cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קוצר נשימה
הערכה כמותית
הערכת חומרת קוצר הנשימה יכולה להיעשות בדרך ישירה על ידי דירוג סובייקטיבי של חומרת קוצר הנשימה מצד האדם החווה אותו, בין אם באמצעות סולם בורג משוכלל (Modified Borg scale) או באמצעות סולם אנלוגי חזותי (Visual analog scale). כך למשל, בסולם בורג משוכלל מדורגת חומרת קוצר הנשימה בסולם מ-0 ועד 10, כש-0 מייצג היעדר קוצר נשימה ו-10 מייצג קוצר נשימה מרבי. לחלופין, הדרך העקיפה, אך במידת מה יותר אובייקטיבית, לדרג חומרה של קוצר נשימה היא ציון עצימות המאמץ המשרה קוצר נשימה, למשל עלייה של גרם מדרגות אחד הנחשבת למאמץ קל. לשיטה זו יש חיסרון שהיא יכולה להיות מושפעת מגורמים אחרים, כגון כאבים באיברים אחרים שאינם מאפשרים מאמץ. שני סולמות אובייקטיביים נפוצים להערכת קוצר נשימה הם של מועצת המחקר הרפואי הבריטית (MRC) והסיווג התפקודי של איגוד הלב של ניו יורק (NYHA), אשר מדרג קוצר נשימה כתוצאה ממחלת לב.
אבחנה מבדלת
האבחנה המבדלת של קוצר נשימה רחבה מאוד, אולם ניתן לסווגה לשלוש קבוצות אטיולוגיות עיקריות, לפי המערכת המעורבת: מערכת הנשימה, מערכת הלב וכלי הדם והפרעות אחרות. סיווג נוסף לקוצר נשימה מתמקד באופן הופעתו של קוצר הנשימה – קוצר נשימה חריף, תת-חריף וכרוני – מאחר שאטיולוגיות שונות מובילות לכל אחד מן המצבים הללו. קוצר נשימה חריף מתפתח בתוך שעות עד ימים, תת-חריף בתוך ימים עד שבועות וכרוני במשך חודשים ושנים. מהלכו של קוצר נשימה כרוני יכול להיות התקפי או מתמשך.
מחלות של דרכי האוויר
אסתמה ומחלת ריאות חסימתית כרונית מאופיינות בחסימת של זרימת האוויר בנשיפה, דבר המוביל לניפוח יתר של הריאה ולקוצר נשימה במנגנון זה. במחלה חסימתית בינונית-חמורה מתווספים היבטים של עבודת נשימה מוגברת על רקע ירידה באלסטיות של מערכת הנשימה, ובהיצרות חריפה של הסימפונות מתלווה לכל אלה גם תחושת לחץ בחזה. מנגנון נוסף המופעל במחלות החסימתיות מושרה על ידי היפוקסמיה והיפרקפניה.
מחלות של דופן בית החזה
מחלות מבניות הגורמות להתקשחות של דופן בית החזה כמו עקמת או מחלות הגורמות לחולשה של שרירי הנשימה דוגמת מיאסטניה גראביס ותסמונת גייאן-בארה נקשרות לקוצר נשימה במנגנון עבודת נשימה מוגברת.
מחלות של רקמת הריאה
מחלות ריאה אינטרסטיציאליות, בין אם כתוצאה מזיהום, מסיבות תעסוקתיות או ממחלה אוטואימונית, מביאות לקוצר נשימה, הן במנגנון של עבודת נשימה מוגברת בשל התקשחות הריאה, והן במנגנון של דחף לאוויר הנגרם מהיפוקסמיה על רקע פגיעה במצע ההשקה בין הנאדיות לנימים.
מחלות של שריר הלב
במחלות של שריר הלב, בדגש על החדר השמאלי בלב, אשר בהן יש פגיעה ביכולת הכיווץ או ההרפיה של הלב, כמו אי-ספיקת לב על רקע אוטם שריר הלב, קרדיומיופתיה אחרת או מחלת לב מסתמית, מתפתח גודש ריאתי בשל אי-ספיקתו של הלב לדחוף את הדם לפנים. עודף הנוזלים בכלי הדם בריאה מוביל ליציאה שלהם אל רקמת הריאה ולבצקת ריאות, שאותה חשים קולטנים בריאה המשרים קוצר נשימה. בנוסף, אי-התאמה בין האוורור הריאתי לזרימת הדם לריאה מחמירה את קוצר הנשימה במנגנון של היפוקסמיה.
מחלות של כלי הדם הריאתיים
תסחיף ריאתי ומחלות ראשוניות של כלי הדם בריאה, כגון יתר לחץ דם ריאתי ראשוני ודלקת של כלי הדם בריאה, גורמים לקוצר נשימה במנגנון של עלייה בלחץ הדם בעורק הריאה, אשר אותה חשים קולטנים בריאה המשרים קוצר נשימה. בנוסף, במחלות אלה נפוצות גם נשימה מוגברת והיפוקסמיה.
מחלות של מסב הלב
פריקרדיטיס וטמפונדה לבבית מביאות לעלייה בלחצי הדם הריאתיים, שחשים אותה, כאמור, קולטנים בריאה המשרים קוצר נשימה. במידה שיש הגבלה על יכולתו של שריר הלב להזרים דם, עלולה להתפתח חמצת לקטית, אשר אותה חשים מטבורצפטורים.
הפרעות אחרות
אנמיה קלה עד בינונית משרה קוצר נשימה במאמץ המתווך על ידי גירוי מטבורצפטורים. בהשמנה מעורבים מספר מנגנונים של קוצר נשימה, לרבות עבודת נשימה מוגברת על רקע היענות נמוכה של דופן בית החזה. באנשים עם כושר גופני ירוד מתפתח המטבוליזם האל-אווירני מוקדם, דבר שמפעיל את המטבורצפטורים והכמורצפטורים. לעיתים מתפתח קוצר נשימה שאינו מוסבר על ידי בעיה רפואית קיימת, והדבר נקשר ברגישות גבוהה יותר להיפרקפניה.
טיפול
הטיפול בקוצר נשימה מתמקד ראשית בטיפול בסיבה הגורמת לו. אם הדבר אינו אפשרי, מתמקד הטיפול בהקלת חומרתו של קוצר הנשימה והשפעתו על איכות החיים. הושבה בתנוחת חצובה עשויה להקל במעט על קוצר נשימה חריף. במידה שרמת ריווי החמצן בדם נמוכה מ-90%, טיפול בהעשרת חמצן בצינור אף ("משקפיים") או במסכה מקל על חוויית הדחף לאוויר. תוכניות שיקום נשימתי באנשים עם מחלת ריאות חסימתית כרונית משפרות את חוויית קוצר הנשימה ואת הסבילות למאמצים ומפחיתות שיעורי אשפוזים. שיטות נוספות להקלה בקוצר נשימה כרוני נמצאות במחקר.
מונופול (פירושונים)
{{פירושונים|
ראו גם
}}
ציקלופנטאן
ציקלופנטאן הוא פחמימן אליציקלי דליק ביותר עם הנוסחה המולקולרית C5H10 המכיל טבעת של חמישה אטומי פחמן שכל אחד מהם קשור לשני אטומי מימן. הציקלופנטאן הוא נוזל חסר צבע, בעל ריח דומה לשל בנזין. ציקלופנטאן משמש בייצור של שרף סינתטי ודבקי גומי. ארצות הברית מייצרת יותר מ-500 טון מכימיקל זה בשנה.
כ"ג בכסלו
פרשת בר המצווה של ילד שנולד בכ"ג כסלו היא פרשת מקץ, אם בר המצוה חל בשנה המתחילה ביום חמישי, או פרשת וישב אם בר המצווה חל בשנה המתחילה בימים שלישי, שני או שבת.
שרלוט שרייבר
שרלוט מאונט ברוק שרייבר (באנגלית: Charlotte Mount Brock Schreiber; 21 במאי 1834 – 3 ביולי 1922) הייתה ציירת ומאיירת אנגלית-קנדית, בין ראשוני הציירות הבולטות בקנדה.
ביוגרפיה
שרייבר, לבית מורל, נולדה באסקס באנגליה. לפני שנישאה והיגרה לקנדה בשנת 1875, למדה וראתה הצלחה במולדתה. בבית הספר לאמנות של מר קארי בלונדון, התאמנה בהדרכתו של ג'ון רוג'רס הרברט, שהתמחה בציורים היסטוריים ודיוקנאות. היא גם למדה אנטומיה וזכתה להבנה והערכה רבה לצורת האדם.
מצוידת בהכשרה זו, זכתה שרייבר בהצלחה מקצועית בתחילת דרכה, והציגה באקדמיה המלכותית בגיל 21 וקיבלה עבודות לאיור מספר ספרים. בשנת 1875, היא התחתנה עם בן דודה ויימאות שרייבר ועברה לקנדה איתו ועם שלושת ילדיו, והתיישבה בטורונטו.
היא השתלבה במהירות בקהילת האמנות בטורונטו. בשנת 1876, שנה לאחר שהיגרה, נבחרה שרייבר לחברת האמנים באונטריו, ובשנה שלאחר מכן, הפכה לאישה הראשונה שלימדה בבית הספר לאמנות באונטריו, אוניברסיטת OCAD של ימינו, שם היא גם הייתה האשה היחידה שכהנה במועצת בית הספר.
בשנת 1880, שרייבר הפכה לאישה הראשונה שנבחרה לאקדמיה המלכותית לאמנויות הקנדית, שהייתה גברית. עם זאת, למרות הישג גדול זה, היא לא הורשתה להשתתף בפגישות או לעסוק בקביעת מדיניות, ונותרה האישה היחידה באקדמיה עד 1933 (53 שנים לאחר מכן), אז נבחרה האישה השנייה, מריון לונג.
הגלריה הלאומית של קנדה מחזיקה את הציור שהגישה לקראת קבלתה לתואר באקדמיה. שכותרתו "הילד הקרופי" (וידויו של פטריוט אירי), ומבוסס על הבלדה האירית "נער הקרופ", שהיה פופולרי בתקופת המרד האירי בשנות ה -90. הוא מספר את סיפורו של נער שעוצר בכנסייה כדי להתוודות על חטאיו כשהוא מתכונן לקרב ווקספורד. הווידוי שלו, אינו בפני כומר קתולי, אלא חייל בריטי מוסווה שעוצר אותו ולוקח אותו להוצאה להורג. הציור מראה את הנער כורע על ברכיו, פונה לחייל הסמוי, שמדיו גלויים לצופה אך לא לנער. שתי הדמויות מאוחדות על ידי צבע האדום בלבושם, אך החייל תופס את החלק המוצל של הבד, כשהנער את הצד הבהיר יותר, אולי מרמז על אהדתה של שרייבר.
תרומתה של שרייבר לאמנות הקנדית היא עצומה. היא ציירה סצנות של חיי היומיום, והיא ביססה את ציוריה על הדברים שראתה ועל האנשים שהכירה באופן אישי. למשל, היצירה שלה ספרינגפילד מבוססת על התבוננות מקרוב בילדים המשחקים בשלג על גדות נהר. בגלל התעקשותה ומחויבותה לריאליזם, שרייבר זכתה להכנסת הקנדה לסגנון הריאליסטי. יתר על כן, ניסיונה באנגליה איפשר לה להעביר את השינויים הסגנוניים האירופיים באמנות לקנדה, מה שהוביל ישירות לבגרותה האמנותית של המדינה.
עבודתה של שרייבר גילמה את התנועה הריאליסטית באמצעות השפעת הנאו-קלאסיקות והרומנטיקה. ניתן לראות זאת בפורטרט שלה - אדית קווין, המציג את הנטורליזם המתואר בספרות תוך שמירה על תיאור מפורט ומציאותי של הנושא.
האמנות שלה הושפעה מהספרות, כולל האיורים המוקדמים לשירים מאת ג'פרי צ'וסר (אגדת האביר של הצלב האדום), אדמונד ספנסר (הפארי קווין, מאויר 1871), ואליזבת בארט בראונינג (חרוז הדוכסית מיי, 1874).
לאחר קריירה ארוכה ומוצלחת בקנדה, חזרה שרייבר לאנגליה בשנת 1898 לאחר מות בעלה, והיא נפטרה בפיינטון שבדרום דבון, אנגליה בשנת 1922.
מקוריות
מקוריות היא ההיבט של יצירת או המצאת עבודות שהן חדשות או מקוריות, ולכן ניתן להבדיל אותן משכפולים, זיופים והעתקים. עבודה מקורית היא לא עבודה שמתקבלת מאחרים או עבודה שהועתקה ומבוססת על עבודה של אחר. הצירוף "מקוריוּת" בדרך כלל ניתן כמחמאה ליצירתיות של אמנים, סופרים, הוגים ועוד.
היבטים משפטיים
בדיני זכויות יוצרים, מקוריות היא דרישת-סף להגנת יצירות, אולם משמעות הדרישה שם שונה מהשימוש היומיומי של הביטוי, והיא שמקור היצירה הוא במי שטוען שחיבר אותה. למשל, יצירה שמבוססת כל כולה על יצירה של אחר, אינה מקורית. יצירה שמבוססת באופן מהותי על יצירה אחרת, אבל שיש בה גם מרכיבים מקוריים משל עצמה, תיחשב ל"יצירה נגזרת", והחלקים המקוריים עשויים לזכות בהגנה משפטית.
בדיני הפטנטים יש דרישת סף שונה, של חדשנות או התקדמות המצאתית, ובה נדרשת רמת מקוריות גבוהה מאוד. בדיני הפטנטים דרישות סף נוספות.
היבטים קוגניטיביים
המקוריות יכולה לבוא לידי ביטוי גם בתהליכים קוגניטיביים. למשל, חשיבה מקורית מאפשרת הפקה של רעיונות חדשים ובלתי שגרתיים. בהתאם לכך, חשיבה יצירתית מורכבת ממקוריות, גמישות ושימושיות.
רוברט קרזון
__ללא_תוכן__
רוברט קרזון, הברון ה-14 לבית זוּשׁ (Robert Curzon, 14th Baron Zouche; 16 במרץ 1810 – 2 באוגוסט 1873) היה נוסע, דיפלומט וסופר בריטי. נודע כאספן כתבי-יד נדירים.
קורות חייו ומעשיו
רוברט קרזון נולד בלונדון למשפחת אצולה וברבות הימים ירש את תאריה. הוא התחנך תקופה קצרה בבית הספר צ'ארטרהאוס היוקרתי, ובהמשך הופקד חינוכו בידי מורים פרטיים. ב-1828 החל את לימודיו בקולג' כרייסט צ'רץ' שבאוניברסיטת אוקספורד, אך לא השלים אותם לכדי תואר. ב-1831, אחרי מסע ברחבי אירופה, ירש את מושבו של אביו בבית הנבחרים הבריטי ושירת בתפקיד זה כשנה אחת כיוון שייצוג מחוז הבחירה שלו צומצם מכוח חוק הרפורמה של 1832. קרזון הצעיר בחר לבלות במסעות וברכישת ספרים נדירים.
בשנים 1833–1834 סייר במצרים ובארץ ישראל בחיפוש אחרי כתבי-יד עתיקים, בעיקר בספריות מנזרים. במצרים ביקר במנזרים באזור ואדי אל-נטרון שממערב לדלתת הנילוס וכן במנזרים במצרים התיכונה. הבולטים ברכישותיו מתקופה זו הם ספרי הבשורות הקופטים מהמנזר הלבן שמדרום לאסיוט. כמו כן רכש עתיקות, כגון תגי מומיות נושאי כתב. לפני צאתו לירושלים נסע קרזון למנזר סנטה קתרינה בסיני, שם ניתנה לו גישה לספרייה, אך מאמציו לרכוש במקום כתב יד כלשהו נכשלו. בביקורו בארץ ישראל באביב 1834 רכש במנזר מר סבא מִצחָפים עתיקים של הברית החדשה ביוונית, בהם "קודקס 548" מן המאה ה-11. בהמשך מסעו הגיע לאי פטמוס שבים האגאי ונתקל בסירוב למכור לו כתבי יד מספריית מנזר יוחנן הקדוש תאולוגוס שם. קרזון המשיך למערב יוון, נחת בקורפו וחצה את חבל אפירוס בדרכו למנזרי מטאורה ולאוצרות ספריותיהם. ב-1837 חזר למזרח. מקונסטנטינופול הפליג למנזרי הר אתוס. על פי עדותו, אמר לו אב מנזר אַיוּ פּאבְֿלוּ שאין להם חפץ בספרים ישנים וכי ישמח אם קרזון יקבל אחד מהם. קרזון נטל לעצמו כתבי יד בולגרים מאוירים מימי הביניים – "ספרי המקרא של הצאר איוואן אלכסנדר" מן המאה ה-14 וספרי מקרא עתיקים אחרים.
ב-1841 התמנה לנספח בשגרירות בריטניה בקונסטנטינופול ושימש כמזכירו הפרטי של השגריר. גם בתקופה זו בילה את שעות הפנאי באיתור כתבי יד. ב-1842–1843 פעל בארזורום כשותף לנציב הבריטי בוועדת הגבולות הבריטית-טורקית-פרסית-רוסית שיישבה את המחלוקות על קווי הגבול שבין האימפריה העות'מאנית לפרס הקאג'ארית. על חלקו בעבודת הוועדה הוענקו לו עיטור מסדר האריה והשמש מטעם השאה של איראן ועיטור הצטיינות (nişan) מידי הסולטאן העות'מאני. ב-1844 חזר לביתו בעקבות מחלה, שבה לקה בארזורום, ולא יצא עוד למסעות רחוקים.
קרזון כתב על מעשיו ועל תחביביו. ב-1849 ראה אור ספרו "ביקורים במנזרי הלבאנט", שעורר עניין רב וזכה בעשורים הבאים לכמה וכמה מהדורות. ב-1854 פורסם ספרו "ארמניה: שנה בארזורום ומסע בגבולות רוסיה, טורקיה ופרס". באותה שנה פורסם גם חיבורו "דוח קצר על כמה מהספריות הכי מעוּלוֹת באיטליה". חלק מהאיורים המלווים את ספרי מסעותיו עובדו לתחריטים על פי ציורים שעשה במקומות שונים.
רוברט קרזון ירש ב-1870 את תוארה של אימו. במותו ב-1873 הפקיד בנו פריטים מאוספיו במוזיאון הבריטי, וב-1917 הורישה בתו את האוסף כולו למוזיאון. כתבי-היד אצורים בספרייה הבריטית.
קישורים חיצוניים
Robert Curzon, Visits to Monasteries in the Levant, London: John Murray, 1849 Robert Curzon, Armenia: A year at Erzeroom, and on the frontiers of Russia, Turkey, and Persia, London: John Murray, 1854
צ'יינג פנג-לנג
צ'יינג פנג-לנג (נולד ב-24 ביולי 1976) הוא שחקן טניס שולחן טאיוואני, דירוג השיא שלו היה המקום השלישי בעולם.
הפרדוקס של ניוקום
הפרדוקס של ניוקום (הנקרא לעיתים גם בעיית ניוקום) הוא ניסוי מחשבתי שכולל משחק בין שני שחקנים, שאחד מהם מסוגל לחזות את העתיד. השאלה האם הבעיה היא פרדוקס שנויה במחלוקת.
נבחרת ארצות הברית בהוקי קרח נשים
נבחרת ארצות הברית בהוקי קרח נשים היא נבחרת הוקי קרח נשים המייצגת את ארצות הברית בטורנירים בינלאומיים בהוקי קרח. הנבחרת מנוהלת על ידי פדרציית ההוקי קרח של ארצות הברית.
הפרדוקס של ניוקום
הפרדוקס של ניוקום נוסח על ידי הפיזיקאי ויליאם ניוקום מאוניברסיטת קליפורניה. הוא הופץ לקהילה הפילוסופית על ידי רוברט נוזיק בשנת 1969, והופיע בירחון "סיינטיפיק אמריקן" בשנת 1974 בטורו של מרטין גרדנר.
הבעיה
ישנם שני שחקנים – "הבוחר" ו"הנביא", שנבואותיו מדויקות תמיד. לבוחר מוצגות שתי קופסאות: אחת פתוחה, שמכילה 1,000 דולר, ואחת סגורה שמכילה או 1,000,000 דולר או 0 דולר (הבוחר איננו יודע איזה סכום משניהם). הבוחר צריך להחליט אם הוא רוצה לקחת את תוכנן של שתי הקופסאות, או רק את תוכנהּ של הקופסה הסגורה.
נבחרת ארצות הברית בהוקי קרח נשים
הנבחרת מדורגת במקום הראשון בדירוג העולמי והיא אחת הנבחרות החזקות בעולם. היא אלופת העולם המכהנת (2019) וגם האלופה האולימפית (אולימפיאדת פיונגצ'אנג (2018)).
ביחד עם קנדה, שולטות שתי נבחרות אלה בהוקי קרח הנשי בעולם, והתמודדו ביניהן בכל משחקי הגמר של אליפות העולם למעט אחד ובכל משחקי הגמר האולימפיים למעט אחד.
הפרדוקס של ניוקום
הבעיה
הבעיה נעוצה בכך שביום שלפני הבחירה מנבא הנביא איזו דרך פעולה הבוחר יבחר. בהמשך לכך:
הבוחר מכיר את הכלל הזה, אבל הוא אינו יודע מה הנביא ניבא בפועל. אם כך, האם על הבוחר לקחת את תוכן שתי הקופסאות, או להסתפק בקופסה הסגורה?
אם הנביא מדייק תמיד, הרי שאם הבוחר ייקח רק את הקופסה הסגורה, הוא יקבל 1,000,000 דולר, ואם הוא ייקח את שתי הקופסאות הוא יקבל רק 1,000 דולר. מכאן שעדיף לו לבחור רק את הקופסה הסגורה.
אבל הרי כשהבוחר צריך לבחור מה לעשות, הקופסאות כבר מולאו. מאוחר מדי עבור תוכן הקופסאות להשתנות. בלי תלות בשאלה האם הקופסה הסגורה מלאה או ריקה, הבוחר יקבל ללא ספק 1,000 דולרים נוספים על ידי כך שיבחר בשתי הקופסאות במקום בסגורה בלבד. על פי היגיון זה, עדיף לבוחר לקחת את שתי הקופסאות. אולם, ברגע בו עומד הבוחר לקחת את שתי הקופסאות, מכה בו ההבנה: אם הנביא מדייק תמיד, הוא ידע שכך אבחר, ולכן הקופסה האטומה ודאי מכילה 0 דולר. אם כן, עליי לבחור בקופסה האטומה בלבד, וכך אזכה ב-1,000,000 דולר. בנקודה זאת, חוזרת ועולה ההבנה שהקופסאות כבר מולאו, וחוזר חלילה.
במאמרו משנת 1969, ציין נוזיק: "עבור כמעט כולם, זה ברור לחלוטין מה צריך להיעשות. הקושי הוא שהם נחלקים כמעט בצורה שווה לגבי פתרון הבעיה, עם מספרים גדולים שחושבים שהצד השני פשוט טיפש".
לב הבעיה
לבו של הפרדוקס הוא בסתירה בין:
ניוקום עושה את הבלתי אפשרי, לכאורה: הוא מציע דרך קונקרטית לחרוץ את גורלו של אירוע בעבר. ניבויו של הנביא יוצר שקילות בין פעולה עתידית (ויתור על הקופסה הפתוחה) לבין אירוע בעבר (אם הנביא שם כסף בקופסה הסגורה או לא). וכיוון שאת העתיד אפשר לקבוע, נובע מכך שאפשר לקבוע גם את אירוע העבר.
פתרון הפרדוקס אינו צריך להיות הסבר מדוע אחת הטענות נכונה, אלא מדוע אחת מהן אינה נכונה. האם האינטואיציה מוטעית, או שמא יש איזושהי טעות בדרך שמציע ניוקום להשפיע על העבר.
הרחבת קופסת הזכוכית
בעיית ניוקום הורחבה לשאלה כיצד תשתנה התנהגות הבוחר אם הקופסה הסגורה עשויה זכוכית. אם הבוחר רואה 1,000,000 דולר בתוך הקופסה, הוא יכול לקחת את שתי הקופסאות וכך לקבל גם 1,000,000 וגם 1,000 דולר. לעומת זאת, אם הוא רואה שהקופסה הסגורה היא ריקה, הוא עשוי להתרגז על שנמנע ממנו הפרס הגדול ולבחור רק את הקופסה הסגורה כדי להראות שהמשחק הוא רמאות. בכל מקרה, פעולותיו יהיו ההפך ממה שנחזה, מה שסותר את ההנחה שהנבואה היא תמיד נכונה.
או, במילים אחרות, הגרסה עם קופסת הזכוכית היא סתירה להשקפת העולם הדטרמיניסטית.
מחשבות על הפרדוקס
כמה טוענים כי הבעיה של ניוקום ראויה לתואר פרדוקס שכן היא מובילה על ידי חשיבה לוגית לסתירה עצמית. פעולותיו של הבוחר משפיעות על שהתרחש בעבר, ולכן מבחינה לוגית לא יכול להיות רצון חופשי, אלא ש"רצון חופשי" גם כן מוגדר בתוך הבעיה, אחרת הבוחר אינו באמת מבצע בחירה.
פילוסופים אחרים הציעו פתרונות רבים לבעיה, שמעלימים את טבעה הפרדוקסלי: חלק הציעו שאדם רציונלי יבחר בשתי הקופסאות, ואדם אי רציונלי יבחר בסגורה, ולכן אנשים רציונליים יצליחו יותר במשחק (מכיוון שנביא מדויק לחלוטין אינו יכול להתקיים), אך הצעה זו מתעלמת מעצם מהותו של הניסוי המחשבתי – ההנחה שנבואה אמיתית היא מן האפשר.
מכונות זמן ורצון חופשי
אחרים הציעו שבעולם עם נביאים מושלמים (או מכונות זמן, שכן מכונת זמן יכולה להיות כלי לביצוע התחזית) פעולות בהווה יכולות להשפיע על העבר. אם אדם יודע את העתיד, וידע זה משפיע על פעולותיו, אז אירועי העתיד יגרמו להשפעה בעבר. פעולותיו של הבוחר כבר "גרמו" לפעולתו של הנביא. יש המסיקים מכך שמכונות זמן או נביאים מושלמים יכולים להתקיים, ועל כן לא ייתכן קיומו של רצון חופשי, והבוחר יעשה את מה שהוא נידון לעשות. אחרים גורסים בדיוק ההפך: אי-אפשר לדעת במדויק את העתיד. כשמצרפים את שתי גישות אלו, הפרדוקס הוא הצהרה מחדש של הטיעון לפיו רצון חופשי ודטרמיניזם הם סותרים, שכן נביא מושלם דורש דטרמיניזם.
כמה פילוסופים טענו שפרדוקס זה שקול לפרדוקס הסבא, בו אדם חוזר בזמן לעבר ומתחיל שרשרת אירועים שמונעת חזרה זו עצמה.
מיכאל אברהם טוען בספרו מדעי החופש שהפרדוקס סותר את הדטרמיניזם מכיוון שהוא לא מאפשר ולו דיון היפותטי במצב שקיים יצור בעל חופש רצון, כלומר שאף ברמה הלוגית-מושגית לא מוגדר המושג 'בחירה חופשית ' יוצא מכך שהמושג הנ"ל כרוך בבעיה לוגית ולא רק בבעיה פיזית-מציאותית - טענה שלדעתו לא סבירה ולא מבוססת. נוסף על כך הוא טוען שהדטרמינזם במקרה קופסת הזכוכית יחייב את האדם לנהוג בצורה לא רציונלית מה שגורר סתירה לכאורה בין דטרמיניזם לבין רציונליות האדם.
הקשר לטיעון הבטלן
בספרו החתול שאיננו שם מצביע רון אהרוני על קשר ל-טיעון הבטלן (ר' פטליזם), אחד הרכיבים של בעיית חופש הרצון.
גם טיעון הבטלן וגם הדרך שמציע ניוקום להשפיע על העבר מבוססים על שקילות בין אירוע עבר לבין פעולה עתידית של הבוחר. טיעון הבטלן מסיק מן השקילות הזאת שמכיוון שאי אפשר להשפיע על העבר, גם אין לקבוע את תוצאת הפעולה בעתיד. ניוקום משתמש באותה שקילות כדי לומר שאם אפשר להשפיע על העתיד, אפשר גם להשפיע על העבר – מבחינה לוגית זהו בדיוק אותו טיעון.
ביתר פירוט: טיעון הבטלן אומר שאם העתיד נקבע על ידי העבר, אין טעם לנסות להשפיע על העתיד. למשל, אין טעם שאתכונן לבחינה של מחר, משום שתוצאותיה כבר "כתובות בכוכבים". למשל, אם מישהו ניבא את תוצאות הבחינה וכתב אותן בפתק, כבר אינני יכול לשנות את הכתוב בפתק, ולכן אינני יכול לשנות את ציון הבחינה. בטיעון הבטלן יש קשר בין תוצאות עתידיות (ציון המבחן) של בחירה(אם להתכונן לבחינה או לא) לבין אירוע בעבר (הכתוב בפתק), והטיעון אומר: "כיוון שאינני יכול להשפיע על העבר, אינני יכול להשפיע על העתיד". במצב בפרדוקס ניוקום נוצר קשר סיבתי בין תוצאות של בחירה (אם לקחת את הקופסה הפתוחה) לבין אירוע בעבר (אם יש כסף בקופסה הסגורה), והטיעון בעד ויתור על הבחירה בקופסה הפתוחה אומר "מכיוון שאני יכול להשפיע על העתיד, אני יכול להשפיע על העבר". זהו אותו טיעון, על דרך השלילה.
לנביא אין ידע מיוחד על העתיד
נניח שלנביא אין ידע מיוחד על העתיד והבוחר יודע זאת. ניתוח מנקודת מבטה של תורת המשחקים במקרה של ריבוי סיבובים הוא ישיר.
אם הבוחר רוצה למקסם את הרווח שלו והנביא רוצה למקסם את הדיוק של נבואותיו, הבוחר צריך לבחור בקביעות רק את הקופסה הסגורה. אם הבוחר יסטה מאסטרטגיה זו ויבחר את שתי הקופסאות, הוא ירוויח באותו הסיבוב אבל הנביא ישגה, וככל הנראה יגיב בסיבוב שלאחר מכן. קיימות שתי נקודות שיווי משקל נאש במשחק (נקודות שבהן אף אחד לא רוצה לשנות את בחירתו בהינתן הבחירה של השחקן השני) – אחת כאשר הבוחר בוחר לקחת את שתי הקופסאות והנביא מנבא זאת, והשנייה כאשר הבוחר בוחר לקחת את הקופסה הסגורה והנביא מנבא זאת. בוחר אינטליגנטי ינסה לעבור מנקודת שיווי המשקל הראשונה אל השנייה.
כעת נבחן מקרה שונה: לנביא אין ידע מיוחד של העתיד, אבל הבוחר מאמין שיש לו. קוראי "אמריקן סיינטיפיק" הגיבו לפרדוקס ביחס מוערך של 5 ל-2 לטובת בחירת הקופסה הסגורה בלבד. נביא שפועל מנקודת מבט זו (ובהנחה שהבוחר עצמו הוא קורא של "אמריקן סיינטיפיק") יאמין שהוא מסוגל להשיג דיוק של 71% לערך על ידי כך שתמיד ינבא שהבוחר ייקח את הקופסה הסגורה.
במקרה זה, הבעיה הופכת לניתוח של הערכות סיכונים. ניתן לראות זאת יותר בקלות אם ערכי הדולרים משתנים. למשל, אם הכמות בקופסה הפתוחה משתנה לדולר אחד, כמעט כל הבוחרים יבחרו את הקופסה הסגורה – הערך המוסף של דולר אחד פשוט לא שווה את הסיכון. מצד שני, כמעט כל הבוחרים יבחרו את שתי הקופסאות אם בקופסה הפתוחה יהיה סכום של 900,000 דולר.
דוד כנעני
דוד כנעני (18 בספטמבר 1912 - 22 במרץ 1982) היה סופר, מבקר ספרות, עורך ספרותי, מסאי ומתרגם ישראלי, איש קיבוץ מרחביה וחבר מערכת ספריית פועלים.
תולדות חייו
נולד ב-1912 בוורשה. עוד מנעוריו היה פעיל בתנועת השומר הצעיר. בשנת 1932 החל לפרסם בשבועון השומר הצעיר בוורשה. בשנת 1934 עלה לארץ ישראל ומאז היה חבר קיבוץ מרחביה. בשנת 1939 היה ממייסדיה של הוצאת "ספריית פועלים", שנוסדה במרחביה.
כנעני פרסם מאמרים ומסות בענייני סוציולוגיה וחברה, יהדות, ספרות והתנועה הקיבוצית. בפרט ידוע כעורכה של "האנציקלופדיה למדעי החברה", עליה זכה בפרס נפתלי למדעי הכלכלה והחברה עם צאת הכרך השלישי שלה ב-1967. בשנת 1961 זכה בפרס קוגל למדעי היהדות על ספרו "בתי מידות: מסות על חיי שיתוף".
מבחר ספרים שערך
כל הספרים בהוצאת ספריית פועלים אלא אם צוין אחרת.
בילי קריסטל
ויליאם אדוארד "בילי" קריסטל (באנגלית: William Edward “Billy” Crystal; נולד ב-14 במרץ 1948) הוא במאי קולנוע, שחקן, תסריטאי, מפיק וקומיקאי יהודי-אמריקאי.
חייו האישיים
קריסטל נולד במנהטן וגדל במחוז נסאו שבלונג איילנד, להורים יהודים. למשפחתו זיקה למוזיקה: אביו מנהל חנות מוזיקה בניו יורק ודודו הוא מפיק תקליטים. קריסטל הגיע לאוניברסיטה על מלגת בייסבול אך מעולם לא שיחק בייסבול באוניברסיטה, מכיוון שבאותה שנה תוכנית הבייסבול הושעתה והוא נאלץ לחזור לעירו. בניו יורק למד בימוי טלוויזיה אצל מרטין סקורסזה באוניברסיטת ניו יורק.
מ-1970 הוא נשוי לג'אניס גולדפינגר ולהם שתי בנות. ידוע כאוהד מושבע של קבוצת הכדורסל לוס אנג'לס קליפרס.
קריירה
תפקידו הראשון היה כדמות משנית בסדרה "בועות", ולאחר מכן הופיע במערכון שנחתך בסטרדיי נייט לייב. משנת 1976 הופיע במופעי סטנד-אפ והופעות אורח בתוכניות קטנות וב-1978 הופיע בסרט "Rabbit Test" בתפקיד הראשי. שיחק במספר סרטי קולנוע מצליחים כ"בואו נדבר על זה", "תעצרו את העיר, אני רוצה לרדת".
ב-1984 נכנס לראשונה לצוות השחקנים של "סטרדיי נייט לייב" באחד המערכונים המפורסמים של הסדרה. לאחר מספר הופעות בסדרות ובסרטים ביסס את מעמדו ככוכב כשהיה חלק מפאנל השעשועון "כוכבים בריבוע", שבו השתתפו אך ורק שחקנים הוליוודיים מפורסמים. באותה שנה שיחק בתפקיד קטן כמורטי הפנטומימאי בסרט "ספיינל טאפ" שביים רוב ריינר.
בשנת 1989, הוא הופיע בקומדיה הרומנטית "כשהארי פגש את סאלי". על השתתפותו בסרט, היה קריסטל מועמד לפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר בסרט קומדיה או מוזיקלי.
בשנת 1992 ביים את סרטו הראשון, "מר מוצ"ש" (Mr. Saturday Night), שקיבל מועמדות אחת לפרס האוסקר בו גם שיחק בתפקיד הראשי, ועל תפקידו קיבל מועמדות שלישית לפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר.
בשנת 2001 ביים את הדרמה הטלוויזיונית "61*" לרשת HBO, אודות שחקני הבייסבול רוג'ר מאריס ומיקי מנטל, אותם גילמו (בהתאמה) ברי פפר ותומאס ג'יין.
בין השנים 1990–2012 הנחה תשעה טקסי האוסקר.
ב-2005, זכה קריסטל בפרס טוני על המחזה שכתב "700 Sundays". לאחר הצלחת המחזה, הוציא קריסטל ספר הנושא את אותו שם.
בשנת 2021 ביים והפיק את הסרט "כאן והיום", ואף כיכב בו בתפקיד הראשי לצד טיפאני האדיש ופן בדג'לי.
לואיסה פוטורנסקי
לואיסה פוטורנסקי (בספרדית: Luisa Futoransky; נולדה ב-5 בינואר 1939) היא משוררת וסופרת ארגנטינאית ממוצא יהודי.
ביוגרפיה
לואיסה פוטורנסקי נולדה בבירת ארגנטינה, בואנוס איירס. בין השנים 1953 ו-1961 למדה מוזיקה בקונסרבטוריון העירוני של עיר הולדתה, ובין השנים 1965 ו-1968, במקביל ללימודי משפטים, למדה שירה אנגלו-סקסונית עתיקה ועכשווית בהנחייתו של חורחה לואיס בורחס בפקולטה למדעי הרוח של אוניברסיטת בואנוס איירס. בשנת 1967 סיימה את חוק לימודיה בפקולטה למשפטים והוסמכה לעבוד כעורכת דין. לאחר הסמכתה זכתה במלגה מארצות הברית ועברה קורס השתלמות בספרות באוניברסיטת איווה. פוטורנסקי שרוב משפחתה עלתה ארצה ביקרה פעמים אחדות בישראל וחייתה תקופות ממושכות באיטליה, בסין וביפן, עד אשר השתקעה בפריז בשנת 1981, עיר שבה עבדה במרכז ז'ורז' פומפידו ובסוכנות הידיעות הצרפתית כמתרגמת, כמתורגמנית וכעורכת עד פרישתה לגמלאות. ביותר מעשרים הספרים שכתבה, מחשבותיה המעמיקות והמקוריות משקפות נאמנה את העושר התרבותי, הלשוני והרוחני העצום שצברה במשך מסעותיה ונדודיה שארכו חלק ניכר משנות חייה, ולא בכדי היא זכתה הן למלגות והן לפרסים ספרותיים יוקרתיים לא רק בארגנטינה ובארצות הברית, אלא גם בספרד ובצרפת. פוטורנסקי גם עסקה בתרגום לספרדית ותרגמה, בין השאר, מיצירותיהם של יערה בן-דוד ומנחם פאלק.
תרגום שירתה לעברית
ראשוני שיריה של פוטורנסקי תורגמו לעברית כבר בסוף שנות התשעים של המאה העשרים, ואחדים מהם פורסמו בספר "השירים", אסופה של פסטיבל המשוררים הבינלאומי שנערך בירושלים בשנת 1997. האסופה ראתה אור באותה שנה בידיעות ספרים ובעריכת ויויאן אדן ודן דאור, ועמודים 130–137 בה כוללים שירים מאת פוטורנסקי הן בספרדית, שפת המקור, והן בתרגום לעברית. שירים נוספים מאת פוטורנסקי תורגמו לעברית בשני העשורים שלאחר מכן, אבל ספר שלם משירתה טרם ראה אור בתרגום לעברית, אף כי שיריה תורגמו לשפות רבות ובכללן אנגלית, גרמנית וצרפתית.
שפות דראווידיות
שפות דראווידיות היא משפחה של שפות המדוברות על-ידי העמים הדראווידיים בעיקר בדרום הודו, אך גם בחלקים מסוימים במרכז הודו ובחלקים של סרי לנקה, בנגלדש, נפאל, פקיסטן ובפי המהגרים במלזיה וסינגפור. במשפחה זו נכללות כ-73 שפות, ארבע מהן – טלוגו, טמילית, מלאיאלאם וקאנדה – מדוברות בפי כ-90% מדוברי השפות הדראווידיות. שפות אלה הן שפות כתובות מזה אלפי שנים והן שפות רשמיות במדינות ההודיות אנדרה פרדש (טלוגו), טאמיל נאדו (טמילית), קרלה (מלאיאלאם) וקרנאטקה (קאנדה). מספר הדוברים הכולל של שפות דראווידיות מוערך בלמעלה מ-215 מיליון.
קבוצות
השפות הדראווידיות מתחלקות לקבוצות הבאות:
תכונות עיקריות
הלשונות הדראווידיות הן לשונות צירופיות העושות שימוש נרחב בסיומות.
שמות העצם בלשונות הדראווידיות מצויים בשתי צורות – צורת היחסה הישירה והיחסה העקיפה (צורה הקרויה באופן מתאים גם "הבסיס הנוטה"). בלשונות מסוימות (טלוגו) ישנם שמות עצם המופיעים גם באקוזטיב (יחסת המושא הישיר).
הצורה הישירה משמשת לסימון האלמנט המיוצג בפועל או אחד האלמנטים במשפט שמני. הצורה העקיפה משמשת כבסיס אליו מצטרפים צורני נטייה המציינים יחסות שונות (דאטיב, לוקטיב וכו').
כתוצאה ממצב זה יש המתארים את נטיית השם בלשונות הדראווידיות כנטיית שכבות – בשכבה הראשונה ניתן למצוא את הצורה הישירה או העקיפה של שם העצם, אליה מצטרף אלמנט השייך לשכבה השנייה ומסמן יחסה באופן ספציפי יותר. אל צירוף זה, המכיל שם עצם ביחסה העקיפה וסמן יחסה, ניתן לצרף מילות יחס שונות.
כך לדוגמה ניתן למצוא בטלוגו את שם העצם తమ్ముడు (tammuḍu) – אח צעיר. זו צורת היחסה הישירה של שם העצם. צורת היחסה העקיפה של שם זה היא తమ్ముడి (tammuḍi). לצורה זו מתוספות סופיות שונות לציון היחסות השונות. לדוגמה, తో (tō) לסימון יחסת האינסטרומנטל – తమ్ముడితో  (tammuḍitō), הסופית కు/కి  (ku/ki) לציון יחסת הדאטיב – తమ్ముడికి  (tammuḍiki), ועוד. הצורה העקיפה משמשת גם לסימון הרחבה גנטיבית, כך לדוגמה తమ్ముడి చొక్కా (tammuḍi cokkā), החולצה (చొక్కా) של האח הצעיר.
ניתן להדגים את האופי האגלוטינטיבי של הלשונות הדראווידיות באמצעות צורת הרבים של הנטיות השמניות. כך לדוגמה צורת הריבוי של שם העצם బొమ్మ (bomma) – בובה, היא బొమ్మలు  (bommalu) ביחסה הישירה ו־బొమ్మల  (bommala) ביחסה העקיפה. לצורת ריבוי זה אפשר לצרף את סימני היחסות; כך למשל, బొమ్మలతో (bommalatō) – עם/באמצעות הבובות.
מוצא וקשר למשפחות לשוניות אחרות
השפות הדראווידיות המדוברות כיום עברו התאמה ואימוץ מילים מסנסקריט ומשפות אחרות.
יוג'ין לינדן
יוג'ין לינדן (1912–1983) היה מנצח וחלילן אמריקאי.
בראשית שנות ה-30' היה עוזר מנצח בפורטלנד, אורגון, אך ויתר על משרתו המבטיחה כדי להקים תזמורת משלו בטקומה, וושינגטון. בשנת 1933, בן 22 בלבד, החל לגייס נגנים לתזמורתו, והקונצרט הראשון התקיים בשנת 1934. בשנתיים הראשונות היה מצב התזמורת קשה ולינדן עבד ללא שכר והתפרנס למחייתו ממתן שיעורי חליל צד. הוא המשיך להתגורר בפורטלנד והיה מגיע לעבודה עם התזמורת באוטובוס או בטרמפים. בשנת 1936 השתפר מצבה הפיננסי של התזמורת, שיכלה עתה לשלם משכורות סדירות לנגניה, 65 במספר.
ב-1934 קיבל לינדן מלגה מן מאוניברסיטת מוצרט בזלצבורג ונסע לזלצבורג ללמוד אצל המנצחים ברונו ולטר, ארטורו טוסקניני ופליקס ויינגרטנר.
בין השנים 1948 ל-1950 היה יוג'ין לינדן מנהלה המוזיקלי של תזמורת סיאטל.
עיטור לוחמי המדינה
עיטור לוחמי המדינה (על"ה) הוא עיטור ישראלי המוענק על ידי משרד הביטחון, למי שהיה חבר בארגונים צבאיים או בעלי אופי צבאי, מארגון השומר ועד לתקומת המדינה. התקופה הקובעת לשירות בארגונים אלה, המזכה בעיטור היא 1909–1948. העיטור מעוצב כמנורה מסוגננת, שבמרכזה להבה, הדומה גם לטיפת דם. העיטור עוצב על ידי האחים שמיר ב-1968.
זכאות לעיטור
מתוך החלטת ועדת השרים לענייני סמלים וטקסים:
חלוקת העיטור החלה בשנת 1968. את העיטור ניתן לענוד על לבוש אזרחי או צבאי. במקרה של הענקת העיטור ללובשי מדים, הוא נענד (בגרסה מוקטנת) על אות מלחמת הקוממיות.
יוהאן (פירושונים)
{{פירושונים|
ראו גם
}}
המנון נורווגיה
הו, נאהב ארץ זו (בנורווגית Ja, vi elsker dette landet) הוא ההמנון הלאומי של נורווגיה. מילות ההמנון נכתבו על ידי ביירנסטרנה ביירנסון בין השנים 1868-1859 והלחן נכתב על ידי ריקרד נורדראק ב-1864. לשיר המקורי היו שמונה בתים, אולם נהוג לשיר רק את הראשון ושני האחרונים. ההמנון בוצע לראשונה בחגיגות היובל לחוקת נורווגיה ב-27 במאי 1864.
אף על פי כן, לנורווגיה יש גם המנון מלכותי - Kongesangen. להמנון זה כמה גרסאות, שהראשונה בהן נכתבה על ידי הנריק ורגלנד. אולם הגרסה שמשתמשים בה כיום היא זו של גוסטב ינסן (Gustav Jensen), שכתב את הגרסה שלו לכבוד הכתרתו של הוקון השביעי למלך נורווגיה ב-1906. גרסתו של ינסן הושפעה מהמנון הממלכה המאוחדת, והלחנים שלהם זהים.
ספארי (פירושונים)
{{פירושונים|* ספארי – צפייה בחיות בר בסביבתם הטבעית, בדרך כלל ברכב.
ראו גם
}}
פורטיס (יצרן שעונים)
פורטיס (Fortis Uhren AG) היא יצרנית שעוני יד שווייצרית.
החברה נוסדה בשנת 1912. בשנת 1926 החלה לייצר ולשווק את השעון הראשון בעולם הנטען מעצמו. השעון המיר את תנועות היד של העונד לאנרגיה קינטית שהפעילה את השעון.
מאז 1994 מייצרת החברה שעוני יד שפותחו ביחד עם סוכנות החלל הרוסית. היא מספקת שעונים לקוסמונאוטים של רוסיה הנשלחים למשימות בתחנת החלל הבינלאומית.
תהליך ברגיוס
תהליך ברגיוס הוא שיטה לייצור פחמימנים נוזליים לשימוש כדלק סינתטי, על ידי הידרוגנציה של ליגניט (פחם חום) בטמפרטורה ולחץ גבוהים. התהליך פותח לראשונה על ידי פרידריך ברגיוס ב-1913, שזכה בפרס נובל לכימיה בשנת 1931.
התהליך
ליגניט או פחם תת-ביטומני, נטחנים לאבקה דקה, ומעורבבים עם שמן תעשייתי כבד הממוחזר מהתהליך. בדרך כלל מוסיפים זרז כלשהו לתערובת. במהלך השנים פותחו מספר זרזים, ביניהם טונגסטן או מוליבדנום סולפיד, בדיל או ניקל אולאט ואחרים.
מכניסים את התערובת לכור (כלי התגובה). התגובה מתרחשת בטמפרטורה של 400 עד 500 מעלות צלזיוס, ולחץ גז מימן של 20 עד 70 פסקל. התגובה מייצרת שמנים כבדים, בינוניים, בנזין וגזים. ניתן לתאר את סך התגובה כך:
ניתן להעביר את הפרקציות השונות לעיבוד נוסף (כמו פיצוח, רפורמציה קטליטית) לייצור דלק סינתטי באיכות הרצויה. בסך הכל, 97% מהפחמן בחומר התגובה מומר לדלק סינתטי. ניתן לייצר את המימן הדרוש לתהליך מפחם, בעזרת תהליך רפורמצית קיטור.
התהליך שימש את גרמניה הנאצית להפקת דלק נוזלי לשימושה בזמן מלחמת העולם השנייה - לגרמניה היו משאבי פחם גדולים, אך הסתמכה על יבוא נפט, ובעת המלחמה יבוא זה נפגע קשות. כיום, החברה הדרום אפריקנית סאסול משתמשת בתהליך דומה לייצור דלק נוזלי מפחם.
לוח בקרה
לוח בקרה או לוח שעונים הוא לוח או צג, לרוב שטוח, המשמש להצגת מידע ונתונים להמחשת תפקודה של מכונה כלשהי.
שימוש
לוח הבקרה הוא האמצעי המאפשר שיתוף מידע, פיקוח ותיאור האופן בו המכונה עובדת, ועוזר למצוא משאבים לקבלת מידע נוסף.
ישנם מספר רב של מכונות וכלים בהם מותקנים לוחות אלו:
בספינות, במטוסים ובכורים גרעיניים, לוח הבקרה מכיל גם מתגי בקרה ושליטה מלבד הצגת נתונים למפעיל.
ראו גם
Control panel (engineering) Panneau de configuration Bedieningspaneel Приборная панель
אליפות הטלוויזיה של ROH
אליפות הטלוויזיה של ROH (באנגלית: ROH World Television Championship) היא תואר אליפות השייך לארגון ההיאבקות Ring of Honor (ROH). האליפות הוכרזה ב-20 בינואר 2010. האלוף הנוכחי הוא סמואה ג'ו.
היסטוריה
ב-20 בינואר 20210, הוכרז באתר הרשמי של ROH על יצירת אליפות הטלוויזיה של ROH. טורניר בן 8 משתתפים תוכנן על מנת לקבוע את אלוף הטלוויזיה הראשון. הטורניר החל ב-4 בפברואר והסתכם ב-6 בפברואר בפילדלפיה, פנסילבניה במסגרת הקלטות התוכנית Ring of Honor Wrestling. בנוגע להוספת חגורת האליפות החדשה, נשיא ROH, קארי סילקין אמר: "דיברנו על הוספת חגורת אליפות משנית במשך זמן מה. לא רק שהיא תעניק לאתלטים של Ring of Honor מטרה אדירה לעבוד עבורה, אלא גם תעניק לשותפה הגדולה שלנו, HDNet, אליפות שתוגן במסגרת תוכנית הטלוויזיה. אנחנו שמחים לברך באופן ציבורי את HDNet על ההזדמנות להוסיף את אליפות זו למופע הטלוויזיוני."
חגורת אליפות משנית זו היא השנייה בגודלה במחלקת היחידים של ROH. חגורת אליפות היחידים המשנית הראשונה, אליפות פיור של ROH, נוצרה ב-14 בפברואר 2004, עד שאוחדה עם אליפות העולם של ROH ב-12 באוגוסט 2006. אליפות פיור של ROH חזרה לפעול כאליפות יחידים משנית בינואר 2020. לאחר ההכרזה על יצירת אליפות הטלוויזיה של ROH, ג'יימס קאלדוול מהאתר PWTorch.com נתן את תגובתו: "אני אוהב את הרעיון. צעד זה יעניק למתאבקים הבינוניים ברוסטר של ROH את ההזדמנות להתמודד על אליפות שתקפיץ אותם בעתיד במעלה סולם הדרגות של החברה".
לאחר שהמופע Ring of Honor Wrestling בוטל במרץ 2011, חגורת האליפות הפכה ללא פעילה. אף על פי שדניאלס הפסיק להגן עליה, הוא המשיך לנשוא את חגורת אליפות זו כחלק מדמותו הרעה והבלתי חביבה על הקהל. עם מכירת ROH לקבוצת השידור סינקלייר ותכנון קיום מופע טלוויזיוני בחודש ספטמבר, ארגון ההיאבקות ROH החזיר לפעילות את חגורת אליפות זו בחודש יוני במסגרת האירוע Best in the World.
טורניר להכתרת האלוף הראשון (2010)
הטורניר להכתרת האלוף הראשון נמשך כיומיים בין התאריכים 4 בפברואר 2010 ל-6 בפברואר 2010 במסגרת קרבות ששודרו בתוכנית Ring of Honor Wrestling. לעומת זאת, עקב תנאי מזג אוויר קשים באזור פילדלפיה, יום הצילומים השני בוטל. הטורניר הסתכם לאחר חודש, ב-5 במרץ, כשארגון ההיאבקות ROH הקליט את יום הצילומים השני. ארבעת המתאבקים השניים מתוך שמונה בדירוג של הטורניר הוכרזו ב-22 בינואר 2010: רת' טייטוס (8), אל ג'נריקו (7), אדי אדוארדס (6) ודליריוס (5). יתר המתאבקים נחשפו ב-26 בינואר 2010: קווין סטין (1), קני קינג (2), קולט קבנה (3) ודייבי ריצ'רדס (4). הסיבוב הראשון נקבע באירוע הראשון, שהתקיים ב-5 בפברואר, כאשר סטין, קינג, ריצ'רדס ואדוארדס המשיכו לסיבוב השני. ב-5 במרץ, אדוארדס וריצ'רדס המשיכו לגמר הטורניר, שבו אדוארדס גבר על ריצ'רדס וכתוצאה מכך הפך לאלוף הטלוויזיה הראשון של ROH. הקרבות בטורניר שודרו במהלך שישה פרקים של התוכנית Ring of Honor Wrestling. הקרב הראשון של הסיבוב הראשון, שבו סטין גבר על טייטוס שודר ב-8 במרץ. באותו הפרק, קינג ניצח את אל ג'נריקו. קבנה נגד אדוארדס היה הקרב השלישי מהסיבוב הראשון, ששודר בפרק של 15 במרץ. ריצ'רדס נגד דליריוס היה הקרב שסגר את הסיבוב הראשון וגם הוא שודר באותו הפרק. הקרב הראשון מהסיבוב השני בין סטין לאדוארדס שודר ב-12 באפריל, ובו אדוארדס המשיך לגמר, בעוד שב-19 באפריל, ריצ'רדס העפיל לגמר לאחר שניצח את קינג. בפרק של התוכנית ב-26 באפריל, אדוארדס ניצח את ריצ'רדס בגמר הטורניר והפך לאלוף הטלוויזיה הראשון של ROH.
קטו (מיתולוגיה)
קֶטוֹ (ביוונית עתיקה :Κητώ, Kētō, "מפלצת הים"), היא אלת הים במיתולוגיה היוונית, בתם של גאיה ופונטוס.
קטו גם נקראה בדרכים שונות בשם Crataeis (Κράταιις, Krataiis, מ κραταιίς "אדיר").
כדמות מיתולוגית, היא בולטת בעיקר כאם למפלצות מצולות מנישואיה לפורקיס. הגוף הטרנס-נפטוני 65489 Ceto נקרא על שמה, והלוויין שלו אחרי פורקיס.
דמות זו נבדלת מאוקיינידים המכונים בשם קטו, וממגוון יצורים מיתולוגיים המכונים קטוס (ברבים קטייא). ביוונית עתיקה "קטו" משמש שם כללי עבור "מפלצת ים".
קטו בטקסטים עתיקים
לפי תאוגוניה של הסיודוס ילדיהם של פורקיס וקטו הם: אקידנה, גורגונות (Euryale, Stheno והידועה לשמצה מדוזה),
(Graeae (Deino, Enyo, Pemphredo, Perso, ולאדון, הנקרא גם דרקון הספריוס ("הספריאן דרקון", או הקרדון של הספרדיס). ילדים אלו נוטים להיות עקביים על פני מקורות, למרות שלאדון לפעמים מצוטט כבנם של אקידנה וטייפון ולכן נכדם של פורקיס וקטו.
הומרוס מתייחס לטוסה, אמו של פולימפוס באודיסאה, כביתה של פוריקס, אך לא ציין אם קטו היא אמא שלה.
Ceto בתרבות הפופולרית
קטו מופיעה בספרו של ריק ריורדן  אות אתנה, שבו היא ואחיה-בעלה פורקיס מפעילים אקווריום המציג הופעות על ידי מפלצות ים ועוד יצורים מיתולוגיים מתחת למים. פרסי ג'קסון ופרנק ג'אנג, צאצאים של פוסידון, כלואים על ידי פורקיס. הם חולצו על ידי הסאטיר המאמן גליסון הדג', אשר בעט בראשה של קטו והציל את פרסי ופרנק. זה מכעיס את קטו השולחת את Skolopendra לתקוף את הספינה שלהם ארגו II, אך הייצור מובס על ידי Ichthyocentaurs המבטיח להביס את קטו ופורקיס.
פלאטון
פלאטון (באנגלית: Platoon, מחלקה בצבא) הוא סרט קולנוע אמריקאי על מלחמת וייטנאם משנת 1986, שנכתב ובוים על ידי אוליבר סטון בכיכובם של טום ברנג'ר, וילם דפו וצ'ארלי שין. זהו הסרט הראשון בטרילוגיית הסרטים על מלחמת וייטנאם אותם ביים אוליבר סטון. השני בטרילוגיה הוא נולד בארבעה ביולי משנת 1989 בכיכובו של טום קרוז, המבוסס על סיפורו האמיתי של רון קוביק, חייל אמריקאי משותק, בוגר מלחמת וייטנאם, פעיל פוליטי שמתנגד למלחמה ותומך בזכויות האדם לאחר שהוא מרגיש שהמדינה עבורה הוא נלחם בגדה בו. והשלישי, אשר גם הוא מבוסס על סיפור אמיתי, הוא שמים וארץ משנת 1993, בכיכובם של טומי לי ג'ונס והשחקנית ג'ואן צ'ן אשר מתרכז במלחמה מנקודת המבט הנשית ומספר את סיפורה המרגש של בת כפר קטן העוברת על בשרה את מוראות המלחמה.
אוליבר סטון עצמו התגייס בשנת 1967 לצבא ארצות הברית, עבר הכשרה כלוחם בחיל הרגלים, שובץ בדיוויזיית החי"ר ה-25 ובהמשך בדיוויזיית הפרשים הראשונה (מוטסת), ולחם במלחמת וייטנאם. סטון נפצע פעמיים במהלך שירותו וזכה באותות כוכב הארד בעבור גבורה בשדה הקרב ובלב הארגמן הניתן על פציעה בעת לחימה. לשירותו הצבאי השפעה גדולה על יצירתו. עם סיום שירותו וחזרתו לארצות הברית החל בכתיבת התסריט, שמהווה אנטי-תזה לתפישת המלחמה כפי שהוצגה בסרט "הכומתות הירוקות" (1968) בכיכובו של ג'ון ויין. הסרט נוקט בגישה ביקורתית נוקבת כלפי המלחמה ומבוסס בחלקו על התנסויותיו של הבמאי. את דמותו של גיבור הסרט, כריס טיילור, עיצב סטון במידה רבה על בסיס סיפורו האישי.
ההגעה לווייטנאם
טוראי כריס טיילור (צ'ארלי שין) הוא חייל צעיר בצבא האמריקאי שהגיע זה עתה לווייטנאם יחד עם טירונים נוספים במטרה להחליף חיילים שנהרגו במהלך הקרבות. לפני הגיעו נשר מהקולג' בו למד, בהרגשה שלימודיו אינם מובילים אותו לשום מקום. טיילור סבור כי אין זה הוגן שבני השכבות הנמוכות נאלצים לשאת בנטל המלחמה בעוד שילדי העשירים יכולים להשתמט מגיוס החובה שהונהג אז, ולכן מחליט להתגייס בעצמו. הוא מתנדב לחיל הרגלים ונשלח לאחר הכשרתו לדיוויזיית החי"ר ה-25 (המכונה "ברק טרופי"). בהגיעו לווייטנאם, הוא רואה את ותיקי הקרבות שזה עתה סיימו את שירותם הצבאי מתגרים במגויסים החדשים בזמן שהם עולים למטוס התובלה חזרה הביתה.
בתוך שבוע נעלמת התלהבותו הראשונית של טיילור והופכת לתסכול וחרטה כשהוא נאלץ לצאת לפטרולים אינסופיים, לעסוק בחפירת שוחות ולבצע מטלות סיזיפיות אחרות המוטלות על החיילים הצעירים. במארב הלילי הראשון שלהם, נרדמים החיילים בזמן השמירה ומותקפים על ידי צבא צפון-וייטנאם. אחד החיילים החדשים שהגיע יחד עם טיילור, נהרג כתוצאה מהתפוצצות של רימון יד שהושלך על ידי אחד מחבריו למחלקה והחטיא את מטרתו. טיילור עצמו נפגע בצוואר מהרסס.
דילמות מוסריות
לאחר חזרתו לבסיס של טיילור הוא זוכה להערכה רבה יותר (משום שנפצע בקרב), ומתיידד עם כמה מהחיילים הוותיקים שחושפים בפניו את "העולם התחתון": בונקר צבאי נטוש שהוסב למועדון לילה, שם הם שותים בירה, מעשנים מריחואנה ואופיום ורוקדים לצלילי מוזיקת נשמה. ביום המחרת, במהלך סיור שגרתי מגיעה המחלקה למוצב אמריקאי שהותקף על ידי האויב. שני חיילים מתפוצצים כשהם מפעילים מלכודת שהוסתרה מתחת לחבילת מסמכים. גופתו של חייל נוסף מתגלית לאחר שהם עוזבים את שטח המחנה ועליה סימני התעללות קשים.
בהמשך הסיור מגיעים החיילים לכפר קטן, מספר קילומטרים צפונה, בו הם מאמינים שמסתתרים כוחות אויב. בהגיעם לכפר הם מגלים מצבורי נשק ומזון שלדברי המקומיים - חיילי צבא צפון-וייטנאם כפו עליהם לאחסן שם. החיילים, מותשים וכועסים על מות חבריהם, מוציאים את תסכולם על תושבי הכפר. הם רוצחים ומענים מספר תושבים ולבסוף מעלים את הכפר באש. בסצנה האחרונה מתרחש אונס קבוצתי של נערה צעירה (שטיילור מפסיקו באמצע). סמל המחלקה אליאס (וילם דפו) שהיה עד למעשים הנפשעים שבוצעו תחת פיקודם של הסמל בארנס (טום ברנג'ר) וסגן וולף (מארק מוזס), תוקף את בארנס ומחליט לדווח עליהם למפקד הפלוגה. כריס, שהעריץ תחילה את בארנס, נוטה כעת יותר לכיוונו של אליאס, בעוד תומכיו של בארנס משתעשעים באפשרות לחסל את אליאס כדי למנוע ממנו להעיד על מקרי הרצח של המקומיים.
יחד עם זאת, בארנס אינו מוצג בסרט כסדיסט אכזרי רק לשם סיפוק היצר שלו. לכאורה, הוא עושה זאת למען חייליו ולמען המשימה. אי-לכך, מעשיו שאינם מוצדקים בכל קנה מידה שהוא, מובנים היטב בהתחשב בנסיבות בהן נאלצו החיילים האמריקאים להילחם. בארנס מעריך את חייליו ומוכן לבצע את המשימה בכל מחיר, גם כאשר זה כרוך בעבירה על החוקים והתקנות. למעשה, לאורך כל הסרט אנו עדים למאבק הפנימי המתחולל בקרב טיילור ובתוך יחידתו. על אף שרשמית האויב הוא צבא צפון-וייטנאם, מוצא עצמו טיילור בליבו של מאבק בין שני הסמלים: בארנס האכזרי והפרקטי, ואליאס האידאולוגי והמוסרי. בסופו של דבר, טיילור נמצא לצד אליאס.
התנקשות ונקמה
במהלך פטרול נוסף צועדת המחלקה הישר לתוך מארב של צבא צפון-וייטנאם. סגן וולף אינו מצליח להסתער על התוקפים והיחידה סופגת אבדות. סמל אליאס צופה כי כוחות האויב יאגפו אותם ומציע להכין להם מארב נגדי. למרות שוולף סקפטי לגבי התוכנית - בארנס מסכים לה ואליאס יוצא עם שלושה חיילים נוספים (טיילור ביניהם) כדי לאתר את החיילים הצפון-וייטנאמים. בינתיים, סגן וולף שמתגלה כמפקד לא מקצועי וחסר ניסיון מבקש סיוע ארטילרי (ולמעשה מסכן את חיי חייליו - הקרובים מאוד להפגזות). למחלקה יש פצועים רבים ובארנס קורא להם לסגת - ומשאיר את אליאס ואנשיו ללא חיפוי.
בזמן שהחיילים נסוגים לכיוון המנחת וממתינים לחילוץ אווירי, בארנס חוזר לבדו לשטח הלחימה - לכאורה על מנת לחלץ את אליאס וחייליו. הוא פוגש בשלושת החיילים ומורה להם לנוע לכיוון המנחת. כאשר הוא מאתר את אליאס, הוא יורה בו.
בארנס חוזר למחלקה וטיילור שואל אותו היכן אליאס. בארנס מבשר לו כי הוא נהרג. ואולם, בזמן החילוץ המוסק - רואה כל המחלקה את אליאס הפצוע קשה נורה על ידי החיילים הצפון-וייטנאמים ומת. כעת חושד טיילור שבארנס גרם למותו של אליאס ומשוחח עם חבריו ליחידה על חיסול בארנס כנקמה. בארנס וטיילור מתעמתים בבונקר.
לאחר שמתקבלות ידיעות מודיעיניות על התקדמות יחידות צפון-וייטנאמיות דרומה בנתיב הו-צ'י-מין, נשלחת הפלוגה כולה בחזרה לשטח הלחימה במטרה לשמש פיתיון לאויב. הקרב מסתיים בהשמדה כמעט מוחלטת של הפלוגה לאחר התקפות אינטנסיביות של צבא הצפון והפצצת השטח בנפלם (על ידי מטוסים אמריקאים).
באחת מסצינות השיא של הסרט, הפלוגה נלחמת בקרב לילי ורבים מהחיילים נהרגים או נפצעים בכאוס השורר בשדה הקרב. בארנס נאבק בחיילי האויב בעזרת את חפירה. הוא נפצע מירי, ניצל הודות להתערבותו של טיילור - אך תוקף גם אותו. ברגע האחרון מופלת לידם פצצה הגורמת לשניהם לאבד את ההכרה. כאשר טיילור מתעורר הוא מוצא עצמו מוקף בגופות. הוא לוקח רובה AK-47 (קלשניקוב) מחייל וייטנאמי הרוג ומשוטט בזירת הקרב (בחירת הקלשניקוב, נשקו של האויב, מסמלת את הדילמה באשר לאויב האמיתי). הוא מתעלם מחייל וייטנאמי פצוע (שעלול להרוג אותו) וכעת ברור שמטרתו היא נקמה בבארנס.
כאשר טיילור מוצא את בארנס הפצוע הוא מכוון אליו את הרובה, למרות שבארנס מבקש ממנו לקרוא לחובש. בארנס מביט בו בזלזול ואומר לטיילור לירות בו. טיילור יורה שלושה כדורים בחזהו של בארנס והורג אותו. אחד החיילים הבודדים ששרדו את הקרב הקשה, טוראי פרנסיס, מגיח מהבונקר נבעת מהעובדה שהוא עדיין חי (ולכן ייאלץ להמשיך את שירותו בווייטנאם). הוא שולף סכין ודוקר את עצמו בירך.
לאחר שטיילור ניצל מהקרב הקשה וכוח מגיע לחלצו - הוא שומט מידו רימון (צ'ארלי שין סבר כי בשלב זה הדמות שגילם תפתח נטיות אובדניות, דבר שלא נכלל בתסריט, אך אוליבר סטון החליט לאמצו).
מסוק מחלץ את כריס ופרנסיס הפצועים מזירת הקרב. כריס עומד לשוב לביתו בארצות הברית כאדם שונה לאחר שהושפע עמוקות מהמראות ומהחוויות שעבר בווייטנאם. הוא מציין כי לאלו ששרדו יש מחויבות לאלו שנהרגו ומהרהר על חייו שהושפעו משני אבות רוחניים, בארנס ואליאס.
משמעות הסרט
הסרט קיבל שבחים רבים וביקורות אוהדות על כך שהציג את האלימות האכזרית והערפול המוסרי שמהווים את מציאות מלחמת הגרילה, כאשר מפקדים צריכים לבחור בין חיי חייליהם לבין הרג ועינוי אזרחים התומכים לכאורה בלוחמי הגרילה. חלקם של החיילים האמריקאים בסרט מוצגים כרוצחים שאינם מבחינים בין חיילים ולוחמי גרילה לבין אזרחים תמימים. הם מלאי זעם על חבריהם שנהרגו ומגיבים בהרג ועינוי הכפריים הווייטנאמים. הסרט נאסר להקרנה בווייטנאם בשל הסצנות האלו.
כמו כן, עוסק הסרט בנושאים רבים שנותרו שנויים במחלוקת: השימוש הנפוץ בסמים, יחסי ניצול בין חיילים ותיקים לצעירים ורצח של מפקדים וקצינים.
למרות שפלאטון אינו הסרט הראשון העוסק במלחמת וייטנאם, הוא ככל הנראה הראשון שעוסק בהשפעת המלחמה על החייל הפשוט לאורך העלילה כולה. כריס טיילור הגיע לווייטנאם חדור תחושה פטריוטית של שירות המולדת, אך מתפכח במהרה לאחר שהוא רואה את חבריו נהרגים באכזריות, משתתף בפטרולים חסרי תועלת וצופה מהצד בהתנהגותו של בארנס במלחמה.
יעקב קמחי
יעקב קמחי (נולד ב-1947, תל אביב) הוא סופר ילדים, מאייר, צייר וגרפיקאי.
ביוגרפיה
יעקב קמחי שירת בנח"ל והשלים את הגרעין שלו בקיבוץ נחשולים שבחוף הכרמל. לאחר נישואיו השתקע במושב נווה ירק, ועסק בתחומי אמנות שונים ומגוונים: הוא כתב ואייר ספרי ילדים, פרסם את רישומיו ואת הקריקטורות שלו בעיתונות ובכתבי העת, ביניהם שבועון צה"ל "במחנה, ואייר את ספריהם של כמה סופרים ידועים, כגון סמי מיכאל, דורית אורגד, שלמה ניצן ואחרים. לימים חזר בתשובה ועבר לבני ברק, והמשיך לאייר ולחבר סיפורים קצרים.
ציוריו ואיוריו של יעקב קמחי הם מלאי דמיון והומור, אותנטיים ומקוריים. בשנים האחרונות עוסק יעקב קמחי בציור, משתתף בתערוכות קבוצתיות ואף מציג תערוכות יחיד.
פישצ'ץ
פישצ'ץ (בפולנית: Piszczac) הוא כפר במחוז ביאלא פודולסק שבפרובינציית לובלין בפולין, בסמוך לגבול בלארוס, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית.
תולדות היישוב
היישוב נזכר לראשונה במאה ה-15 ככפר פרטי בבעלות אצולה, ולאחר מכן הוענקו לו זכויות עיר. באמצע המאה ה-17 נהרס היישוב כתוצאה מפלישת האימפריה השוודית.
במהלך מלחמת העולם הראשונה ננטש היישוב זמנית, בשל הפיכתו לזירת קרבות בין צבאות רוסיה וגרמניה.
יהודי פישצ'ץ
התיעוד הראשון לישיבת יהודים בכפר הוא מהמחצית השנייה של המאה ה-18. לאחר מלחמת העולם הראשונה שבו לכפר רק חלק מיהודיו. בין מלחמות העולם נמנו ביישוב כ-400 יהודים, כמחצית מתושביו, והתקיימה בו פעילות של המפלגות היהודיות השונות. בשנת 1937 פרעו פולנים ביהודי היישוב, תוך ניפוץ שמשות בבתיהם.
במסגרת הסכם ריבנטרופ–מולוטוב נכלל היישוב בתחום השלטון הגרמני בפולין בסוף ספטמבר 1939. בשלב זה נותרו ביישוב כ-200 יהודים, אך בהמשך העבירו אליו הגרמנים מאות יהודים מכפרי הסביבה וכ-700 עובדי כפייה יהודים. יהודי היישוב חויבו בענידת סרט זרוע ובביצוע עבודות כפייה, ומעת לעת נרצחו חלקם. בהמשך, רוכזו יהודי היישוב בגטו שהוקם בו.
באוקטובר 1942 שילחו שוטרים פולנים את כל יושבי הגטו שבכפר בקרונות משא למחנה ההשמדה סוביבור. בשעת הסלקציה, שולחו מעט מיהודי הגטו לעבודה במיינדזיז'ץ פודלסקי.
סיון טולדו
סיון אברהם טולדו (נולד ב-17 במאי 1966) הוא מדען מחשב ישראלי, פרופסור למדעי המחשב בבית הספר למדעי המחשב של אוניברסיטת תל אביב ומאוקטובר 2020 מכהן כראש בית הספר למדעי המחשב.
ביוגרפיה
נולד בתל אביב לאדריכלית עליזה טולדו. למד בבית הספר אליאנס תל אביב. בשנת 1991 קיבל תואר ראשון במתמטיקה ומדעי המחשב ותואר שני במדעי המחשב, במסגרת התוכנית הבין-תחומית לתלמידים מצטיינים ע"ש עדי לאוטמן של אוניברסיטת תל אביב. בשנת 1995 קיבל תואר דוקטור במדעי המחשב מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT), על עבודה שכותרתה "Quantitative Performance Modeling of Scientific Computations and Creating Locality in Numerical Algorithms", שנעשתה בהנחייתו של צ'ארלס לייזרסון. את הפוסט-דוקטורט עשה במרכז המחקר תומאס ג'יי ווטסון של חברת IBM ובזירוקס פארק. בשנת 1998 הצטרף לסגל האקדמי של אוניברסיטת תל אביב.
בשנים האקדמיות 2007/8 ו-2008/9 היה פרופסור אורח מכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. באוקטובר 2020 מונה לראש בית הספר למדעי המחשב.
תחומי מחקרו הם חישוב מדעי קומבינטורי (Combinatorial Scientific Computing) ו.
בשנת 2020 יצא לאור, בהוצאת SIAM, ספרו "Location Estimation from the Ground Up".
נתן שפירא הירושלמי
רבי נתן שפירא הירושלמי (נקרא גם: נתן בן ראובן דוד (טעביל) שפירא, החיד"א מזכיר אותו בשם "הרב הנשי"א" - ה'רב נ'תן ש'פירא י'שמרהו א'להים; נולד בקרקוב, ונפטר ברגיו שבאיטליה בסביבות שנת תכ"ז, 1667), היה רב, דיין ומקובל ושד"ר בירושלים. בשנת תט"ו (1655) הוא נשלח על ידי עדת האשכנזים בירושלים לאיטליה, הולנד ואשכנז והשתמש באמצעי תעמולה רבים לאיסוף כספים, ולא נמנע מלקבל תרומות מנוצרים. נמצא חתום על תעודה בירושלים בשנת תי"ז (1657). הוא חי באיטליה כעשר שנים עד פטירתו.
בספר "גינת ורדים" מאת ר' אברהם הלוי מסופר שרבני ירושלים התירו לו לקחת אשה נוספת פרט לאשתו הראשונה בחתימת היתר מאה רבנים, והוא גר עם שתי נשיו בחצר בית הכנסת הספרדים.
כאשר יצא לשליחות מארץ ישראל לאירופה, הוא נפגש בוונציה עם ר' משה זכות אשר אחר שנפטר כתב את נוסח מצבתו. שם הוא חיבר את ספרו טוב הארץ, והדפיס אותו בוונציה בשנת 1655. חלקו הראשון של הספר עוסק בבירור מעלתה של הארץ ומעלת המגורים בה. בהקדמת הספר הוא כותב כי דבריו מיוסדים על תורת האר"י ותלמידו רבי חיים ויטאל וגם על תורת רבי משה קורדובירו ורבי אברהם אזולאי.
ערך את כתבי האר"י שנכתבו על ידי ר' חיים ויטאל, במקביל לעריכה הנפוצה של בן דורו, ר' מאיר פאפרוש. חלק ראשון בשם מאורות נתן נדפס בספר "פרי עץ חיים", בקוריץ בשנת תקמ"ב. החלק השני של ספר "מאורות נתן" נקרא בשם מחברת הקודש ונדפס גם הוא בקוריץ בשנת תקמ"ג. נקרא גם בשם "ספר הכוונות".
משפחתו
שתי בנותיו נישאו לר' יחיאל ור' נתנאל פואה שהיו רבנים בריגיו.
Slaughterhouse
Slaughterhouse (בתרגום חופשי לעברית: בית מטבחיים) היא להקת היפ הופ הכוללת את הראפרים: רויס דה ''9'5, ג'ו באדן, ג'ואל אורטיז ו-Crooked I. הם חתומים כעת בחברת התקליטים שיידי רקורדס (בבעלות אמינם), ובחברת התקליטים אינטרסקופ רקורדס.