cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פוסום זנב-טבעת מערבי
פעילות וקינון
הפוסום חי בטריטוריה שגודלה 4.5-0.1 דונם, והוא מסמן אותה באמצעות בלוטות ריח. טריטוריות הנקבות חופפות זו לזו ולטריטוריית זכר אחד. הפוסום יושן בקן בגפו, והאינטראקציה החברתית מרחשת בעיקר בלילה. דומיננטיות הזוויגים תלויה במזון: כאשר יש מזון בשפע הנקבות דומיננטיות יותר ולהפך כאשר המזון מצומצם. איכון מזון ירודה מובילה ליחס מין מוטה כלפי הזכרים, ויש עליה כללית בתמותת המין כתוצאה מטריפה בשל כושר גופני ירוד שהופך אותו לפגיע. הטורפים העיקריים כיום של הפוסום המערבי הם חתול הבית והשועל האדום, שניהם מינים פולשים שהובאו על ידי האדם ליבשת.
שימוש בגשר מלאכותי
הרגלו של הפוסום לרדת לאדמה על מנת לחצות אזור פתוח או כביש בדרכו לכיס עצים אחר, הוביל למקרי מוות רבים כתוצאה מדריסה. בניסיון לבדוק כיצד ניתן להתמודד עם בעיה זאת, רשויות השימור האוסטרליות בנו גשר חבלים גבוה מעל אזור חצייה מועד בסמוך לעיר בולסטון. הפוסומים חקרו את הגשר בעודו בבנייה, ועברו דרכו לראשונה כחודש לאחר השלמתו. במהלך התקופה שבה נחקר השימוש שלהם בגשר, הפוסומים חצו אותו עד 9 פעמים מדי לילה (להוציא כאשר מזג האוויר או אור הירח עיכבו את תנועתם שאז הם חצו בתדירות נמוכה יותר), והשימוש בגשר אומץ גם על ידי הגורים לאחר שעזבו את אימם.
ההצלחה של גשר החבלים בתור חלופה לחציית כבישים הייתה גדולה ומהירה מהצפוי בהשוואה לתוכניות דומות עבור מיני פוסום אחרים, ורשויות השימור הגיעו למסקנה שניתן להשתמש בגשרים הללו כאמצעי להפחתת קטל הפוסומים בכבישים ופיצול אוכלוסיות.
תזונה
התזונה של הפוסום המערבי כוללת עלים, עשבים, פירות ופרחים של מגוון צמחים. העצים המועדפים עליו הם אקליפטוס ג'ראח (Eucalyptus marginata), קורימביה קלופילה (Corymbia calophylla) הקרויה גם מארי, ובפרט מנטה בוכה (Agonis flexuosa) שאיכותה גבוהה יותר כאשר היער לא חשוף לשריפות גדולות. העלווה של המנטה מכילה ריכוז גבוה של חנקן וריכוז נמוך של טאנינים רעילים לעומת עצי האקליפטוס ולכן היא מועדפת במיוחד על הפוסום. עלים צעירים מבוקשים יותר מעלים בוגרים, בשל תכולת ליגנין נמוכה.
שלושת מיני הצמחים הנזכרים (מנטה, ג'ארח ומארי) מהווים 95-90% מתזונת הפוסום, וכשהם אינם זמינים, הפוסום יעבור לשיטה כחלחלה, שיטה חופית, מספר מינים של הדס דבשי, קלותמנוס בקבוקי, ספירידיום, פעמונית אוסטרלית, אלביזיה משבלת, זלזלת מצויה והרדנברגיה תילתנית. בסביבה עירונית, הפוסום נכנס לעיתים קרובות לגינות וצורך עלים של שיחי ורדים ושלל פרחים ופירות.
בנוסף למזון הצמחי, הפוסום המערבי הוא קופרופגי שניזון מצואתו; תכונה זו מאפשרת לו לעכל מחדש את חלקיקי הצמחים שלא התעכלו בפעם הראשונה, מגדילה את צריכת החומרים המזינים (כדורי הצואה המעורבים במזון צמחי עשירים בחנקן), מסייעת לעיכול הכללי במעי הגס באמצעות החיידקים בצואה ומאפשרת לפוסום לחסוך בנוזלים. במזג אוויר קריר, הפוסום מסוגל לקבל את מרבית הלחות ממזונו, אך במזג אוויר חם הוא זקוק לשתיית מים מפעם לפעם.
מחזור חיים
עונות הרבייה וההמלטה מתרחשות בעיקר בחורף (אפריל-מאי, ספטמבר-נובמבר), ולאחר תקופת היריון קצרה של שבועיים-שלושה, הפוסומית ממליטה צאצא יחיד (לעיתים נדירות תאומים) שמבלה בכיס שלה במשך שלושה חודשים. בתום תקופה זאת, הגור שמשקלו כ-125 גרם עוזב את הכיס ועובר לרכב על גב אימו, והוא ממשיך לינוק ממנה עד הגיעו למשקל 550 גרם בגיל 6–7 חודשים. שני הזוויגים מגיעים לבגרות בגיל שנה ואז עוזבים את המקום שבו נולדו.
תוחלת החיים של פוסום הטבעת המערבי עד 4 שנים באזור יער ג'ראח ועד 6 שנים במישור חוף הברבור; נקבה שחיה בשבי האריכה ימים עד לגיל 9 שנים.
מצב
מתוך טווח התפוצה של פוסום הטבעת המערבי, שטח התפוסה הנוכחי הוא 500 קמ"ר בלבד, ומפוצל לאוכלוסיות קטנות שחוות ירידה מתמשכת במספרים, מאוימות על ידי מזג אוויר יבש, התפתחות עירונית, משטרי אש לא הולמים וטריפה על ידי חתולים או שועלים. כדוגמה למצבו הרעוע של הפוסום, ניתן להביא את האוכלוסייה הגדולה ביותר של המין באזור וורן עילית, שחוותה ירידה דרסטית בשיעור של 99-95% בין 1998 ל-2009 (מ-11,000 פרטים לשפל של 100 בלבד). שאר האוכלוסיות שנותרו באזורי החוף, חוו גם הן ירידה בשיעור של 80% בעשור הראשונה של המאה ה-21. בהנחה שכמות המשקעים בדרום-מערב אוסטרליה תמשיך להידרדר והפיתוח העירוני יתפשט הלאה לאורך החופים, אין זה מן הנמנע שאוכלוסיית הפוסום תמשיך לרדת. הנתונים הללו, הובילו את הרשימה האדומה של IUCN לסווג את פוסום הטבעת המערבי במצב השימור סכנת הכחדה חמורה (CR).
איומים
האיומים הנוכחיים על פוסום הטבעת המערבי רבים ומגוונים, וחלקם קשורים זה לזה. ניתן לחלק אותם לשלוש קטגוריות עיקריות:
שימור
פוסום הטבעת המערבי נמצא באזורים מוגנים רבים, אך לא כולם מגינים עליו ממכלול האיומים הנזכרים. השבות לטבע לפארקים לאומיים נעשו מספר פעמים אולם נכשלו ברוב המקרים בגלל מזג האוויר או מינים פולשים. חריג בהקשר זה הוא מקלט חיות הבר קרקמיה על רכס דרלינג ליד פרת', שבו יש אוכלוסייה של 50 פוסומים שמוגנת מפני מינים פולשים באמצעות גדר וחיה לצד כיסאים מאוימים אחרים דוגמת בטונג זנב-מברשת, וולבי טמר, נומבט, קואקה ובנדיקוט חום דרומי. המקלט מנוהל על ידי הארגון לשימור חיות הבר האוסטרליות. לכידה או החזקה של הפוסום אינה חוקית.
אומדן עולמי
האוכלוסייה העולמית של פוסום הטבעת המערבי נאמדת בכ-3,400 פרטים לשנת 2015. ההתפלגות לפי אזורים היא כדלהלן:
Kiss Land (שיר)
Kiss Land הוא סינגל של הזמר הקנדי דה ויקנד, מתוך אלבום הבכורה שלו, Kiss Land. השיר יצא לאור ב-17 במאי 2013 על ידי חברות התקליטים XO וריפבליק רקורדס, כסינגל הראשון מתוך האלבום. עם צאתו, זכה השיר לשבחי הביקורת מצד מבקרי המוזיקה, שהעריכו את התקדמותו של דה ויקנד מיצירותיו הקודמות. ב-25 ביוני 2013, חודש לאחר צאתו, יצא הווידאו קליפ של השיר, בו משתתפת השחקניות לונדון קייז, אספיקיה נואר ובוני רוטן. הקליפ הוא קליפ NSFW, ופורסמה לו גם גרסה מצונזרת.
רקע והרכב
בשנת 2011, דה ויקנד הוציא את המיקסטייפים House of Balloons, Thursday ו-Echoes of Silence לשבחי המבקרים. בשנה שלאחר מכן, הוציא את אלבום האוסף Trilogy, שהכיל את הפרויקטים הקודמים שלו עם שלוש רצועות בונוס נוספות. דה ויקנד החל לעבוד על אלבום הבכורה שלו, Kiss Land, בשנת 2013; הוא חשף את שם האלבום ועטיפתו ב-17 במרץ.
השיר הופק על ידי סילקי ג'ונסון, הידוע בעבודתו הקודמת עם אייסאפ מוב וליל בי, בו המחצית הראשונה של השיר היא תכונה נוספת לשיר אחר שהפיק לראשונה עבור מיין אטרקיונז בשם "Nothin' Gonna Change", מתוך המיקסטייפ 808s & Dark Grapes II משנת 2011. "Kiss Land" יצא לחנות האייטונס ב-17 במאי 2013 ונמשך שבע דקות ושלושים ושש שניות, והוא מכיל דגימה של השיר "La Ritournelle" של המוזיקאי הצרפתי סבסטיאן טליאר. השיר הופק על ידי דני-בוי-סטיילס, דה ויקנד עצמו וג'ייסון "דה-הילה" קווינוויל. הוא מחולק לשתי מנות מוזיקליות; החלק הראשון דן בנושאי מין, ואילו החלק השני עוסק בנושאי האלכוהוליזם.
ביקורת
עם צאתו, "Kiss Land" זכה לשבחים נרחבים מצד מבקרי המוזיקה. לורן נוסטרו מ-Complex החמיא לצמיחתו של דה ויקנד כאמן וציין כי הוא "מעדן" ללא הרף את "האסתטיקה המוגדרת" שלו, וציין כי הרצועה "מתגאה בגשר". בריטני לואיס מ-Global Grind תיאר את השיר כ"מהפנט", ואילו קרל וויליוט מ-Idolator חשב שהשימוש בצווחת אישה מביא "דבר לוטריו מרושע לגבהים חדשים ומופרכים". רוב מרקמן מ-MTV News הרגיש כי "Kiss Land" חולק מבנה דומה לרצועות הקודמות של דה ויקנד, אך גם הציע שהמהדורה הקרובה של Kiss Land תחשוף "הרבה יותר על איש המסתורין של המוזיקה".
VH1 India העניק ל-"Kiss Land" ציון של 7/10 וציין אותו כ"צניחה רציפה מרשימה בגאות המסתורית של דה ויקנד, אבל כפי שהוא עצמו מזכיר לנו כל כך באומץ, אין מה להתייחס אליו, ואולי כבר הרחבנו את הזמנתינו".
פורמולה 2 עונת 2023
עונת 2023 בפורמולה 2 היא העונה השביעית של אליפות הפורמולה 2 המאורגנת על ידי הפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA). קטגוריית מרוצי הפורמולה 2 מדורגת כרמה השנייה של מרוצי מכוניות גלגל-פתוח אחרי הפורמולה 1 בהתאם לתוכנית השלבים הגלובלית. אירועי האליפות התנהלו במקביל לאירועים נבחרים של הקטגוריה הבכירה.
שיטת הניקוד
הנקודות ניתנות לעשרת הנהגים המהירים במרוץ המלא ולשמונת הנהגים המהירים במרוץ הספרינט. שתי נקודות נוספות ניתנות לנהג המזנק מהפול פוזישן במרוץ המלא. נקודה נוספת מוענקות לנהג שקובע את זמן ההקפה המהירה בכל אחד משני המרוצים, בתנאי שסיים באחד מעשרת המקומות הראשונים.
הזינוק למרוץ הספרינט נקבע בהתאם לסדר הסיום של מרוץ הפתיחה, כאשר שמונה המקומות הראשונים נקבעים בסדר הפוך לתוצאות שמונה הנהגים הראשונים במרוץ הפתיחה, כך שנהג שהגיע למקום שמיני במרוץ הפתיחה יזנק מהמקום הראשון במרוץ הספרינט. לא מוענקות נקודות נוספות על זינוק מהפול פוזישן במרוץ זה.
פסיכולוגיה חברתית
פְּסִיכוֹלוֹגְיָה חֶבְרָתִית (מאנגלית: Social Psychology) היא תחום מחקר ויישום במסגרתו נחקרת השפעת הזולת (יחידים וקבוצות) על מחשבותיו, הרגשותיו, והתנהגותו של הפרט.
ככלל, הפסיכולוגיה החברתית מיישמת מונחים וממצאים מתחום הסוציולוגיה, יותר מכל תחום פסיכולוגי אחר.
תחומי עיסוק
תחומי הפסיכולוגיה החברתית הם רבים, ובהם: השפעת הסביבה החברתית, תפקוד האדם בקבוצה, גיבוש עמדות ושינוין, הערכה עצמית, קשרים בין-אישיים כמו אהבה רומנטית ועוד.
היא נוגעת גם בתחומים כמו פרסום וישנם פסיכולוגים חברתיים המייעצים למשרדי פרסום.
פסיכולוגיה חברתית שונה מתחומי מחקר אחרים כמו אנתרופולוגיה או סוציולוגיה מפני שהיא מתמקדת בפרט ומחויבת לרוב למחקר שמבוסס על ניסויים אמפריים.
השפעת הפסיכולוגיה הקוגניטיבית
הפסיכולוגיה החברתית המודרנית הושפעה רבות מן הפסיכולוגיה הקוגניטיבית. לפי גישה זו הצורה בה אדם מפרש את הסיטואציה החברתית והמחשבות שמתעוררות באדם בסיטואציה זו יקבעו את אופן פעולתו: האדם הוא מעין "מדען" אשר חוקר את סביבתו החברתית ומנסה להבין אותה על ידי ייחוס סיבות להתנהגויות הזולת, ואף לעיתים ייחוס סיבות להתנהגויותיו שלו עצמו.
לימודי התחום
פסיכולוגיה חברתית איננה נלמדת כתואר ראשון בדרך כלל, אלא כתואר שני. מי שהשלים תואר ראשון בפסיכולוגיה או בתחום קרוב יכול להגיש מועמדות ללימודי פסיכולוגיה חברתית (אם מדובר בתחום קרוב סביר שיידרשו קורסי השלמה).
מחקר
פסיכולוגיה חברתית עוסקת במחקר מדעי של מחשבות, תחושות והתנהגויות של פרטים במסגרות חברתיות שונות. המחקר עוסק באיסוף נתונים אמפיריים והבנה של תהליכי השפעה הדדיים ומתמשכים בין הפרטים בחברה. נחקרת גם השפעתם של אנשים אחרים על ההתנהגות גם כאשר הם אינם נוכחים באופן פיזי.
חוקרים בולטים בתחום: לאון פסטינגר, סטנלי מילגרם, סולומון אש, דריל בם.
ניסויים מפורסמים: ניסוי הכלא של זימברדו, הניסוי של מילגרם, ניסוי בנדורה, ניסוי הקונפורמיות של אש.
אלפיה של איבן מליכ
אלפיה של אבן מאלכ (בערבית: ألفية ابن مالك) הוא ספר דקדוק ערבי מחורז שנכתב על ידי אבן מאלכ במאה ה-13. הכותרת המלאה שלו היא אל-ח'ולאסה אל-אלפיה. לפי ההיסטוריון אל-מקרי, אלפיה נכתב כחיקוי של א-דורה אל-אלפיה של אבן מועטי א-זוואווי. לפחות 43 פירושים נכתבו לחיבור הזה, שהיה אחד משני היסודות העיקריים של החינוך למתחילים בחברות ערביות עד המאה ה-20. במאה ה-20 החלו מערכות חינוך דתיות להיות מוחלפות בקולוניאליות (כמו בתי הספר הצרפתיים במרוקו).
הספר הזה נמצא עדיין בשימוש בדארים המסורתיים, מערכת החינוך האסלאמית במסג'יד, במדינת קרלה בדרום הודו וגם בפנימיות אסלאמיות מסורתיות באינדונזיה.
Canara Bank
קנארה בנק (באנגלית: Canara Bank) הוא מוסד פיננסי מוביל בהודו, נחשב לבנק הרביעי בגודלו ומספק שירותים פיננסיים מגוונים ללקוחות מכל רחבי העולם.
המטה הראשי של הבנק נמצא בעיר בנגלור ומלבדו מפעיל הבנק מעל ל-10,000 סניפים ברחבי הודו ו-7 סניפים במדינות שונות: לונדון, הונג קונג, מוסקבה, שנגחאי, דובאי, טנזניה וניו יורק.
היסטוריה
הבנק הוא בבעלות מלאה של ממשלת הודו והוקם בשנת 1906 על ידי נדבן הודי בשם אמממבל סובבה ראו פאי (Ammembal Subba Rao Pai).
בשנת 1961, רכש בנק קנארה 3 בנקים בהודו: בנק אוף קרלה (Bank of Kerala), בנק אלפי (Alleppey) ובנק טריוונדרום (Trivandrum Permanent Bank).
בשנת 1963, רכש בנק קנארה 4 בנקים נוספים: סרי וילאסאם (Sree Vilasam), בנק תריפוניטהורה (Thrippunithura Bank), בנק פנדיאן (Pandyan Bank) ובנק קוצ'ין (Cochin Bank).
בתאריך 19 ביולי 1969, הלאימה ממשלת הודו את בנק קנארה וניהולו הועבר למשרד האוצר.
בשנת 1985 רכש בנק קנארה את בנק לקשמי (Lakshmi Bank).
בתאריך 30 באוגוסט 2019, הודיע שר האוצר ההודי, נירמלה סיטאראמן, על מיזוג של קנארה בנק עם סינדיקט בנק (Syndicate Bank). המיזוג הושלם בתאריך 1 באפריל 2020.
ערבים נוצרים
ערבים נוצרים (בערבית: مسيحيون عرب, תעתיק מדויק: מסיחיון ערב, פירוש: נוצרים ערבים) הם נוצרים בני הלאום הערבי. שפתם העיקרית של רוב הנוצרים הערבים היא ערבית. אין נתונים מדויקים של מספר הנוצרים הערבים, אך אומדים את מספרם בכ-20–30 מיליון איש (מתוך כ-420 מיליון ערבים בכלל) ברחבי העולם, בין במזרח התיכון ובין בפזורות ערב מחוץ לו.
רוב הערבים הנוצרים מתגוררים עדיין במזרח התיכון והם מצויים ברבות ממדינות המזרח התיכון, בעיקר בעיראק, סוריה, לבנון, ירדן, ישראל, הרשות הפלסטינית, מצרים, ולוב, בחריין כווית, וטורקיה. נוכחותם בולטת במיוחד בלבנון, שבה הם היו קבוצת הרוב והאליטה עם קבלת העצמאות ב-1943. בחצי האי ערב לא התקיימו כמעט קהילות נוצריות מאז עליית האסלאם במאה השביעית ועד המאה ה-20. כיום קיימות במדינות המפרץ קהילות של מהגרי עבודה ערבים נוצרים לצד קהילות נוצריות לא ערביות אחרות של מהגרי עבודה. בערב הסעודית פולחן הדת הנוצרית אסור, אבל בדומה לשאר מדינות המפרץ חיים בה מהגרי עבודה נוצרים רבים. במדינות המגרב תוניסיה, אלג'יריה ומרוקו התקיימו קהילות נוצריות רבות עד אמצע המאה העשרים, אולם רובן ככולן הזדהו עם השלטון הקולוניאליסטי הצרפתי ועם קבלת העצמאות של אותן מדינות נאלצו להימלט, וכיום אחוז הנוצרים בהן זניח. אחוז הנוצרים במזרח התיכון הולך ומתמעט בשל הגירת נוצרים החוצה ממנו ובשל קצב הריבוי הגבוה יותר של המוסלמים. רוב המהגרים הערבים ליבשת אמריקה הם נוצרים.
הערבים הנוצרים בולטים בתחומים רבים, בעיקר בעסקים ומדע אך גם בחינוך, אמנות וחקלאות. לערבים הנוצרים יש חלק חשוב בתרבות הערבית, כשהם תורמים לפילוסופיה, לאמנות, לאדריכלות ולמדע, וכמו כן לפוליטיקה.
ערבים נוצרים רבים זכו לפרסום כלל עולמי: המשורר ג'ובראן ח'ליל ג'ובראן (1883–1931), הזמר פול אנקה, הזמרת פיירוז, לוחם זכויות הצרכנים רלף ניידר, איל התקשורת קרלוס סלים, זוכה פרס נובל לכימיה אליאס ג'יימס קורי, זוכה פרס נובל לרפואה פיטר מדאוור, חלוצי כירורגיית לב-חזה מייקל דבייקי ומגדי יעקוב, חוקר החלל ולשעבר מנהל המעבדה להנעה סילונית בנאס"א שארל אל-עאשי ומזכ"ל האו"ם לשעבר בוטרוס בוטרוס ראלי. ערבים נוצרים רבים במזרח התיכון ובגלות הם "עשירים ומשכילים ובעלי השפעה".
הערבים-הנוצרים מהווים כ-1.3% מאוכלוסיית ישראל.
בעת העתיקה
מקורם של הערבים הנוצרים הוא במערב אסיה, לפני התפשטות האסלאם לסהר הפורה במאה השביעית לספירה. שבטים ערבים רבים הצטרפו לנצרות בתחילת המאה הראשונה, כולל הנבטים (ששילבו אלמנטים ערביים וארמיים), הע'סאנים והמנדרה. האחרונים היו במקורם מרקע קחטאני, דיברו ערבית-תימנית, כמו גם יוונית, והגנו על גבולותיה הדרום-מזרחיים של האימפריה הרומית והביזנטית בצפון חצי האי ערב.
ייתכן כי הנבטים היו מהשבטים הערבים הראשונים שהגיעו לדרום הלבנט באלף הראשון לפני הספירה. במאה הרביעית הומרו הנבטים לנצרות. בשלב מאוחר יותר, נכבשה אדמתם של הנבטים האיכרים בפלישה ערבית נוספת. אדמותיהם חולקו בין הממלכות השבטיות הקחטאניות הערביות החדשות של הווסלים הביזנטיים – הערבים הע'סאניים, ובין וסלי חמיר – הממלכה הערבית כנדה בצפון חצי האי ערב.
ידוע כי השבטים טיי, עבד אל-קייס, וטע'לב כללו נוצרים רבים בתקופה הטרום-אסלאמית. העיר הערבית הדרומית של נג'ראן הייתה המרכז של הנצרות הערבית, ונודעה בגלל הרדיפה על ידי אחד מהמלכים של תימן, ד'ו נוואס, שהיה מומר נלהב ליהדות. מנהיג הערבים בנג'ראן בתקופת הרדיפות, אל-חארת', קודש על ידי הכנסייה הקתולית והיה לקדוש חארית'. כמה חוקרים מודרניים מצביעים על כך שפיליפוס הערבי היה הקיסר הנוצרי הראשון של רומא. במאה הרביעית מספר משמעותי של נוצרים ישבו בחצי האי סיני, במסופוטמיה ובחצי האי ערב.
בברית החדשה ישנו תיאור של המרת דתם של ערבים לנצרות בספר מעשי השליחים. כאשר פטרוס מטיף לתושבי ירושלים, הם שואלים. לפיכך, הערבים הנוצרים הם מהקהילות הנוצריות העתיקות ביותר.
האזכור הראשון של הנצרות בחצי האי ערב מתרחש אף הוא בברית החדשה, כשפאולוס השליח מתייחס למסע שלו בחצי האי ערב לאחר המרתו (האיגרת אל הגלטים, פרק א': 15–17). מאוחר יותר, אוסביוס מקיסריה מזכיר בישוף בשם ברילוס בכס (אזור סמכותו) של בוסרה, את האתר של הסינוד בשנת 240 בערך, ושתי מועצות של ערב. נוצרים היו קיימים אם כן בארצות ערב לפחות מהמאה השלישית.
כמו כן, היו שם גם השפעות נוצריות מאתיופיה בפרט בזמנים הטרום-אסלאמיים, וחלק מתושבי חיג'אז (כולל בת דודה של אשת מוחמד, ח'דיג'ה, על פי כמה מקורות) סיגלו אמונה זו, ואף חלק מהנוצרים האתיופים חיו במכה.
לאחר כיבושי האסלאם
לאחר נפילת חלקים גדולים של האימפריה הביזנטית לידי צבאות ערב, אוכלוסייה נוצרית גדולה עברה לשליטה ערבית מוסלמית. מבחינה היסטורית, מספר כתות נוצריות נרדפו תחת שלטון הביזנטים, משום שנחשבו לכופרים. עם הרחבת כיבושיהם באסיה, באפריקה ובדרום אירופה, הציעו המוסלמים שלוש אפשרויות לאויביהם: להתאסלם, לשלם מס בכל שנה, או להילחם עד מוות. מי שסירב להילחם וסירב להמיר את דתו נחשב כמי שהסכים לשלם מס גולגולת. מוסכם בפי רוב כי לאחר ההתפשטות המהירה של האסלאם מהמאה השביעית ואילך, נוצרים רבים בחרו שלא להתאסלם. מלומדים רבים ואנשי רוח סבורים שלנוצרים בעולם הערבי הייתה תרומה משמעותית לתרבות, שנמשכת עד היום. חלק מגדולי המשוררים בזמנים מסוימים היו ערבים נוצרים, וכן רבים מהם היו רופאים, סופרים ופקידי ממשל.
בתקופה הבתר-עותמאנית
חלק ממובילי הלאומיות הערבית המשפיעים ביותר היו נוצרים ערבים, למשל האינטלקטואל הסורי קונסטנטין זורייק. מספר נוצרים ערבים ערכו בעיתונים המובילים בארץ ישראל המנדטורית, כגון "פלסטין", בעריכת אחי עיסא (דאוד עיסא), ו"אל-כרמל" שנערך בידי נג'יב נצאר. ח'ליל סכאכיני, ירושלמי בולט, היה אורתודוקסי ערבי, וג'ורג' אנטוניוס, המחבר של "ההתעוררות הערבית".
הכנסיות הנפוצות במזרח התיכון
כמעט לכל ארגון נוצרי בעולם יש נציגות כלשהי במקומות הקדושים לנצרות בארץ ישראל, אולם למרבית הארגונים האלה אין אוכלוסיית מאמינים מקומית ונציגיהם הם תושבים זמניים. בין הארגונים הנוצריים שיש להם מאמינים מקומיים, לא לכולם יש מאמינים הרואים עצמם ערבים. לדוגמה, מאמיני הכנסייה האשורית-אורתודוקסית והארמנית-אורתודוקסית אינם ערבים. הכנסייה הנפוצה במזרח התיכון היא הכנסייה היוונית-אורתודוקסית ואחריה הכנסייה הקתולית. חלק גדול ממאמיני שתי כנסיות אלה הם ערבים.
מאז אמצע המאה ה-19, היו ערבים מאזור הלבנט שעברו מהכנסיות המסורתיות לכנסיות פרוטסטנטיות חדשות יותר, ובייחוד לכנסיות הבפטיסטיות והמתודיסטיות. הגורם העיקרי לתנועה זו הוא זרימה של מיסיונרים אוונגליסטים לאזור, בעיקר מארצות הברית.
דמוגרפיה
להלן רשימת אזורים בלבנט שיש בהם אוכלוסייה ערבית-נוצרית גדולה. הנתונים מכילים קהילות נוצריות-ערביות לצד קהילות נוצריות מזרח תיכוניות שאינן נתפסות כערביות:
הערבים הנוצרים בישראל
בדצמבר 2009, מתוך 151,700 אזרחים נוצרים־ישראלים, 122 אלף היו ערבים. לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, בערב חג המולד 2013 היו בישראל כ-161 אלף נוצרים, שהם כ-2% מכלל האוכלוסייה בישראל. 80% מהנוצרים הם בעלי שורשים ערביים, אולם מקורם גם בקהילות נוצריות קטנות יותר של רוסים אתניים, יוונים, ארמנים, מרונים, אוקראינים ואשורים. רוב הנוצרים הערבים בישראל שייכים לכנסייה היוונית אורתודוקסית, עם מיעוט ניכר השייך לכנסייה היוונית הקתולית (מלכיטית) ולכנסייה הלטינית. זרמים אחרים הם האנגליקנים, הפוקדים את הכנסייה הקתדרלית בשטחי מזרח ירושלים. הבפטיסטים בישראל מרוכזים בצפון הארץ, ויש להם ארבע כנסיות באזור נצרת, וסמינר.
חלק מהנוצרים דוברי הערבית בישראל, הנתפסים בציבוריות הישראלית כערבים, רואים עצמם כבני הלאום הארמני או הארמי.
מחוץ למזרח התיכון
במאות השנים האחרונות יש הגירה גדולה של נוצרים ממוצא מזרח-תיכוני ליבשת אמריקה ולצרפת, עקב התנכלויות של מוסלמים.
משטרת מחוז סטוקהולם
היסטוריה
כוח משטרתי ראשון הוקם לראשונה בסטוקהולם במסגרת יישום יוזמה של מגנוס אריקסון, מאמצע המאה ה-14, עם חקיקת חוק המשטרה הראשון בשוודיה. בית המשפט ומועצת העיר היו אחראית על שמירת הסדר. האנשים שעשו את העבודה המעשית של ביצוע עבודת המשטרה היו נציגי הבורגנות ועל משטרת העיר החדשה הוטל לפקח על הסדר הציבורי לאורך כל שעות הלילה. משימה אחרת הייתה הפעלת כוח כיבוי אש מכיוון שהסיכון לשריפה היה גבוה באזורים מאוכלסים בצפיפות שבהם הבתים בנויים מעץ. הכוח החדש גם טיפל באחזקת כח משמר בשילוב כוחות המלך יכלו לקבל תפקידי שיטור ואכיפה. בשנת 1475 היו 12 אזרחים שסיירו מדי לילה בעיר בה חיו כ-4,000-5,000 אזרחים. בשנת 1594 הונהג לבסוף משמר עירוני מיוחד שאויש בחיילים מקצועיים קבועים, שמומנו על ידי כל משק בית ששילם מס חדש.
ב היו אנשי כיבוי בערים שאחריותם הייתה לשמור על הסדר והשליטה באש. בשנת 1776 חל שינוי משמעותי במערכת המשטרה בסטוקהולם ומאז המאה ה-17 הייתה לשוודיה מערכת משטרה לקויה והיו לה בעיות בסדר ובטיפול בפשע בחברה. באותה שנה הקים המלך גוסטב השלישי את לשכת המשטרה המלכותית (Kungliga Poliskammaren) לאחר שקיבל השראה ממשטרת פריז, גוף זה פעל עד 1898, עת הוחלף במשטרת שוודיה. מפכ"ל המשטרה של גוסטב השלישי, הנריק פון סיברס, ביצע את עבודתו בצורה כה יוצאת דופן, עד שבשנת 1786 הוא קיבל תואר אבירות. לטענתו, הוא גם פתר את רצח המלך. המשטרה קיבלה סכום משמעותי בגין תשלום למרגלים ומודיעים. פעילות מודיעין סודית זו התרחבה יותר לקראת סוף המאה ה-18.
בשנת 1835 התאחדו משמר העיר וכוחות הכיבוי לחיל משותף בשם חיל הצבא העירוני של סטוקהולם. בצבא היו 144 איש שטיפלו במשימות אבטחה וכיבוי אש. החיל הצבאי החדש ניהל גם מעקב לילי על ידי סיור בכל השכונות. בשנת 1839 הוקם כוח משטרה אזרחי, המכונה גם "קציני ההסברה של לשכת המשטרה", שכללו 89 איש. סטוקהולם חולקה לשלושה מחוזות, נורמלם, סודרמלם והעיר בין הגשרים. בכל מחוז הוקמה תחנת משטרה. כל מחוז קיבל גם מחוזות משנה. בקשר לכך נוספו גם מדים למשטרה: כובע גבוה ומעיל ארוך כפול חזה. הקצינים היו חמושים באלות. הסיבה לחידוש זה, בשנת 1839, נבעה מחוסר המשמעת של אנשי המשטרה. ייתכן שהתסיסה, פרעות קרוסנשטולפסקה, שהרעידו את סטוקהולם בקיץ 1838, היו גורם תורם לצורך בחיזוק המשטרה. החיל הצבאי החדש (1835) ולשכת המשטרה המחודשת (1839) נכשלו בניסיונותיהן להתמודד עם הפשיעה בעיר ובשנת 1838 פרסם העיתון Aftonbladet מאמר שמתח ביקורת גלויה על המשטרה. לאחר ההתפרעויות, סברו בעיתון כי כוח המשטרה חסר את אמון הציבור, מה שגרם לבעיות סדר בסטוקהולם. ביקורת נמתחה גם על ידי הבורגנות של העיר, שפתחו בשתי עצומות שהוגשו לראש העיר ולמלך. הביקורת שהודגשה הייתה כי הפריצות והגניבות גברו בעוד שמקרים אלה לא טופלו. המשטרה ספגה גם ביקורת על כך שהיא לא מספיק יעילה ונמרצת.
המשטרה הוותיקה גייסה את חבריה מקטגוריה רחבה של אנשים שונים, אך נשלטה בעיקר על ידי פועלים, עובדי משק וחניכי האקדמיה לשוטרים. הכבאים ושומרי העיר בדרך כלל לא זכו להערכה משום שהם שתו כל כך הרבה. עם כניסת הרפורמה החדשה לתוקף ב-1 בספטמבר 1850, לשכת המשטרה כללה בעיקר אנשים שהיו "שוטרים", אך אלה הסתיימו לאחר מספר שנים ועל כן, ניתן לראות ברפורמה המשטרתית משנת 1850 כסמלית בעיקרה.
רפורמת המשטרה בשנת 1850 בסטוקהולם הייתה הזרז להתמקצעות כוח המשטרה ותגבורו ועד תחילת המאה העשרים היו בשוודיה כ-2,800 שוטרים. עד שנת 1954 כלל כוחות השיטור בעיר הוכפפו למשטרה השוודית. הדרישות הפורמליות (משנת 1853) להתקבל כקצין משטרה היו להיות בגובה של 5 מטר ושבעה סנטימטרים, בן 24–35 ויודע קרוא וכתוב. הבעיה הגדולה הייתה המשמעת במשטרה כאשר כ-40% מכלל הקצינים סחבו תלונה אחת או יותר כנגדם. עבירות המשמעת הנפוצות ביותר היו הזנחת שירות, שכללה שיחות לא מורשות במהלך סיורים או חוסר תשומת לב, שהיוו 49%, שכרות שהיוותה 12% ו-14% לכאורה על קבלת אוכל או סוגים אחרים של שוחד, ביקור אצל זונות בשעות העבודה ולקחית משכון או הלוואות. עם הרפורמה שבוצעה, חלה הפיכת השוטרים במשרה חלקית לשוטרים במשרה מלאה. מטרת הרפורמה הייתה להביא סדר במשטרה. להנהגת המשטרה היו שלוש אסטרטגיות, אלה שינו גיוס, שליטה ומשמעת וכן את אופן ההכשרה. שלושת אלה נשפטו באכיפת החוק והובילו לשינוי הדרגתי בסוף המאה ה-19 עד תחילת המאה ה-20. אחד הגורמים המרכזיים בגיוס היה משכורות, שבמקרים רבים נתפסו כנמוכות, אך עלו עם הזמן. הקצינים קיבלו גם מדים וכלי נשק בתשלום. עם הזמן התפתח נוהג שיותר ויותר אנשי צבא אומצו לכוחות המשטרה והמתגייסים נעשו צעירים יותר. בשנים 1873–1917, יותר משני שוטרים היו בעלי רקע מקצועי בצבא.
ההכשרה במשטרה לא הייתה קיימת בשלביה המוקדמים של משטרת סטוקהולם; רק בשנת 1858 החליט מפכ"ל המשטרה כי יהיו שתי הרצאות בחודש עבור אנשי המשטרה על חוקים ותקנות. הקצינים החלו להתאמן בסייף והתעמלות בשנת 1865. פריצת הדרך הגדולה הגיעה בשנת 1876, עם הקמת המחלקה המרכזית והוקמה הכשרה רשמית של המשטרה עם תיאוריה ופרקטיקה ודרישות פורמליות כתנאי סף לקבלה לשירות. בשנת 1917 הוקם בית ספר מיוחד למשטרה בהנחיית מפקח המשטרה. בשנת 1925 לקחה המדינה אחריות כספית והניחה את היסודות להקמת האקדמיה לשוטרים.
בראשית המאה העשרים החלו שוטרים להתארגן ובשנת 1903 הוקמה הסתדרות המשטרה. בשנת 1910 הוקם בית ספר למשטרה באופסלה, שהיה מוסד ההכשרה בפועל הראשון במשטרה בשוודיה. בעבר, שוטרים מבוגרים הורשו להכשיר עובדים חדשים. באותה שנה, שני כלבי המשטרה הראשונים במדינה נרכשו מגרמניה עבור משטרת סטוקהולם. ניידת המשטרה הראשונה בשוודיה הועברה לסטוקהולם בשנת 1913 על ידי חברת סקניה-וואביס. המרכב היה מאותו סוג כמו כרכרת הסוסים "וורסט" עם ספסלים מאחור לשמונה גברים ועם מקום לשוטר ליד הנהג. בשנה שלאחר מכן הוקם השירות החשאי של המשטרה. בשנת 1921 הוקמה משטרת הנמל שהייתה חלק מהמשטרה הימית. בשנת 1925 נכנס לתוקפו חוק משטרה חדש, שבין השאר הכפיף את כל המשטרה השוודית לממשלה ובשנה שלאחר מכן היו כל השוטרים לבושים במדים רשמיים. בשנת 1933 הוקמה משטרת המדינה כביכול כדי להימנע מאירועים כמו זה שהיה באדלנה בשנת 1931. בשנת 1935 הועמדו למבחן מכוניות הרדיו הראשונות בגטבורג. נוספו תאי מטען ברכבי פורד V8 המצוידים במקלטים בתא המטען ומשדר בין רגלי הנוסע במושב הקדמי. בשנת 1964 רכשה המשטרה השוודית את המסוק הראשון בקשר לביקורו של ניקיטה חרושצ'וב. בעבר נשכרו מטוסים לעניינים כאלה, אך רק לזמן קצר.
בשנת 1908, אגדה הולדין ואריקה סטרום נשכרו כאחיות המשטרה הראשונות בסטוקהולם. הן עברו הכשרה רפואית והיו הנשים הראשונות שתפקדו כעוזרות משטרה במדינה. משימתן הייתה בעיקר לטפל בנשים וילדים שהגיעו לתחנת המשטרה. אך מקצוע המשטרה נותר בשליטת גברים עד שנת 1957, אז גויסו הנשים הראשונות כשוטרות בסטוקהולם ובינואר 1958 החלו את שירותן. היו להם אותן חובות כמו העובדים המועסקים. רק בשנת 1981 קארין ורמפיגורד בלודביקה מונתה לאישה הראשונה שהייתה מפקדת משטרה בשוודיה. ב-1994 הפכה אן שרלוט נורוס למפקדת המשטרה המחוזית הראשונה במחלקת המשטרה בגטבורג. בשנת 2009, 26% מכ-20,000 שוטרים במדינה היו נשים.
בראשית שנות התשעים בוצע ארגון מחדש גדול שנקרא הרפורמה במשטרה המקומית. המטרה הייתה להגדיל את קרבתה של המשטרה העירונית לקהילה המקומית ולאזרחים בעקבות הריכוזיות בה ולהבטיח שהמשטרה לא רק תגיב לפשע, אלא תמנע פשע. מרבית השוטרים המקומיים קיבלו אחריות על כל מיני תפקידי שיטור. הרפורמה בוצעה בשנים 1993–1998 במספר שלבים, במהירויות שונות באזורים שונים בשוודיה.
עם זאת, הרפורמה חפפה את המשבר הפיננסי של שנות התשעים, מה שאומר שהשינוי ייושם ללא משאבים נוספים, תוך שימוש בתעדוף מחדש, פיטורי עובדים אזרחיים והקפאה על קבלה לאקדמיה למשטרה למשך שלוש שנים. החל מ-1 בינואר 2015 התארגנה המשטרה מחדש ו-21 מחלקות משטרה התמזגו לשתי רשויות, המשטרה והשירות החשאי. בשנת 2019 כ-20,000 שוטרים שירתו בשוודיה, אך בסך הכל היו ברשות המשטרה השוודית מעל 30,000 עובדים.
ארגון ומבנה
מחוז המשטרה הוקם ב-1 בינואר 2015, והוא אחד משבעה מחוזות משטרתיים בשוודיה. מורכב ממחוז גוטלנד ומחוז סטוקהולם. מטה המשטרה ממוקם בעיר סטוקהולם, ובאחריותו הכוללת לתיאום פעולות המשטרה באזור, לרבות פעילויות חקירה ומניעת פשע.
מחוז גוטלנד
מחוז גוטלנד הוא אחד מארבעת אזורי המשטרה ומטהו ממוקם בוויסבי.
אריאל, המרכז לתולדות ירושלים בימי הבית הראשון
אריאל, המרכז לתולדות ירושלים בימי הבית הראשון, הוא מוזיאון להיסטוריה וארכאולוגיה ומרכז תרבותי וחינוכי של יד יצחק בן-צבי. נמצא בקרן הרחובות בוני החומה ופלוגת הכותל ברובע היהודי בירושלים. המרכז כולל דגם גדול של העיר ירושלים בתקופת בית ראשון, חיזיון אורקולי "הרוח בחומר" וכיתות להדרכה של מבקרים ותלמידים.
ציד השועלים
ציד השועלים (באנגלית: The Fox Hunt) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי מסדרת הסרטים "סימפוניות טיפשיות", אשר יצא בשנת 1931.
עלילה
בוקר באזור הכפרי האנגלי והגיע זמנו של האדון לעשות את התחביב האהוב עליו: ציד השועלים.
מדיה ביתית
הסרט הופץ ב-19 בדצמבר 2006, באוצרות וולט דיסני: עוד סימפוניות טיפשיות, כרך ב'.
אסלו
אסלו (בהונגרית: Aszaló) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
יהודי אסלו
בכפר התגוררו מעט יהודים. תושבים יהודיים מהכפר שנרצחו בשואה מונצחים בלוח זיכרון בסיקסו.
קיימים בכפר מספר קברים יהודים נטושים.
פייר פינצ'יק
פייר פינצ'יק (פנחס סגל; באנגלית: Pierre S. Pinchik; נולד ב 16 למרץ 1894–נפטר 7 לינואר 1971) י בטבת תשל"א  היה חזן, זמר ומלחין פרקי חזנות ושירים עממיים ביידיש.
ביוגרפיה
סגל נולד לאביו זאב הלוי, בעיר קייב שבדרום-מערב האימפריה הרוסית (אוקראינה). בילדותו למד בישיבה בעירו, ובהמשך למד בקונסרבטוריון פסנתר ופיתוח קול. בתחילה היה זמר שירי-עם, וערך בחסות ומימון הממשלה הסובייטית מסעות קונצרטים, תחת השם "פייר פינצ'יק", שם הבמה שבו התפרסם.
לפינצ'יק לא היה קול "גדול" או עוצמתי במיוחד, הוא נודע בזכות הרגש בו ביצע את יצירותיו, וכן בשל הקולורטורה שלו. ביצועיו ליצירות "ריבונו של עולם" לספירת העומר, ו"רזא דשבת" הן מהקלאסיקות של עולם החזנות.
הבחירות הכלליות בגרינלנד 1984
הבחירות הכלליות נערכו בגרינלנד ב-6 ביוני 1984. סיומוט וסולידריות נותרו המפלגות הגדולות ביותר וזכו ב-11 מושבים כל אחת.
שיטת הבחירות
25 חברי הפרלמנט נבחרו בשיטה היחסית על פי מחוזות בחירה.
Own It
רקע וכתיבה
במגזין American Songwriter תואר "Own It" כ"עוד רצועה חלקלקה ביותר" של סטורמזי, ונכתב כי "הזרימה הדרום-לונדונית שלה הופכת להפקה בעלת גוונים של דאנסהול".
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי פורסם ב-22 בנובמבר 2019, יום יציאתו של הסינגל. הקליפ בוים על ידי נתן ג'יימס טטי, וצולם במקומות שונים ברחבי לונדון.
יחסי טאיוואן–קוריאה הצפונית
יחסי טאיוואן–קוריאה הצפונית הם יחסי החוץ בין טאיוואן וקוריאה הצפונית. לקוריאה הצפונית וטאיוואן אין יחסים דיפלומטיים רשמיים אולם קיימים יחסים לא רשמיים משמעותיים.
היסטוריה
בשל מעמדה כמדינה שאינה חברה באו"ם, טאיוואן אינה כבולה בסנקציות נגד קוריאה הצפונית של האו"ם אולם הממשלה הטאיוואנית יישמה מספר חוקים ותקנות אשר משקפות את הגבלות האו"ם וארצות הברית על סחר עם קוריאה הצפונית.
נמסר כי קוריאה הצפונית הציעה למכור עיצובי צוללות בטאיוואן בשנת 2016. משרד ההגנה הלאומי של טאיוואן הכחיש את הדיווחים ואמר כי "בפיתוח הצוללות שלנו מעולם לא היה, אין עכשיו ולעולם לא יהיה קשר עם קוריאה הצפונית; הסיוע ניתן על ידי מדינות חשובות באירופה ובארצות הברית."
ראש ממשלת טאיוואן, לאי צ'ינג-טה, אישר בספטמבר 2017 איסור מוחלט על סחר בין טאיוואן וקוריאה הצפונית. אנשי עסקים טאיוואנים הואשמו כי מכרו פחם, נפט וגז לקוריאה הצפונית, כמו גם ביבוא טקסטיל צפון קוריאני והעסקת צפון קוריאנים בספינות דיג טאיוואניות.
בשנת 2018 חוקרי האו"ם טענו כי גופים טאיוואנים עסקו בהעברת נפט לקוריאה הצפונית בניגוד לסנקציות של האו"ם.
בשנת 2019 הרשויות בטאיוואן האשימו שישה אנשים בגין העברות נפט מספינה לספינה לקוריאה הצפונית.
בשנת 2020 טאיוואן הרגיעה את ארצות הברית כי היא מצייתת לסנקציות של האו"ם שוב נגד קוריאה הצפונית.
בנגלור
בנגלור (בקאנדה: ಬೆಂಗಳೂರು (בֶּנגַלוּרוּ), באנגלית: Bangalore) היא בירת מדינת קרנאטקה בדרום הודו, אוכלוסיית העיר מונה כ־11,250,000 נפש, השלישית בגודלה בהודו. המטרופולין של בנגלור הוא החמישי בגודלו בהודו.
היסטוריה
בנגלור מוזכרת כעיר מהמאה התשיעית, אך היסטוריה כתובה קיימת רק משנת 1537, אז בנה קמפה גוודה הראשון מבצר במקום.
בתקופת השלטון הבריטי בהודו הייתה בנגלור מרכז קולוניאלי חשוב.
גאוגרפיה
בנגלור נמצאת על רמת דקאן, בגובה של כ-900 מטר מעל פני הים. שטחה של העיר הוא כ-696.17 קמ"ר.
כלכלה
בנגלור והמחוז סביב לה מהווים מרכז כלכלי חשוב בהודו. ההכנסה לנפש, 1,160 דולר לשנה, היא הגבוהה ביותר מבין ערי הודו והעיר מושכת השקעות זרות רבות בשל ריכוז מפעלי התעשייה והטכנולוגיה הגבוהה בה. בעיר נמצאים מפעלי הינדוסטאן אירונאוטיקה (HAL), מעבדות האוויר-חלל הלאומית (NAL), תעשיות חשמל כבדות בהראט (BHEL), BEML ומפעלי תעשייה כבדה רבים אחרים.
בנגלור נחשבת ל"עמק הסיליקון של הודו" – מרכזי טכנולוגיית המידע בה תורמים 38% מייצוא ההייטק ההודי. בין חברות הטכנולוגיה הפועלות בבנגלור ניתן למנות את טאטא, Wipro ו-Infosys, חברות התוכנה הגדולות בהודו, וכן חברות זרות כמיקרוסופט, אינטל ו-IBM. נמל התעופה הבין-לאומי קמפגוודה משמש, בין היתר, גם כבסיסה הראשי של חברות התעופה קינגפישר איירליינס ואינדיגו איירליינס.
קללה
קללה היא איחול וביטוי שאיפה למאורעות רעים שייקרו למי שמוטלת עליו הקללה (המקולל), או פנייה מפורשת לאלוהים או למלאכיו על-מנת שירעו עם המקולל. בתרבות האנושית שימוש בקללה מעיד על אווירה עכורה והוא בדרך כלל ביטוי ליריבות קשה, ובתחומי מיסטיקה שונים אף מיוחס לה משקל רב.
הקללות במקרא
במקרא מיוחסת חשיבות רבה לברכות ולקללות, כבעלות כוח מאגי לפעול שינוי במציאות. כך במקרה של רבקה שאומרת לבנה יעקב, "עלי קללתך בני", וכך במקרה הידוע של בלעם שנודע בכוח הקללה שלו. בספר שמואל ב' אלוהים מטיל קללה על משפחתו של דוד כעונש על כך ששכב עם אשתו של אחד מאנשי הצבא שלו ואחר כך גרם למותו.
בספר במדבר מובא סיפורה של קללת בלעם, שבו נשלח בלעם על ידי בלק לקלל את ישראל, כדבר הכתוב, אלא שהקללה נהפכה לבלעם לברכה, והוא נושא שיר הלל וברכה לעם ישראל. על כך מתלונן בלק:. חז"ל במסכת אבות מציבים כאנטיתזה לבלעם צר העין והמקלל את אברהם המברך בעל העין הטובה, כפי שכתוב כמה פעמים במקרא (בראשית י"ב, ג).
בספר דברים מוצבת בפני עם ישראל הבחירה בין שתי חלופות:
פירוט הקללות מופיע בהמשכו של ספר דברים (פרק כ"ח, פסוק ט"ו) בציווי על מעמד הר גריזים והר עיבל, והוא כולל 53 פסוקים של קללות, המתחילות במילים:.
קללות מאוחרות למקרא
בבית הכנסת העתיק בעין גדי התגלתה כתובת ארוכה, המתייחסת לכללי התנהגות בקהילת המקום, שכל מי שיגרום למחלוקת בין אדם לחברו, יספר לשון הרע על חברו לגויים, יגנוב או יגלה את סודה של הקריה - סוד הכנת שמן האפרסמון, שעליו התבססה כלכלת המקום, והיה מוצר יצוא חשוב, תתקיים בו הקללה בנוסח הזה:
בהלכה מוזכרת גם קללת "מי שפרע". זו קללה למי שאינו עומד בדיבורו בעניינים מסחריים, לאחר שסיכם על עסקה, אף על פי שלא גרם נזק ממש.
הקללה בספרות ובאמנות
הקללה מופיעה בסיפורים רבים, הידוע שבהם מהעת האחרונה הוא "הארי פוטר". בסדרת ספרים זו, "קללה" היא כישוף שנועד לפגוע באדם או לתקוף אדם. בין הקללות הללו נכללות קללות שאין עליהן מחילה, שאחת מהן אף מביאה למותו של המקולל, ולכן אסור להשתמש בהן.
בסדרת "הגשש החיוור" נאמר המשפט: "כל המוציא דבר קְללה מפיו, ינעל אבי אבי אביו".
בתוכנית הבידור הרדיופונית שלושה בסירה אחת הציע דן בן אמוץ קללה לנהג: "שתרדם בקסטל (ירידה תלולה ממשלט הקסטל בדרך הישנה לירושלים) ותתעורר בהדסה!".
מונוקלוניוס
מונוקלוניוס (שם מדעי: Monoclonius) הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הצרטופסיים שחי בתקופת הקרטיקון באמריקה הצפונית. בעקבות מחקר נוסף שנערך בשנות ה-90 של המאה ה-20 תקפותו של הטקסון הוטלה בספק.
מאפיינים
המונוקלוניוס היה שייך לתת-משפחת ה-Centrosaurinae של הצרטופסיים המאופיינת בעטרה קצרה, בקרן אף ארוכה ובקרני גבה מנוונות. במראהו הוא כנראה דמה לצנטרוזאור. כמו שאר הצרטופסיים, המונוקלוניוס היה צמחוני ואכל בעיקר צמחייה נמוכה כגון שרכים, ציקסיים ועוד.
מאובנים של מונוקלוניוס נתגלו לראשונה על ידי הפלאונטולוג אדוארד דרינקר קופ ב-1876, אך רק אחרי שעותניאל צ'ארלס מארש גילה את הטריצרטופס ב-1889 הבין קופ שהמונוקלוניוס היה דינוזאור מקורנן, מאותה משפחה של הטריצרטופס, הצרטופסיים. פירוש השם Monoclonius הוא "שורש אחד" ורבים מאמינים ששם זה ניתן למונוקלוניוס מכיוון שהייתה לו קרן אחת בלבד על הראש, מעל האף. סברה זו שגויה, שכן בעת שגילה קופ את המונוקלוניוס השרידים שנמצאו לא כללו קרניים אלא בעיקר שיניים וחוליות, והוא בכלל נחשב כהדרוזאור ולא כדינוזאור בעל קרניים. למעשה, השם "מונוקלוניוס" מתייחס לשיניים שלו ולדרך בה הן גדלו והתחלפו במהלך חייו. בעוד שלדיקלוניוס ("שורש כפול"), שתואר באותו מאמר על ידי קופ, שתי שכבות של שיניים עבדו בו-זמנית - השיניים המבוגרות ואלה שמחליפות אותן - במונוקלוניוס עבדה רק שכבה אחת, והשיניים שמחליפות את אלה שנשחקו ונפלו, גדלות רק אחרי שהשיניים הפעילות נפלו.
לפני המונוקלוניוס, גילה קופ את האגתאומאס (Agathaumas) ב-1872 ואת הפוליונקס (Polyonax) ב-1874, שמהם נתגלו שרידים מעטים וחלקיים ביותר. כיום מאמינים הפלאונטולוגים שהם למעשה שרידים של טריצרטופס ומתייחסים לשמות אגתאומאס ופוליאונקס כסוגים לא-תקפים (Nomen dubium).
מאז גילו קופ ופלאונטולוגים אחרים שרידים רבים של מונוקלוניוס, רובם של צעירים. הפלאונטולוגים גילו גם שרידים רבים של צרטופסיים אחרים, בעיקר צנטרוזאורוס וסטירקוזאורוס, אותם ייחסו בטעות למינים שונים של מונוקלוניוס. כתוצאה מכך כל המינים למעט המין M. crassus בוטלו והמאובנים שלהם שויכו למינים אחרים של צרטופסיים. בעקבות מחקרים נוספים שנערכו בשנות ה-90 של המאה ה-20 גם תקפותו של M. crassus הוטלה בספק, וכיום מקובל להתייחס אליו כאל Nomen dubium (כלומר: טקסון מוטל בספק). לפי מחקרו של הפלאונטולוג ד"ר סקוט סמפסון המאובנים שסווגו כמונוקלוניוס אינם סוגים נפרדים אלא שלבי גדילה צעירים (sub-adults, תת-בוגרים) של מיני צרטופסיים אחרים כגון צנטרוזאורוס וסטירקוזאורוס. הוא הסיק זאת לפי המבנה המיקרוסקופי של העצם המאפיינת צעירים שעדיין גדלים ובכך שבגיל צעיר טרם התפתחו הסימנים הייחודיים (כגון במבנה העטרה והקרניים) שמאפיינים פרטים בוגרים ולפיהם קל לשייך את הפרט לסוג ומין ידועים.
השריר הסותם הפנימי
השריר הסותם הפנימי (TA: Musculus obturator internus) הוא אחד משרירי העכוז העמוקים. שרירי התאומים (העליון והתחתון) צמודים לשריר הסותם הפנימי ויחד איתו הם מסובבים את הירך לכיוון חיצוני כאשר הירך במנח פשיטה, מרחיקים את הירך כאשר היא במנח כיפוף ומייצבים את עצם הירך במרחשת במפרק הירך.
תיאור
השריר הסותם הפנימי מתחיל את מהלכו בתוך האגן, משולי הנקב הסתום של האגן ומהקרום הסותם (Membrana obturatoria). השריר יוצא מהאגן דרך נקב השת הקטן ונאחז בפן התיכון של תל הירך הגדול בחלקה העליון של עצם הירך.
עצבוב
השריר הסותם הפנימי מעוצבב על ידי שורש העצב המותני החמישי ועל ידי שורש העצב העצתי הראשון (L5, S1) דרך העצב לשריר הסותם הפנימי (Nervus musculi obturatorii interni).
אריסטרכוס מסאמוס
אַרִיסְטרכוֹס מסאמוס (ביוונית: Ἀρίσταρχος; 310 לפנה"ס - 230 לפנה"ס) היה אסטרונום ומתמטיקאי יווני, אשר נולד באי סאמוס ביוון העתיקה.
אריסטרכוס היה מהראשונים להציע מודל הליוצנטרי של מערכת השמש, כלומר מודל הממקם את השמש ולא את כדור הארץ במרכז היקום הידוע (וזו גם הסיבה שהוא ידוע לפעמים כקופרניקוס היווני). רעיונותיו האסטרונומיים נדחו והוחלפו באלו של אריסטו ותלמי, אך כמעט אלפיים שנה מאוחר יותר זכו לתחייה, כשפותחו על ידי קופרניקוס.
על שמו קרוי מכתש אריסטרכוס. זהו המכתש הבוהק ביותר על הירח, וניתן לזהותו אף בעין בלתי מזוינת.
מודל הליוצנטרי וממדי היקום
אריסטרכוס הקדים את קופרניקוס בכ-1,700 שנה בכך שסבר שהשמש, ולא כדור הארץ, נמצאת במרכז היקום. כל שיש בידינו אודות המודל שלו הוא ציטוט של ארכימדס, שמצא לנכון לציין:
רק ספר אחד של אריסטרכוס שרד, והוא עוסק בגודל ובמרחק של הירח והשמש. הספר עליו מדבר ארכימדס אינו בידינו. אף על פי כן ניכר מדבריו שאריסטרכוס היה האסטרונום הראשון שהבין עד כמה כבירים ממדי היקום בהשוואה לסולם המידות המקובל. כאמור, השקפתו של אריסטרכוס נדחתה על ידי בני זמנו. ללא רעיון כוח-המשיכה, קשה היה להצדיק מודל בו הארץ אינה במרכז ואילו במודל הגאוצנטרי הציעו כתחליף לכוח המשיכה חוק-טבע פשוט, והוא ש"טבעם של כל הגופים להמשך למרכז היקום" (שזהה עם מרכז הארץ).
מדידת יחס הגדלים ארץ:ירח
הישג כביר של אריסטרכוס היה מדידה של יחס הגדלים בין הארץ לירח. בזכות מדידה זו יכול היה להעריך הן את גודל הירח (שכן היו כבר הערכות לגבי גודל כדור הארץ) והן את המרחק לירח - על ידי חישוב המרחק בו עצם בגדלו של הירח יראה בגודל זוויתי של כ-30 שניות.
לצורך המדידה נדרשו שעון חול וליקוי ירח. הרעיון של אריסטרכוס היה שמאחר ובעת הליקוי הירח חולף בצל כדור הארץ, יחס הזמנים בין התכסות בצל הארץ לבין יציאה ממנו הוא גם יחס הגדלים. המדידה הניבה תוצאה מדויקת כמעט - אריסטרכוס מדד יחס זמנים של 5 ל-19, שקרוב מאוד (כדי 97%) ליחס האמיתי.
הערכת יחס המרחקים בין הארץ לירח ולשמש
הישג גדול נוסף של אריסטרכוס היה מדידת היחס בין המרחק ארץ-ירח למרחק ארץ-שמש. הוא התבסס על עבודותיהם של תאלס ואנכסגורס ולפיהן קבע שבעת שאנו צופים בחצי ירח (היינו, רביע ראשון או רביע שלישי של חודש סינודי) חייבת להיות זווית בת 90 מעלות בין השמש לירח ולארץ. נותר לו למדוד את הזווית בין השמש לירח כפי שהיא נראית מהארץ. במדידה זו שגה אריסטרכוס והגיע לתוצאה השגויה של 87 מעלות, בעוד שבפועל הזווית היא 89.85 מעלות. לכן שגה בתוצאה והסיק שהשמש רחוקה פי 19 מהירח, בעוד שבפועל היא רחוקה פי 375 לערך. עם זאת, מדידה זו היא מופת קדום לשיטה מדעית בפעולה, על אף שגיאת המדידה.
ארכימדס כתב שאריסטרכוס מדד זווית קרובה הרבה יותר למציאות, של חצי מעלה. ככל הנראה ספרו של אריסטרכוס שבידינו נכתב בתחילת מחקריו, ובהמשך שכלל את מדידותיו והתקרב הרבה יותר לתוצאה הנכונה. כך גם ניתן להבין מאין שאב את רעיונותיו על ממדיו הכבירים של היקום.
סלנגנת המערות
סלנגנת המערות (שם מדעי: Collocalia linchi) הוא מין של סיס מהסוג סיס קיני המאכל החי באינדונזיה ומלזיה בעיקר סביב איי ג'אווה, באלי וסומטרה.
תיאור
הסלנגנה ידועה בעיקר עקב מנהגה לקנן במערות ולנווט בהם באקולוקציה, בדומה לעטלפים ונדירה אצל עופות. אורכה מגיע ל-9 עד 11.5 ס"מ והיא בעלת כנפיים חדות וארוכות ונוצות כהות עם ברק ירקרק כשהבטן והחזה אפורים. הגפיים קצרות ביותר ואת רוב חייה היא מעבירה בתעופה. מין זה חי ומקנן בלהקות במערות שונות בבתי חיותו, לרוב בקרבת יערות בהם הוא אוכל במשך היום. בעיקרו הוא אוכל פירות, לרוב תאנים ועצי פרי דומים והם עפים בין הענפים בחיפוש אחרי פירות בשלים. הם נחים במערות ומקננים מקן עשוי מרוק הכרוך יחד עם צמחייה שנאספה ובתוכו הנקבה מטילה 2 ביצים לבנות.
הסלנגנה איננה נמצאת בסכנה מיוחדת, אף שלעיתים מלקטים את ביציה ממערות כדי למכור אותם לתעשיית מרקי קנים.
תת-מינים
בעבר שייכו למין זה גם את הסלנגנה החיה בבורניאו, אך כיום היא נחשבת למין עצמאי (Collocalia dodgei).
קרובה
קרובה היא מערכת פיוטים המיועדת להאמר על ידי שליח הציבור בחזרת הש"ץ על תפילת העמידה. במשך הדורות, נחשבה הקרובה בדרך כלל כסוג הפיוט הנכבד ביותר. בתקופת הפיוט הקלאסי (המאה ה-6–המאה ה-8) התמקדו מרבית הפייטנים, ובראשם יניי ורבי אלעזר בירבי קליר, בכתיבת קרובות, ומנחם זולאי כינה אותה בשל כך "תקופת הקרובה".
פיוטי הקרובה מתחלקים לסוגי משנה, בהתאם לשאלת מספר הברכות בתפילת העמידה (תפילת שמונה עשרה או תפילת שבע) וכן לשאלת אמירת קדושה בחזרת הש"ץ.
מקור המונח
המונח "קרובה" מופיע במדרש ויקרא רבה המזכיר את "ר' אלכסנדרי קרובה", והמונח "קרובה" מפורש כאדם המחבר קרובות. וכן במדרש רבה נאמר דהוה ר' אלעזר בר ר' שמעון קראוי ותנויי וקריבוי ופייטויי (שיר השירים ג, ו). דוד אבודרהם כותב שמקור המונח באמירה לחזן בא וקרב לתפילה.
אצל האשכנזים נקראת הקרובה לעיתים "קרובץ". יש שכתבו שהמילה נוצרה כראשי תיבות של "קול רנה וישועה באהלי צדיקים". אך אחרים סבורים שמדובר בשיבוש של המילה 'קרובות' ובדיעבד ניתנו לה ראשי התיבות: קול רינה וישועה באהלי צדיקים, וכך הם דברי אליהו בחור בספרו התשב"י:
סוגי הקרובות
סוג הקרובה מתפצל לסוגי משנה, השונים זה מזה בעיצוב ובמבנה, על פי צורכי התפילה שלשמה נכתבו. הקרובה הפשוטה היא קרובה הכוללת חטיבה אחת (טור בודד, מחרוזת או כמה מחרוזות, אך חטיבת פיוט אחת) לכל אחת מברכות תפילת העמידה, ועל כן הקרובות הפשוטות מתחלקות על פי מספר הברכות בתפילת העמידה: שינוי מהותי יותר במבנה הקרובה מתרחש אם בחזרת הש"ץ נאמרת קדושה בברכת קדושת השם. במקרים כאלה נוספים פיוטים רבים בברכה זו, לכבוד אמירת הקדושה. גם כאן יש להבדיל בין קרובות לשבתות ולחגים ובין קרובות לימות החול:
קרובות במנהגי התפילה כיום
בתקופת הזוהר של הקרובה נאמרו קרובות בהזדמנויות רבות: בחלק מן הקהילות אמרו קדושתאות ושבעתות מדי שבת וחג, וקרובות י"ח נאמרו לעיתים אפילו בימות חול רגילים. לעומת זאת, במחזורי התפילה הממוסדים הנהוגים היום, שמקורם בעיקר באירופה, הקרובות תופסות מקום מועט הרבה יותר. במחזורי אשכנז ישנן קדושתאות לרוב תפילות הימים הנוראים, ולתפילת שחרית במרבית הימים הטובים, בארבע פרשיות ובשבת הגדול. ברם במרבית הקהילות נאמרות בפועל רק חלק מן הקרובות לימים הנוראים, ושאר כל הקרובות מדולגות. בנוסח איטליה ישנן קדושתאות לתפילות יום הכיפורים בלבד, ובנוסח הספרדים נאמרים ביום זה רק שרידי קדושתאות.
שבעתות וקרובות י"ח נדירות אף יותר. בנוסח אשכנז ישנן שבעתות רק לתפילת טל ותפילת גשם, ולפרשות "שקלים" ו"החודש" (כשהאחרונות מושמטות ברוב הקהילות). בנוסח הספרדים נאמרות שבעתות בתפילות טל וגשם, אך במנותק ממקומן המקורי בחזרת הש"ץ. קרובות י"ח לסוגיהן ניתן למצוא בנוסח איטליה לכל תעניות הציבור, בנוסח אשכנז בפורים (ובמנהג אשכנז המערבי בלבד, גם בתשעה באב). בנוסח הספרדים ישנן קרובות י"ח חלקיות (קרובות חמש) בתשעה באב, בעשרה בטבת ובשבעה עשרה בתמוז, שוב במנותק ממקומן המקורי.
הטמעות בנוסחי הקבע
החוקרים משערים שחלקים מנוסחי הקבע של התפילה הם במקורם קטעי קרובות, שלימים התקבעו והפכו לחלק מן הנוסח הקבוע. מנחם זולאי שיער שתפילת ישמח משה במתנת חלקו - הפותחת את ברכת קדושת היום בתפילת שחרית של שבת, היא חלק של קדושתא או שבעתא, באמצעו של אל"ף בי"ת עולה, אחרי קטעים של שלוש אותיות כל אחד בשלש הברכות הראשונות של העמידה.
אלק גרוב
אלק גרוב (באנגלית: Elk Grove) היא עיר בקליפורניה, ארצות הברית, הממוקמת דרומית לבירת המדינה סקרמנטו. בשנת 2016, אוכלוסיית העיר נאמדה בכ-167,965 תושבים, מה שהופך אותה לעיר ה-30 בגודלה בקליפורניה.
מבחינה כלכלית, המעסיקים המרכזיים באזור הם מערכות החינוך והבריאות המקומיות, וולמארט, אפל וקייזר פרמננטה.
היסטוריה
משלחת חקר ספרדית הגיעה לאזור סקרמנטו לראשונה בשנת 1808. ההתיישבות החלה בסביבה זו בשנת 1850. בשנת 1868 הוקם באזור קו רכבת. בעשורים שלאחר מכן נותרה אלק גרוב קהילה חקלאית קטנה עם התפתחות עירונית מועטה. בשלהי שנות ה-80 של המאה ה-20 חלו תהליכי פרוור בסביבת סקרמנטו, אשר פיתחו את אלק גרוב. ב-1 ביולי 2000 התאגדה אלק גרוב כעיר ונהנתה מצמיחה דמוגרפית מהירה ביותר בשנים שלאחר מכן. העיר נפגעה רבות כתוצאה מהמשבר הכלכלי העולמי של שנת 2008.
דמוגרפיה
חלוקה גזעית (נכון ל-2010):
פסיכולוגיה קלינית
פְּסִיכוֹלוֹגְיָה קְלִינִית היא ענף בפסיכולוגיה העוסק בניתוח, באבחון, בהערכה ובפתרון בעיות נפשיות. היא כוללת מחקר מדעי ויישום של הפסיכולוגיה, למטרות הבנה, איתור, מניעה וסיוע במצוקה או בחוסר תפקוד פסיכולוגי, וקידום התפתחות אישית והרגשת מיטביות. עיסוקים מרכזיים בעבודת הפסיכולוג הקליני הם הערכה פסיכולוגית וטיפול פסיכולוגי.
נראה כי תחום הפסיכולוגיה הקלינית התחיל להתפתח ב-1896, בפתיחת הקליניקה הפסיכולוגית הראשונה, באוניברסיטת פנסילבניה, על ידי לייטנר ויטמר. במחצית הראשונה של המאה ה-20, התמקדה הפסיכולוגיה הקלינית בהערכה פסיכולוגית, ומעט בטיפול. דבר זה השתנה בשנות ה-40, בעקבות מלחמת העולם השנייה, בה נוצר צורך במטפלים קליניים רבים בעלי הכשרה מתאימה. אז התפתחו בארצות הברית שני מודלים חינוכיים בהכשרת המטפלים - בעלי תואר Ph.D, שעוסקים בעיקר במחקר, ובעלי תואר Psy.D, שעוסקים בעיקר ביישום וטיפול. בישראל, פסיכולוג קליני הוא מי שסיים לפחות תואר מוסמך בלימודי פסיכולוגיה קלינית, ביצע התמחות של 4 שנים במוסד המוכר על ידי משרד הבריאות, ומעבר בחינת מומחיות.
פסיכולוגים קליניים נחשבים כיום למומחים בפסיכותרפיה בתחום התמחותם, ובמהלך לימודיהם ושנות ההתמחות שלהם הם מוכשרים וצוברים ניסיון מעשי בלפחות שתי גישות טיפוליות: טיפול פסיכודינמי, טיפול הומניסטי, טיפול התנהגותי וקוגניטיבי, וטיפול משפחתי או מערכתי. רבים משלבים מרכיבים שונים משיטות טיפול אלו.
בשונה ממומחים בפסיכיאטריה, פסיכולוגים אינם רופאים, ולכן אינם מורשים לרשום מרשמים לתרופות, אם כי לבעלי שני המקצועות יש מטרה משותפת של הקלה על מצוקה נפשית. במרפאות רבות, פסיכיאטרים ופסיכולוגים קליניים עובדים בצוותי עבודה משותפים, עם מטפלים מתחומים אחרים כמו פסיכיאטריה, מרפאים בעיסוק, עובדים סוציאליים, דיאטניות ועוד, כדי להעניק מעטפת טיפולית כוללת לסיוע בבעיות מורכבות של מטופלים שונים.
התמחות מעשית
פסיכולוגים קליניים יכולים להציע מגוון שירותים מקצועיים, בעיקר מתן טיפול פסיכולוגי (פסיכותרפיה), ועריכת הערכה ואבחון פסיכולוגיים ופירושם. פסיכולוגים קליניים יכולים לעבוד עם ילדים או מבוגרים; עם יחידים, זוגות ומשפחות (לאחר הכשרות המשך בתחום הטיפול המשפחתי), או קבוצות; במגוון מסגרות, כולל מסגרות פרטיות, ארגונים לנפגעי נפש ועוד. חלק מהפסיכולוגים הקליניים עוסקים גם במתן עדות מומחה (פסיכולוגיה משפטית), בהוראה או בהדרכה.
פסיכולוגים קליניים יכולים להתמקצע בתחום ספציפי של הפרעות נפשיות, כגון טראומה, התמכרות, הפרעות אכילה, דיכאון, הפרעות חרדה ועוד.
הכשרה והיתר לעסוק במקצוע
פסיכולוגים קליניים מחויבים בשנות הכשרה רבות, בישראל הכשרתם כוללת לפחות 9 שנים: 3 שנים של תואר ראשון, 2 שנות לימוד של תואר שני ו-4 שנות התמחות בחצי משרה. בחו"ל ההכשרה אורכת 4-6 שנים, עם התמחות משולבות. זאת כדי לרכוש ניסיון רב ומיומנויות טיפול מתאימות. כמחצית מהסטודנטים לפסיכולוגיה קלינית בארצות הברית לומדים במתכונת של דוקטורט בפילוסופיה (Ph.D), מסלול שקיים באוניברסיטאות ושמדגיש גם מחקר בתחום. המחצית האחרת של הסטודנטים לומדים במסלול דוקטורט בפסיכולוגיה (Psy.D), שמדגיש יותר תכנים יישומיים בתחום (בדומה לדוקטורט ברפואה). שני המסלולים מוכרים על ידי האגודה הפסיכולוגית האמריקאית (APA) וארגונים דוברי אנגלית רבים אחרים של פסיכולוגים. קיים גם מספר קטן של מסלולים לתואר שני בפסיכולוגיה קלינית, שנמשך 2-3 שנות לימוד.
בבריטניה, פסיכולוגים קליניים לומדים בדרך כלל במסלול דוקטורט לפסיכולוגיה שנקרא D.Clin.Psychol./Clin.Psy.D, שהוא מחקרי ויישומי כאחד. המסלול נמשך 3 שנות לימוד והכשרה באוניברסיטאות, וממומן על ידי שירותי הבריאות הממלכתיים (N.H.S). התחרותיות על הקבלה למסלול זה גבוהה מאוד. דרישות הקבלה הן תואר ראשון בפסיכולוגיה שאושר על ידי אגודת הפסיכולוגים הבריטית, וניסיון מעשי כלשהו, בדרך כלל כעוזר פסיכולוג ב- N.H.S, או כעוזר מחקר באקדמיה. מדי שנה רק כחמישית מהנרשמים למסלול זה מתקבלים, ולכן זה לא נדיר שמועמדים נרשמים למסלול מספר פעמים.
כדי לעסוק בפסיכולוגיה קלינית, נדרש ברוב המדינות רישיון מתאים לכך. לכל מדינה בארצות הברית ובעולם יש דרישות והיתרים שונים במעט, אך לרובם יש שלוש דרישות מרכזיות משותפות: סיום לימודים של התואר המתאים ממוסד לימודים המוסמך לכך, השלמת התמחות קלינית מעשית המלווה בפיקוח והדרכה, ומעבר מבחן סיום בכתב (וגם מבחן בעל פה בחלק מהמדינות). הוועד המנהל של מתן הרישיונות במדינות ארצות הברית וקנדה, מורכב מחברים בארגוני הפסיכולוגים האזוריים במדינות אלו, שהם יוצרי המבחנים לניסיון מעשי בפסיכולוגיה (EEEP). חלק מהמדינות מוסיפות למבחן זה גם מבחן בעל פה או מבחן בתורת המשפט (כשמדובר בפסיכולוגיה משפטית). חלק מהמדינות דורשות מספר נקודות זכות של לימודי המשך בפסיכולוגיה, כדי לחדש רישיון, וניתן להשיג אותן על ידי השתתפות בקורסים או סדנאות שאושרו לשם כך. פסיכולוגים קליניים זקוקים לרישיון כדי לעסוק במקצוע, אך קיימים רישיונות דומים שניתן לקבל לבעלי תואר שני בלבד, כמו רישיון למטפל זוגי ומשפחתי (MFT), יועץ מקצועי מורשה (LPC), או עמית פסיכולוגי מורשה (LPA).