cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
דיפנהידראמין
דיפנהידרמין (Diphenhydramine) הוא נוגד היסטמינים המשמש בעיקר לטיפול באלרגיות. כמו כן הוא משמש לטיפול בנדודי שינה, סימפטומים של הצטננות, רעד בפרקינסוניזם ובחילות. דיפנהידרמין הוא נוגד היסטמינים דור ראשון מסוג H1 ועובד על ידי חסימת השפעות מסוימות של היסטמינים.
דיפנהידרמין נוצר על ידי  ונכנס לשימוש מסחרי ב-1946 והוא זמין כתרופה גנרית. מחיר סיטונאי ב-2014 הוא כסנט אמריקאי אחד לכל מנה.
שימוש למטרות הנאה קיים גם הוא, זאת משום שבכמויות גדולות נטילת דיפנהידרמין יכולה לגרום להזיות.
תופעות לוואי כוללות יובש בפה, באף או בגרון, אדמומיות בפה, פריחה, הפרעות עיכול, בחילה או הקאה, ישנוניות, קואורדינציה לקויה או סחרחורת וקשיים במתן שתן. תופעות לוואי המחייבות התייחסות מיוחדת, בדרך כלל נובעות ממינון יתר: כאשר תופעות הלוואי שפורטו לעיל מופיעות בצורה ניכרת, או כאשר יש הפרעות בראיה, בלבול, הפרעות בשינה או הזעה - יש לפנות לרופא. עם הופעת חולשה, כאב גרון, חום, דימום, קוצר נשימה, עויתות, ירידה בלחץ הדם (הרגשה של עילפון) או דפיקות לב - יש להפסיק טיפול ולפנות לרופא מייד. השימוש בו אינו מומלץ לתינוקות. אין סיכון לנזק בנטילה במהלך ההריון, עם זאת, אין להשתמש במהלך הנקה.
אלרגיות
דיפנהידרמין הוא יעיל בטיפול כנגד אלרגיות.
על ידי הזרקה הוא משמש לעיתים קרובות בנוסף לאפינפרין עבור אנפילקסיס. השימוש בו לצורך זה לא נחקר עד 2007. השימוש בו מומלץ רק לאחר שהסימפטומים החריפים השתפרו.
צורות שונות של דיפנהידרמין זמינות, כולל קרמים, ג'לים, ותרסיסים. אלה משמשים כדי להקל על גירוד, ומונעות תגובות מערכתיות (למשל, נמנום) מאשר נטילה דרך הפה.
הפרעות תנועה
דיפנהידרמין משמש לטיפול במחלת הפרקינסון.
שינה
בגלל השפעתו המרגיעה, דיפנהידרמין נמכר כעזר נגד לנדודי שינה. דיפנהידרמין יכול לגרום לתלות פסיכולוגית נמוכה. דיפנהידרמין יכול לגרום להרגעה ומשמש גם בתור טיפול בחרדות.
בחילות
לדיפנהידרמין יש גם יכולת לטיפול נגד בחילות, ובחילות שנגרמות מורטיגו.
תורן KRDK-TV
תורן KRDK-TV הוא מגדל שידור לטלוויזיה במחוז טרייל, דקוטה הצפונית, ארצות הברית. בגובה של 627.8 מטרים, זהו המבנה הגבוה ביותר בארצות הברית. תורן KVLY-TV, הממוקם 8 קילומטרים צפונית-מזרחית אליו, היה המבנה הגבוה ביותר, עד החלפת האנטנה שלו.
סימוסתנורוס
סימוסתנורוס (שם מדעי: Simosthenurus; מילולית: "סתנורוס קצר") הוא סוג של יונק כיס נכחד ממשפחת הקנגוריים אשר חי בתקופת הפליוקן והפליסטוקן באוסטרליה ובאי טסמניה. קנגורו זה סווג ב-1966 ונקרא על שם הקנגורו הקרוב סתנורוס, אשר בעבר הוא נחשב לתת-סוג שלו. במקור היו שייכים לסוג רק 2 מינים: S. maddocki ו-S. occidentalis, אך בהמשך התגלו עוד כמה לאורך אוסטרליה.
תורן KRDK-TV
מאפיינים
האנטנה משדרת בהספק קרינה יעיל של 285 קילוואט עבור KRDK-TV l (לשעבר KXJB-TV) של ואלי סיטי/פארגו; התחנה והמגדל הם בבעלות Major Market Broadcasting.
סימוסתנורוס
קנגורו זה היה גדול יותר מהגדול שבמיני הקנגורו המודרניים, קנגורו אדום והוא הגיע לגובה 2 מטרים ולמשקל של מעל 118 ק"ג. הוא היה בעל רגליים שריריות בהם הייתה ציפורן בודדת וכפות רגליים קדמיות קצרות יותר. קנגורו זה היה בעל פנים קצרות עצמות לחיים ושיניים חזקות יותר מהקנגורו המודרני, מה שעזר לו ללעוס צמחייה קשיחה. הוא כנראה ניתר בצורה מגושמת יותר מהקנגורו המודרני ורוב הזמן ניזון מעלי העצים.
תורן KRDK-TV
קריסות
התורן נפל ונבנה מחדש פעמיים. הקריסה הראשונה התרחשה בבוקר 14 בפברואר 1968 בשעה 9:08 כאשר הרוטור של מסוק ימי ניתק כמה חוטי תמיכה; ארבעה בני אדם שהיו בהמסוק נהרגו בתאונה. שידורי תחנת הטלוויזיה הושבתו במשך שמונה ימים, ולבסוף התחנה חידשה את השידורים מהמגדל הקודם שלה (KOVC). תורן חלופי בגובה זהה לתורן שנהרס נבנה מחדש תוך ארבעה חודשים וחצי.
סימוסתנורוס
קנגורו זה הוא קרוב משפחה של הסתנורוס ושל הקנגורו הגדול ביותר מעולם - הפרוקופטודון שנראה דומה אך היה כבד יותר. כל אלה השתייכו לתת-המשפחה הנכחדת קנגורי ענק.
תורן KRDK-TV
קריסות
התורן השני נפל במהלך סופת קרח שפגעה באזור ב-6 באפריל 1997. הסופה חשפה את התורן למשבי רוח של 70 קמ"ש וגרמה למעל 10 סנטימטרים של קרח להצטבר על המבנה. כתוצאה מכך קרס המבנה ב-18:09 . תחנת הכבלים חודשה בשעה 8:34 ושידרה עד השעה 15:00 אחר הצהריים לאחר מכן בתיאום עם שלוחות אחרות; מגדל זמני של 224 מטרים הושלם ואיפשר את חידוש השידורים ב-10 ביולי. מגדל זה, המכונה KXJB-TV Mast 2, עדיין עומד ליד התורן בגובה מלא.
העבודות על החלפת התורן בגובה מלא במבנה יותר עמיד החלו ב-1 באפריל 1998 והגיעו לגובה הקודם של המגדל עד 30 ביולי. באותו יום הצליחו אנשי צוות הבנייה ליצור מוט דגל באורך של 1.2 מטר לראש המגדל, מה שהופך את גובה המבנה ל-629 מטרים, או רגל אחת גבוהה יותר מתורן KVLY (מוט הדגל הוסר מאוחר יותר). השידור לערוץ 4 הועבר לתורן החדש ב-15 באוגוסט.
תומר לוטן
תומר לוטן (נולד ב-10 בינואר 1978) הוא מנהל ישראלי. שימש כמנכ"ל המשרד לביטחון הפנים.
ביוגרפיה
החל את דרכו בשירות הציבורי כיועץ בכיר לשרת החינוך יולי תמיר. בשנת 2012 הקים את ארגון מעש (מרכז ערן שפרמן ), הפועל לחיזוק ולהתחדשות השירות הציבורי בישראל, וכיהן כיו"ר הארגון במשך מספר שנים.
ניהל את המרכז לממשל מקומי ופיתוח אזורי במכון אלכא למנהיגות ולממשל של ארגון הג'וינט, שם פיתח את מודל האשכולות האזוריים, שאף אומץ ויושם על ידי הממשלה.
בשנים 2014–2017 כיהן כמנכ"ל המרכז הישראלי להעצמת האזרח, וקידם את ניטור יישום ההחלטות במגזר הציבורי וחיבור הממשלה והחברה האזרחית.
בשנים 2020–2021 כיהן כראש מטה תוכנית "מגן ישראל", האמונה על ניהול המאבק במגפת הקורונה בישראל. בתפקידו זה היה אחראי על מימוש תוכנית הרמזור והתו הירוק.
במהלך השנים, כיהן גם כעמית בכיר בקרן ברל כצנלסון וכחבר בוועד המנהל של המכללה החברתית-כלכלית.
ביוני 2021, עם כינונה של ממשלת ישראל השלושים ושש, החליט השר לביטחון הפנים עמר בר-לב למנות את לוטן למנכ"ל המשרד.
ב-30 בדצמבר 2022, לאחר השבעת ממשלת ישראל השלושים ושבע וכניסת איתמר בן גביר לתפקיד השר לביטחון לאומי, הודיע האחרון על סיום תפקידו של לוטן כמנכ"ל המשרד.
חיים אישיים והשכלה
לוטן נשוי לדנה רימר, סמנכ"לית לתכנון ופיתוח אקדמי במכללת בית ברל . אב לשלושה.
לוטן הוא בעל תואר ראשון בבלשנות ובמדע המדינה ושני במדיניות ציבורית (בתוכנית המנהלים), שניהם מאוניברסיטת תל אביב. בנוסף, הוא בעל תואר שני בתוכנית למדיניות ולתכנון חברתי בבית הספר לכלכלה של לונדון, שם כתב תזה בנושא אי שוויון במערכות השירותים החברתיים והדרכים לצמצמו.
כביש 90
כביש 90, כביש האורך המזרחי של ישראל, הוא הכביש הארוך ביותר בישראל, אורכו 478.7 קילומטר והוא נמשך ממעבר טאבה בדרום ועד מעבר מטולה (שער פאטמה) בצפון. תוואי הכביש עובר תחילה לאורך חופיו של מפרץ אילת ולאחר מכן לכל אורכה של הערבה. לאחר מכן הוא ממשיך צפונה לאורך חופי ים המלח ולכל אורכם של בקעת הירדן ועמק הירדן. הוא עוקף את הכנרת ממערב, דרך טבריה וממשיך דרך אצבע הגליל ועמק החולה לאורך המורדות המזרחיים של הרי נפתלי, בשוליה המערבים של עמק החולה.
118.5 קילומטר מסך אורכו של הכביש עוברים בשטחי יהודה ושומרון (צפון ים המלח ומזרח בקעת הירדן, הנמצאים בשטח C). ביציאה מקטעי הכביש שבבקעת הירדן מוצבים מחסומים של צה"ל, המונעים תנועת כלי רכב לא מורשים בכביש אל מעבר לקו הירוק.
על-פי תוכנית משרד התחבורה לעדכון המספור של רבים מכבישי ישראל שעליה פורסם בסוף שנת 2018, צפוי כביש 90 לעבור שינוי במספור ולהיקרא כביש 8, כדרך אורך ארצית ראשית.
היסטוריה
הכביש אינו מתבסס על תוואי היסטורי של דרכי האורך של ארץ ישראל (דוגמת דרך הים, דרך ההר או דרך המלך), אלא מתבסס על צירוף של כבישים מקומיים, שלא היו קשורים האחד אל השני. למעשה התגבש לכלל כביש אורך אחד, החוצה את ארץ ישראל, רק בסוף שנות ה-60 של המאה ה-20, לאחר שנסלל המקטע האחרון בצפון ים המלח. סלילת מקטע זה אפשרה נסיעה רציפה מאילת למטולה. בראשית שנות ה-80 ניתן לכביש מספרו (90), ואז הוכר רשמית ככביש אחד.
מקטע צפוני - מטולה - בית שאן
המקטע מטבריה למטולה (ומשם ללבנון) הוא המקטע הוותיק ביותר, שנסלל כדרך עפר כבושה עוד בתקופת האימפריה העות'מאנית. למקטע הציר המתחיל בקריית שמונה ישנה חשיבות רבה כציר תעבורה מצפון לדרום. בציר זה עברה בכל התקופות ההיסטוריות, ועוברת גם כיום, הדרך מבקעת הלבנון לבקעת כינרות, לגליל התחתון ולעמק יזרעאל. ציר זה עובר ברצועה צרה בשוליה המערביים של עמק החולה, מקריית שמונה עד חצור, התחומה ממערב על ידי הרי נפתלי ובעבר ממזרח על ידי ביצות.
בשנות ה-20 של המאה ה-20 סלל גדוד העבודה את המקטע שעובר מטבריה לצמח. בימי המנדט הבריטי הוארך הכביש עד לבית שאן ודרומה.
מלחמת העצמאות הביאה לחסימת הכביש בין טבריה לבית שאן, כיוון שקטע של מספר קילומטרים בסביבות נהריים הוחזק בידי ממלכת ירדן. בקיץ 1950 אמנם נסלל כביש 7188 בין גשר ומנחמיה שעקף את נהריים, אולם כביש זה היה קשה לתנועה ולא היה ניתן להעביר עליו משאיות עמוסות. השימוש בכביש 90, בין בית שאן וטבריה, היה על כן מצומצם ותחזוקת הקטע הדרומי שבין בית שאן לגשר הייתה ירודה.
בשנים 1963–1964 נסלל הקטע אשדות יעקב – גשר, שחיבר מחדש את כביש טבריה – בית שאן. עם זאת, הגשר הישן ליד מנחמיה נותר ברוחב שלושה מטרים בלבד, והיווה צוואר בקבוק של הכביש.
באותן שנים חודשו ונסללו מחדש באופן ישר יותר גם הקטע מדרום לבית שאן שהוביל לשדי תרומות ורוויה והקטע מצפון לטבריה עד מגדל וטבחה.
כביש הבקעה
בתקופת המנדט הבריטי נסלל כביש הבקעה מבית שאן עד לצפון ים המלח (לאתר קלי"ה), כדרך כבושה (דרך קיץ). התנועה בכביש בחורף בימים גשומים נאסרה מחשש לתאונות והרס הכביש. מנחם תלמי תיאר כך את הכביש: "משעול קדומים שסללוהו וריפדוהו מעט והפכוהו לכביש דוחק, שרק שני מסלולים צרים שבו מזופתים. ... כמעט כלי רכב יהודיים כמעט לא נודעה בו. ורכב כוחות הביטחון המנדטוריים נע בו רק כשאנשיו מזוינים ונכונים לכל הפתעה".
ים המלח
עד תחילת שנות ה-50 ההגעה לעין גדי הייתה אך ורק דרך הים. בעקבות הקמת קיבוץ עין גדי, נפרצה דרך ג'יפים מסדום לעין גדי. בשנות ה-50 נסלל כביש ים המלח הדרומי, בקטע שהיה בשליטה ישראלית, מצומת בית הערבה ועד לעין גדי והוא נחנך באוגוסט 1962. אורך הכביש מסדום לעין גדי היה 52 קילומטר ורוחב הכביש ארבעה מטרים. שלטונות ירדן הוסיפו לכביש הבקעה קטע קצר בצפון ים המלח, עד עינות צוקים.
בשנים 1968–1970, לאחר שירידת מפלס ים המלח יצרה רצועת חוף צרה, נסלל כביש ים המלח הצפוני תוך מאמץ הנדסי רב, מעין גדי ועד עינות צוקים. בכך התאפשרה נסיעה רציפה ממטולה לאילת.
בשנות ה-90 נבנה קטע חדש בן שבעה קילומטרים בסמוך לנווה זוהר ועין בוקק. קטע זה מכונה לפעמים כביש עוקף מלונות ים המלח, ואף כביש עוקף 90. התוואי החדש הוסט כמה מאות מטרים מערבה והחליף את התוואי המנדטורי שעבר כמה מטרים מקו החוף. במסגרת התוואי החדש נבנה גשר זוהר מעל נחל זוהר ונבנו מעבירי מים רבים שמונעים את חסימת הכביש בעת שיטפונות בזק. התוואי החדש אף סייע להרחבת שטחו של אזור בתי המלון.
בשנת 2018 התרחשה בכביש תאונה קטלנית.
הערבה
במהלך שנות ה־50 נחשב הכביש למקום מסוכן, במקום אירעו מספר פיגועי ירי שגבו נפגעים רבים, והתנועה בו התנהלה בליווי צבאי.
חלקו הדרומי של כביש 90, כביש הערבה, גבה קורבנות בתאונות דרכים קטלניות, בין השאר בשל היותו חד־נתיבי, ארוך, חד גוני, חסר תאורה וחסר הפרדה בין הנתיבים. עקב כך, החלה בשנת 2008 החברה הלאומית לדרכים בישראל בהרחבת הכביש לדו־נתיבי. בינואר 2011 נחנך קטע מורחב בן 18 קילומטר בין אזור התעשייה שחורת שעל-יד מחסום המכס (בכניסה לאילת) לבין מכרות תמנע. הקטע כולל הפרדה קשיחה בין הנתיבים, למעט כשני קילומטר בהם אין הפרדה קשיחה, כדי לאפשר לבעלי החיים באזור לחצות את הכביש. בקטע זה הוסט תוואי הכביש כדי להגן על מושבת חרדוני הצב הנדירים הסמוכה לכביש, ועל עצי השיטה שבאזור. קטע הכביש שהורחב משרת את נמל התעופה רמון. בשנת 2010 התבצעו גם עבודות להרחבת הקטע בין תמנע לקיבוץ יטבתה (כ-16 קילומטר). קטע זה נחנך ביוני 2011. בדצמבר 2011 התפרסם כי משרד האוצר נתן את אישורו לביצוע פרויקט הרחבת הכביש מצומת יטבתה עד צומת בית הערבה. נכון לשנת 2021, הכביש המורחב, דו מסלולי דו נתיבי עם הפרדה קשיחה בין המסלולים, ממשיך צפונה עד צומת קטורה.
בינואר 2023 החלו עבודות שיפוץ והרחבה לכ-20 ק"מ של כביש מצומת קטורה ועד מעבר נחל שיטה, צפונית לקיבוץ יהל. העבודות אמורות להמשך כשנתיים וחצי, שבסיומן הקטע יהפוך לכביש דו מסלולי דו נתיבי עם הפרדה קשיחה בין המסלולים.
בסיני
בשנים 1968–1971 סללה מע"צ בסיני את המשכו הדרומי של הכביש, כביש אילת–אופירה, שנחצב בחלקו בתוואי בראשית. באופירה התחבר הכביש למערכת הכבישים הקיימת של סיני ומצרים. קטע זה הועבר לשליטה מצרית בשנת 1982 במסגרת הסכם השלום בין ישראל למצרים.
תאונות דרכים
חלקים ניכרים מהכביש הם חד מסלולים ולא מופרדים במפרדה קשיחה, מה שמאפשר התרחשות של תאונות חזיתיות. במחקר שנעשה במרכז המחקר והמידע בכנסת על החלק הדרומי של הכביש במקטע המכונה "כביש הערבה" נמצא כי בשנים 2010 - 2021 היו בסך הכל 142 תאונות, מהן 24 קטלניות, שגבו את חייהם של 35 בני אדם. השנה הקטלנית ביותר הייתה 2011 שבה נהרגו 8 בני אדם. על פי נתוני הלמ"ס בין השנים 2003 עד מחצית 2023, התרחשו בכביש 90 2715 תאונות דרכים עם נפגעים, שבהן נהרגו 285 בני אדם, ונפצעו קשה 859 בני אדם.
בתרבות
בשנת 2014 שודרה סדרה תיעודית של מודי בר-און וענת זלצר הנקראת "כביש 90". בסדרה זו מתעד בר-און מסע בן כשבועיים לאורך כביש 90, וביקור ביישובים ואתרים שנמצאים לאורך הכביש.
במתחם צומת מחניים ישנה מסעדת המבורגרים הנושאת את השם "כביש 90".
כתב העת "מוטיב" הקדיש את גיליון מס' 90 שלו לכביש 90, והזמין יוצרים לכלול בו שירים וסיפורים שמתרחשים לאורך ולצד הכביש, כדי להציג באופן סמלי מסע גאוגרפי ורגשי.
אנטיפטרוס
מספר אישים בולטים בעת העתיקה נקראו אנטיפטרוס (ביוונית: Αντίπατρος, כלומר "כמו האב").
Abstract Wikipedia
Abstract Wikipedia (בתרגום חופשי לעברית: "ויקיפדיה האבסטרקטית" או "ויקיפדיה המופשטת") הוא פרויקט של קרן ויקימדיה שנועד לבטא תוכן מערכים בוויקיפדיה באופן מובנה, מרכזי, שאינו תלוי-שפה, כך שניתן יהיה לבטא את התוכן באופן נוח במגוון שפות תוך שימוש בפונקציות שהוזנו לוויקיפונקציות (Wikifunctions) וכן נתונים שהוזנו לאתר ויקינתונים.
הרעיון נהגה על ידי, מייסד שותף של ויקינתונים. הוא תואר במאמר של גוגל באפריל 2020, הוצע רשמית במאי 2020 (תחת השם "Wikilambda" - ויקילמדא), ואושר על ידי חבר הנאמנים של קרן ויקימדיה ביולי 2020. השם Abstract Wikipedia הוא שם זמני.
קוף עכביש לבן-פנים
קוף עכביש לבן-פנים (שם מדעי: Ateles belzebuth) הוא מין של פרימט מהמשפחה קופי עכביש, החי ביערות הגשם הטרופיים של צפון אמריקה הדרומית. הוא מצוי בסכנת הכחדה בטבע עקב ציד והרס בית גידולו המיוער.
קוף זה הוא שוכן עצים מובהק בעל מבנה גפיים גמישות הנעות ביעילות בין ענפי העצים, נוסף על זנב לופת ייחודי. צבע פרוותו הוא חום כהה עד שחור, בעיקר מאחורי הראש ובגפיים, הפנים אפורות בהירות עם כתב צהוב על המצח והבטן לבנה ומעט צהובה. אורך הקוף 34 עד 58 סנטימטרים, אורך הזנב הארוך 61 עד 88 סנטימטרים, ומשקלו 7 עד 10 קילוגרם, כשהזכרים מעט יותר גדולים מהנקבות.
קוף העכביש הוא אוכל כל, אך הוא ניזון בעיקר מפירות וזרעי פירות טרופיים, שהוא מסייע לפזר ברחבי היערות בהם הוא חי. בין הענפים אין לו הרבה טורפים, אך כשהוא יוצא מהסבך הוא עלול להיטרף בידי יגואר, פומה, אנקונדות והרפיות רעבות.
קוף זה נמצא בסכנה ובאזורים מסוימים נעלמה 50% מהאוכלוסייה.
בולדוגקווארליה
בולדוגקווארליה (בהונגרית: Boldogkőváralja) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון הונגריה.
בכפר התקיימה קהילה יהודית שהושמדה בשואה.
מעבר אפק
מעבר אפק הוא פרוזדור יבשתי צר, בן כ-3 ק"מ, העובר בין הרי השומרון במזרח וביצות הירקון במערב. היה אחד המעברים החשובים בארץ ישראל בעת העתיקה. כיום בתחום ראש העין.
עוד מהתקופה הפרה-היסטורית שימשה ארץ-ישראל כנתיב עיקרי מאפריקה לשאר יבשות העולם. אזור השרון והשפלה נחשבו חבלי ארץ נוחים למעבר, יחסית למדבריות ערב, ושופעים מקורות מזון ומים. עם זאת המעבר בין השרון לשפלה היה חסום ברובו. ממזרח התנשאו הרי השומרון וממערב נחל הירקון שהיה בעבר הנחל בעל הספיקה הגבוהה מבין נחלי החוף וצפונית ממנו ביצות השרון שהיו קשות מאוד למעבר. הפרוזדור היבשתי היחיד, שנותר נוח למעבר, השתרע בין מעיינות הירקון ומרגלות הרי השומרון. המעבר שימש דרכי מסחר רבות ובהם הידועה ביותר דרך הים הקדומה שחיברה בין מצרים ובין מסופוטמיה.
למעבר ישנה חשיבות אסטרטגית בשל היותו "צוואר בקבוק" גאוגרפי. מסיבה זו הוקמו בסביבתו מבנים שחלשו עליו, ובהם תל אפק(אנטיפטריס) ממערב המעבר ומגדל אפק ממזרח.
הילה טוני נבוק
ביוגרפיה
נבוק נולדה בתל אביב. את דרכה האמנותית החלה בלימודי עיצוב גרפי במרכז האקדמי לעיצוב ולחינוך, ויצו חיפה. נבוק, בוגרת התוכנית ללימודי ההמשך של בצלאל (2009), נמנתה עם עורכי מגזין האמנות "פיקניק" בין השנים 2007–2011 ובמסגרת זו אצרה במשותף את הביאנלה השנייה לאמנות בהרצליה (2009). בשנת 2018 ראה אור ספר המשותף לה ולבן זוגה, הסופר יונתן רז פורטוגלי – "אם כרגע מה שבוער בך זה פילאטיס בזה את צריכה להתמקד" (הוצאת "לוקוס"), המורכב מפרגמנטים ספרותיים של רז פורטוגלי וצילומים של נבוק, שהקשר ביניהם הוא בעיקר אסוציאטיבי, הומוריסטי ומלא בתובנות חזותיות ומילוליות שאספו השניים משוטטויות שערכו בנפרד. השניים מתגוררים בתל אביב עם בנם. נבוק מלמדת פיסול ורישום בבית הספר לאמנות בצלאל.
עבודתה האמנותית
נבוק עושה שימוש בחפצים תעשייתיים, סביבות ציבוריות או חללים ביתיים, ומחלצת מתוכם קומפוזיציות. נבוק עובדת עם תוצרים תעשייתיים כחומר גלם. היא מיוצגת בישראל על ידי גלריה נגא, ובגרמניה על ידי גלריה "KM" ברלין (2017). היא הציגה תערוכות יחיד במוזיאונים וגלריות רבות בישראל ומחוצה לה, ובהם מוזיאון תל אביב, מוזיאון הרצליה, המרכז לאמנות עכשווית, מוזיאון חיפה ועוד. בין הפרסים בהם זכתה: פרס גבעון מטעם מוזיאון תל אביב (2011), פרס ביאטריס קולינר לאמן צעיר מטעם מוזיאון ישראל (2018), פרס שרת התרבות (2020) ופרס רפפורט לאמן צעיר מטעם מוזיאון תל אביב (2020).
בין מוצר צריכה לפסל 2010-2015
נבוק נוהגת לעשות שימוש במוצרי צריכה ביתיים ומשרדיים. בתערוכתה "פריזבי" (2006), הציגה נבוק אובייקטים, עבודות וידאו וציורים, השואבים את מקורות השראתם מהסביבה הקרובה. כדורים, רשתות, מחקים, סלילי קופה רושמת, ניירהגלם הם חומרי שלה.
"פנורמה", תערוכת יחיד של נבוק, שהוצגה בשנת 2010 במוזיאון חיפה, היא עבודת אינסטליישן העשויה קונסטרוקציית קירות גבס, גרם מדרגות מעץ, זכוכית ולוחות פרספקס, מנעולי אופניים, גדרות וציורים.
גם בתערוכה "מקורות" (2013) נכללו עבודות פיסוליות לצד רישומים. השימוש של נבוק ב"רדי מייד", מוצרי צריכה יומיומיים כמו מוצרי ניקוי, מברשות, מרכך כביסה, צינורות השקיה, חוזר גם כאן. רישומיה ופסליה נעים בין המופשט והקונקרטי. בעבודתה, "אופק", שהוצגה בתערוכה, השתמשה נבוק בספוגים לניקוי כלים, מברשות, כדורי צמר גפן ומרכך כביסה צבעוני.
כוריאוגרפיה של אובייקט 2015
בשנת 2015, הציגה נבוק את עבודתה "שעות עגולות" במרכז לאמנות עכשווית, תל אביב. בתערוכה היא יצרה כוריאוגרפיה של סביבה פיסולית, תנועה מכנית המזיזה את פסליה. המיצב מורכב משלושה מזבחות: אדום, שחור וכחול. בכל אחד מהמזבחות מופיע כיסא משרדי, מעליו מרחף כיסא נוסף, שבו משענות הידיים מתפקדות ככנפיים. בנוסף ישנם אלמנטים המצויים בחללים ציבוריים כמו: מאפרה, כוסות פלסטיק ומכונה לניגוב ידיים.
עם הרוח, עם המים 2015
נבוק בעיקר כפסלת וכציירת, אך החלה את דרכה בעולם הצילום והפרפורמנס. היא פרסמה את יצירת הווידאו שלה בשם "עם הרוח, עם המים" (2015). בעבודה המוצגת בשני פריימים, נראית נבוק לבושה באדום, משלשלת בכבדות יריעת פלסטיק צהובה מבעד לחלון גבוה בבניין רב קומות באשדוד.
הרחבות 2018
בתערוכה "הרחבות" (2018), אשר הוצגה ב"אטליה שמי", בקיבוץ כברי, יצרה נובוק פרשנות מרחבית חדשה לפסליו של הפסל יחיאל שמי. היא השתמשה בחומר תעשייתי זול: שימשונית, בצבעיה המקוריים: אדום, ירוק, טורקיז, כחול., אותו מתחה על קונסטרוקציה מאלומיניום בצורה המאזכרת סגירת חורף או סגירת מרפסת. היא שילבה תוך המרחבים שיצרה כיסאות כתר פלסטיק בצבעים שונים.
דרך החלון 2022
תערוכת יחיד במוזיאון תל אביב אותה אצרה ענת דנון סיון. התערוכה כוללת עבודות וידאו ופיסול העוסקות בקו הגבול בין חוץ לפנים, ובין הפרטי לציבורי. העבודה מייצגת מבט ביקורתי על עיצוב המרחב העירוני בישראל, כפי שבא לידי ביטוי במרכזים מסחריים, בנייני מגורים ושכונות "בנה ביתך".
אורובורוס
אוּרוֹבוֹרוֹס (מיוונית "οὐροβóρος": "בולע זנב") הוא סימן עתיק בצורת נחש או דרקון הבולע את זנבו. מקורו של סימן זה הוא כנראה במצרים העתיקה. הסימן ייצג מושגים רבים לאורך הדורות, בין השאר מחזוריות, אחדות בראשיתית, התייחסות עצמית ואחד מהארכיטיפים בתורתו של קרל גוסטב יונג. הארכיטיפ גם את הסמל הראשון בתאוריה ההתפתחותית של אריך נוימן. הסימבול של המצב הראשוני ביותר של התודעה.
ייצוגים בתרבות ובמדע
האורובורוס מיוצג בתרבויות שונות, כמו בדמותו של הנחש יורמונגנד במיתולוגיה הנורדית, בנחשים שבמטה האלה ארטמיס במקדש ארטמיס באפסוס, בגמרא מוזכר נחש בתיאור דומה בפרשת תנורו של עכנאי, בו מתואר עכנאי כנחש הסוגר את פיו על זנבו ; הוא מוזכר אף בספר הזוהר - 'חויא אריך, ומתפשט לכאן ולכאן, זנבא ברישא', 'חויא... זנביה בפומיה', 'נחש תלייא על קדליה ומשיך זנביה בפומיה'.
שמה המדעי של לטאת הארמדילו הוא Ouroborus cataphractus, ניתן לה כיוון שלטאה זו ייחודית בכך שהיא יכולה לתחוב את זנבה הקוצני לתוך פיה ובכך ליצור חישוק של קוצים המזכיר את האורובורוס.
הכימאי פרידריך אוגוסט קקולה פון סטראדוניץ חלם על אורובורוס, ובאמצעות החלום מצא פתרון למבנה הכימי המשושה של תרכובת הבנזן.
מופיע כמקור היקום (דמותה של המלכה מימ) בסדרת ספרי הקומיקס בון.
בית הילדים היהודי בקובנה
בית הילדים היהודי בקובנה (בגרמנית: Jüdisches Kinderhaus) היה מוסד חינוכי לילדים יהודים בקובנה שבליטא, מיסודו של המחנך זיגפריד להמן, שפעל בשנים 1921–1928. היה זה מפעלו החינוכי השני של להמן אחרי שייסד בברלין את ה"יידישע פולקסהיים" – מרכז קהילתי יהודי שעסק בשיקום ובחינוך ילדים ובני נוער עזובים מקרב יהודי מזרח אירופה. לאחר מלחמת העולם הראשונה. ב-1920 נענה להזמנת מקס סולובייצ'יק, השר לענייני יהודים בממשלת ליטא, ועבר לקובנה שם הקים "קינדרהאוז" (Kinderhaus) - בית לילדים יהודים, חלקם יתומים, שפעל על פי התפיסה החינוכית שגיבש במרכז שהקים בברלין, עקרונות שכללו את השאיפה לקרבה לאדמה ולטבע, טיפוח האמנויות ובמיוחד המוזיקה, הזיקה לאדמת ולמורשת ישראל ושאיפה לחברה המושתתת על שוויון ושיתוף.
ארקה (כפר)
ארקה (בהונגרית: Arka) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון הונגריה.
תמיסטו (ירח)
תמיסטו הוא אחד הירחים של כוכב הלכת צדק.
גילוי
תמיסטו התגלה על ידי צ'ארלס קאוול ואליזבת רומר ב-30 בספטמבר 1975. הדיווח על גילויו נמסר ב-3 באוקטובר 1975, והוא קוטלג בשם S/1975 J 1.. אולם לא נוספו לו תצפיות נוספות ומסלולו לא נקבע.
בשנת 2000, נראה כי ירח חדש התגלה על ידי סקוט שפרד, דייוויד ג'וויט, ינגה פרננדס ויוג'ין מנייר. הירח קוטלג בשם S/2000 J 1. לאחר תצפיות נוספות התגלה כי הוא בעצם אותו ירח שנצפה ב-1975.. תצפיות נוספות אישרו מסקנה זו באוגוסט 2000.
הירח קיבל את שמו הרשמי בשנת 2002, ונקרא על שם בתה של אלת הנהר ואהובתו של זאוס מהמיתולוגיה היוונית "תמיסטו".
מסלול ומאפיינים
מסלולו של תמיסטו שונה ממסלולם של שאר ירחי צדק. בעוד שאר הירחים מקיפים את צדק במסלולים סמוכים זה לזה באופן מובהק, תמיסטו מקיף אותו במרחק רב ממסלול הירח הקרוב ביותר אליו (3,794,565 ק"מ ממסלולו של הירח לדה, הירח הקרוב אליו ביותר). הקפה שלמה של תמיסטו סביב כוכב הלכת צדק נמשכת 129.87 ימים.
חן גוטרמן
ביוגרפיה
בעל תואר ראשון בחינוך ותואר שני במנהל עסקים.
בשנת 2014 מונה למנכ"ל ארגון 'מעמקים' שהפעיל מוקדי פעילות לנוער בסיכון בפריסה ארצית. בין השנים 2016–2020 כיהן כמנכ"ל "תורה בציון" הכוללת את קרן החסד – "אחד לאחד", ישיבת ההסדר תורה בציון ובנוסף יזם והקים את ארגון "קהלים" שהפעיל פעילות הרצאות בפריסה ארצית.
בשנת 2020 מונה למנכ"ל מכון מאיר, הכולל 130 עובדים ב־5 מחלקות שונות. בתפקידו תכנן והוביל תוכנית התייעלות רחבה והביא לפיתוח ושדרוג ערוצי המדיה השונים של מכון מאיר, כגון 'ערוץ מאיר לילדים' ו'ערוץ מאיר'.
בנובמבר 2022 מונה לתפקיד מנכ"ל המועצה האזורית לכיש. הוא התפטר מהתפקיד לקראת הבחירות המקומיות על מנת להתמודד לראשות המועצה לאחר שראש המועצה המכהן דני מורביה הודיע כשלא יתמודד פעם נוספת.
פעילות ציבורית
גוטרמן כיהן כיו"ר הנהלת היישוב בני דקלים בין השנים 2019–2022 ובמסגרת תפקידו הוביל מספר רב של פרויקטים בתחומי בינוי ופיתוח.
בין השנים 2014–2019 כיהן כחבר הוועד הפועל של ההסתדרות הציונית.
החל משנת 2014 גוטרמן חבר ופעיל בתנועת "הליכוד", עומד בראש קבוצה של חברי ליכוד ונחשב כמקורב למספר שרים ביניהם: מיקי זוהר, אלי כהן, אבי דיכטר, יואב גלנט, ישראל כ"ץ ויריב לוין.
חיים אישיים
נשוי לאורית, אב לשישה ילדים ומתגורר ביישוב בני דקלים.
Rain Fell Within
Rain Fell Within הייתה להקת מטאל גותי סימפוני אווירתי שפעלה בארצות הברית בשנים 1996 עד 2002.
סגנון מוזיקלי
הלהקה מנגנת מטאל גותי שמתבסס על קולה האופראי של הסולנית דואון "שחר" דזירה (Dawn Desireé). המוזיקה יחסית לא כבדה ללהקות מטאל גותי אירופאיות וקצב הנגינה הוא בינוני, לא מהיר כמו דת' מטאל ומאידך לא איטי כמו דום מטאל.
חברי הלהקה
ההרכב האחרון:
בעבר:
סריאליזם
סריאליזם היא שיטה לכתיבת מוזיקה המבוססת על סידור שיטתי של אלמנטים מוזיקליים. בשיטה הסריאלית מסודרים בשורה או סדרה גובהי צליל, דינמיקה, תזמור, קצב, ולעיתים אלמנטים נוספים, כשכל ערך בסדרה (צליל גבוה יותר, חזק יותר) מקבל מספר. בצורתה המחמירה ביותר הנקראת סריאליזם טוטאלי חייבים להופיע כל גובהי הצליל, הדינמיקות, הכלים בתזמור והמקצבים הריתמיים במקומם בסדרה קבועה מראש, ולא לשוב ולהופיע עד שהסדרה כולה הושמעה.
מקורותיו של הסריאליזם הם בתקופת הרנסאנס המוקדם - אז הופיעה שיטת כתיבה הנקראת מוטט אזוריתמי. בשיטה זו נלקחה תבנית או שורה מיקצבית (טלאה) ועליה הותאמו צלילים מלחן אחר (קולור). בעשורים הראשונים של המאה העשרים נוצרה שיטת כתיבה - כמקרה פרטי ובולט של סריאליזם. היא שיטת שנים-עשר הטונים (הידועה גם כדודקאפוניה) אשר הומצאה בראשית המאה העשרים על ידי ארנולד שנברג.
כמה מהמלחינים הסריאליים החשובים הם ארנולד שנברג, קרלהיינץ שטוקהאוזן ופייר בולז. אלמנטים מתוך השיטה שמשו מלחינים רבים כאיגור סטרווינסקי, בנג'מין בריטן, אהרן קופלנד, אלפרד שניטקה ודמיטרי שוסטקוביץ'. מ-1920 מגוון מלחינים הושפעו מהשיטה או ראו צורך להגיב אליה, לא רק בתחום המוזיקה הקלאסית, אלא גם בג'אז. השימוש בשיטה מתמטית לשליטה במאפיינים מוזיקליים השפיע על מלחינים שלא אימצו את השיטה בגרסתה המלאה, ביניהם אליוט קרטר ויאניס קסנאקיס (Iannis Xenakis).
2018 במוזיקה
בערך זה מצוינים אירועים שהתרחשו במהלך שנת 2018 ונוגעים לעולם המוזיקה.
מצעדי להיטים: בעולם
=== עשרת האלבומים הטובים ביותר (לפי סטרימינג) ===
אופרה
פרמיירות מרכזיות
ג'אז
אלבומים מרכזיים שיצאו
מוזיקה קלאסית
יצירות \ אלבומים שיצאו
הייתם צריכים להיות שם
הייתם צריכים להיות שם הוא סרט תיעודי ישראלי ששודר בכאן 11 ב-20 באפריל 2020 (ערב יום הזיכרון לשואה ולגבורה). הסרט, בהנחייתו של הקומיקאי טל פרידמן, עוסק בהומור בזמן השואה בעזרת ראיונות עם שורדי שואה, מומחים, וכן קומיקאים ישראלים מוכרים.
רקע
טל פרידמן, בן של שורדי שואה, מראיין דמויות רבות בעלות זיקה לשואה במטרה להתחקות אחר תופעת ההומור באותה תקופה, וכן על המניעים הפסיכולוגים מאחוריה.
פרידמן לומד על מרקם החיים התרבותי של היהודים בגטאות ובמחנות ההשמדה, לרבות משחקי קופסה ואיורים סאטיריים, הופעות תיאטרון וקברטים, ובדרנים נודדים כדוגמת רובינשטיין, "הליצן של גטו ורשה". שורדי השואה אף משתפים בבדיחות אמיתיות שהיו מספרים בזמן השואה.
בנוסף, הסרט משלב ראיונות עם היסטוריונים וחוקרים כדוגמת חיה אוסטרובר וכן קומיקאים ישראלים ידועים כגון רבקה מיכאלי ודב נבון, המנתחים את המניעים מאחורי השימוש בהומור כדי לצלוח תקופות קשות ולשמור על צלם אנוש.
בסוף הסרט, פרידמן מנהל שיחה עם הוריו, זאב ומיכל פרידמן, שהיו פתוחים במיוחד לדבר על מאורעות התקופה בילדותו, לרבות הומור שחור וקיצוני.
ישראלים זוכי מדליות אולימפיות
ישראל משתתפת באופן סדיר במשחקים האולימפיים החל משנת 1952 באולימפיאדת הלסינקי. לאחר שלא זכתה במדליה אולימפית בארבעת העשורים הראשונים, מאז אולימפיאדת ברצלונה (1992) ועד אולימפיאדת טוקיו (2020), זכתה ישראל ב-13 מדליות, כאשר באולימפיאדת לונדון (2012) היא לא זכתה באף מדליה.
הישגי השיא של מדינת ישראל במשחקים האולימפיים הם זכייה בשלוש מדליות זהב, הראשונה של גל פרידמן בגלישת רוח על גלשן מסוג "מיסטרל" באולימפיאדת אתונה (2004), השנייה של ארטיום דולגופיאט בהתעמלות מכשירים בתרגילי קרקע באולימפיאדת טוקיו (2020) והשלישית של לינוי אשרם בהתעמלות אמנותית בתחרות קרב רב אישי גם מאוליפיאדת טוקיו. מלבד זאת, זכתה ישראל במדליית כסף אחת על ידי יעל ארד באולימפיאדת ברצלונה (1992) (המדליה הראשונה שישראל זכתה בה) וב-9 מדליות ארד על ידי אורן סמדג'ה, גל פרידמן, מיכאל קולגנוב, אריק זאבי, שחר צוברי, ירדן ג'רבי, אורי ששון, אבישג סמברג ונבחרת ישראל בג'ודו. נציגיה הצליחו להגיע לשלבי גמר בתחרויות רבות לאורך השנים.
העבריים השחורים
העבריים השחורים, או בני ישראל העבריים השחורים (באנגלית: Black Hebrew Israelites, או African Hebrew Israelites) הוא שמם של מספר קבוצות של אפרו-אמריקאים המאמינים כי הם צאצאים של העברים. קבוצות מסוימות הנכללות בקבוצה זו מאמינות שגם העמים הילידים של אמריקה הם צאצאיהם האמיתיים והיחידים של העברים ובשנות האלפיים החלו לטעון כי גם אמריקאים ממוצא לטיני הם חלק מ"עם ישראל האמיתי". לקבוצות השונות מאפיינים דתיים המתבססים על הכנסייה הפנטקוסטית המשלבת מנהגים יהודיים ברמות שונות (למשל ציון חגי ישראל), ויש להם פרשנות ייחודית לתנ"ך. רובם אינם יהודים ואינם מגדירים את עצמם כיהודים אלא כעברים (מאנגלית: Hebrews), עבריים שחורים, או "בני ישראל" (מאנגלית: Israelite), כדי להדגיש את זהותם כנובעת ממוצא ולא מדת, אך חלקם עברו גיור אורתודוקסי ואמצו את הדת היהודית במלואה.
פולחן ואמונות
חוץ מהמועדים הנזכרים במקרא, חלקם חוגגים גם שני חגים נוספים. האחד באמצע מאי, המציין את יציאת קבוצה מסוימת מתוכם אל ליבריה שבאפריקה. השני בסוף פברואר ומציין חיזוק הנתינה והאחדות בתוך הקהילה. חלק בני הקהילה צמים בכל שבת, והם מסבירים כי למדו זאת ממצוות השמיטה, שעל פיה נחה אדמת הארץ אחת לשבע שנים.
השוליים הקיצוניים
החברים בקבוצות קיצון אלו ביצעו מספר פיגועי טרור. בשנת 1974 נרצחה אלברטה וויליאמס קינג, אמו של מרטין לותר קינג, בידי צעיר שחור מאוהיו, תלמידו של המטיף העברי השחור חנניה א. ישראל (מאנגלית: Hananiah E. Israel) והביע עניין בארגון בשם "הכנסייה העברית הפנטקוסטית של האל החי". ישראל הביע סלידה רבה מקינג וממנהיגי התנועה האפרו-אמריקאית לזכויות האזרח וראה בהם רשעים ורמאים, אך טוען שמעולם לא הטיף לאלימות כלפיהם.
בעשירי בדצמבר 2019 דויד אנדרסון, תושב ניו ג'רזי שהגדיר עצמו כעברי שחור, ובת זוגו פרנסין גרהם ביצעו פיגוע ירי המוני בג'רזי סיטי, ככל הנראה ממניעים אנטישמיים. באירוע נהרג שוטר, שני עוברי אורח והיורים. הרב קייפרס פוניי, עברי שחור מגויר ורבו של בית כנסת אתיופי אורתודוקסי בשיקגו, הביע זעזוע רב מהאירוע אותו הגדיר כ"פעולה מחרידה של שני אנדיבידואלים פגועים בנפשם שעטפו עצמם באידאולוגיה אנטישמית ורטוריקה של שנאה". בנוסף הוא הביע מורת רוח מכך שהמדיה מציגה את קהילת העברים השחורים כמקשה אחת. בנוסף אמר על קהילתו ובית הכנסת אותו הוא מנהיג כי הם "לא רוצים להתפס כקבוצת קיצון הזויה רק בגלל שאנחנו שחורים ומזדהים עם היהדות. אנחנו יהודים תורניים".
ב-28 בדצמבר 2019, ערב הנר השביעי של חנוכה, התרחש פיגוע דקירה במונסי שבמדינת ניו יורק. בפיגוע נפצעו חמישה יהודים אמריקאים, שאחד מהם נפטר מפצעיו כשנה לאחר מכן. בכתביו של החשוד בפיגוע, גרפטון תומאס, גבר שחור בסוף שנות השלושים לחיו, נמצאו הצהרות בדבר הערצתו כלפי תנועת העברים, אך נראה שלא נמנה עם חברי התנועה.
היסטוריה
עשרות קבוצות של "בני ישראל העבריים השחורים" הוקמו בסוף המאה ה-19, כאשר נוצרי בשם ויליאם סאונדרס קראודי החל להטיף שהשחורים הם העם הנבחר של האל, עליו מסופר בתנ"ך ובברית החדשה וכי הם היו משועבדים לאדם הלבן וחיים בעוני באמריקה כי "הפרו את הברית עם אלוהים".
בין תתי הקבוצות שיצאו ממנה נמנות קבוצות כגון "העבריים מדימונה" (או בשמה המלא "האומה האפריקאית העברית של בני ישראל מירושלים" שנוסדה על ידי בן-עמי בן-ישראל), "כנסיית האלוהים וקדושי הצלוב", "אומת יָהוֶה" ועוד.
ב-2004 ביקרו בישראל את העבריים המתגוררים בדימונה, ויטני יוסטון ובעלה דאז, בובי בראון, שהתלבשו כמנהגיהם והצטלמו כך על רקע הכותל המערבי; אולם למרות הסימפתיה שרחשו לא ידוע אם הצטרפו אליהם באופן פעיל בארצות הברית.
באפריל 2017, הודיע הראפר, קנדריק לאמאר, עם שחרור אלבומו "DAMN", כי הצטרף לקבוצה זו וכי מאותו היום הוא מזדהה כ"עברי שחור", לאחר שנחשף לתכניה על ידי בן דודו. הצעד גרר ביקורות ולעג לזמר ולארגון מצד גולשים ברשת.
היער
{{פירושונים|
ראו גם
}}
The Music...The Mem'ries...The Magic!
(בעברית: המוזיקה...הזיכרונות...הקסם!) הוא אלבום ההופעה החיה התשיעי של הזמרת-יוצרת ברברה סטרייסנד. אלבום ההופעה יצא לאור ב-8 בדצמבר 2017 על ידי חברת התקליטים קולומביה רקורדס.
הצלחה
האלבום הגיע למקום ה-69 בארצות הברית כאשר מכר 11 אלף עותקים בשבוע זה. האלבום קיבל מועמדות לפרס גראמי בקטגוריית "הביצועים הווקאלים הטובים ביותר באלבום פופ מסורתי".
בותריולפיס
בותריולפיס (שם מדעי: Bothriolepis) הוא סוג דג קדום שחי בתקופת הדבון בים. הוא קרוב רחוק של הדג הענקי דנקליאוסטיוס וכמותו שייך לסדרת בעלי שריון. מאובני יצורים אלה היו הקדומים והנפוצים ביותר בסדרתו.
לדג מוזר זה היה גוף שטוח עטוי בשריון חזק, עיניים קטנות ופה קטן שנמצא בחלק התחתון של גופו וכמעט ולא נראה. ליצור לא היו סנפירי גב או שת והזנב היה עשוי אונה אחת, אך היו לו שני סנפירי חזה. אורכו הגיע עד מטר אחד, אך רוב המינים היו קרובים לאורך 30 ס"מ. ככל הנראה לא היה טורף אלא מסנן רקבוביות מקרקעית החופים והמים המתוקים של הדבון. שריונו החזק הגן עליו מטורפים אחרים.
בסוג זה היו כ-60 מינים מגוונים שהיו נפוצים בכל העולם ובעיקר באסיה, אוסטרליה, אירופה ואמריקה.
תפילת שחרית של שבת
תפילת שחרית של שבת היא תפילת הבוקר הנהוגה ביהדות בבוקר יום השבת וחובה לקיימה. תפילה זו שונה מתפילת שחרית של יום חול בכך שהיא כוללת פסוקי דזמרא רבים יותר, תוספות שונות וקריאת התורה, ונערכת באופן חגיגי. בקהילות השונות קיימים פיוטים ולחנים הייחודיים לתפילה זו. בסיום תפילה זו מתחילה מיד תפילת מוסף של שבת, והיחס הרגיל אליהם הוא כאל תפילת אחת ארוכה.
זמן התפילה
בדומה לתפילת שחרית של יום חול, תפילה זו נערכת בבוקר יום השבת, קודם לכל פעילות אחרת. בקהילות רבות נהוג לאחר את זמן התפילה בשבת בבוקר בהשוואה לנהוג ביום חול. הסיבה העיקרית לכך היא היותה של שבת יום שבתון ומנוחה, ועל כן ישנים בה יותר מאשר בימות החול. מנהג זה מוזכר כבר במרדכי למסכת שבת: "נהגו העולם שכל ימי השבוע מתעוררין בבוקר לבית הכנסת להתפלל או ללמוד, ובשבת ישנים יותר בשחרית", וכן בהגהות הרמ"א. לעומת זאת, בדברי חז"ל מוזכר שבזמנם נהגו להקדים בשבת להתפלל כותיקין.
תחילת התפילה
תחילת התפילה כוללת את ברכות השחר ופרשת הקורבנות כמו ביום חול, בתוספת פסוקי קורבן מוסף של שבת. יש נוסחי תפילה בהם משמיטים את הבקשות וה'יהי רצון' הנאמרות לאחר הקורבנות מחשש תחנונים, מאחר שהן מעין בקשה פרטית (שאילת צרכיו) האסורה בשבת.
פסוקי דזמרא
בנוסף לפרקי התהילים הקבועים הנאמרים מדי יום בפסוקי דזמרא, נוספים פרקים נוספים. ברוב הנוסחאות הוא להוסיפם לפני ברכת ברוך שאמר (חוץ מ-, הנאמרים גם בנוסחאות אלה אחרי ברוך באמר), אך בנוסח אשכנז הם נאמרים לאחר 'ברוך שאמר'. בנוסח ספרד נוהגים גם להוסיף את הפיוט "האדרת והאמונה" לפני לברוך שאמר. לאחר שירת הים מוסיפים נשמת כל חי.
קריאת שמע וברכותיה
בברכת "יוצר אור" אין אומרים את פיוט הפתיחה הרגיל בימות חול "המאיר לארץ", אלא פיוט אחר, "הכל יודוך". לאחר מכן אומרים את הפיוט האלפביתי "אל אדון", במקום הפיוט "אל ברוך" הנאמר בימות החול, ולאחריו את הפיוט המיוחד לכבוד שבת, "לאל אשר שבת". לאחריו ממשיכים בסדר התפילה הרגיל בדומה ליום חול. בקצת קהילות נוסח אשכנז, מוסיפים פיוטים בתוך ברכות קריאת שמע בהרבה שבתות מיוחדות, ובנוסח איטליה שלא שמרו על מקומם המקורי של פיוטים אלה, הם נאמרים היום בין קדיש לברכו.
תפילת שבע וחזרת הש"ץ
לאחר קריאת שמע וברכותיה נאמרת תפילת העמידה. תפילה זו בשבת קצרה באופן ניכר מימות החול, היות שרק שלוש הברכות הראשונות והאחרונות של ימות החול נאמרות בה, בעוד 13 הברכות האמצעיות העוסקות בבקשה על צרכיו הגשמיים של האדם וכן בבקשות להחשת הגאולה מושמטות ממנה. ברכות אלו מוחלפות בברכת קדושת היום. בנוסח המקובל כיום, נוסח הברכה לתפילת שחרית של שבת פותח בקטע 'ישמח משה', שנושאו הוא ציווי השבת במעמד מתן תורה, ולאחריו נאמרים פסוקי 'ושמרו בני ישראל את השבת'.לאחר מכן מופיע קטע על השבת כמייחדת את עם ישראל ובקשת הסיום 'רצה נא במנוחתנו' הקבועה בכל התפילות והחותמת ב'מקדש השבת'. בקרב הראשונים עלתה התנגדות לנוסח "ישמח משה" ממספר סיבות, ורש"י החליט לומר במקומו את נוסח אתה בחרתנו כביום טוב. חוקרים מודרניים העלו את ההשערה שבמקורו "ישמח משה" הוא חלק מפיוט קדום שכלל את כל ברכות העמידה.
ישנה חובה להזכיר את שבת בתפילת העמידה, ומתפלל שלא הזכיר את שבת בתפילתו (כלומר, שהתפלל בטעות תפלת יום חול) - צריך לחזור ולהתפלל תפילה זו.
לאחר תפילת העמידה נאמרת חזרת הש"ץ. מנהג האשכנזים לומר קדושה בחזרת הש"ץ בנוסח ארוך יותר מאשר בימות החול, ובארבע פרשיות ושבת הגדול אומרים קרובה באמצע חזרת הש"ץ זה. לאחר סיום חזרת הש"ץ נאמר קדיש תתקבל על ידי שליח הציבור, ולאחריו פרק שיר של יום וקדיש יתום (ברוב קהילות נוסח אשכנז, פרק זה לא נאמר פה, אלא בסיום תפילת מוסף של שבת); בקצת קהילות, אומרים פה גם שיר הייחוד ושיר הכבוד.
ריו גראנדה ואלי וייפרס
ריו גראנדה ואלי וייפרס (באנגלית: Rio Grande Valley Vipers, הצפעים מעמק ריו גרנדה) היא קבוצת כדורסל המשחקת בליגת הפיתוח של ה-NBA. הקבוצה משחקת את משחקיה הביתיים באדינבורג שבדרום-מזרח טקסס. הקבוצה זכתה בשתי אליפויות של ליגת הפיתוח והיא קבוצת הבת של היוסטון רוקטס מליגת ה-NBA.
תפילת שחרית של שבת
הוצאת ספר תורה וקריאת התורה
לאחר סיומה של חזרת הש"ץ (ולאחר אמירת השיר הנ"ל, לפי מנהגי הקהילות השונות) מוציאים ספר תורה מארון הקודש לצורך קריאת התורה. קודם להוצאת הספר נאמרים בהרבה קהילות פסוקים מיוחדים, כגון בנוסח ספרד "אתה הראת", ובנוסח אשכנז המזרחי "אין כמוך", הפיסקה "ויהי בנסוע הארון" ובריך שמיה (אפילו בקצת קהילות שלא אומרים אותה ביום חול). לאחר מכן, מגיש אדם מיוחד את ספר התורה לשליח הציבור וסוגר את ארון הקודש, ולפי נוסח אשכנז המזרחי ונוסח ספרד שליח הציבור קורא שמע ישראל 'אחד אלוהינו' המיוחדים לשבת, ו'גדלו' כמו ביום חול ואומרים "על הכל", והשליח ציבור מוליך את ספר התורה אל הבימה. בנוסח אשכנז המערבי, סדר הוצאת ספר תורה בשבת זהה לשל חול, חוץ מהוספת הקטע "על הכל יתגדל ויתקדש" בשעה שמוליכים את ספר התורה לבימה, ולא מוסיפים לא "אין כמוך" ולא "שמע ישראל", ואף פעם לא אומרים "בריך שמיה".
ריו גראנדה ואלי וייפרס
היסטוריה
הקבוצה הוקמה בעיר הידלגו שבטקסס לקראת עונת 2007/08. את עונת הבכורה סיימה הקבוצה במאזן 29-21 ולא העפילה לפלייאוף. בעונת 2008/09 הקבוצה סיימה באותו מאזן ולא העפילה לפלייאוף שנה שנייה ברציפות.
תפילת שחרית של שבת
הוצאת ספר תורה וקריאת התורה
בנוסח הספרדים אומרים "אתה הראת", בריך שמיה, וסדרת פסוקים המתחיל "גדלו לה' אתי".
ריו גראנדה ואלי וייפרס
היסטוריה
בשנת 2009 הקבוצה הפכה להיות שותפה של היוסטון רוקטס מליגת ה-NBA. בעונת 2009-2010 הקבוצה סיימה במאזן 16-34 והעפילה לפלייאוף, שם היא ניצחה את רינו ביגהורנס ואת אוסטין טורוס (כיום אוסטין ספרס), בסדרת הגמר היא גברה ללא אף הפסד על טלסה 66' (כיום אוקלהומה סיטי בלו) וזכתה באליפות הראשונה בתולדותיה. שחקנה, מייק האריס, נבחר לשחקן הצטיין של השנה ומאמנה, כריס פינץ', נבחר למאמן השנה.
ב-2013 הגיעה הקבוצה שוב לגמר בו היא ניצחה את סנטה קרוז ווריורס וזכתה באליפות השנייה בתולדות המועדון. שחקנה אנדרו גאודלוק נבחר לשחקן המצטיין של השנה והצטרף ללוס אנג'לס לייקרס.
תפילת שחרית של שבת
הוצאת ספר תורה וקריאת התורה
בנוסח הספרדים, נוסח איטליה המאוחר, תכלאל, נוסח רומניא ונוסח פרובאנס, מגביהים את ספר התורה קודם הקריאה. בנוסח אשכנז ורוב קהילות נוסח ספרד, מגביהים את ספר התורה רק אחרי הקריאה.
ריו גראנדה ואלי וייפרס
היסטוריה
באוקטובר 2016 הסתיימה בניית האולם החדש באדינבורג שבטקסס בו שיחקה הקבוצה את משחקי הבית שלה. שם האולם הוא "ברט אוגדן ארנה" והוא מכיל 8,500 מקומות ישיבה.
תפילת שחרית של שבת
הוצאת ספר תורה וקריאת התורה
כשספר התורה מונח על הבימה מתחילה קריאת התורה בפרשת השבוע. קריאת התורה בשבת היא תקנה קדומה של משה רבנו, ולמעשה היא מצווה מדרבנן. על פי המנהג המקובל כיום קוראים בכל שבת את אחת מפרשות השבוע, ומסיימים את כל החומש במהלך שנה. (בעבר היה גם מנהג בארץ ישראל של חלוקת פרשיות התורה לסדר של 3 שנים.)
מפני קדושתה ומעלתה של השבת, תקנו חכמים שיעלו לתורה בשבת שבעה קרואים, כנגד שבעת ימי השבוע. רש"י על המשנה מבאר שביום השבת שהוא יום מנוחה מאריכים יותר בקריאת התורה מאשר בימות החול. בנוסף לשבעת העולים ישנו המפטיר, הקורא בהפטרה ועולה לתורה לאחר שבעת העולים. במידת ויש רצון להעלות עולים נוספים, נעשות הוספות ל־7 העליות הרגילות.
בניגוד לכל המועדים בהם קרב קורבן מוסף, בשבת אין קוראים בפרשת מוסף של שבת. הסיבה לכך היא שפרשת מוסף של שבת היא 2 פסוקים בלבד (בעוד המינימום לקריאה בתורה הוא פרשה בת 3 פסוקים), ואין קוראים את הפסוקים הקודמים שאינם נוגעים לעניין שבת. סיבה נוספת המוזכרת במדרש היא שקורבן מוסף של שבת אינו בא לכפרה (קרבים רק עולות), בניגוד לשאר קורבנות המוספים בהם ישנו גם קורבן חטאת. סיבה נוספת היא שההפטרה צריכה להתאים לקריאה אליה עלה המפטיר, ובמקרה ותהיה קריאת מפטיר בפרשת מוסף של שבת, יהיה צורך בהפטרה אחידה לכל שבתות השנה. בשבת רגילה, במקום לקרוא מפטיר מיוחד, חוזרים על השלשה (או קצת יותר) פסוקים האחרונים שבפרשה למפטיר. בשבתות מיוחדות, כולל שבת ראש חודש, שבת חנוכה, שבת פורים (בירושלים), ארבע פרשיות וכו' קוראים את הפרשה המיוחדת במקום הפסוקים האחרונים שבפרשה.
הפטרה
לאחר קריאת התורה, ההגבהה והגלילה קוראים את ההפטרה. קריאת ההפטרה היא תקנת חכמים לקרוא בשבת בנביא בנוסף לקריאת התורה, בעניין בו הייתה קריאת התורה, או מעניינא דיומא אחר. את ההפטרה קורא המפטיר, שעלה לעליית מפטיר הנ"ל.
לפני ההפטרה מברך המפטיר ברכה מיוחדת, ולאחריה סדרת ברכות.
סיום התפילה
נהוג בקצת מקומות שהמפטיר ממשיך גם להיות שליח הציבור של חלקי התפילה שלאחר קריאת התורה, ושל תפילת מוסף של שבת בהמשכם, אך אין בכך חובה. לאחר ההפטרה נאמרות ברכות מיוחדות, לקהל המתפללים ולאחרים. מנהג האשכנזים לומר שני נוסחי ברכה עתיקים, שיסודם בבבל, "יקום פורקן", האחד כולל ברכה לחכמי ארץ ישראל וחכמי בבל, לראשי הישיבות, הדיינים ולכל לומדי התורה והשני ברכה לקהל, ולאחר מכן נוסח "מי שברך" מיוחד לקהל המתפללים ולעוסקים בצרכי ציבור. מנהג הספרדים לומר פיוטים ושירים מיוחדים לכבוד מאורעות של שמחה, כשבת חתן ולידת תינוק בחלק זה, וכן אומרים מי שברך לכל הקהילות הקדושות.
בחוץ לארץ מקובל לומר במקום זה את התפילה לשלום המלכות. במדינת ישראל לא נאמרת התפילה לשלום המלכות, ובחוגים דתיים לאומיים נוהגים להוסיף במקומה תפילה לשלום המדינה ותפילה לשלום חיילי צה"ל. בעת אמירתם נהוג שהקהל עומד. בשבת בה מברכים את החודש, אומרים את ברכת החודש. לפי נוסח אשכנז המזרחי אומרים ברוב השבתות תפילה בשם אב הרחמים, שנתחברה בשעת מסעות הצלב, בה מבקשים מאלוהים לנקום את נקמת יהודים שנהרגו על קידוש השם; בנוסח אשכנז המערבי תפילה זו אינה נאמרת אלא פעמיים בשנה. בשבתות בהם חלה שמחה, כשבת חתן, וכן בימים שאין אומרים בהם בימי החול תחנון ובשבתות ארבע פרשיות, אין אומרים את "אב הרחמים" גם במנהג המזרחי. אחר כך אומרים אשרי יושבי ביתך, שהיא פתיחה לתפילת מוסף, כאשר בינה לבין מוסף מחזירים את ספר התורה מהבימה לארון הקודש. בעת החזרת ספר התורה, בנוסח אשכנז, נוסח ספרד ונוסח הספרדים נוהגים לומר "מזמור לדוד, הבו לה' בני אלים", ונוסח אשכנז ונוסח ספרד אומרים לקט פסוקים המתחיל בפסוק "ובנחה יאמר", ואילו בנוסח הספרדים אומרים לקט פוסקים אחר. בנוסח איטליה אומרים לקט אחר של פסוקים, ולא אומרים שום מזמור. לאחר שספר התורה הוחזר לארון הקודש, הש"ץ אומר חצי קדיש, ולאחריו מתחילה תפילת עמידה של תפילת מוסף, שהיא המשך ישיר של תפילת שחרית.
הערות שוליים
Jewish_services
פרס המוזיקה של MTV אירופה ללהקה הטובה ביותר
פרס המוזיקה של MTV אירופה ללהקה הטובה ביותר הוא אחד הפרסים הכלליים המקוריים שמחולקים מדי שנה מאז הטקס הראשון בשנת 1994. ספייס גירלז, בקסטריט בויז, לינקין פארק ו-BTS זכו כולם בפרס פעמיים.
זוכים ומועמדים
הזוכים רשומים ראשונים ובאותיות מודגשות.
ריצ'רד מילר
ריצ'רד אדוארד מילר (באנגלית: Richard Edward Miller; 22 במרץ 1875 - 23 בינואר 1943) היה צייר אימפרסיוניסטי אמריקני וחבר במושבה ז'יברני של האימפרסיוניסטים האמריקאים. מילר היה בעיקר צייר פיגורטיבי, הידוע בציוריו של נשים. מילר היה חבר באקדמיה הלאומית לעיצוב בניו יורק וצייר עטור פרסים.
ראשית החיים
ריצ'רד אדוארד מילר נולד וגדל בסנט לואיס, מיזורי, שהייתה אז אחת הערים האמריקאיות הגדולות והמשגשגות. אביו, ריצ'רד לוי מילר, היה מהנדס אזרחי מוערך מפנסילבניה, שהתמחה בגשרים ואמו הייתה ילידת מיזורי. מילר החל לצייר בילדותו ועבד תחילה כעוזרו של ג'ורג' אייכבוים, צייר דיוקנאות.
הוא למד אמנות בבית הספר לאמנויות יפות באוניברסיטת וושינגטון, תחילה בשיעורי ערב בשנת 1891, אחר כך כסטודנט מלא בשנת 1892. זה היה בית הספר הראשון לאמנות בארצות הברית שהיה חלק מאוניברסיטה. שיטת הלימוד הסתמכה על תוכנית הלימודים הצרפתית באמנויות. הקורסים שהוא לקח בציור, דוגמנות, רישום, אנטומיה אומנותית, פרספקטיבה וקומפוזיציה היו דומים מאוד למה שתלמיד בצרפת היה מקבל באותה תקופה. מילר היה ידוע במוסר העבודה שלו והצטיין בבית הספר לאמנויות יפות, שם למד אצל הלסי אייבס, המנהל הראשון של בית הספר ואולי לוטון פרקר. היריד העולמי בשיקגו התרחש בזמן שמילר למד בסנט לואיס. הוא הגיע ליריד וראה את אלפי היצירות המוצגות בתערוכה, כולל יצירות של אמני התנועה האמריקאית המתעוררת ובית הספר הטונליסטי.
במהלך חמש שנותיו בבית הספר לאמנויות, מילר זכה ברבים מהפרסים והחל להציג בתערוכות באופן מקומי בשנת 1894. מכיוון שבית הספר היה קשור למוזיאון לאמנות יפה בסנט לואיס ובשטח הקמפוס של בית הספר, היו לתלמידים ההזדמנות לראות עבודות היסטוריות חשובות כמו גם תערוכות שכללו יצירות מתנועות עכשוויות כמו טונאליזם דרך יצירותיו של ג'ון לה פרגה, (1835–1910), ואימפרסיוניזם אמריקני דרך יצירותיו של תאודור רובינסון, (1892–1896), אשר עבודותיו הוצגו שם ב־1895-1896.
באוניברסיטת וושינגטון למד מילר אצל אדמונד ה. וורפל, שחזר מפריז, ושעבודותיו שלו הושפעו מאוד מאסכולת ברביזון הצרפתית וכן מיצירותיו של ג'יימס אבוט ויסלר. בגלל האוריינטציה של מוריו והפופולריות של הטונליזם, עבודותיו הראשונות של מילר היו נופים רגועים, טונליסטיים באוריינטציה. [4] בשנת 1897 עבד כמאייר בעיתון סנט לואיס פוסט וחסך כסף לנסוע לפריז כדי להמשיך את לימודיו. לאחר מכן הוענקה לו המלגה הראשונה בפריז שהוענקה על ידי האגודה לסטודנטים לאמנויות יפות בסנט לואיס. כאשר מילר נסע לפריז הוא כבר היה צייר מיומן והתקדם במהירות באקדמיה ז'וליאן, האקדמיה הפרטית בה למדו הוא ואמנים אמריקאים רבים אחרים. הוא חי באורח צנוע עם סטודנטים אחרים בגדה השמאלית. שם הוא הכיר את הצייר משיקגו, לוטון פרקר, שעזר לו להתחיל בפריז. עבודותיו של מילר הוערכו על ידי ז'אן-פול לורנס ובנג'מין קונסטנט, שני ציירים מוכשרים שהיו בעלי מוניטין מצוין. העבודות הגדולות והשאפתניות שמילר הפיק בתחילת המאה היו בעיקר סצנות של חיי בתי הקפה בפריז. בעבודות אלה הנציח נשים פריזיות מסוגננות, הדמויות מטופלות בציור באופן מדוקדק ורק אזורים מסוימים ברקע צבועים בצורה לא ברורה.
חזרה לארצות הברית
מילר חזר לארצות הברית כנראה סביב תקופת מלחמת העולם הראשונה. בגלל הידידות שלו עם גאי רוז בז'יברני, מילר עבר לחוף המערבי לפסדינה כדי ללמד בבית הספר לאמנות. הוא ישב שם מספר שנים, ועבר ב 1917 לפרובינסטאון, מסצ'וסטס.
מילר צייר נופים מדי פעם, אך הם היו נדירים. הוא המשיך לצייר את הנושא האהוב עליו - נשים. הן הוצגו בציוריו לעיתים קרובות כשהן מביטות במראה או עם שרשרת בידיהן. פעמים צייר אותן בפעילות כל שהיא. באחרית ימיו, ציוריו נעשו בצבעים כהים יותר, וקודרים בנושאים שצייר.
ג'רט אלן
ג'רט אלן (באנגלית: Jarrett Allen; נולד ב-21 באפריל 1998) הוא שחקן כדורסל אמריקאי, המשחק בעמדת הסנטר בקבוצת קליבלנד קאבלירס מליגת ה-NBA.
קריירת מכללות
אלן שיחק בקולג' עבור טקסס לונגהורנס, ובעונת הבכורה שלו העמיד ממוצעים של 13.4 נקודות ו-8.4 ריבאונדים למשחק. בסיום העונה העמיד את עצמו לבחירה בדראפט ה-NBA‏ 2017.
ברוקלין נטס
אלן נבחר במקום ה-22 בדראפט ה-NBA 2017, על ידי ברוקלין נטס. ב-20 ביולי חתם את חוזה הרוקי שלו עם הנטס. אלן היה בן 19 ו-182 ימים כאשר ערך את משחק הבכורה שלו ב-20 באוקטובר, ובכך הפך לשחקן השני הצעיר ביותר שמשתתף במשחק עבור הנטס, אחרי דריק פייבורס. הוא סיים את משחקו הראשון עם תשע נקודות, שני ריבאונדים וחסימה אחת. ב-25 בינואר שיחק אלן לראשונה בחמישייה הפותחת של הנטס, והשיג שיאי קריירה של 16 נקודות ו-12 ריבאונדים בניצחון קבוצתו על פילדלפיה 76'. ב-17 בנובמבר 2018 קבע שיא קריירה של 24 נקודות (מול לוס אנג'לס קליפרס), ב-16 בינואר 2019 קבע שיא קריירה של 24 ריבאונדים (מול יוסטון רוקטס), וב-13 בפברואר 2019 קבע שיא קריירה של 6 חסימות (מול קליבלנד קאבלירס).
את עונתו השלישית בליגה,, סיים במקום השלישי ב-NBA באחוזי קליעה מהשדה, עם 64.9%.
קליבלנד קאבלירס
ב 13 בינואר 2021 הועבר אלן לקליבלנד קאבלירס, כחלק מטרייד מרובע במסגרתו קיבלה ברוקלין את ג'יימס הארדן (מיוסטון).
מפרץ חיפה
מפרץ חיפה הוא מפרץ בצפון מישור החוף היחידי הגדול בחוף הים התיכון של ארץ ישראל. אורכו (בציר צפון־דרום) הוא כ־12 קילומטר והנחל העיקרי הנשפך אליו הוא נחל קישון.
זוהר (מושב)
זוהר (זֹהַר) הוא כפר שיתופי חקלאי בנגב המערבי. מבחינה המוניציפלית היישוב נמצא בתחומי המועצה האזורית לכיש ומשתייך לתנועת האיחוד החקלאי. היישוב הוקם בשנת 1956 ויושב על ידי עולים מאלג'יריה ומתוניסיה. במהלך השנים הצטרפו אליו עולים שלא נקלטו ביישובים אחרים (מסיבות לוגיסטיות) מעיראק, הונגריה, רוסיה ועוד.
מפרץ חיפה
רובע מפרץ חיפה הוא אחד מרובעי העיר חיפה.
זוהר (מושב)
הקמת הבסיס של יישוב והיישוב עצמו נעשתה על ידי גורמים רבים. הבולטים ביניהם היו מקורות (חברת המים הלאומית), גרעיני נח"ל שהתיישבו בסביבה, איחוד הקבוצות והקיבוצים ומועצת הכפריים השיתופיים. טרם קום המדינה באזור היישוב התמקם בסיס שדה של הפלמ"ח במשך כחצי שנה.
מפרץ חיפה
גאוגרפיה
גבולותיו של מפרץ חיפה הם: ככל שמתקדמים ממזרח למערב במפרץ חיפה המפרץ מעמיק וחלקו המזרחי הוא למעשה חלק מעמק זבולון ששקע לאחר תקופת הקרח האחרונה מתחת לפני המים.
זוהר (מושב)
בשנות ה-50 וה-60 סבל היישוב מהתקפות פידאיון רבות שבאו מכוון רצועת עזה.
תחילה השתייך היישוב לחטיבת איחוד הקבוצות והקיבוצים שפעלה תחת תנועת העובד הציוני. עם הפיכת החטיבה לתנועה עצמאית זוהר עברה לתנועת האיחוד החקלאי (שהוקמה באמצעות איחוד מספר גופים, ביניהם מועצת הכפריים השיתופים שזוהר הייתה חברה אף בה. איחוד גופים אלה התקיים במקביל להפיכת החטיבה לתנועה עצמאית). במהלך השנים זוהר השתלבה באיחוד החקלאי. בשנת 1965 זוהר הייתה מהכפריים הבולטים של התנועה שלקחו חלק במאבק נגד חוק המושבים (יחד עם כל יישובי האיחוד החקלאי) שלבסוף צלח, ובשנות ה-70 וה-80 זוהר לקחה חלק נרחב בהקמת תנועת הנוער של האיחוד החקלאי.
מפרץ חיפה
גאוגרפיה
למפרץ חיפה נשפכים שני נחלי איתן גדולים: נחל קישון ונחל נעמן. ספיקתם של שני הנחלים הללו הצטמצמה מאז קום המדינה בשל שאיבת מים ממקורותיהם, ובעשורים האחרונים מימי שני הנחלים הזדהמו בשל הזרמת שפכים מבסיסים צבאיים, מפעלים ועוד. בשפכו של נחל קישון למפרץ הוקם נמל הקישון - נמל משנה לנמל חיפה. למפרץ נשפכים עוד כמה נחלי אכזב הנובעים בכרמל.
זוהר (מושב)
זוהר נמצא בצפון הנגב, בדרום מערב חבל לכיש בסמוך לערים שדרות, קריית גת ואשקלון.
מפרץ חיפה
גאוגרפיה
השמירה על איכות הסביבה בנחלי מפרץ חיפה בידי שתי רשויות ניקוז נחלים: בדרום המפרץ - רשות ניקוז ונחלים קישון, ובצפון המפרץ - רשות ניקוז ונחלים גליל מערבי (תחום אחריותן של שתי הרשויות משתרע גם מעבר למפרץ חיפה).
זוהר (מושב)
אגם זוהר - אגם מלאכותי (במקורו טבעי) ששטחו כ-1,200 דונם והוא בעל יכולת להכיל כ-7 מיליון קוב מים. הקמת האגם החלה בשנת 1949. והוא אחד ממאגרי המים הגדולים בישראל, על כן גם המוביל הארצי עובר בשטחו של היישוב.
מפרץ חיפה
התעשייה במפרץ
המפרץ שנוצל במתכונת מצומצמת כבר בשלהי התקופה העות'מאנית זכה לפיתוח מואץ בתקופת המנדט הבריטי. הבריטים הניחו את צינור הנפט כירכוכ-חיפה, שהוליך נפט גולמי בין 1935 ל-1948 לבתי הזיקוק בחיפה וממנו לנמל חיפה וליעדים באירופה, וכך עיצבו את עתידו כאזור עתיר תעשיות נפט ותזקיקיו, גז ופטרוכימיה.
חברים בכל מיני צבעים
חברים בכל מיני צבעים הוא שיר ילדים עברי אנטי-גזעני שחיברה הפזמונאית חנה גולדברג והלחין יוני רועה. את השיר עיבד אבנר חודורוב. השיר קורא לסובלנות ולקבלת האחר.
זוהר (מושב)
היישוב סובל, ביחד עם שאר יישובי הנגב המערבי, ממתקפות של רקטות מרצועת עזה.
מפרץ חיפה
התעשייה במפרץ
בשנות ה-30 ועד לשנות ה-50 של המאה ה-20 היה המפרץ מרכז של תעשיית הקרמיקה בישראל. באזור הזה רוכזו מפעלים כ"פלקרמיק", "קדר" ואחרים.