cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
המלך ארתור (סרט)
תקציר עלילה
בלילה בו הם אמורים לקבל את כתב השחרור, הבישוף גרמנוס שולח אותם למשימה נוספת, לחלץ משפחה רומית חשובה החיה מצפון לחומת אדריאנוס. מריוס הונוריוס (קן סטוט) עומד בפני פלישה של סקסונים מתוך אירופה, ובראשם המלך סרדיק (סטלאן סקארסגארד) ובנו סינריק (טיל שווייגר). לפי גרמנוס, אלקטו בנו של מריוס, הוא בן הסנדקות האהוב של האפיפיור, והוא עשוי להיות אפיפיור בעצמו. האבירים כועסים על המשימה, אבל אחרי דבריו של לנסלוט הם הולכים פעם נוספת בעקבות ארתור.
באחוזה המרוחקת, ארתור מגלה שמריוס כולא ומענה פגאנים, בהם אישה וודית בשם גווינביר (קירה נייטלי), וילד כתב בשם לוקאן. ארתור מכריח את מריוס לשחרר את השבויים לפני שייקח אותם ואת משפחתו של מריוס, בחזרה לעבר חומת אדריאנוס.
לילה אחד, גווינביר לוקחת את ארתור לפגוש את אביה מרלין מנהיג שבט הוודים. בתחילה חושב ארתור שגווינביר בגדה בו, אבל פניו של מרלין לשלום. בקטע פלשבק נראה ארתור כילד, שאימו איגריין מתה בעקבות התקפה של הוודים, ובתקווה להציל אותה מתוך מבנה בוער, ארתור רץ לעבר קברו של אביו, ושולף משם את החרב האגדית אקסקליבר. מרלין מציע לכרות ברית בין הוודים לבין האבירים הסרמטים כנגד הפולשים הסקסונים.
מריוס לוקח את הילד לוקאן כבן ערובה ומנסה להרוג את דגונט, אבל גווינביר יורה בו חץ והורגת אותו. בדרך לדרום מספר אלקטו לארתור שגרמנוס הוציא להורג את פלגיוס מכיוון שהטיף לשוויון. טריסטן חוזר ומודיע לארתור שהצבא הסקסוני מתקרב אליהם. האבירים נשארים כדי לעכב את הסקסונים ולאפשר לפליטים לברוח. עד מהרה הם נתקלים בסקסונים באגם מכוסה קרח. כשמספר הלוחמים העומדים מולם גדול בהרבה מהם, ארתור, גווינברי והאבירים מנסים להדוף אותם על ידי ירי חיצים. הקרב מוכרע כשדגונט רץ אל מרכז האגם ושובר את הקרח בגרזן, והוא נהרג. גם סקסונים רבים נהרגים והשאר נאלצים לסגת לאחור.
בקרב על באדון היל המתרחש מדרום לחומת אדריאנוס, הוודים מטילים חיצים בוערים לעבר הצבא הסקסוני. גווינביר נלחמת בסינריק. סרדיק נלחם והורג את טריסטן ואחר כך עומד מול ארתור. סינריק מכריע את גווינביר אבל לנסלוט עומד מולו. סינריק יורה בו חץ, ואחר כך לנסלוט זורק לעברו את חרבו והורג אותו. לנסלוט מת כשגווינביר לצדו. ארתור הורג את סרדיק, והסקסונים מובסים.
כשארתור מבין שרומא האידילית שלו קיימת רק בחלומותיו, הוא אומר נואש. בסיום הסרט ארתור וגווינביר מתחתנים, ומרלין מכריז עליו כעל מלכם. ארתור מבטיח להוביל את הבריטונים נגד פולשים נוספים. על רקע הסוסים הדוהרים של טריסטן, דגונט ולנסלוט, נאמר בכתוביות הסיום שסיפורי אבירים אלה מועברים מדור לדור.
הפקה
את הסרט הפיק ג'רי ברוקהיימר וביים אנטואן פוקואה. דייוויד פרנזוני, שכתב את תסריט הטיוטה של הסרט "גלדיאטור", כתב את התסריט. היועץ ההיסטורי של הסרט היה ג'ון מתיוס, סופר שכתב ספרים על הרוחניות הקלטית.
הסט העיקרי של הסרט הוא העתק של קטע מחומת אדריאנוס, שמוקם בשדה במחוז קילדייר. הרפליקה הייתה באורך קילומטר אחד, נבנתה על ידי 300 עובדים במשך ארבעה וחצי חודשים. המצודה שבסרט התבססה על המצודה הרומית וינדולנדה שנבנתה בסביבות שנת 80 לספירה מדרום לחומת אדריאנוס, ונקראת צ'סטרהולם בצפון אנגליה.
צדק מוחלט
עלילה
גידי וקסמן (ארנון צדוק) ואריה (שמיל בן ארי) הם זוג בלשי משטרה, שחוקרים רציחות. במהלך חקירת רצח שגרתי, וקסמן מאבד את שלוות נפשו, כי מחלון זירת הרצח נשקפת גינת הפעוטון, שהוא עצמו למד בו. הדבר מזכיר לו אירועים מוזרים מתקופת ילדותו המוקדמת.
בעקבות זה, וקסמן אינו מרוכז, ונוהג ברשלנות. תוצאת רשלנותו של וקסמן היא, שהאדם שנחקר בחשד לרצח, מתאבד בחדר החקירות. כמו כן, וקסמן מכה נמרצות גבר זר, ששכב עם חברתו השוטרת מירי (נטע מורן), שגם אריה מאוהב בה. אריה מביא להדחת וקסמן מהמשטרה בשל התאבדות החשוד, אך מעיד לטובתו, כדי שלא יפגע מעבר להדחתו, וזה בתנאי שיעזוב גם את מירי.
שנתיים מאוחר יותר, אריה כבר נמצא בתפקיד בכיר יותר כקצין בדרגת סגן ניצב, ומחזיר את וקסמן לעבודת הבלשות. בתחילה הוא מציג זאת כהחזרה של וקסמן לעבודה מתוך חברות. אלא שדי מהר מתבררת הסיבה האמיתית. חיים יריב (אורי גוטליב), אחיינו של אריה, עומד להיפלט ממחלק הרצח של המשטרה, משום שהוא בלש גרוע ואדם בלתי נסבל, עד כדי כך, שאף שוטר לא מוכן לעבוד איתו. וקסמן מוחזר לעבודה רק כדי לאפשר לחיים יריב לעבוד עם מישהו, ולהישאר במשטרה.
וקסמן וחיים חוקרים רצח, שחיים ושותפו הקודם התרשלו בחקירתו, ולא הצליחו לפענחו. וקסמן מסביר ליריב עניינים בסיסיים הקשורים בחקירות רצח. וקסמן מסביר ליריב שרוב הרוצחים הם אנשים נורמטיבים כמו יריב וכמו וקסמן. יריב עונה "אולי כמוך". קטע דיון זה מהווה רמז מקדם להמשך.
הקורבן הבלתי מזוהה הוא זונה ממין זכר, בקהילה ההומוסקסואלית, שגופתו מושחתת הפנים, נקברה חלקית בחולות. הם נחשפים לדמויות מהקהילה (כגון יוסי, המגולם בידי אלי דנקר), שמביכות את חיים, והוא הופך אפילו לפחות נעים מבחינה חברתית. וקסמן וחיים מצליחים לזהות את הקורבן שפניו הושחתו ברצח, אך לא מוצאים את הרוצח. שם הנרצח הוא זאב. כמו כן, וקסמן חוזר לחקור את עברו שלו, בעזרת חומר החקירה של הפרשה שהפסיק את חקירתה שנתיים קודם לכן.
במהלך עבודת המשטרה, והחקירה שביצע, וקסמן מגלה שהוא עצמו מילדי תימן החטופים. הוא מוצא את אחותו הביולוגית, רוני שרון (עופרה חזה) שהייתה בתחנת המשטרה בזמן עבודתו, וחשדה שייתכן והוא אחיה. רוני שרון היא עיתונאית, עורכת דין ופעילה חברתית בפרשת ילדי תימן. לאחר שמתברר שאכן הוא אחיה, היא מובילה אותו אל הוריו הביולוגיים חזקי ושולמית (גבי עמרני ויונה עטרי), שהמומים לפגוש בו בערוב ימיהם. וקסמן מנסה להתעמת עם האנשים ששימשו לו כהורים, אחרי שאימצו, ביודעין, ילד חטוף. אולם הוריו המאמצים כבר זקנים מדי מכדי לקיים דיון ענייני. הם עסוקים רק בסבל שעבר עליהם, כילדים שחוו את השואה. הם אינם מצליחים להקשיב כלל לוקסמן. ולגבי מציאת החוטף – לזה אין אפילו קצה חוט.
וקסמן חוזר לפגוש את מירי, והיא אומרת לו ששכבה עם אותו גבר זר שהוא הכה רק בכדי שיקנא לה. היא גם מגלה לו שאותו גבר מת מהמכות, ושהיא השחיתה את פניו וקברה אותו בחולות, זאת בתקווה שוקסמן ינצל מעונש. וקסמן מבין שהוא עצמו הרוצח שהוא וחיים יריב מחפשים. וקסמן מסגיר עצמו לחבריו מהמשטרה, ונעצר באשמת רצח.
בו ביידן
ג'וזף רובינט "בו" ביידן השלישי (באנגלית: ; 3 בפברואר 1969 – 30 במאי 2015) היה פוליטיקאי, עורך דין וקצין אמריקאי בסגל הפרקליטות הצבאית הראשית מווילמינגטון, דלאוור. הוא היה הבכור מבין שלושת הילדים מנישואיהם של נשיא ארצות הברית, ג'ו ביידן, ואשתו הראשונה, ניליה האנטר. הוא שימש כתובע הכללי של דלאוור וכמייג'ור במשמר הלאומי של דלאוור.
שנותיו הראשונות ומשפחתו
ביידן נולד בווילמינגטון, דלאוור, בנם הראשון של נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן ואשתו הראשונה, ניליה. ב-18 בדצמבר 1972 אימו של ביידן ואחותו הצעירה נעמי נהרגו בתאונת דרכים במהלך קניות לחג המולד. בו היה בן קצת פחות מארבע שנים, ואחיו האנטר היה בן קצת פחות משלוש. שניהם גם היו ברכב בעת התאונה, אך שרדו עם פציעות אנושות. בו ספג שברים במספר עצמות ואילו האנטר עדיין סובל מפציעה בגולגולתו.
על פי כמה דיווחים, בו והאנטר עודדו את אביהם להתחתן שוב, ואפילו הרחיקו לכת ושאלו אותו "מתי 'אנחנו' הולכים להתחתן". ביוני 1977 בו בן השמונה קיבל בברכה את ג'יל ג'ייקובס כ"אם שנייה". אחותו למחצה אשלי נולדה בשנת 1981.
בו ביידן התחתן עם האלי אוליבר בשנת 2002. נולדה להם הבת נטלי בשנת 2004 והבן רוברט האנטר ביידן השני בשנת 2006.
קריירה
ביידן סיים את לימודיו באקדמיית ארצ'מר, בית הספר העל-תיכוני בו אביו למד, ובאוניברסיטת פנסילבניה בשנת 1991, שם היה חבר באחוות פסי אפסילון. הוא היה גם בוגר המרכז האקדמי למשפטים באוניברסיטת סירקיוז, בדומה לאביו. לאחר שסיים את לימודי המשפטים, התמחה אצל השופט סטיבן מקאוליף מבית המשפט המחוזי של ארצות הברית בניו המפשייר. בין השנים 1995–2004 עבד במחלקת המשפטים של ארצות הברית בפילדלפיה, תחילה כיועץ למשרד לפיתוח מדיניות ולאחר מכן כתובע פדרלי בפרקליטות ארצות הברית. בשנת 2004 הוא הפך לשותף במשרד עורכי הדין ביפראטו, ג'נטילוטי, ביידן ובאליק (Bifferato, Gentilotti, Biden & Balick), שם עבד שנתיים לפני שנבחר לתפקיד התובע הכללי של דלאוור.
בוועידה הדמוקרטית הלאומית בשנת 2008 בו נשא נאום שבו "הציג" את אביו, שאז התמודד לתפקיד סגן נשיא ארצות הברית מטעם המפלגה. בנאום זה, שנחשב על פי רבים למרגש, הוא סיפר אז על תאונת הדרכים בה נהרגו אמו ואחותו.
שירות צבאי
ביידן הצטרף לצבא בשנת 2003 ולמד בבית הספר JAG באוניברסיטת וירג'יניה כחבר המשמר הלאומי של צבא דלאוור. הוא הגיע לדרגת מייג'ור בסגל הפרקליטות הצבאית הראשית כחלק מחטיבת סיגנל 261 בסמירנה, דלאוור.
ב-3 באוקטובר 2008, יחידתו של ביידן הופעלה ליציאה למשימה בעיראק ונשלחה לפורט בליס, טקסס, לאימון לפני פריסתם שם, יום לאחר שאביו השתתף בעימות היחיד של סגני הנשיא בקמפיין לנשיאות 2008. אביו צוטט באומרו "אני לא רוצה שהוא ילך. אבל אני אומר לך מה, אני לא רוצה שהנכד שלי או הנכדות שלי יחזרו בעוד 15 שנה, וכך זה שאנחנו עוזבים יוצר הבדל גדול".
ביידן נסע לוושינגטון די. סי. מעיראק בינואר 2009 לצורך ההשבעה הנשיאותית של אביו כסגן נשיא, ואז חזר לעיראק. ביידן זכה לביקור של אביו במחנה ויקטורי ב-4 ביולי 2009.
ביידן שב מעיראק בספטמבר 2009 לאחר שסיים את תקופתו לאורך השנה בשירות פעיל. ביידן הודיע במהלך שירותו הצבאי כי ימשיך לכהן באופן פעיל בתפקיד התובע הכללי של דלאוור יחד עם הצוות הבכיר של משרדו בדלאוור, אף שחבר ביחידתו סיפר על ביידן כי אמר שהעביר את מרבית עבודתו כתובע הכללי לסגנו על מנת להתמקד בתפקידיו בעיראק.
קריירה פוליטית
בניסיונו הראשון בתפקיד פוליטי התמודד ביידן לתפקיד התובע הכללי של דלאוור בשנת 2006. יריבו של ביידן היה תובע ותיק של המדינה ועוזר התובע האמריקני פריס וורטון. הנושאים העיקריים בקמפיין כללו את חוויית המועמדים ומאמצים שהוצעו עבור טיפול בעברייני מין, טורפי אינטרנט, התעללות בקשישים ואלימות במשפחה. ביידן זכה בבחירות ביתרון של כחמישה אחוזים.
לאחר שנבחר, הוא מינה את התובע הכללי של דלאוור והשופט הבין-לאומי, ריצ'רד ס' גבלין, לתפקיד המשנה לתובע הכללי, ואת היועץ לשעבר לתובע ארצות הברית, ריצ'רד ג' אנדרוז, לתפקיד תובע המדינה. כתובע הכללי, ביידן תמך ואכף דרישות רישום חזקות יותר לעברייני מין.
ג'ו ביידן התפטר מהסנאט בעקבות בחירתו ב-2008 לסגן הנשיא. המושלת רות אן מינר קראה לעוזר לשעבר של ג'ו ביידן טד קאופמן למלא את המושב הפנוי, אך קאופמן הבהיר כי לא יהיה מועמד בבחירות המיוחדות בשנת 2010. הדבר הניע את הספקולציות לגבי ריצה אפשרית של בו באותה תקופה. אביו של ביידן הצהיר לאחר ההודעה על מינויו של קאופמן, "זה לא סוד שאני מאמין שבני, היועץ המשפטי לממשלה, יהפוך לסנאטור גדול של ארצות הברית בדיוק כפי שאני מאמין שהוא היה פרקליט גדול. אך בו הבהיר מהרגע שנכנס לחיים הציבוריים כי כל משרד שהוא יבקש הוא ירוויח בכוחות עצמו... אם הוא יבחר להתמודד לסנאט בעתיד, הוא יצטרך לרוץ ולנצח בכוחות עצמו. לא תהיה לו שום דרך אחרת".
באוקטובר 2009 הצהיר ביידן כי הוא שוקל לרוץ לסנאט וכי הוא יקבל החלטה סופית בינואר. ב-25 בינואר אישר ביידן כי יוותר על התמודדות בסנאט כדי להתמקד טוב יותר בהעמדתו לדין של ארל בראדלי, חשוד לשמצה בהתעללות מינית בילדים.
ב-2 בנובמבר 2010 הוא נבחר בקלות עוד פעם לקדנציה שנייה בתור התובע הכללי של דלאוור, כשהוא מנצח בהפרש גדול את המפלגה העצמאית של דלאוור, של המועמד דאג קמפבל.
ביידן לא ביקש בחירות לקדנציה שלישית כתובע הכללי של דלאוור בשנת 2014. באביב של אותה שנה הודיע על כוונתו להתמודד על תפקיד מושל דלאוור בבחירות ב-2016 כדי לרשת את מקומו של המושל הדמוקרטי המוגבל בכהונתו, ג'ק מרקל. בזמן ההודעה הזו (שנת 2013) אובחן הסרטן שעתיד להרוג את ביידן בשנת 2015, אך היה במצב של החלמה.
מחלתו ומותו
בשנים האחרונות לחייו סבל ביידן מגידול במוח. במאי 2010 הוא אושפז בבית החולים כריסטיאנה שבניוארק, דלאוור, לאחר שהתלונן על כאב ראש, חוסר תחושה ושיתוק. גורמים רשמיים הצהירו כי לקה ב"שבץ קל". מאוחר יותר באותו חודש הועבר ביידן לבית החולים האוניברסיטאי תומאס ג'פרסון בפילדלפיה ונשאר בהשגחה למשך מספר ימים.
באוגוסט 2013 נקלט ביידן למרכז מ' ד' אנדרסון לסרטן באוניברסיטת טקסס ביוסטון ואובחן כחולה בסרטן המוח, לאחר שחווה את מה שפקידי הבית הלבן תיארו כ"אפיזודה של חוסר התמצאות וחולשה". ביידן עבר טיפולי הקרנה וכימותרפיה, אולם הסרטן נותר יציב. ב-20 במאי 2015 הוא נקלט למרכז הרפואי הצבאי הלאומי וולטר ריד בבת'סדה, מרילנד, בגלל מופעים חוזרים של סרטן המוח. הוא נפטר שם כעבור 10 ימים, ב-30 במאי 2015, בגיל 46. הלווייתו נערכה בכנסייה הקתולית של סנט אנתוני בווילמינגטון, דלאוור, ב-6 ביוני 2015. הוא נקבר בסנט ג'וזף על הברנדיווין בגרינוויל, דלאוור. בהלווייתו הגדולה של ביידן השתתפו הנשיא ברק אובמה, הגברת הראשונה מישל אובמה, בנותיהם מליה וסשה, הנשיא לשעבר ביל קלינטון, שר החוץ לשעבר והגברת הראשונה לשעבר הילרי קלינטון, ראש מטה צבא ארצות הברית לשעבר בצבא ארצות הברית, ריימונד אודיירנו, ומנהיג הרוב בסנאט, מיץ' מקונל. בהלווייתו הוענק לו פרס לגיון הכבוד על ידי הגנרל אודיירנו, על שירותיו במלחמת עיראק. הנשיא אובמה תיאר את ביידן כ"מקור (אורגינל). הוא היה איש טוב. הוא עשה ב-46 שנה את מה שרובנו לא יכולנו לעשות ב-146 [שנים]." בטקס האשכבה שלו עיבוד סולו לשיר "Til Kingdom Come" בוצע על ידי כריס מרטין, סולן להקת קולדפליי, אותה בו העריץ.
מייקל פרנץ'
ביוגרפיה
פרנץ' נולד בשם מייקל קלארק בבאו שבלונדון, וגדל בתיידון בויס באסקס. הוא למד בבית הספר "Theydon Bois County Primary School". הוא הופיע בהצגות בית הספר והשתתף בהפקות של מועדון הדרמה המקומי. אחר כך למד בבית הספר התיכון "West Hatch Technical High School" בצ'יגוול שבאסקס.
בגיל 20 עבד פרנץ' כבדרן (blue coat) בהולידיי קלאב במיורקה. כשחזר לבריטניה בגיל 22 קיבל תפקיד כשחקן במחזמר "Godspell" בתיאטרון קנת' מור באילפורד בלונדון. בהמשך הופיע על הבמה בתפקידים שונים בהם בדמות הג'יני באלאדין במחזה קומי מוזיקלי (Pantomime) לחג המולד. במשך שלוש השנים הבאות שיחק בסיבובי הופעות של הפקות שונות, עד שהתפכח מאשליות להצליח במשחק והחל לעבוד כדייל אוויר בחברת התעופה בריטיש איירווייז. אחר כך התפטר מעבודתו בבריטיש איירווייז והתחיל ללמוד בבית הספר למשחק אקדמיית מאונטוויו לאמנות התיאטרון, וסיים את הלימודים ב-1992.
קריירה
פרנץ' הופיע במחזות זמר בווסט אנד כגון "סיפור הפרברים", "שיקגו", "יוסף וכתונת הפסים המשגעת" ו"עלובי החיים". סוכן שחקנים ראה אותו מופיע ב"עלובי החיים" וליהק אותו לאופרת הסבון "איסטאנדרס" ב-BBC בה שיחק בין השנים 1993 עד 1999. אחר כך הופיע בשנים 1998 עד 2000 בתפקיד ניק ג'ורדן בסדרת הטלוויזיה "חדר מיון" והמשיך להופיע בסדרה בשנים 2008 עד 2013. במקביל שיחק באותו תפקיד גם בסדרת הספין-אוף "הולבי סיטי" בשנים 1999–2000, 2006 ו-2010. ב-2001 הופיע בתפקיד סמל בילוש אלכסנדר מרצ'יסון בסרט הטלוויזיה "The Fabulous Bagel Boys". ב-2006 שיחק בפרק בסדרה "דיאל ופסקו" בתפקיד גארי לסקוט. ב-1997 הופיע בדמות ג'ף סלייד בסדרת המדע בדיוני "Crime Traveller". בשנים 2001 עד 2004 גילם את טום גילדר בסדרת הדרמה קומית "Born and Bred". ב-2012 חזר להופיע בתפקיד דייוויד ויקס באופרת הסבון "איסטאנדרס" כדי להשתתף בפרידה מפאם סנט קלמנט, שגילמה את דמות אמו בסדרה. בינואר 2012 חזר להופיע בכמה פרקים בסדרה "איסטאנדרס". בפברואר 2013 עזב את תפקידו בסדרה "חדר מיון". עוד שיחק ב"איסטאנדרסט" בספטמבר 2013 ובמאי 2014.
ב-2000 הופיע פרנץ' על הבמה במחזה "אמנות" בתפקיד מארק, ובמחזה "Sacred Heart" בתפקיד ג'רי. החל מ-13 בדצמבר 2004 החליף פרנץ' את ג'ון בארומן בתפקיד בילי פלין במחזמר "שיקגו" ושיחק בו עד מאי 2005.
ברווז אוקלנד
ברווז אוקלנד (שם מדעי: Anas aucklandica) הוא מין עוף בסוג ברווז, המין אנדמי לאיי אוקלנד שליד ניו זילנד. בעבר היה נפוץ בכל האיים אולם היום הוא נפוץ רב באיים שאין בהם טורפים האיים אנדרבי, אדמס, ודיסאפוינטמט.
מאפיינים
מין זה נפוץ רק באיי אוקלנד. הוא דומה לברווז קמבל (Anas nesiotis) המצוי גם בניו זילנד ושניהם עופות חסרי יכולת תעופה. בית הגידול שלו הוא חוף הים ואגמים.
זהו אחד המינים היחידים במשפחת הברווזיים שהוא מין טורף. רוב תזונתו מורכב מחרקים, שטצדאים וחסרי חוליות קטנים אחרים. בעקבות חוסר יכולת התעופה שלו והגעת טורפים לאיי אוקלנד, המין נמצא בסכנת הכחדה.
באנוני
באנוני (באנגלית: Benoni) היא עיירה במזרח ראנד בפרובינציית חאוטנג שבדרום אפריקה. מאז 2000 היא חלק מעיריית המטרופולין אקורולני.
היסטוריה
מקורו של השם באנוני כאשר המודד הכללי, יוהאן ריסיק, התקשה להעניק בשנת 1881 שם לאזור. הוא לבסוף קרא לאזור באנוני (בן צערי), השם שהעניקה רחל לבנה בספר בראשית. זהב התגלה בספטמבר 1887 ומכרה הוקם על ידי מהגרים מקורנוול. הכפר נודע בעבר בשם "קורנוול הקטנה".
סר ג'ורג' פראר, שהיה יו"ר חברת כרייה שפעלה בבאנוני, לקח על עצמו להתחיל לייפות את עיר המכרות הצומחת במהירות בשנת 1904. מים שנשאבו מן המכרות הועברו לאגמים מלאכותיים סיבב העיירה ובשכונות החדשות ניטעו אלפי עצים. ב־1907 הוענקה לבאנוני מעמד של עיירה.
בשנת 1922 פרץ מרד הראנד או שביתת 1922 במכרות בוויטווטרסראנד ואלפי כורים לבנים החלו לשבות. השביתה הובילה בחלקה על ידי המפלגה הקומוניסטית הדרום אפריקנית. באנוני שימש הכאחד מהמפקדות של הכורים והיו לא מעט קרבות באזור. בתחילת מלחמת העולם השנייה ארגון הפרו-גרמני נוטרי עגלות השוורים פוצץ את סניף הדואר בבאנוני.
במהלך גביע העולם בקריקט 2003, שני משחקים שוחקו בפארק ווילומור של באנוני.
מכרות הזהב הפכו פחות חשובים עם הזמן. העסקים כיום מתמקדים יותר בתעשיות ובאספקת שירותים, במקום בכרייה, והעיירה משרתת גם עיירות סמוכות אחרות כמו ברקפאן, ספרינגס ונייג'ל.
הקהילה היהודית
באנוני במזרח ראנד הייתה אחת הקהילות היהודיות הראשונות ברפובליקת טרנסוואל והתפתחה בסופו של דבר לאחת הגדולות במדינה. הקהילה היהודית הייתה תוססת ותרמה תרומה חשובה למסחר ולתעשייה של באנוני.
הנישואים היהודיים הראשונים בבנוני התקיימו בדצמבר 1897 בין מקס גינזברג לאנני לוי. תחום החינוך הגיע לשיאו בהקמת בית הספר היהודי הלל בשנת 1967. בית הספר נסגר בשנות השמונים כאשר האוכלוסייה היהודית עברה ליוהנסבורג או היגרה. היבט מיוחד בקהילה היהודית של בנוני היה המוסדות העבריים המאוחדים של באנוני, שנוסדו בשנת 1924.
היהודים לקחו חלק פעיל בעניינים האזרחיים של העיירה ומן הקהילה הגיעו חמישה בין ראשי העיירה: ש. גרולמן, א. קופר, מ. נסטאדט, א. פוטש וא. ריץ. בתחום הבידור ניהלו איסי גודמן ואחייניותיו אתל וזלמה לונדון את מועדון התיאטרון של מזרח ראנד, שנוסד בשנת 1944.
המועצה היהודית האורתודוקסית של רנד המזרחית הוקמה בשנת 1979 על מנת לתאם את פעילות הקהילות העבריות בנוני, בוקסבורג, ברקפאן, דלמאס, עידנווייל, גרמיסטון, פארק קמפנטון וספרינגס.
כיום רובה של הקהילה היהודית של באנוני עזבה את העיירה.
משלי איזופוס
משלי איזופוס הם אוסף של משלים המיוחס לאיזופוס, עבד ומספר סיפורים שחי ביוון העתיקה בין 620 ל-564 לפנה"ס. המשלים ברובם קצרים ובמרכזם בעלי חיים אך הם כוללים גם בני אנוש ואלים.
היסטוריה
לא ידוע כיצד סיפוריו של איזופוס הועברו מיוון העתיקה, אולם התיעוד הראשון למשלים נעשה על ידי דמטריוס איש פלרום (Demetrius of Phalerum), נואם אתונאי ומדינאי מהמאה ה-4 לפנה"ס, חסיד של אריסטו, שקטלג את כל האגדות לפי סופרים יווניים מוקדמים לתוך עשרה כרכים.
חלק ממשליו של איזופוס מופיעים במדרשים ובתלמוד ובספרות המדרש מהמאה הראשונה לספירה. מופיעים שם כשלושים משלים. מתוכם שנים עשר משותפים הן למקורות יווניים והן למקורות הודיים. שישה מקבילים רק למקורות הודיים ושישה אחרים רק למקורות יווניים. הצורה התלמודית מתקרבת קצת יותר למקור ההודי. כך, המשל על האריה והחסידה מסופר בהודו על אריה וציפור אחרת. רבי יהושע בן חנניה מתייחס לסיפור בניסיון למנוע התקוממות נוספת נגד רומא, הוא ממשיל את העם למניח ראשו במלתעותיו של אריה. ואומר, כך הנגזרת של הסיפור מצביעה על חיבור לסיפור ההודי.
הגרסה הלטינית
תרגום נרחב ראשון של משליו של איזופוס ללטינית נעשה על ידי פדרוס (Phaedrus), שהיה עבד תראקי של אוגוסטוס קיסר, אם כי לפחות משל אחד כבר הופיע בתרגומיו של המשורר אניוס (Ennius) מאתיים שנה קודם לכן, ואחרים נמצאים ביצירותיו של הורטיוס.
הרטוריקנים והפילוסופים היו רגילים להשתמש במשלי איזופוס כתרגיל לחוקרים שלהם. לא רק כדי להזמין אותם לדיון המוסרי של הסיפור, אלא גם כדי להתאמן על שיפור עצמי, מבחינה סגנונית ודקדוקית, על ידי יצירת גרסאות חדשות משלהם. לאחר מכן המשורר אוסוניוס העביר הלאה מספר משלים שתורגמו מאוחר יותר לפרוזה.
הגדול ביותר, הוותיק ביותר, הידוע והמשפיע ביותר מגרסאות הפרוזה של פדרוס הוא זה אשר נושא את שמו של מושל נודע אחר בשם רומולוס. הוא מכיל 83 משלים מהמאה העשירית. האוסף הפך למקור שממנו, במחצית השנייה של ימי הביניים, נכתבו או הורחבו מרבית אוספי המשלים בלטינית.
מקורו של ביטוי לטיני Hic Rhodus, hic salta הוא במשלי איזופוס.
סיפורי איזופוס לילדים
הגרסה המודפסת הראשונה של משלי איזופוס בשפה האנגלית פורסמה ב-26 במרץ 1484 על ויליאם קקסטון. רבים אחרים עשו זאת אחריו במאות השנים שאחרי בפרוזה ובמשלים. ובמאה ה-20 בן א. פרי ערך את אגדות איזופוס בבריוס ופדרוס עבור Loeb Classical Library והעניק להם אינדקס ממוספר בשנת 1952.
עד המאה ה-18 המשלים שימשו בעיקר מורים, מטיפים ואנשי מוסר. היה זה הפילוסוף ג'ון לוק שחשב למקד את הקריאה של המשלים עבור ילדים, ולהשתמש בהם ככלי חינוכי.
עדן חסון
ביוגרפיה
עדן חסון נולד ב-1994 בפרדס חנה לאסתר, סייעת לגננת, וליורם, נהג משאית. גדל במשפחה דתית. בתקופת שירותו הצבאי שירת בבסיס רמון של חיל האוויר, שם היה חלק מכיתת כוננות. את דרכו המוזיקלית החל בכתיבה ובהלחנה של שירים, ובהם לפאר טסי, עדן בן זקן ואיתי לוי.
ב-24 בדצמבר 2017 הוציא את סינגל הבכורה שלו, "שמישהו יעצור אותי". את הקליפ שלו ביים חסון בעצמו. השיר זכה להצלחה רבה ודורג במקום הרביעי בשיר השנה 2018 של גלגלצ. כמו כן, היצירה זיכתה אותו בפרס "שיר השנה" של אקו"ם ב-2019.
ב-3 במאי 2018 פרסם חסון את הסינגל השני שלו, "ילדים כאלה", שאת הקליפ שלו, הוא ביים בעצמו ושוב זכה להצלחה וכיכב בראש המצעדים. בהמשך, נבחר השיר לייצג את ישראל באירוויזיון הילדים 2018, בביצוע של נועם דדון. ב-21 במאי יצא הסינגל "בא לי לחבק אותך", שכתב והלחין עבור עדן בן זקן. ב-15 באוגוסט הוציא את הסינגל השלישי שלו, "שיכורים", ודורג במקומות גבוהים במצעדים. ב-22 באוקטובר הוציא את הסינגל הרביעי שלו "מתפוצץ לי הראש". ב-10 בדצמבר הוציא את הסינגל החמישי שלו "אני מבולבל".
ב-29 בינואר 2019 הוציא חסון לאור סינגל נוסף, "היי די.ג'יי". באפריל אותה שנה יצא לאור אלבום הבכורה שלו "שמישהו יעצור אותי", שכלל בו את תשעת הסינגלים. במאי נודע שחסון זכה בפרס אקו"ם על שיר השנה "שמישהו יעצור אותי". ב-4 ביולי הוציא את השיר "שונה מהנוף" ביחד עם עדן בן זקן.
בתחילת שנת 2021 פרסם דואט עם הזמר אייל גולן בשם "באור גדול". באפריל באותה השנה החל להגיש תוכנית לילה שבועית בתחנת הרדיו גלגלצ. ביוני, פרסם, יחד עם אלה לי להב, את "שימי פס", שהיה השיר הרשמי של מצעד הגאווה בתל אביב בשנת 2021. בשנה זאת זכה בפרס אקו"ם למלחין השנה. "מבטיח" יצא לאור ב-10 באוגוסט אותה השנה, והגיע למקום הרביעי במצעד המדיה פורסט. בסוף חודש אוקטובר 2021 הוציא את הסינגל "מדליקה לי הכל". ב-28 בנובמבר אותה שנה הוציא את הסינגל "לא מרגיש טוב", שהגיע, בשיאו, למקום ה-16 במדיה פורסט. ב-1 בדצמבר יצא לאור אלבום האולפן השני שלו, אלבום 2. ב-9 בדצמבר הוציא את הסינגל "מה פספסתי". לאחר מכן הוציא את "ככה כל יום", "בואי נישן על זה" ו"עושה לי צרות".
בשנת 2022, הפך חסון לאומן הישראלי הכי מושמע ב"אפל מיוזיק" וב"ספוטיפיי".
ב-21 בפברואר 2023 הוציא את השיר "שוב". ב-14 במרץ הוציא את השיר "אז מה עכשיו". ב-18 במאי הוציא את הסינגל "לאהוב אותך כל יום" עם דולי ופן. ב-22 ביוני הוציא את הסינגל "חישגוזים", שלושה ימים מאוחר יותר הוציא את הסינגלים "החיים לפניי" עם איתי גלו ו"לא תראה אותי בוכה". ב-13 ביולי הוציא את הסינגלים "ישיבות" ו"לא שותה לא מעשן".
ביולי 2023 הצטרף לצוות השיפוט של "הכוכב הבא", המשודרת בקשת 12.
חיים אישיים
חסון מתגורר בחדרה.
רות אלמגור-רמון
רות אלמגור-רמון (נולדה ב-28 בספטמבר 1944 בירושלים) היא בלשנית ישראלית, חברת האקדמיה ללשון העברית, משמשת יועצת לשון בתאגיד כאן, ולפני כן ברשות השידור מאז 1983, ועורכת הפינה "רגע של עברית".
ביוגרפיה
אלמגור-רמון נולדה בירושלים להדסה לבית שוּר ולגדעון אלמגור (בנו של ד"ר עמנואל אולסבנגר). למדה בבית הספר בית הכרם בירושלים ובבית הספר שליד האוניברסיטה. אחר כך עברה עם הוריה לנהלל, ולמדה שנתיים בבית הספר החקלאי בנהלל, ובו לימדו גם הוריה. ב-1962 סיימה את לימודיה התיכוניים בקריית טבעון במגמה ביולוגית. בתקופת בית הספר התיכון הייתה מדריכה בגדנ"ע אוויר בתחום התאוריה של התעופה, ובשנת 1961 סיימה קורס דאייה.
ב-1977 הצטרפה לבן-זוגה, שהיה בשליחות בדרום אפריקה, נישאה לו שם, וכעבור כשנתיים שבו השניים לארץ. בדרום אפריקה לימדה במחלקה לעברית באוניברסיטת ויטווטרסראנד ביוהנסבורג ובמחלקה ללשונות שמיות באוניברסיטת דרום אפריקה בפרטוריה. שם גם כתבה ספר דקדוק עברי לדוברי אנגלית. עם שובה ארצה חזרה לעבודתה בטלוויזיה הישראלית, וב-1983 התבקשה למלא את מקומו של אבא בנדויד בקול ישראל לאחר שזה פרש מתפקידו, והתמנתה ליועצת הלשון של רשות השידור מטעם האקדמיה ללשון העברית.
כיום משמשת אלמגור-רמון מרצה בלימודי עריכת לשון בחוג ללשון העברית באוניברסיטה העברית בירושלים, בחוגים לעריכה לשונית באוניברסיטאות ובמכללות, בבתי-ספר להכשרת עיתונאים וקריינים, ובגופים אחרים העוסקים בהוראת העריכה ובהוראת התקשורת. היא גם מרכזת פורום יועצי הלשון של רשות השידור ושל הרשות השנייה.
בפברואר 2014 הוענק לה פרס ראש הממשלה ללשון העברית ע"ש אליעזר בן-יהודה.
1933 בגרמניה
1933 בגרמניה הייתה השנה בה ציינה 62 שנות לאום.
הנהגה
ראש המדינה:
קאנצלר גרמניה:
Ritual (אלבום)
Ritual (בעברית: פּוּלחָן או טֶקֶס פּוּלחָנִי) הוא אלבום האולפן השישי של להקת המטאל אלטרנטיבי האמריקאית In This Moment. האלבום יצא לאור ב-21 ביולי 2017, על ידי חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס והיה לאלבומה הראשון של הלהקה שיצא גם על ידי חברת התקליטים רודראנר רקורדס.
האלבום זכה להצלחה פחותה מקודמיו, כאשר התמקם במקום ה-23 במצעד הבילבורד 200.
נחל ערער
נַחַל עַרְעָר הוא נחל אכזב באורך 6.5 ק"מ, בהר חרמון. הנחל מתחיל במורדות הר שקד שבפסגות החרמון ויורד מערבית דרומית. וזורם בסופו לנחל שיאון.
בשל התנאים הגאוגרפים הייחודים של הנחל, גדלים בו צמחים נדירים רבים והוא המקום היחיד בישראל שבו גדל האלון השסוע.
אטום (תורת המידה)
בתורת המידה, אטום הוא קבוצה מדידה שאינה קבוצה ממידה אפס אשר כל תת-הקבוצות המדידות שלה הן קבוצות ממידה שווה לה או ממידה אפס.
לאטומים יש חשיבות רבה בתורת המידה, תורת ההסתברות ובפיזיקה, שם הם מייצגים חלקיק נקודתי במרחב.
הגדרה פורמלית
בהינתן מרחב מידה וקבוצה מדידה A\in\Sigma, הקבוצה A תקרא אטום אם ורק אם מתקיימים התנאים הבאים:
את התנאי האחרון ניתן לנסח באופן שקול:
קבוצות שונות עד כדי מידה אפס
בהינתן אטום כלשהו A\in\Sigma וקבוצה מדידה כלשהי B\in\Sigma כך ש- (הסימון \Delta הוא ההפרש הסימטרי), אזי B עצמה היא אטום ו-. כלומר, אם מחלקים את המרחב למחלקות שקילות על-פי הפרש סימטרי ממידה אפס, כל הקבוצות במחלקת השקילות של אטום כלשהו, אף הן אטומיות.
יתרה מזאת, אם עבור שני אטומים מתקיים כי, אז בהכרח  והקבוצות שייכות לאותה מחלקת שקילות. כלומר, זוג אטומים יכולים להחשב "אטומים ייחודיים" אם ורק אם החיתוך שלהם הוא ממידה אפס.
אטום יחידוני
איבר כלשהו x\in\Omega יקרא אטום יחידוני אם ורק אם היא קבוצה מדידה ו-. ניתן להבחין כי אם x הוא אטום יחידוני אז היא אטום. באופן שקול ניתן להגדיר אטום יחידוני להיות אטום שעוצמתו 1.
ניתן להוכיח כי עבור מרחב מידה עם סיגמא-אלגברת בורל ואטום כלשהו A קיים אטום יחידוני x\in A, כלומר. אטום זה יהיה האטום היחידוני היחיד בתוך A.
הוכחה עבור מימד אחד
שלב האינדוקציה הוא: מניחים ש-B_{n-1} הוא אטום, ומחלקים את המרחב למקטעים באורך \frac{1}{n}. בגלל ש-B_{n-1} הוא אטום קיים מקטע יחיד אשר חיתוכו עם B_{n-1} אינו ממידה אפס. מסמנים מקטע זה ב- ומגדירים בגלל ש- בהכרח B_n אף הוא אטום ושווה במידתו ל-A. ממשיכים כך עד אינסוף.
באמצעות הלמה של קנטור ניתן להוכיח כי קיים x\in A כך ש-. כמו כן, בגלל תכונות המידה:
ובכך נמצא אטום יחידוני בתוך ב-A. יחידות נובעת ישירות מתכונות האטום. מ.ש.ל.
ההוכחה עבור כללי דומה להוכחה זו.
מידת דיראק
עבור מרחב מדיד ו-x\in\Omega מגדירים את מידת דיראק סביב x המסומנת ב-\delta_x כך שלכל קבוצה מדידה B מתקיים:
מידה זו היא המידה המינימלית עם אטום יחידוני x ביחס לסיגמא-אלגברה \Sigma (בהנחה ש- קבוצה מדידה).
למידת דיראק חשיבות רבה בפיזיקה והיא קשורה קשר הדוק לפונקציית הדלתא של דיראק שמשמשת פיזיקאים לתאר מרחב ובו חלקיק נקודתי.
מידה אטומית
בהינתן מרחב מידה המידה \mu תקרא מידה אטומית (או לחילופין אטומית טהורה) אם ניתן לפרק את המרחב \Omega לאטומים זרים עד כדי קבוצה ממידה אפס. כלומר, עבור מידה אטומית קיימים כך ש:
על פי ההגדרה, אם כל האטומים של מידה אטומית הם ממידה סופית, אז המידה היא סיגמא-סופית. יתרה מכך, כל מידה סיגמא-סופית שעבורה כל קבוצה מדידה B\in\Sigma מכילה בתוכה אטום היא בהכרח מידה אטומית.
מידה בדידה
בהינתן מרחב מידה המידה \mu תקרא מידה בדידה אם ורק אם קיימת קבוצה מדידה בת-מניה  כך ש-.
עבור סיגמא-אלגברת בורל, ניתן להוכיח כי כל a_i כזה הוא אטום יחידוני (בהנחה ש-), משמע כאשר  היא מידת דיראק סביב a_i ו- הן משקולות חיוביות או אינסופיות. כלומר, \mu המוגדרת על סיגמא-אלגברת בורל היא מידה בדידה אם ורק אם היא יכולה להכתב כסכום ממושקל בן-מניה של מידות דיראק.
ניתן להוכיח כי כל מידה אטומית סיגמא-סופית המוגדרת על סיגמא-אלגברת בורל היא מידה בדידה. לחילופין, כל מידה בדידה על סיגמא-אלגברת בורל היא מידה אטומית.
מידה אי-אטומית
בהינתן מרחב מידה המידה \mu תקרא מידה אי-אטומית אם ורק אם אין לה אטומים כלל. כלומר, לכל A\in \Sigma המקיים \mu(A)>0 קיים כך ש-.
חשיבותן של מידות אי-אטומיות היא שהן מקיימות את משפט שרפינסקי : בהנתן מרחב מידה אי-אטומי, לכל A\in \Sigma המקיים ולכל b\in [0,c] קיימת קבוצה מדידה  כך ש-\mu(B)=b.
מידת לבג היא מידה אי-אטומית.
אירנה סאס
אירנה סאס (בספרדית: Irene Sáez; נולדה ב-13 בדצמבר 1961) היא פוליטיקאית ונצואלית. נבחרה למיס תבל 1981.
ביוגרפיה
סאס הוכתרה ב-1981 כמלכת היופי של ונצואלה, ובתחרות הבינלאומית שנערכה בניו יורק זכתה בתואר מיס תבל. לאחר כשנה של טיולים בעולם במסגרת תפקידה כמיס תבל, החלה ללמוד מדע המדינה באוניברסיטה, ושימשה כשנה כנציגה של תרבות ונצואלה באו"ם.
שימשה כשופטת בתחרות מיס תבל 1983.
ב-1992 בגיל 30 נבחרה סאס לראשות עיריית צ'אקאו (Chacao), אחת מחמש היחידות המוניציפליות של קראקס, בירת ונצואלה, וכיהנה בתפקיד זה עד 1999.
ב-1997 התמודדה בבחירות לנשיאות ונצואלה, והקימה את מפלגתה "תקוות חדשות-IRENE". מצעה התבסס על הפסקת השחיתות בממשלת ונצואלה וצמצום הבירוקרטיה. היא הפסידה בבחירות. ב-1999, לאחר ההפסד במרוץ לנשיאות, נבחרה למושלת מדינת נואבה אספרטה. היא כיהנה בתפקיד עד שנת 2000, כשהייתה בהריון.
סאס נשואה פעם שנייה, ולה בן אחד. מתגוררת בארצות הברית.
אלי גונן (מלונאי)
ביוגרפיה
קיבל תואר ראשון בכלכלה ותואר שני במנהל עסקים מהאוניברסיטה העברית בירושלים. עבד בתפקידים שונים באוניברסיטה העברית, בהם ראש מדור משאבי אנוש ועוזר מנכ"ל, ובשנים 1987–1991 היה מנכ"ל משותף למינהל של האוניברסיטה. בשנת 1991 מונה למנכ"ל משרד התיירות ושימש בתפקיד זה עד 1996, תחת שרי התיירות גדעון פת ועוזי ברעם. לאחר סיום כהונתו זו מונה למנכ"ל רשת המלונות ב"כור תעשיות" והקים בישראל את רשת המלונות שרתון מוריה בישראל. במקביל היה דירקטור בחברת התעופה ארקיע.
בשנים 2009–2017 כיהן כנשיא התאחדות המלונות בישראל. בתפקידו זה נאבק בהתרחבות השכרת דירות לתיירים דרך Airbnb.
יחד עם קלמן הובר הקים את חברת Terra, העוסקת בניהול בתי מלון, ולה שלושה בתי מלון, בירושלים, בתל אביב ובירוחם.
שימש יו"ר דירקטוריון קו-אופ ישראל, דירקטור בבנק דיסקונט, ובמרכז הקונגרסים בבנייני האומה בירושלים וחבר בהתנדבות במרכז וראייטי בירושלים.
יחסי איטליה–הונגריה
בין איטליה לבין הונגריה מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים, ושתי המדינות חברות באיחוד האירופי ובנאט"ו.
היסטוריה
לאחר קונגרס וינה, קיבלה האימפריה האוסטרית, שכללה אף את ממלכת הונגריה, את השליטה בממלכת לומברדיה-ונציה, יחד עם ערי המפתח ונציה ומילאנו. בשנת 1848 פרצה מלחמת העצמאות האיטלקית הראשונה, אולם על אף הצלחות ראשוניות הובסו לבסוף כוחות ממלכת סרדיניה, ואוסטריה חזרה לשלוט בצפון איטליה. בשנת 1859 פרצה מלחמת אוסטריה-סרדיניה שהסתיימה כעבור זמן קצר ובעזרת סיוע צרפתי בניצחון איטלקי, ובעקבות כך איבדה אוסטריה את שליטתה במילאנו, והחל תהליך איחוד איטליה. בשנת 1866 סייעה ממלכת איטליה הצעירה לפרוסיה במלחמת אוסטריה–פרוסיה (מלחמת העצמאות האיטלקית השלישית), ובתמורה קיבלה לאחר מכן את ונציה. בעקבות המלחמה כוננה הפשרה האוסטרו-הונגרית של 1867 והוקמה האימפריה האוסטרו-הונגרית, אולם נותרו עדיין שטחים איטלקיים תחת שליטה אוסטרית (טרנטינו וטריאסטה), ובעקבות המתיחות ביצרה אוסטריה את גבולה עם איטליה. בשנת 1876 הציע הארכידוכס אלברכט, דוכס טשן, לפתוח במלחמת מנע נגד איטליה, אך התוכנית לא יצאה לבסוף אל הפועל.
בשנת 1882 הצטרפה איטליה לברית המשולשת עם גרמניה ואוסטרו-הונגריה, משום שכעסה על צרפת שהשתלטה על תוניסיה ב-1881, כשאיטלקים רבים ראו בתוניסיה מושבה פוטנציאלית. עם זאת, דעת הציבור באיטליה לא תמכה בהסכם עם אוסטרו-הונגריה מפני שאוסטרו-הונגריה הייתה יריבתה של איטליה במהלך איחוד איטליה. בשנים שלפני מלחמת העולם הראשונה, הציעו אנשי צבא רבים שאיטליה תעבור לצדן של בריטניה וצרפת. הצעה זו התחזקה לאחר הפלישה האיטלקית לטריפולי ומלחמת איטליה-טורקיה, שבמהלכה גרמניה תמכה בעיקר ב. זוהי הייתה ההוכחה שגרמניה ואוסטרו-הונגריה לא סומכות במאת האחוזים על בני בריתן האיטלקים.
עם פתיחת מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 נמנעה איטליה מלהצטרף למלחמה, מפני שאוסטרו-הונגריה וגרמניה נקטו קו התקפי, ולפי ההסכם איטליה הייתה צריכה לבוא לעזרתן רק אם הן היו מותקפות. לאיטליה ובריטניה הייתה הסכמה על הים התיכון: בריטניה הייתה צריכה גישה ל ומעבר לקולוניות שלה באפריקה ובהודו, ואיטליה גבלה בים התיכון. עימות בין שני הציים של המדינות היה גרוע לשתי המדינות. לכן, העדיפה איטליה להימנע מלהיכנס למלחמה עם בריטניה.
בשנת 1915 נכנסה איטליה למלחמה לצד מדינות ההסכמה, ובעקבות כך התנהלו קרבות קשים בין אוסטריה לאיטליה (קרבות הנהר איזונצו, קרב קפורטו, קרב ויטוריו ונטו). לאחר המלחמה קיבלה איטליה את דרום טירול וטריאסטה, ובכך הושלם למעשה איחוד איטליה.
במהלך מלחמת העולם השנייה היו שתי המדינות חברות כחלק ממדינות הציר, ואף לחמו יחד במהלך הפלישה ליוגוסלביה ובקרבות החזית המזרחית, ובכלל זה בקרב סטלינגרד.
לאחר מלחמת העולם השנייה
כיום שתי המדינות חברות באיחוד האירופי, בנאט"ו ובארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי, והם משתפות פעולה במגוון תחומים.
המגעים הפוליטיים האחרונים כוללים: הפגישה בין שרת החוץ אמה בונינו לבין מקבילה יאנוש מרטוני ב-16 ביולי 2013, מפגשים של הסנאטור בנדטו דלה ודובה עם השר לענייני הקהילה, אניקה גיורי ב-29–30 באפריל בבודפשט וב-22 במאי 2014 ברומא, ולבסוף זה של שר החוץ פאולו ג'נטילוני עם מקבילו פטר סיירטו בשולי המפגש הבלתי פורמלי גימניך של שרי החוץ של האיחוד האירופי ב-6 במרץ 2015 בריגה. בשולי מפגש של היוזמה המרכז-אירופאית בבאניה לוקה ב-16 ביוני 2016, קיים השר ג'נטילוני פגישה עם השר סיירטו במהלכה נדונו סוגיות של הפיכת הסנקציות על רוסיה וההצעות האיטלקיות וההונגריות להגירה.
בתאריכים 25–27 במרץ 2015 התקיימה פסגת ANCE בהונגריה, בה השתתפו למעלה מ-40 חברות, אשר אפשרה להעמיק את סיכויי הפיתוח לנוכחותן של חברות איטלקיות במגזר. הונגריה השתתפה בתערוכת אקספו 2015 במילאנו, שהיום הונגריה שלה נערך ב-23 באוקטובר 2015, בנוכחות שר החקלאות ההונגרי.
רינאלדו קונאו
רינאלדו קונאו (באנגלית: Rinaldo Cuneo; 2 ביולי 1877 - 27 בדצמבר 1939), שכונה הצייר מסן פרנסיסקו, היה אמן אמריקאי הידוע בציורי הנוף וציורי הקיר שלו.
ראשית חייו
רינאלדו קונאו נולד בסן פרנסיסקו ב־2 ביולי 1877, חלק ממשפחת אמנים ומוזיקאים אמריקאים איטלקיים. רינאלדו היה השני מבין שבעת ילדיו של ג'ובאני קונאו ואשתו אנני. רינאלדו ואחיו סיירוס קונאו (1879–1916) ואגיסטו (1890–1972) הפכו לאמנים. אחיותיהם ארמיניה, קלורינדה, אולינה וקליליה התעניינו במוזיקה ואופרה. המשפחה התגוררה בגבעת טלגרף בשכונת נורת' ביץ' בסן פרנסיסקו.
כמבוגר, ביתו והסטודיו של רינאלדו, היו על צוק עם נוף למפרץ, והם היו במרחק של רחוב אחד מבית ילדותו.
אומנות
הוא ידוע בעיקר בציורי השמן שלו המתארים נופים של אזור מפרץ סן פרנסיסקו ובציורי הקיר שלו. קונאו צייר גם נופים עירוניים, סצנות ימיות ודומם. תערוכתו הראשונה, בשנת 1913, הייתה בסן פרנסיסקו בגלריית הלגסן, ועבודותיו הוצגו גם בתערוכת הבינלאומית של פנמה – פסיפיק בשנת 1915 ולמעשה בכל תערוכת אמנותית גדולה באזור המפרץ עד מותו. מבקר כתב שציוריו של קונאו "משאירים שלווה בלב האדם - הם לא מציגים רק מקומות, אלא מצב רוח ואווירה."
פיסארו
{{פירושונים|
רינאלדו קונאו
אומנות
לוח הצבעים המוקדם שלו שיקף את זה של הטונליזם, עם גוני אדמה, כהים, נייטרליים. אחד ממוריו, ויסלר, היה טונאליסט מוביל. קונאו אימץ מאוחר יותר את לוח הפסטל הבהיר יותר הקשור לאימפרסיוניסטים. מאוחר יותר בקריירה שלו, הוא השתמש בלוח "בצבעים עזים וזוהרים." סגנון הציור שלו התפתח גם הוא לאורך הקריירה שלו, והוא שילב חידושים בסגנון שלו, כולל של טונאליזם, אימפרסיוניזם ומודרניזם.
פיסארו
ראו גם
}}
רינאלדו קונאו
אומנות
בשנים 1916 עד 1917 עבד קונאו בשירות גוררות והוא התגורר בסן אנסלמו וצייר סצנות ימיות בזמנו הפנוי. הוא לימד בבית הספר לאמנויות יפות בקליפורניה במהלך מפגשי הקיץ של 1920, 1925, 1935 ו- 1936.
בשל ציוריו יוצאי הדופן הרבים מאזור המפרץ, קונאו היה ידוע בתור הצייר של סן פרנסיסקו. ארתור מילייר מהלוס אנג'לס טיימס כתב כי נופיו של קונאו "נושמים את העוצמה והשירה המהותיים של האזור." מבקר אחר ציין כי "הם עצם הנשמה והמהות של קליפורניה המתממשים בקו ובצבע."
בשנת 1934 קיבל קוניו פרויקט מחברת העבודות האמנות הציבוריות לצייר שני ציורי קיר במבואה של מגדל קויט.
לאחר מחלה קצרה, מת קוניו בסן פרנסיסקו ב -27 בדצמבר 1939.
תערוכות
אף על פי שהיה אמן פופולרי שהציג הרבה לאורך כל חייו, קונאו לא הצליח לשווק את ציוריו בשל התנאים הכלכליים שנוצרו בעקבות השפל הגדול. מצב שהוביל לתחושה שהוא נכשל. לאחר מותו התגלו ציורים רבים שהסתיר בסטודיו שלו. רבים מציורים אלה הוצגו לאחר מכן בתערוכות יחיד, בשנת 1940 במוזיאון לאמנות בסן פרנסיסקו, בשנת 1949 במוזיאון דה יאנג וב -1961 בגלריה לאמנויות יפות של סן פרנסיסקו.
תערוכות יחיד רבות של קונאו נערכו בלונדון, פריז, רומא, ניו יורק ולוס אנג'לס.
פיליפ ד' מורגן
פיליפ ד' מורגן (באנגלית: Philip D. Morgan; נולד ב-1949) הוא היסטוריון בריטי. הוא התמחה באמריקה הבריטית הקולוניאלית המוקדמת המודרנית ובעבדות באמריקה. בשנת 1999 זכה בפרס בנקרופט ובפרס פרדריק דאגלס על ספרו Slave Counterpoint שעסק בתרבות השחורה בצ'ספיק ובאזור במאה ה-18 (1998).
ביוגרפיה
מורגן נולד באנגליה, סיים את לימודיו באוניברסיטת קיימברידג' וקיבל תואר דוקטור ביוניברסיטי קולג' לונדון.
הוא לימד במכללת ויליאם ומרי והיה עורך רבעון ויליאם ומרי בין השנים 1997–2000. הוא מלמד באוניברסיטת ג'ונס הופקינס, שם הוא פרופסור להיסטוריה בקתדרה על שם הארי ק' בלאק (Harry Crawford Black), ובמהלך השנה האקדמית 2011–2012 היה פרופסור הרמסוורת' להיסטוריה אמריקאית באוניברסיטת אוקספורד.
פרסים
עבור  (1998)
Justice (אלבום)
Justice (בעברית: צדק) הוא אלבום האולפן השישי של הזמר-יוצר הקנדי ג'סטין ביבר. האלבום יצא לאור ב-19 במרץ 2021, בהוצאת חברת התקליטים דאף ג'אם. הוא נוצר לאחר צאת האלבום הקודם שלו Changes, כאשר במהלך ראיון עם זאיין מאפל מיוזיק, טען ביבר כי החל לעבוד על מוזיקה חדשה אשר יצא בקרוב, האלבום הופק בידי לואי בל, ג'ון בליון, בני בלנקו, סקרילקס וביבר עצמו. שונה מאלבומיו הקודמים של ביבר, הוא אינו מכוון למיינסטרים המוזיקלי, אלא מאופיין בסגנון מוזיקלי המשלב בתוכו מוזיקת רגש ואהבה, אלקטרו-פולק וצ'אמבר פופ. האלבום זכה לתשבחות, בין היתר בשל האווירה הרוגעת ונושאי הפנטזיה שמציגים שיריו, והיו שהגדירו אותו האלבום הטוב ביותר שהוציא ביבר. האלבום מכיל הופעות אורח של חאליד, צ'אנס הראפר, דה קיד לארוי, דומיניק פייק, דניאל סיזר, גיביון, בים, בורנה בוי ובני בלנקו.
"Holy" שנעשה בשיתוף עם הראפר האמריקאי צ'אנס הראפר יצא כסינגל המוביל של האלבום לפני תאריך שחרורו של האלבום ב-18 בספטמבר 2020. השיר "Lonely" אשר נעשה בשיתוף פעולה עם מפיק האלבום בני בלנקו יצא לאור בתאריך 15 באוקטובר 2020 ושימש כסינגל השני מתוכו, "Anyone" יצא בתאריך 1 בינואר 2021, לרגל השנה האזרחית החדשה, והשירים "Hold On", "Peaches" ו-"Ghost" יצאו באותה השנה.
האלבום שבר מספר שיאים, בהם מספר המכירות הגבוה ביותר לשנת 2021 לאלבום עם מכירות המסתכמות על יותר מ-7 מיליון עותקים בארצות הברית נמכר בלמעלה מ-100,000 עותקים ב-24 שעות הראשונות לצאתו. Justice נמכר בעולם בלמעלה מ-100,000 עותקים במהלך היממה הראשונה לצאתו. בשבוע הראשון לצאתו נמכר בלמעלה ממיליון עותקים ברחבי העולם. בארצות הברית נמכר בלמעלה מ-100,000 עותקים בשבוע הראשון לצאתו ובכך הגיע למקום הראשון במצעד בילבורד 200, והיה לאלבומה השמיני ברציפות של ביבר שעושה זאת, מה שבעצם מהלך זה שבר את השיא עבור אמן צעיר היחיד אשר מכניס שמונה אלבומים לראש המצעד בילבורד 200, בגיל 27 בלבד. האלבום הגיע לראש מצעדי האלבומים באוסטרליה, בקנדה, בבלגיה, באוסטריה, בניו זילנד, ובסלובקיה.
כל שש עשרה רצועות האלבום נכנסו למצעד בילבורד הוט 100, כשארבעה מתוכן נכנסו לעשירייה הפותחת. הסינגל "Holy" הגיע למקום השלישי במצעד. הסינגל "Peaches" הגיע למקום הראשון במצעד בילבורד הוט 100, והיה לשיר השביעי של ביבר שעושה זאת, ביבר אף היה לאמן הגברי הראשון בהיסטוריה שהופיע במקום הראשון באותו השבוע במצעד בילבורד הוט 100 לסינגלים ובמצעד בילבורד 200 לאלבומים.
האלבום קיבל מועמדויות בטקס פרסי גראמי ה-64 בקטגוריות אלבום השנה ואלבום הפופ הווקאלי הטוב ביותר, ושיריו של ביבר מתוך האלבום גם כן קיבלו מועמדויות בהן הקלטת השנה ושיר השנה, עבור הלהיט הקיץ "Peaches".
הרעיון לאלבום והפקתו
בשנת 2020 תכנן ביבר לקיים את סיבוב ההופעות הרביעי שלו "The Changes World Tour", לקידום אלבומו Changes, אך בעקבות מגפת הקורונה סיבוב ההופעות בוטל. הוא סיפר בראיון למגזין פיצ'פורק כי הרעיון לאלבום "התחיל בתקופה שבה יש כל כך הרבה לא בסדר עם הכוכב השבור הזה, כולנו משתוקקים לריפוי - וצדק - לאנושות" לדבריו, "ביצירת האלבום הזה, המטרה שלי היא ליצור מוזיקה שתספק נוחות; ליצור שירים שאנשים יכולים להתחבר אליהם ולהתחבר אליהם, כדי שהם ירגישו פחות לבד".
לואי בל, המפיק והכותב האמריקאי, עת שפנה אליו ביבר, בבקשה שיפיק ויחבר עמו מספר שירים לאלבום. מספר שירים לואי בל הפיק לביבר, כאשר היו בנוסף שירים שהופקו על ידי מפיקים אחרים בהם סקרילקס. ראיין טדר גם החל להיות עוזר כותב השירים של האלבום.
ב-15 בפברואר 2020, יום לאחר צאת אלבום האולפן החמישי שלו, Changes, התראיין ביבר לתוכניתו של זיין לואו באפל מיוזיק. במהלך הראיון גילה ביבר כי הוא מצפה ליצור מוזיקה שתשקף את הדברים שלמד על מחויבות ובניית אמון. ביבר הצהיר גם: "יש כל כך הרבה רמות עמוקות יותר שאני מתרגש ללכת אליהן, וזה כיף. זה נותן לי למה לצפות".
ב-18 באפריל 2020, בסטורי באינסטגרם, ביבר הצהרי כי האלבום החדש שלו נשמע "מטורף-טוב" לדעתו. לפני צאת הסינגל המוביל "Holy", ב-18 בספטמבר 2020, ביבר וצ'אנס הראפר דנו באלבום הבא של ביבר בשידור חי ביוטיוב. צ'אנס הראפר דיבר על איך זה הזכיר לו מתי מייקל ג'קסון יצר את אלבומו הקלאסי Off the Wall ואמר שהאלבום הוא "מהמוזיקה הטובה ביותר ששמעתי אי פעם" וכי זו "מוזיקה פורצת דרך".
הקלטה
מוקדם יותר בשנת 2020, בזמן מגפת הקורונה ששהה בעולמנו, הזמר היה בבידוד בביתו שבטורונטו, קנדה. ביבר שלח כמה דגימות שהוגשו לצוותי הניהול שלו על ידי כותבי שירים, מנהלים, מוציאי לאור ומפיקיו. ביבר הקליט את השירים אשר מצאו חן בעיניו בסטודיו שבביתו ושלח בחזרה למשפחתו הקרובה. ביבר הודיעה כי בתאריך 10 באפריל 2020, באמצעות שידור חי באינסטגרם שהקליט סינגל הנקרא "Anyone", אשר בעתיד היווה כסינגל השלישי של האלבום.
ההקלטות לאלבום Justice החלו כאשר ביבר חזר ללוס אנג'לס לאחר סיום הבידוד ממגפת הקורונה. אלבומו הקודם Changes אשר תואר כולו כאלבום R&B, האלבום הזה היה יוצא מן הכלל. בזמן בילויו יחד עם שון מנדס בביתו של אנדריי וואט, ביבר החל לכתוב את הפזמון לשיר "Peaches". ואט הראה לביבר את הסטודיו שבביתו ואמר לו "לך לתופף בתופים", לאחר מכן הם הקליטו זאת לסינגל. ביבר ישב ליד הפסנתר והחל לנגן כמה קלידים. הוא ביקש ממנו שישלח לו את התוצאות על מנת שיוכל לעבוד יותר עם עצמו. ואט החל להקליט כמה בסים ומנגיני גיטרה, וביבר החל לבצע פריסטייל ובאומרו "רק מוציא מילים בשביל הכיף". ביבר הדליף את הצצה לשיר כבר בתאריך 7 בספטמבר 2020, באמצעות חשבון האינסטגרם שלו.
למעשה, צוותו של ביבר לא תכננו להוציא ולהקליט אלבום לאוויר עד שביבר הבין שיש להם אלבום עם חומר טוב ואהוב רק בדצמבר 2020. ב-22 בינואר 2021, ביבר שתף את עוקביו בסטורי שבאינסטגרם על אלבומו החדש הקרב ובא, בתיאור הסטורי כתב כי "מסיים את האלבום. הישארו מעודכנים". בנוסף פרסם תמונה בו שר באולפן הקלטות. בתאריך 26 בינואר 2021, ביבר כתב בחשבון הטוויטר שלו שהוא חוזר שוב הפעם על רשימת הרצועות שבאלבום.
מוזיקה ומילים
אורך המהדורה הרגילה של Justice ארבעים וחמש דקות ו-25 שניות והיא מורכבת מ-16 רצועות. מהדורת ה"דלוקס" כוללת 6 שירי בונוס, שמופיעים כרצועות ה-17–22. הראפר האמריקאי צ'אנס הראפר משתתף בשיר "Holy", הרצועה החמישית באלבום, שיצא בהמשך כסינגל המוביל מתוכו. את האלבום כתבו ביבר, סקרילקס, אלכסנדר איזקיארדו, קאליד, ראיין טדר, אילייה סלמנזאדך, פיניאס אוקאנל, דה קיד לארוי, צ'אנס הראפר ועוד משתתפים אשר תרמו בכתיבת האלבום, וסקרילקס, אנדרו ואט, ג'ון בליון, בני בלנקו ופיניאס תרמו בהפקת האלבום, תוך מתן קרדיט למרטין לותר קינג בכתיבת הרצועה הראשונה מתוך האלבום.
סגנון מוזיקלי
המבקרים תיארו את Justice כאלבום פופ קצבי, היפ הופ, ראפ, אלקטרו האוס, ומוזיקת דאנס, עם אלמנטים של נגיעות ממוזיקה שנות ה-80, במיוחד בשלושת הרצועות הראשונות של האלבום, על פי תיאוריו של מגזין ווג. בסיכום האלבום, המגזין Pepperdine Graphic טען כי "ל-"Justice" יש רגעים חזקים שבהם טקסטים נוקבים, לרוב רוחניים, משתלבים בצורה חלקה עם ביטי פופ, אבל התוצר הכולל לא יציב ומשקף אמן שמנסה לעשות יותר מדי בתקליט אחד". מבקרים רבים השוו את האלבום והקולות שבו לאמנים רבים, מגזין פיצ'פורק השווה את קולו של ביבר לאמנית האמריקאית מריה קארי.
נושאים עיקריים
האלבום מבטא מחד מודעות עצמית והסתכלות פנימית של ביבר, כשהשירים בו בוחנים את חייו מכמה זוויות שונות, חלקם כתובים בגוף ראשון. מנגד, הוא גולל בפני המאזין מגוון סיפורים בדיוניים, כך שסגנון הכתיבה מתאפיין באישי ובבדיוני בו-בזמן. האלבום מאופיין כאלבום רגיש, המדבר על אהבה, ועל מושא אהבתו של ביבר אל בת זוגו היילי בולדווין, על היותו אהבת חייו, על רצונו להקים משפחה איתה. הרצועה הראשונה "2 Much" מאופיין כשיר אהבה בינו לבין היילי, ונאמר על ידי ביבר כי היר הוא השיר האהוב עליו מתוך האלבום, וכי המשפט האהוב עליו ביותר מתוך השיר הוא "I don’t wanna fall asleep, I’d rather fall in love".
שירים
לפי דבריו של קריג ג'נקיס ממגזין Vulture, "האלבום סובב סביב זרם מוזיקלי סינת'פופ, פאנק "דמוי-נפש", בעל גוון של דאנסהול, ומוזיקה דאנס אלקטרוניק, והשפעות של מוזיקת רוק. לפי מגזין המוזיקה AllMusic, "האלבום Justice הוא תוספת הגונה לקטלוג של ביבר, זה מאובחן על ידי מגוון של מצבי פופ הכוללים סינתרוק אדים ובלדות אקוסטיות מתפרצות, היפ-הופ, גוספל, וקצת אר אנד בי". לאחר שביבר הוציא לאור את אלבומו הקודם Changes, אשר ביבר העיז לצאת לראשונה מאזור הנוחות שלו לעבור למוזיקת אר אנד בי, Justice רואה את עצמו חוזר שוב אל סוגת הפופ של ביבר, כמו שאר אלבומיו הקודמים קודם לכן.
האלבום מתחיל עם מוזיקת מינימליסטית של דרים-פופ, "2 Much", אשר מכיל את השורה האהובה על ביבר: "I don't wanna fall asleep, I'd rather fall in love" (בעברית: "אני לא רוצה לישון, אני מעדיף להתאהב). הרצועה השנייה, "Deserve You", תואר על ידי מגזין בילבורד וביבר עצמו כשיר שדומה לעבודתו של הזמר פיל קוליניס, ו"בלדת זהב מרשים משנות ה-80". "Off My Face" הרצועה השלישית באלבום, תוארה כשיר אקוסטי אודה לאהבה אשר דומה מבחינה סגנונית לשיר הקודם שלו משנת 2015 "Love Yourself". השיר משרת כשיר רוק קל עם סטייל של "שיכור מאהבה". "Holy" תואר כשיר "גוספל התלהבות בראנץ'". "Unstable" משלב בתוכו אלמנטים של בלדות פסנטר ושירי קאנטרי משנות ה-2000. הרצועה השמינית של האלבום "Die For You" בהשתתפותו של דומיניק פייק, שיר שתואר כשיר "MTV חברותי", גל החדש, פאנק, דאנס-פופ, ושיר דיסקו. "Hold On" הוא שיר סינת'פופ אשר הושווה כמה פעמים לשיר "Bette Davis Eyes" של קים קרנס. יתר על כן, "Hold On" ו"Somebody",תוארו "כלראות מחדש את המטמורפוזה של הגל החדש לפופ עכשווי מתוחכם למבוגרים".
המצלול של סקרילקס מרוק שנות ה-80 "Somebody" תואר כשיר "ניסוי היפר-פופ", אשר נוסע כ"קו בסיס מבריק" "Ghost", הרצועה ה-11 מהאלבום הוא שיר פופ-רוק, עם נגיעות של מוזיקת אלקטרוניקה הרצועה הבאה, "Peaches" בהשתתפות דניאל סיזר, וגיביון, תואר כשיר פופ, אר אנד בי, אשר הושווה לעבודתו של ברונו מארס. "Love You Different" בהשתתפות בים, הוא הרצועה השלוש עשר מתוך האלבום, מושפעת על ידי מוזיקת האוס טרופי ואפרוביט, בדומה לעבודתו של ביבר משנת 2015, "Sorry". הרצועה האחרונה היא "Loved By You", יחד עם הזמר הניגרי בורנה בוי.
קידום
על מנת לקדם את האלבום, ביבר ארגן מסיבת האזנה לכבוד צאת האלבום בתאריך 22 באפריל 2021, ושיתף קדימון לאירוע עם השיר "As I Am" בדף הפייסבוק שלו יום לפני כן.
סינגלים
"Holy", בהשתתפות צ'אנס הראפר, יצא כסינגל המוביל מתוך האלבום ב-18 בספטמבר 2020. הוא הגיע היישר אל המקום השלישי במצעד הבילבורד הוט 100. הסינגל השני, "Lonely", שיתוף פעולה עם בני בלנקו, יצא ב-15 באוקטובר והגיע למקום ה-12 במצעד, והסינגל הבא, "Anyone", יצא ב-1 בינואר 2021 והגיע למקום השישי במצעד.
הופעות
ב-17 באוקטובר 2020 ביבר הופיע לראשונה עם "Holy" ו-"Lonely" בפרק השלישי של העונה ה-46 של סאטרדיי נייט לייב. הוא ביצע אותם גם ב-15 בנובמבר 2020, בפרסי בחירת הקהל ה-46. ב-22 בנובמבר 2020 ביבר הופיע עם השירים בפעם השלישית בטקס פרסי המוזיקה האמריקאית 2020. עם הסינגל השלישי מתוך האלבום, "Anyone", הופיע ביבר במהלך הופעת הסילבסטר שלו ב-31 בדצמבר 2020.
Justice World Tour
ביבר היה אמור לצאת לסיבוב הופעות לתמיכה באלבומו Changes, אך ב-1 באפריל 2020 הוכרז כי סיבוב ההופעות יידחה עקב מגפת הקורונה. והסבב עצמו נדחה ל-2021 בתחילה ואחר כך שוב הפעם ל-2022. סיבוב ההופעות החל באופן רשמי ב-18 בפברואר 2022, בסן דייגו, קליפורניה, ולהיגמר ב-25 במרץ 2023 בקרקוב, פולין.
רשימת סוף שנה
האלבום נכלל במספר רשימות שפרסמו גופי תקשורת שונים לסיכום האלבומים הטובים והאהובים ביותר לשנת 2021.
פרסים ומועמדויות
בפרסי המוזיקה של ARIA שהתקיים בשנת 2021, היה ביבר מועמד לפרס "האמן הבינלאומי הטוב ביותר" על הוצאת אלבומו Justice. ואילו השיר "Stay" עם הזמר האוסטרלי דה קיד לארוי זכה בפרס "ההוצאה לאור הפופ הטוב ביותר". בטקס "Los40 Music Awards" הועמדו ביבר והאלבום עבור "האמן החי הבינלאומי הטוב ביותר" ולפרס "האלבום הבינלאומי הטוב ביותר", בהתאמה. הוא זכה בפרס "שיתוף הפעולה של שנת 2021" בטקס פרסי בחירת הקהל ה-47, והיה מועמד לעשרה פרסים, כאשר נבחר לאמן עם מספר הרב ביותר של מועמדויות בטקס. לרבות "האלבום של שנת 2021" עבור Justice, ו"האמן של שנת 2021", "הכוכב החברתי של שנת 2021", "השיר של שנת 2021", "הקליפ של שנת 2021" ו"הספיישל הפופ של שנת 2021"
בטקס פרסי הגראמי ה-64, מועמדים Justice והשירים שבו לתשע מועמדויות, וביבר נהפך לאמן עם מספר הרב ביותר של מועמדויות בטקס זה. האלבום עצמו היה מועמד ל"אלבום השנה" ול"אלבום הפופ הווקאלי הטוב ביותר", והיה לאלבום השני שלו שמועמד בשני הקטגוריות אחרי אלבומו Purpose. הסינגל "Lonely" מועמד לפרס "ביצוע הפופ הטוב ביותר של צמד/להקה". ואילו השיר "Anyone" מועמד בתור "ביצוע סולו הפופ הטוב ביותר". והסינגל הראשי של האלבום מועמד בשני הפרסים הנחשקים ביותר של הערב "תקליט השנה" ולפרס "שיר השנה". אירוע הטקס עתיד להתרחש בתאריך 3 באפריל 2022, עקב מגבלות מגפת הקורונה, אולם תאריך קיום הטקס יתבטל קודם לכן כאמור היה אמור להתרחש בתאריך 31 בינואר 2022, והתבטל לתאריך הנוכחי. במהלך טקס פרסי BreakTudo שהתקיים בשנת 2021, היה האלבום מועמד לפרס "אלבום השנה" ואילו ביבר היה מועמד לפרס "האמן הבינלאומי של השנה".