cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
GMC שבט
GMC שבט (בספרדית: GMC Chevette) היא מכונית משפחתית, מתוצרת General Motors do Brasil (שם רשמי: "General Motors do Brasil Ltda") חברת-בת של ג'נרל מוטורס, אשר יוצרה בארגנטינה בין השנים 1992–1995 בברזיל.
דגם "GMC שבט" יוצר לפי פלטפורמה "GM T platform (1973)" של ג'נרל מוטורס, פלטפורמה משותפת לדגמי : שברולט שבט, "Opel Kadett", אופל K 180 ו-"Isuzu Gemini".
You're Still the One
You're Still the One (בעברית: אתה עדיין האחד) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הקנדית שאניה טוויין, מתוך אלבומה השלישי, Come On Over. השיר יצא לאור ב-27 בינואר 1998, כסינגל השלישי מתוך האלבום, וכסינגל הארבעה עשר של טוויין.
השיר הגיע למקום השני במצעד הבילבורד הוט 100, והעשירי במצעד הסינגלים הבריטי.
רקע וכתיבה
בדומה ל-"" ו-"" השיר נכתב, הולחן והופק על ידי שאניה טוויין ורוברט ג'ון "מאט" לאנג. השיר הוא שיר בסגנון הקאנטרי-פופ, המשלב בתוכו גם את סגנון המוזיקה העכשווית למבוגרים.
בשנת 2004, הוציאה טוויין את אלבום הלהיטים הראשון שלה Greatest Hits, בו נכלל השיר.
הצלחה
השיר זכה להצלחה בינלאומית כאשר הפך לאחד מהשירים הנמכרים ביותר בשנות ה-90 של המאה ה-20, ולאחד מ-15 השירים הנמכרים ביותר בשנת 1998. השיר זכה בפרס הווידאו קליפים של MTV בקטגוריית "הקליפ הנשי הטוב ביותר".
כמו כן, הצליח השיר לזכות בשני פרסי גראמי, בקטגוריות "שיר הקאנטרי הטוב ביותר" ו-"ביצוע סולו הקאנטרי הווקאלי הטוב ביותר - אישה". בנוסף לכך, היה השיר באותו הטקס מועמד גם בקטגוריות "שיר השנה" ו-"הקלטת השנה", אך הפסיד ללהיט "My Heart Will Go On" של סלין דיון.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר בוים על ידי דייוויד הוגן וצולם במאליבו, לוס אנג'לס שבארצות הברית. הקליפ צולם בשחור-לבן. את הקליפ הפיצו לראשונה ב-26 בינואר 1998, יום לפני שיצא כסינגל בתחנות הרדיו השונות.
נכון ל-31 באוגוסט 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-131 מיליון צפיות.
אוצר ויכוחים
ספר אוצר ויכוחים הוא אסופה של ויכוחים בין יהודים לנוצרים לאורך הדורות. אסופת הוויכוחים לוקטה על ידי יהודה דוד אייזנשטיין ופורסמה על ידיו בניו יורק בשנת 1922. בשנת 1969 הודפס הספר בשנית בירושלים. בנוסף לכך הודפס הספר בשנת 1996 על ידי המוסד לעידוד לימוד התורה בירושלים.
אסופת הוויכוחים כוללת שני חלקים.
חלק ב
חלק זה בעצם מהווה סוג של ויכוח יזום על ידי יהודים עם הנצרות וגורמים אנטישמיים בארצות הברית של ראשית המאה העשרים. את האפשרות לפרסם בגלוי מקורות אלו צריך לייחס לחופש הדת בארצות הברית. אייזנשטיין עצמו כותב בהקדמה לספר זה (עמ' 6): עם זאת, במקום אחר (בהקדמה לאוצר פירושים וציורים להגדה של פסח) טרח איזנשטיין להדגיש שגם בארצות הברית, למרות שוויון הזכויות לו זוכים היהודים, עדיין מדובר בגלות ולא בהתגשמות המאוויים הלאומיים של עם ישראל כעם.
ליגת האלופות של CONCACAF
ליגת האלופות של CONCACAF הוא מפעל כדורגל יבשתי שנתי שבו מתחרים המועדונים המצליחים ביותר בצפון אמריקה, מרכז אמריקה והקריביים. המפעל, אותו מארגנת CONCACAF, הוא המפעל היוקרתי ביותר לקבוצות המשויכות לקונפדרציית CONCACAF. הזוכה במפעל העפילה בעבר לגמר גביע אינטראמריקנה מול זוכת גביע ליברטדורס, וכיום היא מעפילה ישירות לאליפות העולם לקבוצות.
המפעל נוסד תחת השם גביע CONCACAF לאלופות בשנת 1962, ובשנת 2008 שינה את מתכונתו ואת שמו לשם הנוכחי. לקבוצות ממקסיקו מספר הזכיות הגבוה ביותר במפעל, 32 זכיות בסך הכול. שיאנית הזכיות במפעל היא קלוב אמריקה המקסיקנית עם שבע זכיות.
האלופה המכהנת היא מונטריי שגברה בגמר על טיגרס בתוצאה 1-2 (בסיכום שני משחקים).
גביע CONCACAF לאלופות
המפעל נוסד בשנת 1962, ככלי מדד אפשרי להעפלה לגביע ליברטדורס, מפעל אותו מארגנת CONMEBOL.
בשנת 1995, בעקבות הקמת ה-MLS, שינה הטורניר את מתכונתו פעם נוספת. שלב הבתים בוטל, והטורניר שוחק בשיטת נוקאאוט מתחילתו ועד סופו. בין 2004 ל-2008, בפורמט האחרון של המפעל בשמו הישן, השתתפו בו שמונה קבוצות שהחלו את דרכן ברבע הגמר, ושיחקו בשיטת נוקאאוט במשחק כפול (בית וחוץ) עד לשלב הגמר. הזוכה האחרונה של המפעל במתכונתו הישנה הייתה פצ'וקה המקסיקנית, שגברה בגמר כפול 2–3 על דפורטיבו סאפריסה מקוסטה ריקה.
החל משנת 2005, שולחת CONCACAF את מחזיקת הגביע להשתתף בגביע העולם למועדונים.
ליגת האלופות של CONCACAF
בנובמבר 2006 קיבל הוועד הפועל של CONCACAF החלטה לפתח את גביע האלופות למפעל רחב יותר, בסגנון ליגת האלופות האירופית. בישיבה שנערכה ב-14 בנובמבר 2007, הוצגו הפרטים הראשונים של המפעל החדש, שהחל את דרכו באוגוסט 2008. המפעל הורחב ל-24 קבוצות. לפי השיטה המקורית, 16 מהן שיחקו בסיבוב נוקאאוט מוקדם. שמונה המעפילות מסיבוב זה הצטרפו לשמונה הקבוצות הנותרות לשלב בתים, בו חולקו לארבעה בתים בני ארבע קבוצות כל אחד. שתי הראשונות בכל בית העפילו לשלב רבע הגמר. שלבי ההכרעה שוחקו בשיטת נוקאאוט בית-חוץ. החל מ-2012 שונה הטורניר פעם נוספת, ו-24 הקבוצות החלו כולן את דרכן בשלב בתים, ממנו העפילו המובילות לשלב רבע הגמר.
העפלה
אל שלב הבתים של ליגת האלופות מעפילות 24 קבוצות בסך הכול. חלוקת הקבוצות המעפילות מתבצעת לפי אזורים:
אם לאחד המועדונים המעפילים אין אצטדיון זמין העומד בתנאי הבטיחות של CONCACAF, הוא נפסל מהתחרות ומוחלף במועדון מהתאחדות אחרת. אם אצטדיונה הביתי של הקבוצה לא עומד בתנאים, היא רשאית למצוא אצטדיון חלופי ראוי וזמין באותה המדינה.
האזור הצפון אמריקאי
תשע קבוצות מאזור צפון אמריקה מעפילות לשלב הבתים של ליגת האלופות. מקסיקו וארצות הברית שולחות את המספר הרב ביותר של נציגות לטורניר, ארבע כל אחת, בעוד קנדה שולחת נציגה בודדת.
במקסיקו מתחלקת עונת הכדורגל בליגת העל המקסיקנית לטורנירי אפרטורה וקלאוסורה. המעפילות לליגת האלופות הן האלופה והסגנית מכל טורניר.
בארצות הברית, מחולקים ארבעת הכרטיסים לקבוצה בעלת מאזן הליגה הטוב ביותר ב-MLS, לזוכה בגביע ארצות הברית הפתוח, לזוכה בגביע ה-MLS ולזוכה ב-מגן האוהדים. אם אחת הזוכות בכרטיס היא קנדית, מועבר כרטיסה לקבוצה בעלת מאזן הליגה הטוב ביותר שלא הצליחה להעפיל באמצעות כרטיס אחר, מאחר שקנדה שולחת רק את הזוכה באליפות המקומית הקנדית לטורניר.
האזור המרכז אמריקאי
אם אחת מנציגות מרכז אמריקה נפסלת, היא מוחלפת בנציגה ממדינה מרכז אמריקאית אחרת, בהתאם להישגי המדינות בטורנירים קודמים.
האזור הקריבי
שלוש נציגות מאזור הקריביים מעפילות לליגת האלופות. המעפילות נקבעות על פי טורניר פנים-יבשתי קריבי שנקרא אליפות CFU לקבוצות. על מנת להשתתף במפעל הפנימי יש לזכות בתואר האליפות המקומי שנה קודם לכן, אך ישנן התאחדויות ששולחות נציגות אחרות לטורניר הפנימי, אם אלו מועדונים מקצועניים המשחקים במסגרת ליגות אחרות.
אם אחת מנציגות הקריביים נפסלת, היא מוחלפת בקבוצה שסיימה במקום הרביעי באליפות CFU לקבוצות.
שיטת הטורניר
כל טורניר מתחלק לשני שלבים - שלב בתים ושלב נוקאאוט.
שלב הבתים מתקיים בין החודשים אוגוסט לאוקטובר, ומשתתפות בו 24 קבוצות. הקבוצות מחולקות לשמונה בתים בני שלוש קבוצות כל אחד. ההגרלה לשלב הבתים מתבצעת על פי קבוצות דירוג. ישנן שלוש קבוצות, וכל כרטיס לטורניר מקנה מקום בקבוצת דירוג שונה. לכל בית מוגרלת נציגה מכל קבוצת דירוג. ישנה הגבלה נוספת בהגרלה, כך ששתי קבוצות מקסיקניות או שתי קבוצות אמריקאיות לא יכולות להיפגש בשלב הבתים. במסגרת משחקי שלב הבתים, כל קבוצה משחק עם שתי יריבותיה פעמיים, בבית ובחוץ. בתום ארבעה מחזורים, מעפילות שמונה הקבוצות שסיימו במקום הראשון בבית שלהן לשלב הנוקאאוט.
שלב הנוקאאוט של הטורניר משוחק בין החודשים מרץ למאי, והוא מתחיל כחמישה חודשים לאחר סיום שלב הבתים. שלב זה מתנהל בשיטת נוקאאוט לפי משחקי בית-חוץ לכל אורכו, כולל שלב הגמר. המעפילות משלב הבתים מדורגות על פי הישגיהן, ונפגשות ביניהן ברבע הגמר כך שהמדורגת ראשונה נפגשת עם המדורגת שמינית, השנייה מול השביעית וכן הלאה, כשהמדורגות 1–4 מארחות את משחק הגומלין.
עידן גביע CONCACAF לאלופות (1962 - 2008)
1 לא נערך משחק גמר, הטורניר הוכרע בבית גמר
2 זכייה כתוצאה מפסילה/פרישה של היריבות
3 זכייה משותפת של הזוכות האזוריות לאחר ביטול טורניר הגמר
פרסים
החל מהקמת ליגת האלופות ב-2008, חולק בכל עונה פרס נעל הזהב למלך השערים של הטורניר. החל מעונת מחולק פרס כדור הזהב לשחקן המצטיין, והחל מעונת  מחולק פרס כפפת הזהב לשוער המצטיין.
כדורשער
כדורשער הוא ענף ספורט בו משתתפים עיוורים ולקויי ראייה. המשחק הומצא בשנת 1946 לאחר מלחמת העולם השנייה והגיע לישראל בשנות ה-80. ענף הכדורשער הוא אחד הענפים במסגרת המשחקים הפאראלימפיים.
מבנה המשחק והמגרש
המשחק מתקיים באולם סגור (על מנת שיהיה יותר קל לשמוע את הפעמונים שבכדור) ודורש שקט מוחלט. אורך המגרש 18 מטרים ורוחבו כגודל השער – 9 מטרים. כל קבוצה מונה 3 שחקנים, ולכל קבוצה שער באורך 9 מטרים ובגובה של 1.5 מטרים. המגרש מחולק לקווים שעוזרים בהתמצאות ובהגנה; קו האפס – שבו ממוקם השער. קו אחד וחצי וקו שלוש שרבות מן הקבוצות משתמשות בהם כקווי ההגנה וההתמצאות. קו שש – קו שמגביל את התחום שבו הכדור אמור לגעת לראשונה ברצפה. זאת אומרת שאם שחקן זורק כדור, נגיעתו הראשונה ברצפה צריכה להיות לפני קו השש. קו אמצע – מפריד את שני חלקי המגרש.
חוקי המשחק
המשחק נמשך 24 דקות, ומחולק לשתי מחציות של 12 דקות כל אחת. הזמן בין מחצית למחצית הוא 3 דקות. במהלך המשחק, אחד השחקנים מגלגל את הכדור לעבר הקבוצה השנייה והקבוצה השנייה צריכה (על ידי שמיעה בלבד) לחסום בעזרת גלישה על המגרש את הכדור ולגלגלו בחזרה לקבוצה השנייה. ישנם חוקים רבים במשחק, כגון:
סיום המשחק
משחק נגמר אם יש קבוצה השיגה יתרון של עשרה שערים, או כאשר תם הזמן. כאשר נגמר זמן המשחק והתוצאה היא שוויון, תינתן הארכה של 6 דקות (3 דקות למחצית) אשר תסתיים בתום הזמן או בגול הראשון (המכונה "גול זהב"). כאשר המשחק נחשב "רשמי", אם בתום ההארכה עדיין לא הובקע גול, תחל סדרה של פנדלים. לכל קבוצה יש מספר ניסיונות כמספר השחקנים כאשר כל ניסיון הבקעה הוא על ידי שחקן קבוצה. הפנדלים נגמרים כאשר יש גול לקבוצה אחת והיא לא הבקיעה לקבוצה השנייה בניסיון ההתקפה.
נבחרת ישראל בכדורשער נשים
נבחרת ישראל בכדורשער נשים התחרתה לראשונה מחוץ לישראל בשנת 2008, צברה השגים רבים כבר על תחילת דרכה. ההישגים משמעותיים שצברה הם: מקום ראשון בטורניר הראשון שלהן ב-2008. ב-2009 הגיעו למקום השישי באליפות אירופה על אף שהיו בהרכב חלקי, בזכות הישג זה הן הגיעו לאליפות העולם ב-2010 שבה הגיעו למקום השביעי. ב-2011 בקדם אולימפיאדה הן הגיעו למקום חמישי, באותה שנה באליפות אירופה שפרו את הישגן והגיעו למקום החמישי. ב-2013 הן שיפרו את הישגן אף יותר באליפות אירופה והפעם הגיעו למקום השלישי. ב-2015 באליפות אירופה הן הגיעו למקום הרביעי. הניצחון הכי חשוב של הנבחרת עד כה, הוא מדליית זהב במשחקים העולמיים לעיוורים ולקויי ראייה, שהתקיימה בסיאול במאי 2015 שזיכתה אותה בכרטיס כניסה למשחקים הפאראלימפיים בברזיל, ריו 2016. בריו הגיעה הנבחרת למקום ה-7 המכובד לאחר שהפסידה ברבע הגמר, זו האולימפיאדה הראשונה של הנבחרת.
הנבחרת לקחה חלק במשחקים הפאראלימפיים בטוקיו ב-2021.
הנבחרת זכתה במדליית ארד באליפות העולם 2022 שנערכה בפורטוגל.
נבחרת העתודה (נבחרת הנוער)
ב2017 יצאו נבחרות העתודה לאליפות העולם לנוער שהתקיימה בהונגריה, שתי הנבחרות סיימו במקום השישי.
ב2022 יצאו נבחרות העתודה לאליפות אירופה לנוער שהתקיימה בפינלנד, נבחרת הנערים זכתה במדליית הזהב ובתואר אלופי אירופה לאחר ניצחון על נבחרת דנמרק, נבחרת הנערות זכתה במדליית הכסף ובתואר סגניות אלופות אירופה לאחר הפסד לנבחרת טורקיה.
טריוויה
בשנת 2015 התרחשו שני מקרים של ניצול אליפויות כדורשער על ידי נבחרות של מתחזים לעיוורים. בשני המקרים מדובר בנבחרות, המונות 12 שחקנים "עיוורים", שיצאו ממצרים, אך לאחר ההגעה ליעדים (אליפות אירופה בוורשה, ואליפות אפריקה), נעלמו עקבותיהם, והתברר שהם כלל לא עיוורים וניצלו את המשחקים כדי לברוח ממצרים, ומגיוס החובה לצבא שלה.
יוהאן דז'ורו
יוהאן דאנון דז'ורו-גבדז'רה (בצרפתית: Johan Danon Djourou-Gbadjere; נולד ב-18 בינואר 1987) הוא כדורגלן עבר שווייצרי ששיחק בעמדת הבלם.
קריירת מועדונים
דז'ורו נולד באביג'אן שבחוף השנהב לז'ואקים ואנג'לין, ומאוחר יותר אומץ על ידי דניאל, אשתו הראשונה של אביו שמוצאה משווייץ. הוא עבר לז'נבה כשהיה בן 17 חודשים. בגיל 13 נרשם למרכז האימונים פאיירן, ובשנת 2002 הצטרף לאטואל קארוג (Etoile-Carouge) מהליגה השנייה. מספר חודשים לאחר מכן הוא זכה לקבל מלגת לימודים באקדמיית הכדורגל של ארסנל. הוא הצטרף למועדון כמקצוען ב-1 באוגוסט 2003. דז'ורו שיחק בנבחרת השווייצרית עד גיל 19 שהעפילה לחצי גמר אליפות אירופה בשנת 2004.
הופעת הבכורה שלו בארסנל הייתה בניצחון על מנצ'סטר סיטי במסגרת גביע הליגה, כאשר הפעם הראשונה שבה פתח בהרכב הייתה בניצחון 3 - 1 על אברטון בסיבוב הבא של הגביע. משחקו הראשון בפרמייר ליג היה בניצחון 7 - 0 על מידלסברו ב-14 בינואר 2006, כששיחק בעמדת הבלם המרכזי לצידו של פיליפ סנדרוס.
דז'ורו השתתף במשחק הסיבוב השלישי של גביע ה-FA נגד קארדיף סיטי, ופתח בהרכב במשחק של הסיבוב הבא נגד בולטון וונדררס, שהסתיים בהפסד של ארסנל.
בפברואר 2006 שותף דז'ורו בארבע משחקי ליגה של ארסנל. באפריל 2006 הוא עלה כמחליף בניצחון 5 - 0 על אסטון וילה, לאחר שעמנואל אבואה נפצע. בחודש זה הוא פתח בהרכב במשחק נגד פורטסמות', שהיה המשחק שבו סול קמפבל חזר להרכב.
יכולתו הטובה של דז'ורו במשחקי המילואים בעונה זו משכה את תשומת הלב של מספר מועדונים מאיטליה (כולל יובנטוס). חוזהו של דז'ורו עם ארסנל היה אמור להסתיים בסוף עונת, אך לאחר המונדיאל הוא האריך בשש שנים את חוזהו עם ארסנל.
דז'ורו שותף במשחקים נגד אינטר מילאנו ופריז סן-ז'רמן במסגרת טורניר ההכנה גביע האמירויות. ב-10 באוגוסט 2007 הושאל דז'ורו לברמינגהאם סיטי לתקופה של חמישה חודשים. משחקו הראשון בברמינגהאם היה נגד צ'לסי יומיים לאחר מכן.
דז'ורו היה שחקן הרכב קבוע בברמינגהאם עד ה-22 בדצמבר 2007, כאשר טעות שביצע במשחק נגד בולטון וונדררס אפשרה לניקולא אנלקה להבקיע שער. היה זה משחקו האחרון בברמינגהאם. דז'ורו חזר לארסנל בתום תקופת ההשאלה, הפעם כמחליף לקולו טורה ואלכסנדר סונג ששיחקו בגביע אפריקה לאומות 2008. דז'ורו הצהיר במאי 2008 כי הוא מעוניין לשחק באמצע המגרש לצידו של ססק פברגאס, לאחר שמתיו פלאמיני עזב למילאן. במקום זאת הוא שובץ על ידי המאמן ארסן ונגר במרכז ההגנה במקומו של פיליפ סנדרוס שעזב גם כן למילאן. ב-22 בספטמבר פורסמה ידיעה באתר האינטרנט הרשמי של ארסנל על כך שדז'ורו האריך את חוזהו פעם נוספת.
ב-3 בינואר 2013 הושאל להנובר 96 עד לתום העונה, וב-1 ביולי 2013 הושאל להמבורג לעונה אחת. לאחר עונת השאלה מוצלחת, דז'ורו חתם על חוזה קבוע בהמבורג עד לתום עונת 2016/17, כאשר במהלך התקופה הפך לעוגן ההגנתי של הקבוצה ואף מונה כקפטן. עם זאת, במהלך התקופה המבורג בעיקר התמודדה במאבקי תחתית וניצלה פעמיים מירידה במבחני הישרדות. בקיץ 2017, עם תום חוזהו, שוחרר דז'ורו מהקבוצה.
ב-7 באוגוסט 2017 חתם לשנתיים באנטליהספור הטורקית. ב-21 ביולי 2018 חתם לעונה אחת בספאל האיטלקית. ב-23 בינואר 2020 חזר לשווייץ וחתם בפ.צ. סיון עד לסוף העונה.
נבחרת שווייץ
משחקו הראשון של דז'ורו בנבחרת שווייץ היה נגד נבחרת סקוטלנד ב-1 במרץ 2006, לאחר שעלה כמחליף ושיחק לצד פיליפ סנדרוס. דז'ורו זומן לסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2006 בגרמניה, אף על פי שלא שיחק במוקדמות. למרות שסנדרוס ופטריק מולר היו בכירים ממנו הוא פתח במשחק שמינית הגמר נגד נבחרת אוקראינה, אך נפצע והוחלף במחצית הראשונה. מאוחר יותר באותה שנה הוא השתתף בשני משחקי מוקדמות אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21, נכלל בהרכב ליורו 2012 והופיע כמה פעמים.
סראנו (נהר בצ'ילה)
נהר סראנו (בספרדית: Río Serrano) הוא נהר קצר הזורם בפרובינציה אולטימה אספרנסה שבמחוז מגאיאנס ואנטארקטיקה צ'ילנה שבצ'ילה שבחלקה הדרומי של המדינה, כ-2,000 ק"מ מדרום לבירה סנטיאגו דה צ'ילה. אורכו 38 קילומטרים, אבל אם מוסיפים את אחד ממקורותיו, הנהר צ'ינאס (Río de las Chinas, אורך 105 קילומטרים) הוא מגיע ל-140 קילומטרים.
אגן הניקוז של הנהר משתרע על שטח בן 7,347 קילומטרים רבועים, כשרוב המים מגיעים מהפשרת השלגים בשדה הקרח הפטגוני הדרומי. סדרה של אגמים משורשרים או מקבילים גדולים וקטנים מהווים חלק מאגן זה. חלק קטן מהחלק העליון של אגן זה נמצא בארגנטינה.
מסביב לנחל, יש בעיקר יער מעורב גדול, הכולל את מיני האשור הדרומי: Nothofagus pumilio, Nothofagus Antarctica ו-Nothofagus betuloides, את מין העץ Drimys winteri ממשפחת הווינטריים, ואת מיני השיחים Maytenus disticha, Bolax gummifera, Gaultheria pumila, Empetrum rubrum ו-Sphagnum magallanicum.
השטח מסביב לנהר כמעט ולא מיושב, עם פחות משני תושבים לקמ"ר.
הסוכנות המדעית הצ'יליאנית CEQUA אישרה את התפשטות האצות דידימו בנחל סראנו בתחילת 2015.
מסלול וספיקה
הנהר סראנו מתחיל כנהר המנקז את אגם דל טורו (Lago del Toro) בקצה המערבי של אגם זה, צמוד לפארק הלאומי טורס דל פיינה. הוא מתפתל לאורך 38 קילומטרים דרך מישור סחיפה נרחב, עד לשפך לפיורד אולטימה אספרנסה. בקטע האחרון הנהר רחב מאוד ורדוד. שיפוע הנהר מתון מאוד, ולמעט אשדות באמצע הנהר המכונים "מפלי סראנו", הוא עביר לסירות. בין אגם דל טורו והשפך, נשפכים לנהר כמה יובלים. אחד מהיובלים החשובים הוא הנהר גריי (Río Grey) שאורכו 20 קילומטרים, המנקז אגם באותו שם, במורד הנהר נשפך אליו הנהר טינדל (Río Tyndall), המנקז אגם באותו שם (Lago Tyndall), כמעט יחד עם הנהר גייקה (Río Geike), שמקורו מסחף השלג טינדל והוא עובר דרך סדרה של אגמים.
דו"ח "המנהל הכללי של המים" מסיק ממדידות הספיקה שנערכו במוצא אגם טורו כי "מראה שמשטר השלג, בעל השפעה רבה על הוויסות שמפעיל אגם טורו, עם הספיקה הגבוהה ביותר באביב ובקיץ. כתוצאה מההפשרות שהגיעו מתרומות של הנהר צ'ינאס ואגני הנהר פיינה. בשנים גשומות ויבשות הספיקות הגבוהות ביותר מתרחשות בין נובמבר לאפריל, ואילו הנמוכות ביותר בין יוני לספטמבר".
באותו אופן הוא מסיק עבור תחנת המדידה הממוקמת בשפך הנהר: "נצפה כי תחנה זו מציגה משטר שלג קרחונים בולט, עם הספיקות הגבוהות ביותר בחודשי הקיץ, כתוצאה מהפשרה, הנישאת על ידי הנהרות גריי, טינדל וגייקה. בשנים גשומות ויבשות הספיקות הגבוהות ביותר מתרחשות בין דצמבר לאפריל, ואילו הספיקות הנמוכות ביותר בין יוני לספטמבר."
תיירות
לחובבי ספורט מוצע שייט בקיאקים במורד הנהר החל במוצא הנהר גריי מאגם גריי ועד לשפך הנהר סראנו לפיורד אולטימה אספרנסה, בסמוך לקרחון סראנו.
אפשרות נוספת היא דיג זבובים. הדג הנפוץ בנהר הוא טרוטה חומה, אבל אפשר גם לדוג את טרוטת עין-הקשת ואלתית גמלונית.
לתיירים המגיעים לפארק הלאומי טורס דל פיינה מוצעת דרך חווייתית תחליפית לנסיעה בכביש. ספינות תיור יוצאות מאזור פוארטו נאטלס, השוכנת על פיורד אולטימה אספרנסה, ועוגנות סמוך לשפך הנהר סראנו. משם מוצע שיט בזודיאק מהיר במעלה הנהר. הסירה אינה יכולה לעבור את האשדות הקרויים מפלי סראנו והנוסעים יורדים מהסירה, הולכים מרחק קצר ועוברים לסירה אחרת.
תאונת השיט בנהר
ב-24 בפברואר 2019 יצאה קבוצה של תיירים ישראלים לשיט במעלה הסראנו. בימים שלפני כן ירדו גשמים עזים, והזרם בנהר היה מהיר. סמוך למפלי סראנו נתקלה הסירה בסלע שנווט הסירה לא הבחין בו, והסירה התהפכה. בתאונה נהרגו מיד שתי נשים, ארבעה נפצעו קשה ועשרה קל. אחת מהפצועות קשה נפטרה אחר-כך.
פרהיסטוריה
כמה אתרים פרהיסטוריים חשובים נמצאו באזור. לא הרחק מדרום לנהר נמצאת קואבה דל מילודון, מערה שבה נמצאו עדויות על מקום מגוריו של האדם הקדמון, הממחישות התיישבות של בני אדם באזור סביב שנת 6,000 לפני הספירה.
אקס-מן: משיכות קטלניות
משיכות קטלניות (באנגלית: Fatal Attractions) הוא קשת סיפור ואירוע קרוסאובר ביקום מארוול שפורסם בחוברות הקומיקס אקס-מן על ידי חברת מארוול קומיקס בין יולי לנובמבר 1993 למשך שש חוברות. את הסיפור כתבו פביאן ניצ'זה וסקוט לובדל, באיורם של אמנים כאנדי ואדם קוברט, גרג קאפולו, ג'ו קסאדה וג'ון רומיטה הבן. קשת הסיפור נכתבה לציון 30 שנים להיווצרה של סדרת הכותרים הפופולרית.
כאשר מגנטו וקבוצת השוליות שלו חוזרים, עימות חדש מתחיל בינם לבין קבוצת אקס-מן, ופרופסור אקסבייר מתפתה לחצות את הגבול המוסרי בשביל לעצור אותם.
עלילה
קבוצת השוליות כעת מונהגת בידי פביאן קורטז, והיא מתקיפה את מחנה היידן, בסיסו של פרויקט זקיפי סנטינל ממשלתי חדש. הבסיס מוגן על ידי קבוצת אקס פקטור החדשה, הנמצאת תחת פיקוח ממשלתי, ובמהלך הקרב, קורטז מציע לקוויקסילבר להפוך למנהיג החדש של השוליות וכמחליפו כיורשו של מגנטו. קבוצת השוליות עוזבת לאחר שקוויקסילבר מסרב בתוקף.
המוטאנט העוצמתי אקסודוס מציע לקבוצת אקס פורס אפשרות למקלט, אשר מתברר כבסיס המבצעים הקודם של קייבל - מקום בשם "אבלון". העומד מאחורי הצעה זו מתברר כמגנטו, שנחשב למת לאחר נפילת אסטרואיד M, בסיסו החללי. קייבל משגר את קבוצת אקס פורס הרחק מאבלון בעזרת טכנולוגיית השי'אר הנמצאת במקום, בשעה שהוא משיג את תוכנת המחשב מהמעבד המרכזי ומפעיל את מנגנון ההשמדה העצמית. אולם, מגנטו עוצר בעדו וקייבל כמעט ומאבד את חייו בקרב בטרם הוא משגר את עצמו משם. המוטאנטים ראסטי וסקידס, שנרפאו משטיפת המוח של הנבל סטרייף בידי מגנטו, בוחרים להישאר לצידו באבלון.
האקס-מן קוברים את איליאנה רספוטין, שנהרגה מוירוס הירושה הקטלני. מגנטו והשוליות מגיעים באמצעה של הלווייה, ומצהירים כי הם מעוניינים למחות את פני האנושות באמצעותה של אבלון, תחנת החלל שלהם. קולוסוס שבור ממותה של אחותו, ואמונותיו בחלומו של אקסבייר נחלשות. עקב כך, הוא מצטרף לקבוצת השוליות.
מטוסם של האקס-מן, הציפור השחורה, עושה את דרכו לכדור הארץ, ונתקל במערבולת אוויר. מוצגים הבזקים של תודעתו של וולברין בעוד הוא נאבק להישאר בחיים. צוות המטוס מנסה בכל כוחו לייצב את המטוס. צוהר המטוס נפתח, ווולברין "הולך בעקבות האור" אך נדחף חזרה. הוא מתעורר בזמן כדי להציל את ג'ין גריי מלהשאב מתוך המטוס. לבסוף, האקס-מן נוחתים בבטחה בכדור הארץ. בעוד וולברין מחלים מפציעותיו, הוא והאקס-מן מגלים שטופריו היו למעשה חלק מהשלד האמיתי שלו, וכי כעת הוא נושא טופרים מעצם.
באי מיואר, האקס-מן משתמשים בשאדוקאט, אהובתו של קולוסוס, כדי לפתות אותו ולטפל בפגיעות הראש שלו, מה שלדעתם גרם לעריקתו. התחבולה עובדת, ובשעה שהשוליות מנסים להחזיר לעצמם את בן בריתם החדש, נייטקרולר הודף את מתקפתם. אקסבייר ומוירה מק'טאגרט מרפאים את קולוסוס בעזרת פרץ האנרגיה האופטי של סייקלופס. קולוסוס שב לצורתו האנושית, אך בוחר להישאר בקבוצת השוליות ולהשגיח עליהם.
הנס נכטסהיים
הנס נכטסהיים (בגרמנית: Hans Nachtsheim; 13 ביוני 1890, קובלנץ - 24 בנובמבר 1979, בופרד (Boppard), מערב גרמניה) היה זואולוג וגנטיקאי גרמני. לפני מלחמת העולם השנייה היה פרופסור לגנטיקה באוניברסיטאות בברלין ובמכון קייזר וילהלם לאנתרופולוגיה. לאחר המלחמה, עד 1948, היה מרצה וחוקר באוניברסיטת ברלין, ולאחר מכן - ב ובמכון מקס פלאנק.
לימודים ותחילת מחקר מדעי
נכטסהיים למד זואולוגיה לפני מלחמת העולם הראשונה. במהלך המלחמה היה צנזור צבאי. הוא היה עוזר במכונים הזואולוגיים בפרייבורג ובמינכן. משנת 1919 היה מרצה ופרופסור באוניברסיטה החקלאית של ברלין. ב-1921 הפך לראש המחלקה במכון לחקר התורשה, מתקן מחקר באוניברסיטה החקלאית של ברלין, שם היה פרופסור משנת 1923. בין השנים 1924 עד 1933 עמד בראש איגוד מגדלי הארנבות הגרמניות של הרייך (Reichsbund der deutschen Kaninchenzüchter). בין השנים 1925–1927 היה עמית רוקפלר באוניברסיטת קולומביה עם תומאס הנט מורגן. משנת 1934 חקר מחלות תורשתיות של יונקים קטנים, ובתמיכת קרן המחקר הגרמנית ארגן הקמת מוסדות גידול.
פעילות לאחר 1945
כאחד מחברי ה-KWI-A המעטים ש"בהחלט לא היה להם קשר ל", הנס נכטסהיים הצליח להפוך לדמות חשובה בפיתוח המחקר הגנטי ב. מ-1946 עד 1949 היה פרופסור לגנטיקה ומנהל המכון לגנטיקה באוניברסיטת הומבולדט של ברלין. הוא עזב משרה זו ב-1948 בגלל מחלוקות שעלו בקשר לתיאוריות של טרופים ליסנקו, שהיו מועדפות בגוש המזרחי. ליסנקו דגל בתיאוריה של תורשה ישירה של מאפיינים נרכשים, שמאז הופרכה אך נתמכה על ידי סטלין באותה עת. ב-1949 מונה נכטסהיים לתפקיד ראש הקתדרה לביולוגיה ב, שם היה ממייסדי המכון לגנטיקה, שבראשו עמד עד שפרש מתפקידו כפרופסור ב-1955. במקביל היה מנהל המכון לביולוגיה תורשתית השוואתית ופתולוגיה תורשתית באוניברסיטת המחקר הגרמנית, שהתפצלה מהמחלקה של נכטסהיים ב-KWI-A לאחר המלחמה והייתה מזוהה עם אגודת מקס פלנק ב-1953. נכטסהיים עמד בראש מכון זה לביולוגיה גנטית השוואתית ופתולוגיה גנטית של אגודת מקס פלנק מ-1953 עד 1960. המחקר הרפואי התעופתי ובדיקות הוואקום שבהן היה מעורב נכטסהיים חמקו מבדיקה מדוקדקת והרשעה במשפט הרופאים בנירנברג, ולכן נכטסהיים לא עמד לדין על פעילות המחקר שלו בתקופת הנאצים.
אאוגניקה מעשית
אאוגניקה, היגיינה גזעית, כפי שהייתה נהוגה בתקופת הנאצים, לא הייתה מדע מוכר לאחר המלחמה, אבל הרעיונות האאוגניים שרדו. בשנות ה-50 שב והתלקח הוויכוח על עיקור. עיקורים בכפייה לא הורשו, אבל עורכי דין ורופאים דנו בחוקיותו של עיקור מרצון. נכטסהיים, שהיה במקור זואולוג ולא עסק באאוגניקה כשעבד ב-KWI-A, היה הגנטיקאי היחיד בוויכוח בתקופה שבה האאוגניקה הוחלפה בגנטיקה אנושית עם מיקוד שונה. נכטסהיים טען שקיימת "חובה לבצע אאוגניקה מעשית" וכי "ברוע היסודי, [שהוא] החומר הגנטי הפגוע" יש להילחם. אם מטפלים בחולים במחלות תורשתיות, גנים חולים נמלטים מ"הכחדה" ו"התפשטות הגן גדלה ככל שהצלחת הטיפול מתקדמת". יש ליידע את הנפגעים והנשאים שאין להם ילדים כדי שיאפשרו לעצמם עיקור מרצון. נכטהיים הביע צער על כך ש"עיקור מסיבות אאוגניות" אסור בגרמניה, אף על פי ש"המשימה וחובתה של המדינה והחברה שלה" הן "לסלול את הדרך לאזרחים להשגת טיפול לשם בריאות תורשתית מוצלחת". in Deutschland nicht zulässig, obwohl es doch „Aufgabe und Pflicht des Staates und seiner Gesellschaft“ sei, „den Bürgern die Wege zu einer erfolgreichen Erbgesundheitspflege zu ebnen“.
לאחר המלחמה התגורר נכטסהיים במערב ברלין. הוא היה פעיל בקונגרס לחופש תרבותי, ארגון בינלאומי בתמיכת הממשל האמריקאי לקידום עמדות פרו-מערביות ואנטי-קומוניסטיות באמצעות אינטלקטואלים ומדענים. הקונגרס הדגיש את הצורך בחופש המדע משליטת אידאולוגיות ומעצמות טוטליטריות. נכטסהיים היה מעורב בהקמת הקונגרס של 1950 בברלין ובפרסומיו. בפרסום הקונגרס דיבר נכטסהיים על "השמדת הגנטיקה ברוסיה על ידי ליסנקו ושותפיו" ותיאר את התיאוריות של ליסנקו כאבסורדיות כמו תיאוריות הגזע של הנציונל-סוציאליזם. נכטסהיים פרש מתפקידו כפרופסור ב-1955, ולאחר שנה הפך לחבר בוועידת הבריאות הפדרלית. בתפקיד זה הפך ליריבו של פרנץ ביכנר בשערוריית התלידומיד. הוא טען שמומים נגרמים בעיקר מנטייה תורשתית והכחיש את ההשפעה של התלידומיד על מומים.
נכטסהיים היה אחד משלושת המייסדים של כתב העת הבינלאומי דם להמטולוגיה קלינית וניסויית, שנוסד ב-1955. ההספד של כתב העת Blut הכיר באומץ האישי המיוחד של נכטסהיים בהגנה על עמדותיו בבעיות מדעיות-פוליטיות.
ביוני 1970 כיבדה האוניברסיטה החופשית של ברלין את נכטסהיים לרגל יום הולדתו ה-80 בחגיגה והרצאות באולם ההרצאות של המכון לגנטיקה.
נכטסהיים נפטר ב-1979 בגיל 89 בבופרד. קברו נמצא בבית הקברות ואלדפרידהוף דאלם (Waldfriedhof Dahlem) בברלין.
אותות כבוד
נכטסהיים קיבל את עיטור הכבוד של הרפובליקה הפדרלית הגרמנית.
רות ירדני-כץ
רות ירדני-כץ (19 באוגוסט 1943 - 18 בדצמבר 2017) הייתה סופרת ילדים ומבוגרים ישראלית.
ביוגרפיה
כתבה לעיתוני הילדים "הארץ שלנו", "דבר לילדים", "משמר לילדים" ו"בראש צעיר". תרגומיה מסיפורי המלכה הבלגית פביולה התפרסמו בשבועון "כולנו".
בספרה "אלברט איינשטיין, סיפורו של גאון" נעזרה בבן-זוגה בפרקים המדעיים, ואת הספר "כמה קטן זה קטן" כתבו השניים יחד (שני הספרים הומלצו על ידי משרד החינוך כספרי עזר). ספרה "נשיקה" נבחר כאחד הספרים האהובים על תלמידי התיכון ב"מצעד הספרים השנתי לילדים ולנוער" תשס"ט.
נפטרה ב-18 בדצמבר 2017. התגוררה בירושלים, ואת גופתה תרמה למדע. הייתה נשואה ליוסי כץ, פרופסור אמריטוס לאסטרופיזיקה באוניברסיטה העברית בירושלים, ואם לשניים. בנה הוא השף מיכאל כץ.
הסוכנות לביטחון סייבר באתיופיה
הסוכנות לביטחון סייבר (באנגלית: Information Network Security Agency; תעתיק מקוצר: INSA; באמהרית: የመረጃ መረብ ደህንነት ኤጀንሲ) היא סוכנות ביון וביטחון לאומי הכפופה למשרד להשכנת שלום באתיופיה, הממליצה ומקדמת מדיניות קיברנטית לאומית.
הסוכנות הוקמה בשנת 2006, על די אבי אחמד במטרה לרגל אחר מתנגדי שלטון וטרוריסטים וזאת כדי להגיש נגדם כתבי אישום.
בחודש אפריל 2018, מונה טמסן טירונה (Temesgen Tiruneh) למנכ"ל הסוכנות.
בחודש אוקטובר 2018, אחריות הסוכנות ואופן פעילותה ניתנה למשרד להשכנת שלום.
בשנת 2019, דלפו כ-140 סיסמאות של עובדי הסוכנות ונמצא כי השתמשו בסיסמאות ברירת מחדל.
בחודש פברואר 2021, מונה שומטה גיזאו (Shumete Gizaw) לראש הסוכנות.
משוואה דיפרנציאלית רגילה
משוואה דיפרנציאלית רגילה (בקיצור: מד"ר; באנגלית: ordinary differential equation, או בקיצור: ODE) היא משוואה דיפרנציאלית שבה המשתנה הוא פונקציה של משתנה יחיד. זאת בניגוד למשוואה דיפרנציאלית חלקית, שבה הפונקציה היא פונקציה בכמה משתנים, והנגזרות הן נגזרות חלקיות. ככלל, משוואה דיפרנציאלית היא משוואה המתארת תלות בין פונקציה, אחת או יותר, ונגזרותיה.
למשוואות דיפרנציאליות יש חשיבות רבה בתחומי הנדסה ומדע רבים ביניהם פיזיקה, כימיה, מטאורולוגיה, וכלכלה. הסיבה לכך היא שלרוב אנו יודעים לכתוב משוואה המתארת את החוק שלפיו משתנה האובייקט שאותו אנחנו חוקרים: לדוגמה, מיקום או מהירות של חלקיק, טמפרטורה של נקודות שונות במרחב, ביקוש והיצע של מוצרים, וכן הלאה. משוואות כאלה הן לרוב משוואות דיפרנציאליות, ולכן הן מופיעות בכל תחום בו מנסים לתאר את העולם בכלים מתמטיים.
ניתן להפריד בין סוגים שונים של משוואות על פי הסדר שלהן. סדר של משוואה דיפרנציאלית הוא סדר הנגזרת (מעלת הנגזרת) הגבוה ביותר שמופיע בה. כמו כן, ניתן להבדיל בין משוואה דיפרנציאלית יחידה ובין מערכת של מספר משוואות דיפרנציאליות, שבהן מחפשים יותר מפונקציה אחת. ניתן להראות כי כל משוואה דיפרנציאלית מסדר n ניתנת להצגה כמערכת של n משוואות דיפרנציאליות מסדר ראשון.
מבוא
משוואות דיפרנציאליות רגילות מופיעות בהקשרים שונים במתמטיקה ובמדעים (מדעי הטבע ומדעי החברה). החל בתחומים כמו פיזיקה ואסטרונומיה וכלה בתחומים כמו מטאורולוגיה (חיזוי מזג האוויר), ביולוגיה (התפשטות מחלות מידבקות), כימיה (קצב תגובה), אקולוגיה וכלכלה.
דוגמה פשוטה למשוואה דיפרנציאלית רגילה היא החוק השני של ניוטון המתאר את הקשר בין הזמן (t) והמיקום (x) של גוף מסוים, עליו פועל כוח F באמצעות המשוואה הדיפרנציאלית
עבור גוף בעל מסה m. במקרה הזה הפונקציה הנעלמת היא x(t).
משוואות מסדר ראשון
באופן כללי, משוואה מסדר ראשון מתוארת בנוסחה. פתרון המשוואה היא פונקציה y(x), כך שכאשר נציב אותה ב-F נקבל 0.
לדוגמה: אם, אז המשוואה המתוארת בנוסחה היא y'-2y=0. למשוואה זו יש פתרון כללי מהצורה y=Ae^{2x}, כאשר A הוא מספר שייקבע על ידי תנאי הבעיה. ניתן לראות שזהו פתרון למשוואה, שכן, ולכן הצבה ב-F תתן (לכל A), כמבוקש.
על פי רוב, למשוואה דיפרנציאלית לא קיים פתרון אחד אלא אוסף של פתרונות. לכן נהוג לספק תנאי התחלה שיצביע על הפתרון הפרטי המבוקש. עבור משוואות מסדר ראשון קיים משפט קיום ויחידות המבטיח עבור אוסף רחב של משוואות כי לכל תנאי התחלה קיים פתרון והוא יחיד.
משוואות ליניאריות מסדר ראשון
משוואה ליניארית מסדר ראשון היא משוואה מהצורה. כלומר, הן הפונקציה והן נגזרתה מופיעות לבדן ולא כחלק מפונקציה מורכבת (למשל \ln(y)). הפונקציה הנעלמת מוכפלת בפונקציה כלשהי של x ופונקציה נוספת של x היא "גורם חופשי" של המשוואה.
משוואות ליניאריות ניתנות תמיד לפתרון, והדרך לפתרונן קבועה ופשוטה.
אם, כלומר המשוואה היא מהצורה y'+h(x)y=0, המשוואה נקראת "משוואה ליניארית הומוגנית". יש לשים לב שאין קשר בין משוואה דיפרנציאלית ליניארית הומוגנית ובין משוואה דיפרנציאלית הומוגנית - זהו שם דומה שניתן לשני סוגים שונים של משוואות.
גידול ודעיכה מעריכית
מקרה פרטי של משוואה ליניארית לא-הומוגנית מסדר ראשון הוא: y'+by=c, כאשר b ו-c קבועים. פתרון המשוואה ניתן לכתיבה כסכום של פתרון הומוגני ופתרון פרטי (לא-הומוגני):, כאשר k קבוע כלשהו. זוהי דעיכה מעריכית לערך קבוע, והיא נפוצה בטבע.
גידול ודעיכה מעריכית נפוצים בתחומי מדע רבים משום שתופעות רבות מקיימות בקירוב משוואה דיפרנציאלית זו. משוואות לוטקה-וולטרה, למשל, משמשות לחקר האוכלוסיות בביולוגיה. במעגלים חשמליים כמו מעגל RC או RL (המכונים מעגלים מסדר ראשון) זהו מתח חשמלי. ריכוז המגיבים בתגובה כימית מסדר ראשון ושל חומרים העוברים התפרקות רדיואקטיבית וכמו כן הטמפרטורה של גוף חם בסביבה קרה גם הם גדלים או דועכים באופן מעריכי.
משוואות ספרביליות (ניתנות להפרדה)
משוואה דיפרנציאלית נקראת ספרבילית אם היא מהצורה או שניתן להביאה לצורה זו. כלומר, ניתן להפריד בין המשתנה x והמשתנה y. דרך כתיבה נוספת למשוואה זו היא, כלומר, "מפרקים" את הנגזרת למרכיבים שכל אחד באגף נפרד. נשים לב כי זהו סימון בלבד.
פתרון של משוואה ספרבילית נעשה באמצעות הבאתה לצורה וביצוע אינטגרציה לשני האגפים:, כאשר y_0=y(x_0) הוא תנאי ההתחלה של המשוואה. (זו אמנם אינה דרך פתרון שכל הצעדים בה תקינים פורמלית, אך ניתן להוכיח כי היא מחזירה את התוצאה הנכונה).
משוואות מדויקות וגורמי אינטגרציה
משוואה דיפרנציאלית מסדר ראשון נקראת מדויקת אם היא מהצורה כך שמתקיים.
כדי לפתור משוואה מדויקת, מחפשים פונקציה \psi(x,y) אשר תקיים. אם נמצאה פונקציה כזו, הפתרון של המשוואה נתון על ידי, או.
ביילי די יאנג
ביילי מארי די יאנג (באנגלית: Bailey Marie De Young; נולדה ב-16 בספטמבר 1989) היא שחקנית ורקדנית אמריקאית. מוכרת בשל דמותה של לורן קופר בסדרה "מעמידות פנים", ומתפקידה כאימוג'ן קלירי בסדרה "גברת מייזל המופלאה".
משוואה דיפרנציאלית רגילה
משוואות מדויקות וגורמי אינטגרציה
אם משוואה איננה מדויקת, ניתן לנסות ולהביא אותה לצורה של משוואה מדויקת על ידי הכפלת שני האגפים בפונקציה כלשהי. פונקציה שמכפלה בה הופכת את המשוואה למדויקת נקראת גורם אינטגרציה.
שיטת הפתרון, בהינתן כאשר y הוא הפונקציה המבוקשת, היא לכפול את השוויון בגורם אינטגרציה - פונקציה \mu (x) כך שאגף שמאל יהיה שווה ל-. במצב זה ניתן לבצע אינטגרציה של שני האגפים ולקבל פתרון.
ביילי די יאנג
קריירה
בשנת 2012 זכתה בתפקיד הראשי כג'יני תומפסון בסדרת הדרמה-קומית "באנהדס" לצד סאטו פוסטר מבית ABC Family. החל משנת 2014 החלה לשחק את לורן קופר בסדרה "מעמידות פנים" ב-MTV. שבוטלה לאחר 3 עונות לתדהמת מעריציה ברחבי העולם, כאשר הפרק האחרון שודר ב-17 במאי 2016. בשנת 2017 החלה לשחק בסדרה "גברת מייזל המופלאה" בתור חברתה הטובה של הדמות הראשית מידג' מייזל.
חיים אישיים
ב-3 באוגוסט 2014, נישאה למוזיקאי טיילר די יאנג, ובשנת 2018 נולדה להם בת. במהלך 2020 נולד להם בן.
משוואה דיפרנציאלית רגילה
משוואות מדויקות וגורמי אינטגרציה
כדי למצוא גורם אינטגרציה מתאים, נשתמש בחישוב הנגזרת של המכפלה שהיא
בעזרת הזהות, ניתן לראות כי הוא גורם מתאים להכפלה, ומכאן על ידי אינטגרציה של שני האגפים מתקבל הפתרון.
כדי לפתור את המשוואה y'+y=1 נכפול בגורם האינטגרציה ונקבל .
מכאן
ולכן
.
משוואות הומוגניות
משוואה דיפרנציאלית הומוגנית היא משוואה מהצורה y'+f(x,y)=0 כאשר מתקיים לכל. ניתן להביא משוואה שכזו לצורה של משוואה ספרבילית על ידי החלפת משתנים עם ההצבה.
משוואת ברנולי
שיטה נוספת לפתרון משוואה זו היא על ידי ההצבה y=u\cdot v, כך שהמשוואה הדיפרנציאלית מוצגת בצורה. מניחים כי v'+p(x)v=0, מוצאים את v בעזרת הפרדת משתנים, ולאחר מכן מוצאים את u בעזרת הפרדת משתנים של המשוואה.
משוואות מסדר שני
באופן כללי, משוואה מסדר שני מתוארת על ידי הפונקציה. משוואות מסדר שני קשות לפתרון יותר מאשר משוואות מסדר ראשון, אך קיימות שיטות פתרון יעילות עבור משוואות ליניאריות מסדר שני. שיטות אלו הן מקרים פרטיים של השיטות הכלליות לטיפול במשוואה ליניארית מסדר כלשהו, אך בשל פשטותן היחסית הן יותר קלות לשימוש ולהבנה מאשר השיטות הכלליות.
משוואות ליניאריות הומוגניות מסדר שני
משוואה ליניארית הומוגנית מסדר שני היא משוואה מהצורה. סכום וכפל בקבוע של פתרונות משוואה זו הם פתרונות בעצמם, ולכן, הפתרונות מהווים מרחב וקטורי, וניתן למצוא בסיס למרחב זה. כלומר, בהינתן שני פתרונות פרטיים בלתי תלויים של המשוואה, כל צירוף ליניארי שלהם מהווה בעצמו פתרון שלה. תנאי הכרחי ומספיק לכך ששני פתרונות יהוו בסיס מובע באמצעות מטריצה של הפונקציות ונגזרותיהן הראשונות, הנקראת ורונסקיאן.
קיימת שיטה כללית שמאפשרת, בהינתן פתרון אחד למשוואה ההומוגנית, למצוא פתרון בלתי תלוי בו. על כן, כדי לפתור משוואה הומוגנית ליניארית מסדר שני, די למצוא פתרון אחד (אבל גם זה יכול להיות קשה מאוד לעיתים).
כאשר הפונקציות p(x),q(x) הן קבועים, כלומר המשוואה היא מהצורה y''+ay'+by, פתרונות המשוואה הם מהצורה, כאשר \lambda הוא שורש של הפולינום x^2+ax+b (פולינום זה מכונה הפולינום האופייני של המשוואה). אם לפולינום שני שורשים שונים, שני הפתרונות שהם נותנים הם בלתי תלויים. אם יש רק שורש יחיד, הוא פתרון בלתי תלוי. אם השורשים הם מספרים מרוכבים, ניתן על ידי חיבורם או חיסורם (ובעזרת נוסחת אוילר) וחלוקה בקבוע לקבל שני פתרונות בלתי תלויים ממשיים - אם הם השורשים, מקבלים את הפתרונות.
משוואות ליניאריות אי-הומוגניות מסדר שני
משוואה ליניארית אי-הומוגנית מסדר שני היא משוואה מהצורה כאשר. בניגוד למשוואות הומוגניות מסדר שני, סכום וכפל בקבוע של פתרונות של משוואה זו אינם בהכרח פתרונות בעצמם (למעשה ניתן להראות שאם y_1(x) ו-y_2(x) הם פתרונות של המשוואה אז הוא גם כן פתרון אם ורק אם מתקיים a+b=1). פתרון כללי של משוואה דיפרנציאלית ליניארית אי-הומוגנית מסדר שני מתקבל בעזרת הפתרון הכללי של המשוואה ההומוגנית המתאימה (המשוואה שבה ) על ידי כך שמחברים לפתרון זה גם פתרון פרטי של המשוואה האי-הומוגנית.
משוואות מסדר n
באופן כללי, משוואה מסדר n מתוארת על ידי הפונקציה. ניתן להראות כי כל משוואה דיפרנציאלית מסדר n ניתנת להצגה כמערכת של n משוואות דיפרנציאליות מסדר 1.
משוואות ליניאריות מסדר n
משוואה ליניארית מסדר n היא משוואה מהצורה
כאשר המשוואה היא הומוגנית וכאשר  המשוואה היא לא הומוגנית (או אי-הומוגנית).
ניתן להכליל את השיטות שבהם משתמשים כדי לפתור משוואה ליניארית מסדר שני כך שיוכלו לשמש לפתרון משוואות מסדר n. בדומה למשוואות ליניאריות הומוגניות מסדר שני, סכום וכפל בקבוע של פתרונות של משוואה ליניארית הומוגנית מסדר n הם פתרונות בעצמם. כמו כן, בדומה למשוואות ליניאריות אי-הומוגניות מסדר שני, גם במקרה הכללי (של משוואות מסדר n) ניתן לקבל את הפתרון הכללי של המשוואה הליניארית האי-הומוגנית על ידי כך שמחברים פתרון פרטי של המשוואה האי-הומוגנית לפתרון הכללי של המשוואה ההומוגנית המתאימה (המשוואה שבה ) כאשר את הפתרון הפרטי למשוואה האי-הומוגנית מוצאים בשיטות דומות לאלו שמשתמשים בהם במקרה של משוואה מסדר שני.
תנאי התחלה
תנאי התחלה הוא תנאי שעל הפונקציה או על אחת מנגזרותיה לקיים. התנאי הוא מהצורה:, כאשר.
כאשר פותרים משוואה דיפרנציאלית רגילה מסדר n מקבלים פתרון עם n פרמטרים (הנקרא פתרון כללי של המשוואה). כדי שיהיה ניתן למצוא פונקציה מסוימת (ללא פרמטרים) יש צורך ב-n תנאי התחלה (פתרון זה נקרא פתרון פרטי).
למערכת של משוואה דיפרנציאלית רגילה מסדר n עם n תנאי התחלה קוראים בעיית התחלה.
דוגמה
אחת המשוואות הדיפרנציאליות הרגילות הפשוטות ביותר היא המשוואה:
y-y'=0
הפתרון הכללי שלה הוא:
כאשר C הוא פרמטר.
עבור תנאי ההתחלה:
y(0)=1
נקבל ש:
ולכן הפתרון של בעיית ההתחלה:
הוא:
בית המשפט העליון של בלארוס
בית המשפט העליון של הרפובליקה של בלארוס (Вярхоўны суд Рэспублікі Беларусь ) הוא בית הדין הגבוה ביותר בבלארוס. המשימות הכלליות כוללות פיקוח על בתי משפט נמוכים יותר ויכולות להעניק גזר דין בתחומים של משפט אזרחי ופלילי כללי. בניגוד לבית המשפט העליון בארצות הברית, סוגיות חוקתיות אינן נשלחות לבית המשפט העליון בבלארוס, אלא נשלחות לבית משפט נפרד המכונה בית המשפט החוקתי. השופטים לבית המשפט העליון ממונים על ידי הנשיא.
אל-בסה
אל-בָּסָּה (דגש חזק באות סמ"ך; בערבית: البصّة) היה כפר ערבי גדול בגליל המערבי כקילומטר וחצי דרומית לגבול הצפון (עם לבנון) וכ-4 קילומטרים דרומית מזרחית לראש הנקרה. בתקופת המנדט הבריטי היה שייך לנפת עכו במחוז הגליל. במלחמת העצמאות במסגרת מבצע בן עמי ב-14 במאי 1948 הכפר נכבש ותושביו ברחו או גורשו אל מעבר לגבול הלבנון. שרידיו נמצאים בשטח המוניציפלי של המועצה המקומית שלומי.
היסטוריה
המקום בו היה מצוי הכפר היה מיושב עוד מימי הבית השני. בתלמוד מוזכר הכפר "בצת" שתושביו היהודיים היו חייבים במעשרות, על-אף שהיו בתחום צור. גם בספר "מלחמות היהודים" של יוסף בן מתתיהו מוזכר יישוב בשם "בקה" שעל גבול הגליל וארץ צור. היישוב הוכר אף כ"לה בסה" בתקופת מסעות הצלב. במאה ה-16 מוזכר היישוב ברשומות כבעל אוכלוסייה של 550 נפשות.
המנון בנין
שחר של יום חדש (בצרפתית: L'Aube Nouvelle) הוא ההמנון הלאומי הרפובליקה של בנין. השיר הולחן ונכתב על ידי ז'ילבר ז'אן דגנון והוכרז כהמנון הלאומי יחד עם הכרזת העצמאות של המדינה בשנת 1960.
אל-בסה
היסטוריה
בשנת 1863 ביקר בכפר הנרי בייקר טריסטראם, כומר וחוקר מקרא בריטי, כחלק ממסע מחקר בארץ ישראל. לפיו תושבי כפר היו נוצרים ברובם וייצרו בעיקר עורות עזים, שמן זית, טבק ודבש. בשנת 1882 הקים השלטון העות'מאני בית ספר יסודי לבנים בכפר, כמו כן היו בו בית ספר יסודי לבנות ובית ספר תיכון פרטי. בסוף המאה ה-19 התגוררו בכפר 1,050 תושבים. בשנת 1922 הפך הכפר למועצה מקומית וב-1925 צורף לשטח המנדט הבריטי בעקבות קביעת הגבול בין הבריטים לצרפתים (הכפר נחשב קודם לכן לחלק מלבנון).
המנון בנין
עם שינוי שמה של המדינה מדהומיי לבנין בשנת 1975, נשמר מעמדו של השיר כהמנון הלאומי, אך מילותיו שונו בהתאמה מדהומיי ונגזרותיה לבנין ונגזרותיה, דבר ששבר את המשקל של החרוז האלכסנדרוני בן שתים עשרה התנועות שבו נכתב השיר.
אל-בסה
היסטוריה
בשנת 1927 כלל היישוב אוכלוסייה מעורבת של נוצרים מעדות שונות, פרוטסטנטים, קתולים, יוונים אורתודוקסים, מוסלמים ומתואלים - מוסלמים שיעים. רוב אוכלוסיית היישוב הייתה נוצרית. היישוב התפרנס בעיקר מגידול זיתים והוקמה בו מכללה, ששימשה את תושבי הצפון.
הכפר היה שייך לנפת עכו במחוז הגליל. על פי סקר הכפרים 1945 היו שטחי אדמותיו 25,357 דונם והתגוררו בו 2,950 נפשות. לפי תוכנית החלוקה, יועדו שטחי הכפר להיכלל בשטח המדינה הערבית.
במלחמת העצמאות
במלחמת העצמאות ב"מבצע בן עמי" ביום 14 במאי 1948 נשלחה יחידה אחת לכבוש את הכפר הסמוך א-זיב ויחידה שנייה נשלחה לעבר אל-בסה.
לפי ספרו של אפרים תלמי, א-זיב נכבשה לאחר קרב עקשני ותושביו החלו לצאת ממנו צפונה לעבר גבול הלבנון. לפי תלמי, במקביל הקרב באל-בסה (הסמוך יותר לגבול הלבנון) נמשך עד שהתנגדותם של התושבים נשברה משהגיעו אליהם הפליטים הראשונים מהכפר א-זיב ורובם נמלטו צפונה מעבר לגבול הלבנון. לפי בני מוריס, נמלטו תושבי א-זיב ברגע שהחלה הפצצת המרגמות. לגבי אל-בסה, כותב מוריס כי הנשים והטף פונו עוד קודם למבצע בן-עמי, ובתחילת המתקפה נותרו בו כמה מאות קשישים ולוחמי מיליציה חמושים, שנמלטו ברובם עם תחילת הקרב. חלק מהמשפחות שנותרו בכפר יצאו צפונה לפי הוראת הכוחות בשטח. עוד הוא כותב כי כמאה אנשים נוספים, בעיקר נוצרים וזקנים, הועברו לכפר אל-מזרעה, הכפר היחיד באזור שלא פונה מכל תושביו.
בסוף יולי 1948 ביקר בכפר עיתונאי "מעריב" ודיווח שהכפר נטוש, אך כל בתיו עדיין עומדים, הוא כתב:.
לאחר מלחמת העצמאות
כבר במהלך השנה הראשונה לאחר כיבוש הכפר, יושבו בו עולים חדשים. בשטחו התגוררו מייסדי המושב בצת, ובשנת 1951 עברו המייסדים לאתר הקבע בסמוך. בשנת 1950 החלה הקמתה של עיירת הפיתוח שלומי דרומית לכפר, על שטחיו החקלאיים.
כיום הכפר חרב, פרט לשלוש הכנסיות (הפרוטסטנטית, הקתולית, והיוונית אורתודוקסית) ומסגד, המצויים מזרחית לאזור התעשייה של שלומי. מעטים מתושבי היישוב בעבר שומרים על החורבות, ועוסקים בשיפוצן.
אגאתיוס הקדוש
אגאתיוס הקדוש (מת ב-303) הוא קדוש נוצרי, אחד מארבעה-עשר הקדושים המסייעים. על פי המסורת הוא היה יווני מקפדוקיה בדרגת קנטוריון בצבא הרומי. הוא נאסר בשל אמונתו הנוצרית שהייתה אז אסורה באימפריה הרומית ונשפט במרמרה שבתראקיה. הוא עונה והובא לביזנטיון, שם הולקה וראשו נערף. חגו חל ב-8 במאי, אז על פי המסורת הוצא להורג.
הערצת זכרו
ב-630 הועברו שרידיו לכנסייה בסקילצ'י שבאיטליה. שריד מזרועו הובא מאוחר יותר לגארדאבלה על ידי בישוף סקילצ'י, ומאז אגאתיוס נחשב לקדוש המגן של העיר. חלקים משרידיו הובאו גם לקואנקה ולאווילה שבספרד. גם בסלובניה מוקדשות כמה כנסיות לשמו, כאשר שורשי פולחנו נטועים במאה ה-16, כשנחשב לקדוש המגן על הנאבקים בשלטון העות'מאני. בדומה לכך, עמידתו העזה בפני השלטון הרומי נחשב בקרב תושבי חצי האי מאני שביוון לסמל מאבקם הממושך בשלטון העות'מאני.
באנד
באנד (בהונגרית: Bánd) הוא כפר על גדות אגם בלטון במחוז וספרם שבמרכז הונגריה.
על פי ממצאים ארכאולוגיים, הכפר היה מיושב עוד בתקופת האימפריה הרומית. בתחילת במאה ה-15 הכפר נהרס ונבנה שוב בתחילת המאה ה-16.
אריטה
אריטה (ביפנית: 有田町) היא עיר הממוקמת ברובע נישימאצורה, במחוז סאגה, יפן. העיר ידועה בייצור חרסינת אריטה, אחת ממלאכות היד המסורתיות של יפן.
בשנת 2006 אוחדה העיר נישיאריטה, ממחוז נישימאצורה, עם אריטה.
בעיר מתגוררים, נכון לאוקטובר 2020, 18,989 תושבים.
צ'פלארה
צ'פלארה (בבולגרית: Чепеларе) היא עיר במחוז סמוליאן שבבולגריה, המקום ידוע כאתר נופש חורף עממי עם אחד ממסלולי הסקי הארוכים ביותר בדרום מזרח אירופה. הוא ממוקם ליד פמפורובו, אחד מאתרי הסקי הגדולים ביותר בבולגריה. היא שוכנת כ-25 קילומטר מהעיר סמוליאן וכ-67 קילומטרים מהגבול עם יוון.
גאוגרפיה
העיר שוכנת בגובה של 1,232 מטרים מעל פני הים, ומאחר וכך הטמפרטורות הממוצעות בה נמוכות מאוד ביחס לשאר בולגריה. בחלקו המזרחי של העיר עובר נהר צ'פלארה, שנובע ביוון ומתחבר לנהר מריצה בסמוך לפלובדיב.
כביש מס' 86 חוצה את העיר, והוא מהווה את עורק התחבורה הראשי של העיר ושל הערים הסמוכות.
בלארוספילם
בלארוספילם (בבלארוסית: Беларусьфільм) הוא אולפן הקולנוע הלאומי הראשי של בלארוס וחברת הקולנוע הגדולה במדינה.
מנכ"ל: ולדימיר קראצ'בסקי.
היסטוריה
הפקת הסרטים נקטעה על ידי מלחמת העולם השנייה וחזרה מחדש בשנת 1946, כאשר האולפן קיבל את שמו הנוכחי "בלארוספילם".. בתקופת ברית המועצות זכה האולפן לכינוי פרטיזנפילם, בגלל התפוקה הגדולה של הסרטים המציגים את מאבק הפרטיזנים הסובייטים נגד הכיבוש הנאצי. אולם האולפן נודע גם בסרטי הילדים שלו.
האולפן הפיק עד היום 131 סרטי אנימציה. הפרויקט הראשון שלו היה בשיתוף עם Soyuzmultfilm בשנת 1963; סרט עלילתי סטופ-מושן בשם "שימו לב! הקוסם נמצא בעיר!". הפקת סרטי אנימציה עקבית, עם זאת, לא החלה עד 1972. עיקר התפוקה הייתה ברוסית ולא בבלארוסית.
בין הבמאים המוקדמים בעידן הסובייטי שפיקחו על סרטי האולפן הם: אלכסנדר פיינץ, אולג פרליך, ולדימיר גרדין, ולדימיר קורש-סבלין, גריגורי רושל, בוריס שפיס, יורי טריך ומיכאיל ורנר.
בשנת 1997 נשיא בלארוס אלכסנדר לוקשנקו חתם על צו להפיכת האולפנים לאולפני בעלי חשיבות לאומית ושמם הרשמי הם אולפני הקולנוע הלאומיים "בלארוספילם".
במהלך ההפגנות בבלארוס (2020), פעילות האולפנים הוקפאה ואתר האינטרנט הרשמי נפל.
הערות שוליים
53.9275°N, 27.62972°W
דפורטיבו לוגו
קלוב דפורטיבו לוגו (בספרדית: Club Deportivo Lugo S.A.D), הידועה גם בשם קיצור לוגו, היא קבוצת כדורגל ספרדית מהעיר לוגו שבגליסיה. הקבוצה משחקת באצטדיון אנסו קארו המכיל 7,114 מקומות ישיבה.
היסטוריה
בתום עונת חזרה הקבוצה לליגה השנייה לאחר 20 שנה, תחת המאמן קיקה סטיין.
בסיום עונת ירדה הקבוצה לליגה השלישית.
נאוה ארד
נאוה ארד (4 בדצמבר 1938 – 21 בפברואר 2022) הייתה חברת הכנסת מטעם מפלגת העבודה בשנים 1981–1992 ובשנים 1995–1996, ארד כיהנה גם כמזכירה הכללית של נעמת ויו"ר מועצת המנהלים של "משען".
ביוגרפיה
נאוה ארד נולדה בקיבוץ חולדה. אביה, דוד ברמן, היה ראש המועצה המקומית חדרה בשנים 1946–1954 והיה לראש העירייה הראשון בין השנים 1954–1956. ארד שירתה בצה"ל כסמלת סעד בנח"ל המוצנח, למדה הוראה במכללת בית ברל, קיבלה תואר ראשון בעבודה סוציאלית מהאוניברסיטה העברית ותואר שני במינהל חברתי ומדיניות סוציאלית מבית הספר לכלכלה של לונדון, בעקבות לימודים בשנים 1970–1972.
בהסתדרות
בדצמבר 1969 השתתפה לראשונה בוועידת ההסתדרות. ביולי 1970 שותפה בוועדה המנהלת של המרכז לתכנון וחקר, בראשות יצחק בן אהרן. ב-1974 נבחרה כחברת הוועדה המרכזת של ההסתדרות הכללית מטעם חברי מפא"י לשעבר, בעקבות כניסתה של נוזהת קצב לכנסת ופרישתה של בבה אידלסון. היא הייתה ממלאת מקום יושב ראש המרכז לביטחון סוציאלי, אחראית על המחלקה לעזרה הדדית ופנסיה יחד עם יעקב (קובה) וילן, חברת הוועדה לשליחויות בינלאומיות וחברת ועדת קבע לענייני ועדת הכספים של הכנסת. מתוקף אחריותה על המחלקה לעזרה הדדית היא הייתה אחראית על קופת חולים כללית.
במאי 1977 נבחרה על ידי לשכת מפלגת העבודה למועמדת המערך למזכירת נעמ"ת בגוברה על דרורה מאיר. כיהנה כמזכירה הכללית של נעמת בשנים 1977–1981. בשנים 1988–1994 שימשה כיו"ר מועצת המנהלים של "משען".
במפלגת העבודה
במקביל הייתה פעילה במשמרת הצעירה של מפלגת העבודה. היא הצטרפה בתחילת 1970 לחוג של צעירים במפלגה, שכללה גם את יוסי שריד, עוזי ברעם, עדי אמוראי, מיכאל חריש ועמירם סיון. ביולי 1972, עם שובה מלימודיה בלונדון, היא נבחרה ליושבת ראש מחלקת החברות במפלגה. לקראת הבחירות לכנסת השמינית היא העלתה דרישה לייצוג של 25% לנשים ברשימת המפלגה לכנסת. בספטמבר 1973 היא שולבה בוועדה המסדרת את רשימת מפלגת העבודה לבחירות לכנסת. בשנת 1979 הייתה סגנית יו"ר האינטרנציונל הסוציאליסטי לנשים. באותה שנה היא נמנתה על המחנה של יעקב לוינסון במפלגה.
בשנת 1983 התמודדה על מועמדות מפלגת העבודה לראשות עיריית רמת-גן, אך הפסידה לאורי עמית. באוקטובר 1993 מונתה ליועצת ראש הממשלה למעמד האשה של יצחק רבין וליו"ר המועצה הלאומית לקידום מעמד האשה.
בכנסת
לקראת הבחירות לכנסת הארבע עשרה פרשה ממפלגת העבודה והקימה סיעת יחיד על שמה.
לכנסת ה-14 וה-16 התמודדה כיו"ר רשימת גיל, ללא הצלחה. בבחירות לכנסת ה-17 זכתה הרשימה, הפעם בראשות רפי איתן וללא הכללת ארד, בשבעה מנדטים. לבקשתה נשארה בתפקיד מזכ"ל המפלגה ולא התמודדה על תפקיד שר. בבחירות לכנסת השמונה עשרה הוצבה במקום ה-25 מתוך 26 ברשימת "גיל", שלא עברה את אחוז החסימה.
חיים אישיים
לארד נולדו בן ושני נכדים. התגוררה ברמת גן.
עמדות
ארד ראתה חשיבות רבה בחינוך לגיל הרך והטיפה לחינוך חינם מגיל 3, כיותר חשוב מחינוך תיכון חינם.
Sonic Generations
Sonic Generations (ביפנית ソニックの世代; תרגום חופשי: סוניק דורות) הוא אחד ממשחקי סוניק הקיפוד שיצא ב-1 בנובמבר 2011.