cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
רזיאל סולודר
יצירותיו
בספר שהוציאה גשר לזכרו "לנצור את הצלילים" מופיעים דברי תלמידים וחברים עליו ועל פועלו התרבותי והחינוכי, וכן מרבית שיריו שהושרו. כמו כן נמצאים בספר ה"גמלונים" שכתב, יומני הקרבות בתש"ח בחרוזים (על שם המשלט המרכזי ששלט על גשר הקרוי "הגמל") שהיו מועברים מעמדה לעמדה על ידי שלישייה: זמר – משה גזית, חבר גשר, כינור-עופר כרמי ז"ל (בן עין חרוד ולימים נגן התזמורת הפילהרמונית הישראלית) ואקורדיון – רזי סולודר.
בצ'לקי
בָּצַ'לְקִי (בצ'כית: Bačalky) הוא כפר במחוז משנה ייצ'ין (בצ'כית: Jičín) שבמחוז הראדץ קראלובה, בחבל בוהמיה במרכז הרפובליקה הצ'כית. הוא שוכן כ-6 קילומטרים מן העיירה לִיבַּן. המקום מיושב מאז שנת 1371, ונכון למפקד האוכלוסין הצ'כי משנת 2018 מתגוררות בו 156 נפשות. חלקו המזרחי של הכפר מכונה לִיצְ'נוֹ (צ'כית: Lično). הכפר ירוק מאוד ומוקף יערות. בבית המועצה שבו, פועל פאב שעות אחדות ביום. מספר משפחות בכפר, משכירות חדרים לתיירים. האזור עשיר במים, ובחצרות רבות קיימות בארות פעילות.
רזיאל סולודר
יצירותיו
שירים שהלחין:
God of War: Ragnarök
God of War: Ragnarök (בתרגום חופשי לעברית: אל המלחמה: ראגנארוק) הוא משחק הרפתקאות-פעולה שמפותח על ידי "Santa Monica Studio" ומופץ על ידי חברת "Sony Interactive Entertainment". המשחק יצא לשוק ב-9 בנובמבר 2022 עבור פלייסטיישן 4 ופלייסטיישן 5, והוא פרקו התשיעי של סדרת "God of War", מבחינה כרונולוגית, והמשך למשחק "God of War" משנת 2018. כמו קודמו, המשחק מבוסס באופן רופף על המיתולוגיה הנורדית, מתרחש בנורווגיה העתיקה ומציג את דמותו של קרייטוס, אל המלחמה היווני לשעבר, ואת בנו הצעיר, אטריוס. המשחק עתיד להתבסס בצורה רופפת על אירועי ראגנארוק, סדרת אירועים המביאים לאחרית הימים במיתולוגיה הנורדית.
עלילת המשחק
המשחק מתחיל כאשר הפימבולווינטר, החורף הארוך שמודיע על בוא ראגנארוק- מתקרב לסיומו. קרייטוס ואטריוס חוזרים הביתה ממסע ציד - שם נתקלים במארב של פריה, המבקשת לנקום את מות בנה. לאחר קרב קצר מצליחים להימנע מין ההתקלות וחוזרים לביתם. כאשר מגיעים אל הבית, מוצאים השניים את זאבם הגוסס פנריר ברגעיו האחרונים כאשר אטריוס לוחש כישוף שאינו ידוע. לאחר מותו של פנריר, צערו של אטריוס הופך אותו לדוב באמצעות קסם השייך לענקים שעדיין לא נשלט על ידו. לאחר קרב עם אביו, אטריוס המותש חוזר לצורתו האנושית. זמן קצר לאחר מכן, נבואת סוף המשחק הקודם מתגשמת, ותור מופיע במפתן ביתם ואליו מצטרף אודין, שמציע לעזוב את משפחתו של קרייטוס לבד אם אטריוס ינטוש את החיפוש הסודי שלו אחר טיר, אל המלחמה. קרייטוס מסרב להצעה ונלחם נגד תור בשטחים הקפואים של מידגארד, ובינתיים בבקתה, אודין אומר לאטריוס שהאחרון יעזוב את קרייטוס בנחת אם הנער יסכים להגיע לאסגארד. בעזרת האחים הגמדים, ברוק וסינדרי; קרייטוס, אטריוס ומימיר מוצאים מקלט בביתו של סינדרי על ענפי עץ העולם, יגדרסיל, בממלכה שבין הממלכות.
אטריוס מודה שהוא וסינדרי חקרו בחשאי את מקדשי הענק טיר הפזורים ברחבי מידגארד, בחיפוש אחר רמזים על מקום הימצאו. קרייטוס מציע כי הוא חי, וכלוא בסברטלפהיים על ידי אודין, וקרייטוס מסכים בחוסר רצון לעזור לאטריוס, ולו רק כדי למנוע את ראגנארוק. לאחר עצה מצמד האחים הגמדים, נוסעים השניים לממלכת הגמדים שם הם נפגשים עם מתכנן מכרות העיר, דארלין, שלפיהם יש לו את מפת מכרות העיר, שבאחד מהם לפי אמונתם כלוא טיר. הם מחלצים את טיר התשוש הנמצא באחת המכרות והקבוצה נוסעת לאלפהיים, שם מבקרים במקדש של גרואה כדי להבין טוב יותר את הנבואה הקודמת בנוגע לראגנארוק, שנמצאה על ידי אטריוס במקדשו של טיר, שם ניתן לראות את טיר מנהיג את הצבא נגד אודין. הם נלחמים נגד האלפים שהתפלגו לשני מחנות, אור ואופל והם לומדים על נבואה חלופית לראגנארוק - כזו שבה רק אסגארד מושמדת אבל כל שאר הממלכות שורדות תחת אלוף חדש- לוקי, שמו האלטרנטיבי של אטריוס.
בחזרה הביתה, קרייטוס ואטריוס מתווכחים על גורלו המשוער, בו ניתן להניח שאטריוס הלא הוא לוקי הוא אלוף הענקים. באותו לילה, אטריוס מתעורר ביוטונהיים עם הענקית אנגרבודה, אשר מראה לו ציור קיר המבשר לכאורה את מותו של קרייטוס בראגנארוק ואותו מצטרף לאודין. לאחר מכן, אטריוס גם לומד שהענקים העבירו את נשמתם לגולות רוחניות כדי להתחמק מזעמו של אודין. לאחר שעוזר לענקית לעצור את סבתה גרילה מלגנוב נשמות של בעלי חיים, אטריוס מקבל את האחריות על גולות הרוח הנותרות- ושם מחייה את אחת נשמות הענקים בגופו של נחש. אטריוס חוזר למידגארד, שם קרייטוס מודיע לו בכעס שהוא נעדר כבר יומיים, אבל לפני סיום הסכסוך הם שוב מותקפים על ידי פריה שהכוחות הווליקירים שלה משוחזרים. עם זאת, פריה מתפייסת כאשר קרייטוס מגן עליה מפני אטריוס ומסכימה לחוס על קרייטוס אם יעזור לה לשבור את הקללה הקושרת אותה למידגארד. סינדרי הולך עם אטריוס חזרה לביתם, כשברוק מצטרף אל הצמד- קרייטוס ופריה במסע בוונאהיים שם יוכלו לשבור את הכישוף של אודין. בוונאהיים, מוצאים את אחיה של פריה- פרייר, המוביל תנועה התנגדותית כנגד אודין. בזמן שהם חוקרים את הממלכה, קרייטוס מספר בפני פריה על נסיבות מות משפחתו הראשונה ביוון. לאחר קרב נגד אחד משומרי העץ- נידהוג מצליחים לשבור את הקללה. פריה מודה שהיא לא יכולה לסלוח לקרייטוס על הרג בנה אך גם אינה יכולה להורגו, והשניים מתפייסים.
בחזרה במקלט, קרייטוס ואטריוס חווים ויכוח נוסף בנוגע להתנהגותו המרדנית, הוויכוח מסתיים בכך שאטריוס נמלט לאסגארד כדי למצוא דרך לשבור את הנבואה ובכך למנוע את מותו של אביו. באסגארד, לאטריוס יש מפגש עוין עם היימדל שמופסק על ידי תור ואודין. שם, אודין מבקש את עזרתו במניעת ראגנארוק על ידי הרכבה מחדש של מסכה עתיקה שיכולה להעניק ידע אינסופי. בינתיים, כשהוא מבקש להשיב את אטריוס, קרייטוס מוביל את פריה ומימיר אל הנורניות, שמגלות שגורלו של אטריוס הוא להירצח על ידי היימדל. בתגובה, קרייטוס וברוק מחשלים את טבעת הדראופניר המחזיקה ביכולת להשתכפל, לחנית דראופניר חזקה, המסוגלת לעקוף את יכולותיו של היימדל ולפגוע בו.
תוך כדי חיפוש אחר חלקי מסכה בהלהיים עם בתו של תור, ת'רוד, אטריוס משחרר בטעות את הזאב הענק גארם, שמתחיל לקרוע חורים במרחב הממלכות, ומאפשר ליצורים לזרוע הרס. אטריוס מתאחד עם קרייטוס ושניהם מנסים לעצור את גארם. במהלך הקרב, אטריאוס מבין שהוא קשר בטעות את נשמתו של פנריר בסכינו ומחייה את פנריר מחדש בגופתו של גארם. כעת, מפויסים, קרייטוס ואטריוס חוזרים למקלט, שם אטריוס חולק את הידע שלו על המסכה של אודין עם שאר חברי הקבוצה, אך הדיון נקטע שנודע להם שפרייר נתפס על ידי חיילי האסיר. קרייטוס, אטריוס, מימיר ופריה חוזרים לוונהיים כדי לחלץ את פרייר, במהלכו נאלץ קרייטוס לחנוק את היימדל למוות ולוקח את היאלארהורן, הקרן המודיעה על תחילת מלחמת ראגנארוק.
בזמן שפרייר מתאושש, קרייטוס מאפשר באי רצון לאטריוס להסתנן לאסגארד ולסיים להרכיב מחדש את המסכה על מנת לגנוב אותה מאודין. לאחר מסע חקירה בניפלהיים ביחד עם תור, שנגמר בניסיון כושל של תור לנקום באטריוס, מצליח אטריוס להמלט חזרה בעזרת אבן חד פעמית שהובאה לו על ידי סינדרי, איתה ניתן לחזור חזרה אל המקלט. אטריוס נותן את המסכה לטיר, שלפתע מסכים להילחם ומודיע שהוא יודע על דרך סודית לאסגארד;  ברוק, חושד בשינוי ההתנהגות הפתאומית של טיר, ומבין לפתע שטיר קורא לאטריוס "לוקי", מה שגורם לטיר לדקור אנושות את ברוק בחזהו, וחושף שהיה היה אודין בתחפושת כל הזמן. הקבוצה מסלקת את אודין ומחזירה את המסכה, אך ברוק הגוסס מת מפציעת הדקירה הקטלנית. סינדרי האבל מאשים את אטריוס במותו של ברוק ונוטש את הקבוצה. קרייטוס ואטריוס המותשים, מחליטים לנטוש את המלחמה וחוזרים אל ביתם במידגארד, שם בעזרת דימוי המשתמש בו קרייטוס במהלך מסע ציד, מבינים שאינם יכולים לנוס באמצע הקרב. הצמד נוסע למוספלהיים כדי לגייס את ענק האש סורטור, ועוזרים לו להשיג צורה מפלצתית קדמונית המיועדת להרוס את אסגארד.
בהנהגתו של קרייטוס, הכוחות המאוחדים של הממלכות האחרות מתאספים במקדשו של טיר במידגארד; קרייטוס משמיע את היאלארהורן, ופותח את כל שערי הממלכה כדי לפתוח במצור על אסגארד. בתחילה, הקרב אינו הולך כמצופה;  אך היתרון מתהפך כאשר אנגרבודה מגיעה עם פנריר; ובעזרת הענק יורמונגנדר, הנחש העולמי שנלחם כנגד תור בזמן שסינדרי הורס את מכונות המלחמה וחומת המגן של אסגרד;  ת'רוד ואמה סיף נוטשות את צידו של אודין לאחר שמגלות שאודין השתמש בפליטים כמגן מפני מתקפות ובעיות. תור מביס את יורמונגנדר בעזרת מיולניר ונלחם שוב כנגד קרייטוס. אבל כשמסכימים שצריכים להיות טובים יותר למען ילדיהם, אודין נועץ את חניתו בחזהו של תור, והורג אותו. אודין נלחם נגד קרייטוס, אטריוס, פריה ומימיר, והקבוצה גוברת ומביסה אותו;  אטריוס מסרב להיות שליחו של אודין ומנפץ את המסכה ולוכד את נשמתו של אודין בגולה הרוחנית, אך סינדרי שעדיין מתאבל על מות אחיו מופיע ומנפץ את הגולה עם פטישו ובכך הורג סופית את אודין. בזמן שסורטור המפלצתי הורס את אסגארד, פרייר מקריב את עצמו כדי להבטיח שכולם יימלטו דרך קרע שנעשה על ידי אנגרבודה ופנריר.
בסיום המצור, אטריוס מתאחד עם אנגרבודה במידגארד, שמראה לו ולקרייטוס ציור קיר שלפיו אמו של אטריוס ואשת אביו- פיי בגדה בענקים והשמידה בכוונה את נבואתם כדי שיוכלו לקבוע את גורלם בעצמם מכיוון שידעה את סוף הנבואה המקורית. אטריוס מחליט להצטרף לאנגרבודה במסעה למצוא ענקים נוספים ונפרד מאביו. קרייטוס מגלה על ציור קיר נוסף המתאר אותו בתור המנהיג החדש של הממלכות. לבסוף מלא תקווה לגבי עתידו, קרייטוס מגייס את פריה ומימיר כדי לעזור לבנות מחדש את הממלכות ולהחזיר את השלום. חייליו של אודין נופלים ופריה הורגת את מלכת הוולקיריות גנה שבגדה באנשיה ומקבלת את תואר המלכה מחדש. האסירים עוברים לוואנהיים ולבסוף משיגים שלום עם הוונירים, ת'רוד מצליחה לאחוז במיולניר וטיר האמיתי מתגלה ומשוחרר. בסיום הסודי של המשחק, קרייטוס, פריה, מימיר וסינדרי משתתפים בהלווייתו של ברוק בסברטלפהיים, ולאחר שריפת גופתו של ברוק, סינדרי נעלם ויחסו אל הקבוצה נשאר לא ידוע.
פיתוח
עתידו של סדרת המשחקים "God of War" נרמז בסיומו של המשחק "God of War", במהלכו מימיר חשף בפנייאלארהורןמעשיו שינו את שעריההדממו את בואפתוח הפי ףףףבולווינטר בן השלוש שנים ולאחריו של הראגנארוק. למשחק ישנו גם סיום סודי במהלכו אטריוס, בנו של קרייטוס, חוזה שתור יגיע בסוף הפימבולווינטר במטרה להתעמת איתם. על אף הוא לא הכריז רשמית על משחק המשך באותה התקופה, במאי המשחק, קורי ברלוג, אישר שהמשחק "God of War" לא יהיה סיפורו האחרון של קרייטוס, ומאוחר יותר, נחשף כי משחקים עתידיים בסדרה ימשיכו להתבסס על המיתולוגיה הנורדית ולכלול את דמותו של אטריוס. באפריל 2019, נחשף טיזר למשחק עתידי בצורת רקע דינמי לפלייסטיישן 4; בצד הסירה של קרייטוס ואטראוס הופיעו רונות שתורגמו ל"ראגנארוק מגיע". במהלך אירוע הראווה שנערך לכבוד הפלייסטיישן 5 ב-16 בספטמבר 2020, הוכרז רשמית משחק "God of War" חדש, עם תאריך יציאה לשוק שתוכנן לשנת 2021 באופן אקסקלוסיבי עבור פלייסטיישן 5. הטיזר טריילר הקצר לא חשף רשמית את שם המשחק, אך בדיוק כמו הרונים מהרקע הדינמי, הטריילר הצהיר כי "ראגנארוק מגיע". הטיזר טריילר הניע מספר מקורות להניח ששם המשחק הוא "God of War: Ragnarök", אם כי מידע זה לא אושר רשמית על ידי סוני. מהסלוגן של המשחק נרמז כי המשחק יהווה את תחילתו של אירוע הראגנארוק ביקום "God of War", שבמיתולוגיה הנורדית הוא סדרת אירועים המביאים לאחרית הימים ולמותם של האלים הנורדיים.
ג'ונתן טראמבל הבן
ג'ונתן טראמבל הבן (באנגלית: Jonathan Trumbull Jr.; ) היה פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כמושל קונטיקט בשנים 1797–1809, וקודם לכן ייצג אותה ב, תחילה בבית הנבחרים ולאחר מכן בסנאט.
ביוגרפיה
טראמבל נולד בלבנון שבקונטיקט, בנם השני של ג'ונתן טראמבל האב (לימים המושל הראשון של קונטיקט כמדינה) ושל רעייתו פיית' רובינסון, בתו של הכומר ג'ון רובינסון. טראמבל השלים את לימודיו בהרווארד קולג' (המוסד שקדם לאוניברסיטת הרווארד) ב-1759, ונשא את נאום הפרידה של בני מחזורו כשהיה למוסמך אוניברסיטה בשנת 1762. אחיו ג'ון טראמבל היה צייר ידוע של המהפכה האמריקאית.
בשעה שהוא ממשיך את מסורת השליחות הציבורית של המשפחה, טראמבל החל את דרכו הציבורית במשרות ברמה המקומית והמדינתית: עורך רשימות, מושבע גדול, מודד דרכים ראשיות, שופט וחבר מועצה. בשנת 1774 הוא נבחר לסגן (deputy), לראשונה מתוך שבע תקופות כהונה כנציג העיר לבנון. הוא כיהן בבית המחוקקים של קונטיקט במשך שלוש קדנציות: מ-1774 עד 1775, מ-1779 עד 1780, ובשנת 1788, במהלכה היה יושב ראש בית הנבחרים של קונטיקט.
טראמבל שירת בצבא הקונטיננטלי כמחלק המשכורות של המחלקה הצפונית מ-28 ביולי 1775 עד 29 ביולי 1778. בפברואר 1781 ניתנה לו דרגת לוטננט קולונל. בהמשך מלחמת העצמאות של ארצות הברית שירת כעוזרו של הגנרל ג'ורג' וושינגטון עד 28 בדצמבר 1783. לאחר המלחמה הוא הפך לחבר מקורי באגודת סינסינטי.
טראמבל נבחר לקונגרס הראשון, השני והשלישי, והיה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מ-4 במרץ 1789 עד 3 במרץ 1795. הוא היה יושב ראש בית הנבחרים של ארצות הברית במהלך הקונגרס השני, כמחליפו של פרדריק מולנברג. טראמבל בחר שלא להתמודד לתקופת כהונה רביעית בבית הנבחרים ובמקום זאת התמודד אל הסנאט של ארצות הברית. ב-10 ביוני 1796 התפטר מהסנאט כדי לקבל על עצמו את תפקיד סגן המושל בקונטיקט. כשמושל קונטיקט אוליבר וולקוט מת בדצמבר 1797 התמנה טראמבל למושל המדינה ונבחר מחדש ל-11 כהונות רצופות עד למותו בלבנון, עיר הולדתו.
ורוניקה מחליטה למות (סרט)
ורוניקה מחליטה למות (באנגלית: Veronika Decides to Die) הוא סרט מותחן פסיכולוגי אמריקאי שיצא בשנת 2009. הסרט בוים על ידי אמילי יאנג ומבוסס על רומן בעל אותו שם מאת פאולו קואלו. שרה מישל גלר מככבת בתפקיד שם הכותרת, כשלצידה ג'ונתן טאקר, פלורנסיה לוזאנו, מליסה לאו, דייוויד ת'יוליס ואריקה כריסטנסן מופיעים בתפקידי המשנה. בעוד עלילת הספר מתרחשת בליובליאנה שבסלובניה, העלילה בסרט מתרחשת בניו יורק.
עלילה
ורוניקה מתעוררת בבית חולים פסיכיאטרי לאחר ניסיון התאבדות שנכשל. היא מגלה שכתוצאה מלקיחת מנת יתר של כדורים, הלב שלה נחלש ונותרו לה רק מספר שבועות לחיות. הסרט עוקב אחר מסעה, שבמסגרתו היא מוצאת אהבת אמת ומגלה הערכה חדשה לחיים. במהלך הסרט, ורוניקה משנה את דעתה על המוות ומוצאת הנאה מסוימת בחיים.
הפקה
הצילומים לסרט החלו ב-18 במאי 2008 בניו יורק, והסתיימו ב-21 ביוני. חברות ההפקה שמימנו את הפקתו היו "מיוס הפקות", "סרטי דאס" ועוד.
מוזיקה
בסצנות מפתח לאורך הסרט התנגנו מנגינות פסנתר שנלקחו מ"רסיטל בלילה" שהולחן על ידי מוריי גולד ו"Comptine d'un autre ete - L'apres midi" שהולחן על ידי יאן טירסן.
הקרנה
הסרט הוקרן לראשונה בהקרנה מיוחדת בברזיל ב-7 באוגוסט 2009, ולאחר מכן יצא רשמית לבתי הקולנוע ב-21 באוגוסט. בסוף השבוע הראשון להקרנתו צבר הסרט 90,455 דולר.
מכון יופי
מכון יופי או סלון יופי הוא מקום המספק טיפולים קוסמטיים. תחת הגדרה זו נכללים גם עסקים כגון מספרות ומכוני ספא.
טיפולי יופי
עיסוי לגוף הוא טיפול יופי, בשיטות שונות המציעות יתרונות לעור (כולל מריחת מוצרי יופי) והגברת הרווחה הנפשית. בחלק ממכוני היופי מוצעת הסרת שיער בשיטות שונות מחלקי גוף שונים. חלק ממכוני היופי גם מעצבים שיער. חלקם מציעים גם שיזוף באמצעות מיטות שיזוף.
טיפול יופי פופולרי נוסף הוא טיפול פנים, כולל מסכת פנים שמטרתה התחדשות, ריפוי או רענון של העור. אלה עשויים להניב יתרונות זמניים בהתאם לגורמים סביבתיים, תזונתיים ואחרים. ישנם לקוחות המשתמשים בשירותים אלה בשאיפה לתוצאות אנטי-אייג'ינג או אנטי דלקתיות, אך למעשה כמעט שאין כל ראיות אובייקטיביות לכך שישנם יתרונות ארוכי טווח לטיפולי הפנים השונים.
מכוני יופי עוסקים בין השאר בבניית ציפורניים ומציעים טיפולים כמו מניקור ופדיקור וריכוך או הסרה של יבלות.
טיפולי יופי נוספים הם איפור מקצועי, איפור כלות, איפור אופנה, שעווה ועיצוב גבות.
עבור גברים יש גם עיצוב זקנים.
היבטים חוקיים
ביולי 2023 הכריזה אפגניסטן על סגירת מכוני יופי ברחבי המדינה בתוך חודש.
ישראל
בישראל מתקיימים חלק מהטיפולים הנהוגים במכוני יופי במרפאות רפואה משלימה של קופות החולים השונות, כגון עיסויים וטיפולים לצורך שיפור ההרגשה הטובה "מבחינת הגוף, הנפש והרוח".
היילי אנדרסון
היילי דניטה אנדרסון (באנגלית: Haley Danita Anderson; נולדה ב-20 בנובמבר 1991) היא שחיינית מים פתוחים אמריקאית. פעמיים ברציפות אלופת העולם (ברצלונה 2013 וקאזאן 2015) במשחה ל-5 ק"מ ובעלת מדליית כסף אולימפית (לונדון 2012) במשחה ל-10 ק"מ.
ביוגרפיה
אנדרסון נולדה בסנטה קלרה בשבקליפורניה. אחותה, אליסה, המבוגרת ממנה בשנה, אף היא שחיינית מצטיינת בעלת מדליית זהב אולימפית (לונדון 2012). היא לומדת ושוחה באוניברסיטת דרום קליפורניה.
במבחנים האמריקאיים לאליפות העולם בשחייה סיימה אנדרסון במקום השני במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:31.66 דקות ונכללה בנבחרת. באליפות עצמה שנערכה ברומא, איטליה בשנת 2009 היא סיימה במקום תשיעי במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:20.62 דקות ובמקום 28 במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:45.91 דקות.
באליפות העולם שנערכה בשאנגחאי, סין בסוף יולי 2011 הייתה אמורה אנדרסון להשתתף במשחה ל-25 ק"מ אך היא לא התייצבה למשחה. שבועיים לאחר מכן, באוניברסיאדה שנערכה בשנג'ן שבסין באוגוסט, היא זכתה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:21.72 דקות, לפני מלני קוסטה מספרד (16:21.79 דקות) ולוריין בויל מניו זילנד (16:26.37 דקות) ומדליית כסף במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:27.11 דקות, אחרי בויל (8:26.30 דקות) ולפני קוסטה (8:33.66 דקות).
סגנית אלופה אולימפית
באולימפיאדת לונדון (2012) זכתה אנדרסון במדליית כסף במשחה ל-10 ק"מ בתוצאה של 1:57:38.6 שעות, אחרי אווה ריסטוב מהונגריה (1:57:38.2 שעות) ולפני מרטינה גרימלדי מאיטליה (1:57:41.8 שעות).
אלופת עולם
באליפות העולם שנערכה בברצלונה, ספרד בשנת 2013 זכתה אנדרסון במדליית זהב במשחה ל-5 ק"מ בתוצאה של 56:34.2 דקות, לפני פוליאנה אוקימוטו (56:34.4 דקות) ואנה מרסלו קוניה (56:44.4 דקות) שתיהן מברזיל.
באליפות העולם שנערכה בקאזאן, רוסיה בשנת 2015 הגנה אנדרסון על תוארה וזכתה במדליית זהב במשחה ל-5 ק"מ בתוצאה של 58:48.4 דקות, לפני קליופי אראוזו מיוון (58:49.8 דקות) ופיניה אונרם מגרמניה (58:51.0 דקות).
קים מונזו
ז'ואקים מונזו אי גומז, הידוע גם בשם קים מונזו. (בקטלאנית: Joaquim Monzó i Gómez; נולד ב-24 במרץ 1952 בברצלונה) הוא כותב רומנים, סיפורים קצרים ופרוזה, רובם בשפה הקטלאנית. הוא מתגורר בברצלונה ומפרסם את עבודותיו באופן קבוע בעיתון La Vanguardia.
ב 1970 מונזו עבד ככתב עיתון בברצלונה- Tele/eXpres, ודיווח מארצות רבות, בהן וייטנאם, קמבודיה, צפון אירלנד וכן ממזרח אפריקה.
הכתיבה הבדיונית שלו מאופיינת במודעות לתרבות הפופ ובאירוניה, הפרוזה שלו שימרה את אותו הומור. אסופה אחת של חיבוריו Catorze ciutats comptant-hi Brooklyn (ארבע-עשרה ערים כולל ברוקלין), מוכרת בעקבות פרסומיו בניו יורק מיד לאחר אירועי ה־11 בספטמבר. בשיתוף פעולה עם קוקה קנאלס (Cuca Canals) הוא כתב את הדיאלוג Bigas Luna's Jamón, jamón, הוא גם כתב את El tango de Don Joan (הטנגו של דון ז'ואן) עם ז'רום סווארי (Jérôme Savary).
ב־2007 מונזו כתב והקריא את נאום הפתיחה ביריד הספרים בפרנקפורט, שבה הספרות הקטלאנית קיבלה מקום מיוחד. הוא עיצב את נאומו כאילו היה סיפור קצר, ובכך שונה לחלוטין מסגנון נאום מסורתי. מדצמבר 2009 עד אפריל 2010 התקיימה בגלריה לאמנות סנטה מוניקה בברצלונה תערוכה רטרוספקטיבית גדולה על חייו ועבודתו, שנקראה Monzó.
מונזו תרגם כותבים רבים, בהם טרומן קפוטה, ג'רום דייוויד סלינג'ר, ריי ברדבורי, תומאס הרדי, הארווי פירסטיין, ארנסט המינגוויי, ג'ון בארת', רואלד דאל, מרי שלי, חווייר טומאו, ארתור מילר, ואריק בוגוסיאן.
מוסגז: מלכודת
מוסגז: מלכודת (ברוסית: «Мосгаз. Западня») היא סדרת טלוויזיה רוסית, שצולמה בשנת 2021 בבימויו של סרגיי פופוב (שביים בעבר את הרונה השביעית). שידור פרק הבכורה התקיים ב-15 בנובמבר 2021 בערוץ הראשון. הסדרה היא השמינית בסדרת הסדרות על מייג'ור צ'רקאסוב ממחלק החקירות הפליליות, הכוללת את סדרת הטלוויזיה "מוסגז", "התליינית", "העכביש", "התן", "מבצע שטן" ו"קוצן נקוד".
הסדרה הופקה בשיתוף פעולה עם Okko.
עלילה
שנת 1980 בברית המועצות. מוסקבה נערכת לאירוח האולימפיאדה. על אנשי המחלקה הפלילי המוסקבאי הוטלה המשימה למנוע פשע בודד בבירה, ולנקות את העיר מכל גורמי הפשיעה. על איוואן צ'רקסוב וצוותו הוטלה המשימה לנהל את המאבק בזנות וב"מזל רע". אבל במקום זאת, איוואן פטרוביץ' נאלץ לחקור רצח זה אחר זה. במרכז האירועים שודד בשם גולגולת שיצא לאחרונה מהכלא. כמעט כל מקרי הרצח שבוצעו מתרחשים מתחת לגולגולת, אך אין ראיות ישירות למעורבותו בפשעים. אי אפשר להוכיח את אשמתו, אך עם זאת, חפותו מוטלת בספק גדול: כאילו מישהו בלתי נראה כל הזמן מציל את גולגולת ממוות, ומפנה לו את הדרך. אבל את מי הוא יכול לעניין?
דניאל מקפאדן
דניאל ליטל מקפאדן (באנגלית: Daniel Little McFadden; נולד ב-29 ביולי 1937) הוא כלכלן אמריקאי, מומחה לאקונומטריקה, חתן פרס נובל לכלכלה לשנת 2000 במשותף עם ג'יימס הקמן. מקפאדן זכה בפרס על תרומתו לפיתוח של תאוריה ושיטות לניתוח מודלים של בחירה בדידה. כיהן כפרופסור לכלכלה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי וב-1985 היה נשיא האגודה המדעית החברה האקונומטרית.
חייו
מקפאדן נולד בראלי (קרוליינה הצפונית) ולמד באוניברסיטת מינסוטה. הוא סיים שם תואר ראשון בפיזיקה בגיל 19 וקיבל את הדוקטורט במדעי ההתנהגות עם התמחות בכלכלה ב-1962. המנחה שלו לדוקטורט היה ליאוניד הורביץ, חתן פרס נובל לכלכלה לשנת 2007.
ב-1964 החל מקפאדן ללמד באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. תחומי המחקר שלו נגעו בבעיית הקישור בין התאוריה הכלכלית למדידתה ובהחלטות התנהגותיות (choice behavior).
ב-1975 זכה במדליית ג'ון בייטס קלארק וב-2000 זכה בפרס נמרס לכלכלה. ב-1981 נבחר לאקדמיה הלאומית למדעים (ארצות הברית). ב-1977 החל ללמד במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, אולם חזר לברקלי ב-1991. לאחר שובו לברקלי הקים שם מקפאדן את המעבדה לאקונומטריקה המתמקדת בחישובים סטטיסטיים ליישומים כלכליים, בראשה הוא עומד עד היום. כמו כן, הוא חבר בחבר הנאמנים של כלכלנים למען שלום וביטחון, ארגון לא ממשלתי שבין חבריו אוסקר אריאס, אמרטיה סן, דאגלס נורת' וקנת' ארו.
ב-10 בינואר 2011 פורסם דבר מינויו של מקפאדן לנשיא לנושא כלכלת בריאות באוניברסיטת דרום קליפורניה.
פרופסור מקפאדן ינהל פעילות משותפת בין בית ספר סול פרייס למדיניות ציבורית באוניברסיטת דרום קליפורניה ובין המחלקה לכלכלה באוניברסיטה, לצורך בחינת בעיות יסוד עמן מתמודד מגזר הבריאות, תוך התמקדות בבחינת אופן קבלת ההחלטות של צרכנים ביחס לביטוח בריאות ושירותי רפואה.
שלמה קוק
הרב שלמה זלמן הכהן קוק (כ"ז באייר תרפ"ט, 6 ביוני 1929 - כ"ח בכסלו תשל"ב, 15-6 בדצמבר 1971) היה רבה של רחובות. נהרג בתאונת דרכים עם אשתו יהודית ושני ילדיהם.
ביוגרפיה
נולד בבית מנדלבאום שבירושלים לרחל, בתו של הרב שמחה מנדלבוים, ולרב רפאל קוק (בן אחיו של הרב אברהם יצחק הכהן קוק), שכיהן לימים כרבה של טבריה. למד בבית הספר הירושלמי "גאולה" ובישיבת בני עקיבא כפר הרא"ה, ולאחר מכן בשנים תש"ו-תשט"ו בישיבת חברון בירושלים. בגיל שש עשרה הצטרף להגנה, ובעודו תלמיד בן שמונה עשרה היה בין ראשוני המגינים במלחמת העצמאות, והתנדב למבצעים נועזים, שזיכוהו באותות הצטיינות.
בשנת תשי"ד שימש זמנית כר"מ בישיבת עץ חיים במונטרה בשווייץ. בתום לימודיו בישיבת חברון נסמך לרבנות בידי הרבנים יצחק אייזיק הלוי הרצוג, צבי פסח פרנק, יעקב חי זריהן, שלמה יוסף זוין ויחזקאל סרנא.
בשנת תשט"ו נישא ליהודית, בתו של הרב דב כ"ץ, מחבר סדרת "תנועת המוסר". לאחר נישואיו שהה במשך שלוש שנים בעיר רמסגייט שבאנגליה, וכיהן בה כראש ישיבה בבית המדרש לרבנים ומורים. בשנים תשי"ח-תשי"ט למד בכולל האברכים של ישיבת חברון. במקביל נתמנה לרב צבאי של מחוז ירושלים ושימש בתפקיד במשך שבע שנים. במלחמת ששת הימים היה בקבוצת הרבנים הצבאיים שהתלוותה אל חטיבת הצנחנים בכיבוש הכותל המערבי.
למד דיינות, ובשנת תשכ"ה (1965) נתמנה לדיין בבית הדין הרבני בתל אביב. באותו זמן התגורר בקריית ישמח משה, וייסד שיעורים בסביון הסמוכה. בשנת תשכ"ח (נובמבר 1967) התמנה כרב הראשי ואב"ד רחובות, שם חיזק את מוסדות התורה והעביר שיעורים לכל שכבות הציבור.
אוסטרליה באירוויזיון
אוסטרליה השתתפה בתחרות הזמר של האירוויזיון שמונה פעמים, החל מהצטרפותה בשנת 2015, כששלחה את גאי סבסטיאן עם השיר "Tonight Again". באותה מהדורה, הגיעה אוסטרליה למקום החמישי עם 196 נקודות. אוסטרליה סיימה בעשירייה הפותחת חמש פעמים. תוצאתה הטובה ביותר של אוסטרליה התרחשה באירוויזיון 2016, כאשר דאמי אים הגיעה למקום השני עם השיר "Sound of Silence". בשנים 2017, 2019 ו-2023, הגיעה אוסטרליה למקום התשיעי. תחילה, השתתפותה של אוסטרליה באירוויזיון 2015, הייתה אמורה להיות אירוע חד פעמי לכבוד 60 שנים לתחרות האירוויזיון, אך בנובמבר 2015, אישר איגוד השידור האירופי את ההשתתפותה של אוסטרליה באירוויזיון העוקב. לאחר מהדורה זו, איגוד השידור האירופי דן בשלישית בעניינה של אוסטרליה, והחליט לאשרר את השתתפותה עד שנת 2023.
שלמה קוק
ביוגרפיה
בעצת הרב שך, עברה אמו, הרבנית רחל קוק, להתגורר בבית המשפחה ברחובות ולגדל את ארבעת היתומים. כעבור זמן התמנה אחיו הצעיר, הרב שמחה הכהן קוק, לרבה של רחובות. ביתו שברחובות שימש משכנה הראשון של ישיבת מאור התלמוד, וכיום שוכנת בו הישיבה לצעירים חכמת שלמה, הקרויה על שמו, בראשות הרב יעקב אליעזר ליזרוביץ', חתן הרב שמחה הכהן קוק.
בניו ממשיכים את מורשתו בשדה הרבנות והחינוך: בנו הרב בן ציון קוק מכהן כראש בית הוראה הכללי - ירושלים, מחבר ספרי הלכה והיה נחשב למקורבו של הרב יוסף שלום אלישיב. בנו הרב אוריאל קוק הוא איש חינוך שהקים רשת תלמודי-תורה ברחבי ישראל ועומד בראש 'בית ועד למחנכים' - ארגון להכשרת מחנכים ומורים במגזר החרדי.
אוסטרליה באירוויזיון
1983–2014
בין השנים 2010–2014, אפשרה SBS לצופים האוסטרלים להשתתף בהצבעת הקהל (טלוויטינג) בגמר תחרות האירוויזיון. עם זאת, קולות אלו לא נספרו בפועל על ידי איגוד השידור האירופי, ולא השפיעו על תוצאת הגמר. מאז אירוויזיון 2012, בדומה לשאר מדינות התחרות, קיבל צוות הפרשנים האוסטרלים דוכן פרשנות באולם התחרות.
ב-14 במאי 2013, במלאת 30 שנים לשידור האירוויזיון, שודר בחצי הגמר הראשון של אירוויזיון 2013 סרטון קצר בשם "ברכות מאוסטרליה" (ידוע גם כ"מדוע אוסטרליה אוהבת אירוויזיון?"). הסרטון, בהנחייתה של ג'וליה זמירו, זכה לפופולריות רבה בקרב הקהל האירופי, והחלו להישמע הצעות להצטרפותה של אוסטרליה לתחרות. בנוסף, כשבוע לאחר פרסום הסרטון, פרסמה SBS סרט תיעודי אוסטרלי בשם "לב האירוויזיון". ב-8 במאי 2014, באישור רשות השידור הדנית שהפיקה את אירוויזיון 2014, הופיעה הזמרת האוסטרלית ג'סיקה מאובוי (לימים נציגת המדינה באירוויזיון 2018) בחצי הגמר השני, עם שירה "Sea of Flags".
שלמה קוק
ביוגרפיה
חתניו הם הרב אליאב מאיר, רבו לשעבר של היישוב גמזו, והרב דוד וילמן, המכהן כר"מ בישיבה בירושלים. נכדיו הם העיתונאים ידידיה מאיר ושלמה קוק, והזמר יצחק מאיר.
אוסטרליה באירוויזיון
2015–הווה
ב-2015, ערכה אוסטרליה את הופעתה הראשונה באירוויזיון, עם השיר "Tonight Again", שנכתב ובוצע על ידי גאי סבסטיאן. חרף מיקומה הגאוגרפי של אוסטרליה, מחוץ לאזור השידור האירופי, רשות השידור האוסטרית, שהפיקה את אירוויזיון 2015 ואיגוד השידור האירופי אישרו לאוסטרליה להשתתף בתחרות לרגל 60 שנים לאירוויזיון. בשל הנסיבות המיוחדות, אוסטרליה העפילה אוטומטית לגמר. איגוד השידור האירופי הכריז כי אם אוסטרליה תזכה בתחרות, היא לא תארח אותה במדינתה בשל אזורי הזמן השונים, אך במקום זאת היא תממן את התחרות במדינה אירופאית ותוסיף מוטיבים משלה. בהמשך, הצהיר איגוד השידור האירופי כי המדינות הראשונות שיבחרו לאירוח במקומה של אוסטרליה הן גרמניה והממלכה המאוחדת.
שלמה קוק
ביוגרפיה
חלק מכתביו על פרשת השבוע ונושאים נוספים קובצו על ידי בנו הרב בן ציון בספר מחשבת שלמה
אוסטרליה באירוויזיון
2015–הווה
על אף שהשתתפותה של אוסטרליה באירוויזיון הוכרזה כחד פעמית, ב-17 בנובמבר 2015, אושר כי אוסטרליה תשתתף באירוויזיון 2016. שלא כמו בשנת 2015, אוסטרליה לא העפילה לגמר אוטומטית. הנציגה האוסטרלית לשנת 2016 הייתה דאמי אים, עם השיר "Sound of Silence". אוסטרליה הגיעה למקום השני עם 511 נקודות, הישגה הטוב ביותר של אוסטרליה בתחרות. בעקבות הצלחתה בשנת 2016, השתתפה אוסטרליה גם בתחרות העוקבת. ב-7 במרץ 2017, הכריזה רשות השידור האוסטרלית במלבורן, כי אייזיאה פיירברייס, זוכה "אקס פקטור אוסטרליה", נבחר לייצג את אוסטרליה באירוויזיון 2017, עם השיר "Don't Come Easy". פיירברייס הגיע למקום התשיעי בגמר עם 173 נקודות. בשנת 2018, בחרה אוסטרליה את ג'סיקה מאובוי לייצוג המדינה. מאובוי הגיעה למקום ה-20 עם 99 נקודות. זו הייתה הפעם הראשונה שאוסטרליה לא הגיעה לעשירייה הפותחת.
בשנת 2019, רשות השידור האוסטרלית פיתחה פורמט חדש לבחירת הנציג לאירוויזיון, ובו, הקהל האוסטרלי יוכל להשתתף. ב-9 בפברואר 2019, נערך הגמר של הקדם האוסטרלי, Eurovision - Australia Decides. נקודות השופטים ונקודות הקהל חולקו ביחס שווה של 50/50. קייט מילר-היידקי זכתה בקדם האוסטרלי, עם השיר "Zero Gravity", ונבחרה לייצג את מדינתה באירוויזיון 2019. אוסטרליה הגיעה למקום התשיעי, עם 284 נקודות, לאחר שזכתה בחצי הגמר הראשון.
בשנת 2020, ניצחה מונטיין בגמר הקדם האוסטרלי לאירוויזיון 2020, עם השיר "Don't Break Me". לאחר ביטול התחרות בעקבות מגפת הקורונה, בחרה רשות השידור האוסטרלית את מונטיין לייצוג המדינה באירוויזיון 2021. ב-18 במאי 2021, בערב חצי הגמר הראשון, כשלה מונטיין בניסיון להעפיל לגמר. זו הייתה הפעם הראשונה בתולדות התחרות שאוסטרליה לא צולחת את שלב חצי הגמר. אוקראינה היא המדינה היחידה שהעפילה לגמר בכל שנות השתתפותיה.
Eurovision - Australia Decides נבחר לאמצעי הבחירה של הנציג האוסטרלי לאירוויזיון 2022. השתתפותה של אוסטרליה אושרה על ידי איגוד השידור האירופי עד שנת 2023.
סרפנד (לבנון)
סרפנד (בערבית: الصرفند) הוא כפר בלבנון, השוכן על חוף הים התיכון. לפני תחילת מלחמת לבנון השנייה חיו בכפר כ-10,965 תושבים. הכפר שוכן בסמוך לדרך שמובילה מצור לצידון, ומוניציפלית משתייך למחוז דרום לבנון.
השם סרפנד משמר את שמה של העיר הפיניקית העתיקה צרפת, הנזכרת גם במקרא. חורבות צרפת מצויים מצפון לכפר המודרני.
היסטוריה
סרפנד נבנה בסמוך לחורבות העיר הקדומה צרפת, שעדיין עמדה במקום בשנת 1185. עם זאת, מאה שנה לאחר מכן, בורכרד מהר ציון כתב כי צרפת העתיקה חרבה, למעט 7–8 בניינים שעדיין עמדו על תילם. סרפנד משמרת את שמה של העיר הקדומה. בשנת 1875 המטייל והחוקר הצרפתי ויקטור גרן ביקר בסרפנד וכתב כי מתגוררים במקום 400 מתואלים.
במהלך מלחמת לבנון הראשונה, כוח צה"ל שעבר במקום נקלע למארב. קרב התפתח במקום ובמהלכו נהרגו שני חיילים וחייל אחד נפצע אנושות.
זיוה (מאכל)
זיוה היא מאכל ישראלי-תימני העשוי מבצק עלים ועליו שומשום, הממולא בגבינה (לרוב בולגרית, פטה או קוטג') וזיתים. היא מוגשת בבית ובמסעדות. את הזיוה מבשלים בסגנון דומה למלוואח התימני, אבל מרכיביה דומים יותר לבורקס, שניהם מאכלים נפוצים בישראל. בדרך כלל מגישים את הזיוה לצד רוטב חריף (זחוק), ביצים וסלט ירקות ישראלי.
המאכל הומצא ברשת המסעדות נרגילה על ידי זיוה טוויל, מלצרית ובת זוגו של הבעלים נרי אבנרי, שהחליט לקרוא למאכל על שמה.
היסטוריה
הזיוה הומצאה בשנת 1989 על ידי זיוה טוויל ברשת המסעדות נרגילה. אבנרי פתח את המסעדה הראשונה של נרגילה ב-1983, בפינת הרחובות בן-יהודה וז'בוטינסקי בתל אביב. אימו, שושנה סעדה, הייתה הטבחית הראשית במסעדה. במסעדה נמכרו מאכלים תימניים מסורתיים כמלאווח, ג'חנון ומרק רגל. בסוף שנות ה-80, אשתו של נרי, זיוה טוויל, הכינה מאכל מחודש, בצק עלים בצורת פרסה בציפוי שומשום ובמילוי גבינה וזיתים. נרי התלהב מהרעיון וקרא למאכל על שמה, ובאותו זמן גם התחילו למכור את מאכל הזיוה ברשת.
רשת המסעדות "נרגילה" לא החזיקה מעמד למרות הצלחתה. עם זאת, מאכל הזיוה תפס תאוצה מהר מאוד, וכאשר הרשת נסגרה, הזיוה הגיעה לרשתות ישראליות אחרות בווריאציות ובמחירים שונים וכיום מצויה מאוד. הזיוה בהמשך תפסה תאוצה מסוימת גם מחוץ למדינת ישראל, בארצות הברית ובאירופה.
אטום (קומיקס)
אטום (באנגלית: Atom) הוא דמות בדיונית של גיבור-על המופיעה בחוברות הקומיקס חברת הצדק של אמריקה ביקום DC קומיקס. האטום המקורי הופיע לראשונה בחוברת "All-American Comics #19" מאוקטובר 1940, ונוצר על ידי הכותב ביל אוקונר והמאייר בן פלינטון.
אטום הוא האלטר אגו אותו חלקו חמש דמויות. אלה המזוהים ביותר עם הדמות הם אלברט "אל" פראט, האטום של תור הזהב; ריימונד "ריי" פאלמר, האטום של תור הכסף; וריאן צ'וי, האטום של העידן המודרני. שתי דמויות נוספות היו אדם קריי, דמות משנה בסיפוריה של קבוצת "יחידת המתאבדים" ואטום חמישי מהמאה ה-853 שהיה חבר בלגיון הצדק אלפא. הדמות המקורית התבססה לרוב על סיפור חייו האמיתי של ג'וזף גרינשטיין, מתאגרף ומפתח גוף פולני מקוני איילנד, שנודע באופן מקצועי כ"האטום האדיר".
דמותו של אטום מדורגת במקום ה-64 ברשימת מאה גיבורי העל הגדולים, לפי אתר IGN. את דמותו בסדרות של יקום החץ מגלם השחקן ברנדון ראות', בעוד את דמותו של אל פראט בסרט "בלאק אדם" גילם השחקן הנרי וינקלר.
אל פראט
לאטום המקורי, אל פראט, לא היו במקור כוחות-על. פראט היה סטודנט לפיזיקה קצר קומה, שהיה קורבן לבריונות ולא הייתה לו אפשרות להרשים את נערת חלומותיו, אישה בשם מרי ג'יימס. הוא החל להתאמן בצורה אינטנסיבית בידי המתאגרף בדימוס ג'ו מורגן, מאמנו של ויילדקאט, ועד מהרה נחשב לבחור קשוח ולדוגמה אישית לאנשים נמוכי קומה שיכולים לחולל שינוי. הוא היה חבר מייסד בחברת הצדק של אמריקה וכן ב"יחידת אול-סטאר". במהלך מלחמת העולם השנייה, פראט שירת כנהג טנקים בצבא ארצות הברית. בשנת 1948, פראט קיבל כוחות על-אנושיים כתוצאה מקרב בינו לבין נבל-על בשם סייקלוטרון.
הופעתו האחרונה בתור הזהב הייתה כאשר חקירה מיוחדת של הסנאט האמריקני ביקשה להשיג את זהויותיהם הסודיות של גיבורי-העל. בעקבות כך, חברי חברת הצדק פרשו מתפקידם. בנקודה זו בחייו, אל פראט היה מאורס למרי ג'יימס, מה שהוביל בהמשך לנישואיהם. עם הופעתו של האטום מתור הכסף, אל פראט תואר כפרופסור לפיזיקה גרעינית במכללת קאלווין אשר המציא אמצעי מעבר בין שני כדורי הארץ, "ארץ-1" ו"ארץ-2", מקום הימצאם של הגיבורים מתור הזהב. הסטטוס שלו בחברת הצדק נשמר כחבר גיבוי עד להקמתה של קבוצת "אינסופיות בע"מ".
בעקבות המשבר בעולמות האינסופיים, פראט וחבריו לקבוצה הצליחו למנוע את אחרית הימים, וכדי להציל את העולם, הם בחרו להיכנס ללימבו קסום לנצח נצחים. במיני-סדרה "ארמגדון: אש תופת", אל פראט וחבריו לקבוצה הוחזרו ליקום שלאחר המשבר, ונאלצו להסתגל מחדש לחברה. פראט תואר כאדם נמוך קומה, מוצק וקירח עם ידיים בעלות כוחות רדיואקטיביים, ואשר גילו נושק לגיל 60. כמו כן, הוא תואר כמי שמעוניין יותר לאמן את הדור הבא של גיבורי-העל מאשר להתרוצץ במשימות מטורפות, אם כי עדיין היה חמום מוח. דמותו נהרגה בקרב נגד נבל-העל אקסטנט באירועי שעת אפס: משבר בזמן של שנת 1994.
לאחר מותו של אל פראט, הוצג בן הסנדקות שלו אלברט רוטשטיין בדפי "אינסופיות בע"מ" תחת הזהות "נוקלון" ולאחר מכן אטום סמאשר. בשנות ה-90 של המאה ה-20 נודע גם כי לפראט היה בן בשם גראנט אמרסון שלא היה מודע לקיומו, ואשר נחטף בידי הנבל האלמותי ונדל סאבאג' ונהפך לגיבור-העל דאמאג'. במאורעות הלילה האפל ביותר, אל פראט הוחזר לחיים כחבר חיל הפקחים השחורים והתקיף את חברת הצדק ואת בניו דאמאג' ואטום סמאשר.
באתחול המחודש שנעשה ליקום DC בספטמבר 2011 בעקבות אירועי פלאשפוינט, אל פראט הוצג מחדש בסדרת החוברות החדשה Earth 2.
ריי פאלמר
האטום שהוצג במהלך תור הכסף של הקומיקס בשנת 1961 הוא הפיזיקאי והפרופסור באוניברסיטת אָיִיבִי, ד"ר ריימונד פאלמר (שנקרא על שם סופר המדע הבדיוני האמיתי ריימונד א. פאלמר). פאלמר התמחה בדחיסת חומר כאמצעי להילחם באכלוס יתר, רעב ומצוקות עולם נוספות.
פאלמר נעזר במסה של ננס לבן אשר נפלה לכדור הארץ כדי לעצב עדשה מיוחדת שמקטינה עצמים לממדים תת-אטומיים. אולם, הדחיסה אותה מאפשרת העדשה גורמת לחוסר יציבות במבנה המולקולרי של העצם, וגורמת לו להתפוצץ. במקור, יכולות הגודל והצפיפות המולקולרית שלו מונעו מחומר כוכבי הננסי הלבן של חליפתו, שנשלטת על ידי מנגנונים בחגורתו, ומאוחר יותר על ידי פקדים בכפות כפפותיו. הרבה יותר מאוחר, הוא השיג את הכוחות המקבילים המולדים בתוך גופו שלו.
במשלחת לחקר מערות, פאלמר ותלמידיו נלכדו במערה יחד עם אשתו, ג'ין לורינג. בייאושו, פאלמר השתמש בחשאי בעדשה, שכיווצה אותו ואפשרה לו לעבור דרך פתח קטן שבין מפולת הסלעים אשר מוטטה את הכניסה למערה. הוא מגלה כי הצליח לחזור לאחר מכן לגודלו הרגיל מבלי סכנת התפוצצות, ומחקר נוסף גילה כי ייתכן ומקור בלתי ידוע בגופו מקנה לו חסינות. שכתוב מאוחר שנעשה במהלך הסיפור "היום הבהיר ביותר" החליפה את הסבר זה בגילוייה של מטריצת דחיסה המאפשרת להרחיב את השפעת הקרינה לכל גופו ולייצב אותה, ואשר הפכה בהמשך לתלבושתו..
פאלמר היה חבר בליגת הצדק במהלך מרבית גלגולי הקבוצה, ומבין חבריו הטובים ביותר נמנה קרטר הול, גיבור-העל הידוע בזהות הוקמן.
לאחר מאורעות משבר זהות, ריי כיווץ את עצמו לגודל מיקרוסקופי ונעלם. תהליך החיפוש אחריו תואר בסדרת חוברות הקרוסאובר "הספירה לאחור לקראת המשבר האחרון".
פול הובן
לפני נסיעתו של ריי פאלמר ליער האמזונאס, הוא מגלה שאשתו, ג'ין לורינג, ניהלה רומן עם עמיתה, פול הובן. פאלמר ולורינג התגרשו. מאוחר יותר, פאלמר נתן את ברכתו לבני הזוג כאשר הם התחתנו, והוא הציע להובן את החגורה המשתנה שלו כדי שהובן יוכל להגן על אָיִיבִי טַאוּן, עיר ביתו של פאלמר, לאחר שהאחרון עזב למשימה. אדם קריי יגנוב מאוחר יותר את החגורה הזו; הובן אף פעם לא השתמש בחליפה או בשמו של אטום.
אדם קריי
אדם קריי, בנו של הסנאטור שנרצח ג'וזף קריי, הופיע לראשונה כאטום בחוברת יחידת המתאבדים מספר 44 מאת ג'ון אוסטרנדר (אוגוסט 1990). בתחילה חברי הצוות האמינו שקריי הוא ריי פאלמר בתחפושת. קריי גויס על ידי פאלמר (שזייף את מותו שלו) כדי לתפוס את ה-Micro Squad, קבוצת נבלים שגודלם הוקטן. פאלמר התכוון להשתמש בקריי כדי לחשוף קנוניה ממשלתית אפלה שהשתמשה בפאלמר כדי לגלות את זהותם הסודית של גיבורים אחרים (זהותו של פאלמר עצמו כבר אינה סודית). בזמן שפאלמר הסתנן ל-Micro Squad, קריי ימשוך את תשומת הלב של הקנוניה כאטום החדש, כך שאף אחד לא ישים לב לפאלמר כשהוא מניח את זהותו של חבר Micro Squad.
לאחר הרצח הבלתי צפוי של קריי, פאלמר חושף את עצמו ומביס את הרוצח של קריי. התרמית הסתיימה, פאלמר מסביר את עצמו לליגת הצדק, שחיפשה אחריו לאחר ששמעה שמועות על אטום חדש.
במהלך אירועי הלילה האפל ביותר, גופתו של אדם הוקמה לתחייה כחברה בחיל הפקחים השחורים לצד כמה חברים נוספים מיחידת המתאבדים שמתו. בעקבות החייאה שלו, אדם ושאר הפקחים השחורים נוסעים לבל ריב ותוקפים את ביין ואת אליס השחורה. אדם מושמד ככל הנראה על ידי מנגנון ההשמדה העצמית של גזע ציידי האדם, ומשחרר פיצוץ של אנרגיית גרין לנטרן שמחסלת את הפקחים השחורים.
באירועי "DC: לידה מחדש", אדם קריי הוא בנו של סנטור קריי ושותף לחדר של ריאן צ'וי באוניברסיטת אייבי. גם סנטור קריי למד באייבי וציפה שבנו אדם ילמד שם גם. הוא פוגש את ריאן לראשונה כשהוא נכנס לחדר המעונות שלהם עם מטען כבד ומציג את עצמו באדיבות. אדם מלמד את ריאן איך לשחק רוגבי ומשחקי וידאו.
ריאן צ'וי
באירועי היום הבהיר ביותר, ריאן צ'וי נרצח בידי הנבל דת'סטרוק והטיטנים שלו.
רונדה פיניאדה/אטומיקה
הרצת "ה-52 החדשים" של ספטמבר 2011 אתחלה מחדש את ההמשכיות של יקום DC. בציר הזמן החדש הזה, מוצגת אטום נשית חדשה, רונדה פיניאדה, סטודנטית היספנית אמריקאית בקולג' מאָיִיבִי טַאוּן. היא מתגלה כמרגלת בעל כורחה עבור אמנדה וולר וסטיב טרבור, באיסוף מידע אודות המתגייסים החדשים של ליגת הצדק. היא ידועה כ"החברה החשובה ביותר בליגת הצדק של אמריקה" על ידי סטיב טרבור. בסיום סיפור העלילה של "מלחמת השילוש", מתגלה כי היא למעשה בוגדת בשתי הקבוצות כאשר הגיעה מהיקום החלופי של ארץ-3, שם היא חברה בסינדיקט הפשע של אמריקה הפועלת תחת השם אטומיקה. היא גם חושפת שעל ידי הנחת רסיס של קריפטונייט ירוק בעצב הראייה של סופרמן, היא גורמת לו להרוג בטעות את דוקטור לייט, עם האפקט הנוסף של היחלשות חמורה שכמעט הורגת את סופרמן לאורך זמן.
אטומיקה עבדה במקור בארץ-3 עם ג'וני קוויק בתור גנבת ורוצחת. לילה אחד לאחר שהרגו שני שוטרים, הם נדחקו לפינה בגג של מעבדות סטאר בזמן סערה. ברק פוגע בלוויין, מחשמל את ג'וני ומעניק לו כוחות מהירות. רונדה נופלת לתוך הבניין ונוחתת ליד עבודתו האטומית של ריי פאלמר, וצוברת כוחות משנים גודל וצפיפות. במהלך הקרב האחרון עם סינדיקט הפשע, אטומיקה מקטינה את גודלה ונהרגת כאשר לקס לות'ר דורך עליה.
בעקבות האתחול מחדש של המולטי-יקום לאחר "לילות אפלים: מתכת כבדה", נוצרים ארץ-3 ואטומיקה חדשים. אטומיקה היא אהובתו של הרוצח הסדרתי המהיר ג'וני קוויק ומלווה אותו במסע הרצח המהיר שלו ברחבי סנטרל סיטי.
אטום וואן מיליון
מדען אלמוני במאה ה-853 ביצע ניסויים בתורת העל-מיתר היוצרת ייחודיות ושהקרינה משנה את המבנה הפיזי שלו. כאשר הייחודיות איימה להתרחב ולהרוס את היקום שלו, הוא נכנס אליו בניסיון להציל את היקום, אך במקום זאת מוצא את עצמו על גשר בין-ממדי ליקום אחר בעוד היקום שלו נמוג לחלוטין, ללא היכולת לעצור את זה. בקצה הגשר, הוא מוצא את סופרמן פריים שבא לעזור אבל איחר מדי. נטוש, הוא מחפש את היקום הזה אחר שרידים של זה שאיבד, עם הזמן קיבל את השם האטום והצטרף ללגיון הצדק אלפא כשעזר להם להביס את לגיון ביזארו. כוחותיו של אטום זה שונים מקודמיו בכך שהוא אינו מתכווץ אלא מתפרק למספר כפילויות קטנות יותר של עצמו המחולקות בין המסה שלו. בגודלם האטומי, כפילויות אלה יכולות לחקות יסודות כמו זהב וחמצן.
Mamiii
השיר הגיע למקום ה-15 במצעד הבילבורד הוט 100 והפך למצליח ביותר של השתיים במדינה.
רקע וכתיבה
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-190 מיליון השמעות.
וידאו קליפ
נכון לאפריל 2022, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-10 מיליון צפיות.
בעל החלומות
בעל החלומות הוא סרט הנפשה ישראלי באורך מלא, אשר יצא לאקרנים בשנת 1962. מוכר כסרט האנימציה באורך מלא הראשון שנעשה במזרח התיכון. הסרט הוקרן בשנת 1963 בפסטיבל קאן ובפסטיבל בווינה (1963). הוא נעשה על ידי זוג הבמאים יורם ואלינה גרוס ועובד לתסריט על ידי אחיו של יורם, נתן גרוס. הצגת הבכורה החגיגית נערכה בירושלים בפברואר 1962 בנוכחות נשיא המדינה, יצחק בן-צבי.
תקציר העלילה
הסרט עוקב אחר יוסף, ומספר את סיפור יוסף וכותונת הפסים המקראי. יוסף ניחן בכישרון לראות בחלומותיו את העתיד, מה שגורם לו ליחסי איבה וקנאה מצד 11 אחיו. הוא נבגד ונמכר לשיירת ישמעאלים. ומגיע לעמדת מפתח בממלכה המצרית.
הפקה
הסרט נעשה בטכניקת סטופ מושן. הצילומים נמשכו כשנתיים ונערכו במחסן בשוק של בת ים ,שהציבה העירייה לרשות בני הזוג גרוס. הוא דובב על ידי כוכבי הבימה: עמיקם גורביץ, שלמה בר-שביט, שמואל עצמון, שושנה רביד, אברהם רונאי, אילי גורליצקי, שרגא פרידמן ועודד תאומי. את הבובות והתפאורה עיצב ג'ון בייל. המוזיקה היא פרי עטו של אדי הלפרן. ערכה את הסרט הלגה קראנסטון. עלות ההפקה עמדה על 180,000 לירות. 60,000 מן הסכום כוסו על ידי הלוואה ממשלתית מקרן הון חוזר, את השאר כיסה גרוס מרווחים שעשה על פרסומות ומהלוואות נוספות שלקח.
הפצה
הסרט הוקרן באופן מסחרי רק במשך שבועיים בתל אביב. לאחר מכן הוא הוקרן לבתי ספר. את הסרט ראו בהצגות קולנוע למעלה מ-400,000 צופים ומשרד החינוך אף המליץ להציג אותו כסרט חובה בבתי הספר בישראל. כשנה לאחר הקרנת הבכורה הוזמן הסרט במפתיע לפסטיבל סרטים תנ"כיים בווינה. בפסטיבל השתתפו רק שבעה סרטים מובחרים והוא הוקרן שם שלוש פעמים עם תרגום סימולטני.
ג'נט האדה
ג'נט האדה (Janet Ruth Hadda; בכתיב יידי: דזשאַנעט האַדאַ; נולדה ב-23 בדצמבר 1945) היא חוקרת ספרות יידיש ופסיכואנליטיקאית יהודית-אמריקאית, ופרופסור אמריטה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. מחקריה עוסקים בספרות יידית, פסיכואנליזה ושירה מודרנית.
ביוגרפיה
היא נולדה בברדפורד שבאנגליה ב-23 בדצמבר 1945. אביה, ד"ר ג'ורג' האדה היה מנתח. הוא סיימה תואר ראשון באוניברסיטת ורמונט בשנת 1966, תואר שני מאוניברסיטת קורנל בשנת 1969 ודוקטורט מאוניברסיטת קולומביה בניו יורק בשנת 1975. בשנת 1973 החל ללמד באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, בשנת 1979 מונתה לפרופסור חבר ובשנת 1989 קודמה לפרופסור מן המניין. בשנת 2004 יצאה לגמלאות מהמוסד.
בשנת 1988 היא סיימה דוקטורט נוסף בפסיכואנליזה מהמכון לפסיכואנליזה בדרום קליפורניה (Southern California Psychoanalytic Institute).
בשנת 1980 הוציאה ספר על אודות הסופר והמשורר היידי יעקב גלאטשטיין. בשנת 1997 יצא ספרה באנגלית "יצחק בשביס-זינגר: ביוגרפיה", הסוקר את חיו ואת פועלו הספרותי של זינגר. הספר תורגם לעברית בשנת 2009 בהוצאת רסלינג.
בנוסף למחקריה בספרות, היא משמשת כפסיכואנליטיקאית פעילה וכמדריכה ומפקחת במכון לפסיכואנליזה עכשית במכון לפסיכואנליזה בדרום קליפורניה.
בשנת 1981 נישאה לאלן טובין, בעבר פרופסור לפסיכוביולוגיה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס וראש המכון לחקר המוח במוסד וכיום יועץ מדעי לקרן למציאת תרופה למחלת הנטינגטון.
ליאו ז'ונגקאי
בגיל צעיר
ליאו נולד בשנת 1877 בסן פרנסיסקו וקיבל את החינוך המוקדם שלו בארצות הברית. הוא היה אחד מעשרים וארבעה ילדים. אביו ליאו ז'ובין, שהיו לו חמש נשים, נשלח לסן פרנסיסקו על ידי בנק הונג קונג ושאנגחאי.
בשובו להונג קונג בשנת 1893, בגיל שש עשרה הוא למד בקווינס קולג' מ-1896. הוא התחתן עם Xiangning בשנת 1897. הוא נסע ליפן בינואר 1903 ללמוד מדעי המדינה באוניברסיטת Waseda. בשנת 1907 עבר לאוניברסיטת צ'ואו ללימוד מדעים כלכליים.
בפוליטיקה
ליאו הצטרף לברית המהפכנית הסינית בשנת 1905 עם היווסדה, והפך למנהל הלשכה הפיננסית של גואנגדונג לאחר הקמתה של הרפובליקה הסינית.
כאשר הקוומינטנג עבר רפורמה, בשנת 1924, הוא מונה להיות ראש מחלקת העובדים, ולאחר מכן ראש מחלקת האיכרים. מאוחר יותר הוא הפך לשר האוצר של ממשלת דרום, שישבה בגואנגדונג. כאשר סון יאט-סן נפטר בבייג'ינג במרץ 1925, ליאו היה אחד משלוש הדמויות החזקות ביותר בוועד הפועל בקוומינטנג, שני האחרים היו ואנג ג'ינג-ויי והו חנמין. ליאו המשיך את אמונתו במדיניותו של סאן לאחר מותו, כולל אחת המרכזיות - המדיניות לשמירה על יחסים הדוקים עם ברית המועצות, כמו גם עם המפלגה הקומוניסטית הסינית. מדיניות שהתנגדו לה בתוקף באגף הימני של המפלגה.
הרצחו
ליאו נרצח ב־20 באוגוסט 1925 בגואנגג'ואו לפני פגישת הוועד הפועל של קוומינטנג, כאשר חמישה חמושים ירו בו צרור כדורים כשיצא מהלימוזינה שלו.
החשד למעשה נפל על הו חנמין, שנעצר. המעשה השאיר רק את וואנג ג'ינגוויי ואת צ'יאנג קאי שק הכוכב העולה, כמועמדים לשליטה על הקוומינטנג.
לליאו היו שני ילדים - בן ובת.
יבסיי ויינרוב
יֶבְסֶיי (יהושע) גְרִיגוֹריֶיבִיץ' וַיינְרוּבּ (ברוסית Евсе́й Григо́рьевич Вайнруб; 15 במאי 1909 - 20 במרץ 2003) היה פולקובניק (אל"ם) יהודי סובייטי, מפקד חטיבת שריון בצבא האדום במלחמת העולם השנייה, אשר קיבל את אות גיבור ברית המועצות בשל פעולותיו במלחמה. הוא והחטיבה בראשה עמד היו חלק מהכוח הסובייטי שכבש את ברלין וסיים בכך את המלחמה.
שנותיו הראשונות
ויינרוב נולד ב-1909 למשפחה יהודית בעיר בוריסוב, שהשתייכה אז לגוברניית (מחוז) מינסק באימפריה הרוסית. הוא היה הבכור מבין ארבעת ילדי המשפחה: היו לו שני אחים ואחות, שאחד מהם, מטביי, זכה אף הוא באות גיבור ברית המועצות. אביו היה חוטב עצים שעבד במנסרה ואחר כך בתור שומר בתחנת רכבת.
ויינרוב עצמו עבד אף הוא במנסרה החל מגיל 11. אחר כך למד בבית ספר טכני ומונה למנהל עבודה במנסרה בגיל 16. בגיל 17 עבד בבית יציקה של זכוכית. כשהיה בן 19 נישא לפאניה ובגיל 21 היה כבר אב לתינוק. באותה שנה, 1931 התגייס לצבא האדום, למד במסגרתו במשך 7 שנים והפך למהנדס חימוש של כלי רכב צבאיים. ב-1938 נשלח לאקדמיה הצבאית על שם פרונזה בעיר אוריול. הוא סיים את לימודיו ב-1941, כאשר גרמניה הפרה את הברית בת השנתיים שכרתה עם ברית המועצות מאז תחילת מלחמת העולם השנייה (הסכם ריבנטרופ–מולוטוב) ופלשה אליה (מבצע ברברוסה).
היהודי שכבש את ברלין מהנאצים
ויינרוב השתתף במלחמת גרמניה - ברית המועצות מתחילתה. הוא השתייך לגיס הממונע השלישי שהגן על מוהילב. ב-1942 לחם כמפקד בריגדת טנקים בדרגת סגן-אלוף. ב-27 בדצמבר 1944 הועמד בראש חטיבת הטנקים הסובייטית מס' 219, שהייתה חלק מהקורפוס הממוכן הראשון של לוטננט גנרל סמיון קריבושיין, יהודי אף הוא, במסגרת החזית הבלארוסית הראשונה של המרשל גאורגי ז'וקוב. ויינרוב ופקודיו הצטיינו במהלך מבצע ויסלה-אודר באזור העיר קוטנו. לאחר קוטנו, הוא וחטיבתו שחררו את גנאזנו, קוסטין, לודז', ורשה, בידגושץ', קניגסברג, ופומרן. בפקודה מטעם נשיאות הסובייט העליון הוענקו לו ב-6 באפריל 1945 עיטור גיבור ברית המועצות, עיטור לנין וכוכב הזהב מס' 4569.
ב-22 באפריל 1945 פיקד ויינרוב על כוח שהשתלט על וייסנזי ומשם דהר לעבר ברלין. הכוח שלו היה זה שהבקיע את המערך הגרמני האחרון בברלין וב-2 במאי הניף את הדגל הסובייטי על בניין הרייכסטאג. בשל מעשיה זכתה חטיבת הטנקים של ויינרוב לשם "חטיבת ברלין".
לאחר סיום המלחמה
יצא לגמלאות ב-1955 בדרגת קולונל והתגורר במינסק. עבד כמכונאי הראשי של משרד תעשיית היערות של הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הבלארוסית ולאחר מכן כמהנדס ראשי במפעל מכוניות. לאחר שיצא לפנסיה עלה בינואר 1995 לישראל והתגורר באשדוד. באותה השנה השיא משואה בטקס הממלכתי בערב יום הזיכרון לשואה ולגבורה ביד ושם. נפטר ב-20 במרץ 2003 ונקבר בבית הקברות סגולה בפתח תקווה.
הפוגה (סרט)
הפוגה הוא הסרט הראשון באורך מלא שהופק במדינת ישראל ביוזמה עצמאית בבימויו של עמרם עמאר ובהפקת "סרטי עצמאות".
הסרט שצולם בשנת 1950 מציג סיפור משולש אהבה מלודרמטי מזרחי-אשכנזי, על רקע ההפוגה במלחמת השחרור. הסרט הופק על ידי חברת "סרטי עצמאות" שבראשה עמד חיים נחום שזה היה הסרט היחיד שהפיקה. לניהול ההפקה והמימון הצטרפו יגאל כספי והבמאי איש המח"ל מצרפת עמרם עמאר, שהניסיון שלו היה בעריכה ובצילום. הצילומים נערכו בירושלים, קריית ענבים וסובא. הסרט הוצג רק שבוע אחד בקולנוע אוריון בירושלים ומאז נעלמו עקבותיו. בעזרתו של עו"ד רם כספי נמצא עותק 16 מ"מ של הסרט בעזבונו של אחיו. הסרט הוצג ב-1990 בסינמטק ירושלים באירוע מיוחד ובהשתתפות השחקנים שהופיעו בסרט בהתנדבות.
תקציר העלילה
קרבות עזים מתחוללים בירושלים וסביבותיה. הלגיון כובש את הרובע היהודי והעיר נצורה. גדעון הפלמחני"ק (נסים מזרחי) חבר קיבוץ, מתגייס ונוטל חלק בכיבוש של כפר ערבי במבואות ירושלים. הקרב קשה עם הרוגים ופצועים. לבסוף נכבש הכפר אך גדעון נפצע בראשו ומאבד את הכרתו. מטפלת בו החובשת מרים (אסתר פרידר, לימים עו"ד אתיה שמחה יועצת ראש הממשלה לקידום מעמד האישה).
עם הכרזת ההפוגה מועבר גדעון לבית חולים בירושלים ומרים מבקרת ומעודדת אותו. עם החלמתו הוא מחליט לשוב למשק עובד בגן הירק ואילה חברתו (רות גבריאלית) עובדת ברפת. מרים, סטודנטית למשפטים באוניברסיטה מתגעגעת אליו.
גדעון מתוודה בפני איילה, מספר לה על פציעתו ועל מרים שהצילה את חייו והיא מתחילה לחשוש ולקנא.
למרים נודע היכן גדעון והיא מגיעה למשק, במכונית פאר, כדי להביאו העירה ולהזמינו לנשף עם חבריה הסטודנטים. היא עורכת נשף ריקודים שאינו לטעמו של גדעון. הוא מחליט שאינו מתאים לחברה הזאת, חוזר לקיבוץ שם מקבלת אותו איילה בחיבוק.
הת'ר קנוטסון
קריירה אקדמית
קנוטסון למדה לקראת התואר הראשון שלה באוניברסיטת ג'ונס הופקינס, ובד בבד עבדה כמתמחה בחצי משרה במוסד המדעי לחלל (Space Telescope Science Institute). בשנת 2004 סיימה קנוטסון את התואר הראשון שלה (B.Sׂ) בפיזיקה כמצטיינת דיקן וכמצטיינת האוניברסיטה באוניברסיטת ג'ונס הופקינס בבולטימור, מרילנד.
בשנת 2009 הגישה קנוטסון את הדוקטורט שלה באסטרונומיה באוניברסיטת הרווארד, שם כתבה גם את עבודת התזה שלה:(“Portraits of Distant Worlds: Characterizing the Atmospheres of Extrasolar Planets,”) יחד עם פרופסור דוד קרבונאו.
תחום המחקר
השאלה המרכזית אותה חוקרת קנוטסון, היא לאיזה ציוד יזדקק נוסע קוסמי היוצא למסע, ובמחקרה היא עוסקת בלמידה על מזג האוויר בכוכבי לכת מחוץ למערכת השמש. קנוטסון היא המטאורולוגית הראשונה בהיסטוריה שמחקרה עוסק באקלים הקיים בכוכבי הלכת מחוץ למערכת השמש הראשונה. היא מגלה את הטמפרטורה המצויה שם, את מזג האוויר, ואפילו את תרכובת האטמוספירה.
על מנת ללמוד ולהסיק על המטאורולוגיה של כוכבי הלכת הקיימים מחוץ למערכת השמש משתמשת קנוטסון בניתוח הבהירות האינפרה-אדומה של פני השטח של כוכב הלכת. פליטות אינפרה-אדומות בהירות יותר מצביעות על כך שהגז האטמוספירי של כוכב הלכת הוא חם יותר, בעוד פליטות עמומות מצביעות על טמפרטורות נמוכות יותר.
מיפוי פרופיל הבהירות מאפשר לקנוטסון לייצר מפת טמפרטורה בסיסית של כוכב הלכת ממנה היא יכולה להסיק את תבניות מזג האוויר. טמפרטורות אחידות פירושן שאטמוספירת כוכב הלכת מוכת רוח. מעבר לכך, מיקומם של אזורים חמים וקרים מצביע על כמה מהירות או איטיות הרוחות באותו אזור ספציפי.
עד כה, התבוננה קנוטסון בכוכבי הלכת הגדולים והגזיים המוכרים ככוכבי לכת דמויי צדק חמים, הנעים במסלול לווייני קרוב לכוכביהם.
לרבים יש אטמוספירות שונות מאלה המצויות במערכת השמש שלנו; לאחד לפחות יש עננים המורכבים ממינרלים המצויים על כדור הארץ רק בסלעים.
כף מוריי (שטח חסות רוס)
המצוק מכוסה ברובו קרח.
המצוק מצוי בצידו הצפוני של שפך קרחון קריון אל מדף הקרח רוס.
גילוי הכף
הכף התגלתה בנובמבר 1903 על ידי משלחת דיסקברי, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1901–1904.
מקור השם
המשלחת קראה לכף על שמו של ג'ורג' ר. מ. מוריי (George R.M. Murray), שהיה מנהל זמני של הצוות המדעי של המשלחת, אשר ליווה את המשלחת עד קייפטאון.
מי שמאמין
מי שמאמין הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי אייל גולן. השיר יצא לאור ב-21 בפברואר 2010, כסינגל מתוך אלבומו ה-13 של גולן, "דרך לחיים", על ידי חברת התקליטים ליאם הפקות.