cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אלוף הבונים
הנשים בחייו של איבסן
יחסיו של איבסן עם אשתו סוזנה התאפיינו בחוסר אהבה, אך בכנות, הערכה ונאמנות רבים מאוד. איבסן הקדיש עצמו לטיפוח הקריירה שלו, נדד ברחבי אירופה, התגורר בבתי מלון ולא שקד על טיפוח המוסד המשפחתי. לסוזאנה הגיעה שמועה על כך שאיבסן שוהה במחיצתה של הילדור אנדרסן ומעוניין להתגרש, היא שאלה אותו במכתבה על כך. איבסן כתב לה במכתב תשובה שלא עלה בדעתו להתגרש. ייתכן שאיבסן חש רגשות אשמה בשל כך שמנע מאשתו חיי נישואים מספקים וייתכן שרגשות האשמה שלו נבעו מכך שאשתו המוכשרת מאוד לא פיתחה את כשרונותיה, אלא הקדישה את עצמה לטיפוח הקריירה של בעלה.
מרכיבים אוטוביוגרפיים אחרים
הבית בו איבסן נולד עמד מול כנסייה בעלת מגדל גבוה, יום אחד נפל שומר המגדל למותו. איבסן אהב מגדלים, בהיותו ילד לקחה אותו האומנת לראש המגדל והוא התפעל למראה כובעי האנשים שהלכו למרגלות המגדל. אמו שראתה את בנה בראש המגדל התעלפה, בדומה לעלינה סולנס במחזה. בבגרותו איבסן סבל מפחד גבהים. יום אחד הוזמן לחניכת מגדל תצפית באיטליה, שנקרא על שמו, הוא התגבר על פחד הגבהים שלו ועלה לראש המגדל. בדומה לביתו של סולנס במחזה שנשרף, כך גם בית ילדותו של איבסן והכנסייה שניצבה מולו נשרפו.
איבסן שמע פעם הרצאה על אלוף בונים שבנה כנסייה והשליך אותו ממנה. הוא אמר שלא פלא שזוהי אגדה נפוצה, מכיוון שאדם אינו יכול לבנות גבוה כל כך, מבלי לשלם מחיר על ההיבריס שלו. ייתכן שהדבר מרמז על איבסן כעל אמן הסובל מהיבריס, החש רגשות אשמה כתוצאה מכך.
ב-1891 נשא קנוט האמסון, סופר נורווגי צעיר עולה, שזכה ב-1920 בפרס נובל לספרות, סדרת הרצאות על הספרות הנורווגית המודרנית. בהרצאותיו מתח ביקורת עזה על כל גדולי הספרות הנורווגית ובהם איבסן. איבסן המשיך להגיע להרצאות ישב בהרצאות והיה מרותק להן, זאת אף על פי שהאמסון הוקיע אותו ככותב והוגה גרוע. ייתכן שזהו המקור לדבריו של סולנס במחזה (שראה אור ב-1893, שנתיים לאחר ההרצאות), שהדור הצעיר מידפק על דלתו ועומד לתפוש את מקומו.
בהרצאתו דיבר האמסון על הצורך בחקירת הרבדים הלא מודעים של הנפש האנושית. הוא אמר שאיבסן גרוע בניתוח פסיכולוגי ושסוגת הדרמה ככלל אינה טובה בכך. היה זה תשע שנים לפני פרסום "פשר החלומות" של פרויד שחנך את הפסיכואנליזה. ייתכן שאיבסן הושפע מכך בתיאור נפשו של סולנס ופחדיו. איבסן גם התעניין בהיפנוזה. ייתכן כי זה המקור לאמונתו של סולנס שמחשבותיו משפיעות על המציאות.
איבסן ראה בעצמו ארכיטקט ובמחזותיו יצירות ארכיטקטוניות.
מברשת שיער
מברשת שיער היא מברשת המשמשת להברשת השיער של בני אדם או בעלי חיים במטרה לטפח את השיער ולעצבו. הברשת השיער מאפשרת החלקתו של השיער ושחרור קשרים בשיער.
למברשת השיער ידית אחיזה, והיא עשויה חומרים שונים. בסיס המברשת והידית עשויים לרוב פלסטיק, אולם בעבר היו עשויות עץ, מתכת או שנהב. שערות המברשת אף הן עשויות כיום ניילון ובעבר היו עשויות שיער של בעלי חיים (חזירי בר וסוסים) או פלדת אל חלד.
בשנת 1854 נרשם הפטנט הראשון העוסק במברשת שיער מודרנית, בארצות הברית (פטנט מספר D645).
ליגת העל האלג'יראית
ליגת העל האלג'יראית נקראת גם הליגה האלג'יראית מקצוענית 1 (בערבית: الرابطة الجزائرية المحترفة الأولى لكرة القدم; בצרפתית: Championnat National de Première Division או בקיצור Ligue 1) היא ליגת הכדורגל הבכירה באלג'יריה, שהוקמה במקור ב-1904, ובפורמט הנוכחי שלה קיימת מ-2010. הליגה מנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל האלג'יראית וכפופה לקונפדרציית הכדורגל של אפריקה (CAF).
הליגה מתחילה בדרך כלל באוגוסט-ספטמבר ומסתיימת במאי-יוני של העונה העוקבת (אולם עקב דחיית העונה האחרונה מפאת נגיף הקורונה, הליגה האחרונה הסתיימה במרץ 2020). נכון לעונת 2020/2021, בליגה 20 קבוצות, כאשר הקבוצות המסיימות במקומות הראשון (האלופה) וה-2 (הסגנית) מעפילות לליגת האלופות האפריקאית, והקבוצה שמסיימת במקום ה-3 מעפילה לגביע הקונפדרציה האפריקאי. הקבוצות שמסיימות במקומות 17–20 יורדות ל"ליג 2", ליגת המשנה באלג'יריה.
קבוצת JS קביליה מטיזי אוזו היא קבוצת הכדורגל המצליחה ביותר באלג'יריה, עם 14 זכיות באליפות הליגה. שניות בדירוג הן הקבוצות USM אלג'יר ו-ES סטיף עם 8 אליפויות ובצוותא הן הקבוצות הבולטות השולטות בכדורגל האלג'יראי.
הליגה מדורגת קבוע בעשרת המקומות הראשונים בדירוג הליגות ה-5 שנתי של ה-CAF (דירוג הליגות האפריקאי).
מקורות הכדורגל האלג'יראי
מקורות הכדורגל באלג'יריה שזורים ביחד עם מקורות הכדורגל הצרפתי, מאחר שהסיבה להבאתו לאלג'יריה הוא השליטה הצרפתית באלג'יריה (ובכל צפון אפריקה) בסוף המאה ה-19. כתוצאה משליטה זו, הכדורגל באלג'יריה הצרפתית היה מפותח יחסית, אך ללא תחרויות רשמיות. התחרויות שכן התקיימו היו "האליפות האלג'יראית" בין 1904 ועד 1913, ולאחר מכן "הליגה האלג'יראית בין 1916 ועד 1960, תחרות שהתקיימה תחת חסות השליטה הצרפתית. בשנת 1962 אלג'יריה הייתה הטריטוריה האחרונה בצפון אפריקה אותה עזבה צרפת וקיבלה עצמאות רשמית, כאשר הקולוניה הצרפתית במדינה באה לסיומה, והתחרות הרשמית תחת ההתאחדות האלג'יראית החלה להתקיים.
אחרי עצמאות אלג'יריה (1962 ואילך)
לאחר קבלת עצמאותה של אלג'יריה בשנת 1962, בעונה הראשונה (1962/1963) השתתפו 10 קבוצות והאלופה הראשונה הייתה קבוצת USM אלג'יר שניצחה את MC אלג'יר בגמר הליגה (אחרי 2 סיבובי משחקים, בית גמר ופלייאוף גמר).
Xbox One
Xbox One היא קונסולת משחקים מבית מיקרוסופט. המתחרה העיקרית של Xbox One היא קונסולת פלייסטיישן 4. במהלך חודש וחצי מאז הושקה ב-2014, מכרה מיקרוסופט למעלה משלושה מיליון יחידות של המכשיר כחלק מתחרות עזה כנגד סוני.
ב-2015 השיקה מיקרוסופט גרסת Elite מתקדמת ומקצועית יותר בעלת דיסק קשיח מהיר יותר ובקר יוקרתי בעל התאמה אישית.
ב-E3 2016 הציגה החברה את קונסולת ה-Xbox One S. הקונסולה קטנה ב-40% מהדגם המקורי, אך היא יותר חזקה במעט.
ב-2017 יצאה קונסולת ה-Xbox One X, והיא בעלת כוח חישוב של 6 טרה פלופ.
רשתות חברתיות ואינטרנט
האקס בוקס תומך במיקרוסופט אדג', ביוטיוב ובסקייפ, שמהם המשתמשים נהנים גם בלי רכישת Xbox Live Gold.
Xbox One S & Xbox One X
בתערוכת E3 בשנת 2016 הכריזה מיקרוסופט על דגם ביניים ודגם פרימיום:
Xbox One S
בשנת 2018 הוכרז על דגם של המכשיר ללא כונן blu-ray
הלוחיב
הלוחיב (באוקראינית: Глухів, בפולנית: Głuchów) היא עיר במחוז סומי שבאוקראינה.
היסטוריה
מתוך מקורות היסטוריים אנו למדים כי העיר הייתה קיימת כבר ב-992.
במאה ה-13 הייתה מרכז של נסיכות הלוחיב שהייתה תחת חסותה של אורדת הזהב. ב-1352 מחלת הדבר הכתה בנסיכות וחיסלה כמעט לגמרי את אוכלוסייתה. החל מ-1503 השליטה על העיר החליפה ידיים מספר פעמים בין נסיכות מוסקבה לבין הדוכסות הגדולה של ליטא. ב-1618 הלוחיב עברה לידיו של האיחוד הפולני-ליטאי. ב-1644 הלוחיב קיבלה זכויות מגדבורג.
בשנות החמישים של המאה ה-17 העיר חזרה לשליטתם של הרוסים. ב-1664 העיר שרדה את המצור שהוטל על ידי יאן השני קז'ימייז', מלך פולין.
במלחמה הצפונית הגדולה עם מעברו של איוואן מזפה לצדו של קרל השנים עשר, מלך שוודיה, ציווה פיוטר הגדול להפוך את הלוחיב לבירתם של הקוזאקים, בין 1708–1764 הייתה העיר מקום מושבם של ההטמאנים האוקראינים.
ב-1874 בעיר הוקם מכון פדגוגי להכנת מורים. ב-1895 בעיר עברה מסילת רכבת מה שעזר לפיתוחה הכלכלי של העיר.
בשנת 1931 בעיר הוקם מכון כלל ארצי לחקר הקנאביס. במכון זה עבר מיקולה הרישקו שפיתוח סוגים חדשים של צמח זה. עד היום מכון זה פועל כמכון לחקר החקלאות האוקראיני.
העיר הייתה תחת הכיבוש הגרמני בין 7 בספטמבר 1941 ל-30 באוגוסט 1943.
אוכלוסייה
אוכלוסיית הלוחיב לפי שנים:
הרכב אוכלוסיית הלוחיב לפי לאום בשנים 1897 ו-1989:
קונצרט פרס נובל לשלום
קונצרט פרס נובל לשלום הוא מופע מוזיקלי שנתי, הנערך ב-11 בדצמבר בעיר אוסלו בירת נורווגיה. הוא נערך לכבודם של חתני פרס נובל לשלום באותה שנה, יום אחד לאחר טקס הענקת הפרס. הקונצרט נערך ברציפות מאז שנת 1994.
המנחים מציגים בקונצרט את פעילותם של חתני הפרס, ראיון מוקלט עמם מוצג והם עצמם נואמים במהלך הקונצרט.
ההכנות לקונצרט ובחירת האמנים שישתתפו בו מתחילות בחודש ינואר בעוד שזהות חתני הפרס מוכרזת בחודש אוקטובר. עם זאת יש ונעשים שינויים מאוחרים בתוכנית הקונצרט לשם מתן התייחסות לזהות חתני הפרס.
הקונצרט מוקלט ונערך במספר גרסאות, המשודרות בכ-100 מדינות בסך הכל, עם קהל צופים של מאות מיליוני אנשים. הוא מופק על ידי חברת הפקות פרטית וממומן בחלקו מחסויות.
במשך רוב שנות האירוע הוא נערך באולם אוסלו ספקטרום, אך בשנת 2015 הוא הועבר אל טלנור ארנה בעיר.
הקונצרט נערך לראשונה בשנה שבה זכו בפרס יצחק רבין, שמעון פרס ויאסר ערפאת. בין האמנים שהופיעו בו באותה שנה הייתה הזמרת עפרה חזה. בשנת 2010 הופיע בקונצרט עידן רייכל.
GCI – המרכז הגמולוגי הבינלאומי
GCI – המרכז הגמולוגי הבינלאומי היא רשת מעבדות גמולוגיות בינלאומית ומוסד לימודי - מחקרי העוסק בתחום הגמולוגיה ומנפיק תעודות גמולוגיות וחוות דעת לעוסקים בענף היהלומים והתכשיטים ולציבור הרחב.
במכללה מתקיימים לימודים לתיעוד, מיון, סיווג, תמחור, הערכה וזיהוי של יהלומים מלוטשים, יהלומי גלם, תכשיטים ואבני חן. ג'י. סי. איי. מקנה את התארים מתעד יהלומים וכן גמולוג מוסמך .G.G.
למכללה 3 קמפוסים מרכזיים בסמיכות למרכזי הייצור והסחר ביהלומים בישראל, רוסיה והודו. המשרד הראשי של רשת המעבדות נמצא בבורסת היהלומים הישראלית ברמת גן.
היסטוריה
ג'י. סי. איי.. החלה לפעול בשנת 1998, שנה לאחר מכן נכנסה להסכם שיתוף עם רשת המעבדות היפנית TGL ובאותה שנה בדצמבר, קיבלה רישיון והכרה מה AGL – ארגון המעבדות היפני, המעבדה מחזיקה בסט אבני בוחן (master stones) לבדיקת צבע ביהלומים שנבדק, אושר ומוספר כסט אבני מאסטר יפני מספר 069, על ידי הוועדה האדמיניסטרטיבית של JAA. בשנת 2004 קבלה רישיון ממשלת רוסיה והחלה את פעילותה במוסקבה, ביוני 2006 הרחיבה ג'י. סי. איי. את פעילותה במזרח והקימה שישה מרכזים גמולוגים בהודו: מומביי, דלהי, היידראבאד, אינדור, אחמדאבאד וכלכותא.
לימודים
מכללת ג'י. סי. איי. הוקמה במקביל להקמת המרכז הבינלאומי לגמולוגיה, המכללה מכשירה סטודנטים אשר מרביתם עוסקים כיום בענף היהלומים, התכשיטים ואבני החן, זאת בנוסף להכשרת גמולוגים מוסמכים במקומות נוספים בעולם כמו רוסיה והודו. בג'י. סי. איי. מתקיימים לימודים במסלולים שונים- קורס יהלומים (מלוטש), קורס גלם (הכרת חומר הגלם), קורס אבני חן (מיון וסיווג),וקורס ניהול עסקי.
מדי שנה מסיימים את המכללה כ-600 בוגרים שחלקם לומדים בקורסים המשותפים למכללה ולבורסת היהלומים הישראלית אשר מינתה את המכללה ליהלומים ותכשיטים ג'י. סי. איי. להיות המוסד האחראי לקורסי ההשתלמות וההכשרה של חברי הבורסה ועובדיה. בתחומים רבים נוספים כגון גישור, עיבוד תכשיטים ושיווק באינטרנט.
במכללה בישראל מתקיימים לימודים לקראת תואר ראשון (אמריקאי) בשיתוף עם אוניברסיטת מרסי ניו יורק שהיא מוסד אקדמי מוכר בארצות הברית הפועלת משנת 1951 בניו יורק. כל ארבעת הקורסים הנדרשים לקבלת התואר " גמולוג מוסמך" מקנים לסטודנטים 90 נקודות אקדמיות.
במהלך חודשי יולי ואוגוסט ("החופש הגדול") מתקיימים מדי שנה שני מחזורים של לימודי הקורס המיועד לנוער. לדברי מנהל המכללה, החומר המועבר לנוער זהה לחומר המועבר לקהל המבוגרים בקורסים השונים. בחודש אוגוסט 2012 התפרסמו כתבות רבות אודות הקורס לנוער, במגזין "היהלום", "תוכנית חיסכון", "המהדורה הצעירה" ו"חדשות הוט 3".
מנהל המכללה הוא יהודה יקר. ראש המגמה לגלם הוא ניסים גיל.
קישורים חיצוניים
Israeli Labs Vie Internationally By: Tzipora Templeman
Everything You Ever Wanted to Know About Cubic Zirconia the israeli diamond portal.06.12.10
world news gemological
https://web.archive.org/web/20090419142723/http://www.ssef.ch/en/news/facette_pdf/facette12_e.pdf SSEF FACETTE, International Issue No. 12, January 2005, SSEF FACETTE http://www.africagems.com/diamondbuying.html AfricaGems Diamond Buying Advantage
https://web.archive.org/web/20090419124506/http://www.blonnet.com/2004/04/13/stories/2004041300090300.htm Financial Daily from THE HINDU group of publications
https://web.archive.org/web/20110625070023/http://www.israelidiamond.co.il/English/news.aspx?boneId=2523&objid=7604 THE IMPACT OF HPHT ON A DIAMOND'S COLOR
Official website of gci gemological Centers
Défiler
Défiler הוא שיר של הזמר-יוצר הבלגי סטרומאה. השיר יצא לאור ב-27 באפריל 2018, כסינגל.
השיר הגיע למקום ה-40 במצעד הסינגלים הצרפתי, למקום השביעי במצעד הולוני, ולמקום ה-29 במצעד הפלנדרי.
House'llelujah
House'llelujah הוא שיר של הזמר הבלגי סטרומאה. השיר יצא לאור ב-17 במאי 2010, כסינגל שיווקי מתוך אלבומו הראשון, Cheese. שם השיר נגזר מהמילה "Hallelujah". ב-27 באוגוסט 2010, ביצע סטרומאה את השיר בשידור חי, בתוכנית הגרמנית "The Dome 55" בהנובר, גרמניה.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-10 מיליון השמעות.
וידאו קליפ
הקליפ הרשמי לשיר הועלה ליוטיוב על ידי סטרומאה ב-15 בספטמבר 2010. בקליפ מופיע סטרומאה ככומר של דת המבוססת על מוזיקת האוס.
אקדח דייהו
דייהו K5/DP51 הוא אקדח חצי אוטומטי בקוטר 9 מ"מ, שפותח על ידי חברת דייהו הדרום קוריאנית, בין השנים 1984 ל-1988. ייחודו של אקדח דייהו הוא בהיותו בעל מנגנון "פעולה משולשת".
היסטוריה
האקדח פותח בחברת דייהו (Daewoo Precision Industries), שפשטה רגל ופורקה. אחר-כך יוצר על ידי חברת S&T Daewoo וכיום מיוצר על ידי S&T Motiv.
האקדח משמש כאקדח שירות של כוחות הביטחון והמשטרה של קוריאה הדרומית ונמכר גם למדינות אחרות.
מיוצרים שני דגמים נוספים וניתן להשיג את האקדח גם בהתאמה לתחמושת 40S&W.
מנגנון ההפעלה
גאוות יצרנית האקדח היא על היותו האקדח הראשון בעולם שיוצר במנגנון "פעולה מהירה", בעוד רוב האקדחים הם בעלי "פעולה יחידה", או "פעולה כפולה". מנגנון הפעולה המהירה של דייהו זכה לכינוי "פעולה משולשת", "פעולה כפולה מהירה", או "פעולה כפולה פלוס+".
המנגנון הייחודי של הפעולה המהירה כולל מערכת קפיצים פנימית, שאינה קיימת באקדחים אחרים, המאפשר לשמוט את הפטיש, כשהאקדח דרוך וכשיש כדור בקנה, כמו ב"פעולה כפולה", אך באופן שלחיצה קצרה וקלה על ההדק, גם תקפיץ את הפטיש השמוט לאחור וגם תשחרר נקירה. מנגנון זה מאפשר שימוש באקדח כבאקדח בעל "פעולה כפולה", אך באופן שיריית הכדור הראשון תהיה נוחה ומדויקת יותר, כמו באקדח בעל מנגנון "פעולה יחידה". בנוסף, ניתן גם להשתמש באקדח זה מבלי לשמוט את הפטיש, כאקדח בעל מנגנון "פעולה יחידה" רגיל.
אלכסנדר שטיגליץ
הברון אלכסנדר פון שטיגליץ (ברוסית: Александр Людвигович Штиглиц; 1814 – 1884) היה איש כספים רוסי, הוא היה המושל הראשון של הבנק הממלכתי של האימפריה הרוסית, שקדם לבנק המרכזי הרוסי המודרני.
ראשית חיים וחינוך
שטיגליץ נולד בסנקט פטרבורג לבנקאי הברון לודוויג פון שטיגליץ שהיה מייסד בית הבנקאות "שטיגליץ ושות'". היה יהודי במוצאו. לאחר שהשלים את לימודיו באוניברסיטת דורפאט, כיום טרטו, אסטוניה, הוא נכנס לשירותי המדינה כחבר במועצת הייצור של משרד האוצר של האימפריה הרוסית.
נפת לנצ'חותי
נפת לָנצ'חוּתי (בגאורגית: ლანჩხუთის მუნიციპალიტეტი, מילולית: לָנצ'חוּתיס מוּניציפַּליטֵטי) היא נפה במחוז גוריה שבגאורגיה. היא גובלת מצפון בנפת אבשה, נפת סנקי, נפת חובי ופותי, ממערב בנפת סמטרדיה, מדרום-מערב בנפת צ'וחטאורי, מדרום בנפת צ'וחטאורי ונפת אוזורגתי וממערב בים השחור.
אלכסנדר שטיגליץ
איש עסקים ועובד מדינה
לאחר מות אביו ירש שטיגליץ את בית הבנקאות והצליח במשרתו כבנקאי של הקיסר. בשנים 1840–1850 הוא מכר בהצלחה שש הלוואות ממשלתיות של 4% למימון הקמת רכבת מוסקבה - סנקט פטרבורג והבטיח הלוואה זרה משמעותית בשיאה של מלחמת קרים. שטיגליץ החזיק גם חברות ייצור בנארבה וביקטרינהוף.
נפת לנצ'חותי
עד שנת 1917 נכללה הנפה בפלך כותאיסי באוייזד אוזורגתי. משנת 1921 נכללה בראיון אוזורגתי, ומשנת 1930 נפה נפרדת. משנת 2006 ועד היום נקראת בשמה הנוכחי.
גאוגרפיה
הנפה משתרעת בין הים השחור, נהר פּיצ'וֹרי ורכס גוריה. בשטח הנפה נכלל שפלת אודיש-גוריה.
אלכסנדר שטיגליץ
איש עסקים ועובד מדינה
ב-31 במאי 1860 הקים הקיסר אלכסנדר השני את הבנק הממלכתי של האימפריה הרוסית ושטיגליץ הפך למושל הראשון שלו. בשנת 1866 עזב את שירות המדינה.
פילנתרופיה
בשנת 1878 הוא תרם כספים להקמת מוזיאון לאומנויות יישומיות לטובת תלמידי בית הספר המרכזי לציור טכני, שהוקם על ידו קודם לכן.
נפת לנצ'חותי
שלטון מקומי
בנפה 55 יישובים מתוכם עיר אחת ו-54 כפרים:
אסתר רבין
ד"ר אסתר אֶלזֶה רבין (Ester Else Rabin; 25 בספטמבר 1889, פָּפֶּנבּוּרג, גרמניה – 14 באפריל 1978, חיפה) הייתה פעילת ציבור וסופרת ילדים יהודייה-גרמנייה-ישראלית.
ביוגרפיה
רבין נולדה בשם אלזה הֶס (Hes) ב-1889 בפָּפֶּנבּוּרג (Papenburg) שבצפון-מערב גרמניה, בתם השנייה של הנרייטֶה לבית פרידברגר ויצחק וולף הס, סוחר. בסוף שנת 1896 עברה המשפחה מזרחה לעיר לברסלאו. לאחר שסיימה את לימודיה בגימנסיה בעיר, למדה באוניברסיטת ברסלאו ספרות, היסטוריה ופדגוגיה, ובשנת 1913 הייתה מראשונות הנשים שקיבלו בה תואר דוקטור. הדיסרטציה עסקה במחזותיה של שרלוטה בירך-פייפר ("Charlotte Birch-Pfeiffer als Dramatikerin").
לאחר מכן נישאה לרב ד"ר ישראל אברהם רבין ולימדה במוסדות אקדמיים ויהודיים בעיר. הייתה פעילה בארגון נשי המזרחי בגרמניה ושימשה צירה בקונגרסים הציוניים.
בשנת 1935, על רקע עליית הנאצים לשלטון, עלתה עם משפחתה לארץ ישראל והשתקעה בחיפה. בעלה כיהן כמנהל בית הספר "נצח ישראל" בעיר, והיא שימשה יו"ר ארגון נשי המזרחי המקומי. הייתה צירה באספת הנבחרים הרביעית.
הייתה פעילה בארגון בני ברית. שימשה כיו"ר לשכת יהודית מונטיפיורי של בנות ברית וחברת הוועד הכללי של לשכת בני ברית בתל אביב.
לצד פעילותה הציבורית פרסמה ספרי ילדים, ובהם אוספי סיפורים פרי עטה.
לאחר פטירתה נקרא על שמה רחוב בחיפה.
ילדיה: המתמטיקאי פרופ' מיכאל עוזר רבין והפרופסור לחינוך מרים בן-פרץ.
ת'אנדרקאט
סטיבן לי ברונר (באנגלית: Stephen Lee Bruner; נולד ב-19 באוקטובר 1984), הידוע בשם הבמה ת'אנדרקאט (Thundercat), הוא מוזיקאי, בסיסט, זמר ופזמונאי אמריקאי מלוס אנג'לס. בתחילת דרכו היה חבר בלהקת הקרוסאובר טראש סואסיידל טנדנסיז, ומאז הוציא ארבעה אלבומי אולפן ונודע בזכות עבודתו עם המפיק פליינג לוטוס ותרומתו לאלבום To Pimp a Butterfly של קנדריק לאמאר משנת 2015, שזכה לשבחים רבים ממבקרי המוזיקה. בשנת 2016, ת'אנדרקאט זכה בפרס גראמי, בקטגוריית "ביצוע הראפ/שירה הטוב ביותר", על עבודתו ברצועה "These Walls" מ-To Pimp a Butterfly.
קריירה מוזיקלית
ברונר נולד למשפחה של מוזיקאים והחל לנגן בס כבר בגיל צעיר. עד גיל 15, היה חבר בלהקת הבנים הגרמנית "נו קרפיו". שנה לאחר מכן, הצטרף לאחיו רונלד ג'וניור כחבר בלהקת הפאנק סואסיידל טנדנסז, והחליף את נגן הבס הקודם של הלהקה ג'וש פול. ההופעות הראשונות של ברונר באלבומי אולפן כוללות נגינת בס חשמלי בשידור חי באלבומים Live at 5th Street Dick's ו-The Proclamation של אמן הג'אז קמאסי וושינגטון.
לצד תפקידי הלהקה שלו, ברונר היה גם נגן אולפן, שזכה לשבחים על עבודתו באלבומים New Amerikah משנת 2008 של אריקה באדו ו-Cosmogramma של פליינג לוטוס משנת 2010. בשנת 2011, הוציא את אלבום הסולו הראשון שלו, The Golden Age of Apocalypse, שהופק על ידי פליינג לוטוס והושפע מאמני פיוז'ן משנות ה-70 של המאה ה-20 כגון סטנלי קלארק וג'ורג' דיוק. בשנתיים הבאות, חזר לאולפן ההקלטות עם פליינג לוטוס, ויחד עבדו על אלבומיו של לוטוס, Until the Quiet משנת 2012 ו-You're Dead! משנת 2014, ואלבומו השני של ת'אנדרקאט, שיצא ב-2013 ונקרא Apocalypse. האלבום זכה להצלחה נאה במצעדי הבילבורד.
ברונר תואר כמי שהיה לתורם המכרזי ל"מוקד היצירתי" של אלבומו של קנדריק לאמאר, To Pimp a Butterfly, שיצא בשנת 2015 וזכה לשבחי הביקורת. האלבום הועמד לפרסי גראמי בקטגוריות "אלבום השנה" ו"אלבום הראפ הטוב ביותר" וזכה באחרונה. בנוסף, השיר "These Walls" מתוך האלבום, בו השתתף ת'אנדרקאט, זיכה אותו בפרס על "ביצוע הראפ/שירה הטוב ביותר".
בשנת 2017 הוציא ת'אנדרקאט את אלבום האולפן השלישי שלו, Drunk, שהגיע למקום ה-50 במצעד הבילבורד 200 וזכה לשבחים הביקורתיים, תוך שדורג ברשימות סיכום שנה רבות.
באוקטובר 2018 הציג ת'אנדרקאט את השיר "King of the Hill" מתוך אלבומו הרביעי, It Is What It Is. ב-15 בינואר 2020 יצא לאור הסינגל השני, "Black Qualls" בהשתתפות סטיב לייסי, סטיב ארינגטון וצ'יילדיש גמבינו. ב-17 בפברואר, יצא סינגל נוסף, "Dragonball Durag". ב-3 באפריל 2020 יצא האלבום המלא, שזכה לשבחים ביקורתיים. ת'אנדרקאט הקדיש את האלבום לחברו, איתו שיתף פעולה פעמים רבות, הראפר מק מילר, שנפטר בשנת 2018. בשנת 2021 זכה האלבום לפרס גראמי בקטגוריית "אלבום ה-R&B המתקדם הטוב ביותר" בטקס פרסי גראמי ה-63.
חיים אישיים
ת'אנדרקאט מזדהה כנוצרי ומשלב את נושא הדת בחלק מהמוזיקה שלו. לת'אנדרקאט בת בשם סנאה.
סנאי סבך ירוק
סנאי סבך ירוק (שם מדעי: Paraxerus poensis) הוא מין של סנאי שוכן עצים מהסוג סנאי הסבך, החי ביערות הגשם של מערב אפריקה ומרכז אפריקה. הוא תואר לראשונה בידי החוקר אנדרו סמית.
תיאור
סנאי בוגר מגיע לאורך של 16-14.8 סנטימטרים. אורך הזנב 16.5-15 סנטימטרים ומשקלו 100 עד 115 גרם. פרוות הסנאי ירקרקה כמעט כולה חוץ מקצה הזנב השחור והבטן והלחיים הצהובים. אורכה של הגולגולת 3.9-3.7 סנטימטרים ורוחבה 2.2-2.1 סנטימטרים. הסנאי חי ביערות טרופיים של אפריקה בסיירה לאון, גאנה, גינאה, ליבריה, חוף השנהב, ניגריה, קמרון, גינאה המשוונית, גבון, הרפובליקה של קונגו ובהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו וכן באי ביוקו ובסאו טומה ופרינסיפה. הסנאי חי ביערות משניים ויערות ראשונים וכמו מרבית קרוביו לסוג הוא שוכן עצים הניזון בעיקר מפירות, זרעים וחלקי צמחים אחרים אך גם מחרקים, חסרי חוליות אחרים וביצי עופות.
מייק פנס
מייקל ריצ'רד "מייק" פנס (באנגלית: Michael Richard "Mike" Pence; נולד ב-7 ביוני 1959) הוא פוליטיקאי אמריקאי, אשר שימש כסגן נשיא ארצות הברית ה-48 תחת הנשיא דונלד טראמפ בין השנים 2017–2021. קודם לכן כיהן כמושל אינדיאנה, חבר המפלגה הרפובליקנית ולשעבר חבר בבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המחוז ה-6 של אינדיאנה.
ב-7 ביוני 2023 הכריז על התמודדות בבחירות לנשיאות ב-2024.
שנותיו הראשונות וראשית הקריירה
מייק פנס נולד ב-7 ביוני 1959 בעיר קולומבוס שבאינדיאנה. הוריו אדוארד וננסי היו קתולים ממוצא אירי, חברי המפלגה הדמוקרטית. הוא נקרא על שם סבו מצד אמו שהיגר לארצות הברית דרך אליס איילנד, והיה נהג אוטובוס בשיקגו. כנער שימש כעוזר הכומר בכנסייה המקומית.
פנס למד היסטוריה במכללת הנובר, והיה נשיא אגודת הסטודנטים בקולג'. הוא קיבל תואר ראשון ב-1981, ולאחר מכן היה יועץ הקבלה למשך שנתיים, ובמקביל החל ללמוד משפטים באוניברסיטת אינדיאנה באינדיאנפוליס, וסיים את לימודיו ב-1986. אחרי כן החל לעבוד כעורך דין פרטי. התמודד על מושב בית הנבחרים של ארצות הברית ב-1988 ושוב ב-1990, אך הפסיד בשתי הפעמים ליריבו פיל שארפ.
ב-1994 החל להנחות תוכנית אירוח (The Mike Pence Show) מתחנת רדיו בעיר ראשוויל שבאינדיאנה. פנס התבטא על עצמו בתוכנית שהוא "ראש לימבו מוחלש", בהיותו שמרן בדעותיו כמותו אך לא בוטה כמוהו. משנת 1995 עד 1999 הנחה תוכנית אירוח פוליטית.
חבר בית הנבחרים של ארצות הברית
פנס חזר לקריירה פוליטית בבחירות של שנת 2000, והפעם הצליח לזכות במושב בבית הנבחרים, עם הסלוגן שלו מימי תוכניות הרדיו: "נוצרי, שמרן, רפובליקני, בסדר הזה". כבר בשנה הראשונה לכהונתו קנה לו שם של שמרן נחוש. כך למשל, התנגד לשני חוקים של הקונגרס שיזם הנשיא ג'ורג' ווקר בוש חבר מפלגתו: רפורמה במערכת החינוך והרחבת הכיסוי של תוכנית הביטוח הרפואי לעניים. הוא נבחר מחדש ללא קושי עוד ארבע פעמים.
ב-2006 התמודד על הנהגת הרפובליקנים (המיעוט) בבית הנבחרים. בהודעה על כך קרא לחזרה לרעיונות של המהפכה הרפובליקנית בבחירות של 1994 כשהרפובליקנים השיגו רוב בבית הנבחרים. ההתמודדות לא צלחה, והוא הפסיד בהפרש משמעותי מאוד לג'ון ביינר.
במהלך שתים עשרה שנותיו בקונגרס הגיש 90 הצעות חקיקה; אך אף אחת מהן לא נתקבלה כחוק.
ב-2008 המגזין אסקווייר דירג אותו כאחד מעשרת הגדולים בקונגרס. נכתב עליו: "השמרנות המסורתית הצרופה שלו הכניסה אותו לעימות עם הבכירים במפלגתו."
הוזכר בעיתונות כמועמד אפשרי לבחירות המקדימות במפלגה הרפובליקנית בשנת 2008 ובשנת 2012. ב-2009 היה מראשוני המצטרפים לתנועת מסיבת התה.
בחירות 2012
במאי 2011, הודיע פנס כי הוא יתמודד על מושלות אינדיאנה. בבחירות עצמן ניצח פנס וב-14 בינואר 2013 פנס הושבע כמושל אינדיאנה. התמודד גם על כהונה שנייה בתפקיד, אך פרש לאחר שטראמפ הציע לו את תפקיד סגן הנשיא.
כלכלה
בשנת 2013 פנס חתם על חוק האוסר להעלות את השכר וההטבות שעסקים נותנים לעובדיהם, מעל מה שדורש החוק הפדרלי. הוא ביטל את החוק שקבע כי חברות בנייה העוסקות בפרויקטים ציבוריים יידרשו לשלם שכר גבוה לעובדיהם. במשך כהונת המושל הקודם העביר בית המחוקקים של אינדיאנה חוק שקבע שכל אחד יכול לעבוד גם מבלי להצטרף להסתדרות עובדים. החוק המשיך להתקיים בכהונתו שלו למרות ניסיון לשנות אותו.
פנס הוביל קיצוץ במיסים, כאשר בדעתו היה לקצץ את מס ההכנסה ב-10%. לבסוף, קוצץ המס ב-5%, ומס הירושה בוטל. ראש בית הנבחרים של המדינה אמר כי הקיצוצים שנעשו על ידי בית המחוקקים הם הגבוהים ביותר בהיסטוריה של המדינה, כ-1.1 מיליארד דולר.
חינוך
בתקופת כהונתו תמך פנס בהעלאת המימון הממשלתי לגנים לפעוטות, בתי ספר הניתנים כשוברי חינוך וכן לבתי ספר המתנהלים על פי רישיון, אך נתקל בהתנגדות מצד גורמים התומכים בבתי הספר המסורתיים. כשנה לאחר כניסתו לתפקיד ייעד תקציב של 10 מיליון דולר לטובת תוכנית ניסוי של בתי ספר כאלה ברחבי אינדיאנה.
למרות ההצלחה בנושא המימון של בתי ספר אלה, התעמת פנס לא פעם עם ארגוני המורים ועם תומכי בתי הספר הציבוריים הרגילים. הוא התעמת עם מפקחת החינוך במדינה לאחר שמינה מרכז חדש לחינוך שנטל סמכויות רבות מידיה. הם התעמתו על שיטת הבחינות וכן על היחס לתלמידים מקהילת הלהט"ב.
סביבה וחיסכון באנרגיה
בכהונתו של פנס נעשה מאמץ לבטל את התקנים של שימוש באנרגיות מתחדשות. פנס הוא מהתומכים הגלויים של תעשיית הפחם, וכך הכריז גם בנאומו על מצב המדינה בשנת 2015, בו אמר כי חייבים לעמוד על כך שהמלחמה נגד תעשיית הפחם תיפסק. פנס שלח מכתב לנשיא ברק אובמה בעניין תוכנית הסוכנות להגנת הסביבה להסדיר את עניין פליטת הפחמן מתחנות הכוח. במכתב ציין כי מדינת אינדיאנה לא תציית לתוכנית. אינדיאנה הגישה, יחד עם עוד מספר מדינות, תביעה נגד התוכנית, ופנס אמר שהתוכנית לא תבוצע אף אם התביעה לא תתקבל.
מדיניות נשק
ב-2014, למרות התנגדות כמה ארגונים, קבע כי יהא זה מותר לאחסן כלי נשק ברכבים נעולים במגרשי חנייה בבתי ספר. לאחר הירי בצ'טנוגה שבטנסי ב-2015 גויסו אנשי התאחדות הרובאים הלאומית (NRA) לאימון לגילוי מטעני נשק סמוי. היו מחברי המשמר של אינדיאנה שתמהו על מעורבותו של ארגון אזרחי זה בסוגיה צבאית. במאי 2015, אשר הצעת חוק המגבילה את התביעות על חברות לייצור נשק. לחוק זה התנגדה בחריפות קארן פרימן-וילסון, לשעבר התובעת הכללית של אינדיאנה, שאמרה: "זוהי הפרה חסרת תקדים של ההפרדה בין הרשות המחוקקת לרשות השופטת".
במרץ 2016, נכנס לתוקפו חוק המתיר ציד למטרות רווח של איילים שגודלו בחווה.
עניינים מעוררי מחלוקת
החוק להגנת חופש הדת שנחתם באינדיאנה במרץ 2015 הותקף מצד קבוצות שחשו שהחוק מנוסח כך שהוא מתיר אפליה נגד קהילת הלהט"ב. פנס הגיב כי החוק אינו מפלה וכן כתב על כך בוול סטריט ג'ורנל, לבסוף בוצעו שינויים בלשון החוק כך שתימנע הבנה כזו.
בשנת 2016, אישר פנס חוק האוסר על נשים לבצע הפלה מלאכותית מסיבות שנוגעות לאבחון מוגבלויות בעובר. חוק זה תואר כחוק שהפך את אינדיאנה למדינה הראשונה שהוטל בה איסור גורף על הפלות.
ניסה למנוע כניסת פליטים סורים לאינדיאנה ונכשל, כיוון שנפסק שהאיסור שרצה להטיל אינו חוקתי כמה חודשים לאחר מכן הודה בכך.
תכנן להקים רשת חדשות של המדינה שתמומן מכספי האזרחים ותופעל ידי הממשלה. הרעיון ספג ביקורת כיוון שהיה בו כדי לפרנס עיתונים קטנים ואנשי חדשות מכספי משלם המיסים. הרעיון בוטל לבסוף.
סגן נשיא ארצות הברית
במהלך הפריימריז במפלגה הרפובליקנית באינדיאנה, תמך בסנטור מטקסס, טד קרוז.
מינויו לתפקיד
ב-15 ביולי 2016 נבחר על ידי דונלד טראמפ לשמש כסגנו אם טראמפ ייבחר לתפקיד נשיא ארצות הברית. לאחר הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016 שבהן ניצח דונלד טראמפ את המועמדת הדמוקרטית לנשיאות ארצות הברית, הילרי קלינטון, נבחר פנס לתפקיד סגן נשיא ארצות הברית. הוא סגן הנשיא השישי בתולדות ארצות הברית המגיע מאינדיאנה, לאחר סקיילר קולפקס, תומאס הנדריקס, תומאס מרשל, צ'ארלס וורן פיירבנקס ודן קווייל.
אמר כי המודל לחיקוי עבורו כשיהיה סגן הנשיא הוא סגנו של הנשיא בוש הבן, דיק צ'ייני.
כהונתו
ב-20 בינואר 2017, הושבע מייק פנס לתפקידו כסגן נשיא ארצות הברית, על ידי שופט בית המשפט העליון קלרנס תומאס.
ביקורו במזרח התיכון
ב-20 בינואר 2018 נפגש עם נשיא מצרים עבד אל-פתאח א-סיסי בקהיר. למחרת, נפגש פנס עם מלך ירדן עבדאללה בעמאן, ולאחר כמה שעות, אחרי דחיות חוזרות ונשנות, נחת פנס בישראל לביקור מדיני בן שלשה ימים, במהלך ביקורו נועד פנס עם ראש הממשלה בנימין נתניהו ונפגש עם נשיא המדינה ראובן ריבלין.
פנס נאם במליאת הכנסת ונשא נאום פרו-ישראלי אותו סיים בברכת שהחיינו. הנאום זכה לאהדה רבה בישראל ובמחיאות כפיים מצד רוב חברי הכנסת. עם זאת, בתחילת נאומו חברי סיעת הרשימה המשותפת הניפו שלטים עליהם נכתב "ירושלים בירת פלסטין" ומיד לאחר מכן הוצאו מהמליאה בידי סדרנים. בנאומו הבטיח סגן הנשיא כי "שגרירות ארצות הברית תועבר לירושלים עד סוף שנת 2019" והתחייב שארצות הברית תימנע מאיראן להשיג נשק גרעיני ותדרוש תיקונים של הסכם הגרעין עם איראן.
לקראת סיום ביקורו בישראל, הגיע פנס לביקור ב"יד ושם" ולביקור פרטי בכותל המערבי משם המשיך פנס למלון המלך דוד שם פגש בכירים בשגרירות ארצות הברית בישראל. פנס לא המשיך את ביקורו באזור, כמנהג קודמיו, ברשות הפלסטינית, לאחר שברמאללה הודיעו כי יחרימו את ביקורו במחאה על צעדי טראמפ לאחרונה ובראשם נאום ירושלים, שפנס דחף לקיימו.
בחירות 2020
בימים הראשונים של 2021, לאחר הפסדו בבחירות, פנה טראמפ בהצעות חוזרות ונשנות לפנס בבקשה שיפסול את ניצחונו של ביידן בבחירות, צעד שאינו בסמכותו החוקתית של פנס על פי קביעת היועץ המשפטי של הבית הלבן. טראמפ חזר על קריאה זו בנאומו בבוקר של 6 בינואר. באותו יום אחר הצהריים פרסם פנס מכתב ציבורי לקונגרס ובו הודיע כי אין בכוונתו לערער על ניצחונו של ביידן.
במהלך ההסתערות על הקפיטול (2021), חלק מהמפגינים הציבו את פנס כמטרה. שלושה מפגינים דיברו על כך שברצונם להוציא להורג את פנס בתלייה ואף הכינו לשם כך חבל תלייה. פנס צייץ ב-6 בינואר, בשעה 15:35, "התקפה זו על הקפיטול שלנו לא תיסבל והמעורבים יועמדו לדין במלוא היקף החוק". מאוחר יותר הוא שוחח עם חברי הסנאט כאשר אלו התכנסו מחדש בלילה של 6 בינואר, באומרו: "היום היה יום חשוך בקפיטול ארצות הברית [...] לאלה שזרעו הרס בקפיטול שלנו היום, לא ניצחתם [...] החופש מנצח. וזה עדיין בית העם".
ב-11 בינואר, במהלך הליך ההדחה השני של דונלד טראמפ הציבה ננסי פלוסי, יושבת ראש בית הנבחרים, אולטימטום בפני פנס להפעיל את הסעיף הרביעי של התיקון ה-25 - הכרזה על נבצרות הנשיא - תוך 24 שעות, אחרת ימשיך בית הנבחרים בהליך הדחה. ב-12 בינואר, במכתב שמוען לפלוסי, הבהיר פנס כי הוא לא יפעיל את סעיף 4 לתיקון ה-25, מתוך אמונה כי אין פעולה זו "לטובת אומתנו או תואמת את חוקתינו". במקביל, רוב בבית הנבחרים, כולל רפובליקני אחד (אדם קינזינגר), קיבל החלטה הקוראת לפנס להפעיל את התיקון ה-25 או שבית הנבחרים יפעל להדיח את טראמפ.
יחסו לישראל
פנס הוא תומך נלהב של ישראל ונחשב לידיד אמת שלה. פנס תומך בזכותה לתקוף את מתקני הגרעין באיראן כדי למנוע ממנה השגת נשק גרעיני ותמך בזכותה של ישראל להשתמש באמצעים קטלניים לאכיפת הסגר על רצועת עזה. הוא ביקר בישראל ב-2014, בעת שהיה מושל אינדיאנה, ביקור שמומן על ידי הארגון "נוצרים מאוחדים למען ישראל". ב-2016 חתם על חוק לפיו מדינת אינדיאנה לא תסחר עם חברה שמחרימה את מדינת ישראל. התבטא כי ישראל היא "בעלת הברית היקרה ביותר של אמריקה". מתנגד למדינה פלסטינית.
ביולי 2017 נאם בכנס של הארגון "נוצרים מאוחדים למען ישראל", שם אמר:
בינואר 2018 הגיע פנס לביקור קצר בישראל כסגן נשיא ארצות הברית, וב-22 בינואר נשא נאום פרו-ישראלי בכנסת; כמו כן, ביקר פנס ב"יד ושם" ובכותל המערבי. ונפגש עם נשיא המדינה ראובן ריבלין ועם ראש הממשלה בנימין נתניהו.
בשנת 2022 העניקה לו אוניברסיטת אריאל בשומרון תואר דוקטור לשם כבוד.
הגירה
פנס תומך בהנהגת מדיניות הגירה קשוחה, הכוללת פיקוח נוקשה על הגבולות ואכיפה של איסור העסקת שוהים בלתי חוקיים. תמך בחוק שיסדיר העסקת עובדים זרים על ידי סוכנויות שיתאימו בין עובדים למעסיקים. דעתו היא כי אזרחות צריכה להיות מוענקת לבן להורים שלפחות אחד מהם הוא אזרח ארצות הברית ונולד בארצות הברית, לבנם של מהגרים שהם תושבי קבע, או בן למי שאינו אזרח אך משרת שירות פעיל בכוחות המזוינים של ארצות הברית. אמר כי המדיניות של אריזונה בעניין מהגרים היא "ניסיון ואמונה להשליט סדר בקהילותיהם".
הלחימה בפשע
בנוגע להצעה להפחית את העונש עבור עבירות קלות של שימוש בקנאביס אמר פנס כי יש להפחית את הפשיעה, ולא את העונשים.
ב-2016 חתם על חוק שקבע שבתנאים מסוימים עברייני סמים יוענשו בעונש של מינימום עשר שנות מאסר בפועל.
ב-2014 שלח מכתב לתובע הכללי של ארצות הברית, אריק הולדר, והודיע שאינדיאנה לא תמלא אחר הקווים המנחים למיגור אונס אסירים שנחתמו בקונגרס, משום שהם יקרים יתר על המידה, וצעדים אחרים מיושמים נגד התופעה.
חתם על חוק לאישור הוצאה להורג במקרה של רצח בעריפת ראש.
תומך בהטלת מגבלות חריפות על הימורים מקוונים בחקיקה פדרלית.
הפלה מלאכותית
פנס הוא מתנגד חריף להפלה מלאכותית, עובדה שהביאה לתמיכה רבה בו מצד פעילים שמרנים ותיקים. ניסה שלוש פעמים לעצור תקציבים מטעם המדינה לארגונים המספקים שירותי ביצוע הפלות. ב-2002, ביקר את מזכיר המדינה, קולין פאוול, שאמר בנאום ש "חשוב מאוד שצעירים יגנו על עצמם מכל הידבקות במחלות מין על ידי שימוש בקונדומים". פנס אמר כי "דברים אלה מסמנים יום עצוב, אמר שאמצעים אלה הם גרועים בהגנה מפני מחלות, מיליוני צעירים הוטעו אולי לא במתכוון, בעניינים שטעות בהם מסכנת חיים". הביע תמיכה בקיום יחסי מין מתוך פרישות בלבד.
הביע התנגדות חריפה למהלך שהוביל ברק אובמה לביטול ההגבלות על מחקר בתאי גזע עובריים. בהקשר לכך אמר: "לפי אמונתי, אין זה מוסרי ליצור חיים של בן אנוש ואחרי כן להשחיתם, רק לצורכי מחקר. פריצות הדרך המדעיות הפכו את המחקר הזה בתאי גזע עובריים למיושן ובלתי נצרך".
כלכלה
פנס התנגד להעלאת שכר המינימום ב-2007 מ-5.15$ ל-7.25$ בטענה שהדבר יפגע בפועלים.
ביטוח לאומי
פנס תמך בתוכנית של ג'ורג' ווקר בוש לרפורמה בביטוח הלאומי, שתאפשר השקעה פרטית בחלק מהסכום המשולם לביטוח לאומי והורדת חלק מן ההטבות למשתתפים בעלי הכנסה גבוהה. הוא עצמו הציע תוכנית דומה אך אגרסיבית יותר לפני כן. שתי התוכניות לא אושרו לבסוף. תומך נלהב של חוק הפטריוט.
ביטוח בריאות
פנס הצביע נגד חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה, והשווה את תמיכת בית המשפט העליון בחוק לפיגועי 11 בספטמבר, אמירה עליה התנצל תוך זמן קצר. הוא הצביע נגד תקנות על עניין הטבק בארצות הברית בטענה שהדבר גורם לתוספת של ביורוקרטיה, ופרסם בעיתון כי בניגוד להיסטריה שמפגינים התקשורת והפוליטיקאים, רק שליש מהמעשנים מתים מסיבוכי עישון, ותשעים אחוזים מהמעשנים לא סובלים מסרטן הריאה. לפי נתונים רשמיים, בעיית העישון באינדיאנה, מדינת מגוריו של פנס, היא מהחמורות ביותר בארצות הברית.
שינוי האקלים
פנס איננו מקבל את הקונצנזוס בקהילה המדעית שפעילות האדם היא הגורם העיקרי לשינוי האקלים. הוא כתב ב-2001 שזהו מיתוס, וכדור הארץ צונן יותר ממה שהיה לפני חמישים שנה. ב-2009 אמר למנחה ברשת NBC שיש סקפטיות הולכת וגדלה בקהילה המדעית בעניין. ב-2016 אמר שברור שפעילות האדם משפיעה על הסביבה והאקלים. הוא הוביל את המאבק הרפובליקני בחוק אנרגיות מתחדשות בארצות הברית, שהובל על ידי הדמוקרטים.
אבולוציה
כשנשאל על אמונה בתורת האבולוציה, השיב פנס: "אני מאמין שאלוהים ברא את כל העולם, הים, היבשה, וכל מה שבהם. איך הוא עשה זאת? אשאל אותו ביום מן הימים". אמר לעמיתיו בכנס בשנת 2002: "ביום מן הימים יבינו כל המדענים שרק התאוריה של תכנון תבוני, יכולה להסביר, אם כי אולי בצורה קצת רחוקה מהשכל, את היקום המוכר לנו כיום".
חייו האישיים
פנס משתייך לזרם הנוצרי האוונגליסטי. מתאר את עצמו כ"נוצרי, שמרן, רפובליקני, בסדר הזה". נשוי לקארן פנס מאז 1985 ואב לשלושה: מייקל, שרלוט ואודרי. בתקופות שבהם פנס היה חבר הקונגרס, המשפחה התגוררה במחוז ארלינגטון שבוירג'יניה הסמוכה לוושינגטון די. סי. מייקל הוא סגן משנה (second lieutenant) בחיל הנחתים של ארצות הברית. אחיו הבכור הוא גרג פנס, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השישי של מדינת אינדיאנה.
פנס אוהד את קבוצת הבייסבול שיקגו קאבס.
גבריאל דגן
גבריאל (פטיה) דגן (1922 - 28 במרץ 2008) היה במאי, שחקן, סופר, מחזאי, תסריטאי ופסיכולוג ישראלי.
קורות חיים
נולד בשם פטר פישל בעיר הראדץ קראלובה בצ'כוסלובקיה. כשהנאצים השתלטו על צ'כיה במרץ 1939 היה בן 17 וחווה את כל גזירות ההשפלה על היהודים מאיסור החזקת מקלטי רדיו עד לנשיאת הטלאי הצהוב.
הוא נשלח למחנה הריכוז טרזין שם ביים והשתתף במספר הצגות עד שנשלח לאושוויץ שם שרד את החיים במחנה וצעדת המוות בינואר 1945.
לאחר המלחמה חזר לפראג, למד משחק, שיחק בתיאטרון ועבד כתסריטאי בטלוויזיה הצ'כית. ב-1949, לאחר השתלטות הקומוניזם על צ'כוסלובקיה, הצליח לברוח לישראל. תחילה חי בקיבוץ גבעת חיים ואחר כך עבר לתל אביב. היה חבר בוועדת הרפרטואר של התיאטרון הקאמרי, ביים הצגות בתיאטרון, בלהקות צבאיות ובחוגים דרמטיים. ביחד עם השחקנים איזי אברהמי וזהרירה חריפאי הקים קבוצת תיאטרון "המקור" ואחר כך "האשנב".
ב-1960 השתתף בכתיבת התסריט לסרט הם היו עשרה ואף שיחק בו. ב-1963 השתתף בכתיבת התסריט לסרט אף מילה למורגנשטיין.
בשנות ה-60 עבר עם אשתו בטי לארצות הברית, שם למד לתואר שני בפסיכולוגיה ועבד כמטפל. הם חזרו לישראל ב-1968. בנוסף לעבודתו כמטפל, הוא כתב מספר מחזות וספרים העוסקים בעיקר בשואה. ביחד עם אחיו הסופר אביגדור דגן פרסם את הספר "השען מסמטת המזלות", שסיפר על שען ניצול שואה המתגורר ביפו.
ב-1975 הקדיש לו עמוס אטינגר תוכנית חיים שכאלה שחלק גדול ממנה היה על השואה בכלל ומחנה טרזין בפרט.
בסוף שנות ה-70 הוא הופיע בסדרת הטלוויזיה "מצב משפחתי" בתור פסיכולוג יועץ.
הופעתו האחרונה כשחקן הייתה ב-1983 בתיאטרון נווה צדק בהצגה "גירושים מאוחרים" של שוש אביגל לפי ספרו של א.ב. יהושע.
ב-1985 הופק הסרט הקצר "שואה טובה" בביומה של אורנה בן דור ותסריט של קובי ניב לפי סיפור של גבריאל דגן שאף השתתף בסרט.
בית הספר אליאנס תל אביב
אליאנס תל אביב (בית הספר "כל ישראל חברים" – "אליאנס" תל אביב ע"ש אדמונד–מוריס-אדמונד דה רוטשילד) הוא בית ספר תיכון בתל אביב, ובית הספר הראשון שפעל בעיר. התיכון נחשב היום לאחד מבתי הספר המובילים בתל אביב ובישראל על פי המדדים הלימודיים והחינוכיים המקובלים. בבית הספר לומדים כ-1,700 תלמידים, ומלמדים 200 מורים.
היסטוריה
בשנת 1892 נפתחו בשכונת נווה שלום, שהוקמה מצפון ליפו "בית הספר לבנים" ו"בית הספר לבנות" בניהול משותף של "חובבי ציון" וחברת "אליאנס - כל ישראל חברים", בעקבות פנייה של ראשי הציבור ביפו. המטרה הייתה להקים מערכת חינוך עברית וציונית, שתחליף את החדר המסורתי, בעקבות העלייה הראשונה והתפתחות היישוב יהודי ביפו וסביבתה. שפת הלימוד העיקרית הייתה צרפתית. שותפות זו התפרקה בעקבות דרישתם של "חובבי ציון" להפוך את העברית לשפת הלימוד הראשית.
בשנת 1902 (תרס"ב) קיבלה חברת "אליאנס" לניהולה את בית הספר לבנים ומשכנו הועתק לשכונת נוה צדק. בית הספר כלל שמונה שנות לימוד והצרפתית המשיכה להיות שפת ההוראה במקצועות הכלליים. הבוקר הוקדש לתפילה בציבור וללימוד תורה. בוגרי בית הספר המצטיינים נבחנו בצרפתית בקונסוליה הצרפתית שבביירות, לבנון וקיבלו תעודה חתומה מטעם הקונסול הצרפתי. בשנת 1947 נפתחו גם כיתות תיכוניות לארבע שנות לימוד נוספות, ומ-1948 נערכו בבית הספר מבחני הבגרות.
קמפוס רמת אביב
בתום שנת הלימודים 1956–1957 החליט נשיא הנהלת "אליאנס", פרופ' רנה קאסן, לסגור את "בית הספר לבנים" של אליאנס בנווה צדק בעקבות התמעטות גוברת של מספר התלמידים ומצבו הרעוע של מבנה בית הספר. הוא פנה לעיריית תל אביב בבקשה להקים בית ספר חדש במקום אחר. העירייה הקצתה לאליאנס שטח גדול מצפון לנחל הירקון, בשכונה החדשה רמת אביב, בקרבת אוניברסיטת תל אביב החדשה. בית הספר החדש נועד לשמש בית ספר תיכון לתלמידי אזור "עבר הירקון", שהחל להתפתח אז. הקמתו הייתה אז בסימן היחסים המדיניים, הביטחוניים והתרבותיים ההדוקים שהתפתחו בין ישראל לבין צרפת.
הברון אדמונד דה-רוטשילד, נכדו של הנדיב הידוע, מימן את בניית בית הספר, ליווה את כל שלבי הבנייה, ואחרי הקמתו הגיע לעיתים תכופות לבית הספר וסייע לפעולתו. כעבור שנים אחדות נקרא בית הספר על שם אדמונד–מוריס-אדמונד דה רוטשילד, הלוא הם הברון רוטשילד, בנו ונכדו.
שערי אליאנס תל אביב נפתחו בשנת הלימודים תשי"ח, ספטמבר 1958, כתיכון עירוני י' של תל אביב. בשנה הראשונה למדו בו כ-220 תלמידים שהגיעו מרמת אביב ומערים סמוכות כמו הרצליה, רמת גן וגבעתיים.
מבנה אורנים
ב-1970 הפך בית הספר מתיכון ארבע שנתי לבי"ס שש-שנתי, והיה הראשון בתל אביב שהשתלב בתוכנית "הרפורמה בחינוך" (שיוזמה ויצאה לפועל בימי השרים זלמן ארן ויגאל אלון). כך הוקמה במסגרתו חטיבת ביניים "אורנים".
תוכנית בית הספר
כיום לומדים באליאנס תל אביב כ-1,700 תלמידים.
בוגרי בית בספר
רבים מבוגרי אליאנס התבלטו במהלך השנים כמובילים בתחומי האקדמיה, החברה, התרבות והספורט במדינת ישראל.
מוטלה
{{פירושונים|
ראו גם
}}
סוכנות הבריאות הפדרלית (גרמניה)
סוכנות הבריאות הפדרלית (בגרמנית: Bundesgesundheitsamt, בראשי תיבות: BGA) נוסדה בשנת 1952 כארגון יורש למשרד הבריאות של הרייך, שהיה מוסד המחקר הממלכתי המרכזי של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה בתחום בריאות הציבור, שבסיסו בברלין. הסוכנות אחראית לאתר סיכונים לבריאות האדם ובעלי החיים בשלב מוקדם, להעריך אותם, להכיל אותם ולטפל בהם.
הסוכנות פעלה משנת 1952 כסוכנות בריאות הציבור של גרמניה המערבית עד שממשלת קוהל החליטה על פירוקה ביוני 1994 לאחר כמעט 600 מקרי מוות כתוצאה מדגימות דם שזוהמו. סמכויותיה הועברו לשלושה מכונים יורשים.
מבנה ארגוני
הסוכנות חולקה למחלקה מרכזית ושבעה, מאוחר יותר שישה, מכונים מדעיים:
פירוק וארגון מחדש
סוכנות הבריאות הפדרלית פורקה בשנת 1994 ובמקומה הוקמו שלושה מוסדות עצמאיים שכפופים למשרד הבריאות הפדרלי:
המכון להיגיינת מים, קרקע ואוויר שולב בתוך הסוכנות הפדרלית לאיכות הסביבה.
בזמן הפירוק, המכון להיגיינת קרינה כבר לא היה חלק ממשרד הבריאות הפדרלי.
המכון הפדרלי להגנה על בריאות הצרכן ורפואה וטרינרית פורק בשנת 2002 ושולב במידה רבה בתוך המכון הפדרלי להערכת סיכונים (BfR) וחלק קטן יותר הועבר למשרד הפדרלי להגנת הצרכן ובטיחות המזון (BVL).
תיקים על ניסויים אנושיים בתקופה הנאצית
בשנת 1983, הארכיון הפדרלי ביקש ללא הצלחה מהסוכנות למסור תיקים על ניסויים בבני אדם בתקופת רייך השלישי. בסופו של דבר דיטר גרוסקלוס העביר את כל התיקים לארכיון הפדרלי בקובלנץ. המסירה התקיימה ב-10 ביוני 1987.
נאום אפלבאום
נאום אפלבאום (ברומנית: Naum Apelbaum וברוסית: Наум Моисеевич Эпельбаум; 1 במאי 1927 – 13 באוקטובר 2019) היה פסל יהודי שפעל בברית המועצות, במולדובה ובישראל.
אפלבאום נולד באקרמן, שבבסרביה, אז ברומניה. הוא למד בגימנסיה בקישינב והמשיך ללימודי אומנות, לימודים שסיים ב-1950. לאחר מכן המשיך בלימודי האומנות בלנינגרד, לימודים שסיים ב-1956.
אפלבאום התפרסם בעיקר באנדרטות הזיכרון, שהקים במולדובה, מתחם הזיכרון ל"קורבנות הפשיזם" באתר הירי ביהודים בדורוסארי ב-1989, האנדרטה לזכר קורבנות גטו קישינב ב-1991, האנדרטה לזכר קורבנות פרעות קישינב (1903) ב-1993 ועוד. אפלבאום נישא לפסלת ברונהילדה אפלבאום-מרצ'נקו, איתה גם שיתף פעולה ביצירת פסלים. לזוג נולדה בת, שנישאה לפסל בוריס צלניקר. הזוג אפלבאום והזוג צלניקר עלו לישראל והתיישבו בה.
בית שוקרי
בית שוקרי (המכונה גם הארמון), הוא מבנה אבן גדול הנמצא בחלקה הצפוני-מערבי של עכו העתיקה. הוא הוקם בכמה שלבים החל מאמצע המאה ה-18 על גבי שרידים של מבנה צלבני.
המבנה שבמקורו נקרא בית שוקרי שוקם יחד עם חלק מבית עפיפי הסמוך, ומשמש כיום כמלון בוטיק בשם "מלון האפנדי", השוכן ברחוב לואי התשיעי. בליל 11 במאי 2021 הוצתו מלון האפנדי ומסעדת אורי בורי שבבעלותו של אורי ירמיאס, במהלך התפרעויות בעכו במסגרת המהומות בישראל.
היסטוריה
במתחם היו שני מבני אבן עתיקים גדולים ומפוארים של משפחות סוחרים עשירות, שחוברו ביניהם בגשר:
בית שוקרי
בית שוקרי נבנה ככל הנראה בשנת 1768 על שרידיו של מבנה קמרונות צלבני, על ידי אברהים א־צאבג' – בן למשפחה יוונית קתולית.
במרתף של בית שוקרי הייתה מסבנה, שבה ייצרו סבון ושמן: במאה ה-18 הקים אברהים בקומת הקרקע את המפעל המשפחתי לייצור סבון משמן זית, ששרידיו נמצאים במקום עד היום.
בני משפחת ספירידוס, יוונים־אורתודוקסים שהגיעו לעכו בשנת 1840 מכרתים, הקימו מפעל למשקאות אלכוהוליים ושינו את שמם לח'מאר (אלכוהול בערבית). בשנת 1870 רכש ראש המשפחה, עודה חמא'ר, את המבנה מג'ורג ואלכסנדר ג'מאל, צאצאי אל־צאבג'. ח'מאר התמחה בשיפוץ מבנים, וככל הנראה הוא שהפך את המבנה ל"ארמון" – בית האמידים הגדול ביותר בעכו. המבנה קושט בציורי קיר מורכבים, בתקרות מקושטות, רצפות שיש ומסדרונות מפוארים, בהשראת פארה של איסטנבול. בני משפחת ח'מאר התגוררו בבניין עד שנת 1948. ח'מאר גם הקים מצפון לעיר עכו ארמון מוקף גנים, ששייך היום לבהאים.
בני משפחת שוקרי, שהשתייכו לעשירי עכו, ייצרו כאן סבון ושמן במרתף ביתם, אשר שימש כמנהג הימים ההם קומת מסחר.
בית עפיפי
בית משפחת עפיפי (בהמשך בית ויצו) היה בעבר מרתף יין. רצפתו בנויה מחתיכות חרס ואבקת חרס השומרות על איזון הלחות. בחפירות שנעשו על ידי רשות העתיקות נמצא עץ שרוף, המתוארך לשריפה גדולה שהתרחשה במהלך הכיבוש הממלוכי בשנת 1291.
ככל הנראה התגוררה בבית פילגשו של פאשא עות'מאני.
עם סיום השלטון הטורקי, עזבו משפחות האפנדים את הבית שהיה בשיא פארו והדרו, והבית נותר נטוש ומוזנח.
השיפוץ
בשנת 2001 החל במקום שיפוץ לקראת הקמת מלון הבוטיק "האפנדי" בבעלות אורי ירמיאס, שנפתח לבסוף בשנת 2012. עבודות הבנייה, השחזור והשימור של המבנים נמשכו למעלה משמונה שנים.
את תכנון ועיצוב הבניין עשו האדריכלים ארנון ניר וישי ברסלואר והמעצבת אורית קולונימוס שנכנסו לעבודה בתום שלבי השימור והשחזור שבוצעו על ידי מומחים איטלקים.
במהלך השיפוץ נעשו מאמצים לשמר את התפיסה האדריכלית ורוח המבנים תוך הקפדה על שימור ושחזור של אלמנטים מקוריים. במהלך השיפוץ ננקטו צעדים שונים על מנת לא לפגוע בקיים ולשמר את מה שייחד את הבניינים, כמו: ציורי קיר, פיתוחי עץ, עיטורי תקרה שאופייניים לתקופה העות'מאנית, עמודי שיש, ריצוף מקורי ועוד. השחזור והשימור שנעשו במקום מבטאים מאפיינים תרבותיים, ארכיטקטוניים וחברתיים שאפיינו רבים מבתי המידות של עכו העתיקה, וכן את אופיים של התושבים שהתגוררו בעבר במבנים אלו.
עכביש המשפך של סידני
עכביש המשפך של סידני (שם מדעי: Atrax robustus) הוא מין עכביש ארסי אנדמי לאוסטרליה, אשר מצוי בדר"כ בחלקה הדרום מזרחי של היבשת בסביבות העיר סידני (ומכאן שמו). נשיכתו מסוכנת מאוד לפרימטים ומצריכה טיפול רפואי הכולל נוגדנים לארס. נחשב ביחד עם העכביש הנודד הברזילאי לאחד משני מיני העכבישים המסוכנים בעולם.
בית שוקרי
השיפוץ
צוות האדריכלים עבד תחת הנחיה של היזמים להימנע מסגנון אדריכלות ועיצוב שייתפסו כמודרניים מדי. ניר: (...) "האתגר שעמד בפנינו היה לשמר את הפרופורציות בחללים המקוריים. לשלב מערכות מיזוג ומדיה, ובעיקר חללי רחצה, בלי לפגוע בחללים שנבנו קודם להמצאת האסלה – היווה אתגר ראשון במעלה". חלק מהמערכות הוטמנו בקירות המבנה ובחדרים נבחר עיצוב סולידי שיביא לידי ביטוי גם את האלמנטים שנשתמרו ואת רוח המבנים המקורית.
עכביש המשפך של סידני
העכביש שייך למשפחת עכבישי המשפך האוסטרליים - משפחה המונה 35 מינים, כולם תוקפנים באופיים - וכלול כאחד משישה מיני עכבישים במשפחה בעלי ארס קטלני. למרות הימצאותם של עכבישים גדולים יותר בעלי כמות ארס גדולה יותר במשפחה (משפכן העצים הצפוני - Hadronyche formidabilis ) ולפיכך גם ארסיים יותר, עכביש המשפך של סידני נחשב למסוכן שבהם בעיקר בשל הימצאותו באזורים מאוכלסים בצפיפות והרגלי הזכרים (הנושאים ארס חזק יותר משל הנקבות) המאופיינים בנדידה למטרת הזדווגות - דבר התורם למפגשים תכופים עם בני אדם.
עכביש זה דומה לטרנטולה במראה אך קטן בהרבה, באורך 1–5 סנטימטרים ומוטת הרגליים היא 5–7 סנטימטרים. צבעו כחול-כהה, שזוף-כהה או שחור, כשהראש והחזה בגוון בהיר והוא חסר שיער. העכביש בעל מצבטים מזריקי ארס גדולים ביותר ביחס לעכביש. לעכביש שני בחנינים קטנים בקצה בטנו, מהם הוא מפיק את הקורים.
בית שוקרי
סגנון
האדריכלית פאינה מילשטיין ויעל פורמן-נעמן ממינהל השימור ברשות העתיקות סקרו את המבנה כחלק ממחקר העוסק בטיפולוגיות בתי מגורים בעכו העתיקה. הן אפיינו את בית שוקרי כשייך לקטגוריה "בית חלל מרכזי", סגנון בנייה שהגיע לישראל מלבנון (לכן נקרא גם בית לבנוני) בסוף המאה ה-19, עם התהוות שכבת ביניים חברתית-כלכלית בארץ. מניחים שהסולטן העות'מאני עבדול חמיד השני השקיע רבות בפיתוח בארץ, בעזרת מינהל ופקידות ערביים.
"מבני המגורים בעכו העתיקה משקפים את אורחות החיים ומסורות הבנייה הערבית באזור... ומייצגים יותר מכול את התרבות שרווחה בה בין המחצית השנייה של המאה ה-19 למחצית המאה ה-20". על בית שוקרי: "מבנה מגורים מפואר ויוצא דופן במידותיו".
מילשטיין ופורמן-רענן מציינות את ממדי החללים ואת האלמנטים האדריכליים של החלונות והדלתות, ואת סגנון הבנייה בקומת הקרקע שכלל מערכת קמרונות צלב המזכירים בנייה צלבנית.
כיום ניתן לראות במבנה המשופץ גרם מדרגות המוליך מקומת הכניסה אל המרתף, שם נחשף מבנה מהתקופה הצלבנית שחלקים ממנו מתוארכים אף לתקופה הביזנטית. שרידי המבנה הצלבני נותרו לאחר שהממלוכים הרסו את כל המבנים הצלבניים בעיר ובנו על חורבותיהם.
עכביש המשפך של סידני
העכביש מצוי במחילה, בה הוא טווה קורים דמויי-"משפך" (ומכאן שמו) ואורב לטרף של חרקים, עכבישים אחרים ואף רבי רגליים או לטאות קטנות.
בית שוקרי
סגנון
עם העלייה במדרגות ניתן לראות שרידים של המבנים הביזנטיים והצלבניים ונדבכים שנבנו מעליהם בתקופות מאוחרות יותר: בתקופה הממלוכית ובתקופה העות'מאנית, המשקפים את ההיסטוריה העשירה של העיר עכו.
בקומת הביניים ישנו חמאם טורקי בן 400 שנה, שנתגלה במהלך השיפוצים.
עכביש המשפך של סידני
ארס
הזכרים קטנים מעט בגודל גופם מהנקבות, אך בניגוד לרוב מיני העכבישים, גדולים מהן במוטת הרגליים ובעלי ארס חזק יותר. הארס מכיל כמות גדולה של רעלנים כמו רובוסטוקסין, שהוא פוליפפטיד קטלני בעל רעליות עצבית. השפעתו של רעלן זה גורמת לפתיחת תעלת יונים בתאי עצבים וגורמת לכאב עז. זאת בנוסף על מצבטיו הגדולים של העכביש, אשר יכולים להיתפס בעור או אף בכפפות ולא להתנתק ללא פעולה של הקורבן.
בית שוקרי
סגנון
בקומה העליונה יש תקרה גבוהה ועיטורי פרסקו משובצים בזהב 22 קרט ולאורכה חלונות מקומרים גדולים עתירי פיתוחים. ציורי הקיר שנמצאו במקום שוחזרו במהלך השיפוץ, בין היתר שוחזר ציור מהתקופה העות'מאנית של העיר איסטנבול, שצויר על ידי האמן הירושלמי סליבא יוחנא בשנת 1889 כמחווה לשליטים לרגל פתיחת תחנת הרכבת "אוריינט אקספרס" באיסטנבול.
בין העובדים על המבנה היו מומחי רסטורציה וסטאז'ריות מבית ספר לשימור בוונציה, שבמשך כשבעה חודשים שחזרו את ציורי הקיר ואת עיטורי התקרה.
כמו כן שוחזרו במקום עיטורי הקשתות, עמודי השיש, פיתוחים ועוד. הריצוף המקורי נשמר ונעשו לו השלמות במרצפות שיש מסוג מרמרה שהובאו מטורקיה.
עכביש המשפך של סידני
ארס
עד שנת 1981 אירעו מספר מקרי מוות כתוצאה מנשיכה של העכביש ומקרים רבים של נשיכות שהסתיימו בנזקים בריאותיים חמורים. בחלק מהמקרים המאומתים, אירעו מקרי המוות כרבע שעה בלבד לאחר הנשיכה. עם זאת החל משנת 1981, נמצא נוגדן לארס, הפועל מהר וביעילות, ומאז לא נרשמו מקרי מוות נוספים.
למרות השפעתו הקטלנית של הארס על בני אדם וקופים, הוכח שאין לו כמעט שום השפעה על כלבים, חתולים ויונקים רבים אחרים.
המילים הטובות
המילים הטובות הוא סרט דרמה ישראלי, בבימויו של שמי זרחין, שיצא להקרנה בבתי הקולנוע בשנת 2015. לקראת טקס פרסי אופיר לשנת 2015 היה הסרט מועמד לפרס ב-12 קטגוריות, אך לא זכה באף פרס.
עלילה
הסרט מספר על משפחה ירושלמית שעוברת טלטלה בעקבות גילוי סודות שונים בעברה, ועוסק בנושאים הקשורים למשפחה: סודות במשפחה, יחסי הורים-ילדים, יחסי אחים ויחסים זוגיים על רקע קשיים ומשברים אישיים.