cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
טטרה הידרו פוראן
בטיחות
רעילותו של החומר נמוכה - ערך LD50 דומה לזה של אצטון, בשל יכולות ההמסה הטובות שלו הוא עשוי לגרום יובש בעור, החומר ממיס לטקס ולכן עובדים איתו בכפפות ניטריל. טטרה הידרו פוראן דליק מאוד.
בעיה בטיחותית ב-THF היא יצירה של פראוקסיד נפיץ במגע עם אוויר, כדי למנוע סכנה זו מוסיפים חומר נוגד חמצון ונמנעים מייבוש באמצעות זיקוק בשל יצירת ריכוז גבוה של הפראוקסיד בשאריות.
Aperte o Play! (Ao Vivo)
הוא אלבום ההופעה הרביעי של הצמד הברזילאי סימונה & סימריה. האלבום יצא לאור ב-29 במרץ 2019, על ידי חברת התקליטים יוניברסל מיוזיק גרופ, שנתיים לאחר צאת אלבום האוסף הראשון של הצמד, Duetos, שיצא לאור בשנת 2017. באלבום נכלל הלהיט "Um em Um Milhão".
לאחר צאתו של "Um em Um Milhão", יצאו מתוך האלבום שני הסינגלים "Qualidade de Vida" ו-"Aperte o Play".
ג'ונתן קודג'יה
ג'ונתן אדג'ו קודג'יה (בצרפתית: Jonathan Adjo Kodjia; נולד ב-22 באוקטובר 1989) הוא כדורגלן איווארי המשחק בעמדת החלוץ באום סלאל.
קריירת מועדונים
קודג'יה נולד בסן-דני שבפריז. קודג'יה לא שיחק כדורגל בנעוריו ולמעשה תכנן ללמוד ראיית חשבון, אך בטרם התחיל את לימודיו קיבל פנייה מסוכן שראה אותו משחק שהציע לו להיבחן בסטאד ריימס ושישה חודשים לאחר מכן הוחתם במועדון. ב-3 באוקטובר 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 4-1 לדיז'ון. בריימס, קודג'יה מיעט לשחק והושאל לשרבורג, אמיין וקאן בהתאמה.
בקיץ חתם באנז'ה מהליגה הצרפתית השנייה. באנז'ה רשם את עונת הפריצה שלו בקריירה, כאשר כבש 15 שערים ב-28 משחקים ונכלל בנבחרת העונה בליגה ואף נבחר לשחקן המצטיין של העונה בליגה.
ב-20 ביולי 2015, קודג'יה הצטרף לשלוש שנים בבריסטול סיטי מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ תמורת 2 מיליון פאונד. ב-15 באוגוסט הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 4-2 לברנטפורד. במדי בריסטול הבקיע 19 שערים ב-45 משחקים.
ב-30 באוגוסט 2016, קודג'יה חתם לארבע שנים באסטון וילה תמורת 11 מיליון פאונד. 3 ימים לאחר מכן, הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1-2 נגד רדינג. בנובמבר נבחר לכדורגלן החודש בליגה. באפריל נפצע בקרסולו וסיים את העונה מוקדם. באוקטובר של אותה שנה, נפצע בקרסולו בשנית ונעדר מהמגרשים עד מרץ.
ב-19 בינואר 2020, קודג'יה חתם באל-ע'ארפה מליגת העל הקטרית. 4 ימים לאחר מכן, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 2-4 נגד א-ריאן, בו כבש שלושער.
בקיץ הצטרף אום סלאל.
קריירה בינלאומית
בטרם ערך הופעה בנבחרת בינלאומית כלשהי, קודג'יה קיבל פנייה לייצג את נבחרת בנין מאחר שניתן לדעת לפי שם משפחתו כי יש לו שורשים במדינה, אך קודג'יה לא היה זכאי לייצג את הנבחרת.
במאי קיבל זימון לנבחרת חוף השנהב וערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 0-0 נגד. ב-4 ביוני של אותה שנה, הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-2 נגד. השתתף עם הנבחרת פעמיים בגביע אפריקה לאומות.
כל הזמן (שיר של רוני דלומי)
כל הזמן הוא סינגל של הזמרת הישראלית רוני דלומי, שיצא לאור ב-4 ביולי 2018. זהו הסינגל המוביל מתוך אלבומה הרביעי שטרם יצא לאור.
רקע וכתיבה
השיר נכתב והולחן על ידי דלומי, ביחד עם אביב קורן והופק בידי אורי אבני. הוא בסגנון הראפ. בשיר מספרת דלומי על הלחץ הנפשי שהיא חווה בשל ניסיונותיה לרצות את כל סביבתה, ועל רצונה להפסיק לעשות זאת.
השיר שוחרר בליווי קליפ שבוים בידי ניב עשת כהן ואדם בלופרב.
ביקורת
מבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי שיבח את גילוי הלב של דלומי בשיר וכן את ההפקה המוזיקלית שלו, תוך שהעניק לו ציון של ארבעה וחצי כוכבי זהב מתוך חמישה.
סאמח שוכרי
סאמח חסן שוכרי (בערבית: سامح شكري; נולד ב-20 באוקטובר 1952) הוא שר החוץ של מצרים החל משנת 2014.
ביוגרפיה
בעל תואר במשפטים מאוניברסיטת עין שמס ב-1975. עבד בתחום הדיפלומטי בתפקידים שונים בשגרירויות מצרים בעולם. בשנת 1995 קודם לתפקיד מזכיר האינפורמציה, כשהוא עובד ישירות תחת הנשיא לשעבר חוסני מובארכ עד 1999. כיהן כשגריר מצרים באוסטרליה ב-2003, טרם הפך לשגריר מצרים בארצות הברית בין 2008–2012.
ב-2012 פרש מהחיים הדיפלומטיים, עד שמונה לשר החוץ על ידי הנשיא עבד אל-פתאח א-סיסי.
שוכרי דובר ערבית, אנגלית וספרדית. הוא נשוי, ויש לו שני בנים עם אשתו סוזי.
התבטאות בנושאי ישראל
באוגוסט 2016 התבטא שוכרי בעניין הכיבוש הישראלי במהלך מפגש עם תלמידים במדינתו בו אמר כי "הרג ילדים פלסטינים בידי ישראל אינו יכול להיקרא טרור", כך על פי ציטוטים שהתפרסמו בתקשורת המצרית, שוכרי הסביר כי "אי אפשר לתאר זאת כטרור ללא הגדרה בינלאומית של המושג 'טרור'. קיימת הגדרה בינלאומית למושג 'טרור של מדינה', שאותו מפעילה מדינה מחוץ לגבולותיה או נגד קבוצות אופוזיציה מבפנים, אך בהקשר הישראלי העניין מסובך". הוא הדגיש כי המצרים "מעוניינים שתתווסף מדינה פלסטינית לשאר מדינות ערב", אך הסביר לתלמידים כי "במבט על ההיסטוריה שלה מבינים כי לביטחון יש מעמד חשוב בחברה הישראלית, והיא שואפת לשלוט על שטחים כדי להגן על עצמה מאז שנת 1948".
הפלוטיפ
הפלוטיפ (באנגלית: haplotype) הוא צירוף של אללים מאתרים רבי-שונות (אתרים פולימורפיים), המצויים בתאחיזה באזור גנומי מסוים, ועל כן עוברים בתורשה יחד כיחידה אחת. הפלוטיפ עשוי להיות מורכב מאתרים פולימורפיים באזור מסוים בכרומוזום בודד, או לכלול כמה אזורים בכרומוזום. כתוצאה מכך, ההפלוטיפ עשוי להיות בעל אורך של עשרות, אלפי ואף מיליוני בסיסים. ככל שהאזור הגנומי המגדיר את ההפלוטיפ רחב יותר, כך יש סיכוי גדול יותר להפריד בין צירופי האללים באתרים הפולימורפיים שמרכיבים את ההפלוטיפ בתהליכי שחלוף בזמן המיוזה. כך נוצרים צירופי הפלוטיפים חדשים שעוברים בתורשה לדורות הבאים. לעומת זאת, קרבה פיזית בין הווריאנטים מורידה את תדירות השחלופים ואת היווצרות צירופים חדשים, ולכן צירוף האללים מאתרים פולימורפיים סמוכים המרכיבים את הפלוטיפ הוא בעל סיכוי רב לעבור בתורשה כקבוצה אחת מדור לדור. האתרים הפולימורפיים שמרכיבים את ההפלוטיפ יכולים להכיל שינויים בנוקלאוטיד בודד (המכונה SNP או סניפּ), או רצפים בעלי יחידה חוזרת באורך משתנה המכונים מיקרוסטלייט (micro satellites). בין האללים בהפלוטיפ מתקיימת תאחיזה לא שוויונית, כלומר תאחיזה בין וריאנטים אשר עוברים יחד בתורשה יותר מהצפוי לפי עיקרון ההפרדה הבלתי תלויה של התורשה המנדלית. הארגון של ההפלוטיפ והתאחיזה הלא שוויונית משמשים ככלי יעיל לאפיון ומיפוי אסוציאציות בין אתר (לוקוס) גנומי למופע (פנוטיפ) במבחני אסוציאציה, או באנליזת תאחיזה. אנליזות אלה מעלות את חשיבות המיפוי של ההפלוטיפים בגנום באוכלוסיות שונות ברחבי העולם ככלי לאפיון הבסיס הגנטי של מגוון רחב של מחלות ותכונות. ההפלוטיפים מאורגנים לאורך הכרומוזום במבנים הנקראים "haplotype blocks" כאשר כל בלוק הפלוטיפי מכיל מספר סמנים פולימורפיים. בנוסף, קיימת האפשרות שבלוק הפלוטיפי יוכפל, כתוצאה מהכפלה של המקטע הגנומי המכיל את ההפלוטיפ ליצירת מספר עותקים משתנה (CNV).
גורמים המעורבים ביצירת ההפלוטיפ
אחד התהליכים העיקרים ליצירת צירופי אללים חדשים, ועל כן הפלוטיפים חדשים, הוא התרחשות השחלוף בין כרומוזומים הומולוגיים. כיוון שתדירות אירועי שחלוף משתנה בין אזורים שונים בגנום, יש שונות ביציבות של האפלוטיפים בין אזורים שונים בכרומוזומים לאורך הדורות. תהליך נוסף המעורב ביצירת הפלוטיפים הוא היווצרות מוטציות חדשות, אשר תורמות הן להופעת וריאנטים נוספים, והן לגיוון מבנה ההפלוטיפ, ובכך גדלה השונות הגנטית באוכלוסייה.
אנליזת הפלוטיפים
אנליזת הפלוטיפים היא כלי להסקת מידע על תורשה של תכונות גנטיות, שהגורמים להן מקודדים באזור הגנומי המצוי בתאחיזה להפלוטיפ. כך ניתן לזהות הורשה של הפלוטיפ מסוים מדור לדור במשפחות, ולהבחין שהפלוטיפ זה מורש באופן מועדף יחד עם מופע (פנוטיפ) מסוים, כמו מחלה או תכונה נחקרת אחרת. אנליזה כזאת מאפשרת לזהות את המקום בגנום בו מצוי הגורם הגנטי המעורב בביטוי הפנוטיפ. ניתן להשתמש באנליזת הפלוטיפים במסגרת positional cloning כאנליזה לזיהוי גנים ואזורים גנומים הנמצאים בתאחיזה לא שוויונית עם הפלוטיפ מסוים, ועוברים בתורשה יחד עם פנוטיפ מסוים במשפחות. גישה מחקרית זו מאפשרת לאתר את הגורם הגנטי המעורב בפנוטיפ ומכונה גנטיקה הפוכה. דוגמה לשימוש מוצלח בשיטה זו לאפיון הגורם הגנטי המעורב בפנוטיפ היא בידוד הגן שפגם בו גורם למחלת סיסטיק פיברוזיס – הגן המקודד לחלבון CFTR שתפקידו להעביר יוני כלור.
ניתן להשתמש בהפלוטיפים גם במבחני אסוציאציה. במסגרת מחקרים אלה מושווית תדירות הפלוטיפים ברחבי הגנום בין קבוצת פרטים בעלי פנוטיפ מסוים (cases) לקבוצת פרטים ללא פנוטיפ זה (control) תוך הקפדה על תיאום בין הקבוצות בנוגע גודל המדגם, מספר הזכרים/נקבות, שיוך אתני ופיזור גילאים. תדירות שונה של הפלוטיפ מסוים אצל קבוצת בעלי הפנוטיפ לעומת הביקורת תרמז על האפשרות, שאחד הגורמים הגנטיים המעורבים בביטוי הפנוטיפ נמצא בתאחיזה עם ההפלוטיפ הנבחן. כיוון, שאנליזות כאלה מצריכות ידע על השונות הגנטית בתוך קבוצות אתניות וגאוגרפיות, הוקם פרויקט International HapMap עבור הגנום האנושי, שהציב מטרה למפות את המיקום הגנומי של וריאנטים גנטיים, ולזהות הפלוטיפים ואת תדירותם בקבוצות אתניות וגאוגרפיות שונות ברחבי העולם.
חקר ההפלוטיפים מבוצע באמצעות זיהוי אתרים פולימורפיים, והגדרת וריאנטים גנטיים באתרים אלה בפרטים באוכלוסיות שונות ברחבי הגלובוס. זיהוי הגנוטיפ של וריאנטים (הומוזיגוטים והטרוזיגוטים לאללים באתר פולימורפי נבדק) מוסיף רובד נוסף באנליזה – מידע כזה מאפשר לא רק לחפש אסוציאציה בין אלל באתר פולימורפי לפנוטיפ, אלא גם אסוציאציה בין תדירות הגנוטיפ באתר זה לפנוטיפ לא רק בבני אדם, אלא בכל יצור בו קיים מידע גנטי אוכלוסייתי.
חוקרים פיתחו מספר שיטות סטטיסטיות לזיהוי הפלוטיפים. אלגוריתם Expectation Maximization (EM) מאפשר לאתר מיקום מסוים בגנום עם הסבירות הגבוהה ביותר להיות בתאחיזה עם פנוטיפ, בהנחת קיום שיווי משקל הרדי-ווינברג באוכלוסייה הנחקרת. לפיכך, השימוש במודל אלגוריתמי EM מותנה בתנאים ראשוניים והוא מבצע הערכה לנתונים המייצגים רצפי DNA אשר מכילים לוקוסים בעלי שונות גנטית רבה; אחד היתרונות של שיטה זו היא היכולת לערוך אנליזות במדגמים גדולים ללא צורך להתחשב בשיעורי רקומביציות באותם לוקוסים.
כלי חישובי נוסף, שרשרת מרקוב מונטה קרלו או Markov Chain Monte Carlo (MCMC) , משמש בעיקר לחישוב מספר רב של משתנים, עצים פוליגנטיים גדולים, ואירועים נדירים המתרחשים באוכלוסייה. השיטה מאפשרת עריכה של עצים פילוגנטיים, אשר מזהה היווצרות הפלוטיפים בצורה היררכית המלווה את המרחק הגנטי בין הפרטים באוכלוסייה.
שיטה הנקראת מודל מרקוב חבוי מאפשרת לבצע אנליזת תדירות של מספר הפלוטיפים בכמה אזורים גנומים מוגדרים; ניתן לשלב גישה זו עם שיטת EM ובכך ליעל את אנליזת הקשר בין הפלוטיפים לפנוטיפ נחקר.
הפלוגרופ
ניתן לסווג הפלוטיפים לקבוצות בעלות אב קדמון משותף – הפלוגרופ. הפלוגרופים תוארו במיוחד באזורים בגנום שלא עוברים שיחלופים כמו בדנ"א של כרומוזום Y ובדנ"א מיטוכונדרי  , ונעשה בהם שימוש למחקר אנתרופולוגי של תנועת אוכלוסיות ברחבי העולם בעבר, אבל גם ככלי לזיהוי אסוציאציה לפנוטיפ, בדומה לאנליזת הפלוטיפים.
פרדריק אנטון
פרדריק אנטון (בצרפתית: Frédéric Anton ; נולד ב-15 באוקטובר 1964, נאנסי) הוא שף צרפתי. מסעדתו "פרה קטלאן" (Pré Catelan) ברובע ה-16 של פריז זכתה אחרי 2007 בשלושה כוכבים במדריך מישלן האדום (בהם היא מחזיקה ברציפות נכון לשנת 2011).
קורות חיים
פרדריק אנטון נולד בנאנסי בחבל לורנה, וגדל לא רחוק משם בקונטרקסוויל Contrexéville במחוז ווז' שבאותו חבל ארץ. בתחילת הקריירה המקצועית שלו בשנת 1986 התחיל ללמוד במסעדה "לה פלמבאר" (Le Flambard) בניהול השף רובר בארדו בעיר ליל, אחר כך עבד עם השף ז'ראר בואייה במסעדת "שאטו דה קראייר" Château des Crayères בריימס.
בין השנים 1988–1996 אנטון עבד אצל השף הנודע ז'ואל רובישון, בין השאר, במסעדה "שה ז'אמן" Chez Jamin (1991-1993) ואחר כך במסעדת "ז'ואל רובישון" ברחוב פואנקרה בפריז, עד שנת 1996 כשזו עבר לידי השף אלן דיקאס. בתקופת המעבר עבד כחצי שנה עם דיקאס.
בשנת 1997 קבוצת "לנוטר" מסרה לו לניהול את המסעדה "פרֵה קאטֵלאן" (משמעות שמה - "האחו הקטלאני") שנוסדה על ידי הפאטיסייה גסטון לנוטר בשנת 1976. מסעדה זו הנמצאת בפביליון מרשים בסגנון נפוליאון השלישי, עם גן - טראסה מהיפים בפריז, ומצוידת גם בחדר אוכל בסגנון "בל אפוק" נמצאת בלב היער בולון בדרך סירן route de Suresnes. במקום זה הגיע פרדריק אנטון להישגים מרשימים שהוכתרו בשניים (1999) ואחר-כך בשלושה כוכבי מישלן. המסעדה נכללת במדריך השולחנות הגדולים בעולם.
רוץ איתי
רוץ איתי הוא סינגל של הזמרת הישראלית רוני דלומי, שיצא לאור ב-20 באוגוסט 2019. זהו הסינגל השלישי מתוך אלבומה הרביעי שטרם יצא לאור.
מבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי העניק לשיר ביקורת פושרת ונתן לו שלושה וחצי כוכבי זהב מתוך חמישה.
רכס לואיס (הרי החוף)
רכס לואיס (באנגלית: Lewis Range) הוא רכס הרים המהווה תת-רכס של רכסי פסיפיק, המהווים תת-רכס של רכס הרי החוף שבדרום-מערב פרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה.
הרכס ממוקם בסמוך מצפון למפרצון מריוורת' (Mereworth Sound), לבין לגונת מייקליף (Wyclees Lagoon).
שטחו של הרכס 52 קילומטרים רבועים.
שיא גובהו של הרכס (בפסגת לואיס) - 845 מטרים מעל פני הים.
Senin Hastan
בנוסף לכך, נכלל במיני-אלבום גם השיר "Güz Dönümü".
רקע והפקה
בהמשך לכך, הועלה המיני-אלבום לרשתות הסטרימינג השונות.
שיין פול מקגי
שיין פול מקגי (באנגלית: Shane Paul McGhie; נולד ב-26 בנובמבר 1993) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.
ביוגרפיה
מקגי נולד לוס אנג'לס, קליפורניה, להורים ג'מייקנים. הוא למד בתיכון בוורלי הילס שם למד במגמה לאמנויות התיאטרון בבית הספר. בזמן הלימודים קיבל שיין הכשרה קולית קלאסית. ביוני 2011, לאחר שסיים את לימודיו בתיכון שיין, הוא החל ללמוד באוניברסיטת מדינת קליפורניה תוך שהוא ממשיך בקריירת המשחק שלו. לאחר שנת לימודים אחת הוא עבר לאוניברסיטת דרום קליפורניה, שם סיים תואר ראשון במשפטים בשנת 2016.
קריירה
בשנת 2017, מקגי קיבל תפקיד בסדרת דרמת הפשע מחשבות פליליות של רשת CBS, שם שיחק בתפקיד קטן בעונה ה-13. הוא שיחק בנוסף בסדרה "חסרי בושה". בשנת 2018 הוא שיחק תפקיד חוזר ב"שקרים קדושים" בתפקיד ג'וד לילנד. בשנת 2019 שיחק בתפקיד ג'מאל בארי בדרמה הקומית "מה גברים רוצים" לצד טראג'י פ. הנסון, אלדיס הודג', אריקה באדו וטרייסי מורגן. בשנת 2019 הוא שיחק בסרט המצליח "אחרי ש..." בתור לנדון, ובאותו תפקיד בסרט ההמשך "אחרי שהתנגשנו" משנת 2020.
צפונות
צפונות היה כתב עת תורני שיצא לאור כרבעון בסוף שנות ה-80 ובשנות ה-90 של המאה ה-20, ונועד להיות לפי הגדרת העורכים,.
תכנים
בכתב העת התפרסמו בו מכתב-יד חידושים ותשובות הלכתיות של הראשונים, סקירות ביבליוגרפיות והיסטוריות, ומחקרים שונים בתחום העניין התורני.
בין הרבנים והחוקרים התורניים שפרסמו את מחקריהם בגליונות הרבעון היו: הרב דוד צבי הילמן, הרב דוד דבליצקי, הרב דוד מצגר, הרב שמואל אליעזר שטרן, בנימין שלמה המבורגר, יעקב שמואל שפיגל, יצחק יודלוב, שמואל אשכנזי, הרב יואל קטן, הרב יעקב חיים סופר והרב שלמה אנגלרד (האדמו"ר מראדזין).
קישורים חיצוניים
גליונות כתב העת הזמינים ברשת:
משפט המושבעים של קונדורסה
משפט המושבעים של קונדורסה (באנגלית: Condorcet's jury theorem) עוסק בהסתברות לקבלת החלטה נכונה על ידי קבוצת אנשים. המשפט הוצע על ידי המרקיז דה קונדורסה ב-.
המשפט
המרקיז דה קונדורסה טען שהצבעה על פי רוב פשוט תביא להסתברות הגבוהה ביותר להגיע להחלטה הנכונה, תחת ההנחות הבאות:
קיים וקטור כישורים ווקטור החלטות של הפרטים.
בהתבסס על ההנחות שהוזכרו לעיל ובהנחה שכל הפרטים זהים בכישוריהם להגיע להחלטה הנכונה, ההסתברות להגיע להחלטה הנכונה על פי רוב פשוט גבוהה יותר מהסבירות להגיע להחלטה הנכונה על ידי פרט בודד. אם כך, כאשר מספר האנשים בצוות שואף לאינסוף, ההסתברות להגיע להחלטה הנכונה שואפת ל-1.
דוגמה
נניח 3 פריטים עם כישורים זהים. אם ההחלטה מתקבלת לפי פרט אחד, ההסתברות להגיע להחלטה הנכונה היא p.
אם ההחלטה מתקבלת לפי רוב פשוט אז ההסתברות להגיע להחלטה הנכונה היא, כאשר p^3 מציג את המצב ששלושתם צודקים ו- 3(1-p)p^2 מציג את המצב שאחד טועה ושניים צודקים.
מתקבל כי ולכן כלל החלטה של רוב פשוט עדיף על פני החלטה של פרט אחד.
הרחבה
במאמר משנת 1982, בחנו החוקרים שמואל ניצן ויעקב פרוש מצב בו ההנחה כי כל הפרטים זהים בכישוריהם אינה מתקיימת. פרוש וניצן טענו כי במצב זה כלל החלטה האופטימלי הוא כלל רוב משוקלל שבו כל אחד מהפרטים מקבל משקל שונה בהתאם לכישורים שלו והמשקולות נקבעות לפי וההחלטה מתקבלת לפי
כאשר sign זו פונקציית הסימן. מספר האופציות לווקטורי החלטה שונים עומד על (2)^n ומספר אופציות לפונקציית ההחלטה האפשריות הוא 2^{2^n}.
ככל שמספר הפריטים גדול יותר, כך מספר וקטורי החלטה ומספר האפשרויות לפונקציית החלטה גבוהים יותר. כללי ההחלטה האופטימליים (שאיתם מגיעים להסתברות הגבוהה ביותר להחלטה נכונה) יכולים להיקבע לפי החלטת הפרט בעל הכישורים הגבוהים ביותר בלבד (מומחה), מומחה וסגן, מומחה ושני סגנים, רוב פשוט וכו'.
בדוגמה הנ"ל ניתן לראות את ההחלטה המתקבלת ב3 פרטים לפי כלל רוב פשוט ולפי החלטת פרט 1.
לכן, במצב של 3 פרטים, יש 8 אופציות לוקטורי החלטה שונים (2)^3.ו-16 אופציות לפונקציית החלטה שונים-(2)^(2^3).
לצורך המחשה נתייחס לדוגמה הבאה:
אם הביטוי הנ"ל מתקיים, כלל ההחלטה האופטימלי הוא רוב פשוט. כלומר, ההסתברות להגיע להחלטה הנכונה גבוהה יותר לפי רוב פשוט על פני מומחה בלבד. בנוסף, ניתן להגיע לכלל האופטימלי בעזרת כלל רוב משוקלל.
נניח כישורים שונים לכל פרט.
משקולות הפרטים:
נקבל פונקציית החלטה:
אם שני הפרטים עם הכישורים הנמוכים יותר מחליטים ההפך מהחלטת הפרט ה"מומחה", נניח נקבל שהפונקציה חיובית, כלומר כלל מומחה עדיף על פני כלל רוב פשוט. לא משנה מה יחליטו שני הפרטים הפחות כישרוניים, ההחלטה תתקבל לפי הפרט הראשון בלבד.
רקטת האצה
רקטת האצה (באנגלית: Booster Rocket) הוא אמצעי הנעה בעל דחף חזק, המשמש בשלב הראשון של משגר רב־שלבי. משמש בעיקר להאצת טילי שיוט, מטוסי קרב ומעבורת חלל.
לאחר שהדלק ברקטת ההאצה אוזל, היא עתידה להינטש וליפול בחזרה לכדור הארץ, מכיוון שהיא מהווה תוספת משקל מיותרת ואינה מפיקה עוד דחף. רגע ההיפרדות של רקטת ההאצה מן הגוף הראשי של הכלי הממונע נקרא באנגלית "Booster engine cut-off" (BECO). החל ממנו, שאר הכלי הממונע ממשיך לנוע באמצעות המנועים הראשיים שלו.
השימוש ברקטת ההאצה נועד להביא את הגוף המשוגר למסלול הרצוי, תוך התגברות על מחסום מסוים – שילוב השפעות כוח הכובד הפועל על הגוף, והתנגדות האוויר לתנועתו. במרבית המקרים התנגדות האוויר היא גורם משמעותי יותר, שכן צפיפות האוויר דועכת באופן מעריכי עם העלייה בגובה, ועל כן, על מנת להגיע לגובה מסוים בזמן קצר יש לעשות שימוש במנוע בעל עוצמה חזקה יותר במשך זמן זה, כאשר לאחר נקודת המקסימום אין בו יותר צורך. במקרה של מעבורות חלל, נקודה התנגדות האוויר המקסימלית (לחץ דינמי מרבי) מכונה "Max Q", ומשך הבעירה של רקטת ההאצה מתוכנן כך שהיא תפיק דחף עד למרחק מסוים לאחר נקודה זו, למטרות יתירות.
תכנון פרופיל הדחף (thrust profile) של רקטת ההאצה, כלומר פונקציית הדחף שהיא מפיקה לפי הזמן, עושה שימוש בשיטות של אופטימיזציית מסלול (trajectory optimization) כדי להגיע לביצועיים מרביים. שיטות כאלו, שמתבססות על חשבון וריאציות, בוחרות בפרופיל דחף מסוים, מתוך פרופילים רבים, שמשיג את הגובה המרבי שאליו יגיע הגוף באמצעות כמות דלק נתונה. פרופיל דחף אופטימלי עומד ביסוד התכנון של כל רקטות ההאצה המודרניות.
קריקט בסרי לנקה
קריקט הוא הספורט הפופולרי ביותר בסרי לנקה, ואחריו כדורגל ורוגבי. סרי לנקה היא אחת מעשר המדינות שמשתתפות בקריקט עולמי, ואחת מחמש המדינות שזכתה בגביע עולם בקריקט. בסרי לנקה משחקים קריקט ברמה גבוהה ומקצועית, משחקי הקריקט של סרי לנקה נצפים ברמה בינלאומית על ידי אחוז גדול מהאוכלוסייה.
היסטוריה
סרי לנקה (פעם נקראה סיילון) הוכרזה כמושבה בריטית ב-1802. כפי שהבריטים נהגו אז, קריקט עקב אחריהם לכל מדינה שאליה הגיעו. אפשר להניח שהמשחק כבר היה קיים על האי ב-1800. האזכור הכי קדום של קריקט בסיילון היה בדו"ח קולומבו ב-1832 שהתיר הקמת מועדון הקריקט הראשון בסרי לנקה. מועדון הקריקט קולומבו הוקם מיד לאחר מכן והמשחקים התחילו ב-1832. מאז הספורט פרח במדינה כספורט הבית וב-1975 שמם של השחקנים הסרי לנקים הופץ ברמה בינלאומית.
הנבחרת הלאומית
נבחרת הקריקט הלאומית של סרי לנקה היא The Sri Lankan Cricket Team.
הנבחרת שיחקה ב-1975 ביום הקריקט הבינלאומי וב-1981 זכו בגביע, אשר שם את סרי לנקה במקום ה-8 ברמה הבינלאומית.
הנבחרת הסרי לנקית הפכה את סרי לנקה למדינת קריקט רצינית במהלך שנות ה-90. סרי לנקה זכתה בגביע עולם ב-1996, גביע ה-ICC ב-002, גביע ה-ICC World Twenty ב-2014, גביע אסיה ב-1986, 1997, 2004, 2008, 2014, והיו קרובים לגביע עולם ב-2007.
בית הכנסת סנדיס רואו
בית הכנסת סנדי'ס רואו (באנגלית: Sandy's Row Synagogue) הוא אתר בית כנסת היסטורי מדרג II, הנמצא ב"איסט אנד" של לונדון בירת הממלכה המאוחדת.
היסטוריה
ב-1867 הבניין נרכש על ידי אגודה יהודית בשם "חברת מנחם אבלים חסד ואמת", שהוקמה ב-1853 על ידי מהגרים יהודים כקרן עזרה הדדית, וביטוח להוצאות קבורה אך התפתחה לבית כנסת. חברי האגודה היו ממוצא אשכנזי-הולנדי בעיקר ועסקו במלאכות צווארון כחול כגון מגלגלי סיגרים, סתתי יהלומים וסוחרי ירקות ופירות.
שיפוצו של הבניין זכה להתנגדות מהקהילות היהודיות של לונדון, שהאמינו כי מהגרים צריכים להצטרף לאחת הקהילות הקיימות (ואפילו לאחר השקתו, הרב הראשי של לונדון - ר' נתן מרקוס אדלר - סירב להנחות את טקסי החנוכה). אולם היהודים המהגרים שהעדיפו ליצור קהילה משלהם, ולא להסתפק במקומות הזולים השמורים לעניים בבתי הכנסת המבוססים של לונדון, ארגנו מגבית לרכישה ושיפוץ בית הכנסת, והצליחו לפתוח את בית הכנסת כשהם מגייסים פני לשבוע מכל אחת ממשפחות הקהילה. סך עלות השיפוצים הגיעה לכדי 1,000 ליש"ט, כאשר הקבלן המבצע היה ממשכן הנכס (זו שולמה בקצב של 70 ליש"ט כל שנה).
ולמרות הקשיים, עד שנת 1881, סנדיס רואו הפכה לקהילה הגדולה ביותר במזרח לונדון, עם 460 בתי אב השייכים לה, כשהיא עוברת את קהילת בית הכנסת בוויס מרקס לאור התפצלותו (בשל מעבר של רבים מיהודי הקהילה צפונה) לסניף בבייסווטר ואחר כך במיידה ווייל שבצפון לונדון.
במאי 2009, ארגון English Heritage ("מורשת אנגלית") העניק מענק של 254 אלף ליש"ט לשיפוץ ורסטורציה של הגג ההוגנוטי הייחודי של בית הכנסת. שיפוץ זה הסתיים בנובמבר 2010.
כיום (2015) סנדיס רואו ממשיך לתפקד כבית הכנסת האשכנזי האחרון במזרח לונדון עם תפילות מנחה יומיות וכן תפילת שבת בבוקר. כמו כן במקום נערכות תפילות בחגים וכן האתר מפעיל סיורים במקום.
לאור העובדה שב-10 במאי 1941, כחלק מהבליץ הנאצי על לונדון, הופגז ונחרב בית הכנסת האשכנזי הראשון the Great Synagogue of London ("בית הכנסת הגדול של לונדון"), סנדיס רואו הוא בית הכנסת האשכנזי העתיק ביותר ששרד בעיר לונדון.
ארכיטקטורה
לצורך חידוש הכנסייה והפיכתה לבית כנסת, שכרה הקהילה את שירותי האדריכל נתן ס. ג'וזף.
צורתו של הבניין מלבני, 48 על 36 מטר, כאשר עזרת הנשים נמצאת לאורך הקירות הצפון-מערביים. הכניסה הישנה למבנה הייתה בצד הדרום-מזרחי, אולם האדריכל ג'וזף חסם את הכניסה ופתח כניסה חדשה בקיר הצפון-מערבי. בפינה הדרום-מזרחית עומד כיום ארון הקודש כך שהתפילה נעשית לכיוונה של ירושלים.
סגנונו של בית הכנסת נעשה בצלמו של בית הכנסת הגדול שב-Duke's Place. כמוהו לבית הכנסת תקרה עם קשתות, כרכוב (קרניז), חלונות מוארים וארון קודש בסגנון נאו-קלאסי בתוך אפסיס. ספסלי בית הכנסת עשויים מעץ אורן וארון הקודש ממהגוני (תולענה). פנים בית הכנסת כמעט ולא שונה מאז המאה ה-19.
קולנוע
בית הכנסת הופיע בסרט קצר משנת 2006 בשם The Tenth Man ("האיש העשירי") בבימויו של סאם לייפר ובהשתתפות סטיבן ברקוף וג'ון ברג'ס.
דן גולדמן
דניאל זקס גולדמן (באנגלית: Daniel Sachs Goldman; נולד ב-26 בפברואר 1976) הוא עורך דין ופוליטיקאי יהודי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים בארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס העשירי של מדינת ניו יורק מאז 2023. גולדמן, חבר המפלגה הדמוקרטית, שימש בעבר כיועץ הרוב הראשי בהליך ההדחה הראשונה נגד דונלד טראמפ ויועץ ראשי למנהלי בית הנבחרים במשפט ההדחה של טראמפ השני. גולדמן הוא בין חברי הקונגרס העשירים ביותר, עם הערכת הון אישי של עד 253 מיליון דולר.
ביוגרפיה
גולדמן נולד בוושינגטון די. סי. הבירה לסוזן (לבית זקס) וריצ'רד וו. גולדמן. אביו היה תובע פדרלי בוושינגטון הבירה. הוא נפטר כשגולדמן היה ילד. סבו וסבתו מצד אביו היו רודה האס גולדמן וריצ'רד גולדמן, מיליארדרים אמריקאים ידועים. סבא רבא שלו היה ולטר א. האס, נשיא לוי שטראוס ושות', וסבו של סבא רבא שלו היה אברהם האס, מייסד רשת חנויות המזון Smart & Final. הוא גדל במשפחה יהודית שמרנית עם אחיו הצעיר ביל גולדמן, שמת בגיל 38 בהתרסקות מטוס בסונומה, קליפורניה, ועם אחותו אליס רייטר. הוא יורש להון של לוי שטראוס ושות'.
גולדמן למד בבית הספר Sidwell Friends בוושינגטון, שם שימשה אמו בעבר כיו"ר מועצת המנהלים. הוא סיים תואר ראשון בהיסטוריה באוניברסיטת ייל בשנת 1998, ותואר דוקטור משפטנים בהצטיינות באוניברסיטת סטנפורד בשנת 2005. לפני בית הספר למשפטים, הוא היה חוקר אולימפיאדה וכותב עבור רשת NBC Sports.
לאחר שסיים את לימודי המשפטים, עבד גולדמן עבור צ'ארלס ברייר מבית המשפט המחוזי עבור המחוז הצפוני של קליפורניה ורוברט ד' סאק מבית המשפט לערעורים בארצות הברית. משנת 2007 עד 2017 היה גולדמן עוזר פרקליט ארצות הברית במחוז הדרומי של ניו יורק בפיקודו של פריט בהארה. הוא העמיד לדין את הפשע המאורגן הרוסי, מאפיונרים של משפחות פשע, ועוד מגוון פשעי צווארון לבן והונאות בניירות ערך. בשנת 2017, גולדמן היה התובע הראשי נגד בילי וולטרס, מהמר ספורט שהורשע בגין סחר במידע פנים. לאחר שעזב את המחוז הדרומי, גולדמן הפך למנתח משפטי של NBC News ו-MSNBC.
גולדמן נשכר כיועץ בכיר ומנהל חקירות בוועדת המודיעין של בית הנבחרים בפברואר 2019, ולאחר מכן הפך ליועץ הראשי בחקירת ההדחה הראשונה נגד דונלד טראמפ. הוא חקר עדים בשם הרוב במהלך הדיונים הפומביים של ועדת המודיעין של בית הנבחרים. ב-9 בדצמבר 2019 הוא מסר עדות בדיון הציבורי של ועדת בית המשפט.
קריירה פוליטית
ב-16 בנובמבר 2021 הכריז גולדמן על מועמדותו למועמדות הדמוקרטית למשרת התובע הכללי של ניו יורק בבחירות 2022, מאוחר יותר נסוג וויתר על מועמדותו.
ב-1 ביוני 2022 הכריז גולדמן על מועמדותו לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס העשירי של ניו יורק. הוא קיבל תמיכה מפתיעה מדונלד טראמפ, שכינה אותו "מאוד חומל ומתפשר לחברי ההמפלגה הרפובליקנית".
גולדמן גייס יותר מ-1.2 מיליון דולר מיותר מ-2,100 תרומות בודדות בחודש לאחר שהכריז על מועמדותו. הקמפיין של גולדמן גייס במהירות יותר מ-200,000 דולר מבני משפחה ואחרים, זמן קצר לאחר שהכריז על מועמדותו לקונגרס. משפחתו גם תרמה יותר מ-600,000 דולר ב-2021 כאשר חשב להתמודד על המועמדות הדמוקרטית לתובע הכללי של ניו יורק. הוא תרם יותר מ-4 מיליון דולר לקמפיין שלו, מה שהוביל יריבים להאשים אותו בניסיון "לקנות את המושב בקונגרס".
גולדמן זכה במועמדות הדמוקרטית בפריימריז, וקיבל 16,686 קולות (25.8%). הוא הוסיף וניצח בבחירות הכלליות כשגבר על המועמד הרפובליקני בנין חמדאן עם 83.9% מהקולות.
גולדמן מתנגד לשלטון הישראלי ביהודה ושומרון, אך מתנגד לתנועת ה-BDS וכינה אותה "הפגנה דקיקה של אנטישמיות".
בשנת 2023, הצביע נגד H.Con.Res. 21, שהורה לנשיא ג'ו ביידן להסיג חיילים אמריקאים מסוריה בתוך 180 יום.
חיים אישיים
גולדמן התחתן פעמיים. בשנת 2002, הוא התחתן עם הקופצת למים האולימפית הקנדית ועורכת הדין אן מונטמיני. הם התגרשו בשנת 2008 לאחר שנולדו להם שני ילדים. בשנת 2013 נשא לאישה את קורין לוי, ולהם שלושה ילדים.
פיליפ וילהלם, מרקיז ברנדנבורג-שוודט
פיליפ וילהלם, מרקיז ברנדנבורג-שוודט (גרמנית: Friedrich Wilhelm von Brandenburg-Schwedt; 19 במאי 1699 - 19 בדצמבר 1711), היה בנו של פרידריך וילהלם, הנסיך הבוחר מברנדנבורג ומרקיז ברנדנבורג-שוודט בין השנים 1692–1711.
ביוגרפיה
פיליפ וילהלם נולד בקניגסברג ב-19 במאי 1699 לפרידריך וילהלם, הנסיך הבוחר מברנדנבורג וסופיה דורותיאה משלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג, בתם של פיליפ, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג וסופיה הדוויג מסקסוניה-לאוונבורג.
בשנת 1688 מת אביו פרידריך וילהלם, הנסיך הבוחר מברנדנבורג, ואחיו פרידריך השלישי, הנסיך הבוחר מברנדנבורג עלה לשלטון במקומו. ב-3 במרץ 1692 עשה פיליפ וילהלם הסכם עם אחיו פרידריך השלישי, שהוא יקבל את האדמות וההכנסה מהם באזור שוודט על האודר והלברשטט, ובתוספת משכורתו הצבאית היה מדובר על 66,000 טאלרים, שבהם היה יכול להחזיק את חצרו.
במהלך מלחמת תשע השנים לחם פיליפ וילהלם כגנרל במערכות השונות נגד צרפת, ובשנת 1697 מונה למפקח הכללי של יחידות הארטילריה בצבא הפרוסי. בתקופה שכיהן פיליפ וילהלם כמושל מגדבורג, מסר לו אחיו את הפיקוד על כמה רגימנטים, ובנוסף הוא קיבל את התואר "Rector magnificentissimus” מאוניברסיטת האלה.
ב-19 בדצמבר 1711 מת פיליפ וילהלם בשוודט על האודר, ובנו פרידריך וילהלם, מרקיז ברנדנבורג-שוודט עלה לשלטון במקומו, אולם מכיוון שהיה קטין, שלטו פרידריך הראשון, מלך בפרוסיה, ולאחר מותו פרידריך וילהלם הראשון, מלך בפרוסיה כעוצרים עד לבגרותו.
משפחתו
ב-25 בינואר 1699 התחתן פיליפ וילהלם עם יוהנה שרלוטה, נסיכת אנהלט-דסאו, בתם של יוהאן גאורג השני, נסיך אנהלט-דסאו והנרייטה קתרינה, רוזנת נסאו, ממנה נולדו לו 6 ילדים:
תחזיקו (שיר)
תחזיקו הוא סינגל של הזמרת הישראלית רוני דלומי, שיצא לאור ב-16 ביולי 2012. זהו שיר הבכורה מתוך אלבומה השני הנושא את אותו השם.
הפקה
השיר נכתב בידי דלומי, הולחן בידי אביב קורן והופק בידי איתן רז ואיתמר מאירי. זהו הסינגל הראשון שדלומי כתבה בעצמה.
מבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי העניק לשיר ביקורת פושרת ונתן לו שלושה וחצי כוכבי זהב מתוך חמישה.
השיר צעד 13 שבועות רצופים במצעד ההשמעות של רשת ג', ובמהלך שלושה שבועות החל מ-6 באוגוסט, אף נמצא בראש המצעד. השיר אף דורג במקום השביעי במצעד השנתי של התחנה. במצעד השנתי של גלגלצ הגיע השיר למקום 36.
ונסה פאראדי
ונסה שאנטל פאראדי (בצרפתית: Vanessa Chantal Paradis; נולדה ב-22 בדצמבר 1972) היא זמרת, שחקנית ודוגמנית צרפתייה, זוכת פרס סזאר. התפרסמה לראשונה בגיל 14, כשהסינגל שהוציאה, "Joe le taxi", הפך ללהיט בינלאומי.
ביוגרפיה
פאראדי נולדה בסן-מור-דה-פוסה, כפר קטן בפרברי פריז שבצרפת, לאנדרה וקורין פאראדי. יש לה אחות בשם אליסון, הקטנה ממנה ב-10 שנים. בילדותה התגוררה עם משפחתה בוילייה-סיר-מארן, אף הוא כפר קטן המרוחק כ-15 ק"מ מפריז. אחותה הצעירה אליסון פאראדי היא שחקנית, הידועה בצרפת בעיקר בזכות השתתפותה בסרטי אימה צרפתיים.
פאראדי נמשכה לקולנוע מגיל צעיר, והערצתה למרילין מונרו הובילה אותה לקחת שיעורי ריקוד ופסנתר.
הופעתה הראשונה בטלוויזיה הייתה ב-1981, בגיל 8, בתוכנית "L'École des fans". היא הקליטה את הסינגל הראשון שלה, "La Magie des surprises-parties", ב-1983, וביצעה אותו בפסטיבל איטלקי ב-1985, שבו לא הצליחה לזכות.
קריירה
ב-1988 הוציאה את אלבום הבכורה שלה, "M&J" (ראשי תיבות בלועזית של "מרילין וג'ון"), בחברת התקליטים "פולידור". האלבום כלל את הלהיט "Joe le Taxi". סינגל נוסף שיצא מתוכו, "Marilyn & John", מחווה למרילין מונרו, אותה העריצה פאראדי, הגיע למקום החמישי במצעד הצרפתי, והופיע באלבום גם בגרסה באנגלית. לפאראדי עצמה, שהייתה בת 15 בזמן יציאת האלבום, לא הייתה שליטה אמנותית על אופיו של האלבום, שהכיל מספר שירים ילדותיים עם מילים שטותיות וחסרות משמעות. בשלבים מאוחרים יותר בקריירה שלה, פאראדי עצמה לגלגה על השירים באלבום וסירבה לבצע חלק מהם. האלבום הגיע למקום ה-13 במצעד האלבומים הצרפתי, וזכה למעמד של אלבום פלטינה.
במרץ 1989 החליטה להפסיק את לימודיה בבית הספר התיכון, לטובת הקריירה שלה. באותה שנה ערכה את הופעת הבכורה שלה בסרט קולנוע, כשהופיעה בתפקיד הראשי לצדו של ברונו קרמר בסרט של ז'אן-קלוד בריסו "חתונה לבנה" (במקור: "Noce Blanche"). פאראדי גילמה את דמותה של מתילדה, תלמידת תיכון יתומה בת 17, המנהלת רומן אסור וסודי עם פרנסואה, המורה לפילוסופיה בן ה-47 והנשוי מבית הספר שלה. על הופעתה בסרט זכתה בפרס סזאר בקטגוריית השחקנית המבטיחה ביותר, ובפרס רומי שניידר המוענק מדי שנה לשחקניות צרפתיות מבטיחות בתחילת דרכן.
ב-1991 פרסמה את הבושם "קוקו שאנל" מבית האופנה של שאנל. בפרסומת היא הייתה לבושה בבגד שחור עם נוצות, וגילמה ציפור המתנועעת בתוך כלוב.
ב-1992 עברה להתגורר בארצות הברית, והחלה לעבוד על אלבומה הבא עם מוזיקאי הרוק לני קרביץ. האלבום, הראשון שלה באנגלית, נכתב והופק על ידי קרביץ, יצא ב-1 במאי אותה שנה ונקרא על שמה, "Vanessa Paradis". היה זה האלבום הראשון שבו שלטה פאראדי מבחינה אמנותית, והוא זכה הן לשבחים מצד מבקרי המוזיקה והן להצלחה מסחרית, כשהגיע למקום הראשון במצעד הצרפתי ולמעמד של אלבום פלטינה. הסינגל הראשון שיצא מתוכו, "Be My Baby", הפך ללהיט והגיע למקום החמישי במצעד הצרפתי ולמקום השישי במצעד הבריטי. בעקבות האלבום, במרץ 1993, יצאה פאראדי לראשונה לסיבוב הופעות עולמי. היא הופיעה בצרפת, אנגליה וקנדה, לפני שנאלצה לבטל מסיבות בריאותיות הופעות מתוכננות ביפן ובארצות הברית.
בשנת 2000 הוציאה את אלבומה הרביעי, "Bliss", בחברת התקליטים "יוניברסל רקורדס". בן זוגה, ג'וני דפ, ניגן בחלק משירי האלבום וכתב את המילים לשניים מהם. שיר נוסף, "La Ballade de Lily Rose" ("הבלדה על לילי רוז"), נכתב על ידי פאראדי על בתם הבכורה של פאראדי ודפ, שאף תרמה לשיר קולות רקע. אף על פי שצעד במצעד הצרפתי במשך 49 שבועות ברציפות והגיע בשיאו למקום הראשון, זהו אלבום האולפן היחיד של פאראדי שלא הצליח להגיע למעמד של אלבום פלטינה, והסתפק במעמד של אלבום זהב. כמו כן, הוא לא הצליח לנפק סינגלים בולטים ומצליחים.
לאורך העשור הראשון של המאה ה-21 המשיכה לפרסם ולדגמן עבור בית האופנה של שאנל. ב-2007 הוציאה את אלבום האולפן החמישי שלה, "Divinidylle", גם הוא בחברת התקליטים "יוניברסל רקורדס". הקלטת האלבום נמשכה קרוב לשנתיים, והוא זכה לשבחים מצד מבקרי המוזיקה. אתר המוזיקה "Allmusic" הכתיר אותו כאלבומה הטוב ביותר של פאראדי עד כה. דיוקנה המצויר של פאראדי שמופיע על עטיפת האלבום הוא מעשה ידיו של בן זוגה ג'וני דפ. פאראדי עצמה הלחינה חלק משירי האלבום. כמו מרבית אלבומיה, גם אלבום זה הגיע למקום הראשון במצעד הצרפתי ולמעמד של אלבום פלטינה. שני הסינגלים שיצאו מתוך האלבום זכו להצלחה בצרפת והגיעו ל"עשרת הגדולים" במצעד. באוקטובר 2007 יצאה פאראדי לסיבוב הופעות בעקבות האלבום, שחלק מהופעותיו צולמו ונערכו ל-DVD שתיעד את סיבוב ההופעות. האלבום זיכה את פאראדי בפברואר 2008 בשני פרסי ניצחון המוזיקה, בקטגוריות זמרת השנה ואלבום הפופ של השנה.
ב-2009 הוציאה פאראדי בפעם הראשונה אלבום אוסף בשם "Best of Vanessa Paradis" ("המיטב של ונסה פאראדי"), אלבום כפול שהכיל 33 שירים מ-22 שנות קריירה, כולל מיטב להיטיה ושירים מתוך הופעות חיות ובגרסאות אקוסטיות. האלבום הגיע למקום הראשון במצעד הצרפתי וזכה למעמד של אלבום פלטינה.
ב-2010 כיכבה לצדו של רומן דוריס בסרט הקולנוע "שובר לבבות", קומדיה רומנטית צרפתית.
חיים אישיים
בשנים 1992–1997 הייתה בזוגיות עם המוזיקאי האמריקאי לני קרביץ, עמו גם שיתפה פעולה מוזיקלית.
בשנים 1998–2012 הייתה בזוגיות עם השחקן האמריקאי ג'וני דפ, ולהם שני ילדים משותפים, והבכורה מביניהם היא השחקנית לילי-רוז דפ. הם חילקו את זמנם בין בתיהם בהוליווד ובפלאן דה לה טור שבדרום צרפת. כמו כן היו בבעלותם בתים גם באנגליה, פריז ומנהטן, ואי באיי בהאמה. ביוני 2012 הם נפרדו (השניים מעולם לא נישאו).
ב-2018 היא נישאה לסופר הצרפתי-יהודי סמואל בנשטרית.
יצחק גיטרמן
יצחק גיטרמן (1889–18 בינואר 1943) היה מראשי הג'וינט בפולין וממארגני הסעד בפולין הכבושה, פעיל מחתרת ונאמן הארגון היהודי הלוחם.
נעוריו
גיטרמן נולד בהורנוסטייפל (Hornostaipil) שבאוקראינה, שהייתה שייכת לאימפריה הרוסית. הוא נולד כנצר לשתי משפחות חסידיות מפוארות, וגדל בסביבה דתית מסוגרת, אשר ציפתה ממנו להיות ממשיך השושלת החסידית. אך, גיטרמן בחר בלימודים חילוניים, מרד, חבר לסופרים יידים שאינם דתיים ובחר באורח חיים אחר מזה שגדל בו.
פעילותו למען פליטים יהודיים
בתקופת מלחמת העולם הראשונה סייע גיטרמן בהקמת ארגון EKOPO, הוועדה היהודית לסיוע לקורבנות המלחמה. ארגון זה סייע ליהודי רוסיה במענקי מזון וביגוד, וכן עודד בעלי מקצועות חופשיים רבים בקרב היהודים לקחת חלק פעיל בסיוע ליהודים הפליטים.
לאחר תקופה מסוימת שלח הארגון את גיטרמן לסייע ליהודי גליציה, שם נתפס על ידי הרוסים שכבשו את האזור וכמעט שהוצא להורג בשנת 1920. גיטרמן ניצל בעור שיניו והתיישב בשנת 1921 בוורשה, ובשנת 1926 מונה למנהל סניף הג'וינט שם. בתפקידו זה, היה שותף לשיקום האוכלוסייה היהודית ובהקמת מוסדות רווחה. בוורשה חבר גיטרמן להיסטוריון עמנואל רינגלבלום, וקירב אותו לג'וינט. בשנת 1938 היה רינגלבלום בין החברים הבולטים בג'וינט, בעיקר בזכות גיטרמן.
גיטרמן סייע למגורשי זבונשין בסוף 1938. עם הפלישה הגרמנית לפולין ב-1939 יצא גיטרמן מוורשה לווילנה, שם פעל לסיוע לקהילת הפליטים. בדצמבר 1939 עזב גיטרמן את ליטא לשוודיה כדי לפנות בבקשת עזרה מבחוץ ליהודים בפולין הכבושה. הגרמנים עצרו את ספינתו בים הבלטי ועצרו את כל האזרחים הפולנים בגיל השירות הצבאי. גיטרמן נכלא במחנה שבויים וחזר לוורשה באפריל 1940.
גיטרמן המשיך בפעילותו למען התמיכה של יהודים ביהודים אחרים בוורשה גם לאחר שהמימון של הג'וינט פסק, בין היתר במסגרת ארגון יס"ס. הוא היה מעורב בפעולות המחתרת בגטו, כולל מאמצים חשאיים לתעד את חוויית הגטו (במסגרת ארכיון עונג שבת). כשהגיעו לגטו ידיעות על רצח המוני של יהודים בפולין, סייע גיטרמן בגיוס כספים לרכישת נשק עבור "הארגון היהודי הלוחם" בגטו ורשה.
גיטרמן נהרג ב-18 בינואר 1943, בעת שהשתתף בהתנגדות ביום הראשון של גל הגירושים השני מגטו ורשה.
ראש המטה הכללי (אוסטריה)
ראש המטה הכללי (בגרמנית: Generalstab des Bundesheeres) הוא הדרג הפיקודי העליון בכוחות המזוינים של אוסטריה. הוא כפוף לשר ההגנה והוא היועץ הצבאי הישיר של ממשלת אוסטריה. מקביל לתפקיד הרמטכ"ל בצה"ל.
הרמטכ"ל הוא הקצין היחיד בצבא בדרגת גנרל (ארבעה כוכבים). הרמטכ"ל הנוכחי הוא רוברט בריגר שנכנס לתפקידו ב-27 ביולי 2018. לרמטכ"ל כפופים מפקדי צבא אוסטריה וחיל האוויר האוסטרי.
היסטוריה
ב-1922 הקימה הרפובליקה האוסטרית הראשונה כוח צבאי ורודולף וידושיץ' מונה ל"מפקח הצבא". ב-1936 לנוכח האיום מצד גרמניה הנאצית, הורחבו סמכויותיו של המפקח והגדרת תפקידו שונתה ל"ראש המטה הכללי". ב-1938 בעקבות האנשלוס סופחה אוסטריה לגרמניה והצבא האוסטרי התאחד עם הוורמאכט. ב-1956 לאחר הקמת הרפובליקה האוסטרית השנייה, הוקם מחדש הצבא האוסטרי, וארווין פוסנגר מונה ל"מפקח הכללי של הכוחות". ב-2002 שונה שם התפקיד ל"ראש המטה הכללי".
דרך ארץ (חז"ל)
"דרך ארץ" בלשון חז"ל, ובעקבותיהם אצל הראשונים, הוא האופן המתוקן והסדיר שכך אמור האדם להתנהג, כשהדבר מתייחס בייחוד להתנהגות האדם במוסר המידות ובנימוס, וכן ביישוב העולם ובעיסוק ומסחר. למונח יש השלכות בין על מצוות שבין אדם למקום ובין על מצוות שבין אדם לחברו.
חשיבות וחובה
חז"ל כורכים את "דרך ארץ" עם קיום מצוות התורה, בכך שלא ניתן להסתפק בקיום המצוות תוך זלזול בסעיפים הנכללים בדרך ארץ, ואף רואים בדרך ארץ דבר בסיסי ויסודי לקיום כל המצוות. בתלמוד בבלי, מסכת ברכות, מביאה הגמרא:
חז"ל ראו בדרך ארץ חשיבות זהה ומקבילה לחשיבות התורה, קיומית כלפיה ולפעמים אף עודפת ממנה, וביטאו זאת במספר מקומות במשנה:
בביטוי "דרך ארץ קדמה לתורה", המבוסס על דברי חז"ל במדרש רבה, אף עולה נקודת קדימה או העדפה לדרך ארץ על פני תורה.
גוי - שנענש אף על עבירה שעשה מחמת אי ידיעה - נענש גם אם אי ידיעה זו היא מחמת אי ידיעת דבר הנכלל בדיני דרך ארץ, וזו הסיבה שהתחייב אבימלך מלך גרר מיתה בעת שלקח לעצמו לאישה את שרה אשת אברהם.
יישומים
במקומות רבים במשנה ובתלמוד הזכירו חז"ל הנהגות רבות שהן בכלל "דרך ארץ". במסכתות קטנות קיימות שתי מסכתות העוסקות כולן בנושא זה: דרך ארץ רבה (בהתנהגות שבין אדם לחברו ובנימוסין) ודרך ארץ זוטא (הדרכות מוסר המיועדות לתלמידי חכמים, בענייני צניעות והתנהגות כללית, וכן בביקורת עצמית). הנהגות אלו שבחז"ל מכונות בשם "הלכות דרך ארץ", והן כוללת בין דברים שבינו לבין עצמו - עם בוראו, ובין דברים שבינו לבין הזולת; הן מקיפות את חיי האדם בדיבורו, באכילתו ובאופן התלבשותו, אופן הליכתו והופעתו, חייו מחוץ לביתו, עיסוקו במלאכה ובמסחר, ועוד. בחיבורו המקיף של הרמב"ם - "משנה תורה" - הן מופיעות בעיקר ב"הלכות דעות" שבספר "מדע".
Şampiyon
Şampiyon (בעברית: אַלוּף) הוא אלבום האולפן השביעי של הזמרת-יוצרת הטורקייה, הדיסה. האלבום יצא לאור ב-29 ביוני 2017, על ידי חברת התקליטים פאסאג' מיוזיק. הווידאו קליפ הראשון באלבום צולם לשיר "Şampiyon" הנושא את שמו. קליפים נוספים מהאלבום צולמו לשירים "Sıfır Tolerans", "" ו-"Aşk Dediğin", בהתאמה.
האלבום יצא לאור שלוש שנים מאז יציאת קודמו, (2014).
רקע והפקה
את האלבום הפיקה הדיסה ביחד עם הוליה אצ'קיוז. הקליפ הראשון שיצא לשיר הנושא, "Şampiyon" זכה להצלחה בין-לאומית וצבר למעלה מ-100 מיליון צפיות ביוטיוב בסך הכול. הקליפ העוקב, "Sıfır Tolerans" זכה להצלחה גדולה יותר והצליח לצבור למעלה מ-150 מיליון צפיות בסך הכול.
הקליפים של "Farkımız Var" ו-"Aşk Dediğin" זכו להצלחה וצברו עשרות מיליוני צפיות גם כן.
הנזירה המזמרת
הנזירה המזמרת (באנגלית: The Singing Nun) הוא סרט מוזיקלי אמריקאי משנת 1966 בבימויו של הנרי קוסטר (סרטו האחרון), עם דבי ריינולדס, גריר גרסון וריקרדו מונטלבן בתפקידים הראשיים.
La Cobra (אלבום)
La Cobra (באנגלית: The Cobra, ובעברית: הקוברה) הוא אלבום האולפן השני של הזמרת-יוצרת הארגנטינאית חימנה ברון. אלבום האולפן יצא לאור ב-2 באוגוסט 2019, בהוצאת עצמית ולא על ידי חברת תקליטים. מתוך האלבום יצאו ארבעת הסינגלים: "", "", "", ו-"".
הנזירה המזמרת
התסריט מבוסס באופן רופף על סיפורה של הנזירה הבלגית ז'אנין דקרס שכונתה בצרפתית "אחות חיוך" ובאנגלית "הנזירה המזמרת". שהתפרסמה בעולם בשיריה ובעיקר בשיר "דומיניק". שלא כמו בסרט, היא סיימה את חייה בהתאבדות.
דקרס התייחסה די בזלזול אל הסרט וטענה שכמעט כולו בדייה.
La Cobra (אלבום)
עם יציאתו נכנס האלבום אל המקום השלישי במצעד האלבומים של ארגנטינה.
הנזירה המזמרת
ב-2009 הופק בצרפת הסרט "אחות חיוך" ("Sœur Sourire") שנאמן יותר לסיפור חייה של דקרס.
La Cobra (אלבום)
רקע והפקה
אלבום האולפן הופק על ידי אנדר זמברנו, ג'ון לאונה, לוקאס בירנצוויג, מאורו דטמאסו, מאורו דה טומסו, ניקו קוטון, אורלנדו ויטו, ראק808 ויהוני אטלה. בארגנטינה זכה האלבום למעמד הפלטינה על מכירות של למעלה מ-40,000 עותקים במדינה.
הנזירה המזמרת
הארי סוקמן היה מועמד לפרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר.
תקציר העלילה
הנזירה אן (דבי ריינולדס) משלימה את תקופת הכשרתה במנזר דומיניקני בבלגיה ורוכבת על קטנוע להצטרף למנזר השומרוני הטוב בגנט. על הקטנוע היא מעמיסה גם את הגיטרה האהובה שלה המכוננה "אדל". לאחר תאונה קלה בה היא נופלת מהקטנוע בגלל חוסר זהירות, היא מגיעה למנזר הנמצא בשכונת עוני בגנט.
La Cobra (אלבום)
רקע והפקה
בסמוך לצאתו, עלה אלבום האולפן לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
הנזירה המזמרת
תקציר העלילה
היא מתקבלת על ידי אם המנזר, פריורס (גריר גרסון) והנזירה הבכירה קלוני (אגנס מורהד). קלוני מקבלת אותה בפנים חמורות ולוקחת ממנה את הגיטרה אך אם המנזר מאפשרת לה להחזיק בה.
עד מהרה מתברר שאן יודעת לשיר יפה כשהיא מלווה עצמה בגיטרה. בייחוד מתרשם ממנה האח קלמנטי (ריקרדו מונטלבן), כומר המנזר שדואג לשיפוצו. אן מתחברת בעיקר לאחות מרי שחורת העור (חואניטה מור) שמדריכה אותה בעבודה.
הנזירות משחקות עם ילדי השכונה בחצר ואן מתחברת לילד דומיניק ארליאן (ריקי קורדל) שהוא יתום מאם. היא מבקרת בביתו ונפגשת עם אחותו ניקול (קתרין רוס) ומוצאת צילומים חושפניים שלה. באותו רגע מגיע האבא השיכור (מייקל פאט), רואה את הצילומים ומשליך את אן מהדירה.
האב קלמנטי מתרשם משיריה של אן ויוצר קשר עם חברת "פרימוורה" להפקת תקליטים. אן פוגשת שם את המנהל רוברט ז'ראר (צ'אד אוורט) ומתברר ששניהם היו תלמידים בקונסרבטואר של פריז. רוברט רוצה לחדש את יחסיהם אך היא אומרת לו שכעת חייה מוקדשים למנזר.
התקליט מצליח ומתפרסם בכל העולם. אד סאליבן מגיע לגנט כדי לצלם את אן והנזירות בשיר "דומיניק". האם פריוריס מסכימה לכך תמורת קניית ג'יפ שיעזור למשלחת לאפריקה.
כעת אן מפורסמת בכל העולם. כאשר דומיניק נפגע בתאונת דרכים ומאושפז היא הולכת לכנסייה ומבקשת מאלוהים כי יבריא את דומיניק ובתמורה היא תוותר על הנגינה. דומיניק מבריא והאב מחליט להעביר את משפחתו לכפר, לסביבה יותר נעימה. אן נפרדת מהם ונותנת את הגיטרה במתנה לניקול.
לבסוף היא נשלחת לאפריקה עם האחות מרי והן עוברות מכפר לכפר עם הג'יפ שעליו כתוב "דומיניק", ומחסנות ילדים.
קסנומורף
קסנומורף (באנגלית: Xenomorph) הוא מין של פרזיטואידים (טפילים) חוצנים בדיוניים בסדרת סרטי הנוסע השמיני. חוצנים מגזע קסנומורף הופיעו לראשונה בקולנוע בסרט "הנוסע השמיני" (1979), ובהמשך בסרט "הנוסע השמיני 2" (1986), הנוסע השמיני 3 (1992) והנוסע השמיני 4: התחייה (1997).
קסנומורפים שונים מעט מאלו של ארבעת הסרטים הראשונים נכללו בסרטיו של רידלי סקוט "פרומתאוס" (2012) והנוסע השמיני: קובננט (2017), המהווים פריקוול לסדרת הסרטים הקודמת. בנוסף, דמויות חוצנים מגזע קסנומורף מופיעים גם במשחקי וידאו ובספרים שונים. חוצנים מגזע הקסנומורף נכללו גם בסרטי הקרוס אובר "הנוסע השמיני נגד הטורף" (2004) ו"הנוסע השמיני נגד הטורף 2: רקוויאם" (2007), והיו להם גם הופעות קצרות בסרטים "הטורף 2" (1990), "טורפים" (2010) ו"הטורף" (2018).
תיאור הגזע
שלא בדומה לגזעי חוצנים רבים בספרות ובסרטי מדע בדיוני, לחוצנים מגזע הקסנומורף אין יכולת טכנולוגית מכל סוג שהוא. הם יצורים קדומים, אשר ממוקדים רק בשימור עצמי של בני מינם ובחיסול צורות חיים אחרות העלולות לאיים על קיומן. בדומה לצרעות ולטרמיטים, לחוצנים מגזע הקסנומורף מלכה, המגדלת נחיל של צאצאים.
פניי לרוח
פניי לרוח הוא סינגל של הזמרת הישראלית רוני דלומי, שיצא לאור ב-21 בנובמבר 2012. זהו שירה השני מתוך אלבומה השני "תחזיקו". השיר נכתב והולחן בידי דלומי והופק בידי איתן רז ואיתמר מאירי.
השיר צעד תשעה שבועות רצופים במצעד ההשמעות של רשת ג', ובשיאו הגיע למקום הרביעי במצעד. במצעד השנתי של התחנה הוא הגיע למקום ה-37.
חוק קידום התחרות בענף המזון
חוק קידום התחרות בענף המזון, התשע"ד-2014 הוא חוק שנועד ל"הגברת התחרותיות בענף המזון ובתחום מוצרי הצריכה, לשם הפחתת המחירים לצרכן".
החוק אושר בכנסת התשע עשרה ב-13 במרץ 2014, בעקבות ממצאי ועדת קדמי לבחינת התחרותיות בענף המזון. החוק מחייב רשתות קמעונאיות גדולות לפרסם את מחירי המצרכים באמצעים אלקטרוניים. קמעונאי גדול יפרסם בנפרד לכל אחת מחנויותיו את המחיר הכולל העדכני של כל מצרך שהוא מוכר, כך שעדכון המחיר בפרסום יעשה עד שעה ממועד העדכון בקופות החנות.
החוק קובע שתי פעולות מרכזיות נוספות: האחת היא הסדרת מערכת היחסים שבין הקמעונאים (סופרמרקטים) לספקים (חברות המזון הגדולות) על ידי הגבלת יכולת ההתערבות של הקמעונאים והספקים זה בעניינו של זה ואיסור של תיאום בהסדרים שאינם יעדי רכישה. השנייה, היא מניעת ריכוזיות גאוגרפית ופעילות לצורך הגברת התחרות האזורית על ידי הגבלת יכולתם של קמעונאים גדולים לפתוח מספר חנויות גדולות באזורי ביקוש.
היסטוריה חקיקתית
בעקבות המחאה החברתית ב-2011 מונתה על ידי שר התעשייה, המסחר והתעסוקה ושר האוצר ועדת קדמי לבחינת התחרותיות בענף המזון - צוות בין משרדי לצורך בחינת התחרותיות והמחירים בתחום מוצרי המזון והצריכה. צוות זה התבקש להגיש המלצות לפתרון אשר יביא להורדת מחירי המוצרים בשוק ובכלל להורדת יוקר המחיה. צוות המחקר ביצע עבודה במטרה לאפיין את שוקי המזון ומוצרי הצריכה, לזהות כשלים קיימים ולגבש מתווה להתגברות על חסמים אלה.
בהתבסס על המלצות ועדה זו, גובש נוסח חוק קידום התחרות בענף המזון. החוק אושר בכנסת התשע עשרה ב-13 במרץ 2014.
חובת שקיפות מחירים
החוק קובע חובה על קמעונאי גדול לפרסם באינטרנט את מחירי המצרכים שהוא מוכר בכל חנות מחנויותיו, באופן שיאפשר השוואה עדכנית שוטפת של מחירי סל המצרכים.
נוסף לכך, באתר הרשות רשימה של אפליקציות להשוואת מחירים אשר עומדות בדרישותיה:
אכיפה
האחראים על יישום החוק הם רשות התחרות והרשות להגנת הצרכן ולסחר הוגן. החוק מקנה להם כלים פליליים ומנהליים לצורך טיפול בהפרות של הוראות החוק.
רשות התחרות רשאית להטיל על מבצעי עבירה קנסות כבדים היכולים להגיע לסכום של 24 מיליון ש"ח. כמו כן, ניתן גם להטיל עונש מאסר שיכול להסתכם ב-3 שנות מאסר.
רשות התחרות נקטה הליכי אכיפה שונים לפי חוק המזון. בין היתר ננקטו הליכי אכיפה נגד שופרסל, בגין הפרה של הוראות הפרק המסדיר את מערכת היחסים בין קמעונאים וספקים. בשנת 2017 הטילה הממונה על התחרות, מיכל הלפרין, על שופרסל קנס של כ- 9 מיליון ₪ בגין קיומם של הסדרי בלעדיות בין שופרסל לבין מרכזים מסחריים שבהם היא פעלה, אשר מנעו הקמת פעילות המתחרה בשופרסל. כמו כן שופרסל ביטלה את כל הסדרי הבלעדיות שהיא הייתה צד להם.
מתקפת הטרור בסיני (2004)
מתקפת הטרור בסיני, אשר התרחשה בתאריך 7 באוקטובר 2004, מוצאי שמחת תורה, הייתה מתקפת טרור על אדמת מצרים, בשטח חצי האי סיני, אשר במסגרתה בוצעו שלוש התקפות של מכוניות תופת כנגד שניים ממוקדי התיירות הישראליים המרכזיים בחצי האי. המתקפה בוצעה בו זמנית בשני האזורים: מלון הילטון טאבה, בסמוך לעיירה טאבה השוכנת בסמוך לגבול ישראל-מצרים, וחוף ראס א-שטן, הממוקם בסמוך לעיירה נואיבה במזרח סיני, כ-50 קילומטר מדרום לקו הגבול.
במהלך המתקפה נרצחו 34 איש ונפצעו 171, חלקם ישראלים.
הפיגוע במלון הילטון טאבה
ההתקפה הראשונה החלה בסביבות השעה 21:50, כאשר מכונית תופת חדרה לתוך מלון הילטון טאבה, והתפוצצה ליד הלובי של המלון. המלון עצמו נודע כיעד תיירותי מועדף עבור מטיילים ישראלים בחצי האי. בשעת המתקפה הלובי היה גדוש במטיילים, חלק ניכר מהם מישראל. בעקבות הפיצוץ 10 מקומותיו של המלון קרסו.
שני הפיגועים בחוף ראס א-שטן
בו זמנית, כ-50 ק"מ מדרום, בחוף "מון איילנד" אשר מהווה חלק מאתר הקמפינג בחוף ראס א-שטן, ליד נואיבה, התפוצצה מכונית תופת נוספת אשר חנתה מול מסעדה באתר הנופש. הפיצוץ הוביל למותם של שלושה ישראלים, וכן של מספר בדואים תושבי האזור. המחבלים ניצלו את העובדה שמרבית הנופשים בחוף, בעיקר ישראלים, מתאספים מידי ערב בחושה המרכזית, ליד המסעדה. לכן הם מיקמו את המכונית על מדרון בסמוך למסעדה, כדי לגרום לכמה שיותר הרוגים. עם זאת, מאחר שהמכונית הוצבה על מדרון מעל לגובה פני הים, בשעה שמרבית השוכנים בחוף שהו בחוף עצמו, בחושות פזורות, נמנע אסון גדול יותר, כאשר מרבית רסיסי הפצצה עברו מעל ראשיהם של הישראלים הרבים שישבו על המחצלות. עיקר הנפגעים היו אלו שעמדו ואלו שנחו בחושות הסמוכות.
חקירת האירועים
לפי מידע מודיעיני אשר התקבל מהשלטון המצרי, המחבלים היו צעירים ממוצא פלסטיני, אשר במקור ביקשו להסתנן לתחום מדינת ישראל על מנת לבצע פיגועים, אך זאת לא עלה בידם. איאד סאלח, מי שהיה ה"מוח" מאחורי המתקפות, גייס תושבים מצרים ובדואים על מנת להשיג את חומרי הנפץ ששימשו להכנת מכוניות התופת. ההכנות לקראת הפעולה החלו בחודש מרץ 2004, כאשר המחבלים השתמשו בשעוני עצר, חלקים של מכונות כביסה, טלפונים ניידים ובלוני גז לשם יצירת שלוש מכוניות התופת. כמו כן הם נעזרו בחומרי נפץ TNT ישנים, אשר אותרו על ידי בדואים בסיני כשריד מהמלחמות בין מצרים לישראל ונמכרו להם, על מנת להשלים את הרכבת המכוניות.
לפי המידע המודיעיני המצרי שהועבר לישראל, איאד סאלח עצמו, וכן אחד מעוזריו, סולימאן אחמד סאלח פלאפיל, נהרגו בעצמם במסגרת הפיצוץ במלון הילטון טאבה, זאת ככל הנראה משום ששעון העצר של מכונית התופת שלהם התאפס מהר מדי. כמו כן שלושה אזרחים מצרים, יונס מוחמד מחמוד, אוסאמה אל-נאקהלאוי, ומוחמד גאעז צבאח, נידונו למוות בחודש נובמבר 2006 על ידי בית משפט מצרי, וזאת בשל תפקידם במהלך המתקפה. כמו כן, שלטונות מצרים עצרו עוד כ-2,400 איש בעקבות המתקפה, בחשד למעורבות בהכנתה.
בעקבות המתקפה
עוד בחודש ספטמבר 2004, חודש טרם המתקפה, ממשלת ישראל הוציאה אזהרת מסע לסיני, והבהירה כי ארגוני טרור פועלים במרץ לשם הוצאה לפועל של פיגועים ברחבי חצי האי. עם זאת, תיירים ישראלים רבים לא שעו לאזהרות ונסעו לחצי האי. בעקבות המתקפה, ישראלים רבים עזבו את סיני באופן מיידי, אליהם הצטרפו אף מספר תיירים זרים. הדבר סימן את תחילתו של התהליך אשר הוביל לירידה הדרגתית במספרם של הנופשים הישראלים לסיני, תהליך אשר נמשך שנים ארוכות לאחר מכן.