cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אנדראס יונסון
קריירה
הוריו היו מוזיקאי ג'אז, וכתוצאה מכך העביר את נעוריו בדרכים ונכח ברבות מהופעותיהם. לאחר שהשתקע בפרבר של סטוקהולם החל יונסון את הקריירה המוזיקלית שלו כזמר בלהקת Planet Waves. הלהקה הוציאה אלבום אחד בלבד, "Brutal Awakenings", בטרם התפרקה בשל חילוקי דעות פנימיים. לאחר מכן פנה יונסון לקריירת סולו והוציא את אלבום הבכורה שלו, "Cottonfish Tales".
ב-1999 יצא להיטו הבינלאומי הראשון, "Glorious", שנכלל מאוחר יותר באלבומו "Liebling", ושנעשה בו שימוש במספר פרסומות של תאגידי ענק כדוגמת וולוו ונוטלה.
שנה לאחר מכן השתתף בשנית במלודיפסטיבלן 2007, ביצע את השיר "A Little Bit of Love" וזכה עמו במקום השני. יונסון המשיך להשתתף בתחרות גם בשנים 2008 ו-2010.
סאגה (עיר)
סאגה, (באנגלית: Saga; ביפנית: 佐賀市 ) היא עיר הבירה של מחוז סאגה, הממוקמת באי קיושו, יפן. העיר סאגה הייתה בירת הטריטוריה בשם סאגה בתקופת אדו, והעיר הגדולה ביותר במחוז הייזן לשעבר. נכון ל-1 באוגוסט 2020, בעיר חיו 232,736 תושבים וצפיפות האוכלוסייה עמדה על 539 נפש לקמ"ר. השטח הכולל של העיר הוא 431.84 קמ"ר. מבין שבע ערי הבירה של המחוזות השונים סאגה היא אחת הקטנות. כל הארות בעלות אוכלוסייה המונה למעלה מ-500,000 תושבים. ייחודה של העיר שהיא עיר עתיקה שהייתה מוקפת חומה.
סאגה ממוקמת בחלק הדרום מזרחי של מחוז סאגה. לאחר המיזוג של מספר העיירות והכפרים השכנים עם העיר סאגה בשנת 2005 העיר הפכה לארוכה מאוד. היא גובלת בים אריאקה מדרום ובמחוז פוקואוקה מדרום-מזרח ומצפון. החצי הצפוני של העיר כולל את הרי ספורי. ניתן להתייחס לסאגה כחלק מאזור המטרופולין הגדול פוקואוקה-קיטאקיושו.
התרחבות העיר סאגה
ב-1 באפריל 1889 - כשהוקמה המערכת השלטונית העירונית המודרנית היפנית, נוסדה גם העיר המודרנית סאגה, תחום העיר הנוכחית אוכלס על ידי 21 כפרים משלושה מחוזות. מחוז קאנזאקי, מחוז אוגי ומחוז סאגה. התרחבות העיר נמשכה בין השנים 1922 ועד 2007. במפקד האוכלוסין שנערך בשנת 2007 מספר תושבי העיר היה כ-240,000 תושבים; שטח העיר היה 431.42 קילומטרים רבועים.
גאוגרפיה
העיר סאגה ממוקמת בחלק הדרום מזרחי של מחוז סאגה. לאחר המיזוג האזורי ב-2005 של העיר עם העיירות והכפרים בסביבתה, העיר התארכה מאוד מצפון לדרום. כתוצאה מכך תחום השיפוט של העיר גובל בים אריאקה מדרום ובמחוז פוקואוקה מדרום מזרח ומצפון. בחצי הצפוני של העיר נמצא רכס הרי ספורי הנמשך ממזרח למערב. האזור הדרומי של העיר נמצא במישור סאגה שגובהו ביחס לגובה פני הים הוא נמוך ביותר. גובהו מגיע עד 5 מטרים מעל גובה פני הים. בעבר העיר סבלה מאוד משיטפונות שכללו גם גלישת מי ביוב. לטיפול בבעיה הוקמו קירות מגן וסוללות עפר שמנעו את ההצפות. כביש 34 הארצי גם הוא נסלל על גבי סוללה המונעת את הצפתו.
אַקלִים
האקלים בסאגה הוא אקלים סובטרופי לח ( סיווג האקלים של Köppen Cfa ). כמות המשקעים השנתית הממוצעת בעיר נעה בין 1800 מילימטרים בערך במרכז העיר ועד 2400 מילימטרים בערך בצפון העיר. הטמפרטורה הממוצעת השנתית נעה בין כ-13°C בצפון ועד 17°C במרכז העיר.
אוכלוסייה
נכון למפקד האוכלוסין בשנת 2005:
חינוך
בעיר ישנה אוניברסיטה ציבורית אחת אוניברסיטת סאגה Saga University, שתי אוניברסיטאות פרטיות ושני קולג'ים פרטיים.
שבעה בתי ספר תיכוניים מחוזיים ושבעה בתי ספר תיכוניים פרטיים. חטיבת ביניים מחוזית אחת ועוד ארבע חטיבות ביניים פרטיות.
קווי תעופה
בסאגה קיים שדה תעופה אחד בתוך העיר, שדה התעופה סאגה, הממוקם בקוואסו. לפני פתיחת שדה התעופה סאגה, שדה התעופה של פוקואוקה היה שדה התעופה הקרוב ביותר. עם זאת, אנשים רבים בסאגה עדיין משתמשים בשדה התעופה של פוקואוקה בגלל מספר המסלולים והטיסות הרבות היוצאות ממנו. ישנו קו אוטובוסים מהיר המחבר בין שני שדות התעופה.
קווי רכבת
רכבת JR קיושו משרתת את העיר. הקו הראשי שלה מגיע עד נגסאקי. קו נוסף העובר בעיר מגיע לקראצו.
כבישים
בעיר עוברים כבישים מהירים. ביניהם הכביש המהיר לנגסאקי. בנוסף עוברים בעיר הכבישים הארציים 34, 207, 208, 263 ועוד.
כלכלה/תעשייה
האזורים הסובבים את העיר הם אזורים חקלאיים בהם נזרעים ונשתלים בעיקר דגנים כגון אורז. החקלאות הימית באזור ים אריאקה מתרכזת בעיקר בגידול אצות.
האזור הוא אחד מהאזורים הגדולים לייצור אורז ביפן, ליד שטחי האורז הוסבו שטחים גדולים לגידול ירקות. תעשייה קלה התפתחה באזורים הסמוכים לים אריאקה. לא ניתן היה לפתח באזור תעשייה כבדה משום שמי ים אריקה הסמוכים לחוף רדודים ולא ניתן היה להקים באזור נמל מים עמוקים לכלי שיט גדולים. לצד התעשייה החקלאית, במחצית הראשונה של המאה ה-20, התפתחה באזור המערבי תעשיית הפחם מבלי שהיו לה מתחרים רבים. תעשיות המזון ותעשיית הטקסטיל התפתחו לאורך סוף המאה ה-20. אף על פי שתעשיית המזון נשארה חזקה, תעשיית הטקסטיל היא הענף התעשייתי המרכזי בעיר מאז שנות ה-70. עם זאת, מאז שנות ה-90 תעשיית חלקי הרכב צמחה במהירות עקב הקמת תעשיית רכב וחלקיו בצפון קיושו.
מאחר שהעיר סאגה היא בירת המחוז תעשיית השירותים מושכת אליה מספר רב של עובדים. בעיר ישנם, שלושה שווקים גדולים בפרברים בעלי שטח רצפה של 50,000 מטרים רבועים הנמצאים בתחרות אחד עם השני.
מספר החברות שהמטות והמשרדים ראשיים שלהן נמצאים בעיר הוא הגדול ביותר במחוז, אבל מספר החברות שהקימו את משרדיהן בעיר קטן בהרבה, בהשוואה לערי הבירה במחוזות השכנים. באחוזים, תעשיית השירותים בעיר מעסיקה מעל ל-70% מתושבי העיר. אך היא נמוכה בהרבה ביחס לשבעת המחוזות האחרים של קיושו. (על פי נתוני מפקד האוכלוסין: 1 באוקטובר 2005)
בריאות
בסאגה ישנם 18 בתי חולים ושני מרכזים רפואיים.
ערים תאומות
לסאגה יש הסכמי ערים תאומות עם שש ערים:
תדיאוס הקדוש
תדיאוס הקדוש היה אחד משנים עשר השליחים של ישו. הוא מזוהה לרוב עם יהודה, אחי ישו ונקרא לעיתים יהודה השליח, יהודה בן יעקב או יהודה תדיאוס. הכנסייה האפוסטולית הארמנית רואה בתדיאוס ובברתולומיאוס הקדוש את מייסדיה ואת הפטרונים-הקדושים המגנים שלה.
זהותו
בברית החדשה מוזכר אחד מתלמידי ישו שנקרא יהודה, והוא מובדל בבירור מיהודה איש קריות. כמו כן מוזכר אחד מתלמידיו בשם יהודה מיעקב שמפורש כיהודה בן יעקב או יהודה אחי יעקב. נוטים לזהות את יהודה מיעקב כאחיו של ישו שמוזכר בבשורה על פי מרקוס. כמו כן, שליח בשם תדיאוס (בגרסאות מסוימות – תַּדַי) מוזכר בברית החדשה ברשימות מהן נשמט שמו של יהודה מיעקב. לכן, מזהים הפרשנים את שניהם כאותו אדם ומשערים שמתי ומרקוס רצו להבדיל בבירור בין יהודה איש קריות וכינו את יהודה בן יעקב בשם תדיאוס.
עם זאת, פרשנים אחרים דוחים את איחוד הזהויות ומסבירים את אי ההתאמה ברשימות השליחים בטעויות העתקה או בכך שלא היו שנים עשר שליחים והמספר הוא סמלי בלבד.
בכל מקרה, מזה מאות שנים ועד היום הוא נקרא לעיתים תדיאוס ולעיתים יהודה כשהכוונה היא לאותו אדם.
פמקה היימסקרק
פרדריקה יוהנה מריה "פמקה" היימסקרק (בהולנדית: Frederike Johanna Maria "Femke" Heemskerk; נולדה ב-21 בספטמבר 1987) היא שחיינית הולנדית. כשחיינית בנבחרת השליחות של הולנד היא אלופה אולימפית (בייג'ינג 2008), אלופת עולם בעלת 5 מדליות עולמיות, מהן 2 זהב, אלופת אירופה (בודפשט 2021) במשחה ל-100 מטר חופשי ושיאנית העולם הנוכחית (2021) בבריכת 25 מטר, במשחה שליחות 4x50 מטר חופשי, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ובמשחה שליחות 4x200 מטר. היא שיאנית הולנד הנוכחית בחמישה משחים אישיים שונים, בבריכה אולימפית במשחים ל-100 מטר חופשי, ל-200 מטר חופשי ול-200 מטר מעורב אישי ובבריכת 25 מטר במשחים ל-200 מטר חופשי, ל-200 מטר מעורב אישי.
ביוגרפיה
המסקררק נולדה בכפר רולופרנדספין, שבדרום הולנד, כעשרה קילומטרים מזרחית לליידן.
תדיאוס הקדוש
זהותו
במסכת סנהדרין דף מ"ג ע"א הוא מוזכר כאחד התלמידים שנצלבו עם ישו.
פמקה היימסקרק
2005
באליפות העולם שנערכה במונטריאול, קנדה בשנת 2005 סיימה היימסקרק במקום רביעי במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי, לאחר ששחתה בשלב המוקדמות וכן השתתפה בשלב המוקדמות גם במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי.
תדיאוס הקדוש
חייו
תדיאוס הפיץ את הבשורה ביהודה, שומרון, אדום, סוריה, מסופוטמיה ולוב. על פי הכנסייה הארמנית, הגיע תדיאוס לארמניה עם ברתולומיאוס הקדוש והפיץ גם שם את בשורת ישו. הוא הומת בארמניה בגלל אמונתו יחד עם שמעון הקנאי ועל שמו נבנה מנזר תדאוס הקדוש, במקום בו הומת על פי האגדה. גרסאות אחרות טוענות שהוא מת בסוריה. דמותו מתוארת לעיתים עם גרזן, כדי לסמל את הדרך בה הוא נהרג. סיפור המעשים והניסים שהוא ושמעון ביצעו מתוארים בספר שנקרא מעשי שמעון ויהודה והוא תורגם ללטינית ומובא במקראת הזהב.
פמקה היימסקרק
2007
באליפות העולם שנערכה במלבורן, אוסטרליה בשנת 2007 זכתה היימסקרק במדליית ארד במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם אינגה דקר, ראנומי קרומווידג'ויו, ומרליין פלדהויס בתוצאה של 3:36.81 דקות, אחרי אוסטרליה שקבעה שיא אליפות חדש של 3:35.48 דקות וארצות הברית (3:35.68 דקות).
שיאנית עולם
באליפות אירופה שנערכה באיינדהובן, הולנד במרץ 2008 זכתה היימסקרק במדליית זהב במשחה ל-4x100 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 3:33.62 דקות.
תדיאוס הקדוש
חייו
זמן מה לאחר מותו, הועברו עצמותיו לרומא ונקברו בבזיליקת פטרוס הקדוש שם הן נמצאות עד היום תחת מזבח יוסף הקדוש, יחד עם עצמותיו של שמעון הקנאי. מסורות אחרות טוענות שהוא קבור באי באגם איסיק קול שבקירגיזסטן או במקום מבודד יותר בהרי פמיר.
פמקה היימסקרק
שיאנית עולם
באליפות העולם בשחייה (בריכת 25 מטר), שנערכה במנצ'סטר, אנגליה באפריל 2008 זכתה היימסקרק ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בשיא עולם חדש בתוצאה של 3:29.42 דקות ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בשיא עולם חדש נוסף של 7:38.90 דקות (שיא העולם הנוכחי 2012) ומדליית כסף במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:54.65 דקות.
אלופה אולימפית
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכתה היימסקרק במדליית זהב במשחה שליחות 4x100 חופשי ביחד עם ראנומי קרומווידג'ויו, אינגה דקר ומרליין פלדהויס בשיא אולימפי חדש של 3:33.76 דקות, לפני ארצות הברית (3:34.33 דקות) ואוסטרליה (3:35.05 דקות), 14 מאיות השנייה איטי משיאן העולמי. התוצאה שקבעה כשחיינית שלישית הייתה 53.42 שניות. נוסף לכך, היא סיימה במקום 11 במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:56.60 דקות, כשחיינית ראשונה היא קבעה תוצאה של 1:58.29 דקות, במקום 13 במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:04.74 דקות, כשחיינית ראשונה היא שחתה את סגנון הגב בתוצאה של 1:02.97 דקות ובמקום 28 במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:16.28 דקות.
אלופת עולם
באליפות העולם שנערכה ברומא, איטליה בשנת 2009 זכתה היימסקרק במדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם אינגה דקר, ראנומי קרומווידג'ויו ומרליין פלדהויס בשיא עולם חדש של 3:31.72 דקות (שיא העולם הנוכחי 2012), לפני גרמניה (3:31.83 דקות) ואוסטרליה (3:33.01 דקות). התוצאה שקבעה כשחיינית שלישית הייתה 53.03 שניות. נוסף לכך, היא סיימה במקום 11 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:56.86 דקות ובמקום עשירי במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:53.84 דקות, כשחיינית שנייה היא קבעה תוצאה של 1:55.49 דקות.
2010
באליפות אירופה שנערכה בבודפשט בשנת 2010 זכתה היימסקרק במדליית ארד במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 54.12 שניות, אחרי פרנצ'סקה הלסול מבריטניה (53.58 שניות) ואלכסנדרה גרסימניה מבלארוס (53.82 שניות). נוסף לכך, היא סיימה במקום שביעי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:58.46 דקות ובמקום שישי במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:39.47 דקות. כשחיינית אחרונה ב"זינוק שליחות" היא קבעה תוצאה של 52.93 שניות.
באליפות העולם בשחייה (בריכת 25 מטר), שנערכה בדובאי, קטר בדצמבר אותה שנה היא זכתה בשתי מדליות זהב וכסף. מדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בשיא אליפות חדש של 3:28.54 דקות ומדליית כסף במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 52.18 שניות, אחרי בת ארצה ראנומי קרומווידג'ויו שקבעה שיא תחרות חדש של 51.45 שניות ולפני נטלי קוגלין מארצות הברית (52.25 שניות).
2011
באליפות העולם שנערכה בשאנגחאי, סין בשנת 2011 זכתה היימסקרק במדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם אינגה דקר ראנומי קרומווידג'ויו ומרליין פלדהויס בתוצאה של 3:33.96 דקות, לפני ארצות הברית (3:34.47 דקות) וגרמניה (3:36.05 דקות). היא קבעה את התוצאה המהירה באליפות, ב"זינוק שליחות" לאחר ששחתה אחרונה בתוצאה של 52.46 שניות. נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 53.72 שניות ובמקום שביעי במשחה ל-200 מטר חפשי בתוצאה של 1:57.63 דקות. בשלב חצי הגמר היא קבעה את שיאה האישי בתוצאה של 1:55.54 דקות ועלתה מהמקום הראשון לשלב הגמר. תוצאה זו הייתה מהירה ב-4 מאיות השנייה מזו של פדריקה פלגריני מאיטליה (1:55.58 דקות) שזכתה במדליית הזהב והשנייה באליפות אחרי מליסה פרנקלין מארצות הברית (1:55.06 דקות) שנקבעה במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי.
2012
באולימפיאדת לונדון (2012) זכתה היימסקרק במדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם אינגה דקר, מרליין פלדהויס וראנומי קרומווידג'ויו בתוצאה של 3:33.79 דקות, אחרי אוסטרליה שקבעה שיא אולימפי חדש של 3:33.15 דקות ולפני ארצות הברית שקבעה שיא אמריקאי חדש של 3:34.24 דקות. כשחיינית שלישית היא שחתה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 53.39 שניות. נוסף לכך, היא סיימה במקום 11 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 54.13 שניות ובמקום שישי במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב לאחר ששחתה בשלב המוקדמות.
2013
באליפות העולם שנערכה בברצלונה שבספרד בשנת 2013 זכתה היימסקרק במדליית ארד במשחה שליחות 4X100 מטר חופשי בתוצאה של 3:35.77 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא אמריקה חדש של 3:32.31 דקות ואוסטרליה שקבעה שיא אוקיאניה חדש של 3:32.43 דקות. כשחיינית שנייה היא שחתה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 52.86 שניות. נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 53.67 שניות, במקום 11 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1.56.98 דקות ובמקום 14 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 25.10 שניות.
2014
באליפות אירופה שנערכה בברלין גרמניה באוגוסט 2014 זכתה היימסקרק ב-4 מדליות, 3 כסף ו-1 ארד. מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 53.64 שניות, אחרי שרה שסטרם שקבעה שיא אליפות חדש של 52.67 שניות ולפני מישל קולמן (53.75 שניות), שתיהן משוודיה, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:36.26 דקות, אחרי שוודיה (3:35.82 דקות) ולפני איטליה (3:37.63 דקות) ובמשחה שליחים (2 גברים ו-2 נשים) 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:45.93 דקות, אחרי בריטניה שקבעה שיא עולם חדש של 3:44.02 דקות ולפני רוסיה (3:47.34 דקות). מדליית ארד במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:56.81 דקות, אחרי פדריקה פלגריני (1:56.01 דקות) וקטינקה הוסו מהונגריה (1:56.69 דקות).
2018
באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בהאנגג'ואו, הרפובליקה העממית של סין בדצמבר 2018 היא זכתה בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי (3:28.02 דקות) אחרי ארצות הברית (3:27.78 דקות) ולפני סין (3:30.92 דקות) ומדליית ארד במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:52.36 דקות, אחרי אריארן טיטמוס מאוסטרליה שקבעה שיא אוקיאניה חדש של 1:51.38 דקות ומלורי קומרפורד שקבעה שיא אמריקה חדש של 1:51.81 דקות.
נינה מוראטו
נינה מוראטו (בצרפתית: Nina Morato; נולדה ב-2 במרץ 1966) היא זמרת צרפתייה.
ביוגרפיה
מוראטו נולדה בפריז בשם סטפאני מוראטו.
היא הקליטה מספר שירים תחת השמות "סטפאני" (Stéphanie) ו"סטפאני דה מאלאקוף" (Stéphanie de Malakoff) עד שב-1993 הקליטה את הסינגל הראשונה שלה "Maman" עם השם נינה מוראטו.
באותה שנה יצא האלבום הראשון שלה "Je suis la mieux" שזכה להצלחה על ידי מבקרי מוזיקה וזיכה אותה בפרס המוזיקה הצרפתי "Victoires de la Musique" בקטגוריה של "אמנית הפופ החדשה של השנה".
ב-1994 ייצגה את צרפת באירוויזיון עם השיר "Je suis un vrai garçon", השיר עורר מחלוקת עקב העובדה שהוא מכיל את המילים "אני יודעת שאני האהבה שלו, אבל שיזדיין (e sais je suis son amour, mais putain), היו חששות לגבי כללי האירוויזיון עבור שיר המכיל דברי גסויות אבל לבסוף השיר הותר להשתתף בתחרות, השיר שנחשב לנועז סיים במקום השביעי.
ב-1994 הופיעה גם בסרט "La Séparation" עם דניאל אוטיי ואיזבל הופר.
ב-1996 יצא האלבום השני שלה "L'allumeuse" שזכה להצלחה פחותה ביחס לראשון.
היא הופיעה מספר שנים במחזה מונולוגים מהווגינה.
ב-1997 מתה בתה בת ה-11.
כתוצאה מהטרגדיה שחוותה היא הוציאה את האלבום "Moderato" שכלל שירים בעלי אופי אפל יותר.
ב-2007 הופיעה בסרט הקומדיה "Les deux mondes".
אנני מאלון
אנני מינרווה טורנבו מאלון (באנגלית Annie Minerva Turnbo Malone; 9 באוגוסט 1869 - 10 במאי 1957) הייתה אשת עסקים אמריקאית, יזמית ונדבנית. בשלושה העשורים הראשונים של המאה ה-20 היא ייסדה ופיתחה פירמה חינוכית מסחרית גדולה שבמרכזה קוסמטיקה עבור נשים אפריקאיות-אמריקאיות.
ביוגרפיה
אנני מינרווה טורנבו מאלון נולדה בחווה ליד מטרופוליס במחוז מאסאק, אילינוי. היא הייתה העשירית מבין אחד עשר ילדיהם של העבדים האפרו-אמריקאים המשוחררים רוברט ואיזבלה (קוק) טורנבו. במלחמת האזרחים לחם רוברט ברגימנט הפרשים המתנדבים הראשון של קנטקי (1st Kentucky Volunteer Cavalry Regiment) במסגרת צבא האיחוד. איזבלה לקחה את שני ילדיה וברחה מקנטקי, מדינת גבול נייטרלית שהעבדות הייתה נהוגה בה. לאחר נסיעה במורד נהר אוהיו, היא מצאה מפלט במטרופוליס שבאילינוי. טורנבו התייתמה בגיל צעיר, ולמדה בבית-ספר ציבורי במטרופוליס. ב-1896 עברה לפאוריה להתגורר עם אחותה הגדולה אדה מודי. בבית הספר התיכון גילתה עניין מיוחד במקצוע הכימיה. עם זאת, בשל בעיות בריאות, נעדרה תדירות מן הלימודים, ולבסוף נאלצה לנשור.
באותה תקופה, טורנבו הוקסמה מהעיסוק בשיער ובטיפוח השיער, ולכן בילתה לעיתים קרובות עם אחותה בתרגול עיצוב שיער. עם ניסיון תאורטי בכימיה, ומעשי בטיפוח השיער, טורבו החלה לפתח בעצמה את מוצרי טיפוח השיער. בזמנו, נשים רבות נהגו להשתמש בשומן אווז, כבד שמנים, סבון, או שומן חזיר כדי ליישר את התלתלים, תהליכים אלו הזיקו גם לקרקפת וגם לשיער ראשן.
חייה האישיים
בראשית העשור הראשון של המאה העשרים, טורנבו עברה יחד עם אחיה לכפר לאבג'וי (כיום ברוקלין) שבאילינוי. היא התנסתה בטיפול ועיצוב סוגי שיער שונים ושילובם עם מוצרי טיפוח לשיער, והחלה לפתח ולייצר קו מוצרי שיער חדשני וייחודי, של שמנים מיוחדים, מוצרי החלקת שיער, ממריצי צמיחת השערה, אשר מיועד לנשים אפרו אמריקאיות, ושמטרתו לא לפגוע בבריאות שורשי השיער ובצמיחתו התקינה. היא קראה לקן זה "טיפוח צמיחת שיער נפלא". היא קראה לה מוצר חדש "נפלא שיער מגדל" כדי לקדם את המוצר החדש, טורנבו מכרה את מצורי השיער בבקבוקים מדלת-אל-דלת. קו מוצרים זה יצר מהפכה בייצור מוצרי שיער לטיפוח נשים אפרו-אמריקאיות.
ב-1902 עברה טורנבו לגור בסנט לואיס המשגשגת, בה היא ושלושת עוזריה מכרו את מוצרי קו השיער שלה מדלת לדלת. כחלק מאסטרטגייה השיווקית, היא חילקה חינם טיפולים במוצרי השיער, על מנת למשוך יותר לקוחות חדשים.
ב-1902 היא נישאה לנלסון פופ; בני הזוג התגרשו בשנת 1907. ב-28 באפריל 1914 נישאה אנני טורנבו לאהרון יוג'ין מאלון, שבעברו היה מורה וסוחר ספרי דת. טורנבו מלון, שאז הייתה שווה מעל למיליון דולר, הקימה מפעל ייצור רב תכליתי ענק בן חמש קומות.
הקריירה
אחת מסוכנות המכירות שלה, שרה ברידלאב דייוויס, אשר מאוחר יותר נודעה בשם מאדאם סי ג'יי ווקר, כאשר הקימה את העסק העצמאי שלה, עבדה בחברה של טורנבו מאלון בדנבר שבקולורדו. בעקבות חילוקי דעות שהתעוררו בין הנשים, דייוויס עזבה את החברה. התפתחות זו הייתה אחת הסיבות אשר הובילו את טורנבו מאלון להגן על זכויות היוצרים של המוצרים שלה ולרשום אותם בשם "Poro", וזאת על מנת להימנע מהונאות, חיקויים וזיופי גרסאות למוצריה. השם Poro היה שילוב של שמות המשפחה של בעלה של אנני - פופ, ושל אחותה של אנני - לורה רוברטס. בשל הגידול הרב בהיקפי המכירות בעסק שלה, ב-1910 בנתה טורנבו מפעל ייצור ענק ברחוב פיין, מס' 3100.
בנוסף למפעל ייצור, ובו מתקנים עבור מוצרי יופי, המבנה כלל מכללה בשם פורו, חנות קמעונאית בה נמכרו מוצרי פורו, עסקים, משרדים, אולם עם 500 מושבים, חדרי אוכל וחדרי ישבות, גינת גג, מעונות, אולם התעמלות, מאפייה, ואולם תפילה. הוא שימש לקהילה האפרו-אמריקאית כמרכז דתי וחברתי ומילא פונקציות מגוונות.
בתוכנית הלימודים של המכללה הייתה התייחסות פרטנית לכל התכונות בהתנהגות התלמיד. התוכנית כללה שיעורי נימוסים והליכות וכן סגנון דיבור, הליכה ולבוש שנועדו לפתח סגנון באישיות בתלמידים. במכללת פורו בסנט לואיס למדו מעל ל-200 תלמידים. המכללה יצרה עבודות עבור כמעט 75,000 נשים בצפון ובדרום אמריקה, באפריקה ובפיליפינים.
עד 1920 טורנבו מאלון הייתה למולטי-מיליונרית. בשנת 1924 היא שילמה מס הכנסה של כמעט 40,000 דולר, על פי הדיווחים הגבוה ביותר במיזורי. למרות ההון הרב שצברה, מאלון ניהלה את חייה בצניעות, אף על פי שתרמה אלפי דולרים לסניף ימק"א המקומי ולאוניברסיטת הווארד בוושינגטון די. סי. היא גם תרמה לבית היתומים לאפרו-אמריקאים בסנט לואיס, בו היא כיהנה כנשיאת חבר הדירקטוריון מ-1919 ועד 1943. בזכות תמיכתה, בשנת 1922 העתיק בית היתומים את מגוריו למבנה מפואר וגדול יותר, אשר נקרא בשמה, בית אנני מאלון.
בית היתומים נמצא עודו באותה השכונה בשדרות גוד 1212, והמבנה שופץ והורחב עדיין ממוקם באזור היסטורי אנני מאלון ילדים ומשפחה מרכז שירות. מלבד מימון תוכניות רבות לשיפור תנאיהם שהעובדים שלה, חזונה ותרומתה של מלון הבטיחו כי, קיבלנו שכר הוגן, ובעל אפשרויות קידום.
העסק שלה שגשג עד 1927, כשבעלה הגיש תביעת גירושין. לאחר שכיהן כנשיא החברה, הוא דרש מחצית משווי הערך של העסק שלה, על בסיס הטענה כי תרומתו הייתה חלק בלתי נפרד מההצלחתו. בעקבות תביעת הגירושין, בית המשפט הורה על כונס הנכסים להקפיא את פעילות מכללת פורו. עם תמיכה נרחבת מצד העובדים ודמויות משמעותיות כמרי מקלאווד בתון, שני הצדדים הגיעו להסדר במסגרתו מאלון שילמה לבעלה 200,000 דולר, והיא אושרה כבעלים הבלעדית של מכללת פורו והגירושים אושרו רשמית.
I'm So Tired
I'm So Tired הוא שיר רוק של להקת הביטלס מהאלבום The Beatles ("האלבום הלבן הכפול") מ-1968. השיר נכתב על ידי ג'ון לנון (הקרדיט ניתן גם לפול מקרטני).
לנון כתב את השיר במחנה המדיטציה הטרנסנדנטלית כאשר הוא לא הצליח להירדם. הביטלס היו אז, אצל מהרישי מהש יוגי ברישיקש, הודו. זהו אחד מעשרת השירים שנכתבו בהודו על ידי הביטלס. לנון אמר על השיר שהוא "אחד מהשירים האהובים עלי, אני פשוט אוהב את המוזיקה ואני גם שר שם טוב" בשיר יש גם מסר סמוי בקשר לתאוריית הקשר על מותו של פול מקרטני, בו נשמע בסוף השיר לנון מדבר בג'יבריש אך אם שומעים בהפוך את השיר נשמע "paul is dead man... miss him... miss him" (תרגום: "פול הוא אדם מת... מתגעגע אליו... מתגעגע אליו...").
נכון לאפריל 2020, מונה ההשמעות של השיר ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי עומד על כ-17 מיליון.
קארי דריק
קארי מטילדה דריק (באנגלית: Carrie Matilda Derick  ; 14 בינואר 1862 – 10 בנובמבר 1941) הייתה בוטניקאית וגנטיקאית קנדית, האישה הראשונה שקיבלה פרופסורה ברחבי האוניברסיטאות הקנדיות וממקימי מחלקת הגנטיקה באוניברסיטת מקגיל.
ביוגרפיה
קארי דריק נולדה בקלרנסוויל, קוויבק, קנדה ב-1862 לעדנה קולטון דריק ופרדריק דריק.
את השכלתה המוקדמת רכשה דריק באקדמיית קלרנסוויל (Clarenceville (academy, בה החלה ללמד בהיותה בגיל 15. ב-1881 היא סיימה את לימודי ההוראה בסמינר למסיימי תיכון במונטריאול, בו זכתה לפרס נסיך ווילס ובפרס J.C. Weston. דריק חזרה לאקדמיית קלרנסוויל כמנהלת בגיל 19.
ב־1889, רק 4 שנים לאחר מתן היתר לרישום נשים לאוניברסיטאות בקנדה, נרשמה דריק ללימודים באוניברסיטת מקגיל ושנה לאחר מכן, ב-1890 סיימה את לימודי התואר הראשון (B.A) בממוצע הגבוה ביותר וזכתה בפרס לוגן במדעי הטבע.
לאחר סיום הלימודים עבדה דריק במגקיל בתור מדגימה זמנית וזכתה להיות האישה הראשונה בצוות הלימוד במקגיל.
כאשר קיבלה את תוארה השני (M.A) ב-1896 ממקגיל, פרופסור דייוויד פנהלו, ראש המעבדה, המליץ עליה להיות מרצה קבועה באוניברסיטה אך מועצת המנהלים לא הייתה מוכנה לקבל את הרעיון שאישה תכהן בתפקיד כה בכיר. במקום זאת, האוניברסיטה הציעה לה משרה נמוכה יותר בתור מדגימה קבועה, ברמת שכר שהרוויחו גברים שסיימו תואר ראשון. לאחר שדחתה את ההצעה, בעל ההון הקנדי מר דונלד סמית', שבעבר תרם כספים למקגיל על מנת לאפשר לנשים להירשם לאוניברסיטה, נידב כספים נוספים כדי שדריק תוכל לקבל שכר גבוה יותר ההולם את תפקידה, ולבסוף קיבלה דריק את ההצעה.
ב־1910, זמן מה לאחר שחזרה לאוניברסיטת מקגיל, פרופסור פנהלו, ראש המחלקה לבוטניקה נפטר, ודריק החליטה לקחת על עצמה את תפקידו על בסיס זמני. למרות זאת, ב-1912 הנהלת מקגיל החליטה לערוך מבחני קבלה לתפקיד ודריק נאלצה להתמודד על תפקיד שכבר עשתה במשך שנתיים. לבסוף מישהו אחר זכה בתפקיד ראש המחלקה לבוטניקה. כפיצוי, מועצת המנהלים מינתה אותה לפרופסור במורפולוגיה של צמחים. מינוי זה הפך אותה לאישה הראשונה ברחבי האוניברסיטאות הקנדיות בעלת פרופסורה. המינוי היה בעל משמעות סמלית בלבד, ולא נתן לה מושב בפקולטה או העלאה בשכר.
דריק ראתה את המינוי שלה כמאולץ וציינה במיוחד שמורפולוגיה אינה תחום ההתמחות שלה. בהמשך, היא הגישה עתירה והצליחה לשנות את תוארה לפרופסור במורפולוגיה השוואתית וגנטיקה כדי לשקף טוב יותר את תחומי העניין שלה. היא הקימה קורס פורץ דרך בנושא "אבולוציה וגנטיקה" שהפך לראשון מסוגו במקגיל. האבולוציה הייתה נושא שנוי במחלוקת במהלך לימודי התואר הראשון שלה והגנטיקה הייתה עדיין תחום מתפתח.
דריק פרסמה מספר רב של מאמרים בבוטניקה, ביניהם "הבעיה של המחוז ה'נשחק' בדרום ססקצ'ואן", "הפיתוח המוקדם של פלורידיאה", "העצים של אוניברסיטת מקגיל". רבים ממאמריה נועדו לקהילה המדעית וזיכו אותה בכבוד של עמיתים ברחבי העולם ובהופעה במהדורת 1910 של "אנשים אמריקאים של המדע". מאמרים אחרים נועדו להביא להבנת הטבע בקהל הרחב.
יחד עם ניהול חיים אקדמיים עסוקים ורוויי אתגרים, דריק הייתה מעורבת עמוקות בפעילות חברתית. תחומי העניין העיקריים שלה סבו סביב זכות הבחירה והחינוך של נשים. כוחה ומחויבותה משתקפים ברשימה חלקית של ארגונים בהם הייתה מעורבת: המועצה המקומית לנשים במונטריאול (the Local Council of Woman Montreal); הוועדה הפרוטסטנטית של מועצת החינוך (The Protestant Committee of the Council of Education); האגודה האמריקאית לקידום המדע (The American Association for the Advancement of Science); איגוד זכות הבחירה של מונטריאול (The Montreal Suffrage Association); המועצה הלאומית לחינוך (The National Council of Education); הפדרציה של נשות האוניברסיטה של קנדה (The Federation of University Women of Canada); והחברה העממית של מונטריאול (The Montreal Folklore Society).
קארי דריק פרשה ממקגיל ב-1929 עקב בריאות לקויה. אנשי האוניברסיטה העניקו לה כבוד על ידי הפיכתה לפרופסורית לשעבר הראשונה בקנדה.
דריק נפטרה ב-10 בנובמבר 1941 במונטריאול, קוויבק. לאחר שנים, נקרא רחוב על שמה ברובע דרום מערב במונטריאול.
אלגוריתם דה-קסטלז'ו
באנליזה נומרית, אלגוריתם דה-קַסְטַלְז'וּ מתאר שיטה רקורסיבית כדי להעריך פולינום ברנשטיין או עקומות בזייר, הקרויה על שם ממציאהּ, פול-דה-קסטלז'ו. אלגוריתם דה-קסטלז'ו יכול לשמש גם כדי לפצל עקומת בזייר יחידה לשתי עקומות בזייר בעזרת פרמטר בעל ערך שרירותי.
למרות שהוא איטי יותר במרבית הארכיטקטורות בהשוואה לגישה הישירה, הוא יציב יותר מבחינה נומרית.
הגדרה
עקומת בזייר B (בדרגה n, עם נקודות הבקרה ) יכולה להיות כתובים בעזרת פולינומי ברנשטיין כדלקמן כאשר b הוא פולינום בסיס מתצורת ברנשטיין העקומה בנקודה t0 ניתנת להערכה בעזרת נוסחת נסיגה אז, B בנקודה t_0 יכול להיות מוערך ב n השלבים של האלגוריתם. התוצאה B(t_0) נתונה על ידי: יתר על כן, עקומת בזייר B יכולה להתפצל בנקודה t_0 לשתי עקומות עם נקודות בקרה, בהתאמה:
הערות
כאשר עושים את החישוב באופן ידני, שימושי לכתוב את המקדמים במשולש כ: בעת בחירת נקודה t0 כדי להעריך את פולינום ברנשטיין אנחנו יכולים להשתמש בשני האלכסונים של המשולש כדי לבנות חלוקה של פולינום ל: ו
דוגמה
אנחנו רוצים להעריך את פולינום ברנשטיין מדרגה 2 עם מקדמי ברנשטיין בנקודה t0
אנחנו מתחילים את הרקורסיה עם עם איטרציה שנייה הרקורסיה מפסיקה עם אשר הוא הפולינום ברנשטיין הצפוי מדרגה 2.
פרשנות גאומטרית
האינטרפולציה הגאומטרית של דה-קסטלז'ו הוא ברור וישיר. התמונה הבאה מראה את התהליך הזה עבור עקומת בזייר מעוקבת:
הפרשנות שניתנה לעיל תקפה לעקומת בזייר אי-אציונאליות. כדי להעריך עקומת בזייר רציונלית ב, אנו יכולים להטיל את הנקודה לתוך ; למשל, עקומה בשלושה ממדים עשויה לקבל את נקודות הבקרה ומשקולות  מוטלת לנקודות הבקרה המשוקללות . האלגוריתם ממשיך כרגיל, מבצע אינטרפולציה ב. התוצאה של נקודות ארבעה-ממדיות עשויות להיות מוטלות בחזרה לתוך מרחב תלת־ממדי עם מטריצת מעבר כלשהי.
באופן כללי, פעולות על עקומה רציונלית (או משטח) שוות ערך ל פעולות על עקומה לא-רציונלית במרחב פרויקטיבי. ייצוג זה כ"נקודות בקרה משוקללות" ומשקולות הוא לעיתים קרובות נוח בעת הערכת עקומות רציונליות.
קונדוראים
קונדוראים (שם מדעי: Cathartiformes) היא סדרה של עופות דורסים גדולים הקרובים לדורסי יום ובעבר נכללו בקבוצתם. הרבה חוקרים משייכים אותם לדורסי היום עד היום. אחרים משייכים אותם דווקא לחסידאים.
עופות אלה כוללים 2 משפחות: הקונדוריים והטרטורניסים הנכחדים שחיו בתקופת הפליסטוקן באמריקה הדרומית והיו העופות בעלי מוטת הכנפיים הגדולה ביותר בעולם; הגדול שבהם היה הארגנטוויס שמוטת כנפיו הגיעה לאורך 3.56 מ'.
עונת 2019/2020 בליגת העל בכדורסל
עונת 2019/2020 בליגת העל בכדורסל היא העונה ה-66 של התחרות הארצית הבכירה לכדורסל בישראל וה-20 של ליגת העל. מספר הקבוצות הוא 12. על ניצחון במשחק מוענקות שתי נקודות ונקודה בודדת מוענקת על הפסד.
ב-13 במרץ 2020 הופסקה העונה בעקבות התפרצות נגיף הקורונה בישראל.
ב-8 במאי 2020 מנהלת ליגת העל בכדורסל החליטה על חידוש הליגה ב-21 ביוני ועל שינוי בשיטת המשחקים עד לסיום העונה.
קבוצות
ליגת העל בעונה זו כוללת 12 קבוצות, 11 ששיחקו בליגה ב-2018/19, ומכבי חיפה שהעפילה בסיום העונה שעברה מהליגה הלאומית.
פלייאוף
4 קבוצות בבית העליון ו-4 הראשונות בבית התחתון יתמודדו בסדרות לפי דירוגן בסיום העונה (מקום ראשון נגד מקום שמיני, מקום שני נגד מקום שביעי, מקום שלישי נגד מקום שישי ומקום רביעי נגד מקום חמישי). המדורגת גבוה יותר תארח את המשחק הראשון והשלישי (במידת הצורך). המדורגת נמוך יותר תארח את המשחק השני.
פרידייש גרוס
פרידייש גרוס (בהונגרית: Grósz Frigyes; נאג'ווארד, 16 בנובמבר 1798 – נאג'ווארד, 3 בינואר 1858) היה דוקטור לרפואה, רופא עיניים, סופר יהודי-הונגרי.
ביוגרפיה
פרידייש גרוס נולד במשפחה יהודית. אביו משה גרוס היה אחד מפרנסי הקהילה בעירו. ב-1816 הפך לסטודנט באוניברסיטת פשט (נדיר ביותר ליהודי באותה תקופה). בשנת 1819 קיבל תואר דוקטור לפילוסופיה. הוא למד לאחר מכן רפואה בווינה. בשנת 1825 קיבל את התואר דוקטור לרפואה וכירורג. בשנים 1825–1829 עבד כרופא הית אצל התעשיין לאנג בטלץ' שבמוראביה. הוא הקים שם בית חולים למחלות עיניים. הוא ביקר באתרי ספא של צ'כיה וגרמניה והעשיר את הידע הבלניולוגי שלו. לאחר מותו של לאנג, חזר לעיר הולדתו ועבד בה משנת 1829 כרופא הראשון בבית חולים יהודי. בשנת 1830 ייסד שם בית חולים לעיוורים עניים, וטיפל בחולים אלה ללא תשלום. כפי שכתבו מעריציו, בית החולים לרפואת עיניים היה ביישוב סמוך שנטמע בתוך העיר בשנת 1848, בחלק היפה והבריא ביותר של העיר. הגן האנגלי והטיילות לצד בית החולים נבנו לרווחת החולים שראייתם שבה אליהם עקב הטיפול. מבין 18 חדרי המוסד, 15 יועדו חולי העיניים, חדר מרווח עם חלונות מהרצפה עד לתקרה וכן מרפסת היה עבור הניתוחים, היה חדר לרופא המפקח. וחדר לאחות.
גרוס טיפל במהך חייו ב-40,000 חולי עיניים באזור ובסביבתו וביצע 1,500 ניתוחי קטרקט בהצלחה. ב-26 במאי 1856 גם פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה ומלך הונגריה ביקר בבית החולים שלו והעניק לו עיטור הצטיינות מוכתר בשל הישגיו וזכויותיו את עיטור מסדר פרנץ יוזף. גרוס קיבל תעודת הוקרה גם על פועלו במהלך השריפה של 1836 ושל השיטפון של 1846. בפגישה שערך בקושיצה ב-1846 הציע להקים גם שם מחלקת עיניים.
משפחתו
אביו, היה משה גרוס (? -1817); בנו היה אלברט גרוס (1819–1901); נכדו, אמיל גרוס (1865–1941); נינו, אישטוואן גרוס (1909–1985), כולם היו רופאי עיניים.
כתביו
מאמריו התפרסמו בכתב העת של "רופאים וחוקרי טבע הונגרים":
כתבי מחקריו
3. Die Augenkrankheiten der grossen Ebenen Ungarns. Statistische Uebersicht der Leistungen der Privat-Augenkrankenheilanstalt für Arme in Gross-Wardein durch fünfundzwanzig Jahre von 1830–56. Nagyvárad, 1857.
4. Die Augenkrankheiten der grossen Ebenen Ungarns (Nagyvárad, 1857) - מחלות העיניים של המישור ההונגרי הגדול - נאג'ווארד, 1857
הבלטים מתעוררים
הבלטים מתעוררים (בליטאית: Bunda jau Baltija; בלטבית: Atmostas Baltija; באסטונית: Ärgake, Baltimaad) הוא שיר תלת-לשוני שהולחן על ידי ונכתב על ידי. השיר הושר ב, הפגנה גדולה נגד ברית המועצות ולמען עצמאות המדינות הבלטיות לציון 50 שנה לחתימת הסכם מולוטוב-ריבנטרופ. הטקסט בליטאית הושר על ידי, בלטבית על ידי , ובאסטונית על ידי. השיר נחשב לעיתים כהמנון ההפגנה עצמה, המנון תנועת העצמאות הליטאית Sąjūdis, ואפילו כהמנונן הלא רשמי של המדינות הבלטיות.
רקע היסטורי
השרשרת הבלטית, או הדרך הבלטית, הייתה הפגנה פוליטית שהתרחשה ב-23 באוגוסט 1989, בה שני מיליון בני אדם שילבו את ידיהם כדי ליצור שרשרת אנושית המשתרעת על פני 690 קילומטר (430 מייל) לאורך שלוש המדינות הבלטיות: אסטוניה, לטביה וליטא, וחיברה בין בירותן, טאלין, ריגה, ווילנה, למשך 15 דקות. ההפגנה נוצרה כדי למחות על הכיבוש הסובייטי והסובייטיזציה של מדינות אלה אשר נכבשו וסופחו על ידי ברית המועצות במהלך מלחמת העולם השנייה כרפובליקות סוציאליסיטות של ברית המועצות. מקור ההפגנה בהפגנות "" שנערכו בערי המערב בשנות ה-80. יום ההפגנה נקבע במיוחד ל-23 באוגוסט, יום השנה ה-50 להסכם מולוטוב-ריבנטרופ משנת 1939, בו חולקו פולין, פינלנד, אסטוניה, לטביה, ליטא ורומניה (כ"תחומי השפעה") בין ברית המועצות לגרמניה הנאצית.
הברית הסובייטית-נאצית הובילה לפרוץ מלחמת העולם השנייה בספטמבר 1939 ולפלישה הסובייטית ולכיבוש המדינות הבלטיות ביוני 1940. ההפגנה ב-1989 אורגנה על ידי התנועות הבלטיות למען העצמאות: החזית העממית של אסטוניה,, ו- בליטא. ההפגנה נועדה למשוך תשומת לב עולמית על ידי הפגנת רצון עממי משותף לעצמאות והצגת סולידריות בין שלוש המדינות. האירוע היווה הזדמנות לפעילים הבלטיים להציב את שאלת העצמאות הבלטית לא רק כעניין פוליטי, אלא גם כסוגיה מוסרית.
באותו תאריך, מספר פקידי ממשל ואנשי מפלגה קומוניסטית הצטרפו למנהיגי התנועות העממיות ופרסמו הצהרה הטוענת כי ברית המועצות הפרה את הזכות ההיסטורית של המדינות הבלטיות להגדרה עצמית, הציבה אולטימטומים חסרי רחמים לרפובליקות הבלטיות, כבשה אותן עם כוח צבאי עצום, וביצעה את סיפוחיה האלימים בתנאי כיבוש צבאי וטרור פוליטיים כבדים. לדברי יו"ר חבר הנשיאות של המועצה הגבוהה באסטוניה אז, ארנולד רוטל, . הצהרה זו באה בעקבות כך שזמן מועט לפני ההפגנה הודו השלטונות הסובייטיים בקיומם של הפרוטוקולים הסודיים של הסכם ריבנטרופ-מולוטוב והסכמים נוספים שבאו לאחר מכן, אך התעקשו שהם לא הביאו ישירות לסיפוח השלוש, ולכן אין להם כל השפעה על הגבולות הנוכחיים. המועצה הממשלתית של החזית העממית הליטאית קראה "ליצירת רפובליקה ליטאית עצמאית ודמוקרטית, ללא כפיפות פוליטית, תרבותית או מנהלית לברית המועצות". בתגובה, מאמר מערכת סובייטי ניסה להכפיש אותם על ידי שיוכם לקבוצות אנשים שהואשמו כמשתפי פעולה נאצים לשעבר.
השיר
במהלך ההפגנות נכתבו מספר שירים הקוראים למתן עצמאות למדינות אלה. עם זאת, השיר "הבלטים מתעוררים" נכתב שנה קודם לפרוץ המחאות, והוקלט לראשונה בסתיו 1988.
ולאדיס פאבלובסקיס כתב את הטקסט המקורי בלטבית ותרגם אותו לליטאית בעזרת המוזיקאי סטאסיס פובילאיטיס ולאסטונית בעזרת המשורר. רזניקס ביקש בתחילה מהזמר האסטוני אריק קריגר לשיר את החלק האסטוני, אך, קריגר סירב והמליץ על פיהלפ במקום. כדי לפעול למען האחווה בין המדינות הבלטיות, כל אחד מבתי השיר ומפזמוני השיר מושר בשפה אחרת: ליטאית, לטבית ואסטונית, על ידי זמרים שונים: הלטבי ויקטורס זמגאלס, הליטאי ז'ילווינאס בובליס והאסטוני טארמו פיהלפ.
השיר נבחר לאחד משלושת השירים הפופולריים ביותר במדינות הבלטיות במצעד "Mikrofona aptauja 1989", זכה במקום ה-17 במצעד לשנת 2018.
Hibernate
Hibernate (הייברנייט) היא ספריית Java למיפוי אובייקטי-רלציוני (object-relational mapping - ORM), המספקת תשתית למיפוי (התאמה) בין מודל התכנות מונחה-עצמים, לבין מסדי נתונים יחסיים מסורתיים. כאשר כותבים קוד העוסק בשימור נתונים (persistence), הייברנייט פותרת את בעיות חוסר ההתאמה בין מודל האובייקטים (תכנות מונחה-עצמים) למודל הרלציוני (מסדי נתונים המורכבים מטבלאות), באמצעות החלפת הגישה הישירה למסד הנתונים, בשימוש בפונקציות high-level המטפלות באובייקטים. באנגלית, השם הכולל לקבוצת הבעיות הנובעות מחוסר ההתאמה בין מודל האובייקטים למודל הרלציוני הוא The object-relational impedance mismatch.
השירות המרכזי ש-Hibernate מספקת הוא מיפוי בין מחלקות Java לטבלאות של מסדי נתונים (ומיפוי בין טיפוסי הנתונים של Java לטיפוסי נתונים של SQL). כמו כן, Hibernate מספקת אמצעים לביצוע שאילתות ואחזור נתונים, והיא יודעת ליצור את קריאות ה-SQL בעצמה. Hibernate מנסה להקל על עבודת המתכנת בכך שהיא חוסכת ממנו את הצורך בטיפול ידני ב-result sets (המידע המוחזר מביצוע שאילתה על מסד נתונים), וביצוע המרות בין אובייקטים. השימוש ב-Hibernate מאפשר ליישום להיות פורטבילי (יביל) בין כל מסדי הנתונים מבוססי SQL הנתמכים על ידי הספרייה, תוך תקורת ביצועים לא גבוהה.
Hibernate היא תוכנה חופשית המופצת תחת הרישיון הציבורי הכללי המוקטן של גנו.
מיפוי
המיפוי בין מחלקות ג'אווה לטבלאות של מסד נתונים מבוצע באמצעות קונפיגורציה של קובץ XML או על ידי שימוש באנוטציות ג'אווה (Java annotations). כאשר משתמשים בקובץ XML, הייברנייט יכולה ליצור שלד של קוד מקור עבור מחלקות ה-persistence. כאשר משתמשים באנוטציות אין בכך צורך. כמו כן, הייברנייט יכולה להשתמש בקובץ ה-XML או באנוטציות כדי לתחזק את הסכמה של מסד הנתונים.
הייברנייט מאפשרת לארגן יחסים מסוג "יחיד-לרבים" (one-to-many) ו"רבים-לרבים" (many-to-many) בין מחלקות. בנוסף לניהול הקשרים בין אובייקטים, הייברנייט יכולה לנהל גם יחסים רפלקסיביים בין אובייקטים, בהם לאובייקט יש יחס של "יחיד-לרבים" עם מופעים אחרים מאותו טיפוס נתונים.
הייברנייט תומכת במיפוי של ערכים מטיפוסים מורכבים, מה שמאפשר:
סקירה
הייברנייט מאפשרת persistence "שקוף" עבור POJOs. הדרישה היחידה ממחלקה התומכת ב-persistence היא שיהיה לה קונסטרקטור שאינו מקבל ארגומנטים (לא חובה שהוא יהיה public). בחלק מהיישומים, למען תפקוד תקין נדרשות גם אנוטציות מיוחדות למתודות  ו-.
entities ו-components
בז'רגון של הייברנייט, entity (יישות) הוא אובייקט עצמאי שמכניזם ה-persistence של הייברנייט יכול לטפל בו בנפרד מאובייקטים אחרים. לעומת זאת, component (רכיב) הוא אובייקט הכפוף לישויות אחרות. לדוגמה, אובייקט  ("אלבום מוזיקה") יכול לייצג ישות, אבל אובייקטי   ("שיר") המשויכים לאובייקטי   ייצגו רכיבים של ישות ה"אלבום" (בהנחה שניתן לשמור או לאחזר "שירים"  ממסד הנתונים רק דרך אובייקט ה"אלבום").
מולי כהן
שמואל (מולי) כהן הוא קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה, אשר פיקד על חטיבת אגרוף הברזל.
ביוגרפיה
התגייס לצה"ל ועבר קורס מפקדי טנקים וקורס קציני שריון. שימש מפקד מחלקה ומפקד פלוגה. בהמשך מונה לקצין אג"ם בחטיבה 7. בשנים 2011–2012 פיקד על גדוד 74 בחטיבה 188. בעקבות תקרית שהקשר שלו נשאר לבד בכפר בודרוס הסמוך לרמאללה, הודח מתפקידו והועבר לתפקיד הדרכתי כראש ענף אימונים במפקדת זרוע היבשה, לאחר מכן כיהן כסגן מפקד חטיבה 7. בשנת 2014–2015 שב לפקד על גדוד ומונה למפקד גדוד 77 בחטיבה 7. לאחר מכן כיהן כקצין אג"ם של עוצבת געש. בשנים 2017–2019 פיקד על חטיבת אגרוף הברזל.
נשוי לשרי ואב לחמישה. מתגורר בעלי.
החזית הבלטית השנייה
החזית הבלטית השנייה (ברוסית: 2-й Прибалтийский фронт), הייתה קבוצת ארמיות, שהשתייכה לצבא הסובייטי במלחמת העולם השנייה, ומילאה תפקיד מרכזי בקרבות בכיבוש לטביה.
היסטוריה
ב-20 באוקטובר 1943 שונה שמה של החזית הבלטית לחזית הבלטית השנייה, ולמפקדה מונה מרקיאן פופוב.
ב-1 באפריל 1945 פורקה החזית, ויחידותיה הועברו לחזית לנינגרד.
ג'בל א-נור
ג'בל א-נור (בערבית: جبل النور, תעתיק מדויק: ג'בל אלנור, בתרגום לעברית: הר האור) הוא הר הנמצא סמוך לעיר מכה, באזור חג'אז שבערב הסעודית. ג'בל א-נור, שגובהו 640 מטרים בלבד, הוא אחד מהאתרים התיירותיים ביותר במכה ובעל משמעות דתית רבה באסלאם.
באסלאם
המסורת המוסלמית מספרת, כי כאשר מוחמד היה בן 40 (שנת 610 לספירה על-פי המשוער), הלך להתבודד במערת חראא (غَار حِرَاء) הממוקמת בג'בל א-נור במסגרת מנהג התחנות' (מנהג בו תושבי ערב הקדומה היו מתבודדים הרחק ממקום מגוריהם, בעיקר בסביבה הררית במטרה לערוך חשבון נפש, וגם לתת צדקה לעניים). באחד מימי התחנות' בעודו מתבודד במערה בהר, ועל פי הסיפור המופיע בקוראן, נגלה אל מוחמד בלילה (לילה המכונה "ליל הגורל" - "לילת אל-קדר") המלאך ג'יבריל (המזוהה עם המלאך גבריאל מהמסורות היהודית והנוצרית). קובץ החדית' הידוע "צחיח אל-בוח'ארי" (صحيح البخاري) מספר כך: "... אז בא אליו המלאך גבריאל ואמר: קרא! קרא בשם ריבונך אשר ברא, ברא את האדם מטיפת דם קרוש, קרא, הן ריבונך הוא רב חסד, אשר לימד בקולמוס, לימד את האדם את אשר לא ידע". הפסוקים האחרונים (מהמילים: "קרא בשם ריבונך" ואילך) מופיעים בקוראן כ"סורת אל-עַלַק" (סורת טיפת הדם או הדם המעובה (או 'סורת הדם הקפוא') מס' 96; תרגומו של אורי רובין).
יחסי ליטא–צ'כיה
יחסי ליטא–צ'כיה הם יחסי החוץ בין צ'כיה לליטא. שתי המדינות הן חברות מלאות בנאט"ו וב.
היסטוריה
ב-9 בספטמבר 1991, הרפובליקה הפדרלית של צ'כוסלובקיה חידשה את היחסים הדיפלומטיים עם הרפובליקה של ליטא. ב-1 בינואר 1993 פורקה צ'כוסלובקיה לצ'כיה וסלובקיה, וליטא המשיכה את קשריה עם צ'כיה. כיום, שתי המדינות משתפות פעולה במגוון תחומים, ובכלל זה בתחומי ההגנה, החקלאות, התרבות והתיירות.
גאורג השני, נסיך ולדק ופירמונט
גאורג השני, נסיך ולדק ופירמונט (20 בספטמבר 1789 - 15 במאי 1845), היה נסיך ולדק ופירמונט בין השנים 1813–1845.
ביוגרפיה
גאורג השני נולד ב-20 בספטמבר 1789 בוייל אם ריין לגאורג הראשון, נסיך ולדק ופירמונט ואוגוסטה, נסיכת שוורצבורג-זונדרסהאוזן, בתם של אוגוסט השני, נסיך שוורצבורג-זונדרסהאוזן וכריסטינה, נסיכת אנהלט-ברנבורג.
בשנת 1813 מת אביו גאורג הראשון, נסיך ולדק ופירמונט, וגאורג השני עלה לשלטון במקומו. זמן קצר לאחר עלותו לשלטון נטש גאורג את בריתו עם נפוליאון, ושלח את צבאו להילחם לצד הקואליציה האנטי-צרפתית השישית. ב-28 בינואר 1814 העניק גאורג חוקה לנסיכות, ולפיה עיקר הכוח היה בידיו ופירמונט הפכה לחלק בנסיכות. בשנת 1815 צירף גאורג את הנסיכות לקונפדרציה הגרמנית, והידק את היחסים עם ממלכת פרוסיה. ב-19 באפריל 1816 נאלץ גאורג לתת חוקה חדשה לנסיכות, בעקבות התנגדויות ברחבי הנסיכות, ולפיה חזרה פירמונט להיות חלק נפרד בנסיכות, וכן העניקה לעם חלק בשלטון. בנוסף, גאורג הצליח בתקופה קצרה מעת עלותו בשלטון, לסלק את כל החובות שהיו לנסיכות מימי אביו ודודו.
ב-26 ביוני 1823 התחתן גאורג בשאומבורג עם אמה, נסיכת אנהלט-ברנבורג-שאומבורג-הוים, בתם של ויקטור השני, נסיך אנהלט-ברנבורג-שאומבורג-הוים ואמליה, נסיכת נסאו-ויילבורג, ממנה נולדו לו 5 ילדים.
בשנת 1832 צירף גאורג את הנסיכות לאיחוד המכס הפרוסי, שהתרחב בהמשך לאיחוד המכס הגרמני, ובשנת 1842 יצר איחוד מטבעות עם פרוסיה.
ב-15 במאי 1845 מת גאורג השני, ובנו גאורג ויקטור, נסיך ולדק ופירמונט עלה לשלטון במקומו.
משפט עבודה-אנרגיה
הוכחה
ההוכחה המוצגת כאן היא במסגרת המכניקה הניוטונית. נניח כי גוף נע מנקודה a אל נקודה b על פני מסילה C, תחת השפעת הכח השקול \vec{F} כאשר ברגע t_a הוא נמצא ב-a וברגע t_b הוא ממוקם ב-b. העבודה שעושה הכח תוך כדי התנועה היא
על ידי שימוש בחוק השני של ניוטון, , מקבלים
באמצעות שימוש בקשר ובפרמטריזציה לפי משתנה הזמן - t, מתקבל כי
משימוש בהחלפת משתנים נובע כי
והואיל והגודל מוגדר להיות האנרגיה הקינטית, הרי שניתן לכתוב
ובכך המשפט הוכח.
כבודו (סדרת טלוויזיה אמריקאית)
כבודו (באנגלית: Your Honor) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית בת 2 עונות בכיכובו של בריאן קרנסטון, המשודרת ברשת Showtime מאז 6 בדצמבר 2020. הסדרה מהווה עיבוד אמריקאי לסדרת הטלוויזיה הישראלית בשם זה (2017–2019), שנוצרה על ידי רון ניניו ושלמה משיח.
הפקה
הסדרה הוכרזה לראשונה על ידי אולפני CBS באוגוסט 2017. בריאן קרנסטון לוהק לגלם את התפקיד הראשי בסוף ינואר 2019.
באוגוסט נוספו לצוות השחקנים מייקל סטולברג, סופיה בלק-דליה, כרמן אג'וגו ואיסיה וויטלוק ג'וניור. בספטמבר לוהקה הופ דייוויס בתפקיד מוביל, כאשר לילי קיי ואיימי לנדקר הצטרפו לתפקיד משני. טוני קוראן, למאר ג'ונסון ובנג'מין פלורס ג'וניור לוהקו באוקטובר, כאשר מרגו מרטינדייל הצטרפה בדצמבר 2019.
הבדלים בין הסדרה הישראלית לאמריקאית
על אף שהסדרה מבוססת על סדרה ישראלית בעלת אותו שם למעט הרעיון הכללי תוכן העלילה שונה.
דוגמאות:
אנגליה התיכונה
"אנגליה התיכונה" (באנגלית: Middle England) הוא מונח חברתי-פוליטי, המתייחס בדרך כלל לאנשי מעמד הביניים או בני המעמד הבינוני הנמוך באנגליה המחזיקים בדעות שמרניות מסורתיות או ימניות.
מקורות
מקורות המונח "אנגליה התיכונה" אינם ידועים. הסופר איאן היסלופ מצא עדויות לכך שראש ממשלת בריטניה, לורד סליסברי, השתמש במונח בשנת 1882, אך הוא לא זכה לפופולריות באותה תקופה. השימוש הפופולרי המודרני בביטוי יוחס למרגרט תאצ'ר, שלדברי ההיסטוריון דייוויד קנאדין, "אימצה" את המושג הדומה "אמריקה התיכונה" של ריצ'רד ניקסון. המשמעות העיקרית של המונח היא כיום פוליטית וסוציולוגית (בדומה למונחים המקבילים "אמריקה התיכונה" או "אוסטרליה התיכונה"). המונח מתאר את המעמד הבינוני או המעמד הבינוני-נמוך של בריטניה הכפרית. נאומו המצוטט של ג'ון מייג'ור ב-1993 בפני "הקבוצה השמרנית למען אירופה" מתאר דימויים של משחקי קריקט כפריים, בירה, גנים פרבריים ו"משרתות זקנות שרוכבות על אופניים לקודש הקודש באמצעות ערפל הבוקר" (מבוסס על ציטוט של ג'ורג' אורוול).
אף על פי שהמושג אינו מתייחס לאזור גאוגרפי, ניתן לייחסו לתושבי הפרוורים בדרום אנגליה ובמידלנדס, המאופיינים בעיירות קטנות, וכן גם את האזורים הפרבריים מצפון-מערב ללונדון המהווים חלק מקו המטרופוליטן של הרכבת התחתית של לונדון. ה-BBC תיאר את העיירה קנט טונברידג' וולס כ"בית הרוחני" של אנגליה התיכונה.
סלבדור רייס מונטאון
סלבדור רייס מונטאון (בספרדית: Salvador Reyes Monteón; 20 בספטמבר 1936 - 29 בדצמבר 2012) היה כדורגלן מקסיקני ששיחק בעמדת החלוץ במועדונים במקסיקו ובארצות הברית ובנבחרת מקסיקו.
קריירת כדורגל
רייס החל את הקריירה שלו בגוודלחרה מליגת העל המקסיקנית. הוא שיחק במועדון במשך 14 עונות, בהן ערך 282 הופעות ליגה, הבקיע 122 שערים וזכה ב-7 אליפויות, הראשונה מביניהן בשנת 1954. בשנותיו האחרונות כשחקן שיחק במועדונים נוספים בארצות הברית ובמקסיקו.
רייס יצג את מקסיקו בזירה הבינלאומית. הוא ערך 49 הופעות בנבחרת מקסיקו בין השנים 1956 ו-1966, בהן הבקיע 14 שערים. הוא לקח חלק בשלושה מונדיאלים: 1958, 1962 ו-1966.
לאחר פרישתו ממשחק פעיל החל רייס לאמן מספר קבוצות במקסיקו, הידועות שבהן הן גוודלחרה וטיגרס.
ב-19 בינואר 2008, כשהוא בן 71, ערך רייס הופעת ליגה במדי גוודלחרה, כשבעט את בעיטת הפתיחה של המשחק והוחלף מיד לאחר מכן במשחק נגד אוניברסידד נסיונל במסגרת המחזור הראשון. ב-29 בדצמבר 2012 נפטר רייס.
הבחירות לנשיאות גרמניה 2017
מערכת הבחירות השש עשרה לנשיאות הרפובליקה הפדרלית של גרמניה נערכה ב-12 בפברואר 2017, ובה נבחר פרנק-ואלטר שטיינמאייר לנשיא המדינה.
הנשיא נבחר על ידי ועידה שהורכבה מחברי הבונדסטאג וממספר זהה של אלקטורים משש עשרה מדינות גרמניה. הוועידה כללה 1,260 בעלי זכות הצבעה. ב-14 בנובמבר 2016 בחרו המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה ו-CDU/CSU בשר החוץ שטיינמאייר כמועמדן לנשיאות.
שטיינמאייר נבחר עם 73.89% מקולות חברי הוועידה. בהצבעה השתתפו 1,253 מבעלי זכות ההצבעה. שטיינמאייר החל את כהונתו כנשיא ב-19 במרץ 2017 והחליף את הנשיא יואכים גאוק, שהשלים כהונה בת חמש שנים בתפקיד.
אנה ברנדה קונטררס
ביוגרפיה
אנה ברנדה קונטררס נולדה במקאלן, טקסס שבארצות הברית. בגיל 15, בשנת 2002, היא עברה למקסיקו כדי להשתתף בתוכנית הריאליטי "כוכבי הפופ". היא עלתה לגמר, והייתה חברה בהרכב 'טדליטה' (tedlita), איתם הוציאה את אלבומה הראשון. היא החלה ללמוד משחק בשנת 2003 במרכז אמנויות לחינוך של Televisia.
בשנת 2005 גילמה את דמותה של חואניטה בסדרה "Amor de barerra" ("אהבה של אמת"), ובשנת 2006 שיחקה בסדרה "Duelo de pasion" ("דו-קרב של תשוקות") בתפקיד קלאודיה. בשנים 2008–2009 שיחקה בסדרה "Joro que te amo" ("נשבע שאני אוהב אותך") בתפקיד הדמות הראשית ויולטה מדריגל.
ב-2009 שיחקה בסדרה "Mujeres asesinas" ("נשים רוצחות") בתפקיד מרסלה גארידו. באותה שנה שיחקה את אחת הדמויות הראשיות בטלנובלה "כישוף" בתפקיד של האנטוגוניסטית מאורה אלברן.
בשנים 2010–2011 שיחקה בסדרה "Tereza" בתפקיד אורורה אלקאזאר, לצד סבסטיאן רולי ואנג'ליק בוייר, ובשנים 2011–2012 שיחקה בטלנובלה "Podia no que amar" ("יכולתי לא לאהוב") בתפקיד הראשי, אנה פאולה קרמולה.
בשנת 2013 שיחקה בטלנובלה "Corazon Indomable" ("לב פראי") בתפקיד הראשי וגילמה את דמותה של מריקרוס אוליברס/מריה אלחנדרה מנדוסה לצד דניאל ארנס. בשנת 2015 שיחקה בסדרה "Impordonable" ("בלתי נסלח") בתפקיד ראשי וגילמה את דמותה של ורוניקה פראדו קסטלו. בשנים 2016–2017 שיחקה בסדרה הספרדית "שד כחול" לצד איוון סנצ'ז.
חיים אישיים
אנה הייתה נשואה לאלחנדרו אמאיה בשנים 2013–2014. משנת 2016 מנהלת מערכת יחסים עם השחקן איוון סאנצ'ס ששיחק לצידה בסדרה "Impordonable".
יוסוף אל-עזמה
יוּסוּף אֶל-עָזְמָה (בערבית: يوسف العظمة; 1883 – 24 ביולי 1920) היה מצביא ומדינאי ערבי. הוא היה מראשי הקמת הצבא הסורי אשר פעל לשירותו של פייסל הראשון והממלכה הערבית של סוריה נגד כיבושה בידי האימפריה הקולוניאלית הצרפתית. שירת כשר המלחמה וראש המטה הכללי הראשון של הממלכה ונהרג בהגנה עליה נגד הכיבוש הצרפתי בקרב מייסלון.
ראגד (אי, איי שטלנד הדרומיים)
האי ראגד (באנגלית: Rugged Island; בספרדית: Isla Rugosa) הוא אי ממערב לאי ליווינגסטון באיי שטלנד הדרומיים.
יוסוף אל-עזמה
ביוגרפיה
אל-עזמה נולד למשפחת סוחרים ובעלי אדמות ממוצא טורקמני בדמשק בשנת 1883. אל-עזמה סיים את לימודיו באקדמיה הצבאית העות'מאנית בקונסטנטינופול בשנת 1906 ואז עבר הכשרה צבאית נוספת בקיסרות הגרמנית עד שחזר לאיסטנבול בשנת 1909. שם התגייס לצבא העות'מאני והוצב מייד כנספח צבאי לקהיר שבמצרים. בשנת 1914 כיהן אל-עזמה כמפקד חטיבה 25 בקווי החזית בממלכת בולגריה במהלך מלחמת העולם הראשונה. בהמשך המלחמה הועבר שוב כסגנו של הגנרל אנוור פאשה בבירה.
ראגד (אי, איי שטלנד הדרומיים)
אורכו של האי ראגד 4.8 קילומטרים; רוחבו של האי ראגד 1.6 קילומטרים.
שטחו של האי 10.4 קילומטרים רבועים.
יוסוף אל-עזמה
ביוגרפיה
לקראת סיום המלחמה מונה אל-עזמא לראש מטה הצבא העות'מאני הראשון באיסטנבול, אך זמן קצר לאחר מכן ערק לתמיכה בשריף של מכה, חוסיין בן עלי, שפתח במרד הערבי נגד העות'מאנים בשנת 1916. באוקטובר 1918, דמשק נכבשה על ידי צבא השריף חוסיין תחת האמיר פייסל וכוחות האימפריה הבריטית במלחמה, ולאחר מכן חזר אל-עזמה לדמשק. אל-עזמה הצטרף לאל-פתאט, חברה חשאית לאומנית ערבית שנוסדה בשנת 1911, אם כי לא ניכר מתי עשה זאת. הוא הפך לשופט אישי של האמיר פייסל, כעת מלך הממלכה הערבית של סוריה ובינואר 1919 מונה אל-עזמא כנספח הצבאי בביירות.
ראגד (אי, איי שטלנד הדרומיים)
שיא גובהו של האי 256 מטרים מעל פני הים (בפסגת סן סטפנו)
יוסוף אל-עזמה
ראש המטה הכללי
בממשלתו של ראש הממשלה רידה אל-ריקאבי הועלה אל-עזמה לתפקיד שר המלחמה וב-26 בינואר 1920 מונה גם לראש המטה הכללי על ידי המלך פייסל כדי להחליף את יסין אל-האשימי שנעצר על ידי הכוחות הבריטיים ועוכב במנדט הבריטי. בתקופת כהונתו, אל-עזמא ביסס את היסודות וההיררכיה של הצבא הסורי. הוא אסף נשק ותחמושת שהשאיר אחריו הצבא העות'מאני בסוריה, גייס כספים לכלי נשק חדשים ובאמצע 1920, יצר כוח צבאי של כ-10,000 איש, שכלל בעיקר מתנדבים בדואים וקצינים עות'מאניים לשעבר.
לאחר שהצרפתים קיבלו את המנדט על סוריה, צמחו שני מחנות עיקריים בממשלת סוריה; סיעת מיעוט העדיפה פשרה עם צרפת בשל עליונותה הצבאית ביחס לכוחות הערביים (במיוחד מכיוון שהבריטים הסירו את תמיכתם במלך פייסל), ואילו סיעת רוב דחתה את שלטון צרפת בכל האמצעים. אל-ריקאבי הוביל את סיעת המיעוט ואילו מחנה הרוב הובל על ידי אל-עזמה ונתמך על ידי קצינים עות'מאניים לשעבר. מרבית ממשלת סוריה, כולל שר החוץ עבד אל-רחמן שהבנדר, תמכה בסיעתו של אל-עזמא.