cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אקס-מן: הביאה השנייה
עלילה
כשישה וחצי ק"מ ימית לסן פרנסיסקו, מועדון אקס חוקר אסדת קידוח ומגלה שעון עצר מתקתק. לפתע מתרחש פיצוץ וסייקלופס משוכנע שמטוסי הציפור השחורה של הקבוצות הושמדו. דונלד פירס עומד בין ההריסות ומתחרט על העובדה שלא יחיה לראות את השמדת הגזע המוטאנטי. סייקלופס מחסל אותו בעזרת מטח אנרגיה אופטי ומתריע את האקס-מן מפני התקפה קרבה. ללא מוטאנטים בעלי יכולת טלפורטציה, ללא מטוסים וללא מתקן האיתור סרברה, סייקלופס מכריז על כך שהם לכודים באוטופיה. בינתיים, צוות המדע של מועדון אקס לכוד במלכודת לאחר שהתאושש מפיצוץ אסדת הקידוח ונותר נטוש לא הרחק מסן פרנסיסקו ואוטופיה.
לפתע, פיצוץ הרחק מהחוף מזעזע את האי אוטופיה. האקס-מן מתאספים באזור המפרץ ומגלים שכיפת אנרגיה עצומה מכסה את סן פרנסיסקו ואוטופיה. הקבוצה מנסה להשמיד את הכיפה אך לשווא. נאמור מופיע ומודיע לסייקלופס שהכיפה נמשכת גם אל מתחת לפני הים והדבר למעשה אומר שצורתה כדורית. בחורבות אסדת הקידוח, מועדון אקס מנסה לנתח את הכדור ולהיפטר ממנו. לאחר הסבר מפורט של מדיסון ג'פריס, מועדון אקס מוצא את עצמו פנים אל פנים מול קבוצת האוונג'רס, שהופיעה לאחר שנדמה כי סן פרנסיסקו נעלמה מעל פני השטח. בסן פרנסיסקו, מאגמה, נאמור וסייקלופס סוקרים את הנזק שנגרם בידי הכדור ונפגשים לאחר מכן בגשר שער הזהב. בגשר, הם מבחינים בכדור כסוף וקטן יותר, ומסיקים מכך שהוא כנראה מפעיל את הכיפה. האקס-מן מגיעים למקום, ותחת הוראתו של סייקלופס, אייסמן מתקיף את הכדור הכסוף אך נחנק מזרוע מתכתית גדולה שלופתת אותו. שאר חברי האקס-מן מביטים באימה כאשר לגיון של זקיפי סנטינל מדגם נמרוד מגיחים.
כאשר צבא זקיפי הסנטינל מדגם נמרוד ממשיכים להגיח משער הזמן של באסטיון, קרב אימתני מתפתח בין האקס-מן ובני בריתם לבין כוחותיו של באסטיון. האקס-מן מנצחים בקרב, אולם חלק מחברי הקבוצה סובלים מפציעות חמורות. סייקלופס מורה לחברי הקבוצה החזקים ביותר לשמור על השער בזמן שהאחרים נלקחים בחזרה לאוטופיה. באסטיון אומר לנתיניו שזקיפי נמרוד שהתעמתו מול האקס-מן היו רק חוליית תצפית. באוטופיה, סייקלופס אוסף את חבריה העיקריים של האקס-מן ומתדרך אותם על המצב שנוצר בעקבות הקרב. חיה מסביר שהשער של באסטיון מתופעל על ידי מקור כוח בלתי ידוע והוא עשוי מחומר מסתורי. עוד הוא מסביר שהשער הוא זמני והוא מחבר אותם לתקופה אחרת בהיסטוריה. פרודיג'י מאקס-מן החדשים סורק את השער ומגלה שלפחות 170 אלף זקיפים מחכים בצד השני. סייקלופס מתחיל לתכנן אסטרטגיה חדשה שמסתמכת על כך שקייבל ישתמש בזינוק הזמן האחרון שלו כדי לקחת את קבוצת אקס פורס לעתיד ולנטרל את הזקיפים. התגלית בדבר קיומה של קבוצת אקס פורס הסודית מחרידה את חברי האקס-מן, שלא היו מודעים לכך שהקבוצה הייתה קיימת או שרצחה איומים שונים לגזע המוטאנטים. לאחר מכן, סייקלופס שולח לעבר שער הזמן את כל המוטאנטים הכשרים לקרב ואומר להם לחכות למתקפה. קוקיות סטפורד אומרות לסייקלופס שגל נוסף של זקיפי נמרוד מגיע. קולוסוס, נאמור, רוקסלייד ודאסט מתכוננים לקרב. קייבל מפעיל את קפיצת הזמן וחברי אקס פורס עוזבים את תקופת הזמן הנוכחית.
קבוצת האקס-מן נלחמים עם זקיפי הנמרוד בכל רחבי העיר ובאוטופיה. זקיף אחד מגיע לאוטופיה ופורץ את חומתה החיצונית. סייקלופס מכבה מיד כמה מקומות המתחם מלבד לנחוצים ביותר, והפיצוץ שנוצר כתוצאה מכך משמיד את הזקיף. בתוך העיר, סטורם, סורג', אייסמן, פסיילוק ופנטומאקס מצליחים להשמיד כמה מהזקיפים במאמצים משולבים, בשעה שבנמל אוקלנד נאמור נלחם בכמה מהם לבדו ומזעיק עזרה כאשר חמישה נוספים מופיעים לפתע. למרות שרמות הכוח שלו חלשות בעקבות תרדמת, מגנטו מגן על אוטופיה נגד לגיון הזקיפים המסתער בזמן שחיה מפנה את הפצועים.
בזמן העתיד, קבוצת אקס פורס עושה את דרכה לתוך מרכז להרכבת זקיפי הסנטינל, היכן שסייפר משתלט על התכנות של מאסטר מולד, רובוט ענק שמשמש כמתקן אחסון נייד ומפעיל את הזקיפים. עקב כך, הם משתקים את כל זקיפי הנמרוד, גם בעתיד וגם בהווה. הקבוצה נמלטת בחזרה לשער הזמן יחד עם קייבל וסייפר, אך במהלך הכאוס המתחולל, X-23 מקבלת כוויות חמורות כאשר היא מנסה לעבור דרך השער. חברי אקס פורס מגיעים למסקנה שרק חומר אנאורגני יכול לעבור דרך השער. ללא כל אפשרות חלופית, קייבל מקריב את חייו כדי להחזיק את השער פתוח בזמן שהאחרים חוזרים לזמן ההווה.
בזמן ההווה, כל זקיפי הנמרוד נכבים לפתע, והאקס-מן מביטים בתדהמה ומנסים להבין את מה שמתרחש. מחוץ לכיפה, באסטיון מופיע יחד עם גריידון קריד וסטיבן לאנג ומציין שבשעה שזקיפי הנמרוד אינם עוד, המוטאנטים עדיין לכודים וכי הוא יתמודד איתם לבדו. לאחר שהופ הייתה עדה לקורבנו של קייבל, היא סופגת כוחות מחברי אקס-מן שונים כמו השריון המנטלי של ארמור והפלדה האורגנית של קולוסוס, והורגת בעצמה את קריד ולאנג. בעזרתם של האקס-מן, היא מחסלת את באסטיון ומנפצת את הכיפה שמקיפה את העיר. במדורה שנערכת לכבוד חגיגת הניצחון, אמה פרוסט שמה לב שלהבות המדורה מסביב להופ לוקחות את צורתה של הפניקס, והדבר מעורר בה פלשבק לסיפור אחוות המוטאנטיות, שבו ג'ין גריי שוחררה מהאשליות של ליידי מאסטרמיינד ונאמר לה "להתכונן". פרוסט נתקפת באימה ומזהירה את סייקלופס. בטרם היא מצליחה להזהירו, סייקלופס מיידע אותה שמתקן איתור המוטאנטים סרברה איתר חמישה מוטאנטים חדשים ברחבי העולם - טראנסוניק, ולוסידד, אויה, פריימל וזירו (שידועים מאוחר יותר בתור קבוצת "האורות").
ביבליוגרפיה
{|
פרשת פואבלו
משימת האוניה הייתה מעקב אלקטרוני אחר פעילות ימית של הצי הצפון קוריאני, הצי הסובייטי וציתות לתחנות המכ"ם החופיות של קוריאה הצפונית. ציידת-צוללות צפון קוריאנית התקרבה ל"פואבלו" והורתה לה לעצור, אולם האוניה האמריקאית ניסתה להתחמק או אז הצטרפו שלוש ספינות טורפדו למרדף ושני מטוסי מיג-21 חגו מעל. האוניה האמריקאית עצרה ומלחים צפון-קוריאנים עלו עליה ושבו אותה, ללא שירתה ירייה אחת. באוניה שרתו 83 אנשי צוות ואחד מהם נהרג בהתקפה.
אנשי הצוות האמריקאים הועברו למחנה שבויים, שם עונו. בעקבות משא ומתן ארוך הוחזרו לארצות הברית לאחר כאחד עשר חודשים. אולם האוניה נשארה שם ומהווה היום מוזיאון צף.
לאחר שאנשי הצוות שבו לארצות הברית עלתה השאלה האם להעמיד לדין צבאי את מפקד הספינה לויד בוצ'ר כיון שנכנע ללא קרב ולא השמדת החומר המודיעיני. לבסוף החליט מזכיר הצי שלא להעמידו לדין בנימוק כי סבל מספיק בשבי הקוריאני.
האמריקאים טענו שהאוניה שייטה במים בינלאומיים בעוד שהצפון-קוריאנים טענו, שהאוניה שהתה בתחום המים הטריטוריאליים שלהם. ה"פואבלו" הפליגה ללא סימני זיהוי והניפה את הדגל האמריקאי, רק לאחר שספינות פטרול קוריאניות התקרבו לטווח מגע והורו לה לעצור, בדומה לתקרית "ליברטי".
ויקטור מדינה
ביוגרפיה
מדינה נולד באלכסנדריה שבמצרים, למד בבית הספר הצרפתי בעיר. ב-1957 עלה לישראל עם הוריו ושלוש אחיותיו, נקלט בקיבוץ גניגר ועבד כפועל בניין. שירת בצה"ל בחיל התותחנים. סיים תואר ראשון בכלכלה ובמדע המדינה באוניברסיטה העברית בירושלים. ב-1972 סיים תואר שני בכלכלה מהאוניברסיטה העברית.
במקביל ללימודי תואר ראשון עבד כפקיד בבנק לאומי. ב-1967 החל את עבודתו בבנק ישראל במחלקת המחקר והתקדם עד לסגן מנהל המחלקה, ב-1979 מונה למשנה למנהל מחלקת מטבע חוץ. ב-1982 מונה למנהל המחלקה המוניטרית שהוקמה בבנק במסגרת מימוש התוכנית לארגונו מחדש. במהלך כהונתו הכניס לשימוש כלים חדשים ששימשו את בנק ישראל למימוש המדיניות המוניטרית, בהן הנפקת מלווה קצר מועד והקצאת הלוואות לבנקים המסחריים. ב-1986 מונה לחבר הנהלה בכיר בבנק וקיבל אחריות גם על מחלקת האשראי ומחלקת מטבע חוץ. ב-1987 פרש מהבנק לאור "חילוקי דעות מקצועיים" עם הנגיד מיכאל ברונו. בהמשך השנה מונה על ידי שר האוצר משה ניסים למנכ"ל משרד האוצר וכיהן בתפקיד במשך כשנתיים. הוא התפטר מספר חודשים לאחר כניסתו של שמעון פרס לתפקיד שר האוצר. לאחר פרישתו מונה למנהל חברת בת של הבנק הבינלאומי אך התפטר לאחר מספר שבועות.
פרשת פואבלו
הצי האמריקאי עדיין מחשיב את האוניה במצבת כלי השיט הפעילים שלו.
ויקטור מדינה
ביוגרפיה
בשנת 1990 מונה על ידי משה ניסים, שר התעשייה והמסחר, ליו"ר דירקטוריון כימיקלים לישראל וכיהן בתפקיד במשך כחמש שנים, במהלכן עברה החברה הפרטה. במאי 1995 מונה ליו"ר בנק מזרחי ובאוגוסט 1995 מונה למנכ"ל הבנק, הוא כיהן בתפקיד עד מאי 2004, במהלך כהונתו הוביל מדיניות שמרנית שהביאה להגדלה משמעותית ברווחיות ובתשואה על ההון של הבנק. סביב פרישתו התנהל דיון ציבורי באשר למענק פרישה שאושר לו בסך של 13.5 מיליון ש"ח, מבלי שדווח על כך בדו"חות הבנק, עד התערבות המפקח על הבנקים והרשות לניירות ערך. בספטמבר 2006 מונה לדירקטור בחברת כימיקלים בישראל ומכהן גם כדירקטור בחברות הבת רותם אמפרט נגב וכיל דשנים. במהלך 2007 כיהן כדירקטור חיצוני במגדל אחזקות ביטוח ופיננסים.
ביולי 2009 מונה לחבר בוועדה המייעצת למועצה הלאומית לכלכלה. באוגוסט 2009 מונה ליו"ר מגדל שוקי הון, הוא כיהן בתפקיד עד התפטרותו במאי 2011.
דיסקוגרפיה של ג'וס וורלד
ג'ראד אנטוני היגינס, המוכר בשם ג'וס וורלד, היה ראפר, זמר ופזמונאי אמריקאי; הוא הוציא שלושה אלבומי אולפן, שמונה מיני-אלבומים, שני מיקסטייפים, 33 סינגלים (כולל ארבעה בתור אמן אורח), וסינגל שיווקי אחד, כולל הוצאת מוזיקה לאחר המוות. היגינס הוציא את המיקסטייפ והמיני-אלבום הראשון שלו תחת שם הבמה JuiceTheKidd בתחילת 2015 וב-2016. ב-2017, הוציא היגינס מספר מיני-אלבומים באופן עצמאי.
לאחר חתימתו של היגינס בחברות התקליטים Grade A ואינטרסקופ רקורדס, ב-23 במאי 2018 הוציא את אלבום האולפן הראשון שלו בשם Goodbye & Good Riddance. האלבום נכנס למקום ה-15 במצעד הבילבורד 200, ובשיא שלו הגיע למקום הרביעי. ב-5 בדצמבר האלבום זכה בתואר אלבום פלטינה מה-RIAA. באלבום, שני סינגלים בולטים זכו להצלחה, "All Girls Are The Same" הוגדר שלוש פעמים כפלטינה, והשיר "Lucid Dreams", שהגיע בשיאו למקום השני במצעד הבילבורד הוט 100, הוגדר שש פעמים כפלטינה על ידי RIAA. ביוני 2018, הוציא ג'וס מיני-אלבום בשם Too Soon.. שהוקדש לראפרים XXXTentacion וליל פיפ שמתו בטרם עת. השירים מתוך המיני-אלבום: "Rich And Blind" ו-"Legends" הוגדרו כזהב ופלטינה על ידי RIAA בהתאמה. ב-19 באוקטובר 2018, הוציא ג'וס מיקסטייפ משותף יחד עם הראפר פיוצ'ר, בשם WRLD On Drugs. המיקסטייפ הגיע למקום השני במצעד הבילבורד 200, בנוסף הגיע לאחד מעשרים המקומות הראשונים במצעדים במדינות דנמרק, שוודיה, הולנד ונרווגיה, ולבסוף הגיע למקום החמישי בקנדה. המיקסטייפ קודם על ידי הסינגל "Fine China", שהגיע בשיאו למקום ה-26 במצעד הבילבורד הוט 100 והוגדר פעמיים כפלטינה על ידי הRIAA.
אלבום האולפן השני של ג'וס וורלד יצא ב-8 במרץ 2019, ונקרא Death Race For Love. האלבום קודם על ידי השירים "Robbery" ו-"Hear Me Calling" שיצאו קודם לכן, והגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד 200. השיר האחרון שיצא לג'וס כאמן סולו לפני מותו היה "Bandit", שיר בשיתוף פעולה יחד עם הראפר NBA Youngboy וקליפ בבימויו של קול בנט. שיר של ג'וס בשם "Speed Me Up" תוכנן להיות בסרט סוניק, אך נגנז לאחר מותו של ג'וס וורלד; עם זאת, השיר הודלף ליוטיוב ב-7 באוגוסט 2020. ב-23 באפריל, הוציא הצוות של ג'וס הודעה דרך חשבון האינסטגרם שלו, ובה הם מודיעים כי שיר הסולו הראשון של ג'וס לאחר המוות יצא יום למחרת, בשם "Righteous". יום לאחר מכן, ב-24 באפריל, יצא השיר "Righteous" יחד עם וידאו קליפ משולב אנימציה, את השיר הקליט ג'וס בסטודיו הביתי שלו שנמצא בלוס אנג'לס. ב-29 במאי יצא השיר "Tell Me You Love Me", שיתוף הפעולה של ג'וס וטריפי רד, יחד עם וידאו קליפ בבימויו של קול בנט. שני השירים נכנסו לאלבום Legends Never Die, האלבום השלישי של ג'וס, והראשון לאחר המוות. ב-6 ביולי, הצוות של ג'וס חשף לראשונה בחשבון האינסטגרם של ג'וס את עטיפת האלבום ושם האלבום החדש והראשון לאחר מותו, בשם Legends Never Die. באותו היום, יצא השיר "Life's a Mess", שיתוף הפעולה של ג'וס והזמרת הלסי. כמה ימים לאחר מכן, ב-9 ביולי, יצא השיר "Come and Go", שיתוף הפעולה של ג'וס ומרשמלו. אלבומו הראשון של ג'וס לאחר המוות, Legends Never Die, יצא ב-10 ביולי, וכולל 17 שירים ו-4 קטעי קישור (אינטרלוד). האלבום תואר על ידי הצוות של ג'וס כ"דרך הטובה ביותר להציג את המוזיקה של ג'וס ועבודתו עליה". האלבום הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד 200, וחמישה שירים מתוך האלבום הגיעו בו זמנית לעשרת המקומות הראשונים במצעד הבילבורד הוט 100: "Come And Go" במקום השני, "Wishing Well" במקום החמישי, "Conversation" במקום השביעי, "Life’s A Mess" במקום התשיעי, ו-"Hate The Other Side", שיתוף הפעולה של ג'וס, פולו ג'י,דה קיד לארוי ומרשמלו במקום העשירי. ג'וס הוא האמן השלישי שהגיע להישג הזה, השניים הנוספים הם הבילטס ודרייק.
ב-15 בינואר 2021 יצא הסינגל "Bad Boy" בהשתתפות יאנג ת'אג, המלווה בוידאו קליפ האחרון שצילם ג'וס לפני מותו, שביים קול בנט. ב-22 בינואר יצא השיר "Buck 50", שיר מתוך הגרסה המורחבת של האלבום Family של DJ Scheme. בתכנון המקורי, השיר היה אמור לצאת ב-4 בדצמבר 2020 יחד עם שאר האלבום, אך יומיים לפני צאת האלבום DJ Scheme הוציא הודעה בחשבון הטוויטר שלו כי השיר יצא בגרסה המורחבת של האלבום. את השיר הפיק DJ Scheme יחד עם קארלטון, חבר ילדות של היגינס; זה הוא השיר הראשון של היגינס בו משולב סולו גיטרה. ב-5 במרץ הוציא קלאבר את השיר "Life's A Mess II", גרסה אקוסטית לשיר המקורי "Life's A Mess"; בגרסה החדשה מתארחים קלאבר ופוסט מאלון (הלסי אינה לוקחת חלק בגרסה החדשה), ולטענת קלאבר, הגרסה האקוסטית היא הגרסה שג'וס רצה להוציא. ב-3 בדצמבר 2021 יצא השיר "Wandered To LA" יחד עם ג'סטין ביבר. ב-10 בדצמבר יצא אלבומו הרביעי (והשני לאחר המוות) Fighting Demons יחד עם קליפ לשיר "Burn".
עמק הנהר האדום (תוכנית טלוויזיה)
עמק הנהר האדום הייתה תוכנית טלוויזיה מיוחדת בהפקת רשות השידור-הטלוויזיה הישראלית, ששודרה ב-1982 בבימויו ובהפקתו של דן בירון. התוכנית כללה שירים ברוח "המערב הפרוע" בסגנון קאנטרי וממערבונים שתורגמו על ידי אהוד מנור ועובדו על ידי מתי כספי, שהיה מנהלה המוזיקלי של התוכנית. בין השירים שולבו מערכונים קצרצרים וקטעי קישור ברוח מערבונים ישנים, שנכתבו על ידי מנחם זילברמן ודורי בן זאב ובוצעו על ידי זילברמן, בן זאב, אייל גפן ומתי כספי.
דייט בחשיכה
דייט בחשיכה היא תוכנית מציאות ישראלית המשודרת החל מ-13 באוקטובר 2012 בערוץ 2 בזכיינית רשת בהנחיית ירון ברובינסקי. התוכנית מבוססת על התוכנית ההולנדית "Daten in het Donker", שעלתה לשידור לראשונה בהולנד בשנת 2007 ברשת RTL 5.
הפורמט
התוכנית מבוססת על הפורמט ההולנדי, שבו 3 גברים ו-3 נשים גרים בווילה מפוארת. הגברים והנשים חיים באגפים נפרדים באותו הבית ונפגשים זה עם זו רק בחדר אשר מוחשך באופן מוחלט. למשתתפים בתוכנית יש שלושה ימים להכיר זה את זה רק באותו החדר המוחשך, כאשר הם מצולמים בכל העת במצלמות אינפרא אדום. העונה הראשונה זכתה לאחוזי צפייה גבוהים.
לקראת סוף התוכנית כל המשתתפים נחשפים באור. לאחר שהם נחשפים, כל המשתתפים בוחרים אם הם רוצים להמשיך את מערכת היחסים שלהם עם מושא אהבתם או אם הם מעדיפים לעזוב את הווילה.
לאורך עונות הסדרה, הופיעו בה גם מפרסמים, כמו נתן בשבקין (הישרדות) וקארין כהן.
בפרק הראשון של העונה השלישית, מנחה התוכנית, ירון ברובינסקי, השתתף כאחד המתמודדים בתוכנית. בתפקיד המנחה באותו פרק הייתה ירדן הראל.
בעונה השלישית, פרק אחד הוקדש לקהילה הגאה ולגיל הזהב.
נכון לאוקטובר 2013 שודרו כשלוש עונות.
קישורים חיצוניים
ביקורות
קאנטרי פופ
קאנטרי פופ (ידוע גם בשם פופ קאנטרי) הוא הכלאה בין מוזיקת קאנטרי למוזיקת פופ, שפותחה על מנת להביא את ז'אנר הקאנטרי לקהל גדול יותר של מאזינים ולהפוך אותו למיינסטרים. מוזיקה זו יכולה לשלב גם ז'אנרים נוספים כמו מוזיקת רוק. מוזיקה זו התגלתה לראשונה בנאשוויל ולכן עד היום הקאנטרי פופ מזוהה עם נאשוויל ונקרא "הצליל של נאשוויל". בסוף שנות ה-50 החל הניסיון לשלב בין שני הז'אנרים ושימוש תדיר במוזיקה זו החל באמצע שנות ה-70 של המאה ה-20 מה שהוביל להכנסת שיריהם למצעדי המיינסטרים של הבילבורד.
שנות ה-1970
במהלך שנות ה-70 הז'אנר עבר שינוי והפך לפופולרי הרבה יותר. לאחר מותם של קליין וריבס החלו לפרוץ בז'אנר זמרים חדשים שהוציאו שורות של להיטים חדשים כדוגמת "For the Good Times" של ריי פרייס, "Kiss an Angel Good Morning" של צ'ארלי פריידה ו-"Baby, Don't Get Hooked on Me" של מאק דייוויס. כתוצאה מכך, שירי קאנטרי החלו להיות מדורגים גם במצעדים של מוזיקת פופ.
שנות ה-1980
הכניסה של הקאנטרי למיינסטרים המשיכה לצבור תאוצה כאשר השיר "" של דולי פרטון הפך ללהיט בינלאומי. הוא הגיע בין היתר, למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100 ובכך הפך לשיר הקאנטרי הראשון בהיסטוריה לעשות זאת. עם זאת, לקראת אמצע שנות ה-80 של המאה ה-20, חלה ירידה נוספת בפופולריות של הז'אנר.
שנות ה-1990
הקאנטרי פופ זכה להתייחסות חדשה בשנות ה-90 של המאה ה-20, לאחר שחברות כמו רדיו FM החלו להגדיל את כמות התחנות שלהם שמנגנות מוזיקת קאנטרי, ובנוסף בילבורד שינו את שיטת חישוב הנקודות של מצעד הבילבורד הוט 100, ובכך אפשרו לשירי קאנטרי להצליח יותר במצעד. בנוסף לכך, בתקופה הזו פרצו אמני קאנטרי פופ חדשים כמו גארת' ברוקס, שאניה טוויין וליאן ריימס אשר משכו אליהם מעריצים צעירים והפיחו חיים בז'אנר בקרב קהל צעיר. הצלחתם של אמנים אלו הייתה חסרת תקדים ורבה יותר מכל אמן קאנטרי אחר שבא לפניהם. טוויין אף הוציאה את אלבום הקאנטרי המצליח ביותר בכל הזמנים, Come On Over.
העשור הראשון של המאה ה-21
עשור זה המשיך את ההצלחה של הז'אנר בעשור הקודם והביא עימו אמנים חדשים כמו קארי אנדרווד, טיילור סוויפט ומירנדה למברט אשר כל אחת מהן זכתה להצלחה מסחררת ואמנים זכרים כמו בלייק שלטון ולוק בריאן שחוו הצלחה דומה. אלבום הבכורה של סוויפט משנת 2006 אשר כלל בתוכו שירי קאנטרי פופ, היה האלבום היחיד משנות ה-2000 שהצליח לשהות 275 שבועות במצעד הבילבורד 200. הסינגל השלישי מתוכו, "Our Song", הפך אותה לאדם הצעיר ביותר שכתב והקליט שיר לבדו, שהגיע למקום הראשון במצעד שירי הקאנטרי. אלבום האולפן השני שלה, Fearless (2008), הכיל בתוכו את סוגת הקאנטרי פופ וזיכה אותה בפרס גראמי לאלבום השנה.
לאור הצלחתם הבינלאומית של שני שירי הקאנטרי פופ שלה "Love Story" ו-"You Belong with Me", Fearless קיבל את תואר היהלום, על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA). Speak Now (2010), אלבומה השלישי, משלב את סוגת הקאנטרי פופ גם כן, עם קאנטרי רוק והוא הנפיק את שני הלהיטים "Mine" ו-"Back to December". מעבר לכך, אנדרווד תרמה גם היא להצלחה ז'אנר הקאנטרי פופ, כאשר הוציאה את אלבום הקאנטרי פופ המצליח, Some Hearts. האלבום זכה להצלחה ענקית בארצות הברית כאשר הפך לאלבום הנמכר ביותר לשנת 2006 במדינה ואף היה לאלבום הקאנטרי הנמכר ביותר במדינה גם בשנת 2006 וגם בשנת 2007 ובעקבות כך שברה שיא שהפכה לאמנית הנשית הראשונה בהיסטוריה לזכאות בתואר זה שנתיים ברצף. בנוסף לכך, האלבום היה גם לאלבום הקאנטרי הנמכר ביותר שלוש שנים ברצף, בין 2005 ל-2007.
העשור השני של המאה ה-21
בעשור זה החלו שינויים בקאנטרי פופ כאשר הרבה מהשירים בז'אנר היו מושפעים מפאוור פופ והיפ-הופ, מה שהוביל למתיחת ביקורת כלפי הז'אנר שרבים ראו אותו כיותר "זול". בעשור הזה, פרצו הלהקות פלורידה ג'ורג'יה ליין וליידי איי. באותו העשור זמרי פופ שאינם זמרי קאנטרי החלו לשלב מוזיקת קאנטרי פופ בשיריהם כדוגמת ג'סטין טימברלייק, ביבי רקסה והדי ג'יי זד. אותם האמנים זכו להצלחה עם שיריהם בז'אנר הזה.
בין היתר, פרצו בעשור הזה זמרות קאנטרי פופ כמו מארן מוריס ולינדזי אל. אלבומה הראשון של מוריס Walk On, יצא בשנת 2005, אך לא נחשב לאלבום הבכורה שלה, היות שלא יצא על ידי חברת תקליטים מסחרית. סינגל הבכורה שלה "My Church", הגיע למקום השלישי במצעד שירי הקאנטרי, ולמקום החמישי במצעד שירי הקאנטרי. הסינגל השלישי שלה "I Could Use a Love Song", היה הראשון שלה שהגיע למקום הראשון במצעד הקאנטרי איירפליי. בהמשך, הוציאה את הלהיט הבינלאומי "The Middle" ביחד עם זד. השיר הגיע למקום החמישי במצעד הבילבורד הוט 100, וקיבל שלוש מועמדויות בטקס פרסי גראמי ה-61. אלבומה השני Girl, יצא לאור ב-8 במרץ 2019, על ידי חברת התקליטים קולומביה נאשוויל ולפניו יצא סינגל בעל אותו השם. כל אותם השירים והאלבומים כללו את ז'אנר הקאנטרי פופ. מעבר לכך, בשנת 2017 הוציאה אל את אלבומה השלישי, The Project הכלל בתוכו את ז'אנר הקאנטרי פופ. האלבום זכה להצלחה רבה, והנפיק את הלהיט "Criminal" שזכה להצלחה רבה: הוא כבש את פסגת מצעד שירי הקאנטרי בסמוך לצאתו, מה שהופך אותו לשיר הסולו הנשי הראשון של זמרת קנדית אשר הצליח לעשות זאת מאז שנת 2008.
בשנת 2019, הוציאה זמרת הקאנטרי פופ גבי בארט את הלהיט "I Hope" ששבר שורה של שיאים, כאשר הפך לשיר הסולו הראשון בהיסטוריה של אישה שהיה 25 שבועות בצמרת מצעד שירי הקאנטרי.
אוליפו
אוליפו (OuLiPo) הוא שמו של חוג סופרים ומתמטיקאים שרובם צרפתים, שנוסד בשנת 1960. שם הקבוצה הוא ראשי תיבות של כינויה הצרפתי: Ouvroir de litérature potentielle ובעברית: הסדנה לספרות פוטנציאלית (ע' ליבשיץ הציעה תרגום השומר על ראשי התיבות: אולפנא ליצירה פוטנציאלית). מטרת הקבוצה הייתה ליצור מבנים ודגמים ספרותיים חדשים שנכתבו תוך כפייה מראש של אילוצים או על פי אלגוריתמים שונים.
אילוצים (constraints) נועדו להיות מקור השראה ליצירת רעיונות, או כדבריו של ז'ורז' פרק, חבר הקבוצה, בספרו "החיים – הוראות שימוש": "מכונה ליצירת סיפורים", צורות ספרותיות שהיו קיימות, כמו ליפוגרמה (יצירה שבה אין עושים שימוש באות מסוימת) או פלינדרום וצורות אחרות שהקבוצה המציאה, שנבעו במקרים רבים מבעיות מתמטיות כמו חידת מסע הפרש, פרמוטציות וכדומה.
היסטוריה
אוליפו נוסדה ב-24 בנובמבר 1960, כוועדת משנה בשם 'הסמינר לספרות ניסויית' (Séminaire de litérature expérimentale), מטעם ה-Collège de 'Pataphysique, שנדחה אחר כך לטובת השם 'אוליפו', כהצעתו של אלבר-מרי שמידט. המייסדים היו הסופר רמון קֵנו (Raymond Queneau) והמתמטיקאי פרנסואה לה ליאונה (François Le Lionnais). הרעיון צץ כחודשיים קודם לכן, כאשר קבוצה של סופרים ומתמטיקאים נפגשו כדי לדון ביצירתו של קֵנו. באותה הזדמנות הגו קֵנו ולה ליאונה את הקמת החברה.
לקבוצה חברו סופרים ומתמטיקאים אחדים ובהם ז'ורז' פרק, איטלו קאלווינו (איטלקי), אוסקר פסטיאור, ז'אק רובו, ז'אן קואל, קלוד ברג, הארי מאתיוס (אמריקאי), מרסל דושאן, ז'אק דושאטו, ז'אן לסקור, מרסל רנבו, לוק אטיין, מישל מטאי, ז'אן פורנל, ואחרים.
אף שכל אחד מחברי הקבוצה היה פעיל בתחומו, הקבוצה לא הייתה ידועה בציבור. רק בשנת 1973, לאחר פרסום האסופה בשם La Littérature Potentielle יצאה החבורה הזו מאלמוניותה.
ב-2020 זכה חבר הקבוצה, הרווה לה טלייה, בפרס גונקור.
אילוצי כתיבה ורעיונות אוליפיאניים אחדים
המניפסט האוליפיאני הראשון היה חיבור הקנו "מאה אלפי מיליארדים של שירים" (Cent Mille Milliard de Poèms), שיצא בהוצאת גלימר. זהו ספרון ובו עשר סונטות, שכל אחת מהן חתוכה לרוחבה ל-14 רצועות (רצועה לכל שורת שיר). דפדוף אקראי ברצועות יכול ליצור 10 בחזקת 14 צירופים, כולם נכונים מבחינת המבנה והמשמעות (בדומה להרכבת דמויות אנושיות לאלפי צירופים משעשעים). קריאת סונטה שסודרה באופן אקראי שכזה היא כמעט חד פעמית. צורות אחדות נוספות מיצירותיהם של חברי אוליפו:
צורה אחרת שעשויה להביא לתוצאה משעשעת ולעיתים גם לכזו שניתן למצוא בה משמעות חבויה היא חיבור פתגמים או אמרות: מחצית ראשונה מפתגם ידוע אחד עם מחצית שנייה מפתגם ידוע אחר. אפשרויות אחדות בעברית: "כשנגיע לגשר, השיירה עוברת", "אם בארזים נפלה שלהבת הכלבים נובחים", "שלושה המה נפלאו ממני ומה יגידו אזובי הקיר?".
ז'אק בן כתב על סונטה אי רציונלית. 14 שורות הסונטה מחולקות לחמישה חלקים: 3 שורות, שורה, ארבע שורות, שורה וחמש שורות. חלקים אלו מיצגים את המספר האי רציונלי פאי עד הספרה הרביעית לאחר הנקודה העשרונית, 3.1415. החריזה מסודרת כך: אאב, ג, באאב, ג, גדגגד (כאשר השורות הבודדות מסתיימות באותה מילה).
אקס-מן: תסביך משיח
תסביך משיח (באנגלית: Messiah Complex) הוא אירוע קרוסאובר ביקום מארוול שפורסם בחוברות אקס-מן על ידי חברת מארוול קומיקס בין אוקטובר 2007 לינואר 2008 למשך 14 חוברות. את הסיפור כתבו כותבים כאד ברובייקר, מייק קארי, פיטר דייוויד, קרייג קייל וכריסטופר יוסט.
הסיפור מביא את השלכות האירועים שהחלו עם "בית אם" והגדירו את זיכיון אקס-מן למשך השנים הבאות, אשר בעקבותם התדלדל מספרם של המוטאנטים ביקום מארוול. "תסביך משיח" הוא הראשון בטרילוגיית סיפורים, שממשיכה ב"אקס-מן: מלחמת המשיח" ומסתיימת ב"אקס-מן: הביאה השנייה". עלילת הסיפור סובבת סביב הולדתה של התינוקת הראשונה שנושאת את גן האקס מאז אירועי "השמדה", וחיפושן של קבוצות האקס השונות אחריה. בין הדמויות והקבוצות המופיעות בסיפור נכללים אנג'ל, קייבל, אקס פקטור, "אקס-מן החדשים", "המשוטטים", "השוליות", "הבוזזים", "המטהרים" ו"יחידת הסנטינלים O.N.E".
כהשלכות לאירועי "תסביך משיח", נכתבו לאחר מכן הסיפורים "אנו עומדים מופרדים" (Divided We Stand, פברואר-אוגוסט 2008) ו"הייעוד הגלוי" (Manifest Destiny, יולי 2008-מרץ 2009).
עלילה
בעת שימוש בסרברה פרופסור אקס מגלה פעילות מוטאנטית בעיירה באלסקה. המוטנט המתגלה כה חזק שגילויו שורף את מעגלי סרברה. סייקלופס וכמה מחברי הקבוצה יוצאים לחקור. הם מגלים את גופותיהם של חברי "המטהרים", קבוצה של טרוריסטים אנטי-מוטנטים, ו"המשוטטים", קבוצת מוטנטים בהנהגת אויבם של האקס-מן, מיסטר סיניסטר. האקס-מן מגלים כי הקרב ביניהם היה על חזקתה של תינוקת שרק נולדה, המוטנטית הראשונה שנולדה מאז אירועי ההשמדה, אך הם אינם מגלים מי מהקבוצות השיגה ראשונה את התינוקת. לאחר שהם עוזרים לתושבי העיירה ששרדו לצאת מחורבות העיירה, קבוצת האקס-מן חוזרת לאחוזת אקס. טורף-אקס, יצור שנוצר במעבדה במטרה לגלות ולטרוף מוטנטים, מגלה את מקום הימצאה של התינוקת, וטורף את גופות המשוטטים המתות.
סייקלופס מקים צוות תקיפה הכולל את וולברין, סטורם, קולוסוס, אנג'ל ונייטקרולר מתוך מטרה למצוא את שאר קבוצת המשוטטים, שלכדה את רוג המורדמת. סייקלופס שולח את חברי אקס פקטור חקירות ג'יימי מדרוקס וליילה מילר לערוך ביקור אצל פורג', שאומר להם שכשפיה של מכשפת השני גרמו לכך שבכל עתיד אפשרי שניתן היה לחזות לא היו קיימים מוטנטים. היוולדה של התינוקת יצר שני עתידים חלופיים בו קיימים מוטאנטים. מדרוקס שולח שכפול משלו לכל עתיד חלופי, וליילה רצה לתוך הפורטל יחד עם אחד השכפולים. מדרוקס המקורי מופתע מכך אך לפני שהוא מספיק לעשות משהו הוא נופל לתרדמת. בנוסף, סייקלופס שולח את ריקטור - חבר אקס פקטור שכוחותיו הופשטו ממנו במאורעות "בית אם" - להסתנן לקבוצת המטהרים ולגלות האם הם מחזיקים בתינוקת.
ריקטור מצטרף לקבוצת המטהרים ומגלה שהם עובדים עם נבלת-העל ליידי דת'סטרייק וקבוצת "הבוזזים", וכי התינוקת לא נמצאת ברשותם. חלק מקבוצת אקס-מן החדשים (סורג', אנול, הליון, X-23, רוקסלייד, פיקסי ומרקורי) ביחד עם ארמור תוקפת את בסיסם בוושינגטון. במהלך הקרב הליון נפצע קשה על ידי ליידי דת'סטרייק ופיקסי משגרת משם את ריקטור ואת חבריה משם, אך בגלל חוסר הריכוז שלה חברי הקבוצה משוגרים למספר מקומות שונים ואייסמן נאלץ לאסוף את כולם. צוות התקיפה מאתר את המשוטטים באלסקה ומתקיף אותם בעזרתה הטלפתית של אמה פרוסט, אך כאשר היא מרגישה את הכאב של תלמידיה (חברי האקס-מן החדשים) הקשר הטלפתי שלה נקרע וכתוצאה מכך צוות התקיפה מאבד את יתרונו ומובס, נייטקרולר נפצע קשה. לאחר שאמה, הנמצאת באחוזת אקס בניו יורק, מחדשת קשר עם וולברין הוא מוסר לה את שלפני שקבוצתו נסוגה הוא גילה שהמשוטטים אינם מחזיקים בתינוקת ומי שמחזיק בה הוא קייבל, בנו של סייקלופס ובן בריתם לשעבר שאותו הם חשבו למת. בעוד אמה, סייקלופס והשאר מעבדים את דבר הגילוי, זקיפי הסנטינל O*N*E מודבקים בווירוס ננו-טכנולוגי ומתקיפים את האקס-מן באחוזה. הם לבסוף מובסים על ידי כוחם המשותף של כל האקס-מן לאחר שדאסט חושפת את האנשים נגועי הננו-בוטים בתוך הזקיפים והם נאלצים לסגת. סייקלופס משער כי קייבל הוא זה ששיחרר הנגיף הננו-טכנולוגי כדי להתקיף אותם מסיבה מסוימת, ולכן הוא שולח את קבוצת אקס פורס החדשה - שכוללת את וולברין, וורפאת', X-23, וולפסביין, חפציבה וקאליבן - לאתר אותו. קייבל נודד ברחבי אלסקה עם התינוקת, בעוד טורף-אקס ממשיך להרוג מוטאנטים בדרכו לאחוזת אקס לאחר שאיבד את ריחה של התינוקת.
בעתיד, ליילה ומדרוקס מגלים שקיימים מחנות ריכוז למוטאנטים. הם נלכדים ומוטבע עליהם קעקוע DNA בצורת "M" (Mutant, מוטאנט). בזמן ההווה, קבוצת אקס-פורס מוצאת את קייבל, שנלחם בדת'סטרייק ובבוזזים. X-23 מביסה את דת'סטרייק אך קאליבן מת כאשר הוא מגן על וורפאת', וקייבל גונב את מטוס האקס ועושה את דרכו למעבדתו של פורג' כדי להשתמש במתקן מסע בזמן ומוצא את פורג' מחוסר הכרה ופצוע. הוא מותקף מאחור בידי בישופ. בישופ מתכוון להרוג את התינוקת, אך לפני שהוא מספיק הוא מותקף על ידי המשוטטים בראשותו של גמביט, שלוקחים את התינוקת לאי מיואר. באי מיואר מתגלה שמיסטר סיניסטר, מנהיג הקבוצה, הוא למעשה מיסטיק בתחפושת. מתברר שמיסטיק הרגה את סיניסטר על ידי כך שהכריחה אותו לגעת ברוג, שכוחותיה המוטאנטים מאפשרים לה לספוג את כוחותיהם של אחרים.
בעתיד, ליילה ומדרוקס מגלים לבסוף מדוע כל המוטנטים לכודים במחנות ריכוז כאשר הם מדברים עם בישופ הצעיר (בישופ הצטרף לאקס-מן בעבר לאחר שהוא חזר בזמן מהעתיד). בישופ הצעיר מספר להם שה"משיחה" המוטאנטית הביאה לתחיית המוטנטים אך לאחר מכן היא הרגה מיליוני אנשים ובכך הובילה ליצירתם של מחנות הריכוז. הוא אומר להם שאם הוא היה יכול הוא היה הורג אותה, כי הוא היה מעדיף את השמדת המוטנטים על פני הסבל שהמוטנטים נאלצים לחיות בו בימיו. לאחר שהם מגלים זאת ליילה הורגת את מדרוקס עם רימון על מנת שזכרונותיו יעברו למדרוקס המקורי בהווה.
בזמן ההווה, עד שסייקלופס מגיע למעבדתו של פורג' קייבל מצליח להימלט. בישופ מספר לסייקלופס שקייבל פצע את פורג' ואז איבד את התינוקת למשוטטים. פרודיג'י מצליח לתקן את סרברה ובעזרתה קוקיות סטפורד מצליחות למצוא את התינוקת על ידי מציאת גמביט. סייקלופס שולח את בישופ יחד עם אקס פורס אחרי התינוקת. לאחר שהם עוזבים מדרוקס מתעורר ומספר לאקס-מן שנותרו שייתכן שבישופ רוצה להרוג את התינוקת. קייבל יוצר קשר עם פרופסור אקס ומשכנע אותו שהוא רוצה להציל את התינוקת שנועדה להיות המשיחה של המוטנטים. אקס פורס ובישופ מגיעים לאי מיואר ומתחילים להילחם במשוטטים. באותו זמן האחוזה - בה נותרו רק התלמידים והפצועים מהקרבות - מותקפת על ידי טורף-אקס.
מיסטיק מסבירה לגמביט שנחזה שהתינוקת תגרום להחלמתה של רוג. היא מצמידה את התינוקת אל שפתיה של רוג, אך גמביט מרחיק אותה כמעט מיד באומרו שרוג לא הייתה מרשה שחף מפשע ייהרג בגללה. הוא מגלה שהתינוקת שרדה את המגע עם רוג. כל אותה עת, קבוצות השוליות והמשוטטים נלחמות בקבוצות אקס-פורס וקבוצת האקס-מן שמגיעה זמן קצר לאחר מכן. באותו זמן באחוזה האקס מן החדשים אינם מצליחים להתמודד עם טורף-אקס ולכן פיקסי מבצעת קסם שיגור שמעביר את טורף-אקס, יחד איתם, אל המקום שבו נמצאים שאר האקס מן, זאת בלי לדעת שבכך היא מעבירה את כולם לתוך קרב גדול יותר.
פרופסור אקס מגיע, לוקח את התינוקת מגמביט ונותן אותה לקייבל. בעקבותיהם מגיעים בישופ וטורף-אקס. טורף-אקס קורע לבישופ את זרועו לפני שהוא מספיק לירות על קייבל. כוחות האקס מן כמעט נואשים מלנסות להרוג את טורף-אקס עד שוולברין הורג אותו מבפנים. רוג מתעוררת ומתכחשת לקיומה של מיסטיק כעונש על כך שהיא סיכנה את חיי התינוקת. היא נוגעת בה בניסיון להרוג אותה אך מוותרת לאחר שהיא מגלה שהתינוקת מחקה את כל הזיכרונות של קורבנותיה במהלך השנים, היא נותרת רק עם זכרונותיה של מיסטיק, אמה. סייקלופס דורש מקייבל למסור לידיו את התינוקת. אולם כאשר פרופסור אקס אומר לקייבל לעשות זאת כדי שסקוט יווכח לדעת עבור מה כולם נלחמים, סקוט נזכר מה הייתה עבורו התחושה באיבוד בנו. או אז, הוא אומר לקייבל לקחת את התינוקת למשמורת ולהעניק לה את הסיכוי לו הוא מעולם לא נתן. בישופ זועם על כך ויורה בקייבל בזמן שזה האחרון מחליק לתוך העתיד. הוא מחטיא ופוגע במקום זאת בפרופסור אקס. כתגובה, סייקלופס תוקף את בישופ במטח אנרגיה מעיניו. לאחר שפרופסור אקס נורה, גופתו משוגרת משם, וסייקלופס מכריז שהאקס-מן לא קיימים יותר.
קייבל מופיע בעתיד כשהתינוקת בזרועותיו. הסיפור מסתיים כאשר הוא מציין שעכשיו מתחיל החלק הקשה.
אנו עומדים מופרדים
קבוצת האקס-מן התפרקה, וסייקלופס ואמה פרוסט יוצאים לחופשה בארץ הפראית אך נקראים לסן פרנסיסקו בידי אנג'ל. מרטיניק ג'ייסון מחזיקה באנג'ל, אייסמן, וורפאת' וחפציבה תחת שליטתה. השניים מביסים את מרטיניק ומשחררים את חבריהם ואת העיר - כולל את ראש העיר - משליטתה. ראש העיר מביעה את תודתה ומציעה להם להתגורר בעיר, ובנוסף דוחה את הצטרפותה של העיר ל"יוזמת חמישים המדינות". מרטיניק נמלטת בעזרתה של אישה מסתורית. חיה חוזר לחורבות אחוזת אקס ומשמיד את תיקי המוטאנטים מרחבי העולם אותם אספה קבוצת אקס-מן.
נייטקרולר, וולברין וקולוסוס עורכים מסע באירופה אך הם נלכדים ברוסיה בידי גורמים שמנסים לגלות מדוע מאורעות "בית אם" גרמו לכך שבאמריקה קיימים מוטאנטים וברוסיה לא. הם נמלטים ומתעמתים מול אומגה רד. גם רוג עורכת מסע משל עצמה, וזאת לאחר שזכרונותיה הישנים נמחקו בעקבות מגעה של התינוקת.
קבוצת אקס פקטור חקירות מתמודדת עם אובדן חבריה, וריין סינקלר עוזבת כדי להצטרף לקבוצת אקס פורס. ליילה מילר לכודה בזמן העתיד וג'יימי מדרוקס נושא כעת סימן "M" על עינו. ריקטור עוזב את הקבוצה בעקבות אירועי "תסביך משיח". חברי "השוליות" מוצאים את אקסבייר, שנשמר בחיים הודות למוטאנטית אומגה סנטינל. הנבל אקסודוס מרפא את מוחו הפגוע, אך אקסבייר מנהל עמו קרב מנטלי ומרפא בעצמו את מוחו. גמביט מגן עליו מפני חברים מגילדת הגנבים. רוברטו דה קוסטה וסבסטיאן שו מנהלים ביניהם מאבק כוח במועדון הלפייר על חפץ שברשותו של שו.
קייבל מנסה להגן על התינוקת בזמן העתיד בזמן שהוא נרדף בידי בישופ. זה האחרון מנסה למנוע את התרחשות העתיד הדיסטופי שלו על ידי הריגתה. קייבל פוגש בקאנונבול המבוגר בעתיד, שאומר לו שארבעתם הם המוטאנטים האחרונים שנותרו בעולם. קאנונבול מגן על קייבל ועל התינוקת בזמן שמכשיר המסע בזמן מתקלקל, אך הוא נהרג בידי בישופ. אולם, קורבנו העניק לקייבל מספיק זמן כדי להימלט. מעט לאחר מכן, בישופ מופיע במפקדתו של פורג' וגונב יד רובוטית שתשמש במקום זרועו החסרה. בנוסף, הוא גונב את רישומיו של קייבל על המסע בזמן ומנסה לשכתב אותם אך לא מצליח בעקבות פרדוקס של מסע בזמן.
הייעוד הגלוי
קבוצת "אקס-מן המדהימים" (Astonishing X-Men #25-30) מופיעה בהרכבה החדש, וכוללת את סייקלופס, אמה פרוסט, חיה, סטורם, וולברין וארמור. הקבוצה חוקרת את נסיבות מותו של מוטאנט שלא התגלה עד כה. בסדרת "קייבל" (Cable Vol.2 #6), קבוצת אקס פורס לוכדת את בישופ ומביאה אותו למפקדת האקס-מן בסן פרנסיסקו, בשעה שקייבל נלחם בזמן העתיד.
בחוברות "אקס-מן: ירושה" (X-Men Legacy #215-216), סייקלופס נפגש בחשאי עם אקסבייר כטובה אחרונה למורה שלו לשעבר. חברי מועדון הלפייר דנים בעזיבתו של סאן-ספוט. כאשר סבסטיאן שו מנסה לארגן סדר, השדרוגים הקיברנטיים של המוטאנט קסטלמיר מנטרלים חבר נוסף של המועדון. רוג עושה את דרכה למפקדתם הקודמת של האקס-מן באוסטרליה ומנהלת שיחה מלב אל לב עם מיסטיק, שאישיותה עדיין נמצאת בתוכה מאז אירועי "תסביך משיח".
בחוברות "אקס-מן הצעירים" (Young X-Men #6-9), סייקלופס ממנה את סאן-ספוט ואת דניאל מונסטאר כמורים רוחניים לקבוצת "אקס-מן הצעירים", שמונה את אינק, אנול, רוקסלייד ודאסט. הקבוצה קובעת את בסיסה בקתדרלה נטושה.
ביבליוגרפיה
{|
דלאל מוגרבי
דלאל מוגרבי (בערבית: دلال المغربي, תעתיק מדויק: "דלאל אלמע'רבי"; 1958 - 11 במרץ 1978) הייתה מחבלת פלסטינית חברת ארגון הטרור פת"ח, שהנהיגה את חוליית המחבלים שביצעה את פיגוע כביש החוף, אחת מהתקפות הטרור הקשות ביותר בתולדות מדינת ישראל, שבה נרצחו 35 ישראלים, בהם 12 ילדים, ונפצעו 71.
ביוגרפיה
מוגרבי נולדה וגדלה במחנה הפליטים סברה בלבנון. מקור משפחתו של אביה בעיר יפו ואמה ילידת לבנון. את לימודי בית הספר היסודי והתיכון למדה בבתי ספר של אונר"א. ב-1975 הצטרפה לפת"ח ועבדה במחלקת התקשורת של הארגון. היא השתתפה בלחימה נגד הצבא הסורי ב-1976 ועברה הכשרה צבאית בת שלושה חודשים שבסופה קיבלה דרגת סגן. בהמשך הוצעה לה עבודה באגף הפוליטי של הפת"ח אך היא העדיפה להישאר בתחום הצבאי.
ב-11 במרץ 1978 יצאה מוגרבי בראש חוליית מחבלים מלבנון וחדרה לישראל דרך הים בסירת גומי. הם רצחו את הצלמת גייל רובין והשתלטו על אוטובוס "אגד" שנסע בכביש החוף. לאחר חילופי יריות בין כוחות המשטרה למחבלים, פוצצו המחבלים את האוטובוס על יושביו וירו לעבר נוסעיו שניסו להימלט. במהלך חילופי היריות היא ושמונה מהמחבלים נהרגו, מלבד שניים שנותרו בחיים.
ב-2008 קיוו בלבנון שגופתה של מוגרבי תוחזר במסגרת עסקת חילופי השבויים של אלדד רגב ואודי גולדווסר, אולם לבסוף לא הועברה גופתה יחד עם שאר הגופות, ככל הנראה משום שזרמים תת-קרקעיים סחפו את גופתה מבית העלמין לחללי אויב.
מורשת והנצחה
בקרב הפלסטינים נתפסת מוגרבי מאז פיגוע טרור זה כגיבורה לאומית וכ"שהידה" ודמותה זוכה להערכה רבה ולהזדהות. בטקס פתיחת הוועידה השישית של הפת"ח ב-2009 אמר אחמד קריע: "נמצא הגיבור ח'אלד אבו אסבע, גיבור הפעולה של השהידה דלאל מוגרבי! הברכות לו, וברוך הוא בבואו. ולגיבורה השהידה דלאל כל התהילה, כל התהילה, כל התהילה וכל האחיות פה הן אחיותיה של דלאל". הטלוויזיה הפלסטינית מקרינה לכבודה קליפים ודמותה מוצגת בתוכניות הילדים כגיבורה. בתוכנית ששודרה ביום השנה למתקפת הטרור נאמר: "דלאל אל-מוגרבי, השהידה הפלסטינית, הפכה לסמל ולמופת של התנגדות, הקרבה עצמית ובקשת-שהאדה (איסתשהאד)".
אתרים ומוסדות רבים קרויים על שמה, אשר רובם שייכים לרשות הפלסטינית. בין השאר ישנם בתי ספר תיכוניים לבנות בעזה ובחברון שקרויים על שמה, מרכז מחשבים, מחנות קיץ, אליפות כדורגל ואירועים אחרים.
במרץ 2010 התחוללה סערה סביב כוונת הרשות הפלסטינית לקיים טקס ביום השנה לטבח לציון קריאת כיכר על שמה של מוגרבי ברמאללה. בעקבות הלחץ שהפעילו ישראל וארצות הברית נמנעה הרשות הפלסטינית מקיום הטקס. בתגובה הודיע החמאס כי יקרא כיכר על שמה בעזה. ולמרות ביטול הטקס הרשמי נערך טקס עממי של קריאת הכיכר בעזה. בטקס השתתפו גם תאופיק טיראווי ונציגים נוספים של תנועת הפת"ח.
באוקטובר 2017 הממשלה הבלגית עצרה סיוע כלכלי לבתי ספר ברשות הפלסטינית לאחר שגילתה כי בית ספר בחברון, שנבנה בעזרת כספים בלגיים, נקרא על שמה של המחבלת.
בזיירות
בַּזְיָירוּת (נקראת גם: בזאות) היא אומנות השימוש בבזים או בדורסי יום חזקים ולעיתים אף בדורסי לילה לציד עופות ויונקים. השימוש בבזים לשם ציד היה נהוג כבר למן העת העתיקה, ומופיע בספרות חז"ל.
מיני עופות דורסים רבים משמשים לציד. הבחירה במין מסוים הייתה לרוב קשורה למין בעל החיים אותו רוצים לצוד, להתאמת הדורס לשטח הציד, וכן גם בחירות תרבותיות ומסורתיות. בין הבזים בהם משתמשים לציד אפשר למצוא את המינים: בז ארקטי, בז נודד, בז ציידים, בז צוקים וכן בזים קטנים יותר כמו בז גמד ובז עצים. השימוש בבזים לציד אינו למטרות מסחריות, אלא לשם הספורט שבדבר.
בהרי האלטאי שבמונגוליה משמש עד היום עיט זהוב לצייד לצורך מזון.
היסטוריה
ראשיתו של ספורט זה הייתה במסופוטמיה, והתיעוד המוקדם ביותר שלו היה בימי סרגון השני (705 עד 722 לפנה"ס).
בתלמוד, למשל, מסופר על דוד המלך כי כאשר יצא לצוד, היה נוהג לשכור לעצמו בַּזְיָיר.
גם במשנה מוזכר סוג ציד זה, לפי פירושם של הערוך והברטנורא.
בימי הביניים היה הספורט מקובל ביותר באירופה, והיווה סמל מעמד בקרב שכבת האצילים. הבזיירות הובאה לאירופה, כנראה, על ידי ההונים. פרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה למד על בזיירות ערבית במהלך מסעותיו במסע הצלב השישי, תרגם את ספר ההדרכה הערבי לבזיירות של מֻאְמִן (מואמן) אך ידוע במיוחד בשל יצירתו המונומנטלית "אומנות הציד עם ציפורים" ספר בן שלושה כרכים עבים שאינו רק מדריך ללכידה, אילוף, גידול וציד עם בזים, כי אם גם מחקר יוצא דופן בחדשנותו לימי הביניים, המבוסס על תצפיות מדעיות ומתאר גם את אורחות חייהם של עופות דורסים ובעלי חיים אחרים בטבע.
גם יהודים בימי הביניים באיזו צרפת השתמשו בנצים לצורך צייד, הרב בצלאל אשכנזי מביא בספרו מסורת כי רבינו תם ורבי יצחק מנורווץ (מפרנסי הקהילה באנגליה) התקינו ציפוי מכסף על ציפורני הנץ שלהם בעת הצייד מטעמי כשרות, כמו כן יהודים השתמשו דווקא בניצים לצורך צייד ולא בבזים, מטעם זהה.
עם התפשטות הציד בעזרת נשק חם, חלה ירידה הדרגתית בפופולריות של הבזיירות. אומנות הציד עם הציפורים כמעט ופסה מן העולם המערבי וכמעט כל הידע נשמר והועבר מדור לדור במשפחה אחת של בזיירים הולנדים מקצועיים - משפחת מולן מפלקן סווארד.
בתחילת המאה העשרים, התעורר שוב העניין בבזיירות. בזיירים פורצי דרך מארצות הברית, מאנגליה וכן מגרמניה כרנץ ולר, החיו את הידע והעניין באומנות זו ממש רגע לפני שנסתלקה מן העולם המערבי, וקידמו את העניין בה בהצלחה לא מבוטלת.
בו זמנית, בשל תהליכים כאורבניזציה מואצת שפגעה בבתי הגידול של עופות דורסים רבים, שימוש נרחב ברעלים בחקלאות שגרמו להרעלות משנה בדורסים רבים, ציד מואץ של עופות דורסים ועוד, היו אלה אותם בזיירים פורצי דרך שיישמו לראשונה מיזמים של רביית שבי של עופות דורסים למטרת השבה של הצאצאים לטבע, וגם בחלק מהמקרים לשם גידול מסחרי של עופות דורסים הנחוצים לעיסוק באומנות הציד עם עופות דורסים. בימינו מקורם של רוב העופות הדורסים המאולפים בבזיירות ברביית שבי.
בשנת 2010, הכריז ארגון התרבות המדע והחינוך של האומות המאוחדות - אונסק"ו, על הבזיירות כערך מורשת תרבותי של האנושות. בימינו מקובלת הבזיירות ברוב ארצות העולם: מיפן, קוריאה ומרכז אסיה, דרך הודו, המזרח התיכון, מזרח ומערב אירופה, ומדינות צפון אמריקה: קנדה, מקסיקו, וארצות הברית. במספר מדינות משתמשים בעופות דורסים מאולפים כדי להבריח להקות ציפורים המאיימות להישאב למנועי מטוסים, וכן להרחיק בעלי חיים מזיקים מאתרים שונים וממיזמים חקלאיים תוך הימנעות משימוש ברעלים. בעופות המאולפים בטכניקות של בזיירות נעשה גם שימוש נרחב כאטרקציה בפארקים ייעודיים בעולם, בהנגשת העופות הדורסים לקהל הרחב ובחשיפה של הקהל לעופות הדורסים ממרחק נגיעה ובכך להמחיש לקהל את הצורך בשמירה עליהם, ובשחזור אווירה היסטורית "ימי ביניימית" כמו בתמונת ה"ליידי עם הבז" המצורפת בערך זה.
במספר מרכזי שימור, כמו במרכז לטיפול בעופות דורסים של אוניברסיטת מינסוטה, משתמשים בטכניקות של בזיירות לשם החזרת עופות דורסים שטופלו לאחר שנפצעו, הורעלו או חלו בבר, וקיבלו טיפול רפואי במרכז, לכושר תעופה לקראת שחרורם מחדש אל הטבע. בישראל מקצוע הבזיירות הוא בלתי חוקי.
אילוף הבז
הליך אילוף הבז הוא יקר ביותר, אינו חד-פעמי, ויש להמשיך בו לאורך כל חיי העוף, שאם לא כן, הבז נוטה תוך זמן קצר לחזור לטבעו.
כאמור, רוב העופות הדורסים המשמשים היום לבזיירות בקעו וגודלו מראש בשבי. גם במקומות כמו בארצות הברית שם יכול בזייר לקבל רישיון ללכוד עופות דורסים לשם אילופם, במהלך עונת הנדידה, מעדיפים רוב הבזיירים לרכוש ציפורים צעירות מרביית שבי. ניתן להתחיל באילוף עופות דורסים עד בערך גיל שנה. לאחר גיל זה, יהיה זה קשה מאוד, עד בלתי אפשרי להתגבר על רתיעתה של הציפור מחברת אדם. השלב הראשון באילוף הוא התניית מזון. הרגלת הדורס לחברת אדם, והרגלתו לקבל את מזונו מידי האדם מבלי לפחד ממנו. לאחר מכן, מוּצא הבז לשטח, כאשר הוא יושב על ידו של המאמן העטויה בכסיית עור כהגנה מפני טפריו החדים של הבז. רצועת עור או מיתר פלסטי מחברים את הכסייה לרצועות עור העטויות סביב רגליו של הבז, וברדס עור מכסה את עיניו, כדי למנוע ממנו גירויים העלולים להפחידו.
הציד
בעת צייד בסגנון האירופאי עם בז נודד, בז גמד או בזים אחרים הצדים גם באופן טבעי בצורה זו, הבז משוחרר כדי שיחוג ויעלה מעלה מעלה, וכשהגיע לנקודת השיא בגובה מעל הבזייר, הטרף מגורש ממחסה הצמחייה, לרוב בעזרת כלבי ציד. הבז אז צולל אל טרפו מלמעלה, כאשר הוא מצמיד את כנפיו לצדי גופו. בדרך זו הוא מגיע למהירות עצומה והורג את טרפו באמצעות חבטה. את הבז המאולף מרעיבים יומיים לפני שיוצאים לציד. על ציפורניו מרכיבים מעין חרוזים ממתכת או פלסטיק על מנת שלא יקרע את הטרף. ברגע שמופיע טרף מתאים מסירים את המסווה מעל עיניו ומעיפים אותו לאוויר. אם הציד נכשל מחזירים את הבז באמצעות כרית עור המזכירה בצורתה ציפור מעופפת וקשורה בחוט שאותה מניף הבזייר בצורה סיבובית באוויר. בטכניקה זו, צדים יונים, שחפים, שכווים ועופות ציד אחרים. בציד בעזרת בזי ציידים, בזי צוקים ודורסים אחרים, הדורס מלווה את הבזייר במעוף מעץ לעץ או משוחרר מהכפפה למרדף אחרי הטרף הבורח. בטכניקה של מעוף מרדף לאחר חיות הציד, צדים כרוונים, חוברות, צבאים וארנבות.
Quiero Volver
Quiero Volver (בעברית: אני רוצה לחזור) הוא אלבום האולפן השני של הזמרת-יוצרת הארגנטינאית טיני. האלבום יצא לאור ב-12 באוקטובר 2018 בהוצאת חברות התקליטים הוליווד רקורדס ויוניברסל מיוזיק לטין אנטרטיינמנט. הסינגל המוביל מהאלבום, "Te Quiero Mas", הופץ ב-12 באוקטובר 2017.
האלבום עמד בראש המצעדים בארגנטינה, והפך לאלבום השני של טיני במדינה שעשה זאת (כאמנית סולו).
אובה הון
אובה הון (בגרמנית: Uwe Hohn; נולד ב-16 ביולי 1962) הוא אתלט מזרח גרמני בעבר. הוא אלוף אירופה (אתונה 1982) ושיאן עולם (כידון ישן) בהטלת כידון. הוא האתלט היחידי בעולם שהצליח להטיל כידון למרחק של יותר מ-100 מטרים, בכידון הישן, שיא העולם שקבע עומד על 104.80 מטר.
ביוגרפיה
הון נולד בניאורופין, ברנדנבורג.
אלוף אירופה
באליפות אירופה שנערכה באתונה, יוון בשנת 1982 זכה הון במדליית זהב בהטלת כידון בתוצאה של 91.34 מטר.
שיאן עולם
בתחרות שנערכה בברלין באצטדיון על שם פרידריך לודוויג יאן ב-20 ביולי 1984, קבע הון בהטלת כידון שיא עולם של 104.80 מטר, שיפור לשיא בן השנה של טום פטרנוף מארצות הברית (99.72 מטר). שבועיים לאחר מכן, נמנע מהון להשתתף באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) ולנסות לזכות במדליית הזהב, בשל החרם שהוטל על משחקים אלו על ידי מדינות הגוש הקומוניסטי.
בתחרות גביע התאחדות האתלטיקה הבינלאומית שנערכה בקנברה, אוסטרליה בשנת 1985 הטיל הון את הכידון למרחק של 96.96 מטר, תוצאת השנה בעולם.
קריירת הספורט של הון הלכה ודעכה עקב ניתוח שעבר בשנת 1986. מאז החל לעסוק כמאמן ספורט במקום כאתלט מתחרה. הוא נשוי משנת 1983 ויש לו שני ילדים.
שנות ה-80 של המאה ה-21
שנות ה-80 של המאה ה-21 או שנות ה-2080 הוא עשור של לוח השנה הגרגוריאני שיחל ב-1 בינואר 2080 ויסתיים ב-31 בדצמבר 2089.
הדברים הכלולים כאן הם תחזיות בולטות של ארגונים עולמיים, נתוני יעדים אידיאליים שהוגדרו ואירועים מתוזמנים נכון לשנה הנוכחית. אין שום דרך להבטיח חיזוי אירוע מסוים מכיוון שמידע עדכני משתנה לעיתים קרובות. ישנם מחקרים עתידיים מתמשכים המבקשים להבין מה צפוי להמשיך ומה עשוי להשתנות באופן סביר. תחזיות לאירועים אפוקליפטיים ובואו השני של ישו נידונות במקומות אחרים.
נאחרה
נאחרה (בספרדית: Nájera; בלדינו והגייה מיושנת, קרי "נג'ארה"; בבסקית: Naiara, "נָיָארה") היא עיירה קטנה הממוקמת בקהילה האוטונומית לה ריוחה על גדות הנהר נחרייה. העיירה מהווה מקום חנייה לעולים לרגל בדרך סנטיאגו. החל מהמאה העשירית ועד לגירוש ספרד שגשגה בעיר קהילה יהודית.
עישון (סרט)
עישון (באנגלית: Smoke) הוא סרט עצמאי אמריקאי משנת 1995 של הבמאי ויין ואנג והסופר פול אוסטר. הסיפור המקורי נכתב על ידי אוסטר, שגם כתב את התסריט. בסרט משחקים בין היתר הארווי קייטל, ויליאם הרט, פורסט ויטאקר, אשלי ג'אד, סטוקרד צ'אנינג  והארולד פרינו ג'וניור.
קבלה וביקורת
באתר עגבניות רקובות לסרט יש דירוג של 93% בהתבסס על 29 ביקורות. הסרט הרוויח 8 מיליון דולר בארצות הברית ו-30 מיליון דולר ברחבי העולם.
פרסים
זכיות
מועמדות
סרט המשך
לסרט קיים סרט המשך בשם "מוציאים עשן" "Blue in the Face"  העוקב אחר כמה מן הדמויות, ומציג מספר דמויות חדשות. הסרט זכה לביקורות מעורבות.
גלנטה
גלנטה (בסלובקית: Galanta, בהונגרית: Galánta; ביידיש: גאלאנטא או גלאנדע; בגרמנית: Gallandau, גלנדאו) היא עיירה במחוז טרנבה בדרום-מערב סלובקיה שבמרכז אירופה. לפני פרוץ מלחמת העולם הראשונה העיירה הייתה חלק ממחוז פוז'ון-ניטרה (Pozsony-Nyitra) שבהונגריה, וחיו בה כ-1,216 יהודים שהיוו כ-24% מתושביה. בין שתי מלחמות העולם היא הייתה חלק מצ'כוסלובקיה.
היסטוריה
גלנטה נזכרת לראשונה בשנת 1237 כאחוזה של אצילים, ובשנת 1421 נמסרה לרוזן פרנץ אסטרהאזי. תושבי המקום היו הונגרים קתולים, אשר התפרנסו ממלאכה, מחקלאות ומגידול בקר וצאן. במאה ה-17 קיבלה גלנטה זכויות של עיר, והותר לקיים בה שוק וירידים. את השוק והירידים בגלנטה פקדו סוחרים ממרחקים, ובשל כך המסחר והמלאכה התפתחו בה. במחצית המאה ה-19 הייתה גלנטה לבירת נפה, וכעבור זמן מה חוברה למסילת הברזל בבודפשט-וינה, ובשל כך כלכלתה שגשגה. גלנטה היוותה מרכז חשוב של מסחר ושירותים לסביבה חקלאית נרחבת.
במרוצת השנים השתנה הרכב האוכלוסייה בגלנטה. במפקד האוכלוסין של שנת 1930 התפקדו יותר מ-40 אחוזים מתושבי גלנטה כהונגרים על פי לאום, והשאר היו יהודים סלובקים. ערב מלחמת העולם השנייה נכללה גלנטה בגבולותיה של הונגריה ונשארה בתחומה בין השנים 1938–1945, עד ששוחררה בידי הצבא האדום.
כיום מונה העיירה כ-16,000 תושבים. מעט יהודים נותרו בעיירה. יש בעיירה בית כנסת, ובית קברות יהודי שמור שמתקיימות בו אזכרה שנתית בחודש יוני שבו יהודי גלנטה הובלו לאושוויץ. במקום נותרו שני מבנים היסטוריים חשובים. האחד הוא הטירה הנאו-גותית של בני אסטרהאזי, אשר נמצאת במצב של אי סדר והיא סגורה לציבור מאז סוף שנות ה-80 של המאה ה-20 והשני הוא טירת רנסאנס, אשר שופצה בשנות ה-90, והיא משמשת כיום כמוזיאון חלל ומרכז תרבותי.
יהודי העיירה
יהודים החלו להתיישב בגלנטה בתחילת המאה ה-18. התיעוד המוקדם ביותר של הקהילה היהודית הוא משנת 1729, כאשר הרוזן העניק לקהילה היהודית, בני חסותו, חדר תפילה ואדמה לבניית בית קברות. בשנת 1830 התגוררו בגלנטה 556 יהודים (31.2% מכלל התושבים). מִפקד האוכלוסין השני של צ'כוסלובקיה שהתקיים בשנת 1930 דיווח כי הקהילה מנתה 1,274 יהודים.
רבה הראשון של גלנטה היה כנראה רבי מרדכי לוי, מבין הרבנים שאחריו ידועים רבי יצחק לייב דוכס, שבזמנו נבנה בית הכנסת ורבי יוסף גוטליב בשנים 1776–1786. בין השנים 1780–1790 קבע הקיסר יוזף השני חוקים שאפשרו ליהודים לעסוק בחקלאות ובמגוון פעילויות מסחריות.
לאחר הקרע ביהדות הונגריה בשנת 1868, בחרה הקהילה היהודית בגלנטה ללכת בדרך האורתודוקסית. בשנת 1891 פרצה מחלוקת גדולה על משרת הרבנות בקהילה, בעקבות מינויו של הרב מוזש פלדמן. ויכוח זה הוביל לקרע בתוך הקהילה היהודית, ובסופו של דבר בשנת 1893, היא התפצלה לשתי קהילות אורתודוקסיות נפרדות, כאשר לכל אחת מהן היה רב משלה, בית כנסת, בית מדרש, חברא קדישא ומוסדות דת אחרים, מלבד בית הספר היסודי ובית הקברות שהיו משותפים לשתי הקהילות.
בשנת 1918 חוו יהודי גלנטה פוגרומים רבים, בהם נבזז מהם רכוש רב.
בתקופת השואה ולאחריה
בנובמבר 1938 סופחה גלנטה להונגריה. בשנת 1941 גויסו יהודים - ביניהם יהודי גלנטה - ליחידות מיוחדות של עבודת כפייה במסגרת צבא הונגריה. ב־19 במרץ כבשו הגרמנים את הונגריה. עם פלישת הגרמנים במרץ 1944, נמצאו בגלנטה 1,105 יהודים. במאי 1944 בהתאם לצווים ולהוראות של רשויות השלטון ההונגרי, המרכזי והמקומי, הוקם בגלנטה גטו באזור בית הכנסת המרכזי. נוסף על יהודי העיירה רוכזו בו גם כ-600 יהודים מיישובים סמוכים. היהודים הורשו להביא אל הגטו ציוד חיוני ומזון ל-30 יום. ב-20 במאי 1944 הם הועברו לבית חרושת לסוכר במאיור ומשם אחרי מספר ימים הועברו תושבי הגטו למרכז השילוח בנובה זמקי קמוארום ומשם, בשני טרנספורטים שיצאו לאושוויץ ב-14 ביוני 1944, וב־16 ביוני 1944. שיינדי מילר, ילידת העיר כתבה יומן על תקופת השואה בעיר שהתפרסם ותורגם למספר שפות.
בשנת 1947 היו בגלנטה 272 יהודים. הקהילה היהודית שיפצה את אחד מבתי הכנסת ואת המקווה. מטבח ציבורי כשר סיפק ארוחות עד שהניצולים יוכלו לחזור לאורח חייהם הרגיל. עם שובם ממחנות הריכוז, הקימו חברי הקהילה מפעל נגרות מוצלח, שבשיאו מנה 250 פועלים, אך בשנת 1948, הולאם המפעל על ידי המשטר הקומוניסטי, והיהודים איבדו את כל השקעתם, כולל הכסף והכלים שהשקיע ארגון הג'וינט במפעל.
בשנים 1948–1949 עלו רוב יהודי גלנטה לישראל. בשנים אלה שימשה גלנטה את יהודי דרום סלובקיה כנקודת מפגש לחגוג את יום ז' באדר, יום לידתו ופטירתו של משה רבנו, וכן כדי לקיים טקסי בר מצווה לצעירים מכל האזור.
נכון לשנת 2005 הקהילה עוד הייתה פעילה.
חינוך
בשנות השישים של המאה ה-18 הוקמה בעיר ישיבה, אשר נקבעה כמוסד להשכלה גבוהה על ידי השלטונות הצ'כוסלובקיים. תלמידים רבים הגיעו אליה ממדינות רבות באירופה. בשנות ה-70 של המאה ה-18 הקימה הקהילה בית ספר יסודי, שבו למדו הילדים לימודי קודש בלבד.
בית העלמין
על קיומו של בית עלמין יהודי באותה העת מעידה מצבה מ־1726. כיום בית העלמין הישן הולך ונהרס, אך בית העלמין החדש במצב תקין ועדיין בשימוש.
בית כנסת
בסוף מלחמת העולם השנייה, תיקנה הקהילה היהודית שנותרה בגלנטה את בית הכנסת. במרץ 1985 נהרס בית הכנסת הקטן והעתיק בטענה שהמקום נחוץ לבניין דירות. לקהילה הוקצתה דירה במקום זה. מיקומה הוחלף גם הוא בספטמבר 1983.
כיום עוד יושבים בגלנטה כמה עשרות יהודים המקיימים בה קהילה יהודית.
סול אסטבנס
ביוגרפיה
סול היא הצעירה מבין 3 אחים, כשאחיה הבוגרים הם השחקן סבסטיאן אסטבנס ודייגו. היא ביתם של התסריטאי אנריקה אסטבנס ומוניקה אסטבנס ובת דודתו של השחקן ארנאן אסטבנס.
היא החלה את הקריירה שלה בגיל 17 היא שיחקה בכמה טלנובלות עד שנישאה לשחקן הטניסאי הארגנטינאי מריאנו פוארטה, בגלל הטיולים של בעלה, לקחה הפסקה בקריירת המשחק לאחר 7 שנים חזרה לקריירת המשחק, בשנת 2009 לסדרה Legacy of Love, ששודרה בערוץ Telefe.
בשנים 2012–2013 החלה לגלם את אנג'י בסדרה Dulce Amor ("אהבה מתוקה") לצד קרינה סמפיני, סבסטיאן אסטבנס וחואן דרטס.
בשנת 2014 שיחקה בסדרה Camino Al Amor ("דרך לאהבה") וגילמה את דמותה של ג'ינה קולוצ'י/לוין לצד סבסטיאן אסטבנס, חואן דרטס וקרינה סמפיני.
פמן
פמן (באנגלית: FEMEN; באוקראינית: Фемен) היא תנועת נשים פמיניסטית שהוקמה בקייב שבאוקראינה בשנת 2008. תנועת "פמן" מגדירה עצמה כתנועה של פמיניזם רדיקלי. ממטרות "פמן" להיאבק בתעשיית המין, בכנסייה הנוצרית ובעמדתה כלפי הפלות, בחברה הפטריארכלית, ובאפליה של קהילת הלהט"ב. פמן גם הביעה התנגדות לאסלאמיזם ולהחלת חוקי השריעה, ודיברה נגד הנוהג של מילת נשים. הארגון התפרסם בזכות מחאות בהן חברות הארגון חושפות את שדיהן במקומות ציבוריים.