cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הארי האפט
פליט מחנה העקורים, 1945–1947
האפט הלבוש בגדי חייל נאצי הסגיר את עצמו וגילה את מוצאו לצבא האמריקני. בשנת 1945 מצא האפט מקלט במחנה עקורים שהפעיל הצבא האמריקאי בגרמניה הכבושה. הוא ניהל בית בושת בו עבדו נשים גרמניות. הוא הרג קאפו יהודי שהתעלל בו במחנה. בינואר 1947 זכה ב"אליפות איגרוף למתאגרפים יהודים חובבים במשקל כבד", שארגן הצבא האמריקאי במינכן שלאחר המלחמה. מי שהעניק לו את הגביע היה הגנרל לושיוס קליי.
קריירת אגרוף קצרה באמריקה
בשנת 1948, בן 22, היגר לארצות הברית בעזרתו של דודו שהתגורר בניו ג'רזי. שם התפרנס על ידי התחרות כמתאגרף במשקל כבד משנת 1948 עד 1949. השיא של האפט כולל 21 קרבות, מתוך 104 מחזורים בסך הכל, עם 13 ניצחונות ו-8 הפסדים. הוא ניצח ב-12 הקרבות הראשונים שלו, אך הפסיד ב-5 בינואר 1949 מול מתאגרף מנוסה יותר, פט או'קונור יליד אירלנד במרכז מחוז ווסטצ'סטר. או'קונור השתתף באירלנד בתחרויות איגרוף למשקל כבד ובינוני.
ב-14 בינואר 1949 התאגרף מול בילי קילבי בבינגהמטון, ניו יורק. הוא ניצח בנוק-אאוט, לאחר ששבר את לסתו של יריבו. ב-30 במאי 1949 הוא ניצח את ג'וני פרצי בברוקלין בנוקאאוט טכני. פרצי היה מתאגרף חזק עם שיא נוקאאוט מרשים, שהתאגרף מול רוקי מרציאנו חודשיים קודם לכן.
ב-27 ביוני 1949 לאחר ניצחון זה, הוא הפסיד למתאגרף מניו יורק, רולאן לסטארזה בסיבוב הרביעי. הקרב נערך בקוני איילנד שבברוקלין. הקרב האחרון של האפט היה נגד אלוף העולם העתידי רוקי מרציאנו. הקרב התקיים ב־18 ביולי 1949 באודיטוריום ברוד איילנד, במה שהיה הקרב המקצועי ה-18 של מרציאנו. האפט ערך הופעה טובה בסיבוב הראשון, והנחית מכה בבטנו של מרציאנו שהייתה האגרוף הראשון של ההתמודדות. הוא המשיך לתת אגרופים, מכה אחר מכה בדקה הראשונה והשנייה של הקרב, אך נדחק על ידי מרציאנו במחצית הראשונה של הסיבוב השלישי. לאחר שקיבל זרם של אגרופים. בביוגרפיה שלו טען האפט כי הוא אוים על ידי המאפיה ונאלץ להפסיד בקרב מול מרציאנו.
נישואין ופרישה מהאיגרוף
לאחר ההפסד למרציאנו, פרש האפט מאיגרוף תחרותי. הוא התחתן עם מרים וופסוניקר בנובמבר 1949 ופתח חנות פירות וירקות בברוקלין. בנו הבכור אלן סקוט, שכתב את הביוגרפיה על אביו, נולד בשנת 1950, ואחריו נולדו להם בתו ובן.
באפריל 2007 הוכנס האפט ל. הוא נפטר מסרטן בנובמבר של אותה שנה, בפמברוק פיינס, פלורידה בגיל 82.
מורשת והנצחה
האפט סיפר את סיפור חייו לבנו אלן סקוט בשנת 2003, שערך ופרסם את הביוגרפיה בשנת 2006. על בסיס הביוגרפיה שפורסמה, יצר הסופר והעיתונאי רומן גרפי, שהתפרסם ברצף בכתב העת הגרמני פרנקפורטר אלגמיינה צייטונג במהלך 2011. הספר היה מועמד ל לשנת 2014 לרומן גרפי מצטיין.
בשנת 2018 פורסם כי יחלו צילומיו של סרט ביוגרפי הוליוודי, שעלה לאקרנים לבסוף בשנת 2021. את הסרט, "השורד", ביים בארי לוינסון, והשחקן בן פוסטר מגלם את האפט. לסרט לוהקו בילי מגנוסן, דני דה ויטו, ויקי קרייפס, פיטר סארסגארד, דר זוזובסקי וג'ון לגוויזאמו.
יחסי סלובקיה–רומניה
צ'כוסלובקיה
בשנת 1918 הובסה האימפריה האוסטרו-הונגרית במלחמת העולם הראשונה, ובעקבות כך הוקמה צ'כוסלובקיה ורומניה קיבלה את שטחי טרנסילבניה ובוקובינה.
ב-30 בינואר 1920 הגיש בוהומיל צ'רמאק, השגריר הצ'כי הראשון בבוקרשט, את כתב האמנה בפני קרול השני, מלך רומניה, וב-6 באוגוסט 1920 מונה קונסטנטין היוט לשגריר מיוחד של רומניה בפראג.
ב-23 באפריל 1921 נחתמה ההסכמה הקטנה בין צ'כוסלובקיה לרומניה, ובסוף אוגוסט אתה שנה נערך המפגש הראשון של נציגי שתי המדינות עם נציגי יוגוסלביה.
בספטמבר 1923 ראש ממשלת רומניה יון (יונל) ברטיאנו ביקר בצ'כוסלובקיה, וב-24 בספטמבר 1925 ביקר קרול, נסיך הכתר הרומני בפראג. באוקטובר 1936 ביקר שוב הנסיך קרול בפראג, ובדצמבר אותה שנה נשיא צ'כוסלובקיה אדווארד בנש ביקר ברומניה.
בסוף מלחמת העולם השנייה חברה רומניה לבעלות הברית, וכוחותיה סייעו בשחרור צ'כוסלובקיה.
ב-21 ביולי 1948 נחתם בבוקרשט הסכם ידידות בין הרפובליקה הצ'כוסלובקית לבין הרפובליקה העממית הרומנית, ולאחר מכן היו שתי המדינות חברות בברית ורשה. בשנת 1968 סירבה רומניה להשתתף בפלישה הסובייטית לצ'כוסלובקיה, כאות מחאה על דיכוי האביב של פראג.
ב-20 בפברואר 1991 הוקמה האגודה הצ'כוסלובקית-רומנית, וביוני 1991 נשיא רומניה יון איליאסקו הגיע לפראג לחתום על פירוק ברית ורשה.
סלובקיה
ב-1 בינואר 1993 פורקה צ'כוסלובקיה ובמקומה קמו צ'כיה - שירשה את מקומה וסלובקיה, ומיד כוננו היחסים בין שתי המדינות.
ב-24 בספטמבר 1993 נחתמה בברטיסלבה אמנת ידידות ושיתוף פעולה בין רומניה לסלובקיה, אשר נכנסה לתוקף ב-23 במאי 1994. ב-16 באפריל 1999 אושר בברטיסלבה על ידי שרי החוץ של שתי המדינות, כל תוקפן של אמנות והסכמים שנחתמו בין רומניה לצ'כוסלובקיה.
שיתוף פעולה
בין שתי המדינות מתקיימים יחסי סחר פעילים, ושיתוף פעולה הדוק בתחומי ביטחון, חינוך ותרבות, וכן שתי המדינות חברות באיחוד האירופי ובנאט"ו.
יחסים דיפלומטיים
רומניה מחזיקה בסלובקיה שגרירות בברטיסלבה ו-2 קונסוליות בבאנסקה ביסטריצה ובסטארה לובובנה, מאידך, סלובקיה מחזיקה ברומניה שגרירות בבוקרשט וקונסוליה באוראדיה .
רועי בר
רועי בֶּר (נולד ב-30 בספטמבר 1961) הוא כימאי תאורטי ישראלי, פרופסור מן המניין באוניברסיטה העברית בירושלים וראש מרכז פריץ הבר לדינמיקה מולקולרית.
ביוגרפיה
בר נולד בירושלים לפרופ' מיכאל בר (פיזיקאי) ומלוין בר (בעבר סגנית ראש עיריית רחובות) וגדל ברחובות.
באותה שנה יצא בר לארצות הברית ושימש כעמית בתר-דוקטורי בהנחיית פרופ' מרטין הד-גורדון באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. בשנת 1998 שב לישראל והצטרף כמרצה בכיר לסגל האוניברסיטה העברית בירושלים.
מנישואיו לאביטל נולדו לבר שתי בנות, הבכורה היא הקריינית והכתבת אחינעם בר. החל משנת 2021 בר חי בזוגיות עם המתמטיקאית הישראלית-קנדית פרופ' יעל קרשון מאוניברסיטת טורונטו ומאוניברסיטת תל אביב.
מחקר
בר נבחר מספר פעמים למרצה מצטיין ואף זכה בפרס הרקטור להצטיינות במחקר ובהוראה. בין תלמידיו: ד"ר תמר שטיין, וד"ר אסתר ליבשיץ מהאוניברסיטה העברית, ופרופסור וויטק וולאצ'ק מאוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה.
אמריקה און ליין
אמריקה און ליין (באנגלית: America Online, מוכרת בעיקר בקיצור: AOL) היא חברת תקשורת אמריקנית המשמשת כספקית אינטרנט, תוכנות ושירותי תקשורת ואינטרנט ברחבי העולם. אמריקה און ליין הייתה אחת החברות הראשונות בעולם אשר הציעה גישה לאינטרנט לציבור הרחב.
אמריקה און ליין ידועה בעיקר בשל חבילת התוכנה המקוונת שלה, אשר איפשרה ללקוחותיה ברחבי העולם לקבל גישה לקהילה המקוונת שלה. בשיא ההצלחה של החברה היו לה מעל ל-30 מיליון לקוחות ברחבי העולם אשר רובם גלשו באינטרנט באמצעות חבילת התוכנה.
מהיווסדה ועד לשנת 2007 היה ממוקם מטה החברה בצפון וירג'יניה. כיום ממוקם מטה החברה בניו יורק.
במאי 2015 הודיעה החברה על רכישתה על ידי ורייזון תקשורת. שווי העסקה מוערך בכ-4.4 מיליארד דולר.
היסטוריה
AOL הוקמה בתאריך ה-24 במאי 1985 תחת שמה המקורי Quantum Computer Services במטרה להביא את האינטרנט לצרכן הממוצע. מהר מאוד היא התבלטה כספקית שירותי אינטרנט בכך שהציעה קישוריות לאינטרנט דרך חייגן, ברחבי המדינה. עם התפשטות האינטרנט, מספר הרשומים ל- AOL הלך וגדל במהירות. בתוך עשר שנים מהקמתה, היו ל- AOL יותר מ-4.5 מיליון חברים רשומים. בשנת 1995 בלבד, מספר המשתמשים ב- AOL זינק ביותר מ-2.5 מיליון איש.
יחד עם אספקת גישה לאינטרנט, הציעה AOL שירותי "ערך מוסף" ייחודיים למשתמשיה. לחברי AOL הייתה גישה לחשבונות אי-מייל שהיו ידידותיים למשתמש כאשר שמות המשתמשים שלהם שימשו ככתובת האי-מייל שלהם. AOL הציעה חדרי צ'אט בהם אנשים שרצו לחלוק את מחשבותיהם עם קהל יכלו לעשות זאת בצורה אנונימית באמצעות שליחת הודעות טקסט בזמן אמת ולוחות דיון בהם אנשים יכלו לכתוב הערות ולענות על מגוון נושאים בפני ציבור שלם שמחובר לאינטרנט. AOL הציעה גם כמויות גדולות של תוכן קנייני הכולל "ערוצים" מקוונים עם חדשות ובידור, קיצורי דרך לניווט באינטרנט ומילות מפתח כדי להפוך את החיפוש ברשת לקלה יותר, ספרי כתובות ויומנים. AIM היווה חלק מתוכן קנייני זה.
במהלך שנות השמונים, טרם הפכה החברה לספקית שירותי אינטרנט, הציעה החברה שירותים מקוונים שונים דרך BBS אליו התחברו לקוחות החברה באמצעות קו טלפון אנלוגי.
בתחילת שנות התשעים אמריקה און ליין הייתה בין ספקי שירותי האינטרנט הראשונים אשר סיפקו גישה לאינטרנט. החברה שיווקה את עצמה באותה העת בתור שירות מקוון עבור אנשים אשר אינם מתמחים במחשבים, בניגוד לספקית האינטרנט CompuServe, אשר שימשה בעיקר קהל לקוחות בעל ידע טכני בתחום. כמו כן, החברה שמה דגש עוד בתחילת דרכה על ממשק גרפי קל וידידותי למשתמש, בניגוד לשאר ספקיות האינטרנט האמריקאיות אשר באותה העת לא סיפקו תוכנות פשוטות להתחברות ושימוש לאינטרנט עבור משתמשים חדשים ללא כל רקע בתחום. לאורך שנות התשעים הפעילה החברה שיווק מאסיבי כאשר הפיצה ברחבי ארצות הברית מעל ל-100 מיליון דיסקטים ומאוחר יותר תקליטורים המכילים את חבילת התוכנה המקוונת שלה. שיטת שיווק זו תרמה באופן ניכר לגידול המסיבי של קהל הלקוחות של החברה וסייעה לחברה להפוך לספקית האינטרנט הדומיננטית בארצות הברית באותה העת.
AOL הציעה את שירות האינטרנט שלה למשתמשים במחשבי ה- Macintosh וה- Apple II בשנת 1989 ולמשתמשים בתוכנת החלונות בשנת 1993. AOL נרשמה למסחר בנסדאק בתאריך ה-19 במרץ 1992, אך עברה לבורסה לניירות ערך בניו יורק בשנת 1996 לאחר שהודיעה על מתן שירותים בבריטניה, קנדה, צרפת ויפן. כדי להרחיב את נוכחותה הן כספקית ISP והן כספקית IM, רכשה AOL את CompuServe, ISP מובילה דאז, ואת Mirabilis בשנת 1998. בשנת 1999, רכשה AOL את Communications Netscape, חברת תוכנות פופולרית הידועה בדפדפן האינטרנט שלה ובתכנים שלה. בתחילת שנת 2000, החברה הודיעה על תוכניותיה למיזוג מיזוג עם קונצרן הבידור Time Warner. המיזוג הושלם בהצלחה בתאריך ה-11 בינואר 2001, בשם החדש AOL Time Warner.
לאורך השנים החברה פועלת בשיטת זכיינות, באמצעותה הפיצה את שירותיה בקרב חברות שונות ברחבי העולם והקימה להם גרסאות בינלאומיות.
בסוף שנות התשעים ותחילת העשור הראשון של המאה ה-21 החלה אמריקה און ליין לרכוש ולהעניק תמיכה כספית לחברות תוכנה שונות. הרכישות הללו כללו, בין היתר, את חברת CompuServe, חברת Nullsoft המפתחת של תוכנת Winamp, נטסקייפ, מוזילה וחברת מיראביליס הישראלית, יצרנית תוכנת המסרים המיידיים ICQ.
בשנת 2000 התמזגה החברה עם קבוצת המדיה טיים וורנר. לאחר המיזוג החלה ירידה הדרגתית אך משמעותית בהכנסות החברה, אשר נמשכת עד היום. קהל הלקוחות של החברה הפסיק לגדול החל משנת 2002 ורבים עברו לספקיות אינטרנט זולות יותר. כמו כן, בשל פריחת השימוש בפס רחב לאורך העשור הראשון של המאה ה-21 החברה נאלצה למקם את עצמה כפורטל תוכן מוביל, בדומה לחברות כמו יאהו!, על מנת לתפוס חלק משוק הפרסום המקוון.
בשנת 2007 רכשה חברת AOL בתמורה לכ-363 מיליון דולר את קוויגו הישראלית, במה שנחשב עד היום לאחד האקזיטים הכי גבוהים של חברה ישראלית אי-פעם.
ב-28 במאי 2009 הופסק שיתוף הפעולה בין אמריקה און ליין לטיים וורנר אחרי שמונה שנים של שיתוף פעולה.
יחסי ליכטנשטיין–מקסיקו
יחסי ליכטנשטיין–מקסיקו הם יחסי החוץ בין ליכטנשטיין לבין מקסיקו.
סקירה כללית
היחסים בין המדינות כוננו ב-1 ביולי 1994.
לליכטנשטיין אין שגרירות שהוסמכה למקסיקו. מקסיקו מוסמכת לליכטנשטיין משגרירותה בברן, שווייץ, ובנוסף היא מחזיקה בקונסוליית כבוד בוואדוץ.
יחסי סלובקיה–צרפת
בין סלובקיה לבין צרפת מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים, ואף שיתוף פעולה בנושאים שונים. כמו כן השתיים חברות באיחוד האירופי ובנאט"ו.
צ'כוסלובקיה
במהלך הסכם מינכן הפרה צרפת את בריתה עם צ'כוסלובקיה, ותמכה בדרישות היטלר, מה שהביא לסיפוח חבל הסודטים לגרמניה הנאצית, ולאחר מכן לפירוק צ'כוסלובקיה והקמת סלובקיה העצמאית, על אף שגם היא הייתה גרורה של גרמניה.
לאחר מלחמת העולם השנייה הפכה צ'כוסלובקיה למדינה קומוניסטית וחלק מברית ורשה, ומשום כך הושפעו היחסים בין שתי המדינות ממהלך המלחמה הקרה.
סלובקיה
ב-1 בינואר 1993 פורקה צ'כוסלובקיה ובמקומה קמו צ'כיה - שירשה את מקומה וסלובקיה, ומיד כוננו היחסים בין שתי המדינות.
שיתוף פעולה
צרפת היא המשקיעה ה-11 בסלובקיה, ושותפת המסחר השישית בסלובקיה. כמו כן מתקיים שיתוף פעולה בין שתי המדינות בתחומי החינוך והתרבות, וקיימים בתי ספר בסלובקיה ללימוד השפה הצרפתית.
ג'ושוע מידור
ג'ושוע לורנס "ג'וש" מידור (באנגלית: Joshua Lawrence "Josh" Meador; 12 במרץ 1911 – 24 באוגוסט 1965) היה אנימטור אמריקאי, אמן אפקטים מיוחדים ובמאי ההנפשה של אולפני וולט דיסני.
ביוגרפיה
מידור נולד בגרינווד, מיסיסיפי, ב-12 במרץ 1911. בשנת 1918 משפחתו עברה לקולומבוס, מיסיסיפי, ומאוחר יותר הוא למד במכון האמנות של שיקגו. שם, ידיד בוגר המכון סיפר למידור שהוא נוסע לקליפורניה כדי להתראיין בוולט דיסני הפקות, והציע לו להצטרף אליו. בהתחלה, מידור סירב כי רצה לעשות אמנות מסחרית, אך לבסוף הוא אולץ להתראיין בדיסני. הוא נשכר לעבוד במחלקת האפקטים להנפשות, שם הוא עבד על סרטים רבים כמו "20,000 מיל מתחת למים" (1954), שעליו האולפן זכה בפרס האוסקר. כמו כן, מידור גם יצר את אפקטי ההנפשה לסרט המדע הבדיוני של מטרו גולדווין מאייר, "הפלנטה האסורה" (1956). באופן פרטי, מידור תיאר את עצמו כ"בראש ובראשונה צייר", בכך שהוא צייר יותר מ-2,000 קנבסים וציורי נוף אימפרסיוניסטיים וציורי נוף ימי.
באוגוסט 1965, מידור לקה בהתקף לב ומת בביתו בקספר, קליפורניה. הוא נקבר בקולומבוס, מיסיסיפי, שהייתה לו כעיר הולדתו. ישנה לוחית זיכרון בבית ילדותו.
אלברט ג. מאקי
ביוגרפיה
אלברט גאלאגן מאקי נולד בצ'ארלסטון, דרום קרוליינה. בנו של ג'ון מאקי (1765-1831), רופא, עיתונאי ומחנך בכיר, שפרסם ספר מקיף בתחום האריתמטיקה. אחיו היה אדמונד ויליאם מקגרגור מאקי, חבר בית הנבחרים של דרום קרוליינה. לאחר סיום לימודיו, מאקי לימד בבית הספר לפרנסתו למשך זמן מה.
בשנת 1832 סיים את לימודיו האקדמיים ברפואה בקולג' של דרום קרוליינה. ב-1844 פרש מתחום הרפואה.
לאורך חייו, מאקי כתב על מגוון נושאים, והתמחה בחקר שפות, מאפייני תקופת ימי הביניים ובנייה חופשית. ב-1849 ייסד מגזין בנושאי הבונים החופשיים, אותו מימן בעיקר מכספו במשך שלוש שנים. בין השנים 1858 – 1860 הוא ניהל רבעון שהוקדש לאותו נושא.
מאקי למד באופן עצמאי שפות שונות, בהן לטינית, יוונית ועברית. הוא נהג להרצות בתחום ההתפתחות האינטלקטואלית והמוסרית בתקופת ימי הביניים. בהמשך הוא התמקד בייחוד בחקר הסימבוליזם ומחקרי קבלה ותלמוד.
הוא שירת כמרצה ומזכיר בכיר בלשכה הגדולה של מסדר הבונים החופשיים בדרום קרוליינה, וכמו כן כמזכיר ראשי של הנוסח הסקוטי הקדמון והמקובל בבנייה החופשית בדרום ארצות הברית.
הוא מת במדינת וירג'יניה.
תח'אר
תַח'אר (בפרסית/דארי/פשטו: تخار) הוא אחד מבין 34 מחוזות אפגניסטן. המחוז ממוקם בצפון-מזרח אפגניסטן ולצפונו גבול בינלאומי עם רפובליקת טג'יקיסטן. שטחו של המחוז 12,333 קילומטרים רבועים ואוכלוסייתו מונה 983,300 איש. בירת המחוז היא העיר תאלקאן. המחוז רב-תרבותי ורוב אוכלוסייתו כפרית.
Charlie's Angels (פסקול)
Charlie's Angels (בעברית: המלאכיות של צ'ארלי) הוא פסקול הסרט "המלאכיות של צ'ארלי". הפסקול יצא לאור ב-1 בנובמבר 2019, על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס. מתוך הפסקול יצאו שלושה סינגלים: "Don't Call Me Angel", "" ו-"How It's Done".
תח'אר
ארכאולוגיה
האזור עבר ידיים רבות עד שנפל לידי השפעת התרבות ההלניסטית למצור על הסלע הסוגדיאני, במסגרת כיבושי אלכסנדר הגדול באסיה התיכונה במאה ה-4 לפנה"ס. שרידים היסטוריים השייכים לתקופת מוקדון שנמצאו במחוז תח'אר נהרסו בשנת 1991 במהלך מלחמת האזרחים במדינה. אי-בהירויות עדיין מסתובבות אודות היעלמותן של אנדרטאות היסטוריות השייכות לאלכסנדר הגדול. על פי דיווחים שונים, האנדרטאות מוברחות מחוץ למדינה או נהרסות כתוצאה מהמלחמות החוזרות ונשנות בתוך אפגניסטן.
Charlie's Angels (פסקול)
עם יציאתו הצליח האלבום להגיע אל המקום ה-38 במצעד הבילבורד 200.
תח'אר
גאוגרפיה
מחוז תח'אר נחשב למקום המתאים ביותר לחקלאות בכל אפגניסטן. המחוז נמצא במרחק של 400 ק"מ מבירת המדינה, קאבול. תח'אר מוקף במחוז בדח'שאן ממזרח לו, מחוז קונדוז ממערב, מחוז בגלאן מדרום-מערב ופנג'שיר מדרום. המחוז כאמור חולק גבול בינלאומי עם רפובליקת טג'יקיסטן. המכון המרכזי לסטטיסטיקה באפגניסטן, לאחר רישום בשנת 2009 העמיד את מספר האנשים לקילומטר על 71. במחוז חם בקיץ בו הטמפרטורה מתנשאת ל-40 מעלות צלזיוס ובחורף קר מאוד כשהטמפרטורה מגיעה למינוס 29 מעלות צלזיוס בגבעות הדרומיות של רכס הינדו-כוש. מאוקטובר עד אפריל, מזג האוויר נותר קר וגשום על רקע שלג בזמן שהחודשים האחרים חמים. הגשמים הממוצעים במחוז נאמדים ב-2,290 מילימטרים בשנה.
Charlie's Angels (פסקול)
רקע והוצאה
הפסקול הופק על ידי אריאנה גרנדה, סקוטר בראון, סוון קוטצ'ה, מקס מרטין ואיליה סלמנזאדה. בפסקול משתתפים אריאנה גרנדה, קים פטרס, סטפלון דון, נורמני, ניקי מינאז', מיילי סיירוס, לנה דל ריי, דונה סאמר, צ'אקה קאן, אניטה וכולי. את שירי הפסקול שרות בעיקר נשים.
ארבעה שירים מתוך אחד עשר שירי הפסקול בוצעו על ידי גרנדה.
תח'אר
אוכלוסייה
לתח'אר יש מאגרי פחם באיכות טובה אשר מנוצלים ביד בכפרים מסוימים ונמכרים באזור. האוכלוסייה המקומית רואה במצבורי הזהב את המשאב הרלוונטי ביותר עבור העבודה במחוז. זהב נשטף בנהר תח'אר (על שמו המחוז), וכ-2 ק"ג מועברים לשווקים שבועיים ספציפיים בעיר תאלקאן. העיר היא גם מקור עיקרי לחומרי בנייה כמו: טיט, חול וסוגים שונים של אבנים. מחוז תח'אר ידוע בהרי המלח שלו בהם ניתן למצוא מרבצים גדולים של מלח דק. מכרה המלח טקצ'ה חאנה הוא אחד מהמספר ההולך וגדל של ספקי המלח לאוכלוסיית תח'אר וכלל צפון אפגניסטן. בשונה מרוב המחוזות האפגנים, חקלאות משמשת לעבודה של מיעוט באוכלוסייה הכוללת וכרייה היא העבודה הרווחית ביותר בשביל רוב האזרחים.
כאמור המחוז רב-תרבותי והקבוצות האתניות העדתיות הגדולות ביותר בו הן אוזבקים, טג'יקים, פשטונים והזארים. 16% מכלל האוכלוסייה המחוזית יודעת אוריינות. למרות הריבוי האתני, כמעט כל האוכלוסייה דוברת דארי (ניב של השפה הפרסית) כשפת אם או כלינגואה פרנקה. במחוז ישנם 4 בתי חולים ו-33 קופות חולים.
ביטחון
בשנת 2018, לפי הדיווחים, חמושים תומכי הטליבאן פעילים במחוז, במיוחד בנפות הגובלות עם קונדוז וטג'יקיסטן. תשע מהנפות במחוז תח'אר נמצאים במאבק בין הטליבאן ובדלנים לממשלה ושמונה נמצאים תחת שליטה ממשלתית מלאה. 88 אירועים הקשורים למורדים דווחו בתקופת ינואר 2018 – פברואר 2019 (ממוצע של 1.5 אירועים בשבוע). דוגמאות לתקריות כוללות קרבות בין הטליבאן לכוחות הביטחון האפגניים בניסיון של המתקוממים להשיג שטח; התקפות הטליבאן על עמדות ביטחון, ירי מרגמות לעבר מרכזי קלפיות.
תועדו 113 נפגעים אזרחיים (26 הרוגים ו-87 פצועים) בשנת 2018, המייצגים 11 קורבנות אזרחיים לכל 100,000 תושבים. מדובר בעלייה של 15% בהשוואה לשנת 2017. בתקופה שבין 1 בינואר 2018 – 28 בפברואר 2019, 94 אנשים נעקרו ממחוז תח'אר, כולם הועברו למקומות אחרים במחוז עצמו. השפעה נוספת על האוכלוסייה האזרחית כוללת, למשל, סגירת בתי ספר על ידי הטליבאן.
ויליאם רמזי (יצרן)
ויליאם רמזי (באנגלית: William Ramsay, 6 ביוני 1868 - 4 בספטמבר 1914) היה יצרן משחות נעליים אוסטרלי יליד סקוטלנד. בשנת 1906, רמזי פיתח את "קיווי", מותג משחת נעליים, שכיום, נחשב אחד מהמותגים המפורסמים בעולם בתחום.
נולד בגלאזגו בשנת 1868, הוא ומשפחתו עברו למלבורן כשהיה בן עשר, ביוני 1878. המשפחה שגשגה בוויקטוריה, אביו, שעבד כחרט בסקוטלנד, הפך מתווך נדל"ן מצליח. לאחר שעזב את בית הספר, ייסד רמזי חברת נדל"ן עם אביו, בשם "ג'ון רמזי ובנו", שהצליחה.
ב-1906, הוא ואשתו, אנני, החלו בייצור משחת נעליים חדשה תחת הסימן המסחרי "קיווי". המשחה זכתה להצלחה אדירה באוסטרליה בתוך מספר שנים. היא נקראה כמחווה למורשת הניו זילנדית של אנני רמזי, שהקיווי היא ציפורה הרשמית.
רמזי מת מסרטן בבית המשפחה באסנדון, מלבורן. אביו נפטר עשר שנים מאוחר יותר.
זווית ישרה ומחוגה
זווית ישרה ומחוגה (בעברית גם: מזווית ומחוגה; באנגלית: Square and Compasses) הוא סמל בינלאומי, המזוהה ביותר עם הבנייה החופשית. הזווית הישרה והמחוגה הם כלים של אדריכלים ומשמשים בטקסים של הבנייה החופשית כדי ללמד לקחים סמליים.
לשכות בנייה חופשית וטקסים מאסוניים מסבירים את הסמלים האלה כלקחים בהתנהגות: למשל, ספר "סדר העבודה בדרגת תלמיד־בונה־חופשי" של הלשכה הגדולה למדינת ישראל מסביר אותם כך: "המזווית תכוון את פעולותינו, והמחוגה תתווה תחום ליחסינו עם בני־האדם בכלל ועם אחינו הבונים החופשיים בפרט".
עם זאת, מכיוון שהבנייה החופשית אינה דוגמטית, אין פרשנות מוסכמת לסמלים האלה (או לכל סמל מאסוני אחר), שמשמש את כלל הבנייה החופשית.
עם האות G
בארצות דוברות אנגלית הזווית הישרה והמחוגה מוצגות לעיתים קרובות עם האות G במרכז. האות מתפרשת בתור סמל למילים שונות באזורים שונים. הפרשנויות הנפוצות ביותר: "G" מייצגת את אלוהים (God) ומזכירה לבונים החופשיים שאלוהים נמצא במרכז של הבנייה החופשית. בהקשר הזה היא יכול לסמל גם את האדריכל הגדול של היקום (The Great Architect of the Universe), רמז לאלוהים. בהקשר אחר, האות מייצגת גאומטריה (Geometry), שמתוארת בתור "האצילה שבמדעים" ו"היסוד שעליו מוקם מבנה־העל של הבנייה החופשית".
פרס אניספילד-וולף
פרס אניספילד-וולף הוא פרס ספרותי אמריקאי המוקדש ליצירות שהציגו תרומה משמעותית להבנת הגזענות, ולעידוד הבנה טובה יותר של הרבגוניות של תרבויות האדם. הפרס נוסד בשנת 1935 על ידי המשוררת והנדבנית מקליבלנד אדית' אניספילד וולף, ונוהל בתחילה על ידי כתב העת Saturday Review. מאז שנת 1963 מנוהל הפרס על ידי קרן קליבלנד.
בכל שנה מחולקים מספר פרסים בקטגוריות סיפורת, שירה, עיון, ומפעל חיים. בין הזוכים הבולטים בעבר נמנים זורה ניל הרסטון (1943), לנגסטון יוז (1954), מרטין לותר קינג ג'וניור (1959), מקסין הונג קינגסטון (1978), וולה סויינקה (1983), נאדין גורדימר (1988), טוני מוריסון (1988), ראלף אליסון (1992), אדוארד אמר (2000), ודרק וולקוט (2004).
חתני וכלות הפרס
להלן רשימת כלות וחתני הפרס, לפי אתר הפרס.
צוג
צוּג (בגרמנית וברומאנש: Zug בצרפתית: Zoug, באיטלקית: Zugo) היא עיר הבירה של קנטון צוג שבמרכז שווייץ, ממוקמת כ-23 קילומטרים דרומית לציריך, ושוכנת לחופו המזרחי של אגם צוג למרגלות הרי צוגברג.
השפה הרשמית בצוג היא גרמנית שווייצרית, אולם השפה העיקרית המדוברת היא ניב מקומי של אלמאנית.
התקופה הפרהיסטורית
העדויות המוקדמות ביותר להתיישבות אנושית באזור נמצאו בגדה הצפונית של אגם צוג, והם תוארכו לכ-14,000 לפני הספירה. ארכאולוגים אף מצאו בחופי האגם שרידים של למעלה מארבעים בתי כלונסאות. החקלאים הראשונים התיישבו באזור בהתקופה הנאוליתית, בין השנים 5,500-2,200 לפנה"ס.
שיאה של התיישבות זו הייתה בתקופה שבין השנים 3800-2450 לפנה"ס. עדויות לשימוש בקרקע נמצאו בעיירה הסמוכה; מנצינגן ובעמק אגריזי השכן. בנוסף, נתגלו ממצאים רבים מתקופת הברזל (850-50 לפנה"ס) ומהתקופה הקלטית (50 לפנה"ס).
החיים היהודיים
בצוג מתקיימת פעילות יהודית על ידי שלוחים של תנועת חב"ד. מרכז לימודים ממוקם במרכז העיר בסמיכות לתחנת הרכבת.
סצ'ן
סֵצֵ'ני (בהונגרית: Szécsény) היא עיר במחוז נוגראד בהונגריה ומרכז נפת סצ'ני. משנת 1962 שייכת אליה גם פשטנפוסטה ומשנת 1963 גם בנצורפאלווה (דולאני לשעבר).
מיקום
סצ'ני ממוקמת במישור לאורך האִיפּוֹי (נהר האיפוי הוא היובל השמאלי היחיד של הדנובה בהונגריה) ליד נחל דראז'דו (מקורו של נחל דראז'דו הוא בהרי הצֶ'רְהַאט בצפון הונגריה). העיר נמצאת בגובה של 170 מטר מעל פני הים והיא נקודת מוצא למסלולי טיול בהרי הצ'רהאט. סצ'ני ממוקמת בסמוך למסילת הרכבת אסוד - בלשגיארמט - איפויטארנוץ מס' 78 וכביש ראשי 22, כ־19 ק"מ מבלשגיארמט. תחנת הרכבת של סצ'ני ממוקמת צפונית למרכז העיר, עם גישה מהכביש המסתעף מכביש 2205.
היסטוריה
סצ'ני הייתה אחד היישובים העתיקים ביותר בעמק האיפוי מאז התקופה הפרהיסטורית. אנשי תקופת העצם ותקופת האבן התיישבו על הקרקדומב, תושבי תקופת הברונזה ליד דנדה וגם אנשי תקופת הברזל ישבו באזור. שמה של סצ'ני הוזכר לראשונה בתעודות בשנת 1219, בחלקו כנכס של שבט הקאצ'יץ' (אחד השבטים ההונגרים הקדומים) ובחלקו כמקום השייך למבנה הטירה נוגראד.
בשנת 1333, הוויווד טמאש סצ'ני ואחיו פטר היו הבעלים של סצ'ני. בשנת 1334 העניק קארוי הראשון, מלך הונגריה לסצ'ני אותן זכויות כמו לאזרחי העיר בודה. בהתאם לכך קיבל טמאש סצ'ני רשות להקיף את העיר בחומה, מגדלים, צריחים וחגורות מגן. על פי הנתונים והמחקרים הזמינים, כ -500 מטרים מערבית לטירה של ימינו, על חוף הסטרז'ה, הייתה בעבר טירה או מגדל שמירה קטן יותר, שעדיין ניתן לזהות את התעלה המלאכותית שנחפרה עבורה.
בשנת 1705 פרנץ ראקוצי השני קיים פרלמנט באוויר הפתוח באזור זה, שכונה "חוות העגלים". שם הוא נבחר לנסיך השליט והוכרז על האיחוד הטרנסילבני עם מולדת האם (הונגריה עצמה). בשנת 1709, כחצי שעה מהעיר, שבר הרוזן, הגנרל האוסטרי זיגברט הייסטר, מפקד הצבאות הקיסריים, את כוחם של הקורוצים (המורדים ההונגריים נגד ההבסבורגים) ופיזר את מנהיגיהם לצמיתות.
בשנת 1891 התגוררו בה 3518 תושבים הונגרים; והיה מושב משרד הדת המחוזי ובית המשפט המחוזי; היה ליישוב בנק חיסכון, בית ספר לתעשייה, סחר בבקר, סניף דואר וטלגרף ובנק חיסכון בסניף הדואר. בשנת 1910, מתוך 4245 תושבים, 4210 היו הונגרים (לרבות היהודים שלא נחשבו ללאום). מתוכם 3,523 היו קתולים רומיים, 213 לותרנים ו 456 יהודים (מעל 10 אחוזים). כמעט כל יהדות מקומית זו הושמדה בשואה.
פטלת
פַּטֶלֶת (ידועה גם בשמות הבאים: בובא (bouba), פוליפפילומה טרופיקום (polypapilloma tropicum)) היא מחלה זיהומית טרופית הפוגעת בעור, בעצמות ובמפרקים, ונגרמת על ידי חיידק סלילוני (spirochete) בשם Treponema pallidum pertenue.
המחלה מתחילה בהתנפחות עגולה וגסה של העור בקוטר 2 עד 5 ס"מ. המרכז יכול להפתח וליצור כיב. הנגע ההתחלתי נרפא תוך שלושה עד שישה חודשים. לאחר שבועות עד שנים, עלולים להרגיש כאב במפרקים ובעצמות, בנוסף לכך, עלולים להרגיש חולשה ולפתח נגעים חדשים. העור של כפות הידיים וכפות הרגליים עלול להיות עבה ומלא סדקים, והעצמות (במיוחד אלה של האף) עלולות להיות מעוותות. לאחר חמש שנים או יותר עלולים להתפתח שטחים גדולים של עור מת עם הצטלקות. undefined
המחלה נפוצה בעיקר ביישובים עניים באזורי יער חמים, לחים וטרופיים של אפריקה, אסיה, אמריקה הלטינית ובאוקיינוס השקט.
יש לציין כי פטלת אינה מועברת באמצעות מגע מיני אלא מועברת באמצעות מגע ישיר (אדם לאדם), בין נוזל מנגע של אדם הלוקה במחלה לאדם בריא דרך חתך קטן בעור. רוב הנגעים יופיעו בגפיים. הנגע הראשוני של פטלת מתמלא בחיידקים. תקופת הדגירה היא 9–90 יום (21 ימים בממוצע).
כ -75% מאנשים שנפגעו הם ילדים מתחת לגיל 15 שנים (שכיחות שיא מתרחשת בילדים בגילים 6–10 שנים). זכרים ונקבות נפגעים באותה מידה.
צפיפות, היגיינה לקויה ותנאים חברתיים-כלכליים מקלים על התפשטות המחלה. ללא טיפול, זיהום עלול לגרום לעיוות ונכות כרוניים.
אצטדיון קייפטאון
אצטדיון קייפטאון (באפריקאנס: Kaapstad-stadion), המוכר לעיתים בשמו הלא-רשמי "אצטדיון גרין פוינט", הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בקייפטאון שבדרום אפריקה. האצטדיון נבנה לקראת מונדיאל 2010 ואירח מספר משחקים במסגרתו, לרבות אחד מחצאי הגמר. באצטדיון 69,070 מושבים, והוא השלישי בגודלו בדרום אפריקה.
פטלת
תסמינים
תוך 90 יום (בדרך כלל תוך פחות מחודש) של זיהום ניתן לזהות את ה"גולה" (קשריר) המרכזית "פטלת האם" שאינה כואבת, אך גדלה ומתחילה להיות גבשושית במראה. בקרבתה יכולות להופיע גם "פטלת בנות". שלב ראשוני זה נעלם לגמרי תוך שישה חודשים. השלב השני יכול להתרחש חודשים ואפילו שנים אחרי, כאשר מדובר בנגעי עור אופייניים מפושטים בעלי מראה משתנה, כולל "פטלת הסרטן" על כפות הידיים וכפות הרגליים עם קילוף עור (desquamation). נגעים משניים אלה לעיתים קרובות הופכים לכיב, דבר שיכול להעלות את הסיכון לזיהומים, אבל גם הם נרפאים אחרי שישה חודשים או יותר. כ-10% מהחולים מפתחים מחלה שלישית תוך 5 עד 10 שנים (כאשר במהלכן עלולים להיווצר עוד נגעים שניוניים שמופיעים וחולפים), ואז תסמיני המחלה יכללו הרס נרחב של העצמות, המפרקים והרקמות הרכות, כולל לעצמות ולסחוס האף (rhinopharyngitis mutilans or gangosa).
גורמים
המחלה מועברת על ידי מגע של עור בעור עם נגע מזוהם בחיידק, שיכול לחדור דרך חתכים, נשיכות או שריטות בעור. החיידק הגורם למחלה הוא סלילון ("spirochete" - חיידק בעל צורה סלילית), בשם Treponema pertenue. זהו תת-מין של Treponema pallidum, החיידק הגורם לעגבת (Syphilis). יש חוקרים הטוענים שהוא קרוב של Treponema pallidum carateum, החידק שגורם לבָּרֶדֶת (pinta).
אצטדיון קייפטאון
בניית האצטדיון
בניית האצטדיון החלה ב-26 במרץ 2007 בשכונת גרין פוינט שבקייפטאון, לחוף האוקיינוס האטלנטי ובסמוך למרכזי התיירות בקייפטאון. לצורך הבנייה נהרס האצטדיון הקודם ששכן במקום, אצטדיון גרין פוינט הקטן בהרבה, אשר שימש למשחקי כדורגל ומופעי תרבות ובידור שונים. לצד בניית האצטדיון עצמו פותחה התשתית מסביב והאצטדיון עומד כעת במרכזו של פארק רחב ידיים, אם כי לצורך הקמת האצטדיון הופקע למעשה שטח רב מאזור הפארקים של העיר.
פטלת
גורמים
T. pallidum pertenue זוהה בפרימטים לא אנושיים (בבונים, שימפנזים, וגורילות). מחקרים מראים שחיסון ניסיוני של בני אדם מחומר שבודד מקופים גורם למחלה דמוי-פטלת. עם זאת, אין ראיות קיימות בנוגע להעברת המחלה בין בני אדם ופרימטים.
אבחון
לרוב האבחנה נעשית על פי סימנים קליניים. מיקרוסקופיית שדה אפל של דגימות שנלקחו מנגעים מוקדמים (במיוחד נגעים כיביים) עשויה להראות את האורגניזם האחראי. בדיקות דם כגון VDRL ,(Rapid Plasma Reagin) RPR וTPHA יהיו חיוביות, אך אין בדיקות דם ספציפית שתבחין בין ארבע מחלות הטרפונמה (טרפונמטוזות - treponematoses): עגבת, פַּטֶלֶת, Bejel, ובָּרֶדֶת (pinta).
אצטדיון קייפטאון
בניית האצטדיון
הבנייה הסתיימה בטקס חגיגי ב-14 בדצמבר 2009 והועבר לבעלות עיריית קייפטאון. חודש לאחר מכן נערך בו משחק הכדורגל הראשון, בו שיחקו הקבוצות המקומיות אייאקס קייפטאון וסאנטוס.
פטלת
אפידמיולוגיה
כ-75% מהאנשים הלוקים במחלה הם ילדים מתחת לגיל 15 שנה, כשהשכיחות הגבוהה ביותר בילדים בגיל 6–10 שנים. לכן ילדים הם המקור העיקרי של העברת זיהום המחלה. מכיוון שהחיידק (T. pallidum pertenue) דורש טמפרטורה ולחות גבוהים לשגשוגו, פטלת נפוצה באזורים טרופיים לחים בדרום אמריקה, אפריקה, אסיה ואוקיאניה.
אצטדיון קייפטאון
לאחר המונדיאל
האצטדיון נבנה כאצטדיון כדורגל רחב ממדים - פי 5 מהאצטדיון הקיים קודם לכן, בו השתמשו קבוצות הכדורגל המקומיות לעיתים כאצטדיון ביתי. עם זאת, אין ביכולתן של הקבוצות למלא תפוסה גדולה זו, וגם למשחק הפתיחה - דרבי עירוני, נמכרו 20,000 צופים בלבד, פחות משליש מתפוסת האצטדיון.
פטלת
אפידמיולוגיה
השכיחות העולמית של מחלה זו ושל שאר המחלות האנדמיות הנגרמות על ידי טרפונמות (טרפונמטוזות - treponematoses) - bejel ובָּרֶדֶת (pinta), הופחתה בעקבות התוכנית של מרכז הבקרה העולמי לטרפונמטוזות (The Global Controlof Treponematoses). כך שבין השנים 1952 ו-1964, ירד מספר המקרים מלמעלה מ-50–150 מיליון מקרים לכ-2.5 מיליון (הפחתה של 95 אחוזים). בעקבות הפסקת תוכנית זו, הבקרה והטיפול בפטלת הפכו לחלק חשוב של פעילות מערכות הבריאות של המדינות באזורי המחלה. עם זאת, מיגור לא מלא הוביל להתעוררות מחודשת של פטלת בשנות ה-70, כאשר מספר המקרים הגבוה ביותר נמצא באזור מערב אפריקה. בעקבות פיתוח טיפול ב-azithromycin הניתן דרך הפה, ארגון הבריאות העולמי שם לעצמו מטרה למגר את הפטלת עד שנת 2020.
מניעה
פטלת היא מחלה קלה יחסית למיגור בגלל הסיבות הבאות: בני אדם הם כנראה המאגר היחיד של גורם המחלה, זריקה אחת של פניצילין רחב טווח או אנטיביוטיקה אחרת מקבוצת הבטא לקטאם (beta lactam antibiotic) מרפאה את המחלה, ואנטיביוטיקות אלה זמינות באופן רגיל. כמו כן המחלה מוגבלת לאזור מסוים, מה שגורם למעקב אחריה להיות קל יחסית.
אצטדיון קייפטאון
לאחר המונדיאל
מסיבות אלו הוסב האצטדיון לתפוסה בת 55,000 מקומות בלבד לאחר המונדיאל. באצטדיון ניתן לערוך גם משחקי רוגבי, אשר זוכה לפופולריות גדולה בהרבה מהכדורגל במדינה. כמו כן האצטדיון משמש לאירועי תרבות וקונצרטים שונים.
פטלת
מניעה
פטלת היא בין המחלות שהוגדרו ברשימת 17 ה"מחלות הטרופיות המוזנחות" על ידי ארגון הבריאות העולמי.
באפריל 2012, ארגון הבריאות העולמי התחיל בקמפיין עולמי חדש למיגור הפטלת, שכבר הייתה ברשימת מיגור המחלות מאז שנת 2011. לפי מפת המיגור הרשמית, הכחדת המחלה צפויה עד שנת 2020. אישור למעמד של מיגור מחלה דורש היעדר מוחלט של המחלה לחמש שנים לפחות. בהודו זה קרה ב-19 בספטמבר 2011. בשנת 1996 היו 3571 מקרי פטלת בהודו; בשנת 1997 לאחר מאמץ מיגור ניכר מספר המקרים ירד ל-735 ובשנת 2003 מספר מקרים היה 46. המקרה הקליני האחרון בהודו דווח בשנת 2003. לפיכך, הודו היא מדינה שבה הוכחדה מחלת הפטלת באופן מלא ואף מקרה לא דווח לאחר שנת 2003.
במרץ 2013, ערך ארגון הבריאות העולמי כנס שבו השתתפו מומחים לפטלת בז'נבה כדי לדון באסטרטגיה של קמפיין מיגור חדש. הפגישה הייתה משמעותית, השתתפו בה נציגים של רוב המדינות שבהם פטלת נחשבת למחלה אנדמית ותיארו את המצב האפידמיולוגי של המחלה ברמה הלאומית. המחלה נמצאת היום באינדונזיה ובמזרח טימור בדרום-מזרח אסיה; פפואה גינאה החדשה, איי שלמה וונואטו באזור האוקיינוס השקט; בבנין, קמרון, ברפובליקה המרכז אפריקאית, קונגו, חוף השנהב, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, גאנה וטוגו באפריקה. כפי שדווח בישיבה, במספר מדינות מיפוי המחלה עדיין בלתי סדיר ויצטרכו להשלים עניין זה לפני שניתן יהיה לאכוף מאמץ מיגור רציני.
אנדרטה לזכר הנופלים בקרבות תל מוטילה
האנדרטה לזכר הנופלים בקרבות תל מוטילה היא אנדרטה השוכנת במושב אלמגור שמצפון לכנרת. האנדרטה הוקמה לזכר הקרבות, שניטשו שם מול צבא סוריה במאי 1951, ולזכר 41 חיילי צה"ל שנהרגו במהלכם בהם חיילי גדוד 21 בחטיבת גולני.
בצד השביל המוביל אל רחבת האנדרטה מוצב לוח מתכת שעוצב כאילו הוא נקוב כדורים, ועליו שלט מתכת עם כתובת תבליט המספרת את סיפור הקרב. בקרבתו נמצאת חפירה באדמה המדופנת בלוחות בטון, המייצגת עמדות לחימה ותעלות קשר המחברות ביניהן. באתר מוצב גם שלט המתאר את תולדות קרבות חטיבת גולני ממלחמת העצמאות ועד למבצע צוק איתן.
האנדרטה נבנתה ביוזמת עמותת תל מוטילה ועמותת משפחות חללי הקרב. היא תוכננה על ידי האדריכל יהודה יהב ונחנכה בשנת 1997.
נונאטאק וסטהייבן
נונאטאק וסטהייבן (באנגלית: Westhaven Nunatak) הוא נונאטאק מתנשא, הממוקם ברכס בריטניה שבאנטארקטיקה, 6 קילומטרים דרומית לרכס טרנסטייל.
הנונאטאק הוא ההר המערבי ביותר ברכס בריטניה.
גובהו של נונאטאק וסטהייבן 2,240 מטרים מעל פני הים.
גילוי הנונאטאק ומקור שמו
הנונאטאק התגלה לראשונה מן האוויר על ידי ג'י. ר. קליידון מחיל האוויר המלכותי של ניו זילנד, אשר נתן לנונאטאק את שמו (בשל מיקומו במערב הרכס).
הנונאטאק מופה ונחקר על הקרקע לראשונה על ידי משלחת קרחון דרווין, שהייתה חלק מהמשלחת הטראנס-אנטארקטית של חבר העמים הבריטי, בשנת 1957.
לקריאה נוספת
• New Zealand Journal of Geology and Geophysics, Dec 1962, PP 844, 847
• Alessandro Capra, Reinhard Dietrich, Geodetic and Geophysical Observations in Antarctica: An Overview in the IPY Prespective, PP 17, 28
• Gunter Faure, Teresa M. Mensing, The Transantarctic Mountains: Rocks, Ice, Meteorites and Water, PP 298, 392
• I.B. Campbell, G.G.C. Claridge, Antarctica: Soils, Weathering Processes and Environment, P 192
אריאל צבל
אריאל צׂבל (נולד ב-14 בספטמבר 1967) הוא תאורטיקן ישראלי של יחסי אדם-חיה ופעיל זכויות בעלי חיים, המתמחה בניתוח ידע טכנולוגי ומדעי בנושא בעלי-חיים באמצעות כלים ביקורתיים המקובלים במדעי הרוח ובמדעי החברה.
עבד כעורך, ככותב וכמחנך בעמותת אנימלס, וכצפר בחברה להגנת הטבע; מלמד על יחסי אדם-חיה במכללת אורנים.
ביוגרפיה
אריאל צבל גדל בתל אביב ומתגורר ביבנה.
עבד כרכז נתונים של סקרי נדידה במרכז המידע על עופות דורסים (כיום מרכז הצפרות הישראלי) בחברה להגנת הטבע (1988–1991) ופרסם דוח"ות על סקרי נדידת ציפורים,  המשמשים כמקורות על נדידה בישראל.
ב-1998 החל לעסוק בהיבטים היסטוריים ופילוסופיים של יחסי אדם-חיה, במסגרת לימודי התואר השני במכון להיסטוריה ולפילוסופיה של המדעים והרעיונות באוניברסיטת תל אביב, ובשנת 2012 קיבל שם תואר דוקטור לפילוסופיה, על העבודה "מעמדו של ידע אמפירי באתיקה הבין-מינית" שכתב בהנחייתו של פרופ' גדעון פרוידנטל.
מלמד על יחסי אדם-חיה במכללת אורנים.
עבודה באנימלס
במסגרת עבודתו בעמותת אנימלס תכנן צבל הרצאת מבוא לזכויות בעלי-חיים עבור מסגרות חינוך שונות. הגרסה המוקדמת של ההרצאה הופקה בשנת 2003, ומאז הועברו גרסאות שונות שלה בפני מאות אלפי תלמידים.
צבל העביר הרצאות רבות לקהל הרחב, לרבות קורס "החברה הרב-מינית" (2013-2011), והוא מנהל דף פייסבוק תחת כותרת זו.
עבודה עיונית
עבודתו של צבל מוקדשת לחשיבה מחודשת על בעלי-חיים במונחים חברתיים ומוסריים. לדבריו, המושג "החברה" מתייחס בשימוש המקובל בו לבני-אדם בלבד, לעיתים תוך הכללת חיות בית, "אך אל רובן הגורף של החיות אנו רגילים להתייחס כאילו הן נפרדות לחלוטין מהחברה. הן נחשבות בתור חלק מהטבע ולכן מתייחסים אליהן במונחים מתחום הביולוגיה; או שהן נתפסות בתור אובייקטים גרידא של פעילות חקלאית, כלכלית ומדעית". צבל טוען ש"החברה" כוללת בתוכה בני-אדם וחיות ממינים שונים גם יחד, ואילו הגבלת הדיון בחיות לביולוגיה, לחקלאות ולכלכלה היא מעשה חברתי מובהק של כוחנות והדרה.
על רקע השקפה זו עוסק צבל בניתוח טקסטים שנכתבו למטרות יישומיות בחקלאות או במחקר החקלאי והביולוגי, בניסיון לחשוף את מערכת היחסים הבין-מינית המסתתרת מאחורי הידע הטכנולוגי, החקלאי והמדעי. בכך חורגת עבודתו מהגישה המקובלת יותר ב"לימודי בעלי-חיים" (Animal Studies) – הסתמכות על מקורות שנוצרו מלכתחילה בכוונה להצהיר על יחס מסוים לבעלי-החיים. צבל טוען שמקורות כאלה עוסקים בתחומים שוליים, וממילא הם מוטים באופן פולמוסני לטובת בעלי-החיים או בני-האדם הקשורים בהם, או נגד אלה או אלה. צבל קובע שכדי לעמוד על אופי היחסים הבין-מיניים "נדרשת מידה מיוחדת של הסתמכות על נתונים עקיפים, הלקוחים מתוך השיח הכלכלי-טכנולוגי, ועל מקורות 'נייטרליים', אשר במבט ראשון אינם מתייחסים לחיות: תעודות ותיאורים של פעילות חקלאית ופעילות במקצועות אחרים הכרוכים בניצול חיות בקנה-מידה גדול, ספרות הדרכה לחקלאים ולבעלי מקצוע אחרים, ותיאורים של צריכת מוצרים שהופקו מחיות". ניתוח היסטורי כזה מופיע בכמה עבודות שכתב צבל,  שבהן הוא מתאר את "התפתחות חברות התעשייה והצריכה המודרניות דרך אופן צריכת בעלי-חיים ותוצריהם [...] לא מסתפק בדיון תאורטי על המנגנונים של הכחשת האלימות והדחקתה בחברה המודרנית, אלא קושר את התיאוריות הגדולות להתפתחויות טכנולוגיות וכלכליות ספציפיות, ובכך מעביר את הדיון במודרנה ובהשלכותיה מן המעורפל אל הממשי והברור." מסקנתו המרכזית היא שהתהליך ההיסטורי המרכזי שהתחולל במאות השנים האחרונות ביחסים הבין-מיניים הוא ניכור גובר של בני-האדם כלפי בעלי-החיים. הניכור כרוך בדרך-כלל בהרעת מצבם של בעלי-החיים המנוצלים במתקנים התעשייתיים, אך צבל סבור שאין קשר הכרחי בין תיעוש חקלאי ובין הרעת מצבן של החיות, ולמעשה מצבן תלוי באיכות הטכנולוגיה החקלאית ובלחצים החברתיים הקובעים את אופן השימוש בה.
צבל מרבה לעסוק בסוגיות מתודולוגיות של מחקר על בעלי-חיים. לדבריו יש קושי מיוחד להשיג ידע חברתי-היסטורי על בעלי-חיים, אך הקושי נובע פחות מתכונות מהותיות למינים השונים (כגון היעדר שפה) ויותר מההתייחסות שלנו להבדלים בינינו ובין החיות, התייחסות המשקפת ומאשררת את השליטה בהן ואת ניצולן בידי בני-אדם בתנאים חברתיים-היסטוריים נתונים. שיטות הלמידה המקובלות על בעלי-חיים טעונות אפוא שיפור בהשראת שיטות המקובלות ללמידה על בני-אדם, כגון כתיבה ביוגרפית.
צבל עוסק במעמדם של בעלי-חיים במסגרת המקצועית של טיפול בעזרת בעלי חיים. לטענתו, הפגיעה בבעלי-חיים נפוצה במקצוע אך אינה מהותית לו. על רקע זה הצטרף לתוכנית הכשרה מקצועית ה"מציבה את טובתם של בעלי-החיים המשתתפים בטיפולים במקום גבוה הרבה יותר מן המקובל במסגרות ההכשרה המקצועית המקבילות בישראל ובעולם." עם זאת, צבל טוען שסימטריה אתית בין הצדדים המעורבים בטיפול בעזרת בעלי-חיים מחייבת שינוי יסודי במקצוע, לרבות שינוי בהגדרת מטרותיו כטיפול ושיקום דו-תכליתי (של האדם ושל החיה המעורבת).
צבל עוסק בבעלי-חיים בחינוך, למשל ב"אסטרטגיות החינוכיות הננקטות על מנת להרחיק מתודעת הילדים את הסבל שאנו גורמים לחיות." בביקורתו על ניצול בעלי-חיים במוסדות חינוך הוא טוען שרוב ההערכות שהתפרסמו בנושא השימוש בחיות שבויות למטרות חינוכיות הן מסמכים מוטים מיסודם לטובת השימוש הנצלני בחיות, ולמעשה התוצאה הסבירה ביותר של מפגש תלמידים עם בעלי-חיים שבויים היא מתן הכשר לניצולם.
ג'ים רודס
ג'יימס אלן רודס (באנגלית: James Allen Rhodes; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מאוהיו, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל אוהיו ה-61 וה-63 בשנים 1963–1971, ובשנים 1975–1983. הוא אחד משבעת המושלים היחידים בכל מדינות ארצות הברית שכיהן ארבע תקופות כהונה מלאות של ארבע שנים כל אחד, ו-5,840 הימים בהם הוא כיהן כמושל מציבות אותו במקום הרביעי באורך הכהונה מבין כל מושלי המדינות לדורותיהם.
ראשית חייו
ג'ים רודס נולד בכפר קולטון שבמחוז ג'קסון, אוהיו, כבנם של ג'יימס וסוזאן האו רודס, שהיו ממוצא ולשי. לימים העיר רודס שהסיבה שהוא ומשפחתו היו רפובליקנים הייתה הכבוד שרחש אביו, מפקח במכרה, למנהיג העובדים הרפובליקני ג'ון לואיס. כאשר היה רודס בן תשע נפטר אביו והמשפחה עברה לספרינגפילד, אוהיו, שם הוא סיים את בית הספר התיכון, בו הוא היה חבר בנבחרת הפוטבול של בית הספר. בהמשך עברה המשפחה שוב, הפעם לקולומבוס, זאת על רקע זכייתו של רודס במלגת כדורסל צנועה באוניברסיטת המדינה של אוהיו. אף על פי שרודס נשר מהלימודים לאחר זמן לא רב, הוא תואר ברשומות האוניברסיטה כבוגר שלה. לאחר שנשר מהלימודים, פתח רודס בית עסק שנקרא "המקום של ג'ים" (Jim's Place) בעברו השני של הרחוב מול האוניברסיטה. בית עסק זה תואר כמקום בו ניתן היה לרכוש כל דבר, החל מסופגניות והמבורגרים, ועד סרטים פורנוגרפיים מחתרתיים, ושליחת טופסי לוטו.
מושל אוהיו
כשהוא מכוון מטרה לתפקיד המושל, נבחר רודס ב-1952 כמבקר המדינה של אוהיו והחל לכהן בתפקיד בראשית 1953. ב-1954 התמודד רודס מול המושל הפופולרי המכהן, הדמוקרט פרנק לאושי, ונוצח כאשר קיבל 46 אחוזים מקולות הבוחרים מול 54 אחוזי הקולות שהצביעו עבור לואשי. ב-1962 הוא התמודד פעם נוספת על משרת המושל, הפעם נגד הדמוקרט המכהן מייקל די סאלה. מסע הבחירת של רודס התמקד ב"משרות וקדמה", ובנאומיו הוא חזר שוב ושוב על טענתו שגידול במשרות יוביל לירידה בשיעורי הפשיעה, הגירושין ומחלות הנפש. רודס גם הפך את הגידול במיסים שיזם די סאלה, כמו המס על הדלקים, לחלק מרכזי במסע הבחירות שלו. הוא גם עמד איתן בפני שערורייה מינורית כאשר יושב ראש המפלגה הדמוקרטית באוהיו טען שרודס לווה סכום של 54,000 דולר מתוך כספי מסע הבחירות שלו. במהלך עימות הבחירות שנערך ביניהם, הסכימו הן רודס הם די סאלה ש"הייתה זו מערכת הבחירות הלקויה ביותר למשרת מושל אוהיו אי פעם". ב-6 בנובמבר 1962 הצביעו 59 אחוזים מתושבי אוהיו בעד רודס.
רוד כיהן שתי תקופות כהונה של ארבע שנים כל אחת כמושל עד שסיים אותן בשל הגבלת כהונה ב-1971. בוועידות הארציות של המפלגה הרפובליקנית ב-1964 וב-1968 הוא שלט במשלחת הצירים של אוהיו. ב-1970 הוא התמודד על מושב בסנאט של ארצות הברית, אך נוצח בבחירות המקדימות בהפרש קטן על ידי חבר בית הנבחרים של ארצות הברית רוברט טאפט ג'וניור, יומיים לאחר האירועים באוניברסיטת קנט.
בתקופת כהונתו של רודס כמושל בוצעו שני עונשי המוות האחרונים באוהיו בראשית 1963 לפני שאוהיו חידשה את עונש המוות ב-1999. ב-1983, בכהונתו השנייה של רודס כמושל, הוא חנן את אמרגן האגרוף דון קינג לאחר שזה הורשע על הריגה ללא הוכחת רשלנות ב-1967 כאשר רמס את אחד מעובדיו עד למותו.
ב-3 במאי 1970 שלח רודס את כוחות המשמר הלאומי אל הקמפוס של אוניברסיטת המדינה של קנט לבקשת ראש עיריית קנט, לרוי סטרום, לאחר שבניין גיסות האימונים של קציני המילואים (ROTC) עלה באש כתוצאה מהצתה של מציתים בלתי ידועים בלילה הקודם. אנשי המשמר הלאומי הרגו ארבעה סטודנטים ופצעו תשעה אחרים.
במסיבת עיתונאים שהתקיימה בקנט יום לפני הירי באוניברסיטת קנט, הוא אמר על המפגינים בקמפוס:
בשל העובדה שחוקת אוהיו מגבילה את כהונת המושל לשתי תקופות כהונה של ארבע שנים, כאשר הגיש רודס את מועמדותו לכהונה שלישית ב-1974, סורבה בקשתו על ידי מזכיר המדינה. רודס הגיש עתירה ובית המשפט העליון של אוהיו פסק שהמגבלה היא רק על תקופות כהונה רצופות, וכך אפשר לו לשוב למשרת המושל לאחר שניצח בהפרש קטן את המושל המכהן ג'ון ג'יי גיליגן. רודס כיהן שתי תקופות כהונה רצופות נוספות לפני שפרש שוב ב-1983. במהלך משבר האנרגיה של חורף 1976–1977, הוביל רודס תפילה של 15 דקות שבה הוא "התחנן בפני האל להקל את הסופה". שנה לאחר מכן, בינואר 1978, בעיצומה של סופת שלגים שהורידה כמעט 80 ס"מ של שלג על אוהיו וגרמה למום של 60 איש, כינה רודס את הסופה "האסון הגדול ביותר בהיסטוריה של אוהיו".
ב-1986 ניסה רודס להתמודד שוב על משרת המושל, ובכך לשבור שיא של תקופת כהונה חמישית, אך נוצח על ידי המושל המכהן דיק סלסט, שנוצח על ידי רודס בבחירות המוצלחות האחרונות שלו ב-1978.
מותו והנצחתו
ג'ים רודס נפטר בקולומבוס ב-4 במרץ 2001. הוא נטמן בבית הקברות גרין לון שבעיר.
בניינים ואתרים רבים בכל רחבי אוהיו נקראו על שמו של רודס:
הבור הסיני
הבור הסיני הוא בור קרסטי מאונך (הוטה), מהגדולים בארץ ישראל (עומקו כ-60 מטרים), שנוצר מהמסה של סלעי גיר ודולמיט עקב חדירת מי גשמים. הבור הסיני נמצא מצפון מזרח ליישוב עפרה.
מקור השם
שמו של הבור ניתן לו משום שכאשר נכנסו אליו לראשונה היה נראה עמוק מאוד בעיני הנכנסים, כמו בור המגיע עד לסין.
מבנה הבור
לבור פתח קטן (כ-1.5 על 1 מטרים) הפעור בתחתית שקע קרסטי רדוד (דולינה). מהפתח נמשך קמין אנכי צר היורד כשישה מטרים עד חיבורו לחלל אופקי רחב. מדרגה אנכית שגובהה שני מטרים מוליכה למחילה צרה באורך שבעה מטרים וממנה סולם אנכי בפיר צר בעומק חמישה מטרים המוליך לחלל המרכזי. חלל זה, שעומקו כ-35 מטרים, מורכב מקמין אנכי רחב אשר לאורכו הותקן סולם ברזל במעקה היקפי. הסולם מחולק לשני מקטעים, המופרדים בהתאם למדרגה טבעית המהווה נקודת חיבור בין שני קמינים בחלל המרכזי של הבור. במרכז הבור בעומק 30 מטר קיימים נטיפים.
בעומק חמישה מטרים נראה הבור כחדר רחב בעל קרקעית בוצית, שממדיו שניים על שבעה מטרים. בשולי החדר יש גומחות אחדות שבחלקן ניתן לחדור מטרים אחדים מתחת למפלס הקרקע.
שמעי
שמעי הוא שמם הפרטי של מספר גברים בתנ"ך:
ג'ורג'טאון (אסנשן)
ג'ורג'טאון (באנגלית: Georgetown) היא עיר הבירה של האי אסנשן, חלק מהטריטוריה הבריטית שמעבר לים: סנט הלנה, אסנשן וטריסטן דה קונה. העיר ממוקמת בחופו המערבי של האי.
בעיר מתגוררת כמחצית מאוכלוסיית האי אסנשן.
העיר נוסדה ב-1815 בידי הצי המלכותי הבריטי ונקראה על שם ג'ורג' השלישי, מלך הממלכה המאוחדת.
בקארי קונה (כדורגלן מחוף השנהב)
בקארי קונה (בצרפתית: Bakari Koné) (נולד ב-17 בספטמבר 1981 באביג'אן, חוף השנהב) הוא כדורגלן עבר מחוף השנהב ששיחק בתפקיד קשר כנף.
תחילת הקריירה
קונה החל את הקריירה שלו ככדורגלן באקדמיית הנוער המפורסמת במולדתו, ASEC Mimosas, בהנהלתו של מאמן וכדורגלן העבר הצרפתי ז'אן מארק גיו. קונה שיחק 5 שנים במחלקת הנוער לפני שהצטרף לסגל הבוגר של הקבוצה בשנת 1999. במהלך תקופתו כשחקן בקבוצת הבוגרים זכה ב-3 אליפויות המדינה ובמשחק הסופר קאפ האפריקאי.
קבוצות מקצועניות
ב-2002 חתם במועדון אל איתיחאד מליגת העל הקטרית. בתום שלושה חודשים עבר לקבוצת לוריאן מליגת המשנה הצרפתית בכדורגל, ובעונתו הראשונה כבש 10 שערים.
בעונתו הראשונה בניס, כבש שבעה שערים ב-32 הופעות, ובעונתו השנייה שמונה שערים ב-33 הופעות. באותם ימים מנג'ר ארסנל ארסן ונגר כינה אותו "פנומן", מה שהעלה ספקולציות לגבי מעברו של קונה לפרמייר ליג.
לאחר עונה נוספת בניס בה הוכתר כמלך השערים של הקבוצה עם 14 שערים, החל במגעים עם אימפריית הענק אולימפיק מרסיי. חילוקי דעות לגבי התשלום בין המועדונים גרמו לו להחמיץ את אימוני תחילת העונה בניס, מה שהתפרש מצד ניס כשביתה איטלקית. החלוץ השיב לטענות הקבוצה כי סחב איתו פציעה שגרמה לו להחסיר אימונים.
נשיא ניס מוריס כהן הציב אולטימטום להגעה להסכם על סכום שחרורו של קונה, עד 15 ביולי. לאחר יומיים, חתם קונה במארסיי. בעונתו הראשונה במועדון הוכתר כשחקן השנה בחוף השנהב, תוך שהוא מקדים את חברו לנבחרת הלאומית יאיא טורה מברצלונה.
לאחר שתי עונות במארסיי, שיחק שתי עונות בקבוצת לחוויאה הקטרית, עמה זכה באליפות ליגת העל הקטרית ונכנס לנבחרת העונה של הליגה. אחרי שסיים את חוזרה בלחוויאה, חתם על חוזה לעונה אחת בקבוצת קטר הקטרית, ולאחר מכן הצטרף לעונה נוספת באום סאלאל הקטרית. בתום החוזה שם, חתם לשתי עונות בקבוצת עג'מאן מאיחוד האמירויות, תמורת שכר של שני מיליון דולר לעונה.
בעונת 2016-17 עבר קונה בקבוצת פאריס מהליגה השנייה בצרפת, ובתום אותה עונה הודיע על פרישתו מכדורגל מקצועני.
נבחרת לאומית
קונה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת חוף השנהב נגד סודאן ב-5 בספטמבר 2004 והיווה חלק חשוב בגביע אפריקה לאומות 2006, כאשר כבש שער שוויון בחצי הגמר מול נבחרת קמרון, משחק אותו ניצחה חוף השנהב בבעיטות עונשין. בגמר נגד נבחרת מצרים, בדו-קרב הפנדלים, היה אחד משני שחקנים שהחמיצו פנדל, ומצרים זכתה בגביע.
השחקן נסע עם נבחרתו לגביע העולם בשנת 2006 בגרמניה ואף כבש שער בהפסד 2-1 לנבחרת הולנד בשלב הבתים, בו הודחה חוף השנהב.
בשנת 2008, היה בסגל הנבחרת לגביע אפריקה לאומות 2008, בו כבש שער בשלב רבע הגמר בניצחון המוחץ 5-0 מול נבחרת גינאה, אך הנבחרת שוב הודחה בחצי הגמר למצרים החזקה, אשר גם זכתה בטורניר.
לקראת בגביע העולם 2010 בדרום אפריקה, נבחר כחלק מהסגל הרחב של נבחרתו, אולם הודח מהסגל הסופי לטורניר.
חיים אישיים
לקונה תשעה אחים וחמש אחיות. אחיו הצעיר, ארונה קונה, הוא חלוץ קבוצת אברטון מהפרמייר ליג. אחיו קאראמוקו קונה גם הוא שחקן כדורגל, בסגל המילואים של קבוצת רודה ההולנדית.
טמרין שחור-אדרת
טמרין שחור-אדרת (שם מדעי: Leontocebus nigricollis) הוא מין של פרימט מסוג טמרין גב-אוכף. תפוצתו במזרח אקוודור, דרום קולומביה וצפון פרו וכמו שאר הטמרינים הוא שוכן עצים ופעיל יום.
מאפיינים
שני תת-המינים חיים ביערות גשם טרופיים עד לגובה 1,000 מטר מעל לפני הים. הטמרין נמצא לרוב בגובה על העצים בגבוהים שבין 4 ל-10 מטר מפני הקרקע. הם חיים בלהקות של בין 4 ל-12 פרטים בשטח של בין 300 ל-500 דונם. צפיפות המין בין 10 לבין 13 פרטים לקמ"ר.
קדמת גופו שחור. גבו והחלק התחתון של הגוף אדמדם. הזנב שחור מלבד החלק התחתון שבצבע אדום. אזור הפה לבן עם מעט שערות שחורות. לתת המין טמרין אדום ושחור-אדרת, הגב בצבע אדום.
כל קבוצה מכילה נקבה וזכר שליטים ורק הם מתרבים. משך ההיריון 140 ימים שלאחריה נולדים תאומים לא זהים. במין זה הלידות מתרחשות כל השנה כאשר ההפרש בין הלידות הוא 8.5 חודשים בממוצע. חודשיים לאחר הלידה, הגורים מתחילים לאכול אוכל רך והם מגיעים לבגרות מינית לאחר 14 חודשים. טמרין זה חי 14 שנה בשבי.
טמרין זה כמו שאר מיני הטמרין אוכל חרקים (בעיקר חרגולים ותיקנים), פירות ותפליטי עצים. לטמרין זה מספר טורפים בעיקר מיני נחשים, לטאות גדולות וחתולים.
אוכלוסיית מין זה נמצאת בירידה כאשר הירידה העיקרית נגרמת כתוצאה של ציד של תת-המין טמרין אדום ושחור-אדרת המשמש בניסויים בתעשיית הביורפואה.
תחנת הרכבת נשר
תחנת הרכבת נשר היא תחנת נוסעים מתוכננת של רכבת ישראל במסילת העמק העתידה לשרת את העיר נשר. התחנה תמוקם מאחורי מתחם הקניות "מבנה תל חנן" בדרך בר יהודה.
בתוכנית המתאר החדשה של העיר נשר שאושרה במאי 2022 על ידי הוועדה המחוזית לתכנון ובנייה מחוז חיפה, אושרה תחנת הרכבת כחלק מתוכנית המתאר של העיר.
באוקטובר 2018 החלה להיבנות תחנת רכבת תפעולית נשר ומבנה שליטה ובקרה באזור גשר של הרכבת סמוך לתחנת הדלק תפוז.
חידוש הקו
בשנת 2010 החליטה ממשלת ישראל על הקמתה של מסילת העמק, כחלק ממיזם "נתיבי ישראל", שנועד לקצר זמני נסיעה בין מרכז המדינה לפריפריה. החלטת ממשלה קבעה שמימוש המיזם, בנוסף לסלילתה של מסילת עכו - כרמיאל יתחיל במהלך שנת 2011 ויבוצע על ידי נתיבי ישראל - החברה הלאומית לתשתיות תחבורה, שעד אז עסקה בהקמת רשת הכבישים הבינעירונית בלבד, ולא על ידי רכבת ישראל, כפי שהיה עד אז. במרץ 2016 הסתיימה הנחת פסי המסילה. כלל העבודות של קו הרכבת הושלמו עד קיץ 2016, והקו המחודש הופעל ב-16 באוקטובר 2016.
ביחס למסלול ההיסטורי של המסילה, בחלקה המערבי בין גשר פז למחלף יגור עוברת המסילה מעט מצפון לתוואי המקורי (שעבר דרך צומת הצ'ק פוסט). בין מחלף יגור לצומת העמקים עוברת המסילה בתוואי כמעט זהה לתוואי המקורי.
הקמת התחנה
במסגרת תוכנית מסילת העמק תוכננה תחנה גם בנשר, אך עקב סיבות תקציביות ומחלוקת על מיקום התחנה בניית התחנה לא מקודמת. מתכנני מסילת העמק טוענו כי המיקום היחיד שהתאים לתחנה, לאור תוואי המסילה, נמצא מצפון למתחם הקניות "מבנה תל חנן" בדרך בר יהודה, באזור התעשייה והמסחר של נשר. מנגד, עיריית נשר טוענת כי היא מתנגדת לבניית התחנה במקום זה, כיוון שהיא רחוקה מדרך השלום, המתוכננת להיות מרכז העסקים הראשי (המע"ר) של העיר, ולא נגישה מספיק להולכי רגל ותחבורה ציבורית.
מונאר
מונאר (במלאיאלאם: മൂന്നാർ, באנגלית: Munnar) היא עיירה במדינת קרלה, הודו, אשר ידועה בזכות מטעי התה הרבים בשטחה המעניקים לה מראה ייחודי. העיירה נמצאת כ-1,600 מטרים מעל גובה פני הים, על הרי הגהט המערביים.