cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הפרעת פאניקה
שיקום
אדם בן 18 ומעלה שנקבעו לו 40% נכות רפואית על ידי המוסד לביטוח לאומי, בעקבות הפרעה פסיכיאטרית זכאי לקבל שירותי סל שיקום.
עונת 1974/1975 בגביע אירופה למחזיקות גביע בכדורסל
עונת 1974/1975 בגביע אירופה למחזיקות גביע בכדורסל הייתה העונה התשיעית של תחרות אירופית לקבוצות כדורסל והיא אורגנה על ידי פיב"א אירופה.
המשחק הראשון התקיים ב-6 בנובמבר 1974 והתחרות הסתיימה ב-26 במרץ 1975. בתחרות השתתפו 22 קבוצות.
התחרות הסתיימה בניצחון של ספרטק לנינגרד מברית המועצות, בפעם השנייה בתולדות המועדון.
שלב הבתים
בית א'
ישראל בתחרות
מכבי רמת גן הייתה הנציגה הישראלית בתחרות. היא התחילה את השלב המוקדם מהסיבוב הראשון בו היא ניצחה את "סומה וינהן" האוסטרית בסיכום של שני משחקים 8:113 ו-83:80. בשלב השני היא הפסידה לסינודינה בולוניה 114-94 ו-62-88.
חיילים קטנים
חיילים קטנים (באנגלית: Small Soldiers) הוא סרט פעולה אמריקאי, שיצא לאקרנים ב-10 ביולי 1998 והופץ על ידי דרימוורקס.
רקע
הסרט משלב שחקנים אמיתיים ואנימציה ממוחשבת והיה אחד הראשונים שעשו זאת על מסך הקולנוע.
את ההפצה הבינלאומית לפרסום הסרט ברחבי העולם, עשו אולפני יוניברסל. הסרט הוצג אפילו במדינות כמו: גרמניה, צרפת, בלגיה, סין, קנדה, יפן ורוסיה, כל אתרי הביקורות בעולם; שיבחו את הסרט ורוג'ר איברט, אמר ש-"זה סרט מלבב נפש ואנושי מאוד".
קירסטן דנסט, לוהקה לסרט, לאחר שכבר שיחקה בסרט קודם של ג'ו דנטה, "ג'ומנג'י" ודניס לירי, לוהק לאחר ששיחק ב-1998, בסרט "עיניים פקוחות"; דנטה התלהב ממנו וליהק אותו לקאסט.
עלילה
אלן האברנטי (גרגורי סמית') הוא ילד צעיר אשר מוצא עצמו בתוך מלחמה נגד צעצועים משוכללים שבגופם הותקן שבב של נשק לא קונבנציונלי שקמו לתחייה ובמאבק המתנהל בין שתי קבוצות שלהן - קומנדו-עלית הרעים וגורגונים-החייזרים הטובים, כמעט ונהרסת עיירה אמריקאית שלווה בגלל הסכסוך הזה. הסרט המשלב בין דמויות חיות ואנימציה, צבא שלם של חיילי צעצוע פורץ מעל מדפי חנויות הצעצועים ובראשם המפקד צ'יפ האזרד במטרה להשמיד את הגורגונים שבראשם ארצ'ר. לצידם של הגורגונים ש"תוכנתו להפסיד" (כך כתוב על קופסאת החיילים) ניצבים אלן וכריסטי שדרך המלחמות מוצאים את האהבה ביניהם.
ביקורות והכנסות
הסרט הכניס בשבועיים הראשוניים להקרנתו (לפי נתוני האתר: boxofficemojo), סכום של $54,682,547 בארצות הברית בלבד, בסה"ך עד סוף הקרנותיו העולמיות, הוא הכניס: 71.1 אלף הכנסות ודורג כ-"סרט ה-15 הכי מכניס של השנה". הביקורות היו בעד הסרט ואתר "Rotten Tomatoes" נתן לו 48% ביקורות טובה לעומת 44% אנשים שפחות אהבו.
ממבה ג'יימסונית
ממבה ג'יימסונית (שם מדעי: Dendroaspis jamesoni) הוא מין של נחש מסוג ממבה ממשפחת הפתניים. היא מהירה, שוכנת על עצים באפריקה הטרופית וארסית ביותר.
תיאור
מין זה של ממבה הוא ארוך ומעט דחוס, דק מאוד עם זנב באורך בינוני, שלרוב בצבע צהוב. האורך הממוצע של בוגר הוא 1.65 מטר, אך הוא מסוגל להגיע לגודל מרבי של 2.7 מ'.
לנחש זה יש ראש צר ומאורך המובדל מן הצוואר. כמו הממבה הירוקה המערבית, הוא יכול לשטח את הצוואר כשמציקים לו, אך אין לו עור נמתח כמו לקוברה. העיניים בגודל בינוני עם אישונים מעוגלים.
תפוצה ואזור מחיה
ממבה ג'יימסונית נפוצה ברובה מרכז אפריקה ובחלקים ממזרח ומערב אפריקה. היא יכולה להימצא מצפון אנגולה, מזרחה לזמביה וצפונה לרפובליקה של קונגו, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, אוגנדה, רואנדה, קניה, בורונדי, דרום סודאן, סודאן, הרפובליקה המרכז-אפריקאית, קמרון, גבון, גאנה, טוגו, ניגריה וגינאה המשוונית.
היא נפוצה בעיקר ביערות גשם בראשיתיים ומשניים ובאזורים מיוערים עד לגובה של 2,200 מטר. זהו מין מסתגל, שיישאר באזור גם לאחר בירוא נרחב, בתנאי שיישארו לו עצים וזרדים להסתתר בהם. ניתן למצוא אותם גם בגגות מבנים כפריים, בפארקים פרבריים ובאזורים חקלאיים.
התנהגות ותזונה
הממבה הג'יימסונית צדה את טרפה באופן אקטיבי, בדומה לשאר מיני הממבות. כאשר היא לוכדת את טרפה היא ממשיכה להכיש אותו עד שהוא נכנע לארס. מכיוון שמין זה חי רוב הזמן על עצים, ציפורים וגוזלים מהווים חלק מרכזי בתפריט שלה. כמו כן היא צדה יונקים קטנים כמו עכברים, חולדות, עטלפים ולטאות קטנות.
האויבים העיקריים שלה הם בני האדם ועופות דורסים שונים כמו עיט לוחם ועופות אחרים ממשפחת הנציים. גירית הדבש, נחשים אחרים ומיני נמיות שונות עלולים לצוד אותה גם כן.
ארס
כמו שאר הממבות, הארס של הממבה הג'יימסונית רעיל ביותר ומכיל בעיקר רכיבים נוירו-טוקסיים (רעל עצבים) קטלניים, אך מכיל גם רכיבים קרדיו-טוקסיים, המשפיעים על פעולת הלב, ורכיבים נוספים הפוגעים בדם. הכשה של ממבה ג'יימסונית יכולה להיות קטלנית כבר לאחר 30 עד 120 דק', אם לא ניתן טיפול רפואי. אולם, הזמן הממוצע של קורבנות הכשה לא מטופלים עומד על בין שעתיים לשלוש ואף יכול להגיע ל-4 עד 6 שעות. אחוז המוות מהכשה לא מטופלת אינו ידוע במדויק, אך נחשב לגבוה מאוד, בדומה לשאר הממבות.
פרנהייט 451 (סרט, 2018)
פרנהייט 451 (באנגלית: Fahrenheit 451) הוא סרט טלוויזיה מסוגת מדע בדיוני דיסטופי משנת 2018 בהפקת חטיבת הסרטים של רשת HBO, HBO Films. מבוסס על רומן בשם זה מאת ריי ברדבורי משנת 1953.
מהווה רימייק לסרט הקולנוע באותו השם משנת 1966.
עלילת הסרט
בעתיד דיסטופי, לוחם אש צעיר בשם גאי מונטאג עובד כדי לשרוף ספרים, המהווים סכנה לקיומו של המשטר.
לאחר שהוא פוגש נערה ומנהל איתה דיון על החיים שסביבו וייעודו הוא מתחיל לפקפק בחייו ובמשטר שבו הוא חי ויוצא למרוד נגדו.
הפקה
במאי הסרט ראמין בהראני עבד על פיתוח הסרט כבר מתחילת יוני 2016. באפריל 2017, מייקל שאנון ומייקל בי. ג'ורדן לוהקו לתפקידים הראשיים. ביוני אותה שנה, סופיה בוטלה הצטרפה לפרויקט ואישיות היוטיוב לילי סינג, הצטרפה לתפקיד כווידאו בלוגרית, עם לורה הרייר בתפקיד מילי, אשתו של מונטאג.
הצילומים החלו ביולי 2017.
קרל פילקינגטון
קרל פילקינגטון (נולד ב-23 בספטמבר 1972) הוא פודקאסטר, סופר ומפיק רדיו בריטי. עיקר פרסומו נובע מהגשתו המשותפת של המופע של ריקי ג'רווייס ברשת xfm London בין השנים 2001 ל-2005 ולאחריה סדרת הפודקאסטים והסדרה המצוירת ברשת HBO. הוא גם היה מושאה של סדרת הטיולים "אדיוט בחו"ל" ברשת sky1, ששודרה גם בקנדה אוסטרליה וארצות הברית ברשתות שונות.
קריירה מוקדמת
פילקינגטון עבד כמפיק ברשת XFM במשך מספר שנים, כשהחל לעבוד במופע של ריקי ג'רווייס בימי שבת בבוקר, היה זה בתפקיד של מאחורי הקלעים בלבד. כשג'רוויס ומרצ'נט החלו להזמינו להשמיע הערות מוזרות בתוכניתם, יצאה לאור אישיותו הבלתי רגילה. תוך זמן קצר, קרל הפך לאלמנט המרכזי בתוכנית וכמות משמעותית של זמן אוויר הוקדשה למחשבותיו בנושאים שונים, כמו גם סיפורים מתקופת ילדותו.
פרסומו
כתוצאה מהופעותיו במופע של ריקי ג'רווייס נהיה קרל פילקינגטון מפורסם בעל עדת מעריצים. הוא הוזכר תכופות בראיונות שהעניק ג'רוויס לתקשורת והיה פעמים רבות מושא למתיחות מצדו של ג'רוויס. לאחר שאמר "אוכל לאכול פין בלילה" (בהקשר לתוכנית הריאליטי "אני מפורסם...הוציאו אותי מכאן" בה משתתפים אכלו פין של קנגורו) עודד ג'רוויס את מאזיניו לסמפל משפט זה וליצור ממנו מיקס או שיר דאנס וצורך מסיבות במועדוני לילה, מה שקרה ומאז, המשפט אף הודפס על חולצות טי ומגוון פריטים. פילקינגטון ייצר עוד מספר ציטוטים שיצרו תהודה באינטרנט, רויטרס התייחסה אליו כ"תופעה" שייצרה "היסטוריה אינטרנטית". ג'רוויס אמר מספר פעמים שהמטרה שלו היא לפרסם לעולם את קרל.
ב-2012 שיחק גם בסדרה "דרק" עם ריקי ג'רווייס.
בשנת 2023 ביצע הופעת אורח בתור סימון בסדרת הדרמה-קומית "Rain Dogs" של רשת HBO בשיתוף עם BBC One.
הרובע השישה-עשר של פריז
מספר מתקני ספורט חשובים ממוקמים ברובע: פארק דה פראנס, אצטדיון הבית של קבוצת הכדורגל פריז סן-ז'רמן; מגרשי הטניס המשמשים את הרולאן גרוס; ואצטדיון ז'אן-בואן, מגרש הבית של מועדון הרוגבי סטד פרנסה.
במערב הרובע שוכן יער בולון, הפארק הציבורי השני בגודלו בפריז.
שטח הקרקע של הרובע, כולל יער בולון, הוא 16.31 קמ"ר. ללא יער בולון שטחו עומד על 7.846 קמ"ר.
דמוגרפיה
אוכלוסיית הרובע השישה-עשר הגיעה לשיאה בשנת 1962, אז מנתה האוכלוסייה 227,418 איש. המפקד האוכלוסין משנת 1999, ברובע נמנו 161,773 תושבים. ברובע פעילות עסקית נרחבת, ועל פי המפקד של 1999, היו בו 106,971 משרות.
הרבעים הפנימיים
כל אחד מעשרים הרבעים של פריז מחולק בעצמו לארבעה רבעים (quartiers). הרבעים הפנימיים של הרובע השישה-עשר הם:
קונקס סאות' איסטרן
קונקס סאות' איסטרן הייתה מפעילת רכבות בממלכה המאוחדת. החברה הייתה בבעלות קבוצת קונקס, ופעלה בין 14 באוקטובר 1996 ל-9 בנובמבר 2003. החברה הפעילה שירותי נוסעים בדרום לונדון ובמחוז קנט. הרשת הייתה בעבר חלק מהאזור הדרומי של חברת הרכבת הלאומית בריטיש רייל, ומאוחר יותר רשת דרום-מזרח של החברה.
רשת הרכבות הדרום מזרחית העמוסה הפעילה רכבות לתחנות הטרמינל הלונדוניות ויקטוריה, צ'ארינג-קרוס וקאנון-סטריט, כאשר הרכבות לשתי האחרונות עברו דרך תחנת לונדון-ברידג'. החברה התפרסמה בכך שהבטיחה רכבות באורך 12 קרונות ברשת ללא אספקת חשמל מתאימה, בכך שגידרה תחנות כדי להוריד את מספר נוסעי החינם ורמת הוואנדליזם, ובכך שהיא ניסתה להתגבר על הגבלות ההעמסה על ידי הזמנת רכבות חדשות ללא תאי שירותים. (משך הנסיעה בקווים הפרבריים של החברה היה עד שעה, בקווים הבינעירוניים עד שעתיים)
הזיכיון נועד במקור להמשיך עד שנת 2011, אך ביולי 2003 הרגולטור הבריטי - רשות הרכבות האסטרטגית החליט לסיים את זיכיונה של קונקס סאות' איסטרן בסוף שנת 2003 עקב מה שהרגולטור כינה "ניהול פיננסי גרוע". קונקס סאות' איסטרן איבדה את הזיכיון בחצות של 8 בנובמבר 2003 כאשר שירותי הרכבות שלה הועברו לסאות' איסטרן טריינס (רכבות דרום-מזרחיות), חברה בת בבעלותה המלאה של רשות הרכבות האסטרטגית.
לאו פרנקו
לאונרדו "לאו" נוארן פרנקו (בספרדית: Leonardo "Leo" Noeren Franco; נולד ב- 20 במאי 1977 בסן ניקולאס דה לוס ארוז'וס שבארגנטינה) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי ששיחק בעמדת השוער.
קריירת מועדונים
פרנקו החל את הקריירה בקבוצת אינדפנדיינטה מארגנטינה. ב-1997 הוא חתם בקבוצת מרידה במדיה לא זכה לדקות משחק. ב-1998 הוא הוחתם על ידי קבוצת מיורקה. אחרי עונה אחת בקבוצת המילואים של הקבוצה, הפך פרנקו לשוערה הראשון והיה ממצטייניה. פרנקו זכה עם הקבוצה בגביע המלך 2002/2003.
בקיץ 2004 עבר פרנקו לאתלטיקו מדריד, מהקבוצות הבכירות של ספרד, ומאז משחק כשוערה הראשון. בסיום עונת 2008/2009 עזב לאו פרנקו את אתלטיקו מדריד לטובת גלאטסראיי הטורקית משום שסרחיו אסנחו שוער ריאל ואיאדוליד חתם באתלטיקו מדריד ואם פרנקו היה נשאר הוא היה שוערה השני של אתלטיקו מדריד.
בתום אותה עונה, חזר פרנקו לספרד וחתם בריאל סרגוסה. בקיץ 2014 חזר לארגנטינה וחתם בסן לורנסו.
נבחרת
למרות הצטיינותו בליגה הספרדית וניסיונו האירופאי הרב, פרנקו ערך רק 5 הופעות במדי נבחרת ארגנטינה. הוא החליף ברבע גמר מונדיאל 2006 את רוברטו אבונדנסיירי שנפצע, אך לא הצליח לעזור לנבחרתו לנצח את נבחרת גרמניה בדו-קרב בעיטות עונשין.
פרנקו נכלל בסגל נבחרת ארגנטינה הצעירה אשר זכתה בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20 בשנת 1997 שנערך במלזיה.
אלטיפלאנו
אלטיפלאנו (בספרדית: Altiplano; בקצ'ואה ובאיימרה: Qullaw) הוא שמה של רמה בהרי האנדים, המשתרעת על פני חלק ניכר משטחה של בוליביה, וכן דרום פרו, צפון צ'ילה וצפון-מערב ארגנטינה, ברובה בגובה של למעלה מ-3,500 מטר מעל פני הים. זוהי הרמה הגדולה בעולם מחוץ לטיבט. ממערב לאלטיפלאנו שרשרת של הרי געש פעילים (חלקם בגובה של למעלה מ-6,000 מטר), מדרום מדבר אטקמה, ומצפון וממזרח יער האמזונאס הטרופי.
האגם הגדול באלטיפלאנו הוא אגם טיטיקקה, ששטחו כ-8,300 קמ"ר, והוא האגם הגבוה בעולם (3,821 מ'). באזור משולש הגבולות בוליביה-ארגנטינה-צ'ילה מדבריות מלח רבים, שנוצרו כתוצאה מהתאדותם של אגמים קדומים, בהם מדבר המלח הגדול בעולם, סאלאר דה אויוני.
ברוקלין נטס
ברוקלין נטס (באנגלית: Brooklyn Nets) היא קבוצת כדורסל מרוֹבע ברוקלין שבניו יורק, ארצות הברית, המשחקת בליגת ה-NBA. הקבוצה משובצת בבית האטלנטי שבאזור המזרח, ומארחת את משחקיה הביתיים באולם ברקליס סנטר.
ראשית דרכה של הנטס כאחת ממייסדות ליגת ה-ABA בשנת 1967 בה שיחקה הקבוצה בשם ניו ג'רזי אמריקנס. בתום עונה אחת עברה הקבוצה מעבר לנהר ההדסון, לשחק בניו יורק, ושינתה את שמה לניו יורק נטס. בליגת ה-ABA זכתה הקבוצה בשתי אליפויות, והמשיכה לשחק בניו יורק עד לאיחוד ה-ABA עם ליגת ה-NBA בשנת 1976 אז שבה הקבוצה לניו ג'רזי ונקראה ניו ג'רזי נטס. לקראת עונת שבה הקבוצה לניו יורק ושינתה את שמה לברוקלין נטס.
1967–1976: בליגת ה-ABA
הקבוצה הוקמה ב-1967 תחת השם ניו יורק אמריקנס, כאחת מ-11 הקבוצות המייסדות של ליגת ה-ABA. הבעלים של הקבוצה היה ארתור בראון, שפיתח כמה קבוצות מליגת ה-AAU שבסביבת ניו יורק. בראון רצה שקבוצתו תשחק בבניין הנשקייה של גדוד 69 אשר במנהטן, אך בעקבות לחץ מצידה של ניו יורק ניקס ירדה הקבוצה מהרעיון כשלושה חודשים לפני ערב הפתיחה. בראון התקשה למצוא אולם בניו יורק שישמש כאולם הביתי של האמריקנס, ולבסוף מצאו נשקייה בטינק שבניו ג'רזי אשר שימשה כאולמם הביתי. בעקבות כך שינה בראון את שם הקבוצה לניו ג'רזי אמריקנס.
האמריקנס סיימו את עונתם הראשונה במאזן שלילי 36–42, והגיעו למקום האחרון בבית המזרחי ביחד עם קנטקי קולונלס. מכיוון שהאולם שלהם היה תפוס לקראת משחק הפלייאוף נגד הקולונלס, שיכריע מי תעלה לפלייאוף, ביקשו האמריקנס לארח את המשחק באולם "לונג איילנד ארנה" שבקומאק, ניו יורק. הקולונלס סירבו לשחק באולם זה מכיוון שבפרקט של האולם שנמצא היו חסרים מספר קרשים, הרצפה לא הייתה יציבה והסלים לא היו שווים בגובהם. ראש הליגה ג'ורג' מייקן החליט שהאמריקנס נכשלו בהעמדת תנאים מינימליים שיאפשרו לערוך משחק כדורסל, והמשחק הוכרע לטובת הקולונלס.
בעונתם השנייה בליגה נשארו האמריקנס באולם לונג איילנד ארנה, למרות התקריות מהשנה שעברה, ושמה של הקבוצה שונה לניו יורק נטס. כינוי הקבוצה נקבע כ"נטס" כדי שיתחרז עם שמות שתי הקבוצות האחרות שמשחקות בניו יורק: ניו יורק מטס מליגת הבייסבול, וניו יורק ג'טס מליגת הפוטבול. בנוסף, פירוש המילה "נטס" באנגלית הוא רשתות, כחלק מהסל.
בעונה זו הנטס סיימו במקום האחרון בליגה עם מאזן 17–61, לאחר שבמהלך העונה החליפו 23 שחקנים. לאחר עונה זו, מכר בראון את הקבוצה ליצרן הבגדים רוי בו. לאחר שכשלה בניסיון להחתים את כוכב אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA) לו אלסינדור (שלימים שינה את שמו לכרים עבדול-ג'באר), שנבחר בדראפט ה-NBA על ידי מילווקי באקס, החתימה הקבוצה את ריק בארי מווירג'יניה סקוויירס. בעונת 1969/1970 סיימו הנטס במקום השלישי באזור המזרחי והעפילו לפלייאוף, ובעונת 1971/1972 הם עברו לאולם "נסאו וטרנס ממוריאל קולוסיאום" אשר ביוניונדייל, ניו יורק.
בעונת 1971/1972, שנתיים לאחר שרכשו את כוכב הקבוצה ריק בארי, העפילו הנטס לסדרת הגמר של ליגת ה-ABA נגד אינדיאנה פייסרס, בה הפסידו לפייסרס בתוצאה 2–4. בסיום העונה עזב בארי את הקבוצה, שהחלה בבנייה מחדש וניצחה ב-30 משחקים בלבד בעונה העוקבת.
במהלך קיץ 1973 רכשו הנטס את שחקן המפתח שלהם, ג'וליוס ארווינג, מווירג'יניה סקוויירס. עם ארווינג, סיימו הנטס את העונה עם שיא של 55 ניצחונות, וזכו באליפות ה-ABA לאחר שניצחו את יוטה סטארס בסדרת הגמר, בתוצאה 4–1. באותה עונה הוביל ארווינג את קלעי הליגה עם 27.4 נקודות בממוצע למשחק, וזכה בפרסי ה-MVP של העונה הסדירה וה-MVP של הפלייאוף.
ההצלחה נמשכה גם בעונת, כשהנטס שברו את שיא הניצחונות שלהם והעמידו אותו על 58 ניצחונות. למרות ההצלחה בעונה הסדירה הנטס הודחו בסיבוב הראשון של הפלייאוף על ידי ספיריטס אוף סנט לואיס, בתוצאה 1–4. הנטס המשיכו את מגמת ההצלחה בעונה הסדירה גם בעונת 1975/1976, העונה האחרונה שבה התקיימה ליגת ה-ABA. בעונה זו הם ניצחו ב-55 משחקים, וארווינג זכה בפעם השלישית ברציפות בתואר ה-MVP של העונה הסדירה. בסיום העונה זכו הנטס באליפות ה-ABA השנייה של המועדון בתוך שלוש שנים, כשניצחו את דנוור נאגטס בתוצאה 4–2.
1976–1980: המעבר ל-NBA והחזרה לניו ג'רזי
בקיץ 1976 התפרקה ליגת ה-ABA, והנטס עברו לשחק בליגת ה-NBA לצד קבוצות ה-ABA דנוור נאגטס, אינדיאנה פייסרס וסן אנטוניו ספרס. לפני העונה ביצעו הנטס טרייד עם "קנזס סיטי קינגס" (לימים סקרמנטו קינגס) כשהעבירו להם שתי בחירות דראפט בתמורה לרכז נייט ארצ'יבלד.
הנטס היו צריכים לשלם לניו יורק ניקס 4.8 מיליון דולר על כך שהעבירו את משחקיהם הביתיים לאולמם, הניו יורק ארנה, ובנוסף היה עליהם לשלם 3.2 מיליון דולר נוספים כדמי הצטרפות ל-NBA. חוסר בכסף של בעלי הנטס גרם להם להתחרט על שהעלו את שכרו של ג'וליוס ארווינג, אשר סירב לשחק בנטס במשכורת מופחתת וביקש לעזוב את הקבוצה. בסופו של דבר נמכר ארווינג לפילדלפיה 76' בתמורה ל-3 מיליון דולר בלבד.
במהלך עונתה הראשונה ב-NBA נפצע כוכב הקבוצה נייט ארצ'יבלד ברגלו והחמיץ 48 משחקים, והקבוצה סיימה את העונה במאזן 22–60, המאזן הגרוע בליגה. בעונת 1977/1978 חזרה הקבוצה לשחק בניו ג'רזי, ושינתה את שמה לניו ג'רזי נטס.
שנות ה-80: התחלה מבטיחה, והמשך חסר מזל
ב-1980 הקבוצה עברה לאולם "ברנדון בירן ארנה", שמאוחר יותר נקרא אייזוד סנטר. בעונת, תחת המאמן לארי בראון, חוו הנטס את העונה הטובה ביותר שלהם מאז כניסתם ל-NBA כשניצחו 49 משחקים, אך לקראת סוף העונה חתם בראון על חוזה אימון לא חוקי באוניברסיטת קנזס והושעה מאימון. הנטס לא הצליחו להתאושש מהחלפת המאמן והם הודחו בסיבוב הפלייאוף הראשון על ידי ניו יורק ניקס.
בעונת רשמה הקבוצה את הישגה הטוב ביותר ב-NBA, כשהעפילה לסיבוב הפלייאוף השני בהובלת שחקניה דריל דוקינס, באק ויליאמס, אוטיס בירדסונג ומייקל ריי ריצ'רדסון. הנטס ניצחו בסיבוב הפלייאוף הראשון את פילדלפיה 76' שזכו באליפות בעונה שעברה, אך בחצי גמר המזרח הפסידו למילווקי באקס בתוצאה 2–4 והודחו מהפלייאוף.
בעונת פציעות מרובות פגעו בקבוצה, והיא לא הצליחה לשחזר את ההישג מהעונה שעברה. למרות הפציעות הצליחו הנטס לנצח 42 משחקים בעונה זו, אך הודחו בסיבוב הפלייאוף הראשון נגד דטרויט פיסטונס בסדרה של 3 משחקים. לאחר אותה עונה לא הצליחו הנטס לסיים אף עונה במאזן חיובי במשך שמונה עונות ברציפות, עד עונת.
בתחילת עונת מונה מאמן חדש לנטס, דייב ווהל, ששיחק בקבוצה בעונת 1967/1977. בתחילת העונה הוא עזר לקבוצה להשיג מאזן מוצלח של 23–14, אך ההתחלה המבטיחה נקטעה כששני הקלעים המובילים של הקבוצה לא יכלו לשחק; הראשון, מייקל ריי ריצ'רדסון נכשל בבדיקת סמים בפעם השלישית והושעה מליגת ה-NBA לכל חייו. השני, דריל דוקינס שיחק 39 משחקים בלבד בעקבות פציעה בגבו. באק ויליאמס ומייק ג'מינסקי שמרו על הקבוצה בתמונה, והיא סיימה את העונה הסדירה במקום השביעי במזרח. הנטס הודחו בסיבוב הראשון של הפלייאוף על ידי מילווקי באקס בתוצאה 0–3. הייתה זו הופעתה האחרונה של ניו ג'רזי בפלייאוף עד עונת.
שנות ה-90 ותחילת המאה ה-21
בתחילת שנות ה-90 החלו הנטס להשתפר, כשמככבים בהם שחקנים צעירים; הנטס בחרו את הפאוור פורוורד דריק קולמן בבחירה הראשונה של דראפט 1990, ואת הרכז קני אנדרסון בסיבוב השני. כמו כן צירפו הנטס את דראז'ן פטרוביץ' בטרייד מפורטלנד טרייל בלייזרס. אף על פי שהנטס לא סיימו עם מאזן חיובי בעונת, הם סיימו את העונה במקום השישי במזרח והעפילו לפלייאוף. הנטס הודחו בסיבוב הראשון בסדרה נגד קליבלנד קאבלירס, כשהפסידו 1–3, ובסיום העונה התפטר מאמן הקבוצה ביל פיץ'.
הקבוצה השתפרה בעונת כשמככבים בה שלושת השחקנים קולמן, פטרוביץ' ואנדרסון. בעונה זו אימן צ'אק דיילי את הקבוצה, לאחר שעזב בעונה שלפניה את דטרויט פיסטונס. פציעות של פטרוביץ' ואנדרסון לקראת סיום העונה גרמו לכך שהנטס הפסידו ב-10 מתוך 11 המשחקים האחרונים של העונה. הם סיימו את העונה במאזן 43–39, ששוב עזר להם לסיים את העונה במקום השישי במזרח וסידר להם עוד מפגש מול הקאבלירס, שניצחו את הנטס בתוצאה 4–1.
לפני עונת חוו הנטס טרגדיה, כאשר פטרוביץ' נהרג בתאונת דרכים בגרמניה. על אף חסרונו של פטרוביץ' הצליחה הקבוצה לסיים את העונה עם מאזן טוב יותר מבשנה שעברה, 45–37. הנטס שוב העפילו לפלייאוף מהמקום השישי, אך הודחו בסיבוב הראשונה מול ניו יורק ניקס, בתוצאה 1–3. אחרי עונת 1993/1994 דיילי התפטר, ובמקומו מונה בוץ' בירד. את שתי העונות ו- סיימה הקבוצה במאזן 30–52, ואחריהן פוטר בוץ' מאימון הקבוצה.
בניסיון לבנות את הקבוצה מחדש, העבירו הנטס את קולמן (לפילדלפיה) ואנדרסון (לשארלוט), ומינו את ג'ון קליפארי למאמן הקבוצה. בדראפט 1996 בחרה ניו ג'רזי את הקלע קרי קיטלס בבחירה השמינית, ובמהלך העונה צירפה את הרכז סם קאסל. את עונת סיימו הנטס במאזן שלילי 26–56.
כחלק מניסיון להפיח חיים חדשים במועדון, הציגו הנטס לקראת עונת לוגו חדש ומדי משחק חדשים, בגווני אפור, כחול ואדום. בבחירה השנייה של דראפט 1997 בחרו הנטס את קית' ואן הורן שקלע 19.7 נקודות בממוצע למשחק בעונת הרוקי, ועזר לקבוצה להעפיל לפלייאוף ה-NBA מהמקום השמיני במזרח. בסיבוב הפלייאוף הראשון הפסידו הנטס לשיקגו בולס בתוצאה 0–3.
עונת נדחתה וקוצרה בעקבות השביתה של ארגון השחקנים, ובתחילתה סומנו הנטס כקבוצה שיכולה להפתיע. כבר במשחק הראשון של העונה נפצע סם קאסל, ולאחר 18 משחקים, כשהיו במאזן 3–15, העבירו הנטס את קאסל הפצוע למילווקי באקס בתמורה לרכז הצעיר סטפון מרבורי ממינסוטה טימברוולבס. אחרי עוד שני הפסדים קאליפרי פוטר ובמקומו מונה עוזרו דון קייסי. הקבוצה לא התאוששה מהפתיחה הרעה שלה וסיימה את העונה המקוצרת במאזן 16–34. במשחק מול אטלנטה הוקס לקראת סוף העונה, התנגש מרבורי בסנטר הפותח של הקבוצה, ג'ייסון ויליאמס, אשר שבר את עצם השוקה ופרש ממשחק פעיל.
בשנת 2000 מינו הנטס לעמדת המאמן את ביירון סקוט, ובדראפט 2000 בחרו הנטס את קניון מרטין מאוניברסיטת סינסינטי בבחירה הראשונה. באותה עונה קלע מרבורי שיא קריירה של 23.9 נקודות בממוצע למשחק ונבחר להשתתף במשחק האולסטאר, אך הקבוצה סיימה שוב מחוץ לפלייאוף, עם מאזן 26–56.
2001–2004: עידן ג'ייסון קיד
בערב דראפט 2001 העבירו הנטס את נבחר הסיבוב הראשון אדי גריפין ליוסטון רוקטס, בתמורה לריצ'רד ג'פרסון, ג'ייסון קולינס וברנדון ארמסטרונג, וביום שלאחר הדראפט העבירו את סטפון מרבורי לפיניקס סאנס, בתמורה לשחקן האולסטאר ג'ייסון קיד והסנטר כריס דאדלי.
בעונת השיגו הנטס את המאזן הטוב ביותר בהיסטוריה של המועדון ב-NBA,  52–30, אשר הציב אותם במקום הראשון באזור המזרחי. בפלייאוף גברו ניו ג'רזי על אינדיאנה פייסרס (3–2), שארלוט הורנטס (4–1) ובוסטון סלטיקס (4–2), והעפילו לראשונה לגמר ה-NBA. בסדרת הגמר התמודדו הנטס מול אלופת הליגה לוס אנג'לס לייקרס, אשר הביסה את הנטס בדרך לזכייה שלישית ברציפות באליפות ה-NBA.
לקראת עונת העבירו הנטס את ואן הורן וטד מקולו לפילדלפיה 76', בתמורה לשחקן האולסטאר הוותיק דיקמבה מוטומבו. המהלך היה אמור לשפר את הקבוצה, אך רוב העונה מוטומבו לא שיחק בגלל פציעה. על אף היעדרותו הארוכה של מוטומבו, סיימו הנטס את העונה במקום השני באזור המזרחי, עם מאזן 49–33, בזכות יכולת גבוהה של קיד, ג'פרסון ומרטין. בסיבוב הראשון של הפלייאוף ניצחו הנטס את מילווקי באקס 4–2, ובשני השלבים הבאים הדיחו בסוויפ את בוסטון סלטיקס ודטרויט פיסטונס, בהתאמה, ועלו לגמר NBA שני ברציפות. בגמר התמודדה ניו ג'רזי מול סן אנטוניו ספרס, ולאחר ארבעת המשחקים הראשונים הקבוצות התחלקו בניצחונות בצורה שווה, 2–2, אך הספרס ניצחו בשני משחקים ברציפות וזכו באליפות על חשבון הנטס.
בסיום אותה עונה חתם קיד על הארכת חוזה עם הנטס, בטענה שיש לו "עניינים שהוא חייב לסיים" בניו ג'רזי. על מנת לעודד את קיד להישאר בקבוצה, החתימו הנטס את שחקן האולסטאר אלונזו מורנינג, אשר פיספס את העונה הקודמת בעקבות השתלת כליה. במהלך עונת, כשהקבוצה במאזן 22–20, פוטר המאמן ביירון סקוט ובמקומו מונה עוזר המאמן לורנס פרנק. על אף פתיחת העונה החלשה הצליחו הנטס לסיים במקום השלישי במזרח (47–35), ובסיבוב הפלייאוף הראשון אף הדיחו בסוויפ את ניו יורק ניקס. בחצי גמר המזרח כבר הובילו הנטס על דטרויט פיסטונס בתוצאה 3–2, אך הפסידו את שני המשחקים הבאים והודחו בידי האלופה שבדרך.
2004–2008: הגעת וינס קרטר
לקראת עונת העבירו הנטס את קרי קיטלס וקניון מרטין ללוס אנג'לס קליפרס ודנוור נאגטס, בהתאמה, בתמורה לבחירות דראפט עתידיות. לאחר כחודש מפתיחת העונה, בעוד הקבוצה מחזיקה במאזן ניצחונות שלילי 7–15, ביצעו הנטס טרייד גדול כשהעבירו את אלונזו מורנינג, ארון ויליאמס, אריק ויליאמס ושתי בחירות דראפט עתידיות לטורונטו ראפטורס, בתמורה לשחקן האולסטאר העולה וינס קרטר. לאחר הטרייד הציגו הנטס את אחד מהקווים האחוריים הכישרוניים בליגה, עם קיד, ג'פרסון וקרטר, אך במהלך העונה נפצע ג'פרסון ונזקק לניתוח שהשבית אותו ממחשק עד לסיום העונה. פציעתו של ג'פרסון לא פגעה בנטס בצורה קשה מדי הודות לשיתוף הפעולה בין קיד לקרטר, והנטס הצליחו להגיע לפלייאוף, אך הודחו בסיבוב הראשון בסוויפ למיאמי היט על אף חזרתו של ג'פרסון בתחילת הסדרה.
בקיץ 2005 בחרו הנטס את הסמול פורוורד אנטואן רייט בבחירה ה-15 בדראפט, ורכשו את מארק ג'קסון מפילדלפיה 76'. כמו כן הם האריכו את החוזה של קליף רובינסון והחתימו את ג'ף מקיניס שהיה אמור לתת גיבוי לקיד בקו האחורי. את עונת סיימו הנטס במאזן 49–33, במקום השלישי במזרח. בסיבוב הראשון של הפלייאוף ניצחו את אינדיאנה פייסרס בתוצאה 4–2, אך בחצי גמר המזרח הודחו שוב מול מיאמי היט, הפעם בתוצאה 1–4. שחקן הנטס, קליף רובינסון, הושעה על ידי הליגה בתחילת הסדרה לאחר שכשל בבדיקת סמים.
כחודשיים מפתיחת עונת נפצע הסנטר הפותח ננאד קרסטיץ' בברכו והושבת עד סיום העונה. כמו כן נפצע ריצ'רד ג'פרסון אשר נעדר כחודשיים. הנטס סיימו את העונה במאזן 41–41, במקום ה-6 במזרח, ופגשו בסיבוב הפלייאוף הראשון את טורונטו ראפטורס. הנטס ניצחו את הראפטורס בתוצאה 4–2, בעיקר בזכות הופעה מצוינת של ג'פרסון ברבע הרביעי של המשחק השישי, בו ניצחו הנטס בנקודה. בסיבוב השני הודחו הנטס לאחר שהפסידו לקליבלנד קאבלירס בתוצאה 2–4.
2008–2012: פירוק הטריו קיד-קרטר-ג'פרסון
בתחילת עונת חזר קרסטיץ' מהפציעה, וביחד עם הרכישה של שחקן האולסטאר לשעבר ג'מאל מגלור ובחירת הדראפט שון ויליאמס, פתחה ניו ג'רזי את העונה עם ציפיות גבוהות. בפועל עונה זו הייתה מאכזבת ביותר; פציעות בתחילת העונה לקרסטיץ' ולקרטר הפריעו לנטס להציג יכולת טובה, והקבוצה לא העפילה לפלייאוף לראשונה מזה 7 שנים, אחרי שהשיגו מאזן 34–48.
בעונת הנטס פירקו את הטריו קיד-קרטר-ג'פרסון לחלוטין; ב-26 ביוני 2008 שלחו הנטס את ג'פרסון למילווקי באקס בתמורה לאי ג'יאנליאן ובובי סימונס. כמו כן בחרה ניו ג'רזי בדראפט את הסנטר ברוק לופז (בחירה עשירית), והפורוורדים ראיין אנדרסון (בחירה 21) וכריס דאגלס-רוברטס (בחירה 40). הנטס הוסיפו עוד שחקנים צעירים לקבוצתם כשהחתימו את אדוארדו נהרה וג'ארוויס הייס, ורכשו את קיון דולינג בטרייד מאורלנדו מג'יק. הנטס סיימו את העונה במאזן 34–48, מאזן זהה למאזן מהעונה שעברה וסיימו את העונה במקום ה-11 במזרח. ברמה האישית עונה זו הייתה מעודדת יחסית; דווין האריס שיחק לראשונה במשחק האולסטאר, וברוק לופז סיים שלישי בהצבעה לתואר רוקי השנה ב-NBA, ונבחר לחמישיית הרוקיז של העונה ב-NBA. ב-26 ביוני 2009 הנטס העבירו את קרטר לאורלנדו מג'יק, ביחד עם ראיין אנדרסון, בתמורה לרייפר אלסטון, קורטני לי וטוני באטי. הערתו של קרטר סימנה את סיומו של עידן הטריו.
ב-24 בספטמבר 2009 מיכאיל פרוכורוב, האיש השני בעושרו ברוסיה לפי ירחון פורבס, אישר את כוונותיו להפוך לבעלים היחיד של הנטס. פרוכורוב אמר שאם יהפוך לבעלים הוא ישקיע בקבוצה 700 מיליון דולר כדי לקנות אולם חדש בברוקלין, ניו יורק, כדי לקדם את הכדורסל הרוסי בעוד שלב.
אחרי שהפסידו ב-16 המשחקים הראשונים של עונת פיטרו הנטס את המאמן לורנס פרנק, ועוזרו טום באריס מונה במקומו. אחרי עוד שני הפסדים רצופים ללוס אנג'לס לייקרס ולדאלאס מאבריקס הנטס קבעו שיא שלילי לפתיחת העונה ב-NBA, 0–18. ב-4 בדצמבר הנטס מינו את קיקי ואנדוויי לעמדת המאמן עד סיום העונה. ב-18 בפברואר 2010 הנטס חתמו על עסקה הכוללת את אולמם הביתי הזמני, פרודנשל סנטר, שיעמוד לרשותם עד 2012 כשהאולם בברוקלין עתיד להיות מוכן. את העונה הזו סיימו הנטס עם מאזן 12–70, המאזן החמישי הכי גרוע בתולדות ה-NBA.
בדראפט 2010 הנטס קיוו לקבל את הבחירה הראשונה ולבחור בג'ון וול, אך הם קיבלו את הבחירה השלישית בלבד ובחרו בפאוור פורוורד דריק פייבורס. ב-10 ביוני הנטס מינו את אייברי ג'ונסון לעמדת המאמן, ומעט מאוחר יותר הם מינו את סם מיצ'ל לעמדת עוזר המאמן. ב-23 בפברואר 2011 ביצעו הנטס טרייד משמעותי למועדון, כששלחו את פייבורס וכוכב הקבוצה, דווין האריס, ליוטה ג'אז בתמורה לשחקן האולסטאר דרן ויליאמס. את עונת סיימו הנטס עם מאזן 24–58, במקום ה-12 במזרח.
המעבר לברוקלין ותקופת קווין דוראנט: 2012-הווה
ב-2004, אחרי שנכשלו להשיג עסקה על בניית אולם בניוארק, ניו ג'רזי, היאנקינטס (בעלי הנטס והניו יורק יאנקיז) מכרו את הקבוצה לברוס רטנר תמורת 300 מיליון דולר. רטנר רצה להעביר את הקבוצה לניו יורק, וב-2005 הודיעו הנטס שהם ימקמו את האולם הביתי של הקבוצה בברוקלין שבניו יורק. אחד מחברי קבוצת הרכישה הוא הראפר ג'יי זי, אשר מתגורר בברוקלין ומחזיק ב-0.07% שליטה בקבוצה. נודע ששם הקבוצה ישתנה בהתאם, או ל"ברוקלין נטס", או לשם הקבוצה הקודם "ניו יורק נטס", ולבסוף נבחר שם הקבוצה "ברוקלין נטס".
ב-23 בספטמבר 2009 הפך מיכאיל פרוכורוב לבעלים של הקבוצה והוא היה אחד מהמשקיעים באולם החדש, כשהלכה למעשה הוא היה לבעלים הרוסי הראשון של קבוצת כדורסל אמריקאית. באוקטובר 2009 הנטס שיחקו שני משחקי טרום עונה בפרודנשל סנטר. המשחקים שם היו מוצלחים בעיני בעלי הקבוצה, שחתמו על הסכם שבו נאמר שהנטס ישחקו באולם זה עד שנת 2012. אחרי שהעסקה כמעט בוטלה בעקבות בעיות עם האולם הקודם של הנטס, האייזוד סנטר, התחילו הנטס משא ומתן מחודש ולבסוף הוחלט שהנטס ישחקו בפרודנשל עד שהאולם בברוקלין יהיה מוכן. ב-2010 הקבוצה חתמה על הסכם בן שנתיים לשיתוף פעולה עם אירופלוט, הנחשבת לאחת מהספונסריות של הקבוצה.
באפריל 2012 אישר חבר המנהלים של ה-NBA את מעבר הקבוצה לברוקלין, וב-30 באפריל שונה שמה באופן רשמי לברוקלין נטס.
דב הוז (אוניית מעפילים)
דב הוז הייתה אוניית מעפילים, שאורגנה על ידי המוסד לעלייה ב'. היא נקראה על שמו של דב הוז, מנהיג בתנועת העבודה בארץ ישראל.
ברוקלין נטס
המעבר לברוקלין ותקופת קווין דוראנט: 2012-הווה
ביוני 2013 הוחתם ג'ייסון קיד – כשבוע לאחר פרישתו ממשחק – בתור מאמן הקבוצה. בהמשך אותו חודש הגיעה הנהלת הנטס להסכמה עם בוסטון סלטיקס על טרייד, שבו העבירו את כריס האמפריז, ג'רלד וולאס, מרשון ברוקס, קית' בוגאנס (ב"סיין-אנד-טרייד") וכריס ג'וזף, לצד הזכויות על שלוש בחירות הדראפט של המועדון בסיבוב הראשון בשנים 2014, 2016 ו-2018 והאופציה להחליף בין קבוצות את בחירת הדראפט שלהן ב-2017. בתמורה קיבלה הקבוצה את פול פירס, קווין גארנט, ג'ייסון טרי ודי. ג'יי. וייט. בכך נוצרה בברוקלין "קבוצת-על", עם חמישייה של דרון ויליאמס, ג'ו ג'ונסון, גארנט, פירס וברוק לופז. בסופו של קיץ, שילמה ברוקלין לשחקניה את הסכום הגבוה ביותר בליגה, 102 מיליון דולר, בנוסף למס יוקרה שהוערך ב-86 מיליון דולר.
העונה החלה בצורה לא טובה עבור הנטס; בשיאה נפצע ברוק לופז, ועד דצמבר היה מאזן הנטס 21–10. בהמשך העונה השתנו פני הקבוצה, והיא סיימה את העונה עם 44 ניצחונות, כולל סוויפ עונתי על מיאמי היט ו"שלושת הגדולים" שלה (כריס בוש, לברון ג'יימס ודוויין וייד). העונה של ברוקלין הסתיימה בהפסד במשחק החמישי של מחצית-גמר המזרח, מול ההיט. בתום העונה עבר קיד למילווקי באקס, והוחלף בליונל הולינס שחתם בנטס לארבע עונות. בעונתו הראשונה בברוקלין רשמו הנטס מאזן שלילי 38–44, והעפילו לפלייאוף מהמקום השמיני במזרח, שאותו השיגו בניצחון מול הפייסרס במשחקם האחרון. בסיבוב הפלייאוף הראשון התמודדו הנטס מול המדורגת ראשונה אטלנטה הוקס, והפסידו לה בתוצאה 2–4.
דב הוז (אוניית מעפילים)
תולדותיה
מנמל סבונה הפליגה האונייה בעזרת סוכן איטלקי, למפרץ פירלי. הסוכן הבטיח מראש שהשלטונות לא יפריעו, והשיג שיתוף פעולה מצדם. אנשי המוסד לעלייה ב' גייסו מהנדס יהודי מטורינו, שתכנן באונייה מבנה שעליו הונחו דרגשי עץ ללינה, וכן הורכבו מכלי מים נוספים. היא צוידה באספקה: 4 טון מים, 20 טון דלק ל-38 יום, ומזון ל-15 יום. אנשי הפלי"ם משה רבינוביץ' ויוחנן זייד סייעו בהכנת האונייה לשיט. בעת ההכנות התפוצץ בקרבת הספינה מוקש ימי אקוסטי, שהופעל כנראה בעקבות הפעלת מנוע האונייה. והפיצוץ גרם למותם של ארבעה פועלי מספנה מקומיים. בעקבות זאת, הועברה הספינה במסדרון ימי, בין מוקשים, בנתיב שבין אונליה ל-לימבינו, משם לנמל לה ספציה, שם נבנו באונייה תוספות במספנה של ברג'אצי.
ברוקלין נטס
המעבר לברוקלין ותקופת קווין דוראנט: 2012-הווה
לאחר הפסדים מרובים בפתיחת עונת – לשנת 2016 הגיע המועדון עם מאזן של 23–9 – ניפתה הקבוצה את דרון ויליאמס וג'ו ג'ונסון, ובהמשך פיטרה את המאמן ליונס ואת הג'נרל מנג'ר בילי קינג. טוני בראון מונה למאמן הזמני של הקבוצה, וב-18 בפברואר 2016, מונה שחקן העבר שון מרקס לג'נרל מנג'ר של הקבוצה. מרקס העיד כי ברצונו לפתוח בתהליך ארוך של בנייה מחדש. באפריל 2016 החל קני אטקינסון לשמש כמאמן הקבוצה. למרות מספר רכישות מבטיחות בפגרה, ניצחו הנטס 20 משחקים בלבד בעונת, וסיימו את העונה הסדירה במקום האחרון בליגה. ההפסדים הרבים, שהיו יכלים לשמש את ברוקלין לבחור במקומות הראשונים בדראפט, סייעו לבוסטון, שהחזיקה בזכויות על בחירת הדראפט של הנטס בעקבות עסקת העברת גארנט.
דב הוז (אוניית מעפילים)
תולדותיה
המעפילים, כ-675 נפש, הגיעו ממדינות מזרח ומרכז אירופה. הם היו חניכי תנועות נוער, פרטיזנים וניצולי גטאות ומחנות השמדה, בקשת גילאים רחבה. הם נאספו במחנות בעיר מג'נטה (Magenta), ליד רומא, ובעיר טרדאטה (Tradate) כשני קילומטרים צפונית ללה ספציה. המחנות נשכרו על ידי אנשי המוסד לעלייה ב'. משם הוסעו המעפילים במשאיות של הצבא הבריטי ש"הושאלו" על ידי קבוצת חיילים ארץ ישראלים ששירתו בצבא הבריטי ("החבורה" ) לנקודת ריכוז בסמוך ללה ספציה, וממנה הועברו אל האונייה.
ברוקלין נטס
המעבר לברוקלין ותקופת קווין דוראנט: 2012-הווה
ביוני 2017 העבירה הקבוצה את ברוק לופז ובחירת דראפט ללייקרס, בתמורה לדיאנג'לו ראסל ולטימופיי מוזגוב; היא סיימה את העונה העוקבת,, עם 53 הפסדים ולא נכנסה לפלייאוף בפעם השלישית ברציפות. בעונה הבאה השיגה הנטס באמצעות טרייד את דווייט הווארד, אך הוא נופה בהמשך העונה. בפברואר 2019 היה דיאנג'לו ראסל לשחקן ברוקלין הראשון מאז 2014 שנבחר למשחק האולסטאר של ה-NBA. הקבוצה הצליחה להיכנס לפלייאוף מהמקום השישי במזרח, עם מאזן של 40–42. היא הפסידה בסיבוב הראשון לפילדלפיה 76' בחמישה משחקים.
דב הוז (אוניית מעפילים)
תולדותיה
בעיר הופצה שמועה כי התארגנות האונייה נועדה למלט גרמנים ואיטלקים חברי המפלגה הנאצית והפשיסטית מהעמדה לדין, משפט ועונש על פשעי מלחמה שביצעו באירופה בתקופת מלחמת העולם השנייה. השמועות כנגד המעפילים היו ניצניה של פרשת לה ספציה. בעקבותם, ניסו השלטונות האיטלקים למנוע את הפלגת האוניה, והמשטרה האיטלקית השתלטה על "דב הוז" ועל אוניית המעפילים "אליהו גולומב אשר עגנו סמוכות זו לזו בנמל לה ספציה.
ברוקלין נטס
המעבר לברוקלין ותקופת קווין דוראנט: 2012-הווה
ביולי 2019 הועבר קווין דוראנט לקבוצה הניו-יורקית באמצעות טרייד, ובתמורה אליו עבר לגולדן סטייט ווריורס בין היתר ראסל, שחקנה המוביל של הנטס בשנים שקדמו לטרייד. אל דוראנט, זוכה שתי אליפויות עם הווריורס וה-MVP של הגמר ושל הליגה לשעבר, הצטרף קיירי אירווינג מבוסטון סלטיקס.
דב הוז (אוניית מעפילים)
תולדותיה
איש הפלי"ם משה רבינוביץ' נשלח מהארץ לארגן את ההפלגה, ועל אנשי "החבורה" הוטל להסיע את המעפילים ממג'נטה. הם עשו זאת באמצעות משאיות ש"שאלו" מהצבא הבריטי. מפקד שיירת משאיות המעפילים היה ישראל ליברטובסקי, שהתחזה לקצין בריטי. לאחר ששיירת המשאיות נתפסה, ליברטובסקי נעצר על ידי המשטרה האיטלקית. יהודה ארזי, האחראי למבצע כולו מטעם המוסד לעלייה ב', הצליח לשכנע את השוטרים האיטלקים כי השיטה הטובה ביותר לטיפול באירוע היא פינוי המעפילים מהכביש וריכוזם באוניות. המעפילים עלו אל האוניות, והתארגנו לקבוצות. יהודה ארזי התחזה למעפיל, ועלה לאונייה "אליהו גולומב", כדי לארגן את המעפילים להמשך המאבק.
ברוקלין נטס
המעבר לברוקלין ותקופת קווין דוראנט: 2012-הווה
באוגוסט 2019 החליט מיכאיל פרוכורוב למכור את המועדון תמורת 2.35 מיליארד דולר לאיש העסקים הסיני ג'וזף צאי.
באמצע חודש ינואר של שנת 2021 ברוקלין הביאו בטרייד מרובע עם הרוקטס, אינדיאנה וקליבלנד את ה-MVP לשעבר ג'יימס הארדן. היוצאים מהקבוצה היו - ג'רט אלן, קאריס לוורט וטוריאן פרינס. כמו כן הם ויתרו על 7 בחירות דראפט (4 מתוכם עם אופציות להחלפה). אלן ופרינס עברו לקליבלנד קאבלירס, לוורט לאינדיאנה פייסרס, וליוסטון רוקטס עברו האולסטאר ויקטור אולדיפו וארבע בחירות דראפט.
דב הוז (אוניית מעפילים)
תולדותיה
עד ה-17 באפריל התנהל משא ומתן סוער על עתיד שתי האוניות, שבו היו מעורבות ממשלות בריטניה ואיטליה, וכן אישי ציבור ברחבי העולם. לבסוף, התירו הבריטים את כניסתם של המעפילים לארץ ישראל. ב-24 באפריל שוחררה גם "אליהו גולומב" והאוניות נערכו להפלגה לארץ ישראל.
ברוקלין נטס
המעבר לברוקלין ותקופת קווין דוראנט: 2012-הווה
הקבוצה הייתה מועמדת לזכייה באליפות בעונת, אך הפסידה לאלופה בסופו של דבר, מילווקי באקס, ב-7 משחקים. גם ב- הייתה הקבוצה מועמדת חזקה אחרי הטרייד עם פילדלפיה 76' שהעביר את הארדן לפנסילבניה ואת בן סימונס לנטס, אך הקבוצה הובסה 0–4 בסיבוב הראשון על ידי בוסטון סלטיקס.
עד פברואר עזבו את הקבוצה שלושת כוכביה הגדולים, כשהארדן עבר לפילדלפיה באמצע עונת 2022, אירווינג עבר לדאלאס מאבריקס ודוראנט עבר לפיניקס סאנס.
דב הוז (אוניית מעפילים)
תולדותיה
מפקד ההפלגה באנייה "דב הוז" היה אליעזר קליין (טל) איש הפלי"ם, ולצדו הגדעוני גרשון עציון. לרשותם עמד מכשיר קשר שהוכן במעבדת ההגנה. צוות ההשטה כלל רב חובל ושנים עשר מלחים איטלקים. האונייה הפליגה מאיטליה ב-8 במאי 1946 ועל סיפונה 675 מעפילים. יחד עם "אליהו גולמב", היא הפכה למפגן הסברה ציוני, וכך למשל, גלויות שנשלחו ממנה הוחתמו בחותמת מיוחדת שנוצרה לכבוד ההפלגה, ועליה בין היתר המילים "דב הוז" בעברית ואנגלית.
ברוקלין נטס
היריבות עם ניו יורק ניקס
קבוצת ניו יורק ניקס נחשבת ליריבה הגדולה ביותר של הנטס. הסיבות העיקריות הן קרבת המקומות והאחריות של הניקס במידה מסוימת למכירתו של ג'וליוס ארווינג - אחד השחקנים הגדולים ביותר שעברו בנטס. ארווינג נמכר מאחר שהנטס נחשבו ל"פולשים" כשנכנסו לאזורם של הניקס כשעברו לליגת ה-NBA. היריבות הייתה גדולה לכל אורך ההיסטוריה של המועדונים, והיא אף התחזקה בתחילת שנות ה-2000.
אחרי הטרייד של סטפון מרבורי בתמורה למושיעה של הקבוצה, ג'ייסון קיד, הנטס הפכו לקבוצה השלטת באזור המזרח. בהתאם לאי ההסכמה הארוכה באמצעים התקשורתיים בין שני מועדוני הכדורסל האלה, ההחתמה של קיד היוותה את הסימן שהנטס לא יהיו כינור שני לניקס. במשך השנים הבאות הנטס ניצחו את הניקס ברוב המשחקים והשיגו במשחקים מולם מאזן 20–4. היריבות קיבלה פנים חדשות כאשר מרבורי, ששיחק בעבר בנטס והועבר לפיניקס סאנס בתמורה לקיד, הצטרף לניקס בשנת 2004.
דב הוז (אוניית מעפילים)
תולדותיה
ב-19 במאי הגיעו שתי הספינות לחיפה, מלוות בכניסתן על ידי שתי משחתות בריטיות. המעפילים ירדו בשקט ובסדר, ונרשמו על חשבון מכסת הרישיונות השנתית של ממשלת המנדט. ב-28 במאי הפליגה "דב הוז" חזרה לאיטליה עמוסה בדלק ובציוד.
ברוקלין נטס
היריבות עם ניו יורק ניקס
כמה משחקני הניקס אמרו שהם רוצים לפגוש את הנטס בפלייאוף, אחרי שהייתה אלופת המזרח פעמיים ברצף, אך בפעם הראשונה שהם נפגשו הנטס הדיחו את הניקס בסוויפ בסיבוב הראשון, 4-0. אף על פי שבשנים האחרונות הקבוצות נחלשו, היריבות ביניהן ובין אוהדיהן עדיין קיימת. כשהנטס שיחקו בביתם שבניו ג'רזי נגד הניקס, צעקות בוז נשמעו לשני הצדדים; הסיבה לכך היא שאוהדי הניקס יכלו להגיע לאולמם של הנטס בקלות, שכן בין המקומות הפריד רק נהר ההדסון ולאוהדי הניקס הרבה יותר זול להגיע לאולם הקודם של הנטס, אייזוד סנטר, מאשר למדיסון סקוור גארדן של הניקס.
היריבות עם בוסטון סלטיקס
קבוצת בוסטון סלטיקס הפכה ליריבה של הנטס בתחילת שנות ה-2000, בהן נפגשו מספר פעמים בפלייאוף. ביל וולטון אמר על יריבות זו במהלך פלייאוף 2002: "זו היא התחלה של עוד יריבות קלאסית של ה-NBA". קניון מרטין, שחקן הנטס, אמר: "האוהדים שלנו שונאים אותם, והאוהדים שלהם שונאים אותנו". אף על פי שכרגע הסלטיקס הם אחת מהקבוצות המצליחות לאורך ההיסטוריה של הליגה ולנטס הייתה הצלחה קצרה, העובדה ששתיהן בבית האטלנטי שומרת על היריבות בין הקבוצות.
שיאים למשחק בודד
נקודות: 60, קיירי אירווינג מול אורלנדו מג'יק, 15 במרץ 2022.
ריבאונדים: 27, באק ויליאמס מול גולדן סטייט ווריורס, 1 בפברואר 1987.
חסימות: 13, דריל דוקינס מול פילדלפיה 76', 5 בנובמבר 1983.
כריסטי מקניקול
כריסטינה אן "קריסטי" מקניקול' (באנגלית: Christina Ann "Kristy" McNichol; נולדה ב-11 בספטמבר 1962) היא שחקנית אמריקאית זוכת שני פרסי אמי ומועמדת שני פרסי גלובוס הזהב. התפרסמה כשחקנית בעיקר ככוכבת סדרת הדרמה "משפחה".
ביוגרפיה
מקניקול נולדה בלוס אנג'לס לקרולין וג'ים מקניקול. אחיה הוא השחקן ג'ימי מקניקול
מקניקול זכתה למירב הפרסום שלה בסוף שנות ה-70 בזכות סדרת הדרמה "משפחה", בה שיחקה במשך ארבע שנים. מקניקול זכתה על הופעותייה בסדרה בשני פרסי אמי ובמועמדות אחת לפרס גלובוס הזהב. בסוף שנות ה-80 שיחקה בקומדיית המצבים "קן ריק" בתור השוטרת הסמוייה ברברה וסטון.
כשחקנית קולנוע שיחקה בדרמות "כלב לבן", "חמודות קטנות" לצידה של זוכת האוסקר הצעירה טייטום אוניל ו"רק כשאני צוחקת" בתפקיד פולי בתה של כוכבת התיאטרון האלכוהוליסטית ג'ורג'יה היינץ (מרשה מייסון) שהעמיד את מקניקול לפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר. השתתפה בנוסף בקומדיה המוזיקלית הכושלת "סרט הפיראטים" ובמותחן הארוטי "משיכה ארוטית". פרשה ממשחק בשנת 1998 ומאז משמשת כמורה למשחק בלוס אנג'לס.
חיים אישיים
ב-2012 יצאה מהארון וסיפרה על יחסיה עם בת זוגה בשני העשורים האחרונים.
האסיום
הַאסְיוּם (Hassium) הוא יסוד מלאכותי ממתכות המעבר, שסמלו הכימי Hs ומספרו האטומי 108. זהו היסוד החמישי בסדרת היסודות העל כבדים וה-16 בסדרת היסודות הטרנס-אורניים.
היסטוריה
האסיום נוצר לראשונה בשנת 1984 כאשר המדען פטר ארמברוסטר וצוות המדענים שעבדו במרכז הלמהולץ למחקר יונים כבדים שבדרמשטאדט, גרמניה הפציצו אטומי 208Pb ביוני 58Fe ב"מאיץ קוי". ההפצצה גרמה להיווצרות האיזוטופ 265Hs ונייטרון חופשי. זאת לאחר שניסיונות להפיקו על ידי יורי אוגאנסיאן וצוותו במכון המאוחד למחקר גרעיני בדובנה שברוסיה ב-1978 הפיקו תוצאות שנויות במחלוקת.
שם היסוד ניתן לו בשנת 1997 ונגזר מהמלה Hassia, שמה הלטיני של מדינת הסה שבגרמניה, בה נתגלה.
איזוטופים של האסיום
עד כה התגלו 8 איזוטופים שונים של האסיום:
סון גוקו
סון גוקו (אנגלית: Son Goku, וביפנית: 孫 悟空) נודע גם בקצרה בשם גוקו, או בשמו הסאייני קאקארוטו, הוא הדמות הראשית בסדרת הטלוויזיה והמאנגה היפנית "דרגון בול". בתחילה הוא נוצר בתור דמות קומיקס על ידי אקירה טוריאמה, ודמותו מבוססת על סון ווקונג דמות ראשית ברומן "המסע למערב". גוקו הוצג כילד מוזר בעל זנב-קוף, המתאמן באמנות לחימה ושנמצא בידו כוח על אנושי. אף על פי שנהוג היה לחשוב בתחילת הסדרה שגוקו הוא בן-אנוש התגלה בהמשך שהוא חלק מגזע הנקרא "הסאיינים", גזע חוצני של דמויי פרימטים וששמו האמיתי הוא קאקרוט (ביפנית: カカロット; קאקרוטו).
דמותו של גוקו מופיעה ברוב הפרקים, הסרטים, הספיישלים וה-OVA של עיבודי האנימה לסדרת המאנגה: "דרגון בול", "דרגון בול Z" ו-"דרגון בול Z קאי", "דרגון בול סופר" ו-"דרגון בול GT". דמותו הופיעה לא רק בסדרות הטלוויזיה ובקומיקס, אלא גם בסרטים, פרקי בונוס, ובמשחקי הווידאו. בהתאם לכך שהסדרה הגיעה למסכים בכל רחבי העולם, התפרסמה דמותו והפכה לאחת המזוהות ביותר עם סדרות האנימה.
יצירת הדמות
גוקו בוסס על דמות קודמת של אקירה טורייאמה, יוצרו, שנקראה טאנטון. דמות זו הופיעה בסדרת קומיקס בעלת דמות אחת בלבד שנקראה "דרגון בוי" (ילד דרקון). התכונה המוזרה של טאנטון הייתה שהיו לו כנפיים. הדמות "סון גוקו" היא שילוב של טאנטון עם הדמות "סון ווקונג", גיבור הרומן הסיני "המסע למערב" שנכתב על ידי וו צ'אנג אן, אשר מכונה בתרגום היפני אף הוא "סון גוקו". גוקו קיבל זנב קוף, בהתאם לכך שווקונג הוא קוף. הזנב החליף את כנפיו של הדמות טאנטון. במקור, טוריאמה שאב את ההשראה לדמות מצפייה בסרטי אמנויות לחימה מהונג קונג ("סרטי קונג-פו") בכיכובם של ברוס לי וג'קי צ'אן.
טורייאמה הסביר שחליפת הלחימה של גוקו מבוססת על בגדיהם של הנזירים הסינים ממנזר שאולין, כי רצה שלסדרה תהיה אווירה סינית. בשלבים המוקדמים של סדרת הקומיקס מספר אנשים שקראו את החוברות אמרו שדמותו של גוקו שטוחה, וכך הוסיף טורייאמה דמויות כמו קרירין ומאסטר רושי. אחר כך הוא יצר גם את טורנירי הלחימה, שהפכו את הקומיקס ליותר מבוסס על לחימה מאשר סדרת הרפתקאות. בנוסף, בגלל הצפי שגוקו ינצח בקלות בטורנירים בשל היותו גיבור הסדרה, "גרם" טורייאמה לגוקו להפסיד בשני הטורנירים הראשונים; אך בכל זאת, הוא ניצח בשלישי. בדרגון בול Z, אחרי שגוקו הקריב את חייו כדי לנסות להביס את סל, טורייאמה החליט שגוהאן בנו צריך לקחת את מקומו כדמות הראשית, אך בסופו של דבר ויתר על כך כי טען שהוא לא מתאים לדמות גיבור ראשי, וגוקו המשיך בתפקידו בסדרה.
לגוקו יש צורת שיער מיוחדת שלא השתנתה באורכה כלל לאורך כל הסדרה מכיוון ששיערם של סאיאנים טהורי גזע לא משתנה אף פעם, חוץ מהמקרים בהם הוא הופך ל"סופר סאיין" ואז הוא מזדקר למעלה. גוקו מעדיף ללבוש חליפות קייקוגי, ולא חליפות סאיינים מפני שגדל בכדור הארץ.
כוחות ויכולות
לגוקו יכולות בלתי רגילות כמו: כוח קיצוני, מהירות בלתי רגילה, רפלקסים מהירים, סיבולת מרשימה, ויכולת ליצור גלי אנרגיה שבאים מכוח ה"קי". כשהיה ילד, החזיק גוקו ברשותו במקל קסום שהיה מתארך ומתקצר לפי הוראתו. בנוסף הוא קיבל ענן עליו יכול היה לרכוב למרחקים עצומים. הוא השתמש בו הרבה בסדרת דרגון בול, אך לאחר שהתחיל ללמוד את טכניקת התעופה השתמש בו פחות ופחות בהדרגה (ולכן הוריש אותו לגוהאן).
מהלך הלחימה המזוהה עם גוקו הוא ה"קא-מה-הא-מה-הא" (אנגלית: Kamehameha). במתקפה זו הוא משחרר גל אנרגיה, ואת זאת למד ממורו הראשון מאסטר רושי. עוד טכניקה שמזוהה איתו היא "קאיו-קן" (אנגלית: Kaio-ken, בתרגום חופשי: "מתקפת קאיו), שמאפשרת ללוחם להכפיל את כוחותיו ומהירותו תוך כדי הפעלת לחץ עצום על הגוף. הטכניקה החזקה ביותר שלו היא ה"גאנקי דמה" (אנגלית: Spirit Bomb). בטכניקה זו משתמשים באנרגיה הנמצאת בטבע וביצורים החיים שבסביבה כדי ליצור כדור אנרגיה גדול. את הקאיו קן והגאנקי דמה הוא למד מהמלך קאיו (קינג קאי) בזמן ששהה איתו בעולם המתים.
אף על פי שמוצאו לא הוזכר בתחילה, גוקו הוא הסאיאני היחידי בסדרת הטלוויזיה "דרגון בול" ובחלק הראשון של המנגה בעל אותו השם, אך ב"דרגון בול Z" מוצגים מספר סאיאנים נוספים. הוא יכול להפוך לקוף ענק הנקרא "אוזארו", כל ירח מלא, אך רק כשזנבו נמצא עליו. בהמשך הסדרה מתנתק הזנב מגופו של גוקו באופן סופי על ידי קאמי. בהמשך המאנגה, בחלק שעליו מבוססת האנימה "דרגון בול Z", מתוודע גוקו לשורשיו הסאיאניים וליכולת ההשתנות שלו לקוף.
פרט לצורת הקוף שלו, לגוקו מספר שינויי צורה, אליהן הוא למד להשתנות החל משהותו על כוכב נאמק בסדרת האנימה של "דרגון בול Z". שינויי הצורה האלו נקראים סופר סאיין, ועל פי האגדה הנפוצה בקרב הסאיאנים, היא הצורה שאותו קיבלה דמות סאיאנית מסתורית ועוצמתית במיוחד 1,000 שנים לפני התרחשות העלילה. להשתנות זו יש מספר דרגות: סופר סאיין, סופר סאיין 2, סופר סאיין 3, סופר סאיין 4 (אך ורק ב"דרגון בול GT").
ככל שדרגת ה"סופר סאיין" עולה, גם הכוח, המהירות, ומהירות התגובה גדלים בצורה משמעותית, וכך גם המראה החיצוני. עם זאת, נדרשים אימונים רבים על מנת לעמוד בעומס האנרגטי של דרגות הסופר סאיין השונות, וישנן טרנספורמציות דוגמת ה"סופר סאיין 3" שדורשות עומס אנרגטי כה גדול וסוחטות ממנו את כוחותיו במהירות, למרות האימונים הקשים.
ב"דרגון בול סופר" גוקו מקבל כוחות אלוהיים ומצליח לקבל את כוחותיו וצורתו של הסופר סאיין האל, ובהמשך שולט על אנרגיית האל הזו ומצליח להשתנות לסופר סאיין בלו, שהיא למעשה טרנספורמציית הסופר סאיין הרגילה בשילוב עם כוחות הסופר סאיין האל. גוקו לומד גם לשלב את טכניקות הלחימה שאותן למד בכדור הארץ יחד עם שינויי הצורה הסאיאנים שלו.
באמצע עלילת הדרגון בול סופר גוקו לומד לשלב בין הסופר סאיין בלו לבין טכניקת הקאיו-קן, כלומר הוא מכפיל את עוצמת האנרגיה שלו בצורת הסופר סאיין בלו.
לקראת סוף עלילת "דרגון בול סופר" הוא גם השיג, תחילה באופן ספונטני, את טכניקת "אולטרה אינסטינקט" (או בעברית, "מיצוי תנועה עצמית"), שהיא דרגה אליה רק לוחם השווה בעוצמתו לאלים עצמם יכול להגיע. כמו השם של הטכניקה, צורה זו גורמת למשתמש לנוע באופן אינסטקטיבי ומבלי מחשבה שתתערב בהחלטותיו, אבל גוקו לומד לאט לאט כיצד לשלוט עליה ולמצות את כוחו.
דרגון בול
דמותו של גוקו הופיעה בפעם הראשונה בפרק הראשון של המאנגה דרגון בול הנקרא "בולמה וסון גוקו", שפורסם ב-3 בדצמבר 1984. בתחילת סדרת הטלוויזיה והמאנגה נגלה גוקו כילד מוזר וחזק בעל זנב קוף, שאומץ על ידי סון גוהאן. לפני התחלת הסדרה הוא הרג בטעות את גוהאן כשהפך לקוף ענקי ומפלצתי לאור ירח מלא. אחרי שחי לבד זמן מה (בלי לדעת על נסיבות מותו של סבו המאמץ) התחבר עם בולמה, ויצא איתה למסע לאסוף את כדורי הדרגון בול הקסומים, שלאחר שאוספים את כולם, מתגלה הדרקון "שנרון" המגשים משאלה אחת לישות האוספת את כל שבעת כדורי הדרגון בול ואוגרת אותם ביחד. בזמן מסעם הם מתחברים גם עם משנה הצורה "אולונג", נווד המדבר "יאמצ'ה" וחברו הטוב החתול בשם "פואר". לאחר מכן החל גוקו להתאמן באמנויות לחימה בביתו של מאסטר רושי, ביחד עם עוד חברה, לאנץ'. ביחד עם גוקו מתאמן קרירין, שהפך לחברו הטוב ביותר. גוקו השתתף בטורנירי אמנות לחימה ונלחם נגד מתחרים כמו קרירין, טינשן-האן, שיאצו, פיקולו ג'וניור ומאסטר רושי עצמו. גוקו בשתי האליפויות הראשונות הוא הפסיד בגמר, אך באליפות השלישית בה השתתף כנער מתבגר הוא ניצח. לפני שהשתתף באליפות הזו הוא הצליח לנצח את פיקולו דיימאו שהרג את חברו הטוב קרירין ואיים להשתלט על העולם.
דרגון בול Z
חמש שנים לאחר סיום האירועים של העונה שעברה, פוגש גוקו בראדיץ, שמתברר כאחיו הגדול. שמו האמיתי של גוקו היה קאקארוטו, והוא שייך לגזע הלוחמים שנקראים סאיינים. כתינוק, נשלח גוקו לכדור הארץ, כדי לגדול שם ולהשמיד את האוכלוסייה אחר כך. אולם תחת טיפולו של סון גוהאן הוא קיבל מכה חזקה בראשו, שגרמה לו לאמנזיה, ולשכוח את המשימה שלשמה הגיע. בהמשך העלילה שקשור נאבק גוקו במקיטה, נסיך הסאיינים, שבסוף הפך לבן בריתו. בהמשך מגיע לכוכב נאמק ונלחם בפריזה, דיקטטור אכזרי של אימפריה בין גלקטית, אשר השמיד את כוכב הבית של הסאיינים. בקרב מולו, הפך גוקו ל"סופר סאיין" הראשון לאחר 1,000 שנה, ומצליח להביס אותו.
דרגון בול סופר
עלילת הסדרה מתרחשת בפרק הזמן שעבר מאז תבוסתו של קיד בו, ועד לפרקים במאנגה המקורית בהן הוא פגש את אוב. בתחילת הסדרה, נראה סון גוקו כחקלאי שעובד בחווה ליד הבית שלו, אך ממשיך להתאמן באמנויות הלחימה בין לבין. במהלך אחד הביקורים שלו אצל המלך קאיו הוא פוגש באל ההרס, בירוס, שהתעורר אחרי 39 שנים ומחפש אחרי אמיתות האגדה שנקראת "סופר סאיאן אל" (אנגלית: Super Saiyan God) לאחר שהוא מבקר בכדור הארץ ומאיים להשמיד אותו אם לא יימצא את הסופר סאיאן אל המדובר, גוקו מופיע ובעזרת גוהאן, גוטן, טראנקס, וג'יטה והתינוק שברחם של וידל, מקבל את האנרגיה של הסופר סאיין האל, מה שמאפשר לו להתמודד מול בירוס. גוקו אומנם מפסיד לאחר קרב צמוד, אך בירוס, שהתעייף אף הוא מהקרב, מחליט בסופו של דבר לא להשמיד את הכוכב.
מאוחר יותר גוקו הולך בעקבות וג'יטה להתאמן בכוכב של בירוס, אך האימונים נקטעים כאשר הם מתוודעים על חזרתו מהמתים של פריזה, האויב המושבע של גוקו, ופלישתו לכדור הארץ עם צבאו. סון גוקו ווג'יטה יוצאים לכדור הארץ לעזור ללוחמי ה-Z כנגד פריזה שהפך לחזק מאי פעם.
לאחר תבוסתו של פריזה, גוקו, ווג'יטה, בירוס וויס יחד עם אל ההרס של יקום 6 שאמפה והמלאכית של יקום 6 וואדוס מקיימים תחרות בין יקומים 7 ו-6, אם יקום 6 מנצחים אז כדור הארץ עובר אליהם, ואם הם מפסידים אז יקום 7 מקבלים משאלה מכדורי הסופר דרגון בול, כדורים הרבה יותר טובים וגדולים מהדרגון בולים הרגילים שאנו מכירים (בגודל של כוכבים). בהמשך, נענים גוקו וחבריו לבקשתו של טראנקס מהעתיד, אשר שוב מבקש מהם להציל את ציר הזמן מפני איום מסתורי בשם גוקו בלאק, הזהה במראהו החיצוני לגוקו. תוך כדי ההתמודדות מול בלאק, פוגש גוקו את זנו, מלך כל היקומים, ומציע בפניו את הרעיון לקיים טורניר אמנויות לחימה בין כל היקומים.
במהלך הטורניר, פוגש גוקו יחד עם שותפיו ליקום בלוחמים רבי-עוצמה רבים מכל היקומים שהוזמנו לטורניר, ומגלה לראשונה את טכניקת ה"אולטרה אינסטינקט", שמאפשרת לו להתמודד מול הלוחם החזק ביותר מבין כל הלוחמים שהגיעו לטורניר, ג'ירן האפור אשר הגיע מיקום מספר 11. בזכות שיתוף פעולה עם שני יריביו לשעבר, פריזה ואנדרואיד 17, מצליח גוקו להביא את היקום שלהם לניצחון בטורניר.
לאחר טורניר העוצמה, נזעקים גוקו וחבריו על ידי הפטרול הגלקטי של יקום 7 על מנת לסייע להם להתמודד מול אסיר נמלט, הקוסם המרושע מורו המכונה "אוכל העולמות". בהמשך, מתמודד גוקו מול גראנולה, לוחם מסתורי ורב-עוצמה המבקש לנקום בפריזה ובסאיאנים שהחריבו את עולמו לפני עשרות שנים, ובין לבין, לומד גוקו לפתח את כוחותיו על מנת לשלוט על טרניקת ה"אולטרה אינסטינקט".
דרגון בול GT
דמותו של גוקו מופיעה גם בסדרת האנימה "דרגון בול GT", שאינה מבוססת על המאנגה מאת אקירה טורייאמה, ועלילתה מתרחשת לאחר שגוקו סיים לאמן את אוב.