cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
לורנס גונצי
ביוגרפיה
גונצי זכה לשבחים בתפקיד ראש ממשלת מלטה ושר האוצר בעיקר עקב הרפורמות המבניות שקידם מתוקף תפקידו, רפורמות אשר אפשרו את הצטרפותה של מלטה לאיחוד האירופי ולאמנת מאסטריכט.
בבחירות בשנת 2008 זכתה שוב המפלגה השמרנית בבחירות וגונצי התמנה שוב לתפקיד ראש הממשלה, אולם הפעם ללא תיק האוצר. למרות הניצחון בבחירות זכתה המפלגה השמרנית רק ליתרון של מנדט אחד בפרלמנט המלטזי, דבר שהקשה על גונצי לבצע רפורמות כלכליות שהמשק המלטזי היה זקוק להן בעקבות המשבר הכלכלי העולמי. גונצי שם דגש רב על פיתוחה של מלטה כיעד תיירותי.
ב-11 במרץ 2013 סיים גונצי את כהונתו כראש ממשלה.
סבו של לורנס גונצי היה אחיו של הארכיבישוף של מלטה, מונסיניור סר מייקל גונצי.
רדאמס
רדאמס (ערבית: غدامس; תעתיק מדויק: ע'דאמס) היא עיר ונווה מדבר במערב לוב, סמוך לגבולה עם אלג'יריה ותוניסיה, והיא שוכנת כ-550 ק"מ דרומית-מערבית לבירה טריפולי. בעיר התגוררו לפי הערכה כ-16,000 ברברים סונים בשנת 2003, אך גם נוודים בני הטוארג נוהגים לפקוד אותה. תושבי העיר מדברים בניב ברברי ארכאי שלו אוצר מילים נרחב משלו ומערכת צלילים ייחודית. נראה כי בעיר רווחו בעבר מספר ניבים שונים בהתאם לשייכות השבטית. חלקה העתיק של העיר, אשר זכה לכינוי "פנינת המדבר", מוכרז על ידי ארגון אונסק"ו כאתר מורשת עולמית מאז שנת 1986.
היסטוריה
העיר תפקדה באופן עצמאי למדי ועד למאה ה-19 הייתה אתר חשוב לאורך דרכי המסחר שחצו את הסהרה. אף שכיבוש לוב בידי האימפריה האיטלקית החל ב-1911 רק שנתיים לאחר מכן החלו האיטלקים להתקדם אל פנים הארץ, ורק בשנת 1924 התבסס השלטון האיטלקי בעיר. ב-1943, במהלך מלחמת העולם השנייה, נכבשה רדאמס בידי צבא צרפת החופשית במהלך מסע צבא צרפת החופשית בפזאן בשנת 1943, והייתה לחלק מלוב העצמאית בשנת 1956. בשנות ה-70 של המאה ה-20 החלו בתי העיר להתפשט אל מחוץ לחומותיה, בעיקר לכיוון דרום ודרום-מערב.
האתר
העיר העתיקה בנויה כעיגול שקוטרו כ-1,750 מטר. קירות הבתים החיצוניים משמשים גם כחומותיה החיצוניות של העיר כולה. העיר העתיקה חולקה לשבעה רבעים, שכל אחד מהם שימש את אחד משבעת השבטים הברברים שהתגוררו בעיר. שבטים אלה השתייכו לשתי קבוצות עיקריות - איית ואליד ואיית וזיטן, ובכל רובע הייתה רחבה ציבורית ששימשה לעריכת פסטיבלים ואירועים.
בתי העיר הם בעלי שתי קומות לפחות, ורחובותיה הם למעשה ארקדות ארוכות המשמשות כמעברים מקורים ומוגנים מפני החום ופגעי מזג האוויר. הגישה לבתים היא מארקדות אלה, ולעיתים שקועה קומת הקרקע מתחת למפלס הרחוב. בקומה הקרקע של הבתים נמצאים אזורי אחסון ומגורים וגרם מדרגות מוביל אל הקומה השנייה, שבה אזור מגורים נוסף. בקומה השנייה מרפסות המאפשרות גם הן תנועה בין הבתים, ולמעשה ישנם בעיר שני מפלסי תנועה - התחתון מקורה והעליון תחת כיפת השמיים. מאפיין ייחודי של שני מפלסים אלה הוא שבאופן מסורתי השתמשו גברים במפלס התחתון, בעוד שהעליון היה שמור לנשים.
חרל"פ
חרל"פ (או חרלף) הוא שם משפחה הקרוי על שם ראש המשפחה הרב חייא מפולין, שהוא עצמו צאצא של חייא למשפחת דוד (נולד 1090-1080). פירוש השם חרל"פ הוא חייא ראש לגולי פולין (או פורטוגל).
לינדה האנט
לינדה האנט (באנגלית: Linda Hunt; נולדה ב-2 באפריל 1945) היא שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאית, זוכת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1983 על תפקידה בסרט "שנה בצל הסכנה".
ביוגרפיה
האנט נולדה בעיירה נוריסטאוון שבניו ג'רזי וגדלה בעיירת וסטפורט שבקונטיקט, היא בתם של אלסי, מורה לפסנתר וריימונד האנט סגן נשיא של חברת נפט בלונג איילנד, להאנט אחות אחת בשם מרסיה.
האנט החלה את הקריירה שלה ב-1980 בקומדיה המוזיקלית של רוברט אלטמן "פופאי" בתפקיד גברת אוקסהארט.
בשנת 1983 זכתה האנט בפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר על תפקידה בדרמת המלחמה הרומנטית של פיטר ויר "שנה בצל הסכנה". בסרט גילמה האנט את דמותו של בילי קוואן - צלם מקומי, שעוזר לעיתונאי אוסטרלי להבין את המהפכה הקומוניסטית באינדונזיה. האנט היא השחקנית הראשונה שזכתה בפרס זה על תפקיד המגלם גיבור מהמין השני, על תפקידה בסרט הייתה האנט מועמדת גם לפרס גלובוס הזהב.
מלבד קריירת קולנוע, פיתחה האנט גם קריירת תיאטרון מפוארת הכוללת שתי זכיות בפרס אובי ובמועמדות לפרס טוני.
ב-1984 הופיעה האנט בסרט האקשן הבדיוני "חולית" ובדרמה הרומנטית מועמדת שני פרסי אוסקר "הבוסטונים". ב-1985 שיחקה האנט במערבון האקשן מועמד 2 פרסי האוסקר "סילברדו".
במהלך שנות ה-90 הופיעה האנט בסרטים "שוטר בגן ילדים", "משהו ללבוש", "פוקהונטס" ו"רליק".
מאז 2009 היא משחקת בסדרת המתח NCIS: לוס אנג'לס תפקיד הנרייטה "הטי" לאנג (עונות 1–12; כוכב אורח מיוחד עונות 13–14), סוכנת מיוחדת מפקחת של NCIS ומנהלת תפעול של משרד הפרויקטים המיוחדים.
האנט הייתה אחת ממקורות ההשראה לפיתוח דמותה של "עדנה מוד", מעצבת בגדיהם של גיבורי העל בסדרת סרטי "משפחת סופר על".
חיים אישיים
האנט היא לסבית מוצהרת, שותפתה לחיים מאז שנת 1978 היא קארן קליין.
גובהה של האנט הוא 1.45 מטר והיא אובחנה כסובלת מגמדות על רקע חוסר בהורמון גדילה.
מרוץ
מֵרוֹץ הוא תחרות ספורט המבוססת על מהירות, שמטרת הממשתתפים בה היא לבצע משימה מסוימת בזמן הקצר ביותר (כלומר במהירות הגבוהה ביותר). לעיתים קרובות יכלול המרוץ מעבר של כברת דרך מסוימת.
תחרות ריצה היא הצורה הבסיסית ביותר של מרוץ, ואליה מצטרפים מרוצים ברכיבה על בעלי חיים ובנסיעה בכלי רכב. מרוץ מתבצע בדרך כלל בשלב אחד, שבו עוברים המתחרים את מלוא המסלול הנדרש מהם, אך יש גם מרוצים המחולקים לשלבים אחדים (למשל מרוץ קטעים).
תחילתו של המרוץ היא בהזנקה: מתן אות למשתתפים להתחיל במרוץ. המרוץ נמשך מרגע ההזנקה ועד לחציית קו הגמר.
מרוצים נבדלים זה מזה במאפיינים אחדים:
תיאורים של מרוצים הופיעו כבר ביוון העתיקה.
וויניליב
וויניליב (באוקראינית: Войнилів, בפולנית: Wojniłów, ברוסית: Войнилов) היא עיירה במחוז איוואנו-פרנקיבסק שבמערב אוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.
תולדות היישוב
וויניליב נזכרת לראשונה בשמה בשנת 1443, ובמחצית המאה ה-16 קיבלה זכויות עיר. בשנת 1676 נערך בסמוך לעיירה קרב גדול בין גייסות הטורקים ובין גייסותיו של יאן סובייסקי.
בחלוקת פולין בשנת 1772 נכלל היישוב בשטחי אוסטריה, ולאחר מלחמת העולם הראשונה נכלל בשטחי הרפובליקה הפולנית השנייה.
יהודי וויניליב
קהילה יהודית מאורגנת מתועדת בעיירה מסוף המאה ה-17. במהלך מלחמת העולם הראשונה נפגעו יהודי העיירה כתוצאה מהכיבוש הרוסי.
בין מלחמות העולם התגברה בעיירה הפעילות הציונית, ופעלו בה תנועות נוער ציוניות ובית ספר עברי. בשנים אלה נמנו בעיירה 944 יהודים, כשליש מתושביה.
באביב 1942 גירשו הגרמנים את כל יהודי היישוב לסטינסלאבוב, ושם נרצחו באתר ההרג טחנת רודולף.
הוצאת אוניברסיטת קיימברידג'
הוצאת אוניברסיטת קיימברידג' (באנגלית: Cambridge University Press) הוא בית הוצאה לאור שפועל מכוח צו מלכותי של הנרי השמיני, מלך אנגליה מ-1534. זוהי הוצאת הספרים הפעילה הוותיקה ביותר ולה סניפים במדינות רבות.
ההוצאה מוציאה לאור מעל ל-3,000 כותרים חדשים מדי שנה, ולה מאגרים של כ-16 מיליון ספרים בתשעה מחסנים בעולם. היא מדפיסה כ-35,000 כותרים. הספרים בהוצאה מכסים כמעט כל נושא לימודי, אקדמי ומחקרי בארצות דוברות האנגלית: ספרים מקצועיים, ספרי לימוד, מונוגרפיות, ספרי יעץ, חומרים ללימוד השפה האנגלית, ספרי תנ"ך ותפילה. ההוצאה מפרסמת גם כ-240 כתבי עת אקדמיים ב-32 תחומים.
הוביק אברהמיאן
הוביק ארגאמי אברהמיאן (בארמנית: Հովիկ Արգամի Աբրահամյան; נולד ב-24 בינואר 1958 במחצ'יאן) הוא פוליטיקאי ואיש עסקים ארמני. הוא כיהן בשנים 2014–2016 כראש ממשלת ארמניה ובספטמבר-נובמבר 2008 ובשנים 2012–2014 כיושב ראש האספה הלאומית של ארמניה. ממשלתו הודחה אחרי הפגנות המוניות. הוא מהנדס וכלכלן בהכשרתו.
ראשית חייו
אברהמיאן נולד בכפר מחצ'יאן במחוז אררט שבארמניה, בימי השלטון הסובייטי בארמניה בשנת 1958. נודע מילדותו בכינוי "מוק" ("עכבר"), מאוחר יותר בפי יריביו גם "העכבר ממחצ'יאן".
בשנים 1977–1979 שירת בצבא הסובייטי. בשנים 1980–1984 למד הנדסה אזרחית (בניית כבישים) במכון הפוליטכני בירוואן, ובהמשך למד שנים 1985–1990 במכון לכלכלה לאומית בירוואן. בהמשך עבד בתעשיית היין והמשקאות החריפים - כמנהל מחלקה במפעל לברנדי בוראסטן ובהמשך כמנכ"ל המפעל ליינות בעיר ארטאשאט.
הקריירה הפוליטית
בעקבות התפרקות ברית המועצות והכרזת עצמאות ארמניה בשנת 1991 נכנס אברהמיאן לפוליטיקה, במסגרת המפלגה הרפובליקנית (שמרנית). עם הקמת האספה הלאומית בשנת 1995 הוא נבחר בה. בשנת 1996 נבחר כראש העיר ארטאשאט ואחר כך התמנה לפרפקט מחוז אררט בין השנים 1998–2001.
בשנים 2000–2008 כיהן כשר המנהל והתשתיות בממשלות בראשות אנדרניק מרגריאן וסרז' סרקזיאן. בשנים 2007–2008 כיהן גם כסגן ראש הממשלה לצידו של סרז' סרקזיאן. בספטמבר-נובמבר 2008 כיהן לזמן קצר כיושב ראש האספה הלאומית. באפריל 2014 התמנה על ידי הנשיא סרז' סרקזיאן כראש ממשלה בעקבות התפטרותו של טיגראן סרקזיאן.
על רקע משבר כלכלי והתגברות מתחים פוליטיים במדינה ביולי 2016 התקיימו בה הפגנות המוניות. היו 3 הרוגים. ב-8 בספטמבר 2016 התפטר אברהמיאן מתפקידו והוחלף כעבור 5 ימים על ידי קארן קרפטיאן.
סוגיות שנויות המחלוקת
הועלו טענות לגבי נכסיו שכוללים מעל 20 חברות, לרבות שלוש מחצבות חול על הנהר אראקס, 15,000 דונם של כרמים בארטאשאט, מעל 10 תחנות דלק מחוץ לירוואן, שליש ממניות חברת "Ararat Cement", בתי קזינו, ובית קיץ פרטי בשווי שבעה מיליון דולר בחצי האי קרים. אברהמיאן התנגד להצעת החוק של קודמו שנועד לאלץ פוליטיקאים ואנשי ציבור להצהיר על נכסיהם ועל האינטרסים העסקיים שלהם.
חייו הפרטיים
בנו של אברהמיאן, ארגאם, נשוי לבתו של גאג'יק צארוקיאן, אוליגרך ומנהיג מפלגת ארמניה המשגשגת.
סיפורו של הסוחר
סיפורו של הסוחר (The Merchant's Prologue and Tale) הוא אחד מסיפורי קנטרברי של ג'פרי צ'וסר, הסופר בן המאה הארבע-עשרה. בו, לדעת חלק מהמבקרים, צ'וסר מגחיך בעדינות ספרות אנטי-פמיניסטית כזו של תאופרסטוס. כמו כן, הסיפור מושפע בבירור מבוקאצ'ו (דקאמרון: היום השביעי, הסיפור התשיעי), Le Miroir de Mariage של אסטאש דשאן, רומן הוורד של גיום מלוריס (צ'וסר תרגמו לאנגלית), אנדריאס קפלנוס, סטטיוס וקאטו. הגם שכמה מן הסיפורים כוללים תיאורים מיניים בוטים על-פי המקובל בימינו, אפשר שסיפורו של הסוחר עולה על כולם מן הבחינה הזו. לארי ד. בנסון העיר:
הדמות המרכזית, ג'ניוארי (סנקס אמאנס - senex amans), הוא אביר כבן שישים מהעיירה פייבי, במחוז לומברדיה. פייבי הייתה מקום הידוע על שום הבנקים ובתי-הבושת שבו (ובכך אזכורה חושף תכונות מסוימות של הסוחר כמו גם של האביר). ג'ניוארי נושא לו לאישה את מיי, ריבה צעירה, בעיקר מתוך תאווה במסווה של סובלנות דתית, בעוד היא מתחתנת איתו למען רכושו שתירש לאחר מותו, ומשום שאינה מסוגלת לסרב להצעתו משיקולים חברתיים.
כיוון שאינה מסופקת מינית מג'ניוארי, מיי יוזמת פרשיית אהבים עם דמיאן, נושא-הכלים של ג'ניוארי. באחד מימי השמונה ביוני, מיי מתנה אהבים עם ג'ניוארי שאיבד את מאור-עיניו, בגנו (לוקוס אמונוס - locus amœnus), בעוד דמיאן מסתתר על עץ היישר מעליהם.
האלים פלוטו ופרוסרפינה, הצופים במתרחש, מנהלים ויכוח קצר שבו פלוטו מגנה את טוהר המידות של הנשים. הוא מחליט להשיב לג'ניוארי את מאור עיניו, אך פרוספרינה בתגובה גומרת בדעתה להעניק לכל הנשים בעולם את היכולת לחלץ עצמן בדיבורים מכל צרה, ואומרת:
ג'ניוארי שב לראות ומבחין באשתו ודמיאן המתנים אהבים, אך מיי משכנעת אותו בהצלחה בכך שעיניו מטעות אותו משום שרק לפני זמן קצר הן חזרו לראות, ושלמעשה היא רק "נאבקת בגבר" בגלל שנאמר לה שדבר זה ישיב לג'ניוארי את מאור-עיניו.
פולמוס הפבליאו
שאלה אחת החוצה את המבקרים היא האם סיפורו של הסוחר הוא פבליאו (fabliau), סיפור קצר, מבדח ומחורז. בדרך-כלל, סיפור בו מופיעים תיאורים של תאוות-בשרים ותינוי-אהבים קל-דעת עונה להגדרה, ורבים יטענו שבמיוחד חלקו האחרון של הסיפור, בו מיי ודמיאן מתנים אהבים על העץ מעל ראשו של ג'ניוארי העיוור בתחתיתו, הוא בעצם פבליאו. דרק פירסול, לדוגמה, תומך בעמדה זו. מבקרים אחרים, כמוריס הוסי, חשים שצ'וסר מציג בסיפור תחכום רב ותובנות פילוסופיות המרוממים אותו אל מעל לסוגת הפבליאו.
סן מיגל דה ליו
הכנסייה נבנתה בשנת 848 בהוראת רמירו הראשון, מלך אסטוריאס. בתחילה נקראה על שם מרים, אך לאחר שהארמון הסמוך הוסב לכנסייה, נקרא הוא על שמה (סנטה מריה דל נרנקו), ואילו הכנסייה הוותיקה יותר הוקדשה למלאך מיכאל (מיגל בספרדית). בשנת 1985 הוכרזו שתי הכנסיות, יחד עם מרכז העיר אוביידו ומבנים נוספים כאתר מורשת עולמית - המונומנטים של אוביידו וממלכת אסטוריאס. בשנת 1998 הורחבה ההכרזה למבנים נוספים.
הבזיליקה שנבנתה במקור הייתה גדולה הרבה יותר וכללה שלושה אגפים, אך היא נהרסה ככל הנראה בסביבות המאה ה-13 או ה-14, ורק אחד האגפים נותר על כנו. כמה מקירות הכנסייה ודלתותיה כוללות עיטורים מפורטים וציורי קיר. המבנה כולו והציורים בפרט מצויים בסכנה, עקב התפוררות האבנים מהם נבנתה הכנסייה, והלחות הפוגעת בציורים.
מאט לינץ
מתיו לינץ (באנגלית: Matthew Lintz נולד ב-23 במאי 2001) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.
ביוגרפיה
שתי אחיותיו הגדולות ואחיו הצעיר, מקנזי, מדיסון ומקסן הם גם שחקנים. הוא גר בלוס אנג'לס, קליפורניה.
קריירה
בשנת 2009 שיחק בסרט הקולנוע ליל המסכות 2. בשנת 2011 שיחק בסרט הקולנוע סיפור סינדרלה: היה היה שיר. באותה שנה התארח בסדרת הטלוויזיה "נשות קבע".
בשנת 2015 דיבב בסרט הקומדיה פיקסלים.
בין השנים 2018–2019 שיחק בסדרת הטלוויזיה המתים המהלכים.
בנובמבר 2020, נחשף בתמונות סט שלינץ יגלם את ברונו קארלי בסדרת הטלוויזיה מבית היוצר של דיסני+, מיס מארוול המתרחשת ביקום הקולנועי של מארוול. לינץ גם נבחן במקור לתפקיד ספיידרמן בזיכיון.
נהר הפנינה
נהר הפנינה (珠江 בפיניין Zhū Jiāng), הוא הנהר השלישי באורכו בסין אחרי היאנגצה והנהר הצהוב. אורכו כ-2,400 ק"מ, והוא השני בסין מבחינת רוחבו. הנהר ממוקם בדרום המדינה, והוא נשפך אל ים סין הדרומי בין הונג קונג למקאו, כשהוא חוצה בדרכו את גואנגג'ואו ושנג'ן.
אליפות וימבלדון 1952
אליפות וימבלדון 1952 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא של אצטדיוני הטניס בווימבלדון. התחרות התחילה ב-23 ביוני והסתיימה ב-4 ביולי. תוכנית התחרות כללה תחרויות גברים, תחרויות נשים ותחרויות זוגות גברים, זוגות נשים וזוגות מעורבים.
פרנק סג'מן (אוסטרליה) זכה ב-3 תארים ודוריס הארט (ארצות הברית) זכתה ב-2 תארים.
תחרות הגברים
בתחרות זו השתתפו 128 טניסאים שחולקו ל-8 בתים. לקראת התחרות המשתתפים החזקים דורגו כדלקמן:
במשחק הגמר, פרנק סג'מן (אוסטרליה), נפגש עם ירוסלב דרובני (מצרים) וניצח אותו ב-4 מערכות. באותה שנה הוא ניצח גם באליפות ארצות הברית הפתוחה ואליפות צרפת הפתוחה.
תחרות הנשים
בתחרות הנשים השתתפו 96 טניסאיות שחולקו ל-8 בתים. 8 טניסאיות זכו לדירוג:
תחרות זוגות גברים
במשחק הגמר קו מקגרגור ופרנק סג'מן מאוסטרליה שיחקו נגד ויק סיישס (ארצות הברית) ואריק סטארגס (דרום אפריקה) וניצחו אותם ב-3 מערכות. באותה שנה הזוג ניצח גם באליפות אוסטרליה הפתוחה, באליפות צרפת הפתוחה ובכך זכו ב-3 תוארי גראנד סלאם בתחרות זוגות הגברים במהלך שנת 1952, זאת בנוסף ל-4 בשנת 1951.
תחרות זוגות נשים
בתחרות השתתפו 48 זוגות. 4 זוגות קיבלו דירוג:
במשחק הגמר שירלי פריי ודוריס הארט ניצחו את לואיז ברוף ומורין קונולי גם הן מארצות הברית בשתי מערכות. בכך הן זכו בתחרות זו בפעם השנייה ברציפות. באותה שנה הזוג ניצח גם באליפות ארצות הברית הפתוחה ובאליפות צרפת הפתוחה. באותה שנה הזוג ניצח גם באליפות ארצות הברית הפתוחה, באליפות צרפת הפתוחה ובכך זכו ב-3 תוארי גראנד סלאם בתחרות זוגות נשים בשנת 1952,
תחרות זוגות מעורבים
בתחרות השתתפו 80 זוגות. 4 זוגות קיבלו דירוג:
במשחק הגמר פרנק סג'מן (אוסטרליה) ודוריס הארט (ארצות הברית) ניצחו ב-3 מערכות את אנריקה מוראה (ארגנטינה) ותלמה לונג (אוסטרליה) שלא היו מדורגים. באותה שנה הזוג ניצח גם באליפות ארצות הברית הפתוחה ובאליפות צרפת הפתוחה.
מרתון תל אביב
מרתון תל אביב הוא מרוץ מרתון המתקיים בעיר תל אביב. זהו המרוץ השני שהתקיים בישראל למרחק 42.195 ק"מ.
היסטוריה
המרוץ המלא התקיים במשך 14 שנים ברציפות, החל משנת 1981 ועד שנת 1994. מאז 1995 התקיים המרוץ מדי פעם, למרחק של חצי מרתון (21.1 ק"מ) או 10 ק"מ, באותו שם, באופן בלתי סדיר ובתאריך מקרי. בשנת 2009, במסגרת חגיגות 100 שנה לתל אביב, נערך שוב מרוץ מרתון מלא.
עד שנת 1994, התקיים המרוץ בדרך כלל בחודש מרץ. בשנת 1991, עקב מלחמת המפרץ, הוא נדחה לחודש אפריל. המרתון המלא האחרון בתקופה זו, מרתון תל אביב ה-14 התקיים ב-1994. מעדות ראייה, כמות המזנקים למרחק המלא הייתה פחות מעשרת אלפים (9982 רצים). במשך מספר שנים לאחר מכן, הוסיף המרוץ להתקיים בתל אביב, בחודש מרץ, באותו שם, אך למרחק של חצי מרתון בלבד.
בשנת 1995 החליט ראש העיר רוני מילוא על ביטול המרוץ בשל תלונות התושבים על ההפרעה לתנועה, ומאז ועד 2008 התקיים המרוץ באופן לא סדיר. אף על פי שהמרוץ המשיך להיקרא "מרתון תל אביב" (אם כי במספר מקרים כונה המרוץ "מרוץ האביב של תל אביב"), הוא לא כלל מרוץ למרחק מלא, אלא למרחק של חצי מרתון (21.1 ק"מ) או 10 ק"מ. המרוץ התקיים באופן בלתי סדיר ובתאריך מקרי. מאז שנת 1995 ועד ראשית שנת 2009 התקיים בישראל רק מרוץ מרתון אחד בשנה - מרתון הכנרת (מרתון טבריה).
ב-24 באפריל 2009 התקיים מרוץ מרתון תל אביב במתכונת חדשה, וזאת במסגרת חגיגות המאה של העיר. במרוץ זה נקבע שיא למספר המסיימים ריצת מרתון בישראל - 938 מסיימים. השליש האחרון של מסלול ריצת המרתון התפתל בשבילים הצרים והצפופים של פארק הירקון (גני יהושע) והיקשה על קצב הריצה. הרץ המנצח היה דניאל קונס מקניה, שסיים בזמן של 2:38:06.
בשנת 2011, התקיים לראשונה בישראל כחלק ממגוון מסלולי מרתון ת"א, מקצה רולרבליידס למרחק חצי מרתון (21 ק"מ).
במקצה הרולרבליידס, הוזנקו מאות מחליקים למקצה מיוחד בהחלקה מהירה, הראשון לסיים את המרוץ היה איתי דרורי בזמן של 43 דקות. אחד המחליקים התמוטט במהלך המרתון ומת מספר ימים לאחר מכן בבית החולים.
מרוץ 2014 הוקדם לסוף חודש פברואר ונערך במסלול חדש, משדרות רוקח מול הכניסה לגני התערוכה. מעל 2000 רצים סיימו את מקצה המרתון המלא, ושיא המסלול נשבר.
מרוץ 2015 התקיים ב-27 בפברואר. במקצה המרתון שיא המסלול לגברים נשבר שוב. עקב החום כל המקצים הופסקו בשעה 10. 90 מהמשתתפים נזקקו לטיפול רפואי, מהם חמישה אושפזו במצב קשה.
מרוץ 2020 התקיים ללא מרבית הרצים הבינלאומיים בשל ההנחיה שנתן משרד הבריאות לעיריית תל אביב על רקע התפשטות נגיף הקורונה ברחבי העולם.
בפברואר 2021, בשל מגפת הקורונה, התקיים המרוץ במתכונת דיגיטלית באמצעות אפליקציה ייעודית, שנותרה זמינה במשך שבוע וחצי כדי לאפשר לרצים לבחור את הזמן המתאים להם. המשתתפים יכולים היו לרוץ בכל מקום שיבחרו ולקבל באפליקציה מידע על מרחק וזמן הריצה. זאת הפעם היחידה שבעצם יכלו לעשות את המרתון מכל מקום בעולם. באירוע השתתפו רצים מ-36 מדינות. ההזנקה בוצעה באפליקציה על ידי ראש העיר תל אביב יפו רון חולדאי.
ב-2023 השתתפו במרתון המלא מספר שיא של 2552 רצים. במרתון זה גם נשבר השיא לגברים על ידי Dominic Kipngeno Mibei מקניה, 2:10:11 שזה כמעט 20 שניות פחות מהשיא הקודם שלו באותו המרתון ב-2015.
שיאי המסלול
שיא המסלול לגברים נקבע על ידי Dominic Kipngeno Mibei מקניה, 2:10:11, ב-2023.
שיא המסלול לגברים ישראלים נקבע על ידי דניאל גואדי, 2:24:14, ב-2022.
שיא המסלול לנשים ישראליות נקבע על ידי אירנה אור קונובלוב, 2:51:23 שעות, ב-2020.
זוכים
הערה: לפי שעה לא ניתן לעקוב אחר תוצאות מרתון תל אביב שנערכו עד 1994, משום שבאותן שנים טרם עלה בארץ אתר אינטרנט המציג תוצאות מרוצים. מרוץ הקפת התבור היה האתר הראשון שעלה והציג תוצאות החל משנת 1996.
מחלת חניכיים
מחלת חניכיים (באנגלית: Periodontal disease או Periodontal Chronic disease) היא שם כללי למחלה הנובעת מתנאים דלקתיים המשפיעים על החניכיים- הרקמות המקיפות את השיניים. בשלב מוקדם של המחלה, מתפתחת דלקת חניכיים או ג'ינג'יביטיס (בלטינית: Gingivitis). בשלב זה, הנזק עדיין הפיך, החניכיים מתנפחים, מופיעה אדמומיות ואף דימום מקומי. בשלבים מתקדמים של המחלה מתפתחת דלקת חניכיים כרונית, הנקראת גם דלקת מסב-השן או פריודונטיטיס (לטינית: Periodontitis או Periodontal Disease), מחלה זו היא כרונית, וכתוצאה ממנה נגרם נזק למערכת התמיכה של השן, מתרחשת נסיגת חניכיים, עלולה להיגרם פגיעה בעצמות הלסתות הנושאות את השיניים, והשיניים עשויות להשתחרר או ליפול. מחלה זו מלווה בדרך כלל בריח פה לא נעים.
אפידמיולוגיה
'''ממוזער|[[Disability-adjusted life year for periodontal disease per 100,000 inhabitants in 2004.
{{legend|#b3b3b3|no data}} {{legend|#ffff65|<3.5}} {{legend|#fff200|3.5–4}} {{legend|#ffdc00|4–4.5}} {{legend|#ffc600|4.5–5}} {{legend|#ffb000|5–5.5}} {{legend|#ff9a00|5.5–6}}
דלקת מסב-השן שכיחה מאוד, ונחשבת כמחלת השיניים השנייה הנפוצה ביותר בעולם, לאחר עששת, ובארצות הברית שכיחותה של המחלה היא 30-50% מהאוכלוסייה, אבל רק כ-10% מהאוכלוסייה לוקים בה בצורה חמורה.
כ-750 מיליון אנשים (כ-10.8% מהאוכלוסייה) לוקים בתצורת פריודונטיטיס כרוני כלשהו, נכון לשנת 2010.
כמו במקרים אחרים, הקשורים באופן ישיר להיגיינה וניטור רפואי בסיסי וטיפול, דלקת חניכיים נוטה להיות נפוצה יותר באוכלוסיות חלשות מבחינה כלכלית. הימצאותה יורדת עם עלייה ברמת החיים.
באוכלוסיית ישראל, אנשים ממוצא תימני, צפון-אפריקני, דרום-אסייתי או ים-תיכוני הם בעלי שכיחות גבוהה יותר של מחלת חניכיים מאשר אנשים ממוצא אירופי. ניתן לזהות דפוסים חברתיים בדיווחים להתפתחות פריודונטיטיס באוכלוסייה, כלומר, אנשים מתחתית הסולם החברתי-כלכלי סובלים מהמחלה לעיתים קרובות יותר מאשר אנשים מהקצה העליון של הסולם החברתי-כלכלי.
אטיולוגיה
רקמת החניכיים (לטינית: Gingiva), מלט השן (לטינית: Cementum) - השכבה החיצונית של שורשי השיניים, העצם המכתשית - השקעים שאליהן השיניים עוגנות, ורְצוּעַת מֵסַב-הַשֵּׁן (לטינית: PDL), המהווה את סיבי רקמת החיבור הפועלים בין מלט השן לבין העצם המכתשית.
מחלת החניכיים נגרמת מזיהום חיידקי אופורטוניסטי כרוני, ופוגעת ברקמות אשר סובבות את השן ותומכות בה. גורם הסיכון העיקרי הוא היגיינת פה לא יעילה, כמו גם תזונה קלוקלת. גורמי סיכון נוספים הם סוכרת, איידס, היסטוריה משפחתית של מחלות חניכיים ותרופות מסוימות. המחלה מתפתחת בעקבות היווצרותם של חיידקי הרובד הדנטאלי (פלאק) שהם שכבה דביקה, עדינה וחסרת צבע, שנוצרת באופן תמידי על השיניים. במקרים רבים, מחלת החניכיים הכרונית מתפתחת מדלקת החניכיים השכיחה (ג'ינג'יביטיס).
עישון הוא גורם נוסף המגביר את הסיכוי להתרחשותה של דלקת חניכיים, במישרין או בעקיפין, ועשוי להפריע או להשפיע לרעה על הטיפול. זה נחשב על ידי מומחים רבים כגורם הסיכון החשוב ביותר עבור מחלת חניכיים כרונית. מחקרים הראו כי מעשנים סובלים יותר מדלדול עצם, מאובדן רקמות חיבור ומאובדן שיניים בהשוואה ללא-מעשנים. הסיבה לכך היא כי לעישון יש כמה השפעות על התגובה החיסונית, למשל, ירידה ביעילות ריפוי פצעים, דיכוי ייצור נוגדנים ועוד.
תסמונת אהלר-דנלוס היא גורם סיכון נוסף למחלת החניכיים הכרונית, וכך גם תסמונת פפילון-לפבר (Papillon–Lefèvre syndrome) הידועה גם בשם "קרטודרמה פלמופלנטרית".
לדברי חוקרים מסוימים, מחלת חניכיים כרונית עשויה להיות קשורה גם ללחץ נפשי בחיי השגרה. המחלה מתרחשת לעיתים קרובות יותר אצל אנשים בתחתית הסולם החברתי-כלכלי מאשר אנשים בחלקו העליון של הסולם החברתי-כלכלי.
כמו כן, נראה שמאפיינים תורשתיים גם משחקים תפקיד בקביעת הסיכון עבור מחלת חניכיים כרונית. סברה זו יכולה להסביר את התופעה שאנשים רבים בעלי ברמת פלאק נמוכה לוקים במחלת החניכיים, בעוד שאחרים בעלי היגיינת פה קלוקלת אינם לוקים במחלה.
גורמים גנטיים שיכולים להשפיע על הסיכון של החולה לפתח מחלת חניכיים כרונית כוללים:
פתוגנזה
כאמור, מחלת חניכיים נגרמת מזיהום חיידקי אופורטוניסטי כרוני. הגורמים הראשוניים למחלה הם חיידקי הרובד הדנטאלי (פלאק). כתוצאה מהתפתחות פלאק על השיניים ומתחת לחניכיים נוצר חוסר איזון בקטריאלי. בשלב הראשוני, לאחר התפתחות הפלאק על גבי השיניים מצטברת אבנית - שכבה אשר מגנה על הפלאק ומסייעת לה להמשיך וליזון מהשן - אבנית זו (אשר עלולה להתפתח לעששת) גורמת לתגובה דלקתית בחניכיים - בשלב זה המחלה הפיכה.
נכון לשנת 2017 לא ברור אילו מינים הם האחראים העיקריים על גרימת הנזק המוביל למחלה, אך חיידקים אנאירוביים שליליים, חיידקים סלילוניים ווירוסים, הוצעו; אצל אנשים מסוימים ניתן לראות כי אחד או יותר מהמינים הללו הם מניעי המחלה. הפלאק עשוי להיות רך ולא מוזן בסידן, קשה ומוזן בסידן, או שניהם; עבור פלאק המצטבר על השיניים הסידן מגיע מבלוטות הרוק; ועבור פלאק המצטבר מתחת לקו החניכיים, הוא מגיע מהדם המופרש מהחניכיים הדלקתיות.
הנזק לשיניים ולחניכיים נובע דווקא מהמערכת החיסונית המנסה לפגוע בחיידקים המפרים את יחסי הגומלין (סִימְבִּיּוֹזָה) בין רקמות מסב-השן לבין קהילת החיידקים המצויים בחלל הפה. כמו ברקמות אחרות בגוף, תאי לנגהרנס הנמצאים באפיתל משתמשים באנטיגן מהרובד החיידקי ומתריעים עליהם בפני מערכת החיסון, דבר המעורר תגובה חיסונית וגורם להובלת תאי דם לבנים לאזור הנפגע. תהליך זה בתורו מפעיל תאים אוסטאוקלסטים ההורסים את העצם ואנזימים המפרקים את החומר החוץ תאי ברקמות החיבור.
תסמינים וסימנים
בשלבים המוקדמים, למחלת החניכיים יש מעט מאוד תסמינים, ובחולים רבים שינה התפתחות משמעותית של המחלה עוד לפני שהם פונים לרופא השיניים.
כמו כן, דלקת חניכיים והרס העצם הם בדרך כלל חסרי כאב ולא מורגשים. לפיכך, אנשים עשויים לטעות ולהניח שדימום כזה, לאחר ניקוי השיניים הוא חסר משמעות, אם כי זה עשוי להיות סימפטום של מחלת חניכיים.
אבחנה
הבדיקה הקלינית מתבססת על הערכת הדלקת בחניכיים וכן על בדיקת עומק כיסי החניכיים. ככלל, בדיקה זו מתבצעת על ידי מדידה של עומקי הכיסים (הרווחים) אשר נוצרים בין השן לרקמות החניכיים הסובבות אותה. בדיקה זו מסייעת לרופא להבין לא רק את מצב המחלה, אלא גם להתאים טיפול ייעודי כתלות בשלב התפתחות המחלה. אמצעי עזר חשוב הוא צילום רנטגן המאפשר להעריך את כמות הנזק שנגרם למערכת התמיכה של השן. לעיתים ניתן לבצע בדיקות מעבדה הבודקות נוכחות חיידקים פתוגניים בחניכיים על מנת להעריך את המצב ההתחלתי ומאוחר יותר את תוצאות הטיפול. במסגרת האנמנזה הרפואית (תשאול רפואי) יש להדגיש את נושא הטיפול הביתי, תכיפות הביקורים במרפאת השיניים, נוכחות מחלות מערכתיות ועישון. כל האמצעים הללו מהווים גם דרך לתפירת תוכנית טיפול מתאימה.
מניעה
פעולות היגיינת הפה היומית על מנת למנוע מחלת חניכיים כוללות:
טיפול
ישנה דעה נפוצה כי הטיפול במחלת החניכיים הוא ניתוח חניכיים. אך למעשה, הדרך הרצויה בטיפול במחלת חניכיים תהיה היעילה ביותר לאותו מקרה והפחות חודרנית האפשרית. מטרה זו יכולה להיות מושגת במקרים רבים בעזרת טיפולים שאינם כירורגים. לעיתים, במקרים קשים בהם ניתן לצפות כי ניתוח חניכיים ייתן תוצאה טובה יותר ישנה המלצה לבצע ניתוח על מנת לנסות להביא את החניכיים למצב תקין יותר. כל טיפול באשר הוא תמיד יהיה מלווה בטיפול ביתי והיגיינת פה נכונה ויעילה של המטופל, אחרת המצב עלול לחזור לכפי שהיה לפני הטיפול.
ניקוי עמוק תת-חניכי - הטרייה תת־חניכית, הקצעת שורשים
זהו ניקוי של פני שטח השורשים החשופים לכיס החניכיים. ניקוי זה אמור להוריד רובד תת-חניכי, רעלנים של חיידקים ואבנית תת-חניכית. זהו ניקוי עמוק יותר מאשר הניקוי הרגיל התקופתי, ודורש בדרך כלל מספר פגישות והרדמה מקומית. טיפול זה יכול להיות מלווה גם בשטיפות תת-חניכיות בעזרת חומרים אנטי-בקטריאליים, הגורמים להרג החיידקים שהצליחו לשרוד את הניקוי העמוק. המחקר מראה כי טיפול זה יעיל בהפחתת הדלקת בחניכיים, גורם לצמצום בעומק הכיסים, ומביא לשינוי בהרכב החיידקים בכיסים מחיידקים הקשורים למצב מחלה לאלו הקשורים למצב בריאות. כמו כן, המחקר מראה כי מטופלים רבים מגיבים מצוין לטיפול משולב של היגיינה ביתית טובה מאוד וניקוי עמוק, ולאחר הטיפול הזה אין צורך בטיפול נוסף, כולל טיפול ניתוחי.
במקרים קשים, לעיתים נותרים פגמים בחניכיים ובעצם התומכת של השיניים, וניתוח חניכיים יוכל לשפר את המצב. במקרים אלו יומלץ על ביצוע ניתוח. במקרים מסוימים, מרשם לנטילת כדורי אנטיביוטיקה ניתן מיד לאחר תקופת הניקוי העמוק. אנטיביוטיקה מיועדת לטפל בזיהומים הנגרמים על ידי חיידקים, אבל היא בעלת תופעות לוואי שונות, מיצירת אלרגיה ועד יצירת חיידקים עמידים לתרופה, וברוב המקרים של מחלת חניכיים אין צורך בשימוש באנטיביוטיקה. חשוב ביותר להשתמש בתרופה זו רק במקרים קשים עם מחלת חניכיים אגרסיבית, בהם יש סיכוי טוב כי הטיפול האנטיביוטי יתרום תרומה משמעותית לעצירת המחלה. בשנים האחרונות פותחו תכשירים חדישים המבוססים על טכנולוגיות של שחרור מושהה ומיועדים לטיפול במחלה. חומרים אלו משחררים באופן מקומי ומושהה חומרים אנטי-חיידקיים אל תוך כיס החניכיים וחומרים אלו מסלקים או מדכאים את החיידקים. צורת ההכנסה שלהם היא בג'ל או בצ'יפ, המוחדרים אל מתחת לקו החניכיים.
ישנם מקרים קשים, בהם קיימים גורמי סיכון רבים קשים לשליטה, או שהמחלה לא מגיבה לטיפול כפי שציפינו שתגיב, ואז יש צורך לשקול טיפול נוסף ושונה במחלת החניכיים. קבוצת תרופות שפותחה לענות על מקרים כאלה כוללת תרופות הפועלות ישירות על מנגנון הדלקת. אלו תרופות הנלקחות דרך הפה לתקופה ממושכת יחסית, ומטרתן לשנות ולדכא את תגובת הגוף לחיידקים, ובכך למנוע את הרס הרקמות סביב השיניים. תרופות אלו מכוונות לדכא פעילות של אנזימים בגוף אשר גורמים להרס הרקמה. תרופות אלו הן חדישות ביותר ומהוות פריצת דרך מחשבתית וטיפולית במחלת החניכיים. עקב חדשנותן, הידע על התוצאות לטווח ארוך וכן תופעות לוואי לטווח ארוך עדיין אינו מספיק. בשלב זה השימוש בהן נעשה בזהירות, ובמקרים קשים בלבד.
ניתוחי חניכיים
ניתוחי חניכיים הם השלב השני של הטיפול במחלת החניכיים, ונועדו לטפל בדלקת שלא הגיבה תגובה מיטבית לטיפול השמרני, וכן לטפל בפגמים בחניכיים ובעצם שיצרה המחלה. ישנם סוגים שונים של ניתוחי חניכיים, עם מטרות שונות כגון צמצום כיסים, ניקוי פתוח, כיסוי שורשים חשופים, השתלת רקמת חניכיים, בנייה מחדש של מנגנון האחיזה של השן ועוד. לא כל סוג ניתוח מתאים לכל מקרה, ויש להתאים את הניתוח לצורך ולנתונים הספציפיים של אותו אדם ואותה שן.
שלב התחזוקה
אם טיפול הגיע לתוצאה מספקת נכנסים לשלב התחזוקה. זהו טיפול ייחודי לאנשים שכבר אובחנו כסובלים ממחלת חניכיים, טופלו בהצלחה, ועכשיו נמצאים בשלב של מניעת חזרה. תדירות הפגישות הללו היא אחת ל 2–6 חודשים, ברוב המיקרים 3 חודשים, ובהן מבצעים ניקוי מקצועי של השיניים להסרת כל הרובד וסילוק החיידקים. כמו כן, אחת לשנה יש לבצע בדיקת חניכיים מעמיקה שמטרתה לבחון אם יש שינוי לרעה במצב הדורש התערבות.
יום זה מכובד
"יוֹם זֶה מְכֻבָּד" הוא פיוט אשר נהוג לשורר בקהילות ספרד ואשכנז בכל שבת בסעודת הבוקר. הפיוט נקרא כך על שם פזמונו: "יוֹם זֶה מְכֻבָּד מִכָּל יָמִים כִּי בוֹ שָׁבַת צוּר עוֹלָמִים".
מחבר הפיוט
מחבר הפיוט חתם את שמו באקרוסטיכון של הפיוט, "ישראל" (יום ששת ראשון אכול לא). אך לא ידוע מיהו. יש שטענו שהמחבר הוא הרב ישראל הגר, שעל פי ההערכה חי במאה ה-11, והסתמכו על האקרוסטיכון שבבית האחרון (השמים וגם ראו).
תוכן הפיוט
בפיוט מושרים פסוקי מקרא מגוונים הקשורים לשבת והפיוט מזכיר את צידה החושי של השבת, גם מצד חובותיה ומצוותיה של השבת וצד מענגיה של השבת המבוטחת לשומריה. משורר הפיוט מזכיר את הנאמר בתורה לגבי קישור הארץ אל יום השבת - כמו שהארץ נותנת מהטוב שלה כך מעניקה השבת מטובה לאדם השומר אותה.
מקורן של הברכות בפיוט הוא מושא הבית האחרון, בו אף נמצא אחד מהערכים העומדים מאחורי מצוותיה של יום השבת - עדותו של העולם שנברא על ידי הקדוש ברוך הוא.
בקהילות יהדות אשכנז נהוג לשיר את הפיוט בסעודה השנייה של יום שבת.
הארוקיצ'י היאקוטאקה
הרוקיצ'י היאקוטאקה (ביפנית:百武 晴吉; 25 במאי 1888 - 10 במרץ 1947) היה גנרל בצבא היפני הקיסרי במלחמת העולם השנייה. לעיתים נקרא הרויושי היאקוטאקה וסייקיצ'י היאקוטאקה. שניים מאחיו הגדולים - סאבורו היאקוטאקה וגנגו היאקוטאקה - היו אדמירלים בצי הקיסרי היפני.
ראשית חייו
בין השנים 1925 ל-1927 שהה היאקוטאקה, אז בדרגת לויטננט קולונל, בפולין כקצין הצבא היפני. ב-1928 הוא נשלח למטה צבא קוואנטונג בסין. ב-1932 קיבל היאקוטאקה את דרגת הקולונל ולימד בבית הספר הצבאי למודיעין אותות. לאחר מכן קיבל מינוי מפקד מחלקה במטה הכללי עד 1935. לאחר שפיקד במשך שנה על רגימנט הרגלים ה-78, התמנה היאקוטאקה באפריל 1936 למפקח בית הספר הקדם צבאי בהירושימה, ובמרץ 1937 קיבל את דרגת מייג'ור-גנרל.
באוגוסט 1937 התמנה היאקוטאקה למפקח בית הספר למודיעין אותות. במרץ 1939 קיבל את הפיקוד על החטיבה העצמאית המעורבת ובאוגוסט של אותה שנה קיבל את דרגת לויטננט גנרל. מחודש פברואר 1940 עד חודש אפריל 1941 שימש היאקוטאקה מפקד הדיוויזיה העשרים.
מלחמת העולם השנייה
באפריל 1945 לקה בשבץ מוחי וחודש לאחר מכן החליף אותו גנרל מסטאנה קנדה. היאקוטאקה נפטר ב-10 במרץ 1947.
שב"ס (סדרת טלוויזיה)
שב"ס היא סדרת טלוויזיה ישראלית סאטירית המתרחשת בכלא דמיוני בשם "כלא ענבים" ומביאה את קורותיהם של הסוהרים, האסירים והמבקרים. הסדרה משודרת בערוץ כאן 11 החל מ-7 ביולי 2019.
עלילה
פרקי הסדרה מורכבים ממספר מערכונים, כאשר כל אחד מהם מתמקד בדמות שונה. בית הסוהר משקף את חוליי החברה הישראלית ומשמש ככלי דרכו הסדרה מבקרת מספר רב של תופעות שליליות בה, החל משחיתות של פוליטיקאים דרך שחיקתה של הסניגוריה הציבורית ועד חולשתה של המערכת. נוסף על כך, הסדרה עוסקת בעניינים אשר אינם קשורים לבית הסוהר באופן ישיר אך מתכתבים עם אלו שכן, ומבקרת אותם בנוסף. למשל, סוהר שנחטף ושני אסירים שבאים לייעוץ זוגי אצל רב.
"השיר החלופי"
"השיר החלופי" הוא השיר המלווה את כותרות הסיום בכל פרק, בגרסתו המופצת באתר יוטיוב (להבדיל מזו המופצת באתר "כאן", ובזמן השידור הטלוויזיוני המקורי של הפרק), שהפך לפופולרי בקרב צופיה של הסדרה. הוא נכתב, הולחן ומבוצע על ידי כותב המוזיקה של הסדרה, גיא מזיג. כל מילותיו מדברות על כך שהוא שיר חלופי, שנעשה בו שימוש בלית ברירה כדי לחסוך בעלויות השימוש בשיר שיועד ללוות את כותרות הסיום במקור, כיוון שהשיר המקורי מוגן בזכויות יוצרים.
במדיות אחרות
ב-29 לאוקטובר 2020 יצא ספר שמע (אודיו) הכולל בתוכו משתי העונות הראשונות של הסדרה.
השירים בספר מבוצעים בידי גיא מזיג.
הספר כולל בתוכו מספר שירים בולטים בסדרה ביניהם- שיר חלופי (ראו פסקה לעיל), איש הרב קו ומספר שירים שבוצעו במערכונים במסגרת הדמות שאותה מגלם גיא מזיג בסדרה-שימי דבח (ראו בפסקה למעלה).
בשנת 2021, הסדרה נמכרה לוורנר מדיה העולמי, שצפויה להפיק לה גרסה אמריקאית, אשר תשודר בערוץ TNT במהלך שנת 2023.
פרסים
בנובמבר 2019 שב"ס הוכרזה כמועמדת לפרס הקומדיה הטובה ביותר בטקס "ורד הזהב" (Rose d'Or) היוקרתי.
במרץ 2020 הסדרה הוכרזה כמועמדת לפרס תוכנית הסאטירה והמערכונים הטובה ביותר בטקס פרסי האקדמיה לטלוויזיה.
בספטמבר 2020 הוכרזה כמועמדת לפרס שושנת הכסף היוקרתי.
קישורים חיצוניים
כתבות:
ביקורות:
דרמטורגיה
ספרו של אריסטו "פואטיקה" שנכתב בין 330–335 לפני הספירה, המנתח את סוגת הטרגדיה, הוא היצירה הקדומה ביותר העוסקת בתאוריה של הדרמה בתרבות המערבית. אריסטו מתייחס שם אל "אדיפוס המלך" כיצירה הדרמטית האולטימטיבית, ומנסח כללים ליצירה נכונה של דרמה. דרמה העונה על כללים אלה מכונה לפעמים "דרמה אריסטוטליאנית". לאורך המאה ה-20 היוו כללים אלה את הבסיס למספר מדריכים לכתיבתם של סרטי קולנוע וסדרות טלוויזיה. מאז כתבו יוצרים רבים על דרך החשיבה הדרמטורגית שלהם, בהם ברטולט ברכט, יז'י גרוטובסקי ודייוויד מאמט.
נסנאס
נסנאס (בפרסית וערבית: نسناس) הוא סוג של ג'יני מרושע במיתולוגיה הפרסית והערבית. מקור האגדה עוד בתיאוריו של פליניוס, והיא התפשטה לארצות המזרח. הנסנאס מתוארים כבני אדם חצויים לאורכם: חצי ראש, חצי גוף, יד אחת, ורגל אחת שאיתה הם מנתרים בזריזות רבה. הם בעלי יכולת דיבור, ומצויים בתימן ובחצרמוות, שם אוכלים את בשרם. מסופר שאחד הובא אל אל-מתוכל הראשון: הוא היה בעל חצי פרצוף, שהיה בחזהו, וזנב של כבש. במקורות אחרים מסופר שהנסנאס גורמים להרס על ידי הצתת בתיהם של אנשים. לפי אמונת התריסריים, הנסנאס נבראו בעידן הרביעי, בין יתר הג'יני, ומאז בריאת העולם כפי שהוא מוכר לנו, בעידן החמישי, הם בלתי נראים לבני אדם. דמות הנסנאס מופיעה בלילה ה-358 של אלף לילה ולילה, שם מסופר על מכשף שהופך מלומד לנסנאס על ידי זריית כחל בעינו.
דמות הנסנאס מופיעה גם ביצירות מאוחרות שמתייחסות למיתולוגיה: כך מופיע היצור ב"פיתויו של אנטוניוס הקדוש" של גוסטב פלובר או בסדרת "ורד הנביא" של מרגרט וייס וטרייסי היקמן.
פרנסיס פוקויאמה
פרנסיס פוּקוּיאמַה (באנגלית: Francis Fukuyama; נולד ב-27 באוקטובר 1952, שיקגו) הוא פילוסוף ופרופסור אמריקאי לכלכלה פוליטית, מחבר של ספרים רבים בתחום זה.
פוקויאמה נחשב לאחד מתלמידיו הבולטים של אלן בלום.
תולדות חייו
פרנסיס פוקויאמה נולד בשכונת הייד פארק שבשיקגו. הוא בן למיעוט היפני אמריקאי. אביו, יושיו פוקויאמה היה כומר פרוטסטנטי, בעל תואר דוקטור לסוציולוגיה מאוניברסיטת שיקגו; אימו, ילידת יפן, הייתה בתו של פרופסור לכלכלה, אשר עמד בראש המחלקה לכלכלה באוניברסיטת קיוטו והיה נשיא האוניברסיטה העירונית של אוסקה. הוא גדל בן יחיד במנהטן עד אשר בהיותו בן חמש עשרה המשפחה עברה לסטייט קולג' בפנסילווניה. סיים תואר ראשון מאוניברסיטת קורנל בלימודים קלאסיים, שם הכיר והושפע מאלן בלום. הוא התחיל ללמוד ספרות השוואתית ונסע לכחצי שנה לפריז ללמוד אצל ז'אק דרידה ורולאן בארת. הוא התאכזב מהם והחליט לעבור למדע המדינה. הוא למד דוקטורט באוניברסיטת הרווארד אצל סמואל הנטינגטון והארווי מאנספילד.
לאחר סיום לימודיו עבד במחלקה למדעי המדינה במכון ראנד. הוא כיהן במספר תפקידים במחלקת המדינה של ארצות הברית במהלך שנות השמונים של המאה העשרים. משנת 1996 עד 2000 היה פרופסור למדיניות ציבורית באוניברסיטת ג'ורג' מייסון בווירג'יניה. לאחר מכן שימש כפרופסור לכלכלה פוליטית בינלאומית וראש התוכנית לפיתוח בינלאומי בבית הספר ללימודים מתקדמים של אוניברסיטת ג'ונס הופקינס. משנת 2010 נושא במספר תפקידים באוניברסיטת סטנפורד.
עמדותיו וספריו
פוקויאמה זכה לפרסום עולמי בעקבות מאמרו "קץ ההיסטוריה?" שפרסם ב-1989 לקראת ובעת נפילת הגוש הסובייטי. בזמן פרסום המאמר היה מועסק במחלקת המדינה של ארצות הברית. במאמר זה העלה את האפשרות כי נפילת הגוש הקומוניסטי לא הייתה עוד מהלך בהיסטוריה האנושית הארוכה של סכסוכים בין השקפות, אידאולוגיות וצורות משטר, אלא סימנה את קצה של היסטוריה זו, ואת המעבר לתקופה שבה הדמוקרטיה הליברלית תהיה צורת השלטון היחידה עם אידאולוגיה קוהרנטית, מבלי שאידאולוגיה אחרת תקרא עליה תיגר. סכסוכים בין מדינות יהיו מוגבלים לשליטה על משאבים אך לא יהיו בין אידאולוגיות מתחרות. את הרעיון המרכזי במאמר פיתח פוקיואמה לספר בשם "קץ ההיסטוריה והאדם האחרון" (1992, יצא לאור בעברית בהוצאת אור-עם, 1993).
בנוסף חיבר ספר העוסק בשאלת היחס בין אמון הדדי ושגשוג כלכלי ("Trust: The Social Virtues and the Creation of Prosperity") וספר העוסק בהשפעות ההתפתחויות הביוטכנולוגיות על האנושות ("Our Posthuman Future: Consequences of the Biotechnology Revolution"). בספר זה הוא למעשה שינה את התאוריה שהציג ב"קץ ההיסטוריה". לטענתו, ביוטכנולוגיה מאפשרת שינוי האבולוציה והטבע האנושי ולפיכך עלולה להוות סיכון לדמוקרטיה הליברלית. השינוי בטבע האדם יכול להוביל לחוסר שוויון קיצוני. בנוסף, אין קץ להיסטוריה, כי אין קץ לפיתוחי המדע.
לפי מאמר שפוקויאמה פרסם ב-2018, במאה ה-21 הדמוקרטיה הליברלית מאוימת מצד לאומנות פופוליסטית. הוא ראה במנהיגים רבים מאותה תקופה כמייצגים שלושה מאפיינים חשובים של הפופוליזם: מהלכים פופולריים לטווח קצר (לדוגמה מתן סובסידיות), הגדרה צרה של מי הוא העם "האמיתי" ובניית פולחן אישיות סביבם תוך דחיקת מוסדות מפלגתיים ולאומיים שמבזרים את הכוח. הם נוטים להתנגד לעקרון הפרדת הרשויות העומד בבסיס הדמוקרטיה הליברלית. הוא רואה בויקטור אורבן ההונגרי, ודונלד טראמפ כמקיימים את שלושת המאפיינים.
ספרים
Falling Behind: Explaining the Development Gap Between Latin America and the United States (editor). New York, NY: Oxford University Press. 2008.
מדע
מדע מתייחס למכלול הידע שנצבר בדרך של מחקר שיטתי, ניסויים מבוקרים והסקת מסקנות באופן לוגי ועקבי. לפי עקרון ההפרכה של פופר, רעיון הוא "מדעי" רק אם ניתן להגות ניסוי שעשוי להפריך אותו או לחלופין לאשש אותו. הפילוסופיה של המדע עוסקת בהגדרת השיטה המדעית ובהגדרת ההיקף והתכולה של המושג "מדע".
המונח "מדע אמפירי" (או "המדעים המדויקים") מתייחס לענפי מדע כגון פיזיקה, ביולוגיה וכימיה, שמבוססים על נתונים מדידים שנאספו באמצעות תצפיות מדעיות ואוששו בניסויים חוזרים ונשנים. ניסויים או מחקרים אלו נעזרים במודלים מדעיים, המאפשרים לחזות מראש תוצאות של פעולות. זאת, תוך כדי שאיפה לרמת הדיוק הגבוה ביותר. אדם שעוסק בהם נקרא מדען. יש ענפי מדע שמיישמים את עקרונות השיטה המדעית בתחומים שהם לא אמפיריים. כגון: סוציולוגיה והיסטוריה, ונקראים "מדעי הרוח". מדעים אלה לא מתיימרים להגיע לחיזוי מדויק ונזהרים מקביעות נחרצות. שכן, הם מתקמדים בנרטיב או בחוויה הסובייקטיבית של הפרט או החברה.
לוגיקה, מתמטיקה וסטטיסטיקה אינן נחשבות לענפי מדע אלא לכלים המשמשים מדענים לניתוח הנתונים, הצגת תוצאות המחקר והסקת המסקנות ממנו.
גוף הידע המדעי מתעצב ומתעדכן בעקבות תגליות ומחקרים חדשים, שמסקנותיהם מתועדות ומופצות בקהילה המדעית. לעיתים קורה שתגלית או ניסוי יביאו לשינוי של הקונצנזוס המדעי. לשאלות רבות אין תשובה ודאית אחת, כך שמדענים, חוקרים ופרשנים עשויים להיות חלוקים בדעותיהם.
מדע לעומת גופי ידע אחרים
בשונה מגופי ידע אחרים, המדע מתגבש ומתחדש תדירות בתהליך מתמשך של ביקורת והוספה. אף תאוריה מדעית אינה חסינה בפני ביקורת, והיו תאוריות מרכזיות שנזנחו לאחר שנמצאו תאוריות מוצלחות יותר (האֶתֶר הוא דוגמה קלאסית לתאוריה כזו). ההתקדמות הטכנולוגית של מאות השנים האחרונות, שנובעת כולה מיישומים פרקטיים של תגליות מדעיות, מחזקת את המוניטין שיצאו למדע כשיטה אמינה ומסודרת להשגת תובנות אמיתיות על העולם. ההכרה ביתרונותיה של השיטה המדעית חזקה כל כך עד שאפילו שיטות כמו-דתיות כמו הסיינטולוגיה או "המדע הוֵדי", מכתירות את עצמן בשם "מדע", ויש אנשים שמתנגדים לפילוסופיה המדעית אך מייחסים משקל רב לפסאודו מדע.
ערך המדע
מעבר לשימושים המעשיים המרובים של המדע, יש לו חשיבות גם עבור כל אדם השואף לעמוד על חקר פלאי הטבע.
ערכו של המדע עבור הסקרנות האנושית בא לידי ביטוי בהנאה אינטלקטואלית אותה מפיק האדם המתעניין במדע, הן מתהליך המחקר עצמו והן מלמידת התוצאות של מחקרים קודמים.
מכיוון שבעזרת יישום תיאוריות מדעיות ומודלים מדעיים המדע מסוגל לכאורה לנבא את העתיד, הוא משמש כלי משמעותי לשיפור והתאמה של האנושות למציאות המשתנה. בהתאם לכך, המדע הוא יכולת פוטנציאלית, אותה יכול האדם להפעיל על מנת לקדם את מטרותיו. לדוגמה: תחום הרפואה מתבסס לרוב על מחקר מדעי. המדע מנסה למצוא את הדרך היעילה ביותר על מנת לצמצם את מחלותיו ופגיעותו של האדם, ובכך לאפשר לרפואה למלא את מטרתה בצורה יעילה יותר. (לצד החקירה המדעית מבוססת הרפואה גם על ניסוי וטעייה).
המדע נחוץ לצורך הכרעה בשאלות מדיניות וכלכליות נכבדות, כמו גם לניהול חייו הפרטיים של האדם.
היסטוריה של המדע
בניגוד לספורט ולאומנות שמתפתחים בכל התרבויות, לא בכל תרבות מתפתח מדע. מסורות של איסוף ידע והעברתו מדור לדור התפתחו במקומות רבים ובתקופות רבות, אולם מסורות אלה לא הכילו על פי רוב את הספק והביקורתיות, שהם חלק מהותי מהשיטה המדעית. הסיבה שהספק והביקורתיות הם קריטיים עבור התפתחות המדע היא שללא אמצעים אלה אמיתות ושקרים וזיופים מתערבבים זה בזה, והמדע מאבד את האמינות והדיוק שלו. את עיקרי הולדת המדע מקובל ליחס ליוון העתיקה.
תרבות יוון הייתה שונה משאר תרבויות העולם הסובב אותה והקודם לה בכמה דברים. ראשית, מבנה האיים וההרים הגבוהים של יוון לא אפשר לה עם התפתחותה החומרית להפוך לממלכה והחברה השבטית שבה הפכה לחברה המאוגדת בעירות "פוליס" דמוקרטיות עצמאיות שבהן כל אדם יכול להעלות כל השערה בכל עניין, בעניין פוליטי ובענייני מבנה היקום וחוקיותו. שנית, השכבה היודעת קרוא וכתוב ביוון הייתה שכבה של סוחרים פרקטיים ויודעי חשבון ולא של קליגרפים. שלישית, ההישענות על מסחר הביא את היוונים להכיר תחום רחב יותר מהעולם ולהכיר תרבויות ודעות מגוונות.
התנופה בהתפתחות המדעית בעת החדשה נתאפשרה, ככל הנראה, מסיבות היסטוריות דומות: חזרה לחופש הדיבור, הרחבה משמעותית של השכבה היודעת קרוא וכתוב (משום שהדתות המונותיאיסטיות הפכו את הקריאה לחלק מהפולחן אותו אמור כל פרט לבצע), המצאת הדפוס שהקלה על תיעוד דברים והבעת דעות ושיפור משמעותי בתחבורה ובהרגלי הניידות של אנשים רבים.
שינויים בתפיסת המושג "מדע" במהלך ההיסטוריה
משמעותו המקובלת של המושג "מדע" השתנתה עם השנים, ובתקופות רבות הייתה שנויה במחלוקת. דוגמאות לשינויים בתפיסת המדע:
תחומי המדע
חלוקת המדע לתחומים נשענת הן על דמיון בין סוג המידע הנחקר בדיסציפלינות השונות והן על נסיבות פרקטיות.
שלושת תחומי המדע בחלוקה המודרנית הם מדעי הטבע, מדעי החברה/מדעי הרוח (עוסקים באופן מהותי באדם, ובחברה) והמדעים הפורמליים.
מסיבות פרקטיות, נוטים לפצל פקולטות של מדעי הטבע למדעים מדויקים, מדעי החיים ומדעי הבריאות. מסיבות כאלו המתמטיקאים יושבים בפקולטות למדעי הטבע ואילו הסטטיסטיקאים בפקולטות למדעי החברה ובבתי הספר לבריאות הציבור, אך לא בפקולטות למדעי הטבע המדויקים או מדעי החיים.
חלק מהחלוקה המסורתית של דיסציפלינות לתת דיסציפלינות חדלה להיות בשימוש או ששינתה את משמעותה. לדוגמה, בעבר רק המיקרוביולוגיה עסקה בחקר אורגניזמים מיקרוסקופיים ובימינו עוסקים בכך מרבית ענפי הביולוגיה. בימינו מקובל, למשל, שגנטיקאי יחקור חיידקים, בדומה למיקרוביולוג.
השיטה המדעית
בעוד שהמתמטיקה והפילוסופיה הם יצירי רוחו של האדם, המדע האמפירי מושג באמצעות תהליך שיטתי של תצפית, השערה, ניסוי והסקת מסקנות אובייקטיבית, ושואף להגיע להסברים נרחבים וכוללניים ככל האפשר.
תאוריה מדעית
תאוריה מדעית היא גוף ידע בו עוסקת קהילה חוקרת והוא מכיל הגדרות אחידות, טענות על הקשרים בין המושגים המוגדרים בו ודרכי הוכחה או הפרכה לטענות אלה. דרכי ההוכחה וההפרכה הן מתחום הניסוי התצפית וההישענות על תאוריות מתחום מדעי הנחשב בסיסי יותר. ההבדל בין הרבה מדעים הוא בדרכי עריכת ניסוי ותצפית הקבילים באותו מדע. למשל, באפידמיולוגיה יש תצפיות הנעשות על ידי ריאיון עם אנשים שחלו (בניגוד לרבים ממדעי הטבע) ובביהביוריזם ראיון אינו תצפית מקובלת (בניגוד לרבים ממדעי החברה).
הטענות על הקשרים בין המושגים המוגדרים נחלקות לשני סוגים: טענות שכבר הוכחו, טענות שיהיה אפשר להוכיח או להפריך בעתיד וטענות בסיסיות שאותן אי אפשר להפריך או לאשש, בדומה לטענות מתמטיות שעשויות להפוך למשפטים מתמטיים. טענות שכבר הופרכו אינן חלק מהתאוריה המדעית ועל מעמדן של טענות שספק אם אפשר להוכיח או להפריך יש ויכוח.
דרישה נוספת מתאוריה מדעית היא שלא תסתור תאוריות מדעיות מקובלות אחרות, במיוחד לא כאלה הנחשבות לעוסקות במושגים "בסיסיים" יותר מאלה של התאוריה עצמה. למשל, מצב בו תאוריה בביולוגיה סותרת תאוריות אחרות בביולוגיה הוא מצב מאוד לא רצוי, שעל פי רוב הוא זמני (כמו הוויכוח בין חסידי מערכת החיסון התאית והנוגדנית שהסתבר שאין סתירה בין דבריהם). מצב בו תאוריה בביולוגיה סותרת תאוריה בכימיה הנתפסת כמדע "בסיסי" יותר הוא מצב לא נסבל.
הפיזיקה נחשבת למדע ה"בסיסי" והמדויק ביותר, והיא משמשת דוגמה לשיטה מדעית עבור שאר המדענים. תאוריה מדעית תשאף על פי רוב להכיל ניסויים בעלי מדידות העומדות בדרישות המחמירות של הפיזיקה ואחידות הגדרות עם הפיזיקאים. עמידה בדרישות אלה אינה פשוטה ומרבית המדעים מתקדמים בהדרגה לעבר דיוק ואחידות. ישנם מדעים, כמו הכימיה, שיש להם אקדמית לשון משלהם שדואגת לאחידות ההגדרות.
הליך פרסום התוצאות
כאשר חקירה מדעית מפיקה תוצאות שיש מה ללמוד מהן, שואף המדען לפרסם תוצאות אלה. כלי הפרסום העיקרי לתוצאות חקירות מדעיות הוא מאמר מדעי הנעזר בביקורת העמיתים. מאמרים כאלה מתפרסמים בכתבי עת מקצועיים המיועדים לכך. כתבי עת אלו מגיעים אל ספריות מדעיות ואנשי מדע המנויים עליהם בין אם כחוברות נייר ובין אם בגרסתם האלקטרונית. תקצירי המאמרים מופיעים במאגרי מידע מדעיים.
כתבי העת השונים מיועדים, על פי רוב, לחוקרים מתחומים שונים. אולם, ישנם גם כתבי עת המיועדים לקהילה המדעית הרחבה כגון כתב העת Nature. כתבי העת נבדלים זה מזה גם במידת היוקרה שלהם, הנובעת בעיקר ממספר המנויים שלהם. ככל שהמוניטין של כתב עת גבוה יותר, כך הוא בורר את המאמרים המוצעים לו בקפידה רבה יותר. בכתב עת יוקרתי יותר יופיעו מאמרים המדווחים על תגליות חשובות יותר ומביאים לתגליות אלה סימוכין חזקים יותר (סימוכין בניסוי, בתצפית ובמידע ממחקרים אחרים).
מערכת כתב העת בוררת את המאמרים המוצעים לה בבירור ראשוני ואלה שעוברים בירור זה נשלחים, כל אחד, אל שני מומחים מהתחום בו עוסק המאמר כדי שיבדקו אותו. זהות המבקרים נשמרת בסוד. המבקרים יכולים לדחות את המאמר, להסכים לקבלו אחרי שיתוקן על פי הנחיותיהם או לקבלו כפי שהוא. אם המאמר נדחה, המדען מנסה על פי רוב לשפרו ולהגישו לכתב עת אחר.
לבד מפרסום מאמרים, אנשי מדע מדווחים על תוצאות מחקריהם גם בדרכים אחרות. שתי הדרכים המקובלות האחרות הן הצגת הנושא בכינוס מדעי בעזרת פוסטר או בעזרת הרצאה. ההצגה בכינוס המדעי אינה מחליפה על פי רוב את הצגת הממצאים במאמר. דרך מיושנת להצגת תוצאות מחקרים היא התזה. בימינו עדיין נכתבות תזות, אולם הן נכתבות או במקביל להצגת תוצאות המחקר במאמרים או כעבודת גמר עבור תלמיד שתוצאות המחקר שלו אינן יכולות להיכתב במאמר בשל חוסר חשיבותן או מסיבות טכניות.
התגליות החשובות במיוחד זוכות להיות מסוכמות בספרי לימוד הנכתבים עבור מתלמדים ומומחים.
המדע כמעצב תפיסות עולם ודפוסי חשיבה
מלבד ערכו התכליתי של המדע כמשרת מטרה מוגדרת, למדע תפקיד מרכזי בעיצוב החשיבה האנושית. מכיוון שהמדע מתאר מציאות, הוא משפיע על תפיסת המציאות של בני האדם. תוצאות החקירה המדעית, ועצם קיומה, מובילים לשינוי תפיסתי-פילוסופי ניכר.
כמו כן, עצם קיומו של המחקר המדעי ותכונותיו, משפיע ביותר על אופן החשיבה האנושי. עקרונות המדע מאומצים על ידי החשיבה האנושית, והופכים להיות הכללים המגדירים את תפיסתו.
גם חלוקת המדע לתחומים משפיעה על עיצוב התודעה, על ידי יצירת חלוקה תפיסתית תואמת. לדוגמה, הפרדת תחום הפסיכולוגיה (חקר הנפש) מתחום הכלכלה, עשויה ליצור תפיסה בציבור אשר אינה מחשיבה את השפעתם של המבנה הנפשי והשיטה הכלכלית אחד על השני.
קישורים חיצוניים
סטטוטורי: חדשות:
ויקיפדיה הגרמנית
ויקיפדיה הגרמנית (בגרמנית: Deutschsprachige Wikipedia) היא הגרסה בשפה הגרמנית של אנציקלופדיית האינטרנט החופשית ויקיפדיה, המנוהלת ומתופעלת בידי קרן ויקימדיה. גרסה זו של ויקיפדיה החלה לפעול במרץ 2001 והייתה לוויקיפדיה השנייה שנוסדה, אחרי ויקיפדיה האנגלית. ויקיפדיה הגרמנית היא הוויקיפדיה הרביעית בגודלה. כמו כן, היא הוויקיפדיה השנייה הנצפית ביותר, עם כ-1.4 מיליארד דפים נצפים בחודש.
נכון ל- ב ישנם בו  ערכים.
בעריכת ויקיפדיה הגרמנית מקובלות המלצות הכתיב של מילון דודן שנחשב למילון המוכר והסמכותי ביותר בגרמניה. צורות כתיב ומילים הנפוצות באוסטריה ובשווייץ השונות מאלו המקובלות בגרמניה מקובלות רק בערכים העוסקים בעניינים מקומיים למדינות אלו. דוגמה להבדל בולט אחד בין צורות הכתיב היא האות ß שאינה בשימוש בשווייץ ובאוסטריה ובמקומה משתמשים ב-ss. למספר ניבים של גרמנית יש גרסאות ויקיפדיה משל עצמן, כגון: אלמאנית, סקסונית תחתית, לוקסמבורגית, גרמנית פנסילבנית ובווארית.
מאפיינים ייחודיים
לוויקיפדיה הגרמנית מספר מאפיינים ייחודיים השונים מאלו של שאר הוויקיפדיות:
ביקורת
בדצמבר 2007 פרסם המגזין הגרמני "שטרן" תוצאות של מחקר שהשווה בין ויקיפדיה הגרמנית לגרסה המקוונת של אנציקלופדיית ברוקהאוס. הבדיקה נערכה במכון המחקר WIND בקלן, שחוקריה בדקו 50 ערכים מכל אנציקלופדיה (בתחומים כגון פוליטיקה, עסקים, ספורט, מדע, תרבות, בידור, גאוגרפיה, רפואה, היסטוריה ודת) לפי ארבעה קריטריונים (דיוק, שלמות, עדכניות ובהירות), ומצאו כי הערכים בוויקיפדיה הם מדויקים יותר עם ציון ממוצע של 1.6 בסולם של 1 עד 6, לעומת 2.3 לאנציקלופדיית ברוקהאוס (מספר נמוך = ציון טוב יותר). הסיקור של ויקיפדיה נמצא על ידי החוקרים שלם ומעודכן יותר, אולם אנציקלופדיית ברוקהאוס כתובה בשפה יותר ברורה, ואילו ערכי ויקיפדיה אחדים ספגו ביקורת מהחוקרים על היותם מסובכים מדי עבור קוראים שאינם מומחים, וערכים רבים אחרים על היותם ארוכים מדי.
מיזמים ואירועים
מפגשים וכנסים של כותבים בוויקיפדיה הגרמנית נערכים באופן תדיר. כמו כן, ארגנו כותבי ויקימדיה הגרמנית את כנס ויקימניה הראשון ב-2005 בפרנקפורט, בו השתתפו כ-400 אנשים מ-50 מדינות שונות.
ב-2006 התקיים כנס "אקדמיית ויקיפדיה" הראשון באוניברסיטת גטינגן שבגרמניה. מאז אורגן כנס דומה במקומות רבים ברחבי העולם, בהם ישראל. הכנס מתמקד בוויקיפדיה מנקודת מבט אקדמית.
ב-23 בנובמבר 2006 הגיע מספר הערכים בוויקיפדיה הגרמנית ל-500,000. ביום זה החליטו כותבי ויקיפדיה הגרמנית להכריז על "יום ראשון ללא ערכים", יום בו העורכים מחליטים שלא לכתוב כלל ערכים חדשים, ובמקום זאת להתרכז בשיפור הערכים הקיימים.