cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
יד לחללי אסון השייטת
האנדרטה
מימין לאנדרטה ניצב סלע שעליו מופיעים סמל השייטת, שם האנדרטה ושמות הנופלים באותיות מארד. מתחתיהם הובא קטע משיר מאת המשורר נתן אלתרמן. השיר נכתב במקור לזכר החייל אורי אילן ונרשם על גבי הסלע בלשון רבים.
ג'ארל ג'רום
ביוגרפיה
את תפקיד המשחק הראשון שלו ערך ב-2016, בסרטו של בארי ג'נקינס, "אור ירח", כשגילם את קווין הנער, וזכה לתשבחות רבות על תפקידו. ב-2019 גילם את קורי וייס בסדרת המקור של נטפליקס, "כשהם רואים אותנו". בעוד שאר הדמויות החליפו שחקנים עקב התגברותם של הדמויות שלהם, ג'רומה המשיך לגלם את וייס כל הסדרה, מכיוון שהתבגר בזמן. על גילומו של וייס זכה ג'רום בפרס אמי לשחקן ראשי מצטיין במיני סדרה או סרט.
יד לחללי אסון השייטת
האנדרטה
האנדרטה הוקמה בשבי ציון ביוזמת מיכל לוינס בלוך, אמו של רם לוינס, מחללי השייטת, שהיה תושב המקום. היא תוכננה על ידי ברני פינק ונחנכה ב-30 ביוני 1999.
בים, מול חוף שבי ציון, שקועה ספינת טילים של חיל הים, אשר טובעה במקום כדי לשמש כאנדרטה לחללים.
אנדרטה נוספת לחללי אסון השייטת מוצבת בחוף העיר ראשון לציון.
ג'ים קלמונס
ג'יימס מיטשל "ג'ים" קלמונס (באנגלית: James Mitchell "Jim" Cleamons; נולד ב-13 בספטמבר 1949) הוא כדורסלן עבר ומאמן כדורסל אמריקאי. בין השנים 1971–1980 שיחק בליגת ה-NBA, ולאורך 9 עונותיו בליגה רשם ממוצעים כוללים של 8.3 נקודות, 3.9 אסיסטים ו-3.0 ריבאונדים למשחק.
בין השנים 1982–2016 שימש לסירוגין כמאמן ראשי וכעוזר מאמן בקבוצות שונות מליגת המכללות האמריקאית ומה-NBA. לאורך הקריירה זכה ב-9 אליפויות NBA כעוזר מאמן תחת פיל ג'קסון, בשיקגו בולס ובלוס אנג'לס לייקרס.
קריירת משחק
קלמונס נולד בעיר לינקנטון שבקרוליינה הצפונית, ובין השנים 1967–1971 למד באוניברסיטת המדינה של אוהיו ("אוהיו סטייט"). בשלוש עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה קלע 18.5 נקודות בממוצע למשחק, ובסיום עונתו האחרונה – 1970/1971 – נבחר לחמישיית העונה של מחוז Big Ten.
בדראפט ה-NBA 1971 נבחר קלמונס על ידי לוס אנג'לס לייקרס, בבחירה ה-13. בעונתו היחידה עם הלייקרס זכתה הקבוצה באליפות השישית בתולדות המועדון, והראשונה מזה 18 שנים. קלמונס עצמו מיעט לשחק, ותרם 2.6 נקודות בממוצע למשחק בלבד.
בקיץ 1972 הועבר בטרייד לקליבלנד קאבלירס, בתמורה לבחירת דראפט עתידית. בחמש עונותיו בקליבלנד שימש כשחקן חמישייה קבוע, תחת המאמן ביל פיץ', וקלע 9.4 נקודות בממוצע למשחק. בעונת רשם שיאי קריירה של 12.2 נקודות, 5.2 אסיסטים ו-1.5 חטיפות בממוצע למשחק, ובסיומה נבחר לחמישיית ההגנה השנייה של העונה, לצד חברו לקבוצה ג'ים ברואר. בפלייאוף של אותה עונה סייע לקבוצה להעפיל לגמר האזור המזרחי, לראשונה בתולדותיה, אולם בסדרה עצמה הפסידה קליבלנד מול האלופה שבדרך, בוסטון סלטיקס, בתוצאה 2–4.
לקראת עונת חתם על חוזה בניו יורק ניקס, וכשנתיים וחצי לאחר מכן, בדצמבר 1979, נשלח בטרייד לוושינגטון בולטס. בסיום עונת פרש קלמונס ממשחק, בגיל 30.
קריירת אימון
בשנת 1982 החל קלמונס את קריירת האימון שלו, כעוזר מאמן בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת פורמן אשר בעיר גרינוויל. שנה לאחר מכן עבר לשמש כעוזר מאמן בקבוצת אוניברסיטת המדינה של אוהיו, בה שיחק בעברו כסטודנט. בעונתו האחרונה בתפקיד, 1986/1987, היה עוזרו של המאמן חבר היכל התהילה של הכדורסל, גארי ויליאמס. בין השנים 1987–1989 היה המאמן הראשי של קבוצת אוניברסיטת המדינה של ינגסטאון אשר בינגסטאון, אוהיו. בשתי העונות העמידה הקבוצה מאזן כולל של 12 ניצחונות ו-44 הפסדים (21.4%).
לקראת עונת מונה למאמן הראשי של קבוצת דאלאס מאבריקס, במקומו של דיק מוטה. בעונתו הראשונה רשמו המאבריקס מאזן שלילי 24–58, ולאחר שפתחו את העונה העוקבת עם 4 ניצחונות מ-16 משחקים, פוטר קלמונס והוחלף על ידי הג'נרל מנג'ר דון נלסון.
בין השנים 1999–2004 חזר לשמש כעוזרו של פיל ג'קסון, הפעם בלוס אנג'לס לייקרס. בעונות עד  זכה ב-3 אליפויות NBA נוספות כעוזר מאמן. בשנים 2004–2006 היה עוזרו של ביירון סקוט, מאמן ניו אורלינס הורנטס, ובשנת 2006 חזר לצוות האימון של פיל ג'קסון בלייקרס. בעונות ו- זכה עם הלייקרס בשתי אליפויות נוספות, אשר היו האליפויות השמינית והתשיעית של קלמונס כעוזר מאמן, בהתאמה.
בעונת שימש כעוזרו של מאמן מילווקי באקס, לארי דרו, ובשתי העונות הבאות היה חלק מצוות האימון של דרק פישר בניו יורק ניקס.
תיבה של איש מת
תיבה של איש מת (ידוע גם בשם יו הו הו ובקבוק של רום) הוא שיר ימאים בדיוני, ומקורו בספר אי המטמון. מאוחר יותר השיר הורחב ונעשה בו שימוש ביצירות שונות שהתייחסו לחיי הים ולפיראטים.
המילים המקוריות של השיר נכתבו בחלקן בספר אי המטמון, שנכתב על ידי רוברט לואיס סטיבנסון. סטיבנסון כתב רק את הפזמון בספר, והותיר את שאר המילים לדמיון הקורא:
גרסאות אחרות של השיר הודפסו במהלך המאה התשע עשרה והמאה העשרים, ולמרות שנטען בהתחלה כי מדובר בשירי עם ידועים, היו אלו למעשה סיומות חדשות לשיר המקורי של סטיבנסון. בשנת 1901 השיר הולחן עבור הביצוע של אי המטמון בברודוויי. בסרט "בחזרה אל אי המטמון" משנת 1954 השיר הושר במהלך כתוביות הפתיחה, והוא הופיע בסדרת הטלוויזיה משנת 1959 "הרפתקאותיו של ג'ון סילבר הארוך". גרסה של השיר בשם "יו הו (חיי פיראט בשבילי)" נוצרה עבור מתקן שודדי הקאריביים של חברת וולט דיסני. הסרט השני של סדרת שודדי הקאריביים נקרא על שם השיר (תיבה של איש מת), ובתחילת הסרט מר גיבס שר את המילים המקוריות מאי המטמון.
ארקולה פראטה
ארקולה פראטה (באיטלקית: Ercole Ferrata; 1610, מחוז קומו – 1686, רומא) היה פסל איטלקי.
ביוגרפיה
פראטה התמחה אצל אלסנדרו אלגארדי, היה עוזר ראשי שלו והשלים עבודה שלו בוונציה לאחר מותו. בתחילת הקריירה הוא עבד בנאפולי עם קוסימו פנצאגו. בשנת 1647 הוא עבר לרומא.
תחת הנהגתו של ג'ובאני לורנצו ברניני פיסל את מלאך נושא צלב בגשר סנטאנג'לו.
בשנת 1673 הקים קוזימו השלישי דה מדיצ'י אקדמיה לא רשמית בוילה מדאמה ברומא שתחליטה היה לתת לתלמידים מבטיחים הזדמנות ללמוד מעתיקות והעמיד בראשה את פראטה ואת הצייר צ'ירו פרי.
פראטה עזר לברניני, לאחר מותו של ברניני אנטוניו ראגי, דומניקו גווידי, ופראטה נחשבו לממשיכיו.
פראטה לימד תלמידים פיסול בסטודיו שלו ביניהם: ג'ובאני בטיסטה פוג'יני, ג'וזפה מצואולי ומלכיור גאפה.
גדעון סהר
גדעון סהר (נולד ב-1952) הוא מנתח לב וריאות, מנהל המחלקה לניתוחי חזה ולב במרכז הרפואי סורוקה (ממרץ 2006), פרופסור לכירורגיית חזה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
סהר עוסק בניתוחי מעקפים, ניתוחי מסתמים ותיקוני מסתמים, כירורגיה של אבי העורקים, ניתוחים זעיר פולשניים, ניתוחים ללא שימוש במכונת לב-ריאה וכן בהשתלת לב וריאות.
ביוגרפיה
סהר הוא בוגר הפקולטה לרפואה של האוניברסיטה העברית בירושלים. סהר בעל תואר מוסמך במינהל מערכות בריאות (MHA) של בית ספר למינהל עסקים על שם רקנאטי באוניברסיטת תל אביב ותואר מוסמך בכירורגיה, שאותו סיים בהצטיינות.
בין השנים 2003–2006 ניהל סהר את היחידה להשתלות לב בבית החולים בילינסון.
מאז חודש מרץ 2006 מנהל סהר את המחלקה לניתוחי חזה ולב במרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה, בבאר שבע.
בדצמבר 2011 ביצע סהר, לראשונה בישראל, השתלה של מסתם לב ללא תפרים בטכנולוגיה רפואית מתקדמת וחדשנית.
בשנת 2011 הוגדר "שיאן השכר במגזר הציבורי" לאותה שנה, כשהשתכר 1.5 מיליון ש"ח.
סהר מכהן כיושב ראש ועדת הבחינות של המועצה המדעית של מנתחי הלב בישראל. משנת 2011, מכהן כיו"ר איגוד מנתחי הלב בישראל.
מחקר
סהר ורופאי מחלקתו עוסקים במחקר קליני ובמחקר בסיסי במגוון נושאים:
מטורף, מטורף, מטורף העולם
מטורף, מטורף, מטורף העולם (באנגלית: It's a Mad, Mad, Mad, Mad World) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת קומדיה מטורפת משנת 1963 בהפקתו ובבימויו של סטנלי קריימר.
קריימר שעסק עד אז בסרטי דרמה כמו משפט הקופים, משפטי נירנברג, על החוף ועוד, בחר לנסות הפעם קומדיה מטורפת העוסקת ביצר המשותף של כל בני האדם - רדיפה אחרי "כסף קל".
קבוצה של אנשים שלא הכירו מקודם, מקבלים ידיעה על מטמון של כסף שדוד ומכאן מתחיל מרוץ של כל אחד מהם להגעה ראשון למטמון. מפקד המשטרה עוקב אחריהם אבל גם הוא לא משתלט על יצרו וחומד את המטמון.
גיל דיזנדרוק
גיל דיזנדרוק (נולד ב-1 במרץ 1969 בסאו פאולו, ברזיל) הוא פסיכולוג ישראלי, העוסק בהתפתחות חברתית-קוגניטיבית. החל משנת 2014 הוא פרופסור מן המנין באוניברסיטת בר-אילן ודקאן היחידה ללימודים בין-תחומיים. תחום התמחותו הוא התפתחות מושגים ועמדות על קבוצות חברתיות.
מטורף, מטורף, מטורף העולם
קריימר שילב בסרט בהופעת קמע קומיקאים רבים שהיו ידועים באתה תקופה כמו באסטר קיטון וג'רי לואיס.
הסרט זכה בפרס אוסקר על האפקטים, הצילום והקול והיה שובר קופות. היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - קומדיה או מוזיקלי.
גיל דיזנדרוק
משפחתו וראשית חייו
גיל דיזנדרוק נולד ב-1969 בסאו פאולו, ברזיל לאלחנן דיזנדרוק (איש עסקים, בנו של מנחם מנדל דיזנדרוק) ולנינה הסה דיזנדרוק (פסיכואנליטיקאית). הוא אח לשני אחים ולאחות. למד בבית-הספר "יבנה" בעיר הולדתו, והיה שנה בישיבת בני עקיבא כפר הרא"ה בישראל.
מטורף, מטורף, מטורף העולם
תקציר העלילה
בדרך הרים מפותלת בדרום קליפורניה נוהג האסיר לשעבר "סמיילר גרוגן" (ג'ימי דורנטה) במהירות, עוקף מכוניות בצורה מסוכנת ובסוף מתרסק עם מכוניתו. לנוסעים העוצרים במקום ובאים לעזרתו הוא אומר ברגעי גסיסתו כי הוא מוריש להם את הכסף ששדד ממפעל טונה לפני 15 שנה המוטמן בפארק סנטה רוזיטה מתחת ל-W הגדול. לשוטרים המגיעים למקום זמן קצר ומתחקרים אותם הם אינם מוסרים דבר על האוצר.
בקבוצת הנוסעים יש ארבעה כלי רכב: לני פייק (ג'ונתן וינטרס) במשאית המובילה רהיטים, דינגי בל (מיקי רוני) וחברו בנג'י (באדי האקט), רופא השיניים מל קראמפ (סיד סיזר) הנמצא עם אשתו בירח דבש ויצרן האצות ראסל פינץ' (מילטון ברל) הנוסע עם אשתו אמליין (דורותי פרוביין) וחמותו הצעקנית גברת מרכוס (אתל מרמן).
גיל דיזנדרוק
משפחתו וראשית חייו
ב-1994 נישא לוויויאן דיזנדרוק (מבית כץ), (מעריכה תוכניות), ולהם בן ושתי בנות, והם גרים ברעננה. דיזנדרוק משחק כדורגל באופן תדיר, ואף התחרה בליגות חובבים בברזיל, בארצות הברית ובישראל.
מטורף, מטורף, מטורף העולם
תקציר העלילה
לאחר ויכוח איך לחלק את השלל המסתיים באי-הסכמה הם מחליטים להגיע למקום כל אחד בכוחות עצמו וכאן מתחיל המרוץ המטורף. הם משתמשים באמצעי הסעה שונים: אופניים, אווירון משנת 1916, מטיסים לבד אווירון עם טייס שתוי ונוחתים נחיתת אונס תוך התכתשויות בלתי פוסקות. למרוץ מצטרפים גם תייר בריטי (טרי תומאס), אזרח אמריקאי (פיל סילברס) בנה של גברת מרכוס, סילבסטר (דיק שון) ושני נהגי מונית (אחד מהם מגולם על ידי פיטר פאלק).
גיל דיזנדרוק
לימודיו
בשנים 1987–1990 שהה בישראל פעם נוספת כסטודנט, וסיים את לימודיו לתואר בוגר אוניברסיטה בהצטיינות, בפסיכולוגיה וכלכלה, באוניברסיטה העברית בירושלים.
מטורף, מטורף, מטורף העולם
תקציר העלילה
המשטרה ובראשה קפיטן קולפפר (ספנסר טרייסי) עוקבת אחריהם. קולפפר מקווה לקבל פרס הוקרה על פיענוח הפרשה אולם אשתו ובתו צועקות עליו כל הזמן בטלפון ומתברר לו שבקשתו להגדלת הפנסיה שלו נענתה בשלילה. הוא מחליט לקחת את השלל לעצמו ולברוח למקסיקו.
לבסוף מגיעים כולם לפארק סנטה רוזיטה ומתחילים לחפש את המטמון. רק לאחר חיפושים ממושכים מתברר להם שה-W הגדול הם קבוצת עצי דקל הנטועים באלכסון ויוצרים את האות W. הם מתחילים לחפור ומוצאים את ארגז המתכת ובו 350.000 דולר. אז מזדהה קפטן קולפפר ומודיע להם שהם נאשמים בהחזקת רכוש גנוב. הוא מחרים את הארגז ואומר לכולם שאם יגיעו לתחנת המשטרה ויסגירו את עצמם - הוא ידאג להקלה בעונשם.
גיל דיזנדרוק
לימודיו
בשנים 1991–1996 השלים את למודיו לתואר מוסמך ולתואר דוקטור, במחלקה לפסיכולגיה התפחותית באוניברסיטת מישיגן, ארצות הברית. במהלך לימודיו סיים גם את התוכנית לתרבות וקוגניציה באותה אוניברסיטה. את הדוקטורט עשה בהנחיית פרופ' מרילין שץ ופרופ' סוזן גלמן.
מטורף, מטורף, מטורף העולם
תקציר העלילה
הם בתחילה מאמינים לו אבל כשהם רואים שהוא פונה דרומה לכיוון מקסיקו מסתבר להם שהוא רימה אותם. מיד מתפתח מרדף מטורף נוסף בינם לבין קולפפר.
הוא מגיע למבוי סתום, יוצא מרכבו ועולה במדרגות בית עד לגג כשכולם חוץ מהנשים רודפים אחריו. תושבים רבים מתבוננים בהם. לבסוף הוא יורד במדרגות חרום למרפסת ושם הם מתנפלים עליו, הארגז נפתח וכל השטרות נופלים כגשם על הקהל.
גיל דיזנדרוק
לימודיו
בשנים 1996–1998 השלים את הבתר דוקטורט במחלקה לפסיכולוגיה באוניברסיטת אריזונה בארצות הברית, בהנחייתו של פרופ' פול בלום.
בשנת 1998 עלה לישראל.
מטורף, מטורף, מטורף העולם
תקציר העלילה
לבסוף המרפסת מתחילה להתמוטט. הכבאים מעלים סולם גבוה להצילם אך כולם נתלים עליו והסולם מתחיל להתנועע כמטוטלת והאנשים נזרקים ממנו למקומות שונים ונוחתים בריסוק עצמות.
גיל דיזנדרוק
בסגל אוניברסיטת בר-אילן
בשנת 1998 הצטרף לסגל של אוניברסיטת בר-אילן, ומונה למרצה במחלקה לפסיכולוגיה. בשנת 2004 קודם לדרגת מרצה בכיר, ב־2009 לפרופסור חבר, ומאז 2014 הוא פרופסור מן המניין.
מטורף, מטורף, מטורף העולם
תקציר העלילה
לבסוף כולם שוכבים עטופים בתחבושות גבס בבית החולים של בית הסוהר ומבכים את מר גורלם. גברת מרכוס נכנסת לחדר ומתחילה לצעוק על כולם. בהליכתה היא מחליקה על קליפת בננה ומוצאת מהחדר לקול צחוקם של המגובסים.
גיל דיזנדרוק
בסגל אוניברסיטת בר-אילן
בשנים 2007–2008 היה חוקר אורח במחלקה לפסיכולוגיה, באוניברסיטת ייל, ארצות הברית, שם גם לימד.
יוסי כהן
יוסף (יוסי) מאיר כהן (נולד בכ"ט באלול ה'תשכ"א, 10 בספטמבר 1961) הוא איש ביון ישראלי שכיהן כראש המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים בין השנים 2016–2021. כיהן כיועץ לביטחון לאומי וראש המטה לביטחון לאומי בישראל. חתן פרס ביטחון ישראל.
גיל דיזנדרוק
בסגל אוניברסיטת בר-אילן
משנת 2004 הוא מנהל את המעבדה להתפתחות שפה וחשיבה במרכז גונדה לחקר המוח באוניברסיטת בר-אילן.
יוסי כהן
ביוגרפיה
כהן נולד בשכונת רחביה בירושלים למשפחה דתית. נקרא יוסף על שם סבו, ומאיר על שם דודו שנהרג בתאונה בצבא. אמו מינה (לבית ורקר) הייתה מחנכת ותיקה, מנהלת בית ספר ויקירת העיר ירושלים, דור תשיעי בארץ ובת למשפחה ששורשיה בחברון. אביו אריה היה איש האצ"ל ובכיר בבנק המזרחי.
גיל דיזנדרוק
בסגל אוניברסיטת בר-אילן
נשא בתפקידים אחדים במחלקה לפסיכולוגיה ובאוניברסיטה, כגון יו"ר ועדת האתיקה האוניברסיטאית וחבר הוועדה המרכזת של האוניברסיטה.
יוסי כהן
ביוגרפיה
כהן היה חניך בתנועת בני עקיבא. למד בבית ספר דוגמה. הוא בוגר ישיבת אור עציון. עם גיוסו לצה"ל במסגרת גרעין נח"ל דתי, התנדב לצנחנים לגדוד הנח"ל המוצנח. לאחר השחרור למד באוניברסיטה בלונדון. ב-1982 הצטרף ל"מוסד". עבר קורס קציני איסוף והיה חובש הכיפה היחיד בקורס זה, אם כי לאחר מכן יצא בשאלה. כיום הוא חי אורח חיים מסורתי. שירת כקצ"א והתקדם בסולם הדרגות ב"מוסד" עד שמונה לראש שלוחות "המוסד" באירופה. ב-1997 השלים בהצטיינות יתרה תואר ראשון במדעי החברה באוניברסיטת בר-אילן במסגרת התוכנית לזרועות הביטחון. בשנים 2000 עד 2002 שהה בחופשה ללא תשלום מהארגון בין השאר לצורך סיוע למשפחתו בטיפול בבנו בעל הצרכים המיוחדים. כמו כן עבד בשנים אלו בחברת image id. ב-2002 שב למוסד, תחת פיקודו של מאיר דגן ומונה לראש המוקד למבצעים מיוחדים של אגף "צומת", מפעיל הסוכנים במוסד. ב-2003 זכה בפרס ביטחון ישראל יחד עם דוד ברנע, על פרויקט ייחודי.
גיל דיזנדרוק
בסגל אוניברסיטת בר-אילן
החל משנת 2019 הוא ראש היחידה ללימודים בינתחומיים.
יוסי כהן
ביוגרפיה
ב-6 בדצמבר 2015 הופיע כהן בוועדת הכלכלה של הכנסת והביע את עמדת המל"ל לפיה עיכוב במימוש מתווה הגז עלול לפגוע בביטחון ישראל.
גיל דיזנדרוק
תפקידים אקדמיים בינלאומיים
פרופ' דיזנדרוק כיהן כיועץ ועורך משנה בכתבי עת מרכזיים בתחום הפסיכולוגיה ההתפתחותית.
יוסי כהן
כראש המוסד
ב-7 בדצמבר 2015 הודיע ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו על מינויו של כהן לראש המוסד, וב-6 בינואר 2016 נכנס לתפקיד והחליף את תמיר פרדו.
גיל דיזנדרוק
מחקר
פרופ' דיזנדרוק החל את הקריירה האקדמית שלו עם מחקרים על התפתחות ההמשגה (conceptual development) ורכישת מילים בילדים. בנושאים אלה קידם את הרעיון שלילדים המשגה "מהותנית" (essentialist) לגבי קטגוריות של בעלי חיים. כמו כן, תרם להבנה של חשיבות היכולות הפרגמטיות של ילדים בהסקת משמעותם של מילים.
יוסי כהן
כראש המוסד
ב-5 ביולי 2020 החליט נתניהו להאריך את כהונת כהן כראש המוסד בחצי שנה נוספת, עד ל-1 ביוני 2021, מחליפו הוא סגנו, דוד ברנע.
גיל דיזנדרוק
מחקר
מסוף העשור הראשון של המאה ה-21, המוקד העיקרי של מחקריו של פרופ' דיזנדרוק הוא בהתפתחות ההמשגה של ילדים על קטגוריות חברתיות, כגון לאום, דת וגזע. מחקריו בנושא זה חשפו שכבר בגיל 5 ילדים תופסים קבוצות חברתיות אלה גם כן באופן מהותני, ושלתפיסה זו השלכות על עמדותיהם של ילדים כלפי אנשים מקבוצות חברתיות שונות. מחקריו גם חשפו שהמשגה זו ייתכן ומתחילה כבר בגיל ינקות. מתחילת שנות ה-20 של המאה ה-21, החל לקדם תוכניות התערבות לחינוך לסובלנות בקרב ילדים כבר מגיל הגן. ערך גם מחקרים על התפתחות מוסר בילדים, ובהבנת מושגים כלכליים בסיסיים.
יוסי כהן
כראש המוסד
מבצע בולט של "המוסד" בתקופתו, היה השגת מסמכי הארכיון של תוכנית הגרעין האיראנית, מבצע עליו פיקח באופן אישי. המסמכים הוכיחו שלפני החתימה על ההסכם, איראן פעלה בחשאי לפתח נשק גרעיני, ולא דיווחה באופן מלא על כל יכולותיה בעת שחתמה על ההסכם עם המעצמות. חשיפת מסמכים אלו היו בין הגורמים העיקריים לפרישת ארצות הברית מהסכם הגרעין עם איראן. בשנת 2020 יוחסו ל"מוסד" שני חיסולי מפתח בטהראן: הריגת עבדאללה אחמד עבדאללה, טרוריסט ומספר 2 באל-קאעדה, והריגת מוחסן פח'רי-זאדה, גנרל במשמרות המהפכה האסלאמית וראש תוכנית הגרעין האיראנית.
גיל דיזנדרוק
מחקר
אחד ממאפייני מחקריו הוא מבט בין-תרבותי. לאורך הקריירה קיים שיתופי פעולה עם חוקרים מארצות שונות, והיה שותף למחקרים בארצות הברית, קנדה, ברזיל, פוארטו-ריקו, טורקיה, גרמניה, הודו וטיוואן.
יוסי כהן
כראש המוסד
בתחילת מגפת הקורונה בישראל המוסד בראשותו סייע ברכש ציוד רפואי.
בשנת 2020 השתתף במגעים שהובילו לחתימת הסכמי אברהם בין מדינת ישראל לבין איחוד האמירויות ובחריין. ב-25 בנובמבר דווח שהשתתף בפגישה חשאית ביחד עם ראש הממשלה נתניהו עם מוחמד בן סלמאן, יורש העצר ושר ההגנה של ערב הסעודית.
גיל דיזנדרוק
מחקר
פרופ' דיזנדרוק הנחה קרוב ל־40 סטודנטים לתוארי מוסמך, דוקטורט ובתר-דוקטורט.
יוסי כהן
כראש המוסד
כהן היה ממונה על יחסי ישראל–קטר ועסק בהעברת מענק הכסף הקטרי לרצועת עזה. לאחר סיום הכהונה אמר: "עד מבצע שומר החומות קיווינו שהמעורבות הקטארית והכסף הקטארי יביאו אותנו להסדרה עם חמאס. אבל זה קצת יצא משליטה".
לאחר סיום תפקידו כראש המוסד
ב-30 במאי 2021 קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת בר-אילן.
גיל דיזנדרוק
פרסומים מדעיים
פרופסור גיל דיזנדרוק פרסם יותר מ־70 מאמרים מדעיים, הנבחרים שבהם:
יוסי כהן
לאחר סיום תפקידו כראש המוסד
ביוני 2021 הצטרף לנשיאות תוכנית "גדולים במדים" של עמותת יד לילד המיוחד, המשלבת צעירים עם צרכים מיוחדים בצה"ל.
ביולי 2021, מונה לנציג קרן ההשקעות היפנית סופטבנק בישראל.
ב-15 באוגוסט 2021 נפתחה נגד כהן בדיקה משטרתית בגין מתנה בסך 20,000 דולר שקיבל מאיש העסקים ג'יימס פאקר מבלי שדיווח על כך. במהלך 2023 החזיר כהן את הכספים. ב- 15 מרץ 2023 הורתה היועצת המשפטית לממשלה, גלי בהרב-מיארה, על סיום הבדיקה המשטרתית המקדימה כיוון שהיועץ המשפטי של "המוסד" נתן אישור לקבלת הכספים ומכיוון שחלה התיישנות על העבירה. עוד נבדקים חשדות למסירת מידע אסור בפרסום לדיילת שעמה היה כהן בקשר, וכן מעורבותו בסכסוך עסקי הקשור להפצת רכבי קיה בישראל.
ב-21 בדצמבר 2021 נטען בתוכנית "המקור" שבזמן כהונתו כראש המוסד, כהן חשף מידע חשאי בפני דיילת שעמה ניהל רומן, ובפני בעלה גיא שיקר. 'שיקר' אף טען שזהבית כהן, גיסתו של יוסי כהן ומנכ"לית אייפקס ישראל, אחראית לפיטוריו מתפקידו הבכיר ב"פסגות", הנשלטת בידי אייפקס.
ביוני 2023, מונה לנשיא חוג הידידים של ארגון אלמנות ויתומי צה"ל, ארגון הפועל לקידום אלמנות ויתומי צה"ל וכוחות הביטחון בסדר היום הציבורי.
ביולי 2023, עם התקדמות החקיקה של רפורמת לוין והמחאות נגדה, קרא לשמור את המחלוקת מחוץ לגבולות צה"ל וארגוני הביטחון, ולעצירת מהלכי החקיקה ולהגעה להידברות בין הקבוצות השונות, במטרה להגיע לקונצנזוס.
משפחתו
כהן גר במודיעין ונשוי לאיה, בתו של העיתונאי שלמה שמיר, אחות ראשית במחלקה המטואונקולוגית בבית חולים. השניים נישאו מעט לפני מלחמת לבנון הראשונה. לזוג ארבעה ילדים. בנו השני יהונתן, קצין בדרגת סרן ביחידה 8200, נולד עם שיתוק מוחין ו-100% נכות. אחיו הבכור חיים כהן כיהן כמנכ"ל דן אנד ברדסטריט בישראל וגיסתו היא זהבית כהן, מנכ"לית אייפקס ולשעבר יו"ר תנובה.
בת דודתו מדרגה שנייה היא השחקנית רבקה מיכאלי.
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-51
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-51 שמעניקה האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה, נערך ב-19 באפריל 1998, בו הוענקו פרסים לסרטים הטובים ביותר של שנת 1997.
הסרט "ללכת עד הסוף" של פיטר קאטאנו זכה בפרס הסרט הטוב ביותר. הסרט "Nil by Mouth" בבימויו של גארי אולדמן זכה בפרס אלכסנדר קורדה לסרט הבריטי הטוב ביותר.
רורי ברמר הנחה את הטקס.
השחקן הטוב ביותר
רוברט קרלייל - ללכת עד הסוף
השחקנית הטובה ביותר
ג'ודי דנץ' - הוד מלכותה, גברת בראון
הצילום הטוב ביותר
כנפי היונה
עיצוב התלבושות הטוב ביותר
הוד מלכותה, גברת בראון
העריכה הטובה ביותר
סודות אל איי
הסרט הטוב ביותר
ללכת עד הסוף
הסרט הבריטי הטוב ביותר (פרס אלכסנדר קורדה לסרט הבריטי)
Nil by Mouth
הסרט הטוב ביותר שאינו בשפה האנגלית
L'Appartement
עיצוב ההפקה הטוב ביותר
רומיאו וג'ולייט
התסריט המעובד הטוב ביותר
רומיאו וג'ולייט - באז לורמן וקרייג פירס
התסריט המקורי הטוב ביותר
Nil by Mouth - גארי אולדמן
הסאונד הטוב ביותר
סודות אל איי
השחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה
טום וילקינסון - ללכת עד הסוף
השחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה
סיגורני ויבר - סופת קרח
אווטאר (חיות)
בסרט אווטאר יש מספר סוגי חיות. הערך הזה מפרט אותם.
לאונופטריקס ענק (Great Leonopteryx)
לאונופטריקס ענק (בנ'אבית: Toruk, בתעתיק לעברית: טורוק, שמו המדעי: Leonopteryx rex) הוא יצור מעופף בעולם של אווטאר. לפי שפת הנא'בית, משמעות שמו היא הצל האחרון, והוא נקרא כך מכיוון שהוא הטורף הכי גדול בפנדורה וכאשר הוא תוקף הוא צונח על טרפו, ולכן הדבר האחרון שהטרף רואה זה הצל של הטורוק. לטורוק יש חולשה אחת: מפני שהוא הטורף הכי גדול, הוא לא פוחד שיתקיפו אותו מלמעלה, כך שהוא מסתכל לכל כיוון אפשרי חוץ מלמעלה. את החולשה הזאת ג'ייק ניצל כדי לרכב על הטורוק ולהוביל את הנאבי למלחמה בבני האדם. רוכב על הטורוק (לא משנה מאיזה גזע הוא) נקרא טורוק מאקטו (Toruk Makto, רוכב הטורוק). אפשר לרכוב על הטורוק רק כשגורל הנאבי בסכנה (לפי הנבואה). הטורוק נראה עם ג'ייק עליו בכרזה של הסרט.
באנשי ההרים (Mountain Banshee)
באנשי ההרים (בנא'בית: Ikran, בתעתיק לעברית: איקראן) הוא יצור מעופף בעולם של אווטאר. האיקראן הוא הטרף העיקרי של הטורוק, אף על פי שלטורוק אין סיבה לא לאכול גם נאבי יחד איתו. איקראן היא החיה שעליה רוכבים כל הנא'בים, אבל לא נא'בי שרוכב על הטורוק, אף על פי שלפי הסרט ג'ייק השתמש באיקראן שלו כדי לרכוב על הטורוק. האיקראן גדל ליד הרי הללויה. כדי לרכוב עליו צריך ליצור איתו את הקשר בעזרת איבה. לרוכב על האיקראן קוראים איקראן מאקטו (Ikran Makto, רוכב האיקראן).
פאלי (Pally)
פאלי הוא יצור יבשתי בעולם של אווטאר, שגופו דמוי סוס, בעל שש רגליים וראשו דמוי ראש של דב נמלים. כמו האיקראן, גם אותו צריך ליצור איתו קשר בעזרת איבה כדי לרכוב עליו. הפאלי היא חיה לא כל כך משמעותית בסרט, וכנראה בגלל זה ג'ייק לא רכב עליו כל כך טוב. הפאלי הוא יצור שהנאבי משתמשים בו במלחמות.
האמרהד טיטאנות'ר (Hammerhead Titanothere)
האמרהד טיטאנות'ר (בנא'בית: Angtsìk, בתעתיק לעברית: אנגסטיק', שמו המדעי: Titanotheris hammercephalis) הוא יצור יבשתי בעולם של אווטאר, הרביבור (אוכל צמחים) בעל ראש פטיש. הטיטאנותר הוא דמוי קרנף וראשו דמוי פטישן. האנגטסיק התקיף את האווטארים, וגרם לג'ייק ליפול אל עדר רעב של זאבי צפע.
ת'נאתור (Thanator)
ת'נאתור (בנא'בית: Palulukan, בתעתיק לעברית: פאלולוקאן, שמו המדעי: Thanatora ferox) הוא יצור יבשתי בעולם של אווטאר, והוא טורף העל של פנדורה. פירוש שמו בנא'בית הוא "פה יבש מביא הפחד". היצור הוא דמוי פנתר גדול, בעל נוצות מאחורי ראשו. הנאבי רוכבים עליו בסכנה גדולה מאוד. עזר לנאבי במלחמה.
זאב צפע (Viperwolf)
זאב צפע (בנא'בית: Nantang, בתעתיק לעברית: ננטאנג, שמו המדעי: Caniferratus costatus) הוא יצור יבשתי בעולם של אווטאר, קרניבור (אוכל בשר) דמוי זאב לילי בעל שש רגליים כמו הפאלי, הצד בלהקות. המקביל של זאב בירח פנדורה. ג'ייק נפל בגלל האנגטסיק' ללהקה רעבה של זאבי צפע שעברה במקום.
יריק (Yaric)
יריק יצור יבשתי בעולם של אווטאר, יצור דמוי איל בעל שש רגליים כמו פאלי וזאב צפע.
אנמונואיד (Anemonoid)
אנמונואיד (בנא'בית: Fyuatx, בתעתיק לעברית: פיוטקס, שמו המדעי: Cataracta anemonica) הוא יצור שגר בביצות ובאגמי פנדורה. זהו יצור חסר חוליות עם זרועות קטנות ורעילות לאכילה. הוא פולט אורות בצבעי פסטל רבים. דגים קטנים נמשכים אל זרועותיו בגלל פליטת האור ולאחר מכן הוא אוכל אותם. אנמונואיד מרצף את רצפות היער ונתיבי המים הצפופים, ומספק את האור הרב ביותר בנוף הלילה בפנדורה. הוא יכול להגיע לאורך של עד שני מטרים. שמו כנראה בא מיוונית, מהמילה anemōnē, שמשמעותה היא "בתו של הרוח".
דיירהורס (Direhorse)
דיירהורס (בנא'בית: Pa'li, בתעתיק לעברית: פא'לי, שמו המדעי: Equidirus hoplites) הוא יצור יונק צוף, בעל מראה המזכיר במעט סוס, עם צוואר ארוך מאוד וראש קטנים. הוא בערך בגודל של פיל. הם יצורים מקומיים של פנדורה. כשהם בטבע, הם נעים יחד בעדר רופף בין היערות, וניזונים מקליפות עצים ושיחים. עדרים בעלי עשרות פריטים נצפו מכלי טיס, אך עדויות (כולל השפעה סקאטולוגית וצמחית) מצביעות על כך שעדרים של יותר ממאה פריטים אינם נדירים.
הדיירהורס הוא אוכל-כל המשתמש בחוטם הארוך שלו, כמו גם בלשונו הארוכה דמוית הג'ירפה, כדי לאכול לשד. הוא מסוגל לצרוך חלבונים באמצעות חרקים הכלואים בתוך הלשד. הם משתמשים גם בלשונות אלה כדי לספוג צוף מפרחים מסוימים.
רות בייט-מרום
רות בַּייט-מרום (נולדה ב-22 בדצמבר 1946 בירושלים) היא פרופסור חבר לפסיכולוגיה (בגמלאות) במחלקה לחינוך ולפסיכולוגיה באוניברסיטה הפתוחה. היא חוקרת חשיבה אינטואיטיבית, שיפוט וקבלת החלטות וכותבת ספרי לימוד לסטודנטים בתחומים הללו ובסטטיסטיקה ושיטות מחקר.
ביוגרפיה
בייט-מרום היא בתם של לוֹטֶה והנס בייט, ילידי גרמניה שעלו לארץ ישראל ב-1935. אביה היה יד ימינה של הנרייטה סאלד בעבודתה בעליית הנוער, ועם פטירתה, קיבל את ניהול המפעל לידיו. הוא נהרג בקסטל באחת השיירות שהותקפו בדרך לירושלים ב-1947, כשחזר מקבלת פנים לילדים עולים בעתלית. בייט-מרום נולדה וגדלה בירושלים. את שירותה הצבאי עשתה בנח"ל.
בשנת 1971 סיימה את לימודיה לתואר ראשון בסטטיסטיקה ובפסיכולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים והמשיכה שם ללימודי תואר שני ושלישי בפסיכולוגיה (בהנחיית פרופ' דניאל כהנמן ופרופ' עמוס טברסקי), שאותם סיימה ב-1978. במקביל לימדה סטטיסטיקה באוניברסיטה העברית ובאוניברסיטת בן-גוריון בנגב, הייתה שותפה מרכזית בפיתוח תוכנית לימודים על חשיבה בתנאי אי-ודאות לתלמידי חטיבות הביניים, שימשה יועצת מתודולוגית בנושאי חיזוי בצה"ל וייעצה לתוכניות לימודים במרכז למחקר ולפיתוח תוכניות לימודים של בית הספר לחינוך באוניברסיטת תל אביב. בשנים 1982-1980 נסעה לפוסט-דוקטורט במכון לחקר החלטות ביוג'ין שבאורגון, ארצות הברית.
בשנת 1982 התקבלה כחברת סגל בכיר באוניברסיטה הפתוחה, שבה עבדה מאז ועד פרישתה לגמלאות. במסגרת זו עסקה במחקר, כתבה ספרי לימוד וכיהנה במגוון תפקידים מנהליים החל בראשות המחלקה לחינוך ולפסיכולוגיה ועד סגנית הנשיא לעניינים אקדמיים. במשך תשע שנים הייתה בייט-מרום חברת המועצה להשכלה גבוהה והיא חברה במועצות המדעיות של המרכז הארצי לבחינות ולהערכה והרשות הארצית למדידה ולהערכה בחינוך.
בשנת 1976 הוציאה את ספרה הראשון "מבוא לסטטיסטיקה: שיטות לתיאור וניתוח נתונים והיסק ממדגם לאוכלוסייה", שהיה הספר הראשון בעברית ללימוד סטטיסטיקה לסטודנטים במדעי החברה. מאז היא ממשיכה לכתוב ספרי לימוד לסטודנטים באוניברסיטה הפתוחה בתחום המתודולוגיה המחקרית (סטטיסטיקה ושיטות מחקר) ובתחומי מחקריה ועיסוקיה: פסיכולוגיה של השיפוט האינטואיטיבי ומבחנים פסיכולוגיים.
לוסין גבורקיאן
לוסין ארקדייבנה גבורקיאן (בארמנית: Лусинэ Геворкян; נולדה ב-21 בפברואר 1983). היא הסולנית של להקת ה-נו מטאל הרוסית טרקטור באולינג ולהקת הרוק / פאנק האלטרנטיבי לונה.
גבורקיאן הייתה אחת החברות המייסדות של הלהקה הרוסית "ספרה ויליאניה", אך עזבה את הקבוצה שנה לאחר הקמתה. מאוחר יותר, היא נבחרה כסולנית של פרויקט אחר, "טרקטור באולינג", שהפך לאחת מלהקות המטאל הפופולריות ביותר ברוסיה. ב-2008 היא הקימה להקה נוספת, לונה. גבורקיאן חברה בשתיהן.
ביוגרפיה
גבורקיאן נולדה בקפאן, ארמניה. בגיל שנתיים עברה עם הוריה לעיר סרפוצוב, רוסיה.
בילדותה למדה פסנתר בבית ספר למוזיקה. בשנת 2001 סיימה את לימודיה באוניברסיטה הטכנית הממלכתית של מוסקבה "MAMI" (המחלקה לכלכלה), ובשנת 2006 - MGUKI (המחלקה לניהול וטכנולוגיות מידע חברתיות).
בשנת 2005, גבורקיאן החלה לצאת עם הבסיסט של להקת טרקטור באולינג, ויטלי "ויט" דמידנקו. ב-2013 הם התחתנו. ב-31 באוקטובר 2014, לזוג נולד בן, מקסים.
לגבורקיאן היה אח צעיר שנפטר מסרטן בגיל 19. את השירים "זמן" ו"אני זוכרת...", שנכללו באלבום "טרקטור באולינג" (2010) של קבוצת "טרקטור באולינג", שכתבה לאחר מות אחיה והקדישה לזכרו.
בשנת 2016 קיבלה גבורקיאן אזרחות ישראלית. היא מתגוררת בישראל עם בעלה ובנה משנת 2022.
מוזיקה
הקריירה המוזיקלית של גבורקיאן החלה בשנת 2003 כשהיא הפכה לחברה בלהקת הרוק "ספייר אוף אינפלואנס (טווח ההשפעה)". ב-2004 היא הצטרפה ללהקת הרוק טרקטור באולינג, והחליפה את סולנית הלהקה לודמילה "מילה" דמינה. בשנת 2008, יחד עם הבסיסט של להקת "טרקטור באולינג" ויטלי "ויט" דמידנקו, הקימה גבורקיאן את להקת הרוק "לונה", שבה התמקדו לאחר מכן, עקב הבדלים יצירתיים עם חברים אחרים ב"טרקטור באולינג", בעודם נשארים חברים בקבוצה עד להתפרקותה הסופית ב-2017.
בסוף 2012 הייתה להקת לונה מועמדת לפרס תריסר המצעד בשש קטגוריות ולאחר מכן נכנסה לסיבוב השני של ההצבעה בשתיים מהן - אלבום וסולן. ב-24 בפברואר 2013, על סמך הצבעת פופולריות, נבחרה גבורקיאן כסולנית הרוק הטובה ביותר במדינה ובמהלך טקס חלוקת הפרסים במועדון Stadium Live היא קיבלה את פרס הסולנית הטובה ביותר מידיו של השחקן ניקיטה ויסוצקי.
הוראה
החל מינואר 2021, גבורקיאן מלמדת שירה, שירת רוק, שירת פופ-ג'ז ושירת אקסטרים. במהלך השנים היא לימדה כיתות אמן שונות בשירת רוק, כולל בבית הספר למוזיקה של MuzKlass. סטודנטים שגויסו באינטרנט במהלך מגפת הקורונה.
פעילויות מסחריות
גבורקיאן היא הנציגה הרוסית הרשמית של מותגי מוזיקה שונים, כולל מיקרופונים ומערכות ניטור אוזניים של סנהייזר, סינתיסייזרים של רולנד ומעבדי קול TC-הליקון.
מעבר לים (שיר)
מֵעֵבֶר לַיָּם הוא שיר ילדים של המשורר חיים נחמן ביאליק. חובר כנראה בראשית שנות העשרים של המאה ה-20 ונשלח לפרסום בשנת תרפ"ד 1924.
מספר מנגינות חוברו לשיר, שנעשה אהוב ביישוב, על ידי אלמונים, גרשון אפרת, נחום נרדי, ניסן כהן מלמד, יקותיאל שור ואפרים בן-חיים. השיר, שנכתב בנימה הומוריסטית ואגדתית, מספר על געגועים לארצות רחוקות "אִיֵּי הַזָּהָב", שבהן חיו בני אדם בעלי יכולות וסגולות מופלאות, הן במוסר: "עַם יָשָׁר וָתָם" והן בממדי גופם ובכמותם: "עֲנָקִים, עַם גָּדוֹל וָרָם", וסביבם בעלי חיים דמיוניים כציפורי גן עדן; וייחודן ואו מופתיותן שלכאורה של חברות אנושיות בעתות קדומות, כמו ביצירותיו האחרות של המשורר, כגון אגדת שלושה וארבעה" ו"אלוף בצלות ואלוף שום".
השיר המולחן
בשנות השישים של המאה העשרים זכה השיר ללחן של מוני אמריליו בביצוע הזמר ליאור ייני.
השיר הולחן והוקלט ב-1967 לאלבום "שירים ופזמונות" - משירי הילדים שכתב חיים נחמן ביאליק.
כשני עשורים לאחר מכן הלחינה וביצעה את השיר הזמרת והיוצרת נתנאלה.
שני הלחנים זכו להצלחה ומושמעים עד היום.
ייצוג השיר בבול ישראלי
בחודש נובמבר 1984 הנפיק דואר ישראל סדרה בת שלושה בולים שהוקדשו לספרי ילדים. אחד הבולים הוקדש לשיר "מעבר לים" והוצג בו איור מאת נחום גוטמן. בשובל הבול צוטט הבית הראשון של השיר.
מועד לכל חי
מועד לכל חי הוא ספר הלכה ומוסר לחודשי ומועדי השנה שכתב רבי חיים פאלאג'י הערוך לפי סדר מעגל השנה. החיבור הוא אחד מהספרים הבולטים העוסקים בהלכות המועדים בספרות ההלכה והמנהג הספרדית. הרב עובדיה יוסף כתב קונטרס הערות הלכתיות לספר, שנדפס בספרו יביע אומר.
שם הספר
עוד כותב החבי"ף כי גימטריה לחיים הנ"ל היא כי אם נותן אדם צדקה לכל חי בחגים ובמועדים זוכה לשמחה לשלום ולחיים. עוד טעם לקריאת הספר בשם זה היא שהגימטריה לחיים-כל חי מסמלת את הדינים והמוסר והאזהרות בענייני המועדים יזכו את הקורא לקנות הארה קדושה בשמחתו ולהחיות את נפשו. סיבה נוספת שמביא הרב היא שזהו ספרו ה18 (ח"י). סיבה חמישית לשם הספר מועד לכל חי הוא כי בגימטריה ירח, על שם הכתוב "עשה ירח למועדים", וכן על שם סבו ורבו של המחבר, רבי רפאל יוסף חזן, המכונה היר"ח.
מטרת הספר ומבנהו
הספר נועד להיות ספר דינים ומוסר המשולבים זה בזה, בדרכו של חלק מספרי החיד"א, כדי לקיים את משאלת סבו, הרב רפאל יוסף חזן:
הספר מסודר לפי חודשי ומועדי השנה, כשהסימן הראשון פותח את הלכות חודש ניסן, ראש החדשים המקראי, וממשיך כאשר כותרות הסימנים הם לפי חודשים והמועדים, ולעיתים המועד מתחלק לכמה סימנים שונים.
מהדורות
יצא לראשונה בשאלוניקי בשנת ה'תרכ"א כספר כיס, בהתאם למטרת הספר - שאדם ישא אותו בחיקו תמיד. מספר של מהדורות צילום יצאו, וביניהם של חברת אהבת שלום יחד עם "הוועד להוצאת ספריו של הגר"ח פאלאג'י זלה"ה שע"י ר' אברהם אלטלף" בירושלים תשל"ו, ובהוצאת שיח ישראל בשנת תשמ"ה. בשנת התשנ"ח נסדר הספר מחדש באותיות מרובעות ויצא בבני ברק בהוצאת מקש, ובהוצאה חדשה ומוגהת נוספת בבני ברק התשע"ד ובירושלים תשע"ד, ומהדורה חדשה ומוערת ע"י ישיבת שובי נפשי בשנת ה'תשפ"ג.
אנפה לבנת-פנים
אנפה לבנת-פנים (שם מדעי: Egretta novaehollandiae) היא מין של עוף מים בסוג לבנית ממשפחת האנפתיים החיה לאורך דרום-מזרח אסיה באינדונזיה, גינאה החדשה, מרבית אוסטרליה וניו זילנד. האנפה מצויה הן לאורך מים מתוקים והן במים מלוחים סמוך לחופים, כשלרוב היא לא נודדת הרחק.
אנפה זו דומה למין אנפה כחולה קטנה, אף שבעבר בלבלו בינה לבין המין אנפה לבנת-צוואר והכלילו אותה בסוג אנפה. היא תוארה ב-1770 בידי החוקר ג'ון לת'אם.
תיאור
אורכה של האנפה 60 עד 70 סנטימטרים, קטן יחסית לסוגה והיא שוקלת בממוצע 550 גרם. האנפה בעלת נוצות גב, בטן, חזה וכנפיים אפורות-כחולות עם רגליים צהובות עד אפורות. החלק האחורי של הראש כחול, למעט כמה ציצות לבנות אחוריות, אך רובו לבן בסמוך לסנטר, למקור, ללחיים ולעיניים, כשהאזור סביב העיניים לעיתים צהוב. בעונת הרבייה הזכרים מצמיחים מספר נוצות ורודות-ברונזה על הגרון והחזה הכחולים יחסית. מקורה של האנפה ארוך ודק בצבע אפור עם קצה שחור.
לזלי זקס
לזלי זקס (נולדה ב-25 באוגוסט 1958) היא פעילה חברתית, מובילה מאבקים למען שוויון מגדרי וחופש דת ואמנית חברתית ישראלית. כיהנה כמנכ"לית שדולת הנשים בישראל, כמנכ"לית המרכז הרפורמי לדת ומדינה וכמנכ"לית נשות הכותל.
ביוגרפיה
זקס נולדה ב-25 באוגוסט 1958 ביוהנסבורג שבדרום אפריקה, ומגיל חמש גדלה בחיפה. לאחר סיום הלימודים באוניברסיטת חיפה עברה לירושלים ולמדה ניהול בתי מלון, ועבדה בתחום מספר שנים.
לאחר התנדבות של שנה בשדולת הנשים בישראל, מונתה לדוברת ומנהלת יחסי הציבור הראשונה של הארגון, ועבדה שם מ-1989 ועד 1997, בתחילה בתפקיד זה ואחר כך כמנכ"לית העמותה, תפקיד בו פעלה להפיכת נושא מעמד האישה וזכויות הנשים לחשוב ולמרכזי בדיון הציבורי בישראל.
בין 1997 ל-2003 שימשה כמנכ"לית המרכז הרפורמי לדת ומדינה, שפעל בין השאר, למען תקינות חלוקת המשאבים הציבוריים, לקידום ערכי הפלורליזם והשוויון, חופש הדת והמצפון, באמצעות ייזום הצעות חוק ופעילות לקידומן בכנסת, בשיתוף פעולה עם קואליציות של ארגונים חברתיים, השפעה על מקבלי החלטות ודעת הקהל באמצעות לובי בכנסת ובמשרדי הממשלה, פרסום ניירות עמדה בנושאים שונים של דת ומדינה.
בשנת 2003 מונתה לסגנית נשיא של האיגוד העולמי ליהדות מתקדמת ומנהלת בית שמואל - מרכז שמשון.
בשנת 2007 הובילה מחקר יישומי להקמת מרכז לקידום נשים בספירה הציבורית שהוביל להקמת "שוות - המרכז לקידום נשים בזירה הציבורית" במכון ון ליר.
בשנת 2008 הקימה בישראל את ארגון "פרויקט קשר ישראל", שמטרתו להקים ולהפעיל רשת חברתית בין נשים שעלו לישראל, לסייע להן להתחבר זו לזו ולאפשר להן נגישות למשאבים להם הן זקוקות, על מנת לשנות את חייהן, את הקהילה היהודית בה הן חיות ואת החברה בכלל, לעודד אקטיביזם בקרב נשים עולות לקידום שוויון מגדרי וסובלנות דתית ועדתית, ברוח הציווי היהודי של תיקון עולם.
האקטיביזם החברתי בחייה בא לידי ביטוי ביצירותיה, שרבות מהן מאירות אפליה, דיכוי, צרות אופקים, אדישות לזולת, הדרה והשתקה של נשים.
כמנכ"לית נשות הכותל
במקביל, ב-2008 החלה לשמש כמנכ"לית נשות הכותל, ארגון אקטיבי שמייצר מאבק שהחל לצבור תאוצה וחשיפה ציבורית עם פעילותו הרחבת הכותל המערבי. לזלי זקס נעצרה ארבע פעמים לאחר שהתעטפה בטלית ברחבת הכותל המערבי. במעצר הרביעי שלה הובאה לפני השופט משה סובל, שנתן פסק דין תקדימי, שמאשר את החוקיות של תפילת נשות הכותל, והמעצרים בשל התעטפות בטלית הופסקו. בשנת 2016 נעצרה שוב, בשל הכנסה וקריאה בספר תורה בעזרת נשים בכותל המערבי.
בעקבות פסק הדין, מינה ראש הממשלה בנימין נתניהו את מזכיר הממשלה אביחי מנדלבליט להקים ועדה להקמת עזרה פלורליסטית בחלק הדרומי של הכותל, קשת רובינזון. לאחר שלוש שנים של דיונים וחתימה על הסכם בין כל הצדדים, ביטל ראש הממשלה את ההחלטה ואת הקמת העזרה הפלורליסטית, ונשות הכותל ממשיכות להתפלל בעזרת הנשים.
במסגרת תפקידה, היא נתנה מאות הרצאות בישראל ומחוצה לה, רואיינה באמצעי תקשורת רבים והובילה באוקטובר 2014 קמפיין על גבי אוטובוסים, הקורא לנערות לבוא לחגוג בת מצווה בעלייה לתורה עם נשות הכותל.
פעילות ציבורית
לאחר שרותה הצבאי, היא הייתה אחת המתנדבות הראשונות במרכז סיוע לנפגעות תקיפה מינית בחיפה והייתה אחת מהיוזמות והפעילות המרכזיות בהקמתו של אשה לאשה - מרכז פמיניסטי חיפה.
בין השנים 1991- 1998 גם שימשה כחברת הנהלה במקלט לנשים מוכות "אישה לאישה" בירושלים.
בנוסף לקידום זכויות הנשים, פעלה לזלי זקס לאורך שנים לקידום מטרות ציבוריות נוספות לקידום פלורליזם יהודי בישראל.
מ-1999 ועד 2003 שימשה בהתנדבות כיושבת ראש של קואליציית עיקר למען עגונות ומעוכבות גט, בה פעלו 22 ארגונים (ארגוני נשים וארגונים דתיים ליברליים) לשינוי במצבן ההלכתי והחוקי של נשים מעוכבות גט ועגונות.
בין שאר התפקידים, היא שימשה ב בהתנדבות גם כיו"ר ועדת הביקורת בהיברו יוניון קולג' במשך עשר שנים, יו"ר עמותת גני חיים (חמישה גני ילדים במתחם בית שמואל וההיברו יוניון קולג') ויו"ר קרן בכבוד – הקרן ההומניטרית של התנועה הרפורמית. כמו כן היא שימשה גם כדירקטורית בקרן הקיימת לישראל.
לזלי זקס מכהנת כיום (2020) כסגנית ומ"מ יו"ר התנועה הרפורמית בישראל וכיו"ר המכינה הקדם צבאית תל אביב יפו וחולון.
תערוכות
זקס הציגה את תמונותיה במספר תערוכות, ביניהן:
קישורים חיצוניים
ממאמריה:
אוניית המערכה הרוסית בורודינו
אוניית המערכה בורודינו הייתה אוניית מערכה מסוג פרה-דרדנוט שנקראה על שם קרב בורודינו. אנייה זו השתתפה במלחמת רוסיה–יפן. היא הייתה אחת מחמש אוניות מלחמה רוסיות חדישות מסדרת בורודינו, והראשונה מסוג זה שנבנתה, אשר היו חלק מהצי הבלטי.
תכנון
הספינות מסדרת בורודינו התבססו על התכנון של אוניית המערכה הרוסית צארביץ' שנבנתה בצרפת, ששונו כדי להתאים לציוד ולשיטות הבנייה הרוסיים. הם נבנו במסגרת תוכנית 1898 "לצורכי המזרח הרחוק" של ריכוז עשר אוניות מערכה ב. האימפרטור אלכסנדר השלישי הייתה באורך כולל של 397 רגל (121 מ'), ברוחב של 76 רגל 1 אינץ' (23.19 מ') ושוקע של כ-29 רגל 2 אינץ' (8.9 מ') בתפוסה מלאה. הדחק האונייה נועד להיות 13,516 טון ארוך (13,733 ט'), אולם היא סבלה מעודף משקל של יותר מ-600 טון ארוך (610 ט') ולמעשה דחקה 14,181 טון ארוך (14,409 ט'). זה גרם לבעיה במהלך ניסויים ימיים ב-6 באוקטובר 1903, כאשר היא ביצעה סיבוב במהירות גבוהה שגרמה לה לנטות ב-15° והציפה את העמדות של תותחי ה-75 מ"מ (3 אינץ'). הצוות המיועד שלה כלל 28 קצינים ו-754 מתגייסים, למרות שהיא נשאה 826–846 אנשי צוות בשירות.
הספינה הונעה על ידי זוג מנועי קיטור אנכיים בעלי הרחבה משולשת בעלי ארבעה צילינדרים, שכל אחד מהם הניע גל מדחף אחד, תוך שימוש בקיטור שנוצר על ידי 20 דודי בלוויל. המנועים דורגו ב-15,800 כוחות סוס מצוינים (11,800 קילוואט) ותוכננו להגיע למהירות מרבית של 18 קשרים (33 קמ"ש). עם זאת, האימפרטור אלכסנדר השלישי הגיעה למהירות מרבית של 17.7 קשרים (32.8 קמ"ש) מ-16,225 כוחות סוס (12,099 קילוואט) במהלך ניסויי המכונות הרשמיים שלה ב-23 ביולי 1903. היא נשאה מספיק פחם כדי לתת לה טווח של 2,590 מיילים ימיים (4,800 ק"מ; 2,980 מייל) במהירות של 10 קשרים (19 קמ"ש).
הסוללה הראשית של הספינה כללה ארבעה תותחי 12 אינץ' (305 מ"מ) מותקנים בשני צריחי תותחים, אחד בקדמת ואחד מאחורי המבנה. החימוש המשני כלל 12 תותחי קאנה 6 אינץ' (152 מ"מ) מהירי ירי (QF), המורכבים בצריחים עם תותחים. מספר תותחים קטנים יותר נישאו להגנה מפני טרפדות. אלה כללו עשרים תותחי QF בקוטר 75 מ"מ ועשרים תותחי הוצ'קיס בקוטר 47 מ"מ (1.9 אינץ'). היא הייתה חמושה גם בארבעה צינורות טורפדו בגודל 15 אינץ' (381 מ"מ), אחד בחרטום ואחד בירכתיים מעל המים ושניים שקועים. חגורת שריון קו המים של האימפרטור אלכסנדר השלישי הייתה מורכבת משריון קרופ ועובי 5.7–7.64 אינץ' (145–194 מ"מ). לשריון של צריחי התותחים שלה היה עובי מרבי של 10 אינץ' (254 מ"מ) ועובי הסיפון שלה נע בין 1 ל-2 אינץ' (25 עד 51 מ"מ). הסיפון התחתון המשוריין בגודל 1.5 אינץ' (38 מ"מ) התעקל כלפי מטה ויצר מחיצה אטומה נגד טורפדו.
היסטוריה
בניית הבורודינו, על שם קרב בורודינו ב-1812, החלה ב-26 במאי 1899 במספנת האדמירליות החדשה בסנקט פטרבורג. הספינה הונחה ב-23 במאי 1900 בנוכחות הצאר ניקולאי השני, והושקה ב-8 בספטמבר 1901. היא הושלמה באוגוסט 1904 בעלות של 14,573,000 רובל.
ב-15 באוקטובר 1904, בורודינו הפליגה לפורט ארתור מליבאו יחד עם כלי השיט האחרים של שייטת האוקיינוס השקט השנייה, בפיקודו הכללי של תת אדמירל זינובי רוז'סטבנסקי. רוז'סטבנסקי הוביל את השייטת שלו, כולל בורודינו, במורד החוף האטלנטי של אפריקה, הקיף את כף התקווה הטובה, והגיע לאי נוסי בי מול החוף הצפון-מערבי של מדגסקר ב-9 בינואר 1905, שם הם נשארו שני חודשים בזמן שרוז'סטבנסקי השלים את סידורי הגיוס שלו. השייטת הפליגה למפרץ קמראן, הודו-סין הצרפתית, ב-16 במרץ והגיעה אליה כמעט חודש לאחר מכן כדי להמתין לספינות המיושנות של שייטת האוקיינוס השקט השלישית, בפיקודו של אדמירל משנה ניקולאי נבוגטוב. הספינות האחרונות הגיעו למפרץ קמראן ב-9 במאי והכוח המשולב הפליג לוולדיווסטוק ב-14 במאי. בעוד נתונים מדויקים אינם זמינים עבור בורודינו, סביר להניח שהספינה סבלה מעודף משקל של כ-1,700 טון ארוך (1,700 ט'), שכן היא ואחיותיה הועמסו בפחם ובאספקה אחרת; כל אלה אוחסנו גבוה באוניות והפחיתו את יציבותן. המשקל הנוסף שיקע גם את חגורת השריון של קו המים והותיר רק כ-4 רגל 6 אינץ' (1.4 מ') מחגורת השריון העליונה מעל קו המים.
במהלך קרב צושימה, ב-27 במאי 1905, בתחילת הקרב, בורודינו הייתה שלישית בתור מאחורי ספינת הדגל של רוז'סטונסקי, קניאז סובורוב. מעט מאוד ידוע על פעולות הספינה במהלך הקרב מכיוון שהיה רק ניצול בודד מהספינה והראות הייתה גרועה במשך רוב הקרב, אך קפטן וו. ק. פקהאם, המשקיף הצבאי הרשמי של הצי המלכותי על סיפון אוניית המערכה היפנית אסאהי בהתאם ל, ציין שהיא נפגעה קשות בסביבות השעה 14:30, כ-25 דקות לאחר שספינות רוסיות פתחו באש. בורודינו ירדה לזמן קצר מעמדתה לאחר אותה פגיעה, אך ככל הנראה חזרה אליה ל-14:50. בשלב זה, הייתה לה שריפה חמורה בחלק המרכזי של המבנה העילי שלה.
קניאז סובורוב ספגה פגיעות מרובות בתחילת הקרב, חלקן פצעו את רוז'סטבנסקי ותקעו את ההיגוי של הספינה כך שהיא יצאה מהמערך. בסביבות השעה 16:00, הקפטן של בורודינו, פטר סרברניקוב, כעת מפקד הצי בפועל, הפנה את בורודינו דרומה והוביל את הצי הרוסי מחוץ לטווח הראייה. כשסיירות יפניות סגרו עליהם בסביבות השעה 17:05, הוא הפנה את הצי צפונה כדי להימנע מהן, אך נתקל בספינות הקרב היפניות כעבור שעה. הם ריכזו את האש שלהם בבורודינו ובאימפרטור אלכסנדר השלישי, שלשניהם היו נזקים מפגיעות מוקדמות יותר. פקנהאם ציין פגיעה בולטת בבורודינו בשעה 18:57 והיא נצפתה בוערת בשעה 19:04 על ידי משקיפים על סיפון ספינת הדגל של טוגו מיקאסה. פקנהאם צפה בשתי פגיעות של 12 אינץ' על בורודינו של אוניית המערכה שיקישימה בשעה 19:18 שהציתה שריפה אדירה. עשר דקות לאחר מכן, לאחר שטוגו הורה לספינותיו להפסיק את האש ולהתנתק, ספינת הקרב פוג'י ירתה בתותחי ה-12 אינץ' הטעונים כבר לפני שפנתה. אחד מאלו פגע בבורודינו מתחת לצריח קדמי של תותחי שישה אינץ' בצד הימני שלה והצית את התחמושת המוכנה לשימוש בצריח. האש התפשטה וגרמה לפיצוץ קטסטרופלי במחסן תחמושת סמוך של פגזי שישה אינץ'. פיצוצי מחסנים אחרים פוצצו את גופה והספינה התהפכה במהירות וטבעה. רק איש צוות אחד, הימאי דרגה ראשונה סמיון יושין, שרד את הפיצוץ מצוותה שכלל 855. הוא חולץ לאחר ששרד שתים עשרה שעות במים.
אומרם מיכאל איבנהוב
אומרם מיכאל איבנהוב (במקדונית: Омраам Микаел Аиванов; 31 בינואר 1900, בכפר סרפצי ליד ביטולה, מקדוניה – 25 בדצמבר 1986, צרפת), פילוסוף, סופר, מיסטיקן ומורה רוחני. איבנהוב ייסד את הענף הצרפתי של תורת "האחווה הלבנה האוניברסלית" ופיתח שיטה המהווה שילוב בין הקבלה, מיסטיקה נוצרית ודתות המזרח אותה הפיץ בכ־5,100 הרצאות ברחבי העולם.
ביוגרפיה
שמו הבולגרי המקורי היה מיכאיל דימיטרוב איבנוב, אך הוא שינה את שמו לאומרם מיכאיל איבנהוב כאשר אימץ את תורת רבו ומורו פטר דנוב (1864–1944), שבו פגש בהיותו בן שבע-עשרה והיה לתלמידו. בשנת 1937 נשלח איבנהוב על ידי דנוב לצרפת, כדי לייסד שם את תורת "האחווה האוניברסלית" ולהצילה מפני המשטר והכנסייה בבולגריה במלחמת העולם השנייה אותה, לדבריו, חזה דנוב מראש. תורת דנוב חוסלה כמעט לחלוטין על ידי המשטר והכנסייה בבולגריה. איבנהוב, כאחד מארבעים אלף תלמידיו של דנוב, הקים מרכזים בעולם כולו, שהיו תחילה בתי ספר ללימודי תורת דנוב ושיטותיו אותן החל ללמד בצרפת. בשנת 1938 החל איבנהוב להרצות בפריז, ורבים התכנסו סביבו על מנת ללמוד את תורתו של פטר דנוב. לאחר פטירתו של דנוב בשנת 1944 היה איבנהוב לנציגו ולמחליפו הרשמי בצרפת, שווייצריה ומדינות המערב. בשנת 1948 נעצר בצרפת באשמת שווא, נשפט, נמצא אשם, ונשלח לכלא לארבע שנים אך שוחרר אחרי שנתיים, בשנת 1950. הוא המשיך ללמד בדרום צרפת, ונסע לארצות רבות שגם בהן הוזמן להרצות.
איבנהוב הרצה בעל פה אך לא כתב את דבריו. הוא נתן בין חמשת אלפים לששת אלפים הרצאות בצרפתית ואנגלית, במדינות רבות. תלמידיו הצרפתיים הקליטו את דבריו והוציאו אותם לאור. עד כה יצאו לאור למעלה מאה ועשרה כותרים, ותורגמו לארבעים ושתים שפות, כמה מהם מצויים אף בעברית. אביבה אורשלום הייתה תלמידתו והפיצה את תורתו בישראל. ספריו והרצאותיו של איבנהוב עוסקים בכל תחומי החיים, הם כתובים בשפה פשוטה ותמימה, המזכירה מעט ספרות ילדים ונוער. למרות זאת, לדברי תלמידיו וחסידיו, בשיטתו טמון עומק רב החובק פילוסופיית עולם, נושאים רבים ומגוונים, הקשים לביצוע יומיומי.
טיהור שמו
פועלו הרב של מורהו של איבנהוב, דנוב, בבולגריה, היה לצנינים בעיני נציגי הכנסייה שהתנכלו לו על מנת לפגוע בו, בתורתו ובתלמידיו, והצליחו לסלקו מסופיה ולהגלותו לווארנה בשנים 1917–1918, כולל איסורים לכנס תלמידים ולהרצות בפני קהליו. כך גם הוגשה תביעה נגד איבנהוב, על כך שלכאורה נהג להתבונן בצעירות בזמן ריקודן כשלגופן שמלה שקופה. איבנהוב נכלא בסוף שנות ה-40 לשנתיים בשנים 1949–1950. לאחר שחרורו גילה שתלמידים רבים עזבוהו, והיה עליו להתחיל מחדש עם קומץ מהם. רבים הצטרפו אליו למען הקמת המרכז הגדול בדרום צרפת, בהם כמה יהודים עשירים שרצו להודות לפטר דנוב על חלקו בהצלת יהדות בולגריה מפני הנאצים במלחמת העולם השנייה. כעבור כעשר שנים נוקה איבנהוב מכל אשמה. שר המשפטים הצרפתי ביקש סליחתו, וכתב לו במפורש מה רב צערה של הממשלה הצרפתית על הפגיעה בו.
מרכזים לעבודה רוחנית
בנוסף לצרפת, מרכזים לקידום תורתו הוקמו בעולם כולו. החשובים שבהם נמצאים בשווייץ ובקנדה. בישראל הוקם מרכז ללימודי תורתו בשנות ה-70 של המאה ה-20 ב"תיאטרון השמש" אותו הקימו אביבה אורשלום וליאור ייני. כיום קיים מרכז צנוע לשיטתו בחיפה.
שיטתו הרוחנית של איבנהוב
המאפיין המפתיע ביצירתו הוא מגוון ההיבטים בשאלת האדם והדרך להשגת שלמותו. כל נושא נבחן בספריו ביחס ישר ליכולתו של האדם להבין את עצמו ולשפר את מהלך חייו בצורה הטובה ביותר.
מספריו
עד כה פורסמו ב־nrg מעריב כ־50 קטעים בעברית שהועתקו מספריו.
ספריו שתורגמו לעברית
החל משנת 2012 ספריו מתורגמים ויוצאים לאור בהוצאת חדקרן תל אביב
שוני בן גד
שׁוּנִי הוא דמות מקראית, בנו השלישי של גד ונכדם של יעקב ושל זלפה שפחת לאה. לשוני היו שישה אחים: צפיון, חגי, אצבון, ערי, ארודי ואראלי. למשפחתו של שוני קראו משפחת השוני.
בספר הישר מסופר שאמו של שוני נקראה עוצית, והיא הייתה אשתו של גד.
יש מדרש האומר ששוני נקרא בשם זה מפני שכוחו היה משונה, כלומר חזק באופן ניכר מאשר שאר הבריות.
סיטרואן TUB
סיטרואן TUB (בצרפתית: Citroën TUB, שם מלא: Traction Utilitaire de type B) הייתה מכונית מסחרית מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית סיטרואן אשר יוצרה בין השנים 1939–1941.
==מאפיינים==
ויליאם קונגריב (מחזאי)
ויליאם קונגריב (אנגלית: William Congreve; 24 בינואר 1670 – 19 בינואר 1729) היה מחזאי, כותב ומשורר אנגלי, מגדולי היוצרים בימי התפר בין תקופת הרסטורציה לתקופה הג'ורג'יאנית.
חייו
קונגריב נולד בבארדסי שביורקשייר, לקצין הצבא ובעל האדמות ויליאם קונגריב האב ולמארי בראונינג. כשהיה בן ארבע עקרה המשפחה ליוֹל הסמוכה לקורק, אירלנד, שם פיקד אביו על חיל המצב. הילד התחנך בבית-הספר קילקני, שם התיידד עם תלמיד אחר, ג'ונתן סוויפט. הוא למד לימודים קלאסיים בטריניטי קולג' אך לא השלים את תקופת שהותו שם עקב פרוץ מרד היעקוביטים. משפחתו שבה לאנגליה, וב-1691 נרשם ללימודי משפטים במידל טמפל. קונגריב השתעמם במהרה ממקצועו והחל את עיסוקו בכתיבה בתקופה זו. קשריו עם אנשי החברה הגבוהה בלונדון, במיוחד פטרונו וידיד משפחתו הברון צ'ארלס מונטגיו, הבטיחו לו חיים נוחים והוא לא נזקק לכתוב כדי להתפרנס. במהלך השנים ניתנו לו משרות רבות בשירות הכתר (ב-1714 אף מונה למזכיר לענייני ג'מייקה) אותן הזניח והפקיד בידי עוזריו, בעודו מתמקד ביצירתו.
ב-1692 פרסם בעילום שם סיפור קצר בעל כותר תואם, "אינקוגניטה", על אהבה בין זוג אצילים צעירים לשתי בנות אצולה. באותה שנה החל לחבר תרגומים מכתבי הוראציוס ושירים קצרים. הוא נכנס לחוג הספרותי סביב ג'ון דריידן, שנעשה לפטרונו בעולם הכתיבה, ואף סייע לו בתרגומיו מיובנאליס ופרסיוס. אז פנה לדרמה, ובהכוונת דריידן כתב את מחזהו הראשון, "הרווק הזקן" (The Old Batchelour, בכתיב ארכאי) שעלה על הבמה במרץ 1693. ההצגה, שעסקה בסבך רומנטי-קומי המתפתח בין העלמים רודפי השמלות ויינלאב ובלמור לעלמות הערמומיות והציניות ארמינטה ובלינדה ומערב את הרווק הזקן ושונא הנשים הארטוול, הפך להצלחה אדירה והזניק את הקריירה של קונגריב. בשלהי 93' יצא מחזהו השני, הקומדיה "הדו-פרצופי" (The Double Dealer), שתיאר זוג מאורס שאהבתו עומדת במזימותיהם של בת אצולה מבוגרת ונשואה ונוכל נוסף, המבקשים בהתאמה לפתות את הבעל והאישה המיועדים. "הדו-פרצופי" היה כישלון; קונגריב הותקף על ידי המבקרים, בין היתר על כך שהעניק לנבל מאסקוול מונולוג ארוך משל היה מדובר בטרגדיה, ופטרונו דריידן תירץ את אי-ההצלחה באופן השערורייתי בו הציג גברים ונשים כאחד.
באפריל 1695 עלה המחזה השלישי של קונגריב, "אהבה תחת אהבה" (Love for Love), הציג גיבור צעיר בשם ולנטין שאביו השתלטן מאיים לנשלו מירושתו, בעת ששניהם נאבקים על לבה של אנג'ליקה השנונה והנבונה הבוחרת כמובן בגיבור ומשיגה את הכסף. ההצגה התקבלה בהתלהבות בקרב הקהל ורוב המבקרים. בפברואר 1697 נפתח "הכלה האבלה" (The Mourning Bride), הטרגדיה הראשונה שלו, שתיארה את אהבתם האסורה של נסיך ולנסיה אלפונסו ונסיכת גרנדה אלמריה, שהוריהם אויבים בנפש. מלך גרנדה מנואל מת כשהוא מוצא להורג עקב הוראה מוטעית שלו עצמו, ומלכת המורים השבויה זארה העומדת אף היא בדרכם מתאבדת. הטקסט הכיל את מה שנעשה לציטוט הידוע ביותר מכתבי קונגריב, המשפט (Heav'n has no Rage, like Love to Hatred turn'd, Nor Hell a Fury, like a Woman scorn'd).
אף ש"הכלה" הצליח ביותר. נטייתו של קונגריב להצגת ניאוף, פרשיות אהבים ושחיתות מוסרית הפכו אותו, יחד עם כותבים אחרים, למושא מתקפה במנשר מ-1698 מאת כהן הדת הבכיר ג'רמי קולייר, "על אי-המוסר וחילול הקודש בתיאטרון האנגלי". קונגריב השיב לקולייר בבוז.