cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אמידה
במקרה כזה, תורת האמידה מציעה שיטות שונות להערכת הפרמטרים. אחרי שנאסף מדגם של ערכי המשתנה המקרי (למשל, על ידי הפעלת עשר מערכות תאורה, כל אחת למשך שעה, וספירת הנורות שנשרפו בכל מערכת), אפשר לנסות לאמוד על-פי המדגם את ערכו האמיתי של הפרמטר הלא ידוע. שיטה נפוצה לאמידת הפרמטר היא באמצעות נראות מקסימלית, אולם קיימות שיטות רבות נוספות.
דגימה מהתפלגות השייכת למשפחה
נניח ש- היא משפחה של התפלגויות, כאשר \theta הוא פרמטר שערכו קבוע אך אינו ידוע. הקבוצה I מציינת את הערכים שהפרמטר יכול לקבל א-פריורי; לדוגמה, כל המספרים הממשיים. המשתנים הם כולם בעלי ההתפלגות, ובלתי תלויים זה בזה. אם כך, ערכו של הפרמטר מגדיר באיזו התפלגות מדובר, וזה קובע את ההסתברות לכל תוצאה אפשרית של המדגם. כללי המשחק קובעים שאנחנו מקבלים את תוצאת המדגם, אבל איננו יודעים מהו ערך הפרמטר שהיה אחראי לתוצאה זו; זהו הסוד שהאמידה מנסה לחשוף.
דוגמה. ידוע שגובהם של בנים בכתה ו' מתפלג התפלגות נורמלית (כך סביר להניח, על-פי משפט הגבול המרכזי), אלא שהתוחלת והשונות אינם ידועים. במקרה כזה המשפחה כוללת את כל ההתפלגויות הנורמליות. כאן יש לפרמטר שני מרכיבים, ואפשר לנסות ולאמוד כל אחד מהם בפני עצמו.
אומדים
נסמן את ערכי המשתנה שהתקבלו במדגם ב-. אם כך, זהו מדגם בגודל n. על-פי המודל הנפוץ, המשתנים X_i הם בעלי אותה התפלגות התלויה (כאמור) בפרמטר לא ידוע, \theta, והם בלתי תלויים זה בזה.
כל פונקציה מדידה של המשתנים X_i קרויה בשם סטטיסטי, או, כאשר מבקשים להשתמש בה כדי לאמוד את הפרמטר, בשם אומד (במלרע). הערך אותו מקבל האומד עבור מדגם מסוים נקרא אומדן. מטרתו של האומד היא לתת הערכה מוצלחת לערכו של הפרמטר, ולכן על החישוב להיות חופשי משימוש בפרמטר. ההתפלגות של T, עם זאת, בהחלט תלויה בערך הפרמטר - אלמלא כן, לא הייתה שום דרך להסיק מסקנות על הפרמטר מן הערך של T.
לא כל האומדים מתאימים באותה מידה למשימתם. תורת האמידה עוסקת בהשוואה של אומדים, ובבניה של אומדים מוצלחים. דרישה נפוצה ומקובלת לאומד היא חוסר הטיה: אם התוחלת של המשתנה המקרי T (המחושבת עבור ערך מסוים של \theta) שווה ל-\theta (וזאת לכל ערך של \theta), אז האומד T הוא אומד חסר הטיה.
דוגמה: נחזור לדוגמה הקודמת, כאשר הפרמטרים הם התוחלת והשונות של גובהם של בנים בגיל מסוים. גובהו של הבן הראשון במדגם מהווה אומד חסר הטיה לתוחלת; כך גם הממוצע של ארבעת הבנים האחרונים במדגם. לעומת זאת, גובהו של הבן הנמוך ביותר במדגם הוא אומד מוטה. הריבוע של סטיית התקן של המדגם, מהווה אומד מוטה לשונות. כאשר מכפילים אומד זה ב-n/(n-1) (למדגם בגודל n), מתקבל אומד חסר הטיה.
בין האומדים חסרי ההטיה, מעדיפים את זה ששונותו נמוכה יותר (משום שהוא 'יציב' יותר, ופחות תלוי במדגם שעלה בגורל).
במצבים מסוימים, קיים אומד שהוא 'בעל שונות מינימלית במידה שווה', כלומר: אומד חסר הטיה T, כך שלכל אומד חסר הטיה אחר, T', השונויות מקיימות, וזאת לכל ערך של הפרמטר \theta. אומד כזה הוא אומד חסר הטיה בעל שונות מינימלית במידה שווה (באנגלית: Uniformly Minimal Variance Unbiased Estimator, או UMVUE, בקיצור). אם שני אומדים חסרי הטיה (לאותו פרמטר) הם בעלי תכונה זו, אז הם שווים זה לזה (בהסתברות 1).
סטטיסטיים מספיקים
סטטיסטי הוא, כאמור, פונקציה של המדגם שאיננה מערבת את הפרמטר הלא ידוע. סטטיסטי S נקרא סטטיסטי מספיק אם כל המידע שמכיל המדגם על הפרמטר, ניתן למיצוי מתוך הסטטיסטי. במונחים טכניים, הדרישה היא שהתפלגות המדגם, המותנית בערכו של S, אינה תלויה עוד בפרמטר. שקולה לכך הדרישה שההתפלגות של כל סטטיסטי, כשהיא מותנית בערכו של S, אינה תלויה בפרמטר.
אפשר לזהות (ואף לחשב) סטטיסטים כאלה באמצעות משפט הפירוק. לפי משפט זה, סטטיסטי S הוא מספיק, אם פונקציית הנראות של המדגם מתפרקת למכפלה של שני מרכיבים: אחד מהם תלוי בפרמטר וב- S, והשני אינו תלוי בפרמטר.
הממוצע הוא סטטיסטי מספיק במקרים רבים (ובפרט כאשר עוסקים במשפחה של התפלגויות נורמליות, או של התפלגויות פואסון). כך למשל, ברגע שידוע כי גובהם הממוצע של עשרים הילדים שעלו במדגם הוא 157 סנטימטר, אין יותר צורך לדעת את גובהו של כל אחד ואחד מן הילדים (וליתר דיוק, נתונים אלה אינם יכולים ללמד אותנו דבר על הממוצע האמיתי של האוכלוסייה, מעבר למה שאפשר ללמוד מן המספר 157).
בהינתן סטטיסטי מספיק, משפט ראו-בלקוול מספק שיטה לשיפור אומד חוסר הטיה: המשפט מבטיח את קיומו של אומד חדש, שגם הוא חסר הטיה, ושונותו קטנה יותר מזו של האומד הקודם. אומד זה הוא לעיתים קרובות אומד אופטימלי, כלומר UMVUE.
תיקי דיין
תקווה (תיקי) רוחמה דיין (נולדה ב-16 ביוני 1948) היא שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון, קומיקאית וזמרת ישראלית. זוכת שני פרסי התיאטרון הישראלי, פרס האקדמיה לטלוויזיה ופרס מפעל חיים מטעם אמ"י. מהשחקניות הבולטות והמוערכות בתיאטרון הישראלי העכשווי.
ביוגרפיה
תקווה (תיקי) דיין נולדה לשמעון וציונה דיין, למשפחה ממוצא סורי וגדלה ברמת גן. בנעוריה הייתה זמרת רוק בלהקת הקצב "העכבישים". בצה"ל שירתה בלהקת גייסות השריון, עם אבי טולדנו, וזכורה במיוחד כסולנית הראשית של השירים "מי שחלם" "ושוב לבד" ו"שלום כיתה א'" ו"מכתב מהקייטנה", שכתב חנוך לוין על פי "מחול השעות" מתוך האופרה "לה ג'וקונדה". אחרי שחרורה מצה"ל החלה ללמוד משחק בבית הספר "ניסן נתיב".
בתיאטרון
בשנת 1973 הצטרפה דיין לסגל השחקנים של התיאטרון הקאמרי ושיתפה פעולה עם יוצרים כגון חנוך לוין, אפרים קישון, הלל מיטלפונקט, יוסף כרמון ואחרים. במרוצת השנים גילמה מאות תפקידים, ביניהם בלה ב"אורזי מזוודות", מאשה ב"השחף", "שירלי ולנטיין", נטשה ב"שלוש אחיות", "הג'יגולו מקונגו", לביבה ב"מלאכת החיים", רות שחש ב"יעקובי ולידנטל", "מיטות משונות", "הזוג המוזר", "המים זוכרים", בעלת הפונדק גברת טנארדייה ב"עלובי החיים", אלונה ב"השיבה", רוזלינד ב"כטוב בעיניכם", קתרין ב"אילוף הסוררת", אדריאנה ב"קומדיה של טעויות", שרלוט ב"מה עושים עם ג'ני?" (בו שבה שנים מאוחר יותר לגלם את התפקיד הראשי), לואיז "בפרק ב'", המספרת ב"יוסף וכתונת הפסים", אולוון ב"סיבוב מסוכן", סוזאנה ב"מיטות משונות", גב' לוביט ב"סוויני טוד", האם ב"לילה טוב אמא", סאשה ב"דבש פרא", טואנט ב"החולה המדומה", פולינה ב"השחף", באני ב"בית העלים הכחולים", האם ב"ענבי זעם", לונה ב"מבקר המדינה", דומינה ב"דבר מצחיק קרה", איטה ב"עיר הנפט" (תפקיד שחיבר הלל מיטלפונקט במיוחד בשבילה ועבורו זכתה דיין בפרס התיאטרון הישראלי לשחקנית הטובה ביותר, 2004), לינדה ב"מותו של סוכן", וברטה ב"בואינג בואינג", ציונה מחלקת התה ב"שמו הולך לפניו".
ב-2011 שיחקה בתפקיד הראשי בהצגה "מכולת" (קופרדוקציה עם תיאטרון בית ליסין), עליו זכתה בפרס התיאטרון הישראלי בקטגוריית שחקנית השנה. בשנת 2013 שיחקה את "אמא קוראז'" מאת ברטולט ברכט בבימויו של אודי בן-משה. בשנת 2014 שיחקה את קסנדרה במחזהו של כריסטופר דוראנג "וניה, סוניה, מאשה ושפיץ" בקופרודוקציה עם תיאטרון חיפה. על תפקיד זה זכתה בשנית בפרס התיאטרון הישראלי לשחקנית המשנה הטובה ביותר. בשנת 2016 החלה לשחק בהצגה "הזאבים" מאת הלל מיטלפונקט ובבימויו. ב-2019 שיחקה בהצגה "משפחה חמה" מאת ענת גוב בתיאטרון בית ליסין. בשנת 2022 שיחקה במחזה "תפוחים מן המדבר", מאת סביון ליברכט.
בטלוויזיה ובקולנוע
דיין החלה את דרכה בתוכניות בידור בטלוויזיה, דוגמת "לול" של חבורת לול, שם היא זכורה בביצוע השיר "חמוץ חמוץ", פארודיה על השיר "מתוק מתוק". היא ביצעה מערכונים ושירים בתוכנית "שלכם לשעה קלה" שיצאו גם באלבום, העלתה שני מופעים כזמרת, והוציאה אלבום עם גרסאות מתורגמות לשירי גילברט או'סאליבן. בין שיריה שהתפרסמו בשנות השבעים ניתן למנות את "איך זה שכוכב" ו"כלבלב הו בידי בם בם" שקדמו לביצועו של מתי כספי, "בשעות הריקות" ושירי הילדים "שלום כיתה א'" ו"מי ראה את באני" שביצעה במסגרת פסטיבל שירי ילדים.
ב-1971 שיחקה לצד טוביה צפיר, טליה שפירא, יוסי פולק, מתי כספי, עליזה רוזן וגבי אלדור בסדרת הטלוויזיה "לא הכל עובר" שכתבו דן בן אמוץ, עמוס קינן, דידי מנוסי ואלי שרייבר.
ב-1977 גילמה את רוזה שרדנה בסרטו של ג'ורג' עובדיה "בדרנית בחצות" שבו שיחקה בתפקיד הראשי לצד צביקה פיק.
ב-1981 גילמה את הכלה לצד דורי בן זאב וספי ריבלין בסדרת הטלוויזיה "הדוברמן החברמן" שכתבה לאה לופנפלד-וינקלר וביים יוסי הלחמי.
ב-1982 גילמה את מזל בסדרת הטלוויזיה "מישל עזרא ספרא ובניו" שכתב וביים נסים דיין על-פי ספרו של אמנון שמוש; וגילמה את ברוריה בסרטו של יקי יושע "כביש ללא מוצא".
בין השנים 1983–1986 גילמה את תיקי לצד יהורם גאון, אילן דר, חנה מרון, לאורה ריבלין ומולי שגב בסדרת הטלוויזיה "קרובים קרובים".
ב-1988 הופיעה בסרט "עבודה בעיניים" שכתב וביים יגאל שילון.
ב-1998 שיחקה לצד דרור קרן ולאורה ריבלין בסדרת הטלוויזיה "ארץ קטנה איש גדול" שכתבו מאיה הפנר, אברהם הפנר ויואב כ"ץ וביים אברהם הפנר. באותה השנה השתתפה דיין במופע "פעמוני היובל".
ב-2001 גילמה את ויקטוריה לצד לירית בלבן בסרט הטלוויזיה "שחקנית ספסל" שכתב טל מיכאל (שגם ביים) ויואב חזקיה.
ב-2003 גילמה את סימה וקנין בסרטו של דרור שאול "סימה וקנין מכשפה".
ב-2004 גילמה את עליזה בסרטו של שמואל חיימוביץ' "סיפור קיץ".
ב-2005 גילמה את אמא של לאה (קרן מור) בסרט הסטודנטים "ליבינג רום" שביימה טלי שלום עזר. באותה שנה שבה לשחק את תיקי בפרק האיחוד של "קרובים קרובים".
בשנת 2006 השתתפה בסדרת הילדים "רחוב שמש 22" ב"ערוץ הופ!", וכן בסדרת הטלוויזיה "אמא'לה" בערוץ 2, לצד אורנה בנאי ומיה דגן.
ב-2007 גילמה את הרבנית בסרטו של אבי נשר "הסודות", וגילמה את עצמה ב"ארץ נהדרת".
ב-2008 שיחקה את טרויה, אימו של פאפאדיזי (מנשה נוי) בסדרה "פאפאדיזי" ב-yes.
השתתפה בתוכנית "דיוקן" בערוץ הראשון ובה שלושה אמנים מפורסמים ציירו את דיוקנה, כל אחד על פי ראות עיניו.
בין השנים 2011 – 2016 השתתפה דיין בגרסה הישראלית לסדרה "בנות הזהב" לצד רבקה מיכאלי, חנה לסלאו ומיקי קם. בהמשך השתתפה בסרטו של רשף לוי "לצוד פילים" לצד שושיק שני, ששון גבאי ופטריק סטיוארט והשתתפה בסדרת הטלוויזיה "בתולות" לצידם של מוריס כהן, רותם אבוהב, מגי אזרזר ואחרים. בשנת 2017 שיחקה בסדרה "האחיות המוצלחות שלי" בבימויו של גורי אלפי ובשנת 2018 אף המשיכה לעונה השנייה של הסדרה. כמו כן צילמה פרק נוסף בסדרה "בתולות" והשתתפה בתוכנית "ככה זה" בתפקיד אימו של אסי כהן לצד דנה מודן.
בין השנים 2018–2020 השתתפה בסדרת הטלוויזיה הישראלית "סטוקהולם" שעליה היא קיבלה את פרס האקדמיה לטלוויזיה.
בשנת 2019 השתתפה בעונה הראשונה של סדרת הדרמה "מתיר עגונות" ששודרה בתאגיד כאן 11 בתפקיד רחל מוראד, אימו של הרב יוסף מוראד (אביב אלוש). באותה השנה זכתה בפרס מפעל חיים מטעם איגוד אמני ישראל (אמ"י).
החל מספטמבר 2022 מככבת בהצגה "תפוחים מן המדבר" במסגרת תיאטרון בית ליסין.
התבטאויות
ב-30 באפריל 1999, במהלך הבחירות לכנסת ולראשות הממשלה, נערך כנס של אמני ישראל בקיבוץ שפיים, שם נאם המועמד לראשות הממשלה, אהוד ברק. אחת הנואמות הראשונות בכנס הייתה דיין, שתקפה את תומכי בנימין נתניהו וכינתה אותם "אספסוף מהשוק". חוסר התייחסותו של ברק נוצל על ידי הליכוד כתמיכה שלו בדבריה, כמו הדבקת צחוקו לנאומה, מתוך כוונה ליצור אפקט הדומה לזה של נאום הצ'חצ'חים של דודו טופז בבחירות 1981. אנשי הליכוד אף חילקו מדבקות בנוסח "אני אספסוף גאה". דיין טענה כי היא "מזרחית גאה" וכי דבריה לא היו על רקע עדתי. מאורע זה לא השפיע מהותית על תוצאות הבחירות וברק ניצח את נתניהו.
משפחתה
דיין הייתה נשואה ליאיר אחי-אילן (סמואל), שנפטר ב-5 בדצמבר 2002, ולהם שתי בנות. דיין הקדישה לבעלה כותרת פרידה בכותרות הסיום של "סימה וקנין מכשפה".
אחיינה של דיין, יובל דיין היה נשוי לנועה ירון-דיין.
הפירמידות של גוימאר
הפירמידות של גוימאר נמצאות בכפר גוימאר (Güímar) שעל החוף המזרחי של האי טנריפה השייך לקבוצת האיים הקנריים בספרד.
מדובר בסדרה של פירמידות שבסיסן מלבני והבנויות מחמש מדרגות ושיש להן דמיון מוחשי לפירמידות של המאיה והאצטקים במקסיקו.
היסטוריית המחקר
אדמתם של האיים הקנריים טרשית וזרועה סלעי לבה, במשך שנים איכרים מקומיים סיקלו אבנים וערמו אותן בקצות שדותיהם. תהליך זה היה מנהג נפוץ באיים הקנריים. דיווחים של המקומיים ותמונות ישנות מראים כי היו פירמידות כאלו במקומות רבים על האי, אך רובן נהרסו משום שהיו חסרות תועלת ובאבן נעשה שימוש כחומר בניין זול. בגוימאר עצמו היו תשע פירמידות שמתוכן נותרו רק שש.
במשך שנים רבות החזיק היירדאל בתאוריה כי היה קשר בין מצריים הקדומה לבין תרבויות דרום אמריקה, בניית פירמדות המשותפת לשתי התרביות היו אחת ההוכחות המרכזיות לדעתו לתיאוריה זו.
ב-1970 היירדאל הראה כי ניתן לשוט מצפון אפריקה לאיים הקריביים בספינה העשויה קני גומא שנבנתה לפי ציורים מצריים קדומים ובשיטות הספנות הקדומות, כשהפליג ממרוקו לברבדוס על ספינת הפפירוס "רע 2".
היירדאל פיתח תאוריה לפיה היו האיים הקנריים בסיסים למסחר קדום בין אמריקה לים התיכון. ואכן הנתיב המהיר ביותר בין שני העולמות עובר דרך האיים הקנריים, ואף כריסטופר קולומבוס עשה בו שימוש והפרמידות של גוימאר שימשו תימוכין לתאוריה זו.
עם זאת, היירדאל לא הצליח לגלות את גילן של הפירמידות או לענות על השאלה מי בנה אותן.
הגואנצ'ים (Guanches) – התושבים המקוריים של האיים הקנריים – חיו במערה מתחת לאחת הפירמידות, מה משעיד שהפירמידות נבנו אחרי תקופתם. הגואנצים עצמם חסרו כלי מתכת ולא נראה שהיו יכולים לסתת את אבני הלבה הקשות.
כמו כן, עד לכיבוש הספרדי במאה ה-15 גוימאר היה משכנו של אחד מעשרת ה"מנסיס" (menceys מלכים) של טנריפה.
לפי דיווחו של פליניוס הזקן, האיים הקנריים היו בלתי מיושבים בזמנו של חנון הספן (בערך 600 לפני הספירה)' אך היו בהם הריסות של מבנים גדולים ולכן ניתן לייחס את בניית הפרמידות לתקופה קדומה יותר, כלומר הפיניקים או הפרעונים עצמם.
המעבר מחוף היבשת הקרוב ביותר, דרום מרוקו, קשה למדי בשל זרמי הים, ונוח יותר להגיע מאירופה ומאזור הים התיכון.
בעקבות מאמציו של היירדאל ותמיכה כספית של הנורווגי פרד אולסן נפתח לציבור ב-1998 הפארק האתנולוגי של הפירמידות של גוימאר. הפארק משתרע על שטח של 65,000 מ"ר וכולל מרכז מבקרים שבו תיאור מסעותיו של היירדאל והתאוריות שלו בדבר הפירמידות. שני ביתנים מכילים תצוגות הקשורות להיירדאל ודגמים של ספינותיו ובהם שחזור בגודל מלא של "רע 2".
מחקרים ארכאולוגיים והיסטוריים מאוחרים יותר הראו כי הפרמידות נבנו במאה ה-19 ככול הנראה על ידי בעל האחוזה המקומי והם אינם אנדרטה לספנים זרים אלא ליכולותיהם וחזונם של תושבי האיים הקנריים עצמם.
מיקרוביט
שפות תכנות
למיקרוביט כמה שפות תכנות אפשריות:
גרסאות
גרסה V1 מכילה את הרכיבים:
גרסה V2 מכילה בנוסף את הרכיבים:
למיקרוביט עצמו ניתן להוסיף אמצעי קלט ופלט נוספים, ועוד רכיבים שונים, למשל:
קוד לדוגמה
להלן כמה קטעי קוד בשלוש שפות שונות, המבצעים את אותה פעולה על המיקרוביט:
Prisoner (שיר של מיילי סיירוס)
Prisoner (בעברית: אסירה) הוא סינגל, שהוקלט על ידי הזמרת האמריקאית מיילי סיירוס, ביחד עם הזמרת-יוצרת הבריטית דואה ליפה. השיר יצא לאור ב-19 בנובמבר 2020, על ידי חברת התקליטים תקליטי RCA, כסינגל השני מתוך האלבום, Plastic Hearts.
רקע והכרזה
לאחר יציאתו של "Don't Start Now" בנובמבר 2019, אישרה דואה ליפה שהיא וסיירוס מתכננות להקליט שיר יחד. במאי בשנה שלאחר מכן, הצהירה ליפה שהיא וסיירוס החליטו לוותר על השיר שהקליטו, במטרה להקליט אחד חדש. ב-14 בספטמבר 2020, סיירוס אישרה שאכן קיים שיתוף פעולה עם ליפה וכי הוא יופיע באלבום האולפן השביעי שלה, Plastic Hearts. בראיון לתחנת הרדיו הספרדית Cadena 100 ב-13 באוקטובר, דיברה סיירוס על השיר והרקע שלו, תוך שהסבירה מה בתכנון שלו. ב-13 בנובמבר, הכריזה סיירוס על שם השיר "Prisoner", תוך שחשפה את שירי האלבום. ב-18 בנובמבר 2020, סיירוס וליפה הכריזו על תאריך יציאתו של הסינגל, שיצא לבסוף ב-19 בנובמבר.
הרכב ומילים
סיירוס תיארה את השיר כ"שילוב המושלם בין הסגנונות שלה ושל ליפה". השיר מכיל סגנונות כמו גלאם רוק ודאנס פאנק וגם דאנס-רוק. הפזמון שלו לקוח משירה של אוליביה ניוטון-ג'ון משנת 1980, "Physical". לשיר יש קצב מהיר-בינוני, של 126–132 פעימות לדקה.
השורה: "אני מנסה להחליף אותו באורות העיר" היא רמיזה לשיר "Slide Away", של סיירוס משנת 2019, על הפרידה שלה מבעלה לשעבר ליאם המסוורת', בו היא שרה: "אז לא תחליק משם? / בחזרה לאוקיינוס, אחזור לאורות העיר". בנוסף יש רמיזה לשיר נוסף של סיירוס, שיצא בשנת 2010.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר בוים על ידי סיירוס ואלנה או'הרלי ופורסם בערוץ היוטיוב שלה ב-19 בנובמבר 2020, בסמוך לצאת הסינגל עצמו. צילומי הווידאו קליפ נמשכו יומיים ובוצעו ב-30 בספטמבר – עד 1 באוקטובר 2020 בברוקלין.
תנוחות מין
תנוחות מין הן תנוחות המשמשות בעת קיום יחסי מין. קיים מגוון גדול של תנוחות מין, אותן ניתן לחלק לשלוש קטגוריות עיקריות: תנוחות הכרוכות בחדירה (משגל נרתיקי או יחסי מין אנאליים), תנוחות שאינן כרוכות בחדירה (חיכוך של איברי המין) ותנוחות הכרוכות ביחסי מין אוראליים. הרמב"ם מציג חלוקה שונה: משגל נרתיקי (אותו הוא מכנה "ביאה כדרכה"), משגל אנאלי (אותו הוא מכנה "ביאה שלא כדרכה") ויתר התנוחות (אותן הוא מכנה "ביאה דרך איברים").
תיאור התנוחות
מגוון תנוחות המין זכה לתיעוד רב לאורך ההיסטוריה:
תנוחות הכרוכות בחדירה
התנוחות הבאות כרוכות בהחדרת פין או חפץ בעל צורה דומה לפין (כגון דילדו על רצועה) לתוך הנרתיק או לתוך פי הטבעת. על אף שהתנוחות הבאות נפוצות בעיקר בעת קיום יחסי מין בין גבר לאישה (וכך הן מתוארות להלן), אותן התנוחות יכולות להתקיים גם בעת קיום של יחסי מין בין זוג גברים, בין זוג נשים ובין אישה לגבר.
תנוחות הכרוכות במין אוראלי
במהלך מין אוראלי הפעילות המינית כוללת מגע בין הפה, הלשון, השיניים או הגרון ובין איברי המין (הפין והפות). מין אוראלי יכול להתבצע כחלק מהמשחק המקדים או בתור עיקר הפעילות מינית.
<div style="text-align:center;clear:both; background:#EEE;width: 100%;" class="mw-collapsible mw-collapsed"> איורים של תנוחות אשר כרוכות במין אוראלי
תנוחות שאינן כרוכות בחדירה
<div style="text-align:center;clear:both; background:#EEE;width: 100%;" class="mw-collapsible mw-collapsed"> איורים של תנוחות אשר אינן כרוכות בחדירה
שלישייה
כאשר שלושה אנשים מקיימים יחסי מין זה עם זה, האקט מכונה "שלישייה" (Threesome) או "מנאז' א-טרואה" (מצרפתית: Ménage à trois). תנוחות אפשריות, שבמסגרתן כל השותפים במגע המיני יקימו יחסי מין זה עם זה כוללות בין היתר את תנוחות המין הבאות:
רביעייה
<div style="text-align:center;clear:both; background:#EEE;width: 100%;" class="mw-collapsible mw-collapsed"> איורים של תנוחות במין קבוצתי
שמורת טבע נחל תנינים
שמורת טבע נחל תנינים היא שמורת טבע הכוללת את נחל תנינים, אחד מנחלי האיתן בארץ ישראל. השמורה משמרת את נופי הנחל בקטע שבו זורמים מי המעיינות השופעים של עין תמסח וכוללת גם צמחייה, בעלי חיים ונופים היסטוריים. השמורה משתרעת על 470 דונם לאורך שני הקילומטרים של הנחל הסמוכים לשפכו.
היסטוריה
בתקופות פרה-היסטוריות (לפני כ-60 אלף שנה ובתקופות מאוחרות יותר) חיו בני אדם ממינים שונים במערת כבארה שבכרמל, ממזרח לעינות תמסח. חלק ממזונם הגיע משפע בעלי החיים שבביצות כבארה, בהם דגים, חזירי בר, צבי מים והיפופוטמים.
מסוף התקופה הצלבנית עד המחצית הראשונה של המאה ה-19 היה האזור עזוב, והאגם מן התקופה הרומית הפך לביצת הכבארה הגדולה שהייתה בשטח השמורה. בשנת 1922 נרכשו אדמות כבארה בכספי הברון רוטשילד ובאותה שנה החלו לייבש את השטח כדי להכשירו לעיבוד חקלאי. על אדמות כבארה קמו היישובים מעגן מיכאל ובית חנניה.
חי
בשמורה חיים בעלי-חיים בנחל ומחוץ לו בשטח השמורה. התנינים אמנם נכחדו מנחל תנינים ואינם קיימים שם עוד, לאחר שהתנין האחרון שנראה בנחל תנינים ניצוד בשנת 1912, אך שפע המים הנקיים וזמינותם לאורך כל עונות השנה מקיימים מגוון רב של בעלי חיים בשמורה, וזאת על אף המליחות הגבוהה יחסית של המים. בין בעלי החיים החיים בשמורה: צבים רכים, צבי ביצה, סרטנים, דו-חיים שונים (צפרדעים, קרפדות ואילניות), סוגי דגים שונים (שפמנונים, אמנונים ועוד). במי הנחל חי גם נחש מים משובץ. מחוץ לנחל, בסבכי האשל והקנה ובסביבות בריכות הדגים, נחבא חתול ביצות. בחורשת האקליפטוס שמצפון לסכר הרומי מקננים לא פחות מ-5 מיני עופות מקבוצת האנפות: לבנית קטנה, אנפת לילה, אנפית סוף, אנפה ארגמנית ואנפית הבקר. בסבך הקנים והאשל מקננות קניות. הפרפור העקוד והשלדג לבן-החזה חופרים קנים בגדות הזקופות של הנחל. פרפר בולט בשטח הוא דנאית סדום. הוא ניכר בכנפיו הכתומות ובשוליהם השחורים והמנוקדים בלבן. דנאית סדום נמשכת לצמחי החנק שבגדות הנחל.
צומח
בשטח השמורה שאינו חלק מהנחל, ברכסי הכורכר, הצמחייה שונה מזו שבנחל. שיחי לענה חד-זרעית ורותם המדבר, המאפיינים רכסי כורכר לאורך החוף, קיימים, ואיתם אשחר ארץ ישראלי וקורנית מקורקפת. בולט במיוחד העושר במיני גאופיטים, בהם חצב מצוי, נרקיס אפיל, עירית גדולה, סתוונית היורה, כרכום גיירדו, כלנית מצויה, אירוס ארץ ישראלי, כדן קטן פרחים, בן חצב סתווני ועוד. בחולות חוף הים צומחים חבצלת החוף, חבלבל החוף, אספסת הים, דופרק חופי, מדחול דוקרני, לוטוס מכסיף ועוד.
מסלולים בשמורה
המסלול הראשון נקרא מסלול הסכר. הוא מתחיל בהליכה קצרה ליד מרפסת תצפית המאפשרת צפייה על הנחל בשמורה, ולאחר מכן הליכה לצד נחל תנינים אל הסכר. לבסוף קיימת תצפית מהסכר בשמורה על טחנות הקמח שהיו בעבר בשמורה ושוחזרו.
המסלול השני נקרא מסלול הנחל. הוא מתחיל אחרי מסלול הסכר ומוביל משם אל עבר הים ובחזרה.
המסלול השלישי נקרא מסלול אמת המים. זהו מסלול לצעידה לאורך הנחל אל עבר הים, המאפשר לראות את הגשר שנבנה בתקופה העות'אמנית לכבוד ביקורו של הקיסר הגרמני בארץ.
משה נג'ארה (לקח טוב)
רבי משה נג'ארה (? - ה'שמ"א) היה מחכמי צפת בתקופתו של האר"י והיה מתלמידיו. עבר לדמשק לכהן בה כראש הרבנים.
חייו וספרו
אביו, לוי נג'ארה, עזב את ספרד, התגורר זמן קצר בקושטא, ולאחר מכן עלה לצפת, בה נולד משה. משה ניכר כבר בצעירותו, ובהיותו עול ימים הוסמך לרבנות והיה דרשן בחסד עליון.
בשנת ה'של"ט בעקבות פרעות הערבים בצפת, נמלט עם בנו ישראל, עם עוד יהודים רבים לדמשק, זמן קצר לאחר מכן, נתמנה לראש הרבנים שם.
חיבר ספר בשם "לקח טוב" ובו סידר כל דרשות חז"ל בש"ס, ספרי ומכילתא, כדי שיופיע פירוש הפסוק והמצווה יחד עם חלקי הדינים ודרשות חז"ל. ספרו נדפס בקושטא בשנת ה'של"א. רבי חיים יוסף דוד אזולאי כתב עליו בספרו "שם הגדולים" דברי שבח והלל.
בנו היה החכם והפייטן רבי ישראל נג'ארה מחבר הפיוט לשבת "יָה רִבּוֹן עָלַם וְעַלְמַיָּא". בנו ר' ישראל, נכדו ר' משה ונינו ר' יעקב נג'ארה שימשו בתפקיד הרב הראשי של קהילת יהודי עזה.
רבי משה נפטר בשנת ה'שמ"א ונקבר בדמשק.
אדוארד קרבסבאך
במחנה הריכוז
קרבסבאך השתתף לעיתים קרובות בסלקציות וקבע אילו אסירים יישלחו למותם. אסיר לשעבר תיאר את פעולותיו בסלקציה כזו: "כרופא האס אס הבכיר במחנה, ד"ר קרבסבאך הגיע לעיתים לבלוק 5 והכריח את היהודים שנותרו בו לצעוד לפניו. אז הוא שאל אם מישהו מהם הוא רופא. אם היו כאלה, הוא נהג לומר "חזירים יהודים, אתם רק רופאי הפלות". ביום שלמחרת נפטרו מהם בעזרת הקאפואים. אם אסיר יהודי היה שוכב על הרצפה עם גפה שבורה – לא מראה נדיר בעבודה – לרוב הוא היה נזרק על הקיר על ידי קאפו. אם ד"ר קרבסבאך היה עובר שם, הוא היה אומר בציניות "כן, הרגל השבורה הזאת היא מקרה אבוד" (יוזף הרצלר, אסיר במאוטהאוזן).
קרבסבאך הועבר למחנה קייזרוואלד בלטביה במהלך סתיו 1943. מאמינים כי הוא האיש שירה ביוזף ברייטנפלנר, חייל גרמני שהיה בחופשה, לאחר שהוא וחבריו העירו את קרבסבאך משנתו ב-22 במאי 1943. במחנה זה השתתף בסלקציות, בהן נקבע מי מהאסירים יומת בגז, עד לפינוי המחנה באוגוסט 1944.
משפט פשעי המלחמה בדכאו
המלל הבא לקוח מרישומי בית המשפט במשפט דכאו:
קרבסבאך: "כאשר התחלתי את העבודה קיבלתי הוראה מראש משרד III די להרוג או להביא למותם של אלה שלא יכלו לעבוד, ואת החולים חשוכי המרפא".
תובע: "ואיך ביצעת את ההוראה?"
קרבסבאך: "אסירים חשוכי מרפא שלחלוטין לא היו כשירים לעבודה לרוב הוצאו להורג בגז. חלקם נהרגו על ידי זריקת בנזן".
תובע: "למיטב ידיעתך, כמה אנשים נרצחו באופן זה תחת נוכחותך?"
קרבסבאך: (אין תשובה)
תובע: "אתה הורית להרוג את אלה שלא היו ראויים לחיות?"
קרבסבאך: "כן. הוריתי על הריגתם של אנשים אם הייתי בדעה שהם מעמסה על המדינה".
תובע: "האם אי פעם עלה בדעתך שהיו אלה בני-אדם, אנשים שלא שפר עליהם מזלם להיות אסירים, או שהוזנחו?
קרבסבאך: "לא. אנשים הם כמו חיות. חיות שנולדות פגומות או נכות מומתות בלידתן. זה צריך להיעשות מסיבות הומניטריות גם עם בני אדם. זה היה מונע הרבה אומללות ועצבות".
תובע: "זוהי דעתך. העולם אינו מסכים איתך. האם אי פעם עלה בדעתך שהריגת אדם הוא פשע נוראי?"
קרבסבאך: "לא. כל מדינה רשאית להגן על עצמה מאנשים אסוציאליים, כולל אלה שאינם ראויים לחיות".
תובע: "במילים אחרות, מעולם לא עלה בדעתך שמה שעשית היה פשע?"
קרבסבאך: "לא. ביצעתי את עבודתי למיטב ידיעתי ואמונתי מפני שהייתי מוכרח".
אאופבאו
אָאוּפְבָּאוּ (בגרמנית: Aufbau, מילולית: בנייה או הקמה) הוא עיתון יהודי בשפה הגרמנית, שראה אור לראשונה ב-1934 בניו יורק כעיתונם של אינטלקטואלים יהודים-גרמנים גולים, וכתבו בו אנשי רוח בולטים רבים. עד ל-2004 המשיך להתפרסם בניו יורק, ומאז פברואר 2005 הוא מתפרסם בציריך תחת השם "אאופבאו – הירחון היהודי".
תולדות העיתון
ב-1 בדצמבר 1934 התפרסם אאופבאו לראשונה ללא תשלום כביטאונו של "המועדון היהודי גרמני", ומאוחר יותר של "מועדון העולם החדש", שניהם מועדונים של אינטלקטואלים יהודים גרמנים. במהרה הפך למקור החשוב ביותר למידע לפליטים דוברי גרמנית בארצות הברית, יהודים ולא יהודים כאחד, ושימש למהגרים מגרמניה ומאוסטריה במה להחלפת דעות ופלטפורמה תרבותית. במיוחד בתקופת הרייך השלישי הפך לכלי התקשורת העיקרי ליהודים שנמלטו מגרמניה לארצות הברית. הכוונה בשמו (לעיתים הופיע גם עם שם באנגלית, Reconstruction) הייתה לבנייתם מחדש של החיים היהודים-גרמנים בארצות הברית, בדומה לסיסמה הציונית "לבנות ולהיבנות".
עם חברי הדירקטוריון של העיתון נמנו בתקופות שונות אלברט איינשטיין, תומאס מאן ושטפן צווייג. במשך שנים ארוכות, מאז 1939, שימש מנפרד גיאורגה (נפטר ב-1965) העורך הראשי, שהתעקש על הופעת העיתון כשבועון.
עם האישים המפורסמים שכתבו בעיתון נמנים חנה ארנדט, מקס ברוד, מרטין בובר, אוסקר מריה גרף, לודוויג מרקוזה, הרטה פאולי, אלפרד פולגר, קורט ריס, גרשם שלום וקרל צוקמאייר.
כיום חבר העיתון בארגון הבינלאומי למדיה יהודית ולמדיה לפליטים "International Media Help".
ביוני 2004 העלתה הספרייה הלאומית הגרמנית עותקים דיגיטליים של כל גיליונות העיתון מהשנים 1934 עד 1950 לרשת האינטרנט, אך מסיבות של זכויות יוצרים העותקים הוסרו.
מכון ליאו בק סיפק דיגיטציה של גיליונות העיתון מראשיתו ב-1934 ועד 2004, והם זמינים בארכיון האינטרנט.
מאז ינואר 2005 התפרסם "אאופבאו" בציריך על ידי המוציא לאור Jüdische Medien AG, המפרסם גם את כתב העת "תכלס". כמקודם, ממשיך העיתון לייצג ערכים פלורליסטיים, הומניסטיים ואוניברסליים. ב-2009 התחלפה הבעלות על העיתון והוא מתפרסם על ידי המוציא לאור Serenada.
בית טליתא קומי
בית טליתא קומי שכן, מאז שנות ה-60 של המאה ה-19, ברחוב המלך ג'ורג' במרכז העיר ירושלים, ופעל כבית יתומות לנערות נוצריות.
הקמת הבית ופעילות המוסד
במוסד למדו בעיקר נערות ערביות משכבות האינטליגנציה. במהלך מסע וילהלם השני לארץ ישראל ביקרה במוסד אשת הקיסר. בימי העלייה החמישית נכנסו ללמוד במוסד גם נערות יהודיות מעולות גרמניה.
המוסד טליתא קומי עודו קיים, ופועל כבית ספר בעיירה הפלסטינית בית ג'אלא שמדרום לירושלים.
סגירת המוסד, מכירה והריסה
בשנת 1940, בעקבות היות גרמניה מדינת אויב במהלך מלחמת העולם השנייה, נכנסו לעבוד בבית הספר עובדי ממשלה ומתנדבים במקום האחיות הגרמניות. בהמשך המוסד נסגר ובמבנה נותרו רק הנזירות. שלטונות המנדט שיכנו במבנה את משרד המפקח על התעשייה הכבדה. במרץ 1948 עלה הרעיון לשכן בחצר באופן זמני את בעלי העסקים שנפגעו בפיצוץ ברחוב בן-יהודה. לאחר הקמת מדינת ישראל השתכנו במבנה ארגונים שונים, בהם החוג האקדמאי, הסטודיו של מוטקה בלום, הסטודיו של לודוויג בלום ועורכי דין רבים ובחצר שוכנו חנויות ועסקים שונים של מפוני המרכז המסחרי הישן.
בשנת 1980 נהרס בית היתומים, למרות מחאה ציבורית, ועל חורבותיו הוקם בניין משרדים ומסחר (בית רג'ואן). כאות זיכרון הוחלט להשאיר חלקים נבחרים מהבניין כמעין פסל סביבתי: במרכז רחבת המשביר לצרכן הועמדה חזית הקומה השנייה שכללה מרפסת, שעון ואת הכתובת "TALITHAKUMI". כן שומרו פריטי ארובה וחלון זוגי מסוגנן, הסמוכים אל חלק הקיר המרכזי. על אות הזיכרון ואופיו התנהל ויכוח והעירייה הקימה ועדה להחלטה בנושא. מחלקת התכנון של עיריית ירושלים הוציאה לאור חוברת לזכר המבנה, בו ביקרה את ההחלטה להרסו.
שרידי בית טליתא קומי הפכו לאחד המונומנטים המוכרים בירושלים. במקומון הירושלמי כל העיר הופיעה במשך כמה שנים פינה שנקראה "ניפגש בטליתא". בפינה זו פורסמו מכתבים של קוראי העיתון שביקשו לפגוש אנשים שלא הצליחו ליצור אתם קשר באופן אחר - על פי רוב למטרות רומנטיות. הדבר מתואר בהרחבה בספר "אמא קומי" של הסופר אלדד כהן.
הדרבי של תל אביב (כדורגל)
הדרבי של תל אביב הוא כינויו של משחק הדרבי בין שתי קבוצות הכדורגל הבכירות של העיר תל אביב - מכבי תל אביב והפועל תל אביב.
שתי הקבוצות הן מהוותיקות בישראל, והן שתי הקבוצות המעוטרות והמצליחות בכדורגל הישראלי. הדרבי של תל אביב הוא המשחק ששוחק הכי הרבה פעמים בליגה הבכירה בישראל, והיריבות הגדולה בין המועדונים ארוכת שנים.
היסטוריה
מאז תחילת שנות ה-30 של המאה העשרים, אז החלה לפעול ליגת הכדורגל הבכירה בארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי, ליגת ארץ ישראל בכדורגל, היו מכבי והפועל תל אביב הקבוצות הישראליות הבכירות. ב-1928 שוחק משחק הדרבי הראשון במשחק ידידות לאחר שהקבוצות סירבו עד אז להיפגש, במשחק ניצחה מכבי 3–0, לאחר שבוע שוחק משחק נוסף שמכבי מנצחת 2–1. ביחד זכו ב-36 אליפויות וב-40 גביעי המדינה. משחקי הדרבי בין הקבוצות הם מהסוערים בישראל, ומושכים קהל רב ללא קשר למיקומן של הקבוצות בטבלה. לעיתים משחק זה נקרא גם "הדרבי הגדול של תל אביב", כאשר המשחקים בין מכבי והפועל לבין בני יהודה, המועדון השלישי בגודלו בעיר תל אביב, נקראים "הדרבי הקטן של תל אביב". כינוי זה ניתן בעבר גם למשחקים נגד בית"ר תל אביב, שמשון תל אביב ומכבי יפו כאשר הן שיחקו בליגה הבכירה. כיום נחשב הדרבי התל אביבי למשמעותי ביותר בכדורגל הישראלי, זאת בשל רמתן הגבוהה יחסית של שתי הקבוצות. היריבות בין המועדונים קיימת גם בענף הכדורסל.
היריבות העירונית על הרקע המסורתי בין אגודת הספורט של מכבי לאגודת הספורט של הפועל, הובילה להתפתחותה של יריבות ספורטיבית בין הקבוצות. בנוסף, מראשיתן היה לקבוצות בסיס תמיכה שונה. הפועל הוקמה בידי ההסתדרות, ונחשבה לקבוצה של בני מעמד הפועלים, בעוד מכבי נחשבה לקבוצה של אנשי מעמד הביניים והמקצועות החופשיים. במשחקים בין הקבוצות קיימים לעיתים קרובות עימותים מילוליים ולעיתים אף פיזיים. ב-3 בנובמבר 2014 הופסק משחק הדרבי לאחר שבדקה ה-33 של המשחק שאותו אירחה הפועל, פרץ אוהד הקבוצה לכר הדשא ותקף את שחקן מכבי, שניסה להתגונן. בעקבות התקרית הרחיק השופט את זהבי בכרטיס אדום, מה שהוביל להפסקת המשחק למספר דקות. לאחר חידושו פרצו אחדים מאוהדי מכבי לכר הדשא. השופט שרק לסיום המחצית הראשונה, ובזמן ההפסקה קבע שאין ערך ספורטיבי להמשך המשחק וקבע את סיומו.
אצטדיון בלומפילד
שתי הקבוצות מקיימות את משחקיהן הביתיים באצטדיון בלומפילד הממוקם ביפו. רוב משחקי הדרבי שוחקו באצטדיון בלומפילד כמו כן משחקי הדרבי שוחקו גם באצטדיון המכביה, אצטדיון באסה, אצטדיון רמת גן, "מגרש הדקלים", "מגרש התמרים" ו"מגרש מכבי". כאשר מכבי תל אביב מארחת את משחק הדרבי, מאכלסים אוהדיה את כל חלקי האצטדיון מלבד שער 4–5, השמור לאוהדי הפועל. כאשר הפועל תל אביב מארחת את המשחק, מאכלסים אוהדיה את כל חלקי האצטדיון מלבד שער 10–11, השמור לאוהדי מכבי.
לפני קום המדינה
הדרבי הראשון בליגה בין הקבוצות נערך במחזור הראשון של עונת הבכורה של הליגה בשנת 1931, והסתיים בתיקו 1–1. עד קום המדינה נערכו 17 משחקי דרבי בליגה, בהם הפועל ניצחה 9 משחקים, מכבי ניצחה 5 משחקים, ו-3 משחקים הסתיימו בתיקו.
אחרי קום המדינה
שתי הקבוצות שיחקו בליגה הבכירה בישראל מיום היווסדה, מלבד עונת 1989/1990 ועונת 2017/2018, בהן הפועל שיחקה בליגת המשנה, והדרבי של תל אביב הוא המשחק ששוחק הכי הרבה פעמים בליגה הבכירה בישראל. מאז קום המדינה נערכו 165 משחקי דרבי בליגה (נכון ל-28 בינואר 2023). מכבי ניצחה 60 משחקים, הפועל ניצחה 46 משחקים, ו-59 משחקים הסתיימו בתיקו (כולל המשחק בעונת 2014/2015 שלא הגיע לסיומו עקב התפרעות אוהדים, ותוצאתו נקבעה בבית הדין). במשך 60 שנים היה היתרון בידי מכבי, ובשנות ה-90 אף עמד הפער לטובתה על 31–21, אך במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 נסגר הפער, עד שב-2010 השיגה לראשונה הפועל את היתרון. ב-2013 החזירה לעצמה מכבי את היתרון במאזן הניצחונות. הדרבי האחרון בין הקבוצות נערך ב-28 בינואר 2023 במסגרת ליגת העל, והסתיים בתוצאה 0–0.
33 פעמים הסתיים הדרבי בתוצאה 1–0 כאשר הפועל ניצחה 17 פעמים בתוצאה זו, ומכבי 16. 26 פעמים הסתיים הדרבי בתוצאת תיקו 0–0. המשחק האחרון בו לא הובקעו שערים היה בעונת 2022/2023. 20 פעמים הסתיים הדרבי בתיקו 1-1. כמות השערים הגדולה ביותר שנכבשה אי פעם בדרבי היא שישה שערים, זה קרה חמש פעמים, בניצחונות 4–2 של הפועל בעונות 1956/1957, 1994/1995 ו-2009/2010, בניצחון 4–2 של מכבי בעונת 2012/2013, ובתיקו 3–3 בעונת 1959/1960. הניצחון הגדול ביותר בדרבי הוא 5–0, אותו השיגה מכבי 3 פעמים, בעונת 1969/1970, בעונת 2016/2017 ובעונת 2021/2022. מאזן השערים בדרבי מאז קום המדינה הוא 205–154 למכבי.
יגאל אנטבי הוא שיאן ההופעות בדרבי בכל הזמנים, עם 34 הופעות במדי הפועל. שיאן ההופעות של מכבי בדרבי הוא מיקו בלו, עם 33 הופעות. בתואר מלך השערים של הדרבי מחזיק שייע גלזר עם 11 שערים שכבש את כולם לזכות מכבי, מלך השערים של הפועל בדרבי הוא שייע פייגנבוים עם 8 שערים.
בגביע המדינה
מאז קום המדינה נפגשו הקבוצות 14 פעמים בכל שלבי הגביע, ונערכו 15 משחקי דרבי, בהם מכבי ניצחה 12 פעמים (בעונת 1991/1992 השיגה ניצחון כפול ברבע הגמר שנערך בשיטת בית-חוץ), והפועל ניצחה 3 פעמים. הפעם האחרונה בה נפגשו שתי הקבוצות במפעל הייתה בגמר הגביע של עונת 2021.
מעמד גמר גביע המדינה
9 פעמים במהלך ההיסטוריה נערך הדרבי התל אביבי במעמד גמר גביע המדינה (בפעם האחרונה בעונת 2020/2021), מתוכן 4 פעמים לפני קום המדינה. ב-1933 ניצחה מכבי 1–0, ושנה לאחר מכן ניצחה הפועל 3–2 וזכתה לראשונה בתולדותיה בדאבל, הישג אותו שחזרה ב-1938, אז ניצחה את מכבי 2–1. ב-1941 ניצחה מכבי 2–1.
במסגרות אחרות
פעמיים נפגשו הקבוצות לדרבי במסגרת משחק אלוף האלופים בין האלופה למחזיקת הגביע. בשנת 1970 ניצחה הפועל (שהייתה סגנית האלופה) את מכבי (שזכתה בדאבל) בתוצאה 2–1. בשנת 1988 ניצחה מכבי (מחזיקת הגביע) את הפועל (האלופה) בתוצאה 3–0. הקבוצות נפגשו פעם אחת בגביע ליליאן בעונת 1986/1987 בשלב חצי הגמר, מכבי ניצחה את הפועל 3–1 באצטדיון רמת גן. בשנת 1998 נפגשו למשחק ידידות באצטדיון העירוני בת ים, מכבי ניצחה את הפועל 2–1.
ליגת העל הרוסית בכדורסל נשים
ליגת העל הרוסית בכדורסל נשים היא אליפות רוסיה בכדורסל נשים (ברוסית: Чемпионат России по баскетболу среди женщин) והליגה הבכירה בכדורסל נשים במדינה.
אוסטילוג
אוסטילוג (באוקראינית: Устилуг, בפולנית: Uściług, ביידיש: אוסטילה) היא עיר במחוז ווהלין באוקראינה, על הגדה הימנית של הנהר בוג, 88 ק"מ מלוצק, סמוך לגבול עם פולין. המגזרים הכלכליים הבולטים בה הם חקלאות ושירותים. עקב קרבתה לגבול הפכה אוסטילוג לאחר קבלת עצמאותה של אוקראינה (1991) למרכז אזורי של שירותים וסחר.
המלחין איגור סטרווינסקי החזיק בית באוסטילוג והתארח בו תכופות בין השנים 1890–1914. ביתו מהווה מוזיאון.
תולדות היישוב
העיר מוזכרת לראשונה בתעודות משנת 1150. בתקופת האיחוד הפולני-ליטאי נפגעה העיר עקב סכסוכים בין אצילים מקומיים. בסוף המאה ה-16 תמכה האוכלוסייה המקומית בקוזקים במאבקם לעצמאותה של אוקראינה, ובמאה ה-17, בין היתר בפרעות ת"ח ת"ט, הצטרפו תושבים מקומיים למרד האוקראיני וסרו למנהיגותו של בוגדן חמיילניצקי. עם פלישת צבאות נפולאון ב-1812 הייתה אוסטילוג שוב זירת קרבות, וכך גם במלחמת העולם הראשונה.
ב- 1940 הפכה אוסטילוג למרכז מחוזי. בעיר פעלו תעשיית מוצרי עור, מפעל לבני-בניין ותעשיות הלבשה, ריהוט וכימיקלים. במבצע ברברוסה ביוני 1941 נכבשה אוסטילוג על ידי הוורמאכט, והיא שוחררה על ידי הצבא האדום ביולי 1944. לאחר שנות המלחמה השתקמו התעשיות בעיר.
יהודי אוסטילוג
לא ידוע מתי התיישבו יהודים בעיר לראשונה. בהתכנסות ועד מחוז ווהלין בשנת 1700 בהורוכוב הוטל על בני הקהילה לשלם מס גולגולת בסכום קטן יחסית, ובו נשאה קהילת לודמיר. במפקדים שנערכו במחצית השנייה של המאה ה-18 נמנו בעיר בין 300 ל-350 יהודים מעל גיל שנה. עד אמצע המאה ה-19 גדל מספר היהודים והגיע לכ- 1,500, ולקראת סוף המאה ה-19 הגיע מספרם לכ- 3,200, כ- 90% מתושבי העיר באותה עת.
מראשית המאה ה-19 ועד 1830 כיהן ברבנות הקהילה הרב יוסף קצלבוגן משושלת נישכיז. בעיר היו 12 בתי כנסת של מספר חסידויות. כמו כן, בעיר נערכה חתונה גדולה לנכדו של הרבי מאפטא, הנחשבת לחתונה החסידית הגדולה ביותר בהיסטוריה.
עם כיבוש העיר על ידי אוסטרו-הונגריה בזמן מלחמת העולם הראשונה הטילו השלטונות הגבלות על תנועת הסוחרים היהודים, אך במקביל החלו לפעול בעיר ארגונים יהודיים, ונפתח בית ספר ששפות ההוראה בו היו גרמנית ועברית. בשנת 1917 נערכה בעיר תהלוכה גדולה לכבוד הצהרת בלפור, והוקם ארגון צעירים, שממנו צמח סניף של צעירי ציון. בשנת 1918 החלו יחידות האוסטרו-הונגרים לסגת מהעיר, וצעירים יהודים ארגנו מיליציה מקומית לשמירה על הסדר. כאשר נכנסה לעיר קבוצה של ליגיונרים פולנים, אנשי המיליציה היהודית פתחו עליהם באש, בחשבם כי מדובר בכנופיית פורעים, ובקרב הקצר שהתחולל נפלו 14 יהודים. למחרת הגיעה למקום פלוגה של הצבא הפולני, והטילה על הקהילה היהודית בעיר קנס כספי.
בשנות העשרים הוקמו בעיר שני בתי ספר עבריים, האחד של רשת תרבות והשני של רשת יבנה. כמו כן, נוסד בה גן ילדים עברי, ופעלו בה שתי ספריות, בעברית וביידיש. החל מאמצע שנות העשרים פעלו בעיר רוב המפלגות הציוניות. בשנים 1932 -1937 נבחר לכהן ברבנות הקהילה הרב פנחס טברסקי, ואחריו כיהן הרב יהושע שיינטופ (שניהם נספו בשואה).
בשואה
בספטמבר 1939 הייתה אוסטילוג לעיר גבול בין ברית המועצות ובין הגנרלגוברנמן שבשליטת גרמניה. השלטון הסובייטי הטיל הגבלות תנועה על העיר, ושליש מיהודי העיר עזבו אותה, רובם ללודמיר. בעיר חיו באותה עת כ-2,720 יהודים.
בבוקר ה-22 ביוני 1941, יום פרוץ מבצע ברברוסה, הופצצה והופגזה העיר קשות, רוב בתיה נפגעו, ורבים מתושביה, כולל יהודים, נהרגו. באותו יום לפנות ערב נכבשה העיר על ידי הגרמנים. בתוך ימים ספורים רצחו הגרמנים 30 יהודים בעיר, ועד מהרה החלו בלקיחת יהודים לעבודת כפייה בתיקון הגשר שעל נהר בוג, בניקוי ההריסות בעיר, ובהעמסת תחמושת וציוד צבאי בתחנת הרכבת. בסוף יולי 1941 הקימו הגרמנים יודנרט בעיר.
במרץ 1942 הוקם בעיר גטו, בו הושמו כ-2,000 איש, בצפיפות גדולה של כ- 20 איש בחדר. בגטו התפתחו תנאי רעב, ופרצו בו מגיפות, בעיקר של טיפוס הבטן.
בימים 1 בספטמבר עד 15 בספטמבר 1942 הועברו יהודי העיר לגטו לודמיר, ונרצחו שם יחד עם יהודי המקום בבורות שהוכנו בכפר פיאטידיין (Piatydeń). בעת האקציה ניסו כ-300 מבני העיר להימלט, אך רובם נתגלו ונרצחו. מהמעטים ששרדו היו שניסו להצטרף לפרטיזנים. חמישה צעירים ממשפחת ספסוב שביקשו להצטרף לפרטיזנים האוקראינים נרצחו על ידם. כמה מבני העיר, ובהם שמואל דיאמנט, הצטרפו ליחידות הארמייה קריובה.
מספר הניצולים מיהודי העיר הגיע לכ-200 נפש, ובהם בני העיר שהספיקו להימלט לברית המועצות.
יחסי הפיליפינים–פינלנד
היסטוריה
פינלנד הכירה בפיליפינים ב-22 באוגוסט 1946, ושתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-14 ביולי 1955. הפיליפינים החזיקה שגרירות בהלסינקי, שנסגרה בשנת 2012 עקב ארגון מחדש של תקציב ה-DFA. פינלנד מחזיקה שגרירות במנילה, המוסמכת גם עבור חלק במדינות האיים ב כגון פלאו, מיקרונזיה ואיי מרשל. ביוני 2015 חגגו שתי המדינות 60 שנה לכינון היחסים הדיפלומטיים ביניהן.
אלברט הראשון
{{פירושונים|
מרגון גמד
תיאור
מרגון גמד הוא המין הקטן ביותר בתת-משפחת המרגוניים ואורכו 38–44 ס"מ. צבעו של הזכר לבן. ראשו גדול,עם עיגולים שחורים סביב העיניים (בדומה לפנדה) וציצת ראש לבנה וגבוהה. העורף שחור, החזה לבן, הבטן אפורה ובינה לבין החלק העליון יש כמה פסים אופקיים שחורים ודקים. תחילת הכנפיים שחורה, הזנב אפור-כחול, וכך גם המקור.  הנקבות בעלות ראש ועורף חומים, צוואר לבן ושאר הגוף אפור. מקורו של מרגון גמד  קצר משל קרוביו, מעוקל בקצהו ונחשב ליותר פרימיטיבי.
לעיתים מתרבה מין זה עם ברווזי עבראש ירוק, הדומים לו מעט וחיים באותם אזורים בטבע.
אקולוגיה
מרגון זה מצוי בטבע בצפון אירופה ואסיה, ביערות הקרים של הטייגה ובנהרות והאגמים סביבם. בעתות קרה חלקם נודדים דרומה לעבר הים הבלטי, הים השחור, ארצות מרכז אירופה ואף למערב אירופה עד לבריטניה.
כמו קרובי משפחתו, המרגון הוא שחיין מיומן המשתמש בשרירי רגליו ובקרומי השחייה כדי להתקדם במים והוא ניזון בעיקר מדגים וכן מחסרי חוליות מימיים.
5 (אלבום של אד שירן)
5 הוא אלבום אוסף של הזמר-יוצר האנגלי אד שירן. הוא פורסם ב-12 במאי 2015, על ידי אטלנטיק רקורדס. האלבום מרכז בתוכו את חמשת המיני-אלבומים שיצאו בראשית הקריירה שלו.
ח'יזוראן
אל-ח'יזוראן בנת עטאא' (בערבית: الخيزران بنت عطاء) הייתה שפחתו התימניה של הח'ליף העבאסי אל-מהדי, ואימם של הח'ליפים אל-האדי והארון א-רשיד.
ח'יזוראן נחטפה בילדותה מביתה בידי בדואים אשר מכרו אותה בשוק העבדים של מכה לאל-מאמון בהיותו בחג'. כעבור זמן קצר הוא התאהב בה ונשא אותה לאישה. לח'יזוראן הייתה כריזמה חזקה ששכנעה את אל-מאמון למנות כיורשיו את שני בניה על פני צאצאיהן של נשותיו האחרות. בחצר, הייתה מבעלות בריתם של הברמכים. לח'יזוראן הייתה השפעה ניכרת על ענייני החצר ועל התנהלותם של שני בניה, השפעה שהורגשה גם בענייני מדינה. אל-האדי הרעילה בשל כך, אך היא ניצלה. לאחר מכן הייתה מעורבת ככל הנראה ברציחתו ובהחלפתו בבנה הצעיר, הארון א-רשיד שהיה בנה המועדף, בשנת 785.
ח'יזוראן נפטרה בשנת 789 ודמותה היוותה לדעת מבקרי ספרות רבים את היסוד לדמותה הספרותית של שהרזאד בסיפורי אלף לילה ולילה.
מסוט אוזיל
מסוט אוזיל (בטורקית ובגרמנית: Mesut Özil; נולד ב-15 באוקטובר 1988) הוא כדורגלן עבר גרמני ממוצא טורקי, ששיחק בעמדת הקשר ההתקפי.
קריירת מועדונים
אוזיל נולד וגדל בגלזנקירכן שבמערב גרמניה, כנכד למהגרים מטורקיה.
בצעירותו שיחק בקבוצות ילדים שונות בגלזנקירכן וברוט-וייס אסן שבגרמניה. בשנת 2005 עבר לשחק בקבוצת הנוער של שאלקה 04, ובעונת הועלה לקבוצה הבוגרת של המועדון. ב-29 ביולי 2006 ערך את הופעת הבכורה שלו בקריירה, במשחק נגד באייר לברקוזן במסגרת הסיבוב הראשון של גביע הליגה הגרמני, בו ניצחה שאלקה 9–10 בדו-קרב בעיטות עונשין. אף על פי כן, ארבעה ימים לאחר מכן הפסידה הקבוצה 1–4 לבאיירן מינכן והודחה מהמפעל. את הופעת הבכורה שלו בבונדסליגה ערך ב-12 באוגוסט, כאשר נכנס כמחליף לחמיט אלטינטופ בדקות הסיום של המשחק נגד איינטרכט פרנקפורט, שהסתיים בתיקו 1-1. עד סיום העונה שותף ב-18 משחקי ליגה נוספים וסייע לקבוצתו לסיים במקום השני בליגה.
עם תחילת עונת הבקיע את שערו הראשון במדי שאלקה, בניצחון 0–9 על איינטרכט טריר בסיבוב הראשון של הגביע הגרמני. גם בבונדסליגה הפגין יכולת טובה עם שלושה בישולים ב-11 המשחקים הראשונים של העונה. בעקבות יכולתו המרשימה, הועבר אוזיל ב-31 בינואר 2008 לוורדר ברמן תמורת 4.3 מיליון אירו, וב-2 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, במשחק הליגה נגד באיירן מינכן. ב-4 באפריל כבש את שערו הראשון במדי ברמן ושער הבכורה שלו בבונדסליגה וסייע לקבוצתו לסיים בתיקו 3-3 נגד קרלסרוהה. עד סיום העונה עבד בעיקר על השתלבותו בהרכבה של ברמן וסייע לקבוצה לסיים במקום השני בליגה.
בעונת הוא הפך לאחד השחקנים המשמעותיים בברמן ואף סיים את העונה כסגן מלך הבישולים של הבונדסליגה עם 15 בישולים, שני רק לזויסן מיסימוביץ' שזכה בתואר עם 20 בישולים. כמו כן, כבש שלושה שערי ליגה, אולם ברמן סיימה את העונה במקום העשירי בלבד. אף על פי כן, הוא סייע לקבוצתו לזכות בגביע הגרמני באותה עונה, כשכבש את שער הניצחון בגמר 0–1 על באייר לברקוזן. גם בליגת האלופות הפגין אוזיל יכולת מרשימה, ואת שלב הבתים סיים עם ארבעה בישולים, כולל שלושה בצמד המשחקים נגד אינטר מילאנו. עם זאת, ברמן סיימה במקום השלישי בלבד בבית, לאחר שסיימה בתיקו 0-0 נגד אנורתוסיס פמגוסטה הקפריסאית והובסה 0–3 על ידי פנאתינאיקוס. בשלב 32 האחרונות של גביע אופ"א, אליו שובצה לאחר שהודחה מליגת האלופות, הצליחה ברמן להדיח את מילאן שהייתה הפייבוריטית לזכות בתואר. בהמשך ניצחה ברמן את סנט אטיין, אודינזה (נגדה בישל אוזיל שני שערים) והמבורג והעפילה למשחק הגמר, בו הפסידה 1–2 בהארכה לשחטיור דונצק.
בעונת עזב דייגו את ברמן ואוזיל הפך לשחקן המוביל של הקבוצה יחד עם קלאודיו פיסארו. כבר במשחק הפתיחה של הבונדסליגה נגד איינטרכט פרנקפורט כבש את שערו הראשון בעונה זו והוביל את קבוצתו לניצחון 2–3. כשבועיים לאחר מכן הבקיע צמד שערים ובישל שניים נוספים בניצחון 3–6 על אקטובה במשחק הראשון של סיבוב המוקדמות השלישי של הליגה האירופית. במשחק הגומלין בישל אוזיל לפיסארו את שערה הראשון של ברמן בדרך לניצחון 0–2 ולהעפלה לשלב הבתים של הליגה האירופית. בשלב הבתים המשיך אוזיל להפגין יכולת מצוינת ועם שלושה בישולים הוביל את ברמן למקום הראשון בבית.
במשחק הגומלין של שלב 32 האחרונות נגד טוונטה אנסחדה הוא בישל שני שערים והוביל את ברמן לניצחון 1–4 (2-4 בסיכום שני המשחקים) ולהעפלה לשמינית הגמר. על אף היכולת המרשימה בסיבובים הראשונים, ברמן הודחה מהליגה האירופית כבר בסיבוב הבא, לאחר שסיימה בתיקו 5-5 בסיכום שני המשחקים נגד ולנסיה והודחה בעקבות שערי חוץ. גם בליגה הציג יכולת שיא ועם תשעה שערים ו-17 בישולים זכה בתואר מלך הבישולים של הבונדסליגה והוביל את קבוצתו למקום השלישי. בין היתר במחזור ה-33, בהופעתו ה-100 בבונדסליגה, אוזיל כבש את השער הראשון בניצחון 0:2 נגד קבוצת נעוריו שאלקה, שפגע בשאיפות האליפות של הרויאל-בלוז. כמו כן, הוביל את ברמן שוב לגמר הגביע הגרמני, עם בישולים בשמינית הגמר נגד קייזרסלאוטרן ובחצי הגמר נגד אאוגסבורג. עם זאת, ברמן הובסה במשחק הגמר 0–4 על ידי באיירן מינכן.
בעקבות הצלחתו הרבה במדי ברמן ויכולתו המרשימה במדי נבחרת גרמניה במונדיאל 2010, הפך אוזיל לאחד השחקנים המבוקשים באירופה בפגרת הקיץ של עונת כאשר ברצלונה, ארסנל וריאל מדריד היו מהמתעניינות הבולטות. כוכב מנצ'סטר יונייטד, ווין רוני, אף ביקש מפרגוסון באופן אישי להחתימו בקבוצה. ב-14 באוגוסט 2010 ערך את הופעתו האחרונה במדי ברמן, בסיבוב הראשון של הגביע הגרמני נגד רוט-וייס אאכן, ואף בישל לפיסארו את השער הראשון במשחק, בדרך לניצחון 0–4. שלושה ימים לאחר מכן עבר לשחק בריאל מדריד הספרדית תמורת 15 מיליון אירו ואמר: "כאשר ריאל רוצה אותך, אין מקום להתלבטויות. לא ניתן לסרב למועדון זה. ריאל היא מוסד, מועדון עם היסטוריה מפוארת, אצטדיון וסגל ברמה הגבוהה ביותר". תחילה קיבל את המספר 26, אך לאחר עזיבתו של ואן דר וארט לטוטנהאם, קיבל את המספר 23.
אוזיל הגיע תחילה כמחליף לקאקה, אך הפך לשחקן הרכב לאחר שהברזילאי עבר ניתוח. את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ערך במחזור הפתיחה של הליגה כשהחליף בדקה ה-62 את די-מריה בתיקו 0:0 אצל מאיורקה.
ב-3 באוקטובר 2010 הבקיע את שערו הראשון במדי ריאל, בניצחון 1–6 על דפורטיבו לה קורוניה. בעונתו הראשונה בקבוצה זכה עמה בגביע המלך הספרדי, לאחר ניצחון על ברצלונה במשחק הגמר ובפן האישי סיים את העונה כשיאן הבישולים באירופה עם 25 בישולים בכל המסגרות.
בעונת החל ללבוש את החולצה מס' 10 כאות לעלייה במעמדו בקבוצה לאחר העונה הראשונה המוצלחת מבחינתו. במשחק הראשון של הסופרקופה הספרדי נגד ברצלונה בברנבאו כבש את שער הקלאסיקו הראשון שלו בקריירה, אך בגומלין הורחק לקראת הסיום לאחר עימות מילולי עם דויד וייה. באותה עונה ריאל מדריד זכתה באליפות ה-32 בתולדותיה כשאוזיל סיים כשיאן הבישולים בליגה(17).
בפתיחת עונת 2012/2013 אוזיל זכה עם הבלאנקוס בסופרקופה אך חל פיחות במעמדו עם הגעתו של לוקה מודריץ' מטוטנהאם. למרות זאת הוא סיים את העונה עם 26 בישולים.
ב-2 בספטמבר 2013 חתם לחמש עונות בארסנל, ששילמה עבורו 50 מיליון אירו, ובכך הפך לשחקן הגרמני היקר בהיסטוריה (שיא שנשבר מאז כמה פעמים). ב-14 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג, בניצחון 1–3 על סנדרלנד, ובישל לאוליבייה ז'ירו את השער הראשון במשחק. ב-1 באוקטובר כבש את שער הבכורה שלו במדי ארסנל, בניצחון 0–2 על נאפולי במסגרת שלב הבתים של ליגת האלופות. בליגה כבש בעונה זו חמישה שערים והוסיף תשעה בישולים, ובתום העונה זכה עם הקבוצה בגביע האנגלי.
ב-31 בינואר 2018 האריך את חוזהו בארסנל עד לשנת 2021.
לקראת עונת 2020\2021 לא נכלל אוזיל ברשימת הסגל של ארסנל למשחקי הפרמייר ליג, לאחר שלא שיחק מאז מרץ 2020. ב-15 בינואר 2021 סיכמו ארסנל ואוזיל על התרת חוזהו במועדון ועל שחרורו המיידי.
ב-13 ביולי 2022 חתם באיסטנבול בשאקשהיר מליגת העל הטורקית. ב-3 בפברואר 2023 התיר את חוזהו בקבוצה. ב-22 במרץ 2023 הודיע על פרישה ממשחק פעיל.
נבחרות גרמניה
כמי שהיה רשאי לבחור לשחק עם נבחרת טורקיה או עם נבחרת גרמניה, לאחר התלבטות רבה,  אוזיל בחר בנבחרת של מולדתו הגרמנית.
בספטמבר 2006 זומן אוזיל לראשונה לסגל נבחרת גרמניה עד גיל 17. מאוחר יותר באותה השנה החל לשחק עבור נבחרת גרמניה עד גיל 19, במדיה ערך אחת עשר הופעות וכבש ארבעה שערים.
בשנת 2007 זומן לסגל הנבחרת הצעירה של גרמניה עד גיל 21, וכשנתיים לאחר מכן הוביל אותה לזכייה באליפות אירופה עד גיל 21, עם שער במשחק הגמר נגד אנגליה, בו ניצחה גרמניה 0–4, ונבחר לשחקן המצטיין של משחק הגמר.
מספר חודשים לפני כן, ב-11 בפברואר 2009, ערך אוזיל את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גרמניה הבוגרת, במשחק ידידות נגד, בו הפסידה גרמניה 0–1. את שערו הראשון במדי הנבחרת הבקיע ב-5 בספטמבר 2009, והוביל אותה לניצחון 0–2 על.
אוזיל נכלל בסגל נבחרת גרמניה הבוגרת, למונדיאל 2010 וכבר במחזור הפתיחה של הטורניר נגד, בישל לקאקאו את השער הרביעי בניצחון 0–4. במשחק השלישי של שלב-הבתים נגד, הבקיע עבור גרמניה את השער היחיד במשחק והוביל אותה להעפלה לשמינית-הגמר. גם בשלבים הבאים הפגין יכולת מעולה ואף בישל פעמיים (פעם אחת בכל משחק) בניצחונות 1–4 ו-0–4 על ועל  בשמינית ורבע-הגמר בהתאמה. על אף היכולת המצוינת, גרמניה הפסידה 0–1 ל בחצי-הגמר. אולם זכתה במדליית הארד, לאחר ניצחון על במשחק על מקומות 3–4. אוזיל שפתח בהרכב בכל אחד ממשחקיה של גרמניה בטורניר ואף בישל שלושה שערים, סיים כמלך הבישולים של המונדיאל ביחד עם ארבעה שחקנים נוספים, ואף היה אחד מעשרת המועמדים לפרס כדור הזהב (השחקן המצטיין), בו זכה דייגו פורלאן האורוגוואי.
לקראת המשחק נגד נבחרת ב-8 באוקטובר 2010 במסגרת מוקדמות יורו 2012, מחאו אוהדי טורקיה ובראשם שחקן הנבחרת הטורקית חמיט אלטינטופ נגד אוזיל, אשר מוצאו טורקי, ולטענתם "משחק עם גרמניה בגלל הכסף", ובמהלך המשחק אף שרקו בוז בכל פעם שנגע בכדור. אוזיל הבקיע במשחק את שערו השלישי בנבחרת והוביל את גרמניה לניצחון 0–3.
בחצי-הגמר של יורו 2012, הבקיע אוזיל את שערה היחידי של נבחרתו בפנדל, בהפסדה של גרמניה 1–2 ל.
במשחקי מוקדמות מונדיאל 2014 היה אוזיל מלך השערים של נבחרת גרמניה, עם שמונה שערים, ובמהלך המונדיאל כבש שער אחד, בניצחון 1–2 על בשמינית הגמר. במשחק הגמר, בו ניצחה נבחרתו 0–1 את בהארכה, הוחלף אוזיל בדקה ה-120 והיה שותף מלא לזכייתה של גרמניה בגביע העולם.
במחזור הפתיחה של יורו 2016 בישל את השער שכבש בסטיאן שוויינשטייגר בניצחון 0–2 מול אוקראינה. במחזור השני, מול צפון אירלנד, זכה אוזיל בתואר איש המשחק, כאשר הוא יוצר שישה מצבי הבקעה עם 99% דיוק במסירות. ברבע הגמר מול איטליה הבקיע שער עבור גרמניה. המשחק הוכרע בבעיטות הכרעה בתוצאה 5–6, זאת למרות שאוזיל החמיץ את בעיטתו.
במונדיאל 2018 שיחק בשניים משלושת משחקיה של גרמניה, לפני הדחתה בשלב הבתים. אוזיל יצר במשחקים אלה 11 מצבי הבקעה ב-180 דקות, המהווים 5.5 מצבים ב-90 דקות, יותר מכל שחקן אחר שהשתתף בטורניר.