cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קודם שנברא העולם
דברים שנבראו לפני בריאת העולם
בתלמוד בבלי מובאת ברייתא המונה שבעה דברים שנבראו "קודם שנברא העולם"; תורה, תשובה, גן עדן, גיהנם, כסא הכבוד, בית המקדש, ושמו של משיח. הברייתא מופיעה במקורות נוספים בשינויים קלים, בחלק מהמקורות הרשימה כוללת גם את ישראל, האבות, וירושלים.
בשמות רבה נאמר "שלשה בריות קדמו את העולם, המים והרוח והאש". לפי פירוש עץ יוסף כוונת המדרש היא שארבעת היסודות נבראו תחילה ולא שהיה חומר קדום שממנו נברא העולם.
תורת השמיטות
דברי רבי אבהו במדרש "שהיה בונה עולמות ומחריבן", בשילוב עם דברי רב קטינא במסכת סנהדרין על חורבן העולם באלף השביעי, מהווים בסיס לתורת השמיטות הקבלית, שעל פיה העולם נברא ונחרב במחזורים של שבעת אלפים שנה. תורת השמיטות מופיעה בצורה מפורטת בספר התמונה ובספר הקנה, והיא הייתה מקובלת בקרב תלמידי הרמב"ן, לעומתם תלמידי האר"י התנגדו לקבל את תורת השמיטות כפשוטה.
תורת הצמצום
"תורת הצמצום" היא מושג יסודי בקבלה היהודית בעיקר הלוריאנית. התורה באה להסביר את התהליך שקדם לבריאת העולם, שבו האלוהות ("אינסוף ברוך הוא") צימצמה את עצמה ופינתה מקום על מנת לאפשר את קיומה של המציאות. הצמצום הוא תחילתו של סדר ההשתלשלות שבסופו נברא העולם הגשמי. בקרב המקובלים קיים וויכוח אם להבין את תורת הצמצום כפשוטה או רק כמשל.
את עיקרון הצמצום ניסח רבי חיים ויטאל, כך:
איסור על העיסוק בנושא
במשנה במסכת חגיגה נאמר. לפירוש התוספות, "מה לפנים" פירושו מה היה לפני בריאת העולם. בגמרא על משנה זו מובאת ברייתא שאוסרת בפירוש את העיסוק בשאלה מה היה לפני בריאת העולם ומתירה לשאול רק על ששת ימי בראשית. הרמב"ם הביא את האיסור להלכה ביד החזקה, וכתב שהאיסור נכלל במצות לא תעשה של לא תתורו. בטעם האיסור כתב הרמב"ם שמחשבות אלו גורמות לאדם "לעקור עיקר מעיקרי התורה...ונמצא יוצא לידי מינות". רב סעדיה גאון כתב שהאיסור הוא רק על מי שחוקר בדבר על פי שכלו ולא על פי דברי הנביאים. בתלמוד ירושלמי מובאת שיטת רבי יונה בשם רבי אבא המתירה לאדם לעסוק בנושא בינו לבין עצמו או בראשי פרקים.
תחיא חאלים
תחיא מוחמד חלים (9 בספטמבר 1919 – 24 במאי 2003) הייתה אמנית מצרית, חלק מהתנועה האקספרסיבית המודרנית. כאמנית פלסטית מצרית, הייתה אחת החלוציות של תנועת הביטוי המודרנית באמנות המצרית בשנות ה-1960, שם היא הצטיינה בהבעת המוזרויות של הדמות המצרית בעבודותיה. רבות מעבודותיה עוסקות בתרבות הנובית, הנילוס, הסירות, והנושאים הפופולריים והלאומיים שבשבילם הוענק לה מספר פרסים כבוד במצרים ובחוץ.
ביוגרפיה
תחיא חאלים נולדה בסודאן, שם התגוררה משפחתה. החינוך היסודי שלה היה בתוך הארמון המלכותי בקהיר, אביה זכה בפרס מפואד הראשון, מלך מצרים.
תחיא חאלים למדה אמנות אצל מורים רשמיים חשובים כמו הצייר הלבנוני יוסף טרבלסי והאמן היווני ג'רום, לאחר מכן הייתה תחת פיקוחו של האמן המצרי חאמד עבדאללה בסטודיו שלו בשנת 1943, ולאחר נישואיהם בשנת 1945, הם הלכו לפריז כדי להצטרף לאקדמיה ז'וליאן (1949-1951). כשחזרו למצרים, הם לימדו אמנות יחד בסטודיו הפרטי, במרכז העיר (קרוב לכיכר תחריר) בקהיר.
היא הציגה את עבודותיה בביאנלה בונציה בשנים 1956, 1960 ו-1970.
וין (אות)
וין (Ƿ ƿ, ידועה באנגלית בתור wynn, או ƿynn, ƿen) היא אות באנגלית עתיקה, שמקורה ברונה בעלת אותו השם וצורה דומה. האות נשאלה לכתב האנגלי באנגלית עתיקה כדי לציין את הצליל, כאשר הצליל יוצג על ידי u (או v – שתיהן נחשבו לאותה האות). האות יצאה משימוש במאה ה-14, כאשר הוחלפה ברישום ⟨uu⟩, אשר התפתח לאות w.
איבו דנאו
איבו דנאו (בסלובנית: Ivo Daneu; נולד ב-6 באוקטובר 1937) הוא כדורסלן ומאמן כדורסל עבר סלובני.
קריירת משחק
במהלך קריירת במועדונים שלו שיחק דנאו בקבוצות הנוער של ברניק מריבור בשנים 1949–1956, ובמדי אולימפיה ליובליאנה בקבוצות הבוגרים מ-1956 עד 1970. במדי אולימפיה הוא זכה באליפות הליגה היוגוסלבית בכדורסל שש פעמים (1957, 1959, 1961, 1962, 1966 ו-1970), ומספר 13 הוצא לגמלאות על ידי הקבוצה.
קריירה בנבחרת הלאומית
דנאו שיחק 209 משחקים במדי נבחרת יוגוסלביה בכדורסל מ-1956 עד 1970. עם הנבחרת הוא זכה באליפות העולם בכדורסל 1970, במדליות הכסף בטורניר הכדורסל באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968), באליפויות העולם 1963 ו-1967 (אז נבחר גם ל-MVP של הטורניר) ובאליפויות אירופה 1961, 1965 ו-1969, ומדליית ארד באליפות אירופה בכדורסל 1963.
קריירת אימון
דנאו שימש כמאמן אולימפיה לובליאנה בשנים 1970–1971 וכמאמן רודאר טרבובליה ב-1976.
ארנולד אוריגי
ארנולד אוטיינו אוריגי (באנגלית: Arnold Otieno Origi; נולד ב-15 בנובמבר 1983) הוא כדורגלן קנייתי המשחק בעמדת השוער בהוד. דודו, הוא כדורגלן העבר מייק אוריגי ובן דודו הוא הכדורגלן דיבוק אוריגי.
קריירה
אוריגי התחיל את הקריירה שלו במת'ארה יונייטד ובשנת הצטרף לטאסקר. בינואר אוריגי הצטרף למוס מהליגה הנורווגית השנייה. בתחילת עונת הצטרף לפרדריקסטאד מליגת העל הנורווגית. בשנת חתם בלילסטרום, עמה זכה בגביע בשנת.
בינואר, אוריגי נבחן בקריסטל פאלאס מהפרמייר ליג, אך בסופו של דבר לא חתם. אולם, לילסטרום החתימה שוער במקומו ואוריגי נאלץ לעזוב וחתם בסאנס אולף בה שיחק עד אמצע העונה, בה עבר לקונגסווינגר.
בינואר הצטרף לה.י.פ.ק. הלסינקי מליגת העל הפינית וכעבור שנתיים חתם בהוד.
ב-3 במרץ 2005 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קניה בתיקו 2-2 נגד. לזכותו של אוריגי 36 הופעות בנבחרת.
קפיצות ראווה
קפיצות ראווה או "רכיבת קפיצות", הוא עמוד תווך בענף הרכיבה האנגלית. ענף קפיצות הראווה לוקח חלק מרכזי באירועי הרכיבה מסביב לעולם והוא ספורט אולימפי רשמי.
בענף קפיצות הראווה, על הרוכבים והסוסים לצלוח מסלולים שונים של מכשולים, לרוב תחת מגבלת זמן. רמת המבחנים משתנה בהתאם לגובה המכשולים, סוגם, מיקומם וזווית הצבתם. בנוסף למגבלת הזמן, המתחרים מדורגים גם על פי מספר נקודות החובה אותן קיבלו בגין המקצה. כל סירוב של הסוס לקפוץ, סטייה מהמסלול או ממגבלת הזמן הנתונה והפלת מכשולים גוררת נקודות חובה ואף פסילה.
תחרויות הרכיבה הבינלאומיות מפוקחות על ידי פדרציית הרכיבה הבינלאומית (FEI). בישראל, ענף קפיצות הראווה מפוקח על ידי "ההתאחדות הלאומית לספורט הרכיבה".
היסטוריה
קפיצות הראווה הוא ספורט רכיבה חדש יחסית. בעקבות תקנות באנגליה במאה ה-18, נכנסו לשימוש גדרות שחצצו בין שטחים חקלאיים של בעלי אדמות עשירים. לאחר הצבת הגדרות נוצרו אתגרים חדשים לציידים. כלומר, אנשים שרצו להמשיך לעסוק בספורט הצייד נדרשו להשיג סוסים המסוגלים לעבור מכשולים.
בתצוגות הסוסים המוקדמות שנערכו בצרפת, התחיל להתפתח ספורט הקפיצות. באותה עת לא זכה לפופולריות רבה מכיוון שהצופים לא יכלו לעקוב ולצפות בקפיצות עצמן. כתוצאה מכך, מכשולים החלו להופיע במגרשי הרכיבה. ענף זה נקרא "לפינג" ("Lepping"). בשנת 1869 תחרויות ה"לפינג" הופיעו לראשונה בתחרויות הסוסים בדבלין. 15 שנים מאוחר יותר, מתחרי "לפינג" הגיעו לבריטניה ובשנת 1900 הפך הספורט לתחום המרכזי בענף הרכיבה. בנוסף, התקיימו מקצים נפרדים לנשים, בהן נדרשו לרכוב על אוכפי צד.
באותו הזמן השתכללו הענף ואוכפי הקפיצות בבתי ספר גבוהים לרכיבה ברחבי אירופה. השאיפה המרכזית בתכנון האוכפים הייתה להעניק לרוכב תחושת ביטחון גבוהה, וכמו כן להעניק לסוס חופש להשתמש בגופו על מנת לעבור מעל מכשולים גבוהים.
תחרות קפיצות הראווה הראשית באנגליה התקיימה באולימפיאדה בשנת 1907. רוב המתחרים בתחרות היו אנשי צבא, והתחילה להתבהר העובדה כי אין אחידות בחוקי התחרות. כל שופט שפט לפי דעתו האישית. שופטים מסוימים שפטו בהתאם לקושי המכשול, בעוד אחרים שפטו בהתאם לסגנון הקפיצה. לפני 1907 לא ניתנו נקודות חובה בגין סירובים, ולעיתים התבקשו הרוכבים לפספס מכשול כדי לבדר את הצופים. בשנת 1923 ערכה ההתאחדות הבריטית לספורט הרכיבה (BSJA) כינוס, עליו התבסס ניסוח כללי התחרויות בשנת 1925.
גרסה מוקדמת של קפיצות ראווה נערכה במשחקים האולימפיים בשנת 1900, אולם הפורמט הקיים היום הופיע לראשונה במשחקים האולימפיים בשנת 1912, ומאז המשיך לשגשג. בשנים האחרונות, הספורט ממשיך למשוך צופים, הודות לשידורים הרבים בערוצי הטלוויזיה.
סוגי מכשולים
מכשולי הקפיצות בדרך מוצגים בצורה צבעונית ואמנותית, במיוחד ברמות הגבוהות. קיימים מספר סוגים של מכשולים:
גובה המכשולים בתחרויות הבינלאומיות ובאולימפיאדה מגיע ל-160 ס"מ, בישראל הגובה המקסימלי בתחרויות רשמיות הוא כ-135 ס"מ.
נקודות החובה
רשימת נקודות החובה הוצגה לראשונה בבריטניה בשנת 1925:
הסוסים
סוס קפיצות חייב להיות בעל יכולת פיזית גבוהה ואומץ כדי לקפוץ מעל מכשולים גבוהים. יכולת אתלטית מפותחת היא תנאי הכרחי אצל הסוס, אשר צריך להתמודד עם פניות חדות ושינויי מהירות רבים. זני סוסים רבים הם סוסי קפיצות טובים, ואפילו סוסים מעורבים הוכחו כבעלי פוטנציאל גבוה להיות אלופי קפיצות. רוב סוסי הקפיצות הם סוסים גבוהים, בגובה של לפחות 163 ס"מ, בדרך כלל מהזנים וורמבלד ות'ורוברד. לעומת זאת, גם סוסים נמוכים יותר הצליחו לזכות במדליות אולימפיות. כלומר, אין קשר ישר בין גודל הסוס ויכולתו האתלטית, ולסוסים גבוהים אין בהכרח יתרון בקפיצה. לעומת זאת, סוסים גבוהים מעניקים לרוכב בדרך כלל ביטחון רב יותר בהתמודדות עם מכשולים גבוהים. גם סוסי פוני מתחרים לעיתים בתחרויות קפיצות ראווה, בעיקר בתחרויות המיועדות לנוער.
יחסי הרפובליקה של קונגו–יפן
יחסי הרפובליקה של קונגו–יפן הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של קונגו לבין יפן.
סקירה כללית
הרפובליקה של קונגו ויפן מקיימות יחסים דיפלומטיים רשמיים. היחסים הדיפלומטיים שבין הרפובליקה של קונגו לבין יפן כוננו ב-18 באוגוסט 1960, יום הכרתה של יפן בעצמאותה של קונגו.
קישורים חיצוניים
יחסי הרפובליקה של קונגו–יפן, באתר משרד החוץ היפני
ג'ולי גונסלו
ביוגרפיה
ג'ולי גונסלו נולדה בלנוס, בואנוס איירס, ארגנטינה.
כשהייתה בת 8 היגרה משפחתה למיאמי ביץ', פלורידה. היא החלה את הקריירה שלה כדוגמנית, ובהמשך התעניינה במשחק, ולשם כך עשתה שיעורי תיאטרון. גונסלו עברה ללוס אנג'לס, ובשנת 2002 הופיעה לראשונה בקולנוע בתפקיד משני בקומדיה הרומנטית העצמאית "אני עם לוסי" לצדה של מוניקה פוטר.
קריירה
ב-2003 גונסלו נטלה חלק בסרט הקומי "שישי הפוך" לצידם של ג'יימי לי קרטיס וצ'אד מייקל מאריי.
ב-2004, גונסלו נטלה חלק במספר פרויקטים אמריקאיים: בסרט האמריקאי "סיפור סינדרלה" לצידם של הילרי דאף וצ'אד מייקל מאריי, בסרט האמריקאי "דודג'בול" לצידם של בן סטילר, כריסטין טיילור וריפ טורן, בקומדיית המצבים "דרייק וג'וש" לצידם של דרייק בל, ג'וש פק ומירנדה קוסגרוב ובסרט האמריקאי "Christmas with the Kranks".
ב-2005 גונסלו נטלה חלק בקומדיה-רומנטית האמריקאית "Must Love Dogs" לצידה של דיאן ליין.
בשנת 2006 הצטרפה לצוות השחקנים הראשי של העונה השלישית של סדרת המסתורין "ורוניקה מארס", ובשנת 2019, כאשר עלתה העונה הרביעית, שבה עם תפקידה להופעת אורח.
ב-2007 גונסלו נטלה חלק בסרט המקסיקני "Ladrón que roba a ladrón" לצידם של פרננדו קולונגה ומיגל וארוני.
בין 2008–2009 גונסלו נטלה חלק בקומדיה-הדרמטית של ABC, "אלי סטון".
ב-2009 גונסלו נטלה חלק בדרמה-קומית האמריקאית "קאסל" בפרק "Food to Die For".
בין 2012–2014 גונסלו נטלה חלק בסדרה האמריקאית "דאלאס".
ב-2018, גונסלו נטלה חלק בסדרת הדרמה רפואית האמריקאית "האנטומיה של גריי" בפרק "Fight for your Mind" ובסדרה האמריקאית "לוציפר" בפרק "High School Poppycock".
בשנת 2019 הצטרפה גונסלו לעונה החמישית של הסדרה האמריקאית "סופרגירל" בתפקידה של אנדראה רוחאס, לצידן של מליסה בנויסט וקליסטה פלוקהארט.
שנות ה-70 של המאה ה-13
שנות ה-70 של המאה ה-13 היו העשור השמיני של המאה ה-13, החלו ב-1 בינואר 1270 והסתיימו ב-31 בדצמבר 1279.
מעגל השנה 2
מעגל השנה 2 הוא אלבום סולו מספר 5 של הזמר יוצר החסידי אברהם פריד. האלבום יצא ב-1987 בחברת גל פז והוא מורכב ממחרוזות של שירים עתיקים ומפורסמים במוזיקה החסידית.
רקע
האלבום יצא ב-1987 ובו 8 רצועות עם מחרוזות חסידיות מהשירים המוכרים במוזיקה החסידית הישנה.
נחל שוח
נַחַל שׁוּחַ הוא נחל איתן באורך 17 ק"מ, במרכז רמת הגולן. שם הנחל נקרא על שם זן תאנה שצומח בו.
הנחל מתחיל ממערב להר אביטל, ומשם הוא ממשיך לכיוון דרום-מערב. הנחל חוצה את כביש 978 וממשיך מערבה. כ-2 קילומטרים ממזרח לעמק החולה הנחל מתחתר ויוצר קניון עמוק יחסית. באזור הקניון מקבל הנחל זרימת מים קבועה ממעיין אל פג'ר. אפיק הנחל סבוך מאוד ויש בו מספר מפלי מים. הנחל ממשיך אל עמק החולה ונשפך לירדן.
באזור הנחל קיימים שדות מוקשים ישנים שטרם פונו.
תעלת ניקרגואה
תעלת ניקרגואה היא מיזם שהקמתו הוצעה מספר פעמים מאז המאה ה-19, לחפירת תעלה לרוחבה של ניקרגואה, שתחבר בין הים הקריבי לבין האוקיינוס השקט. לאחר שהוחלט לכרות את תעלת פנמה (1904–1914) נזנח הרעיון. בדצמבר 2014 החל תאגיד HKND מהונג קונג בכריית התעלה, ואולם מימון המיזם על ידי ממשלת ניקרגואה עדיין לוט בערפל.
המאה ה-19
הרעיון לכרות תעלה לרוחבה של מרכז אמריקה, שתחבר בין הים הקריבי לבין האוקיינוס השקט עלתה כבר בתקופת מלכות המשנה של ספרד החדשה. החלופות שנבחנו לעניין זה היו פנמה, ניקרגואה ומצר היבשה טוואנטפק שבמקסיקו.
לאחר הקמת הרפובליקה הפדרלית העצמאית של הפרובינציות המאוחדות של מרכז אמריקה ב-1823 בחנה ממשלתה את האפשרות לכרות תעלה בניקרגואה, ואף התקשרה בחוזה עם ממשלת ארצות הברית, שאמורה הייתה לספק את המימון ואת היכולות הטכנולוגיות לביצוע הפרויקט. מזכיר המדינה האמריקני הנרי קליי הציג את הפרויקט לקונגרס ב-1826, אך בסופו של דבר הוא לא אושר. ארצות הברית חששה מהעוני ומאי היציבות הפוליטית באזור, וכן מקרבתו לאזורים בשליטת בריטניה - הונדורס הבריטית וחוף מוסקיטו.
מתכננים שבדקו את השטח בשנות ה-30 של המאה ה-19 תכננו תוואי באורך 278 ק"מ, לאורך התוואי של נהר סן חואן מהים הקריבי עד לאגם ניקרגואה, וממנו לאוקיינוס השקט בתעלה שלאורכה תאי שיט שבאמצעותם ניתן יהיה להתגבר על הפרשי הגבהים (גובהו של אגם ניקרגואה הוא 32 מטרים מעל פני הים). תוכניות אחרות התבססו על נהרות אסקונדידו ופונטה גורדה, אך התוכנית המבוססת על נהר סן חואן נחשבת לחלופה הנוחה יותר.
ב-1838 פרשה ניקרגואה מהפדרציה, והכריזה על עצמאותה. ממשלתה התקשרה ב-1850 בהסכם בנה-הפעל-העבר עם היזם האמריקני קורנליוס ואנדרבילט, לפיו חברה בבעלותו תקים את התעלה בתוך 12 שנים ותנהל אותה, וכן תפעיל רכבת לאורך מסילת ברזל זמנית בין אגם ניקרגואה לבין האוקיינוס השקט, עד להשלמת התעלה. הנתיב הזמני זכה להצלחה רבה, ובמשך מספר שנים היה לנתיב הסחורות העיקרי בין ניו יורק לבין סן פרנסיסקו. פרויקט התעלה, לעומת זאת, נבלם עם השתלטותו של ויליאם ווקר על ניקרגואה, ב-1856.
כחלק מההיערכות לאפשרות של כריית התעלה, חתמו ביניהן ארצות הברית ובריטניה ב-1850 על הסכם קלייטון-בולוור, שקבע כי לאחר שתוקם תעלה, לאף אחת מהן לא תהיה שליטה בלעדית בה ותישמר הנייטרליות שלה, וכן כי לשתיהן לא יהיו שאיפות טריטוריאליות באזור.
ב-1880 החלו הצרפתים בכריית תעלת פנמה. לאחר הכישלון בהקמתה ונטישת המיזם ב-1893, שוב החלו האמריקנים לבדוק את האפשרות לכרות תעלה בניקרגואה, ואף התקבלה הסכמתו של נשיא ניקרגואה, חוסה סנטוס סלאיה, לכך שארצות הברית תחכור את שטח התעלה. שאלת מיקום התעלה, בניקרגואה או בפנמה (אז בשליטת קולומביה) העסיקה רבות את וושינגטון, ושדלנים משני הצדדים פעלו בה כדי לקדם כל אחת מהאפשרויות. ב-1899 העריכה משלחת מחקר אמריקנית כי עלות כריית התעלה תגיע לכ-138 מיליון דולרים (כ-3.37 מיליארד דולרים בערכי 2013). בסופו של דבר העדיפה ארצות הברית לרכוש מהצרפתים את הזכויות לכריית תעלת פנמה ואת הציוד, תמורת 40 מיליון דולרים, ולהמשיך בעבודות שהחלו שם. ב-1904 החלה ארצות הברית בעבודות, והן הושלמו ב-1914.
לאחר כריית תעלת פנמה
בראשית המאה ה-20 ניסה סלאיה לעניין את גרמניה ואת יפן בהסכם דומה לזה שהגיע אליו עם ארצות הברית, אך ללא הצלחה.
ארצות הברית עצמה לא זנחה לגמרי את הרעיון לכרות תעלה גם בניקרגואה. ב-1916 נחתם הסכם בראיין-צ'אמורו, המקנה לארצות הברית את הזכות לכרות תעלה במקום, וכן לחכור למשך 99 שנים את איי קורן ושטח להקמת בסיס צבאי במפרץ פונסקה, תמורת 3 מיליון דולרים (כ-65 מיליון דולר בערכי 2013). ב-1929 יצאה משלחת מחקר אמריקאית לבחון את התוואי המתאים להקמת התעלה. קוסטה ריקה, שחלק מנהר סן חואן מהווה את הגבול בינה לבין ניקרגואה, הביעה את התנגדותה למהלך, ופנתה לבית הדין האמריקאי לצדק. גם אל סלוודור פנתה לבית הדין, עקב התנגדותה להקמת בסיס צבאי אמריקני בסמוך לשטחה. בית הדין קיבל את עמדותיהן של קוסטה ריקה ואל סלבדור, אך ניקרגואה וארצות הברית לא הכירו בפסיקתו. ב-1970 ביטלו שתיהן את הסכם בראיין-צ'אמורו.
בראשית המאה ה-21 החלה ניקרגואה לבחון מחדש את האפשרות להקמת תעלה, שתתחרה בתעלת פנמה, תאפשר מעבר של ספינות גדולות מפנמקס ותקצר את המסלול מניו יורק לקליפורניה בכ-800 ק"מ, השקולים ליום הפלגה. הנשיא אנריקה בולאניוס החל לקדם את היוזמה ב-2004. חלופה נוספת שנבחנה היא הקמת גשר יבשתי, המבוסס על תשתית מסילתית. בשנת 2006 הודיע בולאניוס באופן רשמי על כוונתו להקים את התעלה. בולאניוס העריך את עלות הכרייה בכ-18 מיליארד דולרים, וכן כי הכרייה תימשך כ-12 שנים. מדינות שונות, בהן רוסיה ואיחוד האמירויות הערביות, הביעו עניין בפרויקט, אך המגעים עמן לא הבשילו.
בשנת 2012 חתמה ממשלת ניקרגואה על הסכם בנה-הפעל-העבר עם תאגיד HKND מהונג קונג, לפיו התאגיד יכרה את התעלה ויפעיל אותה ב-50 השנים הראשונות, עם אופציה להארכה ל-50 שנים נוספות. ההסכם אושר בקונגרס של ניקרגואה בשנת 2013, ברוב של 61 מול 25. עלות הפרויקט הוערכה באותה העת בכ-40 מיליארד דולרים. המצדדים בפרויקט טוענים כי פרט להוזלת העלויות הצפויה עקב התחרות עם תעלת פנמה, הוא יועיל לכלכלתה של ניקרגואה, והוא עשוי להפוך אותה לאחת המדינות העשירות באמריקה הלטינית. המתנגדים לפרויקט חוששים מהנזקים הסביבתיים שהוא עשוי לגרום לאגם ניקרגואה ולמערכת האקולוגית של נהר סן חואן. טענה נוספת היא כי התאגיד ההונג קונגי אינו מנוסה בפרויקטים מעין זה. כמו כן, לא ידוע מה תהיה עמדתה של קוסטה ריקה בנושא.
בדצמבר 2014 החל תאגיד HKND בכריית התעלה, ואולם מימון המיזם על ידי ממשלת ניקרגואה עדיין לוטה בערפל.
יאסון מקירנה
יאסון מקירנה (ביוונית: Ἰάσων ὁ Κυρηναῖος) היה יהודי הלניסטי מהעיר קירנה בצפון אפריקה, שחי סביב שנת 100 לפנה"ס וכתב היסטוריה של תקופת החשמונאים עד הניצחון על ניקנור (175–161 לפנה"ס). חיבורו נכתב בחמישה ספרים והיווה את הבסיס לספר מקבים ב.
בספר "מקבים ב" כותב המחבר:.
החיבור המקורי של יאסון אבד, והוא ידוע רק מתוך הקיצור שכתב מחבר ספר מקבים ב, שבעצמו התוודה כי נהג בחופש רב בקיצורו. חיבורו של יאסון לא רק קוצר, אלא גם קיבל תוספות וכנראה חלו בו גם שינויים. בהמשך הוא כותב:
יאסון מקירנה הוא הסופר היהודי–הלניסטי היחיד הידוע לנו מקהילה זו. על פי האופי ההיסטוריוגרפי של חיבורו וסגנונו היווני המובהק, נראה כי הייתה לו השכלה יוונית ניכרת. הוא התמצא בעולם ההלניסטי ובמונחיו המינהליים. על פי הערצתו הניכרת לבית המקדש בירושלים, וביקורתו כלפי היהודים הנראים לו כמחקים את מנהגי הנוכרים נראה כי ביקר בארץ ישראל. זמנו לא ידוע, אולם הטרמינולוגיה בספרו והיעדר רמז כלשהו לתקופת השלטון הרומי מעידים בוודאות כי ספרו נכתב בתקופה ההלניסטית, בסביבות שנת 100 לפנה"ס. לדברי מנחם שטרן, אין שום רמז לכך שסופר "מקבים ב" שינה משהו מתפיסתו של יאסון או שהיה בעל אידאולוגיה מנוגדת לשלו.
ג'ון קמפסטון
ג'ון האוורד לידט קמפסטון (באנגלית: John Howard Lidgett Cumpston; 19 ביוני 1890 – 9 באוקטובר 1954) היה עובד ציבור אוסטרלי בכיר, ומנכ"ל משרד הבריאות האוסטרלי ושירות הסגר האוסטרלי.
ביוגרפיה וקריירה
קמפסטון נולד בסאות' יארה, מלבורן, ויקטוריה, אוסטרליה ב-19 ביוני 1880, להוריו אליזבת קמפסטון (לבית ניומן) וג'ורג' ויליאם קמפסטון. הוא למד בקולג' וסלי, והמשיך ללמוד רפואה (בריאות הציבור ורפואה מונעת) באוניברסיטת מלבורן (1898–1902).
בדצמבר 1907, הוא מונה לקצין רפואי בלשכת הבריאות המרכזית באוסטרליה המערבית. הוא הצטרף לשירות הסגר האוסטרלי ב-1908. מאוחר יותר, במרץ 1921, הוא מונה לנהל את שירות הסגר האוסטרלי.
במרץ 1929, מונה קמפסטון כעמית במסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש לשירותים כמנכ"ל הבריאות ושירות הסגר האוסטרלי.
ב-1949, הוא היה יועץ הבריאות של סרי לנקה.
מפרצון סטיינג'
מפרצון סטיינג' או מצר סטיינג' או מפרצון סטאנג' (באנגלית: Stange Sound) הוא מפרצון או מצר ים לחופי ארץ פאלמר שבאנטארקטיקה.
אורכו של המפרץ 110 קילומטרים ורוחבו 46 קילומטרים.
המפרץ מכוסה במדף הקרח סטיינג'.
גילוי ומיפוי המפרץ
המפרץ צולם מהאוויר ומופה לראשונה באופן גס על ידי משלחת החקר האנטארקטית רון, שנערכה בפיקודו של פין רון, בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1947–1948.
מקור השם
רון נתן למפרץ את שמו.
רון קרא למפרץ על שמו של הנרי סטיינג' (Henry Stange), מהעיר ניו יורק, שבארצות הברית, אשר תרם כספים רבים למשלחת החקר של רון, והקדיש זמן רב לסייע בהכנות המשלחת.
לקריאה נוספת
• Ferrigno, J.G., Cook, A.J., Mathie, A., Williams, R., Swithinbank, C., Foley, K., Fox, A., Thomson, J.W., & Sievers, J. (2009), Coastal-Change and Glaciological Map of the Palmer Land Area, Antarctica: 1947-2009, DOI:10.3133/I2600C
קרן תשתיות ישראל
קרן תשתיות ישראל (Israel Infrastructure Fund – IIF) היא קרן השקעות בתשתיות אשר נוסדה בשנת 2007 על ידי קבוצת הראל חברה לביטוח ועורך הדין יהודה רוה. הקרן נמצאת בבעלות משותפת של הראל חברה לביטוח, יהודה רוה, באמצעות חברת STG שבשליטתו, וירון קסטנבאום. הקרן מתמחה בהשקעה בתשתיות בעיקר בישראל, בתחומי מים, אנרגיה, לוגיסטיקה, כבישים ותחבורה. השקעותיה, בהיקף של כשלושה מיליארד דולר, מבוצעות באמצעות שלוש קרנות והשקעות שיתוף.
כבישים
במסגרת השקעות קרן תשתיות ישראל (תש"י) בתחום התשתיות התחבורתיות, רכשה תש"י בשנת 2012, 75 אחוז מהבעלות בחברת דרך ארץ, המקימה, המתחזקת והמפעילה של כביש האגרה, כביש 6, מהחברות אפריקה ישראל, שיכון ובינוי ו-Canadian Highways.
נתיבי היובל - תש"י היא גם בעלים (75%) של חברת נתיבי היובל, המתפעלת ומתחזקת את כביש 431, מאיילון דרום למודיעין-מכבים-רעות.
תחבורה
בתחום התחבורה, קרן תש"י השקיעה 50 אחוז מהבעלות בסיטיפס, החברה שהפעילה את הרכבת הקלה בירושלים עד להעברת הזיכיון לחברת כפיר ב-16 באפריל 2021, וכן בחברת סוויספורט, המספקת שירותי מטען בנמל התעופה בן-גוריון.
התפלת מי ים
קרן תש"י היא הבעלים של חברת Via Maris, המתמחה בהתפלת מי ים ומתפעלת את מתקן התפלה פלמחים, המתפיל כ-100 מיליון מטרים מעוקבים של מי ים מדי שנה. הקרן משקיעה בחברת TowerVision, בעלת כ-10,000 מגדלים סלולריים לתשתיות הטלקום האלחוטי בהודו.
אנרגיה
בין החזקותיה והשקעותיה של תש"י בתחום האנרגיה, ניתן למצוא את תחנת הכוח דליה (20 אחוז), הממוקמת בסמוך לכפר מנחם, ומייצרת כ-900 מגוואט באמצעות גז טבעי, תוך עשיית שימוש באנרגיה נקייה. בנוסף, תש"י רכשה שותפות בשדה הגז תמר. תש"י היא מבעליה של חברת Ella Power Energies, המפעילה תחנות כוח. תש"י השקיעה בחברת EMG, הרוכשת גז טבעי ממצרים ומוכרת אותו למדינות החוף המזרחי של הים התיכון תוך שימוש בקו צינור אל עריש-אשקלון. בבעלות הקרן מחצית מחברת Win Energy, המתמחה בהקמה ובתפעול של תחנות כוח המבוססות על אנרגיית רוח באירופה.
תקשורת
בדצמבר 2018 נכנסה תש"י למיזם Unlimited לפריסת רשת סיבים אופטיים, והחזיקה ב-35% מהמניות, לצד סלקום (35%) וחברת החשמל (30%). בספטמבר 2020 הוסכם על הצטרפות חברת HOT למיזם, כך שחלקה של תש"י ירד ל-23.33%.
ירין חסן
ירין חסן (נולד ב-22 במרץ 1994) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הבלם בהפועל ניר רמת השרון.
קריירה
חסן התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מכבי נתניה. ב-28 בנובמבר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 3–2 נגד מכבי חיפה במסגרת גביע הטוטו. ב-29 בדצמבר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בנתניה בליגה בהפסד 4–3 לעירוני קריית שמונה ועד לסיום העונה רשם עוד 5 הופעות בליגה במדי נתניה שגם ירדה לליגה הלאומית. בעונת קיבל יותר הזדמנויות בהרכב כשבמקביל הוא גם משחק בקבוצת הנוער. ב-3 בינואר 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון בהפסד 1–3 לעירוני קריית שמונה.
ב-2015/2016 מונה לקפטן המועדון, לאחר פרישתו של עומר פרץ.
ב-1 בדצמבר 2016 חתם בהפועל פתח תקווה מהליגה הלאומית.
ב-22 באוגוסט 2019 חתם לעונה אחת בהפועל חדרה.
ב-8 במרץ 2021, חסן חתם בביסאקלי מהסרייה ג', אולם ביוני 2021 התיר את חוזהו במועדון וחתם בהפועל אום אל-פחם מהליגה הלאומית. לאחר 3 חודשים ביקש חסן לעזוב את אום אל-פחם וחוזהו בוטל. ב-14 ביוני חתם בהפועל ניר רמת השרון.
נווה מינץ
נוה מינץ
מיכאל זלטנרייך
מיכאל זלטנרייך (נולד ב-5 ביוני 1988) הוא מלחין ומעבד מוזיקלי ישראלי.
קריירה
יצירותיו ועיבודיו בוצעו על ידי התזמורת הפילהרמונית של טוקיו, התזמורת הפילהרמונית הישראלית, האופרה הישראלית החדשה, תזמורת ג'וליארד, אנסמבל וטליאה אחרים. יצירותיו האחרונות כוללות את "ארכיטיפ" לתזמורת סימפונית אשר בוצעה על ידי התזמורת הפילהרמונית של טוקיו, "אלאג'י" שבוצעה על ידי הפסנתרן רוברט פלייץ ותזמורת ג'וליארד, ויצירתו "שניים" אשר נכתבה עבור פסטיבל מסיאן בצרפת.
זלטנרייך הוא זוכה פרס אקו"ם, פרס ראש הממשלה לקומפוזיטורים, פרס אסקאפ, פרס טורו טאקמיצו, פרס פאלמר-דיקסון, פרס ארתור פרידמן, ופרס מרטירנו, בין פרסים נוספים. בין היתר שהה זלטנרייך בקהילת האמנים היוקרתית "יאדו" שלאורך השנים אירחה מוזיקאים חשובים כגון אהרן קופלנד, ליאונרד ברנשטיין, ומייקל טילסון תומאס. בנוסף שהה זלטנרייך במרכז אטלנטיק לאומנויות שבפלורידה כ"אמן שותף" עבור המלחין גאורג פרידריך האס.
זלטנרייך בוגר תלמה ילין (בית ספר), למד ללימודי התואר הראשון בהלחנה באוניברסיטת תל אביב תחת הדרכתו של המלחין הישראלי גיל שוחט. את לימודי התואר השני השלים בבית הספר ג'וליארד תחת הדרכתו של המלחין הגרמני מתיאס פינצ'ר.
אביו הוא ההיסטוריון פרופ' יאיר זלטנרייך.
נוה מינץ
ביוגרפיה
מינץ גדל בנחושה שבמועצה אזורית מטה יהודה והחל לשחק כדורסל בכיתה ט' בקבוצה המקומית, בכיתה י' עבר לשחק באקדמיה של הפועל גלבוע גליל ובבבית הספר בעין חרוד. במהלך שנותיו בקבוצת הנוער זכה עם הקבוצה באליפות ובגביע המדינה לנוער.
ב-2022 חתם לעונה אחת בקבוצה הבוגרת של הפועל גלבוע גליל על חוזה לעונה אחת ושיחק במסגרת הכרטיס הכפול בקבוצת הבת של המועדון בליגה הארצית "הפועל גלבוע/ברוש" עמה העפיל לגמר הפלייאוף בה הפסידה הקבוצה למ.ס צפת.
באוגוסט 2023 חתם על חוזה לשלוש שנים בהפועל חיפה.
נבחרת העתודה
בקיץ 2023 זומן לסגל המצומצם של נבחרת העתודה כאחד השחקנים הצעירים בקבוצה והשתתף עמה באליפות אירופה 2023 והיה שותף לזכייה במדליית הכסף. במהלך הטורניר עלה מהספסל במספר משחקים והעמיד ממוצעים של 0.5 נק' ו-1.3 ריבאונדים ב-3.5 דק'.
אנה פיטרס
אנה פטרס (בגרמנית: Anna Peters; 28 בפברואר 1843 – 26 ביוני 1926) הייתה ציירת פרחים, טבע דומם ונוף גרמנית. אחת הנשים הראשונות בגרמניה שעבדה כציירת והצליחה להתפרנס ממכירת תמונותיה.
קורות חיים
אנה פטרס נולדה ב-28 בפברואר 1843 כבתם של צייר הנוף פיטר פרנסיס פיטרס (1818–1903) ואשתו היינריקה גרטרוד מאלי במנהיים. סבא שלה, פיטרס כבר עבד כצייר זכוכית בניגמן. אמה הייתה אחותו של כריסטיאן מאלי, צייר בעלי חיים מבית הספר במינכן. בשנת 1845 עברה משפחת פיטרס לשטוטגרט, שם התגוררה אנה פיטרס עם אחיותיה עד מותה. היא נשארה לא נשואה. אביה, פיטר פרנסיס פיטרס, נתן לה, לאחיותיה הקטנות פיטרונלה ואדה וגם לבני משפחה אחרים, שיעורי ציור ראשונים. מאוחר יותר היא למדה והושפעה מכריסטיאן מאלי ושמרה על קשר אמנותי הדוק איתו לאורך כל חייה.
אנה פטרס שהתה בקיץ עם משפחתה בין השנים 1894–1904 מדי שנה ובין השנים 1907–1924 בטירת קונגן, דרומית-מזרחית לשטוטגרט, כדי לצייר. בנוסף לתמונות של פרחים, היו גם לה גם ציורי נופים של הכפר והסביבה.
היא גם יצאה למספר נסיעות אמנותיות, בהם קיבלה השראה בין היתר לציורי הפרחים והנוף שלה: לאגם קונסטנץ וליער השחור וליער תורינגיה, לאינטרלאקן, ציריך, ניימגן, רומא, פירנצה ומילאנו. היא ליוותה את כריטיאן מאלי וחברו בסיורי הלימוד שלהם לדרום טירול.
את שנות חייה האחרונות מ-1912 בילתה עם אחיותיה בבית משלהן בשטוטגרט-זוננברג, שם נפטרה ב-26 ביוני 1926.
יצירה
עבודתה של אנה פטרס כוללת רישומים, צבעי מים וציורי שמן. התמונה הידועה הראשונה שלך היא משנת 1860 ומציגה זר סתיו. מוקד עבודתה המשיך להיות בתיאור פרחים וצמחים מסביבתה, שעיטרה מדי פעם בחרקים. מבחינה זו היה בכך ממסורת ציור הפרחים ההולנדי. בנוסף, היא עבדה על ציורי נוף ועל טבע דומם.
ישנן גם כמה תמונות של ילדים, אך היא לא רצתה להתחרות באחותה פייטרונלה. על פי הדעה הרווחת באותה תקופה, רק מוטיבים כאלה היו מתאימים לנשים, ואילו ציורי היסטוריה, סצינות מיתולוגיות ודתיות היו שמורות לגברים.
בסוף שנות ה-90 של המאה ה-19 פיתחה אנה פטרס סגנון ציור אימפרסיוניסטי יותר מהדימויים הריאליסטיים של שנות האמניות הראשונות שלה.
היא לקחה חלק באופן קבוע בתערוכות, משנת 1896 גם מחוץ לשטוטגרט - בברלין, מינכן, דרזדן ווינה.
הצלחה כלכלית
אנה פטרס כבר ניהלה את העסקים המשפחתיים בגיל 26, כולל אלה של אביה ואחותה, וטיפחה קשרים מגוונים עם סוחרי האמנות בכמה ערים. היא שיווקה את תמונותיה בהצלחה רבה והצליחה להתפרנס מהן. במהלך חייה עלו ציוריה בממוצע בין 300 ל-400 מארק; עבור תמונתה של פרחי הסתיו בשנת 1878 שילמו אפילו 800 מארק. בהווה הציורים שלה הם בעלי שווי שוק של כמה אלפי יורו. על פי ארטפרייס, כ-230 מיצירותיה החליפו ידיים בין השנים 1989–2006. רבות מתמונותיה הן בבעלות פרטית. יש אוסף ניכר של יצירות של משפחת פיטרס בטירת קונגן.
מעורבות מקצועית
אנה פטרס הייתה חברה בהתאחדות המקצועית של אמניות בברלין מאז 1880. היא הייתה מייסדת שותפה של אגודת הציירים בוירטמברג, והייתה יושבת ראש בשנים 1893 עד 1902 ו-1904 עד 1919. עמותה זו הייתה פתוחה לנשים מעל גיל 18 שעוסקות במקצועות אמנות או מלאכת יד, והקימו קרן הלוואות והטבות משלהם כמו אגודה מקצועית. היא גם ארגנה תערוכות ואירחה פעילויות חברתיות. בכך היא ניסה להתגבר על הסתייגויות הציבורית מציירות באותה תקופה ולהשיג להן הכרה חברתית.
Toolchain
בתוכנה, toolchain הוא סט של כלי תכנות המשמשים לביצוע משימות פיתוח תוכנה מורכבות או ליצור מוצר, אשר הוא בדרך כלל עוד תוכנית מחשב, או ערכה של תוכניות קשורות. באופן כללי, הכלים היוצרים toolchain מופעלים אחד אחרי השני ברצף כך שהפלט או תוצאת הסביבה של כל כלי הופך להיות הקלט או סביבת ההתחלה לבא בתור, אך המונח משמש גם כאשר מדובר בערכה של כלים קשורים אשר לא בהכרח מופעלים אחד אחרי השני ברצף.
toolchain פשוט עשוי להיות מורכב ממהדר ומקשר (ההופכים את קוד המקור לקובץ הרצה), ספריות (המספקות ממשקים למערכת ההפעלה), ומנפה שגיאות (המשמש לבדוק ולנפות שגיאות בתוכניות שנוצרו). מוצר תוכנה מורכב, כגון משחק וידאו, צריך כלים להכנת אפקטים קוליים, מוזיקה, מרקמים, מודלים תלת-ממדיים ואנימציות, יחד עם כלים נוספים לשילוב משאבים אלה במוצר המוגמר.
ז'רמי אבוביסה
ז'רמי אדוארד נירינה אבוביסה אבולו (באנגלית: Jeremy Edward Nirina Ebobisse Ebolo; נולד ב-14 בפברואר 1997 בפריז שבצרפת) הוא כדורגלן אמריקאי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת סן חוזה ארת'קווייקס מה-MLS.
קריירת מועדונים
בין השנים 2017–2021 שיחק אבוביסה בפורטלנד טימברס מה-MLS, במדיה ערך 88 הופעות ליגה והבקיע 26 שערים.
בחודש אוגוסט 2021 עבר לסן חוזה ארת'קווייקס מה-MLS.
קריירה בינלאומית
אבוביסה נולד בצרפת, והוא ממוצא קמרוני ומלגשי. הוא עבר לארצות הברית בגיל צעיר, ובחר לייצג את ארצות הברית ברמה בינלאומית. הוא שיחק עם נבחרת ארצות הברית עד גיל 20 בגביע העולם עד גיל 20 בשנת 2017.
ב-27 בינואר 2019 ערך אבוביסה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ארצות הברית הבוגרת, בניצחון 3-0 על נבחרת פנמה במשחק ידידות.
מקסימיליאן מונדט
מקסימיליאן מונדט (בגרמנית: Maximilian Mundt; נולד ב-27 באפריל 1996 בהמבורג, גרמניה) הוא שחקן, צלם ויוצר קולנוע גרמני-הונגרי.
ביוגרפיה
מונדט נולד בהמבורג לאם אחות ממזרח גרמניה ולאב מכונאי רכב הונגרי. בשנת 2014 סיים את לימודיו בבית הספר התיכון בונדנוולד (Bondenwald). הופעותיו הראשונות בטלוויזיה היו בסדרות "Notruf Hafenkante", "Die Pfefferkörner", "Großstadtrevier" ו-"Nord bei Nordwest". משנת 2013 הוא חבר קבוצת הנוער בתיאטרון תאליה שבהמבורג. מאז 2015 הוא משמש כיועץ דרמטורגי לתיאטרון הצעיר.
בשנת 2016, מונדט שיחק בתפקיד הראשי בסרט הקומדיה "Radio Heimat" בבימויו של מתיאס קוטשמן.
בשנת 2017 מונדט הופיע בסרט "Tigermilch" של אוטה וילנד. מאז 2019 הוא מגלם את דמותו של מוריץ בסדרת המקור של נטפליקס "איך למכור סמים באינטרנט (במהירות)".
בנוסף למשחק, מונדט עוסק בצילום ובקולנוע. לאחר מספר הופעות של יצירותיו בדפוס ובטלוויזיה, הוא זכה בפרס הצילום הגרמני לנוער בשנת 2015. בנוסף, כצלם ובמאי הוא יצר מספר סרטים קצרים, וכן מאז 2016 הוא לומד קולנוע באוניברסיטה לאמנויות בהמבורג.
בפברואר 2021, הוא יצא מהארון יחד עם עוד 185 שחקנים ושחקניות לסביות, הומוסקסואלים, ביסקסואלים, קווירים, א-בינאריים וטרנסים (להט"ב), כחלק מיוזמת של מגזין SZ.
צבי מוזס
צבי מוזס (נולד ב-27 באפריל 1953) הוא פסיכולוג קליני המייסד והעומד בראש מכון שילה.
ביוגרפיה
הוא החל את המסלול כפסיכולוג קליני ביחידה הקלינית של עליית הנוער בת"א בשנת 1979, שם סיים את ההכשרה הבסיסית ואת ההתמחות. בשנת 1990 הקים מרכז פסיכולוגי למצבי לחץ בשיתוף שפ"י משרד החינוך והמועצה אזורית שומרון. מרכז אשר בהמשך נקרא מהו"ת ופעל רבות באזורי השומרון ומחוצה לה בפיגועי טרור. בשנת 1992 נענה לקריאה של פרויקט נעל"ה, נוער עולה לפני הורים, בתחילה מחבר העמים ובהמשך מארצות נוספות כמו צרפת, ארצות הברית ארגנטינה ועוד. פרויקט אשר פעל תחת האגודה לקידום החינוך של משרד החינוך, ובשיתוף פעולה של לשכת קשר בחבר העמים, ובהמשך עם הסוכנות היהודית.הוא שמש בתפקיד הפסיכולוג הראשי הראשון של הפרויקט, ונמנה עם צוות ההקמה של מנהלת הפרויקט.
במסגרת זו הקים יחידה קלינית פסיכולוגית של פסיכולוגים עולים, דוברי שפה, יחידה אשר זכתה להכרה של מועצת הפסיכולוגים לצורכי התמחות, קלינית, ראשונה ויחידה מסוגה.
בשנת 2004, ד"ר צבי מוזס ייסד את מכון שילה מכון המאגד עשרות פסיכולוגים דתיים ונותן ייעוץ לציבור הדתי.
במהלך התקופה לפני ביצוע ההתנתקות, פנה צבי מוזס, לשירותי הרווחה בגוש קטיף במטרה להקים צוות טיפולי שיסייע בהתמודדות של התושבים מהכיוון הפסיכולוגי. לאחר קבלת תקציב מהמחלקה להתיישבות בסוכנות היהודית, הוקם צוות ממטפלי מכון שילה שבראשו עמד צבי מוזס שפעל בגוש קטיף והורשה לנוע בין היישובים ולתת סיוע טיפולי מתאים. בין השאר, הצוות עסק בליווי משפחות שאיבדו את יקיריהם ונאלצו להעתיק את מקום קבורתם.
משנת 2005 עד שנת 2014 השיב באתר כיפה לאלפי שאלות ותשובות בנושאי ייעוץ פסיכולוגי לדתיים.
משנת 2008 עד שנת 2011 ענה לעשרות תשובות באתר מורשת.
בנוסף בעל טור באתר ערוץ 7.
נשוי לנירית, בתו של השר יוסקה שפירא ונכדתו של האדמו"ר החלוץ. מתגורר בקרני שומרון. לזוג ארבעה ילדים.
פיקוד הלוחמה המיוחדת של צי ארצות הברית
פיקוד הלוחמה המיוחדת של צי ארצות הברית (באנגלית: United States Naval Special Warfare Command) הוא פיקוד בצי ארצות הברית הכפוף לפיקוד המבצעים המיוחדים של ארצות הברית. תפקידו להכשיר, לאמן, לצייד, להעמיד בכוננות ולשלוח כוחות מיוחדים של הצי למבצעים מיוחדים של הפיקודים הקרבים המאוחדים ברחבי העולם.
ארגון ויחידות
הפיקוד כולל שמונה צוותי אריות הים, צוות כלי שיט תת-ימיים זעירים להעברת כוחות ושלושה צוותי מפעילי סירות. בפיקוד משרתים כ-9,200 אנשים, מהם כ-2,700 לוחמים בשירות סדיר, 700 מפעילי סירות, 700 אנשי כוחות המילואים, 4,000 תומכי לחימה וכ-1,100 אזרחים.
יום אירופה
האירופאים החליטו על יום זה בשנת 1985, יחד עם ההחלטה על קביעת הדגל האירופאי.
יש אירופאים המעדיפים לחוג את יום אירופה ב־5 במאי, לזכר הקמת מועצת אירופה במועד זה בשנת 1949.
יום הדלתות הפתוחות
ביום אירופה, מוסדות האיחוד האירופי פותחים את שעריהם לציבור מדי שנה בבריסל ושטרסבורג, ומאפשרים לאזרחים לבקר במקומות שבהם מתקבלות החלטות המשפיעות על חיי היום יום שלהם. יתר על כן, רבים מאלה מארגנים אירועי הנצחה לכבוד החשיבות ההיסטורית של התאריך. הארגונים שבוחרים לבצע מחווה סמלית זו הם:
הליוגרפיה
הליוגרפיה (מצרפתית: héliographie, נקרא גם "רישום-שמש") הוא שם של תהליך בצילום שהומצא על ידי הצלם והממציא הצרפתי ניספור נייפס בשנת 1822, איתו הוא גם יצר את התצלום הראשון בהיסטוריה ששרד, נוף מחלון בלה-גרא סביבות 1826.
התהליך התבצע באמצעות תמיסת ביטומן (bitumen of Judea - סוג של זפת) אשר שימש כציפוי ללוח מתכת או זכוכית, והגביר באופן יחסי את הרגישות לאור. לאחר חשיפה של כ-8 שעות, הביטומן התקשה באזורים שנחשפו לאור. לאחר החשיפה נשטף הלוח באמצעות שמן לבנדר ונפט, שהמיסו את הביטומן באזורים שלא נחשפו לאור ולכן לא התקשו.
אליפות ברזיל בכדורגל 1998
אליפות ברזיל בכדורגל 1998  הייתה הפעם ה-42 בו נערכה תחרות ארצית בכדורגל בברזיל. היא אורגנה על ידי קונפדרציית הכדורגל הברזילאית. המשחקים החלו ב-25 ביולי 1998 והסתיימו ב-23 בדצמבר 1998.
בתחרות השתתפו 24 קבוצות. אמריקה פוטבול קלוב ופונטה פרטה היו הקבוצות שהעפילה מליגת משנה.
בשלב ראשון נערכו 23 מחזורים בשיטת משחק בית ומשחק חוץ. 8 קבוצות העפילו להמשך התחרות. בהמשך הקבוצות התמודדו במשחקי רבע הגמר, חצי הגמר והגמר. לאור ריבוי המקרים בהם מפגש כפול לא העניק יתרון לאף קבוצה, העונה הוחלט שכל מפגש בשלבי הגמר יכלול שלוש משחקים. הקבוצה עם תוצאה טובה יותר בשלב הבתים שיחקה פעממים במגרשה הביתי.
במהלך שלב הבתים של האליפות עבור הניצחון הוענקו שלוש נקודות ונקודה עבור תיקו.
קורינתיאנס זכתה באליפות. זו הייתה הזכייה השנייה בתולדות המועדון.
בסיום העונה אמריקה מיניירו, גויאס, ברגנטינו ואמריקה (נאטאל) ירדו לליגת משנה. לקראת העונה החדשה לליגה הבכירה עלו גאמה ובוטפוגו (סאו פאולו).
שחקנים מצטיינים
ויאולה, שחקנה של סנטוס כבש 21 שערים וזכה בתואר מלך השערים של האליפות.
מסיושי סאן
מסיושי סאן (ביפנית: 孫 正義,  בקוריאנית: 손정의 "סון ג'אונג אוּוִי"; נולד ב-11 באוגוסט 1957) הוא יזם טכנולוגיה, משקיע ונדבן קוריאני-יפני מיליארדר. הוא המייסד, יו"ר ומנכ"ל של הקונצרן היפני סופטבנק, מנכ"ל של סופטבנק מובייל, והיו"ר הנוכחי של תאגיד ספרינט. בנוסף ברשותו קבוצת בייסבול יפנית מקצוענית בשם סופטבנק הוקס. דורג כאחד מעשירי תבל, בפברואר 2021 הוערך הונו על ידי פורבס בכ-47.7 מיליארד דולר.
אליפות ברזיל בכדורגל 1998
שחקנים מצטיינים
אדילסון שחקנה של קורינתיאנס זכה בפרס "כדור הזהב" לכדורגלן העונה.
אאודי RSQ
דגם "אאודי RSQ" כפרסום לסרט "אני, רובוט"
דגם "אאודי RSQ" היה פרסום סמוי לסרט מדע בדיוני אני, רובוט. "אאודי" בנה אב טיפוס במיוחד לסרט, דגם שנע על כדורים במקום גלגלים ולכן ניתן לכוון אותו לכל הכיוונים
המחקר העיצובי של "אאודי לה-מאן קוואטרו" ("Audi Le Mans quattro" ) שימש כתבנית עיצוב, שתכונותיה שיחקו אחר כך תפקיד מרכזי בעיצוב הגוף של מכונית הספורט אאודי R8. זה נועד לתאר רכב מתקדם טכנולוגית בנוף העיר שיקגו משנת 2035.
ספק (הלכה)
ספק הוא מצב של אי ודאות. בספרות ההלכה לדורותיה דנו בשאלה כיצד יש להכריע במצבי ספק הנוגעים ל. התחום ההלכתי העוסק בהתוויית כללים והוראות למצבים של ספק מכונה דיני ספקות.
מצב שבו האדם נדרש לעשות משהו כשהוא אינו יודע האם המעשה מותר או אסור על פי ההלכה הוא ספק. וכן כאשר האדם יודע מהי ההלכה אך חסרים לו נתונים משמעותיים על מה שהתרחש במציאות. גם כאשר מגיע לפני בית הדין דיון שבו לאף אחד מהצדדים אין הוכחה חותכת שהדין עמו - זהו ספק.
מחלוקת בין פוסקים עלולה ליצור אצל הלומדים סוג של ספק, כיוון שאינם יודעים מי מביניהם צודק. ספק נוסף הוא בעיא דלא איפשטא - שהיא התרחשות שהועלתה בגמרא, והאמוראים לא ידעו מה דינה. ספקות אלו מכונים ספיקא דדינא (מארמית: סְפק של דין).
הספק במקורות
במקרא ישנה התייחסות למצב ספק, בפרשת ויקרא, שם נכתב שאם אדם בספק האם עבר עבירה המחייבת הבאת קורבן חטאת, עליו להביא איל לקורבן הנקרא אשם תלוי.
חז"ל עמדו על כך שהתורה החמירה כאן בספק יותר מאשר בוודאי, כיוון שהשווי המינימלי של קורבן אשם הוא שני שקלים, בעוד שלקורבן חטאת לא נקבע שווי מינימלי. רבי יונה גירונדי הסביר זאת:.
במסכת אבות מדריך רבן גמליאל:. חלק מהפרשנים, בתוכם רבי עובדיה מברטנורא, מסבירים כי הכוונה היא שכאשר נדרש אדם לפסוק והוא נתון בספק, עליו למנות לעצמו רב כדי שלא יטעה. כמו כן גם האזהרה האחרונה, "אל תרבה לעשר אומדות", מזהירה את האדם להתרחק ממצבים שאינם ודאיים. פירוש ההוראה הוא שכאשר מעשרים יש להמעיט מלעשר על פי אומדן, אלא יש לחשב במדויק את כמות המעשר שכן חריגה לכאן או לכאן תפגום בכשרות הפירות.
ספק דאורייתא וספק דרבנן
ישנו כלל הקובע כי "סְפק דאורייתא לחומרא וּסְפק דרבנן לקולא". כלומר, במצבים בהם מתעורר ספק לאדם, אם הספק הוא בדינים שמקורם מהתורה (דאורייתא) עליו להחמיר, אך בדינים שחידשו חכמים (דרבנן) - יש להקל.
לעומת זאת, בדינים שהם חידוש של חכמים - הדין במצבי ספק הוא להקל. לדוגמה, בברכות. החובה לברך (מלבד ברכת המזון) אינה חיוב מהתורה אלא דין שחידשו חכמים. לכן אם יש לאדם ספק אם הוא חייב לברך או לא (למשל, אם אינו זוכר אם בירך, או אינו יודע האם אכל כמות שחייבים עליה ברכה) – הדין הוא שהוא פטור מלברך. ומכאן נוצר הכלל: "ספק ברכות להקל".
הראשונים נחלקו בשאלה האם הכלל "ספק דאורייתא לחומרא" נלמד מהתורה, ויש לו תוקף של דין "דאורייתא", או שמא כלל זה עצמו הוא חידוש של חכמים.
את הסיבה לכך שספק דרבנן לקולא, הסבירו מספר ראשונים בכך שחכמים סייגו את כל הדינים שחידשו, וקבעו שלא יחולו במצב ספק.
ספק ספיקא
ספק ספיקא הוא מצב שבו אחת מהאפשרויות מוטלת בשני ספקות. למשל: "ספק אם הטלפון שבור או שהוא תוקן, וגם אם הוא מתוקן, ספק אם הוא מחובר או לא"; כיוון שהאפשרות שהטלפון פעיל מוטלת בשני ספקות, האפשרות שהטלפון פעיל היא ספק ספיקא.
גם בדינים שחיובם הוא מהתורה, אין לחשוש ולהחמיר כשיש ספק ספיקא. לעומת זאת, במצב של ספק ספיקא להחמיר, כלומר: כאשר יש שתי סיבות להחמיר ושתיהן מוטלות בספק, גם בדינים דרבנן יש להחמיר. יוצא מכלל זה הוא "ספק ברכות".
ספק ספיקא המתהפך
על פי חלק מהפוסקים, מקלים בספק ספיקא דאורייתא, רק כאשר הספק הוא "ספק ספיקא המתהפך", זאת אומרת: כל צד של הספק יכול להתקיים גם בלי הצד השני (שני הספקות הם מאורעות בלתי תלויים). לדוגמה הספק שהוצג בדוגמה למעלה הוא ספק ספיקא המתהפך שכן גם אם הטלפון אינו מחובר ייתכן שהוא תקין וייתכן שאיננו תקין וגם אם אינו תקין ייתכן שהוא מחובר וייתכן שאיננו מחובר. קיים גם ספק ספיקא שאינו מתהפך, לדוגמה: אם קיים חשש שזאב נכנס לדיר, ואם נכנס ייתכן שנשך את אחד הכבשים. האפשרות שהזאב טרף היא בספק ספיקא שכן ייתכן שנכנס וייתכן שלא נכנס וגם אם נכנס ייתכן שנשך וייתכן שלא, אך ספק זה איננו מתהפך כי אם הזאב לא נכנס לא ייתכן שנשך. לכן על פי חלק מהפוסקים ספק כזה אינו נחשב ל"ספק ספיקא".
ספק ספיקא משם אחד
עוד כתבו חלק מהראשונים שאם שני הספקות שווים מבחינת משמעותם ההלכתית, גם אם הם נגרמים ממציאות שונה, הדבר לא נחשב לספק ספיקא. למשל: אדם שקידש אישה בגיל שלוש שנים ונשאה כשבגרה, ולאחר הנישואין התברר שהיא איננה בתולה. כעת, ייתכן שזנתה כשהייתה קטנה ואינה אסורה על בעלה, אך גם לו זנתה בהיותה גדולה - ייתכן שנבעלה באונס. התוספות קובע כי אפשרות כזו אינה נחשבת ל"ספק ספיקא", כיוון ששני הצדדים שווים במהותם הואיל וגם פיתוי קטנה נחשב לאונס ולמעשה קיים רק ספק אחד: האם בעילתה נתבצעה באונס או ברצון.
ספקא דדינא
אחד מסוגי הספיקות הוא ספק שלא נולד במציאות שבשטח אלא בבית המדרש, ספק זה הוא ספיקא דדינא. ספק מסוג זה מתעורר כשהפוסקים השונים חלוקים בדעותיהם או כאשר נמצא מצב שהפוסקים לא מצאו עבורו פתרון הלכתי. קיימות מחלוקות רבות בספרות ולא כולן הן ספיקא דדינא, שכן קיימים כללים להכרעת המחלוקות כדוגמת יחיד ורבים הלכה כרבים, אך יש מחלוקות שלא ניתן להן מענה במסגרת כללים אלו.
תרי ותרי
לעדים נתנה התורה את התוקף הראייתי החזק ביותר, וקבעה:. אך בתלמוד התעוררה שאלה מה הדין במצב שבו שני זוגות עדים טוענים בבית הדין טענות סותרות? מצב זה מכונה "תרי ותרי" (בארמית "שניים ושניים"). להלכה נפסק כי דין כזה נחשב לספק, ויש להחמיר.
הראשונים נחלקו האם מצב כזה נחשב לספק מדאורייתא או לספק מדרבנן. התוספות פוסקים כי ספק של תרי ותרי הוא ספק מדרבנן, אך הם קבעו באיסורים יש להחמיר מספק, ובדינים ממוניים, בהם חומרה לבעל דין א' היא קולא לעמיתו, בעל הדין ב', יש להעמיד את הדבר על חזקתו הראשונה, יש להשיב את הממון לבעליו הראשונים. לעומתם, הרשב"א, ועמו רבים מהראשונים, פוסקים שמדובר בספק מהתורה והוא תקף גם בספק משפטי.
רוב
'רוב' הוא כלל הקובע כי במצב של ספק הולכים אחר הרוב הידוע. הכלל מכונה בגמרא "כל דפריש מרובא פריש".
לדוגמה: אם נמצאה חתיכת בשר ליד עשר חנויות, אשר תשע מהן מוכרות בשר כשר ואחת מוכרת בשר לא כשר, נלך על פי רוב החנויות שהן כשרות - ונקבע כי הבשר כשר. כלל זה אינו תקף בדיני ממונות.
חזקה
חזקה היא עיקרון הלכתי, המאפשר הכרעה במצבי ספק. החזקה מעניקה עדיפות להנחה הראשונית שקיימת לפני התעוררות הספק, לגבי אדם או חפץ. עדיפות זאת נשארת בתוקפה כל עוד לא הוכח אחרת. לדיני החזקות יש שימוש בכל תחומי ההלכה ואף בדברים שתוקפם הוא מדאורייתא, כמו בהלכות איסור והיתר, בהלכות טומאה וטהרה, בדיני ממונות ואפילו בדיני נפשות החמורים.
החזקה נוצרת בדרכים שונות: לפעמים היא נוצרת כתוצאה ממציאות פיזית שיש להניח שהיא קיימת כל עוד לא ידוע אחרת, וכדוגמה מקווה שהיו בו ארבעים סאה מים, שהוא השיעור הדרוש ליצירת מקווה, יש להניח כי נשארו בו ארבעים סאה עד שיוודע אחרת, וגם כאשר נודע אחרת מניחים שהשינוי קרה - אך באותו זמן שאז ידוע בבירור שקיים היה שינוי (כלל זה נקרא חזקת הגוף). לפעמים נוצרת החזקה מדין רוחני מופשט שתקף כל עוד לא ידוע שהוא השתנה (חזקת הדין). כמו כן, נוצרת החזקה כתוצאה מהנחה ידועה מוחזקת ומפורסמת ואין צריכים לברר אם היא נכונה או לא (חזקה על פי המוסכם בין בני המקום), והיא יכולה גם להיווצר מכוח סברה (חזקה שאין אדם פועל בניגוד לטבעו או תכונותיו) או בהתבסס על כלל אחר כמו רוב.
לפעמים גם משמשת החזקה סימן למציאות מסוימת, כאשר היא נמשכת זמן מסוים (חזקת תשמישין) או מכפילה את עצמה מספר פעמים (חזקה עקב מאורע החוזר ונשנה כמה פעמים). במיוחד רבה השפעת החזקה על דיני ממונות, ורבים מיסודות דיני ממונות במשפט העברי מבוססים עליה, כמו חזקת מרא קמא וחזקת ממון.
טענת ברי
כאשר בדיון משפטי צד אחד טוען שברי (ברור) לו שהמעשה התרחש כדבריו ואילו הצד השני, הטוען טענה אחרת, לא אומר שהדברים בהכרח התבצעו בדרך אותה הוא תיאר אלא שמא, ייתכן, שמעשה היה כדבריו, המשפט העברי מעניק עדיפות משפטית לזה שטוען את טענת הברי. קיימת מחלוקת אמוראים אם אדם יכול גם להוציא ממון על סמך טענת ברי כשהצד השני טוען טענת שמא גם כשאין לטוען הברי ראיה (דבר הנוגד את הכלל המוציא מחברו עליו הראיה).
קיימת גם מחלוקת נוספת הקשורה לנושא. התנאים חלקו האם לטענת "ברי" יש תוקף גם באיסורים או שהיא נוגעת רק לדיני ממונות או לא. לשאלה זו יכולה להיות השלכה מעשית כאשר במצב בו על פי דיני הספקות עלינו להחמיר מדין ספק דאורייתא לחומרא, וקיימת טענת ברי של אדם הטוען שהדבר מותר.
הנהגה ובירור
אחת החקירות הנפוצות שחקרו האחרונים בנוגע לרבים מכללי ההכרעה בספקות, היא האם לראות אותם כ"הנהגה" או כ"בירור". למשל, בנוגע להליכה אחרי הרוב, חקרו האם זהו בירור – הכרעה מציאותית שהאמת היא כפי הרוב, או הנהגה בלבד – הלכה שצריך לנהוג על פי הרוב, אף על פי שהמציאות עדיין נחשבת למסופקת. במקרים רבים כתבו האחרונים שיש נפקא מינות לחקירות כאלו, למשל: האם ניתן לקבל מצב של שתי הכרעות הסותרות זו את זו; אם ההכרעה היא רק הנהגה אין בכך בעיה, אך בשתי הכרעות כאלו שנחשבות לבירור צריך להכריע איזו להעדיף על פני השנייה.
ספק נפשות
כאשר קיים ספק האם אדם מחויב במיתת מאחת ארבע מיתות בית דין, או לא, על בית הדין להקל ולפטור אותו מספק ואין להם רשות "להחמיר" ולהורגו.
נחלקו הראשונים בסיבה לדין זה; לפי דברי התוספות מקורו של הדין הוא בסברא, ולפי הרשב"ם הדין נלמד מהפסוק "והצילו העדה" ממנו כבר נלמד שהדיינים מצווים לחפש הסברים כדי שהנידון יינצל ממיתה, ואומר הרשב"ם שוודאי שבמקום ספק על בית הדין לנטות אחר הצד הפוטר אותו ממיתה.
בדומה לכך במצב שיש ספק פיקוח נפש דינו כפיקוח נפש ומותר לבצע עבירה כדי להציל חיים גם אם קיים ספק אם ביצוע העבירה אכן יציל חיי אדם.
ספק בדיני ממונות
בניגוד לספקות במצוות ואיסורים, בהם ניתן להשתמש במושגים של 'חומרה' ו'קולא', בספקות בדיני ממונות מושגים אלו אינם תקפים כיון שמה שחמור לצד אחד הוא קל לצד שני, ולהפך. לכן למצבי ספק בדיני ממונות נכתבו כללים חדשים. הכלל העיקרי הוא בספק בדיני ממונות הוא המוציא מחברו עליו הראיה, לצדו קיימים סוגי הכרעות מיוחדות במקרים ספציפיים בהם ההלכה היא שאין עדיפות לאף אחד מהצדדים, כמו יחלוקו, כל דאלים גבר ויהא מונח עד שיבוא אליהו. בנוסף, קיימים כללים בנוגע למקרים שבהם מעדיפים את טענות אחד הצדדים, כגון אין ספק מוציא מידי ודאי, ברי ושמא – ברי עדיף וחזקה.
ספק טומאה
התלמוד דן כיצד על האדם להתמודד במצבים של ספק בדיני טומאה.
הכלל הוא: כלל זה הוא גזירת הכתוב, כלומר, הוא לא הומצא על ידי חז"ל מטעמים הגיוניים, אלא נלמד מהתורה שבכתב. כלל זה יצר את הפרדוקס ההלכתי: שני שבילין.
כל דיני ספק טומאה נלמדים מסוטה. כשם שבסוטה קבעה התורה כי אשה שהתייחדה ברשות היחיד, טמאה בוודאי (אף על פי שהדבר אינו אלא ספק, ויש לה חזקה דמעיקרא האומר שלא זינתה), כך גם בכל ספק טומאה, ההלכה היא שגם בספק יש להתייחס לספק הטומאה כוודאי טומאה. וכן ההפך: כשם ברשות הרבים בו לא נאסרת אשה כלל מספק, אף על פי שקיים ספק סביר שזינתה, כך גם בספק טומאה שברשות הרבים אין לחשוש שמא קיימת טומאה כל עוד לא ברור בוודאי שקיימת טומאה.
למרות זאת, כאשר יש "תרתי לריעותא", כלומר שתי סיבות כנגד חזקת הכשרות, הרי שאין ללמוד דין זה מספק סוטה בה אין "תרתי לריעותא", ולכן במקרה כזה חוזר דין הטומאה לדינו המקורי, והוא נחשב כספק.
בספק טומאה מדרבנן, לא קיים הכלל שספק דינו כוודאי, ולהפך, לפי הכלל של ספק דרבנן לקולא ניתן להקל מספק במקרה כזה. מסיבה זו, לפי הדעה שטומאת משקין היא מדרבנן באופן חלקי, או מלא, יש להקל בה מספק.
ספק ממזר
בדומה לזאת, לממזר ודאי להינשא עם ספק ממזרת, כיוון שהתורה אסרה על הממזר להינשא עם "קהל ה'" אך לא עם "ספק קהל", ולכן מותר לממזר להנשא עם אשה שאינה ידועה כקהל ה'.
להלכה החמירו חז"ל שכדי לשמור על טוהר הייחוס, שלא ינשא ספק ממזר, לא עם ממזר ודאי ולא עם אחד שברור שאינו ממזר, ולפי דעה מחמירה יותר - אף לא ספק ממזר עם ספק ממזר, וכך נפסק להלכה בשולחן ערוך.
ספק ברכות
לברכות יש כלל מיוחד, האומר כי "ספק ברכות להקל". במהות כלל זה וביסודו, נחלקו האחרונים: הגישה הרווחת היא שספק ברכות שונה משאר הספיקות בקיום מצוות; שכן בעוד שבספק רגיל גם אם נקיים את המצווה מבלי שהתחייבנו בכך לא עברנו על שום איסור, הרי שכאן אם האדם יברך מבלי שהתחייב בכך הוא יעבור על האיסור החמור של שנאמר בעשרת הדיברות.
לחשש זה קיימות גם השלכות מעשיות כך למשל הכלל "ספק ברכות להקל", תקף גם בספק ברכת המזון, שהיא מהתורה, וכן בשונה מספק דרבנן רגיל בו אמנם מקלים כשיש ספק אחד אך מחמירים בספק ספיקא להחמיר, בספק ברכות יש להקל אפילו במצב של ספק ספיקא להחמיר.
לעומת זאת, המגן אברהם, קובע בפשטות כי הסיבה לכך שספק ברכות להקל היא שרוב דיני הברכות הם מדברי חכמים אך בספק ברכת המזון יש לברך מספק.
ספק מול ודאי
"אין ספק מוציא מידי ודאי" הוא כלל הלכתי בדיני איסורים ובדיני ממונות הקובע כי דינים הבאים מכוח ספק אינם יכולים לערער דינים הבאים מכוח הוודאי. לעומת זאת קיים כלל אחר, כי ספק - מוציא מידי ספק כלומר איסור או דין כל שהוא שחל מחמת ספק, מתבטל על ידי דין אחר גם אם הוא ספק.
באיסורים
הכלל מבטא את עצמו בדיונים שונים:
בדיני ממונות
בדיני ממונות קובע הכלל "אין ספק מוציא מידי ודאי" שכאשר ממון מוטל בספק, וקיים אחד שיש לו בעלות ודאית על חפץ, וספק אם לשני יש חלק בחפץ, האדם המסופק לא יוכל להוציא מידי הוודאי, שכן הוודאי נחשב למוחזק בנכסים.
טומטום ואנדרוגינוס
בהלכה ישנן מצוות רבות בהן מחויבים רק גברים ולא נשים ומצוות אחרות שבהן מחויבות הנשים והגברים פטורים, הואיל וכך כאשר מתעורר ספק אם אדם הוא זכר או נקבה לספק יש השלכות מעשיות רבות. בתלמוד מופיעה התייחסות לספק כזה ומוצגות שתי אפשרויות בהן מתקיים ספק כזה:
בעוד שלפי רוב הדעות אנדרוגינוס נחשב לבריה בפני עצמה, כלומר לא זכר ולא נקבה אלא מין שלישי, נחלקו הדעות במעמדו של טומטום. לפי דעה אמוראית אחת, הדבר תלוי במחלוקת של רבן שמעון בן גמליאל ושאר החכמים. לפי דעה אחרת, של רב חסדא הנפסקת להלכה, מדובר בספק רגיל, ואך במקומות בהם זהותו תלויה בדעתם של הבריות, שמחוסר ידיעה אינם משייכים לאף אחד מהמינים, הוא נחשב לפי רבן שמעון בן גמליאל כזהות עצמאית - לא זכר ולא נקבה.
כוי
כוי מתואר במשנה כבעל חיים שקיים ספק האם הוא חיה או בהמה. ספק זה נוגע למצוות כיסוי הדם (הנוהג רק בחיה מהתורה), למתנות הכהונה זרוע לחיים וקיבה, ולאיסור אותו ואת בנו לא תשחטו ביום אחד. חכמי המשנה נחלקו מה היא ההלכה האם יש להחמיר מספק או שמא לא מדובר כלל בספק. האמוראים נחלקו בשאלה אם הכוי המדובר הוא הכלאה של חיה ובהמה או שמדובר בבעל חיים עצמאי שלא הוכרע אם הוא חיה או בהמה.