cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Favicon
תקינה
ה-favicon תוקנן על ידי World Wide Web Consortium (W3C) במסגרת HTML 4.01, ששוחרר בדצמבר בשנת 1999, ולאחר מכן ב-XHTML 1.0, ששוחרר בינואר בשנת 2000. המימוש התבצע באמצעות תגית link עם מאפיין rel בתוך אזור ה-head של המסמך, שנועדה לציין את שם הקובץ והמיקום שלו. בניגוד לבעבר, הקובץ יכול להיות בכל תיקייה שהיא באתר ובכל סוג תמונה שהוא.
בשנת 2003, פורמט הקובץ נרשם על ידי ה-Internet Assigned Numbers Authority (IANA) תחת MIME type בשם . באופן אירוני, כאשר השתמשו בפורמט   כדי להציג תמונות (לא כ-favicon), אינטרנט אקספלורר לא יכל להציג את הקבצים שהוגשו בעזרת ה-MIME type הזה. פתרון עוקף עבור אינטרנט אקספלורר היה לשייך קובצי  ל-MIME type הלא מתוקנן  בשרתי האינטרנט שהגישו את הדפים.
הגבלות וביקורת
עקב הצורך לבדוק תמיד האם הוא קיים, favicon יכול לגרום להאטה בזמן טעינת הדף. הוא גם עלול לגרום ליצירת ערכי 404 מיותרים בתיעוד האירועים של השרת במידה והוא לא קיים.
W3C לא תיקננו את מאפיין ה-rel, כך שישנן מילים נוספות כמו shortcut icon שגם מתקבלות על ידי הדפדפנים.
favicon לעיתים קרובות נערך על ידי התקפות אינטרנט שונות, כמו דיוג או התקפות ציתות לדפי HTTPS. חלק גדול מדפדפני האינטרנט מציגים את ה-favicon במקומות מרכזיים בממשק המשתמש של הדפדפן, כמו בשורת הכתובות, שהם מקומות שגם מאפשרים למשתמש לוודא שמדובר בפרוטוקול תקשורת מאובטח, כמו TLS. על ידי שינוי של ה-favicon לתמונה מוכרת של מנעול המופיעה ליד אתרים מאובטחים בממשק הדפדפן, התוקף יכול לנסות להוליך את המשתמש שולל ולגרום לו לחשוב שמדובר באתר שמשתמש בתקשורת מאובטחת. כלים אוטומטיים להתקפות אדם באמצע כמו SSLStrip יכולים לנצל את התעלול הזה. על מנת להסיר את האיום, חלק מהדפדפנים מציגים את ה-favicon בתוך הלשונית בזמן שהם מציגים את מצב האבטחה של האתר ליד כתובתו.
אברהם קרוון
אברהם קרוון (1902–1968) היה גנן העיר תל אביב במשך כארבעה עשורים אשר במהלכן השפיע רבות על תפיסת הגנים הציבוריים והמרחב הפתוח בעיר תל אביב, עבודותיו וחותמו ממשיכים לקבל ביטוי עד לימינו ברחבי העיר תל אביב וגניה. קרוון נחשב בעיני רבים כאחד מאבות אדריכלות הנוף הישראלית על אף שמעולם לא קיבל תואר של אדריכל נוף. בנו דני קרוון (7 בדצמבר 1930 – 29 במאי 2021) היה פסל, מעצב תפאורות וצייר ישראלי, חתן פרס ישראל לשנת 1977.
ביוגרפיה
קרוון נולד בלבוב, אז בגליציה. בשנת 1903 היגרה משפחתו למנצ'סטר באנגליה. מסופר שאהבתו לטבע ולגנים החלה בילדותו במנצ'סטר שם הוא נהג לטייל עם אמו בגני העיר. באותה עת הושפע רבות מהגן האנגלי על צורותיו השונות. בשנת 1914 כאשר היה בן 12 חזרה משפחתו ללבוב עקב בעיות בריאותיות של אביו. לאחר 6 שנים, בשנת 1920 כאשר קרוון היה בן 18 הוא עזב את משפחתו יחד עם חמישה צעירים נוספים, ביניהם גם אשתו לעתיד, ועלה לארץ ישראל. החבורה חצתה את הגבול הצ'כי בשעת לילה והמשיכו לווינה, למשרדי התנועה הציונית שם הם קיבלו דרכונים מזויפים. משם הם עלו לספינה שעשתה את דרכה מטריאסט (כיום בצפון איטליה) לחופי יפו, משם הועברו ישירות לביתניה (כיום קיבוץ אלומות) בגליל התחתון. את משפחתו לא ראה עוד לעולם.
גנן העיר של תל אביב
קרוון הגיע לתל אביב בתחילת שנות השלושים של המאה ה-20 והחל לעבוד במחלקת הנטיעות של עיריית תל אביב, אשר עיקר פעילותה בימים אלו הייתה נטיעת עצים בצידי צירי התנועה הראשיים בעיר (דוגמה שקיימת עד היום הם שדרות רוטשילד בעיר). לאחר מספר שנים במחלקה, בעיצומן של העבודות על גן מאיר נפטר אביגדור משל שהיה ראש המחלקה. ראש העיר דאז ישראל רוקח הציע לקרוון את התפקיד, וכך בשלהי שנות השלושים התמנה לראש מחלקת הנטיעות ולגנן הראשי של העיר תל אביב - תפקיד שהחזיק כמעט עד לסוף חייו.
קרוון האמין שיש חשיבות לשימור ערכי הטבע ו"החזרת" הטבע לעיר שכן ועבודתו התאפיינה בגנים נטולי כבישים ובניינים ומתן דגש על צמחייה בת-קיימא, השפעתו על העיר תל אביב וגניה ניכרת עד היום והוא היה מעורב בתכנון ובביצוע של גנים רבים בעיר.
מוחמד אוול עיסא
מוחמד אוול עיסא (באנגלית: Mohammed-Awal Issah; נולד ב-4 באפריל 1986) הוא כדורגלן גאנאי ששיחק בתפקיד קשר הגנתי.
אברהם קרוון
גנן העיר של תל אביב
בתחילת שנות החמישים יצא קרוון למסע חובק עולם אשר התחיל בקיוטו ביפן שם הוזמן לכנס של IFLA (ארגון אדריכלי הגן והנוף הבינלאומי), משם המשיך וטייל בהודו, קליפורניה, ניו יורק, לונדון ואף חזר למנצ'סטר.
מוחמד אוול עיסא
קריירה
מוחמד אוול עיסא נולד באקרה, והחל להתאמן במועדון ריאל ספורטיב בעיר. בשנת 2007 הוא עבר לקבוצת בוגרים. תוך זמן קצר הוא עבר לקבוצה "אמזולה" מדרום אפריקה. לאחר שנתיים, בשנת 2009 הוא עבר לסרביה והתחיל לשחק בהכוכב האדום בלגרד. הוא שיחק בסרביה במשך שנתיים וזכה עם המועדון בגביע ופעמיים במקום השני בליגה.
אברהם קרוון
גנן העיר של תל אביב
קרוון נפטר בשנת 1968, בן 66 היה במותו. קרוון מוכר כאחד מאבי אדריכלות הנוף הישראלית, כפורץ הדרך ומניח אבני היסוד שלה יחד עם אישים נוספים כליפא יהלום, הלל עומר ועוד. כיום מוענק פרס על שמו "פרס קרוון לאדריכלות גנים ונוף" על ידי קרן למתן פרסים על שמו אשר הוקמה לעידוד אדריכלות הנוף בישראל.
מוחמד אוול עיסא
קריירה
בשנת 2011 הוא עבר לרוזנבורג. במהלך עונת 2012 הוא נדחק מההרכב הפותח על ידי אולה סלנס הצעיר. בינואר 2013 הוא עבר בהשאלה ליוון עם חוזה לשנה וחצי לוריה.
אברהם קרוון
גנן העיר של תל אביב
להלן חלק מהגנים שקרוון היה מעורב בתכנון ובביצוע שלהם ברחבי העיר ת"א: גן מאיר, גן יעקב, גן לונדון, גן העצמאות, גן הפסגה, גן סעדיה שושני, גן התקווה, גן הכובשים.
מוחמד אוול עיסא
קריירה
לאחר חצי שנה התברר שעיסה לא מתאים ובאוגוסט 2013 הוא חזר ל"אמזולו" מדרום אפריקה בה שיחק בתחלית הקריירה. בפברואר 2014 המועדון דיווח לאיגוד הכדורגל שעיסא לא מתייצב למשחקים ולא ידוע איפה הוא נמצא. לאחר חודשיים הוא קיבל קנס ואיסור לשחק במשך 4 חודשים.
אברהם קרוון
גנן העיר של תל אביב
עיריית תל אביב הנציחה את שמו ב"גינת אברהם קרוון" ברחוב הרמן שפירא.
מוחמד אוול עיסא
קריירה
בשנת 2007 מוחמד אוול עיסא שיחק מספר פעמים במשחקי נבחרת גאנה לכדורגל הצעירה.
הזחל הרעב
הזחל הרעב (באנגלית: The Very Hungry Caterpillar, "הזחל הרעב מאוד") הוא ספר ילדים שכתב, אייר ועיצב אריק קרל ויצא לאור בארצות הברית בשנת 1969. במרכז הספר עומד זחל שאוכל מגוון מאכלים ומותיר בהם חורים לפני שהוא הופך לגולם ואז לפרפר. מאז שיצא לאור הפך הספר לקלאסיקת ילדים, תורגם לכ-66 שפות ומכר יותר מ-50 מיליון עותקים ברחבי העולם. לעברית תורגם הספר בשנת 1988 על ידי עדנה קרמר ויצא בהוצאת ספרית פועלים.
הזחל הרעב מציג איורים ייחודים לתקופתו עשויים קולאג' ובמרכזם חורים ש"נאכלו" על ידי הזחל. הטקסט המלווה הוא פשוט ובו מגוון נושאים להשכלת הילד: ספירה, ימות השבוע, מזונות וגלגולי חייו של פרפר. תזונת הפרפר היא דמיונית ואינה מדויקת מדעית, אבל הספר מסתמך על הרעיון המדעי של גלגולים בחיי הפרפראים, כולל המטאמפורזה האולטימטיבית מ"זחל רעב" ל"פרפר נהדר".
תקציר הספר
זחל ירוק בוקע מביצה, ומייד חש רעב גדול. הוא חופר את דרכו ואוכל דרך פירות במשך חמישה ימים: תפוח אחד ביום הראשון, שני אגסים ביום השני וכך הלאה עד חמישה ימים בהם הוא אוכל שזיפים תותים ותפוזים וביום השישי מתנסה בסוגים רבים של מזונות. כמו גלידה פאי נקניק ואבטיח במהרה הוא אוכל יותר מדי וחש בבטנו. לאחר שהוא מתאושש מן הזלילה הוא אוכל עלה ביום שבת ובונה סביב עצמו פקעת שבה הוא נשאר לפחות שבועיים, וממנה הוא מגיח כפרפר בעל כנפיים גדולות ויפהפיות.
עיבודים
בשנת 1994 הספר עובד לקלטת ילדים שיצאה בארצות הברית על ידי חברת וולט דיסני והופקה על ידי BMG STUDIOS. האנימציה נעשתה בידי חברת Illuminated Films. הקלטת כללה שלושה סיפורים של הסופר אריק קרל, כגון: "אבא, תביא לי בבקשה את הירח", "צרצר שקט מאוד" ו"הזיקית המבולבלת". בסוף הקלטת ישנו כנר, שמנגן מוזיקה קסומה והתווים מתחילים לרחף באוויר ויוצרים תמונות. בסופו של השיר הכנר והעולם מלאים בצבעים.
בשנת 2001 הקלטת יצאה גם בישראל, בקריינותו של אריק עשת ובהפקת דיבוב של אולפני תומיתות. הקלטת הופצה בישראל על ידי קלסיקלטת ובהמשך יצאה ב-DVD בשנת 2003. כמו כן שודרה תוכנית בערוץ לולי בשם "הזחל הרעב וסיפורים אחרים" בשנת 2017.
צבי לאס
הרב צבי הירש לאס (כ"ח בכסלו ה'תר"י, 13 בדצמבר 1849 - כ"ב בניסן תרע"א, 20 באפריל 1911) היה רב ליטאי שהיגר לארצות הברית והיה מראשוני הרבנים בניו יורק. בשנותיו האחרונות עלה לארץ ישראל והתגורר בירושלים.
ביוגרפיה
נולד לרב משה לאס בגירטגולה (גירקאלניס ), במחוז קובנה שבליטא. בצעירותו למד אצל דודו הרב מרדכי לאס (ר' מרדכי שוואלער) רבן של קויל ושאד בפלך קובנה. לאחר שנישא למד במשך שלוש שנים בכולל הפרושים באיישישוק ואחר כך התקבל לכולל האברכים שהחזיק הגביר הווילנאי הנודע יודל אופאטוב בווילנה ולמד בו. הוא נסמך לרבנות בידי רבי יצחק אלחנן ספקטור ורבי יהושע אייזיק שפירא ובידי המו"צים של וילנה, ר' בצלאל הכהן ור' יוסף סקוביץ.
בשנת 1871 (תרל"א) התמנה כרבה של יזנה (יעזנא) ברוסיה, משרה בה החזיק שלוש עשרה שנים עד שנת ה'תרמ"ד 1884. קהילת יעזנא הייתה קהילה עניה ולמודת סבל ומשכורתו הייתה זעומה. בשל הלחץ הכלכלי היגר לארצות הברית בשנת 1884 והחל לשמש כמו"צ בניו יורק. זמן מה לאחר הגיעו לניו יורק התמנה כאחד משלושת דייני בית הדין של הרב הראשי (היחיד) לניו יורק, הרב יעקב יוסף. לצדו בבית הדין כיהנו הרבנים שלמה נתן קוטלר ובנימין ביינוש זלקינד רבינר.
לצד כהונתו בבית הדין, היה ממונה על כשרות השחיטה בבית המטבחיים בניו יורק. משרה זו החזיקה אותו כלכלית במשך 12 שנות כהונתו בה, אך הוא נאלץ לעזוב אותה לפני שנת 1900. הוא המשיך לכהן כדיין ומורה הוראה בניו יורק גם אחר כך, אך מקור פרנסתו אבד.
ספרו "עטרת צבי" הכולל חלק מדרשותיו נדפס בשנת 1902 בניו יורק, ספרו "גרש ירחים" שהיה מוכן לדפוס, לא נדפס ככל הנראה.
בשנת ה'תרס"ח, 1908, עלה לארץ ישראל ככל הנראה, הוא הוזמן לדרוש בבית הכנסת החורבה בירושלים העתיקה, ובחורף ה'תרס"ט חתם יחד עם אחרים מרבני ירושלים על פסק דין (בפרשיית דפוס לעווי).
עונת 1965/1966 ב-NBA
דראפט 1965
להלן רשימת נבחרי הסיבוב הראשון (מתוך 17 סיבובים):
אולסטאר
משחק האולסטאר בעונה זו נערך ב-11 בינואר 1966 בסינסינטי, אוהיו. המאמנים במשחק היו רד אאורבך מבוסטון סלטיקס ופרד שאוס מלוס אנג'לס לייקרס. חמישיית המזרח כללה את אוסקר רוברטסון, סם ג'ונס, ג'ון האבליצ'ק, ג'רי לוקאס ו-וילט צ'מברלין, וחמישיית המערב כללה את גאי רוג'רס, ג'רי וסט, ריק בארי, ביילי האוול ונייט ת'ורמונד. במשחק עצמו ניצחה קבוצת המזרח בתוצאה 94–137, ובתואר ה-MVP של משחק האולסטאר זכה אדריאן סמית', שחקנה של הקבוצה המקומית סינסינטי רויאלס, שקלע 24 נקודות מהספסל עבור הקבוצה המנצחת בהשתתפותו היחידה במשחק האולסטאר.
פרסים עונתיים
חמישיות העונה
חמישיית הרוקיז
פלייאוף 1966
סגל האלופה, בוסטון סלטיקס: ביל ראסל, ג'ון האבליצ'ק, סם ג'ונס, קיי. סי. ג'ונס, סאץ' סנדרס, לארי זיגפריד, דון נלסון, וילי נאולס, מל קאונטס, ג'ון תומפסון ורון בונהם.מאמן ראשי: רד אאורבך.
רוברטו פריירה
קריירת מועדונים
פריירה התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של ריבר פלייט, בה זכה לכינוי "אל טוקומאנו" בזכות עיר הולדתו טוקומאן. ב-16 במאי 2009, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 0–4 להורקאן. בעונת, הפך לשחקן הרכב בקבוצה כאשר רשם 27 הופעות בליגה.
ב-30 באוגוסט 2011, פריירה חתם לחמש שנים באודינזה מהסרייה א'. ב-28 בינואר 2012, פריירה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1–2 ליובנטוס. ב-29 באפריל 2012, הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–2 ללאציו.
ב-25 ביולי 2014 הושאל ליובנטוס עד לסיום העונה עם אופציה לרכישה בסיום העונה תמורת 14 מיליון אירו. ב-30 באוגוסט 2014, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–1 נגד קייבו ורונה. ב-23 ביוני 2015 הודיעה יובנטוס על מימוש האופציה על פריירה, וחתם בקבוצה לארבע שנים.
ב-19 באוגוסט 2016, פריירה חתם לחמש שנים בווטפורד. ב-27 באוגוסט, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1–3 לארסנל, בו גם כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה.
ב-28 בספטמבר 2020 חזר פריירה לאודינזה וחתם לשלוש שנים.
קריירה בינלאומית
פריירה השתתף עם נבחרת הנוער בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20. ב-11 באוקטובר 2014, פריירה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בהפסד 0–2 ל. ב-11 באוקטובר 2018, פריירה כבש את שערו הבינלאומי הראשון בניצחון 0–4 נגד.
פריירה השתתף עם הנבחרת בקופה אמריקה 2015 וקופה אמריקה 2019.
בית הילד - נווה מיכאל
בית הילדים נווה מיכאל הממוקם בפרדס חנה שבצפון הארץ, הוקם בשנת 1943 על ידי נשות אמונה. מנהלו בפועל של המקום הוא דוד פרידמן.
במקום בית ספר ממ"ד הכולל כתות חינוך מיוחד. כמו כן, מתקיימים חוגים, קונסרבטוריון, פעילות חברתית, מסגרות התנדבות ומרכז למידה.
חתך הגילאים
מסגרות ההמשך אליהם הולכים הילדים לאחר סיום הלימודים במוסד משתנים על פי מגדר התלמידים:
הצוות הטיפולי
הילדים מושמים במשפחתונים קטנים ובהם צוות, המורכב ממשפחה אורגנית ואנשי צוות נוספים. אנשי הצוות מקבלים הדרכה מאנשי הצוות המקצועיים במקום.
מרכז חירום
מספרם של אנשי הצוות במקום כפול ממספר החוסות, והוא מורכב ממדריכות, אם בית, מורה, עובדות סוציאליות, פסיכולוג ומנהלת. מטרת כל אלה היא להכיר את החניכה ובכך לסייע ולקדם את שיקומה.
שהותן במרכז נועדה להעניק להן הגנה, לאבחן את כישוריהן ואת מצבן הנפשי בתנאים של ניתוק ממציאות חייהן הקודמת. במרכז פועלת תוכנית התנהגותית אישית עם גבולות ברורים, רחוק מבני המשפחה, מהחברים, ללא טלפון נייד וחיבור לאינטרנט ובנוכחות צוות מקצועי.
יושע
{{פירושונים|
ראו גם
}}
בהיגה אל-מהדי
בהיגה אל-מהדי (בערבית: بهيجة المهدي; נולדה ב-8 באוגוסט 1911 אלכסנדריה, מצרים – 1979; שמה האמיתי: הנרייט כהן, בערבית: هنريت كوهين) הייתה שחקנית יהודייה-מצרייה שהתפרסמה בשנות ה-30 של המאה ה-20. ידועה גם בשל היותה חלק מהצמד הקומי שגילמה יחד עם עלי אל-קסאר.
ביוגרפיה
נולדה למשפחה חרדית באלכסנדריה שראו באומנות חטא. אביה היה מעשירי מצרים ובהיותה בת שש עשרה החליטה משפחתה לעבור מאלכסנדריה להתגורר ברובע היהודי בשכונת גמליה בקהיר, שם החל אביה לסחור בזהב והפך למנהיג הקהילה ומשפחתה הפכה לאחת המשפחות היהודיות החשובות במצרים. בניגוד לרקע ממנו באה, הנרייט אהבה מילדותה קולנוע ותיאטרון וניסתה למצוא לשם את דרכה בסתר, מה גם שבחברה הכללית היה קשה לנשים בכלל להיכנס לעולם זה בגלל שמרנות החברה ותפקידי נשים מולאו בעיקר בידי גברים. עד שראתה יום אחד מודעה על להקת תיאטרון חדשה של פאטימה רושדי שם נבחנה והתקבלה, למורת רוחם של בני משפחתה שניסו למנוע זאת ממה, מהם נאלצה לברוח. היא בחרה לעצמה את השם האומנותי בהיגה אלמהדי, ע"ש בת עירה מאלכסנדריה בהיגה חאפז שהייתה האישה הראשונה שהלחינה פסקולים לסרטים. במהלך להקת התיאטרון נישאה ליהודי מיליונר בשם אלי דרי, המבוגר ממנה ב-50 שנה ולאחר שלוש שנים התאלמנה ממנו כשהוא מותיר אותה מיליונרית צעירה.
המפיק היהודי טוגו מזרחי, ראה אותה באחת ההופעות על הבמה בלהקתה של פאטימה רושדי, ומשכה את תשומת לבו כישרונה, והוא החליט לתת לה את ההזדמנות הקולנועיות הראשונה ב-1935 בסרט "שלום המתורגמן". חיי המסך שלה נמשכו רק חמש שנים (הסרט האחרון בו שיחקה היה "אלף לילה ולילה" (1941), אך נותרה זכורה בלבבות בשל גילומה של האישה המכוערת, האימה לבעלה ולבנותיה, והיותה אחת הבודדות שהעזו לחשוף את הכיעור הפיזי שלה בצורה גלויה כל כך על המסך.
תחנה חשובה במסעה הקולנועי היה כששיתפה פעולה עם הקומיקאי עלי אל-קסאר בסדרת סרטים כצמד קומיקאי מבריק, שאף גרם לרבים להאמין שהם זוג נשוי במציאות: "משמר הז'נדרמריה", "תלווה לי 3 פאונד", "אלף לילה ולילה", "עותמאן ועלי", "השעה 7" ו"הטלגרף". היא תמיד הופיעה שם עם אל-קסאר בתפקיד האישה שאוהבת מאוד את בעלה, ומנסה בכל כוחה לשים קץ לסכסוך המתרחש בין אמה לבעלה.
עזבה את עולם הקולנוע ב-1940 והיגרה לחלוטין ממצרים אחרי מלחמת העצמאות ב-1948. על פי חלק מהמקורות עזבה לארצות הברית, שם הפכה לפעילה ציונית, חזרה לשמה המקורי, נישאה ליהודי וילדה בת. בהמשך עלתה לשיראל והשתקעה בה ובשנות ה-70 איבדה את שפיותה כך שב-1976 הרגה את בעלה, בתה ואמה (דבר שהתפרסם בעיתנות הישראלית), ואשופזה בבית חולים פסיכיאטרי עד ששלוש שנים לאחר מכן מתה שם.
==פילמוגרפיה==
עונת 1982/1983 בגביע אירופה לאלופות בכדורסל
עונת 1982/1983 בגביע אירופה לאלופות בכדורסל הייתה העונה ה-26 של תחרות אירופית לקבוצות כדורסל והיא אורגנה על ידי פיב"א אירופה.
המשחק הראשון התקיים ב-7 באוקטובר 1982 ותחרות הסתיימה ב-24 במרץ 1983. בתחרות השתתפו 24 קבוצות. בתחילת התחרות התקיימו משחקים בשיטת הנוקאאוט בהם נקבעו 6 עולות לבית הגמר. בבית הגמר התקיימו שני סיבובים. בסוף העונה ב-24 במרץ בגרנובל התקיים משחק הגמר.
התחרות הסתיימה בניצחון של סקויב קאנטו, בפעם השנייה ברציפות.
מהלך התחרות
בשלבים המוקדמים נקבעו 6 עולות לבית הגמר.
ישראל בתחרות
מכבי תל אביב בשלב הראשון של המוקדמות ניצחה את אובס"ק וינה 85:63 ו-89:52. בשלב השני של המוקדמות היא ניצחה את דונאר ההולנדית 76:69 ו-68-88. את בית הגמר היא סיימה במקום החמישי.
פנדורה (רדיו אינטרנט)
השירות, אשר אותו מפעילה חברת, זמין רק בארצות הברית, אוסטרליה וניו זילנד.
על מנת להפעיל את השירות המשתמש צריך לכתוב שיר או אמן/להקה אהובים במיוחד, ולאחר מכן השירות מנגן ברצף מגוון רחב של שירים אשר לכאורה דומים מבחינה מוזיקלית. בעת שהשירים מתנגנים המשתמש יכול לספק משוב על השירים שנבחרים - לסמן ששיר מסוים שמתנגן הוא מוצלח או לא מוצלח; נתונים אלו משמשים את פנדורה כדי שהשירים שייבחרו בעתיד יהיו תואמים במידה רבה יותר לטעמו האישי של המאזין. בעת בחירת השיר הבא שמתווסף לרשימת ההשמעה, נלקחים בחשבון מעל ל-400 תכונות מוזיקליות שונות (בהם סינקופה, טון, הרמוניה, וכדומה).
משתמשים רשומים רשאים ליצור בפרופיל המשתמש שלהם עד 100 "תחנות רדיו" אישיות שונות עם ז'אנרים מוזיקליים שונים.
תוך כדי ההאזנה, למשתמשים יש אפשרות לרכוש את השירים שהם שומעים, או את האלבומים שבהם נכללים אותם השירים, בחנויות מקוונות שונות.
משתמשי פנדורה יכולים להשתמש בחשבון חינמי, אשר מציג או משמיע בפני המשתמשים פרסומות, או לחלופין לרכוש מנוי בתשלום שאיננו מציג או משמיע פרסומות. נכון לאוקטובר 2014, פחות מ-5% מהמאזינים היו בעלי מנוי בתשלום.
בנובמבר 2014 ספריית השירים של פנדורה הכילה 1.5 מיליון שירים.
לאחרונה מעניקה פנדורה למאזינים שליטה רבה יותר באילו שירים מנגנות תחנות הרדיו המותאמות אישית שלהם עם תכונה חדשה בשם "Pandora Modes". ישנם שישה מצבי האזנה: התחנה שלי, שהיא האלגוריתם המקורי של פנדורה; "Crowd Faves", שתעדיף את השירים שמקבלים את הציון הגבוה ביותר של משתמשים אחרים באותה תחנה; "Deep Cuts", שיגיש שירים פחות ידועים של אמן או בז'אנר; "Discovery", שינגן יותר אמנים שלא מופיעים בדרך כלל בתחנה זו; "Newly Released", אשר יבחר רק את השירים החדשים ביותר מאמן או בז'אנר; ו- "Artist Only", שיאפשר למלא לחלוטין בקטלוג של אמן בודד.
מאיר דה הונד
הרב מאיר דה הונד (בהולנדית: Meijer de Hond; ה'תרמ"ב, 1882 – ה'תש"ג, 1943) היה רב, פובליציסט, מחזאי מו"ל ועורך עיתונים. נספה בשואה.
ביוגרפיה
נולד ברובע היהודים באמסטרדם למשפחה ענייה מאוד. אביו היה משגיח כשרות מטעם הרבנות המקומית, את בנו שגילה כישרונות בילדותו, שלח ללמוד בבית המדרש לרבנים לצד לימודים אקדמיים באוניברסיטת אמסטרדם. בהמשך נסע ללמוד בבית המדרש לרבנים בברלין ושם התקרב לרב דוד צבי הופמן. בתקופה זו למד שפות שמיות באוניברסיטת ברלין ובאוניברסיטאות אחרות בגרמניה.
בטבעו היה דה הונד טיפוס סוער ונמרץ, הוא התחבר מאוד למעמד היהודי הפשוט שחי בעניות מרודה ובצפיפות רבה באזורים העתיקים של אמסטרדם שבהם נולד וגדל, ואימץ את סגנון דיבורם העממי והמשולב בשאריות יידיש. עובדה זו עמדה לו לרועץ בכל הקשור להשגת משרות רבנות נחשבות, ומאידך הפנתה אליו תשומת לב של מבקרי ספרות הולנדיים.
בצעירותו יסד כתב עת בשם "הלבנון" (De Libanon) ופרסם בו מאמרי פולמוס, הוא הסעיר את קהל קוראיו כאשר לא היסס מלהאשים את הממסד היהודי אורתודוקסי בצביעות, על רקע סוציאלי. הוא תקף למשל את העשירים על מנהגי ה"אבלות" שלהם בתשעת הימים שבהם הם נאלצים לוותר על מאכלי הבשר ו"להסתפק" במעדני דגים וגבינות יוקרתיים. עם שובו להולנד התמסר לעבודה סוציאלית, הקים ארגון לפועלים דתיים, אגודה למען העיוור היהודי, בית מחסה לנכים יהודים, חברה ללימוד תורה ועוד. הוא העריץ את בית המלוכה ההולנדי ובשל כך היה מתנגד לציונות. ביאוריו במקרא ודרשותיו היו מכוונים לגישור בין תורה ומדע ולעיתים קרובות נתפסו בידי רבנים שמרניים כמודרניים.
מפעל חשוב שלו היה העיתון "De Joudsche Jeugdkrant" (דה יודסה ייחדקראנט - עיתון הנוער היהודי), אותו ערך וכתב כמעט לבדו. עיתון לימודי-חינוכי זה כלל שיעורים בהיסטוריה יהודית, שלעיתים כללו יותר יסודות אגדיים עובדות היסטוריות; הסברים על מצוות היהדות; שיעורים בתורה עם תרגום מילולי של טקסט המקור. רשימותיו המתארות את חיי הגטו היהודי היו מקוריות ועשו שימוש לא-רגיל בשפתם של עניי היהודים באמסטרדם. רשימות אלו שהכתיר בשם "Kiekjes" (תרגום חופשי: צילומונים) לכדו את תשומת לבם של מבקרי ספרות כלליים בהולנד והמושג שטבע, היה למושג קבוע בספרות ההולנדית. זיגפריד ואן פראג, הסופר והמבקר הנודע, כתב שמאיר דה הונד עלה הרבה על מולטטולי הנערץ על ההולנדים, בתיאור חיי השוק האמסטרדמי. למרות הצלחתו הרבה, יצירתו לא תורגמה ונשארה בגבולות השפה ההולנדית.
קסיס (צרפת)
קָסִיס (בצרפתית: Cassis) היא קומונה בדרום צרפת, השוכנת לחוף הים התיכון, מזרחית למרסיי במחוז בוש-די-רון שבחבל פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור. הקומונה היא יעד תיירותי הידוע בצוקיו ובלשונות הים שלו הנקראות קלנקים.
היסטוריה
במקום שעליו יושבת קסיס התיישבו לראשונה הליגורים במאה ה-6 לפנה"ס. הליגורים בנו מבצר בראש באו רדון והתקיימו מדיג, ציד וחקלאות. על אף הקשר למרסיי, שהוקמה על ידי מתיישבים יוונים מפוקאה שבאסיה הקטנה, לא נמצאה עדות להתיישבות יוונית במקום. בתקופה הרומית ניצבה קסיס על הנתיב הימי שיצר הקיסר אנטונינוס פיוס. היה זה כפר קטן, שהתקיים בעיקר מדיג ומסחר ימי עם צפון אפריקה והמזרח התיכון.
בין המאה ה-5 לספירה למאה ה-10, שבטים גרמאניים פולשים אילצו את אוכלוסיית הסביבה לחפש מקלט בקסטרום המבוצר, שהפך לגרעין היישוב המודרני. במאה ה-15 נמסרה קסיס לרוזני פרובאנס, ובשלב מאוחר יותר מסר אותה רנה מאנז'ו לבישופים של מרסיי, אשר שלטו בה עד למהפכה הצרפתית.
גאוגרפיה
קסיס שוכנת לחוף הים התיכון, כ-20 ק"מ מזרחית למרסיי. פסגת קניי בגובה של 394 מטרים, הנמצאת בין קסיס ללה סיוטה, היא אחד ממצוקי החוף הגבוהים באירופה ונקודת ציון עבור השטים במימי הים התיכון.
בשנת 1985 התגלה כניסה תת-ימית למערת קוסקר.
כלכלה
במאה ה-18 החלה קסיס להתפשט אל מחוץ לחומות העיר הבצורה וסביב הנמל. לאחר הרסטורציה התפתחו בה תעשיות חדשות, לרבות ייבוש בקלה, ייצור שמן זית, טקסטיל וייננות. ענף כריית האבן, שהתקיים בה עוד מימי קדם וסיפק אבן לבנייה לנמלים באגן הים התיכון, התפתח גם כן. במאה ה-20, עם היעלמות תעשיות אלה, פנה כוח העבודה לתיירות וייצור יין.
אשר פורת
אשר פורת (קרלוס פרלמן, 29 בספטמבר 1934 – 21 ביולי 2015) היה רופא ישראלי, שימש כמנהל מרכז רפואי מאיר בכפר סבא. שירת שנים רבות בצה"ל כרופא ביחידות לוחמות, וזכה בעיטור העוז.
ביוגרפיה
פורת נולד בפריז ליוסף וצינה, עימם היגר לארגנטינה כשהיה פעוט. הוריו רצו לקרוא את שמו "אשר", אך הוסבר להם שהנוהג בצרפת הוא לתת שמות המקובלים בתרבות צרפת. על כן נרשם בשם הדומה "שארל", שהפך בארגנטינה ל"קרלוס". היה חבר בתנועת הנוער בר בורוכוב, וקיבל חינוך ציוני. החל ללמוד רפואה בבואנוס איירס, וב-1958 החליט להשלים את לימודיו בישראל. נקלט בישראל בקיבוץ משמר הנגב, שם היה חבר במשך 15 שנה. התגייס לצה"ל ועבר קורס קצינים, כדי לשרת כרופא צבאי.
קריירה צבאית
במלחמת ששת הימים שירת כקצין הרפואה של חטיבה 60, חטיבת שריון במילואים, והשתתף במסגרתה בפינוי וטיפול בפצועים של החטיבה, וכן מספר פצועים של חטיבה 7, בעת שהחטיבות לחמו בסיני.
כעבור כשנה, ב-21 במרץ 1968, בהיותו קצין הרפואה החטיבתי של חטיבה 7, השתתף פורת במבצע תופת בעיירה הירדנית כראמה. במהלך הפעולה נקלעו מספר טנקים לאזור מוכה אש, ולא ניתן היה לחלצם. באחד הטנקים נותרו אנשי צוות פצועים. כוח השריון עשה ארבעה ניסיונות לחלצם, אך כולם נכשלו. הרופא הגדודי של הכוח לא תיפקד, ולאחר מכן נטש את האזור. פורת הגיע לגזרת הפלוגה, והחליף את הרופא הגדודי. מאחר שאיש לא הצליח לחלץ את הפצועים, פורת לקח ביוזמתו טנק, ובעזרתו של לוחם אחד בכל פעם, זחל תחת אש רצופה, מספר פעמים, וחילץ שני לוחמי שריון פצועים קשה. הצוות העמיס אותם על תא המנוע החם והמפויח של הטנק, קשר אותם באופן מאולתר ופינה אותם לתחנת האיסוף. אחד הפצועים, יעקב גיני, שרד את הפעולה וניצל, ואילו השני נפטר מפצעיו. על מעשהו זה הוענק לפורת צל"ש הרמטכ"ל, שהומר בעיטור העוז.
בהמשך הפעולה עמד פורת וטיפל בפצועים בתאג"ד. פגז של מרגמה כבדה ירדנית נחת בסמוך, פצע אותו קשה וקטע את ידו השמאלית. תהליך השיקום מהפציעה היה ארוך, אך למרות נכותו, חזר לעבוד כרופא בבית החולים "סורוקה", ולאחר מכן חזר לשירות סדיר בצה"ל.
במלחמת יום הכיפורים היה פורת מפקד גדוד הרפואה 281 של אוגדה 146. הוא קיבל את הגדוד במצב תחזוקה ירוד (כמו שהיו גדודי רפואה אחרים), ושיקם אותו. האוגדה נשלחה לסייע בהגנת רמת הגולן, ופורת סיפח ביוזמתו פלוגת רפואה של פיקוד הצפון, שבה היו רופאים שהיו חסרים בגדודו, וכן קצין חובשים שעזב את יחידתו וביקש להגיע לקו הקדמי. הגדוד נפרס בצומת אל-על, וטיפל בפצועי האוגדה וכן בפצועים רבים של יחידות אחרות שנפגעו, התפזרו בשטח וחלקם ננטשו למשך שעות ואף ימים. ב-10 באוקטובר פעל הגדוד תחת הפגזה כבדה של ארטילריה סורית. עשרה מחיילי הגדוד, בהם חובשים ורופאים, נהרגו בהפגזה בשעה שעסקו בטיפול בפצועים. לאחר המלחמה פעלו חיילי הגדוד ובראשם פורת להקים אנדרטת גדוד רפואה 281 ביישוב אליעד, סמוך לאתר פריסת הגדוד ברמת הגולן.
לאחר המלחמה מונה פורת לקצין הרפואה של פיקוד המרכז. ב-5 במרץ 1975 נחתה חוליה של פלסטינים מארגון הפת"ח בשתי סירות בחוף תל אביב, והתבצרה במלון "סבוי" בלב העיר. פורת הוזעק למקום, ופיקד על כוחות הרפואה בזירה. לאחר שכוח צה"ל פרץ לבניין, פורת זיהה ופינה את גופתו של אל"ם עוזי יאירי, קצין באמ"ן באותה עת, שנהרג בעת ההשתלטות על המלון.
לאחר סיום שירותו בצה"ל
פורת השתחרר משירות סדיר בצה"ל, והמשיך במחקר רפואי. בתפקידו האחרון היה מנהל בית החולים "מאיר" בכפר סבא. לאחר פרישתו לגמלאות, שימש כיושב-ראש הרשות הלאומית לתרבות היידיש.
הספר "חלוק לבן, כומתה שחורה"
בשנת 2011 ראה אור ספרו של פורת, חלוק לבן, כומתה שחורה (הוצאת הקיבוץ המאוחד), המתאר את עולמו הערכי-חינוכי, ואת חוויותיו כרופא צבאי ביחידות קרביות. הספר מתייחד בכך שבצד התיאור של עבודתו כרופא וחלקו בפעולות צבאיות, הוא מספר בפרטים נוקבים על האנשים, ביניהם בעיקר לוחמים ומפקדים, שפגש פורת, על מעלותיהם ומגרעותיהם. בין יתר גיבורי הספר בולטת דמותו של שמואל גורודיש-גונן, מפקד קשוח ונערץ שהיה מפקדו של פורת בחטיבה 7. פורת מתאר את מעלותיו האישיות, וגם אינו חוסך ממנו ביקורת נוקבת. הספר מצייר את דמותו של פורת, על יחסו המורכב, האוהב ומבקר כאחד, עם החברה הישראלית ומרכיביה. חניך פטריוטי של תנועת נוער בארגנטינה, בעל דחף חזק לשרת את המדינה בקו האש - ועם זאת אדם המגלה ביקורת בלתי מתפשרת כלפי תחלואי הצבא, הששון-אלי-קרב ומשחקי האגו, המאפיינים את מקצת האנשים שעימם שירת. פורת אף מספר בגילוי לב על שגיאותיו, ועל הפעמים בהם הפר את נוהלי הצבא, תוך התלבטות קשה, כדי למלא את תפקידו כפי שראה לנכון. על ספר זה זכה בפרס יצחק שדה לספרות צבאית, בפרס ליצירה בתחום הציונות, וכן בפרס מולדובן לספרות צבאית לשנת 2011, מטעם מכללת אריאל בשומרון.
משפחתו
פורת היה נשוי ואב לארבעה ילדים. אחד מבניו, ששירת כקצין בחיל המודיעין, זכה באות הצטיינות על שם עוזי יאירי.
נפטר מסרטן הלבלב ב-21 ביולי 2015, ונקבר לבקשתו בבית העלמין האזרחי מנוחה נכונה כפר סבא. השאיר אחריו אח, שנפטר בארגנטינה ב-2016 מאותה מחלה.
עומר לקאו
עומר לקאו (נולד ב-7 בפברואר 1998) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר במכבי יבנה מליגה א' דרום.
קריירת מועדונים
לקאו נולד ביבנה למשפחה יוצאת אתיופיה. החל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של מכבי יבנה. בגיל 13 הצטרף למכבי תל אביב וכעבור ארבע שנים עבר לעירוני קריית שמונה. ב-9 באפריל 2017 ערך לקאו את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, בתיקו 1-1 נגד מ.ס. אשדוד. ב-13 בינואר 2018 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, בתיקו 1-1 נגד בית"ר ירושלים.
ב-23 ביולי 2021 חתם לקאו לעונה אחת בבית"ר ירושלים. ב-24 ביולי 2022 חתם בהפועל רמת גן. לאחר ששותף בשבעה משחקים בהפועל רמת גן בתחילת עונת 2022/2023, חתם ב-5 בדצמבר במכבי יבנה מליגה א' דרום.
נבחרות ישראל
בצעירותו שיחק לקאו בכל הנבחרות הצעירות של ישראל ורשם בסך הכל 29 הופעות, תשע מתוכן בנבחרת הצעירה עד גיל 21.
ATP סינתאז
ATP סינתאז (ATP synthase) הוא חלבון הנמצא בממברנה הפנימית של המיטוכונדריה ותפקידו ליצור ATP.
קומפלקס חלבוני זה מורכב משני אזורים עיקריים:
אזור F1 מורכב משלוש תתי־יחידות של אלפא ובתא, אל תת-היחידה הראשונה נכנסים ADP + Pi, נוצרת מולקולת ATP שעוברת אל תת-היחידה השנייה ויוצאת דרך תת-היחידה השלישית. המעבר בין תת-היחידות מתרחש הודות למעבר הפרוטונים דרך החלבון F0, אשר גורם לסיבוב ובכך לשינוי קונפורמציה בחלק F1 של החלבון ולשחרור מולקולת ה־ATP. האנרגיה המושקעת התהליך משמשת להוצאת ה־ATP מהחלבון ולא על מנת ליצור את ה־ATP. יצירת ה־ATP לא דורשת השקעה של אנרגיה.
בסה"כ נדרשים 4 פרוטונים על מנת ליצור מולקולת ATP אחת: 3 פרוטונים כדי ליצור בפועל את ה-ATP ועוד פרוטון כדי להעביר ADP + Pi אל תוך המטריקס.
אופן פעולת החלבון מזכיר מנוע, ובאמת בציר התנועה של השוטונים תאי זרע ישנו קומפלקס חלבונים שדומה במנגנון ל-ATP סינתאז.
על ידי חיקוי התהליך, יוצר המנוע הקטן בעולם.
חמנית (סוג)
חמנית (שם מדעי: Helianthus) היא סוג צמח הנמנה עם משפחת המורכבים (Compositae). מוצא החמנית במערב אמריקה הצפונית. סוג זה כולל כ־50 מינים שחלקם בויתו על ידי האדם ובהם שני מינים אשר נפוצים במקומות רבים בעולם כגידול חקלאי - חמנית מצויה (שם מדעי: Helianthus annuus) וחמנית הפקעות (שם מדעי: Helianthus tuberosus) המכונה גם ארטישוק ירושלמי.
תיאור
לרוב מיני הסוג גבעול ארוך, בחלקם הוא ישר ומרכזי ובחלק הוא נוטה להסתעף לכמה ענפים קטנים שאינם מעוצים בדומה לגבעול המרכזי. עלי הכותרת לרוב צהובים אך וגודלם, צורתם וצבעם עשויים להשתנות מהותית ממין למין ואף בזנים התרבותיים באותו מין.
היסטוריה
מוצאו ממערב אמריקה הצפונית, אולם כבר בעת העתיקה בטרם גילוי אמריקה טופחו על ידי האינדיאנים לצד מיני הבר זני תרבות מטיפוסים שונים בעיקר כחומר גלם למוצרי מזון ומרפא אך לעיתים גם לנוי. כשהגיעו הספרדים לאמריקה הם הפיצו חלק מהמינים בעולם הישן וגם שם התפתחו מגמות חדשות לטיפוח המינים ובניהם בלטו המינים חמנית חד-שנתית (המכונה גם חמנית מצויה) אשר משמשת להפקת שמן וגרעינים המוגשים כמתאבן או מזון לבעלי חיים. והמין חמנית הפקעות שפקעותיו ניתנות לאכילה לאחר בישול.
שימושים
במקומות שונים בעולם מופקים ממיני הסוג השונים מוצרים שונים בהתאם לדרישות המקומיות ולעיתים אף כמה מוצרים מאותו מין כמו בחמנית המצויה בה רבים השימושים. למשל באירופה רוב התוצרת מהחמנית מופנית לתעשיית השמן למאכל וזהו אחד השמנים הנפוצים ביותר באירופה. ושאר התוצרת להפקת ביו דיזל מהשמן. בעוד בישראל ובעוד כמה מדינות במזרח התיכון כדוגמת טורקיה ולבנון רוב הצריכה של החמניה היא כמתאבן או כחטיף, הידוע בלשון הסלנג כפיצוחים - גרעיני חמנייה קלויים ומומלחים. בעוד השמן המבוקש במדינות אלו הוא שמן קנולה או שמן זית. בעוד שבחמנית המצויה החלק הנאכל הוא הזרעים בחמנית הפקעות החלק הנאכל הוא הפקעות כפי שניתן להבין משמה. הפקעות משמשות בעיקר למאכל אדם כירק שורש לבישול הידוע כאמור לעיל, כ"ארטישוק ירושלמי" ונמכרות בשל כך בשווקים ובחנויות לממכר ירקות ברחבי העולם.
קייל ריצ'רדס
קייל איגן ריצ'רדס (באנגלית: Kyle Egan Richards; נולדה ב-11 בינואר 1969) היא שחקנית, פילנתרופית ואישיות טלוויזיונית אמריקאית-יהודייה.
משפחתה
ריצ'רדס נולדה בהוליווד, קליפורניה. בתם של שרון קתלין ריצ'רדס (2002–1938) וקנת ריצ'רדס (1998–1935). ב-1972 הוריה נפרדו ולאחר מכן נישאה אמה עוד פעמיים נוספות, אחותה היא השחקנית קים ריצ'רדס ואחותה למחצה מנישואיה הראשונים של אמה היא השחקנית קאתי הילטון. האחייניות שלה הן פריס הילטון ומעצבת האופנה ניקי הילטון, וגיסה הוא איש העסקים ויורש רשת המלונות הילטון, ריצ'רד הילטון.
קריירה
ריצ'רדס החלה את קריירת המשחק שלה בגיל 6 בסדרה "בית קטן בערבה" לצד אחותה קים בתפקיד אלישה, בתו המאומצת של מר אדוארדס. היא הופיעה במהלך שנות ה-70 במספר סרטי אימה כגון: "המכונית", "נאכלו חיים" ו-"ליל המסכות" כאחת הילדות שלורי סטרוד שמרה עליהן ואף הופיעה בדרמת האימה של דיסני, "The Watcher in the Woods" לצד בטי דייוויס ולין-הולי ג'ונסון.
בשנים 2006–1998 הופיעה ריצ'רדס בסדרה ER בתפקיד דורי האחות ובנוסף שיחקה במספר תפקידי משנה בסדרות טלוויזיה כגון:"National Lampoon's Pledge This!", "בוורלי הילס 90210" ו"עולמו המופלא של דיסני", היא כיכבה לצד אחייניתה פריס הילטון במספר פרקים של תוכניות המציאות "החיים הפשוטים" ו"חברה הכי טובה לנצח" ובסרט "פריס הילטון מלכת הקולג'". ב-2010 החלה להופיע לצד אחותה קים ומשפחתה בתוכנית המציאות "עקרות בית אמיתיות: בוורלי הילס" בתוכנית זו עוקבים אחר נשים עשירות מארצות הברית ואחר אורח חייהם הראוותני. בשנת 2017 השתתפה בגרסת הVIP של תוכנית המציאות "המתמחה" בעונתה השמינית והאחרונה, בהגשת ארנולד שוורצנגר.
בשנת 2021 גילמה את לינדזי וואלאס בסרט אימה "האלווין 2: הנקמה", הסרט ה-12 בסדרת סרטי "ליל המסכות".
חייה האישיים
ב-2011 היא הודיעה שהיא מתחילה להיות שותפה בהשקת בוטיק אופנה יוקרתי בבוורלי הילס שיציג מותגים ופריטים ממגוון מעצבים ברחבי העולם.
כיום ריצ'רדס היא עקרת בית ועוסקת בעיקר בגידול ילדיה.
ארפאד סלפאל
ארפאד סלפאל (במקור עד 1919 שוורץ, בהונגרית: Szélpál Árpád; טרקסנטמיקלוש, 2 בנובמבר 1897 – סו (Sceaux) מחוז או-דה-סן, צרפת, 26 במרץ 1987) היה משורר, עיתונאי, צלם יהודי-הונגרי, כתב עיתונות בפריז וחבר במערכת ההונגרית של הרדיו הצרפתי.
ביוגרפיה
ארפאד שוורץ נולד במשפחה יהודית כבנם של חייט הגברים ליפוט שוורץ ושל שרולטה שטיינברגר. הוא השלים את לימודיו בבודפשט, והיה חבר בחוג גלילאו, הצטרף לאחר מכן לקבוצתו של קשאק, ושיריו הראשונים פורסמו במגזין מא (Ma) שפירושו "היום". הוא השתתף במהפכות כפובליציסט של קבוצת האוונגרד ונידון ל-10 חודשי מאסר לאחר נפילת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית.
עקב (איבר)
העקב הוא האיבר הבולט שבקצה האחורי של כף הרגל.
ארפאד סלפאל
ביוגרפיה
משנת 1938 הפך לכתב של נפסאבה בפריז. עם כיבוש צרפת על ידי הוורמכט ב-1940 ברח לאזור החופשי בדרום צרפת (אזור ממשלת וישי), עבד כפועל חקלאי והסתתר. בתום מלחמת העולם השנייה ב-1945 הוא היה שוב הכתב בפריז של נפסבה, מאוחר יותר להתגורר עבר ב"סו" ועבד במחלקה ההונגרית של הרדיו הצרפתי. הוא פרש ב-1970. אשתו הייתה הציירת קטלין בראון, בתם של הרב שלמה בראון ושל רוזה קליין, אותה נשא לאישה ב-3 ביולי 1934 בבודפשט.
עקב (איבר)
מבנה אנטומי
כדי לחלק את כוחות הדחיסה המופעלים על העקב בזמן ההליכה, ובמיוחד את שלב העמידה, סוליית כף הרגל מכוסה בשכבה של רקמת חיבור תת-עורית בעובי של עד 2 ס"מ (מתחת לעקב). לרקמה זו מערכת של תאי לחץ אשר פועלים כבולם זעזועים ומייצבים את הסוליה. כל אחד מהתאים הללו מכיל רקמות סיביות המכוסות בשכבה של רקמת חיבור קשיחה העשויה מסיבי קולגן.
עקבים סדוקים
עקבים סדוקים הם בעיה בריאותית שכיחה והיא עלולה לגרום לזיהומים. התופעה נגרמת בגלל יובש של עור כף הרגל, והצטברות עור מת.
ניתן למנוע את התופעה באמצעות שימוש בקרם לחות או על ידי עשיית פדיקור.
אפרים ענבר
אפרים ענבר (נולד ב-1947) הוא פרופסור אמריטוס במחלקה למדע המדינה באוניברסיטת בר-אילן, נשיא מכון ירושלים לאסטרטגיה ולביטחון (JISS). היה המנהל המייסד של מרכז בגין-סאדאת למחקרים אסטרטגיים, תפקיד שבו שרת עשרים ושלוש שנים.
קורות חיים
נולד ברומניה ב-1947. את שירותו הצבאי עשה בחטיבת הצנחנים. השלים תואר ראשון במדע המדינה וספרות באוניברסיטה העברית ותואר שני ודוקטורט במדע המדינה באוניברסיטת שיקגו. תחומי מחקרו הם נושאים פוליטיים וצבאיים במזרח התיכון וישראל.
היה פרופסור אורח באוניברסיטת ג'ורג'טאון, באוניברסיטת ג'ונס הופקינס ובאוניברסיטת בוסטון; חוקר אורח במרכז הבינלאומי על שם וודרו וילסון (וושינגטון) ובמכון הבינלאומי ללימודים אסטרטגיים (לונדון). הוא היה נשיא האגודה הישראלית ליחסים בינלאומיים, חבר בוועדה הפוליטית-אסטרטגית במועצה לתכנון לאומי, יו"ר הוועדה לתוכנית הוראת הביטחון הלאומי במשרד החינוך, וחבר בוועדה האקדמית של מחלקת היסטוריה בצה"ל.
חיבר חמישה ספרים, וערך ארבע עשר קבצים של מאמרים אקדמיים. הוא מומחה לנושא תפיסת הביטחון של ישראל, לדעת הקהל בנושאי ביטחון, למדיניות ארצות הברית במזרח התיכון, ליחסי ישראל-פלסטינים, וליחסי טורקיה–ישראל.
ענבר פרסם מחקר הטוען כי הפרדיגמה של שתי מדינות לשני עמים אינה מציאותית יותר. בין מאמריו, הוא פרסם סקירה של מאזן הכוחות שבין ישראל לאויביה ושל המאפיינים הפנימיים המעצבים את עוצמתה הלאומית של מדינת ישראל, וכן של מעמדה של המדינה בקהילייה הבינלאומי. וגם מאמרים על החיוניות האסטרטגית של ירושלים, ועל טורקיה.
בנובמבר 2017 פרסם ענבר (בשיתוף עם ד"ר איתן שמיר) מאמר בו הראה כי הדרך היעילה עבור המערב להילחם באסלאם הרדיקלי היא באמצעות גיבוש "אסטרטגיית פשיטות".
פביאן אנדרה
פביאן ג'וזף אנדרה (באנגלית: Fabian Joseph André; 8 בינואר 1910 - 30 במרץ 1960) היה מלחין, מעבד, פסנתרן, מנצח אמריקאי, איש רדיו בתחום המוזיקה הקלה והג'אז. נודע כמלחין, יחד עם וילבר שוואנדט של הלהיט Dream a Little Dream of Me (1931) שמילותיו נכתבו על ידי גאס כאהן. השיר מצא חיים חדשים בשנות ה-1960 בביצועה של להקת האמהות והאבות. התפרסם בהמשך בעיקר בעיבוד מוזיקה וריקודים לטינו-אמריקאים והתיישב החל משנת 1946 במקסיקו סיטי.
ילדותו וצעירותו
פביאן ג'וסף אנדרה נולד בלה קרוס, ויסקונסין, במשפחתם של ג'ון ג'וליוס אנדרה (1937-1886), מנצח תזמורת תיאטראות ומורה למוזיקה, ושל רגינה אנדרה (1924-1887). הוא גדל בגרין ביי, ויסקונסין. אחרי שלמד בבתי ספר ציבוריים בגרין ביי, נרשם אנדרה לימודי מוזיקה במכללת סנט ג'וזף. שם למד בין השאר הרמוניה ותזמור אצל ג'וזף שילינגר וקרל אֶפֶּרט. לאחר מכן למד באוניברסיטת מרקט במילווקי.
קריירה מוזיקלית
אנדרה התחיל את הקריירה שלו כמוזיקאי עצמאי במילווקי. היה בהמשך חצוצרן ומעבד מוזיקלי בתזמורות ריקודים באוקלהומה סיטי, אחר כך הלחין ועיבד את יצירותיו המקוריות לתזמורות נוספות. בשנים 1936-1935 פעל בהפקות הרוויו של פאנשון ומארקו בקליפורניה. בשנים 1939-1936 עבד עם תזמורתו של הוראס היידט ובשנת 1939 היה מעבד הבית של תזמורת NBC בשיקגו. אנדרה התמחה בעיקר בתזמור קטעי מוזיקה לטינו-אמריקאית. בשנים 1939–1941 ניצח על תזמורת משלו לריקודים לטינו-אמריקאיים בשיקגו, אותה נאלץ לסגור בגלל גיוסו לצבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה. בשנים 1940–1941 עיבד מיצירותיו של קסווייה קוגאט. אחרי המלחמה בשנת 1946 השתקע במקסיקו סיטי.
Dream a Little Dream of Me
ב-16 בפברואר 1931 כנראה בעת סיור הופעות, בתחנת ביניים בפו-פו, מישיגן (לפי מקורות אחרים במילווקי) הלחינו אנדרה ושותפו באותה תקופה, וילבר שוואנדט, את השיר Dream a Little Dream of Me ולאחר מכן חברם, הפזמונאי גאס כאהן, חיבר מילים למנגינתם. ביצוע הבכורה של השיר אירע בהופעה של תזמורת ויין קינג, כשהסולן היה ארני ברצ'יל. בשנות ה-1940–1950 הקליטו את השיר זמרים מפורסמים, ביניהם בינג קרוסבי, נט קינג קול, לואי ארמסטרונג ואלה פיצג'רלד, דוריס דיי. בשנת 1968 גרסה חדשה עם טעות במוזיקה הגשר, הוקלטה על ידי להקת האמהות והאבות והפכה ללהיט מחודש. השיר נחשב לאחד הלהיטים הגדולים של המאה ה-20.
לקריאה נוספת
ch.Songs of 1931
קישורים חיצוניים
''A Biographical Dictionary, The second edition of the reference directory from The American Society of Composers, Authors and Publishers'' 1952. Mark Steyn And Then There Was One...31.5.2014
בן-אל תבורי
בן-אל תבורי (נולד ב-22 בדצמבר 1991) הוא זמר ישראלי, לשעבר חבר בצמד המוזיקלי סטטיק ובן-אל תבורי.
ביוגרפיה
בן-אל תבורי הוא בנם של הזמר שימי תבורי ואביבה תבורי (לבית אזולאי). בילדותו התגורר, עם אחותו בת-אל, אצל דודתם רינת אזולאי בראשון לציון. בשנת 2002 הופיע במופע "פסטיגל מהסרטים" בתור ילד פסטיגל. את צעדיו הראשונים כזמר עשה ב-2005 כאשר הופיע ביחד עם אביו, שימי. לתבורי עוד שישה אחים מצד אביו ועוד שתי אחיות מצד אמו. את שירותו בצה"ל עשה בחיל האוויר.
בשנת 2007, בגיל 16, ניגש למבחני המיון לעונה השביעית של תוכנית המציאות "כוכב נולד", יחד עם אחיו, דניאל, אך רק אחיו התקבל לתוכנית.
ב-2010 השתתף בתוכנית המציאות "התבורי'ס" בערוץ 24, ביחד עם אביו שימי ואחיו דניאל, אלירן ואריאל.
ב-17 במרץ 2011 הוציא את אלבום הבכורה שלו, "מוצא בך", האלבום מכיל גרסת כיסוי לשירו של אייל גולן, "יפיופה".
ויליאם לי יואינג
ויליאם לי דייווידסון יואינג (באנגלית: William Lee Davidson Ewing; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מאילינוי, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן תקופות כהונה חלקיות כסגן מושל אילינוי ממרץ 1833 ועד דצמבר 1834, כמושל אילינוי החמישי במשך שבועיים לקראת סוף שנת 1834, וכסנאטור מטעמה בשנים 1835–1837.
בן-אל תבורי
ביוגרפיה
בשנת 2013 השתתף בעונה השנייה של תוכנית הדוקו-ריאליטי "גולסטאר" מבית HOT.
ויליאם לי יואינג
ביוגרפיה
ויליאם לי יואינג נולד בפריז, קנטקי. הוא עסק בעריכת דין בשוואניטאון, אילינוי. ב-1820 מינה אותו הנשיא ג'יימס מונרו ככונס נכסי המקרקעין בואנדליה. הוא שירת כקולונל ב"גדוד המרגלים" במהלך. ב-1830 הוא נבחר לבית הנבחרים של אילינוי, וכיהן בו כיושב ראש הבית. קודם לכן הוא עבד כפקיד בבית הנבחרים. בשנים 1832–1834 הוא כיהן בסנאט של אילינוי, ובין השאר כיהן בו כנשיא הזמני. ב-1833 הוא גם היה לסגן מושל המדינה בפועל, וב-1834 כיהן כמושל אילינוי במשך 17 ימים, תקופת הכהונה הקצרה ביותר של מושל בתולדות המדינה.
בן-אל תבורי
ביוגרפיה
בשנת 2015 הצטרף לשיר "דוביגל" (לכאורה, אודות דובי גל) יחד עם רון נשר, ג'ורדי ולירז רוסו ("סטטיק"). השיר זכה להצלחה רבה.
ויליאם לי יואינג
ביוגרפיה
עם מותו של אליאס קיין ב-1835 מונה יואינג על ידי המושל ג'וזף דאנקן כמחליפו של קיין בסנאט של ארצות הברית עד לשארית תקופת כהונתו המתוכננת של זה האחרון. ב-1838 מונה יואינג כנציב לתיאום התביעות של בני התערובת והסוחרים בפורט סנלינג שבדקוטות על פי הסכם הדקוטה של 1837. הוא לא הצליח להיבחר לכהונה שנייה לתפקיד ושב לבית הנבחרים של אילינוי, שם כיהן שוב כיושב ראש הבית.
ויליאם לי יואינג נפטר בספרינגפילד, אילינוי ב-25 במרץ 1846. הוא ניטמן בבית הקברות האצ'ינסון שבעיר.
בן-אל תבורי
ביוגרפיה
סטטיק ובן-אל תבורי הפכו לצמד והוציאו שיר נוסף, "ברבי". השיר זכה להצלחה רבה, והיה לשיר הראשון של תבורי והשני של רוסו שנכנס לפלייליסט של גלגלצ. לאחר מספר חודשים הוציא הצמד את השיר "כביש החוף". שיר זה שיחזר את הצלחת השיר הקודם והגיע למקום התשיעי במצעד השבועי של מדיה פורסט.
ב-13 ביוני 2016 הוציאו השניים להיט נוסף שלהם, "סלסולים", שהיה לשיר הראשון של השניים שהגיע למקום הראשון במצעד השבועי של גלגלצ ובמצעד השבועי של מדיה פורסט. ב-24 בספטמבר, הוציאו השניים להיט נוסף שלהם, "סתם".
בנובמבר 2016 הצטרף, לצד סטטיק, לצוות השיפוט בעונה הרביעית של "הכוכב הבא לאירוויזיון" לצד אסף אמדורסקי, קרן פלס והראל סקעת.
במרץ 2017 נבחר להיות אחד הפרזנטורים של רשת האופנה "קסטרו", ביחד עם שותפו המוזיקלי סטטיק. השניים נבחרו להיות מופע החימום של ג'סטין ביבר בהופעתו בפארק הירקון ב-3 במאי 2017.
חיים אישיים
תבורי היה בזוגיות עם אורטל עמר, ולזוג נולד בן ב-15 בנובמבר 2018. בנובמבר 2022 תבורי חשף שהוא מאובחן עם מאניה דיפרסיה מגיל 18. הוא מתגורר בתל אביב.
Memories (שיר של קונאן גריי)
Memories (בעברית: זיכרונות) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמר-יוצר האמריקאי קונאן גריי, כסינגל הרביעי מתוך אלבום האולפן השני שלו, Superache. את השיר כתב גריי יחד עם דן ניגרו, שגם הפיק אותו. השיר יצא לאור ב-15 באפריל 2022 על ידי חברת ההקלטות ריפבליק רקורדס.
רקע וכתיבה
ב-4 באפריל פרסם גריי באינסטגרם תמונה של יד האוחזת בוורד, ובאתר הרשמי שלו הוצגה אנימציה של ורד לצד טיימר. לאורך השבוע, נפלו מהוורד עלים אשר חשפו את האותיות המרכיבות את שם אלבומו החדש, Superache. בסיומו, ב-11 באפריל הכריז גריי רשמית על האלבום. מאוחר יותר, הכריז גריי על סינגל חדש מתוך האלבום, ושמו "Memories", וכן צירף את עטיפתו וקטע קצר מהקליפ שלו.
מבחינה מילית, "Memories" עוסק בגעגועיו של גריי לבן/בת זוג מעברו, ותקוותו שאהבתם תישאר בזיכרונותיו. מילות השיר ממחישות את ניסיונותיו להתקדם הלאה ממערכת היחסים, אך הזיכרונות ממשיכים לחזור אליו, ומקשים עליו יותר ויותר. בריאיון לאפל מיוזיק, חשף גריי כי "Memories" היה השיר האחרון שכתב לאלבום.
הצלחה מסחרית
השיר אמנם לא נכנס למצעד הבילבורד הוט 100 האמריקאי, אך דורג במקום ה-13 במצעד השירים מתחת להוט 100 של בילבורד. בנוסף, הגיע השיר למקום ה-75 בקנדה הוט 100, ולמקום ה-74 במצעד הסינגלים האירי.
וידאו קליפ
ב-15 באפריל 2022 פורסם הווידאו קליפ הרשמי של השיר. נכון לספטמבר 2022, צבר הקליפ למעלה מ-11 מיליון צפיות.
ליאור כהן (שחקנית)
ליאור כהן (נולדה ב-26 במאי 1985) היא מורה למשחק, שחקנית וזמרת ישראלית.
ביוגרפיה
כהן למדה בגימנסיה גן נחום בראשון לציון, ושירתה בצבא בלהקת חיל החינוך. בוגרת בית הספר "הדרך" למשחק. את קריירת המשחק שלה היא התחילה ב-2011 כשהיא שיחקה את "נויה" בסדרה הקומית "מה בכריש", והייתה לאחת מהדמויות הראשיות, לאחר שהעורכים והמלהקים של הסדרה (חנן סביון וגיא עמיר) לא מצאו שחקנית ראשית שתשחק את "נויה", ואת כהן פגשו רק יומיים לפני תחילת הצילומים.
החל משנת 2011 משחקת בתיאטרון קרוב בקברט הסאטירי "טרמפ" מאת ניקו ניתאי ושפי ישי.
במהלך השנים 2012–2014 שיחקה את "נינה בראון", אחת הדמויות הראשיות ב"גאליס", סדרת המשך ל"חולמים".
בנוסף לכך כהן שיחקה תפקיד אורח בסדרה "עספור", והייתה לאחת הנמתחות בסדרה "סתאאאם".
בחנוכה 2014 הופיעה בהצגה "עמי ותמי - הרפתקה מתוקה" לצד אסף הרץ וניקול ראידמן בתפקיד תמי.
בשנת 2016 חזרה לשחק בפרק האחרון של העונה השביעית של "גאליס".
בשנים 2016–2018 שיחקה לצד מיה דגן ועמוס תמם במחזמר "מצחיקונת" בתיאטרון הקאמרי.
ב-2018 השתתפה בהצגה "שועלון מחפש חברים" בתיאטרון אורנה פורת. באותה שנה גילמה את דמותה של יעל בהצגה "ביוש" בתיאטרון חיפה.
הורנבלואר - ימאי וג'נטלמן
הורנבלואר - ימאי וג'נטלמן (באנגלית: Hornblower) היא מיני-סדרת דרמה היסטורית-ימית בריטית-אמריקאית המבוססת על סדרת הרומנים של סי. אס. פורסטר וגיבורה הוריישיו הורנבלואר. הסדרה שודרה בשמונה חלקים בין השנים 1998 ל-2003, זכתה בשני פרסי אמי, למיני-סדרה הטובה ביותר ולעריכה הטובה ביותר במיני-סדרה ובפרס סטלייט למיני-סדרה הטובה ביותר.
בתפקיד הראשי בסדרה כיכב יואן גריפית' ולצדו שיחקו שחקנים בולטים רבים בהם רוברט לינדזי, ג'יימי באמבר, פול מקגאן, ג'ונתן קוי, דייוויד וורנר, ניקולס ג'ונס, דייוויד רינטול, פיליפ גלניסטר, דניס לוסון, איאן מקניס, סמואל וסט, שרי לונגי, גרג וייז, פיטר ווהן ורונלד פיקאפ.
The Even Chance
שודר ב-7 באוקטובר 1998, בארצות הברית שודר בשם The Duel
הורנבלואר עובר ל"אה"מ אינדפטיגבל" בפיקודו של קפטן פיליו ומצטיין תחת אש. לאחר טביעת "אה"מ ג'סטיניאן" מצטרף לצוות גם סימפסון. במהלך המרדף וההשתלטות אחר האונייה הצרפתית "פפילון" שהטביעה את ג'סטיניאן, מנסה סימפסון לרצוח את הורנבלואר, וכן נוטש את חבר הצוות קנדי. הורנבלואר מתאושש ונוטל פיקוד על הספינה הצרפתית לאחר שמפקדיו הבכירים נהרגים, הספינה בפיקודו נחלצת לעזרת "אה"מ אינדפטיגבל" לאחר שזו הותקפה על ידי פריגטות צרפתיות, הורנבלואר פוקד לא להוריד את הדגל הצרפתי מתורן ספינתו על מנת להתחזות ולהתגנב בסמוך לכוח הצרפתי ומצליח להביא בכך להכנעתו ולהצלת "אה"מ אינדפטיגבל".
הורנבלואר מאותגר על ידי סימפסון לדו-קרב נוסף, במהלכו סימפסון מקדים לירות לפני תחילת האות בניגוד לחוקי הדו-קרב ופוצע את הורנבלואר. כעת הורנבלואר רשאי לירות בזמנו החופשי בסימפסון שמתחנן על נפשו אך בוחר להימנע מכך. סימפסון תוקף את הורנבלואר בסכין אך קפטן פיליו שעקב אחר המתרחש מרחוק יורה בו והורגו.
The Examination for Lieutenant
שודר ב-18 בנובמבר 1998, בארצות הברית שודר בשם The Fire Ships
הורנבלואר משרת ב"אה"מ אינדפטיגבל" תחת פיקודו של קפטן פיליו שמודיע לו על כוונתו לשלוח אותו למבדקי קצונה לקראת קבלת דרגת לוטננט. ברקע ספרד ניתקה את בריתה עם בריטניה, הצטרפה לצרפת ואוניות שלה החלו לתקוף ספינות בריטיות ולשים מצור על הספקה לגיברלטר. בספינת הספקה אחת שהותקפה והוטבעה היה קפטן פוסטר, קצין מעוטר ועז רוח אך נוטל סיכונים גדולים. האינדפטיגבל מצליחה למשות את פוסטר מלב ים.
המצור מביא לצמצום מנות המחיה של צוות הספינה ולמותו של מלח ותיק מצפדינה. באנטינג, אחד מאנשי הצוות הזוטרים גונב מזון, נתפס על ידי הורנבלואר ומוענש במלקות והשפלה פומבית.
לאונייה מצטרף מר טאפלינג, איש השירות הדיפלומטי, הורנבלואר מוביל משלחת עם טאפלינג לחוף אוראן שבאלג'יריה העות'מאנית על מנת לקנות מזון לשבירת המצור. בחוף מתברר כי העיר סובלת ממגפת הדבר מה שמחייב את הורנבלואר וצוותו לשהות בהסגר במשך שלושה שבועות על מנת לא לסכן את שאר הצי. במהלך העמסת מים לספינה, מתעמתים אנשי הצוות עם כוחות ספרדיים, באנטינג מנסה לערוק ומכריח את הורנבלואר לירות בו למוות. בחזרה לספינה מתעמת הורנבלואר עם קפטן פוסטר שמתעקש לקחת מזון טרי על אף הסיכון הכרוך בכך.
ההסגר מסתיים לאחר שמתברר שאף אחד מאנשי הצוות לא נדבק. הורנבלואר יוצא למבחן הקצונה שלו ולחרדתו מתברר לו כי אחד הבוחנים הוא קפטן פוסטר, כשנראה שהוא עומד להיכשל במבחן, הדי התפוצצויות מחרידים את הנמל ומתברר כי ספינת הבערה חדרה למעגן ומאיימת להשמיד את ספינות הצי. הורנבלואר ופוסטר מסכנים את נפשם, עולים לספינת הבערה ומצליחים להסיתה. במהלך המשימה מציל הורנבלואר את חייו של פוסטר. הורנבלואר חוזר לאינדפטיגבל ללא שהועלה לדרגת לוטננט וממשיך לשרת כיד ימינו של קפטן פיליו.
The Duchess and the Devil
שודר ב-24 בפברואר 1999.
הורנבלואר מוביל מתקפה מוצלחת על האונייה הצרפתית "לה רב" ומקבל משימה מקפטן פיליו לפקד על האונייה ולהוביל אותה לנמל באנגליה וכן להעביר מסר סודי למפקדת הצי. הוא מצטרף לארוחה חגיגית בבית מושל גיברלטר בה הוא פוגש בדוכסית מוורפדל ומתברר לו כי היא תצטרף אליו במסע.
במהלך המסע נתקלים הורנבלואר וצוותו בצי הספרדי, הם מנסים לשווא להסתוות לצרפתיים אך נכשלים ונלקחים בשבי, רגע לפני מעביר הורנבלואר את החבילה עם המסר לדוכסית בתקווה שעלייה לא יערכו חיפוש. בכלא הספרדי פוגש הורנבלואר בעמיתו משכבר הימים קנדי שמצבו אובדני. האנטר, אחד מהמלחים הבריטים מנסה לארגן בריחה מהירה בעוד הורנבלואר מנסה להניא אותו מכך ומבקש ממנו להמתין לשעת כושר לאחר תכנון מדוקדק. בינתיים הוא זוכה למפגשים עם הדוכסית ומתחוור לו כי מדובר בשחקנית מתחזה, היא מבטיחה לו שהיא לא בגדה בבריטים, לא הסגירה את המסר הסודי וסך הכל רצתה למצוא דרך לשוב לאנגליה. ניסיון הבריחה החפוז נכשל ואף על פי שלא עמד מאחוריו לוקח הורנבלואר אחריות על המעשה ונשלח לצינוק. לאחר שיוצא ממנו חוזה הורנבלואר יחד עם שוביו בקרב ימי בין ה"אינדפטיגבל" ואונייה ספרדית, במהלך הקרב עולה האונייה הספרדית על שרטון ומתחילה לטבוע תוך כדי סופה שמשתוללת. הורנבלואר מארגן סירת הצלה תוך שהוא מבטיח למפקד הכלא דון מסרדו שלא ינצל את ההזדמנות להימלט. הורנבלואר מצליח להציל כמה מאנשי הצוות הספרדים וחובר ל"אינדפטיגבל". הוא עומד בהבטחתו לדון מסרדו וחוזר לכלא, שם הוא מתבשר כי השלטונות הספרדיים החליטו לשחרר אותו בזכות גבורתו בהצלת המלים הספרדיים. בשובו ל"אינדפטיגבל" מוסר לו קפטן פיליו כי מפקדת הצי הבריטי החליטה להעלות אותו לדרגת לוטננט ללא צורך במבחנים בזכות גבורתו בהסתת ספינת הבערה מאוניות הצי.
The Frogs and the Lobsters
שודר ב-2 באפריל 1999, בארצות הברית שודר בשם The Wrong War
על קפטן פיליו מוטלת המשימה להוביל לנחיתה בצרפת של כוחות צרפתיים המבקשים להחזיר את שלטון המלוכה וכוח חמוש בריטי הנלווה אליהם. לפני מימוש התוכנית מתברר כי שליח בריטי שנשא את פרטי התוכנית נרצח והמסמכים נגנבו ממנו, החשד הוא שמרגלים צרפתיים אחראים לכך ויביאו לסיכול הצלחת התוכנית. על אף הסיכון מחליטים הבריטים להמשיך בתוכנית עם שינוי יחיד ובמסגרתו האונייה של פיליו תמשיך לפטרל לאורך החוף אם יהיה צורך לחלץ את הכוחות.
לאחר הנחיתה כובשים הכוחות הצרפתיים כפר שהיה בעבר תחת שלטונו של ראש המשלחת הצרפתי, הוא מחליט להעניש את התושבים שאימצו את רוח המהפכה הצרפתית ומבצע שורה ארוכה של הוצאות להורג בגיליוטינה. הורנבלואר שמתלווה אליו נחרד מהמעשים, מצליח להציל ילד קטן מהגורל האכזר, זוכה להכרת תודה מאחותו מארייט והשניים מתאהבים. את הכוחות המלוכניים מכתרים כוחות המהפכה, הורנבלואר ומארייט נמלטים לכיוון הכוחות הבריטים אך מארייט נהרגת לפני הגעה לחוף מבטחים.
Mutiny
שודר ב-24 במרץ 2002