cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אליפות העולם בשחמט 1969
רקע
למנצח התחרות הייתה זכות לשחק בדו-קרב נגד אלוף העולם המכהן. אם הדו-קרב היה מסתיים בתיקו, טיגראן פטרוסיאן היה נותר אלוף העולם.
דו-קרב על האליפות
הדו-קרב התקיים במהלך 14 באפריל - 17 ביוני 1969 במוסקבה. הוא היה אמור לכלול 24 משחקים לכל היותר, אך בפועל הסתיים לאחר משחק מס' 23.
האדרת (אופרה)
האדרת (באיטלקית: Il tabarro) היא אופרה במערכה אחת מאת ג'אקומו פוצ'יני ללברית מאת ג'וזפה אדאמי המבוססת על סיפורו של דידיה גולד "La houppelande". האופרה "האדרת" היא האופרה הדרמטית מבין שלוש האופרות המהוות יחד את ה"טריפטיך" (באיטלקית: טריטיקו) של פוצ'יני. שתי האופרות הנוספות הן "ג'אני סקיקי" הקומית ו"האחות אנג'ליקה" המיסטית. הופעת הבכורה התקיימה ב-14 בדצמבר 1918 על בימת המטרופוליטן אופרה בניו יורק.
תהליך חיבורה של האופרה
הלחנת ה"תמונה הדרמטית" בטריפטיך של פוצ'יני התרחשה בשני שלבים; הראשון, בין הקיץ לסתיו של שנת 1913, והשני, בין אוקטובר 1915 לנובמבר 1916. הכתיבה הופסקה במהלכה על מנת לחבר את האופרה "הסנונית" (La rondine), שלכתיבתה התחייב פוצ'יני בחוזה.
בהופעת הבכורה בארצות הברית וכן בבכורה האיטלקית (רומא, תיאטרון קוסטאנצי, 11 בינואר 1919) נתקבלה האופרה באדישות, הן על ידי המבקרים והן על ידי הקהל. פוצ'יני החל מיד לערוך מחדש את הפרטיטורה. הגרסה החדשה עלתה לבמה ב"תיאטרו דלה פרגולה" בפירנצה, ב-10 במאי 1919. כשנתיים מאוחר יותר ערך פוצ'יני שינויים נוספים במבנה האריה של מיכֶלֶה "Scorri, fiume eterno" ("זרום, נהר נצחי") לאחר שביקש מהלבריתן לשכתב את מילותיה לחלוטין. האריה, שבמקור הייתה הרהור אפל על החיים, הפכה אריה שבה תוהה מיכלה על אודות פשר התנהגותה של אשתו ועל זהותו של מאהבה. בכורת הגרסה השלישית והסופית התרחשה ב-28 בינואר 1922 בתיאטרון "קוסטאנצי".
עלילת האופרה
השעה שעת שקיעה. על נהר הסן עוגנת סירת משא ישנה אשר בבעלותו של מיכֶּלֶה בן החמישים. מיכלה, הנשוי לג'ורג'טה, פריזאית הצעירה ממנו בהרבה, חש כי יחסיהם מתערערים, וחושד באשתו המתרחקת ממנו כי היא בוגדת בו. החשד אכן מבוסס; ג'ורג'טה מאוהבת בלואיג'י, אחד הסבלים בסירה, אשר בא לפוגשה כל לילה בהינתן לו הסימן המוסכם - אורו של גפרור אשר מדליקה ג'ורג'טה.
מיכלה, כצעד נואש, מנסה לעורר בה את הזכרונות מימים עברו, ימים יפים שבילו שניהם יחד עם בנם התינוק (שמת, על פי הנרמז בטקסט) על הסירה. ג'ורג'טה והתינוק נהגו למצוא מקלט ולהתחמם תחת אדרתו הרחבה של מיכלה. כשמיכלה מנסה לחבק את אשתו, זו חומקת ופונה ללכת בתירוץ שווא. ג'ורג'טה פונה לחדרה ואילו מיכלה נותר על סיפון הספינה. מיכלה מהרהר על אודות זהות מאהבה של אשתו ולאחר מכן, על מנת להירגע, מדליק את מקטרתו. לואיגי, בראותו גפרור נדלק טועה לחשוב כי מדובר בסימן המוסכם ומגיע אל הסיפון. מיכלה תופס בו בחזקה ובכוח הזרוע סוחט ממנו וידוי על אהבתו לג'ורג'טה. לאחר מכן חונק אותו למוות ומסתיר את גופתו תחת אדרתו. ג'ורג'טה יוצאת אז מחדרה ומספרת למיכלה כי היא פוחדת. כאשר מנסה היא להתקרב למיכלה פורש זה את אדרתו ומניח לגופת לואיג'י ליפול ארצה, למרבה האימה של ג'ורג'טה.
מאפיינים סגנוניים
פוצ'יני, באופרה זו, גייס את מיטב כישוריו התיאטרליים-קומפוזיטוריים על מנת ליצור דרמה מרוכזת ואפקטיבית ככל האפשר. התזמור כהה וקודר ועושה שימוש ניכר בכלי הנשיפה ובכלי ההקשה. כמו כן, הגוף התזמורתי כולל ביצירה זו גם נבל, צ'לסטה וגלוקנשפיל, ומצוינים בפרטיטורה אף קורנית, צופר, צופר של מכונית, נבל ופעמון גדול לנגינה על הבמה. ההרמוניה כרומטית מאוד ומושפעת לא במעט מווגנר וממלחינים פוסט רומנטיים מצד אחד ומהאימפרסיוניזם מצד שני.
הארט קריין
הרולד הארט קריין (אנגלית: Harold Hart Crane; 21 ביולי 1899 - 27 באפריל 1932) היה משורר אמריקאי.
ביוגרפיה
הארט קריין נולד בעיירה גארטסויל, אוהיו למשפחה הרוסה. הוא גדל והתחנך אצל סביו מצד אביו. בשנת 1916 יצא עם אמו לאיים הקריביים, להכיר את משפחתה. מסע זה השפיע עמוקות על עולמו הרוחני ועל כתיבתו, ויחד עם התגלות נטייתו ההומוסקסואליות, הפך להיות חוויה מכוננת בחייו.
הארט קריין לא השתלב בעסקי המשפחה, והפך למשורר נווד, שנע ונד בין ניו יורק, אירופה והאיים הקריביים. הוא התפרנס בקשיים רבים ובה בעת הפך לאלכוהוליסט. הוא קשר קשרים ספרותיים ואישיים עם משוררים הומוסקסואלים ידועים אחרים, כגון פדריקו גארסיה לורקה, ואחרים. על מותו נכתבו הררי טקסטים, וביניהם גם זה: "הארט קריין, מחבר האפוס "הגשר", קפץ מסיפון אונייה לים מול חופי פלורידה, בדרכו חזרה ממקסיקו לארצות הברית, ב-26 באפריל 1932, והוא בשנתו השלושים ושלוש. קריין, שיש התולים את התאבדותו בנסיבות קיומו כ"הומוסקסואל בחברה הומופובית", היה אלכוהוליסט שבריאותו הידרדרה בערוב חייו וקפצה עליו הזדקנות מהירה, ומצבו החומרי היה נואש, בייחוד לנוכח המשבר הכלכלי הנורא שפקד את ארצו."
בשנת 1932 יצא קריין למסע למקסיקו, כדי לכתוב שירה על אחרוני האצטקים ומלכם האחרון מונטזומה. בדרכו מנמל וראקרוס לארצות הברית, התאבד בקפיצה מהאניה אל הים. קריין זכה לפרסם בחייו רק שני ספרי שירה. "הגשר", שיצא לאור בשנת 1930, ו"בנינים לבנים", שיצא לאור בשנת 1926.
הארט קריין נשאר כסמל של משורר סובל וכשרוני, ודמותו נזכרת בשירתם של אחדים מטובי המשוררים האמריקאים, כגון רוברט פינסקי ואחרים. לעברית לא תורגמו ספריו, אך שירים בודדים שלו תורגמו ונדפסו בכתבי עת ספרותיים בארץ.
שיר לדוגמה של הארט קריין
תרגם מאנגלית עודד פלד.
תומר מחלוף
תומר מחלוף (נולד ב-25 ביולי 1991) הוא שחקן ודוגמן ישראלי; שיחק בבית ליסין והבימה ובתיאטרון אורנה פורת, וכן בטלוויזיה ובקולנוע. ידוע בעיקר בעקבות תפקידו כדוד, סטודנט למתמטיקה, בסדרה חאנשי של HOT.
ביוגרפיה
מחלוף נולד ב-1991 בבת ים הצעיר מבין שלושה ילדים, לאבא קצב ואם מוכרת בחנות ללבני נשים. הוא למד בתיכון שז"ר בעיר במגמת תיאטרון. בגיל 15 חזר בתשובה ועבר לישיבת כף החיים, ישיבה חרדית בירושלים, אך כעבור מספר שנים התרחק מהדת ויצא בשאלה.
בגיל 24 עבר לתל אביב. הוא סיים את לימודיו בסל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין בשנת 2018.
תיאטרון
במסגרת לימודיו בסטודיו של יורם לוינשטיין הופיע בהצגות "הנשים האבודות מטרויה", "מראה מעל הגשר", "בית הרוחות" ו"האנה בהאוונה".
עם סיום לימודיו, הופיע בהצגה "מורה לחיים" של תיאטרון אורנה פורת, ו"שבעה" בתיאטרון בית לסין.
ב-2021 הופיע בהצגה "הקב"ן" בתיאטרון הבימה, בתפקיד בני אפריאט, לוחם גולני.
קולנוע
ב-2019 שיחק בסרט הווירטואלי הקצר "שיר מלחמה" בבימויו של יאיר אגמון. הסרט השתתף בפסטיבל הסרטים של ונציה באותה שנה.
ב-2021 הופיע בתפקיד הראשי בסרט "רות" בבימויה של הילה ארציאל.
טלוויזיה
ב-2017 הופיע בתפקיד-משנה בעונה השנייה של הסדרה "כיפת ברזל" העוסקת בחיילים חרדים בצה"ל.
ב-2019 שיחק בתפקיד מרכזי בדוקו-דרמה של כאן 11 "הלילה הארוך ביותר" בבימויו של נדב שירמן.
ב-2020 השתתף בסדרה טהרן בתפקיד אורח.
ב-2022 החל להופיע בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה הקומית "חאנשי" בבימויה של עליזה חנוביץ'. בסדרה משחק מחלוף את דוד, סטודנט למתמטיקה, דתי, ומושא אהבתה של הדמות הראשית.
דוגמנות
מחלוף השתתף בקמפיין של "הבורסה לתכשיטים" יחד עם אשתו, יעל אלקנה.
חיים אישיים
מחלוף נשוי ליעל אלקנה, שחקנית ודוגמנית. השניים הכירו ב-2015 בסטודיו למשחק של יורם לוינשטיין והתחתנו ב-2021. הם מתגוררים ברמת גן.
בנוסף לעיסוק במשחק, מחלוף הוא גם מתאגרף מקצועי.
פילמוגרפיה
טלוויזיה קולנוע תיאטרון
קבוצת ריינהולד כהן
קבוצת ריינהולד כהן היא הוותיקה והגדולה ביותר בישראל בתחום הקניין הרוחני (פטנטים, סימני מסחר, מדגמים, זכויות יוצרים, זכויות מטפחים וכו').
הקבוצה מורכבת מריינהולד כהן ושותפיו, עורכי פטנטים, שנוסד בשנת 1934 וגילת, ברקת ושות', עורכי דין, שנוסד בשנת 1995. הקבוצה כוללת כ-220 עובדים, מתוכם כ-70 עורכי פטנטים ועורכי דין. הקבוצה מתמחה בעריכת פטנטים עבור ממציאים וחברות מישראל ומחו"ל, בכל התחומים הטכנולוגיים והמדעיים לרבות מדעי החיים וכימיה, היי-טק, טכנולוגיה ופיזיקה, כמו גם ברישום והגנה על סימני מסחר, בליטיגציה ובהגנה משפטית על זכויות קניין רוחני, בהערכות שווי ובבניית אסטרטגיית קניין רוחני המותאמת לצרכיו העסקיים של הלקוח.
קבוצת ריינהולד כהן מדורגת בקבוצות האיכות הגבוהות ביותר על ידי מדריכים בינלאומיים ומקומיים מובילים כגון: Managing Intellectual Property, Legal 500, Practical Law Company, Chambers & Partners, Expert Guides ועוד.
הגנים הבוטניים של ברוקלין
הגנים הבוטניים של ברוקלין (באנגלית: Brooklyn Botanic Gardens) הוקמו בשנת 1910 ה'תרע"א וממוקמים בקצה הצפון מזרחי של פארק פרוספקט ברובע ברוקלין בעיר ניו יורק, במדינת ניו יורק שבארצות הברית.
הגנים נחשבים לאחד מהגנים הבוטניים הטובים ביותר בארצות הברית. בעיר ניו יורק גנים בוטניים נוספים - הגנים הבוטניים של ניו יורק הנמצאים ברובע הברונקס.
הגנים כוללים אזור של עצי דובדבן, גן ורדים ששטחו 4,000 מ"ר, גן יפני, גן סלעים, אוסף עצי בונסאי, וכן גן ריחות לעיוורים.
דני קארי
דניאל (דני) אדווין קארי (Daniel Edwin "Danny" Carrey, נולד ב-10 במאי 1961) הוא מתופף אמריקאי חבר להקת המטאל טול.
הגנים הבוטניים של ברוקלין
גן הוורדים על שם קנפורד
גן הוורדים על שם קנפורד נפתח ביוני 1928. הגן תוכנן על ידי האדריכלים הסביבתיים הארולד קאפרן ומונטגיו פרי, שהיה הבוטנאי של הגנים הבוטניים. בעת הקמתו היו מוצגים בגן למעלה מ-650 זני ורדים. כיום מוצגים בגן 1,200 זנים ו-5,000 שיחי ורדים.
דני קארי
ביוגרפיה
מלבד טול, קארי שותף בפרויקטים נוספים. בהם: פיגמי לוב סרקס, וולטו!, זאום, גרין ג'ליי ודה ווילד בלו יונדר.
סגנון וטכניקה
קארי ידוע בשל יכולתו הטכנית והדינמית על התופים. נגינתו מאופיינת בעושר של מקצבים יוצאי דופן ופוליריתמיקה מורכבת. כמו כן הוא מרבה בהוספת כלים אותנטים וייחודיים לשיריו כגון תופי הטאבלה, אשר אותם ניתן לשמוע באלבום 10,000 Days.
הגנים הבוטניים של ברוקלין
עצי הדובדבן
בגן עצי הדובדבן למעלה מ-200 עצי דובדבן מ-42 זנים שונים. העצים נשתלו בגנים הבוטניים לאחר מלחמת העולם הראשונה והיו מתנה מממשלת יפן. בכל שנה באביב, בזמן שהעצים פורחים נערך בגן פסטיבל "סאקורה מטסוקי".
הגן היפני
הגן היפני תוכנן על ידי אדריכל הנוף היפני טאיקאו שיוטה. הגן נפתח לקהל בשנת 1915, וכולל מקדש שינטו קטן, אגם קרפיונים, בית תה יפני, מפל ואי קטן.
הגן השייקספירי
הגן השייקספירי הוא גן אנגלי המציג צמחים המוזכרים במחזותיו ושיריו של ויליאם שייקספיר. בגן 80 זני צמחים ופרחים המוזכרים ביצירותיו של שייקספיר.
גן הריחות
לצד הגן השייקספירי נמצא גן הריחות המיועד לעיוורים. הגן כולל שילוט בכתב ברייל המציג מידע אודות הצמחים השונים, והמבקרים מתבקשים לגעת בעלים השונים. לגן הריחות ארבעה חלקים: הגן נגיש לנכים, וכל הצמחים בגובה המתאים לגישה לאנשים בכיסאות גלגלים. מזרקה עם מים נקיים מאפשרת שטיפת הידיים לאחר המגע בצמחים.
יחסי קמבודיה–רוסיה
יחסי קמבודיה–רוסיה הם היחסים הדו-צדדיים של קמבודיה ורוסיה. היחסים בין שתי המדינות היו חזקים מאז התקופה הסובייטית. רוסיה מחזיקה בקמבודיה שגרירות בפנום פן. קמבודיה מחזיקה ברוסיה שגרירות במוסקבה. שתי המדינות חברות מלאות בפסגת מזרח אסיה.
יחסי קמבודיה ורוסיה כיום
לאחר קריסת ברית המועצות, היחסים בין שתי המדינות היו מתוחים לחלוטין. עם זאת הם השתפרו עם הצטרפות שתי המדינות לפסגת מזרח אסיה, אשר סייעה לשתי המדינות לשפר את סחרן.
סוק און-מי
סוֹק אוּן-מִי (בקוריאנית: 석은미; ) היא טניסאית שולחן דרום קוריאנית.
דירוג השיא שלה היה 21 בעולם. שותפתה למשחקי הזוגות היא לי און-סיל.
מריה שאטרדובה
מריה שאטרדובה (בצ'כית: Marie Chatardová; נולדה ב-6 במרץ 1963) היא דיפלומטית צ'כית המכהנת כיום כשגרירת צ'כיה בבריטניה. היא האישה הראשונה שמונתה לתפקיד זה מאז 1918. בשנת 2017, מגזין "פורבס" דירג את שאטרדובה כאישה הרביעית הכי משפיעה בצ'כיה.
ראשית חייה
מריה שאטרדובה נולדה בעיירה זנוימו, באזור דרום מוראביה בצ'כוסלובקיה. היא עברה לברנו בגיל 10 ולמדה בגימנסיה קרנובה. בשנת 1985 היא הוסמכה כדוקטור למשפטים מהפקולטה למשפטים באוניברסיטת מסריק בברנו. בשנת 1992 הצטרפה ללשכת עורכי הדין המסחריים.
קריירה
מ-1985 עד 1990 הועסקה מריה שאטרדובה במשרד הסימנים המסחריים בפראג. לאחר מהפכת הקטיפה, היא מונתה לעורכת דין, שהתמחתה במשפט עסקי.
ב-1994 החלה שאטרדובה למשרד החוץ הצ'כי ועבדה שנה אחת במחלקת ניתוח ותכנון. לאחר מכן היא נשלחה לנציגות הקבועה של צ'כיה באיחוד האירופי בבריסל, האחראית על סדר היום לענייני משפט ופנים לפני הצטרפות צ'כיה לאיחוד האירופי. ב-1999 היא חזרה לפראג ושימשה כראש היחידה במחלקה לתיאום היחסים עם האיחוד האירופי. בשנת 2000 מונתה למנהלת המחלקה לתקשורת אסטרטגית במשרד החוץ הצ'כי.
משנת 2002 עד 2007, צ'טארדובה שימשה כשגרירת צ'כיה בשוודיה. לאחר מכן, היא שבה לצ'כיה כדי להיות מנהלת מחלקת הפרוטוקול במשרד החוץ, משנת 2007 עד 2010. בין השנים 2010 עד 2016, שאטרדובה כיהנה כשגרירת צ'כיה בצרפת ובמונקו, וכנציגה הקבוע של הרפובליקה הצ'כית לארגון הבין-לאומי לפרנקפוניה.
בשנת 2013, היא מונתה לנציגת הקבועה של הרפובליקה הצ'כית לאונסק"ו (תפקיד בו כיהנה עד 2016), ונבחרה ליו"ר הוועדה לאמנות והמלצות של הארגון (עד 2015).
החל מאוקטובר 2021 היא מכהנת כשגרירת צ'כיה בבריטניה.
הוראה
מלבד הקריירה הדיפלומטית שלה, שאטרדובה מילאה תפקידי הוראה בפקולטה למדעי החברה של אוניברסיטת קארל בפראג (המכון ללימודי מערב אירופה), האוניברסיטה האנגלו-אמריקאית בפראג (בית הספר ליחסים בינלאומיים ודיפלומטיה), המכון למינהל ציבורי בפראג, וכן האקדמיה הדיפלומטית בפראג.
חיים אישיים
שאטרדובה נשואה לבנואה שאטאר, ולהם שלושה ילדים.
המספריים של אדוארד
המספריים של אדוארד (באנגלית: Edward Scissorhands, בתרגום חופשי: "אדוארד ידי מספריים") הוא סרט אגדה גותי של טים ברטון משנת 1990 מסוגת פנטזיה, דרמה קומית ורומנטיקה. לדבריו של ברטון, הסרט מתייחס, במידה מסוימת, אל מה שהרגיש כנער מתבגר, וכן אל יצירתה של מרי שלי - "פרנקנשטיין". בסרט בולט העיצוב הגותי, אשר מופיע ברבים מסרטיו של ברטון.
אדוארד הוא ילד "פינוקיו", שנוצר על ידי מדען קשיש (וינסנט פרייס) בטירה אפלה, אך המדען מת לאחר שחווה התקף לב ולא הספיק להשלים את אדוארד, כך שהוא נותר לבדו בטירה, עם מספריים ענקיים וחדים במקום ידיים רכות ועדינות. פג בוגס (דיאן ויסט), אישה טובת לב מהפרבר הסמוך לטירה, מוצאת את אדוארד ואוספת אותו לביתה כאם מאמצת, ושם הוא מנסה להתמודד עם העולם והחברה "הרגילים".
ברטון הציג את הדמות בתור עצמו כילד חריג בפרבר אמריקאי - ודבר זה מורגש בסרט, שלדעת רבים הוא האישי והטוב עד כה מבין כל סרטיו. לכאורה נראה הסרט כאגדה חביבה, בנאלית ונאיבית לילדים ותו לא, אבל מתחת למעטפת זו, זוהי אלגוריה על החברה - ובפרט החברה האמריקאית - ויחסה כלפי החריג. בתפקיד הראשי משחק ג'וני דפ כאדוארד התמים. המוזיקה היא של המלחין דני אלפמן, שהרבה לעבוד עם ברטון.
עלילה
פג בוגס, אישה טובת לב, היא קוסמטיקאית המוכרת מוצרים מדלת לדלת, החיה בפרבר כל-אמריקני ירוק, שקט וחייכני. כדי להתקדם בחברת הקוסמטיקה שעבורה היא עובדת, היא מרהיבה עוז ונכנסת באומץ לב אל הטירה הגותית והאפלה שנמצאת בראש הגבעה הנטועה בלב הפרבר השקט. להפתעתה, היא מגלה שזו טירה מטופחת עם גן מרהיב, וכאשר היא נכנסת פנימה היא פוגשת את אדוארד ידי מספריים, יצור חצי-אנושי, כאשר פניו מלאות בחתכים. לאדוארד יש מגוון להבים ומספריים חדים על קצות זרועותיו, במקום ידיים אנושיות, עדינות ורכות, והלהבים הם אלה שגרמו לחתכי פניו. פגי אינה נבהלת ממראהו המשונה ומציעה לו שתאמץ אותו ותטפל בפניו כאילו הייתה אמו. אדוארד, המתנהג בביישנות, נענה להצעה והיא לוקחת אותו לביתה, שם הוא פוגש את המשפחה ונשאר ללון עמה, ובכך נשאר לגור איתה.
בלילה חוזרת הביתה קים (וינונה ריידר), בתה של פגי, ונתקלת באדוארד הישן בחדרה על מיטת המים שלה. קים מבועתת ממראהו וצורחת, ולאחר שנבהל גם הוא מצרחותיה, אדוארד בטעות מפנצ'ר את המיטה. קים היא נערה מתבגרת יפה ומרדנית, והיא חברתו של ג'ים, מלך השכבה המקומי שרוצה לגנוב כסף מאביו העשיר והקמצן.
פג והמשפחה עוזרים לאדוארד להתאקלם בחברה, ואדוארד מצליח להתחבב על תושבי הפרבר בזכות עבודות הגינון שהוא מבצע במו ידיו. היחידה שאינה מחבבת את אדוארד היא השכנה הנוצרית והשמרנית אזמרלדה הסבורה שהוא שיקוץ. אחרי שאדוארד פותח לקים את הדלת לאחר ששכחה את המפתח, ג'ים משכנע אותה לשכנע את אדוארד לפרוץ למענם לביתו של אביו. קים מפתה את אדוארד התמים למשימה והוא עוזר להם, אך נתפס אחרי הפעלת האזעקה. המשטרה מגלה הבנה למצבו המיוחד של אדוארד ומשחררת אותו על תנאי, למרות שהוא מסרב להלשין שקים וג'ים שלחו אותו לפרוץ. אחרי שג'ון ופג באים לאסוף אותו, מסביר אדוארד לקים שהוא ידע שהפריצה נעשית לביתו של ג'ים, ושהוא פרץ כי זו הייתה בקשתה.
היחסים בין קים לאדוארד מתחממים והופכים מפויסים יותר כאשר היא מתחרטת על מעשיה ומתחילה לפתח הבנה וסימפתיה כלפי אדוארד הרגיש, הביישן והמבולבל. לקראת חג המולד מפסל אדוארד פסל של מלאך בקרח וקים נדהמת מהיופי ורוקדת אל תוך רסיסי הקרח הנופלים. במהלך הריקוד אדוארד בטעות חותך אותה קלות בכף ידה. קים מבינה ויודעת שאדוארד לא פצע אותה בכוונה ושמדובר בתאונה קלה, אך חברהּ ג'ים, שמופיע בחצר, מגרש אותו באלימות. אדוארד מסתלק בזעם וכאב מהחצר ובדרך גורם נזק לרכוש ולצמחיה. קים הפגועה דוחה את ג'ים בכעס על שגירש את אדוארד והוריה יוצאים לחפש אחריו.
ג'ויס והשכנים הזועמים יוצאים למרדף כאספסוף זועם אחרי אדוארד, שבינתיים חזר לבית משפחת בוגס, שם הוא פוגש את קים שמחבקת אותו והשניים מתוודים זה כלפי זה על אהבתם ההדדית.
ג'ויס, ג'ים והאספסוף הזועם מגיעים לבית בוגס, יחד עם משפחת בוגס עצמה. כאשר הבן קווין רץ אל הבית, ג'ים כמעט דורס אותו במכוניתו. למזלו, קווין ניצל ברגע האחרון על ידי אדוארד, שמזנק עליו ומפיל אותו אל הדשא. מרוב פחד ובלבול, מספריו של אדוארד פוצעים קלות את פניו של קווין, דבר שמפחיד אותו ואת כל האספסוף שמסביב. למרות הפצרותיהם של ג'ון ופג כלפי האספסוף שיגלו הבנה סימפתיה לאדוארד, האספסוף רוצה את ראשו. קים מייעצת לאדוארד לברוח בחזרה לטירה שבה פג מצאה אותו. השכנים רודפים את אדוארד עד לטירה, שם הם נעצרים על ידי המשטרה. השוטר רחמן כלפי אדוארד, נכנס אל חצר הטירה ויורה באוויר על מנת שאנשי האספסוף יחשבו שהוא הרג את אדוארד ויניחו לו לנפשו.
אחרי שהמשטרה עוזבת, מגיע ג'ים חמוש באקדח. הוא נכנס על מנת להרוג את אדוארד לאחר שגילה שהוא לא באמת נהרג, וקים, שהגיעה גם היא אל אדוארד, מנסה לעצור את חברה האלים. בגג הטירה מתרחש העימות הסופי - קים מונעת מג'ים לירות באדוארד, אך ג'ים בתגובה מכה אותה. המכה שג'ים נתן לקים מכעיסה את אדוארד, שעקב כך דוקר את ג'ים למוות בלהבי ידיו ומפיל אותו מהחלון. קים ואדוארד נאלצים בכאב, בעצב ולא מתוך רצונם החופשי והנפשי להיפרד, כאשר הם מבינים שלא ייפגשו יותר עקב האספסוף הזועם. קים לוקחת פיסה של יד-מכונה, חלק חילוף של ידיו שמצאה בטירה, ומביאה אותה אל האספסוף כהוכחה שאדוארד מת, לכאורה. הללו מתרצים ועוזבים את המקום. אדוארד מתבודד בטירתו, כאשר נחמתו היחידה היא גינון וכל חג המולד - פיסול בקרח, דבר היוצר שלג בפרבר ירוק העד.
I Don't Think About You
I Don't Think About You הוא שיר של הזמרת האמריקאית, קלי קלרקסון. השיר יצא, על ידי חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס, ב-9 בפברואר 2018, כסינגל השני של אלבום האולפן השמיני שלה, Meaning of Life. השיר נכתב על ידי The Monarch, הארלו ומייקל פולק, והופק על ידי The Monarch ומייקל פולק.
נכון לינואר 2023, השיר הושמע למעלה מ-13 מיליון פעמים ביוטיוב, ולמעלה מ-26 מיליון פעמים בספוטיפיי.
כל פעם קצת
כל פעם קצת הוא אלבום הבכורה של הזמר-יוצר והשחקן הישראלי עידן רפאל חביב שיצא ב-2011. הסינגל "מחכה" הגיע למקום הראשון במצעדי תחנות הרדיו בישראל, וזכה ללמעלה מארבעה עשר מיליון צפיות ביוטיוב. האלבום עצמו זכה במעמד "אלבום זהב", על מכירת 20,000 עותקים.
ליסה סימפסון
ליסה מארי סימפסון (באנגלית: Lisa Marie Simpson) היא דמות בסדרת הטלוויזיה המצוירת האמריקנית "משפחת סימפסון". דמותה של ליסה מדובבת על ידי ירדלי סמית'. הדמות נוצרה ועוצבה על ידי הקריקטוריסט מאט גריינינג בעת שהמתין בלובי של משרדו של ג'יימס ברוקס. שמה מבוסס על שמה של אחותו של גריינינג.
ביוגרפיה
ליסה היא בתם של הומר ומארג' סימפסון והאחות של בארט ומגי. ליסה היא בת שמונה, ומתאפיינת בסקרנות, שאפתנות וכן בחוכמה גבוהה במיוחד, כאשר לליסה IQ העומד על 159. כמו כן, ליסה יודעת לדבר איטלקית וקורנית ומומחית בניגון בסקסופון טנור.
ליסה היא תלמידה למופת ואת רוב זמנה היא מעבירה בקריאה ובלימודים. ליסה היא צמחונית אדוקה, פמיניסטית, בעלת מוסר גבוה וחוש צדק מפותח ופעילה פוליטית למען שחרור טיבט. כמו כן, ליסה היא תומכת מוצהרת של המפלגה הדמוקרטית. ליסה היא היחידה מבני משפחתה שאינה נוצרית - זו המירה את דתה לבודהיזם בעקבות אכזבתה משינויים שעברה הכנסייה המקומית בעירה, אבל עדיין חוגגת חגים נוצריים. לאורך כל עונות הסדרה, מנסה מילהאוס ואן הוטן לשכנע את ליסה להיות חברה שלו, אך ליסה מתנגדת. למרות ההתנהגות הבוגרת לגילה, נוהגת ליסה לצפות בסרטוני "איצ'י וסקראצ'י" האלימים במיוחד וכן לשחק בבובות ובצעצועים.
במהלך כמעט כל פרקי הסדרה, לובשת ליסה שמלה אדומה ועונדת שרשרת חרוזים לבנה.
יחסי אלג'יריה–בחריין
יחסי אלג'יריה–בחריין (בערבית: العلاقات البحرينية الجزائرية) הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בין הרפובליקה האלג'יראית הדמוקרטית העממית ובין ממלכת בחריין.
היסטוריה
בין הרפובליקה האלג'יראית הדמוקרטית העממית לבין ממלכת בחריין מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים, שתי המדינות כוננו את יחסיהן מעט לאחר שזכתה בחריין בעצמאותה. בחריין כוננה לראשונה שגרירות בבירת אלג'יריה, אלג'יר, בשנת 1997 ומינתה לה שגריר שנשאר בתפקיד ארבע שנים. לאחריו נסגרה הנציגות בשנת 2001. ב-2014 נפתחה מחדש השגרירות ומאז היא פועלת באופן רציף.
פסח מילין
פסח מֶילין (8 בינואר 1930 – 18 ביולי 2010) היה משורר, עורך ונקדן ישראלי.
ביוגרפיה
פסח מילין (Meilin) נולד ב-1930 בווינה בירת אוסטריה, בנם של ברכה ויהודה י' מילין. בשנת 1938 עלה עם הוריו לארץ ישראל והמשפחה הצטרפה לקיבוץ גניגר. בשנת 1947 עברו לגבעתיים. לאחר שחרורו מצה"ל שימש מגיה בעיתון "דבר". כיהן כסגן העורך של "דבר לילדים", ולימים היה עורכו של "משא", המוסף הספרותי של "דבר".
היה ממייסדי חבורת "לקראת".
ידוע בכינויו: "איש השיר והנקודה". זאת משום עבודתו הענפה בניקוד שיריהם של משוררים צעירים. מילין היה הנקדן הקבוע של כתב העת "אורבניה" ושל המגזין המקוון "שחרזדה", כמו גם של משוררים צעירים רבים אחרים.
היה חבר ועד אגודת הסופרים העברים ובין השנים 2003–2010 כיהן כסגן יו"ר איגוד כללי של סופרים בישראל.
אחרי מותו קרא האיגוד הכללי של סופרים בישראל על שמו את פרס פסח מילין למשוררים בתחילת דרכם.
בן אחיה של המשוררת והסופרת שפרה אלון.
הרכבת העילית של שיקגו
הרכבת העילית של שיקגו (מכונה באנגלית:  'The 'L - קיצור של Elevated train) היא מערכת הסעת המונים אשר פועלת בשיקגו ובפרווריה הקרובים. המערכת מופעלת על ידי רשות התחבורה של שיקגו (CTA).
סקירה
מערכת הרכבת העילית של שיקגו כוללת כיום מערך של שמונה קווי רכבת עילית אשר עוברים דרך 145 תחנות ברחבי העיר. האורך הכולל של כל הקווים הוא 170.8 ק"מ. מתוכם 57.1 ק"מ חולפים על גבי מערכת של גשרים הבנויים מעל לרחובות העיר, 59.4 ק"מ חולפים על גבי מסילה בגובה הקרקע ו-19.5 ק"מ חולפים על גבי מסילה תת-קרקעית. פרישת מערכת הקווים מאפשרת גישה לכל אזורי העיר שיקגו וכן קישור למערכי התחבורה הנוספים במטרופולין.
קווי הרכבת מחברים את הפרוורים הקרובים לעיר ושכונותיה הרחוקות של עיר אל מרכז העסקים הראשי, שם מסתובבים הקווים הקצרים בלולאת גשרים עיליים וחוזרים לשכונות המרוחקות ולפרוורים הקרובים. לולאה זו נותנת למרכז העירוני הראשי את השם "Loop" ("לולאה"). על מנת לנסוע מפרבר לפרבר באמצעות ה"אל" חייבים לנסוע עם ה"אל" קודם למרכז העיר ולהחליף שם רכבת. הרכבת העילית של שיקגו היא השלישית בגודלה בארצות הברית והיא משרתת קרוב ל-620,000 אנשים בממוצע מדי יום.
קווי הרכבת העילית כוללים את הקו האדום, הכחול, הירוק, הכתום, החום, הסגול, הוורוד והצהוב. הקו האדום והקו הכחול (אשר מוביל לנמל התעופה שיקגו או'הייר) הם תחתיים בחלקם ופועלים 24 שעות ביממה. שאר קווי הרכבת פועלים בכל ימות השנה בין השעות 05:00 בבוקר ל-23:00 בלילה. בשעות היום הרכבות פועלות בתדירות של 15 דקות בין רכבת לרכבת.
1972 בברית המועצות
1972 בברית המועצות הייתה שנה בה נחגגה השנה ה-55 למהפכת אוקטובר.
Tha Blue Carpet Treatment
Tha Blue Carpet Treatment הוא אלבום האולפן השמיני של הראפר האמריקאי, סנופ דוג. הוא יצא לאור בנובמבר 2006 תחת חברת התקליטים גפן רקורדס. המונח "Blue Carpet" בשם האלבום מתכוון לשטיח האדום המשמש באירועים רשמיים. הצבע הכחול מסמן את הצטרפות סנופ לכנופיית הרחוב "קריפס", שלובשת בדרך כלל כחול ונמנעת מהצבע האדום, המשויך לכנופיה היריבה שלה, בלאדס. סנו פדוג עבד על האלבום כ-9 חודשים. האלבום הגיע בהופעת הבכורה שלו במצעד הבילבורד 200 למקום ה-5.
Tha Blue Carpet Treatment הגיע למעמד אלבום זהב בארצות הברית, כשמכר ב-2006 מעל 600,000 עותקים. הוא זכה לביקורות מקצועיות טובות מאוד לרוב, והניב 5 סינגלים.
ממלכת פרס
ממלכת פָּרַס היא ישות תרבותית עתיקת יומין, ששורשיה נטועים בעת העתיקה ובגלגולה המודרני היא מוכרת בשם איראן. במהלך הדורות ידע אזור זה כובשים רבים ותרבויות רבות התחלפו בו זו אחר זו. הכובשים השונים של אזור פרס נחשבים כחלק מהיסטוריית תרבותם בעיקר בשל העובדה שרבים מהם דיברו בשפה הפרסית.
הממלכה האחמנית
ממלכת פרס האחמנית הייתה ממלכה ששלטה בחלק גדול של אסיה במשך תקופה של כמאתיים שנה (550 לפנה"ס - 331 לפנה"ס). היא הייתה הגדולה בממלכות העולם העתיק עד תקופתה, ושלטה על עמים רבים השונים בדתם, שפתם ותרבותם. בספרות חז"ל נמנית האימפריה כאחת משלוש האימפריות ששלטו "בכיפה", כלומר בכל העולם המוכר.
השושלת נוסדה על ידי האחמניש, והגיעה לשיא כוחה בתקופת כורש השני, הידוע כ"כורש הגדול", ששחרר את פרס מידי ממלכת מדי ואף כבש את שטחי ממלכת מדי, שהייתה אחת מן הממלכות החזקות באזור באותה עת. לאחר מכן פלש כורש לאסיה הקטנה, וכבש את ממלכת לידיה ואת ערי המדינה היווניות השוכנות באזור. לאחר מכן, כבש כורש את בבל - בין הממלכות הגדולות ביותר באותה תקופה.
הזרקת פלסטיק
הזרקת פלסטיק היא שיטה לייצור מוצרי פלסטיק באמצעות הזרקת חומר הגלם לתוך תבנית. בשיטה זו מתאפשר ייצור תעשייתי של מוצרים כמו פקקים, צעצועים וחלקי מכוניות. השיטה מאפשרת מהירות ייצור גבוהה באיכות גבוהה, גם במקרים בהם המוצר הוא מורכב מאוד, דבר המאפשר חופש עיצובי גם בייצור בכמויות גדולות. עם זאת, שיטה זו מחייבת שימוש בציוד יקר, דבר הדורש השקעה ראשונית גדולה, לכן עלות הייצור גבוהה ויורדת ככל שכמות המוצרים עולה.
ממלכת פרס
הממלכה האחמנית
מלכי הממלכה האחמנית שמוזכרים בתנ"ך:
לאחר תבוסת הממלכה האחמנית על ידי אלכסנדר הגדול וכיבושה על ידיו עברה השליטה ליוונים שפתחו את התקופה ההלניסטית באזור. לאחר כמה מלחמות התייצב השלטון באזור תחת בית סלאוקוס ששלט באימפריה הסלאוקית. לאחר מכן עברה השליטה לאימפריה הפרתית, עד 226 לספירה. לאחר תקופה זו שבה השליטה לבני המקום.
הזרקת פלסטיק
השיטה מבוססת על עיקרון של יציקה לתבניות, תהליך ייצור הקיים אלפי שנים, אך בשונה מיציקת מתכות, הצמיגות של הפלסטיק אינה מאפשרת יציקה פשוטה לתבנית ומצריכה לחץ רב.
ממלכת פרס
תחת שלטון הממלכה הסלאוקית
הממלכה הסלאוקית הייתה מדינה הלניסטית שנוסדה בשנת 312 לפנה"ס על ידי סלאוקוס הראשון ונשלטה על ידי בית סלאוקוס. בשיא כוחה חלשה על מסופוטמיה, אסיה הקטנה, סוריה, ארץ ישראל, והמישור האיראני עד לנהר האינדוס ולזמן קצר אף בתראקיה. הייתה זו המדינה הגדולה ביותר בעולם ההלניסטי.
הזרקת פלסטיק
מבנה
מבנה מכונת הזרקה מתחלק לשני חלקים:
ממלכת פרס
האימפריה הפרתית
האימפריה הפרתית הייתה המעצמה השלטת באזור שבו שוכנת כיום איראן, מסוף המאה ה-3 לפנה"ס. בהדרגה השתלטה על מסופוטמיה (עיראק של ימינו) בין 190 לפנה"ס ל-224 לספירה, והפכה לאויבתה המרה של האימפריה הרומית, בכך שהגבילה את השתלטותה מזרחה אל מעבר לקפדוקיה (היא מרכז טורקיה של ימינו).
הזרקת פלסטיק
מבנה
יחידת הזרקה:
ממלכת פרס
האימפריה הפרתית
האימפריה הפרתית הייתה אחת מהאימפריות העמידות ביותר של המזרח הקרוב. היא שלטה בכל השטח הקרוי כיום איראן, עיראק וארמניה, וכן בחלקים מטורקיה, גאורגיה, אזרבייג'ן, טורקמניסטן, אפגניסטן וטג'יקיסטן, ולתקופות קצרות בשטחים המהווים כיום חלקים מפקיסטן, סוריה, לבנון ואף ארץ ישראל. סופה של אימפריה זו בא בשנת 224 לספירה, כאשר מלכה האחרון ארטבן הרביעי הובס על ידי אחד מן הווסאלים שלו, ונוצרה האימפריה הסאסאנית.
הזרקת פלסטיק
מבנה
גוף המכונה:
ממלכת פרס
האימפריה הסאסאנית
האימפריה הסאסאנית (ساسانیان, 226–651) הייתה האימפריה הפרסית הקדם-אסלאמית האחרונה.
הזרקת פלסטיק
קישורים חיצוניים
רימוני תעשיות - חברה המתמחה בהזרקות פלסטיק
ממלכת פרס
תחת שלטון האימפריה המוסלמית
במאה ה-7 נכבשה האימפריה הסאסאנית על ידי המוסלמים מחצי האי-ערב ורוב תושביה קיבלו עליהם את דת האסלאם. אף על פי שהיו מוסלמים, שמרו הפרסים על עצמאות לאורך מרבית תקופת ח'ליפות אומיה ועבאס.
דוגמה לעצמאות זו באה בדמותה של השושלת הסמאנית שנאבקה ממושכות בשושלת העבאסית. וכך קרה שבמאה ה-9 איסמעיל סמאני, אציל פרסי שהתאסלם, השיג מהח'ליף הסכמה לשליטתו באזור. השושלת הסאמאנית היא למעשה שושלת פרסית מוסלמית שנקראה על שם סמאני הנ"ל. נכדיו סייעו לח'ליף אל מאמון ומונו למושלים בח'וראסאן. בשנת 874 הוכרו הסאמאנים כשליטי טרנסאוקסאניה (אזור בוכרה באוזבקיסטן של היום). הם כוננו ממלכה תקיפה ובוכרה נהייתה לבירתם. בימי האמיר איסמעיל הראשון ששלט בבוכרה (907-892) נקרעה טרנסאוקסאניה מעל ח'וראסאן ונעשתה ממלכה חזקה, שנתפשטה מן הערבה בצפון ועד המפרץ הפרסי בדרום, בואכה בגדד במערב. הוא היה שליט מוכשר ונמרץ. בנו אחמד (907–913) ונכדו נאצר (913–943) היו אף הם שליטים מעולים (בימי נאצר בן אחמד השתרעה ממלכת הסאמאנים כמעט על כל פני איראן). בזמנם פרחה הארץ. ממלכת הסאמאנים שגשגה, כנראה, בגלל קשרי מסחר הדוקים עם אירופה. השושלת הסאמאנית השיבה את זוהר התרבות הפרסית לאזור - הפעם עם ניחוח איסלמי. ב-999 כבשו הטורקים (גזנווים) את טרנסאוקסניה וחיסלו את מלכות הסמאנים. ואולם כיבוש זה הוחלף במהרה על ידי הסלג'וקים שגם כן היו ממוצא טורקי. בתחילת המאה ה-11 נכבשה הח'ליפות העבאסית על ידי השושלת הסלג'וקית. במאה ה-12 נשלטה פרס בידי האימפריה הח'ווארזמית.
אנדימיון
אנדימיוֹן (ביוונית עתיקה: Ἐνδυμίων) הוא דמות במיתולוגיה היוונית של רועה צאן שסלנה, בתו של הטיטאן היפריון, התאהבה בו ובשל כך לא מילאה את תפקידה כראוי, כאלת הירח.
מיתולוגיה
כעונש לסלנה, הרדים זאוס את אנדימיון כדי שתוכל להסתכל עליו ולמלא את תפקידה בו זמנית. לאחר מכן, כדי שאנדימיון יוכל לראות את סלנה, האל היפנוס (התגלמות השינה) פקח את עיני אנדימיון.
ממלכת פרס
תחת שלטון האימפריה המוסלמית
במאה ה-13 נכבשה פרס מידי הח'ווארזמים ועברה לשליטת האימפריה המונגולית במסגרת כיבושי שטחים שביצעה בקרב ארצות האסלאם.
תחת שלטון האימפריה המונגולית
בשנת 1219 החלה האימפריה המונגולית ובראשה ג'ינגיס חאן בכיבוש שטחי ממלכת פרס. במלחמת הכיבוש השתתף גם נכדו, גויוק חאן. לאחר מות ג'ינגיס חאן חולקה האימפריה המונגולית בין ארבעת ילדיו, התפרקה וירדה מגדולתה. השושלת המונגולית ששלטה בפרס נקראה השושלת האילח'אנית וקבעה את בירתה, תחילה במרגה אחר כך בתבריז ולבסוף בסולטנייה. תחילה היו השליטים המונגולים שמאניסטים ובודהיסטים אחר כך התאסלמו, מרבית שליטיהן האחרונים היו סונים מלבד הח'אן אולג'יתו חודבנדה שהיה שיעי.
פרס התגלגלה בין כמה שושלות טורקיות, שהאחרונה בהן הייתה אק קויונלו. בשנת 1500 נכבשה פרס על ידי האימפריה הספווית.
תחיית האימפריות והשושלות המוסלמיות בפרס
כיבוש פרס והעברתה לידי האימפריה הספווית בשנת 1500 סימל את החזרה והתחייה של השליטה האסלאמית בפרס. על פרס שלטו 3 אימפריות/שושלות מוסלמיות שיעיות עיקריות: האימפריה הספווית (משנת 1500 עד 1722), השושלת הקאג'ארית (משנת 1722 עד 1925) ושושלת פהלווי (משנת 1925 עד 1979). בין היתר החלו ארצות אירופאיות: פורטוגל, בריטניה, האימפריה הרוסית וצרפת לייסד היאחזויות קולוניאליות באזור. כתוצאה מכך איבדה פרס את שלטונה על רבים ממחוזותיה בחוזים עם האימפריה הרוסית – הסכם טורקמנצ'אי, הסכם גוליסטן ואחרים.
סוגריוס
סוּגֶרְיוּס (בצרפתית: Suger; מבטאים סוּזֶ'ר, נולד בסביבות 1081 – מת ב-13 בינואר 1151), היה אב מנזר במנזר סן-דני, מדינאי ודיפלומט, יועצו של מלך צרפת, היסטוריון והפטרון המשפיע הראשון של האדריכלות הגותית. סוגריוס היה דיפלומט, מדינאי ומנהלן מחונן ונחשב לאחד האנשים המשפיעים והחזקים בצרפת בתקופת חייו.
ביוגרפיה
סוגריוס נולד למשפחה ענייה ובשנת 1091 הובא למנזר סן דני הסמוך כדי להתחנך. הוא התחנך בבית הספר Saint-Denis de l'Estrée ושם פגש את מלך צרפת לעתיד, לואי השישי, מלך צרפת, והשניים נהיו חברים. בשנים 1104–1106 למד סוגריוס בבית ספר אחר, אולי בזה של מנזר סן בנואה סור לואר. ב-1106 הוא הפך למזכירו של אב המנזר של סן דני. בשנה שלאחר מכן הוא נהייה פרובוסט של ברנוואל (Berneval) בנורמנדי, וב-1109 בטורי (Toury). ב-1118 שלח לואי השישי את סוגריוס לחצר האפיפיור גלאסיוס השני במגלון (Maguelonne), ושם הוא חי בשנים 1121–1122 בחצר יורשו של גלאסיוס, האפיפיור קאליקסטוס השני.
אחרי שחזר מאיטליה הפך סוגריוס לאב המנזר של סן דני. עד 1127 הוא עסק בעיקר בענייני השעה של הממלכה בעוד שבעשור שלאחר מכן הוא הקדיש את עצמו לארגון מחדש ורפורמות במנזר. תאוריה שנויה במחלוקת גורסת שהוא התחיל לעבוד בסמוך לשיפוץ כנסיית המנזר גם על יצירת קלפי טארוט. ב-1137 הוא ליווה את המלך לעתיד לואי השביעי, מלך צרפת לדוכסות אקוויטניה לכבוד חגיגת נישואיו של הנסיך לאלינור מאקוויטניה, ובמהלך מסע הצלב השני שימש כאחד מעוצרי הממלכה (1147–1149). הוא התנגד באופן נחרץ לגירושי המלך, בין השאר מאחר שהוא המליץ על הנישואים. למרות שלא אישר את מסע הצלב השני, הטיף סמוך למותו על יציאה למסע צלב חדש.
סוגריוס שימש הן כחבר והן כיועץ עבור מלכי צרפת לואי השישי ולואי השביעי. הוא הפציר במלך להשמיד את השודדים הפאודלים, היה אחראי לטקטיקות בהתמודדות נגד התנועות הקומונליות, ויזם מיזם להסדרת מנהל מערכת החוק והמשפט בצרפת. כאשר סיים סוגריוס את כהונתו כראש המנזר, מנזר סן דני היה עשיר ובעל נכסים רבים. סוגריוס דחף לשיפוץ ובנייה מחדש של בזיליקת סן-דני, כנסיית המנזר ומוזוליאום (אתר קבורה) למלכי צרפת, בסגנון הגותי (שאך נולד, ויש הטוענים שסוגריוס היה אחראי לעיצוב הסגנון החדש) תוך השמת דגש על אור רב, חלונות ויטראז' מזכוכית צבעונית, פאר והדר. הבנייה החלה ב-1136 עם החזית המערבית והמשיכה עם האפסיס, והכנסייה הגותית החדשה נחנכה ב-1144. סוגריוס כתב רבות על בניית הכנסייה החדשה ב-de Rebus in Administratione sua Gestis, Libellus Alter de Consecratione Ecclesiae Sancti Dionysii וב-Ordinatio. מלומדים כגון ארווין פנופסקי מאמינים שהתאולוגיה של פסבדו-דיוניסיוס האראופגיטי השפיעה על סגנון הבנייה של הבזיליקה.
סוגריוס היה גם היסטוריון ידוע ומוכר בתקופתו. הוא כתב דברי שבח על לואי השישי (Vita Ludovici regis), והיה שותף לכתיבת תיאור אובייקטיבי יותר על ימיו של לואי השביעי (Historia gloriosi regis Ludovici). בחיבורו Liber de rebus in administratione sua gestis ובתוספת שלו Libellus de consecratione ecclesiae S. Dionysii הוא כותב על השיפורים שערך במנזר סן דני, תיאר את אוצרות הכנסייה ומתאר את בניית בזיליקת סן-דני.
טוני ויליאמס
טוני ויליאמס (באנגלית: Tony Williams; 12 בדצמבר 1945 - 23 בפברואר 1997) היה מתופף ג'אז אמריקאי חשוב ומשפיע. הוא נחשב לאחד מהמתופפים החשובים שנגנו בשנות השישים ולדמות בולטת בעולם הפיוז'ן. ויליאמס פרץ את דרכו בלהקה של נגן החצוצרה מיילס דייוויס כשהיה בן 17 בלבד.
חייו
ויליאמס נולד בשיקגו וגדל בבוסטון. הוא החל לנגן בגיל צעיר, כשהמורה שלו היה המתופף אלן דאוסון. בצורה מקצועית הוא החל לנגן בגיל 13 עם הסקסופוניסט סאם ריברז. ג'אקי מק'קלין שמע את ויליאמס כשהוא היה בן 16 והורשם מנגינתו.
עם מיילס דייוויס
ויליאמס הגיע לפרסום בגיל 17 כשהחל לנגן כמתופף הקבוע של מיילס דייוויס. ההרכב של להקתו של דייוויס בו ניגן ויליאמס נהוג להיקרא ה"חמישייה הגדולה השנייה של מיילס דייוויס", ועמו ניגנו רון קרטר בקונטרבס, הרבי הנקוק בפסנתר וויין שורטר בסקסופון טנור.
דייוויס העיד באוטוביוגרפיה שלו שויליאמס היה "המרכז שסביבו הצליל סבב". נגינתו של ויליאמס הייתה חדשנית ויצירתית, ניתן לספח אותה לזרם של המתופפים כגון מקס רואץ' וארט בלייקי, שעיצבו מחדש את תפקיד מחלקת הקצב בשימוש בפוליריתמיקה ושינויי זמן. אפיון ברור של נגינתו של ויליאמס כבר מהתקופה הזו הוא האלתור הרב שלו, וסגנונו שאינו דבק בתבניות קצב הסטנדרטיות אלא מאלתר גם בעת הליווי.
במקביל לעבודתו עם דייוויס הקליט את אלבומו הראשון כמוביל האלבום נקרא "Life Time" (תקופת חיים. אין לבלבל אלבום זה עם ההרכב של המתופף שנוצר רק כעבור כמה שנים).
Lifetime
בשנת 1969 הקים את שלישיית הלייף טיים של טוני ויליאמס (The Tony Williams Lifetime trio) יחד עם הגיטריסט, נגן הגיטרה החשמלית ג'ון מקלפלין, ונגן האורגן האמונד לארי יאנג. השלישייה הוציאה בשנה הזו את אלבומה הראשון, אלבום כפול בשם "Emergency!" שהיה לאבן דרך בעולם הפיוז'ן. הלהקה משלבת ג'אז עם רוק ורית'ם אנד בלוז. האלבום לא התקבל היטב בקרב קהילת הג'אז.
ההרכב התפרק עם עזיבתו של מקלפילין, לאחר שהקליטו מספר אלבומים. בשנת 1975 חזר ויליאמס והקים הרכב חדש בשם דומה יחד עם הבסיסט טוני ניוטון והפסנתרן אלן פסקאוה, וגם בהרכב זה היה גיטריסט אנגלי, אלן הולדסאות'. ההרכב הזה היה פורה פחות מהראשון, והקליט רק שני אלבומים, שניהם בחברת התקליטים קולומביה רקורדס.
סוף הקריירה
ויליאמס המשיך ללמד מוזיקה, להופיע, ולהקליט באזור המפרץ בקליפורניה. הוא הקים הרכבים משל עצמו שניגנו לאורך שנות השמונים והתשעים בעיקר מוזיקה שהוא הלחין. כמו כן הוא המשיך להיות מתופף מבוקש המנגן עם מוזיקאים שונים, בכל הסגנונות, בעיקר רוק וג'אז.
קרלוס קבסאס
קרלוס אדוארדו קבסאס חוראדו (ספרדית: Carlos Eduardo Cabezas Jurado; נולד ב-14 בנובמבר 1980 במאלגה, אנדלוסיה) הידוע בקיצור קרלוס קבסאס, הוא כדורסלן ספרדי המשחק בעמדת הרכז בקבוצת אלבה פהרבאר מהונגריה ובנבחרת ספרד. קבסאס הוא אחיינו של הכדורגלן האורוגוואי, הוגו קבסאס.
קריירה
בשנת 1999, בגיל 18, החל קבסאס את הקריירה המקצועית שלו באוניקאחה מאלגה כשהוקפץ מקבוצת הנוער לקבוצת הבוגרים של המועדון. קבסאס לאחד השחקנים הבכירים בספרד ובאירופה כשיחד עם מאלגה זכה בגביע קוראץ' (2000-01), בגביע המלך (2004-05) ובאליפות ספרד (2005-06).
קבסאס משתייך לסגל הנבחרת הלאומית של ספרד משנת 2001. במשך שנותיו בנבחרת זכה עם נבחרתו באליפויות אירופה של 2001 במדליית הארד, של 2003 במדליית הכסף ושל 2007 גם כן במדליית הכסף ובאליפות העולם של 2006 במדליית הזהב.
אגים איברהימי
אגים איברהימי (נולד ב-29 באוגוסט 1988) הוא כדורגלן מקדוני המשחק בעמדת הקיצוני בקבוצת דינמו טירנה.
קריירת מועדונים
איברהימי נולד בטטובו להורים ממוצא אלבני. הוא התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של שקנדיה ובגיל 17 עלה לקבוצה הבוגרת. לאחר שהרשים במדי שקנדייה, עבר לרד בול זלצבורג. לאחר שנתיים בזלצבורג, איברהימי הצטרף לאולימפיה ליובליאנה ששיחקה באותה העת בליגה שנייה סלובנית, ועם 11 שערים ו-10 בישולים עלה עם המועדון חזרה לליגת העל הסלובנית. בקיץ איברהימי סיים את החוזה שלו באולימפיה וב-3 בספטמבר 2010 חתם לשלוש שנים עם באסקיסאירספור. ב-25 בספטמבר 2010 הוא ערך את הופעת הבכורה בהפסד קבוצתו 1-0. לאחר שלא התאקלם במועדון שוחרר בינואר וחתם בנפטה לנדאבה.
ב-10 ביוני 2011 איברהימי חזר לסלובניה כאשר חתם לשלוש שנים במריבור. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במאריבור נגד F91 דודלאנג' במסגרת מוקדמות ליגת האלופות שבו הוא גם הבקיע את השער הראשון שלו. לאחר שמאריבור הפסידה למכבי חיפה סיבוב לאחר מכן ונפלה למוקדמות הליגה האירופית, איברהימי עזר למועדון לעלות לשלב הבתים של המפעל לאחר ניצחון על גלאזגו ריינג'רס. במאי, איברהימי חידש את חוזה שלו במועדון עד למאי , בסיום העונה זכה עם המועדון באליפות. בדצמבר, הוא זכה בתואר הכדורגלן המקדוני של השנה.
ב-15 ביוני 2016 חתם באסטנה מליגת העל הקזחית עד לסיום העונה.
ב-1 באוקטובר 2020, איברהימי חתם בקוקסי מליגת העל האלבנית.
ב-16 ביולי 2021, איברהימי חתם בדינמו טירנה.
קריירה בינלאומית
בצעירותו איברהימי היה חלק מהנבחרת הצעירה של מקדוניה הצפונית. ב-12 באוגוסט 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הבוגרת. ב-12 באוקטובר 2012, הוא הבקיע את השער הראשון שלו בנבחרת בהפסד 2-1 ל במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014. כעבור שלושה ימים כבש את השער היחיד בניצחון נבחרתו 0-1 נגד.
חיים אישיים
אגים איברהימי שולט ב-6 שפות. בשנת 2016, אחרי ששיחק מספר שנים בסלובניה הוא קיבל את אזרחותה. הוא בן דוד של כדורגלן אריאן אדמי.
דייוויד סזרני
דייוויד סזרני (באנגלית: David Cesarani; 1956–2015) היה היסטוריון וחוקר השואה אנגלי-יהודי.
חייו
סזרני נולד למשפחה יהודית. הוריו היו קומוניסטים בהשקפתם. סזרני התנדב בקיבוץ והיה תומך ישראל כל חייו.
סזרני תרם להגדלת המודעות לזכר השואה בבריטניה. הוא קרא להעמיד לדין פושעי מלחמה נאצים שהגיעו לבריטניה, תרם לקביעת יום זיכרון לשואה בבריטניה וכן להקמת תצוגת הקבע על השואה במוזיאון המלחמה האימפריאלי והיה חבר במשלחת הבריטית לכוח המשימה הבינלאומי להנצחת זכר השואה.
מחקריו ופעילותו הציבורית להנצחת זכר השואה
בספרו הראשון על השואה, Justice Delayed: How Britain Became a Refuge for Nazi War Criminals, ניסה להסביר מדוע אפשרו הבריטים לרוצחי יהודים ממזרח אירופה להיכנס לבריטניה ולמה לא עמדה סוגיה זו לדיון ציבורי. הוא טען שמצד בעלות הברית המערביות, פושעי המלחמה היו גרמנים ואוסטרים והן לא ביקשו לטפל בנושא משתפי הפעולה המזרח אירופים, אותם החשיבו כקרבנות של הסובייטים.
ב-1992 ארגן סזרני אירוע לציון שנת היובל לוועידת ואנזה, בעקבותיו ערך את הספר The Final Solution: Origins and Implementation.
ב-1994 ארגן כנס לציון חמישים שנה לחורבן יהדות הונגריה. בעקבות הכנס ערך את הספר Genocide and Rescue: The Holocaust in Hungary. במקביל כתב ביוגרפיה על ארתור קסטלר.
ב-2002 היה עורך שותף לספר הכינוס Bystanders" to the Holocaust: A Re-evaluation" ותרם לו מאמר הדן במסייעים ליהודים.
ב-2004 פרסם ביוגרפיה על אדולף אייכמן.
בספרו Justice Delayed כתב סזרני שברגן-בלזן סימל בבריטניה את זוועות הנאציזם והיה שותף בארגון כינוס לרגל שישים שנה לשחרור המחנה. תוכן המחקרים שהובאו בכנס התפרסם בספר Belsen 1945: New Historical Perspectives.
הוקרה
על תרומתו לעיצוב זיכרון השואה בבריטניה קיבל סזרני את אות אביר האימפריה הבריטית ב-2005.
פרו בול
פרו בול (באנגלית: Pro Bowl) הוא משחק ראווה שנתי שנערך בין שחקנים נבחרים מליגת ה-NFL, ליגת הפוטבול המקצוענית של ארצות הברית.
בחירת נבחרות האולסטארס
עד שנת 1995 נבחרו השחקנים בהצבעה של השחקנים והמאמנים בלבד. החל משנת 1995 גם האוהדים יכולים להצביע ולבחור את השחקנים על פי תפקיד, דרך אתר האינטרנט הרשמי של ה-NFL, הצבעת הקהל מהווה שליש מהקולות, שליש נוסף ניתן להצבעת המאמנים והשליש האחרון להצבעת השחקנים.
השחקן המצטיין של הפרו בול
פרס לשחקן הבולט נהוג מ-1951 כשבסוף המשחק נבחר ה-MVP של משחק הפרו בול. בשנים 1957–1971 הוענקו שני פרסים נוספים לרץ המצטיין ולשחקן הבולט בקו הקדמי של ההגנה. ב-1972 נבחרו שחקנים מצטיינים הן להגנה והן להתקפה ומשנת 1973 ניתן התואר לשחקן אחד בלבד.
היסטורית המשחק
משחק האול סטארס הראשון היה ב-1938 בתקופה זו המשחק עוד לא כונה פרו בול. המשחק היה בין הקבוצה המחזיקה בתואר אלופת ה-NFL לבין קבוצת כוכבים מכל קבוצות הליגה (למעט אלופת הליגה). המשחקים שוחקו עד 1942 ונפסקו עד שנת 1950. ב-1950 חודשו המשחקים ושמם שונה לפרו בול. בשלוש השנים הראשונות המשחקים היו בין קבוצות אולסטארס של שתי החטיבות ובשנת 1953 שונה אופן המשחק לנבחרת האולסטארס של המזרח נגד נבחרת האולסטארס של המערב (כפי שנהוג במשחק האולסטאר של ה-NBA). לאחר איחוד ליגת ה-NFL עם ליגת ה-AFL ב-1970 שונה שוב אופן המשחק למשחק בין האולסטארס של ה-NFC לאולסטארס של ה-AFC. ב-2014 שונתה המתכונת והליגה בחרה שני קפטנים (ג'רי רייס ודיון סאנדרס) שבחרו את השחקנים לקבוצות שלהם על פי סדר שנקבע בהגרלה. ב-2017 חזר הפורמט למשחק בין כוכבי ה-NFC ל-AFC.
הפרו בול שוחק לאורך השנים אחרי משחק הגמר (הסופרבול) וסגר את עונת המשחקים, לקראת עונת 2009/10 נקבע כי בשנה זו יערך המשחק שבוע לפני הסופרבול. משנת 1980 עד שנת 2009 משחקי הפרו בול שוחקו באצטדיון אלוהה שבעיר הונולולו בהוואי. המשחק של עונת 2010 שוחק באצטדיון של המיאמי דולפינס והחל מעונת 2011 המשחקים חזרו להוואי.
גולד
{{פירושונים|
ראו גם
תרגומים אפשריים לגולד: }}
מגווייר
מגווייר (באנגלית: Maguire) הוא שם פרטי, ושם משפחה אירי. {{פירושונים|
ליל ההלקאות
ליל ההלקאות הוא שמה של פעולה של האצ"ל שנערכה ב-29 בדצמבר 1946, אור לז' בטבת תש"ז, ובה הולקו קצינים וחיילים בריטיים כפעולת תגמול על עונש דומה שהטילו שלטונות המנדט על לוחמי האצ"ל.
הרקע
ב-13 בספטמבר 1946 ביצע האצ"ל התקפה על בנק עותומן ביפו, שבה נתפסו חמישה מלוחמיו: יהודה כ"ץ, אהרון יפה, בנימין נס, אליעזר סודיט ובנימין קמחי (יוסף מונצ'ש). כ"ץ וקמחי היו אמורים להישפט יחד ב-11 בדצמבר אך בגלל שהעד שזיהה את כ"ץ נעדר, נשפט קמחי לבדו. הוא הואשם בנשיאת נשק, ביצוע שוד ופציעת סגן מנהל הבנק. קמחי סירב להודות באשמה, כפר בסמכות בית המשפט הבריטי לשפוט אותו ונידון ל-18 שנות מאסר ו-18 מלקות. למחרת היום נשפטו נס וסודיט, שבהוראת מפקדת האצ"ל נדרשו לנהל משפט רגיל, ונידונו ל-15 שנות מאסר. ב-14 בינואר 1947 נשפט יהודה כ"ץ על חלקו בשוד. כ"ץ סירב להכיר בסמכות בית המשפט ונידון למאסר עולם. עונש של 12 מלקות הוטל באותה עת גם על פעיל האצ"ל אהרון כהן, על החזקת חומרי תעמולה מחתרתיים. אהרון יפה בהוראת מפקדיו הכחיש מעורבות בשוד ומפאת גילו הצעיר הוגלה למחנה גילגיל בקניה.
עונש המלקות היה נפוץ אותו זמן ברחבי האימפריה הבריטית, הן בארצם והן במושבותיהם. גם בארץ ישראל הופעל החוק המתיר להלקות עבריינים קטינים. למנחם בגין היו זיכרונות מרים בקשר לעונש המלקות. בגיל שבע צפה בהלקאות פומביות של יהודים בעירו בריסק וכן הושפע מפרשת הירש לקרט שהוצא להורג לאחר שהתנקש בחיי המושל הרוסי שציווה להלקות בפומבי עצירים פוליטיים יהודים. עם קבלת הידיעה על העונש, פרסם האצ"ל הודעה בעברית ובאנגלית:
ביום שבת, 28 בדצמבר 1946, הולקה בנימין קמחי 18 פעמים בשוט.
הפעולה
ביום ראשון בערב יצאו לפעולה חוליות לוחמי האצ"ל כדי "לתפוס בעלי דרגה בריטיים ולהוכיח להם כי גם לשוט שני קצוות". בנתניה נכנסה חוליית אצ"ל חמושה למלון "מטרופול", ופקדה על קצין בריטי בדרגת רב-סרן שיגיע עמה. הקצין הובל לחורשת אקליפטוסים, שם הוסבר לו עונשו והוא ספג 18 מלקות. לאחר שעה חזר הקצין בתחתוניו למלון. בראשון לציון נתפס סרג'נט מהדיוויזיה המוטסת והולקה ברחוב.
בתל אביב נחטפו שני סמלים בריטיים ברחוב הירקון, והובלו לגן הדסה. שם ספג כל אחד מהם 18 מלקות. באותו זמן נתפסו גם שני סמלים ליד מלון "ארמון" ובצפון העיר הולקו גם הם כל אחד 18 מלקות.
משעה 22:00 עד 01:00 עברו ברחובות תל אביב מכוניות צבאיות ופקדו על כל החיילים המסתובבים ברחובות לחזור אל בתיהם. באזורים מלוד ועד נתניה הודיעו ברמקולים כי על כל אנשי הדיוויזיה המוטסת לעזוב את יישוביהם ולחזור למחנותיהם.
במחסום שהוקם באזור וילהלמה נתפסה מכונית ובה חמישה לוחמי אצ"ל חמושים אשר היו בדרך לביצוע עונש המלקות. החמישה היו: אברהם מזרחי, שנפצע מהאש שנפתחה בצומת וילהלמה ונהרג בכלא עכו לאחר עינויים, אליעזר קשאני, מרדכי אלקחי, יחיאל דרזנר (שנתפס בשם הבדוי דב רוזנבאום) וחיים גולובסקי. משפטם של הארבעה נערך ב-10 בפברואר 1947 והארבעה סירבו להכיר בסמכות בית המשפט. יחיאל דרזנר וחיים גולובסקי קראו הצהרות פוליטיות, ובית המשפט גזר עונש מוות על אלקחי, דרזנר וקשאני, ומאסר עולם נגזר על גולובסקי מפאת גילו.
אלקחי, דרזנר וקשאני הועלו לגרדום יחד עם דב גרונר ב-16 באפריל 1947 בכלא עכו.
תוצאת ההלקאות
פעולת ההלקאות יצרה זעזוע בבריטניה. היה מדובר בהשפלה ראשונה מסוגה לצבא ולקצונה הבריטית בתולדות האימפריה. בפריז פורסמה באחד העיתונים קריקטורה שבה נראה חייל בריטי המגן בכובע הפלדה שלו על עכוזו. לאחר ההלקאות פרסם האצ"ל אזהרה נוספת שנועדה למנוע את הלקאתו של אהרון כהן.
עונש המלקות על אהרון כהן בוטל, משום שמיד אחרי אירועי התגמול שונה החוק הבריטי ועונש המלקות הוגבל לצעירים שטרם מלאו להם 16 שנים. מאוחר יותר הורה מפקד הצבא הבריטי בארץ ישראל לא להטיל עוד את עונש ההלקאה. צ'רצ'יל, שחרד לכבוד הבריטי, כעס על עניין ה"התקפלות", ואמר כי מדובר בדרך "למפלה מחפירה" ("abject defeat"). עונש המלקות אכן לא הוטל עוד בימי המנדט הבריטי אחרי כן.
בכרוז שפרסם בגין לאחר מכן נכתב:
יחסי אלג'יריה–מונטנגרו
היסטוריה
הרפובליקה האלג'יראית הדמוקרטית העממית הכירה בעצמאותה של מונטנגרו ב-20 ביוני 2006. היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין שתי מדינות אלו כוננו לראשונה בתאריך 24 בספטמבר 2007. הביקור רם הדרג הראשון בהיסטוריה של היחסים הדו-צדדיים התקיים ב-28 בספטמבר 2009 כאשר שר האנרגיה והכרייה של אלג'יריה, חקיב חליל, ביקר במונטנגרו למשך יומיים.
הסחר בין שתי המדינות הוא זניח וגם התיירות אינה מהווה חלק הארי ביחסים שבין שתי המדינות.
מגי סימפסון
מרגרט "מגי" סימפסון (באנגלית: Margaret "Maggie" Simpson) היא דמות בסדרת הטלוויזיה המצוירת האמריקנית "משפחת סימפסון". דמותה של מגי נוצרה ומעוצבות על ידי הקריקטוריסט מאט גריינינג בעת שהמתין בלובי של משרדו של ג'יימס ברוקס. שמה מבוסס על שמה של אחותו הצעירה של גריינינג.
המילה הראשונה שלה הייתה "דאדא" (אבא), והיא אמרה אותה מבלי שאיש מהמשפחה שמע. במהלך כל הסדרה בני המשפחה אכן לא שמעו את מגי מדברת, אפילו בפרק 9 בעונה 23, בו הציגו את ילדי המשפחה כמבוגרים, כל פעם שמגי רצתה לדבר, הפריע רעש רקע לשמוע אותה. עם זאת, בסופו של "משפחת סימפסון - הסרט", במהלך הכתוביות, אומרת מגי את המילה הראשונה שלה - "סרט המשך?" (באנגלית: Sequel).
במהלך סרטון הפתיחה של הסדרה מגי מועברת בקופה בסופרמרקט אשר מראה כי היא עולה 847.63 USD - סכום זה היה למעשה העלות החודשית הממוצעת לתינוק בשנת 1989 בארצות הברית (תאריך הפקת הפרק הראשון של הסדרה).
בתחילת הסדרה מגי סייעה לדוד שלה הרברט פאוול לבנות את ההמצאה שלו - מכשיר אשר מסוגל לתרגם את הבכי של תינוקות למשפטים.
פרק 11 בעונה 26 הסתיים בסצנת הזדהות עם צרפת לאור הפיגוע במשרדי "שרלי הבדו" שהתחולל בשבוע בו הוקרן בפרק: בסצנה נראית מגי מניפה דגל עליו נישא הסלוגן הידוע ממפגני ההזדהות שהתקיימו בכל העולם עם קרבנות הפיגוע: "אני שרלי!".
ביוגרפיה
לאורך הסדרה מגי מוצאת עצמה במגוון מצבים מסוכנים בהם היא תמיד ניצלת לבסוף על ידי בני אדם או בעלי חיים. כאשר המשפחה הלכה לאיבוד ביער, מגי מוצאת מחסה במערה של קבוצת דובי גריזלי.
מגי ירתה בעבר במר ברנז באקדח שלו לאחר שלקח לה סוכרייה.
בפרק 20 בעונה ה-20 של הסדרה ניתן לראות את מגי מדברת בצורה חלקה וכשטון הדיבור הוא טון של אישה בוגרת בפרק זה היא דובבה על ידי השחקנית ג'ודי פוסטר. פרק אחד אחר כך (21), בעקבות האומנת ממוצא נורווגי שטיפלה בה במסירות, היא החלה לומר: "יה!" במשמעות של 'כן', אבל במבטא נורווגי.
שחיתות בישראל
ערך זה עוסק בתופעת השחיתות במדינת ישראל.
השחיתות נחלקת לשני סוגים: שחיתות שלטונית ושחיתות עסקית.
שחיתות שלטונית
במדד תפיסת השחיתות של Transparency International לשנת 2021 קיבלה מדינת ישראל ציון 59 בדירוג מ-0 עד 100, כאשר 100 מציין מדינה ללא שחיתות. ישראל מדורגת במקום ה-36 מתוך 180 המדינות במדד. משנת 2016 הציון במדד זה יורד מעט בכל שנה.
בשנת 2008 הצטרפה ישראל לאמנת האו"ם נגד שחיתות.
שחיתות עסקית
להלן מספר מקרים ידועים של שחיתות עסקית:
מוגבלות
מוגבלות היא מצב המקשה על אדם לבצע פעילויות מסוימות או לקבל הזדמנות הוגנת כחלק מהחברה שבה הוא חי. מוגבלות יכולה להיות קוגניטיבית, התפתחותית, אינטלקטואלית, נפשית, גופנית, חושית או שילוב שלהן. המוגבלות יכולה להיות קיימת מהלידה או להירכש במהלך חייו של אדם.
מוגבלויות אינן בינאריות, והן יכולות להתבטא בצורה שונה אצל כל אדם. ישנן מוגבלויות הנראות לעין בקלות, ואחרות שהן בלתי נראות.
הגדרות ארגון הבריאות העולמי
ארגון הבריאות העולמי רואה את המוגבלות כפועל יוצא של שילוב שני גורמים: שונות פתולוגית של הפרט ותנאי סביבתו. ראיית מושג המוגבלות כתלוי בשני גורמים אלה נקראת "המודל החברתי". זאת בניגוד לגישה המכונה "המודל הרפואי", שמקבלת את החברה והסביבה כנתון שאין לשנותו ורואה את המוגבלות כנובעת כולה מפגם רפואי.
השוני הפתולוגי הוא כל מה שמומחה בתחום רפואי, פרא-רפואי או פסיכולוגי קובע שהוא כזה וקביעה זו אינה קשורה בהכרח בשכיחות הסטטיסטית של שוני זה. למרבית בני האדם יש אי שלמות בתכונה זו או אחרת. בעלי המקצועות הטיפוליים טוענים, למשל, שתפקוד אנושי תקין כולל יכולת לרוץ או לצעוד מספר קילומטרים בקלות וכך מגדירים את מרבית האוכלוסייה האנושית של העת החדשה כבעלת תכונה פתולוגית. בשוני פתולוגי זה אין די כדי להגדיר אדם כבעל לקות.
הגורם השני הוא תנאי הסביבה בהם אדם חי. תנאים אלה יכולים להיות:
מצב מובהק של אי שלמות הוא מצב קבוע. זאת בניגוד למצב של פציעה או מחלה שהוא דינמי ומתפתח (מחריף או מחלים). המילה "בריא" היא היפוכן של המילים "חולה" ו"פצוע". להיפוכם של המושגים "אי שלמות" ומושגים הנובעים ממנו על פי הגדרות שונות (כגון: "מוגבלות", "לקות", "מניעת השתתפות" ו"נכות") אין תרגום טוב בעברית. באנגלית משתמשים במושג Able-Bodied כהיפוכן של מילים אלה.