cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אטלנטה הוקס
1994–2005: תקופת מעבר
בעונת 1996-97 ההוקס התקשו בפתיחת העונה עם מאזן של 6–5, אך עד מהרה הצליחו לחזור למאזן חיובי כשהקבוצה החתימה את קלעי השלשות הנקודות הנרי ג'יימס בדצמבר, ובהמשך שחררה את ברטון לשוק החופשי בינואר לאחר ששיחק רק 24 משחקים. ההוקס רשמו שיא של 2–14 בינואר, שכלל רצף של עשרה ניצחונות, ולאחר מכן החזיקו במאזן שיא של 15–31 בפגרת האולסטאר, ורשמו רצף של 7 ניצחונות במרץ. הקבוצה גם ניצחה 20 משחקי בית רצופים בין ה-12 בנובמבר ל-12 בפברואר. בסיום העונה ההוקס גמרו במקום השני בבית המרכזי עם מאזן 26–56, בעודם רשמו את מאזן הבית השלישי הטוב בליגה עם 5–36. דיקמבה מוטומבו העמיד ממוצעים של 13.3 נקודות, 11.6 ריבאונדים ו-3.3 חסימות למשחק, זכה בתואר שחקן ההגנה של העונה בפעם השנייה בקריירה שלו, והוביל את ההוקס להיות הקבוצה עם הדירוג את ההגנתי השלישי בטיבו ב-NBA. בפלייאוף הצליחו ההוקס לעבור בסיבוב הראשון את דטריוט פיסטונס בתוצאה 3-2 אבל הפסידו בסיבוב השני לשיקגו בולס (שלבסוף גם זכו באליפות באותה עונה). לאחר הפלייאוף של 1997, ההוקס חזרו לשחק ב-McCamish Pavilion, כאשר הג'ורג'יה דום שימש למשחקים בעלי קיבולת גדולה יותר, עד שנפתח הפיליפס ארנה לפני תחילת עונת 1999-2000.
בשנת 1998, גמרו ההוקס מקום החמישי במזרח עם מאזן של 50-32 באותה שנה זכה מוטומבו בתואר שחקן ההגנה של השנה בפעם השנייה ברציפות וגם הפאוור פורוורד אלן הנדרסון זכה בפרס השחקן המשתפר של השנה. למרות זאת הם הודחו על ידי שארלוט בסיבוב הראשון של הפלייאוף. בעונת 1999 שהייתה מקוצרת עקב שביתת השחקנים הצליחו ההוקס להשיג מאזן של 31 ניצחונות, אבל לא הצליחו לעבור מעבר לסיבוב השני של הפלייאוף.
בשנת 1999, ביצעו ההוקס טרייד על סטיב סמית' לפורטלנד טרייל בלייזרס תמורת אייזיאה ריידר וג'ים ג'קסון. סמית' היה אחד מהשחקנים הפופולריים ביותר של ההוקס במהלך שנות ה-90 ולא מכבר זכה בפרס האזרחות על שם ג'יי. וולטר קנדי בעבור פעילויות הצדקה הרבות שנטל בהן חלק. בניגוד לו, סבל ריידר מהיסטוריה של בעיות התנהגות בתוך ומחוץ למגרש. התנהגותו הבעייתית של ריידר המשיכה לאחר הגיעו לאטלנטה. ריידר החמיץ את יום מחנה אימונים הראשון ואחר לשני משחקים. לאחר שנפוצו שמועות כי עישן מריחואנה במלון באורלנדו במהלך מסע משחקים בחודש ינואר, תבעה הנהלת הליגה כי ישתתף בייעוץ לגמילה מסמים, וקנסה אותו ב-200,000 דולר עד שהסכים להשתתף. כאשר הופיע באיחור למשחק בחודש מרץ, שחררה אותו הנהלת המועדון. שנה לאחר מכן העבירו ההוקס גם את ג'קסון. הטריידים של סמית' וריידר גרמו להוקס ליפול למטה; והם לא הצליחו לחזור אל הפלייאוף במשך תשע העונות הבאות.
ב-31 במרץ 2004, הצוות נמכר לקבוצת מנהלים בשם Atlanta Spirit LLC על ידי טיים וורנר. במהלך הקדם עונה, ההוקס בחרו במוקם ה-17 את ג'וש סמית' והם גם שלחו בטרייד את ג'ייסון טרי, אלן הנדרסון, ובחירת סיבוב הראשון עתידית לדאלאס מאבריקס, עבור אנטואן ווקר וטוני דלק. לאחר השינוי בבעלות, ההוקס עדיין התקשו, ובעונת 2004-2005, ההוקס היו הקבוצה הגרועה ביותר בליגה עם 13 ניצחונות בלבד. זו הייתה גם השנה שבה זכה הרוקי ג'וש סמית' בתחרות ההטבעות.
2005–2013: תקופת ג'ו ג'ונסון וג'וש סמית'
למרות מאזנם הגרוע בעונה שעברה, זכו ההוקס רק בבחירה השנייה בדראפט של שנת 2005 (הבחירה הראשונה הלכה למילווקי באקס). עם הבחירה השנייה, בחרו ההוקס את מרווין ויליאמס מאוניברסיטת קרוליינה הצפונית..
בקיץ של שנת 2005, השלימו ההוקס עסקה של "החתם והעבר" (sign and trade) עם פיניקס סאנס כדי לקבל את ג'ו ג'ונסון תמורת בוריס דיאו ושתי בחירות דראפט עתידיות ראשונות. כמו כן החתימו ההוקס את זאזה פאצ'וליה ממילווקי באקס. שינויים אלה התרחשו לאחר מה שנראה כמאבקי כוח בין הבעלים של המועדון שנמשכו כמעט שלושה שבועות לפני שהעסקאות נחתמו.
תקווה וגאולה ממצבה העגום של הקבוצה החלו להופיע באופק בתחילת שנת 2007. כאשר ההוקס זכו במקום השלישי בבחירת הדראפט של אותה שנה, ההוקס הטיבו ובחרו את אל הורפורד מאוניברסיטת פלורידה. הורפורד כמעט והצליח להשיג ממוצעים דו ספרתיים בעונת הרוקי שלו, והוא היה היחיד שנבחר פה אחד לנבחרת הרוקיז של העונה, כמו כן, הוא היה מועמד לפרס רוקי השנה. העונה נפתחה בצורה חיובית כאשר ההוקס גברו במשחק הראשון על דאלאס מאבריקס 101-94, ומעלים את רף התקווה של אוהדי הקבוצה. הפעם האחרונה בה הצליח המועדון לנצח במשחק פתיחת העונה היה בשנת 1998, שהייתה גם העונה האחרונה בה הגיעה המועדון למשחקי הפלייאוף. לכבוד עונת 08–2007, עדכנו ההוקס את צבעי המדים שלהם לכחול, אדום ולבן, מציינים את הפעם הראשונה בה השתמש המועדון בצבעים אלה מאז ימיהם בסנט לואיס.
באמצע העונה ביצעו ההוקס טרייד שהעביר אליהם את מייק ביבי, שהעלה את תקוותיהם לגבי הפלייאוף. בזמן שהתבצע הטרייד היו ההוקס במאזן של 22–28, ולאחר מכן הם הצליחו לנצח 15 מ-32 המשחקים האחרונים של העונה וסיימו את העונה הסדירה במאזן של 37-45. אף על פי שההוקס סיימו את העונה במאזן שלילי, הם הצליחו להתברג לפלייאוף לראשונה מאז שנת 1999. במהלך הפלייאוף ההוקס התחילו להראות שיפור, מושכים את מי שלאחר מכן הפכה לאלופת ה-NBA בוסטון סלטיקס לסדרה עם שבעה משחקים. ההוקס הצליחו לנצח בכל שלושת משחקי הבית שלהם בפיליפס ארנה, שאירח לראשונה את משחקי הפלייאוף והתמלא עד אפס מקום לראשונה בתולדות המועדון. בעונת 09–2008 ההוקס הצליחו לנצח 47 משחקים, וסימו את העונה במאזן חיובי לראשונה מאז שנת 1999. עם סגל שחקנים שנותר כמעט ללא שינוי מהעונה הקודמת הצליחו ההוקס לקחת צעד נוסף קדימה בהתפתחות שלהם. גם הפעם נדחפו ההוקס לסדרה בת שבעה משחקים, בסיבוב הראשון של הפלייאוף, אך הפעם נהנו מיתרון ביתיות במשחק המכריע, את יתרון זה נצלו כדי לנצח בסדרת הפלייאוף ראשונה מאז שנת 1999 נגד מיאמי היט. לאחר מכן בסיבוב השני של הפלייאוף ההוקס הודחו בסוויפ בידי קליבלנד קאבלירס.
בעונת 10–2009 הראתה שיפור נוסף אצל ההוקס, הקבוצה נצחה 53 משחקים במהלך העונה הסדירה, עונה ראשונה עם 50+ ניצחונות לראשונה משנת 1997. אל הורפורד נבחר לראשונה בקריירה למשחק האולסטאר, ויחד עם ג'ו ג'ונסון שגם נבחר, ההוקס שלחו לראשונה מאז שנת 1998 שני שחקנים למשחק האולסטאר. בפלייאוף, לעומת זאת, ההוקס לא עשו שיפור והם גברו על מילווקי באקס בסדרה ארוכה וקשה לאחר שבעה משחקים, אך הם הובסו בסוויפ בידי אורלנדו מג'יק בחצי גמר המזרח, כאשר כל אחד מהמשחקים היה חד צדדי לחלוטין. לאחר העונה, פיטרו ההוקס את המאמן מייק וודסון ומינו במקומו את לארי דרו.
בעונת 11–2010 נסוגו ההוקס צעד לאחור, כשסיימו את העונה הסדירה עם 44 ניצחונות, אף על פי שהורפורד וג'ונסון נבחרו שוב למשחק האולסטאר. באמצע העונה העבירו ההוקס את מייק ביבי לוושינגטון ויזארדס תמורת קירק היינריך. אך המצב רק הורע כאשר ההוקס הפסידו בששת המשחקים האחרונים של העונה. למרות זאת, בפלייאוף ההוקס הצליחו שוב, כאשר הם נוקמים באורלנדו מג'יק על ההפסד בעונה הקודמת בסדרה של שישה משחקים, אך ההוקס נעצרו שוב בחצי גמר המזרח לאחר שהפסידו לשיקגו בולס בתוצאה 2-4.
בדצמבר 2011, ההוקס החתימו את טרייסי מקגריידי, ג'רי סטקהאוס, ג'ייסון קולינס, ולדימיר רדמנוביץ', ג'נרו פארגו ווילי גרין. הם גם בחרו החתימו את הרוקי דונלד סלואן ואיבן ג'ונסון בן ה-27. חודש לאחר מכן הם ויתרו על סלואן. ההוקס סיימו את עונת 2011-12 עם מאזן של 40-26, והעפילו לפלייאוף בפעם החמישית ברציפות. עם זאת, ההוקס הודחו בסיבוב הראשון על ידי בוסטון סלטיקס בשישה משחקים, מה שסיים את רצף שלושת השנים שבהם ההוקס עלו לסיבוב השני של הפלייאוף.
2013–2018: תקופת מייק בודנהולצר
לאחר מספר שנים של דשדוש וחוסר הצלחה, ב-25 ביוני 2012 הוחתם דני פרי שהיה סגן נשיא סן אנטוניו ספרס, למנהל הכללי של הקבוצה.
במהלך דראפט 2012, בחרו ההוקס בגארד ג'ון ג'נקינס בבחירה ה-23 ובפאוור פורוורד מייק סקוט בבחירה ה-43.
ב-2 ביולי 2012, ההוקס העבירו את הסקורר המוביל ואת האולסטאר ג'ו ג'ונסון לברוקלין נטס עבור ג'ורדן פארמר, אנתוני מורו, ד'שון סטיבנסון, ג'ורדן וויליאמס ויוהאן פטרו, וכמו גם בחירת סיבוב ראשון ב-2013. באותו יום, ההוקס העבירו את הסמול פורוורד מרווין וויליאמס ליוטה ג'אז עבור הרכז דווין האריס.
ב-10 ביולי 2012, ההוקס החתימו את הגארד לו וויליאמס. וב-21 בינואר 2013, בעקבות פציעת שגמרה את עונה של לו וויליאמס במשחק מול ברוקלין נטס, החתימו ההוקס את הגארד ג'נרו פארגו על חוזה ל-10 ימים.
ב-21 בפברואר 2013, ההוקס העבירו את אנתוני מורו לדאלאס מאבריקס תמורת דנטיי ג'ונס. באותו יום, ההוקס העבירו בחירה עתידית בסיבוב השני של הדראפט לגולדן סטייט ווריורס בתמורה לג'רמי טיילר, אשר וויתרו עליו 15 ימים לאחר מכן. ההוקס סיימו את עונת 2012-13 עם מאזן של 44-38, והעפילו לפלייאוף זו עונה שישית ברציפות. עם זאת, הם הודחו על ידי אינדיאנה פייסרס בשישה משחקים בסיבוב הראשון. עד סוף העונה, כל שחקן שהיה מעורב בטריידים של ג'ונסון ו-וויליאמס רק שנה קודם לכן הההוקס או ויתרו עליו או לא החתימו אותו מחדש.
ולפני עונת 2013/2014 מינה דני פרי את מייק בודנהולצר, שהיה עוזר מאמן בסן אנטוניו, למאמן.
ההוקס נכנסו לדראפט 2013 עם ארבע בחירות. הם בחרו את הרכזים דניס שרדר (בחירה 17) ושיין לארקין (בחירה 18). הם גם בחרו ברכז רולזינו נטו עם הבחירה ה-47 ובסמול פורוורד ג'יימס אניס עם הבחירה ה-50. עם זאת, ההוקס העבירו את לארקין לדאלאס מאבריקס תמורת זכויות הדראפט של מייק מוסקלה ולוקאס נוגיירה, כמו גם הגארד ג'ארד קנינגהם. הם גם העבירו את זכויות הדראפט של אניס למיאמי היט ושל נטו ליוטה ג'אז בעד לבחירה עתידית בסיבוב השני. ההוקס החזירו את קייל קורבר עם חוזה לארבע שנים של 24 מיליון דולר והחתימו את הפאוור פורוורד פול מילסאפ בחוזה לשנתיים בסכום של 19 מיליון דולר.
ההוקס סיימו את העונה במאזן של 38-44, וגמרו את העונה במאזן שלילי לראשונה מאז 2008. עם זאת, בגלל חולשת המזרח באותה שנה, הם סיימו בתור המדורגת 8 והעפילו לפלייאוף נגד המדורגת ראשונה במזרח אינדיאנה פייסרס. ההוקס, שהיו מדורגים במקום השמיני, הצליחו למתוח את הסדרה מול הקבוצה מהמקום הראשון לסדרה של שבעה משחקים, אך לבסוף ניצחה אינדיאנה במשחק השביעי וניצחו את הסדרה.
את עונת, סיימו ההוקס עם המאזן הטוב ביותר במזרח והטוב בתולדות הקבוצה. הצלחתו של בודנהולצר מתעצמת מכיוון שבקבוצה לא שיחקו שחקנים שנחשבים מהטופ העולמי, ושחקנים דוגמת קייל קורבר, ג'ף טיג ופול מילסאפ הצטיינו תחת שרביטו. בסיום העונה נבחר בודנהולצר למאמן השנה. בפלייאוף הגיעו ההוקס עד לגמר המזרח בו הפסידו לקליבלנד קאבלירס בתוצאה 0–4.
ב-22 ביוני 2016, ההוקס העבירו את ג'ף טיג לאינדיאנה בעסקה של שלוש קבוצות, מהלך שיעניק להוקס את הבחירה ה-12 של יוטה ג'אז בדראפט 2016.
ב-8 ביולי 2016, הורפורד חתם על חוזה לארבע שנים של 113 מיליון דולר עם בוסטון סלטיקס. ב-12 ביולי 2016, דווייט הווארד הסכים לחזור הביתה לאטלנטה בחוזה לשלוש שנים של 70 מיליון דולר עם ההוקס. ההוקס סיימו את עונת 2016/2017 עם מאזן 43–39, מספיק טוב עבור המדורגת החמישית. אבל הם הפסידו בסיבוב הראשון לוושינגטון וויזארדס בשישה משחקים.
ב-20 ביוני 2017, הווארד הועבר בטרייד, יחד עם הבחירה ה-31 בדראפט 2017, לשארלוט הורנטס בתמורה למרקו בלינלי, מיילס פלומלי והבחירה ה-41 הכללית באותו דראפט. יומיים לאחר מכן, ההוקס בחרו בפאוור פורוורד ג'ון קולינס עם הבחירה ה-19. ב-13 ביולי 2017, פול מילסאפ עזב את ההוקס על ידי חתימה בחוזה רב שנתי עם דנבר נאגטס. ההפסד של הווארד ומילסאפ הוכיח את עצמו כבלתי סביל עבור ההוקס, כאשר הם סיימו את עונת 2017/2018 עם מאזן 24-58, אחרון במזרח, והחמיצו את הפלייאוף בפעם הראשונה מאז עונת 2006-07.
ב-25 באפריל 2018, החליטו ההוקס והמאמן הראשי בודנהולצר להיפרד. בודנהולצר חתם מאוחר יותר כמאמן מילווקי באקס.
2018–הווה: תקופת טריי יאנג
בדראפט ה-NBA 2018 בחרו ההוקס את לוקה דונצ'יץ' בבחירה השלישית, ומיד העבירו אותו בטרייד לדאלאס מאבריקס תמורת טריי יאנג (שנבחר חמישי) ובחירת דראפט עתידית. בהמשך אותו הדראפט צירפה הקבוצה גם את קווין הרטר (בחירה 19). את עונת 2018/2019 סיימו ההוקס במאזן 29–53 ובמקום ה-12 במזרח.
בדראפט 2019 ההוקס בחרו בבחירה עשירית בקאם רדיש ועשו טרייד בו צירפו את הבחירה הרביעית באותו דראפט דיאנדרה האנטר (בחירה רביעית). באמצע עונת 2019/2020 צירפו ההוקס את הסנטר קלינט קפלה בטרייד בין ארבע קבוצות, בו וויתרו על אוון טרנר. באותה עונה, כוכב הקבוצה טריי יאנג נבחר לשחק במשחק האולסטאר לראשונה בקריירה, אך לא הצליח לעזור לאטלנטה לסיים את העונה במאזן חיובי, כשסיימו במאזן 20–47 ובמקום ה-14 בטבלת המזרח.
ההוקס נכנסו לעונת 2021-22 עם ציפיות גבוהות בהרבה מהשנה לפני בגלל ההופעה המפתיעה שלהם בגמר המזרח בעונה הקודמת, אבל התקשו בהגנה והיו כל העונה סביב 50% נצחונות. ההוקס גמרו את העונה במקום התשיעי במזרח עם מאזן של 43-39 והעפילו לטורניר הפליי-אין נגד שארלוט הורנטס ההוקס הצליחו לנצח את שארלוט במשחק הראשון של הפליי-אין וגם לנצח את קליבלנד במשחק השני והצליחו להעפיל לפלייאוף דרך המקום השמיני, אבל הם הפסידו כבר בסיבוב הראשון 1-4 למדורת ראשונה מיאמי היט.
נכון להיום ההוקס מחזיקים במקום השני (לאחר סקרמנטו קינגס) ברצף השנים ללא תואר אליפות. כל ההופעות בסדרת הגמר והאליפות היחידה של המועדון התרחשו כאשר הקבוצה הייתה בסנט לואיס.
שיאים למשחק בודד
נקודות: 57, בוב פטיט (1961), לו הדסון (1969) ודומיניק וילקינס פעמיים (1986).
ריבאונדים: 36, ביל ברידג'ס מול ניו יורק ניקס, 27 במרץ 1971.
אסיסטים: 23, מוקי בליילוק מול יוטה ג'אז, 6 במרץ 1993.
חטיפות: 10, מוקי בליילוק מול פילדלפיה 76', 14 באפריל 1998.
חסימות: 12, טרי רולינס מול פורטלנד טרייל בלייזרס, 21 בפברואר 1979.
חדף קצר-זנב אמריקני
חדף קצר-זנב אמריקני (שם מדעי: Blarina) הוא סוג של יונקים ממשפחת החדפיים החיים באמריקה הצפונית. בסוג ארבעה מינים.
מאפיינים
אלו מבין היונקים הארסיים הבודדים, ומבין הקטלניים שביניהם. הם בעלי פרווה אפורה-כהה, ראשים קטנים, שפמים ארוכים וכפות קטנות ועדינות. הם מסתתרים ביערות ובביצות של אמריקה הצפונית ויוצאים בשעות בין הערביים לצוד.
כולם אוכלי בשר הניזונים מחרקים, תולעים שונים, חלזונות, דו-חיים, לטאות, נחשים קטנים, עופות קטנים ועכברים והם קוטלים אותם בעזרת ארסם החזק. הארס משפיע גם על אנשים, אך לא הורג. במבנהו הוא דומה לארסה של הלודרמה ארסית.
שמעון אבידן
שמעון אבידן (7 בפברואר 1911 - 11 בספטמבר 1994) היה איש צבא ישראלי, מפקד חטיבת גבעתי במלחמת העצמאות.
ראשית דרכו
שמעון אבידן נולד בגרמניה בשנת 1911 כזיגברט קוך, בן למשפחת סוחרים. בצעירותו הצטרף למפלגה הקומוניסטית שהחדירה אותו כסוכן סמוי לתוך המפלגה הנאצית. לאחר עליית הנאצים לשלטון נפלו מסמכי המפלגה הקומוניסטית לידי הנאצים והמפלגה הקומוניסטית המליצה שיעזוב את גרמניה. שמעון ברח לצרפת, הצטרף עם אחיו לתנועת השומר הצעיר, ועלה לארץ ישראל בחודש יוני 1934 בגיל 23. הוא הצטרף לקיבוץ איילת השחר, בו היה שומר שדות. היה סרג'נט (סמל) נוטרים ומפקד במשמר הנע. לאחר מכן היה מפקד פלוגות השדה בגליל העליון ומפקד ולוחם בפלגות הלילה המיוחדות שהקים קפטן אורד צ'ארלס וינגייט. בשנת 1939 עבר לקיבוץ עין השופט שבו גר עד מותו.
מפקד המחלקה הגרמנית
בימי מלחמת העולם השנייה, בשנת 1941, היה אבידן מראשוני המתגייסים לפלמ"ח והפך לידידו של מפקד הפלמ"ח יצחק שדה. בתקופת מאתיים ימי החרדה, מאביב 1942 ועד לניצחון הצבא הבריטי בקרב אל עלמיין, הקים לפי הוראתו של יצחק שדה את המחלקה הגרמנית של הפלמ"ח שנועדה לבצע פעולות גרילה מעבר לקווי האויב הגרמני אם ארץ ישראל תכבש על ידי הצבא הגרמני. המחלקה הוקמה בחודש מאי 1942, בתקופה ששרר ביישוב חשש כי קורפוס אפריקה של ארווין רומל, שהתקדם בצפון אפריקה לעבר מצרים, יחצה את תעלת סואץ ויכבוש את ארץ ישראל. המחלקה הוקמה בתיאום עם הפיקוד הצבאי הבריטי. שמעון אבידן, כיליד גרמניה השולט היטב בשפה הגרמנית ובאורח החיים בגרמניה, שהקים את המחלקה, היה למפקדה כשיהודה בן חורין (בריגר) היה סגנו. אנשי המחלקה התאמנו בהפעלת כלי נשק, בטקטיקות קרב, בסיירוּת, בקרב מגע ובשימוש במכשירי קשר.
עם ניצחון הבריטים בקרב אל עלמיין השני ב־3 בנובמבר 1942, חלפה סכנת כיבוש ארץ ישראל והסתיים היעוד המקורי של המחלקה לפעולות גרילה בארץ ישראל. המחלקה המשיכה להתקיים לאחר מכן כאשר מעת לעת פשטו בה שמועות על פעולות העומדות להתבצע על ידה בחזיתות השונות, אך אלו לא נתממשו.
כאשר התברר סופית כי אין הצבא הבריטי מעוניין בעזרתה של המחלקה באחת החזיתות, פורקה המחלקה ואנשיה פוזרו כלוחמים רגילים ביחידות הפלמ"ח השונות. על שמעון אבידן הוטל להקים את פלוגה ז' של הפלמ"ח, שהורכבה מאנשי המחלקה הגרמנית, המחלקה הבלקנית (מחלקה שאומנה ללחום מעבר לקווי האויב במדינות הבלקן) המחלקה הערבית (במונחי היום, מחלקת המסתערבים) ומחלקת הטיס. אבידן היה למפקד הפלוגה ואחד ממפקדי המחלקות בה היה יצחק רבין.
פעילותו בשנים 1944–1945
לקראת תום מלחמת העולם השנייה, יצא אבידן לאירופה בשליחות המוסד לעלייה ב' והיה לאחד ממארגני ההעפלה. בהיותו באירופה עמד בראש קבוצת הנוקמים, שפעלה תחת מעטה סודיות שלא הוסר ברובו אף במשך שנים רבות לאחר מכן, ועסקה בחיסולם של פושעי מלחמה נאצים. בשובו לארץ נתמנה כמפקד הגדוד הרביעי של הפלמ"ח.
בסוף שנת 1944 צורף למטה הסזון שבראשו עמד יגאל אלון. לפני תחילת פעולות הסזון נערכו דיונים שבהם התבטאה ההתלבטות המצפונית הכרוכה בדילמה שבין הטלת מרות הנהגת היישוב על ארגוני המחתרת האצ"ל והלח"י שלא סרו למרותה, לבין הצורך להסגיר יהודים לידי הבריטים. יגאל אלון היה בין המתנגדים להסגרה, אך מפקד הפלמ"ח יצחק שדה הטיל את כל כובד משקלו בעד ביצוע הסזון. דעתו של אבידן הייתה שעדיף לפעול נגד ארגוני המחתרת באופן עצמאי ללא שיתוף פעולה עם הבריטים, אך אם הברירה היא בין שיתוף פעולה עם הבריטים לבין אי עשייה כלל, אזי יש לשתף פעולה עם הבריטים.
מספר שבועות לפני תום מלחמת העולם השנייה השתחרר אבידן מן הפלמ"ח וחזר לקיבוץ עין השופט, כעובד בפלחה.
מפקד חטיבת גבעתי
חטיבת גבעתי הייתה אחת משש החטיבות שהוקמו על יד "ההגנה" לקראת הכרזת העצמאות, על מנת לקדם את הפלישה הצפויה של מדינות ערב. החטיבה הוקמה על בסיס יחידות חי"ש שלחמו במרחב תל אביב והדרום, כוחות מח"ל וגדוד אצ"ל. מיד לאחר עצרת האו"ם בכ"ט בנובמבר 1947, כאשר הותקף היישוב היהודי, הטיל המטה הארצי של "ההגנה" את משימת הקמתה של החטיבה על שמעון אבידן - שהיה אז מפקד ותיק בהגנה ובפלמ"ח. השם "גבעתי" היה שמו המחתרתי של שמעון אבידן בתקופה שקדמה לקום המדינה.
במלחמת העצמאות הגנה החטיבה על מרחב תל אביב ונטלה חלק בליווי שיירות לירושלים ובמבצעים להבקעת הדרך לירושלים דוגמת מבצע נחשון (ר' להלן).
מפקד מבצע נחשון
מבצע נחשון, שהחל בליל 5–6 באפריל 1948 והסתיים ב-15 באפריל, היה גדול המבצעים של "ההגנה" בשלב שלפני הכרזת המדינה, השלב בו נערכה המלחמה נגד כוחות בלתי סדירים של ערביי ארץ ישראל ונגד כוחות צבא ההצלה שחשו לעזרתם. זאת בטרם הצטרפו למלחמה הצבאות הסדירים של מדינות ערב. מטרת המבצע הייתה הסרת המצור מעל ירושלים ויצירת ציר מאובטח להעברת שיירות אספקה ותגבורת לירושלים. דוד בן-גוריון ראה את ירושלים כמרכז הכובד של המערכה כולה והורה לרכז כוח גדול של כ־1,500 לוחמים למבצע זה. אבידן מונה למפקד המבצע, כבעל ניסיון צבאי שרכש במסגרת המחלקה הגרמנית והפלמ"ח ובשל אישיותו וכושר מנהיגותו. הדרך לירושלים נפרצה ושיירות אספקה גדולות שהובילו מזון ודלק הגיעו לירושלים. אף שלאחר תום המבצע הדרך לירושלים נחסמה שנית, נחשב המבצע כניצחון הגדול של היישוב בהתמודדות עם ערביי ארץ ישראל שנמשכה מאז כ"ט בנובמבר 1947 ועד להכרזת המדינה.
הלחימה כנגד המצרים
עם פלישת צבאות ערב למדינה שזה אך נולדה, מיד לאחר הכרזת העצמאות ב-14 במאי 1948, הוטל על חטיבת גבעתי בפיקודו של שמעון אבידן להילחם בחזית הקריטית ביותר, מול הצבא המצרי. במבצע פלשת לחמה חטיבת גבעתי ביחד עם חטיבת הנגב, בימים 1 ביוני - 3 ביוני 1948, לבלימת הצבא המצרי בציר החוף. ב־29 במאי 1948, שבועיים לאחר פלישת צבאות ערב, החל חיל המשלוח המצרי לנוע ממג'דל צפונה. בטור היו יותר מ-500 (1300 כלי רכב על פי יומנה של מחלקת התגבורת מגדוד 53 שישבה בניצנים ודיווחה למטה הגדוד בבאר טוביה): כלי רכב - מכוניות משא, זחלים, טנקים בינוניים ותותחים מכל הסוגים עברו ב"מצעד" על הכביש הראשי ממערב לניצנים ופניהם לעבר העיירה איסדוד (אשדוד).
הטור הגיע לאיסדוד וחלקו נכנס לעיירה וחלק אחר המשיך צפונה כ־3 ק"מ ונעצר ליד הגשר המפוצץ על נחל לכיש (גשר עד הלום). גשר זה פוצץ על ידי חבלני גבעתי ב-12 במאי 1948 במסגרת מבצע ברק. המרחק לתל אביב היה 32 ק"מ בלבד ושום כוח צבאי רציני לא ניצב בין המצרים לתל אביב. גשר זה מהווה הנקודה הצפונית ביותר אליה חדרו המצרים בגזרה זו ומכאן שמו.
ערב ההפוגה השנייה כבשו לוחמי החטיבה את משלט עיבדיס והגנו עליו מהתקפות האויב. לאחר מכן כבשו את גבעה 105 ומנעו את ניתוקה של נגבה, שעמדה בגבורה מול התקפות כבדות מהאוויר ומהיבשה. פעולה זו נעשתה על ידי יחידת הג'יפים של החטיבה אשר לה הוענק השם "שועלי שמשון".
ב-13 בספטמבר 1948 נערך ברחובות המסדר החגיגי של חטיבת גבעתי, ובו השתתפו אלפי חיילים על נשקם וכלי רכבם. על כתף שמאל של כל חייל התנוסס, לראשונה, תג היחידה של גבעתי - חרב ומשני צדיה עלי צבר.
במסגרת מבצע יואב כבשה חטיבת 'גבעתי', בפיקודו של שמעון אבידן, את 'משלטי הצומת' (כביש 35 וכביש 232 בימינו) ואת משלטי חוליקאת, ובכך פתחה את הדרך לנגב, וכן כיתרה כוח מצרי גדול בכיס פלוג'ה.
מתום מלחמת העצמאות ועד מותו
לאחר תום המלחמה נתמנה אבידן לראש מחלקת המבצעים במטכ"ל. בשנת 1949 פרש מצה"ל, לאחר מחלוקת עם שר הביטחון דוד בן-גוריון וחזר לקיבוצו. דרגתו של אבידן בפרישתו הייתה דרגת סגן-אלוף, שהייתה באותה עת, בטרם הונהגה בשנת 1950 דרגת אלוף-משנה, דרגה בכירה, אחת מתחת לדרגת אלוף. שמו של אבידן נקשר לתמיד עם שמה של חטיבת גבעתי שלחמה בקרבות מרים במלחמת העצמאות ובלמה את הפלישה המצרית לכיוון תל אביב.
בשנים שלאחר המלחמה היה אבידן רכז הביטחון של הקיבוץ הארצי והמומחה לענייני ביטחון של מפ"ם שהייתה באותו זמן אחת המפלגות המובילות במדינה. בציבור הרחב נחשב אבידן לאיש מצפון ובעל סמכות מוסרית עליונה. אבידן היה פעיל במוסדות "הקיבוץ הארצי" ולימים היה מזכיר התנועה.
בשנת 1969, בעת מלחמת ההתשה, נשבה בנו בשבי המצרי. ג'יפ שנסע בו ליד תעלת סואץ, בהיותו סגן מפקד מוצב ששירת בגזרת התעלה, כקצין מילואים מתנדב, עלה על מוקש והוא נשבה כששתי רגליו מרוסקות ושב מן השבי רק בתום מלחמת יום הכיפורים.
בשנת 1976 נתמנה אבידן על ידי שר הביטחון, שמעון פרס לתפקיד מבקר מערכת הביטחון. אבידן מילא תפקיד זה עד למהפך הפוליטי של שנת 1977, כאשר מפלגת הליכוד, בראשות של מנחם בגין, עלתה לשלטון. מאז לא מילא יותר אבידן כל תפקיד רשמי.
שמעון אבידן עבד שנים רבות בענף הפלחה בקיבוצו, עין השופט, ובמפעל של הקיבוץ. היה ארכאולוג חובב והקים מוזיאון בקיבוץ. אחיו היה ולטר קוך שעיברת את שמו לאורי כוכבא, והיה אמן וצייר, איש קיבוץ נען.
שמעון אבידן נפטר בשנת 1994. בן 83 שנים היה במותו. והובא למנוחות בקיבוצו עין השופט.
לאחר מותו, נקראו על שמו רחובות בתל אביב, ראשון לציון, חולון ובבאר שבע.
הפסקת האש של מודרוס
הפסקת האש של מודרוס (בטורקית: Mondros Mütarekesi, באנגלית: Armistice of Mudros) סיימה את מצב הלחימה במלחמת העולם הראשונה בין האימפריה העות'מאנית לבין מדינות ההסכמה, ביום 30 באוקטובר 1918. ההסכם נחתם בין שר הימייה העות'מאני חוסיין ראוף אורביי (Hüseyin Rauf Orbay) לבין האדמירל הבריטי סומרסט גוף-קאלת'ורפ (Somerset Gough-Calthorpe) על סיפונה של אוניית הצי המלכותי הבריטי אגממנון עת עגנה בנמל מודרוס שבאי למנוס ביוון.
לפי ההסכם מסרו העות'מאנים למדינות ההסכמה את כל כוחותיהם שמחוץ לאנטוליה, ובנוסף הוסכם כדלקמן:
כפועל יוצא מההסכם, ויתרה האימפריה העות'מאנית על כל חזקותיה מחוץ לאסיה הקטנה, על אזור ים השיש והמיצרים המוליכים אליו ועל כל הישגיה בקווקז, כך שלמעשה שבה למצבה באזור זה כפי שנוסח בקונגרס ברלין. משמעותה של נוכחות צבאית של מדינות ההסכמה בבוספורוס הייתה כי הבירה איסטנבול הייתה נתונה למעשה לכיבוש זר.
תורת הערך
תורת הערך (באנגלית: Prospect theory) היא תאוריה המתארת התנהגות אנושית בקבלת החלטות תחת תנאי אי-ודאות. התורה פותחה על ידי דניאל כהנמן ועמוס טברסקי ולה שימושים רבים בפסיכולוגיה חברתית ובכלכלה התנהגותית. התורה פותחה תוך מחקר ניסויי של התנהגות, והייתה אחת מהתאוריות הראשונות אשר השתמשו במחקר מסוג זה כדי לתאר התנהגות כלכלית.
בעקבות פיתוח התורה הוענק בשנת 2002 פרס נובל בכלכלה לדניאל כהנמן. בניגוד לתאוריות קודמות אחד מהאלמנטים היסודיים של התורה הוא שבעת קבלת החלטה אנשים שוקלים רווח והפסד בצורה לא סימטרית. לפי התיאוריה, בני אדם נותנים משקל יותר גדול להפסד מאשר לרווח, ולכן יפחדו יותר להפסיד מאשר לא להרוויח. מסקנה זו נוגדת תאוריות המבוססות על התנהגות אנושית רציונלית הנובעת ממודלים מתמטיים שבהם להפסד ולרווח ערך ומשקל זהה.
התיאוריה פורסמה בשנת 1979 בכתב העת Econometrica. בשנת 2020 התבצע מחקר אשר שיחזר את הרוב המוחלט של ממצאיהם של כהנמן וטברסקי על מדגם נרחב הכולל מעל 4000 נבדקים מ-19 מדינות שונות.
רקע
לפי תאוריית תוחלת התועלת (להלן), אשר פותחה על ידי ג'ון פון נוימן ואוסקר מורגנשטרן, אנשים רציונליים אמורים בעת קבלת החלטות תחת סיכון, לבחור את החלופה בעלת התוחלת הגבוהה ביותר. כך למשל, כאשר הם צריכים לבחור בין קבלת מתנה בשווי 4,000 שקלים בהסתברות 75% לבין קבלת מתנה בשווי 3,000 בוודאות, הם אמורים לבחור בשתי האופציות באותה מידה, כיוון שהתועלת של שתי החלופות שווה. תאוריה זו שלטה באנליזה של קבלת החלטות תחת אי ודאות והייתה מקובלת כמודל הנורמטיבי לבחירה בין חלופות וכמודל תיאורי להתנהגות כלכלית. לכן היה נהוג לחשוב שאנשים הגיוניים יפעלו לפי אקסיומות התאוריה.
כהנמן וטברסקי ביצעו ניסויים אשר הראו שאנשים לא מתנהגים בהכרח לפי תאוריה זו, והבחירות שלהם אינן בהכרח רציונליות. תורת הערך נועדה להסביר את הסטיות מההתנהגות המתבקשת לפי תיאורית תוחלת התועלת. על פי תורת הערך, אנשים נוהגים לתת משקלים שגויים להחלטות תחת אי ודאות ביחס להחלטות תחת ודאות. אפקט הוודאות מטה את החלטת מקבל ההחלטות אם יש ודאות. אף על פי שאין תצוגת ההחלטה אמורה להשפיע על מקבל ההחלטה, אנשים נוטים לשנות החלטתם לפי תצוגת האפשרויות. בתורת הערך, ניתנו משקלים שונים כדי לשחזר החלטות אלו ולמדל את ההחלטות שמקבלים אנשים, לפי תפישתם.
מושגי היסוד של התיאוריה
בבחירה בין חלופות, אנשים משקללים את הערך של כל חלופה ברמת ההסתברות להשיגה, ובוחרים בחלופה שהיא בעלת התוצאה הגבוהה מביניהם. הכפלת הערך הסובייקטיבי בהסתברות מאפשר למשל להתאים ללקוח תוכנית חיסכון עם סיכון בהתאם למעמדו הכלכלי. התוצאה עשויה לנבא באיזה מהתוכניות הלקוח יראה הצעה משתלמת עבורו.
בתורת הערך ישנן שתי פונקציות המרכיבות את תהליך קבלת ההחלטה:
חישוב ערך החלופה בתורת הערך נעשה לפי הנוסחה:
תוחלת התועלת
האקסיומות לפי נוימן ומורגנשטיין שמקבל החלטות רציונלי ינהג לפיהן הן : טרנזיטיביות, אי תלות ואי תלות בבסיס.
לדוגמה: שני הימורים: א. הטלת קובייה וזכייה ב-10 ש"ח אם התוצאה היא מספר זוגי, אחרת הפסד. ב. הטלת מטבע פעמיים וזכייה ב-10 ש"ח אם בשתי ההטלות תהיה תוצאה זהה. שני ההימורים זהים, בשניהם הסתברות של 0.5 לזכות או להפסיד ולכן מקבל החלטות יהיה אדיש בין שני ההימורים. אם הבחירה בין שני ההימורים תוצג בפני כמות גדולה של פרטים (מקבלי החלטות) תהיה התפלגות אחידה בבחירה בין שני ההימורים.
כמו כן, גם כאשר ההסתברויות שונות בין 2 אפשרויות, נצפה לקבל תוצאות זהות בין מקבלי ההחלטות אם נחלק/נכפיל את ההסתברויות בקבוע, כלומר, הסתברויות של 0.1 או 0.02 או הסתברויות של 1 או 0.2 (הכפלה ב-10) – נצפה על-פי תוחלת התועלת לקבל תוצאות דומות.
מאפייני התאוריה:
תורת הערך
הראשון שניסה לשנות את תאוריית תוחלת התועלת היה מרקוביץ' (1952). מרקוביץ' הגדיר רווחים והפסדים במקום מצב כספי סופי, דבר שנמצא נכון במחקרים אמפיריים לאחר מכן. פונקציית התועלת שהגדיר הייתה קמורה וקעורה בשני המקרים, רווחים והפסדים. למרות זאת, נמצאו סתירות לתאוריה זו.
ניסיון אחר היה שינוי ההסתברויות למשקלים כלליים יותר אשר הוצע על ידי אדוארדס (1962). גם לשינוי זה הורצו מחקרים אמפיריים. מודלים דומים פותחו על ידי פלנר (1965), שהציע רעיון משקול החלטה כדי למנוע עמימות, ועל ידי ואן-דאם (1975) שניסה למדוד משקלי החלטות. אנליזות נוספות של תאוריית תוחלת התועלת ומודלים אלטרנטיביים להחלטות, נעשו על ידי אליאס, קומבס, הנסון, ופישבורן.
בעקבות המחקרים האמפיריים שגילו סתירות הוצעה תיאורית הסיכוי (prospect) - תורת הערך. בתאוריה זו, ישנה הבחנה בין שני שלבים שבתהליך בחירת החלופה: שלב מקדים של עריכה ושלב לאחר מכן שלב הערכה. שלב העריכה כולל אנליזה מקדימה של ההסתברויות הנתונות, שלעיתים מניבה תצוגה פשוטה יותר של אותם סיכויים. בשלב השני, ההסתברויות שעברו עריכה עוברות הערכה והסיכוי של הערך הגבוה ביותר נבחר.
המשוואה של תורת הערך משמרת את הצורה הליניארית של תיאורית תוחלת הערך. כדי להתגבר על הסתירות השונות בתיאורית תוחלת הערך, יש להתייחס לשינוי מהמצב הנוכחי ולא למצב הכספי הסופי, וכן משקול ההחלטות לא חופף להסתברויות הנתונות. המטרה- להצליח למדל אי התאמות לתיאורית תוחלת התועלת. אי התאמות שלעיתים מתוקנות על ידי מקבל ההחלטות הרציונלי, ומתרחשות כאשר למקבל ההחלטות אין את ההזדמנות לגלות שהעדפותיו סותרות את תאוריית תוחלת התועלת.
תיאורית הפרוספקט של כהנמן וטברסקי (1979)
כהנמן וטברסקי הדגימו סדרה של הטיות שבחלקן גם מפרות את הניבויים של תיאורית תוחלת התועלת.
הם הציעו מודל אלטרנטיבי – תיאורית הפרוספקט. במודל הזה שילבו אינטואיציות מפסיכולוגיה ויצרו תחום חדש: כלכלה התנהגותית.
1. הפרדוקס של Allais) 1953) / אפקט הוודאות (כהנמן וטברסקי 1979) - מי שהגה את הפרדוקס היה מוריס אלֶה ב-1953. כהנמן וטברסקי לקחו את הרעיון שלו וקראו לו בשם חדש "אפקט הוודאות". הניסוי: קבלת החלטה ראשונה: מקבלים 3,000 ש"ח בוודאות או מקבלים 4,000 ש"ח בסיכוי של 0.8, כאשר הרוב מעדיפים את האופציה הראשונה. קבלת החלטה שנייה: מקבלים 3,000 ש"ח בהסתברות 0.25 או 4,000 ש"ח בהסתברות 0.2, כאשר הרוב מעדיפים את האופציה השנייה. אפקט זה מפר את הנחת אי התלות בבסיס.
הסבר לתופעה: אנשים נותנים משקל יתר בהחלטתם לתוצאה וודאית, בהשוואה לתוצאה שאינה וודאית (הסתברותית).
2. אפקט השיקוף (Reflection effect) - אנשים לא תמיד אוהבים וודאות. לפי אפקט השיקוף יש לנו העדפת סיכון מנוגדת לקבלת החלטה בתנאים של חוסר ודאות כתלות בשאלה האם אנו מצפים להרוויח או להפסיד. האפקט מראה שדו המשמעות וגם הימנעות מסיכונים הם אפקטים נכונים אבל רק במקרים בהם מדובר על רווח צפוי. לעומת זאת, ברגע שאנחנו צופים הפסד, אנחנו מעדיפים לקחת סיכונים שעשויים לצמצם את ההפסד (וע"י כך להפגין אהבת סיכון). אותם אנשים שישנאו סיכון בבחירה אחת יכולים לאהוב אותו בבחירה אחרת. אפקט זה של "היפוך" העדפות על ידי החלפת סימן + בסימן -, נקרא אפקט השיקוף.
ניסוי: קבלת החלטה: -3,000 ש"ח בוודאות או -4,000 ש"ח בהסתברות של 0.8, הרוב בוחרים באופציה השנייה. דווקא בעולם ההפסד אנשים לא אוהבים וודאות ומנסים לברוח ממנה. הצגת אותה הבעיה במונחי רווח או במונחי הפסד גורמת להיפוך העדפה. בתחום החיובי (רווח), אנשים מעדיפים וודאות (נמנעים מסיכון). בתחום השלילי (הפסד) אנשים מעדיפים סיכון (נמנעים מוודאות). לכן הטענה שאנשים תמיד מעדיפים וודאות לא נכונה.
3. משקל יתר להסתברויות קטנות (Overweighting of small probabilities) – אנשים נוטים לתת משקל יתר לאירועים המתרחשים בהסתברויות קטנות. ניסוי: קבלת החלטה לקבל 6,000 ש"ח בהסתברות 0.45 או לקבל 3,000 ש"ח בהסתברות 0.9, הרוב מעדיפים את האופציה השנייה. קבלת החלטה לקבל 6,000 ש"ח בהסתברות 0.001 או לקבל 3,000 ש"ח בהסתברות 0.002, הרוב מעדיפים את האופציה הראשונה. בעצם ההסתברות של הבעיה הראשונה חולקה ב-450 אבל ההחלטה השתנתה. זה מבטא את העובדה שאנשים נוטים לקחת סיכוי בהסתברות נמוכה מאוד, לדוגמה בלוטו. ההסבר הוא שאנשים לא יודעים מבחינה פסיכולוגית לעשות את ההבדל, הסכום מאוד גדול ואנשים בוחרים להמר למרות ההסתברות הנמוכה מאוד לזכייה. זאת סתירה לאי תלות בבסיס. שיטה זאת מיושמת בביטוח ולוטו.
4. אפקט מסגרת ההתייחסות (Framing effect) - דמיינו שנותנים לכם 1,000 ש"ח ועכשיו אתם צריכים לבחור: ללכת עם 500 ש"ח בוודאות או ללכת עם 1,000 ש"ח בהסתברות 0.5, רוב האנשים מעדיפים את האופציה הראשונה. עכשיו נותנים לכם 2,000 ש"ח ואתם צריכים לבחור: לתת 500 ש"ח מה-2,000 ש"ח או לתת 1,000 ש"ח בהסתברות 0.5, רוב האנשים מעדיפים את האופציה השנייה.
ההסבר לתופעה הוא: במקרה של ה-1,000 ש"ח נקודת מוצא היא נמוכה וההימור נראה כרווח (מוביל להימנעות מסיכון לפי אפקט הוודאות), במקרה של 2,000 ש"ח נקודת מוצא היא גבוהה וההימור נראה כהפסד (מוביל ללקיחת סיכון לפי אפקט השיקוף). לא המצב הסופי הוא הקובע אלא התהליך או סוג השינוי מנקודת ההתחלה: עלייה או ירידה.
אחד המחקרים המפורסמים ביותר שבוצעו על ידי כהנמן וטברסקי בתחום תורת ההחלטות הוא מחקר על המגפה האסייתית. המחקר לא עסק במגפה עצמה, אלא באופן שבו אנשים מתייחסים לבעיה כאשר היא מוצגת באור חיובי או באור שלילי. שוו בנפשכם שארצות הברית נערכת לקראת התפרצות של מחלה אסייתית יוצאת דופן, והתחזיות הן ש-600 איש ימותו ממנה. הוצעו שתי תוכניות היערכות לקראת המחלה. נניח שהאומדנים המדעיים המדויקים של התוכניות הם כדלקמן: אם תאומץ תוכנית א' 200 אנשים יינצלו. אם תאומץ תוכנית ב' יש סיכוי של 1/3 ש 600 איש יינצלו, וסיכוי של 2/3 שאיש לא יינצל. מה תעדיפו? את תוכנית א' או את תוכנית ב'? 72% מהנשאלים במחקר המקורי העדיפו את תוכנית א'.
החלק השני של המחקר כלל את אותה השאלה אך בניסוח אחר: שוו בנפשכם שארצות הברית נערכת לקראת התפרצות של מחלה אסייתית יוצאת דופן, והתחזית הן ש-600 איש ימותו ממנה. הוצעו שתי תוכניות היערכות לקראת המחלה. נניח שהאומדנים המדעיים המדייקים של התוכניות הם כדלקמן: אם תאומץ תוכנית א', ימותו 400 אנשים. אם תאומץ תוכנית ב', יש סיכוי של 1/3 שלא ימות איש, וסיכוי של 2/3 שימותו 600 אנשים. מה תעדיפו? את תוכנית א' או את תוכנית ב'? 78% מהנשאלים במחקר המקורי העדיפו את תוכנית ב'.
אף על פי שהנתונים היבשים זהים בשתי השאלות. התוצאות היו הפוכות לחלוטין. בשאלה הראשונה שבה הוצגו הנתונים באור חיובי (הצלת נפשות) הייתה העדפה ברורה לוודאות ולאי לקיחת סיכונים. אנשים כנראה אמרו לעצמם: אם אני יכול להציל 200 אנשים, אני לא אהמר ולא אשחק בחיי אדם. בשאלה השנייה, שבה הוצגו הנתונים באור שלילי, הייתה העדפה ברורה לאי ודאות וללקיחת סיכונים. אנשים כנראה אמרו לעצמם: אני לא רוצה להרוג 400 אנשים. אם ימותו כל ה-600, זה לא יהיה בגללי.
הדוגמה שלעיל ממחישה היטב את התלות באפקט מסגרת ההתייחסות, כלומר את העובדה שהצגה שונה של נתונים בשאלה יכולה להביא להחלטות שונות ביותר זו מזו. זוהי גם דוגמה לאפקט השיקוף: שתי השאלות הן מעין תמונת ראי זו של זו. שאלה אחת משתקפת בשאלה השנייה לא שבתחום החיובי למשל כשמדובר בהצלת נפשות, ברווחים כספיים או בציונים גבוהים, אנחנו מעדיפים וודאות על פני אי ודאות ונוטים להימנע מלקיחת סיכונים, ואילו בתחום השלילי, כשמדובר במוות, בהפסדים כספיים או בכישלונות, אנחנו מעדיפים אי ודאות על פני וודאות ונוטים לקחת סיכונים.
5. שנאת הפסד (Loss aversion) – אחת הטענות החשובות והבעייתיות ביותר של כהנמן וטברסקי. הבעיה לא הוצגה כניסוי אלה בצורה היפותטית כניסוי מחשבה. בחרו אחת משתי האלטרנטיבות הבאות: 0 בוודאות או רווח של 10 בהסתברות 0.5 והפסד של 10 בהסתברות 0.5, רוב האנשים (60%) בוחרים באופציה השנייה, אבל כהנמן וטברסקי טענו ההפך. סתירה זאת מוסברת על ידי אפקט שנאת ההפסד. כהנמן וטברסקי טענו שבבעיה זו, רוב האנשים מעדיפים להימנע מההימור בגלל שנאת ההפסד: היות שמשקל הסובייקטיבי של הפסדים גדול משל הרווחים.
שלב העריכה
פונקציית העריכה היא ארגון וניסוח מחדש של האופציות כדי לפשט את ההערכה והבחירה. עריכה מורכבת מיישומים של כמה תהליכים שמשנים את התוצאות והסיכויים המוצעים. התהליכים המרכזיים הם: קידוד, שילוב והפרדה נעשים לכל חלופה בנפרד. להלן תהליך שנעשה לסט של שתי חלופות או יותר יחד:
שלב ההערכה
לאחר שלב העריכה אמור מקבל ההחלטות להעריך כל חלופה ולבחור בזו בעלת הציון הגבוה ביותר. הציון הכולל של החלופה מסומן ב-V, ונובע משני מדדים \pi ו-\nu. המדד הראשון, \pi, קשור למשקל ההסתברות p של החלטה \pi(p), אשר משפיע על תרומת p לציון הכולל של החלופה (prospect). \pi איננו מדד להסתברות ומופיע כ- אשר קטן מ-1 שמוכיח כי איננו הסתברות. בנוסף ישנו המדד v, אשר נותן לכל תוצאה x את הערך v(x), אשר משקף את הערך שנתפש. התאוריה מבוססת על נקודת התייחסות, והערך ש-v מודד מציין רווח או הפסד ביחס לנקודת ההתייחסות.
השימוש בתאוריה מתבצע על פי הנוסחה: כאשר, ו- \pi(1)=1. הסימון V מיצג את תפישת הערך, כאשר v מיצג את התוצאות. .
פונקציית הערך
מקבלי החלטות אינם פועלים לפי סכום כסף מסוים סופי אלא על פי השינוי בהון. כל נתון שנמצא בסביבתנו תמיד משווה בתפישה לניסיון העבר - נקודת התייחסות. כך למשל, טמפרטורה מסוימת תחשב חמה או קרה ביחס למה שאדם התרגל אליו. דוגמה נוספת, מיליון שקלים יכולים להיתפש בעיני אדם מסוים כהמון כסף ובעיני אחר כמעט, תלוי בנקודת ההתייחסות. היא לא בהכרח 0 אלא יכולה להיות המצב הנוכחי של אדם וממנו אפשר לעלות או לרדת.
פונקציית הערך צריכה להיות תלויה בשני ערכים- נקודת ההתייחסות וגודל השינוי (רווח או הפסד) מנקודת ההתייחסות. ישנם פונקציות ערך רבות, מה שמשותף להן הוא שהפונקציה הופכת ליניארית ככל שהערכים של השינוי גדלים, וככל שהשינוי קטן, ההבדל בערך קטן. אבל הקירוב מספיק טוב.
בתורת הערך, השינוי הוא זה שנלקח בחשבון, כך למשל שינוי מ-3 מעלות ל-6 מעלות מורגש יותר משינוי מ-13 מעלות ל-16 מעלות שונה או למשל תוספת של שקל ל-2 קיימים, לעומת למשל תוספת של שקל למיליון שכבר יש לי, התוספת שונה, תכונת התועלת השולית הפוחתת. לכן, ההשערה שעלתה היא שפונקציית הערך עבור השינוי בעושר היא קעורה כאשר מדובר ברווח
וקמורה כשמדובר בהפסדים. לפי השערה זו ההבדלים קטנים ככל שמדובר במספרים הרחוקים יותר על ציר המספרים מנקודת ההתייחסות. השערה זו אומתה במחקרם של גלנטר ופלינר (1974).
נראה כי ערך הפונקציה לסכום מסוים תהיה קטנה מסכום הערכים של המרכיבים של אותו הסכום. במקרה של שליליים ערך הסכום גדול מסכום המרכיבים. ההעדפה הזו מתאימה להשערה שעלתה שפונקציית הערך קעורה ברווחים וקמורה בהפסדים. לכן למשל, עדיף לתת הטבות במנות ועונשים בבת אחת.
באופן כללי ההשפעה של רווח של סכום כסף קטנה מאשר ההשפעה של הפסד אותו סכום כסף (Pliner & Galanter, 1974). כך למשל ההצעה הסימטרית, איננה אטרקטיבית. כמו כן, עבור אזי ההצעה  עדיפה על.
פונקציית המשקלים
בתורת הערך, כל תוצאה בכל חלופה מוכפלת במשקל ההחלטה ספציפית לה התלויה בהסתברות שנקבעה לאותה תוצאה בהחלטה. משקלי ההחלטה אינם הסתברויות, הם לא מקיימים את האקסיומות שקיימות בהסתברויות ולא צריכים להיתפס כמדדים של רמה או אמונה.
משקל ההחלטה מודד את מידת ההשפעה על כדאיות ההחלטה. כך למשל במקרה שבו יש סיכוי של 0.5 לזכות ב-1,000 או כלום. ערך הפונקציה\pi (0.5) לא תהיה 0.5 אלא פחות, זאת לעומת אדם רציונלי שמבחינתו הסיכויים של עץ או פאלי זהים והם 0.5.
פונקציה זו מקשרת בין משקל החלטה לבין ההסתברות שלה עולה ככל שההסתברות p גדלה, וכן, \pi(0)=0 ו-\pi(1)=1. כאשר עבור ערכי p קטנים התועלת השולית פוחחת, כלומר עבור0<r<1. לעומת זאת, עבור ערכי p גדולים התועלת השולית עולה, כלומר עבור 0<r<1.
כך למשל- אם (x,p) שווה ל- (y,pq) אזי (x,pr) פחות עדיפה מאשר (y,pqr) עבור 0<p,q,r<1. כך הופך להיות. כי. מעבר לכך, להסתברויות מאוד קטנות יש הערכת יתר של המשקל, כך \pi(p)>p.
עקרון מעניין שקשור לפונקציית המשקלים הוא שאף על פי שידוע כי \pi(p)>p עבור הסתברויות קטנות, הוכח כי עבור 0<p<1, מתרחש.
גרף הפונקציה של המשקלים רדודה במרכזה ומשתנה בפתאומיות בחלקים הקיצוניים להיות \pi(0)=0 ו-\pi(1)=1. בקצוות הפונקציה מקוטעת שכן ישנו גבול לכמה ש-p יכול להיות קטן, אם בכלל יש לו משקל, אותו הדבר לקרבה של הפונקציה ל-1. אלו הם המעברים בין אי ודאות לוודאות.
בחירה בין אלטרנטיבות
על פי תאוריית התוחלת היינו מצפים שבחירת מוצר מבין מספר אפשרויות תתבצע על פי חישוב התועלת המתקבלת מכל מוצר, ובחירת המוצר המניב את התועלת הגבוהה ביותר. טברסקי ביצע ניסויים שונים המראים שבמציאות קיימת סתירה לכך. למשל כאשר ישנן שתי אלטרנטיבות, A ו-B, ומתוכן נבחרה אלטרנטיבה כלשהי, הוספת אלטרנטיבה שלישית, Z, לא הייתה אמורה להשפיע על הבחירה בין שתי האלטרנטיבות האחרות. בפועל, נראה שהדבר אינו כך. ניתן להמחיש זאת על ידי שלושה אפקטים, המתוארים בפירוט במאמר של שנוי ויו (2013):
שימוש וביקורת
בעולם המניות ישנה ההחלטה האם להחזיק מניה שמפסידה או בסיכון להפסיד. בעקבות תורת הערך נוצר פער בין ערך המניה לשיווי המשקל שלה ולכן אדם עלול למכור מניה מפסידה מאוחר מדי או מוקדם מדי מניה מוצלחת. זאת בעקבות ההבדלים בתפישת הערכים והסיכונים כפי שמוצגות בתורת הערך ובעקבות חוסר התייחסות לאינטראקציות בין מניות שונות.
בתחום מערכות המידע שימשה התאוריה לבדוק את ההבדל במתן העדיפות לטכנולוגיות המידע (IT). נראה כי אוהבי סיכון דירגו את ההשקעות ב-IT גבוה יותר מאשר שונאי הסיכון. לרווחים והפסדים החלטה מכרעת בהערכת החלטות בנושא IT כאשר ההחלטות הן תחת סיכון (מתן הסתברויות). הממצאים מראים שכאשר המידע מושלם היה שינוי בהערכה. תהליך ההערכה נבדק באמצעות תורת הערך.
למרות יתרונותיה הרבים של התאוריה, לתאוריה גם חסרונות מסוימים. על פי קושרן (2001) התאוריה פותחה להחלטות חד פעמיות ולא למצבים דינאמיים, המעבר למצבים דינאמיים דרש מחקר נוסף שנעשה על ידי טלר וג'ונסון ב-1990 ועל ידי לינויל ופישר ב-1991. טעות בשלב הקידוד יכולה לגרום לבעיה בכל ההחלטה. שלב הקידוד שנמצא בשלב העריכה, הוא שלב מאוד רגיש שיכול להטות את כל ההחלטה. ישנם מחקרים הסותרים את התאוריה. התאוריה כפי שהוצגה על ידי טברסקי וכהנמן יכולה לחזות באופן לא מדויק את התוצאות מכיוון שבתאוריה לא נלקחו בחשבון מספר גורמים כמו הקשר ההחלטה, מאפייני הנבדקים, טווח דגימה וכו'.
Thriller
Thriller (בעברית: מותחן) הוא אלבום האולפן השישי של הזמר והיוצר מייקל ג'קסון שיצא ב-1982. הוא האלבום הנמכר ביותר בכל הזמנים, עם מכירות שמוערכות בין 65 ל-127 מיליון עותקים.
האלבום הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים של ארצות הברית, בילבורד 200, ושהה שם במשך 37 שבועות לא רצופים מתוך 122 שבועות במצעד. כמו כן, הוא הגיע למקום הראשון במספר רב של מדינות, ביניהן בריטניה, גרמניה, צרפת, איטליה ואוסטרליה.
שבעה מתשעת השירים באלבום שוחררו כסינגלים והגיעו לעשירייה הראשונה של מצעד הבילבורד האמריקאי. האלבום שבר את שיא זכיות פרסי הגראמי עם זכייה בשמונה פרסי גראמי בשנת 1984 ונכנס להיכל התהילה של גראמי בשנת 2008. האלבום זכה בפרס גראמי לאלבום השנה.
Thriller הפך את ג'קסון לזמר הפופ הבולט ביותר של המאה וגרם לו לשבור את מחסומי הגזענות כאשר הופיע תכופות בערוץ ה-MTV.
האלבום הוא אחד האלבומים הראשונים בו הופקו וידאו קליפים ככלי לקידום מכירות. הווידאו-קליפ לשיר Thriller הוא אחד הווידאו קליפים שבהם הושקע סכום הכסף הגדול ביותר אי פעם, הגדול ביותר בזמנו ואורכו 14 דקות (אודות הקליפ ב-IMDb). הווידאו קליפ זכה לשימור עולמי ונכנס לארכיון האמריקאי הלאומי לסרטים, קלטות ותוכניות טלוויזיה של ספריית הקונגרס בארצות הברית.
באוקטובר 2001, יצאה לאלבום גרסה מיוחדת הכוללת ראיונות עם קווינסי ג'ונס ורוד טמפרטון, שיר דמו ושיר חדש.
האלבום דורג במקום 20 ברשימת "500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים" של מגזין הרולינג סטון בשנת 2003. ובשנת 2020, במקום ה-12 ברשימה זו.
בשנת 2008, כ-25 שנה לאחר יציאת האלבום, האלבום יצא לאור מחדש כ-"Thriller 25", הכולל רמיקסים וגרסאות כיסוי של אמנים מובילים.
רקע
האלבום הקודם של ג'קסון, Off the Wall, זכה לביקורות חיוביות ולהצלחה מסחרית עם מכירות של למעלה מ-20 מיליון עותקים ברחבי העולם. השנים בין שני האלבומים היוו תקופת מעבר עבור ג'קסון, תקופה בה עצמאותו גדלה. ג'קסון גילה למנהלו ועורך דינו, ברנקה, שברצונו להיות האמן הגדול והרווחי ביותר בתעשייה.
ג'קסון התאכזב כאשר כתב מגזין הרולינג סטון סירב לפנייתו לכתוב עליו כתבה ומסר לו שכתבות על אפרו-אמריקנים לא מוכרות עיתונים.
הקלטה
להקלטת אלבומו השישי, חזר ג'קסון לעבוד עם המפיק קווינסי ג'ונס, שהפיק לו את אלבומו הקודם. הם עבדו ביחד על 30 שירים ומתוכם תשעה נבחרו להיכלל באלבום. Thriller הוקלט באולפני "ווסטלייק" שנמצאים בלוס אנג'לס, קליפורניה עם תקציב הפקה של 750,000 דולר.
ג'קסון כתב ארבעה שירים: "Wanna Be Startin' Somethin'", "The Girl Is Mine", "Beat It" ו-"Billie Jean". בניגוד לאמנים אחרים, ג'קסון לא כתב את השירים על נייר אלא שר אותם לרשמקול. בעת ההקלטה, היה שר מהזיכרון.
ג'קסון וג'ונס היו נחושים להפיק שיר רוק שיפנה לכל הטעמים המוזיקליים וחיפשו במשך שבועות גיטריסט לשיר "Beat It", עד שמצאו את אדי ואן הלן מלהקת ואן הלן.
כשרוד טמפרטון כתב את השיר "Thriller", הוא בתחילה רצה לקרוא לשיר "Starlight" או "Midnight Man" אך בחר ב-"Thriller" כיוון שחשב שהוא בעל פוטנציאל מסחרי יותר. ג'ונס, אשר רצה להביא שחקן מפורסם שידקלם את מילות השיר הסוגרות את השיר, הביא לבסוף את השחקן וינסנט פרייס שהיה מיודד עם אשתו של ג'ונס.
הדמו של השירים שהוקלטו על ידי ג'קסון ולא נכללו באלבום, הכוללים את "Carousel" (נכתב על ידי מייקל סבלו), "Nite Line" (נכתב על ידי גלן באלארד), "Trouble" (נכתב על ידי טרי בריטן, ביל ליבסי וסו שיפרין) ו-"Hot Street" (נכתב על ידי רוד טמפרטון), דלפו לאינטרנט.
הלחנה
לדברי סטיב יואי מאתר Allmusic ,Thriller מלטש את החוזק של אלבומו הקודם של ג'קסון, Off the Wall: שירי הדאנס והרוק היו יותר אגרסיביים ושירי הפופ והבלדות היו רכות ורגשיות יותר. האלבום כולל את הבלדות "The Lady in My Life" ,"Human Nature" ו-"The Girl Is Mine", את קטעי הפאנק, "Billie Jean" ו- "Wanna Be Startin' Somethin'", ואת קטעי הדיסקו "Baby Be Mine" ו-"(P.Y.T. (Pretty Young Thing" בעלי צליל דומה לחומר של האלבום הקודם. "Wanna Be Startin' Somethin'" מלווה ברקע בס וכלי הקשה והמנגינה המרכזית בשיר בהשראת מזמור אפריקני, נותנים לשיר ניחוח בינלאומי. "The Girl Is Mine" מספר על שני חברים הרבים על ליבה של נערה וכוללים ראפ מדובר.
הוצאה לאור וקבלת הקהל
Thriller הופץ ב-30 בנובמבר 1982 ומכר, בשיאו, מיליון עותקים בשבוע ברחבי העולם. שבעה סינגלים הופצו מהאלבום. האלבום הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים של ארצות הברית, בילבורד 200, ושהה שם במשך 37 שבועות לא רצופים. הוא שהה בעשירייה הראשונה במשך 80 שבועות מתוך 122 שבועות במצעד. כמו כן, הוא הגיע למקום הראשון במספר רב של מדינות, ביניהן בריטניה, גרמניה, צרפת, איטליה ואוסטרליה.
האלבום הוא אחד מתוך שלושה האלבומים היחידים ששהו במקום הראשון במשך שנה שלמה. האלבום היה הראשון מתוך שלושה המוציא לאור שבעה סינגלים לעשירייה הראשונה במצעד הבילבורד הוט 100 והוא האלבום היחידי בארצות הברית שזכה בתואר "האלבום הנמכר ביותר" במשך שנתיים (1983 – 1984).
Thriller הגיע למכירות של 29 מולטי פלטינות בארצות הברית על פי ה-RIAA, ב-21 באוגוסט 2009. האלבום מכר 3.8 מיליון עותקים בבריטניה, 7.5 מיליון עותקים ביפן ו-15 פלטינות באוסטרליה. האלבום עדיין פופולרי ומוכר בארצות הברית, לפי הערכות, 130,000 עותקים בשנה. הוא אף הפך לאלבום הנמכר ביותר בבריטניה בשנת 1983.
נכון לשנת 2010, האלבום מוערך במכירות של בין 65 ל-110 מיליון עותקים ברחבי העולם.
השפעה ומורשת
ג'קסון שינה את הדרך בה תעשיית המוזיקה תיפקדה: כאמן וכישות כלכלית. ברנקה טען שג'קסון השיג את התגמול הגדול ביותר בתעשייה עד אז, כ-2 דולר על כל אלבום שנמכר. כתוצאה מכך שבר ג'קסון את שיא הרווחים ממכירות הדיסקים וממכירות הסרט המתעד את מאחורי הקלעים של הווידאו קליפ לשיר Thriller .
סרטים קצרים כמו Thriller נותרו ברובם ייחודיים לג'קסון. הכוריאוגרפיה של Thriller הפכה לחלק מתרבות הפופ העולמי, וזכתה לחיקויים רבים.
בזמן יציאת האלבום, גיל פריזן, נשיא A&M רקורדס, בזמנו, טען ש"כל התעשייה לוקחת חלק בהצלחה". מגזין הטיים העריך שהצלחת Thriller העניקה לתעשיית המוזיקה את השנים הטובות שלה מאז 1978, עם הכנסות מוערכות של 4.1 מיליארד דולר.
האלבום דורג במקום 20 ברשימת "500 האלבומים הטובים ביותר בכל הזמנים" של מגזין הרולינג סטון בשנת 2003 ונכנס להיכל התהילה של גראמי בשנת 2008.
ב-30 בדצמבר 2009 פורסם כי הוידאו קליפ לשיר Thriller, זכה לשימור עולמי ונכנס לארכיון האמריקאי הלאומי לסרטים, קלטות ותוכניות טלוויזיה של ספריית הקונגרס בארצות הברית. בכך היה לווידאו קליפ המוזיקלי הראשון בהיסטוריה שנבחר לשימור בארכיון הסרטים האמריקאי.
פריצת מחסום הגזענות
לפני הצלחת Thriller, רבים חשו שג'קסון נאבק להשיג זמן אוויר בערוץ MTV מאחר שהוא אפרו-אמריקני. הצלחת האלבום גרמה לו לשבור את מחסומי הגזענות כאשר הופיע תכופות בערוץ ה-MTV. עבור אמן אפרו-אמריקני בשנות השמונים, עד לאותה תקופה, ההצלחה של ג'קסון הייתה חסרת תקדים. על פי הוושינגטון פוסט, Thriller סלל את הדרך לאמנים אפרו אמריקנים אחרים כמו פרינס. כמו כן, השיר "The Girl Is Mine" נזקף לאהבה בין גזעית ברדיו.
תמנון החוף
תמנון החוף או תְּמָנוּן סְלָעִים וכן תמנון מצוי (שם מדעי: Octopus vulgaris), הוא מין המשתייך לתמנונאים. הוא בעל שמונה זרועות ציד ארוכות השוות באורכן, שעל כל אחת מהן שתי שורות של כפתורי הצמדה. הוא בעל לסתות חומות חזקות ובלוטות המפרישות חומר רעיל. הוא טורף פעיל בשעות היום, וצד דגים, סרטנאים ולפעמים גם רכיכות באמצעות קידוח חור בקונכיותיהן. בשעת סכנה הוא נוטה לברוח באמצעות זינוק-שחיה, תוך פליטת ענן דיו שחור וסמיך. עונת הרבייה היא בתחילת האביב, ונקבת תמנון החוף מטילה את הביציות שלה (בין 400-120 אלף) במים רדודים, לאורך תקופה הנמשכת כחודש. משך הדגירה על הביצים הוא 25–60 ימים, בהם הנקבה מפסיקה לאכול. רבות מהנקבות מתות לאחר הבקיעה.
אורכו של תמנון החוף (כולל הזרועות) הוא 1.2 מטר אצל הנקבה, ו-1.3 מטר אצל הזכר. זהו מין שכיח, אשר נמצא באזור הכרית, החופים הסלעיים ואף בעומק הים (עד לעומק של 292 מטר). הוא נפוץ במזרח הים התיכון ובמערבו, במזרח האוקיינוס האטלנטי, בין איי בריטניה לסנגל, אנגולה ודרום אפריקה, ובמערב האוקיינוס האטלנטי, מאמריקה הצפונית עד פלורידה ואיי ברמודה.
פיזיולוגיה
מערכת העצבים: לתמנון המצוי קיים היעדר ייצוג סומטוסנסורי במערכת העצבים המרכזית (Hochner 2009). בשונה מאורגניזמים אחרים ממשפחת הרכיכות, לתמנון המצוי ישנה מערכת עצבים מרכזית שונה. מספר הנוירונים הכולל במערכת העצבים של התמנון מגיע ל-500 מיליון נוירונים, מתוכם מתרכזים כ-350 מיליון במערכת העצבים הפריפריאלית שבזרועותיו, בעוד ש-50 מיליון נוירונים מתרכזים במערכת העצבים המרכזית שלו. מערכת העצבים המרכזית ומערכת העצבים הפריפריאלית יוצרים יחדיו מערכת משולבת, לפיה מערכת העצבים הפריפריאלית מעבירה כמות גדולה של מידע סנסורי למוח (Young, 1971). ניכר כי מערכת העצבים הפריפריאלית שולטת במספר פעולות מורכבות שמבוצעות על ידי כל זרוע  (Gutfreund, 2006). מערכת אסטרטגית ייחודיות זו של פישוט השליטה המוטורית מאפשרת לתמנון לבצע משימות מורכבות ומתואמות.
נוגדן עצמי
נוגדנים עצמיים (אנגלית: Autoantibody) הם נוגדנים המיוצרים על ידי מערכת החיסון ואשר מכוונים נגד מרכיבים נורמליים כגון תאים וחלבונים בגוף האדם. מחלות אוטו-אימוניות רבות, ביניהן מחלת הזאבת ומחלות ידועות נוספות, נגרמות כתוצאה מכך.
ייצור נוגדנים
נוגדנים מיוצרים על ידי לימפוציטים מסוג B, כאשר באופן נורמלי, מערכת החיסון מסוגלת לזהות ולהתעלם מחלבונים בריאים בגוף האדם עצמו. עם זאת, לעיתים מערכת החיסון מזהה בטעות מרכיבים שונים בגוף האדם כ"זרים" ותוקפת אותם, בדרך של יצירת נוגדנים עצמיים. נוגדנים אלו תוקפים תאים ורקמות בריאים בגוף ומביאים להיווצרות דלקת ונזק שעלול להיות נרחב. הסיבה להיווצרות נוגדנים עצמיים אינה תמיד ברורה. נמצא כי בחלק מן המקרים, קיימת פרה-דיספוזיציה גנטית, אשר יחד עם טריגר נוסף (למשל, מחלה ויראלית, או חשיפה לכימיקלים טוקסיים) מביאה לייצור נוגדנים עצמיים. בנוסף לכך, חוקרים סבורים כי קיים מרכיב הורמונלי במנגנון ההיווצרות, היות שמרבית מן המחלות האוטו-אימוניות הן מחלות אשר תוקפות יותר נשים מאשר גברים.
מחלות
קיימות מחלות שונות ורבות הנגרמות כתוצאה מייצור נוגדנים עצמיים. מחלות אלו כוללות מחלות כגון תת פעילות של בלוטת התריס- השימוטו, וכן מחלות יתר פעילות של בלוטת התריס, מחלות כגון זאבת, סקלרודרמה, סוכרת סוג 1, צליאק, סיורגן ומחלות ווסקוליטיות שונות.