cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ניקיטה פנין
פעילותו הדיפלומטית
הוא הצליח להגיע ליחסים טובים מאוד עם פרוסיה וזה איפשר לרוסים להגדיל את השפעתם על איחוד הפולני-ליטאי. בעקבות מאמצים שלו רוסיה הצליחה בכך שהשלטון באיחוד עבר לסטניסלאב פוניאטובסקי שהיה תחת השפעה רוסית חזקה. יחד עם זאת הוא לא העריך נכון את ההסתבכות שעלולה להיות לאור התערבות רוסית בעניין פולין ולא היה מוכן למלחמה שפרצה עם הטורקים בשנת 1768. הוא הואשם בכל הבעיות הפוליטיות שהיו במהלך המלחמה ובכך שלרוסיה לא היו בעלי ברית משמעותיים במלחמה זו. פרידריך השני ניצל את המצב לקידום תוכניותיו לחלוקת פולין בין פרוסיה, אוסטריה ורוסיה. הסכמה בנושא זה הייתה צריכה לסיים את המלחמה עם הטורקים כי אוסטריה הייתה צפויה להפסיק את תמיכתה בהם. אף על פי שכתוצאה ממהלך זה חלק של פולין סופח לרוסיה לא ניתן לראות בכך ניצחון גדול כי פרוסיה ואוסטריה קיבלו שטחים נרחבים ללא מאמץ של ממש. גריגורי אורלוב דיבר על כך שצריך להוציא להורג את יוזמי חלוקת פולין. בתקופה זו מצבו בחצר היה קשה מאוד. הוא היה תומך נלהב של ברית עם פרוסיה והקיסרית תמכה בברית עם אוסטריה במקביל הייתה התרחקות בין הקיסרית לבין פאבל, יורש העצר.
בשנת 1769 פובליציסט רוסי נודע דניס פונביזין התמנה לעוזר האישי של פנין. הם היו קרובים מאוד. קצת לפני מותו של פנין, פונביזין פרסם מאמר פובליציסטי על השלטון ברוסיה שנכתב בהשראתו ובהנחייתו של פנין בעצמו.
בשנים 1771–1772 המאבק בין תומכי פנין לבין תומכי אורלוב החריף. כאשר הוחלט על חתונת פאבל, פנין הצליח להישאר האיש המשפיע על פאבל וגם על אשתו. יקטרינה לא הייתה מרוצה מכך והצליחה בסופו של דבר להרחיק את פנין מבנה. היחסים בינה לבין פנין היו מתוחים מאוד, בלב כבד היא הסכימה לכך שאח של פנין יהיה המפקד העליון של הכוחות שלחמו נגד ימליאן פוגצ'וב. לאותה תקופה שייכות עדויות על כך שפנין עבד על חוקה לרוסיה וייתכן אף ניסה להדיח את הקיסרית. לאחר פטירת אשתו של פאבל, וחתונתו למריה פאודורבונה, פנין הצליח לשקם את מידת השפעתו על הנסיך ואף הרחיב אותה על אשתו. הוא ניצל את השפעתו כדי לחדש את הברית עם פרוסיה שההסכם היה צריך להסתיים בשנת 1777. הוא ניסה להתנגד לחתונה הצפויה של אחות של אשתו של פאבל עם יורש העצר של אוסטריה. יקטרינה זעמה על פעילותו ודברו על כך שהוא צפוי לסיים את תפקידיו בשנת 1781. ייתכן שגם גריגורי פוטיומקין תרם להרחקת פנין ממשרד החוץ.
במאי 1781 הוא נסע לאחוזתו, אך בספטמבר חזר לבירה בניסיון לא לתת לפאבל לצאת לאירופה ובמיוחד לווינה. במהלך שהותו של פאבל באירופה הוא התכתב עם פנין. למרות זאת עם חזרתו לסנקט פטרבורג היחסים ביניהם התקררו.
ב-31 במרץ 1783 פנין נפטר והוטמן במנזר אלכסנדר נבסקי בסנקט פטרבורג. פאבל הצליח להנציח את זכרו רק לאחר פטירת אימו, יקטרינה הגדולה.
התייחסות לפעילותו
יקטרינה לא העריכה את פנין ובהשוואה לאלכסיי אורלוב הייתה בדעה שהאחרון טוב בהרבה. היא ציינה שהיו לפנין מספר מגרעות רציניות שהוא הצליח להסתיר אותם. הוא היה בין האנשים בעלי ידע רחב ביותר ויקטרינה החשיבה אותו כ"אנציקלופדיה מהלכת" לדבריה. מקורבים מציינים שהוא תמך בהומאניות ושמירת החוק. אפילו אויביו ציינו את היושר האישי שלו.
הוא לא התחתן מעולם אך היה ידוע כרודף נשים.
נידלבה
נידלבה (Nidelva; ידוע גם כ-Nidelven) הוא נהר במרכז נורווגיה, במחוז טרנדלג. פירוש המילה "elva" בנורווגית הוא "הנהר", כך שפירוש השם הוא "הנהר ניד". העיר טרונדהיים, שהנהר עובר בה, נקראה בימי הביניים "נידארוס" (Nidaros), שפירושו "שפת הנהר ניד".
הנהר מתחיל את דרכו בקצה המערבי של אגם סלבו (Selbusjøen) וממשיך לכיוון מערב. בקטעו האחרון חוצה הנהר את העיר טרונדהיים מצפון לדרום, ולבסוף נשפך אל תוך הפיורד הנקרא "פיורד טרונדהיים" (Trondheimsfjord).
הנהר מהווה מקום חנייה אידיאלי לסירות, היות שהוא מוגן מפני הים הגועש והוא מאפשר נגישות לשוקי העיר. כיום מוגבלת התחבורה בנהר לסירות קטנות בלבד. לאורך הנהר ישנן 6 תחנות כוח הידרו-אלקטריות, אשר מקורן בתוכנית הידרו-אלקטרית מתחילת המאה ה-20. יובלו העיקרי של הנידלבה הוא הנהר נאה (Nea). הנהר מהווה גם מקום דיג, וידוע במיוחד בשל דגי הסלמון הגדולים שבו. מלבד זאת הנהר הוא גם מקום בילוי ופנאי לתושבי טרונדהיים.
מגצפלוזאורוס
מגצפלוזאורוס (שם מדעי: Megacephalosaurus; מילולית: "לטאה עבת-ראש") הוא סוג נכחד של זוחל ימי נכחד ממשפחת הפליוזאוריים, אשר התקיים במימי אמריקה הצפונית במשך הקרטיקון שלפני 93.9 עד 92.9 מיליון שנה במשך הטורון.
הסוג תואר למדע ב-2013 ונכלל בו מין יחיד - Megacephalosaurus eulerti. הוא התגלה כבר ב-1950 על סמך מספר ממצאי שלד שהתגלו בתצורות: "Carlile Shale" ו-"Greenhorn Limestone" שבקנזס ושאר המערב התיכון. לפני זה הוא תואר כמין של בראכאוכניוס, אך הופרד לאחר בדיקה מחודשת של הממצאים.
זוחל זה היה אחד מהגדולים מכל הפליוזאורים, באורך משוער של 6 עד 9.5 מטרים עם גולגולת ענקית באורך 1.75 מטר. גולגות זו הייתה בעלת מאפיינים של הקרונוזאורוס והבראכאוכניוס ועוד כשהשיניים שלהם היו דקות ומצויות בקדמת הלסת. הדבר מרמז שהטורף ניזון מטרף קטן ממנו בהרבה כמו דגים, עופות ימיים וזוחלים ימיים קטני-ממדים.
תרופה יתומה
תרופה יתומה (באנגלית: Orphan Drug) היא תרופה שמוערך שמספר הנזקקים לה יהיה קטן באופן שההוצאות הכרוכות בפיתוחם עולות על הרווחים הצפויים משיווקם. התרופות היתומות הן לרוב יקרות מאוד.
הקלות על ידי מנהל התרופות האמריקני
מנהל התרופות האמריקני, ה-FDA, הגדיר מסלול אישור מיוחד לתכשירים רפואיים המיועדות לאוכלוסיות ייחודיות הסובלות ממצבים רפואיים נדירים, שלעיתים מכונים מחלות נדירות או "יתומות".
על פי חוק התרופות היתומות (Orphan Drug Act) משנת 1983, תרופה יתומה מוגדרת כתרופה המיועדת לשימוש אוכלוסיית חולים של עד 200,000 איש בארצות הברית. ההטבות שמציע מנהל התרופות האמריקני לחברה המפתחת את התרופה כפיצוי על מספר החולים הקטן הן:
בנוסף, נפתחות חברות ממשלתיות למחקר ופיתוח תרופות, שאחת ממטרותיהן היא להרכיב תרופות יתומות.
תרופות יתומות
תרופות יתומות הן בדרך כלל תרופות המשמשות לטיפול בחולים הסובלים מתסמונות נדירות, כגון תסמונת טורט, סיסטיק פיברוזיס, ומחלת הנטינגטון. קבוצה נוספת של תרופות יתומות הן נסיובים נגד ארס נחשים ממינים שונים.
חוק התרופות היתומות כולל כל אמצעי רפואי המשמש אוכלוסיות חולים קטנות, כמו תרופות, מוצרים ביולוגיים (כמו נסיובים), מכשור רפואי ותוספי מזון.
להלן כמה מחלות יתומות :
ישראל
חלק מהתרופות היתומות למשל חומצה קרגלומית נכללות בסל הבריאות ומסופקות במימון ממשלת ישראל. מכבי שירותי בריאות היא קופת החולים היחידה הכוללת אספקת תרופות יתומות במסגרת שירות הבריאות הנוסף שלה. בקשתה של מכבי לבטל שירות זה, בגלל תופעה של מעבר מטופלים הנזקקים לתרופות יתומות אליה, נדחתה על ידי משרד הבריאות ובג"ץ.
אלפבית גלגוליטי
האלפבית הגלגוליטי (אנגלית: Glagolitic) או גְּלַגּוֹלִיצַה, ידוע כאלפבית הסלאבי הקדום ביותר. פותח במקור על ידי קירילוס ומתודיוס שליחים נוצרים שנתמקמו במקום, בין 862 ו-863 לספה"נ, כדי להביא את הביבליה (ספרי התנ"ך היהודיים, עם הברית החדשה) ולהנגישם לפשוטי עם מקומיים דוברי שפות הסלאביות על ניביהם המגוונים, כדי לאפשר להם קריאה ברורה ככל שניתן של כתובים ספרותיים מתקדמים שמקורם בלשונות הזרות להם: עברית, יוונית ולטינית.
שמו של האלפבית נגזר מהמילה "глаголъ glagolə" שפירושה "מילה" בסלאבית כנסייתית עתיקה. פירוש המילה "glagolati" הוא "לדבר", ולכן יש שמכנים את הגלגוליצה בצורה פואטית "הסימנים שמדברים".
האלפבית הגלגוליטי המקורי הכיל 41 אותיות, אך הוא השתנה במקצת בגרסאות המאוחרות של הכתב. מקורן של 24 מתוך 41 האותיות הגלגוליטיות המקוריות הוא ככל הנראה באלפבית היווני, אך הן מעוצבות אחרת. משערים שהאותיות Ⱋ, Ⱎ וⰜ מקורן באותיות העבריות ש ו-צ. הפונמות האלה לא היו קיימות ביוונית, אך היו נפוצות מאוד בכל השפות הסלאביות. מקורן של שאר האותיות הגלגוליטיות אינו ידוע. משערים שחלקן הושאלו מהכתב העברי ומהכתב השומרוני, אותם למד קירילוס במסעותיו. האלפבית הגלגוליטי והאלפבית הקירילי כמעט זהים בהרכבם, אך שונים באופן ניכר בצורתן של האותיות.
שם הכתב בשפות סלאביות שונות
בבולגרית, ברוסית ובמקדונית מכונה הכתב בשם глаго́лица, בצ'כית - hlaholice, בסלובקית - hlaholika, בפולנית - głagolica, בקרואטית - glagoljica, באוקראינית - глаголиця, בבלארוסית - глаголіца ובסלובנית - glagolica.
Ⰲⰻⰽⰻⱂⱑⰴⰺⱑ - המילה ויקיפדיה בכתב הגלגוליטי.
עונת 2011/2012 בליגת העל בכדורגל
עונת 2011/2012 בליגת העל הייתה העונה ה-13 של ליגת העל כליגת הכדורגל הבכירה בישראל.
על ניצחון במשחק הוענקו שלוש נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו. הליגה כללה 16 קבוצות שתחילה שיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 15 משחקים כל אחד - 30 מחזורים בסה"כ. לאחר מכן פוצלה הליגה לפלייאוף עליון (8 קבוצות ששיחקו ביניהן במשך סיבוב אחד בן 7 משחקים) ותחתון (8 קבוצות ששיחקו ביניהן במשך סיבוב אחד בן 7 משחקים). העולות החדשות שהצטרפו לליגת העל בעונה זו היו הפועל רמת השרון והפועל ראשון לציון. העונה הסדירה החלה ב-20 באוגוסט 2011 ומשחקי הפלייאוף הסתיימו ב-12 במאי 2012. בתום העונה זכתה עירוני קריית שמונה באליפות הראשונה בתולדותיה. מלך השערים של העונה היה אחמד סבע (מכבי נתניה) עם 20 שערים.
בסיום העונה מכבי פתח תקווה, הפועל ראשון לציון והפועל פתח תקווה ירדו לליגת המשנה. בעקבות ההחלטה להקטין את הליגה ל-14 קבוצות, רק קבוצת הפועל רמת גן עלתה לליגת העל לעונת 2012/2013.
איחוד מכסים
איחוד מכסים הוא הסכם סחר בין מדינות השואפות להסיר את חסמי המסחר שביניהן. ההסכם יכול להיחתם בין שתי מדינות או יותר.
המדינות החתומות על הסכם איחוד מכסים, מאפשרות מסחר חופשי ביניהן ובנוסף, מסכמות ביניהן על גובהו של מכס חיצוני משותף. מכס חיצוני משותף משמעותו הסכמה לגבי אופן מדיניות הסחר של המדינות החברות בהסכם, כלפי המדינות שאינן חברות בו. המדינות מגדירות מנגנון בלתי תלוי שיקבע את אופן מדיניות הסחר החיצונית המשותפת להן.
איחוד מכסים מאפשר בדרך כלל להגדיל את היעילות הכלכלית ויוצר קשרים פוליטיים, עסקיים ותרבותיים חזקים יותר בין המדינות החברות בהסכם. איחוד המכסים הוא אחד השלבים ביצירת אינטגרציה כלכלית בין מדינות, והוא השלב הראשון בפגיעה בריבונות מדינה. הדוגמה ההיסטורית הראשונה של איחוד מכסים בין מדינות עצמאיות הוא איחוד המכס של מדינות גרמניה 1834-1919.
כיום נחשב איחוד מכסים לנדיר יותר בתחום של היחסים הבינלאומיים, וזאת לעומת אזורי סחר חופשי שהם מקובלים יותר.
המדינות החברות באיחוד האירופי מקיימות ביניהן הסכמי איחוד מכסים, כמו גם עם מדינות צד שלישי. בין ישראל לאירופה מתקיים הסכם שכזה, המעוגן בהסכם האסוציאציות עליו חתמו הצדדים בשנת 2000.
פרוטוקול פריז מגדיר איחוד מכסים בין ישראל לבין הרשות הפלסטינית, ובפועל משלב את כלכלת ישראל עם כלכלת הרשות הפלסטינית.
וורונה (עוף)
וורונה (שם מדעי: Vorona; משמעות השם: "עוף" במלגשית. משמעות שם המין הוא על שם הכפר "בריבוטרה") הוא סוג של עוף בעל שיניים אשר חי בקרטיקון העליון של מדגסקר לפני 70 מיליון שנה. המאובנים של עוף זה התגלו בקרבת העיר מאהאז'אנגה, בתצורות בהם נמצאו מגוון מינים אנדמיים כמו הרפטוזאורוס, הדינוזאור המנוצה רהונאביס והטורף הענקי מג'ונגזאורוס.
וילהלם, נסיך הסן-קאסל
וילהלם, נסיך הסן-קאסל (24 בדצמבר 1787 – 5 בספטמבר 1867), היה אביה של לואיזה, מלכת דנמרק.
ביוגרפיה
בשנת 1837 מת אביו פרידריך, נסיך הסן-קאסל, ווילהלם ירש את נחלותיו ואת אחוזתו - טירת רומפנהיים. לאחר שדודנו פרידריך וילהלם, הנסיך הבוחר מהסן התחתן בנישואים מורגנטיים, הפך וילהלם לנסיך הכתר של הסן-קאסל.
משפחתו
ב-10 בנובמבר 1810 התחתן וילהלם עם לואיזה שרלוטה, נסיכת דנמרק, בתם של פרדריק, נסיך הכתר של דנמרק וסופיה פרדריקה, דוכסית מקלנבורג-שוורין, ממנה נולדו לו 6 ילדים:
פרדיה וולש-פילו
פרדיה וולש-פילו (באנגלית: Ferdia Walsh-Peelo נולד ב-12 באוקטובר 1999) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ומוזיקאי אירי.
ביוגרפיה
וולש-פילו נולד באשפורד מחוז ויקלו. הוא סיים את לימודיו בתיכון Coláiste Ráithín, בעיר בריי. הוא גם שגריר של רצון טוב של תוכנית 'שיעורי חירום' של UNICEF באירלנד, שמטרתה לספק חינוך לילדים שנקלעו למצבי חירום. הוא חתום בסוכנות השחקנים ויליאם מוריס בארצות הברית וסוכנות השחקנים Independent Talent בבריטניה ב-2015.
קריירה
וולש-פילו החל את הקריירה המוזיקלית שלו כזמר באופרה בגיל שבע בהדרכת אמו, זמרת הסופרן טוני וולש. בגיל 12 לוהק לתפקיד ראשי בהפקת האופרה חליל הקסם מאת מוצרט. הוא הופיע עם שחקני וזמרי האופרה ברחבי אירלנד. לאחר מכן הופיע באופרה "בטבעת החנק", מאת בנג'מין בריטן בתפקיד מיילס. בשנת 2012, הוא הופיע בטלוויזיה האירית במופע "Late Late Toy Show" בשירה ובפסנתר.
בשנת 2016, וולש-פילו עשה את הופעת הבכורה שלו בסרט הקומדיה-דרמה המוזיקלית מועדון שנות ה-80 יחד עם לוסי בוינטון. את הסרט ביים ג'ון קרני. הוא שר וניגן בגיטרה ופסנתר, בהופעה חיה עם השחקן, מארק מק'קנה, בהופעה שהתקיימה בפסטיבל סאנדנס.
בשנת 2021, שיחק בתפקיד ראשי בסרט הקולנוע CODA.
פסיכיאטריה אבולוציונית
פסיכיאטריה אבולוציונית, הידועה גם בשם פסיכיאטריה דרוויניסטית, היא גישה תאורטית בפסיכיאטריה שמטרתה להסביר הפרעות נפש במונחים אבולוציוניים. כענף בתחום הרפואה האבולוציונית, היא שונה מהפרקטיקה הרפואית של הפסיכיאטריה בדגש שהיא שמה על מתן הסברים מדעיים ולא על טיפולים בהפרעות נפש. היא נוגעת לעיתים קרובות בשאלות של סיבתיות אולטימטיבית. לדוגמה, גנטיקה פסיכיאטרית עשויה לגלות גנים הקשורים להפרעות נפש, אך הפסיכיאטריה האבולוציונית שואלת מדוע גנים אלו ממשיכים להתקיים באוכלוסייה. שאלות ליבה אחרות בפסיכיאטריה אבולוציונית הן מדוע הפרעות נפש תורשתיות הן כה שכיחות, כיצד להבחין בין תפקוד תקין ותפקוד לקוי, והאם לצורות מסוימות של סבל יש יתרון הסתגלותי. ההפרעות הנידונות בדרך כלל בקטגוריה זו הן דיכאון, חרדה, סכיזופרניה, אוטיזם, הפרעות אכילה ועוד. מושגי ההסבר העיקריים הם של אי-התאמה אבולוציונית (כאשר סביבות מודרניות גורמות להפרעות נפשיות) והעובדה שהאבולוציה מונחית על ידי הצלחה ברבייה ולא על ידי בריאות או רווחה נפשית של הפרט. במקום לספק תיאור חלופי של הגורם להפרעה נפשית, הפסיכיאטריה האבולוציונית מבקשת לשלב ממצאים מאסכולות מסורתיות של פסיכולוגיה ופסיכיאטריה כמו פסיכולוגיה חברתית, ביהביוריזם, פסיכיאטריה ביולוגית ופסיכואנליזה בצורה הוליסטית, תוך התבססות על ביולוגיה אבולוציונית. במובן זה היא שואפת לעמוד בקריטריונים של שינוי פרדיגמה של קון.
למרות שהושפעה מאוד מהפסיכולוגיה האבולוציונית,, שהיא תת-דיסציפלינה אקדמית תוססת ומשגשגת, עם תוכנית מחקר חזקה וממומנת היטב, הפסיכיאטריה האבולוציונית נותרה במוקד ההתעניינות רק של פסיכיאטרים מועטים ברחבי העולם. היא זכתה להכרה מוסדית גוברת רק בשנים האחרונות, כולל הקמת קבוצת מחקר מיוחדת במסגרת הקולג' המלכותי לפסיכיאטרים והמדור לפסיכיאטריה אבולוציונית במסגרת האגודה הפסיכיאטרית העולמית, וצברה תאוצה עם פרסום ספרים שנועדו לקהל הרחב, כגון "סיבות טובות לרגשות רעים: תובנה מחזית הפסיכיאטריה האבולוציונית" מאת רנדולף נס.
היסטוריה
ניתן למצוא את ניצני העיסוק בפסיכיאטריה אבולוציונית בצורתה המודרנית בסוף המאה ה-20. ציוני דרך היו הספר "מדוע אנו חולים: מדע הרפואה הדרוויניסטית" מאת ג'ורג' וויליאמס ורנדולף נס (שיכול להיחשב גם כמסמן את תחילתה של הרפואה האבולוציונית), הספר "פסיכיאטריה אבולוציונית: התחלה חדשה" מאת ג'ון פרייס ואנתוני סטיבנס ועוד. עם זאת, לשאלות שבהן עוסקת הפסיכיאטריה האבולוציונית יש היסטוריה ארוכה יותר. למשל, ג'וליאן האקסלי וארנסט מאייר זיהו במאמר מוקדם יותר הסברים אבולוציוניים אפשריים למה שנודע בשם "פרדוקס הסכיזופרניה".
גם מושגים שמיושמים על ידי הפסיכיאטריה האבולוציונית המודרנית כדי להסביר הפרעות נפש הם עתיקי יומין. זה מכבר הכירו בסבל נפשי כחלק בלתי נמנע, ולפעמים מועיל, של הקיום האנושי, והרעיון של הטירוף האלוהי היה נפוץ בחברות ודתות עתיקות. צ'זארה לומברוזו, אחד מחלוצי הפסיכיאטריה, החל להשתמש בתיאוריה האבולוציונית כדי להסביר הפרעות נפש כבר ב-1864. לטענתו, שיגעון הוא המחיר של גאונות, שכן המוח האנושי לא התפתח באופן התומך באינטליגנזציה גבוהה וביצירתיות לצד שמירה על שפיות. דרווין יישם את התיאוריה האבולוציונית כדי להסביר תכונות ורגשות פסיכולוגיים, וזיהה את התועלת בחקר הפרעות הנפש תוך כדי ניסיון להבין את התפקוד הפסיכולוגי הנורמלי. פרויד הושפע מאוד מהתיאוריה הדרוויניסטית, ולקראת סוף חייו המליץ לפסיכואנליטיקאים ללמוד אותה. תאוריית ההתקשרות של בולבי פותחה תוך התייחסות מפורשת לתורת האבולוציה.
בשנת 2016 הוקמה קבוצת מחקר מיוחדת לפסיכיאטריה אבולוציונית (EPSIG) בקולג' המלכותי לפסיכיאטרים בבריטניה על ידי ריאד עאבד ופול סנט ג'ון סמית'. כיום זהו המוסד הבינלאומי הגדול ביותר ליצירת קשר בין פסיכיאטרים וחוקרים המתעניינים בתחום, עם למעלה מ-1700 חברים. מוסד זה ערך מספר סמינרים ופגישות שהוקדשו לפסיכיאטריה אבולוציונית, והוא מארח הרצאות של אנשי אקדמיה בולטים כמו סיימון ברון-כהן ורובין דנבאר. כל הפגישות זמינות בערוץ היוטיוב של הקולג' המלכותי לפסיכיאטרים. הקבוצה גם מפרסמת עלונים קבועים, מארגנת כנסים, עורכת ראיונות ומפרסמת מחקרים העוסקים בפסיכיאטריה אבולוציונית (שעדיין אין כתב עת אקדמי ייעודי המוקדש להם). כפי שציין ריאד עבד, (היו"ר הקודם) בניוזלטר: "המטרות שלנו הן גדולות ורדיקליות: ברצוננו שהאבולוציה תתקבל כמסגרת-על בפסיכיאטריה ותתפוס מקום מרכזי בהבנתנו את בריאות הנפש והפרעות הנפש."
עאבד וסנט ג'ון סמית ערכו את האסופה משנת 2022 "פסיכיאטריה אבולוציונית: פרספקטיבות נוכחיות על אבולוציה ובריאות הנפש" שפורסמה במשותף עם הקולג' המלכותי לפסיכיאטרים והוצאת אוניברסיטת קיימברידג'. זהו הפרסום הרחב ביותר בתחום זה עד כה, והוא מהווה בסיס לפודקאסט הראשון המוקדש לפסיכיאטריה אבולוציונית, "'פסיכיאטריה מתפתחת".
תפקוד וחוסר תפקוד נפשי
ב-DSM-3 הוגדרו הפרעות נפשיות כ"חוסר תפקוד" או "תפקוד לקוי", ללא הגדרה מדויקת של מהו תפקוד לקוי, דבר אשר איפשר לכל מצב נפשי הנתפס כבלתי מקובל מבחינה חברתית (כגון הומוסקסואליות בעבר) להיחשב לתפקוד לקוי, ולפיכך להפרעת נפש.
התיאוריה האבולוציונית מבקשת להיעזר בתהליכים אבולוציוניים כדי להסביר תפקוד וחוסר תפקוד ביולוגיים. שלא כמו אובייקטים ותהליכים בפיזיקה וכימיה, שלא ניתן לומר עליהם שהם מתפקדים או לא מתפקדים, מערכות ביולוגיות הן תוצרי האבולוציה באמצעות ברירה טבעית, ולכן התפקוד או חוסר התפקוד שלהן יכולים לנבוע מסיבות אבולוציוניות. הרעיון של תפקוד אבולוציוני קשור לפנוטיפים שמטרתם הפצת הגנים לצורך הצלחה ברבייה. עיניים התפתחו כדי לראות - כך שעיניים לא מתפקדות הן אלו שאינן יכולות לראות. התפקוד מוגדר בהיסטוריה האבולוציונית של הראייה כתורם להצלחת הרבייה. הוא אינו מוגדר באמצעות נורמות תרבותיות הקובעות מהי נורמליות ומהי א-נורמליות, שתפיסות נפוצות על בריאות נפש והפרעות נפש תלויות בהן לעיתים קרובות. ההגדרה בעלת ההשפעה של "תפקוד לקוי מזיק" של ג'רום ווייקפילד, משתמשת בהשפעות אבולוציוניות כדי לעגן את המושג "תפקוד לקוי" בתהליך האובייקטיבי של האבולוציה. וייקפילד טוען שהפרעת נפש חייבת להיות גם מזיקה, במובן ערכי, וגם לא תורמת לתפקוד, במובן אבולוציוני.
ביסוס זה של חוסר תפקוד בתהליך היסטורי אובייקטיבי חשוב בהקשר להיסטוריה של הפסיכיאטריה, שעסקה בתיוג מצבים ותכונות נפש בלתי רצויים חברתית כ"הפרעות", כגון אוננות נשית והומוסקסואליות. מדריכי אבחון נוכחיים נקבעים בהסכמה. לדוגמה, בשנת 1973 קראה ה-APA להצבעה כדי לשקול מחדש את מעמדה של ההומוסקסואליות כהפרעת נפש. ברוב של 58% ההפרעה נמחקה. הקטגוריה של הפרעת אישיות גבולית נוצרה על בסיס מאמר אחד והסכמה בין כתריסר פסיכיאטרים. בשנת 2014 הצביעו פסיכיאטרים על המאפיינים של הפרעה חדשה, הפרעת משחקים באינטרנט. שנים רבות ספגה ההסתמכות על הצבעות והסכמה של מומחים במקום על ראיות אובייקטיביות או סמנים ביולוגיים ביקורת בתחום הפסיכיאטריה. הפסיכיאטריה האבולוציונית יכולה להימנע מביקורת זו על ידי אימוץ ההגדרה האבולוציונית של תפקוד לקוי.
סיבות אבולוציוניות וארבע השאלות של טינברגן
שאלות המחקר ונושאי המחקר של הרפואה האבולוציונית והפסיכיאטריה הן שאלות אולטימטיביות, בניגוד לשאלות "סמוכות" במחקר ביו-רפואי ובמחקר ביולוגי-פסיכיאטרי רגיל. ההבחנה אולטימטיבי-סמוך הוצגה על ידי ארנסט מאייר כדי לזהות רמות שונות של הסבר סיבתי: הסברים סמוכים מתייחסים לתהליכים ביולוגיים מכניסטיים (למשל גנים, התפתחות אונטוגנטית, הורמונים, מבנה ותפקוד נוירולוגי), ואילו הסברים אולטימטיביים שואלים על התהליך האבולוציוני שהוביל לכך שהמבנים והתהליכים הביולוגיים הללו פועלים כפי שמתגלה בתצפיות. אפשר לומר שהסברים סמוכים עונים על שאלות 'איך', ואילו הסברים אולטימטיביים עונים על שאלות 'למה'.
ניקולאס טינברגן פירק עוד יותר את ההבחנה אולטימטיבי-סמוך לארבע שאלות. השאלות עוסקות בארבעה גורמים: מנגנון, אונטוגניה, תפקוד ופילוגניה, וניתן לשאול אותן לגבי כל תכונה או הפרעה בודדת (לעיתים קרובות התנהגותית, אם כי לא בהכרח) כדי לזהות את הסיבות הרלוונטיות.
ניתן לחלק שאלות סמוכות לשאלות העוסקות במנגנון, הנוגעות לאופן פעולת התכונה, למבנה ולתהליכים של המנגנון הביולוגי שלה, ולשאלות העוסקות באונטוגניה או התפתחות אינדיבידואלית, הנוגעת לאופן שבו התכונה מתפתחת אצל פרט מסוים.
שאלות אולטימטיביות יכולות לעסוק בתפקוד אבולוציוני או בערך הסתגלותי, ונוגעות באופן שבו התכונה השפיעה על הכשירות לאורך ההיסטוריה האבולוציונית; ושאלות בתחום הפילוגניה או האבולוציה, הנוגעות להיסטוריה של תכונה במורד העץ הפילוגנטי.
לדוגמה, לגבי דיכאון ניתן לשאול על מנגנונים סמוכים (כגון תכונות של מעביר עצבי), התפתחות אונטוגנטית (למשל התפתחות נוירולוגית לאורך חייו של אדם), תפקוד הסתגלותי (למשל, מערכת של מצב רוח ירוד) ופילוגניה (למשל, מצב רוח ירוד בתגובה לתבוסה חברתית בפרימטים).
מושגים הסבריים מרכזיים בפסיכיאטריה אבולוציונית
הפרעות נפש נובעות מסיבות סביבתיות וגנטיות שונות, עם קורלציות עצביות מורכבות, אך הרפואה האבולוציונית מכירה במספר עקרונות כלליים הגורמים לרגישות להפרעה.
הצלחה ברבייה קודמת לבריאות
הברירה הטבעית פועלת על כושר הרבייה, לא על מצבים ביולוגיים הנחשבים לבריאים; מצבים בריאים נבררים רק אם יש להם השפעה חיובית על הצלחת הרבייה. הדבר משמש ברפואה אבולוציונית כדי להסביר הזדקנות ומחלות זקנה: למחלות המופיעות אחרי גיל הרבייה יש השפעה מינימלית על הפוריות. סבל פסיכולוגי ומצבים קוגניטיביים שונים שעלולים להיראות לא בריאים או לא נורמליים יכולים באותה מידה להיות תוצרים של תהליכים אבולוציוניים אם הם תרמו להצלחה ברבייה. ניתן לראות עדות לכך בהפרעות הקשורות לחוסר תפקוד ניכר לכאורה, אך עם זאת רמות ממוצעות של פוריות.
אי-התאמה
אי-התאמה אבולוציונית מתרחשת כאשר תכונות שהתפתחו הופכות להיות לא מותאמות לשינויים בסביבה. זהו גורם שכיח הגורם לשינוי אבולוציוני (למשל בעש המפולפל), והוא רלוונטי לרפואה כאשר התכונות שאינן מותאמות גורמות לבעיות המשפיעות על הבריאות. מצבים פסיכיאטריים עשויים במקרים מסוימים להיות מצבים שהתפתחו, שאנו מפרשים שלא כהלכה כהפרעות, מכיוון שהם כבר אינם מתאימים לציפיות החברתיות שלנו; או שהם עשויים להיות מצבים או תכונות נפשיות שבאו לידי ביטוי בצורה בריאה בסביבות של אבות קדמונים, אך הפכו לפתולוגיות עקב מאפיין כלשהו בסביבות מודרניות. עדויות לאי-התאמה בולטות ביותר כאשר משווים בין בני אדם המנהלים חיים מסורתיים לבני אדם המנהלים חיים מודרניים, או כאשר מתעוררים גורמים סביבתיים חדשים אשר גורמים בבירור למחלות (למשל, זמינות של מזונות זולים ועתירי קלוריות הגורמים להשמנה).
הגנות
תגובות פסיכולוגיות כמו פחד ופאניקה הן הסתגלותיות במצבים רבים, במיוחד במצבי סכנה קרובה, ונצפות במספר מינים. הפרעות נפשיות מסוימות עשויות לנבוע מתגובות כאלה, או כהפעלת יתר של התגובה, או כתהליך הסתגלותי המכוון במיוחד להפעלת יתר, שבה עלות הכשירות של התגובה עולה על תועלת הכשירות שלה - מה שנקרא עקרון גלאי העשן. העובדה שחוויות כאלה הן מעיקות, מתישות ולא נאותות מובילה לאבחון שלהן כהפרעות נפש.
איזון בברירה של מוטציות
הברירה הטבעית פועלת על מוטציות גנטיות, הקיימות בכל דור, והיא מסירה את אלו המפחיתות את הכשירות ומגבירה את השכיחות של אלו המשפרות את הכשירות. מוטציות גם נוטות להפחית את הכשירות יותר מאשר לשפר אותה. תכונות ביולוגיות עם גודל יעד מוטציוני גדול, כגון המוח, שבו מתבטא מעל 80% מהגנום, צפויות במיוחד להיות חשודות כמוטציות מזיקות המשפיעות לרעה על התפקוד הקוגניטיבי, ואלה מתבטלות לאחר מכן על ידי ברירה טבעית. מוטציות כאלה קשורות לעיתים קרובות למוגבלות אינטלקטואלית, מקרים מסוימים של אוטיזם, סכיזופרניה ועוד הפרעות רבות. העובדה שמוטציות דה נובו גורמות במקרים ספורים להפרעות מסוג זה שימשה להצדקת הטענה, שמקרים אחרים נגרמים מתהליכי מחלה שטרם התגלו, אם כי נוכחות של הטרוגניות בקטגוריות של הפרעות נפש והעדר פתולוגיה, שלא התגלתה למרות עבודה משמעותית במדעי המוח והגנטיקה, סותרים השקפה זו.
סכיזופרניה
סכיזופרניה מאופיינת בעיקר בפסיכוזה (הזיות ומחשבות שווא) ובתסמינים של ליקוי קוגניטיבי, כמו דיבור לא יציב, איבוד עניין בפעילויות רגילות וחשיבה לא מאורגנת. זהו המצב הקיצוני ביותר של ספקטרום הסכיזופרניה או הפסיכוזה, הכולל סכיזוטיפיה והפרעות פסיכוטיות אחרות, המתרחב ככל הנראה לחוויות על-טבעיות הנפוצות באוכלוסייה, כגון אמונה ברוחות רפאים ובכישוף.
סכיזופרניה היא מצב תורשתי, הנפוץ בשיעור של קצת פחות מ-1% באוכלוסייה, עם השפעות שליליות על הפריון, במיוחד אצל גברים. משום כך אולי היה זה המצב הפסיכיאטרי הראשון שהוצג במפורש כדורש הסבר אבולוציוני, במה שמכונה "פרדוקס הסכיזופרניה" (הידוע כיום יותר כפרדוקס של הפרעות נפש נפוצות, מזיקות ותורשתיות). כדי להסביר מדוע תופעת הסכיזופרניה ממשיכה להתקיים, הועלו השערות אבולוציוניות שונות.
יש שפע של השערות לגבי סכיזופרניה כליקוי אמיתי בתפקוד. אחת מהן היא שזהו תוצר לוואי לא תפקודי של האבולוציה האנושית בתחום השפה ומיקום ההמיספרות במוח לרוחב, או תפקוד לקוי של המוח החברתי, או שהיא קשורה לתאוריית הנפש. תיאוריות אחרות התייחסו לאפשרות שהדבר נגרם על ידי איזון בברירה של מוטציות. עם זאת, בניגוד לצפוי, מוטציות נדירות ומוטציות דה נובו, דהיינו כאלה שלא הועברו בתורשה מההורים, נמצאו רק בחלק קטן מהמקרים. אללים רבים בעלי נטייה לסכיזופרניה נפוצים באוכלוסייה, מה שהופך השערות לגבי הסתגלות להגיוניות, כפי שצוין מאז אמצע המאה ה-20.
ההשערות המסבירות סכיזופרניה כתוצאה מהסתגלות שונות מאוד זו מזו. תאורטיקנים מוקדמים הציעו שהיא כרוכה בשיפורים במערכת החיסון או ההתאוששות ממחלות, או מקלה על פיצול של קבוצות. בהשראת הרעיונות התרבותיים ארוכי השנים של הקשר בין שיגעון לגאונות, הציע דניאל נטל שסכיזוטיפיה יכולה להיות קשורה להצלחה עקב היצירתיות הכרוכה בה, שהוסיפה להצלחה בהזדווגות, ושההשפעות החיוביות של תכונות סכיזוטיפיות עשויות להסביר מדוע תכונות אלו מתמידות. עם זאת, התועלת הנמדדת בתרומה של תכונות אלה לפוריות לא עולה על העלות של סכיזופרניה מבחינת כשירות כוללת (אם כי ייתכן שהדבר נובע מהטיית בחירה).
הפרעה על הקשת האוטיסטית (ASD)
הפרעה על הקשת האוטיסטית מאופיינת בקשיים באינטראקציה ותקשורת חברתית, ובהתנהגות מוגבלת החוזרת על עצמה. במדינות מפותחות, כ-1.5% מהילדים אובחנו בשנת 2017 כסובלים מאוטיזם, עלייה מ-0.7% לעומת שנת 2000 בארצות הברית. ההפרעה מאובחנת בתדירות גבוהה פי ארבעה עד חמישה אצל גברים מאשר אצל נשים.
אוטיזם שונה מאוד בין אנשים (הוא הטרוגני ביותר), עם סיבות שונות אצל אנשים שונים. חלק מהמקרים נובעים ממוטציות מזיקות או טראומה טרום - לידתית ולידתית, שעבורן אין צורך בהסבר הסתגלותי. מקרים אלה קשורים לעיתים קרובות למוגבלות שכלית. ההערכות הן שבין 5-20% מן המקרים על הקשת האוטיסטית ניתן להסביר על ידי תהליכים לא תפקודיים אלו, במיוחד תהליכים גנטיים. עם זאת, מקרים אחרים של אוטיזם מתאימים להסברים הסתגלותיים. העובדה שקיימים הסברים מרובים לאוטיזם גורמת לקונפליקט בקהילת האוטיזם, במיוחד בין תומכי הגיוון העצבי ובין בני משפחה המטפלים באנשים על הקשת האוטיסטית שהם בעלי מוגבלויות קשות.
הרעיון של אוטיזם כבעל עוצמות קוגניטיביות הפך להיות פופולרי בהתמדה מאז הסרט "איש הגשם" והצמיחה האחרונה של תנועות הגיוון העצבי והתנועה לזכויות האוטיסטים. אך הכרה ביכולת יוצאת הדופן של האוטיסטים מופיעה גם בכתביו המוקדמים של הנס אספרגר, שכינה את המטופלים האוטיסטים שלו בשם "פרופסורים קטנים". אוטיסטים כמו טמפל גרנדין טענו כי אבות קדמונים של ציידים-לקטים אוטיסטים היו דמויות חשובות בקהילה, במיוחד בשל כושר ההמצאה שלהם:
חוקר אוטיזם מוביל, סיימון ברון-כהן, הציע כי אוטיזם הוא סוג של ארגון שיטתי קיצוני על ספקטרום שמשותף לכל האנשים, הקשור לתחומי עניין בדברים או באנשים. הוא זיהה את הכישרון יוצא הדופן של אוטיסטים רבים בתחום ידע או מיומנות כלשהם. בספרו, "מחפשי הדפוסים: כיצד אוטיזם מניע המצאות אנושיות" הוא מציע תיאוריה שלפיה אוטיסטים הם בעלי כושר המצאה ויצירתיות יוצאי דופן.
לדברי מרקו דל ג'ודיצ'ה, תכונות הדומות לתכונות אוטיסטיות בצורתן הלא-פתולוגיות תורמות לאסטרטגיה גברית טיפוסית, המכוונת להשקעה הורית גבוהה, מאמץ נמוך להשגת זיווג והקצאת משאבים לטווח ארוך. הוא גם קשר זאת לאסטרטגיית היסטוריית חיים איטית. הדבר מבוסס על העובדה שאוטיסטים מגלים עניין נמוך יותר בהזדווגות לטווח קצר, השקעה גבוהה יותר בבת הזוג ומחויבות רבה יותר ליחסים רומנטיים ארוכי טווח.
ברנרד קרספי טען שאוטיזם הוא הפרעה הקשורה לאינטליגנציה גבוהה, וציין כי הוא כרוך בדרך כלל במרכיבים משופרים, אך לא מאוזנים, של אינטליגנציה. השערה זו נתמכת על ידי ראיות המראות כי אוטיזם ואינטליגנציה גבוהה חולקים קבוצה מגוונת של מיתאמים מתכנסים, כולל גודל מוח, צמיחת מוח מהירה, יכולות חושיות וחזותיות-מרחביות מוגברות, תפקודים סינפטיים משופרים, מיקוד קשב מוגבר, מצב סוציו-אקונומי גבוה, קבלת החלטות שקולה, תחומי עניין ומקצועות בתחומי ההנדסה והמדעים המדויקים ורמה גבוהה של מחויבות לבני זוג. לחצי ברירה טבעית אבולוציוניים מאוחרים שהובילו להתפתחות אינטליגנציה גבוהה בבני אדם היו כרוכים אפוא בסיכון לאוטיזם.
פסיכופתיה
פסיכופתיה מאופיינת ברמאות, חוסר אמפתיה וחוסר הרגשת אשמה, אימפולסיביות והתנהגות אנטי-חברתית. השכיחות של פסיכופתיה באוכלוסייה הכללית מוערכת בסביבות 1%, ו-20% בקרב אסירים, עם שיעורים גבוהים יותר בצפון אמריקה מאשר באירופה. פסיכופתיה, נרקיסיזם ומקיאווליזם נחשבים לחלק מהשילוש האפל, הפרעות המתאפיינות בדרך כלל באנוכיות ובנעימות נמוכה.
השערות אבולוציוניות שונות הוצעו כדי להסביר את הפסיכופתיה ואת השילוש האפל. בהקשר של אבות קדמונים, אינטרס עצמי גבוה ורמות נמוכות של אמפתיה היו יכולים לתפקד כאסטרטגיית הזדווגות מוצלחת לטווח קצר. קיימות עדויות לכך כי לתכונות של השילוש האפל מתאם מובהק עם מספר רב של שותפים מיניים, אוריינטציה סוציוסקסואלית והעדפה לבני זוג לטווח קצר.
גלן ועמיתים הציגו שתי תיאוריות המסבירות כיצד הברירה הטבעית הייתה עשויה לקדם תכונות פסיכופתיות. הראשונה היא כאסטרטגיית היסטורית חיים מהירה, הקשורה בפחות התמקדות בעתיד, נטילת סיכונים גבוהה והזדווגות לטווח קצר שמטרתה הגברת הצלחת הרבייה. השנייה היא איזון בבכירה של מוטציות (Mutation–selection balance), עם אללים נפוצים רבים בעלי השפעה קטנה שנבחרו נגדן, שכאשר הם מצטברים, ביכולתם לגרום להתנהגות פסיכופתית, ללא כל הפרעה משמעותית לכשירות.
הדיווח רב ההשפעה של מיילי קובע שפסיכופתים הם מועדים להונאה חברתית והתפתחו כדי להמשיך באסטרטגיות חיים מניפולטיביות או אסטרטגיות רמאות (שבאו לידי ביטוי במודלים של רמאות-שיתוף פעולה של תורת המשחקים). אסטרטגיות רמאות הן יציבות כשהן קיימות בשכיחות נמוכה באוכלוסייה, אך יתגלו וייענשו בשכיחויות גבוהות יותר. אסטרטגיה תלוית שכיחות זו מסבירה את הקיום של תכונות פסיכופתיות באוכלוסייה.
מיילי מצהירה ארבע הצהרות לגבי פסיכופתיה:
מיילי מסבירה גם את השכיחות הגבוהה יותר של גברים בעלי נטייה זו וכן גורמים סביבתיים (אטרקטיביות גופנית נמוכה, גיל, בריאות, אינטליגנציה, מצב סוציו-אקונומי וכישורים חברתיים) כאות לכך שאסטרטגיית רמאות עדיפה, ומסיקה מכך שגורמים אלו קשורים לתכונות פסיכופתיות.
דיכאון
הפרעת דיכאון מג'ורית (MDD) מאופיינת בלפחות שבועיים של מצב רוח ירוד מתמשך, המלווה במגוון רחב של רגשות שליליים, כגון הערכה עצמית נמוכה, אובדן עניין בפעילויות מהנות ואנרגיה נמוכה. יש מספר הסברים אבולוציוניים אפשריים לדיכאון ומצב רוח ירוד בבני אדם. השערות רבות ושונות אלה אינן סותרות זו את זו. הוצע כי אירועי חיים שונים ותהליכי מחלה אחרים אחראים לצורות שונות של דיכאון, עם תת-סוגים הקשורים לזיהום, מתח ארוך טווח, בדידות, חוויה טראומטית, קונפליקט היררכי, אבל, דחייה רומנטית, אירועים לאחר לידה, עונה, כימיקלים, מחלות סומטיות ורעב. ככיוון מוביל בטיפול מוצעת התאמה אישית על בסיס תת-סוגים אלה. השערות אחרות כוללות:
השערות בעלות אוריינטציה חברתית
השערת התחרות החברתית (בדומה לתאוריית הדירוג החברתי) מפרשת דיכאון כרגש של כניעה, אסטרטגיה לא רצונית ליצירת תחושה סובייקטיבית של חוסר יכולת. תחושות של חוסר יכולת או חוסר אונים מעכבות תוקפנות כלפי אנשים בדרגים גבוהים יותר ומאותתות על כניעה. מצב רוח ירוד מעודד קבלה של הורדה בדרגה ומקדם כניעות. ג'ון פרייס תמך בתיאוריה זו, וציין כי תרנגולות שמפסידות בקרב נמנעות ממעורבות חברתית ופועלות בכניעות, תוך שהן מפחיתות התקפות נוספות על תרנגולות גבוהות יותר בדרגה, ובכך נמנעות מפציעה או אפילו ממוות.
השערות הכאב הנפשי
ההשערה של "הרהור אנליטי" היא חידוד של השערת הכאב הנפשי. היא מצביעה על כך שתסמיני דיכאון מופעלים כתוצאה מבעיות מורכבות וחוסר יכולת למצוא פתרון. תיאוריה זו מתארת כיצד הדבר עלול להוביל לאובדן עניין כמעט בכל הפעילויות, על מנת לאפשר לאדם להתמקד בבעיה שעל הפרק.
השערות הזעקה לעזרה והמיקוח
דיכאון, פגיעה עצמית מכוונת והתאבדות יכולים להיות תגובות לנסיבות חיים, המעודדות אחרים לספק משאבים ועזרה לאדם המדוכא או המתאבד. לחברי הקבוצה, ובמיוחד לבני המשפחה, יש אינטרס להשאיר את הפרט המדוכא בחיים, ולשנות את נסיבות חייו באופן שיגרום לו להיות חבר מתפקד בחברה. ייתכן שבחירות מסוימות בחיים (למשל להתחתן עם מישהו שהוריך מתנגדים לו) עשויות להתאפשר רק כאשר במשפחה או בקבוצה החברתית נצפית התנהגות דיכאונית או אובדנית. הדבר יכול להסביר גורמים מזרזים שונים לדיכאון. עם זאת, מחקרים מסוימים מצאו שסימני דיכאון מובילים רק להגברת הטיפול בטווח קצר על ידי בני המשפחה, ולאחר מכן הם נוטים לסגת.
הפרעות אכילה
השערת התחרות המינית מייחסת הפרעות אכילה למבנה הגוף והמראה החיצוני, ורואה בהן תפקוד הסתגלותי אצל נקבות אנושיות (הנציגות העיקריות בהפרעות אכילה): הפרעות אכילה אמורות להגביר את המשיכה הנשית. מספר עדויות מאוכלוסיות לא קליניות וקליניות תומכות בהשערה זו. החוקרים מיישמים את המסגרת של תאוריית היסטוריית החיים, ומציעים שאנורקסיה היא אסטרטגיית היסטוריית חיים איטית, בעוד שבולימיה היא אסטרטגיה מהירה. לשני המחקרים יש מגבלות.
דיווח חלופי הוא של נס. מתוך הכרה בכך שחולות אנורקסיה רבות אינן מחזרות אחר גברים באופן פעיל ואינן מתעניינות במיוחד במין, וכי הפרעות אכילה הפכו נפוצות יותר במחצית השנייה של המאה ה-20, הוא טוען שהפרעות אכילה הן בעיות חדשות, הנגרמות מחששות הולכים וגוברים לגבי מראה חיצוני. חששות אלה קשורים לאפשרות בחברות מודרניות להשוואה חברתית של מראה חיצוני למראה של אלפי אנשים אחרים באופן מיידי. האדרה של סוגי גוף לא מציאותיים בתקשורת, כמו גם זמינות מוגברת של מין, עשויות לתרום לכך. עם זאת, נס מודה שתחרות בין בנות היא הכוח המניע של אנורקסיה ובולימיה אצל סטודנטיות לתואר ראשון.
השמנת יתר אינה הפרעת אכילה בשום מערכת סיווג, אם כי נקבע שעודף משקל והשמנה בפרט קשורים למחלות שונות, ופרספקטיבה אבולוציונית יכולה להסביר את הנטייה לאכילת יתר. גוף האדם התפתח כדי להתמודד עם סביבות של מחסור, ובוחר הסתגלויות מועילות של אכילה במצבי רעב. אחסון שומן מאפשר הכנה למחסור עתידי במזון. אך בסביבות מודרניות יש מזון זול וזמין, ומעט מאוד מחסור במזון. אחד החוקרים הרחיב לגבי ההבדלים בהרכב החומרים התזונתיים בחברות מודרניות ובחברות של אבות קדמונים כדי להציג את האתגר שהתזונה המודרנית מטילה על הגוף ואת העובדה שהגנוטיפ האנושי שעדיין לא התאים את עצמו אליה.
חרדה
חרדה היא תחושה של דאגה, אי נעימות ואימה לקראת אירועים עתידיים אפשריים, והיא קיימת כדי להגן עלינו מפני סכנות. בארצות הברית, הפרעות חרדה הן מחלת הנפש השכיחה ביותר, כאשר כ-29% מהמבוגרים צפויים לסבול מהפרעת חרדה כלשהי במהלך חייהם. נשים סובלות מהפרעה זו במידה קיצונית.
נקודות מבט אבולוציוניות על הפרעות חרדה מתייחסות בדרך כלל לתפקוד ההסתגלותי של רגש החרדה הרגיל, ולסיבות מדוע מערכת הסתגלות זו יכולה להתבטא בסוגים שונים של הפרעות חרדה.
הסבר אבולוציוני מרכזי להפרעת חרדה הוא עקרון גלאי העשן. לרוב עדיפה חרדת יתר במצבים מסוכנים, באותו אופן שגלאי עשן נועד לפעול בצורה מוגזמת, ליתר ביטחון. רנדולף נס כותב:
לצד חרדה רגילה יש מספר סוגים של הפרעות חרדה שכולן מאופיינות בפחד וחרדה מוגזמים. הפרעות אלו כוללות: פוביות ספציפיות (למשל, אגורפוביה), הפרעת חרדה מוכללת, הפרעת חרדה חברתית, חרדת נטישה, הפרעת פאניקה ואילמות סלקטיבית.
טיפול
הסברים אבולוציוניים להפרעות שממסגרים אותן מחדש כהסתגלויות אי-התאמה או הסתגלויות יקרות בדרך אחרת, עשויים לרמוז על כך שהטיפול מיותר - אך זו אינה דעתם של פסיכיאטרים אבולוציוניים. זוהי אותה טעות של אלה המאמינים שביולוגיה אבולוציונית פירושה תמיכה באאוגניקה, גרסה של הכשל הנטורליסטי. כלומר, שמה שהוא טבעי (במקרה זה התפתח) הוא טוב. התערבויות רפואיות רבות הן "לא טבעיות" במובן זה (למשל אמצעי מניעה והרדמה). להסברים של הפסיכיאטריה האבולוציונית אין ערך מיוחד להכוונת הטיפול, כפי שטוען רנדולף נס:
ייתכן שהסברים אבולוציוניים לא ישפיעו על הצורך בטיפול, אך הם יכולים להנחות את הטיפול או לתמוך בו, או להפוך את אסטרטגיות הטיפול הנוכחיות ליעילות יותר. היתרונות המוצעים של נקודת מבט אבולוציונית בטיפול בהפרעות נפש נובעים במידה רבה משילוב הסברים אבולוציוניים בפסיכותרפיה. ביילי וגילברט כותבים:
דווח כי חולים מתעודדים ודוחים סטיגמות כתוצאה משמיעת הסברים אבולוציוניים למצבם, עם השפעות חיוביות במהלך טיפול קוגניטיבי התנהגותי. שילוב ידע מגנטיקה התנהגותית, ממדעי המוח ומפסיכיאטריה אבולוציונית בפסיכותרפיה כונה בשם "טיפול קוגניטיבי מושכל" בפי מייק אברמס. אברמס גם מציע שההכרה באופי התורשתי והבלתי משתנה במידה מסוימת של תכונות מסוימות (כגון פסיכופתיה ואוטיזם) מרמזת שמטפלים אינם צריכים לנסות לשנות תכונות אלה, אלא לספק עצות כיצד לנצל אותן באופן הטוב ביותר בעולם המודרני. גישה זו מתיישבת עם המטרות והטענות של תנועת הגיוון העצבי.
להסברים אבולוציוניים להפרעות נפש, במיוחד של אי - התאמה, יש השלכות על מדדי בריאות הציבור ופסיכולוגיה ארגונית. ניתן לתקן או למנוע הפרעות שהן תוצרי סביבות חדשות על ידי יישום מבנים חברתיים המדמים את סביבת האבות הקדמונים. לדוגמה, דיכאון לאחר לידה עלול להיות שכיח בסביבות מודרניות, שבהן על הורים יחידנים מוטלת האחריות הבלעדית על גידול הילד, תופעה חריגה בהיסטוריה האבולוציונית של הורות וטיפול קהילתי. כדי למנוע אי-התאמה זו, שירותים חברתיים התומכים באימהות צעירות יכולים לספק סביבה מגוננת ובכך למנוע דיכאון לאחר לידה. ניתן גם לשנות סביבות חינוך ותעסוקה שעלולות לגרום להפרעות נפש באופן שיתאימו טוב יותר ליכולות הפסיכולוגיות הטבעיות של האדם.
אח"י יפו (ק-42)
המשחתת אח"י יפו, שסימנה הצבאי ק-42, הייתה כלי השיט הראשון בשם זה בחיל הים. היא נרכשה מבריטניה בשנת 1955. לאחר שיפוץ וסדרת אימוני בניית הצוות הגיעה לארץ בחודש יוני 1956 יחד עם אחותה אח"י אילת. המשחתת פעלה בשייטת המשחתות של חיל הים הישראלי משנת 1956 ועד סוף שנות ה-60. לאחר הוצאת המשחתת מהשירות הועבר השם "אח"י יפו" לספינת הטילים מדגם סער 4.
רישיון טיס
היסטוריה
הקלוב התעופה הצרפתי שנוסד בשנת 1898, החל להנפיק רישיונות טיס לחלוצי תעופה  כחלק ממאמצי הקלוב בקידום התעופה, אלה ניתנו בעיקר לטייסי כדורים פורחים או טייסי דאונים למיניהם. רישיונות טייס הוענקו בעקיר לאחר המצאת מנוע מטוס בשנת 1903. בשנת 1910 החל הקלוב גם להנפיק רישיונות לטייסי מטוסים, ביניהם לואי בלריו, אנרי, מוריס פרמן והאחים רייט.
קלוב התעופה המלכותי (נוסד בשנת 1901) החל גם הוא להנפיק תעודות ורישיונות טיס לחלוצים בשנת 1910. ביניהם, היו חלוצי התעופה ג'ון מור-בראבאזון – הבריטי הראשון שטס בבריטניה, צ'ארלס רולס – ממקימי חברת רולס-רויס, קלוד גרהם-וויט – שטס את טיסת הלילה הראשונה, וסמואל קודי – חלוץ בטיסת דאונים כבדים.
אח"י יפו (ק-42)
בצי הבריטי
בחודש מאי 1945 ליוותה יחד עם משחתות נוספות וביניהן HMS Zealous את הכוח הימי בשחרורה של דנמרק. בחודש אוגוסט 1945 ליוותה את הסיירת האמריקאית USN Augusta שהביאה את הנשיא הארי טרומן לאנגליה ושימשה כאניית אבטחה במשך הביקור. בשנת 1947 עברה למצב עתודה. בשנת 1949 הופעלה מחדש כחלק משייטת האימונים בבסיס פורטלנד. בשנת 1952 הועברה שנית לעתודה. הועברה לרשימת המועמדים למכירה ונמכרה לישראל ב-1955
רישיון טיס
היסטוריה
קלוב התעופה האמריקאי (נוסד ב-1905) החל להנפיק רישיונות בשנת 1911, כאשר הראשון שקיבל רישיון זה היה גלן קרטיס טייס חלוץ ומקים חברת קרטיס מטוסים ורכב – מיצרניות המטוסים הראשונות בעולם.
אח"י יפו (ק-42)
בשירות חיל הים
לאחר המלחמה העמיד הצי הבריטי כלי שיט רבים למכירה. המשחתת נרכשה על ידי ישראל ב־1955, יחד עם HMS Zealous משחתת נוספת מאותו דגם. למשחתות ניתנו השמות אח"י אילת מספר צי ק-40 ואח"י יפו  מספר צי ק-42. כלי השיט הגיעו לישראל והופעלו במסגרת שייטת המשחתות.
רישיון טיס
היסטוריה
רישיון טיס, במיוחד בשנים הראשונות לאחר הטיסה הראשונה של האחים רייט, היווה מעין תעודת יוקרה, שלא היו לה משמעויות חוקיות. תעופה בשנים אלו היה עסק מסוכן עם מטוסים קלים ביצור ידני, ידע מועט במדעי התעופה. אבל עם העלייה בפופולריות התעופה, ועלייה בשיעור הרוכשים של מטוסים, עלה גם שיעור התאונות הקטלניות, ולכן מדינות החלו לאסור טיסות ללא רישיון. אם כי לרוב לקבלת רישיון לא היו דרישות מחמירות במיוחד. בארצות הברית לדוגמה, היה די להמריא, לטוס בתבנית בצורה של הספרה שמונה (8) תוך שמירה על גובה, ולבצע נחיתה.
אח"י יפו (ק-42)
צוות האניה
תקן א' של אח"י יפו עמד על כ-125 אנשי צוות. תקן ב' כלל כמעט 250 אנשי צוות, רובם הגדול למחלקת תותחנות, לרגל הצורך באיוש שתי מערכות העלאת תחמושת, אחת בחרטום ואחת בירכתיים. דהיינו לאיוש מחסני התחמושת בחרטום ובירכתיים, ולטועני שתי מעליות התחמושת בכל אחד מהמקומות,
רישיון טיס
היסטוריה
עם חלוף השנים קמו להם גופים וסטנדרטים שונים להכשרת צוותי אוויר ומתן רישוי, מה שהביא לאי עקביות ברמת הטייסים המוכשרים בין המדינות. הואיל ורצו להסדיר את יכולתם של הטייסים לטוס בין מדינות, נדרש סטנדרט אחיד לתחום. הפדרציה הבינלאומית לאווירונאוטיקה היוותה את הגורם המגשר לפני שנת 1947, אבל עדיין היה צורך בגוף רגולטורי סדור. ועם כניסתה לתוקף של אמנת שיקגו, הארגון הבין-לאומי לתעופה אזרחית ממלא תפקיד זה.
אח"י יפו (ק-42)
צוות האניה
פורקי התחמושת מן המעליות על הסיפונים העליונים, העברה ידנית של פגזים לחוד ומטענים הודפים לחוד לכל אחד מארבעת תותחי ה-"4.5. צוות א' מלא (מן המחסן ועד מגש הטעינה בתותח עצמו) לכל תותח כלל, בקרוב בין 15 ל-20 איש. כך שאיוש מלוא מערכת הנשק, הראשית והמשנית (תותחי בופורס 40/60L, ארבעה חד-קניים ודו-קני אחד עם מערכת מטדיין) הצריך מעל ל-120 לוחמים.
רישיון טיס
סוגי רישיונות
רישיונות טיס מחולקים למספר רמות בשביל להגביל טייסים למסגרות טיסה וסוג כלי טיס.
רמות רישיונות טיס לפי שעות טיסה, כישורים והרשאת עבודה: טייס ישראלי זכאי להיות חבר באיגוד הטייסים הישראלי אם הוא מחזיק ברישיון טיס מסחרי בר תוקף ומתפרנס מעבודתו כטייס.
אח"י יפו (ק-42)
במלחמת סיני
במהלך מבצע קדש הייתה המשחתת "יפו" אנית הדגל של מפקד השייטת אל"ם שמואל ינאי. בקרב בו נלכדה המשחתת המצרית איברהים אל אוול שהפגיזה את חיפה וניסתה להימלט.
יצחק זייד
יצחק זייד (1 ביולי 1928 - 9 באפריל 2013) היה קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף, שירת כראש הג"א וקצין חיל ראשי להג"א והגמ"ר הראשון.
אח"י יפו (ק-42)
אימוני העברת דלק ואנשים בים
אימון חביב על מפקד השייטת היה העברת אדם, דלק או מטען מאניה לאניה בלב ים. האימון חייב שיוט במהירות של כ-15 קשר במקביל בטווח של לא יותר מ-40 מטר בין האניות. העברת החבלים נעשתה באמצעות רובה יורה חבל, פרישת הציוד ומשיכת גלגלת על ידי אנשי צוות רבים. הביצוע חייב דיוק רב בניהוג האוניות.
רישיון טיס
דגמי כלי טיס
טייס לא יכול לגשת לכל כלי טיס בקטגוריה שמתאימים לסוג הרישיון ברשותו, עליו להיות מוסמך על כלי הטיס הספציפי, לעיתים עד לרמת התת-דגם. זה כולל הכשרה של מספר שעות – בהתאם למורכבות ההסבה, וחתימה של מדריך המוסמך על אותו כלי הטיס.
אח"י יפו (ק-42)
הצגת דגל ישראל בעולם
בשנות פעילותה ביצעה המשחתת הפלגות רבות בים תיכון וביקרה בנמלים זרים בין היתר בצרפת ובאיטליה. בין השאר ביצעה הפלגות ארוכות עם חניכי קורס חובלים.
יצחק זייד
ראשית חייו והצטרפות לפלמ"ח
זייד נולד וגדל בחיפה. אביו זאב הגיע מארצות הברית לשם ברח בעקבות הפוגרומים ברוסיה ואמו עלתה עם משפחתה מרוסיה. למד בבית הספר יסודי עממי א', בגיל 14 הצטרף לגדנ"ע ובשנת 1944 התגייס לפלמ"ח, כחלק מקבוצת נערים שקיבלה אישור מיוחד מיגאל אלון, לאור גילם הצעיר. עבר אימונים בקיבוץ איילת השחר ואחר כך הוצב בגבעת חיים כחלק מפלוגה ה' של הגדוד השני של הפלמ"ח, סיים קורס מ"כים בג'וערה בפיקודו של יצחק רבין והשתתף בפעולות הורדת מעפילים בחוף שפיים ובקיסריה, בפיצוץ תחנת הרדאר על הכרמל ובתפקידי הדרכה. ב-1946 עבר לפלוגה ו' מהגדוד השלישי, והשתתף בפיצוץ גשר מטולה צפון מערב. בפעולה זו נקבע לו הכינוי "משי".
רישיון טיס
שמירה על רישיון וכישורים
טייס שקיבל רישיון עליו להוכיח את שימושו ברישיון על ידי צבירת שעות טיסה מינימלית בשנה וביצוע מבחן רמה (על ידי מדריך מוסמך) פעם בשנתיים. זה חל גם על הסמכות על דגמי כלי טיס ספציפיים. כלומר אם טייס מוסמך על שני דגמי מטוסים שונים, הוא אמור לצבור שעות ולעבור מבחן רמה בשני הדגמים. אם טייס לא מגיע לכמות מינימלית של שעות, הוא יכול לאבד את הסמכתו ואם הוא לא טס כלל במשך זמן ממושך, רישיונו נשלל אוטומטית.
יצחק זייד
שירות כקצין
לאחר קורס מפקדי מחלקות מונה למ"מ במחלקת דגניה ב' בפלוגה ג' של הגדוד השלישי ועסק באבטחת יישובים וצירים בגליל העליון ובהגנה על משגב עם במלחמת העצמאות. עם הקמת חטיבת עודד הצטרף אליה והשתתף במבצע חירם.
אח"י יפו (ק-42)
הצגת דגל ישראל בעולם
בשנת 1960 בעת הסרטת אקסודוס העמיד חיל הים את המשחתות לרשות הבמאי אוטו פרמינגר. המשחתות הפליגו לנמל פמגוסטה בקפריסין. נצבעו בסימונים בריטיים לצורך הצילומים שארכו שם כשבוע ימים. במהלך פיתוח הטיל "גבריאל" חומשה אח"י יפו במערכת ירי ובוצעו ניסויי שיגור מעל סיפונה. טיל הגבריאל היה אמור להחליף את נשק הטורפדו ולהשיג יתרון על המשחתות מסדרת סקורי שבידי המצרים. במקביל התפתח רעיון ספינות סער כאשר הטיל המתביית הוא הנשק העיקרי.
יצחק זייד
שירות כקצין
ביולי 1974 מונה לראש הג"א וב-1977 היה לראשון קציני חיל ראשיים להג"א והגמ"ר (קחל"ר), חיל שהוקם ואיחד את מערך ההגנה האזרחית עם מערך ההגנה המרחבית. בספטמבר 1979 סיים את תפקידו ויצא ללימודים וב-1980 השתחרר משירות הקבע.
לאחר שחרורו מצה"ל
לאחר שחרורו עבד כראש מטה מערך מל"ח (משק לשעת חירום) בפיקוד המרכז. בעקבות השרפה בכרמל (1989) מונה על ידי שר הפנים, אריה דרעי, לעמוד בראש ועדה שתחקור את הנסיבות לפרוץ הדליקה והתנהלות כוחות כיבוי האש. הוועדה בראשותו חקרה את הכשלים בשיתוף הפעולה בין כוחות הכיבוי השונים, וקבעה שעל משטרת ישראל, כאחראית לאירועים מסוג זה, להקים מפקדת שליטה שתכלול את כל הגופים המטפלים באירוע, מפקדה שתצויד באמצעים מתאימים לפיקוד ולשליטה.
במשך השנים היה חבר הנהלה ב"צוות", אגודת גמלאי שירות הקבע בצה"ל, ובשנת 2000 מונה ליו"ר ועדת ההתנדבות בהנהלת הארגון, תפקיד בו כיהן במשך 8 שנים. ב-1987 יזם יחד עם אריה בירו את הקמת העמותה לטיפוח מורשת חיל העורף לדורותיו.
אח"י יפו (ק-42)
הצגת דגל ישראל בעולם
צוות המגובש של המשחתת הפיק ביטאון צוות אח"י יפו 1964 "משחיתון" העורך: אלכס גלעדי.
יצחק זייד
לאחר שחרורו מצה"ל
היה נשוי לדינה, התגורר בנתניה והיה יקיר העיר.
אח"י יפו (ק-42)
במלחמת ששת הימים
בתקופת ההמתנה חומשה המשחתת בטילי ים-ים שהיו אז בפיתוח. תחת מעטה אברזין ובסודיות רבה, הוצבו במקומו של דוכן טורפדו הקדמי 3 טילי גבריאל. הטילים היו לטווח קצר וחייבו ניהוג ידני.
במלחמת ששת הימים הייתה המשחתת יפו אוניית הפיקוד של הכוח הימי, בפיקודו של אל"ם בנימין תלם. המשחתת נשאה עליה כוח לוחמים משייטת 13 לפעולה בנמל פורט סעיד. הכוח כלל גם שלוש טרפדות. בשלב התנועה נתקבלה ידיעה שספינות הצי המצרי אינן נמצאות בנמל. ובמקביל הוראת מפקד חיל הים שלמרות זאת יש לתת עדיפות להפעלת כוח שייטת 13 בתוך הנמל. והוראה נוספת להימנע ממגע עם ספינות טילים מצריות.
מפקד הכוח הורה למשחתת להתקרב לנמל בנתיב ובמהירות כמו אניות הסוחר. מהמשחתת הורדו שני זוגות צוללים שהובלו ב"חזירים" ונגררו עד למבואות הנמל בסירת התובלה של שייטת 13 - בכינוי "ציפור". הצוללים ב"חזירים" שסרקו את הנמל קרוב לשלוש שעות, מצאו אותו ריק ממטרות צבאיות ויצאו מהנמל. כאשר סירת החילוץ התקרבה היא נתגלתה על ידי המכ"ם המצרי בחוף. זוג ספינות אוסה שנמצאו בסיור מזרחית לנמל כוונו לעברה. במשחתת הגיעו למסקנה שהיא מותקפת על ידי ספינות הטילים וירתה מטרות הטעיה.
מפקד הכוח שלח את הטרפדות נגד ספינות האוסה כדי לשבש את פעולתן. במפקדה המצרית נקלט שיש כוח ישראלי גדול באזור. היות שספינות האוסה לא היו חמושות בטילי ים-ים סטיקס היא פקדה עליהן לחזור לנמל.
לאחר זמן המתנה ארוך נפגשו הצוללים ב"חזירים" עם סירת התובלה. מפקד כוח שייטת 13 במקום החליט להטביע את ה"חזירים" כדי שניתן יהיה להתרחק במהירות עם הסירה. הטרפדות המתינו לסירת התובלה כ-15 מייל מזרחה מהנמל עד 15 דקות לאחר הזמן האחרון שנקבע. הסירה המשיכה לנמל אשדוד והיה לה מספיק דלק להגיע אליו אך במחצית הדרך נאספה על ידי המשחתת.
הפעולה בוצעה תוך סיכון רב, אך לא הביאה הישגים. זאת היות שבנמל לא היו באותה עת כלי שיט צבאיים.
חיפושי הדקר
בעת שאבד הקשר עם הצוללת דקר הייתה אח"י יפו בהפלגה בדרכה מאיטליה לארץ. מהים הופנתה לחיפושים ועסקה בכך כשבוע ימים בים סוער.
אדם בים - אבדן ימאי
ב-21 באוקטובר 1968 נמצאה המשחתת אח"י יפו במרכז הים התיכון, בדרכה לנמל אוגוסטה באיטליה, למפגש עם אח"י חיפה (ס-322) שבאה משרבורג. בקטע הים שבין כרתים לסיציליה, הים היה גבוה והמשחתת רכבה עם כיוון הגלים במהירות 18 קשר. הסיפונים היו יבשים וחלק מצוות המשחתת שלא היו בתפקיד נמצאו על הסיפון מאחורי הארובה. לפתע גל גדול הציף את הסיפון מצד שמאל לצד ימין. החיילים נרטבו ולאחר שעבר הגל הבחינו החיילים כי אחד המכונאים, ג'ורג' גודל, חסר. הכבל במעקה הסיפון במקום בו עמד לאחרונה נמצא קרוע.
מפקד המשחתת, סא"ל פנחסי, הורה מיד להפנות את האנייה בנוהל אדם בים, שינוי כיוון תנועת האוניה ימינה ואחר כך שמאלה ב-180 מעלות בחזרה על אותו הנתיב. המשחתת האטה מהירותה והחלה בחיפושים אך החשיכה הפחיתה את יעילותם. בבוקר הצטרפו לחיפושים מטוסים של חיל האוויר האיטלקי ומטוס נורד של חיל האוויר הישראלי. אף על פי שהנעדר היה חגור בחגורת ההצלה כמו כל אנשי הצוות אך הוא לא נמצא.
סיום השירות
בחודש מרץ 1969, במהלך קליטת ספינות סער בחיל הים, הוצאה "אח"י יפו" משירות. היא שימשה כספינת מטרה באימוני חיל הים. בשנת 1972 הוטבעה בים התיכון מול חיפה על ידי אח"י חרב (סער 3) (סרן שמואל פרס) ואח"י געש (סער 3) (סרן דוד הרפזי) בירי של טילי גבריאל.
מפקדי המשחתת
המפקדים נבחרו קציני ים מנוסים בדרגת סא"ל.
הר קופר (אלברטה)
הר קופר (באנגלית: Copper Mountain; מילולית: "הר הנחושת") הוא הר ברכס בול, בשטח הפארק הלאומי באנף, בפרובינציית אלברטה שבקנדה.
גאוגרפיה
גובהו של ההר 2,795 מטרים. ההר ממוקם בצדו המערבי של הכביש המהיר הטרנס-קנדי, צפונית מזרחי לנחל רדארת', כ-20 ק"מ צפונית לעיירה באנף.
מקור השם
שמו של ההר ניתן לו בשנת 1884 על ידי ג'ורג' מ. דוסון, לאחר שטיפס לאתר כריית נחושת שהוקם על ידי ג'ו הילי (Joe Healy) וג'. ס. דניס (J.S. Dennis) בשנת 1881, וממנו ראה את הר קופר (וכן את הר אסיניבוין - ונתן גם לו את שמו).
טיפוס על ההר
הראשונים שטיפסו על ההר היו ג'י. מאקון (J.  Macoun) ווו. ט. מאקון (W.T. Macoun) בשנת 1885.
זאב מזברז'
רבי בנימין זאב (וולף) מזברז' (-ג' בניסן תקפ"ב) היה אדמו"ר בדורות הראשונים של תנועת החסידות, בנו השלישי של רבי יחיאל מיכל מזלוטשוב.
תולדותיו
בצעירותו היה שובב ולפני שנהיה בר מצווה לקח אביו מהסופר את בתי התפילין לפני שהכניס לתוכן את פרשיות התפילין והוריד דמעות לתוכן בתפילה על בנו. נישא לבתו של הרב אשר צבי מפגריביץ' (בנו של רבי זאב ז"ק משארגד שהבעל שם טוב נסע אליו לקיים מצוות שימוש חכמים) והתגורר בזברז'.
נסע לחוזה מלובלין ולרבי מנחם מנדל מרימנוב. היה מפורסם בתמימותו ובאהבת ישראל המופלגת שלו אף לרשעים גמורים (לפי רמזו של אביו היה מכוון כנגד חומש ויקרא שעוסק בקודש ובקרבנות שצריכים להיות תמימים). חיבר ספרים בשם "רזין דאורייתא" ו"תפארת צבי זאב".
מתלמידיו היו רבי צבי הירש מזידיטשוב ורבי סנדר מקומרנה. כמו כן נסעו אליו צדיקים רבים ביניהן רבי מנחם מנדל מקוסוב (עם בנו רבי חיים מקוסוב), רבי צבי אלימלך שפירא מדינוב, רבי דוד שלמה אייבשיץ ורבי נפתלי מרופשיץ (עם בנו רבי אליעזר מדזיקוב).