cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
דאגלס גורדון
תולדות חייו
דאגלס גורדון נולד בגלאזגו שבסקוטלנד, למשפחה דתית של עדי יהוה. הוא מעיד על עצמו שיש קשר "בין החינוך הדתי שקיבלתי בבית - שלוש פעמים בשבוע בכנסייה, חלוקת ספרים ופמפלטים מדלת לדלת אחר הצהריים" – ובין יצירותיו. הוא מספר עוד, שאמו החזיקה ליד מיטתה שני ספרים בלבד, התנ"ך והביוגרפיה של גולדה מאיר. "זו מיטה מוזרה מאוד לישון בה", הוא מעיר. גורדון למד משנת 1984 עד 1988, לתואר ראשון בבית הספר לאומנות של גלאזגו, ובתקופה זו עסק בעיקר במיצגים. בשנת 1990 הוא סיים את התואר השני באומנות, בבית הספר ע"ש סלייד לאומנויות בקולג' האוניברסיטאי של לונדון. בלימודי תואר זה הוא עבר להתמקד בצילום.בשנת 2006 הוא חבר ללהקת האלקטרו פופ Chicks on Speed, יחד הם נתנו סדרה של הופעות שבסיומה אף הוציאו ביחד סינגל.כמו רבים מאמני שנות ה-90, הוא מרבה בנסיעות והתגורר בערים רבות בהן גלאזגו, לונדון, ניו יורק ועתה ברלין. “יש משהו מאתגר ומושך בלהיות כל הזמן בטיסות”, הוא מספר. על זכיותיו בפרסים הוא מגיב לאוצר תערוכתו במוזיאון תל אביב, עמי ברק: “מישהו אמר שמכרתי את נשמתי לשטן" – פרסים אמנותיים באופן רצוף משנת 1996 עד 2000, “אולי באמת מכרתי את נשמתי לשטן. אבל תודה לאל, אני לא מצליח להיזכר בכך!”. עד לשנת 2008 – הוא גם שימש כמבקר המסעדות של מגזין פלייבוי הצרפתי. כיום הוא מתגורר בברלין עם בת זוגו הישראלית, זמרת הסופרן רותי רוזנפלד, בתה של המלחינה נורית הירש. לזוג בת בשם לילי. לגורדון בן נוסף מנישואים קודמים. מבקרי אומנות מגדירים אותו כמעין פרא סקוטי - אמן בינלאומי ענק וילד רע מבחירה. מרדן שחרט בקעקועים על גופו חלק מהאני מאמין שלו . דאגלס גורדון, הציג תערוכות מקיפות במוסדות האמנות הגדולים בעולם וזכה בפרסים יוקרתיים, הוא מיוצג על ידי הגלריות היוקרתיות גגוזיאן (Gagosian Gallery) בניו יורק ואיבון למבר ( Yvon Lambert ) בפאריס, ומחירי עבודותיו מאמירים למאות אלפי דולרים. זה יותר מ-15 שנים הוא מנהל רומן מורכב עם ישראל, שראשיתו ב-1996 בהצגה בתערוכה בירושלים. בשנת 1998 הציג תערוכת יחיד ראשונה בארץ בגלריה דביר התל אביבית מאז הוא הופיע שם במספר תערוכות וממשיך לשתף פעולה עם הגלריה.
מיצירותיו
גורדון מדגיש בעבודותיו את המאבק בין טוב לרע, ספרו של רוברט לואיס סטיבנסון, המקרה המוזר של ד"ר ג'קיל ומר הייד משמש השראה לרבות מיצירותיו. הוא משתמש גם ברעיונות מספרו של גיימס הוג, "זיכרונותיו הכמוסים של חוטא ישר” שאף הקדים את יצירתו של סטיבנסון ושימש לה מקור השראה. גורדון מביא לפני הצופה מקרי קיצון רפואיים, אנקדוטות וקטעי ארכיון יוצאי דופן. באמצעות טכניקות וידאו ארט ועל ידי הצבתם בסביבה מבודדת, ונקייה. "פסיכו 24" ביצירה זו גורדון מתבסס על סרט של אלפרד היצ'קוק, בשם זה. בעבודתו הוא השתמש בטכניקת extreme slo-mo שבה קצב מעבר התמונות אטי פי עשרה ויותר מזה של המקור. זאת, כדי שהצופה יחוש ש"משהו נוסף מסתתר שם". שמשהו שאי-אפשר לראות במהירות הרגילה של הסרט. כפי שאמר גורדון עצמו, "זה כאילו שההילוך האטי עצמו חושף את התת-מודע של הסרט". משך הסרט בעיבודו של גורדון הוא 24 שעות ומכאן שמו."זידאן, דיוקן של המאה ה-21" - עבודה משותפת של גורדון עם האמן הצרפתי פיליפ פארנו. הסרט עוקב, באמצעות 18 מצלמות מסונכרנות, אחר כוכב הכדורגל זינדין זידאן במהלך משחק של קבוצתו באותה תקופה, ריאל מדריד, ומספק – באופן פרדוקסלי – היכרות אינטימית עם הריחוק וקור הרוח שהיו לתו ההיכר של הכדורגלן הטוב בעולם."364.K" - על שני מסכי וידאו גורדון עוקב אחר שני מוזיקאים ישראלים ממוצא פולני, אברי לויתן ורועי שילוח, במסעם ברכבת מברלין לוורשה. בסיומו של המסע וכגולת הכותרת שלו, הם מנגנים את הסימפוניה של מוצארט לכינור ולויולה, שעל שמה נקראת יצירתו."שחק מת" - (Play Dead) על שני מסכי וידאו גדולים ומוניטור קטן, נראית פילת קרקס, שאומנה לשחק מול המצלמה, משוטטת בגלריית גגוזיאן. הפילה מוקרנת בזוויות לא שגרתיות על גבי שני המסכים ואילו על המוניטור היא מוקרנת בתקריב. נוצרת קרבה שמקורה בסיטואציה הקיצונית שבה מצויה החיה העצומה. מלאכותיות הסצנה אינה גורעת מן הרגשות שהיא מעוררת, מהתחושות הקיצוניות שהיא מעלה."טקסט של 30 שניות" - טקסט לבן מופיע על קיר שחור, ונורה המופעלת באמצעות קוצב זמן מאירה אותו במשך 30 שניות, כך שאפשר לקרוא קטעים מהטקסט אך לא את כולו. בעבודה זו מתואר ניסוי שביצע רופא צרפתי בתחילת המאה ה-20 ובו ניסה לתקשר עם ראשו של פושע שהוצא להורג מיד לאחר שנערף בגיליוטינה. במשך 25-30 דקות, המשיך הראש הכרות להגיב במצמוץ על הקריאה בשמו."הנרי המורד" - בכיכובו של השחקן הנרי הופר שנראה כשהוא מקשקש בטושים אדומים על גופו העירום וכמו פוצע את עצמו ואז כמו ניצת מבפנים ועולה באש. העבודה מציעה התבוננות בגוף כמרחב של השלכה, ומעידה על משיכתו של דאגלס גורדון לקעקועים, שבהם כיסה את גופו שלו". "קצה הציוויליזציה" - מיצב וידאו של שלוש הקרנות, בליווי קול, המתאר פסנתר כנף נשרף ומתכלה בנופי קאמבריה, על הגבול בין אנגליה לסקוטלנד. פסנתר הכנף, כסמל התרבות המערבית. בנקודת הנוף, שבעבר סימנה את קצה האימפריה הרומית - גבול העולם התרבותי.
סרטים
2006 - "זידאן: פורטרט של המאה העשרים ואחת", פסטיבל קאן. 2010 - "K364", פסטיבל הסרטים של ונציה. 2012 - "הנרי המורד", Art Basel’s Art Unlimited.
מפל אולואופנה
מפל אולואופנה (באנגלית: Oloʻupena Falls) הוא מפל מים הממוקם בחלקו הצפון-מזרחי של האי מולוקאי, המשתייך לאיי הוואי, שבמדינת הוואי, ארצות הברית, והוא נחשב באופן לא רשמי כמפל הרביעי בגובהו בעולם, וכן לגבוה ביותר בארצות הברית.
המפלים זורמים כאשר נחל עונתי קצר נשפך על שפת אחד מצוקי הים הגדולים ביותר בעולם, הממוקם בין עמקי פלקונו ווואילאו. הם נשחקו בחריץ בפנים המצוק, וניתן לראותם רק מהאוקיינוס או מהאוויר.
יגאל סבטי
קורות חייו
עם סיום לימודי התיכון למד ספרות פרסית ואת השפה העברית בישיבות אוצר התורה שבטהראן ובשיראז שימש כמורה ומחנך למשך כחמש שנים. תוך כדי עבודתו כמחנך באוצר התורה, ויתר על לימודי המשפטים על-מנת שיוכל להמשיך לחנך וללמד והחל בלימודי תואר בספרות אנגלית באוניברסיטת טהראן. עם סיום לימודיו עבד במשך כעשרים ושלוש שנים כמתרגם מומחה בכיר במכס האיראני והוציא לאור מספר ספרי הדרכה ומדיניות של המכס. כמו כן כתב, תרגם והוציא לאור מספר ספרי ילדים ונוער, שזכו להצלחה רבה באיראן. את חלקם המשיכו למכור באיראן עד לשנת 2011.
בשנת 2005, הוציא לאור את תרגומו לפרסית של הספר טביה החולב של שלום עליכם.
יחסי הפיליפינים–סרי לנקה
יחסי הפיליפינים–סרי לנקה הם היחסים הבילטרליים בין הפיליפינים לבין סרי לנקה.
היסטוריה
היחסים הדיפלומטיים בין הפיליפינים לסרי לנקה נוצרו בינואר 1961 כאשר הפיליפינים פתחו משרד שליחות דיפלומטי בקולומבו. לסרי לנקה הייתה משלחת לקשרים עם הפיליפינים שיושבת ביפן. המשימות הדיפלומטיות של שתי המדינות במנילה ובקולומבו הועלו לשגרירויות ב-1964 וב-1966 בהתאמה. עם זאת, שתי המדינות החליטו לסגור את שגרירויותיהן ב-30 ביוני 1993.
הפיליפינים מחזיקים קונסוליית כבוד בסרי לנקה.
יחסים כלכליים
ישנם 400–500 עובדים פיליפינים בסרי לנקה.
חוטמניים
חוטמניים (שם מדעי: Macrouridae) היא משפחה של דגי גרם מסדרת הבקלאים החיים בקרקעית האוקיינוס בעומק 200-6,000 מ'.
דגים אלה באים באורך 10 ס"מ עד 1.5 מ'. הם בעלי גוף אפור עד לבן חיוור וחלקם מוזרים מאוד למראה. עיניהם גדולות וחוטמם בולט ונתן להם את שמם. הם שוחים בצמוד לקרקעית האוקיינוס ומחפשים טרף קטן. הם ניזונים מחסילונים וסרטנים, תמנונים ודיונונים ומדגים שונים בעיקר מסדרת הפנסאים.
מנהיג עליון
מנהיג עליון מתייחס בדרך כלל לדמות בעמדת ההנהגה הגבוהה ביותר של ישות, קבוצה, ארגון או מדינה אשר בידו הסמכות, או שהוא כל-יכול בעמדת ההנהגה. בתחום הדת, המושגים "מנהיג עליון" או "שליט-על" מכוונים בדרך כלל לאל, או לממלא-מקום אל. בפוליטיקה, המושג "מנהיג עליון" מתייחס בדרך כלל לדמות כל-יכולה שסביבה נוהג פולחן אישיות, כמו הפיהרר אדולף היטלר בגרמניה הנאצית, הדוצ'ה בניטו מוסוליני באיטליה הפאשיסטית, הקאודיו פרנסיסקו פרנקו בספרד הרפובליקנית, המנהיג (ברוסית: Вождь בתעתיק: Vozhd) יוסיף סטלין בברית המועצות, מנהיג המהפכה עלי ח'מנאי באיראן, או המנהיג העליון של קוריאה הצפונית קים ג'ונג-און.
Kh-101
Kh-101 (ברוסית X-101, לפי קוד דיווח נאט"ו AS-23 Kodiak) הוא טיל שיוט אסטרטגי, אוויר-קרקע רוסי בעל טכנולוגיית חמקנות וטווח מקסימלי של 5500 קילומטרים.
עיצוב
הטיל מיוצר על בסיס טכנולוגי חדש, בעל רכיבים רוסיים בלבד, בניגוד לדורות קודמים של טילים אלו, שהיו להם רכיבים ממדינות ברית המועצות לשעבר. משתמש במערכת הנחיה משולבת: מערכת אינרציאלית עם תיקון אופטי-אלקטרוני; בחלק האחרון נעשה שימוש בראש ביות.
Kh-101 יכול לקבל מידע מורכב הן על המסלול והן על הקואורדינטות של המטרה. בניגוד לטילים מהדור הקודם, קיימת אפשרות מהותית לשנות את המטרה כאשר הטיל כבר במעוף. במצב הובלה המנוע ממוקם בתוך הרקטה, הכנפיים מקופלות מתחת לרקטה וגם יחידת הזנב מקופלת. לאחר השיגור, המנוע (טורבו-ג'ט דו-מעגלי דגם R95TM-300) מורחב מגוף הרקטה, הנוצות מונחות בהתאם לתוכנית "כנף נמוכה".
הגרסה הגרעינית (Kh-102) נושאת ראש נפץ עם תפוקה, לפי מקורות שונים, של 250 קילוטון או 1 מגהטון.
פלגרייב מקמילן
פלגרייב מקמילן (באנגלית: Palgrave Macmillan) היא הוצאת ספרים אקדמית בינלאומית אשר הוקמה בשנת 2000 כתוצאה ממיזוג של שתי הוצאות, St. Martin's Press Scholarly and Reference האמריקאית ו-Macmillan Press הבריטית ששייכות לתאגיד Macmillan Publishers. מטה ההוצאה שוכן בהמפשייר שבאנגליה.
מקמילאן הוקמה בשנת 1843 על ידי דניאל ואלכסנדר מקמילן. בשנת 1952 הוקמה St. Martin’s Press כשלוחתה בארצות הברית. היחידה לספרות אקדמאית שלה נקראה Palgrave.
ההוצאה מתמחה בספרים בתחומי הרוח והחברה, היסטוריה, מדעי המדינה, ספרות, מנהל עסקים וכלכלה. נכון ל-2010 יצאו למעלה מ-5,000 כותרים בהוצאה. בשנת 2009 השיקה את Palgrave Connect, פלטפורמה לספרים דיגיטליים.
ואן דיירקשן
ואן דיירקשן (באנגלית: One Direction; מקוצר לעיתים ל-1D) הייתה להקת בנים אנגלית-אירית שכללה את נייל הורן, ליאם פיין, הארי סטיילס ולואי טומלינסון. זאין מאליק פרש מהלהקה ב-25 במרץ 2015. הלהקה הוקמה בשלב האחרון של מחנה האימונים בתוכנית הטלוויזיה הבריטית "The X Factor" בשנת 2010.
הלהקה נוסדה על ידי סיימון קאוול, אחד משופטי התוכנית. במסגרת התוכנית עבר כל אחד מחברי הלהקה אודישן והגיע לשלב הסופי של מחנה האימונים, אותו לא עבר. למרות זאת, התבשרו על איחודם כלהקה חדשה בתוכנית. כבר בזמן שידורה של התוכנית, היה ללהקה קהל מעריצים גדול בכל רחבי בריטניה ובכל רחבי העולם הוכרזו כ"דבר הגדול הבא". הלהקה הגיעה למקום השלישי בגמר התוכנית. אף על פי שלא זכו, החליט קאוול להחתימם על חוזה הקלטות בחברת ההקלטות שלו, 'Syco Music'.
הלהקה זכתה במספר רב של פרסים ובהם 6 פרסי המוזיקה הבריטית, 4 פרסי VMA, אחד-עשר פרסי המוזיקה של MTV אירופה, 7 פרסי המוזיקה האמריקאית (כולל פרס "אמן השנה" לשנת 2014 ו-2015), 27 פרסי בחירת הנוער, פרס "האמן החדש המוביל" של בילבורד, ועוד. לפי דברי ניק גטפילד, יושב-ראש ומנכ"ל חברת 'Sony Music Entertainment', הלהקה הכניסה כ-50 מיליון דולר עד ליוני 2012. לפי דברי חברת Sunday Times Rich List, אשר מפרסמת את 1,000 האנשים העשירים ביותר בבריטניה, עד לאפריל 2013 הונם האישי ביחד, עמד על כ-25 מיליון לירה שטרלינג (41.2 מיליון דולר), מה שהביא אותם למקום השני ברשימת המוזיקאים הבריטים המרוויחים ביותר מתחת לגיל 30. בשנת 2014, מגזין פורבס ציינו אותם כמוזיקאים המרוויחים ביותר במקום השני, עם רווח כולל של כ-75 מיליון דולר, בין יוני 2013, ליוני 2014. ביוני 2015, העריכו "פורבס" את רווחיהם בכ-130 מיליון דולר בין יוני 2014, ליוני 2015, מה שהביא אותם למקום הרביעי ברשימת המפורסמים המרוויחים ביותר בעולם.
לאחר צאת האלבום "Four" בשנת 2014, ואן דיירקשן הפכו ללהקה הראשונה במצעד הבילבורד 200 בארצות הברית, שאי פעם הגיעה עם כל ארבעת אלבומיה, למקום הראשון במצעד. אלבומם השלישי, "Midnight Memories", היה לאלבום הנמכר ביותר בעולם בשנת 2013. סיבוב ההופעות השלישי שלהם, "Where We Are Tour", אשר תמך באלבום "Midnight Memories" היה לסיבוב ההופעות הרווחי ביותר בשנת 2014, ולסיבוב ההופעות הרווחי ביותר בכל הזמנים של להקות השירה, עם הכנסות של כ-280 מיליון דולר.
בינואר 2016, החליטה הלהקה להפסיק זמנית את פעילותה לזמן בלתי מוגבל, וחברי הלהקה פתחו בקריירות סולו.
2010–2011: אקס פקטור
בשנת 2010, נייל הורן, זאין מאליק, ליאם פיין, הארי סטיילס ולואי טומלינסון נבחנו בנפרד לעונה השביעית של ריאליטי השירה אקס פקטור בריטניה. הם נכשלו בכוונתם להתקבל לקבוצת הבנים בשלב בתי השופטים, אך ביולי של אותה שנה הם חוברו לקבוצה בת חמישה בנים במתחם הארנה של וומבלי, בלונדון, אנגליה, ובכך הצטרפו לקטגוריית ה"קבוצות". חבר הלהקה, הארי סטיילס, בחר את שם הלהקה.
ואן דיירקשן סיימו את התוכנית במקום השלישי. מיד לאחר גמר התוכנית, השיר שהיה אמור לשמש אותם אם היו זוכים, הנקרא "up all night" דלף לאינטרנט. זמן קצר לאחר מכן, אישרו את חתימתם על חוזה בעל 2 מיליון ליש"ט ב'Syco Records'. הקלטת אלבום הבכורה שלהם החל בינואר 2011. בפברואר 2011, השתתפו הלהקה בסיבוב הופעות של אקס פקטור במהלך הסיבוב, הלהקה הופיעה מול כ-500,000 אנשים. לאחר הסיבוב, המשיכו לעבוד על אלבומם. הקלטת האלבום נערכה בסטוקהולם, לונדון, ולוס אנג'לס, ובמהלך האלבום עבדו הלהקה עם המפיקים קארל פולק, סוון קוטצ'ה, סטיב מאק, רמי יעקוב, ועוד.
2011–2012: Up All Night
סינגל הבכורה של הלהקה, "What Makes You Beautiful", יצא בספטמבר 2011, ונחל הצלחה רבה. השיר הגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי, והפך לשיר בעל הכי הרבה הזמנות מוקדמות בחברת Sony Music Entertainment בהיסטוריה. אחריו, יצאו הסינגלים "Gotta Be You" ו-"One Thing" אשר נחלו גם הם הצלחה רבה, כאשר הגיעו לעשרת המובילים במצעד הסינגלים הבריטי. בנובמבר 2011, חתמה הלהקה על חוזה הקלטות עם קולומביה רקורדס בארצות הברית. סטיב ברנט, יושב הראש של חברת קולומביה רקורדס, אמר כי הרעיון לצירופם לחברה היה מהיר מאוד ללא שום ספקות. יצא בארצות הברית בפברואר 2012, ושם השיר הגיע למקום ה-28 במצעד 100 המובילים של בילבורד, ובכך הפך לשיר הכי מוביל מבריטניה מאז 1998. השיר מכר מעל 4 מיליון עותקים בארצות הברית. בהגיעם לארצות הברית בפברואר 2012, הלהקה יצאה למסע קידום ברדיו, והחלה לבצע הופעות חימום לראשונה בסיבוב ההופעות של הלהקה ביג טיים ראש. הם הופיעו בטלוויזיה האמריקאית לראשונה בתוכנית ה-"Today Show" במרכז רוקפלר, אשר הכיל כ-15,000 מעריצים. אלבום הבכורה של ואן דיירקשן, "Up All Night" יצא בבריטניה בנובמבר 2011, ויצא לכל רחבי העולם בתחילת 2012. האלבום הפך לאלבום הבריטי אשר נמכר הכי מהר ב-2011, ובנוסף הגיע למקומות הראשונים במצעדים ב-16 מדינות.
ארנולד וילסון
סר ארנולד טלבוט וילסון (Arnold Talbot Wilson; 18 ביולי 1884 – 31 במאי 1940) היה קצין הממשל האזרחי הבריטי בעיראק במלחמת העולם הראשונה והנציב העליון בפועל של המנדט הבריטי על מסופוטמיה. נהרג כחבר הפרלמנט הבריטי במהלך מלחמת העולם השנייה והיה חבר הפרלמנט השלישי שנהרג במלחמה זו.
קריירה צבאית
נולד בקליפטון, ליד בריסטול שבאנגליה. אביו היה ראש בית הספר הפנימייתי קליפטון קולג'. התגייס לצבא הודו הבריטית ב-1903 לאחר שסיים בהצטינות את לימודיו באקדמיה הצבאית המלכותית בסנדהרסט. ב-1904 הוצב באהוואז שבפרס בדרגת לוטננט, כמפקד כוח משמר. ב-1907 הועבר לתפקיד של קצין ממשל אזרחי במפרץ הפרסי ובין 1908 ל-1911 היה נציג הממשל הבריטי בח'וראמשהר.
ב-1915 התמנה לסגנו של פרסי קוקס במסגרת העברת הכוחות הבריטיים לאזור בצרה, כהכנה לכיבוש עיראק. לאחר כיבוש בגדד היה וילסון לראש המנהל האזרחי של עיראק בדרגת קפטן (וילסון העדיף לקרוא לאזור בשמו הערבי "עיראק" ולא בשם בו כינוהו הבריטים והאירופאים בכלל, "מסופוטמיה"). וילסון הבין את המשימה שלפניו, ניהול מאוזן של אזור שהיה קרוע בין מוסלמים סונים, שיעים, כורדים, פרסים, נוצרים מכתות שונות ויהודים.
ב-1919 נשלח על ידי המשרד לענייני הודו יחד עם גרטרוד בל לועידת השלום בפריז על מנת לשרטט את גבולות המנדט.
במאי 1920, מיד לאחר הכרזת המנדט הבריטי על מסופוטמיה בוועידת סן רמו פרצו מהומות, אותן דיכא וילסון בהצלחה באמצעות כוחות צבא הודו הכפופים לו והצליח להחזיר את השקט לאזור עד אוקטובר. בפעולות האלימות נהרגו 2,300 חיילים בריטים וכ-8,400 ערבים מקומיים. הקושי בדיכוי המרד נבע מכך שהפרלמנט הבריטי לא העריך נכונה את גודל האיום ולא תקצב משלוח תגבורת, רק עקב לחץ שהפעיל וינסטון צ'רצ'יל תוקצבה הגדלת הכוח הבריטי באזור. למורת רוחו של וילסון, הפכו הבריטים במסגרת ההסכם האנגלו-עיראקי (1922) את עיראק למונרכיה תלויה ולא המשיכו לשלוט בה שלטון ישיר. הוא זוכה באות אבירות מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש ושוחרר. לאחר שחרורו הצטרף לחברת הנפט האנגלו-פרסית כמנהל פעילותה במזרח התיכון.
חבר פרלמנט ומלחמת העולם השנייה
ב-8 ביוני 1933 נבחר בבחירות הביניים לפרלמנט הבריטי כנציג מחוז היצ'ין שבצפון הרטפורדשייר. דעותיו נטו לפשיזם. הוא העריץ את שלטון פרנקו בספרד ואת שלטונו של מוסוליני באיטליה. עם זאת, עם פרוץ מלחמת העולם השנייה התנדב לחיל האוויר המלכותי כמפציץ אווירי, בעודו מכהן כחבר פרלמנט. ב-31 במאי 1940 התרסק מטוס הוויקרס ולינגטון שלו ליד דנקרק. על תפקודו זכה במדליית המלחמה הבריטית
אזור הפסגות
אזור הפסגות (באנגלית: Peak District) הוא פארק לאומי ואזור הררי בצפון אנגליה השוכן בחלקו הדרומי של רכס הרי הפניין.
הפארק הלאומי בשטח כולל של 1,440 קילומטר רבוע, שוכן ברובו במחוז דרבישייר אך מתפרס גם למחוזות צ'שייר, מנצ'סטר רבתי, סטפורדשייר, מערב יורקשייר ודרום יורקשייר. אזור הפסגות הוא הפארק הלאומי הראשון שהוגדר בממלכה המאוחדת כבר באפריל 1951 ואחד מ-15 פארקים לאומיים שהוקמו לאורך השנים ועד היום. שטחי הפארק משלב אזורי טבע לצד אזורים מיושבים וכולל מספר אטרקציות ומסלולי טיול המושכים אליהם כ-13 מיליון מבקרים בשנה.
הפארק מנוהל על ידי רשות הפארק הלאומי אזור הפסגות שאחראי על שימור הטבע ועידוד התיירות לשטחי הפארק.
סוויטות צרפתיות (באך)
הסוויטות הצרפתיות, רי"ב 812-817, הן שש סוויטות לכלי מקלדת שכתב יוהאן סבסטיאן באך בין 1722 ל-1725. חלקים משלוש הסוויטות הראשונות (רי"ב 812-814) וגרסאות ראשוניות של הסוויטות הרביעית והחמישית (רי"ב 815-816) הופיעו במחברת של אנה מגדלנה באך מ-1722. הסוויטה הראשונה וחלקים מהשנייה הופיעו גם במחברת מ-1725. התואר "צרפתיות" לא ניתן על ידי באך, אלא אומץ מאוחר יותר בהמשך לתיאור קובצי הסוויטות לכלי מקלדת, כ"סוויטות האנגליות" וכ"הסוויטות הגרמניות" (הפרטיטות). למעט הג'יג בסוויטה הראשונה וחלק מסוגת הריקודים, לסוויטות אין מאפיינים צרפתיים, והן אינן כתובות בסגנון של המלחינים הצרפתיים בני זמנו, אף על פי שלבאך הייתה היכרות גם עם סגנון הלחנה וביצוע זה, הניכר בסוויטות התזמורתיות ובמחברת של אנה מגדלנה.
בריאן אקטון
בריאן אקטון (באנגלית: Brian Acton; נולד ב-17 בפברואר 1972) הוא מיליארדר, מתכנת ויזם אינטרנט אמריקאי. הוא מייסד שותף (יחד עם יאן קום) של אפליקציית וואטסאפ, אפליקציית תקשורת למכשירי סמארטפון שנרכשה על ידי פייסבוק בפברואר 2014 עבור 19 מיליארד דולר. בעברו עבד עבור חברת. בשנת 2018 הוא התמנה ליושב ראש של Signal production המפתחת תוכנת "סיגנל".
ביוגרפיה
אקטון, יליד מישיגן, גדל במרכז פלורידה ושם סיים את לימודיו התיכוניים. אקטון קיבל מלגה מלאה ללימודים באוניברסיטת פנסילבניה, אך עזב לאחר שנה ועבר לאוניברסיטת סטנפורד, שם סיים תואר במדעי המחשב בשנת 1994. עבד בחברות תוכנה גדולות דוגמת אפל ואדובי מערכות. בשנת 1996 נהפך לעובד ה-44 של חברת יאהו.
בשנת 1998 יאן קום התקבל לעבודה בחברת יאהו. זמן קצר לאחר מכן פגש את אקטון בעת שעבד עבור ארנסט אנד יאנג כבודק פרצות אבטחה. במשך תשע השנים הבאות הצמד עבד יחד ביאהו. אקטון השקיע ואיבד מיליונים בבועת הדוט קום שהתפוצצה בשנת 2000. בספטמבר 2007 קום ואטקון לקחו חופשה של שנה מיאהו, טיילו בדרום אמריקה והחלו לשחקי משחקי אולטימייט. שניהם ניסו להתקבל לחברת פייסבוק, אך נכשלו במבדקים. בינואר 2009 קום רכש מכשיר אייפון והבין שה-App Store שהייתה אז רק בת 7 חודשים תצמח ותייצר שוק לאפליקציות רבות לסמארטפונים. הוא נפגש עם חברו, אלכס פישמן, והחל לדבר איתו על פיתוח אפליקציה. כמעט מיידית הוא קבע ששם האפליקציה יהיה Whatsapp מפני שהוא מזכיר את הצירוף What's up ("מה נשמע" באנגלית), ושבוע לאחר מכן, ב-24 בפברואר 2009, ייסד את חברת Whatsapp.
בשנת 2014 אקטון וקום הסכימו למכור את אפליקציית Whatsapp לפייסבוק תמורת הון נזיל ומניות בשווי של 19 מיליארד דולר אמריקאי. מגזין "פורבס" העריך שחלקו של אקטון בעסקה עמד על כ-20 אחוזים ועל כן הונו נאמד ב-3.8 מיליארד דולר לאחר העסקה. לפי ציוץ של אקטון בטוויטר הוא נדחה מלהתקבל לעבודה הן בפייסבוק והן בטוויטר בשנת 2009.
הלנה שרה בלם (קורק)
פעילותה להצלת יהודים בתקופת השואה
עם כניסת הגרמנים לבוריסלב, חיפשה משפחתה של הלנה דרכים לעזור ליהודים. לה ולאביה החורג היו חברים ומכרים יהודים רבים. כשבוע וחצי לאחר הפלישֿה הגרמנית, הגיעו לבית משפחת קורק שני יהודים שביקשו מחסה ומזון. המשפחה אירחה, החביאה והאכילה אותם במשך כשבועיים ולאחר מכן עזבו, יצאו לדרכם והצטרפו למחתרת.
בזמן המלחמה הסתירה המשפחה יהודים בביתה והבריחה מזון ליהודים שהסתתרו ביער.
בתחילת 1943 הסתירה המשפחה כ-30 יהודים. בשל הצפיפות הרבה בקע לעיתים רעש גדול מהבית. באחת הפעמים, שכנה שעברה במקום חזתה במתרחש, אך הלנה דאגה להרגיע אותה והשכנה לא הלשינה עליהם. תקריות כאלו קרו לעיתים קרובות, אך השכנים בדרך כלל נמנעו לדווח על כך. יהודים היו מגיעים לבית המשפחה כדי להתחבא או שחזרו לגטו להיפגש עם משפחותיהם או לעבודה. משפחת בלם הייתה מוכנה לארח את כל מי שהגיע אליה להסתתר.
בעקבות המקרים בהם נתפסה המשפחה על ידי השכנים, חזרו חלק מהיהודים לגטו, או שעברו למקומות מסתור אחרים מחשש להלשנה לרשויות. בבית נותרו כ-9 יהודים שהוסתרו על ידי הלנה בחצר הבית. השכנים ידעו שהיא מגדלת שם ארנבות, וזה היה התירוץ להגיע לשם לעיתים תכופות.
אביה החורג של הלנה, היה סוציאליסט אתאיסט, אשר התייחס ליהודים כשווים. קבוצת לאומנים אוקראיניים חשדה בו שהוא מסתיר בביתו יהודים וכינו אותו "ידיד היהודים". הם היו מתעללים בו, ובספטמבר 1943 רצחו אותו.
לאחר רצח האב, הודיע לה מנהל המכרה שבו עבד, כי היא או אימה צריכות להחליף אותו בעבודה. הלנה הלכה לעבודה במקום אביה, כיוון שאימה הייתה מבוגרת ולא התאימה לעבודה פיזית. בזמן שעבדה במכרה ניסתה לדלות מידע מהעובדים על האקציות הקרובות ביהודים, כדי להזהיר את ידידיה ולהסתיר אותם אצלה בבית. היא שמרה עם ידידיה היהודים על קשר הדוק, והייתה דואגת להבריח להם תרופות ומזון לפי הצורך.
בתחילת שנת 1944 התקרבה החזית אל מחנה "Limanawska Kasarnia". בעקבות כך החל חיסול הדרגתי של יהודי המחנה. להלנה היה בבית מחבוא קבוע מתחת לאדמה ובו הסתירה יהודים: משפחת ריינר, שמנתה 5 נפשות, איזידור מאייר ואחותו, ילדה מקרקוב ששמה לא ידוע ומשה בלם. הם נשארו במקום המסתור במשך זמן רב, פרט לשתי נשים ממשפחת ריינר שהיו חלשות והעבירו את הלילות בביתה.
באביב אותה שנה, הגיעו אל ביתה שני גרמנים בלווית אנשי מליציה אוקראינים בחיפוש אחר יהודים. לאחר חיפוש ממושך ויסודי שערכו בדירה לא מצאו את היהודים, אך לקחו איתם את הלנה, אימה ושכנה שנחשדה בשיתוף פעולה, ובזזו את הרכוש שנותר בבית. הן נשלחו לתחנת המיליציה האוקראינית, שם עברו עינויים קשים, הוכו עד אובדן הכרה ונחקרו באכזרית במשך מספר ימים.
הלנה ואימה לא נשברו ולא מסרו כל מידע, מאחר שלא הצליחו להוציא מהן מידע, הן הועברו אל המשטרה הפלילית הגרמנית שם עברו עינויים על ידי הגסטפו, עד שיום אחד הודיעו להן כי הן נידונו למוות. ידיד המשפחה, גרמני שגר לפני המלחמה בבוריסלב, הצליח להציל אותן ברגע האחרון. תחילה התכוונו הגרמנים לשחרר את שתיהן, אך לבסוף שוחררה רק האם, והלנה נשלחה למחנה ריכוז בלבוב. בקיץ 1944 שוחררה הלנה על ידי הצבא האדום.
לאחר המלחמה
כשחזרה לבוריסלב מצאה את אימה בבית ריק, בית אשר נשדד ורוקן מחפצים. בנוסף, פגשה את משה בלם שהיה אחד היהודים שהוסתרו על ידה. הוא איבד את אשתו וילדיו והיה משותק כמעט לחלוטין כתוצאה מחבטה קשה בראש בעת ששהה באחד ממחנות הריכוז. היא נישאה לו, וב-1946 הם עברו להתגורר בפולין.
בשנת 1957 עלו לישראל. הלנה התגיירה ושינתה את שמה לשם שרה. השניים התגוררו בבני ברק. ב-23 ביולי 1995 בגיל 80, נפטרה הלנה שרה בלם.
הכרה והנצחה
ב-24 במרץ 1964 הכיר יד ושם בהלנה שרה בלם כחסידת אומות העולם וניטע עץ לכבודה בגן חסידי אומות העולם ביד ושם בירושלים.
סיפורה של הלנה נחקר במסגרת מיזם "חסד אחרון". (מיזם משותף ל"יד ושם" ושירות הביטחון הכללי שנערך במהלך 2021, במסגרתו אותרו קבריהם של חסידי אומות העולם שגרו ונקברו בישראל ונאסף אודותם מידע רב) קברה של הלנה אותר בקריית שאול.
ויקטור אוליבה
ויקטור אוליבה (בצ'כית: Viktor Oliva; 24 באפריל 1861 – 5 באפריל 1928) היה צייר ומאייר צ'כי.
ביוגרפיה
ויקטור אוליבה היה אמן רישום, איור וציור שנולד בנובה סטרשצ'י, בוהמיה, אוסטריה-הונגריה. סגנונו העיקרי היה אר נובו.
בגיל 17 למד באקדמיה לאמנויות יפות בפראג ולמד אצל פרנטישק סיקוונס, שהעריך מאוד את עבודתו. הוא המשיך את לימודיו באקדמיה של מינכן.
בשנת 1888 הוא נמשך לאזור מונמארטר בפריז כדי להיות חלק מהקהילה האמנותית שהתרחבת שם במהירות. הוא התגורר שם כמה שנים והתיידד עם "פריזאים בוהמיים" אחרים כגון לודייק מרולד, מיקולש אלס, יאקוב ארבס וקארל ויטסלב מאסק.
היצירה שלו השתפרה מאוד בסביבה האמנותית העשירה. בפריז הוא גילה את ההנאה שבשתיית האלכוהול אבסינת. הוא גם אהב מאוד את ההתלהבות שבטיסה בכדור פורח. כל הקבוצה הייתה נאמנה מאוד לאידיאלים שהבוהמה האמנותית האמינה בהם. כולם חיו ועבדו שם מספר שנים לפני שחזרו לביתם לבוהמיה.
בשנת 1897 הוא קיבל את התפקיד של עורך תמונות במגזין הפופולרי בשפה הצ'כית Zlatá Praha ("פראג הזהובה"). הוא מילא תפקיד זה במשך 19 שנה. זמן קצר לאחר שהחל לעבוד שם, הוא התחתן עם אנה אדמקובה, שהתלהבה מהכישרון שלו. נולד להם בן, ויקטור אוליבה ג'וניור. הנישואים לא נמשכו זמן רב, שכן אנה ברחה עם זמר בשם מאז'ק.
במהלך רבע המאה הבאה, אוליבה היה פורה מאוד בעבודתו. הוא בילה זמן רב עם חברו הטוב יוזף קורנסקי. אוליבה הוזמן ליצור יצירות דרמטיות רבות כולל תקרות של כמה מבנים בבוהמיה. היו לו גם כמה יצירות תלויות בבית הקפה האהוב עליו. הוא אייר כמה ספרים שהתפרסמו במשך כמעט שני עשורים עם איוריו.
בדי ציור של אוליבה תלויים בקפה סלביה, בקירות הבניינים באי סלביה ובמסצ'אנסקה בסדה בפלזן.
הוא מת ב-5 באפריל 1928 בפראג, ונקבר בבית הקברות אולשאני באזור המיועד לאמנים מפורסמים.
ארמדילאים
ארמדילאים (שם מדעי: Cingulata) היא סדרת יונקים השוכנים בכל יבשת אמריקה, ונודעים בעיקר בשריון הגוף שלהם. חלק מהמינים בסדרה הגיעו לגודל מרשים ונחשבים לחלק מהמגה-פאונה באזור חיותם, כמו הגליפטידוניים והפמפתריים (Pampatheriidae).
מאפיינים
אורכו הממוצע של ארמדיל הוא כ-75 סנטימטרים, מראש ועד קצה הזנב. הגדול שבבני הסדרה הוא ארמדיל ענק (Priodontes maximus) שאורכו 150 ס"מ ומשקלו בטבע כ-30-50 ק"ג, והקטן ביותר הוא ארמדיל החולד (Chlamyphorus truncatus) שאורכו 90–115 מ"מ ומשקלו 120 גרם.
הארמדיל מקורב לדוב הנמלים. ישנם מספר מינים של ארמדיל, הנבדלים זה מזה במספר הפסים הנראים בשריונם, ובמאפיינים אחרים.
מקורם בדרום אמריקה, שם התפתחו במהלך הקנוזואיקון, עד שיצירתו של מצר פנמה לפני כ-3 מיליוני שנים, אפשרה את הגירתם של חלק מהמינים לצפון אמריקה כחלק מההחלפה האמריקנית הגדולה. כיום, מקום מחייתם הטבעי של כל מיני הארמדיל הוא בכל יבשת אמריקה, שם הם חיים בסביבות שונות. בארצות הברית קיים סוג יחיד של ארמדיל, ארמדיל טאטו, והוא נפוץ בעיקר במדינות שבדרום-מרכז ארצות הברית, ובפרט בטקסס, שבה הוא "היונק הקטן הרשמי" של המדינה.
הארמדילים ניזונים בעיקר מחרקים, מזחלים, ומחסרי חוליות אחרים.
הארמדיל נוהג לחפור רבות, והוא משתמש בטפריו החדים כדי לחפור, הן לצורך מציאת מזון, והן לצורך בניית מאורות באדמה לחה, בדרך כלל בצד פלגים או נחלים שבקרבתם הוא חי.
ההגנה העיקרית של הארמדיל היא עורו החיצוני, המהווה שריון. טקטיקות ההישרדות של מיני ארמדיל שונים נבדלים זה מזה עד מאוד. מול איומו של טורף, ארמדיל שלוש-החגורות מדרום אמריקה יתכרבל לצורת כדור. לעומתו, ארמדילים בעלי מספר חגורות גדול יותר, אינם יכולים להתכרבל, ולכן יעדיפו לרוץ לתוך שדה קוצים. ארמדיל טאטו נוהג לקפוץ גבוה לאוויר כשהוא מופתע, ולכן נוטה להיפגע ממכוניות יותר מחיות אחרות. הארמדיליים אשר חיים בהרים הגבוהים מעדיפים להתכרבל לצורת כדור ולהתגלגל במהירות גבוהה, כך הם בורחים מטורפים.
בעונת החיזור נוהג הארמדיל הזכר להתהפך בקפיצה כדי לזכות בתשומת-ליבה של הנקבה. לעיתים קורה שהוא נוחת על ראשו, ואף שהדבר לא גורם נזק, הוא בהחלט מקטין את סיכוייו לזכות בחסדיה של הארמדיל הנקבה שאחריה הוא מחזר.
מיון
בסדרה יש 2 משפחות קיימות, 10 סוגים ו20 מינים חיים. לאחרונה הסוג טטו נפרד משאר בני הסדרה למשפחה עצמאית ומשפחת הגליפטידוניים הנכחדים הפכה לתת-משפחה במשפחת הארמדיליים.
מיון:
נטע חוטר
נטע חוטר (נולדה ב-15 בדצמבר 1979) היא סופרת, עיתונאית ובעלת טור ישראלית.
ביוגרפיה
נטע חוטר נולדה בקצרין. אביה עבד בחברה להגנת הטבע. לאחר מכן מילא תפקידי ניהול בחברות שונות, והדריך טיולים מחוץ לישראל. אמה עבדה בתחום התיירות, והייתה בעליה של ספריית וידאו.
למדה בבית הספר התיכון נופי גולן בקצרין. לאחר סיום שירותה בצה"ל ביחידת 8200, עברה להתגורר בתל אביב ולמדה באוניברסיטת תל אביב בפקולטה למדעי הרוח וכן קולנוע וטלוויזיה.
בתחילת הקריירה שלה, היא פרסמה סיפורים בבמה חדשה, את דרכה העיתונאית החלה במגזין רייטינג. היא כתבה במעריב ועבור ערוץ HOT בידור.
בשנת 2015 הקימה וערכה את ערוץ התרבות של מאקו, במסגרתו הקימה וערכה את ערוץ התרבות, ערכה את ערוץ הסלבס וגם כתבה תוכן.
נכון ל-2020, היא כותבת במאקו טור שבועי בשם איי ליסט (A list), בו היא סוקרת את אירועי השבוע. במסגרת הטור היא כותבת על תופעות אינטרנטיות שונות ועל טלוויזיה, בין היתר, על התוכניות האח הגדול, משפחת קרדשיאן ועוד. היא מנסה במסגרת כתיבתה ליצור חיבור בין אידאולוגיות וסוגיות רציניות כמו פמיניזם לבין תרבות הטראש.
בשנת 2017 היא הוציאה את ספרה הראשון "תזכירי לי מי את". בשנת 2020 היא הוציאה את ספרה השני "ברוכה הבאה לחיים שלך", שני הספרים ראו אור בהוצאת תכלת, זכו לשבחי הביקורות והיו בטבלת רבי המכר מספר שבועות.
חוטר היא אם לילד ומתגוררת בגבעתיים.
אלכסנדר פילין
קריירת מועדונים
בחודש פברואר 2015 חתם פילין באופה מליגת העל הרוסית. בחודש אוגוסט באותה השנה קיבל אזרחות רוסית.
ב-30 באוגוסט 2017 חתם בניז'ני נובגורוד מליגת הכדורגל הלאומית של רוסיה. ב-1 ביולי 2018 חתם בחימקי, גם היא מהליגה הלאומית של רוסיה.
ב-21 בפברואר 2020 הושאל למשך חצי עונה לטמבוב מליגת העל הרוסית. בתום העונה חזר לחימקי, לאחר שהעפילה לליגת העל הרוסית.
וילהלם סושון
וילהלם אנטון סוּשוֹן (בגרמנית: Wilhelm Anton Souchon; 2 ביוני 1864 – 13 בינואר 1946) היה אדמירל גרמני ממוצא הוגנוטי במלחמת העולם הראשונה. יוזמתו ופעולותיו בתחילת מלחמת העולם הראשונה עשו אותו לאחד האנשים שהשפיעו ביותר על הצטרפות האימפריה העות'מאנית (טורקיה) למלחמה לצד מעצמות המרכז, גרמניה ואוסטרו-הונגריה.
ראשית חייו
וילהלם אנטון סושון נולד ב-2 ביוני 1864 בלייפציג, ממלכת סקסוניה, למשפחה ממוצא הוגנוטי. אביו היה אמן ואמו בתו של בנקאי ברלינאי.
סושון נכנס לאקדמיה הימית הגרמנית הקיסרית בשנת 1881. לאחר סיום לימודיו שירת על סיפון הקורבטה לייפציג כשהשתתפה בקולוניזציה החופית של דרום-מערב אפריקה הגרמנית בשנת 1884. בשנת 1884 עלה סושון, בדרגת קפיטן-לויטננט, לפקד על ספינת אימונים המתמחה בטכניקות הנחת מוקשים.
בין 1884 ל-1903 התקדם סושון בכמה תפקידי ים ומטה, והגיע לדרגת קורבטנקפיטן במה שהיה צי המתרחב בהתמדה. בשנת 1904 הוא מונה לראש מטה שייטת סיירות שהוצבה במזרח אסיה. הוא נטל על עצמו מספר משימות דיפלומטיות וקישור ביפן, סין ובאיי הודו המזרחיים ההולנדים.
לאחר חזרתו לאירופה לקח על עצמו תפקידי מטה בכירים במשרד הצי הקיסרי בברלין. לאחר ששירת כראש מטה של שייטת הצי הבלטי הועלה לדרגת קונטר-אדמירל באפריל 1911 ומונה לאדמירל השני של השייטת השנייה, צי הים הפתוח שישה חודשים לאחר מכן.
מלחמת העולם הראשונה
ביולי 1914 פרצו פעולות איבה בין האימפריה האוסטרו-הונגרית לממלכת סרביה. סושון, חשש להיות לכוד ב במקרה של מדינות אחרות שיצטרפו לסכסוך. בשל כך, לקח סושון את שתי ספינותיו, סיירת הקרב גבן והסיירת הקלה ברסלאו, אל מערב הים התיכון. כשהחלה מלחמת העולם הראשונה ב-4 באוגוסט 1914, הוא הפגיז את הנמלים הצרפתיים-אלג'יריים בון ופיליפוויל. הוא חמק בהצלחה מניסיונות בריטיים ללכוד אותו וב-10 באוגוסט 1914 הגיעה השייטת הקטנה שלו לדרדנלים.
לאחר יומיים של משא ומתן, הוא הורשה לקחת את ספינותיו לאיסטנבול, שם הועברו לאחר מכן באופן רשמי לצי העות'מאני. סושון מונה למפקד העליון של הצי העות'מאני ושימש בתפקיד זה עד ספטמבר 1917. למחווה הזו של גרמניה הייתה השפעה חיובית עצומה על האוכלוסייה הטורקית. עם פרוץ המלחמה, וינסטון צ'רצ'יל עורר זעם כש"תפש" ללא תמורה שתי ספינות קרב טורקיות שכמעט והושלמו במספנות בריטיות, הסולטן עות'מאן הראשון ורשאדיה, שמומנו על ידי הציבור. ספינות אלו הועברו ל תחת השם אגינקור וארין, בהתאמה. ב-15 באוגוסט 1914, לאחר בריחתו הנועזת של סושון לקונסטנטינופול, ביטלה טורקיה את ההסכם הימי שלה עם בריטניה ומשימת הצי המלכותי תחת אדמירל ארתור לימפוס נאלצה לעזוב עד ה-15 בספטמבר.
הדרדנלים בוצרו בסיוע גרמני והבוספורוס אובטח בנוכחותה של גבן (כעת יבוז סולטן סלים). ב-27 בספטמבר 1914 נסגרו המיצרים רשמית לכל ספנות בינלאומית.
ב-29 באוקטובר 1914, הצי של סושון השיק את פשיטת הים השחור, מתקפה ימית שהכניסה את האימפריה העות'מאנית למלחמת העולם הראשונה. ספינותיו הניחו כמה שדות מוקשים ימיים והפגיזו את נמלי הים השחור הרוסיים בסבסטופול, אודסה ואחרים, והטביעו את שולת המוקשים הרוסית פרוט תוך כדי הפשיטה. יחידות הצי הבריטי גמלו במהירות בתקיפה על ספינות סוחר טורקיות ליד איזמיר. ב-2 בנובמבר 1914 הכריזה רוסיה מלחמה על האימפריה העות'מאנית. ב-5 בנובמבר, בריטניה הלכה בעקבותיה וב-12 בנובמבר 1914, הממשלה העות'מאנית הכריזה רשמית מלחמה על מדינות ההסכמה.
בספטמבר 1917 חזר סושון לגרמניה. שם קיבל את הפיקוד על שייטת ספינות הקרב הרביעית של צי הים הפתוח במהלך מבצע אלביון. לאחר מכן הועלה לדרגת אדמירל. בסוף המלחמה הוא היה מפקד בסיס הצי הקיסרי בקיל.
עם פרוץ מרד המלחים בקיל ב-3 בנובמבר 1918, ביקש סושון עזרה של כוחות חיצוניים, אך ביטל את בקשתו לעזרה צבאית כאשר המטה שלו טען שהמצב בשליטה. סושון הגיע לקיל כמה ימים קודם לכן ב-30 באוקטובר 1918, ולכן נאלץ להסתמך במידה רבה על הצוות שלו. ב-4 בנובמבר היה צורך לחדש את הבקשה. בסך הכל הובאו לקיל שש פלוגות חי"ר. חלק מהיחידות שהו ברובע העיר ויק, וב-Marinestation der Ostsee. עם זאת, חיילים אלו הראו סימני התפוררות וחלקם הצטרפו למהפכנים. סושון נאלץ לנהל משא ומתן ולהורות על נסיגת היחידות. במהלך האירועים פרש סושון מתפקיד המושל והוחלף על ידי הפוליטיקאי הסוציאל-דמוקרטי האזרחי, גוסטב נוסקה.
אחרית חייו
בשנת 1919 פרש סושון מצי שחדל מלהתקיים. במהלך שנותיו הנותרות נראה שהוא נמנע ממעורבות בפוליטיקה או בהקמה מחדש של הצי הגרמני תחת המשטר הנאצי.
חוקי ליפית-אישתר
חוקי ליפית-אישתר הם קובץ חוקים מהקדומים ביותר שנמצאו בחפירות ארכאולוגיות. הקובץ נכתב בתקופתו של ליפית-אישתר, המלך השני בשושלת האכדית הראשונה של העיר איסין במאה ה-19 לפנה"ס. לוחות כתב היתדות עליהם נכתב הקובץ, נמצאו בחפירות בעיר ניפור בתחילת המאה ה-20, אולם זוהו כקובץ חוקים רק במחצית המאה, אחר כך. הקובץ כלל פתיחה, אחרית דבר וככל הנראה למעלה מ-100 חוקים, שרק 25 מתוכם ניתנים לקריאה. החוקים כתובים במתכונת של "אם-אז" והם משקפים העדפה לפיצוי הקורבן, על פני הענשת הפוגע. על בסיס מאפיינים לשוניים ותוכניים חוקרים רואים בקובץ זה חוליה אמצעית בין השפעות שומריות ואכדיות על מבנה החברה והשלטון במסופוטמיה.
הממצאים וגילויים
בסך הכל זוהו חמש תעודות כתב יתדות בהם חלקים מפרקי הפתיחה, אחרית דבר והחוקים עצמם. חלק הארי של קובץ החוקים התגלה בחפירות המשלחת הארכאולוגית של אוניברסיטת פנסילבניה בין השנים 1889–1900 בעיר ניפור. עם זאת, זיהויין של התעודות כקובץ חוקים אחד התבצע רק במחצית השנייה של שנות ה-40. להלן פירוט הממצאים:
מהשוואה של כל השברים והחלקים הזהים ביניהם מעריכים החוקרים, כי התעודה המקורית הייתה בגודל 23X28 ס"מ וכללה כ-1,200 שורות. מתוכן הצליחו החוקרים לקרוא כ-400: 80 שורות מהפתיחה, 60 שורות מאחרית הדבר, וכ-160 שורות מסעיפים החוק עצמם – כ-25 חוקים שכיסו כשליש משטח הכתב של סעיפי החוק. על בסיס זה מעריכים החוקרים שהקובץ כלל למעלה ממאה חוקים.
תוכן החוק
בפיענוח חמש התעודות הצליחו החוקרים לקרוא במלואן, או כמעט במלואן, 25 סעיפי חוק. סעיפים אחרים פענחו באופן חלקי שאיננו מאפשר להבין את תוכנן המלא, אך מאפשר להבין באילו נושאים מדובר. מניתוח זה נמצאו בתחילת הקובץ שני חוקים העוסקים בשכירה ושימוש בספינות, מספר חוקים העוסקים בנדל"ן, בדגש על גידול גנים, שני חוקים שעסקו באדמות מלך, כשישה חוקים העוסקים בעבדות, חוקים העוסקים בירושה ונישואין וחוקים העוסקים בפיצוי נזקים לשור שכור.
להלן עיקרי החוקים שהצליחו לפענח (לקט ממספר תרגומים  ):
הקשר ומשמעויות
באחרית הדבר של הקובץ, מטיל כותבו עונשים כבדים על האדם שיעז לפגוע בקובץ החוקים ובהקשר זה הוזכר הקובץ כמוצב על "מעמד". על בסיס ביטוי זה מעריכים חוקרים שכקובצי חוקים אחרים במזרח הקדום, גם קובץ זה נחרט על גבי מצבת אבן והתעודות שנמצאו בחפירות בניפור, הן רק עותקים של מצבה זאת. חוקרים אחרים העריכו שהתעודות שנמצאו שימשו, למעשה כתרגילי כתיבה לסופרים ולא כמסמך רשמי של הממלכה.
בתעודות עצמן, לא מופיע מועד חיבורו של הקובץ. ההקשר של כתיבתו בשמו של ליפית-אישתר מספק מסגרת כרונולוגית מקורבת לתקופת כתיבתו. ליפית-אישתר שימש המלך השני בשושלת האכדית הראשונה של איסין. ממלכה זו, ששלטה על שטחים נרחבים בדרום מסופוטמיה מוכרת למעשה, כיורשת של שושלת אור 3, המוכרת כשושלת השליטים השומריים האחרונה. מוערך, כי ליפית-אישתר עצמו שלט 11 שנים באיסין, בין השנים 1868-1857 לפנה"ס ובאופן עקרוני מעריכים שקובץ החוקים חובר באמצע כהונתו, סביב 1860 לפנה"ס.
בהיבט התפתחות החוק בתרבויות המזרח הקרוב הקדום, נמצאים חוקי ליפית-אישתר מבין הראשונים בסדרה של קובצי חוקים של התרבויות באזור ומשקפים התפתחות והשפעות גומלין בתפיסת החוק בכל המרחב. קובצי החוקים העיקריים המוכרים כיום הם. קובצי החוק המרכזיים המרכזיים בתרבויות המזרח הקרוב הקדום הם: אמנם קובץ זה חובר כנראה אחרי חוקי אשנונה, בעלי הרקע האמורי/שמי מערבי, אולם העובדה שנכתבו בשפה השומרית, השימוש בתבניות לשון שומריות העוסקות בלגיטימציה שלטונית של מלכים, מאפייני החוקים ועדויות מתעודות אחרות על פעליו של ליפית-אישתר, הובילו חוקרים להעריך שקיימת זיקה חזקה של הקובץ הזה לקובץ השומרי של אור-נאמו (מעבר לעובדה שגם התעודות הראשונות של קובץ אור-נאמו שזוהו, נמצאו באותן חפירות בעיר ניפור).
בדומה לשאר קובצי החוקים המסופוטמיים, גם קובץ זה כתוב בסגנון קזואיסטי, של תנאי "אם-אז", בניגוד למתכונת אפודיקטית של ציווי, ומהחוקים שהשתמרו, נראה שקיימת בו העדפה לפיצוי הנפגע, על פני הענשת הפוגע.
אמנם חוקי הקובץ אינם עוסקים בנושאים חוקתיים עקרוניים, אולם משתמעת מהם תפיסת המוסר והגדרת הטוב והרע, בעיקר מטקסט הפתיחה ואחרית הדבר. לדוגמה, בהקדמה מציין ליפית-אישתר את תפקידו של השליט: "למען הקים צדק, ומשפט ישכן בארץ, להסיר עלילות, להשיב שנאה ואיבה, קשר ומרד בכוח ובזרוע, ולהביא אושר, טובה וברכה לשומרים ולאכדים...". כמו כן, נראה שאין בקובץ כלל חוקים סוציאליים, אף שסוגיית הרווחה ליתומים, אלמנות וחלשים בחברה ניכרת בקבצים אחרים, כמו זה של אור-נאמו וחמורבי.
במישור היחס לנשים מרמזים חוקים שונים בקובץ על גישת החברה השומרית/אכדית למעמדה. לדוגמה, מתן האפשרות לבנות לרשת את אביהן, אך רק אם הן נמצאות במעמד שמונע מהן להינשא (סעיף 22); הכרה בתופעת הזנות, לצד דאגה שהדבר לא יפגע בשלמות המשפחה.
במישור ההשוואתי ציינו חוקרים מספר הבדלים מרכזיים בין קובץ חוקי ליפית-אישתר לחוקי חמורבי שמקובל לראותם כבעלי זיקה הדוקה לתרבויות המערב שמיות ולא המסופוטמיות. מבחינה זו, חוקי ליפית-אישתר הם שילוב של השפעות, הן מהמקורות השומריים והן של התרבות הצפון שמית ממנה צמחו האכדים:
אבי מאיר
אבי מאיר (באנגלית: Avi Mayer; נולד ב-18 בספטמבר 1984) הוא עיתונאי ישראלי-אמריקאי המכהן כיום כעורך הראשי של העיתון ג'רוזלם פוסט.
ביוגרפיה
מאיר נולד בניו יורק ועלה לישראל עם משפחתו בגיל 6 בשנת 1990. מגיל 6 עד גיל 16 גדל בירושלים ובגיל 16 עברה המשפחה למרילנד בארצות הברית, שם סיים את התיכון וסיים תואר ראשון במדע המדינה ומדעי היהדות מאוניברסיטת מרילנד בארצות הברית.
במהלך לימודי התואר (2003–2007) עבד בתור סטודנט בשגרירות ישראל בוושינגטון, בשדולה הפרו-ישראלית איפא"ק, ב ובמקומות אחרים. כשסיים את הלימודים בשנת 2007 עבד שנה כעוזר מיוחד לנשיא ארגון הלל, שמשרת סטודנטים יהודיים ברחבי ארה״ב והעולם. ועזב כדי לחזור לארץ ולשרת בצה״ל.
בגיל 24 חזר לארץ ושירת בענף תקשורת בינלאומית ביחידת דובר צה"ל.
בשנת 2011, אחרי השירות הצבאי, הצטרף להסוכנות היהודית ועבד שם שבע שנים וחצי, במהלכן שימש כדובר לתקשורת הבינלאומית וכדוברו של יו״ר הסוכנות, נתן שרנסקי. בשנת 2018 עזב את הסוכנות והצטרף לארגון AJC, הוועד היהודי האמריקני, שם שימש כסמנכ״ל תקשורת גלובלית וסמנכ״ל ענייני ציבור עד שנת 2022.
בשנת 2013 נבחר על ידי אלגעמיינער כאחד ממאה האנשים המשפיעים לטובה על העם היהודי, יחד עם ראש הממשלה בנימין נתניהו ונשיא ארצות הברית ברק אובמה. ב-2016 דורג במקום השלישי ברשימת היהודים המשפיעים בטוויטר, מיד אחרי ראש הממשלה נתניהו, על ידי סוכנות הידיעות JTA. בשנת 2017 נבחר על ידי עיתון הג׳רוזלם פוסט כאחד מהעולים דוברי האנגלית המשפיעים ביותר בתחום הפוליטי בישראל.
במרץ 2023 מונה לעורך הראשי של עיתון הג'רוזלם פוסט בעקבות פרישתו של יעקב כץ.
ניתוב ביטולים
ניתוב ביטולים או כפיית איפוסים, (באנגלית: Null Steering או Zero Forcing) היא טכניקה של עיבוד אות, בשימוש מקלט או משדר מרובה אלמנטים או אנטנות, לניקוי הפרעות בתקשורת אלחוטית.
בפרט, ניתוב ביטולים היא שיטה של עיצוב אלומה על פס צר אותות כשאנחנו רוצים להיות דרך פשוטה של פיצוי לעיכובים בקבלת האותות ממקור ספציפי באלמנטים שונים של אנטנת מערך מופע. באופן כללי לעשות שימוש טוב של אנטנת מערך מופע, סוכמים את האות המתקבל מאלמנטים שונים, אולם זה ניתן לביצוע רק כאשר העיכובים שווים. אחרת, אנחנו צריכים קודם כל לפצות על העיכובים ואז לסכם אותם.
כדי להשיג את המטרה הזו, ניתן להוסיף משקלים לסכימת האותות עם ערכי משקל מתאימים לכל אלמנט. אנחנו עושים את זה בצורה כזאת, שבמישור התדר החישוב המשוקלל מייצר תוצאה מאופסת. שיטה זו נקראת Null Steering. המשקולות המחושבים הם, כמובן, קשורים זה לזה וקשר זה הוא פונקציה של העיכוב והתדר המרכזי של המקור הקורן.
תיאור מתמטי
במערכת "downlink" מרובת אנטנות המורכבת נקודת גישה (Access Point) של אנטנה N_t, ו K קולטים בודדים, הסיגנל המתקבל של משתמש k מוגדר כ:
כאשר הוא הווקטור ה  של הסימבולים המשודרים, n_k הוא אות הרעש,  הוא וקטור הערוץ ה, ו  הוא וקטור הקידוד ה.
מהעובדה שכל אלומה בקידוד כפיית איפוסים אורתוגונלית לכל וקטורי הערוצים האחרים, ניתן לכתוב את הסיגנל הנקלט כ:
לשם השוואה, אנו מתארים אות נקלט של מערכות "uplink" מרובות אנטנות. במערכת uplink עם נקודת גישה (AP) של אנטנה קולטת N_r ואנטנה משדרת K, האות הנקלט ב-AP מתואר כ: כאשר s_i הוא האות המשודר של משתמש i, \mathbf{n} הוא וקטור הרעש ה, הוא וקטור הערוץ ה
כימות ההיזון
כימות משאב ההיזון הנדרש לטובת תחזוק תפוקה מינימלית נתונה בין כפיית איפוסים אידיאלית לבין כפיית איפוסים עם היזון חוזר מוגבל, כלומר:
לצורך היזון חוזר של B ביטים דרך ערוץ ה uplink, קיבולת הערוץ צריכה להיות שווה או גדולה מ 'B'
כאשר  הוא משאב ההיזון החוזר המורכב ממכפלת תדירות ההיזון התדירות הזמנית ו \rho_{FB} הוא ה SNR של ערוץ ההיזון. כך הגודל הנדרש לקיים הוא:
בשונה מהיזון ביטים, משאב ההיזון הוא פונקציה של תנאי ערוץ ה uplink כמו גם של ה downlink. הגיוני להתחשב בערוץ ה uplink מפני שהוא קובע את קצה השידור (ביטים לשנייה) ליחידת רחוב פס (Hz), של ערוץ ההיזון. אם נבחן מקרה שבו  קבוע וערכי ה SNR גבוהים דיים. ואז משאב ההיזון יהיה תלוי בכמות האנטנות המשדרות בלבד.
יוצא מהמשוואה לעיל כי אין חובה לכייל את משאב ההיזון (b_{FB}) לפי ה SNR של ערוץ ה downlink, שזה כמעט סותר למצב של היזון ביטים. ומכאן רואים כי הניתוח הסטטיסטי משתנה באופן דרסטי כפונקציה של בעיית הרדוקציה הנדונה.
אריק האחד עשר, מלך שוודיה
אריק האחד עשר, או אריק אריקסון (בשוודית: Erik Eriksson, בנורדית עתיקה: Eiríkr Eiríksson; כונה גם אריק המשנשן והצולע, בשוודית: Erik läspe och halte; 1216 – 2 בפברואר 1250) היה מלך שוודיה בין השנים 1222 – 1229 ומשנת 1234 ועד מותו.
חייו
אריק היה בנם של אריק העשירי, מלך שוודיה ושל רעייתו ריצ'זה מדנמרק. על פי הכרוניקה לבית אריק (Erikskrönikan), שנכתבה בראשית שנות העשרים של המאה ה-14, סבל אריק מצליעה חלקית. הוא נולד לאחר מותו של אביו ובינתיים נבחר למלוך יוהאן הראשון בן ה-15, משושלת סוורקר היריבה, על ידי האצולה השוודית, וזאת בניגוד לרצונו של האפיפיור, שהעדיף את אריק כמלך.
מלכותו
ב-1222 מת יוהאן הראשון ואריק, שהיה אז בן שש, הוכרז כמלך. בראש מועצת העוצרות ששלטה בממלכה בשמו של אריק עמד קנוט הולמגרסון, שהיה קרוב משפחה רחוק של אריק. ב-1229, לאחר שהיה מלך קטין במשך שבע שנים, הודח אריק לאחר קרב אולוסטרה. הוא נמלט לדנמרק, שם מלך דודו, ולדמר השני. קנוט הולמגרסון הוכתר כקנוט השני, מלך שוודיה, אך תקופת מלכותו הייתה קצרה וב-1234 הוא מת.
לאחר מותו של קנוט השני שב אריק ומלך על שוודיה עד מותו ב-1250. הוא נשא לאישה את קתרינה, בתו של האציל (יארל) סונה פולקסון מבית ביילבו וצאצאית לבית סוורקר. המקורות מציינים בדרך כלל שאריק היה חשוך ילדים, אך כמה מקורות טוענים שהיו לו שתי בנות שמתו בינקותן.
ב-1236 נישאה אינגבורג, אחותו (כנראה הצעירה מבין אחיותיו) של אריק, לבירגר יארל. אמו של בירגר הייתה יורשת של שושלת בית סוורקר וחברה בבית ביילבו. בנם הקטין, ולדמאר, ירש את אריק האחד עשר לאחר מותו ב-1250, ככל הנראה תוך דילוג על בניהן (אם היו) של אחיותיה הגדולות של אינגבורג. בירגר יארל היה לעוצר הממלכה והחזיק את הסמכויות האמתיות כשליט שוודיה עד למותו ב-1266.
קונסטנטינוס טריאנדאפילופולוס
קונסטנטינוס או קונסטנדינוס "קוסטס" טריאנטאפילופולוס (ביוונית: Κωνσταντίνος "Κώστας" Τριανταφυλλόπουλος; נולד ב-3 באפריל 1993 בקורינתוס שביוון) הוא כדורגלן יווני המשחק בעמדת הבלם בקבוצת פוגון שצ'צ'ין מליגת העל הפולנית.
קריירת מועדונים
טריאנדאפילופולוס גדל במחלקת הנוער של פנאתינאיקוס מליגת העל היוונית. בשנת 2012 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון, ובסך הכל ערך 73 הופעות ליגה, בהן הבקיע שני שערים. ב-22 בינואר 2016 חתם טריאנדאפילופולוס על חוזה לשלוש עונות וחצי באסטרס טריפוליס מליגת העל היוונית. בסך הכל ערך 60 הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-13 ביוני 2019 חתם טריאנדאפילופולוס על חוזה לשתי עונות בפוגון שצ'צ'ין מליגת העל הפולנית.
שחבור חליפי
שחבור חליפי (באנגלית: Alternative splicing) היא תופעה המתרחשת כחלק מתהליך התעתוק וההבשלה של מולקולת ה-RNA, במסגרת תהליך השחבור. במהלך השחבור עשויות להיווצר מתעתוק גן יחיד (ממולקולת pre-mRNA אחת) מולקולות mRNA שונות, כתוצאה משחבור צירוף אקסונים שונה של אותו הגן. לדוגמה, מולקולות pre-mRNA שתועתקו מאותו גן יכולות לעבור תרגום לחלבונים בעלי פונקציה ומבנה שונים, על אף שמקורן באותו רצף. שחבור חליפי מגדיל את השונות הגנטית הקיימת בגנום ותורם למורכבותו.
רקע
במשך שנים רבות שלטה ההיפותזה כי ככל שאורגניזם מורכב יותר ("גבוה" יותר אבולוציונית) מספר הגנים בגנום שלו גדול יותר. מורכבות הגנום האנושי ביחס לאורגניזמים אחרים העלתה השערה, כי הגנום האנושי מכיל יותר מ-100,000 גנים. השערה זו הופרכה לאחר ריצוף הגנום, אז התגלה כי ישנם כ-32,000 גנים מקודדים לחלבון בלבד. כיום מספר הגנים המקודדים לחלבון מוערך בכ-20,000. בהוספת הגנים שאינם מקודדים לחלבון סך הגנים המוערך הוא כ-47,000. ממצא זה אינו מתיישב עם הידע על כמות החלבונים ורצפי ה-RNA הלא מקודדים בגוף האדם וכן את ההיפותזה ששלטה בעבר "גן אחד חלבון אחד". הפער מצביע על כך שמספר הרצפים שמתבטאים בגנום האנושי מושפע רבות משחבור חליפי.
ב-1977 התגלה בנגיפי האדנו שגנים מורכבים מאקסונים ואינטרונים. גילוי זה הוביל את וולטר גילברט ושותפיו למחשבה, שאקסונים יכולים להתחבר בצירופים שונים בתהליך השחבור, ובכך ליצור מולקולות mRNA שונות של אותו גן. בראשית שנות ה-80 הוערך כי כ-5% מהגנים של אורגניזמים בעלי גרעין מסדר אבולוציוני גבוה (higher eukaryotes), עוברים שחבור חליפי. כיום ישנו תיעוד של תוצרי שחבור חליפי ב-40%–60% מהגנים בגנום האנושי, ומוערך כי יותר מ-74% מהגנים הם בעלי תוצרי שחבור חליפי. תופעה זו מתרחשת באורגניזמים רבים, ממערכות ומחלקות שונות כגון: צמחים, תולעים, חרקים, דגים, מכרסמים ופרימטים.
אירועי שחבור חליפי
ישנם חמישה סוגים עיקריים של אירועי שחבור חליפי. אירועי שחבור יכולים להתרחש פעם אחת או יותר בלוקוס (אתר כרומוזומלי מסוים). אירועים מורכבים של שחבור חליפי בלוקוס כוללים יותר מסוג אחד של תוצרי שחבור חליפי.
בנוסף ישנם שני אירועי שחבור המתרחשים בקצוות הרצף ומנגנון השחבור החליפי שלהם שונה:
שחבור חליפי ב-RNA לא מקודד
רצפים לא מקודדים מתועתקים (long non-coding RNA, micro RNAs) משתתפים בתהליכים רבים, כגון עריכת רצפי DNA ו-RNA, מסלולי איתות תאיים ובקרת ביטוי גנים. ככל הנראה, הם אחראיים למרבית השוני הפנוטיפי בין מינים ופרטים. בניגוד לרצפים מקודדים, כמעט כל אקסון שאינו מקודד לחלבון עובר שחבור חליפי, ונוצרים טרנסקריפטים רבים לכל מולקולת pre‑mRNA. במחקר שנעשה בבני אדם ועכברים נמצא שחלק מהאקסונים הלא מקודדים שעוברים שחבור חליפי זהים בין האורגניזמים. ממצא זה מצביע על כך שהבקרה על מנגנון השחבור של רצפים אלו שמור אבולוציונית. דוגמה ל-RNA לא מקודד ידוע הוא XIST שמשתתף בהשתקת מקטעים על כרומוזום X הלא פעיל בתאי נקבה ביונקים. לגן זה יש לפחות שני טרנסקריפטים ידועים בבני אדם. ייתכן שההבדל בין הטרנסקריפטים משפיע על הליך ההשתקה.
השפעה פונקציונלית
בעבר גרסו כי שחבור חליפי מתרחש לרוב באזורים לא מתורגמים שנמצאים לפני הרצף המתורגם (5UTR). ממצאים ראשוניים הובילו לדעה שלשחבור חליפי אין השפעה על הרצף המתורגם, ועל כן גם על הפונקציה של החלבון שמתורגם ממנו. כיום, מחקרים מצביעים על כך ש-70–88% מהשחבור החליפי המתרחש בגנים מקודדי חלבון בגנום האנושי גורם לשינוי בתוצר החלבוני. השוני לרוב מתבטא בהחלפה של חומצה אמינית (אחת או יותר) בחלבון, ונגרם על ידי מוטציות בהן מוחדר מקטע (insertion) או ישנו חסר של מקטע (deletion) שאינן משנות את מסגרת הקריאה אך גורמות לשוני ביחידות הפונקציונליות של החלבון. רק כ-19% מהתוצר החלבוני של שחבור חליפי נגרם כתוצאה משינוי במסגרת הקריאה. בנוסף, שחבור חליפי יכול לשמש כ"מתג הפעלה" (on-off switch) לביטוי גן כאשר קודון הסיום (stop codon) מופיע מוקדם ביחס לתוצרי שחבור אחרים.
מחקר שנעשה ב-50 גנים בהם תואר שחבור חליפי שנבחרו בצורה אקראית, הראה כי יותר מ-75% מהם מעורבים בתקשורת תאית ותהליכי רגולציה. המערכות הביולוגיות בהן מצוי היצוג הגבוה ביותר בקבוצת הגנים הזו היו האימונולוגית והעצבית. ממצא זה לא מצביע בהכרח על חשיבות השחבור החליפי במערכות אלו לעומת מערכות אחרות, אך יכול לרמוז על חשיבותו במערכות מורכבות בהן עיבוד המידע עשוי להשתנות בזמנים או כתגובה למצבים פיזיולוגיים שונים.
בקרת שחבור חליפי
שחבור חליפי לרוב עובר בקרה ספציפית כתלות בסוג התא בו הוא מתבצע או בשלב התפתחותי מסוים. במערכת העצבים ובתהליך המוות התאי המבוקר (אפופטוזה) הוכח כי ישנו תיאום של שינויים בדפוסי השחבור החליפי בין מולקולות pre-mRNA רבות המשתתפות באותם תהליכים. בחירת אתר השחבור צריכה להיות מבוקרת ברמת הזמן והמיקום בו מתרחש ההליך. זיהוי אתר השחבור משלב אינטראקציות רבות שתורמות בין היתר גם ליצירת קומפלקס חלבוני, המבצע את חיתוך ה-pre-mRNA, ונקרא ספלייסוזום. אתרי שחבור בצד '5 ובצד '3 של מולקולות ה-RNA, שמהווים את הגבול בין כל אקסון ואינטרון, מוגדרים על ידי רצף אחיד (קונצנזוס). רצפי הקונצנזוס שמורים במהלך האבולוציה (הבסיסים השמורים ביותר הם GU בקצה ה'5 ו-AG בקצה ה'3 של האינטרון). בין רצפי הקונצנזוס בקצוות האינטרון, מצוי רצף נוסף שנקרא 'רצף הסתעפות' (branch point), המכיל את הנוקלאוטיד אדנין (A). רצף זה מאפשר יצירת מבנה דמוי לולאה (lariat) שנוצר בעקבות אינטראקציות עם חלבונים קושרי RNA מהספלייסוזום, בין רצף הGU מהקצה ה'3 של האינטרון ל-A מהbranchpoint. הקצה ה'3 מתנתק מהאינטרון, נוצרת לולאה ואז מתרחש הניתוק של הקצה ה'5.