cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
דן איינבינדר
קריירה
ב-9 ביוני 2013 עבר למכבי תל אביב שהעבירה תמורתו את תמיר כחלון וגיא חיימוב לקריית שמונה. ב-6 באוגוסט 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה במשחק הבית במסגרת מוקדמות ליגת האלופות נגד קבוצת פ.צ. בזל השווייצרית כאשר עלה כמחליף בדקה 74. בעונתו הראשונה בקבוצה כבש שער אחד ב-26 הופעות בליגה, וזכה עמה באליפות. בתחילת עונת 2014/2015 נפצע בכף רגלו במשחק במוקדמות ליגת האלופות וחזר לשחק רק באמצע חודש דצמבר. איינבינדר שותף בעשרה משחקי ליגה בעונה זו, ובסופה זכה עם הקבוצה באליפות נוספת, וכן זכה עמה בגביע המדינה (פתח בהרכב בניצחון 6–2 על הפועל באר שבע במשחק הגמר) ובגביע הטוטו 2014/2015.
ב-8 בספטמבר 2015 שוחרר ממכבי תל אביב, וב-4 באוקטובר 2015 חזר למועדון נעוריו בית"ר ירושלים, וחתם לעונה אחת. ב-30 במאי 2016 חתם לעונה נוספת ומונה לקפטן הקבוצה.
ב-25 במאי 2017 חתם לשלוש עונות בקבוצת הפועל באר שבע. ב-12 ביולי 2017 ערך את הופעתו הראשונה במועדון, וכבש את שער הבכורה שלו, בניצחון 2–1 על בודפשט הונבד במסגרת מוקדמות ליגת האלופות. בליגה כבש שלושה שערים בעונת 2017/2018, ובסופה זכה עם הקבוצה באליפות.
ב-14 בספטמבר 2018 חזר לבית"ר ירושלים, וחתם לשלוש שנים במועדון. בעונת 2018/2019 כבש ארבעה שערי ליגה, ובעונת 2019/2020 כבש שער אחד. בהמשך לא נכלל בסגל הקבוצה, וב-5 בנובמבר 2020 שוחרר מהמועדון.
ב-1 בינואר 2021 חתם לעונה וחצי בהפועל תל אביב. ב-24 בינואר 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשפתח בהרכב במשחק נגד הפועל חיפה, שהסתיים בתוצאה 2–2. בסיום אותה העונה העפיל עם הקבוצה לגמר גביע המדינה, בו פתח בהרכב בהפסד הפועל 1–2 למכבי תל אביב לאחר הארכה. ב-30 באוגוסט 2021 האריך את חוזהו בקבוצה בשנה אחת, עד 2023.
ביוני 2023 זכה בפרס "שער שוויון" לספורטאים פעילים המעורבים בחברה.
נבחרת ישראל
לאיינבינדר חמש הופעות בנבחרת הנוער של ישראל. באוגוסט 2016 זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת למשחקי מוקדמות מונדיאל 2018. ב-6 באוקטובר ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת, כשעלה כמחליף בניצחון 2–1 על נבחרת מקדוניה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018. בהופעתו השנייה כבש את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 3–0 על נבחרת אלבניה.
סחר בסמים
סחר בסמים הוא שוק שחור עולמי המורכב מגידול, יצור, הפצה ומכירה של סמים אשר המסחר בהם אסור על פי חוק. בעוד שקיימים סוגי סמים אשר החזקתם ומכירתם חוקית, ברוב מדינות העולם קיים איסור חוקי על סחר בסוגים מסוימים של סמים. אף על פי כן, השימוש בסמים בלתי חוקיים נפוץ מאוד.
על אף שאין למדינות אפשרות למסות סמים, מחירי הסמים בדרך כלל גבוהים, זאת בשל הביקוש הגבוה בצד הצרכנים והעלויות הגבוהות של שרשרת האספקה, הנובעות בעיקר מהצורך לחמוק מרשויות החוק.
הסחר הבלתי חוקי בסמים פועל באופן דומה לסחר בסחורות אחרות בשוק השחור. ארגונים שונים מתמחים בשלבי המסחר השונים לאורך שרשרת האספקה שהיא לעיתים קרובות אזורית, כדי להגביר את יעילותה. היקף ארגון המתמחה בסמים ומבנהו עשויים להשתנות בהתאם לרווחיות הטמונה בכל שלב של שרשרת האספקה. קצה שרשרת האספקה הוא בסוחר הסמים ברחוב, העשוי להיות מכור לסמים בעצמו, דרך כנופיות רחוב וסוחרים הפועלים כקבלנים, ועד לארגוני מסחר הדומים בהיקפם לארגונים ממשלתיים.
ייצור
גידול צמחי הסם עשוי להתבצע בטבע, בחוות חקלאיות, בחממות או אף בתוך דירות מגורים. חלק מן הסמים מיוצרים במעבדות סמים הממוקמות במבני מגורים או במבנים נטושים. המשותף לכל אתרי הגידול והייצור של סמים הוא היותם של אתרים אלה סודיים וחבויים מעין. חלק ניכר מגידול סמים לא חוקיים נעשה במדינות מתפתחות, אף שגם במדינות מפותחות קיים גידול וייצור של סמים.
אספקה
תהליך האספקה של סמים דומה בעיקרון לכל מוצר אחר, כשההבדל העיקרי הוא היותם של כל שלבי התהליך מוכמנים. מאתרי ייצור הסם מובלים הסמים למחסנים מקומיים, ומשם מופצים לצרכנים.
כאשר אספקת הסמים היא לצרכנים הנמצאים בארץ שונה מארץ הייצור, הופכת סוגיית מעבר הגבולות מסובכת, כיוון שנתיב האספקה חייב להתבצע באמצעים ודרך נקודות שקל לרשויות החוק לאתרן: באמצעות מטוסים, אוניות ואף צוללות ודרך נמלים. לצורך כך מפתחים ארגוני הסחר בסמים דרכים רבות ומגוונות להברחת הסמים.
סחר בלתי חוקי בסמים חוקיים
אף סמים חוקיים עשויים להיסחר באופן בלתי חוקי במידה וקיימים פערי מחירים גדולים דים בין מקור הסם ובין מדינת היעד, המותירים למבריחים רווח אף לאחר ההשקעה הדרושה בהברחה. פערי מחיר אלה עשויים להיווצר בין היתר עקב הטלת מיסים על המוצר, או הגבלות אחרות. במידה ולא קיימות הגבלות חוקיות כלשהן בין מדינת המוצא של המוצר למדינת היעד, אזי יכול להתקיים מסחר חוקי בין שני השווקים.
תרופות מרשם
חלק מתרופות המרשם, היכולות להוות תחליף לסמים, נסחרות באופן בלתי חוקי ומחליפות את הצורך להבריח ולעבד סמים. לדוגמה, חלק מתרופות המרשם המכילות אופיאטים שהשפעתם הפסיכואקטיבית חזקה יותר מהשפעת הרואין הנמכר על ידי סוחרי הסמים. חלק מתרופות המרשם המשמשות בסחר סמים נגנבות מבתי מרקחת או מחסני תרופות, חלקן נקנה מרופאים המספקים מרשמים מזויפים, וחלקן נקנה באינטרנט. תרופות מרשם ממשפחת הבנזודיאזפינים מוצאות דרכן לעיתים תכופות לשוק הסמים. באופן כללי, הפיקוח על הסחר הבלתי חוקי בתרופות מרשם יעיל יותר, כיוון שהיצרן הוא בדרך כלל מפעל חוקי המקיים ביקורת הדוקה על כמויות הייצור ושרשרת האספקה ולכן איתור זליגה של סמים לשוק השחור קלה יותר. היתרון בשימוש בתרופות מרשם כסמים הוא בהפחתת הסיכון מחומר מזוהם, כיוון שסמים אלה מיוצרים בתנאי ייצור קפדנים, להבדיל ממעבדות סמים בלתי חוקיות.
תרופות מרשם באינטרנט
החל משלהי שנות ה-90 קמו באינטרנט מספר רב של אתרים המציעים למכירה תרופות מרשם, ללא צורך במרשם רופא. אתרים אלה מאפשרים לסוחרי הסמים ולמשתמשים בסם להשלים עסקאות סמים ללא צורך במפגש פיזי עם ספק הסם. אתרים רבים מקבלים תשלומים בכרטיסי אשראי ואלה המבצעים עסקאות מזומן בלבד, מפחיתים עוד יותר את היכולת לעקוב אחר עסקאות אלה ולאתר את הצדדים לעסקה. רבים מן האתרים פועלים מתוך מדינות שבהן לא קיימת דרישה למרשם לצורך רכישת התרופות הנמכרות באתר. כך למשל, תרופות מרשם המכילות אופיאטים אינן דורשות מרשם במקסיקו. אופייה הגלובלי של רשת האינטרנט מאפשר לסוחרים אלה לקשור עסקאות ברחבי העולם.
היקף הסחר הבלתי חוקי בסמים
על פי הערכות, בשנת 2000 היה שוויו הכולל של הסחר הבינלאומי בסמים בלתי חוקיים קרוב ל-400 מיליארד דולר. על פי הדו"ח העולמי על סמים של האומות המאוחדות לשנת 2005, שווי הסחר הבינלאומי בסמים בלתי חוקיים לשנת 2003 הוערך ב-13 מיליארד דולר ברמת היצרן, 94 מיליארד דולר ברמת הסיטונאי, ובין 322–400 מיליארד דולר בסחר הקימעונאי. דו"ח שהתפרסם בבריטניה ביוני 2007 על ידי קבוצת מחקר במשרד הפנים הבריטי, העריך כי גודל השוק הבריטי בתחום הסמים הבלתי חוקיים הוא כ-8 מיליארד ליש"ט. על פי הדו"ח, אשר נעשה על יסוד ראיונות עם יותר מ-220 סוחרי סמים, פער המחירים בין היצרן לקימעונאי מגיע כדי 15,800 אחוז לקוקאין וכ-16,800 להרואין.
לוחמה בסחר סמים
במקומות שבהם סחר בסמים הוא בלתי חוקי, חלק נכבד ממשאביהן של רשויות אכיפת החוק, המשטרה, בתי המשפט ובתי הסוהר, מוקדשים לטיפול בעבירות סמים. במדינות עניות יותר מתנהל חלק מן הסחר בסמים הודות לשחיתות ברשויות האכיפה וזאת כיוון שארגוני הסמים מחזיקים בהון רב.
מדינות רבות מקימות ארגוני אכיפה ייחודיים ללחימה בסחר בסמים. תקציבו השנתי של המנהל לאכיפת הסמים בארצות הברית הוא כשני מיליארד דולר.
היסטוריה
סחר בסמים התקיים מאז שסמים היו קיימים בתרבות האנושית. אולם, הסחר בסמים היה חוקי לחלוטין עד לאיסור על שימוש בסמים. מאותה עת הפך הסחר בסמים לסחר בלתי חוקי.
במלחמת האופיום הראשונה ניסתה בריטניה להכריח את סין להתיר לסוחרים בריטים לסחור באופיום בשוק הסיני. אף שצו מלכותי אסר על השימוש באופיום בסין, עישון אופיום היה מנהג נפוץ בסין במאה ה-19 ועל פי האמונה העממית אופיום היה מרפא לבעיות בריאותיות רבות.
בסוף המאה ה-20 ותחילת המאה ה-21 סחר בסמים מתבצע בין השאר על ידי ארגוני טרור, וזאת כדי לממן את פעילותם. מעריכים שמאות מיליוני דולרים מגיעים לארגוני הטרור באמצעות סחר בסמים. ארגון הטרור הלבנוני חזבאללה עוסק באופן נרחב בסחר בסמים, חלקם מיוצרים בלבנון והשאר מיובאים מאמריקה הדרומית, כדי לממן את פעילותו. בנוסף, חזבאללה משתמש בסוחרי סמים מקרב ערביי ישראל כדי לרגל אחרי ישראל ואף לבצע פעולות טרור נגדה.
בישראל
טלגראס, שירות אספקת הקנאביס הגדול בישראל המתקיים באמצעות אפליקציית המסרים המיידיים טלגרם, מפעיל כ-1,500 סוחרים פעילים ולמעלה ממאה אלף לקוחות, כ־15 אלף משתמשים בתל אביב לבדה. פרט לקנאביס, מפעילה הרשת גם שירות למכירת סמים קשים. בישראל ההערכה היא כי פועלים למעלה מ-70 אלף מגדלי קנאביס פרטיים. עלות גידול לגרם קנאביס בישראל היא 21 שקלים, למרות זאת המחיר הממוצע הוא 100 שקלים בממוצע לגרם, הרבה יותר מהסכום שמשלמים מעשני הקנאביס במדינות רבות בעולם. עלות האכיפה של משטרת ישראל על סחר וצריכה של קנאביס בלבד מגיעה לכמיליארד שקל בשנה. יש לציין שכפי שהאפליקציה הפכה את פעולת סחר הסמים לקלה יותר, כך גם האכיפה דרכה נעשתה פשוטה יותר, מכיוון שהתחקות אחר סוחר תוך התחזות באפליקציה לקונה פוטנציאלי היא פשוטה יותר ממציאת סוחר "ברחוב".
קטינים וסחר בסמים
על פי סקר על שימוש בסמים משנת 2005 שנערך על ידי ממשלת ארצות הברית, כ-800,000 בני נוער בין הגילאים 12–17 סחרו בסמים בתקופת 12 החודשים לפני ביצוע הסקר. על פי סקר של המרכז לבקרת מחלות ומניעתן בארצות הברית משנת 2005 על התנהגות מסוכנת של בני נוער, נמצא כי 25.4% מן התלמידים בארצות הברית התנסו בהצעה לשימוש בסמים, מכרו סמים, או ניתנו להם סמים לא חוקיים בשטח בית הספר. למרות הוצאה שנתית של כ-7 מיליארד דולר בארצות הברית בשנת 2005, על מעצר והעמדה לדין של כ-800,000 איש, בשל סחר ושימוש במריחואנה, רוב תלמידי י"ב בבתי הספר התיכוניים דיווחו כי לדעתם קל להשיג מריחואנה.
אבוב
אַבּוּב הוא כלי נשיפה מעץ בעל עלה כפול, המורכב משתי פיסות קנה. חלקו העליון של האבוב מעט צר, וכלפי מטה הוא מתרחב ומסתיים במעין אפרכסת גדולה.
את האבוב מכינים בדרך כלל מעץ סיסם שחור או הבאנה האפריקני. קנה האבוב בנוי בצורת חרוט ומורכב משלוש יחידות, והאפרכסת שלו דמוית פעמון. אבובנים נוהגים לשייף ולהכין את הפייה (עלה) של האבוב בעצמם; לכל עלה איכות צליל משלו ודרגת קושי משלו ולכן כל אבובן משייף לעצמו את העלה לפי הנוחות שלו. בחוגי האבובנים נהוג להתייחס אל העלה הכפול בשם פייה.
מקורו של האבוב הוא בחליל הרועים העתיק. האבוב הופיע לראשונה בסוף המאה ה-17 בצרפת ושוכלל במאה ה-18. אבוב הבארוק שונה מאוד מהאבוב המודרני כיוון שהוא הכיל בעיקר חורים, ולא קלאפות (מפתחות) כמו האבוב המודרני. לאחר מכן החל האבוב להתפתח ולהכיל יותר קלאפות ופחות חורים, וכיום האבוב המודרני מכיל קלאפות המכסות את כל החורים. הקלאפות מאפשרות לנגן באבוב בצורה יותר וירטואוזית ומהירה. כמו כן, לאבוב המודרני יש מנעד צלילים רחב יותר מזה של האבוב הקלאסי, שלו מנעד צלילים רחב יותר מזה של אבוב הבארוק.
יחסית לקרוביו ממשפחת כלי הנשיפה מעץ, נחשב האבוב לקשה מאוד לנגינה; הוא דורש תקופה ארוכה יחסית של לימוד ותרגול כדי להפיק צלילים נעימים לאוזן.
היות שצלילו של האבוב רם משל כלים רבים אחרים בתזמורת, נהוג לכוון את הטון של כל התזמורת לפי האבוב. האבוב נחשב לקול הסופרן בתזמורת הסימפונית בין כלי הנשיפה מעץ.
תקופת הבארוק
בתקופת הבארוק נכלל האבוב בהרכבים שונים. בנוסף, היה אבוב לעיתים כלי המכפיל את הקול הגבוה בתזמורת (כלומר את הכינור הראשון והשני), ותפקד ככלי אובליגטו במוזיקה דתית, כמו למשל ברבות מהקנטטות של יוהאן סבסטיאן באך.
סונטות
קונצ'רטי
התקופה הקלאסית
בין היצירות המשמעותיות והחשובות לאבוב מהתקופות הפרה-קלאסית והקלאסית ניתן למנות:
התקופה הרומנטית והתקופה המודרנית
מן התקופות הרומנטית והמודרנית יש לציין:
כלים נוספים ממשפחת האבוב
ישנם מספר כלים אחרים במשפחת האבוב. הנפוצים ביותר הם הקרן האנגלית (cor anglais), כלי בעל צליל עמוק ונמוך יותר משל האבוב בשל האפרכסת דמוית הנורה שכביכול "סוגרת" את הצליל. הקרן האנגלית נמוכה בקווינטה מן האבוב ופעמים רבות נוהגים להשתמש בה בתזמורת הסימפונית. בדרך כלל כותבים לקרן האנגלית בטרנספוזיציה. כמו כן ישנו אבוב ד'אמורה (oboe d'amore), שקטן יותר מן הקרן האנגלית ומכוון בטרצה קטנה מתחת לאבוב. כמו לקרן האנגלית גם לו כותבים בדרך כלל בטרנספוזיציה. באבוב ד'אמורה השתמשו בעיקר בסוף הבארוק בתחילת המאה ה-18 בגרסה עם חורים ומאוחר יותר בסוף המאה ה-19 ככלי מפותח יותר עם קלאפות. ישנם כלים נוספים ממשפחת האבוב, בהם אבוב פיקולו הקרוי גם אבוב מוזט, אבוב בס, הקלפון ואבוב דה קאצ'ה (oboe da caccia; באיטלקית: אבוב ציד).
חסידות דרוהוביץ'
חסידות דרוהוביץ' (ביידיש: דרוהוביטש) היא חצר חסידית, ענף של חסידות קוז'ניץ וחסידות סדיגורה. החסידות פעלה בעיר דרוהוביץ' ולאחר מכן בארץ ישראל. אבי השושלת היה רבי חיים מאיר יחיאל שפירא מדרוהוביץ'.
צאצא של השושלת, הרב אביעזר שפירא מכהן כיום כרב בית המדרש של החסידות בירושלים.
האדמו"ר הראשון
ראשון שושלת אדמו"רי דרוהוביץ' היה רבי חיים מאיר יחיאל שפירא מדרוהוביץ' (י' בכסלו תרכ"ד, 1863 - ל' בניסן תרפ"ד, 1924), נכדו של רבי חיים מאיר יחיאל שפירא ממוגלינצא (בנו של רבי אבי עזרא זליג שפירא חתנו של המגיד מקוז'ניץ). אמו הייתה בתו הבכורה של האדמו"ר רבי אברהם יעקב פרידמן מסדיגורה, בנו של רבי ישראל מרוז'ין. נישא לשבע, בתו של רבי יצחק פרידמן מבוהוש.
רבי חיים מאיר יחיאל שפירא התגורר בדרוהוביץ' וזכה לאהדה אצל יהודי העיר. אחרי פרעות קישינב ובערים אחרות ברוסיה התרכזו בדרוהוביץ' פליטים והוא דאג לסיפוק צורכיהם. היה האדמו"ר הראשון לבית רוז'ין שהביע הזדהות פומבית עם התנועה הציונית והיה מהאדמו"רים היחידים ששקלו את השקל הציוני. כשפרצה מלחמת העולם הראשונה ברח להונגריה ומשם לווינה שם יסד לאחר הצהרת בלפור, עם רבי שלמה חיים פרידמן מסדיגורה ורבי יעקב פרידמן מהוסיאטין הסתדרות חסידית-ציונית בשם "חברת יישוב ארץ ישראל", כדי לארגן יהודים דתיים לפעולה למען בניין ארץ ישראל בשיתוף עם ההסתדרות הציונית. בתרע"ז היא הסתפחה אל המזרחי.
ב-תרפ"ב (1922) עלה לארץ ישראל (סיפור המסע מופיע בספר "עליית החסידים" מאת ש. שלום). הוא התיישב בירושלים וייסד את אגודת "בוני הארץ בגופם", שחבריה התחייבו לעבוד בהתנדבות בעבודת כפיים לסייע בבניין הארץ. הוא היה בקשרי ידידות קרובים עם הרב אברהם יצחק קוק.
שנתיים לאחר שעלה ארצה חלה ונפטר.
מחבר הספר "השלום והאחדות" (תרע"ד).
האדמו"ר השני
בנו, רבי אברהם יעקב שפירא (תרמ"ו, 1886 - תשכ"ב, 1962), המשיך את השושלת. נישא לאסתר בתו של רבי נתן דוד רבינוביץ מפארציווא (נפטרה ב־1945) ובשנית נישא לגיטל לאה בתו של רבי ישראל פרידמן מבויאן-לייפציג. הוא סייע לאביו בעזרה לפליטים היהודים שזרמו לדרוהוביץ'. המשיך גם את דרכו הרעיונית של אביו ותמך בציונות. למד מדידת קרקעות ועסק בייצור מוצרים כימיים במפעל שהקים אביו.
עלה עם אביו לארץ ישראל והשתתף במדידת הקרקעות של כפר חסידים, ובכך סייע לשני אדמו"רים חלוצים נוספים מבני משפחתו - האדמו"ר מיבלונה והרבי ישראל אלעזר הופשטיין מקוז'ניץ - בייסוד המקום. חיבר את הספר "נתיבות שלום" על פרשת השבוע (ירושלים, תרפ"ח-תר"צ).
בגיל 60 החל לעסוק בציור. תערוכות תמונותיו בתל אביב ובארצות הברית זכו להערכה. כונה "האדמו"ר המצייר". בניו הם המשורר ש. שלום והמחנך ד"ר יצחק שפירא שהיה מנהל בית הספר הריאלי בחיפה.
המחנך והסופר יוסף שפירא הוא בן אחיו.
הרב אביעזר זליג אשר שפירא
את השושלת ממשיך נכדו (בנו של שלמה אהרן), רבי אביעזר שפירא. בית מדרשו שוכן בשכונת גאולה בירושלים. הוא גם משגיח בישיבה הליטאית קול תורה לצעירים.
ז'נואז
ז'נואז (שמות נוספים: עוגה גנואית או עוגת ג'נובה) היא עוגת ספוג איטלקית הקרויה על שם העיר ג'נובה והיא מזוהה עם המטבח האיטלקי והמטבח הצרפתי. כדי ליצור את העוגה לא נעשה שימוש בחומרי התפחה, מערבלים היטב את תבליל העוגה כדי שילכוד אוויר ויתן לעוגה נפח.
את בצק העוגה, הבלילה, מכינים מביצים שלמות, שלא כמו עם עוגות ספוג אחרות, עבורן מפרידים את החלמונים מהחלבונים. את הביצים מערבלים עם סוכר ובו בעת מחממים את התערובת, לרוב מעל להבה או באמצעות אמבט מרים. על כן, הז'נואז נחשבת לעוגה קלה, שכן רוב השומן בה מקורו מחלמון הביצים בלבד, אך יש מתכונים של העוגה בהם מוסיפים לה גם חמאה.
מידע נוסף
עוגת הז'נואז היא אבן יסוד במאפים המשתייכים למטבח הצרפתי וכן עוגות אחרות במטבחים אחרים מתבססות עליה. לרוב, הבלילה המשמשת ליצירה העוגה מוצקת לתוך תבנית וכך נוצרה שכבה דקה של העוגה. בשכבה זו נעשה שימוש כדי ליצור עוגות שכבות, או שמצפים את השכבה בשוקולד, קצפת או כל צורת זיגוג אחרת. המתכון להכנת עוגת הז'נואז נמצא בספר בישול עוד משנת 1884.
עוגה הז'נואז "נהפכת" לרולדה למשל כאשר מגלגלים אותה בצורה ספירלית ובין השכבות יוצקים שוקולד או כל מילוי אחר. העוגה משמשת גם כבסיס ליצירת בוש דה נואל המיועדת לחג המולד. יתרה מכן, עוגה הז'נואז היא גם הבסיס לעוגיית מדלן, לבישקוט ואף לעוגיות ג'אפה.
העוגה ידועה באלסטיות שלה ובמרקם המעט יבש שלה, ועל כן מוסיפים לה ציפויים, זיגוג או שמשרים אותה בליקר מתוק. עוגת טירמיסו יכולה להיות מורכבת מבסיס דק של עוגת ז'נואז או מבישקוט.
ניתן להכין ז'נואז שוקולד על ידי החלפת חלק מן הקמח לעוגה באבקת קקאו. מתכון זה של העוגה יכול להוות בסיס לעוגה האוסטרית זאכרטורטה.
מרקוס פרסון
מרקוס אלכסיי "נוטץ'" פרסון (באנגלית: Markus Alexej "Notch" Persson; נולד ב-1 ביוני 1979 בסטוקהולם, שוודיה) הוא מפתח משחקי מחשב שוודי. פרסון מוכר בעיקר בשל ייסוד Mojang אשר פיתחה את משחק המחשב הפופולרי Minecraft. את החברה הקים פרסון בשביל לפתח בצורה מסודרת את Minecraft אשר צבר פופולריות רבה מאז גרסת הדמו שלו. ב-2011, עם ההשקה הרשמית של Minecraft, העביר פרסון את סמכות פיתוח המשחק לשותפו ינס ברגנסטן.
ביוגרפיה
מרקוס פרסון נולד ב-1 ביוני 1979 בסטוקהולם שבשוודיה לאימא פינית ולאב שוודי. במשך שבע השנים הראשונות לחייו התגורר פרסון בעיר השוודית אדסבין. עוד בילדותו התעניין בממשקי משחקי המחשב וכך להגיע לפיתוח משחקי מחשב. ב-2005 החל לעבוד כמפתח משחקי מחשב לראשונה בחייו באופן מקצועי, עבור חברת קינג, אך ב-2009 פרש מעבודתו על מנת להתרכז בפיתוח Minecraft. ב-17 במאי 2009 הוציא את הגרסה הראשונה למשחק שנקראת "הגרסה הקלאסית" והייתה תוכנה חינמית, לאחר יציאת הגרסה הראשונה למשחק הוא החל לצבור פופולריות. בשלהי 2010 שכר פרסון מספר עובדים והקים את Mojang. בספטמבר של אותה שנה הכריז על גרסת בטא למשחק. ב-18 בנובמבר 2011 הוציא לאור את הגרסה הרשמית של המשחק, וב-1 בדצמבר 2011 העביר את ניהול פיתוח המשחק לינס ברגנסטן. ב-28 בפברואר 2014 החל לעבוד יחד עם "חטיבת ההנפשה של האחים וורנר" ו-Mojang על סרט לא מונפש באורך מלא שיבוסס על המשחק Minecraft.
חיים אישיים
ב-13 באוגוסט 2011 נשא לאישה את אלין זאטרסטרנד, הידועה גם בכינוי "Ez" בקהילת Minecraft. ב-15 באוגוסט 2012 הודיע פרסון בטוויטר כי הוא נפרד מזאטרסטראנד וכעת הוא לבד. מאז פרידתו מזאטרסטרנד לא נישא ולא הודיע על מערכת יחסים חדשה.
פרסון חבר במפלגת הפיראטים של שוודיה. הוא הצהיר כמה וכמה פעמים כי הוא אתאיסט, ב-2011 הוא דיבר על השקפותיו הדתיות והתאולוגיות. במאי 2012 כינה בטוויטר שלו את חברת המשחקים EA "חבורה של ציניקנים ארורים" בעקבות חבילת משחקי האינדי שהוציאה החברה, רבים יצאו נגדו על האמירה וקראו להחרימו אך היו כמה שתמכו בדעתו. ב-19 בדצמבר 2012 תרם לקרן החזית האלקטרונית 250,000 דולר לפרויקט החדשנות של הקרן להגנה על EFF.
סקוט פולי
סקוט קלרמן פולי (באנגלית: Scott Kellerman Foley; נולד ב-15 ביולי 1972) הוא שחקן אמריקאי. ידוע בעיקר בזכות תפקידו בתור ג'ייק באלארד במותחן הפוליטי "סקנדל" ברשת ABC, בתור נואל קריין בסדרת הדרמה "פליסיטי" ברשת The WB, ובתור בוב בראון בסדרת הפעולה "היחידה" ברשת CBS.
ביוגרפיה
פולי נולד בקנזס סיטי בקנזס שבארצות הברית למשפחה נוצרית. פולי נדד בין ערים שונות ואף ארצות שונות בשנות ילדותו, בשל עבודתו של אביו. מגיל צעיר ידע שהוא רוצה לעסוק במשחק, ולאחר התיכון עבר ללוס אנג'לס על מנת להגשים את חלומו. בהתחלה עבד בעסקי הביטוח ולאחר מכן בעסקי המסעדנות, תוך כדי שהוא לומד משחק וניגש לאודישנים שונים.
קריירת משחק
בשנת 1997 קיבל פולי תפקיד אורח בסדרת הלהיט "דוסון קריק" בתור ספורטאי שהתחרה בדוסון על ליבה של ג'ן. קצת לאחר מכן קיבל פולי את תפקידו המשמעותי הראשון, נואל קריין, בדרמת הנעורים המצליחה "פליסיטי". פולי שיחק בתפקיד נואל במשך כל 4 העונות של "פליסיטי", משנת 1998 ועד שנת 2002. ב-1999 התארח בסיטקום "זואי, דנקן, ג'ק וג'יין" של רשת The WB למשך 2 פרקים.
בשנת 2000 השתתף בסרט האימה "צעקה 3", בתפקיד רומן ברידג'ר, שמתגלה כנבל רוצח המרכזי בסרט זה לקראת סופו.
בין 2009 ל-2010 השתתף בתפקידי אורח בסדרה "קוגר טאון" שם חזר לעבוד עם קורטני קוקס, אחרי שהשניים עבדו יחד על הסט של "צעקה 3", ובאותה שנה לוהק לשחק במותחן הפוליטי "סקנדל" יחד עם השחקנית קרי וושינגטון בתור ג'ייק באלארד, ואחר כך עם השחקן איאן גומז איתו עבד 4 שנים על הסט של "פליסיטי".
לאחרונה הופיע בתפקיד הנרי ברטון, מושא אהבתה של ד"ר טדי אלטמן בדרמת בית החולים המצליחה "האנטומיה של גריי".
בשנת 2013 שיחק בסיטקום "משחקי גודווין" ברשת FOX, מבית היוצרים של איך פגשתי את אמא. בשנת 2017 שיחק בסרט הקומדיה "עירום" בכיכובו של מרלון ויינס.
בשנת 2019 שיחק בתפקיד הראשי בסדרה האמריקאית "וויסקי קוואליר" בתפקיד סוכן FBI.
חיים אישיים
בשנים 2000–2004 היה נשוי לשחקנית ג'ניפר גארנר, לאחר שהכירו בצילומי הסדרה "פליסיטי" בשנת 1999. ב-2007 נישא לשחקנית הפולנייה מאריקה דומינצ'יק (שגילמה את טיילר בדרמה "אחים ואחיות"), להם בת ושני בני משותפים.
סוכנות הביון (מקדוניה הצפונית)
סוכנות הביון של הרפובליקה של מקדוניה הצפונית הוא גוף ממשלתי לאיסוף מודיעין שהוקם על פי חוק על סוכנות הביון מאפריל 1995.
משימות
סוכנות הביון (AR), כגוף מיוחד של הממשל הוקם בהתאם לדרישות החוק והוא גוף ממשלתי שנועד לבצע איסוף, ניתוח ועיבוד של מידע מודיעיני רלוונטי לביטחון הלאומי ולאינטרסים הפוליטיים והכלכליים של הרפובליקה של מקדוניה הצפונית. לכן, הסוכנות הקימה, והיא ללא הרף מפתחת אתמנגנוני מניעה, ציפייה והתראה מוקדמת של הערכת סיכונים. היא מיידעת את רשויות המדינה של הרפובליקה של מקדוניה הצפונית על תהליכים ואיומים על הביטחון הלאומי. סוכנות המודיעין מייצגת את אחד העמודים הבסיסיים של המודיעין ומערכת הביטחון של הרפובליקה של מקדוניה הצפונית.
פיקוח אזרחי על הסוכנות
האספה של הרפובליקה של מקדוניה הצפונית, מפקחת על עבודת הסוכנות באמצעות ועדה. הוועדה מגישה דו"ח על הרכב הסוכנות ועל הפעילות הנערכת פעם בשנה לכל היותר. לפני הגשת הדו"ח הוועדה מחויבת לנהל דיון עם מנהל הסוכנות.
חתך
חתך הוא כינוי להפרדה בין שני חלקים או יותר. למשל: קבוצות (חתך-דדקינד), מרחבים (חתכי חרוט) וכולי. החלקים אינם חייבים להיות שווים אך עליהם להיות מאותו סוג.
מונטנגרו במשחקים הפאראלימפיים
מונטנגרו השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים באולימפיאדת הנכים בייג'ינג (2008), כשנתיים לאחר שהכריזה על עצמאותה. עד אז, השתתפו הספורטאים המונטנגרים במשחקים כחלק מהמשלחת היוגוסלבית (ובאולימפיאדת הנכים אתונה (2004), כחלק ממשלחת סרביה ומונטנגרו) במשחקי החורף לא נטלה מונטנגרו חלק מעולם.
גמר מונדיאל 2014
משחק זה היה המפגש השלישי של גרמניה וארגנטינה בגמר גביע העולם, לאחר שנפגשו בגמר מונדיאל 1986 ובגמר מונדיאל 1990. לפני טורניר זה נבחרת גרמניה הגיעה לגמר המונדיאל 7 פעמים (6 פעמים כ), זכתה 3 פעמים (1954, 1974 ו-1990) והפסידה 4 פעמים (1966, 1982, 1986 ו-2002). מנגד, נבחרת ארגנטינה הגיע לגמר המונדיאל 4 פעמים, זכתה פעמיים (1978 ו-1986) והפסידה פעמיים (1930 ו-1990).
מפגשים קודמים
לפני משחק זה, המפגש האחרון של שתי הנבחרות היה ב-15 באוגוסט 2012, במשחק ידידות שהתקיים בקומרצבנק ארנה שבפרנקפורט. במפגש זה ארגנטינה ניצחה 1-3.
כדור המשחק
הכדור למשחק הגמר הוצג ב-29 במאי 2014. בעוד בהיבט הטכני כדור זה זהה לכדור ששימש בשלבים הקודמים של התחרות (הבראזוקה), עיצובו של כדור הגמר שונה מעיצובו של הכדור הקודם. בכדור זה השתמשו בצבעי זהב, ירוק ושחור על מנת ליצור כדור ייחודי למשחק הגמר. זאת הייתה הפעם השלישית ברציפות שכדור הגמר היה ייחודי ושונה מכדור שאר שלבי הטורניר.
שופט המשחק
ניקולה ריצולי האיטלקי נבחר לשופט המשחק יחד עם עמיתיו בני ארצו רנאטו פבראני ואנדראה סטפני, שנבחרו לשמש כקוונים במשחק. קרלוס ורה וכריסטיאן לסקאנו האקוודורים נבחרו לשופטים ה-4 וה-5 בהתאמה. במהלך הטורניר, ריצולי שפט במשחקי שלב הבתים בין ו, ובין  ו. בנוסף הוא שפט במשחק רבע הגמר בין ו. ריצולי היה השופט האיטלקי השלישי ששופט את משחק גמר גביע העולם, אחרי שסרג'יו גונלה שפט את משחק גמר מונדיאל 1978 ואחרי שפיירלואיג'י קולינה שפט את משחק גמר מונדיאל 2002.
צופים
נשיאת ברזיל, המדינה המארחת את הטורניר, דילמה רוסף, הזמינה לגמר המונדיאל את ראשי מדינות ה-BRICS לקראת מפגשת הפסגה של BRICS ה-6. ראש ממשלת הודו, נרנדרה מודי, השיב: "ספורט מביא רוח של ידידות ושייכות בין אומות העולם. גביע העולם בכדורגל יכול להפוך לגשר של חיבור אומות ביחד." בין המנהיגים שהוזמנו נמנים נשיא רוסיה ולדימיר פוטין, נשיא המדינה שתארח את המונדיאל הבא, מונדיאל 2018, ונשיא דרום אפריקה, ג'ייקוב זומה, נשיא המדינה שאירחה את המונדיאל הקודם, מונדיאל 2010. מנהיגי עולם נוספים נכחו במשחק, בין היתר ויקטור אורבן (הונגריה), עלי בונגו (גבון) וגסטון בראון (אנטיגואה וברבודה), מה שגרם לגארדיאן להצמיד לרשימת האורחים במשחק תווית של "מוזר ואקראי". דילמה רוסף מסרה את גביע העולם לנבחרת הזוכה בטקס הענקת הפרסים יחד עם ספ בלאטר, נשיא פיפ"א.
קנצלרית גרמניה אנגלה מרקל ונשיא גרמניה יואכים גאוק נכחו במשחק הגמר. מרקל גם צפתה בניצחונה של גרמניה 0-4 על במשחק הראשון של שלב הבתים שהתקיים בסלבדור. נשיאת ארגנטינה כריסטינה פרננדס דה קירשנר לא נכחה במשחק הגמר בעקבות ימי הולדת של נכדיה ובעיה של דלקת גרון.
ידוענים נוספים דוגמת מיק ג'אגר, דייוויד בקהאם, אשטון קוצ'ר, דניאל קרייג, טום בריידי, ריהאנה, אדריאנה לימה, לברון ג'יימס ופלה נכחו במשחק.
טקסים
לפני משחק הגמר התקיים טקס הנעילה של הטורניר, בו הופיעו שאקירה, קרליניוס בראון, קרלוס סנטנה, וייקליף ז'אן, איווטי סנגלו ואלכסנדרה פירס. לאחר הטקס ועוד לפני המשחק, דוגמנית העל הברזילאית ג'יזל בונדשן ושחקן העבר קרלס פויול, שזכה עם במונדיאל הקודם, הציגו את גביע העולם לקהל באצטדיון.
פירוט
שחקן מצטיין: מריו גצה שופט: ניקולה ריצולי קוונים: רנאטו פבראני ואנדראה סטפני שופט רביעי: קרלוס ורה שופט חמישי: כריסטיאן לסקאנו
מרטים אפונסו דה סוזה
מרטים אפונסו דה סוזה (בפורטוגזית: Martim Afonso de Sousa; סביב 1500 – 21 ביולי 1571) היה אציל פורטוגזי ומגלה ארצות.
חייו
דה סוזה נולד בעיירה וילה ויסוזה (Vila Viçosa) למשפחת אצילים. הוא שימש תחילה שמשו של הדוכס מברגאנסה ואחר כך שמשו של הנסיך ז'ואאו, מלכה העתידי של פורטוגל. עם מותו של מנואל הראשון, התלווה דה סוזה לחצרה של אלמנתו, דונה לאונור (Dona Leonor) מבית הבסבורג. דונה לאונור עקרה לכתר קסטיליה מכיוון שבהיותה אשתו השלישית של מנואל הראשון לא הייתה אימו של המלך המיועד, ז'ואאו השלישי. בסלמנקה, נשא דה סוזה לאישה את דונה אנה פימנטל (Dona Ana Pimentel), בת אצילים מקסטיליה.
ב-1530 נשלח דה סוזה לברזיל. ז'ואאו השלישי, כבר מלך פורטוגל אז, קיבל דיווחים על הופעת ספינות צרפתיות והולנדיות לאורך חופה של ברזיל, כשאנשיהם מחפשים זהב ועץ ברזיל. לכן שלח ז'ואאו השלישי, ב-3 בדצמבר 1530, 400 איש ב-5 ספינות בפיקודו של מרטים אפונסו דה סוזה לחקור את הארץ ולהשתלט עליה. מטרותיו היו ללכוד ספינות צרפתיות, לבצע סקר של כל קו החוף, כולל בדיקת שפכי נהרות היכולים לשמש כנמלים במטרה להקים מושבות, ולהציב אבני סימון פורטוגזיים עד שפך הנהר ריו דה לה פלטה. הוא הותיר כמה מאנשיו בפרנמבוקו, וב-30 באפריל 1531 הפליג למפרץ גואנברה והמשיך דרומה לריו דלה לה פלטה. אחר כך חזר לאורך החוף ונחת במקום בה עתידה הייתה לקום סאו ויסנטה (כיום בסמוך לעיר הנמל סנטוס).
ב-22 בינואר 1532, הייתה סאו ויסנטה רשמית ליישוב הראשון במושבה הפורטוגזית בברזיל. באותה שנה הוביל דה סוזה משלחת צבאית בהדרכה של תושבים מקומיים ומתיישבים פורטוגזים ותיקים, כדוגמת ז'ואאו רמליו (João Ramalho), במעלה הרי סרה דו מאר (Serra do Mar) לאזור שבסמוך לכפר העתידי סאו פאולו (כיום העיר הראשונה בגודלה באמריקה הדרומית). על רמה גבוהה הוא ייסד את העיירה סנטו אנדרה, כיום פרבר תעשייתי של סאו פאולו. הוא גם הקים מפעל לזיקוק סוכר בסמוך לחוף בסאו ויסנטה, כשקני הסוכר הגיעו מהמטעים באיי כף ורדה. בשני מעשים אלו קבע אפונסו דה סוזה תבנית פעולה עליה חזרו מתיישבים פורטוגזים וברזילאיים זמן רב אחר כך: ה"אנטראדס" ו"בנדיירס" (entradas e bandeiras) - מסעות מחקר ופשיטות אל פנים הארץ - והפקת הסוכר לאורך החוף לשם ייצוא. כאשר חולקה ברזל לקפיטניות קיבל דה סוזה את הקפיטניה של סאו ויסנטה.
דה סוזה חזר לפורטוגל באוגוסט 1533. במאי 1534 הוא נשלח להודו. המושל נונו דה קוניה (Nuno da Cunha), שישב בגואה, מינה אותו למפקד כללי (Capitão-Mor) של הצי הפורטוגזי והורה לו להרוס את הביצורים של דאמאן משם יצאו הספינות שתקפו את המושבה הפורטוזית באי באסין (Bassein). שנה אחר כך הוא הביס את צבאו של הרג'ה מקוז'יקוד (כיום קוז'יקוד), הזמורין. באותה שנה קיבל דה סוזה את האי דיו במסגרת ברית עם באהאדור שאח, סולטאן גוג'ראט באותה התקופה, לאחר שזה האחרון הותקף על ידי הקיסר המוגולי הומאיון. במסגרת הברית הורשו הפורטוגזים לבנות מבצר באי דיו ולהחזיק שם חיל מצב.
ב-1545 שב לליסבון. על הקורות אותו מאז חלוקות הדעות יש היסטוריונים הטוענים כי הצטרף למועצת המדינה ואחרים טוענים כי פרש מהחיים הציבוריים בשל הטענות על צבירת עושר ממעשי שחיתות.
מרטים אפונסו דה סוזה מת בליסבון ב-1571 ונקבר במנזר סאו פרנסישקו (Convento de São Francisco). בנו, פרו לופס דה סוזה (Pero Lopes de Souza) ירש את הקפיטניה בברזיל.
נמיות כיס
נמיות כיס (שם מדעי: Dasyuridae) היא משפחה של חיות כיס הכוללת 61 מינים המחולקים ל-15 סוגים. הם נפוצים באוסטרליה ובגינאה החדשה.
משקלן של נמיות הכיס הוא בין חמישה גרמים לשמונה קילוגרמים. למרות השוני הרב במשקלן, צורותיהן של מרבית נמיות הכיס דומות זו לזו. גופן ארוך, ראשן מחודד ומוארך, וזנבן שעיר, ארוך וקשה לתפוס אותו. אורך רגליהן קצר עד בינוני. למינים החיים בסביבות של עצים יש בוהן קטנה אך ניידת על רגליהם האחוריות, אולם אצל המינים שחיים ביבשה היא קטנה יותר ולעיתים אינה קיימת כלל. בנוסף, כפות רגליהן של נמיות הכיס היבשתיות נוטות להיות ארוכות יותר. לנמיות כיס רבות חסר הכיס (המאפיין את חיות הכיס); אצל מינים אלו מצויות הפטמות על חלק עור מעגלי בבטן.
מיון
סוגים נכחדים:
ממפיס גריזליס
ממפיס גריזליס (באנגלית: Memphis Grizzlies) היא קבוצת כדורסל מהעיר ממפיס שבטנסי, ארצות הברית, המשחקת בליגת ה-NBA. הקבוצה משובצת בבית הדרום-מערבי שבאזור המערב, ומארחת את משחקיה הביתיים באולם פדקס פורום. הקבוצה הוקמה בעיר ונקובר שבקנדה, והצטרפה לליגה בעונת בתור ונקובר גריזליס. בסיום עונת נמכר המועדון והעתיק את מקומו לממפיס.
1995–2001: ונקובר גריזליס
קבוצת ונקובר גריזליס הוקמה בשנת 1995 בעיר ונקובר שבפרובינציית קולומביה הבריטית בקנדה. בעלי הקבוצה בחרו את השם "גריזליס" כיוון שבקולומביה הבריטית ישנם דובי גריזלי רבים. המועדון הצטרף ל-NBA בעונת יחד עם טורונטו ראפטורס, והן היו שתי הקבוצות הקנדיות הראשונות ב-NBA מאז עונת. בדראפט ההרחבה של שנת 1995, בו שתי הקבוצות החדשות בחרו לסירוגין שחקנים "לא מוגנים" משאר קבוצות הליגה, זכו הגריזליס בבחירה הראשונה אך העדיפו להמיר אותה במיקום טוב יותר בדראפט ה-NBA.
בסיום עונת, אותה סיים המועדון עם מאזן ניצחונות שלילי (23–59) והפסדים כספיים משמעותיים, נמכרה הקבוצה לאיש העסקים האמריקאי מייקל הייזלי שהעביר את המועדון לממפיס שבטנסי. בכך הפכו הגריזליס לקבוצת הספורט הראשונה מאחת הליגות הבכירות בארצות הברית (NBA, MLB ,NHL ,NFL) הממוקמת בממפיס.
2001–2007: תקופת פאו גאסול
לאחר מעבר הקבוצה לממפיס, עשתה הקבוצה שינויים רבים גם בסגל שחקני הקבוצה. בערב הדראפט של עונת השלימה הקבוצה שני טריידים בהם שלחה ארבעה שחקנים, ביניהם כוכבי הקבוצה עבדור-רחים וביבי, בתמורה לחמישה שחקנים, ביניהם הרוקי הספרדי פאו גאסול (מאטלנטה הוקס) והרכז ג'ייסון ויליאמס (מסקרמנטו קינגס). כמו כן בחרו הגריזליס בדראפט את הסמול פורוורד שיין באטייה, שהפך במהרה לחביב הקהל המקומי ולאחד השומרים הטובים ב-NBA. בסיום עונתה הראשונה של הגריזליס בממפיס זכה גאסול בתואר רוקי העונה לאחר שהעמיד ממוצעים של 17.6 נקודות ו-8.9 ריבאונדים למשחק, זאת על אף שקבוצתו ניצחה ב-23 משחקים בלבד באותה עונה.
ב-2002 מונה שחקן היכל התהילה ג'רי וסט לתפקיד הג'נרל מנג'ר של הקבוצה, ולאחר שמונה הפסדים רצופים בפתיחת עונת מונה יובי בראון לתפקיד המאמן. בעונת, עם צירופם של הסווניגמנים מייק מילר וג'יימס פוזי, רשמה הקבוצה שיפור של 22 ניצחונות לעומת העונה הקודמת, עם מאזן ניצחונות של 50–32, והעפילה לשלב הפלייאוף לראשונה בתולדות המועדון. הגריזליס עלו לפלייאוף מהמקום השישי באזור המערבי, אך הודחו כבר בסיבוב הראשון וללא אף ניצחון, לאחר שהפסידו לאלופה היוצאת סן אנטוניו ספרס בתוצאה 0–4. בסיום העונה זכה בראון בתואר מאמן השנה ב-NBA. במהלך עונת התפטר יובי בראון מתפקיד מאמן הקבוצה, ובמקומו מונה מייק פראטלו. הקבוצה סיימה את העונה במאזן 45–37 והעפילה לפלייאוף מהמקום השמיני במערב, אך הובסה מול פיניקס סאנס בתוצאה 0–4. בעונה הבאה רשמה הקבוצה שיפור קל לאחר שצירפו מספר שחקנים ותיקים, בהם דיימון סטודמאייר ואדי ג'ונס, אך הגריזליס שוב כשלו בניסיונם לנצח משחק פלייאוף. הקבוצה אמנם רשמה 49 ניצחונות בעונה הסדירה והעפילה לפלייאוף מהמקום החמישי, אך הודחה בסיבוב הראשון של הפלייאוף לאחר שהפסידה לדאלאס מאבריקס בארבעה משחקים. בעונה זו נבחר כוכב הקבוצה פאו גאסול להשתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA, ובכך היה לשחקן הראשון המייצג את מועדון הגריזליס במשחק היוקרתי.
במהלך ערב הדראפט של עונת שלחו הגריזליס את שיין באטייה ליוסטון רוקטס בתמורה לבחירה השמינית בדראפט - רודי גיי. באופן מפתיע למדי, ובהשפעת פציעה של גאסול בתחילת העונה שגרמה לו להחמיץ 23 משחקים, סיימה הקבוצה את העונה הסדירה במקום האחרון בטבלת הליגה עם 22 ניצחונות בלבד - מאזן הניצחונות הגרוע ביותר מאז שהמועדון עבר לממפיס.
2007–2009: תקופת המעבר בין האחים גאסול
קריסת הקבוצה בעונת 2006/2007 הובילה לשינויים רבים במועדון - עם סיום העונה הודיע ג'רי וסט על פרישתו מתפקיד הג'נרל מנג'ר, ובמקומו מונה כריס וולאס. כמו כן מונה מארק אייברוני לתפקיד מאמן הקבוצה, במקומו של המאמן הזמני טוני בארון. אף על פי שהייתה הקבוצה בעלת הסיכויים הגבוהים ביותר לזכות בבחירה הראשונה בדראפט 2007, אשר כלל את השחקנים המבטיחים גרג אודן וקווין דוראנט, הוגרלה ממפיס כבוחרת הרביעית בלבד בדראפט ובחרה את הרכז מייק קונלי. במהלך עונת, כשעמדה הקבוצה על מאזן ניצחונות שלילי 13–33, החליטה הקבוצה על בנייה מחדש ופרידה מפאו גאסול, אשר הוביל את קלעי הקבוצה במשך שש עונות רצופות. ב-1 בפברואר 2008 סיכמה הקבוצה על עסקה עם לוס אנג'לס לייקרס, במסגרתה הועבר גאסול ללייקרס בתמורה לקוואמי בראון, ג'באריס קריטנטון, ארון מקי, זכויות הדראפט על אחיו הצעיר של פאו - מארק גאסול, ושתי בחירות דראפט עתידיות.
2009–2017: הקבוצה הקשוחה של קונלי, רנדולף ומארק גאסול
לפני עונת צירפו הגריזליס שני שחקנים מנוסים שיחברו אל שלד הקבוצה הצעיר - אלן אייברסון מדטרויט פיסטונס וזאק רנדולף מלוס אנג'לס קליפרס. בזמן שאייברסון שוחרר מהקבוצה לאחר שלושה משחקים בלבד, לבקשת השחקן, הפך רנדולף לשחקן מפתח בקבוצה, בשורותיה נבחר לראשונה בקריירה למשחק האולסטאר. תחת הדרכתו של המאמן ליונל הולינס, דבק בקבוצה הכינוי "Grit and Grind" (בתרגום חופשי: "קשיחות וטְחִינָה"), שמבטא את השמירה הלוחצת והאגרסיבית של הקבוצה בהגנה, ואת ביסוס התקפת הקבוצה על משחק הפנים של רנדולף וגאסול.
צירופו של רנדולף, יחד עם שיפורם של הצעירים קונלי, מאיו, גיי וגאסול, החזירו את הגריזליס למעמד הפלייאוף בעונת, לראשונה מזה חמש עונות. בפלייאוף דורגה ממפיס במקום השמיני במערב, ולראשונה בתולדות המועדון ניצחה הקבוצה משחק פלייאוף, ואף עלתה שלב לאחר שהפתיעה את סן אנטוניו ספרס, המדורגת ראשונה במערב, בתוצאה 4–2. הייתה זו הפעם השנייה בתולדות פלייאוף ה-NBA בה המדורגת שמינית מדיחה את המדורגת ראשונה בסדרה של שבעה משחקים (עד עונת, הסיבוב הראשון של הפלייאוף כלל חמישה משחקים). בשלב השני התמודדה ממפיס מול המדורגת רביעית, אוקלהומה סיטי ת'אנדר, והפסידה לה בתוצאה 3–4. בעונת העפילו הגריזליס לפלייאוף מהמקום הרביעי במערב, אך הודחו ממנו כבר בסיבוב הראשון, לאחר שהפסידו ללוס אנג'לס קליפרס בתוצאה 3–4.
ב-25 באוקטובר 2012 נמכרה הקבוצה למיליארדר הצעיר רוברט פרה בן ה-34, בסכום של כ-350 מיליון דולר. בעונת נפרדה הקבוצה משני שחקני הכנף המובילים שלה – או. ג'יי. מאיו ורודי גיי – ואת מקומם ברוטציה תפסו שחקנים עם אוריינטציה הגנתית יותר – טוני אלן וטיישון פרינס. את העונה סיימו הגריזליס עם מאזן ניצחונות של 56–26, הטוב בתולדות המועדון, שהקנה להם את המקום החמישי בטבלת האזור המערבי. כמו כן זכה גאסול בתואר שחקן ההגנה של העונה ב-NBA, בעוד קונלי ואלן נבחרו לחמישיות ההגנה של העונה. בסיבוב הראשון של פלייאוף 2013 ניצחו הגריזליס בתוצאה 4–2 את הקליפרס, שהדיחה את ממפיס בפלייאוף הקודם. בסיבוב השני נקמו הגריזליס בקבוצה שהדיחה אותם בפלייאוף 2011, אוקלהומה סיטי, ניצחו אותם בתוצאה 4–1 והעפילו לשלב גמר המערב, לראשונה בתולדות המועדון. בגמר המערב התקשה רנדולף, הקלע המוביל של הקבוצה, מול ההגנה של סן אנטוניו ספרס וסיים את הסדרה עם ממוצע של 11 נקודות למשחק בלבד. הגריזליס לא ניצחו אף משחק בסדרה, והפסידו לספרס בתוצאה 0–4.
בפלייאוף של עונת דורגו הגריזליס במקום השביעי במערב, ובסיבוב הראשון התמודדו שוב מול אוקלהומה סיטי. במהלך הסדרה מול הת'אנדר נרשם שיא NBA של ארבעה משחקי פלייאוף רצופים שנגררו להארכה, מתוכם ניצחה ממפיס שלושה. הגריזליס הפסידו במשחק השביעי והמכריע בסדרה, לאחר שהתייצבו למשחק ללא זאק רנדולף, שהושעה בגין דחיפה של סנטר הת'אנדר סטיבן אדמס במשחק הקודם. לפלייאוף 2015 העפילה ממפיס מהמקום החמישי במערב. בסיבוב הראשון ניצחה הקבוצה את פורטלנד טרייל בלייזרס בתוצאה 4–1, אך במשחק השלישי בסדרה נפצע מייק קונלי בפניו, מה שגרם לו להחמיץ את משחקים 4 ו-5 של הסיבוב הראשון ואת המשחק הפותח של הסיבוב השני מול גולדן סטייט ווריורס. קונלי הוכשר לשחק עם מסכת מגן במשחק השני של הסדרה בו ניצחה ממפיס, אשר בסופו של דבר הפסידה לאלופה שבדרך בתוצאה 2–4.
בעונת רשמה ממפיס 42 ניצחונות, העפילה לפלייאוף מהמקום השביעי במערב והודחה על ידי הספרס בסיבוב הראשון (0–4). לקראת העונה העוקבת האריך קונלי את חוזהו בקבוצה כשחתם על החוזה היקר בתולדות הליגה: 153 מיליון דולר ל-5 עונות. כמו כן באותו הקיץ חתם בממפיס צ'נדלר פארסונס (ל-4 עונות עבור 94 מיליון דולר), ומונה דייוויד פיזדייל כמחליפו של מאמן הקבוצה דייוויד ייגר. על אף ניסיונות החיזוק, שחזרו הגריזליס את הישגם מהעונה הקודמת: העפלה לפלייאוף מהמקום השביעי, והפסד לספרס בסיבוב הראשון (2–4).
2017–הווה: בנייה מחדש
לקראת עונת עזב את הקבוצה זאק רנדולף, לאחר 8 עונות במועדון, וכחודש מפתיחתה נפצע קונלי בגיד האכילס של רגלו השמאלית ונאלץ להחמיץ את כל המשך העונה. בהיעדרם של רנדולף וקונלי ניצחו הגריזליס 22 משחקים בלבד, והחמיצו את הפלייאוף לראשונה מאז עונת
בדראפט 2018 בחרה ממפיס את ג'ארן ג'קסון בבחירה הרביעית. במהלך עונת נפרדו הגריזליס ממארק גאסול, כששלחו אותו בטרייד לטורונטו ראפטורס בתמורה ליונאס ולנצ'יונאס, סי. ג'יי. מיילס, דלון רייט ובחירת דראפט עתידית. על אף יכולת טובה שהציג ולנצ'יונאס (19.9 נקודות ו-10.7 ריבאונדים למשחק), סיימו הגריזליס את העונה עם מאזן שלילי 33–49, אשר הציב אותם במקום ה-12 באזור המערבי.
לקראת תחילת עונת ערכה הקבוצה שינויים בקרב ההנהלה המקצועית, כאשר ג'ייסון וקסלר התמנה למנהל הקבוצה בפועל (ג'נרל מנג'ר), וטיילור ג'נקינס התמנה למאמן. כמו כן, הקבוצה העבירה בטרייד את הרכז הוותיק מייק קונלי ליוטה ג'אז בתמורה לג'יי קראודר, קייל קורבר, גרייסון אלן, דריוס בייזלי ובחירת דראפט עתידית. בדראפט 2019 בחרה ממפיס את הרכז ג'ה מוראנט בבחירה השנייה, ואת הפורוורד ברנדון קלארק בבחירה ה-21.
מאמני הקבוצה
הנתונים מעודכנים לסוף עונת :
שיאים למשחק בודד
נקודות: 52, ג'ה מוראנט נגד סן אנטוניו ספרס, 1 במרץ 2022.
ריבאונדים: 26, לורנזן רייט נגד דאלאס מאבריקס, 4 בנובמבר 2001.
אסיסטים: 19, ג'ייסון ויליאמס נגד גולדן סטייט ווריורס, 30 במרץ 2002.
חסימות: 8, סטרומייל סוויפט (2002), פאו גאסול (2004 ו-2007) ומארק גאסול (2013).
פרסים אישיים
רוקי השנה
השחקן השישי של העונה
שחקן ההגנה של העונה
מאמן השנה
מנהל השנה
בחירות למשחק האולסטאר
חמישיית העונה הראשונה
חמישיית העונה השנייה
חמישיית ההגנה הראשונה
חמישיית הרוקיז הראשונה
חמישיית הרוקיז השנייה
משחק לחץ (ברידג')
משחק לחץ (באנגלית: Squeeze play) היא טקטיקה בה משתמשים במשחק ברידג' על מנת לכפות על שחקן יריב לזרוק קלף זוכה בלקיחה או זוכה פוטנציאלי בלקיחה. שימוש בטקטיקה כזו נפוץ בעיקר כשמספר הקלפים שנותרו לכל שחקן קטן. השחקן המשתמש בטקטיקה זו משחק קלף זוכה מידו, הנקרא: קלף לחץ. אם כל הקלפים ביד יריב הם זוכים או זוכים פוטנציאליים, הוא נאלץ להיפטר מאחד מהם והשחקן שהשתמש בטקטיקה זו, עשוי לזכות בלקיחה נוספת. משחק לחץ מבוצע לרוב על ידי הכרוז. לכרוז יתרון על המגנים בכך שהוא שולט במספר קלפים כפול ממספר הקלפים בהם שולט כל אחד מהמגנים. הוא יכול לנצל יתרון זה באמצעות בחירת הקלף שייזרק מהדומם לאחר שהשחקן שלפני הדומם השליך קלף.
דוגמאות
באיור בדוגמה 1. דרום הוא הכרוז בחוזה של. עד כה זכה בשבע לקיחות ועליו לזכות בכל שלוש הלקיחות הנותרות על מנת לבצע את החוזה. הוא משחק את השליט האחרון ה-2.
מערב נכנס למצב של לחץ. אם יזרוק את ה-Q, דרום יזרוק את ה-K מהדומם וישחק דרום את ה-2 ויזכה בשתי הלקיחות האחרונות באמצעות ה-A וה-J.
אם מערב יזרוק את ה-A, הכרוז יזרוק מהדומם את ה-J ויזכה בשתי הלקיחות האחרונות עם ה-A וה-K. גם באיור בדוגמה 2. דרום הוא הכרוז בחוזה של. עד כה זכה בשבע לקיחות ועליו לזכות בכל שלוש הלקיחות הנותרות על מנת לבצע את החוזה. כמו באיור בדוגמה 1, גם כאן הוא משחק את השליט האחרון ה-2. שימו לב שבמקרה זה לא משנה האם מזרח או מערב מחזיק את הקלפים העשויים לזכות בלקיחות. התנאי ההכרחי הנדרש הוא שכל הקלפים האלה יהיו בידיו של אחד המגנים והוא ייכנס למצב של לחץ. הכרוז ישליך תמיד את ה-2 מהדומם.
אם השחקן המחזיק בקלפים העשויים לזכות, ישליך את ה-A, ישחק דרום את ה-K מידו וישליך מהדומם את ה-J. אחרי זה ישחק את ה-3 ויזכה בלקיחה האחרונה באמצעות ה-A בדומם. אם ישליך את ה-Q, ישחק דרום את ה-3 ויזכה בשתי הלקיחות האחרונות באמצעות ה-A וה-J בדומם. באיור בדוגמה 3 משחק הכרוז בדרום את קלף הלחץ שהוא 2. מערב חייב לשמור על ה-A ולכן נאלץ להשליך את ה-7. הכרוז משליך מהדומם את ה-K. גם מזרח בלחץ, אם ישליך את ה-J, הכרוז יזכה בשתי לקיחות עם ה-10 שבידו ועם ה-A בדומם. אם ישליך את ה-10, הכרוז יעבור לדומם באמצעות ה-6 ויזכה ב-A. ה-8 יזכה בלקיחה האחרונה.
סווג
משחק לחץ העשוי לייתר ביצוע עקיפה. משחק הלחץ מחייב את היריבים לזרוק קלפים בסדרה בה רוצים לבצע עקיפה. הם נאלצים לעשות זאת בגלל מאיימים ביד הכרוז ובדומם. לאחר זריקת הקלפים ברור לכרוז, שספר את חלוקת הקלפים בסדרות השונות בידי היריבים, שלכל אחד מהיריבים נותר קלף בודד בסדרה בה היה צריך לבצע עקיפה ועליו לשחק מיד את הקלף הגבוה במקום לבצע עקיפה.
חינוך פוליטי
חינוך פוליטי (מכונה לעיתים גם חינוך אזרחי או חינוך לדמוקרטיה) הוא זרם בחינוך ההומניסטי המכוון להכשרת לומדיו להשתלב באורח פעיל בחברה אזרחית ולתפקד על פי השקפת עולמם במציאות חברתית ופוליטית מורכבת. החינוך הפוליטי שואף להקנות את היכולת לקיים דיון ציבורי המסוגל להכיל דעות שונות ועם זאת לחתור להסכמות ופשרות, ובשל כך מהווה נדבך חשוב בדמוקרטיה הליברלית.
החינוך הפוליטי אינו שם נרדף לחינוך מפלגתי, רעיוני או אידאולוגי, אלא מבטא אופן חשיבה חינוכי שאיננו חד-ערכי. אחת ממטרותיו העיקריות היא דווקא קידום המודעות לסוגיות שנויות במחלוקת ולדילמות ערכיות, תוך שמירה על כבוד וסובלנות כלפי השקפות ודעות שונות.
מה נחשב פוליטי
בהתבסס על הגדרתו של אריסטו את האדם כ"זואון פוליטיקון" (בעל חיים פוליטי), מקובלת הסברה כי בתהליך ההתחנכות והלמידה האנושיים יהיה מקום גם למימד הפוליטי בחיי האדם. ניר מיכאלי הגדיר שלוש גישות עקרוניות בנוגע למקומו של המושג 'פוליטי' במערכת החינוך:
עמדות חינוכיות כלפי הנושא
למרות קיומן של גישות ודגשים שונים בתוך הזרם הקרוי 'חינוך פוליטי', בבסיסו ניצבת פדגוגיה שיש לה בסיס משותף ורחב המשמש הן בחינוך הבלתי-פורמלי, הן במערכת החינוך הפורמלי, וכן במסגרת הוראת מקצוע האזרחות, כפי שזה קיים בישראל.על מנת להסביר את טיבו של החינוך הפוליטי, קבע חוקר החינוך הבולט צבי לם שלוש עמדות חינוכיות עקרוניות, המצויות על רצף:
לפי לם, שנרתע מחינוך אידאולוגי, ישנה חשיבות חינוכית בעיסוק בפוליטיקה, אך יש לנתב את העיסוק הזה לטיפוחו של התלמיד כאדם פוליטי, תוך הפגשתו עם מגוון עמדות וגישות. גישתו של לם זכתה לביקורת לאורך השנים. חוקר החינוך צבי לביא טען כי למרות הניגוד בין חינוך ואינדוקטרינציה, אין כל אפשרות בפועל להפרדה מוחלטת ביניהם. לפיכך, גורס לביא, בכל חינוך יש אינדוקטרינציה מעצם הגדרתו, בין אם מודעת או לא. מסקנתו היא שעל אנשי החינוך להכריע בין שתי גישות אפשריות: הראשונה, שוללת כל יומרה לחינוך פוליטי; השנייה מעודדת חינוך כזה תוך מודעות לסכנת האינדוקטרינציה.
מצדדי החינוך הפוליטי סבורים כי יש לחדול מהעמדה הנייטרלית-אובייקטיבית לכאורה של מערכת החינוך, ולעסוק בסוגיות פוליטיות ומוסריות יחד עם טיפוח חשיבה עצמאית וביקורתית והתמודדות עם עמדות ערכיות מנוגדות. תיקון מאוחר לחוק החינוך הממלכתי (סעיף 2.7 משנת 2003) אף קובע במפורש כי יש לחזק את כוח השיפוט והביקורת בקרב תלמידים, ולטפח בין היתר את מחשבתם העצמאית.
מטרות החינוך הפוליטי
אדר כהן, אשר הציע ב-2016 ניסוח לפדגוגיה של חינוך הפוליטי, גרס כי חרף הוויכוחים הפוליטיים הסוערים הקיימים בציבור, ישנו בסיס הסכמה כללי לחינוך הפוליטי, ובפרט בנוגע להוראת האזרחות בישראל. הוא כינה את החינוך הפוליטי, פדגוגיה של סימני שאלה, העוסקת בבירורן של שאלות חברתיות ופוליטיות, וממעטת להשיב סימני קריאה ברורים וחד-משמעיים. את מטרות החינוך הפוליטי במסגרת לימודי האזרחות חילק כהן לשתיים:
ב. מטרות נפשיות (ערכיות, רגשיות וחברתיות)
'חינוך למורכבות' מחבר לפי אדר כהן את כל המטרות הללו, שכן החינוך הפוליטי חותר להבנת המציאות הפוליטית והחברתית רבת הצדדים מצד אחד, ולהתנהלות אנושית וקשובה כאנשים החולקים מרחב פוליטי-ציבורי משותף מצד שני. בין המטרות שהציע כהן, ובין ממדי החינוך הבלתי פורמלי כפי שנוסחו על ידי ראובן כהנא, יש חפיפה משמעותית, כמו למשל בהתייחסות למעורבות חברתית, אקטיביות בתהליך הלמידה, והתמודדות עם מורכבות ורב-ממדיות. החינוך הפוליטי משתלב היטב במסגרות חינוך בלתי פורמליות, ובראשן תנועות הנוער, ולטענת פרופ' אייל נווה, אף ביתר שאת לאור הרתיעה שקיימת במערכת החינוך הפורמלי לעסוק בחינוך פוליטי. רם כהן, הסביר כי חברה מקוטבת ורבת פנים כמו החברה הישראלית יכולה לחזק את חוסנה כחברה דמוקרטית, באמצעות חינוך לתרבות של מחלוקת, שבתוכה אפשר להצמיח סובלנות ולעורר חשיבה.
בספרו המרד השפוף, הגדיר גדי טאוב עמדה פוליטית כ'תודעה הקשרית': תודעה שהיא ביטוי של הבנת הסדר בו חי האדם - וההשפעה של המדיני, החברתי, הכלכלי, על חייו. לא רק זאת, טען טאוב, אלא שתודעה פוליטית היא "לא משהו שאדם חייב למישהו אחר - להורים, למורים לחברים (...)", היא "משהו שאדם זקוק לו בעצמו." טאוב אף כרך בין תודעה א-פוליטית ובין היעדר תחושת משמעות קיומית בתרבות הישראלית.
מכיוון ששם נוסף לחינוך הפוליטי הוא חינוך לדמוקרטיה, קיים בלבול לעיתים בין חינוך דמוקרטי ובין חינוך לדמוקרטיה. פרופ' גרט בייסטה, חוקר של החינוך הציבורי, הסביר מדוע חינוך דמוקרטי איננו בהכרח חינוך לדמוקרטיה: הוא עמד על ההבדל בכך שחינוך דמוקרטי עושה חינוך דרך דמוקרטיה, כלומר יוצר דמוקרטיזציה של החינוך, אך איננו מבטיח בהכרח כי הלומדים בו יהיו בעצמם בעלי אישיות דמוקרטית, המונעים לפעולה כסובייקטים עצמאיים. בנוסף, כפי שמראה הניסיון בישראל, חינוך לדמוקרטיה מתקיים גם מחוץ לזרם החינוך הדמוקרטי.
פרקטיקות של חינוך פוליטי
החינוך הפוליטי, כפי שבא לידי ביטוי בלימודי האזרחות בישראל, נשען על קונצנזוס פדגוגי ומתודי הכולל ניתוח אקטואליה, קריאת מאמרים, דיון על סוגיות פוליטיות וחברתיות, הצפת שאלות ופתיחוּת למגוון של דעות, ניתוח ביקורתי של כלי התקשורת ושל התבטאויות ונאומים של פוליטיקאים, ויצירת מוטיבציה לאקטיביזם במרחב הקהילתי. אנשי חינוך שונים מסכימים על כך שתפקיד המחנכ\ת בחינוך הפוליטי הוא לחנך לחשיבה ביקורתית ומורכבת על סוגיות שונות. סולם הפוליטיות של פוּקס:
סער פוּקס, מחנך ופעיל פוליטי איש תנועת החלוץ, הציע את סולם הפוליטיות - כלי פדגוגי המאפשר למחנכים ומחנכות לברר היכן ממוקם התוכן החינוכי שלהם:
לשיטתו של פוקס, המניח כי אנשי חינוך אינם מומחים אובייקטיביים נטולי דעה, חינוך פוליטי במערכת החינוך הבית ספרית נסוב סביב השאלות בסעיפים 1-5. סעיפים 6-8 אינם רלוונטיים למערכת החינוך הממלכתית, משום שהם נכנסים לתוך הספירה האידאולוגית והארגונית.
הפולמוס על החינוך הפוליטי
החינוך הפוליטי עצמו הוא מושא למחלוקת בין אנשי חינוך. בגלל הנטייה ליחס לחינוך הפוליטי, באופן שגוי, אופי של חינוך אידאולוגי, קיימת רתיעה ממנו במסגרות חינוך התופסות עצמן ממלכתיות. במאמר שדן בסוגיית החינוך הדיאלוגי, מפריך יפתח גולדמן את הנייטרליות לכאורה של אנשי החינוך, ומסביר כי
עמדה ברוח דומה ביטאה שירלי רימון-ברכה, מנהלת מינהל החינוך של עיריית תל אביב. היא הסבירה כי לדעתה
מתוך ניסיון לתאר כיצד יש להחזיר את החינוך לתודעה פוליטית אל כותלי בית הספר, הסביר אייל נווה כי
שיאן
שִׂיאָן (בפין-יין: Xī'ān; מילולית: "השלווה המערבית"; נקראה בעבר גם צָ'אנְג-אָן (בסינית מפושטת: 长安; בסינית מסורתית: 長安; בפין-יין: Cháng'ān; ; מילולית: "השלווה הנצחית")) היא תת-מחוז עירוני, עיר הבירה והעיר המאוכלסת ביותר במחוז שאאנשי שבמרכז הרפובליקה העממית של סין. על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020 אוכלוסיית תת-המחוז העירוני מנתה כ-12.18 מיליון תושבים, מתוכם כ-11.13 מיליון בשטח האורבני, בשטח כולל של 10,107 קמ"ר. שיאן היא אחת הערים ההיסטוריות החשובות בסין, ושימשה כבירתה תחת שושלות רבות.
היסטוריה
בסמוך לשיאן נמצאו שרידי כפר נאוליתי מהאלף השישי לפני הספירה. לשיאן יש היסטוריה של למעלה מ-3,100 שנה ברציפות. זו מהערים המשפיעות והחשובות ביותר בהיסטוריה האנושית. שיאן הייתה אחת מערי הבירה העתיקות של סין, כשהאחרות היו בין השאר בייג'ינג, לוו-יאנג, קאיפנג, האנגג'ואו, ונאנג'ינג. שיאן הייתה עיר הבירה של 13 שושלות לרבות שושלת ג'ואו המערבית, שושלת צ'ין, שושלת האן המערבית, שושלת סווי ושושלת טאנג וזאת במשך 1062 שנים. בתקופת שושלת האן ושושלת טאנג שיאן הייתה התחנה הראשונה בדרך המשי כמו גם המרכז הפוליטי הכלכלי והתרבותי, בתקופתה העיר הייתה העיר המאוכלסת ביותר בעולם ואחת החשובות בעולם, ומבנה העיר הועתק גם לערים חשובות כגון קיוטו בירת הייאן ואדו ביפן. כבירה נכבשה העיר רק על ידי הטיבטים לזמן קצר ב-763, וחואנג צָ'או במרד של 879, אך במשך המילניום הראשון לספירה עמדה לרוב בתפארתה בהיותה מהערים החשובות והגדולות בעולם. מעיר זאת נפוץ הבודהיזם בסין לאחר שבמאה ה-7 תורגמו בה מאות ספרי דת שהובאו מהודו. עיר זאת הפיצה גם את הקונפוציאניזם, דאואיזם וליגליזם שהיו זרמי מחשבה משפיעים בסין.
גילוי צבא הטרקוטה בקרבת העיר בתחילת שנות ה-70, גרם לעיר לשוב לחשיבות העבר שלה בשמשה סמל של אחדות עבר מיתולוגית העוזרת לגבש את סין העכשווית כהמשך ישיר של סין הקדמונית. תקציבים שהופנו לעיר הפכו אותה במהירות למרכז תעשייה, אומנות, חינוך ותיירות, והעיירה המאובקת של שנות השבעים הפכה למרכז מטרופוליני של כ-8.5 מיליון איש. זו עיר שהתעשרה במהירות והפכה למרכז תעשייתי המייצר בעיקר רכיבים בקבלנות משנה. עם זאת, כעיר תיירות מהחשובות בעולם, מגיעים אליה כ-60 מיליון תיירים (מרביתם תיירות פנים), דבר התורם רבות לעושרה של העיר.
חומות שיאן
חומות העיר נמצאות במרכז העיר, החומה המזרחית אורכה 11.9 ק"מ, החומה המערבית קטנה רק במעט מהמזרחית; בחומות ארבעה שערים. המזרחי - שער אניון, הדרומי - שער יונגן, המערבי - שער אנדינג ובמזרח שער צ'אנגלי. לפני 1,400 שנה קבעה שושלת טאנג את בירתה בשיאן, באותה תקופה אורך החומות היה 35 ק"מ, חומות כה כבירות היו נדירות אז ושיאן הייתה אחת מארבע ערי הבירה העתיקות הגדולות בעולם. העיר וחומותיה הפכו חורבות במלחמה במאה העשירית. החומות נבנו מחדש על החומות שהיו בתקופת שושלת טאנג. בתקופת שושלת מינג (1374-1378) החומות הורחבו והוגבהו. זו אחת הערים היחידות בסין בהן נשתמרו החומות בצורה כה יפה. החומה הנוכחית נבנתה במאה ה-14 בראשית שושלת מינג שגם נתנה לעיר לראשונה את השם שיאן. החומות שרדו את רעידת האדמה הגדולה מהמאה ה-16.
גובה החומות כ-12 מטרים, החומות רחבות מאוד בבסיסן, למעלה רוחבן 18 מטרים. בחלקן החומות מוקפות בתעלת מים, בכל שער יש מגדל שמירה, בכל שער היה גשר תלוי נייד שהיה מועלה בעת קרב. על החומות ניתן לטייל רגלית, לשכור אופניים או לסייר ברכב חשמלי לאורך החומה.
חלוקה מנהלית
תת-המחוז העירוני שיאן מחולק ל-11 מועצות ושתי נפות: