cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
תחרות ההטבעות (NBA)
העשור הראשון של שנות ה-2000
ב-2006 נדד האולסטאר ליוסטון והשתתפותו של נייט רובינסון מהניו יורק ניקס המתנשא לגובה 1.75 מטר בלבד עוררה התעניינות. רובינסון הצליח לזכות בתחרות באמצעות מגוון הטבעות מרשימות. אחת ההטבעות הזכורות הייתה התעופפות מעל זוכה העבר ספאד ווב שגובהו 1.70 מטר. רובינסון קיבל ציון מושלם של 50 נקודות עבור הטבעה זו. ביקורת מסוימת נמתחה לאחר התחרות מכיוון שלרובינסון לקחו ניסונות רבים להשלים את הטבעותיו מה שגרם לתחרות להימשך זמן רב..
התחרות של 2007 התקיימה בלאס וגאס. שופטי התחרות היו כולם זוכי עבר: מייקל ג'ורדן, דומיניק וילקינס, קובי בראיינט, וינס קרטר וג'וליוס ארווינג. בתחרות זכה ג'רלד גרין מהבוסטון סלטיקס שאחת מהטבעותיו הייתה קפיצה מעל נייט רובינסון תוך כדי כיסוי עיניו, מעין גרסת שחזור של זוכה התחרות ב-1991 די בראון מהסלטיקס שאת גופייתו גרין לבש. בנוסף הטבעתו האחרונה זכתה לניקוד 50 לאחר ביצוע בניתור מעל שולחן. הטבעה נוספת הראויה לציון מהתחרות היא של הסנטר דווייט הווארד מאורלנדו מג'יק שתוך כדי הטבעתו הדביק מדבקה קטנה עם תמונתו בפינה הימנית העליונה של הלוח.
ב-2008 התקיימה התחרות בניו אורלינס. השופטים היו דרל דוקינס, דומיניק וילקינס, קארל מלון, ג'וליוס ארווינג ומג'יק ג'ונסון. התואר נלקח הפעם על ידי דווייט הווארד. באחת מהטבעותיו בסיבוב הראשון לבש הווארד גלימה של סופרמן שהובאה לו על ידי חברו לקבוצה ג'מיר נלסון, ובזמן שברקע נשמעה המוזיקה המפורסמת מהסרט על סופרמן קפץ הסנטר מעט אחרי קו העונשין והצליח לסיים את הניתור בסל. הזוכה בשנה הקודמת ג'רלד גרין לא הצליח להגן על תוארו לאחר שבפעם הראשונה בהיסטוריית התחרות נקבע המנצח בסיבוב הגמר בהצבעת הקהל, באמצעות הודעות SMS, והווארד הצליח לגרוף 78% מהקולות.
בשנת 2009 זכה נייט רובינסון פעם נוספת בתחרות לאחר שבסיבוב הגמר החליף לבגדים ונעליים ירוקים, כסמל לקריפטונייט, ובהטבעה האחרונה הטביע כדור ירוק מעל דווייט הווארד שלבש שוב את גלימת הסופרמן שלו. רובינסון גרף 52% מההצבעות בסיבוב הגמר וגבר על הווארד. בנוסף השתתפו גם ג'יי. אר. סמית' והספרדי רודי פרננדס שבהטבעתו הראשונה לבש גופייה שחורה עם המספר 10 לזכר פרננדו מרטין, הספרדי הראשון ששיחק ב־NBA, ושמת 20 שנה לפני־כן בתאונת דרכים.
העשור השני של שנות ה-2000
נייט רובינסון זכה בפעם השלישית בתחרות של 2010 שהתקיימה בדאלאס וגבר על דמאר דרוזן בגמר לאחר שקיבל 51% מהצבעת הקהל.
בתחרות של 2011 זכה הרוקי בלייק גריפין מהלוס אנג'לס קליפרס עם 68% מההצבעות לאחר שגבר על סרג' איבקה, דמאר דרוזן וג'בייל מגי. גריפין ביצע בתחרות בין היתר הטבעה תוך קפיצה מעל מכונית והטבעה תוך היתלות על הטבעת באמצעות המרפק בדומה להטבעתו הזכורה של וינס קרטר מהתחרות של שנת 2000. גריפין זכה לתחרות קשה מצד מקגי שהטביע בין היתר על שני סלים שהועמדו זה ליד זה בו זמנית, והטביע שלושה כדורים בניתור אחד.
ג'רמי אוואנס מהיוטה ג'אז ניתר בתחרות של 2012, אורלנדו מעל קווין הארט וזכה ב-29% מהקולות בתחרות שהתקיימה ללא שופטים וללא סיבוב גמר. הצבעות הקהל כללו לראשונה מלבד מסרונים גם הצבעות דרך האינטרנט באמצעות חשבון טוויטר.
שיר על נחלים
על השיר
"שיר על נחלים" נכתב והולחן על ידי רחל שפירא והנרי בראטר, שגם הפיק אותו. הוא בנוי בידי שני בתים, כשלאחר כל אחד מבוצע הפזמון. בשיר מדמה אילנית את מי הנחלים לדבר מרגיע ומאחד. "שיר על נחלים" זכה להצלחה גבוהה במצעד של רשת ג', כשבשיאו דורג במקום החמישי. במצעד סוף השנה של התחנה הגיע למקום ה-26. כמו כן, גם במצעד השבועי של גלי צה"ל דורג במקום השישי.
חנות האייטונס
היסטוריה
לפני חנות האייטונס, רוב שוק המוזיקה המקוון נשען על הורדות לא חוקיות ושירותים פיראטיים כמו נאפסטר וקאזה. סטיב ג'ובס ראה את ההזדמנות לפתוח חנות דיגיטלית למוזיקה על רקע הפופולריות הגוברת של הורדות קובצי מוזיקה דיגיטליים. בשנת 2002, ג'ובס עשה הסכם עם חמש חברות התקליטים הגדולות כדי להציע את התוכן שלהן באמצעות iTunes. חנות האייטונס הוצגה לראשונה על ידי ג'ובס בכנס המפתחים העולמי של החברה באפריל 2003. תחילה, החנות הייתה זמינה רק במחשבי מק ובאייפודים, אך באוקטובר 2003 הורחבה גם למחשבי Windows.
באפריל 2008, חנות האייטונס הייתה ספקית המוזיקה הגדולה ביותר בארצות הברית, ובפברואר 2010, הייתה ספקית המוזיקה הגדולה ביותר בעולם. הכנסות חנות האייטונס ברבעון הראשון של 2011 הסתכמו בכ-1.4 מיליארד דולר; עד 28 במאי 2014, נמכרו בחנות 35 מיליארד שירים ברחבי העולם.
ב-2016 דווח כי שירותי הזרמת מוזיקה עלו על הורדות קובצי מוזיקה דיגיטליים במכירות.
מיד לאחר השקתה של חנות האייטונס, שירים בודדים נמכרו כולם באותו המחיר, אם כי ב-2007 אפל הכניסה מחירים שונים לכל שיר. המוזיקה שבחנות היא בפורמט AAC שהוא היורש של MPEG-4 ל-MP3. במקור, השירים היו זמינים רק עם הגנת DRM והיו מקודדים ב-128 קילובייט לשנייה. בתערוכת מקוורלד 2009, הודיעה אפל כי כל המוזיקה ב-iTunes תהיה זמינה ללא DRM ותקודד בקצב גבוה יותר, של 256 קילובייט לשנייה. בנוסף, משתמשים יכולים להאזין לתצוגה מקדימה של שירים באורך תשעים שניות (או שלושים שניות, עבור שירים קצרים).
בנוסף, חנות האייטונס מציעה אפליקציות המשמשות למטרות שונות התואמות למכשירי אייפון, אייפוד ואייפד. חלק מהאפליקציות הן בתשלום וחלקן בחינם. מפתחי האפליקציות יכולים להחליט אילו מחירים הם מעוניינים לגבות עבור האפליקציות, מתוך רשימה מוגדרת מראש של רמות מחירים. כשמשתמש מוריד אפליקציה בתשלום, 70% מהכנסות הרכישה עוברות למפתח (ים) ו-30% עוברות לאפל.
בנאום המרכזי של תערוכת מקוורלד 2008, סטיב ג'ובס הכריז על שירות השכרת הסרטים של iTunes. סרטים זמינים להשכרה בחנות האייטונס ביום שהם יוצאים ל-DVD, אף זאת, חנות האייטונס מציעה לעיתים להשכרה גם סרטים שעדיין בבתי הקולנוע.
מודל נוכחי
מוזיקה
תוכניות טלוויזיה
סרטים
אפליקציות
המחיר נקבע על ידי המפתח. המחיר יכול להיות בחינם או דולר ו-99 סנטים.
חנות האייטונס עבור iOS
חנות האייטונס מאפשרת למשתמשים לרכוש ולהוריד פריטים ישירות למכשירים ניידים מבית אפל. אפל מציעה שלוש אפליקציות ל-iOS, שכל אחת מהן מספקת גישה לסוגים מסוימים של תוכן.
במקור, משתמשים שהשתמשו במכשירים ניידים היו צריכים להיות מחוברים לרשת Wi-Fi כדי להיכנס לחנות, ומכאן שמה המקורי: iTunes Wi-Fi Music Store. עם זאת, בתערוכת מקוורלד 2009, אפל פרסמה עדכון תוכנה המאפשר באופן אוטומטי למשתמשים בעלי רשת דור 3 לגשת לחנות ולהוריד קבצים הקטנים מ-10 מגה-בייט.
מוזיקה
החנות החלה לפעול לאחר שאפל חתמה חוזה עם חמש חברות התקליטים הגדולות: EMI, סוני מיוזיק אנרטיימנט, וורנר מיוזיק גרופ ו-BMG. שירים מלמעלה מ-2,000 חברות תקליטים עצמאיות נוספו לחנות מאוחר יותר. נכון ל-2017, חנות האייטונס מציעה למעלה מ-34 מיליון שירים, כולל שירים בלעדיים מאומנים רבים. לא כל האומנים זמינים בחנות, אבל רבים מהם, כמו לד זפלין ורדיוהד, אפשרו למוזיקה שלהם להימכר בחנות בשנים האחרונות.
שירים לקנייה כאלבום בלבד
שירים מסוימים בחנות זמינים בחנות כ"אלבום בלבד", כלומר, השיר ניתן לקנייה רק באמצעות רכישת האלבום כולו, בעוד שאת רוב השירים ניתן להוריד בנפרד מהאלבום אליו הם שייכים.
שירים שאורכם עולה על 10 דקות זמינים כברירת מחדל כ"אלבום בלבד".
גם פסקולים לעיתים קרובות נמכרים כאלבום בלבד.
ניהול זכויות דיגיטלי
בעוד שבתחילה מרבית הקבצים שהורדו בחנות האייטונס כללו הגבלות שימוש שנכפו על ידי FairPlay, יישום ה-DRM של אפל, מאוחר יותר iTunes עבר למכירת מוזיקה ללא DRM ברוב המדינות. ב-6 בינואר 2009 הודיעה אפל כי ה-DRM הוסר מ-80% מקטלוג המוזיקה שלה בארצות הברית. עם זאת, תוכניות טלוויזיה, סרטים וספרים רבים עדיין מוגנים על ידי FairPlay.
קבלה והצלחה מסחרית
מאז השקתה, חנות האייטונס עברה אבני דרך רבות. ב-18 השעות הראשונות מכרה החנות כ-275,00 שירים ויותר ממיליון שירים נמכרו בחמשת הימים הראשונים. כאשר החנות יצאה ב-Windows, התוכנה הורדה יותר ממיליון פעמים ב-3 הימים הראשונים, ומכרה יותר ממיליון שירים באותו הזמן. ב-15 בדצמבר 2003 הודיעה אפל כי נמכרו בחנות 25 מיליון שירים.
בינואר 2004, בתערוכת מקוורלד בסן פרנסיסקו, סטיב ג'ובס הודיע כי אדם אנונימי רכש מוזיקה בשווי 29,500 דולר. ב-15 במרץ 2004 הודיעה אפל כי נרכשו והורדו 50 מיליון שירים מ-iTunes Music Store. כל שיר שנמכר ב-iTunes נותן לאמן רווח של 9 סנט. השיר ה-50 מיליון שנמכר היה "The Path of Thorns" של שרה מקלכלן.
ב-28 באפריל 2004, חנות האייטונס ציינה את יום השנה הראשון שלה עם 70 מיליון שירים שנמכרו.
על פי הודעה לעיתונות של אפל מ-10 באוגוסט 2004, חנות האייטונס הייתה החנות הראשונה שיש בה יותר ממיליון שירים. כמו כן, בעת שפורסמה ההודעה, חנות האייטונס שמרה על נתח שוק של 70% בתחום הורדות המוזיקה החוקיות.
ניהול זכויות דיגיטלי (DRM)
חנות האייטונס משתמשת בטכנולוגיית ניהול זכויות דיגיטלי של אפל. FairPlay מובנית בתבנית קובץ מולטימדיה בפורמט MP4 כשכבת שמע מוצפנת של AAC, והיא משמשת את החברה להגנה על יצירות המוגנות בזכויות יוצרים הנמכרות דרך החנות, ומאפשרת רק למכשירים מורשים לנגן את התוכן. ההגבלות שהוטלו על ידי FairPlay, בעיקר תאימות למכשירים מוגבלת, עוררו ביקורת, ואף הוגשה תביעה נגד הפרת זכויות יוצרים שנסגרה בסופו של דבר לטובתה של אפל.
פלטפורמות אחרות
נכון לעכשיו, iTunes תומכת במערכת ההפעלה למחשבים של אפל macOS (לֶאופָּרְד ומעלה) ומערכות ההפעלה Microsoft Windows. משתמשים שאין להם את תוכנת iTunes, יכולים לראות מידע על תכנים (אך לא לשמוע או להציג את התוכן עצמו) באמצעות שירות iTunes Preview, אשר פועל בתוך דפדפן האינטרנט.
יוניברסל מיוזיק גרופ
ב-1 ביולי 2007 דיווח "הניו יורק טיימס" כי יוניברסל מיוזיק גרופ (כיום חברת המוזיקה הגדולה בעולם) לא תחדש את החוזה השנתי שלה עם אפל כדי למכור מוזיקה באמצעות חנות האייטונס. במקום זאת, יוניברסל אמרה כי היא תשווק מוזיקה לאפל כרצונה, ותאפשר לה להסיר את השירים שלה מהחנות בהודעה קצרה אם שני הצדדים לא יסכימו ביניהם על תמחור או תנאים אחרים.
מצעד אלבומי הילדים
מצעד אלבומי הילדים (נודע בעבר כ-Top Kid Audio) הוא מצעד מוזיקה המפורסם על ידי מגזין בילבורד, הכולל בתוכו את "אלבומי הילדים המצליחים והנמכרים ביותר" בכל שבוע בארצות הברית, לפי דירוג נתוני המכירות שנאספים על ידי נילסן סאונדסקאן. המצעד הראשון פורסם ב-9 בספטמבר 1995. בהתחלה, כלל בתוכו 15 מקומות, אך לאור הצלחתו התרחב ל-25 מקומות בסך הכול. המצעד כולל בתוכו אלבומים מסוגת מוזיקת הילדים, תוך שאלבומי אולפן, מיני-אלבומים, אלבומי אוסף ופסקולים רשאים להיכלל בו גם כן.
האלבום הראשון שכבש את פסגת מצעדי אלבומי הילדים היה Classic Disney, Vol. 1, שיצא לאור על ידי חברת התקליטים וולט דיסני רקורדס.
כריש חול קטן-שיניים
כריש חול קטן-שיניים או כְּרִישׁ-שֵׁן אֵימְתָנִי (שם מדעי: Odontaspis ferox) הוא מין כריש ממשפחת כרישי חול שבסדרה דמויי עמלץ.
מאפיינים
כריש זה מצוי בעיקר בימים טרופיים עמוקים, אך לעיתים מגיע למים הרדודים. כריש זה יכול לצלול לעומק של יותר מ-800 מטרים.
אורכו של כריש זה מגיע ל-4.1 מטרים ומשקלו ל-290 ק"ג. הוא בעל ראש גדול ומוארך מעט עם זימים גדולים, גוף חלק עם סנפירים קטנים, בעיקר ליד הזנב הקטן וצבעו אפור עד אפור בהיר. הוא מזכיר את המין כריש חול נמרי, אך קטן יותר והלסתות והשיניים קטנות יותר.
הכריש נפוץ בעיקר בימים טרופיים אך, גם בממוזגים וגם צולל לעומקים קרירים ומצוי בסמוך לקרקעית הים. זהו טורף-על הניזון מדגי גרם שונים, בעיקר מדגי ורודן וממליחים, סילוניות, סרטנאים שונים ואף מדגי סחוס קטנים אחרים. הוא קורע את הטרף בעזרת השיניים המשוננות שלו.
WWK ארנה
WWK ארנה (במקור: WWK Arena) שבאאוגסבורג, גרמניה, הוא האצטדיון הביתי של קבוצת אאוגסבורג מהבונדסליגה. אצטדיון זה נפתח בשנת 2009, לאחר שאצטדיונה הקודם של הקבוצה, רוזנאושטדיון, נסגר.
אצטדיון WWK ארנה יכול להכיל עד 30,660 צופים, שמהם 2,293 מקומות עמידה כמקובל בגרמניה. במשחקים בינלאומיים, בהם אסורים מקומות לעמידה בלבד, האצטדיון יכול להכיל עד 28,367 צופים.
האצטדיון היה חלק מהאצטדיונים המארחים בגביע העולם בכדורגל נשים עד גיל 20 לשנת 2010 וגביע העולם בכדורגל נשים 2011.
בשנת 2017 חודשה המעטפת החיצונית של האצטדיון המעטפת המוארת בתאורת LED.
יוהאן היינריך פסטלוצי
יוהאן היינריך פסטלוצי (בגרמנית: Johann Heinrich Pestalozzi; 12 בינואר 1746 ציריך - 17 בפברואר 1827) היה מחנך והוגה שווייצרי, ממייסדי הפדגוגיה המודרנית. הקים מוסדות חינוך באזורים דוברי גרמנית וצרפתית של שווייץ וכתב רומנים שבהם הסביר את השקפתו על העקרונות המודרניים של החינוך. שיטתו הליברלית הייתה מבוססת בעיקר על משמעת באמצעות עבודה, כבוד, ומעל הכל אהבה ואמון. המוטו שלו "ללמוד דרך הראש, הידיים והלב" עדיין נותר עקרון מפתח של בתי הספר המצליחים גם במאה ה-21. הרפורמה של פסטלוצי הביאה עד לשנות ה-30 של המאה ה-19 למיגור האנלפבתיות במולדתו, שווייץ.
רקע משפחתי ושנות לימודיו
אבות המשפחה מצד אביו חיו בעמק ואל סאן ג'אקומו (Val San Giacomo) או ואלה ספלוגה (Valle Spluga) שהשתייך בשנים 1797-1512 ל"מדינה החופשית" דריי בינדה (Drei Bünde), שהייתה חלק מהקונפדרציה השווייצרית הישנה, והשייך בימינו לאיטליה. עמק זה נמצא בין הרים גבוהים, מדרום למעבר ספלוגה. במאה ה-16 נציג של משפחת פסטלוצי הגיע לציריך לצורך לימודים ובסיומם התיישב בעיר. כמאתיים שנה לאחר מכן, יוהאן היינריך פסטלוצי נולד בציריך כבנם של הכירורג יוהאן בפטיסט פסטלוצי ושל סוזנה לבית הוץ, בת של משפחה כפרית מכובדת.
סבו מצד האב, אנדריאס פסטלוצי (1769-1692) שהיה כומר רפורמי ביישוב הנג (Höngg), שימש לו דוגמה באהבתו לבריות. הילד למד בין שנים -1751–1765 בבית הספר העממי והלטיני ובהמשך למד תאולוגיה ומשפטים במכללה הקרולינית (קולגיום קארולינום Collegium Carolinum) בציריך, תקופה שבה הושפע מהמורה הנאור יוהאן יאקוב בומר (1783-1698). למרות משיכתו למדעי הרוח והחברה, ביקש פסטלוצי הצעיר לפנות לעיסוק חומרי יותר, הפסיק את לימודיו בציריך ונסע ללמוד בין השנים 1767–1768 מקצועות החקלאות אצל יוהאן רודולף צ'יפלי בקירכברג, בברן. החל משנת 1769 התיישב בביר, בקנטון ארגאו והקים שם משק חקלאי. על ידי גידולים ושיטות דישון חדשים ביקש פסטלוצי לשמש דוגמה לאיכרים המתרוששים בסביבה. ולגרום לשיפור מצבם. אולם העסק לא הצליח.
התחלתו כמחנך
בספטמבר 1769 פסטלוצי התחתן בגבנסטורף עם אנה, בת לבית שולטס, בניגוד לרצון הוריהם וכעבור שנה נולד להם בן בשם האנס-יאקוב. פסטלוצי השתדל ליישם בקפידה בחינוך בנו את העקרונות הנאורים של "החינוך הטבעי", כפי שהוא מוצג בספרו של ז'אן ז'ק רוסו "אמיל". תוצאותיו של ניסוי זה לעצב "ילדות אידיאלית", על סמך פרשנות שגויה ונוקשה של הפדגוגיה התאורטית של רוסו, היו די הרסניות.
כפי שתיעד ביומן מיוחד, כבר בגיל שלוש וחצי הכריח, למשל, פסטלוצי את הבן ללמוד את המספרים ואת האותיות. וכשלא רצה ללמוד העניש אותו. גישה שרירותית זו, יחד עם גדילתו בסביבה של ילדים מוזנחים, הביא לכך שאישיות הילד הפכה לחסרת ביטחון, רגישה מאוד למצבי דחק ונוטה לקשיי הסתגלות ניכרים לאורך השנים. בגיל 11 נשלח האנס-יאקוב, שעדיין לא הצליח ללמוד לכתוב ולחשב נכון, לידידים בבזל. כעבור זמן לקה בפרכוסים אפילפטיים. אחרי חזרתו לבית ההורים בנויהוף הוא התחתן וזיכה את הוריו בנכד. אולם הפרכוסים של האנס-יאקוב החמירו והוא נפטר ב-1801 בגיל 31.
בשנת 1771 התיישב פסטלוצי בנויהוף. הוא התרשם ממצבם הגופני והנפשי הקשה של הילדים ששוטטו בדרכים והחליט לאסוף 15 מהם ולחנכם מחדש. בשנים 1773–1774 מספר החניכים בחוותם של הזוג פסטלוצי גדל ל-40. הם למדו לטוות, לארוג וחקלאות בסיסית. פסטלוצי שילב את העבודה המעשית עם הוראה וחינוך דתי ולמוסר, וקיווה כי יוכל לממן את הפרויקט על ידי מכירת מוצרי טקסטיל. אבל העסק לא עלה יפה, המשפחה צברה יותר ויותר חובות והצטרכה לסגור את המוסד בשנת 1779.
פעילותו הפדגוגית
החל משנת 1780 הקדיש פסטלוצי את רוב זמנו לכתיבה ספרותית. הרומן החינוכי שלו ב-4 כרכים "לינהארד וגרטרוד" קנה לו פרסום בכל העולם המערבי. בעקבותיו באו "שעת הערב של מתבודד" (1780), "כריסטוף ואלזה" (1782), "החוק ורצח הילדים" (1783), "כן או לא?" (1793), "המחקרים שלי על הדרך הטבעית בהתפתחות המין האנושי" (1797), "משלים" (1797).
בשנת 1783 נמנה פסטלוצי, תחת הכינוי "אלפרד", עם מייסדי השלוחה בציריך של מסדר ה"אילומינטי" ("הנאורים"), ובשנת 1784 השתתף בהקמת "החברה לקליטת הטוב" בציריך, שהייתה ארגון חיצוני של המסדר. אך תוך זמן קצר איבד פסטלוצי עניין בהתארגנויות אלה.
בשנת 1792 הוא היה לשווייצרי היחיד שזכה לתואר "אזרח לשם כבוד" של צרפת מידי האספה הלאומית הצרפתית. המשטר המהפכני של הרפובליקה ההלווטית שהוקמה עקב הפלישה הצרפתית למדינה בשנת 1798 אימצה אותו אל חיקה. פסטלוצי היה לעורך העיתון "הלווטישה פולקסבלאט"(Helvetische Volksblatt) ובשנת 1799 לקח על עצמו את ניהול המוסד ליתומים ולילדים עניים שביישוב שטאנס. הוא ביצע שם שינויים יסודיים בשיטות החינוך. כעבור שנה הקים מוסד חינוכי משל עצמו בטירת בורגדורף. הוא פיתח אז תורת הוראה וחינוך שאת עקרונותיה הציג בספרו "איך גרטרוד לימדה את ילדיה" (1801).
בשנת 1804 העביר פסטלוצי את מוסדו לאיוורדון-לה-בן בקנטון וו, המשיך לשכלל את שיטותיו, בעזרת שותפים רבים, והפיץ אותן באמצעות כמה ספרים, במיוחד "על התמימות, הרצינות והנדיבות של תקופתי ושל מולדתי" (1815) ו"שירת הברבור" (1825). בתי הספר שהקים בשטאנס, בברטו (בורגדורף) ובאיוורדון-לה-בן שימשו למופת בכל אירופה. בכתביו קידם את רעיון החינוך היסודי העשוי לשלב בצורה הרמונית את כישורי הראש וכוחותיו (כישורים שכליים) עם כישורי הלב (מוסריים ודתיים) ועם אלו של הידיים (כישורים למלאכות). בשנת 1808 נבחר פסטלוצי לחבר חוץ של האקדמיה למדעים של בוואריה. פסטלוצי כיהן כיושב ראש "החברה ההלווטית" וכתב בשבילה את שני ספריו האחרונים: "הנאום בלנגנטאל ב-26 באפריל 1826" ו"מסה על הקווים המנחים של רעיון החינוך היסודי".
בזמן שהותו באיוורדון-לה-בן, 1824-1804, פסטלוצי ייסד מכון לבנים וגם בתי ספר לבנות, שנועדו ל"חרשים-אילמים" (לקויי שמיעה) ולילדים עניים. בתי הספר שלו משכו צעירים שביקשו להשתלם במקצוע החינוך כדוגמת פרידריך פרבל שעבד במוסדות של פסטלוצי ב-1811-1808. בעקבות מחלוקות בין המחנכים בתי הספר באיוורדון נקלעו למשבר קשה ומתמשך שהביא לסגירתם בשנת 1825. באותה שנה שב פסטלוצי לגור בנויהוף.
ב-17 בפברואר 1827 עקב מחלה קשה הובהל לברוג כדי לקבל עזרה רפואית. הוא מת שם כעבור יומיים, בגיל 81. הובא לקבורה בבית הספר הישן ביישוב ביר (Birr) בנוכחות הכומר המקומי ומורי בית הספר, בעוד ידידיו וקרוביו לא יכלו לקבל את ההודעה על מותו ולהגיע להלווייה, בגלל מכשולים קשים בתחבורה שנוצרו על ידי השלג הכבד.
העקרונות הראשיים שהנחו את פסטלוצי בחינוך התבססו על: הפדגוגיה של פסטלוצי הייתה מעוגנת בראש ובראשונה בתחומי החקלאות והמלאכות והשתמשה בלמידה הדדית.
ספריו
מחקרי על הדרך הטבעית של התפתחות המין האנושי
שלמה גל (ניצב)
שלמה גל (נולד ב-1944) הוא קרימינולוג ישראלי, ניצב בדימוס במשטרת ישראל.
חייו
גל נולד בכפר ויתקין. בין השנים 1962-1965 שירת כחייל וכקצין בחטיבת הצנחנים. בשנת 1968 הצטרף לשורות המשטרה, ובמהלך שירותו השלים בשנת 1979 לימודי תואר שני בקרימינולוגיה באוניברסיטת תל אביב.
בין תפקידיו במשטרת ישראל שימש ראש מדור עבריינות נוער, ראש מחלקת חקירות ותביעות, ראש מחלקת הדרכה וסגן ראש אגף כוח אדם, וקצין חינוך ראשי. לאחר מכן הועלה לדרגת ניצב ועמד בראש המשמר האזרחי (1991–1993) והיה ראש המטה של המשטרה.
לקראת סוף 1980 מונה גל כקצין בודק לבדוק את חקירת עמוס ברנס על רצח רחל הלר מצד המשטרה. הוא חשף כי אנשי צוות החקירה ובראשם שאול מרכוס שיקרו והעידו עדות שקר בפרט לגבי השחזור של הרצח על ידי ברנס. אף שמרכוס זוכה לבסוף בערעורו היה זה מהגורמים שהובילו למתן חנינה לברנס ולבסוף למשפט חוזר.
בשנת 1996 פרש לגמלאות ומונה למנהל הרשות למלחמה בסמים, בראשה עמד עד 2001.
כיום (2010) גל הוא בעליה חברת הייעוץ "תבונות" העוסקת בביטחון פנים ומלחמה בסמים, ומשמש מרצה וראש תוכנית התמכרויות במכללת בית ברל. בתקופת שירותו במשטרה פרסם מאמרים מקצועיים בתחום עבריינות נוער וחקירות בכתבי עת שונים, היה חבר מערכת בכתב העת "משטרה וחברה", וכן חבר מערכת כתב העת "פלילים" של אוניברסיטת תל אביב.
נשוי לעלמה ואב לילדים.
פטריק מהומס
ביוגרפיה
מהומס הוא בנו של פאט מהומס, שחקן בייסבול ששיחק במשך 12 עונות בליגת ה-MLB.
מהומס למד באוניברסיטת טקסס טק ושיחק במדי נבחרת הפוטבול והבייסבול שלה. בתום שנת הלימודים השנייה שלו, הוא עזב את נבחרת הבייסבול והתמקד רק בפוטבול. במהלך שנתו השלישית, הוביל מהומס את כל שחקני ליגת ה-NCAA במגוון קטגוריות. בתום לימודיו, נבחר מהומס במקום העשירי בדראפט ה-NFL לשנת 2017, על ידי קנזס סיטי צ'יפס.
בעונתו הראשונה בקבוצה היה מהומס מחליף לאלכס סמית'. בעונה זו שיחק מהומס משחק אחד, כקוורטרבק הפותח, בו ניצחו הצ'יפס את דנוור ברונקוס. היה זה במחזור האחרון של העונה, כשהקבוצה כבר הבטיחה את מקומה בפלייאוף. לאחר שבעונה הבאה עבר סמית' לוושינגטון רדסקינס, הפך מהומס לקוורטרבק הפותח. באותה עונה מסר מהומס ל-5,097 יארד ול-50 טאצ'דאונים. הוא היה בכך לקוורטרבק הראשון בהיסטוריה שמסר מעל 5,000 יארד בעונה גם בליגת המכללות וגם ב-NFL. כמו כן היה לקוורטרבק השלישי בתולדות ה-NFL שמוסר ל-50 טאצ'דאונים בעונה אחת, לאחר טום בריידי ופייטון מאנינג. לאור ביצועיו נבחר מהומס ל-MVP של ה-NFL, נבחרת העונה (אול-פרו) ולמשחק הפרו בול וזכה בתואר שחקן ההתקפה של השנה. בפלייאוף גברה קנזס סיטי על אינדיאנפוליס קולטס 31–13 ובגמר ה-AFC הפסידה לניו אינגלנד פטריוטס בהארכה 31–37. מהומס כיכב במשחק זה עם מסירה ל-295 יארד ו-3 טאצ'דאונים.
בעונת 2019 נפצע מהומס במחזור השביעי, הוא שב לשחק במחזור העשירי. את העונה סיימה קנזס סיטי במאזן 12–4 ובמקום השני ב-AFC, מהומס מסר ל-26 טאצ'דאונים ו-4,031 יארד. בפלייאוף גברה קנזס סיטי על יוסטון טקסאנס 51–31 כשמהומס מסר ל-5 טאצ'דאונים ו-321 יארד. בגמר ה-AFC גברה הקבוצה על טנסי טייטאנס 35–24 עם 3 טאצ'דאונים ו-294 יארד במסירה של מהומס וטאצ'דאון נוסף בריצה. בסופרבול LIV ניצחה קנזס סיטי את סן פרנסיסקו 49' 31–20 לאחר שכבר הייתה בפיגור של 10 נקודות ברבע האחרון. מהומס שהתחיל את המשחק עם שתי מסירות שנחטפו, סיים אותו עם שני טאצ'דאונים ו-286 יארד במסירה ועוד טאצ'דאון בריצה. הוא נבחר ל-MVP של משחק הסופרבול, והיה בכך הצעיר ביותר לזכות בתואר זה.
ביולי 2020 חתם מהומס על הארכת חוזהו בקנזס סיטי עד לעונת 2031 (10 שנים מעבר לשנתיים עליהן כבר חתום) בעסקה בהיקף של כ-503 מיליון דולר, הגבוהה בהיסטוריה של הספורט האמריקאי. בשנת 2020 הופיע ברשימת 100 האנשים המשפיעים השנתית של מגזין טיים, טיים 100.
בעונת 2022 נבחר בפעם השנייה ל-MVP של ה-NFL. הוא הוביל את הקבוצה לניצחון בסופרבול LVII בו נבחר לשחקן המצטיין, וזכה בסופר בוול
באפריל 2023 הופיע ברשימה השנתית טיים 100 של מגזין טיים.
Bananas
Bananas (בננות) הוא אלבומה השבעה עשר של להקת הרוק הבריטית דיפ פרפל שיצא לאור בשנת 2003. זהו האלבום הראשון בו השתתף דון איירי כקלידן, כמחליף לחבר המייסד ג'ון לורד שפרש מהלהקה.
האלבום הוקלט בלוס אנג'לס בין ינואר לפברואר בשנת 2003.
למרות התעלמות יחסית של התקשורת, האלבום הצליח להגיע למקומות טובים במצעדים, בייחוד בארצות הברית ובאירופה.
הזמרת בת' הארט עושה קולות רקע בשיר "Haunted". השיר "Contact Lost" נכתב על ידי גיטריסט הלהקה סטיב מורס, לאחר ששמע את החדשות על אסון מעבורת החלל קולומביה.
רשימת השירים
כל השירים נכתבו על ידי איאן גילן, רוג'ר גלובר, דון איירי, סטיב מורס ואיאן פייס, למעט היכן שצוין אחרת.
מבצעים
דיפ פרפל
משתתפים נוספים
סקיאולוואנדאפליוט
סקיאולוואנדאפליוט (באיסלנדית: Skjálfandafljót) הוא נהר, שזורם מדרום-מזרח איסלנד אל החוף הצפוני של האי. אורכו 178 קילומטרים והוא מנקז שטח של 3,860 קמ"ר. ספיקתו הממוצעת של הנהר בחורף היא 35–70 מ"ק לשנייה, ובקיץ 200-70 מ"ק לשנייה. ספיקת המים הגבוהה ביותר, שנמדדה אי-פעם בנהר, היא 1,000 מ"ק לשנייה.
מוצא הנהר הוא בגבולו הצפון-מערבי של הקרחון הגדול ביותר באיסלנד — ואטנאיוקול (Vatnajökull), שנמצא בדרום-מזרח הארץ. ממנו, הנהר זורם צפונה אל ספרנגיסאנדור (Sprengisandur) — החלק הגבוה ביותר של רמת איסלנד, שממוקם בין הקרחונים ואטנאיוקול והופסיוקול (Hofsjökull).
כרישי חול
כרישי חול (שם מדעי: Odontaspididae) היא משפחה של דמויי כריש החיים בימים טרופיים וסובטרופיים ימים רדודים, בדרך כלל סביב קרקעית ימית חוליות.
רוב המינים במשפחה זו נכחדו וכיום נותרו 4 מינים. מינים אלה יכולים להגיע לאורך 4.1 מ' ולמשקל 290 ק"ג. הם בעלי סנפירים קצרים הסמוכים לזנבם ובטנם גדולה ומנומרת. הסנפירים מותאמים לשיוט בין סלעים ואלומגים ופחות לשחייה מהירה והזנב שטוח מעט. בפיהם שיניים רבות שבולטות החוצה.
אלו דגים טורפים הניזונים ממגוון יצורים החיים בימים סביבם ואולם למרות מראם הם אינם מסוכנים לאדם.
דינה אברמוביץ'
דינה אברמוביץ' (אנגלית: Dina Abramowicz רוסית:, 1908, וילנה - 2000 ניו-יורק, ארצות הברית) הייתה ספרנית ממוצא יהודי ביווא ומומחית לשפת היידיש, ניצולת גטו וילנה.
חיים מוקדמים וחינוך
דינה אברמוביץ נולדה בשנת 1908 בוילנה, שהייתה אז תחת שלטון רוסי. הוריה היו מורים. כשהגרמנים כבשו את וילנה במהלך מלחמת העולם הראשונה, הם אפשרו ליהודים להקים בתי ספר משלהם. הוריה של אברמוביץ' שלחו אותה לבתי ספר יסודיים ותיכונים דוברי יידיש.
בתקופה שבין שתי מלחמות העולם הייתה וילנה חלק מפולין העצמאית. אברמוביץ למדה באוניברסיטה ספרות פולנית. בשנת 1936 סיימה לימודי תואר במדעי הרוח באוניברסיטת סטפן. תחילה עבדה בספריית ילדים בווילנה ובהמשך הצטרפה לארגון ייווא עם הקמתו ב-1925.
מלחמת העולם השנייה
במהלך מלחמת העולם השנייה, וילנה נכבשה תחילה על ידי ברית המועצות וביוני 1941 פלשה גרמניה הנאצית לעיר. יהודי וילנה נשלחו לגטאות. אברמוביץ ואימה נשלחו לגטו וילנה.
בגטו וילנה, הקים הרמן קרוק את ספריית הילדים. לאחר שביקש קרוק מאברמוביץ לעבוד בספרייה החלה לעבוד כספרנית. בספריית הילדים של גטו וילנה היו כ-1000 ספרים ומטרתם הייתה להסיח את דעתם של תושבי הגטו ולהקל על סבלם.
בשנת 1943 חוסל גטו וילנה ואמה של אברמוביץ, חנה, שעסקה בחינוך והמשיכה את תעסוקתה גם בגטו, נשלחה למחנה ההשמדה טרבלינקה, שם נרצחה. עם חיסול הגטו, נשלחה אברמוביץ למחנה עבודה, אך בעת שנפתחו דלתות הרכבת קפצה מהרכבת והצטרפה לפרטיזנים ביערות בתור אחות.
לאחר המלחמה
לאחר המלחמה עברה אברמוביץ לניו ורק שם נפגשה בשנית עם אביה שעבר לשם עוד לפני המלחמה. בשהותה בניו יורק פגשה במקס ויינרייך, מייסד ייווא והם פעלו להקים מחדש את מכון המדע היהודי שהוקם בווילנה ועצר את פעילותו עם כניסת גרמניה הנאצית לעיר. בשנת 1947, מונתה אברמוביץ לעוזרת ייווא ובשנת 1953 השלימה את התואר השני שלה במדעים, מבית הספר המדעי באוניברסיטת קולומביה. משנת 1962 עד שנת 1987 הייתה אברמוביץ ספרנית ראשית בספריית ייווא ולאחר מכן מונתה לספרנית מחקר, עד מותה.
בנובמבר 1988, נחשפה אברמוביץ' בכתב העת הסובייטי סאוועטיש היימלאנד (מולדת סובייטית) למאמר על גורלן של הספריות היהודיות בווילנה. במאמר נכתב כי 20,705 ספרים בעברית וביידיש נמצאים כעת בהיכל הספר של הרפובליקה הליטאית. אברמוביץ', שלקחה חלק פעיל בבריגדת הנייר שפעלה בגטו וילנה, לא ידעה כי הארכיון של הבריגדה ושל יווא מלפני המלחמה שרד בשלמותו ואוחסן במוזיאון היהודי בווילנה.
אנשים ראו באברמוביץ מקור מידע על תרבות היידיש במזרח אירופה. לאחר מותה של אברמוביץ יסדו ספריית יווא את מלגת לומדים המתעוררים של דינה אברמוביץ פוסט-דוקטורט בלימודי יהדות מזרח אירופה.
פרסים
אברמוביץ זכתה בכמה פרסים בחייה.
לשכת הטיוב של ארצות הברית
לשכת הטיוב של ארצות הברית (באנגלית: United States Bureau of Reclamation בראשי תיבות: USBR) היא סוכנות פדרלית הפועלת במסגרת מחלקת הפנים של ארצות הברית, המפקחת על ניהול משאבי מים, בייחוד בכל הנוגע לפיקוח ותפעול של מיזמי הטיה, הובלה ואגירה שהיא בנתה ברחבי מערב ארצות הברית לשם השקיה, אספקת מים וייצור חשמל הידרואלקטרי. לשכת הטיוב היא כיום סיטונאית המים הגדולה ביותר בארצות הברית, המובילה מים ליותר מ-31 מיליון איש, ומספקת לכל חקלאי חמישי במערב ארצות הברית (כ-140,000 איש) מים להשקיה של כ-40,000 קילומטרים רבועים של שדות, בהם גדלים כ-60% מכלל הירקות בארצות הברית וכ-25% מהפירות והאגוזים. לשכת הטיוב היא גם יצרן החשמל ההידרואלקטרי השני בגודלו במערב ארצות הברית.
לשכת הטיוב הוקמה ביולי 1902 על בסיס חוק הטיוב (Reclamation Act). איתן היצ'קוק (Ethan Allen Hitchcock; 1909-1835), מזכיר הפנים של ארצות הברית בממשלם של הנשיאים ויליאם מקינלי ותאודור רוזוולט, הקים את הסוכנות בשם "שירות הטיוב של ארצות הברית" כחלק מהסקר הגאולוגי של ארצות הברית (USGS), אחת מהיחידות התפקודיות של מחלקת הפנים. שירות הטיוב החדש חקר מיזמי מים פוטנציאליים בכל אחת ממדינות מערב ארצות הברית שבהן היו אדמות פדרליות – ההכנסה ממכירת האדמות הפדרליות נועדה להיות מקור המימון הראשוני של התוכנית. משום שבטקסס לא היו אדמות פדרליות, היא לא נכללה בתוכנית עד 1906, כאשר הקונגרס העביר חוק מיוחד שכלל אותה בין הנהנות מחוק הטיוב.
היסטוריה
מ-1902 עד 1907 יזם שירות הטיוב כ-30 מיזמים במערב ארצות הברית. ב-1907 הפריד מזכיר הפנים את שירות הטיוב מה-USGS ויצר לשכה עצמאית בתוך מחלקת הפנים. פרדריק היינס ניואל (Frederick Haynes Newell) מונה כמנהל הלשכה החדשה.
בשנים הראשונות נתקלו מיזמים רבים בבעיות: קרקעות שנכללו במיזמים התגלו כבלתי מתאימות להשקיה; ספסרות בקרקעות הובילה למיקום גרוע של מקומות יישוב; החקלאים לא יכלו לעמוד במועדי התשלומים לשירות בגין המים בשל עלויות ראשוניות גבוהות של הכנת הקרקע לחקלאות והקמת מבני עזר; המתיישבים היו חסרי ניסיון בחקלאות המבוססת על השקיה; מי תהום גבוהים באדמות המושקות דרשו מיזמי ניקוז יקרים; ומיזמים שפעלו באזורים שבהם ניתן היה לגדל רק יבולים בעלי ערך כלכלי נמוך. ב-1923 שונה שם הסוכנות ל"לשכת הטיוב". עם זאת, ב-1924, לאור מתיחות גוברת עם המתיישבים ובעיות מימון התפרסם מחקר הקרוי "דו"ח מגלה העובדות" (Fact Finder's Report) שבו הוצגו בעיות ונמתחה ביקורת על פעולת הסוכנות בחלוקת מים לקרקע בבעלות פרטית. בתגובה נחקק בשלהי אותה שנה "חוק מגלה העובדות" (Fact Finders Act) שניסה להתמודד עם חלק מהבעיות שהוזכרו בדו"ח, והנושא טופל שוב במסגרת חוק ההסדרים של 1926 (Omnibus Adjustment Act of 1926 (44 Stat. 636)).
ב-1928 אישר הקונגרס את "מיזם קניון בולדר" (סכר הובר), ולראשונה הגיע מימון ללשכת הטיוב מתקציב ממשלת ארצות הברית. האישור התקבל לאחר דיון נוקב בשאלת היתרונות והחסרונות של אספקת חשמל ציבורית מול אספקת חשמל פרטית.
תור הזהב של בניית מפעלי מים על ידי לשכת הטיוב התרחש בתקופת השפל הגדול ו-35 השנים שלאחר מלחמת העולם השנייה. סכר הובר על נהר הקולורדו נבנה בין 1931 ל-1936 והיה אז הסכר הגדול בעולם בייצור חשמל. אגם מיד שמאחורי הסכר הוא מאגר המים הגדול ביותר בארצות הברית. בין 1933 ל-1942 בנתה הלשכה את סכר גרנד קולי על נהר הקולומביה, שהיה אז הסכר הגדול בעולם, וגם כיום הוא בין עשר תחנות הכוח הגדולות בעולם. בין השנים 1947-1941 נעשה שימוש בכוח האדם של שירות ציבורי אזרחי (Civilian Public Service - סוג של שירות לאומי עבור סרבני גיוס מסיבות מצפון בתקופת מלחמת העולם השנייה) לביצוע מיזמים שהופסקו בשל המאמץ המלחמתי. בשלהי שנות ה-50 של המאה ה-20 הוקמה סדרה של סכרים במסגרת מיזם אגירת מי נהר הקולורדו, ובהם סכר קניון גלן על נהר הקולורדו, שאגם פאוול שמאחוריו הוא מאגר המים השני בגודלו בארצות הברית.
האישור האחרון לביצוע מיזמי בנייה עיקריים ניתן בשלהי שנות ה-60 של המאה ה-20, כשבמקביל ההתפתחות של התנועה למען הסביבה האמריקנית גררה התנגדות עזה למיזמי הבנייה של מפעלי המים. ב-1976 התמוטט סכר טיטון באיידהו, לאחר שהמאגר מאחוריו התמלא. בשיטפון שנגרם מההתמוטטות נהרגו 11 אנשים ומאות אלפי ראשי בקר. ההתמוטטות לא פגעה במוניטין הבינלאומי הגבוה של לשכת הטיוב בחוגים העוסקים בפיתוח מקורות מים. עם זאת, הכישלון הראשון, והיחיד עד כה, של סכר ראשי של לשכת הטיוב זעזע את הלשכה, שעקב כך שיפרה את כללי הבטיחות של הסכרים במטרה להימנע מבעיות דומות. למרות זאת, כישלון סכר טיטון, התנועה לאיכות הסביבה, וההכרזה של הנשיא ג'ימי קרטר על "רשימת מטרות" בהקשר למפעלי מים השפיעו עמוקות על כיוון התוכניות של לשכת הטיוב ועל פעילויותיה.
לשכת הטיוב מפעילה כ-180 מיזמים ב-17 מדינות במערב ארצות הברית. ההשקעה הכללית של לשכת הטיוב במיזמים שהושלמו עד ספטמבר 1992 הייתה כ-11 מיליארד דולר. מיזמי לשכת הטיוב מספקים מים, לחקלאות למשקי בית ולתעשייה לכשליש מהאוכלוסייה של מערב ארצות הברית. כ-5% משטח אדמות מערב ארצות הברית מושקים, ולשכת הטיוב מספקת מים לכחמישית משטח זה, כ-37,000 קמ"ר ב-1992. לשכת הטיוב היא בין יצרני חשמל המרכזיים בארצות הברית. נכון ל-2007 הפעילה הרשות 58 תחנות כוח בתפוקת אנרגיה שנתית של 125,000 ג'יגה ג'ול של חשמל, או 34,722 מגהואט / שעה.
בין 1988 ל-1994 עברה לשכת הטיוב ארגון מחדש גדול בעקבות סיום המיזמים שאושרו בשנות ה-60. הלשכה סיכמה תקופה זו במילים: "המערב הצחיח טויב. הנהרות הראשיים נרתמו ומתקנים הוקמו או שעומדים להיות מושלמים על מנת לעמוד בדרישות הנוכחיות הדחופות ביותר ואלו של העתיד הקרוב למים". הדגש בתוכניות הלשכה עבר מבנייה להפעלה ותחזוקה של המתקנים הקיימים. מטרותיה הרשמיות החדשות של לשכת הטיוב הן "לנהל, לפתח ולשמור על מקורות המים והמשאבים הנלווים תוך שמירה על איכות הסביבה והקפדה על נאותות כלכלית למען טובת הכלל של הציבור האמריקני". השינויים שחלו בתוכניות לשכת הטיוב ובתחום אחריותה חייבו צמצום ניכר במספר המועסקים בה ובתקציביה, אבל היא עדיין סוכנות פדרלית משמעותית במערב ארצות הברית.
הנהגה
למנהלי הלשכה, שתוארם היה Reclamation commissioner, הייתה השפעה גדולה על עיצוב הלשכה. בהם: אלווד מיד (Elwood Mead; 1858-1936) שניהל את הלשכה מ-1924 עד מותו; מייקל סטראוס (Michael Wolf Straus; 1970-1897) שניהל את הלשכה בין 1954 ל-1953 ופלויד דומיני (Floyd Elgin Dominy; 2010-1909) שניהל את הלשכה בין 1959 ל-1969, בתקופה הנחשבת לתור הזהב של בניית הסכרים במערב ארצות הברית. מיד הוביל את הלשכה במהלך תכנון, פיתוח ובניית סכר הובר, הסכר הראשון בארצות הברית ששימש ליותר ממטרה אחת. בתקופתו התחילה בניית סכר גרנד קולי, ועל שמו אגם מיד.
יחסי ליכטנשטיין–סלובקיה
בין נסיכות ליכטנשטיין לבין סלובקיה מתקיימים יחסים דיפלומטיים, וכמו כן השתיים חברות באיגוד הסחר החופשי האירופי.
היסטוריה
לאחר סיום מלחמת העולם השנייה האשימה צ'כוסלובקיה את פרנץ יוזף השני, נסיך ליכטנשטיין כי הרוויח מהסכמים שחתם עם הנאצים בתקופת הכיבוש של צ'כוסלובקיה, ורכש נדל"ן ברחבי המדינה. בשנת 1948 הוקם בצ'כוסלובקיה משטר קומוניסטי, ובעקבות כך החרימו פקידי הממשל את נכסיו של נסיך ליכטנשטיין.
בתגובה ניתקה ליכטנשטיין את יחסיה עם פראג, ובעקבות כך ניתקה אף צ'כוסלובקיה את יחסיה עם ליכטנשטיין ואסרה על תושבי הנסיכות להיכנס לשטחה.
יחסים דיפלומטיים
לסלובקיה יש קונסוליה בוואדוץ, אך לליכטנשטיין אין ייצוג דיפלומטי בסלובקיה, ושגריר שווייץ בסלובקיה מייצג אף את ליכטנשטיין.
פירוש רש"י לתורה
פירוש רש"י לתורה הוא הפירוש הנודע ביותר לתורה. נכתב על ידי רבי שלמה יצחקי (רש"י) במאה ה-11, כחלק מפירושו הכולל לתנ"ך, הכולל פירוש כמעט לכל התנ"ך. כשני שלישים מפירוש רש"י למקרא מבוסס על מדרשי חז"ל, ועיקר מלאכתו הייתה בסינון דברים המתאימים לפשוטו של מקרא או המוסיפים תוספות נחוצות, ובניסוחם בדרך תמציתית.
כתבי-יד ודפוס ראשון
ישנם מספר כתבי-יד (לא שלמים) מפירוש רש"י לתורה מהמאה ה-13, ואילו ההדפסה הראשונה הידועה לנו של פירוש רש"י (השלם) לתורה הייתה ברומא, בשנת 1470. הספר העברי הראשון שבו מצוינים בפירוש שנת הדפסתו, מקום הדפוס ושם הדפוס, הוא פירוש רש"י לתורה שנדפס בשנת 1475 (ה'רל"ה), ברג'ו די קלבריה שבאיטליה. במהדורה זו הודפס פירוש רש"י בכתב הרהוט היהודי-ספרדי, על מנת להבדילו מגוף הטקסט המקראי שהודפס באותיות עבריות מרובעות. שני דפים מתוך דפוס זה נמצאים בספריית חב"ד בניו יורק. בעקבות כך מכונה כתב זה כיום "כתב רש"י", אך למעשה זהו הכתב הקורסיבי (הרהוט) שהיה נהוג בספרד בימי הביניים.
בנימין נתניהו קיבל מנשיא רוסיה ולדימיר פוטין בשנת 2017 חלק מספר תנ"ך מיוחד, הראשון שהתווסף אליו תרגום רש"י.
דרכו של רש"י בפירושו לתורה
בניגוד לרמב"ן ולרבי אברהם אבן עזרא, לא כתב רש"י הקדמה לפירושו, שבה יפרש את דרכו הפרשנית. אך הערה המבהירה את הקו שהנחה אותו בפירושיו מופיעה בדרך אגב בתחילת ספר בראשית: כלומר, אין עניינו של רש"י להביא בפירושו אגדות ומדרשים, אלא ליישב קשיים המתעוררים בפסוקים. כאשר מצטט רש"י את דברי המדרש, לפי עדותו, חזקה עליו שקושי בפסוק הביא אותו לסטות מדרך הפשט והקיצור. ועל דרך זו בנויה שיטת הלימוד של פרשני רש"י כמו נחמה ליבוביץ', לנסות לחקור ולהבין לעומק את פירושו של רש"י תוך כדי ירידה לעומקה של כל מילה ומילה בפירושו.
אך לדעת החוקרים רש"י התכוון בעיקר לפרש את התורה על פי מדרשו ולא לפי פשוטו, אם כי בחר את המדרש הקרוב ביותר לפשט המקרא. רבי אברהם אבן עזרא כותב עליו " והדורות הבאים שמו כל דרש עיקר ושרש כרב שלמה ז"ל, שפירש התנ"ך על דרך דרש, והוא חושב כי הוא על דרך פשט, ואין בספריו רק פשט אחד מני אלף, וחכמי דורנו יתהללו באלה הספרים".
דוגמאות
בשני הפסוקים האלה, כמו ברבים אחרים, נזקק רש"י למדרש כדי ליישב את הכפילות.
לעיתים מזכיר רש"י את קיומו של מדרש המתייחס לפסוק, אך לא מצטט אותו. מעיון במדרש ניתן להבין מדוע לא הביאו רש"י, אך לא יכול היה להתעלם כליל מקיומו:
לא נאמר בפסוק מה בדיוק אמר קין להבל. דבריו של רש"י מכוונים לדברי המדרש בבראשית רבה, המביא שלוש דעות בדבר הוויכוח של האחים, האם הִדיינו בסוגיית חלוקת הרכוש, בתחומו של מי ייבנה המקדש, או מי יזכה בתאומתו הנוספת של הבל. לפי מדרש זה משתמע שהתנהל ויכוח ענייני ושקול בין האחים, ולא רצח חסר סיבה. המדרש נוגד את המגמה הכללית של הפרק, ולכן נמנע רש"י לצטט אותו.
דרך פירושו של רש"י פונה, במתכוון, הן לקהל "עממי" והן לקהל תלמידי חכמים. ייתכן שפנייה רחבה זו היא, בין היתר, הסיבה לפופולריות הרבה של פירושו למקרא עד ימינו.
כאשר נתקל רש"י במאורע שלפי הסדר הכרונולוגי אמור היה להופיע לפני מאורע שכבר סופר לנו עליו, הוא נוטה לפרש שאין מוקדם ומאוחר בתורה.
מקורות ששימשו את רש"י
בפירושו מזכיר רש"י מקורות רבים ששימשו אותו. בראשם תלמוד בבלי ותלמוד ירושלמי, וכן מדרש בראשית רבה, ויקרא רבה, מדרש תנחומא, ספרי, תרגום אונקלוס, סדר עולם רבה, פרקי דרבי אליעזר, מכילתא דרבי ישמעאל, ה'מחברת' של מנחם בן סרוק, מדרשי רבי משה הדרשן ועוד. כמו כן, רש"י הושפע מתלמידיו ר' שמעיה ור' יוסף קרא, ובכמה מקומות אף שינה את פירושיו בעקבותיהם.
נוסח פירוש רש"י
בשל הפופולריות הרבה של פירוש רש"י למקרא, עוד בימי חייו נכתבו והועתקו כתבי יד רבים מאוד של פירושיו, וכתבי יד רבים הגיעו לידינו. בחינת כתבי היד מראה הבדלים רבים מאוד בין נוסחי הפירוש המיוחס לרש"י. יש קטעי פירוש המופיעים בחלק ואינם מופיעים באחרים, ועל בעיה זו כבר עמדו פרשני רש"י המסורתיים, ומתחבטים בה גם חוקרי רש"י בני זמננו.
פרופ' מנחם כהן חקר את התוספות ברש"י וחילק אותן למספר סוגים: א. קטע המצוי במקצת כתבי היד ולא מצוי באחרים. ב. קטע המצוי במקצת כתבי היד כתוספת בגיליון ואילו בכתבי יד אחרים נמצא בגוף הנוסח ג. קטע המשולב בגוף הנוסח גם בכתבי יד, אבל במקצתם אין בו כל סימני היכר, ואילו במקצתם נותרו סימנים שהיה תוספת מלכתחילה. ד. קטע זהה אשר בכתבי יד שונים מופיע במקומות שונים בפירוש. ה. מילות קישור המקשרות שני פירושים שונים אבל ניסוחן משתנה בין כתבי היד. ו. קטע המצוי בכתב יד אחד, ואילו בכתב יד אחר מופיע קטע שונה במקומו. חלק מהתוספות הן תוספות של רש"י עצמו, חלק מהתוספות הן תוספות של תלמידי רש"י אשר כתבו הערות בצידי הפירוש אשר הוכנסו במהלך ההעתקה לתוך הפירוש, לעיתים קטעים חסרים נובעים מהשמטת מעתיקים, וחלק מהתוספות הן תוספות מאוחרות, שחלקם נכנסו לפירוש אפילו בעידן הדפוס. במהדורת מקראות גדולות הכתר ניתן לראות את התוספות ואת ההבחנה בין תוספות רש"י עצמו, תוספות רבי שמעיה, לתוספות אחרות.
בשונה מפרופ' כהן, המבסס את מחקר התוספות שלו על השוואה של עשרות כתבי יד, פרופ' אברהם גרוסמן רואה בכתב-יד לייפציג 1 מקור חשוב לבירור הנוסח המקורי של הפירוש. פרופ' גרוסמן רואה בו חשיבות רבה עד שלטענתו ניתן לשחזר דרכו את הפירוש המקורי כמעט בשלמות לטענתו כתב היד הוא כלי שני לאוטוגרף של רבי שמעיה תלמידו של רש"י שגרוסמן רואה בו כסמכות עליונה להעברת תורתו של רש"י. גרוסמן הראה במאמריו על מקומות רבים בהם יש תיעוד בכתב היד להוספות של רש"י על פירושו המקורי וכן למחיקות ותיקונים בפירוש שעל פי עדות כתב היד נעשו על ידי רש"י עצמו.
מפרשי רש"י
על פירושו הגדול של רש"י לתורה נכתבו למעלה ממאה פירושים, שמחבריהם מכונים לעיתים "מפרשי רש"י". הידועים שבהם הם המהר"ל מפראג, שכתב את "גור אריה", רבי אליהו מזרחי (הרא"ם), ר' מרדכי יפה, שכתב את הספר "לבוש האורה", ר' אברהם הלוי בקראט, שכתב את "ספר הזיכרון" ור' דוד פארדו, בעל הספר "משכיל לדוד". פירושיהם סוכמו בספר המפורסם "שפתי חכמים" מאת ר' שבתי משורר בס, שתומצת מאוחר יותר על ידי מחבר אנונימי תחת השם "עיקר שפתי חכמים" (הודפס לראשונה בדפוס ראם תרל"ה).
בדורנו נפוצים פירושי-סיכום לכל מפרשי רש"י, המיועדים בעיקר לתלמידים ומורים, אך גם לחוקרים ומעיינים. הבולטים מתוכם הם הספרים "לפשוטו של רש"י" שכתב שמואל פנחס גלברד (להלן), "שי למורא" שערך הרב שמואל יהודה וינפלד, ירושלים, "רש"י כפשוטו" על ידי "מכון לשם" ו"רש"י המפורש" מאת שלום דובער שטיינברג.
רבי מנחם מנדל שניאורסון יצר שיטה חדשה בהבנת פירושו של רש"י על התורה. שיטתו בנויה מכללים רבים ומורכבים, שלוקטו מדברי רש"י בפירושו (כללים אלה ודוגמאות לשימוש בהם רוכזו בספר "כללי רש"י" של הרב טוביה בלוי). על פי שיטה זו תירץ קושיות רבות של המפרשים הקדומים. חלק מפירושיו לוקטו בספרי "לקוטי שיחות" (39 חלקים) ו"ביאורים לפירוש רש"י על התורה" (5 חלקים). הרב יחזקאל סופר הוציא על זה את מעייני רש"י, שהם ביאורים ברש"י על־פי שיטת הרבי מליובאוויטש, ועל זה הוא בנה גם ביאורים שלו.
הרב שאול דוד בוצ'קו כתב את 'בעקבות רש"י', שהוא התבוננות מבחינה אמונית בפירושי רש"י, ועיונים בדבריו.
הרב אהרן שפירא הקים את מפעל "מתיבתא דרש"י" שמטרתו לימוד והפצת פירוש רש"י לתורה. ב"מתיבתא" קיים ספריה למאות מפרשי רש"י, שיעורי עיון ברש"י, מבחנים ומלגות, עריכת מפרשי רש"י חדשים וישנים, בעיקר מתוך כתבי יד עתיקים, והוצאתם לאור.
הרב משולם ברנדווין כתב את 'אילנא דפלפלי', שהוא פלפולים על דברי רש"י- מדוע הביא דבר בשם אומרו דווקא במאה ואחד מקומות ובשאר המקומות סתם.
הרב פנחס דורון פרסם פירושים לדברי רש"י בשישה כרכים.
אבי לוי (פרופסור ואיש חינוך)
פרופסור אברהם (אבי) לוי (נולד בכ"ד בחשוון ה'תשט"ו, 20 בנובמבר 1954) הוא נשיא שאנן – המכללה האקדמית הדתית לחינוך.
יחסי אזרבייג'ן–יפן
היסטוריה
יפן היא אחת המדינות הראשונות שהכירו בעצמאות אזרבייג'ן. ב-7 בספטמבר 1992 נוצרו היחסים הדיפלומטיים הראשונים בין הרפובליקה של אזרבייג'ן ליפן. שגרירות יפן בבאקו פועלת מאז 21 בינואר 2000. שגרירות אזרבייג'ן בטוקיו נפתחה ב-1 באוקטובר 2002.
אבי לוי (פרופסור ואיש חינוך)
בין השנים 1995–2016 הקים, הרצה, ניהל ושימש כנשיא מכללת חמדת הדרום. הוא היה לאיש הצעיר ביותר בישראל שעמד בראש מוסד אקדמי.
יחסי אזרבייג'ן–יפן
היסטוריה
בשנים 1992–2019 נחתמו כמה הסכמים בתחומים ההומניטריים, הכלכליים והאחרים בין ממשלות אזרבייג'ן ויפן. הוקמו קבוצות ידידות בין-פרלמנטריות, ופועלת ועדה בין ממשלתית משותפת.
אבי לוי (פרופסור ואיש חינוך)
ביוגרפיה
נולד במרוקו כבכור במשפחה של עשרה ילדים. אביו הרב יהונתן (ה'תרצ"ה–ה'תשפ"ג) היה חסיד חב"ד שלימד בישיבת חב"ד בצפרו והיה מחותנו של הרב יהושע מאמאן. אחיו הרב מנחם מנדל לוי (נפטר בשנת ה'תש"ף) היה ראש ישיבה בישיבה גדולה "קול יהודה" בבני ברק.
יחסי אזרבייג'ן–יפן
ביקורים רשמיים
ביקורו הרשמי הראשון של נשיא אזרבייג'ן, חיידר אלייב ביפן התקיים ב-24–28 בפברואר 1998. במהלך הביקור חתמו הצדדים על 10 מסמכים:
אבי לוי (פרופסור ואיש חינוך)
ביוגרפיה
כשהיה בן 6, עלה עם משפחתו לישראל, והם התגוררו במעברה בקריית היובל בירושלים. כאשר סיים את לימודיו בישיבה תיכונית מרום ציון עדיין לא הגיע לגיל גיוס לצה"ל. אביו ביקש ממנו ללמוד הוראה עד הגיוס. בשנת 1973 קיבל תעודת הוראה במדעים מהסמינר למורים על שם הרא"מ ליפשיץ. בצה"ל שירת בחיל התותחנים. לאחר השחרור לימד במשך 3 שנים מדעים בתיכון הימלפרב. בשנת 1975 התחתן והזוג עבר – מתוך תחושת שליחות – להתגורר בנתיבות, ולוי החל ללמד מדעים בבית הספר התיכון בקרית החינוך עזתה, ובבית הספר האזורי במועצה אזורית מרחבים. בין השנים 1978–1994 שימש כסגן מנהל סמינר עזתה להכשרת מורים וגננות, ובין השנים 1979–1983 שימש כמורה בסמינר. בשנת 1984 היה הזוג לוי חלק מהגרעין השני שהקים את היישוב נוה דקלים. ב-1988 ניהל את בית הספר התיכון בנתיבות.
יחסי אזרבייג'ן–יפן
ביקורים רשמיים
בשנת 1998 נחתמה "הצהרה משותפת לחברות ושותפות בין יפן לרפובליקה של אזרבייג'ן".
אבי לוי (פרופסור ואיש חינוך)
ביוגרפיה
נשוי לשמחה ולהם 8 ילדים, מתגורר בניצן.
יחסי אזרבייג'ן–יפן
ביקורים רשמיים
במסגרת ביקורו של נשיא הרפובליקה של אזרבייג'ן אילהם אלייב בטוקיו במרץ 2006, חתמו הצדדים על הסכם חברות ושיתוף פעולה ועל הסכם על שיתוף פעולה טכני. במהלך הישיבה הרשמית של שר החוץ של אזרבייג'ן אלמר ממדיארוב ושר החוץ היפני טארו קונו בספטמבר 2018, הציע הצד היפני את תוכנית יוזמת הקווקז, שעיקרה פעילות עסקית משותפת.
אבי לוי (פרופסור ואיש חינוך)
באקדמיה
במקביל לעיסוקו בתחום ההוראה למד באוניברסיטת בן-גוריון בנגב תואר ראשון בביולוגיה; תעודת הוראה לבתי ספר על יסודיים במקצוע הביולוגיה; תואר שני (בנושא: הבסיס הכימי של משק המים והמלחים במהלך הגידול וההטלה ביענים) ותואר שלישי (בנושא: הבסיס הכימי והאנדוקרינולוגי של משק המים והמלחים במהלך הגידול וההטלה ביענים) במחלקה לפיזיולוגיה בפקולטה למדעי הבריאות.
יחסי אזרבייג'ן–יפן
שיתוף פעולה כלכלי
בשנות ה-70 הוקם בבאקו מפעל מזגנים ביתי בתמיכתה הכספית של ממשלת יפן. בשנת 1997 מחזור המסחר ההדדי הסתכם ב-22.3 מיליון דולר. בשנת 2005 אירחה יפן את תערוכת אקספו 2005, שאחת המשתתפות בה הייתה אזרבייג'ן, בראשות סגן ראש הממשלה עביד שריפוב. בשנת 2015 נערכה בבאקו הישיבה ה-48 של חבר הנאמנים של הבנק לפיתוח אסיה (ADB). באוקטובר 2015, במסגרת ביקורו של שר לענייני התחדשות כלכלית של יפן, מר אקירה אמרי באזרבייג'ן, נחתם מזכר הבנות בנושא שיתוף פעולה בין יפן לאזרבייג'ן בתחום הרפואה.
בשנת 2017 הסתכם הסחר עם יפן בכ-22.08 מיליון דולר. בשנת 2017 אורגנה משלחת הייצוא של אזרבייג'ן ליפן, אשר הייתה אמורה לחתום הסכם על קידום והגנה על השקעות. בפברואר 2017 נערכה הישיבה ה-9 של הוועדה הכלכלית של יפן–אזרבייג'ן בעיר הבירה באקו. הישיבה דנה בסיכוי לפיתוח שיתופי פעולה במגזר שאינו נפט. חלקה של יפן בפרויקט פיתוח שדות אזרי-צ'יראג-גונשלי הוא 3.65%.
אבי לוי (פרופסור ואיש חינוך)
באקדמיה
בין השנים 1988–1994 שימש כסגן ראש מכללת אורות ישראל ומנהל השלוחה הדרומית. בשנת 1994 הקים לבקשת ראש מועצה אזורית שדות נגב, הרב שמעון כלפה, את מכללת חמדת הדרום. הוא היה לאיש הצעיר ביותר בישראל שעמד בראש מוסד אקדמי, והוא הרצה בה, ניהל אותה ושימש כנשיא המכללה עד שנת 2015. במהלך כהונתו הקים שבע תוכניות לתואר ראשון בתחומים שונים מגילאי גן ועד חטיבת ביניים, וארבע תוכניות לתואר שני, והמכללה בראשותו הייתה בין המוסדות האקדמיים לחינוך הראשונים בישראל שהעניק הכשרה בהוראת המדעים משכבת הגן עד לתואר שני בחינוך מדעי.
יחסי אזרבייג'ן–יפן
שיתוף פעולה כלכלי
בשנת 2018 פעלו באזרבייג'ן 30 חברות יפניות. יפן מייצאת מכוניות (בעיקר משאיות ISUZU), מכונות, ציוד אלקטרוני, כלי בית וכדומה לאזרבייג'ן. סחורות חקלאיות (יין, פירות יבשים), אלומיניום, שמן מיובאים על ידי יפן מאזרבייג'ן.
שיתוף פעולה בתחום הנפט
מאז 1995 הצטרפו שתי חברות יפניות מובילות (ITOCHU ו-INPEX) ל"חוזה המאה". הוקם שיתוף פעולה בין יפן לאזרבייג'ן בתחום הנפט.
אבי לוי (פרופסור ואיש חינוך)
באקדמיה
בין השנים 1995–2005 שימש כמרצה ומדריך פדגוגי בשלוחת המכללה האקדמית הרצוג בנוה דקלים.
יחסי אזרבייג'ן–יפן
שיתוף פעולה בתחום הנפט
בדצמבר 1998 נפתח הקונסורציום הראשון של חברות יפניות באזרבייג'ן. בשנת 2015 רכשו קרן הנפט הממלכתית של אזרבייג'ן (SOFAZ) ותאגיד הנאמנות והבנקאות מיצובישי UFJ רכוש של קריתו גינזה בטוקיו תמורת 436 מיליון דולר.
בשנת 2018 נחתם תזכיר בין חברת הנפט הממלכתית של אזרבייג'ן (SOCAR) לבין התאגיד הלאומי נפט, גז ומתכות של יפן (JOGMEC). התזכיר היה על שיתוף פעולה בסקר חסימות גז ונפט ופיתוח משאבי אנוש.
אבי לוי (פרופסור ואיש חינוך)
באקדמיה
בשנת 1996 שימש כמרצה לחינוך בבית הספר לחינוך באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
יחסי אזרבייג'ן–יפן
שיתוף פעולה בתחום הנפט
בדצמבר 2016, במהלך פגישה בין נשיא SOCAR למנהל הראשי של איטוצ'ו (יפן) מסאהירו אימאי, נחתמו מספר הסכמים על פעילויות משותפות.
אבי לוי (פרופסור ואיש חינוך)
באקדמיה
בשנת 2001 קיבל דרגת מרצה בכיר מהמועצה להשכלה גבוהה ובשנת 2012 קיבל דרגת פרופסור. ב-2016, לאחר שפרש מתפקידו כנשיא מכללת חמדת הדרום, החל לשמש כחוקר במרכז קטיף למחקר ופיתוח מדבריות החוף במועצה אזורית שדות נגב, ועסק (לצד מספר פרופסורים מאוניברסיטת בן-גוריון) במחקר על שימוש בחומרים המופקים מצמח הקנאביס לטיפול בבעיות רפואיות. בנוסף, שימש באותה עת כמרצה בתחום החינוך והמדעים במכללת שאנן, עד סוף שנת 2020, אז נבחר לתפקיד נשיא שאנן – המכללה האקדמית הדתית לחינוך.
יחסי אזרבייג'ן–יפן
אנרגיה
בגזרת האנרגיה מימנה ממשלת יפן את הקמתן של שתי תחנות כוח באזרבייג'ן. ביוני 2019 נחתם מזכר הבנות בנושא שיתוף פעולה בתחום האנרגיה המתחדשת בין אזרבייג'ן ליפן. שיתוף פעולה זה משמש לפיתוח מגזר אנרגיה מתחדשת באזרבייג'ן.
אבי לוי (פרופסור ואיש חינוך)
פעילות ציבורית
בשנת 1997 היה חבר במשלחת ראשי מכללות להכשרת מורים במערכת החינוך לאנגליה וסקוטלנד, וב-1998	היה חבר במשלחת ראשי מכללות להכשרת מורים במערכת החינוך לסקנדינביה ופינלנד.
יחסי אזרבייג'ן–יפן
תעופה
בינואר 2016 פתחה הנהגת Silk Way West Airlines שירות אווירי ישיר בין הערים באקו וקומצו. בקיץ 2017 נערכו משא ומתן בבאקו בין נציגי ממשלות התעופה של שתי המדינות. נושא הדיון היה אפשרות לפתיחת טיסות ישירות בין המדינות.
אבי לוי (פרופסור ואיש חינוך)
פעילות ציבורית
בין השנים 2000–2002 שימש כמלווה אקדמי של בית הספר תלמים ומגשר בין קהילות במועצה אזורית לכיש, והקים גן מדעי לילדים במועצה.
יחסי אזרבייג'ן–יפן
תחומים אחרים
יפן ואזרבייג'ן משתפות פעולה גם בתחומים אחרים כמו טכנולוגיה גבוהה, חקלאות, תרופות, חינוך, תיירות.
בדצמבר 2009 הקצתה ממשלת יפן 763.82 דולר לביצוע 8 פרויקטים באזרבייג'ן. ב-25 בדצמבר הוכנו 8 פרויקטים של ארגונים לא ממשלתיים ומחלקת החינוך ריון. הוא מתוכנן לשפר את מערכת ההשקיה בשמונה כפרים במחוז ברדה וטרטר; בניית בתי ספר בכפרי חרשוד (אזור סאלין) ואיקינג'י נגדי (מחוז גובה). ביולי 2015 נחתם הסכם מענק בין ממשלות שתי המדינות בעיר בלקן לפרויקט "שיפור מערכת ניהול הפסולת".
אבי לוי (פרופסור ואיש חינוך)
פעילות ציבורית
ב-2001 היה חבר בצוות ארגון ימי עיון לעובדים בתוכנית קרב למעורבות בחינוך.
יחסי אזרבייג'ן–יפן
תחומים אחרים
באוקטובר 2015, כחלק מביקורו של שר לענייני התחדשות כלכלית של יפן, חתם מר אקירה אמרי באזרבייג'ן, יפן ואזרבייג'ן על מזכר הבנות המדגיש את שיתוף הפעולה בתחום הכלכלי בין המדינות.
אבי לוי (פרופסור ואיש חינוך)
פעילות ציבורית
ב-2002 שימש כיועץ לראש מועצה אזורית חוף עזה בנושאי טיפוח ופיתוח מערכות חינוך, והיה חבר בצוות המועצה הציבורית של "הנגב – חוקה בהסכמה – בונים עתיד ביחד", פרויקט של המכון הישראלי לדמוקרטיה.
יחסי אזרבייג'ן–יפן
שיתוף הפעולה הבינלאומי
יפן הצביעה לבחירת אזרבייג'ן כחברה לא קבועה במועצת הביטחון של האו"ם (2012–2013).
אבי לוי (פרופסור ואיש חינוך)
במשרד החינוך
ב-1994 היה חבר בוועדה ארצית בנושא לימודי קודש ולימודי חול בחינוך ממלכתי דתי.
יחסי אזרבייג'ן–יפן
תיירות
בשנת 2013, 373 אזרחי אזרבייג'ן הגישו בקשה לוויזה יפנית. באותה שנה ביקרו אזרבייג'ן 2,471 אנשים מיפן. מאז 1 בפברואר 2016, אזרחים ממספר מדינות מזרחיות, כולל יפן, השיגו פישוט הרשאה לקבלת אשרת כניסה בשדות תעופה בינלאומיים באזרבייג'ן. מוקדם יותר, בינואר באותה השנה, פשטו כללי הוויזה לאזרבייג'ן לאזרחים יפנים. ליפנים הוענקו אשרות כניסה יחידה לתקופה של 30 יום בכל שדות התעופה הבינלאומיים באזרבייג'ן.
מספר התיירים מיפן גדל ב-37.1 אחוזים בשנת 2019.
אבי לוי (פרופסור ואיש חינוך)
במשרד החינוך
בין השנים 1995–1997 היה חבר בצוות לגיבוש קונספציה של ההכשרה לתפקיד חינוך והוראה באגף להכשרת עובדי הוראה.
יחסי אזרבייג'ן–יפן
יחסי תרבות
סמינרים והשתלמויות נערכים מדי שנה באזרבייג'ן. השפה היפנית נלמדת הן בבתי ספר תיכוניים והן באוניברסיטאות באזרבייג'ן כגון אוניברסיטת באקו, אוניברסיטת שפות אזרבייג'ן וכו'. השפה האזרית נלמדת במרכז יונוס אמרה לתרבות טורקית בטוקיו. מספר הסכמי שיתוף פעולה נחתמו בין ה-ADA לבין מוסדות ההשכלה הגבוהה ביפן: דושישה, ריטסומיקן, קיוטו, אוסאקה, ימאנאשי גאקוין.