cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
רג'י מילר
לאחר הפרישה
ב-8 באוגוסט 2007, הציע לו מאמן הבוסטון סלטיקס, דוק ריברס, לחזור למשחק פעיל כשחקן מחליף בסגל המתחדש עם קווין גארנט, ריי אלן ופול פירס ולנסות להשיג את טבעת האליפות החסרה לו. ב-24 באוגוסט זה, ביום הולדתו ה-42, הודיע מילר כי לא יחזור לשחק בהצהרה כי: "פיזית, אני בטוח שהייתי מסוגל לעמוד בכך. אבל מנטלית, במהלך כזה אתה צריך להיות לחלוטין בפנים או לא להיכנס בכלל, ואני החלטתי שלא להיכנס".
קרחון ניוקאמר
קרחון ניוקאמר (באנגלית: Newcomer Glacier) הוא קרחון החוצה את חלקו הצפוני של רכס סנטינל שבאנטארקטיקה.
גאוגרפיה
אורכו של הקרחון 37 קילומטרים.
גובהו של הקרחון 661 מטרים מעל פני הים.
מוצאו של הקרחון בסמוך לפסגת אלן, והוא זורם לכיוון דרום מזרח בין רמות גרומשין והרכס המרכזי של רכס סנטינל, ובהמשך זורם מזרחה בין רמות גרומשין ורמות סוסטרה.
הקרחון יוצא מרכס סנטינל צפונית לפסגת בראקן ודרומית למצוק פורוס.
יובלי הקרחון
יובלי הקרחון הם:
מקור שמו
שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
לקריאה נוספת
• Damien Gildea, Mountaineering in Antarctica: complete guide: Travel guide
• James G. Bockheim, The Soils of Antarctica, P 172
• Zhigang Peng, Jacob I. Walter, Richard C. Aster, Andrew Nyblade, Douglas A. Wiens and Sridhar Anandakrishnan, Antarctic icequakes triggered by the 2010 Maule earthquake in Chile, P 2
פייפר פראבו
פייפר ליסה פראבו (באנגלית: Piper Lisa Perabo; נולדה ב-31 באוקטובר 1976) היא שחקנית תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה אמריקאית.
ביוגרפיה
פראבו נולדה בדאלאס, טקסס. בתם של מרי שרלוט (לבית אולנד), פיזיותרפיסטית, וג'ורג' ויליאם פראבו, פרופסור לשירה באוקיינוס ​​קאונטי קולג'. היא הבכורה מבין שלושה ילדים עם שני אחים צעירים ממנה, נח ואדם. מוצאה הוא אנגלי, גרמני, אירי ונורווגי. היא גדלה בטומס ריבר, ניו ג'רזי. הוריה של פראבו קראו לה על שם השחקנית פייפר לורי.
היא סיימה את לימודיה בתיכון טומס ריבר (אנ') בשנת 1994, ובשנת 1996 היא למדה במשך סמסטר בטריניטי קולג'. פראבו סיימה לימודי תואר ראשון בחוג לתיאטרון מטעם אוניברסיטת אוהיו ב-1998. בנוסף, היא למדה לטינית, פיזיקה ושירה בשנה האחרונה ללימודיה.
רמת רחל
רָמַת רָחֵל הוא קיבוץ שהקימו חברי גדוד העבודה. הוא נחרב פעמיים ויושב מחדש. שטחו הוא מובלעת בדרום השטח המוניציפלי של ירושלים, סמוך לשכונות ארנונה ותלפיות. הקיבוץ שייך למועצה אזורית מטה יהודה והוא היישוב המזרחי ביותר בה.
פייפר פראבו
קריירה
לאחר ההצלחה של "חופשיות על הבר", פראבו החליטה להתרחק משוברי קופות ולהתמקד בסרטים עצמאיים. בשנת 2001, היא כיכבה בסרט הדרמה "אבודות והוזות" סרט קנדי עצמאי, ושיחקה בו תלמידת פנימייה שמתאהבת בחברתה לכיתה. הסרט זכה לביקורות מעורבות, אבל משחקה זכה לשבחים רבים.
רמת רחל
תולדות הקיבוץ
קיבוץ רמת רחל הוקם בשנת 1926 על ידי חברי גדוד העבודה על שם טרומפלדור, עולים מליטא ומרוסיה. גרעין המייסדים השתייך לפלוגת גדוד העבודה בירושלים שהקים יצחק שדה בא' בכסלו תרפ"ב דצמבר 1921. חברי הפלוגה ראו את עצמם חיל חלוץ של האומה בארצה ורובם היו סוציאליסטים ואף קומוניסטים. הם התגוררו ברחבי העיר במחנות ובבתים שכורים ועסקו במגוון עבודות מזדמנות, כולל חציבת סלעים ובניית בתים בשכונות גבעת שאול, רחביה ובית הכרם וב בעיר העתיקה. גדוד ה עבודה התפורר בעקבות חילוקי דעות אידאולוגיים, וחלק מחברי פלוגת ירושלים עלו להתיישבות בקרקעות מדרום לעיר ירושלים שנרכשו מהכנסייה היוונית אורתודוקסית. הם קראו ליישובם רמת רחל בשל קרבת הקיבוץ לבית לחם, שם קבורה, לפי המסורת, רחל אמנו. בהקמת הקיבוץ סייעה קרן היסוד והוא הוקם על אדמות הקרן הקיימת לישראל.
פייפר פראבו
קריירה
בשנת 2006 שיחקה בדרמת המתח "יוקרה" בבימויו של כריסטופר נולאן, ובכיכובם של יו ג'קמן וכריסטיאן בייל. בשנת 2009 ביצעה הופעת אורח בסדרת הטלוויזיה "חוק וסדר: כוונה פלילית".
בשנת 2010 החלה לככב בסדרת הדרמה והריגול "פרשיות סמויות" של רשת הטלוויזיה USA, שם היא גילמה במשך חמש עונות את המתלמדת הצעירה ב-CIA, אנני ווקר. על עבודתה בסדרה היא קיבלה מועמדות לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה לשנת 2011.
רמת רחל
תולדות הקיבוץ
בפרעות תרפ"ט (1929) ניטש הקיבוץ ונשרף כליל על ידי פורעים ערבים, יושבי הכפרים הסמוכים אליו. בראשית שנות ה-30 של המאה ה-20 שבו החברים ובנו הכל מחדש: הוקמו בית ספר יסודי, גן ילדים ובית תינוקות, נבנו רפת, מכבסה ומאפייה. את השורות חיזקו גרעיני התיישבות של תנועת נוער וחברים נוספים שהצטרפו. הקיבוץ עמד איתן בהתקפות במהלך המרד הערבי. באירועי השבת השחורה נעצרו כ-70 חברים על ידי הבריטים, ונכלאו לזמן מה ברפיח.
קרב רמת רחל
הקיבוץ נחרב בשנית עם פרוץ מלחמת העצמאות. במהלך המלחמה עבר הקיבוץ מיד ליד בין שלושה כוחות: צבא מצרים, צבא ירדן וההגנה, אשר תוגברה בכוח אצ"ל. בתום חמישה ימי קרבות קשים, נמנו בצד הישראלי כ-35 הרוגים (מתוכם 14 חברי קיבוץ) ו-84 פצועים, כשליש מהם מן הקיבוץ. כלומר, כמחציתם של הלוחמים בקיבוץ נפגעו. אולם בסוף המלחמה נותרה רמת רחל בשטח ישראל. קו שביתת הנשק שנקבע בין ישראל לירדן ב-1949 הקיף את הקיבוץ כמעט מכל עבריו, והותיר מעבר קטן לקיבוץ משכונת תלפיות הסמוכה.
פייפר פראבו
קריירה
בספטמבר 2012, קיבלה פראבו תפקיד משנה בסרט המותחן "לופר". בדצמבר 2012, היא לוהקה כדמות חוזרת בסיטקום "להמשיך".
רמת רחל
הקמה מחדש
חידוש ההתיישבות בקיבוץ לאחר המלחמה היה נתון בתחילה במחלוקת, אך ההחלטה הסופית הייתה חיובית, והקיבוץ הוקם מחדש ב-1951. בעת הפילוג בקיבוץ המאוחד בחר הקיבוץ בהשתייכות לאיחוד הקבוצות והקיבוצים. קבוצה של חברי הקיבוץ בחרו לעזוב את רמת רחל והצטרפו לקיבוץ עין כרמל.
פייפר פראבו
חיים אישיים
פראבו דוברת צרפתית שוטפת, ותומכת פעילה למען זכויות להט"ב.
בשנת 2013 היא נישאה לשחקן הניו זילנדי סטיבן קיי.
רמת רחל
הקמה מחדש
ברמת רחל הוקמה מועצה מקומית. בשנת 1963 בוטלה המועצה המקומית והקיבוץ הוכלל במועצה אזורית הרי יהודה, אשר בהמשך הוכללה במועצה אזורית מטה יהודה.
כיום פועל בקיבוץ בית מלון ואולם אירועים. על חלק מקרקעות הקיבוץ נבנה בעשור הראשון של המאה ה-21 רובע בנינים חדש, הרחבה של שכונת תלפיות. הקיבוץ מחזיק בבעלות של א.ב מתכננים, אחת מחברות התכנון הגדולות בישראל.
חפירות בשנות השלושים
החפירות הראשונות, מטעם החברה לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה, נערכו על ידי בנימין מזר ומשה שטקליס בתחילת שנות השלושים של המאה העשרים. בחפירות נמצאה ברמת רחל מערת קבורה מימי בית שני, ובגבעת אליהו הסמוכה נמצאו שרידי עיר אותה זיהו עם נטופה המקראית, זיהוי שלא מקובל היום. הגבעה מצויה על קו פרשת המים הצר (בין נחל דרגה ונחל רפאים) המוביל מירושלים לבית לחם וחברון, זהו צוואר בקבוק טופוגרפי על נתיב דרך האבות, ולכן גם נקודה אסטרטגית לבנית מצודה ומרכז שלטוני.
חפירות בשנות החמישים והששים
בשנות החמישים החל לחפור במקום יוחנן אהרוני. בחפירות בשנים 1959–1962 נתגלו שכבות מכמה תקופות. הממצאים החשובים ביותר שייכים למצודה, שיוחסה על ידי אהרוני לאחד ממלכי יהודה האחרונים, בזמן שהיו וסאלים לאשור ולבבל. המצודה ממוקמת על גבעה בסמוך לקיבוץ ומתוארך על ידי החופר למאות השמינית-שביעית לפני הספירה. אהרוני זיהה את המקום כבית הכרם, אחד המקומות שבהם הדליקו משואות בסוף ימי בית ראשון:
חפירות בשנות האלפיים
בשנים 2004 עד 2010 חקרו את האתר הארכאולוג עודד ליפשיץ ומשלחת ישראלית-גרמנית. התברר שלמצודה/ארמון שלושה שלבי בנייה עיקריים, והיא שימשה כמרכז שלטוני מבוצר שבו משולב ארמון (בשלב הביניים) מאז שלהי ממלכת יהודה. את הקמת המצודה משייכים החוקרים לאחד ממלכי יהודה הווסאלים, אולי יהויקים. המצודה הייתה מוקפת חומת סוגרים, עם שער כניסה מזרחי ומנהרת סתרים בחלק הצפוני. מרכז המצודה כלל רחבה מרוצפת קירטון כתוש, ומסביבה חדרים בנויים באבני גזית וכותרות פרוטו איאוליות. בשלב שני הוסבה המצודה למרכז שלטוני של הפחוה הבבלית, ובשלב השלישי מרכז שלטוני מהודר של פחוות "יהד" הפרסית (נתגלו כאן טביעות "יהד" רבות). לצידי המגדל המערבי של הארמון נחשף גן עם טרסה מפולסת, מצופה אדמת גן ומערכת בריכות וצינורות שעוצבו לנוי. בדיקת פולן (אבקת פרחים) שהשתמר בטיח הברכות הצביעה על פרדס עם עצי ארז, אגוז מלך ואפילו אתרוג. ליפשיץ מציע שלפי הסגנון והיכולת הטכנית שמתגלים בממצאים, הארמון הוא בחלקו מהתקופה הפרסית בארץ ישראל.
ממצאים ייחודיים
ברמת רחל נמצאו יותר ממאה חותמות מן הסוג הידוע בשם "למלך", חותמות הטבועות על כדי אחסון (פיטסים), המיוחסים לשכבת הבנייה הראשונה באתר. גבי ברקאי הציע כי רמת רחל היא "ממשת", אחת מארבע הערים מחותמות למלך. שאר המקומות המזוהים: "זיף", "חברן", ו"שוכה". החותמות מעידות על כך שהמקום היה פעיל כמרכז אדמיניסטרטיבי של ממלכת יהודה, טרם בניית הארמון. בין הממצאים החשובים שנתגלו באתר ניתן לציין חמש כותרות פרוטו-איאוליות, היחידות שנתגלו באזור ירושלים, למעט אחת שהתגלתה בעיר דוד ואחת בעין ג'ויזה. ממצא זה מעיד כי האתר מקורב מבחינה אדריכלית וארכאולוגית לבנייה הממלכתית הישראלית והפיניקית.
עוד חשף אהרוני באזור מכלול מבנים ובית מרחץ גדול מן המאה ה-3. בבית המרחץ נמצא מספר רב של לבנים ועל חלקן טביעות חותם של הלגיון העשירי פרטנסיס. כמה מן הלבנים התגלו באתרן ברצפת בית המרחץ. כמו כן נמצאה באתר בולה של הקיסר אדריאנוס, טביעות רוזטה חשמונאית על ידיות כדים, מערת מקווה וכן מטבע מתקופת בר כוכבא.
בקולומבריום הדרומי נחשף מטמון של 15 שקלים צוריים מזהב שייתכן שהיו קשורים למס מחצית השקל.
על גבי חורבות המצודה נמצאו שרידי כפר ביזנטי עם כנסייה ואולם שכנראה נבנו מעל כנסיית הקתיסמה ואולי שירתו אותה. על גבי הכפר הביזנטי נמצאו שרידי כפר מוסלמי עבאסי.
הפארק הארכאולוגי שוקם בשנים האחרונות בידי הפסל רן מורין.
עולם מופלא
עולם מופלא (באנגלית: Planet Earth) היא סדרת-טבע תיעודית שהופקה על ידי ה-BBC. הסדרה מורכבת מ-11 פרקים עיקריים, העוסקים כל אחד בסביבת מחיה אחרת בכדור הארץ, ומשלושה פרקים נוספים שעוסקים בעתידו של כדור הארץ והחיים בו. את הסדרה הפיקו דייוויד אטנבורו ואליסטר פותרג'יל. אטנבורו שימש גם כקריין הסדרה. הקריין בגרסה העברית הוא הזמר דני בסן.
הסדרה הופקה בשיתוף עם ערוץ דיסקברי ועם ה-NHK (רשות השידור היפנית), ותוארה בידי יוצריה כ"מבט כולל על המגוון הקיים בכדור הארץ". "עולם מופלא" היה מסרטי הטבע הראשונים שצולם בטכנולוגיית טלוויזיה בהבחנה גבוהה (HD), שיוצרת איכות תמונה טובה יותר. במקור, שודרה התוכנית בבריטניה במהלך שנת 2006. בישראל שודרה התוכנית ב-31 במאי 2007 בערוץ הראשון, וב-2017 בשידורים חוזרים בכאן 11. הסדרה זכתה להצלחה בישראל, והפרק הראשון שלה גרף 9.6% רייטינג, שיעור גבוה יחסית למרבית התוכניות ששודרו בערוץ הראשון. הסדרה זכתה להצלחה רבה גם בשאר העולם, ובסך הכול נמכרה ל-130 מדינות.
כל פרקי הסדרה יצאו לאקרנים גם במארז DVD, ואף ניתן לקנות בנפרד את הפסקול שלה. לסרטי ה-DVD מצורף דיסק של הסדרה העוקבת "עולם מופלא: העתיד". כמו כן יצא ספר המבוסס על הסדרה שתורגם לעברית.
עשר שנים לאחר מכן, ב-2016, שודרה סדרת המשך בת שישה פרקים לסדרה, תחת הכותרת "עולם מופלא 2". סדרה המשך נוספת - עולם מופלא 3, תשודר במהלך 2023.
הפקה ומאפיינים
הפקת הסדרה ארכה למעלה מחמש שנים, ובוצעה על ידי המפיק אליסטר פותרג'יל וצוותו, שאחראים גם לסדרה המוצלחת הכוכב הכחול. הקריין הראשי של הסדרה בגרסה המקורית הוא סר דייוויד אטנבורו, שדרן טלוויזיה פופולרי וחלוץ בתחום סרטי הטבע, ואת המוזיקה שמלווה את פרקי הסדרה הלחין ג'ורג' פנטון. במהלך צילום הסדרה, ביקר הצוות ב-62 מדינות, והצילומים נערכו ב-204 אתרים טבעיים שונים ברחבי העולם. ההפקה כולה ארכה יותר מ-5 שנים, ובכללן יותר מ-2,000 ימי צילומים. הפקת הסדרה עלתה כ-13 מיליון לירות שטרלינג, שהן כ-26 מיליון דולרים.
הסדרה מורכבת מ-11 פרקים עיקריים. הפרק הראשון מהווה סקירה כללית של הסדרה, על ידי תיאור של כל סביבות המחיה השונות שעליהן יוסבר ביתר-פירוט בפרקים הבאים. המעבר מקצה אחד של כדור הארץ לקצהו השני והסקירה של סביבות המחיה השונות והייחודיות של כדור הארץ ממחישים לצופה את המגוון העשיר של צורות חיים ונופים הקיימים בכדור הארץ כולו. כל אחד מ-10 הפרקים הבאים מתמקד באחת מהסביבות הטבעיות הקיימות בכדור הארץ וסוקר את מאפייניה, נופיה, את האתגרים הטבעיים המצויים בה ואת המגוון של הפאונה והפלורה החיים בה, ודרכי הישרדותם.
הפקת הסדרה כללה שימוש בטכניקות צילום ייחודיות ובטכנולוגיה חדשנית. היה זה בין הפעמים הראשונות שכמה מהתנהגויות בעלי החיים, הנופים ותופעות הטבע שנראו בסדרה צולמו ותועדו. בין התנהגויות הייחודיות שצולמו במהלך הסדרה ניתן למנות את המרדף של קבוצת זאבים מצויים אחרי אייל הצפון - שצולם מן האוויר; את נמר השלג שרדף אחרי עז מבריגה בהרי ההימלאיה; את גורי דוב הגריזלי שיוצאים ממאורתם לאוויר העולם בפעם הראשונה; את מקוק הסרטנים שצולל מתחת למים; ואת למעלה ממאה דגי המפרשן שניצודו בבת-אחת. בסיטואציות מסוימות בסדרה נעשה שימוש בהשלמת תמונה על ידי מחשב כדי לאפשר הצגת תמונה רציפה.
כמה מפרקי הסדרה, ובייחוד פרקים 6–11, מציגים סיטואציות קשות לצפייה מעולם הטבע, דוגמת פיל בודד שמותקף באכזריות על ידי קבוצת אריות או דוב קוטב שמנסה לתקוף מושבת ניבתנים ללא הצלחה ולבסוף מוכרע על ידי הרעב, התשישות והחבלות הגופניות. פאתרגיל אמר כי הוא ביקש מה-BBC להציג אזהרה הולמת לפני שידור קטעים אלו.
11 הפרקים העיקריים בסדרה ממעטים להתייחס לבעיות איכות סביבה עולמיות שנגרמות כתוצאה מנזקי האדם, דוגמת התחממות עולמית, אובדן בתי גידול, בעלי חיים בסכנת הכחדה ועוד. דייוויד אטנבורו אמר כי הדבר נעשה בכוונה תחילה, מפני שהיוצרים העדיפו לסקור את המגוון והיופי שבכדור הארץ. מכל מקום, חלקה השני של הסדרה, "עולם מופלא: העתיד" - המורכב משלושה פרקים, מתייחס בהרחבה לשימור הטבע, להשפעות האדם על בתי הגידול השונים ולאפשרות לחיות לצד הטבע מבלי להזיק לו.
ז'ארקו קוראץ'
ז'ארקו קוראץ' (במונטנגרית: Жарко Кораћ; נולד ב-11 ביוני 1987) הוא כדורגלן מונטנגרי המשחק בעמדת החלוץ.
קריירה
קוראץ' גדל במחלקת הנוער של זטה והחל לשחק בקבוצת הבוגרים של המועדון ב-2005. בשנת 2007 קוראץ' זכה עם הקבוצה באליפות מונטנגרו, וכן בתואר גם מלך שערי הליגה עם 16 שערים. עונה לאחר מכן קוראץ' עבר לוויבודינה נובי סאד מהליגה הסרבית ובסיום העונה חזר לזטה. בשנת 2010 עבר לשריף טירספול מהליגה המולדובית, ובאמצע העונה חזר לזטה. בשנת 2012 כבש 20 שערים וזכה בשנית בתואר מלך שערי הליגה המונטנגרית. בסך הכל כבש קוראץ' 78 שערי ליגה במדי זטה, והוא הכובש המצטיין של הליגה המונטנגרית בכל הזמנים.
בקיץ 2013 הגיע קוראץ' לישראל והושאל להפועל חיפה. בעונת כבש 11 שערי ליגה והיה מלך השערים של הפועל חיפה, ובסופה סיים את דרכו במועדון. ב-2 ביוני 2014 חתם קוראץ' לארבע שנים בבית"ר ירושלים, תמורת שכר של 150 אלף אירו לעונה. ב-13 באוגוסט 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2-1 להפועל פתח תקווה במסגרת גביע הטוטו. ב-13 בספטמבר 2014, במסגרת המחזור הראשון בליגת העל כבש קוראץ' את שער השוויון בתיקו 1-1 מול הפועל באר שבע בבעיטת עונשין מ-11 מטרים. לאחר חצי עונה בבית"ר ירושלים, במהלכה כבש חמישה שערים ב-14 הופעות, חזר קוראץ' להפועל חיפה וחתם לשלוש שנים וחצי במועדון. עד תום העונה ערך קוראץ' 14 הופעות בהפועל חיפה אך לא הצליח לכבוש, ובעונת כבש ארבעה שערים.
ב-24 בינואר 2020 חתם החלוץ בקבוצת הפועל עפולה מהליגה הלאומית.
יקב רמת הגולן
יקב רמת הגולן הוא יקב ישראלי השוכן בקצרין שברמת הגולן. היקב הוא השלישי בגודלו בישראל והראשון שקם ברמה. היקב נוסד ב-1983 על ידי שמונה קיבוצים ומושבים. האחראי העיקרי למהפכת האיכות ביינות ישראל. היקב זכה בתחרויות החשובות ובעל הכרה בינלאומית.
היסטוריה
בשנת 1972 הגיע האונולוג פרופ' קורנליוס מאוניברסיטת קליפורניה בדייוויס לביקור ברמת הגולן כאורח הסוכנות היהודית והתלהב מן השילוב של אקלים קר וקרקע בזלתית בגובה רב, היוצרים שילוב אידיאלי לייצור יינות בעלי רמה גבוהה מכרמים באזור זה. הדבר היווה תמריץ לנטיעת גפנים. ב-1976 ניטעו הכרמים הראשונים ביישובים גשור ויונתן והבציר הראשון נקטף בקיץ 1980. בהמשך נטעו כרמים נוספים בכל רחבי רמת הגולן והגליל העליון והוקמה אגודה שיתופית של 18 יישובים לניהול הכרמים בשם "אגודת ענבי רמת הגולן". הענבים נמכרו דרך "אגודת הכורמים" לשימוש "יקבי כרמל מזרחי".
בשנת 1985 יין "ירדן" של היקב זכה במדליית ארד בתחרות בינלאומית ליינות שנערכה בלונדון. ב-1987 זכה בפרס נוסף בתחרות של יינות בסגון יינות בורדו. בעקבות החשיפה הבינלאומית חלק ניכר מהתוצרת הופנתה ליצוא. היקב התרחב, והגדיל את סוגי היינות שהוא מייצר, ב-1987 החל בייצר יין ריזלינג, וב-1988 בייצור שרדונה. ב-1991 החל לייצר גם יין נתזים. בנוסף הצליח לייצר יין סמיון, לאחר שהצליח לשלוט בפטריית הריקבון האציל (בוטריטיס), הדרושה לייצר יין מסוג זה. היין דורג בין היינות המובחרים בישראל. אך בתחילת שנות ה-2000 ייצורו פסק, לאחר שמשבר האקלים העלה את הטמפרטורה הממוצעת בישראל ואת היובש באויר, כך שקשה יותר לגדל זן זה בישראל בצורה מסחרית.
בשנת 2001 הוקם יקב נוסף בבעלות יקבי רמת הגולן וקיבוץ יראון, "יקב הרי גליל".
בשנת 2010 הוסיפה הרשות הפלסטינית את "יקב רמת הגולן" לרשימה של חברות שאת מוצריהן יש להחרים במסגרת החרם על ההתנחלויות. בשנת 2015 החליט האיחוד האירופי לחייב סימון מוצרים מההתנחלויות שמיובאים לאירופה כולל את מוצרי "יקב רמת הגולן".
מוצרים
היקב מייצר יינות בחמש סדרות:
מיוצרים יינות זניים מהענבים: מרלו, קברנה סוביניון, פינו נואר, סנג'ובזה, סוביניון בלאן, שרדונה, גוורטצרמינר, ריזלינג ועוד. היקב אף מייצר יינות מבעבעים המיוצרים בשיטה המסורתית של שמפן.
נכון לשנת 2009, כושר הייצר של היקב הוא כ-6 מיליון בקבוקים בשנה.
קנה מצוי
קנה מצוי (שם מדעי: Phragmites australis), הוא מין של צמח רב-שנתי ממשפחת הדגניים שגובהו 3–5 מטר מהסוג קנה.
מקור השם
מקור השם במקרא ובספרות חז"ל. קנה פירושו מקל או גבעול חלול. גבעולים דמויי קנה אופייניים לרוב בני משפחת הדגניים, אך הטיפוסיים ביותר הם הגבעולים של הקנה המצוי, עבקנה, קנה־סוכר וחזרן (במבוק). מקור שמו המדעי של הקנה המצוי (Phragmites) ביוונית הוא Phragma שמשמעה גדר או מסך. השם מרמז לעובדה שהקנה המצוי גדל על גדות הנחלים במושבה צפופה (הקרויה חישה) המזכירה גדר. (קיימת גרסה אחרת שלפיה מקור השם בעובדה שנעשה שימוש בקנה לבניית גדרות או מחיצות). הצמח קרוי בערבית: قصب المكانس (קצב אלמכנאס) ובאנגלית: Common reed. המילה קנה התגלגלה לשפה האנגלית לתיאור מקל מגבעול של חזרן או קנה מצוי (Cane), או אף צמחים כדוגמת קנה סוכר (Sugar cane).
לעיתים צומח הקנה המצוי ליד סוף מצוי שגם הוא צומח בגדות נחלים ושולי מים מתוקים, זה המקור לאזכורם יחד במקרא: "קנה וסוף קמלו". ברבות הימים השתבש הביטוי לצירוף השגוי "קנה סוף" כשמו של הצמח, טעות השגורה בפי רבים.
תפוצה גאוגרפית
הקנה המצוי הוא הצמח בעל התפוצה הנרחבת ביותר מכל הצמחים בעלי הפרחים, והוא מצוי בכל היבשות למעט אנטארקטיקה, ובכל סוגי האקלים מהטרופי ועד הארקטי. תחום גידולו באזורים שבין קו רוחב 70° צפון, לקו רוחב 40° דרום, והוא נפוץ בעיקר באזורים הממוזגים. המקומות היחידים בהם אין מוצאים את הקנה המצוי הם הקצה הדרומי של אמריקה הדרומית, אגן האמזונס, ניו זילנד, פולינזיה וחלקים באוסטרליה.
בתי־הגידול של הקנה המצוי הם: גדות נחלים, שולי מעיינות, ביצות, מלחות ולאורך תעלות ביוב פתוחות.
הקנה המצוי נפוץ בכל חלקי ארץ ישראל. הוא עמיד בכמויות ניכרות של מליחות וזיהום לכן הוא אחד הצמחים השולטים בנוף של נחלי הארץ שזוהמו במי שופכין. הקנה המצוי מכסה שטחים נרחבים ליד ים המלח (עינות קנה ועינות סמר), במקווי מים בעמק החולה, ובשולי בריכות הדגים.
מורפולוגיה
שורש הקנה המצוי הוא קנה־שורש שזוחל על פני הקרקע או מתחתיה בכיוון הלחות והמים ומגיע לעומקים שבין 40 ס"מ למטר. השורשים שיוצאים מקנה השורש מגיעים לעומק של עד מטר.
הגבעול הוא קנה ברוחב ממוצע של 2.5 ס"מ, זקוף, גבוה, חזק וגמיש שבדרך כלל אינו מסתעף. הגבעול עטוף בקליפה דקה, גמישה, מבריקה וחזקה מאוד הקרויה במקורות "קרומית של קנה". הקנה חלול לאורך הפרק, אך במפרק הוא מלא בחומר רך, הקרוי במשנה בשם "כְּכִי". הגבעול יכול להגיע לגובה של עד חמישה מטרים, אך בדרך כלל גובהו 2–3 מטרים.
העלים ערוכים לאורך הגבעול בשני טורים, אך לפעמים נוטים העלים בחלק העליון של הגבעול לצד אחד ומשווים לצמח מראה של דגל מתנופף על תורן. העלה צר בבסיסו מתרחב במרכז ומתחדד בקצהו (בניגוד לעלה העבקנה שנראה כראש חנית). הוא מאופיין בהתארכויות בולטות דמויות כנפיים עם תוספת של ציצת שערות בגוון חום סגלגל הצמודה לגבעול, שצומחת בסוף יוני. קצה העלה (הטרף) שאורכו כחצי מטר, ניצב לקנה. העלים שטוחים ברוחב של 15–30 מ"מ ומסתיימים בקצה חד. גוון העלים ירוק־אפור בזמן הצמיחה. הצמח מקבל גוון חום בסתיו ורוב העלים נושרים.
התפרחת – מַכְבֵּד גדול שאורכו 20–60 ס"מ וצבעו בדרך כלל סגלגל, נראית כמברשת גדולה בראשי הקנים המתבדרת ברוח ומורכבת משיבוליות באורך 10–15 מ"מ (יחידות הפריחה בדגניים) בנות 3–7 פרחים. הענפים הקצרים בין הפרחים נושאים שערות לבנות ארוכות בולטות. הפרח התחתון זכרי ובו 1–3 אבקנים, והאחרים דו־מיניים, מכילים שחלה נטולת שערות ושלושה אבקנים.
בבתי גידול מלוחים מתפתח הקנה המצוי במופע מיוחד. הצמח נמוך, מסתעף, העלים קצרים וקצות העלים קוצניים. כאשר משתנה בית הגידול, למשל בתקופת יובש, הקנה המצוי אינו מת, אלא לובש מופע דומה למופע של קנה הגדל במלחות.
רבייה
הקנה המצוי פורח בין יוני לדצמבר, החל מאוגוסט כבר נוצרים זרעים. הזרעים נפוצים ברוח ומסוגלים לנבוט בתנאי שיש בקרקע לחות מספקת, בטווח מליחות נרחב. יעילות הפצת הזרעים ברוח מוכחת במהירות שבה צומח הקנה המצוי בכל בית גידול לח חדש. לדוגמה, בשולי תעלת ביוב של מקלחות במחנה צבאי המוקם בלב השממה.
הקנה מתפשט גם ברבייה וגטטיבית באמצעות קנה־שורש המתפשט בכל הכיוונים כשהוא זוחל על פני הקרקע או מתחת לה וכן על פני המים. באביב, בבואו במגע עם קרקע לחה, מצמיח קנה השורש גבעולים חדשים ומשתרש. תהליך זה קורה מהמפרק גם אם קנה השורש נותק מצמח האם. קצב ההתפשטות תלוי בגורמים רבים. באירופה נמדד קצב התארכות אופקית שנתי של 1–2 מטר.
מחזור חיים
הקנה המצוי צומח באביב, צמיחתו מהירה במיוחד בסוף האביב ובעונת הקיץ. קצב הצמיחה של הקנה מהיר במיוחד לאחר שרפה. הקנה המצוי פורח בין יוני לדצמבר. בתחילת הסתיו עוברות יתרות המזון מהעלים והגבעול למערכת קנה השורש. ובחורף העלים מתים ונושרים והגבעול החום שנותר מתעצה.
בעונת החורף מפגין קנה השורש של הקנה המצוי עמידות גם בהצפה ממושכת. זו הסיבה שהוא גדל כה קרוב למים, במקומות שהמים גואים בחורף ונסוגים בקיץ. זו גם הסיבה שניתן לראות צמחי קנה מצוי חיים צומחים בתוך המים, לדוגמה בכנרת.
הקנה המצוי כמפגע טבע
במדינות מסוימות בארצות הברית דוגמת וירג'יניה נחשב הקנה המצוי למין פולש. כוח החיות שלו, עמידותו לזיהום ולשריפות, יחד עם יכולת ההתרבות שלו בעזרת קנה השורש גרמו לכך שבשטחים מוצפים רבים, הקנה השתלט על הנוף ודחק צמחייה מקומית. בנוסף, נשירת העלים בסתיו יוצרת שכבה עבה של עלים המונעת מצמחים אחרים להתפתח. בשל כך נעשים בארצות אלה ניסיונות לעקור את הקנה מחלק מהאזורים. ניסיונות אלה – שכוללים עקירה של הקנים, כיסוי הגדמים בפלסטיק שחור, הצפה ממושכת, ושימוש בקוטלי עשבים – זוכים להצלחה חלקית בלבד.
אזכורי הקנה בתנ"ך
הקנה נזכר מספר פעמים במקרא כצמח הגדל בסמוך למים.
אזכורי הקנה בספרות חז"ל
ספרות חז"ל עשירה מאוד בתיאור הקנה, בשימוש בו וביצירת מטבעות לשון המכילים את המילה קנה – שבחלקם אנו משתמשים עד היום.
תיאור הקנה על פי ספרות חז"ל
אבותינו הכירו היטב את צמח הקנה המצוי. בספרות חז"ל מצוי המידע הבא על הקנה:
שימושי הקנה בספרות חז"ל
את הקנה הנדרש למטרות הנ"ל גידלו במשק חקלאי. עניים, חסרי פרנסה היו נוהגים לצאת למקווי הים לקצוץ (לקטול) קנים ומכאן מקור הביטוי "קוטל קנים". יש בספרות התלמודית עדויות לעבודתם של קוטלי הקנים, לדוגמה המנהג להצית אש באגם לאחר הקטיל: "המצית את האור בחישת קנים".
שימושים נוספים ומנהגים
בנוסף לכל השימושים בקנה מתקופת המקרא והתלמוד שהוזכרו לעיל, נעשו בקנה בארץ ישראל ובמזרח התיכון שימושים נוספים כגון: ייצור חצים, שזירת חבלים והכנת מטאטאים עדינים מהתפרחת הצעירה.
מנהגים הקשורים לקנה:
Ruby on Rails
עקרונות מנחים
העקרונות המנחים את ריילס הם:
מוסכמות על פני הגדרות
על התוכניתן לבצע קונפיגורציה (הגדרות) רק כאשר ההגדרות אינן מתנהגות בהתאם ל"מוסכמות" של ריילס. לדוגמה: אם יש מודל בשם "Post" באפליקציה, אזי טבלת מסד הנתונים בו יישמרו ערכי המודל תיקרא "posts". אם התוכניתן חפץ לחרוג ממוסכמה זו, או אז עליו להגדיר את המיפוי החריג.
גם מוסכמה זאת קיימת בשפות פיתוח אחרות. כדוגמה, בערכת הפיתוח ג'ומלה, המתבססת על PHP, ישנם קיטים מוכנים רבים המאפשרים יכולות שונות (למשל, בלוג), שיוצרים טבלאות במסד הנתונים. אם רוצים לשנות את שם הטבלה, יש צורך להגדיר את המיפוי החריג.
היסטוריה
ריילס פותחה כשכבה נוספת על בסיס שפת Ruby על ידי דייוויד היינמאייר הנסון, בעת שעבד על כלי לניהול פרויקטים בשם Basecamp. הגרסה הראשונה, אותה פיתח בזמנו הפנוי, יצאה לאור ביולי 2004 בכנס רובי-קון. גרסה 1.0 יצאה לאור ב-13 בדצמבר 2005.
מיפוי אובייקטים
ריילס מכילה שכבת מיפוי אובייקטים למסד נתונים (ORM). דהיינו, אם התוכניתן מגדיר מודל בשם "User" המכיל פרטי משתמש, אזי המערכת תמפה את טבלת users ממסד הנתונים למודל זה ובחזרה ממנו. כלומר, אם בזמן ריצה ישתנה ערך באובייקט, לדוגמה על ידי: אזי שמו של המשתמש יישמר במסד הנתונים בצורה אוטומטית. ריילס תומכת בכל מסדי הנתונים הפופולריים (על ידי מודול ActiveRecord). בנוסף לזאת, ריילס תומכת בפריסה ועדכון של גרסאות חדשות, והמרת מסד הנתונים לתמוך בגרסאות החדשות בצורה יעילה ו"נטולת כאבים".
ארכיטקטורת מודל-תצוגה-בקרה
כמו תשתיות מודרניות דומות, גם Ruby on Rails בנויה בארכיטקטורת מודל-תצוגה-בקרה (MVC).
מודל
המודל הוא הנתונים עצמם. בריילס, כמו ביישומים אחרים שמשתמשים במסדי נתונים, מודל הוא אובייקט שמקביל לטבלה במסד הנתונים. מחלקות מודל יורשות מ-ActiveRecord. ברגע שיורשים ממחלקה זו, המודל ממופה אוטומטית לטבלה במסד הנתונים, ויורש פונקציות גישה וחיפוש נתונים בצורה אוטומטית. כל השדות המופיעים בטבלה ממופים לפונקציות הבאות (accessors / getters and setters). בנוסף, ריילס מאפשרת הגדרת יחסים בין מודלים, כגון: "has_many" ו"belongs_to". כך, אפשר להגדיר ש"ספר (book) שייך למחבר (author)" וריילס תממש את כל השאר – חיפוש על פי הקישור וגישה לנתונים. זאת ועוד, ניתן להגדיר מאמתים (Validators) אשר מוודאים בזמן ריצה כי הנתונים המסופקים עומדים בקריטריונים המוגדרים, כגון אורך מינימלי, הימצאות הערך בטווח מסוים, וכדומה.
תצוגה
בארכיטקטורת מודל-תצוגה-בקרה, "תצוגה" הוא החלק האחראי על תצוגת המודל לפי התנאים שמוגדרים על ידי ה"בקר". באפליקציות רשת, חלק זה כמעט נטול קוד, אלא בעיקר HTML, בו משובצים ערכים מהמודל או מהבקר (בדומה ל-JSP ו-PHP – אך ללא כתיבת קוד). לכל שיטה (Method) בבקר, יש לכתוב קוד תצוגה קצר. עימוד האתר נעשה במקום אחר. כך, ניתן לשנות את מבנה ועימוד האתר בנפרד מפלט פעולות ספציפי.
בקרה
בנוסף, לריילס קיימת מערכת "פיגומים" (Scaffolding), המייצרת בצורה אוטומטית את כל דפי האפליקציה הנחוצים להוספה, מחיקה ושינוי של כל טבלאות הנתונים של האפליקציה.
רכיבים נוספים
ריילס מגיעה עם מודולים נוספים, כגון: ActionMailer, המנהל שליחת וקבלת דואר אלקטרוני מתוך האפליקציה, תמיכה במתן שירותי SOAP מתוך האפליקציה, ספריות JavaScript לעבודה קלה עם AJAX ועוד.
מילווקי
מילווקי (באנגלית: Milwaukee) היא העיר הגדולה ביותר במדינת ויסקונסין שבארצות הברית. העיר שוכנת לחופה המערבי של ימת מישיגן. בשנת 2018 התגוררו בעיר 592,000 תושבים.
מילווקי מוכרת במיוחד בשל המבשלות ומפעלי הבירה שלה, כמו גם ביריד מוצרי החלב השנתי שלה. בנוסף, יש במילווקי קבוצת כדורסל (מילווקי באקס) המשחקת בליגת ה-NBA.
היסטוריה
האזור היה מיושב במשך שנים על ידי אינדיאנים. שבטים אינדיאנים אלו היו מעורבים במלחמות רבות הכוללות את מלחמת הצרפתים והאינדיאנים, ואף היו מעורבים לטובת ארצות הברית במלחמת העצמאות של ארצות הברית. למרות ברית זו, האינדיאנים נאבקו בארצות הברית במהלך מלחמת 1812.
האירופאים הראשונים שעברו להתגורר באזור היו מיסיונרים צרפתיים וסוחרי פרוות במהלך המאה ה-17 וה-18. בשנת 1818, התיישב במקום מגלה הארצות הצרפתי-קנדי סולומון ג'ונאו. גל התיישבות אירופאי החל בשנת 1835. בשנת 1846 אוחדה העיר ג'ונאו עם שתי ערים שכנות, ונוצרה היחידה המוניציפלית של העיר מילווקי. מספר גדול של מהגרים מגרמניה וממדינות אחרות הגדילו את אוכלוסיית העיר במהלך שנות ה-40 של המאה ה-19 ובמהלך העשורים שבאו אחריו. גורמים מרכזיים להגירה היו אדמות חקלאיות זולות וכישלון אביב העמים. בנוסף על ההגירה הגרמנית, הגיעה לעיר גם הגירה פולנית רבה.
דמוגרפיה
נכון לשנת 2010, גרים בעיר כ-594 אלף תושבים.
דת
נכון לשנת 2010, 51.8% מתושבי מילווקי מגדירים עצמם כדתיים. 24.6% מזהים את עצמם כקתולים, 10.8% לותרנים, 1.6% מתודיסטיים ו-0.6% יהודים.
לוקיוס השלישי
לוקיוס השלישי (בלטינית: Lucius III; 1100 – 25 בנובמבר 1185) היה האפיפיור מ-1 בספטמבר 1181 עד מותו.
ביוגרפיה
ב-1 בספטמבר 1181 הוא נבחר לאפיפיור, ונטל לעצמו את השם לוקיוס השלישי. בתחילה הוא התגורר ברומא, אך מחלוקות בעיר אילצו אותו להעביר את שארית כהונתו בגלות, בעיקר בערים ולטרי, אנגני וורונה. לוקיוס הסתכסך עם פרידריך הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה בשאלת ירושת נחלותיה של מטילדה, מרקיזת טוסקנה, וכמה הצעות לפשרה ביניהם נדחו על ידו. למרות המחלוקות ביניהם הם הסכימו על פעולה מוקדמת נגד כפירה, ואף הגיעו להסכמה על הצורך במסע צלב. לעומת זאת, האפיפיור סירב להכתרת היינריך פון הוהנשטאופן כיורש הכתר הקיסרי. ב-1184 הגדיר האפיפיור לוקוס השלישי את הוולדנסים כמינים.
ב-25 בנובמבר 1185 מת לוקיוס בוורונה, וסלסטינוס השלישי נבחר לאפיפיור במקומו.
איקלנה
אִיקְלֶנָה (ביוונית: Ίκλαινα) הוא כפר בדרום יוון בשטח מחוז מסיניאה, הממוקם 14 קילומטרים צפונית-מזרחית לפילוס. בכפר, המצוי בסביבה הררית ומיוערת, התגוררו (נכון לשנת 2011) 313 תושבים. במקום קיימים בית ספר וכנסייה.
בחפירות ארכאולוגיות שנערכו במקום על ידי החברה הארכאולוגית של אתונה ואוניברסיטת מיזורי-סיינט לואיס בהנהלתו של פרופסור מייקל קוסמופולוס, התגלו ממצאים חשובים מתקופת הברונזה המאוחרת (1600-1100 לפנה"ס לערך). הממצאים כוללים ארמון מראשית התקופה המיקנית, חומות-ענק מדורגות, ציורי קיר, מערכת ניקוז מתקדמת ולוח חרס מ-1450-1350 לפנה"ס ועליו הדוגמה הקדומה ביותר של כתב ליניארי ב'.
בית ויטלסבאך
בית ויטלסבאך (בגרמנית: Haus Wittelsbach) הוא בית אצולה אירופאי ושושלת גרמנית שמוצאה מממלכת בוואריה. המשפחה החזיקה בתארים ותפקידים רבים, כשהחשובים בהם היו דוכסי בוואריה (1180–1623) הנסיכים הבוחרים של בוואריה (1623–1805), מלכי בוואריה (1805–1918) ומלכי שוודיה (1654–1720). בנוסף לכך מלך אחד מבני המשפחה כמלך יוון (המלך אותון, 1815–1867) ושניים נבחרו לתפקיד קיסר האימפריה הרומית הקדושה (לודוויג הרביעי וקרל השביעי).
מוצא
מייסד שושלת ויטלסבאך היה לואיטפולד, רוזן בוואריה (מת בשנת 907), המצביא ובן דודו של ארנולף מקרינתיה. באותה התקופה נקראה משפחתו בית לואיטפולדינג, על שמו. בנו ברתולד, רוזן בוואריה המשיך את השושלת ונכדו אוטו השני, רוזן דכאו רכש את טירת ויטלסבאך, שהפכה למעון הרשמי של המשפחה בשנת 1119 והעניקה לה את שמה. נכדו של אוטו השני היה הראשון לבית ויטלסבאך שקיבל את התואר "דוכס בוואריה", שהיה שייך עד אז לבית ולף. טירת ויטלסבאך עצמה חרבה בשנת 1209, לאחר הירצחו של פיליפ משוואביה, מלך גרמניה, בידי אחד מבני המשפחה.
שושלות
במשך השנים, התפצלה המשפחה לשושלות משנה. בתחילת המאה ה-14, לודוויג הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה הקים את שושלת בוואריה, ואחיו, רודולף הראשון, דוכס בוואריה, הקים את השושלת הפלטינית, שהתפצלה במאה ה-15 לשתי שושלות אחרות (זימרן וצווייבריקן). השושלת הבווארית התפצלה גם היא לשלוש שושלות – דוכסות בוואריה-מינכן, דוכסות בוואריה-לנדסהוט ודוכסות בוואריה-אינגולשטאדט. אחר כך, השושלת הפלטינית העמידה את רוב האישים המפורסמים במשפחת ויטלסבאך.
ציוני דרך ואישים
המשפחה העמידה לגרמניה שני קיסרים לאימפריה הרומית הקדושה, ומלך אחד. רופרכט, מלך גרמניה (מהשושלת הפלטינית) (מלך 1400 - 1410), לודוויג הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה (בוואריה) (קיסר 1314 - 1347), וקרל השביעי (בוואריה - מינכן) (קיסר 1742- 1745).
ענף של השושלת הפלטינית, מצאצאי רופרכט, מלכו בשוודיה (החל מ-1654), מהמלך קרל העשירי עד למלך קרל השנים עשר ואחותו אולריקה אלאונורה שהיו אחרוני המלכים בשוודיה לבית ויטלסבאך (1741).
נכדו של רופרכט, כריסטוף היה מלך בדנמרק, שוודיה ונורווגיה (1440-1448). מענף אחר של השושלת יצא פרידריך החמישי, הנסיך הבוחר מפפאלץ, שהיה לתקופה קצרה מלך בוהמיה.
נוסף על כך, החל מסוף המאה ה-16 ועד לאמצע המאה ה-18, היו בני המשפחה ארכיבישופים של קלן, ובתור שכאלה גם נסיכים בוחרים. השפעתה של בוואריה הייתה חזקה לאורך כל השנים, ולכן בתקופות מסוימות, ובעיקר במאה ה-17, קיבל אחד מבניה מעמד של נסיך בוחר.
בשנת 1503 פרצה מלחמה בבוואריה על רקע ירושת לנדסהוט, היא מלחמת לנדסהוט. בשנת 1777, נכחדה שושלת בוואריה. עקב כך, הייתה מלחמה נוספת, בין בוואריה לאוסטריה, היא מלחמת הירושה הבווארית, על רקע רצונה של בוואריה לקבל מעמד עצמאי, לאחר השתלטותה של אוסטריה על הקיסרות. בסופו של דבר השליטה על בוואריה עברה לשושלת הפלטינית. לאחר מכן, היו בני משפחת ויטלסבאך מלכי בוואריה, הם המשיכו למשול בה עד שהודחו בשנת 1918 במהלך המהפכה הגרמנית.
כיום ראש שושלת ויטלסבאך וכן הטוען לכתר בוואריה הוא פרנץ, דוכס בוואריה (נולד ב-1933).
סיוט בחדר המורים
סיוט בחדר המורים (באנגלית: The Faculty, הפקולטה) הוא סרט אימה ומדע בדיוני שנכתב על ידי קווין וילאמסון ובוים על ידי רוברט רודריגז.
תקציר
בבית ספר באוהיו, שישה תלמידים מגלים שסגל המורים והעובדים נשלט על ידי טפילים חוצנים, המשתלטים לאט-לאט על כל בית הספר. התוכנית שלהם היא למצוא את המקור - מלכת החוצנים - ולחסל אותה, לפני שתצליח להשתלט על העולם.
עלילה
בבוקר שלמחרת, התלמידים מגיעים לבית הספר וביניהם קייסי קונור, הצלם של עיתון בית הספר שסובל מבריונות לעתים קרובות. קייסי הוא העוזר הלא מוערך של דלילה פרופיט, העורכת הראשית של העיתון והמעודדת הראשית. דלילה מנסה לגרום לבן זוגה, שחקן הפוטבול סטן רוסדו לעזוב את נבחרת הפוטבול במטרה לשפר את ציוניו כדי שיתקבל למכללה. זיק טיילר הוא הוא תלמיד מחונן, אך עושה צרות שנאלץ לחזור על כיתה י'ב פעם נוספת. זיק מוכר לתלמידי בית הספר פריטים לא חוקיים וביניהם אבקה דמוית "אקסטזי", אותה הוא מייצר ומפיץ בעצמו. המורה אליזבת בורק מתעמתת עם זיק ודואגת לו לאור פעילותו הלא חוקית בשטח בית הספר. תלמידה חדשה במסגרת חילופי תלמידים בשם מרי בת' לואיז האצ'ינסון מתחברת לתלמידה דחויה חברתית בשם סטוקלי "סטוקס" מיטשל, שנדחתה על ידי חבריה לאחר שהופצה שמועה עליה שהיא לסבית, למרות שבסתר היא מאוהבת בסטן. מרי בת' עצמה נמשכת לזיק והוא אליה.
קייסי מוצא יצור מוזר על מגרש הפוטבול ולוקח אותו אל המורה למדעים, מר פרלונג שמאמין שמדובר במעין תולעת טפילה. דלילה וקייסי מתחבאים בארון שבחדר המורים במטרה להשיג "סקופ" לעיתון בית הספר ומבחינים במאמן ויליס ובגברת אולסון מחדירים את היצור הטפיל אל תוך אוזנה של אחות בית הספר. בתוך הארון, השניים מוצאים את גופתה של מורה בשם גברת ברומל ובורחים מהארון בבהלה. לאחר מכן, קייסי מתקשר למשטרה, אך אלו לא מוצאים הוכחות לפשע ומבטלים את טענותיו.
למחרת, קייסי מספר לדלילה, סטן וסטוקלי שהוא חושד שחייזרים השתלטו על המורים בבית הספר. לאחר שזיק ומרי בת' לועגים להם, מר פרלונג מנסה להדביק את החבורה בעזרת הטפיל החוצני. זיק מזריק למר פרלונג את הסם שהכין לתוך עינו והורג אותו. זיק לוקח את החבורה לביתו, שם הוא עורך ניסויים עם הסם שהכין על הטפיל שקייסי מצא קודם לכן. החבורה מגלה שהיצור צריך מים במטרה לשרוד, אך ניתן להרגו בעזרת הסם של זיק. זיק מכריח את כולם להסניף את הסם במטרה להוכיח שהם עצמם לא נדבקו, אך דלילה, שמתגלה כנגועה, הורסת את המעבדה של זיק ובורחת משם.
סטוקלי מעלה תאוריה לפיה הריגת מלכת החייזרים תחסל את הזן כולו והכל יחזור לקדמותו. החבורה חוזרת לבית הספר, שם קבוצת הפוטבול משחקת ומדביקה את שאר התלמידים בטפיל. הקבוצה מאמינה שהמנהלת דרייק היא המלכה, הם מובילים אותה לאולם הספורט ויורים בה. סטן חוזר אל המאמן ואל חברי הקבוצה במטרה לבדוק אם התכנית עבדה, אך נדבק בעצמו בטפיל. זיק וקייסי משיגים כמות נוספת של הסם מתא המטען של המכונית של זיק. קייסי מוביל את התלמידים הנגועים רחוק מזיק והאחרון נתקל בגברת בורק בחניה ומנטרל אותה לאחר שהאחרונה ניסתה להדביק אותו.
באולם הספורט, מרי בת' חושפת שהיא עצמה המלכה. מתברר לצופים שמוקדם יותר, מרי בת' העמידה פנים שהיא מסניפה את הסם (בזמן שהחבורה היו בביתו של זיק) על מנת לא לעורר חשד. קייסי וסטוקלי נסוגים לבריכת השחיה באולם, שם סטוקלי נפצעת ונדבקת בטפיל. זיק וקייסי מתחבאים במלתחות, שם מרי בת' מחפשת אותם ומשתנה חזרה לצורה האנושית שלה. היא מסבירה לשניים שהיא משתלטת על כדור הארץ מכיוון שכוכב הלכת שלה גוסס. מרי בת' משתנה למלכה בשנית ומעיפה את זיק לקצה השני של האולם. קייסי מצליח להשיג מבחנה עם הסם ולוכד את המלכה מתחת למושבים באולם, שם הוא מזריק לה את הסם והיא מתה. קייסי מוצא את זיק וסטוקלי, שחזרו לעצמם.
חודש לאחר מכן, המצב חזר לקדמותו. סטן וסטוקלי החלו במערכת יחסים, זיק תפס את מקומו של סטן בקבוצת הפוטבול בזמן שגברת בורק צופה בו מרחוק ומחייכת. דלילה וקייסי הפכו לזוג וקייסי מוכרז כגיבור לאחר שהשמועות על פלישת החייזרים התפשטו במדיה (למרות שה-FBI מכחיש זאת).
גן השושנים
גן השושנים (באנגלית: Rose Garden - "גן הוורדים"), הוא גן ציבורי המצוי בשכונת טלביה בירושלים, בין הרחובות פינסקר ודובנוב.
היסטוריה
ישנה סברה לפיה השימוש הראשוני בשטח הגן החל כבר בשלהי התקופה העות'מאנית, וכי אירוע שתואר על ידי חמדה בן יהודה בעיתון "השקפה" בשנת 1906 אשר כלל קבלת פנים לכבוד יום עלותו לשלטון של הסולטאן עבדול חמיד השני התרחש בגן. חמדה בן יהודה מתארת:
בראשית תקופת המנדט הבריטי הסדירה עיריית ירושלים את גן השושנים, שנקרא באותה עת "גן הוורדים" (Rose Garden) וערכה בו קבלות פנים רשמיות של העירייה.
תזמורת המשטרה הבריטית נהגה לנגן בגן מדי שבוע להנאת תושבי השכונות הסמוכות.
לאחר מלחמת העצמאות, ובשל קרבתו של גן דניאל לקו העירוני (הגבול בין ישראל וירדן), המשיכה עיריית ירושלים לקיים בגן את אירועיה הרשמיים, וכן קבלות פנים ביום העצמאות.
בשנת 1992 שופץ הגן, ושוקמו הפרגולות. בריכת הנוי הוסרה ובמקומה הוצב גן משחקים.
לרוי פר
לרוי יוהאן פר (בהולנדית: Leroy Johan Fer; נולד ב-5 בינואר 1990) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדת הקשר המרכזי באלניהספור.
נבחרת
פר נמנה עם הנבחרות הצעירות של הולנד והשתתף באליפות אירופה עד גיל 21 בישראל. בטורניר כבש פר בנגיחה שער ניצחון עבור הנבחרת הצעירה של הולנד נגד גרמניה לאחר שעלה כמחליף.
את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת ערך כבר בשנת 2010 במשחק ידידות מול, אך את מקומו בסגל החל לבסס במוקדמות מונדיאל 2014 תחת המאמן לואי ואן חאל. הוא נמנה עם סגל הנבחרת לטורניר עצמו וכבש את שער הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת במשחק מול, שוב בנגיחה ושוב לאחר שעלה כמחליף.
היפריון (עץ)
"היפריון" הוא העץ הגבוה בעולם (נכון ל-2011). גובהו במדידה האחרונה 115.92 מטרים. העץ הוא מהמין סקוויה נאה, והוא גדל בפארק לאומי רדווד שבאזור החוף בצפון-מערב קליפורניה. העץ נקרא על-שם היפריון - דמות מהמיתולוגיה היוונית.
העץ התגלה ב-8 בספטמבר 2006 על ידי חוקר הטבע כריס אטקינס וחובב הטבע מייקל טיילור באזור מרוחק ב"פארק הלאומי רדווד". גובהו של העץ אומת על ידי ד"ר סטיבן סילֶט (Stephen C. Sillett), בוטנאי אמריקאי מומחה לסביבת גידול טבעית ביערות עצים עתיקים, וכן מומחה לעצים גבוהים. המיקום המדויק של העץ לא נחשף לציבור, מחשש שתנועה רבה של אנשים תפריע למערכת האקולוגית סביב העץ ואף תפגע בה.
חוקרים טוענים שנזק של נקר בראשו מנעה מ"היפריון" להגיע ל-115.8 מטרים בזמן שאומת גובהו על ידי ד"ר סילט. לפי מחקר ביולוגי משנת 2004, שיא הגובה האפשרי לעץ הוא 130-120 מטרים.
נפחו של העץ בזמן אימות גובהו היה 502 מ"ק עץ. העץ הוא בן 600 שנים, והוא ממשיך לצמוח, כך שהוא יגדל ויגבה עוד באופן משמעותי.
ב-2 באוגוסט 2022 נאסרה הגישה לעץ, לאחר שהושחת על ידי תיירים.
דייוויד לה-שאפל
דייוויד לה-שאפל (באנגלית: David LaChapelle; נולד ב-11 במרץ 1963 בקונטיקט, ארצות הברית) הוא צלם ובמאי וידאו קליפים, פרסומות וסרטים. עבודתו מתרכזת סביב נושאי אופנה, פרסום, ואמנות הצילום. הוא ידוע בזכות סגנונו הסוריאליסטי וההומוריסטי בעבודותיו.
שנותיו הראשונות
לה-שאפל היה תלמיד בבית הספר לאמנות בקרוליינה הצפונית ובבית הספר לאמנות חזותית בניו יורק. צילומו הראשון היה של אמו, הלגה שאפל, וצולם בחופשה בפוארטו ריקו.
אנדי וורהול הציע לו לעבוד בפעם הראשונה באופן מקצועי כצלם עבור מגזין Interview שייסד, לאחר שפגש אותו בסטודיו העבודה שלו, Studio 54. בהמשך דרכו עבד לה-שאפל גם במגזינים כמו ה"רולינג סטון", "ווג", "GQ" ו"ואניטי פייר".
קריירה מקצועית
לה-שאפל הוציא לאור ארבעה ספרים בהם מוצגות יצירות הצילום שלו. כל הספרים מכילים צילומי פורטרט צבעוניים וסוריאליסטיים של ידוענים, ובהם: מרילין מנסון, נעמי קמפבל, ג'יזל בונדשן, דייוויד בקהאם, ביורק, דרו ברימור, שירלי מנסון, קורטני לאב, לאנס ארמסטרונג, אנג'לינה ג'ולי, פמלה אנדרסון, בריטני ספירס, קמרון דיאז, אומה תורמן, ברוק שילדס, לאונרדו דיקפריו, כריסטינה אגילרה, מדונה, מייקל ג'קסון, קניה וסט, אלטון ג'ון, ויטני יוסטון, דייוויד בואי, שאקירה, ליל קים, שר, יו האפנר, פינק, ריהאנה, קיילי מינוג, פאריס הילטון, ליידי גאגא, קוונטין טרנטינו ומריה קארי.
בשנת 2004 הפיק לה-שאפל את מופעו של אלטון ג'ון, The Red Piano, שעלה לבמות בלאס ווגאס. המופע שילב שימוש נרחב בטכנולוגיית וידאו שהוקרנה על גבי מסכי LED, שבזמנו היו טכנולוגיית הווידאו הרחבה והחדה ביותר בכל הזמנים. חלק משיריו של אלטון ג'ון הוקדמו על ידי סרטים שיצר למענם לה-שאפל.
בשנת 2005 עבר לה-שאפל לבימוי סרטים ארוכים, וביים סרט תיעודי בשם Rize, שהתמקד בריקודי היפ הופ וברייקדאנס בלוס אנג'לס. הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל סאנדנס ולאחר מכן יצא לאקרנים.
לה-שאפל עסק בין היתר בתחום הפרסום, והיה אחראי למיתוגם החזותי של כמה מותגים כמו אופנת טומי הילפיגר, לוואצה, נוקיה, לוריאל, דיזל ובורגר קינג. בנוסף הוא התמקד בבימוי פרסומות ופרומואים, כדוגמת הסרט הקצר באורך 5 דקות עבור מותג ההלבשה H&M שנקרא "רומיאו ויוליה" בשנת 2006 ועוד.
בשנת 2009 הגיע לביקור בישראל שבמהלכו גם הפיק סדרת פרסומות עבור רשת סופר-פארם והתראיין בתוכניתו של גיא פינס. בסוף יולי 2010 נפתחה תערוכה בת שלושה חודשים של לה-שאפל במוזיאון תל אביב.
בשנת 2011 תבע את הזמרת ריהאנה בטענה שהעתיקה דימויים מיצירותיו. התביעה הסתיימה בפשרה.
עבודתו הוגדרה כסוריאליסטית, גרוטסקית, מעוררת תדהמה ואירונית. עבודותיו עם ידוענים הייתה לרוב נעשית בהקצנה ובהגזמה תוך כדי מתן דגש לאישיותם ולחייהם הפרטיים.
פרסים
בין השנים 1995–2006 זכה לה-שאפל בפרסים רבים ויוקרתיים בטקסים ואירועים שונים, בהם: פרס הצלם הטוב ביותר, במאי הווידאו הטוב ביותר, וידאו-קליפ השנה ועוד. כמו כן זכה בפרס הוקרה על פעילותו במניעת הומופוביה על ידי הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה.
האמנה הצפון-אטלנטית
האמנה הצפון-אטלנטית (באנגלית: North Atlantic Treaty), המכונה גם אמנת וושינגטון (Washington Treaty), היא האמנה המהווה את הבסיס המשפטי של ארגון האמנה הצפון-אטלנטית (נאט"ו, באנגלית NATO). ההסכם נחתם בוושינגטון די. סי. ב-4 באפריל 1949.
רקע כללי
האמנה נחתמה בוושינגטון די. סי. ב-4 באפריל 1949 על ידי ועדה בראשות הדיפלומט האמריקני תיאודור אכילס. שיחות חשאיות קודמות נערכו בפנטגון בין 22 במרץ ל-1 באפריל 1948.
לפי אכילס, מחבר חשוב נוסף של האמנה היה ג'ון היקרסון, אז עוזר מזכיר המדינה.
כמרכיב בסיסי של נאט"ו, האמנה הצפון-אטלנטית היא תוצר של רצונה של ארצות הברית להימנע ממתח עולמי בסוף מלחמת העולם השנייה. זה חלק מהסדר ההגנה הקולקטיבי של ארצות הברית עם מעצמות מערב אירופה, לאחר תהליך ארוך שכלל דיונים רבים. האמנה נוצרה מתוך מחשבה על מתקפה מזוינת של ברית המועצות נגד מערב אירופה, אך סעיף ההגנה העצמית ההדדית מעולם לא הופעל במהלך המלחמה הקרה. במקום זאת, הוא הופעל בפעם הראשונה והיחידה בשנת 2001 במהלך מבצע איגל אסיסט בתגובה לפיגועי 11 בספטמבר.
הצדדים שחתמו על האמנה הצהירו שהם "נחושים לשמור על החירות, המורשת המשותפת והציוויליזציה של העמים, המושתתת על עקרונות הדמוקרטיה, חירות הפרט ושלטון החוק".
חברות מייסדות
12 המדינות הבאות חתמו על האמנה ובכך הפכו לחברות המייסדות של נאט"ו. המנהיגים הבאים חתמו על ההסכם כבעלי סמכות של מדינותיהם בוושינגטון ב-4 באפריל 1949:
חברות לא מייסדות שהצטרפו לפני פירוק ברית המועצות
ארבע המדינות הבאות חתמו על האמנה אחרי 12 המדינות המייסדות, אך לפני פירוק ברית המועצות:
חברות שהצטרפו לאחר פירוק ברית המועצות
14 המדינות הבאות הצטרפו לאמנה לאחר פירוק ברית המועצות:
סעיף 1
סעיף 1 לאמנה קובע כי הצדדים החתומים על האמנה "יישבו כל סכסוך בינלאומי שבו הם עלולים להיות מעורבים באמצעי שלום, באופן שלא יסכן את השלום והביטחון הבינלאומי והצדק, ולהימנע ביחסיהם הבין-לאומיים מהאיום או שימוש בכוח בכל דרך שאינה עולה בקנה אחד עם מטרות האומות המאוחדות".
החברים שואפים לקדם יציבות ורווחה באזור צפון האוקיינוס האטלנטי באמצעות שימור השלום והביטחון בהתאם למגילת האומות המאוחדות.
סעיף 2
סעיף 2 לאמנה קובע כי "הצדדים יתרמו להמשך פיתוחם של יחסים בינלאומיים שלווים וידידותיים על ידי חיזוק המוסדות החופשיים שלהם, הבנה טובה יותר של העקרונות עליהם מושתתים מוסדות אלה וקידום תנאים של יציבות ורווחה. הם ישאפו לחסל סכסוכים במדיניות הכלכלית הבינלאומית שלהם ויעודדו שיתוף פעולה כלכלי בין כולם או כולם." זה מכונה לפעמים "הסעיף הקנדי" לאחר שנציג קנדה לסטר פירסון לחץ להכללתו באמנה. הוא כלל הצעות למועצה מקצועית, תוכנית תרבות, שיתוף טכנולוגי ותוכנית מידע. מתוכם, רק שני האחרונים הועברו. אף על פי כן, הוא הועלה במהלך סכסוכי סחר בין חברות האמנה.
סעיף 3
סעיף 3 לאמנה מצהיר כי "על מנת להשיג ביעילות רבה יותר את מטרותיה של אמנה זו, הצדדים, בנפרד וביחד, באמצעות עזרה עצמית מתמשכת ואפקטיבית ועזרה הדדית, ישמרו ויפתחו את יכולתם המדינתית והקולקטיבית להתנגד להתקפה מזוינת".
הסעיף שימש גם כתפיסת ליבה למנדט לחיזוק חוסן החברים: היכולת להתנגד ולהתאושש מאסון גדול, כשלים בתשתית או מתקפה חמושה. התחייבות זו התקבלה לראשונה במהלך פסגת ורשה 2016, וחזרה והובהרה עוד יותר עקב מגפת הקורונה בשנת 2021. לפי מסמכי נאט"ו, ההתחייבות כוללת שבעה תחומים מרכזיים:
סעיף 4
סעיף 4 נחשב בדרך כלל לנקודת המוצא של פעולות גדולות של נאט"ו, ולכן מיועד למקרי חירום או למצבי חירום. הוא קורא רשמית להתייעץ בעניינים צבאיים כאשר "השלמות הטריטוריאלית, העצמאות המדינית או הביטחון של מי מהצדדים מאוימים". עם הפעלתו, הנושא נדון במועצה הצפון-אטלנטית, ויכול להוביל רשמית להחלטה או פעולה משותפת (לוגיסטית, צבאית או אחרת) מטעם הברית. סעיף זה הופעל שבע פעמים מאז הקמת הברית. היו גם מקרים שבהם סעיף 4 לא הופעל באופן רשמי, אלא היווה איום בלבד. אחת הכוונות המקוריות של סעיף 4 הייתה אמצעי הרתעה למדינות החברות. לדוגמה, בנובמבר 2021, משרד החוץ הפולני – יחד עם אסטוניה, ליטא ולטביה – שקל לזמן קצר להפעיל את סעיף 4 עקב משבר המהגרים הבלארוסי, אך לא עשה זאת באופן רשמי.
סעיף 5
הסעיף המרכזי של האמנה הוא סעיף 5, המגדיר את הקאסוס פואדריס (Casus foederis). סעיף זה מחייב כל מדינה חברה להחשיב מתקפה מזוינת נגד מדינה חברה אחת, באירופה או באמריקה הצפונית, כמתקפה מזוינת נגד כולן. בהתקפה כזו, כל מדינה חברה אמורה לסייע על ידי נקיטת "פעולה כזו אשר [המדינה החברה] רואה צורך, לרבות שימוש בכוח מזוין, כדי להחזיר ולשמור על הביטחון של אזור צפון האוקיינוס האטלנטי".
הסעיף הופעל רק פעם אחת בהיסטוריה של נאט"ו: על ידי ארצות הברית לאחר פיגועי 11 בספטמבר בשנת 2001. הקריאה אושרה ב-4 באוקטובר 2001, כאשר נאט"ו קבעה כי ההתקפות אכן כשירות על פי תנאי האמנה הצפון-אטלנטית. שמונה הפעולות הרשמיות שנקטה נאט"ו בתגובה לפיגועי 11 בספטמבר כללו את מבצע עייט מסייע ומבצע המאמץ הפעיל, מבצע ימי בים התיכון שנועד למנוע תנועת מחבלים או כלי נשק להשמדה המונית.
באפריל 2012, ראש ממשלת טורקיה, רג'פ טאיפ ארדואן, שקל להפעיל את סעיף 5 באמנת נאט"ו כדי להגן על הביטחון הלאומי של טורקיה במחלוקת על מלחמת האזרחים בסוריה. נאט"ו הגיבה במהירות ודובר נאט"ו אמר כי הברית "עוקבת מקרוב אחר המצב ותמשיך לעשות זאת" ו"לוקחת ברצינות רבה את ההגנה על חברותיה". ב-17 באפריל, טורקיה הודיעה כי תעלה את הנושא בישיבת השרים הבאה של נאט"ו. ב-25 ביוני, אמר סגן ראש ממשלת טורקיה כי בכוונתו להעלות את סעיף 5 בפגישת נאט"ו שכונסה במיוחד בגלל הפלת מטוס צבאי טורקי חמוש שטס 13 מייל ימי מסוריה מעל מים בינלאומיים במשימה לבדיקת מערכות מכ"ם מקומיות.
סעיף 6
סעיף 6 קובע כי האמנה מכסה רק את שטחי המדינות החברות באירופה ובצפון אמריקה, טורקיה ואיים בצפון האוקיינוס האטלנטי מצפון לחוג הסרטן, בתוספת אלג'יריה הצרפתית. באוגוסט 1965 הייתה זו דעתם של מחלקת המדינה האמריקאית, משרד ההגנה האמריקאי והמחלקה המשפטית של נאט"ו כי התקפה על מדינת הוואי לא תפעיל את האמנה, אלא רק התקפה על ארבעים ותשע המדינות האחרות. הערים הספרדיות סאוטה ומלייה שנמצאות על החוף הצפון אפריקאי, לפיכך, אינן תחת הגנת נאט"ו למרות טענות מרוקו כלפיהן. מומחים משפטיים פירשו שסעיפים אחרים יכולים לכסות את הערים הספרדיות בצפון אפריקה, אך הגישה הזו לא נבדקה בפועל. זו גם הסיבה שאירועים כמו התקיפות האוויריות בבאילון לא הפעילו את סעיף 5, שכן הכוחות הטורקים שהותקפו היו בסוריה, לא בטורקיה.
ב-16 באפריל 2003, נאט"ו הסכימה לקחת את הפיקוד על כוח הסיוע הביטחוני הבין-לאומי (ISAF) באפגניסטן, הכולל חיילים מ-42 מדינות. ההחלטה התקבלה לבקשת גרמניה והולנד, שתי המדינות שהובילו את ISAF בזמן ההסכם, וכל תשעה עשר שגרירי נאט"ו אישרו אותה פה אחד. זו הייתה הפעם הראשונה בתולדות הברית שהיא קיבלה אחריות על משימה מחוץ לאזור צפון האוקיינוס האטלנטי.
סעיף 10
סעיף 10 מכתיב את התהליך שבאמצעותו מדינות אחרות יכולות להצטרף לנאט"ו, אשר נעשה בהסכמה פה אחד של חברות נאט"ו הנוכחיות. יתר על כן, חברות נאט"ו חדשות יכולות להיות רק מדינות אירופיות אחרות. סעיף זה הפך למערכת של תוכניות פעולה שמדינה חייבת לעקוב אחריהן כדי להפוך לחברה.
שינויים מאז החתימה
שלוש הערות שוליים רשמיות פורסמו כדי לעדכן את השינויים שנעשו מאז כתיבת האמנה:
לגבי סעיף 6:
לגבי סעיף 11:
קרייזלר אקינו
קרייזלר אקינו (באנגלית: Chrysler Akino) היא מכונית קונספט המוגדרת כמכונית קומפקטית שהוצגה בשנת 2005 על ידי יצרנית הרכב האמריקאית קרייזלר.
מקס בורן
מקס בורן (בגרמנית: Max Born; 11 בדצמבר 1882 – 5 בינואר 1970) היה מתמטיקאי ופיזיקאי גרמני יהודי מומר, שהתנצר והצטרף לכנסייה הלותרנית. בורן הוא חתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 1954, בזכות תרומתו למכניקת הקוונטים (משוואת שרדינגר, קירוב בורן לבעיית פיזור). הוא לימד בין השאר באוניברסיטאות גטינגן, ברסלאו והיידלברג שבגרמניה. בחילופי מכתבים בינו לבין איינשטיין, ניסח איינשטיין את אימרתו המפורסמת: "אלוהים לא משחק בקוביות".
קורות חיים
נולד ב-11 בדצמבר 1882 בברסלאו שבגרמניה דאז (כיום חלק מפולין) למשפחה יהודית. אביו, גוסטב בורן (22 באפריל 1850 - 6 ביולי 1900), עסק באנטומיה ואמבריולוגיה, ואמו, מרגרט קאופמן (22 בינואר 1856 - 29 באוגוסט 1886), הייתה בת למשפחת תעשיינים משלזיה. השניים נישאו ב-7 במאי 1881. הייתה לו אחות, קתה, שנולדה ב-5 במרץ 1884 וכן אח-למחצה, וולפגאנג (נולד ב-21 באוקטובר 1892 מנישואיו השניים של אביו עם ברטה ליפשטין). בורן התייתם מאמו בגיל ארבע. הוא התחנך בגימנסיון קניג-וילהלם, ומאוחר יותר המשיך את לימודיו באוניברסיטת ברסלאו, ובהמשך באוניברסיטת היידלברג ואוניברסיטת ציריך. בלימודיו לקבלת דוקטורט והביליטציה באוניברסיטת גטינגן, יצר קשר עם מדענים ומתמטיקאים בולטים רבים, בהם קליין, הילברט, מינקובסקי, רונגה, שוורצשילד, ופויגט. בשנים 1908–1909 למד בגונוויל אנד קאיוס קולג', קיימברידג'.
לאחר בואו לגטינגן ב-1904, יצר קשרים עם הילברט ומינקובסקי. ב-2 באוגוסט 1913 נישא בורן למרתה הדוויג אהרנברג (גם היא בעלת רקע יהודי), ונולדו להם שלושה ילדים.
בשנים 1915–1919, מלבד התקופה בה שירת בצבא הגרמני, היה בורן פרופסור לפיזיקה תאורטית באוניברסיטת ברלין, שם התחבר לאלברט איינשטיין. באותה תקופה הוא הציע את משוואת בורן-לנדה. ב-1919 היה לפרופסור מן המנין בפקולטה למדעים באוניברסיטת פרנקפורט. ב-1921 הפך בורן לפרופסור מן המנין בפיזיקה תאורטית, ולדירקטור המכון החדש לפיזיקה תאורטית בגטינגן, שם פיתח את הפירוש הסטטיסטי לפונקציית הגל, ועל כך זכה, כשלושה עשורים מאוחר יותר, בפרס נובל לפיזיקה ב-1954.
במהלך 12 השנים (1921–1933) בהן לימד בורן יחד עם חברו ג'יימס פרנק באוניברסיטת גטינגן, הם חלקו ביניהם השקפות משותפות על רעיונות יסוד מדעיים, עובדה שסייעה לו בהוראה ובמחקרו בתורת הקוונטים. ב-1925 הציגו בורן וורנר הייזנברג ייצוג של מכניקת הקוואנטים באמצעות מכניקת המטריצות. באותה שנה פרסמו הייזנברג, בורן ויורדן מאמר, בו הציגו שימוש במרחב הילברט במכניקת הקוואנטים.
היה זה במכתב לבורן ב-1926 בו טבע איינשטיין את הביטוי המפורסם, אשר ביטא את חוסר האמון שלו באופי הסטטיסטי של מכניקת הקוונטים, "אלוהים אינו משחק בקוביות".