cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
יעקב כהן (חבר הכנסת)
ביוגרפיה
בשנת 2006 נבחר כהן לכנסת. הוא כיהן כחבר בוועדת הכלכלה ובוועדת המדע והטכנולוגיה ועמד בראש השדולה לצמצום הפערים החברתיים. במהלך כהונתו בכנסת יזם את תיקון מס' 79 בחוק התכנון והבניה, אשר נועד לקצר את הליכי הרישוי של בניית המרחבים המוגנים ל-30 ימים, ולפטור אותם מהיטל השבחה.
לפי הסכם רוטציה שנחתם בין המפלגות המרכיבות את יהדות התורה, אגודת ישראל ודגל התורה, התפטר כהן מהכנסת בתאריך 29 ביולי 2008 לטובת נציג דגל התורה אורי מקלב.
לקראת הבחירות לכנסת השמונה עשרה הוסר שמו של כהן מרשימת יהדות התורה לכנסת, ואברהם לייזרזון החליפו כנציגה השני של הסיעה המרכזית ברשימה.
החקיקה בישראל
החיים במדינת ישראל מוסדרים במידה רבה באמצעות חוקים. על פי שיטת המשפט בישראל מאז הקמת המדינה מחוקקת הכנסת את חוקיה, אך מערכת החוקים בישראל כוללת גם חוקים שמקורם בשלטון המנדט הבריטי בארץ ישראל, ובמידה מצומצמת גם חקיקה שמקורה עוד בשלטון העות'מאני. כיום יש בישראל מעל ל-1,000 חוקים. בישראל אין חוקה אך הכנסת חוקקה חוקי יסוד.
סדרי החקיקה
סדרי החקיקה של הכנסת אינם מעוגנים בחוק ופועלים בעיקר מכוח תקנון הכנסת ותקנון הממשלה. מאז שנת 1975 הוגשו מספר הצעות לחוק יסוד: החקיקה, אך אף אחת מהן לא עברה את שלב הקריאה הראשונה.
החוק היחיד שקובע שהכנסת היא המחוקקת הוא חוק המעבר, התש"ט-1949., שהסדיר את מעבר הסמכויות מהאסיפה המכוננת לכנסת נקבע כך:
בנוסף לכנסת, שלה תפקיד מרכזי בתהליך החקיקה, ובפרט נתונה לה הסמכות הבלעדית לאשר חוק, שותפים לתהליך זה גורמים נוספים:
פרסום החקיקה
כלל בסיסי בכל שיטות המשפט הוא שעל החקיקה להיות גלויה לכל. גם בישראל מתפרסמת החקיקה לשלביה בקבצים אחדים של "רשומות", הפרסום הרשמי של מדינת ישראל.
עם זאת, לא תמיד ניתן לקרוא נוסח מלא של חוק ב"רשומות", היות שתיקונים לחוקים קיימים מתפרסמים ברשומות כנוסחים מתוקנים לסעיפים ששונו בלבד, כך שאין הפרסום ב"רשומות" כולל נוסח מלא ומעודכן של חוקים שעברו שינוי. רבים מהחוקים החשובים ביותר, כגון חוק סדר הדין הפלילי, עוברים שינויים ותיקונים לעיתים מזומנות, כך שכדי לקרוא את החוק הנוהג במדינה ברגע נתון, דרוש מעשה-מרכבה של מספר גליונות שונים של "רשומות". בעיה זו של נגישות ציבורית לחקיקה חריפה במיוחד בהקשר חקיקת משנה. בעוד שהוקם מאגר לאומי של חקיקה ראשית באתר הכנסת, המאפשר חיפושים מורכבים, קריאת תקצירים, עיון בהיסטוריה חקיקתית ולרוב אף קריאת נוסחים משולבים של חקיקה, הכוללים את כלל התיקונים שנעשו בחוק במסגרת טקסט אחוד, אין מאגר דומה לגבי חקיקת משנה.
קשיים אלו הולידו פתרונות בשוק הפרטי, המציעים בתשלום קובצי חוקים שלמים ומעודכנים על גבי מדיה דיגיטלית; פתרונות אלו משמשים את רוב המשפטנים בארץ. מיזם ספר החוקים הפתוח פועל להנגשה לציבור של הטקסט של חוקי מדינת ישראל באתר בגישה חופשית.
שלבי חקיקה פרה-פרלמנטריים
פעמים רבות קודמים להנחתה של הצעת חוק על שולחן הכנסת צעדים מקדימים, ובפרט מינוי ועדה ציבורית ותזכירי הצעות חוק. בעת פרסומם מאפשרים פרסומים אלה לציבור להיערך לקראת חקיקה הצפויה ולהשפיע עליה (אף שאין זה ייעודם העיקרי). מאוחר יותר משמשים מקורות אלה גם ללימוד מטרת החקיקה, ככלי עזר לפרשנותה.
דיאלוג עם הרשות השופטת
הרשות השופטת עוסקת בפרשנות החוק ובדרכי מימושו. לעיתים נתקלת הרשות השופטת בבעיה בחוק: החוק אינו נותן מענה לסוגיה שראוי לתת לה מענה בחוק, התוצאה המתקבלת מציות לחוק אינה סבירה וכדומה. במקרים כאלה מציין בית המשפט את הבעיה שנתקל בה, וממליץ למצוא לה פתרון. לעיתים המחוקק מממש המלצה זו, והופך אותה להצעת חוק. דוגמה: בפסק דין של בית המשפט העליון ציין השופט אליקים רובינשטיין ביחס לחוק כי "המצב שנוצר אינו ראוי ואינו צודק", ואף שפסק בהתאם להוראות החוק, ציין "זו מסקנה משפטית, שאינה גורעת מן האמור באשר לצורך בתיקון המצב". הממשלה קיבלה את המלצתו של השופט רובינשטיין, והגישה לכנסת הצעת חוק שבאה לתקן את הטעון תיקון.
במקרים אחרים מגיע בית המשפט לתוצאה שהוא שלם עמה, אך הממשלה אינה מרוצה מתוצאה זו, ומגישה לכנסת הצעת חוק שבאה לשנות את המצב החוקי, כך שבמקרים נוספים שיוגשו לבית המשפט, תהיה התוצאה שונה (כאשר צעד כזה בא בעקבות פסיקה של בג"ץ, הוא מכונה "עוקף בג"ץ"). דוגמה: בוויכוח שבין בנק יהב לרשות המיסים קיבל בית המשפט המחוזי בירושלים את עמדתו של בנק יהב, וקבע כי יש להכיר בהוצאות שהוציא הבנק למימון השכלה גבוהה לעובדיו. בעקבות תוצאה זו הגישה הממשלה הצעת חוק שבעקבותיה תוקנה פקודת מס הכנסה ונקבע בה במפורש כי לא יותרו ניכויים בשל הוצאות לרכישת השכלה אקדמית. לעיתים רחוקות פוסל בית המשפט, במסגרת הביקורת השיפוטית, סעיף בחוק. מצב זה מחייב תיקון של הסעיף שנפסל, באמצעות חקיקה, אם באמצעות ביטולו ואם באמצעות החלפתו בחקיקה שלא תיפסל.
ועדות ציבוריות
פעמים לא מעטות נובעים צעדי חקיקה רחבי היקף מדו"ח של ועדה ציבורית שהוקמה לליבון נושא מסוים. בפרט מקובלת הקמתה של ועדה ציבורית כבסיס לשינוי מהותי בחוקי המיסים (שינוי שמתעורר בו צורך מדי שנים אחדות). עם ועדות אלה נמנות, בין היתר, ועדת בן-שחר, או בשמה הרשמי "הוועדה לרפורמה במיסים", שהמלצותיה היוו בסיס לתיקון מס' 22 לפקודת מס הכנסה. השפעה רבה הייתה גם לוועדה הציבורית לבדיקת מערכת המיסים בישראל ("ועדת אשר"), שבעקבות המלצותיה הוטל מס ערך מוסף. חוק דחיית שירות לתלמידי ישיבות שתורתם אומנותם, התשס"ב-2002, מזוהה כל כך עם הוועדה שבעקבותיה נחקק, ועדת טל, עד כי כינויו הרווח הוא "חוק טל".
תזכיר חוק
תזכירי חוק מופצים על ידי משרדי הממשלה היוזמים הצעת חוק. זה שלב מקדמי לפני פרסום הצעת החוק באופן רשמי בקובץ "הצעות חוק הממשלה" (לעיתים זמן רב קודם לכך). התזכיר כולל טיוטה ראשונה של הצעת החוק, בתוספת דברי הסבר מפורטים אודות מטרותיה של החקיקה המוצעת, והוא נועד לדיון ראשוני בהצעת החוק, במסגרת הממשלה, משרדיה וגורמים המייעצים לה. דרך אתר התזכירים מופצים התזכירים לכלל הציבור אשר נרשם לאתר, ויכול לקבל באופן אוטומטי את כל התזכירים או להירשם לקבלת התזכירים של משרד אחד בלבד או יותר, לפי רצונו.
החל מ-1 בספטמבר 2010 תזכירי חוק מוצגים ב"אתר החקיקה הממשלתי", אתר תזכירי החוק של הממשלה, והציבור מוזמן להגיב עליהם באמצעות האתר.
הצעת חוק ממשלתית
אחרי קבלת הערות לתזכיר חוק, או במסגרת יוזמת חקיקה שהחלה ללא תזכיר חוק, מכין המשרד הממשלתי טיוטת חוק ומביא אותה לדיון בוועדת השרים לענייני חקיקה, שדנה בזה בשם הממשלה. אחדות מהנחיות היועץ המשפטי לממשלה עוסקות באופן הטיפול בהצעת חוק ממשלתית. אחרי אישור ועדת השרים, מתפרסמת הצעת החוק בקובץ "הצעות חוק - הממשלה" והיא מונחת על שולחן הכנסת. הצעה החוק כוללת את נוסח החוק המוצע ודברי הסבר העוסקים במטרתה של הצעת ובדרכי גיבושה, וכן הסברים לסעיפי ההצעה השונים.
הצעת חוק מסוג זה מכונה "הצעת חוק ממשלתית". הממשלה רשאית למשוך את הצעתה עד לפני ההצבעה בקריאה השלישית, אך לא תוכל להעלות הצעה דומה באותו מושב הכנסת אלא באישור ועדת הכנסת.
הצעת חוק פרטית
חבר כנסת שאינו שר או סגן שר, או קבוצת חברי כנסת רשאים להגיש הצעת חוק מטעמם. קיימות מספר הגבלות על הצעות חוק אלו וההליכים בכנסת לאישורן. מספר החוקים שרשאי חבר הכנסת להציע מוגבל. הנחת הצעת חוק פרטית לפני הכנסת טעונה אישור של נשיאות הכנסת (מורכבת מיושב ראש הכנסת וסגניו), והם רשאים למנוע העלאת הצעה "גזענית במהותה", או כזו השוללת את מהותה של מדינת ישראל כמדינת העם היהודי. בניגוד להצעת חוק ממשלתית, ניתן למשוך הצעה חוק פרטית רק עד סיום מועד הדיון בוועדה שלאחר הקריאה הראשונה.
לאורך השנים, גדל באופן משמעותי מספר הצעות החוק הפרטיות, הן כמותית והן באופן יחסי. אם בכנסת השלישית הוגשו 47 הצעות חוק פרטיות, ו-18 מהן אושרו כחוקים, הרי שבכנסת ה-15 הוגשו 4,012 הצעות חוק פרטיות, מתוכן אושרו 194. באחוזים, זינק אחוז החוקים שמקורם בהצעות פרטיות מ-6% בכנסת השלישית ל-53% בכנסת ה-15. עם זאת, שיעור הצעות החוק הפרטיות שמוגשות ולא מקודמות עולה בהתמדה. בכנסת השלישית, 38% מהצעות החוק הפרטיות שהוגשו אושרו גם בקריאה שנייה ושלישית. בכנסת ה-15, רק 5% מהצעות החוק הגיעו לכדי השלמת החקיקה. סך כל הצעות החוק הפרטיות שהונחו על שולחן הכנסת בעשור שבין 2002–2011 הוא 12,725 ועד שנת 2016 (כולל השנים 2001-2000) עלה מספרן ל-22,949 שמהווה שיא עולמי בחקיקה פרטית.
על פי בקשתם של חברי הכנסת שיזמו הצעת חוק פרטית היא מובאת לאישורה של ועדת השרים לחקיקה, בסמוך למועד הבאתה לדיון מוקדם במליאת הכנסת. כדי שוועדת השרים תספיק לגבש את עמדתה, קובע תקנון הכנסת כי הדיון המוקדם יתקיים לכל הפחות 45 ימים לאחר הנחת הצעת החוק על שולחן הכנסת, אלא אם כן הסכימה הממשלה להקדים את הדיון, או שוועדת הכנסת קבעה אחרת. ועדת השרים יכולה להחליט לתמוך בהצעת חוק פרטית, להתנגד לה, או לתמוך בה בתנאי שייערכו בה שינויים שונים או בתנאי שהנוסח יתואם עם משרדי הממשלה הנוגעים בדבר.
בפברואר 2017 פרסמו שרת המשפטים איילת שקד וחבר הכנסת יאיר לפיד מאמר משותף, בו קבלו על הפופוליזם שמשמש מניע להגשת הצעות חוק ולדבריהם גורם ל"טירוף של חקקת המבזה את הרעיון הדמוקרטי, מסרבל את עבודת הכנסת, והגרוע מכול – מייצר חוקים שהם גם מיותרים וגם גורמים לפגיעה קשה בחופש שלנו". שקד ולפיד הציעו ליצור מודל חדש ביחסים בין הכנסת לממשלה, בו תצומצם החקיקה הפרטית ובתמורה יוענקו לחברי הכנסת כלים משמעותיים יותר לפיקוח על הממשלה.
הצעת החוק מתפרסמת בקובץ "הצעות חוק - הכנסת" והיא מונחת על שולחן הכנסת. מבנה הצעת החוק זהה לזה של הצעת חוק ממשלתית.
הצעת חוק מטעם ועדות הכנסת
בעבר כל ועדה מוועדות הכנסת הייתה מוסמכת להציע הצעת חוק מטעם הוועדה, הצעת חוק כזו פטורה מקריאה טרומית, ומועברת למליאה להצבעה בקריאה ראשונה. כיום, על פי סעיף 80 לתקנון הכנסת, רק ועדת הכנסת, ועדת החוקה, חוק ומשפט והוועדה לענייני ביקורת המדינה רשאיות להציע חוק מטעם הוועדה ובתנאי שהוא בתחום שקשור לוועדה ואך ורק הצעות חוק בנושאים הקשורים לכנסת, לחברי הכנסת, לבחירות לכנסת, למפלגות, למבקר המדינה, והצעות לחקיקת חוקי יסוד או לתיקונם וכן לצד חוק היסוד רשאית הוועדה להציג תיקונים לחוקים אחרים אשר מושפעים מחקיקת חוק היסוד. הצעות אלה מגובשות בוועדת הכנסת הרלוונטית לקראת הכנתן לקריאה ראשונה, ולאחר מכן הליך חקיקתן דומה להליך החקיקה של הצעות החוק הממשלתיות והפרטיות.
אליפות אירופה בכדורסל 3x3 אמסטרדם (2017)
אליפות אירופה בכדורסל 3x3 לשנת 2017 הייתה אליפות אירופה השלישית בכדורסל 3x3 שהתקיימה באמסטרדם, הולנד בהשתתפות 12 הנבחרות הטובות באירופה שהעפילו מ-2 בתי המוקדמות. האליפות התקיימה במוזאומפליין שבעיר ב-7 עד 9 ביולי ובסופה זכתה לטביה בתואר אלופת אירופה לאחר שניצחה בגמר את סלובניה. אוקראינה זכתה במקום ה-3 לאחר ניצחון על סרביה.
החקיקה בישראל
הדיון בכנסת
הדיון בכנסת בהצעת חוק נעשה בשלבים אחדים המתפרסים על-פני תקופה של שבועות ואף חודשים, כך שמתאפשר דיון מעמיק בהצעה. לעיתים נערך הדיון בלוח זמנים מוכתב מראש (למשל הדיון בחוק התקציב ובחקיקה הנלווית לו, שיש לסיימם עד לתחילת השנה), והלחץ שמצב זה יוצר על הדיון בכנסת ספג ביקורת רבה. חקיקה מהירה במיוחד הייתה חקיקתו של חוק רמת הגולן, שכל תהליך החקיקה הקשור בו נמשך יום אחד בלבד.
אליפות אירופה בכדורסל 3x3 אמסטרדם (2017)
מבנה התחרות
בשלב הבתים חולקו הקבוצות ל-4 בתים בני 3 קבוצות כל אחד. כל קבוצה פגשה פעם אחת כל קבוצה בבית, בסך הכל 2 משחקים ובסופן 2 הראשונות בכל בית העפילו לשלב רבע הגמר, ממנו החלו הקבוצות לשחק בשיטת נוקאאוט, ברבע, בחצי וגמר. שתי המפסידות בשלב חצי הגמר נפגשו למשחק על מדליית הארד.
החקיקה בישראל
הדיון בכנסת
לאחר פרסום הצעת החוק היא מועברת לדיון בכנסת ובוועדותיה. הדיון במליאת הכנסת, בעת שהחוק מובא לקריאות השונות, מופיע בפרסום "דברי הכנסת" (שאינו במסגרת "רשומות"). לעיתים יש בדיון זה מידע נוסף אודות מטרותיו של החוק הנידון והרקע לחקיקתו, ואף בו יש כדי לסייע בפרשנות החוק.
אם הצעת חוק עברה בקריאה ראשונה, אך שאר הליכי החקיקה לא הסתיימו בכנסת מסוימת, ניתן להגיש בכנסת הבאה הצעה להחיל על ההצעה דין רציפות, שעם קבלתה ניתן יהיה להמשיך בדיון מבלי להניח מחדש את הצעת החוק לקריאה ראשונה. את ההצעה להחיל דין רציפות רשאית ליזום הממשלה או, אם מדובר בהצעת חוק פרטית - הוועדה שדנה בה בכנסת הקודמת.
הדיון במליאת הכנסת – קריאה טרומית
הצעת חוק פרטית חייבת לקבל אישור מקדמי (טרומי) של הכנסת להמשך תהליך החקיקה. ההליך כולל חובת הנחת ההצעה על שולחן הכנסת למשך 45 ימים לפחות לפני הדיון בכנסת (ועדת הכנסת רשאית לפטור הצעת חוק מחובה זו). את הצעת החוק מציגים יוזמי החוק ומתקיים דיון שסופו בהצבעה. בפני הכנסת שתי אפשרויות: הסרת ההצעה מסדר היום או העברתה לוועדת כנסת מתאימה להכנה לקריאה ראשונה. הצעה שהוסרה מסדר היום תוכל לעלות פעם נוספת רק לאחר שישה חודשים (שאינם כוללים את ימי פגרת הכנסת) או לעשות שינוי בחוק ואז ניתן להגיש שוב את ההצעה. הליכי ההצבעה בקריאות הבאות זהות להצעות חוק ממשלתיות למעט הבדל אחד – חוק שהוצע ועלותו התקציבית עולה על חמישה מיליוני שקלים חדשים בשנה והממשלה לא נתנה את הסכמתה לעלות זו, מחייב רוב של 50 חברי כנסת בקריאה הראשונה, בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.
דיון מקדמי בוועדה
כאשר מליאת הכנסת אישרה הצעת חוק פרטית בקריאה טרומית, החוק מועבר לאחת מוועדות הכנסת לדיון מקדמי. במידה ויש מחלוקת לאיזו ועדה להעביר את הצעת החוק, ועדת הכנסת תכריע בעיניין זה (לעיתים משיקולים פוליטיים ייתכן שהצעת חוק תועבר לועדה שאינה קשורה לנושא של הצעת החוק). בדיוני הוועדה משתתפים מומחים שמציעים שיפורים בהצעת החוק. קבלת שינויים בהצעת החוק מותנית בהסכמתו של מגיש הצעת החוק (בניגוד לדיון בוועדה כהכנה לקריאה שנייה ושלישית). בסיום דיוני הוועדה החוק מוכן להצבעה בקריאה ראשונה.
הדיון במליאת הכנסת – קריאה ראשונה
ככלל, הצעת חוק ממשלתית מוצגת לכנסת על ידי השר שבתחום אחריותו נמצא הנושא בו מטפל החוק הנדון (או סגן השר במשרדו), אם כי לעיתים מציג אותה שר אחר. ההצעה מועלית לפני המליאה רק לאחר שהונחה על שולחן הכנסת במשך יומיים לפחות. הדיון מתקיים במליאה ולאחריו עומדות בפני הכנסת שתי אופציות: דחיית ההצעה או העברתה לוועדה להכנת החוק לקריאה שנייה.
הדיון בוועדות הכנסת
הוועדה שדנה בהצעת החוק היא בדרך כלל הוועדה שנושא החוק נמצא בתחום אחריותה. עם זאת, לעיתים ועדת הכנסת מעבירה את הדיון לוועדה אחרת, משיקולים שונים, הנוגעים בדרך כלל להרכב הוועדה או זהות העומד בראשה. כך, למשל, בחוק הרשות הלאומית למורשת יהדות בוכרה דנה ועדת הכלכלה, שבראשה עמד אז יוזם החוק, אמנון כהן. בדיוני הוועדה רשאים להשתתף חברי הוועדה, מגיש הצעת החוק ושר בממשלה.
הוועדה הדנה בהצעת החוק רשאית להכניס בהצעה שינויים, כולל שינויים שסותרים את כוונת מגיש הצעת החוק, אך היא אינה רשאית לחרוג מגדר הנושא של הצעת החוק שאושרה בקריאה הראשונה. אם חבר כנסת טוען ששינוי שהוועדה מציעה להכניס בהצעת החוק הוא "נושא חדש" אשר חורג מהנושא של ההצעה שעברה בקריאה הראשונה, הוועדה לא תוכל להצביע על הנוסח של שינוי זה עד שוועדת הכנסת תכריע בנושא זה. אם ועדת הכנסת הכריעה לדחות את הטענה שמדובר ב"נושא חדש" הוועדה שדנה בהצעת החוק תוכל להצביע על שינוי זה, ואם ועדת הכנסת החליטה שאכן מדובר ב"נושא חדש" השינוי לא יכלל בהצעת החוק ולא יוגש כהסתייגות. כשנדרש בג"ץ לסוגיה זו, קבע כי יש להבחין בין חוק חדש שנועד לקבוע הסדר שלם – אז מתחם הנושאים בהם רשאית הוועדה לדון רחב יותר, לעומת תיקון של חוק קיים, העוסק בהסדר ספציפי, שאין לחרוג ממנו באופן ניכר. כן קבע בית המשפט כי מתחם הסבירות של החלטת הוועדה הדנה בהצעת חוק, לעניין זה, הוא רחב.
הוועדה רשאית גם למזג שתי הצעות חוק (באישור ועדת הכנסת) או לפצל את הצעת החוק לחלקים (באישור הכנסת).
על חשיבותו של הדיון בוועדה מלמד בג"ץ מס ריבוי דירות, שבו נפסל פרק י"ב לחוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנות התקציב 2017 ו-2018), התשע"ז-2016, שבו הוטל מס ריבוי דירות, משום שלא התאפשר לחברי הוועדה לדון בהצעת החוק שהוגשה לטיפולם.
חברי הוועדה וחברי כנסת אחרים רשאים להגיש הסתייגות לסעיפים שונים בהצעה. חבר כנסת שלא הגיש הסתיגויות יכול להגיש בקשת רשות דיבור במליאה,שתאפשר לו לדבר על החוק כאשר הוא יגיע למליאה. שרים וסגני שרים רשאים להגיש הסתייגות הקשורות למשרד שבו הם מכהנים. הוועדה מצביעה על ההסתיגויות יחד עם ההצבעה על נוסח החוק. אם התקבלו הסתייגויות בתהליך ההצבעה הן יוטמעו בנוסח החוק, ההסתיגויות שנדחו ע"י הוועדה יעלו בהמשך להצבעה בקריאה השנייה במליאת הכנסת. לאחר סיום הדיונים וההצבעות בוועדה, מוחזרות ההצעה המתוקנת בנוסח שהתקבל בהצבעה בועדה, רשימת הבקשות לרשות דיבור ורשימת ההסתייגויות שנדחו בהצבעות בועדה, למליאת הכנסת לקריאות הבאות. הוועדה גם רשאית להציע לכנסת להסיר את ההצעה מסדר היום.
הדיון בוועדות הכנסת, שהשפעתו על נוסח החוק ניכרת למדי מתפרסם בפרוטוקולים של הוועדה. הפרוטוקולים נשמרים בארכיון הכנסת, ופתוחים לעיון הציבור. החל מהכנסת החמש-עשרה, החלו פרוטוקולים אלו להתפרסם גם באתר האינטרנט של הכנסת. על תוכן הדיון ניתן ללמוד גם מדברי יושב ראש הוועדה, המציג את הצעת החוק בפני מליאת הכנסת לפני הקריאה שנייה והשלישית.
הדיון במליאת הכנסת – קריאה שנייה ושלישית
בקריאה השנייה מוצגת הצעת החוק על ידי יושב ראש הוועדה שדנה בה, או על ידי אחד מחבריה. לאחר מכן, אם הוגשו הסתייגויות אשר נדחו ע"י הוועדה, מנמקים אותן חברי הכנסת שהגישו אותן. הכלל הוא כי לחברי הכנסת מוקצב זמן של 5 דקות לנימוק כל הסתייגות. בדרך כלל, חבר כנסת שהגיש מספר רב של הסתייגויות לא ימצה את מלוא הזמן שהוא זכאי לקבל, אלא אם כן ברצונו לערוך פיליבסטר. במקרה שהוגשו הסתיגויות רבות מאוד רשאית ועדת הכנסת לקבוע סדרי דיון מיוחדים אשר יקצרו את זמן הנימוקים בהתאם לסעיף 90 לתקנון הכנסת, ובכך למנוע פיליבסטר ארוך מדי.
ההצבעה בקריאה השנייה מתקיימת על כל סעיף ועל כל הסתייגות בנפרד, אך יושב ראש הישיבה רשאי לאחד הצבעה על סעיפים שלא הוגשו לגביהם הסתייגויות. אין מצביעים על הסתייגויות של חברי כנסת שלא נכחו בישיבת המליאה. במקרה שהוגשו הסתיגויות רבות מאוד רשאית ועדת הכנסת לקבוע סדרי דיון מיוחדים אשר יקטינו את מספר ההצבעות בהתאם לסעיף 90 לתקנון הכנסת, ובכך למנוע פיליבסטר ארוך מדי.
לפי תקנון הכנסת, כל עוד לא החלה הקריאה השלישית, רשאים הממשלה או יושב ראש הוועדה שהכינה את החוק להציע לכנסת להחזירו לוועדה, והכנסת תצביע על כך מיידית; אם התקבלה הסתייגות, רשאים הממשלה או יושב ראש הוועדה לדחות את קיום ההצבעה על קריאה שלישית בשבוע.
בקריאה השלישית מצביעה הכנסת על נוסח הצעת החוק כולו, כמקשה אחת, ואם התקבלו הסתייגויות - כאשר הנוסח כולל גם אותן.
כניסת החוק לתוקף
לאחר אישור החוק בקריאה שלישית עליו לעבור עוד שני שלבים פורמליים:
חוק נכנס לתוקף בשעה 00:01 ביום תחילתו. שעה זו מוסדרת ב. חקיקה רטרואקטיבית נדירה אך אפשרית, לכנסת יש סמכות עקרונית לחוקק חקיקה כזו, כדוגמת חוק לעשיית דין בנאצים ובעוזריהם. לעיתים נקבעים חוקים אשר מועד תחולתם מאוחר ממועד פרסומם, על מנת לתת לציבור את הזמן הנדרש להיערכות לקיום החוק.
תיקון לחוק
אישורו של חוק בכנסת ופרסומו בספר החוקים הם תחילת חייו של החוק כגורם שעל תושבי המדינה לציית לו. הניסיון המצטבר בהפעלתו של החוק מביא לצורך להכניס תיקונים בחוק. חוקים אחדים, כגון חוק הביטוח הלאומי או פקודת מס הכנסה, הם חוקים דינמיים במיוחד, הזוכים לתיקונים אחדים מדי שנה.
התהליך שעובר תיקון לחוק זהה לזה שעובר חוק חדש, כמתואר לעיל. התיקונים הם משני סוגים: תיקון ישיר ותיקון עקיף. תיקון ישיר לחוק הוא תיקון ששמו (בהצעת החוק ובחוק) מפנה לחוק אותו מתכוונים לתקן, למשל: "חוק מס מעסיקים (תיקון מס' 2), התש"ם–1980". תיקון עקיף לחוק מתבצע במסגרת הדיון בחוק אחר, כאשר קבלת אותו חוק מחייבת, מסיבות טכניות או מסיבות ענייניות, גם שינוי (עקיף) בחוקים אחרים.
לנוחות ההתייחסות לתיקונים השונים נהוג למספרם בסדר עולה.
תיקון טעות
תיקון מהסוג שתואר בסעיף הקודם (תיקון לחוק) הוא תיקון מהותי, המשנה את משמעותו של החוק. תיקון פחות נפוץ, שאינו מהותי, הוא תיקון טעות טכנית בנוסח החוק שנתקבל בכנסת, כגון טעות לשונית, פליטת קולמוס, טעות דפוס וכו'. גם תיקון טעות כזו מחייב החלטה של הכנסת, אך ללא צורך בתהליך המלא של החקיקה. אם טעות הדפוס קרתה בפרסום ברשומות לעומת הנוסח שנתקבל בכנסת, די בהוראה של שר המשפטים לפרסום תיקון הטעות ברשומות (אך גם במקרה זה חולפים לעיתים חודשים אחדים עד לתיקון הטעות).
נוסח משולב
התייחסות לחוק שעבר תיקונים רבים נעשית מסורבלת, ולכן ניתנה לשר המשפטים הסמכות להציע לוועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת "נוסח משולב" של החוק, כלומר נוסח המכיל את כל השינויים שחלו בחוק מכוח חקיקה. לאחר אישורו של הנוסח המשולב על ידי הוועדה, הוא מתפרסם ברשומות, והופך בכך לנוסח המחייב של החוק.
נוסח משולב לא נועד לשנות את החוק, אלא רק לארגן מחדש חוק קיים (או חוקים אחדים העוסקים באותו נושא), על תיקוניו הרבים, בצורה נוחה יותר. חוק הביטוח הלאומי, למשל, נתקבל על ידי הכנסת בשנת 1954, כעבור 14 שנה פורסם נוסח משולב שלו, וכעבור 27 שנים נוספות פורסם שנית נוסח משולב לחוק. כפי שניתן ללמוד מדוגמה זו, פרסום נוסח משולב אינו נעשה לעיתים קרובות (לנוחות העוסקים בנושא, יוצאת לאור מדי שנה, על ידי מו"לים שונים, גרסה משולבת של החוקים).
נוסח חדש
שינוי נוסף מאפיין חוקים שמקורם בשלטון המנדט. חוקים אלה מכונים בספר החוקים "פקודה". הנוסח המחייב המקורי של חוקים אלה פורסם באנגלית. שר המשפטים הוסמך לפרסם "נוסח חדש" של חוקים אלה, שהוא גרסה עברית של החוק, יחד עם כל השינויים שחלו באותו חוק מכוח חקיקה לאחר הקמת המדינה. ועדת מומחים מיוחדת בודקת את התאמתו של הנוסח החדש לחוק המקורי, ולאור מסקנותיה מאשרת ועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת את הנוסח החדש, שמחליף את הנוסח האנגלי המקורי והופך לחוק המחייב. לפקודת מס הכנסה, למשל, פורסם נוסח חדש בשנת 1961.
ההתפתחות בתפיסת ריבונות הכנסת
עד שנות ה-80 שלטה בישראל הגישה הפרלמנטרית המסורתית. על פי גישה זו, לא מוטלות על הפרלמנט מגבלות מהותיות וגם לא מגבלות פרוצדורליות. הליך החקיקה נתפס כחלק מכללי המשחק שהפרלמנט קובע לעצמו בצורה אוטונומית, כחלק מתורת הפרדת הרשויות. מכוח גישה זו, היחס לדיני החקיקה היה שהללו שהם אינם מחייבים ואינם אכיפים, אלא לכל היותר מעין הסדרה עצמית פנים-מוסדית לצורכי סדר וארגון.
בראשית שנות ה-80 החלו בתי המשפט לחרוג בהדרגה מגישה זו, והכירו בכפיפות הכנסת לעקרונות המצויים מחוצה לה. תחילה, הופיעה ביקורת שיפוטית על הליכים פרלמנטריים שהם 'מעין שיפוטיים' כגון הסרת חסינות של חברי כנסת וכדומה. בהמשך הפעיל בית המשפט ביקורת שיפוטית על החלטה מנהלית של יושב ראש הכנסת תוך שהוא קובע שיש להגיע לנקודת איזון בין עקרון 'שלטון החוק במחוקק' לבין עצמאות בית הנבחרים בסדרי עבודתו.
פריצת הדרך הגיעה בבג"ץ מיעארי, בו קבע בית המשפט במוצהר שהליך החקיקה כפוף לחוק (ולביקורת שיפוטית), ככל הליך שלטוני אחר. המשך לקו זה בא לידי ביטוי בבג"ץ נמרודי, בו נקבע שדיני הליך החקיקה שבתקנון הכנסת מחייבים וניתנים לאכיפה על ידי בית המשפט.
בטלותו של חוק
פגמים מסוימים בחוק או בהליך חקיקתו עלולים להביא לכך שבית המשפט יכריז על בטלותו של החוק.
פגם בהליך החקיקה
פגם בהליך החקיקה עלול להביא לבטלותו של החוק, כפי שנקבע בבג"ץ:
כאמור בפסק דין זה, נדרש "פגם היורד לשורש ההליך" כדי להביא לבטלותו של החוק. , כך קבעה השופטת דורית ביניש בבג"ץ ארגון מגדלי העופות בישראל שבו נערך דיון מקיף בעקרונות היסוד של הליך החקיקה, אלה שסטייה מהם תצדיק פסילתו של חוק. העקרונות שנמנו, ושאינם מהווים רשימה סגורה, הם:
במספר מקרים מתח בית המשפט ביקורת על הליכי חקיקה, אך נמנע מלפסול אותה. לראשונה נפסל חוק בשל פגם בהליך החקיקה בבג"ץ מס ריבוי דירות. טענה דומה, שנדונה בבג"ץ דרעי, נדחתה על ידי הנשיאה אסתר חיות, בנימוק ש"מדובר בתיקון שאינו מורכב מבחינת תוכנו, וכפי שעולה מסקירת המהלכים שהתקיימו בכנסת, הוועדה המיוחדת קיימה לגבי התיקון שישה ימי דיונים, בליווי ייעוץ משפטי, ובהשתתפות חברי הכנסת מהסיעות השונות ונציגי החברה האזרחית."
סתירה לחוק יסוד
מקנה לחוק זה עדיפות על-פני חוק רגיל, באומרו: "אין פוגעים בזכויות שלפי חוק-יסוד זה אלא בחוק ההולם את ערכיה של מדינת ישראל, שנועד לתכלית ראויה, ואם אינה עולה על הנדרש או לפי חוק כאמור מכוח הסמכה מפורשת בו". מעמד על-חוקי דומה ניתן לחוק יסוד: חופש העיסוק. בהתאם לכך קבע בית המשפט העליון כי לבתי המשפט בישראל סמכות להכריז על בטלותו של חוק העומד בסתירה לחוקי יסוד אלה (ראו דיון מפורט בערך המהפכה החוקתית).
דיון מחדש (רוויזיה)
תקנון הכנסת קובע כי החלטה שהתקבלה בוועדה מוועדות הכנסת וטרם הונחה על שולחן הכנסת – ניתן לבקש לדון בה בשנית באותה ועדה. כל החלטה של ועדה תוכל להתדיין שוב פעם אחת בלבד.
שלבי הרוויזיה
בשלב הראשון, מצביעה הוועדה הרלוונטית על עצם קיום הרוויזיה והודעה על כך תימסר לחברי הוועדה לפחות חצי שעה לפני קיומה.
בשלב השני, בכפוף לאישור הוועדה לקיום הרוויזיה, תבוטל ההחלטה הקודמת של הוועדה ויקיימו עליה דיון והצבעה חוזרים.
אם לא תאושר ההחלטה לקיים רוויזיה בשלב הראשון – תישאר ההחלטה כפי שהיא.
הנוהג המשפטי בנוגע לדיון מחדש
סעיף 110 לתקנון הכנסת מאפשר לכל חבר כנסת לבקש דיון מחדש (רוויזיה) לגבי כל החלטה שמקבלת ועדה. לעניין החלטות המונחות על שולחן הכנסת (כמו הצעות חוק שאושרו בוועדה) קובע התקנון כי ניתן לבקש רוויזיה כל עוד ההחלטה ”טרם הונחה על שולחן הכנסת.” לעניין החלטות שאינן מונחות על שולחן הכנסת קובע הנוהג כי ניתן לבקש רוויזיה עד למועד שבו יושב ראש הוועדה חותם על המכתב המודיע על קבלת ההחלטה. יובהר כי כל עוד לא תתקיים ההצבעה על הרוויזיה, החלטת הוועדה הקודמת לכן אינה תקפה.
סותו
סוּתוּ (Sutu) היו שבטים נוודים שחיו במסופוטמיה. הם מוזכרים לראשונה במחצית השנייה של המאה ה-18 לפנה"ס בעת הופעתם בגבולות בבל בתקופתו של עמורפיא. הסותו מוזכרים בתעודות מרי ביחד עם בני ימין. לעיתים שימש השם סותים ככינוי כללי לנוודים או לשכירי חרב ממוצא נוודי.
אד-רימי מלך אללח' סיפר בכתובת על פסלו  שלאחר שיצא מאמר כדי לא להיות וסאל, הוא "חצה את המדבר" והגיע ללוחמי הסותו, ומהם המשיך לכנען.
הסותו ישבו מדרום לפרת המערבי, והיו כנראה השבט הכי פחות יושב קבע. כ־72% מהסותו נשאו שמות אמוריים, וכ־17% שמות אכדיים (השאר לא מזוהים).
במכתבי אל עמרנה הסותו מוזכרים שש פעמים. על פי מכתבים אלה הסותו סיכנו את הדרכים שבין אשור למצרים. במכתב 169 מתלונן בן עזירו מלך ממלכת אמורו על הנזק לממלכה בעקבות מעצרו של אביו במצרים בכותבו " וכל הארצות וכל חיילי הסותו אמרו כך,.
במכתב 292 מתלונן מושל גזר 'פחי' על אנשי הסותו בכותבו "הייתי לכלי נחושת בגלל אנשי הסותו".
הסותו מופיעים גם במכתבים נוספים המזכירים אותם ואת החבירו גם יחד, במכתב 195 פוקד "ביריאווזה" (בִרִיַוַזַ) מושל מקומי מכֻּמִדֻ/דמשק שבאזור סוריה את צבאו והוא מתייחס ל"עפירו שלי" וה"סותו שלי". מושל אחר בשם "דַגַנתַכַּלַ" פונה במכתב 318 למלך מצרים ומבקש.
במכתב מס' 16 פונה אשור-אובליט הראשון מלך אשור לאמנחותפ הרביעי ובין היתר כותב.
במכתבים 123-122 מתלונן רִבּהַדַּ מושל גבל למלך מצרים על פּחֻרַ נציב מצרי ששלח את הסותו והם הרגו את השִרדַנֻ.
הידיעה האחרונה על הסותו מופיעה במאה ה-8 לפנה"ס בתקופתו של סרגון מלך אשור.
בקעה להתגדר בה
בִּקְעָה להתגדר בה או מקום להתגדר בו הוא ניב שמקורו בתלמוד, המתאר מצב שבו המעשה הרצוי היה מוזנח בעבר או שלא נפסקה בו הלכה (בלשוננו כיום: לָאקוּנָה), עד שהגיע אדם ו"התגדר" בתחום זה; כלומר - תיקן את המצריך תיקון, או למד וחקר את הנושא שלא נלמד בעבר, ופסק בו הלכה.
מקום להתגדר בו
מקור הביטוי בתלמוד הבבלי:
במאמר זה משמעות הביטוי "מקום הניחו לי אבותי להתגדר בו" היא שאין ראוי להיות תמיד שמרן ולא לקבל חידושים שלא נהגו בהם האבות, כי האבות הניחו מקום לדורות הבאים לתקן את המציאות, כפי שהמלך חזקיהו השמיד את נחש הנחושת ששימש לעבודה זרה, ולא נמנע מכך רק מפני שאבותיו הצדיקים, אסא ויהושפט לא עשו זאת. משמעות המילה "להתגדר" בביטוי זה היא לבנות גדר, להקיף שטח שהיה פרוץ ומופקר, ובהשאלה – לתקן מצב של מציאות מוזנחת.
בקעה להתגדר בה
בתלמוד הבבלי נכתב:
המילה "בִּקְעָה" בביטוי זה עשויה להתפרש בשני מובנים:
הביטוי המקובל בימינו "בקעה להתגדר בה" היא צירוף של הביטוי "בקעה מצא וגדר בה גדר" ושל הביטוי "מקום הניחו לי אבותי להתגדר בו".
בימינו הורחבה משמעות הביטוי, והיא כוללת כל מצב שבו יש תחום הפתוח לפרשנויות שונות.
ג'ון הרט
סר ג'ון וינסנט הרט (באנגלית: John Vincent Hurt; 22 בינואר 1940 – 25 בינואר 2017) היה שחקן קולנוע בריטי זוכה 3 פרס באפט"א ומועמד ל-2 פרסי אוסקר, והיה חבר במסדר האימפריה הבריטית. נמנה עם שחקני האופי הידועים והמבוקשים ביותר בבריטניה. במהלך הקריירה המגוונת שלו, שהחלה עוד בשנות השישים של המאה העשרים, גילם באופן מהימן תפקידי אופי רבים, רבים מהם מבוססים על דמויות היסטוריות.
נעוריו ותחילת דרכו
הרט נולד בצ'סטרפילד, דרבישייר אנגליה לפיליס, שחקנית חובבת וארנולד הרברט הרט, כומר. למד אמנות בבית הספר לאמנויות "סנט מרטין", אולם ב-1962 פנה למשחק. הופיע עם ה"רויאל שייקספיר קומפני" ולמד באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (RADA). במשך שנים היה אלכוהוליסט, אולם נגמל עם חלוף הזמן.
קריירה קולנועית
תפקידו הקולנועי הראשון, משנת 1962, היה בסרט "הפראיים והנכונים", אולם את דמותו המרכזית הראשונה גילם בסרט "אדם לכל עת", כריצ'רד ריץ'. היה זה תפקידו כקוונטין קריספ השערורייתי, בסרט הטלוויזיה הביוגרפי "עובד המדינה העירום" (1975), שהקנה לו את פרסומו – הרט זכה בפרס באפט"א לטלוויזיה בגין תפקידו זה.
בשנת 1976 גילם את דמותו של הקיסר הרומי הנודע לשמצה, קליגולה, בסדרת הדרמה הבריטית "אני, קלאודיוס". הרט החל לפתח קריירה קולנועית משגשגת, ובין תפקידיו הבולטים ניתן למנות את קיין, הקורבן הראשון של החוצן בסרט "הנוסע השמיני", מקס במותחן הפשע של אלן פארקר "אקספרס של חצות" (שעליו היה מועמד לראשונה לפרס אוסקר על שחקן משנה ובנוסף זכה בפרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה ובפרס גלובוס הזהב), פעיל בית הספר הרדיקלי "סקרוודייק" בסרט "מלקולם הקטן" ודמותו של ג'וזף מריק, בביוגרפיה הקולנועית "איש הפיל". כן גילם תפקיד ראשי בשובר הקופות של סאם פקינפה (The Osterman Weekend" (1983", סרט שנקטל בידי הביקורות.
הרט שיחק פעמיים בעיבודים לספרו של דוסטויבסקי, "החטא ועונשו", ב-1979 גילם את רסקולניקוב התפקיד הראשי במיני-סדרה טלוויזיונית, ובשנת 2002 הופיע בתפקיד החוקר פורפירי בסרט קולנוע בבימויו של מנחם גולן.
ב-2007 השתתף בתפקיד ראשי בסרט "רציחות באוקספורד", שבו גילם את ארתור סלדום, פרופסור באוניברסיטת אוקספורד.
בשנת 2016 שיחק בסרט הדרמה הביוגרפי "ג׳קי" על ג'קלין קנדי-אונאסיס, רעייתו של נשיא ארצות הברית ג'ון פ. קנדי, בכיכובה של נטלי פורטמן.
ביוני 2004 קיבל את אות מסדר האימפריה הבריטית.
נפטר ב- 25 בינואר 2017 בגיל 77.
קריירה טלוויזיונית
הרט גילם את דמותו של מספר הסיפורים הזקן בתוכנית הטלוויזיה הבריטית סיפורי עמים, שהופקה בשנים 1989-1988. הוא שימש כקריין בסדרה כוכב האדם. בשנת 2013, הוא גילם לדקות ספורות את התגלמותו האבודה של הדוקטור בסדרת המדע הבדיוני דוקטור הו. בנובמבר של אותה שנה, חזר הארט וגילם את "דוקטור המלחמה" בספיישל ה-50 שנה לסדרה.
אנליזה ממשית
האנליזה הממשית (Real analysis) היא תחום באנליזה מתמטית העוסק במחקר של פונקציות ממשיות. אלו פונקציות המקבלות ערכים ממשיים ומחזירות ערכים ממשיים, כדוגמת \ f(x)=x^2 או ובאופן כללי כל פונקציה מהצורה  כאשר U ו-V תתי קבוצות של \mathbb{R} (או כולו) ברמה הבסיסית של המחקר, מסתפקים בחשבון הדיפרנציאלי והאינטגרלי לטיפול בפונקציות ממשיות, אך ניתן לתת דוגמאות בהן כלים של האנליזה האלמנטרית כושלים. למשל, אם נתייחס לפונקציה:
פונקציה זו, שנקראת פונקציית דיריכלה בעלת תכונות מיוחדות, אחת מהן היא שהפונקציה אינה רציפה באף אחת מנקודות הישר וכמו כן אין אפשרות לחשב את ערך האינטגרל שלה בקטע [0,1]. אך חקירת פונקציה זו אינה שונה מחקירתה של כל פונקציה אחרת, ולכן קם הצורך לפתח כלים מתקדמים יותר בהשוואה לאינטגרל רימן למשל.
במסגרת האנליזה הממשית מתקבלת הרחבה של מושג האינטגרל והנגזרת - כך שיהיו שימושיים עבור פונקציות ממשיות כדוגמת פונקציית דיריכלה, או פונקציית המדרגות של קנטור. בהתבסס על תאוריה של תורת המידה מוגדר אינטגרל לבג שהוא מאבני היסוד של האנליזה הממשית המודרנית.
פרס גנדי לשלום
פרס גנדי לשלום הבינלאומי, שנקרא על שם מהטמה גנדי מוענק באופן שנתי על ידי ממשלת הודו.
היסטוריה
ממשלת הודו ייסדה את הפרס בשנת 1995 (יום הולדתו ה-125 של גנדי) כמחווה לרעיונות ולערכים אותם גנדי פעל להפיץ. הפרס הוענק לאישים או ארגונים שפעלו לשינוי פוליטי, כלכלי או חברתי בדרכים לא אלימות. מענק הפרס הוא 10 מיליון רופי בשטרות (שווי ערך לכ-200,000 דולר נכון לאפריל 2009), לוח וציטוט מחיי האיש. הפרס פתוח לאנשי בני כל לאום, גזע, דת ומגדר מרחבי כל העולם. הפרס הוענק עד שנת 2014
חבר השופטים מורכב מראש ממשלת הודו, מנהיג האופוזיציה בלוק סבהה (בית המחוקקים ההודי התחתון), שופט בית המשפט העליון ההודי (Chief of Justice) ושני אנשים נוספים הנבחרים מדי שנה.
אם השופטים מרגישים שאין מועמד מתאים לזכות בפרס, רשאית הוועדה לבטל את הפרס לשנה זו. כמו כן, רק פעולות שנעשו בטווח 10 שנים מהצעת המועמדות יכולות להיחשב כסיבה לבחירה. אולם, פעולות ישנות יותר יכולות להיות סיבה ראויה אם אופיין התגלה רק לאחרונה. עבודה מודפסת חייבת להתפרסם על מנת שתהיה כשירה להגשה.
תהילים צ"ה
תהילים צ"ה הוא המזמור ה-95 בספר תהילים (במספור של תרגום השבעים והוולגטה זהו הפרק ה-94).
המזמור פותח את סדרת המזמורים צ"ה-ק', המסווגים כמזמורי המלכת ה', וקהילות יהודיות רבות נוהגות לאומרם בקבלת שבת (חלקן ללא מזמור ק').
תוכן המזמור
המזמור מחולק לשני חלקים: החלק הראשון (פסוקים א-ז) בו המשורר קורא לכולם לשבח, להריע ולהודות לה' על מלכותו בבריאה ועל אהבתו לעמו.
בחלק השני (פסוקים ח-יא) הדובר הוא ה', שמוכיח את העם להיזהר ממעשי דור המדבר, שמא ייענשו כמותם.
מזמורי המלכת ה'
פרופ' יעקב ליכט כתב שהמזמורים צ"ה–ק' מצטרפים לקבוצה אחת בזכותן של שלוש תכונות משותפות והן:
בהמשך דבריו עומד ליכט על כך ששת המזמורים הללו נחלקים לשלושה צמדים של מזמורים, כשבין כל שני מזמורים שבאותו הצמד קיימות הקבלות בולטות. שלושת הצמדים הם:
הקבלות רבות יש בין הפרק הפותח את ששת המזמורים, "לכו נרננה", לבין הפרק המסיימם - "מזמור לתודה". לדוגמה: "לכו נרננה לה'" - "בואו לפניו ברננה". "נריעה לצור ישענו" - "הריעו לה' כל הארץ". "נקדמה פניו בתודה" - "בואו שעריו בתודה". "לפני ה' עושנו כי הוא אלוקינו ואנחנו עם מרעיתו וצאן ידו" -"דעו כי ה' הוא האלוקים הוא עשנו עמו וצאן מרעיתו".
מזמור צ"ה מתאר את תחילת תהליך הגאולה על ידי קבוץ הגליות, כפי שכתב שם הספורנו (בהקדמתו למזמור), ובו צריך עדיין להזהיר את עם ישראל "אל תקשו לבבכם כמריבה". לעומת זאת מזמור ק' מתאר את סופו של התהליך וקורא לכל האנושות להודות ולהלל לה' ולעבדו בשמחה. כמו שכתוב לפני כן (פרק צח,ג) "ראו כל אפסי ארץ את ישועת אלהינו - הריעו לה' כל הארץ".
קבלת שבת
סדר קבלת שבת כפי שהוא נהוג היום ברוב תפוצות ישראל, להקדים לתפילת ערבית של ליל שבת. ניתן לחלקו לשלושה חלקים א. ששת המזמורים הפותחים בלכו נרננה תהלים צה-צט/ק וכ"ט. ב. פזמון לכה דודי לר' שלמה אלקבץ. ג. מזמור שיר ליום השבת וה' מלך גאות לבש (תהלים צב-צג).
בסידור היעב"ץ וכן בספר אוצר דינים ומנהגים ועוד מיחסים את המנהג של אמירת ששת מזמורי הגאולה לר' משה קורדובירו גיסו של רבו ר' שלמה אלקבץ מחבר לכה דודי, אשר הנהיג כך בין מקובלי צפת במאה הט"ז ופשט מנהגם בארץ ישראל, בהמשך המנהג הלך והתפשט ברוב תפוצות ישראל במהלך המאות הבאות. אמנם יש המפקפקים בזהות מחבר המנהג.
המזמור של דור קיבוץ גלויות
ר' עובדיה ספורנו, בפירושו לתהילים מבאר: מזמור זה הולך על קבוץ גלויות הקודם לימות המשיח, לכן המשורר קורא להם מצד אחד לכו נרננה בקול תודה על שהוציאנו מקרב האומות. ראו כיצד הוא שומרכם כרועה הרועה את צאנו. מצד שני הוא מתרה בהם שיזהרו שלא להיות כדור המדבר, שבמקום להביט באהבת ה' אליהם שזכו להיות 'צאן מרעיתו' הם הקשו לבבם והכעיסו את ה'. המשורר מזהיר שאם לא יתנהגו כראוי, כמו שגזר על דור המדבר שלא יכנסו לארץ, כך הם לא יזכו לימות המשיח.
היעב"ץ בסידורו מוסיף שמשה רבינו (שהוא מחבר מזמור זה לדעת חז"ל) ראה ברוח הקודש שיהיה בדור שלפני הגאולה אנשים שיחטאו בחטא המרגלים ולא ירצו לעלות לא"י, ועל זה הוא מזהיר אותם.
ג'ו פשי
ג'וזף "ג'ו" פרנק פשי (באנגלית: Joseph Frank "Joe" Pesci; נולד ב-9 בפברואר 1943) הוא שחקן קולנוע ומוזיקאי אמריקאי, זוכה פרס האוסקר. פשי מרבה לגלם את דמויותיהם של גנגסטרים אלימים.
ביוגרפיה
פשי נולד בעיר ניוארק, ניו ג'רזי, ועבד בה כספר בשנות ה-60. באותה תקופה, תחת השם ג'וזף ריצ'י, יצא אלבומו "ג'ו הקטן יודע לשיר", בליווי להקה שכללה את חברו הקרוב ומי שעתיד להיות עמיתו למקצוע המשחק, פרנק וינסנט.
קריירה
פריצת הדרך הקולנועית של פשי אירעה ב-1980, עת כיכב לצידו של רוברט דה נירו בסרטו של מרטין סקורסזה, "השור הזועם". בשנים שלאחר מכן, הוסיף לשחק לצידו של דה נירו, בסרטים "היו זמנים באמריקה", "קזינו" ו"החבר'ה הטובים". בעבור זה האחרון זכה פשי בפרס האוסקר בקטגוריית שחקן המשנה. פשי כיכב גם בסרטים "שכחו אותי בבית", "ג'י. אף. קיי - תיק פתוח", "סהרורי" ו-"בן דודי ויני". כן הופיע בסדרת סרטי "נשק קטלני" (החל מהסרט השני). ב-1999, לאחר יציאתו של הסרט "נשק קטלני 4", הכריז פשי כי הוא פורש ממשחק לטובת פיתוח קריירה מוזיקלית. עם זאת, הוא שב למשחק כאשר הופיע בתפקיד אורח בסרטו החדש של רוברט דה נירו, "שומר המדינה" (2006). בשנת 2019 הופיע בתפקיד ראשי בסרטו של סקורסזה "האירי", לצידו של דה-נירו, שהופק על ידי נטפליקס.
המכון למורשת בן-גוריון
המכון למורשת בן-גוריון הוא גוף חינוכי היסטורי הבוחן את מורשתו של דוד בן-גוריון מייסדה וראש ממשלתה הראשון של מדינת ישראל, וכיצד היא רלוונטית לחברה הישראלית היום. תחומי הליבה של המכון הם ממלכתיות, מנהיגות ברוח דוד בן-גוריון, חברת מופת, חלוציות ונגב.
המכון ממוקם במדרשת בן-גוריון שבנגב, קיימת שלוחה צפונית אשר משרדיה ממוקמים בחיפה. הפעילויות מתקיימות בכל רחבי הארץ עם קהלים מגוונים: צוותי הוראה, תלמידים, כוחות הביטחון, קהל רחב וקבוצות מחו"ל. פעילות המכון מבוססת על מתודות התנסותיות מגוונות המעוררות חשיבה ושיח, ומחברות בין סוגיות משמעותיות בהיסטוריה של עם ישראל, החברה הישראלית ומדינת ישראל לבין עולמם האישי והמקצועי של המשתתפות והמשתתפים בפעילות.
העולים והעולות לנגב יוכלו לבקר במתחם המוזיאלי המתקדם של צריף בן-גוריון הנמצא בקיבוץ שדה בוקר ולהתרשם מתצוגות חדשות ומפתיעות, לעבור פעילות בפארק החלוציות ההתנסותי, לגלות מסמכים מכוננים בהיסטוריה של מדינת ישראל והציונות באולם התצוגה החדש במרכז המבקרים של הארכיון למורשת בן-גוריון ולקחת חלק בקבלת הכרעות שעיצבו את מדינת ישראל במיצג האינטראקטיבי "משפט העם".
נכון לשנת 2021 יושב ראש מועצת המכון הוא עמוס ידלין ובראשו עומד איתן דוניץ.
היסטוריה
מבנה המכון הוקם ב-1965 על ידי האדריכלים יוחנן רטנר ומרדכי שושני, במטרה לשמש כבית שרד לבן-גוריון. אולם בן-גוריון סירב להתגורר בו והוא שימש כמשכנה של ספריית המדרשה. אחרי מותו של בן-גוריון שימש המבנה לריכוז וקטלוג של ספרייתו ולהקמת הארכיון. לפי התכנון המוקדם אמור היה המכון לעבור למבנה חדש שנבנה בכניסה למדרשת בן-גוריון על ידי האדריכל משה ספדיה, אך לבסוף אכלס את הבניין מכון בן-גוריון לחקר ישראל והציונות. בראשית שנות האלפיים הורחב ושופץ הקומפלקס בתרומה של פדרו דונדיש. מבנה המכון הופיע על שטר של חמישים שקלים מאחורי דיוקנו של בן-גוריון.
ארכיון ומרכז מבקרים
המכון ואוניברסיטת בן-גוריון הקימו בשדה בוקר ארכיון ומרכז מבקרים.
ענני (שיר)
ענני הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרים הישראליים מאיה אברהם ושי גבסו. את השיר הוציאה לאור חברת התקליטים Mobile1 Music, והוא נכלל כרצועה התשיעית באלבומה השני של אברהם, "ליום הזה חיכיתי".
על השיר
על שיתוף הפעולה בינו לבין אברהם הצהיר גבסו כי: "ענני" נכתב בהשראת הפסוק "בְּדִמְעָתִי עַרְשִׂי אַמְסֶה".
קדמת עדן (רומן)
קדמת עדן (באנגלית: East of Eden) הוא רומן מפתח מאת זוכה פרס נובל לספרות, ג'ון סטיינבק. הרומן התפרסם ב-1952 והוא משל לעלילת קין והבל על בסיס חוויותיו של סטיינבק מעמק סלינה שבקליפורניה. העלילה מתרחשת בין מלחמת האזרחים האמריקאית למלחמת העולם הראשונה ומגוללת את סיפורם של שני אחים ושני דורות.
עלילת הספר
הרומן מתחיל בתיאור של עמק סלינה שבקליפורניה וממשיך בתיאור של סמואל וליזה המילטון, מהגרים מאירלנד. הזוג מגדל תשעה ילדים במציאות לא קלה של שלהי המאה ה-19. סמוך לבגרותם, אדם טראסק רוכש את החווה הטובה ביותר בעמק סלינה. אדם סבל ילדות נוקשה לצד אחיו צ'ארלס. הוא עזב את בית הוריו אל הצבא ולאחר מכן נדד ברחבי היבשת. בנדודיו הסתבך בכמה מעשי ביזה ואף ביקש מצ'ארלס לשלם עבור בגדים שבזז. בהמשך אדם חוזר אל החווה בדיוק כשאביו נפטר ומוריש לכל אחד מהאחים 50,000 דולר.
במקביל מתוארת הנערה קטי. היא סדיסטית, קרה, מחושבת ומניפולטיבית. היא גדלה בחווה סמוכה לחוות האחים ומשתמשת במיניותה כדי להשיג את מבוקשה. באחד הערבים היא מציתה את בית הוריה על יושביו והורגת את הוריה. בהמשך היא מוכית על ידי סרסור ומוטלת במצב קשה ליד חוות האחים. אדם לא מודע לעברה של קטי, מתאהב בה ונושא אותה לאישה. קטי מפתה את צ'ארלס מיד לאחר נישואיה לאחיו אדם. הזוג עובר להתגורר בעמק סלינה בעוד קטי בהריון ולא מרוצה מהריונה, ולבסוף יולדת תאומים. השאלה נשארת פתוחה מיהו אבי הילדים, אדם או צ'ארלס, או שמא כל אחד מהם הוא אבי עובר אחד. לאחר שקטי ילדה תאומים היא יורה באדם ובורחת. קטי הופכת להיות פרוצה בבית בושת מצליח, היא משנה את שמה לקייט ומתכוונת לכבוש את ליבו של הבעלים. המקום הופך לידוע בסדיזם.
אדם נותר לגדל את ילדיו לבדו ונעזר בסמואל המילטון ובמשרת הסיני, ששמו לי. בהמשך העלילה מתוארות שיחותיהם הפילוסופיות של סמואל, אדם ולי. הם דנים על סיפור קין והבל ולי שכבר הפך להיות בן בית, טוען כי סיפור קין והבל לא תורגם כיאות לאנגלית. הוא מספר על השפה העברית ועל פירושים לסיפור התנ"כי בעברית.
התאומים כיילב (הצורה האנגלית של השם: כָּלֵב) ואהרון (משול לקין והבל) גדלים ללא ידיעה כי אמם היא קייט ולמעשה מעולם לא עזבה את העמק. בבגרותם כיילב מחליט לעבוד כחקלאי, בעוד אהרון בוחר להיות כומר. על רקע מלחמת העולם הראשונה, כיילב פותח בעסק עם אחד מבניו של סמואל. העסק מצליח מעבר לציפיותיו של כיילב. הוא מחליט 'לקנות את אהבת אביו' ומתכנן להעניק לאביו מתנה של 15,000 דולר בחג ההודיה ובמקביל אחיו אהרון חוזר מלימודיו. אווירת מתח אופפת את הבית. אדם אינו מקבל את מתנתו של כיילב ומבקש ממנו להחזיר כל פרוטה מאחר שהרווח נעשה על חשבון החיילים בחזית.
כנקמה, כיילב שכבר יודע מי היא קייט, לוקח את אחיו לבית הבושת ומראה לו את אמם. עולמו של אהרון נשבר לרסיסים. הוא בורח, מתגייס למלחמה ונהרג. כשאדם מגלה הוא מקבל שבץ מוחי ובעודו גוסס לי מתחנן לפניו שיסלח לבנו. הוא מברך את בנו בברכתו של האל לקין: 'תמשול'.
הסרט
הרומן קדמת עדן עובד לסרט באותו שם שיצא ב-1955 בכיכובו של ג'יימס דין. הסרט זכה בפרסי הגלובוס, קאן ובטקס פרסי האוסקר.
ב-1981 הופקה מיני סדרה קדמת עדן.
כרמן מאורה
ביוגרפיה
מאורה נולדה במדריד, והיא צאצאית של המדינאי הספרדי השמרני אנטוניו מאורה, שהיה ראש ממשלת ספרד בתחילת המאה ה-20.
בצעירותה ניהלה מאורה גלריה לאמנות, והופיעה כזמרת קברט. מאורה החלה להופיע בקולנוע בשנת 1969, ובסרטו של הבמאי פרננדו קולומו "Tigres de Papel" (נמרים מנייר), בשנת 1977 הצליחה לפרוץ לתודעת הקהל הבינלאומי. לאחר סרט זה הופיעה בעיקר בקומדיות בתחילת שנות ה-80.
מאורה ידועה במיוחד בשל עבודתה עם הבמאי פדרו אלמודובר. עבודתם המשותפת הראשונה הייתה בסרטו הראשון באורך מלא של אלמודובר, "פפי, לוסי, בום" (1980), שנחשב פרוע ופורץ דרך בזמנו. הופעה זו הופכת את מאורה ל"נערת אלמודובר" (Chica Almodóvar) הראשונה. מאורה הופיעה גם בסרטו השלישי של אלמודובר, "הרגלים מגונים" (1983), וגילמה תפקיד ראשי בסרטו "מה עשיתי שזה מגיע לי?" (1984). אחד מתפקידיה הזכורים ביותר בסרטי אלמודובר היה הטרנסקסואל "טינה קינטרו", אותו שיחקה ב"חוק התשוקה" (1987). תפקיד זה הפך אותה למקובלת בקהילה ההומוסקסואלית וחיזק את תדמיתה כשחקנית חזקה ופורצת גבולות. בשנת 1988 שיחקה את התפקיד הראשי בסרטו של אלמודובר "נשים על סף התמוטטות עצבים", אשר היקנה לה את פרס "פליקס" (פרס הקולנוע האירופי) כשחקנית הטובה ביותר. מאורה ואלמודובר נפרדו מבחינה מקצועית במהלך שנות ה-90 אך בשנת 2006 שבה לככב בסרטו "לחזור". על משחקה בסרט זה קיבלה פרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הקולנוע בקאן.
בין תפקידיה האחרים זכורים תפקיד הזמרת הנודדת בזמן מלחמת האזרחים בספרד בסרטו של קרלוס סאורה "אי, כרמלה!" (1990), שבו הפגינה את יכולתה בשירה ובריקוד, כמו גם במשחק מעולה ונוגע ללב, ותפקידה בסרטו של עמוס גיתאי "אזור חופשי" (2005) שבו שיחקה לצד נטלי פורטמן וחנה לסלאו.
בעקבות הופעתה בסרט "נשים על סף התמוטטות עצבים" קיבלה הצעות לשחק בסרטים אמריקנים, אך דחתה אותן. בריאיון לאורי קליין נימקה זאת:
כרמן מאורה היא שחקנית מוּכרת בצרפת, ואף הופיעה בשנת 1994 במחזה "קרקס לשניים" מאת בארי קרייטון האוסטרלי, על במת התיאטרון "פאלה רואייל" בפריז.
בשנת 2011 שיחקה בתפקיד קונספסיון רמירז, משרתת ספרדייה בסרט הקומי הצרפתי "הנשים בקומה השישית" מאת פיליפ לֶה-גֶה בכיכובם של פבריס לוקיני וסנדרין קיברלן. בשנת 2013 השתתפה בתפקיד קטן בסרט האימה-קומי "Las brujas de Zugarramurdi" שזכה בשמונה פרסי גויה באותה שנה.
בשנת 2022 שיחקה בסרט הפנטזיה "Rainbow" שביים פאקו לאון (אנ') ומבוסס באופן רופף על הרומן "הקוסם מארץ עוץ" של ל. פרנק באום משנת 1900. הוא שוחרר בבתי קולנוע נבחרים בספרד ב-23 בספטמבר 2022, ובנטפליקס הוא עלה לאחר שבוע.
בזייה
בזייה (בצרפתית: Béziers; בספרות העברית הביניימית בדרש), עיר בחבל אוקסיטניה בדרום צרפת בקרבת חוף הים התיכון.
בזייה שוכנת על צוק מעל נחל אורב וב-2007 נאמדה אוכלוסייתה ב-76,000 תושבים. שמה נחרט בהיסטוריה בגלל הטבח שנערך בתושביה הקתולים והקתרים במהלך מסע הצלב האלביגנזי.
בבזייה חיו בימי הביניים הרבנים משולם בן משה מבדרש וידעיה הפניני.
מרן מארה
מָרָן מָארֶה (בצרפתית: Marin Marais; 31 במאי 1656, פריז – 15 באוגוסט 1728, שם) היה מלחין ונגן ויול צרפתי.
קורות חייו
מארה למד קומפוזיציה אצל ז'אן-בטיסט לולי, שעל האופרות שלו ניצח לעיתים קרובות, ושישה חודשים השתלם אצל אמן הוויול-בס, דה סן-קולומב. בשנת 1676 נשכר מארה כמוזיקאי לחצר המלכותית בוורסאי. הוא הצליח יפה כמוזיקאי חצר ובשנת 1679 התמנה ל-ordinaire de la chambre du roy pour la viole, תואר שנשא עד 1725.
מארה היה רב-אמן בבס דה ויול והמלחין הצרפתי הראשון במעלה של מוזיקה לכלי זה. הוא כתב חמישה ספרים של קטעי נגינה לויולה דה גמבה (1686–1725), בדרך כלל סוויטות בליווי בסו קונטינואו. יצירות אלה היו פופולריות בחצר, ועל כך זכרו אותו בשנים הבאות כ"מי שייסד וביסס את אימפריית הוויול" (איבר לה בלנק, 1740). שאר יצירותיו כוללות ספר של קטעי טריו (1692) וארבע אופרות (1693 - 1709). אחת מהן, "אלסיון", נודעת בסצנת הסערה שבה.
כמו במקרה של סן-קולומב, מעט מאוד ידוע על חייו האישיים של מרן מארה אחרי הגיעו לבגרות. מארה נשא לאישה את קתרין ד'אמיקור הפריזאית ב-21 בספטמבר 1676. לזוג נולדו 19 ילדים.
העתקים של כל חמשת הספרים של יצירות לוויול מאת מארה יצאו לאור בהוצאת ז'. מ. פוזו. הוצאת האחים ברוד הוציאה מהדורה שלמה של יצירותיו הכליות בשבעה כרכים.
התייחסות בסרט קולנוע
מארה והמוזיקה שלו תוארו בסרט "כל הבקרים שבעולם" (1991), המציג תיאור שאינו נאמן למציאות לחיי מסיה דה סן-קולומב. למוזיקה של מארה ניתן מקום של כבוד בסרט זה, הכולל יצירה ארוכה שלו, Sonnerie de Ste-Geneviève du Mont-de-Paris משנת 1723, יצירה המבוססת כולה על באס בן שלושה צלילים. בתפקיד מארה מופיע השחקן הצרפתי ז'ראר דפרדייה, המחזר אחר בתו של סן-קולומב. באחת הסצינות בסרט מאזינים השניים בחשאי לנגינת רב האמן ז'אן דה סן-קולומב כדי לגנוב ממנו את העיטורים המיוחדים לנגינתו, שהוא שומר בסוד גם מתלמידו מארה. את פסקול הסרט הקליט הגמביסט ז'ורדי סוואל.
פעמוני ז'נבייב
פעמוני ז'נבייב או בשם המלא "פעמוני כנסיית סנט ז'נבייב בגבעת פריז" (בצרפתית - Sonnerie de Sainte-Geneviève du Mont de Paris) היא יצירתו המפורסמת ביותר של מארה. נכתבה בשנת 1723 לויול, כינור, צ'מבלו ולבאסו קונטינואו. היצירה מנוגנת גם בהרכבים אחרים. היא מוזכרת בספרה של אליסון ריצ'מן "גן המכתבים" (2014).
קיילר פטיס
קיילר מקנזי פטיס (באנגלית: Kyler Mackenzie Pettis; נולד ב-16 באוקטובר 1992) הוא שחקן אמריקאי. ב-2015 הוא לוהק לתפקיד תיאו קארבר באופרת הסבון "ימי חיינו" של NBC, אותו גילם עד 2018. בשנת 2019 זכה בפרס אמי לתוכניות הטלוויזיה היומיות בקטגוריית השחקן הצעיר המצטיין בסדרת דרמה.
ביוגרפיה
פטיס נולד בלגונה הילס, קליפורניה. אמו פגי היא מעודדת לשעבר של ליגת הפוטבול הלאומית ואביו, גארי פטיס, הוא שחקן לשעבר בליגת הבייסבול. יש לו 3 אחים: פייג', שיי ודנטה. דנטה משחק פוטבול בקבוצה שיקגו ברס. קיילר למד בבית הספר התיכון הקתולי ג'יי סרה עד שנת 2011, וסיים את לימודיו בסאדלבק קולג' בשנת 2013.
קריירה
באוגוסט 2015 החל פטיס לגלם את דמותו הבוגרת של תיאו קארבר, בנם האוטיסט בתפקוד-גבוה של אייב ולקסי קארבר, באופרת הסבון "ימי חיינו", מהשחקן הקודם שגילם את הדמות, טרל רנסום ג'וניור. הוא הופיע לראשונה בתפקיד ב-3 בנובמבר 2015. באוגוסט 2016 החל פטיס לגלם את קונור בסרט "MFA", שבוים על ידי נטליה לייטה ונכתב על ידי ליאה מקנדריק.
פרנץ בנדה
פרנץ בנדה (בצ'כית: František Benda, בגרמנית: Franz Benda; 25 בנובמבר 1709 – 7 במרץ 1786) היה כנר ומלחין בוהמי. הוא היה אחיו של גאורג בנדה ורוב חייו עבד בחצרו של פרידריך הגדול, מלך פרוסיה.
ביוגרפיה
בנדה נולד בכפר אלטבנאצקי בבוהמיה. בנעוריו שר במקהלה בפראג ואחר בקאפלה המלכותית בדרזדן שבגרמניה. במקביל לשירתו במקהלה החל ללמוד נגינה בכינור וכעבור זמן קצר הצטרף ללהקת נגנים נודדים, שהופיעו בחגיגות, ירידים וכדומה. בגיל שמונה-עשרה נטש בנדה את חיי הנדודים וחזר לפראג ומשם המשיך לווינה. בווינה למד נגינה בכינור אצל גראון, תלמיד של טרטיני. בווינה פגש גם את קרל היינריך גראון, קרל פיליפ עמנואל באך וקוונץ. אחרי שנתיים התמנה למנצח מקהלת כנסייה בוורשה ולאחר זמן היה לחבר בתזמורת של נסיך הכתר המלכותי של פרוסיה וכנר ראשי של המלך.
בנדה שלט בווירטואוזיות בכל רזי הנגינה בכינור. בשליטה טכנית ובמתיקות ששיווה לצלילי הכינור הגבוהים לא היו לו מתחרים. תלמידיו היו רבים והוא חיבר מספר יצירות ניכר, בעיקר תרגילים ואטיודים לכינור.
במאה ה-20 היה מלחין בשם פרנטישק בנדה, שחיבר מוזיקה לסרטי קולנוע ויצירות אחרות. בשנת 1956 הוקמה באוסטי נאד לאבם שבצ'כיה תזמורת קאמרית הנושאת את השם בנדה לכבוד משפחת המוזיקאים הנודעת.
סימפוניות
L I:1 / סימפוניה מס' 1 בדו מז'ור
L I:3 / סימפוניה מס' 3 ברה מז'ור
L I:4 / סימפוניה מס' 4 ברה מז'ור
L I:5 / סימפוניה מס' 5 בפה מז'ור
L I.6 / סימפוניה מס' 6 בסול מז'ור L I:7 / סימפוניה מס' 7 בסול מז'ור L I:8 / סימפוניה מס' 8 בלה מז'ור
L I:9 / סימפוניה מס' 9 בסי במול מז'ור
L I:11 / סימפוניה מס' 11 במי במול מז'ור
L I:12 / סימפוניה מס' 12 בפה מז'ור
L I:13 / סימפוניה מס' 13 בסול מז'ור
L I:14 / סימפוניה מס' 14 בלה מז'ור
L I:15 / סימפוניה בדו מז'ור
L I:16 / סימפוניה בפה מז'ור
L I:17 / סימפוניה בסול מז'ור
קונצ'רטי
L 11/1 / קונצ'רטו לכינור בדו מז'ור
L II:2 / קונצ'רטו לכינור ברה מז'ור
L II:3 / קונצ'רטו לכינור ברה מז'ור
L II:4 / קונצ'רטו לכינור ברה מינור
L II:5 / קונצ'רטו לכינור במי במול מז'ור
L II:6 / קונצ'רטו לכינור במי מז'ור
L II:7 / קונצ'רטו לכינור במי מז'ור (אבד ברובו)
L II:8 / קונצ'רטו לכינור במי מז'ור
L II:9 / קונצ'רטו לכינור בפה מז'ור
L II:10 / קונצ'רטו לכינור בסול מז'ור
L II:11 / קונצ'רטו לחליל בסול מז'ור
L II:12 / קונצ'רטו לכינור בלה במול מז'ור L II:13 / קונצ'רטו לכינור בלה מז'ור
L II:14 / קונצ'רטו לכינור בלה מז'ור
L II:16 / קונצ'רטו לכינור בסי במול מז'ור
L II:17 / קונצ'רטו לכינור בסי במול מז'ור
L II:18 / קונצ'רטו לכינור בסי במול מז'ור
L II:19 / קונצ'רטו לכינור בדו מז'ור (גיאורג בנדה)
L II:20 / קונצ'רטו לכינור בסי במול מז'ור (יוזף ריפל)
L II:21 / קונצ'רטו לכינור במי במול מז'ור (יוהאן בנדה)
L II:22 / קונצ'רטו לכינור בסול מז'ור (יוהאן גוטליב גראון)
L II:23 / קונצ'רטו במי מז'ור (אבד)
L II:24 / קונצ'רטו לכינור במי מינור (אבד)
L II:25 / קונצ'רטו לכינור בסול מז'ור (אבד)
L II:26 / קונצ'רטו לכינור בסי במול מז'ור (אבד)
L II:27 / קונצ'רטו לכינור בסי במול מז'ור (אבד)
L II:28 / קונצ'רטו לכינור במי מינור (אבד)
סונאטות לכלי ובאסו קונטינואו
L III:1 / סונאטה לכינור אופוס 1 מס' 3 בדו מז'ור
L III:2 / סונאטה לכינור בדו מז'ור
L III:3 / סונאטה לכינור בדו מז'ור