחוז הלחות השנתי הממוצע הוא 64 אחוזים.
מסדר המוות הטוב
מסדר המוות הטוב הוא ארגון לקבלת עובדת המוות שהוקם בשנת 2011 על ידי מארגנת הלוויות והסופרת קייטלין דאוטי. הקבוצה דוגלת בקבורה טבעית ובקבלת עובדת התמותה האנושית.
חברות בקבוצה הן שרה צ'אבס, מנהלת מסדר המוות הטוב, מייגן רוזנבלום, מנהלת סלון המוות (Death Salon) ואמבר קארוואלי, מנהלת שירותי קבורה בלוס אנג'לס. חברים בולטים נוספים הם האמן ויוצר האנדרטאות גרג לונדגרן, דובר TED ג'ה רים לי, מנהל בית ההלוויות האלטרנטיבי ג'ף יורגנסון, האמן לנדיס בלייר, הפתולוגית הפלילית ג'ודי מלינק, הסופר והצלם פול קודונאריס, אנשי מקצוע אחרים העוסקים במוות, אמנים ואנשי אקדמיה.
ההקבוצה קיימה את "סלון המוות" הראשון שלה בלוס אנג'לס בשנת 2013. סלון נוסף נערך בשנת 2014 במוזיאון הפתולוגיה של בית החולים סנט ברתולומיאו בלונדון על ידי אוצרת המוזיאון קרלה ולנטיין.
הקבוצה לקחה את שמה מהמסדר הברזילאי "מסדר גבירתנו של המוות הטוב".
התייחסות חיובית למוות
הרעיון של התייחסות חיובית למוות (Death positivity) זכה לפרסום על ידי קייטלין דאוטי בתור משחק מילים עם המונח "sex positivity". התנועה המקבלת את המוות בחיוב היא תנועה חברתית ופילוסופית המעודדת אנשים לדבר בגלוי על מוות, גסיסה וגופות. התנועה מבקשת לבטל את השקט סביב נושאים הקשורים למוות, להפחית את החרדה סביב המוות, ומעודדת מגוון רב יותר של אפשרויות הטיפול בסוף החיים העומדות לרשות הציבור.
עם זאת, הרעיונות מאחורי התנועה קיימים זמן ממושך יותר. אתר מסדר המוות הטוב מפרט את האמונות של התנועה המתייחסת אל המוות בחיוב וטוען שהצנזורה התרבותית של תופעות מוות וגסיסה גורמת יותר נזק מתועלת, שיש לקבל דיונים פתוחים על מוות כביטוי של סקרנות אנושית טבעית, שמשפחות צריכות לקבל זכות מלאה לטיפול בגופות יקיריהן ללא התערבות עסקי הלוויות (בארצות הברית ובבריטניה), ושיש לגוון את הטיפול בסוף החיים ולבצעו בדרכים הגורמות פחות נזק לאיכות הסביבה. התנועה מעודדת את המשתתפים לדבר עם משפחותיהם על משאלות סוף החיים שלהם, גם אם הם צעירים ובריאים, והיא ביקורתית כלפי ענף הלוויות הממוסחר בארצות הברית ובבריטניה. היא מעודדת אנשים להביע את רגשותיהם לגבי המוות באמצעות אמנות. ארגונים אחרים כמו End Well, שהוקם על ידי הרופאה ומפיקת הקולנוע שושנה ר' אונגרליידר, תורמים לתנועה בכך שהם מארחים כנס שנתי ומספקים פלטפורמה תקשורתית להדגשת פתרונות לשם הפיכת חווית סוף החיים לאנושית יותר. "ארוחת ערב לדיון במוות" ("Death Over Dinner) הוא ארגון שהוקם על ידי המסעדן והסופר מייקל הב ועל ידי אנג'ל גרנט, הארגון מעודד אנשים לערוך מסיבות ערב כדי לדבר על תמותה. עד כה יזם וארגן הארגון יותר מ-200,000 ארוחות ערב.
קלווין פיליפס
קלווין מארק פיליפס (באנגלית: Kalvin Mark Phillips; נולד ב-2 בדצמבר 1995) הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת הקשר במנצ'סטר סיטי מהפרמייר ליג ובנבחרת אנגליה.
פיליפס משחק בעיקר בעמדת הקשר ההגנתי, אך יכול לשחק גם כפליימייקר וכבלם.
תחילת הקריירה
פיליפס נולד בלידס שבמערב יורקשייר, אנגליה, וכילד שיחק במועדון המקומי של וורטלי בשנים 2003–2010, לפני שהצטרף לאקדמיית הכדורגל של לידס יונייטד בגיל 14. הוא שיחק בכל הקבוצות הצעירות של המועדון ובקיץ 2014 חתם על חוזה מקצועני ראשון בקבוצה הבוגרת.
במהלך עונת 2014/2015 מונה לקפטן קבוצות הפיתוח ומתחת לגיל 18. ב-4 בינואר 2015 הצטרף לקבוצה הבוגרת לקראת משחק החוץ מול סנדרלנד במסגרת הסיבוב השלישי של גביע ה-FA, אך נותר על הספסל כשהמשחק הסתיים בהפסד קבוצתו בתוצאה 0–1. פיליפס המשיך לשמש כשחקן ספסל בקבוצה הבוגרת במהלך החודשים הבאים וערך את הופעת הבכורה שלו במשחק ההפסד 3–4 ול וולברהמפטון וונדררס ב-6 באפריל. יחד עם סאם באיירם, צ'ארלי טיילור, אלכס מוואט ולואיס קוק, היה פיליפס חלק מקבוצת נוער מוכשרת של לידס ששיחקה בעונת 2014/2015. ב-11 באפריל שיחק בהרכב הפותח מול קארדיף סיטי באלנד רואד והבקיע את שער הבכורה שלו, אם כי המשחק הסתיים בהפסד קבוצתו, 2-1. בסוף העונה חתם על חוזה לשנתיים נוספות בלידס יונייטד.
ב-31 ביולי, לקראת עונת 2015/2016, קיבל את החולצה מספר 27, אך מאמן הקבוצה, ניל רדפירן (ששימש קודם לכן כמאמן האקדמיה של לידס לקידום צעירים), הוחלף במהלך הקיץ, ותחת המאמנים שהגיעו אחריו, אובה רוסלר וסטיב אוואנס, שותף בעשרה משחקים בלבד בעונה זו.
2016–2019
ביוני 2016, מספר ימים לאחר מינויו של גארי מונק כמאמן הקבוצה, הוצע לפיליפס חוזה חדש לשלוש שנים נוספות בלידס, עד קיץ 2019, שנחתם ב-23 של אותו חודש. ב-27 באוגוסט 2016 הבקיע את שערו הראשון לעונת 2016/2017 בבעיטה חופשית ממרחק גדול, בהפסד קבוצתו 1–3 לנוטינגהאם פורסט. לאחר שקפטן הקבוצה, ליאם ברידקאט, נפצע בספטמבר, ביסס פיליפס את מקומו והפך לחלק חשוב במרכז הקישור של לידס, לצד יונאן או'קיין ורונאלדו ריברה. על הופעותיו המרשימות בצ'מפיונשיפ במדי לידס זכה בפרס השחקן הצעיר המצטיין של אוקטובר 2016. ב-9 בדצמבר 2016 ספג את הכרטיס האדום הראשון בקריירה, לאחר שגרם לבעיטת עונשין כתוצאה מנגיעת יד שמנעה שער, במשחק מול המוליכה ברייטון אנד הוב אלביון, שהסתיים בהפסד 0–2.
ב-6 באוגוסט 2017 הבקיע צמד במשחק הפתיחה של עונת 2017/2018 בניצחון 2–3 על בולטון וונדררס. ב-9 בספטמבר הבקיע את שערו השלישי לעונה, במשחק מול ברטון אלביון, שהסתיים בניצחון בתוצאה 0–5, וכבש את שערו החמישי במהלך משחק הדרבי של יורקשייר מול שפילד יונייטד, שהתסיים בהפסד 1–2. הוא פתח את העונה במרכז הקישור לצדו של או'קיין, אך סדרה של תוצאות לא טובות הביאה לפיטורי של מאמן הקבוצה, תומאס כריסטיאנסן בפברואר 2018. פיליפס ואו'קיין איבדו את מקומם הקבוע בהרכב לטובת ריברה ואדם פורשאו, שהגיע לקבוצה בינואר. הוא סיים את העונה עם שבעה שערים ושלושה בישולים.
ב-19 ביולי 2018 חשף פיליפס שבמהלך הקיץ עבר אימונים כשהוא מתופקד בעמדת הבלם, זאת כחלק מהטקטיקה של מאמנה החדש של לידס, מרסלו בייאלסה. עם פתיחת העונה הוא שיחק כקשר אחורי במערך 4-1-4-1, ובחלק מהמשחקים תפקד למעשה כבלם שלישי. באוקטובר 2018, לאחר מספר משחקים בהם הציג יכולת גבוהה, החלו דיווחים לגבי זימון אפשרי לנבחרת אנגליה. לאחר פציעתו של ליאם קופר ב-1 בדצמבר 2018, במהלך ניצחונה של לידס 0–1 על שפילד ונסדיי, החליף אותו פיליפס בעמדת הבלם עד לשובו לכשירות באמצע ינואר 2019. לאחר ששב לעמדתו כקשר אחורי, הוא הבקיע ב-9 בפברואר את שערו הראשון לעונה בתיקו 1-1 מול מידלסברו, אשר הובקע לאחר 11 דקות של תוספת זמן. במרץ 2019 נכלל פיליפס בנבחרת מצטייני עונת 2018/2019 של הצ'מפיונשיפ. ב-4 במאי 2019 נבחר פיליפס לשחקן העונה מטעם עיתון ה"יורקשייר איוונינג פוסט". במהלך עונת 2018/2019 הוא שיחק ב-46 משחקים בכל המסגרות, הבקיע שער אחד ובישל שלושה, כאשר לידס מסיימת את העונה הסדירה במקום השלישי בליגה. לידס פתחה את שלב הפלייאוף מול דרבי קאונטי שסיימה את העונה הסדירה במקום השישי, כאשר פיליפס פותח בצמד המשחקים מולה. לאחר שניצחה במשחק הראשון 0–1 בחוץ, הפסידה לידס במשחקה הביתי 2–4, ו-3–4 בסיכום צמד המשחקים, לאחר שנותרה בעשרה שחקנים עם הרחקתו בכרטיס אדום של גאטאנו בראדי, ודרבי קאונטי העפילה לגמר הפלייאוף מול אסטון וילה.
2019–2020
ביולי 2019 פתחה לידס בשיחות עם פיליפס על חוזה חדש במועדון. ב-8 באוגוסט 2019 נחשף כי לידס דחתה הצעות בגובה 27 מיליון ליש"ט תמורת העברתו בזמן חלון ההעברות, על מנת להשאירו במועדון. בספטמבר 2019 חתם על חוזה חדש בלידס לחמש שנים נוספות. בשבוע בו חגג המועדון 100 שנה להיווסדו הבקיע פיליפס את שער הניצחון במשחק מול ברמינגהאם סיטי שהסתיים בניצחון 0–1 מול קהל רב באלנד רואד. בנובמבר 2019 הביאה יכולתו הגבוהה בקישור ההגנתי של לידס תחת מאמנו מרסלו בייאלסה לקריאות לזמנו לסגל נבחרת אנגליה. מנג'ר נבחרת אנגליה, גארת' סאות'גייט צפה בפיליפס בינואר 2020 לפני זימונו האפשרי לנבחרת. לאחר שעונת הכדורגל באנגליה נעצרה במרץ 2020 עקב התפרצות מגפת הקורונה התחדשה העונה במהלך חודש יוני. הוא הבקיע שער בבעיטה חופשית בניצחון לידס 1–3 על בלקברן רוברס ב-4 ביולי 2020, אולם סיים את העונה כשבוע לאחר מכן עקב פציעה שספג בברכו במשחק הניצחון של לידס 0–1 מול סוונזי סיטי. עם זאת, עלתה לידס כעבור זמן קצר לאחר מכן לפרמייר ליג כאלופת ליגת המשנה, לאחר ניצחון 0–1 על בארנסלי והפסדים של ווסט ברומיץ' אלביון וברנטפורד שבאו בעקבותיו. ב-7 באוגוסט 2020 הוא נבחר על ידי עיתון הגרדיאן לנבחרת העונה של הצ'מפיונשיפ לעונת 2019/2020. ב-8 בספטמבר 2020 הוא נכלל בנבחרת המצטיינים של התאחדות הכדורגלנים המקצוענים באנגליה לעונת 2019/20.
2020–2022
ב-12 בספטמבר 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג, במשחק הפותח של העונה, בהפסד 3–4 מול אלופת אנגליה ליברפול, שנערך באנפילד. הוא בישל את השער הראשון עבור לידס במסירה ארוכה לג'ק האריסון. ב-19 באוקטובר נפצע בכתפו במהלך המשחק מול וולברהמפטון וונדררס, בו הפסידה לידס בתוצאה 0–1, והושבת למשך חודש. הוא התאושש מפציעתו וחזר להרכב לידס למשחק מול ארסנל ב-22 בנובמבר, שהסתיים בתיקו 0-0. ב-23 במאי 2021, במשחק האחרון של עונת 2020/2021, כבש את שערו הראשון בפרמייר ליג, בניצחון לידס 1–3 על וסט ברומיץ' אלביון.
לאחר שהחמיץ את המשחק הראשון לעונת 2021/2022, פתח פיליפס בהרכב לידס יוניטד ב-14 באוגוסט 2021 במשחק השני של העונה מול אברטון, שהסתיים בתוצאה 2−2. את שערו הראשון לעונת 2021/2022 הבקיע בניצחון קבוצתו 0–3 על קרו אלכסנדרה, במסגרת הסיבוב השני של גביע הפוטבול ליג. ב-5 בדצמבר, במהלך המשחק מול ברנטפורד שהסתיים בתוצאה 2-2, נפצע בשרירי מיתר הברך והושבת למספר חודשים. ב-2 באפריל 2022 שותף כמחליף, לראשונה מאז פציעתו בדצמבר, במשחק הבית של קבוצתו מול סאות'המפטון, שהסתיים בתוצאה 1-1, וזכה לתשואות מאוהדי לידס במהלך החימום שלפני עלייתו למגרש.
מנצ'סטר סיטי
ב-4 ביולי 2022 חתם במנצ'סטר סיטי על חוזה לשש שנים. תמורתו שילמה מנצ'סטר סיטי ללידס 42 מיליון פאונד. ב-7 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף במשחק בו ניצחה קבוצתו בתוצאה 0–2 את וסטהאם יונייטד.
קריירה בינלאומית
פיליפס נולד באנגליה והוא ממוצא ג'מייקני מצד אביו וממוצא אירי מצד אמו. נבחרת ג'מייקה יצרה עמו קשר בנוגע לאפשרות זימונו לנבחרת. ב-25 באוגוסט 2020 זימן מאמן נבחרת אנגליה, גארת' סאות'גייט את פיליפס לראשונה לסגל הנבחרת. בראיון שנערך לאחר זימונו הוא דיבר על תוכניתו להעניק את חולצת הנבחרת הראשונה שיקבל למאמן לידס, מרסלו בייאלסה, לאחר שהאחרון העניק לו חולצת משחק של המועדון אותו אימן בעבר, ניואל'ס אולד בויס, בצירוף הודעה לו ולמשפחתו ובה אזכור עובדת צירופו לנבחרת אנגליה. פיליפס ערך את הופעת הבכורה בנבחרת ב-8 בספטמבר 2020 מול נבחרת דנמרק, במסגרת ליגת האומות.
פיליפס נכלל בסגל נבחרת אנגליה ליורו 2020, וזכה לשבחים מפרשנים, אוהדים ועיתונאים על הופעותיו וסגנון המשחק הלוחמני שלו במהלך הטורניר. הוא פתח בהרכב בכל משחקי נבחרתו עד למשחק הגמר ב-11 ביולי 2021, שהסתיים בהפסד בבעיטות הכרעה לאיטליה.
נכלל בסגל נבחרת אנגליה לטורניר מונדיאל 2022.
סגנון משחק
לאחר שהחל את קריירת המשחק כקשר מרכזי הוסב פיליפס לעמדת הקשר ההגנתי על ידי מאמנו, מרסלו בייאלסה, לפני פתיחת עונת 2018/2019. הוא ידוע ביכולות המסירה המגוונות שלו, ביכולתו לפתח התקפות בעודו מבצע את תפקידו ההגנתי, ומתואר כשחקן מפתח בקבוצה.
מרסלו בייאלסה תיאר את סגנון משחקו: "הוא מצטיין בקבלת הכדור ובהעברתו למרחב אחר, טוב יותר. הוא טוב מאוד כאשר עליו לכסות את הבלמים שלנו כאשר הם עולים לעזרת ההתקפה, וכשאנו נמצאים בנחיתות מספרית הוא מצטיין במשחק ההגנה שלו". פיליפס הוסב גם לעמדת בלם תחת בייאלסה.
מועדונים
מעודכן ל-15 בפברואר 2023
קריירה בינלאומית
מעודכן ל-14 ביוני 2022
קבוצתיים
מנצ'סטר סיטי
גילוי מוקדם (משפטים)
גילוי מוקדם הוא הליך קדם משפטי, בו הצדדים נדרשים לגלות זה לזה פרטים מהותיים הנוגעים למשפט.
עיקרי הגילוי המוקדם כוללים; השלמת כתבי טענות, גילוי מסמכים, מענה לשאלונים, בדיקות בידי מומחה מטעם בית המשפט והודיות.
רקע והתפתחות המושג בישראל
השופט חיים כהן הגדיר כי "הליך משפטי דומה למשחק פוקר". כלומר, כל שחקן שומר את הקלפים "צמודים לחזה". כיום, החובה לגילוי מוקדם מבטאת תפיסה מנוגדת, לפיה זכותו של כל "שחקן" לדעת עוד לפני המערכה העיקרית מה הם ה"קלפים" שיש ליריב.
מטרות גילוי מוקדם:
הפסיקה בבתי המשפט בישראל קבעה שהליך גילוי מוקדם הוא רק בין הצדדים לבין עצמם, ולא בינם לבין בית המשפט. בהתאם לכך נפסק שכאשר הנתבע הגיש תצהיר לתובע בהליך גילוי מוקדם- אם התובע חפץ להשתמש בתצהיר כראיה עבורו, חובה עליו להציג אותו במפורש לבית המשפט כראיה מטעמו.,.
הליך גילוי מוקדם
מרגע שהוגשה "בקשה להשלמת פרטים" ועד להשלמתם (כלומר, שהמתבקש יגיש כתב טענות מתוקן ומלא) השעון להגשת כתבי הטענות של המבקש את "השלמת הפרטים", נעצר (אלא אם כן הבקשה אינה מוצדקת). במקרה שנטען לחיסיון המסמך המבוקש, לרוב בית המשפט מורה שהמסמך יוצג בפניו כדי שיכריע אם להציג אותו לצד השני, בהתחשב גם במידת החיוניות של הראיה. הועלתה טענה שכאשר בית המשפט מחליט אחרי העיון בראיה שחל עליה חיסיון ואין להשתמש בה כראיה – אזי המודעות לתוכן הראיה עלולה להשפיע על תודעת השופט. ביחס לראיות האחרות שבתיק. אך ההלכה נקבעה על ידי ברק שטען כי השופט מסוגל להתעלות מעל להשפעה כזו. ככלל, נקבע כי אין חובה לייצר מסמכים או לערוך חשבונות כדי לספק תשובות לשאלונים. אולם במקרה חריג נפסק שיש חובה כזו, בהתקיים שני תנאים מצטברים; 1. למבקש המידע יש עילה חזקה (עילת תביעה או עילת הגנה). 2. בין הצדדים שוררים יחסים מיוחדים (של נאמנות וכו') שמצדיקים באופן רגיל מסירת מידע מסוג זה.
סנקציות
החקיקה קובעת שתי סנקציות חלופיות:
בית המשפט העליון קבע, כי הצד שכנגד יכול לבחור איזו משתי הסנקציות הנ"ל להפעיל.
בפסיקה; בתביעת דיבה שהגיש עיתון מעריב, הנתבעים לא קיימו את הצו-גילוי שהוטל עליהם. למרות זאת, בית המשפט החליט שלא להטיל על הנתבעים סנקציות. בערעור נקבע כי בית המשפט חייב להטיל את הסנקציות, והדבר אינו תלוי בשיקול דעתו.
בית הדין לעבודה הטיל קנס כספי על בנק לאומי בשל אי-גילוי מסמכים למרות הוראת בית המשפט. העילה לקנס הייתה "ביזיון בית משפט". בית המשפט המחוזי דחה את הערעור שהוגש בפניו, אך בית המשפט העליון קיבל את הערעור, וקבע שלא ניתן להטיל עונש של "ביזיון בית משפט" על מקרה בו יש סנקציה ספציפית הקבועה בחוק.
זכויות להט"ב בבליז
לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) בבליז מתמודדים עם אתגרים משפטיים וחברתיים שתושבים הטרוסקסואלים אינם חווים. בעוד פעילות הומוסקסואלית בין גברים או נשים הפכה לחוקית בבליז בשנת 2016, לאחר שבית המשפט העליון הכריז על חוק "משעי הסדום" של בליז אשר הטיל על פעילות הומוסקסואלית בהסכמה עונש של 10 שנות מאסר כבלתי חוקתי, משקי בית בראשות זוגות חד מיניים אינם זכאים לאותן הגנות משפטיות הזמינות לזוגות הטרוסקסואלים. מאז 2016, החלה חוקתה של בליז להחיל איסור אפליה מוחלט על רקע נטייה מינית.
בליז ערכה את שבוע הגאווה הראשון שלה באוגוסט 2017 בו פעילויות להעלאת מודעות וקבלה של חברי קהילת הלהט"ב התקיימו ברחבי המדינה.
מעמד בחוק
על פי סעיף 53 לחוק הפלילי של בליז, "כל אדם המקיים יחסים גשמיים בניגוד לסדר הטבע עם כל אדם... דינו - מאסר 10 שנים". נטען בכתב הערעור על סעיף 53. בחוק הפלילי נכתב כי הומוסקסואליות כשלעצמה אינה בלתי חוקית, אך כל מעשה מיני שאינו "קונגרס מיני של פאלוס (איבר המין הזכרי) המוחדר לנרתיק" אינו חוקי, לרבות מין אוראלי, מין אנאלי בין הטרוסקסואלים או הומוסקסואלים וכו'. סעיף 53 בוטל ב-10 באוגוסט 2016 בעודו צוין כהפרה של חוקת בליז.
קיילב אורוזקו נגד התובע הכללי של בליז
בספטמבר 2010, תנועת הסנגוריה המאוחדת של בליז (UNIBAM) ומנכ"לה, קיילב אורוזקו, הגישו יחד תביעה לבית המשפט העליון של בליז להסיר את החוקתיות של "חוק הסדום" בתמיכת ועדת המשפטנים הבינלאומית, איגוד עורכי הדין של חבר העמים, והקרן לכבוד האדם. בדצמבר 2011, נשיא ארצות הברית ברק אובמה מתח ביקורת שלילית על מדינות הרודפות הומוסקסואליות. בתגובה, ראש ממשלת בליז, דין בארו, חזר והדגיש כי בליז לא תשנה את חוקיה האנטי-הומוסקסואלים. בארו טען שהנושא הוא "נושא שעל בליז להתמודד איתו ואם ארצות הברית רוצה להעניש מדינות על ידי הסרת סיוע חוץ להמשך נוהג שכזה, אז הם יצטרכו לנתק את הסיוע שלהם".
היועץ המשפטי של צדדים בעלי עניין בכנסייה (CIP) (המורכבת מהכנסייה הרומית-קתולית, הארגון התאגידי של כנסיית בליז של אנגליה והאגודה האוונגליסטית של הכנסיות) טען בינואר 2012 כי ל-"UNIBAM" אין מעמד להגיש את התיק מכיוון שכארגון, אין לו זכויות מובטחות חוקתית. בהסתמך על סעיף 20 של חוקת בליז, בית המשפט צידד ב-"CIP" ב-27 באפריל 2012 ומחק את "UNIBAM" כתובע. בדצמבר 2012, השופט ארנה העניק ל-"UNBAM" מעמד של "בעל עניין", שהיה אותו מעמד שניתן ל-"CIP". התיק נדון בבית המשפט העליון במאי 2013, על רקע אלימות ואיומי מוות שקיבלו פעילים להט"ב. ב-10 באוגוסט 2016, קבע השופט העליון קנת' בנג'מין שסעיף 53 לחוק הפלילי של בליז סותר את ההגנות החוקתיות של "שוויון, כבוד ופרטיות אישית". אורוזקו זוכה על כל הנקודות בהחלטה, בה חזר בנימין כי בית המשפט נדרש לפסיקה משפטית ולא בשיפוט מוסרי. בנג'מין הורה לתקן את החוק הפלילי עם הוספת המשפט "סעיף זה לא יחול על מעשים מיניים בהסכמה בין מבוגרים". הוא המשיך וקבע כי חוקת בליז חייבת להיות עקבית עם פרשנויות בינלאומיות והבהיר כי "מין" כאמור בסעיף 16(3) לחוקה, כולל נטייה מינית.