cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
רות רלבג
ביוגרפיה
בתום לימודיה החלה לעבוד בבנק הבינלאומי. בגיל 27 מונתה למנהלת סניף, ובהמשך ניהלה שני סניפים אחרים. בשנת 2001 קודמה לחברת הנהלה וראש אגף בנקאות מסחרית וקמעונאית. בשנת 2003, בתום 18 שנות עבודה, פרשה מהבנק.
ביוזמת שר הבריאות דני נווה עברה לעבוד במשך שש שנים במשרד הבריאות כסמנכ"לית לתכנון תקצוב ותמחור וראש מנהלת בתי החולים. בשנת 2009 עברה לעבוד כסמנכ"לית לכלכלה רפואית במרכז הרפואי תל אביב ע"ש סוראסקי.
בשנת 2011 מונתה לסמנכ"ל כספים של המרכז הרפואי שערי צדק.
שימשה כדירקטורית בחברות בנות של הבנק הבינלאומי ובחברות נוספות, בהן הכשרה חברה לביטוח, כי"ל וקבוצת גולף א.ק..
באפריל 2020 מונתה לסמנכ"לית וראש חטיבת הכספים בשירותי בריאות כללית. בספטמבר 2021 מונתה למנכ"לית שירותי בריאות כללית. ב-23 ביוני 2022 הודיעה על התפטרותה מהתפקיד.
חיים אישיים
נשואה לאבי רלבג, יועץ כלכלי בתחום התיירות, שאותו הכירה בעת לימודיהם באוניברסיטה העברית, ולהם בן ובת.
Two Rooms: Celebrating the Songs of Elton John & Bernie Taupin
"שני חדרים" הוא מאלבומי ההוקרה הבודדים שהגיעו לצמרת "20 הגדולים" במצעד בילבורד 200, תוך שהגיע לאלבום פלטינה ומכר יותר מ־1.3 מיליון עותקים בארצות הברית. כמה ביצועים באלבום זכו לאהדת הביקורת והקהל, בהם גרסתה של שינייד או'קונור ל־"Sacrifice", גרסתה המושפעת רגאיי של קייט בוש ל־"Rocket Man" (שנכללה בכמה רשימות "גרסאות הכיסוי הטובות בכל הזמנים" – ראו גרסת קייט בוש) וגרסתה של טינה טרנר ל־"The Bitch Is Back", שעליה קיבלה טרנר מועמדות לגראמי.
הצלחה מסחרית
האלבום הגיע למעמד אלבום פלטינה בארצות הברית, בריטניה, קנדה, אוסטרליה וניו זילנד, ולאלבום זהב בצרפת.
סינגלים
מן האלבום יצאו שני סינגלים: גרסתה של ל־"Don't Let the Sun Go Down on Me" הגיעה למקום ה־33 במצעד הסינגלים הבריטי. גרסתה של קייט בוש ל־"Rocket Man" הגיעה למקום ה־12 במצעד הסינגלים הבריטי ולמקום השני באוסטרליה, שם עברה את מיקום השיא של השיר המקורי במקומות אחדים.
גרסתן של בנות ל־"Daniel" לא יצאה כסינגל, ובכל זאת הגיעה למקום השביעי במצעד השירים העכשוויים למבוגרים של "בילבורד" בעקבות השמעות רדיו מרובות.
ביקורת
בזמן יציאתו קיבל האלבום ביקורות מעורבות, שתיארו אותו כ ברמתו. איוון קטר, מבקר "AllMusic", הגדיר אותו אף הוא "בלתי אחיד" בין הביצועים, ואף ביקר כמה מבחירות השירים, בכותבו:. הוא המשיך ופירט: את השיר שאותו בחרה טינה טרנר, "The Bitch Is Back", כינה (מאוחר יותר הביצוע קיבל מועמדות לגראמי) ואת השיר "Philadelphia Freedom", כינה. עם זאת, הוסיף,. הוא כתב ששינייד או'קונור, ושביצוע "הטנור הקורן" של ג'ורג' מייקל. על הביצוע של סטינג כתב שהוא. לסיכום כתב:. שרון מולדאבי כתב ש.
ביקורות רטרוספקטיביות נוטות לתפוס את האלבום כמשובח: המחבר מארק בגו כינה את האלבום:. עיתונאית המוזיקה דנה קסלר, בביקורתה על אלבומי ההוקרה מ־2018 לג'ון וטופין,, התייחסה ל"שני חדרים" כאלבום בעל.
אריק קלפטון
פרשנותו של קלפטון ל־"Border Song" בלוזית נינוחה, בשונה מהאופי הדרמטי של המקור, וכוללת שימוש בכלי נשיפה. קלפטון סיפר:
קייט בוש
גרסתה המושפעת רגאיי של בוש ל־"Rocket Man" יצאה כסינגל והגיעה למקום ה־12 בבריטניה ולמקום השני באוסטרליה (שם עברה את גרסת המקור).
ב־2007 בחרו קוראי "Observer Music Monthly" (של "האובזרבר") בגרסתה של בוש לגרסת הכיסוי הטובה בכל הזמנים. ב־2013, נכללה הגרסה ברשימת 50 גרסאות הכיסוי הטובות בכל הזמנים במשאל קוראי "NME", וב־2015 מנו מבקרי "דיילי טלגרף" הבריטי את גרסתה בין חמישים גרסאות הכיסוי הטובות בכל הזמנים.
צד ב' של הסינגל של בוש היה פרשנותה ל־"Candle in the Wind". בגרסת התקליטור של הסינגל נוספה גם גרסה כלית לאותו שיר.
ג'ו קוקר
בגרסתו מלאת הרגש של קוקר ל־"Sorry Seems to Be the Hardest Word" בולט השימוש בכלי נשיפה.
בהערות האלבום קוקר מצוטט:
פרשנותו של הורנסבי ל־"Madman Across the Water" (שיר הנושא של אלבום הנושא את אותו שם) משנה באופן ניכר את אווירת השיר המקורי. גרסת המקור היא שיר כבד ועצוב הנכתב מנקודת מבטו של אדם בעל מחלת נפש (והוא כולל שורות כמו: ). כפי שעשה גם אריק קלפטון, הורנסבי שינה גם הוא את אופי השיר, ובפרשנותו נעקר במידה רבה יסוד הדיכאון. הורנסבי מצוטט בהערות האלבום:
שינייד או'קונור
או'קונור, מבצעת "Sacrifice", הייתה המבצעת היחידה באלבום שבחרה שיר שאינו מן השנים 1970–1976 (הכמעט חופפות לשנות השיא של ג'ון), אלא מן האלבום "Sleeping with the Past", שיצא ב־1989. בריאיון סיפרה:
כן אמרה:
ג'ורג' מייקל
מייקל ביצע את "Tonight". בהערות האלבום הוא מצוטט:
לאומיות קווירית
מדינה קווירית
ההיבט ההומופובי של תרבויות רבות הביא לתסכול הולך וגובר ולרצון להיפרד מרוב הטרוסקסואלי עוין. תחושות אלו מצאו את ביטוין ב-1990 עם הקמתו של הארגון הרדיקלי, Queer Nation, שידוע בעיקר הסיסמה "We're here. We're queer. Get used to it" ("אנחנו כאן. אנחנו קווירים. תתרגלו לזה").
הניסיון הראשון לטעון טענות טריטוריאליות נעשה ב-2004 על ידי קבוצה של פעילים הומוסקסואלים אוסטרלים שהכריזו על האיים הזעירים של קאטו ריף כממלכה ההומו-לסבית של אי האלמוגים ודייל פרקר אנדרסון כקיסר הממלכה. בעקבות חילוקי הדעות בקבוצה ב-2005, הממלכה ביטלה את השתייכותה לאנדרסון. קיימות קבוצות אחרות בעלות סיבות דומות, למשל קרן המולדת הגאה (Gay Homeland Foundation) ומדינה לכאורה בשם הרפובליקה המקבילה הגאה (Gay Parallel Republic). ב-2007, פרסם גארט גרהם תוכנית וחוקה למדינה קווירית, הקשורה למדינת היהודים של בנימין זאב הרצל.
תנועת הפנתרים הוורודים
קבוצת פעילי זכויות הלהט"ב, תנועת הפנתרים הוורודים (PPM) בדנוור, קולורדו, כמו כן הסניפים שלהם ברחבי ארצות הברית, כולל קבוצה גדולה הממוקמת בפרזנו, קליפורניה, זיהו את עצמם לא רק כקיצוניים ומיליטנטיים, אלא גם כלאומנים קווירים. הקבוצה הקימה מספר מפלגות קטנות ברחבי ארצות הברית וקנדה שנותנת סולידריות חברתית רק לאלו שמזדהים כתומכים באומה הקווירית הישנה.
מחקר על לאומיות קווירית
ניתוחו של מחקר מתקדם פורסם ב-1996 על ידי בריאן ווקר. במאמר, ווקצר ציין שכה מאפיינים של היצירה הלאומית של הזהות התרבותית חלים גם על התנועה הלאומית הקווירית. ווקר סיווג את הלאומיות הקווירית כאחת מהצורות התרבותיות החדשות של הלאומיות הנבדלות מהסוגים הלאומיים האתניים והדתיים של הלאומיות, ומסיקה כי הקהילה הגאה ממלאת קריטריונים רבים כדי להיחשב לעם מהסיבות הבאות:
ווקר רואה בטכנולוגיות מידע ותקשורת מודרניות, כמו אינטרנט, כמציע הזדמנות לקהילה הגאה להשתלב עוד יותר כאומה לא-טריטוריאלית.
תזה זו נתמכת על ידי פול טרינור, הרואה בסדר עולמי חלופי (לא-לאומי) אפשרי. בהקשר זה, טרניור מזכיר את הקהילה הגאה כ-.
הפילוסוף הקנדי, ויל קימליקה, מודה שאנשים להט"בים פיתחו זהות קבוצתית ותרבות קבוצתית הדומה לאלה של קבוצות אתנו-תרבותיות, אך הוא טוען בעד שילוב במקום בדלנות.
הערות שוליים
Homonationalisme
פרקה (פירושונים)
{{פירושונים|
ראו גם
}}
עלמה הראל
עלמה הראל (נולדה ב-1976) היא במאית קליפים וסרטים ישראלית-אמריקאית. ידועה בעיקר בזכות סרט הבכורה שלה, הסרט העלילתי משנת 2019, Honey Boy, עליו זכתה בפרס גילדת הבמאים של אמריקה.
ביוגרפיה
הראל נולדה וגדלה בתל אביב היא החלה את עבודתה כצלמת ו-VJing בקונצרטים של מוזיקה חיה.
קריירה
העבודה על הופעות וידאו-ארט חיות עם מוזיקאים שונים הובילה את הראל לבימוי קליפים, ושיתופי הפעולה התכופים שלה עם הזמר זך קונדון מלהקת ביירות הביאו לה פרסים ומועמדתויות רבות בפסטיבלי קולנוע וקליפים.
עבודתה של הראל על הקליפ של ביירות לסינגל שלהם " Elephant Gun " (2009), זכתה במועמדתות לבכורה הטובה ביותר בבימוי בפרסי MTV Video Music ופרסי איגוד הפקת הקליפים, והייתה במקום ה-30 בטופ 50 של מגזין Paste של סרטוני העשור.
בקליפ שלה משנת 2012 לשיר " Fjögur píanó " של הלהקה האיסלנדית סיגור רוס, מתוך האלבום Valtari, ביימה הראל את שיה לה-באף יחד עם הרקדנית דנה תומסן. הסרטון היה חלק מניסוי הסרטים המסתוריים של Valtari, שבו סיגור רוס ביקשו מתריסר יוצרי קולנוע כל אחד לבחור שיר מהאלבום ולצלם סרטון בהשראת המוזיקה. הוול סטריט ג'ורנל הסביר כי "כל הבמאים קיבלו את אותו תקציב של 10,000 דולר ואפס הנחיות מהלהקה. עם החופש היצירתי הזה, היוצרת עלמה הראל סיפקה פרפרים מתים, סוכריות על מקל מוארות והופעה עירומה (בכל מובן) מכוכב של סרטים הוליוודיים מגה-תקציביים." הסרטון של הראל זכה ליותר מ-4.7 מיליון (נכון ליולי 2019) צפיות ביוטיוב ולשבחי המבקרים.
לה-באף, שהסביר את מעורבותו בפרויקט, ציין כי כתב להראל מכתב מעריץ לאחר שהתרשם עמוקות מבומביי ביץ', והראל השיבה לו שהיא רוצה לעבוד איתו. השניים ישתפו פעולה שוב, כאשר לה-באף יפיק את סרטה התיעודי LoveTrue בשנת 2016, והראל תביים את סרט הדרמה האוטוביוגרפי של לה-באף משנת 2019 Honey Boy.
מ-2014 עד 2016, הראל שימשה כמנהלת הקריאייטיב הגלובלית בחברת המדיה RYOT.
Bombay Beach
Bombay Beach הוא סרט עלילתי משנת 2011 על שריד מחליד של תנופת פיתוח כושלת משנות החמישים. ימת סלטון, הבולטת בסרט, היא נוף קליפורני עקר שנראה לעיתים קרובות כסמל לכישלון החלום האמריקאי.
להראל הצטרף זך קונדון מלהקת ביירות, איתו עבדה על קליפים מוקדם יותר בקריירה שלה, כדי להכין את המוזיקה לסרט.
הסרט זכה בפרס הסרט התעודי הטוב ביותר בפסטיבל טרייבקה.
LoveTrue
LoveTrue הוא סרט תיעודי משנת 2016 המביא את הדימויים הפיוטיים הבולטים של הראל ואת הקסם מהביצועים בספרות עיון לשלושה סיפורים משלימים על אהבה. הסרט הוצג בבכורה עולמית בפסטיבל הסרטים טרייבקה 2016, שם היו לו הקרנות מרובות וקיבל ביקורות חיוביות.
LoveTrue זכה בסרט התיעודי הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים Crested Butte 2016 ובפרס הגרנד פרי לסרט התיעודי הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של קרלובי וארי 2016.
פרסומות
הראל צילמה וביימה פרסומות לחברות טכנולוגיה, כולל הקמפיין הראשון של Airbnb, עליו זכתה בפרס קליאו לשנת 2014 לצילום הטוב ביותר ובפרס עץ עיפרון לשנת 2015 לצילום הטוב ביותר.
הראל גם ניהלה את מסע הפרסום הראשון עבור Internet.org, היוזמה של מארק צוקרברג להביא גישה לאינטרנט לאזורים מאותגרים טכנולוגית בעולם. המסע צולם בין היתר בהודו, אינדונזיה ובוליביה. היא גם הייתה היוצרת הראשונה שביימה פרסומת עבור סטלה ארטואה עם הפרסומת "איזבלה" משנת 2016, שצולמה על ידי צלם הקולנוע בנואה דבי. בשנת 2013 היא הצטרפה לסוכנות הפרסום המסחרית Epoch Films.
בשנת 2017, הראל ביימה סרט קצר עבור שאנל בשם " Jellywolf " בו מככבים קירסי קלמונס וליסה בונה. הסרט בן 8 הדקות מתרחש ב"גרסה עתידנית קסומה של מרכז העיר לוס אנג'לס שהתעוררה לחיים עם אפקטים מיוחדים מפתים". קלמונס יוצאת למסע לגלות את חיית הרוח המיתולוגית שלה "JellyWolf" בעזרת הבעלים של מכון היופי השמאני בונה. אינדיוויר הגיבה ואמרה ש"Jellywolf" הוא "מדע-בדיוני קצר ופמיניסטי להפליא!"
Free the Bid
ב-2016 הקימה הראל את Free the Bid, יוזמה שנועדה להילחם בהטיה מגדרית בתעשיית הפרסום. היוזמה קוראת לסוכנויות הפרסום לכלול לפחות במאית אחת בכל פעם שהם מציעים הצעה משולשת על הפקה מסחרית. התוכנית גם קוראת לחברות הפקה להוסיף עוד נשים לסגל שלהן. אם משרדי פרסום לא יכולים למצוא אישה מועמדתת מתאימה לתפקיד, עליהם להתחייב לשחרר את ההצעה הזו על ידי חיפוש אחר צורות שונות של גיוון עבור הפרויקט. היוזמה זכתה לתמיכה מצד סוכנויות פרסום מובילות ברחבי העולם כמו FCB, DDB, BBDO, McCann, JWT וליאו ברנט לחנויות חמות כמו Pereira & O'Dell, Mother, 72&Sunny, Martin ו-180, ובנובמבר בשנת 2016 קיבלה הראל את פרס "Female 3 Cheers " בכנס השנתי השלישי של 3%, תנועה דומה המנסה להרחיב את מספר המנהלים הקריאטיביים מעבר ל-3%, עבור השפעת Free the Bid על שוויון מגדרי בפרסום.
Honey Boy
הראל עשתה את הופעת הבכורה שלה בבימוי הסרט העלילתי עם Honey Boy (2019), שנכתב על ידי ובכיכובו של שיה לה-באף בסיפור חצי אוטוביוגרפי על חייו. בראיון ל-FF2 Media, ציטטה הראל את האתגרים של צילום משהו שקשור כל כך ל-PTSD, כמו גם את המשיכה הכובשת של התסריט ששכנע אותה לקחת על עצמה את הפרויקט. על עבודתה בסרט זכתה הראל בפרס גילדת הבמאים של אמריקה לבימוי מצטיין - סרט עלילתי לראשונה. בסך הכל קיבל האני בוי 34 מועמדויות ו-9 זכיות מעמותות ופסטיבלים שונים.
Shadow Kingdom
הראל ביימה את Shadow Kingdom: The Early Songs of Bob Dylan, סרט על בוב דילן, שעלה לראשונה באתר Veeps.com ב-18 ביולי 2021. הסרט זכה לביקורות נלהבות על הוויזואליה ה"מהממת" שלו והראל התייחסה אליו כ"עבודתה היקרה לה ביותר" בפוסט באינסטגרם שישה ימים לאחר הקרנת הבכורה.
"האישה באגם"
ב-2021 החלה לצלם סדרה עבור Apple TV בכיכובן של נטלי פורטמן ולופיטה ניונגו בהופעתן הראשונה בטלוויזיה.
חיים אישיים
הראל הייתה נשואה לבמאי אמריקאי ממוצא ישראלי בועז יכין בין השנים 2004–2012.
פרסים ותשבחות
הראל ידועה ביכולתה לטשטש באופן אמנותי את הגבול בין תיעודי לסיפורת. סטפן הולדן מהניו יורק טיימס כתב על סרטה של הראל בומבי ביץ': "[זה] נראה ומרגיש כמו חלום על יקום חלופי. ספוג בתחושת פליאה, הוא מרחף, רוקד בתוך הבועה השמימית שלו".
ריסים מלאכותיים
ריסים מלאכותיים הם אביזרים המודבקים על ריסי האדם, כדי לשוות להם צורה ארוכה יותר או עבה יותר. ניתן להשוות את השימוש בהם לשימוש בתוספות שיער. השימוש בריסים מלאכותיים עשוי להיות זמני או קבוע, בהתאם לטעמו האישי של האדם שמרכיב אותם. הריסים המלאכותיים עשויים לשמש כתחליף לשינוי צורת הריס באמצעים פלסטיים. השימוש בריסים מלאכותיים החל ב־1916 בסרטי קולנוע. הריסים הללו יוצרו מקווצות של פאות.
ישנם טכנאים המתמחים בריסים מלאכותיים, ומוסמכים בבתי ספר מיוחדים.
דרכי שימוש בריסים מלאכותיים
לעיתים הריסים עשויים משיער אדם אמיתי, ולעיתים מחומרים סינתטיים. החומרים הסינתטיים האיכותיים ביותר עשוי להקנות תחושה של ריסים אותנטיים. יש להסיר את הריסים המלאכותיים בעת מקלחת, שחייה או שינה. הדבק של הריסים המלאכותיים מהונדס מראש לפי השימוש בהם, אם זמני אם קבוע. אל לריסים המלאכותיים לגעת בעפעפיים, בגלל הדבק המהווה חלק בלתי נפרד מהם. הריסים המלאכותיים עלולים לנשור במהירות אם המרכיב אותם משתמש באופן קבוע במסיר איפור או משפשף עיניים באופן קבוע.
הריסים המלאכותיים נמכרים בצבעים, אורכים ועוביים שונים.
אוניברסיטת ג'ג'יאנג
אוניברסיטת גֶ'גִ'יאַנְג (בסינית: 浙江大学 פין-ין: Zhèjiāng; באנגלית: Zhejiang University; בראשי תיבות: ZJU או Zheda), נקראת לפעמים ז'דה (Zheda) היא אוניברסיטה בין-לאומית בסין. היא נוסדה בשנת 1897 ונחשבת מהוותיקות והיוקרתיות שבמוסדות ההשכלה הגבוהה בסין. הקמפוס המרכזי ממוקם בהאנגג'ואו, כ-180 קילומטרים דרומית לשאנגחאי. מערך הספרייה של האוניברסיטה מכיל כ-7 מיליון כרכים.
האוניברסיטה חברה בליגת C9, חברה בברית אוניברסיטאות דלתא של יאנגצה, חברה בהתאגדות אוניברסיטאות האוקיינוס השקט, חברה ברשת אוניברסיטאות עולמית, חברה בהתאגדות אוניברסיטאות האוקיינוס השקט וחברה בפורום מנהיגי האוניברסיטאות העולמי.
ארגון אקדמי
הדיסציפלינות האקדמיות באוניברסיטה מחולקות לשבע פקולטות, שלכל אחת יש בתי ספר שונים:
חרארדו מרטינו
חרארדו דניאל "טאטא" מרטינו (בספרדית: Gerardo Daniel "Tata" Martino, נולד ב-20 בנובמבר 1962 ברוסאריו שבארגנטינה) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי וכיום מאמן את אינטר מיאמי.
קריירה
בשנים 2007 עד 2012 אימן את נבחרת פרגוואי בכדורגל.
ב-22 ביולי 2013 הוכרז מרטינו כמאמנה החדש של ברצלונה, וחתם על חוזה לשנתיים במועדון. ב-17 במאי 2014 עם אובדן תואר האליפות של ברצלונה לאתלטיקו מדריד הודיע מרטינו על התפטרותו מהמועדון.
ב-12 באוגוסט 2014 הוכרז מרטינו כמאמנה החדש של ארגנטינה.
כשחקן
ניואלס אולד בויס
כמאמן
ליברטד (פרגוואי) סרו פורטניו (פרגוואי) ניואלס אולד בויס
אישיים
מאמן השנה בדרום אמריקה: 2007
זבלודובסקי
זבלודובסקי (בפולנית: Zabłudowski; ברוסית: Заблудовский) הוא שם משפחה הנגזר משם העיירה זבלודוב הסמוכה לביאליסטוק. משפחת זבלודובסקי הייתה משפחה יהודית עשירה בקהילת יהודי ביאליסטוק ורבים מצאצאיה התפרסמו.
שיימוס קולמן
שיימוס קולמן (באנגלית: Séamus Coleman; נולד ב-11 באוקטובר 1988) הוא כדורגלן אירי, המשחק כמגן ימני בקבוצת אברטון מהפרמייר ליג ובנבחרת אירלנד, בשתיהן משמש קולמן כקפטן.
ביוגרפיה
קולמן נולד בעיר נמל קיללביס, מחוז דניגול באירלנד. שניים מדודיו שיחקו כדורגל גאלי. קולמן עצמו שיחק בתחילה כדורגל גאלי.
קריירה
קולמן ערך את הופעת הבכורה שלו בסלייגו רוברס נגד דריי סיטי בבית באוקטובר 2006. קולמן כבש את שערו היחיד עבור רוברס נגד Bray Wanderers F.C ב-17 במאי 2008.
קולמן הוחתם באברטון עבור £ 60,000 בינואר 2009. עוד בטרם שיחק משחק אחד באברטון, נאלץ קולמן לעבור ניתוח בשלפוחית עם סכנה אמיתית להמשך הקריירה.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-22 באוקטובר 2009 בליגה האירופית בתבוסה 0–5 לבנפיקה ליסבון. שלושה ימים לאחר מכן, בהופעת הבכורה שלו בגודיסון פארק, במשחק במסגרת הפרמייר ליג נגד טוטנהאם הוטספר, נבחר קולמן לאיש המשחק לאחר שעלה כמחליף במחצית הראשונה במקומו של ג'וזף יובו הפצוע.
ב-19 במרץ 2010, הושאל קולמן לבלקפול מהצ'מפיונשיפ, תחילה למשך חודש. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו למחרת, בתיקו 2-2 נגד קריסטל פאלאס. בהמשך אותו החודש הוארכה הלוואתו של קולמן עד תום העונה, בעוד שב-19 במאי הוא האריך את חוזהו בארבע שנים באברטון. הוא גם שותף בגמר פלייאוף העלייה לפרמייר ליג בו ניצחה בלקפול 3–2 את קארדיף סיטי.
קולמן הפך לקפטן אברטון באוגוסט 2019, לאחר עזיבתו של פיל ג'אגיילקה. ב-15 בדצמבר באותה השנה, ערך קולמן את ההופעה ה-300 שלו במדי המועדון בתיקו 1-1 נגד מנצ'סטר יונייטד.
קריירה בינלאומית
קולמן ייצג את אירלנד U18, וגם את הנבחרת מתחת לגיל 21 ומתחת לגיל 23.
קולמן זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת באוקטובר 2010, וערך את הופעת הבכורה שלו במשחק מול וויילס ב-8 בפברואר 2011, בו ניצחה אירלנד 0–3. ב-29 במאי 2013, קולמן נבחר לשחקן המצטיין במשחק נגד אנגליה באצטדיון ומבלי. קולמן שימש כקפטן הנבחרת לראשונה במוקדמות מונדיאל 2014 מול גרמניה ב-11 באוקטובר 2013, יום הולדתו ה-25, בו הפסידה אירלנד 3:0. ב-31 במאי 2016 נכלל קולמן בסגל הנבחרת ליורו 2016. קולמן נבחר לתפקיד קפטן אירלנד הקבוע בספטמבר 2016 בעקבות פרישתו של רובי קין. חודש לאחר מכן, הוא הבקיע את השער הראשון שלו במדים הלאומיים בניצחון 0–1 על גאורגיה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018.
חיים אישיים
ביוני 2015, נישא קולמן לרחל קנינגהם. בתם, לילי, נולדה בפברואר בשנה שלאחר מכן. בת נוספת, אלי, נולדה בינואר 2018.
רוברט ריי
רוברט דולף ריי (באנגלית: Robert Dolph Ray; ) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל איווה ה-38 בשנים 1969–1983.
במהלך תקופת כהונתו כמושל, שימש ריי כיושב ראש אגודת המושלים הלאומית בשנים 1975–1976. הוא העביר את חוק ההגנה על קברים של איווה ב-1976, שהיה החוק הראשון בארצות הברית שהגן במפורש על מקומות הקבורה של האינדיאנים בארצות בארצות הברית. הוא גם קיבל אלפי פליטים לאיווה.
בשנותיו האחרונות, כיהן ריי כראש העיר בפועל של דה מוין ממאי ועד דצמבר 1997, והיה הנשיא הזמני של אוניברסיטת דרייק ב-1998.
ראשית חייו
רוברט ריי נולד בדה מוין, איווה, כבנם של קלארק ריי, מנהל חשבונות, ושל מילדרד ריי. ב-1946 הוא סיים את בית הספר התיכון על שם רוזוולט. לאחר מכן הוא שירת בצבא ארצות הברית. ב-1952 סיים ריי לימודי תואר בוגר אוניברסיטה במנהל עסקים באוניברסיטת דרייק, וב-1954 הוא סיים תואר במשפטים.
מושל איווה
ב-1969 הושבע ריי כמושל איווה. במהלך כהונתו בתפקיד, בוצעו שינויים בחוקת איווה, כולל הארכת משך כהונת המושל משנתיים לארבע שנים. הוא כיהן כיושב ראש אגודת המושלים הלאומית בשנים 1975–1976, וכן כיושב ראש אגודת המושלים הרפובליקנים, אגודת המושלים של המערב התיכון, ועדת החינוך של המדינות והיה נשיא מועצת ממשלות המדינות. כמושל, הוא הוציא צווים ביצועיים לקידום זכויות האזרח, לשימור האנרגיה וצמצום הבירוקרטיה וכן להקמת הוועד הכלכלי של המושל ונציבות החינוך הטכנולוגי הגבוה של איווה. ב-1974 חתם ריי על חוקים להקמת הנציבות למעמד האישה של איווה. ב-1982 הוא היה הראשון שהוענקה לו על ידי נציבות זו מדליית כריסטין וילסון לשוויון וצדק. ב-1976, יחד עם רעייתו בילי ריי ושלוש בנותיו, היה ריי למושל הראשון שנכנס לטראס היל, מעון המושל הרשמי.
ב-1979 שימש ריי כנציג לוועידת הפליטים של האומות המאוחדות בז'נבה. הוא תמך בגביית פיקדון על פחיות משקה.
תקופת כהונתו בלטה בהומניטריות שלו כלפי פליטי התאי דם מדרום-מזרח אסיה. הוא הסכים להגעתה של קבוצה פליטים זו לארצות הברית ויצר תוכנית יישוב פליטים לצורך כך. ריי הודיע שמדינת איווה תקבל 1,500 פליטים נוספים בינואר 1979. הוא כתב לנשיא ג'ימי קרטר ולמושלים אחרים וביקש מהם לתמוך בהרחבת אישורי הכניסה לארצות הברית של אנשי הסירות. הסקרים מאותה תקופה הראו שמאמצי היישוב מחדש והעזרה לפליטים היו שנויים במחלוקת. רבים חששו מתחרויות במקומות העבודה, העברת תקציבים נחוצים ומעירוב גזעי.
לאחר פרישתו
לאחר תום כהונתו כמושל ב-1983 היה ריי למנהל הכללי של חברת ביטוח חיים. ממאי ועד נובמבר 1997 הוא כיהן כראש העיר בפועל של דה מוין. ב-1998 היה ריי הנשיא הזמני של אוניברסיטת דייק. הוא היה יושב הראש המשותף, יחד עם בוב אדגר, של הקואליציה הלאומית לטיפול רפואי.
ב-2005 היה ריי מושל איווה או מושל איווה לשעבר הראשון שקיבל את האות האזרחי הגבוה ביותר של איווה, שהוענק לו על ידי ועדת זיכרון המאה של המדינה.
חיים אישיים
ב-1951 נשא ריי לאישה את בילי לי הורנברגר, חברתו מימי בית הספר התיכון, ולשניים נולדו שלוש בנות. בשנותיו האחרונות סבל ריי ממחלת פרקינסון.
רוברט ריי נפטר במעון הסיעודי בו שהה בדה מוין ב-8 ביולי 2018, בגיל 89. הוא נטמן בבית הקברות וסט הייבן שבעיר.
העלאה
בתקשורת נתונים, העלאה (באנגלית: Upload) פירושה שליחת נתונים (כמו קובץ, בסיס בינארי) ממערכת מקומית אל מערכת מרוחקת באמצעות פרוטוקולי תקשורת כמו IPv4,IPv6 מהנפוצים שבניהם או אחרים, על מנת שתתאפשר תקשורת תקינה בין מערכות בפרוטוקולים מסוימים מבניהם הנפוצים ביותר IPv4,IPv6, חובה שתהיה היכולת של שתי המערכות להוריד ולהעלאות מכיוון שיצירת קישור כגון TCP מחויבת במענה של המערכת בצד האחר שאומרת אם היא מקבלת או מסרבת את ליצירת הקישור.
צרכים נפוצים להעלאת נתונים הם:
העלאה מרוחקת
כשמעבירים נתונים ממערכת מרוחקת אחת למערכת מרוחקת אחרת הדבר נקרא "העלאה מרוחקת". הפעולה נפוצה באתרים המספקים שירותי אירוח קבצים. ללא העלאה מרוחקת יצטרך המשתמש ראשית להוריד את הנתונים אל המערכת המקומית השייכת לו, ולאחר מכן להעלותם שוב אל המערכת המרוחקת הרצויה לו.
סן פרנסיסקו (קוקטייל)
סן פרנסיסקו (מאנגלית: San Francisco) הוא שם למספר קוקטיילים דומים. גרסה מפורסמת אחת המורכבת מ 45 מ"ל ג'ין, 90 מ"ל מיץ תפוזים, 15 מ"ל גרנדין. גרסאות רבות מוסיפות בנוסף גם ליקר בננה ומחליפות את ג'ין בוודקה. גרסה אחרת מכילה 60 מ"ל וודקה, 15 מ"ל טריפל סק, 15 מ"ל ליקר בננה, 45 מ"ל מיץ תפוזים, 45 מ"ל מיץ אננס ו7.5 מ"ל גרנדין. קוקטייל שונה לחלוטין עם שם זהה מכיל סלו ג'ין, ורמוט מתוק, ורמוט יבש, וביטרס תפוזים.
כדי להכין את המשקה, מוזגים את המרכיבים להייבול מלאה בקרח, ולבסוף מוסיפים את הגרנדין ומקשטים בפרוסת תפוז.
ווזנסנסק
ווזנסנסק (אוקראינית: Вознесенськ) היא עיר במחוז מיקולאייב, אוקראינה. העיר יושבת על נהר הבוג הדרומי.
העיר הוקמה ב-1795 בצו שניתן על ידי יקטרינה הגדולה, במקום שהתקיים לפני כן יישוב של קוזאקים בשם "סוקולי".
לאחר שכאן התחיל לעבור קו רכבת אודסה - בכמץ' זה תרם רבות להתפתחותה הכלכלית והעיר החלה לצמוח בקצב מהיר. ב-1933 העיר חוברה לרשת חשמל ורדיו, וב-1936 העיר חוברה לרשת העברת המים.
ב-7 באוגוסט 1941 העיר נכבשה על ידי הגרמנים ושוחררה על ידי הצבא האדום ב-24 במרץ 1944.
איגנץ שוגאר
איגנץ שוגאר (במקור יצחק שוגאר, בהונגרית: Sugár Ignác; מישקולץ, 12 במאי 1860 – מישקולץ, 3 בספטמבר 1917) היה דוקטור למשפטים יהודי-הונגרי, מזכיר לשכת המסחר והתעשייה של העיר מישקולץ (עיר של מעל 150,000 תושבים).
ביוגרפיה
איגנץ שוגאר נולד במשפחה יהודית כבנם של ליפוט שוגאר (Schugar) ושל חני פרידלנדר. הוא סיים את לימודיו בבית הספר התיכון בחלקו בנירג'האזה בגימנסיה הלותרנית, ובחלקו בגימנסיה הקלוויניסטית במישקולץ. בחינות הבגרות שלו הסתיימו בשנת 1879. את התואר האקדמי קיבל בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת בודפשט (היום שמה אוניברסיטת אטווש לוראנד) ביולי 1883. מיוני 1885 הצטרף לחברת "הרכבת הממלכתית ההונגרית המלכותית", שם פעל במשך חמש שנים. מ-1 בספטמבר 1890 מונה למזכיר השני של לשכת המסחר והתעשייה של מישקולץ. בינתיים עבד גם כמורה חוץ בבית הספר התיכון העליון למסחר של מישקולץ ולימד את תחומי המסחר והמשפט. הוא נבחר למזכיר הראשון בשנת 1903 ובאותו זמן התפטר כמורה. שוגאר היה המנהל, המזכיר וחבר הכבוד של כמה איגודי תעשייה ומסחר מקומיים. בשנת 1903 קיבל תואר גם במדע המדינה באוניברסיטת פרנץ יוזף המלכותית בקולוז'וואר. שנתיים לאחר מכן זכה במלגה מטעם לשכת המסחר לביקור במספר מדינות מערב אירופה. מותו נגרם כתוצאה מסרטן המעי.
פרסומיו
הוא היה חבר מערכת בכמה עיתונים וכתבי עת מקומיים ומטרופוליטנים. כתב מאמרים בעיתונים וכתבי עת אלה:
ב-5 בספטמבר 1917 הובא למנוחות בבית הקברות היהודי במישקולץ, שם ספד לו הרב שלמה שפירא.
מעבורת ווליץ'
תולדות המעבורת
שירותי שיט באתר המעבורת פעלו לרוחב הנהר מאז תקופת הכיבוש הנורמני. המועצה המטרופוליטנית לעבודות (Metropolitan Board of Works) שהוקמה בלונדון במחצית המאה ה-19 נטלה לידיה את ניהול הגשרים לרוחב התמזה בלונדון ופתחה אותם לתנועה חופשית. בעקבות זאת עלתה הצעה שהמועצה תקים שירות מעבורת בווליץ'. המועצה החליטה לרכוש לשם כך שתי אוניות משוטה, וב-1887 החלו העבודות להקמת תשתיות למעבורת. שירות המעבורת החל לפעול ב-23 במרץ 1889, יומיים לאחר שמועצת מחוז לונדון באה במקומה של המועצה המטרופוליטנית לעבודות. מאז ועד כה שירות המעבורת פועל ללא תשלום, וזאת מכוח חוק שחוקק הפרלמנט ב-1885.
עד 1920 גדל מאוד הביקוש לשירותי המעבורת עד שאונייה שלישית הוכנסה לשימוש בה. הצעה להקים בקרבת מקום גשר קבוע נדחתה מחשש שהוא ישמש מטרה להפצצות אויב במלחמה עתידית. העומס על המעבורת המשיך לגדול עד שב-1963 הוכנסו בה לשימוש אוניות גל-נוע, שהביאו לשיפור ניכר במצב. ב-1965 עבר ניהול המעבורת לידי מועצת לונדון רבתי. ב-1966 נחנכו רציפי העגינה הנוכחיים של המעבורת, שביכולתם לתפקד גם בתנאי גאות גבוהה בנהר.
לאחר ביטול מועצת לונדון רבתי ב-1986 החל משרד התחבורה של בריטניה לנהל את המעבורת, והוא מצדו שכר לשם כך את שירותי מנהלת רובע גריניץ'. המנהלה המשיכה לנהל את המעבורת גם לאחר הקמת רשות לונדון רבתי, עד שב-2008 מסרה את הניהול לידי תאגיד התחבורה המטרופוליטני Transport for London באמצעות שירותי הנהר שלו. התאגיד מסר את ניהול המעבורת לידי קבלן אזרחי. כיום (2020) מנהלת את המעבורת חברת Briggs Marine.
בשלהי שנת 2018 הושבת שירות המעבורת למשך ארבעה חודשים לצורך שיפוץ הרציפים וחודש ב-1 בפברואר 2019. במועד זה החלו לפעול בו שתי אוניות מעבורת חדשות שיוצרו בפולין. לפי מסורת ותיקה הן נקראות על שם אישים מלונדון - הזמרת ורה לין והמלח בן וולאקוט (Ben Woollacott), ששירת באחת המעבורות וניספה בתאונה בנהר בשנת 2011.
השירות
שירות המעבורת מקשר בין ווליץ' שבגדה הדרומית של התמזה לבין ווליץ' הצפונית שבגדה הצפונית. הוא מקשר גם בין שני קצות כבישי הטבעת הפנימיים של לונדון, מצפון ומדרום לנהר (North Circular Road, South Circular Road). הטרמינל הצפוני של המעבורת ממוקם לא הרחק מנמל התעופה לונדון סיטי.
למעבורת רציף אחד בכל גדה, שנבנה בריחוק מה ממנה אל תוך הנהר. המרחק בין הרציפים הוא כ-250 מטר. כיוון שרק אונייה אחת יכולה לעגון בכל אחד מהרציפים, על שתי האוניות שבשירות להפליג הלוך ושוב בתיאום זו עם זו.
בשירות פועלות שתי אוניות מעבורת במשך כ-14 שעות ביממה ובתדירות של 10–15 דקות (בימי ראשון השירות הניתן הוא קצר ודליל יותר). המעבורות נושאות הולכי רגל, רוכבי אופניים וכלי רכב קלים וכבדים לרבות משאיות עד לגובה של 4.7 מטר ולרוחב של 3.5 מטר.
הפעלת קו המעבורת צפויה להימשך כל עוד יתקיים ביקוש לשירותיה, אשר איננו צפוי לקטון לאור היעדרם של מעברי נהר תחליפיים קרובים אליה.
מעברי הנהר הסמוכים למעבורת
מעברי הנהר הסמוכים למעבורת (שניהם ממזרח) הם מנהרת הולכי הרגל ווליץ', שנפתחה ב-1912, וכן קו של הרכבת הקלה דוקלנדס, שנפתח ב-2009 ומקשר דרך מנהרה בין תחנות בשתי גדות הנהר. כשלושה קילומטר ממערב למעבורת פועל קו רכבל האמירייטס.
מעברי הנהר לרכב הקרובים ביותר למעבורת הם מנהרת בלאקוול, הממוקמת כשלושה קילומטרים ממערב, ומנהרת דרטפורד, כ-16 קילומטר ממזרח. בשתיהן קיימות מגבלות גובה ומנהרת דרטפורד היא מנהרת אגרה.
הקורפוס השלישי (ארצות הברית)
הקורפוס השלישי (באנגלית: III Corps) הוא קורפוס של צבא ארצות הברית שלחם במהלך מלחמת העולם הראשונה, מלחמת העולם השנייה, המלחמה הקרה ובמלחמת עיראק, ובסיסו ממוקם בפורט הוד, טקסס והוא כפוף לפיקוד כוחות צבא ארצות הברית.
מלחמת העולם הראשונה
ב-16 במאי 1918 הוחלט על הקמת הקורפוס, ובמהלך הקמתו הוצב הקורפוס תחת פיקוד הארמייה הצרפתית השביעית לצורך אימוניו. לאחר מכן הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה הצרפתית העשירית, ולחם עימה במהלך הקרב השלישי על האן. בספטמבר הצטרף הקורפוס לארמייה הראשונה, ולחם תחת פיקודה במתקפת מז-ארגון עד סוף המלחמה. לאחר סיום מלחמת העולם הראשונה נשאר הקורפוס כמה חודשים באירופה, ובמהלך 1919 פורק הקורפוס.
מלחמת העולם השנייה
ב-18 בדצמבר 1927 הוקם הקורפוס מחדש כפיקוד הדרכה, ולאחר תחילת מלחמת העולם השנייה, הוא שימש במיוחד כדי להכשיר את הדיוויזיות החדשות שהוקמו,. לאחר ההתקפה היפנית על פרל הארבור (דצמבר 1941) נותר הקורפוס השלישי כדי להגן על החוף המערבי האמריקני כנגד פלישה יפנית. בספטמבר 1944 נחת הקורפוס, בפיקודו של ג'ון מיליקין, בשרבור שבצרפת, והוכפף לארמייה התשיעית. במשך שישה שבועות התארגן הקורפוס, וכן סייע למערכת אקספרס הכדור האדום, ולאחר מכן הוכפף לארמייה השלישית באזור ורדן. הקורפוס השתתף בתקיפת מבצר ז'אן ד'ארק באזור מץ, וב-13 בדצמבר כבש את המבצר.
במהלך הקרב על הבליטה הצטווה הקורפוס לנוע צפונה לעבר בסטון, וב-26 בדצמבר חבר הקורפוס שכלל את הדיוויזיות ה-26, ה-80 והמשוריינת ה-4, לכוחות שהיו נצורים בבסטון. לאחר מכן הוכפף הקורפוס לארמייה הראשונה, וב-9 במרץ 1945 כבשו כוחות מהדיוויזיה המשוריינת ה-9 שהייתה תחת פיקודו את גשר רמאגן. בשל אופיו ההססני הודח מיליקין מהפיקוד על הקורפוס, והוחלף בג'יימס ואן פליט, אשר פיקד על הקורפוס במהלך כיבוש כיס הרוהר, ולאחר מכן התקדם דרך בוואריה עד שנצטווה לעצור על הגבול האוסטרי.
המלחמה הקרה
ב-10 באוקטובר 1946 פורק הקורפוס, אולם ב-15 במרץ 1951, במהלך מלחמת קוריאה, הוקם הקורפוס מחדש, אבל פורק שוב ב-5 במאי 1959. ב-1 בספטמבר 1961 הוקם הקורפוס מחדש, ובמהלך משבר ברלין השני הוא הוצב ככוח לפריסה מהירה, ובמהלך מלחמת וייטנאם פיקח על האימונים והפריסה של יותר מ-137 יחידות המיועדים לדרום-מזרח אסיה. יחידות מהקורפוס נשלחו לפעולות בגרנדה, פנמה והונדורס.
לאחר מכן
במהלך מלחמת המפרץ נשלחו כמה מיחידות הקורפוס לעיראק, ובשנים שלאחר מכן נשלחו יחידות הקורפוס לפעולות בסומליה, בוסניה-הרצגובינה ובקוסובו. במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 נשלח הקורפוס לכמה סבבי שירות בעיראק ובאפגניסטן, וכיום הקורפוס מוצב בפורט הוד, טקסס.
ארגון
מטה הקורפוס ממוקם בפורט הוד, טקסס, וכפופים לו היחידות הבאות:
ריברדייל - דמויות
ריברדייל היא סדרת דרמת נעורים אמריקאית המבוססת על הדמויות מעולמם של "ארצ'י קומיקס". הסדרה עובדה עבור רשת "The CW" על ידי המפיק רוברטו אגירה-סאקאסה, רוברטו אגיר-סקאסה, והופקה על ידי חטיבת הטלוויזיה של האחים וורנר, בשיתוף פעולה עם "ברלנטי הפקות" ו"ארצ'י קומיקס". הסדרה עלתה לראשונה ב-26 בינואר 2017.
הסדרה כוללת אנסמבל דמויות המבוסס על דמויות מעולמם של "ארצ'י קומיקס", כשבתפקידים ראשיים משתתפים בין היתר קיי. ג'יי. אפא כארצ'י אנדרוז; לילי ריינהרט כבטי קופר, קמילה מנדס כורוניקה לודג', קול ספראוס כג'אגהד ג'ונס ומדליין פטץ' כשריל בלוסום.
ב-7 בינואר 2020, רשת "The CW" חידשה את הסדרה לעונה חמישית, שעלתה לשידור ב-20 בינואר 2021.
ארצ'י אנדרוז
ארצ'י הוא סטודנט בתיכון ריברדייל, מוזיקאי בהתהוות ושחקן פוטבול המשחק בנבחרת "הבולדוגים" של תיכון ריברדייל. במהלך העונה הראשונה, ארצ'י מחליט לוותר על מעמדו כקפטן הנבחרת ולהעביר את התפקיד לרג'י מנטל לאחר שחש שברצונו להתמקד יותר במוזיקה שלו. לאורך שנות ילדותיהם, ארצ'י, ג'אגהד ג'ונס ובטי קופר היו חברים קרובים. לאחר שבטי חושפת בפניו שהיא מאוהבת בו, הוא אינו משיב לה באותו המטבע, ומחליט לשמור על קשרי הידידות שלהם, מה שגורם למתח זמני קל במערכת היחסים שלהם. במקום זאת, ארצ'י נמשך לבחורה עשירה וחדשה בשם ורוניקה, שבדיוק עברה לריברדייל מניו יורק בעקבות מעצרו של אביה המיליארדר, היירם לודג', לאחר שביצע הונאה ומעילה. בעונה השנייה, ארצ'י מתקרב יותר למשפחתה של ורוניקה והופך לעוזרו האישי של היירם, דבר היוצר מתחים בינו לבין אביו. בעונה השלישית ארצ'י נשלח לכלא לאחר שהופלל ברצח שאחד מאנשיו של היירם ביצע בפקודתו של היירם, אך הוא בורח מהכלא בעזרת חבריו. עם שובו לריברדייל, ארצ'י נפרד מוורוניקה ומתחיל לצאת לתקופה קצרה עם ג'וסי, אך לבסוף שב להיות עם ורוניקה.
בטי קופר
אליזבת "בטי" קופר היא בתם של האל ואליס קופר, אחותה של פולי קופר, אחותו למחצה של צ'ארלס סמית', בת-זוגו של ג'אגהד ג'ונס, בת דודה של שריל בלוסום ודודתם של התינוקות התאומים של ג'ייסון ופולי, ג'וניפר ודאגווד.
בטי היא סטודנטית בתיכון ריברדייל וחברתם הטובה ביותר של ארצ'י אנדרוז, ג'אגהד ג'ונס, קווין קלר ורוניקה לודג'. בנוסף, בטי היא העורכת הראשית של עיתון תיכון ריברדייל, ה"בלו אנד גולד". לארוך שנות ילדותה, חיי המשפחה של בטי היו מתוחים מאוד, מכיוון שאמה הייתה חולת שליטה ותובענית, מה שהביא לכך שאחותה עברה התמוטטות נפשית ונשלחה לגור במנזר "אחיות החסד השקט", על אף שהוריה טענו שהדבר נגרם בגלל מערכת היחסים ההרסנית של פולי עם ג'ייסון בלוסום. כבת היחידה שנותרה במשפחת קופר, היא הוכנסה ללחץ עצום על ידי אמה להיות מושלמת מכל הבחינות. במהלך העונה הראשונה, בטי פותחת מחדש את ה"בלו אנד גולד", עיתון בית הספר, יחד עם ג'אגהד, שהופך לבן זוגה לאחר שאהבתה הנכזבת לארצ'י לא נענית. בעונה השנייה, בטי הופכת לפיון בעל כורחה בתוכניתו של "הברדס השחור" לטהר את ריברדייל מהחוטאים ומאולצת על ידו לבצע פעולות שמשאירות את חותמם על משפחתה וחבריה, אך היא מצליחה להשתחרר מאחיזתו. בעונה השלישית בטי מתחילה לחקור אודות החווה המסתורית אליה משפחתה הצטרפה.
ורוניקה לודג'
ורוניקה ססיליה לודג' (למשפחת לונה) היא בתם של היירם והרמיוני לודג', בת-זוגו לשעבר של ארצ'י אנדרוז ושל רג'י מנטל ולשעבר אשתו של צ'אד
ורוניקה היא סטודנטית בתיכון ריברדייל, חברה בנבחרת המעודדות, הוויקסנס, וחברת כבוד של ג'וזי והפוסיקאטס, שעברה מניו יורק לעיירת הולדתה של אמה, ריברדייל, עקב מעצרו של אביה וכליאתו לאחר מכן. היא מגיעה לריברדייל כדי להתחיל מחדש ולהשאיר את עברה הבעייתי. בזמן שחיה בניו יורק, ורוניקה הייתה עשירה, פופולרית ואופנתית, אך גם בעלת אופי מתנשא ונערה מרושעת. במהלך העונה הראשונה, היא מתקשה למצוא את האמת שמאחורי נאמנויותיו וכוונותיו של אביה, מכיוון שהיא חוששת מהעתיד לקרות ברגע שישתחרר מהכלא. במקביל, היא מנסה גם להפוך את עצמה לאדם טוב יותר ומפתחת חברויות עם כל הדמויות הראשיות כולל בטי קופר, ג'אגהד ג'ונס, ג'וזי מקוי, שריל בלוסום וקווין קלר והופכת לבת-זוגו של ארצ'י אנדרוז. בעונה השנייה, היירם משתחרר מהכלא ועובר חזרה לריברדייל כדי להצטרף להרמיוני וורוניקה כמשפחה. לאחר שהירם משתחרר, ורוניקה מסתבכת בעסק המשפחתי של לודג'. עם זאת, עם הזמן היא מתחילה להתנגד לאביה ולבסוף מבינה איזה אדם נורא הוא למרות אמונתה העיוורת בו. בעונה השלישית, ורוניקה הופכת ליריבתו של אביה ומנסה באמצעים שונים להכניס אותו לכלא בגלל כל הפשעים שביצע בריברדייל. אף שהאמינה שהיא בתו היחידה של היירם, מאוחר יותר, ורוניקה מגלה שיש לה אחות למחצה בשם הרמוסה לודג', שמופיעה בעונה הרביעית.
ג'אגהד ג'ונס
פורסיית' פנדלטון "ג'אגהד" ג'ונס השלישי הוא בנו של אף. פי. וגלדיס ג'ונס, אחיה הבכור של ג'ליבין ג'ונס, אחיו למחצה של צ'ארלס סמית' ובן-זוגה לשעבר של בטי קופר.
חברו הטוב ביותר של ארצ'י ונער מתבודד שמשפחתו התפרקה לאחר אמו ואחותו עברו לטולדו בגלל התמכרותו של אביו לסמים ולשתייה. במהלך העונה הראשונה ג'אגהד עובר לגור באופן זמני אצל ארצ׳י ומתחיל זוגיות עם בטי קופר, אך בסופה נאלץ לעבור לתיכון סאות'סייד. בעונה השנייה חברי כנופיית "הסרפנטס" מקבלים אותו לשורותיהם, והוא מסתבך עם חברת "סרפנטס" לשעבר, פני פיבודי שמשתפת פעולה עם היירם. בעונה השלישית, ג'אגהד חוקר את הקשר בין המשחק "גריפונים וגרגוילים" לריברדייל.
שריל בלוסום
שריל מרג'ורי בלוסום היא בתם של קליפורד ופנלופה בלוסום, אחותו התאומה של ג'ייסון בלוסום, בת-זוגה של טוני טופז, בת דודה של בטי קופר ודודתם של התינוקות התאומים של ג'ייסון ופולי, ג'וניפר ודאגווד.
שריל היא נערה עשירה ומניפולטיבית שאיבדה לאחרונה את אחיה התאום בתאונה מסתורית, תלמידה בתיכון של ריברדייל, ראש נבחרת המעודדות "הויקסנס" והקווין בי של תיכון ריברדייל. מערכת היחסים של שריל עם משפחתה מתוחה ואף גובלת בהתעללות רגשית ופסיכולוגית מאז מותו של ג'ייסון. אמה האשימה אותה בכך שסייעה לג'ייסון בניסיונו לברוח מריברדייל, מה שבעצם לכאורה הוביל למותו. אביה של שריל חושב עליה כאסון מהלך בהשוואה לג'ייסון, שנחשב ל"גולדן בוי". בעונה השנייה, מתגלה ששריל היא לסבית לאחר שמתאהבת בחברתה הטובה ביותר ג'וסי. לאחר שאהבתה אליה לא נענית, היא מתקרבת לטוני טופז, סרפנטסית ביסקסואלית שלאחר מכן נהיית לבת זוגה. לבסוף היא מצטרפת לכנופיית "הסרפנטס" והופכת לאחת מהם. בעונה השלישית, היא מגורשת על ידי ג'אגהד מ"הסרפנטס" ומקימה ביחד עם טוני את כנופיית "הפריטי פויזנס".
ג'וזי מקוי
ג'וזי היא נערה תחרותית, שאפתנית ויהירה, תלמידה בתיכון ריברדייל והזמרת הראשית והגיטריסטית לשעבר בלהקה שהיא עצמה הקימה, "ג'וזי והפוסיקאטס". לאחר שקיבלה בסתר את ההחלטה להמשיך בקריירת סולו, ואלרי בראון ומלודי ולנטיין, שתי החברות בלהקה, פירקו את הלהקה. אביה, מוזיקאי בעצמו, העניק לה את השם ג'וזפין על שם הזמרת ג'וזפין בייקר. בגלל זה, היא נאבקת לעיתים קרובות להשיג את אישורו תוך כדי ניסיונותיה להרשים אותו. בניגוד לאביה, אמה של ג'וזי, סיירה מעודדת את הכישרונות שלה, במיוחד בכל מה שקשור ללהקה והמוזיקה שלה. בסוף העונה השלישית, ג'וזי יוצאת למסע הופעות עם אביה.
קווין קלר
קווין קלר הוא בנם של טום וגברת קלר.
קווין הוא תלמיד בתיכון ריברדייל וחברן הטוב ביותר של בטי קופר וורוניקה לודג'. לאורך הסדרה, קווין נאבק עם נטיותיו המיניות, מכיוון שהוא חש שאין לו את אותן האפשרויות כמו שלחבריו יש. מאבק פנימי זה גורם לקווין לפעול בפזיזות לעיתים קרובות. במהלך העונה הראשונה קווין יוצא עם חואקין, חבר בכנופיית "הסרפנטס", אך השניים נאלצים להיפרד. בסוף העונה השנייה קווין נהיה לבן זוגו של מוס, אך בתחילת העונה השלישית הוא מגלה שמוס מתבייש להפגין את הזוגיות ביניהם מאחר שעדיין לא יצא מהארון. בעונה הרביעית נרמז שהוא מנהל מערכת יחסים עם פאנגס.
רג'י מנטל
קפטן קבוצת הפוטבול היהיר והשחצן של תיכון ריברדייל. בעונה השלישית, רג'י עוזר לוורוניקה לתחזק את המסבאה שהקימה והשניים מתקרבים.
פנאגס פוגרטי
חבר חדש בכנופיית הסרפנטס, וחברם הטוב של חואקין, טוני וג'אגהד, שעובר לתיכון ריברדייל עם הריסת תיכון סאות'סייד. במהלך העונות השלישית והרביעית, פאנגס מתחיל לנהל מערכת יחסים עם קווין לאחר ששהו יחד ב"חווה" של אדגר ואוולין אברנבר.
פרד אנדרוז
פרדריק ארתור "פרד" אנדרוז הוא בעלה לשעבר של מרי אנדרוז, אביו של ארצ'י אנדרוז ובעליה של חברת הבנייה המקומית, "אנדרוז קונסטרוקשיין".
פרד נולד גדל בריברדייל, וכמו בנו למד בתיכון המקומי, שם הוא היה חברו הטוב ביותר של אף. פי. ג'ונס, ואף יצא לפרק זמן קצר עם הרמיוני גומז, עד שעזבה אותו לטובת היירם לודג'. במהלך שנה השמיניסטית שלהם בתיכון, הוא ואף. פי. הקימו את להקת "פרד'ס הדס". בהמשך, פרד נישא למרי אנדרוז והיא ילדה את בנם היחיד, ארצ'י אנדרוז. עם זאת, נישואיהם התפרקו והוא ומרי נפרדו ברגשות קשים, שכן השניים התקשו להיות באותו החדר יחד בלי שהיה מתווך נוכח, ומרי התרחקה לשיקגו. בסוף העונה הראשונה נורה על ידי "הברדס השחור", אך שורד. בעונה השנייה פרד מחליט לרוץ לראשות העיר, אך מפסיד להרמיוני לודג'. בתחילת העונה הרביעית נחשף שפרד מת בתאונת פגע וברח בזמן שניסה לעזור לאישה זרה שמכוניתה הייתה תקועה בשולי הכביש.
אליס קופר
אליס גדלה בסאות'סייד של ריברדייל ולמדה בתיכון המקומי עם אף. פי. ג'ונס, פרד ומרי אנדרוז, פנלופי בלוסום, טום קלר, היירם והרמיוני לודג' וסיירה מקוי, איתם היא ייסדה את מועדון החצות בעקבות מציאת לוח המשחק של "גריפונים וגרגוילים". לאחר הרציחות שבוצעו בעקבות המשחק ופירוק המועדון, אליס החלה לצאת עם האל קופר, ובהמשך נישאה לו והולידה לו שתי בנות, פולי ובטי. אליס מתוארת כאישה פרפקציוניסיטית, חולת שליטה ותובענית שדורשת משתי בנותיה להגיע לשלמות המוחלטת. בדיעבד, מתגלה כי אליס עצמה אינה מושלמת ופגומה כשבטי חושפת שהיא נכנסה להריון בשנות התיכון ומסרה את התינוק לאימוץ בעקבות לחציו של האל, כמו כן, את העובדה שהיא שהייתה בעברה חברת "הסרפנטס" ושבעקבות מעצרה, היא ניתקה את כל קשריה עם הכנופיה, ומחקה, או לפחות חשבה שמחקה כל אזכור למעצרה מארכיוני המערכת. לקראת סוף העונה השנייה מתגלה שהתינוק שנולד לה היה שייך לאף. פי.. בתחילת העונה השלישית, אליס, השבורה מאירועי העונה השנייה, מצטרפת ל"חווה", למורת רוחה של בטי.
הרמיוני לודג'
הרמיוני אפולוניה לודג' (למשפחת גומז) היא אשתו של היירם לודג' ואמה של ורוניקה לודג'.
הרמיוני גדלה בריברדייל ונולדה למשפחה לטינית ענייה ממעמד הפועלים. במהלך שנותיה בתיכון ריברדייל, הרמיוני ניהלה משולש אהבה עם פרד והיירם, אך בסופו של דבר היא בחרה בהיירם על פני פרד. במשך כל שנות לימודיה בתיכון, הרמיוני עבדה בעסקים מקומיים כמו "ביז'ו" ו"ספיפאני". היו כאלה שתיארו את הרמיוני כנערה מרושעת במהלך אותן השנים, אך פלשבקים מרמזים שהיא הייתה נערה קתולית מרדנית. לאחר שנפרדה מפרד והתחתנה עם היירם לודג', השניים עברו לניו יורק, שם נולדה בתם, ורוניקה. לאחר שהיירם נעצר בגין הונאה ומעילה, הרמיוני וורוניקה עזבו את ניו יורק ועברו חזרה לריברדייל. בעונה השנייה, הרמיוני מתמודדת על ראשות העיר של ריברדייל מול פרד, ובסופו של דבר מנצחת. בעונה השלישית, הרמיוני ממנה את אף. פי. ג'ונס לתפקיד שריפות העיירה.
אף. פי. ג'ונס
'''פורסיית' פנדלטון "אף. פי." ג'ונס השני''' הוא בעלה לשעבר של גלדיס ג'ונס, אביהם של צ'ראלס סמית' וג'אגהד וג'ליבין ג'ונס, מנהיג הסרפנטס ושריף ריברדייל לשעבר.
היירם לודג'
אביה של ורוניקה לודג' ובעלה של הרמיוני לודג', שישב במהלך העונה הראשונה בכלא בשל ההונאות שביצע. בעונה השנייה, היירם חוזר לריברדייל ומתחיל בעקביות להשתלט על כל הנכסים בעיירה, ובהמשך, הוא מגייס את פנלופי וקלאודיוס בלוסום, את פני פיבודי וכנופיית "הגולים" ואת שריף מינטה עבור תוכנית שמטרתה לשנות את ריברדייל.
ליאב אורגד
ליאב אורגד הוא יושב ראש (משותף) של מכון רובינשטיין לאתגרים חוקתיים בבית ספר הארי רדזינר למשפטים של אוניברסיטת רייכמן ופרופסור חבר בבית הספר לאודר לממשל, דיפלומטיה ואסטרטגיה באוניברסיטת רייכמן. הוא מנהל קבוצת המחקר ״אזרחות ומשפט בינלאומי״ במכון למדעי החברה בברלין (WZB Berlin), ראש התכנית ל״אזרחות גלובלית״ באוניברסיטה האירופית (EUI) בפירנצה, ופרופסור בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת פקין בשנג'ן.
ביוגרפיה
אורגד גדל בשכונת שיכון המזרח בראשון לציון. שירת ביחידת דובר צה"ל. בתום השירות הצבאי החל ללמוד במחזור הראשון של מסלול ״משפט וממשל״ במרכז הבינתחומי הרצליה, כמלגאי של קרן אייסף. הוא סיים לימודי תואר שני במשפטים ומדיניות ציבורית באוניברסיטה העברית, תואר שני במשפטים באוניברסיטת קולומביה ודוקטורט במשפטים באוניברסיטה העברית בנושא ״קריטריונים לגיטימיים ובלתי-לגיטימיים להגבלת הגירה״ (בהנחיית פרופ׳ ברק מדינה). את התמחותו עשה באגף ייעוץ וחקיקה במשרד המשפטים.
בשנים 2006-2009 ו-2012–2022 שהה כחוקר במוסדות אקדמיים בניו-יורק, בוסטון, ברלין ופירנצה. חזר לישראל ב-2023 להוביל את מכון רובינשטיין לאתגרים חוקתיים באוניברסיטת רייכמן (יחד עם ד"ר אביגדור קלגסבלד ופרופ׳ יניב רוזנאי).
כיהן כיושב ראש הוועדה למשפט בינלאומי בלשכת עורכי הדין בישראל, יועץ חיצוני במועצה לביטחון לאומי, מזכיר הוועדה המייעצת לעיצוב מדיניות הגירה לישראל במשרד הפנים ועמית מחקר במכון לתכנון מדיניות העם היהודי.
מלמד קורסים בנושא אתגרים חוקתיים, טכנולוגיה וממשל, הגירה ואזרחות, נאמנות ובגידה, זכויות רוב ומיעוט, צדק וזכויות אדם. בעבר לימד קורסים במשפט ציבורי עם פרופ׳ אמנון רובינשטיין והשופט מישאל חשין.
כיהן כפרופסור אורח באוניברסיטת קולומביה בניו יורק ובאוניברסיטת FGV בריו דה ז'ניירו, כעמית מחקר במרכז אדמונד ספרא לאתיקה באוניברסיטת הרווארד, כעמית מארי קירי באוניברסיטה החופשית בברלין, וכחוקר אורח באוניברסיטאות ניו-יורק (NYU), לוצרן ואוטרכט. חבר לשעבר באקדמיה הגלובלית הצעירה למדע (Global Young Academy) ובאקדמיה האירופית הצעירה (Young Academy of Europe).
הוקרה
אורגד זכה במספר מלגות, בהן מלגת רוטשילד, מלגת פולברייט, מלגת Jean-Monnet, מלגת פישמן ומלגת תקווה.
בשנת 2012 נבחר לרשימת ״40 המבטיחים מתחת ל-40״ של עיתון גלובס. בשנת 2016 נבחר לאחד מתוך 12 המרצים ״מעוררי ההשראה״ בישראל מטעם התאחדות הסטודנטים.
תחומי מחקר ופרסומים
אורגד פרסם עשרות מאמרים. תחומי מחקריו העיקריים הם משפט חוקתי ותיאוריה דמוקרטית, הגירה ואזרחות, דת ורב-תרבותיות, זכויות אדם ומשפט וטכנולוגיה. מחקריו זכו בפרסים ומענקי מחקר בינלאומיים, בהם מענק של מועצת המחקר האירופית (ERC Starting Grant) בסך 1.5 מיליון יורו, מענק הקרן הלאומית למדעים בגרמניה (DFG Emmy Noether Grant) בסך 1.2 מיליון יורו, ומענק של הקרן הלאומית למדעים בישראל. כן זכה במלגת Marie Curie מטעם מועצת המחקר האירופית למחקר באוניברסיטה החופשית ברלין.
ניסאן מקסימה
ניסאן מקסימה (באנגלית:Nissan Maxima) היא מכונית קומפקטית במרכב סדאן, בעלת חמישה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי ניסאן משנת 1980. היא הוצגה בשנת 1980 לשנת הדגם 1981.
באוגוסט 2020 הודיעה ניסאן כי המקסימה תוחלף בשנת 2022 על ידי מכונית חשמלית.
ב-5 באוגוסט 2022 הודיעה רשמית כי באמצע 2023 ייצור המקסימה יסתיים רשמית.
דור ראשון (שם קוד G910)
הדור הראשון יוצר בין השנים 1980 ל-1984. הדור הראשון הוצג בשנת 1980 לשנת הדגם 1981. היא החליפה את הדאסטון 810 אשר נמכר ביפן בדורו הראשון בלבד ובדור השני ליפן, הציגה ניסאן את המקסימה בעוד שבצפון אמריקה נמכר הדור השני של הדאסטון 810. המקסימה שווקה בשני מרכבים, סדאן וסטיישן. משנת 1982 גם בצפון אמריקה נמכר המקסימה אך בשם דאסטון מקסימה. משנת 1984 לקראת סוף הייצור גם בצפון אמריקה נקראה המקסימה "ניסאן מקסימה" ולא "דאסטון מקסימה".
בתחום ההנעה שיווקה ניסאן את המקסימה עם שני מנועים, אחד מנוע בנזין בנפח 2.4 ליטר המספק 120 כ"ס ומנוע דיזל בנפח 2.8 ליטר, מנוע הדיזל שווק באירופה, אך עד שנת 1983 שווק גם בצפון אמריקה. כל המנועים שווקו לבחירה בין תיבת הילוכים אוטומטית בעלת ארבעה הילוכים לבין תיבת הילוכים ידנית בעלת חמישה הילוכים.
דור שני (שם קוד PU11)
הדור השני יוצר בין יולי 1984 לאוגוסט 1988. ב-17 באוקטובר 1984 חשפה ניסאן את המקסימה החדשה, בעוד שהייצור החל ביולי אותה שנה. הדור השני היה הדור האחרון שבו הוצע גם מרכב סטיישן. בסוף 1986 הציגה ניסאן רענון קטן למקסימה, זו כוללת שדרוג טכנולוגי.
בתחום ההנעה שיווקה ניסאן את המקסימה עם מנוע בנזין בלבד, לשווקים מחוץ ליפן היו מנועי בנזין V6 בנפחי 2.0 ליטר המספק 157 כ"ס ו-3.0 ליטר. ליפן שיווקה ניסאן את המקסימה עם מנוע בנזין I4 בנפח 2.0 ליטר עם מגדש טורבו. כל המנועים שווקו לבחירה בין תיבת הילוכים אוטומטית בעלת ארבעה הילוכים לבין תיבת הילוכים ידנית בעלת חמישה הילוכים.
מידות
אורך הדור השני היה 4,610 מ"מ ו-4,694 מ"מ (סטיישן), רוחב הדור השני היה 1,689 מ"מ, גובה הדור השני היה 1,389 מ"מ ו-1,415 מ"מ (סטיישן), בסיס הגלגלים בדור השני עמד על 2,550 מ"מ.
דור שלישי (שם קוד J30)
הדור השלישי יוצר בין אוגוסט 1988 למרץ 1994. הדור החדש היה בעל מידות גדולות יותר שהפכו אותו למכונית המנכרת ביותר בצפון אמריקה אחרי מאזדה 929. באוגוסט 1991 הציגה ניסאן רענון קל למקסימה שכללה הוספת כרית אוויר למכונית. לאחר הצגת הרענון כבר לא שווקה המקסימה ביפן.
בתחום ההנעה הציגה ניסאן את המקסימה דור שלישי עם שני מנועי בנזין שניהם V6 בנפח 3.0 ליטר אך ההספק שונה, המנוע הראשון מספק 160 כ"ס והשני (שיועד בעיקר לאמריקה הצפונית) 190 כ"ס. עם שיווק הדגם באוסטרליה ניסאן אוסטרליה שיווקה את הדגם עם אותו מנוע אך עם הספק של 164 כ"ס. כל המנועים שווקו לבחירה בין תיבת הילוכים אוטומטית בעלת ארבעה הילוכים לבין תיבת הילוכים ידנית בעלת חמישה הילוכים.
מידות
אורך הדור השלישי היה 4,765 מ"מ, רוחב הדור השלישי היה 1,760 מ"מ, גובה הדור השלישי היה 1,346 מ"מ ו-1,400 מ"מ, בסיס הגלגלים בדור השלישי עמד על 2,649 מ"מ.
דור רביעי (שם קוד A32)
הדור הרביעי יוצר בין פברואר 1994 ל-31 במרץ 1999. במאי 1994 הציגה ניסאן את המקסימה החדשה לשנת הדגם 1995. הדור הרביעי נקרא גם ניסאן צ'אפרו (ביפן), ניסאן מקסימה QX (האיחוד האירופי), ניסאן QX (הממלכה המאוחדת). באוקטובר 1996 חשפה ניסאן את הרענון למקסימה, הרענון כלל חישוקים חדשים לגלגלים, מכסה פלסטיק במקום זכוכית לפנסיים הקדמיים והאחוריים והוספת כריות אוויר בצידי המכונית כסטנדרט.
בתחום ההנעה שיווקה ניסאן את הדור הרביעי עם מנועי בנזין בנפחי 3.0 ליטר המספק 190 כ"ס, 2.5 ליטר המספק 190 כ"ס ו-2.0 ליטר המספק 155 כ"ס. כל המנועים שווקו לבחירה בין תיבת הילוכים אוטומטית בעלת ארבעה הילוכים לבין תיבת הילוכים ידנית בעלת חמישה הילוכים.
דור חמישי (שם קוד A33B)
הדור החמישי יוצר בין אפריל 1999 לדצמבר 2002. הדור החדש היה בעל עיצוב מודרני יותר לאותה תקופה. הדור החמישי שווק עם מנוע בנזין בנפח 3.0 ליטר המספק 227 כ"ס. המנוע שווק עם תיבת הילוכים אוטומטית בעלת ארבעה הילוכים או תיבת הילוכים ידנית בעלת חמישה או שישה הילוכים.
בשנת 2001 הוצגה מתיחת פנים למקסימה, מתיחת הפנים כללה עיצוב מעודכן ושיפור האבזור והחלפת המנוע 3.0 ליטר המספק 227 כ"ס ב-מנוע 3.5 ליטר המספק 255 כ"ס.
מידות
אורך הדור החמישי היה 4,839 מ"מ ו-4,839 מ"מ (לאחר מתיחת הפנים), רוחב הדור החמישי היה 1,786 מ"מ, גובה הדור החמישי היה 1,435 מ"מ ובין 1,430 מ"מ ל-1,450 מ"מ (לאחר מתיחת הפנים), משקל הדור החמישי היה 1,472 ק"ג, בסיס הגלגלים בדור החמישי עמד על 2,751 מ"מ.
דור שישי (שם קוד A34)
הדור השישי יוצר בין ינואר 2003 למאי 2008. הדור החמישי הוצג בתערוכת הרכב הבינלאומית של אמריקה הצפונית בינואר 2003 כמודל 2004. הדור החמישי נמכר רק בארצות הברית, קנדה ומקסיקו. בתחום ההנעה שיווקה ניסאן את המקסימה עם מנוע בנזין 3.5 ליטר המספק 265 כ"ס ב-5,800 סל"ד. היא שווקה בשתי רמות גימור SL ו-SE, ה-SE היא רמת הגימור הספורטיבית הכוללת מתלים נוקשים יותר, חישוקים גדולים יותר וספוילר אחורי. רמת הגימור SL היוקרתית כללה חישוקים קטנים יותר, עץ יוקרתי בתא הנוסעים ומערכות פנים משודרגות. רמת הגימור SL שווקה רק עם תיבת הילוכים אוטומטית בעוד רמת הגימור SE שווקה לבחירה בין תיבה אוטומטית לידנית.
בשנת 2006 הציגה ניסאן את מתיחת הפנים למקסימה, זו כללה שדרוג האבזור, ועיצוב יוקרתי יותר.
מידות
אורך הדור השישי היה 4,915 מ"מ ו-4,938 מ"מ (לאחר מתיחת הפנים), רוחב הדור השישי היה 1,821 מ"מ, גובה הדור השישי היה 1,481 מ"מ, משקל הדור השישי היה 1,623 ק"ג, בסיס הגלגלים בדור השישי עמד על 2,824 מ"מ.
דור שביעי (שם קוד A35)
הדור השביעי יוצר בין 27 במאי 2008 ל-2014. הדור השביעי הוצג בתערוכת הרכב הבינלאומית של ניו יורק באפריל 2008. הדור השביעי בנוי על פלטפורמת ניסאן D החולקת פלטפורמה זו עם הדור הרביעי ניסאן אלטימה והדור השני ניסאן מוראנו. העיצוב החיצוני והפנימי דומים במקצת לאינפיניטי G ואינפיניטי M. בתחום ההנעה שיווקה ניסאן את המקסימה דור שביעי עם מנוע בנזין V6 הנפח 3.5 ליטר המספק 290 כ"ס ב-6,400 סל"ד ומומנט מרבי של 36 קג"מ ב-4,400 סל"ד. תיבת הילוכים רציפה. התאוצה אורכת 6.3 שניות ומהירות המרבית עומדת על 225 קמ"ש. צריכת הדלק המשולבת עומדת על 10.6 ק"מ לליטר. תוכנן גם מנוע דיזל.
בשנת 2012 ריעננה ניסאן את המקסימה בסורג קדמי חדש, גלגלים בקוטר 18 ו-19 אינץ'. תא הנוסעים קיבל גם עדכון. בשנת 2013 ושנת 2014 ניסאן עדכנה קלות את המקסימה בעיקר בתא נוסעים.