cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
דיוויזיית הפרשים הקוזאקים הראשונה
היסטוריה
בתחילת 1945 הוקמה דיוויזיית פרשים קוזאקים נוספת שקיבלה את השם "דיוויזיית הפרשים הקוזאקים השנייה". שתי הדיוויזיות אוחדו ליצירת קורפוס הפרשים הקוזאקים אס אס ה-15 אשר חרף התנגדותו של פנוויץ נכלל במסגרת האס אס. פנוויץ עצמו לא היה מעולם חבר באס אס, אולם מונה למפקד הקורפוס. על הדיוויזיה פיקדו מספר מפקדים זה אחר זה למשך פרקי זמן לא ברורים. הדיוויזיה הועברה לקרבות כנגד הצבא האדום שהתקדם בבלקן, ובהמשך נסוגה לאוסטריה. פנוויץ נכנע לצבא הבריטי בראש הקורפוס ב-9 במאי, לאחר שהובטח לו כי הוא ואנשיו לא יוסגרו לידי ברית המועצות. כמה שבועות לאחר מכן הפרו הבריטים את ההבטחה, והסגירו את כל הקוזאקים העריקים לידי הסובייטים. פנוויץ התלווה אל אנשיו בעונש עבודות הפרך שקיבלו, וב-1947 הוצא להורג במוסקבה.
ניסן כצנלסון
ד"ר ניסן (הכהן) כצנלסון (1862–1923) היה מנהיג ציוני ברוסיה, מעוזריו הקרובים של בנימין זאב הרצל ונציגו האישי במשא ומתן עם שלטונות רוסיה.
קורות חיים
עם ראשיתה של התנועה הציונית, הצטרף אליה ונבחר לחבר הוועד הפועל הציוני ולמנהל "אוצר התיישבות היהודים" והפך לאחד מעוזריו הקרובים של הרצל, והכין את מסעו לרוסיה בקיץ 1903, ליווה אותו ומונה כנציגו האישי בכל הנוגע למשא ומתן עם השלטונות הרוסים. בשנת 1906 נבחר כחבר הדומה. עם פיזור הדומה היה בין החותמים על כרוז שקרא למרי אזרחי נגד הממשלה ולאי תשלום מיסים. על כך נידון לשלושה חודשי מאסר במבצר בוברויסק. עם שחרורו התרכז בעבודה ציבורית מקומית. בשנות מלחמת העולם הראשונה עבר לפטרוגרד והשתתף בעבודות העזרה לפליטי החזית היהודית.
ד"ר ניסן כצנלסון נפטר בליבאו בשנת 1923.
משפחה ואילן יוחסין
ד"ר ניסן כצנלסון היה נשוי לזלדה רחל כצנלסון לבית סטרשון. בניו: שמואל הבכור, ד"ר אברהם כצנלסון (מחותמי מגילת העצמאות) ויוסף כצנלסון (ממייסדי האצ"ל, ושתי בנות, רחל כצנלסון-שזר (שהייתה לימים אשת נשיאה השלישי של מדינת ישראל, זלמן שזר) ופרידה כצנלסון-חומסקי. נכדו, שמואל תמיר היה שר המשפטים.
גמר גביע אופ"א 2001
גמר גביע אופ"א 2001 התקיים בוסטפאלנשטדיון בדורטמונד, גרמניה ב-16 במאי 2001, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר גביע אופ"א לעונת היא ליברפול האנגלית, שניצחה במשחק את דפורטיבו אלאבס הספרדית בתוצאה 4–5 בזכות שער זהב שהובקע בדקה ה-117 של ההארכה, לאחר שוויון 4-4 בתום הזמן החוקי. הייתה זו המהדורה ה-30 של המפעל.
עבור ליברפול, הייתה זו זכייה שלישית בתואר בהופעתה השלישית בגמר המפעל. קדמו לה הזכיות ב- וב-. הייתה זו זכייה אנגלית ראשונה בתואר מאז עונת, אז זכתה בו טוטנהאם הוטספר. היה זה גמר אירופי ראשון לליברפול מאז אסון הייזל שהתרחש בגמר גביע אירופה לאלופות 1985. דפורטיבו אלאבס העפילה לראשונה בתולדותיה לגמר אירופי, והייתה לספרדית הרביעית בהיסטוריה שמעפילה לגמר, והראשונה מאז אספניול בעונת.
שתי הקבוצות העפילו למפעל עקב מיקומן בליגה בעונת. ליברפול סיימה את העונה במקום הרביעי בפרמייר ליג, מרחק שתי נקודות בלבד מלידס יונייטד שסיימה שלישית והעפילה למוקדמות ליגת האלופות. אלאבס סיימה עונה מוצלחת בלה ליגה במקום השישי, מרחק שלוש נקודות בלבד מברצלונה הסגנית ושמונה בלבד מהאלופה דפורטיבו לה קורוניה.
ליברפול פתחה את הגמר היטב ועלתה במהירות ליתרון כפול משערים של מרקוס באבל וסטיבן ג'רארד. איבן אלונסו החזיר את אלאבס למשחק, אך גארי מקאליסטר, המצטיין במגרש, קבע את תוצאת המחצית, 3-1 לליברפול. אלאבס חזרה למשחק במחציתהשנייה עם צמד בזק של חאבי מורנו. רובי פאולר החזיר את היתרון לליברפול, אך ז'ורדי קרויף השווה דקות ספורות לסיום וקבע את תוצאת הסיום, 4-4. בהארכה נותרה אלאבס בתשעה שחקנים לאחר שאיבדה אלאבס את מגנו מוסלין ואת הקפטן אנטוניו קרמונה בכרטיסים אדומים, ושלוש דקות לסיום ההארכה, הבקיע דלפי ז'לי שער עצמי בנגיחה לבעיטה חופשית של מקאליסטר, מה שהביא לסיומו של המשחק בניצחונה של ליברפול בשער הזהב.
ליברפול
ליברפול החלה את דרכה בטורניר בסיבוב הראשון, שם פגשה את ראפיד בוקרשט הרומנית. במשחק הראשון בחוץ כבש ניק בארמבי את שער הניצחון במחצית הראשונה, וקבע 0–1 שהחזיק עד לסיום. בגומלין הביתי לא הובקעו שערים, וליברפול העפילה לסיבוב הבא עם 0–1 בסיכום שני המפגשים.
בסיבוב השני פגשה ליברפול את סלובן ליברץ הצ'כית. המשחק הראשון באצטדיון אנפילד הוכרע על ידי אמיל הסקי, שקבע 0–1 שתי דקות לסיום המשחק. בגומלין נקלעה ליברפול לפיגור מוקדם, אך בארמבי, הסקי ומייקל אואן הפכו. ליברץ עוד צימקה לפני הסיום, אך ליברפול השלימה ניצחון כפול, 4-2 בסיכום שני המפגשים.
הסיבוב השלישי הפגיש את ליברפול עם אולימפיאקוס היוונית. במשחק הראשון בחוץ הובילה ליברפול פעמיים (בארמבי וג'רארד), אך נכנעה לצמד של אלכסנדר אלכסנדריס, כולל שער שוויון בדקה האחרונה, 2-2 בסיום המשחק. ההכרעה עברה לאנפילד, שם הסקי ובארמבי קבעו 0–2 לליברפול, שהעפילה עם 2–4 בסיכום שני המפגשים.
בשלב שמינית הגמר פגשה ליברפול את רומא האיטלקית. המשחק הראשון נערך בסטאדיו אולימפיקו, המגרש בו ניצחה ליברפול פעמיים בגמר גביע אירופה לאלופות, ב-1977 וב-1984 - אז ניצחה בגמר את רומא עצמה. לאחר מחצית ראשונה מאופסת, הבקיע אואן צמד שערים וקבע 0–2 בסיום לליברפול. בגומלין באנפילד עלתה רומא ליתרון בדקה השבעים, אך לא הצליחה לכבוש פעם נוספת. ליברפול הפסידה 0–1, אך העפילה לרבע הגמר עם 1–2 בסיכום המפגשים.
ברבע הגמר פגשה ליברפול את פורטו. המשחק הראשון בחוץ הסתיים ללא שערים, וההכרעה עברה לאנפילד. בגומלין הביתי כבשה ליברפול צמד שערים כבר במחצית הראשונה (דני מרפי ואואן), ניצחה 0–2 והעפילה לחצי הגמר.
הגרלת חצי הגמר סיפקה לליברפול מפגש מול ברצלונה, שחיפשה את הכרטיס הראשון בתולדותיה לגמר גביע אופ"א. במשחק הראשון בקאמפ נואו נפרדו הקבוצות בשוויון 0-0, לאחר שליברפול התבצרה בהגנה במשך רוב שלבי המשחק, ושוב ההכרעה עברה למגרשה הביתי של ליברפול. בדקה ה-44 במשחק הגומלין, הגביה גארי מקאליסטר כדור קרן לרחבה. פטריק קלויברט נגע בכדור בידו, וליברפול זכתה בפנדל, אותו תרגם מקאליסטר לשער יתרון. השער החזיק מעמד לסיום, וליברפול, עם 0–1 בסיכום המפגשים, העפילה לגמר גביע אופ"א בפעם השלישית בתולדותיה.
דפורטיבו אלאבס
לאחר עונה מוצלחת בליגה, החלה אלאבס את דרכה בגביע אופ"א בסיבוב הראשון, שם פגשה את גזיאנטפספור הטורקית. במשחק הראשון בבית נפרדו הקבוצות ללא שערים. הגומלין בגזיאנטפ התנהל אחרת לגמרי, והיה למשחק מרתק ורב שערים. במחצית הראשונה כבשה המארחת פעמיים, כאשר איבן אלונסו רק מאזן זמנית, 2-1 לטורקים בהפסקה. בחצי השני נהנתה אלאבס מצמד של איוון טומיץ' ושער נוסף של חאבי מורנו, שהפכו את התוצאה וקבעו 2–4. גזיאנטפספור עוד צימקה בדקת הסיום, אך אלאבס שמרה על מקומה בשלב הבא עם 3–4 במשחק ובסיכום.
בסיבוב השני פגשה אלאבס את לילסטרום הנורווגית. במשחק הראשון בחוץ עלתה אלאבס ליתרון מהיר משער של איבון בגוניה לאחר שתי דקות. אוסקר טייס קבע 0–2 בהפסקה, וקוסמין קונטרה העלה את אלאבס ליתרון 0–3 עם פתיחת החצי השני. לילסטרום צימקה לפני הסיום, 3-1 לאלאבס בתום המשחק הראשון. משחק הגומלין נפתח בסערה, כאשר אלאבס כבשה עם הפתיחה, ובדקה הרביעית ספגה את השוויון. לילסטרום הצליחה להפוך בחצי השני, והייתה מרחק שער משוויון בסיכום המשחקים, אך חואן אפיטייה קבע את תוצאת המשחק, 2-2 בסיום, ו-3–5 לאלאבס בסיכום המפגשים.
גם הסיבוב השלישי הפגיש את אלאבס מול יריבה נורווגית, רוזנבורג. אלאבס אירחה את המשחק הראשון, ולאחר מחצית מאופסת עלתה ליתרון משער של מורנו, אך נכנעה לשוויון של רוזנבורג כעשר דקות לסיום. 1-1 בתום המשחק הראשון. ההכרעה עברה לנורווגיה, שם אלאבס הצליחה לכבוש פעמיים במחצית הראשונה, ולנצח 1–3 במשחק. עם 2–4 בסיכום, המסע האירופי של אלאבס נמשך לשמינית הגמר.
בשלב שמינית הגמר המתינה לאלאבס משוכה גבוהה בדמותה של אינטר מילאנו האיטלקית. המשחק הראשון נערך בביתה של אלאבס, והיה לצמוד ורב שערים. אלאבס עלתה ראשונה ליתרון משער של מורנו דקה בלבד לתום המחצית הראשונה, אך בתוספת הזמן של המחצית השווה אלבארו רקובה את התוצאה עבור אינטר. רקובה וכריסטיאן ויירי השלימו מהפך בחצי השני והעלו את אינטר ליתרון 1–3, אלא שבתוך שמונה דקות משערו של ויירי, כבשו טייס ואלונסו שערי בזק וקבעו 3-3 בסיום המפגש הראשון. אלאבס יצאה לסן סירו בידיעה כי היא חייבת לכבוש, ועד לדקה ה-78 לא הצליחה לעשות זאת, אלא שאז כבש ז'ורדי קרויף את שער היתרון של קבוצתו, טומיץ' הכפיל לאחר חמש דקות, ובסיום 0–2 מרשים לאלאבס, וניצחון 3–5 בסיכום שני המפגשים.
לאחר ההצלחה בשמינית הגמר, הוגרלה אלאבס למפגש מול בת ארצה, ראיו ואיקאנו, ברבע הגמר. במשחק הראשון הכניעה אלאבס את יריבתה ללא תנאי, וניצחה 0–3 משערים של חורחה אסקויטיה, דן אגן ויוריצה ווצ'קו. בגומלין כבש קרויף והעלה את אלאבס ליתרון 0–1. עד לסיום הצליחה ראיו להפוך ל-1–2, אך בסיכום המפגשים 2–4 לאלאבס, שממשיכה לחצי הגמר.
בחצי הגמר פגשה אלאבס את פ.צ. קייזרסלאוטרן הגרמנית, בדו-קרב שהפך לתצוגת תכלית התקפית של הקבוצה הספרדית. אלאבס אירחה את המשחק הראשון, ותוך חצי שעה כבר הובילה 0–2 מצמד פנדלים של קונטרה. קרויף קבע 0–3 בהפסקה, ובחצי השני כבשה אלאבס פנדל שלישי במשחק, מרגליו של אלונסו. קייזרסלאוטרן עוד צימקה (שער רביעי במשחק בפנדל), אך מגנו מוסלין קבע את תוצאת הסיום, 5-1 לאלאבס. בגומלין בחוץ העלה יורי דז'ורקף את קייזרסלאוטרן ליתרון מוקדם, אך אלונסו השווה עוד בחצי הראשון. ווצ'קו (צמד) וראול גניאן קבעו את תוצאת הסיום במחצית השנייה, 4-1 במשחק וניצחון מרשים של 2–9 בסיכום המפגשים.
מחצית ראשונה
הפתיחה הייתה שייכת באופן בלעדי לליברפול, שעלתה על לוח התוצאות כבר לאחר ארבע דקות. בעיטה חופשית של מקאליסטר מאגף ימין מצאה את ראשו של מרקוס באבל, שנגח משישה מטרים לרשת, 1-0 לליברפול. בדקה ה-12 התקרבה אלאבס לשוויון, כשכדור חופשי של אוסקר טייס מצא את סנדר וסטרוולד מוכן. שלוש דקות עברו, וליברפול הכפילה את התוצאה במהלך קבוצתי נאה. דיטמר האמאן מסר את הכדור לאואן, ששלח כדור עומק לעברו של סטיבן ג'רארד. הקשר האנגלי בעט בנגיעה מתוך הרחבה והכניע את מרטין הררה, 2-0 לליברפול.
החילוף הראשון במשחק התבצע כבר בדקה ה-22. מאנה, מאמנה של אלאבס, החליט לוותר על דן אגן, בלם הקבוצה, והעלה במקומו חלוץ נוסף, איבן אלונסו. החילוף התברר כמוצלח, כאשר חמש דקות בלבד לאחר מכן, הצליחה אלאבס לצמק את התוצאה. קוסמין קונטרה פרץ באגף ימין ושלח כדור לרחבה. אלונסו, רק חמש דקות על המגרש, התרומם מעל באבל ונגח לרשת של וסטרוולד, כדי לקבוע 1–2. אלאבס הרגישה טוב באותן הדקות והתקרבה לשוויון, כאשר קונטרה שלח כדור נוסף לרחבה, אך הפעם הכדור לא מצא שחקן ספרדי. דקות ספורות אחר כך, וסטרוולד השאיר את ליברפול ביתרון לאחר הצלה כפולה להזדמנויות של חאבי מורנו ואיוון טומיץ'.
בדקה ה-41 שילמה אלאבס על ההחמצות. ליברפול יצאה להתקפה מתפרצת בראשותו של מייקל אואן, שהצליח להתגבר על השוער הררה על סף הרחבה. השוער הכשיל את אואן מאחור, ספג כרטיס צהוב, וליברפול זכתה בפנדל. מקאליסטר שלח כדור נמוך לפינה הימנית, הררה זינק נכון והצליח לגעת בכדור, אך לא למנוע ממנו להיכנס. 3-1 לליברפול בסיומה של המחצית הראשונה.
מחצית שנייה
בניגוד לפתיחת המחצית הראשונה, החצי השני נפתח היטב עבור אלאבס. שלוש דקות בלבד מפתיחת המחצית השנייה, שוב הצליחה אלאבס לצמק את התוצאה. קונטרה פרץ באגף ימין והיתל בג'יימי קראגר, לפני שהגביה לרחבה. חאבי מורנו עלה היטב לנגיחה, וקבע 2–3. שלוש דקות בלבד אחר כך, ושש דקות בלבד מפתיחת המחצית השנייה, השלימה אלאבס את החזרה שלה למשחק וקבעה שוויון 3-3. שוב היה זה חאבי מורנו, ששלח כדור חופשי שטוח ומדויק שעבר מתחת לרגלי השחקנים הקופצים בחומה, ומצא את דרכו לפינה הקרובה של וסטרוולד. צמד בזק למורנו, שהעלה את מאזנו לשמונה שערים בטורניר.
בדקה ה-73 חזרה ליברפול להוביל. רובי פאולר, שהחליף דקות קודם לכן את הסקי, קיבל כדור עומק ממקאליסטר, חתך עם הכדור לכיוון מרכז הרחבה ושלח כדור מדויק לפינה הרחוקה, שער נאה לחלוץ המחליף. ליברפול חיפשה לשמור על התוצאה בדקות שנותרו, ואף ויתרה על אואן החלוץ תמורת פטריק ברגר הקשר, אך נענשה על כך סמוך לסיום. אלאבס חיפשה את שער השוויון, דרשה פנדל שלא התקבל (ועלה למגנו מוסלין בכרטיס צהוב), ולבסוף באה על שכרה שתי דקות בלבד לסיום ההתמודדות. כדור קרן מימין מצא את ראשו של ז'ורדי קרויף, שנגח מקרוב לרשת, שוויון 4-4. עמוק בתוספת הזמן שוב דרשה אלאבס פנדל לאחר שקונטרה נפל ברחבה תחת לחץ של ג'רארד, אך השופט קבע כי לא נעשתה עבירה, ושרק לסיום הזמן החוקי, 4-4 והמשחק עבר להארכה.
הארכה
ההארכה יצאה לדרך תחת חוק שער הזהב, שקבע כי הראשונה להבקיע תביא לסיומו המיידי של המשחק ותזכה בתואר.
שלוש דקות מפתיחת ההארכה נדמה היה כי היא הגיעה להכרעה, כשאיבן אלונסו כבש לזכות אלאבס, אלא שהשער נפסל בטענת נבדל. בדקה ה-98 נותרה אלאבס בעשרה שחקנים, לאחר שמגנו פגע עם שתי רגליים במרקוס באבל אחרי שהאחרון כבר שחרר את הכדור. השופט שלף לו את הכרטיס הצהוב השני, ואלאבס נותרה בעשרה שחקנים. דקה לסיום חציה הראשון של ההארכה, שוב היה נדמה כי הושגה הכרעה, הפעם מרגליו של פאולר, אך שוב השער נפסל בטענת נבדל.
בדקה ה-115 נותרה אלאבס בתשעה שחקנים. קפטן הקבוצה אנטוניו קרמונה הכשיל מאחור את שמיצר, ספג כרטיס צהוב שני והורחק. ליברפול זכתה בבעיטה חופשית באגף השמאלי, אותה הגביה מקאליסטר לכיוון תיבת החמש. דלפי ז'לי נגח את הכדור לאחור, לא ראה כי הררה השוער ניצב ממש מאחוריו, והכדור עשה את דרכו לרשת. שער עצמי לז'לי, שהיה לשער הזהב שקבע 4–5 והעניק לליברפול את גביע אופ"א בפעם השלישית בתולדותיה.
ואדים ויקטורוביץ' ואסילייב
ואדים ויקטורוביץ' ואסילייב (נולד ב-23 בספטמבר 1965, מוסקבה) הוא דיפלומט, ספורטאי ואיש עסקים רוסי, ששימש כסגן נשיא ומנכ"ל מועדון הכדורגל מונקו בשנים 2013–2019.
ביוגרפיה
את ילדותו בילה בפריס, יחד עם אביו שעבד בנציגות הסחר של ברית המועצות בצרפת. לאחר מכן, עבר ללונדון. בשנת 1982 הוא התקבל ללימודים במכון המוסקבאי ליחסים בינלאומיים, אותו סיים בשנת 1987. בפקולטה ל"יחסים כלכליים בינלאומיים ", המתמחה בכלכלה. למד איסלנדית, אנגלית, צרפתית, גרמנית. בתחילת הקריירה שלו, משנת 1987 עד 1990, עבד במשימה הדיפלומטית של ברית המועצות באיסלנד.
משנת 2004 נכנס לעולם המסעדות ופתח מספר מסעדות. בשנת 2013 עזב ואדים וסילייב את עסקיו רוסים ועבר לעבוד כמנהל ספורטיבי במועדון מונקו.
ספורט
במהלך תקופתו כמנהל ספורטיבי, הוא הצליח לארגן רכישה של מספר שחקני כדורגל בחלון ההעברות של קיץ 2013. בין השחקנים שהובאו על ידי ואסילייב הם אריק אבידל, ג'רמי טולאלאן, ריקארדו קרבאליו, ניקולה איסימה-מירנה, רדאמל פלקאו, ז'ואאו מאוטיניו וחאמס רודריגס.
בשנת 2015 קבעה מונקו שיא בשוק ההעברות. הקבוצה מכרה שחקנים בשווי של יותר מ-200 מיליון יורו. על הישגים כאלה בשוק ההעברות, תוך שמירה על הישגים ספורטיביים גבוהים, זכה ואסילייב פעמיים בפרסי גלובוס הכדורגל היוקרתיים. בעונת 2016/2017 זכתה מונקו באליפות צרפת בעונה מעניינת מאוד, שבה עקפה את פ.ס.ז', שלה משאבים כספיים כמעט בלתי מוגבלים. תוצאה טובה הושגה לא רק באליפות המדינה, אלא גם בליגת האלופות, שם הגיעה מונקו לחצי הגמר. ב-31 באוגוסט 2017 הושאל אמבפה לפריז סן-ז'רמן עד לסוף העונה עם התחייבות לרכישתו תמורת 180 מיליון אירו בתום העונה, במה שהייתה לעסקה הגדולה ביותר בתולדות המועדון. ב-14 בפברואר 2019 ואסילייב פוטר מתפקידיו כסגן נשיא ומנכ"ל המועדון והוא חזר לרוסיה.
ביולי 2020 פורסם על פיטוריו של תומאס צורן מתפקיד מנכ"ל מועדון ספרטק מוסקבה ושמו של ואסילייב הועלה כמועמד מוביל להחליפו.
משפחתו
נשוי לאולגה. יש לו ילדים מנישואים קודמים - בן ובת.
הלל ויס
הלל ויס (נולד בח' בניסן ה'תש"ה, 22 במרץ 1945) הוא פרופסור אמריטוס באוניברסיטת בר-אילן, במחלקה לספרות עם ישראל, ראש החוג להוראת הספרות במכללת אורות ישראל ופעיל פוליטי.
פעילות ספרותית ואקדמית
ויס נולד בבני ברק ב-1945 וגדל ברמת גן. למד בבית הספר התיכון צייטלין בתל אביב. למד לתואר ראשון בספרות עברית וספרות עולם באוניברסיטת בר-אילן. בנוסף למד משפטים בבית הספר הגבוה למשפט וכלכלה והוסמך כעורך דין. בשנת 1972 קיבל תואר שני בספרות עברית מאוניברסיטת בר-אילן. כותרתה של עבודת המוסמך שלו היא "מוטיבים באמצעי עיצוב בארבעה מספורי ש"י עגנון". את תואר הדוקטור קיבל ב-1978 על התזה "הדום וכיסא וכיסוי הדם" על סיפורי חתימה של עגנון, בהנחייתם של יוסף דן והלל ברזל.
ויס הוא מרצה וחוקר במחלקה לספרות עם ישראל באוניברסיטת בר-אילן. בתקופה שבה כיהן כראש המחלקה לספרות עברית (1982–1985) שילב ספרות יידיש ולאדינו בתוכנית הלימודים ושינה את שמה של המחלקה מ"ספרות עברית" ל"ספרות עם ישראל". בינואר 2014 היה לפרופסור אמריטוס. ויס הוא ראש החוג להוראת הספרות במכללת אורות ישראל באלקנה, מאז היווסדו ב-1990.
ויס חיבר ספרים אחדים על יצירות ש"י עגנון ועל הסיפורת הישראלית, ערך מספר ספרים, כתב מאמרים רבים, מסות ומחקרים. התמחה בניתוח ממוחשב של יצירות עגנון.
ויס חבר בלשכת עורכי הדין בישראל ובאגודת הסופרים העבריים בארץ ישראל. בשנים 1990–1992 היה חבר ועדת היגוי לפיתוח מסילות בארץ ישראל ובמזרח התיכון מטעם משרד התחבורה.
פעילות פוליטית
ויס הוא פעיל ימין רדיקלי, חבר בתנועת מנהיגות יהודית ובחוג הפרופסורים לחוסן מדיני וכלכלי, יו"ר שוחרי המקדש ודובר ארגון "הסנהדרין החדשה". ב-1972 היה ממייסדי הגרעין להתיישבות במערב השומרון, שהקים את ההתנחלות אלקנה.
ויס שולל את הדמוקרטיה, וקורא למלך הפועל על פי ההלכה. ויס שותף לרעיון חידוש הסנהדרין השנוי במחלוקת, ומשמש כדובר "הסנהדרין החדשה" וכחבר ב"בית הדין לענייני עם ומדינה" המסונף אליה.
ב-26 באוקטובר 2006, בריאיון לערוץ הראשון, נשאל ויס לדעתו על מצעד הגאווה בירושלים, ואמר, בין השאר, כי "כל אמצעי כשר לטאטוא מצעד התועבה מירושלים כולל מעשה פינחס".. ויס חזר בו מספר פעמים מהדברים.
באפריל 2012 הורשע בדין משמעתי על ידי לשכת עורכי הדין, לאחר שכינה את בית המשפט העליון "בית של נבלים".
ב-27 בספטמבר 2014, בעקבות האשמת אבו מאזן באו"ם כי ישראל מבצעת בפלסטינים רצח עם, פרסם ויס סטטוס בפייסבוק בן הוא פונה לפלסטינים במילים: "להשמיד אתכם כאספסוף זו מצווה, והיא תקוים בסופו של דבר". ב-20 באוקטובר גינתה אוניברסיטת בר-אילן את הדברים. פרופסור נריה גוטל, נשיא מכללת אורות ישראל, הודיע כי יזמן את ויס לבירור.
במבוא לספרו "קול הדם" משנת 2022 כתב ויס: "אני מתנצל בפני האוניברסיטה שסבלה ממני רבות בגלל דעותי הפוליטיות ודרכי ביטויין הציבוריות ובעתיד, אם בכלל, נדע אם היה זה לטוב או למוטב".
חיים אישיים
ב-1968 נישא לתמר חננוביץ'. ב-1977 עברו בני הזוג ליישוב אלקנה, שסייעו בהקמתו. תמר ניהלה במשך שנים רבות את הספרייה הציבורית באלקנה. לזוג חמישה ילדים.
אייפון 11
אייפון 11 (באנגלית: iPhone 11) הוא טלפון חכם בעל מסך מגע מבית אפל. המכשיר הוכרז ב-7 בספטמבר 2019 באירוע השקה בינלאומי של החברה כמדי שנה, באותו האירוע גם הוכרזו שאר המכשירים בסדרה, השעון החכם מסדרה 5 ושירותים נוספים שמציעה אפל ללקוח. המכשיר הוא מחליפו של האייפון XR, והוא חלק מסדרת האייפונים החדשה (הוכרז לצד האייפון 11 פרו והאייפון 11 פרו מקס). בשנת 2019, הפך האייפון XR לאייפון הנמכר ביותר מסדרת האייפונים האחרונה, כתוצאה מכך, נמכר האייפון 11 החדש במחיר זול במיוחד, זול יותר אפילו מה-XR. מהלך זה הוביל לירידה במחיר האייפון XR, והפך את האייפון 11 למכשיר "סטנדרט" לסדרת האייפונים החדשה.
המכשיר מגיע עם מעבד של אפל, A13 Bionic. המכשיר כולל מערך מצלמות כפולות. הבדל נוסף בינו לבין דגם הפרו הוא שבעוד שמכשיר הפרו נמכר יחד עם מטען מהיר 18W שמאפשר טעינה מהירה במיוחד, האייפון 11 מגיע עם מטען 5W, אשר נמכר יחד עם אייפונים מדורות קודמים. עם זאת, המכשיר תומך בטעינה מהירה של 18W.
ההשקה בישראל התקיימה שישה ימים לאחר ההשקה בארצות הברית.
עיצוב
האייפון 11 זמין לרכישה בשישה צבעים: סגול, צהוב, ירוק, שחור, לבן ואדום. בצדו הקדמי, שוכן חור מצלמה ורמקול של TrueDepth בדומה ל-XR. בצדו האחורי שוכן מערך מצלמות כפול לצד הפלאש, אשר בגודל זהה למכשיר הפרו בסדרה. אם כי לאייפון 11 יש רק שתי מצלמות ואילו למכשירים האחרים בסדרה יש 3.
חומרה
האייפון 11, בדומה לאייפון 11 פרו, מכיל בתוכו את המעבד A13 Bionic של אפל. דגמי המכשיר מגיעים עם שלוש אפשרויות לאחסון פנימי: 64, 128 או 256 ג'יגה, וסך זיכרון RAM של 4GB. האייפון 11 עמיד במים ואבק, ברמה של IP68 (עמיד למים תחת שני מטרים עד 30 דקות). עם זאת, אחריות היצרן אינה מכסה נזקי נוזלים בטלפון. כמו כן, בדומה לדורות הקודמים, במכשיר אין שקע חיבור לאוזניות.
מסך
האייפון 11 מגיע עם מסך LCD (בניגוד לשאר המכשירים בסדרה שמגיעים עם מסך OLED) בגודל 15.5 ס"מ, והוא תומך בטכנולוגיית IPS. רלוצוזיית המסך היא 1792x828 פיקסלים, עם בהירות מרבית של 625 ניט ויחס ניגודיות של 1:1400. הוא תומך ברזלוציית HDR, Dolby Vision, True-Tone. בדומה לאייפון 11 פרו, ה-XS ,XR, וה-X, בחלקו העליון של המכשיר ממוקמות מערך המצלמות הקדמיות והרמקול.
מצלמה
המכשיר כולל מערך מצלמות אחורי ברזולוציה של 12MP יחד עם עדשה כפולה. העדשה הרחבה בעלת 2.4/f וזווית אולטרה-רחבה, כולל שדה ראייה של כ-120 מעלות, וזום אופטי 2X. העדשה השנייה גם היא בעלת זווית רחבה ו- f/1.8. האייפון 11 תומך בצילום וידאו ברזולוציית 4K בקצב של כ-60 פריימים לשנייה. בנוסף, יש גם אפשרות של הילוך איטי במכשיר, באיכות של 1080p עד 240 פריימים לשנייה. הטלפון מאפשר "זום שמע", אשר ממקד את השמע לאזור בו המשתמש מתמקד. שתי המצלמות תומכות בצילום וידאו, אם כי רק עדשת הזווית הרחבה מגיעה עם ייצוב תמונות אופטי. כמו כן, מצב הבוקה (מיקוד חי) והעומק קיימים במכשיר. לאייפון 11 ישנו מצב לילה אוטומטי, שמאפשר למצלמה לצלם תמונות בהירות עם רעש מופחת בסביבות בעלות תאורה נמוכה. חברת אפל הודיעה גם על שחרור תכונה חדשה שתאפשר למעבד הצילום לנתח וללמוד מהתמונות שהמשתמש מצלם (בדומה לבינה המלאכותית של גוגל).
תוכנה
אייפון 11 מגיע עם מערכת ההפעלה של אפל, ה-iOS 16.5, שכוללת בין היתר את סירי ואת ה-FACE ID.
הולדן (פירושונים)
{{פירושונים| אישים:
ראו גם
}}
ארתור רקהאם
ביוגרפיה
בשנת 1892 עזב את משרת הפקידות והחל לעבוד בעיתון The Westminster Budget ככתב ומאייר. איוריו הראשונים לספר הופיעו ב-1893 בספר "אל העבר האחר" (To the Other Side) מאת תומאס רודס (Rhodes), אולם עבודתו הרצינית הראשונה הייתה האיורים לקובץ הסיפורים הקצרצרים של אנתוני הופ, The Dolly Dialogues. מכאן ואילך הפכו האיורים לספרים לקריירה של רקהאם לשארית חייו. הוא השתתף בשבועון הסאטירה וההומור "פאנץ' (Punch) וב-The Graphic, ואייר ספרים רבים,
בהם "הרפתקאות אליס בארץ הפלאות", משלי איזופוס, "חלום ליל קיץ", "פיטר פן"
בשנת 1903 נישא לאדית סטארקי (1867–1941), ציירת דיוקנאות. ב-1908 נולדה לזוג בת, ברברה. רקהאם נפטר ב-1939 מסרטן בביתו שבכפר לימפספילד, במחוז סארי שבדרום-מזרח אנגליה.
טכניקה
רקהאם המציא טכניקה ייחודית משלו, הדומה לרפרודוקציה של תצלום: תחילה היה משרטט בעיפרון את קווי המתאר, ואז היה מתווה בתוכו צורות ופרטים. לאחר מכן היה מוסיף קווים בעט ובטוש שחור (דיו הודי ), ולאחר שהתייבש הדיו היה מוחק את שרידי העיפרון. בציורי צבע היה משתמש בצבעים רבים, ויוצר גוונים שקופים-למחצה. בנוסף, הוא השתמש בגזירי צלליות. היה זה פיתוח שלו לטכניקה שרווחה בציורי דיוקן במאה ה-19. רקהאם עשה שימוש בטכניקה זו כבר בעבודותיו המוקדמות, אולם היא הגיעה לשיאה בשנים שלאחר מלחמת העולם הראשונה, באיוריו ל"סינדרלה" (1919) ו"היפהפייה הנרדמת" (1920).
חשיבותו
ארתור רקהאם נחשב לאחד המאיירים המובילים בתור הזהב של האיור הבריטי (1900–1914). בתקופה זו היה ביקוש רב לספרים המלווים באיורים איכותיים, שנהוג היה לתת כמתנה בחג המולד. רבים מספריו של רקהאם הופקו במהדורה רגילה ולצדה מהדורה מוגבלת מהודרת, פעמים רבות כרוכה בקלף ולעיתים חתומה על ידו. הפופולריים שבהם הודפסו בהמשך בפורמט קטן וזול יותר (octavo edition). עם פרוץ המלחמה פסק הביקוש לספרים באיכות כזו, ובשנות ה-20 הלך ודעך באופן כללי הביקוש לסיפורי פנטזיה ומעשיות.
לאחר מותו זכו יצירותיו לפופולריות בבריטניה ובאמריקה הצפונית. תעשיית כרטיסי ברכה עושה שימוש בתמונותיו, ורבים מספריו עדיין נדפסים ונמכרים.
כמו מים לשוקולדה (סרט)
כמו מים לשוקולדה (בספרדית: Como Agua Para Chocolate) הוא סרט מקסיקני משנת 1992, המבוסס על הרומן הפופולרי באותו השם, מאת לאורה אסקיבל, אשר יצא ב-1989. הסרט, שבוים על ידי אלפנסו אראו, זכה בעשרה פרסי אריאל, כולל הפרס לסרט הטוב ביותר, ואף היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר בשפה זרה. הסרט הפך לסרט הזר המכניס ביותר בהיסטוריה של ארצות הברית.
עלילה
הסרט נפתח עם אישה צעירה שמספרת על דודתה-הרבא טיטה. במטבח של החווה, מאמא אלנה, בהריון מתקדם, מבשלת עם הטבחית, נאצ'ה, כאשר המים שלה יורדים. היא יולדת על השולחן במטבח. לבעלה מספרים שאשתו לא הייתה נאמנה לו, והוא סובל מהתקף לב ומת. במהלך ילדותה, טיטה מבלה זמן רב במטבח, ונאצ'ה מלמדת אותה איך לנהל מטבח ולבשל.
ב--1910, טיטה היא כבר אישה צעירה, ומתאהבת בפדרו, השכן. פדרו מציע לה נישואין, אך מאמא אלנה, באגרסיביות, מודיעה לטיטה שייעודה הוא להישאר איתה בבית. היא מציעה לפדרו ואביו את ידה של בתה הבוגרת, רוזאורו, במקום זאת. פדרו מקבל את ההצעה, כדי להיות קרוב לטיטה, אך טיטה הרוסה מכך. בזמן שהיא אופה את העוגה לחתונה עם נאצ'ה, היא בוכה, והדמעות שלה זולגות לתוך עוגה. כשהאורחים אוכלים מן העוגה, הם נתקפים צער כובש על אהבותיהם האבודות, ומתחילים להקיא. מאמא אלנה רצה לתוך הבית כדי להסתכל על תמונה של הגבר עמו ניהלה רומן, ומוצאת שם את נאצ'ה, ללא רוח חיים, אוחזת בתמונה של בעלה המנוח.
כעבור חודשיים, רוזאורה נכנסת להריון. בינתיים, פדרו וטיטה מחדשים את קרבתם. יום אחד, טיטה מבשלת ארוחה כשהיא מוצפת ברגשות ארוטיים כלפי פדרו, וכל בני הבית מוצפים רגשות של תשוקה. גרטרודיס, אחותה השנייה, אף בורחת מהבית כדי לתנות אהבים עם קצין מהצבא המהפכני. מאמא אלנה רואה בה "אישה הרוסה", ומתכחשת אליה בתור בתה. היא שורפת את כל רכושה של גרטרודיס, ואוסרת על בני המשפחה לומר את שמה.
רוזאורה יולדת בן, רוברטו. הוא תינוק חולני, והיא לא מצליחה להניק אותו. אך כשטיטה מחזיקה בו, היא מתחילה לייצר חלב, והיא מניקה אותו ומטפלת בו, ונקשרת אליו קשר עמוק. בינתיים, מאמא אלנה רואה את הקרבה המתפתחת בין טיטה לפדרו, וחושדת יותר ויותר שהם מנהלים רומן. כדי למנוע את אהבתם, מאמא אלנה שולחת את פדרו ורוזאורה לגור בטקסס. ללא טיפולה של טיטה, רוברטו נחלש ומת. טיטה, הרוסה, מאשימה את מאמא אלנה, והיא בתגובה מכה בפניה של טיטה עם כף עץ, וגורמת לה לדמם.
טיטה רצה לעליית הגג ונשארת שם במשך כמה ימים. ד"ר ג'ון בראון, רופא משפחה, לוקח את טיטה לביתו בטקסס כדי לטפל בה. צ'נצ'ה, המשרתת של המשפחה של טיטה, באה לביקור, ומודיעה לטיטה שהיא לא רצויה יותר בחווה בפקודת מאמא אלנה. בינתיים, בעקבות טיפולו המסור, טיטה וג'ון מתקרבים, והוא מציע לה נישואים. כעבור זמן קצר, הידיעה מגיעה לאוזני טיטה ששודדים פרצו לבית אמה, תקפו את המשרתים, אנסו את צ'נצ'ה, ורצחו את מאמא אלנה. טיטה חוזרת הביתה ללווייתה של מאמא אלנה. כשהיא עוברת על חפציה, הא מגלה ראיות לרומן שניהלה אמה, ורמזים לכך שאחת מאחיותיה נולדה כתוצאה מרומן זה. גם פדרו ורוזאורה מגיעים ללוויה, כשרוזאורה בהריון מתקדם. היא יולדת בת בריאה, אספרנזה, אך בשל סיבוכים בלידה, לא תוכל שוב ללדת. היא מודיעה שעל פי המסורת המשפחתית, אספרנזה לעולם לא תתחתן, למורת רוחם של טיטה ופדרו. כשפדרו שומע על אירוסיה של טיטה לד"ר בראון, הוא מקנא. באותו לילה, הוא מתגנב לחדרה, ובפעם הראשונה, הם מקיימים יחסי מין.
טיטה חוששת שהיא בהריון. לילה אחד, במהלך ארוחת ערב, גרטרודיס חוזרת לביקור. היא כעת גנרלית בצבא המהפכה, והיא מלווה בבעלה, מפקד המורדים חואן אלחנדרס, וחבורת חייליו. טיטה מספרת לגרטרודיס על חששותיה, וגרטרודיס מעודדת אותה לספר לפדרו. פדרו נכנס לחדר באמצא השיחה, וכך היא נאלצת לספר לו מה קורה. אך טיטה מגלה שהיא לא בהריון ומחליטה להמשיך עם תוכניתה להינשא לד"ר בראון. פדרו מתנגד, ומאיים לספר לבראון על הלילה שבילו יחד. טיטה מספרת לו על כך בעצמה, ומתנצלת שפגעה בו. בראון מקבל את ההתנצלות שלה ואומר לה שהוא עדיין רוצה להיות איתה, אבל הוא מוכן לקבל כל החלטה שנכונה עבורה. לאחר שרוזאורה מתעמתת איתה לגבי הרומן עם פדרו, טיטה מחליטה שהיא לא יכולה לעזוב, וחייבת להישאר כדי להציל את אספרנזה מגורל שרוזאורה מייעדת לה. היא נפרדת מד"ר בראון. כעבור זמן מה, רוזאורה נפטרת ממחלת מעיים.
שנים מאוחר יותר, אספרנזה מתחתנת עם אלכס בראון, בנו של ד"ר בראון מנישואים שקדמו להכרותו עם המשפחה. טיטה ופדרו חוזרים לבית המשפחתי ביחד אחרי החתונה. בזמן שהם מתנים אהבה, פדרו מת מהתקף לב. בטירוף מחמת אובדנה, טיטה מתאבד על ידי בליעת גפרורים. החדר עולה באש, אשר מתפשטת בכל רחבי החווה. האישה הצעירה שהיא המספרת מגלה כי היא הבת של אספרנזה. היא מגלה כי כאשר אספרנזה חזרה הביתה מירח הדבש שלה, ומצאה את החווה שרופה עד אפר, היא מצאה רק דבר אחד שלא נהרס, וזהו ספר המתכונים של טיטה, אותו היא העבירה לבתה, שאף קרויה על שמה של דודתה-הרבא.
ביקורות ותגובות
"כמו מים לשוקלדה" זכה בביקורות חיוביות מהמבקרים. באתר Rotten Tomatoes, יש לסרט דירוג חיובי של 91%, בהתבסס על 32 ביקורות. ודירוג ממוצע של 7.5/10.
היום הראשון ללימודים
היום הראשון ללימודים הוא היום הראשון של השנה האקדמית. הוא מתרחש בדרך כלל באוגוסט או בספטמבר בחצי הכדור הצפוני ובינואר או בפברואר בחצי הכדור הדרומי, אך שונה ממדינה למדינה.
קנדה
ברוב המקומות בקנדה, היום הראשון ללימודים הוא 3 בספטמבר, לאחר יום העבודה.
קוסטה ריקה
היום הראשון של שנת הלימודים בקוסטה ריקה חל בתחילת אוגוסט. משרד החינוך משנה את התאריך מדי שנה כדי להבטיח את קיומם של 200 ימים אפקטיביים בלוח השנה של בית הספר.
ארצות הברית
בארצות הברית מדיניות החינוך נקבעת בעיקר ברמת המדינה וברמת מחוזות אינדיבידואליים של בתי הספר. לכן, אין יום אחד שבו כל בתי הספר מתחילים. במהלך חלק ניכר מהמאה ה-20, היה מקובל שבתי ספר מתחילים מעט אחרי יום העבודה (ספטמבר), ובאזורים מסוימים בארצות הברית כך עדיין נהוג. עם זאת, מקובל יותר ויותר שבתי ספר מתחילים מוקדם יותר באוגוסט או אפילו בסוף יולי. לדוגמה, במחוז בתי הספר המאוחדים של סן דייגו, הלימודים מתחילים ביום שני האחרון של אוגוסט.
ברזיל
בברזיל היום הראשון ללימודים הוא ביום שני הראשון של פברואר, ושנת הלימודים אורכת 200 ימים. השנה מסתיימת בדרך כלל בסוף נובמבר או בתחילת דצמבר. ב-2019, לדוגמה, יום הלימודים הראשון היה ב-4 בפברואר והאחרון ב-12 בדצמבר. הסמסטר הראשון או הקדנציה האקדמית של הסתיו נמשך מיום שני, 4 בפברואר 2019 עד יום שישי, 12 ביולי 2019, ואילו הסמסטר השני או קדנציית האביב נמשך מיום שני, 29 ביולי 2019 עד יום חמישי, 12 בדצמבר 2019.
טרינידד וטובגו
בטרינידד וטובגו השנה האקדמית נקבעת על ידי משרד החינוך. השנה מתחילה בשבוע הראשון או השני של ספטמבר ובדרך כלל מסתיימת בשבוע האחרון של יוני. בתי ספר ציבוריים נפתחים בדרך כלל ביום שני ובתי ספר פרטיים מתחילים ביום שלישי או רביעי. ישנם שלושה סמסטרים שביניהם חופשת חג המולד (אמצע דצמבר עד תחילת ינואר – שבועיים) וחופשת חג הפסחא (אמצע אפריל עד תחילת מאי – שבועיים). בתי ספר בדרך כלל נסגרים בשבוע האחרון של יוני למשך חודשיים לחופשת יולי/אוגוסט.
פקיסטן
בפקיסטן, הממשלה ובתי הספר הפרטיים עורכים את הבחינות השנתיות שלהם בתקופת פברואר–מרץ. לאחר בחינות שנתיות, היום הראשון של שנת הלימודים החדשה של התלמידים הוא בין סוף מרץ לתחילת אפריל. מועצות בפקיסטן כמו BISE מתחילות גם את יום הלימודים הראשון של התלמידים בין מרץ לאפריל. השנה האקדמית של סטודנטים מורכבת מחופשות קיץ שמתחילות בסוף מאי או תחילת יוני עד 14 באוגוסט (יום העצמאות של פקיסטן). שנת הלימודים האקדמית מורכבת גם מחופשות חורף שמתחילות בסוף דצמבר עד השבוע הראשון של ינואר.
ישראל
היום הראשון ללימודים בגני הילדים ובבתי הספר בישראל בחינוך הממלכתי הוא 1 בספטמבר (או 2 בספטמבר אם 1 בספטמבר חל בשבת). היום האחרון ללימודים הוא 30 ביוני בבתי הספר היסודיים, ו-20 ביוני בעל יסודי (19 ביוני אם 20 ביוני חל בשבת). בחינוך החרדי, שנת הלימודים מתחילה בא' אלול. באוניברסיטאות ובמכללות מתחילה שנת הלימודים אחרי חגי תשרי.
קוריאה
שנת הלימודים בקוריאה מתחילה ב-1 במרץ, אך היום הראשון ללימודים בקוריאה הוא 2 במרץ, מכיוון ש-1 במרץ הוא חג לאומי. שנת הלימודים מסתיימת בתחילת ינואר או בפברואר. בעבר היה מקובל שבתי הספר מסיימים את סמסטר ב' בסוף דצמבר, לוקחים חודש חופשה לחופשת חורף, חוזרים לבית הספר למספר שבועות ואז לוקחים חופשה של כמה שבועות – חופשת האביב – לפני מרץ. עם זאת, המבנה המקובל השתנה מאוד לאחרונה ובתי ספר רבים מעדיפים להאריך את סמסטר ב' עד תחילת ינואר ולקחת הפסקה ארוכה יותר עד תחילת שנת הלימודים בחודש מרץ.
קטר
היום הראשון ללימודים בקטר הוא ב-15 בספטמבר, יחד עם כמה ממדינות העולם הערבי.
סינגפור
שנת הלימודים של כל בתי הספר היסודיים והתיכוניים בסינגפור מתחילה בתחילת ינואר ומסתיימת לעיתים בסוף נובמבר. זה לוקח בחשבון 40 שבועות של זמן תוכנית לימודים להוראה ולמידה לפני תחילת הבחינות הלאומיות, ושישה שבועות של חופשת לימודים בסוף השנה עבור המורים והתלמידים.
אינדונזיה
באינדונזיה, היום הראשון ללימודים הוא בדרך כלל באמצע יולי.
איראן
באיראן, היום הראשון ללימודים הוא בסוף ספטמבר.
וייטנאם
היום הראשון בלימודים בווייטנאם תמיד חל ב-5 בספטמבר, ואפילו בבתי ספר מסוימים תלמידים מתחילים ללמוד מוקדם יותר, מאוגוסט.
ניו זילנד
בדרך כלל, השבוע האחרון בינואר, או השבוע הראשון בפברואר.
פפואה גינאה החדשה
בדרך כלל, השבוע השלישי בינואר.
דרום האוקיינוס השקט
באופן כללי, תקופת הלימודים מתחילה החל מ-11 בפברואר.
בלגיה והולנד
היום הראשון ללימודים בבלגיה חל ב-1 בספטמבר או ביום שני שלאחר מכן אם 1 בספטמבר חל ביום שבת או ראשון.
בולגריה
היום הראשון ללימודים בבולגריה חל ב-15 בספטמבר, או יום העבודה הראשון אם 15 בספטמבר חל ביום שבת או ראשון.
קרואטיה
לשנת הלימודים בקרואטיה אין תאריך קבוע, אך בדרך כלל היא מתחילה במחצית הראשונה של ספטמבר. היא מסתיימת באמצע יוני. עד 2019, שנת הלימודים החלה ביום שני הראשון של ספטמבר.
צרפת
לשנת הלימודים בצרפת אין תאריך קבוע, אך היא מתחילה בתחילת ספטמבר, בשבועיים הראשונים. עם זאת, במטרופולין צרפת היא מתחילה ב-1 בספטמבר או ביום שני הראשון שאחריו אם 1 בספטמבר חל ביום שבת או ראשון. היא מסתיימת בתחילת יולי וחופשת הקיץ אורכת כחודשיים.
אסטוניה
היום הראשון ללימודים באסטוניה הוא 1 בספטמבר.
יוון
היום הראשון ללימודים ביוון הוא 11 בספטמבר, או יום שני הראשון שאחריו אם 11 בספטמבר חל ביום שבת או ראשון.
איטליה
באיטליה שנת הלימודים בדרך כלל מתחילה בסביבות אמצע ספטמבר. היא מסתיימת בשבוע הראשון של יוני.
ליטא
היום הראשון של שנת הלימודים בליטא חל ב-1 בספטמבר, או ביום שני שלאחר מכן אם 1 בספטמבר חל ביום שבת או ראשון.
פולין
על פי צו של שר החינוך הפולני משנת 2010, היום הראשון ללימודים בבתי ספר לחינוך חובה רגיל בפולין הוא ב-1 בספטמבר או ביום ראשון שלאחר מכן אם 1 בספטמבר חל ביום שישי, שבת או ראשון. היום האחרון ללימודים הוא יום שישי הראשון אחרי 18 ביוני. בעבר, על פי צו דומה משנת 2002, החריג הנ"ל היה רק בשבת וראשון, והיום האחרון היה ביום שישי הראשון שאחרי 18 ביוני.
פורטוגל
בפורטוגל הלימודים בבתי הספר מתחילים בתחילת ספטמבר, בשבוע הראשון. בשנת 2019 בית הספר הלימודים התחילו בין התאריכים 10–13 בספטמבר.
רומניה
הלימודים בבתי הספר ברומניה מתחילים ביום שנקבע על ידי משרד החינוך. רוב שנות הלימודים בדרך כלל מתחילות ב-9 או 7 בספטמבר ומסתיימות בשבוע הראשון של יוני. מדי פעם, הלימודים מתחילים ב-15 או 16 בספטמבר.
רוסיה
באופן היסטורי, הלימודים בבתי ספר ברוסיה (ובברית המועצות לשעבר) מתחילים ב-1 בספטמבר. תאריך מדויק זה למדינה נקבע על ידי צו מועצת הקומיסרים העממיים בשנת 1935 ונקבע רשמית על ידי צו הסובייט העליון של ברית המועצות מס' בשנת 1980. בשנת 1984 הוכרז רשמית יום הידע ב-1 בספטמבר. אם 1 בספטמבר חל ביום ראשון, רוב בתי הספר בוחרים לקיים ביום ראשון מערך טקסי מסורתי, שמתחיל באופן סמלי בשנת הלימודים, ולהתחיל בשיעורים בפועל ביום שני. באופן מסורתי התלמידים מביאים פרחים למורים.
סלובקיה
היום הראשון ללימודים בסלובקיה הוא 2 בספטמבר, או יום שני הראשון לאחריו אם 2 בספטמבר חל ביום שישי, שבת או ראשון. 1 בספטמבר הוא חג ציבורי בסלובקיה (יום החוקה).
אנגליה, ויילס וצפון אירלנד
היום הראשון ללימודים בבתי ספר ממלכתיים באנגליה ובוויילס משתנה בהתאם לרשויות המקומיות ולעיתים לפי בית ספר, אך כמעט תמיד הוא חל בשבוע הראשון של ספטמבר, או לעיתים בשבוע השני.
סקוטלנד
תקופת הלימודים בסקוטלנד מתחילה באמצע או בסוף אוגוסט, יותר משבוע מוקדם יותר מאשר בשאר הממלכה המאוחדת. התאריך המדויק משתנה לפי הרשות המקומית ולעיתים לפי בית הספר.
מצרים
במצרים, השנה האקדמית מתחילה בדרך כלל בשליש האחרון של ספטמבר (הקפדה על יום שבת הראשון של 10 הימים האחרונים של ספטמבר). לדוגמה, בשנת 2019 הלימודים בבתי הספר התחילו ביום שבת, 21 בספטמבר – בשנת 2018 הם התחילו ביום שבת, 22 בספטמבר. תאריכים אלה מונפקים על ידי משרד החינוך והמשרד להשכלה גבוהה והם חלים כמעט על כל בתי הספר והאוניברסיטאות המקומיים. עם זאת, מוסדות פרטיים עשויים לקבוע תאריך התחלה משלהם – בדרך כלל הם מתחילים מוקדם יותר מאשר המקומיים. שנת הלימודים האקדמית מורכבת משני סמסטרים שכל אחד מהם נמשך כ־15 שבועות ועשוי להשתנות בהתאם לכיתה או במה נלמד בקולג'.
מרוקו
במרוקו, השנה האקדמית מתחילה בספטמבר ומסתיימת ביוני / תחילת יולי.
תוניסיה
בתוניסיה, השנה האקדמית מתחילה ב-15 בספטמבר (או ב-16 אם 15 בספטמבר חל ביום ראשון או שחל בו חג דתי) ומסתיימת ב-25 במאי בבתי הספר התיכוניים והתיכוניים וב-1 ביוני בבתי הספר היסודיים. אורך הקיץ כ-3 חודשים.
גזרן
גזרן (שם מדעי: Rynchops) הוא סוג במשפחת הגזרניים. בני הסוג הם עופות מים בעלי מקור אדום וארוך שחלקו התחתון גדול ומעוקל יותר מהעליון. מבנה מקור זה עוזר לגזרן לנוע מעל למים ולתפוס בקלות מה שהוא נוגע בו. הגזרנים חיים לאורך ביצות, נהרות ולגונות באזורים הטרופיים של אפריקה, אמריקה ודרום-מזרח אסיה.
בסוג זה ישנם 3 מינים ולפי מספר מיונים הוא נכלל במשפחת השחפיים, אך הדבר מצוי במחלוקת מדעית.
מיון
בסוג זה שלושה מינים:
בלקניזציה
בַּלְקָנִיזַצְיָה הוא מונח גאופוליטי המשמש לתיאור תהליך של פיצול אזור שהיה בשליטה הומוגנית לכמה מדינות קטנות יותר, שלרוב שוררים ביניהם יחסי עוינות או לפחות אינן משתפות פעולה יחדיו.
אומות וחברות
המונח במקורו מתייחס לחבל הבלקן שנשלט בעבר על ידי האימפריה העות'מאנית ופוצל למספר מדינות קטנות בין השנים 1817 ו-1912. המונח "הוטבע" לראשונה בתחילת המאה ה-19 ונחשב בעל משמעות שלילית. לאחר מלחמת העולם הראשונה המונח הפך לנפוץ מאוד ותיאר אזורים נוספים באירופה שהתפצלו לאחר הקריסה של האימפריה האוסטרו-הונגרית והאימפריה העות'מאנית.
לעיתים המונח משמש גם בהקשרים חיוביים כאשר הוא משמש לתיאור תהליכי ביזור סמכויות.
עבד א-רחמן השני
עבד א-רחמן השני (בערבית: عبد الرحمن الأوسط; 792–852) היה האמיר האומיי הרביעי של קורדובה באל-אנדלוס משנת 822 ועד מותו. לוחם גבולות נמרץ ויעיל, הוא היה ידוע גם כפטרון האמנויות.
ביוגרפיה
עבד א-רחמן נולד ב-792 בטולדו, בנו של האמיר אל-חאכם הראשון. בצעירותו השתתף במה שנקרא "טבח התעלה", כאשר 72 אצילים ומאות מלווים שלהם נטבחו במשתה בפקודת אל-חאכם.
הוא ירש את אביו כאמיר קורדובה בשנת 822 ובמשך 20 שנה עסק במלחמה כמעט מתמשכת נגד אלפונסו השני, מלך אסטוריאס, שאת התקדמותו דרומה עצר. בשנת 825, הוא הקים עיר חדשה, מורסיה, והמשיך ליישב אותה עם נאמנים ערבים כדי להבטיח יציבות. בשנת 835, הוא התעמת עם אזרחים המורדים של מרידה על ידי בניית מבצר פנימי גדול. ב-837 הוא דיכא מרד של נוצרים ויהודים בטולדו באמצעים דומים. הוא הוציא צו לפיו נאסר על הנוצרים לחפש מות קדושים, וערך סינוד נוצרי לאסור מות קדושים.
בשנת 839 או 840, הוא שלח שגרירות תחת אל-ע'זאל לקונסטנטינופול כדי לחתום על הסכם עם האימפריה הביזנטית נגד העבאסים.
בשנת 844, עבד א-רחמן הדף מתקפה של ויקינגים שירדו מהאוניות בקדיס, כבשו את סביליה (למעט המצודה שלה) ותקפו את קורדובה עצמה. לאחר מכן הוא בנה צי וארסנל ימי בסביליה כדי להדוף פשיטות עתידיות. ייתכן שהוא שלח את אל-ע'זאל לשגרירות שנייה לוויקינגים באירלנד לאחר מכן.
הוא נענה לבקשותיו של גיום מספטמניה לסיוע במאבקו נגד קרל הקירח שתבע אדמות שחשב גיום כשלו. עבד א-רחמן היה מפורסם בזכות תוכנית הבנייה הציבורית שלו בקורדובה. הוא הוסיף תוספות למסגד הגדול של קורדובה. לוחם גבולות נמרץ ויעיל, הוא היה ידוע גם כפטרון האמנויות. הוא היה מעורב גם בהוצאתם להורג של "אנוסי קורדובה", והיה פטרונו של המלחין הדגול זיריאב. הוא מת בשנת 852 בקורדובה
הוברט מיניס
הוברט אלכסנדר מיניס (באנגלית: Hubert Alexander Minnis; נולד ב-16 באפריל 1954) הוא פוליטיקאי בהאמי שכיהן כראש ממשלת איי בהאמה בין מאי 2017 לספטמבר 2021. מיניס הוא מנהיג התנועה הלאומית החופשית, המפלגה השלטת הנוכחית, וחבר הפרלמנט הבהאמי. הוא נבחר לפרלמנט לראשונה ב-2007.
הוא פוטר מתפקידו המנהיגתי ב-FNM בדצמבר 2016 בשל סכסוך פנימי במפלגה וחזר לתפקיד בשנת 2017. הוא התמנה לראש הממשלה בעקבות ניצחון מפלגתו בבחירות הכלליות שהתקיימו ב-10 במאי 2017.
ב-17 בספטמבר 2021 הוחלף על ידי פיליפ דייוויס, לאחר הפסדו בבחירות.
מכללות אוניברסיטת אוקספורד
מכללות אוניברסיטת אוקספורד הן הגופים החינוכיים המרכיבים את אוניברסיטת אוקספורד. כיום אוניברסיטת אוקספורד מורכבת מ-38 מכללות ו-6 אולמות לימוד פרטיים קבועים (PPH). המכללות מאוגדות יחדיו כבתאגיד ולכל מכללה אוטונומיה ניהולית, וכל אחד מתלמידי האוניברסיטה הוא בהכרח תלמיד באחת המכללות או אולמות הלימוד. המכללות מנוהלות בידי צוות המכללה ואילו אולמות הלימוד הפרטיים הקבועים מנוהלים בידי ארגון חיצוני (בידי כנסייה נוצרית כלשהי).
כל מכללה אחראית על השיעורים וההדרכות לתלמידיה, בעוד שהאוניברסיטה כגוף מרכזי אחראית על ההרצאות, המבחנים, המעבדות וניהול הספרייה המרכזית. רוב המכללות בעלות מסלולים הן לתואר ראשון והן לתואר שני, אולם ישנן מכללות לתואר שני בלבד. שיבוץ הסטודנטים לתואר ראשון ושני במכללות השונות נעשה תוך התחשבות בבקשתם, אך תוך שמירה על איזון ובהתאם למקומות הפנויים במכללות השונות. ללימודי תואר שני, יש מכללות המצהירות שהן מקבלות סטודנטים המתכננים מחקר בתחומי מחקר המעסיקים את מרצי המכללה.
לכל מכללה אולמות לימוד, ספרייה, כנסייה, חדרים לסטודנטים, משרדים למרצים ואף אולם לארוחות רשמיות משלה. לרוב, מבני המכללה מאוגדים יחד בחצר פנימית אחת, המוקפת במבני המכללה. אולם ישנן גם מכללות בעלות מבנים בסגנון מודרני.
היסטוריה
מבין המכללות שהוקמו באוקספורד במאה ה-12, אף אחת לא שרדה את הרפורמציה באנגליה. לעיתים, יש שיחשיבו את בלקפריירס (Blackfriars), אולם לימוד פרטי קבוע המנוהל בידי המסדר הדומיניקני כמוסד הלימודים הוותיק ביותר באוקספורד. אולם הלימוד במתכונתו הנוכחית הוקם אמנם רק ב-1921, אך הוא ממשיכו הישיר של מוסד זהה מ-1221. המכללה הוותיקה ביותר המנוהלת ברצף היא מכללת האוניברסיטה (בשמה המלא: The Master and Fellows of the College of the Great Hall of the University of Oxford) שנוסדה ב-1249. מכללות ותיקות נוספות הן בייליול קולג', הפועלת ברציפות מ-1263 ומכללת מֶרְטוֹן הפועלת מ-1264. המכללה החדשה ביותר שנוסדה היא מכללת קלוג, שנוסדה ב-1990.
נשים הורשו ללמוד לראשונה באוניברסיטה ב-1878 ולהפוך לתלמידות מן המניין (ובכך לקבל תארים) ב-1920. במשך שנים פעלו מכללות נפרדות לנשים, אך כיום הלימודים הם מעורבים בכל המכללות, למעט אולם לימוד פרטי קבוע אחד המקבל גברים בלבד. מכללת סנט הילדה הייתה האחרונה שאישרה קבלת גברים למסגרתה, בשנת 2008.
ביולי 2007 התאחדו מכללת גרין ומכללת טמפלטון, ליצירת מכללת גרין טמפלטון. בכך פחת מספר המכללות באוניברסיטת אוקספורד מ-39 ל-38.
רודבאניה
רודבאניה (בהונגרית: Rudabánya) היא עיר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
יהודי רודבאניה
ברודבאניה התקיימה קהילה יהודית עליה אין הרבה מידע מלבד תיעוד של "דף קהילה" מתוך מפקד קהילות הונגריה.
צ'אנגדה
צָ'אנְגְדֶה (בסינית: 常德; בפין-יין: Chángdé) היא נציבות עירונית בצפון מחוז חונאן שבדרום הרפובליקה העממית של סין. צ'אנגדה משתרעת על פני 18,172 קמ"ר על הגדה המערבית של אגם דונגטינג בשפך הנהר יואן אליו כ-157 ק"מ צפון-מערבית לבירת המחוז צ'אנגשה. ע"פ מפקד האוכלוסין משנת 2020 אוכלוסיית הנציבות העירונית מנתה 5,279,102 תושבים, מתוכם 1,469,055 בשטח האורבני.
האזור מיושב על ידי בני אדם מזה אלפי שנים. באותה תקופה העיר שינתה שמות מספר פעמים, אך היא ידועה בשם צ'אנגדה מאז המאה ה-12. העיר ידועה היטב ב"קרב צ'אנגדה" במהלך מלחמת סין-יפן השנייה (1937–45) ובפשעי המלחמה שביצע הצבא היפני הקיסרי.
בעשורים האחרונים חלה תנופת בנייה מאסיבית בעיר. רבי קומות וגורדי שחקים חדשים קמו, דרכים נבנו מחדש וכן בתי ספר, פארקים ומוזיאונים חדשים. תושבים מקומיים ותיירים מבקרים לעיתים קרובות ב"חומת השירה של צ'אנגדה", המכוסה במגוון שירים בעיקר מסין העתיקה. הקיר משתרע על פני לאורך נהר יואן במרכז העיר ומתפקד כחומת שיטפון. הוא רשום בספר השיאים של גינס כחומה הארוכה ביותר עם אומנויות חקוקות בעולם.
חוזה למראית עין
חוזה למראית עין הוא חוזה שקיימת בו אי-התאמה בין הסכמתם הגלויה של הצדדים כפי שמגולמת בחוזה לבין רצונם וכוונתם האמיתיים.
על פי סעיף 13 לחוק החוזים הישראלי, חוזה שנערך למראית עין בטל מעיקרו. להלן לשון הסעיף -
עקרונות בסיסיים
חוזה למראית עין נוצר במצב בו ״מסכימים ביניהם הצדדים, כלפי חוץ, על הסדר משפטי מסוים, בעוד שכוונתם האמיתית שונה״
סעיף 13 לחוק החוזים, העוסק בחוזה למראית עין כלול בפרק ב' של חוק החוזים הנקרא ״ביטול החוזה בשל פגם בכריתתו״. עם זאת, בשונה מסעיפים 14-18, סעיף 13 אינו יוצר עילות לביטול מאוחר של חוזה, אלא קובע שהחוזה מעולם לא התקיים. לפיכך, סעיפים 19 (ביטול חלקי) ו-20 (דרך הביטול) לחוק אינם חלים במקרה של חוזה למראית עין. על פי פרופ' גבריאלה שלו, ניתן ללמוד על חובת ההשבה של הצדדים לחוזה למראית עין על פי דיני עשיית עושר ולא במשפט.
חוזה למראית עין בחלק מהמקרים, יוצר שתי מערכות משפטיות בין הצדדים. האחת, חיצונית וגלויה, קובעת הסכם מסוים בין הצדדים והשניה, פנימית ונסתרת, מבטלת בהסכמה את ההסדר הראשון החיצוני. גישתו של המחוקק בסעיף 13 היא כי ההסדר החיצוני, למראית עין, בטל.
שאלת כוונתם המקורית, המובאת בחוזה הנסתר, של הצדדים היא שאלה שבעובדה ונלמדת ממכלול נסיבות המקרה. בדומה לדין האנגלי, ״נטל הראיה מוטל על שכמו של מי שמבקש להוכיח כי החוזה נכרת למראית עין.״
סיווג
במהלך השנים נעשתה בפסיקה הבחנה בין שני מצבים של חוזה למראית העין:
תוקפו של החוזה הנסתר
את גישתו של פרופ' טדסקי, מחזק השופט אהרן ברק בפס״ד ביטון נ' מזרחי באומרו - ״ לרצון אמיתי זה יש לתת, אפוא, תוקף לא רק במובן השלילי (ביטול החוזה למראית עין), אלא גם במובן החיובי (הכרה בחוזה הנסתר).״
אמנם השופט ברק בפסק הדין נותר בדעת מיעוט, אך אמרתו לגבי חוזים נסתרים, נקבעה כהלכה בפס״ד גרומט נ' סרוסי הניתן מפיו של נשיא ביהמ״ש העליון דאז יצחק כהן. יש לציין כי בפס״ד גרומט נ' סרוסי, הושארה בצריך עיון שאלת תוקפו של חוזה פסול.
חוזה פסול
במהלך השנים הוצגה מחלוקת בפסיקה הישראלית בשאלת סיווגו של החוזה הגלוי הכולל רישום כוזב על מנת לשרת מטרה אסורה. בסיס המחלוקת הוא בשאלה- האם לסווג את החוזה כחוזה בלתי חוקי, אשר תוקפו יקבע על פי סעיפים 30 ו-31 לחוק החוזים (המאפשרים גם גמישות ושיקול דעת לבית המשפט בקביעת התוצאה) או על פי סעיף 13 שיתן לחוזה הנסתר תוקף מלא.
בין תומכי סיווג החוזה הפסול הגלוי תחת סעיף 13, מנויים פרופ' טדסקי והשופט אהרון ברק אשר קבעו כי במערכת יחסים כפולה בין הצדדים (גלויה ונסתרת) יסווג החוזה הגלוי תחת סעיף 13, גם אם מטרת עריכתו היא מטרה אסורה. פרופ' טדסקי כותב במאמרו: "הכרזת הפסלות על פי סעיף 30 מכוונת לשתק חוזה אשר אלמלא הכתמת הפסלות היה תקף, כלומר חוזה שהגיע לידי שכלול משום שקיימות בו המידות הדרושות לכך. כאשר מדובר ב'צל של חוזה' או ב'גולם של חוזה" כל הכרזת פסלותו היא הכרזה בטלה. זהו המקרה של חוזה למראית-עין, כפי שזהו המקרה של חוזה שבו חסרה הצורה הדרושה ad substantiam (לעצם העמדת העסקה); להבדיל מחוזה בר-ביטול שהוא קיים כל עוד לא ביטלוהו, הכרזת פסלות של חוזה למראית-עין אינה יכולה לגרוע מכוחו, כיוון שכוח זה היה תמיד אפס, וטיהורו מהכתמת הפסלות אינו יכול להעניק לעסקה את התוקף שאין היא ראויה לו בלאו הכי”.
לעומתם, טוען פרופ' דניאל פרידמן: ״אין זה מתקבל על הדעת שניתן יהיה לעקוף כללים בדבר אי-חוקיות באמצעות ״תכסיסי ניסוח״. כאשר מדובר בחוזה בלתי חוקי אין להחיל את תורת החוזה למראית עין, אלא את הכללים החלים על חוזה בלתי חוקי״. עד היום ניתן למצוא דעות חלוקות בקרב שופטי בית המשפט העליון ושאלת תוקפו של החוזה הפסול נשארה בלא הכרעה.
הסתמכותו של צד שלישי
ניתן לחלק את סעיף 13 לשני חלקים הדנים כל אחד במערכת יחסים שונה. ברישא של הסעיף נדונה מערכת היחסים בין הצדדים לחוזה ובסיפא הסעיף דן במערכת היחסים בין צדדים אלו לצד שלישי חיצוני לחוזה עצמו.
בטלות החוזה אשר נקבעה בתחילת הסעיף אינה גרידא כלפי הצדדים לחוזה והיא מכוונת כלפי כולי עלמא.
בסיפא של סעיף 13 נקבע כי - ״ אין בהוראה זו כדי לפגוע בזכות שרכש אדם שלישי בהסתמכו בתום לב על קיום החוזה.״ (אדם/צד שלישי הוא כל מי שלא צד לחוזה.)
נשאלת השאלה, הכיצד אדם יכול להסתמך על חוזה בטל?
פעמים רבות יהא הצד השלישי צד לעסקה נוספת עם אחד הצדדים. בנוסף כאשר אדם מסתמך על מצג שווא שיצרו הצדדים ושינה את מצבו בהתאם לאותו מצג, רכש האדם זכות כאשר זה הסתמך בתום לב על קיום החוזה. ישנם מקרים בהם הצדדים יוצרים את החוזה על מנת להערים על אותו אדם שלישי.
בפסק הדין בירס נ' משכן, נדון מקרה בו נעשה חוזה למראית עין למכר דירה בין צד א' (בעליו הרשומים אך לא המתגורר בפועל) לצד ב' על מנת שצד ב' יקבל הלוואה מהבנק לכאורה להשלמת העסקה. כאשר עסקיו של צד ב' עלו בתוהו, רצה הבנק לגבות את סכום ההלוואה מנכסיו של ב', מהדירה עליה נחתם החוזה שהוצג לבנק. הצדדים לחוזה טענו כי החוזה הוא למראית עין מוחלטת, והבעלות בדירה לא הועברה לצד ב' ולפיכך לא יוכל הבנק להסתמך על החוזה. בית המשפט מפיו של השופט אנגלרד, דחה הטיעון וקבע כי - ״הכלל הוא על פי סעיף 13 לחוק החוזים (חלק כללי), תשל"ג-1973, שחוזה למראית עין הוא בטל, למעט כלפי צד ג שהסתמך על החוזה בתום לב. מאחר שלא מצא ראיה כלשהי שהסתמכות הבנק הייתה שלא בתום לב, מסקנתו הייתה, כאמור, כי כלפי הבנק החוזה שריר וקיים.״.
WDG
WDG (בעברית: וודג'; בסלנג להט"בי: קלסתר הפנים) הוא אתר חדשות ותוכן ישראלי עצמאי המיועד לקהילה הגאה בישראל, ומתמקד בעיקר בנושאים הקשורים בה ומשיקים אליה.
היסטוריה
האתר הוקם בשנת 2015 על ידי ג'ורג' אבני, שיר נחמיאס ורעות נגר, שלושה כתבי עבר של מדור גאווה באתר החדשות mako, מתוך כוונה לייצר קול שיוצא מהקהילה, מדבר בשפתה, וקורא לפעולה.
הקמת האתר נבעה מההבנה כי.
האתר עלה לאוויר ב-24 בדצמבר 2015 בהשקה שקטה, ובחודש אפריל 2016 הושק רשמית במסיבת השקה בפאב האוויטה בתל אביב.
אטימולוגיה
וודג' היא מילה מקובלת בסלנג הלהט"בי לתיאור קלסתר פנים. מקורו של המונח הוא מהמילה הערבית וָגְ'ה (وَجْه) שמשמעותה פנים. השם נבחר כדי לתאר את מטרתו של האתר - לשמש כבמה לקהילה הגאה ולהציג את הפנים המגוונות של חבריה וחברותיה.
סמליל האתר מורכב משילוב של שלוש שפות – אנגלית, עברית וערבית: מקור השם הוא בערבית, האות "W" היא אות אנגלית ותנועת הסגול המוצגת תחתיה היא מסימני התנועות מהשפה העברית.
תכנים
וודג' הוא פרויקט חברתי וכל הכותבים והעורכים בו עושים זאת בהתנדבות, בהם ראשי ארגונים מהקהילה ומחוצה לה ופעילים חברתיים שונים. הוא מרכז ידיעות חדשותיות מהארץ ומהעולם בנושאים הנוגעים לקהילה הגאה, יחד עם מידע על הארגונים העוסקים בתחום, טורים אישיים ועדכונים לגבי פעילויות ברחבי הארץ שעניינן קהילת הלהט"ב בישראל. בנוסף עוסק האתר בהרחבה במאבק לזכויות הקהילה בישראל, ומפרסם עדכונים וטורי דעה בנושאים השונים הנמצאים על סדר היום הציבורי, הפוליטי והמשפטי בעניינה.
האתר עובד בשיתוף פעולה עם ארגונים והתארגנויות שונות בקהילה הגאה, והתוכן בו נוגע בתחומים מגוונים וההקשר שלהם לנושא הלהט"בי:
וודג' מקיים שיתופי פעולה רבים עם אירועים הקשורים בקהילה הגאה, ובראשם מצעד הגאווה הנערך מדי שנה בחודש יוני. בשנת 2017 היה צוות האתר שותף בהפקת קליפ הגאווה הרשמי של עיריית תל אביב-יפו, שבוצע על ידי הזמרת אישתאר.
ביג מאמא 2
ביג מאמא 2 (באנגלית: Big Momma's House 2) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 2006, המשמש כסרט המשך ל"ביג מאמא" משנת 2000.
תקציר העלילה
הסרט מתרחש 6 שנים לאחר הסרט הראשון בו מלקולם טרנר עכשיו נשוי לשרי פירס ואב חורג לטרנט, בסרט זה נאלץ לחזור לתחפושת של ביג מאמא כשמרטפית לשלושת ילדיה של ליה פולר, מולי המתבגרת, קארי האמצעית ואנדרו הקטן, על מנת לרגל אחר אביהם טום פולר, אשר עובד בסודיות בתור האקר מחשבים. בהמשך הוא לומד בתור ביג מאמא מה זו אחריות כלפי המשפחה ואיך להיות אבא למופת.