cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הרמן, נסיך ויד
הרמן, נסיך ויד (בגרמנית: Wilhelm Hermann Karl Fürst von Wied; 22 במאי 1814 - 5 במרץ 1864), היה אביה של אליסאבטה, מלכת רומניה.
ביוגרפיה
הרמן נולד ב-22 במאי 1814 בנויוויד, דוכסות נסאו, ליוהאן אוגוסט קרל, נסיך ויד ולסופיה אוגוסטה, נסיכת זולמס-בראונפלס, בתם של וילהלם, נסיך זולמס-בראונפלס ואוגוסטה פרנציסקה, נסיכת זאלם-גרומבאך.
בשנת 1834 התגייס הרמן לצבא הפרוסי, והצטרף לרגימנט משמר הקירסירים. בשנת 1836 מת אביו יוהאן אוגוסט קרל, נסיך ויד, והרמן ירש את תאריו. בשנת 1839 הועלה הרמן לדרגת האופטמן, ובשנת 1845 הועלה לדרגת אוברסט, ומונה למפקד רגימנט הלנדווהר ה-29 (נויוויד ה-1).
בשנת 1842, ייסדו 20 אצילים גרמנים, את Adelsverein - החברה להגנה על מהגרים גרמניים בטקסס, ולאחר שהתארס הרמן עם מריה, נסיכת נסאו, בתו של וילהלם, דוכס נסאו, שעמד בראשות החברה, הצטרף אף הוא לחברה.
החברה הקימה את ניו ויד, טקסס, כמה קילומטרים מצפון לניו בראונפלס על נהר גואדלופה הממוקם בצד המזרחי של מחוז קומאל, וכן הקימה את ויד, טקסס במחוז לאבאקה, אולם בשנת 1846 יותר מ-300 מתיישבים גרמניים מתו באזור ניו בראונפלס ממגפה.
בשנת 1847 התברר כי בשל חובות וחילוקי דעות, יש לנקוט בגישה חדשה, כדי להציל את המוניטין וההשקעות של האצילים. בעקבות כך החל מנהל העסקים של הרמן, אוגוסט פון ביברה, להתערב באופן פעיל בענייני החברה. בשנת 1851 נבחר הרמן לנשיא החברה, ובעקבות כך השתלט ביברה באופן מלא על ניהול הארגון. ביברה נאבק יותר מעשר שנים לפרוע את חובות החברה, ולהחיות את תוכנית ההגירה.
בשנת 1858 הועלה הרמן לדרגת גנרל מיור, ובשנת 1861 הועלה לדרגת גנרל לוטננט. ב-5 במרץ 1864 מת הרמן בנויוויד, ובנו וילהלם, נסיך ויד ירש את תאריו.
הארמייה ה-34 (ברית המועצות)
היסטוריה
היחידה הוקמה ביולי 1941. ב-18 ביולי 1941 יחידות הארמייה החלו להתארגן בקו ההגנה מערבית למוסקבה. יחידות הארמייה ה-34 התארגנו על הקו מזרחית לעיר סטאראיה רוסה. ב-11 באוגוסט ארמייה ה-34 החלה במתקפה נגד יחידות של הקורפוס העשירי. לצבא האדום היה יתרון בכוח אדם של פי 3-4 על פני יחידות ורמאכט. ב-18 באוגוסט 1941 וילהלם פון לב החליט להעביר לגזרה תגבורות משמעותיות. דיוויזיית הפאנצר אס אס השלישית הצליחה לא רק לעצור את המתקפה הסובייטית, אך גם לכתר את החלק המשמעותי של ארמייה ה-34. במהלך זה ארמייה ה-34 איבדה חלק משמעותי של כוח האדם שלה, 74 מ-83 טנקים ו-628 מ-748 תותחים. לאור הכישלון, מפקד החזית הצפון-מערבית הורד בדרגה ונשפט ל-5 שנות מאסר.
בספטמבר 1941 קווי ההגנה של הארמייה ה-27 נפרצו וכתוצאה מכך כותרו יחידות שלה וגם יחידות של הארמייה ה-11 וארמייה ה-34. מפקד ארמייה ה-34 הוצא להורג. בסוף ספטמבר 1941 קו החזית בגזרת הארמייה התייצב.
במהלך שנת 1942 יחידות הארמייה ה-34 ניסו מספר מתקפות במסגרת מבצע דמיאנסק אך ללא הצלחה. במהלך שנת 1943 היו מספר ניסיונות לשחרר את העיר סטאראיה רוסה אך ללא הצלחה. ב-20 בנובמבר 1943 הוחלט להעביר יחידות הארמייה לטובת ארמיית ההלם הראשונה. מפקדת הארמייה ה-34 בהמשך הייתה בסיס למפקדת הארמייה הרביעית.
ארצ'י קומיקס
ארצ'י קומיקס (באנגלית: Archie Comics) היא הוצאה לאור של חוברות קומיקס, שנוסדה בשנת 1939 תחת השם "MLJ Comics". סדרות הקומיקס המצליחות ביותר של "ארצ'י קומיקס" כוללות בעיקר סדרות קומיקס המיועדות לבני נוער, אשר מתמקדות בדמויותיהם של ארצ'י אנדרוז, ג'אגהד ג'ונס, בטי קופר, ורוניקה לודג', רג'י מנטל, סברינה ספלמן, ג'וזי והפוסיקאטס, ושריל בלוסום.
במקור המו"ל לא היה ייחודי, שכן הוא פרסם בעיקר קומיקס על גיבורי-על וסיפורי הרפתקאות שונים, ב-1941 החל המו"ל לפתח רצועת קומיקס מקורית, העוסקת בהרפתקאותיו של תלמיד תיכון בשם ארצ'יבלד אנדרוז, המכונה "ארצ'י", מאת ג'ון ל. קולדווטר, ויק בלום ובוב מונטנה. הרצועה הראשונה של ארצ'י פורסמה בדצמבר 1941 במהדורה מס' 22 של חוברת הקומיקס "Pep Comics".
הדמות ארצ'י זכתה להצלחה רבה, ובשל כך החלה החברה להפיק חוברות קומיקס המוקדשות לדמות זו בלבד. על מנת למשוך קוראים נוספים, שונה שם החברה ל"ארצ'י קומיקס" בשנת 1945. בעת יצירת הקומיקס של ארצ'י, קיווה ג'ון גולדווטר לפנות למעריצי סרטי אנדי הארדי בכיכובו של מיקי רוני.
ב-1 ביולי 2015 החלה החברה לפרסם גרסה מחודשת לקומיקס של ארצ'י, בו המראה והעיצוב של הדמויות הותאם לדור הנוכחי של בני הנוער ועם יוצרי קומיקס מוכרים מהתעשייה כגון מארק וייד וצ'יפ זדארסקי.
כריסטינה מהסן-אשוואגה
כריסטינה מהסן-אשוואגה (בגרמנית: Christine von Hessen; 30 באוקטובר 1648 - 18 במרץ 1702) הייתה בת אצולה גרמנייה, השייכת לענף הסן-אשווגה של ענף הסן-רוטנבורג של בית הסן.
ביוגרפיה
כריסטינה נולדה ב-30 באוקטובר 1648 בקאסל והייתה השנייה מבין ששת ילדיהם של פרידריך, רוזן הסן-אשוואגה ואלאונורה קתרינה, רוזנת פפאלץ-צווייבריקן, אחותו של קרל העשירי גוסטב, מלך שוודיה. מעט ידוע על ילדותה. היא בילתה את שנותיה הראשונות באשוואגה עם אמה, אך לאחר מותו של אביה בלחימה למען שוודיה במלחמת הצפון השנייה, אחיו הצעיר ארנסט השתלט על חלקו של פרידריך ב"רובע רוטנבורגר". אמה של כריסטינה העבירה את ילדיה למגורים אלמונים במנזר אוסטרהולץ לשעבר בברמן. ב-25 בנובמבר 1667 היא התחתנה באשוואגה עם פרדיננד אלברכט הראשון, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל. משפחתה של כריסטינה הבטיחה את שלוס אשוואגה כנדוניה למשפחת בעלה, שהחזיקה בה עד 1713. לזוג נולדו תשעה ילדים אך חיי הנישואין עמדו בסימן קנאתו החולנית, ההתנהגות המוזרה והאלימות של פרדיננד.
לאחר נישואיהם עברו בני הזוג לטירה בעיירה הקטנה בפרן. פרדיננד גילה עניין בולט בתרבות - למשל, הוא חגג את יום הולדתה השלושים לאשתו בהזמנת מחזה לפתיחת "קומדיאן-סאל" חדש. כריסטינה עבדה על אומנויות ומלאכות (ואניטאס רקומה על ידה שרדה עד היום במוזיאון הרצוג אנטון אולריך) ואספה ספרייה קטנה. גם פרדיננד נסע, לפעמים מלווה באשתו ובחמותו. נסיעות אלו כללו טיולים לשוודיה בשנים 1667 ו-1670–1671, בית המלוכה הקיסרי בווינה בשנים 1674–1675 ומסעות תכופים לאשוואגה. כריסטינה ופרדיננד עברו שניהם למנזר אוסטרהולץ לשעבר ב-1681, לאחר מכן ל-Domshof בברמן ולבסוף מ-1686 בחזרה בבפרן, שם נשארה כריסטינה עד מותה ב-18 במרץ 1702, חמש עשרה שנים לאחר מות בעלה.
משפחתה
ב-26 בנובמבר 1667 התחתנה כריסטינה עם פרדיננד אלברכט הראשון, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל, ממנו נולדו לה 9 ילדים:
רקהה שארמה
קורות חייה
נולדה בוונקובר שבקולומביה הבריטית להורים שהיגרו מהעיר אוטר פרדש שבהודו לפיג'י בתקופת הראג' הבריטי ולאחר מכן היגרו לקנדה והשתקעו שם. אביה הוא כומר הינדי.
מנגנת בסרנגי, כלי מיתר הודי.
קבוצת ז'וליה
במתמטיקה, קבוצת ז'וליה היא קבוצה המוגדרת על ידי תנאי איטרביליות של פונקציה הולומורפית על משטח רימן קומפקטי, כך שערכיה רגישים לשינויים: כל הפרעה בתחום הערכים יוצרת, לאחר מספר הפעלות של הפונקציה, הבדל גדול בטווחם. התנהגות מסוג זה מכונה התנהגות כאוטית, ונלמדת באופן נרחב בתורת הכאוס. קבוצת פאטו היא המשלים לקבוצת ז'וליה, והיא מאפיינת התנהגות רגולרית - ללא הפרעות ושינויים דרסטיים. קבוצות אלו בדרך כלל מסובכות מאוד וקשה לתפוש אותן.
קבוצת ז'וליה היא חלק מעבודתם של גסטון ז'וליה ופייר פאטו מראשית המאה ה-20. קבוצה זו מהווה אלמנט בסיסי בתחום המערכות הדינמיות המרוכבות ותורת הכאוס. לקבוצת ז'וליה קשר מעניין לקבוצת מנדלברוט במקרים מסוימים.
הגדרה
יהי S משטח רימן קומפקטי, ותהי f:S \to S פונקציה הולומורפית לא קבועה. הנקודה p_0 \in S נקראת רגולרית אם קיימת סביבה U_{p_0} כך שקבוצת הפונקציה הנוצרת מאיטרציה על, כלומר , היא משפחה רציפה במידה אחידה
קבוצת פאטו F(f) של הפונקציה f היא אוסף כל הנקודות הרגולריות שלה. קבוצת ז'וליה J(f) היא המשלים של קבוצת פאטו. האיברים בקבוצת ז'וליה מאופיינים בכך שהתנהגות הפונקציה באיטרציות חוזרות על ערכיהן היא כאוטית, כלומר משתנה בקצב מהיר לאחר מספר מסוים של הפעלות של הפונקציה.
במקרה הפרטי בו, כלומר המשטח הוא הספירה של רימן, כל פונקציה הולמורפית היא פונקציה מרוכבת רציונלית, כלומר מנה של שני פולינומים. במקרה זה, קבוצת פאטו מתחלקת לאיחוד של מספר סופי של תתי-קבוצות, המתאימות לכל אחד משורשי הפונקציה.
הצגה גרפית של קבוצות ז'וליה
מכיוון שקבוצת זוליה היא דלילה, קשה לפעמים להציג אותה באופן גרפי. דרך אחת לבצע זאת היא לצבוע את הרכיבים השונים של קבוצת פאטו בצבעים שונים. קבוצת ז'וליה תהווה את הגבול בין הצבעים האלה. דרך זאת מקובלת במיחד כאשר קבוצת ז'וליה היא קשירה.
דרך נוספת היא להפעיל מספר גדול של איטרציות על כל נקודה במשטח הרימן ולבחון עד כמה ההתנהגות של איטרציות אלה קרובה לאחת ההתנהגויות עליהן מתכנסות הנקודות בקבוצת פאטו. לפי קירבה זאת קובעים את צבע הנקודה. כך שצבעם של הנקודות בקבוצת פאטו משתנה ככול שמתקרבים לקבוצת ז'וליה. ניתן גם לשלב בין השיטות.
דוגמה מנוונת
תהי מוגדרת על ידי f(z) = z^2. קל לראות שלכל נקודה במעגל היחידה קיימת סביבה בה התנהגות האיטרציות של הפונקציה היא רגולרית, וכנ"ל מחוץ לעיגול היחידה . עם זאת, על השפה של עיגול היחידה  בכל סביבה של הנקודה ההתנהגות של העלאה בריבוע איננה חסומה. על כן, מתקיים  ו-.
זו דוגמה מיוחדת מאוד, בה הקבוצות "פשוטות".
פונקצייות ריבועיות
מערכת דינמית מאוד פופולרית על הספירה של רימן ניתנת על ידי פולינומים ריבועים מורכבים. ניתן לתאר מערכות דינמיות אלה ע"י פולינום הנתון ע"י הנוסחה כאשר c הוא פרמטר מורכב.
דגמאות הקשורות לשיטת ניוטון-רפסון
בהינתן משוואה פולונמיאלית במשתנה אחד f(z)=0, שיטת ניוטון-רפסון מאפשרת לקבל קירוב של הפתרון שלה על ידי שיפור התחלתי של ניחוש לפתרון z_0. בהינתן קירוב z השיטה מספקת "שיפור" של קירוב זה g(z) כאשר g היא פונקציה רציונלית המתקבלת מ-g באמצעות ניוטון-רפסון. ניתן להראות כי אם הניחוש ההתחלתי z_0 הוא בסביבת שורש פשוט של f אז הפעלה איטרטיבית של g על z_0 תתכנס לשורש של f. אולם הדבר אינו מתקיים עבור ניחוש כללי z_0.
מכאן יש עינין בחקר המערכת הדימית הנתונה על ידי הפונקציה g ובהתאם לקבוצות ז'וליה שלה. לקבוצות ז'ליה כאלה יש תכונות יחודיות, בנוסף לתכונות הרגילות של קבוצת ז'וליה.
הקשר לקבוצת מנדלברוט
במקרה זה, לקבוצת ז'וליה ישנו קשר הדוק עם קבוצת מנדלברוט - ז'וליה ופאטו הוכיחו כי אם c שייך לקבוצת מנדלברוט (כלומר אם f^n_c(0) חסומה) אז קבוצת ז'וליה המתאימה קשירה, ואם לא אז היא בלתי קשירה לחלוטין. זוהי דרך אפיון נוספת לקבוצת מנדלברוט, בעזרת קבוצת ז'וליה המתאימה, המצביעה על הקשר ההדוק שבין המושגים בתורת הפרקטלים.
ניקולאס אסבדו
ניקולאס בריאן אָסֶבֶדוֹ טָבָּארֶס (בספרדית: Nicolás Brian Acevedo Tabárez; נולד ב-14 באפריל 1999) הוא כדורגלן אורוגוואי המשחק בעמדת הקשר בניו יורק סיטי.
קריירה
אסבדו נולד במונטווידאו שבאורוגוואי. אחיו, לואיס, גם הוא כדורגלן. הוא החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של ליברפול, וב-14 באוקטובר 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת בניצחון 2–1 על דפנסור ספורטינג.
ב-2 במרץ 2020 עבר לניו יורק סיטי מה-MLS.
קריירת נבחרות
אסבדו ייצג את הנבחרת הצעירה של אורוגוואי באליפות דרום אמריקה בכדורגל עד גיל 20 ובגביע העולם בכדורגל עד גיל 20.
אנדריי מליוקוב
אנדריי איגורייביץ' מליוקוב (ברוסית: Андре́й И́горевич Малюко́в; 6 בינואר 1948, נובוסיבירסק, הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית, ברית המועצות — 19 בדצמבר 2021, מוסקבה, רוסיה) היה במאי קולנוע, תסריטאי ומפיק סובייטי-רוסי; אמן העם של הפדרציה הרוסית (2004) וחתן פרס המדינה של רוסיה הסובייטית על שם האחים ואסילייב (1980).
ביוגרפיה
אנדריי מליוקוב נולד ב-6 בינואר 1948 בעיר נובוסיבירסק במשפחתה של נינה מקרובה; אחיינה של השחקנית אינה מקארובה.
היה נשוי פעמיים ולו בן בשם קיריל. הוא מת מהשפעות הקורונה בדצמבר 2021.
סדריק ג'רוואה
סדריק ג'רוואה (בצרפתית: Cédric Gervais; נולד ב-7 ביוני 1979 במרסיי, צרפת) הוא תקליטן זוכה פרס גראמי ומפיק מוזיקלי צרפתי העוסק בעיקר בסגנון המוזיקלי האוס פרוגרסיבי ואלקטרו האוס. ג'רוואה כיום מתגורר במיאמי שבפלורידה.
קריירה
הסינגל הראשון של ג'רוואה, "Burning", פורסם על ידי חברת ההקלטות שבה הוא היה חתום בעבר, Ultra Records. ב-2006, ג'רוואה הוציא לאור את אלבום הבכורה שלו, "The Experiment", גם תחת Ultra Records. הסינגל שלו, "Mauri’s Dream", שפורסם ב-2009, זכה 3 פעמים בסינגל השבוע בתוכניתו השבועית של פיט טונג ברדיו BBC 1. ב-2011, ג'רוואה פרסם את אלבומו השני, "Miamication".
ג'רוואה החזיק בשתי חברות הקלטות, ב-Sleaze וב-Sleaze Industries.
באפריל 2012, סדריק פרסם את הסינגל "Molly", שלווה בוידאו קליפ חושפני למדי. סינגל זה דורג במקום ה-26 במצעד הסינגלים הבריטי והסרטון של הסינגל נצפה בכלמעלה מ-6 מיליון צפיות.
לאחרונה, הפיק ג'רוואה מספר רמיקסים מצליחים לשירים כמו "Summertime Sadness" של לנה דל ריי, "Yeah Yeah" של ווילי מון, "Wide Awake" של קייטי פרי ואת "Decisions" של Borgore. הרמיקס לשיר "Summertime Sadness" הגיע למקומות מובילים במספר מצעדי שירים, ביניהם מקום רביעי במצעד הסינגלים הבריטי, מקום 3 במצעד הסינגלים של ARIA ובמקום השישי ב-Billboard Hot 100.
ב-27 בינואר 2013, זכה ג'רוואה בפרס גראמי לרמיקס הלא-קלאסי הטוב ביותר לשנת 2013 בזכות רמיקס שלו לשיר של לנה דל ריי, "Summertime Sadness".
Seq (פקודה)
seq (באנגלית: Sequences Of Numbers) היא פקודה במערכת הפעלה דמוית יוניקס המציגה רצף של מספרים בסדר מוגדר מראש.
שימוש
השימוש הסטנדרטי בפקודת, בסביבת יוניקס, יתבצע כדלקמן ויציג רצף של מספרים מהספרה 1 ועד 5: הצגת רצף של מספרים מהספרה 1 ועד 20 עם קפיצות של 4 באמצעות פקודת  , יתבצע כדלקמן: הצגת רצף של מספרים מהספרה 1 ועד 10 ובסמוך לכל מספר תופיע מחרוזת, יתבצע כדלקמן:
היא משמשת לעיתים ליצירת מונה בלולאת for:
יורי יבטושנקו
יורי גריגורייביץ' יבטושנקו (29 במאי 1964, נובוסיבירסק — 9 בנובמבר 2020, סנקט פטרבורג) היה איש צבא רוסי, קצין הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית, שעמד בראש המרכז לפיוס הצדדים הלוחמים ושליטה על תנועת הפליטים בסוריה מינואר עד יולי 2018, סגן מפקד המחוז הצבאי המערבי.
ביוגרפיה
הוא שירת בחלקים מהמחוזות הצבאיים במזרח הרחוק, בסיביר ובמרכז רוסיה וכן במנגנון המרכזי של משרד ההגנה. את שירותו החל כסגן מפקד פלוגה. בשנת 2011 היה לסגן מפקד ארמייה 41. הוא עלה לדרגת גנרל-מייג'ור הכוחות המזוינים ושימש כסגן מפקד המחוז הצבאי המערבי לעבודה צבאית-פוליטית וכיהן בתפקיד מאז 2013). בינואר - יולי 2018 עמד בראש המרכז לפיוס הצדדים הלוחמים בסוריה, במהלך המעורבות הרוסית במלחמת האזרחים בסוריה.
הוא היה נשוי וגידל שני ילדים. ב-9 בנובמבר 2020 מת מסיבוכים של נגיף הקורונה בסנקט פטרבורג. הוא נקבר ב-12 בנובמבר בנובוסיבירסק בבית הקברות זאלצובסקי.
ישראל יעקב קלפהולץ
ישראל יעקב קלפהולץ (מוכר גם כר' ישראל באכניער, על שם עיר מולדתו; 1909, ה'תרס"ט – 30 בינואר 1988, י"א בשבט ה'תשמ"ח) היה סופר חרדי פורה, חסיד בעלז ומשב"ק בבית רבי אהרן מבעלז.
תולדות חייו
נולד בבוכניה לר' חיים מנחם, מחסידי בעלז. למד בישיבת אהל תורה שבברנוביץ ובישיבת קלצק. אשתו וילדיו נהרגו במלחמת העולם השנייה. לאחר המלחמה עלה לארץ ישראל, נישא שוב, והתגורר בתל אביב ולאחר מכן בבני ברק. מנישואיו השניים לא היו לו ילדים.
כתב והוציא לאור עשרות ספרים אשר חלקם תורגמו ליידיש, לאנגלית ולספרדית. נטל פעילות בתנועת התשובה, וכשזו החלה כתב ספרים שיועדו לקהל בעלי התשובה. הקים בערד ספרייה בשם "פאר ישראל", וכן הקים מדרשת מעל"ה לבעלות תשובה. נפטר בי"א בשבט ה'תשמ"ח ונקבר בהר המנוחות.
פעילותו בחסידות בעלז
קלפהולץ חסה בצל האדמו"ר רבי ישכר דב מבעלז, תחילה בהולושיץ ולאחר מכן בבעלז, בה שהה רבות בין השנים ה'תרפ"ד–ה'תרפ"ז. לאחר פטירת רבי ישכר דוב, נהיה קלפהולץ לחסידו של בנו רבי אהרן מבעלז, ולאחר עלייתם לארץ ישראל אף שימש אותו. עסק בביסוס מוסדות חסידות בעלז בבני ברק, בהנצחת חסידות בעלז ואדמו"ריה שטרום מלחמת העולם השנייה, ובפרסום דברי תורתם ומנהגיהם של האדמור"ים. בשל הקפדת אדמו"רי בעלז שלא להדפיס את תורתם, פרסם קלפהולץ את דבריהם בסטנסיל, אך גם לכך נמצאו מתנגדים. ההכנסות מהשכפולים הוקדשו למוסדות החסידות. בשנים ה'תשכ"ב–ה'תשכ"ד, ערך יחד עם הרב נתן אורטנר את הקובץ התורני "נתיבות התורה", שיצא לאור על ידי כולל האברכים של חסידי בעל בבני ברק, ופרסם בו גם מחידושי תורתו.
פאבל מאמייב
פאבל קונסטנטינוביץ' מאמייב (נולד ב-17 בספטמבר 1988 במוסקבה, רוסיה) הוא כדורגלן עבר רוסי שנהג לשחק בעמדת הקשר. בצסק"א מוסקבה הוא שיחק גם כקשר הגנתי.
קריירת מועדונים
מאמייב החל את הקריירה שלו באקדמיה של טורפדו מוסקבה. בקיץ 2007 ביצע עבר לענקית לצסק"א מוסקבה, במדיה ערך את הופעת הבכורה שלו ב-29 ביולי נגד חימקי.
ביולי 2013 הושאל מאמייב לקרסנודאר, וחמישה חודשים לאחר מכן רכשה קרסנודאר את כרטיס השחקן שלו מצסק"א והחתימה אותו בשורותיה לשלוש עונות.
ב-8 באוקטובר 2018 היה מעורב יחד עם חלוץ זניט אלכסנדר קוקורין בקטטה בבית קפה במוסקבה, במהלכה השניים הכו את בכיר משרד התעשייה והסחר, דניס פאק. משטרת רוסיה פתחה בחקירה וקבוצת קרסנודאר הודיעה על ביטול החוזה שלה עם ממאייב. ב-10 באוקטובר נעצר על ידי משטרת מוסקבה עד לתום ההליכים המשפטיים בעניינו. ב-11 באוקטובר, נידון מאמייב, יחד עם קוקורין, לחודשיים מאסר בפועל בכלא בוטירקה במוסקבה. מאסרו הוארך בהמשך ובמאי 2019 ניתן גזר דינו ונקבע שהוא יישאר במאסר עד נובמבר 2019. בספטמבר 2019 שוחרר ממעצרו בשל התנהגות טובה, קרסנודאר לא הייתה מעוניינת להמשיך איתו והוא שוחרר מחוזהו בקבוצה. בהמשך חתם ברוסטוב לשנתיים. את הופעת הבכורה במשחק רשמי ערך במשחק ידידות של רוסטוב נגד קרסנודאר, כשעלה בהרכב הפותח במשחק שנערך באצטדיון קרסנודאר והסתיים בהפסד 0–1. את הופעת הבכורה הרשמית הראשונה ערך ב-9 במרץ 2020, במסגרת המחזור ה-21, במשחק שבו גם הבקיע את שער הניצחון על צסק"א.
בדצמבר 2021, חתם בחימקי. הוא עזב את הקבוצה ב-3 ביוני 2022.
בפברואר 2023, הכריז על פרישה ממשחק פעיל.
נבחרת רוסיה
בשנת 2009 זומן לנבחרת רוסיה הבוגרת בפעם הראשונה. את הופעת הבכורה שלו במדים הלאומיים ערך ב-17 בנובמבר 2010 במשחק נגד נבחרת בלגיה.
שירות המשטרה של דרום אפריקה
שירות המשטרה של דרום אפריקה (באנגלית: South African Police Service, בראשי תיבות: SAPS) הוא המשטרה הלאומית של הרפובליקה של דרום אפריקה הפעילה בכל מחוזות המדינה כאשר בראש כל מחוז עומד נציב מחוזי. תשע הנציבות המחוזיות מדווחות ישירות למפקח הארצי. המשרד הראשי נמצא בבניין וואצ'תהויז בפרטוריה.
בחוקה של דרום אפריקה נקבע כי על שירות המשטרה הדרום אפריקנית מוטלת האחריות למנוע, להילחם ולחקור פשע, לשמור על הסדר הציבורי, להגן על תושבי הרפובליקה ורכושם, לקיים ולאכוף את החוק, ליצור ביטחון וסביבה מאובטחת לכל אנשי דרום אפריקה, למנוע כל דבר שעלול לאיים על ביטחונה של קהילה כלשהי, לחקור פשעים המאיימים על ביטחונה של הקהילה, להבטיח שעבריינים יובאו לדין ולהשתתף במאמצים לטפל בפשיעה.
אמנסטי אינטרנשיונל ואחרים הביעו חששות כבדים נגד אכזריות המשטרה בדרום אפריקה, כולל עינויים והרג רצח.
היסטוריה
שירות המשטרה בדרום אפריקה יונק את מקורו מהמשמר ההולנדי, ארגון דמוי-צבאי שהקימו מתיישבים במחוז הכף בשנת 1655 כדי להגן על אזרחים ולשמור על חוק וסדר. בשנת 1795, הרשויות הבריטיות קיבלו על עצמן את השליטה על "המשמר ההולנדי" ובשנת 1825 הקימו את משטרת הכף (שהפכה למשטרת קייפטאון בשנת 1840). בשנת 1854 הוקם בדרבן כוח משטרה שיהפוך למשטרת העיר דרבן ובשנת 1935 הפכה למשטרת העיר דרבן (DCP). בשנת 1855 הוקמו כוחות המשטרה המזוינים בגבול הכף המזרחי, בהמשך הוחלפו בכח רגלים צבאי בשנת 1878.
משטרת דרום אפריקה (SAP) הוקמה לאחר הקמת האיחוד של דרום אפריקה בשנת 1913. ארבע שנים לאחר מכן, התאחדות הרובאים הרכובה ויתרה על סמכויותיה האזרחיות והעבירה אותם לידי המשטרה, כאשר רוב הרובאים עזבו לשרת במלחמת העולם הראשונה. המשטרה והצבא שמרו על קשר הדוק גם לאחר שהמשטרה קיבלה אחריות קבועה על החוק והסדר המקומיים בשנת 1926.
גורמים במשטרה קראו לעיתים קרובות לצבא לתמיכה במקרה חירום. במהלך מלחמת העולם השנייה שירתה חטיבה של המשטרה לצד אוגדת החי"ר השנייה של צבא דרום אפריקה בצפון אפריקה.
כאשר המפלגה הלאומית (NP) הוציאה את מתנגדיה הליברלים יותר בבחירות בשנת 1948, חוקקה הממשלה החדשה חקיקה המחזקת את היחסים בין המשטרה לצבא. לאחר מכן המשטרה התחמשה בכבדות, במיוחד לצורך התמודדות עם מפגינים. חוק המשטרה משנת 1958 הרחיב את משימתה של המשטרה מעבר לתפקידי המשטרה המקובלים ואיפשרה לה להרגיע אי-שקט אזרחי ולבצע פעולות כירורגיות נגד מתנגדי המשטר. חוק המשטרה משנת 1965 איפשר למשטרה לעצור כל אדם ולהחרים את רכושו ללא צו. סמכות שהורחבה בשנת 1979 והייתה תקפה לכל המדינה בשנת 1983.
לאחר סיום האפרטהייד, שמה של משטרת דרום אפריקה הוחלף ל"שירות המשטרה של דרום אפריקה" (SAPS) ו"משרד החוק והסדר" קיבל את שמו של משרד הבטיחות והבטיחות, בהתאם לרפורמות שהונהגו באותה עת.
שר הבטיחות והביטחון החדש, סידני מופאמדי, השיג סיוע בהדרכת המשטרה מזימבבואה, בריטניה וקנדה והצהיר כי סובלנות גזעית וזכויות אדם יהיו נושאים מרכזיים באימוני המשטרה בעתיד. בסוף 1995, השירות שילב את עשר סוכנויות המשטרה של בנטוסטן לשעבר והתארגן מחדש ברמה הלאומית והמחוזית כאחד.
דילמון
ממצאים ארכאולוגיים מתקופת דילמון שנמצאו בבחריין, מוצגים במוזיאון הלאומי של בחריין.
היסטוריה
הטקסט הקדום ביותר המזכיר את דילמון מופיע בתקופה השומרית, על גבי לוחות חרס בכתב יתדות ומתוארך לשנת 3300 לפנה"ס לערך. הטקסט נמצא בעיר השומרית ארך והוא קשור לסחר בנחושת.
טקסטים נוספים נמצאו במקדש האלה איננה בעיר ארך ומתוארכים לשנת 3000 לפנה"ס. בלוח זה דילמון הוא שם תואר המשמש לתיאור סוג של גרזן. בנוסף מופיעים רשימות של מנות צמר שהונפקו לאנשים הקשורים בדילמון. במקרה זה נעשה שימוש לאחר השם בתוספת של האותיות כִּי המשמשות לציון מקום גאוגרפי. אחת מהכתובות הקדומות ביותר המזכירות את דילמון היא של מלך לגש אור-ננשה (Ur-Nanshe) שהיה המלך הראשון בשושלת הראשונה של לגש (המאה ה-26 לפנה"ס). אזכור זה הופיע על גבי כתובת שקע של דלת:.
בתקופה הבבלית הקדומה בה שלטו האמורים על נהריים, היתה ידועה נוכחות אמורית באי בחריין.
דילמון מוזכרת בשני מכתבים המתוארכים לתקופת שלטונו של בורנבוריאש השני שהיה מלך כשי ששלט בבבל במחצית המאה ה-14 לפנה"ס. על פי שני המכתבים שנמצאו בניפור, השפעתה של הממלכה הכשית בתקופה זו הגיעה עד דילמון. במכתבים שנשלחו על ידי פקיד מדילמון בשם אילי-איפשרה (Ilī-ippašra) לחברו אנליל-כידיני (Enlil-kidinni) מושל ניפור, הוא מתלונן על בני שבט מקומי שגנבו את האלים שלו והוא לא יכול לעשות דבר בקשר לכך, וכן מתלונן שהם לא פונים אליו בכבוד ומבזים אותו. השמות המוזכרים הם אכדיים. מכתבים אלה ותכתובת נוספת מרמזים שבאותה תקופה הייתה מערכת יחסים מנהלית בין בבל הכשית לדילמון.
כתובת אשורית משנת 1250 לפנה"ס ציינה שמלך אשור הוא גם מלך דילמון ומלוח'ה (Meluhha שותף סחר של שומר) וכן מלך הים התחתון והים העליון. בכתובות אשוריות מתועדות מחוות שניתנו לאשור על ידי דילמון.
כתובות אשוריות מהאלף ה-1 לפנה"ס מעידות על קיום ריבונות אשורית על דילמון. באחד האתרים הארכאולוגים שהתגלו בבחריין נמצאה כתובת הטוענת שסנחריב מלך אשור תקף את צפון מזרח ערב הסעודית של היום וכבש את האי בחריין. ההתייחסות האחרונה לדילמון מופיעה ברשומות ניהוליות מהתקופה הנאו-בבלית שנת 567 לפנה"ס. ברשומות אלה מצוין שדילמון נשלטה על ידי מלך בבל. לאחר קריסת ממלכת בבל בעקבות כיבושה בשנת 538 לפנה"ס על ידי כורש, השם דילמון לא הופיע יותר ברשומות.
הסחר עם תרבות עמק האינדוס
ישנן עדויות כתובות וממצאים ארכאולוגיים על סחר שהתקיים בין התרבויות העתיקות במסופוטמיה ותרבות עמק האינדוס שהתקיימה בעת העתיקה בפקיסטן וחלק מהודו של היום. ייתכן וזהו שמם של שותפי הסחר שהשתמר בשם "מה-לו-ח'ה" באכדית. טביעות חותם על גבי חומר מהעיר האראפה מעמק האינדוס שימשו לחתימת חבילות של סחורות. מספר חותמות מעמק האינדוס נמצאו באתרים במסופוטמיה כמו אור ואתרים נוספים.
ניקול סמסוניוק
ניקול סמסוניוק (15 באוגוסט 1994 – 30 באוקטובר 2018) הייתה אלופת ישראל ושיאנית ישראל בשחייה.
דילמון
הסחר עם תרבות עמק האינדוס
חותמות בסגנון האופייני למפרץ הפרסי נמצאו בעמק האינדוס בעיר העתיקה לותאל השוכנת במדינת גוג'ראט וכן באי פילכה השייך לכווית של היום ובמסופוטמיה, מהוות עדות משכנעת לסחר שהתקיים בין עמק האינדוס למסופוטמיה. הסחר כלל קורות עצים, שנהב לאפיס לאזולי, זהב ומוצרי יוקרה כגון חרוזים מקרנליאן ואבנים מזוגגות, פנינים מהמפרץ הפרסי ושיבוצי עצם שנשלחו למסופוטמיה, בתמורה לכסף, בדיל, בדי צמר, שמן זית ודגנים. מטילי נחושת מעומאן וביטומן שהיה קיים במסופוטמיה בטבע בתמורה לבדי כותנה ועופות. חשיבותו של סחר זה באה לידי ביטוי בעובדה שהמידות והמשקולות ששימשו בדילמון היו זהות לאלה שנמצאו בעמק האינדוס, ולא היו תואמים למידות והמשקולות ששימשו בדרום מסופוטמיה.
ניקול סמסוניוק
ביוגרפיה
סמסוניוק התאמנה בקבוצת מכבי אשדוד בהדרכת גרי קלונטרוב ובהמשך בפנימיית המחוננים שבווינגייט בהדרכתם של לאוניד קאופמן, חנן גלעד, מורן רבינוביץ' ולירן וקנין. לניקול אחות תאומה, נטלי, שאף היא הייתה שחיינית מצטיינת. כבר בתחילת קריירת השחייה שלה היא קבעה שיאי גילאים רבים. היא סיימה את לימודיה בהצטיינות ב-5 יחידות מתמטיקה, בבית החינוך המשותף חוף השרון, שפיים.
2009
בתחרות שנערכה בפובואה דה ורזים פורטוגל בתחילת פברואר 2009 קבעה סמסוניוק במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם קריסטינה צ'רנישב, דורון לוי ועמית עברי שיא ישראלי חדש של 3:56.11 דקות. נוסף לכך היא זכתה במדליית ארד במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש לגילאי 15 של 27.19 שניות, שיפור לשיא הוותיק בן ה-16 שנים של קרן רגאל (27.40 שניות).
דילמון
הסחר עם תרבות עמק האינדוס
מסמכים וממצאים ארכאולוגיים שנמצאו במסופוטמיה מתעדים רשימות סחר וכתובות רשמיות מזכירות את מלוח'ה וחותמות מהאראפה. אזכורים לסחר עם מלוח'ה נמצאו מתקופת האכדית, השושלת השלישית של אור (סוף האלף ה-3 לפנה"ס) ותקופת איסין-לרסה המתוארכת למאה ה-21 לפנה"ס ועד המאה ה-19 לפנה"ס. סביר להניח שהסחר החל בתקופה קדומה יותר במאה ה-26 לפנה"ס בתקופת השושלת הקדומה ייתכן וכלי שיט הפליגו ישירות למסופוטמיה מעמק האינדוס, אבל בתקופת איסין-לרסה, המונופול על הסחר היה שייך כבר לדילמון.
ניקול סמסוניוק
אלופת ישראל (בריכת 25 מטר)
באליפות ישראל בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בבית איל, אשדות יעקב מאוחד בפברואר 2009 זכתה סמסוניוק בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 26.29 שניות, לפני קריסטינה צ'רנישב (26.78 שניות) ונופר זילבר (27.03 שניות). מדליית כסף במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש לגילאי 15 של 57.46 שניות, אחרי עמית עברי מהפועל עמק חפר (55.65 שניות) ולפני נועה פלדמן מהפועל ירושלים (57.65 שניות). כבר בשלב המוקדמות היא קבעה שיא ישראלי חדש לגילאי 15 של 57.58 שניות, שיפור לשיא הוותיק בן ה-13 שנים של אניה גוסטומלסקי (57.68 שניות).
דילמון
זיהוי מקומה של דילמון
זיהוי המקום בו שכנה דילמון שנוי במחלוקת בין החוקרים השונים. קיימת הסכמה בין רוב החוקרים שדילמון שכנה באחד האזורים המודרניים הבאים: החוף המזרחי של חצי האי ערב מאזור כווית המודרנית ועד האי בחריין. האי בחריין עצמו והאי פילכה. חלק מהחוקרים לקחו בחשבון שהגאוגרפיה של האזור השתנתה במשך השנים ולאחר שמי הים עלו בשנת 6000 לפנה"ס. האתר הארכאולוגי הקדום ביותר באזור הוא מצודת בחריין שהחל להיות מיושב בשנת 2300 לפנה"ס. אתר נוסף בבחריין שבו על פי השערת החוקרים היה חלק מדילמון הוא האתר הארכאולוגי ליד הכפר סאר. האי פילכה החל להיות מיושב בשנת 2000 לפנה"ס וזאת לאחר ירידת גובה מפלס פני הים. לא נמצאו אתרים שהיו מיושבים בין השנים 3300 ועד 2000 לפנה"ס בחוף המזרחי של חצי האי ערב. תיארוך האתרים שנמצאו יוצר בעיה כי חלק מהטקסטים העתיקים המזכירים את דילמון מתוארכים לתקופות קדומות יותר.
כדי לאתר את מקומה של דילמון נעזרו החוקרים ברמזים המופיעים בטקסטים. למשל אזכורה כמקור של נחושת איפשר לסנן אתרים שבהם לא נמצאה נחושת. בנוסף הוזכרה כמקור לקורות עצים ו"עיני דג" שזוהו על ידי החוקרים כפנינים. טקסטים מאוחרים יותר מתייחסים לדילמון כמי שיושבת באמצע הים, במקום שבו השמש זורחת ובפה של הנהרות הגדולים. סרגון השני מאשור מתאר את דילמון כמקום באמצע הים השוכן במרחק של 30 בֵּרוּ. המונח ברו על פי השערת החוקרים מתייחס ליחידת זמן המקבילה לשתי שעות. הטקסטים גם מציינים שבדילמון יש שפע של מים מתוקים, תיאור זה מתאים לבחריין. הבעיה היא שבבחרין אין מכרות נחושת. השערת החוקרים היא שמקור הנחושת הוא בעומאן של היום ואזכורה של דילמון בתקופה השלישית של אור מתייחסת אליה כמתווכת בסחר הנחושת.
דילמון במיתולוגיה המסופוטמית
דילמון מוזכרת במיתולוגיה המסופוטמית. היא מופיעה בסיפור הבריאה השומרי ומתוארת כ"המקום שבו השמש זורחת" ו"הארץ של החיים".
בסיפור של אותנפישתים המופיע בעלילות גילגמש, לאחר כל התלאות שהוא עבר, האל אנליל התרצה ואף העניק לאותנפישתים ולרעייתו חיי נצח והושיבם בדילמון הנחשב כגן העדן המסופוטמי כגמול על הצלת האנושות מכליה.
ניקול סמסוניוק
אלופת ישראל
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף יולי 2010 זכתה סמסוניוק בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 26.32 דקות, לפני קרן זיבנר (26.76 שניות) ומרווה חרפק (27.21 שניות). מדליית כסף במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 57.92 שניות, אחרי עמית עברי מהפועל עמק חפר (57.57 שניות) ולפני מרטינה מרקס ממכבי קריית אונו (58.20 שניות). נוסף לכך, היא סיימה פעמיים במקום חמישי, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:09.77 דקות ובמשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 29.13 שניות.
דילמון
דילמון במיתולוגיה המסופוטמית
דילמון מופיעה גם בסיפור האפי של האל אנכי אל המים והחכמה ואשתו נִינחוּרסַנְג אלת הלידה כמקום בו נוצרה בריאת העולם. הם גרו בדילמון אבל לא היו בה מים מתוקים, בעלי חיים והשדות לא נחרשו. נינחורסנג מתלוננת באוזני אנכי על טיב העיר שהעניק לה והוא מבטיח לה שינוי באומרו:
ניקול סמסוניוק
אלופת ישראל
באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010) סיימה סמסוניוק במקום 14 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 58.19 שניות, בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 58.02 שניות ועלתה מהמקום ה-11, ובמקום 15 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 27.01 שניות, בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 26.91 שניות ועלתה מהמקום ה-11.
2011
באליפות ישראל בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה באשדות יעקב בפברואר 2011 זכתה סמסוניוק בשתי מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 26.23 שניות, לפני מרווה חרפק (26.73 שניות) ואניה גוסטומלסקי מהפועל דולפין נתניה (26.90 שניות) ובמשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 56.52 שניות, לפני נועה פלדמן (57.18 שניות) ומרטינה מרקס (57.28 שניות). נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא איש חדש של 1:02.67 דקות ובמקום חמישי במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 2:04.70 דקות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט באוגוסט אותה שנה היא זכתה בשתי מדליות כסף, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 26.92 שניות, אחרי אניה גוסטומלסקי (26.76 שניות) ולפני קרן זיבנר (26.95 שניות) ובמשחה ל-100 מטר חופשי ביחד עם נועה פלדמן בתוצאה של 58.09 שניות, אחרי מרטינה מרקס 57.72 שניות. נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:04.56 דקות ובמקום שביעי במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 29.00 שניות.
2012
באליפות ישראל בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בקיבוץ אשדות יעקב בפברואר 2012 זכתה סמסוניוק במדליית זהב, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 26.59 שניות, לפני זוהר שיקלר ממכבי קריית אונו (26.88 שניות) וטל טהורי ממכבי פארק מים רעות (27.26 שניות). נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 58.08 שניות ובמקום חמישי במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:04.82 דקות.
סמסניוק פרשה משחייה תחרותית בקיץ 2012, עם סיום לימודיה בתיכון.
חייה האישיים
על אף שזכתה למעמד של ספורטאית מצטיינת, התגייסה סמסוניוק לצה"ל בשנת 2013 ושירתה במערך חיל הרגלים. בנובמבר 2016 החלה ללמוד רוקחות באוניברסיטה העברית בירושלים.
ב-30 באוקטובר 2018 נפטרה סמסוניוק..
מריה, נסיכת נסאו
מריה, נסיכת נסאו (גרמנית: Marie von Nassau, 29 בינואר 1825 - 24 במרץ 1902), הייתה אמה של אליסאבטה, מלכת רומניה.
ביוגרפיה
מריה נולדה בביטריך ב-29 בינואר 1825, לוילהלם, דוכס נסאו ולואיזה, נסיכת סקסוניה-הילדבורגהאוזן, בתם של פרידריך, דוכס סקסוניה-אלטנבורג ושרלוטה גאורגינה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ. בשנת 1839 מת אביה וילהלם, דוכס נסאו, ואחיה אדולף, דוכס נסאו עלה לשלטון במקומו. בשנת 1848 פרץ ברחבי הדוכסות מרד כחלק ממהפכות אביב העמים, ואחיה ואמה דיכאו אותו.
ב-20 ביוני 1842 התחתנה מריה עם הרמן, נסיך ויד, ממנו נולדו לה 3 ילדים. בשנת 1864 מת בעלה, ולאחר מותו קיימה מריה מערכת יחסים עם הפוליטיקאי פרנץ פון רוגנבאך. ב-24 במרץ 1902 מתה הלנה בביתה בנויוויד, והיא בת 77 שנים.
סוכנות ההגנה האירופית
סוכנות ההגנה האירופית, מכונה לפעמים EDA (ראשי תיבות של: European Defence Agency)או AED (בצרפתית: Agence européenne de défense) היא סוכנות של האיחוד האירופי שבסיסה בבריסל, בלגיה. הסוכנות הוקמה ב-12 ביולי 2004, ושמשה כגוף ליחסי חוץ וביטחון המדווח למועצת האיחוד האירופי. תפקידה העיקרי הוגדר כטיפוח שיתוף הפעולה האירופי בתחומי ההגנה.
חזה דם
חזה דם ׁׁ(בלועזית: Hemothorax, בתעתיק לעברית: המוטורקס) הוא מצב רפואי בו מצטבר דם בחלל האדר (בין שני הקרומים של האדר). חזה דם נגרם כתוצאה מפגיעת טראומה קהה או חודרת, לעיתים נדירות מאוד הוא מתרחש באופן ספונטני. הסיבה השכיחה לחזה דם היא דימום מעורק בין צלעי.
מכיוון שחזה דם נגרם כתוצאה מטראומה, לעיתים החבלה גורמת במקביל גם לחזה אוויר, מצב זה מכונה פניאוהמוטורקס (Pneumohemothorax).
הצטברות הדם פוגעת בתהליך הנשימה, בכל ריאה יכולים להצטבר קרוב ל-3 ליטר של דם, בדרך כלל סיבת המוות בחזה דם מאסיבי הוא כתוצאה מאיבוד דם.
אבחנה
ניתן לאבחן חזה דם באמצעות האזנה לקולות הנשימה (הם נחלשים בחזה דם), והחזר עמום בניקוש. במקרה של דימום ממושך המטופל יציג סימני הלם.
בצילום חזה ניתן לראות עכירות המופיעה תחילה בבסיס הריאה ואחר כך הולכת וגדלה (בצילום בשכיבה העכירות מתפשטת על פני כל הריאה ובישיבה ניתן לראות נוזל בחלק התחתון של הריאה).
טיפול
הטיפול בחזה דם כולל החדרת נקז חזה רחב לבית החזה, ושאיבה רציפה של הדם. אצל מרבית החולים הדימום פוסק באופן עצמוני ולכן די בטיפול זה. אם הדימום אינו נעצר (או שקצב הדימום הוא יותר מ-100–200 סמ"ק לשעה), יש לבצע טורקוטומיה (ניתוח הריאה בשיטה פתוחה) ולקשור את כלי הדם המדמם.
ג'ירף דרום-אפריקני
ג'ירף דרום-אפריקני (שם מדעי: Giraffa camelopardalis giraffa) הוא תת-מין של ג'ירף דרומי מהסוג ג'ירף הנפוץ בדרום אפריקה, נמיביה, בוטסואנה, זימבבואה ומוזמביק.
נקבת הג'ירף ממליטה ולד יחיד לאחר הריון של 15 חודשים. אף על פי היא ממליטה ולד אחד בכל פעם היא יכולה להמליט יותר משמונה צאצאים בתקופת חייה. נקבות חוזרות כל שנה לאותה נקודה כדי להמליט. ג'ירפות ממליטות לאורך כל השנה אך רוב הצאצאים נולדים בעונה היבשה. כאשר הצאצא נולד הוא נופל מגובה של כשני מטרים מאחר שהנקבה ממליטה בעמידה. הצאצאים נולדים במשקל של כ-90 קילוגרמים ובגובה של כשני מטרים. ולד יכול לעמוד כחצי שעה לאחר שנולד ולינוק חלב מאמו הוא ימשיך לינוק חלב עד גיל שנה. בשנת חייו הראשונה הג'ירף יכול לגבוה כ-27 סנטימטר בחודש. לאחר מכן קצב הגדילה מאט עד ל-3 סנטימטר בשנה. ג'ירפות הן חיות אוהבות חברה ואפילו ייתנו את צאצאיהן לטיפול ושמירה על ידי העדר. רוב גורי ג'ירף אינם שורדים את השנה הראשונה לחייהם עקב טורפים. ג'ירפים יכולים להגיע לגיל של כ-25 שנים, אם כי ג'ירפים בטבע לרוב לא עוברים את גיל 15–20.
כיום מספרם של הג'ירפים הדרום אפריקניים עומד על כ-12,000 (על פי הקרן לשימור הג'ירפות, giraffe conservation foundation).
תזונה
ג'ירפים אלו חיים בסוואנות של מרכז ודרום אפריקה. באזורים אלה הם ניזונים בעיקר מעלים וענפים של עצים, אליהם הם מגיעים באמצעות צווארם הארוך. צוואר זה מאפשר להם להימנע מתחרות על מזון עם בעלי חיים אחרים, שכן רק מעטים יכולים להגיע אל אותם ענפים שאליהם מגיעים הג'ירפים. עיקר תזונתם של הג'ירפים הוא עלי השיטה, הנפוצה בסוואנות אפריקאיות. לשונם הארוכה והשרירית והכמויות הגדולות של הריר הסמיך שהם מייצרים מסייעים להם להגן על פיהם בעת לעיסת הענפים הקוצניים. אבל, למרות היעדר התחרות על המזון, הג'ירפים עדיין צריכים לעבור מרחקים גדולים כדי למצוא מספיק מזון. הג'ירפים הבוגרים זקוקים לכ35 ק"ג של מזון כיוון שמשקלו של גירף בוגר עשוי להתקרב לשתי טונות ומשקלה של הג'ירפה הנקבה עולה גם הוא על טון אחד. את סיוריהם אחר מזון עורכים הג'ירפים בקבוצות אשר הרכבן משתנה לעיתים קרובות. ג'ירפות טובות בשימור מים באקלים אפריקה החם. הן יכולים לחסוך ולשמור על טמפרטורת הגוף שלהם בחלקו, בגלל צורתן; הרגליים הדקות והארוכות שלהם מאפשרות לחום להשתחרר במהירות. העלים שהן אוכלות הם מקור טוב של מים, והן יכולות ללכת מספר ימים בלי לשתות. לג'ירפות יש קשיים בהורדת ראשיהן המאסיביים לקרקע ולכן הן נאלצות להתכופף. מצב זה משאיר אותן פגיעות לטורפים.
רבייה
הריון של ג'ירפה נמשך 15 חודשים ולאחריו נולד ולד אחד. מקרה של תאומים הוא נדיר ביותר אך תועד מספר פעמים. למרות תקופת ההיריון הארוכה ג'ירפות יכולות להמליט כשמונה צאצאים במהלך חייהן, כאשר בשבי נצפו מקרים שג'ירפה המליטה יותר מכך. הנקבות חוזרות שנה אחר שנה לאותו מקום בשביל להמליט. ג'ירפות ממליטות אך כ-60% מהוולדים שנולדו, בתת-המין ג'ירף דרום אפריקני נולדו בארבעת החודשים שבין דצמבר למרץ. כאשר הג'ירף נולד הוא נופל מגובה של כשני מטרים מאחר שהאם ממליטה בעמידה. ג'ירף שוקל כ-90 קילו בעת היוולדו וכאשר הוא עומד הוא מגיע לגובה של כמטר ושמונים סנטימטרים. ג'ירף יכול לעמוד פחות מחצי שעה לאחר היוולדם והם יונקים מאמם בשנתם הראשונה. בחודש הראשון לחייהם הג'ירפים גדלים כ-27 סנטימטרים וממשיכים לגדול בקצב מהיר עד גיל שנה. לאחר מכן קצב הגדילה שלהם קטֵן ל-3 סנטימטרים לשנה. הג'ירפות הן חיות עדריות מאוד ואפילו ייתנו את העגלים שלהן למשמר על ידי אחת מחברות הקבוצה (מעין גן ילדים) בזמן שהאחרות אוכלות. רק כמחצית מהעגלים יגיעו לבגרות והשאר ייטרפו בידי אריות, נמרים, צבועים, תנים ותנינים. הנקבות יגיעו לבגרות מינית בגיל שלוש עד ארבע אך הזכרים יזכו כנראה להזדווג לראשונה רק בגיל מבוגר הרבה יותר שכן הזכרים המבוגרים והגדולים יותר ינצחו אותם בשלב זה. כדי לזכות באפשרות להצטרף לקבוצת נקבות ולהזדווג, הזכרים נלחמים זה בזה ב"קרבות צוואר". הקרבות נערכים על ידי שילוב הצווארים הארוכים ודחיפות הדדיות ואף מכות צוואר או מכות עם הראש החמוש בקרניים. קרניהן של הג'ירפים הן למעשה שלוחות עצם של הגולגולת המכוסות בעור ובקצותיהן ציצית שיער ומספרן של הקרניים נע בין שתיים לחמש.
איומים
לצורך הגנה עצמית משתמשים הג'ירפים בבעיטות. הטורף היחידי של ג'ירף בוגר הוא האריה, על אף שבעיטה עלולה להורגו. כדי להגדיל את סיכוייהם ללכוד ג'ירפים מנסים האריות לתקוף אותם ברגע התורפה שלהם – כאשר הם שותים. הג'ירפות תלויות במים אך הגישה למים קשה עליהם בשל המבנה הייחודי של הרגליים קדמיות הארוכות מהאחוריות. כדי להגיע אל המים על הג'ירפים לפשק את רגליהם הקדמיות, ולהרכין את ראשיהם. במצב זה קשה להם לבעוט או אפילו לפתוח במנוסה. מסיבה זו, כאשר ניגשים הג'ירפים לשתות הם עושים זאת לעיתים קרובות בתורות כאשר חלק מהפרטים שותים וחלק משגיחים מסביב וכיוון שחוש הראייה הוא המפותח בחושי הג'ירפים ומשום שראשם עשוי להגיע לגובה של בין חמישה לשישה מטרים, הם מסוגלים להבחין בטורפים גם ממרחק רב. נקודת תורפה נוספת של הג'ירפים היא בעת השינה ולכן הם ממעיטים בשינה. ג'ירפים ישנים לכל היותר חצי שעה ביום וגם שינה זו מחולקת למספר פרקי זמן קצרים של שינה עמוקה. מלבד האריה האויב הגדול ביותר של הג'ירף הוא האדם. האיומים הגדולים ביותר על אוכלוסיית הג'ירפות הם ציד בלתי חוקי וצמצום שטחי מחיה.
עונת 2023/2024 בצ'מפיונשיפ
עונת 2023/2024 בפוטבול ליג צ'מפיונשיפ, היא העונה ה־32 במסגרת הפוטבול ליג צ'מפיונשיפ האנגלית.
טבלת הליגה
נכון ל-23 באפריל 2023
ברוך מנדלבוים
הרב ברוך מנדלבוים (כתיב אחר: מנדלבאום; נודע כרב מטורוב; כ"ב בטבת תקצ"ד, ינואר 1834 – י"ז באייר תרס"ה, מאי 1905) היה רב בערים מציוב, סטולין וטורוב שבבלארוס, ולאחר מכן בירושלים. הרב היה ראש משפחת מנדלבוים, שרבים מצאצאיה תופסים משרות ציבוריות, תורניות ורבניות חשובות בישראל.
קורותיו
היה מחשובי החסידים של האדמו"רים רבי אהרן מקרלין (השני) ורבי אשר מסטולין (השני) - שניהם משושלת חסידות קרלין. כיהן כרב בערים מציוב, סטולין וטורוב, ועל שמה התפרסם.
בשנת תרל"ד (1874) עלה לארץ ישראל עם אשתו ושמונת ילדיו והמשפחה התיישבה בירושלים. הוא הקים בה ישיבה בשם "אור חדש". בשנת תרנ"א הצטרף בחתימתו לחרם שפרסם הרב יהושע לייב דיסקין נגד ה'שקולעס' (בתי הספר לבנות שלימדו בהם גם לימודי חול). יצא לחו"ל כשד"ר בשליחות הכוללים בירושלים.
נפטר בשנת תרס"ה, ונקבר בבית הקברות בהר הזיתים בירושלים.
משפחתו
נישא ללאה, בת הרב יעקב טייטלבוים מירושלים.
בניו:
בנותיו: נעמי וחנדל.
הרווק ובת הטיפש עשרה
הרווק ובת הטיפש עשרה (באנגלית: The Bachelor and the Bobby-Soxer) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1947 עם קרי גרנט, מירנה לוי ושירלי טמפל בתפקידים הראשיים.
המונח Bobby Soxer מתייחס לאופנה שהייתה בארצות הברית בשנות ה-40 של בנות בגיל ההתבגרות (טיפש עשרה) לגרוב גרביים (Socks/Sox) שכיסו רק קצת מעל העקב.
התסריט נכתב על ידי סידני שלדון שזכה על כך בפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר.
תקציר העלילה
מרגרט טרנר (מירנה לוי) ואחותה סוזן (שירלי טמפל) גרות בדירה אחת. סוזן היא מתבגרת בת 17 הלומדת בבית ספר תיכון ומרגרט היא אישה בוגרת המכהנת כשופטת מכובדת בבית המשפט ובבית היא משגיחה על התנהגותה של סוזן.
ריצ'רד נוג'נט (קרי גרנט) הוא גבר נאה בשנות הארבעים צייר מוצלח שנשים נמשכות אליו והוא מבלה הרבה במועדוני לילה.
הוא מובא למשפט בפני מרגרט ועוזר התובע המחוזי, טומי צ'מברלין (רודי ואלה) מאשים אותו שבגללו החלה קטטה במועדון. לאחר דיון קולני היא משחררת אותו והוא הולך להרצות בפני תלמידי תיכון על ציור.
בין התלמידים יושבת סוזן והיא מוקסמת ממנו ולאחר ההרצאה היא מבקשת לראיין אותו לעיתון התלמידים אך הוא מתחמק.
סוזן משתוקקת להיות מודל לציור שלו. היא בורחת מהבית, מתגנבת לדירתו ומחכה לו זמן רב עד שהיא נרדמת על הספה, שם הוא מוצא אותה מאוחר בלילה. מרגרט וטומי מחפשים אחריה ומוצאים אותה שם. ריצ'רד מושם במעצר באשמת חטיפה ושידול קטינה....
טומי רוצה להעמידו למשפט אך מאט בלמיש (ריי קולינס), דודה של מרגרט והפסיכיאטר של בית הכלא מאמין לטענתו של ריצ'רד כי סוזן התגנבה לביתו והתאהבה בו. הוא יודע כי מאסר של ריצ'רד דווקא יחזק את הקשר של סוזן איתו. הוא מציע לשחרר אותו כדי שימשיך את הקשר עם סוזן בתקווה שזה יחליש לבסוף את המשיכה שלה אליו.
בפיקניק נאלץ ריצ'רד להשתתף בתחרויות של זחילה, קפיצות עם שקים ומרוץ מכשולים ומנצח את טומי, יריבו.
מתפתח רומן בין ריצ'רד למרגרט. הוא לוקח אותה למסעדה אך כאשר מגיעות למקום חברותיו הקודמות סוזן, ג'רי וטומי ומתפתח ויכוח סוער והם נפרדים. מאט כעת מצליח לשכנע את סוזן לעזוב את ריצ'רד ולחזור לג'רי.
מאט נפגש עם ריצ'רד שמודיע לו שהוא נוסע לנופש. הוא יודע שגם מרגרט טסה לאותו מקום. לשדה התעופה מגיע טומי שרוצה לעצור את ריצ'רד אך מאט מצליח לסלק אותו מהמקום לאחר שהוא מציג עצמו הפסיכיאטר ומבקש מהשוטרים לסלק את טומי עליו הוא מצביע כחולה נפש האוהב לעצור אנשים ולהמציג את עצמו כעוזר התובע המחוזי.
לאחר שטומי מסולק מהמקום מצטרף ריצ'רד למרגרט המופתעת ושניהם פוסעים מחובקים בדרכם למטוס.
פריץ דרייפוס
פריץ דרייפוס (Dreyfuss; 23 במאי 1910, בוואריה, גרמניה – 22 בפברואר 1974, תל אביב) היה רופא פנימי ישראלי, מנהל מחלקה פנימית א' בבית החולים הדסה ירושלים, מנהל מחלקה פנימית ב' בבית החולים איכילוב, פרופסור מן המניין לרפואה פנימית באוניברסיטה העברית בירושלים ובאוניברסיטת תל אביב, ממקימי בית הספר לרפואה בתל אביב, דקאן בית הספר ללימודי המשך ברפואה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת תל אביב (1962-67).
בין התעניינותו ועיסוקיו של דרייפוס: קרדיולוגיה, המטולוגיה ורפואה פסיכוסומטית.
קורות חיים
דרייפוס נולד בעיר פירת שבבוואריה, גרמניה. אביו, ד"ר אלברט דרייפוס, היה רופא כללי. דרייפוס למד רפואה בווירצבורג, מינכן ופרנקפורט, וסיים את לימודיו בבזל.
ב-1934, לאחר עליית הנאצים לשלטון בגרמניה, עלה דרייפוס לארץ ישראל. התיישב בירושלים. עבד במחלקתו של הפרופ' יוליוס קליברג תחילה כמתנדב ולאחר מספר חודשים כאיש סגל. בשנת 1947 יצא דרייפוס לארצות הברית, לניו יורק, השתלם בבית החולים מונטפיורי, בבית חולים הפרסביטריאני באוניברסיטת קולומביה ובית החולים מאונט סיני. עם חזרתו של דרייפוס לארץ, התמנה בשנת 1950 למנהל בפועל של מחלקה פנימית. בשנת 1955 הועלה לדרגת פרופסור חבר, ובשנת 1962 לפרופסור מן המניין. בשנת 1952 התמנה דרייפוס למנהל מחלקה פנימית א' שהייתה בעלת אוריינטציה קלינית ובה הושם הדגש על הכיוון הפסיכו-סומטי של הרפואה הפנימית
בשנת 1956 ייסד דרייפוס ביחד עם פרופ' דוד בירנבאום, פרופ' יוליוס קליברג, פרופ' הרמן שטייניץ וד"ר ברנדשטטר את החברה הישראלית לגסטרואנטרולוגיה. בשנת 1962 מונה דרייפוס למנהל מחלקה פנימית ב' (60 מיטות אשפוז) בבית החולים איכילוב בתל אביב. בשנות ה-60 הראשונות חבר לחיים שיבא, אנדרה דה-פריס, אפרים סיני ושמואל שור, להקמת בית הספר לרפואה באוניברסיטת תל אביב. בשנת 1965 הועלה לדרגת פרופסור מן המניין באוניברסיטת תל אביב.. משנת 1962-1967 מונה דרייפוס לדקאן בית הספר ללימודי המשך ברפואה, ומשנת 1971-1974 ראש החוג לרפואה פנימית.
דרייפוס נפטר מסרטן ב-22 בפברואר 1974, נקבר בבית העלמין קריית שאול בתל אביב. היה נשוי לעדינה ולהם שלושה בנים, בנו גדעון רופא פנימי.
ממחקריו של דרייפוס
דרייפוס וצוותו התמקדו במחקרם בשטחי הקרדיולוגיה, ההומאוסטאזיס, חקר הפקקת והאימונולוגיה הקלינית. המחקר הקרדיולוגי התבסס סביב למחלה הקורונרית תוך תשומת לב לגורמים פסיכוסוציאלים וביוסטטיסטים. כמו כן נחקרה התנהגות טסיות הדם במצב האוטם הטרי של שריר הלב ולאחריו, ובשבץ מוחי.
למחלקה הייתה מסונפת מעבדת מחקר ומעבדה משותפת של המחלקה לאלקטרוניקה של מכון ויצמן בראשותו של הפרופ' א. פריי.
עונת 1959/1960 ב-NBA
עונת 1959/1960 היא העונה ה-14 של ליגת ה-NBA. העונה הסתיימה עם זכייתה השנייה ברציפות והשלישית בסך הכול של בוסטון סלטיקס בתואר האליפות, לאחר שבסדרת הגמר ניצחה את סנט לואיס הוקס בתוצאה 4-3. זוהי האליפות השנייה של הסלטיקס מתוך רצף של 8 אליפויות רצופות. בתואר ה-MVP של העונה הסדירה זכה הרוקי וילט צ'מברלין מקבוצת פילדלפיה ווריורס, לאחר שהוביל את ה-NBA לאורך העונה בממוצעי נקודות וריבאונדים עם 37.6 נקודות ו-27.0 ריבאונדים למשחק.
דראפט 1959
דראפט ה-NBA בעונה זו התקיים ב-31 במרץ 1959 בסינסינטי, אוהיו. לפני הדראפט הוחלט כי הזכויות על שחקן המכללות וילט צ'מברלין יוענקו לפילדלפיה ווריורס כבחירה טריטוריאלית. על אף שצ'מברלין שיחק באוניברסיטת קנזס, מחוץ לטריטוריה של פילדלפיה, זכותיותיו ניתנו לווריורס לאחר שהם טענו כי הוא גדל כילד בפילדלפיה. בעונתו הראשונה בליגה זכה צ'מברלין בתואר רוקי השנה וכן בתואר ה-MVP של העונה הסדירה. בדראפט 1959 נבחרו בסך הכול שני שחקני היכל התהילה - וילט צ'מברלין וביילי האוול (בחירה שנייה) - ועוד ארבעה שחקני אולסטאר - הבחירה הראשונה בוב בוזר, דיק בארנט (4), ג'וני גרין (5) ורודי לרוסו (10).
להלן רשימת נבחרי הסיבוב הראשון (מתוך 14 סיבובים):
אולסטאר
משחק האולסטאר בעונה זו נערך ב-22 בינואר 1960 בפילדלפיה, פנסילבניה. המאמנים במשחק היו רד אאורבך מבוסטון סלטיקס ואד מקאולי מסנט לואיס הוקס. חמישיית המזרח כללה את בוב קוזי, ריצ'י גארין, דולף שייז, ביל ראסל ווילט צ'מברלין, וחמישיית המערב כללה את ג'ין שו, ג'ק טוויימן, אלג'ין ביילור, בוב פטיט ווולטר דיוקס. במשחק עצמו ניצחה קבוצת המזרח בתוצאה 125-115, ובתואר ה-MVP של משחק האולסטאר זכה וילט צ'מברלין שקלע 23 נקודות והוריד 25 ריבאונדים.
פלייאוף 1960
סגל האלופה, בוסטון סלטיקס: ביל ראסל, בוב קוזי, טום היינסון, פרנק רמזי, ביל שרמן, ג'ין קונלי, סם ג'ונס, קיי. סי. ג'ונס, ג'ון ריצ'ר וג'ין גוארילה (ג'ים לוסקוטוף נכלל בסגל אך לא השתתף בפלייאוף).מאמן ראשי: רד אאורבך.
CIME
CIME (צרפתית:CIME, La Compagnie Industrielle des Moteurs a Explosion היה יצרן רכבים צרפתי שהתמחה בעיקר בייצור מנועים.
המפעל הוקם באזור לואר והתחיל לייצר מנועים ליצרני רכב בשנות ה-20 של המאה ה-20. בשנת 1929 החל ייצור מכונית CIME A2, אך רק כ-20 יחידות נבנו.
בשנת 1922 מנועם מתוצרת החברה הותקנו במכונית שהייהת מיועדת לשוק הבריטי. מכוניות אלו נוצרו עד לשנת 1926.
ההצלחה הגדולה של החברה היה מנוע שהותקן במכונת מתוצרת E.H.P. שהשתתפו במרוץ 24 השעות של לה מאן
החברה נסגרה במהלך שנות ה-30 של המאה ה-20.
CIME A2
מכונית פתוחה, 2 מושבים, מסוג סייקלקאר שהייתה סוג של מכונית קטנה, וזולה שיוצרה באירופה ובארצות הברית בין 1910 לתחילת שנות ה-20 של המאה ה-20.
נתונים טכניים:
בסך הכל יוצרו כ-20 יחידות. מכונית מדגם זו מוצגת במוזיאון מכוניות בריימס.
עונת 1960/1961 בליגת המשנה ההולנדית
עונת 1960/1961 בליגת המשנה ההולנדית הייתה העונה החמישית של ליגת המשנה ההולנדית, שהיא הליגה ההולנדית השנייה. בסיום עונה זו בלו וויט אמסטרדם, וולנדם ווולוויקרס העפילו לליגה הראשונה, ראסינג הימשטאד, א.ד.או הארלם והולנדיה 55 נשרו לליגה השלישית.
מבנה
על ניצחון הוענקו 2 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. הליגה כללה 36 קבוצות, 26 ששיחקו בעונה הקודמת אליהן הצטרפו היורדות מהליגה הראשונה בלו וויט אמסטרדם, פ.צ סיטארד ווולנדם והעולות מהליגה השלישית קוויק חרונינגן, EBOH, הירנפיין, א.ד.או הארלם ואנסחדה בויס. הקבוצות חולקו לשני בתים ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 17 משחקים כל אחד - 34 מחזורים בסה"כ. בסיומם הראשונה בכל בית זכתה באליפות והעפילה לליגה הראשונה, בנוסף הקבוצות שסיימו במקום ה-2 העפילו לפלייאוף על כרטיס שלישי לליגת העל כנגד הקבוצה במקום ה-16 בליגת העל. הקבוצות במקום ה-18 בכל בית נשרו לליגה השלישית והקבוצות במקום ה-17 נפגשו לצמד משחקים בו המפסידה ירדה לליגה השלישית.
יוד קרת קא חזינא הכא
מקור הביטוי
מקור הביטוי הוא בתלמוד הבבלי, במסכת קידושין, בסוגיה העוסקת בדיני הענקה:
התלמוד מצטט את הברייתא האומרת שהמענק שהאדון נותן לעבד עברי שייך לו, והמענק הניתן לאמה עברייה שייך לה, ותמה מדוע הברייתא נצרכה לומר את הדין הפשוט האומר שהמענק הניתן לעבד שייך לו, ורב יוסף ענה, ש"יוד קרת קא חזינא הכא", כלומר: אכן קשה מדוע התנא של הברייתא הזו האריך ללא צורך.
כשם חכם
רבי יהודה בן קלונימוס משפיירא מפרש בספרו ערכי תנאים ואמוראים שהוא שמע הפשט שהכוונה להאמורא רבי יוסי דמן יוקרות, וכן הרב אהרן הימן מביא שעל פי פירוש הערוך "יוד קרת" הוא שם חכם. אמנם הרב ראובן מרגליות חלק על הגדרה זו, ולדבריו זהו שם מקום. פירוש זה מקשר את הכינוי "יוד קרת" לעירו של רבי יוסי דמן יוקרת.
פירושים מילוליים
לפי שלשה פירושים אלו, כוונתו של רב יוסף היא לומר שהברייתא האריכה ללא צורך. לעומת זאת, הריטב"א מביא בשם הראב"ד פירוש נוסף, האומר שדבריו של רב יוסף מוסבים על אדם ששמו היה "יו"ד קרת", שהיה אדם בעל אופי קשה ולא היה חס אפילו על בניו ובנותיו, וכמו שאדם זה היה אדם בעל אופי קשה, גם קושיה זו קשה ואין עליה תירוץ.
השימוש בביטוי
הביטוי משמש בספרות התורנית כתמיהה על אריכות מיותרת של שאלה או חיבור. למשל, רבי יעקב שאול בספרו מגן שאול, משתמש בביטוי על מנת לבטא את תמיהתו על הארכת הרמב"ם שלא לצורך:
קיריל נבאבקין
קיריל אנטוליביץ' נבאבקין (ברוסית: Кирилл Анатольевич Набабкин; נולד ב-8 בספטמבר 1986 במוסקבה, רוסיה) הוא כדורגלן רוסי המשחק בעמדת המגן ימני בצסק"א מוסקבה.
קריירת מועדונים
נבאבקין החל את הקריירה שלו במועדון הכדורגל מוסקבה. בדצמבר 2009 הוא עזב את המועדון וחתם בשורותיה של היריבה העירונית, צסק"א מוסקבה, בהעברה חופשית.
נבחרת רוסיה
ב-25 במאי 2012 הוא זומן לראשונה לנבחרת הבוגרת של רוסיה, כשהיה חלק מהסגל ליורו 2012, כמחליפו של רומן שישקין הפצוע. את הבכורה שלו במדים הלאומיים הוא ערך ב-1 ביוני, במשחק ידידות מול נבחרת איטליה.
פיל דונהיו (תוכנית טלוויזיה)
המופע של פיל דונהיו (באנגלית: The Phil Donahue Show), הידוע גם בשם "דונהיו", הוא תוכנית אירוח אמריקאי של איש התקשורת פיל דונהיו, החל מנובמבר 1967.
אפרים שריר
אפרים שריר (1919 - אוקטובר 2001) היה איש ציבור ישראלי שכיהן כראש עיריית נהריה בשנים 1974–1983.
ביוגרפיה
שריר נולד בטרנסילבניה. הוא הצטרף בגיל צעיר לתנועת נוער ציונית ובסוף שנות ה-30 עלה לארץ ישראל, בה הצטרף לקבוצת השרון. בשנת 1955 עבר לנהריה בה עבד במועצת הפועלים כמזכיר איגוד העובדים החקלאיים ולאחר מכן כגזבר מועצת הפועלים. בסוף 1965 נבחר למזכיר מועצת הפועלים של נהריה. שריר המשיך לקדנציה שנייה בראשות מועצת הפועלים. בסוף שנת 1972 לאור דיבורים על סיום כהונתו רבת השנים של גרשון טץ כראש העיר, עלה שמו של שריר כמועמד להחליפו והוא התמודד בתוך מפלגת העבודה על התפקיד, אל מול סגן ראש העיר צבי מאליק. באפריל 1973 זכה שריר למועמדות המפלגה לראשות העיר ורשימת המערך בראשותו זכתה בבחירות ב-7 מתוך 15 מושבים. שריר חתם על הסכם קואליציוני עם נציג הדתיים ובתחילת פברואר נבחר לראשות העיר. בבחירות בנובמבר 1978 זכה לכהונה נוספת בקבלו כ-54% מקולות המצביעים.
בתחילת 1983 ביקש שריר לפרוש ולהעביר את תפקיד ראש העיר למנכ"ל העירייה, יעקב כהנוב. אולם הוא שוכנע להתמודד על עוד קדנציה, אך נוצח במועצת הסניף של מפלגת העבודה על ידי חיים לבב שירש ממנו את ראשות עיריית נהריה. בסוף שנות ה-80 עמד בראש ועדה ציבורית להקמת מוזיאון בריאות בנהריה.