cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
היפרכולסטרולמיה משפחתית
בישראל, המחלה נפוצה אצל הציבור האשכנזי, ומשערים כי היא נפוצה אצלם פי חמישה מאשר בשאר הציבור בישראל. בדרך כלל הטיפול במחלה הוא באמצעות דיאטה והתעמלות אך נהוג גם להציע תרופות המעכבות את ייצור כולסטרול בכבד. עם זאת, אין מחקרים התערבותיים המראים הפחתת תמותה על ידי הורדת כולסטרול במחלה זו. במאמר שפורסם ב-2018 על ידי חוקרים שעבדו בשירות יצרני תרופות, נטען כי מחקרים כאלו אינם ניתנים לביצוע עקב הסיכון הגבוה למחלות לב וכלי דם במצב זה.
הקפאת מזון
הקפאת מזון משמרת אותו מהרגע שהוא מוכן עד לזמן שבו הוא נאכל. משחר ההיסטוריה, חקלאים, דייגים, ציידים ולוכדים שימרו את תוצריהם בבניינים לא מחוממים במהלך עונת החורף. הקפאה מאטה את ריקבון המזון על ידי הפיכת לחות עודפת לקרח ומעכבת את הצמיחה של רוב זני החיידקים. בתעשיית המזון, ישנם שני תהליכים: מכני וקריוגני. הקינטיקה של ההקפאה חשובה לשימור איכות המזון ומרקמו. הקפאה מהירה יותר יוצרת גבישי קרח קטנים יותר ושומרת על המבנה התאי. הקפאה קריוגנית, העושה שימוש בחנקן הנוזלי הקר בצורה קיצונית (מינוס 196 מעלות צלזיוס), היא השיטה המהירה ביותר להקפאת מזון.
שימור מזון במטבחים ביתיים במהלך המאה ה-20 והמאה ה-21 נעשה באמצעות מקפיאים ביתיים. בעלי המקפיאים הונחו להקפיא את המזון ביום רכישתו. יוזמה של קבוצת סופרמרקטים ב-2012 קידמה הנחיה להקפיא את המזון הנרכש "בהקדם האפשרי עד לתאריך המצוין על המוצר". דווח כי מכון התקנים העוסק במזון בבריטניה הוסיף כי יש לאחסן את המזון בצורה נכונה עד לתאריך שפג תוקפו.
חומרים משמרים
מוצרים קפואים אינם דורשים הוספת חומרים משמרים מפני שמיקרואורגניזמים לא גדלים כאשר הטמפרטורה של המזון היא מתחת למינוס 9.5 מעלות צלזיוס, והטמפרטורה מספיקה בעצמה במניעת קלקול המזון. אם רוצים לשמר מזון לטווח ארוך, יעשה שימוש בטמפרטורות נמוכות אף יותר. חומצה גליקולית תאית (CMC), תפקידה הוא מייצב חסר טעם וריח, והיא בדרך כלל מוספת למזון קפוא, ואין זה פוגע באיכות המוצר.
היסטוריה
במשך מאות שנים, שבטים שישבו במקומות בהם האקלים קר, השתמשו בהקפאת מזון טבעית. בשנת 1885, מספר קטן של עופות ואווזים נשלחו מרוסיה ללונדון בארגזים מבודדים בזכות שימוש בטכניקה זו. כבר בשנת 1899 היה יבוא מפותח של מזון קפוא מרוסיה ללונדון במהלך 4 חודשי החורף. המזון המיובא סופק לערים בכל רחבי אנגליה כגון: ברמינגהאם, ליברפול ומנצ'סטר. לאחר מכן החלו להשתמש בהקפאה על מנת לייבא בשר.
ב-1929, שקלרנס בירדסאיי הציג את "הקפאת הבזק", לציבור האמריקאי. ניסיונות נוספים לקדם את המזון הקפוא נעשו על ידי אלינור רוזוולט במהלך ביקורה ברוסיה. ניסויים אחרים, בהם היו מעורבים מיץ תפוזים, גלידה וירקות נערכו על ידי בעלות הברית סמוך לסוף מלחמת העולם השנייה.
טכנולוגיה
הראשונים בהם נעשה שימוש בתעשיית המזון הם המקפיאים המכניים. עקרון הפעולה הוא תנועה במסלול סגור של גז קירור, בדרך כלל אמוניה, בתוך מערכת, אשר מוריד את החום מהמזון. החום מועבר למעבה ולאחר מכן מפוזר לאוויר או מים. נוזל הקירור, כיום נוזל חם בלחץ גבוה, נוזל למאייד. כל עוד נוזל זה מועבר בשסתום המרחיב הוא מתקרר ומתאדה. וכעת גז בלחץ ובטמפרטורה נמוכים שוב יכולים לחזור למערכת.
הקפאה קריוגנית פותחה לאחרונה, אך כבר נעשה בה שימוש על ידי יצרניות מזון רבות בכל רחבי העולם. ציוד קריוגני עושה שימוש בגזים בטמפרטורות מאוד נמוכות.
אריזה
אריזות המזון הקפוא חייבות לשמור על שלמות במהלך המילוי, האיטום, ההקפאה, האחסון, ההובלה, ההפשרה, ולעיתים קרובות גם הבישול. מכיוון שמזון קפוא רב מבושל במיקרוגל, יצרניות המזון פיתחו אריזות שיכולות לעבור מהמקפיא היישר למיקרוגל.
מדענים ממשיכים לחקור צורות אריזה חדשות של מזון קפוא. אריזה אקטיבית למשל, מציעה שורה של טכנולוגיות חדשות שיכולות באופן פעיל לחוש ואז לנטרל את נוכחות החיידקים או מזיקים אחרים. אריזה אקטיבית יכולה להאריך את חיי המדף, לשמור על בטיחות המוצר ולעזור לשמר את המזון לאורך תקופה ארוכה יותר של זמן.
יעילות
קיימת יעילות להקפאה בהגנת המזון מפני פתוגנים שגורמים למזון לקלקול. פתוגנים נהרגים או לא גדלים בקצב מהיר מאוד בטמפרטורות נמוכות. אמנם קיימת יעילות להקפאה בהתמודדות נגד פתוגנים, אך נמצא שרתיחה היא אף יעילה יותר. אחת הבעיות בשימוש בהקפאה כשיטת שימור מזון היא הסכנה כי פתוגנים מנוטרלים (אך לא נהרגים) על ידי התהליך ויכולים לשוב להיות פעילים כאשר המזון הקפוא מפשיר.
מזונות עשויים להישמר במשך מספר חודשים על ידי הקפאה. לאחסון לטווח ארוך דרושה טמפרטורה קבועה של מינוס 18 מעלות צלזיוס או פחות.
איכות
למהירות ההקפאה יש השפעה ישירה על הגודל והמספר של גבישי הקרח שנוצרים בתוך תאי המזון. הקפאה איטית מובילה להיווצרות פחות גבישים, אך הם נוצרים גדולים יותר. הקפאה מהירה מובילה לגושי קרח קטנים אך רבים יותר. גביש קרח גדול יכול לנקב את דפנות התאים של מוצר המזון וזה עלול לגרום לפגיעה במרקם ואיכות המוצר. כמו כן זה עלול לגרום במהלך ההפשרה לאובדן של המיצים הטבעיים. לכן נצפה להבדלים בין מוצרי מזון שהוקפאו על ידי מאוורר מכני, ומוצרי מזון שהוקפאו בעזרת חנקן נוזלי (כאשר הקפאה על ידי חנקן נוזלי היא מהירה הרבה יותר מהקפאה על ידי מאוור מכני).
תגובת הציבור למזון קפוא
על פי מחקר, הצרכן האמריקאי צורך בממוצע מזון קפוא 71 פעמים בשנה, אשר רובו הוא ארוחות טרום-מבושלות קפואות.
המדינה החופשית בראונשווייג
המדינה החופשית בראונשווייג (בגרמנית: Freistaat Braunschweig) הייתה מדינה ברפובליקת ויימאר, ולאחר מכן בגרמניה הנאצית. בירתה של המדינה הייתה העיר בראונשווייג.
היסטוריה
ב-8 בנובמבר 1918 התפטר ארנסט אוגוסט, דוכס בראונשווייג מתפקידו, בעקבות המהפכה הגרמנית והתבוסה במלחמת העולם הראשונה.
כאשר הדוכסות בוטלה, הפכה המדינה למדינה חופשית, שהתקיימה עד לאחר מלחמת העולם השנייה.
ב-12 באפריל 1945 נכבשה העיר בראונשווייג על ידי הצבא הבריטי, ובשנת 1946 מוזג רוב שטח בראונשווייג במדינת סקסוניה התחתונה, ואילו השטחים המזרחיים שלה צורפו לסקסוניה-אנהלט שהייתה חלק משטח הכיבוש הסובייטי, ולאחר מכן חלק מגרמניה המזרחית.
יחזקאל גד
יחזקאל גד (1911 - 14 באפריל 1958) היה אדריכל ומעצב פנים ישראלי. בין שנות השלושים לשנות החמישים תכנן גד יחד עם אשתו דורה גד מבנים ממלכתיים ולאומיים רבים, כגון בית אגיון, הספרייה הלאומית, ובית הנשיא יצחק בן-צבי. כמו כן היה גד מעורב בתכנון מבני מלונאות, ספינות ומטוסים של חברות "צים" ו"אל-על" וכן בנקים, בנייני משרדים ודירות.
קורות חיים
יחזקאל גד נולד בשנת 1911 בעיר למברג שבפולין (לבוב באוקראינה), תחת השם היינריך יחזקאל גולדברג, אותו עברת בשנות הארבעים ליחזקאל גד. בצעירותו, גד היה ציוני נלהב ומקורב לתנועה הרוויזיוניסטית. בין השנים 1932 - 1935 למד גד בפקולטה לאדריכלות באוניברסיטה הטכנית של וינה; שם, הכיר יחזקאל את אשתו לעתיד, דורה גד, שגם למדה במוסד. באותה תקופה התמחה גד אצל המהנדס אוטו ויינברג, וכן אצל האדריכלים זיגמונד ספרבר וארנסט שבדרון. בתקופת שהותו בווינה הצליח גולדברג להשיג סרטיפיקט לעלייה לישראל, ובשנת 1936 הוא נישא לדורה, ועלה עמה לארץ ישראל. בני הזוג השתקעו בתל אביב, כאשר הם קיבלו סיוע מאחיו של יחזקאל, שעלה קודם לכן. עם עלייתו, החל גד לעבוד במשרדו של האדריכל אלפרד אברהם. בשנת 1937 ייצגו יחזקאל ודורה גד בתל אביב את האדריכל אלכסנדר קליין, וביצעו עבודות פיקוח אדריכלי עבור בית שקליין תכנן ברחוב הירקון.
ב-1942 פתחו דורה ויחזקאל משרד עצמאי שעסק בעיצוב דירות פרטיות, תוך הכנסת חידושים שלא היו מקובלים אז בארץ, כגון חדרי ארונות, ציפויי פורניר וסולם צבעים בהיר המגיב לאור החזק. בין הפרויקטים הראשונים שלהם נכלל תכנון בית עבור הפרדסן היפואי עבדול חמיד ביבי, ועבור משפחת פנכל בכפר שמריהו. באותו עשור ביצעו השניים תכנון פנים ב-"קפה ניצה" ברחוב אלנבי,
בשנות החמישים החלו יחזקאל ודורה גד לעסוק בעיצוב פנים לבתי מלון. המלונות הראשונים אותם עיצבו היו מלונות "השרון" ו-"אכדיה", שניהם בהרצליה. במלון "אכדיה" הודגשו אלמנטים "ארכאולוגיים", כגון העתקי קרמיקה של כתובות אכדיות וכתובות מספר בראשית, על מנת להדגיש את העבר השמי של המקום; ברם, חלל המלון בכללו נפתס כמודרני ועכשווי, על פי עקרונות "האסתטיקה של המכונה". באותו עשור, ביצעו יחזקאל ודורה גד עבודת תכנון פנים עבור מספר אוניות של חברת "צים", בשיתוף פעולה עם האדריכלים אל מנספלד ומוניו גיתאי-וינרויב. השניים תכננו, בין היתר, את האוניות "תאודור הרצל", "ציון", "מולדת", "ירושלים" ו-"שלום". הספינות שילבו עיצוב מודרני ופונקציונלי עם עצירות של אמנים ישראלים, כגון שושנה היימן, ז'אן דוד, פרלי פלציג וכן שטיחים של "משכית". בשנת 1955 פרסם גד מאמר בעיתון הבריטי "The Jewish Chronicle" בו הוא קרא למצוא איזון בין התפיסה המורדניסטית לפיה מבנים במקומות שונים אמורים להיראות זהים, לבין הרצון לייחוד תרבותי, ולכן השתדל להשתמש בחומרים מתוצרת ישראלית בתכנון האוניותף המתאימים לאווירה "ים תיכונית וסובטרופית".
בשנת 1956 תכננו יחזקאל ודורה את סביבתם הפנימית של מטוסי "בריסטול בריטניה" אותם רכשה באותה שנה חברת "אל על", וכן תכננו את משרדי חברת אל על בלונדון.
באותה תקופה התגלה אצל גד גידול סרטני, והוא נפטר ב-14 באפריל 1958.
קבוצת העשור של היורוליג (2010–2020)
קבוצת העשור של היורוליג (2010–2020) (באנגלית: Euroleague Basketball 2010–20 All-Decade Team) מורכבת מעשרת הכדורסלנים הבולטים בליגת היורוליג בעשור השני לקיומה, בין השנים 2010–2020. חברת יורוליג בסקטבול, המפעילה את היורוליג, יזמה את פרסום קבוצת העשור לרגל חגיגות העונה ה-20 של הליגה. הייתה זו הפעם השנייה בה נבחרת קבוצת עשור ביורוליג, לאחר קבוצת העשור 2000–2010.
ההצבעה לנבחרי קבוצת העשור כללה קולות מטעם 18 מאמני קבוצות היורוליג, 18 הקפטנים של קבוצות היורוליג, חברי תקשורת נבחרים ואוהדים אשר הצביעו דרך האתר הרשמי של הליגה. הצבעת האוהדים נערכה בין 20 בינואר ל-17 בפברואר 2020.
קבוצת העשור
בין החודשים מרץ–מאי 2020 פורסמו עשרת הנבחרים לקבוצת העשור. שניים מבין עשרת שחקני קבוצת העשור – דימיטריס דיאמנטידיס וחואן קרלוס נבארו – נכללו גם בקבוצת העשור הקודמת, ושחקן נוסף – ואסיליס ספאנוליס – היה מועמד אליה. להלן רשימת השחקנים הנבחרים:
קתרינה אמליה, נסיכת הולנד
קתרינה אמליה ביאטריקס כרמן ויקטוריה, נסיכת הולנד, נסיכת אורנז'-נסאו (בהולנדית: Catharina-Amalia Beatrix Carmen Victoria van Oranje-Nassau; נולדה ב-7 בדצמבר 2003) היא יורשת העצר של הכתר ההולנדי.
ביוגרפיה
קתרינה אמליה, בתם הבכורה של וילם-אלכסנדר, מלך הולנד ואשתו המלכה מקסימה, נולדה ב-7 בדצמבר 2003, בשעה 17:01 בבית החולים ברונובו שבהאג, הולנד. לאחר פרסום הולדתה בציבור נורו מטחי כבוד בארבעה מקומות ברחבי המדינה, כשבכל אחד מהם נורו 101 יריות. היא הוטבלה ב-12 ביוני 2004 וסנדקיה היו דודה קונסטנטין, נסיך הולנד, ויקטוריה, נסיכת שוודיה, ראש המועצה הכללית של ממשלת הולנד, דודה מרטין סורגייטה וחבריהם של הוריה. היא הבכורה מבין שלוש בנות, ואחיותיה הן הנסיכות אלכסיה ואריאנה.
קתרינה אמליה נמצאת ראשונה בסדר הירושה לכתר והיא מיועדת להיות מלכה לאחר מלוכת אביה ובכך היא תהיה המלכה הרביעית של הולנד לאחר וילהלמינה, יוליאנה וביאטריקס. היא גם נכללת בסדר הירושה לכתר הבריטי כצאצאית של ג'ורג' השני דרך נכדתו הנסיכה אוגוסטה שהייתה אחותו של ג'ורג' השלישי. אביה הוצא מסדר הירושה למלוכה הבריטית מכיוון שנישא לאימה שהיא נוצרייה רומית-קתולית - מעשה המנוגד לחוק ההסדר 1701. הוא הוחזר לסדר הירושה על פי חוק הורשת הכתר 2013.
ב-2010 היא שימשה כשושבינה בחתונה של הסנדקית שלה, ויקטוריה, נסיכת שוודיה.
כיום היא מתגוררת בטירה מלכותית הממוקמת בעיירה במערב הולנד ביחד עם הוריה ואחיותיה.
בנשוב על הפלואוצ'ניצה
בנשוב על הפלואוצ'ניצֶה (בצ'כית: Benešov nad Ploučnicí, בגרמנית: Bensen) היא עיירה במחוז אוסטי נד לבם בצ'כיה. טירה יפהפייה מתקופת הרנסאנס הסקסוני תוחמת את הכיכר המרכזית.
זהו מקום הלידה של שחקני הכדורגל הגרמנים פטר ורולנד דוק, וקאלום ווייט.
האזכור הכתוב הראשון של הכפר הוא מ-1352.
קו הרכבת 081 מהעיר דצ'ין לכיוון העיר צ'סקה ליפה עובר בעיר. במקביל לפסים וממשיך עימם, נמצא הכביש הראשי מספר 262/II.
משתנה מירה
כוכב משתנה מסוג מירה או בקיצור משתנה מירה (באנגלית: Mira variable) הוא כוכב משתנה מסוג ענק אדום שמתרחשות בו פעימות מחזוריות איטיות שיוצרות שינויים גדולים של לפחות 2.5 דרגות בבהירותו הנראית ועם זמן מחזור של בין 100 ימים ל-1,000 ימים. סוג זה של כוכבים משתנים נקרא על שם הכוכב מירה שהיה הכוכב המשתנה הראשון שהתגלה ובפרט הכוכב המשתנה הראשון מסוג זה שהתגלה. מכיוון שלענקים אדומים יש בהירות מוחלטת גדולה מאוד, ניתן להבחין בהם ממרחק רב וכיום מוכרים אלפי כוכבים מסוג זה.
תכונות
כוכבים משתנים מסוג מירה הם ענקים אדומים שנמצאים בקצה ענף הענקים האסימפטוטי של דיאגרמת הרצשפרונג-ראסל, כלומר מדובר בענקים אדומים קרים יחסית עם טמפרטורות סביב 3,000 קלווין, עם רדיוס של 200-300 רדיוסי שמש, שמאירים בעוצמה של פי 4,000-3,000 מעוצמת ההארה של השמש. לכוכבים אלה מסה של בין מסת שמש אחת למספר מסות שמש והיתוך המימן בליבתם הסתיים והם מתיכים מימן להליום בשכבות הפנימיות שמקיפות את הליבה, והמסיביים שבהם גם מתיכים הליום ליסודות כבדים יותר ובשכבותיהם החיצוניות ניתן למצוא את תוצרי ההיתוך כמו פחמן וחמצן. כוכבים אלה יוצרים רוח שמש דחוסה ואיטית שגורמת לאובדן מסה בסדר גודל של מיליונית מסת שמש בשנה. אורך החיים של משתני מירה הוא קצר, עשרות אלפי שנים בלבד, ואחריו הם צפויים להפוך לננסים לבנים כאשר המסה שנפלטה מהם תהפוך לערפילית פלנטרית.
מנגנון ההשתנות
בניגוד למשתנים קפאידיים, בענקים אדומים העברת האנרגיה מהשכבות הפנימיות לחיצוניות מתבצעת יותר באמצעות הסעה ופחות על ידי קרינה. כמו כן, הטמפרטורה הנמוכה לא מייננת את שכבות ההליום כמו במשתנים הקפאידיים ליצירת שכבה אטומה לאור. במשתני מירה האטימות נגרמת ממולקולות של תוצרי ההיתוך ובפרט תחמוצות של מתכות. חומרים אלו מצטברים בשכבות החיצוניות ובולעים את הקרינה באור נראה. הבליעה מפחיתה את הבהירות של הכוכב והשכבות הבולעות מתחממות ומתנפחות. בגלל הטמפרטורה הנמוכה, תהליך זה לוקח זמן רב יחסית ויכול להמשך ממאות ימים ועד לשנים, עד שלבסוף החום מפרק את המולקולות והשכבות החיצוניות נעשות שוב שקופות לאור נראה ובהירות הכוכב עולה. גודל השינוי בבהירות תלוי בהרכב הכימי של השכבות ויכול להגיע עד ל-8 דרגות בהירות. לעומת זה הקרינה בתחום התת-אדום פחות מושפעת מחומרים אלה והשינוי בבהירות בתחום זה הוא מסדר גודל של דרגת בהירות אחת. בניגוד למשתנים הקפאידיים השינויים בבהירות הם לא קבועים והבהירות המקסימלית והמינימלית משתנים ממחזור למחזור. עם זאת אורך המחזור כמעט שלא משתנה.
חברי הדרקון אליוט (2016)
חברי הדרקון אליוט (באנגלית: Pete's Dragon) הוא סרט הרפתקאות בהפקת אולפני דיסני, גרסה מחודשת של סרט מוזיקלי באותו שם משנת 1977. בסרט מככבים ברייס דאלאס הווארד, אוקס פגלי, וס בנטלי, קארל אורבן, אונה לורנס ורוברט רדפורד. הסרט מגולל את סיפורו של ילד פראי יתום שמתיידד עם דרקון בצפון מערב האוקיינוס השקט וההשלכות שבאות בעקבות גילוי השניים על ידי תושבי עיירה מקומית.
הסרט הוקרן בבכורה בתיאטרון אל קפיטן ב-8 באוגוסט 2016 ושוחרר לאקרנים בארצות הברית ב-12 באוגוסט 2016 על ידי חברת וולט דיסני. הסרט זכה לביקורות חיוביות מצד המבקרים והכניס למעלה מ-143 מיליון דולר ברחבי העולם לעומת תקציב הפקה של 65 מיליון דולר.
עלילה
פיט הוא ילד בן חמש, שהתייתם מהוריו, לאחר שניצל מתאונת דרכים בנסיעה משפחתית ביער. הוא נאסף על ידי דרקון עם פרווה ירוקה, עיניים צהובות, וכנפיים ענקיות שמציל אותו מלהקת זאבים.
גאווין, אחיו של ג'ק, יוצא לצייד באזור ומגיע למערה בה אליוט ופיט ישנו. כשהוא מנסה לקחת את הספר של פיט, הוא מותקף על ידי אליוט. בינתיים, פיט מתעורר ומוצא את עצמו בבית חולים בעיירה. הוא נמלט במאמץ לחזור ליער, וגרייס תופסת אותו ומשכנעת אותו לבוא לגור איתה ואף מבטיחה לו לקחת אותו ליער למחרת. פיט מספר לגרייס ונטלי על אליוט ומצייר אותו. גרייס לוקחת את הציור לאביה, שמזהה את הדרקון עם זה שראה לפני שנים. הוא מייעץ לה לבטוח בפיט, כדי למצוא את אליוט. לאחר המפגש עם הציידים ביער, אליוט עוקב אחריהם ומגיע לעיירה, שם הוא מחפש את פיט. כאשר הוא מוצא את פיט הוא רואה אותו עם משפחתה של גרייס, ומשאיר אותו איתם. גאווין מספר לאחיו על המפגש עם הדרקון.
למחרת, פיט, גרייס, נטלי, ומר מיצ'אם נוסעים אל היער לחפש את אליוט. כשהם מגיעים למערה ואליוט מופיע, קבוצת הציידים בראשות גאווין תופסים אותו בעזרת חיצי הרדמה וחבלים ומעמיסים אותו על משאית למחסן העצים. תושבי העיירה והמשטרה מתאספים סביב המחסן, פיט ונטלי משחררים את אליוט מכבליו ובורחים ליער במשאית עם מר מיצ'אם.
שיירת תושבי העיירה רודפת אחרי המשאית. אליוט מבוהל ומפוחד, הוא עף מהמשאית, מתיישב על גבי גשר ומתחיל לנשוף אש לעבר השוטרים. הגשר מתחיל להתמוטט תחת החום הכבד, אליוט מציל את גרייס וג'ק מנפילה מהגשר, לבקשת פיט. פיט ואליוט בורחים חזרה ליער ופיט מתחנן להישאר עם אליוט, אבל הוא לא יכול להישאר בקרבת העיירה כי שם הוא בסכנה. פיט עובר לגור עם גרייס וג'ק בתור משפחתו החדשה.
שנים לאחר מכן, גרייס וג'ק התחתנו ואימצו את פיט כבנם, אליוט נמוג לאט מזיכרון העיירה. פיט ומשפחתו מוצאים אותו בחופשה בהרים ומגלים שאליוט התאחד עם דרקונים אחרים שהפכו לחבריו.
הפקה
במרץ 2013, חברת וולט דיסני הודיעה על גרסה מחודשת (רימייק) ל"חברי הדרקון אליוט" שתבויים על ידי דיווייד לאורי ותכתב על ידי לאורי וטובי הלברוקס, בסרט החדש נכתב סיפור הליבה של הסרט המקורי כסיפור דרמה פשוט ללא שירים, ותקופת הסיפור נקבעה לשנות ה-80 במקום תחילת המאה ה-20 כפי שהיה בסרט משנת 1977. הסרט צולם באמצעות מצלמות Panavision Panaflex. הדרקון, אליוט, הוא אנימציה לחלוטין על ידי חברת Weta Digital באמצעות CGl, במקום האנימציה המקורית המצוירת ביד. צילומי הסרט החל מינואר 2015, בניו זילנד, באזור מפרץ פלנטי, טאופו, ולינגטון ורוטרואה.
וסטין
וסטין (בצ'כית: Vsetín) היא עיר בחבל זלין, שבמזרח הרפובליקה הצ'כית.
בהיותו עיר קטנה במהלך השנים ההא הפכה למרכז תעשייתי וספורטיבי חשוב.
במהלך שנות ה-60 של המאה ה-20 אוכלוסיית העיר הוכפלה, בין היתר בעקבות הכללת כפרים בסביבה (לרבות יאנובה) בשטחי העיר. לאח נפילת השלטון הקומוניסטי העיר ידעה תקופה קשה עם רמת אבטלה גבוהה.
בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20, קבוצת הוקי קרח של העיר הייתה 5 פעמים אלופת צ'כיה.
תאוריית דה ברויי-בוהם
תאוריית דה ברויי-בוהם (באנגלית: De Broglie–Bohm theory), הידועה גם בשם מכניקה בוהמית, ו-הפירוש של בוהם למכניקת הקוונטים, היא פירוש למכניקת הקוונטים והיא תאוריה של משתנים חבויים. בנוסף לפונקציית הגל המוכרת ממכניקת הקוונטים, אשר קיימת על פני מרחב כל הקונפיגורציות האפשריות, על פי תאוריה זו קיימות גם קונפיגורציות אשר קבועות גם בלי שהן נצפות או נמדדות. הפיתוח של קונפיגורציית בזמן (משמע המיקומים של כל החלקיקים בקונפיגורציה) נקבעים על ידי פונקציה מכוונת התלויה בפונקציית הגל, ופונקציית הגל מתפתחת בזמן לפי משוואת שרדינגר. התאוריה נקראת על שמם של לואי דה ברויי (1892–1987) ודייוויד בוהם (1917–1992).
התאוריה פותחה לראשונה בשנות ה-20 על ידי דה-ברויי, אשר לבסוף שוכנע לעזוב את התאוריה לטובת פרשנות קופנהגן של מכניקת הקוונטים, שהייתה ונשארה היום הפרשנות המקובלת על רוב הפיזיקאיים. בשנת 1952, לאחר שמאס בשמרנות שרווחה בקרב הפיזיקאיים באותה תקופה, גילה דייוויד בוהם את התאוריה של דה-ברויי מחדש. הרעיונות של בוהם לא קיבלו באותה עת הכרה רחבה, הן בגלל סיבות אישיות הקשורות לבוהם עצמו והן עקב התנגדות המבוססת על טיעונים פיזיקליים. פיזיקאים תאורטיים לא הסכימו לקבל את התאוריה, בעיקר עקב אופייה הנונלוקאלי. משפט בל (1964) קיבל השראה כאשר ג'ון סטיוארט בל גילה את עבודותיו של דייוויד בוהם, ותהה האם ניתן להיפטר מהנונלוקאליות הגלויה של התאוריה. החל משנות ה-90 של המאה ה-20 התעורר עניין חדש בתאוריה וכיום יש מספר קבוצות העובדות על ניסוח הרחבות לתאוריית דה ברויי-בוהם.
קרל פרידריך, דוכס סקסוניה-מיינינגן
ארנסט לודוויג השני, דוכס סקסוניה-מיינינגן (בגרמנית: Karl Friedrich, von Sachsen-Meiningen; 18 ביולי 1712 – 28 במרץ 1743) היה דוכס סקסוניה-מיינינגן בין השנים 1729–1743.
ביוגרפיה
קרל פרידריך נולד ב-18 ביולי 1712 במיינינגן שהשתייכה לדוכסות סקסוניה-מיינינגן, לארנסט לודוויג הראשון, דוכס סקסוניה-מיינינגן, ולדורותיאה מריה מסקסוניה-גותה-אלטנבורג, בתם של פרידריך הראשון, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג ומגדלנה זיבילה מסקסוניה-וייסנפלס.
בשנת 1724 מת אחיו יוזף ברנהרד, נסיך הכתר של סקסוניה-מיינינגן, ואחיו ארנסט לודוויג מונה לנסיך הכתר. שבעה חודשים לאחר מכן מת אביו ארנסט לודוויג הראשון, דוכס סקסוניה-מיינינגן, וארנסט לודוויג עלה לשלטון במקומו, אולם מכיוון שהיה קטין, מונו דודיו פרידריך וילהלם ואנטון אולריך לעוצרי הדוכסות. ב-24 בפברואר 1729 מת ארנסט לודוויג, ובמקומו עלה לשלטון קרל פרידריך, תוך שדודיו ממשיכים לכהן כעוצרים עד לשנת 1733.
קרל פרידריך לא נישא ולא היו לו ילדים, ומשום כך לאחר מותו ב-28 במרץ 1743, עלה לשלטון במקומו דודו פרידריך וילהלם, דוכס סקסוניה-מיינינגן.
תירה, נסיכת דנמרק
תירה, נסיכת דנמרק (בדנית: Thyra af Danmark, 29 בספטמבר 1853 - 26 בפברואר 1933), הייתה בתו של כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק ואשתו של ארנסט אוגוסט, נסיך הכתר של הנובר.
ביוגרפיה
בשנת 1863 מת פרדריק השביעי, מלך דנמרק, ואביה עלה לשלטון ככריסטיאן התשיעי, מוקדם יותר באותה שנה נבחר אחיה וילהלם למלך יוון, ואחותה אלכסנדרה התחתנה עם אלברט אדוארד, נסיך וויילס.
אמה רצתה שתירה תתחתן עם וילם השלישי, מלך הולנד, אולם היא סירבה, משום שהיה מבוגר ממנה. ב-1875, בעת ביקור שערך ארנסט אוגוסט, נסיך הכתר של הנובר בבית סאנדרינגהאם אצל בן דודו מדרגה שנייה, אלברט אדוארד, הנסיך מוויילס, נפגשה עמו תירה, ובדצמבר 1878 נישאו השניים בארמון כריסטיאנבורג בקופנהגן.
ב-26 בפברואר 1933 מתה תירה בגמונדן שבאוסטריה, 10 שנים לאחר מות בעלה.
משפחתה
לארנסט אוגוסט, נסיך הכתר של הנובר ולתירה היו 6 ילדים:
בוריס אלכסנדרוב
חייו
בוריס אלכסנדרוב נולד בעיר בולוגויה (כיום במחוז טבר) כבן של המלחין והמנצח אלכסנדר אלכסנדרוב. בגיל 12 החל לשיר במקהלה של אביו, בשנת 1918 המשפחה עברה למוסקבה ובוריס החל לשיר במקהלה של תיאטרון בולשוי. בשנת 1929 סיים את לימודיו בקונסרבטוריון של מוסקבה במסלול הלחנה.
בשנים 1930–1937 אלכסנדרוב היה מנהל מוזיקלי בתיאטרון של הצבא האדום במוסקבה והחל מ-1933 לימד במקביל בקונסרבטוריון של מוסקבה. בשנת 1937 התמנה לסגן מנהל של מקהלת הצבא האדום שהייתה תחת ניהול אביו, מייסדה. בשנת 1942 ייסד את מקהלת הרדיו והיה מנהלה עד לשנת 1946.
בשנת 1946, לאחר מות אביו, התמנה בוריס אלכסנדרוב למנהל המקהלה של הצבא האדום וכיהן בתפקיד זה עד לשנת 1987. במהלך שנות ניהולו המקהלה הרחיבה מאוד את הרפרטואר שלה, הופיעה בהצלחה גדולה במספר רב של מדינות העולם וקיבלה הכרה בינלאומית.
בשנת 1973 הועלה בוריס אלכסנדרוב לדרגת אלוף בצבא הסובייטי. בשנת 1975 לאות הכרה בתרומתו לפיתוח התרבות בברית המועצות הוענק לו התואר גיבור העמל הסוציאליסטי. בנוסף לכך קיבל את פרס סטלין בשנת 1950, פרס לנין בשנת 1978 ותואר אמן העם בשנת 1958.
בנוסף לפרסים זכה בוריס אלכסנדרוב בעיטור לנין (3 פעמים), וכן בעיטור הדגל האדום (1964) ובעיטור מהפכת אוקטובר (1985).
בשנת 1987 אלכסנדרוב יצא לגמלאות. הוא נפטר ב-17 ביוני 1994 ונטמן בבית העלמין נובודוויצ'יה ליד קבר אביו.
יצירות של אלכסנדרוב
בשנות ה-30 וה-40 של המאה ה-20 אלכסנדרוב כתב מספר אופרות, הידועה ביותר היא "חתונה במלינובקה" שנכתבה שנת 1936. בשנת 1967 על בסיסה צולם הסרט חתונה במלינובקה, שזכה להצלחה גדולה ונצפה על ידי 74.6 מיליון צופים בבתי הקולנוע ברחבי ברית המועצות.
בנוסף לכך הוא כתב מוזיקה לשני בלטים, סימפוניות, קנטטות וכ-100 שירים. לכל השירים היה טקסט פטריוטי ולכן לאלכסנדרוב היה כינוי "מפקד ארמייה של השיר הסובייטי".
שהרן שלח
שַׂהֲרֹן שֶׁלַח (נולד ב-3 ביולי 1945) הוא מתמטיקאי ישראלי, פרופסור אמריטוס למתמטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים ובאוניברסיטת רטגרס בניו ג'רזי, ארצות הברית. חתן פרס ישראל לחקר המתמטיקה לשנת תשנ"ח (1998), פרס וולף (2001) ופרס א.מ.ת (2011).
קורות חייו
שלח הוא אחד המדענים הפורים בעולם, כשהוא זוקף לזכותו מספר מאמרים רב, מהגבוהים בהיסטוריה, כ-1,100 מאמרים.
שלח פתר בעיות מתמטיות רבות. בין הישגיו:
אחיו הוא השופט חמן שלח, אשר נרצח ביחד עם אשתו אילנה שלח ובתם צליל בפיגוע בראס בורקה.
בשנת 2018, זכה בפרס רולף שוק ללוגיקה ופילוסופיה.
הלווציה (הונגריה)
הלווציה (בהונגרית: Helvécia) הוא כפר גדול ויחסית חדש בנפת קצ'קמט שבמחוז באץ'-קישקון במרכז הונגריה.
האזור מיושב מאות שנים, אך היישוב עצמו הוקם רק בשנת 1952 והוכרז ככפר עצמאי לאחר שנפרד מקצ'קמט.
פרידריך וילהלם, דוכס סקסוניה-מיינינגן
פרידריך וילהלם, דוכס סקסוניה-מיינינגן (בגרמנית: Friedrich Wilhelm, von Sachsen-Meiningen; 16 בפברואר 1679 – 10 במרץ 1746) היה דוכס סקסוניה-מיינינגן בין השנים 1743–1746.
ביוגרפיה
ארנסט לודוויג נולד ב-16 בפברואר 1679 באיכטרסהאוזן שהשתייכה לדוכסות סקסוניה-גותה, לברנהרד, נסיך סקסוניה-גותה, ולמריה הדוויג מהסן-דרמשטדט, בתם של גאורג השני, רוזן הסן-דרמשטדט וסופיה אלאונורה מסקסוניה.
לאחר מותו של סבו ארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-גותה בשנת 1675 שלטו אביו ברנהרד ודודיו במשותף, ובשנת 1680 פוצלה הדוכסות בין שבעת האחים; פרידריך הראשון, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג, אלברכט החמישי, דוכס סקסוניה-קובורג, ברנהרד הראשון, דוכס סקסוניה-מיינינגן, היינריך, דוכס סקסוניה-רמהילד, כריסטיאן, דוכס סקסוניה-אייזנברג, ארנסט השלישי, דוכס סקסוניה-הילדבורגהאוזן, ויוהאן ארנסט, דוכס סקסוניה-זאלפלד.
בשנת 1706 מת אביו ברנהרד הראשון, דוכס סקסוניה-מיינינגן, ואחיו ארנסט לודוויג הראשון, דוכס סקסוניה-מיינינגן עלה לשלטון במקומו. מכיוון שאביו לא ציווה שהוא יירש לבדו, היו אמורים פרידריך וילהלם ואחיו אנטון אולריך לרשת עם ארנסט לודוויג את השלטון במשותף. אולם ארנסט לודוויג חתם עמם על הסכם, ולפיו הם ויתרו על השלטון בעד לתמורה ממונית.
בשנת 1724 מת אחיו ארנסט לודוויג הראשון, דוכס סקסוניה-מיינינגן, ובנו ארנסט לודוויג השני, דוכס סקסוניה-מיינינגן עלה לשלטון במקומו, אולם מכיוון שהיה קטין, מונו פרידריך וילהלם ואחיו אנטון אולריך לעוצרי הדוכסות. ב-24 בפברואר 1729 מת ארנסט לודוויג, ובמקומו עלה לשלטון אחיו קרל פרידריך, דוכס סקסוניה-מיינינגן, תוך שפרידריך וילהלם ואנטון אולריך ממשיכים לכהן כעוצרים עד לשנת 1733.
בשנת 1743 מת קרל פרידריך ללא ילדים, ופרידריך וילהלם עלה לשלטון במקומו. פרידריך וילהלם לא נישא ולא היו לו ילדים, ומשום כך לאחר מותו ב-10 במרץ 1746, עלה לשלטון במקומו אחיו למחצה אנטון אולריך, דוכס סקסוניה-מיינינגן.
אבובוניים
אַבּוּבוֹנִיִּים (שם מדעי: Syngnathidae) הם המשפחה הגדולה ביותר בסדרת האבובונאים, הכוללת יותר מ-50 סוגים ומעל 300 מינים שונים של אבובים ושל סוסוני ים ודומיהם. הגוף מוארך ודק. הוא מכוסה מגנים גרמיים. הפה צינורי וחסר שיניים. סנפירי הגחון חסרים צמיד, סנפירי החזה וסנפירי הזנב חסרים במינים רבים. הזימים בצורת ציציות, פתחי הזימים קטנים. האבובניים חיים בין אצות ואבנים והם ניזונים מבעלי חיים זעירים. הנקבה מטילה ביצים מועטות והזכר מקבלן לתוך כיס קבוע, או זמני. בזמן הדגירה סופגות הביצים חומרי מזון מגופו. בארץ ישנם 17 סוגים שונים ממשפחת האבובניים.
מאפיינים
מאפייניהם העיקריים הוא שלכולם חסרים סנפירים עליונים ותחתונים, יש להם חדק ארוך ללא שיניים וכן שריון קוצני על גופם המוארך. באופן כללי הם מזכירים צלופחים קטנים בעלי חדק ארוך ועיניים הנעות בנפרד.
כל המינים חיים בימים טרופיים רדודים שונים בכל האוקיינוסים והימים, כולל במפרץ אילת ובים התיכון, בעיקר בשוניות אלמוגים ובאזורים בהם צומחים אצות ירוקות. מספר מינים חיים גם באוקיינוס על אצות הסרגסו.
בני המשפחה נעים לאט מאוד ומעדיפים להיצמד לצמחי מים שיסוו אותם. עם זאת, כשמתקרב לעברם טרף כמו חסילון, רכיכה או דגיג קטן הם פוערים את פיהם המוארך, ובתוך פחות משנייה בולעים אותו על ידי שאיבה מיוחדת.
מיון
המשפחה כוללת שתי תת-משפחות:
ליגת העל הקוריאנית בכדורסל
ליגת הכדורסל הקוריאנית (בקוריאנית: 한국프로농구, ראשי תיבות באנגלית: KBL) היא ליגת כדורסל גברים בקוריאה הדרומית שהוקמה ב-1997. העונה מתחילה באוקטובר ומסתיימת באפריל או מאי בשנה שלאחר מכן. הליגה מורכבת מ-10 קבוצות. כל קבוצה משחקת 54 משחקים (27 משחקי בית ו-27 משחקי חוץ, 6 משחקים מול כל קבוצה) ומותר לה להחזיק רק שני שחקנים זרים.
היסטוריה
ליגת הכדורסל הקוריאנית הוקמה ב-1997. לפני העידן המקצועי, כדורסל היה ספורט חובבני וכל הקבוצות, בין אם הן בחסות חברה תאגידית או אוניברסיטה, השתתפו בתחרות פסטיבל הכדורסל הלאומי (בקוריאנית: 농구대잔치) שהובלה על ידי איגוד הכדורסל של קוריאה. צוותים מוקדמים קיבלו חסות של חברות תאגידיות או אוניברסיטאות גדולות. הבנק לפיתוח קוריאה (KDB) והבנק התעשייתי של קוריאה (IBK) הקימו את קבוצות הכדורסל שלהם כבר בשנות ה-50 וה-60, בעוד אוניברסיטת יונסאי ואוניברסיטת קוריאה נחשבות לחלוצות של כדורסל המכללות המקומי, לאחר שהקימו את קבוצות הכדורסל של מוסדותיהן עוד לפני מלחמת העולם השנייה. במהלך שנות ה-70 וה-80, חברות תעשייתיות גדולות כמו קיה, יונדאי וסמסונג הקימו קבוצות כדורסל משלהן.
העידן המקצועי
פסטיבל הכדורסל הלאומי 1996/1997 הסתיים בינואר 1997, ועונת הפתיחה של ליגת ה-KBL החלה חודש לאחר מכן. פסטיבל הכדורסל הלאומי נשאר עד היום טורניר חובבים בלבד ומתחרות בו קבוצות מילואים של אוניברסיטאות, קבוצות חובבים וקבוצת הכדורסל של חיל הספורט של הכוחות המזוינים של קוריאה.
לחברות ניתנה האפשרות לרשום את קבוצות הכדורסל שלהן בליגה המקצוענית. KDB ו-IBK בחרו למכור את הקבוצות שלהם; עם זאת, הבעלים החדשים שלהם בחרו להפעיל מחדש את הקבוצות כמועדונים חדשים לגמרי, ורק רכשו את השחקנים אך לא ירשו את התארים או ההיסטוריה של הקבוצה. הקבוצות המייסדות היו בוסאן קיה אנטרפרייז, גיינוגנאם LG סייקרס, דאאגו טונגיאנג אוריונס, סוון סמסונג ת'אנדרס, וונג'ו נאריי בלו בירד, אניאנג SBS סטארס, אינצ'און דאאוו זאוס, דאג'און יונדאי דינאט וגוואנגג'ו נאסאן פלאמאנס. חלק מהקבוצות, כמו אניאנג SBS סטארס, התחילו בסיאול אך בחרו לעבור לעיר אחרת. התוכנית הייתה לקיים קבוצה בכל אזור גאוגרפי, ולא לרכז את הליגה רק באזור הבירה. עונת 1997/98 הייתה העונה המלאה הראשונה ששוחקה והקבוצה העשירית, צ'אונגג'ו SK נייטס, נוספה כחברה. ל-KBL היו עשר קבוצות מאז.
השנים הראשונות של הליגה היו נגועות בחוסר יציבות הפיננסית, שהוחרפה על ידי המשבר הפיננסי באסיה ב-1997 שהשפיע במיוחד על קוריאה הדרומית. כמו בליגות ספורט מקומיות אחרות, ה-KBL לא הייתה חסינה מהנפילה הכלכלית. הליגה התקשתה למצוא ספונסר לליגה לעונת 1997/98, והקבוצות נאלצו לקצץ בעלויות. בין 1997 ל-2001, חמש מתוך עשר הקבוצות החליפו בעלות עקב בעיות כלכליות.
פורמט
ה-KBL משוחקת בחוקי פיב"א.
בעונה הסדירה כל קבוצה משחקת מול כל קבוצה אחרת שש פעמים (שלוש בבית ושלוש בחוץ), ובסך הכל משחקים 54 משחקים בשישה סיבובים. שש הקבוצות המובילות בטבלת העונה הסדירה עולות לפלייאוף.
גביע ה-KBL
גביע ה-KBL הוצג לראשונה בשנת 2020 כתחרות קדם-עונה עבור כל הקבוצות כדי לבחון את הסגלים שלהן לפני תחילת העונה הסדירה.
הטורניר מתקיים בדרך כלל בספטמבר. מלבד עשר הקבוצות של ליגת ה-KBL, גם קבוצת הכדורסל של חיל הספורט של הכוחות המזוינים של קוריאה הדרומית משתתפת גם בגביע, מה שהופך אותה ל-11 קבוצות בסך הכל.
שחקנים מקומיים
שחקנים מקומיים, המוגדרים כבעלי אזרחות דרום קוריאנית על פי חוקי פיב"א, מגויסים באמצעות דראפט שנתי, המתקיים מאז 1998. בשנת 2009, הוצג דראפט אתני כדי לאפשר גיוס של שחקנים שקיבלו אזרחות דרום קוריאנית, או שאחד מהוריהם הוא קוריאני. שחקנים שגויסו דרך דראפטים אתניים לא נחשבים שחקנים זרים. עם זאת, הדראפט האתני בוטל בסופו של דבר ב-2013.
שחקנים זרים
משנת 2018, כל הקבוצות רשאיות לבחור בחופשיות את השחקנים הזרים שלהן, בכפוף למכסה של שני זרים לקבוצה ותקרת שכר של 700,000 דולר. רק שחקן זר אחד רשאי לשחק על המגרש בכל רבע.
מכסת שחקנים אסייתים
בצעד להמשך פיתוח איכות הכדורסל במדינה, הוצגה תוכנית "מכסת השחקנים האסייתים" לקראת עונת 2020–21 לשחקנים יפנים. תוכנית זו מאפשרת לכל קבוצה לגייס שחקן יפני אחד (לא כולל אזרחות כפולה ושחקנים מעורבים) מהליגה היפנית. שחקנים שגויסו במסגרת התוכנית נכללים במכסת השחקנים הזרים, ונכללים בתקרת השכר של השחקנים המקומיים. וונג'ו DB פרומי הפכה לקבוצה הראשונה בליגה שגייסה שחקן יפני כשחתמה על חוזה לשנה עם טאיצ'י נקמורה. לקראת עונת 2022/23, התוכנית הורחבה לשחקנים פיליפינים. ביוני 2022, דאיגו KOGAS פגסוס הפכה לקבוצה הראשונה שגייסה שחקן פיליפיני, כשהחתימה את אס. ג'יי. בלאנג'ל.
שירות צבאי חובה
שחקני ליגת הכדורסל הקוריאנית זכאים להגיש בקשה למלא את חובות השירות הצבאי שלהם בחיל הספורט של הכוחות המזוינים של קוריאה. הם רשאים להתאמן כספורטאים מקצועיים ולשחק עבור קבוצת הכדורסל של החיל. השחקנים מתגייסים רשמית במאי או יוני ומשתחררים שמונה עשר חודשים מאוחר יותר בינואר, וחוזרים לסגל הקבוצה שלהם למחזורים האחרונים של העונה הסדירה.
פיתיונאיים
פיתיונאיים (שם מדעי: Antennariidae) הם משפחה של דגים מסדרת החכאים ולהם פה גדול אשר יחד עם סנפירי הצד שלהם הקנה להם את הכינוי "דגי צפרדע" (אם כי שם זה נקשר גם למשפחה קרפדנונים (Batrachoididae)). הם נפוצים כמעט בכל האוקיינוסים והימים למעט באזור הים התיכון. הם יעדיפו אזורי מים רדודים ושוניות אך יכולים לשרוד גם בתהומות הים.
הפיתיונאיים הם דגים קצרים בעלי סנפירים דמויי רגליים מצידם. הם מוסווים היטב, מגדלים "שערות" המדמות צמחי ים זעירים ועיניהם זעירות ביותר כמו רוב בני הסדרה. כמוהם יש להם חכה דמוית שערות עבות היכולה לנוע ולמשוך דגים קטנים וטרף דומה אל פיהם. אז החכה נמתחת אחורה ובתוך פחות מאלפית שנייה הדג הקטן נשאב אל תוך לועו של הפיתיונאי. זוהי המהירות הגבוהה ביותר בעולם החי על פי ספר השיאים של גינס.
הם דבוקים למקום מושבם, בדרך כלל אלמוג, סלע או ספוג ונוטים לא לנוע הרבה והם מאוד איטיים בשחייה. להגנתם מטורפים הם מסתמכים על ההסוואה היעילה שלהם.
שלומית אברהם גלוברזון
שלומית אברהם גלוברזון היא מנהלת לשעבר של חטיבת החדשות בתאגיד השידור הישראלי.
ביוגרפיה
שלומית אברהם גלוברזון נולדה בשדרות וגדלה בקריית אתא.
בשנים 1999–2007 עבדה בחברת החדשות, שבה מילאה שורה של תפקידי עריכה ובהם עריכת התוכנית "שש עם". כמו כן הייתה דוברת חברת החדשות. בשנים 2007–2012 עבדה בזכיינית "קשת". בין היתר הייתה העורכת הראשית של התוכניות "אנשים" ו"מה קורה". בשנים 2012–2013 הייתה עורכת אתר האינטרנט mako.
ב-2016 שימשה כמנהלת חטיבת החדשות בתאגיד השידור הישראלי. כחצי שנה לאחר מינויה עזבה את התפקיד על רקע חילוקי דעות עם מנכ"ל תאגיד השידור אלדד קובלנץ.
לאברהם גלוברזון תואר ראשון במדעי המדינה מאוניברסיטת בר-אילן ותואר שני בתקשורת פוליטית מאוניברסיטת תל אביב.
מתגוררת ברמת השרון.
אלינור פארקר
אלינור ג'ין פארקר (באנגלית:  Eleanor Jean Parker ; 26 ביוני 1922 - 9 בדצמבר 2013) הייתה שחקנית קולנוע אמריקאית שהתגיירה, מועמדת ל-3 פרסי אוסקר בשנות ה-50 על הופעותיה בסרטים "סיפור בלשי", "כבולה" ו"מלודיה קטועה". בנוסף, הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב על תפקידה בסדרה "העולם של ברייקן" ולפרס אמי על הופעת אורח בסדרה "השעה ה-11". פארקר זכורה לקהל גם בזכות תפקידיה בקלאסיקות "האיש בעל זרוע הזהב" ו"צלילי המוסיקה".
ביוגרפיה
בשנת 1950 הועמדה פארקר לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר על הופעתה בתפקיד האלמנה הצעירה מרי אלן הנשלחת לכלא בדרמת הפשע של ג'ון קרומוול "כבולה". על התפקיד היא זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר של פסטיבל ונציה. בשנה שלאחר מכן עבדה פארקר עם במאי העל הקלאסי ויליאם ויילר בדרמת המשטרה שלו "סיפור בלשי", בסרט היא הופיעה בתפקיד מרי אשתו של הבלש ג'ים מקלוד (קירק דאגלס) והועמדה לפרס אוסקר נוסף לתפקיד הראשי הטוב ביותר.ב-1952 שיחקה פארקר בסרט ההרפתקאות "סקרמוש" בתפקיד לינור ובדרמת המלחמה "מעל ומעבר" בתפקיד לוסי אשתו של קולונל חיל האוויר האמריקאי פול טיבטס (רוברט טיילור).
בשנת 1955 הועמדה פארקר בפעם השלישית לפרס האוסקר על תפקידה בדרמה "המנגינה שלא נגמרה" בתור כוכבת האופרה האוסטרלית מריג'ורי לורנס, באותה שנה הוסיפה לרזומה גם הופעה עבור אוטו פרמינגר בסרטו "האיש בעל זרוע הזהב" בתפקיד זוש אשתו של פרנקי מאג'קינק (פרנק סינטרה) המרותקת לכיסא גלגלים. בהמשך שנות ה-50 שיחקה פארקר גם תחת בימויו של ראול וולש במערבון "המלך וארבע המלכות" לצידו של קלארק גייבל ותחת בימויו של פרנק קפרה בקומדיה "חור בראש" בתפקיד גברת רוג'רס.
בשנות ה-60 הופיעה פארקר בקלאסיקה המוזיקלית של רוברט ווייז "צלילי המוזיקה" בתפקיד הברונית אלזה שריידר וכמו כן גם בדרמה של וינסנט מינלי "הביתה מהגבעה" לצידו של רוברט מיצ'ם. מחוץ לעולם הקולנוע שיחקה פארקר גם בסדרות טלוויזיה, היא הועמדה לפרס אמי בשנת 1962 על הופעת אורח בסדרה "השעה ה-11" ולפרס גלובוס הזהב בשנת 1969 על הופעתה בסדרה "העולם של ברייקן".
פארקר התחתנה ארבע פעמים. בעלה הראשון היה פרד לואיס לו נישאה (למשך שנה אחת) ב-1943. בשנת 1946 התחתנה עם המפיק ברט פיירדולב וילדה לו שלושה ילדים. הם התגרשו בשנת 1953. בעלה השלישי היה הצייר פול קלמנס. הנישואים הללו נמשכו 11 שנים ולזוג נולד בן אחד (השחקן פול קלמנס). נישואיה הרביעיים היו לריימונד הירש לו היא הייתה נשואה עד למותו ב-2001.
פארקר הלכה לעולמה ב-9 בדצמבר 2013 בעיר מגוריה פאלם ספרינגס, קליפורניה מסיבוכים של דלקת ריאות בגיל 91. על פי בקשתה האחרונה גופתה נשרפה ואפרה פוזר על פני האוקיינוס השקט. על שמה של פארקר ישנו כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד.
פארקר שגדלה וחונכה כנוצרייה פרוטסטנטית התגיירה ולכל אורך שנותיה ככוכבת קולנוע הגדירה עצמה כיהודייה.
חומיבבה (נמרה)
פרסומה של חומיבבה בא לה בעיקר בעקבות מחקר ארוך שנים של הזואולוג גיורא אילני, שגם נתן לה את שמה, על שם שומרת היער ב"עלילות גילגמש", שעקב אחרי אוכלוסיית הנמרים במדבר יהודה לאורך השנים, ובעיקר אחרי חומיבבה.
במהלך שנות השמונים הוחלט לצמצם את אוכלוסיית הנמרים במדבר יהודה, מאחר שאלה הפריעו לתושבי קיבוץ עין גדי הסמוך לשמורה, ומספר נמרות פוריות נלכדו והועברו אל מחוץ לשמורה. בשמורה נותרו הנמרות חומיבבה ושלומציון. נוצרה ביניהן יריבות, שכן שלומציון הצעירה החלה לדחוק את חומיבבה המזדקנת אל מחוץ לטריטוריה אותה תבעה לעצמה.
בסוף 1985 הצליחה חומיבבה להסיר את המשדר שהוצמד לה ושבאמצעותו עקבו אחריה החוקרים. בתחילת 1986 נפגעה חומיבבה בתאונה כשג'יפ ובו חיילים פגע בה ופצע אותה. בהיעדר משדר שיאפשר לאתר אותה, למשך תקופה קצרה התעורר חשש שחומיבבה נהרגה בתאונה, אך לאחר זמן מה הופיעה מחדש.
מרדכי נדיבי
מרדכי נדיבי (כונה גם מוטק'ה; 20 בנובמבר 1924 - 20 באפריל 1971) היה פעיל ההגנה, עסק בעליה הבלתי-לגלית (עלייה ב'), היה מהמפקדים הראשונים של חיל הרגלים בצה"ל, סיים את חייו בעלותו על מוקש במהלך סיור כמפקד מחוז דן, בדרגת אלוף-משנה, והיה לאחד מחללי צה"ל הבכירים ביותר שנפלו בעת מילוי תפקידם.
חייו
בן אלימלך ונחמה. נולד בבן שמן. אביו, אלימלך אבנר, היה בין מעצבי "ההגנה" במאבק נגד הבריטים ומראשוני האלופים בצה"ל. לאחר לידתו עברה המשפחה לקבוצת גבע, שם גדל. למד בבית החינוך בצפון תל אביב (במחזור הראשון) ובבית-הספר "תיכון חדש" בתל אביב. לאחר סיום בית-הספר התיכון, הוא החל ללמוד בטכניון העברי בחיפה. הוא גויס לחי"ש, עשה תפקידי אימון והדרכה והגיע לדרגת מ"מ.
עם פרוץ מלחמת העצמאות חזר מרדכי לישראל, גויס כאחד מראשוני חיל הרגלים והגיע לתפקיד מפקד פלוגה בחטיבת גבעתי. בתום המלחמה הוא שוחרר מצה"ל, אך כעבור תקופה קצרה נקרא שוב לצבא הקבע.
במרץ 1951 נשא אישה. באותה השנה הוא עבר קורס מג"דים ומילא תפקידי הדרכה וחינוך. הוא עסק בקליטת העולים החדשים בצבא. בשנת 1955 שירת במחלקת ההדרכה במטה הכללי. באוקטובר 1958 סיים את בית-הספר לפיקוד ומטה ולאחר-מכן היה קצין מבצעים בחטיבת ירושלים ובהמשך מג"ד בחטיבה. עם סיום תפקידו בירושלים עבר לבית-הספר לקצינים בדרגת סגן-אלוף.
במלחמת ששת הימים היה מפקד גדוד והשתתף בכיבוש השומרון. לאחר המלחמה נתמנה למדריך ראשי בבית-הספר לפיקוד ומטה.
במאי 1970 הוענקה למרדכי דרגת אלוף-משנה והוא התמנה למפקד מחוז דן.
ב-20 באפריל 1971 (כ"ה בניסן תשל"א) נהרג בעלותו על מוקש בשעת סיור מוקדם לאיתור שטחים לאימון. בסיור נהרגו 2 קצינים נוספים ונפצעו 3 חיילים. הוא הניח אישה וארבעה ילדים והובא לקבורה בבית-הקברות הצבאי בקריית שאול.
באפקה הוקם בית על-שם אביו, האלוף אלימלך אבנר. בבית זה יוקדש חדר לזכר בנו מוטק'ה.
חי בלילה
חי בלילה היא תוכנית אקטואליה לילית בהנחיית נדב בורנשטיין, שעלתה לאוויר ב-25 באוגוסט 2013 בערוץ 2 בשידורי קשת. התוכנית שודרה בתחילה בימי השידור של הזכיינית בערוץ, אך עם מעבר "קשת" לערוץ 12, התוכנית החלה לשדר מאז בכל יום חול. שודרה עד פברואר 2023.
חורבת דביה
חורבת דביה (ח'רבת דביה במקור) היא אתר ארכאולוגי במרכז רמת הגולן, בו נתגלו שרידי יישוב יהודי מתקופת התלמוד ובית כנסת עתיק.
החורבה שוכנת כשלושה קילומטרים מצפון מזרח לקצרין, ברום של כ-520 מטרים מעל פני הים. בשטח החורבה נתגלו שרידי בית כנסת קדום, שמידותיו כ-12.5 על כ-15 מטרים, ואשר חזיתו הדרומית בנויה מאבני גזית.
על פי מטבעות שנמצאו בשטח בית הכנסת, תוארכה בנייתו לסוף המאה החמישית עד תחילת המאה השישית לספירה הנוצרית.
הולמר איולפסון
הולמר ארן איולפסון (באיסלנדית: Hólmar Örn Eyjólfsson; נולד ב-6 באוגוסט 1990) הוא כדורגלן איסלנדי המשחק בעמדת הבלם בוואלור ובנבחרת איסלנד.
קריירת משחק
איולפסון, בנו של שחקן העבר והמאמן איולפור סבריסון, החל את הקריירה ב-HK ושיחק במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון כבר בגיל 16. בשנת 2007 נבחר לכדורגלן הצעיר של השנה באיסלנד. באותה שנה נמנה עם סגל נבחרת איסלנד לאליפות אירופה עד גיל 17 ובמהלך הטורניר שיחק בעיקר כקשר. בהמשך הקריירה הוצב מעת לעת בקבוצות שבהן שיחק גם בעמדת המגן הימני.
ב-2008, עוד בטרם מלאו לו 18 שנים, עבר איולפסון לווסטהאם יונייטד ושיחק בקבוצת הנוער של המועדון. שנה לאחר מכן הושאל לצ'לטנהאם טאון מהליגה הרביעית באנגליה ולאחר מספר חודשים עבר לרוסלארה מליגת העל הבלגית. בתום עונת נשרה רוסלארה לליגה השנייה ואיולפסון שב לווסטהאם. הוא חזר אמנם לשחק בקבוצת הנוער אך נמנה עם סגל הקבוצה הבוגרת במספר משחקי ליגה. ב-2011 עבר לבוכום מהבונדסליגה השנייה. משמיעט לשחק במדי הקבוצה, עבר איולפסון ב-2014 לרוזנבורג מליגת העל הנורווגית, ובשתי עונותיו בקבוצה זכה עמה בשני דאבלים והעפיל לשלב הבתים של הליגה האירופית בעונת 2015/16. בדצמבר 2016, תום העונה בליגה הנורווגית ואמצע העונה בליגת העל הישראלית, נמכר למכבי חיפה תמורת מיליון יורו. אחרי עונה לא טובה במכבי חיפה הושאל הבלם ללבסקי סופיה ל-4 שנים. ב-15 במאי 2018 חתם הולמאר רשמית בלבסקי סופיה.
ב-19 בספטמבר 2020 חזר לרוזנברג וחתם לשלוש שנים.
בנבחרת איסלנד
במאי 2012 זומן לראשונה לסגל נבחרת איסלנד ואת הופעת הבכורה ערך ב-30 במאי כשנכנס כמחליף בהפסד 3:2 לנבחרת שוודיה.
חורבת עסליה
חורבת עסליה (ח'רבת עסליה במקור) היא אתר ארכאולוגי במרכז רמת הגולן, בו נתגלו שרידי יישוב יהודי מתקופת התלמוד ובית כנסת קדום.
החורבה שוכנת כשניים וחצי קילומטרים מדרום לקצרין, ברום של כ-190 מטרים מעל פני הים, וכשני קילומטרים ממזרח לאפיקו התלול של נחל משושים.
בית הכנסת שבחורבה בנוי בחלקה המערבי, מעל אפיקו של נחל קצרין, המתחבר לנחל משושים. חזית בית הכנסת פונה דרומה, לעבר ירושלים, ובתוך המבנה אותרו שרידי עמודים, כותרות, ספסלים ומזוזות, הדומים לאלו שנתגלו בבית הכנסת שבקצרין הסמוכה.
בשטח החורבה נתגלתה גם אבן משקוף שבה חקוקה תבנית ארון הקודש, ובצדדיו שתי מנורות שבעת הקנים. כמו כן, נתגלתה באתר אבן נוספת עם חריטת מנורת שבעת הקנים וכתובת בארמית.
מבנה בית הכנסת שבחורבה מתוארכת לראשית המאה השישית לספירה הנוצרית. בחורבת זמימרה, כשני קילומטרים מדרום לאתר, נתגלה בית כנסת נוסף מתקופה זו. במקום מצויים גם שרידי בריכה חצובה גדולה ובית בד. האתר לא נחפר עד כה.
לקריאה נוספת
א' שילר, אריאל: כתב עת לידיעת ארץ ישראל, גיליון 50 - הגולן, תשמ"ז-1987, עמ' 161-159.
מכונה חסרת תועלת
מכונה חסרת תועלת (גם: מכונת "אל תיגע בי", "תעזוב אותי בשקט" או מכונה ביישנית, באנגלית: useless machine או leave me alone machine) היא מכשיר שיש לו פונקציה אך אין לו מטרה ישירה.
לעיתים מטרת המכונה היא להיות תרגיל פילוסופי, בכך שהיא יוצרת פרדוקס. הפרדוקס הוא שההגדרה של מכונה היא "התקן מורכב שצורך, מעביר או משנה אנרגיה על מנת לבצע משימה או עבודה מסוימת" ובמקרה זה, המשימה שאותה מכונה מבצעת, היא לא לבצע משימה או עבודה ובכך היא אינה מכונה.
לעיתים מטרת המכונה היא להיות בדיחה אינטלקטואלית.
מכשירים אשר אין להם שום פונקציה אינם מכונה חסרת תועלת, כי למכונה כזו יש פונקציה. כמו כן מכשירים שאינם תקינים אינם נחשבים "מכונות חסרות תועלת", כי ניתן לתקן אותם.
"המכונות חסרות התועלת" הידועות ביותר הן אלה בהשראת עיצובו של מרווין מינסקי, כאשר תפקידה היחיד של המכונה הוא לכבות את עצמה על ידי הפעלת מתג "כיבוי" משלה.
היסטוריה
הממציא והמעצב האיטלקי ברונו מונארי החל לבנות "מכונות חסרות תועלת" (באיטלקית: macchine inutili) בשנות ה-30 של המאה ה-20.
הגרסה של המכונה חסרת התועלת שהפכה פופולרית היא תיבה עם מתג פשוט שלחיצה על "הפעל", גורמת להופעה של יד או מנוף מתוך התיבה שמכבה את המכונה לפני שהיד נעלמת בתוך התיבה מחדש. גרסה זו כנראה הומצאה על ידי הפרופסור והחלוץ בתחום הבינה מלאכותית מרווין מינסקי מאוניברסיטת MIT, בתקופה שהיה סטודנט לתואר מתקדם וביקר במעבדות בל בשנת 1952.
מינסקי כינה את המצאתו "המכונה האולטימטיבית", אך שם זה של המונח לא תפס.
המנטור של מינסקי במעבדות בל, חלוץ תורת האינפורמציה קלוד שאנון (לימים גם פרופסור ב-MIT), הכין גרסאות משלו למכונה. הוא השאיר גרסה אחת על שולחנו, ומחבר המדע הבדיוני ארתור סי. קלארק ראה אותה. בהמשך כתב קלארק, "יש משהו מרושע שלא ניתן לתאר במילים במכונה שלא עושה כלום – ממש כלום – חוץ מלכבות את עצמה", והוא הוקסם מהמושג.
מוצרים מסחריים
בשנות ה-60 יצרנית צעצועים בשם "קפטן ושות'" יצרה "מפלצת בתוך הקופסה השחורה", ובה יד מכנית שהגיחה מתוך קופסה שחורה פשוטה מפלסטיק והפכה מפסק בשביל לכבות את עצמה. גרסה זו אולי הושפעה בחלקה מדמותו של "דבר", היד המפורקת שהוצגה במשפחת אדמס. גם גרסאות אחרות של המכונה הופקו. גרסאות עשה זאת בעצמך של המכונה חסרת התועלת (לעיתים מודרניזציה עם בקרות מעבד) הוצגו במספר סרטוני רשת והיוו השראה למכונות מורכבות יותר המסוגלות להזיז או שמשתמשות ביותר מתג אחד. ישנם מספר מכשירים מלאים או ערכות המוצעות למכירה.
אזכורים תרבותיים
בפרק השלישי של העונה השלישית של סדרת הטלוויזיה פארגו, "חוק אי הסתירה", מופיעה מכונה חסרת תועלת, ובאותו פרק, בסיפור בתוך הסיפור, קיים אנדרואיד בשם MNSKY על שמו של מרווין מינסקי.
הלגיון השלישי גאליקה
הלגיון השלישי גאליקה (בלטינית: Legio III Gallica) היה לגיון רומאי, אשר הוקם בשנת 49 לפנה"ס בידי יוליוס קיסר, והיה פעיל לפחות עד המאה ה-4. סמל הלגיון היה שור.
תקופת הקיסרות
אוגוסטוס הציב את הלגיון בסוריה לצד הלגיון השישי פראטה, הלגיון העשירי פרטנסיס והלגיון השנים עשר פולמינטה. בשנת 20 לפנה"ס, השתתפו הלגיונות במסע כנגד הפרתים אשר לאחריו הצליח אוגוסטוס לגרום לפרתים להחזיר נס הלגיון ששבו בקרב חרן. בשנים הבאות הידיעות על הלגיון קטועות. פובליוס קווינקטיליוס וארוס השתמש בשלושה מבין הלגיונות שבסוריה כדי לדכא את המרידות בארץ ישראל של יהודה בן חזקיה, שמעון מעבר הירדן ואתרונגאיוס בשנת 4 לפנה"ס, אולם לא ידוע האם הלגיון השלישי גאליקה היה ביניהם. בקפריסין נמצאה מצבת קבר מתקופת שלטונו של טיבריוס, של חייל מהלגיון. הדבר מעיד על פעילות כלשהי (לא בהכרח צבאית) שלו על האי, אולם לא ידוע מה טיבה. בשנת 45 לספירה הקיסר קלאודיוס יישב בעכו את וותיקי הלגיון יחד עם שאר הלגיונות הסוריים.
בשנת 58, בתקופת שלטונו של הקיסר נירון, השתתף הלגיון במסע מלחמה אל ארמניה. המלך הפרתי וולוגסס הראשון הכתיר את אחיו טירידאטס הראשון כמלך ארמניה, בעוד על פי המסורת הרומאים בחרו את מלכי ארמניה. הרומאים כבשו את עיר הבירה הארמנית ארטאקסאטה, והכתירו את הנסיך טיגראנס השישי (נכדו של אלכסנדר ונינו של הורדוס) כמלך ארמניה החדש. עם זאת, בשל הלחץ הפרתי, מאוחר יותר הותירו הרומאים את טירידטס כמלך ארמניה בתנאי שיבקש את הסכמת רומא למלכותו. הלגיון נותר בארמניה עד שנת 66, ועם פרוץ המרד הגדול בארץ ישראל באותה שנה, נשלח לתגבר את כוחו של קסטיוס גאלוס שלחם במורדים. עם זאת, לאחר השמדת הלגיון ה-12 פולמינטה בקרב בית חורון, החליט הקיסר נירון לשלוח אותו אל הגבול במואסיה כחלק מכוח שכונה "צבא הדנובה".
בחורף 68–69, השתתף הלגיון במערכה מוצלחת כנגד שבט הסרמטים לצד הלגיון השמיני אוגוסטה. עם התאבדותו של נירון ב-69, פרצה מלחמת האזרחים הידועה כשנת ארבעת הקיסרים. כמו כל צבא הדנובה, תמך הלגיון במועמד לקיסרות אותו, אולם לא הצליח להגיע בזמן לאיטליה כדי למנוע את תבוסתו בידי ויטליוס. צבא הדנובה חזר למואסיה, אולם מיד תמך במצביא אספסיאנוס, מפקד צבא המזרח, אשר מרד בשלטונו של ויטליוס. תמיכתו של הלגיון השלישי באספסיאנוס הייתה הרבה פחות מובנת מאליה, כיוון שמפקד הלגיון באותה תקופה היה גאיוס דיליוס אפוניאנוס. האחרון היה בן דודו של גאיוס דיליוס ווקולה, מפקד הלגיון העשרים ושניים פרימיגניה, אחד הלגיונות הנאמנים ביותר של ויטליוס.
בשנת 132 השתתף הלגיון בדיכוי מרד בר כוכבא, וידוע על מספר מחייליו שעוטרו באותות גבורה על חלקם בקרבות. בין השנים 161–166 השתתף הלגיון בהצטיינות רבה במלחמותיו של לוקיוס ורוס כנגד הפרתים. עם רציחתו של קומודוס בשנת 192 נפתחה מלחמת ירושה בין מצביאיה של רומא. הלגיונות בסוריה ובמזרח תמכו בפסקניוס ניגר. ב-194 הובס ניגר בידי ספטימיוס סוורוס, והלגיון עבר לשרת אותו. הלגיון השלישי השתתף בכל מסעות המלחמה של סוורוס כנגד הפרתים, ולאחר מכן הועבר אל הפרובינקיה סוריה פיניקיה, והקשר שלו עם הלגיונות שהיו בגבול עם הפרתים נותק. בשנת 217 נרצח הקיסר קרקלה בחרן בידי מקרינוס, מפקד המשמר הפרטוריאני. קרוב משפחה של קרקלה, ילד בשם אלאגבאלוס, נמלט אל מפקדת הלגיון השלישי, ומפקד הלגיון פובליוס ולריוס קומזן אאוטיכיאנוס העניק לו את תמיכתו. מקרינוס שלח צבא כדי לדכא את המרד, אולם לפני הקרב המכריע ערק הלגיון השני פרתיקה, ומקרינוס הובס והוצא להורג. אלאגבאלוס הוכתר כקיסר, ולאות תודה מינה את אאוטיכיאנוס למפקד המשמר הפרטוריאני.
אלאגבאלוס איבד מהר מאוד את אהדת הצבא, ובשנת 219 התמרד הלגיון השלישי כנגד שלטונו. אלאגבאלוס דיכא את המרד, פירק את הלגיון השלישי גאליקה, וסיפח את שרידיו אל הלגיון השלישי אוגוסטה. עם זאת, בשנת 222 הלגיון הוקם מחדש בידי יורשו של אלאגבאלוס, אלכסנדר סוורוס. הלגיון השתתף ככל הנראה במלחמותיו של סוורוס כנגד האימפריה הסאסאנית. בהמשך הוא הועבר מערבה, וב-251 תחת שלטונו של ולריאנוס השתתף בקרבות נגד הגותים. באותה תקופה פיקד על הלגיון הקיסר לעתיד אורליאנוס. בשנת 271 הלגיון השתתף בקרבות כנגד האימפריה התדמורית בראשות זנוביה. לאחר תקופתו של אורליאנוס, אין כמעט מידע על הלגיון. הידיעה האחרונה עליו מגיעה משנת 325. לא ידוע מה עלה בגורלו.
אנדריי קילצ'ינסקי
אנדריי קילצ'ינסקי (נולד בשנת 1937) הוא צייר ישראלי. לטענתו, ריגל עבור ארצות הברית בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20.
ביוגרפיה
קילצ'ינסקי נולד בפולין לאם יהודייה ואב קתולי. אביו, שהוכר לימים כחסיד אומות העולם, היה קומוניסט ובעת מלחמת העולם השנייה הקים מחתרת פרטיזנים. רק לאחר המלחמה נודע לו שאמו ממוצא יהודי.
ב-1958 עלה קילצ'ינסקי לישראל. בצבא שירת בחיל השריון והשתתף במלחמת ששת הימים בגזרת רמת הגולן.
באותה תקופה התפרנס כצייר.
החל משנות ה-70 היה קילצ'ינסקי פעיל בתנועת החרות ואחר כך היה חבר מרכז המפלגה. הוא היה ביחסי ידידות עם מנחם בגין, שהמוצא הפולני המשותף חיבר ביניהם.
ב-1977 התבצר קילצ'ינסקי בבניין שגרירות גרמניה בישראל כשהוא חמוש באקדח במחאה על האנטישמיות והסחבת בהליכים המשפטיים נגד פושעים נאצים בגרמניה. במאי 1978 הצית עצמו על יד השגרירות על אותו רקע ונפגע קל מכוויות. כעבור כמה ימים נעצר בחשד שהצית את חנות העתיקות של יוסף שטיגליץ בתל אביב כנקמה על כך שהלה העיד בעבר לטובת פושע המלחמה ההולנדי פיטר מנטן. בדצמבר 1978 התבצר במרכז התרבות של שגרירות גרמניה בתל אביב עם בת ערובה, במחאה על חוק ההתיישנות הגרמני המונע העמדה לדין של פושעים נאצים.
ב-1980 תבע מן היועץ המשפטי לממשלה, יצחק זמיר לעצור את נשיא בוואריה, פרנץ יוזף שטראוס, שהיה באותה עת בביקור בישראל, בהתאם לחוק לעשיית דין בנאצים ובעוזריהם.
ב-1981 נעצר כשניסה להפריע לקונצרט מיצירות ריכארד ואגנר שהתקיים בהיכל התרבות בתל אביב.
ב-1992 עבור לגור בפולין וערך צעדת מחאה, נגד האנטישמיות במדינה, מוורשה לאושוויץ.