cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
יואניס פאפאפטרו
פנאתינאיקוס
ב-8 ביולי 2018 דחה פאפאטרו את הצעת חידוש החוזה של אולימפיאקוס והפך לשחקן חופשי. יומיים לאחר מכן חתם ביריבתה המושבעת של אולימפיאקוס, פנאתינאיקוס, לשלוש שנים. ב-17 בפברואר 2019 זכה בתואר הראשון שלו במדי הירוקים לאחר ניצחון על פאוק סלוניקי בגמר הגביע היווני בכדורסל 2019, כשפאפאטרו רושם 10 נקודות, 6 ריבאונדים, 2 אסיסטים, 2 חטיפות ו-2 חסימות. ארבעה חודשים לאחר מכן, זכה פאפאפטרו עם קבוצתו באליפות יוון לאחר ניצחון על פרומיתאס פטרס בגמר.
לפני עונת 2020/21 הפך פאפאטרו לקפטן הקבוצה לאחר עזיבתו של ניק קלאת'ס. הוא העמיד ממוצעים של 12.1 נקודות ו-4.1 ריבאונדים למשחק, וב-11 ביולי 2021 האריך רשמית את חוזהו במועדון לשנתיים נוספות.
ב-15 ביולי 2022 עזב פאפאפטרו את פנאתינאיקוס.
פרטיזן בלגרד
ב-19 ביולי 2022 חתם פאפאפטרו בפרטיזן בלגרד מליגת העל הסרבית בכדורסל, הליגה האדריאטית והיורוליג.
נבחרות יוון הצעירות
כחבר בנבחרות הנוער של יוון שיחק פאפאפטרו באליפויות אירופה עד גיל 16 ב-2009 ו-2010, אז העמיד ממוצעים של 11.4 נקודות, 4.6 ריבאונדים ו-2.3 אסיסטים ב-32.1 דקות למשחק. הוא שיחק גם באליפות אירופה לנבחרות עתודה 2013 במדי נבחרת יוון בכדורסל עד גיל 20, והעמיד ממוצעים של 15.9 נקודות, 5.3 ריבאונדים ו-1.6 אסיסטים ב-33.0 דקות למשחק.
נבחרת יוון הבוגרת
פאפאפטרו חבר בנבחרת יוון הבוגרת. הוא זומן לראשונה לסגל יוון לטורניר הקדם אולימפי בטורינו 2016. הוא שיחק גם ביורובאסקט 2017 ובמוקדמות גביע העולם בכדורסל 2019.
חיים אישיים
פאפאפטרו מכונה פאפי. אביו, ארגיריס, היה גם הוא כדורסלן מקצועי, ששיחק עשור במדי פנאתינאיקוס ונבחרת יוון בכדורסל. אמו, אנסטסיה, שיחקה כדורגל. גם אחיו הגדול, גאורגיוס, הוא כדורסלן מקצועי.
תפאר סהרוני
תפאר סהרוני (שם מדעי: Cheilinus lunulatus) הוא מין של דג ממשפחת השפתוניים החי בשוניות טרופיות באוקיינוס ההודי ובימים סביבו, בעיקר בים סוף.
תפוצת התפאר היא מהים האדום ודרומה לאורך מפרץ עומאן לחופי ג'יבוטי, אריתריאה, סומליה וכן באיי סיישל. הוא מגיע מזרחה עד קו הגבול עם האוקיינוס השקט באזור אינדונזיה. הוא מצוי במים רדודים בעומק 2-30 מטר לאורך קרקעיות של שוניות, ערוגות אצות ואזורי חוליות.
דג זה גדול יחסית למשפחתו ומגיע לאורך 35-50 ס"מ. זהו דג ססגוני בעל ראש גדול ירוק, שפתיים עגלגלות בצבע כחול ועט אפור, מצח בולט בצבע כחול עד סגול עם כתמים לאורכו, גוף ירוק-בהיר, סנפירי חזה צהובים, סנפירי שת וגב כחולים כהים עד שחורים, פלג גוף אחורי כחול-כהה וזנב בעל מספר אונות כחולות. לנקבות ולצעירים מספר פסים לאורך גופם.
התפאר בעל מבנה פה מגודל וגמיש היכול לתפוס חסרי חוליות שונים כמו רכיכות מהקרקעית ולמחוץ את קונכיותיהם.
ניז'ני נובגורוד (נפה, מוסקבה)
נפת ניז'ני נובגורוד (ברוסית: Нижегородский район; בתעתיק מדויק: ניז'גורודסקי ראיון) היא נפה במחוז הדרום-מזרחי של העיר הפדרלית מוסקבה שברוסיה. שטחה הוא 7.53 קמ"ר ואוכלוסייתה מונה 45,738 תושבים (2020).
מרבית שטחה תפוס על ידי אזור תעשייה. מפעלים תעשייתיים גדולים נמצאים על שטח הנפה. מכיוון ששטחה תפוס על ידי מפעלים תעשייתיים רבים החיבור התחבורתי של מסילות רכבת הוא דל יחסית.
נפת המשנה ההיסטורית קראצ'ארובו מנותקת משאר חלקי הנפה במסילות ברזל.
הנפה נקראת על שם רחוב ניז'גורודסקאיה (שבאופן חלקי נמצא בשטחה) שבתורו קרוי על שם תחנת הרכבת הישנה ניז'גורודסקי, השואבת את שמה מניז'ני נובגורוד.
ב-27 במרץ 2020 נפתחה תחנת המטרו "ניז'גורודסקאיה".
העין של GNOME
העין של GNOME (באנגלית: Eye of GNOME) הוא מציג התמונות הרשמי של סביבת שולחן העבודה GNOME. שלא כמו מציגים אחרים, העין של GNOME מציג רק תמונות. לעומת זאת, התוכנה מספקת אפקטים בסיסיים עבור צפייה משופרת כגון התקרבות, סיבוב התמונה, צפייה בתמונה במסך מלא ושליטה בשקיפות הרקע של התמונה.
תבניות קובץ נתמכות
העין של GNOME תומך בתבניות הקובץ הבאות:
מציג התמונות תומך בפורמטים הבאים עבור שמירה כברירת מחדל:
עונת 2013/2014 בליגה הבלקנית בכדורסל
המשחק הראשון במסגרת שלב הבתים התקיים ב-15 באוקטובר 2013 והגמר נערך ב-27 באפריל 2014. בתחרות השתתפו 9 קבוצות, 2 מבולגריה, 2 מקוסובו, 2 מצפון מקדוניה, 1 ממונטנגרו, 1 מרומניה ו-1 מישראל. לראשונה השתתפו בליגה קבוצות מקוסובו, בעקבות כך פרשה סרביה מהתחרות.
מתכונת התחרות
לעונה זו נרשמו למפעל כ-9 קבוצות ששובצו לבית יחיד בסגנון ליגה. הקבוצות שיחקו במתכונת של שני סבבים, בית וחוץ נגד כל אחת מקבוצות הבית, בסך הכל כ-16 משחקים, כאשר 2 הראשונות העפילו באופן ישיר לפינל פור, והקבוצות במקומות 3-6 לשלב השני.
הקבוצות שהעפילו לשלב השני, שיחקו צמד משחקים נגד יריבה בודדת בשיטת הצלבה, מקום 3 נגד 6 ומקום 4 נגד 5. צמד המנצחות בסיכום המשחקים העפילו לפיינל פור אחת נגד השנייה ובמקביל, חצי הגמר השני שוחק בין שתי הקבוצות שסיימו ראשונות בשלב הבית הראשון.
לבסקי סופיה זכתה באליפות הליגה בפעם השנייה.
שלב ההצלבה
בשלב המנצחת נקבעה על פי מספר הנק' בסיכום צמד המשחקים, במשחק הראשון במקרה של תוצאת תיקו בתום הזמן החוקי לא התקיימה הארכה.
Seven (שיר של טיילור סוויפט)
Seven (בעברית: שבע) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט, מתוך אלבום האולפן השמיני שלה, Folklore. השיר יצא לאור ב-24 ביולי 2020, על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס, ביחד עם שאר שירי האלבום. השיר נכתב על ידי סוויפט וארון דסנר והופק על ידי דסנר גם כן. השיר זכה להצלחה בינלאומית מבלי שיצא כסינגל, תוך שנבחר גם לא לצאת כסינגל ולא נשלח לשום פורמט של רדיו הלהיטים העכשוויים.
עם יציאתו, "Seven" זכה לביקורות חיוביות מטעם מבקרי המוזיקה, תוך שנאמר עליו כי הוא "השתקפות של ילדות, תמימות ואיך שאנו מעבדים את הזיכרונות שלנו". כמו כן, פורסם כי השיר הוא השיר השני שסוויפט כתבה עם דסנר עבור האלבום. השיר הופיע במקום העשירי במצעד שירי הספוטיפיי העולמי וצבר למעלה מ-4.751 מיליון השמעות ביממה אחת, תוך שהפך לאחד מהשירים עם הפתיחות הגדולה ביותר בשנת 2020. בשבוע אחד, צבר 19 מיליון השמעות.
הרכב ומילים
סוויפט פותחת את השיר על ידי כך שהיא מציירת תמונה מהילדות שלה בפנסילבניה, ארצות הברית, שם נולדה וחיה עד גיל 13. לאחר מכן, עברה משפחתה ביחד איתה לטנסי. בבית השני של השיר, היא נזכרת במערכת יחסים ידידותית שהיה לי עם ילד בתקופת הנעורים שלה. מבקרי המוזיקה ומעריציה טענו שהשיר "מעט מוזר", עקב המשמעות הכפולה שלו.
ביקורת
ריצ'רד ריפלקטס מ-Medium כתב כי "המנגינה הנוסטלגית והמטופשת בשיר מלאת דימויים. היא מגוללת את סיפורה של ילדה צעירה שמרגישה נואשת וחסרת אונים כשמדובר בהגנה על חברתה הטובה שעברה טראומה עמוקה". ביאנג הוליווד נכתב כי "סוויפט קראה לשיר "Seven" בכוונה תחילה, כדי להפוך אותו לרצועה השביעית באלבום". בהמשך, פירטו על מילות השיר תוך ששיבחו אותן.
כתבת המוזיקה קלי מארי כתבה כי "נראה שבשיר טיילור סוויפט מדברת על חברה שנמצאת במצוקה והיא אינה יודעת כיצד לעזור לה".
הצלחה מסחרית
עם הפצתו של Folklore, השיר נחת במקום השמיני במצעד הספוטיפיי האמריקאי, עם 2.682 מיליון השמעות והפך לאחד מהשירים עם הבכורה הגדולה ביותר של אמנית בארצות הברית בתולדות הפלטפורמה. בשבוע אחד, צבר שם למעלה מ-9.8 מיליון השמעות. במצעד הסינגלים האוסטרלי הגיע למקום ה-16, תוך שברולינג סטון טופ 100 הגיע למקום העשירי.
במצעד הבילבורד הוט 100 הגיע למקום ה-35 מבלי שיצא כסינגל, תוך שבמצעד שירי הרוק & האלטרנטיביים הגיע למקום השביעי.
קרדיטים וצוות
הקרדיטים לקוחים מאתר טיידל.
היום הבין-לאומי נגד שימוש וסחר בסמים לא חוקיים
היום הבין-לאומי נגד שימוש וסחר בסמים לא חוקיים (באנגלית: International Day Against Drug Abuse and Illicit Trafficking) הוא מועד בינלאומי של האומות המאוחדות המצוין מדי שנה ב-26 ביוני.
היסטוריה
בין 17 ו-26 ביוני 1987 נערך בווינה כנס בינלאומי של האו"ם בנושא השימוש והסחר בסמים לא חוקיים, ואחת מהחלטות הוועידה הייתה כי יש לקבוע יום בינלאומי נגד שימוש וסחר בסמים לא חוקיים.
ההחלטה הובאה לאישור העצרת הכללית של האומות המאוחדות בעצרת מספר 42/112 שנערכה ב-7 בדצמבר 1987, והיום צוין באופן רשמי לראשונה בשנת 1989.
דו"ח הסמים של האו"ם בשנת 2007 העריך כי היקף הסחר הבלתי חוקי בסמים מגיע ל-322 מיליארד דולר בשנה.
הספרייה והמוזיאון הנשיאותיים על שם הארי טרומן
הספרייה והמוזיאון הנשיאותיים על שם הארי טרומן (באנגלית: The Harry S. Truman Presidential Library and Museum) הם הספרייה והמוזיאון הנשיאותיים העוסקים בהנצחת נשיאה ה-33 של ארצות הברית, הארי טרומן (1953-1945). המקום הוא גם מקום מנוחתו של טרומן. זאת הספרייה הראשונה להבנות ולהיווצר לפי חוק הספריות הנשיאותיות בארצות הברית שנחקק בשנת 1955. הספרייה והמוזיאון נמצאים באינדפנדנס, מיזורי בארצות הברית.
היסטוריה
הספרייה והמוזיאון הוקמו ב-16 ביוני 1957 באינדפנדנס שבמיזורי. בטקס חניכת המקום נכחו הנשיאים לשעבר הרברט הובר והארי טרומן, נשיא בית המשפט העליון של ארצות הברית ארל וורן והגברת הראשונה לשעבר אלינור רוזוולט. ב-11 בדצמבר 2006, נאם במקום קופי אנאן את נאומו האחרון כמזכ"ל האומות המאוחדות.
פעילותו של טרומן בספרייה והמוזיאון
טרומן השתתף באופן פעיל בפעילויות הספרייה ונהג להיפגש עם עיתונאים ותלמידים שהגיעו למקום. הוא ביקר במקום פעמים רבות עד למותו ולעיתים קרובות היה מגיע לפני צוותי העיתונות ודאג לתת הדרכה ולענות על השאלות תוך כדי שהוא מציג את עצמו כנשיא ארצות הברית לשעבר הארי טרומן.
בין המבקרי המוזיאון ניתן למנות את הנשיאים דווייט אייזנהאואר, הרברט הובר, לינדון ג'ונסון, ריצ'רד ניקסון וג'ון קנדי. בין המבקרים הידועים שביקרו במוזיאון ניתן למנות את רוברט קנדי, דין אצ'יסון וג'ינג'ר רוג'רס.
תערוכות ותוכניות
במוזיאון שתי קומות ובהן תצוגה המתעדת את חייו של הנשיא באמצעות תצלומים, חפצים, מסמכים, מזכרות, קטעי סרטים וסרט על חייו של טרומן.
ההעתק של החדר הסגלגל בזמן כהונתו של טרומן נמצא במוזיאון והוא נתן השראה לעיצוב החדר הסגלגל במהלך כהונותם של הנשיאים ג'רלד פורד, לינדון ג'ונסון, ג'ימי קרטר, ג'ורג' הרברט ווקר בוש, רונלד רייגן וביל קלינטון.
הארי פוטר: איחוד הקוסמים
הארי פוטר: איחוד הקוסמים (באנגלית: Harry Potter: Wizards Unite) היה משחק וידאו מסוגת מציאות רבודה, המיועד לטלפונים חכמים ומבוסס על עולמו של "הארי פוטר". המשחק פותח על ידי החברות "WB Games San Francisco" ו-"Niantic", והופץ על ידי "Niantic". המשחק הושק במכשירי למכשירי ה-iOS והאנדרואיד בשנת 2019. במאי 2019, עלתה גרסת בטא לניסוי המשחק באוסטרליה. המשחק היה זמין להורדה החל מ-21 ביוני 2019.
שרתי המשחק נסגרו ב-31 בינואר 2022, והמשחק אינו זמין יותר להורדה.
רקע
"הארי פוטר: איחוד הקוסמים" הוכרז ב-8 בנובמבר 2017, כמשחק מציאות רבודה שיפותח על ידי "WB Games San Francisco" ו-"Niantic". השחקנים יוכלו לבקר לטייל במיקומים אמיתיים סביבם, תוך כדי הטלת לחשים, גילוי חפצים מסתוריים, ומפגשים מול חיות פלא מהיקום של הארי פוטר. חברת "Niantic" חשפה שהמשחק ימשוך השראה ממשחקיה הקודמים - פוקימון גו ואינגרס.
לאחר ש-"Niantic" רכשה את ממשק Escher Reality, המשחק צפוי ליישם טכנולוגיה חדשה כדי לאפשר משחקיות חלקה ללא מסכי טעינה. ב-14 בנובמבר 2018, אושר שהמשחק יופץ במהלך שנת 2019.
עלילה
בעשור השני של המאה ה-21, עולם הקוסמים נתון במשבר חמור מאין כמותו. אירועי קסם רבים ושונים מופיעים באופן תדיר בעולם המוגלגים: חיות פלא מסתובבות חופשי, חפצי קסם מסוכנים נחשפים לציבור, וכישופים מסתוריים מוטלים על עוברים ושבים. סדרת אירועים זו, המכונה בעולם הקוסמים בשם "הפורענות" (The Calamity) מעמידה בסכנה ממשית את קיומו הסודי של עולם הקוסמים, שנתון תחת מעטה סודיות מאז שנחתמה האמנה הבינלאומית לשמירת סודיות הקוסמים במאה ה-17.
כתוצאה מאירועי ה"פורענות", יוזמים הרמיוני גריינג'ר, שרת הקסמים, והארי פוטר, ראש המחלקה לאכיפת חוקי הקסם ממשרד הקסמים של בריטניה, את הקמתו של "כוח המשימה המיוחד לשמירת הסודיות", ואליו יגויסו קוסמים מכל רחבי העולם כהילאים, כמאגי-זואולוגים, או כפרופסורים כדי לעזור להתמודד עם התופעה שמעמידה בסכנה את עולם הקוסמים כולו.
משחקיות
המשחקיות של הארי פוטר: איחוד הקוסמים תוארה כדומה לזו של משחקיה הקודמים של ניאנטיק: אינגרס ופוקימון גו, כשהשחקנים יוכלו להתנהל במרחב הממשי בו הם נעים בעזרת הטלפונים החכמים שלהם. המשחק מאפשר לשחקנים להילחם נגד חיות מיתולוגיות מעולמו של הארי פוטר ושהופיעו בסדרת "חיות הפלא" וללכוד אותן, לבחור את הבית אליו הם משתייכים, את השרביט שלהם ואת תחום התמקצעותם: פרופסור, הילאי או מאגיזואולוג.
לאחר יצירת החשבון, השחקן יוכל ליצור אווטאר, שמיקומה יהיה תלוי במיקומו הגאוגרפי של המכשיר. לאחר מכן, השחקן יוכל להסתובב במרחב הממשי כדי למצוא ולתפוס יצורים קסומים, לעצור בפונדקים (כדי לחדש את כוח הכישוף שלו), בחממות (כדי לקבל מרכיבים לשיקויים) ובמבצרים (על מנת להילחם ביותר יצורים).
הפצה
סרטון המשחקיות הראשון עבור המשחק הופץ במרץ 2019, והראה צילומי קידום של התגוננות מפני סוהרסן והתקפה על ידי אדם זאב. ב-11 במרץ 2019, אפשרות ההרשמה מוקדמת למשחק בגוגל פליי נפתחה, וסרטונים קידום חדשים הופצו על ידי "Niantic". ב-17 באפריל 2019, המשחק הופץ בניו זילנד כגרסת בטא ניסיונית. ב-24 באפריל 2019, נשלחה הודעת דוא"ל בטעות לפיה המשחק יופץ באוסטרליה כגרסת בטא ניסיונית. יומיים לאחר מכן, המשחק הושק באוסטרליה כגרסת בטא, אך כמה שעות לאחר מכן, "Niantic" אישרה שמדובר בטעות נוספת וגרסת הבטא הוסרה מה-App Store. המשחק הופץ מחדש באוסטרליה ב-2 במאי 2019. ב-19 ביוני 2019, נחשף שהמשחק יהיה זמין להורדה החל מ-21 ביוני 2019.
אבוט (אי, אנטארקטיקה)
האי ממוקם בחלקו הדרומי של מפרץ בוקה, 2 קילומטרים מערבית לאי דייוויס.
גילוי ומיפוי האי
האי מופה באופן גס על ידי המשלחת הצרפתית השלישית לאנטארקטיקה (אשר חקרה את האזור בשנים 1903–1905) בפיקודו של ז'אן-באטיסט שארקו.
האי צולם מהאוויר על ידי חברת האנטיג אירוסרוויירס בע"מ בין השנים 1956–1957, ומופה בהתבסס על תצלומי אוויר אלה בשנת 1959.
מקור השם
שמו של האי ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.
וזאת בדומה לאתרים רבים אחרי באזור אשר נקראו על שם חלוצים בתחום הרפואה.
שמואל סנדלר
שמואל סנדלר (נולד ב-3 במרץ 1947) הוא נשיא מכללת אמונה אפרתה, פרופסור אמריטוס במחלקה למדע המדינה באוניברסיטת בר-אילן.
ביוגרפיה
עם סיום לימודיו הצטרף סנדלר כחבר סגל למחלקה למדע המדינה באוניברסיטת בר-אילן. במהלך השנים כיהן במספר רב של תפקידים: ראש המחלקה למדע המדינה (1998–2001), דקן הפקולטה למדעי החברה (2006–2010), ראש הקתדרה לדת ופוליטיקה ע"ש יהודה אבנר (2011-2015), וראש מערך המכללות של האוניברסיטה (2011–2016). כמו כן כיהן כחוקר בכיר במרכז בגין-סאדאת למחקרים אסטרטגיים, וכעמית מחקר במרכז ירושלמי לענייני ציבור ומדינה. בשנת 2016 מונה לנשיא מכללת אמונה אפרתה.
מחקר וכתיבה
תחומי המחקר של פרופסור סנדלר הם יחסים בינלאומיים, פוליטיקה פנימית ומדיניות חוץ, פוליטיקה אתנית/דתית במדיניות החוץ הישראלית, דת ויחסים בינלאומיים, והמימד היהודי במדיניות החוץ הישראלית. סנלדר פרסם לאורך הקריירה שלו עשרות ספרים ומאמרים.
בין הספרים שכתב:
חיים אישיים
סנדלר נשוי אב לארבעה, וסב לשבעה עשר נכדים ומתגורר בירושלים.
שיח (שיטת השקיה)
שׁיחְ הוא סוללת עפר מלאכותית בגובה של עד חצי מטר, המוקמת באזורים חצי-מדבריים לאורך מדרון, בדומה לטרסה. מטרת השיח היא לעכב את זרימת מי הנגר העילי במורד המדרון ולאפשר את חלחול המים לאדמה. כך מאפשר השיח חקלאות בסיסית, בעיקר למטרות מרעה, או צמיחת עצים.
השיח נבדל מהטרסה בממדיו ובכך שהוא עשוי מהאדמה המקומית בלבד ואינו נתמך בקירות אבן. הוא נבדל מהלימן בכך שסוללת הלימן מוקמת בתחתית ערוצי נחלי אכזב ולרוחבם, והיא נועדה לעצור את מי הנגר העילי ואף ליצור מקווה מים זמני. בנוסף, בדרך כלל מוקם לימן בודד או בריחוק מה מלימנים אחרים. לעומתו, השיח אינו יוצר מקווה מים עילי, ופעמים רבות נסללים מספר שיחים זה מעל זה.
יום ווטרלו
יום ווטרלו (באנגלית: Waterloo Day) הוא יום זיכרון המצוין מדי שנה ב-18 ביוני כזכר לניצחון הבריטים והפרוסים בקרב ווטרלו שנערך בשנת 1815. היום נחגג על ידי חלק מהגדודים של הצבא הבריטי.
ביום זה מובא מדי שנה דגל צרפתי לטירת וינדזור, והחדר בטירה המכונה "חדר ווטרלו" מקושט בצבעי גיבור הקרב האנגלי-אירי, ארתור ולסלי, הדוכס הראשון מוולינגטון.
YoungBoy Never Broke Again
ביוגרפיה
בשנת 2015 החל להוציא מיקסטייפים לאינטרנט, בעוד הראשון מתוכם היה Life Before Fame. המיקסטייפים תחילה לא גררו הצלחה. בשנת 2017, לאחר שחתם בחברת אטלנטיק רקורדס, הוציא את המיקסטייפ A.I. YoungBoy שזכה לשבחים רבים וזכה בתואר "אלבום זהב" מטעם איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי.
בשנת 2018 הוציא את אלבום הבכורה שלו, Until Death Call My Name. האלבום זכה להצלחה רבה, כאשר נכנס לעשירייה הפותחת של מצעד הבילבורד 200 וזכה במעמד "אלבום פלטינה", ובכך הפך לאלבומו הראשון שהגיע להישגים אלו. האלבום כלל את הסינגל המוביל, הלהיט "Outside Today", שזכה להצלחה רבה במצעדי הפזמונים השבועיים והשנתיים של הבילבורד.
בשנת 2019 הוציא את המיקסטייפ AI YoungBoy 2, שהגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד 200, ובכך הפך לאלבומו הראשון שהגיע להישג זה.
חיים אישיים
גולדן נודע בהסתבכויות התכופות שלו עם החוק. תקופות מעצר ארוכות ומעצרי בית תכופים. הוא אב לעשרה ילדים משמונה נשים שונות.
מגילות משה
מגילות משה (ערבית: صحف موسى, תעתיק מדויק: צֻחֻף מוּסא) הם לכאורה כתבי קודש קדומים אשר הוזכרו פעמיים בקוראן. המגילות הללו נחשבות באסלאם לחלק מכתבי הקודש שניתנו לנביאים מאללה, ואשר אבדו או סולפו במהלך ההיסטוריה. לפי המסורת האסלאמית, אין לבלבל בין מגילות משה לבין התורה, אשר נחשבת בקרב המוסלמים לספר קודש בפני עצמו. שני המקומות בהם מגילות משה מוזכרות בקוראן הם בפרק 87 פסוקים 18-19, ובפרק 53 פסוקים 36-37.
חוות ההכשרה בקלוסובה
חוות ההכשרה בקלוסובה (ובשמה המלא "קיבוץ חוצבי האבנים בקלוסובה ע'ש יוסף טרומפלדור") הוקמה ב-1924 על ידי ארגון החלוץ בעיירה קלוסובה שבמזרח פולין כדי להכשיר נוער יהודי לעלייה ארצה. הפעילות המרכזית של חברי החווה הייתה בחציבת אבנים במחצבה הסמוכה לעיירה. מבין כל חוות ההכשרה בפולין נחשבה חווה זו ל"סמן ימני" מבחינת תנאי המחיה הקשים בה ומבחינת האידאולוגיה הקיצונית של חבריה. בשיאה הפכה הכשרה זו (על פלוגותיה) לשנייה בגדולה בפולין (אחרי "שחריה") וכ-8,000 בני נוער עברו בה בדרכם לעלייה ארצה.
רקע
בתחילת המאה ה-20 החלה התעוררות ציונית נרחבת באירופה שהובילה לעלייה השנייה. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה נעצרה העלייה ארצה והתחדשה רק לאחר סיום המלחמה. בתקופה זו הובילו תנועת הנוער השונות (בראשות תנועת החלוץ) את הקמתן של חוות הכשרה ברחבי אירופה (בעיקר בפולין) בהם הוכשרו עשרות אלפי צעירים ששאפו לעלות ארצה. מתוך הרצון להתאים את אופי ההכשרה לפעילות החלוצית המרכזית בארץ שאפו ראשי "החלוץ" להתרכז בהכשרה חקלאית אולם עקב אי היכולת להתפרנס אך ורק מחקלאות (בגלל זמינות קרקע, עונתיות וכו') פנו רבים מחברי ההכשרות לעסוק במגוון רב של מלאכות אחרות.
הכשרה עונתית מול הכשרה קבועה
אחת מהדילמות איתן התמודדו רוב קיבוצי ההכשרה הייתה לגבי משך ואופן שהות החברים בהן. בתחילת הדרך פעלו רוב הקיבוצים במודל של הכשרות קצרות בתקופת הקיץ ושחרור החברים לבתיהם עם תחילת החורף. דבר זה הביא לשתי תופעות:
אי לכך, לאחר מספר שנים, החלו ההכשרות לשקול מודל אחר לפיו המגיעים לחווה יישארו בה באופן קבוע ולאורך כל השנה עד שיקבלו סרטיפיקט ויעלו ארצה. בסופו של דבר אומץ מודל זה על ידי חלק גדול מחוות ההכשרה.
הקמת החווה
חוות קלוסובה הוקמה ב-1924 בעיירה קלוסובה (כ-20 ק"מ מהעיר סארני) שבמחוז ווהלין (אז בפולין ולאחר המלחמה באוקראינה). החווה הוקמה על ידי 8 חלוצים מתנועת החלוץ בפולין, תושבי סארני והסביבה, בהובלתו של שמחה פינקלשטיין. עקב מיעוט אפשרויות העבודה החקלאית באזור החליטו החלוצים לעבוד במחצבת אבנים ובמנסרת עצים שפעלו בקרבת העיירה והיוו מקום תעסוקה עיקרית לתושבי קלוסובה והסביבה. המחצבה הייתה בבעלות משפחה יהודית (משפחתו של מיכאל פיינשטיין) והמנסרה למשפחת לרנר.
עד הגעת חלוצי ההכשרה למחצבה הועסקו בה, בעיקר, אסירים פליליים אך גם רבים מתושבי הסביבה. חברי הקבוצה הראשונה שהגיעו למקום לבקש עבודה נתקלו בלעג וזלזול ביכולתם של נערים להתמודד עם משימת החציבה הקשה. גם לאחר ששיכנעו את בעל המחצבה לקבלם, התבקשו חברי הקבוצה לעמוד בהספקי העבודה של הפועלים הוותיקים ולקבל את אותו שכר כמותם. על אף הקשיים הרבים עמדו חברי ההכשרה במשימה והוכרו כקבוצת עבודה מאוגדת.
ב-1925, כשמספר חברי ההכשרה הגיע כבר ל-35, החלו ראשוני החלוצים מהחווה לעלות ארצה.
עד 1926 פעלה החווה במתכונת עונתית. עם בוא האביב הגיעה למקום קבוצה חדשה של חלוצים שעבדו במהלך הקיץ ולקראת סופו עזבו את החווה (בחזרה לבתיהם או לעלייה) ושנה לאחר מכן הגיעה קבוצה חדשה.
תקופת ההכשרה הקבועה
ב-1926 מקבל הקיבוץ החלטה על מעבר מהכשרה עונתית להכשרה קבועה לפיה ישהו אנשי ההכשרה במקום עד עלייתם ארצה. את ההחלטה הזו הוביל בני מרשק שהגיע באותה שנה למקום והפך למנהיג בקיבוץ. כחלק מתהליך הפיכת המקום ליישוב קבע הורשו זוגות להינשא ואף להביא ילדים.
באותה שנה התקבלה החלטה במרכז "החלוץ" לבנות בית מרווח לחברי הקיבוץ. הבית נחנך ב-1927.
גוש קלוסובה
שמעו של קיבוץ קלוסובה יצא למרחקים ומשך אליו מספר רב של חלוצים. מאחר שפוטנציאל העבודה במחצבה עצמה היה מוגבל, הוקמו פלוגות נספחות ביישובים קרובים לעיירה
הבר מצווה
הבר מצווה היא סדרת רשת קומית ישראלית. הסדרה הופצה בישראל על ידי מאקו ומחוצה לה על ידי Blackpills. תוך שלושה שבועות מהשקתה חצתה הסדרה את רף חצי מיליון צפיות.
חוות ההכשרה בקלוסובה
גוש קלוסובה
הגידול במספר החלוצים שהגיעו להכשרה נבע גם מהצמצום בחלוקת הסרטיפיקטים על ידי המנדט כתוצאה מפרסום הספר הלבן של פאספילד ב-1930.
ב-1931 הוקם, רשמית, "גוש קלוסובה" שבשיאו מנה כ-1000 חלוצים שנחלקו לכ-70 פלוגות שהיו פזורות בכפרים ובעיירות במחוז.
חיסול הקיבוץ
כבר מ-1931 החלו התנכלויות של השלטונות הפולנים לקיבוץ בקלוסובה תוך מאמצים להחליף את העובדים היהודים בעובדים פולנים. יחס זה גרם לתנודות בהיקף העובדים במחצבה עצמה ובתקופת הצמצום עברו העובדים לאחת מפלוגות הגוש.
תהליך התנכלות זה הגיע לשיאו בסוף 1937 אז דרשו השלטונות הפולניים לפטר את כל הפועלים היהודים ולהעביר את המחצבה והמנסרה מהבעלים היהודים לבעלות פולנית. עקב כך ננטש הקיבוץ וחבריו עלו ארצה, חזרו לבית הוריהם או הצטרפו לאחת מהפלוגות של גוש קלוסובה.
חיסול הגוש
חלק מפלוגות הגוש המשיכו להתקיים עד פרוץ מלחמת העולם השנייה ב-1939. מזרח פולין נכבשה על ידי הרוסים שפיזרו את הגופים הציונים. חלוצי ההכשרה התרכזו במרכזי ההכשרה בקובל ולוצק אליהם הגיעו גם אנשי ההכשרה שברחו מחוות ההכשרה בגרוכוב. בהמשך עברו החלוצים לוילנה והגוש התחסל.
"רוח" קלוסובה
רוח זו הביאה לכך שחברי הקיבוץ החמירו עם עצמם באופן יוצא דופן. הם גרו בצריף קטן ופרוץ רוחות שבנו במו ידיהם, ישנו 3 במיטה אחת (מחוסר מקום) ואף על שולחנות האוכל, לבשו בגדים בלויים ונעלו נעליים עשויות מצמיגי מכוניות. הצפיפות הרבה גרמה להפצת מחלות נרחבת והרצון, של חברי הקיבוץ, לפתור את כל בעיות הקיבוץ בד' אמותיו הביאה לכך שהחולים נשארו, בזמן מחלתם, בקיבוץ תוך קבלת טיפול רפואי מינימלי ובאופן שסיכן את חייהם.
..
מורשתה של החווה
בוגרי הקיבוץ, שעלו ארצה עם תום תקופת הכשרתם, השתלבו, ברובם, במספר קיבוצים כגון יגור, גבעת השלושה, רמת רחל, רמת הכובש, גליל ים, גבעת ברנר ועוד. עולים אלו הביאו איתם ארצה את הערכים עליהם התבסס קיבוץ ההכשרה: האידאולוגיה, מוסר העבודה, הסולידריות החברתית וההסתפקות במועט. חלקם השתלב בתעשיית המחצבות בארץ (למשל חברי יגור במחצבת נשר וחברי גבעת השלושה במחצבות מגדל צדק).
ב-2014 ארגנה עמותת יד טבנקין (שברמת אפעל) כנס לציון 90 שנה להקמת הכשרת קלוסובה. בכנס השתתפו חברי ההכשרה וכן חברי קיבוצים שהוקמו על ידי חברי ההכשרה. במקביל נפתחה בבית "יד טבנקין" תערוכה שהציגה תמונות, מסמכים וסרטונים על החווה (אוצרת התערוכה הייתה דליה קינן-פרץ).
מיהאי פרקש
השנים המוקדמות וההגירה
אמו הייתה ינקה לוי, משרתת בת 24 ילידת "ספישקה סטארה וס" בסלובקיה. לאחר חוזה טריאנון המשפחה וגם פרקש נשארו בקושיצה, צ'כוסלובקיה. משנות העשרים ואילך הוא עבד במפלגה הקומוניסטית בקושיצה ובפראג, ובשנים 1925 עד 1929 נכלא על פעילותו. לאחר שחרורו השתתף בקרבות מלחמת האזרחים בספרד, ואז עבר לברית המועצות. במהלך מלחמת העולם השנייה השתתף פרקש בפעילות התעמולה האנטי-מלחמתית שהופעלה ממוסקבה. לאחר הגירת אשתו הראשונה, רגינה לוי, הוא התחתן עם קאתה רידיגר בשנת 1931 בברית המועצות.
שנות המעבר
כמו רוב "המוסקובאים", גם הוא הגיע בחזרה להונגריה בסוף 1944. בתקופה זו שינה את שמו מלוי לפרקש. לצד מתיאש ראקושי, ארנה גרה ויוז'ף רוואי מילא תפקיד מוביל בתנועה הקומוניסטית שהפכה בהדרגה למפלגת המדינ ההונגרית. ממאי 1945 היה חבר בוועד המרכזי (KB), בוועדה המדינית (PB) ובמזכירות המפלגה הקומוניסטית ההונגרית (MKP). בשנת 1945 התמנה למזכיר המדינה לענייני פנים. בשנת 1946 נבחר לסגן המזכ"ל ועמד בראש הוועדה המארגנת של המפלגה. בשנת 1948 נתמנה במפלגה המאוחדת של המפלגה הקומוניסטית והמפלגה הסוציאל-הדמוקרטית ההונגרית לסגן המזכ"ל לצד יאנוש קאדאר וגיורגי מרושאן.
תפקידו בדיקטטורה הקומוניסטית
מה- 9 בספטמבר 1948 עד ה-2 ביולי 1953 כיהן פרקש כשר ההגנה של הונגריה ומחודש נובמבר 1950 התמנה גם לחבר בוועדת ההגנה (HB) הסודית, שאף קיומה הוסתרה, לצד ראקושי וגרה. (בדרך כלל כונתה השלישייה הזו ללא רוואי, שסווג כבלתי אמין, בשם "טרויקה") בזמן מינויו של פרקש לשר ההגנה הוא קיבל דרגת גנרל 4 כוכבים, ומה 15 בנובמבר 1950 הוא הועלה לדרגת גנרל הצבא, גנרל 5 כוכבים. כשר החשיב לאחת ממשימותיו העיקריות להיפטר מה"לודוביקאים" הוותיקים כחלק מהרפורמה היסודית בצבא (("האקדמיה לודוביקה של הצבא המלכותי ההונגרי" (בלטינית: Ludoviceum) ובקיצור רק אקדמיה לודוביקה או לודוביקה, הייתה המוסד שהעניק את ההשכלה הגבוהה ביותר לקציני הצבא ההונגרי לפני שנת 1945). פרקש היה מעורב בארגון "משפט הגנרלים" ((משפט הגנרלים (המכונה גם משפט שוֹיוֹם) היה משפט שהתנהל בהונגריה באוגוסט 1950. במהלכו נעצרו והורשעו 66 אנשי צבא, שוטרים ואזרחים: 12 נידונו למוות (7 הוצאו להורג), 6 לעבודות כפייה (10, 15 שנים או מאסר עולם)). המשטרה החשאית הופרדה ממשרד הפנים בשנת 1949 והפכה כפופה לוועדת ההגנה (HB). פרקש היה אחד המנחים של משטרה זו והיה אחראי למעשים הבלתי חוקיים שבוצעו על ידה. בשנת 1949 היה לפרקש תפקיד פעיל בארגון משפט הראווה של לאסלו רייק ביחד עם שר הפנים יאנוש קאדאר.
בשנת 1953, אחרי מות סטלין והשינוי שחל בעקבות זה בברית המועצות, הוא נאלץ להפעיל "ביקורת עצמית", איבד את התיק שלו בממשלה והורחק מה- PB יחד עם רוואי. בימים שלפני מהפכת 1956, אחת הדרישות של הסטודנטים הייתה להעמיד את ראקושי ופרקש לדין. בעקבות דיכוי המרד, פרקש הועמד לדין באביב 1957 יחד עם פטר גאבור (שניהם בלבד מכל ההנהגה) על פשעים והפרות החוק שביצע "בשנות פולחן האישיות", ונידון לשש עשרה שנות מאסר, אך שוחרר בשנת 1961.
שנותיו האחרונות
לאחר שחרורו עבד כלקטור בהוצאת הספרים. הוא מעולם לא הסתיר את אמונתו בקומוניזם, ותמיד עמד על חפותו. אנשי הצוות והמנהלים שלו היו מרוצים מאוד מעבודתו והגישו אותו כמה וכמה פעמים לאותות הצטיינות, אך הוועדה המרכזית של המפלגה הקומוניסטית הטילה וטו כל פעם. בעת שביו נותק הקשר שלו עם בנו. יחד עם היחס אליו של הוועדה המרכזית של המפלגה, שהבהירה שאין לו מקום בחיים הפוליטיים בהונגריה, הביאו אותו למצב של דיכאון עמוק שהביא אותו בסופו של דבר להתאבדות.
בנו מאשתו הראשונה, ולדימיר פרקש היה אחד החברים הידועים לשמצה של המשטרה החשאית ההונגרית, וגם הוא הפך לשעיר לעזאזל יחד עם אביו על ידי משטרי ראקושי וקאדאר, בשל הטרור הסטליניסטי שהפעילו מתחילת 1950 (אם כי כמעט כל הנהגת המפלגה הייתה אשמה במידות זו או אחרת).
כתביו
בתרגום לעברית:
דלתא (אי, אנטארקטיקה)
האי דלתא (באנגלית: Delta Island) הוא אי דרומית-מזרחית לאי למדא ממזרח לאי אלפא באיי מלכיאור, בארכיפלג פאלמר שבאנטארקטיקה.
אורכו של האי 800 מטרים.
מיפוי האי
משלחות דיסקברי מיפו את האי בשנת 1927; והאי נסקר על ידי משלחות ארגנטינאיות בשנים 1942, 1943 ו- 1948.
גינת כלבים
גינת כלבים היא שטח, מגודר בדרך כלל, אשר הוקצה על ידי רשות מקומית לשימושם של כלבים ובעליהם. בגינות הכלבים רשאים הכלבים לשהות חופשיים מבלי שהם קשורים ברצועה, אלא אם כן הכלב משתייך לרשימת הגזעים המסוכנים כפי שמפרסם משרד החקלאות, אז על פי רוב תותר תנועתם החופשית כשעל פיהם מותקן זמם, מחסום פה.
היסטוריה ומאפיינים
בעקבות העלייה בפופולריות של חיות מחמד, וכלבים במיוחד, במחצית השנייה של המאה ה-20, החלו גינות כלבים מופיעות בעולם המערבי החל בשנות ה-80. בישראל החלו גינות כלבים להופיע בעשור הראשון של המאה ה-21, ועם הערים שבהן הוקמו גינות כאלה נמנות תל אביב שבה למעלה מארבעים גינות, רמת גן, הרצליה, הוד השרון, גבעתיים, רמת השרון, רעננה, ירושלים, אשדוד, כפר סבא, וקריית ביאליק. ערים נוספות הודיעו על כוונתן להקים גינות כלבים בתחומן, אולם עדיין מדובר בתופעה נדירה יחסית.
על גינת הכלבים להיבנות תוך התאמה לתנאי האקלים והסביבה הטבעית, ולהתאים לצורכי הכלבים ובעליהם; לדוגמה, עליה לכלול סביבה מוצלת, להתאים לייעודה מבחינה טופוגרפית (לא לכלול מצוקים, בורות וכיוצ"ב), ואסור שימצאו בה עצמים או צמחים העלולים לפגוע בבריאות הכלבים. על הגינה להשתרע על פני שטח אדמה, דשא או חול פתוח, שיאפשר לכלבים מרחב סביר לתמרון חופשי, אך גינה גדולה מידי עשויה למנוע מבעלי הכלבים לפקח על מעשיהם ולהתערב בהם במקרה הצורך. מסיבה זו על הגינה להיות מפולסת באופן שלא יפגע בשדה הראייה.
בין היתר מוצבים בגינות ספסלים או פינות ישיבה לנוחות בעלי הכלבים, ברזי מים ולעיתים גם שוקת שתייה, מתקני משחק לכלבים דוגמת מתקני אג'יליטי, תאורה, פחי אשפה ומתקן להפצת שקיות לאיסוף גללים. בגינות בישראל מוצב שלט המתריע בפני הציבור כי במקום שוהים כלבים משוחררים, אך הדבר אינו פוטר את בעלי הכלבים מאחריות לכלביהם ולאיסוף הגללים.
יתרונות
לגינות הכלבים השפעה חיובית על בריאותם של הכלבים, שכן הן מאפשרות להם פעילות פיזית חופשית ואינטראקציה חברתית בריאה עם כלבים אחרים. התרועעות הכלבים בסביבה נייטרלית מפחיתה את תוקפנותם ואת תחושת הטריטוריאליות שלהם, ומאיינת את העובדה כי כלבים רבים מפגינים תוקפנות כלפי כלבים אחרים הקשורים ברצועה. הגינות הביאו לכך שלבעלי הכלבים יש אופציה שלא לשחרר את כלביהם ברשות הציבור באופן המנוגד לחוק, והן אף תורמות לניקיון הסביבה. סביב גינות הכלבים מתפתחים לעיתים יחסים חברתיים והווי בין בעלי הכלבים. כך לדוגמה, גינת הכלבים הראשונה שהוקמה בהרצליה (ברחוב גורדון), זכתה לפופולריות כזו, עד כי מגיעים אליה בעלי כלבים גם מיישובים אחרים, ובעלי הכלבים הפוקדים אותה בקביעות הקימו קהילה בפייסבוק המונה למעלה ממאה חברים. בעלי הכלבים חוגגים במקום ימי הולדת לכלבים ומקיימים אירועים אחרים. גינה ידועה נוספת הזוכה לפופולריות רבה ולקהילה משלה בפייסבוק, שוכנת על הגדה הדרומית של נחל הירקון בפארק הירקון. הגינה משתרעת על שטח של 5 דונם והיא הגינה הגדולה בתל אביב. גינה זו מחולקת לשני מתחמים נפרדים המיועדים לכלבים קטנים וגדולים בהתאמה.
חסרונות
אחד החסרונות העיקריים של גינות הכלבים, הוא שריכוז של כלבים רבים ומשוחררים בתא שטח סגור מוביל לעיתים למריבות בין הכלבים ואף לפציעה. בעיה נוספת שעשויה להיווצר בגינות היא העברת מחלות בין הכלבים, בעיקר שעלת המכלאות, שכן כלבי בית בדרך כלל מחוסנים נגד המחלות השכיחות האחרות. גינת הכלבים עשויה לגרום אי נוחות למתגוררים בשכנות לה, ואלה עשויים לסבול מנביחות הכלבים וממפגעי לכלוך וריח. כמו כן, ריכוז כלבים במתחם קטן עלול ליצור מטרד רעש לא מבוטל כלפי השכנים המתגוררים בסמוך, לפיכך רוב גינות הכלבים המפוקחות אינן פתוחות בשעות היממה שבהן חל איסור על יצירת רעש בלתי סביר, כמו בשעות הצהריים (שנת צהריים) בסופי שבוע או בשעות המוקדמות של הבוקר והשעות המאוחרות של הלילה. בגבעתיים, לדוגמה, גני הכלבים פתוחים לציבור הכלבים ובעליהם בין השעות 7 בבוקר ועד 21 בלילה בכל ימי השבוע. ובסוף השבוע החל מ-9 בבוקר ועד 14 בצהריים, והחל מ-16 בצהריים ועד 22 בלילה.
ג'יימס קרונין
ג'יימס וואטסון קרונין (באנגלית: James Watson Cronin; 29 בספטמבר 1931 - 25 באוגוסט 2016) היה פיזיקאי אמריקאי, חתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 1980.
ביוגרפיה
קרונין נולד בשיקגו, באילינוי שבארצות הברית. אביו, ג'יימס פארלי קרונין, היה סטודנט באוניברסיטת שיקגו. לאחר שקיבל האב את הדוקטורט שלו, עברה המשפחה לאלבמה, ובשנת 1939 עברה לדאלאס שבטקסס, שם קיבל האב את הפרופסורה שלו מטעם האוניברסיטה המתודיסטית הדרומית (Southern Methodist University). לאחר לימודיו התיכוניים, נשאר קרונין בדאלאס, ולמד גם הוא באוניברסיטה המתודיסטית הדרומית, וקיבל מטעמה תואר ראשון בפיזיקה ובמתמטיקה ב-1951.
לאחר מכן חזר קרונין לאילינוי כדי ללמוד באוניברסיטת שיקגו, שם למד אצל זוכי פרס נובל רבים, כמו אנריקו פרמי, מריה גופרט-מאייר ומארי גל-מאן.
קרונין היה נשוי לאנט מרטין עד למותה ב-2005. מנישואים אלה נולדו לו שתי בנות ובן. בשנת 2006 נישא לקרול צ'מפלין, לה היה נשוי עד למותו בסיינט פול שבמינסוטה, בגיל 85.
פיטר דה קרם
פיטר פראנס נורברט יוזף רמון דה קרם (בהולנדית: Pieter Frans Norbert Jozef Raymond De Crem; נולד ב-22 ביולי 1962) הוא פוליטיקאי בלגי המשמש כחבר פרלמנט מטעם המפלגה הנוצרית-דמוקרטית. שימש כשר ההגנה של בלגיה בין 2007–2014, וכשר הפנים והביטחון בין 2018–2020.
במקביל לתפקידיו בפוליטיקה הארצית, קרם משמש כראש עיריית אלטר ברציפות מאז 1994.
ביוגרפיה
קרם נולד באלטר ב-22 ביולי 1962. אביו, יאן דה קרם שימש כראש העיר במשך שלושים שנה רצופות מטעם המפלגה הנוצרית-דמוקרטית. הוא בן למשפחה פלמית דוברת הולנדית. הוא למד משפט בינלאומי באוניברסיטת בריסל ובאוניברסיטת לוון כמו כן למד בבית הספר למנהל עסקים באוניברסיטת הרווארד. ב-1994 פרש אביו מתפקיד ראש עיריית אלטר, ופיטר דה קרם נבחר למחליפו מטעם המפלגה. הוא זכה ברוב גדול בבחירות המקומיות באותה שנה, ושוב בשנת 2000. ב-2006 החליטו מפלגות האופוזיציה במועצת העיר לשבור את המונופול ארוך השנים של משפחת דה קרם על השליטה בעיר. כל המפלגות התאחדו לרשימה אחת בהנהגת השר לשעבר ג'ף טברנייר. דה קרם הצליח לנצח בבחירות ואף להגדיל את הרוב של מפלגתו במועצת העיר. רוב זה נשמר בבחירות ב-2012 ואף הוגדל בבחירות 2018. באותה שנה יזם קרם את איחוד אלטר עם העיירה השכנה קנסלר. האיחוד הושלם ב-1 בינואר 2019 והעיירה החדשה שמרה על השם אלטר.
ב-1995, במקביל לתפקידו כראש עיריית אלטר, נבחר קרם לראשונה לפרלמנט מטעם המפלגה הנוצרית-דמוקרטית. הוא התבלט עד מהרה כמנהיג הזרם הימני יותר במפלגה. ב-2003 הוא נבחר ליו"ר הסיעה באופוזיציה. ב-2017 חזרה המפלגה הנוצרית-דמוקרטית לממשלה וקרם הפך לשר ההגנה. החל מ-5 במרץ 2013 הוא שימש גם כסגן ראש ממשלת בלגיה. ב-11 באוקטובר 2014 הוא מונה למזכיר המדינה לסחר חוץ - תפקיד שנוצר במיוחד בשבילו ובוטל. ב-9 בדצמבר 2018 הוא הפך לשר הפנים והביטחון עד 1 באוקטובר 2020.
המאבד עצמו לדעת אין לו חלק לעולם הבא
המאבד עצמו לדעת אין לו חלק לעולם הבא, הוא ביטוי המציין את חומרת המאבד את עצמו לדעת ביהדות, ואת עונשו על כך. מספר ראשונים ורבים מהאחרונים מייחסים את המשפט לחז"ל, הביטוי מובא במקורות קדומים בלי ייחוס לחז"ל, אחרונים אחרים טענו שאין מקור לביטוי בדברי חז"ל, יש שמצאו מקור רעיוני לביטוי בדברי חז"ל או בפסוקים.
משמעות וחריגות
משמעות הביטוי הפשוטה היא כי יהודי המאבד את עצמו לדעת אינו יכול לקבל גמול טוב בעולם הבא, אף אם היה אמור להיות זכאי לכך מחמת מעשיו ב.
המאבד-את-עצמו-לדעת שלא מת מיד מחמת שליחת ידו בנפשו, והספיק לשוב בתשובה לפני מותו, כתבו אחרונים שיש לו חלק לעולם הבא, שכן שב בתשובה (וכשם שמועילה תשובה ברוצח אחרים).
מקור
לביטוי אין מקור חז"לי מפורש שמביא אותו בצורה זו. בספרות ההלכה שמזמן האחרונים - החל מהמאה ה-16, ויותר מהמאה ה-17 ואילך - הוא מופיע בצורה זו, ובכמה מקורות הוא אף מצוין כמאמר חז"ל, במפורש או במשתמע.
בספרות חז"ל, כולל מאלו המיוחסים לחז"ל, יש אזכורים דומים, שיש שציינו אותם כמקור לביטוי זה, מהם:
יש מי שציין לדברי יוסף בן מתתיהו (סוף תקופת בית שני):, שמהם משתמע כי תפיסה זו שורשיה עתיקים ביהדות.
השלכות
רבי יעקב יהושע פלק, מציין כי חומרת המאבד את עצמו לדעת, שאין לו חלק לעולם הבא, גדולה כל כך עד כדי שהייתה צריכה לדחות איסורים הדומים לשפיכות דמים, כמו הלבנת פנים, והיה נדרש לימוד מיוחד בחז"ל להתיר לאבד את עצמו על מנת שלא להלבין פני חברו (ראו ), המבהיר גם כי אף למלבין פנים אין חלק לעולם הבא (שכן לולא כך, היה איבוד עצמו חמור יותר, והיה אסור לאבד עצמו בשביל למנוע הלבנת פני חברו על ידו).
קיים דיון בפוסקים אם יש טעם לעשות פעולות לעילוי נשמה עבור מי שאיבד את עצמו לדעת, או שמא זה אינו מועיל שכן ממילא אין לו חלק לעולם הבא. למעשה יש שכתבו שמחמת שאין הדבר באופן גורף ושכן שייך צד של קבלת שכר גם למאבד את עצמו לדעת, משכך נכון לעשות גם עבורו פעולות לעילוי נשמה, כמו אמירת קדיש, מצוות צדקה, עלייה למפטיר, עריכת אשכבה, תפילה ושאר פעולות אחרות כיוצא באלו.
בהיסטוריה
רבי יחיאל יעקב וינברג סיפר כי לקראת חיסול גטו ורשה, פרסמו רבנים בגטו קריאה שלא להתאבד, בהסתמכם על שימוש בפתגם זה, וקראו:.
ז'וזפ מריה ברתומאו
ז'וזפ מריה ברתומאו פלורטה (בספרדית: Josep Maria Bartomeu Floreta) הוא יזם ספרדי, ונשיא לשעבר של מועדון הכדורגל ברצלונה. הוא החל את כהונתו כנשיא בשנת 2014, לאחר התפטרותו של סנדרו רוסל; הוא החזיק בתפקיד עד התפטרותו בשנת 2020. הוא הוחלף על ידי הנשיא הזמני קרלוס טוסקטס, ולאחר מכן על ידי הזוכה בבחירות ז'ואן לאפורטה.
קריירה
כשותף ומנכ"ל החברות ADELTE ו-EFS, ברתומאו כיהן במועצת המנהלים של ברצלונה בתקופת הנשיאות של ז'ואן לאפורטה (כראש מחלקת הכדורסל) יחד עם סנדרו רוסל, שהתפטר עקב חילוקי דעות עם הנשיא. לאחר מכן כיהן כסגן נשיא ברצלונה של רוסל מיולי 2010 עד ינואר 2014 לאחר שזכו בבחירות עם 61.35% מקולות חברי המועדון. לאחר התפטרותו של סנדרו רוסל ב-23 בינואר 2014, בשל מה שמכונה "תיק ניימאר", נבחר ברתומאו, בעקבות חוקת המועדון, לנשיא ברצלונה הארבעים כדי להשלים את כהונתו של רוסל.
ב-27 באוקטובר 2020 הודיע ברתומאו על התפטרותו, יחד עם כל מועצת המנהלים.
טענות להונאת מס
ברתומאו נחקר בפרשה של הונאת מס לכאורה על החתמתו של החלוץ ניימאר, יחד עם הנשיא לשעבר סנדרו רוסל. הוא היה אמור לעמוד לדין לאחר שערעורו נדחה. לאחר ערעור נוסף, דווח כי ברתומאו לא יעמוד למשפט על ההאשמות; רוסל וברצלונה זוכו גם כן. המחקר היסודי במשרדי קאמפ נואו ביום שני בבוקר, שבוצע על ידי משטרת קטלוניה, הוביל למעצרו של ברתומאו, לצד המנכ"ל של המועדון, אוסקר גראו, היועץ לשעבר לנשיאות ז'אומי מספרר, וראש הייעוץ המשפטי רומן גומז פונטי.
ביקורות
במרץ 2021, הוא נחקר על ידי המשטרה הקטלאנית, עקב מסע השמצה לכאורה של ברצלונה שכונה בארסה גייט, שבו הוא שכר את חברת I3 Ventures כדי לשפר את תדמית המועדון ברשתות החברתיות והואשם בפתיחת מסע הכפשה נגד כמה מכוכבי הקבוצה.
כדורגל
גברים:
נשים:
כדורסל
גברים:
כדוריד
גברים:
הוקי קרח
גברים:
ג'ורניס 5
באלבום משתתפים הזמרים, אברהם פריד, אייבי רוטנברג, אלי קרנזלר, בני פרידמן, ברוך לוין, גרשון ורובה, דוני גרוס, יוסי סוננבליק, יוסף ניוקומב, להקת לב טהור, להקת יום השמיני, המכביטס, מרדכי שפירא, נפתלי יעס, ריבי שוועבל, שלום לעממער, שלומי גרטנר ושלמה שמחה.
עם צאת האלבום יצא הסינגל-קליפ הראשון ממנו "חברים כל ישראל" בשירה של בני פרידמן. בהמשך יצא הסינגל-קליפ השני בשם "על הצדיקים" בשירה של אברהם פריד.
Boys Like You
השיר הגיע למקום ה-18 במצעד השירים מתחת להוט 100.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי ג'ייק האגוד, ג'יי. אר. רותם, ג'ייסון גאנט ובוב דיפיירו והופק על ידי ג'יי. אר. רותם. ג'ייק האגוד הכיר את טריינור בנאשוויל כשהייתה בת 19 והשניים היו כותבי שירים. בשנת 2015 הוא חתם על חוזה הקלטות עם ביג משין רקורדס והוציא את הסינגל "Goodbye" ובהמשך את שיתוף הפעולה עם טריינור וגרנדה.
הקונגרס הציוני העולמי השישי
הקונגרס הציוני השישי התקיים בבזל ב-23–28 באוגוסט 1903. בקונגרס השתתפו כ-600 צירים, ובראשו ישב מנהיג התנועה הציונית ד"ר בנימין זאב הרצל. נודע כ"קונגרס אוגנדה". זה היה הקונגרס האחרון שבו השתתף הרצל, שנפטר בשנה שלאחריו.
Boys Like You
רקע וכתיבה
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-60 מיליון השמעות.
הקונגרס הציוני העולמי השישי
מהלך הקונגרס
מלבד הצירים המשתתפים (אחד מהם הלך ברגל 42 יום מבולגריה), נכחו בקונגרס גם משקיפים רבים, ביניהם גם מרגלים רוסים וטורקים. אף אחד מהצירים לא ידע עד אז על הצעת אוגנדה. במרכזו של הקונגרס עמד הפולמוס ודיונים סוערים ונוקבים על תוכנית אוגנדה, שהוצעה על ידי ממשלת בריטניה להרצל, ליישוב יהודים באוגנדה (כיום שטח בקניה) על ידי התנועה הציונית. לבסוף הועמדה הצעת החלטה מתונה. הוחלט כי תשלח לאוגנדה משלחת חקר לבדיקת אפשרויות ההתיישבות בה. הרצל הסביר כי תמיכתו בתוכנית אוגנדה היא בעקבות פרעות קישינב, רדיפות היהודים במרוקו ותנועת הגירה-בריחה של המוני יהודים ממזרח אירופה לארצות מערב אירופה ואמריקה. הרצל עמד על הצורך במקלט טריטוריאלי מידי, ולו ארעי, למיליוני יהודי אירופה, שלהם חזה עתיד נורא. הוא הסביר לבאי הקונגרס, צירים, אורחים ועיתונאים, כי לא נמצא פתרון מדיני, חרף המאמצים הגדולים של הנהגת התנועה הציונית, למיליוני העם היהודי למוד הסבל והרדיפות האנטישמיות, כשבעה מיליון נפשות, לפי האומדנים, בארצות מזרח ומרכז אירופה, והם "משוללי-זכויות, ששוב התחילו רועדים מפחד". 295 הצירים שתמכו בהחלטה (ה"טריטוריאליסטים") היו בדרך כלל חברי התנועה הציונית ממרכז אירופה, ובהם מקס נורדאו, שראה בתוכנית "מקלט לילה" ליהדות אירופה. ו-178 שהתנגדו לה מקרב הצירים ממזרח אירופה, ובהם ד"ר יחיאל צ'לנוב, ד"ר יעקב ברנשטיין-כהן. 132 צירים נמנעו. במהלך ההצבעה יצאו מאולם הקונגרס בכאב לבם שבעה צירי הציונות הרוסית החברים בוועד הפועל הגדול של הקונגרס: צ'לנוב, ברנשטיין-כהן, פרופ' צבי בלקובסקי, ד"ר צבי ברוק, י"ל גולדברג, זאב טיומקין וד"ר ו' יעקובסון. הקונגרס השישי נקרא לימים "קונגרס הדמעות", על שם הסערה הרגשית העצומה שעוררה ההצעה. לאון טרוצקי, שישב ביציע העיתונות, צפה התמוטטות קרובה של התנועה הציונית. "אומרי הלאו" התכנסו לישיבה סגורה באולם אחר, שנמשכה עד מאוחר בלילה, לאחר נעילת המליאה. לדברי יעקב דה האז, אנשים ישבו "על הרצפה, מתאבלים בנוסח המסורתי על חורבן ירושלים". הרצל שמע על הישיבה ההפגנתית וחזר מבית המלון אל הקונגרס. הוא דפק על הדלת הנעולה וביקש להיכנס. אחד הנוכחים בחדר צעק לעברו: "בוגד". נערכה הצבעה והוחלט להניח לו להיכנס. הוא ניגש לדוכן הנואמים וניסה לשכנע את המתנגדים. בשעה 2:00 בלילה החליטו המשתתפים לחזור למקומותיהם בישיבת הבוקר של הקונגרס.
Boys Like You
הצלחה מסחרית
השיר זכה להצלחה מסחרית מתונה ברחבי העולם. בשבוע בכורתו, הצליח להגיע למקום ה-18 במצעד השירים מתחת להוט 100, תוך שדורג במקום ה-26 במצעד השירים שבניו זילנד. במצעד השירים שבפולין זכה להצלחה מתונה גם כן, כאשר הגיע למקום ה-47 בלבד.
הקונגרס הציוני העולמי השישי
מהלך הקונגרס
הרצל הבין את ההתנגדות הגדולה שקמה לתוכנית אוגנדה בקרב התנועה הציונית, וסיים את דבריו בנאומו האחרון בקונגרס (והאחרון בחייו; נפטר כשנה אחריו) בהכריזו מתוך : "אם אשכחך ירושלים תשכח ימיני".
בקונגרס נמסרו דינים וחשבונות על מכירת מניות של הבנק הציוני אוצר התיישבות היהודים.
צפון יורק
צפון יורק (באנגלית: North York) הוא מחוז שמוזג אל תוך טורונטו, באונטריו שבקנדה. הוא כולל את החלק המרכזי של הקטע הצפוני של טורונטו. על פי מפקד האוכלוסין של 2011, האוכלוסייה במחוז מונה 655,913 נפשות. עד 1998, הוא היה המחוז השני בגודלו מתוך שש עיריות שהרכיבו את המטרופולין של טורונטו. צפון יורק, הוא אחד האזורים המגוונים ביותר של טורונטו ומכיל אוכלוסיות עניות ועשירות.
היסטוריה
העיירה צפון יורק הוקמה ב-13 ביוני 1922 מתוך החלק הכפרי של היישוב יורק. צפון יורק עברה תהליך עיור מהיר והפכה לרובע של צפון יורק ב-1967. ב-14 בפברואר 1979, היא הפכה להיות עיר. כדי להנציח קבלת המעמד של עיר ביום ולנטיין הקדוש, העיר אימצה את הססמה "העיר עם הלב". ב-1998 צורפה העיר אל תוך טורונטו עם 5 קהילות נוספות.
הכלכלה
צפון יורק הוא אחד המחוזות העיקריים בו ממוקמים תאגידים באזור. הקטע של כביש 401 אשר חוצה את צפון יורק, הוא הקטע העמוס ביותר של כביש מהיר בצפון אמריקה ונוסעים מעל 400,000 כלי רכב ביום. תחנת פינץ' הממוקמת במחוז משרתת כ-100,000 אנשים ביום.
רוברט מולדון
סר רוברט דייוויד "רוב" מולדון (באנגלית: Robert David "Rob" Muldoon; ) היה פוליטיקאי ניו זילנדי, איש המפלגה הלאומית של ניו זילנד, שכיהן כראש ממשלת ניו זילנד ה-31 בין השנים 1975–1984 מטעם המפלגה הלאומית של ניו זילנד. מולדון כיהן גם כשר האוצר (גם בעת כהונתו כראש הממשלה) והיה חבר פרלמנט בולט ומעמודי התווך של המפלגה הלאומית עוד לפני שנבחר להיות מנהיג המפלגה ב-1974.
במהלך הקריירה הפוליטית שלו, ניצב מולדון מול האתגרים הרבים שיצרה הכלכלה הניו זילנדית, כולל המעבר לשיטת מטבע עשרונית ב-1967, הגשת תקציבי ביניים, טיפול בנושא הגמלאות, הקפאת שכר ומחירים, אינפלציה וצעדי מדיניות כלכלית של ממשלת המפלגה הלאומית שכונו "לחשוב בגדול" (Think Big), שבוצעו בהנהגתו. מולדון היה דמות שנויה במחלוקת ומעשיו ודעותיו הקנו לו הן תומכים והן מתנגדים.
ראשית חייו
רוברט מולדון נולד באוקלנד לג'יימס הנרי מולדון ולאמי רושה לבית בראון. בגיל חמש החליק מולדון בשעת משחק ונפצע בלחיו, פציעה שהותירה בו צלקת שאפיינה אותו. בגיל שמונה אושפז אביו בבית חולים לחולי נפש, שבו הוא מת 20 שנה לאחר מכן. אמו של מולדון נותרה לבדה וגידלה אותו באופן עצמאי. במהלך תקופה זו הוא הושפע מסבתו מצד אמו, ג'רושה, שהייתה אישה אינטליגנטית, תקיפה וסוציאליסטית בהשקפתה. אף על פי שמולדון לא קיבל מעולם את השקפותיה, הוא הושפע משאפתנותה, מהעניין שגילתה בפוליטיקה ומההערכה שרחשה למוסד מדינת הרווחה של ניו זילנד. מולדון זכה במלגת לימודים ולמד בבית הספר מאונט אלברט מ-1933 ועד 1936. בגיל 15 עזב את לימודיו והחל לעבוד בחברת בנייה ולאחר מכן כפקיד גבייה בחברת החשמל של אוקלנד. הוא למד הנהלת חשבונות בלמידה מרחוק.
ב-1951 נשא מולדון לאישה את תיאה דייל פלייגר, שאותה הכיר באגף הצעיר של המפלגה הלאומית. תיאה הייתה אישה פעילה מאוד מבחינה חברתית וקהילתית, זכתה בתוארי כבוד רבים ועם בן זוגה, הביאה לעולם שלושה ילדים.
קריירה מוקדמת
בנובמבר 1940, במהלך מלחמת העולם השנייה, התגייס מולדון לצבא ניו זילנד ושירת בחזית דרום האוקיינוס השקט ובזירת איטליה. בהיותו באיטליה, שירת בגדוד שבו שירתו שני עמיתים שלו לעתיד במפלגה הלאומית, דנקן מקנטייר וג'ק מרשל. שם גם השלים את הכשרתו כרואה חשבון ובשובו לניו זילנד לאחר המלחמה, היה למתמחר המוסמך הראשון במדינה, לאחר שעבד במשך כשנה במשרד תמחור בבריטניה.
חבר הפרלמנט
במרץ 1947, הצטרף מולדון לסניף החדש של האגף הצעיר של המפלגה הלאומית ועד מהרה החל להיות פעיל במפלגה. בבחירות הכלליות של 1954 ו-1957 ניסה ללא הצלחה להיכנס לפרלמנט של ניו זילנד. ב-1960 נבחר מולדון לפרלמנט מטעם מחוז הבחירה של טאמקי (פרבר של אוקלנד), מחוז בחירה שאותו ייצג מולדון ב-32 השנים הבאות. במערכת בחירות זו אירע מהפך והמפלגה הלאומית, בהנהגתו של קית' הוליאוק, שבה לשלטון לאחר שהייה של שלוש שנים באופוזיציה.
מולדון ושני חבריו, דנקן מקנטייר ופיטר גורדון, שנבחרו עמו לפרלמנט באותה שנה, נודעו בכינוי "הטורקים הצעירים", בשל הביקורת שמתחו על המנהיגות הבכירה של המפלגה. באותה עת קיבל מולדון את הכינוי "פיגי" (Piggy), כינוי שדבק בו עד יומו האחרון גם בקרב תומכיו. נראה היה שמולדון עצמו נהנה מתדמיתו הציבורית השנויה במחלוקת.
ברוך ברוכין
ברוך בָּרוּכִין (גֶלֶרשטֶיין) (27 בנובמבר 1921 – 18 במאי 1984) היה תת-אלוף בצה"ל, כיהן כקצין תותחנים ראשי במלחמת ההתשה.
קורות חיים
ברוכין נולד בשם ברוך גלרשטיין (Gelerstejn) בשנת 1921 בעיר ברסט ליטובסק שבפולין (כיום בבלארוס), בנם של סוניה ויעקב גלרשטיין. בתקופת מלחמת העולם השנייה שהה זמן קצר בגטו לודז', ולבסוף הצליח להגיע לשטח ברית המועצות. הוגלה יחד עם יהודים נוספים לצפון, ועם הקמת צבא אנדרס, הנאמן לממשלה הפולנית הגולה בלונדון, שהוקם בברית המועצות ב-1941 לאחר הפלישה הגרמנית, התנדב לשרת בו. הוא שירת בצבא כתותחן, ובשנת 1943 הגיע עמו דרך פרס לארץ ישראל, וכמו יהודים רבים, ערק ממנו ונשאר בארץ. בעקבות זאת שינה את שמו, ואימץ את שם משפחתה של אמו.
בארץ התגייס לארגון "ההגנה" ומילא תפקידי הדרכה. במלחמת העצמאות שירת בחטיבת גבעתי ובחטיבת קרייתי. בתפקידי פיקוד והדרכה.
ב-1951 הצטרף לחיל התותחנים ושירת כסמג"ד בגדוד 404. ב-1956 מונה לסגן מפקד תותחנים פיקודי. במלחמת סיני פיקד על גדוד 835 שלחם במתחם אבו עגילה ושימש מפקד סיוע חטיבתי. אחרי המלחמה מונה למפקד גדוד 404, גדוד תותחנים מתנייעים הראשון בחיל. ב-1959 יצא ללימודים במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה. פיקד על בית הספר לתותחנות שדה.
במלחמת ששת הימים שימש מפקד אגד ארטילרי 212 וקצין הסיוע הארטילרי של אוגדה 36 שלחמה בקרבות בצפון השומרון וברמת הגולן. לאחר המלחמה מונה לקצין תותחנים ראשי. בתקופתו נקלטו תותחי ה-M-109 בקוטר 155 מ"מ וה-M-107 בקוטר 175 מ"מ, שהיוו במשך שנים רבות את עמוד השדרה של החיל. חיל התותחנים התמודד בתקופה זו במלחמת ההתשה בגזרת תעלת סואץ וסדר הכוחות הסדיר שלו גדל משמעותית. ב-1970 קודם לדרגת תת-אלוף ובספטמבר 1971 הוחלף על ידי אריה לוי, והשתחרר מצה"ל.
היה נשוי ואב לשני בנים ובת.
נפטר בשנת 1984.
רוברט מולדון
שר בממשלה
בעבודתו בספסלים האחוריים בפרלמנט, הפגין מולדון כישרון ויכוח והתמדה. לאחר בחירתה מחדש של ממשלת הוליאוק ב-1963, מונה להיות תת-שר האוצר תחת שר האוצר הארי לייק. במסגרת תפקידו זה, קיבל על עצמו את האחריות על המעבר לשיטת מטבע עשרונית שצלחה. בתחילה הייתה מחלוקת על עיצובם של המטבעות והשטרות החדשים של הדולר הניו זילנדי, אך המחלוקות יושבו בטרם הנפקתו של המטבע החדש ביולי 1967.
שר האוצר
ממשלת הוליאוק נבחרה מחדש ב-1966. כשהוקמה הממשלה החדשה, לא נכלל בה מולדון ושני חבריו לשלישיית "הטורקים הצעירים", מקנטייר וגורדון, מונו על פניו. מולדון עצמו מונה כשר התיירות וכשר אוצר שותף שנה לאחר מכן.
לאחר מותו הפתאומי של הארי לייק בפברואר 1967 מינה ראש הממשלה קית' הוליאוק את מולדון לתפקיד שר האוצר. מולדון כיהן בתפקיד זה ב-14 מתוך 17 השנים הבאות. בגיל 45, היה מולדון לשר האוצר הצעיר ביותר בניו זילנד מאז שנות התשעים של המאה ה-19. באותה עת התחולל משבר כלכלי בניו זילנד עקב ירידה במחירי הצמר.
כתגובה למשבר, הגיש מולדון תקציבי ביניים במקום תקציבים שנתיים, כשהראשון מבייניהם הוגש ב-4 במאי 1967. הוא קיצץ והקפיא את ההוצאה הציבורית והגדיל את המיסים הבלתי ישירים. כתוצאה מכך השתפר מצבה הכלכלי של ניו זילנד ודעת הקהל כלפיו השתפרה משמעותית.
עד מהרה המוניטין הלאומי של מולדון צבר תנופה והוא זכה לשבחים מפי הוליאוק על חלקו בניצחון המפלגה הלאומית בבחירות של 1969. הוליאוק שיבח את מולדון יותר מאשר שיבח את סגנו, ג'ק מרשל. מולדון עשה שימוש טוב במדיום החדש, הטלוויזיה, ששידוריה החלו בניו זילנד ב-1960.
סגן ראש הממשלה
בסוף 1971, כאשר הודיע הוליאוק על פרישתו, התמודד מולדון מול מרשל על תפקיד מנהיג המפלגה. הוא הפסיד על חודם של קולות בודדים, אך זכה בבחירות בתפקיד סגן מנהיג המפלגה ובעקבות זאת מונה להיות סגן ראש הממשלה.
מנהיג האופוזיציה
חברים רבים בוועידת המפלגה סברו כי מרשל לא יצליח להתמודד מול ראש הממשלה נורמן קירק. מסיבה זו, ומסיבות נוספות, התפטר מרשל והוחלף במולדון, שב-4 ביולי 1974 נבחר להיות מנהיג האופוזיציה. ביום המחרת, פורסמה האוטוביוגרפיה הראשונה של מולדון, "עלייתו ונפילתו של הטורקי הצעיר". הספר הודפס בארבע מהדורות ונמכר ב-28,000 עותקים.
מולדון ניצל את ההזדמנות כדי להתמודד מול קירק, אך מותו הפתאומי של קירק ב-31 באוגוסט 1974 קטע את המאבק. כמה ימים לאחר מכן התמנה ביל רולינג כראש הממשלה במקומו של קירק. בבחירות של 1975 התמודדה המפלגה הלאומית תחת הסיסמה, "ניו זילנד – כמו שרציתם אותה", סיסמה שמולדון הגה בעצמו והבטיח למלא אותה בתוכן באמצעות תוכנית נדיבה של ביטוח לאומי שתחליף את התוכנית המקבילה במימון מגזר המעסיקים של קירק ורולינג. מפלגת הלייבור הגיבה במערכה שנקראה "אזרחים למען רולינג". מולדון הביס את רולינג והפך את הרוב של 55 המושבים של הלייבור מול 32 המושבים של המפלגה הלאומית ל-55 מושבים של המפלגה הלאומית מול 32 של הלייבור.