cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
השרפה במועדון רית'ם
לאחר השריפה
בספטמבר 1940 הוצבה בעיירה אנדרטה לאסון שעליה נרשמו שמות הקורבנות. כ-5,000 איש השתתפו בטקס חנוכת האנדרטה.
בזמן השריפה לא היו בנמצא כללים להגבלת מספר האנשים שהורשו לשהות במבנה. לאחריה נקבעו כללים, שהגבילו את מספרם וחייבו פתיחת דלתות כלפי חוץ כדי למנוע מאנשים להילכד.
ב-2010 נפתח בנאצ'ז מוזיאון מועדון הרית'ם, המנציח את האסון.
האסון בתרבות
סרט תיעודי, The Rhythm Club Fire, הופק בשנת 2012. הסרט זמין כעת ביוטיוב. הופק גם מחזה בשם "מוות על ידי ריקוד", המנציח את האסון. האסון מתואר גם במספר שירים.
קול צפת
קול צפת הוא עלון שיצא לאור בידי לוחמי ההגנה במהלך המצור על צפת במלחמת העצמאות ב-1948 עד לאחר כיבוש צפת, תחילה כחוברת ואחר כך בדפים בודדים. מטרת העיתון הייתה הפצת הודעות ממטה ההגנה והעלאת המורל הקרב היהודים הנצורים. סך הכל יצאו לאור 11 גיליונות עד לאחר כיבוש העיר.
רקע
בשנת 1944 מינה פיקוד ההגנה את מאיר מיבר למפקד הרובע היהודי בצפת, והחל בעבודות ההכנה של הרובע ללחימה ולעמידה בתנאי מצור וכן ברכישה והסתרה של נשק בסליקים, בהסתר מפני השלטון הבריטי. בעיר ובסביבתה שהו באותה העת כוחות הבריטים מועטים, שמטרתם הייתה לא להתערב בהתנגשויות שבין שני הצדדים ולפנות את כוחותיהם מן העיר בבוא העת ללא פגע.
ביום שישי ה-2 בינואר 1948 התקיפו הכוחות הערביים לראשונה את הרובע היהודי במשך כתשע שעות. ההתקפה נכשלה באבדות כבדות לכוחות התוקפים.
קול צפת
לעורך העיתון מונה העיתונאי תושב העיר ישעיהו עשני, שגם קבע את שם העיתון ואת הסיסמה. בהמשך שימש עשני לרכז ההסברה ברובע היהודי בצפת. חברי מערכת נוספים היו יצחק גייגר שערך את מדור הידיעות, וי. חזנובסקי. מאמרי המערכת ורוב הידיעות בעיתון הובאו בעילום שם.
שני הגיליונות הראשונים יצאו לאור אחת לחודש בחודשים שבט ואדר א' ה'תש"ח, ינואר-פברואר 1948, והם כללו 18 ו-22 עמודים בהתאמה, באורך 16 ס"מ. בדף השער היה ציור של הרי מירון שמעליהם ניצבת יד האוחזת בחרב שהוא גם מושא של לפיד, מאת הצייר מ' אריה (מוסקוביץ), ועליו התנוססה סיסמת העיתון: הפסוק (במדבר י, לה). בבחירת הסיסמה, וכן בתכני העיתון, נעשה מאמץ מיוחד למצוא מסילות ללב האוכלוסייה המדולדלת, שהייתה ברובה דתית. לצד דבר המערכת והודעות ממטה ההגנה, הכילו הגיליונות ברכות אישיות, שירים וקטעים הומוריסטיים. מחיר העיתון היה 35 מיל.
עקב המחסור בנייר בעיר הנצורה החל העיתון לצאת במתכונת של דפים בודדים, בגודל 23X33 ס"מ. הגיליונות הבאים יצאו במהדורה יומית בין ה-23 באפריל, ערב פסח ה'תש"ח ועד ל-12 במאי 1948, יום למחרת כיבוש צפת. בראש גיליונות אלו צוין כי הם "יוצאים לאור בפקודת מפקד העיר צפת, מטעם ארגון ההגנה העברי בא"י", ומחירם היה 10 מיל א"י.
בתקופה זו, בשיאם של הקרבות החריף העלון את מסריו. זכור במיוחד דבר המערכת (מאת יצחק גייגר) מיום ה-7 במאי 1948, תחת הכותרת "לא נזוז מצפת":
בין האתגרים בהוצאת העיתון בשעת המלחמה היה מציאת מקורות תקציב. בין השאר, נסמך העיתון על הקנסות שהושתו על הלוחמים בסך 25 גרוש על כל כדור מיותר, במטרה לקמץ בנשק.
העיתון הודפס בחצות הלילה בדפוס הגליל – בית דפוס קטן, שנתפס על ידי ההגנה ונמסר לאיש הפלמ"ח אהרון בן-זקן (בזק) לצורך הדפסת העיתון, ובהמשך להנפקת בולי צפת.
בי"א באייר ה'תש"ט (10 במאי 1949), לרגל ביום השנה לשחרור צפת, יצא לאור גיליון נוסף בהוצאה מיוחדת, באורך ארבעה עמודים.
זלטה פטקוביץ'
זלטה פטקוביץ' (בסרבית: Злата Петковић; 11 בפברואר 1954 – 3 בדצמבר 2012) הייתה שחקנית סרבית.
ביוגרפיה
פטקוביץ' נולדה בבית סבתה בעיירה בדרום סרביה להורים שהתגוררו בניש. לאחר גירושי הוריה היא עברה לבלגרד והשתתפה בתחרות מוזיקה לזמרים צעירים, ואחרי כן היא הוזמנה על ידי עיתונאים להשתתף בתחרות היופי "מיס במבי" שאורגנה על ידי מגזין פופולרי ביוגוסלביה וזכתה במקום הראשון. שנה לאחר מכן זכתה בתחרות "מיס הנוער של יוגוסלביה" וייצגה את המדינה בתחרות בינלאומית לנערות וזכתה שם בתואר "מיס פוטוגניק", ב-1971 נבחרה למיס יוגוסלביה ונסעה ללונדון על מנת להשתתף במיס עולם, במסגרת השתתפותה היא גם רואיינה ב-BBC.
היא עבדה תקופה כמגישת טלוויזיה עד שהלכה ללמוד באקדמיה לדרמה של אוניברסיטת זגרב. במהלך לימודיה הרתה מבן זוגה וב-1973 נולד בנה. היא נהייתה לשחקנית פופולרית במדינתה ושיחקה במספר של סרטים וסדרות טלוויזיה. היא נישאה למוזיקאי סניה איליץ' וב-1984 נולד בנה השני.
מותה
ב-22 בנובמבר 2012, פטקוביץ' נפגעה משבץ מוחי בדירתה. היא נותחה ב-30 בנובמבר, אך נפטרה שלושה ימים לאחר מכן בגיל 58. היא נקברה ב-6 בדצמבר 2012 בבית הקברות החדש בבלגרד.
בן חור (סרט, 2016)
הסרט ספג ביקורות שליליות ברובו ובסוף השבוע הראשון להקרנתו הרוויח 22 מיליון דולר בלבד, אל מול תקציב הפקה של 100 מיליון דולר והוגדר ככישלון קופתי צורב.
תקציר העלילה
ביהודה של המאה הראשונה לספירה, האציל היהודי הצעיר יהודה בן-חור מסתכסך עם אחיו המאומץ, הקצין הרומאי מסאלה, כשהוא מסרב לשתף פעולה עם האימפריה נגד המורדים היהודים המתכננים התקוממות. בניסיון להציל את משפחתו מודה בן-חור בירי חץ על המושל פונטיוס פילאטוס (שנורה בידי צעיר קיצוני מגג הבית), בתקווה כי מסאלה יעניש רק אותו, אך מסאלה אינו מסוגל לעמוד מול הלחץ ממפקדיו להפוך את בן-חור לדוגמה. רכושו של בן-חור מוחרם, משפחתו נשלחת לצליבה או מאסר, והוא נשלח להיות עבד-משוט בספינת מלחמה. בן-חור מצליח לשרוד בגלל עקשנותו ובשל ההשראה שהוא חווה כשהוא נתקל בישו, ידיעתו כי אשתו נמלטה, ורצונו בנקמה. כשספינת המלחמה שלו טובעת בקרב עם יוונים, יהודה מצליח להינצל, נסחף אל החוף ונמצא על ידי השיח' אידרים, הבעלים של מרכבת מרוץ. אידרים שוקל להסגיר את יהודה אך לאחר שיהודה מצליח לרפא את אחת מסוסותיו ומפגין ידע רב ביחס לסוסים, נכרתת ביניהם ברית ואידרים מבטיח להביאו לירושלים, שם עתיד להיחנך ההיפודרום החדש במירוץ מרכבות ראוותני. יהודה לומד לנהוג מרכבה ובירושלים מצליח אידרים להכניסו למירוץ מול מסאלה, כשיהודה מתכוון לנצחו ולהרגו במהלך המירוץ, באופן שיראה כתאונת ספורט. בינתיים מגלה יהודה שאמו ואחותו לא נצלבו אלא הוברחו למושבת המצורעים תמנת סרח, דבר שנחשב בעיניו גרוע ממוות, ומחמיר את שאיפתו לנקום במסאלה. הוא מנצח את מסאלה, שנפצע קשה במהלך התחרות, וסבור שהרג אותו, אך מגלה שהוא רק נפצע ורגלו נכרתה. בן-חור עד לצליבת ישו ומצטרף למאמיניו. במפגש בין בן חור למסאלה כרות הרגל, מסאלה זועם ומאיים לרצוח אותו, אך יהודה מזכיר לו את ילדותם המשותפת ואהבתם והם מתפייסים. בזמן צליבתו של ישו נרפאות באורח פלא אמו ואחותו המצורעות של יהודה בן-חור.
הפקה
הפקת הסרט נעשית בבימויו של הבמאי הקזחי טימור בקמאמבטוב על פי תסריט של קית' קלארק בהפקתם של מארק בארנט ורומה דאוני ובכיכובם של טובי קבל, מורגן פרימן, ג'ק יוסטון, פדרו פסקל, מרוואן קנזארי ואיילת זורר.
באפריל 2014 סרטי סרטי פרמאונט וחברת MGM הכריזו על הפקת הסרט, ומועד משוער ליציאתו באקרנים בפברואר 2016, אך באוקטובר 2015 הכריזו האולפנים שתאריך יציאת הסרט נדחתה לקיץ 2016. מלאכת הליהוק החלה בספטמבר 2014 ונמשכה עד ינואר 2015.
צילומים ושיווק
צילומי הסרט החלו ב-12 בינואר 2015 באולפני צ'ינצ'יטה ברומא. אתרי הצילום נמצאים גם במקומות כבזיליקטה והסאסי במטרה באיטליה. הסרט מצולם במצלמות תלת מימד והוקרן כסרט תלת-ממד.
אנדור (סדרת טלוויזיה)
אנדור (באנגלית: Andor) הוא שמה של סדרת טלוויזיה אינטרנטית אמריקאית, שיצר טוני גילרוי עבור דיסני+. הסדרה מהווה פריקוול לסרט מיקום מלחמת הכוכבים, "רוג אחת" (2016), על דמותו של קאסיאן אנדור חמש שנים לפני אירועי הסרט. הסדרה הופקה על ידי לוקאס פילם, כאשר טוני גילרוי, שהיה תסריטאי שותף בסרט "רוג אחת", משמש כיוצר ומפיק ראשי.
בן חור (סרט, 2016)
מוזיקה
את כל המוזיקה לסרט כתב והלחין המוזיקאי מרקו בלטרמי, עם מוזיקה נוספת על ידי ברנדון רוברטס ותוספת שנוהלה על ידי מארק גרהם. פסקול הסרט שוחרר ב-5 באוגוסט 2016 על ידי Sony Classical Records.
אנדור (סדרת טלוויזיה)
דייגו לונה ואלן טודיק מגלמים את דמויותיהם מהסרט כקאסיאן אנדור והדרואיד K-2SO. לוקאספילם פיתחה מספר סדרות מלחמת הכוכבים עבור דיסני+, כולל הסדרה על אנדור שהוכרזה בנובמבר 2018, יחד עם מעורבותו של לונה ועם סטיבן שיף כיוצר. שיף הוחלף על ידי גילרוי באפריל 2020. הצילומים החלו בדצמבר 2020 בלונדון, אנגליה, כאשר גילרוי לא הצליח להתחיל בעבודת הבימוי בלוח הזמנים המתוכנן בשל מגפת הקורונה.
בן חור (סרט, 2016)
מוזיקה
שיר אחד בתחילת הסרט, בסצנה של מסיבת הפורים בבית האציל, הוא ניגון לחסידי הצמח צדק בביצועו המודרני המהיר, כשעליו מולבשות המילים "לא יכרע ולא ישתחווה" מתוך מגילת אסתר כפי שהוא מושר על ידי הפלג הירושלמי ומזוהה לעיתים כהמנון הפלג, הניגון נהפך למאוד פופולרי בתקופת צילומי הסרט, לאחר ששלום הורביץ עיבד אותו למהיר וקיצבי, וכנראה זאת הסיבה לבחירתו כניגון מסיבה יהודי, עם ניחוח עתיק.
אנדור (סדרת טלוויזיה)
עונה שנייה עתידה לעלות לשידור בשנת 2024.
תקציר עלילת הסדרה
העלילה מתרחשת חמש שנים לפני אירועי רוג אחת ועוקבת אחר מרגל המורדים קאסיאן אנדור במהלך השנים המכוננות של המרד.
רק היום
רק היום הוא סרטו הראשון של זאב רווח כבמאי בז'אנר סרטי הבורקס.
אנדור (סדרת טלוויזיה)
שחקנים ודמויות
סטלאן סקושגורד, קייל סולר, דניס גוף, ואדריה ארג'ונה לוהקו לתפקידים שטיבם לא פורסם.
רק היום
עלילה
ששון (שש) הוא בעל בסטה בשוק מחנה יהודה בירושלים. ששון מנהל יחסים עם סטלה לפיד (מרי סוריאנו) אישה נשואה, אשתו של הדוקטור ארתור לפיד (גדעון זינגר), והוא דואג בעזרתה לקבוע תור לבדיקה לפני ניתוח לחברו החולה בקליניקה הפרטית של בעלה.
אנדור (סדרת טלוויזיה)
פיתוח
מנכ"ל דיסני, בוב אייגר, הודיע בנובמבר 2017 כי דיסני ולוקאספילם מפתחים סדרת טלוויזיה ביקום מלחמת הכוכבים עבור שירות הסטרימינג החדש דיסני+. בפברואר 2018 הוא הבהיר כי היו כמה סדרות בפיתוח עבור השירות. אחת הסדרות הללו נחשפה בנובמבר כפריקוול לסרט רוג אחת. הוא תואר כמותחן ריגול שיתמקד בקאסיאן אנדור, כשדייגו לונה חוזר לגלם את תפקידו מהסרט. ההפקה הייתה צפויה להתחיל בשנת 2019 לאחר שלונה השלים את צילומי העונה השנייה של נרקוס: מקסיקו. ג'ארד בוש פיתח במקור את הסדרה וכתב תסריט פיילוט.
רק היום
עלילה
כאשר ששון ואדון חיון חוזרים לאחר הבדיקה מתאהב ששון בדליה (אפרת לביא), בתו של חברו הקרוב אדון כהן (ז'אק כהן) וזאת בלי לדעת שהיא בתו, אך דליה נגררת אחרי החבר שלה אלכסנדר (אילן דר) שאינו מתייחס אליה בכבוד ולא מעוניין בקשר ביניהם.
אנדור (סדרת טלוויזיה)
פיתוח
בסוף נובמבר 2018 שימש סטיבן שיף כיוצר והמפיק הבכיר של הסדרה. ביולי 2019, ריק פאמוייווה ניהל שיחות מוקדמות לביים כמה פרקים בסדרה לאחר שעשה את אותו הדבר בסדרת לייב אקשן הראשונה של מלחמת הכוכבים, "המנדלוריאן". באותו אוקטובר הצטרף טוני גילרוי לסדרה כדי לכתוב את הפרק הראשון, לביים מספר פרקים ולעבוד לצד שיף. גילרוי היה תסריטאי שותף בסרט "רוג אחת" ופיקח על צילומים נרחבים מחדש שנעשו בזמנו לסרט. באפריל 2020, גילרוי החליף את שיף באופן רשמי כיוצר. שישה שבועות של הכנה וטרום הפקה לסדרה התקיימו בבריטניה, בתחילת שנת 2020, אך ההפקה הופסקה והתעכבה עקב מגפת הקורונה. ההכנות התחדשו בספטמבר לקראת תחילת צילומים שתוכננה לחודש הבא. באותה תקופה גילרוי, שהיה בניו יורק, בחר שלא לנסוע לבריטניה לצורך הפקת הסדרה בגלל המגפה ולכן לא הצליח לביים את הפרק הראשון בסדרה. במקום זאת, טובי היינס, הבריטי, שכבר היה ברשימת הבמאים הפוטנציאליים לסדרה, נשכר לביים את שלושת הפרקים הראשונים. גילרוי יישאר מפיק בכיר ויוצר.
רק היום
עלילה
ששון המאוהב יוצא במסווה של עבריין ("ששון המחסל") ומכריח את אלכסנדר באיומים להתנהג אליה כראוי, אך זאת כדי לזכות בליבה.
אנדור (סדרת טלוויזיה)
כתיבה
בנוסף לגילרוי ושיף, כותבי הסדרה כוללים את ביו ווילימון ואחיו של גילרוי, דן. בשיחה לאור העובדה שהסדרה תוביל לאירועי "רוג אחת", לונה הרגיש שזה "נחמד להיכנס לסיפור שאתה כבר מכיר את הסוף. עכשיו אתה יכול לקחת את הניואנסים ואת השכבות. אני חושב שכיף לעשות משהו שלא נוגע רק לסוף. זה על לעכב את כל זה."
רק היום
עלילה
את הסרט מלווה השיר ימים טובים בביצועו של אורי רווח. השיר הולחן על ידי יאיר רוזנבלום למילים של יורם טהרלב.
אנדור (סדרת טלוויזיה)
ליהוק
ליהוקו של דייגו לונה אושר כבר עם הכרזת הסדרה בנובמבר 2018. אלן טודיק הוכרז לגלם את K-2SO לסדרה באפריל 2019. שנה לאחר מכן הצטרפו לצוות השחקנים סטלאן סקושגורד, קייל סולר, ג'נבייב או'ריילי ודניס גוף. א'וריילי מגלמת את תפקיד מון מות'מה לאחר שגילמה את התפקיד בסרט "רוג אחת". אדריה ארג'ונה הצטרפה באוגוסט 2020.
צילומים
צילומי הסדרה החלו בלונדון, אנגליה, בדצמבר 2020, כאשר טובי היינס ביים את שלושת הפרקים הראשונים של הסדרה וג'ונתן פרימן שימש כצלם. בעבר דווח כי הסדרה החלה לצלם בשנת 2019 ולאחר מכן ביוני 2020, אך בפועל ההפקה התעכבה עד לספטמבר 2020.
הפצה
טיזר טריילר לסדרה יצא ב-26 במאי,2022 ובו נחשף פוסטר ותאריך עליית הסדרה, 31 באוגוסט. ב-1 באוגוסט יצא טריילר ופוסטר חדשים ונחשף שתאריך יציאת הסדרה נדחתה ל-21 בספטמבר 2022 הסדרה תשודר בדיסני + ותכלול 12 פרקים לעונה הראשונה. בבכורת הסדרה יעלו 3 פרקים.
קולטון גובו
קולטון גובו (באנגלית: Colton Gobbo נולד: 20 בספטמבר 2000) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה קנדי, הידוע בעיקר בזכות תפקידו כג'ורדן בסדרת הטלוויזיה ג'יני וג'ורג'יה
ביוגרפיה
גובו יליד גרייטר סדברי, אונטריו, שם למד בסנט צ'ארלס קולג', בשנת 2009 שיחק בתפקיד משחק ראשון בהפקה של שיער שהוצג בתיאטרון YES בעיר. הוא למד בתוכנית התיאטרון במכללת ג'ורג' בראון.
גובו החל להופיע בטלוויזיה עם תפקידי משנה ב- "Far Thy Neighbor", אורפן בלאק, "What Would Sal Do?", "חטופה" ו-טיטאנים.
בשנת 2016, גילם גובו את ג'ארד בסרט הטלוויזיה "For Love & Honor" בכיכובם של ג'יימס דנטון ונטלי בראון, בבימויה של לורי לינד, שיצא לאקרנים ב-29 באוגוסט 2017. באותה שנה, שיחק גובו בתפקיד בארני בסרט הדרמה הקומית מבצע חג המולד לצד קייל פיקוק, ג'ייקוב סולי וג'וליה פולו, שיצא לאקרנים ב-10 בדצמבר 2016.
בשנת 2019, הופיע גובו בסרט האימה סיפורים מפחידים שמספרים בחשיכה בבימויו של אנדרה אוברדל, המבוסס על סדרת ספרי הילדים באותו שם מאת אלווין שוורץ, שיצא לאקרנים ב-9 באוגוסט 2019.
בשנת 2021, לוהק גובו לתפקידו ראשי הראשון שלו בתור נואה, בנה של דמותה של נעמי ווטס בסרט המתח "שעה גורלית". באותה שנה החל לשחק בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה ג'יני וג'ורג'יה.
בשנת 2022, גובו לוהק לגלם את התפקיד הראשי של מייק קריץ' ג'וניור בסדרה הקומית "Son of a Critch".
ראיטה
ראיטה (באנגלית: Raita; בהינדי: रायता) הוא סלט יוגורט ירקות הודי הנפוץ במדינות תת-היבשת ההודית.
המאכל מורכב מיוגורט הודי שנקרא קורד (Curd), כוסברה, זרעי חרדל, כמון, נענע, פלפל קאיין, צ'אט מסאלה ולעיתים מלפפון, בצל, גזר, אננס או פפאיה טחונים.
נהוג לאכול ראיטה כמטבל, להגיש אותו קר ובליווי בונדי.
פטר סימון פאלאס
פטר סימון פאלאס (באנגלית: Peter Simon Pallas; 22 בספטמבר 1741 - 8 בספטמבר 1811) היה זואולוג, בוטנאי, אתנוגרף, מגלה ארצות, גאוגרף, גאולוג, היסטוריון טבע וטקסונום ממוצא פרוסי. הוא למד מדעי הטבע באוניברסיטאות שונות בגרמניה המודרנית המוקדמת ועיקר מחקריו נערכו בשטחי האימפריה הרוסית בין השנים 1767 ל-1810.
ראיטה
פירוש השם "ראיטה" נגזר מהמילה ראי (rai) שפירושה זרע חרדל שחור ומהמילה טיקטאקה (tiktaka) שפירושה חריף.
פטר סימון פאלאס
חיים ועבודה
פטר סימון פאלאס נולד בברלין, בירת ממלכת פרוסיה, לסימון פאלאס, פרופסור לכירורגיה. הוא למד עם מורים פרטיים והתעניין בתולדות הטבע, ומאוחר יותר למד באוניברסיטת האלה-ויטנברג ובאוניברסיטת גטינגן. ב-1760 עבר לאוניברסיטת ליידן והשיג בהצלחה את תואר הדוקטור שלו כבר בגיל 19.
ראיטה
גרסאות
לראיטה גרסאות שונות ומלבד הגרסה הרגילה קיימות גם גרסאות מבוססות מלון, עגבניות, תפוח אדמה ועוד.
פטר סימון פאלאס
חיים ועבודה
פאלאס נסע ברחבי הרפובליקה ההולנדית וללונדון, והגדיל את הידע הרפואי והכירורגי שלו. לאחר מכן הוא התיישב בהאג, ושיטת מיון עולם החי החדשה שלו זכתה לשבחים על ידי ז'ורז' קיווייה. פאלאס כתב את הספר Miscellanea Zoologica (1766), שכלל תיאורים של כמה בעלי חוליות חדשים למדע שגילה באוספים של המוזיאון ההולנדי. מסע שתכנן לאפריקה הדרומית ולהודו המזרחית בוטל כשאביו קרא לו חזרה לברלין. שם, הוא החל לעבוד על סדרת ה-Spicilegia Zoologica שלו (1767–1780).
ראיטה
גרסאות
ראיטה ירקות ראיטה פירות
פטר סימון פאלאס
חיים ועבודה
בשנת 1767, פאלאס הוזמן על ידי יקטרינה השנייה, קיסרית רוסיה להיות פרופסור באקדמיה למדעים של סנט פטרבורג, ובין השנים 1768 ל-1774 הוא הוביל משלחת למחוזות מרכז רוסיה, הוולגה, הרי אורל, מערב סיביר, רכס אלטאי ועבר הבאיקל, לאיסוף דגימות מעולם החי עבור האקדמיה. הוא חקר את הים הכספי, הרי אורל ואלטאי ואת נהר האמור העליון, שהגיע מזרחה עד ימת באיקל. הדוחות הקבועים ששלח פאלאס לסנט פטרסבורג נאספו ופורסמו תחת הכותרת Reise durch verschiedene Provinzen des Russischen Reichs ("מסע דרך מחוזות שונים של האימפריה הרוסית", 3 כרכים, 1771–1776). הם כיסו מגוון רחב של נושאים, כולל גאולוגיה ומינרלוגיה, דיווחים אתנוגרפיים על עמי אירואסיה הילידים והדתות הילידיות שלהם, ותיאורים של צמחים ובעלי-חיים חדשים. בשנת 1776, פאלאס נבחר כחבר זר באקדמיה השוודית המלכותית למדעים.
פאלאס התיישב בסנט פטרסבורג, הפך לחביבה של יקטרינה השנייה ולימד את הדוכסים הגדולים אלכסנדר וקונסטנטין תולדות הטבע. הוא קיבל לידיו הצמחים שנאספו בידי חוקרי טבע אחרים כדי ליצור את Flora Rossica (1784–1815) על הפלורה הרוסית, והחל לעבוד על הספר Zoographica Rosso-Asiatica שלו (1811–1831), זואוגרפיה של רוסיה ואסיה. הוא גם פרסם דיווח על מסעותיו של יוהאן אנטון גולדנסטאט בקווקז. הקיסרית קנתה את אוסף הטבע הגדול של פאלאס תמורת 2,000 רובל, 500 יותר מהמחיר המבוקש שלו, ואיפשרה לו לשמור אותו לכל חייו. בתקופה זו פאלאס עזר לתכנן את משלחת מולובסקי, אשר בוטלה באוקטובר 1787. בין השנים 1793 ל-1794 הוביל פאלאס משלחת שנייה לדרום רוסיה, וביקר בחצי האי קרים ובים השחור. הוא היה מלווה בבתו (מאשתו הראשונה שמתה ב-1782) ובאשתו החדשה, אמנית, משרתים וליווי צבאי. בפברואר 1793 הם נסעו לסראטוב ולאחר מכן במורד הנהר לצאריצין. הם חקרו את הארץ מזרחה, ובאוגוסט נסעו לאורך גדות הים הכספי ואל הרי הקווקז. בספטמבר הם נסעו לחצי האי קרים, ונשארו לחורף בסימפרופול. פאלאס בילה את תחילת 1794 בחקר לכיוון דרום-מזרח, וביולי נסע במעלה עמק הדנייפר, והגיע חזרה לסנט פטרסבורג בספטמבר. פאלאס מסר את תיאור המסע שלו ''ב-P. S. Pallas Bemerkungen auf einer Reise in die Südlichen Statthalterschaften des Russischen Reichs'' (1799–1801). יקתרינה השנייה נתנה לו אחוזה גדולה בסימפרופול, שם התגורר פאלאס עד מות אשתו השנייה ב-1810. לאחר מכן הוא קיבל אישור לעזוב את רוסיה על ידי הקיסר אלכסנדר, וחזר לברלין, שם מת בשנה שלאחר מכן. קברו נשמר ב- Friedhof I der Jerusalems- und Neuen Kirchengemeinde הפרוטסטנטי (בית קברות מס' 1 של הקהילות של הכנסייה של ירושלים והקתדרלה הגרמנית) בקרויצברג ברלין. בשנת 1809 הוא הפך לחבר שותף במכון המלכותי של הולנד.
פאלאסייט
בשנת 1772 הוצג לפאלאס גוש מתכת במשקל 680 ק"ג שנמצא ליד קרסנויארסק. פאלאס דאג להעבירו לסנט פטרסבורג. ניתוח מאוחר יותר של המתכת הראה שמדובר בסוג חדש של מטאוריט מאבן-ברזל. סוג חדש זה של מטאוריט נקרא פאלאסייט על שמו; המטאוריט עצמו נקרא קרסנוג'רסק או לפעמים ברזל פאלאס (השם שניתן לו על ידי ארנסט קלדני ב-1794).
הנצחה
מספר בעלי חיים תוארו על ידי פאלאס, ושם משפחתו נכלל בשמותיהם העממיים באנגלית, ביניהם:
סטפן (זמר)
סטפן איירפטיין (באסטונית: Stefan Airapetjan; נולד ב-24 בדצמבר 1997) הוא זמר-יוצר אסטוני ממוצא ארמני. הוא השתתף שלוש פעמים בקדם האסטוני לאירוויזיון אסטי לאול.
פטר סימון פאלאס
הנצחה
קמטן החורש, , חתול פאלאס , מיני העטלף , ו-, מין הסנאי , עלווית מלכילונית , קורמורן ממושקף , עיטם עקוד-זנב , שחף עיטי , קטה עטויית-רגליים , ורדית סיבירית וחרגולן סיבירי.
סטפן (זמר)
קריירה
בשנת 2018, כחבר בלהקת Vajé, הוא שר את השיר "Laura" באסטי לאול. הם סיימו במקום השלישי. שנה לאחר מכן התחרה פעם נוספת בקדם האסטוני לאירוויזיון 2019, עם השיר "Without You", שהגיע למקום השלישי גם כן. ב-13 בנובמבר 2019 הכריזה רשות השידור האסטונית (ETV) כי סטפן ישתתף באסטי לאול לאירוויזיון 2020, עם השיר "By My Side". הוא העפיל לגמר מחצי הגמר הראשון של האירוע, וסיים במקום השביעי.
ב-4 בדצמבר 2021 השתתף ברבע הגמר השלישי של הקדם האסטוני לאירוויזיון 2022, אסטי לאול, והעפיל לשלב חצי הגמר, ששודר ב-5 בפברואר 2022. הוא הגיע למקום הראשון בגמר הקדם, עם השיר "Hope". ב-12 במאי 2022 ביצע סטפן את "Hope" על בימת חצי הגמר השני של אירוויזיון 2022. עם הקראת התוצאות של שלב זה הוא נמנה בין האמנים שהעפילו לגמר. ב-14 במאי הופיע סטפן בגמר התחרות. עם תום הקראת התוצאות הוא דורג במקום ה-13 עם 141 נקודות (43 מהשופטים ו-98 מהקהל).
פטר סימון פאלאס
הנצחה
כמו כן, הוא זכה להנצחה בשמות המדעיים של בעלי-חיים שתוארו על ידי אחרים, ביניהם: תת-מין דאגסטני של צב יבשה מצוי (Testudo graeca pallasi), מין של פיקה (Ochotona pallasi, נקראת בנוסף גם באנגלית ), גבתון סוף מזרחי (Emberiza pallasi, נקרא בנוסף גם באנגלית ), מין דג, ומליח פסיפי.
הוא זכה גם להנצחה בשמו של סוג צמחים, Petrosimonia שהוא סוג של פרחים השייכים למשפחת הירבוזיים.
רחובות בברלין וקסטרופ-ראוסל נקראים Pallasstraße. פאלאסובקה, עיר במחוז וולגוגרד, נקראת על שמו, וניצבת שם אנדרטה לכבודו. אסטרואיד נקרא על שמו: 21087 Petsimpallas. אסטרונום בלגי, אריק אלסט בחר בשם "סרפול 26851" לאסטרואיד מכיוון שבכתביו של פאלאס, הוא הזכיר את חיבתו לעיר סרפול שברוסיה.
פאלאס נבחר לחבר בחברה הפילוסופית האמריקאית בשנת 1791.
יקטרינה (סדרת טלוויזיה)
יקטרינה (ברוסית: Екатерина) היא סדרת דרמה המשכית היסטורית רוסית, שעוסקת בגורלה של הנסיכה הגרמנייה סופי אוגוסט פרידריקה אנהלט-צרבסט משושלת של מלכי פרוסיה, בהפיכתה לקיסרית רוסיה יקטרינה הגדולה ובשנות שלטונה באימפריה הרוסית. זו אחת הסדרות הפופולריות ביותר בטלוויזיה הרוסית, עם רייטינג גבוה מאוד.
הסלוגן של הסדרה הוא "אני אשלוט, או אמות". הסדרה שווקה לעשרות מדינות ברחבי העולם וזוכה להצלחה במדינות אמריקה הלטינית, אליהן שווקה לאחר שנמכרה בהצלחה במסגרת תערוכת MIPCOM. ב-19 במרץ 2020 רשת רוסיה-1 הזמינה עונה רביעית ואחרונה לסדרה, ששידורה מתוכנן לעונת השידורים 2022/2023.
עונה 1. "יקטרינה"
השנה היא 1744. הקיסרית יליזבטה פטרובנה היא חסרת ילדים ויורשה הוא האחיין הגרמני לבית הולשטיין-גוטורפ קארל פטר אולריך, ששמו שונה ל"פיוטר פיודורוביץ'". עם זאת, לאחר זמן מה הקיסרית מחליטה כי היורש אינו מתאים ולא יהיה זה נבון להותיר בידיו את השליטה על האימפריה הצפונית הגדולה.
יליזבטה מחליטה להשיא את האחיין ולכשייוולד לו בן, הנכד יתחנך להיות לקיסר העתידי. היא בוחרת לאישה את הנסיכה סופיה פרדריקה, צאצאית לענף המרושש של שושלת מלכי פרוסיה. סופיה פרדריקה הצעירה עוזבת את פרוסיה לארץ רחוקה וזרה בתקווה למצוא את אושרה, אך היא מגלה תככים לרוב, מזימות חצר, אדישות מצד בעלה ותוכניתה האמיתית של הקיסרית. סופיה מאמצת לעצמה זהות רוסית, היא משנה את אמונתה ומאמצת שם חדש "יקטרינה אלכסייבנה".
שנים חולפות וילדיה של יקטרינה נולדים. כדי להציל את עצמה ואת ילדיה מסכנת מוות, היא נוטלת בהדרגה את השליטה על הכול בידיה ומצליחה, לאחר סדרה של מזימות חצר לארגן הפיכת ארמון ולכבוש את כס המלוכה הרוסית בשנת 1762.
עונה 2. "יקטרינה. העלייה"
השנה היא 1768 ובשנה הששית לשלטונה של הקיסרית החדשה, יקטרינה נאלצת להתמודד עם המלחמה הראשונה נגד טורקיה. במקביל, יקטרינה מחפשת דרך לארגן נישואים לגיטימיים עם אהובה הוותיק, גריגורי אורלוב ולהכשיר את בנם המשותף אלכסיי כדי להפוך אותו ליורש הכס במקרה שהבן הלגיטימי של יקטרינה, פאבל פטרוביץ' יישאר חסר ילדים.
עם זאת, התנהגותו הפשוטה והבלתי צפויה של אורלוב, כמו גם בעיותיו הבריאותיות, מאלצים את הקיסרית לנטוש את רעיון הנישואין והיא שולחת את הבן אלכסיי אל מחוץ למדינה על מנת לוודא כי פאבל פטרוביץ' יוכל להקים משפחה. לאחר שנפטרה מאורלוב, יקטרינה מנהלת יחסים עם אהוב אחר, גריגורי פוטיומקין בעודה מחפשת כלה באירופה עבור היורש.
השנה היא 1774. המלחמה הטורקית-רוסית מסתיימת בניצחון רוסיה, שכובשת מידי הטורקים את חצי האי קרים ומקבלת גישה אל ים אזוב ואל הים השחור.
עונה 3. "יקטרינה. המתחזים"
השנה היא 1774. שלטונה של יקטרינה נתון בסכנה מארבעה כיוונים שונים: רוסיה במלחמה עם טורקיה, בעימות שעלול להיות ניצחון מוחץ או תבוסה כואבת. בפריז הפולנים והצרפתים מכינים תאוריית קשר מורכבת לפיה יליזבטה טראקנובה תתחזה לבתה של יקטרינה. בדרום רוסיה עולה סכנת מרד האיכרים, עם התחזקותו של ימליאן פוגצ'וב, המתחזה להיות פיוטר השלישי, קיסר רוסיה ולבסוף עולה סכנה גם מתוך חצר הארמון: פאנין מתכנן הפיכה ושוקל כיצד להעביר את השלטון מיקתרינה לבנה, פאבל. יקטרינה מבינה שכל החלטה שלה עשויה להיות גורלית עבור האימפריה כולה.
הפקה
צילומי הסדרה הראשונה נערכו בשנת 2014 בהפקת חברת Amedia ו-Production Value. צילומי העונה השנייה החלו ב-25 באפריל והושלמו ב-27 ביולי 2016, בשיתוף פעולה עם Cosmos studio ובתמיכת משרד התרבות של רוסיה. צילומי העונה השלישית החלו בספטמבר 2018 והושלמו בפברואר 2019. צילומי העונה הרביעית והאחרונה החלו במחוז לנינגרד באוגוסט 2022.
שידור
הסדרה הופקה עבור ערוץ רוסיה-1. לאחר מכן, בעקבות ביקוש רב נמכרה הסדרה לשידור גם בארצות אחרות, כדוגמת:
נעם סובל
נעם סובל (נולד ב-1983) הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה המכהן כמפקד חטיבת האש 282.
ביוגרפיה
סובל התגייס לצה"ל במרץ 2002 ושובץ בגדוד 402 של חיל התותחנים. לאחר קורס קציני תותחנים מונה למפקד צוות בהשלמת החילית (קורס יסוד), בהמשך מונה למפקד סוללת צוערים. בין 2014 ל-2015 ובמהלך מבצע צוק איתן כיהן כסגן מפקד גדוד 402. בשנת 2016 מונה למפקד גדוד 402 וכיהן בתפקיד עד 2018. בשנים 2018–2020 כיהן בתפקיד ראש ענף קצינים בבסיס בית הספר לתותחנות (בית הספר להפעלת אש) במחנה שבטה. לאחר מכן מונה לסגן מפקד עוצבת עמוד האש, תפקיד בו כיהן במהלך שנת 2020. בהמשך הועלה לדרגת אלוף-משנה ומונה למפקד עוצבת אדירים. ביוני 2023 סיים שנת לימודים במכללה לביטחון לאומי ומונה למפקד עוצבת גולן.
סובל בעל תואר ראשון בהנדסת תעשייה וניהול מהמרכז האקדמי רופין, בעל תואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה.
חמש (אלבום)
"חמש" הוא אלבומה השני של להקת הרוק הישראלית, הפיל הכחול. האלבום יצא לאור בחודש פברואר 2012, כאשר הקדימו אותו 2 סינגלים: "אני בסדר, גמור" ו"הפוך". האלבום נוטה להיות "כבד" יותר מקודמו, עד כדי נטייה למטאל, השירים ארוכים יותר, הטקסטים בתקליט בעלי גוון אישי ואפל יותר מאשר במעל המים ועוסקים ברובם בתחושות של ניתוק רגשי וקשיים בהתמודדות עם המציאות היומיומית. לאחר צאת האלבום יצא הסינגל השלישי מתוכו "פקיד החלומות" לרדיו. הסינגל "הפוך" היה הלהיט המצליח ביותר מהאלבום ושאר הסינגלים זכו להצלחה פחותה. את האלבום הקליטה והפיקה הלהקה בצורה עצמאית לחלוטין, באולפן שנבנה במיוחד לצרכיהם, סמוך לחוף הים באשקלון. הקלטת האלבום והפקתו ארכו 20 חודשים.
מערכת חיסון מלאכותית
מערכת חיסון מלאכותית (Artificial immune system או AIS) היא תת-סוג של מערכת בינה מלאכותית לומדת המבוססת על כללים שקיבלו את השראתם ממערכת החיסון של בעלי חוליות. האלגוריתמים לרוב מבוססים על מאפייני מערכת החיסון בכל הקשור ללמידה וזיכרון ושימושם בפתרון בעיות.
הגדרה
מערכת חיסון מלאכותית (AIS) נבדלת מאימונולוגיה חישובית ומביולוגיה תאורטית העוסקות בהדמיית מערכת החיסון באמצעות מודלים חישוביים ומתמטיים לשם הבנה טובה יותר של מערכת החיסון, למרות שמודלים כאלו הציתו את העניין ב-AIS וממשיכות לתת לה השראה. AIS אינו עוסק בחקירת מערכת החיסון כמצע חישובי, בדומה לנעשה בתחום מחשוב DNA.
היסטוריה
תחום מערכת חיסון מלאכותית (AIS) פרץ באמצע שנות ה-80 עם מאמרים שנכתבו על ידי פרמר, פקרד ופרלסון (1986) וכמו כן על ידי ברסיני וורלה (1990) על מערכות חיסון. עם זאת, רק באמצע שנות ה-90 תחום מערכת חיסון מלאכותית עמד כתחום בפני עצמו.
כיום, תאוריות חדשות בתחומי מערכת חיסון מלאכותית כמו תאוריית סכנה ואלגוריתמים שהושפעו על ידי המערכת חיסון המוטבעת נחקרים. אומנם יש כאלו שמאמינים שהתאוריות החדשות האלו לא באמת מציעות אלגוריתמים שבאמת חדשים ביחס לאלגוריתמים שכבר קיימים בתחום מערכת חיסון מלאכותית. טענה זאת ניתנת לוויכוח, והוויכוח נותן את אחד הכוחות המניעים העיקריים לפיתוחים בתחום מערכת חיסון מלאכותית. התפתחויות אחרות בנושא כוללות את החקר בהתנוונות במודלים של מערכת חיסון מלאכותית, אשר מונע על ידי התפקיד המשוער שלו בלמידה והתפתחות.
במקור מערכת חיסון מלאכותית (AIS) ניסו למצוא הפשטות בתהליכים שנמצאים במערכת החיסון. ממש לאחרונה, מערכת חיסון מלאכותית משמשת יותר למפות את התהליכים הביולוגיים וכן בליישם אלגוריתמים של חסינות לבעיות ביו-אינפורמטיביים.
בשנת 2008, דסגופטה ונינו הוציאו לאור ספר לימוד על מחשוב מערכת החיסון המציג מאגר של חקר עדכני ביחס לטכניקות המבוססות על חסינות ומתאר מגוון רחב של שימושים.
שיטות
השיטות הנפוצות הושפעו על ידי תאוריות מערכות החיסון ספציפיות שמתארות את הפונקציה והתנהגות של מערכת החיסון האדפטיבי של יונקים.
המרוץ לדראג של רו פול: עונה 3
העונה השלישית של המרוץ לדראג של רו פול עלתה לשידור ב-24 בינואר 2011. שלוש עשרה מלכות דראג התחרו על תואר "כוכבת הדראג הבאה של אמריקה", אספקה לכל החיים של איפור קרוליין וכן פרס כספי בסך 75,000 דולר.
בעונה השלישית החליפה מישל ויסאז' את מרל גינסברג בשולחן השופטים, ובילי בראספילד (הידוע יותר בשם בילי בי), מייק רואיז וג'פרי מורן ממלאים את היעדרותו של סנטינו רייס במהלך מספר פרקים.
שינויים אחרים שנעשו כללו הכנסת מתמודדת מהעונה החולפת, שאנג'לה, פרק ללא הדחה, ומתמודדת אחת, כרמן קררה, שחזרה לאחר שהודחה.
המנצחת של העונה השלישית היא ראג'ה, כשהיא מקדימה את מנילה לוזון שהגיעה למקום השני.
במהלך העונה, הבולגר פרז הילטון גילה שראג'ה תזכה בעונה, מה שגרם למהומה בקרב המעריצים. זה גם גרם לתוכנית לעבור לפורמט שבו מצלמים כמה הכתרות אפשריות והזוכה מפורסמת רק כשהגמר משודר.
מתמודדות
הפרטים (שמות, גילאים וערים) נכונים לזמן הצילומים.
ברבל וקל
ברבל אקרט-וקל (בגרמנית: Bärbel Eckert-Wöckel; נולדה ב-21 במרץ 1955) היא אתלטית מזרח גרמניה בעבר, אלופה אולימפית, בעלת 4 מדליות זהב, שתיים בכל אולימפיאדה (מונטריאול 1976 ומוסקבה 1980), אלופת אירופה ושיאנית עולם.
ביוגרפיה
וקל נולדה בלייפציג.
שיאנית עולם
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה ברומא, איטליה בספטמבר 1974 זכתה וקל במדליית זהב בריצת שליחות 4x100 מטר בשיא עולם חדש של 42.51 שניות. נוסף לכך, היא סיימה במקום שביעי בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.46 שניות.
אלופה אולימפית
באולימפיאדת מונטריאול (1976) זכתה וקל בשתי מדליות זהב, בריצת 200 מטר בשיא אולימפי חדש של 22.37 שניות, לפני אנגרט ריכטר ממערב גרמניה (22.39 שניות) ובת ארצה רנטה שטכר (22.47 שניות) ובריצת שליחות 4x100 מטר בשיא אולימפי חדש נוסף של 42.55 שניות, לפני מערב גרמניה (42.59 שניות) וברית המועצות (43.09 שניות).
באולימפיאדת מוסקבה (1980) זכתה וקל בשתי מדליות זהב כמו באולימפיאדת מונטריאול והגנה על תואריה. בריצת 200 מטר בשיא אולימפי חדש של 22.03 שניות, לפני נטליה בוצ'ינה מברית המועצות (22.19 שניות) ומרלין אוטי מג'מייקה (22.19 שניות) ובריצת שליחות 4x100 מטר בשיא עולם חדש של 41.60 שניות, לפני ברית המועצות (42.10 שניות) ובריטניה (42.43 שניות).
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה באתונה, יוון 1982 זכתה וקל ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב בריצת 200 מטר בשיא תחרות חדש של 22.04 שניות ובריצת שליחות 4x100 מטר בשיא תחרות חדש נוסף של 42.19 שניות, ומדליית כסף בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.20 שניות.
תוכנית האימרוץ
לאחר איחוד גרמניה נחשפה תוכנית האימרוץ של גרמניה המזרחית, בה נתנו סטרואידים אנאבוליים באופן שיטתי לספורטאים רבים.
יואכים פרנק
יואכים פרנק (בגרמנית: Joachim Frank; נולד ב-12 בספטמבר 1940) הוא ביופיזיקאי גרמני-אמריקאי באוניברסיטת קולומביה. הוא נחשב כמייסד מיקרוסקופ האלקטרונים הקריוגני, שעבורו חלק את פרס נובל לכימיה בשנת 2017 עם ז'אק דובושה וריצ'רד הנדרסון. הוא גם תרם תרומות משמעותיות להבנת המבנה והתפקוד של הריבוזום מחיידקים ואאוקריוטים.
חיים וקריירה
פרנק נולד בזיגן ברובע ויידנאו ב-12 בספטמבר 1940. לאחר שסיים את התואר הראשון שלו בפיזיקה באוניברסיטת פרייבורג ב-1963 ואת הדיפלומה שלו תחת הדרכתו של וולטר רולוואגן באוניברסיטת לודוויג מקסימיליאן עם התזה: "חקירת פליטת אלקטרונים משנית של זהב בנקודת ההתכה שלו" (1967), פרנק השיג את הדוקטורט שלו מהאוניברסיטה הטכנית במינכן ללימודי תואר שני במעבדתו של וולטר הופ במכון מקס פלאנק עם עבודת הדוטוקרט "חקירה על צילומי אלקטרונים ברזולוציה גבוהה המשתמשים בהבדל תמונה ושיטות שחזור" (1970). התזה בוחנת את השימוש בעיבוד תמונה דיגיטלית ועקיפה אופטית בניתוח של מיקרוגרפיות אלקטרונים, ויישור תמונות באמצעות פונקציית המתאם הצלב.
כעמית פוסט-דוקטורט בהרקנס, הייתה לו ההזדמנות ללמוד במשך שנתיים בארצות הברית: אצל רוברט נתן במעבדה להנעת סילון, המכון הטכנולוגי בקליפורניה; עם רוברט מ. גלזר במעבדת דונר, אוניברסיטת קליפורניה, ברקלי ועם בנימין מ' סיגל באוניברסיטת קורנל, אית'קה, ניו יורק. בסתיו 1972 הוא חזר לזמן קצר למכון מקס פלאנק לביוכימיה במרטינסריד כעוזר מחקר, ועבד על תאוריית הקוהרנטיות החלקית במיקרוסקופ אלקטרונים, ואז, בשנת 1973, הוא הצטרף למעבדת קוונדיש, אוניברסיטת קיימברידג' עוזר מחקר בכיר בהוראת ורנון אליס קוזלט. בשנת 1975 הוצע לפרנק תפקיד של מדען מחקר בכיר בחטיבת המעבדות והמחקר (כיום מרכז וודסוורת'), משרד הבריאות של מדינת ניו יורק, שם החל לעבוד על גישות של חלקיקים בודדים במיקרוסקופ אלקטרונים. בשנת 1985 הוא מונה לעמית ואז (1986) פרופסור מן המניין במחלקה החדשה למדעים ביו-רפואיים באוניברסיטה באלבני, אוניברסיטת מדינת ניו יורק. בשנת 1998 מונה פרנק לחוקר המכון הרפואי הווארד יוז (HHMI). מאז 2003 הוא גם מרצה באוניברסיטת קולומביה, והוא הפך באוניברסיטת קולומביה בשנת 2008 לפרופסור לביוכימיה וביופיזיקה מולקולרית ולמדעים ביולוגיים.
ג'ים דיין
ג'ים דיין (באנגלית: Jim Dine; נולד ב-16 ביוני 1935) הוא צייר ואמן הדפס אמריקאי.
ביוגרפיה
ג'ים דיין נולד בסינסינטי, אוהיו. לאחר סיום לימודיו התיכוניים החל ללמוד באוניברסיטת סינסינטי. בשנת 1953 החל ללמוד אמנות באקדמיה לאמנות בסינסינטי. (Art Academy of Cincinnati), ובשנת 1957 סיים תואר ראשון.
דיין פעל בסדנאות הדפס בישראל. בשנת 1979 יצר במרכז ברסטון לגרפיקה מספר הדפסי אבן. בשנת 2000 ערך סדנה בתחריט לקבוצה של אמנים ישראלים במרכז גוטסמן לתחריט. בשנת 2001 שב לישראל ויצר תחריטים במרכז גוטסמן ובסדנת ההדפס ירושלים.
בית הקברות היהודי ברחוב צ'רס
בית הקברות היהודי ברחוב צֶ'רְס (בהונגרית: Csörsz utcai izraelita temető) הוא בית קברות אורתודוקסי בבודפשט, שנסגר בשנת 1961 ומאז ניתן לבקר בו רק באישור הקהילה. זהו בית הקברות היהודי העתיק ביותר הקיים בצד בודה, מכיל רק מצבות בכיתוב בעברית ורק תושבי בודפשט הובאו בו למנוחת עולמים.
מיקום
בית הקברות ממוקם בשטח של כשנים וחצי בנייני מגורים, מוקף כולו, ברובע 12בבודפשט בסוף רחוב צ'רס בקצה הקרוב יותר לכיכר וילמוש אַפּוֹר. בצד השני של הרחוב ממש מול נמצא מרכז קהילתי גדול.
היסטוריה
לראשונה הוזכר המקום בשנת 1883 כשטח שנתרם לקהילה האורתודוקסית, אך רק משנת 1890 נקברו כאן באופן קבוע. בהיותו בית קברות אורתודוקסי הוא שמר בקפדנות על אמות המידה הדתיות המחמירות. כל הקברים פונים מזרחה, והגברים והנשים מופרדים, אם כי כאשר השטח כבר היה כמעט מלא, חלק מקברי הגברים נכללו בחלקת הנשים. אחד הדברים החשובים בית הקברות הוא שביל חלקת הכוהנים לצד הגדר, לפי ההלכה המחמירה הם לא יבואו במגע עם נקברים אחרים, פרט לבני משפחותיהם. בעבר היה לחלקת הכוהנים כניסה נפרדת, כדי להרחיקם ככל האפשר מהקברים האחרים.
בתחילה הועברו כאן הקברים והמצבות מבתי הקברות בבודה שפורקו. אלה הונחו אז רחוק יותר מהכניסה. רק תושבי בודפשט נקברו ברחוב צ'רס ובכך נשמר חתך מיוחד של היהודים האורתודוקסים הוותיקים של בודפשט. הרב יעקב קופל רייך שהנהיג את הקהילה האורתודוקסית ההונגרית משנת 1890 ועד מותו בשנת 1929 נטמן כאן למנוחת עולמים. הלווייתו הייתה מרהיבה וקהל רב ליווה אותו בדרכו האחרונה. הממשלה ההונגרית שלחה ללוויה יחידת פרשים ופלוגה של המשטרה.
עליצות באקפולקו
עליצות באקפולקו (באנגלית: Fun in Acapulco) הוא סרט רומנטי אמריקאי משנת 1963 בבימויו של ריצ'רד ת'ורפ, עם אלביס פרסלי ואורסולה אנדרס בתפקידים הראשיים.
אלביס שר בסרט כמה מלהיטיו במקצב לטיני כמו "מרגריטה", "בוסה נובה בייבי" ו"גוורדלחרה" (שאותו שר בספרדית).
הסרט צולם באקפולקו ובאולפני סרטי פרמאונט. הסצנה הסופית צולמה במצוק La Quebrada באקפולקו ממנו קופצים שחיינים מאומנים, קפיצות מסוכנות מגובה רב לים.
תקציר העלילה
מייק נכנס למועדון בעיר ונתקל בלוחמת שוורים יפהפייה בשם דולורס גומס (אלסה קרדנס).
הוא נתקל ברחוב בילד בשם ראול (לארי דומאסין) שמבטיח לסדר לו עבודה במלון אותו מנהל בן דודו. מייק מתקבל לעבודה בתור מציל בבריכה וזמר בלילה. הוא מכיר במלון את מרגריטה דופין (אורסולה אנדרס) עובדת במלון שאביה מקסימיליאן (פול לוקאס) הוא שף המלון.
בבריכה הוא מכיר את השחיין מורנו (אלחנדרו ריי) ושניהם מתחרים על אהבתה של דולורס לדאבון ליבה של מרגריטה. מייק מצליח בהופעותיו במלון וראול מארגן לו הופעות במועדונים חשובים בעיר.
מורנו שם לב שמייק מתרחק מהמקפצה. הוא מגלה כתבה בעיתון כי מייק היה אמן טרפז שהופיע עם הוריו ואחיו ובאחת ההופעות מייק טעה ואחיו צנח אל מותו. מאז סובל מייק מפוסט טראומה ומתרחק ממקפצות וממקומות גבוהים.
מייק מתגבר על פחדו, מטפס על הצוק הגבוה וקופץ מגובה רב למים, קפיצה מושלמת למחיאות הכפיים של כל אנשי המלון. הוא חוזר למלון ומסיים בשיר "גוודלחרה" בספרדית.
האורוגנזה הקיבארית
האורוגנזה הקיבארית היא אירוע אורוגני שהחל את בניית התשתית הקריסטלינית של השילד הערבו-נובי וקראטונים באפריקה. אורוגנזה זו התרחשה בלוח האפריקאי במהלך הפרוטרוזואיקון.
האורוגנזה נקראת על שם ההרים הקיבאריים במזרח הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, המצויים בקראטון קונגו. בסטרטיגרפיה של ישראל וסביבתה מיוצג האירוע בחבורות אילת-נביעות ופיראן-סלאף בהרי אילת ובסיני.
מיקום בלוח הזמנים הגאולוגי
תיארוך רדיומטרי שנערך באפריקה מצביע על חמישה אירועים אורוגניים שקדמו לסילור: אירוע אורוגני נוסף, האורוגנזה החיג'אזית, התרחש לפני 960-615 מ"ש.
האירועים המוקדמים נחשפו לאחר שחלה סחיפה נרחבת.
מחקר העוסק באירוע הטקטוני-מגמטי שחל לפני 1,375 מ"ש – התואם לגעשיות הדו-אופנית ולאירועי ההתרחבות התוך-קראטוניים שחלו בתקופה זו – מציע להגביל את המונח "קיבארי" לאירוע זה בלבד, ולא להחילו על אורוגנזת גרנוויל – אירוע עולמי של התכנסות יבשות ובניית רכסי הרים שיצר את יבשת העל רודיניה, כשלב במחזור היבשות. המחקר מוסיף כי בהתבסס על טבעם התוך-קראטוני, ניתן לטעון כי אירועי המעוות הפוסט-קיבאריים, כולל קימוט והעתקה בשתי חגורות אורוגניות, אכן שייך לשרשרת האירועים העולמיים, וממקם אותם לפני 970-1,300 מיליוני שנים.
עם זאת, במשך עשרות שנים נעשה שימוש במונח "קיבארי" להגדרת מחזור אורוגני שהתרחש במרכז אפריקה במזופרוטרוזואיקון. בהתבסס על תיארוך רדיומטרי של געשיות גרניטואידית וגיל גאולוגי אזורי, נמתח מחזור אורוגני קיבארי זה על פני תקופה ארוכה ששיאה לפני 1,310-1,370 מ"ש ואחריה אירעו כמה פאזות נוספות שהסתיימו לפני 970 מ"ש. בסופו של דבר "יוּצָא" המונח לחלקים אחרים של אפריקה לתיאור אירועים אורוגניים המראים תיארוך רדיומטרי דומה.
השתרעות
אורכה של חגורה אורוגנית זו 3,000 ק"מ ורוחבה 400 ק"מ, והיא תוצר התכנסות של גושים קראטוניים היוצרים את קראטון קונגו בצפון ומאסף קראטונים בדרום.
סלעים קיבאריים שתוארכו ונותחו נמצאים בפיזור נרחב: בהרי אחגר בסהרה האלג'ירית, בצפון-מערב ובדרום-מערב ניגריה ובצפון קראטון קונגו בקמרון. תוצרים טקטוניים קיבאריים מוכרים גם במזרח הרפובליקה הדמוקרטית של קוגו – בחגורת ההרים הקיבאריים שנתנה לאורוגנזה את שמה. ממערב לגוש היציב של איבדאן במערב ניגריה מצוי רצף קינארן (Kinaran), המורכב בעיקר ממשקעים קלאסטיים וממיעוט של סלעים געשיים מאפיים בחגורת צפחות נרחבת. לכן, האורוגנזה הקיבארית בצפון-מערב ניגריה הייתה אירוע משמעותי, כנראה אנסיאלי בטבעו. חגורות הצפחה הקיבאריות של קמרון ושל אחגר דומות לחגורות הניגריות בהרכב הסלעים הגעשיים הקלאסטיים ובסמיכות לגרניטים הפאן-אפריקאיים. דמיון זה מצביע על אחידות יסודית של האירועים הקיבאריים באזור נרחב זה.
תהליכים
חלקים קטנים יחסית של היבשת האפריקאית הושפעו מהאירועים הטקטוניים של האורוגנזה הקיבארית, המתועדת היטב במרכז ובדרום אפריקה. קיימות רק שתי חגורות משמעותיות שהתפתחו מתשתית עמוקה ובהם חל עיוות אורוגני. חגורות אלה חותכות באופן משמעותי שילדים קדומים ומסתיימות בתוכם, מיקום השולל מוצא הנובע מצמיחת יבשת.
החגורה הקיבארית מורכבת מרצפי שכבות מעוותות שעוביין מגיע ל-10-15 ק"מ, המורכבות מסדרות מונוטוניות של סלעים מטא-משקעיים עם מיעוט של סלעים געשיים פלסיים ומאפיים ומקביליהם הגנייסיים המותמרים. סלעים אלה הושקעו על התשתית הסחופה של חגורות קדומות, ועווּתו בעיקר במהלך פאזה טקטונית-מטמורפית שלוותה במחדרי גרניט ומתוארכת ל-1,300±40 מ"ש. חגורת אירומיד (Irumide) בזמביה מורכבת מתצורות מטא-משקעיות ומעט מטא-געשיות, וממקביליהן המותמרים. העיוות שלהן הוא רב-מחזורי, עם אפיזודה אורוגנית קדומה יותר שהסתיימה באיזוקלינה ולוותה במיגמטיזציה ובגרניטיזציה נרחבת.
מסלע שנמצא בדרום-מערב אפריקה הכיל אגני השקעה קטנים מלפני 1,300-1,700 מ"ש. על האגנים חלו מעוותים טקטוניים קיבאריים, המתוארכים בגילי זירקון של 1,322±75 מ"ש ובגילי מינרלים אחרים בטווח של 1,356-1,384 מ"ש.
מידע פלאומגנטי מרצפי קראטונים בשילד סהרה-קונגו ובשילד קלהארי – המצויים משני צדי החגורה הקיבארית – מגדיר אירוע יחיד של מסלול נדידה קוטבית בתקופת האורוגנזה הקיבארית, וכן נמצאה המשכיות של מבנים עתיקים בחגורה הקיבארית. תוצאות אלה מאשרות התפתחות תוך-יבשתית של החגורה הקיבארית, המובילה למסקנה כי שני השילדים היו קשורים באמצעות מקטע קרומי קדם-קיבארי נרחב.
התחדשות מקטעים קדם-קיבראריים באורוגנזה זו התרחשה בדרום אפריקה, בחלקים של מערב אפריקה וכנראה גם במזרח הסהרה ובמערב חצי האי ערב. האירועים בדרום אפריקה גרמו לאפקט נרחב של התחממות מחדש. אירוע זה לווה בחדירה נרחבת של גרניט ובמעוותים פריכים, והסתיים בהתרוממות משמעותית – שחשפה את שורשי ההתמרה בדרגה גבוהה של החגורה העתיקה. התחדשות דומה – ביחד עם כיסוי סלעי פרוטרוזואי שכיוונו צפון-דרום בין ניגריה לאחגר – נמצא ביחידה מטא-סדימנטרית, הנחה באי התאמה מעל גנייסים עתיקים ומציגה שתי פאזות של קימוט. תיארוך רדיומטרי המציג גיל של 910-1,050 מ"ש מאשר את הגיל הקיבארי למעוות באחגר וגיל של 1,100 מ"ש במזרח מאלי. גילים קיבאריים נמצאו גם בחלק הערבי של השילד האפריקאי – שם נמצאה תשתית גרניטואידית מגיל לא ידוע שעוותה ונחדרה על ידי גרניטים לפני כ-1,000 מ"ש. מאחר שהתשתית הערבית דומה לזו שבמערב תעלת סואץ, יש סיבה להניח כי גילם של הגנייסים במצרים – שעד כה הניבו גילים פאן-אפריקאיים – עולה על 1,000 מ"ש.
מנתונים אלה ניתן לקבוע כי האורוגנזה הקיבארית באפריקה הייתה כולה תוך-קראטונית והשפיעה על קרומים עתיקים שגילם מגיע ליותר מ-2,000 מ"ש. יש בכך עדות חותכת לקיומו של קרום פרוטרוזואי שהתמשך מדרום אפריקה לצפונה, וכי קרום זה התקיים 2,500 מ"ש לפחות, מאז סוף הארכאיקון.
בישראל ובסביבתה
בסלעי התשתית שנוצרו באורוגנזה הקיבארית נכללים כל סלעי הפרקמבריון שגילם 960-1,100 מ"ש. בקרום זה נוצרו סלעים מאוחרים שמקורם באורוגנזה החיג'אזית ובאירוע הפאן-אפריקאי. בין סלעי התשתית מצויים הסלעים המותמרים העתיקים ביותר בהרי אילת ובמזרח סיני, המתאפיינים בדרגת התמרה גבוהה, בדייקיים מותמרים ובקימוט רב-שלבי וממושך.
מרים גיליס-קרליבך
מרים גיליס-קרליבך (בגרמנית: Miriam Gillis-Carlebach; 1 בפברואר 1922 – 28 בינואר 2020) הייתה פרופסור לחינוך, סוציולוגיה והיסטוריה יהודית באוניברסיטת בר-אילן ועמדה בראש המכון להגות יהודית על-שם יוסף קרליבך, המחלקה לתולדות עם ישראל. היא הייתה מומחית להוראת הקריאה ופרסמה בתחום זה מחקרים.
ביוגרפיה
גיליס-קרליבך נולדה בעיר המבורג שבגרמניה ב-1 בפברואר 1922, במשפחה בת תשעה אחים. אביה, ד"ר יוסף צבי קרליבך היה הרב הראשי של המבורג ואלטונה ובן למשפחת רבנים מפורסמת. לילה לפני ליל הבדולח עלתה לארץ במסגרת עליית הנוער. אחיה הבוגרים, יוליוס, אסתר, יהודית ואווה (חווה) שולמית, היגרו לבריטניה במסגרת הקינדר-טרנספורט. האב, יחד עם אמה של מרים, אלישבע חנה (שרלוטה) לבית פרויס, וארבעת אחיה הצעירים, רותי, נעמי, שרה ושלמה נשלחו למחנה יונגפרנהוף. האב, האם ושלוש האחיות נרצחו בשואה. מבין הנשלחים למחנות, רק אחיה שלמה ניצל ומאוחר יותר היגר לארצות הברית ומשמש כמנהל רוחני בישיבת רבנו חיים ברלין. בן דודה היה העיתונאי הנודע ד"ר עזריאל קרליבך.
בארץ למדה בבית הספר החקלאי בחיפה עד שנת 1943. בשנת 1944 נישאה למשה גיליס, מורה ומנהל כפר נוער. לזוג נולדו ארבעה ילדים. בשנת תשל"ה קיבלה תואר מוסמך במחלקה לחינוך באוניברסיטת בר-אילן (התזה: "משנתו החינוכית של יוסף צבי קרליבך הי"ד: הלכה ומעשה"), ובשנת תשמ"ד-1984 קיבלה תואר דוקטור (הדיסרטציה: "הוראת הקריאה העברית בארץ-ישראל: ניתוח ביקורתי של התפחותה, בעיותיה, שיטותיה והישגיה"). משנת 1992 ועד פטירתה עמדה בראש המכון להגות יהודית על-שם יוסף קרליבך.
בשנת 2008 הוענק לה אות ההצטיינות הגבוה של גרמניה עבור תרומתה רבת השנים לקידום יחסי המדע בין גרמניה לישראל. בשנת 2009 הוענק לה תואר דוקטור לשם כבוד מטעם אוניברסיטת אולדנבורג, בעבור "פעילותה המדעית הפורייה ומפעל חייה המתאפיין בערכיות גבוהה ואמונה עמוקה".
נפטרה ב-28 בינואר 2020, ארבעה ימים לפני יום הולדתה ה-98.
ספריה
ספרים לקריאה, לילדים:
אלפא רומיאו טונלה
היא המתחרה הישירה של אלפא רומיאו לאאודי Q3, ב.מ.וו X1, ב.מ.וו X2, קופרה פורמנטור, DS 4, יגואר אי-פייס, לקסוס UX, מרצדס-בנץ GLA-קלאס, מרצדס-בנץ GLB-קלאס, וולוו XC40.
עיצוב
העיצוב החיצוני נותר זהה לקונספט המקדים אך עבר כמה שינויים לא משמעותיים על מנת להביא אותו לייצור. העיצוב החיצוני והפנימי מבוסס על האלפא רומיאו סטלביו.
מפרט טכני
הדגם משווק עם חמישה מערכות הנעה, אחת היברידית פלאג-אין ושלוש בנזין ואחד דיזל.
לטונלה מערכת אוטונומית ברמה 2.
גוגולפלקס
המספר גוּגוֹלְפְּלֵקְס (באנגלית: Googolplex) הוא 1 ולאחריו גוגול אפסים, או עשר בחזקת גוגול:. מאחר שבגוגולפלקס יש גוגול ואחת ספרות, יהיה בלתי אפשרי לכתוב או לייצג את כל הספרות של גוגולפלקס בייצוג עשרוני, גם אם כל החומר ביקום היה משמש כדיו ונייר או כדיסקים קשיחים.
אף שגוגולפלקס נראה מספר חריג בגודלו, לפי "המשפט הטיפשי של האריתמטיקה" כמעט כל מספר טבעי גדול מגוגולפלקס.
אף על פי שבמתמטיקה לא נעשה שימוש בגוגולפלקס, כן נעשה שימוש במספרים הגדולים ממנו משמעותית, כגון מספר סקיוז ומספר גרהאם.
ג'ון הורטון קונוויי וריצ'רד ק. גאי הציעו שהסיומת פלקס תשמש כ-10 בחזקת המספר, כך רצו לצור את המספר גוגולפלקספלקס. הידוע גם כגוגולדופלקס או גוגולפלקסיאן. אך אף אחד מן השמות הללו אינו בשימוש רחב, ואף אחד מהם אינו נמצא במילונים.
היסטוריה
בשנת 1938 האחיין בן התשע של המתמטיקאי אדוארד קאסנר, מילטון סירוטה, טבע את המונח גוגול שהוא ואז הציע מספר גדול יותר בשם גוגולפלקס שהוא "אחד ואחריו אפסים עד שאתה מתעייף". קאסנר החליט לאמץ הגדרה רשמית יותר, משום שאנשים שונים מתעייפים בזמנים שונים ולכן קבע את המספר לערך.
גודל
ספר אופייני יכול להיות מודפס עם {{10}^{6}} אפסים (כ-400 עמודים עם 50 שורות לדף ו-50 אפסים בשורה). לכן, זה דורש {{10}^{94}} ספרים כאלו כדי להדפיס את כל האפסים של גוגולפלקס (כלומר, הדפסה של גוגול אפסים). אם לכל ספר יש מסה של 100 גרם, יהיה להם מסת כולל של {{10}^{93}} ק"ג. לשם השוואה, המסה של כדור הארץ היא 5.972×{{10}^{24}} ק"ג, והמסה של גלקסיית שביל החלב נאמדת ב -2.5 x {{10}^{42}} ק"ג.
ארתור מרגלידון
ארתור מרגלידון (באנגלית: Arthur Margelidon; נולד ב-12 באוקטובר 1993 בפריז, צרפת) הוא ג'ודוקא קנדי, המתחרה בקטגוריית המשקל עד 73 ק"ג.
קריירה
מרגלידון נולד בפריז, צרפת, אך עבר למונטריאול, קנדה ביחד עם משפחתו כשהיה בן שנה. ארתור התאמן תחת הדרכתו של אביו, לורן.
ביוני 2016, הוא נמנה בסגל המשלחת הקנדית לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016). לעומת זאת, הוא נאלץ לוותר על השתתפות באולימפיאדה זו לאחר שנפצע בזרועו.
קיריל קפלנקו
קיריל דמיטרייביץ' קפלנקו (ברוסית: Кири́лл Дми́триевич Капле́нко; נולד ב־15 ביוני 1999, מלדזייצ'נה, בלארוס) הוא כדורגלן בלארוסי, שמשחק כקשר מרכזי באורנבורג מליגת העל הרוסית ובנבחרת בלארוס.
קריירת מועדונים
קפלנקו הוא בוגר האקדמיה של באטה בוריסוב וקרסנודאר וזומן לסנקט פטרבורג בגיל 21. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הלאומית במדי זניט-2 ב-22 ביולי 2017 במשחק נגד טיומן. הוא זומן להרכב הקבוצה הבוגרת וערך את הופעת הבכורה בפרמייר ליג הרוסי במדי זניט ב-18 בספטמבר 2017, במשחק נגד אופה.
ב-21 בפברואר 2020 הושאל לאורנבורג עד יולי אותה שנה ובהמשך חוזהו הוארך עד סוף עונת 2020/2021.
נבחרת
קפלנקו נולד וגדל בבלארוס. כשעבר לרוסיה, הוא קיבל אזרחות רוסית והוא זומן לנבחרת הצעירה של רוסיה בספטמבר 2018. בסתיו 2017 הוא זומן לנבחרת הנוער של בלארוס למשחקי מוקדמות יורו עד 21 מול צ'כיה ויוון, אך דחה את ההזמנה, תוך ציון כוונתו לייצג את רוסיה.
חיים אישיים
אחיו הגדול ניקיטה קפלנקו הוא גם כדורגלן, המשחק בליגת העל הבלארוסית בכדורגל ושיחק במדי דינמו מינסק.
סאבנאוטיקה
סאבנאוטיקה הוא משחק וידאו בעולם פתוח, מסוגת אקשן, הרפתקה והישרדות שפותח ופורסם על ידי "Unknown Worlds Entertainment". במשחק השחקן יכול לחקור את האוקיינוס שעל פני כוכב הלכת החייזרי 4546B, לאחר שספינת החלל שלו, ה"אורורה", מתרסקת על פני הכוכב. כדי לשרוד, השחקן חייב לצבור משאבים, למצוא אוכל ולהרוג חיות שונות שנמצאות על פני הכוכב.
המשחק יצא לאור בגישה מוקדמת (Early Access) עבור Microsoft Windows בדצמבר 2014, עבור macOS ביוני 2015, ועבור Xbox One במאי 2016. הוא יצא לאור בינואר 2018 עבור Microsoft Windows ו-macOS, ועבור Xbox One ו-PlayStation 4 בדצמבר 2018. הגרסאות ל-Playstation5, ל-Nintendo Switch ול-Xbox Series X/S יצאו לאור רק במאי 2021.
נכון לינואר 2020 כ-5 מיליון עותקים של המשחק נמכרו. בשל ההצלחה פותח משחק המשך המכונה "סאבנאוטיקה: מתחת לאפס", והוא יצא לאור ב-14 במאי 2021.
המשחק
סאבנאוטיקה הוא משחק המתרחש בסביבת עולם פתוח ומשוחק מנקודת מבט של גוף ראשון. השחקן משחק את ריילי רובינסון, השורד היחיד מהתרסקות ספינת החלל "אורורה", כשהוא תקוע על כוכב שרובו אוקיינוס בשם 4546B.
המטרה העיקרית של המשחק היא לחקור את האוקיינוס ולשרוד את הסכנות שבו, תוך השגת חפצים וחומרים והגעה למקומות במפה, לשם התקדמות העלילה. השחקן יכול לאסוף משאבים מהעולם ולבנות בעזרתם כלים בסיסיים וכלי שיט שמסייעים לו להתקדם.
השחקן צריך גם לקיים אינטראקציה עם עולם החי שנמצא על כוכב הלכת.
רוב המשחק משוחק מתחת לפני הים, אך בעולם נמצאים גם שני איים שניתן לחקור אותם והשחקן יכול גם לחקור את שרידי ספינת ה"אורורה".
עם תחילת משחק חדש, על השחקנים לבחור מצב קושי מבין ארבעת המצבים הבאים:
עלילת המשחק
ריילי לומד גם על קיומו של גזע שנקראים "הקודמים" ("Precursor") - גזע עתיק ומתקדם ביותר שהגיע ל-4546B כ-1,000 שנים קודם לכן בחיפוש אחר תרופה למחלה הנקרא "קהארה". הקודמים גילו את הקהארה במהלך מחקר של כוכב לכת אחר, וכתוצאה מכישלון בנוהלי הבידוד שהם החילו על הכוכב - המחלה התפשטה לכוכבי לכת אחרים והרגה כ-140 מיליון פרטים.
הקודמים תרו אחר תרופה למחלה באלפי כוכבי לכת עד שהם הגיעו לכוכב הלכת 4546B, שם הם מצאו לווייתנית מסוג "קיסרית ים" שמייצרת אנזים שיכול לרפא את הקהארה. הלווייתנית שהם מצאו הייתה מבוגרת מכדי לייצר את האנזים בכמות גבוהה מספיק, והביצים היחידות שהיא הטילה לא בקעו (לאחר מכן מתגלה כי הלווייתנית החליטה במודע לא לאפשר לביצים לבקוע, כדי שהקודמים לא יפגעו בצאצאיהּ). הקודמים בנו מספר מתקני מחקר על פני כוכב הלכת בניסיון לחקור את הלווייתנית ולגרום לביציה לבקוע. בניסיון לחקור את תהליך בקיעת הביצים של קיסרית הים - הקודמים לקחו מלווייתנית מסוג "דרקון ים" את ביציה, אך האמא הרסה את מתקן המחקר בו נמצאו הביצים, כשהיא משחררת, מבלי משים, את הקהראה לפני כוכב הלכת.
הקודמים נסו מכוכב הלכת, והפעילו מתקן שיאכוף את הבידוד של כוכב הלכת. מתקן זה יורה בכל ספינה שמנסה לצאת או להיכנס לכוכב הלכת, ומתברר שהוא הגורם להתרסקות הדגאסי והאורורה. ניתן להשבית את המתקן, אך יכול לעשות זאת רק אדם שלא נדבק בקהארה (כך הוא למעשה מוכיח למתקן כי אין יותר סכנה של הפצת המחלה).
במהלך המשחק ריילי מקבל תשדירי רדיו מספינת חלל בשם "סאנבים" (קרן שמש), שבאה ל-4546B במטרה להציל את מי ששרד את התרסקות האורורה. ריילי לא יכול לתקשר עם הסאנבים ולהזהיר אותה לגבי מתקן אכיפת הבידוד ולכן כאשר היא מתקרבת לכוכב היא נורית ומתרסקת. ישנה גם אפשרות לכבות את מתקן אכיפת הבידוד לפני שהסאנבים מגיעה. במקרה כזה הסאנבים מודיעה ברדיו שהיא לא יכולה להתקרב לכוכב הלכת בגלל שדה אסטרואידים שנמצא לידו.