cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
רופאים ללא גבולות
הארגון נוסד ב-1971 על ידי קבוצה קטנה של רופאים צרפתים בתגובה לתוצאות מלחמת האזרחים בניגריה. הארגון מנוהל על ידי מועצת מנהלים בינלאומית היושבת בז'נבה. כל שנה מגויסים כ-3,000 רופאים, אחיות, אנשי תפעול ואחרים לפרויקטים של הארגון, ויש בו כ-1,000 עובדים קבועים שמגייסים את המתנדבים ומנהלים את הארגון. כ-80% ממימון הארגון בא מתרומות פרטיות והשאר מתרומות של ממשלות וחברות מסחריות. תקציבו השנתי של הארגון הוא כ-400 מיליון דולר.
הארגון זכה בפרס נובל לשלום ב-1999 על פעולותיו. ביוני 2005 העניקה האוניברסיטה העברית בירושלים תואר דוקטור לשם כבוד לד"ר ברנאר קושנר, מייסד הארגון.
ייסוד הארגון
ב-1970 הקבוצה "Groupe d'Intervention Médicale et Chirurgicale en Urgence" (קבוצת התערבות רפואית וניתוחית דחופה) נוסדה על ידי רופאים צרפתים שעבדו בביאפרה, וסייעו לפצועים במהלך מלחמת האזרחים בניגריה בסוף שנות השישים. במקביל, בשנת 1970, נוסד ארגון "Secours Médical Français" (עזרה רפואית צרפתית) כדי לסייע לנפגעי ציקלון בולה שהרג בשנה 500,000 אנשים במזרח פקיסטן (כיום בנגלדש). ב-20 בדצמבר 1971 התאחדו שני הארגונים הללו בשם "רופאים ללא גבולות".
פעילות הארגון בישראל
הארגון פועל בארץ ישראל מאז שנת 1989 ובשנת 2015 הוצאות השלוחה הפלסטינית של הארגון עמדו על 5.5 מיליון יורו (מתוך 1.2 מיליארד יורו הוצאות כלליות של הארגון באותה שנה).
הארגון פועל בארץ ישראל לעזור לפלסטינים ביהודה ושומרון מזרח ירושלים ורצועת עזה ומספק בעיקר טיפול תרופתי ופסיכולוגי. נכון ל-2015 לארגון היו מרכזים לעזרה פסיכולוגית בחברון, שכם, קלנדיה ומזרח ירושלים.
סכסוכים בישראל
ראש הענף הצרפתי של הארגון השווה ב-2009 את פעולות ישראל בעזה לסומליה ולדארפור. ביוני 2016 בעקבות האשמות מפי יהודים כולל תורמים של הארגון התנצל ראש הארגון ואמר שארגונו אינו אנטישמי.
ב-17 במאי 2007 נעצר עובד הארגון בשם מסעב באשיר מדיר אל-בלח עקב תכנון לפגוע באישים בכירים, בהם ראש הממשלה, אהוד אולמרט. מכתב האישום שהוגש נגדו עולה כי ניצל את היותו עובד ארגון "רופאים ללא גבולות" כדי להיכנס לשטח ישראל. ב-20 באוגוסט 2018 מחבל פלסטיני שעבד בארגון כאח ביצע פיגוע ירי לעבר כוח צה"ל בגבול רצועת עזה, ונורה למוות.
לבנון
במשך 9 שנים (מ-1976 עד 1984), במהלך מלחמת האזרחים בלבנון ותחת אש, הארגון עזר בבתי חולים בערים שונות, תוך שמירת נייטרליות.
סודאן
ב-1979 הארגון הקים משלחת לעזור לאזרחים בדרום סודאן שסבלו מרעב כתוצאה ממלחמת אזרחים במדינה. מתנדבי הארגון חשפו זוועות שהיו עדים להן שכללו עינויים, הוצאות להורג המוניות ורעב ותחלואה בהיקף נרחב. ב-1989 שני מתנדבים נהרגו כשמטוסם הופל.
אתיופיה
בזמן מכת הרעב ב-1984–1985 הארגון הקים משלחת תוכנית תזונה אך סולק ב-1985 אחרי הגינוי בשימוש לא הולם בסיוע ויישוב מחדש בכפייה.
ליבריה
ב-1990 הוקמה המשלחת הראשונה לליבריה לעזור לאזרחים ולפליטים שנפגעו ממלחמת אזרחים שם. בליבריה הם מספקים תזונה, רפואה בסיסית וחיסון המוני.
רואנדה
באפריל 1994, כאשר רצח העם ברואנדה החל, שולב חלק ממשלחת הארגון בצוות הצלב האדום למען ביטחונם. שני הארגונים הצליחו להבטיח שכל בתי החולים בבירה קיגאלי יתפקדו. ב-1995 נאלץ הארגון יחד עם ארגוני סיוע אחרים לעזוב את רואנדה.
סיירה לאון
בסוף שנות ה-90 משלחות הארגון הוקמו בסיירה לאון לטפל בשחפת ואנמיה אצל תושבי ימת אראל. הם חיסנו 3 מיליון ניגרים נגד דלקת קרום המוח כשפרצה מגפה ב-1996.
המשמרות האדומים (רוסיה)
המשמרות האדומים (ברוסית: Красная гвардия) היו ארגון פרה-צבאי המורכב בעיקר מפועלי המפעלים הרוסים במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה.
יחידות של המשמרות האדומים היו צורת הארגון העיקרית של הבולשביקים במהלך ההכנה והיישום של מהפכת אוקטובר 1917. ליחידות המשמרות האדומים לא היה פיקוד כל-רוסי, נוצרו ופורקו על ידי החלטות של גופים מפלגתיים וסובייטיים בשטח. המשמרות האדומים הם השלב המוקדם ממנו צמח הצבא האדום של הפועלים והאיכרים.
באייר לברקוזן (כדורגל נשים)
קבוצת הנשים של המועדון באייר 04 לברקוזן (בגרמנית: Bayer 04 Leverkusen Frauenfußball) היא קבוצת כדורגל נשים גרמנית מהעיר לברקוזן שבמדינת נורדריין-וסטפאליה, המשחקת בבונדסליגה לנשים, ליגת הנשים הבכירה בגרמניה. הקבוצה הוקמה בשנת 2008, ומשחקת את משחקיה הביתיים במרכז מופעי הנוער קורטקוטן שבקלן. המועדון ממומן על ידי חברת באייר, אחת מחברות התרופות הגדולות בעולם, שמשרדיה הראשיים נמצאים בעיר.
ברגיש גלדבאך (עד 1996)
המועדון בו החל הפרויקט של קבוצת הנשים של באייר לברקוזן הוא ברגיש גלדבאך, שבשנות ה-80 וה-90 היה המועדון הדומיננטי בכדורגל הנשים בגרמניה. באותה תקופה זכה המועדון בתשע אליפויות גרמניה, שיא בו מחזיק המועדון נכון לעונת 2022-23. לצד זאת זכה המועדון בגביע הגרמני שלוש פעמים. עם הקמת הבונדסליגה לנשים ב-1990 החלה התדרדרות בביצועי המועדון, מה שבסופו של דבר הוביל לירידת המועדון לליגה השנייה.
מועדון ההתעמלות והספורט קלן (1996 עד 2008)
ב-1996 עבר ניהול הקבוצה מברגיש גלדבאך למועדון ההתעמלות והספורט קלן. במהלך תקופת הקבוצה בקלן, שיחקה הקבוצה בעיקר בליגה השנייה וכן מספר עונות בליגה השלישית. נקודת השיא של הקבוצה באותן שנים הייתה הופעה בחצי הגמר של הגביע הגרמני בעונת 2007-08. למרות זאת, לא עלה ביד המועדון להשיג חסות מסחרית שיסייעו לפתח את הפוטנציאל הטמון בקבוצה, ולנסות לגרום לקבוצה לעלות חזרה לבונדסליגה.
באייר 04 לברקוזן (מ-2008)
במקביל, באותה תקופה בה קלן לא הצליחו למצוא נותני חסות עבור הקבוצה, הביע מועדון הספורט באייר לברקוזן את רצונו לפתוח קבוצת כדורגל נשים משלו. ב-28 ביולי 2008 התפרקה קבוצת הנשים של המועדון קלן וקמה מחדש כקבוצת כדורגל הנשים של באייר לברקוזן.
בעונתה הראשונה של הקבוצה סיימה היא במקום ה-7 בגזרת דרום של הבונדסליגה השנייה לנשים. בעונה שלאחר מכן, עונת 2009-10, זכתה הקבוצה באליפות הבונדסליגה השנייה, מה שהקנה לה את העלייה לבונדסליגה. בעונתה הראשונה בבונדסליגה סיימה הקבוצה במקום ה-8.
בעונת 2011-12 סיימה הקבוצה במקום ה-11 המוביל לירידת ליגה, אך ניצלה מהירידה בעקבות ההודעה על פירוק קבוצת כדורגל הנשים של המועדון המבורג. לאחר התפטרות המאמן תומאס אובליירס ב-2017, ירדה הקבוצה חזרה לבונדסליגה השנייה. לקראת עונת 2018-19 עלתה בחזרה לבונדסליגה.
סגל הקבוצה
(בהשאלה ממנצ'סטר יונייטד)
באייר 04 לברקוזן ||
קבוצת המילואים של לברקוזן שיחקה בין השנים 2008-2010 בליגת ההתאחדות של הריין התיכון. בעונת 2010-11 עלתה הקבוצה לליגה השלישית המערבית. בתום עונת 2017-18 ירדה הקבוצה לליגת ההתאחדות של הריין התיכון.
קבוצות נוער
קבוצת הנוער של לברקוזן היא חלק מהבונדסליגה לנוער מאז הקמתה. מאז 2010, הקבוצה לוקחת חלק בטורניר האולמות של גוטרסלוה, טורניר כדורגל האולמות הגדול ביותר בגרמניה לקבוצות נוער, ובשנים 2018 ו-2019 אף זכתה בטורניר.
מעונת 2013-14, קבוצת נערות ג' משחקת בליגה האזורית עד גיל 17. החל מעונת 2018-19, קבוצת נערות ד' משחקת בליגת הביצועים לנוער במחוז ברג.
פוסום מפוספס טייט
פוסום מפוספס טייט (שם מדעי: Dactylopsila tatei; קרוי גם טריוק טייט) הוא מין כיסאי קטן שוכן עצים בסוג פוסום מפוספס שאנדמי לאי יחיד הממוקם דרומית-מזרחית לגינאה החדשה. הוא תואר מדעית לראשונה בשנת 1952 על ידי הזואולוגית הבריטית אלינור מרי אורד לורי (Eleanor Mary Ord Laurie; ראו תמונה ראשית), וקרוי על שמו של הנרי טייט.
תיאור
לפוסום טייט מבנה גוף ארוך וגלילי. ראשו עגול וקצר עם חרטום מחודד, אוזניו קצרות ועגולות ועיניו גדולות ושחורות. הזנב העבה קצר יחסית בדומה לסוג פוסום מפוספס ארך-אצבע. האצבעות של פוסום טייט ארוכות ודקות, והאצבע השלישית בכף היד ארוכה במעט מהאחרות ומיועדת להוציא רמשים מגזעים העצים; בקצה כל אצבע טופר דקיק וחד. לפוסומית כיס מפותח. אורך ראשו וגופו של פוסום טייט: 27-21 סנטימטרים, אורך זנבו 21–29 סנטימטרים ומשקלו עד 250 גרם. הדו-צורתיות הזוויגית אינה ניכרת.
הפרווה של פוסום טייט עבה ושעירה. צבעה לבן בוהק עד אפרפר-צפחה שבהיר יותר מאצל מינים אחרים, והיא בוהקת במיוחד בצידה התחתון. הפרווה מפוספסת לאורכה בשלוש רצועות כהות בצבע חום-שוקולד עד שחור: רצועה עבה וכהה במיוחד לאורך הגב (מהזנב עד למצח), וזוג רצועות דהויות וצרות יותר על הצלעות. לאורך הגפיים יש רצועות שחרחרות דקיקות שמתחברות לרצועות בצלעות. הרצועות הכהות אצל פוסום טייט דהויות וצרות יותר מאצל הפוסומים המפוספסים האחרים.
ראשו של פוסום טייט לבן כולו, להוציא את סימוני הפנים שאופיינים לסוג ומהווים המשך של רצועות הגב והצלעות: משולש שחור גדול על המצח וזוג כתמים שחורים גדולים סביב העיניים. סימוני הפנים הכהים יוצרים כתם Y לבן בולט על הפנים. האף וכפות הידיים והרגליים ורודים. הזנב שחרחר כולו, ובקצהו כתם לבן גדול.
ביולוגיה
פוסום טייט אנדמי לאי פרגוסון מקבוצת איי ד'אנטריסקו שממוקמים בים שלמה מזרחית לחצי האי זנב-ציפור בגינאה החדשה, ושייך לפפואה. בתוך האי, הוא מוגבל לרכס ההרים בחלק הצפון-מערבי של האי. בית הגידול מורכב מיער גשם טרופי, ברום 1,000-600 מעל פני הים. המידע אודות אורח חייו של פוסום טייט מצומצם מאוד, בשל מיעוט פרטים שנתפסו בטבע מאז גילויו; במהלך העשור הראשון והשני של המאה ה-21, הוא נתפס רק פעם אחד (בשנת 2003). ככל הידוע, הפוסום הוא יונק פעיל לילה שחי מרבית הזמן על צמרות העצים וניזון בעיקר מפירות וחרקים. את שעות היום הוא מבלה בשינה בקינים העשויים מעלים יבשים בתוך שקעים וחללים בגזעים.
מצב
פוסום טייט מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור סכנת הכחדה (EN), היות שטווח התפוצה שלו קטן מ-200 קילומטרים רבועים, האוכלוסייה מוגבלת למקום יחיד, ויש ירידה מתמשכת בהיקף ובאיכות בית הגידול של המין. האיום העיקרי עליו הוא פגיעה בבית הגידול באמצעות כריתת עצים עבור שטחי חקלאות. הפוסום אינו נמצא באזורים מוגנים כל שהם. נדרשים סקרים נוספים כדי לקבוע האם הוא מתרחש גם באזורים אחרים באי.
מודיעים
מודיעים או מודיעין הייתה עיר קדומה בשפלת יהודה, כ-10 קילומטר ממזרח ללוד. החל מהמאה ה-19 מזוהה עם תל א-ראס, הסמוך לכפר הפלסטיני אל-מידיה.
העיר נודעה כמקום מושבם של החשמונאים, ובפרט כמקום שבו פרץ מרד החשמונאים. בספר חשמונאים ב' מסופר שיהודה המכבי הנחיל מפלה לאנטיוכוס ליד מודיעים. בימינו נקראת העיר מודיעין על שם העיר הקדומה.
שם העיר
מקור הסיפור על החשמונאים ועיר מוצאם הוא ב שתורגם מיוונית, ולכן לא ידוע בבירור כיצד נקראה העיר - 'מודיעין' או 'מודיעים'. צורות הריבוי X-ים וX-ין היו נפוצות שתיהן בתקופת בית שני, וכל מתרגם בחר בצורה הנראית לו. במקורות היהודיים שנכתבו בעברית ישנה עדיפות מספרית לצורה 'מודיעים', כך למשל בתלמוד הבבלי מסכת פסחים: "מן המודיעים לירושלים - חמשה עשר מילין הויא". מקור נוסף, הקשור למשפחת החשמונאים מופיע בבבלי, מסכת קידושין: "...שהיו אומרים (לאלכסנדר ינאי המלך): אמו נשבית במודיעים, ויבוקש הדבר ולא נמצא". המקור העברי הקדום ביותר המזכיר את מודיעים/מודיעין הוא התוספתא: "מן המודיעין ולפנים - נאמנין על כלי חרס דקים לקודש, מן המודיעים ולחוץ - אין נאמנין". המקור, המאוחר אמנם בכשלוש מאות שנה לימי המכבים, מלמד כי שתי הצורות היו מקובלות, עד כי הכותב השתמש בשתיהן זו לצד זו.
מודיעים במקורות
מודיעים מופיעה במקורות, כמו ספר מקבים א' וספר מקבים ב' בתור עיר מולדת משפחת החשמונאים, המקום שבו פרץ מרד החשמונאים, ובו נקבר יהודה המכבי ושאר אחיו, והוקמה בו מצבה לזכרם. על הקבורה נכתב: "וייקח יונתן ושמעון את גופת אחיהם, ויקברו אותה בקברות אבותיו בעיר מודעית". ובהמשך מסופר ששמעון החשמונאי בנה במקום מצבה: "וישלח שמעון לקחת את עצמות אחיו, ויקבור אותם אל קבורת אבותיו במודעית... ויקם שמעון על קברות אבותיו ואחיו מצבה גדולה, אבנים מהוקצעות משני עבריהן, ויצג עליה שבעה עמודים אחד מול אחד: לאביו ולאמו ולארבעה אחיו. ויקף אותם קרנות גבוהות מעשה מקלעות, ועליהן מפותחים כל כלי מלחמה לזכר עולם, וגם תבנית אניות מחוטבות הנשקפות על פני הים. והמצבה הזאת במודעית עד היום הזה."
בתלמוד מופיע העיר מודיעים בשני הקשרים המציינים תחום סביב ירושלים. המשנה במסכת פסחים מביאה מחלוקת תנאים בשאלה מהו המרחק המינימלי מירושלים, שהאדם הנמצא בו פטור מעונש "כָּרֵת" על כך שלא קיים את מצוות קרבן הפסח, על פי המילים בציווי התורה על פסח שני: "דרך רחוקה". לפי רבי עקיבא, אדם הנמצא "מן המודיעים וחוץ", פטור מעונש זה. לפי הלכות טומאה וטהרה, לא ניתן לטהר כלי חרס שנטמא, ויש צורך לשבור אותו. בתוספתא במסכת חגיגה כתוב שמוכרי כלי חרס שנמצאים "מן המודיעים ולפנים", נאמנים לומר שכלי החרס שהם מוכרים טהורים. מסתבר שהדבר קשור גם לכך שמודיעים הייתה עיר כהנים, שנזהרו במיוחד בענייני טומאה וטהרה.
בהקשר זה, האמורא עולא אומר בתלמוד בבלי, ש"מן המודיעים לירושלים חמשה עשר מילין הויא", כלומר שהמרחק בין מודיעים וירושלים הוא חמישה עשר מיל.
אוסביוס כותב בספרו האונומסטיקון: "כפר אצל לוד, משם היו המקבים, אשר גם את מצבתם מראים עד היום".
זיהוי
זיהויים רבים נתנו למקום העיר מודיעין.
דעה אחת מייחסת את מודיעים לכפר אל מידיה, שלידו נמצא אתר שנקרא בפי התושבים: "קבור אל יהוד". במקום שתי שורות של תשעה קברים גדולים חצובים בסלע גיר. הקברים בנויים כפירים חצובים לעומק כמטר וחצי, שבתחתיתם שתי גומחות קבורה צידיות. כל גומחה משמשת לאדם אחד, וייתכן שהקבר נבנה לקבורת בני זוג. מעל הקברים הונחו מכסי אבן גדולים וכבדים שחלקם נראה בשטח. באזור התגלו מערות קבורה מתקופת בית שני ובהם גלוסקמאות - ארונות קבורה קטנים שעל חלקם כתובות בעברית וביוונית. התומכים בזיהוי זה מצביעים על הדמיון בין השם "מידיה" ל"מודיעים".
בדצמבר 1907 ביקרו במקום מורי ותלמידי גמנסיה 'הרצליה' מתל אביב, להדליק נר ראשון של חנוכה וקבעו את "קבור אל יהוד" ל"קברות המכבים" על סמך דבריו של אחד מתושבי הכפר. מאז נקבע נוהג לבקר במקום בחג החנוכה, ומשנת 1945 הונהג לערוך מרוץ לפיד של המכבי הצעיר ממודיעים לירושלים לזכר המכבים, והאתר סומן ושולט בהתאם.
בתחילת המאה ה-21 הציעו החוקרים לזהות את 'ח'רבת חמאם אל מידיה', המצויה בסמוך לאתר המכונה "קברות המכבים" ולאנדרטה שהוקמה עליו, שבה נמצאו שרידים מתקופות שונות ובהם שרידים למערות קבורה יהודיות, כמקומה של העיר החשמונאית מודיעין. מאז מיוחס המקום על ידי "האגודה למען קברי צדיקים" כמקום קבורתו של מתתיהו החשמונאי ובמקום נערכות תפילות.
במתחם הוצבה אנדרטה לזכרם של הנופלים בקרבות באזור.
ההיסטוריון אריה יצחקי גילה בשנת 1989 בעת סיור בתל א-ראס הסמוך לכפר מדיה חלל גדול בפסגת התל שבתוכו מפולת עפר גדולה ובה חלקי עמודים מעוטרים כותרת וחוד של "פירמה" יצחקי מעריך שאלה ככל הנראה שרידי הקברים שבנה שמעון. המקום נצפה בבירור ממישור החוף.
לאונהרד גל
פרופסור לאונהרד גל (בגרמנית: Leonhard Gall; 24 באוגוסט 1884 - 20 בינואר 1952) היה אחד מאדריכליו של אדולף היטלר.
חייו ועבודתו
לאונהרד גל היה אדריכל ראשי במשרד האדריכלות של פאול לודוויג טרוסט במינכן, אדריכל שאדולף היטלר העריך.
ליאונהרד גל הפך לחבר במפלגה הנאצית בשנת 1932.
לאחר מותו של טרוסט בשנת 1934 ניהל גל את המשרד יחד עם האלמנה גרדי טרוסט. המשכן לאומנות במינכן שתוכנן על ידי טרוסט הושלם בהנחייתו של גל ונחנך על ידי היטלר בשנת 1937. בשנת 1938 הציג גל את חדר קבלת הפנים של קנצלריית הרייך בברלין בתערוכת האדריכלות הגרמנית הראשונה בבית האמנות במינכן. גל היה עורך משותף של כתב העת "האמנות ברייך הגרמני" (Die Kunst im Deutschen Reich). בשנת 1943 הפך גל לסגן נשיא לשכת אומנות הרייך ולנאמן קרן קונסטלרדנק שיזם יוזף גבלס.
גל זכה להערכה כה רבה על ידי היטלר כאדריכל, עד שבאוגוסט 1944 לא רק הכניס אותו לרשימת המבורכים, אלא גם כלל אותו ברשימה המיוחדת של שנים עשר האמנים החזותיים החשובים ביותר.
לאונהרד גל היה פרופסור והיה חבר מועצה בעיר מינכן. הוא היה נשוי לפאני ריזבק ממינכן. אשתו נפטרה בשנת 1933. קברם של פאני ולאונרד גל נמצא באוסטפרידהוף שבמינכן.
הפיהררבאו
הפיהררבאו נבנה במינכן בין השנים 1933 ל-1937 על פי תוכניותיו של האדריכל פאול לודוויג טרוסט. התוכניות הראשונות לבניין תוכננו עוד בשנת 1931. בנייתו הושלמה רק שלוש שנים לאחר מותו של טרוסט על ידי גל. במהלך תקופת המפלגה, שימש הפיהררבאו בניין מייצג עבור אדולף היטלר. הבניין הקיף את הקניגספלאץ יחד עם בניין הממשל של המפלגה הנאצית מבחינת התכנון העירוני לכיוון מזרח. בבניין זה, בין היתר, נחתם הסכם מינכן בשנת 1938.
בניין הממשל של ההמפלגה הנאצית (מינכן, גאבלסברגרשטראסה)
גל היה מעורב בבניינים מייצגים רבים של הנאציונל-סוציאליזם, כולל בניין הממשל של ההמפלגה הנאצית ברחוב גאבלסברגרשטראסה במינכן. עם זאת, בשל תחילת המלחמה, התגלו קשיים ותקלים בבנייתו, ולכן הוא מעולם לא הושלם. לאחר המלחמה הוקם על יסודות אלה בניין חדש לאוניברסיטה הטכנית במינכן, שנהרס שוב בשנת 2007 כדי לפנות מקום לבניין החדש לאוניברסיטת הטלוויזיה והקולנוע במינכן (HFF).
ברגהוף
לאונהרד ברג לקח חלק בעיצוב פנים, על סמך הצעותיו של היטלר בשיתוף פעולה עם גרדי טרוסט.
קארפי
היסטוריה
מקורו של השם קארפי הוא מהצמח "carpinus betulus", סוג של "אֵלָה לבנה", אשר היה נפוץ בימי הביניים בעמק נהר הפו. בעידן הפרהיסטורי היה במקום יישוב של בעלי תרבות וילנובה (Civiltà villanoviana)
העיר הנוכחית נוסדה בשנת 752 על ידי "איסטוף" מלך לומברדיה אשר הקים בה את כנסיית סנטה מריה במצודה "Castrum Carpi". בין השנים 1319 - 1525 היא נשלטה על ידי משפחת פיו (Pio). לאחר מכן היא נרכשה על ידי בית אסטה (Este) והייתה לחלק מדוכסות מודנה.
האתרים החשובים בעיר הם:
בארמון פיו, שמרכז העיר, שוכן בקומת הקרקע מוזיאון לזכר המגורשים על רקע גזעי או פוליטי. בכפר פוסולי ליד העיר היה מחנה הריכוז פוסולי. בעיר עצמה הייתה קהילה יהודית קטנה. ארון הקודש שהיה בבית הכנסת של הקהילה הועבר לבית ספר עיינות. יש תוכנית להקים במבנה בית הכנסת, המצוי במרכז העיר, מוזיאון יהודי.
לעיר ניתנה מדליית כסף על ההתנגדות שגילתה בשנות מלחמת העולם השנייה לכיבוש הגרמני.
סוואהילי
סוואהילי, קיסוואהילי או סוואהילית (Swahili או Kiswahili) היא שפה ממשפחת שפות הבנטו ("בנטו צר"), שהתפתחה במזרח אפריקה במהלך האלף השני לספירה, תוך מגע הדוק עם השפה הערבית. הדקדוק והמורפולוגיה של השפה מעידים על היותה שפת בנטו, אך אוצר המילים שלה מושפע במידה רבה מערבית (כחמישית ממנו בשפה המדוברת).
סוואהילי היא השפה הרשמית בטנזניה, ושפה רשמית בקניה, ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו ובאוגנדה. היא מדוברת גם במדינות נוספות במזרח אפריקה, ובהן מוזמביק, מלאווי, זמביה, רואנדה, בורונדי וסומליה.
מהיווצרות השפה עד התקופה הקולוניאלית
הסימנים הראשונים להופעתה של הסוואהילי, תוצר של מגעים בין תושבי היבשת בני עמי הבנטו לסוחרים ערבים, מתוארכים לפי הערכות זהירות לשנת 1100 לערך. עם זאת, ברי שראשוני הסוחרים הערבים הגיעו אל חופי מזרח אפריקה כבר במאה ה-6, תקופה בה הגיעו לשם גם ראשוני עמי הבנטו ממרכז אפריקה, ואילו האסלאם החל להתפשט בחלק זה של היבשת במאה ה-9. הופעתה של הסווהילי מיוחסת לשלושה גורמים עיקריים: קיומה של השפה הערבית כשפה זרה שלטת באזור, הדמיון הרב בין שפות הבנטו שרווחו במקום, אך ריבוין באופן שמנע תקשורת בין-אתנית. הקמת תחנות המסחר הערביות לאורך חופי מזרח אפריקה חייבה את היווצרותה של לינגואה פרנקה, שבאמצעותה יוכלו שבטי הבנטו השונים לתקשר עם הזרים וכן בינם לבין עצמם. היות ששפות הבנטו באזור היו קרובות זו לזו במידה מספקת מבחינה דקדוקית ומילונית (אך לא מספיק כדי לאפשר תקשורת ישירה בין דובריהן), נוצר ניב פידג'ין חדש שדובר בפי תושבי החוף, ואשר הפך אט אט לשפה עצמאית. השפה דוברה לאורך רצועה צרה לחופו של האוקיינוס ההודי מסומליה של ימינו בצפון, ועד מוזמביק בדרום. המילה הערבית ל"חופים", "סַוואחֶל" (سواحل), העניקה לשפה החדשה את שמה - סוואהילי או קיסוואהילי ("שפת החופ/ים").
אף על פי שאוצר המילים של הסוואהילי הושפע באופן משמעותי מערבית, השפה שמרה במידה רבה גם על אוצר המילים המקורי ועל היסודות הדקדוקיים האופייניים לשפות בנטו. גם המילים הערביות שנשאלו אל השפה נותרו כפופות לכללים המורפולוגיים של שפות הבנטו. דבר זה אפשר את התפשטותה של השפה מערבה, אל פנים היבשת, שכן עמי הבנטו שנחשפו לה לא התקשו לאמצה. יתר על כן, סוואהילי לא נתפסה כשפתה של שום קבוצה אתנית מקומית (אתנולקט), ומאחר שהיא הופיעה והתפתחה כשפת עסקים ומסחר, הדקדוק שלה היה פשוט יחסית לשפות בנטו אחרות, בדומה לכל פידג'ין אחר. הטונליות המאפיינת כמעט את כל שפות הבנטו נעלמה לחלוטין (כיום היא השתמרה רק בניב בודד בקניה), ומספר קבוצות השם (ראו להלן) הצטמצם באופן משמעותי. שתי תופעות אלה הקלו באופן ניכר על רכישת השפה גם בקרב אנשים שאינם דוברים שפת בנטו כלשהי, ובהם מגלים, סוחרי עבדים וסוחרים אחרים, אירופים ואחרים.
תקופת הזוהר של ערי המסחר הסווהיליות
ערי המסחר לאורך חופי מזרח אפריקה הגיעו לשיאן בין תחילת המאה ה-13 לסוף המאה ה-15, ובמקביל להן ידעה גם התרבות הסווהילית תקופת זוהר. נקודות מסחר ומאחזים סוואהיליים קמו לאורך חופי אפריקה המזרחית ממוגדישו שבמרכז סומליה בצפון, ועד זימבבואה הגדולה, הנמצאת כיום בדרום זימבבואה המודרנית. קילווה קיסיוואני בדרום טנזניה נחשבה לעשירה שבהן, וערים חשובות נוספות היו לאמו בקניה וסטון טאון בזנזיבר. עם זאת, בפנים היבשת הוגבלה התפשטותן של השפה והתרבות במשך מאות שנים על ידי ממלכות בנטו חזקות, שזיהו אותה מבחינה חברתית ופוליטית עם השפעה ערבית ועם האסלאם. תקופת הזוהר של ערי הסחר הסווהיליות הסתיימה עם הגעת הפורטוגזים למזרח אפריקה במאה ה-16.
התקופה הקולוניאלית
עם תחילת התקופה הקולוניאלית המודרנית במזרח אפריקה, בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20, אימצו המעצמות השולטות באזור - האימפריה הגרמנית, ובמידה פחותה ממנה האימפריה הבריטית והאימפריה הבלגית - את הסוואהילי כשפת השלטון, המינהל והשיטור. כדי להתגייס לעבודה במגזר השלטוני נדרשו המקומיים ללמוד סוואהילי, והדבר יצר תהליך המשכי, שכן גם אלה שבאו במגע עם המגזר השלטוני הפיקו תועלת מלימוד השפה. ב-1891 החל תרגום התנ"ך לסוואהילי, וב-1895 החלו מסיונרים להוציא לאור את העיתון הראשון בשפה - "Habari ya Mwezi" ("חדשות החברה"). אולם התיעוש והעיור בפנים היבשת, באזור אגמי מזרח הבקע האפריקני, היה הגורם החשוב ביותר להתפשטותה של השפה מערבה אל פנים היבשת. עקב תהליכים אלה נוצרה הגירה של כפריים בני עמים שונים אל המרכזים העירוניים החדשים, ויתרונה של הסוואהילי כלינגואה פרנקה היה ברור. אולם בד בבד עם תהליך התפשטותה של השפה על פני שטח גדול, החלו להיווצר ניבים מקומיים של סווהילי, ואלה החלו עם הזמן לפגום ביתרונה כלינגואה פרנקה. תהליך זה הואץ על ידי העובדה שסוואהילי כמעט ולא נלמדה בבתי הספר, אלא נרכשה כשפה מדוברת, אגב מגעים מסחריים וחברתיים, וכן על ידי העובדה שהשפות האירופיות הקולוניאליות - אנגלית וצרפתית, ובמידה פחותה יותר, גם גרמנית ופורטוגזית - נותרו מפתח חיוני לחינוך ולמעמד חברתי.
מאז עצמאות מזרח אפריקה
בשנות ה-60 של המאה ה-20, כאשר מדינות אפריקה זכו בהדרגה לעצמאותן, הפכה הסוואהילי לסימן זהות אפריקני. משפת רחוב נחותה בהשוואה לשפות האירופיות, היא הייתה בהדרגה לשפת התקשורת וההוראה, ואומצה על ידי חוגים חברתיים ואינטלקטואליים. תהליך זה מכונה, לעיתים, סוואהיליזציה (Swahilization), ואף שזהות סוואהילית התקיימה לפחות מהמאה ה-19, ותרבות סוואהילית הופיעה מאות שנים קודם לכן, רק עתה החלו לקרוא להן בשמן. גישתם של חוקרים אשר ראו בסוואהילי תוצר של ערבית, או צירוף של ערבית ושפות אפריקאיות ותו לא, נדחתה לחלוטין, וזהותה של השפה כשפת בנטו אינה מוטלת עוד בספק. התפתחויות אלה העניקו לשפה הכרה בינלאומית - הוקמו חוגים ללימוד השפה והתרבות הסוואהיליות באוניברסיטאות מובילות מחוץ לאפריקה, ותחנות רדיו בינלאומיות, דוגמת ה-BBC, קול אמריקה (Voice of America) ודויטשה ולה (Deutsche Welle) החלו משדרות בסוואהילי. בנוסף, חוסר היציבות הפוליטית והחברתית, והמלחמות התכופות באזור, סייעו באופן אירוני לשימור מעמדה של השפה, שכן אלה הביאו לעקירת אוכלוסייה רחבה ממקום למקום, ובכך גדעו והפריעו לשימור הזהויות האתניות והשפות השבטיות. הגירה כפויה זו הביאה להתפשטות השפה בעקבות גלי המהגרים והפליטים, והיא הגיעה לאזורים חדשים בזימבבואה, זמביה ומלאווי בדרום, לסודאן, ולאזורים צפוניים יותר בסומליה ואפילו באתיופיה בצפון.
תפוצה ומעמד
מעוזה של הסווהילי הוא ברצועה באורך של כ-1,500 ק"מ, המשתרעת במקביל לחופי האוקיינוס ההודי, מדרום סומליה בצפון ועד לצפון מוזמביק בדרום, וכן באיי לאמו, ובאיים זנזיבר ופמבה. באזורים אלה היא משמשת כשפת אם של כ-800,000 עד 2 מיליון דוברים. בטנזניה, שבה מעמדה של השפה הוא האיתן ביותר, פועלת הבראזה לה קיסווהילי לה טאיפה (Baraza la Kiswahili la Taifa או BAKITA - "המועצה הלאומית לסווהילי") מאז שנת 1967, ובידיה מופקד הפיקוח על השפה במדינה.
ניבים
בסווהילי ניבים רבים, המהווים דיאלקט קונטינואום, ודובריהם מבינים זה את זה כמעט ללא יוצא מן הכלל. ההבדלים בין הניבים הם באוצר המילים ובמאפיינים פונולוגיים. ככלל, השפה מוקפדת ועשירה יחסית בצורות ובהבחנות באזורים שבהם היא שפת אם, במיוחד בזנזיבר, וכוללנית יותר ככל שמתרחקים אל הפריפריה הלשונית. השפה התקנית מאז 1930 מבוססת על ניב קיונגוג'ה (Kiunguja) שמקורו בעיר זנזיבר שבאי זנזיבר, והמכונה על פי רוב קיסניפו (Kisanifu - "קי" - שפה, ו"סניפו" - תקן). בהשפעת אמצעי התקשורת, הולך ניב זה ודוחק את מעמדם של הניבים האחרים המדוברים לאורך החוף.
ניבים מרכזיים נוספים מצפון לדרום:
אוצר מילים
אלף שנות מגע בין סוחרים ערביים לבין תושבי החוף המזרחי של אפריקה, הותירו את עקבותיהם באוצר המילים של הסווהילי. רוב המילים שנשאלו במשך מאות השנים הן ערביות, אך קיימות בסווהילי מילים גם מפרסית ומשפות הודיות. חלקן של מילים אלה באוצר המילים של סווהילי מגיע לכ-20% בשפה המדוברת, אך עד כמחצית בשירה הקלאסית הסווהילית, שמקורותיה הכתובים הראשונים הם במאה ה-18. מסיבות ברורות יוכלו דוברי עברית לזהות מאות מילים סווהיליות, כמו binadamu (בן-אדם), msumari (מסמר), karibu ("קרוב", "יבוא", "ברוכים הבאים", "על לא דבר"), dini (דת), haki (זכות - השוו ל"חוק"), maskini (עני, השוו ל"מסכן"), ku-haribu (להרוס), mhasibu (רואה חשבון), taslim (תשלום), dakika (דקה), saa (שעה), robo (רבע) ומספרים רבים - sita (שש), saba (שבע), tisa (תשע), ishirini (עשרים), mia (מאה), elfu (אלף) ועוד.
במהלך המאה ה-20 הרבתה השפה לשאול מילים מאנגלית ובמידה פחותה גם מפורטוגזית, מגרמנית וממלגשית. מילים אלה מתארות בדרך כלל מושגים מודרניים יותר, כמו אמצעי תחבורה ומושגים טכניים, או את חודשי השנה האזרחית.
הגיית השפה וכתיבתה
מבחינה פונולוגית, סווהילי היא שפה עקבית ופשוטה יחסית. הטוניות המאפײנת את רוב שפות הבנטו אבדה. ההטעמה נופלת כמעט תמיד על ההברה שלפני האחרונה, ויוצאי הדופן מעטים ומוגבלים למילים שאולות שטרם נקלטו היטב בשפה. כאשר מילים מתארכות, גם ההטעמה נעה קדימה, כדי להתאים לכלל זה. רוב ההברות פתוחות (CV, VCV, CVCV וכו'), אך במקרים מסוימים האותיות m ו-n מײצגות הברה נפרדת גם כאשר אין צמודה להן תנועה. כל חמש התנועות שלמות ומיוצגות באות בודדת וקבועה השומרת כמעט תמיד על צליל אחיד, ואין דיפתונגים. ככלל, בכפוף לטבלת ההגייה שלהלן, כל העיצורים בסווהילי נשמעים. לרוב המכריע של האותיות המײצגות עיצורים יש צליל בודד, והדבר נכון גם לגבי צרופי אותיות.
מילים שנשאלו משפות אחרות עברו תהליך התאמה לדרישות הפונולוגיות בשפה בדרך הפיכת הברותיהן לפתוחות, במיוחד בסוף המלה (התופעה קיימת גם בשפות בנטו אחרות, ולהבדיל, גם ביפנית). לכן bus ו-bar האנגלײם ("אוטובוס" ו"פאב") הפכו ל-basi ו-baa בהתאמה; governor (מושל או נגיד הבנק) הפך ל-gavana, המופיע על שטרות טנזניים (ראו תמונה להלן), namba הוא ספרה (number), והחודשים ספטמבר ומרץ הם Septemba ו-Machi בהתאמה. מילים ממקור ערבי כפופות לאותו תהליך - ishirini (עשרים), kitabu (ספר), bahari (ים) ו-hesabu (לספור, חשבון). תופעה נוספת, אך רװחת פחות, היא המרת דיפתונגים לתנועות פשוטות (לדוגמה chenji - המרה (של כסף) מ-change באנגלית).
אף שהשפה אימצה את העיצורים הערבײם דֿ, עֿ, תֿ ו-כ רפה, בדומה לטורקית העיצור ע לא נקלט, ובמילים בהן הופיע, הוא הומר לתנועה (saa - שעה, baada ya - אחרי, yaani - "יעני"/כלומר, Ijumaa - יום שישי, maarifa - ידע), או נעלם (saba - שבע, tisa - תשע).
המסמך המוקדם ביותר עליו ידוע כי היה כתוב בשפה, "Utendi wa Tambuka" ("סיפורה של טמבוקה", היא העיר תבוכ (تبوك) שבצפון-מערב ערב הסעודית), התגלה בקניה ומתוארך ל-1728. המסמך הוא שיר אפי המתאר מלחמות וקרבות בין הביזנטים לערבים ולעות'מאנים אחריהם, בין השנים 628 עד כיבוש קונסטנטינופול ב-1453. מנגד, יש הטוענים כי מסמך שנכתב בקילווה קיסיוואני שבדרום טנזניה, ונשלח אל הפורטוגלים במוזמביק, מוקדם ממנו, ונכתב ב-1711. מסמך זה שמור כיום בארכיון ההיסטורי של גואה בהודו.
השימוש בכתב הערבי עדיין מקובל בקרב אוכלוסייה מבוגרת באזורים מצומצמים לאורך חוף האוקיינוס ההודי, אך אינו נפוץ ואינו נלמד עוד.
תנועות
בסווהילי תקנית חמש תנועות, כולן שלמות, והגייתן המקורבת היא כדלקמן: אין דיפתונגים, וכל תנועה מבוטאת בנפרד (היאטוס), בין אם מדובר בשתי תנועות זהות (לדוגמה ku.fa.a - קו-פא-אה "להתאים") או שונות (לדוגמה fa.u.lu - פא-או-לו "להצליח").
מורפולוגיה
על אף שסווהילי פשוטה יחסית לשפות בנטו אחרות, והמורפולוגיה שלה עקבית במידה רבה וממעטת ביוצאי דופן, הדקדוק שלה בכל זאת מורכב מאוד. השפה צירופית, דבר הבא לידי ביטוי בייחוד בנטיית הפועל שלה, שאל השורש שלו מצטרפות מוספיות רבות המייצגות את הגופים, הזמנים, המודוס והאספקט הדקדוקיים, את השלילה, המושא, הזיקה ועוד. מערכת השם מסובכת ונשלטת על ידי חלוקה לקבוצות, שמשפיעה לא רק על שם העצם אלא גם על יתר חלקי המשפט. להלן סקירה קצרה ובלתי-ממצה של העקרונות הדקדוקיים המרכזיים של השפה:
שם העצם
בסווהילי אין מין דקדוקי, אך שמות העצם מתחלקים לקבוצות שניתן להבין את משמעותן בצורה הטובה ביותר אגב אנלוגיה לרעיון המין הדקדוקי. קיימות שפות כמו אנגלית, פינית או טורקית, שבהן אין מין דקדוקי. שפות אחרות מחלקות את שמות העצם לשתי קבוצות או לשלוש ולעיתים יותר, וחלקן מסמנות אותן, או את חלקן, כ"זכר" ו"נקבה". זהו המצב בעברית, שבה כל שם עצם משתייך לאחת משתי קבוצות אלה (או לקבוצה קטנה של חסרי מגדר או בעלי שני המגדרים גם יחד). גם בשפות הבנטו מחולקים כל שמות העצם לקבוצות, שמספרן המדויק משתנה משפה לשפה וכפוף להגדרות מחקריות בלשניות שונות. לפי הבלשן קרל מיינהוף (Carl Meinhof, 1857-1944) נע מספר הקבוצות בדרך כלל בין 10 ל-20, מתוך 22 קבוצות אפשריות בסך הכול, ובסווהילי 16 קבוצות. אלא שמיינהוף התייחס לריבוי כאל קבוצה נפרדת (היינו "ילד" הוא לדוגמה בקבוצה 1 ו"ילדים" בקבוצה 2). החלוקה האחרת, שמתעלמת מהריבוי, מבחינה רק ב-8 או 9 קבוצות בסווהילי.
החלוקה לקבוצות השם בשפות הבנטו איננה שרירותית כמו החלוקה למין הדקדוקי בעברית או בערבית או בשפות הודו-אירופיות, שכן בבסיסה ניצבים רעיונות סמנטיים. רעיונות אלה לא תמיד גלויים לעין או מתיישבים עם היגיון פשוט, שכן הקשרם הוא פעמים רבות היסטורי ומקורם בשלבים מוקדמים של התפתחות שפות הבנטו. קבוצות התאחדו ונבלעו זו בזו, וחלקן התפתחו והתרחבו על בסיס חלק מההקשרים הסמנטיים בלבד. חלק גדול משמות העצם משתייכים לקבוצה לפי אופיים הממשי - לדוגמה, מילים המתארות בני אדם שייכות בסווהילי לקבוצות 1/2, בעלי חיים - לקבוצות 9/10, ורעיונות מופשטים - לקבוצה 14. לעיתים החלוקה היא דקדוקית יותר - מילים שאולות שייכות בדרך כלל לקבוצות 9/10 ושמות מועצמים (אינטנסיביים) לקבוצות 5/6.
ההשתייכות לקבוצות ניכרת בשם על פי תחילית המוצמדת אליו, אם כי זו יכולה לקבל ערך Ø (קרי, ללא תחילית). בדרך כלל התחילית משתנה לפי המספר (ליחיד תחילית מסוימת, ולריבוי - אחרת), וזו הסיבה שמיינהוף הבחין בין היחיד לרבים כקבוצות שונות. לדוגמה, שם העצם "אדם" שייך בסווהילי לקבוצות 1/2 שמרכזות, בין היתר, בני אדם. קבוצה 1 היא קבוצת היחיד והיא מתאפיינת בתחילית -m (או -mu לפני עיצור). לכן "אדם" הוא mtu. קבוצה 2 היא קבוצת הרבים המקבילה, המתאפיינת בתחילית -wa, ולכן "בני אדם" הם watu. מסיבה זו השם "tu" מסומן כשייך לקבוצות -m-/mu-, wa.
הרעיון נשמע מורכב, אך למעשה אין הבדל של ממש בינו לבין רעיון המין הדקדוקי המוכר בעברית. אם נסמן את המינים הדקדוקיים בעברית כקבוצות 1/2 לזכר וכקבוצות 3/4 לנקבה, נוכל לנסח את הטבלה ההיפותטית הבאה:
ואלה הן 16 הקבוצות לפי שיטת מיינהוף בסקירה כללית בלבד, ללא שינויים פונולוגיים ומקרים ספציפיים (החלוקה לשורות מציגה את שיטת הספירה האחרת, המבחינה רק ב-9 קבוצות, או 8 ללא קבוצה 14): הקבוצות מסומנות במספרים 1 עד 11, ו-14 עד 18 מסיבות היסטוריות. קבוצה 12 נעלמה לחלוטין בסווהילי, וקבוצה 13, שיוחדה לצורת ההקטנה, התמזגה עם קבוצה 7. יש השוללים את קיומה של קבוצה 14 כקבוצה עצמאית, ורואים בה חלק מקבוצה 11.
אותו שורש יכול לבוא לידי ביטוי בקבוצות שונות אגב שינוי משמעות. mtoto הוא "ילד" ו-watoto הם "ילדים" (קבוצות 1/2 - בני אדם); kitoto ו-vitoto הם "תינוק" ו"תינוקות" בהתאמה (קבוצות 7/8 - צורת הקטנה), ו-toto ו-matoto הם "ילד גדול" ו"ילדים גדולים" (קבוצות 5/6 - העצמה). עתה גם ברור מה ההבדל בין "סווהילי" ו"קיסווהילי". התחילית -ki היא התחילית המתווספת לשמות שפות, בעוד ש"סווהילי" כשלעצמה היא השורש. לכן Kiswahili היא השפה, Waswahili (קבוצה 1 - בני אדם) הם דובריה, ו-Uswahili (קבוצה 14 - שמות מופשטים) היא התרבות הסווהילית או האזור בו השפה מדוברת (למילה Uswahili מתלווה לעיתים משמעות של עלבון, שכן יש הרואים בה כינוי גנאי להתנהגות קלוקלת ולנימוסים רעים). מאחר שמדינות רבות שייכות לקבוצה 14, צרפת היא Ufaransa, ארצם של ה-Wafaransa (צרפתים, ביחיד Mfaransa) הדוברים Kifaransa, גרמניה היא Ujerumani ובה מתגוררים ה-Wajerumani (יחיד Mjerumani) הדוברים Kijerumani, ו-Uganda היא ארצם של ה-Waganda הדוברים Kiganda.
השתייכותו של העצם לקבוצה מסוימת אינה מסתכמת בשם עצמו, אלא חולשת על חלקי המשפט האחרים, בדיוק כפי שמתפקדים המין הדקדוקי והריבוי בעברית. אם נחזור שוב לרעיון ההיפותטי שלעיל, נוכל להבחין בין ארבעה משפטים שונים בעברית, בהם שינוי המין הדקדוקי והמספר גורמים לשינוי המוספיות בשם תואר, בפועל ובמושא הישיר:
עקרונות אלה קיימים גם בסווהילי בדרך של שינוי התחיליות בהתאם לקבוצת השם. אם שייכותו של השם איננה מתבררת ממנו עצמו (מאחר שאין לו תחילית, או שהתחילית שלו משותפת למספר קבוצות), בדרך כלל יסתבר הדבר מיתר חלקי המשפט. שמות תואר ומספרים בדרך כלל משתמשים בתחיליות האופייניות לקבוצות השונות, אך לפועל יש פעמים רבות תחיליות שונות (כמו בדוגמה הראשונה שלהלן). דוגמאות משמות השייכים לקבוצות 1/2 ולקבוצות 7/8:
כאשר לאותו פועל מספר שמות עצם מקבוצות שונות, יכריע הרעיון המשותף אילו מוספיות יקבלו הוא ויתר חלקי המשפט. כך, לדוגמה, אם מדובר במספר חפצים, יאומצו המוספיות של קבוצות 7/8 שעניינן בחפצים דוממים (-ki-/vi). במשפטים בהם המכנה המשותף חלש, לדוגמה "הזמר ושיריו לא נשכחו", הצורה המועדפת תהיה "הזמר לא נשכח; (ו)גם שיריו לא".
כינויי גוף (נושא)
סווהלי מביעה את רעיון כינוי הגוף (אני, אתה, הוא וכו') במספר דרכים (מאחר שבסווהילי אין כאמור מין דקדוקי, אין הבחנה בין "הוא" ל"היא" או בין "אתם" ל"אתן"):
אנחנו נלך לעיר - Sisi tutakwenda mjini sisi - אנחנו, tu-ta-kwend-a - נלך (tu אנחנו, ta - עתיד, kwend-a - השורש לך), mji-ni - ל-עיר נלך לעיר - tutakwenda mjini
אני קורא ספר - Ninasoma kitabu: (ni - אני, na - הווה, soma השורש קרא), kitabu - ספר היא תעזוב מחר - Ataondoka kesho: (a - היא, ta - עתיד, ondoka - השורש עזב), kesho - מחר
אני עוזר - nasaidia : na - אני+הווה כללי, saidi-a השורש עזר אנחנו רואים - twaona :twa - אנחנו+הווה, on-a - השורש ראה אני לא קורא ספר - Sisomi kitabu : si - אני לא, som - השורש קרא (ללא הסיומת a), i - שלילה.
ניתן לסכם את ההטיות הנ"ל כדקלמן:
הכינויים שמצטרפים לפועל בגוף ראשון (ni - "אני כן" ו-si "אני לא"), יכולים להצטרף גם לחלקי דיבור אחרים או לעמוד בפני עצמם כדי להביע הוויה, והם זהים בכל הגופים. במובן זה תפקידם קרוב יותר לקופולה או לאוגד מאשר לכינוי גוף (בסווהילי קיים פועל שמשמעותו "להיות" (kuwa), אך השימוש בו מוגבל כיום):
?hujambo - "מה שלומך/העניין" (נשאל בשלילה - "לא שלומך?"/"לא עניין אצלך?") sijambo - "אני בסדד" ("(נכון) לא שלומי"/"(נכון) אין עניין אצלי")
"ahadi ni deni" - "הבטחה היא חוב" "kuuliza si ujinga" - "לשאול אינה טפשות": *ku-uliza בקבוצה 15 הוא השם הפועלי של uliza - "לשאול שאלה". *u-jinga (טפשות) שייכת לקבוצה 14 (שמות מופשטים). "mtu ni watu" - אדם הוא בני אדם ("אדם לאדם חבר").
אליפות ארצות הברית הפתוחה 1974
אליפות ארצות הברית הפתוחה 1974 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי דשא במועדון הטניס ווסט סייד בקווינס. התחרויות התחילו ב-26 באוגוסט והסתיימו ב-8 בספטמבר. זו הייתה האליפות ה-94 מאז ייסודה.
סוואהילי
כינויי גוף (נושא)
?wewe si Mmarekani - אתה לא אמריקאי? Ndiyo, si Mmarekani - כן (מילולית - "זה נכון"), אני לא אמריקאי. mimi ni Mwingereza - אני (am) אנגלי.
אליפות ארצות הברית הפתוחה 1974
זו הייתה האליפות האחרונה על מגרש מדשא.
תחרות הגברים
בתחרות זו השתתפו 128 טניסאים שחולקו ל-8 בתים. לקראת התחרות המשתתפים החזקים דורגו כדלקמן:
מנצח תחרות 1973 ג'ון ניוקומב הודח בחצי הגמר. ג'ימי קונורס נפגש במשחק הגמר עם קן רוזוול  וניצח ב-3 מערכות. באותה שנה הוא ניצח גם באליפות אוסטרליה הפתוחה ובאליפות וימבלדון
סוואהילי
כינויי גוף (מושא ישיר)
כפי שבעברית ניתן להכיל את כינוי הגוף של המושא הישיר בהטיית הפועל (ראיתיו - אני ראיתי אותו), כך הדבר גם בסווהילי. להלן דוגמאות לשימוש בכינויי המושא הישיר בהקשרם של בני אדם השייכים כולם לקבוצות 1/2. שמות עצם מקבוצות אחרות מופיעים בדרך הטבע רק בגוף שלישי, ומערכת המוספיות שלהם פשוטה יותר, וקיימת זהות בין כינוי הגוף של הנושא והמושא הישיר. הפעלים להלן פורקו באמצעות מקפים כדי להבהיר את אופן יצירתם: המוספית הראשונה היא הנושא, השנייה מביעה את הזמן הדקדוקי, השלישית היא כינוי המושא הישיר, והאחרונה היא שורש הפועל (למעט בדוגמה הרביעית):
אליפות ארצות הברית הפתוחה 1974
תחרות הנשים
בתחרות הנשים השתתפו 64 טניסאיות שחולקו ל-4 בתים. כמו בתחרות הגברים, הטניסאיות החזקות זכו לדירוג:
מנצחת תחרות 1972 מרגרט קורט לא השתתפה בתחרות. במשחק הגמר בילי ג'ין קינג נפגשה עם איבון גולגונג  וניצחה בשלוש מערכות.
סוואהילי
כינויי שייכות
השייכות בסווהילי מובעת באמצעות שש מילים בסיסיות בהתאם לגוף הדקדוקי, בתוספת מוספית לפי קבוצת השם אליה שייך המשתייך. בהיעדר תווית יידוע (ה' הידיעה) או תווית מסתמת בסווהילי (a או an באנגלית), לכינויי השייכות חשיבות רבה בשפה:
את הבעלות ניתן להביע גם באמצעות ni (בהקשר זה "יש") וסיומת שמשמעותה "עם": nina - יש לי, una - יש לך, ana - יש לו, tuna - יש לנו, mna - יש לכם, wana - יש להם. נטיות אלה משתנות לפי קבוצת השם (לדוגמה "יש להם" עשוי להופיע כ-mna ,pana, zina וכו' בהתאם לקבוצה של שם העצם שיש להם).
אליפות ארצות הברית הפתוחה 1974
תחרות זוגות גברים
בתחרות השתתפו 51 זוגות. להלן הזוגות שקיבלו דירוג:
מנצחי תחרות 1973 אוון דבידסון וג'ון ניוקומב השתתפו בתחרות אך עם פרטנרים אחרים. במשחק הגמר סטן סמית' ובוב לוץ נפגשו עם פטריסיו קורנחו סקל וחיימה פילו  וניצחו בשתי מערכות.
סוואהילי
כינויי שייכות
מספר שמות עצם המתייחסים לקרבה משפחתית או חברתית, מתאחדים עם כינוי השייכות: mke (אישה), mkeo (אשתך); baba (אבא), babangu (אבי), babake (אביו); rafiki (חבר), rafikiyo (חברך), rafikiye (חברו).
אליפות ארצות הברית הפתוחה 1974
תחרות זוגות נשים
בתחרות השתתפו 32 זוגות. להלן זוגות שזכו בדירוג:
סוואהילי
כינויים רומזים
סווהילי מבחינה בשלוש דרגות של כינויים רומזים - זה שכאן (this), זה ששם (that) וההוא שכבר דובר בו. שלושת הכינויים מושפעים מקבוצת השם שאליו רומזים. גם לכינויים הרומזים תפקיד חשוב המפצה על היעדר תווית יידוע:
אליפות ארצות הברית הפתוחה 1974
תחרות זוגות נשים
מזוג מנצחות 1973 מרגרט קורט לא השתתפה בתחרות. במשחק הגמר רוזמרי קזאלס ובילי ג'ין קינג נפגשו עם פרנסואז דיר  ובטי שטוב  וניצחו בשלוש מערכות.
תחרות זוגות מעורבים
בתחרות השתתפו 32 זוגות. להלן זוגות שזכו בדירוג:
סוואהילי
יצירת תארים
כפי שהובהר כבר בדוגמאות למעלה: mtoto mmoja anasoma (ילד אחד קורא) ו-watoto wawili wanasoma (שני ילדים קוראים), גם שם התואר חייב להסכים עם שם העצם ועם הקבוצה שלה הוא שייך (בדוגמאות אלה, "אחד" ו"שניים" מתארים את "ילד" ו"ילדים", ולכן מתפקדים כשמות תואר). הדבר נכון גם בעברית, שבה שם התואר מתאים את עצמו למין הדקדוקי ולמספר של שם עצם:
אליפות ארצות הברית הפתוחה 1974
תחרות זוגות מעורבים
מנצחי תחרות 1973 בילי ג'ין קינג ואוון דבידסון  הודחו בחצי גמר. במשחק הגמר הזוג הלא מדורג פם טיגררן וג'ף מסטרס  נפגשו כריס אוורט וג'ימי קונורס  וניצחו בשתי מערכות.
סוואהילי
יצירת תארים
zuri (יפה): mtu mzuri (איש יפה) ו-watu wazuri (אנשים יפים) ema (טוב): kitabu chema (ספר טוב) ו-vitabu vyema (ספרים טובים) ngapi? (כמה): ?watoto wangapi (כמה אנשים?) אבל ?saa ngapi (מה השעה?)
ghali (יקר): chakula ghali (אוכל יקר), vitu ghali (חפצים יקרים) haramu (אסור): uwindaji haramu (צייד אסור), biashara haramu (סחר אסור) rasmi (רשמי): mgeni rasmi (אורח רשמי), nguo rasmi (בגד רשמי, מדים) kila (כל): kila dakika (כל דקה), kila mtu (כל אדם, כל אחד)
Kazi ya muda - עבודה של זמניות (עבודה זמנית) Mfuko wa ngozi - תיק של עור (תיק עור) hifadhi ya Serengeti - פארק של סרנגטי (פארק סרנגטי) Afrika ya Mashariki - אפריקה של מזרח (מזרח אפריקה)
Saa ya kuamka - שעה של לקום (שעת קימה) Maji ya kunywa - מים של לשתות (מי שתייה)
Siku ya kwanza - יום של ראשון (היום הראשון, לא יום א') Wimbo wa tatu - השיר של שלישי (השיר השלישי) Darasa la pili - מחלקה של שנייה (ה/מחלקה ה/שנייה)
Nyumba ya karibu - בית של קרוב (בית קרוב) Safari ya mbali - טיול של ארוך (טיול ארוך/רחוק) Mawazo ya kitoto - רעיונות של ילדותיות (רעיונות ילדותיים)
enye - מילית נוספת בעלת תפקיד דומה היא "enye" שמשמעותה היא "עצמו". צורה זו שמה דגש על המצב הנוכחי של שם העצם, ופחות מתארת את הווייתו או תכונותיו כפי שעושה "a":
mtalii mwenye furaha - התייר עצמו שמחה (תייר שמח) ziwa lenye uchafu - האגם עצמו זיהום (אגם מזוהם)
mtu mwenye kukasirika - האדם עצמו לכעוס (אדם כועס) dalili zenye kuogofya - תסמין עצמו לפחד (תסמינים מפחידים) taa yenye mafuta מנורה עצמה שמן (מנורה שיש בה שמן)
כינוי הזיקה בסווהילי, (-o-) (ש-), הוא חלק מהפועל, בדיוק כמו בטורקית (-dik-), וככזה הוא יכול לשמש כשם תואר:
watu wa-si-o-jiweza - אנשים שאינם יכולים (אנשים מוגבלים) nchi zi-na-zo-endelea - מדינות שמתקדמות (מדינות מתפתחות) maji ya-li-yo-chemshwa - מים שהורתחו (מים מורתחים)
שם יכול להכשיר שם אחר:
mwaka jana - שנה אתמול (שנה אחרונה) mbwa mwitu - כלב פראות (כלב פראי) nchijirani - מדינה שכנה.
דרגות התואר
באנגלית, לדוגמה, תואר השם נוטה כדי להשוות את השם לשמות אחרים (good, better, best). בסווהילי, כמו בעברית, נעשה הדבר בעזרת מילת תיאור נפרדת:
דרגת הדימוי (כמו):
Mtoto wangu ni mrefu kama wako - הילד שלי הוא (ni) יפה כמו שלך. Kisu hiki si kikali sawa na changu - סכין זה אינו (si) חד כמו שלי.
?Nani mfupi zaidi, huyu au yule - מי הוא (ni) נמוך יותר, זה או ההוא? (מי יותר נמוך, זה או ההוא?)
Mtoto wangu ni mrefu kupita wako - ילד שלי הוא גבוה עובר את שלך (הילד שלי גבוה משלך) Dodoma ni mbali kuzidi Dar es Salaam - דודומה היא רחוקה עוברת את דאר א-סלאם (דודומה יותר רחוקה מדאר אס סלאם)
דרגת ההפלגה (הכי) - שימוש באחד משלושה הפעלים שמשמעותם היא "עובר את", אך אגב שינוי הייחוס לכולם:
Mtoto wangu ni mrefu kupita wote - ילד שלי הוא גבוה עובר את כולם (הילד שלי (הכי/ה)גבוה מכולם).
סדר המילים
למעט יוצאי דופן בודדים, כמו בעברית, בסווהילי השם קודם לתואר השם. כלל זה חל גם על מספרים, ולכן על השטר של 5,000 שילינג טנזני שתמונתו משמאל, רשום "Shilingi Elfu Tano" ("שילינג אלף חמש" - חמש מתאר כמה אלפים, ו-5,000 מתאר כמה שילינג), ועל השטר הקנייתי בן 20 שילינג שתמונתו לעיל רשום "Shilingi Ishirini" ("שילינג עשרים" - עשרים מספק מידע בכמה שילינג מדובר).
יוצאי הדופן הם המילה kila (כל) - kila dakika, והשמות חצי (nusu - nusu mkate - חצי כיכר לחם) ורבע (robo - robo saa - רבע שעה).
כאשר שני שמות תואר מתארים שם בודד (הילד הגדול והיפה), החשוב מביניהם יופיע אחרון.
nyumba kubwa nzuri - בית גדול ו(במיוחד) יפה; nyumba nzuri kubwa בית יפה ו(במיוחד) גדול
סדר המילים נשמר גם בביטויי שייכות:
nyumba yangu nzuri בית שלי (ו)יפה (ביתי היפה)
הכינוי הרומז עשוי לשנות את מקומו במשפט, ובהתאם לכך משתנה המשמעות:
השורש ושם הפועל
חלק ממאפייניו של הפועל הסווהילי נסקרו לעיל, ובעיקר אופן יצירתו על ידי צירוף מוספיות אל השורש, בעיקר לפניו, אך גם בסופו. מוספיות אלה, הכוללות מידע אודות הגופים, הזמנים, המודוס והאספקט הדקדוקיים, השלילה, המושא, הזיקה ועוד, מעניקות לפועל את הוראתו המדויקת. מוספיות נוספות עשויות להצטרף אל השורש, ואלה נושאות מידע נוסף המובע בעברית בדרך כלל באמצעות הבניינים, כמו יסוד של גרימה (בניין הפעיל), סבילות, הדדיות וכו'.
שם הפועל בסווהילי כולל את השורש כשהוא מלווה בדרך כלל בסיומת a- ולעיתים גם בתחילית -ku. לכן בשם הפועל soma (לקרוא), השורש הוא -som-, וב-imba- (לשיר) הוא -imb-. גם השורש עשוי להתרחב כדי לשנות משמעויות: (ראו להלן). הכפלת השורש היא אמצעי רווח בסווהילי כדי לציין העצמה של הפעולה לאורך זמן, יסודיות או על מנת להעניק פרטים נוספים: piga- (להכות), pigapiga- (להכות שוב ושוב); kata- (לחתוך), katakata- (לחתוך לחתיכות קטנות), chambua- (לברור/למיין את המתאים מהלא-מתאים), kuchambuachambua (לאסוף, לנקות ולמיין ביסודיות).
קיימים שורשים שבהם לא רק הברה בודדת אלא גם אות בודדת, כמו ku-l-a (לאכול) שבו השורש הוא רק ההברה "l", אולם אלה שומרים בדרך כלל על התחילית -ku גם בזמן הטייתם (wa-na-kul-a - הם אוכלים).
שם הפועל יכול לשמש גם כשם הפועלי, וחלק משימושיו נסקרו לעיל בפרק העוסק בשם התואר. כשם, שם הפועל שייך לקבוצת שמות 15, ואז משמעותו היא כשל פעולה ("לשמוע" הוא "שמיעה", "לאכול" הוא "אכילה" וכו'). לעיתים נעשה שימוש בשם הפועל כדי לתאר פעולה חסרת גוף וזמן (Afadhali kufanya kazi - עדיף לעבוד עבודה, "עדיף לעבוד"; kujifunza lugha - ללמוד שפה, "לומדים שפה").
שלילת שם הפועל נעשית באמצעות המוספית -to-: מ-kusoma (לקרוא) נוצר kutosoma (לא לקרוא).
הזמן, המודוס והאספקט הדקדוקיים
הזמן הדקדוקי, המודוס, והאספקט בסווהילי מובעים על ידי סדרה של תחיליות ולעיתים גם על ידי שינויים נוספים בפועל:
ha-wa-imb-i - הם לא שרים si-l-i - אני לא אוכל ha-tu-jaribu - אנחנו לא מנסים (פועל ממוצא זר, אין שינוי בסיומת)
wa-ta-imb-a - הם ישירו ha-wa-ta-imb-a - הם לא ישירו ni-ta-kul-a אני אוכל si-ta-kul-a אני לא אוכל (אין שינוי של a בסוף הפועל ל-i, כמו שמתרחש בשלילת ההווה)
wa-li-imb-a - הם שרו ha-wa-ku-imb-a - הם לא שרו si-ku-l-a - לא אכלתי (אין שינוי של a בסוף הפועל ל-i, כמו שמתרחש בשלילת ההווה)
ha-wa-ja-imb-a הם עדיין לא שרו (אבל זה בתוכנית) si-ja-l-a עוד לא אכלתי (אבל אני אוכל בערב)
פעלים סבילים, גרימה, הדדיות ומקרים נוספים
בסווהילי מספר הבחנות פעליות נוספות שאינן קיימות בעברית:
כינוי הזיקה
הזיקה (ש-) בסווהילי מובעת בדרך כלל כמוספית בפועל:
כינוי הזיקה (-o-) מוטה ומצטרף לפעלים שבהם תווית זמן רק בעבר (li), בהווה (na) ובעתיד הפשוט (ta או-taka). השלילה נעשית באמצעות si והיא חסרת מימד של זמן. ניתן לצרף לפועל גם כינוי מושא ישיר, והוא יופיע מיד לפני השורש:
nchi zi-na-zo-endelea - הווה, מדינות שמתקדמות maji ya-li-yo-chemshwa - עבר, מים שהורתחו wa-si-o-jiweza - שלילה, שלא יכלו/אינם יכולים/לא יוכלו ni-si-ye-wa-fahamu - אנשים (wa - "אותם") ש (ye) אני (ni) לא (si) הכרתי/מכיר/אכיר (fahamu)
בזמנים אחרים ובמשפטי שלילה שבהם קיימת חשיבות לזמן, נעשה שימוש במילה נפרדת כדי להביע את אלה - amba (ש-).
Usimwamshe mtoto ambaye amelala - אל תעיר את הילד ש (ambaye) עדיין (me) ישן Kazi ambayo sikuifanya, lazima niifanye leo - את העבודה שלא עשיתי (ku), אני צריך לעשות היום.
קיימת צורה לזיקה כללית חסרת זמן, עם או בלי כינוי מושא ישיר:
wa-winda-o - שצד/יצוד (ש - o, צד - wind, הם - wa) ni-ku-ambia-ye - אני (ni) ש (ye) אומר/אמרתי/אומר (ambia) לך (ku)
o מוחלף ב-po בתיאורי זמן (כש-/כאשר), ב-po, ko או mo בתיאורי מקום (היכן ש-, ב/ל/מהמקום בו) וב-vyo בתיאורי דופן (באופן ש-).
תואר הפועל
תואר הפועל בסווהילי מובע במספר דרכים:
pengine - לעיתים kitoto - ילדותי vizuri - אם כן, טוב אז kwe-tu - המקום שלנו
Tunapokaa (המקום) שבו אנחנו חיים Uwezavyo - באופן/כמה שאתה יכול
מאפיינים תרבותיים
שירה - רוב המסמכים העתיקים שהשתמרו בסווהילי, מכילים שירה (mashairi), ובייחוד שירה אפית שהועברה מדור לדור בעל-פה, ואשר הועלתה על הכתב החל בתחילת המאה ה-18. שירה אפית זו מכונה בדרך כלל בשמות "Utenzi" (אוטנזי) או "Utendi" (אוטנדי - "מעשה"), והיא מבוססת על עקרונות השירה הערבית ושירת הבנטו. מקורה של שירה זו הוא באזור לאמו שבקניה, והיא נכתבה תחילה בניב האזורי המקומי. תחילה עסקה השירה בנושאים דתיים מוסלמים, אך לאחר שהתפשטה דרומה לאזור מומבסה ולצפון טנזניה, החלה מתמקדת בסוגיות חברתיות. השירה הקלאסית עדיין תופסת מקום חשוב בתרבות הסווהילית, והיא מצוטטת באירועים מיוחדים וכן כעניין שבשגרה.
טאארב (Taarb, מערבית طرب - בקירוב "לשמוח במוזיקה") הם שירים בסווהילי הרווחים בעיקר בטנזניה ובקניה, והמבוססים על יסודות המוזיקה הערבית והצפון-אפריקאית. אלה חדרו למזרח אפריקה במחצית הראשונה של המאה ה-20, והתמזגו עם השפעות ערביות קודמות. בצורתם המסורתית, הטאארב מושרים באירועים מרכזיים כמו חתונות, אך בשנים האחרונות החל הטאארב הפופולרי (לדוגמה בהופעות בפאבים וכמוזיקה קלה ברדיו) לשלב אלמנטים של מוזיקה מסורתית אפריקאית מכל רחבי היבשת ואף מוזיקה מערבית.
מת'אלי (methali) הם משחקי מילים ומשפטים חרוזים, המופיעים באלגוריות, בפתגמים ובסיפורים קצרים עם מוסר השכל, הנטועים עמוק בתרבות המקומית: "Kila mwamba ngoma ,ngozi huivuta kwake" - "כל המותח עור על תוף, מותח אותו בכיוונו שלו"; "Kukopa harusi kulipa matanga" - "ללוות כמו חתונה, להחזיר כמו אבל"; "Mchele moja mapishi mengi" - "האורז הוא אחד, אך דרכי בישולו רבות" ועוד. חלק מהפתגמים משקפים אמונות טפלות רווחות: "Kufagia usiku kunakimbiza baraka" - "לנקות בלילה מבריח ברכות"; "Mwenye kufanya mazowea ya kukaa kizingitini atakawia kuoa" - "היושב על מפתן הדלת, יאחר להתחתן"; "Kukutana na paka mweusi usiku ni nuksi" - "פגישה בחתול שחור בלילה, מביאה מזל רע" ועוד.
השעון הסווהילי - מאפיין ייחודי של השפה הוא "השעון הסווהילי" המונה את השעות מזריחת השמש ומשקיעתה, ולא מצהרי היום או מחצות הלילה (שעה 12 בשעון המקובל). שעה 1 בבוקר בסווהילי מקבילה ל-7 בבוקר בשעון המקובל ביתר העולם, שכן ספירת השעות מתחילה בשעה 6, המקבילה, פחות או יותר, לזריחה. 1 בערב היא המקבילה הסווהילית ל-7 בערב, שכן שעות החשיכה נמנות משעה 6 בערב, סמוך לשקיעה. שיטה זו התפתחה בשל הרקע החקלאי של החברה המזרח אפריקנית, והודות לעובדה שבאזור קו המשווה אין שינויים גדולים באורך היום והלילה במשך השנה, ועל כן נותרות שעות הזריחה והשקיעה קבועות למדי. מאחר שמעולם לא יוצרו שעונים המראים את השעה בסווהילי, מאומנים דוברי השפה להשתמש בשעונים רגילים, אנלוגיים או דיגיטליים, ובעת דיבור להוסיף שש שעות לשעה שמראה השעון.
כן ולא - בסווהילי אין מקבילות מילוליות ל"כן" ול"לא", אבל משמעותה של "ndiyo" ("זה ככה"/"זה נכון") היא למעשה "כן"; ו-hapana ("אין שם", "אין להם") היא "לא". la הערבית (לא) קיימת בדמות הביטוי "בוודאי שלא"/"לגמרי לא".
ההכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם
נוסחם של סעיפים 1 ו-2 מההכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם (Tangazo kilimwengu la haki za binadamu) בעברית ובסווהילי: <blockquote style="border: 1px solid black; padding: 2em;">
תפילת פאטר נוסטר
נוסחה של תפילת פאטר נוסטר (Baba Yetu) הקתולית בעברית ובסווהילי:
קשת כף היד השטחית
קֶשֶׁת כַּף הַיָּד הַשִּׁטְחִית (TA: arcus palmaris superficialis) היא רשת עורקית בכף היד הנוצרת מהשקה של עורק הגומד, אשר מהווה את עיקר התרומה לה, עם הענף הכפי השטחי המגיע מעורק החישור. הקשת מרוחקת יחסית לקשת כף היד העמוקה, מרחק של כסנטימטר, בערך בקו קצה האגודל כאשר הוא מוצדד באופן מרבי.
מן הקשת יוצאים שלושה מעורקי האצבעות הכפיים המשותפים, וממשיכים מטה על פני השרירים התולעיים השני, השלישי והרביעי, בהתאמה. כל אחד מהם מקבל דם גם מאחד מעורקי מתוך היד הכפיים. סמוך למפרקי מתוך היד והגלילים, כל עורק אצבע כפי משותף מתפצל לשני עורקי אצבעות כפיים מיוחדים.
הקשת, כמו גם הקשת העמוקה, היא עדות לאספקת הדם המקבילנית לכף היד, שבבסיסה עומד מבחן אלן.
בחלק מהאנשים לא הענף הכפי השטחי משלים את הקשת, אלא עורק האגודל הראשי, עורק האצבע החישורי או עורק התווך.