cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אכסניית קליפורד
הנהלת האכסניה
האכסניה נוהלה על ידי מועצה שבראשה עמד מנהל האכסניה. במועצה היו חברים 12 עורכי דין אשר נבחרו על ידי כל עורכי הדין החברים באגודה המהווה את האכסניה. מנהל האכסניה נבחר בהצבעה בין כל החברים, והיה אחראי על פעילות האכסניה ופיקוח על משרתיה.
בעבר נבחרו המנהלים לכל ימי חייהם, אולם בהחלטה מה-15 ביוני 1668 הוחלט כי המנהלים יבחרו לתקופה של שלוש שנים. יחד עם זאת נותר המנהג לבחור את אותו מנהל לכל ימי חייו, והוא נבחר שוב ושוב עד שלא יכל להמשיך בתפקידו. מסיבה זו רק 21 מנהלים ניהלו את האכסניה בין השנים 1668 ו-1890.
האכסניה נחשבה לאכסניה המסונפת למידל טמפל, אולם חברי האכסניה הקפידו להצהיר על עצמאותה, ובשל כך התקיים במשך השנים המנהג לפיו שלחה מידל טמפל הודעה בידי שליח מדי שנה לאכסניה, והאכסניה קיבלה את ההודעה ולא השיבה לה.
ארמון מוסטובסקי
ארמון מוסטובסקי הוא ארמון מהמאה ה-18 בוורשה, פולין, ממוקם ברחוב נובוליפיי 2 בעיר, לפני מלחמת העולם השנייה, רחוב פרזיאזד 15. שימש גופים שונים וכיום זהו מטה משטרת ורשה.
היסטוריה
הארמון נבנה בשנים 65–1762 בסגנון הבארוק עבור הוויוויד של מינסק, יאן אוגוסט הילזן.
בשנת 1795 הפך הארמון לרכושו של תדיאוש מוסטובסקי, דמות בולטת בפולין המהפכנית.
הארמון נרכש על ידי הממשלה ונבנה מחדש בשנים 1823–1824 בסגנון הקלאסי, בעיצובו של אנטוניו קוראזי. הבניין הפך למקום מושבה של ועדת הפנים והמשטרה של פולין הקונגרסאית, ולאולם הופעות של פרידריק שופן.
בשנת 1831 הועבר הארמון לצורכי הצבא הרוסי הקיסרי.
הארמון שופץ בשנת 1920, והוא הפך למקום מושבם של משרדי עירייה שונים. במהלך מלחמת העולם השנייה, בשנת 1944, נהרס על ידי הגרמנים, למעט החזית. לאחר המלחמה, בשנת 1949, נבנה מחדש ארמון מוסטובסקי. כאמור, כיום זהו מושב מטה המשטרה של ורשה.
ברטמיוס קראוץ' האב
Barty Crouch Senior Figuren der Harry-Potter-Romane Barty Crouch Barty Crouch バーテミウス・クラウチ・シニア Bartolomeus Krenck Sr. Bart Kroek Barty Crouch
החטיבה המרכזית (אוגדת עזה)
החטיבה המרכזית הנקראת גם החטיבה המרכזית ברצועת עזה הייתה המרכזית מבין שלוש חטיבות אוגדת עזה. החטיבה הייתה אחראית על גזרת ח'אן יונס. לאחר כיבוש רצועת עזה במלחמת ששת הימים הוקמה החטיבה בגלגולה הראשון כנפת חאן יונס, וישבה בעיר ח'אן יונס. אולם, עם פרוץ האינתיפאדה הראשונה והקמת המפקדה האוגדתית של עוצבת שועלי הדרום, שונה ייעוד הנפה והיא הפכה לחטיבה מרחבית. עם חתימת הסכמי אוסלו בשנת 1993 יצאה מפקדת החטיבה מהעיר ועברה לפאת שדה. בשנת 1995 אוחדה החטיבה הדרומית עם זו המרכזית.
ים סיביר המזרחי
ים סיביר המזרחי נחשב כאחד מהאזורים שהכי פחות נחקרים באזור הארקטי. האזור מאופיין באקלים קשה, מליחות ים נמוכה ומיעוט בצומח ובעלי חיים. כמו כן, עומק פני הים של ים סיביר המזרחי הוא פחות מ-50 מטר. בנוסף, האזור מאופין בזרמי ים איטיים, גאות ושפל של פחות מ-25 ס"מ, ערפל תכוף (במיוחד בקיץ), וכן שפע של שדות קרח הנמסים במלואם רק באוגוסט/ספטמבר. האזור היה מיושב למשך אלפי שנים על ידי יוקאגירים, צ'וקצ'ים, אוונים ואוונקים , שעסקו בדיג, ציד וגידול איילים. מאוחר יותר, האזור יושב על ידי יאקוטים  ורוסים.
הפעילויות התעשייתיות המרכזיות באזור הן כרייה וניווט בנתיב הים הצפוני. הדיג המסחרי באזור אינו מפותח. עיר הנמל הגדולה ביותר שנמצאת באזור היא פבק, העיר הצפונית ביותר ברוסיה.
רוגבי נכים
רוגבי נכים הוא ענף ספורט קבוצתי לאתלטים בעלי מוגבלות. המשחק דומה למשחק רוגבי רגיל, אך הוא משוחק בידי שחקנים היושבים בכיסאות גלגלים (המעוצבים ייחודית לספורט זה) וחוקיו שונו מעט כך ששחקנים אלה יוכלו לשחק. הספורט פעיל ביותר מ-20 מדינות בכל רחבי העולם ומתקיים גם במסגרת המשחקים הפאראלימפיים מאז אולימפיאדת הנכים סידני (2000).
רוגבי הנכים פותח בקנדה ב-1977, ונקרא בתחילה Murderball, דהיינו "כדורצח". בארצות הברית קיבל הענף שם חדש: Quad Rugby מכיוון שהשחקנים שמשחקים בענף חייבים להיות בעלי הפרעות חמורות בהנעתן של שלוש גפיים לפחות. לרוב משחקים בענף אנשים בעלי הפרעות תנועה חמורות בארבעת גפיהם. רבים מהשחקנים מורחים דבק על הכפפות כדי להצליח לאחוז בחישוקי ההנעה של כיסאות הגלגלים.
משחק רוגבי נכים מתקיים באולם סגור שרצפתו היא רצפת עץ קשיח. חוקיי הענף כוללים אלמנטים רבים מחוקי כדורסל הנכים, מחוקי הוקי הקרח, מחוקי הכדוריד ומחוקי האיחוד הרוגבי. למרות השם הכמעט זהה, לרוגבי נכים אין כמעט שום דבר משותף עם ענף הספורט שלכאורה מקביל לו, רוגבי.
הספורט נתמך על ידי פדרציית רוגבי הנכים העולמית (באנגלית: International Wheelchair Rugby Federation ; IWRF), אשר הוקמה ב-1993.
קניה במשחקים האולימפיים לנוער
קניה משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). לאורך השנים צברו ספורטאי הנוער האריתריאים 15 מדליות, מהן שמונה מדליות זהב. כלל המדליות של אתיופיה הן בענף האתלטיקה במקצועות הריצה בה היא מדורגת במקום השני. קניה משתתפת גם במשחקי החורף האולימפיים לנוער. אולם, עד כה לא זכה ספורטאי נוער אולימפי מקניה במדליה במשחקי החורף.
אולימפיאדת הנוער סינגפור (2010)
המשלחת הראשונה של קניה למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור. המשלחת כללה עשרה ספורטאים שהתחרו בשלושה ענפי ספורט. המשלחת זכתה בשש מדליות, מתוכן 3 מדליות זהב. המשלחת הגיעה להישגים בענף האתלטיקה, בה היא זכתה בשלוש מדליות זהב בריצת 3000 מטר נערות, ריצת 2000 מטר מכשולים נערים וריצת 2000 מטר מכשולים נערות ושלוש מדליות ארד בריצת 400 מטר נערים, ריצת 1000 מטר נערות וריצת 400 מטר משוכות נערים. המשלחת השתתפה גם בענף השחייה ושיט בה היא לא הגיעה להישגים משמעותיים והשתתפותה הייתה סמלית.
אולימפיאדת הנוער לילהאמר (2016)
קניה השתתפה לראשונה במשחקי החורף האולימפיים לנוער באולימפיאדת הנוער לילהאמר ושלחה משלחת המונה ספורטאי יחיד שהשתתף בענף סקי אלפיני בה הוא סיים בין המקומות 30-20.
מדליות לפי משחקים
width="20px"|
עונת 1982/1983 בבונדסליגה
עונת 1982/1983 הייתה העונה ה-20 של הבונדסליגה, שהיא הליגה הגרמנית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-17 באוגוסט 1982 והסתיימה ב-6 ביוני 1983.
שאלקה 04, והרטה ברלין עלו מהליגה השנייה.
המבורג זכתה בתואר האליפות בפעם השנייה ברציפות ובפעם השלישית בתולדות המועדון.
על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות. במידה ובסוף העונה מספר קבוצות היו מגיעות לאותו מספר נקודות, הקבוצה עם הפרש השערים הטוב יותר הייתה מקבלת יתרון.
הליגה כללה 18 קבוצות. קבוצות שסיימו במקומות ה-17-18 ירדו בסוף העונה לבונדסליגה השנייה, ושתי קבוצות עלו במקומן. הקבוצה שהגיעה למקום ה-16 השתתפה במשחקי מבחן מול הקבוצה שסיימה במקום השלישי בהבונדסליגה השנייה, כאשר המנצחת במפגש הכפול הייתה משחקת בעונה הבאה בבונדסליגה והמפסידה בבונדסליגה השנייה.
הרטה ברלין וקרלסרוהה ירדו לבונדסליגה השנייה. שאלקה 04 שיחקה בצמד משחקי מבחן נגד באייר אורדינגן, וגם ירדה ליגה לאחר שהפסידה.
כדורגלנים מצטיינים
רודי פלר (ורדר ברמן) שכבש 23 שערים זכה בתואר מלך השערים של הליגה.
ארוחת בוקר על הדשא
ארוחת בוקר על הדשא (בצרפתית: Le Déjeuner sur l'herbe; תרגום מילולי: "ארוחת צוהריים על הדשא") הוא ציור שמן על בד של הצייר הצרפתי אדואר מאנה. הוא מתאר אישה עירומה שלצידה שני גברים לבושים, סועדים בחורשת עצים.
עד אז היה מקובל לתחום ציור של עירום נשי בהקשרים תנ"כיים, מיתולוגיים או סיפוריים. בתמונה זו הוצג לראשונה עירום נשי בהקשר יומיומי, נטול כל הצהרה מפורשת חברתית או פוליטית. המבקרים תפשו את היצירה כבלתי מהוגנת וכבלתי לגיטימית. אחת הסיבות לכך היה המבט שהאישה העירומה מישירה אל עבר הצופה; סוג כזה של ציור לא היה נהוג בתקופה זו, ונחשב כזלזול וכחוסר מקצועיות. בנוסף ניכר בתמונה זלזול של המעמד הבורגני שהתבטא באוכל הזרוק, דבר שעורר התנגדות.
אמצעים אומנותיים
הפרספקטיבה בציור שגויה ומעוותת מעט. הדמויות בחלקה הקרוב של התמונה גדולות יתר על המידה באופן יחסי לסביבתן. כך גם שואבת המים בחלק האחורי של הקומפוזיציה.
הקומפוזיציה משולשת וסגורה. נקודת המגוז היא בפיסת השמיים בקצה קרחת היער שבחלקו העליון הציור (בערך מעל לשואבת המים).
אימפרסיוניזם ביצירה
היצירה עוסקת בפעילות פנאי יומיומית של המעמד הבורגני בצרפת, נושא שהעסיק את האימפרסיוניסטים. הסגנון האימפרסיוניסטי מתבטא גם בהשטחת הדמויות, בהשפעת האמנות היפנית (ההדפס היפני). ביצירה זו, לצד הדמויות במרכז שצוירו באופן מדויק ומלוטש, נראים פרטי העצים שמסביב מטושטשים בסגנון אימפרסיוניסטי. האומן ניסה לתאר שינויים בפוקוס, בקירוב ובריחוק מן הדמויות (בדומה לפעולת המצלמה).
חשיבות הציור
מאנה יצר עבודות שנחשבו לפרובוקטיביות ועוררו שערוריות. עבודה זו גרמה לאי נוחות בקרב ה"נובו רישים" של המאה ה־19 בפריז, הן בשל האישה עירומה לצד הגברים הלבושים, והן משום שהאישה אינה משפילה את עיניה, אלא מישירה את מבטה אל הצופה. הקהל שהגיע למוזיאון הבין שלא מדובר בעירום סימבולי, אלא באישה רגילה, בת התקופה. העירום היה נוכח, קונקרטי, והאישה אמיתית. הדבר נגע בעצב חשוף של הגברים בני המעמד הבורגני וחשף את אופיו הבלתי מוסרי של העידן היפה: גברים בורגנים רבים נהגו לפקוד מועדוני זנות ובורדלים ולעסוק בסחר חליפין מיני. הציור מציב מעין מראה מול פניהם בסיטואציה בלתי נוחה: במרחב הציבורי, בבילוי מהוגן במוזיאון בחברת נשותיהם, ילדיהם ולעיתים אף מעסיקיהם. מאנה היה מודע לכך ובחר לבטא בעבודתו מחאה חברתית.
ציירי התקופה נהגו לצייר את חיי הרחוב המשועשעים של פריז. לעיתים ציוריהם היו שיקוף של המציאות ולעיתים נכח בהם יסוד ביקורתי, כגון בציורו זה של מאנה.
מחווה
בשנת 1990 יצר בועז טל צילום "מתוה לגבר ואישה (בעקבות 'הסעודה על הדשא')" (צילום מספר 20 באתר האמן), המשחזר את יצירתו של מאנה עם בני משפחתו של הצלם, אך בהיפוך - הדמות העירומה היא של גבר ולא של אשה. בשנת 2012 יצר אילן כרמי צילום, "פיקניק", המשחזר את יצירתו של מאנה באמצעות אנשים חיים על גג חניון בית הדר בתל אביב.
ירושלים: האצלתו של הענק אלביון
ירושלים: האצלתו של הענק אלביון (באנגלית: Jerusalem: The Emanation of the Giant Albion; נוצרה בין השנים 1804 - 1820, אולם תוספות הופקו אפילו מאוחר יותר), הייתה הספר האחרון, הארוך ביותר, והגדול ביותר בהיקפו מתוך ספרי הנבואה שנכתבו ואוירו על ידי המשורר, האמן והחרט הבריטי ויליאם בלייק. חרוטה בכתב ידו, בליווי סקיצות קטנות, איורים שנפרשו על גבי לוחות נחושת גדולי ממדים ודמויות כאלה ואחרות אשר צוירו בשולי כל לוח, היא תוארה כ "חזון התיאטרון".
מילות השיר המפורסם ירושלים (הטקסט חובר גם הוא על ידי בלייק, עם מוזיקה על ידי סר יוברט פארי), אשר הפך לימים להמנונה הבלתי רשמי של אנגליה, לא קשורות לספר שירה זה. השיר לקוח מההקדמה לספר "נבואי" אחר של בלייק: מילטון.
טכניקת יצירת הלוחות
השיר, אשר הופק בין 1804 ו-1820, מורכב מ-100 לוחות נחושת חרוטים ומאוירים, דבר שהופך אותו ליצירתו הארוכה ביותר של בלייק, כמכלול יצירה אחד. הלוחות המאוירים הופקו באמצעות טכניקה אישית שבלייק פיתח, טכניקה של "הדפסה מוארת", אשר דרשה ממנו לצבוע וליצור כל עותק בנפרד, לוח אחרי לוח. בלייק לא בחל מכדי לשנות את הטקסט של כמה לוחות בין ההדפסות או מכדי לשנות את הצבעים וכתוצאה מכך אף לא אחד מההעתקים המקוריים של השיר זהים אחד למשנהו. שישה עותקים (A-F) נדפסו בין 1820 ו-1827. ארבעה עותקים (G–J) הודפסו לאחר מותו (1832). העתק B אינו שלם וכולל רק את הפרק הראשון (25 לוחות). הסדר של הפרק השני הוא שונה ביחס להעתקים המוקדמים (A & C) והמאוחרים (D & E). העתק F אשר נכלל מאוחר יותר בשנת 1827 על ידי ג'ון לינל, מסודר כמו העתק C המוקדם ממנו. יש רק שני עותקים צבעוניים (B & E). מהדורת הצבע היחידה שקיימת של עבודה זו מצויה באוסף של מרכז ייל לאמנות בריטית ב-ניו הייבן, קונטיקט.
לוח 1. האיור הקדמי. לוס נכנס אל שער המוות.
העיצוב תואם לשורות הבאות שנחרטו במקור על גבי הלוח (ראה להלן את המלל הנפרד שהוגה על ידי בלייק), לוח שנמצא במוזיאון פיצויליאם, אבל נמחק מאוחר יותר:
סיכום הנרטיב של השיר
ירושלים מספר את סיפור נפילתו של אלביון, התגלמות האדם המסמל את בריטניה או את העולם המערבי כולו, אליבא דבלייק.
הנרטיב הפואטי לובש את הצורה של "הדרמה של הנפש", המנוסחת באמצעות הסמליות הצפופה של המיתולוגיה האישית שבלייק יצר.
מפני שהיצירה כוללת בתוכה מנעד רחב כל כך של דמויות, ירושלים יכולה להיראות מבלבלת. אין לפואמה עלילה ליניארית. הדמויות משנות ומגוונות את עצמן הן פנימה והן החוצה, אחת מתוך השנייה. דמות יכולה להיות הן אדם והן מקום. ירושלים, האצלתו של אלביון, היא אישה וגם עיר. אלביון, "האנושות האוניברסלית", הוא אדם וארץ (בריטניה). הוא מכיל שנים עשר בנים אשר מתקיימים במשותף לצד שנים עשר השבטים של ישראל כמו גם ארבע הזואות. לכל Zoa (המגלמת עקרון חיים) יש האצלה (דמות נשית שדרכה האדם יכול להיות אלוהי). הזואות וההאצלות כוללות את:
פרק ראשון: אל הציבור
הפרק הראשון של ירושלים מספר את סיפור נפילתו של אלביון לתוך העצמיות. הפתיחה של הפרק מציבה במרכז את התרחיש עבור מסעו של לוס לתוך פנימיותו של אלביון והשתנות האנושות דרך מחילת החטאים. בסצנה הראשונה, אלביון מגרש את ירושלים וישוע, ולמעשה גורם לדעיכת הטבע, התרבות וחייו הפנימיים. או אז לוס נאבק עם צילו, מכריח אותו לעבוד למען שיקומו של אלביון. ירושלים מתאבלת, מקימה לתחייה את צילה העצמי, הלא היא ואלה, בזמן שלוס בונה את גולגונוזה, עיר העשויה להתפתח ולהיפתח לתוך נצחיות גן העדן. הרציונליות של אוריזן תוקפת את ירושלים ומכסה בעננים את חיי הרוח. לוס נאבק כנגד זאת, כשהוא מצרף את בריטניה לישראל, אבל רוח הצללים שלו מדביקה אותו עם זעם ובושה, מטרידה את מנוחתן של בנות אלביון ודוחפת בחוזקה את בניו הלוחמים של אלביון לגרש את ירושלים. ואלה מנסה לפתות את ירושלים. אלביון מקלל את שתיהן, מוצא את עצמו לכוד ברעלתה הקטלנית של ואלה. הוא מסרב לקבל את הסליחה האלוהית.
פרק שני: אל היהודים
היהודים של בלייק מקבילים ביצירה לדרואידים שוחרי הריב והמדון. בפרק זה לוס ושורה של מלאכים נצחיים מנסים להציל את אלביון. רוח הרפאים של לוס וכמו כן האצלתו, מופיעות ביצירה בתור פליטים, שנמלטו מפני אלביון לספר את גרסתן לנפילתו. לוס פותח במסע לתוך פנימיותו של אלביון אשר בה נערצת ואלה צמאת הדם. או אז לוס מצר את חושניותו של ראובן (בנו של אלביון) בניסיון לרסן את תאוותיו כמו שישו יוצר בדמיונו מצבים (מדינות) שבאמצעותן האנושות תוכל למצוא מחילה. דמויות המלאכים הנצחיים (ערי הקתדרלה) מנסות לעזור לאלביון, אבל גם הן דועכות מפני העצמיות. לוס, מעורר אותן, אבל אלביון בוחר להישאר לכוד. ואלה רומסת את ירושלים, אבל ארין (אירלנד) החכמה מפרידה את גיבורת השיר מן אלביון שעל גופו היא נגועה ביחד עם החוק המוסרי שוחר המדון.
פרק שלישי: אל הדיאיסטים
הדיאיסטים של בלייק יוצרים יותר ויותר אלימות מאשר הנצרות עליה הם מעבירים ביקורת. כאשר הפרק מתחיל, החוק המוסרי הרציונלי של אלביון מדביק את לוס, אלביון נופל שוב, ומיניותה הלוחמנית של ואלה מכתרת את האנושות. אוריזן בונה מה שהוא חושב לעצמו את הוא המקדש הדרואידי הגואל וירושלים עובדת בטחנות השטן, בהן, כשהיא נגועה בתוהו ובוהו התעשייתי ובמוסריותו של אלביון, היא יכולה בקושי לתפוס בתודעתה את ישוע ואת מחילת האל. ואלה מתמזגת עם החיה הרציונלית, מפיצה מלחמה ברחבי העולם, ובנותיה נהנות מקורבן אדם. השלום של "כנען השמיימית" עדיין מרחף מעל התוהו ובוהו של אולרו, אבל לוס בונה באופן שגוי את גולגונוזה אשר נהפכת להיות המבנה של "דת החבויה במלחמה". הזונה-דרקון שולטת בעולם.
פרק רביעי: אל הנוצרים
עכשיו האנושות האוניברסלית מתעוררת לסליחה. ירושלים סוף סוף ממזגת אהבה עם זעם, ומתעמתת עם צילה ואלה אשר בנותיה אורגות מוות. כאשר לוס מתחיל לשיר, ירושלים מתגלה בשלושה מופעים, הנראים כדמות מלאכית, ויורדת כעיר וכאישה. עימותים מיניים מגבילים את עבודתו של לוס וואלה נועצת את כוס זעמה בירושלים, אשר נאכלת על ידי הדרקון, כדי שזו תוכל לעלות שוב. לוס ממשיך לבנות, משחרר את עצמו מסכסוכים בין הזכרי לנקבי. הזמן נגמר. נשימת האלוהים נושמת. אלביון מתעורר, ורואה כי לוס הוא המשיח, המשיח הוא לוס. הוא זורק את עצמו לתוך כבשניו של לוס אשר הופכים למזרקות של מים חיים. הזואות המפוצלות מתאחדות מחדש במלחמות של אהבה, בשירה של ירושלים. כל היצורים החיים הופכים להיות גוף אלוהי אחד ענק.
ז'ורז' פונסקה
ז'ורז' פונסקה (בפורטוגזית: Jorge Fonseca; נולד ב-30 באוקטובר 1992) הוא ג'ודוקא פורטוגזי המתחרה בקטגוריית המשקל עד 100 ק"ג, פעמיים אלוף העולם (2019 ו-2021) וזוכה מדליית ארד מאולימפיאדת טוקיו 2020.
קריירה
בנובמבר 2013, פונסקה זכה במדליית הזהב באליפות אירופה עד גיל 23 שנערכה בסמוקוב. בספטמבר 2014, הוא זכה במדליה הראשונה שלו בתחרות מהסבב העולמי כשזכה במדליית ארד בגראנד פרי זאגרב. באליפות אירופה בשנת 2015 שנערכה בבאקו כחלק מהמשחקים האירופיים, סיים פונסקה במקום החמישי לאחר שהפסיד בקרב על מדליית הארד לתומא ניקיפורוב הבלגי.
באליפות העולם 2019 שנערכה בטוקיו, הפתיע פונסקה כאשר זכה במדליית הזהב לאחר שהגיע לאליפות מדורג במקום השמיני בלבד בדירוג העולמי והפך לג'ודוקא הראשון מפורטוגל שזוכה בתואר העולמי. בסיבוב הראשון הוא ניצח את תומאס בריסניו הצ'יליאני בניקוד ווזארי לאחר תרגיל סיאו-נגי, בסיבוב השני הוא ניצח באיפון תוך 18 שניות את אבטר סינג ההודי ובסיבוב השלישי הוא ניצח באיפון את בנג'מין פלטצ'ר האירי לאחר דקה ו-15 שניות בעזרת תרגיל סיאו-נגי. ברבע הגמר הוא ניצח באיפון את וראלם ליפרטליאני הגיאורגי ובחצי הגמר הוא ניצח בווזארי את אלמר גסימוב האזרי 6 שניות לסיום. בגמר פונסקה התמודד מול ניאז אילייסוב הרוסי אותו ניצח בווזארי שוב לאחר תרגיל סיאו-נגי. באותה השנה הוא זכה במדליית כסף קבוצתית באליפות אירופה עם נבחרת פורטוגל בקטגוריית הנבחרות המעורבות.
באליפות העולם 2021 שנערכה בבודפשט, זכה פונסקה בפעם השנייה ברציפות בתואר העולמי כאשר ניצח את כל חמשת קרבותיו באיפון. לאחר שלושה ניצחונות מהירים בסיבובים המוקדמים, פונסקה פגש בחצי הגמר את מיכאל קורל ההולנדי וניצח באיפון לאחר שכבר הוביל בווזארי. בגמר פונסקה התמודד מול אלקסנדר קוקולי הסרבי וניצח לאחר שני ניקודי ווזארי המשתווים לאיפון.
באולימפיאדת טוקיו 2020, זכה פונסקה במדליית הארד. הוא הגיע לתחרות האולימפית מדורג במקום השני מבין המתמודדים והחל את דרכו בסיבוב השני בו ניצח באיפון את תומא ניקיפורוב הבלגי 14 שניות מתחילת הקרב. ברבע הגמר ניצח בווזארי את ניאז איליאסוב הרוסי בתוך זמן ניקוד זהב לאחר כמעט שמונה דקות של קרב. בחצי הגמר הפסיד פונסקה בווזארי לצ'ו גו-האם הקוריאני ונשר לקרב על מדליית הארד. בקרב על המדליה התמודד פונסקה מול שאדי אל-נהאס הקנדי וניצח בווזארי לאחר תרגיל מוצלח כחצי דקה לסיום.
יחסי אפגניסטן–ישראל
יחסי אפגניסטן–ישראל מתייחסים ליחסים הדיפלומטיים בין האמירות האסלאמית של אפגניסטן לבין מדינת ישראל. בין המדינות לא מתקיימים יחסים דיפלומטיים כלל, בעוד אפגניסטן מעולם לא הכירה בישראל.
היסטוריה
בשנות ה-80 שיתפה ישראל פעולה עם ארצות הברית ומדינות נוספות במסגרת מבצע ציקלון, בו סיפקה בעקיפין חימוש למוג'אהדין האפגני שנלחם בממשלת אפגניסטן שנשלטה על ידי ברית המועצות כממשלת בובות וכן בכוחות ברית המועצות עצמה, בעת הפלישה הסובייטית לאפגניסטן בין השנים 1979-1989, כחלק מתמיכת ישראל בארצות הברית במהלך המלחמה הקרה במאבקה נגד התפשטות הקומוניזם הסובייטי. על פי הדיווחים, אלפי לוחמי מוג'אהידין בפרט מארגון חיזב א איסלאמי, אשר היה בהנהגת ג'ולבודין הקמטיאר, אומנו על ידי מדריכים ישראליים.
באוקטובר 2005 נערך ראיון על ידי עיתונאי מידיעות אחרונות עם נשיא אפגניסטן חאמיד כרזאי, בו רמז כרזאי על רצון לכונן יחסים דיפלומטיים עם ישראל. בראיון אמר כרזאי "כאשר תהיה התקדמות בתהליך השלום במזרח התיכון, והפלסטינים יקבלו מדינה משלהם, אפגניסטן תשמח לכונן יחסים מלאים עם ישראל". בראיון גילה כרזאי שהוא פגש את שמעון פרס מספר פעמים, וכינה אותו "איש יקר, לוחם אמיתי לשלום".
במהלך מבצע עופרת יצוקה בו נלחמה מדינת ישראל בממשלת החמאס ברצועת עזה, חתמו בקאבול כ-50,000 אפגנים על עצומה סמלית להילחם בישראל. בתקופת המבצע נערכו הפגנות רבות נגד ישראל, ובשנת 2009 הגדיר כרזאי את המבצע כ-"ברברי" והשווה אותו לפלישה הסובייטית לאפגניסטן.
זבולון סימן-טוב, שחי בקאבול וניהל את בית הכנסת היחיד שנותר באפגניסטן, נחשב ליהודי האחרון שעדיין נותר במדינה עד לאותה שנה. עם זאת, זמן קצר לאחר השתלטות הטליבאן על אפגניסטן ב-2021, התגלה כי קרובת משפחתו האבודה, טובה מוראדי, הייתה למעשה היהודייה האחרונה באפגניסטן, לאחר שאיש העסקים הישראלי-אמריקאי מרדכי כהנא הוביל את פינויו של סימנטוב לישראל ב-7 בספטמבר 2021 בה מתגוררת משפחתו מאז 1998. מוראדי עלתה גם כן לישראל ב-29 באוקטובר 2021.
דוד ניימרק
הרב פרופ' דוד ניימרק (לעיתים נוימרק; בכתיב יידי: ניימאַרק; בכתיב לועזי: David Neumark או Neimark; כ"ב באב תרכ"ו, 3 באוגוסט 1866, שטשרץ, גליציה – י"ח בכסלו תרפ"ה, 15 בדצמבר 1924, סינסינטי, אוהיו), פילוסוף יהודי רפורמי, חוקר הפילוסופיה היהודית ופעיל ציוני.
ביוגרפיה
דוד ניימרק נולד לשלמה בעיירה שצ'ז'ץ שבגליציה (בפולנית: Szczerzec; כיום Щирець שבאוקראינה) בשנת תרכ"ו (1866). ניימרק היה ילד פלא, שהחל בגיל שנתיים וחצי בלימוד עברית ובגיל שש בלימודי תלמוד. בילדותו התחנך בחדר, ובבגרותו (1887) למד גם לימודים תיכוניים בעיר לבוב. בין השנים 1892–1896 התגורר בגרמניה, למד באוניברסיטת ברלין (התמקד בלימודי פילוסופיה) ונסמך לרבנות בבית המדרש הגבוה ללימודי יהדות בעיר.
בתקופת שהותו בלבוב החל ניימרק לפעול במסגרות לאומיות ושיתף פעולה עם שמריהו לוין, יוסף לוריא, ראובן בריינין, יהושע טהון, מרדכי אהרנפרייז ומיכה יוסף ברדיצ'בסקי. בברלין, בשנת 1896 החל לכתוב בעיתון "השילוח" בהוצאת אחד העם, בו גם פורסמה עבודת הדוקטורט שכתב בנושא "תורת הבחירה בשיטותיהם של קאנט ושופנהאואר". בשנת 1897 השתתף כציר בקונגרס הציוני הראשון. באותהּ שנה החל לכהן כרב בראקוניטץ (רקוניץ, ) שליד פראג ובאפריל 1899 עמד בראש האספה הציונית הראשונה שהתקיימה בסביבת פראג. בשנת 1904 סיים את תפקידו וחזר לגרמניה לבקשתו של אחד העם, לצורך עריכת מדור היהדות באנציקלופדיה עברית "אוצר היהדות" שתוכננה בהוצאת "אחיאסף". לאחר שבוטלה הדפסת האנצקלופדיה, היגר ניימרק בשנת 1907 לארצות הברית.
בשנת 1908 שכר נשיא ההיברו יוניון קולג' בסינסינטי שבמדינת אוהיו, הרב קאופמן קוהלר (Kohler), את ניימרק למשרת פרופסור לפילוסופיה בהיברו יוניון קולג', משרה שבה כיהן משנה זו ועד פטירתו ב-1924. ניימרק נחשב בקרב הסטודנטים למרצה פופולרי בשל חכמתו ושנינותו. באמריקה זכה לכינוי "פאט" (Pat; קיצור של השם האירי הנפוץ "פטריק") בשל הזקן האדמדם שטיפח, שבגינו דמה לדמות הסטראוטיפית של אירי בתקופתו.
בשנת 1912 יצא ספרו "תולדות העיקרים בישראל", וב-1921 פרסם את "תולדות הפילוסופיה בישראל". בתווך (1917) הוציא קובץ מאמרים על עניינים פילוסופיים, ספרותיים וזמניים בשם "מקרן זווית".
אוון וילסון
אוון קנינגהם וילסון (באנגלית: Owen Cunningham Wilson; נולד ב-18 בנובמבר 1968) הוא שחקן ותסריטאי אמריקאי מועמד פרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר לצידו של וס אנדרסון על תסריטם לדרמה הקומית "משפחת טננבאום". וילסון קנה את שמו בזכות הופעותיו בסרטים שוברי קופות רבים, ביניהם "שנחאי נון", "זולנדר" ו"לדפוק חתונה". היה מועמד בשנת 2011 לפרס גלובוס הזהב על הופעתו בסרט "חצות בפריס".
ביוגרפיה
וילסון נולד בדאלאס טקסס שבארצות הברית. אביו היה מפיק בערוץ PBS ואמו הייתה צלמת. לווילסון שני אחים שחקנים כמותו: אנדרו ולוק וילסון. הוא למד בתיכון עד כיתה י', אז הורחק ממערכת החינוך עקב בעיות התנהגותיות. את לימודי התיכון סיים בבית הספר הצבאי במדינת ניו מקסיקו. לאחר מכן המשיך את לימודיו הגבוהים באוניברסיטת טקסס שבאוסטין, שם פגש את וס אנדרסון, חברו ושותפו לעתיד שברבים מסרטיו עתיד לשחק. עם זאת, וילסון מעולם לא סיים את לימודיו.
קריירה
בשנת 1993 כתבו במשותף וילסון ואנדרסון סרט קצר בשם "פשיעות קטנות" בו כיכב וילסון בעצמו. לאחר שהסרט הוקרן בפסטיבל סאנדנס, ניגש ג'יימס ברוקס, אחד מיוצרי סדרת הטלוויזיה הפופולרית "משפחת סימפסון", אל הצמד והשקיע בפרויקט סכום כסף נכבד על מנת להפוך את הסרט הקצר לסרט באורך מלא. הסרט יצא לאקרנים בשנת 1996 אך לא נחל הצלחה.
המעבר להוליווד
באמצע שנות ה-90 עבר וילסון עם אחיו ללוס אנג'לס. על אף שהצליח למצוא תפקידים קטנים בזכות משחקו בסרטו של אנדרסון "פשיעות קטנות" שלו גם כתב את התסריט, לא הצליח לפרוץ לשוק הסרטים בצורה משמעותית. ב-1998 חבר שוב לאנדרסון, ויחד הם כתבו סרט נוסף, "המרוץ לצמרת של מקס פישר" בכיכובו של ביל מארי. סרט זה התבסס בעיקר על חוויותיו של וילסון בתיכון בו למד.
בהמשך, בן סטילר ליהק את וילסון לתפקיד קטן בסרט "כייבל גאי" בכיכובו של ג'ים קארי. הוא התקדם, וקיבל תפקידים משמעותיים יותר בסרטים בעלי תקציב גדול יותר כמו "אנקונדה" ו"ארמגדון". פריצתו הגדולה של וילסון הייתה כאשר בשנת 2000 כיכב בתפקיד הפושע רוי אובנון לצד ג'קי צ'אן בסרט "שנחאי נון", שנחל הצלחה ורווחיו הסתכמו במעל 100 מיליון דולר ברחבי העולם. לאחר שראה את משחקו של וילסון, החליט ג'ין הקמן ללהק את וילסון לתפקיד מרכזי בסרטו החדש "מאחורי קווי האויב".
ב-2001 כתבו וילסון ואנדרסון את סרטם השלישי, "משפחת טננבאום", שזכה להצלחה מסחרית וזיכה את וילסון ואנדרסון במועמדות לפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר. באותה שנה שיחק וילסון לצד בן סטילר בסרט "זולנדר". ב-2002 כיכב לצד אדי מרפי בסרט "אני מרגל", אף שהיה לכישלון חרוץ. ב-2004 חבר שוב לבן סטילר, ויחד הם עשו חידוש לתוכנית הטלוויזיה הפופולרית "סטארסקי והאץ'". ב-2005 כיכב יחד עם וינס ווהן בקומדיה בשם "לדפוק חתונה". הסרט גרף מעל 200 מיליון דולר בארצות הברית בלבד. ב-2006 הוא הופיע בקולנוע בסרטו החדש "אני, אתה והוא" לצד קייט הדסון ומאט דילון, ודיבב את ספידי מקווין החל מהסרט "מכוניות".
ב-26 באוגוסט 2007 ניסה וילסון לשים קץ לחייו בביתו שבסנטה מוניקה, בקליפורניה, על ידי חיתוך ורידים ובליעת כדורים. שירותי ההצלה שהוזעקו על ידי אחיו, לוק וילסון, הגיעו למקום והצילו את חייו. באותה שנה שיחק בסרט רכבת לדארג'ילינג דמות שניסתה לשים קץ לחיה. ב-2008, שיחק את דרילביט טיילור בסרט שומר ראש במבצע.
ב-2009 כיכב בתפקיד ראשי בסרט "מארלי ואני". ב-2011 הופיע בתפקיד הראשי בסרטו של וודי אלן, "חצות בפריס", על הופעתו הועמד לראשונה בקריירה לפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר בסרט קומי/מוזיקלי.
בשנת 2014 שיחק בדרמה הקומית "מצחיקה שכזאת" של הבמאי פיטר בוגדנוביץ'.
בשנת 2016 שיחק בקומדיית הפעולה "מאסטר מיינדס" לצידם של זאק גאליפנאקיס, קריסטן ויג וג'ייסון סודייקיס. באותה שנה הצטלם לסרט הקומי "ממזרים" (Bastards).
בשנת 2017 דיבב שוב את ספידי מקווין בסרט "מכוניות 3". באותה שנה שיחק בסרט "פלא", ושיחק את עצמו בסרטו של וודי הרלסון "אבוד בלונדון" וגם כיכב בסרט הקומי "ממזרים".
חיים אישיים
בינואר 2011 נולד לו בן ראשון מבת זוגו, ג'יין דואל, ושמו רוברט פורד. עוד באותה שנה השניים נפרדו. בינואר 2014 נולד לווילסון בן נוסף בשם פין מהבלרינה קרוליין לינדקוויסט. באוקטובר 2018 נולדה לו ילדה מבת זוגו לשעבר ורוני וונגסווירטס.
מחשבות פליליות
ב-2016 הופקה לסדרה סדרת בת נוספת בשם "מחשבות פליליות - חוצה גבולות", העוסקת בצוות פרופילאים שעוסק במקרים המערבים אזרחים אמריקאים בכל רחבי העולם. פרק הפיילוט של הסדרה היה במהלך העונה העשירית פרק 19 של "מחשבות פליליות". הסדרה חודשה לעונה שנייה.ובוטלה לאחר 2 עונות.
ב-2022 חודשה הסדרה ועלתה העונה ה-16. ב-2023 חידשו את הסדרה לעונתה ה-17
קמרון במשחקים האולימפיים לנוער
קמרון משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). היא מעולם לא השתתפה במשחקי החורף האולימפיים לנוער. עד כה, אף ספורטאי נוער קמרוני לא זכה במדליה אולימפית לנוער. ההשתפות של ספורטאי הנוער הקמרונים היא בעיקר סמלית.
מורנת שרשרת
מורנת שרשרת (שם מדעי: Echidna catenata) הוא מין של צלופח ממשפחת המורניים המצוי במערב האוקיינוס האטלנטי. היא חיה בסמוך לחופים אך נמצאת גם בכמה איים באוקיינוס.
אורך המורנה 40 ס"מ בממוצע אך כמה פרטים הגיעו לאורך של 165 ס"מ. היא בעלת עור כחול עם "שרשראות" צהובות מעליו. פיה ושיניה גדולים ובעלי יכולת נשיכה חזקה. העיניים צהובות.
המורנה חיה במערב האוקיינוס האטלנטי מפלורידה וברמודה ועד האיים האנטילים וברזיל אך נמצאה גם בכמה איים ממזרח האוקיינוס האטלנטי כמו אסנשן וכף ורדה. המורנה חיה גם בשוניות ובין סלעים עד עומק 12 מ' אך יכולה להיות גם על חופים רדודים לעומק של 2 מ' או פחות והיא יכולה לזחול על היבשה לפרקי זמן קצרים. מורנות שנתקעות בבריכות סלעים יכולות לשרוד חצי שעה ללא חמצן.
זוהי טורפת מארב תוקפנית המחפשת סרטנים לרבות סרטני יבשה, תולעים, דגים אחרים ורכיכות ימיות כמו תמנונים ודיונונים. היא תופסת את הטרף בעזרת שיניה וקורעת אותו לגזרים או בולעת אותו בשלמותו.
דלית
דלית (המכונים "טמאים", "מנודים" או "האסורים במגע") הם קאסטה של מעמד חברתי נמוך, קבוצה של אנשים אשר אינם משתייכים לאף אחת מארבע הווארנות (המעמדות בחברת הסנסקריט) ולפיכך נחשבים באופן מסורתי ל"מוקצים" (שאסור לגעת בהם).
המילה דלית קיימת בשפת הסנסקריט (दलित, דליתה) וכן באורדו ובערבית (دلت, דלית) ופירושה "מופרדים".
ב-2011 הכילה הקבוצה כ-24.4% מאוכלוסייתה הכוללת של הודו. באותה שנה פנג'אב הכילה את היחס הגבוה ביותר (כ-31.9%) ומיזוראם את הנמוך ביותר (אחוז זניח).
ממשלת הודו מיישמת מדיניות הגנה על בני הדלית ומתייחסת אליהם באופן רשמי כ-"Scheduled Castes/tribes".
פעילת זכויות האדם מנג'ולה פראדיפ, בין יוצאי העדה, ידועה במאמציה בתחום הגנת הנשים של העדה.
עמנואל נשרי
ביוגרפיה
נשרי נולד בפולין למשפחת אורלנסקי ועלה לארץ ישראל ב-1932. הוא התנדב לארגון ההגנה, שימש מפקד רעננה, מפקד נפת חפר, במהלך מלחמת העולם השנייה שימש מדריך בקורס מפקדי מחלקות ומפקד קורסי מ"כים. לאחר המלחמה נשלח מטעם הארגון לאירופה, שימש סגן מפקד ההגנה בגרמניה וב-1948 מונה למפקד הארגון בצרפת וצפון אפריקה, הוא פעל לגיוס צעירים ניצולי השואה ולהעפלתם לארץ ישראל, ואימוני הגנה עצמית לקהילות יהודיות. בשובו לישראל שימש במלחמת העצמאות כסגנו של מיכאל בן-גל, מפקד חטיבת קרייתי ומחוז תל אביב. לאחר מכן פיקד על מחוז השפלה. בפברואר 1948 מונה לקצין מנהלה בחיל האוויר וביוני 1950 לעוזר הנספח הצבאי במערב אירופה, בשובו לישראל זכה לאות לגיון הכבוד.
באוקטובר 1952 מונה למפקד בית הספר לקצינים של צה"ל ומילא תפקיד זה עד פברואר 1955, במהלך תקופה זו היה חבר בהרכב השופטים של בית הדין הצבאי שהרשיע את נאשמי מחתרת צריפין. לאחר מכן מונה לנספח צה"ל במערב אירופה, שמושבו בפריז בירת צרפת. בתקופה זו פעל לחיזוק הקשרים בין ישראל לצרפת, על רקע החמרת המצב הביטחוני בישראל. הוא היה שותף למשא ומתן ולעסקאות הרכש הראשונות מצרפת שכללו מטוסי אוראגן, מיסטר, טנקי AMX-13 ועוד. שיתוף הפעולה הגיע לשיאו במלחמת סיני בה צרפת ובריטניה יחד עם ישראל נגד מצרים. על פועלו זכה נשרי באות לגיון הכבוד שהוענק לו על ידי הרמטכ"ל הצרפתי. באוגוסט 1959 מונה למפקד פיקוד הגדנ"ע תפקיד בו שירת עד ספטמבר 1960. יצא ללימודים והשתחרר ב-1963.
לאחר שחרורו משירות הקבע מונה למנהל חברת הספנות סומרפין, שנסגרה ב-1966.
הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו במשחקים האולימפיים לנוער
הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). היא מעולם לא השתתפה במשחקי החורף האולימפיים לנוער. עד כה, אף ספורטאי נוער מהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו לא זכה במדליה אולימפית לנוער. ההשתפות של ספורטאי הנוער מהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו היא בעיקר סמלית.
Google Fonts
Google Fonts (בתרגום לעברית: גוגל גופנים) הוא אתר אינטרנט בבעלות חברת גוגל המשמש כספרייה חינמית הכוללת מעל 800 גופנים בשפות שונות
הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו במשחקים האולימפיים לנוער
משחקי הקיץ
המשלחת הראשונה של הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור וכללה 16 ספורטאים שהתחרו בחמישה ענפי ספורט והייתה המשלחת הגדולה ביותר שהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו שלחה עד כה. המשלחת התחרתה בענפים אתלטיקה, ג'ודו, טאקוונדו, כדורעף, וסיף אולם לא הגיעה להישגים משמעותיים וסיימה במקומות האחרונים. המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה ארבעה ספורטאים שהתחרו בשלושה ענפים. המשלחת שיפרה את הישגיה בענף האתלטיקה. אולם המשלחת לא הגיעה להישגים בענפים טאקוונדו ושחייה וסיימה במקומות האחרונים.
Google Fonts
האתר זמין עבור משתמשי Android. האתר הושק בשנת 2010, עודכן בשנת 2011 ושוחרר לציבור הרחב ב-2016. רוב הגופנים באתר משוחררים תחת רישיון OFL. בעוד שחלקם משוחררים תחת רישיון אפאצ'י. האתר מופץ על ידי SkyFonts וחברת אדובי. בעבר נקרא האתר "גוגל וובפונטס". השירות הוא חינמי ללא צורך הרשמה לאתר.
ארמניה באירוויזיון הילדים
ארמניה נטלה חלק באירוויזיון הילדים 15 פעמים, החל מהצטרפותה הראשונה ב-2007, כאשר ארוויק נשלחה כנציגה של ארמניה עם השיר "Erazanq". באותה התחרות ארמניה זכתה במקום השני עם 136 נקודות. ארמניה מעולם לא פרשה מהתחרות פרט ב-2020, בשל מלחמת נגורנו קרבאך. ארמניה זכתה בתחרות פעמיים, לראשונה בשנת 2010, כאשר שלחה את ולדימיר ארזומניאן עם השיר "Mama", ופעם נוספת ב-2022 כאשר שלחה את מאלנה פוקס עם השיר "qami qami". המקום הנמוך ביותר אליו הגיעה ארמניה היה המקום התשיעי, בשנים 2018 ו-2019.
היסטוריה
ב-21 במאי 2007, רשות השידור הארמנית (ARMTV), הכריזה כי ארמניה תצטרף לאירוויזיון הילדים 2007, ברוטרדם, הולנד. ארמניה בחרה באופן פנימי את ארוויק כנציג הארמני לתחרות עם השיר "Erazanq". עם תום ההצבעה, ארמניה זכתה במקום השני עם 136 נקודות.
לאחר הצלחתה בהופעת בכורתה, ארמניה המשיכה להשתתף באירוויזיון הילדים. ארמניה הגיעה למקום השני חמישה פעמים (2007, 2009, 2015, 2016 ו2022) ולמקום השלישי פעמיים (2012 ו-2014). ארמניה זכתה בתחרות בשנת 2010 כששלחה את ולדימיר ארזומניאן עם השיר "Mama". לאחר ניצחונה ב-2010, ארמניה נבחרה לארח את אירוויזיון הילדים 2011 במתחם הספורט והקונצרטים על שם קארן דמירצ'יאץ, בבירה ירוואן. זו הייתה הפעם הראשונה שהתחרות נערכה במדינה הזוכה בשנה הקודמת.
מאלנה, שהייתה אמורה לייצג את ארמניה ב2020, חזרה שנה לאחר מכן, וניצחה את אירוויזיון הילדים 2021 עם 224 נקודות. שנה לאחר מכן, ארמניה אירחה את התחרות בירוואן פעם נוספת ב2022, בה היא הגיעה למקום השני, בפעם החמישית בהיסטוריה שלה.
איגוד האינטרנט הישראלי
איגוד האינטרנט הישראלי (בראשי תיבות: ISOC-IL) הוא עמותה המנהלת תשתיות מרכזיות בליבת האינטרנט בישראל משחר כניסתו של האינטרנט לשימוש מסחרי בתחילת שנות ה-90: מרשם שמות המתחם (ccTLD) – בסיומת הלאומית il. ומחלף האינטרנט הישראלי (IIX). כמו ברוב המדינות הדמוקרטיות, גם בישראל, מופעל המרשם הלאומי על ידי גוף נייטרלי (ללא מטרות רווח), הפועל ללא שיקולים פוליטיים או מסחרים, ומתפעל את התשתית הנדרשת.
האיגוד הוא ארגון לא מסחרי, וללא מטרות רווח (NGO) והשירותים בו עומדים לרשות כלל הציבור בישראל. בשנת 2018 הוכנס האיגוד לרשימת הגופים המנויים בתוספת החמישית לחוק הסדרת הביטחון בגופים ציבוריים, התשנ"ח-1998, כמנהל של "מערכת ממוחשבת חיונית", כהגדרתה בחוק.
פעילות
האיגוד מנהל את מרשם שמות המתחם (דומיינים, בשמם המוכר יותר לציבור או Domain Names), הוא מאגר מידע מרכזי וייחודי המקשר בין שמות מתחם וכתובות האינטרנט שלהם, ובאמצעותו מוקצים שמות המתחם למי שמחזיק בהם. מאז 2016 רישום שמות המתחם נעשה על ידי רשמים מוסמכים הפועלים מטעם האיגוד, ומבצעים את הקשר מול הציבור הרחב המבקש לרשום או לחדש שם מתחם. מתוקף ניהולו של האיגוד את המרשם, הוא גם מפיץ לכל העולם את המידע על אודות שרתי ה-DNS בהם מפורסם המידע המקשר בין שם המתחם וכתובת האינטרנט שלו.
האיגוד פועל במסגרת ארגון ICANN (Internet Cooperation for Assigned Names and Numbers), האחראי על ניהול מערך הקצאות שמות מתחם עיליים וכתובות אינטרנט, וזאת במסגרת ה-ccNSO, המייצגת את מנהלי המתחמים העיליים המדינתיים (ccTLD) בארגון. האיגוד חבר ב-RIPE NCC, ה-(RIR (Reginao Internet Registy של אזור אירופה והמזרח התיכון, שישראל נמצאת בתחום אחריותו ומשמש כ-LIR Local Internet Reigsry -של מרחבי כתובות שונים שהוקצו למרחב האינטרנט הישראלי. כמו כן, האיגוד חבר באיגוד האירופי של רשמי שמות מתחם (CENTR – Council for European National Top-Level Domain Regisries).
האיגוד פועל לקידום יוזמות מדיניות ציבורית המשפיעות על החיים הדיגיטליים של אזרחי ישראל ותושביה, ופועל למען שמירת אופיו של האינטרנט בישראל כפתוח, נייטרלי, נגיש, שוויוני ובטוח לכלל החברה הישראלית. בין פעילויות אלו מקדם האיגוד מדיניות ציבורית שבמרכזה שמירה על ערכי חופש הרשת, ובמקביל לכך, פעילויות תמיכה לקהל המשתמשים ברשת בהיבטים הנוגעים להקניית סיוע להגנה על כבוד האדם ברשת ומאבק בתופעות כגון בריונות וביוש, ושיפור רמת הגנת הסייבר בבית ובעסק הקטן.
היסטוריה
איגוד האינטרנט הישראלי הוקם ב-1994 כדי לסייע בהתפתחות ובהטמעת האינטרנט בישראל. עד אז עיקר הפעילות בהסדרת נושאים הקשורים לאינטרנט התנהלה באמצעות מחב"א במסגרת "אילן", רשת אקדמית של המועצה להשכלה גבוהה. כאשר השימוש ברשת האינטרנט התרחב מחוץ לעולם האקדמי והחל להתפשט בקרב בעלי עסקים וכלל הציבור, נוצרו רגישויות משפטיות ועסקיות שחייבו הקמת גוף בלתי תלוי שיציע מנהיגות ויכוון את תהליכי ההתפתחות של האינטרנט.
מתחילת דרכו עסק האיגוד בקידום השימוש ברשת בקרב המגזרים השונים מחוץ לעולם האקדמי, כולל ביצירה ועדכון של תקינה (ישראלית ועולמית) הקשורה לרשת האינטרנט והשימוש בה, כולל תמיכה בעברית בדפדפן הנפוץ הראשון של נטסקייפ. בין המשימות האופרטיביות הראשונות שנטל על עצמו האיגוד הייתה הקמת "מחלף האינטרנט IIX", ב-1996, כדי לנתב את תעבורת האינטרנט הפנים-ישראלית בין ספקי האינטרנט (ISP – Internet Service Providers) השונים ולשמש כשדרת (backbone) האינטרנט הישראלית. IIX הוא מערך תקשורת מחשבים, המקשר באופן שוויוני ונייטרלי בין הרוב המוחלט של ספקי הגישה לאינטרנט בישראל, כך שגלישה ממשתמש בישראל לאתר אינטרנט בישראל, או לשירות הפועל בה, תעשה מבלי לצאת מגבולות המדינה. IIX חוסך עלויות תקשורת בינלאומית, מאיץ את השימוש באינטרנט למשתמשים בישראל, משפר את יכולת הגנת הסייבר של מדינת ישראל ומחולל תחרות בהיצע שירותי האינטרנט, שכן הוא מקל על ISP חדשים להיכנס לשוק. עם הגידול בתעברות האינטרנט, במהלך 1999, הוגדלה הקיבולת של הקווים שחוברו ל-IIX על ידי ספקי שירותי האינטרנט בישראל.
בהמשך קיבל על עצמו האיגוד את ניהול מרשם שמות המתחם והקים בשנת 2000 מערכת חדשה לרישום שמות מתחם ברשת. האיגוד מנהל את מרשם השמות (Registry) עבור סיומת המתחם (ccTLD) של ישראל (il) והוא מהווה מעין "טאבו" של שמות המתחם הרשומים בישראל. כללי רישום שמות המתחם, מגדירים את מבנה מרחב השמות, מגדירים את השמות המותרים, קובעים את תוקפו של שם מתחם והזכויות בו, ואף מאפשרים לפסול שמות. המרשם מבצע גם הסמכה לרשמים מוסמכים שישמשו מתווכים בין רושמי שמות (Registrants) לבין האיגוד. בדצמבר 2006 פתח האיגוד את רישום שמות מתחם ישראליים גם לרשמי משנה. בסוף 2010 נוספה האפשרות לרשום שם מתחם בעברית, והחל ב-2016 הפסיק האיגוד לרשום שמות מתחם ומתמקד בניהול המרשם מבחינת התשתית המחשובית, כמו גם בקביעת כללי הרגולציה הדרושים לניהולו.
לאורך השנים, במקביל לניהול הפעילות התשתיתית של המרשם ו-IIX, האיגוד עוסק בסוגיות מגוונות של הטמעת ושימוש באינטרנט בחברה הישראלית. בין היתר, מקדם האיגוד מדיניות ציבורית שבמרכזה שמירה על ערכי חופש הרשת, שמשמעותם יישום של העקרונות החוקתיים של מדינה דמוקרטית ברשת האינטרנט.
בנוסף לקידום מדיניות ציבורית במובנה הרחב, האיגוד גם מקיים פעילויות תמיכה לקהל המשתמשים ברשת, כדי להתמודד עם אתגרים שהרשת מעמידה בפני החברה. במסגרת זו, הקים האיגוד בשנת 2012 מרכז ידע ותמיכה שמטרתו לספק כלים, מידע וסיוע להקניית כלים מעשיים להתנהלות חברתית ברשת, ולמאבק בתופעות הבריונות והשיימינג ברשת. המרכז, שמופעל על ידי צוות ייעודי באיגוד האינטרנט הישראלי, נקרא "נטיקה" (Netica.org.il), ובמסגרתו מופעל גם קו תמיכה, לתמיכה וייעוץ בכל הנושאים הקשורים לשימוש מיטבי ברשת ולתופעות אלימות רשת שכיחות כגון: אלימות וירטואלית, ביוש, הפצת תכנים פוגעניים ועוד. במקביל, השיק האיגוד מרכז ידע נוסף בשנת 2019, Block.org.il, המהווה מרכז הגנת סייבר לאזרחים, שמטרתו לספק לאזרחי ישראל ותושביה מידע וסיוע בכל הקשור בהגנה על המרחב הדיגיטלי הפרטי שלהם, ולאפשר לכלל המשתמשים לבנות "קו הגנה" אישי ולשפר את רמת הגנת הסייבר בבית ובעסק הקטן. איגוד האינטרנט הישראלי רואה בהעלאת רמת הגנת הסייבר של משתמשי האינטרנט בישראל מטרה חברתית ולאומית, ומיזם Block משרת את שתיהן.
במאי 2011 מינה לראשונה האיגוד מנכ"ל בשכר במשרה מלאה (עד אז הנהלת האיגוד כללה נשיא וחברים שכולם עבדו בהתנדבות).
בשנים 2013–2016 אלון הסגל היה נשיא האיגוד. נשיאת האיגוד, מינואר 2017, הייתה פרופ' קרין נהון. במאי 2022 מונתה ד"ר שרון בר זיו לתפקיד.
בקיץ 2022 החל האיגוד לראשונה לרשום שמות מתחם בעברית מלאה.
מחלף האינטרנט IIX
מחלף האינטרנט הוקם בשנת 1996, עד שנה זו, רוב תעבורת האינטרנט המקומית בישראל, הייתה מנותבת באופן ישיר באמצעות הרשת האקדמית באוניברסיטאות המופעלת על ידי מחב"א. בהוראות משרד התקשורת חיבורים אלו פורקו בשלב מסוים ונוצר צורך ברכיב כלשהו שישמש מחליף לנושא, לצורך כך הוקם מחלף האינטרנט.
מחלף האינטרנט IIX הוא מערך תקשורת מחשבים, המקשר באופן שוויוני ונייטרלי בין הרוב המוחלט של ספקי האינטרנט בישראל, (ISP – Internet Service Providers), כך שגלישה ממשתמש בישראל לאתר אינטרנט במדינת ישראל, או לשירות הפועל בה, תעשה מבלי לצאת מגבולות המדינה. IIX חוסך עלויות תקשורת בינלאומית, מאיץ את השימוש באינטרנט למשתמשים בישראל, משפר את יכולת הגנת הסייבר של מדינת ישראל ומחולל תחרות בהיצע שירותי האינטרנט, שכן הוא מקל על ISP חדשים להיכנס לשוק. המחלף ממוקם בחוות השרתים של חברת Med1 בפתח תקווה. ב-2004 הוקם לו אתר גיבוי.
מאגר נתונים על האינטרנט בישראל (STS)
ההחלטה להקים את המאגר התקבלה בשנת 2009 ובעקבותיה התפרסמה קריאה לשיתוף נתונים עם המאגר. המאגר החל לפעול באוגוסט 2011 ומכיל נתונים במגוון נושאים, ובהם מערכות, תשתיות, תוכנות ואתרים, כלכלה, עסקים ומסחר, ממשלה ושירותים ממשלתיים, שימוש פרטי באינטרנט, הפער הדיגיטלי ובעיות אבטחה. במרבית המקרים הנתונים אינם נמצאים במאגר עצמו והוא כולל רק הפניה אליהם.
ביקורת על הארגון
בשנת 2007 הושמעה ביקורת כלפי השימוש שעושה איגוד האינטרנט בכספיו, ובשנת 2009 הועלתה הביקורת בפעם נוספת. מרבית הכנסותיו של האיגוד באות מרישום שמות מתחם (Domain) תחת הסיומת il.. רישום שם המתחם מבוצע ברוב המקרים על ידי חברות פרטיות (רשמים מוסמכים) המשמשות כרשמים מוסמכים (Registrar), ומעבירות סכום מסוים לאיגוד, עבור כל שם מתחם, בכל שנה. איגוד האינטרנט סירב לחשוף את הסכום המועבר עבור כל שם מתחם מהרשמים, בנימוק של חשש לפגיעה בתחרות הפתוחה בתחום. נושא זה עבר שינוי משמעותי, כאשר במהלך שנת 2018 החליט הוועד המנהל שגם המידע הנוגע למחיר יחידת רישום שם מתחם בסיומת IL .שגובה האיגוד מהרשמים המוסמכים על ידו יהיה גלוי לציבור. זאת, בהתאם למדיניות של שקיפות שגיבש הוועד המנהל במרץ 2016, על בסיס עבודת מטה של הדרג המקצועי באיגוד, כי יש לנקוט בשקיפות מרבית בכל הקשור לדיונים וההחלטות הנידונות במסגרת ישיבות הוועד, ויש לפרסם אותן לציבור ובפרט לחברי העמותה.
מחוזות גואם
מבחינה מנהלית גואם מחולקת ל-19 מחוזות (כפרים).
ג'בון קרטר
לירוי ג'בון קרטר (באנגלית: Leroy Jevon Carter; נולד ב-14 בספטמבר 1995) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בקבוצת שיקאגו בולס מליגת ה-NBA, בעמדת הרכז.
קריירת מכללות
קרטר נולד בעיירה אוק פארק שבאילינוי, גדל במייווד הסמוכה, ובשנת 2014 החל ללמוד באוניברסיטת וירג'יניה המערבית. בשתי עונותיו האחרונות עם ה"מאונטנירס" זכה הן בתואר שחקן ההגנה של "מחוז Big-12", והן בפרס שחקן ההגנה של ליגת המכללות מטעם איגוד המאמנים (NABC). בעונתו הרביעית והאחרונה בליגת המכללות רשם ממוצעים של 17.3 נקודות, 6.6 אסיסטים, 4.6 ריבאונדים ו-3.0 חטיפות למשחק, ונבחר לחמישייה השנייה של העונה בליגת המכללות.
פיניקס סאנס
לקראת עונת הועבר קרטר יחד עם קייל קורבר בטרייד לפיניקס סאנס, תמורת ג'וש ג'קסון, דיאנתוני מלטון ושתי בחירות דראפט עתידיות. בנובמבר 2020 חתם בפיניקס על הארכת חוזה בסך כ-11.5 מיליון דולר ל-3 עונות נוספות.
חוק שיקום נכי נפש בקהילה
חוק שיקום נכי נפש בקהילה, התש"ס-2000 הוא החוק המסדיר את זכאותם של אנשים עם פגיעה נפשית לשירותי שיקום בקהילה. מטרתו של החוק היא "לשקוד על שיקומם ושילובם בקהילה של נכי הנפש כדי לאפשר להם להשיג דרגה מרבית אפשרית של עצמאות תפקודית ואיכות חיים, תוך שמירה על כבודם ברוח חוק-יסוד כבוד האדם וחירותו". החוק מתייחס להסדרת השירותים בתוספת השנייה לחוק הקרויה סל שיקום, וכן מסדיר ומגדיר את הרכבה של המועצה הארצית לשיקום.
ג'בון קרטר
ברוקלין נטס
באוגוסט 2021 הועבר עם דיירון שארפ בטרייד לברוקלין נטס, תמורת לנדרי שאמט. ב-22 בפברואר 2022 שוחרר מהקבוצה.
חוק שיקום נכי נפש בקהילה
רקע
חוק שיקום נכי נפש בקהילה ותהליך האל-מיסוד בישראל
חוק שיקום נכי נפש בקהילה 2000 מהווה חלק מתהליך אל-מיסוד (Deinstitutionalization) תהליך שתכליתו היא העברת מרכז הכובד בטיפול באנשים עם מגבלה נפשית מבית החולים הפסיכיאטרי לקהילה. חוק זה נועד למעשה להיות חלק מהרפורמה המבנית בשירותי בריאות הנפש.
ג'בון קרטר
מילווקי באקס
ב-24 בפברואר 2022 חתם קרטר במילווקי באקס.
חוק שיקום נכי נפש בקהילה
רקע
בעבר המענה לצרכיהם של אנשים החולים במחלת נפש קשה היה ממוקד בבית חולים הפסיכיאטרי. החוק היה שיאו של מהלך רחב יותר, שהסיט את עיקר המענים מבית החולים לקהילה. עד לחקיקת החוק, מתמודדים בתחום בריאות הנפש מצאו את עצמם מאושפזים לתקופות ארוכות של שנים ולעיתים עשרות שנים. החוק נועד לספק למתמודדים אלו כלים שיאפשרו להם להשתלב בקהילה.
חקיקת חוק שיקום נכי הנפש בקהילה בישראל, בשנת 2000, באה לאחר שבסוף שנות התשעים נחקקו מספר חוקים שנגעו לזכויותיהם של חולים ואנשים עם מוגבלות, כגון: חוק טיפול בחולי נפש (1991), חוק ביטוח בריאות ממלכתי (1994), חוק זכויות החולה (1996) וחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (1998), אשר תרמו באופן משמעותי לשילובם של אנשים עם מוגבלויות שונות בקהילה. את הצעת החוק הגישה חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, כאשר היזמה הגיעה מארגוני האנשים עם מגבלה נפשית והמשפחות. החוק הוא חוק מבוסס-זכויות: כל אדם העונה לתנאים המנויים בחוק זכאי לשירותי סל שיקום, הנקבעים על ידי וועדה מקצועית (וועדת סל שיקום). המשמעות היא שלא ניתן להגביל את זכאותם של מתמודדים לשיקום משיקולים תקציביים או משיקולים לא-מקצועיים אחרים.
חוק שיקום נכי נפש בקהילה כולל מגוון כלים לשילוב אנשים עם מגבלה נפשית בקהילה, במגוון תחומים. החל מתעסוקה, דיור, חברה, פנאי, השכלה, ועד טיפולי שיניים וכדומה. המגמה לעתיד היא להתאים לכל אדם הצריך את הסיוע, את מערכת השיקום המתאימה לו. עיקר מטרת מתן סל השיקום היא לאפשר לנפגעי הנפש לעבור מטיפול מתמיד במסגרות רפואיות כמו בתי חולים פסיכיאטריים ומרפאות לבריאות הנפש, לשילוב בקהילה. בייסודו של החוק עומדת ההנחה שאנשים המתמודדים עם מחלה נפשית יכולים להשתלב בקהילה ולהגיע להחלמה ולעצמאות באמצעות שימוש הזכאי בכלים העומדים לרשותו מתוך סל השיקום.
סל שיקום
סל שיקום הוא מערך של שירותי שיקום פסיכיאטרי אשר אותו זכאים לקבל אנשים המתמודדים עם מגבלה נפשית בישראל אשר להם שיעור נכות רפואית נפשית של 40% ומעלה. במסגרת שירותי השיקום על פי החוק צריכים להינתן בשבעה תחומים: תעסוקה, דיור, השכלה, פעילות חברתית ופנאי, עזרה למשפחות נפגעי הנפש, רפואת שיניים, ותיאום כל השירותים הניתנים לזכאים. מסגרת סל שיקום נקבעה בתוספת השנייה לחוק שיקום נכי נפש בקהילה 2000.
פניה לסל שיקום
על המבקש סל שיקום לפנות לוועדת השיקום האזורית. ועדות אלה פועלות בכל אחד ממחוזות משרד הבריאות, במסגרת לשכת הפסיכיאטר המחוזי. ועדת השיקום האזורית מורכבת ממתאמי שיקום (בדרך כלל עובדות או עובדים סוציאליים).
לצורך פנייה לוועדה יש למלא טופס פנייה, ולצרף אליו את המסמכים היכולים להעשיר את המידע המגיע לוועדה, הטופס ממולא על ידי האדם ועל ידי הגורם המפנה היכול להיות המטפל מטעם בית החולים, התחנה לבריאות הנפש, משירותי הרווחה, ממסגרת שיקומית בה משתף או מטפל פרטי. בני משפחה יכולים גם כן להיות חלק מתהליך זה, כשותפים או כמתאמי התהליך בהסכמת האדם עצמו. הוועדה מחליטה על תוכנית השיקום המתאימה למשתקם, ומחליטה על סוג השירות הנדרש. לאחר מכן צריך לבחור את המסגרות בהן יממש את החלטות הוועדה מבין המסגרות המוצעות באזור מגוריו. מתאם השיקום יקבל את הבקשה ויזמן ועדה בה יוחלט איזה שירות יינתן ממתי וכיצד.
בסוף התהליך יקבל המשתקם או הגורם המטפל בו אישור שהוא למעשה התחייבות כספית למימון שירות הניתן למשתקם. עם אישור זה יכול המשתקם לפנות לספק שירותי שיקום בתחום השיקום המסוים עליו הוחלט בוועדה.
ניתן לפנות לוועדת סל שיקום באמצעות פורטל ייעודי הפניה אמורה להתבצע על ידי גורם מקצועי בלבד (עו"ס פסיכולוג רופא וכדומה)
פורטל סל שיקום נועד למילוי טפסים על ידי גורמים שונים לצורך הגשת בקשה לוועדת סל שיקום
=== תנאי הזכאות לקבלת שרותי סל שיקום === הזכאות לקבלת שירותי סל שיקום מותנית בשלושה תנאי סף: מי שעומד בקריטריונים הללו יוכל לקבל שירותי סל שיקום מסוגים שונים. אין זה אומר שהמשתקם יוכל לקבל כל שירות שירצה, אלא רק שקטגורית הוא זכאי לקבלת שירותים. תנאים נוספים תלויים בסוג השירות וכן במסגרת הספציפית ממנה מבקש האדם לקבל שרות ספציפי זה. כך למשל במסגרות רבות לא יתקבל אדם המכור לסמים שונים (אם יתקבל זה יהיה בתנאי שיעבור טיפול במרכז גמילה). כמו כן עשויים להידחות מי שהתנהגו באלימות במהלך אשפוזם או בזמן שהותם במסגרת שיקומית, וכן מי שביצעו עבירות פליליות שונות, או עלולים להוות סכנה לזולתם או לעצמם. דחייה אין פרושה שהאדם לא זכאי קטגורית לשירותי שיקום, אלא שהוא אישית נדחה מסיבות שונות.
מצבי תחלואה כפולה (שימוש בסמים, בריאות הנפש ומגבלה שכלית התפתחותית)
שימוש בסמים פוסל מתן שירותי סל שיקום כל עוד החולה לא עבר בהצלחה גמילה.
ישנם מקרים רבים בהם המגבלה הנפשית קיימת לצד מגבלה שכלית התפתחותית בולטת. כאשר אדם מסוים אובחן כסובל ממגבלה שכלית התפתחותית והוכר ככזה על ידי משרד הרווחה הוא לא יוכל לקבל שירותי סל שיקום במקרים רבים, גם אם הוא עומד לכאורה בקריטריונים המתוארים לעיל. זאת כיוון שאם אובחן כבעל מגבלה שכלית התפתחותית הוא אמור לקבל שירות ממסגרות ייעודיות לאוכלוסייה זו בלבד, הנמצאות בפיקוח של משרד הרווחה. קיימים גם מצבים הפוכים בהם אדם עם מגבלה שכלית התפתחותית והפרעה פסיכיאטרית הגיע מסיבה כלשהי לאשפוז ואובחן כסובל מהפרעה נפשית ונמצא זכאי לשירותי שיקום. אדם זה לא יוכל לקבל שירותים הניתנים לבעלי מגבלה שכלית התפתחותית. הסיבה לתסבוכת הזו היא שמדובר בשני משרדים ממשלתיים שונים: משרד הרווחה הנותן שירותים לאדם עם מגבלה שכלית התפתחותית ומשרד הבריאות האמון על שירותי סל שיקום. כל אחד מהמשרדים מתקצב את מקבלי השירותים. זכאות לשני לקבלת שירותים משני המשרדים בו זמנית משמע שאדם אחד יתוקצב משני המשרדים בו זמנית. כדי לעבור משירות של משרד הרווחה לשירות של משרד הבריאות יש צורך לפנות לוועדה בין משרדית המאשרת מעבר כזה.
"כפל שירותים": לא ניתן לקבל באותו זמן שני שירותים השייכים לאותה קבוצת שירותים (דיור, השכלה, פנאי, תעסוקה וכדומה). לדוגמה לא ניתן לקבל בו זמנית שירות של תוכנית ליזמות תעסוקתית יחד עם שירות לווי של תעסוקה נתמכת או מפעל מוגן. כדי לפתור סוגיה זו נוצרה הקטגוריה של תעסוקה מעברית, המאפשרת למשתקם לתרגל את יכולותיו.
תעסוקה
בתחום התעסוקה קיימים:
==== דיור ==== "דיור מוגן": שירותי הדיור המוגן כוללים תיאום טיפול, תוכנית שיקום ועידוד להשתלבות בקהילה.
הדייר משתתף בהוצאות שכר הדירה, המזון, המים, הגז, החשמל, הביגוד והתרופות. כשברמות הכנסה מסוימות, הדייר זכאי להנחה. בכל חדר גר דייר אחד, ובכל דירה לא יותר מארבעה דיירים. דיור מוגן מחולק לשלושה סוגים: "הוסטל" ההוסטל הוא מבנה מגורים גדול שבו מתגוררים דיירים (בדרך כלל עד שני דיירים בחדר). בהוסטל פועל צוות קבוע המלווה את הדיירים לאורך כל שעות היממה. בחלק מההוסטלים דיירי ההוסטל ממלאים מטלות משק בית הכוללות בין השאר תורנויות בישול וניקיון במקרים אחרים (למשל כאשר מדובר בהוסטל לבעלי צרכים פיזיים נלווים) עבודות המשק נעשות על ידי צוות סמך מקצועי מיוחד. במסגרת ההוסטל מתקיימות אף פעילויות חברתיות שונות המיועדות לדיירים. סוגי ההוסטלים הם: "קהילה תומכת". בקהילה תומכת יש הוסטל, במבנה מרכזי שבו יש צוות כל הזמן וניתנים שירותים שונים. חלק מהדיירים (לרוב העצמאים יותר והוותיקים יותר) גר בדירות שכורות במבנים בהם גרים גם אנשים שאינם זכאי סל שיקום. בדרך כלל אנשים הגרים בדירות מתגוררים בדירה גדולה יחסית בה עם מספר שותפים. הדיירים שנמצאים במצב משברי או שזה עתה הגיעו למסגרת מאשפוז גרים בדרך כלל במבנה המרכזי (ההוסטל). קהילה תומכת היא מעין יצור כלאיים המשלב בין מאפיינים של הוסטל ודיור מוגן על מנת ליצור דרגת ביניים בין הוסטל לדיור מוגן שתאפשר לדיירים הזקוקים לכך להתנסות בחיים עצמאיים יותר בלי לעזוב את המסגרת המגנה של ההוסטל.
"סיוע ברכישת ציוד ראשוני למגורים" שירות זה ניתן לאנשים הנכנסים לגור בדירה בקהילה תומכת או בדיור מוגן. הוא כולל עזרה ברכישה של ציוד בסיסי לבית: מיטה, מזרן, פלטה חשמלית, מקרר, ארון בגדים, שולחן אוכל ועוד. היקף הסיוע עומד על 3500 ש"ח. הסיוע מותנה בכך שספק הדיור לא מספק פריטי ציוד אלה לדייר. קבלת הסיוע כרוכה בפנייה לוועדת שיקום אזורית והגשת הצעות מחיר על הפריטים השונים.
==== חברה ופנאי ====
==== תמיכה במשפחות ====