cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
יצחק בן ישראל
יצחק אריה בן ישראל (נולד ב-26 ביולי 1949, בתל אביב) הוא אלוף (מיל') בצה"ל, שכיהן כחבר הכנסת בכנסת השבע עשרה מטעם מפלגת קדימה. פרופסור אמריטוס באוניברסיטת תל אביב, ראש סדנת יובל נאמן למדע, טכנולוגיה וביטחון, ראש מרכז הסייבר באוניברסיטת תל אביב. היה יושב ראש סוכנות החלל הישראלית במשרד המדע והטכנולוגיה בין השנים 2005-2022.
ה'תקפ"ג
נפטרו
א' בתמוז - רבי קלונימוס קלמן הלוי אפשטיין, מחבר הספר "מאור ושמש"
יצחק בן ישראל
ביוגרפיה
בן ישראל נולד בתל אביב ב־1949. אביו, חיים בן-ישראל (גולדברג), היה לוחם הלח"י וסגן-אלוף בחיל האוויר, ואמו שרה לבית בביוף הייתה גם היא חברה בלח"י. בשנת 1967 סיים את לימודיו בגימנסיה הרצליה והתגייס לעתודה האקדמאית, במסגרתה השלים תואר ראשון במתמטיקה ופיזיקה. במקביל לשירותו הצבאי למד באוניברסיטת תל אביב, בשנת 1985 קיבל תואר שני בפילוסופיה, על עבודה שכותרתה "ה'אנליטי' והפילוסופיה האנליטית" בהנחיית גרשון ויילר, וב-1988 קיבל תואר דוקטור בפילוסופיה, על עבודה שכותרתה "הסינתטי אפריורי ביישומו - פתרון לבעיית נתוני החוש".
אנדי מארי
סר אנדרו "אנדי" מארי (באנגלית: Sir Andrew "Andy" Murray; נולד ב-15 במאי 1987 בגלאזגו) הוא טניסאי סקוטי מקצועני. בשיאו דורג ראשון בדירוג סבב ה-ATP. נכון ליולי 2023, הוא מדורג במקום ה-40 בעולם.
מארי הוא אלוף אולימפי (לונדון 2012 וריו 2016, והוא הטניסאי היחיד שזכה בשתי מדליות זהב אולימפיות בתחרות יחידים) וב-2012 זכה גם בגראנד סלאם הראשון שלו באליפות ארצות הברית הפתוחה (2012). בשנת 2013 הפך לבריטי הראשון זה 77 שנים שזוכה באליפות וימבלדון. הוא זכה ב-46 תארים ליחידים ובשלושה תארים בזוגות.
משנת 2015 הוא נשוי לקים סירס, לזוג ארבעה ילדים.
בשנת 2019 הוא רכש חלק מבעלות על חברת קסטור.
ביוגרפיה
מארי שיחק טניס כבר בגיל 5, ותואר כ"תופעה נדירה". בגיל 9, היה מארי עד לרצח גדול ומתוקשר שהתרחש בבית ספרו, ובו נרצחו אנשים רבים, בהם ילדים, ורבים אחרים נפצעו. מארי אמר כי הוא אינו רוצה לדבר על העניין.
בגיל 12 מארי זכה בטורניר האורנג' בול לילדים שנערך בפלורידה. בשנת 2004, בגיל 17, מארי זכה באליפות ארצות הברית הפתוחה לנוער. באותה עת עקב אחריו בראד גילברט, מאמנו לשעבר של טניסאי הצמרת אנדי רודיק, והבחין בכישרונו של מארי.
2005
ב-2005 שיחק מארי עם נבחרת בריטניה כנגד נבחרת ישראל במסגרת גביע דייוויס, וסייע לנבחרתו לנצח בתוצאה 2–3. בכך הוא הפך לבריטי הצעיר ביותר שמשחק במסגרת גביע הדייוויס.
2006
הוא זכה בתואר הראשון שלו בסבב ה-ATP ב-19 בפברואר 2006, לאחר שניצח בשלוש מערכות את לייטון יואיט בגמר טורניר סן חוזה. בקיץ 2006, לאחר מעקב אחרי מארי שנתיים נוספות, גילברט התעניין בשחקן והתמנה למאמנו, לאחר שקיבל הצעה מסבב ה-ATP בסכום 750,000 דולר לשנה.
2007
במהלך שנת 2007, אף על פי שלא הצליח להעפיל לגביע המאסטרס היוקרתי, הוא נחשב על ידי הבריטים כיורשו של טים הנמן שפרש באותה שנה מטניס. באוקטובר 2007 הוא טען להטיית משחקים ברחבי הסבב, ובכך עורר מהומה רבה. האירוע הגיע זמן קצר לאחר פרשת הטיית המשחקים של ניקולאי דוידנקו. זמן קצר לאחר מכן זכה מארי בטורניר סנקט פטרבורג ברוסיה. בנובמבר 2007 הוא החליט להיפרד ממאמנו, בראד גילברט, לאחר שנה וארבעה חודשים, ובמקומו מינה את אלכס קורצ'ה. את מארי סובבים כיום 15 אנשי צוות, המכונים "Team Murray".
יצחק בן ישראל
ביוגרפיה
עם פרישתו מצה"ל הצטרף לסגל ההוראה באוניברסיטת תל אביב, וכיום מכהן כראש התוכנית ללימודי ביטחון בבית-הספר לממשל. במקביל הצטרף לוועדות שונות במוסדות אקדמיים נוספים, בהם הטכניון, ובגופים לאומיים שונים. היה חבר בוועדת המחקר והפיתוח של חברת טבע תעשיות פרמצבטיות, חבר בדירקטוריון החברה לישראל הקים חברת ייעוץ ביטחוני בשם Ray-Top.
בן-ישראל שימש כיושב ראש סוכנות החלל הישראלית בשנים 2022-2005, וכיהן כיושב ראש המועצה הלאומית למחקר ולפיתוח בין השנים 2010–2017, שני גופים השייכים למשרד המדע והטכנולוגיה. במאי 2011 מונה על ידי רה"מ נתניהו לראש המיזם הקיברנטי, כראש ועדת מומחים שעל בסיס המלצותיה הוקם מטה הסייבר הלאומי במשרד ראש הממשלה. ביוני 2018 מונה על ידי רה"מ נתניהו ביחד עם פרופ' אביתר מתניה לראשות ועדת מומחים מטעם משרד ראש הממשלה להפיכת ישראל למרכז עולמי בבינה מלאכותית. כיהן גם כדירקטוריון מכון פישר למחקר אסטרטגי וחלל.
אנדי מארי
2008
ב-5 בינואר 2008 זכה מארי בתואר הראשון שלו בשנה זו, טורניר דוחה, לאחר ניצחון בגמר על סטאן ואוורינקה. במהלך השנה הוא רשם התקדמות רבה בדירוג העולמי. ב-4 באוגוסט הוא זכה בטורניר ה"מאסטרס" הראשון בקריירה שלו - טורניר סינסינטי, לאחר ניצחון מפתיע בגמר על נובאק ג'וקוביץ'. באליפות ארצות הברית הפתוחה 2008 הוא הפתיע רבים כאשר גבר בחצי גמר האליפות על רפאל נדאל, המדורג ראשון בעולם. עם זאת, בגמר הוא הפסיד בתוצאה גבוהה לרוג'ר פדרר. בעקבות הישגיו באליפות הוא התקדם עד למקום הרביעי בדירוג העולמי.
יצחק בן ישראל
ביוגרפיה
בבחירות לכנסת השבע עשרה היה מועמד במקום ה־31 ברשימת קדימה ולא נבחר לכנסת. עם היבחרו של שמעון פרס לתפקיד הנשיא התשיעי של מדינת ישראל, ב־13 ביוני 2007, החליפו בן ישראל בתפקידו כחבר הכנסת, לאחר שקודם לכן פרש מתפקידו כחבר כנסת הפרופסור אוריאל רייכמן. בן ישראל הושבע לכנסת ב־25 ביוני 2007.
בבחירות המקדימות לרשימת קדימה לקראת הבחירות לכנסת ה-18 נבחר בן ישראל במקום ה-31, ובעקבות התוצאה המאכזבת החליט לפרוש מן החיים הפוליטיים, תוך שהוא מותח ביקורת חריפה על המערכת הפוליטית ועל התקשורת.
אנדי מארי
2008
במהלך אוקטובר 2008 מארי זכה בשני טורנירים נוספים: במדריד ובסנקט פטרבורג (הזכייה השנייה ברציפות). בסוף החודש הוא נבחר לתואר "שחקן החודש" מטעם סבב ה-ATP. הוא העפיל לטורניר גביע המאסטרס היוקרתי של שנת 2008, לאחר שלא הצליח לעשות זאת בשנה שלפני כן. במהלך הטורניר הוא הדיח כבר בשלב הבתים את רוג'ר פדרר, לו הפסיד בגמר אליפות ארצות הברית הפתוחה, והגיע עד חצי הגמר שם הפסיד לניקולאי דווידנקו.
יצחק בן ישראל
ביוגרפיה
בשנת 2012 נבחר כחבר לכל החיים לאקדמיה הבינלאומית של מדעני החלל (IAF) וכחבר במועצה הלאומית למחקר, חדשנות ויזמות (RIEC) בסינגפור.
אנדי מארי
2009
לפני תחילת עונת 2009, בעקבות הצלחותיו בשתי העונות שקדמו לה, היו ציפיות שמארי ירשום הצלחה רבה, והוא אף נחשב לאחד מהטניסאים הגדולים בהיסטוריה של הממלכה המאוחדת, אף יותר מטים הנמן האנגלי. הוא פתח את העונה עם זכייה בטורניר דוחה לאחר ניצחון בגמר על אנדי רודיק. הוא המשיך וזכה בשנה זו בטורנירי רוטרדאם ומיאמי ובטורניר קווינס בלונדון, ואף העפיל למקום השלישי בעולם במקומו של נובאק ג'וקוביץ'.
יצחק בן ישראל
ביוגרפיה
בספטמבר 2017 הוארכה כהונתו של בן ישראל כיו"ר סוכנות החלל הישראלית. בן ישראל שימש כיו"ר סוכנות החלל עד ליולי 2022.
במאי 2019 הצטרף לדירקטוריון חברת Cyber 2.0, חברה המספקת שירות המונע התפשטות של התקפות סייבר.
אנדי מארי
2010
בתחילת עונת 2010 העפיל לגמר הגראנד סלאם השני שלו באליפות אוסטרליה הפתוחה, שם הפסיד שוב לרוג'ר פדרר.
יצחק בן ישראל
ביוגרפיה
באפריל 2023 הוקלטו עם בן ישראל 4 שיחות רדיו בנושא "תפיסת הביטחון הישראלית". התוכניות שודרו במסגרת המעבדה, עם רונה גרשון תלמי המשודרת בכאן תרבות.
חיים אישיים
בן ישראל מתגורר ברמת השרון, נשוי ואב לשלושה.
אנדי מארי
2011
בינואר 2011 העפיל עד לגמר אליפות אוסטרליה הפתוחה, אך הפסיד בשלוש מערכות לנובאק ג'וקוביץ'. ביוני 2011 הפסיד בחצי גמר אליפות צרפת הפתוחה לרפאל נדאל בשלוש מערכות; בטורניר אליפות וימבלדון 2011 הפסיד שוב, בחצי הגמר, לנדאל, בארבע מערכות. באוגוסט 2011 זכה בטורניר סינסינטי לאחר ניצחון בגמר על נובאק ג'וקוביץ'. (ג'וקוביץ' פרש כשמארי מוביל 4–6, 3-0). בספטמבר 2011 הפסיד בחצי הגמר באליפות ארצות הברית הפתוחה לרפאל נדאל בארבע מערכות. באוקטובר 2011 זכה טורניר בנגקוק, לאחר שניצח בגמר את דונלד יאנג בשתי מערכות. בהמשך החודש זכה בטורניר טוקיו, לאחר שניצח בגמר את רפאל נדאל בשלוש מערכות. כשבוע לאחר מכן זכה בטורניר מאסטרס 1000 בשאנגחאי, לאחר שניצח בגמר את דוד פרר בשתי מערכות. בכך זכה בתואר שלישי תוך שלושה שבועות, בתואר חמישי מתחילת השנה, ובניצחון 25 מתוך 26 המשחקים האחרונים, שהעלה אותו למקום השלישי בדירוג העולמי.
יצחק בן ישראל
גישתו בתחום המודיעין
בן ישראל פרס את שיטתו בתחום המודיעין בספרים דיאלוגים על מדע ומודיעין, והפילוסופיה של המודיעין. תוך השענות על הגותו של קרל פופר טוען בן ישראל כי המודיעין, כמו המדע, אינו יכול להגיע לעולם לאמת אובייקטיבית וחלוטה. על כן, יש לדבוק בגישת האלימינציה לפיה כל האפשרויות מוצגות, וחלקן נשללות, עד אשר נותרות אלו שלא ניתן להפריכן. גישה זו לא הגיעה מעולם ליישום נרחב בעבודת המודיעין, ואף ספגה ביקורת בשל אי הישימות שלה ועל כך שהיא איננה פותרת את בעיות היסוד של המודיעין.
אנדי מארי
2012
ביולי 2012 הגיע לגמר טורניר ווימבלדון בו הפסיד לרוג'ר פדרר. באוגוסט זכה במדליית הזהב באולימפיאדת לונדון לאחר ניצחון בגמר על פדרר. בספטמבר זכה לראשונה בטורניר גראנד סלאם לאחר שגבר על נובאק ג'וקוביץ' בגמר אליפות ארצות הברית הפתוחה בחמש מערכות.
יצחק בן ישראל
קישורים חיצוניים
ממאמריו והרצאותיו:
אנדי מארי
2013
בשנת 2013 העפיל לגמר אליפות אוסטרליה הפתוחה בו הפסיד בארבעה מערכות לנובאק ג'וקוביץ'. כמו כן זכה בתואר היוקרתי במיאמי (מאסטרס) אחרי ניצחון בגמר על דוד פרר. זכה לתואר קצין במסדר האימפריה הבריטית על הישגיו באולימפיאדת לונדון. ב-7 ביולי 2013 הפך לבריטי הראשון זה 77 שנים שזוכה באליפות וימבלדון לאחר שגבר על נובאק ג'וקוביץ' בגמר הטורניר בתוצאה 4:6, 5:7, 4:6. המשך השנה היה פחות מרשים כשהודח כבר בשלב רבע הגמר בטורניר הusao ומסיים את השנה לאחר מכן בעקבות פציעה.
2016
בינואר 2016 העפיל מארי לגמר אליפות אוסטרליה הפתוחה, והפסיד לנובאק ג'וקוביץ' בשלוש מערכות.
ביוני אותה שנה העפיל לגמר אליפות צרפת הפתוחה לראשונה בקריירה שלו והפסיד גם הפעם את הגראנד-סלאם הזה לג'וקוביץ' ב-4 מערכות (3–6, 6-1, 6-2, 6-4).
ביולי חזר למעמד גמר גראנד סלאם, הפעם בווימבלדון, והפעם בפעם השנייה את הטורניר, אחרי ניצחון 4–6, 7-6, 7-6 על מילוש ראוניץ'.
גביע דייוויס
בשנת 2015 הוביל את נבחרת גביע דייוויס של בריטניה יחד עם ג'יימי מארי, אחיו ושותפו למשחק הזוגות, לזכייה בגביע דייוויס, לאחר ניצחון בגמר על נבחרת בלגיה.
יחסי גיאנה–סין
יחסי גיאנה–סין הם יחסי החוץ בין גיאנה לסין.
לפני המאה ה-20
במחצית השנייה של 1843, הוציאה ממשלת בריטניה, ששלטה בגיאנה, רישיון לאפשר ייבוא של עובדים סינים מקולוניות בריטות אחרות. בשנת 1853 הגיעו לדמררה, גיאנה הבריטית 154 סינים באונייה מש'יאמן (69 מתו בדרך). העובדים הסינים הללו התפרנסו במטעים בגיאנה, אף על פי שעבודתם נמשכה שעות ארוכות. עדיין היו מסוגלים לשאת בקשיים ולעמוד בעבודה קשה, ולשמור על ביטחונם; בגלל יחס העבודה הטוב שלהם, ביקשו בעלי המטעים בגיאנה מהממשלה להרחיב את היקף העבודה המיובאת מסין. עם זאת, רוב המטעים בגיאנה ממוקמים בביצות או בג'ונגלים טרופיים, מזג האוויר לח וחם, יתושים, קדחת צהובה ומלריה נפוצות, ופועלים סינים רבים מתו מהמחלה. הממשלה הקולוניאלית הבריטית ניהלה באופן אחיד את יבוא העבודה מגיאנה; בין השנים 1853–1879 הוקצו 13,281 פועלים סינים לעבוד ב-176 מטעים בגיאנה.
לפני שמספר רב של חקלאים הודים היגרו לגיאנה, עבודת שתילת האורז בגיאנה נעשתה בעיקר על פועלים סינים. בעקבות כך, כמה חוקרים סינים מאמינים שלפועלים סינים היה תפקיד חשוב בהתפתחות הציוויליזציה החומרית של גיאנה. בנוסף, הפועלים הסינים בגיאנה שיפרו גם את גידול הגומי המקומי ואת זיקוק הסוכר. בשנים לאחר מכן לא הגיעו עובדים סינים חדשים, אולם רוב העובדים הסינים הקודמים לא חזרו לארץ עקב בעיות כלכליות או משאלות אישיות. הנשיא הראשון של גיאנה לאחר העצמאות, ארתור ז'ונג, היה צאצא של הסינים המקומיים, והוא גם הנשיא הראשון ממוצא סיני מחוץ למדינה אסייתית.
לאחר המאה ה-20
לגיאנה היו מגעים עם הרפובליקה העממית של סין לפני העצמאות, והרפובליקה העממית של סין תמכה גם בעצמאותה של גיאנה מבריטניה. ג'נט רוזנברג ג'אגאן, המזכירה הכללית של המפלגה הפרוגרסיבית העממית, ביקרה בסין ב-1962 והתקבלה על ידי מאו דזה דונג וג'ואו אנלאי; בנוסף, כמה עובדים, קבוצות נוער ונשים בגיאנה ביקרו גם בסין במהלך הביקור.
גיאנה הפכה למדינה עצמאית בסוף מאי 1966 ופורבס ברנהאם ממפלגת הקונגרס הלאומי העממי הפך לאחר מכן לראש ממשלה. ג'ואו אנלאי, ראש הממשלה של הרפובליקה העממית של סין, התקשר לברנהאם כדי לברך את גיאנה על עצמאותה; עם זאת, ממשלת גיאנה הזמינה את טאיוואן לשלוח נציגים להשתתף בחגיגות העצמאות, ולאחר מכן קיבלה טכנאים חקלאיים מה-ROC לסיוע. נשיא הרפובליקה של סין, צ'יאנג קאי-שק, שלח את הדיפלומט שו יוקי להשתתף בחגיגת העצמאות, וראש חיל הטכנולוגיה החקלאית של הרפובליקה של סין בגיאנה ביקר גם הוא באזור המקומי ב-1970 ללמוד על מצב ייצור האורז בגיאנה.
בשנת 1970 הצטרפה גיאנה לארגון המדינות הבלתי מזדהות באותה תקופה, חלק מהמדינות החברות בארגון היו ידידותיים כלפי הרפובליקה העממית של סין, וממשלת גיאנה הושפעה ממדינות אלו והחליטה לשפר את יחסיה עם הרפובליקה העממית של סין. בשנת 1971, ראש ממשלת גיאנה, ברנהאם, נשא נאום בוועידת ראשי הממשלה של חבר העמים הבריטי, במהלכו הצהיר כי "העולם מכיר באופן נרחב בסין הקומוניסטית, אפילו על חשבון טאיוואן." לאחר מכן הצהיר כי ממשלת גיאנה מכירה כי ממשלת הרפובליקה העממית של סין היא הממשלה הלגיטימית והיחידה של סין. בשנת 1971, גיאנה הצביעה בעד החלטת העצרת הכללית של האו"ם 2758, שתמכה בכך שהרפובליקה העממית של סין תחליף את מושבה של הרפובליקה של סין באו"ם.
לאחר מכן, הרפובליקה העממית של סין וגיאנה הגיעו להסכמה להקמת משרדים עסקיים זה במדינות זו; ב-27 ביוני 1972, גיאנה כוננה רשמית יחסים דיפלומטיים עם הרפובליקה העממית של סין, והפכה למדינה הדוברת אנגלית והמדינה הקריבית הראשונה שכוננה יחסים דיפלומטיים עם הרפובליקה העממית של סין.
ברנהאם היה בשלטון 21 שנים, ואז התחלפה הממשלה, וממשלה חדשה עלתה לשלטון; טאיוואן שלחה הבטחה לספק סיוע ענק לגיאנה, וכמה פקידים בממשלה החדשה התעניינו בסיוע הכלכלי שהובטח על ידי טאיוואן. בעקבות כך, אנשי הרפובליקה העממית של סין ביקרו את חברי הקבינט של הממשלה החדשה וניצלו את ההזדמנות להסביר את סוגיית טאיוואן בפירוט לבכירים של הממשלה החדשה של גיאנה. באפריל 1993, שגריר הרפובליקה של סין בגרנדה העניק מתנה למזכירות הקהילה הקריבית בגיאנה; שר החוץ של גיאנה נפגש באופן אישי עם נציגי הרפובליקה העממית של סין, ובעקבות הלחצים הממשלה במדינה החליטה לאסור על פקידי ממשל בכירים לתקשר עם שגריר הרפובליקה של סין.
יחסי סחר
על פי נתונים באתר האינטרנט של המרכז לחקר מורכבות כלכלית, היצוא מסין היבשתית לגיאנה עלה בדרך כלל מ-1997 ל-2012, אך ירד ב-2008 וב-2009; ב-2012, היצוא מסין היבשתית לסחר גיאנה עלה לסביבות 220 מיליון דולר. מכ-120 מיליון דולר בשנה שקדמה לה. היצוא מגיאנה לסין עלה בחדות בשנים 2006 ו-2012, עלה ליותר מ-22 מיליון דולר ב-2012 מלמעלה מ-10 מיליון דולר בשנה שקדמה לה; היצוא של גיאנה לסין מ-1998 עד 2011 היה בדרך כלל בעיקר עץ (כולל מוצריו), אך שיעור המוצרים המינרליים עלה מאוד בשנת 2012, ושיעור העץ (כולל מוצריו) ירד. באותה שנה, גירעון הסחר של גיאנה עם סין הגיע ל-170 מיליון דולר, עלייה של 74% לעומת השנה שעברה, המהווה 29.8% מסך הגירעון הסחר של גיאנה.
ישנם כמה מפעלים במימון סיני הפועלים בגיאנה, שהקימו עמותות ארגוניות במימון סיני ב-2014. בשנת 2014 הושקה אוניית המשא "Yuanheng" שנבנתה על ידי מיזם במימון סיני בגיאנה. אונייה זו היא הספינה הבינונית והגדולה הראשונה שנבנתה בגיאנה מזה עשרות שנים ומתוכננת לשמש להובלת עצים.
יחסי תרבות
באוניברסיטת גיאנה יש את מכון קונפוציוס, שהוקם רשמית במאי 2014; המכללה מתכננת לשלוח מורים לבקר בבתי ספר יסודיים ותיכוניים בגיאנה כדי להציג את השפה הסינית והתרבות הסינית לתלמידי היסודי והתיכון המקומיים. בנוסף, הרפובליקה העממית של סין מעניקה גם מלגות ללימודים בסין.
סיוע חוץ
לאחר כינון יחסים דיפלומטיים בין הרפובליקה העממית של סין לגיאנה, גיאנה ניסתה להשיג עצמאות במזון, ביגוד ודיור, וביקשה מסין לסייע בבנייה המקומית של מפעלי טקסטיל ומפעלי לבנים. מערכת העברת החשמל של גיאנה אינה יציבה, והפסקות חשמל מתרחשות לעיתים קרובות; מסיבה זו, הרפובליקה העממית של סין סיפקה לגיאנה הלוואות מועדפות למימון בניית כבלים מקומיים, תחנות משנה ומתקנים אחרים. הפרויקטים הרלוונטיים החלו ב-2011.
הרפובליקה העממית של סין שלחה צוותים רפואיים לגיאנה כדי לספק שירותים רפואיים, וכן שלחה מתנדבים לספק שירותים חברתיים בתחומים שונים. בשל החברה הענייה בגיאנה והתעשייה הרפואית הלא מפותחת, רוב העובדים של מפעלים מקומיים במימון סיני אינם יכולים לבצע בדיקות גופניות סדירות; בשנת 2011, צוות רפואי שנשלח על ידי סין לגיאנה סיפק שירותי בדיקה גופנית מקיפה בחינם לעובדים סינים של מפעלים מקומיים במימון. השתתפו בבדיקה יותר מ-20 עובדים. מתנדבים סינים בגיאנה מספקים שירותי וטרינריה ורפואה סינית מסורתית.
Star Bright
Star Bright (בעברית: כוכב מואר) הוא אלבום האולפן הרביעי ואלבום חג מולד הראשון של הזמרת-יוצרת האמריקאית ונסה ויליאמס. האלבום יצא לאור ב-5 בנובמבר 1996, על ידי חברת התקליטים מרקורי רקורדס, לכבוד חג המולד. מתוך האלבום יצא הסינגל המוביל ""/"The Little Drummer Boy".
האלבום מכיל בתוכו הקלטות מחודשות של שירי חג מולד ידועים כמו "The First Noel" ו-"Baby, It's Cold Outside".
רקע והצלחה
האלבום זכתה לשבחים והצלחה ביקורתית, והפך לאחד מאלבומי חג המולד הנמכרים ביותר ב-1996 וב-1997. הוא הגיע בשיאו למקום ה-36 במצעד הבילבורד 200, למקום ה-24 במצעד אלבומי ה-R&B/היפ-הופ ולמקום החמישי במצעד אלבומי החג. כמו כן, הפך לאחד מאלבומיה המצליחים ביותר של ויליאמס בשנות ה-1990.
האלבום הועמד לפרס גראמי בשנת 1997 בקטגוריית "אלבום הפופ/גוספל העכשווי הטוב ביותר", וקיבל את תואר הזהב מטעם איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA) על מכירות של למעלה מ-500,000 עותקים בארצות הברית. אף על פי שלא פורסמו סינגלים רשמיים מהאלבום, ""/"The Little Drummer Boy" זכה להצלחה מיידית והפך לשיר חג המולד המושמע ביותר בשנת 1996, כאשר הגיע למקום ה-15 במצעד השירים העכשוויים למבוגרים.
בשנת 2003 הופצה מהדורה מחודשת של האלבום בשם, The Christmas Collection: 20th Century Masters: The Best of Vanessa Williams.
הדיוויזיה המוטסת ה-101
הדיוויזיה המוטסת ה-101, המכונה העיטים הצורחים, היא יחידת צנחנים תחת הפיקוד של הקורפוס המוטס ה-18 של צבא ארצות הברית שהתפרסמה בעיקר בלחימתה במלחמת העולם השנייה, בנחיתה בנורמנדי, במבצע מרקט גארדן בהולנד ובקרב הארדנים. במהלך מלחמת וייטנאם הייתה ידועה בתור יחידה יבילת אוויר ויותר מאוחר בתור יחידת תקיפה אווירית המתמחה בביצוע איגוף אנכי הן בצניחה והן בנחיתת סער באמצעות מסוקי סער.
בשנת 1957 חיילים מהדיוויזיה נשלחו לאכוף את הפסקת הסגרגציה הגזעית במוסדות החינוך במדינת ארקנסו. כמו כן נטלה חלק גם במלחמת אפגניסטן ובמלחמת עיראק.
בסיס האם של הדיוויזיה נמצא כיום בפורט קמבל במדינת קנטקי.
מלחמת העולם השנייה
ב-5 ביוני 1944, הדיוויזיה המוטסת ה-101 התכוננה לפריסה הראשונה שלה: הנחיתות המוטסות של נורמנדי. המבצע היה אמור להנחית 6,700 חיילים בצניחה מאחורי קווי הגרמנים כדי להחליש מספיק את הגנות החופים לקראת הנחיתה הימית המתוכננת. אבל בשל האש הנ"מ החזקה מעל צרפת הטייסים נאלצו לפרוץ מהמערך שלהם כך שחיילי הדיוויזיה התפזרו בכל רחבי נורמנדי לאחר הצניחה. מנותקים מהיחידות שלהם, הם נחתו לבד מאחורי קווים גרמניים, ורבים נהרגו באוויר מירי נ"מ גרמניים. בסוף היום הראשון, רק אחד מכל שלושה חיילים שצנח מצא את דרכו חזרה ליחידה שלו.
במהלך היום השני הצליחה הדיוויזיה המוטסת ה-101 להתארגן מחדש. האספקה המחודשת הגיעה בעזרת דאונים, שרבים מהם התפרקו בנחיתה. המשימה התמקדה כעת בשטח האחורי של אזור הנחיתה של יוטה. העיירה קרנטן, שהייתה המפתח לשליטה בחצי האי, נכבשה לאחר יומיים של לחימה כבדה ביותר והיה צריך להגן על ידי הדיוויזיה מפני התקפת נגד גרמנית למשך יומיים נוספים. במהלך הקרב על קרנטן, לוטננט קולונל רוברט ג'ורג' קול כבש לבד עמדת הגנה גרמנית ועל כך הוענק לו מדליית הכבוד כחייל הראשון בדיוויזיה. לאחר חודש הושלם המבצע בנורמנדי. כל חייל רביעי בדיוויזיה היה מת או פצוע קשה.
הפריסה הגדולה השנייה של הדיוויזיה המוטסת ה-101 הייתה מבצע מרקט גארדן בהולנד בספטמבר 1944, שבוצע בשיתוף עם הדיוויזיה המוטסת ה-82 והקורפוס המוטס ה-1 הבריטי כחלק מהארמייה המוטסת הראשונה של בעלות הברית. במהלך המבצע, הדרכים המובילות צפונה לאורך הריין ממערב לגבול גרמניה היו אמורות להיות מאובטחות נגד כוחות גרמנים כדי שיחידות הטנקים של בעלות הברית יוכלו להתקדם לתוך גרמניה. הדיוויזיה שחררה את העיר איינדהובן והגנה על גזרתה. במהלך המבצע איבדה הדיוויזיה 2,118 איש.
ב בדצמבר 1944, 12,000 חיילים מהדיוויזיה המוטסת ה-101 לחמו ב, לשם הגיעו רגע לפני הגרמנים והשתלטו על העיירה. היחידות הגרמניות הצליחו לכתר את העיר ומכאן ואילך כיסו אותה באש ארטילרית כבדה. מאז הגיעו החיילים האמריקאים לבסטון מהר ככל האפשר, רבים נאלצו לסבול את מזג האוויר החורפי הקשה ללא לבוש הולם. על פי המסורת, מפקד הכוח, הגנרל אנתוני סי. מקאוליף, דחה דרישה גרמנית לכניעה לאחר מצור בן חמישה ימים במילה "Nuts". ב-26 בדצמבר, הארמייה השלישית תחת הגנרל ג'ורג' ס. פטון להסיר את המצור ולסיים אותו. יחדיו הצליחו להדוף את היחידות הגרמניות בחזרה אל מעבר לגבול הגרמני.
ככל שהתקדמה המלחמה, שבמהלכה הייתה ה-101 כפופה לארמייה השביעית, חלקים מהדיוויזיה התקדמו עד לדרום גרמניה מבלי להיתקל בהתנגדות משמעותית. לאחר מכן נסוגה הדיוויזיה למורמלון שבצרפת והתאמנה על צניחה אפשרית מעל ברלין. בתום המלחמה, כוחות ה-101 יכלו לבקר במעונו הקודם של היטלר בברכטסגאדן שבאוברזלצברג. לאחר שחזרה לצרפת, הדיוויזיה ה-101 התאמנה על נחיתה מוטסת ביפן באוגוסט 1945, אך המבצע לא בוצע לאחר הכניעה היפנית. חלקים מה-101 היו מוצבים גם בצל אם זי, אוסטריה, שם התכוננו לפלישה ליפן.
לאחר מלחמת העולם השנייה
ביוני 1948 הוקצתה הדיוויזיה לצבא ארצות הברית הסדיר. שתי הפעלות קצרות התרחשו מיולי 1948 עד מאי 1949 ומאוגוסט 1950 עד דצמבר 1953 במחנה ברקינרידג', קנטקי. ההפעלה הסופית התרחשה במאי 1954 בפורט ג'קסון, דרום קרוליינה. באפריל 1956 הועברה הדיוויזיה לפורט קמפבל, קנטקי.
ב-24 בספטמבר 1957, שיגר נשיא ארצות הברית דווייט אייזנהאואר 1,200 חיילים מלוחמי ה-101 לליטל רוק, ארקנסו כדי לשמור על השקט בעיירה וללוות את תשעת התלמידים השחורים הראשונים שהתקבלו לבית הספר התיכון ליטל רוק סנטרל בדרכם לבית הספר.
מלחמת וייטנאם
אחד המבצעים הגדולים הראשונים בווייטנאם כלל מציאת והשמדת הגדוד הצפון וייטנאמי ה-95, החשוד כמי שנמצא בעמק טוי הואה. המבצע קיבל את שם הקוד מבצע ואן בורן. יחד עם זאת, היה עליהם להגן על קצירי האורז המתרחשים בחוף בזמן זה. שתי הפקודות בוצעו בסוף ינואר 1966 עם אבדות רבות לאויב אך אבדות קטנות בלבד לכוחות.
המזרח התיכון
במרץ 1982 החלו גורמים מהדיוויזיה המוטסת ה-101 בפריסה עם כוחות האו"ם בחצי האי סיני. בדצמבר 1985, 248 חברי הדיוויזיה מתו בהתרסקות מטוס בגנדר (ניופאונדלנד) בשובם.
מבצע סערת המדבר
לאחר הפלישה העיראקית לכווית באוגוסט 1990, הדיוויזיה המוטסת ה-101 השתתפה במבצע מגן מדבר/סערת המדבר, יחד עם הדיוויזיה המוטסת ה-82 ודיוויזיית הרגלים ה-24 במסגרת הקורפוס המוטס ה-18.
ב-17 באוגוסט 1990 הגיעו היחידות הראשונות של הדיוויזיה לסעודיה. על סיפון 110 מטוסי תובלה C-5 וC-141 היו 2,700 חיילים, 117 מסוקים, 487 כלי רכב ו-125 משטחים של אספקה. עיקר הדיוויזיה עלתה על ספינות תובלה בג'קסונוויל, פלורידה, והונחתו בדמאם 46 ימים לאחר מכן במחנה ה-101 שהוקם ליד נמל התעופה הבינלאומי המלך פהד, שכונה מחנה הנשרים השני.
מבצע סערת המדבר החל בשעה 2:38 לפנות בוקר ב-17 בינואר 1991 עם 8 מסוקי AH-64 אפאצ'י מה-101 שתקפו תחנות מכ"ם עיראקיות לאזהרה מוקדמת באגף שמאל של המתקפה.
ב-24 בפברואר 1991, מבצע הרכבת האווירית הגדול ביותר שאי פעם טס בגל בודד במהלך מבצע צבאי, יותר מ-2,000 חיילים, 50 רכבי תובלה, כלי ארטילריה, טונות של דלק ותחמושת הועברו 80 קילומטרים לפנים עיראק. חיילים עיראקים שהוצבו באזור היעד הופתעו ורובם נלכדו. בימים שלאחר מכן נכנעו אלפי חיילים עיראקים ללוחמי ה-101.
פעולות הלחימה פסקו ב-27 בפברואר. הדיוויזיה איבדה חמישה חיילים במהלך המבצע.
מבצע חירות לעיראק
כמה גורמים מהדיוויזיה המוטסת ה-101 השתתפו במבצע חופש לעיראק החל מה-20 במרץ 2003 בפיקודו של דייוויד פטראוס. מ-23 במרץ היא עקבה אחרי דיוויזיית הרגלים ה-3 בפלישה מכווית לעיראק, השתתפה בקרבות על נג'ף וכרבלא ואבטחה את שתי הערים לאחר כיבושן. לאחר הכיבוש המוצלח של נמל התעופה הבינלאומי סדאם חוסיין ב-4 באפריל 2003 על ידי דיוויזיית הרגלים ה-3, חלק מהדיוויזיה המוטסת ה-101 הועבר מנג'ף לנמל התעופה בבגדאד, לשמש כעתודה במתקפה הקרובה על בירת עיראק. לאחר הפסקת פעולות הלחימה הרשמיות ב-1 במאי 2003, נותרו יחידות אלו מוצבות בצפון עיראק עד 2004 עם מפקדת דיוויזיה במוסול. הם קיבלו הקלה על ידי הבריגדה הרב-לאומית צפון (MNB-N) - כוח המשימה אולימפיה - כדי לחזור לעיראק ב-2005 לפריסה שנייה.
ארמאוויה
ארמאוויה (ארמנית: Արմավիա) הייתה חברת התעופה הלאומית של ארמניה, ובסיסה שכן בנמל התעופה הבינלאומי בירוואן.
תולדות החברה
ארמאוויה נוסדה בשנת 1996 אבל החלה לטוס רק בשנת 2001 ליעדים ברוסיה וטורקיה. בשנת 2002 רכשה החברה הרוסית "S7 איירליינס" את רוב מניותיה של ארמאוויה אך בשנת 2005 מכרה את מניותיה למשקיעים פרטיים. החברה הכריזה על הליך פירוק ב-29 במרץ 2013 והשעתה את כל טיסותיה.
הפלישה לקונגרס הברזילאי
המפגינים צעדו ממפקדת הצבא, שם הפגינו באוהלים במשך שבועות במהלך הפגנת הבחירות בברזיל ב-2022, בדרישה לבצע הפיכה צבאית. ממשלתו של אינסיו דה סילבה ניסתה לפנות את האוהלים של המפגינים, כאשר לא הצליחה היא הורתה לתגבר את האבטחה באזור. גם שרת המשפטים שבה והדגישה באותו שבוע כי אוהלי ההפגנות יפורקו. המפגינים פרצו את מחסומי המשטרה והתעמתו עם השוטרים בעודם חמושים במקלות, בתגובה המשטרה ריססה לעברם גז מדמיע. המפגינים הפגינו גם בארמון פלנלטו, מקום העבודה הרשמי של נשיא ברזיל.
יוסי בן-דב
יוסי בן־דב (נולד בחיפה ב-9 בנובמבר 1950, כ"ט בחשוון תשי"א) הוא המנהל הכללי של בית הספר הריאלי העברי בחיפה מינואר 2014. קודם לכן לימד באוניברסיטאות אחדות וניהל מספר חברות היי-טק.
ביוגרפיה
יוסי בן־דב נולד בחיפה ב-1950, להוריו, אושרית (לבית בנדה) ונתן בן־דב (לשעבר רוזנזומן). הוא בוגר בית הספר הריאלי, שם למד בין השנים 1956–1968. בשנות לימודיו החל בפעילות בשבט "כרמל" של הצופים העבריים, במסגרתה יצא לגרעין "רם" שהקים את קיבוץ מבוא חמה בדרום רמת הגולן מייד לאחר מלחמת ששת הימים. את שירותו הצבאי עשה בגדוד 50 של הנח"ל המוצנח. במלחמת יום הכיפורים היה בפלוגה גימל של גדוד 469 בחטיבת המילואים של הצנחנים, בפיקודו של אפרים ברנד שצלח את תעלת סואץ והגיע למבואות איסמעיליה, על שפת תעלת המים המתוקים.
בן־דב סיים את לימודי התואר הראשון בהצטיינות במתמטיקה, כלכלה וסטטיסטיקה בשנת 1974 באוניברסיטה העברית בירושלים, וקיבל את תואר הדוקטור בחקר ביצועים מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי בשנת 1977. את עבודת הדוקטורט עשה בהנחייתו של פרופ' ריצ'רד בארלו בנושא: Optimal Testing Procedures for Coherent Systems. לימד באוניברסיטת המדינה של מישיגן, באוניברסיטה העברית בירושלים ובבית-הספר למינהל עסקים וורטון שבאוניברסיטת פנסילבניה.
בשנת 1986 החל בעבודה בוול סטריט, בחברת "Prudential Securities", כמנהל של קבוצת האסטרטגיות הפיננסיות של החברה. בשנת 1991 התמנה למנהל האדמיניסטרטיבי של "מכון רפפורט למחקר במדעי הרפואה" בפקולטה לרפואה של הטכניון בחיפה. בשנת 1995 הצטרף לחברת "אמדוקס" כסגן נשיא בכיר ואחראי על הסניף החיפאי של החברה.
בשנת 1999 מונה למנכ"ל של חברת "סכמה" שעסקה באופטימיזציה של רשתות סלולר. סכמה נמכרה מאוחר יותר לחברת "Teoco". בשנת 2008 התמנה למנכ"ל של חברת "עת הדעת", העוסקת בטכנולוגיה בחינוך, ומפתחת פתרונות הוליסטיים להוראה, לימוד והערכה עבור בתי ספר.
כמנהל בית הספר הריאלי
בינואר 2014 מונה למנהל הכללי של בית הספר הריאלי העברי בחיפה.
בשנים 2014–2017 התנהל מאבק ארוך בין בית הספר הריאלי ששאף לשמור על מעמדו כבית-ספר "מוכר שאינו רשמי" לבין משרד החינוך שרצה להפוך את בית הספר לבית ספר רשמי-ציבורי. בחודש מאי 2017 הושגה פשרה בין בית הספר למשרד החינוך על-פיה בית הספר הריאלי יהפוך לבית ספר פרטי בכיתות א-ח, בעוד שכיתות ט-י"ב תמשכנה להיות במעמד "מוכר שאינו רשמי". ב-1 בספטמבר 2017 נחנך בסניף יסוד אחוזה של בית הספר הריאלי בניין חדש, שנתרם על ידי עמותת "היכל אליהו". בבניין כיתות לימוד, אודיטוריום ומרכז לתרבות יהודית-ישראלית. באוקטובר 2018 נחנכו בבית הספר מתחמי מייקרים בזכות תרומתם של בני הזוג ד"ר מרים אדלסון שלמדה בבית הספר הריאלי מכיתה א ועד כיתה י"ב, ובעלה שלדון אדלסון.
בספטמבר 2022 עבר בית הספר בניהולו של בן־דב שינוי פדגוגי וארגוני, והפך למבנה של 4 שנות יסוד ("זריעה" בכיתות א-ד), 4 שנות חטיבת ביניים ("נביטה" בכיתות ה-ח) ותיכון 4-שנתי ("הנצה" בכיתות ט-י ו"פריחה" בכיתות י"א-י"ב). כתוצאה מכך עברו כל תלמידי שכבת ט לסניף בית בירם של החטיבה העליונה שהפכה לקמפוס ובו כ-1,850 תלמידים. כמו-כן נחנך ב-31.8.22 "בית הרוח והרעות" ללימודי מדעי הרוח והחברה, שנתרם על ידי ענת ואודי אנג'ל.
בן־דב נשוי לפרופ' ניצה בן־דב, כלת פרס ישראל לחקר הספרות העברית והכללית לשנת 2021. לזוג שלושה ילדים ונכדים. אחותו, פרופ' נעמי כרמון, היא פרופ' אמריטה מהפקולטה לארכיטקטורה ובינוי ערים (הטכניון).
מפרץ לקונט
מפרץ לקונט או מפרץ לקונטי(באנגלית: LeConte Bay) הוא מפרץ שעומקו 247 מטרים, ואורכו 10 קילומטרים, בדרום מזרח מדינת אלסקה שבארצות הברית. המפרץ ממוקם מזרחית למצר פרדריק.
שמו של המפרץ ניתן לו בשנת 1887, והוא נקרא על שם ג'וזף לקונט, פרופסור לגאולוגיה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי.
מפרץ לקונט הוא פיורד תלול שוליים, שאליו נשפך קרחון לקונט.
גמל חד-דבשתי
הגמל החד-דבשתי (שם מדעי: Camelus dromedarius), הוא מין בעל דבשת אחת בסוג גמל, בשונה מהגמל הדו-דבשתי. הגמל החד-דבשתי הוא פרסתן גדול הנפוץ באזורים מדבריים. לגמל חשיבות כבהמת משא ועבודה, וכן כמקור לחלב, בשר וצמר. לגמל חשיבות כאמצעי תחבורה וכמקור למזון, במקומות מסוימים, גם היום.
מאפיינים פיזיים
גובהו של הגמל החד-דבשתי כשני מטרים או יותר, ואורכו כשלושה מטרים מהפה עד הזנב. משקלו של הזכר נע בין 400 ל-600 ק"ג ואילו משקל הנקבה נע בין 300 ל-540 ק"ג.
גובהו של הגמל וצווארו הארוך מאפשרים לו לסרוק את המדבר למרחקים גדולים ולמצוא מים. הגמל החד-דבשתי גבוה ומהיר יותר מהגמל הדו-דבשתי, ומסוגל לנוע במהירות של 13–15 קמ"ש במשך שעות עם רוכב. כבעל חיים מבוית, קיימים שני טיפוסים עיקריים של גמל חד-דבשתי. האחד, גבוה וחזק ועדיין משמש כבהמת משא במקומות מרוחקים בערב, בסיני ובמדבר סהרה, שבהם יש רק מעט דרכים סלולות. גמל זה מהלך לאיטו אך מסוגל ללכת כל היום ולעבור 30 ק"מ אפילו כשהוא נושא משא כבד. הגזע השני הוא גמל קטן ודק גזרה שמשמש למרוצים. גוף הגמל מותאם לתנאי המדבר ברגליו הגבוהות ובפרווה המכסה אותו. הרגליים הגבוהות של הגמל מרחיקות אותו מן הקרקע הלוהטת בימי הקיץ החמים. לעיתים ישנו הבדל של 20°C בין טמפרטורת הקרקע לטמפרטורת האוויר בגובה של מטר מעל הקרקע. בין שערות פרוותו של הגמל כלוא אוויר המשמש כחומר מבודד, וכך הפרווה מקטינה את מעבר החום בין הסביבה החמה לגוף הגמל ובעצם מבודדת את גופו של הגמל מחום הסביבה. תכונות אלו עוזרות לגמל לשמור על גופו מפני התחממות יתר, וכך מקטינות את הצורך בהפרשת זיעה; מסיבה זו הן גם מביאות לחיסכון של מים בגופו של הגמל. בגוף הגמל ישנה דבשת שבה הוא אוגר שומן, שומן זה מהווה בידוד מפני החום ומפני הקור. מפני החום מכיוון שהוא שכבה עבה שמבודדת בין הגמל לאוויר ומפני הקור מכיוון שכמות הוורידים והעורקים קטנה שם והוא אינו מאבד חום דרך הדבשת.
רבייה
משך ההיריון של הגמל החד-דבשתי הוא בסביבות 12 חודשים ואחר כך הנאקה לא נכנסת להיריון במשך כשנה. בדרך כלל נולד בכר אחד והוא יונק עד הגיעו ל-18 חודשים. הנקבות מגיעות לבגרות מינית אחרי 3 עד 4 שנים והזכרים אחרי 5 עד 6 שנים. אורך חייו של הגמל החד-דבשתי עשוי להגיע ל-40 שנה.
תפוצה
הגמל החד-דבשתי טבעי לדרום-מערב אסיה. הוא נמצא בשימוש, כבעל חיים מבוית, בעיקר שם ובצפון אפריקה. הגמלים בויתו לראשונה במרכז או בדרום חצי האי ערב לפני כמה אלפי שנים. מומחים חלוקים בדעתם באשר לזמן בו בוית הגמל, יש המעריכים כי הוא בוית בסביבות 4,000 לפנה"ס בעוד שאחרים טוענים כי הוא בוית בסביבות 1,400 לפנה"ס. נכון לסוף המאה ה-20 היו קרוב ל-13 מיליון גמלים מבויתים, בעיקר בתחום הגאוגרפי מצפון מערב הודו – פקיסטן עד צפון אפריקה. לא שרדו גמלים חד-דבשתיים בבר, על אף שבאוסטרליה יש אוכלוסייה של כ-700,000 פרטים שיצאו לפרא. גמלים מבויתים הוכנסו לאזור מדבר סהרה בעת הפלישה הפרסית למצרים. גמלים אלו היו בשימוש במרבית צפון אפריקה והרומים החזיקו בחילות של לוחמים רכובים על גמלים לפטרול בקצות המדבר. הגמלים הפרסיים לא התאימו במיוחד לתחבורה ולמסחר בסהרה. המסעות הנדירים במדבר נעשו בעזרת מרכבות סוסים. הגמל לא הפך נפוץ עד הכיבוש הערבי של צפון אפריקה. בעוד שהפלישה בוצעה בעיקר על סוסים, הקשרים החדשים עם המזרח התיכון אפשרו יבוא של גמלים בקבוצות. גמלים אלו התאימו היטב למסעות ארוכים במדבר ויכלו לשאת מטען רב. הודות לכך התאפשר סחר איתן שחצה את הסהרה.
שירות לאדם
הגמל בוית לפי רוב הדעות בערך ב-2500 לפנה"ס אולם בולייט בספרו מביא קטע מתעודה מאללח' שבצפון סוריה (שכבה VII, המתוארכת למאה ה-17 לפנה"ס) ובה כתוב 'מנת מזון אחת לגמל'. לפי עדויות שנמצאו באיראן טוען עופר בר יוסף ששימוש בגמל נעשה כבר ב. בחפירתם של כהן ודיוור באתר בהר הנגב (באר רסיסים), משלהי האלף השלישי לפנה"ס, נמצאו עצמות גמל יחד עם עצמות עיזים. מחקרים מאוחרים יותר הצביעו על תהליך ארוך של מעבר הגמל במהלך האבולוציה ממקורו בצפון אמריקה לאסיה ומשם למרכז ומערב אסיה. ממצאים ארכאולוגיים מצביעים על ביותו של הגמל החד-דבשתי בחצי האי ערב בין האלף השלישי והשני לפנה"ס ושימוש בו בשלב זה רק כמקור לחלב. ממצאים ארכאולוגיים באזור הערבה מצביעים על שימוש בגמל כבהמת משא מדברית רק מתחילת האלף הראשון לפנה"ס, במסגרת פעילות מכרות הנחושת באזור. במאה התשיעית כבר מופיע הגמל כבהמת מלחמה בשימוש צבא המורדים של גינדיבו הערבי נגד צבא אשור בקרב קרקר.
האדם מנצל את הגמל לרכיבה, נשיאת משאות, אכילת בשרו, שתיית חלב הנאקה, גז הצמר ואריגתו, שימוש בגללים לבעירה ולדישון, וכפריט מסחר ונדוניה.
הגמלים החד-דבשתיים המבויתים המודרניים משמשים כבהמת משא וכמקור לחלב ולבשר. בניגוד לסוסים, הגמל החד-דבשתי כורע ברך להעמסת נוסעים וציוד. באתרי תיירות רבים במצרים שנמצאים במדבר נעשה שימוש בגמלים על ידי המשטרה.
נמל התעופה הבין-לאומי אל-עריש
נמל התעופה הבין-לאומי אל-עריש (בערבית: مطار العريش الدولي) הוא נמל תעופה הממוקם כחמישה ק"מ דרומית לאל-עריש, בסיני שבמצרים. נמל תעופה זה הוא הקרוב ביותר לרצועת עזה, והפך לנמל התעופה העיקרי של רצועת עזה לאחר שצה"ל הרס את נמל התעופה הבין-לאומי יאסר ערפאת.
צ'סטר סטיילס
צ'סטר "צ'ט" ארתור סטיילס (באנגלית: Chester "Chet" Arthur Stiles; נולד ב-14 בספטמבר 1970 בלואיוויל, קנטקי) הוא פושע אמריקאי ידוע לשמצה, אשר התפרסם בציבור לאחר שהופיע במספר קליפים בהם הוא נראה אונס ילדה שבאותה העת הייתה בת שלוש ומתעלל בה מינית. הקליפים נוצרו בסביבות שנת 2003 אך התגלו רק בשנת 2007 בפרומפ, נבדה. הבולשת הפדרלית ומשטרת לאס וגאס פתחו במצוד נרחב ברחבי ארצות הברית שהסתיים בלכידתו. המשטרה פרסמה חלקים מהקליפ לתקשורת, ואמה של הילדה זיהתה אותה; סטיילס התגורר בביתם באותה העת בה הווידאו נוצר. הוא נתפס בהנדרסון, נבדה, והופיע בפני בית המשפט באוקטובר 2007. חקירות נוספות הראו שסטיילס התעלל בילדה צעירה אחרת בזמן שחי עם משפחתה.
נמל התעופה הבין-לאומי אל-עריש
בשנים האחרונות הנמל משמש בעיקר פלסטינים מרצועת עזה שטסים לג'דה בדרכם לחג' במכה.
צ'סטר סטיילס
במאי 2009 נידון סטיילס ל-21 מאסרי עולם בשל 21 אישומים שונים עם אפשרות לשחרור מוקדם כעבור 140 שנים. השופט נימק כי סטיילס לא הראה חרטה בשימוע והגיב לגזר הדין בטענה שלתובעים "אכפת יותר מטוהר הילד מאשר מחייו של אדם"; סטיילס אמר "קיבלתי עשרים ואחד מאסרי עולם על פשע שלא היה אלים.. הלוואי שהאמת הייתה יותר חשובה להם". נכון ל-2015, עונש מאסרו הוא אחד מהארוכים ביותר שניתנו אי פעם.
שושנה זובוף
שושנה זובוף (באנגלית: Shoshana Zuboff; נולדה ב-18 בנובמבר 1951) היא אשת אקדמיה אמריקאית, מרצה בפקולטה למנהל עסקים של אוניברסיטת הרווארד בתחומי פסיכולוגיה חברתית, פילוסופיה וטכנולוגיה. חיברה מספר ספרי עיון, שהמפורסם בהם הוא "עידן קפיטליזם המעקב" שראה אור בשנת 2018.
במאמריה ובספריה טבעה זובוף מונחים חדשים רבים, המשמשים גם חוקרים אחרים. בין המונחים שטבעה נמנים “קפיטליזם מעקב”, “כוח אינסטרומנטרי”, “חלוקת הלמידה בחברה”, “כלכלות פעולה”, “אמצעי לשינוי התנהגות”, “תרבות המידע”, “עבודה בתיווך מחשב”, "אינפורמטינג" (להבדיל מאוטומציה), ”הפשטת עבודה” ו"אינדיבידואליזציה של הצריכה”.
זובוף קיבלה תואר דוקטור בפסיכולוגיה חברתית מאוניברסיטת הרווארד, ותואר שני בפילוסופיה מאוניברסיטת שיקגו. משנת 1981 היא מרצה בפקולטה למנהל עסקים של אוניברסיטת הרווארד.
בעידן המכונה החכמה
בשנת 1988 ראה אור ספרה הראשון של זובוף, In the Age of the Smart Machine: The Future of Work and Power, מחקר על טכנולוגיית מידע במקומות עבודה. בספר היא מנתחת מצבים במקומות עבודה בהם באים לידי ביטוי הידע, הסמכות והכוח של העובדים, ובין השאר מתארת שימוש בטכנולוגיית מידע לביצוע אינפורמטיזציה (להבדיל מאוטומציה), והבנייה חברתית של הטכנולוגיה.
אחד המונחים המרכזיים המוטבע בספר הוא "אינפורמטינג", תהליך שמתרגם פעילויות, אירועים וחפצים לנתונים (שם אפשרי בעברית הוא "הנתנה"), ובכך מאפשר לארגון לכמת את פעילויות העובדים ואת ביצועי החברה. לנתונים אלה יש השפעה חיובית ושלילית כאחד. מצד אחד נתונים אלה משמשים להתייעלות, בכל דרגי הניהול של החברה. מאידך, נרשמו מקרים בהם השתמשו בנתונים לרעת העובדים בחברה.
כלכלת התמיכה
בשנת 2002 ראה אור ספרה The Support Economy: Why Corporations Are Failing Individuals and the Next Episode of Capitalism, שכתבה יחד עם בעלה ג'יימס מקסמין. הספר הוא פרי מחקר רב-תחומי המשלב היסטוריה, סוציולוגיה, ניהול וכלכלה. בספר היא מתארת כיצד מודלים עסקיים חדשים המציבים במרכזם את האינדיבידואציה של הצריכה גורמים לקריסתם של עסקים רבים ולאובדן האמון בין הציבור לבין התאגידים המסחריים הגדולים.
על פי התאוריה המתוארת בספר, יידרשו משאבים רבים כדי ליצור "מרחב אינדיבידואלי" המכיל מוצרים ושירותים המותאמים לכל לקוח.
קפיטליזם המעקב
זובוף טבעה את המושג "קפיטליזם מעקב" במאמר משנת 2014. מושג זה מתאר כלכלת שוק שבה ארגונים גדולים אוספים מידע רב על הרגלי המשתמשים שלהם, לעיתים ללא ידיעתם, ולאחר מכן משווקים מידע זה לחברות פרסום. זובוף פרסמה מאמרים נוספים בנושא זה, ובשנת 2018 ראה אור הספר The Age of Surveillance Capitalism: The Fight for a Human Future at the New Frontier of Power.
בספר מובאות דוגמאות רבות לאיסוף מידע מסוג זה, למשל פרשת קיימברידג' אנליטיקה. לפי זובוף, איסוף נתוני משתמשים הוא פגיעה בפרטיות וביסודות הדמוקרטיה, ונדרשים הגבלים עסקיים ומשפטיים שיגבילו את יכולות האיסוף של החברות ואת יכולתן להשתמש בנתונים שאספו.
במאמר בנושא זה שפרסמה זובוף בשנת 2019 בניו יורק טיימס היא מבקרת בחריפות את קפיטליזם המעקב. היא כותבת:
עיסוקים נוספים
בשנת 1993 הקימה זובוף את פרויקט "אודיסיאה", המסייע לעובדים בתפקידי ניהול לבצע שינויי קריירה בגיל העמידה.
בנוסף לעבודתה האקדמית, השתתפה זובוף במיזמים ציבוריים ופרטיים רבים. היא עסקה בעיקר בתחום הדיור החברתי, שירותי הבריאות, החינוך והטיפול בזקנים.
פרסמה טורים קבועים בכתבי עת שונים, בנושאי פסיכולוגיה חברתית, כלכלה וטכנולוגיה, משנת 2003 עד 2016.
בשנת 2020 התראיינה לסרט התיעודי "מסכי עשן: המלכודת הדיגיטלית" של נטפליקס.
חיים אישיים
הייתה נשואה במשך שנים רבות לג'יימס מקסמין, עד למותו בשנת 2016.
קלינט קפלה
קלינט נ'דומבה קפלה (באנגלית: Clint N'Dumba-Capela, נולד ב-18 במאי 1994) הוא כדורסלן שווייצרי, המשחק בעמדת הסנטר בקבוצת אטלנטה הוקס מליגת ה-NBA.
אלאן שאלון
בשנת 2012 הצטרף לקבוצת אלאן שאלון המשחקת בליגת העל הצרפתית. באותה שנה שיחק עם הקבוצה במסגרת היורוליג הוא שותף ב-7 משחקים וקלע ממוצע של 2.3 נקודות למשחק. בעונת 2013 שיחק עם הקבוצה במסגרת היורוקאפ ורשם עלייה ניכרת בנקודות, כשקלע ממוצע של 11.2 נקודות למשחק ב-10 משחקים בהם שותף.
באפריל 2014 הודיע על הצטרפותו לדראפט ה-NBA.
2014–2020: יוסטון רוקטס
בדראפט שהתקיים ב-26 ביוני 2014 נבחר קפלה במקום ה-25 על ידי היוסטון רוקטס וחתם על החוזה בקבוצה כחודש לאחר מכן. ב-6 בנובמבר 2014 שיחק את משחק הבכורה שלו בליגה, אך את הנקודות הראשונות קלע רק ב-30 במרץ במשחק מול טורונטו ראפטורס. במהלך העונה שותף רק ב-12 משחקים ונשלח מספר פעמים לשחק בקבוצת ריו גראנדה ואלי וייפרס מליגת הפיתוח. עקב פציעתו של דונטאס מוטיאיונאס שותף קפלה בכל 17 המשחקים של הקבוצה בשלב הפלייאוף וקלע ממוצע של 3.4 נקודות.
בתחילת עונת 2015/16 הפך קפלה לשחקן הרכב קבוע ואף פתח במספר משחקים. ממוצע הדקות שלו עלה מ-7.5 ל-18 והנקודות מ-2.7 ל-7.5. בתחילת עונת 2016/2017 הוא שיפר את ממוצעיו ופתח בחמישייה רוב העונה .
בלוק-קורדס
הבלוק-קורדס, או 4Way Close היא טכניקת נגינה המקובלת אצל נגני ג'אז רבים. טכניקה זו פותחה על ידי הפסנתרן ג'לי-רול מורטון ואומצה אל תוך עיבודי ג'אז רבים גם ככלי לעיבוד כלי נשיפה ומיתרים. בטכניקת הבלוק-קורדס, שתי הידיים מנגנות אקורדים שיוצרים מצלול של מנגינה עם ליווי בו זמנית. הסגנון מפיק מהפסנתר צליל גדול, כך שהוא מתאים לנגינה ברגעי השיא של הסולו. דוגמה לכך אפשר למצוא בהקלטות של פסנתרנים רבים, כגון: ג'ורג' שירינג, ביל אוואנס, רד גרלנד, ארול גארנר, ועוד. עם זאת הטכניקה לא מוגבלת רק לפסנתר, למשל הגיטריסט וס מונטגומרי השתמש בה רבות בקטעי הסולו שלו ובעקבותיו גם גיטריסטים נספים.
טכניקת שירינג
אחת השיטות המפורסמות לנגינת בלוק קורדס, נקראת "טכניקת שירינג" והיא על שם הפסנתרן ג'ורג' שירינג. שיטה זו מאופיינת בנגינת אוקטבות כשהמלודיה בצלילים העליון והתחתון ובין האוקטבות מנוגנים צלילים אחרים מהאקורד. כאשר שיטה זו מיושמת על כלי נשיפה, ובעיקר בשימוש על סולי סקסופונים, היא קרויה Double Lead
Drop 2
Drop 2 היא שיטת נגינת בלוק-קורדס נוספת. שיטה זו היא אחת הנפוצות ביותר. אחד מפסנתרי הג'אז המפורסמים שהשתמשו בשיטה זו הוא ביל אוואנס. בשיטה זו, מנוגן האקורד בפוזיציה שבה הצליל העליון ביותר הוא צליל המלודיה, והצליל השני מלמעלה, מנוגן אוקטבה אחת מתחת לאקורד, כלומר- בתור צליל הטנור-באס שלו. נגינת הצליל השני מלמעלה באוקטבה מתחת, יוצרת מצלול מיוחד.
טכניקת גארלנד
הפסנתרן רד גרלנד, השתמש בטכניקה בה יד ימין הייתה מנגת את צלילי המלודיה באוקטבות, והדרגה החמישית שלהם (כלומר קווינטה זכה מצליל המלודיה) ביניהם, ויד שמאל הייתה מנגנת מצלולים (מאנגלית: Voicings) של ג'אז מודרני. שתי הידיים היו מנגנות ביחד, ובעוד המלודיה ביד ימין משתנה, ההצללות בשמאל נשארות אותן הצללות.
פרקדו
פרקדו (בלעז: PercaDu) הוא צמד נגני כלי הקשה ישראלי. הצמד נוסד ב-1996 על ידי תומר יריב ועדי מורג, וזכה מאז להצלחה הן בישראל והן ברחבי העולם. הצמד זכה בפרסים רבים בתחרויות מוזיקה בינלאומיות רבות, הופיע בפסטיבלים שונים בארץ ובעולם (בין השאר בפסטיבל ישראל) ואף הלחין ומבצע את המוזיקה במחזה של תיאטרון בית ליסין. הצמד מופיע בקונצרטים רבים בישראל ובעולם, הן באופן עצמאי והן בשיתוף פעולה עם תזמורות נחשבות.
היסטוריה
הנגנים תומר יריב ועדי מורג נפגשו בשנת 1996 בסדנת המוזיקה של אלון בור, נגן כלי ההקשה הראשון של התזמורת הפילהרמונית הישראלית. בהנחייתו של בור הקימו את צמד פרקדו, ששמו נגזר מהמילים "Percussion" (הקשה) ו-"Duo" (צמד).
כבר בתחילת דרכו זכה הצמד להערכה רבה בארץ ובעולם. זכייה במקום הראשון בתחרות הבינלאומית הנחשבת של Percussive Arts Society בארצות הברית הביאה לפרסום הצמד בעולם ופתחה בפניו דלתות רבות. יריב ומורג התקבלו ללימודים בכיתת הסולנים היוקרתית של האקדמיה המלכותית בקופנהגן, אותם סיימו השניים בשנת 2002. בהמשך הדרך זכה הצמד בפרסים רבים נוספים בישראל ובעולם, כגון פרס השופטים ופרס חביבי הקהל בתחרות הבינ"ל לכלי הקשה בלוקסמבורג, פרס תחרות המוזיקה הקאמרית של האקדמיה למוזיקה של תל אביב ופרס הצטיינות של שר החינוך והתרבות.
בשנת 2001 הצמד אומץ על ידי המרכז למוזיקה ירושלים והופק לראשונה תקליטור של יצירותיו.
הצמד מופיע ברחבי הארץ והעולם, הן בקונצרטים עצמאיים והן באירועים שונים. הצמד השתתף מספר פעמים בפסטיבל ישראל.
בנוסף להופעותיו הרגילות, הצמד מופיע יחד עם תזמורות שונות ברחבי העולם. בשנת 2006 הצמד הוזמן על ידי המנצח זובין מהטה להופיע כסולנים בקונצרט של התזמורת הפילהרמונית הישראלית ביצירה שהוזמנה במיוחד עבורם אצל המלחין אבנר דורמן. בעקבות שיתוף פעולה זה הוזמן הצמד להופיע בשנת 2007 בקונצרט דומה יחד עם תזמורת פסטיבל וורביה ובמרץ 2009 יחד עם התזמורת הפילהרמונית של ניו יורק בקונצרט דומה בניצוחו של זובין מהטה בקרנגי הול.
הצמד הלחין את המוזיקה למחזה "אקווה" של תיאטרון בית ליסין, ומבצע אותה במהלך ההצגה על הבמה. שיתוף פעול זה הקנה לצמד את המועמדות לפרס התיאטרון הישראלי לשנת 2008 בקטגוריית מלחין השנה.
הצמד מעביר כיתת אמן למוזיקה בבית הספר ג'וליארד בניו יורק.
מוזיקה
צמד פרקדו מנגן על למעלה מ-50 כלי הקשה שונים, ובפרט במרימבות שנבנו במיוחד בשבילם, מערכות תופים, דרבוקות וכלי הקשה מסורתיים מתרבויות שונות ברחבי העולם. במהלך ההופעות עובר הצמד בין הכלים השונים, לעיתים אף במהלך הנגינה של אותה היצירה.
הרפרטואר של הצמד כולל יצירות קלאסיות שעובדו למרימבה ולכלי הקשה, וכן יצירות עכשוויות שנכתבו במיוחד לכלים אלו. חלק מהיצירות שמבצע הצמד נכתבו במיוחד בשבילו ובשיתוף עמו. יריב ומורג אף כתבו מספר יצירות בעצמם ועיבדו יצירות קלאסיות לנגינה בכלי הקשה.
ז'יטומיר
היסטוריה
שנת 884 נחשבת כשנת יסוד העיר. לפי האגדה השם בא משותפם של אסקולד ודיר, מייסדי רוסיה העתיקה, ז'יטומיר. העיר הייתה מרכזם של שבט ז'יטצ'ים, אחד מהשבטים הסלאווים העתיקים. ב-945 בעיר התחיל מרד אנטי-פאודלי. ב-1240 נכבשה על ידי הטטרים. ב-1320 על ידי הליטאים. ב-1444 קיבלה זכויות מגדבורג. לאחר הסכם איחוד לובלין ב-1569 חלק מפולין. מאז ז'יטומיר נחשבת למרכז המחוז. ב-1793 לאחר חלוקת פולין השלישית צורפה לרוסיה והוכרזה כבירת חבל ווהלין. ב-1918 בזמן מלחמת האזרחים בעיר פעלה מספר שבועות ממשלת הרפובליקה העממית של אוקראינה. במרץ 1919 התרחשו בעיר כמה פוגרומים נגד הקהילה היהודית שנערכו על ידי חיילי ממשלת הרפובליקה. לאחר ניצחון הבולשביקים במלחמת האזרחים נכללה ז'יטומיר באוקראינה הסובייטית. בתקופת השלטון הסובייטי עברו על העיר תלאות ההולודומור כביתר חלקי אוקראינה.
ערב מלחמת העולם השנייה התגוררו בז'יטומיר כ-95,000 תושבים. לאחר פלישת גרמניה הנאצית לברית המועצות במבצע ברברוסה נכבשה ז'יטומיר על ידי הנאצים ביולי 1941. השלטון הנאצי כונן בעיר את מה שכינה "המחוז הכללי של ז'יטומיר", והיינריך הימלר הקים בה את מטהו האוקראיני. בתקופה זו, התקיים במקום מחנה עבודה לשבויי הצבא האדום. פעולות הדיכוי הנאצי של האוכלוסייה האוקראינית גרמו לפעילות של פרטיזנים בעיר וסביבותיה. ב-13 בנובמבר 1943 הודיעו הסובייטים כי ז'יטומיר נכבשה על ידי הצבא האדום. הודעה זו הייתה מוקדמת מדי וליד העיר התחוללו קרבות עזים ורק ביום האחרון של 1943 שוחררה העיר על ידי הצבא האדום וחזרה להיות בשלטון סובייטי עד לפירוק ברית המועצות. מאז 1991 היא חלק מאוקראינה העצמאית.
יהדות ז'יטומיר
היישוב היהודי התקיים מתחילת המאה ה-18, אם כי אישור רשמי לגור בעיר התקבל רק ב-1792. רוב היהודים התפרנסו ממסחר, מלאכות זעירות או היו בעלי אכסניות ובתי מרזח. ב-1753 הואשמו היהודים בעלילת דם, אשר הובילה לרציחתם בעינויים של 12 מיהודי העיר.
ב-1789 מספר היהודים הגיע ל-882 (כשליש מהתושבים), ב-1791 (לאחר קבלת האישור הרשמי להתיישב) 1,261 איש, וב-1847 9,500 איש. במאה ה-19 תנועת החסידות התפשטה מאוד בעיר. בעיר התגוררו רבי זאב וולף, מחבר ספר "אור המאיר" ומגדולי תלמידי המגיד ממזריטש, ורבי אהרן, מחבר הספר "תולדות אהרן" ותלמידו של רבי לוי יצחק מברדיצ'ב.
שלטונות האימפריה הרוסית החשיבו את ז'יטומיר (וכמוה גם את ווילנה) כמרכז יהודי רשמי בתחום המושב. הממשלה הרוסית ראתה בז'יטומיר את מרכזה של האוכלוסייה היהודית של דרום-מערב רוסיה. לפיכך, רק בז'יטומיר ובוילנה התירו השלטונות הרוסיים הדפסת ספרים עבריים בין השנים 1845–1862. ב-1847 עבר בית הדפוס של סלוויטא לז'יטומיר. שתי הערים - ז'יטומיר ווילנה - נבחרו על ידי השלטונות גם כמקום מושבם של בתי מדרש לרבנים, בחסות השלטון: באמצע המאה ה-19 הוקם בית המדרש לרבנים בז'יטומיר ובמקביל פעלו בעיר מוסדות חינוך רבים נוספים: עשרות חדרים, חמישה בתי-ספר לבנות ומכון למורים.
בעיר התיישבו סופרי יידיש רבים, כמו מנדלי מוכר ספרים, גוטלובר ואחרים. בעיר בילה את ילדותו, מגיל 6 ועד 17, המשורר הלאומי חיים נחמן ביאליק. מאיר דיזנגוף שירת כאן בצבא הרוסי ואחר כך נאסר בכלא בגלל פעילות מהפכנית.
ערב מלחמת העולם השנייה התגוררו בז'יטומיר כ-30,000 יהודים, שהיוו שליש מכלל תושביה. עם פלישת הנאצים ולפני כיבוש העיר נמלטו רוב יהודי העיר מזרחה לברית המועצות ונותרו בה כ-10,000 יהודים. בחודשים יולי ואוגוסט 1941 נרצחו בקבוצות קרוב ל-5,000 יהודים. הנותרים, כ-5,000, רוכזו בגטו. ב-19 בספטמבר 1941 לפנות בוקר, הוקף הגטו בשוטרים גרמנים ואוקראינים, היהודים הובלו לבורות הריגה שהוכנו מראש, נרצחו שם ונקברו בשישה קברי המונים.
הקהילה היהודית הז'יטומיראית כיום מונה כ-5,000 נפשות. הקהילה מאוגדת במסגרת "איגוד הקהילות היהודיות באוקראינה".
ברבנות העיר והמחוז מכהן הרב שלמה וילהלם כשליח חב"ד והרב המקום משנת 1994.
בסמוך לעיר ז'יטומיר הקים הרב שלמה וילהלם את "כפר החינוך אור אבנר" ע"ש אביו של לב לבייב ובו מוסדות לימוד ליתומים, מקוה טהרה, בית כנסת, מלונית ומסעדה כשרה.
אלקטרה (כוכב)
אֶלֶקְטְרָה (באנגלית: Electra) הוא כוכב ענק כחול לבן בקבוצת הכוכבים שור. זהו הכוכב השלישי הבהיר ביותר בצביר הכוכבים הפתוחים M45. הכוכבים הבולטים ביותר בקבוצה זו נקראים על שם שבע האחיות של המיתולוגיה היוונית.
הכוכב קרוי על שם הדמות באותו השם מהמיתולוגיה היוונית.
מידע כללי
הכוכב אלקטרה הוא כוכב ענק כחול לבן שנמצא בקבוצת הכוכבים שור. גיל הכוכב הוא 130 מיליון שנים ושמו אושר ב-21 באוגוסט 2016 על ידי ה-IAU (קבוצת עבודה על שמות של כוכבים). הכוכב הוא השלישי הבהיר ביותר בין הכוכבים בקבוצה. אלקטרה שייכת לכיתה הספקטראלית B6 IIIe והוא כ -400 שנות אור מהשמש. אשכול הפליאדות נחשב במרחק של 444 שנות אור.
טמפרטורת פניו היא 13,480 קלווין - הגבוהה ביותר מבין הכוכבים הבהירים של הצביר, ובהירותו היא מדרגה 3.72, כך שהוא מאיר בעוצמה של פי 500 מעוצמת ההארה של השמש בתחום הנראה ופי 2.5 בצירוף התחום העל-סגול. לאלקטרה יש מסה של כ-5 מסות שמש ורדיוסו הוא פי 6 מרדיוס השמש. הכוכב מסתובב על צירו במהירות של כ-180 ק"מ בשנייה וככל הנראה עקב כך נפלט ממנו גז היוצר דיסקה המקיפה אותו ופולטת קרינה תת-אדומה שאינה אופיינית לכוכבים מסוג זה וכן ספקטרום פליטה של מימן. לאלקטרה יש בן זוג עמום בהרבה, ככל הנראה כוכב הסדרה הראשית כחול-לבן מסוג ספקטרלי A המקיף אותו במרחק של כ-0.8 יחידות אסטרונומיות ובזמן הקפה של כ-100 ימים.
אלקטרה נסתרת מדי פעם על ידי הירח ולפעמים על ידי כוכבי לכת אחרים במערכת השמש. ההסתרה הכוכבית האחרונה התרחשה ב-9 במאי 1841, כאשר היא נבלמה על ידי נוגה.
מקור השם
הכוכב נשא את השם המסורתי אלקטרה. אלקטרה הייתה אחת מאחיות הפליאדות במיתולוגיה היוונית. בשנת 2016, ארגון האסטרונומיה הבינלאומי ארגן קבוצת עבודה על שמות כוכבים (WGSN) כדי לקטלג שמות סטנדרטיים של כוכבים. ה-IAU אישר את השם "אלקטרה" לכוכב זה ב-21 באוגוסט 2016.
שמות צבאיים
(USS Electra (1843 ו-(USS Electra (AK-21/AKA-4, שניהם של הצי האמריקני.
אלן פוסטר קופר
אלן פוסטר קופר (באנגלית: Allen Foster Cooper; 16 ביוני 1862 - 20 באפריל 1917) היה פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כחבר המפלגה הרפובליקנית בבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-23 של מדינת פנסילבניה.
ביוגרפיה
קופר נולד בעיר פרנקלין במחוז פייט שבפנסילבניה בשנת 1862. הוא למד בבית ספר יסודי ותיכון בעיר קליפורניה שבפנסילבניה, וסיים שם את לימודיו בשנת 1881. הוא למד בתחילה באוניברסיטת מאונט יוניון שבאוהיו בשנת 1883, אך סיים את תוארו הראשון במשפטים באוניברסיטת מישיגן בשנת 1888. לאחר סיום לימודיו, התקבל למשרד עורכי דין.
נוריאל טוביאס
נוריאל טוביאס (נולד ב-1968) הוא מחזאי ובמאי תיאטרון ישראלי.
ביוגרפיה
טוביאס גדל בחיפה, ובנעוריו עבד בתיאטרון חיפה כשחקן, מוזיקאי ובמאי משנה. שיחק בין השאר בהצגות "נישואי פיגארו", "מר מאני" ו"משפט הקופים".
החל מראשית שנות התשעים עוסק בכתיבת מחזות. מחזהו הראשון שהועלה הוא "אולם מספר 6" (1992), על פי סיפור קצר מאת אנטון צ'כוב, שהוצג בתיאטרון חיפה. מחזהו "מעיין הגפרית" (1999), העוסק בסיפורם של צעיר חוזר בתשובה ואמו שרוקמת מזימה להחזיר אותו אליה (בכיכובם של לאורה ריבלין ואלון אופיר) הועלה בתיאטרון הקאמרי בתל אביב ועורר סערה ציבורית בשל טיפולו החריף בסוגיית החזרה בתשובה. מחזהו "הגברת הראשונה של הרייך השלישי", הצגת יחיד על שעתה האחרונה של מגדה גבלס, אשתו של יוזף גבלס, בכיכובה של דליה שימקו ובבימוי משותף של טוביאס ושל שימקו, הועלה לראשונה בפסטיבל תיאטרונטו 2006. מחזהו "אחוזת וייס", סיפורה של משפחת פשע יהודית מתפוררת בטורונטו, הועלה לראשונה ביולי 2010 על ידי אנסמבל "אספמיה", בבימויה של דליה שימקו. בשנת 2014 הועלה במוזיאון תל אביב מחזהו "וינסנט" בבימויה של דליה שימקו ובכיכובו של תומר גלרון.
תרגום
בריאת העולם ועסקים אחרים מאת ארתור מילר, תיאטרון חיפה.