cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
PRESENT (צופן)
שיקולי פיתוח ויעדים
במסגרת פרויקט eSTREAM פותחו מספר צפני זרם מאוד יעילים בחומרה ביניהם גריין ו-Trivium. אך בניגוד לצופן זרם, צופן בלוקים נחשב לפרימיטיב יותר ורסטילי. יתרה מזו, אמנות פיתוח צופן בלוקים מבוססת ומובנת יותר מפיתוח צופן זרם. למרות שקיימת תאוריה עשירה בנושא LFSR שנחשב לכלי הטוב ביותר לבניית צופן זרם מהיר במינימום מעגלים, עדיין קשה להגיע לשילוב בטוח ובשל כך האמון בצופן זרם מסוג כזה חלש יותר. בבניית צופן בלוקים קל משקל כמו PRESENT, אין די במיטוב אלגוריתם קיים אלא עדיף לפתח אותו מההתחלה תוך התחשבות בסביבה בה יפעל. כמובן בהתחשב במינימום הביטחון ההכרחי בסטנדרטים של ימינו. למשל יש לקחת בחשבון שאם הצופן מקבל בלוק קצר מדי, למשל 64 סיביות הדבר חושף אותו להתקפת יום הולדת ואם ההתקן אמור להצפין כמויות גדולות של מידע (מה שלא סביר שיקרה בהתקנים זעירים) יש צורך להחליף מפתחות בתדירות גבוהה יותר.
ידוע שצופן DES נחשב ליעיל מאוד בחומרה אפילו בהשוואה לצפנים מודרניים. הסיבה היא שמפתחי הצופן מראש שאפו לייעדו לחומרה. בהתחשב בעובדה שבעת פיתוח DES מזעור המוליכים למחצה היה עדיין בחיתוליו זה לא מפתיע שניתן לממש את DES בחומרה עם 2300 GE (שערים לוגיים). לשם השוואה AES במימוש הכי ממוטב בחומרה, צורך לפחות 3600 שערים. בקטגוריה של צפנים קלי משקל קיימות מספר הצעות טובות כמו SEA, TEA, mCrypton ו-HIGHT שבממוצע צורכים כ-2500 GE. הבעיה עם DES היא העובדה שהמפתח קצר מדי (רק 56 סיביות לעומת צפנים מודרניים 128 סיביות לפחות), הגרסה המשופרת שלו DESXL (עם מפתחות באורך כולל של 168 סיביות) צורכת כ-2200 GE. את PRESENT אפשר לממש בחומרה עם 1570 GE מה שמעמיד אותו כמתחרה ראוי אף לצופן זרם.
שימושים ומגבלות
צופן PRESENT הוא צופן פשוט שפותח במיוחד לסביבה בעלת משאבים נמוכים מאוד ואינו מתאים לשימוש כללי. הוא מומלץ לשימוש רק במקרים מיוחדים כאשר AES אינו מתאים. באופן כללי:
תיאור הצופן
PRESENT בנוי בסגנון רשת החלפה תמורה ב-31 סבבים. הוא מקבל מפתח הצפנה סודי בשני אורכים אפשריים. מפתח באורך 80 סיביות המתאים לשימוש רגיל בדומה לתקן eSTREAM למימוש צופן זרם בחומרה מוגבלת, כאשר דרישות הביטחון נמוכות. או מפתח באורך 128 סיביות לפי המינימום הנדרש בתקן AES במידה שיש צורך בביטחון גבוה יותר. המפתח מורחב ל-32 תת-מפתחות בתהליך שמתואר בהמשך. בכל סבב מבוצעים שלושה מהלכים:
חיבור מפתח
החיבור עם המפתח שנקרא "addRoundKey" הוא חיבור XOR של 64 סיביות המצב הפנימי (הזיכרון) של הצופן עם 64 הסיביות הראשונות של תת-המפתח K_i.
החלפה
ההחלפה הנקראת "sBoxLayer" היא פעולת החלפה של ארבע סיביות בארבע סיביות לפי טבלה קבועה. מחלקים את בלוק המצב המכיל 64 סיביות: ל-16 חלקים באורך ארבע סיביות כל אחד:  כאשר  עבור  ומחליפים אותם במקביל לפי הטבלה הבאה:
פיזור
שכבת הפיזור הנקראת "pLayer" מובאת בטבלה הבאה: לדוגמה אם הקלט הוא i=33 הפלט הוא P(33)=24.
הכנת מפתח
הפרוצדורה "generateRoundKeys" אחראית להכנת המפתח המסופק על ידי המשתמש להצפנה. במקרה של 80 סיביות, תחילה טוענים את המפתח לאוגר באורך 80 סיביות:. בכל סבב משתמשים רק ב-64 הסיביות הראשונות (הכי פחות משמעותיות) של המפתח: ובכל סבב הפרוצדורה "update" מעדכנת את אוגר המפתח כדלהלן: במילים: בכל סבב מבצעים הזזה מעגלית של אוגר המפתח 61 סיביות שמאלה, ארבע הסיביות השמאליות ביותר מוחלפות לפי תיבת ההחלפה של PRESENT וחמש הסיביות הימניות ביותר (הכי פחות משמעותיות) של מונה הסבב (ערכו של i) מחוברות ב-XOR עם סיביות המפתח בפוזיציות.
תיאור הצופן
להלן פסבדו קוד הממחיש את האלגוריתם באופן כללי.
ביטחון ויעילות
לאור העובדה שהצופן מיועד מראש לספק ביטחון בינוני אין לראות בו כתחליף ל-AES והקריפטואנליזה שלו בהתאם צריכה להתחשב בעובדה זו. הצופן חדש יחסית ובאופן כללי לא התגלו בו בעיות רציניות. התקפת איזון זמן/זיכרון המבוססת על פרדוקס יום ההולדת בדרך כלל מהווה איום משמעותי על צופן בלוקים עם בלוק קטן יחסית כמו PRESENT, אולם בהתחשב בסביבה המיוחדת בה הוא אמור לפעול האיום הזה לדעת המפתחים אינו חמור. התקפת ערוץ צדדי יכולה להיות ישימה נגד PRESENT כמו נגד צפנים אחרים, שוב בשל הפלטפורמה הספציפית שבה אמור הצופן להיות מיושם התקפה זו אינה מהווה איום ממשי לדעת המפתחים.
אסרחדון
ביוגרפיה
אסרחדון בנו הצעיר ביותר של סנחריב, שמלך באשור לפניו ושל אשתו נַקִיַה-זַכּוּתּוּ. הוא מונה ליורש העצר, לאחר שהבן הבכור אשור-נדין-שומי נרצח בשנת 694 לפנה"ס על יד עילם. עוד בהיותו נסיך רב עם אביו. ובשל כך הורחק מעיר הבירה נינוה. בהיותו מחוץ לנינוה הוא שלח מכתב לאסטרולוג בבלי שבו הוא שאל לעתידו, וזה ענה לו שהוא יהיה מלך אשור ויבנה את בבל מחדש. סנחריב נרצח על ידי בנו ארד-מוליסי, ולאחר מותו הומלך אסרחדון. אסרחדון היה כנראה אדם מאמין מאוד, שנועץ כמעט בכל דבר באסטרולוגים. דוגמאות לאמונה החזקה שלו באסטרולוגיה: הוא גזר על עצמו צום עד שיופיע כוכב מסוים. כאשר היה מופיע אות מבשר רעות בשמים, אסרחדון היה עוזב את כסאו ועובר לגור בכפר, ומשרת היה מחליף אותו.
למרות ההתמלכות הלא סדירה של אסרחדון, עמי האזור לא מיהרו למרוד באשור. היה ניסיון של מצרים לעורר מרד בארץ ישראל שלא צלח. בבבל קם אדם בשם נַבּוּ-אַחוּ-אִידִינַה וניסה לשכנע את מלך עילם לפלוש לבבל ולגרש את אשור, ובאזור הים קם אדם כשדי בשם נבו-קיטי-זר-לישיר, שגם ניסה למרוד באשור. שני הניסיונות הללו דוכאו במהרה. במערב מרדו מלכי צור וצידון; בתגובה הרס אסרחדון את ממלכת צידון לחלוטין, ובנה עיר חדשה שקרא לה כר-אסרחדון (כר= אזור סחר). אסרחדון קיבל את כניעתו של מלך צור, ולקח ממנו את שטחי היבשה של ממלכתו, וחתם איתו על הסכם אשר הכפיף אותו לאשור. אסרחדון ניסה להפוך את אזור הים התיכון לאזור סחר ימי.
אסרחדון הגדיר את מצרים בתור אויב. הוא ערך מסע מלחמה נגד עיר בשם ארצה (ככל הנראה מדובר בממלכה בצפון סיני); העיר נכבשה והדרך למצרים נפתחה. מלכי פלשת ופיניקיה נתנו לו צי חזק להעברת הצבא בים. בשנת 673 לפנה"ס נוצח אסרחדון על ידי המצרים, אך בשנת 671 לפנה"ס חזר למצרים, נלחם נגד המלך תהרקה וכבש את הדלתה ואת העיר ממפיס, ובכך הגיעה אשור לשיא התפשטותה. אסרחדון היגלה ממצרים לאשור אנשים בעלי מקצועות נדרשים. הידע שנצבר במצרים עבר לאשור, כגון החלוקה המצרית של היום ל-12 חלקים שווים. בחוזרו ממלחמתו ממצרים, עבר בשמאל שהייתה באותה עת בירת פחווה אשורית, והציב בה את אסטלת הניצחון של אסרחדון, המתארת ניצחונו על תהרקה.
אסרחדון נלחם גם מצפון לאשור: הוא נלחם בקימרים וניצח אותם, ואז התגלתה ממלכה חדשה שנקראת אשגוזה (במקרא ידועים בשם אשכוזי או אשכנזי), אשר בפי היוונים נקראו סקיתים. מלך הסקיתים ברדוטה הציע לאסרחדון לכרות ביניהם ברית שלום ולשאת את בתו. בצפון איראן פגש אסרחדון קבוצת עמים חדשה – המדיים.
אסרחדון קיים את הנבואה שניתנה לו, ובנה את בבל מחדש: הוא חסם את נהר הפרת, שהציף בעבר את העיר, ונתב אותו לנתיב הישן שלו; בנה מחדש את מקדש אסגילה ואת הזיגוראת, והחזיר לאסגילה את האלים; בנה מחדש שתיים מחומות בבל; שחרר את העיר ממסים; ובנה מחדש את מקדשה של האלה עשתר בעיר אכד, ובכך הראה כי הוא ממשיך דרכם של מלכי אכד מהאלף השלישי לפנה"ס.
אסרחדון נועץ באסטרולוגים ובחוזי כוכבים, אשר הציעו לו לרדת מכסאו בחייו ולמנות יורש. בשנת 672 לפנה"ס כינס בנינוה את כל הנכבדים של הממלכה, והציג לפניהם את שני בניו. בכור בניו שָׁמָשׁ-שׁוּם-אוּכִּין יהיה מלך בבל, ובנו השני אשורבניפל יהיה מלך אשור לאחר מותו. ב-18 באייר נשבעו כל הנכבדים והמלכים הכפופים שבועת אמונים לשני בניו.
אסרחדון העריץ את המלך האשורי בל-באני שמלך בתקופת אשור הקדומה במאה ה-17 לפנה"ס. הוא תיאר את עצמו כ"צאצא קיים של בל-באני, הבן של אדסי, נצר יקר של בלתיל". משמעות השם בלתיל שמשמעותו היא "עיר החוכמה", היה השם של אחד המתחמים העתיקים לאל אשור בחלק הפנימי ביותר בעיר אשור.
אסרחדון מת בשנת 669 לפנה"ס בדרכו למצרים. תקופת שלטונו הייתה תקופה של שגשוג ושלום באשור.
The Dream (שיר של רוקו בלאז'ביץ')
The Dream (בעברית: החלום) הוא שיר באנגלית וקרואטית שנכתב והולחן על ידי ז'אק הודק, אנדראה קוריץ', צ'ארלי מייסון ובוצע על ידי רוקו בלאז'ביץ'. השיר ייצג את קרואטיה באירוויזיון 2019 בתל אביב, ישראל, בעקבות זכייתו במקום הראשון בתחרות הגמר הלאומי הקרואטית - DORA 2019.
PSLV
PSLV (קיצור של Polar Satellite Launch Vehicle) הוא משגר לוויינים וחלליות רב שלבי שפותח על ידי הארגון ההודי לחקר החלל ומשמש לשיגור לוויינים צבאיים ומסחריים של הודו ולקוחותיה.
מתקני השיגור של משגרי PSLV נמצאים במרכז החלל סאטיש דאוון הממוקם בחוף הדרום־מזרחי של הודו.
השיגור הנסיוני הראשון של PSLV נערך בשנת 1993 ונכשל עקב תקלת תוכנה, אולם מאז ועד שנת 2016 בוצעו עוד 31 שיגורים מוצלחים ושיגור אחד שהוגדר כהצלחה חלקית. במסגרת שיגורים אלו הוצבו במסלול לוויינים מתוצרת ישראל, הודו, גרמניה, איטליה, ארגנטינה, בלגיה, קוריאה הדרומית ואינדונזיה ושל סוכנות החלל האלג'יראית.
מבנה
המשגר מורכב מארבעה שלבים, חלקם מונעים בדלק מוצק וחלקם בדלק נוזלי.
שלב ראשון
לשלב הראשון מוצמדים חיצונית שישה מאיצים מוצקים חיצוניים שגובהם 10 מטר וקוטרם מטר. מאיצים אלו נושאים תשעה טון של דלק מוצק זהה למנוע הראשי ומספקים דחף של 662kN כל אחד במשך 45 שניות. בתצורות שיגור מסוימות לא נעשה שימוש במאיצים.
שלב שני
גובה השלב השני 12.5 מטר ומשקלו 46 טון. מנוע השלב השני הוא מנוע דלק נוזלי המכונה Vikas, הוא נושא 41.5 טון של דלק נוזלי הידרזיני (UDMH) ומחמצן חנקתי ומספק דחף של 799 קילו־ניוטון למשך 158 שניות. ההיגוי מתבצע בעזרת הטיית פיית הפליטה ושני סילוני גז משניים לגלגול.
שלב שלישי
גובה השלב השלישי 3.6 מטר, קוטרו 2 מטר ומשקלו 8.4 טון. מנועו של שלב זה הוא מנוע מוצק המכיל 7.2 טון של HTPB המספק דחף של 240 קילו־ניוטון למשך 83 שניות. היגוי השלב השלישי מתבצע באמצעות הטיית פיית הפליטה, בקרת הגלגול של השלב השלישי מבוצעת על ידי סילוני הגז המשמשים להיגוי השלב הרביעי.
שלב רביעי
השלב הרביעי משמש להצבת הלוויין במסלולו הסופי. גובה השלב הרביעי 2.1 מטר, קוטרו 1.3 מטר ומשקלו 2.89 טון. השלב מונע על ידי שני מנועי דלק נוזלי המכילים 2 טון של דלק הידרזיני ומחמצן חנקתי. כל אחד מהמנועים מספק 15.2 קילו־ניוטון של דחף למשך עד 425 שניות. היגוי השלב לקביעת המסלול הסופי מתבצע בעזרת הטיית פיות המנועים בעת פעולתם ומערכת היגוי ריאקטיבית המבוססת על פליטת סילוני גז בשלב השיוט.
קאהן
קאהן (לעיתים כהאן או כאהן) הוא שם משפחה. משמש יהודים כגרסה של השם כהן ומהווה אחד משמות משפחות כהן וכשם משפחה גרמני שמשמעותו סירה קטנה. {{פירושונים|
ראו גם
}}
שחר טיבי
שחר טיבי (נולדה ב-26 באוקטובר 1997) היא שייטת ישראלית, ואלופת העולם בגלישת רוח בדגם IQFOiL לשנת 2023. ייצגה את ישראל באולימפיאדת טוקיו (2020). מתאמנת עם המאמן שחר צוברי במסגרת הנבחרת הלאומית IQFOiL נשים, וחברה במועדון השייט אילת.
ביוגרפיה והישגים ספורטיביים
טיבי נולדה בשנת 1997 וגדלה באילת. היא החלה את דרכה בגלישת רוח והגיעה להישגים בתחרויות הנוער, בשנת 2018 היא עברה לדגם 470 ולאחר אולימפיאדת טוקיו (2020) היא חזרה לגלישת הרוח ועברה לדגם IQFoil.
היא ייצגה את ישראל באולימפיאדת טוקיו (2020), שם סיימה במקום השמיני הכללי לאחר שיוט המדליות ב-470 (מפרשית), יחד נויה בר עם.
בשנת 2012, הגיעה למקום החמישי באליפות העולם לנוער בדגם RS:X וסגנית העולם עד גיל 17.
בשנת 2018, הגיעה למקום השמיני בגביע העולם 470 שהתקיים בעיר אייר שבצרפת.
בשנת 2019, הגיעה למקום הרביעי בגביע העולם 470 שהתקיים במרסיי שבצרפת, ובאותה השנה זכתה במקום השביעי באליפות אירופה לבוגרים שהתרחשה בסן רמו שבאיטליה.
בשנת 2022, הגיעה למקום השמיני באליפות העולם ב-IQFoil ולמקום העשירי באליפות אירופה.
ב-19 באוגוסט 2023 זכתה טיבי במדליית זהב באליפות העולם בגלישת רוח בדגם IQFoil שנערכה בהאג, הולנד, וכך הפכה לישראלית הראשונה שהוכרזה כאלופת העולם בדגם זה. באותה התחרות זכתה חברתה לנבחרת, קטי ספיצ'קוב, במדליית כסף.
שבע גבעות מוסקבה
שבע גבעות מוסקבה הוא השם ההיסטורי של האזורים הגבוהים שעליהם הוקמה מוסקבה. הביטוי נוצר באנלוגיה עם שבע גבעות רומא. עם פיתוח ובניית מוסקבה נוספו לרשימה גבהים חדשים. נכון לעכשיו אין הסכמה לגבי הגבעות הנחשבות לעיקריות, הביטוי עצמו הוא רשמי יותר וקיים כדי להדגיש את חשיבותה וגדולתה של מוסקבה.
שבע הגבעות הן:
גבעות אחרות שהוזכרו:
מלון ריץ קרלטון מוסקבה
מלון "ריץ קרלטון מוסקבה" (ברוסית: «Гостиница Ритц-Карлтон Москва») — הוא מלון חמישה כוכבים במוסקבה, רוסיה. המלון נמצא במרכז מוסקבה ברחוב טברסקיה ליד הכיכר האדומה. אחד מבתי המלון היקרים ביותר בעולם.
מלון בחטיבת קרקע זו היה קיים כבר במאה ה-19. הוא נהרס בשנות ה-30 של המאה ה-20. בשנת 1970 הוקם בניין בן 22 קומות שתפקד כמלון. מלון חדש המלון נבנה בשנים 2005–2007 על שטח של בניין זה שפורק. זהו בית המלון הראשון בניהול חברת ריץ קרלטון ברוסיה.
קנומן
קנומן (באנגלית Cenomanian) הוא גיל בתחילתו של תת-התור הקרטיקון עליון, תקופתו נמשכה מלפני 99.6 מיליון שנה ועד 93.6. שמו של גיל זה נגזר משמה הלטיני של העיר לה מאן בחבל פיי דה לה לואר שבצרפת.
בישראל
סלעים מגיל זה נמצאים בישראל ביהודה ושומרון, בצפון הנגב, בים המלח ובהרי אילת, ברובם סלעי משקע ימיים כגון גיר ודולומיט הנוצרים על ידי שקיעתם של קונכיות ושלדים של בעלי חיים ימיים, המעידים על כך שהים כיסה אז את האזור.
איווקו
איווקו (באיטלקית: Iveco; ר"ת של Industrial Vehicle Corporation) היא יצרנית משאיות, אוטובוסים, צמ"ה, מנועים, וכלי רכב צבאיים איטלקית שמרכזה בטורינו. החברה, שהוקמה בשנת 1975 כתוצאה מאיחוד של חמש חברות מאיטליה, צרפת וגרמניה. החברה נמצאת בבעלות קבוצת.
איווקו מייצרת מדי שנה כ-200,000 כלי רכב וכ-460,000 מנועים. בשנת 2008 הסתכמו הכנסות החברה ב-10.8 מיליארד אירו.
בישראל
יבואנית איווקו בישראל היא סמל"ת - סוכנות מכוניות לים התיכון, שהחליפה את נ. פלדמן לפני כשנתיים.
כמות כלי הרכב "על הכביש" (Running Park) נכון לשנת 2011 מוערכת בכ-6,500 כלי רכב, המחולקים לשישה סגמנטים:
רוני ראובן
רוני ראובן (נולד ב-9 במרץ 1955) הוא אמן ואיש חינוך ישראל. מנהל ואוצֵר גלריה הסדנה לאמנות ביבנה.
ביוגרפיה
רוני ראובן נולד וגדל ביפו; בן להורים ילידי בולגריה. לרוני אח בכור, שלמה ראובן, העוסק בחינוך גופני. אביו, יעקב ראובן, היה פקיד ממשלתי. אמו, אלקה ראובן, הייתה ציירת ורוני הוקף באמנות מצעירותו ושהה לצד אימו וחבריה מהמכון לאמנות בבת ים, בהם אליהו גת ואבא פניכל, שיצאו לצייר את נופי ארץ ישראל (לימים, ב-2005, ראובן הציג שתי תערוכות, בהן כלל עבודות שלו ושל אמו). למד חשמל ומכשירנות מטוסים בתיכון הולץ, מקצוע בו עסק במסגרת שירותו הצבאי.
בשנים 1980–1984 למד ראובן אמנות, במדרשה לאמנות ברמת השרון, עם התמחות בציור ובהדפס. הוא בעל תואר ראשון בחינוך לאמנות, המדרשה לאמנות, מכללת בית ברל (2009) ותואר שני בתרבות עם ישראל והוראתה, מטעם המכללה האקדמית אחוה (2013). בתקופת לימודיו במדרשה היה אסיסטנט של האמנית אלימה ולימד את אמנות ההדפס, אותה המשיך ולימד במכון אבני, במכון לאמנות בת ים, ובמכללת ספיר.
ראובן היה ממקימי קבוצת "מימד", שפעלה בשנים 1988–1990. חברי "מימד" (פרט לראובן) לימדו בבית הספר "מימד לאמנות חזותית" – אריה ברקוביץ', אבי עזרא, טוביה אברהם, שמחה שפייזר ויגאל עוזרי. הם הציגו יחדיו ואירחו אמנים נוספים, אולם לכל אחד מהם היה קו אמנותי משלו. קבוצת "מימד" החלה לפעול בגלריה "מימד קטן" בחנות "פרוזה" בדיזנגוף סנטר ומשפעילותה התרחבה, נפתחה גלריה "מימד" בנחלת בנימין. במסגרתה לקח חלק בפרויקטים אמנותיים, תערוכות והרצאות בפריפריה, בקיבוצים ובמושבים. בגלריות "מימד" הציג את שתי תערוכות היחיד הראשונות שלו.
בשנת 1988 הציג בתערוכה הקבוצתית "צבע טרי" במוזיאון תל אביב לאמנות, שכללה שישים אמנים שנולדו לאחר קום המדינה. באותה שנה השתתף ב"יצירמון" - פרויקט אמנות במצפה רמון, אוצר: ד"ר גדעון עפרת.
החל מ-1999 ראובן מנהל ואוצֵר גלריה הסדנה לאמנות, יבנה. בגלריה שתי קומות: קומת הקרקע כוללת שני חללי תצוגה וקיר אמן, בגלריות מוצגות תערוכות חדשות מדי חודש וחצי ובקומה שנייה יש כיתות לימוד. בסדנה נערכות הרצאות, סדנאות לתלמידי בתי ספר, קשישים, אוכלוסיות מיוחדות והציבור הרחב. במסגרת תפקידו אחראי על פרויקטים אמנותיים עירוניים, ביניהם: שלושה סימפוזיונים לפיסול באבן, הצבת פיסול סביבתי בעיר ואירועי אמנות לכלל הקהילה: יריד אמנות, תערוכת חוצות. לימד אמנות בבית ספר יסודי בן-גוריון ביבנה ובמקיף ד' באשדוד, בו הגיש תלמידים לבגרות באמנות מעשית.
החל להציג ב-1985, עד כה (2018) הציג 17 תערוכות יחיד (מתוכן שבע בגלריה טובה אוסמן) ואצר כשישים תערוכות, רובן בגלריה הסדנה לאמנות ביבנה.
רוני ראובן נשוי לחדוה ראובן, קרמיקאית ומטפלת באמנות, להם שלושה ילדים והם מתגוררים ביבנה; בשנת 2007 החלו להציג בתערוכות משותפות.
Slower
Slower הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הקנדית טייט מקריי. השיר יצא לאור ב-3 במרץ 2021, על ידי חברת התקליטים RCA רקורדס, כסינגל רביעי מתוך המיני-אלבום Too Young to Be Sad.
רקע והכרזה
מקריי הוציאה במקור את גרסת ההדגמה של השיר בעמוד היוטיוב בסדרת הקטעים שלה 'Create With Tate' עם הכותרת "Ew Feelings (Aka Slowower)". בשיחה עם מלינדה פקואדה ממגזין ניילון, היא נזכרה שכתבה את השיר בגיל 14 ואהבה אותו בתחילה, אך לא נרתעה להוציאו כעבור שנים. היא ציינה שברגע שהשיר הוקלט והועתק מחדש, הוא נשמע אחרת לגמרי. בראיון למגזין "Wonderland", סיפרה מקריי על השיר, "זה היה באמת על בחור שהיה סופר רעוע איתי ונמאס לי שתמיד צריך לנחש איתו. זה מדבר על איך הוא לא התכוון לעשות בדעתו כלום, והתכוונתי להמשיך בחיי." בראיון עם טרוויס מילס מאפל מיוזיק, חשפה מקריי "אני מהרהרת מזה השיר קיבל משמעות חדשה בגיל 17, מה שמייצג את הצורך לחיות את הרגע".
ג'ירף מסאי
ג'ירף מסאי (שם מדעי: Giraffa tippelskirchi) הוא אחד ממיני הסוג ג'ירף. נקרא גם ג'ירף קילימנג'רו ונפוץ בקניה ובטנזניה, כאשר חיה גם אוכלוסייה מבודדת בדרום זמביה.
בעבר מין זה היה מחולק לשני תת-מינים - ג'ירף מסאי וג'ירף תורניקרופט אך לאחר מחקר עכשווי נתברר כי הם זהים גנטית.
מאפיינים
הג'ירף חי בעדרים קטנים בהם יש בעיקר נקבות וצאצאים או עדרי זכרים צעירים. לג'ירפות מבנה גמיש ביותר עקב "טווחי בית" (home range) בהם כל פרט משוטט הכוללים אזורי חיץ. טווחי הבית של הנקבות יכולים להגיע לגודל של עד כ-120 קילומטרים רבועים, כשטווחי הבית של הזכרים קטנים יותר. ג'ירפות הן לא חיות טריטוריאליות אך בין הזכרים הבוגרים קיימת היררכיה בתוך טווחי הבית שלהם.
מין זה הוא המין הנפוץ ביותר של ג'ירף ומספרם מוערך בכ-32,500 פרטים כאשר בזמביה חיים כ-1500 פרטים שבעבר זוהו כשייכים לתת המין "ג'ירף תורניקרופט".
בן סטאר (שחקן)
בן סטאר (באנגלית: Ben Starr) הוא שחקן אנגלי, הידוע מהופעותיו בסרט הקולנוע "הישרדות", בסדרת הטלוויזיה "עלילות דיקנס" ובמשחק הווידאו "Quantum Break".
ביוגרפיה
סטאר נולד בבריסטול. הוא למד בבית הספר QEH. בתקופת לימודיו היה חבר בתיאטרון לנוער Great Western, התיאטרון לנוער של בריסטול אולד ויק ושל סדנת הטלוויזיה HTV. הוא למד היסטוריה באוניברסיטת דרהאם, והיה נשיא של להקת התיאטרון קאסל, וחבר בלהקת התיאטרון של האוניברסיטה DULOG. אחריו סיום התואר בדרהאם למד שנתיים בקורס משחק באקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון (LAMDA).
ב-2013 שיחק סטאר בתפקידו הראשון בטלוויזיה בסדרה "האב בראון", ואחר כך בפרק בסדרה "רופאים". ב-2015 הופיע בסדרה "המוסקטרים". סטאר גילם את קפטן ג'יימס הודון בסדרה של ה-BBC "עלילות דיקנס". ב-2016 הופיע בתפקיד נייתן מייסון בסדרה הרפואית "חדר מיון", וכיכב בתפקיד דונטלו בסדרה "מדיצ'י: שליטי פירנצה". ב-2017 החל להופיע בתפקיד הרופא ד"ר כריסטופר פריסטלי בסדרת הדרמה "ג'יימסטאון" של ערוץ Sky1.
ג'ון הנינג ספיק
ג'ון הנינג ספיק (באנגלית: John Hanning Speke; 4 במאי 1827 - 15 בספטמבר 1864) היה מגלה ארצות בריטי. גילה את אגם ויקטוריה ואת מפלי ריפון ב-1858. על שמו קרוי צבי ספיקי.
ספיק יצא למסע לגילוי מקורות הנילוס הלבן ביחד עם סיר ריצ'רד פרנסיס ברטון ב-1857. במהלך המסע התפצלו השניים וספיק גילה את אגם ויקטוריה ואת מפלי ריפון. תגלית זו עוררה מחלוקת קשה בין ברטון לספיק וסערה בשיח בבריטניה. ב-1864 היה אמור להתקיים עימות בין השניים על מנת ליישב את המחלוקת, אולם בבוקרו של העימות נהרג ספיק מכדור שנפלט מרובהו בעת ציד.
טענתו שאגם ויקטוריה הוא מקורו של הנילוס הלבן הוכחה כנכונה ב-1875 על ידי הנרי מורטון סטנלי.
קרני חיטין
קרני חיטין הוא שמו של הר געש כבוי בגליל התחתון בקרבת הר ארבל; גובהו המרבי 326 מטר, והוא כ-5 ק"מ ממערב לטבריה, ומעליה. ההר זכה לשמו בשל שתי פסגותיו, שצורתן כשל קרניים. קיימת סברה כי שתי פסגותיו – הידועות כ"קרניים" – הן פקקים געשיים שנחשפו באמצעות סחיפה. בשנת 2007 הוכרזה סביבת ההר כגן לאומי.
מקרני חיטין ניתן לראות את הכנרת, הגלעד, הגולן והגליל.
גאולוגיה
הר הגעש היה פעיל לפני כ-3–4 מיליוני שנה, בתקופת הפליוקן. בבסיס ההר מצויה שכבה של גיר ימי, בדומה לזו הנמצאת בארבל. מעליו שכבה של טוף ירקרק, ומעליה שכבה של אגלומרט הכולל פצצות געשיות וגושי בזלת. דבר זה מעיד כי ההר התחיל את חייו בהתפרצויות מתונות שעוצמתן הלכה וגברה בהמשך. מעל האגלומרט ניתן לראות שכבות בזלת.
התיישבות
בקרני חיטין התקיימו יישובים בכמה תקופות, וב-1976 נערכו במקום חפירות מטעם רשות העתיקות. השליטה מן ההר על הדרך העולה מהכנרת הקנתה לו חשיבות מיוחדת. דרך זו עברה בנחל רקת, ומשני צדיה חולשים עליה הרי געש: בקצה התחתון תל רקת ובקצה העליון קרני חיטין.
עקב הלטאות
עקב הלטאות (שם מדעי: Kaupifalco monogrammicus) הוא מין של עוף דורס אפריקני יחידי בסוג Kaupifalco. הוא איננו קשור למיני העקבים כשמו אלא דווקא לנץ. הוא קטן ביותר ואורכו 35–38 ס"מ. מוטת כנפיו עד 1.2 מ' ומשקלו 250–280 גרם. צבעו של הנץ אפור בראש ובחזה עם גרון לבן ועליו פס שחור. הבטן לבנה ומפוספסת מעט ומתחתיה הנוצות שחורות. הכנפיים לבנות מעט עם קצוות כהות והזנב שחור. הראש קטן ועגלגל ובעל מקור צהוב ועיניים חומות וגדולות העוזרות לו לאתר את טרפו מגבוה. שני הזוויגים דומים בגודלם והם חיים יחדיו.
העקב חי באפריקה שמדרום לסהרה בעיקר בחורשים ויערות פתוחים אך גם בסוואנה. הם מקננים על גבי דקלים ומטילים 3 ביצים.
כמו רוב הנציים גם עקב זה אוכל בשר והוא מתמחה בעיקר בטרף של לטאות קטנות כמו זיקיות, חומטיים, לטאיים ושממיתיים וכן נחשים, חרקים גדולים כמו חגבים או פרפרים, יונקים קטנים ועופות. הוא קוטל אותם בטפריו החזקים.
קרני חיטין
התיישבות
במורד הצפוני של ההר שכן בתקופה העות'מאנית הכפר חיטין, אשר שימר את שמה של העיירה היהודית הגדולה מתקופת התלמוד כפר חיטיא ששכנה במקום, ואשר נזכרת רבות במקורות חז"ל. במהלך מלחמת העצמאות נמלטו ממנו תושביו, והכפר חרב.
טפילה
טַפִילַה (בערבית: الطفيلة) היא עיר השוכנת במערב ירדן. העיר, הנמצאת בגובה של כ-940 מטרים מעל פני הים, ידועה במטעי הזיתים והתאנים הרבים סביבה, והיא בירת נפת טפילה. ישנם יותר מ-360 מעיינות ונביעות בסביבת טפילה, כולל בשמורת דנה (צַ'אנַא ضانا) והמעיינות החמים בעַפְרַה.
טפילה מזוהה עם "תופל" האדומית ששימשה כבירת ממלכת אדום. טפילה סופחה מאוחר יותר על ידי הממלכה הנבטית. לאחר הפלישה הרומית, היא נשלטה על ידי שבט ע'סאן, אשר קיים שלטון מקומי תחת האימפריה הביזנטית. טפילה עברה במאה ה-7 לשלטון מוסלמי, שהופסק לתקופה קצרה על ידי השלטון הצלבני.
בתחילת המאה ה-20 היו בטפילה כ-700 בתים בהם התגוררו כ-9000 נפשות, כולם בדואים. בשנות ה-30 של המאה ה-20 היא תוארה ככוללת שני רחובות ושני שווקים וקטנה משהייתה בתחילת המאה ה-20.
"האוניברסיטה הטכנית טפילה" (TTU) הוקמה כמכללה בשנת 1985 והפכה לאוניברסיטה בשנת 2005. בסביבת העיר נמצאים מכרות זרחה (פוספטים) וצמנט הנמנים עם מקורות ההכנסה הגדולים של ממלכת ירדן.
מוצאם של רוב תושבי הכפר הפלסטיני עבוין הוא מטפילה.
כתונת (בגד כהונה)
במקרא, הכתונת היא כמין חלוק מפשתן לבן שלבשו הכהנים במקדש, אחד מארבעה בגדי הכהונה אותם לובש כל כהן ("כהן הדיוט". לכהן הגדול יש ארבעה בגדים נוספים). הכתונת מכסה את גוף הכהן מהכתפיים ועד הקרסוליים, בהתאם למידת גופו המדויקת של הכהן, ויש לה שרוולים המכסים את הזרועות עד הפרק המחבר את כף היד לזרוע. סדר לבישת בגדי הכהונה הוא: תחילה לבשו מכנסיים, לאחר מכן כתונת, ולאחריה מצנפת ואבנט.
צורת הכתונת ודרך הכנתה
הכתונת עשויה חוטים שכל אחד מהם שזור משישה חוטים. היא איננה נתפרת מחלקים שונים, אלא נעשית מאריג אחד, פרט לשרוולים, אותם ניתן לארוג בנפרד ולחבר לבגד בתפירה. על פי תיאור משלהי ימי בית המקדש השני, פתח הצוואר היה רחב, ונקשר בעזרת חוטים.
התורה מציינת את יחודה של כתונת הכהנים בביטוי "כתונת תשבץ", כלומר, ארוגה בדוגמה של משבצות. הדוגמה אינה נוצרת מחוטים בצבע שונה, אלא על ידי הבלטת המסגרת של הדוגמה, כך שנוצר מעין כלי קיבול (כאילו הכתונת מיועדת לשבץ בה אבני חן). רבי סעדיה גאון מציין שהדוגמה היא צורות של ריבוע בתוך עיגול, ומקור דבריו אינו ברור.
לפי אחד הפרשנים שולבו בכתונת חוטי זהב, אולם הדעה המקובלת היא שהכתונת עשויה פשתן בלבד.
דיון נוסף קיים בפרשנים לגבי כתונת של כהן רגיל ("כהן הדיוט"): הביטוי "כתונת תשבץ" נאמר בהקשר של בגדי אהרן, הכהן הגדול, ואילו לגבי בגדי בניו, הכהנים הרגילים, נאמר באופן סתמי: "ולבני אהרן תעשה כתנות". מפסוקים אלה ניתן להבין שהכתונת של הכהן הגדול שונה מזו של בניו, ואין בה משבצות. לעומת זאת בתיאור עשיית הבגדים נאמר "ויעשו את הכתנות שש מעשה אורג לאהרן ולבניו", ומשתמע שנעשו באופן אחיד. הדעה השנייה מתאימה יותר לדברי חז"ל ולתיאורו של יוסף בן מתתיהו.
הבעלות על הכתונת
הכתונת, ככל בגדי הכהונה, נרכשת מכספי הציבור שנתרמו לבית המקדש ("מחצית השקל"), ואסור שתהיה רכושו הפרטי של הכהן. מכיוון שהכתונת מותאמת למידותיו האישיות של הכהן (בניגוד לבגדי כהונה אחרים, אבנט ומצנפת, שמידותיהם אחידות), מקובל היה לעיתים שכהנים מביאים את הבגד מביתם. על כך נאמר בתלמוד:, כלומר, עליו להעביר את הבגד לבעלות הציבור, אף על פי שהבגד יופקד ברשותו בזמן עבודתו במקדש. התלמוד אף מספר על כהנים עשירים כדוגמת רבי ישמעאל בן פאבי ואלעזר בן חרסום שהשתמשו בכתנות יקרות במיוחד.
הכתונת כגורם מכפר
חז"ל מייחסים לבגדי הכהונה תפקיד של כפרה על חטאיהם של ישראל, בכל בגד לפי עניינו. לגבי הכתונת נאמר שהיא "מכפרת על שפיכות דמים". התלמוד מסביר שכפרה זו איננה תחליף לענישת הרוצחים, אלא שבמקרה שבית הדין אינו מעניש את הרוצח, מסיבות פרוצדורליות בסדרי הדין, הדבר מטיל כתם מסוים על העם כולו, ולבישת הכתונת על ידי הכהנים מכפרת על כך. רש"ר הירש (על ) הסביר שהרעיון הגלום בכתונת הוא הרצון לטהר ולקדש את מעשי האדם, דבר המתבטא בלבישת הבגד על הידיים והרגלים. נכונותם של הכהנים לעשות זאת מבטאת את רוח העם בכללו, ובכך מתכפרות ומתגמדות תופעות קשות בשולי החברה. ככל כפרה סמלית, אף זו תלויה במימושה המעשי בחיי היום יום, ולכן כפרה זו אינה מועילה כאשר שפיכות הדמים מתרבה.
פחד וחרדה מחיסונים בגיל הרך
טיפולים רפואיים הכרוכים במתן זריקות, במיוחד חיסונים, הם מקור שכיח לכאב ולחרדה בקרב ילדים ברחבי העולם. הפחד מזריקות מתחיל בגיל הרך המוקדם והולך ועולה עם הגיל ומגיע לשיאו בגיל בית הספר, כיוון שחוויית הכאב מעלה את רמת החרדה ואת החומרה של תפיסת הכאב. הכאב שהילדים חווים בילדות עשוי להוביל להשפעות מזיקות מבחינה פסיכולוגית לטווח הארוך. הכאב הנפוץ ביותר שחווים בילדות נגרם על ידי זריקות חיסון, ועלול להוביל לאי התמדה בקבלת שגרת החיסונים המומלצת. לפיכך, המודעות לדרכים להפחתת הכאב מהחיסון בקרב ההורים וספקי שירותי בריאות - חשובה. קיימות טכניקות והתערבויות שונות שמטרתן להרגיע את הילד במהלך החיסון וכך להפחית תחושות של כאב וחרדה בעקבותיו.
כאב בקרב ילדים בגיל הרך
מערכת העצבים המסוגלת להעביר גירוי כאב למוח, קיימת בעובר מגיל 24 שבועות הריון ולכן כל פג או ילוד חש כאב. כלומר, קיימים כל הקשרים הבסיסיים להולכת גירוי כאב אף על פי ששלב המיאלניזציה עדיין לא הושלם. מעבר לכך, בקרב תינוקות קיימת נטייה לחוש כאב בעוצמה גבוהה יותר ממבוגרים כי המערכת האינהיביטורית מתחילה להתפתח במשך החודשים הראשונים לחיים, אך אינה מספיק פעילה בילוד. לפיכך, עוצמת הגירוי המגיעה למוח עלולה להיות חזקה יותר.
אחת הבעיות המקשות על אבחון הכאב בילדים היא הקושי בהגדרת הכאב על ידיהם ודירוג עוצמתו. מלבד מגבלת התקשורת המילולית בגילאים צעירים, משפיעים גורמים כמו שלבי ההתפתחות הפסיכו־חברתית של הילדים וחוויות עבר מוגבלות בהשוואה למבוגרים. לכן, הערכת הכאב בילדים שונה מהותית מזו של מבוגרים, והיא מחייבת מיומנויות מצד הצוות המטפל. לצורך הערכת כאב עצמית בילדים עדיפה ההסתייעות בכלים חזותיים. קיימים מספר סרגלי כאב, שהם כלי הערכה מהימנים ותקפים הנמצאים בשימוש נרחב.
כאשר הילדים בגיל טרום דיבור, אינם משתפים פעולה או אינם יכולים להביע אומדנים בעצמם כמו במקרים של ילדים הסובלים מפיגור או איחור התפתחותי דירוג הכאב נעשה על ידי הצוות המטפל באמצעות סולמות מהימנים ותקפים, לדוגמה: (AHTPS (Alder Hay Triage Pain Scale או סולם FLACC. בכלים אלו המטפל מדרג כל אחד מהסימנים ומסכם את הדירוגים השונים לקבלת מספר המעיד על עוצמת הכאב. המדדים שאותם צריך להעריך כוללים: 1. התבוננות במימיקת הפנים ("פרצוף כאוב"). לתינוקות כאובים יש מרכיבים בתנועתיות הפנים אשר ״מסגירים״ את תחושת הכאב. למשל עווית מסוימת או עצימה חזקה חוזרת ונשנית של העיניים בזמן בכי. 2. עוצמת הבכי ותדירותו. 3. גוף מתוח ותנועות גפיים. 4. התנהגות כללית. תינוקות מסוימים יכולים להיראות יותר חולים בזמן כאב, לגלות אי רצון לאכול או לישון ולעיתים להביע אי שקט קיצוני. ההורים מהווים ברוב המקרים מדד רגיש ביותר לשינוי ההתנהגותי שחל אצל התינוק בעקבות הכאב ולכן חובה להיעזר בהם בהערכת הכאב.
פחד וחרדה בקרב ילדים
פחדים וחרדות הן תופעות נורמליות ונפוצות אצל רוב הילדים, ומופיעות בצורה מתונה וחולפות במהלך הזמן. אולם, בתת-קבוצה של ילדים צעירים, תופעות אלו נהפכות לחמורות וכרוניות ולבסוף עלולות להפוך להפרעות של פוביה או הפרעות חרדה אחרות שלהן השפעה שלילית בתחומי חיים רבים של הילדים. המונח "הפרעות חרדה" מתייחס למקרים שבהם תגובת החרדה מופיעה בעוצמה רבה, הגורמת למצוקה רבה או מפריעה באופן שוטף לפעילויות היומיומיות של הילד. במשך השנים האחרונות, מחקרים הראו כי האטיולוגיה לפחדים וחרדות יכולים להיות משויכים לתורשה ולגורמים ביולוגיים נוספים, גורמים סביבתיים ותרבותיים.
אם מתערבים בשלבים מוקדמים, למשל באמצעות טיפולים קוגניטיביים-התנהגותיים שהם אפקטיביים למדי, יכולים לקצר את משך הזמן בו הילדים סובלים מהסימפטומים, משפרים את איכות חייהם ויכולים למנוע את התבססות ההפרעה לטווח הארוך.
מחקרים של פחדים נורמטיביים בילדים הסתמכו בעיקר על שאלונים שכוללים מגוון רחב של גירויים ומצבים פוטנציאליים מעוררי פחד, כגון (Survey Schedule for Children (FSSC- R
. אצל ילדים, בעיית החרדה כוללת את הילד עצמו ואת הוריו. ההורים הם הסביבה הטבעית העוטפת את בעיית החרדה ומגדירה את תנאי קיומה. מצד אחד, ההורים הם דמויות המפתח, שיכולות להקל על בעיית החרדה, לסייע להתמודדות מוצלחת עם תקופות מעבר בחיי הילד או להתגבר על משברים. אולם מצד אחר, ההורים יכולים לתרום להמשך קיומה של החרדה, להחרפתה או אף להנצחתה.
הבדל בין פחד לחרדה
חרדה היא תופעה נורמלית בלתי נמנעת ונפוצה מאוד בקרב המין האנושי, והיא נחשבת לאות אזעקה פנימי המתבטא בתחושה לא נעימה של חשש מהעומד להתרחש כאשר לא קיים גירוי חיצוני מוגדר הנראה לעין.
החרדה בדרך כלל נורמטיבית והופכת לפתולוגית (אבנורמלית)- כאשר תגובת האדם איננה פרופורציונלית לסכנה שהאדם חווה הן מבחינת האפקט החרדתי והמשכו, והיא מהווה בעצם תגובה נפשית לסכנה פנימית שמתחוללת בתוכו ומלווה בפחד חזק וחסר פשר.
תסמיני חרדה בילדים
חרדה בילדים מאופיינת בדרך כלל בתסמינים הבאים: תסמינים פיזיים: קוצר נשימה, דופק מואץ, תחושת מחנק, כאבי ראש, כאבי בטן, בחילות והפרעות בשינה. תסמינים מחשבתיים: קשיי קשב וזיכרון, מחשבות דאגה בנוגע לדברים שליליים שעלולים לקרות לילד או לקרובים אליו, מחשבות טורדניות.
תסמינים רגשיים: תחושת מצוקה, פחד, ייאוש, חוסר אונים או דאגה. תסמינים התנהגותיים: היצמדות להורים, סירוב ללכת לבית הספר או לקבל חיסונים או טיפול רפואי, עיסוק רב בשאלות על המצב והעתיד, חזרה על פעולות, חזרה על מחשבות או מילים מסוימות, הימנעות מללכת לחוגים ולפעילויות מחוץ לבית.
כאב וחרדה מפעולה רפואית
בתינוקות ובילדים כאב וחרדה קשורים זה לזה וקשה להפריד או להבדיל ביניהם. החרדה מפחיתה את הסף לכאב ומגבירה את הסבל.
סיבות לחרדה מפעולה רפואית (טיפול, זריקות וחיסונים) אצל תינוקות וילדים בהתאם לשלב ההתפתחותי שלהם:
חובה לטפל גם בחרדה ולא רק בכאב. החרדה כאמור מפחיתה את סף הכאב ולכן מצבים המלווים בכאב קל ניתנים לטיפול בקלות יחסית על ידי הפחתת רמת החרדה.
פחד וחרדה ממחטים וחיסונים בזריקות בקרב ילדים: היבטים ביולוגים, פיזיולוגיים ופסיכולוגיים
רוב החיסונים ניתנים באמצעות זריקה, במועדים קבועים מראש לפי גיל הילד מהיום הראשון ללידתו. פחד מזריקות הוא פחד אוניברסלי, טבעי ובלתי נפרד מההתפתחות והגדילה של ילדים.
ממחקר שהתקיים ביחידה לרפואת מטיילים שבמרכז הרפואי בני ציון, עלה כי 8.2% מתוך המתחסנים סובלים מפחד קיצוני ובלתי נשלט ממחטים.
פוביות ממחטים וזריקות
פוביה ספציפית היא פחד מתמיד בלתי סביר ומוקצן, המתעורר עקב הופעת אובייקט ספציפי, מצב ספציפי או כאשר קיים רמז או ציפייה להופעתו.
על אף העובדה שבקרב מרבית האנשים קיימת סלידה כלשהי מקבלת זריקה, התגובה (הפיזית והנפשית) של אנשים הסובלים מפחד ממחטים היא חריפה וקיצונית יותר. נתונים סטטיסטיים מצביעים על העובדה כי 3.5-10% מהאוכלוסייה סובלים מפוביה ממחטים -, ופחד מזריקות - (Trypanophobia) ופחד מחפצים חדים.
תסמינים של פחד ממחטים
התסמין הנפוץ ביותר של פחד ממחטים הוא התעלפות וזו-וגלית (עילפון, אובדן חושים ואובדן תודעה). על פי מחקרים שבוצעו בתחום, כ 70% מהאנשים הסובלים מחרדת מחטים, מתעלפים כתוצאה מנפילה חדה ופתאומית בלחץ הדם.
בנוסף לכך, גם בקרב ילדים עלולים להופיע התסמינים הבאים כביטוי לחרדה ופחד ממחטים: קצב לב מהיר, יתר לחץ דם, עלייה בהורמוני לחץ, סחרחורות, קוצר נשימה, בחילות, תלונות על כאבי בטן ראש וחזה המלווים בהמשך ברפלקס וזו-וגלי המתבטא בהאטה בקצב הלב וירידה בלחץ הדם שגורם להתעלפות במהלך או מיד אחרי קבלת הזריקה.
חרדה ממחטים מלווה גם בתגובות נפשיות והתנהגויות, תחושת פחד, איום והתנהגות הימנעותית המונעות מהאדם לקבל אבחון או טיפול רפואי, הכרוך בשימוש במחטים. חוקרים סבורים כי פחד ממחטים נעוץ במנגנון אבולוציוני הישרדותי– בעבר הרחוק היו הרבה מקרי מוות אלימים כתוצאה מחדירה של חפצים חדים, עובדה זו מסבירה מדוע חפצים חדים, כדוגמת מחטים מעוררים את רפלקס הרתיעה והפחד בקרב בני אדם מסוימים.
דרכי התמודדות עם פחד וחרדה במהלך חיסוני שגרה בקרב ילדים
מחקרים מצביעים על העובדה כי החל מגיל ארבעה- שישה חודשים קיים כבר זיכרון של כאב. אחד המחקרים היה מחקרם של אנה תאדיו (Anna Taddio) ועמיתיה, אשר השוו את משכו ועוצמתו של הכאב בתינוקות נימולים, בתגובה לקבלת חיסון בגיל 4–6 חודשים לתגובתם של תינוקות לא נימולים לאותו חיסון. הם מצאו הבדל ברור במשך הבכי ובעוצמת הכאב, כפי שנמדדה על ידי תנועות הפנים, אופי הבכי ותנועות הגוף. מסקנתם הייתה כי תינוקות שעברו ברית מילה מגיבים ביתר לכאב בהשוואה לילדים שלא עברו ברית מילה (הכאב של ברית המילה "נצרב" בזיכרון של מערכת חישת הכאב). לפיכך כבר מהחיסון הראשון יש להתמקד בהפחתת כאב ובמניעת חרדה אצל התינוק או הילד וההורים. התייחסות מתחשבת ואמפתית למקבל החיסון הן שיסייעו לתקשורת טובה יותר בין הילד או ההורה לאחות. הדרכה טובה מהווה בסיס למתן החיסון באופן הולם תוך נקיטת האמצעים האפשריים להפחתת הכאב והפחתת חרדה אצל מקבל החיסון. כך אפשר לטפח בקרב מקבל החיסון התייחסות חיובית ונבונה לזריקות שנועדו לתרום לבריאות. ההדרכה צריכה להינתן על-פי הבנת מקבל החיסון, גילו ותרבותו.
שיטות להפחתת כאב פחד וחרדה מחיסונים
ארגון הבריאות העולמי (WHO), משרד הבריאות בישראל ומחקרים שנערכו בין השנים 2003 ל-2015 הצביעו על יעילות התערבויות פסיכולוגיות המבוצעות על ידי ההורים ואנשי מקצוע מתחום הבריאות בהקלת הכאב והחרדה במהלך חיסוני שגרה בקרב תינוקות, ילדים ובני נוער ואף שיפרו את העמידה בלוח-זמנים של מתן החיסונים על ידי האחות. התערבויות אלו כללו:
שימוש בהסחת דעת להפחתת פחד וחרדה מחיסונים ויעילות סוגיה השונים
הסחת דעת היא "תהליך של הסטת תשומת הלב של יחיד או קבוצה מהאזור הרצוי של מיקוד, ובכך חסימת או החלשת הקבלה של מידע מבוקש".
העברת הקשב מגירוי מכאיב או ההסחה מאפשרות לשנות מחשבות פנימיות, למשל על ידי הצגת דימויים מנטליים נעימים או מאמצים מנטליים הנדרשים לפתירת בעיות. הסחה עשויה להיות מושגת כאשר האדם נדרש להיות קשוב לאופנות חוש אחרת כמו גירוי ויזואלי (משחקי וידאו וסרטים), שמיעתי (מוזיקה) או מגע. השימוש בגישות הסחה מנטלית נמצא יעיל להפחתת כאב הן בסביבה מעבדתית והן קלינית.
הסחת דעת היא אסטרטגיה יעילה בעת מתן חיסונים ולא רק בנוגע לילדים גדולים. הוכח כי גם אצל תינוקות שירה, דיבור, עיסוק עם חפץ או משחק מתאים לגילם מסוגלים להפחית את תגובות הכאב בעת מתן הזריקה.
סוגי הסחות דעת ויעילות השימוש בהן
התערבויות פסיכולוגיות מורכבות ממגוון של טכניקות לילדים מרגיעות את הדעת במהלך חיסון במטרה להפחית כאב ולחץ. דוגמאות:
המחקרים מראים כי במועד הבא למתן חיסון, הורים מעדיפים בבירור שימוש חוזר באמצעים להפוגת כאב לאחר חשיפה לשימוש באמצעים אלה. בקרב צוות האחיות נמצא, כי אימוץ אמצעים להפוגת כאב אצל תינוקות וילדים בעת מתן חיסונים לא הקשה על עבודתן.
בואשן דרומי
בואשן דרומי (שם מדעי: Spilogale angustifrons) הוא מין של בואשן ממשפחת הבואשיים. בעבר היה תת-מין של בואשן מזרחי אך הוחלט להפרידו.
אורכו של הבואשן עד 34 ס"מ ומשקלו 1-0.5 ק"ג. הוא בעל פרווה שחורה והרבה טלאים לבנים. זנבו שעיר וזקור כמו זנב סנאי. כמו רוב קרוביו הוא בעל בלוטה בפי הטבעת ממנה הוא מפריש נוזלים מסריחים להגנה מטורפים.
הבואשן מצוי ביערות במרכז אמריקה ממקסיקו, גואטמלה, הונדורס, אל סלוודור, ניקרגואה, קוסטה ריקה ובליז. חלק מהיערות בגובה 300 מ' מעל פני הים.
הבואשן פעיל בלילה ויודע לטפס על עצים. הוא אוכל כל הניזון מהחי והצומח.
אלונים
אַלּוֹנִים הוא קיבוץ בצפון עמק יזרעאל, ליד קריית טבעון, המשתייך לתנועה הקיבוצית. הקיבוץ, שעלה לקרקע במיקומו הנוכחי בשנת 1938, נמצא בתחום השיפוט של המועצה האזורית עמק יזרעאל.
הקמת קבוצת הרועים
בעקבות קריאתו של אלכסנדר זייד, מאנשי השומר, להקים קבוצת רועים שתסייע בידו לשמור על אדמות קרן קיימת לישראל באזור שייך אבריק, הגיעו ביום שלישי, י"ד באב תרצ"ה, 13 באוגוסט 1935, שלושה צעירים - חברי תנועת הנוער העובד, אל תחנת קריית חרושת של רכבת העמק. עם הזמן הצטרפו אל שלושת המתיישבים הראשונים חברים נוספים והם התגוררו בשלושה צריפים בפאתי קריית-חרושת.
מקימי הקבוצה התקיימו מעבודות מזדמנות מחוץ ליישוב (עבודות חוץ) וחיו בצמצום רב. במקביל, עסק הקיבוץ המאוחד, בהכנת תגבורת לקבוצה הצעירה - קבוצת עולים צעירים מגרמניה שהתחנכה בעין חרוד, והייתה תחילתו של מפעל עליית הנוער. העולים שהתחנכו בעין חרוד מפברואר 1934, הפכו במהרה לחלק מ"קבוצת הרועים". בכ"ג בטבת תרצ"ו, 18 בינואר 1936 התאחדו הקבוצות בקריית חרושת ובן-יום שילשה החבורה את מספרה והגיעה לכדי 70 חברות וחברים. ליד הצריפים הוקם מחנה אוהלים שהלך והתרחב. המיזוג והשילוב היו מהירים מאוד ואף נוצרו חברויות בין ילידי הארץ לבין ילידי גרמניה.
המעבר לשייך אבריק
בחודש אפריל 1936 החל המרד הערבי ברחבי ארץ ישראל. תנאי המחיה, קשיי אבטחת המקום והרצון שלא להשאיר את משפחת זייד לבדה בשייך אבריק הובילו את חברי הקבוצה להעתיק את מקום מגוריהם לחצר בית זייד בחודש יוני 1936. לאחר המעבר כל חברי היישוב התגוררו באוהלים. מתבן ישן שימש כחדר אוכל, ואת המים הובילו ממעיין יצחקיה שלמרגלות הגבעה. בנוסף לעבודות השמירה והמרעה, עסקו חלק מהחברים בחשיפת מערות הקבורה הקדומות שנתגלו בסמוך, הלא הן בית שערים התלמודית. באוקטובר 1936 נקנה עדר העיזים הראשון.
בערב פסח תרצ"ו, 26 במרץ 1937, הסתיים המעבר למחנה העצמאי בשייך אבריק (כיום גבעה בקריית עמל). הוקם צריף חדר האוכל, הוקמו אוהלים וצריפים רבים. למחנה כבר הייתה צורה של קיבוץ בהתהוותו: מגדל שמירה מעץ, צריפים ואוהלים, ענפי שירות הוקמו וחדר האוכל היה מוגן מפני צליפות הפורעים הערביים.
ההתיישבות במיקום הקבע
בסיוון תרצ"ז הוחלט לקרוא ל"קבוצת הרועים" בשם קיבוץ אלונים, על שם העץ השליט באזור הגבעות. חברי הקיבוץ השתלבו בארגון ההגנה באזור ועוסקים בשמירה ובאבטחת הנקודה והסביבה.
עם הזמן הלך וגדל הקיבוץ והחלה בעיה של תעסוקה בקרב חבריו, יחד עם מחסור באדמות חקלאיות עבור ענפי הקיבוץ. בינואר 1938 נחרשו אדמות קוסקוס (קריית טבעון) במבצע התגייסות של טרקטורים רבים ושל עשרות זוגות בהמות שהגיעו מרבים מיישובי הצפון.
בי"ב בתמוז תרצ"ח, 11 ביולי 1938 נרצח אלכסנדר זייד בדרכו לאספה בשייך אבריק. מספר חודשים לאחר מכן, בכ"ג בתשרי תרצ"ט, 18 באוקטובר 1938, הונחה אבן הפינה לחומה בנקודת הקבע על הגבעה ב"קוסקוס עילית". החומה הגנה על אוהלי המגורים, אוהל חדר האוכל, צריף המרפאה וטנק המים. מחוץ לחומה הוקם בית הביטחון (הבית הלבן) וחמש עמדות מבוצרות. מאוחר יותר הוקם מגדל השמירה באזור רמת הדסה לאבטחת הסביבה, וגם מגדל המים באלונים, המהווה עד היום את הסמל של הקיבוץ.
בכ"ב בכסלו תרצ"ט, 15 בדצמבר 1938, נולד הילד הראשון באלונים, אילן-אלכסנדר בנם של נעמי ודוד מלכא, שנקרא על שמו של אלכסנדר זייד.
התפתחות הקיבוץ
רבים מחברי הקיבוץ השתלבו במסגרות הביטחוניות של אותה תקופה. חלקם של החברים התגייס למסגרות הלגאליות: חיל הנוטרים, משטרת החופים ופלגות הלילה המיוחדות וחלקם למסגרות הבלתי לגאליות: חיל המשמר, חיל השדה ופלוגות השדה. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה יצאו חברים אחדים לשירות בצבא הבריטי על יחידותיו השונות. חברים אחדים הצטרפו לשורות הפלמ"ח. באלונים שכן בסיסה של המחלקה הערבית של הפלמ"ח. בשנים 1943–1946 התמקם מטה הפלמ"ח באלונים והאזור שימש כמקום אימונים ומסתור של רבות מפלוגות הפלמ"ח בתקופות שונות.
באותה התקופה גדל הקיבוץ והצטרפו חברים נוספים מארצות רבות. באלול תש"ב, ספטמבר 1942 נפתח גן הילדים הראשון באלונים. ענפי המשק החלו לגדול ולהתפתח, נזרעו שדות, ניטעו עצים וגפנים, עדר הכבשים התרחב ואליו צורף עדר פרות לחלב ולבשר. עם סיום מלחמת העצמאות, קבלה אלונים שטחים חקלאיים נוספים באדמת עמק יזרעאל וכן מספר חלקות יער אלונים לשמירה ולמרעה.
עם השנים התפתחו באלונים מספר מפעלים שניסו לנצל את ענפי האלון כחומר גלם, ביניהם מפעל "ניצב" שייצר תחילה ידיות לכלי עבודה ואחר כך צעצועי עץ. בשנת 1960 הוקם מפעל "אלום" שעסק בייצור אביזרי פרזול מאלומיניום (ידיות לדלתות ועוד). בשנת 1976 הוקם מפעל "אלגת" שעוסק בציפויים שונים של חלקי אלומיניום לתעשייה הביטחונית.
בשנת 1978 נחנך בקיבוץ חדר אוכל חדש, שנבנה בסמוך למבנה חדר האוכל ששירת עד אז את הקיבוץ.
בשנת 1995 הוקם בצומת אלונים, בשותפות עם משקיע פרטי, קניון "חוצות אלונים", שהיה הקניון הראשון בתנועה הקיבוצית.
בשנת 2015 הוקם מגרש הכדורסל והטניס.
בשנת 2018 החלה בנייתה של שכונה חדשה, שכונת נופר.
הקיבוץ כיום
כיום מתבססת כלכלת הקיבוץ על מספר ענפי חקלאות: לול, מטע אבוקדו וגידולי שדה. רבים מהחברים עובדים מחוץ לקיבוץ.
קיבוץ אלונים הוא קיבוץ בהתחדשות, הקולט בנים ומשפחות בנים לחברות מלאה. בקיבוץ כ-180 משקי בית, כ-85 ילדי בית-ספר, 100 תושבים ובנים. הקיבוץ ממוקם באזור בעל צמחיית עצי אלון ועצים רבים נוספים. ילדי הקיבוץ לומדים בבתי הספר של המועצה האזורית עמק יזרעאל בכפר יהושע, נהלל, יפעת ומזרע.
אדוארד פוקס
אדוארד צ'ארלס מוריס פוקס (באנגלית: Edward Charles Morrice Fox; נולד ב-13 באפריל 1937) הוא שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה אנגלי. תפקידיו הידועים הם התפקיד הראשי בסרט "נשיא על הכוונת" ובסדרה "אדוארד וגברת סימפסון" בה גילם את דמותו של המלך אדוארד השמיני.
ביוגרפיה
אדוארד פוקס נולד בצ'לסי שבלונדון. אביו רובין פוקס היה שחקן וסוכן אמנים, ואמו אנג'לה מיוריאל דריטה וורתינגטון הייתה שחקנית וסופרת. הוא אח בכור לשחקן ג'יימס פוקס ולמפיק הקולנוע רוברט פוקס. סבו מצד אמו היה המחזאי פרדריק לונסדייל. הוא התחנך בבית הספר הארו שבלונדון ושירת כלוטננט ב-"Coldstream Guards" רגימנט של הצבא הבריטי.
הופעת הבכורה שלו בתיאטרון הייתה ב-1958, בין השאר שיחק בתפקיד המלט. בקולנוע הופיע לראשונה בשנת 1962 כניצב בסרט "בדידותו של הרץ למרחקים ארוכים". בשנות השישים שיחק בעיקר בתיאטרון. בסוף שנות השישים ובתחילת שנות השבעים השתתף בסרטים בריטיים חשובים כגון "הו, איזו מלחמה נחמדה" (1969), "הקרב על בריטניה" ו"המקשר" (1970).
עד מהרה הפך להיות לשחקן מבוקש והופיע בסרט "גשר אחד רחוק מדי" בתפקיד לוטננט ג'נרל הורוקס - לדבריו זה התפקיד האהוב עליו ביותר - הוא זכה על תפקידו זה בפרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה. עוד כיכב בסרט "כוח 10 מנברון" לצדם של רוברט שו והאריסון פורד.
ב-1978 גילם את דמותו של אדוארד השמיני מלך אנגליה בדרמה הטלוויזיונית "אדוארד וגברת סימפסון". בסרט גנדי גילם פוקס את בריגדיר ג'נרל רג'ינלד דאייר שהיה אחראי לטבח באמריטסר שבהודו. ב-1983 הופיע בסרט "לעולם אל תאמר לעולם לא", סרט בלתי-רשמי מסדרת סרטי ג'יימס בונד, בתפקיד "M" ראש השירות החשאי הבריטי. עוד השתתף בסרטים "הבאונטי" (1984), ב-"Wild Geese II" עם לורנס אוליבייה (1985), "חשיבותה של רצינות", "ניקולס ניקלבי" ו"המין היפה" (2004).
את המוניטין שלו כשחקן חיזק בהופעות קבועות בתיאטראות הווסט אנד שבלונדון. הוא הופיע ב-"Four Quartets" המבוסס על שירים מאת ת"ס אליוט בליווי מוזיקה של יוהאן סבסטיאן באך בביצוע של כריסטין קראושו. ב-2010 הופיע פוקס בהצגת יחיד "ערב עם אנתוני טרולופ" שביים ריצ'רד דיגבי דיי.
ב-2003 קיבל תואר קצין מסדר האימפריה הבריטית (OBE).
פוקס היה נשוי לשחקנית טרייסי ריד בין השנים 1958 ו-1961. ב-2004 התחתן עם השחקנית ג'ואנה דייוויד אחרי מערכת יחסית ארוכת שנים. בתו מאשתו הראשונה היא לוסי ויקונט גורמנסטון. עם ג'ואנה דייוויד יש לו בת, השחקנית אמיליה פוקס ובן פרדי פוקס.
איריס ברבן
איריס ברבן (נולדה ב-12 באוגוסט 1950) היא שחקנית יהודייה-גרמנייה.
קורות חיים
איריס ברבן נולדה בדטמולד שבצפון הריין-וסטפליה וגדלה בהמבורג, שם ניהלו הוריה מסעדה.
ב-1967, אחרי מלחמת ששת הימים, עלתה לישראל, ולאחר מכן הייתה לבת זוגו של הזמר הישראלי אבי עופרים. מאז נקשר שמה עם השדולה הפרו-ישראלית והיא ניהלה מאבק נגד האנטישמיות. לאחר מכן היא שבה לגרמניה, שם היא משמשת, בין השאר, כנשיאת מגן דוד אדום.
בנה של ברבן, אוליבר, (יליד 1971) הוא מפיק ידוע בגרמניה, אך היא מעולם לא חשפה את זהותו של אביו.
ב-2010, נבחרה ברבן לצד ברונו גנץ, לנשיאות האקדמיה הגרמנית לקולנוע. ב-2017 שימשה ברבן נציגת המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה (SPD) לצורך בחירת נשיא גרמניה.
יחסי בלארוס–יפן
יחסי בלארוס–יפן (ביפנית: ベラルーシと日本の関係, בבלארוסית: Беларуска-японскія адносіны) הם היחסים הדיפלומטיים בין רפובליקת בלארוס לבין יפן. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלוטמיים רשמיים ב-26 בינואר 1992.
סחר
הייצוא מיפן לבלארוס לשנת 2011 עומד על כ-47.6 מיליון דולר. המוצרים העיקריים אשר הוצאו לבלארוס הם: מכוניות, מכונות טקסטיל וכלי מכונה. היצוא מבלארוס ליפן לשנת 2011 עומד על כ-15.08 מיליון דולר. המוצרים העיקריים אשר הוצאו ליפן הם: מוצרים כימיים וציוד חשמלי.
אוכלוסייה משותפת
כמות האזרחים היפניים המתגוררים בבלארוס לשנת 2012 עומד על 39 אזרחים יפניים. ביפן מתגוררים 285 אזרחים בלארוסים.
ערים תאומות
ליפן ובלארוס יש הסכם ערים תאומות אחד:
אהרון אספיס
אהרון אַספּיס (22 באפריל 1934 – 15 בנובמבר 2021) היה מורה למתמטיקה ישראלי, ומחבר ספרי לימוד מתמטיים ידועים, שנלמדו בחטיבות הביניים ובתיכונים רבים בישראל בשנות ה-80 וה-90.
ביוגרפיה
אהרון אספיס נולד וגדל בשכונת נווה צדק (ברחוב רוקח פינת רחוב שלוש) בתל אביב, ארץ ישראל המנדטורית. התחנך בבית ספר תחכמוני (שם היה חברו לכיתה של חיים טופול) ובתיכון המקצועי מונטיפיורי בעירו, שירת בצבא, ולאחר מכן למד מתמטיקה באוניברסיטת תל אביב.
אהב מוזיקה, ספורט ושחייה וניגן במפוחית
קריירה מקצועית
אספיס היה מורה למתמטיקה בתיכון עירוני ה' בתל אביב וכן בבתי ספר אקסטרניים, בהם אנקורי. בעת שהיה מורה החל לכתוב חוברות לימוד במתמטיקה, בעקבות תלונות של תלמידיו על כך שספרי הלימוד הקיימים אינם בנויים באופן לוגי, כאשר תרגילים קשים מופיעים בהתחלת הפרקים ולא בסיום. החוברות זכו לפופולריות, ולבסוף אספיס הפסיק ללמד והחל לפרסם ספרי לימוד.
חיים אישיים
אספיס היה נשוי לזרחה והיה אב לארבע בנות. בתו הבכורה היא האמנית אורית אדר בכר. בשנת 1988 הואשם אספיס בהברחת 220 אלף דולרים לשווייץ, ועל כך קיבל מאסר בפועל ונקנס ב-250 אלף ש"ח.
הוא נטמן בבית העלמין "מנוחת עולם" בנתניה.
הרץ (פירושונים)
הֶרְץ (גרמנית: Hertz או Herz; לעיתים נהגה הָארְץ) הוא שם משפחה ושם פרטי גרמני נפוץ שפירושו לב.
ראו גם
}}
רכבת
רכבת היא כלי תחבורה יבשתי, המשמש להובלת נוסעים ומטען על גבי מסילה. הרכבת בנויה ממספר קרונות, הנמשכים או נדחפים לרוב על ידי קטר. המסילה בנויה בדרך כלל משניים, שלושה או ארבעה פסי פלדה, אך קיימות בשימוש גם מסילות בעלות פס יחיד (מונורייל ופס ריחוף מגנטי). בחלק מהרכבות יש לקרונות יכולת הנעה עצמית, ללא קטר, והם נקראים קרונועים.
נהג הרכבת הוא המפעיל של קרון הקטר. בקטר קיימות מערכות שליטה ובקרה על תפקוד ההנעה ומערכות מסייעות כגון בקרת אקלים ותאורה. קיימים סוגים רבים של מערכות הנעה, כאשר כל סוג מתמודד עם אתגרים שונים. ניתן להגדיר סוגי רכבות שונים על פי אורך המסלול שלהן: רכבת בינלאומית, בינעירונית אזורית, פרברית ועירונית (קלה). ההבדל במרחקי הנסיעה יוצר גם הבדלים אחרים כגון תדירות שונה, מרחק מומלץ בין תחנות שהוא שונה ועדיפות לשימוש בטכנולוגיות שונות. במדינות רבות הרכבת היא אמצעי התחבורה העיקרי להסעת נוסעים, והיא משלבת בין מספר סוגי רכבות: סוג מיוחד ונכחד של כלי רכב מסילתיים הן הטרזינה והקרונית הידנית, שהן כלי תחבורה קטנים ופשוטים הנעים על מסילת ברזל בכוח האדם הנוהג בהם או מנוע עזר.
השם העברי
בעקבות חנוכת קו הרכבת בין יפו לירושלים ב-1853 עלה הצורך למצוא שם עברי מתאים. לפי ראובן סיוון יצר אליעזר בן-יהודה את המונח "רכבת" בהקבלה ל"חמרת" (שיירה של חמורים) ו"גמלת" (שיירה של גמלים), כלומר "שיירה של רכבים".
היסטוריה
מנוע הקיטור הראשון שזכה לתפוצה נרחבת נבנה על ידי ג'יימס ואט בשנת 1774. המצאה זו סללה את הדרך למהפכה התעשייתית. אחד היישומים הראשונים של מנוע זה הייתה הנעת כלי רכב מנועי. ב-21 בפברואר 1804 הודגם לראשונה קטר הקיטור של ריצ'רד טרוויתיק שהוביל פחם למפעל מתכת בדרום ויילס שבבריטניה, לאורך מסילה של כ-15 ק"מ ובמהירות של כ-8 קמ"ש. התפתחות קטרי הרכבת המשיכה בהתמדה, אבל ההמצאה נעשתה מעשית רק עם בניית ה"רוקט" ("Rocket") של ג'ורג' ורוברט סטיבנסון ב-1829.
חוסה מריה אסנאר
חוסה מריה אסנאר (בספרדית: José María Alfredo Aznar López; נולד ב-25 בפברואר 1953) הוא ראש ממשלת ספרד לשעבר, אשר כיהן בתפקיד במשך שמונה שנים (1996–2004). עוסק כיום בכתיבת ספרים ומשמש מרצה באוניברסיטת ג'ורג'טאון בוושינגטון וחבר הנהלה במוסדות שונים, ביניהם בדירקטוריון של תאגיד התקשורת האמריקאי ניוז קורפ, השני בגודלו בעולם, שבשליטת רופרט מרדוק.
רכבת
היסטוריה
במהלך השנים שלאחר מכן התפתחה רשת הרכבות בכל רחבי העולם. הרכבות היו גורם חשוב בתהליכים היסטוריים ובשליטה של מדינות על אזורי הספר שלהם. לדוגמה, במלחמת האזרחים האמריקנית באמצע המאה ה-19 איפשרה הרכבת לצבא הצפון להניע כוחות בין החזיתות השונות בממדים ובמהירות חסרי תקדים בהיסטוריה של המלחמות. הרכבת הטרנס סיבירית שנבנתה בסוף המאה ה-19 איפשרה לאימפריה הרוסית לחזק את שליטתה בחופי האוקיינוס השקט וליישב את סיביר; קו הרכבת הטרנס-יבשתי הראשון בצפון אמריקה איפשר לפתח את החוף המערבי של ארצות הברית.
חוסה מריה אסנאר
קורות חיים
אסנאר נולד במדריד. בנם הרביעי והאחרון של מנואל אסנאר אסדו (1916-2001) ואלוירה לופז ולדיויאזו. האב שירת בצבא הספרדי בתקופת פרנקו, והיה עיתונאי ושדרן רדיו. גם סבו של אסנאר, מנואל אסנאר זוביגאראי (1894-1975) היה עיתונאי ידוע ופקיד במשטר פרנקו.
רכבת
היסטוריה
במחצית השנייה של המאה ה-20 עומעם זוהרה של הרכבת לטובת כלי התחבורה החדשים: המכונית הפרטית והמטוס. למשל, בארצות הברית נזנחה כמעט לחלוטין תשתית המסילות עד כדי כך שהייתה סכנה להמשך קיומה. מנגד, בכמה ארצות ניתן מענה למגמה זו בדמות רכבות נושאות-רכב שאפשרו לנוסעים לנסוע ברכבת, בעוד מכוניתם מאוחסנת בקרון ייעודי.
חוסה מריה אסנאר
קורות חיים
אסנאר סיים את לימודי המשפטים באוניברסיטת מדריד בשנת 1975, ועבד כמפקח מס החל מ-1976. בתקופת לימודיו היה גם הוא חבר במפלגה היחידה שהותרה אותה עת בספרד, ה"פלנגות" של פרנקו.