cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
דינוזאורים
מהו דינוזאור
ישנן שתי הגדרות פילוגנטיות וקלדסטיות (כלומר, מבוססות על "עץ משפחה" וסיסטמטיקה) לקבוצת הדינוזאורים: אם מקבלים את התזה הפילוגנטית של בארון ודייוויד ב. נורמן מ-2017 יש להוסיף להגדרות אלו גם את ההררזאורוס והדיפלודוקוס.
אמריקניזם
כלכלה חופשית וקפיטליזם
העשורים הראשונים של המאה ה-19 התאפיינו בארצות הברית במחסור בכח-אדם לעבודה ומנגד, בשטחי אדמה כמעט בלתי מוגבלים. מאזן המשאבים הזה הוביל את הכלכלה האמריקנית לתיעוש מהיר ולמעבר לכלכלת חרושת ממוכנת החוסכת בכח עבודה אנושי ומנצלת את משאבי האדמה. כחלק מרוח האינדיבידואליזם והאחריות האישית של האדם לקיומו ולקיום משפחתו התפתחה בארצות הברית חברה יזמית וחדשנית, ונשיאיה של ארצות הברית ובראשם קלווין קולידג' תמכו במדיניות כלכלית המעודדת יזמות ותחרותיות. המצאות פרקטיות מהפכניות כדוגמת הטלפון ונורת הלהט התפתחו בארצות הברית על אף שבאירופה לא הייתה חסרה תשתית מדעית וטכנולוגית שהייתה נחוצה כדי להביא לפריצות הדרך הללו. אין ספק שערכי האינדיבידואליזם המושרשים בחברה האמריקנית והרצון להגשמה עצמית באמצעות רדיפת עושר תרמו רבות לחידושים הטכנולוגיים שארצות הברית התאפיינה ועודה מתאפיינת בהן.
דינוזאורים
מהו דינוזאור
בפועל, כדי להבדיל בין הדינוזאורים לשאר הזוחלים הקדומים שחיו בעידן המזוזואיקון יש להסתכל על הסימנים האנטומיים הבאים בשלד:
אמריקניזם
כלכלה חופשית וקפיטליזם
שיטת פס הייצור שהביאה לעולם את הייצור הסדרתי ואת חלקי החילוף הומצאה בארצות הברית ומיוחסת כיום להנרי פורד, מייסדה של יצרנית הרכב הראשונה בעולם. פורד נהג לומר על מכונית דגם ה-T שלו שניתן לקבל אותה בכל צבע שחפצים בו כל עוד היא שחורה.
דינוזאורים
גודל
הדינוזאורים הגדולים ביותר היו גדולים מכל בעלי החיים היבשתיים שחיו פעם, וכיום משתווים להם בגודלם רק הלווייתנים. הדינוזאורים הגדולים ביותר היו, כאמור, הזאורופודים שגודלם נע בין 10 ל-40 מטר ומשקלם היה עשרות טונות. הדינוזאור הגדול ביותר שנתגלה, היה הטיטאנוזאור ארגנטינוזאורוס שאורכו נע בין ל- ומשקלו בין 70 ל-100 טון. פטגוטיטאן שנתגלה ב-2014 היה בגודל דומה: אורכו ומשקלו כ-69 טון. זאורופוסידון, פוארטזאורוס, פוטאלונגקוזאורוס, אלמוזאורוס ופרליטיטאן הגיעו לארכים של למעלה מ-30 מטר ומשקל של למעלה מ-50 טון. מבין הזאורופודים של היורה היה הסופרזאורוס הארוך ביותר (34–42 מטר) והאפטוזאורוס הכבד ביותר (50–72 טונות), והברכיוזאורוס הגבוה ביותר (15 מטר גובה ומשקל של כ-50 טונות). ישנם שני זאורופודים שייתכן והגיעו לגדלים גדולים יותר – אמפיקוליאס פרג'ילימוס שאומדן השיא של אורכו הוא 73.23 מטרים, ומשקל השיא המיוחס לו הוא 249.55 טונות , ובזה הוא היה ארוך וכבד בהרבה מכל לווייתן כחול, וברוהאתקאיוזאורוס, שמשקלו הוערך ב-135–220 טון, ואורך השיא המיוחס לו היה 150 רגל = 45.72 מטרים, וגם הוא היה ארוך וכבד מכל לווייתן. עם זאת, בגלל חומר מאובנים רעוע ביותר מעמדם והערכות גודלם מוטלים בספק גדול, שנויים במחלוקת ואינם חלק מהקונצנזוס המדעי. מבין התרופודים הדינוזאור הגדול ביותר היה ספינוזאורוס, דינוזאור טורף שחי באפריקה ואכל בעיקר דגים גדולים. אורכו היה ומשקלו מעל ל-9 טונות. במשך שנים נחשב טירנוזאורוס רקס לטורף היבשתי הגדול ביותר, באורך של ומשקל של 6–9 טונות אך בעשורים האחרונים נתגלו טורפים גדולים יותר דוגמת קרכרודונטוזאורוס, גיגאנוטוזאורוס ומפוזאורוס רוסה שאורכם נע בין 13 ל-15 מטר ויכלו אף לתקוף זאורופודים בוגרים ענקיים דוגמת ארגנטינוזאורוס ופרליטיטאן. בקרב סדרת בעלי אגן דמוי עוף היו דינוזאורים קטנים, בינוניים וגדולים. האיגואנודון הגיע לאורך של 10 מטר ומשקל של 3 טונות. ההדרוזאוריים היו כנראה הגדולים ביותר בסדרה זו ויכלו להגיע עד לאורכים של ומשקל של פיל או שניים. שאנטונגוזאורוס הגיע לאורך של מעל 15 מטר ומשקל של עד 16 טונות. בקרב תת-הסדרה תיראופורה הדינוזאורים הגדולים ביותר היו סטגוזאורוס באורך ומשקל של עד 5 טונות ואנקילוזאורוס שאורכו  ומשקלו עד 6 טונות. שאר בני התת-סדרה היו בינוניים ואורכם נע בין 3 ל-6 מטר. הצרטופסים הפרימיטיביים היו קטנים-בינוניים, אורכם לא עלה על 2 מטר ומשקלם על כמה מאות ק"ג, אך הצרטופסיים המתקדמים היו בינוניים וגדולים ואורכם עלה על 4 מטר ומשקלם היה כשל קרנף או פיל אפריקאי בוגר. הצרטופסים הגדולים ביותר היו אאוטריצרטופס, טריצרטופס, טיטאנוצרטופס, טורוזאורוס ופנטצרטופס – כולם באורך ומשקל של למעלה מ-6 טונות, אך ייתכן שהטריצרטופסים הגדולים ביותר שקלו אף כ-10–12 טונות. לצרטופסיים בעלי הקרניים היו גולגולות הדינוזאורים הגדולות ביותר, שהגיעו לאורכים של 2–3 מטרים.
אמריקניזם
האתוס המהפכני
שינויים מהותיים בחברה האמריקנית במהלך המאות ה-19 וה-20 כדוגמת ביטול העבדות, האיסור על מכירת אלכוהול במהלך תקופת היובש וביטולו והענקת זכות ההצבעה לשחורים ולנשים נתפסים על ידי האמריקנים כאבני דרך בכינונה של החברה האמריקנית כחברה פלורליסטית, מתקדמת ודינאמית, השואבת את כוחה משלטון העם, המאלץ את השלטון המרכזי להיות קשוב לרצונותיו ומונע ממנו להתחזק יתר על המידה. חוקרים מסוימים מזהים בהיסטוריה של ארצות הברית גלים של דחפים מהפכניים הקוראים לשינוי כל אימת שהמציאות התרחקה מהאידיאלים עלייה מושתתת האמריקניות. כך לדוגמה, גורסים החוקרים, הוביל הניוון המוסרי שבעבדות למלחמת האזרחים, ומדיניות החוץ הכושלת במהלך מלחמת וייטנאם ליצירת דור ילדי הפרחים ותנועת המחאה החברתית שליוותה אותו. קיימים היסטוריונים של התקופה העכשווית הרואים בהסתבכותו של הממשל האמריקני במלחמת עיראק כמבשרת גל מחאתי מהפכני חדש שיגרום לזעזועים בחברה האמריקנית בשנים הקרובות.
קיומו של האתוס המהפכני סותר לכאורה את המרכיב השמרני, הדתי של הקריד. אך כמו במקרים האחרים בהן מתגלות סתירות או התנגשויות שונות בין הגורמים המעצבים של התרבות האמריקנית, נראה שהזהות האמריקנית מוכנה לחיות בשלום עם הסתירות ונמנעת מיצירה דוגמטית של עקרונות, כל עוד אין פגיעה ממשית בקיום אחד מהמרכיבים ומתאפשרים תפקוד והתנהלות תקינים באורח החיים היומיומי. לראייה מוצגת העובדה שהקריד מחזיק מעמד כמערכת של עקרונות מנחים כבר למעלה ממאתיים שנה והערכים עליהם נבנתה החברה האמריקנית מובילים אותה גם כיום, אל תוך המאה ה-21, כחברה חזקה ואיתנה המרכיבה את אוכלוסייתה של המעצמה היחידה בעולם.
דינוזאורים
גודל
לגודלם של הדינוזאורים היו יתרונות רבים. ראשית, ככל שבעל החיים גדול יותר כך קשה יותר לטרוף אותו (כיום, למשל, היפופוטמים בוגרים כמעט חסינים מטריפה על ידי תנינים בשל גודלם הרב). שנית, ככל שנפח הגוף גדול יותר ביחס לשטח הפנים אובדן החום לסביבה קטן יותר, ויחס זה גדל ככל שהיצור גדול יותר. לכן יצורים גדולים יותר מאבדים פחות חום לסביבה ויכולים לשמור על טמפרטורת גוף יציבה יחסית. דבר זה אפשר להם להיות מזותרמיים (ראו בהמשך) ולהתבסס פחות על דם חם לשמירת טמפרטורת הגוף גבוהה מספיק ובכך להסתפק בפחות מזון מאשר בעל-חיים בעל דם חם בגודל דומה. יתרון נוסף קשור לתזונה והיכולת להתקיים על מזון בעל ערך תזונתי נמוך.
אמריקניזם
שלטון החוק
מרכיב המסורת החוקתית הוא אחד מערכי הבסיס בהגדרת הזהות האמריקנית. בניגוד למדינות מערביות כדוגמת ישראל והחברות באיחוד האירופי, לארצות הברית יש חוקה והיא היא הערך החוקי העליון במדינה. בארצות הברית החוקה הכתובה היא הליבה של שלטון החוק ועל אף שהיא תוקנה מספר פעמים בהיסטוריה היא זוכה לאמון גבוה במיוחד בציבור האמריקני והוכיחה יציבות מרשימה עם חלוף הזמן.
דינוזאורים
גודל
זו טעות נפוצה לחשוב שכל הדינוזאורים היו יצורים גדולים או ענקיים במיוחד. אומנם, הזאורופודים, דוגמת הארגנטינוזאורוס והסופרזאורוס, הם בעלי החיים הגדולים ביותר שהילכו אי-פעם על היבשה (עם אורך של למעלה מ-30 מטר ומשקל של עד 100 טון), והטירנוזאורוס רקס היה אחד מהטורפים היבשתיים הגדולים והמפחידים ביותר, אך לצידם התקיימו גם דינוזאורים קטנים יותר, וחלקם אף היו קטנים מאדם, בעיקר הדינוזאורים המנוצים, שגודלם היה כשל תרנגולת (אורך של כ-20–30 ס"מ ומשקל של פחות מקילוגרם אחד) ואף של עורב, למשל מיקרורפטור. היו גם דינוזאורים לא-מנוצים קטנים: הקומפסוגנתוס הוא אחד הדינוזאורים הקטנים הידועים ביותר, שטרף בעיקר בעלי חיים קטנים כגון לטאות וחרקים. נתגלה גם מאובן של דינוזאור צמחוני בשם מאוסזאורוס ("לטאת עכבר") שגודלו כ- אך נראה שהמאובן שנמצא היה של גור. הדינוזאור הקטן ביותר היה ככל הנראה "אוכולודנתאביס כהאונגראא" Oculudentavis khaungraae בעל גולגולת שאורכה 1.4 ס"מ ומידות שמתחרות במידותיו של יונק הדבש. לסתותיו הכילו 23 שיניים. הגולגולת נמצאה שמורה בתוך ענבר בן 99 מיליון שנה, שנמצא במיאנמאר בשנת 2020.
אמריקניזם
שלטון החוק
רעיון שלטון החוק הבסיסי, החיצוני לריבון ואינו תלוי בו, והמרסן את ההתנהגות והשאיפות האנושיות, הגיח לתרבות המערבית בימי הביניים וכמו ערכים בסיסיים אחרים המגדירים את הזהות האמריקנית מקורו באירופה. החוק נתפס בתרבות ובדעת הקהל האמריקנית כחיצוני לשלטון האנושי (בניגוד למשל למונארך האירופי שרצונותיו ומאוויו היוו הם את החוק), וכמושג שמקורו טבעי ואף אלוהי. החוק מקושר בתרבות האמריקנית לעיתים קרובות עם מושגים מתורת המוסר, שמקורם דתי. מושג החוק האמריקני אינו מקושר למוסדות של ריבונות מוחלטת כדוגמת מלכים, אפיפיורים, מדינות או רשויות מחוקקות, המהוות דוגמה לנטייתן של החברות האנושיות לריכוזיות. החוק בדברי ימיה של אמריקה נתפס כמרסן או אף נוגד כח וכוחניות והרעיון הזה היה אחד הגורמים המניעים העיקריים להשתחררות של המתיישבים האמריקנים מעול האימפריה הבריטית ולפריצתה של מלחמת העצמאות של ארצות הברית.
דינוזאורים
מטבוליזם
עם גילויים של הדינוזאורים הייתה סברה כי היו בעלי "דם קר". תהיות באשר לאופן שבו יצורים כה גדולים הצליחו להתנועע ביעילות ביבשה, ללא חילוף חומרים גבוה (הבא בד בבד עם אנדותרמיה, "דם חם") הביאו לערעור של סברה זו בפרט לאור עבודתו של רוברט בקר בשנות ה-80 של המאה ה-20. שאלה זו קשה לבדיקה ישירה כי במאובנים לא נשמרו תאי דם ורקמות רכות אחרות. גישה אחת לבדיקת השאלה היא בדיקת היחס בין טורפים לצמחוניים בפאונה של הדינוזאורים. בעל-חיים בעל דם חם צריך הרבה יותר מזון מאשר בעל-חיים בעל דם קר, ולכן אוכלוסיית צמחוניים נתונה יכולה להחזיק הרבה פחות טורפים בעלי דם חם מאשר טורפים בעלי דם קר. בדיקה בפאונות של הדינוזאורים הראה שהדינוזאורים היו יותר קרובים ליחס שמתקיים ביונקים, שבו רק 5% מהפאונה היא טורפים, מאשר ליחס שמתקיים עבור זוחלים (בעלי דם קר), שבו קרוב לשליש מהפאונה הם טורפים.
אמריקניזם
ביזור השלטון וכח העם
מרגע הקמתה הייתה ארצות הברית קונפדרציה של מדינות נפרדות ולא ישות פוליטית ריכוזית יחידה. האיחוד הזה, שניתן היה לצפות שאם יצליח יתגלגל וישנה את צורתו לכדי ישות פוליטית מרכזית, שמר על אופיו המבוזר ורבות מהסמכויות הביצועיות, החוקיות והשיפוטיות נמצאות בידי השלטון המקומי של המדינות השונות. למעשה, הקונצנזוס האמריקני הוא שארצות הברית מהווה ישות פוליטית אחת בכל הנוגע למדיניות החוץ, הכלכלה והביטחון. כמעט כל שאר התחומים וגם חלקים מהמדיניות הכלכלית והביטחונית (בעיקר ביטחון הפנים) נמצאים בידי השלטון המקומי. בארצות הברית, בניגוד למדינות אירופה ולישראל, לא קיימת מערכת רישום אוכלוסין מרכזית. אזרחי ארצות הברית רואים בעין רעה כל ניסיון של הממשל הפדרלי להגביר את סמכויותיו וכוחו, בין אם מבחינה פוליטית באמצעות חקיקה ובין אם מבחינה כלכלית באמצעות העלאת שיעור המס. בעוד שבאירופה ובמדינות בעלות אוריינטציה סוציאל-דמוקרטית הדיון על הגדלת נטל המס במטרה להקטין את הפערים באוכלוסייה נמצא בראש סדר היום הציבורי, בארצות הברית הנושא שולי הרבה יותר והעלאת מיסים נתפסת כפגיעה קשה בערכי האינדיבידואליות, האחריות האישית ורעיון ההגשמה העצמית באמצעים כלכליים. עקרון "מרב האושר למרב האנשים" מזוהה בחשיבה האמריקנית עם שוויון הזדמנויות, המגולם בעקרונות הקפיטליזם והשוק החופשי, ולא בשוויון מוחלט בין האזרחים.
העם נתפס בקריד האמריקני כמכונן השלטון והריבונות וכמקור הסמכות העיקרי לכח. אתוס האדם הפשוט, כפי שבא לידי ביטוי בתפיסת העולם של אנדרו ג'קסון, נשיאה השביעי של ארצות הברית, מציב לנגד עיניו כמודל את האזרח המצוי, מצויד בנשק וברכוש אותו השיג בעמל כפיו, המוכן להגן על מדינתו מפני גורמים ורעיונות עוינים מבית ומחוץ. הדמוקרטיה הג'קסונית, הנשענת בין השאר על התיקון השני לחוקת ארצות הברית היא אולי מרכיב הקריד השנוי ביותר במחלוקת. מדען המדינה הצרפתי וולטר סבור כי "המסורת הג'קסונית היא המסורת האמריקנית המוקעת ביותר מחוץ לארצות הברית".
דינוזאורים
מטבוליזם
מחקר שנערך ב-2014 טען שהדינוזאורים לא היו הומיאותרמיים כמו יונקים או הטרותרמיים כמו זוחלים אלא שילוב של השניים או משהו באמצע, דבר שלו החוקרים קראו "מזותרמיים". באמצעות ניתוח קצב גדילה ופעילות מטבולית בחולייתנים רבים מצאו החוקרים שיש קשר בין קצב הגדילה לקצב חילוף החומרים. קצב הגדילה של הדינוזאורים היה מהיר יותר מזה של זוחלים אך איטי מזה של יונקים. מכך הסיקו החוקרים שהדינוזאורים יכלו לשנות את הפעילות האנרגטית וקצב חילוף החומרים בגופם כדי להעלות את טמפרטורת הגוף שלהם ולאפשר להם לנוע במהירות (לרדוף אחרי טרף או לברוח מטורף) ומנגד הם יכלו להוריד את קצב חילוף החומרים שלהם על מנת לחסוך באנרגיה ולהקטין את כמות המזון הנדרשת לקיומם התקין. החוקרים סבורים שתכונה זו נתנה לדינוזאורים יתרון אבולוציוני שבזכותו שלטו בכדור הארץ במשך למעלה מ-150 מיליון שנה.
אמריקניזם
אינדיבידואליזם
מכון המחקר Pew Research Center בראשותו של אנדרו קוהט ערך סדרה מקיפה של סקרים ששפכו אור על האופן בו תושבי ארצות הברית מגדירים את זהותם לעומת תושביהם של אומות אחרות. הסקרים הקיפו טווח של 50 מדינות ו-91,000 משיבים ובין השאר עולה מהם כי האמריקנים רואים עצמם אחראיים לגורלם האישי יותר מאשר במדינות אחרות. 58% מהאמריקנים ציינו כי הם מעדיפים חופש אישי מהגבלות ממשלתיות על-פני שוויון חברתי וצמצום מספר הנזקקים במדינה, שיעור גבוה בהרבה מאשר במדינות מערביות אחרות כגון קנדה (43%), גרמניה (39%), צרפת (36%) או בריטניה (33%). בעוד שבאירופה הרוב (54%) מתייחס לעוני כתוצאה של מזל ביש, הרוב המכריע בארצות הברית (70%) סבור שהעניים הם שאחראים למצבם. גורמים חיצוניים כגון המערכת השלטונית, הכלכלית ואפילו הגורל, נתפסים בקריד האמריקני כמשניים בכל הנוגע להתפתחות האישית ולהשפעה על מסלול החיים של האדם.
דינוזאורים
מטבוליזם
בשנת 2020 פורסם מחקר בהובלת החוקרת הישראלית פרופ' חגית אפק, ובו אישוש להנחה שמינים שונים של דינוזאורים היו בעלי דם חם. המחקר השתמש בשיטת האיזוטופים המצומדים כדי להעריך באיזה טמפרטורת גוף נוצרו ביצי דינוזאורים שהכילו סידן פחמתי, ומצא שהיא עמדה על 35–40 מעלות צלזיוס.
אמריקניזם
אינדיבידואליזם
החברה האמריקנית אופיינה מאז ומעולם בהיעדר מעמד אריסטוקרטי פורמלי. בעוד שבמדינות אירופה ובדמוקרטיות אחרות כגון יפן והודו קיימת מסורת פיאודלית ושורשים של היררכיה חברתית, החברה האמריקנית הייתה נקייה מרגע הקמתה מהגורם הזה, האחראי לעיצובן של חברות רבות בעולם. שורשיה של מלחמת העצמאות האמריקנית נעוצים בשאיפה להתנתק מהמונרכיה הבריטית ולהתנער מהפער בין האצולה למעמד הנמוך, פער המונע מהאזרחים שוויון הזדמנויות בסיסי. על אף שמעמדות רשמיים כבר לא קיימים ברוב המדינות המערביות, המסורת הפיאודלית עדיין מעוגנת בתרבויות רבות, כולל בחברה האמריקנית, בדוגמת גינונים חברתיים, יחסים בינאישיים והעדפות תרבותיות.
דינוזאורים
מטבוליזם
מחקר שפורסם בכתב העת Nature בשנת 2022 ובדק קצב נשימה של חמצן לפי שרידים כימיים-מולקולריים שהשאירה הנשימה על עצמות והשתמרו במאובנים מצא שהדינוזאורים בעלי אגן דמוי לטאה (התרופודים ודמויי-זאורופודים) היו בעלי דם חם ואילו הדינוזאורים בעלי אגן דמוי עוף היו בעלי דם קר.
אמריקניזם
אינדיבידואליזם
במקביל לדחייתה של החברה האמריקנית את המערכת הריבודית המסורתית של אירופה, נוצרה בחלקים של ארצות הברית מערכת ריבודית קשיחה - העבדות. מלחמת האזרחים האמריקנית פרצה בעיקר על רקע שאלת ביטול העבדות, כאשר מתנגדי העבדות ראו בתופעה מכשול ליצירת חברה מודרנית ושוות הזדמנויות חברתיות וכלכליות וסמל מובהק לקולוניאליזם ולחברה המעמדית המוקצים של "העולם הישן". מלחמת האזרחים הסתיימה בניצחון הצפון ובביטול העבדות – מהלך שבלעדיו קשה לדמיין את הזהות האמריקנית כפי שהיא מוכרת במאה ה-21. מתנגדי מבקריה של ארצות הברית הרואים בה כח אימפריאלי מצביעים לעיתים על מרכיב זה של הקריד בזהות האמריקנית כהוכחה לכך שארצות הברית נתפסת כהגמון הבינלאומי היחיד רק בגלל עוצמתה הכלכלית והפופולריות של תרבותה ולא עקב שאיפות אימפריאליסטיות ונאו-קולוניאליסטיות.
דינוזאורים
רבייה
הדינוזאורים התרבו כמו זוחלים ועופות על ידי הטלת ביצים. הרגלי הקינון של הדינוזאורים משתנים ממין למין. חלקם קיננו לבד וחלקם קיננו בעדרים באתרי קינון שנתיים. ישנן עדויות לכך שדינוזאורים מסוימים דגרו על הביצים. ככל הנראה חלק מהדינוזאורים היו הורים טובים וטיפלו בצאצאיהם.
אמריקניזם
מקומה של הדת
חילון הזירה הציבורית, שאת מקורותיו באירופה מייחסים למהפכה הצרפתית ולרפורמות שביצע נפוליאון, לא בא לידי ביטוי בצורה זהה בארצות הברית וכלל לא היה מרכיב במהפכה האמריקנית. בעוד שתנופת החילון המודרנית הגיעה לחלק מסוים של האוכלוסייה העירונית והקוסמופוליטית של ארצות הברית, היא לא השפיעה באותה צורה ובאופן גורף כמו באירופה על תושביה הלא-עירוניים, בני מעמד הביניים והמעמדות הנמוכים. הכלכלן והסוציולוג הגרמני מקס ובר טוען שעל אף שכוחות המודרניזציה, אותם הוא מזהה כגורם העיקרי לחילון של חברות, היו חזקים ומובהקים יותר בארצות הברית מאשר באירופה, הם לא הובילו לעזיבת האמונות הדתיות ולהיחלשותן. הסיבה לכך נעוצה באחד ממאפייניו העיקריים של הקריד, הבא לידי ביטוי בתיקון הראשון לחוקת ארצות הברית. ההפרדה המוחלטת בין הדת למדינה וחופש הדת והפולחן איפשרו לאמריקנים לשמור על צביון דתי חזק במקביל להתפתחותם כאומה מודרנית מבחינה מחשבתית וטכנולוגית.
דינוזאורים
רבייה
עם זאת, גילוי מאובנים במדגסקר של תינוקות רפטוזאורוס (זאורופוד מקבוצת טיטאנוזאוריה), הראה שהם די מהר נהפכו לעצמאיים ויכלו ללכת בקלות. עוד הראה המחקר שקצב הגדילה של התינוקות היה מהיר ביותר: בתוך כחודשיים אחד התינוקות גדל ממשקל 3.4 ק"ג למשקל של 40 ק"ג.
אמריקניזם
מקומה של הדת
סקרים שנערכו ברחבי העולם ומשווים בין התחושות הדתיות ומידת האמונה של אזרחים במדינות שונות מצביעים על העובדה שהעם האמריקני הוא עם דתי בצורה יוצאת דופן לעומת שאר מדינות העולם המערבי. ממחקרו של מכון Pew עולה כי 94% מהאמריקנים מאמינים באלוהים. זאת, לעומת 60% מהבריטים, 56% מהצרפתים, ו-50% מהגרמנים. רוב רובם של האמריקנים מזהים את קיומם של עקרונות המוסר הבסיסיים עם קיומו של האל ולא עם רוח האדם. בשל המתירנות הדתית המעוגנת בחוקה ובחברה האמריקנית, ארצות הברית מתאפיינת במספר עצום של דתות, זרמים וכתות ששום מדינה מערבית אחרת אינה מתהדרת בו. במקביל, עקרון אי-מיסודה של הדת היה מאז ומתמיד עיקרון בסיסי של הקריד האמריקני ונשמר בקנאות. הכנסייה או כל ממסד דתי אחר במדינה לא זכאי לשום תקצוב מהמדינה ומכספי משלם המיסים, זאת בניגוד למדינות אירופיות רבות כגון גרמניה. על כל ממסד דתי לגייס בעצמו את הכספים הנחוצים לו כדי להתקיים ועובדה זו מובילה במקרים רבים לפופולריזציה של המוסדות והמטיפים הדתיים הנאלצים למשוך קהל מאמינים שכן אחרת לא יהיה ביכולתם לשרוד.
דינוזאורים
מגוון הדינוזאורים
הדינוזאורים היו בעלי חיים מגוונים מאוד ומילאו גומחות אקולוגיות רבות. כיום ידועים בין 700 ל-1000 מיני דינוזאורים שאינם עופות, ועוד כ-10,000 מיני עופות. רשימה של כמעט כל סוגי הדינוזאורים ניתן למצוא באתר של ד"ר תומאס ר. הולץ הבן. הטבלה שלהן מציגה רשימה חלקית של דינוזאורים ידועים ומוכרים במיוחד או בעלי חשיבות בתולדות חקר הדינוזאורים. הטבלה מציגה את המגוון הביולוגי הרב של הדינוזאורים ואת הקבוצות העיקריות שלהם. היא כוללת מידע בסיסי וכן שתי תמונות לכל דינוזאור: תמונת המאובנים או השלד, ואיור המשחזר כיצד נראה הדינוזאור בחיים.
אמריקניזם
מקומה של הדת
עדויות נוספות מצביעות על כך שהעם האמריקני הוא עם דתי ושמרן בהשוואה למדינות מערביות אחרות. נושאים כגון נישואים חד-מיניים, הפלות ותקפותה של תורת האבולוציה נמצאים בארצות הברית בראש סדר היום הציבורי בשעה שבמדינות מערביות רבות הדיון עליהם הסתיים ונחתם בחקיקה. חוקרים רבים מקשרים גם את התמיכה הציבורית שמשיג הממשל האמריקני במדיניות החוץ שלו עם רגשות דתיים ואמונות של העם האמריקני. הרטוריקה האמריקנית מאופיינת בשימוש תכוף במושגים דתיים ובהתייחסות לאל כחלק מהמאפיין החברתי המכונה דת אזרחית. כמו כן, קיימות כיום באמריקה תנועות דתיות קיצוניות בעלות השפעה וכח פוליטי בלתי מבוטל. אמריקנים רבים משתייכים לזרם המילניאליזם (Millenialism, מלשון מילניום), כת נוצרית המייחסת חשיבות גדולה למיתוס אחרית הימים, ורואים את החיים כיום על פני כדור הארץ כשלב מעבר לקראת היום בו תגאל האנושות והעולם כפי שאנו מכירים אותו היום יגיע לקיצו. חזרתו של העם היהודי לאדמתו שבציון נתפסת בעיני רבים מהמאמינים כסימן קרוב לגאולה, ולתמיכה הרבה לה זוכה ישראל מהציבור ומהממשל האמריקני שורשים דתיים מובהקים. ערב פרוץ מלחמת עיראק, נטו אמריקנים רבים להאמין כי סדאם חוסיין הוא התגלמותו של השטן עלי אדמות וכי המלחמה כנגדו היא מלחמת קודש של ממש.
דינוזאורים
שיאים
בטבלה שלהלן מובאים שיאים של דינוזאורים שאינם עופות.
מיון הדינוזאורים
מבחינה פילוגנטית הענף Dinosauria מוגדר להיות קבוצת כל בעלי-החיים שהם הצאצאים של האב הקדמון המשותף הצעיר ביותר של טריצרטופס ועופות בתראים.
אמריקניזם
הגירה ורב-תרבותיות
על אף שחלו עם השנים שינויים במדיניות ההגירה של ארצות הברית, זכותו של האמריקני לשמור על זהותו המקורית כמהגר או כצאצא של מהגרים, כל עוד זו אינה מתנגשת עם ערכי הליבה האמריקניים והיא משנית לזהות האמריקנית, ניתנה מאז ומעולם ולא נתפסה בחברה האמריקנית כמאיימת או בלתי רצויה. בניגוד לישראל, שאף היא מדינה שאוכלוסייתה מבוססת על הגירה, תהליך האמריקניזציה לא נקבע כמדיניות רשמית ומעולם לא בא לידי ביטוי בתהליכים כדוגמת "כור ההיתוך" או מחיקת הזהות הגלותית שאפיינו את החברה הישראלית בעשורים הראשונים להקמתה. אזרח ארצות הברית יכול להגדיר עצמו כאירי-אמריקני או אפרו-אמריקני ורבים אכן עושים כן. כפילות כזאת אינה עולה על הדעת במדינות אחרות, שם לא מתקבלות זהויות כגון מרוקו-צרפתית או טורקו-גרמנית, על אף שאלו קיימות בפועל. בעשורים שלפני מלחמת העולם השנייה מצאו יהודים רבים בית בארצות הברית, מקום בו יכלו לשמור על זהותם היהודית ובמקביל לפתח זהות לאומית אמריקנית. זאת, בניגוד לאירופה, שם נאלץ היהודי מאז המאה ה-18 לבחור אם ברצונו להתבולל ולהפוך לפולני, רוסי או גרמני, או לשמור על זהותו היהודית האורתודוקסית ולגזור על עצמו חיי זר בארצו שלו. חוקרי יהדות טוענים שתנועת הרפורמה ביהדות יכלה להיווצר ואכן נוצרה אך ורק בארצות הברית, שם ניתן היה לשמר את הזהות היהודית ולא להיות מוצא אל מחוץ לכלל. ליהודים לא היה טעם להנהיג תנועת רפורמה בארצות אירופה מהסיבה הפשוטה שגם אחרי השינוי הם לעולם לא היו מתקבלים כחלק אינטגרלי מהחברה.
כך לדוגמה, יום פטריק הקדוש הוא מעין יום חג לאומי כלל-אמריקני, גם עבור אמריקנים שאינם בני מוצא אירי. החברה האמריקנית סבלנית ביותר לדתות של מיעוטים ולמנהגיהם ורואה את הרבגוניות התרבותית כדבר רצוי ומובן מאליו. זאת כל עוד הדת אינה מטיפה כנגד הערכים הבסיסיים ואינה מאיימת להתמסד ולפגוע בהפרדת הדת מהמדינה. יחסי הגומלין בין הדתות למדינה היו בארצות הברית מאז ומעולם יציבים ומוגדרים היטב ולא היוו בסיס לחיכוכים או שסעים בחברה. גם כיום, עם עלייתו של האסלאם הקיצוני, החברה האמריקנית לא שינתה פניה כלפי אזרחיה המוסלמים, קהילה גדולה, מבוססת ומכובדת. על אף המתירנות הרבה המאפשרת את קיומן של כתות קיצוניות, מקרים בודדים של אלימות וגזענות כלפי קבוצות אתניות ומיעוטים מטופלים תמיד בחומרה ואינם נחלת כלל הציבור, הרואה בהן נגע חברתי מאיים.
דינוזאורים
מיון הדינוזאורים
להלן מיון של קבוצות הדינוזאורים השונות. המיון מכיל את הקבוצות העיקריות, אך לא את כל הקבוצות והמשפחות. במאה ה-21 חלו שינויים בשיטת המיון הטקסונומית וסדרות, תת-סדרות, אינפרא-סדרות, על-משפחות ומשפחות דינוזאורים רבות שינו את מעמדן הטקסונומי. הגישה של מיון באמצעות ענפים הפכה במאה ה-21 לנפוצה יותר.
אמריקניזם
הגירה ורב-תרבותיות
כיום, נושא ההגירה נמצא בראש סדר העדיפויות הציבורי והוא מהווה סלע מחלוקת בין פוליטיקאים, היסטוריונים ואסטרטגים. ההגירה הבלתי חוקית לארצות הברית מארצות אמריקה הלטינית ובעיקר ממקסיקו הולכת וגוברת וניסיונותיו של הממשל האמריקני להקטין את ממדי התופעה עולים בתוהו. בספרו האחרון משנת 2004 מזהיר הנטינגטון כי ההגירה ההיספנית, ששונה מגלי ההגירה הקודמים מפאת ממדיה, עלולה לפרק את היציבות החברתית ממנה נהנתה ארצות הברית במאתיים השנים האחרונות ולחלק את אמריקה לשני עמים ולשתי תרבויות, כלשונו. מנגד, טוענים כלכלנים ומומחים רבים אחרים כי ההגירה נחוצה לכלכלה האמריקנית ובלעדיה תיבלם צמיחת התוצר במדינה וארצות הברית תאבד את הובלת הכלכלה העולמית.
דינוזאורים
עידן הדינוזאורים
עידן המזוזואיקון החל לפני כ-252 מיליון שנה. תחילתו של עידן זה בהכחדת פרם-טריאס – הכחדה המונית גדולה, אשר הביאה לסיומו את העידן הקודם, עידן הפלאוזואיקון (הזמן מסוף עידן החיים הראשון, הפרקמבריון, שנמשך עד לפני 542 מיליון שנה ועד ההיכחדות הגדולה האמורה מעלה). עם תחילת עידן המזוזואיקון, אוכלסה היבשה במינים רבים של זוחלים. אף אחד מאלה לא היה דינוזאור.
אמריקניזם
תרבות פופולרית
מאפיינה הבולט ביותר של התרבות האמריקנית הוא ללא ספק הפופולריות שלה. העקרונות הכלכליים עליהם מושתתת ארצות הברית לא מאפשרים סבסוד ממשלתי של מוסדות תרבות, וכתוצאה מכך, בדומה למוסדות הדתיים, על המוסדות התרבותיים בארצות הברית למשוך קהל כדי להתקיים. בניגוד למדינות מערביות אחרות באירופה או כדוגמת ישראל, לא קיימים בארצות הברית תיאטראות, תזמורות, בתי אופרה או תעשיות קולנוע הנהנים מתקציבים ממשלתיים. אלו נאלצים למכור כרטיסים או לגייס תרומות על מנת לשרוד ומוסדות תרבות רבים פונים לטעם ההמונים על-מנת למשוך קהל רב ככל שניתן. בארצות הברית קיימים לא מעט מוסדות תרבות "איכותיים" יותר המכוונים לטעם של האליטה החברתית. אלו פשוט נדירים יותר ומספרם היחסי לעומת המוסדות הפופולריים משקף את היחס באוכלוסייה המביע בהם עניין. בהיעדר סבסוד, מגלגלת הפילנתרופיה כספי עתק במטרה לתמוך במוסדות אלו.
דינוזאורים
עידן הדינוזאורים
שמו של התור הראשון בעידן המזוזואיקון היה תור הטריאס. בזמנו, היה כדור הארץ מקום חם ויבש, באופן כללי. הוא היה יבש בהרבה, יחסית לתור הפרם, שקדם לו. בעלי חיים היו במירוץ להסתגלות לתנאים החדשים. בין קבוצות בעלי החיים הרבות שאכלסו אותה עת את היבשה, בלטו שתיים: סינאפסידה וארכוזאוריה. הראשונים, ששלטו במגוון צורות בעידן הפרם ובתחילת הטריאס, התמעטו עם הזמן, עקב תחרות עם הקבוצה השנייה, הארכוזאוריה. הארכוזאוריה הוכיחה עצמה כקבוצה מאוד מוצלחת, מבחינה אבולוציונית. הם פיתחו מינים רבים, מגוונים בגדלם וצורתם. חלק מהארכוזאורים היותר פרימיטיביים היו גדולים ושוכני מים. קבוצה אחת שלהם, התנינים, שרדה את מבחן הזמן. ארכוזאורים אחרים, דמו לתנינים, אך שכנו על היבשה וצוידו ברגליים ארוכות וחזקות משל קרוביהם המימיים. מהם גם היו קטנים, דו-רגליים. חלק מהאחרונים הפכו לדינוזאורים, שתחילה נבדלו אך מעט (בעיקר במבנה השלד) מאבותיהם. לקראת סוף הטריאס, תפסו הדינוזאורים גומחות אקולוגיות רבות שהיו שייכות לפני כן לסינאפסידה ולארכוזאוריה. סדרת הזאוריסקיה הייתה הראשונה שהתפתחה. התרפודים, הדינוזאורים הטורפים, שמרו תחילה על הצורה הבסיסית שירשו מהארכוזאורים, אך לקראת סוף הטריאס, התפתחו מהם הפרוזאורופודים ארוכי הצוואר, שלא דמו לשום חיה שהתקיימה לפניהם. בשלהי הטריאס התפתחה גם סדרת האורניתיסקיה, ואלה התחילו כאוכלי צמחים דו-רגליים קטנים בעלי מקור בחזית הפה.
אמריקניזם
תרבות פופולרית
הפופולריות של התרבות האמריקנית איננה מוגבלת לתחומי ארצות הברית בלבד. המאה ה-20 התאפיינה בתהליכים תרבותיים כלל עולמיים של גלובליזציה ואמריקניזציה ונראה כי תהליכים אלו רק מתחזקים עם תחילתה של המאה ה-21. תרבותה של ארצות הברית היא ללא ספק התרבות הפופולרית ביותר ברחבי העולם, המייצאת סרטים, סדרות טלוויזיה וכוכבי מוזיקה ובידור הזוכים לפופולריות עצומה במדינות רבות. גם מדינות הסולדות מאמריקה מבחינה פוליטית ומדינות העולם השלישי עוברות בעשורים האחרונים תהליכי "אמריקניזציה" מהירים וסמליה התרבותיים של ארצות הברית הופכים יותר ויותר לנחלתו התרבותית של העולם כולו.
דינוזאורים
עידן הדינוזאורים
התור השני בעידן המזוזואי היה תור היורה. הוא החל לפני כ-201 מיליון שנה, בשינוי אקלים נוסף. כדור הארץ הפך למקום טרופי לח ומיוער. פריחת הדינוזאורים החלה. ביורה הגיעו הזאורופודים לגדלים אליהם לא הגיע אף בעל חיים יבשתי אחר. קבוצת האורניתיסקיה התפתחה והורכבה בעיקר מאוכלי צמחים קטנים וזריזים, לצד דינוזאורים בעלי שריון כגון הסטגוזאורים ואבות האנקילוזאורים. בשלהי היורה שלטו הזאורופודים הענקיים ממשפחות הדיפלודוקיים, הקמרזאוריים והברכיוזאוריים, רבים מהם נתגלו בתצורת מוריסון שבארצות הברית. הזאורופודים הגדולים הגיעו לאורכים של 26 עד למעלה מ-30 מטרים ומשקל של עשרות טונות (הדיפלודוקוס הרזה שקל כ-20 טונות, הסופרזאורוס הארוך שקל כ-35–40 טונות, הברכיוזאורוס הגבוה שקל למעלה מ-40 טונות ומשקלו של האפטוזאורוס המוצק והכבד נע בין 32 ל-73 טונות). בנוסף לדינוזאורים, התפתחו היונקים, מסינפסידים קטנים. היונקים עתידים להישאר קטנים ודמויי עכברים, כמעט עד סוף עידן הדינוזאורים. קרוביהם של הדינוזאורים, הפטרוזאוריה, התפתחו גם הם מארכוזאורים קטנים, אך התמחו בתעופה ולא בריצה דו-רגלית. בעלי חיים מעופפים אחרים שהופיעו בעידן היורה, היו העופות. באותה עת, הם לא היו שונים ממינים אחרים של דינוזאורים בעלי נוצות קטנים. הנוצות, שנועדו תחילה לשמירת חום הגוף ולתצוגה (בחיזור, קרבות וכדומה) איפשרו לקבוצה הזאת לגלוש באוויר. זוחלים רבים, שלא היו דינוזאורים, אכלסו את הימים. רובם המכריע נכחד בסוף עידן המזוזואיקון. צבי הים, שהיו אחת מקבוצות הזוחלים האלה, שרדו.
אמריקניזם
סתירות וקונפליקטים
מרכיביו השונים של הקריד סותרים לעיתים זה את זה והקונפליקטים העולים לדיון הציבורי חופפים במקרים רבים את ההתנגשויות במרכיבי האמריקניזם. כך למשל ניתן למנות התנגשויות הערכים הבאות:
דינוזאורים
עידן הדינוזאורים
התור השלישי במזוזואיקון היה תור הקרטיקון. תחילתו לפני כ-145 מיליון שנה והוא היה הארוך ביותר, אם כי גם האחרון בעידני שלטון הדינוזאורים. אפיונו היה אקלים חם ויבש למחצה, דומה יותר לאקלים של ימינו מאשר לזה של עידן היורה. יערות דלילים, ערבות שיחים וחורש שלטו בנוף. כמו כן, היו מדבריות רבים. אמריקה הצפונית נחלקה לשני חצאים על ידי הים הפנימי המערבי ובחופים שגשגו תנינאי ענק דוגמת הדיינוסוכוס. האורניתיסקיה הגיעה בתקופה זו לשיא גודלה ותפארתה. בשונה מהזאורופודים, ששלטו בין הצמחוניים של תקופת היורה, הדינוזאורים באורניתיסקיה היו מסוגלים ללעוס את מזונם ולהפיק ערך תזונתי גבוה יותר מתוך היערות המדוללים של הקרטיקון. הדינוזאורים מהאורניתיסקיה מעולם לא הגיעו למערך הגדלים של הזאורופודים, אך הפכו למגוונים בהרבה. לרבים מהם היו קרניים ובליטות גרמיות אחרות על ראשם. עם זאת, בתקופה זו חיו הדינוזאורים הגדולים ביותר – זאורופודים מהענף טיטאנוזאוריה שהגיעו לאורכים של למעלה מ-30 מטר ומשקל של 50 עד 100 טונות. בו זמנית, החלו להתפתח תרופודים (דינוזאורים טורפים) שהיו אינטליגנטיים במובהק מהאחרים. נטען כי לולא נכחדו, יכול היה סוג יחיד שלהם (טרודון) להתפתח לדמוי אנוש. התאוריה שהוצגה בשנת 1982 עוררה לעג. בשלהי הקרטיקון שלטו בפאונה של אמריקה הצפונית ומזרח אסיה ההדרוזאוריים והצרטופסים. בגיל הקמפן הגיעו קבוצות אלה לשיא מבחינת מגוון המינים. בגיל האחרון של הקרטיקון, המאסטריכט חלה ירידה גדולה במגוון מיני הדינוזאורים, אך בתקופה זו חיו כמה מבעלי החיים המרשימים ביותר, בהם הטירנוזאורוס רקס האימתני והענק, והטריצרטופס החזק שהיה הדינוזאור הנפוץ ביותר באמריקה הצפונית עד להכחדת קרטיקון-פלאוגן בה נכחדו רוב הדינוזאורים.
אמריקניזם
סתירות וקונפליקטים
על אף הסתירות הללו, טוענים החוקרים, הצליחה החברה האמריקנית לשמור על זהות לאומית יציבה וממושכת ולהטמיע בקרב אזרחיה מידה בלתי מבוטלת של פטריוטיות ואהבת המולדת. מבחינה היסטורית רואים חוקרים רבים את הניסוי הסוציולוגי המכונה ארצות הברית של אמריקה כמוצלח במיוחד. ארצות הברית, מדינה חדשה יחסית בנוף הפוליטי העולמי הצליחה תוך זמן קצר במונחים היסטוריים להתגבר על קשיים רבים, לשמור על העקרונות היסודיים עליהם הוקמה ולהתבסס בצורה דינאמית כמעצמה יחידה, וכמדינה החזקה ביותר בעולם מבחינה צבאית, כלכלית ופוליטית.
דינוזאורים
עידן הדינוזאורים
בסופו של הקרטיקון נשמדו רוב בעלי החיים והצמחים שהיו קיימים. מהדינוזאורים (כולל העופות), היונקים והארכוזאורים, שרדו מינים בודדים. אז החל עידן הקנוזואיקון – "עידן החיים החדשים" – הוא עידן היונקים.
אמריקניזם
אנטי אמריקניזם
כמו לכל תופעה חברתית, גם לרעיונות ולעקרונות שמרכיבים את האמריקניזם קיימים מתנגדים. אנטי אמריקניזם היא תופעה ישנה ששורשיה עוד בימיה הראשונים של אמריקה כקולוניה, עוד לפני שזכתה בעצמאות. אזרחים בריטים רבים ראו במתיישבים שיצאו ליישב את היבשת החדשה לא יותר מחבורת הרפתקנים תמהונית במקרה הטוב ולעיתים אף אזרחים בוגדים, רודפי בצע ומנוונים. כיום משמש המושג אנטי אמריקניזם לתיאור תחושה של התנגדות או עוינות כלפי מִמְשלה, תרבותה או תושביה של ארצות הברית. כשם שהמונח אמריקניזם הוא מורכב ולעיתים מעורפל, גם מטרותיהם של חיצי הביקורת שמפנים אנטי אמריקנים יכולים להיות שונים ומגוונים. רוב רובה של הפעילות והחשיבה האנטי אמריקנית מחוץ לארצות הברית מופנית כיום כנגד הממשל האמריקני ומדיניות החוץ שמנהלת ארצות הברית אולם, גם התרבות ואורח החיים האמריקניים והאופן שבו ארצות הברית מנהלת את כלכלתה נמצאים תחת ביקורת מתמשכת מצד יחידים וממשלות בעולם. תופעת האנטי אמריקניזם התחזקה מאוד בעשורים האחרונים ונמצאת עדיין במגמת התחזקות בעשור הראשון של המאה ה-21.
דינוזאורים
הדינוזאורים ומוצא העופות
אחת התכונות המיוחדות בתרופודים היא שחלק מהם פיתחו הרבה סוגי נוצות מעניינים. לנוצות אלו היו הרבה שימושים כמו בידוד, קישוט ואפילו תעופה. לכל תרופודים היו הרבה מיני נוצות על הגוף ששימשו לשימושים רבים. רוב התרופודים היו מכוסים בכמות כלשהי של נוצות. להתרופודים הגדולים יותר היו פחות נוצות מפני שהם לא הצטרכו בידוד בשל גודל גופם אשר שמר על חום בעצמו. תכונה זו נמצאת גם ביונקים גדולים בני ימינו, למשל פילים, אשר חוסרים בשיער ברוב גופם. לעומת זאת תרופודים גדולים אשר חיו באזורים קרים יותר, היו מכוסים בנוצות רבות יותר כמו היוטירנוס, קרוב המשפחה של הטירנוזאורוס רקס שהיה מכוסה בנוצות פרימוטיביות דמויות פלומה. בתרופודים הקטנים יותר נוצות כיסו את רוב הגוף. נוצותיהם שמרו על חום גופם ושימשו לקישוט. הנוצות של דינוזאורים היו צבעוניות וססגוניות. מספר מאובנים נמצאו בסין אשר אפשרו לחוקרים לשחזר את צבעם של הדינוזאורים.
דינוזאורים קטנים ומנוצים מהקבוצה מנירפטורה הובילו לעופות בני ימינו אשר התפתחו מדינוזאורים קטנים שטיפסו על עצים. עופות לא מאוד מיוחדים בשל יכולתם לעוף, תעופה התפתחה בדינוזאורים הרבה פעמים. לא תמיד הדינוזאורים השתמשו בנוצותיהם ליצירת כנפיים, דינוזאור אחד בשם יי צ'י השתמש בקרום עורו דמוי כנף ועף בעזרתו. תרופודים רבים היו דומים לציפורים לעומת מראם בסרטים.
הכחדת הדינוזאורים
הדינוזאורים חיו בעולם במשך כ-177 מיליון שנה (מ-243 מיליון שנה לפני זמננו ועד כ-66 מיליון שנה לפני זמננו) ונפוצו בכל היבשות שהיו קיימות באותה עת. מכאן שהם היו אחת הקבוצות המוצלחות ביותר על פני האדמה. עובדה העושה את היעלמותם בהכחדת קרטיקון-פלאוגן למסתורית.
הסיבות להכחדת הדינוזאורים
השערות שונות הוצעו לגבי נסיבות הכחדתם של הדינוזאורים. הרווחת שבהן, אשר הועלתה בשנת 1980 על ידי הפיזיקאי לואיס אלוורז ובנו הגאולוג וולטר אלוורז, היא: פגיעת מטאוריט ענק, ככל הנראה שבר של כוכב שביט, בחצי האי יוקטן שבמקסיקו לפני כ-66 מיליון שנה, בסוף תקופת הקרטיקון ותחילת הפלאוגן. הפגיעה גרמה לגל עצום של הדף, חום ואש, ואחריו להעלאת ענן אבק עצום לאוויר, ענן שכיסה את כדור הארץ וחסם את קרני השמש במשך חודשים. להשערה זו תימוכין בגילוי המכתש בקרבת חצי האי יוקטן בשנת 1991 ובמציאת מתכות נדירות הנפוצות באסטרואידים, כגון אירידיום, בשכבות גאולוגיות המתוארכות כסמוך למועד היעלמותם של הדינוזאורים (גבול K-Pg). במחקר של אוניברסיטת אדינבורו שפורסם ב-2014 הגיעו החוקרים למסקנה שהאסטרואיד הוא סיבת ההכחדה "כמעט בוודאות".
בעקבות פגיעת המטאוריט מתו מרבית הצמחים עקב מחסור באור, ותוך זמן קצר רוב היצורים בעלי חילוף החומרים הגבוה, אלו שנזקקו לכמויות גדולות של מזון, מתו מרעב. לעומתם, יצורים בעלי חילוף חומרים נמוך (קרי דם קר, כגון זוחלים) היו מסוגלים לעבור את תקופת החושך הזאת עם מעט מאוד מזון. בעלי חיים שהיו מסוגלים לחרוף, או כאלה בעלי כסות מחממת, היו בעלי סיכוי טוב יותר לשרוד. משנגמרה תקופת החושך, רוב הדינוזאורים נעלמו מהעולם מבלי להותיר צאצאים, יחד עם כ-60% עד 85% מהמינים על כדור הארץ. סביר להניח, כי מלבד העופות, עברו גם כמה דינוזאורים יבשתיים קטנים את המשבר, אך נכחדו מסיבות אחרות תוך מיליונים ספורים של שנים.
השערות נוספות הן:
אי אפשר להתייחס להכחדת הדינוזאורים כאל אירוע מבודד, משום שבו-זמנית הוכחדו בעלי חיים רבים ובהם מינים רבים החיים בים, וכל מי שמבקש לטעון טענה הקשורה להכחדת הדינוזאורים חייב שהיא גם תסביר מדוע נכחדו משפחות שלמות של מיני בעלי חיים ולא רק הדינוזאורים. אנו זקוקים להסבר מתואם של מערכת מאורעות הכוללת את הכחדת הדינוזאורים כאחד מרכיביה. ההסבר המספק היחיד הוא הסבר המטאוריט. כן התגלה כי בתולדות כדור הארץ היו לפחות חמש הכחדות גדולות ועד כמה שהטכנולוגיה מאפשרת, גם באתרים הקשורים אליהם התגלו שרידי אירידיום, המעידים על נפילת גוף גדול מהחלל.
השורדים
בהכחדת קרטיקון-פלאוגן נכחדו רוב הדינוזאורים, כל הפטרוזאורים וכמעט כל הזוחלים הימיים.
החולייתנים ששרדו את ההכחדה כוללים מיני דגים רבים וכרישים, זוחלים קטנים, צבים ותנינאים, העופות (שהיו כאמור צאצאי הדינוזאורים) והיונקים. את ההכחדה שרדו גם חסרי חוליות רבים בהם המדוזות, פרוקי-הרגליים (ובפרט החרקים) והרכיכות.
את מקומם של הדינוזאורים כשליטי היבשה תפסו בהתחלה העופות ומאוחר יותר היונקים. התנינאים המשיכו להיות טורפי-על במקווי מים דוגמת נהרות, אגמים וביצות.
תארוך עידן הדינוזאורים
במשך שנים היה מקובל לתארך את סוף עידן הדינוזאורים בתאריך של 65.5 משל"ז (65.5 מיליון שנה לפני זמננו) אך כיול חדש של שיטות התארוך הרדיומטרי שנעשה ב-2013 שינה אומדן זה ל-66 משל"ז.
גילוי ומחקר של מאובנים
מציאת המאובנים היא עבודה הדורשת מיומנות רבה. תחילה, במקום שבו יש הערכה כי קיימים מאובנים, מסלקים אדמה וסלעים – לרוב עבודה זו נעשית בידי מחפרים ודחפורים (אך פעם נעשתה באמצעים פרימיטיביים יותר), אך כאשר מתחילים להתגלות המאובנים, עוברים לעבוד עם כלים עדינים יותר כגון אתים, מכושים ומקדחים. לאחר שמוציאים את העצמות, לעיתים מתגלה כי חלקן רכות ועשויות להישבר מאוד בקלות. לכן, עוטפים אותן בגבס. לאחר שהגבס מתקשה, מכניסים את העצם לתוך תיבה מרופדת והיא נשלחת היישר למעבדה.
במעבדה מנקים הטכנאים את המאובנים משאריות הסלע שעטף אותם, מבצעים בהן טיפולי שימור ומכינים אותם למחקר. במקביל, בעיקר במעבדות מחקר המסונפות למוזיאונים, יוצרים הטכנאים יציקות מדויקות על פי המאובנים ויציקות אלה משמשות בעיקר לתצוגה מוזיאלית אך גם למחקר, בעיקר מחקר ביומכני.
את המאובנים המקוריים אפשר לחקור במגוון רב של דרכים, כולל מחקר היסטולוגי ובחינת המבנה המיקרוסקופי של העצם באמצעות מיקרוסקופים בעוצמות שונות. צלקות במאובנים מלמדים על מקום וצורת החיבור של השרירים, ובכך מאפשרים להסיק על התנועה של היצור. מאובנים רבים מתעדים גם פציעות, מחלות ופתולוגיות שונות – תכונות שבעבר נחשבו לפוגמות במאובן אך כיום נחשבות לבעלות ערך רב שכן ניתן ללמוד מהן על אורח חייו של היצור.
לפי המאובנים שנמצאו מנסים הפלאונטולוגים, בעזרתם של טכנאי המוזיאון ואמנים פלאונטולוגים לשחזר את השלד השלם של הדינוזאור, לרוב בתנוחה טבעית, ועל פיו גם לשחזר איך הדינוזאור נראה כשהיה בחיים. שלדים מורכבים מוצגים במוזיאוני טבע ואילו איורים וציורים של דינוזאורים מופיעים בפרסומים כתובים לרבות מאמרים מדעיים, מאמרי מדע פופולרי וספרים.
מאובנים של דינוזאורים קטנים מאוד, יכולים להימצא בשלמותם על פני שכבת סלע יחידה. במאובנים כאלה, ניתן לעיתים למצוא גם שרידי נוצות, איברים פנימיים ואף את ארוחתו האחרונה של היצור.
תולדות חקר הדינוזאורים
מאובני דינוזאורים נתגלו ברחבי העולם מאז ראשית התרבות האנושית, אבל הם זוהו כ"דרקונים" או מפלצות אחרות דמויות תנין או נחש ונהפכו לחלק מהתרבות והמיתולוגיה המקומיות.
רק בשנות העשרים של המאה ה-19 זוהו מאובני הדינוזאורים ככאלה. לראשונים שגילו מאובני דינוזאורים ככאלה נחשבים ויליאם בקלנד, כומר ופרופסור לגאולוגיה בריטי, וגדעון מנטל, רופא בריטי שהפך לגאולוג. עם זאת, המאובן הדינוזאורי הראשון שנודע במערב נמצא בבריטניה בשנת 1676. שבר העצם היה חלק מעצם רגל, מקטע שמגיע עד הברך ולכן סווג כשבר עצם של "אדם ענק". המאובן זוהה בשנת 1824 כמגלוזאורוס, לאחר שהחל משנת 1822 נתגלה גם חלק מלסתו של מין זה בבריטניה ובשנת 1824 שלד שלם יותר. בינתיים גילו גדעון מנטל ואשתו שלד ראשון של איגואנודון במכרה פחם, שחלק ניכר מעצמותיו נשתמרו.
ריצ'רד אוון הוא שטבע את שמם, בשנת 1842 (פירוש השם ביוונית עתיקה: 'לטאות-אימים' אך הכוונה של אואן הייתה 'זוחלים גדולים באופן מעורר אימה'). אואן תרם רבות לעניין המדעי והתרבותי בדינוזאורים, ובין השאר יזם הצבת פסלי דינוזאורים בגודל טבעי (כפי שחשב בזמנו שהם נראו, אך היום אנו יודעים ששחזורים אלה היו שגויים מאוד) בגני התערוכה הגדולה וארמון הבדולח.
הפלאונטולוגיה בארצות הברית של המחצית השנייה של המאה ה-19 התאפיינה במירוץ קדחתני בין פלאונטולוגים וציידי מאובנים על גילוי כמה שיותר מיני דינוזאורים חדשים. בולטת במיוחד הייתה "מלחמת העצמות" בין עותניאל צ'ארלס מארש ואדוארד דרינקר קופ שהתפתחה ליריבות מרה. המירוץ אחר מינים חדשים גרם לשניהם לעשות שגיאות מדעיות ואתיות. עם זאת, היריבות ביניהם תרמה לגילוי מינים רבים של דינוזאורים, בהם הדינוזאורים המפורסמים ביותר כגון האפטוזאורוס הגדול (שנודע גם כברונטוזאורוס במשך שנים רבות), האלוזאורוס הטורף, הסטגוזאורוס בעל הלוחיות המוזרות והטריצרטופס שהיה המצליח ביותר במשפחה המגוונת של הדינוזאורים בעלי הקרניים. מבין ציידי המאובנים הנודעים של התקופה נמנו ג'ון בל האטצ'ר, משפחת שטרנברג (צ'ארלס הזליוס שטרנברג ובניו ג'ורג' פ. שטרנברג, צ'ארלס מורטרם שטרנברג ולוי שטרנברג) וברנום בראון.
בשנות ה-20 של המאה ה-20 יצאו מספר משלחות מחקר למדבר גובי שבסין ומונגוליה וגילו מיני מספר דינוזאורים חדשים בהם הפרוטוצרטופס, הפסיטקוזאורוס, האובירפטור והוולוצירפטור. חקר הדינוזאורים בסין העממית החל רק בשנת 1972 כאשר מדען מקומי החל לקנות בכסף שלדי "דרקונים" שנחפרו על ידי מקומיים. במשך אלפי שנים היו "שיני דרקונים" ו"עצמות דרקונים" חלק מהתרבות המקומית ורכיב ברפואה הסינית. השלדים נטחנו כדי לעשות מהם שיקויים. אחרי שהחל המדען במחקריו הודבק השם "קונגלונג" בסינית ל"דינוזאורוס", כאשר "לונג" משמעו "דרקון" בסינית. בשנת 1979 נפתח מוזיאון הדינוזאורים הראשון בסין. נתגלו אתרים מלאי מאובנים בזיגונג ובדאשאנפו, והחל משנת 1996 החלו להתגלות בהילונגג'יאנג שרידיהם של לפחות 4 מיני דינוזאורים מנוצים שמגילוים השתכנעו המדענים באופן סופי באשר למוצאם הדינוזאורי של העופות, ולא נזקקו להתייחס בעניין זה רק אל ארכאופטריקס שכל מאובניו נתגלו בגרמניה. התברר שדינוזאורים מנוצים היו יותר נפוצים מהמשוער קודם לכן.
במשך שנים נחשבו הדינוזאורים ליצורים מגושמים בעלי "דם קר" שרוב הזמן רבצו בשמש חסרי מעשה. דבר זה השתנה בסוף שנות ה-60 של המאה ה-20 בעקבות התגלית של הדיינוניכוס – דינוזאור טורף קטן-בינוני שלא היה ספק לגביו שניהל אורח חיים פעלתני והיה מסוגל לריצה מהירה וטריפה פעילה, וככל הנראה היה בעל "דם חם". את נקודת המבט המהפכנית הזו קידם הפלאונטולוג המפורסם רוברט "בוב" בקר (Bakker). הוא פרסם את מאמרו הראשון בנושא זה ב-1968. הוא היה מבין הראשונים שטענו שהדינוזאורים היו אנדותרמיים (בעלי דם חם) במאמר "Dinosaur Renaissance" שפורסם באפריל 1975 בסיינטיפיק אמריקן. מאמר זה הוביל לתקופת "רנסאנס הדינוזאורים" בפלאונטולוגיה. עבודתו החשובה "The Dinosaur Heresies" פורסמה ב-1986.
בשנות ה-90 של המאה ה-20 נתגלו דינוזאורים רבים באמריקה הדרומית ובעיקר בפטגוניה שבארגנטינה. הם כללו טורפים ענקיים כמו הגיגאנוטוזאורוס והמפוזאורוס וטיטאנוזאורים ענקיים ביותר כמו הארגנטינוזאורוס והפוארטזאורוס שהגיעו לממדי ענק של 30–40 מטר ומשקל של 50–100 טון. לצידם נתגלו גם כמה מהדינוזאורים מן המוקדמים ביותר, שחיו לפני כ-240–230 מיליון שנה לפני זמננו. חוקרים בפטגוניה שבדרום ארגנטינה גילו במאי 2014 מאובן בן 90 מיליון שנים של הדינוזאור שככל הנראה הוא אחד הגדולים ביותר שנמצאו. ב-2017 הוא תואר מדעית וקיבל את השם פטגוטיטאן. הוא היה לזאורופוד מהענף טיטאנוזאוריה. לפי הערכות ראשוניות משקלו היה 77 טונות, אורכו כ-40 מטרים וגובהו כ-20 מטר, אך במאמר שבו הוגדר מדעית קטנו ההערכות במקצת ל- ומשקל של 69 טון מטרי. הערכות אלו מציבות אותו כקטן במקצת מארגנטינוזאורוס אך באותו סדר גודל.
במאה ה-21 נתגלו בסין מינים רבים של דינוזאורים מנוצים שנשתמרו היטב בתוך חול דק. גילויים אלה הובילו להשערה שמינים רבים של תרופודים שתוארו בעבר כבעלי עור קשקשים היו גם הם מכוסים בפלומת נוצות, וביניהם נכלל כנראה גם הטירנוזאורוס הגדול והאימתני. בעשור השני של המאה ה-21 זה גילו הפלאונטולוגים שרידים של פיגמנטים ומלנוזומים (צבענים ביולוגיים) במאובני דינוזאורים, דבר שאפשר להם לשחזר את הצבע של חלק ממיני הדינוזאורים בעת שהיו בחיים.
מאז נמצאו מאובנים של מינים רבים מאורך של 20 ס"מ עד 40 מטר וההערכה היא כי מדובר בכמה מאות סוגים שונים של דינוזאורים שהתקיימו בעבר. חקר הדינוזאורים הוא רב תחומי ומשתתפים בו מדענים מדיסציפלינות שונות (פלאונטולוגים, גאולוגים וביולוגים בין השאר). נתגלו קרוב ל-900 מיני דינוזאורים. רוב המינים נקבעו על סמך מציאת עצם יחידה, או עצמות בודדות. השוואה של העצמות, לעצמות מינים אחרים, ששלדם שלם יותר, מאפשרת לקבוע את שיוכו המיוני של הדינוזאור וכן את שחזור (אם כי לא תמיד באופן מדויק) מראהו של הדינוזאור. ברוב המינים של הזאורופודים התגלו רק שלדים חלקיים, בין הזאורופודים הגדולים שידועים משלד שלם יחסית נכללים ג'ירפטיטאן, סופרזאורוס, פוטאלונגקוזאורוס ודרדנוטוס. מאובנים של דינוזאורים, העתקים של שלדים או דגמים משוערים שלהם מוצגים לקהל הרחב במוזיאונים רבים וספרים ותסריטים רבים חוברו אודותיהם.
ב-2017 פרסמו ד"ר דייוויד ב. נורמן, מתיו בארון ופול בארט מאמר ב-Nature שמציע תזה חדשה לחלוקה הטקסונומית-סיסטמטית-פילוגנטית של הדינוזאורים. לפי תזה זו, תת-הסדרה תרופודה איננה נכללת עוד ב-Saurischia (בעלי אגן דמוי לטאה), סדרה שכוללת כעת רק את ההררזאורוס ודמויי זאורופודים (Sauropodomorpha) הכוללים את הזאורופודים. במקום, התרופודה וסדרת ה-Ornithischia (בעלי אגן דמוי עוף) מאוחדים לסדרה חדשה Ornithoscelida (אורניתוסקלידה). אם הצעה זו תתקבל בקרב הקהילה המדעית היא תהווה שינוי משמעותי בחקר הפילוגנטיקה של הדינוזאורים.
רוב המאובנים שנתגלו כללו רק שלדים מאובנים ולעיתים טביעות עור ונוצות מאובנות. עם זאת, נטען שבכמה מאובנים שרדו גם רקמות רכות וחומרים אורגניים. אחד מהם כלל פיסת עור באורך של 6 ס"מ של עובר דינוזאורי בתוך ביצתו.
בדצמבר 2021, פורסם מחקר משותף לצוות מומחים מאוניברסיטת סין למדעי הגאוגרפיה בבייג'ינג ומאוניברסיטת ברמינגהם, שנמצאו שרידי ביצת דינוזאור בגאנג'ואו, עיר במחוז ג'יאנגשי שבדרום סין. על פי ההערכות הביצה הוטלה לפני כ-72 מילון שנה, ובה מאובן שלם באורך של כ-27 ס"מ מהראש ועד הזנב.
בתרבות
גודלם הכביר של הדינוזאורים והמסתורין שאפף את דבר היעלמותם מן העולם כבש את דמיונם של בני כל התרבויות בכל הגילאים. כבר במאה ה-19, עסקו ספרים רבים ותערוכות באירופה ביצורים אלו. מאז נעשו ניסיונות רבים לשיחזור מראה הדינוזאורים באמצעות ציור ופיסול. בבריטניה, הפלאונטולוג ריצ'רד אוון היה מראשוני וחשובי מגלי הדינוזאורים ומשחזריהם. תחת הדרכתו הוצבו פסלי דינוזאורים גדולים ברחבי מתחם התערוכה הגדולה בשנת 1851. אחד מאירועי יחסי הציבור שיזם כללו ארוחת ערב של אח"מים בתוך פסל ענק של איגואנודון (ששוחזר לפי איך שאואן חשב שנראה, כיום יודעים ששחזור זה שגוי).
סר ארתור קונאן דויל הוא המפורסם בסופרים שכתבו על דינוזאורים. בספרו "העולם שאבד" הוא תיאר מקום מבודד על פני כדור הארץ, בו יצורים רבים (ביניהם גם דינוזאורים) שרדו היכחדות והגיעו לימי האדם. המקום שתיאר היה בדיוני, אך הספר ורעיונותיו הציתו את דמיונם של בני דור שלם וכן המושג "עולם אבוד" נכנס לשפה העולמית כמונח למקום שחמק מפגעי הזמן.
מייקל קרייטון הוא סופר מודרני שהחדיר בציבור עניין מחודש בעולם הדינוזאורים. בספרו "פארק היורה" שיצא ב-1989, תיאר קרייטון אי שאוכלס באופן מלאכותי על ידי דינוזאורים. אלה נוצרו בטכנולוגיה של שיבוט והנדסה גנטית, כאשר את המקור לחומר הגנטי סיפקו תאי דם של דינוזאורים, שנמצאו בקיבותיהם של חרקים משומרים בענבר מהתקופה המזוזואית. האפשרות לשבּט דינוזאורים, לכאורה, גרמה לסערה רבה בציבור.
סרט הקולנוע "פארק היורה" שהתבסס על הספר ויצא בשנת 1993, הפיץ את הרעיון לקהל רחב אף יותר. אך הוא גם הציג לראשונה שחזורים אמינים של מיני דינוזאורים רבים, שנוצרו באנימטרוניקה ובגרפיקה ממוחשבת ונראו מציאותיים כאילו צולמו במציאות. הצלחתו של סרט זה וסרטי קולנוע אחרים שהציגו את הדינוזאורים בצורה זו, הפכו אותם בתודעת הקהל ליותר מציאותיים מבעלי חיים אחרים בני זמננו, שאינם זוכים לכיסוי תקשורתי דומה. לספר ההמשך של פארק היורה קרא קרייטון "העולם האבוד", כמחווה לספרו של קונאן דויל. ב-2015 יצא לאקרנים הסרט "עולם היורה" שהפך תוך זמן קצר לשובר קופות והסרט השלישי הרווחי ביותר בכל הזמנים.
נושא פופולרי מיוחד בקשר לדינוזאורים, בייחוד בספרי ילדים על דינוזאורים ותוכניות טלוויזיה, הוא "דו-קרב הענקים" בין הטריצרטופס הצמחוני, החמוש בקרניים ארוכות וחדות, לטירנוזאורוס רקס האימתני, הטורף הגדול ביותר באמריקה הצפונית. ב-1942 צייר צ'ארלס נייט ציור גדול ומפורסם המתאר עימות בין השניים במוזיאון פילד להיסטוריה של הטבע (FMNH) בשיקגו עבור נשיונל ג'יאוגרפיק. ציור זה טבע את חותמו בתרבות וקיבע את מעמדם של הטריצרטופס והטירנוזאורוס רקס כאויבים קלאסיים. הפלאונטולוג בוב בקר (Bob Bakker) אמר על היריבות בין שני הדינוזאורים: "שום קרב בין טורף לטרף היה כה דרמטי. זה ראוי ששני גיבורים ענקיים אלה חיו את היריבות הקו-אבולוציונית ביניהם עד סוף הימים האחרונים של הפרק האחרון בעידן הדינוזאורים". הפלאונטולוג ד"ר תומאס ר. הולץ הבן (מומחה לטירנוזאוריים וכותב ספרי מדע פופולרי על דינוזאורים) אמר ש"העימות בין טירנוזאורוס לטריצרטופס היה כנראה אחד הקרבות הגדולים ביותר שהיו בטבע" ותיאר את הטריצרטופס כבעל-חיים שמייצג את מה שקורה שמתפתח משהו שיכול לעמוד בפני העוצמה של הטירנוזאורוס רקס. מאז ניסו סרטי קולנוע, סדרות טלוויזיה ותוכניות מדע פופולרי לשחזר את הקרבות האדירים שאולי התרחשו בין השניים. הפלאונטולוג פיטר דודסון מעריך שהיתרון בדו-קרב בין טריצרטופס בוגר לטירנוזאורוס רקס או כל טורף אחר, נטה בבירור לטובת הטריצרטופס – שקרניו הארוכות יכלו בקלות לפצוע קשה ואף להרוג כל טורף שאיים עליו. כדי להמחיש נקודה זו מעוטר הספר של דודסון – "The Horned Dinosaurs" – בציור מאת הצייר ויין בארלו בו טריצרטופס הורידוס עוזב את זירת הקרב מנצח אחרי ששיפד למוות בקרניו טירנוזאורוס רקס.
כיום יש תערוכות דינוזאורים שמציגות שחזורים של הדינוזאורים בגודל טבעי (או כמעט טבעי) עם אפקטים של אורות, תנועה וקול. דגמים אלה מבוססים על בובות ענק אנימטרוניות ברמת דיוק ומהימנות מדעית משתנה. תערוכות אלה מיועדות בעיקר לילדים.
שרידים בישראל
במהלך בניה ביישוב בית זית התגלו בשכבת סלע עקבות דינוזאורים – שנחשבו היחידים בישראל, עד למציאתם של שרידים נוספים. מדובר קרוב לוודאי בעקבות של דינוזאורים מסוג סטרוטיומימוס ואלפרוזאורוס.
בשנת 1993 התגלה במכרה פוספטים בסמוך להר צין גולגולת וחוליות צוואר של מוזאזאורוס.
על פי כתב העת Historical Biology שפורסם ב-2022, דווח כי בחצר בית בעיר נמצאו מאובני עקבות של דינוזאורים על פני משטח סלע גיר, אשר שקע במהלך תקופת הקרטיקון התחתון (Early Cretaceous), בקרקעית ים רדוד לפני כ-100 עד 110 מיליוני שנים.
ויקטוריה הצעירה
ויקטוריה הצעירה (באנגלית: The Young Victoria) הוא סרט דרמה תקופתית בריטי-אמריקאי משנת 2009. ז'אן-מארק ואלה ביים וג'וליאן פלוז כתב את התסריט המבוסס על שנות שלטונה הראשונות של המלכה ויקטוריה ונישואיה עם אלברט, נסיך סקסה-קובורג-גותה. את הסרט הפיקו גרהם קינג, מרטין סקורסזה, שרה פרגוסון וטימותי הדינגטון. מככבים בסרט אמילי בלאנט, רופרט פרנד, פול בטאני, מירנדה ריצ'רדסון, הארייט וולטר, מארק סטרונג וג'ים ברודבנט יחד עם אנסמבל גדול של שחקנים.
הסרט יצא לאקרנים בממלכה המאוחדת בחברת ההפצה Momentum Pictures ב-6 במרץ 2009. בארצות הברית הפיצה חברת Sony Pictures Worldwide Acquisitions Group את הסרט לבתי הקולנוע ב-18 בדצמבר 2009. הביקורות היו חיוביות ברובן, והסרט קיבל באתר Rotten Tomatoes ציון של 76% המבוסס על 139 סקירות. הסרט היה מועמד לשלושה פרסי אוסקר, וזכה בפרס אוסקר לעיצוב התלבושות הטוב ביותר. הסרט זכה גם בפרס באפט"א לקולנוע לאיפור ועיצוב שיער הטוב ביותר, ולפרס עיצוב התלבושות הטוב ביותר.
תקציר עלילה
הנסיכה ויקטוריה מקנט היא יורשת העצר לכס המלכות בשנים האחרונות של שלטונו של דודה המלך ויליאם הרביעי, והיא כפופה לתככים פוליטיים וניסיונות להשיג השפעה עליה. בצד אחד נמצאים אמה הדוכסית מקנט והיועץ שלה, סר ג'ון קונרוי, שמנסים לאלץ את ויקטוריה לחתום על מסמך שמצהיר על אמה כעוצרת, וייתן בידיהם את השלטון.
במסיבת יום ההולדת של המלך בטירת וינדזור, המלך מצהיר על רצונו להיות קרוב יותר לוויקטוריה והוא מעליב את אמה. כשהמלך מגדיל את הקצבה של ויקטוריה, מתנגד לכך קונרוי, שמכניע אותה פיזית לעיני אמה, מה שמגביר את האיבה ביניהם. המלך שולח את ראש הממשלה הלורד מלבורן כדי שייעץ לה. ויקטוריה מסכימה למנות אותו למזכיר האישי שלה, והוא ממנה עבורה בנות לוויה ממשפחות הקשורות אליו מבחינה פוליטית.
המלך ויליאם מת אחרי יום הולדתה ה-18 של ויקטוריה, ונמנע הצורך בעוצרות. אחרי כן, ויקטוריה מתחילה להפעיל את עצמאותה, היא עוברת לישון בחדר משלה, מסלקת את קונרוי ממשק ביתה והוא לא מוזמן לטקס ההכתרה. בישיבה הראשונה של המועצה המלכותית היא מכריזה ש"אני מתכוונת להקדיש את חיי לשירותם של ארצי ושל בני עמי". ויקטוריה עוברת לארמון בקינגהאם שהושלם לא מזמן. דודתה המלכה אדלייד מייעצת לה לא לתת אמון כה רב בלורד מלבורן. אלברט מגיע לאנגליה כדי לבלות זמן עם ויקטוריה. הקשר ביניהם מתהדק, הם רוקדים יחד בנשף לאחר ההכתרה, ואחר כך דנים במצבם של העניים. אלברט רומז לקידום היחסים ביניהם, אבל ויקטוריה מגלה התנגדות והוא עוזב.