cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
דו"ח לוכטר
כחול פרוסי
גורם נוסף המשפיע על היווצרות הכתמים הוא מדד החומציות. מדובר במדד רגיש מאוד המושפע גם מנוכחות של בני אדם. כיוון שקירות תאי הגזים היו עשויים בטון ואליהם נדחסו אנשים רבים, הייתה רמת הפחמן הדו-חמצני גבוהה, עובדה שיצרה סביבה חומצית המונעת את ההיווצרות של כחול פרוסי. לעומת זאת בתאי החיטוי הייתה סביבה לחה ובסיסית, וכך נוצרו שם הכתמים. גרין גם מציין כי יש לבדוק את נוכחות הציאניד בקירות, יש לבחון לא רק את כתמי הכחול פרוסי, אלא נוכחות של מלחי ציאניד נוספים. גם כאשר מחפשים מלחי ציאניד אחרים בקירות תאי הגזים כמעט ולא נמצאו שאריות ציאניד בקירות. עובדה זו מוסברת בעובדה שמרבית מלחי הציאניד הקיימים מסיסים במים (בניגוד לכחול פרוסי אשר אינו נמס במים). תאי הגזים בבירקנאו נהרסו באוקטובר 1944 לאחר התמרדות הזונדרקומנדו, לעומת תאי החיטוי שנותרו שלמים; בשל ההרס היו הקירות הפנימיים של תאי הגזים חשופים למזג האוויר ושרידים אפשריים של הציאניד הושמדו. לוכטר לא התייחס כלל לסוגיה של מידת המסיסות של החומרים.
ספיידרמן: יקום העכביש
חלק שני - כוח עליון
הקבוצה מגיעה לארץ-928, ופיטר נחרד לגלות שספיידרמן העליון הוא הממונה על כולם. ספיידרמן הזקן מנסה להסביר שקיין וסילק הם כלי הקיבול של האחר והכלה, אך ספיידרמן העליון מבטל את רעיון הטוטמים כאמונה טפלה. דיימוס מגיח מהפורטל והורג את סייבורג ספיידרמן, אך ספיידרמן העליון מצליח להרוג את דיימוס. ספיידרמן מופתע שגופתו של דיימוס לא מתפוררת כפי שקרה למורלון כשספיידרמן הרג אותו. ספיידרמן 2099 מסביר שהם השתמשו בטכנולוגיה של שנת 2099 כדי לשים את גופתו של דיימוס בהקפאה קריוגנית. ספיידרמן הזקן מנסה שוב להסביר את רעיון הטוטמים, אך הוא נהרג כאשר דיימוס נוסף מופיע יחד עם בריקס ובורה ושובר את מפרקתו.
דו"ח לוכטר
בדיקות נוספות במעבדות בפולין
פרופסור יאן מרקביץ, מנהל המכון למחקר משפטי (IFRC) בקרקוב, ערך בפברואר 1990 ניסוי שבו התחשבו בקיומן של תרכובות ברזל ובתנאים הסביבתיים הקיימים על הקירות. בהתחשב בכך שחורבות תאי הגזים בבירקנאו נשטפו על ידי מים רבים מאז 1945, מרקוביץ וצוותו לא היו בטוחים אם ימצאו בכלל שרידי ציאניד, אך הם קיבלו רשות לאסוף דוגמיות, ואספו אותן מאזורים מוגנים מפני האקלים באופן יחסי. לוכטר טען בדו"ח כי הכמויות הקטנות של הציאניד שמצא בתאי הגזים הן שרידים של חיטוי כללי שנערך במחנה, ותו לא. עם זאת, במחקר שנערך על ידי ה-IFRC נלקחו דגימות בקרה מאזורי המגורים שבהם נעשה חיטוי ב-1942, בעקבות מגפת טיפוס הבהרות שהייתה במחנה. דגימות הבקרה נמצאו שליליות ולא נמצאו בהם שרידי ציאניד. מעבר לכך, תאי הגזים והקרמטוריום בבירקנאו נבנו מאוחר יותר, ולא היו קיימים בעת החיטוי האמור. המחקר של ה-IFRC הראה נוכחות של ציאניד נכח בכל המתקנים שבו ציפו למצוא ציאניד, כלומר בכל חמש המשרפות, במרתף בלוק 11 ובמתקני החיטוי.
ספיידרמן: יקום העכביש
חלק שני - כוח עליון
בכאוס המתחולל, ספיידרמן המתנקש נהרג. קיין ובן ריילי מסיקים שהיורשים הם שיבוטים, מה שמסביר מדוע גופותיהם מתפוררות לאחר מותם, ובן פותח פורטל לעולם הבית שלהם. אולטימייט ספיידרוומן (שידועה כעת בשם "האלמנה השחורה") מצטרפת אליהם ומציינת שגם היא שיבוט. ספיידר-UK פותח פורטל לארץ-13 כדי שהשאר ימלטו. ספיידרמן הזקן גוסס ומתגלה בתור אזקיאל סימס מארץ-4. הוא אומר לספיידרמן להגן על הטוטמים בכל מחיר. סילק גונבת את מתקן הפורטל של ספיידרמן ומתכוונת לתקן את כל המיתות להן היא גרמה. היא פותחת פורטל ומושכת את תשומת ליבם של היורשים. הספיידרמנים השורדים מתאגדים מחדש בארץ-13, שם ספיידרמן פוגש בספיידרמן העליון, שזועם על המאורעות האחרונים, ומציין שהם כעת במלחמה נגד היורשים ושמעתה והלאה הוא הממונה עליהם.
חלק שלישי - שטח גבוה
פיטר פארקר ואוטו אוקטביוס נלחמים ביניהם מי מתאים יותר להוביל את הספיידרמנים. פארקר מבין שאוקטביוס חושב שהוא מגיע מהזמן שלפני החלפת המוחות ביניהם, ולא אחרי. הוא מנצל את העובדה הזאת וקורא עליו תיגר כדי להוכיח את עליונותו ולהרוג אותו. כדי לא ליצור פרדוקס של מסע בזמן, ספיידרמן העליון נסוג מעמדתו. ספיידרמן אומר לו שמכיוון שהיורשים אינם יכולים למות, מוות הוא לא הפתרון.
דו"ח לוכטר
בדיקות נוספות במעבדות בפולין
מבקריו של לוכטר טוענים שכל ניסיון לטעון שלא ניתן היה לבצע המתות בגז בתאים הסמוכים לקרמטוריום על סמך הטענה שלא נמצאה בהם חשיפה לציאניד. זאת, משום משום שהתגלתה בהם נוכחות שרידי ציאניד ברמה שאינה ניתנת לערעור. המבקרים כותבים עוד שלמעשה בכל תאי הגזים הייתה עדות לחשיפה לציאניד ברמה גבוהה לעומת חלקים אחרים של המחנה, שבהם לא נמצאו כלל שרידים של חומר זה. בנוסף, בדיקות שנערכו במחנה אושוויץ בשנת 1945 חשפו נוכחות של ציאניד בפתחי האוורור של הריסות המשרפה השנייה. (בדיקות אלה הראו גם כי כי מחקרו של לוכטר לא היה המחקר הראשון מסוגו שנערך במחנות, בניגוד לטענתו). ההיסטוריון ריצ'רד ג'. אוונס טוען שבורותו של לוכטר באשר להבדל בכמות הציאניד הנדרשת לחיסול מזיקים לעומת הכמות הנדרשת להמתת בני אדם, והכמות הקטנה של ציאניד שנמצאה בהם, מחזקת את הקביעה כי תאי הגזים שימשו להרג, בניגוד לטענתו של לוכטר.
ספיידרמן: יקום העכביש
חלק שלישי - שטח גבוה
בארץ-13989, קארן משפד גרסת אדם זאב של ספיידרמן ושואל את סולוס אם הוא יכול סוף סוף לחזור הביתה. סולוס פוקד על האורג הגדול לשלוח את קארן לעולם יותר מאתגר. סולוס לועג למורלון בגלל פחדו מספיידרמן של ארץ-616, ומורלון אומר שהוא דואג בעקבות הנבואה ש"האחר", "הכלה" ו"הנצר" זכו להתגשמות פיזית דרך קיין, סילק ובנג'י פארקר מארץ-982, בהתאמה. סולוס מסכים שהשלושה יכולים לסיים את שלטונם של היורשים, אך מפריך את טענתו כשמורלון אומר שהנצר עדיין נמצא מחוץ להישג ידם. סולוס קורא לג'ניקס להצטרף אליהם, באומרו שהגיע הזמן לרסק את תקוותם האחרונה של הספיידרמנים.
דו"ח לוכטר
ביקורות נוספות
המשרפות ותאי הגזים בבירקנאו נהרסו על ידי אנשי האס אס, בהוראתו של היינריך הימלר, בסוף 1944, עם התקרבותו של הצבא האדום, כדי להשמיד את הראיות לרצח העם שהתבצע בהם. לאחר ההרס ניתן לראות במקום רק את בסיסי משרפות IV ו-V, הבנויים מלבנים על יסודות בטון, ואת הריסות משרפות II ו-III. ההיסטוריון והארכיטקט ההולנדי, פרופסור רוברט יאן ואן-פלט, מגדיר את הערתו של לוכטר כי המתקנים בבירקנאו לא השתנו כלל מאז 1942 כ"שטויות".
ספיידרמן: יקום העכביש
חלק שלישי - שטח גבוה
בארץ-13, ספיידרמן אומר לספיידרמן העליון שהוא מכבד את מומחיותו ושיהיה טיפש אם לא ייקח את עצתו. הוא בודק עם שאר הקבוצות אך אינו מקבל תגובה מקבוצתו של קיין, וספיידרמן 2099 אינו מייחס לכך חשיבות. ספיידרמן העליון אומר שמצא את עולם הבית של היורשים, אך הם צריכים צבא חזק יותר. פארקר מבקש מספיידר-גירל, מספיידרוומן של ארץ-65, ממיילס מוראלס ומאולטימייט ספיידרמן של סדרת האנימציה לעזור לאסוף מגויסים חדשים. ספיידרמן מתנצל בפני גוון על כך שהוא מגן עליה יותר מדי. הוא מתוודה על כך שנכשל להציל את גוון סטייסי של עולמו, ואילו גוון אומרת לו שהיא עצמה נכשלה להציל את פארקר מעולמה.
בארץ-13, מורלון וג'ניקס מגיחים מהפורטל, הורגים את קפטן ספיידר ואת קוף העכביש. ספיידרמן הקוסמי משמיד את ג'ניקס בעזרת כוח האניגמה. סולוס מגיע וחושף בפניהם שכוח האניגמה הוא אנרגיית חיים טהורה, מה שמאפשר ליורשים ליזון ממנו ולהרוג את ספיידרמן הקוסמי. מורלון לוקח את בנג'י מספיידר-גירל של ארץ-982 ומכריז עליו ככלי הקיבול של "הנצר".
דו"ח לוכטר
ציקלון B
טענה נוספת של לוכטר היא שציקלון בה הוא נפיץ ולכן לא סביר שהשתמשו בו בקרבה גדולה כל כך למשרפות. הטענה שציקלון בה נפיץ היא נכונה, אך בעוד מנה קטלנית של ציאניד היא 300 חלקיקים למיליון, ציאניד הופך לחומר נפיץ רק מרמת ריכוז של 56,000 חלקיקים למיליון ומעלה, פי 186 מהרמה שבה השתמשו בתאי הגזים. מבקרין אחרים מעריכים שהקורבנות שנרצחו בתאי הגזים נחשפו לריכוז של בין 450 ל-1,810 חלקיקים למיליון, שוב שיעור נמוך בהרבה מהרמה הנפיצה.
ספיידרמן: יקום העכביש
חלק רביעי - כל מקום חוץ מפה
בארץ-802, ג'ניקס מחלים מגולם של שיבוט. הוא מסרב לחזור לשדה הקרב. בחוץ, האלמנה השחורה של ארץ-1610, קיין וספיידרמן של ארץ-92 מתכוננים לערוך מתקפה על מפקדתו, בניין בקסטר.
דו"ח לוכטר
אוורור תאי הגזים
לוכטר הסיק בטעות שלתאי הגז לא היו מערכות אוורור, מערכת הכרחית כדי לפנות את הגז לאחר ההשמדה ולאפשר את פינוי התא. העדר מערכת כזו, לדעתו של לוכטר, הצביעה על כך שהמבנה אל נועד לשמש כתא גזים. למעשה, תאי הגז במרתפי משרפות II ו-III אווררו מכנית באמצעות מנועים שהיו על גג מבנה המשרפה הראשי, שהייתה להם היכולת לשאוב את הגז הנותר וחדש את מלאי האוויר כל שלוש או ארבע דקות. במשרפות IV ו-V לא הותקנו בתחילה מערכות אוורור (אם כי במאי 1944 הותקנה מערכת כזו במשרפה V) ובהן היו אנשי הזונדרקומנדו חובשים מסכות גז כאשר היו נכנסים לפנות את הגופות. במהלך המשפט הוצג בפני לוכטר מסמך מאת אס אס שטורמבנפירר קארל בישוף, שהיה האדריכל הראשי של אושוויץ. לוכטר טעה בהבנת המסמך, וטען שהמדובר במערכת המפוחים למשרפות, בעוד התרגום הנכון מתייחס למערכות אוורור. מערכות אלה מופיעות בתרשימי המשרפות, וניתן לראות את שרידיהן בקיר המזרחי של משרפה III.
ספיידרמן: יקום העכביש
חלק רביעי - כל מקום חוץ מפה
בארץ-13, הספיידרמנים מסתערים על סולוס, שהורג בקלות יתרה את נסיך ארכנה וארכנוזאור. מורלון לוקח את בנג'י לארץ-001. ספיידר-UK מתקשר לספיידרמן ואומר לו שהאזור הבטוח אבד. ספיידרמן מגיע יחד עם ספיידרוומן מארץ-65, ספיידר-גירל, ושלושה ספיידרמנים מיקום המנגה היפנית. אחד משלושתם, טקויה ימשירו, מתעופף בעזרת רובוט המכה לאופרדון, ומסתער על סולוס, שמשמיד את הרובוט. הספיידרמנים פותחים פורטל אקראי כדי להימלט. ספיידרמן אומר שיש לו תוכנית והוא נשבע בפני ספיידר-גירל שהם ימצאו את בנג'י.
סילק נמצאת במנוסה מבריקס ובורה ומגיעה לארץ-3145, שממה רדיואקטיבית. כאשר בריקס יוצא מהפורטל, הוא כמעט ונהרג בידי הקרינה הרדיואקטיבית לפני שבורה מושכת אותו למקום מבטחים. סילק מבינה שהעולם הרדיואקטיבי הוא מחוץ לתחומם של היורשים, מכסה את עצמה בקורים להגנתה ויוצאת לחפש מקום מוכר יותר.
דו"ח לוכטר
השמדת הגופות
לוכטר הסכים לשמש כעד מומחה בנושא השימוש במשרפות, אף על פי שבחקירה נגדית הודה שאינו מומחה לנושא. לוכטר העריך שניתן היה לשרוף בקרמטריום באושוויץ עד 156 גופות ביום. בחקירתו הנגדית הוצג לפני מכתב שנכתב ב-28 ביוני 1943 על ידי משרד התכנון הראשי של אושוויץ (Auschwitz Zentralbauleitung) אל אס אס בריגדפיהרר האנס קאמלר, שהיה קצין אס אס בכיר והיה אחראי, בין השאר, על תכנון מחנות ההשמדה. במכתב מצהיר ראש משרד התכנון שלחמש המשרפות באושוויץ קיבולת יומית של 4,756 גופות. לוכטר הודה שלא הכיר מסמך זה ושהנתונים שונים מן הנתונים שלו.
ספיידרמן: יקום העכביש
חלק רביעי - כל מקום חוץ מפה
צבא הספיידרמנים מגיע לארץ-8847. ספיידרמן מנסה לדבר עם ספיידר-גירל מארץ-982, אך היא מסרבת להקשיב לו. הוא מקבל תשדורת מספיידרוומן, שהסתננה לתוך ביתם של היורשים בעוד היא מתחזה למקבילתה מארץ-001. אולם, המשדר שלה ניזוק ופארקר מאבד איתה קשר. הוא מבקש ממיילס לעזור לה יחד עם מגוייסיו החדשים. פארקר מבקש ממיגל ומליידי ספיידר מארץ-928 בזמן שהם מנתחים את גופתו של דיימוס. מיגל אומר לו שהם מצאו את מתקן השיבוט של היורשים, אך לפני שהם מוסיפים לדבר ג'ניקס קוטע את התשדורת. מאז שהספיידרמנים השונים עברו בין היקומים השונים ותקשרו ביניהם דרך סיבי קור החיים, ג'ניקס עקב אחריהם כל אותה עת.
דו"ח לוכטר
השמדת הגופות
מסמכי בקשת פטנט שהוגשו במהלך המלחמה על ידי יצרני התנורים ושתי עדויות נפרדות אישרו את הנתונים בדבר קיבולת המשרפות. הנתון, על פי ניתן היה לשרוף בכל יום 4,756 גופות, מעיד על קיבולת המחנה כולו: נתון זה מצביע על היכולת להשמיד 140,000 גופות בחודש. מחנה בירקנאו יכול היה להכיל כ-125,000 בני אדם, כלומר משרפות המחנה היו בעלות יכולת להשמיד את גופותיהם של כל האסירים במחנה בכל חודש. נתונים אלה מחזקים את הטענה, ההפוכה מזו של לוכטר, שמטרתו האמיתית של מחנה אושוויץ-בירקנאו הייתה השמדה, ואושוויץ לא היה מחנה ריכוז פשוט.
ספיידרמן: יקום העכביש
חלק רביעי - כל מקום חוץ מפה
בארץ-001, האורג הגדול אומר לספיידרוומן שסולוס אילץ אותו לחשוף מידע שעזר לקבוצת היורשים להשיג שליטה על המציאות. אולם, הוא התמרד בהם ויצר שלוחות בעלות מבוי סתום של קור החיים ששינו את העיצוב שלו ואיפשר לספיידרוומן להגיע אליו כדי שייתן לה את הנבואות. מגילות אלה מכילות את כל המידע שהם צריכים על "האחר", "הכלה" ו"הנצר" וכמו כן דבר נוסף. מורלון מגיע למקום ונותן את בנג'י לבריקס ובורה. ג'סיקה מצליחה להשתמש במשגר המקולקל שלה כדי לשלוח את המגילות לפיטר לפני שמורלון יגלה אותן.
בארץ-8847, ספיידרמן מקבל לידיו את המגילות וסילק יוצרת איתו קשר. היא אומרת לו להגיע לארץ-3145 לפני שג'ניקס חוסם את הקשר ביניהם. בהגיעם לארץ-3145, הספיידרמנים עוקבים אחר ציוני דרך אותם השאירה סילק אל מגדלי סימס. הם מוצאים את הבונקר של סימס, וספיידרמן יודע שהבונקר הזה יעזור להחביא אותם מקבוצת היורשים. בתוך הבונקר הם מוצאים את סילק יחד עם הטוטם של ארץ-3145 - הדוד בן של אותו יקום.
דו"ח לוכטר
השמדת הגופות
מעבר לנתונים על קיבולת המשרפות, בזמנים מסוימים היה צורך בשריפת חלק מהגופות בבורות שרפה באוויר הפתוח. מכאן שקיבולת המשרפות לא הייתה גורם מגביל במספר הנרצחים ביום, ובעזרת בורות השרפה ניתן היה להשמיד מסר בלתי מוגבל של בני אדם.
ספיידרמן: יקום העכביש
חלק חמישי - לא עוד ספיידרמנים
בארץ-3145, הדוד בן מסביר שאחרי שננשך בידי עכביש הוא הפך לספיידרמן של העולם שלו. הכל הלך כשורה עד אשר עלף האמרלד (גרסת העולם הזה לגובלין הירוק) גילה את זהותו הסודית והרג את הדודה מיי ואת פיטר. שבור לב, בן ויתר על הקריירה של לחימה בפשע כספיידרמן. כאשר אזקיאל סימס אמר לו שבן נמצא בסכנה מפני מורלון, בן קיבל את הצעתו להישאר בתוך הבונקר לצורך הגנתו. מעט לאחר מכן, דוקטור אוקטופוס של העולם הזה החזיק את העולם תחת כופר באמצעות נשק גרעיני. הכופר שולם, מאחר שלא היה ספיידרמן שיוכל לעצור אותו. אולם, הפצצות שוחררו בטעות והרגו את כל אוכלוסיית העולם.
ספיידרמן העליון זועם על מעשיו של מקבילו מארץ-3145, ומנסה לתרגם את המגילות בעזרת עוזרת הולוגרפית. כשספיידרמן מגלה שהעוזרת ההולוגרפית היא למעשה אנה מריה מרקוני, ספיידרמן העליון מבין שספיידרמן הגיע מהעתיד שלו - מה שאומר שאוטו יאבד בסופו של דבר את כל רכושו. ספיידר-גירל חושפת שמאחר שכוחותיה המקוריים הגיעו מכת שסגדה לאורג הגדול, היא יכולה לקרוא את הטקסט שבמגילות. המגילה הראשונה מכילה נבואה שאומרת שהיורשים יפסידו לספיידרמנים בעוד אלף שנים בזמן העתיד, ושהדרך היחידה למנוע את הגורל הזה תהיה להקריב את "האחר", "הכלה" ואת "הנצר" - מה שימנע מטוטמים אחרים להתקיים. ספיידר-גירל מארץ-982 דורשת שהם יגיעו לארץ-001 ויצילו את בנג'י "הנצר".
בארץ-802, קיין, בן ריילי והאלמנה השחורה של יקום אולטימייט השמידו את מתקני השיבוט של ג'ניקס, אם כי במחיר חייו של בן. היורשים חשים בקרבתם של "האחר" ו"הכלה" ומתחילים להתגונן. בארץ-3145, ספיידר-גירל אומרת שעליהם להשתמש בתוכנה של המגילה השנייה, שמכילה את סיפור חייו של קארן, כדי שיחליף צד ויצטרף אליהם. ספיידרמן יוצר קשר עם קיין, שמגלה שהוא נמצא בעולם הנול ומתכנן להרוג את היורשים. ספיידרמן יוצר קשר עם הצוותים השונים שנמצאים בעולמות השונים ואומר להם להתקבץ יחד בארץ-001.
בארץ-001, קיין משנה צורה לאיש עכביש ענק ממדים כשהיורשים מגיעים. הוא משפד את סולוס על מספר דוקרנים והורג אותו. מורלון הזועם קורע מעליו את אחת מרגליו ודוקר אותו בראשו, וקיין מת לכאורה מפצעיו.
חלק שישי - לוחמי הקורים
הספיידרמנים וקארן שעבר צד עושים את דרכם לעולם הנול לקרב האחרון נגד היורשים. מיגל או'הרה וליידי ספיידר חוזרים עם רובוט הליאופרדון המתוקן, שמונע בידי איזוטופים רדיואקטיבים. ספיידר-האם מסווה את עצמו כבנג'י, ומאפשר לבן פארקר לקחת את בנג'י האמיתי לעולם ביתו. בינתיים, תוכניתו של ספיידרמן העליון לסיים את שלטונם של היורשים על-ידי הריגת האורג הגדול נוחלת הצלחה ועוצרת אותם, אך גם גורמת לאריג הזמן להתרופף. ספיידר-גירל מאיימת להשמיד את הקריסטל שמכיל את נשמתו של סולוס, אך משנה את דעתה אחרי שהיא מבינה ש"גיבורים אינם הורגים". קבוצת היורשים מוגלית לארץ-3145, היכן שהם מאולצים להתחבא בבונקר של סימס כדי לחמוק מהקרינה הרדיואקטיבית שעל פני השטח ולהדוף מעצמם עכבישים רדיואקטיבים שמתקרבים אליהם.
חלק שביעי - אפילוג
אחרי שהם מחלימים מהקרב שהתחולל, הספיידרמנים פותחים פורטל לארץ-982 ושולחים חזרה את ספיידר-גירל. היא חוזרת לחורבות עולם הבית שלה ונפגשת עם בן פארקר מארץ-3145, שמגלה לה שמרי ג'יין ו-ווס שרדו את מתקפתו של דיימוס. בן פארקר בוחר להישאר בארץ-982 ולחיות את שארית חייו כסבם של מיידיי ובנג'י. למיידיי ניתנת התלבושת הישנה של אביה והיא נוטלת את הזהות ספיידרוומן.
בעולם הנול, שארית צבא הספיידרמנים נפרד לשלום למעט ספיידר-UK, ספיידרוומן מארץ-65, ספיידרמן 2099 והספיידרמנים מארץ-616 שנשארים. פיטר פארקר מתכונן להיפרד לשלום מספיידרמן 2099, כאשר חוש העכביש שלהם מתקיף אותם בתחושת כאב. קארן מבין מכך שמישהו מתעסק בקור החיים והגורל. הם מגלים שספיידרמן העליון פורץ לתוך קור החיים בעזרת הפגיון של מורלון. כשקארן צועק לעברו שבכך הוא יכול להשמיד את המולטי-יקום, ספיידרמן העליון מפטיר לעברו שהוא מודע לגורל שלו ומנסה לדחות אותו, בציינו שהוא כבר הבין שפיטר פארקר הוא הספיידרמן מהעתיד שלו.
בארץ-616, ג'וליה קרפנטר מתעוררת מהתרדמת שלה וזועקת שהקור הגדול מושמד ושהיא אינה יכולה לראות את העתיד יותר. בעוד ספיידרמן העליון ממשיך לחתוך דרך הסיבים של הקור הגדול, קארן אומר שבכל רגע הוא יכול למחוק אותם מהקיום וספיידר-UK אומר שהם מאבדים את הפורטלים לעולמות ביתם. פיטר אומר לספיידרוומן מארץ-65 ולספיידרמן 2099 לצאת לכיוון ממד הבית שלהם לפני שיהיה מאוחר מדי, בעוד הוא מוביל את הספיידרמנים מארץ-616 נגד ספיידרמן העליון. ספיידרוומן מארץ-65 מתלוננת על כך שלא יצא לה לגלות כיצד הסיפור מסתיים. ספיידרמן 2099 אומר לה שבסופו של דבר, פיטר פארקר לוקח את גופו חזרה מדוקטור אוקטופוס.
ספיידרמן העליון נלחם בספיידרוומן ובספיידר-גירל, ואומר שבכך שישמיד את קור החיים הוא יעניק להם כוח רצון משלהם. אניה רואה כתבי טוטם על הפגיון. ספיידרמן העליון מנסה לדקור אותה בעזרתו לפני שנהדף בידי ספיידרמן, וספיידרמן העליון קורא לו פחדן משום שאיגד את יתר הספיידרמנים נגדו. ספיידרמן עונה לו בתגובה שהוא עשה זאת בעצמו כשהנהיג את ששת המרושעים. ספיידר-גירל מנצלת את הסחת הדעת כדי לנטרל את זרועו של ספיידרמן העליון וקוראת מהפגיון שתמיד יהיה אורג גדול במרכזו של קור החיים. סילק נזכרת שהיורשים התייחסו אליה בתור "האחת שמסובבת במרכזו של הקור" ותוהה אם הגורל שלה הוא לקחת את מקומו של האורג הגדול. כשספיידרמן העליון מנסה פעם נוספת לדקור את ספיידר-גירל, הוא מציין שהעולם שלו צריך אותו ושהוא הספיידרמן הגדול ביותר בכל הזמנים. ספיידרמן וספיידרוומן הודפים אותו אחורה, וספיידר-גירל משיגה את הפגיון וקוראת ממנו שכל אחד יכול לקחת את מקומו של האורג הגדול, אך שרק מוות יכול לשחרר את האורג הגדול מחובתו הקדושה. סילק - שהייתה לכודה מרבית מחייה בחדר אחד - מסרבת לרעיון להעביר את שארית חייה כשהיא שוב לכודה וקארן משתתף בצערה.
פורד 1932
פורד 1932 (באנגלית: 1932 Ford) הם 3 דגמים: "Model B", "Model 18", "Model 40" מתוצרת יצרנית הרכב האמריקאית פורד, אשר יוצרו בין השנים 1932–1934.
דגמי "פורד מודל B" יוצרו ב-32 מפעלים בארצות הברית, מפעל בקנדה, 7 מפעלים באירופה (בלגיה, הולנד, צרפת, ספרד, גרמניה, דנמרק ובריטניה), בדרום אפריקה, בארגנטינה, מקסיקו, צ'ילה, ברזיל, טורקיה, יפן, סין ואוסטרליה.
עומאר גאייה
עומאר גאייה (באנגלית: Omar Gaye; נולד ב-18 בספטמבר 1998 בבנג'ול שבגמביה) הוא כדורגלן גמביאני, המשחק בעמדת המגן השמאלי בנבחרת גמביה.
טאריק טיסודאלי
טאריק טיסודאלי (נולד ב-2 באפריל 1993) הוא כדורגלן מרוקאי המשחק בעמדת הקיצוני בגנט מליגת העל הבלגית ובנבחרת מרוקו. טיסודאלי אשר נולד בהולנד, בחר לייצג את נבחרת מרוקו עקב מוצאו.
עומאר גאייה
קריירת מועדונים
גאייה נולד באזור בנג'ול, עיר הבירה של גמביה שבאפריקה. הוריו מתו כשהיה בן 11, והוא היגר לאירופה על מנת להתפרנס ככדורגלן.
טאריק טיסודאלי
קריירה בינלאומית
לאחר שייצג את הנבחרת הלאומית עד גיל 23, הוא זומן לסגל נבחרת מרוקו הבוגרת לקראת טורניר גביע אפריקה לאומות 2021. ב-10 בינואר 2022, הוא רשם את הופעת הבכורה שלו במדים הלאומיים במשחק הראשון של נבחרתו בטורניר זה נגד נבחרת גאנה, כאשר נכנס כמחליף בדקה ה-78 לעמראן לוזא; משחק שהסתיים בניצחון 0–1 לטובת אריות האטלס.
עומאר גאייה
קריירת מועדונים
לאחר חמישה חודשים ללא משחק פעיל, הוא הצטרף למילסאמי אורחיי מליגת העל המולדובית לקראת עונת 2020/2021, וסיים איתה במקום השלישי בטבלה. במהלך העונה הוא שיחק 29 משחקים, כבש פעם אחת ובישל פעמיים.
ביולי 2021 הצטרף גאייה למכבי נתניה מליגת העל. בתחילת אוגוסט 2021, במהלך משחק הכנה לעונה, קרע גאייה את הרצועה בברכו וגמר את העונה. בתום העונה שוחרר מהמועדון.
קריירת נבחרות
ב-5 ביוני 2021 ערך גאייה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גמביה, בניצחון 0–2 על נבחרת ניז'ר במשחק ידידות. במשחק זה הוא נכנס כמחליף בדקה ה-89.
פילוסופיה בקולנוע ובטלוויזיה
העיסוק בפילוסופיה בקולנוע ובטלוויזיה נעשה בדרכים מגוונות ושונות, כשתחום המחקר הפילוסופי העיקרי העוסק בזיקות שבין הפילוסופיה לבין הקולנוע נקרא "פילוסופיה של הקולנוע". ערך זה מציג סקירה כללית של האופנים השונים בהם מתקיימות זיקות בין פילוסופיה לבין קולנוע וטלוויזיה, תוך התייחסות למקרים ספציפיים.
קולנוע בשילוב פילוסופיה
ישנם סרטים, סדרות ותוכניות טלוויזיה בהם דנים באופן מפורש בפילוסופיה, חלקם אף נוצרים בידי פילוסופים מקצועיים, ודרכם דנים בפילוסופיה ובנושאים הקשורים בה. בחלקם ניתן לראות מעין חיבורים פילוסופיים במדיה ויזואלית, יש הרואים בכך דרך חדשה ל"כתיבה" של מסות ומאמרים, ואף קיים שימוש בביטוי מסה קולנועית או מאמר־קולנועי (באנגלית: Film essay או Cinematic essay ). למשל, הקולנוען ז'אן לוק גודאר, שהתחיל ככותב מאמרים ב"מחברות הקולנוע", אמר בראיון:. וככזה נתפס הקולנוע שלו גם בידי אחרים. עם זאת, תוכנן של המסות הקולנועיות הוא לאו דווקא פילוסופי. יש לסוגה זו היסטוריה ארוכה, מקובל לייחס את המושג לאנדרה באזאן, שהשתמש בו בביקורת על סרטו של כריס מרקר "מכתב מסיביר" (1957) אך היו בו שימושים מוקדמים. לאחרונה נטבע גם המונח מאמר וידאו בהקשר של סרטוני אינטרנט. יוצרי קולנוע עוסקים בנושאים פילוסופים גם בסרטים בדיוניים ועליתיים, באופן עקיף ופחות גלוי. נעשים סרטים וסדרות בהן מוצגות סוגיות מתחום הפילוסופיה כחלק מהעלילה כששאלות פילוסופיות מועלות דרכה או מצוטטות באופן אינטרטקסטואלי עם יצירות פילוסופיות קיימות. לעיתים, דמויות של פילוסופים (פקטיביות או המבוססות על פילוסופים אמיתיים) ממלאות תפקיד מרכזי ומשני בסרטים שונים. מכל הגישות והזרמים הפילוסופים ראוי לציין בהקשר זה את האקזיסטנציאליזם. סרטים רבים עוסקים באבסורד, חופש הרצון, משמעות החיים והבדידות הקיומית בהשפעת חדירת האקזיסנציאלים לתרבות, בדומה לתהליכים שהתרחשו בספרות ובתיאטרון (בעיקר תיאטרון האבסורד).
יוצרים בולטים
ישנם יוצרים המתייחסים במכוון לגישות ורעיונות פילוסופים, וישנם שיצירותיהם מפורשות כפילוסופיות בדיעבד. כמו כן, קיימת סברה שיוצרי קולנוע שלמדו פילוסופיה באופן פורמלי, נוטים "להתפלסף" באמצעות סרטיהם.
יוצרים בעלי השכלה פילוסופית
דוגמאות ליוצרי קולנוע וטלווזיה שרכשו הכשרה פורמלית בפילוסופיה: דוגמאות מהקולנוע בישראל:
אלן דה בוטון
אלן דה בוטון עוסק בדרכים שונות בפופוליזציה של הפילוסופיה. בין השאר כמייסד שותף של "סקול אוף לייף". אולם לצד פופולריות והצלחה כסופר וכמרצה, הוא גם זוכה לביקורות על איכות התוכן אותו הוא מעביר ועל האופי הפשטני בו הוא מציג את הפילוסופיה.
מקרים נוספים
{| class="toccolours mw-collapsible mw-collapsed" width="100%" ! להצגת רשימת הדוגמאות - לחצו על "הצגה" משמאל
המטריקס כמקרה בוחן
המטריקס עצמו מהווה מציאות מדומה, ומעלה סוגיות מטפיזית אודות טיב המציאות והשערת הסימולציה. זאת בהשפעת משל המערה אצל אפלטון, טיעון השד המתעתע בהגיונות על הפילוסופיה הראשונית של דקארט וניסוי המחשבה "מוח בצנצנת" של הילרי פטנאם. העיסוק של הסרט במציאות המדומה בה נעשה בין היתר תוך התייחסות אינטרטקסטואלית לבודריאר. ניאו מחביא את המפתח שלו בתוך עותק של הספר סימולקרות וסימולציה. מאוחר יותר, כשמורפיוס מראה לניאו את המציאות שמחוץ למטריקס הוא משתמש בביטוי "המדבר של הממשי" מתוך הספר ואומר "Welcome to the Desert of the Real". (המשפט של מורפיוס צוטט מאוחר יותר על ידי ז'ז'ק בכותרת ספרו "ברוכים הבאים למדבר של הממשי"). עם זאת בודריאר עצמו הסתייג מהפרשנות של יוצרי הסרט לספר שלו ואמר שהוא לא הובן כהלכה, כאשר היוצרים בלבלו בין התאוריה הפוסטמודרנית שלו אודות הסימולקרה לבין הסימולציה אצל אפלטון. בעולם הפוסטמודרני כפי שבודריאר מציג אותו כבר לא ניתן להבחין בין הווירטואלי לממשי, לעומת ההבחנה הברורה שיש בסרט בין העולם הווירטואלי של המטריקס לבין העולם הממשי והעיר ציון.
הסרט מקיים אינטרטקסטואליות גם עם אליס בארץ הפלאות של הסופר הלוגיקן והפילוסוף לואיס קרול, למשל בהשוואה בין היציאה מהמטריקס לירידה במאורת הארנב הלבן. הדילמה האם להיתנתק מהמטריקס או להישאר בעולם האשלייתי, מוצגת כשמורפיוס נותן לניאו לבחור בין הגלולה האדומה לבין הגלולה הכחולה. דילמה זו היא בין אמת מכאיבה לבין גישה הדוניסטית שתעדיף בורות על פני סבל, בדומה לניסוי המחשבה "מכנות העונג" של רוברט נוזיק. במקור, נוזיק מציג את הניסוי כהתנגדות לגישת המוסר התועלתנית. הגישה ההדוניסטית, באה לידי ביטוי בדמותו של סייפר הבוגד, המתחרט על הבחירה שעשה וטוען כי "בורות היא אושר" (ignorance is bliss) ומבקש מהסוכנים שיחזירו אותו לחיי אשליה בהם הוא יוכל להתענג על מטעמי החיים.
סרטים עלילתיים
להלן רשימה מצומצמת של סרטים עלילתיים הידועים גם בשל עיסוקם בנושאים פילוסופיים:
סדרות טלוויזיה
להלן רשימה מצומצמת של סדרות טלוויזיה הידועות גם בשל עיסוקן בנושאים פילוסופיים:
ייצוג של פילוסופים אמתיים
נעשו מספר סרטים המבוססים על ביוגרפיות של פילוסופים אמיתיים. חלקם מנסים לבטא באמצעות המבע הקולנועי גם את הרעיונות הפילוסופיים, לעיתים, תוך שימוש בתכניקות מבע קולנועי ומיז-אנ-סצנה ניסיוניים. וחלקם דרמטיים יותר, ומדגישים את הפסיכולוגיה והחוויות הרגשיות של פילוסופים אלו כבני אדם.
ניתן לציין כי קיימים גם מספר סרטים שבהם קיימת דמות משנה המבוססת על פילוסוף אמיתי, לרוב ללא התייחסות משמעותית להגותו הפילוסופית: באלכסנדר (2004) המבוסס על חייו של אלכסנדר הגדול, מופיע מורהו אריסטו (כריסטופר פלאמר). בגלדיאטור (2000) האלוף הרומי מקסימוס נבגד כאשר קומודוס, בנו השאפתן של הקיסר והפילוסוף הסטואי מרקוס אורליוס (ריצ'רד האריס), רוצח את אביו ותופס את הכס, ובנפילת האימפריה הרומית (1964) מרקוס אורליוס (אלק גינס) מוצג במהלך הקטע הראשון של הסרט. וכן, בקומדיות: סוף השבוע של נירון על חייו של נירון קיסר, ויטוריו דה סיקה מגלם את סנקה, ובההרפתקה המצוינת של ביל וטד מוצגת גרסה פרודית של סוקרטס.
פוליטיקה של אתיופיה
הרפובליקה הדמוקרטית הפדרלית של אתיופיה היא רפובליקה פדרלית חוקתית, המבססת את המערכת הפוליטית שלה על חוקה. בראש המדינה עומד הנשיא, ותחתיו נמצא ראש הממשלה, אשר עומד בראש מועצת השרים. הרשות המחוקקת היא האספה הפדרלית המתחלקת לשני בתים: בית עליון, היושב במועצת הפדרציה (הגוף הייצוגי של מדינות אתיופיה) ובית תחתון, היושב בבית הנבחרים (הפרלמנט האתיופי). בבתי הפרלמנט קיימת מערכת רב-מפלגתית. המערכת המשפטית של אתיופיה עצמאית מהרשות המבצעת והרשות המחוקקת. החוקה שמה דגש על זכויות אדם ומפלגת את הסמכויות בין שתי הרמות הפדרליות של המדינה ובין הרשות המחוקקת, המבצעת והשופטת.
היסטוריה
הבחירות הראשונות לאספה המחוקקת האתיופית, בה 547 חברים, נערכו ביוני 1994. באספה זו נכנסה לתוקף חוקה ובכך נוסדה למעשה הרפובליקה הפדרלית הדמוקרטית של אתיופיה של ימינו, בדצמבר 1994. הבחירות לפרלמנט הלאומי הראשון של אתיופיה ולאסיפות המחוזיות נערכו במאי ויוני 1995. רוב מפלגות האופוזיציה בחרו להחרים את הבחירות האלה, וכך זכתה החזית הדמוקרטית בניצחון סוחף. משקיפים בינלאומיים ולא תלויים אחרים הגיעו למסקנה כי מפלגות האופוזיציה היו יכולות להשתתף בבחירות לו בחרו בכך.
הממשלה של זנאווי נבחרה שוב בשנת 2000 בבחירות הרב-מפלגתיות הראשונות באתיופיה. הנשיא המכהן הוא גירמה וולדה גיורגיס.
אתיופיה היא עדיין אחת המדינות העניות ביותר באפריקה. אתיופים רבים נסמכים על סיוע במזון מחוץ לארץ. מאז 1991, אתיופיה ייסדה קשרים חמים עם ארצות הברית ועם מערב אירופה, וקיבלה מהן ומהבנק העולמי סיוע רב. ב-2004, הממשלה החלה בהעברתם של יותר מ-2 מיליון אנשים מהרמות היבשות במזרח, כשהיא טוענת כי העברה זו תקטין את המחסור במזון.
בשנת 2018, תחת שלטון אבי אחמד, אתיופיה הפגינה, באופן יוצא דופן ביחס למדיניות אפריקה, ייצוג רב יחסית של נשים בתפקידי שלטון בכירים. סאהלה-וורק זוודה הפכה לאישה הראשונה שנבחרת לנשיאת אתיופיה, לאחר שבחר בה הפרלמנט האתיופי פה אחד, ונכון לרגע השבעתה הייתה ראשת המדינה היחידה באפריקה. לצד בחירתה של זוודה לנשיאות, לאחר אישור הממשלה, נשים מחזיקות בכ-50% מהתיקים בממשלה.
עד 2019, הקואליציה השלטת הייתה האיחדג. בשנה זו וראש הממשלה ויו"ר האיחדג, אבי אחמד, מיזג שלוש מהמפלגות המרכיבות אותה (לא כולל החזית העממית לשחרור תיגראי) למפלגת השגשוג החדשה, אשר נוסדה רשמית ב-1 בדצמבר 2019.
בנובמבר 2020 פרצה מלחמת תיגראי בין השלטון הפדרלי למפלגת החזית העממית לשחרור תיגראי. המפלגה כרתה ברית עם ארגונים אחרים בשנת 2021.
החוקה
לאחר שהאיחדג השתלטו על המדינה ב-27 במאי 1991, פג תוקפה של החוקה הקומוניסטית משנת 1987. החוקה הנוכחית של אתיופיה, המהווה את החוק העליון של המדינה, אומצה על ידי ממשלת המעבר של אתיופיה בדצמבר 1994 ונכנסה לתוקף באוגוסט 1995. החוקה הוכנה על ידי "האספה המכוננת" אשר נבחרה בחודש יוני אותה שנה. החוקה מסדירה את היותה של אתיופיה רפובליקה דמוקרטית פדרלית המחולקת ל-11 מדינות בעלות אוטונומיה רחבה בענייני פנים. החוקה גם קובעת את זכויות האדם באתיופיה, במבוסס על ההכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם והאמנה הבינלאומית בדבר זכויות אזרחיות ופוליטיות. בנוסף, החוקה קובעת מעמד שווה לכל השפות באתיופיה, מלבד אמהרית, אשר תשמש כשפה הרשמית של המדינה.
הרשות המבצעת
הנשיא נבחר על ידי "בית הנבחרים העממי" לתקופת כהונה של שש שנים. ראש הממשלה המיועד של מפלגת השלטון מובא בבחירות למועצה המחוקקת. מועצת השרים, לפי חוקת הפדרציה (1995), מורכבת על ידי ראש הממשלה, שר וסגן ראש הממשלה ושרים שונים, כל אלו, אושרו ונקבעו על ידי בית הנבחרים העממי. בשלב הנוכחי, משרדי הממשלה באתיופיה, כוללים את משרד החוץ, משרד החקלאות ופיתוח הכפר, משרד משאבי המים, משרד הבריאות והמשרד לאיכות הסביבה.
הרשות המחוקקת
הרשות המחוקקת היא האספה הפדרלית המתחלקת לשני בתים: בית עליון, היושב במועצת הפדרציה (הגוף הייצוגי של מדינות אתיופיה) ובית תחתון, היושב בבית הנבחרים (הפרלמנט האתיופי). בבתי הפרלמנט קיימת מערכת רב-מפלגתית.
מפלגות קואליציה
הקואליציה באתיופיה מורכבת ממפלגה עיקרית אחת - החזית העממית הדמוקרטית המהפכנית האתיופית. המפלגה היא מפלגת מרכז-שמאל, ודוגלת בסוציאל-דמוקרטיה, ובפדרליזם על בסיס אתני. המפלגה מורכבת ממספר סיעות:
קיימת מפלגת קואליציה נוספת במדינה, אך שולית - הכח האתיופי הדמוקרטי המואחד. המפלגה היא מפלגת מרכז-ימין מתון, ודוגלת בדמוקרטיה חברתית, ליברליזם כלכלי, ליברליזם חברתי ובשמרנות מתונה.
מפלגות אופוזיציה
האופוזיציה באתיופיה מורכבת ממספר מפלגות. האופוזיציה מנהלת הפגנות והתנגשויות עם המשטרה, בייחוד לאחר הבחירות שהתרחשו.
הקואליציה למען דמוקרטיה ואחדות היא מפלגת האופוזיציה המרכזית. המפלגה היא מפלגת מרכז-ימין, ודוגלת בדמוקרטיה חברתית, ליברליזם כלכלי, פמיניזם וליברליזם חברתי. המפלגה מורכבת ממספר סיעות:
קיימות שתי מפלגות אופוזיציה נוספות אך שוליות. האחת היא המפלגה הדמוקרטית של העם הסומאלי, והאחרת היא התנועה הדמוקרטית הפדרליסטית של אורומו. שתי מפלגות אלו הן סקטוריאליות, ותומכות ביתר אוטונומיה לאזורים המיושבים בסומלים (דרום-מזרח המדינה) ובבני שבט האורומו (דרום-מרכז המדינה), כל אחת במגזרה שלה.
הבחירות באתיופיה
אחת לחמש שנים, מתקיימות בחירות כלליות לאספה הפדרלית, הפרלמנט של אתיופיה, על שני בתיו.
שלטון מקומי
לפני 1996 אתיופיה חולקה ל-14 מחוזות. אתיופיה תחת הממשל הפדרלי החדש חולקה מחדש על בסיס אתני למדינות אזוריות (קיליל), מחוזות, נפות ורשויות מקומיות.
אתיופיה מחולקת לתשע מדינות על בסיס אתני ושתי ערים עצמאיות: אדיס אבבה ודירה דאווה. החוקה החדשה מסדירה את מעמד המחוזות והממשל הפדרלי.
תשע המדינות ושתי הערים העצמאיות הם:
Wet (אלבום)
הצלחה
הסינגל השני מהאלבום היה השיר "Kiss Me In The Rain"' שזכה להצלחה מזערית לעומת הסינגל הראשון.
ויוה לאס וגאס
ויוה לאס וגאס (באנגלית: Viva Las Vegas) הוא סרט מוזיקלי אמריקאי משנת 1964 בבימויו של ג'ורג' סידני, עם אלביס פרסלי ואן-מרגרט בתפקידים הראשיים.
עלילת הסרט היא על שני נהגי מרוץ מכוניות המתחרים על ליבה של בחורה וגם על זכייה בתחרות גרנד פרי בלאס וגאס.
הסרט משובץ בקטעי ריקוד ושירה של אן-מרגרט ואלביס פרסלי. השיר המפורסם ביותר הוא "ויוה לאס וגאס" שמנוגן בתחילת הסרט על רקע האורות הנוצצים של לאס וגאס וכן בתחרות כישרונות במלון בו מנצח לאקי.
אלביס פרסלי ואן-מרגרט היו מועמדים לפרס הביצוע הטוב ביותר בסרט מוזיקלי בתחרות Laurel Awards, (1965).
תקציר העלילה
לאקי ג'קסון (אלביס פרסלי) הוא נהג מרוצים שמגיע ללאס וגאס במכונית מזארטי כדי להשתתף בתחרות הגרנד פרי השנתית בעיר. במוסך הוא פוגש את הרוזן אלמו מנציני (צזארה נבונה), נהג מרוצים איטלקי עשיר שנוהג בפרארי. למקום מזדמנת בחורה צעירה ונאה (אן-מרגרט) שמוצאת חן בעיניהם אך היא עוזבת במהירות ושניהם מתחילים לחפש אחריה בכל מועדוני ההופעות בלאס וגאס.
כדי להצליח בתחרות, על לאקי להחליף את המנוע במנוע חזק יותר. המכונאי שלו, שורטי (ניקי בלייר), מאתר לו מנוע כזה באחד המוסכים.
לאחר שלא מצאו את הבחורה הם שוכרים חדר במלון ומגלים שהבחורה עובדת שם כמדריכת שחייה. אלביס מתחלי לשיר לה אך היא עולה על המקפצה ולבסוף משליכה אותו לבריכה. כל הכסף שהיה בכיסו נשטף ונעלם כדי להמשיך ולחסוך כסף למנוע הוא עובד בתור מלצר במלון. הם קובעים להיפגש באולם הספורט של אוניברסיטת נבדה ושם מתחילים לשיר ולרקוד עם שאר הסטודנטים.
עם הזמן מתהדקת הידידות בין שניהם, הם יוצאים לטיולים בסביבה והיא מכירה לו את אביה (ויליאם דמרסט). ראסטי רוצה שלאקי יפרוש ממרוצי מכוניות לאחר שרכבו התרסק פעם אחת. הוא מסרב והם רבים והיא בוחרת לכן במנציני. לאקי מנסה לחבל ביחסיהם אך נכשל.
במלון נערכת תחרות כישרונות בין העובדים. לאקי זוכה במקום הראשון בשיר "ויוה לאס וגאס" וזוכה במימון לירח דבש, ראסטי זוכה בשולחן ביליארד.
לבסוף מצליח שורטי המכונאי לשכנע את מר מרטין לתת הלוואה לרכישת המנוע. לאקי, שורטי, ראסי ואביה, עובדים מסביב לשעון כדי להתקין את המנוע החדש.
בתחרות מתהפך רכבו של מנציני ולאקי זוכה במקום הראשון וגם בליבה של ראסטי והם מתחתנים בכנסייה בלאס וגאס.
HTTP Strict Transport Security
HSTS (ראשי תיבות של HTTP Strict Transport Security) הוא מנגנון אבטחת אתרי אינטרנט, המסייע בהגנה על אתרים מפני התקפות האדם שבאמצע, כגון מתקפות מדרגות לפרוטוקול וחטיפת עוגיות. מנגנון זה מאפשר לשרתי הרשת להצהיר כי דפדפני האינטרנט (או סוכני משתמש אחרים העומדים בתנאי הצורך) צריכים לקיים עימם אינטראקציה אוטומטית באמצעות חיבורי HTTPS בלבד, המספקים אבטחת שכבת תעבורה (TLS), בשונה מ - HTTP הלא מאובטח. HSTS הוא פרוטוקול מסלול לסטנדרטים של IETF ומצוין ב-.
מדיניות HSTS מועברת על ידי השרת לסוכן המשתמש באמצעות שדה כותרת תגובה של HTTPS בשם "Strict-Transport-Security". מדיניות HSTS מציינת פרק זמן שבו סוכן המשתמש צריך לגשת לשרת בצורה מאובטחת בלבד. אתרי אינטרנט המשתמשים ב-HSTS לרוב אינם מקבלים HTTP, על ידי דחיית חיבורים דרך HTTP או הפניית שיטתיות של חיבורים אלו ל-HTTPS. כתוצאה מכך סוכן משתמש שאינו מסוגל לבצע TLS לא יוכל להתחבר לאתר. ההגנה חלה רק לאחר שמשתמש ביקר באתר לפחות פעם אחת, והדרך בה הגנה זו עובדת היא שמשתמש שמזין או בוחר כתובת URL לאתר שמציין http, ישדרג אוטומטית ל-https, מבלי לבצע את בקשת ה-HTTP, אשר נשלחת בגלוי ברשת.
היסטוריה
מפרט ה-HSTS פורסם כ-RFC מספר 6797 ב-19 בנובמבר 2012 לאחר שאושר ב־2 באוקטובר 2012 על ידי ה-IESG של IETF לפרסום כ-RFC מוצע. במקור היה שמו של המפרט "Strict Transport Security", אלא עם הגשתו כטיוטת אינטרנט ב־17 ביוני 2010, שונה שמו ל - "HTTP Strict Transport Security", שכן המפרט חל רק על HTTP. קודם להפיכתו לטיוטת אינטרנט ומאוחר יותר לתקן רשמי, פורסם המפרט לראשונה ב-18 בספטמבר 2009, ומאוחר יותר, ב-18 בדצמבר, פורסמה גרסת הקהילה האחרונה שלו. מאחורי כתיבת המסמך עומדים ג'ף הודג'ס, קולין ג'קסון ואדם בארת'.
צורת העבודה של הפרוטוקול
שרת מיישם מדיניות HSTS על ידי אספקת כותרת דרך חיבור HTTPS. לדוגמה, שרת יכול לשלוח כותרת כזו שבקשות עתידיות לדומיין במהלך השנה הקרובה יטופלו רק בעזרת HTTPS. כאשר יישום אינטרנט מפרסם מדיניות HSTS לסוכני משתמשים, סוכני משתמשים תואמים מתנהגים באופן הבא:
פגיעויות האבטחה שהפרוטוקול מונע
פגיעות האבטחה החשובה ביותר ש-HSTS מנטרל היא הפשטת SSL, פגיעות שהוצגה לראשונה באופן פומבי על ידי הקריפטוגרף מוקסי מרלינספייק בשנת 2009. מתקפת הפשטת SSL (ו - TLS) פועלת על ידי המרה שקופה של חיבור HTTPS מאובטח לחיבור HTTP רגיל. המשתמש יכול לראות שהחיבור לא מאובטח, אך בהתחשב בכך שסביר לומר שאינו יודע אם החיבור צריך להיות מאובטח, הוא לא יראה בכך בעיה וימשיך לגלוש באתר. בזמן הצגת הפגיעות לראשונה על מרלינספייק, אתרים רבים לא השתמשו ב-TLS / SSL, ולכן לא הייתה שום דרך לדעת (ללא ידיעה מוקדמת) האם השימוש ב-HTTP רגיל נבע ממתקפה, או פשוט משום שהאתר לא יישם את TLS / SSL. פרוטוקול HSTS מטפל בבעיה זו על ידי יידוע הדפדפן כי חיבורים לאתר צריכים תמיד להשתמש ב-TLS / SSL. מלבד זאת, HSTS מסייע למנוע גנבה של אישורי כניסה לאתר המבוססים על עוגיות וכן למנוע מתקפות גנבת זמן באמצעות חבילות NTP שקריות.
המגבלות בפרוטוקול
אם מדובר בביקור ראשון של המשתמש באתר, יכול התוקף להפשיט את כותרת ה-HSTS ממסגרת המידע ובכך לא יישמר בהגדרות סוכן המשתמש זיהוי האתר כ-HTTPS, מה שיימנע ממנו להחיל עליו את פרוטוקול ה-HSTS באותו ביקור של המשתמש. עניין זה בעייתי גם אם המשתמש נכנס לאתר בעזרת URL המכילה את HTTP ולא HTTPS בפעם הראשונה או אם כניסת המשתמש לאתר מהווה הבקשה הראשונה לאחר תקופת הפעילות שצוינה במדיניות HSTS על ידי השרת (על אתרים לקבוע תקופה של מספר ימים או חודשים בהתאם לפעילות המשתמש ולהתנהגותם). Google chrome, mozila firefox, Internet Explorer ו-Microsoft Edge מנסים להגביל את הבעיה על ידי הכללת רשימה "טעונה מראש" של אתרי HSTS, אך פתרון זה אינו יכול לכלול את כל מיליארדי האתרים ברשת האינטרנט. לבעיה זו ניתן להשיג פתרון פוטנציאלי על ידי שימוש ברשומות DNS כדי להכריז על מדיניות HSTS ולגשת אליהם באופן מאובטח באמצעות DNSSEC.
כמו כן, HSTS אינו יעיל כנגד השימוש בתחומים מזויפים: על ידי שימוש בהתקפות מבוססות DNS, ייתכן ש"התקפת אדם בתווך" יוכל להפנות את הלקוח לשרת תנועה מתחום מלאכותי שאינו מופיע ברשימת הטעינה המקדימה של HSTS, באמצעות מתקפות זיוף של DNS או יצירת דומיין שזהה כמעט לחלוטין לשם הדומיין האמיתי כמו www.example.org במקום www.example.com. כמו כן, HSTS אינו מגן מתקפות נגד TLS או ממתקפות כנגד השרת.
סלים בן בוינה
סלים בן בוינה (נולד ב-19 ביולי 1991) הוא כדורגלן קומורו המשחק בעמדת השוער במרטיג מהליגה הצרפתית הרביעית ובנבחרת קומורו.
קריירת מועדונים
מאז שהחל לשחק כדורגל, בן בווינה היה שוער בקבוצות כמו מונטרדון בונוויין, גרדאן, אתלטיקו מרסיי ומרטיג מהליגות הנמוכות של צרפת.
איזו מין ילדה
איזו מין ילדה הוא אלבום הסולו התשיעי של הזמרת יהודית רביץ. האלבום יצא בשנת 1997 על ידי חברת הליקון.
יחסי טרינידד וטובגו–יפן
יחסי טרינידד וטובגו–יפן הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה של טרינידד וטובגו לבין יפן. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים רשמיים במאי 1964, כשנתיים לאחר עצמאותה של טרינידד וטובגו.
יחסים דו-צדדיים
בין השנים 1974–1975 היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות היו חמים ולבביים. ראש ממשלת טרינידד וטובגו, אריק ויליאמס, ערך מספר ביקורים רשמיים ביפן באותה תקופה.
בשנת 1979 יפן פתחה את שגרירותה בפורט אוף ספיין, בירת טרינידד וטובגו.
בשנת 2014, ראש ממשלת יפן, שינזו אבה, תכנן לערוך ביקור רשמי בטרינידד וטובגו כחלק מהביקור הרחב שלו בקהילייה הקריבית. ב-27 ביולי באותה השנה, אבה קיים ביקור רשמי עם ראש ממשלת טרינידד וטובגו, קמלה פרסד ביססר. אבה הצהיר כי היה לו הכבוד לערוך ביקור זה במלאת 50 שנה לכינון היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות. אבה הביע גם את כוונותיו להעמיק את היחסים הדיפלומטיים בין המדינות באמצעות חתימת הסכמים דו-צדדיים. ראש ממשלת טרינידד וטובגו בירך את אבה על ביקורו בטרינידד וטובגו.
יחסים כלכליים
בשנת 2014, שוויו של הייצוא היפני הסתכם ב-21.84 מיליארד ין (177.2 מיליון דולר) וכלל בעיקר מכוניות, מוצרי חשמל וגומי. באותה השנה, שוויו של הייבוא היפני מטרינידד וטובגו הסתכם ב-11.28 מיליארד ין (91.5 מיליון דולר) וכלל בעיקר גז טבעי וקקאו.
יחסי תרבות
בשנת 2001 חגגו בטרינידד וטובגו את "שבוע יפן" לציון 30 שנה לכינון היחסים הדיפלומטיים בין המדינות.
צעדות מוות בודפשט-הדיישהאלום (סתיו 1944)
ארגון וביצוע צעדות המוות הרגליות בסתיו 1944 (בהונגרית: Gyalogmenetek Hegyeshalomba 1944 ősz) מבודפשט לעיר הדיישהאלום (על גבול הונגריה-אוסטריה) היו חלק מתוכנית כוללת של ממשלת הונגריה החדשה שהוקמה עם כניסת הצבא הגרמני למדינה במרץ 1944 (הונגריה במלחמת העולם השנייה), בין השאר כדי לענות על צורכי כוח העבודה בכפייה עבור מכונת המלחמה של גרמניה הנאצית, אך לא פחות חשוב היה מצד ההונגרים להגיע לגירוש מוחלט של שארית יהודי הונגריה במהלך שואת יהודי הונגריה. הצעדות נערכו ברובן בנובמבר 1944.
בסדרת מבצעים זו אספו הרשויות ההונגריות כ־80,000 יהודים מאזורים שונים במדינה, רובם מבודפשט, ליוו אותם ליווי מזוין בקבוצות של אלפים כל קבוצה בצעידה רגלית של כשבוע עד לגבול הונגריה-אוסטריה (מרחק של כ-170 ק"מ) ומסרו את אלה שנותרו בחיים לידי יחידות האס אס. שהמתינו על הגבול. שם, המגורשים אולצו לבנות ולבצר בעיקר את קו ההגנה נגד הצבא האדום על גבול הרייך (באזור הגבול ההונגרי-אוסטרי הנוכחי) ואלה ששרדו את הסבל, המצוקה, המחסור, המחלות והאומללות גורשו באביב 1945 למחנות הריכוז.
אירועים מקדימים
לאחר כניסת הכוחות הגרמניים להונגריה ב־19 במרץ 1944, והקמת ממשלה חדשה בהנהגתו של דמה סטויאי (מקודם שגריר הונגריה בברלין) החל מיד שלב נוסף ברדיפות וההתקפות נגד היהודים בהונגריה. השלטונות ההונגריים, בהנחיית אדולף אייכמן וקומנדו אייכמן שהיה בפיקודו, אילצו את יהודי הכפרים ועיירות השדה באמצעות הז'נדרמריה ההונגרית להתאסף תחילה במחנות איסוף, למעשה בגטאות ארעיים, ותוך כמה שבועות הם גורשו מהמדינה (בעיקר למחנה ההשמדה אושוויץ). גירוש זה לא השפיע בעיקרו על שתי קבוצות גדולות של יהודים: גברים (הן מהכפרים והן מבודפשט) שנקראו לשרות העבודה (שירות עבודות כפייה במסגרת הצבא ההונגרי) ועדיין נותרו בחיים (כחמישים אלף מהם מתו/נרצחו עד אז כבר בחזית המזרחית באוקראינה ובמקומות נוספים) ואוכלוסייה יהודית שהתגוררה בבודפשט ואולצה להתרכז בכ־2000 בניני הטלאי הצהוב בבירה. התוכנית הייתה להתחיל בגירוש יהודי בודפשט בסוף אוגוסט 1944, אך הדבר לא התממש.
כאשר הצבא הסובייטי כבר נלחם בשטח הונגריה, עוצר הונגריה האנטישמי האדמירל מיקלוש הורטי וממשלתו ניסו לצאת מהמלחמה. הניסיון נכשל, וב -15 באוקטובר הורטי הודח, ופרנץ סלשי מנהיג מפלגת צלב החץ השתלט על המדינה. בינתיים, ההתקדמות המהירה של הצבא האדום החלה לאיים גם על בודפשט וגם על וינה, והגרמנים נזקקו ליותר ויותר ידיים עובדות חדשות בגלל הפסדיהם האדירים במלחמה.
בהוראה מגבוה חזר אייכמן להונגריה ב־17 באוקטובר, כדי להמשיך בפעילותו הקודמת גם במצב שהשתנה. כבר למחרת הוא סיכם עם גאבור ויינה, שר הפנים ההונגרי, להעביר 50,000 יהודים הונגרים לגרמניה למטרות עבודות כפייה, אותם נאלצו לשלוח בצעידה רגלית עד הגבול המערבי של המדינה. על אף שסלשי הצהיר בעבר (במה שנקרא "התוכנית היהודיה ההונגריסטית" ), שלא יאפשר לשלוח את היהודים ההונגרים לגרמניה, הרי כעבור מספר ימים, בשיכנועו של הבריגדיר גנרל אס.אס. וזנמאייר, הוא אישר משלוח של 25,000 אנשים. לאחר מכן, ב-1 בנובמבר, הוא אישר 25,000 נוספים. מאוחר יותר הושגו הסכמות נוספות למסירת כל היהודים, אנשי פלוגות שירות העבודה, לידיים גרמניות.
הכנת צעדות המוות ומסלולן
ב־21 באוקטובר, הוטלה הגזירה הראשונה, ויצאה תקנה ממשלתית שחייבה גברים בגילאי 16 עד 60 שגרו ב"בניני הטלאי הצהוב" וענדו טלאי צהוב להתייצב ל"שירות הצבאי". התקנה הורחבה במהירה גם לנשים בגילאי 16 עד 40., אבל כבר ביום הקודם לפרסום התקנה אנשי פלוגות צלב החץ הופיעו ב"בניני הטלאי הצהוב" ולקחו אנשים בכוח לנקודות האיסוף. באותה תקופה הם עדיין אולצו לעבוד רק בביצורים, בבניה וחיזוק ביצורים ותעלות בגבולות בודפשט נגד הצבא האדום שהתקרב. ב־26 באוקטובר מספרם היה בערך 35,000 איש. עם זאת, הפיקוד הצבאי הגרמני היה זקוק בדחיפות למספר רב של כוח אדם לבניית קו הגנה (החומה הדרומית-מזרחית) בגבול הרייך, מה שהיום למעשה הגבול ההונגרי-אוסטרי.
בתחילת נובמבר החל מרדף חדש בבודפשט אחר המחויבים בעבודת כפייה. אנשי צלב החץ הופיעו שוב ושוב ב"בניני הטלאי הצהוב" כדי לאסוף דיירים שלדעתם היו מתאימים ובגילאי העבודה. מנהלי הבית הונחו לחפש יהודים מסתתרים שהיו בעלי יכולת לעבוד, ולדווח עליהם. לעיתים נלקחו אנשים גם מבתים שהוכרזו כ"מוגנים" שהיו תחת חסות של מדינות נייטרליות (שווייץ, שוודיה, ספרד וכדומה). בתאריך 9 בנובמבר הוטל עוצר בן שלושה ימים על דיירי בנייני הטלאי הצהוב. אנשים נתפסו בפשיטות רחוב בלתי פוסקות נלקחו למחנה איסוף שהוקם באובודה, בבית חרושת לבנים באזור אוּילַק (חלק מבודפשט בין רובע 2 ל 3). כמה נציגים של המדינות הנייטרליות, ביניהם ראול ולנברג, יועץ השגרירות השוודית, וקרל לוץ, הקונסול השווייצרי בבודפשט, ניסו לחלץ לפחות את היהודים שהחזיקו במכתבי חסות מטעם ארצותיהם. ב־6 בנובמבר הוכרז גיוס נשים יהודיות בגילאי 40-18; גם הן הובאו למפעל הלבנים באוילק. האסירים הוחזקו בצפיפות בשטח המפעל, בתנאים לא-אנושיים, עד שנשלחו להדיישהאלום.
הצעדות והמסלולים
ב-4 בנובמבר הודיע גאבור ויינה, שר הפנים, לראשי המחוזות הרלוונטיים שדרך שטחיהם יעברו קבוצות רגליות של יהודים שמיועדות לעבודה החל מ-6 בנובמבר. הם נדרשו לספק מחנה ללילה מדי יום לקבוצות של כ-2000 אנשים ביישובים הבאים: פילישצ'בה, דורוג, דונסג, שוטו, סוני, גוניו, מושונמדיארובאר והדיישהאלום. צעדות המוות הראשונות של יהודים שיועדו לחפירת ביצורי סוללות מוגבהות יצאו מבית החרושת לייצור לבנים באוילק החל מ-6 בנובמבר. הצעדות הקבועות והמתוכננות מראש החלו ב־8 בנובמבר לאורך הכביש הישן לווינה במסלול בודפשט-דיור-הדיישהאלום; מאוחר יותר נמשכו צעדות אלה לאורך דרכים משניות.
הצועדים, בליווי מזוין הונגרי, עשו את המסע תוך 7–8 ימים והיו מותשים לחלוטין עד שהגיעו לגבול. בדרך חלקם תפסו אומץ ונמלטו, אחרים בחרו בהתאבדות. עדי ראייה רבים סיפרו מאוחר יותר על המראה המחריד של צעדות הגירושים. שני נציגי שגרירות שווייץ דיווחו בדו"ח שלהם לאחר הביקור בנובמבר כי קורבנות הצעדות היו חסרי הגנה לחלוטין. הם סבלו פיזית ונפשית, מהברוטליות של המלווים ההונגרים ומהרעב. "אנו מדגישים כי הקבוצות קיבלו עד 3–4 מנות מרק בלבד במשך 7–8 ימי הצעדה, אך בדרך כלל לא קיבלו דבר במשך מספר ימים." צעדות מוות אלה כונו כ"מזעזעות" על ידי קצין בכיר גרמני, וכ"רצח טהור" על ידי קצין גרמני אחר.
צעדות פלוגות שירות העבודה
טורי הצעדה הראשונים של פלוגות אנשי שרות העבודה נשלחו לגבול המערבי מעט קודם לכן. קארולי ברגפי, שר הביטחון הוציא הוראה להעברת 70 פלוגות שרות עבודה יהודיות (כ 15,000 - 17,000 אנשים לידי הגרמנים, והם היו חייבות להגיע בין 2 לבין 11 בנובמבר. עבור היהודים בפלוגות שרות העבודה הוקצו שני נתיבים אחרים ונפרדים. מסלול הפלוגות מבודפשט הוביל דרומית לכביש המהיר לווינה עם הקצאת שני ימי מנוחה; הפלוגות הטרנסדנוביות יכלו להצטרף אל הפלוגות מבודפשט בכל מקום לאורך המסלול. יישובי המסלול היו: ז'אמבק, טאריאן, קוץ', באנה, אבדה, מושונמדיארובאר.
מקום איסוף פלוגות שרות העבודה שנסוגו מהחזית המזרחית נקבע בקושיצה. משם הזניקו את הפלוגות מערבה בצעידה בדרך שלישית, צפונית לכביש וינה. אף על פי שכל המבצע הושלם למעשה במחצית הראשונה של נובמבר, בחלק מהמקרים הגיעו פלוגות יהודים של שירות העבודה גם מאוחר יותר לגבול האוסטרי.
הדרכים מהדיישהאלום
בהדיישהאלום המתין למגיעים מקום מסירה. את ההעברה מצד הצבא ההונגרי ניהל סגן אלוף לסלו בארטה, ואילו מצד האס. אס. נוהל המבצע על ידי דיטר ויסליצני, אחד ממקורביו של אייכמן. לאחר הלינה הארעית, המגורשים חולקו לקבוצות כבר על ידי הגרמנים והועברו למקומות הייעודיים שלהם. לרוב למחנות עבודות הכפייה הקיימים או לכאלה שהוקמו בחופזה. אנשי פלוגות העבודה הפכו לעובדי כפייה של הגרמנים ועבדו בשיקום מיידי של מסילות הברזל שהופוצצו ללא הרף, בהקמת מפעל מטוסים תת-קרקעי ליד נירנברג, בעבודות במפעלי-היינקל בזקסנהאוזן ובמקומות רבים אחרים.
אלה שהיו ברשותם מסמכי חסינות תקפים והיו גם בני מזל חולצו עוד במהלך צעידתם על ידי נציגי המדינות הנייטרליות, ואולי גם מהדיישהאלום והוחזרו לבודפשט בליווי צבאי. בתחילת האביב של 1945, כשההתקדמות הסובייטית כבר איימה על גבולה המערבי של הונגריה, הועברו למחנות ריכוז אלה שעבדו על קו ההגנה, לרוב ברגל, לעיתים רחוקות על גבי דוברת על הדנובה. רבים מהאנשים השבורים כבר לא הגיעו ליעדם. הנשים נשלחו למחנות זמל, ליכטנווארט או דכאו, והגברים על פי רוב למאוטהאוזן ולגונסקירכן. מחנות אלה שוחררו במאי על ידי חיילות אמריקאים.
סיום צעדות המוות
בנובמבר שלחו שגרירי כמה מדינות נייטרליות תזכיר לממשלת הונגריה על צעדות מוות אלה ועל הטיפול הלא אנושי בצועדים. ביניהם היה גם הממונה האפיפיורי. סלשי סבר לחשוב שמדינות אלה יכירו בשלטונו ולכן ב־20 בנובמבר הפסיק את הצעדות.
בהיעדר קיבולת מספקת של כלי רכב לתחבורה, הגירוש באמצעות צעדות המוות למעשה הושלם בסוף נובמבר. אייכמן מצא תקציב נוסף להובלת פלוגות שרות העבודה האחרונות ברכבות מבודפשט מערבה. מפעם לפעם נשלחו קבוצות קטנות נוספות גם לאחר מכן: "ב־11 בדצמבר הוצעדו כנראה אחרוני האנשים כ־1,200 אסירים לאורך כביש וינה. מספרם צנח ל 880 באזור קומארום בשל הוצאות רבות ותכופות להורג."[15]. אחרוני אנשי פלוגות שרות העבודה מקושיצה הגיעו לגבול בסוף דצמבר. בזמן זה כבר שוחררה הונגריה ברובה על ידי הצבא האדום וטבעת הסגירה סביב בודפשט נסגרה בחג המולד.
אייכמן תכנן שמ-13 בנובמבר (בתוספת משלוח כ־27,000 יהודים לגרמניה בצעדות המוות עד אותו התאריך) יישלחו 2,000 עד 4,000 אנשים מדי יום לגרמניה, כלומר שיישלחו בסך הכול עוד 40,000 יהודים לגרמניה (67,000 ביחד). על פי נתוני קולונל הז'נדרמריה לאסלו פרנצי, בתקופה מ 6 בנובמבר 1944 עד 1 בדצמבר 76,209 מיהודי הונגריה נמסרו בגבול לאס. אס.". תעודת הזהות של המגורשים נלקחה מהם בדרך כלל והושמדו לפני יציאתם לצעדות המוות. אם הרשו להחזיק בתעודות אז נרשמו בהן רק מספר חברי הקבוצה ללא שם ונתוני לידה וכדומה, בטרם נמסרו לגרמנים. איש לא ציפה לשובם. מטרת הפיקוד הגרמני בצעדות המוות הייתה - לצד השגת כוח עבודה - להפוך את הונגריה ליודנריין עבור. למטרה זו לא הייתה התנגדות מצד הממשל ההונגרי וזה עלה בקנה אחד עם כוונותיה של כמעט כל ממשלה בהונגריה במהלך המלחמה. לא בגללם לא מומש הרעיון במלואו.
מרק בייקון
מרק בייקון הוא מרק המוכן עם בייקון, והוא מרכיבו המרכזי. בדרך כלל מתווספים למרק מספר ירקות ולרוב חומרים מסמיכים כגון גריסים, עדשים או עמילן תירס. ניתן להוסיף אותם למינסטרונה האיטלקי כדי לשפר את הטעם.
קיימות וריאציות רבות, העשויות לכלול מרכיבים עיקריים כגון כרוב, שעועית, תפוח אדמה, עדשים, תרד, אפונה, כרובית, ברוקולי, כרישה, דלעת ואורז.
בייקון הוא תוספת נפוצה למרקים רבים כולל מרקים קרמיים, במיוחד כאלה עם טעם עדין שלא ישתלט על טעמו של הבייקון.
יואכים מאיר
יואכים מאיר הוא חוקר העוסק בתחומי קבלת החלטות, אינטראקציה אדם-מחשב והנדסת אנוש ומכהן כפרופסור במחלקה להנדסת תעשייה בפקולטה להנדסה ומחזיק הקתדרה למדעי הנתונים על שם סליה ומרקוס מאוס באוניברסיטת תל אביב.
קורות חיים
יואכים מאיר נולד בגרמניה ועלה לישראל בגיל 16 והשלים את לימודי התיכון בבית הספר החקלאי כנות. הוא בעל תואר שני בפסיכולוגיה ודוקטורט בהנדסת תעשייה מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב (1994) וכן השתלמות בתר-דוקטורט בטכניון (1997).
הוא היה חבר סגל במחלקה להנדסת תעשייה וניהול באוניברסיטת בן-גוריון בנגב בין השנים 1995 עד 2012. שם ייסד את המעבדה להנדסה קוגניטיבת והוביל את המסלול לתואר שני בהנדסת אנוש.
בשנת 2012 הצטרף מאיר כפרופסור מן המניין למחלקה להנדסת תעשייה בפקולטה להנדסה באוניברסיטת תל אביב, וכיהן כראש המחלקה בשנים 2015-2019.
היה חוקר אורח בבית הספר למנהל עסקים של אוניברסיטת הרווארד בקבוצה של חתן פרס נובל אלווין רות' (Alvin E. Roth) ומדען אורח במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT) שם סייע בהקמת מעבדה העוסקת בטכנולוגיה עבור אוכלוסייה מבוגרת (MIT Age Lab).
הוא שימש כיו"ר האגודה הישראלית לארגונומיה ונמנה עם העורכים של כתבי עת מדעיים בתחומי הארגונומיה וההנדסה.