cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קוטי
בשואה
ב-10 באפריל 1942 פשטו על העיירה אנשי ס"ס מקולומיאה, מלווים בשוטרים אוקראינים, והחלו בירי אקראי ביהודיה ובסריקת בתי היהודים ביישוב. במהלך האקציה העלו אלו באש את בתי היהודים, תוך שריפת יהודים רבים בחיים וירי בנמלטים מהבתים. בסך הכל נרצחו במהלך האקציה כ-950 יהודים. ב-24 באפריל 1942 הוצאה פקודת גירוש לכ-500 יהודים מהעיירה שלא היו בידיהם אישורי עבודה, ואלו נצטוו לעבור לגטו קולומיאה, כאשר רבים מהם נרצחו עוד בדרך לעיר.
כ-800 היהודים שנותרו בעיירה גורשו ממנה לגטו קולומיאה ב-7 בספטמבר 1942, ומשם שולחו למחנה ההשמדה בלז'ץ. לאחר רצח 18 בעלי מלאכה יהודים שעוד הושארו בקוטי, הוכרזה העיירה באופן רשמי כ"נקייה מיהודים". עד לשחרור העיירה בידי הסובייטים המשיכו הגרמנים לערוך מצוד אחר יהודים מסתתרים בסביבתה. מבין היהודים הבודדים מהעיירה ששרדו את השואה אף יהודי לא שב להתגורר בה.
מוזיאון מגריט
מוזיאון מגריט (בצרפתית: Musée Magritte, בהולנדית: Museum Magritte) הוא מוזיאון בבריסל, בלגיה, המוקדש ליצירתו של האמן הסוריאליסטי הבלגי, רנה מגריט. זהו אחד המוזיאונים המרכיבים את קבוצת המוזיאונים המלכותיים לאמנויות יפות בבלגיה.
Bing Bang (Time to Dance)
(Bing Bang (Time to Dance, בתרגום לעברית בינג באנג (זמן לרקוד), הוא סינגל יורודאנס ודאנס-פופ מתוך סדרת הטלוויזיה האיסלנדית-אמריקאית "נווה עצלנות". השיר מבוצע בסדרה ובמדיות השונות שלה על ידי דמותה של סטפני.
מוזיאון מגריט
על המוזיאון
המוזיאון נפתח לקהל ב־30 במאי 2009. הוא מאכלס את אחד האוספים הגדולים ביותר של אמנות סוריאליסטית בעולם.
המוזיאון שוכן במלון הנאו-קלאסי בן חמישה מפלסים, ה-Place Royale/ קונינגספליין, ומציג כ -200 מציורי מגריט מקוריים, רישומים ופסלים, כולל הציורים "השיבה" (The Return), "Scheherazade" ו"אימפריית האור" ( The Empire of Light.).
Bing Bang (Time to Dance)
רקע
השיר נכתב והופק על ידי מאני סווארסון, המלחין ואחד התסריטאים של הסדרה "נווה עצלנות", עבור דמותה של סטפני. לדברי סווארסון, "רצינו שסטפני תשיר משהו קליט - שילדים בכל הגילאים יוכלו לחזור עליו לאחר ששמעו אותו פעם אחת. [...] רצינו גם שהמילים ייצגו את דמותה: חיוך, ריקוד ואהבה לכיף".
מוזיאון מגריט
על המוזיאון
המוזיאון מחולק לכמה קומות ובכל אחת תקופה אחרת בחייו ויצירותיו של מגריט.
מיצב קבוע רב תחומי זה הוא הארכיון הגדול ביותר של מגריט, רוב העבודות הגיעו ישירות מאוסף אלמנתו של האמן, ג'ורג'טה מגריט, ומאירן המואר (Irène Hamoir), שהייתה האספנית העיקרית של יצירותיו.
Bing Bang (Time to Dance)
רקע
השיר בוצע לראשונה במחזמר "Glanni Glæpur í Latabæ" ("רובי רקב בנווה עצלנות") שעלה לראשונה בשנת 1999 ועליו מבוססת הסדרה, בו ביצעה את השיר לינדה אאוסגירסדוטיר. בשנת 2002 השיר בוצע על ידי שלבי יאנג בפרק פיילוט של הסדרה. בסדרה ביצעה את השיר ג׳וליאנה רוז מאוריאלו בשתי העונות הראשונות שלה, ולאחר מכן קלואי לאנג בעונות המאוחרות שלה. בסדרה השיר מבוצע בסיום כל פרק על ידי סטפני, כאשר לצליליו רוקדות הדמויות, מלבד הפרק "ספורטקס בתנועה!" בו הופיע במקום שיר זה השיר "אנרגיה". השיר זכה למספר גרסאות שהופיעו בסדרה, כמו גרסת חג המולד, סלסה, קרקס ורוק אנד רול.
מוזיאון מגריט
על המוזיאון
המוזיאון כולל גם את הניסויים של מגריט בצילום משנת 1920 ואילך ואת הסרטים הסוריאליסטיים הקצרים שהוא עשה משנת 1956 ואילך.
Bing Bang (Time to Dance)
רקע
בנוסף לביצועים המקוריים, השיר בוצע במעל 40 שפות בדיבובים השונים שנעשו לסדרה, ביניהן ערבית, גרמנית, ספרדית, איטלקית, רוסית ורומנית. השיר בוצע גם בעברית וזכה לשתי גרסאות: הגרסה הראשונה בוצעה בסדרה על ידי ליאנה עיון, המדבבת העברית של סטפני, והשנייה על ידי מיטל פארן במופע "מותק של פסטיבל 1 - הגדולים של הקטנים", בו היא גילמה את סטפני.
מוזיאון מגריט
על המוזיאון
המוזיאון מציג עצמו גם כמרכז התייחסות עולמי לידע על האמן, ופיתח מרכז מחקר מקוון שיספק גישה מקוונת לארכיונים המתייחסים לחייו ולעבודתו של הצייר.
Bing Bang (Time to Dance)
רקע
ב-27 בנובמבר 2006 השיר יצא בבריטניה כסינגל להורדה דיגיטלית. ב-10 בדצמבר באותה שנה הוא הגיע למקום ה-4 במצעד הסינגלים הבריטי. השיר הפך לתקליט זהב לאחר שמכר כ-100,000 עותקים בשבוע אחד.
צנטרליזם דמוקרטי
הצנטרליזם הדמוקרטי הוא אחד מעקרונות היסוד של הלניניזם. על פי עיקרון זה, מוסדות המפלגה הם בעלי צביון דמוקרטי פנימי - כלומר, יש הכרה בזכות הוויכוח הפנימי והביקורת ובזכות מוסדות מייצגים לבחור את גופי הביצוע וההנהגה (הדרישה הדמוקרטית), ואולם מרגע שנתקבלה החלטת ההנהגה היא מחייבת את כל החברים ואת כל המוסדות לפעול על פיהן (צנטרליזם ) (מרכזיות). תפיסה ארגונית זו נוסחה בבירור בתקנות המפלגה משנת 1934 כ"חופש בדיון, אחדות בפעולה".
הצנטרליזם הדמוקרטי הוא צורת ארגון מפלגתית שיצר לנין במטרה לזרז את המהפכה הקומוניסטית העולמית. הרעיון הוא שהמפלגה בנויה מבסיס שמתפשט לענפים שונים בחברה על ידי שילוב בין עקרון ריכוזי לדמוקרטי. העקרונות הדמוקרטים מתבטאים בכך שכל מוסד נבחר, כל החלטה מתקבלת לאחר דיון חופשי וברוב קולות ועד לרגע קבלת ההחלטה ניתן להתנגד לה. העיקרון הריכוזי הוא שכל מוסד נמוך מציית למוסד גבוה יותר. ועד מרכזי מקבל מידע מדרגים נמוכים ועל סמך זה מקבל החלטות שמחייבות את שאר הגופים. כך בעצם מספר קטן של מנהיגים מקבלים החלטות ולארגונים שמתחתיהם יש יכולת לתת גושפנקה המונית להחלטה. כך עוצמת המפלגה נראתה גדולה בהרבה מהעצמה האמיתית שלה. צורת ארגון זו השפיעה מאוד על ההיסטוריה הרוסית והסינית.
ארגונים לניניסטים ניסחו את הצנטרליזם הדמוקרטי כך:
בינה ברזל
בינה ברזל (24 באפריל 1933 – 12 בנובמבר 2020) הייתה עיתונאית ומשוררת, ושימשה ככתבת לענייני מפלגות ופרשנית פוליטית של "ידיעות אחרונות".
ביוגרפיה
בינה ברזל, ילידת תל אביב, החלה דרכה העיתונאית בצה"ל, ככתבת צבאית בביטאון "במחנה נח"ל". לאחר מכן עבדה ככתבת בעיתונים "הדור" ו"הבוקר".
בתחילת שנות ה-70 הצטרפה ל"ידיעות אחרונות", בהמשך מונתה לכתבת לענייני מפלגות של העיתון, וסיקרה שורה של מערכות בחירות.
לאחר כ-30 שנות עבודה בידיעות אחרונות פרשה לגמלאות. ועסקה באיסוף שירים שכתבה לאורך השנים, ובהוצאת ספר שירה משיריה.
חייה הפרטיים
בינה ברזל הייתה נשואה עד למותה לחוקר הספרות פרופ' הלל ברזל ולהם שתי בנות.
קליבום
קליבום מכיש, לפי רשימת המלכים השומרית, היה המלך השביעי של שומר מהשושלת הראשונה של כיש. מלוכתו נמשכה לפי המיתוס 960 שנים.
השם נהגה כ-Ga-lí-bu-um שמנורמל לקליבום. מילה זו קרובה למילה האכדית לכלב-שמירה (kalbu).
רובר הראשון, דוכס נורמנדיה
רובר הראשון, דוכס נורמנדיה (בצרפתית: Robert Prèmier de Normandie; 22 ביוני 1010 – 3 ביולי 1035) היה דוכס נורמנדיה ואביו של ויליאם הכובש.
ביוגרפיה
רובר נולד לרישאר השני, דוכס נורמנדיה וליודית מברטאן, בתם של קונאן הראשון, דוכס ברטאן וארמנגארדה-גרברגה מאנז'ו.
בשנת 1026 מת אביו ואחיו רישאר השלישי, דוכס נורמנדיה ירש את נחלותיו ותאריו אולם שנה לאחר מכן, בשנת 1027 מת רישאר ורובר ירש את נחלותיו ותאריו. בשנת 1031 מת רובר השני, מלך צרפת ובנו אנרי הראשון, מלך צרפת עלה לשלטון במקומו, אולם אמו קונסטנס מארל ואחיו רובר התמרדו נגדו. רובר נותר נאמן לאנרי, ועל כך קיבל התגמול מאוחר יותר את אזור וקסין. רובר גם התערב בפוליטיקה של פלנדריה, הקים מנזרים ותמך באדוארד, מלך אנגליה, שלו הוא אף העניק מאוחר יותר מקלט זמני.
בשנת 1035 הוא עלה לרגל לירושלים. הוא מת יחד עם דרו, רוזן וקסין בדרך בניקאה. לאחר מותו ירש אותו בנו גיום השני, דוכס נורמנדיה, אשר בשנת 1066 כבש את אנגליה הסקסונית והקים את ממלכת אנגליה הנורמנית.
משפחתו
רובר היה נשוי לאסטריד, נסיכת דנמרק, אולם לא נולדו להם ילדים.
לאחר מכן התחתן רובר בנישואים לא לגיטימיים עם הרלבה, ממנה נולדו לו שני ילדים:
המרוץ הארקטי של נורווגיה
המרוץ הארקטי של נורווגיה (באנגלית: Arctic Race of Norway) הוא מרוץ אופני כביש בצפון נורווגיה, באזור שמצפון לחוג הארקטי ונקרא על שמו. המרוץ מתקיים מדי שנה למשך ארבעה ימים בחודש אוגוסט, כשהטור הראשון התקיים בין התאריכים 8-11 באוגוסט 2013. המרוץ נחשב לחלק ממרוצי "טור אירופה" מטעם האיגוד הבינלאומי לאופניים (UCI) ומדורג מאז 2015 בדרג 2.HC שמאז 2020 נקרא 2.Pro ב-UCI ProSeries. המרוץ מתאפיין הן בעליות בכל אחד מקטעי המרוץ והן רכיבה לאורך קו החוף של הים הצפוני (או אוקיינוס הקרח הצפוני).
המנצח והחולצות
במהלך המרוץ מוענק פרס למנצח בכל קטע יומי, וחלק מהקבוצות מכוונות את מאמציהן אך ורק לזכייה בקטעים בודדים. המנצח במרוץ כולו הוא הרוכב בעל הזמן המצטבר הקצר ביותר. כדי לזכות במרוץ, על המנצח לגלות עליונות בתחומו העיקרי של המרוץ: טיפוס בהרים ("בין הפיורדים").
החולצות אותן לובשים הרוכבים במהלך המרוץ הן:
החולצה הכחולה - הרוכב המוביל בדירוג הכללי (בעל הזמן המצטבר הקצר ביותר) לובש חולצה כחולה על מנת לזהותו.
החולצה האדומה - הרוכב המוביל בצבירת נקודות המוענקות לרוכבים אשר חוצים ראשונים את הפסגות השונות במהלך המרוץ בקטעים ההרריים. חולצה זו נקראת גם חולצת "מלך ההרים".
החולצה הירוקה - הרוכב אשר צבר את מרב הנקודות המוענקות במרוצי ביניים במהלך המרוץ ובמאוץ אל קו הסיום.
החולצה הלבנה - הרוכב הצעיר, אשר גילו אינו עולה על 25 שנים (ב-1 בינואר של שנת המרוץ), בעל הזמן המצטבר הקצר ביותר.
Augustin
Augustin (בעברית: אוגוסטין) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת השוודית בריטה בורג. השיר ייצג את שוודיה באירוויזיון 1959 על ידי בריטה בורג, וזאת לאחר שהשיר נבחר בתחרות הקדם-אירוויזיון של שוודיה, המלודיפסטיבלן, בה הוא בוצע על ידי זמרת אחרת בשם סיב מאלמקוויסט.
באירוויזיון
ב-11 במרץ 1959, השיר בוצע על ידי בורג באירוויזיון. השיר הושר שביעי בסדר ההופעות, לפני שווייץ ואחרי גרמניה. השיר זכה במקום התשיעי עם ארבע נקודות.
רנאטו דולבקו
רנטו דולבקו (באיטלקית: Renato Dulbecco; 22 בפברואר 1917 – 19 בפברואר 2012) היה וירולוג איטלקי-אמריקאי, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1975 בזכות מחקרו על האונקווירוס, שהם וירוסים הגורמים לסרטן כאשר הם פוגעים בתאים של בעלי חיים.
צ'רטוזה די פאדולה
צ'רטוזה די פאדולה (באיטלקית: Certosa di Padula), או גם צ'רטוזה די סאן לורנצו די פאדולה (Certosa di San Lorenzo di Padula) הוא מתחם מבנים של מנזר גדול לשעבר של מסדר הקרטוזיאנים, שהמנזרים שלהם קרויים באיטלקית צ'רטוזה, השוכן בעיר פאדולה בפארק הלאומי צ'ילנטו וואלו די דיאנו, בנפת סלרנו במחוז קמפניה שבדרום איטליה.
מאז 1957 שוכן במבנה המוזיאון הארכאולוגי המחוזי של מערב לוקניה. ב-1998 הוכרז המנזר אתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו על בסיס קריטריונים 3 (עדות ייחודית או לפחות יוצאת דופן למסורת התפתחות תרבותית) ו-4 (דוגמה יוצאת דופן לסוג בנייה, אדריכלות, טכנולוגיה והנוף המדגים שלבים משמעותיים בתיזמור (ensemble) הכולל שלהם בשלבים משמעותיים בהיסטוריה של האנושות). מדצמבר 2014 הוא אחד מהנכסים המנוהלים על ידי מכלול המוזיאונים של קמפניה. ב-2017 ביקרו בו 87,626 תיירים.
היסטוריה
כנסיית המנזר הושלמה בשנת 1374, אך מאז נבנתה מחדש. בשנת 1535 ביקר הקיסר קרל החמישי במנזר עם שובו מהמערכה המוצלחת בתוניס. כיום מאופיינים המנזר והגן בעיקר באלמנטים בסגנון אדריכלות הבארוק, שמקורם בשיפוצים במאה ה-16 שעוצבו על פי מנזר האל אסקוריאל הספרדי הקרוי על שם לורנצו הקדוש.
חיילים מצבא נפוליאון כבשו ובזזו את המתחם ב-1806 ושדדו ממנו את יצירות אמנות רבות. ב-1807, בתקופת שלטונו של ז'ואקים מירא, מרשל של צרפת, ומלך נאפולי פורק מסדר הקרטוזיאנים והנזירים פונו מהמבנה שהפך לקסרקטין. שוד אוצרות האמנות נמשך: ספרים מהספרייה, זהב, פסלים, כסף וציורים, בייחוד מהכנסייה, שממנה נלקחו כל הציורים מהמאה ה-17.
לאחר תקופת נפוליאון, עם שובו של פרננדו הראשון, מלך שתי הסיציליות לשלטון בנאפולי חזרו הנזירים הקרטוזיאנים למתחם. כיוון שהמנזר איבד כמעט את כל אוצרותיו השפעתו באזור הייתה פחותה מהתקופה לפני נפוליאון. במטרה להשיב מעט יוקרה נרכשו ציורים שנועדו להחליף את אלו שנגנבו והם נתלו במגורים, המקום היחיד שחזר למצבו. עם זאת, הנזירים לא שבו למלא את התפקיד שמילאו במאות קודם לכן.
ב-1866, אחרי איחוד איטליה, פורק המסדר שוב, והנזירים נצטוו לעזוב שוב, והפעם לתמיד. המנזר נסגר, והוכרז מונומנט לאומי עשרים שנים אחר-כך, אבל שוחזר במידה רבה רק ב-1960.
במהלך מלחמת העולם הראשונה שימשו הבניינים של המנזר כמחנה שבויים לחיילים הצ'כים והסלובקים מהצבא האוסטרו-הונגרי, שמהם גויסו מתנדבים ללגיונות הצ'כוסלובקיים.
רנאטו דולבקו
הוא למד באוניברסיטת טורינו תחת ג'וזפה לוי עם חבריו ריטה לוי-מונטלצ'יני וסלבדור לוריא, שעברו איתו לארצות הברית וזכו גם הם בפרס נובל. דולבקו כיהן כפרופסור בהמכון הטכנולוגי של קליפורניה.
צ'רטוזה די פאדולה
היסטוריה
ב-1998 הוכרז המנזר אתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו יחד עם האתרים הארכאולוגיים של פסטום, אליאה והפארק הלאומי צ'ילנטו וואלו די דיאנו.
רנאטו דולבקו
קורות חייו
דולבקו נולד בקטנזארו באיטליה, ובילדותו גר באימפריה שבמחוז החוף ליגוריה. הוא סיים את התיכון בגיל 16 והחל ללמוד באוניברסיטת טורינו. למרות התעניינותו במתמטיקה ופיזיקה הוא נרשם ללימודי רפואה. בגיל 22 סיים תואר באנטומיה ופתולוגיה תחת הנחייתו של ג'וזפה לוי. באותן שנים פגש את ריטה לוי-מונטלצ'יני ואת סלבדור לוריא, שאיתם עבר בהמשך לארצות הברית.
הוא גויס כקצין רפואה ושירת בצבא האיטלקי בין השנים 1936–1938. ב-1940 כאשר איטליה הצטרפה למלחמת העולם השנייה הוא גויס שוב ונשלח לחזית מול צרפת ואחר כך בחזית בברית המועצות ונפצע. לאחר שהבריא הצטרף למחתרת אשר לחמה בגרמנים.
פעילותו המדעית
לאחר המלחמה חזר לזמן קצר למעבדתו של לוי, אך עזב עם חבריו לאוניברסיטת אינדיאנה, שם עסק בחקר בקטריופאג' עם סלבדור לוריא. בקיץ 1949 עבר למכון הטכנולוגי של קליפורניה שם הצטרף ל"קבוצת הפאג'" של מקס דלבריק. באותו הזמן התחיל לחקור את וירוס האונקווירוס בבעלי חיים עם דגש על משפחת הווירוסים Polyomavirus.
יחסי סנט וינסנט והגרנדינים–שוודיה
יחסי סנט וינסטנט והגרנדינים–שוודיה הם יחסי החוץ בין סנט וינסט והגרנדינים לבין שוודיה. לסנט וינסנט והגרנדינים יש קונסוליית כבוד בסטוקהולם, ולשוודיה יש קונסוליית כבוד בקינגסטאון, וכן שגרירה שאינה תושבת המייצגת את שוודיה באזור הקריבי, ובכללו סנט וינסנט והגרנדינים, אשר מקום מושבה בסטוקהולם והיא מבקרת בקריביים באופן תדיר.
רנאטו דולבקו
פעילותו המדעית
ב-1962 עבר למכון סאלק לביולוגיה. ב-1970 עבר למכון לחקר הסרטן, שם בהמשך קיבל את התואר פרופסור.
צ'רטוזה די פאדולה
המבנה
מבנה המנזר הוא הגדול ביותר באיטליה. שטחו 51,500 מטרים רבועים והוא כולל 320 חדרים ואולמות, שלושה קלויסטרים, גן, חצר וכנסייה.
רנאטו דולבקו
פעילותו המדעית
בשנת 1975 זכה בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה עם הווארד מרטין טמין, אותו החל להנחות ב-1950, ועם דייוויד בולטימור. הזכייה הייתה על ההסבר כיצד וירוס מחולל גידול משפיע על החומר הגנטי של התא. הווארד ודייוויד גילו במקביל כיצד אונקווירוסים (וירוסים שיכולים לגרום לגידולים) פועלים על החומר הגנטי של התא באמצעות שעתוק לאחור. אף על פי שדולבקו לא היה שותף באף אחד מהמחקרים, הוא זכה על כך שלימד אותם שיטות שקידמו את במחקרם.
צ'רטוזה די פאדולה
המבנה
על פי ההבחנה הקרטוזיאנית הקפדנית בין התבוננות לעבודה, ישנם שני מקומות נפרדים לנוהגים אלו: מצד אחד: הקלויסטרים השלווים, הספרייה עם רצפת הקרמיקה המשובחת של וייטרי, הקפלות המעוטרות ביצירות שיש משובצות נאות. חזיתות המזבח ברוב הקפלות משובצות לא בשיש, אלא בכמה מעבודות הסקליולה (Scagliola, חומר דמוי שיש) המרהיבות ביותר מהמאה ה-18. זהו הריכוז הגבוה ביותר של עבודות כאלו במקום אחד, כשאחד ממוקדי הייצור היה בנאפולי. והמטעים בקלויסטר. מצד שני: המטבח הגדול, המרתפים עם חביות היין העצומים שלהם, חדרי הכביסה, והחצרות החיצוניות הענקיות, שם היו אנשים שעבדו באורוות, בתנורים, במחסנים ובית הבד לעצירת שמן הזית. החצרות שימשו לפעילות יצרנית ולסחר בין המנזר לעולם החיצוני.
במנזר שוכן גם המוזיאון הארכאולוגי המחוזי של מערב לוקניה (Museo archeologico provinciale della Lucania occidentale), המשמר אוסף של כל הממצאים שנחשפו בחפירות בנקרופוליס של סאלה קונסילינה ופאדולה. מוזיאון זה מכסה את פרק הזמן בין פרוטהיסטוריה ועד התקופה ההלניסטית.
פורד מודלס
פורד מודלס (באנגלית: Ford Models) היא סוכנות דוגמנות, שהוקמה בניו יורק בשנת 1946, והתפרסה למקומות רבים מסביב לעולם.
היסטוריה
סוכנות הדוגמנות פורד מודלס הוקמה בניו יורק בשנת 1946 על ידי איילין פורד ובעלה ג'ררד פורד. הסוכנות שלטה בתחום בניו יורק עד להופעת סוכנות הדוגמנות עלית שפתחה סניף בעיר. הדבר הביא ל"מלחמת הסוכנויות" במהלך שנות ה-80 של המאה ה-20. בשנת 1980 הסוכנות החלה לארגן תחרות שנתית לדוגמניות. תחרות זו נערכה בתדירות שנתית עד לשנת 2012.
בשנת 1995 המייסדים העבירו את ניהול החברה לביתם קטי פורד. היא ניהלה את החברה עד לשנת 2007. בתקופה זו נפתחו סניפי הסוכנות בפריז, לוס אנג'לס, מיאמי, שיקגו ופיניקס.
רנאטו דולבקו
פעילותו המדעית
בשנים 1993–1997 חזר לאיטליה, כנשיא של המכון לטכנולוגיות ביו-רפואיות במילאנו, במקביל להמשך עבודתו במכון סאלק לביולוגיה.
הוא המשיך בחקר תאים סרטניים עד 2011.
פורד מודלס
היסטוריה
בשנת 2000 כ-90% מבעלות על הסוכנות הועברו ל-Magnum Sports and Entertainment ובשנת 2007 חברת Altpoint Capital Partners השקיע בסוכנות במטרה לאפשר את הרחבת פעילותה. חברה זו נמצאת בבעלות איש עסקים רוסי ובה רוכזו 93% מבעלות על סוכנות פורד מודלס.
יחסי סנט וינסנט והגרנדינים–שוודיה
מתוקף אמנת שנגן ובהתאם להסכם בין המדינות, אזרחי סנט וינסנט והגרנדינים רשאים להיכנס לשוודיה ללא ויזה, ושוודים המעוניינים לשהות במדינה יכולים לעשות זאת ללא ויזה עד ל-90 יום.
דביבון מצוי
דביבון מצוי או רָקוּן רַחֲצָן או דביבון רוחץ (שם מדעי: Procyon lotor) הוא מין בסוג דביבון, שמצוי באמריקה. הדביבון המצוי הוא מין הראקון הנפוץ ביותר בצפון אמריקה. מקום המחיה המועדף עבור הדביבון המצוי הוא יערות בקרבת המים, אך הוא חי גם באדמות מעובדות, אזורי ערים ופרברים. בעבר דביבון גוואדלופ, נחשב מין בפני עצמו, אבל מחקרים עדכניים מראים שהוא בעצם תת-מין של הדביבון המצוי.
מאפייני המין
על אף שידועים מקרים של דביבונים מצויים שחיו בשבי יותר מ-20 שנים, בדרך כלל הם חיים 1.8–3.1 שנים. פרט יכול לשקול בין 5 ל-26 ק"ג. בפניו סביב עיניו יש צבעים שחורים. הוא בעל זנב עבה עם טבעות כהות ובהירות לסירוגין. צבע פרוותו של הדביבון המצוי הוא תערובת של אפור, חום ושחור. במקרים נדירים הדביבון המצוי יכול להיות לבקן. אורך גופו 40–70 ס"מ ואורך זנבו 24–26.5 ס"מ.
ההזדווגות בדרך כלל מתרחשת בינואר או בפברואר, והנקבה ממליטה 4–5 גורים באפריל או במאי (משתנה בהתאם לאקלים). דביבונים מתגוררים בדרך כלל בעצים חלולים, מאורות קרקע או במערות. הזכר אינו משתתף בגידול הגורים. לקראת סוף הקיץ הגורים נגמלים מיניקה ומתחילים להאכיל את עצמם.
הדביבון המצוי פעיל בדרך כלל בלילה. הוא אוכל-כול. תזונתו מורכבת מכ-40% חסרי חוליות, 33% צמחים (למשל גרגרים) ו-27% בעלי חוליות. פירוש המילה lotor בשמו הלטיני היא "רוחץ". הדביבון המצוי נודע כ"רוחץ" את מזונו לפני אכילתו, אך הוא לא באמת רוחץ אותו, אלא המים עוזרים לו להרגיש את המזון (ישנם חוקרים הטוענים כי התנהגות זאת נובעת מכך שלפני אלפי שנים הדביבון היה רוחץ את הצפרדעים הרעילות שאכל במים כדי שייצא מהן הרעל, ובמשך השנים התחיל לרחוץ כל מזון מתוך אינסטינקטים).
מיסיון
מיסיון (מלטינית: Missio - שליחות) הוא פעילות להפצת דת או אמונה (בדרך כלל הנצרות) בקרב בני דת אחרת או בקרב חסרי דת, כשלרוב המטרה היא לגרום להם להמיר דתם. מיסיון הוא גם ארגון, תנועה או גוף העוסקים בפעילות זו וכן כינוי למקום שבו הם פועלים. פעילות מיסיונרית קיימת בחלק מהדתות. בתקופות מסוימות הייתה הפעילות חובה דתית בחלק מהתנועות הנוצריות (צלבנים ומיסיונרים), וכך גם באסלאם (דעווה או ג'יהאד).
המיסיון הנוצרי
בסוף המאה ה-20 כשליש מאוכלוסיית העולם משתייך לאחד מן הפלגים של הדת הנוצרית. הנוצרים הם הקהילה הדתית הנרחבת והמגוונת ביותר, ויש להם כנסיות בחלק גדול מאומות העולם. סימן לדינמיות של הדת הנוצרית היא מעבר המרכז הדמוגרפי של הנצרות ממדינות המערב לאמריקה הלטינית, אפריקה, אסיה ואזור האוקיינוס השקט, שם חיים למעלה ממחצית הנוצרים בעולם. מגמה זו הואצה בשל דעיכת ההשפעה של הממסדים הנוצריים באירופה. הנצרות, כדת אוניברסלית, כלומר דת שפונה לבני אדם מעמים שונים וממעמדות שונים, הצליחה להתפשט במקומות רבים הודות לשיטת המיסיון.
המקורות התאולוגיים לפעילות המיסיון הנוצרי
המילה "מיסיון" כתרגום ללטינית של המילה היוונית apostolē, "שליחות", מופיעה פעם אחת בלבד בברית החדשה: "הֲרֵי מִי שֶׁעוֹרֵר אֶת פֶּטְרוֹס לִשְׁלִיחוּת אֶל הַנִּמּוֹלִים עוֹרֵר גַּם אוֹתִי אֶל הַגּוֹיִם." (איגרת פאולוס אל הגלטים 2:8), אך הנוצרים מאמינים כי רמזים על מצוות השליחות אל הגויים מופיעה מוקדם יותר, בתנ"ך.
ברשימת בני נח (שבע מצוות בני נח), בסיפורו של מגדל בבל (בראשית פרקים ו) ובברכת אלוהים אל אברהם ("ונברכו בך כל משפחות האדמה"  רואים הנוצרים רמזים לדאגה שמגלה אלוהים לכל העמים. מטרת עם ישראל להיות מופת של הרצון והמטרה האלוהיים מופיעה כמה פעמים בתנ"ך ובצורה הברורה ביותר בדברי הנביא ישעיהו : "ואתנך לברית עם לאור גויים" . בישעיהו מופיעה גם המשימה האוניברסלית של ישראל להושיע את העמים " ונתתיך לאור גויים להיות ישועתי עד־קצה הארץ" . כמו כן, יש נוצרים המצביעים על רצון האל, המובע לרוב בתנ"ך, שכל עמי העולם יסגדו לו. ולכן, מיסיונים נוצריים נשלחים למקומות בהם אין סוגדים לאלוהים במטרה לקיים את רצון האל ולהרחיב את הסגידה אליו.
ישו אמנם הטיף ליהודים בלבד, אבל בין האמרות המיוחסות לו קיימת הצהרת "ההסמכה הגדולה" המופיעה בסוף הבשורה על-פי מתי: "וייגש ישוע וידבר אליהם לאמור ניתן לי כל ממשל בשמים ובארץ, לכו אל כל העמים להורתם ולעשותם לי לתלמידים ולטבל אותם בשם האב והבן ורוח הקודש ולמדתם אותם לשמור את כל אשר צוויתי אתכם והנה אנכי אהיה עמכם עד אחרית השנים לעת קץ העולם" (פרק 28 פסוקים 19–20). פסוקים אלה הם המקור העיקרי לציווי על הפצת הדת הנוצרית בין העמים בברית החדשה.
היסטוריה של המיסיון הנוצרי
המפיצים הראשונים של הנצרות היו שנים-עשר השליחים ובראשם פטרוס שהטיפו לדת החדשה בכל רחבי האימפריה הרומית, אבל מי שמקובל כי היה אחראי עיקרי לתפוצת הדת הנוצרית היה פאולוס (שאול התרסי) הנחשב למיסיונר הראשון. בעזרת רשת של מסייעים, רבות מהם נשים, הצליח פאולוס לנצר קהילות באסיה הקטנה ודרום יוון ובסופו של דבר הגיע לרומא. הנצרות שהחלה ככת בין היהודים רכשה מאמינים בין תושבי האימפריה הרומית במהירות, ובמאה הרביעית, כשהקיסר הרומי קונסטנטינוס הכריז על הנצרות כדת הקיסרות, כבר היוו הנוצרים כ-10 אחוז מאוכלוסיית האימפריה, ולדת החדשה כבר היה ממסד היררכי מסודר.
בשנת 476 התמוטטה האימפריה הרומית המערבית, אבל האימפריה המזרחית, שבירתה קונסטנטינופול, שהוקמה בידי קונסטנטינוס החזיקה מעמד כאלף שנים נוספות והייתה מרכז חשוב להפצת הנצרות במזרח הים התיכון.
למרות אובדן האימפריה הרומית המערבית הייתה התקופה שאחריה תקופת פריחה והתפשטות מהירה באירופה לנצרות המערבית שמרכזה ברומא. תקופה שהתאפיינה בפעילות מיסיונרים נמרצת שנחלה את ההצלחה הגדולה ביותר כשמלכי עמי אירופה השונים התנצרו, ובעקבותיהם עברה כל האוכלוסייה בשליטתם לנצרות. בשנת 496 הוטבלו כלוביס הראשון מלך הפרנקים וחייליו לנצרות הקתולית. בשנת 596 ניצר הנזיר אוגוסטינוס את המלך אתלברט הראשון שבקנט ובעקבותיו הוטבלו גם נתיניו. בוהמיה - עברה לנצרות תחת שלטונו של המלך וונצ'סלאס הראשון (907 –929). התנצרות פולין החלה בימיו המלך מיישקו הראשון שהוטבל לנצרות ב-966 או 967, והושלמה תחת בנו בולסלאב הראשון. הונגריה הפכה למדינה נוצרית בימיו של מלכה הראשון של הונגריה אישטוון הראשון (מלך 1000 – 1038). קנוט הגדול, שמלך הן על אנגליה הנוצרית והן על דנמרק ונורווגיה הפגניות, חונך כנוצרי ופעל לנצר גם את דנמרק ונורווגיה. אולאף הראשון מלך נורווגיה הוטבל בידי נזיר לנצרות ופעל לנצר את ממלכתו, משימה שהושלמה בידי יורשו אולאף השני. שוודיה הפכה לנוצרית תחת שלטונו של סוורקר הראשון (1130 – 1156).
היו כמה סיבות להתפשטות הנצרות ולא תמיד הייתה הצלחה של המיסיונרים הגורם להתנצרותו של מלך או של עם. לעיתים ראו השליטים יתרונות מדיניים בהתנצרות ולעיתים אולצו התושבים להתנצר בכפייה. כך למשל העמיד קרל הגדול (מת 814) בפני הסקסונים את הברירה להתנצר או למות. תושבי פינלנד התנצרו בכפייה לאחר כיבושה של פינלנד על ידי השוודים.
גם לכנסייה המזרחית שמרכזה היה בקונסטנטינופול היו הצלחות. הקיסרות והכנסייה המזרחית יזמו פעולות מיסיון בבלקן ובקרב העמים הסלאבים. ב-865 התנצר בוריס הראשון מלך בולגריה ועימו נתיניו. הצלחה דומה הייתה למיסיון המזרחי בסרביה. אבל ההצלחה המיסיונרית הגדולה ביותר של הכנסייה המזרחית הייתה אזורים שהפכו אחר־כך לרוסיה. הנסיך ולדימיר הראשון מקייב (956 – 1015) הוטבל בטקס ביזנטי לנצרות ב-988 והוביל את עמו לעשות כמוהו. לאחר שהשתחררו הרוסים מהשלטון המונגלי הם העבירו את משכן המטרופוליט מקייב למוסקבה, וכנסייתם הפכה ונותרה גם כיום הגוף הנוצרי־אורתודוקסי הגדול ביותר, ולכן מגן ומוביל את הכנסיות האורתודוקסיות האחרות. עם נפילת קונסטנטינופול לידי האימפריה העות'מאנית בשנת 1453 הפכה מוסקבה להיות מרכז הכנסייה היוונית אורתודוקסית וכונתה מאז "רומא השלישית".
החל במאה ה-12 הואט קצב התפשטות הנצרות ועיקר המרות הדת החדשות הושגו בכוח החרב. בצפון מזרח אירופה הכניעו אבירים מהמסדר הטבטוני את הפרוסים הפגניים, והשוודים הכניעו את הפינים. אך עיקר המאמץ הצבאי הופנה לדרום מזרח ולמערב בשל עליית כוח חדש בזירה, האסלאם.
ממותו של מוחמד ב-632 ועד תבוסת הכוחות המוסלמיים בפואטייה שבגאליה בידי הכוחות הפרנקים בפיקודו של קרל מרטל ב-732 (קרב טור), כבשו המוסלמים את המזרח התיכון, את מצרים, את צפון אפריקה ואז פנו צפונה וכבשו את ספרד ולתקופה קצרה פלשו גם לדרום מערב צרפת. בתוך מאה שנים הצליח האסלאם למחוק יותר ממחצית העולם הנוצרי. תגובת העולם הנוצרי הייתה בעיקרה צבאית, מסעי הצלב (1095 – 1396) שנכשלו במטרתם להחזיר לנצרות את "ארץ הקודש" במזרח, וה"רקונקיסטה" (כיבוש מחדש) של חצי האי האיברי (742 – 1492) שהצליחה להחזיר לנצרות את ספרד במערב. אך היו גם ניסיונות של מיסיונרים נוצריים (בעיקר פרנציסקנים ודומיניקנים) לפעול בדרכי שלום בארצות האסלאם.
גילוי יבשת אמריקה על ידי קולומבוס ב-1492 בשליחות ספרד וגילוי האזור באמריקה הדרומית שכיום מצויה בו ברזיל בידי פדרו קברל בשליחות פורטוגל ב-1500 אפשר לשתי האומות מסעות כיבוש שהסתיימו בשלטון על שטחים נרחבים ואוכלוסייה פגנית גדולה. פעילות המיסיון במושבות ספרד באמריקה הייתה אינטנסיבית ועם זאת נראה כי רוב ההתנצרויות של תושביה האינדיאנים של אמריקה היו תוצאה ישירה של הכיבוש הצבאי וכפיית ההתנצרות בכוח. חלק מפעילותם של המיסיונרים הייתה הקמת כפרים מיוחדים להגנת האינדיאנים (ה"רדוקסיונס"). הדוגמה הבולטת ביותר לתופעה זו הייתה המדינה למחצה שהקימו הישועים בפרגוואי עבור האינדיאנים דוברי הגוארני. כשקיבלו מדינות דרום אמריקה את עצמאותן במאה ה-19 הייתה הכנסייה הקתולית מבוססת היטב. גם במושבה אחרת של הספרדים, הפיליפינים הצליחו המיסיונרים ורוב האוכלוסייה התנצרה.
למיסיון הקתולי באסיה היו במאות ה-16 וה-17 כמה הצלחות בעיקר בשל עבודת הישועים. בין הישועים בולט המיסיונר הספרדי פרנסיסקו חאווייר (1506 – 1552). ב-1542 הגיע חאווייר לגואה בהודו שהייתה בשלטון פורטוגל, יסד קהילות נוצריות והקים בית ספר להדרכת כמרים. ביפן הוא החל מיסיון משגשג עד כדי כך שבשנת 1600 כבר היו כ-300,000 נוצרים ביפן. ב-1582 הצליח המיסיונר הישועי האיטלקי מַטֶאוֹ ריצ'י (1552 – 1610) להיכנס לסין. בעקבותיו הגיעו מיסיונרים נוספים והם זכו להצלחה חלקית. בשלב מסוים גרשו הסינים את המיסיונרים ורדפו את הנוצרים. ועם זאת ב-1800 נותרו עדיין כ-250,000 נוצרים בסין.
בשל הרצון לפקח על פעולות המיסיון ולתאם בין הגורמים העוסקים הקים האפיפיור גרגוריוס החמישה עשר ב-1622 משרד מיוחד ("קונגרגציה" במינוח של הקוריה – החצר הרומית) (Sacra Congregatio de Propaganda Fide) או בקיצור ה"פרופגאנדה". משרד זה קיים עד היום כאחד מתשע הקונגרגציות (מיניסטריונים) של הוותיקן, אם כי שמו שונה ב-1982 להקונגרגציה לבישור לאומות העולם (Congregatio pro Gentium Evangelizatione).
בסוף המאה ה-18 חלה נסיגה בפעילות המיסיון הקתולי. פירוקו של המסדר הישועי ב-1773, היחלשותן של המעצמות הקולוניאליות ספרד ופורטוגל יחד עם האווירה האנטי־דתית שליוותה את המהפכה הצרפתית ושלטונו של נפוליאון שיתקה כמעט כליל את פעילות המיסיון הקתולי.
לאחר מפלתו של נפוליאון החל המיסיון הקתולי להתאושש, ה"פרופגנדה" השתקמה, המסדר הישועי הוקם מחדש והאפיפיור גרגוריוס השישה עשר (כיהן 1831 – 1846) יצר עשרות דיוקסיות חדשות, ומינה הגמונים רבים שישמשו כמיסיונרים. אגודות מיסיונריות רבות קמו בארצות אירופה ואף בארצות הברית. הצלחת המיסיון הקתולי הביאה להתבססות הכנסיות על כוחות מקומיים ולכן צומצמו במהלך המאה ה-20 סמכויות הפרופגנדה במידה ניכרת.
ב-1517 התחיל מרטין לותר את תנועת הרפורמציה שהתפתחה עם השנים לכתות השונות של הנצרות הפרוטסטנטית, אבל רק כ-275 שנה אחר־כך בתקופת המהפכה הצרפתית והמלחמות הנפוליאוניות החלו להופיע מיסיונים פרוטסטנטיים. מייחסים את ההתעוררות לחוברת שהפיק הבפטיסיט האנגלי ויליאם קארי (1761 – 1834) ב-1792 שכותרתה "מחקר על חובתם של הנוצרים להשתמש באמצעים להמרת דתם של הכופרים" שהפך בזמן קצר לאמנה של המיסיונים הפרוטסטנטיים. ב-1795 הוקמה "חברת המיסיון של לונדון" ותוך זמן קצר קמו גם "חברת המיסיון של סקוטלנד" (1796), "חברת המיסיון של הולנד" (1797) שפעלה באינדונזיה ו"חברת המיסיון של הכנסייה" (1799)
בארצות הברית שבה הייתה נהוגה הפרדה בין דת למדינה הבהירו הכנסיות כי המיסיון הוא באחריותו של כל אדם נוצרי, ולכן ההתאגדויות הראשונות היו של הקהילות. ארגון המיסיון הראשון בארצות הברית היה "הוועד הנציבים האמריקני של נציבים למיסיונים בנכר" (1810) ואחריו קמו ארגונים רבים המבוססים על פעילות הקהילה. עיקר פעילות ארגונים פרוטסטנטיים אלה התרכזה תחילה במהגרים החדשים ובאזורי הספר המערביים. מ-1890 הופנתה פעילותם אל מחוץ לגבולות ארצות הברית, ובסוף המאה ה-20 היו כ-70% מהמיסיונרים הפרוטסטנטיים בעולם מאמריקה הצפונית.
המיסיון הפרוטסטנטי פעל ועדיין פועל בסין, בהודו, באינדונזיה, באיים שבאוקיינוס השקט, במזרח התיכון, באפריקה ובאמריקה הלטינית.
המיסיונרים הפרוטסטנטים היו מודעים לכך כי הפיצול הרב בין הגופים הפרוטסטנטיים המיסיונריים (לפני מלחמת העולם הראשונה היו מעל ל-200 אגודות מיסיונריות שונות) מזיק למטרתם ולכן החלו ניסיונות לשיתוף פעולה ששיאם בשנת 1910 בכינוס המיסיונרי של אדינבורו. אחת מתוצאותיו הייתה הקמת "מועצת הכנסיות העולמית", גוף שחברים כיום כ-340 זרמים וכנסיות אורתודוקסיים ופרוטסטנטים. במסגרת מועצת הכנסיות העולמית שולב ארגון נוסף שנוסד לאחר הכינוס באדינבורו "המועצה המיסיונרית הבינלאומית".
התקופה שאחרי מלחמת העולם השנייה, לא ניבאה טובות לפעילות המיסיון. פעילות המיסיון נאסרה בכל המדינות שהפכו לקומוניסטיות כדוגמת סין וקוריאה, וגם המדינות שקיבלו את עצמאותן כדוגמת הודו וסרי לנקה הקשו על פעולת המיסיון שנחשב שריד מתקופת הקולוניאליזם. ועם זאת, כיום מספר הנוצרים באסיה, איי האוקיינוס השקט, אפריקה ואמריקה הלטינית כיום גדול יותר מאשר בבסיסו המקורי של העולם הנוצרי. הגידול במספר הנוצרים בעולם כיום הוא באותו קצב של גידול האוכלוסייה במאה ה-20, ובאזורים מסוימים הגידול בכמות הנוצרים הוא פי שלושה מהריבוי הטבעי באוכלוסייה.
תקופה זו מאופיינת גם בשינוי היחס של הדת הקתולית כלפי האמונות האחרות. שני מסמכים שעיצבו את מדיניות הכנסייה בנושא זה היו "Ad Gentes Divinitus" (1965) שהתקבל במועצת הוותיקן השנייה ו-"Evangelii Nuntiandi" ("בישור בעולם המודרני") אנציקליקה של האפיפיור פאולוס השישי (1975).
עיקר הפעילות המיסיונרית הפרוטסטנטית כיום מקורו בארצות הברית שממנה מגיעים רוב המיסיונרים והמימון לפעולתם. בהשפעת בילי גרהם, אחד ממנהיגי התנועה האוונגליסטית בארצות הברית, נערכו שני כנסים גדולים שעסקו במיסיון ובפעילות המיסיונרית, בלוזאן שבשווייץ (1974) ובמנילה שבפיליפינים (1989).
כיום, עם התגברות החילון באירופה, וירידת מעמד הכנסיות הממוסדות, פחתה פעילות המיסיונים של הכנסיות הגדולות וכמעט נעלמה. עם זאת עדיין קיימת פעילות מיסיונרית ענפה של כנסיות חדשות, בייחוד כנסיות שהוקמו לאחרונה בארצות הברית, למשל הכנסייה הפנטקוסטלית, המורמונית ואחרות.
המיסיון הנוצרי בארץ ישראל בתקופת האימפריה העות'מאנית
ב־1861 מינתה חברה רפואית - מיסיונרית, Edinburgh Medical Missionary Society (E.M.M.S). את הד"ר פקרדוני קלוסט ורטן לייסד ולנהל את בית חולים אי.מ.מ.ס הסקוטי בנצרת. משנת 1908 ניהל את בית החולים הד"ר פרדריק ג'ון סקרימג'ר אשר הרחיב את בית החולים בעזרת כספי תרומות של המיסיון.
המיסיונרית, אדית ג'ונקוק, האחות הראשית של בית החולים הסקוטי ניהלה בפועל את בית חולים אי.מ.מ.ס הסקוטי בנצרת בתקופת מלחמת העולם הראשונה, בשנים (1914) - (1917), ביחד עם סגניתה האחות ג'סי קרופט.
יחס היהדות למיסיונריות
היהדות מחולקת לשני סוגי שומרי מצוות: הראשון, 'יהודי', שהוא מי שנולד לאם יהודייה או התגייר; והשני, 'בן נוח', שהוא גוי השומר שבע מצוות בני נוח. היהדות ככל מתנגדת לגיור ואין צריך לומר שהיא רואה באור שלילי הסתה לגיור. בניגוד לכך, ביהדות יש חובה לפעול על מנת שגויים ישמרו שבע מצוות בני נוח.
בעקבות כך, יש ארגונים יהודיים הפועלים על מנת להשפיע על גויים לשמור ז' מצוות בני נוח, בין השאר חב"ד והמרכז העולמי לבני נח.
המיסיון הנוצרי בישראל
ישנן תנועות דתיות כמו "יד לאחים" ו"להב"ה" שפועלות נגד פעולות מיסיונריות נוצריות ומה שהן רואות ככאלו ומפרסמות מידע על פעילויות אלו.
בשנת תשל"ח נוספו לחוק העונשין במדינת ישראל שני סעיפים (174א ו-174ב) שבאו למנוע המרת דת עקב פיתוי חומרי, אך אין בחוק איסור לשדל להמרת דת באופן התנדבותי (ללא שכר) ומבלי להציע פיתוי חומרי.
במסמך שהקריא בסוף 2015 הקרדינל קוך, הממונה על הוועדה האפיפיורית בוותיקן ליחסי יהודים-נוצרים, במלאת 50 שנה לנוסטרה אטאטה, מצהירה הכנסייה הקתולית רשמית כי היא מתנגדת לתופעת המיסיון (הנוצרי) ככל שהיא מכוונת ליהודים.
בשנת 2021 ועדת הכספים תבטל את זכותן של עמותות מיסיון להטבות מס.
רשות ממשלתית
רשות ממשלתית או סוכנות ממשלתית היא ארגון המהווה חלק מהמנגנון הממשלתי של מדינה, אשר אחראי לפיקוח וניהול של תחומים ועניינים מסוימים. ישנו מגוון רחב של רשויות ממשלתיות, אשר אחראיות על מגוון תחומים; מספר דוגמאות לרשויות ממשלתיות הן:
היסטוריה
דוגמאות מוקדמות של גופים אשר כיום היו נכנסים להגדרת "רשות ממשלתית" הן מנהלת הצי המלכותי הבריטי, האחראית על ספינות ועל אספקה ימית, אשר הוקמה ב-1546 על ידי המלך הנרי השמיני, ונציב פשיטת הרגל הבריטי, שבין השנים 1571 ל-1883 היה אחראי על טיפול בהליכי פשיטת רגל של חייבים.
בישראל
בישראל פועלים משרדי הממשלה באמצעות יחידות המרכיבות את המשרד (אגפים, מחלקות וכו') ובאמצעות רשויות ממשלתיות הכפופות למשרד. רשות ממשלתית מתאפיינת בעצמאות גדולה יותר מאשר יחידה שהיא חלק מהמשרד הממשלתי. דוגמה לכך מופיעה בהצעת החוק להפיכת אגף שוק ההון ביטוח וחיסכון לרשות שוק ההון ביטוח וחיסכון:
הנסיורג שלנברגר
הנסיורג שלנברגר (בגרמנית: Hansjörg Schellenberger, מבוטא הָנְסיֵירְג; נולד ב-13 בפברואר 1948) הוא מנצח ואבובן גרמני.
ראשית חיים
שלנברגר נולד ב-13 בפברואר 1948 במינכן למשפחה חובבת מוזיקה. הוא החל את חינוכו המוזיקלי בגיל צעיר. מגיל 6 למד נגינה בחלילית ובגיל 10 החל להופיע בנגינת מוזיקת בארוק ולחבר מוזיקה.
קריירה
בשנים 1975–1980 כיהן כאבובן ראשון בתזמורת הסימפונית של קלן. בשנים 1980–2001 כיהן כאבובן ראשון בפילהרמונית של ברלין. לאחר 30 שנה בהן התרכז בנגינה בתזמורות, עזב שלנברגר את התזמורת למען קריירה עצמאית כמנצח וכסולן.
שלנברגר הופיע ברחבי העולם כאבובן סולן, תחת שרביטם של מנצחים כהרברט פון קאראיאן, קרלו מריה ג'וליני, קלאודיו אבאדו, ריקרדו מוטי, ג'יימס לוויין ורבים אחרים. פעילותו בתחום המוזיקה הקאמרית מתמקדת ב"אנסמבל וינה-ברלין" (סולנים מתוך התזמורות הפילהרמוניות של וינה ושל ברלין), אשר קיים מזה 22 שנה. בשנים 1991–2001 הוא ייסד את "אנסמבל היידן" וכיהן כמנהל האמנותי שלו.
ב-1994 החל שלנברגר בקריירה כמנצח. הוא ניצח על תזמורות כגון מג'יו מוזיקלה פיורנטינו בפירנצה, אורקסטה מוניסיפד מדריד, תזמורת ורדי ממילאנו, תזמורת סנטה צ'צ'יליה מרומא, תזמורת אוסקה ביפן ורבות אחרות. בקונצרטים רבים הוא הופיע כמנצח וכסולן כאחד.
שלנברגר מעודד מלחינים צעירים, ומרבה לשלב את יצירותיהם בתוכניותיו. הוא הקליט מעל ל-50 תקליטורים לחברות DGG, דנון, סוני קלאסיקל, אורפאו ואחרים, את חלקם יחד עם אשתו, נגנית הנבל מרגיט-אנה זיס. ב-1997 הקים יחד עם אשתו חברת תקליטורים, בשיתוף עם חבריו מהפילהרמונית של ברלין.
בשנת 2013 מונה למנצח הראשי של התזמורת הפילהרמונית של אוקיאמה ובשנת 2021 נבחר להיות המנצח הראשי של התזמורת הסימפונית של ברלין.
הפעם האחרונה שראיתי את פריז
הפעם האחרונה שראיתי את פריז (באנגלית: The Last Time I Saw Paris) הוא סרט דרמה רומנטי אמריקאי משנת 1954 עם ואן ג'ונסון ואליזבת טיילור בתפקידים הראשיים.
זאת הופעת הבכורה של רוג'ר מור בקולנוע.
שם הסרט נלקח משיר בשם זה מאת ג'רום קרן ואוסקר המרשטיין שחובר ב-1940 כשיר נוסטלגי לפריז שהייתה כבושה בידי הנאצים. השיר שולב בסרט "Lady Be Good " מ-1941, הפך ללהיט וזיכה את מחבריו בפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר וזכה לביצועים רבים. הוא מופיע במספר סצנות בסרט.
תקציר העלילה
בין החוגגים את שחרור פריז במלחמת העולם השנייה נמצא צ'ארלס וילס (ואן ג'ונסון). הוא פוגש בשתי אחיות: מריון אלסווירת' (דונה ריד) המזמינה אותו לביתה שם הוא נפגש באחותה הלן (אליזבת טיילור) ואביה ג'יימס (וולטר פידג'ון).
צ'ארלס עובד כעיתונאי בעיתון כוכבים ופסים ומרוויח בקושי למחייתו. הוא מתאהב בהלן, הם נישאים ונולדת להם בת, ויקי.
כאשר מתגלה נפט בפלורידה בשטח שג'יימס נתן לצ'ארלס כנדוניה, משתנה המצב. צ'ארלס מתפטר מעבודתו בעיתון ומתחיל לכתוב ספרים המוחזרים אליו מהמוציאים לאור. הוא מתייאש, מתחיל לצרוך אלכוהול, מתפרע במסיבות ומחזר אחרי אשת חברה גרושה בשם לורין (אווה גאבור).
הלן מתנחמת בזרועותיו של טניסאי צעיר, יפה ורודף נשים בשם פול (רוג'ר מור). כאשר הוא מבהיר לה כי ברצונו להמשיך את הקשר אתה בתור מאהבת ולא כאשתו, היא בורחת ממנו לביתה. בבית נמצא צ'ארלס הלום מיין והדלת נעולה. הלן מסתובבת ברחובות המושלגים והקרים, נדבקת בדלקת ריאות ומתה בבית חולים כשצ'ארלס לידה מבקש את סליחתה.
מריון מקבלת משמורת על ויקי. צ'ארלס חוזר לביתו בארצות הברית ומתחיל לעשות חיל בכתיבה. לאחר מספר שנים הוא חוזר לפריז ומשכנע את מריון לוותר על המשמורת ולאפשר לו לקחת את ויקי לביתו בארצות הברית.
אלכסנדר ספסיבצב
אלכסנדר ניקולייביץ' ספסיבצב (ברוסית: Александр Николаевич Спесивцев; נולד ב-1 במרץ 1970) הוא רוצח סדרתי פדופיל, סדיסט וקניבל רוסי. מחודש פברואר 1991 ועד ספטמבר 1996, אנס, עינה, הרג ואכל נשים וילדים. הואשם תחילה ב-19 מקרי רצח, אך מתוכם הוכחו ארבעה מקרים. מספרם המדויק של קורבנותיו אינו ידוע, אך על פי הערכות מסוימות עשוי להגיע עד 82 בני אדם. הפשעים בוצעו בביתו של ספסיבצב, בעיר הולדתו נובוקוזנצק, בסיועה של אמו ובנוכחותה של אחותו.
הפשעים
בשנת 1991 פגש ספסיבצב ילדה בשם יבגניה גוסלניקובה. הוא התיידד עמה, אך בשלב מסוים הוא הכה אותה והיא החליטה לנתק את היחסים עמו. ספסיבצב נעל את הילדה בדירתו ועינה אותה באכזריות במשך חודש עד למותה. סיבת המוות הרשמית הייתה אלח דם. כל גופה של הילדה היה מכוסה מורסות, מה שהקשה על הרופאים לקבוע את סיבת המוות האמיתית.
הרופאים המליצו כי על ספסיבצב לקבל טיפול פסיכיאטרי, ובשנת 1992, על פי החלטת בית הדין של נובוקוזנסק, הוא נשלח למרפאה הפסיכיאטרית עם אבחנה של סכיזופרניה. לאחר 3 שנים שוחרר ספסיבצב עם סימני הפוגה מבית החולים. לא נרשמו הערות לגבי שחרורו, ורשויות אכיפת החוק סברו שהוא נמצא במרפאה.
הקורבן הראשון שלו לאחר השחרור מבית חולים פסיכיאטרי הייתה ילדה צעירה בשם ליודמילה. ספסיבצב, שניסה להסתיר את עקבות הפשע, פירק את גופתה, ואמו קברה את השרידים בשממה.
על פי כתב האישום, מאפריל עד אוגוסט 1996, הרג ספסיבצב 15 אנשים נוספים בדירתו. שכנה, פנסיונרית בשם לידיה, הזמינה את המשטרה בתחילת הקיץ כשהיא מתלוננת על ריח גופה ומוזיקה קולנית מחרישת אוזניים מדירתו של ספסיבצב. היא דחקה לבדוק אותו, אך איש לא הגיע.
את שלושת הקורבנות האחרונים שנרצחו ב-24 בספטמבר 1996, פיתתה אמו של ספסיבצב לדירת בנה בבקשה של עזרה בפתיחת הדלת. ספסיבצב הרג מיד את נסטיה בת ה-13, שניסתה להכות אותו כדי להציל את עצמה. את שני האחרים הוא החזיק במשך כחודש באזיקים, התעלל בכל דרך, עינה, אנס ואילץ אותן לחתוך את גופת חברתן ולאכול את שרידיה. כל הזמן הזה אמו ואחותו הגיעו לעיתים קרובות לדירה, ראו מה קורה, אך לא עשו דבר. ואז הוא הרג באכזריות את ג'ניה בת ה-13. הוא גרם לקורבן האחרון, אוליה בת ה-15, לפרק את הגופה ולאכול מרק מהבשר של חברתה. הכלבה של ספסיבצב כרסמה את עצמות חברתה לעיניה.
תפסו את ספסיבצב במקרה: במהלך מעקף מתוכנן לצורך מניעה לפני עונת החימום בחורף, צוות אינסטלטורים דפק בדירת הרוצח. הוא סירב להכניס אותם, וציין את העובדה שהוא כלוא בגלל ההפרעה הנפשית שלו. אינסטלטורים הזעיקו את שוטר המחוז שפרץ את הדלת. באמבטיה מצאו החוקרים את פלג גופה של הילדה ללא זרועות ורגליים, וראש וחזה כרות הוצאו מהפח. ספסיבצב עצמו הצליח להימלט מגג הבניין, אך כעבור יומיים הוא נעצר בכניסה לבניין ביתו.
לאחר ששוחררה מהשבי, הצליחה אוליה בת ה-15, שנלקחה על ידי הרוצח כבת ערובה, למסור עדויות מפורטות נגדו לפני שנפטרה כעבור שלושה ימים בבית החולים.
המשפט
בשנת 1997, על רצח של שלוש הבנות, נידון ספסיבצב לעשר שנות מאסר.
בשנת 1998 החל שיקול מחדש של המקרה וספסיבצב הוכר כמשוגע ונשלח לטיפול חובה.
Sippy Cup
Sippy Cup (בעברית: גביע סיפי) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית מלאני מרטינז, מתוך אלבום הבכורה שלה, Cry Baby. השיר יצא לאור ב-31 ביולי 2015, על ידי חברות התקליטים וורנר שאפל מיוזיק ואטלנטיק רקורדס, כסינגל השלישי והאחרון מתוך האלבום.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-18 במצעד השירים האלטרנטיביים הדיגיטליים.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי מלאני מרטינז, ג'רמי דוסוליאט וטים סומרס והופק על ידי וואן לאב, אשר עבד עם מרטינז על שירה "Dollhouse", שיצא בשנת 2014. איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי העניק לשיר את תואר הזהב, על מכירות של למעלה מ-500,000 עותקים במדינה.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-85 מיליון השמעות.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של מלאני מרטינז ב-30 ביולי 2015, יום לפני צאתו כסינגל. בתחילת הקליפ, ניתן לראות את מרטינז בחדר השינה שלה, כשהיא במיטה ולילה בחוץ. בהמשך, ניתן לראות סצנות שונות ביניהן סצנת רצח.
נכון למאי 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-71 מיליון צפיות.
טתיתריה
טתיתריה (שם מדעי: Tethytheria) היא קבוצת יונקי שליה ממוצא אפרוטרופי השייכת לקבוצה אפרותריה, ובעלי מספר מאפיינים של יונקים ימיים. מקור השם המדעי הוא מים טתיס (Tethys) הקדום שכיסה את אפריקה בעבר לצד הסיומת "תריה" - שם הקבוצה של היונקים האמיתיים המודרניים. בתוך קבוצה זו ישנם מספר סדרות בעלות קירבה טקסונומית. כיום הקבוצה כוללת רק את סדרת הפילאים ואת התחשאים, אשר יחדיו כוללים רק 8 מינים קיימים. בעבר היו מינים נוספים שנכחדו בנוסף לעוד 2 סדרות: דסמוסטיליים ואמבריתופודיים.
יש המשייכים לקבוצה זו כמה מבני סדרת הקונדילרסים הנכחדת, אף שאין לכך הוכחות ברורות.
ליאון
{{פירושונים|
סרט פנטזיה
סרט פנטזיה הוא סרט קולנוע או סרט טלוויזיה מסוגת הפנטזיה. קיימות יצירות קולנועיות וטלוויזיוניות רבות אשר עובדו לתסריט מספרות פנטזיה. כך לדוגמה ניתן להזכיר את הארי פוטר, סרטי וולט דיסני שונים (כגון היפה והחיה, אלאדין ועוד), הסיפור שאינו נגמר ושר הטבעות. מקרים יוצאי דופן של סרטים אשר לצרכם נכתב תסריט פנטזיה מקורי ולא עובד ספר קיים, הם: ליידי נץ (1985), ווילו והנסיכה ואיש הנצח.
בטלוויזיה ז'אנר הפנטזיה זוכה להתייחסות נמוכה יותר מאשר בקולנוע ורוב תוכניות הפנטזיה נחשבות כמיועדות לילדים בלבד, או כסדרות פעולה. הסדרות הרקולס זינה הנסיכה הלוחמת ומכושפות הן דוגמאות לסדרות פעולה שהשתמשו ברקע של המיתולוגיה היוונית. ואולם קיימות גם סדרות פנטזיה שזכו לפופולריות רבה, בהן: אבודים, דם אמיתי ומשחקי הכס, המבוססת על סדרת הספרים שיר של אש ושל קרח.
Google Earth
יישומים
Google Earth מציגה תצלומי לוויין דינמיים ואינטראקטיביים, אשר מכילים מידע גאוגרפי רב-ממדי (Geographic Information System). התוכנה מאפשרת למשתמשים לבנות דגמים תלת-ממדיים של בתים ובניינים, החל מביתם הפרטי ועד לגורדי שחקים ב-Google SketchUp ואחר כך לחזור ולשתול אותם במיקומם המדויק על פני כדור הארץ בתוכנה או לחלופין לבחור לאחסן, לשתף אחרים ביצירתו או לחפש יצירות של אחרים, לדוגמה בשירות "3D Warehouse" של תוכנת SketchUp.
בנוסף לצפייה בפני השטח של כדור הארץ מאפשרת התוכנה צפייה מתחת למים. "Google Sky" מאפשר צפייה בחלל החיצון. "Google Mars" מאפשר צפייה במאדים. "Google Moon" מאפשר צפייה בירח. "Google Street View" מאפשר צפייה ממבט רחוב על מספר רב של מדינות בעולם (בעיקר באירופה ואמריקה הצפונית).
היסטוריה
Google Earth התחילה כמיזם שפותח על ידי חברת טרה ויז'ן הגרמנית (בהמשך הפכה לחברת אומנות + מחשבים - Art + Com), ובהמשך פותחה (ובעקבות תביעה) על ידי חברת קיהול תחת השם Earth Viewer, שחברת גוגל קנתה בשנת 2004. שמו של המוצר שונה ל-Google Earth ב-2005 הפך זמין לשימוש במחשבים אישיים שמריצים את מערכת ההפעלה Mac OS X 10.3.9 והלאה, ואת חלונות 2000 ומעלה. גרסה ללינוקס יצאה לאור באמצע שנת 2006.
באוגוסט 2007 הושקה גרסה 4.2 בה נוספה תמיכה בעברית.
ב-18 באפריל 2008 יצאה גרסה 4.3 של Google Earth שבה משולב מבט הרחוב המאפשר לראות בערים רבות בעולם איך נראה המקום מהרחוב. כמו כן נוסף גם סימולטור טיסה. עם זאת הפנטגון הטיל מגבלות צוותי מיפוי בביצוע צילומי קרקע סמוך למתקנים צבאיים בארצות הברית.
בנובמבר 2012 הושקה גרסה 7 למחשבים שולחניים, בה נוספו תכונות דוגמת תמונות תלת-ממדיות וסיורים וירטואליים באתרים שונים ברחבי העולם.
ביוני 2014 רכשה גוגל את חברת הלוויינים האמריקאית Skybox Imaging. במטרה לשפר את איכות התמונות של שירותי המיפוי שלה, בהם Google Maps ו-Google Earth. חברת Skybox פיתחה ובנתה לוויינים שמשלבים חיישנים ומצלמות שמסוגלות לצלם תמונות ווידאו באיכות גבוהה של כדור הארץ.
החל מפברואר 2015 הוצעה גרסת Google Earth Pro בחינם, לאחר שעד אז הוצעה תמורת 399 דולר.
באפריל 2021 נוספה תכונה חדשה ל-Google Earth המאפשרת להציג, בדפדפן עצמו, כיצד אזורים שונים בכדור הארץ השתנו לאורך 37 הקודמות, בעיקר בגלל שינויי האקלים והתערבות האדם בסביבה. ניתן לראות לדוגמה את הקטבים נמסים בגלל עליית הטמפרטורה, לראות כיצד יערות נעלמים והופכים ליישובים ולחוות חקלאיות ועוד.
המקורות לתמונות
התוכנה משתמשת בשילוב בין תמונות לוויין לצילומי אוויר. בעוד ישנן תמונות לוויין ברזולוציה נמוכה של כלל כדור הארץ, ולחלקים המיושבים שבו אף ברזולוציות גבוהות יותר, רק חלק קטן מכדור הארץ מצולם כולו בצילומי אוויר חופפים. כך, לדוגמה, העיר ניו יורק מצולמת רובה ככולה בצילומי אוויר בעלי הפרדה ברמה גבוהה (עד כדי אפשרות לזיהוי אנשים ברחוב), העיר ביירות מצולמת רק חלקית בצילומי אוויר, וגם אלו אינם בעלי הפרדה כה גבוהה, או שהם צילומי אוויר מגובה רב. מטעמי ביטחון, לא כל מדינה מאפשרת מכירה חופשית של צילומי אוויר מתחומה, ומדינות מסוימות אף ישלמו כסף רב על מנת למנוע מצילומי לוויין ברזולוציה גבוהה מלהגיע לידי מדינות עוינות שלה. בשל הסיבות הללו לא ניתן לצפות בכל מקום על פני כדור הארץ ברזולוציה אחידה.
כלים ויישומים נוספים
בפברואר 2009 הושקה גרסה 5.0 של Google Earth, בה נוספו יישומים של התוכנה המאפשרים צפייה במאדים ובירח. ממשק הצפייה באתר, דומה לממשק של גוגל מפות, המציג את פני השטח של כדור הארץ. תצלומים מחלליות מחקר שונות שצילמו ברבות השנים את הירח ואת מאדים הוזנו לתוכנה ומאפשרים מבט מעמיק על גופים אלה.
Google Sky
Google Sky הוא כלי נוסף שכלול בתוכנת Google Earth ומאפשר צפייה בתמונות של החלל החיצון שצולמו באמצעות טלסקופי חלל כגון טלסקופ החלל האבל וכמו כן תמונות שצולמו בגלי רדיו, קרני רנטגן, קרינה תת-אדומה וכדומה. Google Sky כולל בין השאר גם תצלומים באיכות גבוהה של גלקסיות, כוכבים, ערפיליות וגופים שמימיים אחרים. כמו כן ישנה הדמיה של תנועת כוכבי הלכת והירח, וניתן לראות בה את מיקום הגופים בתאריך מסוים. קיים גם בגרסת World Wide Web.
Google Moon
ב-Google Moon יש אוסף של מפות ותרשימים של הירח. על המפות מצוינות נקודות עניין שונות, עם הסברים עליהן ועל פני המשטח בקרבתן. כמו כן קיימת אפשרות לצפות במשימות של חלליות, כפי שהתבצעו בתוכנית אפולו ובפרטיהן (שירות זה פועל בשיתוף מרכז המחקר איימס של נאס"א).
בניינים בתלת-ממד
אפשרות שנוספה אחרי רכישתה של חברת "Keyhole" על ידי גוגל, באוקטובר 2004, היא גישה למאגר מידע של בניינים בתלת-ממד. אפשרות זאת מראה בניינים אפורים "ערומים" שנמצאים במקומות אמיתיים. בנוסף, ישנם דגמים מפורטים של בניינים חשובים בהם קתדרלת נוטרדאם דה פארי, מגדל אייפל, המינסטר של אולם ועוד. ב-14 במרץ 2006 גוגל רכשה את היוצרת של תוכנת "SketchUp" שפתחה אפשרות בניית בתים עצמאית על ידי הגולשים. מאז מופיעים בתים תלת-ממדים כמעט בכל מקום בעולם, בעיקר בערים גדולות לדוגמת ניו-יורק ופריז אשר התלת מימד מכסה את רוב שטח העיר.
בגרסה 6.0 נוספו עצים תלת־ממדיים.
שימושים
בתוכנה ניתן לעשות שימושים במגוון תחומים. ארגונים ומוסדות יכולים לנצל את אפשרויות האינטראקציה המרובות לצרכים שונים, כדוגמת צרכים מבצעיים ועסקיים. שימוש ב-Google Earth נעשה ככלי הוראה, למידה והערכה. בספטמבר 2006 השיק פורום המומחים באתר "גאוגרפיה אקטואלית" של מט"ח - המרכז לטכנולוגיה חינוכית מידע על השימוש ב-Google Earth ככלי הל"ה: הוראה, למידה והערכה. לדוגמה, תלמידי תיכון ברמת הגולן יכולים לחקור את אנרגיית הרוח, כפי שנעשה באנגליה ואחרים יכולים ללמוד על הקונפליקט הישראלי-לבנוני באמצעות מיפוי גאוגרפי של מבזקי החדשות על הפעולות הצבאיות של שני הצדדים.
באוקטובר 2007 דיווח העיתון הבריטי הגארדיאן באתר האינטרנט שלו, כי טרוריסטים משתמשים ב-Google Earth על מנת לתכנן התקפות רקטות קסאם על ישראל. ביולי 2011 המגזין האמריקני "Slate" מסר דיווח דומה. בעקבות מתקפת הטרור במומבאי ב-2008 הוגשה תביעה בהודו נגד גוגל, בטענה שהטרוריסטים נעזרו בצילומי לוויין שלה ב-Google Earth.
מאידך, גם רשויות החוק עושות שימוש בתוכנה: בינואר 2009 דיווחה משטרת שווייץ שהיא איתרה שדה מריחואנה שהוסתר בליבו של שדה תירס באמצעות התוכנה.
בינואר 2009 הושק שירות של "Google Earth", המאפשר ל"בקר" על ידי סיורים וירטואליים במוזיאונים ברחבי העולם, בהם הגלריה הלאומית בלונדון, שהעלו את צילומי היצירות שעל קירותיהם לתוכנה. ביולי 2013, גוגל הרחיבה את שירות Google Earth והוסיפה סיורים וירטואליים בעוד 100 אלף אתרים ברחבי העולם.
גרסאות למערכות הפעלה שונות
גרסת mac OS X של Google Earth יצאה לאור ב-10 בינואר 2006, וזמינה להורדה מהאתר הרשמי עם כמה אפשרויות נוספות. גרסת המק מגיעה עם עיצוב זהה לגרסת החלונות, ופונקציות זהות. הגרסה הודלפה לרשת חודש קודם להוצאתה הרשמית, ב-8 בדצמבר 2005. הגרסה הייתה לא מושלמת בצורה משמעותית וכללה באגים רציניים ביותר. מסך העזרה ותצוגת ההרשאות לא תפקדו.
הגרסה עובדת במערכות mac OS X 10.39 ו10.4 אך אין לתוכנה גרסאות PRO ו-PLUS, אין דפדפן מובנה או ממשק ישיר ל-Gmail. מצב מסך מלא לא עובד ויש כמה באגים קטנים. הגרסה האחרונה היא 3.1.0621.0 שיצאה ב-21 באפריל 2006.
בנוסף לגרסת המקינטוש, ישנה גרסה הזמינה גם למערכת ההפעלה לינוקס. כמו בגרסת המקינטוש, גם עבור לינוקס קיימת הגרסה הרגילה בלבד, ולא גרסאות ה-pro או ה-plus.
בנוסף מפותחת בגוגל גרסה לתוכנה המיועדת למערכות ההפעלה של לינוקס, ומבוססת על טכנולוגית OpenGL, נכון לינואר 2012 התוכנה קיימת להורדה בגרסת בטא.
קצב תגובה
קצב תגובה הוא הקצב שבו מתרחשת תגובה כימית. הוא מוגדר כמהירות שבה ריכוזי המגיבים והתוצר משתנים לאורך זמן, כך שריכוז התוצר עולה וריכוז המגיבים יורד.
קצב של תגובה מסוימת אינו קבוע בזמן או לאורך התגובה, אלא משתנה על פי ריכוזי החומרים המגיבים ולרוב מאט ככל שהתגובה מתקדמת וריכוזם נמוך יותר, לטובת ריכוז התוצר העולה. כמו כן, הקצב של תגובות שונות שונה באופן דרמטי.
תחום המחקר העוסק בקצבי תגובות כימיות הוא קינטיקה כימית, הבוחן באופן נסיוני קצבי תגובה עבור מערכות עם תנאים משתנים. בין הגורמים המשפיעים על קצב התגובה ניתן למצוא את ריכוז החומר, הטמפרטורה, מצב הצבירה, זרזים שונים, קרינה אלקטרומגנטית ועוד.
הגדרה
נתייחס לתגובה כימית טיפוסית:
כאשר:
מערכת סגורה בנפח קבוע
במערכת סגורה, בנפח קבוע וללא היווצרות חומרי ביניים, קצב התגובה v יוגדר באופן הבא :
כאשר סוגריים מרובעים מסמלים את ריכוז החומר המצוין בהן (בדרך כלל ביחידות מולריות).