cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ג'יימס לאפרטי
קריירה
בשנת 2020 כיכב בין התפקידים הראשיים בסדרת הטלוויזיה ההיסטורית "הצוות המובחר" בהפקה משותפת של דיסני+ ונשיונל ג'יאוגרפיק, המבוססת על הספר באותו שם מאת טום וולף, ומקדורמן גילם את האסטרונאוט סקוט קרפנטר, אשר ידוע בתור האמריקאי הראשון בחלל במשימת מרקורי 3.
חיים אישיים
משנת 2003 עד 2008, לאפרטי אירח אירוע של משחק כדורסל שנתי למען ארגוני צדקה שונים בווילמינגטון שבקרוליינה הצפונית. ב-2009 הוא הודיע ​​כי הוא מבטל את האירוע, וציין: "כתוצאה מהטרדות בלתי פוסקות ופלישה לפרטיות שלי, של חברים שלי ואפילו של משפחתי, אני כבר לא מרגיש בנוח לערוך גיוס כספים."
בין השנים 2008–2009, לאפרטי ניהל מערכת יחסים עם השחקנית סופיה בוש; אשר שיחק יחד ב"מגרש ביתי".
החל מ-2016 לאפרטי נמצא במערכת יחסים עם השחקנית האוסטרלית אלכסנדרה פארק, אותה פגש על הסט של הסדרה "The Royals"; כאשר הוא ביים את הסדרה. השניים התארסו ב-7 בספטמבר 2020. בני הזוג מתגוררים יחד בלוס אנג'לס, קליפורניה.
שרי טרקל
שרי טרקל (אנגלית: Sherry Turkle; נולדה ב-18 ביוני 1948) היא סוציולוגית ופרופסור למדעי החברה של המדע והטכנולוגיה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT). מחקריה עוסקים בהשפעת הטכנולוגיה על הזהות האישית ועל מערכות היחסים של הפרט. היא גם בוחנת את ההשפעה הפסיכולוגית והחברתית של "חפצים", כגון רובוטים חברתיים, על האנשים, וכיצד טכנולוגיות אלה ואחרות משנות עמדות ותפיסות על החיים ועל הכישורים החברתיים של הפרט.
מתילאמין
מתילאמין היא תרכובת אורגנית שנוסחתה CH3NH2. המיתלאמין הוא גז חסר צבע הוא נגזרת של אמוניה אך עם אטום מימן אחד מוחלף בקבוצת מתיל. זהו האמין הראשוני הפשוט ביותר.
שרי טרקל
ביוגרפיה
טרקל נולדה בברוקלין שבניו יורק. ב-1969 למדה במכון ללימודי פוליטיקה בפריז שבצרפת. ב-1970 סיימה תואר ראשון במדעי החברה בקולג' רדקליף שבקיימברידג' (מסצ'וסטס), וב-1973 סיימה תואר שני בסוציולוגיה באוניברסיטת הרווארד. בשנים 1975–1976 עבדה כעמיתת מחקר בסוציולוגיה ב-MIT. ב-1976 סיימה תואר דוקטור בסוציולוגיה ופסיכולוגיה של האישיות; עבודת הדוקטור שלה נקראה "Psychoanalysis and Society: The Emergence of French Freud". מאז היא עובדת במחקר ב-MIT; ב-1991 קיבלה דרגת פרופסור לסוציולוגיה של המדע באוניברסיטה זו.
רעיונותיה
בספרה "Psychoanalytic Politics: Jacques Lacan & Freud's French Revolution" בוחנת טרקל כיצד רעיונות מתחברים עם אנשים. הספר עוסק בקשר בין תחומים כגון היסטוריה של הפסיכואנליזה, חברה, קולנוע, תקשורת וביקורת ספרותית עכשווית.
מתילאמין
מתילאמין נמכר כתמיסה במתנול, אתנול, טטרהידרופורן או מים, או כגז במיכלי מתכת בלחץ. מבחינה תעשייתית, מתילמין מועבר בצורתו הבסיסית בקרונות בלחץ. יש לו ריח חזק הדומה לדגים רקובים. מתילמין משמש כאבן בניין לסינתזה של תרכובות אחרות זמינות מסחרית.
שרי טרקל
רעיונותיה
בספרה "The Second Self: Computers and the Human Spirit" משתמשת טרקל בתיאוריו של ז'אן פיאז'ה כדי לדון כיצד ילדים לומדים על מחשבים ואיך זה משפיע על דעותיהם. ב"העצמי השני", טרקל מתבוננת על המחשב לא כ"כלי", אלא כחלק של חיי הפרט החברתיים והפסיכולוגיים; כיצד המחשב משפיע על המודעות מעצמי אחד לאחר, ועל מערכת היחסים עם העולם. לטענתה, טכנולוגיה מזרזת שינויים לא רק במה שהפרט עושה אלא גם באופן שבו הוא חושב. טרקל טוענת כי חוויות הפרט עם מחשבים הן על הגבול בין דומם לבין הנפש; היא מנסה לבחון מדוע האדם חושב על דרכי פעולה של מכונה במונחים פסיכולוגיים, ומה משמעות הדבר עבור החברה.
מתילאמין
ייצור תעשייתי
מתילאמין מיוצר באופן מסחרי על ידי תגובה של אמוניה עם מתנול בנוכחות זרז אלומינוסיליקט. כמוהו מיוצרים גם דימתילאמין וטרימתילאמין; קינטיקה של התגובה ויחסי המגיבים קובעים את היחס בין שלושת המוצרים. המוצר המועדף ביותר ביניהם הוא הטרימתילאמין.
בדרך זו, יוצרו כ-115,000 טון בשנת 2005.
שרי טרקל
רעיונותיה
בספרה "Alone Together: Why We Expect More from Technology and Less from Each Other", שיצא בינואר 2011, מתבססת טרקל על 15 שנות מחקר ומאות ראיונות, במטרה לבדוק את השפעת הטכנולוגיה על הזהות האישית ועל היחסים של הפרט עם הסובבים אותו. הספר מציג את הפרדוקסליות של ניתוק האדם לנוכח הרחבת קשרים וירטואליים על ידי שימוש באמצעים כמו טלפונים חכמים או רשתות חברתיות מקוונות. לטענתה רגשי האינטימיות והקרבה משתנים, והולכים ונעלמים מהחברה האנושית. נושא נוסף אליו היא מתייחסת בספרה הוא היחסים המתפתחים בין בני אדם לרובוטים או לתוכנות מחשב, כאשר במקרים רבים בני האדם שוכחים שבן זוג לשיחה מעין זה לא יכול להוות תחליף לאדם, כיוון שהוא מבוסס על בינה מלאכותית ואינו מסוגל לחוש הזדהות או אמפתיה אמיתיים וכנים.
מאמרים
* "A Passion for Objects: How science is fueled by an attachment to things." Interaction Studies, Vol. 8 No. 3, 2007.
מתילאמין
שיטות מעבדה
מתילמין הוכן לראשונה בשנת 1849 על ידי צ'ארלס-אדולף וורץ באמצעות הידרוליזה של מתיל איזוציאנט ותרכובות קשורות. דוגמה לתהליך זה כוללת את השימוש בסידור מחדש של הופמן, כדי להפיק מתילאמין מגז אצטמיד וברום.
[CH2=NH2]Cl + CH2O + H2O → [CH3NH3]Cl + HCOOH
ניתן להמיר את מלח ההידרוכלוריד חסר הצבע לאמין על ידי הוספת בסיס חזק, כגון נתרן הידרוקסיד (NaOH):
[CH3NH3]Cl + NaOH → CH3NH2 + NaCl + H2O
שיטה נוספת כוללת הפחתת ניטרומתאן עם אבץ וחומצה הידרוכלורית.
שיטה נוספת לייצור מתילאמין היא דקרבוקסילציה ספונטנית של גליצין עם בסיס חזק במים.
תגובתיות ויישומים
מתילאמין הוא נוקלאופיל טוב מכיוון שהוא אמין ללא הפרעה. כאמין הוא נחשב לבסיס חלש.
השימוש בו בכימיה אורגנית הוא נפוץ. כמה תגובות הכוללות ריאגנטים פשוטים כוללות: עם פוסגן ל- methyl isocyanate, עם פחמן דו-גופרי ונתרן הידרוקסיד לנתרן מתיל-דיתיוקרבמט, עם כלורופורם ובסיס למתיל איזוציאניד ועם תחמוצת אתילן ל- methylethanolamines. למתילאמין נוזלי יש תכונות המסה מקבילות לאלו של אמוניה נוזלית.
כימיקלים מייצגים מסחרית המיוצרים מתילאמין כוללים את התרופות אפדרין ותיאופילין, חומרי ההדברה קרבפורן, קרבריל ומתאם נתרן, והממסים N -methylformamide ו- N -methylpyrrolidon. הכנה של כמה פעילי שטח ומפתחי צילום דורשים מתילאמין כאבן בניין.
כימיה ביולוגית
מתילאמין נוצר כתוצאה מרקבון ומהווה מצע למתנוגנזה.
תקן
בארצות הברית, מתילאמין מפוקח על ידי ה-המנהל לאכיפת סמים (DEA) בשל השימוש בו בייצור לא חוקי של מתאמפטמין.
A Life Within A Day
A Life Within A Day (בתרגום לעברית: חיים בתוך יום) הוא אלבום הבכורה של הצמד "סקווקאט" המורכב מכריס סקווייר (אשר פעל בלהקת יס עד מותו) וסטיב האקט (פעל בעבר בלהקת ג'נסיס). שיר הנושא "A Life Within A Day" זכה בפרס ה"המנון" בטקס פרסי הרוק המתקדם. השיר "Aliens" (חייזרים) תוכנן במקור להיות שיר של להקת "יס" בשם "(Aliens Are Only Us from the Future)" (חייזרים הם רק אנחנו מהעתיד). השיר נכתב על ידי סקווייר, ובוצע בסיבוב ההופעות של יס (Yes' In The Present). אחריו יס הפסיקו לבצע את השיר בהופעות זמן קצר אחרי לשיר היו שמועות על כניסתו לאלבום של יס בשנת Fly from Here)  2011).
האקט כבר עבד עם חברו ללהקה של סקווייר סטיב האו בסופרגרופ GTR.
רשימת השירים
כל השירים נכתבו על ידי כריס סקווייר, סטיב האקט ורוג'ר דין למעט איפה שמצוין
ביצוע
סקווקאט:
משתתפים נוספים:
אחרים:
מערכות תרמודינמיות מגנטיות
בתרמודינמיקה ובפיזיקה סטטיסטית, הניסוח התאורטי של מערכות מגנטיות כרוך בהבעת התנהגות המערכת בעזרת חוקי התרמודינמיקה. מערכות מגנטיות נפוצות המנוסחות בעזרת התרמודינמיקה הם פרומגנטים ופאראמגנטים, וגם המעבר פאזה בין פאראמגנט לפרומגנט. בנוסף לכך, ניתן להפיק גדלים תרמודינמיים בצורה כללית למערכת מגנטית כללית בעזרת הניסוח לעבודה מגנטית.
דוגמאות נפוצות למודלים תרמודינמיים פשוטים למערכות מגנטיות הם, מודל איזינג, קירוב השדה הממוצע, ומעבר הפאזה פרומגנט - פאראמגנט שממודל בעזרת תורת לנדאו למעברי פאזה.
מערכת מגנטית כללית
כדי להכליל מערכות מגנטיות אל החוק הראשון של התרמודינאמיקה, יש צורך בהגדרת מושג העבודה המגנטית. התרומה המגנטית לעבודה הקווזי סטטית הנעשית על ידי מערכת מגנטית כללית היא:
כאשר H הוא השדה המגנטי ו-B הוא צפיפות שטף המגנטי. כעת, נוכל לרשום עבור תהליכים הפיכים את החוק הראשון:
באופן דומה, עבור תהליכים הפיכים, נוכל לרשום את השינוי באנרגיה החופשית של המלמהולץ F והאנרגיה החופשית של גיבס G, בהתאמה:
מערכת פאראמגנטית
במערכת פאראמגנטית, כלומר, מערכת שבה המגנטיזציה נעלמת כאשר אין הפעלה של שדה מגנטי חיצוני, בהנחת כמה הנחות מקלות (למשל שהמערכת ספרואידית), ניתן לקבל מספר של קשרים תרמודינמיים קומפקטים. בהנחה שהשדה החיצוני המופעל אחיד במרחב, לא משתנה בזמן ושכיוונו חולק ציר משוטף עם הפאראמגנט, הפרמטר האקסטנסיבי המאפיין את המצב המגנטי של המערת הוא I, המומנט הדיפול המגנטי של המערכת. הקשר התרמודינמי הפונדמנטלי המתאר את המערכת יהיה מהצורה, כאשר S היא אנטרופיה המערכת, V הוא נפח המערכת, ו- N הוא מספר החלקיקים במערכת. במקרה כללי יותר, כאשר כיוון שדה המגנטי לא בהכרח מתלכד עם כיוון המומנט הדיפול המגנטי, הפרמטרים האקסטנסיביים המאפיינים את המצב המגנטי של המערכת יהיו I_x,I_y,I_z, כלומר רכיבים הווקטור מומנט הדיפול המגנטי בכיוונים X,Y,Z בהתאמה. במצב כזה נרשום.
נשים לב כי במקרה זה האנרגיה U היא האנרגיה הנוספה למערכת עקב הוספת הפרמגנט. האנרגיה הכוללת במרחב בוא נמצא המערכת מכיל גם איבר הנובע מאנרגיאת מגנטית בריק. אנרגיה זו היא, כאשר \mu_0 היא הפרמביליות של הריק (וערכו שווה ל- ), והוא אינו כלול כחלק מ- U. הבחירה של האם להכליל את U_{vacuum} בתוך U היא שרירותית, אבל חשוב לשים לב באיזה קונבנציה משתמשים למען מניעת בלבול.
הקשר אוילר למערכת פאראמגנטית יהיה:
והקשר גיבס דוהם למערכת כזו הוא:
כאשר T היא הטמפרטורה, P הוא הלחץ, ו- \mu הוא פוטנציאל האלקטרוכימי של המערכת.
בעיה ניסיונית שמבדילה מערכות תרמודינמיות מגנטיות ממערכות תרמודינמיות אחרות היא שמומנט הדיפול המגנטי לא ניתן להגבלה. בדרך כלל, כל הפרמטרים האקסטנסיביים במערכת, ניתנים לקביע לערך ספציפי (לדוגמה, לקבע את הנפח לנפח סופי כלשהו או מספר החלקיקים במערכת למספר כלשהו. ניתן לעשות זאת, למשל אם המערכת סגורה בתוך קופסה קשוחה ). מצד שני, אין שום מערכת או שיטה ניסיונית שמאפשרת לקבע באופן ישיר את ערכו של המומנט הדיפול המגנטי ולהשאיר אותו קבוע. אף על פי כן, עובדה זו לא משפיעה על תאורית התרמודינמית למערכות מגנטיות.
מערכת פרומגנטית
מערכות פרומגנטיות הן מערכות שבה המגנטיזציה לא נעלמת כאשר אין הפעלה של שדה מגנטי חיצוני. דוגמאות לחומרים פרומגנטיים הם מגנטיט, ברזל, ניקל וקובלט. ישנם מספר מודלים שפותחו למען למדל ולהסביר את התופעות של חומרים פרומגנטיים, למשל מודל איזינג. את מודל איזינג ניתן לפתור באופן אנליטי במימד אחד, שני ממדים, בצורה נומרית עבור ממדים גבוהים יותר, או בעזרת קירוב השדה הממוצע. בנוסף לכך, ניתן למדל את מעבר הפאזה פרומגנט-פארמגנט בעזרת תורת לנדאו למעברי פאזות.
מעבר פאזה פרומגנט פאראמגנט - מודל פשטני
כאשר \epsilon מסמן אנרגיה של החלקיק הבודד. באופן דומה ההסתברות שלחלקיק יהיה אנרגיה היא:
כדי לחשב את המומנט הדיפול הממוצע של החלקיק, נחשב את התוחלת:
\tanh היא הפונקציה היפרבולית טנגנס היפרבולי. המגנטיזציה הכוללת פר נפח של המערכת תהיה:
כאשר סימנו צפיפות החלקיקים פר נפח. כעת נבצע את קירוב השדה הממוצע: נניח כי השדה הפועל על החלקיק (שנוצר מהשדות של כל שאר החלקיקים) הוא אחיד (בעצם זה סוג של ממוצע על השפעתם של כל החלקיקים), כלומר:
השדה הוא שדה שנובע מכל הספינים והוא פרופורציוני ל- {M}, המגנטיזציה של החלקיקים. קבוע הפרופורציה בין השדה למגנטיזציה נסמנו ב- \lambda. נציב קשר זה בתוך הביטוי ל-, שמעכשיו נסמנו ב- {M} למען הנוחות. נקבל:
נגדיר את הגודל, ונסדר את הביטוי:
נגדיר גודל נוסף ונציב בבטיו:
למשוואה כזו אין פתרון אנליטי אבל ישנם כמה דרכים למצוא פתרון נומרי עבור m, וכך למצוא את המגנטיזציה וגם את השדה המגנטי. באמצעות ניתוח גרפי של משוואה זו אפשר להסיק כי עבור t>1 למשוואה אין פתרון (פרט לפטרון הטריוויאלי {m}=0), ועבור t<1 תמיד קיים פתרון לא טריוויאלי:
עבור t>1 נראה כי אין חיתוך בין שתי העקומות ו- {m} (מלבד לפתרון הטריוויאלי):
עבור t<1 כן יהיה חיתוך בין העקומות:
מכאן מסיקים כי t=1, או לחלופין היא טמפרטורה הקריטית המאפיינת את המעבר בין שני מצבים (או יותר נכון, שני פאזות): עבור T>T_c אין מגנטיזציה ספונטנית והמערכת היא בפאזה פאראמגנטי, ועבור T<T_c ישנה מגנטיזציה ספונטנית והמערכת היא בפאזה פרומגנטי.
המחלוקת סביב האפוטרופסות על בריטני ספירס
המחלוקת סביב האפוטרופסות על בריטני ספירס היא סכסוך משפטי בן 13 שנים סביב שאלת האפוטרופסות על הזמרת בריטני ספירס. המחלוקת החלה עוד בשנת 2008 כאשר האפוטרופסות יצאה לפועל, אך זכתה לתשומת לב גדולה יותר בשנת 2019 כאשר ספירס אושפזה בכפייה בבית חולים לחולי נפש ונטען שאביה עשה זאת במסגרת ההסדר.
ההסדר יצא לפועל בשנת 2008 ביוזמתו של אביה של הזמרת, ג'יימס "ג'יימי" פארנל ספירס, לאחר שנה בה ספירס עברה משברים בחייה האישיים שהובילו לבעיות מהן סבלה באותה תקופה כמו דיכאון והתמכרות לסמים. תחילה ההסדר היה אמור להיות זמני אך בסוף 2008 הוא הפך לקבוע. מאז ועד שנת 2019 ספירס ניהלה את חייה באופן רגיל, עד לשנת 2019 בה אושפזה בבית חולים לחולי נפש בשנית. תחילה היא טענה כי היא לוקחת הפסקה מהקריירה שלה בעקבות מצבו הבריאותי הרע של אביה שבאותה תקופה חווה קרע במעי הגס שכמעט הוביל למותו אך מאוחר יותר היא אושפזה בבית חולים לבריאות הנפש ולאחר שיצאה משם ספירס החליטה להמשיך לקחת הפסקה מהקריירה שלה במטרה להסיר את אביה מתפקידו כאפוטרופוס שלה.
לאחר שאושפזה בבית החולים החלו להתעורר שאלות לגבי האם ספירס מוחזקת שם בכפייה או נמצאת שם מרצונה החופשי כפי שאמרה לפניי שנכנסה לשם. מאוחר יותר התגלה כי אכן ספירס נכנס לשם בניגוד לרצונה וכי זה נעשה בהוראת אביה. בעקבות כך קמה תנועה אינטרנטית בשם "התנועה לשחרור בריטני" שלוותה בהאשטאג #FreeBritney שזכה לפופולריות רבה ונכתב על ידי חצי מיליון אנשים ברשתות החברתיות. ההאשטאג הפך לפופולרי בעיקר באפליקציית טיק טוק ואף זכה לתמיכה של מספר ידוענים ביניהם מיילי סיירוס, פריס הילטון ושר. בשנת 2020 ספירס שכרה עורך דין משל עצמה והחלה בתהליך של פיטור אביה מתפקידו כאפוטרופוס. בספטמבר אותה שנה אישרה בריטני כי היא תומכת בתנועה באמצעות עורך דינה ומסמכים משפטיים. התנועה הובילה למגוון תאוריות לגבי מצבה של ספירס ויחסו של אביה כלפיה והמצב הסלים בעקבות הוצאת סרט הדוקו "לשחרר את בריטני".
קיבוץ
קיבוץ הוא צורת התיישבות שיתופית ייחודית לציונות, ליישוב ולמדינת ישראל, המבוססת על שאיפת הציונות להתיישבות מחודשת בארץ ישראל ועל ערכים סוציאליסטיים – שוויון בין בני האדם ושיתוף כלכלי ורעיוני. הקיבוץ הוא בדרך כלל יישוב המונה כמה מאות תושבים, ופרנסתו מחקלאות ומתעשייה.
קליפורניה רול
קליפורניה רול (באנגלית: California roll) הוא סוג של מאקיסוּשי העשוי לרוב בסגנון "אינסייד אאוט" - גליל סושי בו האצה מצויה בתוך הגליל ולא בחלקו החיצוני. הגליל מכיל לרוב מלפפון, בשר סרטן, אבוקדו, ולעיתים גם מנגו.
קיבוץ
בתקופת העלייה השנייה כונתה ההתיישבות השיתופית בשם "קבוצה". הקבוצה הראשונה הייתה דגניה א' המכונה "אם הקבוצות". הקיבוץ הראשון הוקם בתקופת העלייה השלישית, בעין חרוד. באותה עת נקבעה התארגנות קיבוצית הכוללת לראשונה את כל הקיבוצים בארץ, וכי כל החלטה של האספה הכללית מחייבת את כל הקיבוצים באופן גורף. גישה זו עמדה בניגוד לרעיון ה"קבוצה" שקבעה לעצמה את אופן החיים השיתופים באופן עצמאי. כך למשל, כשבקיבוצים הוחלט על לינה משותפת, בדגניה א' המשיכו בלינה המשפחתית.
המחלוקת סביב האפוטרופסות על בריטני ספירס
ב-23 ביוני העידה ספירס לראשונה בבית המשפט לגבי ההסדר. ספירס האשימה את משפחתה וצוות ההנהלה שלה בהתעללות ומתחה ביקורת כלפי מדינת קליפורניה בכך שנתנה לזה יד. רוב ההאשמות היו ספציפית נגד אביה כאשר טענה שהוא מנע ממנה להוציא התקן תוך רחמי, הכריח אותה לעבוד כל יום בשבוע, הגביל אותה להשתמש בסכום כסף זעום כל חודש וכו'.
ב-14 ביולי 2021 שכרה ספירס את התובע והעו"ד הפדרלי לשעבר מת'יו ס. רוזנגרט שייצג אותה ב-26 ביולי הגיש רוזנגרט בקשה לסלק את אביה מתפקידו. ב-12 באוגוסט הגיש עתירה בה הוא מתנגד להאשמות נגדו אך פורש לבקשת השופטת ברנדה ג'יי פני. ב-30 בספטמבר אושרה התפטרותו של ג'יימי מהתפקיד ונקבע דיון נוסף ל-12 בנובמבר בו יאושר סופית האם בריטני תמשיך להיות תחת פיקוח של אפוטרופסות או לא. ב-12 בנובמבר הוחלט כי ספירס לא תנוהל יותר על ידי אף גורם מקצועי.
רקע
בריטני ג'ין ספירס היא זמרת-יוצרת אמריקאית, רקדנית ושחקנית אמריקאית שזכתה במשך השנים להצלחה אדירה וכונתה בתואר "נסיכת הפופ" וכ"אייקון פופ" והיא קיבלה קרדיט על כך שהביאה לתחיית הטין פופ בסוף שנות ה-90 ותחילת שנות ה-2000. שני אלבומיה הראשונים זכו להצלחה מטאורית כאשר מכרו 30 מיליון עותקים ו-24 מיליון עותקים (בהתאמה) ואף שניהם הגיעו למעמד יהלום בארצות הברית מה שגם הופך אותם לבין האלבומים הנמכרים ביותר בהיסטוריה ובהיסטוריית ארצות הברית. לימים ספירס מכרה כ-200 מיליון אלבומים ושירים מה שהופך אותה לאחד מהאמניות שמכרו הכי הרבה אלבומים ושירים בהיסטוריית המוזיקה, כאשר 70 מיליון מתוכם הם רק בארצות הברית.
בשנת 2006 ילדה את בנה השני ג'יידן כאשר הרתה מבעלה באותה תקופה הרקדן והזמר קווין פדרליין איתו התחתנה שנתיים קודם לכן. אנשים רבים תיארו כי ספירס סבלה מדיכאון שאחריי לידה גם בלידה זאת וגם בלידת בנה הראשון פרסטון. בנובמבר 2006 היא הגישה בקשת גירושין מפרדליין כאשר בסיבת הבקשה כתבה "פערים שבלתי ניתנים לגישור". ביולי 2007 השניים התגרשו רשמית והסכימו על משמורת משותפת ביניהם על הילדים. בינואר אותה שנה איבדה ספירס את דודתה לאחר שחלתה בסרטן השחלות, דודה אליה הייתה קרובה מאוד.
באותה תקופה נושא הגירושין, המחלוקת סביב ילדיה ועניינים אישיים בחייה זכו לביקור נרחב בכלי התקשורת ולתיעוד אובססיבי של צלמי פאפארצי. בפברואר 2007 היא נכנסה למספרה וביקשה מהספרית שתגלח את כל ראשה, הספרית סירבה וכתוצאה מכך ספירס לקחה את המכונה וגילחה את ראשה עצמאית. הסיבות לכך לא היו ידועות אך ההשערה הייתה שספירס לא רצתה שצלמי הפאפארצי יזהו אותה. זמן קצר לאחר מכן ספירס הייתה עם חברה שלה בתחנת דלק כשהיא נראית עצבנית ועצובה. באותו זמן צלם פאפארצי החל לצלם אותה אף על פי שחברתה ביקשה ממנו להפסיק. בינתיים חברתה יצאה מהרכב בעוד ספירס נשארה לבדה ברכב שהצלם ממשיך להטריד ולצלם אותה. כתוצאה מכך ספירס יצאה מרכבה והכתה את המכונית של צלם הפאפארצי תוך שהיא גורמת לסדק בחלון. באותה תקופה ספירס נכנסה לסירוגין לבתי חולים לבריאות הנפש. בספטמבר אותה שנה היא הואשמה במספר עבירות ביניהם עברה של תאונת פגע וברח לאחר שהתנגשה במכונית חונה. באוקטובר אותה שנה איבדה ספירס את המשמורת על ילידיה באופן מלא מסיבות שלא פורסמו.
על רקע משברים אלו ספירס הקליטה, הוציאה וקידמה את אלבומה החמישי. אם כי ספירס לא קדימה את האלבום במשך הרבה זמן נוכח המשברים בחייה האישיים ובכך גם מכירות האלבום הושפעו מכך כאשר האלבום מכר 3.1 מיליון עותקים בלבד, בניגוד לאלבומה הקודם שמכר 10 מיליון עותקים ובכך זו גם הייתה הפעם הראשונה שאלבום של הזמרת לא מכר 10 מיליון עותקים או יותר. בנוסף זו גם הייתה הפעם הראשונה שספירס לא קידמה אלבום באמצעות סיבוב הופעות והסתפקה בסיבוב הופעות מצומצם של שישה מופעים מול קהל מצומצם של כ-1,390 איש בממוצע להופעה ועם רשימת שירים מצומצמת של חמישה שירים בלבד. באותו זמן היא הופיעה עם השיר "Gimmie More" בטקס פרסי ה-VMA אך הופעתה גרפה ביקורות שליליות לאור העובדה כי ספירס לא שרה בזמן המופע ולא הסתירה זאת ובנוסף לא הצליחה לרקוד כמו שצריך ולימים הפכה לאחת מההופעות הידועות לשמצה בטקס עד כדי כך שספירס עצמה ביקשה מאוחר יותר למחוק את כל הסרטונים של המופע שיש באתר יוטיוב. באותה תקופה ספירס הסתובבה עם אדם בשם סם לוטפי אך בעיני משפחתה של ספירס היה נחשב להשפעה שלילית עליה ואף הוצאו נגדו צווי הרחקה מספירס. באותה תקופה ספירס החלה מערכת יחסים קצרה עם צלם הפאפארצי עדנאן גאליב.
קונסרבטוריון
קונסרבטוריון הוא מושג משפטי בארצות הברית אשר מתאר מצב בו ממונה לאדם בגיר אפוטרופוס על ידי שופט אשר ינהל את ענייניו הכספיים ואו את ענייני חיי היום יום שלו. בדרך כלל מינוי זה נעשה לאדם זקן שאינו צלול בדעתו או כאשר אותו אדם סובל ממגבלות נפשיות או פיזיות. אדם שנמצא תחת הסדר זה מכונה "קונסרבטיבן". הקונסרבטוריון עשוי לחול גם על תאגידים וארגונים.
בקליפורניה קיימים שני סוגי אפוטרופסות: LPS (Lanterman-Petris-Short) ואפוטרופוס תקופתי (probate). אפוטרופוסים של LPS משמשים בתפקיד זה במשך כשנה ולאחר שנה זו תפקידם מוארך בשנה נוספת במידת הצורך ואם לא מוגשת בקשה להארכת תפקידם התפקיד פג באופן אוטומטית. הסוג השני לעומת זאת הוא סוג קבוע שאינו פג אוטומטית. ספירס נמצאת תחת האפוטרופסות מהסוג השני.
ישנם שני סוגים של אפוטרופוסים: אפוטרופוס אשר עוסק בענייני כספים ואפוטרופוס אשר עוסק בענייני היום יום. האפוטרופוס שאחראי על הכספים תפקידו לנהל את ענייניו הכספיים של האדם עליו הוא משגיח ולפקח על עסקאות כספיות אחרות שלו. הסוג השני אחראי על לנהל עניינים בנושאים כמו בריאות ומגורים. אביה של ספירס משמש כאפוטרופוס בשני המקרים. החל מיולי 2021 אביה של הזמרת נותר היחיד שעוסק בענייניה הכספיים של הזמרת לאחר שחברת "Bessemer Trust" פרשה מתפקידה כגורם צד שלישי האחראי על כספיה של הזמרת. ג'ודי פ. מונטגומרי משמשת גם היא כאפוטרופוסית משנית של ספירס ושימשה כאפוטרופוסית הראשית בתקופה בה אביה של הזמרת היה מאושפז בבית חולים.
ההסדר הזמני ומחלוקת ראשונה
ב-4 בינואר 2008 ספירס הייתה אמורה למסור באופן רשמי את ילדיה למשמורת של אביה לאחר שאיבדה את המשמורת על ילדיה. ספירס סירבה למסור את ילדיה ובעקבות כך הסתגרה בחדר האמבטיה שבביתה עם בנה ג'יידן וסירבה לצאת בעוד בנה הבכור כבר יצא מהבית. פדרליין הזעיק את הרשויות ובעקבות כך הגיעו למקום ניידות משטרה, מכבי אש, ואמבולנסים לביתה של ספירס. גם צלמי פפראצי ואנשים מהתקשורת הגיעו למקום. המשטרה נכנסה לבית ולקחה את ג'יידן. המשטרה טענה כי מצאה את ספירס תחת השפעה של חומר לא ידוע. ספירס הועברה באמבולנס למרכז לבריאות הנפש סנדרל סיני כשהיא מלווה בצלמי פפראצי.
בבית החולים היא הוגדרה תחת סטטוס 5150 (מצב בו ניתן לשים אדם במוסד פסיכיאטרי במשך 72 שעות בניגוד לרצונו), שם הוערך מצבה הנפשי. במהלך האשפוז ספירס איבדה את כל שאר הזכויות שנשארו לה במסגרת הסדר הראייה של ילדיה והם עברו לאחריות מלאה של פדרליין. אחריי קצת יותר מ-24 שעות ספירס שוחררה מבית החולים לאחר שקבעו שמצבה תקין.
ב-31 בינואר היא אושפזה שוב תחת סטטוס 5150 בבית החולים לבריאות הנפש על שם רונלד רייגן. היא לוותה שוב באמבולנסים, מסוקים וניידות משטרה. סם לוטפי טען כי היא הלכה ברצון אך במשפחתה של ספירס טענו שזה היה משום שהיא סירבה ליטול תרופות שהייתה צריכה. מקורות אחרים לעומת זאת טוענים שזה היה לבקשת הפסיכיאטר שלה.
לאחר שספירס אושפזה בפעם הראשונה החל אביה, יחד עם המנהלת העסקית שלה לו מ. טיילור, לפעול להשמת ספירס תחת השגחה זמנית של אפוטרופוס. ב-1 בפברואר אישר בית המשפט באופן רשמי את ההסדר הזמני כאשר עורך דינה של ספירס אנדרו מ. וולט שימש כאפוטרופוס הראשי בעוד אביה של ספירס שימש כמשנה לו. על פי דיווחים הדיון ערך כעשר דקות בלבד מבלי לקבל עדות מספירס עצמה או מאנשים שקרובים אליה מה שהעלה תהיות לגבי הסיבה לאישור הבקשה. אך השופטת שאישרה את הבקשה אמרה לניו יורק טיימס כי היו הרבה דיונים קודם לכן לגבי הנושא. במסמכים שאביה של ספירס הגיש לבית המשפט היה רשום כי ספירס סובלת מאלצהיימר אם כי עד היום טענה זו לא הוכחה באופן רשמי. ההסדר היה אמור להימשך עד ה-4 לחודש אך ב-6 בחודש נודע כי ההסדר עדיין בתוקף.
בחודשים שלאחר מכן הקונסרבטוריון המשיך להיות בתוקף ובעקבות כך ספירס שכרה את עורך הדין אדם סטרייסנד כדי לסיים את ההסדר אך בית המשפט פיטר את סטרייסנד לאחר שבית המשפט קבע כי ספירס לא כשירה לשכור עורך דין משלה. בעקבות כך ספירס ניסתה לשכור את עורך דין ג'ון ארדלי שטען כי זכויות האזרח של בריטני נפגעות כתוצאה מההסדר. בנוסף ארדלי טען כי ההסדר נקבע מבלי להתריע מראש שכן על פי החוק ספירס הייתה חייבת לקבל התראה של לפחות 5 ימים מראש לפניי כניסת ההסדר לתוקף. בעקבות כך הוא ניסה להעביר את ההכרעה בנושא לבית המשפט הפדרלי. בעקבות כך שוב עורך דינו של אביה הגיש מסמכים שמוכיחים כי ספירס לא כשירה לשכור עורך דין משלה וגם ארדלי פוטר מתפקידו על ידי בית המשפט.
בעקבות הטענות של עורך דינה הקודם השופטת נתנה לבריטני אפשרות להוציא בממוצע 1,500 דולר שבוע על דברים שהיא רואה לנכון להוציא עליהם כסף מבלי לקבל אישור על כך. בנוסף בריטני הורשתה להשאיר את עורכת הדין שלה ששימשה עבור הפן הבידורי ואף באותה שנה היא הורשתה להשתתף בתפקיד אורח בסדרה איך פגשתי את אמא. בנוסף השופטת גם הורידה את שכר הטרחה המשפטי שבריטני נאלצה לשלם על מנת להקל עליה בתשלום המזונות לבעלה לשעבר ותשלומים אחרים אותם הייתה צריכה לשלם לו. באותה תקופה ספירס המשיכה לעבור הערכות פסיכולוגיות ונפשיות.
קיבוץ
לקיבוץ ניתנו הגדרות רעיוניות ומשפטיות שונות. אחת מהן היא. הגדרות דומות תקפות ליתר הקיבוצים השיתופיים ולקיבוץ המתחדש: "הקיבוץ הינו התאגדות חופשית של אנשים למטרות התיישבות, קליטה וחיי קהילה, המקיימת ערבות הדדית בין חבריה, והדוגלת בקיום חברה, אשר בבסיסה שיתוף בתחומי הכלכלה והעסקים, הצריכה, הרווחה, התרבות והחינוך, חברה המושתת על ערכי עבודה, סולידריות, דמוקרטיה ושוויון."
המחלוקת סביב האפוטרופסות על בריטני ספירס
הסדר קבוע וסרט דוקומנטרי
ב-18 ביולי ספירס ופדרליין הגיעו להסכם קבוע בנוגע למשמורת על הילדים. ספירס הורשתה להיות עם הילדים יותר ויותר ככל שמצבה השתפר עד שבסוף הם קיבלה משמורת שוויונית. באותה תקופה היא גם החלה לעבוד על אלבומה השישי. ב-31 בחודש ההסדר הוארך באופן רשמי עד היום האחרון של השנה. באותה תקופה דווח כי מצבה של ספירס השתפר וכי היא הצליחה לבלות יותר זמן עם ילדיה. באותו זמן היא גם חזרה להופיע ואף הייתה מועמדת לפרסים והוציאה להיטים חדשים אף על פי שאנשים רבים ראו את השנה הקודמת כסוף של הקריירה שלה (למשל בטקס פרסי ה-VMA היא זכתה ב-3 פרסים, ביניהם פרס קליפ השנה ואף הוציאה את השיר "Womanizer" שהפך לשיר הראשון שלה מאז סינגל הבכורה שלה שהגיע למקום הראשון בארצות הברית).
ב-5 בספטמבר אותה שנה החל MTV לצלם את הסרט הדוקומנטרי Britney: For the Record כאשר הצילומים נמשכו במשך חודשיים. בסוף נובמבר הוא שודר בערוץ של MTV.
בסרט ספירס הביעה את חוסר שביעות רצונה מההסדר. בנוסף היא דיברה על מצבה הנפשי כאשר אמרה: "אין לי שום התרגשות, אין לי שום תשוקה... יש לי ימים ממש טובים, ואז יש לי ימים רעים. גם כשאתה נכנס לכלא, אתה יודע שיש את הזמן שאתה הולך לצאת. אבל זה לא המצב, זה לא נגמר. זה בדיוק כמו בלקום אתמול בבוקר, כל יום מרגיש אותו הדבר". "אני חושב ש[ההסדר] שולט בי יותר מדי. אם לא הייתי תחת המגבלות שאני נמצאת תחתם, הייתי מרגיש כל כך משוחררת. כשאני אומרת להם שזה מה שאני מרגישה, הם שומעים אבל הם לא באמת מקשיבים. מעולם לא רציתי להיות אחד מאותם אנשים שבויים. תמיד רציתי להרגיש חופשייה".
צווי הרחקה וביקורות ראשונות
בשנת 2009 ספירס המשיכה לנהל את הקריירה שלה כרגיל כאשר יצאה לסיבוב הופעות לקידום אלבומה השישי. סיבוב ההופעות היה למצליח ביותר מבחינה מסחרית של הזמרת ואחד לסיבובי ההופעות המצליחים ביותר מסחרית לאותו עשור ובכך ספירס חזרה בחזרה לפרונט אחריי שנעלמה בעקבות מצבה. באותו הזמן הודלפה לרשת הודעה קולית שמעידה על סכסוך בין ספירס לאביה בנושא ההסדר. ההודעה הקולית עסקה בכך שבית המשפט רצה להוציא צווי הרחקה לסם לוטפי ולג'ון ארדלי. בנוסף עדנאן גאליב קיבל צו הרחקה מהזמרת למשך 3 שנים.
במהלך תקופה זו נודע כי לוטפי וארדלי יצרו קשר עם העורך דין ג'ון אנדרסון על מנת לגרום לכך שספירס תשכור את שירותיו. ובכך ב-27 בינואר 2009 אנדרסון הגיש עתירה שבמסגרתה ביקש שספירס תמנה את עורך הדין שלה בעצמה. אך יום למחרת אנדרסון התפטר מהתיק בפתאומיות.
בעקבות כך מנהל אתר המעריצים של ספירס ג'ורדן מילר האשים באתר את ג'יימי בכך שהוא מנצל ואוסר את בריטני בניגוד לרצונה כשהוא משתמש לראשונה בביטוי "שחררו את בריטני" שלימים הפך להאשטאג המפורסם. בעקבות כך ג'יימי הגיש כנגד מילר תביעה על הפרת זכויות יוצרים ודרש במסגרת התביעה שהאתר ייסגר אך התביעה נדחתה.
התביעה של חברת ברנד סנס וקידום אלבומה השביעי
אחריי הקאמבק המוצלח שלה בשנים 2008 ו-2009 ספירס המשיכה לנהל את הקריירה שלה באופן שגרתי. ב-2010 היא הוציאה ליין של בגדים על שמה בשיתוף עם המותג קנדיס ואף התארחה בסדרה Glee.
קיבוץ
חברי הקיבוצים שימשו מכשיר מרכזי למימוש הציונות ונחשבו לאליטה החברתית של היישוב והמדינה בראשיתה. הקיבוצים החלו כקהילות שדגלו בשיתוף גדול ברכוש, עיקרון המוצג בחלק מספרות המחקר כאוטופיה, אולם במהרה נתפלגו לתנועות והקימו ארגונים קואופרטיביים נוספים, בשל עקרונות פוליטיים הנוגעים לפרשנות השוויוניות ביישוב. למרות הפרשנות השונה לערך השוויון, התארגנויות אלו לא שינו את הערכים המוצהרים של חיים שיתופיים בקהילה וחינוך משותף בקהילה.
המחלוקת סביב האפוטרופסות על בריטני ספירס
התביעה של חברת ברנד סנס וקידום אלבומה השביעי
שנה לאחר מכן הוציאה את אלבומה השביעי שזכה לביקורות חיוביות מהמבקרים והניב להיטים גדולים. שלושה משירי האלבום הגיעו לעשירייה הפותחת בארצות הברית. אך בינתיים חברת ברנד סנס פרטנרס תבעה את ג'יימי ואת האחראים על ההסדר של ספירס בכך שהצוות שמנהל את ההסדר אחראי על הפרת חוזה של ספירס איתם במסגרת השקת הבושם אליזבת' ארדן. בעקבות כך החלו דיונים בבית המשפט בהם ספירס לא הורשתה להעיד. ברנד סנס מחו נגד העובדה שספירס לא יכולה להעיד בבית המשפט אך ספירס עדיין לא הורשתה להעיד.
קיבוץ
חברי קיבוצים שימשו בתפקידים מרכזיים ביישוב ובהנהגת המדינה ותרמו תרומה מרכזית להגנה ולפלמ"ח. בשל התמיכה העקרונית ברעיון הסוציאל דמוקרטי, הם איישו את עמוד השדרה הכלכלי והחברתי של המדינה בשנותיה הראשונות, ורבים מהם מצאו את דרכם להנהגת היישוב. לאחר קום המדינה תרמו חברי הקיבוצים לצה"ל, במיוחד בעשרות השנים הראשונות לקיומו. תרומה זו התבטאה במתגייסים הרבים ליחידות קרביות, בטייסים ובאחוז מפקדים גבוה יחסית לאחוז חברי ובני הקיבוצים באוכלוסייה.
קליפורניה רול
קליפורניה רול הוא דוגמה להשפעת סגנון הפיוז'ן המאפיין את המטבח הקליפורני על הסושי. מאכל זה נחשב לנקודת המפנה בצריכת הסושי ברחבי העולם שכן הוא הפך את המאכל לפופולרי והוציאו מגדר "מטבח אתני".
קיבוץ
בשלהי המאה העשרים ולאחר שנים רבות שבהן עיקר מאמציהם הופנה כלפי חוץ לטובת הכלל, חברי הקיבוץ ביקשו לשפר את איכות החיים בביתם פנימה. הלך רוח זה בקרב החברים מן השורה עמד בניגוד לעמדות של מנהיגי התנועות הקיבוציות ושל דרגי הביניים של ההנהגה. הקיבוצים עברו משבר שהביא לשינוי מהותי באופי של רבים מהם. לצד מודל "הקיבוץ השיתופי" או "הקיבוץ המסורתי", שבו ניתן שכר שווה לכל החברים, צמחו המודלים "הקיבוץ המתחדש" ו"הקיבוץ המופרט", שבהם ניתן לחברים שכר דיפרנציאלי, כמקובל בשוק העבודה. בשני המודלים, הבעלות על אמצעי הייצור של הקיבוץ נותרה משותפת.
עם השנים, חלקה של האוכלוסייה הקיבוצית באוכלוסייה הכללית בישראל הלך וירד. עם קום מדינת ישראל בשנת 1948, חלקה של האוכלוסייה הקיבוצית באוכלוסיית היישוב הגיע לשיאו: 7%. לעומת זאת, בשנת 2007 הגיע סך כל תושבי הקיבוצים ל-119,700 נפש, פחות משני אחוזים מאוכלוסיית המדינה. בשנת 2010 חיו כ-141,000 נפש ב-274 קיבוצים, מהם רק 26% נותרו שיתופיים. בשנת 2014 רק 21% מהקיבוצים נותרו במודל השיתופי המסורתי.
קליפורניה רול
קישורים חיצוניים
היסטוריה של המאכל:
קיבוץ
האידאולוגיה של התנועה הקיבוצית
העולים שבאו לארץ ישראל במהלך העלייה הראשונה היו ברובם דתיים, כך שעלייתם והתיישבותם בארץ ישראל הייתה גם עניין דתי. לעומתם, בקרב העולים אשר עלו במהלך תקופת העלייה השנייה היו גם רבים אשר היו חילוניים, אשר הונעו הן על ידי המוסר היהודי, והן על ידי אידאולוגיות קוסמופוליטיות כדוגמת שוויון, הגשמה עצמית והומניזם.
בנוסף לגאולת העם היהודי באמצעות העבודה היה באידאולוגיה הקיבוצית גם יסוד של גאולת ארץ ישראל. בספרות היידיש האנטי ציונית המודרנית, אשר הופצה ברחבי מזרח אירופה, נכתב בלעג על ארץ ישראל כי היא "דאס געפגרטע לאנד" (dos gepeigerte land, "הארץ אשר נפטרה"). חברי הקיבוץ מצאו ייעוד בהחזרת האדמה לחיים על ידי חקלאות וייעור, ייבוש ביצות, ופעולות נוספות אשר נועדו להפוך את הקרקע לפוריה.
בדומה לשותפים אחרים בתנועה הציונית, חלק מחברי הקיבוץ לא הביאו בחשבון אפשרות לקיום עימות בין האוכלוסייה היהודית לאוכלוסייה הערבית בארץ. הזרם המרכזי של התנועה הציונית העריך כי האוכלוסייה הערבית תהיה אסירת תודה על היתרונות הכלכליים שהיהודים יביאו עמם. הפלג של התנועה הקיבוצית אשר דגל בהשקפות שמאל, האמין כי האויבים של האיכרים הערבים היו בעלי הקרקע הערבים (אשר כונו "אפנדים"), ולא החקלאים היהודים.
רבים מחברי הקיבוצים הראשונים קיוו להיות יותר מאשר רק חקלאים פשוטים בארץ ישראל. הם אפילו קיוו ליותר מהקמת בית לאומי לעם היהודי: הם שאפו להקים חברה חדשה, שבה כולם יהיו שווים וחופשיים מניצול. חברי הקיבוצים הראשונים רצו להיות חופשיים מלהיות מחויבים לעבוד בשביל אחרים, ומהאשמה של ניצול שכירים לצורך עבודה. כך נולד הרעיון כי קבוצות יהודיות יתאחדו ויחזיקו את הנכס במשותף. סיסמת הקיבוץ הקלאסי הייתה: "מכל אחד לפי יכולתו, לכל אחד לפי צרכיו".
רוב חברי הקיבוצים לא היו מרקסיסטיים מסורתיים. גם קרל מרקס וגם פרידריך אנגלס בזו לניסוחים הרגילים של מדינת לאום, בעוד רוב חברי הקיבוצים היו ציונים שדגלו במרקסיזם, ומיעוט קטן שדגל בשילוב "מרקסיזם-לניניזם" בסגנון המפלגה הקומוניסטית של פלשתינה. אף על פי שהמפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות הייתה עוינת לציונות, החל מ-1937 החל יצחק טבנקין, ראש הקיבוץ המאוחד, להביע הערצה בלתי-ביקורתית לברית המועצות וב-1939 החל בכך מאיר יערי, מנהיג הקיבוץ הארצי.
מיד לאחר הניצחון במלחמת העצמאות נעשתה ברית המועצות עוינת כלפי ישראל. קו זה שירת אינטרסים דיפלומטיים וצבאיים בארצות ערב, אבל גם הגיב לפניית ישראל לתמיכה במערב. כתוצאה מכך פרצו משברים קשים הן בקיבוץ המאוחד שהתפלג והן בקיבוץ הארצי, שסילק מאות חברים שהצדיקו את משפט הרופאים במוסקבה ואת משפטי פראג בשנת 1953. השליטה של טבנקין ויערי נחלשה אך לא נעלמה, ועוד שנים רבות נותרו שניהם דומיננטיים ולא הודו במשגה של הערצת ברית המועצות. עם זאת, עד היום קיבוצים רבים בישראל נשארו בעלי השקפות פוליטיות המשתייכות אל השמאל הישראלי בפוליטיקה.
אף על פי שהקיבוצניקים עצמם ניהלו אורח חיים קומונאלי, לא כולם האמינו שדרך חיים זו בנויה עבור כולם. למשל, המפלגות הפוליטיות של הקיבוצים מעולם לא קראו לביטול הרכוש הפרטי ביישוב ובישראל. הקיבוצניקים השלימו עם היותם איים של שיתוף בחברה קפיטליסטית; הם ראו את ביתם הקיבוצי כמיזם שיתופי בתוך מערכת המבוססת על כלכלת שוק, אולם הם תמכו בעקביות בהרחבת מדינת הרווחה לפי המודלים הסוציאל-דמוקרטיים שפותחו באירופה.
הקיבוצים לא היו הארגונים הקהילתיים היחידים שהוקמו בארץ ישראל בעת המודרנית. החל משנות ה-20 של המאה ה-20 הוקמו בישראל גם כפרים שיתופיים אשר נקראו מושבים, כאלטרנטיבה לקיבוץ. במושבים כל החברים עבדו במשקים משלהם והמסגרת השיתופית באה לידי ביטוי בקנייה משותפת של צורכי המשק ושיווק קואופרטיבי של התוצרת, ציוד משותף שלא כדאי לכל מושבניק להחזיק בנפרד (למשל טרקטורים, קומביינים ומשאיות) וערבות הדדית בצורות שונות.
רקע ויסוד הקיבוצים הראשונים
הפוגרומים פרצו שוב באימפריה הרוסית בשנים הראשונות של המאה ה-20. בשנת 1903 הוסתו האיכרים באזור קישינב נגד האוכלוסייה היהודית בעקבות עלילת דם. בהמשך פרצו פרעות לאחר תבוסתה של רוסיה במלחמת רוסיה–יפן ופרוץ מהפכת 1905. פרעות חדשות אלה היוו תמריץ לגל נוסף של מהגרים יהודים מרוסיה. כמו בשנות השמונים של המאה ה-19, רוב המהגרים היגרו לארצות הברית, ורק מיעוט עלה לארץ ישראל. אך בגל עלייה זה הגיע דור המייסדים של הקיבוצים בארץ ישראל.
בדומה לחברי העלייה הראשונה שהגיעו לפניהם, רוב אנשי העלייה השנייה שאפו להיות חקלאים. העולים אשר בהמשך ייסדו את הקיבוצים הראשונים הגיעו קודם אל מושבת הביל"וים, ראשון לציון, על מנת למצוא שם עבודה. הם זועזעו מבחינה מוסרית מן האופן בו חיו המתיישבים היהודים באותה תקופה – היהודים משגיחים על העבודה, עובדי האדמה עצמם ערבים והשומרים בדואים. הם ראו את הכפרים החדשים ונזכרו במקומות אותם עזבו במזרח אירופה. במקום להקים אומה יהודית טהורה, הם הרגישו שהם עדים להיווצרות מחדש של המבנה הסוציו-אקונומי שהתקיים בתחום המושב, בו היהודים עסקו בעבודות "נקיות", בעוד קבוצות אחרות עסקו בעבודה הכפיים.
הסביבה הטבעית בארץ ישראל במהלך השלטון העות'מאני הייתה קשה, בניגוד לקרקע הפורייה ברוסיה אליה היו רגילים העולים. הגליל היה ביצתי, הרי יהודה היו סלעיים, ואזור הנגב בדרום הארץ היה מדברי. בנוסף, רוב העולים לא היו בעלי ניסיון קודם בחקלאות. התנאים התברואתיים היו עלובים גם הם. באותה העת מחלת המלריה הייתה נפוצה ביותר, וכך גם מחלות הטיפוס והכולרה.
בנוסף למזג האוויר הקשה ולקרקע הדלה יחסית, ארץ ישראל תחת השלטון העות'מאני הייתה במובנים רבים מקום ללא חוקים. שבטים בדואים נודדים נהגו לשדוד לעיתים קרובות את החוות והאזורים המיושבים. חבלה בתעלות ההשקיה ושריפת היבולים היו גם כן דבר שבשגרה. הדרך ההגיונית היחידה לחיות בבטחה הייתה בחיי קהילה משותפים. מעבר לשיקולי הביטחון, לחיים השיתופיים היו גם שיקולים של הישרדות כלכלית: הקמת חווה חדשה באזור הייתה פרויקט אשר דרש ריכוז משאבים רבים. באופן משותף היו למייסדי הקיבוצים המשאבים להקים דבר מה יציב, בעוד שכעצמאים הם לא יכלו לעמוד בכך. שיקולים אלה התקבצו יחד תחת מטריית האידאולוגיה הסוציאליסטית שהביאו איתם החלוצים, והיוו את הבסיס לצורת התיישבות חדשה – הקבוצה השיתופית.
במהלך אותה תקופה נרכשו קרקעות רבות בארץ ישראל על ידי יהדות העולם. בכל רחבי העולם שלשלו יהודים מטבעות לתוך "הקופסאות הכחולות" של קק"ל עבור רכישת קרקעות בארץ ישראל. מכיוון שהמאמצים הללו נועדו לשרת את כל האוכלוסייה היהודית שישבה באזורים הללו, לא היה זה מובן מאליו שהאדמות הללו ישמשו יחידים בלבד.
חלוצי דגניה עמדו בניסיון הרואי של הסתגלות לתנאי הקשים בעמק הירדן ועשו זאת תוך כדי מימוש של אוונגרד חברתי של שיתוף שלא היה עוד כמוהו. החלוצים נענו לקריאתו של גורדון שביקש לחדש את יסוד העבודה ובאמצעותה לשוב אל האדמה כמרכיב חיוני בזהות האדם. התלאות הפיזיות והרגשיות שהחלוצים עמדו בהם היו יוצאות דופן ורבים לא עמדו בניסיון ושבו אל ביתם באירופה.
למרות הקשיים, בשנת 1914 נשארו חמישים חברים בדגניה. קיבוצים אחרים הוקמו סביב הכנרת ובאזור עמק יזרעאל הסמוך. חלק גדול ממייסדי דגניה עצמם עזבו בהמשך את הקבוצה על מנת לקדם את החקלאות והסוציאליזם בקרב הקיבוצים החדשים שנוצרו בארץ ישראל באותה התקופה. קבוצה מחברי דגניה, בראשות שמואל דיין עזבו את הקבוצה והצטרפו למייסדי מושב העובדים הראשון, נהלל, ב-1919.
בתקופת המנדט הבריטי
הקיבוצים שהוקמו במהלך שנות ה-20 נטו להיות גדולים יותר מאשר קבוצות כגון דגניה שנוסדו לפני מלחמת העולם הראשונה. דגניה הכילה 12 חברים בעת ייסוד הקיבוץ. עין חרוד, שנוסדה רק עשור מאוחר יותר, החלה עם 215 חברים. באופן כללי, התנועה הקיבוצית גדלה ושגשגה בעיקר בשנות השלושים והארבעים של המאה ה-20. בשנת 1922 היו כמעט 700 אנשים אשר התגוררו בקיבוצים בארץ ישראל. בשנת 1927 אוכלוסיית הקיבוצים התקרבה ל-1,800 נפש ואילו ערב פרוץ מלחמת העולם השנייה אוכלוסיית הקיבוצים מנתה 25,000 – 5% מכלל אוכלוסיית היישוב. לשיא הגיעה אוכלוסייתם ב-1949, אז היוו 7.5% באוכלוסייה, כמעט 50,000 נפש.
מקור השם "קיבוץ"
בתחילה נקראו יישובים אלו בשם קבוצות, ומשנות ה-20 של המאה ה-20 הוחל לכנות את חלקם בשם קיבוץ.
הסופר יהודה יערי, מאנשי העלייה השלישית, סיפר כי הרעיון לשם זה עלה לאחר שפגש בירושלים חסיד ברסלב שתיאר את הקיבוץ הקדוש באומן – כינוי להתכנסות חסידי ברסלב בימי ראש השנה. אולם לטענת מוקי צור, היסטוריון של תנועת העבודה, השם עלה כנראה באופן סימולטני בכמה מקומות, הגם שאינו פוסל את האפשרות שהכינוי שאול ממושגי תנועת החסידות.
המחלוקת סביב האפוטרופסות על בריטני ספירס
התביעה של חברת ברנד סנס וקידום אלבומה השביעי
במקביל סם לוטפי תבע את משפחתה של ספירס וביקש מספירס לתת תצהיר במסגרת התביעה. מנגד הוריה של ספירס טענו כי ספירס לא כשירה נפשית בשביל להעיד תחת שבועה. אך לוטפי טען מנגד כי ספירס נוהגת להתראיין הרבה ולענות באופן הגיוני וקוהרנטי על שאלות מה שמעיד כי יש לה חשיבה לוגית ושהיא כשירה נפשית להעיד. בנוסף לוטפי נתן את הסרט הדוקומנטרי כדוגמה לדבריו.
ביולי 2011 דווח כי קרן שהקימה ספירס על שמה למען מטרות צדקה כמו בניית מחנה קיץ לילדים מאוכלוסיות מוחלשות הפסידה כספים באופן משמעותי. מאוחר יותר התברר כי ג'יימי ואנדרו וולט משכו כספים מהקרן והותירו את הקרן עם 17 דולר בלבד.
אירוסין וצירופו של ג'ייסון טראוויק להסדר
בסוף 2011 ספירס ובן זוגה ג'ייסון טראוויק התארסו. זוהי הייתה הפעם השנייה והפעם הראשונה מזה 8 שנים שספירס התארסה. הזוג הכיר ב-2009. באותה תקופה ספירס ניסתה שוב לבטל את ההסדר אך מסיבות כלכליות ומשפטיות זה לא הצליח. אך בעקבות כך באפריל 2012 טראוויק צורף להסדר והפך לאפוטרופוס משני של ספירס בפן של חייה האישיים לבקשתה של ספירס עצמה.
בינואר 2013 דווח כי ספירס וטראוויק ביטלו את אירוסיהם ואף טראוויק התפטר מתפקידו כאפוטרופוס משנה של ספירס. זמן קצר לאחר מכן החלה מערכת יחסים עם עורך הדין דייוויד לוקאדו. במסגרת מערכת היחסים עם ספירס לוקאדו נאלץ לעבור בדיקת רקע על ידי ג'יימי ולחתום על הסכם סודיות.
סדרת הופעות קבועות בלאס וגאס
בשנת 2013 נודע כי ספירס תחל סדרה קבועה של הופעות במשך שנתיים במלון פלאנט הוליווד בלאס וגאס, נוודה, תחת השם Britney: Piece of Me. במסגרת העסקה ספירס יכלה לבטל את ההופעות רק אם האפוטרופוסים שלה יאשרו זאת או שהיא תוכל לבטל את ההופעות בעצמה אם לא תהיה תחת ההסדר. סדרת ההופעות החלה בסוף 2013. באותו החודש ספירס גם הוציאה את אלבומה השמיני תחת חברת התקליטים החדשה שלה RCA לאחר שחברת התקליטים הקודמת שלה ג'ייב רקורדס התפרקה.
במהלך אותם שנתיים ספירס נפרדה מלוקאדו והופיעה בתפקיד אורח בסדרה ג'יין הבתולה. באותה תקופה החלו ספקולציות לכך שההסדר יימשך לשארית חייה של ספירס.
ב-2015 ספירס הוציאה את השיר "Pretty Girls" בשיתוף הראפרית איגי אזליה. אזליה ציינה שלפניי שהן הקליטו את השיר הן נפגשו לארוחת צהריים אך זה היה לאחר שהצוות של ספירס בדק את המקום על מנת לוודא "שהיא לא מאחסנת שום דבר מוזר". מאוחר יותר השתיים הסתכסכו לאחר שאזליה האשימה את ספירס וצוות ההנהלה שלה בחוסר הקידום של השיר.
קידום ושחרור של אלבומה התשיעי על רקע ביקורות נוספות
במאי 2016 הותר לבריטני להצהיר בתביעה של סום לוטפי. בעקבות כך נכתב במסגרת מאמר בניו ורק טיימס כי ככל הנראה ספירס תוכל להתחיל להשתחרר מהתנאים המגבילים בהם היא חיה. גם בן זוגה לשעבר דייוויד לוקאדו אמר כי "אם מישהו היה יכול לראות את האינטראקציה שלה עם ילדיה הוא היה יודע שאין צורך בקונסרבטוריון בחייה".
המאמר גם מתח ביקורת על ההיבט הכספי של ההסדר, וציטט את איליין רנואר, נשיאת ההתאחדות הלאומית להפסקת התעללות של אפוטרופוסים, כאשר אמרה: "כל עוד היא מכניסה כל כך הרבה כסף וכל עוד עורכי הדין והקונסרבטיבים מקבלים שכר, אין תמריץ אפילו קטן לסיים את זה". אך בפן החיובי המאמר ציין כי חלק מההגבלות בהסדר הוסרו וכי מצבה הבריאותי של ספירס השתפר וכי עורכי הדין שלה מגנים עליה מפניי התעללות וכפייה.
בינתיים ספירס המשיכה את סדרת ההופעות שלה בווגאס שהוארכה עד לסוף 2017, הוציאה את אלבומה התשיעי ויצאה לסיבוב הופעות לקידומו ב-2017 שהיה בין היתר גם בישראל. ב-2018 היא המשיכה את סיבוב ההופעות גם בצפון אמריקה ואירופה. בנוסף היא גם הופיעה בקיץ 2016 בפעם הראשונה בטקס פרסי ה-VMA מאז ההופעה הידועה לשמצה עם "Gimmie More".
החמרות בנושא ההסדר ורצף הופעות חדש בלאס וגאס
בשנת 2018 נודע כי ג'יימי שוקל לסיים את ההסדר בסיום סיבוב ההופעות Piece of Me Tour. גורמים מקורבים לזמרת אמרו שהיא מרגישה בטוחה לנהל את חייה לבד.
קיבוץ
התפתחות התנועות הקיבוציות
קיבוצים אחדים שהקימו יוצאי תנועת הנוער השומר הצעיר אוחדו ב-1927 לפדרציה בשם הקיבוץ הארצי, ובשנת 1936 ייסד הקיבוץ הארצי את "מפלגת השומר הצעיר". בשנת 1948, לאחר הקמת מדינת ישראל, המפלגה התאחדה עם מפלגת "אחדות העבודה – פועלי ציון" שהקים הקיבוץ המאוחד ב-1944 ונקראה בשם "מפ"ם" (מפלגת הפועלים המאוחדת).
בשנת 1923 קבוצת דגניה עם קבוצות נוספות הקימו את ועדת הקבוצות שהפכה בשנת 1925 באופן רשמי ל- "חבר הקבוצות". הקבוצות של חבר הקבוצות הכילו פחות מ-200 חברים בכל קבוצה. חבריהן האמינו שעל מנת שהחיים השיתופיים יפעלו, הקבוצות חייבות להיות קטנות ואינטימיות, אחרת האמון ההדדי בין חברי הקיבוץ לא יתקיים.
בהמשך התפתחה בתוך התנועה הקיבוצית קבוצה נוספת בשם "הקיבוץ הדתי". הקיבוץ הדתי הראשון היה טירת צבי, שנוסד בשנת 1937. ייחודו של הקיבוץ הדתי הוא בשילוב של ערכי התורה והעבודה. לפי תפיסתם של חברי הקיבוצים הדתיים, התורה אינה סותרת את ערכי ההתיישבות בארץ ישראל ומסתדרת היטב עם המצוות הקשורות להתיישבות בארץ ועם עבודת האדמה. אף על פי שבתנועת הקיבוץ הדתי ניהלו אורח חיים דתי, ערכיהם הושתתו על עקרונות שיתופיים לא פחות מאשר אלו שעל פיהם נהגו בקיבוצים החילוניים.
עד הקמת מדינת ישראל
בסוף התקופה העות'מאנית הדאגה העיקרית של הקיבוצים הייתה בעיקר מגילויי אלימות פלילית כלפיהם ולא אלימות פוליטית. חוסר העוינות מצד האוכלוסייה הערבית הייתה בשל מיעוט האוכלוסייה היהודית בארץ ישראל באותה התקופה. ההתנגדות של האוכלוסייה הערבית כלפי האוכלוסייה היהודית גדלה בעקבות הצהרת בלפור וגלי המהגרים היהודים הגדולים שפקדו את ארץ ישראל והחלו להטות את המאזן הדמוגרפי באזור. המאורעות לאורך שנות ה-20 שהחריפו במיוחד לקראת סוף שנות ה-30, כשפרץ המרד הערבי הגדול התאפיינו בפעולות אלימות כלפי האוכלוסייה היהודית בארץ ישראל ובכלל זה נגד יושבי הקיבוצים.
במהלך המרד הגדול הקיבוצים החלו לקבל על עצמם תפקיד צבאי בולט יותר מאשר קודם לכן. בעקבות כך, כלי נשק נרכשו או יוצרו וחברי הקיבוצים החלו להתאמן בירי. הקיבוצים מילאו תפקיד משמעותי גם בהגדרה של גבולות המדינה היהודית אשר הוקמה. לקראת סוף שנות השלושים כאשר התברר כי קיימת כוונה לחלק את ארץ ישראל בין האוכלוסייה היהודית והאוכלוסייה הערבית, הוקמו עשרות קיבוצים בקצוות השטח אשר היה תחת המנדט הבריטי על מנת שהסבירות תעלה שהאזורים הללו ישולבו בתוך גבולות המדינה היהודית שתקום. רבים מן הקיבוצים הוקמו בין לילה בשיטת "חומה ומגדל" שפיתח איש קיבוץ תל עמל שלמה גור. הקיבוצים לקחו חלק מכריע בהקמת הפלמ"ח. הם שימשו בסיס למחלקות הפלמ"ח שחיו בהם, עבדו בענפי הקיבוץ והתאמנו באימונים צבאיים. בשנת 1946, במוצאי יום הכיפורים תש"ז, הוקמו 11 קיבוצים חדשים בצפון הנגב, כחלק ממהלך אסטרטגי של ההנהגה היהודית באותה העת.
הקיבוץ הארצי, היה הגורם העיקרי האחרון בתקופת היישוב אשר דגל בפתרון מדינה אחת, במקום לחלק את ארץ ישראל בין האוכלוסייה הערבית ליהודית. הקיבוץ הארצי, עם זאת, רצה לאפשר הגירה חופשית של יהודים לארץ ישראל, דבר אליו האוכלוסייה הערבית התנגדה באופן נחרץ, כך שהרעיון ננטש גם על ידיו.
מהקמת מדינת ישראל ועד לשנות השבעים
לאחר הקמת מדינת ישראל, הגיע זרם עולים גדול מאירופה וממדינות ערב. זרם העולים שהגיע נתן הזדמנות לקיבוצים להתרחב על בסיס קליטת חברים חדשים, אך המשמעות של כך הייתה גם שהקיבוצים, שרוב חבריהם היו מרקע אירופי יצטרכו להסתגל ליהודים בעלי רקע שונה משלהם.
האתגר הראשון שעמד בפני התנועה הקיבוצית היה כיצד הקיבוצים יצליחו לקלוט את מאות אלפי היהודים אשר היגרו לישראל מאסיה, מדינות ערב ומצפון אפריקה. עד שנות החמישים, כמעט כל הקיבוצניקים היו מאירופה ואמריקה, ולכן מבחינה תרבותית היו שונים מן העולים החדשים אשר הגיעו ממקומות כמו מרוקו, תוניסיה, ועיראק. קיבוצים רבים החלו להעסיק כשכירים עולים יוצאי עדות המזרח לעבודה בשדות ובהרחבת התשתיות. במקרים רבים היו העובדים הללו תושבי עיירות פיתוח שהוקמו בפריפריה בסמוך לקיבוצים הוותיקים יותר. אף על פי שהקיבוצים זיהו עצמם מבחינה אידאולוגית עם מעמד העובדים, התפתח ניכור רב-שנים בין תושבי עיירות הפיתוח ובין הקיבוצים השכנים.
מחלוקת נוספת אשר התרחשה אך ורק על בסיס אידאולוגי – ישראל זכתה בראשית ימיה להכרה גם מצד ארצות הברית וגם מצד ברית המועצות. בשלוש השנים הראשונות הייתה ישראל בין המדינות הבלתי-מזדהות, אך דוד בן-גוריון החל באופן הדרגתי לצודד במדינות המערב. השאלה באיזה צד של המלחמה הקרה על ישראל לבחור גרמה למחלוקת בתנועה הקיבוצית, דבר שהיה אחד הגורמים לפילוגים בקיבוץ המאוחד ובקיבוץ הארצי. המחלוקת שככה לאחר שמידת אכזריותו של סטלין החלה להתגלות לכל ולאחר שהתברר שברית המועצות נקטה באופן שיטתי מדיניות אנטישמית כלפי האוכלוסייה היהודית. ההתפכחות מאמונת-שוא הייתה חזקה במיוחד לאחר משפטי פראג שבמהלכם נציג של השומר הצעיר נשפט בפראג במשפט ראווה אנטישמי.
מחלוקת נוספת בקרב התנועה הקיבוצית הייתה השאלה לגבי קבלת שילומים מגרמניה המערבית לאחר השואה. בסופו של דבר, רוב הקיבוצים, הסכימו שחברים ניצולי שואה יזכו לשמור חלק קטן מהכסף של השילומים ברשותם. השילומים ברובם הועברו לקופה המשותפת ושימשו לבניית והרחבת הקיבוץ וכמו גם לשם פעילויות פנאי בקיבוץ.
הקיבוצניקים נהנו משיפור הדרגתי ברמת חייהם במשך עשורים אחדים לאחר הכרזת עצמאות המדינה. ולמעשה, בשנות השישים של המאה ה-20 השתפרה רמת החיים של הקיבוצים מהר יותר מרמת החיים של כלל האוכלוסייה בישראל.
הקיבוצים המשיכו למלא תפקיד חשוב במנגנוני הביטחון של ישראל. במהלך שנות החמישים והשישים נוסדו קיבוצים רבים על ידי גרעיני הנח"ל מטעם צה"ל. רבים מן הקיבוצים הללו של גרעיני הנח"ל אשר נוסדו בעשורים הללו התמקמו בסמוך לגבולות המדינה. במהלך מלחמת ששת הימים, כאשר ישראל איבדה 800 חיילים, 200 מהם היו חברי קיבוצים. המוניטין הטוב לו זכו חברי הקיבוץ בקרב החברה הישראלית באותה העת בא לידי ביטוי בכנסת במהלך שנות השישים – בעוד שרק 4% מהאוכלוסייה הישראלית היו חברי קיבוץ, הפרלמנט הישראלי הורכב באותה העת מ-15% חברי קיבוצים.
במהלך שנות השבעים שגשוג הקיבוצים היה בשיאו. אף על פי שהקיבוצניקים באותה העת ביצעו עבודה אשר אפיינה את המעמד התחתון, או אפילו מעמד האיכרים, חברי הקיבוצים עדיין נהנו מאורח חיים של המעמד הבינוני.
משנות השמונים: תהליכי השינוי בקיבוצים
במשך השנים חלה ירידה בתחושת ההזדהות של החברים עם הקיבוץ ומטרותיו אשר נבעה בין היתר בהשפעת הגורמים הבאים:
השינויים שחלו ניתן לחלק לשלושה סוגים עיקריים:
מאמצע שנות ה-90, גדל בהדרגה מספר הקיבוצים אשר ביצעו שינויים משמעותיים באורח חייהם, בעוד שההתנגדות לתהליכי השינוי החלה לרדת בהדרגה, כאשר רק קיבוצים מעטים המשיכו לתפקד תחת המודלים המסורתיים. למעשה, אין היום שני קיבוצים הנמצאים בתהליך שינוי כלשהו אשר דומים אחד לשני בכל הפרמטרים. בכל קיבוץ קיים מודל שינוי אחר עם גרסאות רבות ושונות לכל אחד מהמרכיבים לעיל. כל קיבוץ מבקש לעצמו פתרונות ייחודיים שיענו על צרכיו. התפתחו כמה מודלים מובילים סביב הקשר שבין פרנסת ועבודת החבר, הנתפס כעקרון מרכזי, שרוב הקיבוצים שערכו שינוי אימצו אחד מהם:
במקרים רבים, קיבוץ שהחל בתהליך שינוי ובחר במודל מסוים, מגלה אחרי תקופת זמן כי המודל איננו מספק חלק מהחברים ומתחיל תהליך חדש של שינוי נוסף, לעיתים, עד הפיכת הקיבוץ לדמוי יישוב קהילתי.
שינוי נוסף, שאירע בעשור הראשון של המאה ה-21 בשני קיבוצים, הוא קבלתם של חברים שהם ישראלים שאינם מן המגזר היהודי. מקרה ראשון אירע בקיבוץ ניר אליהו ביולי 2008, כאשר התקבלה ערביה שמוצאה מקלנסווה כחברת קיבוץ, ובנובמבר 2009, כאשר התקבל בדואי ישראלי כחבר בקיבוץ עין השופט.