cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קתדרלת אוטן
קתדרלת סן-נאזר
הקתדרלה הראשונה של אוטן נבנתה החל מהמאה החמישית והלאה, והיא הוקדשה לקדוש נזאריוס (בצרפתית: St. Nazaire), שכן שוכנים בה על-פי האמונה שרידי הקדושים נזאריוס וסלזוס. המקום שופץ והורחב מספר פעמים. בשנת 970 לספירה לערך, השיגה הקתדרלה שרידי קדושים ממרסיי של הקדוש לזרוס. שרידים אלו הפכו בהדרגה למקור עלייה לרגל והקתדרלה הייתה צרה מלהכיל את הקהל הרב שצבא עליה. לכן החליט בישוף אוטן, אטיין דה בּזֶ'ה (Etienne de Bâgé), בשנת 1120 בערך לבנות קתדרלה חדשה שתשמש ככנסייה צליינית ותעניק כבוד רב יותר לשרידים. לקתדרלה החדשה הוקצה מקום בצפון הקתדרלה הקודמת של סן-נזאר, ממנה קיימים עד היום מספר שרידים.
קתדרלת סן לזאר
העבודה על קתדרלת סן-לזאר החלה בסביבות שנת 1120 והתקדמה במהירות רבה, כך שהמבנה הוקדש כבר בשנת 1130. מרבית הבנייה הסתיימה עד שנת 1146, אז הועברו אליה שרידי הקדוש לזרוס מהקתדרלה הישנה. קבר לזרוס, מקדש ובו שרידי הקדוש, נבנה בבית המקהלה בין השנים 1170 ל-1180. אזור הכניסה (narthex) לא הושלם עד סוף המאה. מקור ההשראה למבנה החדש, הן בתוכנית והן בעיצוב, היה סגנון מנזר קלוני. העיצובים היו מעשה ידי הבישוף אטיין דה בז'ה.
במשך מספר שנים לאחר 1146 פעלו שתי הקתדרלות האחת אחרי השנייה, כשסן-לזאר משמשת כקתדרלת הקיץ (מחג הפסחא ועד יום כל הקדושים), וסן-נאזר כקתדרלת החורף. סן לזאר הפכה לבסוף לקתדרלה הרשמית של אוטן בשנת 1195.
במאה ה-15 המראה הרומנסקי החיצוני שונה באופן ניכר בשל תוספת של מגדלים וקפלות צדדיות, חלקם בסגנון הגותי. בשנת 1462 הקנצלר ז'אן רולן הקים מגדל פעמונים חדש במקום זה הרומנסקי, שנהרס על ידי מכת ברק. עד שנת 1793 הייתה הקתדרלה מקום משכנו של הציור המפורסם הבתולה עם הקנצלר רולן, מאת יאן ואן אייק, המצוייה כיום במוזיאון הלובר.
טימפנון
הטימפנון המערבי (1130–1135) המראה את יום הדין, החלק הראוי ביותר לציון בקתדרלה, נחשב לאחת מפסגות אמנות הרומנסק בצרפת. הוא יוצא דופן בכך שבניגוד לעבודות אמנות רומנסקיות אחרות, אנו יודעים את שם הפסל שיצר את המראה: העבודה משויכת לז'יסלברטוס (או ז'יסלבר), שחתם את שמו למרגלות ישו – "ז'יסלברטוס עשה זאת" (Gyslebertus hoc fecit).
בטימפנון נראה ישו ישוב על כיסא המלכות מעל למשקוף, מוקף קשת, שבחלקה החיצוני מעוטרת מדליונים פיגורטיביים המורכבים מייצוגי גלגל המזלות, ומייצוגי עבודה בעונות השנה השונות. כל הסצנה מונחת על גבי עמודים בעלי כותרת מפוסלת.
הסצנה המרכזית מראה את יום הדין, עם ישו מוקף הילה. ניתן למצוא בה את המרכיבים הקלאסיים של הנושא:
זהו, לפיכך, ייצוג אופטימי של יום הדין, התואמת את לשגשוג ולהלך הרוח הכללי בתקופה בה נבנתה הקתדרלה.
פילוסופיה של הדת
הפילוסופיה של הדת היא ענף של הפילוסופיה העוסק בשאלות העוסקות בדת, עקרונותיה ומהותה, ומקומה בתרבות האנושית. לעומת התאולוגיה, העוסקת בשיטות של הדתות בדרך כלל מתוך הגיונן הפנימי והאמונה בהתגלות האל, מקור הסמכות של הפילוסופיה של הדת הוא התבונה האנושית. והיא כוללת את דעותיהם של הוגי דעות ופילוסופים אשר ניסו להבין או להסביר את הדת, מתוך שיטות או תובנות מסודרות שמקורן הוא הניסיון האנושי של חיי האדם. בהיותה למעשה מחקר של הדת, אין הפילוסופיה של הדת אמורה לתת הסבר סופי וממצה של הראשונה, אלא הצעות שניסוחן מושפע מרוח הזמן.
המושג נכנס לשימוש כללי במאה ה-19.
קיומו של אלוהים
השאלה סביב הימצאותו של האל תמיד העסיקה פילוסופים רבים. בין הגישות שנודעות לשאלה זו אפשר למנות את: לא כל הגישות הללו בהכרח סותרות אחת את השנייה. לדוגמה: ישנם אנשים רבים שהם גם תאיסטים וגם מונותאיסטים.
טבעו של האל
בנוסף על השאלה האם יש אלוהים, עולה גם השאלה מה אופיו של האל. קשה למצוא לכך תשובה, כי אין הגדרה כוללנית בהכרח למושג "אלוהים".
פילוסופים ידועים שעסקו בנושא
פילוסופים רבים מאוד עסקו בדת, אלו מקצתם:
Z/OS
בעשרים וחמש שנותיה הראשונות, מאמצע שנות ה-60 ועד סוף שנות ה-80 של המאה ה-20, היו המחשבים שעליהם פעלה מערכת הפעלה זו, לגרסאותיה השונות, המחשבים הדומיננטיים בעולם המחשוב הארגוני. מחשבים אלה יוצרו בעיקר על ידי חברת IBM, אך גם על ידי חברות מתחרות, שפיתחו חומרה תואמת. גם כיום משמשת מערכת ההפעלה במחשבי IBM הפועלים בארגונים גדולים ועתירי מחשוב, ובהם בנקים, חברות ביטוח וגופים ממשלתיים.
היסטוריה
מערכות ההפעלה OS/360 פותחו בתחילת שנות ה-60 למחשבי מיינפריים מסדרת IBM System/360, כאשר מרבית העיבודים היו עיבודי אצווה, והזיכרון המרכזי של מחשבים היה בגודל של מאות קילו בתים. המערכות נועדו לאפשר למספר עבודות להתבצע במקביל, כאשר הן חולקות ביניהן את הזיכרון המרכזי ואת זמן המעבד. חלוקת זמן המעבד בין עבודות אחדות הביאה לניצול יעיל יותר שלו.
מערכת ההפעלה MFT
MFT הן ראשי תיבות של Multitasking with a Fixed number of Tasks (ריבוי משימות במספר קבוע של משימות). במערכת ההפעלה MFT פוצל הזיכרון המרכזי של המחשב לחלק של מערכת ההפעלה ולחלק של עבודות היישומים. האות F בראשי התיבות של שם המערכת נגזרה מהמילה Fixed, בעברית: "קבוע". המשמעות הייתה שחלק הזיכרון שיועד לביצוע עבודות יישומיות, חולק למחיצות (באנגלית: Partitions) בגודל קבוע, שבכל אחת מהן התבצעה אחת מעבודות היישום. האות M נגזרה מהמילה Multiple, "מרובה" בעברית, על מנת לציין שמערכת ההפעלה מנהלת מספר עבודות יישום המתבצעות בו זמנית. מרחב הכתובות בזיכרון המרכזי היה 24 סיביות.
כפי שניתן לראות באיור המתאר מבנה סכמטי של הזיכרון האמיתי במערכת ההפעלה MFT, חיסרון בולט של מערכת הפעלה זו, היה הניצול הלא יעיל של הזיכרון המרכזי של המחשב. לכל אחת מהעבודות המתבצעות בו-זמנית הוקצתה מחיצה בזיכרון המרכזי, שלתוכה נטענו תוכניות ונתונים. גודל כל מחיצה נקבע על פי גודל הזיכרון שנדרש לעבודה הצורכת את הזיכרון הגדול ביותר שתוכננה להתבצע במחיצה זו. עבודות אחרות, הצורכות למשל מחצית או רבע מהזיכרון שבמחיצה והתבצעו בה, ניצלו רק מחצית או רבע מהזיכרון שעמד לרשותן. לניצול יעיל של הזיכרון הוגדרו מחיצות בגדלים שונים, אכן גם בדרך זה חלק מהזיכרון לא נוצל.
דוגמה: המחשב העיקרי של ממר"ם בסוף שנות ה-60, מדגם IBM 360/65, היה מצויד בזיכרון בגודל 512K, שחולק למחיצות בגודל 108K ו-54K. למטרות מיוחדות יכול היה מפעיל המחשב לאחד מחיצות אחדות למחיצה גדולה של 256K.
מערכת ההפעלה MVT
MVT הן ראשי תיבות של Multitasking with a Variable number of Tasks (ריבוי משימות במספר משתנה של משימות). השינוי המהותי במעבר ממערכת ההפעלה MFT למערכת ההפעלה MVT, היה גמישות בניהול מחיצות הזיכרון. האות V בראשי התיבות, נגזרה מהמילה Variable, בעברית: "משתנה". גודל המחיצות בזיכרון המרכזי לא היה אחיד וקבוע, אלא כל עבודה ציינה את גודל הזיכרון הנחוץ לה, כך שניתן היה לחסוך חלק מבזבוז הזיכרון במערכת ההפעלה MFT. כאשר העבודות דרשו פחות מקום בזיכרון, ניתן היה להוסיף עוד מחיצות פעילות. כאשר פעלו עבודות שתפוסת הזיכרון שלהן גדולה יחסית, ניתן היה להפחית את מספר המחיצות.
HASP
חידוש מהותי נוסף במערכות ההפעלה MFT ו-MVT היה מערכת ניהול תורים ו-Spooling. המערכת שנקראה HASP (Houston Automatic Spooling Priority) פותחה על ידי קבוצת אנשים שאינם עובדי IBM ונרכשה על ידי החברה. מספר שנים מאוחר יותר הורחבה למערכת הנוכחית המטפלת באותה פונקציונליות. המערכת שהחליפה את HASP נקראת Job Entry SubSystem או בראשי תיבות JES.
מערכת ההפעלה SVS
באמצע שנות ה-70 של המאה העשרים נעשה שינוי מהותי במערכת ההפעלה ממשפחת OS/360. שינוי זה בא לידי ביטוי במערכת ההפעלה Single Virtual Storage או בראשי תיבות SVS, וכלל שימוש בזיכרון וירטואלי, המאפשר אחסון חלקים פעילים בלבד של עבודות בזיכרון המרכזי, במקום אחסון כל התוכניות המרכיבות עבודה בזיכרון זה. השינוי מומש באמצעות מיפוי הזיכרון של העבודות בזיכרון וירטואלי, שמומש בפועל באמצעות זיכרון חיצוני על דיסק קשיח. לתוך הזיכרון המרכזי נטענו רק חלקים פעילים אלה. שיטה זו, המשמשת מערכות הפעלה עד היום, איפשרה ניצול יעיל יותר של הזיכרון המרכזי, משום שרק חלק קטן מעבודה, שהיה פעיל ברגע נתון, שכן בו. כתוצאה מכך, ניתן היה לבצע בו זמנית מספר גדול יותר של עבודות עם אותו גודל זיכרון מרכזי, וכן לאפשר לעבודות לצרוך זיכרון גדול יותר.
למימוש הזיכרון הווירטואלי נדרשו צעדים אחדים במערכת ההפעלה:
במערכת SVS מומשו המנגנונים הנדרשים באמצעות צירוף של רכיבי חומרה חדשים, מיקרוקוד והרחבת תוכנת מערכת ההפעלה.
הגודל המקסימלי של זיכרון במערכת הפעלה של 24 סיביות הוא כ-16 מיליון בתים (16 Megabytes). התרשים המתייחס למבנה הזיכרון במערכת SVS, אינו מתאר מבנה סכמטי של הזיכרון האמיתי. הוא מתאר מבנה סכמטי של הזיכרון הווירטואלי. מהתרשים ניתן לראות כי במערכת ההפעלה SVS נוצל מלוא המרחב הווירטואלי לאחסון העבודות במחשב: חלק מהמרחב הווירטואלי נתפס על ידי מערכת ההפעלה וחלק אחר חולק בין כל העבודות המתבצעות בו זמנית.
רוסלן סרגייב
רוסלן סרגייב (ברוסית: Руслан Сергеев; נולד ב-24 בדצמבר 1954) הוא פסל ישראלי. עיקר עבודותיו הם פסלים סביבתיים, בסגנון עבודותיו של האדריכל הקטלאני גאודי, המשלבים חומרים תעשייתיים כברזל ובטון משובצים בפסיפס של קרמיקה וזכוכית.
Z/OS
מערכת ההפעלה SVS
במערכת הפעלה זו התווסף ה-Job Entry SubSystem, שהחליף את HASP.
רוסלן סרגייב
ביוגרפיה
סרגייב נולד בניז'ני נובגורוד, רוסיה. בעל תואר שני בעיצוב מהאקדמיה לאמנות במינסק שבבלארוס משנת 1981. בשנת 1992 עלה לישראל. משנת 1982 מציג בתערוכות רבות ברחבי העולם (ארצות הברית, גרמניה, אנגליה, שווייץ, צרפת, רוסיה, גאורגיה בלארוס ועוד). פסליו מוצבים ב-21 יישובים בישראל ובפארקים (פארק בריטניה, יער המלאכים – לאנשים עם מוגבלויות על כיסא גלגלים ועיוורים וביער ארגנטינה).
בשנת 1996 פתח אמן סטודיו לפיסול אמנות פלסטית בירושלים.
Z/OS
מערכות ההפעלה MVS
הצורך במערכת הפעלה עם ריבוי מרחבי כתובות נבע מזיכרון וירטואלי קטן מדי על מנת לענות על הצרכים. הפתרון היה שמירה על מרחב כתובות של 24 סיביות ושכפולו במספר רב של העתקים בהם תוכנו של החלק המיועד למערכת ההפעלה זהה בכולם והחלק המיועד לכל עבודה, שונה בין העבודות השונות.
רוסלן סרגייב
ביוגרפיה
סרגייב זכה 4 פעמים בפרס מפעל הפיס לעיצוב סביבתי.
Z/OS
מערכת ההפעלה MVS/XA
גרסה זו של מערכת ההפעלה MVS הופיעה באמצע שנות ה-80 של המאה העשרים. האותיות XA מייצגות את הביטוי Extended Architecture. השינוי המהותי היה הגדלת מרחב הכתובות, שכבר לא ענה על הצרכים ההולכים וגדלים בזיכרון וירטואלי, למרחב כתובות של 31 סיביות (כלומר הגדלת הזיכרון המרבי פי 128).
רוסלן סרגייב
ביוגרפיה
באפריל 2005 פתח סרגייב את הגלריה שלו בבית אות המוצר הירושלמי בירושלים.
יצירותיו
יותר מ 90 פסלים סביבתיים אינטראקטיביים מוצבים במוזיאונים, אוספים פרטיים, בפארקים וגנים ציבוריים כולל 7 פארקים נושאיים:
Z/OS
מערכת ההפעלה MVS/XA
הסיבית ה-32 תיארה את אופי מרחב הכתובות של אותה תוכנית מחשב: 31 סיביות או 24 סיביות. חלק גדול מהקוד של מערכת ההפעלה עדיין עבד ב-24 סיביות, כלומר: לא היה באפשרותו להתייחס לנתונים או פקודות מכונה הממוקמים מעל לקו של 16 מיליון בתים (שהוא גודל הזיכרון המרבי ב-24 סיביות). מבנה הזיכרון הווירטואלי מתחת לקו ה-16 מיליון בתים זהה למבנה הזיכרון הווירטואלי במערכת ההפעלה MVS כפי שתואר בתרשים. מעל לקו ה-16 מיליון בתים הייתה חלוקה דומה לשלושה מרחבי כתובות: Extended Common, Extended System ומרחב כתובות גדול של Extended Private.
מערכת ההפעלה MVS/ESA
MVS/ESA הייתה מערכת ההפעלה שפותחה אחרי מערכת ההפעלה MVS/XA. ראשי התיבות ESA מייצגות את המילים: Enterprise System Architecture. היא שוחררה לזמינות כללית בפברואר 1988. גרסה שלה ששוחררה בפברואר 1993 נקראה MVS/ESA OpenEdition. גרסה זו תמכה בסטנדרטים של מערכות פתוחות, שהבולט בהם הוא POSIX. התמיכה בסטנדרטים נועדה לשפר את העבודה בשיתוף עם מערכות הפעלה אחרות על פלטפורמות חומרה אחרות. במערכת הפעלה זו התווספה הרחבת הזיכרון הווירטואלי של עבודה למספר מרחבי כתובות של 31 סיביות כל אחד. מנגנון חדש שנקרא Cross Memory Services, תמך בשילוב מידע בין מרחבי כתובות שונים השייכים לאותה עבודה.
מערכת ההפעלה OS/390
מערכת ההפעלה OS/390 היא הרחבה של מערכות ההפעלה MVS. היא שוחררה לזמינות כללית בסוף שנת 1995. מערכת הפעלה זו יועדה למחשבי מיינפריים מסדרת IBM System/390.
מערכת ההפעלה z/OS
במסגרת מיתוג מחדש, בשנת 2000, של ארבע סדרות המחשבים של חברת IBM, קיבלה סדרת מחשבי המיינפריים System/390 את הזיהוי z, ובהתאם לכך שונה שמה של מערכת ההפעלה ל-z/OS.
השינוי העיקרי במערכת ההפעלה z/OS בהשוואה למערכת ההפעלה OS/390 היה תמיכה במרחב כתובות של 64 סיביות. עד מהדורה 1.5 ניתן היה להפעיל את מערכת ההפעלה בשני אופנים: מאז שהופסקה התמיכה ב z/OS 1.5, ב-31 במרץ 2007, ניתן להריץ את מערכת z/OS רק במרחב כתובות של 64 סיביות.
הסיבה לשימוש בשני אופני שימוש בכתובות, הייתה הצורך בתמיכה בדורות קודמים של מחשבים שהחומרה שלהם לא תמכה במרחבי כתובות של 64 סיביות. רק מחשבי z/Architecture תמכו בשימוש בכתובות של 64 ביטים. גודל דף במרחבי הכתובות של 64 סיביות הוא 1MB.
גרסאות z/OS
חברת IBM הוציאה 13 גרסאות של z/OS מהדורה 1. הגרסאות ממוספרות במספרים 1.1 עד 1.13 לפי סדרן הכרונולוגי. הכרזה על הגרסה הראשונה של z/OS, שנקראה z/OS 1.1, הייתה באוקטובר 2001.
ב-13 ביולי 2013 הכריזה החברה על מהדורה 2.1.
מהדורה 2.1 מיועדת לשלב את המיינפריים במחשוב ענן, עם דגש על ענן פרטי (באנגלית: Private Cloud). בנוסף לכך הורחבה התמיכה בבינה עסקית. ההרחבות הפונקציונליות המהותיות במהדורה זו הן: מאז יציאתה של גרסה 2.1 נוספו עוד גרסאות מערכת הפעלה z\OS מהדורה 2, הגרסאות גם הן ממוספרות במספרים 2.1 עד 2.4 (עד כה...) לפי סדרן הכרונולוגי.
מאפייני המערכת
מערכת ההפעלה z/OS היא מערכת הפעלה המיועדת לעיבוד נתונים ממוחשב מסחרי. על מנת למלא את ייעודה זה יש לה יכולת לטפל בקריאה ובכתיבה של נתונים ליחידות היקפיות בהיקפים גדולים.
ניהול המערכת
ניהול המערכת צריך לענות על הצרכים הנובעים מאופי והיקף העיבודים. במערכת ההפעלה z/OS מתבצעות במקביל הרבה עבודות מקוונות עם אלפי משתמשים או עשרות אלפי משתמשים תחת שרתי יישומים כמו CICS, IMS/DC ו-WebSphere Application Server, עבודות אצווה גדולות עתירות קלט ופלט ליחידות היקפיות, עבודות פיתוח תוכנה, ניסויי תוכנה ועבודות מסוגים אחרים, למשל: חישובים מורכבים עתירי משאבי מעבד. במערכת ההפעלה z/OS קיימים רכיבים ייחודיים המטפלים בוויסות כמות העבודות ובחלוקת משאבי המחשב בין העבודות על פי סדרי עדיפות מוגדרים מראש באמצעות פרמטרים במערכת. הרכיב המטפל בחלוקת המשאבים נקרא: (Work Load Manager (WLM.
אופי והיקף העבודות דורשים מנגנונים להבטחת זמינות גבוהה ושרידות גבוהה של המערכת. ריבוי המשתמשים וחשיבותם של העיבודים והנתונים, חייב מנגנוני אבטחת מידע אמינים. ב z/OS, מוצר אבטחת המידע העיקרי של חברת IBM הוא RACF - Resource Access Control Facility. קיימים גם מוצרי אבטחת מידע של יצרני תוכנה אחרים כמו CA Top Secret, המשתמשים באותו מנגנון של מערכת ההפעלה המאפשר ממשק של מוצרי אבטחת מידע ומערכת ההפעלה.
מורכבות וגודל המערכת מחייבים מנגנוני רישום הפעילות במערכת ומוצרים למדידת הפעילויות שהתבצעו במערכת ההפעלה.
סביבות פיתוח
שפת פיתוח תוכנה שהשימוש בה הוא השכיח ביותר במערכות z/OS היא COBOL. נתמכות שפות תכנות רבות אחרות כמו: C ,C++ ,PL/I ו-Assembler. נעשה שימוש בשפות פיתוח תוכנה קנייניות של יצרני תוכנה אחרים.
סביבת פיתוח ב Java
החל משנת 2000 השקיעה חברת IBM מאמץ מיוחד בתמיכה במערכות בשפת Java תחת מערכת ההפעלה z/OS. התמיכה ב-Java התבטאה ב-Porting של שרת יישומים WebSphere Application Server, שפותח עבור מערכות הפעלה אחרות, גם למיינפריים. גם בשרתי יישומים ותיקים, כמו CICS, התווספה יכולת של פיתוח מערכות ב-Java וממשק למערכות Java במערכות הפעלה אחרות. התמיכה ב-Java התבטאה גם במנגנונים ייחודיים במערכת ההפעלה להתאמתה למנגנונים הייחודיים של z/OS ולשילובה בהם. כך למשל פותח מנגנון ייחודי, המותאם למיינפריים, לטיפול באיסוף זבל של Java Virtual Machine לצורך שיפור ביצועים ושילוב סביבת הריצה של Java עם מערכת ההפעלה.
דוגמה אחרת לשיפור ביצועים ב-Java היא עיצוב מעבדי מחשבי zEnterprise באופן מותאם לסביבת פיתוח זו. ביחד עם הקוד במערכת ההפעלה z/OS המנצל תכונות מעבדים אלו.
תת מערכות
תת מערכות (באנגלית: Sub Systems) הן רכיבי תוכנת תשתית, שיש להם קשר הדוק עם מערכת ההפעלה z/OS. המנגנונים המשותפים למערכת ההפעלה ותת המערכות מייעלים את עבודתם המשותפת. לתת המערכות יש הרשאות לביצוע פעולות, שאינן ניתנות לעבודות אחרות המתבצעות תחת מערכת ההפעלה. ניתן להפוך מערכת תוכנה תשתיתית לתת מערכת באמצעות ממשק תכנות יישומים מיוחד במערכת ההפעלה הנקרא: Subsystem Interface. חברת IBM הכינה מראש מוצרי תוכנה תשתיתיים עיקריים כתת-המערכות.
דוגמאות לתת המערכות של חברת IBM, היכולות להתבצע תחת מערכת ההפעלה z/OS: גם יצרני תוכנה בלתי תלויים יכולים להפוך מוצרי תשתית שלהם לתת מערכות.
שילוב מערכות
המונח מתייחס לשילוב הומוגני ברמה של מערכת הפעלה וחומרה, כלומר: שילוב אשכול מחשבים שכולם מחשבי מיינפריים. המונח מתייחס גם לשילוב מערכות הטרוגני, כלומר: אינטגרציה בין מערכות תחת z/OS למערכות הפועלות תחת מערכות הפעלה אחרות.
שילוב הומוגני
אשכול מחשבים הפועלים תחת מערכת הפעלה z/OS ונמצאים באותו מרכז מחשבים, נקרא Sysplex. בשנת 1994, תחת מערכת ההפעלה MVS/ESA V5.1, הורחבה הפונקציונליות שלו באמצעות מעבד ייעודי ורכיבי חומרה נוספים לניהול האשכול. ביחד עם הרחבת הפונקציונליות, שונה גם השם ל-Parallel Sysplex. מנגנוני ה-Parallel Sysplex מאפשרים שיתוף עבודה ושיתוף נתונים בין מערכות z/OS.
המנגנונים מטפלים בניהול משותף של משאבי מערכת הפעלה, למשל: קבצים ומשאבי מחשב. מסדי נתונים DB2 ו-IMS של IBM, משתמשים במנגנוני Parallel Sysplex על מנת לקרוא, לכתוב ולעדכן את אותו מסד נתונים ממספר מחשבים באשכול במקביל. גם מסדי נתונים של חברות אחרות, העובדים תחת z/OS, כגון: Datacom/DB, IDMS ו Adabas, משתמשים ב-Parallel Sysplex לאותו צורך.
ניתן לשלב באותו אשכול גם מחשבים מרוחקים. המנגנון המורחב התומך גם בשילוב מחשבים מרוחקים, נקרא: (GPDS Geographically Dispersed Parallel Sysplex (GPDS.
אפשרות נוספת לאשכול מחשבים היא חלוקה לוגית של מחשב מרכזי אחד למספר מכונות וירטואליות. החלוקה אפשרית תחת מערכת ההפעלה z/VM או באמצעות מנגנון חומרה הנקרא: Logical Partitioning או LPAR. המנגנון מאפשר חלוקה של המחשב הפיזי למספר מכונות וירטואליות, המריצות כל אחת מערכת הפעלה. השימוש השכיח במחשב אחד המחולק למספר מופעים של מערכת ההפעלה z/OS הוא באמצעות LPAR. את המכונות הווירטואליות אפשר לנהל כ-Parallel Sysplex. קיימות גם תצורות בהן מספר מחשבים מחולקים למכונות וירטואליות, המופעלות באמצעות מערכת ההפעלה z/OS, ומופעי מערכת ההפעלה מאוגדים לאשכול מחשבים אחד באמצעות Parallel Sysplex.
שילוב מערכות בתשתיות הטרוגניות
באמצעות מוצרי אינטגרציה של IBM וגם באמצעות מוצרים של יצרני תוכנה אחרים, ניתן לשלב מערכות המתבצעות תחת z/OS עם מערכות הפועלות תחת מערכות הפעלה אחרות. המוצרים האסטרטגיים של חברת IBM בהקשר זה הם: מוצרי התשתית הנ"ל מותאמים למערכת ההפעלה z/OS וגם למערכות הפעלה נפוצות אחרות.
צ'רניאחובסק
צ'רניאחובסק (ברוסית: Черняховск, עד שנת 1946 נקראה בשמה הגרמני "אינסטרבורג" Insterburg, בליטאית: Įsrutis, בפולנית: Wystruć) היא עיר במרכז המובלעת הרוסית קלינינגרד, ומשמשת כמרכז המנהלי של ראיון צ'רניאחובסקי. העיר שוכנת בנקודה בה נפגשים הנהרות אינסטרוץ' (Инструч) ואנגראפה (Анграпа), ויוצרות את נהר פרגוליה.
היסטוריה
בשנת 1336, במסגרת מסע הצלב הפרוסי, הקימו אנשי המסדר הטבטוני מבצר, במקום בו מצוי העיר. בשנת 1376, במסגרת מסעי הצלב הצפוניים, נחרב המקום. ב-10 באוקטובר 1583 הוענקו לאינסטרבורג זכויות עיר. עם הקמת ממלכת פרוסיה בשנת 1701, נכללה בה אינסטרבורג.
העיר הייתה במאה ה-19 תחת שלטון פרוסי. בשנת 1905 נמנו בעיר כ-20,000 תושבים. בתחילת מלחמת העולם הראשונה נכבשה העיר בידי הרוסים.
באפריל 1943 הפציצו מטוסים רוסים את העיר ובדיווחים נטען שהעיר הייתה ל, גיהנם של אש". ביולי 1944, בעקבות כיבוש גרודנו, הוחל בפינוי נשים וילדים מאיסטרבורג ומכלל רפוסיה המזרחית. בסוף יולי דיווח רדיו גרמניה שהאזרחים בעיר צוידו בנשק ונשלחו לסייע בחזית נגד הפלישה הרוסית. לקראת סוף אוקטובר הוחל על ידי הצבא האדם בתנועת מלקחיים לכיבוש העיר וב-22 בינואר 1945 נכבשה העיר בידי הצבא האדום.
ב-1946 הוחלף שמה לצ'רניאחובסק על שם הגנרל הסובייטי איוואן צ'רניאחובסקי שנהרג בקרבות במזרח פרוסיה בפברואר 1945.
יהודים
בשנת 1905 נמנו בעיר 367 יהודים. הקהילה היהודית ב"אינסטרבורג" השתייכה לאיגוד הקהילות של מזרח פרוסיה. בשנת 1938 הייתה הקהילה בין הנפגעות של פוגרומי ליל הבדולח, בהם נחרב בית הכנסת אינסטרבורג.
רבי מקס בארמן היה רב באינסטרבורג.
ערים תאומות
לצ'רניאחובסק חמש ערים תאומות:
טיילר האניקט
טיילר דיאון האניקט (באנגלית: Tyler Deon Honeycutt; 15 ביולי 1990 - 7 ביולי 2018) היה כדורסלן אמריקאי, ששיחק בעמדת הסמול פורוורד והתאבד בשנת 2018.
קבוצתו האחרונה כשחקן הייתה חימקי מוסקבה אשר במדיה שיחק 4 שנים.
קריירה
האניקט החל את הקריירה בשנת 2010 באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס ורשם ממוצעים של כ-12 נקודות וכ-2.1 חסימות למשחק.
בשנת 2011, נבחר בבחירה 35 בדראפט ה-NBA, שיחק את משחקו הראשון בליגת ה-NBA בתאריך 31 בדצמבר 2011 וקלע 2 נקודות ב-4 דקות.
בשנת 2012, הצטרף אל קבוצת רינו ביגהורנס מליגת הפיתוח של ה-NBA.
בתאריך 20 בפברואר 2013, עבר בטרייד אל קבוצת יוסטון רוקטס, אך לא רשם הופעות במדי הקבוצה.
בעונת 2013/2014, חתם לעונה בקבוצת עירוני נס ציונה מליגת העל הישראלית.
בעונת 2014/2015, חתם בקבוצת חימקי מוסקבה מהליגה המאוחדת של VTB, שיתף פעולה עם טייריס רייס וזכה עם הקבוצה בגביע היורוקאפ.
בעונת 2016/2017, חתם בקבוצת אנאדולו אפס מהליגה הטורקית.
בעונת 2017/2018, חזר לקדנציה שנייה במדי חימקי מוסקבה.
פרשת מותו
בתאריך 6 ביולי 2018, התקשרה אמו של האניקט למוקד החירום האמריקאי ודיווחה על התנהגות חשודה של בנה, כאשר הגיעו השוטרים לבדוק את המקרה הם מצאו אותו מתבצר בכניסה לביתו, בשכונת שרמן אוקס, לוס אנג'לס.
על פי פרסומים שונים, האניקט ירה אל עבר השוטרים, אך לטענת אמו הוא נתקף בהלה וירה באוויר.
אוליביה קולפו
אוליביה פרנסס קולפו (באנגלית: Olivia Frances Culpo; נולדה ב-8 במאי 1992) היא דוגמנית, משפיענית אופנה ושחקנית אמריקאית. היא הוכתרה כמיס תבל לשנת 2012.
ביוגרפיה
קולפו נולד בקרנסטון, רוד איילנד, להורים סוזן ופיטר קולפו. היא הילדה האמצעית מבין חמישה אחים. אביה, מסעדן, מחזיק בבעלות על עסקים ברחבי בוסטון. ההיא ממוצא איטלקי ואירי מצד אמה. לקולפו יש שני אחים גדולים יותר, פיט ואורורה, ושני אחים צעירים יותר, גאס וסופיה.
טיילר האניקט
פרשת מותו
לאחר מספר שעות של מצור, פרצה יחידת משטרה מיוחדת אל ביתו ומצאה אותו ללא רוח חיים, דו"ח נתיחה שלאחר המוות העלה כי המוות אירע כתוצאה מהתאבדות.
אוליביה קולפו
ביוגרפיה
קולפו למדה באוניברסיטת בוסטון, אך לא סיימה את לימודיה. היא החלה ללמוד צ'לו בכיתה ב', וניגנה בתזמורת הנוער הפילהרמונית של רוד איילנד.
בשנת 2007 קולפו זכתה במיס רוד איילנד נוער והיא ייצגה את רוד איילנד במיס נוער ארצות הברית, אך סיימה בעשירייה המובילה בלבד.
לאחר שזכתה בתחרות מיס רוד איילנד 2012, היא זכתה בתחרות מיס ארצות הברית ב-3 ביוני 2012.
קולפו ייצגה את ארצות הברית בתחרות מיס תבל שהתקיימה ב-19 בדצמבר 2012 בלאס וגאס, נבדה. היא זכתה בתחרות, והפכה לנציגה השמינית מארצות הברית שזוכה בתואר והראשונה מאז שברוק לי הוכתרה כמיס תבל 1997. קולפו הפכה גם לאישה הראשונה מרוד איילנד שזוכה בתואר.
ב-10 בספטמבר 2013, קולפו השתתפה בתצוגת האופנה של שרי היל שהתקיימה במגדל טראמפ בניו יורק. ב-9 בנובמבר 2013, היא הכתירה את גבריאלה איסלר מוונצואלה כמיס תבל הבאה. בכך היא הפכה למיס תבל השלישית מארצות הברית שהעבירה את התואר לוונצואלה, אחרי שון ות'רלי בשנת 1981 וצ'לסי סמית' בשנת 1996.
קולפו הפכה לאושיית רשת לאחר שרכשה כמות עוקבים משמעותית בטוויטר, אינסטגרם ויוטיוב, ושיתפה פעולה עם מספר מותגי יופי ואופנה כמו לוריאל, קיפלינג ואוברליס כמשפיענית. קולפו הופיעה גם בגיליון בגדי הים של ספורטס אילוסטרייטד, והופיעה על שער הגיליון של 2020 לצד ג'סמין סנדרס וקייט בוק. היא גם הופיעה בתוכנית הריאליטי "נבחרת הדוגמניות" בשנת 2018. בנוסף, לקולפו היו תפקידים בסרטים "האישה האחרת", "מרגישה פצצה, "פעולת תגמול", ולוהקה לתפקיד ראשי בסרט הדרמה "Venus as a Boy".
באוגוסט 2017 פתחה קולפו מסעדה עם משפחתה ברוד איילנד.
אוניברסיטת הוהנהיים
תולדות
בשנת 1820 הוקם גם בית ספר ליערנות, ובשנת 1840 בית ספר להורטיקולטורה.
אנזו
בזן בודהיזם, אנסו (円相, "מעגל") הוא מעגל המצויר בכתב יד במשיחת מכחול 'חסרת עכבות'. "מעגל הזן", בשמו השני מבטא רגע בו הנפש חופשייה לתת לגוף ליצור.
סמל האנסו מסמל הארה טהורה, כוח, אלגנטיות, את היקום ו'מו' (ריקות). ציור אנזו הוא תרגול משמעתי של אמני טכניקת ציור הדיו "סומי-אי" (墨絵). הכלים והשיטה של ציור האנסו זהים לאלה המשמשים לקליגרפיה יפנית מסורתית - מכחול (筆) ונייר "וואשי". סימן האנזו מצויר לרוב במשיחת מכחול יחידה, כשהציור נעשה לפי כללי הקליגרפיה היפנית (סושו 草書) משיחת המכחול נעשית באִבְחָה אחת. ברגע שהאנזו צויר, אין לשנות אותו. צורת משיחת האנסו מעידה על אופי היוצר שלו ועל ההֶקשר של היצירה בתקופה קצרה ורציפה של זמן. ציור אנסו היא מטלה רוחנית שניתן לבצע אפילו פעם ביום.
אוניברסיטת הוהנהיים
תולדות
בשנת 1847 שינה המוסד את שמו לאקדמיה לחקלאות. בשלב זה לימדו בו שבעה פרופסורים, ונלמדו בו תחומים כגון חקלאות, יערנות, מדעי הטבע, פיזיקה ומתמטיקה.
בין השנים 1875–1876 שימש הפיזיקאי וילהלם קונרד רנטגן, מגלה קרני ה-X, מרצה במוסד זה.
בשנת 1904, שינה המוסד שוב את שמו לאוניברסיטה החקלאית של הוהנהיים. בשנים לאחר מכן קיבלה האוניברסיטה את האפשרות להעניק תוארי דוקטורט וקמו בה מרכזי מחקר נוספים. במהלך מלחמת העולם השנייה אולצה האוניברסיטה לסגור את שערי בהוראת השלטונות הנאצים. היא נפתחה מחדש בשנת 1946. כמו כן, מספר מבנים בקמפוס נפגעו מהפצצות בתקופת המלחמה ושוקמו לאחריה.
בשנת 1968 קיבלה האוניברסיטה את שמה הנוכחי, אוניברסיטת הוהנהיים. באותה עת הוקמו גם פקולטות למנהל עסקים, כלכלה ומדעי החברה.
כיום נלמדים באוניברסיטה מגוון תחומים, בהם ענפי החקלאות לצד מדעי הטבע, כלכלה, מדעי החברה, מנהל עסקים ועוד. מתקיימות בה תוכניות לתואר ראשון, שני ושלישי, בשפות גרמנית ואנגלית. לומדים בה כ-8,956 סטודנטים, מהם מעל 5,100 נשים.
פקולטות ומחלקות
באוניברסיטת הוהנהיים שלוש פקולטות: הפקולטה למדעי החקלאות, הפקולטה למדעי הטבע והפקולטה למנהל עסקים, כלכלה ומדעי החברה. בכל אחת מן הפקולטות מספר מחלקות ומכונים.
קמפוסים
בקמפוס שוכנת טירת הוהנהיים שנבנתה על ידי קרל השני אויגן, דוכס וירטמברג. בתחילת דרכו של המוסד האקדמי שימשה הטירה כמבנה לימודים, אולם כיום היא משמשת בעיקר מוזיאון. המבנה מוקף פארקים וגנים. נוסף על מבני הלימוד והמחקר, ממוקמות בקמפוס שתי ספריות, הספרייה המרכזית לתחומי החקלאות ומדעי הטבע, והספרייה המחלקתית למקצועות הכלכלה ומדעי החברה.
יחסים עם ישראל
אוניברסיטת הוהנהיים מטפחת לאורך השנים שיתופי פעולה מחקריים עם אוניברסיטאות בישראל. בשנת 2007 נחתם הסכם שיתוף פעולה עם האוניברסיטה העברית בירושלים, בנוגע להוראה ומחקר בתחומי החקלאות ומדעי התזונה. בין מטרות שיתוף הפעולה הוא קידום מחקרים בתחום הביטחון התזונתי ושימוש בר קיימא במשאבי טבע במזרח התיכון.
כמו כן, מתקיימת תחרות FOODIO בתחום מדעי המזון, זהו פרויקט חינוכי שנתי אשר מנוהל על ידי חמישה מוסדות אקדמיים בהם אוניברסיטת הוהנהיים והטכניון. בין מטרות הפרויקט עידוד שיתופי פעולה בין מוסדות אקדמיים לבין התעשייה. במסגרתו הסטודנטים המשתתפים נדרשים לפתח מוצרי מזון חדשניים, המוצרים נשפטים על ידי פאנל שופטים והמנצחים מקבלים סיוע להפיכת מוצריהם למוצרי מדף.
מיכל אמין
מיכל אמין זילברברג (נולדה ב-16 באוקטובר 1972) היא שחיינית עבר, אלופת ישראל ושיאנית ישראל בשחייה. בעלת 5 מדליות מהמכביה השלוש עשרה (1989).
ביוגרפיה
אמין שחתה בקבוצת השחייה של הפועל הוד השרון בית ברל (ה.ה.ב.ב.), בהדרכתם של אורי שפר, אמנון קראוס וברוך צ'יש. היא למדה בבית ספר תיכון כצנלסון בכפר סבא עיר מגוריה.
אלופת ישראל בת 13 ו-9 חודשים
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט באוגוסט 1986 בהיותה רק בת 13 ו-9 חודשים, זכתה אמין ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:15.26 דקות. במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:42.18 דקות. במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 9:43.73 דקות.
1987
בתחרות שמונה האומות שנערכה באנטוורפן, בלגיה ביולי 1987 סיימה אמין פעמיים במקום השמיני במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:46.32 דקות, ובמשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 9:55.4 דקות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף חודש אוגוסט אותה שנה היא זכתה בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:15.38 דקות, אחרי עינת גבאי ממכבי חיפה (2:14.33 דקות). מדליית ארד, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:45.83 דקות, אחרי גבאי (4:39.18 דקות) ואיילת אורן (4:42.83 דקות).
מלכת הבריכה
באליפות ישראל שנערכה באוגוסט 1988 זכתה אמין ב-5 מדליות אישיות, 4 זהב ו-1 ארד והוכתרה כ"מלכת הבריכה". מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:12.55 דקות, לפני עינת גבאי (2:14.28 דקות) ואיילת שליזנגר (2:14.87 דקות), במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:32.04 דקות, לפני עינת גבאי (3:39.94 דקות) ושרון אקסלרוד הפועל נתניה (4:43.88 דקות), במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 9:18.40 דקות, לפני עינת גבאי (9:43.91 דקות) ושרון אקסלרוד (9:48.76 דקות) ובמשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:26.15 דקות, לפני איריס קומן ממכבי נהריה 2:28.12 דקות ורויטל וילנאי ממרכז וייסגל (2:30.55 דקות). מדליית ארד, במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 5:22.21 דקות אחרי נעמה מישר מהפועל עמק הירדן (5:19.89 דקות) ואיריס קומן (5:20.74 דקות).
המכביה ה-13
בתחרות השחייה של המכביה ה-13 שנערכה ביולי 1989 בבריכת השחייה באוניברסיטת תל אביב זכתה אמין ב-3 מדליות כסף ושתיים ארד. מדליות כסף, במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש של 4:25.14 דקות, שיפור לשיאה של הדר רובינשטיין, 4:28.33 דקות, שיא זה החזיק מעמד 9 שנים ונשבר על ידי עדי ביכמן בשנת 1998 (4:21.14 דקות). במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי, עם תמי לוין, איריס קומן ורויטל וילנאי בשיא ישראלי חדש של 4:07.36 דקות ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי, עם קומן, וילנאי ועינת גבאי בשיא ישראלי חדש נוסף של 8:50.58 דקות. מדליות ארד, במשחה ל-200 מטר חתירה בתוצאה של 2:09.89 דקות ובמשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 9:08.09 דקות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט באוגוסט אותה שנה זכתה אמין ב-4 מדליות זהב ו-2 מדליות כסף. מדליות זהב במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:10.88 דקות, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:30.80 דקות, במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 9:21.71 דקות ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי עם אורת בש בתוצאה של 5:18.00 דקות. מדליות כסף, במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:26.57 דקות, אחרי סהר אלוני מהפועל עמק חפר (2:26.19 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 4:17.41 דקות.
1990
בתחרות שמונה האומות, שנערכה באוסלו, נורווגיה באפריל 1990 סיימה אמין במקום חמישי במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 9:18.50 דקות ובמקום שמיני במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:16.13 דקות.
חייה האישיים
אמין נשואה לשחיין אודי זילברברג ולהם ארבעה ילדים, גלי אלופת ישראל בשחייה ונגה אלופת ישראל בשחייה לגילאים. המשפחה מתגוררת ברעות. היא עובדת בבנק ישראל.
קויבה
קוֹיבָּה (ספרדית: Coiba) הוא פארק לאומי המשתרע על פני שטח של 2,700 קילומטרים רבועים, הנמצא במחוזות ורגואס וצ'יריקי שבפנמה. בגבולות הפארק נכללים 38 איים, הנמצאים בדרום מפרץ צ'יריקי. עד לשנת 2004 פעל על האי קויבה בית כלא שנבנה בתקופת הדיקטטורה שהונהגה בפנמה. בשנת 2005 הוכרז הפארק כאתר מורשת עולמית מטעם אונסק"ו, ובמסגרת ההכרזה נכלל גם אזור ימי סמוך לפארק, המשתרע על פני שטח נוסף של 1,600 קילומטרים רבועים.
גאוגרפיה וגאולוגיה
האי הגדול ביותר בפארק הוא קויבה, אורך החופים שלו הוא 240 קילומטרים, והוא שוכן במרחק של 22.5 קילומטרים דרומית-מערבית ליבשת. האי הוא גם הגדול ביותר בארכיפלג הכולל תשעה איים קטנים ו-28 איונים. בהכרזה של אונסק"ו נכללו גם האי מונטוסה (Montuosa), השוכן במרחק 40 קילומטרים בכיוון מערב מקויבה, ושונית חניבעל, השוכנת במרחק 23 קילומטרים בכיוון מערב. בגבולות ההכרזה של אונסק"ו נכללים גם 60% מאדן היבשה הנמצא בשטחו של מפרץ צ'יריקי.
קויבה הוא חלק מארכיפלג געשי שנוצר באזור ההפחתה שבין הלוח הפאסיפי ללוח הקאריבי. הארכיפלג החל להתרומם בשלהי תור השלישון, וכתוצאה מכך הסלעים בקויבה הם סלעים געשיים או סלעי אבן גיר. מעל סלעים אלה שקעה שכבת קרקע נוספת, שנוצרה בתקופה מאוחרת יותר.
מאפיינים אלה של קויבה מצויים כמעט בכל האיים שבפארק, הנהנים מהתאמה גבוהה לקיום סביבה טבעית עשירה, בעיקר בחלק הימי. האיים הנכללים בשטח הפארק נמצאים באזור המכונה "המסדרון הביולוגי הימי הפאסיפי", המשתרע מפאיטה שבפרו ועד פונטו סאן לאסארו שבבאחה קליפורניה. מסדרון זה מאופיין בשינויים אקלימיים משמעותיים, הנגרמים מערבוב של זרמי המים באוקיינוסים. מונטוסה ושונית חניבעל נמצאים באזור האוקיינוס, אך למרות זאת הם עשירים מאוד בחומרי הזנה ומאופיינים ברמת יצרנות גבוהה. קויבה שוכן בסביבה שאינה חשופה להשפעות זרמי האוקיינוס במידה רבה, אך גם רמת השפעה נמוכה זו מסייעת להגדלת המגוון של בתי הגידול הנמצאים בו.
אקלים
האיים מאופיינים באקלים טרופי הנובע מקרבתם לקו המשווה. הרוחות הנושבות מכיוון צפון-מזרח גורמות להיווצרות אוויר חם העולה כלפי מעלה, ובשל כך יורדים ברחבי הפארק גשמים המסתכמים בכ-3,500 מילימטרים בשנה בממוצע. רוב הגשמים יורדים בין מאי לדצמבר, כאשר הרוחות הצפון-מזרחיות נתקלות באזור ההתכנסות הבין-טרופי בגושי אוויר בלחץ נמוך. עונת הקיץ נמשכת מינואר עד אפריל, ובמהלכה מתרוממים גושי האוויר כך שהרוחות גורמות לירידת טמפרטורת המים.
כמות המשקעים הגבוהה מפחיתה את מליחות מי הים באזור, ובנוסף לכך מסייעת להעברת המשקעים מהאזורים הקרקעיים אל האזורים הימיים של הפארק. אחת לשלוש עד שבע שנים מתרחשת תופעת אל ניניו, כאשר טמפרטורת המים עולה לפרק זמן ארוך ממושך. עם זאת, המפרץ כולו הוא אזור חמים ויציב לאורך כל השנה, כיוון שגם בחורף הוא מוגן על ידי רכס האנדים, המונע את הגעתן של רוחות קרות מכיוון צפון-מזרח. כתוצאה מכך הוא מושפע במידה פחותה מתופעת אל ניניו.
המערכת האקולוגית
אזור הפארק בפרט, ומפרץ פנמה בכלל, מאופיין במגוון ביולוגי עשיר בגלל ההשפעה הצולבת של זרמי האוקיינוס השונים, תנודות הטמפרטורה ואופי בתי הגידול הנמצאים בו. בשטחי הפארק תועדו למעלה מ-1,700 מינים של שוניות אלמוגים ואלמוגים. קהילות האלמוגים מגוונות בהשוואה לשוניות, ואלה שהתפתחו בסמוך למפרץ צ'יריקי ולאי קויבה הן היציבות והבריאות ביותר. מלבד האלמוגים והשוניות יש בשטחי הפארק קהילות של ספוגיים, קווצי עור, ולמעלה מ-450 מינים של רכיכות. בשטחי המפרץ תועדו 760 מינים מ-375 סוגים של דגים. בין קבוצות המינים העיקריות ניתן למנות את 33 המינים של כרישים, בהם כריש לווייתני ופטישן כד-חרטום. אוכלוסיית הלווייתנאים מונה 20 מינים, בהם קטלן ועבשן קטלני. כמו כן, בשטחי הפארק יש ארבעה מינים של צבים.
כ-80% משטחי יער הגשם הטרופי שבאי קויבה השתמרו בזכות בידודו היחסי. באי יש שני אזורי צמחייה: יער טרופי עם רמת לחות גבוהה, ואזור דומה ההופך בהדרגה ליער גשם. בשטחי הפארק זוהו למעלה מ-850 מינים של צמחים וסקולריים, וההערכה היא כי בסך הכל גדלים במקום 2,000 מינים כאלה. צמחיית החוף בקויבה מחולקת לארבעה סוגים: צמחיית קו החוף, מנגרובה, ביצת מנגרובה, ויער הגדל על קרקע מלוחה. בשטחי הפארק תועדו בסך הכל 130 מינים של חזזיות וכ-150 מינים של פטריות.
רבי יוחנן בן תורתא
רבי יוחנן בן תורתא היה תנא בן הדור השלישי – תחילת המאה ה-2. ידוע כחברו הטוב של רבי עקיבא.
מעט מאוד מידע מצוי על תנא זה בספרות חז"ל (למעשה יש רק שתי אמרות ממנו), אך ידוע כי התנגד לבר כוכבא. בפרט התפרסם בזכות אמירתו כנגד רבי עקיבא שדרש על בן כוכבא את הכתוב, וזיהה אותו כמשיח:
כמו כן מובא בתוספתא:
לפי גרסה מסוימת בפסיקתא, רבי יוחנן בן תורתא היה גר, שהתגייר לאחר שפגש פרה שומרת שבת, ושמו ניתן לו בארמית כ"בן תורתא" – בן הפרה, משום שהתגייר באמצעותה. לפי גרסה נוספת בשם הריטב"א, לרבי יוחנן בן תורתא הייתה פרה, וכשירד מנכסיו מכרה לנכרי, כשראה הנכרי שהפרה שומרת שבת, מפני שכך הרגילה רבי יוחנן בן תורתא, התגייר. שתי הגרסאות מצביעות על שני אישים – המוכר והקונה – מתוך סיפור זהה, בשם "פרה שומרת שבת" שלאחר שנים הפך לקלאסיקה בסיפורים יהודיים לנוער.
המבורג (כדוריד)
המבורג (גרמנית: HSV Hamburg) הוא מועדון כדוריד מהעיר המבורג שבצפון גרמניה. המועדון מתחרה בליגה הגרמנית בכדוריד.
היסטוריה
מועדון הכדוריד המבורג הוקם בשנת 1999 בשם "לובק" לאחר איחוד עם קבוצת באד שטראוק. בשנת 2002 האיחוד הסתיים, והמבורג הפכה להיות עצמאית בשמה הרגיל.
האיש הכי חשוב בקבוצה היה הנשיא שלה, אנדראס רודולף, שמילא תפקידו בשנים 2005–2011.
שם
למטרת שיווק, ב-2002, נחתם חוזה עם קבוצת הכדורגל והאגודה של המבורג. בהתחלה רבים לא ידעו שהקבוצה שייכת לאגודת המבורג בכדורגל, אך לאחר מכן, עם שינוי סמל הקבוצה, הקשר הובן. רבים קוראים לקבוצה O2 המבורג, בעקבות שם האולם של הקבוצה.
הליגה הגרמנית בכדוריד
בעונתה הראשונה של הקבוצה, 2002/2003, הצליחה הקבוצה להגיע למקום השמיני בליגה. עונה לאחר מכן, בעונת 2003/2004, הצליחה הקבוצה להגיע למקום החמישי בליגה, ולהגיע לגמר הגביע. בעונת 2004/2005 איכזבה המבורג והגיעה רק למקום התשיעי. בעונת 2006, הקבוצה סיימה במקום העשירי, אבל זכתה בגביע הגרמני וגם בסופר קאפ. שנה לאחר מכן, ב-2007, זכתה בגביע המחזיקות האירופי והייתה סגנית הליגה הגרמנית ואף הגיעה לחצי גמר הגביע. ב-2008, הגיעה לגמר הגביע הגרמני וסיימה כסגנית. באותה עונה הגיעה הקבוצה לחצי גמר ליגת האלופות. ב-2009, סיימה הקבוצה את העונה שוב כסגניתה של קיל, ושוב הגיעה לחצי גמר ליגת האלופות. ב-2010, זכתה בגביע גרמניה ושוב סיימה במקום השני בליגה הגרמנית. אולם בעונת 2011, לקחה הקבוצה לראשונה בתולדותיה את תואר האליפות, 3 ימים לפני המשחק האחרון בעונה.
בעונת 2010/2011 אנדראס רודולף, שהיה נשיא המועדון בשנים 2005–2011, התפטר. מחליפו היה מרטין שוואלב שמשמש כמנכ"ל וכנשיא הקבוצה. בעונת 2011/2012, מונה המאמן ג'נס האוסלר שהיה בעבר מאמן הנבחרת הצעירה בגרמניה, למאמן הקבוצה.
תארים
2011. 2006, 2010. 2007. 2004, 2006, 2009, 2010.
מרכז ישיבות ואולפנות בני עקיבא
יושב ראש המרכז היה, עד לפטירתו בשנת ה'תשפ"ג, הרב חיים דרוקמן, מאז פטירתו יושב ראש המרכז הוא הרב יהושע ויצמן ראש ישיבת מעלות, שאותו מינה הרב דרוקמן בחיו לסגן היו"ר, והמנכ"ל הוא אלחנן גלט.
הקמת ישיבת בני עקיבא כפר הרא"ה
בעקבות סמינריון ההדרכה השני של תנועת הנוער בני עקיבא, שהתקיים בכפר הרא"ה ונידון בו הצורך במסגרות תורניות עבור הנוער הדתי הוקמו "חוגים תורניים" בסניפי בני עקיבא בירושלים, חיפה ופתח תקווה. תלמידי החוגים התורניים פנו להנהלה הארצית של בני עקיבא, לרב משה צבי נריה ולבנימין שחור בדרישה להקים ישיבה שתהיה "חלוצית" ושילמדו בה בעברית, ברוח תנועת בני עקיבא.
בקיץ ה'תרצ"ט (1939) יצאו חברי החוגים התורניים ל"מחנה הכנה לישיבה" שהתקיים בכפר הרא"ה. ביום שני, י' בחשוון ה'ת"ש (חורף שנת 1939) הגיעו 13 חברי "החוגים התורניים" למושב כפר הרא"ה ובראשם הרב נריה. הקבוצה התמקמה בצריף בית הכנסת במושב והחלה בלימוד מסכת ביצה. תוכנית הלימודים הייחודית כללה לימוד גמרא, משניות סדר זרעים, תנ"ך וכתבי הראי"ה. אורח החיים בישיבה נקבע על ידי הרב נריה תחת הכותרת "רפובליקה של בני תורה". נקבע ועד חברים אשר החליט באשר לקבלת תלמידים חדשים. בי' באייר באה קבוצה נוספת של חברים ובראשה הרב אברהם צוקרמן אשר שימש כר"מ. תוכנית הלימודים התנהלה באופן דומה בשנים הבאות עד שבשנת העשור לישיבה פעל הרב צוקרמן להכנסת לימודי חול לישיבה, חרף התנגדותו של הרב נריה לעניין. לשיטתו של הרב צוקרמן חובתו ההלכתית של האב ללמד את בנו אומנות, חלה על לימוד לימודי חול המאפשרים הוצאת תעודת בגרות.
הקמת הישיבות הבאות
ישיבת בני עקיבא השנייה הוקמה ביישוב מירון בשנת ה'תשי"א. את המושב ליווה הרב נריה עוד מראשיתו. הרב נריה ראה ביישוב הכפרי המרוחק מקום אידיאלי לעיצובו של בן התורה, בעיקר הודות להיות המושב בזרם הפועל המזרחי המשלב חיי תורה ועבודה. הישיבה נועדה להעניק חינוך תורני לבני יישובי העולים שהיו נתונים במסגרת החינוך של זרם העובדים והאזור היה משופע בהם. הישיבה במירון הוקמה על פי מודל שחזר על עצמו בהקמת הישיבות הבאות שבו ר"מ עם שכבת תלמידים הלכה למקום הישיבה החדש עד שזו התבססה. היא הוקמה על ידי שליחת הר"מ משה הורביץ וקבוצת חניכי שבט "איתנים" אשר עם סיום השנה הראשונה שבו לישיבת כפר הרא"ה.
הקמת האולפנה הראשונה בכפר פינס
בראשית שנות ה-60 של המאה ה-20 הוקמה האולפנה הראשונה, בכפר פינס, מתוך הצורך לקבוע לבנות מסגרת חינוכית מקבילה לבנים. הוגה הרעיון והמבצע היה הרב נריה. בשנת הלימודים ה'תשכ"א (1960–1961), פתחה אולפנת כפר פינס את שעריה ל-26 תלמידות שנה א'. בראש האולפנה עמד הרב אלי ששר, בוגר ישיבת חברון ומרכז הרב. התוכנית החינוכית באולפנה דמתה לזו שנהגה בישיבות בני עקיבא - לימודים המשלבים מקצועות קודש וחול ומגורים בפנימייה.
הקמת ישיבות ההסדר
בעקבות התרחבותן של הישיבות התיכוניות ברשת "מרכז ישיבות בני עקיבא" הורגש הצורך החשוב לבנות מסגרת חינוכית תורנית עבור בוגרי הישיבות. הנושא של הקמת ישיבת המשך לישיבת בני עקיבא כפר הרא"ה לא ירד מסדר יומה של ההנהלה הארצית של תנועת בני עקיבא.
ישיבות ההסדר הבאות
ההתלהבות מהניצחון במלחמת ששת הימים ושיאן בשחרור הר הבית והכותל מצאה את ביטויה המעשי אצל הרבנים נריה, צוקרמן ובינה בהגשמת הרעיון של ישיבה גבוהה המשלבת גם את מסגרת ה"הסדר" בעיר העתיקה, בסמוך לכותל. בערב תשעה באב ה'תשכ"ז קמה ישיבת הכותל, תחילה בסמוך לכותל הדרומי, ובהמשך בבניני בתי מחסה, עד התבססותה החל משנת ה'תשמ"ח במתחם הקבע. באלול ה'תשל"ו (1976) הוקמו שתי ישיבות הסדר נוספות של מרכז ישיבות בני עקיבא - ישיבת ימית וישיבת מעלות.
בשנת ה'תשל"ה (1975), בעקבות הפיגוע במעלות והוחלט על הקמת ישיבת הסדר במעלות, שבה התלמידים ישלבו בנוסף ללימוד התורה גם גרעין תורני שיחזק את העיירה. הישיבה הוקמה תחת מרכז ישיבות בני עקיבא. בראשות הישיבה עמד באותה תקופה הרב דיקמן ששימש בנוסף לכך כדיין בחיפה.
מרכז ישיבות בני עקיבא
בשנת ה'תשי"ד (1954) יזם הרב צוקרמן, כחבר ההנהלה הארצית של תנועת בני עקיבא את הקמת מרכז ישיבות בני עקיבא. זאת, במטרה לכוון את העבודה החינוכית של המוסדות השונים, לקבוע תוכנית לימודים אחידה ובה מסכת גמרא אחת למחזור שש-שנתי, לוח חופשות אחיד ושמירה על קו רעיוני משותף, בדרכו של הראי"ה קוק. נקבע כי מתפקידו של המרכז יהיה לפקח, ללוות ולבקר את הפעילות הפיננסית של מוסדות, ולהעניק סיוע מקצועי להבטחת ניהולם התקין. כלפי חוץ, נקבע תפקידו של המרכז לקדם נושאים בעלי חשיבות משותפת לכלל המוסדות מול משרדי הממשלה, הרשויות המקומיות וגופים ציבוריים אחרים. לאורך השנים פתח המרכז ישיבות ואולפנות רבות בכל הארץ.
הרב צוקרמן שימש כיו"ר המרכז עד הגיעו לגבורות, אז פרש מתפקיד זה ובמקומו נתמנה הרב חיים דרוקמן, בעצמו בוגר ישיבת בני עקיבא כפר הרא"ה. כמנכ"ל המרכז שימש שנים רבות אברהם דימנט עד להחלפתו בשנת ה'תשנ"ו באלחנן גלט, מזכ"ל תנועת בני עקיבא לשעבר. בשנת תשע"ג יצא גלט לחל"ת כדי לשמש כמנכ"ל המשרד לשירותי דת והוא הוחלף בידי בני נכטיילר, גם הוא מזכ"ל לשעבר בתנועת בני עקיבא. בקיץ תשע"ה שב גלט לשמש כמנכ"ל המרכז.
בטבת ה'תשע"ד שונה שמה של הרשת ממרכז ישיבות בני עקיבא למרכז ישיבות ואולפנות בני עקיבא, וזאת במסגרת מיתוג מחדש הכולל גם החלפת לוגו.
מאז ה'תשס"ו (2006) שוכנים משרדי המרכז במרכז החינוכי רמות שפירא.
מוסדות חדשים ברשת
משנות ה-90 של המאה ה-20 ואילך חל גידול במספר המוסדות החדשים של מרכז יב"ע, הן בשל פתיחת מוסדות חדשים והן בשל הצטרפות מוסדות קיימים לרשת. בפרט פתח המרכז מוסדות בפריפריה. בשנת ה'תשנ"ה (1994) נפתחה אולפנה ואחר כך גם ישיבה באופקים. בהמשך החלה שם התנסות ראשונה של נטילת אחריות גם על ניהול התיכון הדתי בעיירה. בהמשך שולבו תיכונים דתיים נוספים ברשת. בשנת ה'תשנ"ח (1998) הוקמה הישיבה לחינוך סביבתי בסוסיא.
שינויים ארגוניים ומגמות עכשוויות
הגידול המספרי הביא את הנהלת המרכז לחלוקת המערכת לשלושה מרחבי ניהול האחראים כל אחד על כ-20 מוסדות. מלבד ישיבות תיכוניות ואולפנות רגילות כוללים המוסדות פנימיה צבאית, ישיבה סביבתית, תיכונים דתיים ועוד. גם במוסדות הרגילים קיימים מסלולים ייחודיים (פרויקט נעל"ה, מגמות תורניות מוגברות ועוד). בשנים האחרונות פחת מספר התלמידים בפנימיות ועלה שיעורם של תלמידי הרשת אשר לומדים במסלול אקסטרני.
המרכז מדגיש בשנים האחרונות את העמקת ההכשרה המקצועית ושיפור כלי העבודה לכל בעלי התפקידים במוסדות החינוך. כתוצאה מכך נבנתה סדרה קבועה של ימי עיון וכנסים לראשי המוסדות, המחנכים ועובדי המרכז. בעזרת רואי חשבון ובעלי ניסיון נקבעו נורמות של ניהול תקין וכלי בקרה, כדי לוודא ניהול מאוזן ושקוף.
מינהל החינוך במרכז יב"ע
בשנת ה'תשס"ו (2006) הוקם במרכז יב"ע מינהל החינוך כיחידה עצמאית על ידי הרב יהודה פליקס, אשר הקים ועמד בראש מכללת אורות ישראל. הוא שימש בתפקידו עד לסוף שנת הלימודים תשע"ד (2014) מלבד העבודה השוטפת מול ראשי הישיבות והאולפנות וארגון ימי הלימוד הרבים והליווי המקצועי הניתן למוסדות, יזם המינהל מספר מיזמים משותפים לכלל המוסדות ובהם חלוקת סדרי משנה לצורך סיום ששה סדרי משנה בתוכנית שש-שנתית, תוכנית "יגדיל תורה" לתלמידים מצטיינים בלימוד גמרא, תוכנית "חכמת נשים" לתלמידות מצטיינות, חידון גמרא ארצי על מסכת הנלמדת ועוד.
עם עזיבתו של הרב יהודה פליקס את מינהל החינוך מונה הרב יונה גודמן כמחליפו והרבנית רעות גיאת ראש אולפנת בני עקיבא ישורון לשעבר כסגניתו.
ידידי מרכז ישיבות בני עקיבא
בארצות הברית פועל ארגון AFYBA - ידידי ישיבות בני עקיבא המסייע בגיוס משאבים בעיקר למטרות בנייה. המרכז פועל גם בישראל לגיוס משאבים הן לבניית ולשיפוץ מבני המוסדות והן להקמת קרן מלגות לתלמידים נזקקים.
במסגרת אירועי השבעים לרשת, בשנת ה'תש"ע, התקיימו אירועים מגוונים, בהם הפקת ספר בשם האור הגדול המספר את סיפור הקמת כל מוסדות הרשת, תולדות הרבנים המרכזיים ומאמרים עיוניים העומדים על סדר היום החינוכי במרכז.
אירוויזיון 1988
תחרות האירוויזיון של 1988, התחרות השלושים ושלוש במספר, נערכה ב-30 באפריל 1988 בדבלין, לאחר ניצחון אירלנד באירוויזיון 1987. מנחי האירוע היו פט קני (Pat Kenny) ומישל רוקה (Michelle Rocca).
המדינה המנצחת באירוויזיון 1988 הייתה שווייץ עם השיר "Ne partez pas sans moi" ("אל תעזבו בלעדיי") של הזמרת סלין דיון, שעד אז הייתה מפורסמת רק במדינות דוברות צרפתית. דיון ניצחה כשזכתה ב-137 נקודות.
במקום השני זכתה בריטניה עם השיר "Go" ("לכי") של סקוט פיצג'רלד (Scott Fitzgerald), שזכה בנקודה אחת בלבד פחות מהמקום הראשון (136 נקודות). במקום השלישי, בהפרש ניכר מקודמותיה עם 92 נקודות, זכתה דנמרק עם השיר "Ka' du se hva' jeg sa'" ("אתה יכול לראות את מה שאני רואה?") של Hot Eyes, שייצגו את המדינה גם ב-1984 וב-1985
קדם אירוויזיון 1988
בשנה זו לא נערך בישראל קדם אירוויזיון, בשל קשיים רבים של רשות השידור בשנת 1988 לערוך קדם אירוויזיון פומבי. לאחר שלושה ניסיונות כושלים של ירדנה ארזי בתחרויות הקודמות של הקדם אירוויזיון (1982, 1983, 1985), נעשה לירדנה ארזי קדם פרטי בו ביצעה 4 שירים.
כמאל קנג'
כמאל קנג' (1920 – ?) היה מנהיג דרוזי ברמת הגולן, תושב מג'דל שמס, שנידון בישראל למעל 20 שנות מאסר על ריגול.
קורות חיים
קנג' נולד במג'דל שמס לאב שהיה מנהיג המרד הדרוזי נגד השלטון הצרפתי. בשנים 1927–1933 הוא למד בבית ספר אנגלי בירושלים. לאחר מכן הוא למד בקולג' הערבי לאומי בביירות. בהמשך הוא למד משפטים באוניברסיטת דמשק. בשנת 1947 נבחר קנג' לפרלמנט הסורי כנציג על-מפלגתי. על פעילותו בתקופה שעד מלחמת ששת הימים נתנו גרסאות שונות. לטענתו, לאחר פיזור הפרלמנט הציעו לו מינוי בפרלמנט הממונה, אך הוא סירב לכך ולהצעות של משרות אחרות, כמו שגריר בברזיל בגלל שלא רצה לשרת את המשטר הסורי. לעומת זאת, לאחר שחרורו מהכלא הישראלי נטען בעיתונות שהוא שירת את המשטר הסורי בנאמנות במשך שנים רבות, אף כנגד בני עדתו הדרוזים. בשנת 1963, לאחר פטירת אביו, העבירו שלטונות סוריה את תפקיד מנהיג הדרוזים בגולן, שנשא אביו, לבן דודו של קנג', דבר שהוביל לאיבה בין השניים.
לאחר מלחמת ששת הימים יצר קנג' קשרים עם ההנהגה הישראלית ונפגש, בין השאר, עם נשיא המדינה זלמן שזר ועם שר הביטחון משה דיין. קנג' נהג להתלבש בחליפות אירופיות ולא עטה את הלבוש הדרוזי המסורתי.
בשנת 1970 פורסם בישראל שקנג' נידון בסוריה, שלא בפניו, על בגידה. לאחר מעצרו, הביא מנחם רהט במעריב טענות של דרוזים ישראלים שקנג' היה פרו סורי, שארגן הפגנות תמיכה בגמאל עבד אל נאצר. במשפטו טען סאלח-חסן ח'ניפס, שלאחר מלחמת ששת הימים האמין קנג' בחבירה לישראל, אולם עמדתו זו התערערה בעקבות הצהרות של פנחס ספיר ודוד בן-גוריון שטענו שרמת הגולן עשויה לשמש קלף מיקוח בשיחות עם סוריה.
במאי 1971 נעצר קנג' באשמת ריגול לטובת סוריה, יחד עם רב-סמל דרוזי מהצבא הסורי שחדר לישראל ונתפס בביתו, וארבעה דרוזים נוספים. לאחר מספר ימים שוחררו שניים מהעצורים. מיד לאחר מעצרו הוצע לסורים לנהל משא ומתן לשחרורו כנגד שבויים ישראלים בסוריה, אך הסורים סרבו, למרות שאחיו של קנג' היה קצין בכיר בצבא הסורי. בעיתונות פורסם שקנג' לא גרם נזק רציני לישראל. קנג' הוחזק במעצר על סמך צווים מנהליים עד ספטמבר 1971, אז הוגש נגדו צו כתב אישום. בכתב האישום שהותר לפרסום רק בחלקו, פורטו האשמות כגון אירוח של חייל סורי קרוב משפחה בביתו שמסר לקנג' מכתבים מראשי המודיעין הסורי, פגישות בדמשק עם אנשי מודיעין סורי, וניסיון גיוס של ישראלי לאיסוף ידיעות מודיעין. לדברי בנו, תאאר אבו סאלח, פועלו העיקרי של אביו היה בהעברת ידיעות למודיעין הסורי על הניסיון הישראלי להקמת מדינה דרוזית עצמאית בשטחה של רמת הגולן וסוריה, ניסיון אותו ניסה קנג' לסכל באמצעות דיווח אודותיו לסורים.
מציאת עורך דין שייצג אותו לא הייתה משימה קלה. אמנון לין שפעל רבות לשיתוף פעולה יהודי דרוזי סירב לייצג את מי שמואשם בעבירות ביטחוניות. על כן, בתחילה הוא יוצג על ידי עורך דין דרוזי. בהמשך קיבל עליו דרור חוטר ישי לייצג את קנג'. במשפטו שנפתח באוקטובר 1971 תחילה כפר באישומים. אולם בתחילת מרץ 1972 הוא הודה באישומים.
במאי 1973 לקה קנג' בהתקף לב. קנג' שוחרר ביוני 1973 במסגרת עסקת חילופי שבויים שבה הוחלפו 5 קציני מודיעין סוריים שנחטפו במבצע ארגז ב־3 טייסים ישראלים. בקבלת הפנים החגיגית שנערכה לכבוד שחרורו השתתף גם המושל הצבאי הישראלי. בקרב הדרוזים הישראלים הדעות היו חלוקות לגבי היחס אליו. אמין טריף הוביל משלחת של נכבדים דתיים שביקרה אצלו וברכה אותו על שחרורו, בעוד מנהיגים חילוניים סירבו להשתתף במשלחת בטענה שאין מקום לברך את מי שהורשע בריגול.
דרור חוטר ישי, שייצג את קנג' במשפטו, טען שמעצרו של קנג' נועד לצורך קלף מיקוח לשחרור שלושה טייסים ישראלים שהיו בשבי בסוריה. חוטר ישי סיפר שראש אמ"ן, אהרן יריב אמר לו שהצבא מתנגד למהלך אך המוסד מוביל אותו בכל זאת. כן טען חוטר ישי שראש אגף חקירות בשב"כ אמר לו שהוא הולך לשקר לבית המשפט ושבית המשפט יאמין לו.
במרץ 1974 יצא קנג' יחד עם אחרים נגד סיפוח הגולן לישראל. בעקבות החלת החוק הישראלי על הגולן בשנת 1981, שיתף קנג' פעולה עם רק"ח בפעילות נגד הסיפוח.
החי בסוריה
עולם החי בסוריה כולל את כל בעלי החיים החיים בשטחה של סוריה. בעבר חיו בה מינים גדולים כמו אריות ונמרים, אך עם הזמן הם נכחדו מן האזור. כמו כן, סוריה נמצאת בנתיב נדידת עופות מרכזי בין אירואסיה ואפריקה כשתועדו בה בסך הכל עד היום כמעט כ-400 מינים של עופות.
כמו כן, לסוריה רצועת חוף בים התיכון אשר בעל מגוון מינים גדול.
החי בסוריה
במשך השנים, פעילות אנושית השפיעה על המגוון הביולוגי של סוריה. בעבר חיו באזור האריה האסייתי, הברדלס האסייתי, הנמר (מתת-המינים נמר ערבי ונמר אנטולי), אך אלו נכחדו מן האזור, ולכן הדוב החום הסורי והזאב האפור הם הטורפים הגדולים ביותר שנותרו באזור. מינים מקומיים אחרים הם: השועל המצוי, הצבוע המפוספס, התן הזהוב, הנמייה המצויה, חמוס השלגים, הסמור המשויש, גירית הדבש, הגירית המצויה והלוטרה האירופית. משפחת החתולים מיוצגת על ידי הקרקל, חתול ביצות, חתול חולות וחתול בר. הפרסתנים כוללים את הצבי הארץ-ישראלי, צבי הזפק, אייל הכרמל, עז הבר, היעל הנובי והראם הלבן.
עשרה מינים של לווייתנים תועדו מול חופי סוריה וכן כלב ים נזירי מצוי. תועדו ארבעה מינים של צבי ים, כשהנפוץ ביותר הוא צב הים החום, וכן כ-295 מינים של דגים ימיים תועדו במי סוריה.
כמעט כ-400 מיני ציפורים תועדו במדינה.
בתרבות
החיה הלאומית של סוריה היא דוב חום סורי.
ורנר שארף
ורנר שארף (בגרמנית: Werner Scharff; 16 באוגוסט 1912, פוזנן – 16 במרץ 1945, זקסנהאוזן) היה יהודי-גרמני, שהיה חבר בתנועת ההתנגדות למשטר הנאצי. הוא הוצא להורג במחנה הריכוז זקסנהאוזן בגלל פעילותו ב"קהילה לשלום ובנייה" (גרמנית: "Gemeinschaft für Frieden und Aufbau"), שהקים יחד עם הנס וינקלר.