cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מיכה קליין
ביוגרפיה
קליין שימש מרצה באוניברסיטת חיפה, עמד בראש החוג לגאוגרפיה במכללה האקדמית בית ברל במשך תקופה קצרה, בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20. לימד קורסים בנושאים "התערבות האדם בנוף" ו"מבוא לגאומורפולוגיה".
קליין הוא אחד מ-54 חברי הועדה לשמירת הסביבה החופית (של משרד הפנים).
קליין הוא אחיינה של הרופאה ויולה טורק, ובן דודם של חוקרת השואה חנה יבלונקה והרב מיכאל הרשקוביץ.
מחקריו וספריו
נושאי המחקר העיקריים של קליין הם דינמיקה של אגני היקוות ומורפולוגיה חופית.
בתחום הדינמיקה של אגני ההיקוות קליין חקר את הקשר שבין תכונות פני השטח לנגר המדרוני ואת הדינמיקה של אגן קטן. בנוסף, חקר קליין את אגן ההיקוות של הירדן. בתחום המורפולוגיה החופית חקר את נושא השינויים החופיים בחדרה ובמוצאי הנחלים בישראל, את השינויים בגובה פני הים ואת כלל התא הליטוראלי של הנילוס שחופי ישראל משתייכים אליו.
מאז 2010 עוסק קליין גם בתחום התורני-מדעי.
מפרסומיו בשנים האחרונות:
בנושא שינויי אקלים: בתחום התורני-מדעי:
אופיר כהן (רב)
הרב ד"ר אופיר יחזקאל כהן (נולד בשנת 1968) הוא מייסד ישיבת ההסדר בעיר אשקלון. לשעבר ראש מנהלת תנופה, ראש הגרעין התורני באשקלון, מנהל בית ספר תיכון אמי"ת בקריית מלאכי, ראש אולפנת בני עקיבא באבן שמואל ומנהל המדרשה בגוש קטיף.
ביוגרפיה
נולד וגדל ברוממה בירושלים. למד בישיבת חורב והמשיך לישיבת מרכז הרב, שם למד במשך חמש שנים, מתלמידי הרב אברהם אלקנה שפירא. במהלך שנים אלו נישא לנגה.
בשנים 1995–2009 שימש כמנהל בית ספר תיכון אמי"ת בקריית מלאכי וראש אולפנת בני עקיבא באבן שמואל וכמנהל המדרשה ליהדות וידיעת הארץ בגוש קטיף.
בבחירות לכנסת השמונה עשרה שנערכו ב-2009 שובץ כהן במקום התשיעי ברשימת הבית היהודי, אך לא נבחר לכנסת. לאחר הבחירות עד שנת 2011 שימש כיועץ שר המדע, דניאל הרשקוביץ, שעמד בראש ועדת השרים לסיוע למפוני גוש קטיף.
בדצמבר 2011 מונה לראש מנהלת תנופה, העוסקת בטיפול ושיקום מפוני גוש קטיף. החליף בתפקידו את בנצי ליברמן. תפקיד זה היה בתוקף עד לסגירת המנהלת באמצע 2013.
כיום גר באשקלון ומראשי הגרעין התורני "אורות אשקלון" בעיר ומרבני צהר. ממקימי ישיבת ההסדר בעיר. מנהל מרכז תורה ומדינה שביישוב ניצן.
הרב כהן נשוי לנגה ואב לעשרה ילדים, מתגורר באשקלון. משפחתו פרצה לתודעה הציבורית לאחר הפיגוע באוטובוס הילדים ב-20 בנובמבר 2000, בו נפצעו שלושה מילדיו באורח קשה ואיבדו את רגליהם, לאחר שמחבלים הניחו מטען תופת ופוצצו את האוטובוס שבו נסעו לבית הספר.
ערך את הספר 'כפר דרום לדורותיו' - יחד עם הרב אברהם שרייבר, 181 עמ'. תשנ"ה. כמו כן, את הספר 'חיל עם ומדינה: מקורות לעיון ולימוד בנושאי צבא, חברה, שלטון ומדינה'.
אנטון גינתר, רוזן אולדנבורג
אנטון גינתר, רוזן אולדנבורג (בגרמנית: Graf Anton Günther von Oldenburg und Delmenhorst; 10 בנובמבר 1583 – 19 ביוני 1667) היה רוזן גרמני וחבר בבית אולדנבורג.
ביוגרפיה
אנטון גינתר נולד ב-10 בנובמבר 1583 באולדנבורג והיה בנם של יוהאן השביעי, רוזן אולדנבורג ואליזבת משוורצבורג-בלנקנבורג. בשנת 1603 מת אביו והוא ירש את השלטון ברוזנות אולדנבורג, ובשנת 1647 מת דודנו כריסטיאן החמישי, רוזן דלמנהורסט ללא ילדים והוא ירש את נחלותיו. אנטון גינתר שמר על נייטרליות במהלך מלחמת שלושים השנים, והצליח לשמור על הרוזנות שלא תיפגע מתלאות המלחמה. כתוצאה מכך התחזקה הרוזנות והתעשרה, ואוכלוסייתה וכוחה התעצמו.
ס' ברינג-גולד מספר את האנקדוטה המעניינת הבאה על הרוזן בספרו "הישרדויות מוזרות כמה פרקים בתולדות האדם":
בשנת 1615 מצא הרוזן אנטון גינתר מאולדנבורג, בעת ביקור בדייק בתהליך בנייה, את הפועלים שעומדים לקבור תינוק תחתיו. הרוזן התערב, הציל את הילד, נזף בבוני הסכרים וכלא את האם שמכרה את התינוק שלה לצורך כך. באופן מיוחד למדי, אותו רוזן מוכרז על פי המסורת כמי שקבר ילד חי ביסודות טירתו באולדנבורג.
אנטון גינתר מת ב-19 ביוני 1667 בראסטדה ודודנו פרדריק השלישי, מלך דנמרק ירש את נחלותיו. בהתאם לרצונו של אנטון גינתר, המלך הדני מינה את אנטון פון אולדנבורג, בנו הלא חוקי של אנטון גינתר מאליזבת פון אונגנאד, כמושל של אולדנבורג ודלמנהורסט.
Haus "Graf Anton Günther"
האוס "גרף אנטון גינתר" הוא בית היסטורי במרכז אולדנבורג, משנת 1682. הרוזן אנטון גינתר מתואר על החזית, שעוצבה מחדש בסגנון נאו-רנסאנס ב-1894. הבית שימש סוחרים ויצרני טבק.
הרתעת מצביעים
הרתעת מצביעים (נקראת גם דיכוי בוחרים) היא דרך פעולה המיועדת להשפיע על תוצאת בחירות באמצעות מניעת ההשתתפות של קבוצות באוכלוסייה בהצבעה.
קיימות דרכים רבות להרתיע מצביעים, החל משינוי חוקי ההצבעה, באופן המקשה על ההצבעה, ועד לאיומים ואלימות כלפי בוחרים. הרתעת מצביעים מצליחה כאשר מספר משמעותי של בוחרים נמנעים מלהצביע בגלל פחד או ניכור. בשנת 2013 פסק בית המשפט העליון של ארצות הברית בפסק הדין שאלבי נ' הולדר כי חוקי ההצבעה הביאו להרתעת מצביעים ולאפליה.
אוסטרליה
באוסטרליה קיימת חובת הצבעה, אך יש להירשם במשרד הפנים כדי להצביע.
עד שנת 2006 פרק הזמן שנדרש להירשם היה תוך שבוע מההכרזה על מועד הבחירות. בשנה זו החליטה ממשלת אוסטרליה, בראשותו של ג'ון הווארד, לצמצם את פרק הזמן ליום אחד בלבד מההכרזה על מועד הבחירות. חוק חדש זה הרתיע בוחרים צעירים רבים, שנטו להצביע למפלגות האופוזיציה.
בשנת 2010 עתרה מפלגת הלייבור האוסטרלית יחד עם ארגוני זכויות אדם כנגד התיקון לחוק, ובית המשפט הגבוה של אוסטרליה קבע כי התיקון אכן מרתיע בוחרים, ויש להחזיר את המצב לקדמותו. לקראת הבחירות שנערכו ב-2010 פרק הזמן לרישום הוחזר לקדמותו, והיה שבוע. יתרה מזו, נעשה תיקון נוסף לחוק המאפשר לאזרחי אוסטרליה בני 16 ומעלה להירשם בפנקס הבוחרים, וכך מיד לקבל זכות בחירה ביום בו הם מגיעים לגיל 18.
קנדה
זמן קצר לפני הבחירות הכלליות בקנדה לשנת 2011, עשרות אלפי מצביעים קיבלו שיחת טלפון ובה הודעה מוקלטת המודיעה להם כי מיקום הקלפי שלהם השתנה. המיקום החדש שצוין בהודעה היה שקרי בכוונה, ולרוב אילץ את הבוחרים לנסוע מספר שעות רק כדי לגלות שזו הייתה טעות. רוב המצביעים היו מזוהים עם המפלגה הליברלית של קנדה.
ועדת חקירה מצאה כי השיחות נעשו ככל הנראה על ידי המפלגה השמרנית של קנדה, ואחד מפעיליה הורשע.
הממלכה המאוחדת
לוטפור רחמן נבחר לתפקיד ראש הרובע טאוור האמלטס בלונדון, עד שהודח מהתפקיד בגלל הפרת חוקי ההצבעה, לאחר שנחשף כי תומכיו איימו על הבוחרים של יריביו בקלפי.
בשנת 2018 המפלגה השמרנית הציעה אמצעי זיהוי חדשים למצביעים, שעלותם גבוהה במיוחד. על פי ההערכות, אם יתקבלו אמצעים אלה הם יקשו בעיקר על בוחרים צעירים או חסרי אמצעים, המזוהים עם מפלגת הלייבור.
חוקי ג'ים קרואו
בארצות הברית, חוקי הבחירות שונים ממדינה למדינה, ובהתאם לכך התפתחו צורות שונות של הרתעת מצביעים. עם היווסדה של המדינה, הזכות להצביע ברוב המדינות הוקנתה רק לגברים לבנים בעלי רכוש בני 21 ומעלה. עם הזמן הוענקה זכות הצבעה גם למיעוטים גזעיים ולנשים, וגם גיל ההצבעה ירד. אך במהלך המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 מדינות דרום ארצות הברית חוקקו סדרת חוקים המכונה "חוקי ג'ים קרואו" שהרתיעו מצביעים שחורים או עניים. חוקים אלו כללו הטלת דרישה להוכחת תשלום כל המיסים כתנאי להצבעה; קביעת מבחני קרוא וכתוב ומבחני אופי כתנאי להצבעה; מניעת האפשרות להצבעה לפני יום הבחירות ("הצבעה מוקדמת"); קביעת שעות ההצבעה באופן שהקשה על שחורים עובדים להגיע לקלפיות; התניית זכות ההצבעה בהצגת תעודות זהות מסוג שלא היה ברשותם של שחורים; שלילת זכות הבחירה ממורשעים באופן שפגע בעיקר בשחורים, וסימון גבולות מחוזות ההצבעה באופן שהקנה יתרון למועמדים רפובליקאים.
שיטות נוספות רבות ומגוונות ננקטו להרתעת מצביעים: הפעלת אלימות כלפי שחורים כדי להרתיעם מלהשתתף בבחירות; פיזור כרוזים בחתימת הקו קלוקס קלאן בשכונות של שחורים, ובהם אזהרה מפני השתתפותם בבחירות; הצבת משמרות של אנשי הקו קלוקס קלאן בדרכים המובילות לקלפיות; הצבת מחסומי משטרה בדרכים המובילות לקלפיות בשכונות של שחורים. כמו כן בוצעו תרמיות בנקודות ההצבעה: איוש חלקי של ועדות הקלפי; השמדת פתקי הצבעה; תרמית בספירה; התערבות בפעולת מכונות ההצבעה; הצבעה בשם אנשים שמתו ("הצבעת רוחות"); אי-פתיחת קלפיות.
צעדים אחרים שנויים במחלוקת כללו סגירת סניפים של משרד התחבורה בשכונות המיעוטים, דבר המקשה על הנפקת תעודה מזהה; סגירת קלפיות בשכונות מיעוטים; חסימה מכוונת של דרכי התנועה לשכונות מיעוטים ביום הבחירות; ומחיקה שרירותית של מצביעים מרשימות הבוחרים זמן קצר לפני הבחירות.
טענות להרתעת מצביעים במאה ה-21
בשנים האחרונות התגלו מקרים רבים של הרתעת מצביעים, שכוונו לרוב לאוכלוסיית השחורים בארצות הברית.
בשנת 2013 פסק בית המשפט העליון של ארצות הברית בפסק הדין שאלבי נ' הולדר כי חוקי ההצבעה הביאו להרתעת מצביעים ולאפליה. עם זאת, פסק הדין התיר למדינות לחוקק חוקים לזיהוי הבוחרים גם אם הם עלולים להרתיע מצביעים, כל עוד לא קיימת אפליה מוכחת בחוקים אלו. בעקבות פסק הדין חוקקו בטקסס, מיסיסיפי ואלבמה חוקים מחמירים לזיהוי הבוחרים. בקרוליינה הצפונית נחקק חוק זיהוי בוחרים שמקשה במיוחד על בוחרים שחורים, אך עתירה נגדו נדחתה.
חוק נוסף בקרוליינה הצפונית אוסר הצבעה מוקדמת, ומקומות עבודה רבים המעסיקים שחורים אינם מאפשרים להם לקבל חופש ביום הבחירות, וכך נמנעת מהם זכות הבחירה.
בדקוטה הצפונית מתגוררים אמריקאים ילידים רבים שאינם בעלי כתובת קבועה אלא תא דואר בלבד, אך בית המחוקקים קבע שרק תושבים בעלי כתובת קבועה רשאים להשתתף בבחירות.
ארצות הברית היא אחת המדינות היחידות שבהן אסירים לא זכאים להצביע, וברוב המדינות של ארצות הברית גם אסירים משוחררים אינם רשאים להשתתף בבחירות. מגבלה זו מונעת את זכות הבחירה מ-6 מיליון מצביעים.
במדינת ג'ורג'יה אירעו מספר מקרים של הרתעת בוחרים. בשנת 2012 התגלה שתושבים רבים ממוצא אסייתי נרשמו לבחירות אולם שמותיהם לא הופיעו בספר הבוחרים, ולמעשה נמנעה מהם זכות ההצבעה. בשנת 2014 עצרו כוחות משטרה אוטובוס שהסיע בוחרים שחורים לקלפי ומנע מהם להגיע לנקודת ההצבעה. בבחירות במדינה בשנת 2015 ביטל מזכיר המדינה, בריאן קמפ, את רישומם של 53,000 בוחרים בגלל תקלות טכניות. בדיקה גילתה שרוב הרישומים שנפסלו הם של שחורים. קמפ הואשם באופן נרחב בדיכוי בוחרים.
ערוץ 4 הבריטי השיג מסמכים שמלמדים על כך שבבחירות 2016, מטה טראמפ סיווג כ־200 מיליון אמריקאים על פי קריטריונים שונים וחילק אותם ל־8 קטגוריות שונות. מיעוטים - שחורים, היספנים, אסיאתים ואחרים - היוו 54% מקטגוריית ה"הרתעה".
ישראל
המבצע כונה "טוהר הבחירות" ומטרתו המוצהרת הייתה מניעת זיופים כגון התחזות למצביעים אחרים, במקומות בהם שיעורי ההצבעה לא הגיוניים ואין אכיפה. בחברת האסטרטגיה, קייזלר ענבר, התגאו ברשומת פייסבוק שמנעו אלפי זיופים וששיעור ההצבעה במגזר הערבי ירד מתחת ל-50%, הנמוך ביותר שנראה בשנים האחרונות.
יושב ראש ועדת הבחירות המרכזית לכנסת, השופט חנן מלצר, קבע לאחר שהוגשו תלונות בעניין, כי ניתן להשתמש במצלמות רק במקרים של "חשש לפגיעה מהותית בטוהר הבחירות או בסדרן התקין". מלצר ביקש מהמשטרה להחזיר אותן לפעילים, ואפשר להם להשתמש בהן להקלטת שמע. הוא ציין כי חברי ועדת הקלפי יוכלו מאוחר יותר לתעד את ספירת הקולות באמצעות המצלמות, אך יהיה עליהם להודיע על כך לכל המשתתפים בספירה.
סמוך ל החליט מלצר שהשימוש במצלמות ללא היתר מיוחד מוועדת הבחירות המרכזית מחייב הסמכה מפורשת בחקיקה ראשית, ובעקבות כך היה ניסיון לחקיקת הצעת חוק המצלמות בקלפיות.
רנו סאלטהקטר
רנו סאלטהקטר (בצרפתית : Renault Celtaquatre) היא מכונית משפחתית מתוצרת יצרנית כלי הרכב הצרפתית רנו, אשר יוצרה בין השנים 1938–1934 בצרפת.
פרויקט דניאל
פרויקט דניאל היה פרויקט ישראלי משנת 2003, שהוקם כדי להעריך את האיום על עם ישראל ממדינות אחרות במזרח התיכון, במיוחד מאיראן ותוכנית הגרעין האירנית. הוא הוכן על ידי צוות של מומחי מדיניות חוץ וצבא ישראלים. הדו"ח הוגש לראש ממשלת ישראל, אריאל שרון, ונדון בין ישראל, ארצות הברית ונאט"ו.
לפי ההמלצות שהוגשו "האיום הקיומי העיקרי על ישראל כיום הוא מלחמה קונבנציונלית נגדה על ידי קואליציה של מדינות ערב ו/או איראן". לאור זאת "על ישראל להמשיך במדיניות העמימות הגרעינית שלה. אולם, אם במועד עתידי כלשהו, מדינות מזרח תיכוניות, ובמיוחד אירן, יפתחו טכנולוגיה גרעינית שבעיני ישראל תיראה כאיום, אז רצוי שישראל תעבור לחשיפה מוגבלת של יכולותיה הגרעיניות, כאמצעי הרתעה".
חברי הפרויקט
ששת חברי מועצת המנהלים של פרויקט דניאל היו פרופסור לואיס רנה ברס ודוקטור רנד ה. פישביין (עוזר מיוחד לענייני ביטחון לאומי לסנאטור דניאל אינווי) מארצות הברית, נעמן בלקינד "עוזר לאמצעים מיוחדים" של שר הביטחון הישראלי, האלוף פרופסור יצחק בן ישראל, דוקטור אדיר פרידור, מתמטיקאי, סא"ל (במיל) בחיל האוויר הישראלי שבו מילא תפקיד של מתכנן מערכות בכיר ולשעבר ראש מערכת הניתוחים הצבאיים ברפא"ל, ואל"ם יואש צידון.
סיכום ההמלצות
הפרויקט דן בסכנה מ'נשק להשמדה המונית', כולל נשק גרעיני, כימי וביולוגי.
המלצות הדו"ח היו שישראל תעשה כל שניתן כדי למנוע את הקמת קואליציה אנטי-ישראלית. הוא הציע לישראל לשמור על האופציה לבצע מכה מקדימה. התקיפות יהיו שילוב של תקיפות אוויריות ופעולות חשאיות סלקטיביות של כוחות קרקע במקומות קריטיים.
היא גם המליצה שישראל תשמור על מדיניותה הנוכחית של עמימות בנוגע לתוכנית הגרעין. אם, במועד מאוחר יותר, מדינות אחרות במזרח התיכון (בעיקר איראן) ירכשו טכנולוגיה גרעינית שישראל תתפוס כאיום, אזי פרויקט דניאל המליץ על חשיפה מוגבלת של יכולת הנשק הגרעיני של ישראל, כגורם הרתעה.
ההמלצה הסופית הייתה שישראל תספק תמיכה בונה למלחמה של ארצות הברית בטרור, במיוחד במלחמה בטרור.
ההמלצות המפורטות של "פרויקט דניאל" הוגשו לראש הממשלה אריאל שרון ב-16 בינואר 2003.
תזמורת אנדלוסאלם
תזמורת אנדלוסלאם היא תזמורת ישראלית, המבצעת מוזיקה אנדלוסית שמקורה במרוקו ובספרד המוסלמית של המאה ה-10 וה-11, ונשתמרה בקרב יהודי צפון אפריקה.
היסטוריה
מטרת התזמורת היא שימור והנגשת המוזיקה האנדלוסית הצפון אפריקאית, תוך יצירת שיתופי פעולה עם זמרים ערבים ומוסלמים.
רפרטואר
התזמורת מקיימת מופעי שירה ופיוט ברחבי הארץ במסגרת שבתות עונת הבקשות ובמסגרת אירועי תרבות בהם היא מופיעה. במופעים אלו מארחת התזמורת אמנים ופייטנים שונים, דוגמת חיים לוק, בנג'מין בוזגלו, אמיל זריהן, שמעון סיבוני, יחיאל נהרי, משה חבושה, דוד ד'אור, יונתן רזאל, אהרן רזאל וחיים ישראל.
במרץ 2022 הוציאה את אלבום הבכורה - "שיר ידידות", בה משמש כסולן ראשי מנהלה המוזיקלי של התזמורת - משה לוק.
מופעים
התזמורת הופיעה בשנים האחרונות במספר מופעי קונספט:
בעלי תפקידים
מייסד ומנהל התזמורת הוא הרב מרדכי עזרן.
המנהל המוזיקלי הראשון של התזמורת היה יוסי שריקי. בשנת 2018, לאחר הידרדרות במצבו הרפואי, פסק מלהיות פעיל בתזמורת. בשנת 2019 נכנס לתפקיד זה הזמר והפייטן משה לוק.
התזמורת מונה כעשרים נגנים, פייטנים וסולנים.
תומאס סטארוויט נובל
תומאס סטארוויט נובל (באנגלית: Thomas Satterwhite Noble;29 במאי 1835 - 27 באפריל 1907) היה צייר אמריקאי וראש בית הספר לעיצוב מקמיקן בסינסינטי, אוהיו.
ביוגרפיה
נובל חזר לארצות הברית בשנת 1859 מתוך כוונה להתחיל את קריירת האמנות שלו. עם זאת, התחילה מלחמת האזרחים, והוא שירת בצבא הקונפדרציה משנת 1862 עד 1865. לאחר המלחמה, שוחרר נובל לסנט לואיס והחל לצייר. עם ההצלחה בציור הראשון שלו, "המכירה האחרונה של העבדים", הוא קיבל חסות מצד פטרונים עשירים בעיר ניו יורק. נובל התגורר בעיר ניו יורק בשנים 1866–1869, ובמהלכן צייר כמה מציורי השמן הידועים ביותר שלו. בשנת 1869 הוא הוזמן להיות ראש בית הספר לעיצוב מקמיקן בסינסינטי, אוהיו, תפקיד אותו מילא עד 1904. בשנת 1887, בית הספר לעיצוב מקמיקן הפך לאקדמיה לאמנות של ימינו בסינסינטי. במהלך כהונתו בבית הספר לעיצוב, נובל נסע לזמן קצר למינכן, גרמניה, שם למד בין השנים 1881 עד 1883.
הוא פרש בשנת 1904 ונפטר בעיר ניו יורק ב־27 באפריל 1907.
הוא קבור בבית העלמין Spring Grove בסינסינטי.
תערוכות ויצירות מרכזיות
יצירות האמנות של נובל הוצגו בלמעלה מ -70 תערוכות, הן במהלך חייו והן לאחר מותו. מרבית יצירותיו הראשוניות הידועות הן היסטוריות, המצוירות כדי לעורר פרשנות פוליטית ומוסרית חזקה. מאוחר יותר בחייו צייר תמונות אלגוריות רבות. לאחר שלמד במינכן ולקראת סוף חייו, נובל מיקד את עבודתו האמנותית בנופים של כפרי אוהיו, קנטאקי וניו יורק.
קייטלין קלארק
קייטלין קלארק (באנגלית: Caitlin Clark; נולדה ב-22 בינואר 2002) היא כדורסלנית מכללות אמריקאית המשחקת באוניברסיטת איווה הוקייס מאזור הביג טן.
קלארק זכתה בשלוש מדליות זהב במדי נבחרות הנוער של ארצות הברית, וכן בפרס ה-MVP של גביע העולם בכדורסל נשים עד גיל 19  2021.
ראשית חייה
קלארק נולדה ב-22 בינואר 2002 בדה מוין, איווה, לאן ניזי-קלארק וברנט קלארק. אמה ממוצא איטלקי. אביה שיחק כדורסל ובייסבול במכללת סימפסון. היא גדלה בווסט דה מוין עם אחיה הגדול, בלייק, שחקן פוטבול באוניברסיטת המדינה של איווה, ואחיה הצעיר קולין. קלארק התחילה לשחק כדורסל בגיל חמש, והייתה הילדה היחידה בקבוצת בנים. היא שיחקה גם סופטבול, כדורעף, כדורגל וטניס בילדותה לפני שהתמקדה בכדורסל.
בכיתה ו' היא הצטרפה ל-All Iowa Attack, קבוצת איגוד האתלטים החובבים, במדיה שיחקה עד שסיימה את התיכון. היא שיחקה נגד יריבות גדולות יותר, ושיחקה מול תלמידי כיתה י"ב כבר בכיתה ח'. קלארק שאבה השראה ממאיה מור ממינסוטה לינקס, קבוצת ה-WNBA הקרובה ביותר לעיר הולדתה. היא נשאה את עיניה גם אל דודניותיה, היילי ואודרי פייבר, ששיחקו בבית הספר התיכון הקתולי דאולינג בווסט דה מוין, ואל בוגר All Iowa Attack הריסון בארנס.
קריירה בתיכון
קלארק שיחקה ארבע שנים ב בבית הספר התיכון הקתולי דאולינג. בתור היא העמידה ממוצעים של 15.3 נקודות, 4.7 אסיסטים ו-2.3 חטיפות למשחק, נבחרה לחמישייה השנייה של דרג 5A במדינה והגיעה עם קבוצתה לרבע הגמר. בעונת ה העלתה קלארק את הנתונים שלה ל-27.1 נקודות, 6.5 ריבאונדים, ארבעה אסיסטים ו-2.3 חטיפות למשחק, ועזרה לדאולינג להשיג מאזן 20–4, ולהגיע שוב לרבע הגמר אליפות המדינה. היא דורגה במקום השני במדינה בנקודות ונבחרה לחמישייה הראשונה במדינה בדרג 5A.
ב-4 בפברואר 2019, כ, קלעה קלארק 60 נקודות בניצחון 90–78 על מייסון סיטי, תצוגת הקליעה השנייה בטיבה בהיסטוריה של איווה. במהלך המשחק היא שברה את שיא המדינה במשחק בודד עם 13 שלשות. היא סיימה את העונה עם ממוצעים של 32.6 נקודות, 6.8 ריבאונדים, 3.6 אסיסטים ו-2.3 חטיפות למשחק, והובילה את דאולינג לחצי גמר המדינה עם מאזן 17–8. קלארק נבחרה לשחקנית השנה של איווה ונבחרה שוב לחמישייה הראשונה בדרג 5A. כ היא העמידה ממוצעים של 33.4 נקודות, שמונה ריבאונדים, ארבעה אסיסטים ו-2.7 חטיפות למשחק, והובילה את המדינה בקליעה בפעם השנייה. קבוצתה סיימה עם מאזן 19–4 והגיעה לגמר דרג 5A, אך הפסידה לתיכון סו סיטי איסט. קלארק סיימה את הקריירה עם 2,547 נקודות, הרביעית בהיסטוריה של איווה. היא זכתה בתואר שחקנית השנה של איווה, ספורטאית השנה באיווה של ה"דה מוין רג'יסטר", ומיס כדורסל של איווה, לאחר שנבחרה לחמישייב הראשונה במדינה בדרג 5A. קלארק נבחרה אף למשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן, אך המשחק בוטל עקב מגפת הקורונה בארצות הברית.
גיוס למכללות
קלארק חוזרה על ידי מספר אוניברסיטאות ומכללות עוד לפני שעלתה לתיכון, וקיבלה את מכתב ההתעניינות הראשון שלה מאוניברסיטת מיזורי סטייט לפני כיתה ז'. בעונתה השנייה בדאולינג היא דורגה כשחקנית מספר אחת במחזור שלה על ידי ESPN. בסוף קריירת התיכון שלה נחשבה קלארק למגיוסת חמישה כוכבים ולשחקנית הרביעית בטיבה במחזור על ידי ESPN. ב-12 בנובמבר 2019 היא הודיעה על מחויבותה לשחק עבור אוניברסיטת איווה, למרות הצעות מאיווה סטייט ונוטרדאם. קלארק נמשכה לסגנון ההתקפה המהיר של הקבוצה ולפיתוח הרכזים בו נודעה המאמנת ליסה בלדר.
עונת פרשמן
קלארק נכנסה לעונתה הראשונה בתור הרכזת הפותחת של איווה. ב-25 בנובמבר 2020 היא ערכה את הופעת הבכורה שלה במכללות, ורשמה 27 נקודות, שמונה ריבאונדים וארבעה אסיסטים בניצחון 96–81 על צפון איווה. במשחקה השני, ב-2 בדצמבר, היא רשמה דאבל דאבל ראשון עם 30 נקודות ו-13 אסיסטים בניצחון 103–97 על דרייק. ב-22 בדצמבר, בניצחון 92–65 על מערב אילינוי, היא רשמה טריפל דאבל ראשון של שחקן איווה מאז 2015. למרות קליעה של 3 מ-15 מהשדה, קלארק רשמה 13 נקודות, 13 ריבאונדים ו-10 אסיסטים במשחק. ב-6 בינואר 2021 היא רשמה 37 נקודות, 11 ריבאונדים וארבעה אסיסטים בניצחון 92–79 על מינסוטה. קלארק קלעה שיא עונתי של 39 נקודות, יחד 10 ריבאונדים ו-7 אסיסטים, בניצחון 88–81 על נברסקה ב-11 בפברואר, ושברה את שיא הנקודות במשחק אחד שנערך באולמה הביתי של נברסקה. ב-28 בפברואר היא קלעה 18 נקודות ומסרה שיא עונתי של 14 אסיסטים בניצחון 84–70 על ויסקונסין. בתום העונה הסדירה נבחרה קלארק פה אחד לפרשמנית השנה באזור הביג טן ולחמישיית העונה באזור. היא נבחרה 13 פעמים לפרשמנית השבוע באזור, שיא, והובילה את הביג טן עם חמישה פרסי שחקנית השבוע.
קלארק עזרה לאיווה להגיע למקום השני בטורניר הביג טן, שם נבחרה לנבחרת הטורניר ורשמה 37 אסיסטים, הכי הרבה בהיסטוריה של האירוע. בסיבוב השני של טורניר אליפות המכללות בכדורסל היא רשמה 35 נקודות, שבעה ריבאונדים ושישה אסיסטים בניצחון 86–72 על קנטקי, ושברה את שיא הנקודות והשלשות (6) במשחק יחיד בטורניר. איווה הגיעה ל-Sweet 16 (שמינית הגמר), שם קלעה קלארק 21 נקודות בהפסד 72–92 לקונטיקט המדורגת ראשונה. היא נבחרה לחמישיית העונה הראשונה בארצות הברית על ידי איגוד כותבי הכדורסל של ארצות הברית (USBWA), לחמישייה השנייה על ידי Associated Press ולחמישייה של איגוד מאמני כדורסל הנשים (WBCA). קלארק הפכה לפרשמנית הראשונה שזוכה בפרס דון סטיילי, המוענק לרכזת הטובה ביותר בחטיבה I. היא חלקה שני פרסי פרשמנית העונה של חטיבה I עם פייג' בוקרס מקונטיקט: של ה-USBWA ושל ה-WBCA. בתור פרשמנית העמידה קלארק ממוצעים של 26.6 נקודות, 7.1 אסיסטים ו-5.9 ריבאונדים למשחק. היא הובילה את חטיבה I של ה-NCAA בנקודות ודורגה במקום השני באסיסטים ובשלשות למשחק. היא הובילה את החטיבה גם בסך כל הנקודות, אסיסטים, סלי שדה ושלשות. היא קבעה שיאי נקודות ואסיסטים לפרשמנית באיווה, וקבעה את ממוצע הנקודות הרביעי בגובהו בתולדות האוניברסיטה.
עונת סופומור
ב-5 במרץ 2022, בחצי גמר טורניר הביג טן, קלעה קלארק 41 נקודות ו-9 ריבאונדים בניצחון 83–66 על נברסקה. היא הובילה את איווה לתואר ונבחרה לשחקנית המצטיינת בטורניר (MOP). עם זאת, בטורניר ה-NCAA הופתעה קבוצתה על ידי קרייטון המדורגת 10 בסיבוב השני, אז קלעה קלארק שפל עונתי של 15 נקודות ו-11 אסיסטים, עם 4 מ-19 מהשדה בהפסד 62–64. היא נבחרה לאול-אמריקן פה אחד, הפכה לראשונה שזוכה פעמיים ברצף בפרס דון סטיילי וזכתה בפרס ננסי ליברמן לרכזת הטובה ביותר בחטיבה I. כסופומור היא העמידה ממוצעים של 27 נקודות, שמונה ריבאונדים ושמונה אסיסטים למשחק. קלארק הייתה שחקנית הנשים הראשונה שהובילה את חטיבה I בנקודות ואסיסטים למשחק בעונה אחת, והובילה גם בסך נקודות, זריקות עונשין וטריפל דאבלים.
עונת ג'וניור
לפני עונת הג'וניור שלה נבחרה קלארק פה אחד לחמישיית קדם העונה אול-אמריקן של AP, ונבחרה לשחקנית קדם העונה של הביג טן על ידי המאמנים והתקשורת. ב-18 בנובמבר 2022 היא נפצע בקרסול 3.8 שניות לסיום בהפסד 83–84 לקנזס סטייט, בו רשמה 27 נקודות, 10 ריבאונדים ושבעה אסיסטים. למרות זאת, קלארק שיחקה במשחק הבא של איווה נגד בלמונט ב-20 בנובמבר, וקלעה 33 נקודות בניצחון 73–62. ב-1 בדצמבר היא קלעה שיא עונתי של 45 נקודות בהפסד 81–94 ל-NC סטייט. שלושה ימים לאחר מכן רשמה קלארק טריפל דאבל שביעי בקריירה, עם 22 נקודות, 10 ריבאונדים ו-10 אסיסטים בניצחון 102–71 על ויסקונסין, ועברה את סמנתה לוג'יק כמובילת הביג טן בטריפל דאבלים. ב-21 בדצמבר, במשחקה ה-75 בקריירה, עברה קלארק את אלנה דלה דון מדלאוור כשחקנית הנשים שהגיעה הכי מהר ל-2,000 נקודות בקריירה בחטיבה I מאז עונת 1999/2000, לאחר שקלעה 20 נקודות בניצחון 92–54 על דארטמות'. ב-23 בינואר 2023 רשמה קלארק טריפל דאבל נוסף של 28 נקודות, 15 אסיסטים ו-10 ריבאונדים בניצחון 83–72 על אוהיו סטייט, והנחילה לה את הפסדה הראשון. ב-2 בפברואר רשמה 42 נקודות, שמונה אסיסטים ושבעה ריבאונדים בניצחון 96–82 על מרילנד. ב-26 בפברואר רשמה קלארק 34 נקודות, תשעה ריבאונדים ותשעה אסיסטים, וקלעה שלשת ניצחון בשנייה האחרונה בניצחון 86–85 על אינדיאנה. בתום העונה הסדירה היא נבחרה שוב כשחקנית השנה בביג טן פה אחד ונבחרה לחמישיית העונה באזור על ידי מאמני הליגה והתקשורת. קלארק הובילה את איווה לאליפות הביג טן השנייה ברציפות וזכתה בתואר ה-MOP. במשחק הגמר היא רשמה 30 נקודות, 17 אסיסטים ו-10 ריבאונדים בניצחון 105–72 על אוהיו סטייט, טריפל דאבל ראשון בגמר הטורניר. קלארק עלתה למקום השני בהיסטוריה של חטיבה I, אחרי סברינה יונסקו, עם הטריפל דאבל העשירי שלה בקריירה. ברבע גמר טורניר ה-NCAA (Elite Eight) רשמה קלארק טריפל דאבל של 41 נקודות, 12 אסיסטים ו-10 ריבאונדים בניצחון 97–83 על לואיוויל. היא רשמה את הטריפל דאבל הראשון בהיסטוריה של טורניר המכללות לנשים, והפכה לראשונה בהיסטוריה של טורנירי גברים או נשים שרשמה טריפל דאבל של 30 או 40 נקודות. על הופעתה זכתה קלארק בתואר ה-MOP האזורי של סיאטל, כאשר איווה הגיעה לפיינל פור הראשון שלה מאז 1993. בפיינל פור היא רשמה 41 נקודות, שמונה אסיסטים ושישה ריבאונדים בניצחון 77–73 על האלופה המכהנת והבלתי מנוצחת קרוליינה הדרומית, וסיימה את רצף הניצחונות שלה בן 42 המשחקים. היא שברה את שיא הנקודות במשחק אחד בחצי גמר טורניר הנשים והפכה לשחקנית הראשונה בתולדות הטורניר עם שני משחקי 40 נקודות רצופים. קלארק גם שברה את שיאי הנקודות לעונה אחת של האוניברסיטה ושל הביג טן. עם הניצחון עלתה איווה הפעם הראשונה לגמר. אף על פי שקלארק קלעה 30 נקודות מול לואיזיאנה סטייט בגמר, איווה הפסידה במשחק 85–102.
בגמר הייתה קלארק מעורבת בתקרית, כששחקנית LSU אנג'ל ריס התגרתה בקלארק וסימנה באצבעה על הקמיצה שלה כדי לסמל את טבעת האליפות בה תזכה. התקרית התפתחה לסערה תקשורתית בארצות הברית, וקיבלה אופי גזעני מפני שריס היא אפרו-אמריקאית וקלארק לבנה. לצידה של ריס עמדו כוכבי ה-NBA שאקיל אוניל ולברון ג'יימס, והגברת הראשונה של ארצות הברית ג'יל ביידן אף הציעה להזמין ל את שתי הקבוצות ולא רק את הזוכה, כנהוג.
קלארק זכתה בתואר שחקנית השנה של AP, פרס נייסמית', שחקנית השנה של USBWA, בפרס ג'ון אר. וודן ובגביע וייד. היא נבחרה לאול-אמריקן פה אחד עונה שנייה ברציפות וזכתה שוב בפרס ננסי ליברמן.
קלארק קבעה שיאים רבים במהלך טורניר אליפות המכללות בכדורסל לנשים 2023. היא השיגה 191 נקודות בסך הכל, יותר מכל שחקן בטורניר בודד, קבעה שיא שלשות למשחק הגמר (8) ורשמה 60 אסיסטים, שיא לטורניר יחיד.
קריירה בנבחרת הלאומית
קלארק ייצגה את ארצות הברית באליפות האמריקות בכדורסל עד גיל 16 2017 בבואנוס איירס, ארגנטינה. היא קלעה ממוצע של 8.8 נקודות למשחק כשהיא עולה מהספסל, ועזרה לנבחרתה לזכות עם מאזן 5–0. קלארק שיחקה גם בגביע העולם עד גיל 19 2019 בבנגקוק, תאילנד, כשהיא רק בת 17, העמידה ממוצע של 5.3 נקודות למשחק וזכתה עם ארצות הברית בגביע עם מאזן 7–0. קלארק התחרתה גם בגביע העולם עד גיל 19 2021 בדברצן, הונגריה, והפעם הובילה את נבחרתה לזכייה עם ממוצע של 14.3 נקודות, 5.6 אסיסטים ו-5.3 ריבאונדים למשחק, וכן נבחרה לחמישיית הטורניר ול-MVP שלו.
פרופיל שחקנית
קלארק, שגובהה 1.83 מטרים, משחקת בעמדת הרכז. היא קלעית ורסטילית, עם יכולת לקלוע בצבע, מחצי מרחק ולשלוש. לקלארק יש טווח קליעה יוצא דופן, והיא לעיתים קרובות קולעת הרבה מעבר לקו השלוש ובדרגת קושי גבוהה. יכולת הקליעה שלה גררה השוואות לשחקני ה-NBA סטפן קרי, דמיאן לילארד וטריי יאנג. קלארק היא מנהלת משחק מיומנת, עם יכולת לצאת מהר להתקפות מתפרצות ולמצוא את חברותיה לקבוצה דרך ההגנה. השילוב בין יכולות הקליעה והמסירה הגבוהות שלה עוזר לה להצטיין בפיק אנד רול. מספר פרשנים השוו את הכישרון והאישיות שלה לדיאנה טוראסי, והמאמנת שלה באיווה, ליסה בלדר, השוותה אותה לסו בירד וסברינה יונסקו.
מחוץ למגרש
קלארק תוארה על ידי פרשנים כאחת משחקני הכדורסל המשווקים ביותר במכללות. ב-18 באוגוסט 2021 היא חתמה על עסקה עם The Vinyl Studio, חברה שבסיסה בעיר הולדתה ווסט דה מוין. ב-27 באוקטובר היא חתמה על עסקה עם רשת המרכולים Hy-Vee. ב-1 במרץ 2022 הכריזה H&R Block שקלארק תשתתף ביוזמת "A Fair Shot" שלה לתמיכה בספורטאיות מכללות. ב-26 ביולי היא חתמה על עסקה עם חברת Topps, שהכריזה על שחרור קלפי אספנות של ספורטאי מכללות. בתחילת עונת הג'וניור שלה באיווה חתם קלארק על חוזה עם נייקי. במהלך טורניר המכללות ב-2023, הייתה קלארק אחת מחמש כדורסלניות מכללות שהופיעו בקמפיין "See Her Greatness" של ביואיק.
קלארק מתמחה בשיווק באוניברסיטת איווה. בשנות הסופומור והג'וניור שלה זכתה בתואר "אול-אמריקן אקדמית", לשחקניות מכללות המצטיינות בלימודיהן.
יחסי הממלכה המאוחדת–ניז'ר
יחסי הממלכה המאוחדת–ניז'ר הם היחסים בין ניז'ר לבין הממלכה המאוחדת.
סקירה כללית
בריטניה כוננה יחסים דיפלומטיים עם ניז'ר בשנת 1960, לאחר שהאחרונה קיבלה את עצמאותה מצרפת. שתי המדינות משתפות פעולה בארגונים בינלאומיים, ובכלל זה באו"ם. באוגוסט 2018 הודיעה ראש ממשלת בריטניה, תרזה מיי, כי בריטניה תפתח שגרירות בניז'ר.
אנדריאה סלינאס
אנדריאה רוז סלינאס (באנגלית: Andrea Rose Salinas; נולדה ב-6 בדצמבר 1969) היא פוליטיקאית אמריקאית, המכהנת כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השישי של מדינת אורגון. טרם שירותה בקונגרס של ארצות הברית, ייצגה סלינאס את מחוז הבחירה ה-38 בבית הנבחרים של אורגון בין השנים 2017–2023. סלינאס, חברת המפלגה הדמוקרטית, היא הנציגה הראשונה של מחוז הקונגרס השישי של אורגון בבית הנבחרים האמריקאי, בו שוכנת בירת אורגון סיילם.
ביוגרפיה
סלינאס נולדה בסן מטאו שבקליפורניה וגדלה בעיר פלזנט היל. אביה היגר לארצות הברית ממקסיקו. היא הייתה הסטודנטית הראשונה ממשפחתה שהשלימה לימודים גבוהים באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. בשנת 2004 נרשמה סלינאס כשדלנית פדרלית מטעם איגוד עובדי האוצר הלאומי. במשך שנתיים עבדה בתחום השדלנות בטרם עברה לפורטלנד, שם המשיכה לעסוק במקצוע זה.
לאחר שהשלימה את לימודיה בברקלי, התמחתה סלינאס כעוזרת פרלמנטרית עבור חבר הסנאט של ארצות הברית הארי ריד וחברי הקונגרס פיט סטארק ודרלין הולי. לאחר מכן עבדה כמנהלת החקיקה של המועצה הסביבתית באורגון. היא עזבה את המועצה על מנת לפתוח משרד ייעוץ חקיקתי משלה. בהמשך הייתה סגנית נשיא מאורגון בחברת הייעוץ הפוליטי "Strategies 360".
בספטמבר 2017 מונתה סלינאס למלא את מקומה של אן לינינגר בבית הנבחרים של אורגון כנציג מחוז הבחירה ה-38. היא השלימה את שארית כהונתה של לינינגר ולאחר מכן נבחרה מחדש לבית הנבחרים המדינתי בבחירות 2018 ובבחירות 2020. באספה ה-81 של בית המחוקקים של אורגון הייתה מצליפת הרוב. היא גם הייתה יו"ר ועדת בית הנבחרים לטיפולי בריאות. בשנת 2022 נתנה את חסותה להצעת החוק שחייבה מתן תשלום שעות נוספות לעובדי חקלאות באורגון.
בנובמבר 2021 הכריזה סלינאס על מועמדותה לייצוג מחוז הקונגרס השישי והחדש של אורגון בבית הנבחרים של ארצות הברית. הכרזה זו גררה אחריה מחלוקת ציבורית מכיוון שלא התגוררה בשטחי המחוז, אם כי מגורים במחוז אינם תנאי להתמודדות לקונגרס מטעמו. עם זאת, היא הצהירה כי אם תיבחר לקונגרס תעבור להתגורר במחוז.
ב-8 בנובמבר 2022 זכתה סלינאס בבחירות עם 50.1% מקולות הבוחרים, וגברה על מועמד המפלגה הרפובליקנית מייק אריקסון. לאחר הבחירות הגיש אריקסון תובענה ייצוגית בגין תשדיר תעמולה שפרסמה סלינאס; בתחילה ביקשה התביעה למנוע את השבעתה לתפקיד מכוח חוק מדינתי המאפשר לשופט לבטל את תוצאות הבחירות לו יקבע המותב שהצהרה שקרית של המנצח סחפה את הבוחרים ברמה מספקת דיה כדי להטות את תוצאות הבחירות. במהלך דיון שהתקיים בדצמבר 2022 גרס אריקסון באמצעות עורך דינו כי הוא אינו מעוניין לבטל את תוצאות הבחירות, אך עדיין דורש פיצויים בסך מאות אלפי דולרים בגלל תשדיר התעמולה של סלינאס שהציגו אותו כמי שהואשם בהחזקת סמים.
סלינאס הושבעה לתפקידה בראשית ינואר 2023. בקונגרס ה-118 היא חברה בוועדת החקלאות ובוועדת המדע, הטכנולוגיה והחלל של בית הנבחרים.
יוסף ישר
הרב יוסף ישר (נולד ב-י"א בסיוון תש"ח, 18 ביוני 1948) הוא רבה הראשי של העיר עכו, ממלא מקום רבה של קריית ביאליק ובעבר רבה של אילת ורב קופת חולים כללית ובתי החולים שלה.
ראשית ימיו
נולד בירושלים לאביו הרב שמעון יוז'וק, אב"ד בנתניה וחבר מערכת אוצר הפוסקים ולאמו צירה בת הרב משה אריה לייב שפירא, ראש ישיבת תורת אמת ורב שכונת בית ישראל בירושלים.
למד בישיבת פוניבז' לצעירים בבני ברק ובישיבת חברון בירושלים. הוסמך לרבנות על ידי ראש הישיבה הרב משה חברוני ועל ידי סבו הרב שפירא. קיבל כושר לרבנות עיר מהרבנים הראשיים לישראל איסר יהודה אונטרמן ויצחק נסים. נישא לנחמה בת הרב רפאל יעקב מן רקובסקי, רב המרכזים הרפואיים "הדסה" בירושלים.
קריירה רבנית
לאחר נישואיו התגורר ברחובות, שם החל לכהן כרב שכונת חבצלת. בינואר 1972 (ה'תשל"ב), בהיותו כבן 25, נבחר לכהן כרב האשכנזי של העיר אילת, והיה בכך לרב העיר הצעיר ביותר בישראל. לאחר כשבע שנים עזב את אילת והחל לכהן כרב קופת חולים כללית ובתי החולים שלה.
כרב ראשי לעכו
בשנת ה'תש"ם נבחר לתפקיד הרב הראשי של העיר עכו, תפקיד שבו הוא מכהן עד היום. בשנת 1980 עורר סערה כאשר פרסם פסק הלכה שקורא ליהודים לא להתגורר בשכנות לערבים בעכו, ובהמשך נאבק במעברם של תושבים ערבים לשכונת וולפסון בעיר. בשנת 2008, לאחר שנהג ערבי נכנס לשכונה יהודית בעיצומו של יום הכיפורים וגרר תקריות אלימות בין ערבים ליהודים, דחה את מכתב הפיוס שכתבו מנהיגי הציבור הערבי בעיר (בהם חבר הכנסת עבאס זכור), בטענה שמעשהו של הנהג ותגובות התושבים היהודים הוצגו בו כשווים בחומרתם. ב-2012 הותקפו הרב ישר ובני לווייתו על ידי צעירים ערבים תושבי העיר. בהמשך הקריירה שלו, פעל לפיוס ודו-קיום בין יהודים לערבים בעכו. בשנת ה'תשנ"ח זכה לתואר "יקיר העיר עכו".
הוא הקים את עמותת "ימין מקרבת" במטרה להביא לקירוב ואחדות בין כל הזרמים בעיר. פעל לייסוד הגרעין התורני "אומץ" וישיבת ההסדר עכו, והוא פועל עמם בשיתוף פעולה מלא. יזם עריכת טקסי נישואין יהודיים לזוגות שנישאו בנישואין אזרחיים בברית המועצות.
בשנת ה'תש"ע נתמנה על ידי מועצת הרבנות הראשית לכהן גם כממלא מקום רב העיר קריית ביאליק, במקומו של הרב עמינדב קריספין שפרש מהתפקיד.
הרב ישר מרצה בתחומי היהדות, ומקיים מפגשים בישראל ומחוצה לה עם סטודנטים ואנשי דת.
משפחתו
דודיו מצד אביו הם הלשונאי והמילונאי דב ירדן והרב יוסף רוזנטל, ר"מ בשלוחת ישיבת נובהרדוק בפינסק. הרבנים אברהם יצחק גרשונוביץ ומתתיהו שצ'יגל היו דודי אביו.
אחיו הם: הרב מאיר בנימין יוז'וק, מחבר ספרי "אמרי בנימין" על הש"ס והרב חיים יוז'וק, מחבר ספרי "שמועת חיים" על הש"ס. אחותו שרה הייתה נשואה לרב דוד צבי הופמן, מו"צ בפתח תקווה.
בנו הרב ישראל ישר הוא ר"מ בישיבה בבית שמש.
יוסף דרזנין
יוסף דרזנין (נולד בשנת 1956) הוא יועץ. היה בעבר מנכ"ל משרד ההתיישבות מנובמבר 2020 עד מאי 2021, וכן כיהן בעבר כמנכ"ל המשרד לשיתוף פעולה אזורי.
ביוגרפיה
נולד בשנת בקיבוץ מפלסים.
דרזנין החל את דרכו בעולם הציבורי בשנת 1984, כעוזר נספח מודיעין בשגרירות ישראל בוושינגטון. במסגרת תפקידו עסק בחילופי מידע בין אמ"ן למודיעין הצבאי האמריקאי בתקופה סוערת במיוחד שכללה אירועי טרור רבים (Achille Lauro hijacking, TWA Flight 847, capture of William R. Higgins ועוד) עם שובו לישראל עסק בפיתוח עסקי בינלאומי ובמקביל היה עמית במועצה לאסטרטגיה גלובלית בוושינגטון.
בשנים 1992–1999 כיהן כראש החטיבה לצפון אמריקה ועוזר הסמנכ"ל לקשרי חוץ ובקרת נשק במשרד הביטחון (כיום האגף המדיני – ביטחוני), שם קידם הדיאלוג הביטחוני-אסטרטגי בין ישראל לארצות הברית, תיאם ביקורי שר הביטחון במדינות זרות והיה שותף לפעילות מול ירדן לקראת החתימה על הסכם השלום באוקטובר 1994. ב-1998, השתתף במשלחת משרד הביטחון לשיחות "וואי פלנטיישן", שבמסגרתן הועבר לישראל מענק הסיוע האמריקאי בסך 1.2 מיליארד דולר.
ב-1999, חזר לוושינגטון ושימש כנציג משרד הביטחון בשגרירות ישראל בוושינגטון בדרגת ציר-יועץ עד 2004. במסגרת תפקידו התמקד בקידום שיתוף פעולה ביטחוני-אסטרטגי בין ישראל לארצות הברית, קידום התעשיות הביטחוניות הישראליות בשוק האמריקאי, הגנת המולדת ופיתוח הקשרים בין משרד הביטחון לזרועות הממשל האמריקאי (משרדי ההגנה, המדינה, המסחר ובתי הקונגרס) בתחומי ההגנה, החוץ והביטחון הלאומי.
בשנים 2005–2014 עבד ד"ר דרזנין במגזר הפרטי, בפיתוח עסקי אסטרטגי בינלאומי בדגש על שוקי ארצות הברית, הודו וישראל. בנוסף, לימד שנתיים במרכז הבינתחומי הרצליה, שם העביר שיעורים בנושא גיבוש המדיניות האמריקאית למלחמה בטרור ולהגנה על המולדת בעקבות פיגועי 11 בספטמבר 2000.
בעל תואר ראשון במדעי המדינה מאוניברסיטת חיפה, תואר שני בתקשורת המונים מהאוניברסיטה העברית, במסגרתה כתב תזה בהדרכת פרופ' עקיבא כהן ופרופ' הלל נוסק שכותרתה "הכיסוי התקשורתי של אירועי טרור מנקודת מבטם של העיתונאים". הוא למד לתואר שלישי בתקשורת המונים מאוניברסיטת מרילנד בארצות הברית. עבודת הדוקטורט שלו בנושא "סיקור חדשותי של אירועי טרור: נקודת המבט התקשורתית". שירת בצה"ל כקצין במודיעין (8200) והשתחרר משירות מילואים פעיל בדרגת רב-סרן.
בחודש יולי 2017 מונה למנכ"ל המשרד לשיתוף פעולה אזורי, תחת השר צחי הנגבי.
בנובמבר 2020 מונה למנכ"ל משרד ההתיישבות.
מתגורר בנתניה, נשוי לענת ואב לשני ילדים.
מבנה אוכלוסייה
מבנה אוכלוסייה (באנגלית: Population Structure) הוא מושג מתחום "אקולוגיה של אוכלוסיות", המתאר מצב שבו אוכלוסייה מחולקת לתת-אוכלוסיות או אוכלוסיות מקומיות (כגון להקות, מושבות או עדרים נפרדים). מצב זה של אוכלוסייה בעלת מבנה מוגדר, נוצר בעקבות הזדווגות לא אקראית של פרטים באוכלוסייה, ולרוב נגרם עקב בידוד גאוגרפי של תת-אוכלוסיות עם שיעורי הגירה נמוכים וזרימת גנים מוגבלת ביניהן. במצב זה הפרטים נוטים להתרבות עם פרטים הקרובים אליהם מבחינה גאוגרפית, מצב המחזק את מבנה האוכלוסייה. מבחינה גנטית, המבנה של אוכלוסייה לעיתים רבות מאופיין בתדירות אללים שונה בכל תת-אוכלוסייה ובמידת הבידוד הגנטי של תת-האוכלוסיות. ניתן לתאר מצב של מבנה אוכלוסייה כיציאה מפנמיקסיה (בה יש ערבוב מלא באוכלוסייה), מכיוון שאין רבייה אקראית בין הפרטים והפצת הגנים מוגבלת בין תת-האוכלוסיות. למצבים שבהם מתקיים מבנה באוכלוסייה חשיבות אקולוגית ואבולוציונית עקב הפוטנציאל להביא להתמיינות מינים.
תיאור
קיימות שתי גישות בתחום מבנה אוכלוסייה – גישה אקולוגית וגישה גנטית. האקולוגים בוחנים בדרך כלל את הרכב האוכלוסייה לפי הרכב הגילאים והזוויגים של הפרטים; גנטיקאים של אוכלוסיות בוחנים את אופי ארגון השונות הגנטית בתוך אוכלוסיות ובין אוכלוסיות. קיים קשר הדוק בין שתי הגישות – הגנטית והאקולוגית. לדוגמה, גודל האוכלוסייה ואופן פיזור הפרטים בה קובעים את יכולת הפרטים לשמור על זרימת הגנים ביניהם או על פוטנציאל של תתי-האוכלוסייה להתמיין עם הזמן למינים נפרדים. ישנם גורמים רבים המשפיעים על מבנה האוכלוסייה, כגון האקולוגיה של בית הגידול בו חי המין, הדמוגרפיה של האוכלוסייה וההתנהגות החברתית של הפרטים בה. כל אלה תורמים להיווצרות מבנה האוכלוסייה ותת-האוכלוסיות המרכיבות אותה. בסביבות הטרוגניות, פרטים מסוימים (בעלי גנוטיפ מסוים או מאפיינים פנוטיפיים) יכולים להיות מותאמים יותר לשטח מסוים, ולכן להתקבץ בו או לשרוד בו בצורה מועדפת, ובכך לחזק את מבנה האוכלוסייה. כאשר ישנה סלקציה לא אחידה במרחב, הבוררת פרטים בצורה לא אקראית, צפוי התהליך להביא למבנה אוכלוסייה, אם גם ההפצה ביניהם מוגבלת או אם בחירת בני הזוג איננה אקראית ביחס לתכונות אלו. כמו כן, התהליכים המתרחשים באוכלוסייה מתווכים במידה רבה על ידי התנהגות הפרט באוכלוסייה, למשל פעילותו ודפוסי התנועה שלו, או סיכויי השרידה של כל פרט ביחס לפרטים אחרים באותה אוכלוסייה.
אוכלוסייה מובנית
מינים ביולוגיים מחולקים לרוב לאוכלוסיות נפרדות, שלא מקיימות ביניהן קשרי רבייה תדירים. תהליכים התורמים לפיזור לא אקראי של פרטים ברמת האוכלוסייה הבודדת מביאים להיווצרות אוכלוסייה מובנית (structured population), כאשר פיזור לא אקראי עשוי להשתקף בפיזור לא אחיד של גילאי הפרטים או של גודל הגוף שלהם. במקרים רבים המבנה באוכלוסייה הוא מרחבי, ובו טיפוסים שונים מופרדים זה מזה גאוגרפית. קיטוע של בית גידול כתוצאה ממחסום פיזי כמו כביש או נהר, יכול למנוע זיווג חופשי בין כלל הפרטים באוכלוסייה ולגרום לזרימת גנים מוגבלת בין תת-האוכלוסיות ולהתפתחות מבנה אוכלוסייה. גם מחסומים חברתיים, אקולוגיים או ביולוגיים (פיזיולוגיים או התנהגותיים) יכולים לתרום להתפתחות מבנה, ובמקרים קיצוניים אפילו לגרום להיעדר מוחלט של זרימת גנים בין תתי-אוכלוסיות, וכתוצאה מכך להתפצלות לאוכלוסיות נפרדות.
אוכלוסייה לא מובנית
אוכלוסייה לא מובנית (unstructured population) היא המצב ההפוך מאוכלוסייה מובנית. באוכלוסייה לא מובנית כל הפרטים נתונים לאותם לחצים אקולוגיים. כלומר, שיעורי הגדילה, הרבייה והתמותה דומים בכל הפרטים באוכלוסייה. במקרים כאלה ניתן להתייחס לאוכלוסייה כאל אחידה, ללא מבנה וחלוקה פנימית. אוכלוסייה לא מובנית מרמזת על פנמיקסיה, מכיוון שהיא חסרת מבנה מרחבי או דמוגרפי מובחנים. בהיעדר מבנה, סיכוייו של כל פרט להזדווג עם כל פרט אחר אינם תלויים במרחב ביניהם או בתכונות מובחנות אחרות. כמו כן, הדורות אינם נפרדים זה מזה ואין מבנה גיל באוכלוסייה.
דוגמה לאוכלוסייה לא מובנית: מושבת חיידקים, שבה הפרטים גדלים בצורה אחידה יחסית.
אופי המדידה והמחקר
קיימות דרכים רבות ומגוונות שבעזרתן לומדים החוקרים את מבנה האוכלוסייה: ניתן לכמת את מבנה תת-האוכלוסיות באוכלוסייה מסוימת; לבדוק האם התת-אוכלוסיות "טהורות" או מעורבבות; ניתן להשתמש במדדים כמו אומדני ילודה, תמותה ופיזור, ולבחון כיצד הם משתנים בין קבוצות גיל או במרחב. כמו כן ניתן למדוד השתנות בקצב הילודה, התמותה והתנועה לאורך זמן ובמרחב. מתוך הנתונים המתקבלים ממחקר של אוכלוסייה מסוימת, ניתן להסיק לגבי ההיסטוריה האבולוציונית שלה, לבדוק אם התפצלה או התחברה לתת-אוכלוסיות אחרות, אם גודלה השתנה ולאמוד את שיעור זרימת הגנים בינה לבין אוכלוסיות אחרות.
הגישה האקולוגית ומבנה אוכלוסייה מרחבי
למבנה האוכלוסייה משמעויות רבות ושונות בגישה האקולוגית. ניתן לכלול בתוך המושג את מבנה הגילאים באוכלוסייה (Age Structure); מספר הפרטים הנמצאים בכל שכבת גיל; דרך פיזור הפרטים בזמן ובמרחב; עקומות השרידות של האוכלוסייה (survival curves), כמות השונות הגנטית וזרימת הגנים, דפוסי התנועה של הפרטים ועוד. אופי הפיזור של הפרטים במרחב יכול להעיד על הרכב האוכלוסייה. אוכלוסייה מובנית מאופיינת בתת-אוכלוסיות, לרוב מופרדות פיזית, עם זרימת גנים נמוכה ביניהן. תנאי הסביבה, כמו תוואי הקרקע וכיסוי הצמחייה יכולים לגרום לטיפוסים שונים להתמקם באזורים שונים במרחב וליצור תת-קבוצות באוכלוסייה הכללית.
פירמידת אוכלוסייה
אחד הכלים בהם משתמשים דמוגרפים להבנת אוכלוסיות הוא "פירמידת אוכלוסייה" (Population pyramid), הנקראת גם "פירמידת גילים". פירמידת אוכלוסייה היא ייצוג גרפי של הרכב הגיל והמין של אוכלוסייה ספציפית.
מודל האי
מודל האי (Island Model) משמש לחקר מין המחולק למספר אוכלוסיות, שביניהן מתרחשת הגירה ברמה כלשהי. חוקרים נוטים לבחור במודל האי לתיאור מבנה אוכלוסייה עקב היותו קל להבנה ומאפשר תיאור פשטני של מבנה האוכלוסייה. המודל מניח שהאוכלוסייה מחולקת ל"איים", כלומר לתת-אוכלוסיות. ההזדווגות מתרחשת באופן מועדף בין זוגות של פרטים מאותו "אי", כך שהאללים שמקורם ב"אי" מסוים נוטים להתפזר ל"איים" האחרים כתלות בשיעור ההגירה ביניהם.
המודל הוצג לראשונה ב-1931 על ידי Sewell Wright ומתאר מצב בו כל התת-אוכלוסיות מקושרות בקצב הגירה קבוע (m). אלל שמופיע בתת-אוכלוסייה מסוימת כתוצאה ממוטציה, יכול להתפזר לכל אוכלוסייה אחרת בדור יחיד, שהסבירות לה נקבעת על ידי שיעור ההגירה (ראו איור). סביר להניח שבמציאות האלל יתפזר בין האיים בתדירות שונה, כתלות באדפטיביות שלו ובזיקה שלו לתכונות הקשורות להפצה. קיימים מודלים רבים נוספים המשמשים לתיאור מבנה אוכלוסייה. למשל, "מודל אבני המדרך" (stepping stone model) מניח שקצב הגירה בין תת-אוכלוסיות הוא פונקציה של המרחק ביניהן, וכתוצאה מכך פרטים (וגנים) מתת-אוכלוסיות קרובות יהיו דומים יותר בזכות הקרבה (ראו איור: השוואה בין מודל האי למודל אבני מדרך). למרות ערכו בהבנת תפיסות כלליות, מודל האי לא תמיד מספק התאמה לנתונים אמפיריים. באוכלוסיות אדם, לדוגמה, מחקרים גנטיים ודמוגרפיים מצביעים על כך שמודלים של "אי" בדרך כלל אינם מספקים התאמה טובה לנתונים גנטיים אנושיים. בני האדם אמנם עתידים לרכוש שינויים גנטיים, אך לא בהכרח יתחלקו כתוצאה מכך לתת-אוכלוסיות.
הגישה הגנטית
מבנה האוכלוסייה, אשר נקרא גם ריבוד אוכלוסייה (Population Stratification), מתייחס בדרך כלל לדפוסים בשונות הגנטית, הנובעים מיציאה בעבר או בהווה ממצב של פנמיקסיה. לאוכלוסייה יש מבנה גנטי כאשר נמצא שוני בתדירות האללים בין שתי קבוצות עקב שינויים סיסטמטיים במוצא או בפיזור. מבנה האוכלוסייה נובע מהשפעות של תהליכים אבולוציוניים, הכוללים שחלוף, מוטציה, סחף גנטי, היסטוריה דמוגרפית וברירה טבעית. הבנת המבנה הגנטי של אוכלוסיות נמצאת במוקד תשומת הלב של גנטיקאים של אוכלוסיות, ומחקרים עוסקים בנושא כבר מראשיתו של תחום זה.
מחקרי זיקה גנטית
בתחום הגנטיקה של אוכלוסיות נהוג להשתמש במחקרי זיקה (Association studies). לרוב, מחקרים אלה נערכים על אוכלוסיות בני אדם, ובהם חוקרים לוקוסים (מיקומים) על פני הגנום המעורבים בשליטה בפנוטיפ (ההיבט הנצפה והמדיד) של תכונה מסוימת. שינויים בין רצפים אלה יכולים להצביע על כך שמוצאם של הפרטים משושלות השונות בלוקוס זה, או שקיים שוני בעקבות מחלה. ניתן להשתמש במחקרי זיקה גנטית גם באוכלוסיות בעלי חיים, וזאת כדי ללמוד על מוצאן של תת-אוכלוסיות על פי ההבדלים הגנטיים ביניהן.
הגדת קאופמן
הגדת קאופמן היא הגדה של פסח מאוירת שנכתבה במאה ה-14 (תיארוך יצירתה הוא בין השנים 1350 ל-1360) בקטלוניה שבספרד. כתב היד נמצא באוסף דוד קאופמן שבספריית האקדמיה ההונגרית למדעים בבודפשט ומספרו שם MS A 422.
כללי
ההגדה מכילה תפילות, שירים וטקסטים שנאמרים בערב חג הפסח, שבהם מזכירים המשתתפים את שמחת ההצלה מהעבדות במצרים, ומודים לה' על כך. במאות ה-11–15 לא פעם הופקו הגדות לשימוש פרטי ומשפחתי – גם כתב היד של קאופמן מכיל סימנים לכך.
החוקרים הראשונים שחקרו את כתב יד זה, ייחסו את מקורו לאיטליה. אולם מחקר מאוחר יותר ייחס את מקור כתב היד לקטלוניה.
בהגדה יש מחזור שלם של ספר שמות. חלק מהציורים בתחילת ההגדה וחלקם בסופה. האפיזודות המוצגות בכתב היד מתחילות בגילוי משה ומסתיימות בשירת מרים ובריקוד לאחר חציית ים סוף, ומניאטורה אחת של ההכנות לפסח. גם בהגדת קאופמן וגם בהגדת סרייבו ישנם ציורים המיועדים באופן בולט לילדים, עובדה המעידה על הפופולריות הרבה של כתבי היד הללו בקרב ילדים, שניתן להסביר אותה, בחלק החשוב של הילדים בטקס המסורתי של פסח. ההגדה היא בסגנון גותי-קסטיליאני בהשפעה איטלקית וביזנטית. סמל ממלכת קסטיליה מופיע באמצע ציור המצה, רומז על מוצאה של ההגדה.
צבעי ההגדה דהו, כותב ההגדה השתמש בצבעים באיכות נמוכה וכתוצאה משימוש רב, הצבעים והזהב ירדו במקומות רבים. עם השנים הם הוחלפו בחומרים באיכות נמוכה עוד יותר, וייתכן שהליך זה חזר על עצמו בחלקים מסוימים מספר פעמים. גם שולי כתב היד נפגמו, במהלך מאות השנים כתב היד הועבר בין אנשים, אולי כמה פעמים, ובמקרים אלה נחתכו השוליים, וכתוצאה מכך נפגעו העיטורים בשוליים במספר מקומות.
יצאה לאור מהדורת פקסימיליה של ההגדה, המלווה במחקר מאת גבריאל סד-ראג'נה. בנוסף לגרסה ה"סטנדרטית", שיצאה לאור גם באנגלית, יצאה לאור גם מהדורה יוקרתית בקופסת קטיפה בליווי חיבור ארוך יותר עם התיאור המפורט והמדויק של הסצנות התנ"כיות בין היתר. תיאור זה חשוב, שכן בגלל אובדן הצבעים, קשה לזהות את התמונות הנתונות.
יחסי איטליה–דרום אפריקה
יחסי איטליה–דרום אפריקה הם היחסים הדו-צדדיים שבין הרפובליקה האיטלקית לבין רפובליקת דרום אפריקה. לשתי המדינות יחסים דיפלומטיים ארוכים שראשיתם בשנת 1929 כשכוננו יחסים דיפלומטיים ביניהן.
לאיטליה שגרירות בפרטוריה, קונסוליות ביוהנסבורג, קייפטאון ודרבן לצד עוד שתי קונסוליות של כבוד באיסט לונדון ופורט אליזבת. לדרום אפריקה שגרירות ברומא, קונסוליה כללית במילאנו ועוד שבע קונסוליות של כבוד בבארי, בולוניה, פירנצה, גנואה, נאפולי, טריאסטה וונציה.
היסטוריה
ליחסים בין המדינות היסטוריה ארוכה, שהחלה ב-1929 עם כינון היחסים הדיפלומטיים ביניהן. באותה עת שלט באיטליה בניטו מוסוליני ודרום אפריקה הייתה דומיניון בריטי וחברה בחבר העמים הבריטי.
עם פרוץ המלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה התעורר ויכוח בדרום אפריקה באשר לעתיד חבר הלאומים. הוויכוח התנהל בעיקר בין שני הצדדים, המתיישבים האירופים מחד והאפריקאנרים, שמצידם היו מפולגים בתוכם באשר ליחס לאימפריה הבריטית. במצב עניינים זה נאלצה ממשלת האיחוד שנשלטה על ידי האפריקאנרים לפעול תוך שמיעת קולות ביקורת מצד האופוזיציה האפריקאנרית הקיצונית שטענה שריבונות האיחוד הצטמצמה בעקבות מעורבותה של בריטניה. ויכוחים אלו הושפעו מהשיח על "ציוויליזציה" שלא רק גרמה להשקפות שונות לגבי מעמדה של אתיופיה בחבר הלאומים, אלא גם לגבי יציבות ההגמוניה הלבנה במדינה שתמכה בהפרדה על רקע גזעי.
בשנת 2014 נערכה ועידה משותפת לאיטליה ודרום אפריקה.
הגירה
בין השנים 1876–1976 היגרו לאפריקה 460 אלף איטלקים, כ-2% מכלל ההגירה ליבשת, נתון נמוך ביחס למדינות אירופאיות אחרות, שעיקרה הייתה בהגירה למושבות האיטלקיות בצפון ומזרח אפריקה. עם זאת, באמצע שנות ה-90 הגיע מספרם של האיטלקים בדרום אפריקה ל-120 אלף איש, חלקם איטלקים שהיגרו וחלקם בעלי מוצא איטלקי.
במהלך מלחמת העולם השנייה הוחזקו בדרום אפריקה 92 אלף שבויי מלחמה איטלקים, שייתכן ותרמו לעלייה במספר המהגרים האיטלקים למדינה.
סחר
בשנת 2018 הסתכם היקף הסחר בין המדינות ב-3.349 מיליארד דולר. עיקר הסחורות שייצאה איטליה לדרום אפריקה בהיקף של 949 מיליון דולר כללו מתכת ופלדה, עופרת, סיג ודגה; בין הסחורות בהיקף של 2.4 מיליארד דולר שייצאה דרום אפריקה לאיטליה היו מכונות, מינרלים וציוד אלקטרוני.
לנה (סרט)
לנה הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 1982 בכתיבתו ובבימויו של איתן גרין, עם פירה קנטר ודב גליקמן בתפקידים הראשיים. זהו סרטו הראשון של איתן גרין והוא גם מופיע בו בתפקיד קטן. עלילת הסרט עוסקת בעולה חדשה מברית המועצות הנאבקת על שחרור בעלה, אסיר ציון בברית המועצות. במקביל מתפתח קשר בינה לבין גבר אחר.
הפסקול המוזיקלי הוא של יצחק קלפטר שגם מופיע בסרט כזמר.
בסרט משתתפים שחקנים עולים מברית המועצות המדברים ביניהם ברוסית.
תקציר עלילה
לנה גלר (פירה קנטר) היא עולה מברית המועצות שנמצאת שלוש שנים בישראל ומקדישה את רוב זמנה לשחרר את בעלה ד"ר מישה גלר (בוריס סבידנסקי) שנשפט למאסר של שבע שנים בגלל "פעילות ציונית". מישה הוא רופא ספורט ולנה הייתה שחקנית ומאמנת כדורסל.
היא גרה בקריית אונו בדירה עם אחותו של מישה, ורה (אולגה טריגרמן) ובעלה מרק שהוא נגן סקסופון שהקים שלישיית ג'אז של חברים עולים מברית המועצות - הגיטריסט בוריס (יצחק קשת) והקלידן פטר (נחום פפרקוביץ).
לנה לומדת עברית באולפן בהדרכתו של בנימין "בני" שליין (דב גליקמן) הנמצא בתהליך גירושין מאשתו שלומית (טינה טולין). הוא עוזר ללנה לכתוב חוברת בקשר לשחרורו של מישה וכן מצטרף אליה לשביתת רעב לשחרור אסירי ציון. בינו ללנה מתפתח רומן אהבה עם יחסים אינטימיים. בני מסייע לה לקנות רכב אצל המוסכניק שלו, אברם (יצחק ברקת). זה לא מוצא חן בעיני בוריס שמאיים עליו וחובט בו. בוריס ישב בכלא ביחד עם מישה ואומר לכולם כי מישה ביקש ממנו "לשמור" על לנה. בוריס מתנהג באופן קיצוני - ממשיך את שביתת הרעב, מאושפז בבית חולים, בורח משם וחוזר לברית המועצות משם הוא משמיץ את יחס מדינת ישראל לעולים מברית המועצות.
גם אביו של בני (דוד סופר) לא מרוצה מגירושיו של בני ויחסיו עם לנה אבל אמו (רות גלר) מבינה יותר לרוחו.
בני מקבל הצעה למחקר על יהדות צרפת ובריטניה שייעשה בלונדון במשך שלוש שנים. הוא מודיע זאת ללנה והיא מקבלת את זה בצער. היא מרגישה את עצמה יותר קשורה לישראל מאשר למאבק על עליית יהודים ושחרור אסירים מברית המועצות. היא מתקבלת כמאמנת של קבוצת כדורסל נשים בהפועל תל אביב.
מישה משוחרר שחרור מוקדם, מגיע ארצה ומתקבל בהתלהבות אך לנה מקבלת אותו בקרירות. שלישית הג'אז מופיעה במועדון צוותא ביחד עם יצחק קלפטר ולנה מפגישה בין בני למישה. מישה מודיע לה כי נתבקש לטוס לארצות הברית להמשיך את המאבק למען יהודי רוסיה אך היא אומרת לו שהיא רוצה להישאר בארץ ולהמשיך כמאמנת.
לבסוף היא מלווה את בני לשדה התעופה ובני מבקש ממנה להצטרף אליו אבל היא מסרבת.
פרסים
על תפקידה בסרט זה זכתה פירה קנטר בפרס שחקנית השנה מטעם האקדמיה הישראלית לקולנוע, פרס ורד הכסף לשחקנית השנה מטעם "מעריב", ובפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל אורליאן בצרפת.
יאן וילם דה פרינד
יאן וילם דה פרינד (בהולנדית: Jan Willem de Vriend; נולד ב-31 ביולי 1962 בליידן) הוא מנצח וכנר הולנדי.
קריירה
דה פרינד למד נגינה בכינור בקונסרבטוריון של אמסטרדם ובקונסרבטוריון המלכותי של האג. במהלך לימודיו הוביל הופעות של "העטלף" מאת יוהאן שטראוס ואגם הכסף מאת קורט וייל.
ב-1982 הקים דה פרינד את אנסמבל "קומבאטימנטו קונסרט אמסטרדם", שמתמחה במוזיקה של המאה ה-17 וה-18. כמנהל אמנותי, כנר ראשי ומנצח, הוא נתן קונצרטים והפקות אופרה רבות בהולנד ומחוצה לה עם האנסמבל. הוא גם עשה הקלטות דיסקים רבות עם "קומבאטימנטו קונסרט אמסטרדם". מעונת 2013–2014, דה פרינד התמקד כולו בפעילותו כמנצח.