cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
איירין הס
ביוגרפיה
היא קיבלה תואר במתמטיקה מאוניברסיטת אינדיאנה ב-1931, ולאחר מכן עבדה כמורה בבית ספר תיכון בקנטקי במשך כ-11 שנה. היא התוודעה לסטטיסטיקה מקריאת כתבה במגזין, והחליטה לקדם את הקריירה שלה על ידי למידת סטטיסטיקה. היא למדה סטטיסטיקה בקורסי קיץ באוניברסיטת מישיגן, אם כי לא סיימה את הלימודים עקב הצטרפות ארצות הברית למלחמת העולם השנייה ב-1941. עם זאת, עברה לעבוד בלשכה לסטטיסטיקה עבודה ולאחר מכן בלשכת סקר האוכלוסין. בעבודתה שם, יחד עם סטטיסטיקאים אחרים, סייעה בהטמעת שיטות של דגימה הסתברותית בביצוע הסקרים השונים שביצעה הלשכה.
ב-1954 עברה לעבוד במכון למחקר חברתי של אוניברסיטת מישיגן, במחלקה לשיטות דגימה, ובהמשך ניהלה את המחלקה. במסגרת עבודתה שם הנחילה למדעני המכון את הכלים ההסתברותיים לביצוע נכון של מדגמים וסקרים. בהדרגה היא זכתה להכרה כמומחית המובילה בתחום של תכנון וניתוח סקרי דגימה. היא פרסמה עשרות מאמרים מדעיים. ב-1981, כאשר הגיעה לגיל 70, נאלצה לפרוש לגמלאות, אך המשיכה לעסוק במחקר ולעבוד, וכתבה שלושה ספרים על המתודולוגיה של תכנון סקרי דגימה. המאמר המדעי האחרון שכתבה התפרסם ב-2007.
אסטון מרטין DB11
אסטון מרטין DB11 (באנגלית: Aston Martin DB11) היא מכונית ספורט במרכב קופה ורודסטר, שמיוצרת על ידי אסטון מרטין משנת 2016. היא הוצגה בתערוכת הרכב הבינלאומית של ז'נבה במרץ 2016, והגיעה לישראל בינואר 2017.
איירין הס
פרסים
איירין הס נבחרה לעמיתת האיגוד האמריקני לסטטיסטיקה ב-1972.
אסטון מרטין DB11
עיצוב
העיצוב של ה-DB11 מעוצב ממש כמו רוב המכוניות של אסטון מרטין אך בפנים המכונית העיצוב כולל מושבי עור בצבע שחור, מסך מולטימדיה בקוטר 8 אינץ' ולוח מחוונים דיגיטלי בקוטר 12 אינץ'. בצד המכונית ישנה סימון V12 המציג את תצורת המנוע שלה.
מפרט טכני
ה-DB11 כוללת מנוע טווין טורבו בנזין V12 צילנדרים בנפח 5.2 ליטרים המספק כ-600 כוחות סוס ב-6,500 סיבובים לדקה, ומומנט מרבי של 71.38 קילוגרמים בין 2500 ל-5000 סיבובים לדקה. תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שמונה הילוכים. היא מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 3.9 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 320 קילומטרים לשעה.
אי התגליות (דיסני)
אי התגליות (באנגלית: Discovery Island) הוא אי ששטחו כ-46,540 מ"ר, הממוקם באגם ביי (Bay Lake) בדיסניוורלד, במדינת פלורידה שבארצות הברית.
אסטון מרטין DB11
גרסאות
מלבד הגרסה הבסיסית הציגה אסטון מרטין שלוש גרסאות נוספות. הראשונה, אסטון מרטין V8, היא גרסה בעלת מנוע V8 טווין טורבו בנפח 4.0 ליטר המספק כ-503 כוחות סוס. גרסה זו מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 4.0 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 301 קילומטרים לשעה. גרסה זו הוצגה ביוני 2017. השנייה, אסטון מרטין DB11 וולנטה, גרסת הגג הנפתח לגרסה הבסיסית הכוללת את המנוע של גרסת ה-V8. היא כוללת גג רך העשוי מ-16 שכבות של בד ונפתח בתוך 16 שניות ונסגר בתוך 14 שניות עד למהירות של 50 קילומטרים לשעה. גרסה זו הוצגה באוקטובר 2017. השלישית, אסטון מרטין DB11 AMR, גרסה משודרגת של הגרסה הבסיסית, הכוללת את המנוע של הגרסה הבסיסית (V12 טווין טורבו) אך במקום הספק של 600 כוחות סוס היא מספקת 630 כוחות סוס, היא מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 3.7 שניות במקום 3.9 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 334 קילומטרים לשעה במקום 320 קילומטרים לשעה. היא הוצגה במאי 2018, ויצורה הוגבל ל-100 יחידות.
אי התגליות (דיסני)
היסטוריה
בראשית המאה ה-20 כונה האי בשם "האי רז" (Raz Island) על שם המשפחה שהתגוררה באי. בשלהי שנות ה-30 האי נרכש על ידי דלמר ניקולסון בעלות של 800 דולרים. ניקולסון כינה את האי בשם "אי המפרץ השלו" (Idle Bay Isle), והתגורר באי עד שנות ה-50. לאחר שהאי נרכש, שונה שמו לאי ריילס (Riles Island) והאי שימש כאתר ציד לנופשים. בשנת 1965 נרכש האי על ידי חברת בת של חברת וולט דיסני, על מנת להפוך את האי לחלק מאתר הנופש דיסניוורלד.
האתר נפתח בשם "אי המטמון" (Treasure Island) ב-8 באפריל 1974 ושימש כשמורת טבע בה יכלו המבקרים לצפות בבעלי חיים מוגנים. האי שימש כמקום מושבם של דרורים חופיים שקיעתיים (Ammodramus maritimus nigrescens), אשר נכחדו בשנת 1990. האתר נסגר ב-8 באפריל 1999, אולם בעלי החיים שבשמורה הועברו ממנה ב-9 ביולי 1999 לממלכת החיות של דיסני.
לאחר סגירת האי הוכנה תוכנית להפוך את האי ל"אי הערפל" (Myst Island) בו יוכלו המבקרים לחוות בעצמם את המשחק מיסט (MYST), אבל התוכנית לא בוצעה משיקולי תקציב.
כיום האי אינו פתוח לקהל, והוא ממתין לפיתוח נוסף. חברת וולט דיסני מתכננת להפוך את האי לאתר שיקרא "מסלול הג'ונגל של דיסני" (Disney's Jungle Trek) במטרה להתחרות ב"מערת התגליות" הסמוכה בפארק עולם הים. במסגרת מסלול זה מתוכננים המבקרים לשחות עם כרישים או דולפינים במהלך סיור מודרך שיימשך כחמש שעות.
על האי נמצא בניין ששמו ארמונו של מוגלי. בנוסף, על האי נכתבה קריפיפסטה בשם:"ננטש על ידי דיסני"
סוואק חנגיאן
סוואק חנגיאן (,, נולד ב-28 ביולי 1987) הוא זמר וכותב שירים רוסי-ארמני. חנגיאן התפרסם בעקבות השתתפותו בעונה הרביעית של התוכנית "The Voice רוסיה" ב-2015. בדיוק שנה אחר כך, ב-2016 ניצח חנגיאן בתוכנית "X Factor אוקראינה". החל משנת 2017 (עונה רביעית) משמש חנגיאן שופט בתוכנית "The Voice ארמניה".
חנגיאן ייצג את ארמניה באירוויזיון 2018 עם השיר "Qami".
ראשית חייו
סוואק חנגיאן נולד ב-28 ביולי 1987 בכפר בשם מטסאבן שברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הארמנית שבברית המועצות לשעבר. כאשר למד בכיתה ז' עברה משפחתו לעיר קורסק שברוסיה. הוא הלך ללמוד מוזיקה באוניברסיטה במוסקבה וסיים את תואר הבוגר שלו בשנת 2014.
קריירה
בשנת 2015 התחרה חנגיאן בתוכנית הטלוויזיה "Glavnaya Stsena", הגרסה הרוסית של. הוא עבר את האודישן ונכנס לנבחרת של מקסים פדיב. חנגיאן התקדם בתוכנית עד שלבי רבע הגמר, אז הודח. מאוחר יותר באותה השנה הוא השתתף בעונתה הרביעית של התוכנית "The Voice רוסיה". הוא נחשב למתמודד בולט בקבוצתה של פולינה גאגארינה אך הודח בשלבי הנוקאאוט. שנה לאחר מכן עזב חנגיאן את רוסיה והשתתף בתוכנית "X Factor אוקראינה". הוא בחר כמנטור את אנטון סבלפוב וניצח בתחרות.
בשנת 2017 חזר חנגיאן למדינתו ארמניה כדי לשמש כשופט בעונתה הרביעית של התוכנית "The Voice ארמניה". באותה השנה הוא אישר את השתתפותו ב-Depi Evratesil 2018 עם השיר "Qami". הוא עלה לגמר ב-21 בפברואר 2018 מחצי הגמר השני, ולאחר שניצח בגמר התחרות ב-25 בפברואר 2018, הוא נבחר לייצג את ארמניה באירוויזיון 2018. ב-8 במאי 2018 הופיע חנגיאן בחצי הגמר הראשון של האירוויזיון, שבסיומו לא העפיל לשלב הגמר של התחרות.
נתתי לה חיי
נתתי לה חיי הוא שיר של להקת כוורת מאלבומה השני, "פוגי בפיתה", שייצג את מדינת ישראל באירוויזיון 1974.
מילות השיר
כמו רבים משיריה של להקת כוורת השיר הוא שיר הומוריסטי, ומתאר סיפור אהבה כושל בין גבר לאישה המגיע לשיאו בפזמון:
מאוחר יותר נטען כי למעשה מכיל השיר ביקורת פוליטית כנגד שלטונה של ראש הממשלה דאז גולדה מאיר ובעד הקמתה של מדינה פלסטינית, זאת על פי המילים:
סנדרסון עצמו הצדיק טענה זו והסביר כי אכן הייתה בשיר מחאה פוליטית, אך הציבור הישראלי של זמנו לא הבחין בה בשל דימוייה של כוורת כלהקה קלילה והומוריסטית.
כוורת באירוויזיון
להקת כוורת נבחרה על ידי רשות השידור לייצג את ישראל בתחרות האירוויזיון שנערכה בברייטון שבאנגליה לאור הצלחתה העצומה בקהל הישראלי עם תוכניתה הראשונה "סיפורי פוגי". זו הייתה הפעם השנייה שבה שלחה ישראל מספר נציגים לתחרות, שהתרחשה מספר חודשים לאחר מלחמת יום הכיפורים.
לאחר האירוויזיון הוציאה הלהקה לשוק האירופאי תקליטון שכלל תרגום של השיר לאנגלית תחת השם "She Looked Me in the Eye" וכן תרגום לשיר "המגפיים של ברוך" בשם "Morris and his Turtle"
לאחר האירוויזיון
במצעד הפזמונים העברי השנתי של קול ישראל באותה שנה הגיע השיר למקום הראשון ונבחר ל"שיר השנה", כשכוורת זוכה בתואר "להקת השנה" בשנה השנייה ברציפות. השיר הפך לאחד מלהיטיה הגדולים ביותר של הלהקה עד היום. בשנת 2012 הועלה בתיאטרון הבימה מחזמר משיריו של סנדרסון שנשא את שם השיר.
גרסאות כיסוי
לשיר בוצעו מספר גרסאות כיסוי. הגרסה הראשונה בוצעה על ידי עופר לוי ולאה לופטין בסגנון מזרחי. בקדם-האירוויזיון 2008 בוצע חידוש של השיר על ידי הזמר שי גבסו, תוך שילוב סגנונות שונים. שי להב ואורן ברזילי, חברי להקת מופע הארנבות של ד"ר קספר, ביצעו את השיר יחד עם שלישיית מה קשור. גרסת כיסוי נוספת בוצעה על ידי ארקדי דוכין.
השיר הצרפתי Le Service Militaire (השרות הצבאי), בביצועו של ז'ו דסאן משנת 1974, נכתב ללחן של "נתתי לה חיי".
גרסתה של שרית חדד
על בחירת השיר טענה חדד שכשפנו אליה עם הרעיון לבצע גרסת כיסוי לשיר ישראלי ידוע, היא חשבה שזה צריך להיות עם אחד משירי כוורת.
כלפי השיר בביצועה הופנו ביקורות מעורבות. בעוד שאפרים שמיר אמר עליו כי היא "הרסה את השיר", דני סנדרסון שהוא זה שכתב והלחין את השיר יצא להגנתה של חדד וטען שהביצוע "מדליק".
דבריו של שמיר, הביאו לתגובות רבות בין היתר של שרת התרבות והספורט מירי רגב ואמרה כי שמיר הוא: "גזעני ומביך", והוסיפה תשבחות על הביצוע של חדד. שעליה הגיב שמיר אל רגב כי היא "אישה חסרת תרבות, צעקנית, שקרנית".
אלופריניים
צפרדע טורקט-היל (שם מדעי: Allophryne ruthveni) היא צפרדע יחידה בסוגה ובמשפחתה. המשפחה שייכת לסדרת חסרי הזנב. הצפרדעים הללו חיות בגיאנה, ונצואלה, סורינאם, ברזיל ובוליביה.
מאפיינים פיזיים
זוהי צפרדע קטנה. צבעיה משתנים- גופה יכול להיות שחור עם פסים ונקודות זהובים או צהוב חיוור, או מצב הפוך- גוף זהוב או צהוב חיוור, עם פסים ונקודות שחורים. גופה שטוח, וכך גם ראשה. יש לה שק קול אחד בלבד, הנמצא מתחת ללסתה התחתונה. הרפידות באצבעותיה גדולות יחסית, והם אף יותר גדולים מהאצבעות עצמן. האוזן התיכונה שלה גלויה. היא דומה לצפרדעים ממשפחת האילניתיים, אולם הן נבדלות בצורת הקצה של הגלילים שלהן.
מיון טקסונומי
הצפרדע מהסוג Allophryne הוא חלק ממשפחה המכילה סוג אחד בסדרת חסרי הזנב: Allophrynidae. מחלוקות רבות התעוררו בנוגע לסיווגו של מין זה, בשל היחסים האבולוציוניים המורכבים שלו. הוא צורף למשפחות כמו האילניתיים, קרפדיים, לפטודקטיליים, ועד לאחרונה המינים הקרובים אליו ביותר לא היו מוכרים וידועים.
Allophryne דומה בצורתו החיצונית לאילניתיים, אך הוא שונה מהם בצורת הגלילים באצבעותיו. אף על פי שיש להם דמיון מורפולוגי רב, מחקרים פילוגנטיים מ-2012 הראו כי משפחת האלופריניים היא הטקסון-אח של משפחת הצנטרולניים. גם האלופריניים וגם הצנטרולניים קרובים יחסית ללפטודקטיליים.
אקולוגיה והתנהגות
צפרדעים אלה הן עציות למחצה, שכן הם מבלות חלק מהזמן בשהייה על עצים שגובהם נע בין מטר אחד לשלושה מטרים, ואת חלקו האחר על האדמה. הן נוטות להתרבות מהר, שכן הן מנצלות את שלוליות המים הקטנות שנוצרות לאחר תקופה גשומה. הן נמצאות ביערות דלילים יחסית, אך הן נמנעות מחיים ביבשה חשופה. מצב שימור המין הוא ללא חשש.
מתי הררי
מתי הררי (נולד בשנת 1952) הוא קצין צה"ל בדימוס בדרגת תת-אלוף, כיהן כמפקד חטיבת הצנחנים וראש מנהל הסגל.
ביוגרפיה
הררי גדל בקיבוץ גת. בשנת 1970 התגייס לצה"ל ושירת בסיירת צנחנים. במלחמת יום הכיפורים לחם הררי כמפקד צוות בסיירת והשתתף במבצעיה בעומק סוריה, כותונת ודוידקה. כמפקד פלוגה בגדוד 890 השתתף במבצע אנטבה. בהמשך שירת כסמג"ד בגדוד. במלחמת לבנון הראשונה לחם הררי כמפקד גדוד 890 של הצנחנים. הגדוד בפיקודו נחת בשפך נהר אל-אוואלי בעומק לבנון, והוביל את החטיבה בהתקדמות לאורך ציר החוף. בהמשך מונה הררי לסגן מפקד חטיבת הצנחנים. בשנת 1986 מונה הררי למפקד עוצבת ברעם ובשנת 1988 למפקד בית הספר לקצינים ואף נראה בסרט התיעודי להיות קצין. בתקופת מלחמת המפרץ שירת כראש מחלקת מבצעים במטה הכללי. בשנת 1991 מונה למפקד חטיבת הצנחנים ושירת בתפקיד עד שנת 1993. בתפקידו האחרון בצה"ל כיהן כראש מנהל הסגל בדרגת תת-אלוף.
הררי הוא בוגר המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה, בוגר השתלמות למפקדים בכירים, קורס קציני חי"ר מתקדם בארצות הברית, בעל תואר ראשון בהיסטוריה של המזרח התיכון מאוניברסיטת תל אביב ותואר שני ביחסים בינלאומיים מאוניברסיטת חיפה.
נערי בווין
נערי בֶּווין (באנגלית: Bevin Boys) הוא הכינוי שניתן לכ-48 אלף גברים בריטים צעירים, שגויסו באקראי לעבודה במכרות הפחם של בריטניה בשנים 1943 עד 1948, במהלך מלחמת העולם השנייה ולאחריה. עבודתם הייתה חיונית למאמצי המלחמה הבריטיים, אך שירותם ותרומתם עבורו הוכרו רק שנים רבות לאחר מכן.
רקע
בראשית מלחמת העולם השנייה גויסו כורי הפחם בבריטניה לשירות צבאי, לאחר שהממשלה לא הייתה מודעת לחשיבות עבודתם של כורים מקצועיים במכרות. עד למחצית 1943 נגרעו מכוח העבודה של מכרות הפחם 36 אלף כורים מקצועיים, שתחת רובם לא באו מחליפים. עקב המלחמה גם לא הייתה בריטניה יכולה לייבא פחם מחו"ל. בהדרגה התפתח במדינה מחסור גובר והולך בפחם, לצורכי המלחמה כמו גם לצורכי הציבור האזרחי. הממשלה פנתה אל ציבור המיועדים לשירות צבאי להתנדב לעבודה במכרות, אך ההיענות לכך הייתה מעטה.
בדצמבר 1943 הגיע המחסור בפחם לשיא, כאשר במדינה נותר מלאי פחם לשלושה שבועות בלבד. ראש הממשלה וינסטון צ'רצ'יל הטיל על שר העבודה והשירות הלאומי ארנסט בווין להביא להגברת תפוקת הפחם.
התוכנית
בווין החליט לגייס בכפייה לעבודה במכרות הפחם אחד מכל עשרה מגויסי שירות חובה שנועדו להתגייס מאותו מועד ואילך. המועמדים לעבודה במכרות נבחרו באופן אקראי: מדי שבוע הושמו בכובע במשרדו של בווין פתקי מספרים (אפס עד תשע) ואחד הפקידים בחר אחד מהם. אותם מגויסי חובה שגויסו באותו שבוע ושמספר השירות שלהם הסתיים באותה ספרה הופנו לעבודה במכרות. מהם נגרעו אלו שכבר נקבעו כמתאימים לשרת במקצועות צבאיים מיוחדים, כגון טיסה או צוללנות, ואלו שלא היו כשירים גופנית לעבודה במכרות.
המועמדים שנבחרו היו בני 18 עד 25 ועסקו לפני כן בקשת רחבה של מקצועות, וחלקם היו עשויים להתקדם לקצונה לו שירתו בצבא.
הפניית המועמדים לשירות צבאי לעבודה במכרות הביאה למרמור רב בקרבם, מאחר שרבים מהם רצו לשרת בצבא וחשו שהמעיטו בערכם על ידי הצבתם לאותה עבודה.
המשרתים במכרות זכו לכינוי "נערי בווין" על שמו של בווין, בעקבות נאום שנשא בפני המגויסים למכרות.
כל המגויסים לעבודה במיכרות עברו שישה שבועות של הכשרה לעבודה, מהם שניים במכרה עצמו, בטרם החלו בעבודתם. הם חצבו פחם בכלי עבודה ידניים במכרות עמוקים וחשוכים, ללא ציוד מכני מסייע. לגופם לבשו בגדים ישנים, קסדות ומגפיים מחוזקים במתכת. לא ניתנו להם מדים כלשהם, ובשל כך ספגו רבים מהם לגלוג והקנטה, כאילו השתמטו מהשירות הצבאי. גרוע מזה - בשל גילאיהם הצעירים הם נעצרו תכופות בידי המשטרה בחשד לעריקה משירות צבאי. כיוון שלמכרות נשלחו (כשירות חלופי) גם מתנגדים לשירות צבאי מטעמי מצפון, עלתה ההשערה השגויה שכל נערי בווין היו מתנגדים שכאלה.
חלק מהמגויסים למכרות נאלצו להמשיך בעבודתם שם עד תום התוכנית ב-1948, זמן רב לאחר שמגויסים בני גילם שוחררו משירותם הצבאי. משתתפי התוכנית לא זכו במדליות על שירותם, ובניגוד לחיילים משוחררים גם לא ניתנה להם הזכות לשוב למקומות העבודה שבהם עבדו לפני גיוסם.
ההכרה בתרומת נערי בווין
מסמכי הממשלה אודות עבודת נערי בווין לא שוחררו לפרסום עד לשנות השבעים. ההכרה בתרומתם למאמץ המלחמתי הבריטי במלחמת העולם השנייה הגיעה רק חמישים שנים אחריה, בנאום שנשאה המלכה אליזבת השנייה לרגל יום השנה לניצחון על גרמניה.
ביוני 2007 הודיע ראש הממשלה טוני בלייר לפרלמנט שמשתתפי התוכנית יעוטרו באות שעוצב למטרה זו והיה בעל מעמד שווה לאות שהוענק לוותיקי המלחמה על ידי משרד ההגנה. האות הראשון הוענק בשנה שלאחר מכן על ידי ראש הממשלה גורדון בראון, בקבלת פנים שערך בדאונינג 10 לרגל מלאת 60 שנה לשחרור אחרוני נערי בווין מעבודתם.
בשנת 1989 הוקמה אגודת נערי בווין, המנסה לאתר את כל 48,000 משתתפי התוכנית, מגויסים כמתנדבים.
ב-7 במאי 2013 נחנכה אנדרטה לכבוד נערי בווין, אשר הוקמה במשתלת הזיכרון הלאומית בסטפורדשייר.
הטיפול בנערי בווין נמסר לאחריות משרד האנרגיה הבריטי.
משפט הטנגנסים
בטריגונומטריה, משפט הטנגנסים הוא משפט מתמטי המציג יחס בין אורך צלעות המשולש לבין טנגנס הזוויות שבו. עבור משולש ששתיים מצלעותיו הן \ a, b והזוויות שמולן הן בהתאמה, משפט הטנגנסים קובע כי מתקיים בו היחס הבא:
היסטוריה
משפט הטנגנסים הובא לראשונה בניסוח מתמטי פורמלי בספרו של המתמטיקאי הצרפתי פרנסואה וייט "Variorum de rebus Mathematicis" בשנת 1593, שם גם נוסח משפט הקוסינוסים בצורתו המודרנית. עם זאת, ניסוח מסובך יותר של המשפט ומספר שימושים שלו הופיעו גם בשנת 1583 בספרו של המתמטיקאי הדני תומאס פינק "Geometria Rotundi", שם גם נעשה שימוש במונח "טנגנס" במשמעותו הנוכחית לראשונה. שימושים נוספים למשפט הובאו בשנת 1609 אצל יוהאנס קפלר בספרו "Astronomia Nova" ("האסטרונומיה החדשה").
משפט מקביל בטריגונומטריה הספירית נתגלה והוכח כבר לפני כן במאה ה-13 בידי המתמטיקאי ואיש האשכולות הפרסי נסיר אל-דין אל-טוסי.
משפט תאלס
להלן בנייה המוכיחה את המשפט על סמך משפט תאלס המבוססת על הוכחה שהוצגה במגזין "Mathematics Magazine" של איגוד המתמטיקאים האמריקאי:
בניות נוספות
קיימות בניות גאומטריות נוספות המוכיחות את המשפט, בין בהסתמכות על דמיון משולשים ובין בהסתמכות על תכונות אחרות כגון משפט חוצה הזווית.
שימושים
כמו משפט הסינוסים ומשפט הקוסינוסים, גם במשפט הטנגנסים ניתן להיעזר לפתירת בעיות בהן ידועים רק גודלי שתי זוויות ואורך צלע אחת במשולש (שתי זוויות וצלע), או כאשר ידועים אורכי שתי צלעות וגודל אחת מהזוויות (שתי צלעות וזווית).
בעבר, לפני המצאת המחשבון, היו משתמשים בחוקי הלוגריתמים ובלוחות לוגריתמים על מנת לבצע חישובים במהירות. בשל העובדה כי משפט הקוסינוסים מורכב מפעולות חיבור וחיסור קשה להמיר אותו לצורה לוגריתמית בת-חישוב, ולפיכך השתמשו במשפט הטנגנסים שאת תוצאתו קל לחשב באמצעות הטבלאות.
כיום, לאחר המצאת המחשבון, יותר נוח לבצע חישובים בעזרת משפט הקוסינוסים, ולפיכך השימוש במשפט הטנגנסים אינו רווח כלל.
חלום ליד האח
הסרט הוקרן באופן סדיר לציבור במוזיאון גרוון החל מדצמבר 1894 עד יולי 1897 יחד עם הסרט ליד בקתת החוף כחלק מהסדרת השנייה של הפנטומימה הקורנת, שעקבה אחר ההצלחה של הסדרה הראשונה של הפנטומימה הקורנת. יחד עם זאת, אמיל ריינו השליך לנהר הסן את התמונות המקוריות של הסרט לאחר שפשט את רגלו בעקבות הוצאת הסינמטוגרף של האחים לומייר, והסרט מוגדר מאז כיצירה אבודה.
עלילה
הרקע של הסרט היה קבוע בעוד שהדמויות הן אלו שנעו בין תמונה לתמונה. התפאורה הייתה חדר רחב ידיים של טירה צרפתית, כורסא גדולה מימין, כורסא קטנה משמאל ובמרכז אח גדול. חתול שמן נכנס לאיטו לתוך הסלון, מסתובב אנה ואנה, וקופץ להתכרבל על הכורסא הגדולה. בעל הבית נכנס עם כובע ומעיל, מניח אותם בצד ומבריח את החתול מהכורסא. הוא פוסק רגליו ליד האח ונרדם. האש באח מתחזקת לה והלהבות הולכות וגדלות לתוך הארובה. בתוך האש נראים חייו של האיש ודמות אחרת שמעליבה אותו. האיש מתעורר ויוצא מהחדר אל הקרב.
חטיפה (כדורסל)
חטיפת כדור בדרך כלל דורשת דריכות גבוהה, זריזות ויכולת תגובה מהירה. היתרון המשמעותי שבחטיפות כדור הוא ההתקפות המתפרצות שהן מייצרות פעמים רבות. עם זאת, ניסיונות חטיפה יכולים גם לפגוע בהגנת הקבוצה, והם סוג של הימור, מאחר שניסיון חטיפה כושל עלול להוציא את שחקן ההגנה מעמדת הגנה יציבה ובכך לפנות את שחקן ההתקפה לזריקה פנויה או חדירה לסל.
ליגת ה-NBA וליגת ה-ABA החלו לתעד חטיפות רק החל מעונת. שיאן החטיפות ב-NBA הוא ג'ון סטוקטון, שרשם לאורך הקריירה 3,265 חטיפות בסך הכול, כולם במדי יוטה ג'אז. ממוצע החטיפות למשחק הגבוה ביותר שייך לקלע אלווין רוברטסון, שחטף 2.71 פעמים בממוצע למשחק לאורך הקריירה. לרוב, שחקנים נמוכים מעמדות הרכז והקלע מצטיינים בחטיפות בזכות זריזותם, אך גם שחקנים בעמדות אחרות עשויים להצטיין כחוטפים. לאורך השנים הובילו את טבלת החוטפים העונתית של ה-NBA מספר שחקנים בעמדות הפורוורד, דוגמת ריק בארי, סקוטי פיפן , ג'רלד וולאס וקוואי לאונרד. הסנטר האקים אולאג'ואן, שחטף לאורך הקריירה 2,162 פעמים, מדורג במקום השמיני בטבלת החוטפים ב-NBA, והפאוור פורוורד קארל מלון (2,085) מדורג עשירי. שני שחקני NBA בלבד תועדו כשחטפו 11 פעמים במשחק בודד - לארי קינון (26 בדצמבר 1976) וקנדל גיל (3 באפריל 1999).
גרף שלם
בתורת הגרפים, גרף שלם (או "גרף מלא") G=(V,E) הוא גרף אשר כל שני צמתים בו מחוברים על ידי קשת. נהוג לסמן גרף שלם בעל n צמתים ב-K_n. גרף שלם מהווה דוגמה לקוגרף.
תכונות
בגרף שלם בעל n צמתים ישנן קשתות (ראו מספר משולשי: קומבינטוריקה) והוא גרף רגולרי מדרגה{n-1}. בגרף שלם, רכיב הקשירות של הגרף הוא הגרף עצמו. בנוסף, הגרף המשלים של גרף שלם הוא גרף ריק.
אם כל אחד מקשתות הגרף תקבל כיוון, הגרף שיתקבל יקרא גרף תחרות.
ניתן לחלק גרף K_n ל-{n} עצים,, כאשר כל עץ T_i הוא הצומת {i}.
בתורת הסיבוכיות הוכח שבעיית מציאת תת-גרף שלם הגדול ביותר בגרף נתון נכללת בקטגוריה NP-קשה, והצגתה כבעיית הכרעה ("האם קיים תת-גרף שלם מסדר הגדול מ-k?") היא בקטגוריה NP-שלמה. חיפוש של קליקה שקול לחיפוש של קבוצה בלתי תלויה (קבוצת צמתים אשר אין זוג מהם המחוברים בקשת) בגרף המשלים (שקבוצת הקשתות שלו משלימה את קבוצת הקשתות של הגרף הנתון). לכן האלגוריתמים הידועים לשתי הבעיות הם בעלי סיבוכיות זהה וכן תוצאות הקושי לקירוב.
גיאומטריה וטופולוגיה
גרף שלם עם {n} צמתים מייצג את הקודקודים של סימפלקס ממימד {n-1}. מבחינה גיאומטרית, K_3 יוצר את קבוצת הקודקודים של משולש, K_4 יוצר ארבעון וכו'.
הגרפים K_1 עד K_4 הם גרפים מישוריים, אבל הגרף השלם K_5 הוא אחד משני הגרפים היחידים שאינם מישוריים. הגרף השני הוא K_{3,3} – הגרף הדו צדדי המלא בעל 3 צמתים בכל צד. משפט קורטובסקי קובע שגרף מישורי אם ורק אם אינו כולל תת-גרף שהוא חלוקה של K_5 או K_{3,3}.
דוגמאות
גרפים שלמים בעלי n צמתים, עבור n בין 1 ל-12, מוצגים להלן ביחד עם מספר הקשתות:
סלניום
סלניום (Selenium) הוא יסוד כימי אל-מתכתי שסמלו הכימי Se ומספרו האטומי 34. זהו מינרל קורט חשוב בגוף האדם.
תכונות
סלניום הוא אל-מתכת בצבע אפור עם תכונות כימיות דומות לאלו של גופרית וטלור. סלניום טהור מוליך חשמל במידה רבה יותר כאשר הוא חשוף לאור. סלניום משמש לעיתים כמרכיב בסגסוגות של מוליכים למחצה מרוכבים המשמשים בתאים פוטואלקטריים.
היסטוריה
סלניום (מקור השם במלה היוונית "σελήνη" שמשמעותה ירח) זוהה ב-1817 על ידי ינס יאקוב ברצליוס שזיהה אותו ביחד עם טלור. עם השנים הדרישה לסלניום גברה בעקבות שימושים בתחומים רבים כמו בגומי ובפלדה. עד 1970 סלניום כבר הוחלף על ידי צורן.
ב-1996, מחקרים הראו קשר בין סלניום לבין עיכוב סרטן אצל בני אדם. בשנות ה-90 המאוחרות גבר השימוש בסלניום (בעיקר יחד עם ביסמוט) בתור תוסף לצנרת מפליז בשביל לעמוד בסטנדרטים הסביבתיים נגד עופרת.
צורה בטבע
סלניום מופיע בטבע במחצבים ביחד עם גופרית, נחושת, כסף ועופרת. סלניום מופק כתוצר לוואי בעיבוד מחצבים אלו.
תפקיד ביולוגי
לסלניום חשיבות מסוימת בביולוגיה, ויצורים רבים זקוקים לו בכמויות זעירות. החומצות האמיניות הנדירות סלניום מתיונין וסלניום ציסטאין כמעט זהות לחומצות האמיניות הנפוצות מתיונין וציסטאין, אבל יש בהן אטום סלניום במקום אטום גופרית. ישנם חיידקים שבונים באופן שיטתי חלבונים שמכילים את החומצות האמיניות הנדירות הללו. אולם, אין לחיידקים הללו קודונים ייחודיים עבור חומצות האמיניות הנדירות; כאשר הן מצויות בחלל התא של החיידק, אחד מקודוני הגנום המקודד במצב נורמלי להפסקת יצירת החלבון מקודד להן.
בשאר היצורים החיים, אחוז קטן מהמתיונין והציסטאין מוחלף באופן מקרי בסלניום מתיונין וסלניום ציסטאין. עובדה זו מנצלת את תכונותיו של אטום הסלניום להגנה מעקה חמצונית. גם לאדם דרושה כמות קטנה של סלניום ובלעדיה הוא רגיש יותר לתעוקת לב. כמות הסלניום היומית המומלצת לאדם היא 55 מיקרוגרם. עודף של סלניום (מעל 400 מיקרוגרם ליום) עלול לגרום להרעלה הנקראת סלנוזה (selenosis).
מירי נבו
מירי נבו (נולדה ב-22 באוגוסט 1967) היא מנחת טלוויזיה, רדיו וספורט ישראלית, בעברה מתעמלת וזמרת.
ביוגרפיה
נולדה בשם מירי טננבוים בישראל לאווה וליצחק טננבוים, שעלו מברזיל, כבת זקונים ולה שלוש אחיות גדולות. בגיל שנה, ירדה עם הוריה בחזרה לברזיל. כשהייתה בת חמש עלתה המשפחה בשנית לישראל, והתיישבה בפתח תקווה. את לימודי התיכון עשתה נבו בתיכון עמל ב' בפתח תקווה במגמת אלקטרוניקה.
בנעוריה, הייתה מתעמלת אמנותית, ואף זכתה באליפות ישראל.
שירתה בצה"ל בלהקת פיקוד הצפון.
לאחר שירותה הצבאי המשיכה נבו בקריירה המוזיקלית שלה, והצטרפה ללהקת מנגו שפעלה בין השנים 1988–1991.
באוגוסט 1991 הצטרפה לטלוויזיה החינוכית, להגשת "רואים שש שש".
בשנת 1993 החלה לעבוד בערוץ הספורט. בתחילה שימשה כשדרנית קווים וכשדרנית. כמו כן, הגישה את תוכנית המוזיקה "קול הרוק" בערוץ 2.
ב-1995 יצרה את הסרט הדוקומנטרי "ארדו-סן" אודות יעל ארד, ששודר בטלעד, וב-1996 את הסרט הדוקומנטרי "לא עוצר בסאות'המפטון" על אייל ברקוביץ, ששודר בערוץ הספורט.
ב-1996 הייתה דוברת המשלחת הישראלית לאולימפיאדת אטלנטה.
משנת 1999 מנחה נבו ביחד עם אלי אילדיס, את התוכנית חדשות הספורט, שמשודרת בערוץ 5PLUS. בנוסף, היא מנחה מאז 2006 את תוכנית הספורט "בגלל הרוח" גם בערוץ הספורט.
בשנת 2000 הובילה את הסרט הדוקומנטרי "גלש עם הרוח" על עמית ענבר וגל פרידמן, ובסרט הדוקומנטרי "שתיים בסירה אחת" על צמד השייטות ענת פבריקנט ושני קדמי, שניהם שודרו בערוץ הספורט.
בשנת 2001 שימשה פרזנטורית של "מפעל הפיס", וב-2008 של חברת "ביטוח ישיר".
בשנים 2006–2007 הייתה חלק מצוות מנחות הסדרה "בנות", אשר שודרה בהוט 3.
בשנים 2005–2009 הגישה את תוכנית הספורט ברדיו תל אביב עם עודד קטש, ולאחר מכן עם העיתונאי רון קופמן.
בנובמבר 2010 התאחדה חברות להקת "מנגו" בערב מחווה לצדי צרפתי, בו ביצעו את השיר "גרה בשינקין" בגרסה חדשה.
ביולי 2013, השתתפה בהנחיית טקס פתיחת משחקי המכביה התשע-עשרה.
ב-2014 החליפה את הילה קורח שיצאה לחופשת לידה, בהגשת תוכנית הבוקר "העולם הבוקר" בערוץ 2 של רשת, לצד אברי גלעד. באותה שנה עלתה בטלוויזיה החינוכית התוכנית "חדשות מן העבר", אותה היא מגישה לצד עידן אלתרמן. בנוסף שידרה מאולימפיאדת החורף בסוצ'י.
בשנים 2014–2016 הגישה יחד עם עידן קוולר את תוכנית הרדיו היומית "תוכנית משחק" בגלי צה"ל.
ב-2015 השתתפה בסרט "מלחמת 90 הדקות" בבימויו של אייל חלפון.
באוגוסט 2016 שידרה תחרויות ספורט באולימפיאדת ריו. כמו כן, השתתפה בסרט הדוקומנטרי "חלב אם" ובסדרה הדוקומנטרית "אמהות" ששודרו בערוץ 10.
ביולי 2017 הנחתה את טקס פתיחת המכביה העשרים, לאחר שעשתה זאת גם במכביה התשע-עשרה. באותה שנה החלה להנחות לצד אלי אילדיס את תוכנית הדוקו "ההחלטה" בערוץ עשר.
בשנים 2019–2021 החליפה לסירוגין את אברי גלעד בהגשת "העולם הבוקר" ברשת 13, לצידה של טלי מץ.
ב-2020 הנחתה את "חדשות היום", גם כן לצדו של אלי אילדיס, בערוץ 13.
ב-2021 נשלחה מטעם ערוץ הספורט לשידור תחרויות אולימפיאדת טוקיו.
חיים אישיים
נבו הייתה נשואה למפיק והמעבד יועד נבו, אותו פגשה במהלך העבודה על האלבום של להקת "מנגו".
היא אם לבן מנישואיה השניים עם ירון עיון, גרוש ואב לשלוש בנות מנישואיו הראשונים, בהן השחקניות יסמין עיון וליאנה עיון.
נבו ידועה בחיבתה הרבה לספורט ולכדורגל בפרט, וסיפרה כי מילדותה בעיר פתח תקווה התחברה לקבוצת הכדורגל הפועל פתח תקווה אותה היא אוהדת עד היום.
מתגוררת ברמת גן.
עמק אוונס
עמק אוונס (באנגלית: Owens Valley) הוא עמק צחיח במחוזות איניו ומונו במזרח קליפורניה בארצות הברית. העמק משתרע מזרחית לרכס סיירה נבדה, דרומית-מערבית להרים הלבנים (White Mountains), וצפונית-מערבית להרי איניו (Inyo Mountains), בקצה המערבי של האגן הגדול. פסגות ההרים מכל צד של העמק (כולל הר ויטני) מגיעים עד לגובה של 4,300 מטרים מעל פני הים כשקרקעית העמק היא בגובה 1,200 מטרים מעל פני הים, ולכן הוא אחד העמקים העמוקים ביותר בארצות הברית. רכס סיירה נבדה מטיל צל גשם ולכן מכונה עמק אוונס "הארץ מועטת הגשמים" (The Land of Little Rain).
בעמק זרם הנהר אוונס, החל מהקלדרה הגדולה לונג ואלי קלדרה בצפון ועד אגם אוונס, אגם סגור בדרום העמק. רוב מימיו של הנהר הוסטו בתחילת המאה ה-20 למוביל המים של לוס אנג'לס (Los Angeles Aqueduct), המקור למחצית מכמות המים שצורכת העיר לוס אנג'לס, ואגם אוונס הוא כיום אגם יבש באופן קבוע. העמק היה ידוע לשמצה כאתר שבו התרחשו חלק מהאירועים הממושכים והעזים ביותר של מלחמות המים של קליפורניה. אירועים אלו נתנו השראה להיבטים של הסרט "צ'יינהטאון".
העיירות בעמק כוללות את בישופ (Bishop), לון פיין (Lone Pine), אינדפנדנס (Independence) וביג פיין (Big Pine). כ-25,000 אנשים חיים בעמק. הכביש הראשי בעמק אוונס הוא כביש 395 של ארצות הברית.
גאולוגיה
לפני כ-3 מיליון שנים הפכו מערכות ההעתקים: העתק סיירה נבדה (Sierra Nevada Fault) והעתק וייט מאונטיינס (White Mountains Fault) לפעילות תוך אפיזודות חוזרות ונשנות של רעידות אדמה של החלקה אופקית תוך יצירה הדרגתית של התבליט המרשים של המתלולים של מזרח הסיירה נבדה וההרים הלבנים הגובלים בצפון עמק אוונס ובאזור אגן מונו.
השוליים המערביים של מרבית העמק כוללים מורנות שמקורם בסיירה נבדה. ערימות בלתי ממוינות אלו של סלעים, גושי סלע ואבק נדחפו למקומם הנוכחי באמצעות קרחונים שזרמו מהרכס בעידן הקרח האחרון. דוגמה מצוינת למורנה היא בכביש 168 של קליפורניה כשהוא מטפס באזור גושי הסלע המכונה "ארץ החובצה" (Buttermilk Country).
גראבן זה נוצר כתוצאה מסדרה ארוכה של רעידות אדמה שהשקיעו את הגראבן והרימו את הסיירה נבדה. לדוגמה, רעידת האדמה של 26 במרץ 1872, שהחריבה כמעט לחלוטין את היישוב לון פיין, והייתה בדרגה 7.1 בסולם ריכטר, השלישית בעוצמתה בהיסטוריה של רעידות האדמה בקליפורניה. הגראבן גדול בהרבה ממה שהעומק הנוכחי של העמק מרמז. מחקר כבידה הראה שאת מרבית הגראבן ממלאת שכבה בעובי של כ-3,000 מטרים של סלעי משקע, ושמתלול תלול מאוד קבור מתחת לחלקו המערבי של העמק. חלקו העליון של מתלול זה נחשף בהרי אלבמה (Alabama Hills). על אף השכבה העבה של המשקעים הממלאה את העמק, הוא העמק העמוק ביותר באמריקה הצפונית, כשיש פער גובה של 3,282 מטרים בין פסגת הר ויטני, ההר הגבוה ביותר בארצות הברית מחוץ לאלסקה, בגובה 4,418 מטרים, וקרקעית העמק בלון פיין בגובה 1,136 מטרים. המרחק האופקי בין שני האתרים הוא 20 קילומטרים.
יש בעמק אוונס הרי געש קטנים רבים, כדוגמת הר קרטר (Crater Mountain). אתרים של עמודים משושים של בזלת מצויים למשל באתר ליטל לייק (Little Lake).
אקלוגיה
הצמחים בעמק מותאמים לבית גידול של אגם יבש. אחד מהם: Sidalcea covillei (באנגלית Owens Valley checkerbloom), אנדמי לעמק אוונס.
היסטוריה
ב-1 במאי 1834 נכנס ג'וזף רדפורד ווקר (Joseph Reddeford Walker), איש הרים וסייר מנוסה לעמק אוונס דרך מעבר ווקר (Walker Pass). ווקר והקבוצה בת 52 איש שהוביל סיירו במעלה העמק בדרכם בחזרה לאגן המבולדט (Humboldt Sink), וממנו במעלה הנהר המבולדט אל הרי הרוקי.
העמק קיבל את שמו הנוכחי ב-1845 כאשר ג'ון פרימונט קרא לעמק, לנהר ולאגם על שם ריצ'רד אוונס (Richard Owens), אחד ממורי הדרך שלו. בעקבות הבהלה לזהב של קליפורניה הגיעו מתיישבים לעמק בשלהי שנות ה-50 של המאה ה-19 והקימו חוות לחיות משק וכרו מכרות. הם חיפשו זהב, אבל מצאו רק מעט כסף, עופרת ואבץ. עימותים עם הילידים החלו עקב פלישת הלבנים לשטחם שהשתלטו על חלק ממקורות המים. ב-4 ביולי 1862 הוקם פורט אינדיפנדס (Fort Independence) באוק קריק (Oak Creek), סמוך ליישוב אינדפנדנס של ימינו, בתקופת מלחמת האינדיאנים של עמק אוונס (Owens Valley Indian War). ב-1863 הועברו בכפייה כ-1,000 מבני הפאיוט לשמורת אינדיאנים בפורט טג'ון (Fort Tejon), כ-200 קילומטרים דרומית משם. כמעט כולם שבו בשנים אחר-כך, כשהם מועסקים חלקית בחוות והמשיכו באורח החיים המסורתי שלהם. ב-1900 הפעילה הלשכה לענייני אינדיאנים שלושה בתי ספר בעמק.
המכרות הידלדלו סביב 1880, וכלכלת העמק התבססה על חקלאות בלבד, אם כי הריחוק של העמק ממרכזי אוכלוסייה הקשתה על מכירת התוצרת. המצב השתפר לאחר שהגיעה מסילת הברזל של קרסון וקולורדו (Carson & Colorado Railroad) לעמק באמצע שנות ה-80 של המאה ה-19. החקלאים בנו תעלות השקיה על מנת לנצל בצורה המיטבית את המים בעמק. בין 1905 ל-1910 הציעה "חברת שיפור עמק אוונס" (Owens Valley Improvement Company) להקים מטעי פירות בעמק. ביישוב חדש בשם מאנזנר (Manzanar – מספרדית – "מטע תפוחים") התיישבו כמה משפחות וגידלו פירות שונים, בעיקר תפוחים.
מלחמות המים של קליפורניה
בתחילת המאה ה -20, הפך העמק לאתר של מאבק בין התושבים המקומיים לבין העיר לוס אנג'לס על זכויות מים. ויליאם מולהולנד (William Mulholland), מנהל מחלקת המים והחשמל בעיריית לוס אנג'לס (Los Angeles Department of Water and Power, בראשי תיבות LADWP), תכנן את מוביל המים של לוס אנג'לס (Los Angeles Aqueduct) באורך 360 קילומטרים שהושלם בשנת 1913, והסיט מים מנהר אוונס. זכויות המים נרכשו במרמה, תוך כדי פיצול חברות מים מקומיות ויצירת יריבויות בין שכנים. בשנת 1924 נמאס לחקלאים המקומיים מהרכישות והחלה אלימות, שכללה חבלה בחלקי מערכת המים.
בסופו של דבר רכשה לוס אנג'לס חלק גדול מזכויות המים ליותר מ-1,200 קילומטרים רבועים של אדמה בעמק, וכמעט הסיטה לחלוטין את כל המים שזרמו אל אגם אוונס. רכישה זו נעשתה לאחר משא ומתן שבו לוס אנג'לס וחקלאי עמק אוונס עסקו במונופול דו-צדדי. לפי הערכות מודרניות, לוס אנג'לס הייתה מוכנה לשלם עד 7.05 דולר לאלף מטרים מעוקבים של מים. בסופו של דבר המחיר הממוצע בפועל של העסקה סביב 3.25 דולר לאלף מטרים מעוקבים. האפשרות החליפית שעמדה לבעלי הקרקע הייתה להמשיך להשתמש בה לשימושים חקלאיים, שההכנסה מהם הייתה נמוכה בהרבה. אף על פי שמחיר זה היה נמוך מהנכונות של לוס אנג'לס לשלם, קיבלו חקלאי עמק אוונס פרמיה על אדמתם בהשוואה לערכי הקרקע במחוזות השכנים. יתר על כן, החקלאים של עמק אוונס שהתנגדו למכירת אדמתם במשך התקופה הארוכה ביותר הצליחו למכור את אדמתם במחירים גבוהים אף יותר מאשר החקלאי הממוצע קיבל בשל נכונותה של לוס אנג'לס להתפשר. כתוצאה מרכישות אלו האגם התייבש לחלוטין, כשהוא מותיר מאחוריו אגם יבש הגורם לסופות חול אלקליות בחלק הדרומי של העמק.
ב-1970 השלימה ה-LADWP (מחלקת המים של לוס אנג'לס) מוביל מים שני מעמק אונס. מים מפלגים נוספים הוסטו למוביל ומי תהום נשאבו על מנת להזין את המוביל. המעיינות בעמק אוונס התייבשו ונעלמו וצמחייה התלויה במי תהום החלה לגווע.
כתוצאה מכך החלו שנים של דיונים משפטיים. ב-1997 חתמו מחוז איניו, לוס אנג'לס, ועדת עמק אוונס, מועדון סיירה וגופים נוספים על מזכר הבנות שפירט את התנאים לפיהם ישובו לזרום מים בחלקו התחתון של הנהר אוונס עד יוני 2003. ה-LADWP החמיצה מועד אחרון זה ונתבעה שוב. בהסדר אחר, שכלל הפעם גם את מדינת קליפורניה, הבטיחה לוס אנג'לס להשיב את זרימת המים לחלק התחתון של הנהר אוונס עד ספטמבר 2005. היא לא עמדה גם בהתחייבות זו. לבסוף, ב-2008 קיימה לוס אנג'לס את ההבטחה ומים שבו לזרום בחלק התחתון של הנהר אוונס.
ביולי 2004 הציע ג'יימס האהן (James Hahn), ראש עיריית לוס אנג'לס לאסור כל פיתוח עתידי בנכסים שבבעלות העירייה בעמק אוונס, בכך שהציע זיקת הנאה לשימור לכל הקרקעות שבבעלות ה-LADWP. לוס אנג'לס החלה להשתמש בשיטה אורגנית חדשה לדכא את האבק הנישא באוויר מהקרקעית היבשה של אגם אוונס ב-2014 בעקבות הסכם בין העיר לבין ארגוני איכות הסביבה, וסיימה בכך מחלוקת ארוכת שנים מרה בנושאים המים והאבק.
אי התגליות (קולומביה הבריטית)
אי התגליות (באנגלית: Discovery Island) הוא אי לא מיושב הממוקם בצידו המזרחי של האי ונקובר בפרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה.
היסטוריה
שמו של האי ניתן לו בשנת 1846 על שם אוניית הוד מלכותו דיסקברי אשר שימשה את רב החובל ג'ורג' ונקובר בעת מיפוי החוף המערבי של קולומביה הבריטית בין השנים 1792–1794. האי הסמוך, צ'טהאם נקרא על שם ספינת הליווי של ונקובר - אוניית הוד מלכותו צ'טהאם.
קצהו המזרחי של האי, הנקרא בשם נקודת ציפור הים (Sea Bird Point), מהווה את נקודת המפגש בין מצר הארו ומצר חואן דה פוקה המהווים את הגבול בין קנדה לבין ארצות הברית. בשנת 1886 נבנה בנקודה זו מגדלור (אשר הפך אוטומטי בשנת 1996 אולם עד שנה זו התגוררו מפעילי המגדלור באי ברציפות).
בשנת 1972 הוכרז האי כפארק ואתר נופש בשם "הפארק הפרובינציאלי אי התגליות" (Discovery Island Marine Provincial Park).
קיי לי ריי
קיילי ריי (באנגלית: Kayleigh Rae; נולדה ב-11 באוגוסט 1992) הידועה יותר בשם הבמה שלה, אלבה פייר היא מתאבקת סקוטית, המופיעה בארגון ההיאבקות WWE, בתוכנית NXT. היא מוכרת בעיקר תחת שם הבמה קיי לי ריי, שתחתיו הייתה אלופת הנשים של NXT לזמן הארוך ביותר. בנוסף, היא הייתה שלוש פעמים אלופת הנשים של ארגון ההיאבקות ICW.
ארגונים עצמאיים (2009–2011)
קיי לי ריי ערכה את הבכורה שלה בארגון SWA ב-30 במאי 2009, כשהשתתפה בקרב ראמבל באטלזון אשר קבע את הטוענת לכתר לאליפות הנשים הסקוטית במשקל כבד של NWA. קרב היחידים הראשון שלה היה ב-26 במרץ 2010, כשהיא הפסידה לוייפר. ב-9 באוגוסט 2014, ריי ניצחה את מרטין קירבי כדי לזכות באליפות ספיד קינג של SWE. ב-28 בפברואר 2015, היא ניצחה את קנדיס לאריי, ניקסון ניוול וסאראיה נייט כדי להפוך לאלופת מלכת סאות'סייד של SWE. ב-24 באוקטובר, היא הפסידה את התואר לניוול בקרב זוגות מעורב, שבו ג'ימי האבוק, שותפה של ניוול, הגן בו זמנית על אליפות ספיד קינג של SWE נגד אל ליגרו, ששימש כשותפה של ריי. ב-27 בדצמבר, היא נוצחה על ידי ליגרו בקרב "המפסיד עוזב את הארגון". ב-7 באוגוסט 2016, ריי זכתה באליפות מלכת סאות'סייד של SWE במהלך קרב משולש נגד אלכס וינדזור וג'ייד. לעומת זאת, היא איבדה את תואר זה חודשיים לאחר מכן למלינה. ב-16 ביוני 2017, ריי זכתה באליפות הנשים של WCPW לאחר שניצחה את וייפר, שהחליפה את בי פריסטלי בקרב.
TNA (2014–2015)
ריי הופיעה בארגון TNA בשנת 2014 במסגרת העונה השנייה של התוכנית TNA British Boot Camp. בקרב הראשון שלה בתוכנית, שהקולט ב-16 באוגוסט, היא השתתפה בקרב מרובע נגד ניקי קרוס, קייסי אואנס וליה אואנס, שבסופו קרוס ניצחה. בקרב השני שלה ב-6 בספטמבר, היא חברה לשורות אל סנואו, גראדו ומארק אנדרוז בהפסדם לאנג'לינה לאב, דייב מסטיף, רמפייג' בראון ונועם דור במסגרת קרב ארבעה נגד ארבעה. בגמר התחרות, שהוקלט ב-7 בדצמבר, היא נחשפה כאחת משלוש המתאבקות האחרונות, ולאחר מכן התמודדה מול גייל קים והפסידה. מי שזכה בתחרות היה המתאבק מארק אנדרוז, שכתוצאה מכך קיבל חוזה בארגון. לאחר מכן, ריי הופיעה בשני פרקים של התוכנית Xplosion, שהוקלטו באנגליה. בקרב הראשון, היא ניצחה ביחד עם נועם דר את גייל קים ורמפייג' בראון ב-29 בינואר 2015 ויומיים לאחר מכן, היא ניצחה עם אנדרוז, דר וקרייזי סטיב את בראון, דייב מסטיף, מדיסון ריין וסמואל שואו.
WWE (2015–2017)
ריי ערכה את הופעת הבכורה שלה ב-WWE ב-8 באוקטובר 2015 במהלך הקלטות של התוכנית NXT, כשרשמה הפסד לניה ג'קס. היא התחרתה בטורניר הנשים הראשון לזכר מאי יאנג, שבו הפסידה כבר בסיבוב הראשון לפרינססה סוהה. לילה לאחר מכן, היא חברה לשורות ג'זי גייברט וטסה בלנצ'רד בניצחונן בקרב שלוש נגד שלוש על מרטי בל, סנטנה גארט ושרה לוגאן.
World of Sport (2018–2019)
ב-5 במאי 2018 בהקלטות של התוכנית World of Sport, ריי הפכה לאלופה הנשים הראשונה של WOS לאחר שניצחה את בי פריסטלי ווייפר. היא שמרה על תואר זה בפרקים הבאים במסגרת קרב באטל רויאל וקרב יחידים נגד וייפר, עד שב-19 בינואר 2019, היא איבדה את התואר לוייפר.
החזרה ל-WWE (2019–היום)
באירוע NXT UK TakeOver: Blackpool, שנערך ב-12 בינואר, ריי וג'זי גייברט נצפו יושבות כחלק מהקהל. מאוחר יותר דווח על החתמתן של השתיים בארגון. ב-13 במרץ, ריי ערכה את קרב הבכורה שלה בתוכנית NXT UK, כשניצחה את קנדי פלוס. ב-19 ביוני, היא ניצחה בקרב באטל רויאל אשר קבע את הטוענת לכתר לאליפות הנשים של NXT UK של טוני סטורם, כאשר ניתנה לריי ההזדמנות לבחור בכל זמן שתרצה את הקרב המובטח. ב-3 ביולי, ריי הודיעה שהיא תתחרה נגד סטורם באירוע NXT UK TakeOver: Cardiff. באירוע זה, שנערך ב-31 באוגוסט, ריי ניצחה את סטורם, זכתה באליפות הנשים של NXT UK והפכה למתאבקת הראשונה מבריטניה שאוחזת בתואר זה.
ב-13 בנובמבר בתוכנית NXT, ריי התערבה בקרב סולם בין מיה יים לאיאו שיראי אשר קבע מי מבין הקבוצות (קבוצת בייזלר או קבוצת ריפלי) תקבלנה את היתרון בקרב ה-WarGames. הקרב הסתיים לאחר שקיי לי ריי עזרה לשיראי לנצח בקרב ולהשיג את היתרון. לאחר מכן, נודע שריי הצטרפה לקבוצת בייזלר. באירוע NXT TakeOver: WarGames, שנערך ב-23 בנובמבר, ריי וקבוצת בייזלר הפסידה לקבוצת ריפלי.
ב-16 בנובמבר, נודע שריי תגן על התואר שלה נגד טוני סטורם ופייפר ניבן בקרב משולש באירוע NXT UK TakeOver: Blackpool II. באירוע זה, שנערך ב-12 בינואר, ריי הגנה בהצלחה על התואר. ב-20 בינואר בתוכנית NXT, ריי הצטוותה לשורות ביאנקה בלאייר ואיאו שיראי בהפסדן לטוני סטורם, ריאה ריפלי וקנדיס לאריי. במופע המקדים לאירוע Worlds Collide, שנערך ב-25 בינואר, ריי ניצחה את מיה יים בקרב שאינו היה על התואר שלה. ב-27 בפברואר, ריי רשמה הגנה מוצלחת נוספת על התואר נגד סטורם בקרב "אני נכנעת". ב-24 בספטמבר, קיי לי ריי שמרה על התואר מול פייפר ניבן. ב-19 בנובמבר, ריי שמרה על התואר נגד אותה ניבן, הפעם במסגרת קרב ספירות בכל מקום. ב-17 בדצמבר, ריי גברה על איילה דאון בקרב שלא היה על חגורת האליפות שלה. ב-21 בינואר 2021, ריי רשמה הגנה נוספת מוצלחת על התואר, כשניצחה את ג'יני. ב-4 במרץ, ריי הגנה בהצלחה על התואר, הפעם מול מייקו סאטומורה. היא הפסידה את התואר לאותה סאטומורה ב-10 ביוני לאחר 649 ימי כהונה כאלופה. ב-7 בספטמבר בפרק של התוכנית NXT, ריי גברה על אמבר מון. ב-9 בנובמבר בפרק של התוכנית NXT 2.0, ריי השיגה ניצחון על סאראי. ב-30 בנובמבר בפרק של התוכנית NXT 2.0, ריי ניצחה את דקוטה קאי בקרב סולם אשר קבע מי מהקבוצות תקבלנה את היתרון לקרב ה-WarGames, שיתקיים באירוע NXT WarGames. באירוע זה, שנערך ב-5 בדצמבר, ריי ביחד עם קורה ג'ייד, איאו שיראי וראקל גונזלס ניצחו את דקוטה קאי וטוקסיק אטרקשן (ג'יג'י דולין, ג'ייסי ג'יין ומנדי רוז) במסגרת קרב ה-WarGames המסורתי. ב-25 בינואר 2022 בפרק של התוכנית NXT 2.0, ריי ביחד עם אינדי הארטוול ופרסיה פירוטה ניצחו את טוקסיק אטרקשן. ב-8 בפברואר 2022 בפרק של התוכנית NXT 2.0, ריי לא הצליחה לזכות באליפות הנשים של NXT לאחר שהפסידה לאלופה, מנדי רוז. באירוע NXT Stand & Deliver, שנערך ב-2 באפריל, ריי שוב לא הצליחה לזכות באליפות הנשים, כשהשתתפה בקרב מרובע מול האלופה, רוז, קורה ג'ייד ואיאו שיראי, שבסופו רוז שמרה על תוארה. ב-24 במאי, פייר ניצחה את אלקטרה לופז. ב-11 באוקטובר, פייר גברה על ג'ייסי ג'יין.
חיים אישיים
ריי נמצאת במערכת יחסים עם מתאבק בשם סטיבי בוי.
הגייה אשכנזית
ההגייה האשכנזית של העברית (במינוח ארכאי: הברה אשכנזית) היא דרך הגיית השפה העברית בפי יהודי אשכנז בתקופת הביניים של העברית. בהגייה האשכנזית ניכרות השפעות חזקות של השפות שעמן באה יהדות אשכנז במגע, ובעיקר היידיש, הגרמנית ושפות סלאביות שונות. במהלך תחיית הלשון העברית נטשו מחיי השפה את ההגייה האשכנזית וניסו לאמץ את ההגייה הספרדית. ואולם בפועל נוצר מיזוג בין צורות ההגייה, מיזוג שהוא הבסיס להגיית העברית המודרנית היום. ההגייה האשכנזית משמשת עד היום בקרב יהודים אשכנזים בתפוצות בעיקר לצרכים ליטורגיים (פולחניים), וכן בקרב קהילות חרדיות (ובקצת קהילות חרד"ליות, מכיון שהרב אברהם יצחק קוק התפלל בהגייה זו).
העברית לא תפקדה כשפת-יומיום בקהילות אשכנז, וההגייה האשכנזית באה לידי ביטוי בשימוש הליטורגי בעברית בבתי הכנסת ובבתי המדרש וכן במילים שאולות מן העברית שנכנסו לתוך היידיש. להגייה האשכנזית קיימות וריאציות שונות: לפי שימוש – בשימוש למדני או ליטורגי (כאשר הרכיב העברי במצב דבוק) או בשפת היומיום (שאז הוא מהותך לתוך היידיש); ולפי מקום מוצאן.
מאפייני ההגייה האשכנזית
בשטח העיצורים אבדה הגייתם של העיצורים הלועיים ח וע; העיצור ח נהגה כמו כ רפה והעיצור ע נהגה כמו העיצור הסדקי א, או שאינו נהגה כלל. בנוסף אבדה הגיית העיצורים הנחציים ט, צ וק: העיצור ט בוצע כמו ת דגושה, ק בוצע כמו כ דגושה, וצ בוצע כמו רצף העיצורים תס. בתחום עיצורי בג"ד כפ"ת נשמרה ההגייה הכפולה של ב, כ, פ ות (שההגייה הרפה שלו בוצעה כס ולא כ-th), ולעומת זאת אבדה ההגייה הכפולה של ג וד שנֶהגו רק בביצוע הסותם שלהם (ישנם אשכנזים שמבחינים בין שתי צורות הגייה של ג). מלבד זאת בטלה לגמרי הגיית הדגש החזק.
בשטח ההטעמה חלו תמורות מפליגות: ההטעמה הדקדוקית המלרעית ברובה שהייתה נהוגה בעברית הקלאסית הפכה להטעמה מלעילית כללית. למעט בקריאה ליטורגית כמו קריאת התורה, רוב המילים בוטאו בהדגשת ההברה שלפני האחרונה. כתוצאה מכך הפכה במקרים רבים התנועה האחרונה במילה לתנועה נייטרלית שאיכותה איננה מוגדרת, שבוצעה בדרך כלל כתנועת ə; למשל, המילה מִנְחָה בוצעה מִנְחֶה [minxə'], והמילה תַּכְלִית בוצעה תַּכְלֶס [taxləs'] (ראו להלן).
משלבים
למעשה התפתחו בתוך ההגייה האשכנזית שתי דרכי הגייה. הגייה אחת הייתה רשמית יותר, דייקנית יחסית ומוקפדת, שבה לא היה נִטרול של התנועה האחרונה, וההגייה השנייה הייתה עממית, מהירה וחטופה יותר, ששימשה בשפת הדיבור (בעיקר במילים עבריות שחדרו ליידיש). בהגייה העממית היטשטשה התנועה האחרונה ולעיתים קרובות התמזגו מילים צמודות למלה אחת. לדוגמה, הצירוף בעל־בית בוצע בהגייה הרשמית בצורה בַּל־בַּיִס [bal-'bayis], ובהגייה העממית בצורה בַּלֶבּוּס [bale'bus]; הצירוף קריאת-שמע בוצע בהגייה הרשמית בצורה קְרִיאַס-שְמַע [krias-ʃ'ma] ובהגייה העממית בצורה קְרִישְׁמֶע [k'riʃmə].
וריאציות מקומיות
ההגייה האשכנזית עצמה לא הייתה אחידה בכל הקהילות באירופה, והיו שינויים בהגייה, בעיקר בהגיית התנועות, בקהילות שונות באירופה. ההבדלים האלה היו מקבילים להבדלים בהגיית היידיש והושפעו מן השפה המקומית בכל אזור. כך למשל בליטא ביצעו קמץ בתנועת o ושורוק בתנועת u (ברוך אתה = Boruch Ato [בּוֹרוּךְ אַתּוֹ בהגייה הספרדית]) ואילו בגליציה ביצעו קמץ בהברה פתוחה בתנועת u ושורוק בתנועת i (ברוך אתה = Burich Atu [בּוּרִיךְ אַתּוּ בהגייה הספרדית]) וקמץ בהברה סגורה כמו בהגייה הליטאית (יָדָהּ = Yudoh [יוּדוֹהּ בגייה הספרדית]). כיום, מרבית החסידים משתמשים בהגייה הגליציאנית לעומת הליטאים והחסידויות שמקורן בליטא, המשתמשים בהגייה הליטאית עם השפעות פולניות.
לתנועת החולם היו ארבע הגיות שונות: בפולין, הונגריה ומקומות נוספים הגו את החולם כדיפתונג oy; בחלק מליטא נהגה חולם הדומה לצירי – דיפתונג ey, יש המאמינים שמקורו במסורת בבל; ובקרב יהודי גרמניה היו שתי הגיות שונות – בצפון גרמניה ובערים הגדולות ביצעו את החולם כדיפתונג au, בהשפעת הגרמנית, ובדרום גרמניה הגו חולם כדיפתונג ou או פשוט כ-o. היום רוב משתמשי ההגייה האשכנזית אימצו את החולם הפולני, אך בקרב יהודי ארצות הברית ומדינות דוברות אנגלית אחרות, נפוץ החולם o בהשפעת האנגלית, ובקרב חסידי חב"ד נפוץ החולם שהתפתח בליטא שנע בין דיפתונג oy לדיפתונג ey.
תנועת הצירה נהגתה לרוב כדיפתונג ey אך במקומות מסוימים נהגתה כדיפתונג ay, הגייה זו נפוצה כיום בקרב החסידויות גור, בעלז, סאטמר ואצל חלק מחסידי ויז'ניץ.
היסטוריה
מחקרים שנעשו הגיעו על פי עדויות שונות למסקנה שההגייה האשכנזית לא הייתה נהוגה באופן זה מאז תחילת התיישבות היהודים במרכז אירופה.
מסתבר שעד המאה ה-13 הייתה נהוגה באשכנז מערכת הגייה "קדם-אשכנזית", שבה חמש תנועות בלבד, בדומה להגייה הספרדית, ורק במאה ה-13 התפתחה השיטה הנוכחית שבה שבע תנועות. מצב עניינים זה מעלה מיד את השאלה מה גרם לשינוי שבו הפכה מערכת של חמש תנועות למערכת מורכבת יותר של שבע תנועות, בניגוד לנטייה הטבעית של פישוט המערכת הלשונית. בין ההסברים שהוצעו הועלתה האפשרות שבמאה ה-13 התפתחה באשכנז מוּדעות גבוהה לדקדוק העברי ונטייה לחזרה למסורת הטברנית, שהביאה לאימוץ קריאה מדויקת יותר של התנ"ך. ואולם לא נמצאו עדויות חיצוניות לתהליך מעין זה. ב-2003 העלה אשר לאופר את ההשערה שההגייה בת שבע התנועות הייתה זו המקורית והיא נשמרה כשריד וכהתפתחות של הגיית העברית הטברנית, ואילו ההגייה בת חמש התנועות התקיימה רק באזור מצומצם. את השערתו דחה לחלוטין אילן אלדר.
בעת תחיית העברית הספרותית לקראת סוף המאה ה-19 באירופה, נשמרה ההגייה האשכנזית. השירה שנכתבה על ידי משוררי התקופה, ובראשם חיים נחמן ביאליק, נכתבה בהגייה אשכנזית ובהטעמה מלעילית.
שינוי ההגייה גרר דיון הלכתי בשאלה האם מותר לשנות את ההגייה האשכנזית המקובלת בתפילה. בציונות הדתית מקובלת כיום ההגייה הישראלית כמעט לגמרי בנוסח התפילה וקריאת התורה, אך בעבר היו שהקפידו על הגייה אשכנזית בתפילה (מלאה או רק בעת אמירת שם ה'), או אף בדיבור. בציבור החרדי-אשכנזי (וחלק מקהילות החרד"לים) מקובלת ההגייה האשכנזית בתפילה (המשתנה מעט לפי מקומות מוצא של קהילות שונות), אך בדיבור עברי רגיל נעשה שימוש בעיקר בהגייה הישראלית.
הספרות והשירה העברית המשיכו להתקיים בהגייה אשכנזית עד שנות השלושים, ואז החלה להיכתב שירה עברית בהגייה הישראלית החדשה (שירים מסוימים מושרים עד היום בהטעמה מלעילית, לרבות ההמנון הלאומי של מדינת ישראל).
בנג'מין גראהם
בנג'מין גראהם (באנגלית: Benjamin Graham; 8 במאי 1894 – 21 בספטמבר 1976) היה כלכלן אמריקאי בעל השפעה ומשקיע מקצועי. גרהאם נחשב כמייסדו של תחום השקעות הערך. על תלמידיו המפורסמים נמנה המיליארדר וורן באפט.
קורות חייו
גראהם נולד בלונדון למשפחה יהודית ועבר לניו יורק עם משפחתו בגיל שנה. שם משפחתו המקורי היה גרוסבאום, והוריו שינו את שם משפחתם לגראהם בימי מלחמת העולם הראשונה, כאשר שמות בעלי צליל גרמני צרמו לאוזני השומעים. אחרי מות אביו סבל גראהם מעוני, אך הוא היה סטודנט טוב וסיים את לימודיו בהצטיינות בגיל 20. גראהם הוזמן לעבוד כמתרגל באנגלית, מתמטיקה, ופילוסופיה, אבל במקום זאת החל לעבוד בוול סטריט וייסד את השותפות של גראהם-ניומן.
ב-1928 החל ללמד בבית ספר לעסקים של אוניברסיטת קולומביה בניו יורק. ב-1934 פרסם ביחד עם דייוויד דוד את ספרם המשותף "ניתוח ניירות ערך".
לגרהאם היו מספר תלמידים ידועים ביניהם ז'אן מארי אווילארד, וורן באפט, ויליאם רואן, ארווין קאהן, ווולטר ג'יי שלוס. באפט, שזוקף את היסודות האיתנים של המסגרת האינטלקטואלית שלו לגראהם, מתאר אותו כאיש שהשפיע עליו יותר מכל, לאחר אביו. לגרהאם הייתה השפעה כה רבה על תלמידיו, עד כי באפט וקאהן קראו לבניהם על שמו: "הווארד גראהם באפט" ו"תומאס גראהם קאהן".
משנתו
ספרו, "ניתוח ניירות ערך" אשר נכתב בשיתוף עם דייוויד דוד, פורסם בשנת 1934 ומאז שנכתב נחשב למרכזי ומשפיע עבור משקיעים רבים. ספר זה וספרו השני "המשקיע הנבון" (The Intelligent Investor) אשר פורסם בשנת 1949 נחשבים לשני ספריו החשובים ביותר. וורן באפט תיאר את הספר "המשקיע הנבון" כ"הספר הטוב ביותר על השקעות אשר נכתב אי פעם".
גראהם כתב שבעל מניות צריך לראות אותן בראש ובראשונה כבעלות חלקית על עסק. עם נקודת המחשבה הזו, בעל המניות אינו צריך להיות מוטרד מדי מהתנודתיות במחירי המניות, מאחר שבטווח קצר, הבורסה מתנהגת באופן תנודתי, אבל בטווח ארוך היא מתנהגת בצורה מאוזנת. (כלומר בטווח הארוך הערך האמיתי ישתקף במחיר המניות).
גראהם הבחין בין המשקיע הפסיבי והמשקיע הפעיל. המשקיע הפסיבי, שלעיתים קרובות נקרא משקיע דפנסיבי, משקיע בזהירות, מחפש מניות ערך, ומשקיע לטווח ארוך. למשקיע הפעיל, מצד שני, זמן פנוי וכן עניין רב יותר, וייתכן שיש לו ידע ספציפי בתחום שמאפשר לו לחפש הזדמנויות בשוק ההשקעות.
גראהם המליץ שמשקיעים ישקיעו זמן ומאמץ לנתח את הדוחות הכספיים של חברות. כאשר מניית חברה ניתנת לקניה בשוק במחיר מוזל לעומת הערך הפנימי שלה, קיים "מרווח ביטחון", אשר עושה אותה מנייה מתאימה להשקעה. גראהם כתב שהשקעה כזו היא החכמה ביותר כאשר היא נעשית בצורה שיטתית ויעילה, התבטאות שוורן באפט החשיב כמילים החשובות ביותר על השקעות שנכתבו אי פעם.
גראהם אמר שמשקיע בבורסה אינו צודק או שאינו צודק מפני שאחרים הסכימו או לא איתו; הצדק איתו כי העובדות שלו והניתוח נכונים. האלגוריה האהובה של גראהם היא על "מר שוק", ברנש שמופיע כל יום בדלת של מחזיקי המניות ומציע לקנות או למכור את המניות שלהם במחיר שונה. לעיתים קרובות, המחיר שהוצע על ידי "מר שוק" נראה מתקבל על הדעת, אבל לפעמים הוא נשמע מגוחך.
המשקיע חופשי להסכים עם מחיר זה ולבצע איתו עסקה או להתעלם ממנו לגמרי. "מר שוק" לא מתנגד לכך, ויחזור ביום הבא לצטט מחיר בשנית. הנקודה היא שהמשקיע לא צריך לראות את הגחמות של "מר שוק" כקובעות את הערך של המניות של המשקיע. הוא צריך להרוויח מהטעויות של השוק במקום להשתתף בהן. יטיב המשקיע אם יתרכז בנתונים הכלכליים וביצועים האמיתיים של החברות שלו ובקבלת דיבידנדים, במקום להתייחס יותר מכפי הראוי ל"מר שוק" ולהתנהגותו הלא הגיונית בדרך כלל.
גראהם היה ביקורתי לגבי החברות מתקופתו עקב דיווחים כלכלים מעורפלים ולא סדירים אשר הקשו על המשקיעים להבחין במצבה הכלכלי האמיתי של החברה. הוא היה תומך נלהב של חברות אשר ביכרו תשלומי דיבידנד לבעלי מניות יותר מאשר עסקים שצברו את כל הרווחים שלהם כיתרות רווח (עודפים).
הוא גם ביקר את האנשים שסברו שישנן מניות אשר מהוות קניה טובה בכל מחיר, בגלל ציפייתם לצמיחה מתמשכת במחיר מניה וזאת ללא ניתוח יסודי של התנאים הכספים הממשיים של העסק. ההערות האלה נשארות רלוונטיות מאוד גם היום.
בשנים האחרונות, גישת "מר שוק" של גראהם אותגרה על ידי תאוריית "תיק ההשקעות המודרני", כפי שקודמה על ידי תומכיה כגון ויליאם ג'יי ברנסטיין, שספרו "משקיע מקצה הנכסים הנבון" מהווה אתגר ישיר לספרו של גראהם "המשקיע הנבון". תאוריית תיק ההשקעות המודרנית מניחה שזה בדרך כלל בלתי-אפשרי למשקיע יחיד "להכות" את השוק, תאוריה זו תפסה תאוצה ונלמדת בצורה נרחבת באוניברסיטאות רבות למנהל עסקים באמריקה ובריטניה. אף על פי כן, גישתו של גראהם שומרת על המשכיות מסורה ורחבה ברחבי העולם.
לפי וורן באפט, אמר גראהם שבכל יום הוא רוצה לעשות משהו טיפשי, משהו יצירתי ומשהו נדיב. וורן באפט אמר שגראהם הצטיין לרוב באחרון.