cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הארי פוטר ומסדר עוף החול
צבא דמבלדור
כיון שאמברידג' אינה ממלאת את תפקידה בלימוד התגוננות מעשית, מעלה הרמיוני רעיון להקים קבוצת לימוד עבור הלימוד המעשי. היא משכנעת את הארי כי הוא המתאים ביותר לתפקיד המורה לאור הצלחותיו בהתגוננות נגד כוחות האופל של וולדמורט בשנים הקודמות. הם מקימים את צ"ד, צבא דמבלדור (שם המבטא את חששו של משרד הקסמים מדמבלדור), ומצרפים אליהם תלמידים נוספים המעוניינים בנושא. לימודי הקבוצה מתקיימים בחדר הנחיצות כדי להסתיר את הפעילות האסורה מפני פרופסור אמברידג'.
באחד ממפגשי צ"ד בחדר הנחיצות, מגלה דולורס אמברידג' את הפגישה האסורה על ידי הלשנה של מריאטה אדג'קום, אחת מחברות צ"ד, ותופסת את הארי. על מנת להגן על-הארי מפני סילוק, טען דמבלדור כי הוא ארגן בעצמו את הקבוצה על-מנת להדיח את שר הקסמים, קורנליוס פאדג', ולרשת את מקומו, מה שהיה כלל לא נכון כמובן. דמבלדור מצליח לברוח מאנשי משרד הקסמים, בעזרתו של קינגסלי שאקלבולט. אמברידג' מתמנה לאחר בריחתו של דמבלדור למנהלת בית הספר, ומשליטה אווירה חדשה ומאיימת יותר על כל בית הספר, אווירה שהעיקה אף על מורי בית הספר. באחד הימים, על מנת להסיח את דעתה של אמברידג' כדי לעזור להארי לדבר עם סיריוס דרך האח שבמשרדה, הקימו התאומים לבית ויזלי, פרד וג'ורג', מהומה גדולה מאוד בבית הספר. לסיום, עזבו התאומים את בית הספר, כאשר הם רכובים על המטאטאים שלהם, על מנת לפתוח את חנות התעלולים שלהם בסמטת דיאגון.
במקביל, פאדג' מעביר תיקונים לחוק החינוך, במטרה לסייע לאמברידג' בפיקוח הוגוורטס, עד חוק #28 שהסמיך אותה סופית למנהלת.
לאחר זמן קצר מוקמת פלוגת הפיקוח, קבוצת תלמידים שהוקמה על ידי אמברידג', שהייתה יד ימינו של שר הקסמים. בעזרת פלוגת הפיקוח פיקחה אמברידג' על הנעשה בבית הספר הוגוורטס. היא מינתה מספר תלמידים אשר נראו לה ראויים לתפקיד ורובם היו תלמידי סלית'רין, ובהם גם דראקו מאלפוי. לפלוגת הפיקוח הייתה סמכות להוריד נקודות גם למדריכים.
חלומותיו של הארי
במשך תקופה ארוכה מאוד חולם הארי חלום בסדר מוזר, בו הוא רץ לאורך מסדרון ארוך מתוך רצון לפתוח את הדלת בקצהו ובהמשך אף מצליח לפתוח אותה ומרגיש השתוקקות להגיע ליעד מסוים שאינו יודע מהו. בהמשך הוא מזהה כי הדלת היא דלתה של המחלקה למסתורין במשרד הקסמים.
באחד מהסיוטים האלה, כמה ימים לפני חג המולד, חולם הארי חלום בו הוא רואה את עצמו במסדרון המוביל למחלקת המסתורין, וחש את עצמו כנחש ענק התוקף את ארתור ויזלי, אביו של רון, שנמצא במקום מסיבה לא ידועה. הוא מתעורר בצעקות ומספר בבהלה לחבריו ולאחר מכן לדמבלדור את מה שקרה בעודו מאמין כי הדבר התרחש במציאות. ואכן מר ויזלי מתגלה במקום כשהוא מדמם ועליו סימני הכשת נחש. הדבר מאשש את חשדותיו של דמבלדור כי הצלקת שעל מצחו של הארי יצרה קשר בינו לבין יוצרה, הלורד וולדמורט וכי בזמן רפיון נפשי חודר הארי למחשבותיו של וולדמורט. לאחר גילוי התקיפה נודע לוולדמורט הקשר בינו להארי שעליו לא ידע עד עכשיו ודמבלדור שחושש מהשתלטות של וולדמורט על מחשבותיו של הארי מבקש מפרופסור סנייפ להעביר לו שיעורים בהלטת הכרה, שהיא פעולה המאפשרת חסימת המוח מפני חדירה חיצונית. אולם שיעורים אלה נוחלים כישלון חרוץ.
בסוף השנה חולם הארי חלום מוזר בו הוא רואה את סיריוס כשהוא מיוסר ומעונה על ידי הלורד וולדמורט באולם הנבואות שנמצא במעמקי מחלקת המסתורין. הוא מנסה לוודא שסיריוס אינו בביתו באמצעות אבקת פלו באח שבמשרדה של אמברידג', אבל מוצא רק את גמדון הבית קריצ'ר שאומר לו כי סיריוס איננו. אמברידג' תופסת את הארי לפני שהוא מספיק לדלות מידע נוסף על מקום הימצאו של סיריוס. אמברידג', שמגלה אותו במשרדה מנסה לכפות עליו לגלות לה עם מי דיבר והיא מבקשת מסנייפ שיקוי וריטסרום כדי לגרום להארי לספר את האמת. כשסנייפ, החבר במסדר עוף החול, נמצא בחדר צועק הארי משפט שירמוז לו על החיזיון שראה, אך סנייפ מתעלם ממנו.
אמברידג' מגלה שהיא זו ששלחה את שני הסוהרסנים לווינינג תחתית ב-2 באוגוסט כדי להשתיק את הארי או לפחות לסלקו מעולם הקוסמים, והביעה עניין לקלל את הארי בקללת קרושיאטוס, על מנת שיגלה לה עם מי בדיוק דיבר באח. וכדי למנוע אותה מכך מעמידה הרמיוני פנים כמי שאינה עומדת בלחץ ורוצה לגלות את הסוד. היא טוענת שהארי ניסה לספר לדמבלדור כי "הנשק הסודי" שהכינו עבורו מוכן והוא מוסתר ביער האסור. אמברידג' מצווה על הארי והרמיוני ללוות אותה אל "הנשק", ושם, בין העצים, מצליחה הרמיוני לגרום לבואם של הקנטאורים בתקווה כי יתקפו את אמברידג' אך בה ובהארי לא יפגעו מפני היותם קטינים. למרות תקוותה מעוניינים הקנטאורים לפגוע בהם אך למזלם הגיע ברגע האחרון גרעפ הענק, אחיו למחצה של האגריד, והניס את הקנטאורים.
הקרב במחלקת המסתורין
רון, יחד עם ג'יני, נוויל ולונה, הגיעו ליער בעקבות הארי והרמיוני לאחר שהצליחו לברוח מפלוגת הפיקוח ומשם המריאו על גבי ת'סטראלים אל משרד הקסמים בלונדון במטרה להציל את סיריוס. כשהגיעו אל משרד הקסמים, ירדו במהירות אל מחלקת המסתורין (שם היה אמור סיריוס להמצא) וגילו כי נכנסו למלכודת של אוכלי-המוות שארבו להם שם. החלום אותו חלם הארי היה שקרי והוכנס לראשו על ידי וולדמורט, לאחר שגילה את הקשר ביניהם כשהארי הציל את מר ויזלי. מטרתו של וולדמורט הייתה להביא את הארי למחלקת המסתורין אל חדר הנבואות, על-מנת שישיג בשבילו את הנבואה שלו - נבואה אשר נובאה על הארי וקשורה לוולדמורט ואשר גילויה יאפשר לוולדמורט לדעת איך יוכל להרוג את הארי. רק אותם אנשים אשר עליהם נובאה הנבואה יכולים לשמוע אותה מבלי שתיטרף דעתם. בחדר הנבואות לוקח הארי בידו את הנבואה ואז מתגלים לפניו שנים עשרה אוכלי המוות (השבעה שידוע שנמלטו בפברואר מאזקבאן, לוציוס מאלפוי, קראב, וולדן מקנייר, נוט ואייברי) ודורשים שימסור להם אותה. כך מתפתח קרב בין ששת הילדים לאוכלי-המוות. כולם, חוץ מהארי נפגעים בדרך זו או אחרת, אך הנבואה נשארת בידו של הארי. ברגע האחרון כשנראה שלא יוכלו כבר להחזיק מעמד מצטרפים אליהם גם כמה מחברי מסדר עוף-החול ובהם דמבלדור. סנייפ, שלמעשה הבין את הרמז של הארי הוא שהזעיק אותם. במהלך הקרב נרצח סיריוס בלק כשנפגע מקללה הורגת אשר הטילה לעברו בלטריקס לסטריינג' ונפל לתוך פרגוד מסתורי אשר טיבו לא ידוע עד כה. גם הנבואה נפלה והתנפצה, ובסופו של דבר אף אחד לא הצליח לשמוע את תוכנה. הארי ניסה לרדוף אחרי בלטריקס במטרה לנקום את מותו של סיריוס, היא הובילה אותו אל אולם הכניסה והארי השתמש בקללת קרושיאטוס. אחר כך מגיע לשם וולדמורט.דמבלדור הגיע גם הוא אל האולם, ונלחם נגד וולדמורט. וולדמורט משתלט על גופו של הארי וכשהוא מדבר מתוך פיו מבקש מדמבלדור להרוג אותו. הסבל שנגרם להארי מההשתלטות על גופו היה ללא נשוא, אך ברגע ששאל את נפשו למות נזכר בסיריוס ולבו נמלא רגשות חזקים המאלצים את וולדמורט לצאת מהגוף. בינתיים הגיעו למקום אנשי משרד הקסמים שבראשם פאדג' שר הקסמים וראו את וולדמורט שברח יחד עם בלטריקס לפני שנתפס. כמה מאוכלי-המוות האחרים, ביניהם לוציוס מאלפוי, נתפסו והוכנסו לאזקבאן באשמות פריצה וחבלה. מאורע זה הוכיח שאכן דמבלדור צדק באומרו במשך כל השנה שוולדמורט חזר לגופו והוא מעוניין להשתלט שוב על העולם. פאדג' נאלץ לפרסם את זה ב"הנביא היומי" ובין רגע יחס העיתון להארי ולדמבלדור משתנה לטובה. העיתון מיחזר את הראיון של הארי ל"הפקפקן" בפברואר ואף פרסם טורי דעה "למה אף אחד לא האמין להארי ולדמבלדור"- בלי לציין שהעיתון עצמו לעג לשניים במשך כשנה.
סוף השנה
הארי חוזר לבית הספר, ושם מתנצל לפניו דמבלדור כי התעלם ממנו בשנה האחרונה. ומסביר לו כי רצה למנוע קשר עין ביניהם, מחשש שוולדמורט ינצל זאת על-מנת להגיע אליו. דמבלדור מספר להארי כי וולדמורט הפעיל כנגד הארי הלטת הכרה, על מנת שהארי לא יחזה שוב במעשיו, ולא ירגיש את רגשותיו, מה שיכול לגרום לו לסיכון רב.
דמבלדור חושף בפני הארי את הנבואה שנאמרה עליו ועל וולדמורט זמן קצר לפני לידתו: "וכי איש מהם לא יוכל לחיות כל עוד השני ימשיך להתקיים... זה שבכוחו להביס את אדון האופל ייוולד בשלהי החודש השביעי..." שזה אומר שלא הארי ולא וולדמורט יכולים לחיות כל עוד השני ימשיך לחיות, בסוף רק הארי יוכל להשמיד את וולדמורט ורק וולדמורט יוכל להשמיד את הארי. ידוע כי הארי נולד בסוף יולי אך גם נוויל לונגבוטום נולד בסוף יולי ובכך שוולדמורט בחר בהארי הוא הפך אותו ליריבו השווה לו.
קורטה (כדורגלן)
ז'וזפ פוץ' אי פוץ' (בקטלאנית: Josep Puig i Puig, לעיתים נקרא בשם הספרדי "חוסה" (José); נולד ב-22 בפברואר 1922 בסנט מרטי דה לימנה שבספרד, נפטר ב-9 ביולי 1997 בסלט) היה כדורגלן קטלאני-ספרדי ששיחק בעמדת הבלם ונודע בכינוי קורטה. את רוב הקריירה שלו בילה קורטה במדי ברצלונה, שם שיחק במשך 9 שנים בין 1942 ל-1951 והיה שותף לזכייה בשלוש אליפויות ספרד. כמו כן, השתתף קורטה ב-3 משחקים במדי נבחרת ספרד.
קריירה
קורטה שיחק בנעוריו בקבוצה קטנה בעיירה סלט שבקטלוניה, בקרבת ז'ירונה. ב-1939 הצטרף לקבוצה ל'אסקלה, שם שיחק במשך שנה. ב-1940 עבר לז'ירונה, שהייתה אז בליגה השנייה. קורטה שיחק בז'ירונה במשך שתי עונות, ובקיץ 1942 חתם בברצלונה, מהקבוצות הבכירות בכדורגל בספרד. את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה ערך ב-27 בספטמבר, במחזור הראשון לעונת 1942/1943, אז הפסידה ברצלונה בקלאסיקו לריאל מדריד בתוצאה 3-0.
קורטה, ששיחק לרוב בעמדת הבלם ולעת צורך בעמדת המגן השמאלי, במהרה תפס מקום בהרכב הקבוצה. בעונתו הראשונה שם פתח ב-15 מחזורי ליגה, בעונתו השנייה ב-25. בעונת 1944/1945 עזר לברצלונה לזכות באליפות השנייה בתולדותיה, כשהוא מופיע ב-20 מתוך 26 משחקים במהלך העונה. ב-4 בפברואר 1945 כבש שער עצמי לרשת קבוצתו, אך לשמחתו קבוצתו ניצחה את קאסטיון 3-1. לאחר שהחמיץ משחק בודד בעונת 1946/1947, פתח קורטה ב-62 משחקי ליגה רצופים, כולל בכל המשחקים לעונות 1947/1948 ו-1948/1949, בהן זכתה ברצלונה בשתי אליפויות רצופות. בקיץ 1949 פתח בהרכב ברצלונה בשני המשחקים בגביע הלטיני, והיה שותף לזכיית קבוצתו בגביע.
החל מעונת 1949/1950 דעך מעמדו של קורטה בקבוצה. בעונה זו שותף ב-10 משחקים בלבד, ובעונה שלאחר מכן שותף ב-8 משחקים. בעונה זו כבש את שערו היחיד בליגה הספרדית, ב-4 בפברואר 1951, בניצחון 3-1 על ריאל ואיאדוליד. בתום העונה זכתה ברצלונה בגביע הספרדי, אך קורטה לא לקח חלק במשחק הגמר. בתום עונת 1950/1951 החליט לעזוב את ברצלונה, בתום 9 שנים בקבוצה, בהן הופיע ב-178 משחקי ליגה וב-270 משחקים בסך הכול. קורטה עבר לסבדל שמהליגה השנייה, שם ערך 5 הופעות בעונת 1951/1952, לפני שפרש ממשחק, בגיל 30.
ב-6 בספטמבר 1955 נערך לכבודו משחק הוקרה בלס קורטס, אצטדיונה של ברצלונה, נגד אוסטריה וינה. ברצלונה ניצחה בתוצאה 2-1.
קורטה הופיע במדי נבחרת ספרד ב-3 משחקי ידידות. המשחק הראשון היה בהפסד 4-1 ל ב-26 בינואר 1947, השני בהפסד 3-2 ל ב-2 במרץ. השלישי והאחרון היה בתיקו 3-3 עם ב-20 ביוני 1948, אז הבקיע קורטה שער עצמי. יתר על כן, כקטלאני, השתתף קורטה ב-5 משחקי ידידות של נבחרת קטלוניה בין 1942 ל-1947.
קתדרלת טור
קתדרלת טור (בצרפתית: Cathédrale Saint Gatien de Tours) היא קתדרלה קתולית בעיר טור שבצרפת. היא מוקדשת לגאטיאנוס הקדוש, הבישוף הראשון של העיר. בנייתה החלה ב-1170 כדי להחליף חלק שנשרף ב-1166, בזמן המריבה בין לואי השביעי, מלך צרפת והנרי השני, מלך אנגליה, והיא בנויה בסגנון גותי.
היסטוריה
לראשונה נבנתה קפלה באתר על קברו של הקדוש מרטין ברייס. ב-471 נבנתה באתר בזיליקה ראויה לציון בידי הבישוף פרפטואוס (458–488) והיא נחנכה ב-4 ביולי 471. שרפה הרסה לחלוטין את ה-castrum sancti Martini לחלוטין ב-994. האוצר ארווה (Hervé) החליט על בנייה של כנסייה חדשה, והעבודות נמשכו מ-1003 עד 1014. מספר שריפות פגעו בבזיליקה, שתוקנה ושופצה, ונבנתה מחדש בשנים 1096–1175.
בשנים 1175–1180 נבנו מחדש קמרונות הכנסייה. במאה ה-13 נבנה אמבולטוריום כפול סביב האפסיס במזרח הכנסייה. במהלך המאה ה-14 והמאה ה-15 המשיכו העבודות בתוך הכנסייה. במאה ה-15 נבנתה חזית הקתדרלה בסגנון גותי לוהב וב-1547 הושלמו הצריחים על המגדלים המערבים בסגנון אדריכלות הרנסאנס.
המבנה הושחת ונבזז ב-1562 בידי ההוגנוטים. במהלך המהפכה הצרפתית הוא שימש כאורוות. ב-1797 קרסו הקמרונות. המבנה עמד חרב למחצה, ונהרס חלקית ב-1802 במהלך מיזם בינוי בתים סביב ה-rue des Halles. מאוחר יותר שוחזרה הקתדרלה וב-1862 הוכרזה כמונומנט היסטורי.
חוץ
החלקים הנמוכים של המגדלים המערביים שייכים למאה ה-12, אבל שאר החלקים בחזית המערבית, שבנויה בסגנון גותי לוהב הם מהמאה ה-15 והושלמו בזמן שהרנסאנס החל להשפיע על בישופים ופטרונים פחות שמרנים, שהתגוררו באחוזות (châteaux) הענוגות של טוריין. המגדלים נבנו בזמן שנבנתה, לדוגמה, שאטו דה שנוסו (Château de Chenonceau), וניתן לראות עקבות של הסגנון החדש ב-3 השכבות המתומנות העליונות, עם המעקה והפילסטרים המסתיימים בכיפות רנסאנס קטנות. הסופר הנרי ג'יימס כינה את הקתדרלה "charming mouse-colored complexion."
פנים
בשנים 1175–1180 קמרונות הקתדרלה נבנו מחדש, כנראה בסגנון הפלנטג'נטי. למעשה, הקמרון של מגדל קרל הגדול (שרלמן) קשור לקבוצה של קמרונות צרפתיים מהמאה ה-11 והמאה ה-12 עם צלעות רצועה במגדלים, בעיקר בעמק הלואר, למשל: כנסיית פאולוס הקדוש בקורמרי, אורס הקדוש בלוש. למברט סובר שהקמרונות במגדל שרלמיין הם הצעירים שבקבוצה. לילונג מתארך את מגדל שרלמיין לסוף המאה ה-11 או תחילת המאה ה-12. כל קבוצת הקמרונות כנראה מושפעת מאדריכלות אסלאמית, כנראה בעקיפין מהנגזרות ה"מוזאראביות" בספרד של קמרונות הצלעות במסגד קורדובה.
הספינה הראשית הייתה בת שלושה אגפים, והבנייה נמשכה מהמקדש ובית המקהלה אל עבר המערב. הקתדרלה הכילה חלונות ויטראז' מזכוכית צבעונית מהמאה ה-13 הנחשבים לבעלי איכות משובחת ביותר. החלונות בקפלות סביב בית המקהלה לא כללו תחרת חלונות. תחרת החלונות הראשונה מופיעה בקומת הטריפוריום, והחלונות דומים לאלה שבסנט שאפל. מאחר שבניית הטריפורים, קומת התאורה ובית המקהלה בקתדרלת טור (בשנים 1240–1244) ארעה בערך באותו זמן כמו בניית סנט שאפל, בואסון מייחס את הבנייה לאותו אדריכל אלמוני. לעומת זאת, פרנקל חולק על קביעה זו, ומתייחס לברנר. האחרון מציין שקמפיין הראשון לבניית בית המקהלה החל ב-1210 עם העמודים התומכים של הקפלות, האמבולטוריום, בית המקהלה והאפסיס. בניית החלק העליון של בית המקהלה החלה בסוף שנות ה-1230 ותחילת שנות ה-1240 והסתיימה ב-1244.
בית הרוחב והמפרצים המזרחיים של הספינה הראשית הם מהמאה ה-14. הקלויסטר בצפון הוא בן זמנה של החזית המערבית.
האמבולטוריום הכפול במזרח הכנסייה נבנה בדומה לאמבולטוריום בקתדרלת בורז'.
האתר של קברו של מרטין הקדוש שמור בקריפטה של הבזיליקה, שנבנתה במאה ה-19 ותוכננה בידי ויקטור ללו.
אהוד אבריאל
אהוד אבריאל (19 באוקטובר 1917 - 27 באוגוסט 1980) היה פעיל מרכזי בהגנה ופעל רבות באירופה, בשנים שלאחר מלחמת העולם השנייה, בארגון ההעפלה וברכישת נשק עבור ההגנה ועבור צה"ל בעת מלחמת העצמאות. היה חבר הכנסת מטעם מפא"י בכנסת השלישית ושגריר ישראל במספר מדינות. בין השנים 1968–1972 כיהן כיושב ראש ההסתדרות הציונית העולמית.
פרשת יואל ברנד
ב-1943 יצא לאירופה בשליחות ועד ההצלה וסייע בפעולות של תנועת הבריחה. את רוב זמנו עשה בטורקיה ומשם סייע לתנועת המעפילים שהגיעו ממדינות הבלקן בדרכם לארץ ישראל. ביוני 1944 היה מעורב בפרשת שליחותו של יואל ברנד שנדונה במשפט קסטנר ונועדה לקדם עסקה להצלת יהדות הונגריה. בתוקף תפקידו כאיש הסוכנות היהודית, ליווה אבריאל את ברנד ברכבת מאיסטנבול לחלב, שם אמור היה לפגוש את משה שרת ונציגים של הממסד הבריטי ולבקש מהם לקדם את העסקה שזכתה לכינוי "סחורה תמורת דם". ברנד, שחשש כי ייעצר על ידי הבריטים, שוכנע על ידי אבריאל להמשיך בשליחותו. חששו של ברנד אף גבר, לאחר שברכבת ניגשו אליו נציגים של אגודת ישראל ושל התנועה הרוויזיוניסטית והזהירו אותו כי ייעצר וכי הבריטים והנהגת היישוב אינם בני בריתו במקרה זה. אבריאל שכנע שנית את ברנד להמשיך בנסיעה והבטיח לו כי לא ייעצר. עם הגיעם לחלב, אמר אבריאל לברנד כי במקרה וייעצר, אל לו לענות על שאלות, אלא בליווי של איש הסוכנות. במעמד זה, ירד אבריאל מהרכבת ואנשי משטרה בריטיים עלו עליה, עצרו את ברנד והובילוהו לקהיר. בכך תמה שליחותו של ברנד ונסתם הגולל על הצעתם של הנאצים ל"סחורה תמורת דם".
לאחר תום המלחמה, השתלב ב כסגנו של שאול אביגור ועסק ממקום שהותו באירופה בסיוע לתנועת ההעפלה וברכש נשק עבור "ההגנה".
עסקת הנשק הצ'כוסלובקית
לאחר סיום שליחותו באירופה וחזרתו לקיבוצו, נאות מרדכי, גויס אבריאל שנית, ערב ההצבעה על תוכנית החלוקה בנובמבר 1947, על ידי בן-גוריון. בן-גוריון הציב לו כמשימה רכישת נשק ותחמושת בכמויות שלא היו מוכרות ביישוב עד אז: 10,000 רובים, 500 תת מקלעים, 100 מקלעים ו-25 מיליון כדורים. מערכת הרכש שפעלה באירופה, בפיקודו של מוניה מרדור, עסקה בהברחות נשק בקנה מידה קטן, בין היתר, כיוון שמדינות אירופה הסכימו למכור נשק רק למדינות ריבוניות ולא לארגונים. לאחר החלטת החלוקה, הנחה בן-גוריון את השליחים באירופה להציג את עצמם כנציגי "מדינת היהודים" בתקווה שהחלטת האו"ם תסייע לניסיונות הרכש.
בתיווכו של סוחר נשק יהודי ובסיועו הגלוי של שר החוץ הצ'כוסלובקי, יאן מסריק, סוכמה עסקת הנשק הצ'כוסלובקית-ישראלית שנעשתה בניירות רשמיים של אתיופיה. בשם אתיופיה חתמו על ההסכם אבריאל ואוטו פליקס (בשמו העברי: אוריאל דורון) ובשם צ'כוסלובקיה חתם יאן מסריק. ההסכם, שנחתם סופית ב-14 בינואר 1948, כלל 4,400 רובי מאוזר וכחמישה מיליון כדורים תמורת 750 אלף דולר. הובלת הנשק לארץ ישראל נתקלה בקשיים מרובים, אך בסופו של דבר, הגיע הנשק במרץ 1948.
כניסתו של אבריאל למערך הרכש באירופה עוררה גלים במערך הקיים. מוניה מרדור, שפיקד על המערך, חש שמנסים לנשל אותו מתפקידו ואבריאל מצידו, טען כי השליחים באירופה שבויים עדיין בתפיסות מחתרתיות ובזהירות מוגזמת וכי יש לתגבר את מערך הרכש באנשים בעלי קשרים, תכונות ייצוגיות ויכולת הדברות. בבירור שנעשה בתל אביב בעת שהשניים שהו בארץ, פסק ישראל גלילי כי אבריאל יהיה אחראי על הפעילות בצ'כוסלובקיה ומרדור בשאר מדינות אירופה.
פעילות הרכש בצ'כוסלובקיה נמשכה. בסוף פברואר 1948, ביקש בן-גוריון מאבריאל לבדוק אפשרות לרכישת מטוסי קרב בצ'כוסלובקיה. בעזרת שליח הרכש, אוטו פליקס, אותרו מטוסי מסרשמיט שיוצרו על ידי מפעלי נשק צ'כוסלובקיים, אולם רכישתם התעכבה בשל נחיתותם הטכנית ומחירם המופקע לעומת מטוסים אמריקאים שהיו בנמצא. בסוף מרץ, לאחר שהתברר סופית כי אין אפשרות לעקוף את האמברגו האמריקאי על משלוחי נשק, הוחלט לרכוש 10 מטוסי מסרשמיט ולהטיסם לישראל. הממשל המקומי העמיד לרשות המשלחת הישראלית את שדה התעופה בזאטץ שקיבל את שם הקוד "עציון" והכשיר שם צוותי אוויר וקרקע ישראלים. הטיסה הראשונה משדה תעופה זה הייתה ב-1 באפריל במבצע חסידה והובלו בה נשק ותחמושת ששימשו במבצע נחשון. ב-20 במאי החל מבצע בלק (שנמשך עד אוגוסט 1948) ובו, מלבד נשק ותחמושת, הוטסו גם מטוסי המסרשמיט, שפורקו והועמסו על מטוסי התובלה הישראלים, מצ'כוסלובקיה אל שדה התעופה של עקרון, שם הורכבו מחדש על ידי טכנאים צ'כוסלובקים. בסוף 1948 אבריאל היה מעורב ברכש מטוסי הספיטפייר מממשלת צ'כוסלובקיה, מטוסים אשר הגיעו לישראל, לאחר תלאות רבות, במבצע ולוטה. במהלך מלחמת העצמאות, נרכשו בצ'כוסלובקיה בסך הכל: עשרות מטוסים, כ-50,000 רובים, כ-6,000 מקלעים וכ-90 מיליון כדורים.
לאחר מלחמת העצמאות
חודשים לאחר הכרזת העצמאות, התמנה באופן רשמי כציר ישראל בצ'כוסלובקיה, והגיש את כתב האמנתו לנשיא צ'כוסלובקיה. צירות ישראל בפראג הייתה הנציגות הרשמית הראשונה של מדינת ישראל, ואבריאל היה אחראי על מציאת מבנה קבע, הקמת המחלקות השונות, כולל מחלקת עליה, ואיוש התפקידים בנציגות. במרץ 1950 עבר לשמש כציר ישראל ברומניה.
היה מנכ"ל משרד ראש הממשלה ממאי 1951 עד יוני 1952, ומנכ"ל משרד האוצר מיוני 1952 עד יולי 1953. נבחר לכנסת בשנת 1955 מטעם מפא"י וב-1957 התפטר מהכנסת ומונה לשגריר בקונגו, גאנה וליבריה. שנה לאחר חזרתו לארץ (1961) מונה לסמנכ"ל משרד החוץ ולאחר ארבע שנים מונה לשגריר ישראל באיטליה, תפקיד אותו מילא כשלש שנים.
ב-1968 בקונגרס הציוני ה-27 נבחר ליושב ראש ההסתדרות הציונית העולמית וכיהן בתפקיד זה עד שנת 1972. במקביל כיהן גם אריה לואיס פינקוס כיו"ר הוועד הפועל הציוני וכיו"ק הוועד הפועל של הסוכנות היהודית. אחרי אהוד אבריאל לא נבחרו יותר יושבי ראש של ההסתדרות הציונית אלא ראשי הוועד הפועל בלבד.במקביל לבחירתו כיו"ר ההסתדרות הציונית, נבחר אבריאל על ידי ועד יישובי הגולן כנציג הוועד בפני ממשלת ישראל.
ב-1974 חזר לפעילות הדיפלומטית לשמה ונתמנה לתפקיד הקונסול הכללי בשיקגו ובשנים 1977–1979 לשגריר לתפקידים מיוחדים.
נחשב כחבר בצעירי מפא"י והיה בין מקימי רפ"י. בשנת 1976 חיבר ספר אוטוביוגרפי בשם פתחו שערים.
נפטר ב-27 באוגוסט 1980, ונקבר בקיבוץ נאות מרדכי שהוא היה בין מייסדיו.
הנצחה
על שמו כיכר "אהוד אבריאל" בשכונת נווה שרת בתל אביב ואולם במשרד החוץ בירושלים.
במאמר עתידני בכותרת "זה קרה ב-1975", אשר פורסם בשבועון העולם הזה, (שעורכו היה אורי אבנרי), באפריל 1955, נחזה כי אהוד אבריאל יהיה ראש ממשלת ישראל בשנת 1975.
אונו
{{פירושונים| מקומות: אישים: אחרים:
ראו גם
}}
קסבה
קסבה (בערבית: قصبة) היא מצודה האופיינית לערי צפון אפריקה אשר שימשה למגורי השליט המקומי וכמעוז הגנתי. לעיתים נבנו הקסבות במקום הגבוה בעיר, והן הוקפו בחומות, בדרך כלל ללא חלונות. למילה הספרדית "אלקסאבה" (Alcazaba) שמקורה במושג הערבי "אל-קסבה" (القصبة), היינו "הקסבה", משמעות זהה בערי אנדלוסיה. מקורו של המושג במילה הערבית לקנה מצוי, ששימש בעבר כחומר בידוד נפוץ בבניינים ברחבי צפון אפריקה.
משמעויות אחרות
בעברית, ולמעשה גם בערבית, נעשה לעיתים שימוש במושג על מנת לתאר את כל הרובע העתיק בעיר מוסלמית, בין אם הוא מוקף חומה ובין אם לאו, ואז משמעותו זהה לזו של המושג "רובע המדינה". הדוגמה הידועה ביותר לשימוש במילה "קסבה" במובן זה היא לתיאור מרכז העיר של אלג'יר. במחזמר "קזבלן" בשיר "כל הכבוד" מופיעה השורה "בקסבה בחצי היום, כשהשוק פתוח..." כדי לתאר את מרכז יפו הפעיל והשוקק חיים.
בעקבות האינתיפאדה השנייה ומלחמת לבנון השנייה גדל השימוש במונח זה לתיאור החלק העתיק בעיר מוסלמית ולאפיין אותו כמקום צפוף, סבוך ומסוכן עם מבוך של סמטאות צרות ולעיתים גם מנהרות תת-קרקעיות (למשל: הקסבה של שכם). הקסבה נחשבת למקום מסוכן וקשה לכיבוש בגלל המבנה שלה, ולעיתים מעדיפים כוחות צבא להימנע מלחימת חיל רגלים בקסבה אלא להרוס אותה בכלים כבדים, חומרי נפץ או הפצצות מהאוויר.
בטורקית המילה "קסאבה" (Kasaba) מתארת בדרך כלל עיירה קטנה.
במרוקו נעשה לעיתים שימוש במושג כדי לתאר מצודות השוכנות מחוץ לערים, בדרך כלל בהרי האטלס, והמשמשות כמקום מגורים לברברים. במובן זה דומה ה"קסבה" ל"קסר" (רבים "קסור"). דוגמה לשימוש זה ניתן לראות בכפר איית בן חדו במרוקו.
פונקציה יוצרת-הסתברות
בתורת ההסתברות, פונקציה יוצרת-הסתברות של משתנה מקרי, היא ייצוג על ידי טור חזקות של פונקציית ההסתברות של המשתנה המקרי.
הגדרה מתמטית
יהי X משתנה מקרי המקבל ערכים שלמים אי-שליליים. אז עבור s\in(0,1), פונקציה יוצרת הסתברות של X היא
נגזרת
עבור משתנה מקרי X, מתקיים ועבור
יחידות
עבור משתנה מקרי X, הפונקציה g_X(s) קובעת את התפלגות X באופן יחיד
פונקציה יוצרת-הסתברות של סכום משתנים מקריים
עבור זוג משתנים מקריים בלתי תלויים, X,Y מתקיים שהפונקציה יוצרת-ההסתברות של הסכום שלהם היא
משתנה גאומטרי
יהי משתנה מקרי X המתפלג גאומטרית, הפונקציה יוצרת ההסתברות שלו היא
הערה:
יהי משתנה בינומי שלילי המתפלג. ידוע לנו שכל משתנה בינומי שלילי הוא סכום של משתנים גאומטריים בלתי תלויים ולכן מהנוסחה של סכום פונקציות יוצרות מתקיים.
ההפך (סרט)
ההפך הוא סרט טלוויזיה שעלה לראשונה בערוץ הראשון בשנת 2015 בבימויו של עמיחי גרינברג, איתמר רוטשילד, קרן ברגר ורני בלייר בתפקידים הראשיים.
התסריט נכתב על ידי עמיחי גרינברג והוא מבוסס על הספר "ההפך" של אחיו, יהושע גרינברג.
דקדוק השפה היפנית
מבחינה דקדוקית, יפנית היא שפת SOV (נושא, מושא, פועל). מלבד הפעלים, הנקשרים לחלקו הסופי של המשפט, סדר המילים די חופשי כל עוד נשמר סדר התלות לכל אורך חלקיו: תואר השם (או הפסקה חלופית / משפט טפל) בא לפני שם העצם, תואר הפועל מקדים את הפועל, יחס הקניין של שם בא לפני השם הקשור, וכן הלאה. לכן יפנית מסתעפת שמאלה. כמו כן יש הבדלים בין רמות שונות של נימוסים.
ההפך (סרט)
הסרט מדבר על סיפור אהבה טראגי בין בחור ישיבה רוחני לנערה חולת סרטן, המנהלים רומן בלתי אפשרי, הבוחן את גבולות האהבה, האמונה והמסירות האנושית. הקשר מתחיל כתמיכה רוחנית, ולא כרומן אסור. גבולות ההלכה וההתמודדות עימם, יוצרים עולם בעל סתירות, דרכו בוחן בחור הישיבה מחדש את עצמו ואת עולם ההלכה בו הוא חי.
דקדוק השפה היפנית
תחביר
משפטים מורכבים מצירופי מילים. המילים הן החלקים האטומיים (בעלי משמעות) של השפה. כמו יפנית וקוריאנית קלאסית, השפה היפנית הכתובה אינה מתאפיינת בתחימת מילים בעזרת רווחים, לכן המושג "מילה" שונה מאשר בשפות אחרות; חלוקת המילים מתבצעת על ידי ניסיון וידע במבנה המשפטים. בכל צירוף מילים יש מילה אחת בעלת משמעות עניינית שלאחריה שרשרת סיומות, פועלי עזר, מילות יחס ומילות חיבור אשר משמשים להתאמת המשמעות ולציון התפקיד הדקדוקי.
ההפך (סרט)
העלילה מסופרת מנקודת מבט רטרואקטיבית של בחור הישיבה כעבור 30 שנה כשהוא כבר ראש ישיבה שעדיין מתייסר בנפשו בעקבות הפרשה הזאת.
תקציר העלילה
יוחאי (איתמר רוטשילד) הוא בחור ישיבת "עץ החיים" שמקדיש את רוב זמנו ללימוד תורה, להתבוננות בטבע ולמחשבות על יחסיו עם אלוהים. הוא גם משמש כ"רב" בסניף קרוב של בני עקיבא. יום אחד הוא מוזעק לסניף לטפל בנערה בשם איילת (קרן ברגר) שהתעלפה. הוא מפנה אותה לבית חולים למרות רצונה.
דקדוק השפה היפנית
תחביר
בלימוד השפה, יש הממקפים את המילים בתוך צירופי המילים ומוסיפים רווחים רק בין צירופי המילים כדי להקל על הקורא המערבי, ובכך בעצם מתייחסים אל צירופי המילים כאל מילים עצמיות (למשל: taiyō-ga higashi-no sora-ni noboru). הסיבה הפונולוגית לכך היא שכל מילה בתוך צירוף מילים קשורה ותלויה במילים האחרות בצירוף, ולכולן הברה מוטעמת אחת. זאת אף על פי שמבחינה מסורתית, הצורה הבסיסית של מילה (בלי המיליות המתלוות אליה) מהווה את אבן היסוד של המשפט. מילים, בניגוד לצירופי מילים, לא צריכות להיות בעלות משמעות שלמה בפני עצמן, ולכן זקוקות לפעלי עזר ולמילות יחס. ישנם כמה עזרי פעלים קלאסיים (כמו て) המסווגים מבחינה דקדוקית כנטיית פעלים או כסיומות של פעלים ולא כמילים עצמאיות.
ההפך (סרט)
תקציר העלילה
לאחר זמן הוא מגיע לביקור בבית הוריה ונפגש אתה ועם אביה (אוהד שחר). האבא מגלה ליוחאי כי איילת סובלת מסרטן בעצמות עם גרורות ומסרבת לקבל טיפול כימותרפי. הוא מבקש מיוחאי כי יתמוך בה רוחנית כדי שתסכים לטיפול.
דקדוק השפה היפנית
תחביר
דוגמה למשפט:
מילים
יש שני סוגים כלליים של מילים:
ההפך (סרט)
תקציר העלילה
יוחאי מהסס אך ראש הישיבה (אילן נוב) מאשר לו זאת מבחינת פיקוח נפש ויוחאי מסכים לבסוף. הוא לוקח את איילת לטיול התבוננות בים המלח ומתחיל בינים דו-שיח פילוסופי על מהות החיים והיחס לאלוהים. איילת מסכימה לקבל טיפול כימותרפי ויוחאי מלווה אותה לכל הטיפולים.
מצבה של איילת משתפר, הסרטן נסוג ואביה אומר לו שנגמר תפקידו. איילת שהתחילה להתאהב ביוחאי כועסת על החלטתו ונפרדת בזעם. יוחאי חוזר לישיבה אך מתקשה בלימודים הוא חושב כל הזמן על איילת ומציץ בחשאי בקטעי הריקוד שהיא רוקדת. לבסוף הוא מבקש סליחה ומחדש את הקשר ביניהם.
דקדוק השפה היפנית
מילים
המילים העצמאיות נחלקות כך:
ההפך (סרט)
תקציר העלילה
הם מוזמנים לביתה של איילת והאב מתנגד לקשר של איילת עם יוחאי שרוצה להיות אברך ולא יוכל לפרנס אותם. ראש הישיבה מתרה בו כי יצטרך לעזוב את הישיבה והפנימייה אך האהבה חזקה מכל. יוחאי עוזב את הישיבה והם שוכרים דירה קטנה ומתנים בה את אהבתם.
לבסוף מגיעה האמא (עלית קרייז) ומודיעה לאיילת כי הסרטן חזר. יוחאי מבקר אותה בבית החולים וממלא את בקשתה האחרונה - לטבול בים המלח.
כעבור 30 שנה יוחאי (רני בלייר) הוא ראש ישיבה. אחד התלמידים מתייעץ איתו בקשר לחברה שעזב לאחר שחלתה וכעת ברצונו להתחתן אתה. יוחאי נזכר שוב באיילת, הוא מגיע לביתה ואביה הזקן מוסר לו מכתב שהשאירה לו בעניין אהבתם. יוחאי הולך לבית הקברות ומתייפח על קברה.
יהודה רסלר
יהודה רסלר (נולד ב-1939) הוא עורך דין ישראלי שהתפרסם כמי שהביא לשידורי הטלוויזיה בשבת בישראל, וכמי שנאבק עשרות שנים באמצעות עתירות לבג"ץ נגד אי גיוסם של בני ישיבות לצה"ל.
ביוגרפיה
רסלר נולד בגליציה שהייתה בריבונות פולין. בגיל 3 הגיע ארצה במסגרת עליית ילדי טהראן, לאחר שהוריו נמלטו עמו לסיביר. משפחתו התיישבה בתל אביב, ואביו פתח שני בתי קפה ידועים - "קפה מילאנו" ו"קפה אוסלו" בצפון תל אביב, שנפתחו מספר שנים לאחר שסגר בית קפה נוסף שהיה ברשותו בשם "קפה רסלר". רסלר, רב-סרן במילואים, למד משפטים, והוסמך לעריכת דין, בעל משרד עורכי דין בתל אביב.
בריאיון עיתונאי סיפר רסלר כי אביו שפתח את בתי הקפה בשבתות, התמודד במאבקים נגד פקחים שהרבו לקנוס אותו על כך. מלחמותיו של אביו נגד הפקחים הולידו אצלו את הרצון להיאבק בנושאי דת ומדינה. העתירה הראשונה שהגיש לבג"ץ הייתה ערעור על פסיקה כנגד תחנת הדלק יזראמקס שהייתה פתוחה בשבת, והורשעה על בסיס חוק העזר העירוני לרמת גן. בג"ץ קיבל את עתירת לקוחו בפסק דין תקדימי שקבע כי תחנת דלק איננה חנות ולכן לא חל עליה חוק העזר העירוני האוסר על חנויות לפתוח בשבת. מאז נקשר שמו בסדרת מאבקים שניהל בנושאים הקשורים לענייני דת ומדינה:
רסלר מרבה להתמקד במשפטים בעלי אופי ציבורי, אך מוכר בציבור גם בזכות היותו פרקליטם של אישים מפורסמים כמו דוד אפל. ב-2007 התפרסם כעורך דינה של א', המתלוננת הראשית בפרשת הנשיא משה קצב.
רסלר מנהל את משרדו מבית מגורים בשדרות דוד המלך בתל אביב וגר במגדלי אקירוב ברחוב פנקס בתל אביב.
משנת 2008 הסתבך רסלר בחובות ואף הורשע בהתנהגות שאינה הולמת את מקצוע עריכת הדין, ובעבירות של הפרת חובת נאמנות ומסירות ללקוח, ונגזר עליו עונש של השעיה ל-12 חודשים על תנאי, לתקופה של 3 שנים.
בשנת 2014 הסתבך בחובות, ונדרש לפנות את משרדו לשם כיסוי חובותיו. בפברואר 2016 הורשע בדין משמעתי בגנבת כספי לקוחות והושעה לארבע שנים. בהמשך השנה התקבל הערעור שהגיש רסלר על הרשעתו בדין המשמעתי, ובוטל עונש ההשעיה אשר מעולם לא נכנס לתוקף.
בתו, סיגל זכאי רסלר, היא שופטת, שמונתה באוקטובר 2015 לסגנית נשיא בתי משפט השלום מחוז תל אביב.
הודו במשחקים האולימפיים
הודו השתתפה לראשונה במשחקים האולימפיים באופן רשמי באולימפיאדת אנטוורפן (1920), בה יוצגה על ידי חמישה ספורטאים. מאז משתתפת המשלחת ההודית באופן קבוע במשחקי הקיץ. אולם, קודם לכן השתתף ספורטאי הודי בודד באולימפיאדת פריז (1900), האתלט נורמן פריטצ'רד, שהתחרה תחת דגל המשלחת הבריטית. פריטצ'רד יליד כלכותה, בן להורים ממוצא אנגלי, השתתף בתחרויות הריצה הקצרות וזכה בשתי מדליות כסף, בריצה ל-200 מטר משוכות ובריצת 200 מטר. ההתאחדות האולימפית ההודית זוקפת את המדליות של פריטצ'רד לזכותה של הודו וכיום גם הוועד האולימפי הבינלאומי רושם אותן לזכותה של הודו.
לאורך השנים צברו הספורטאים ההודים 35 מדליות, בהן 10 מדליות זהב. גאוות המשלחת ההודית לאורך השנים היא נבחרת ההוקי שדה, הספורט הלאומי בהודו. הנבחרת זכתה שש פעמים ברציפות במדליית הזהב בתחרויות האולימפיות בין 1928 ל-1956. באולימפיאדת רומא (1960) נקטע הרצף עם הפסד בגמר ליריבה המושבעת פקיסטן. הנבחרת זכתה בעוד שתי מדליות זהב, בטוקיו ובמוסקבה, אך הדומיננטיות שלה נעלמה בעשורים האחרונים, ומאז 1980 ועד אולימפיאדת טוקיו בה זכתה במדליית ארד, לא זכתה באף מדליה. בסך הכל, עומדים הישגי נבחרת ההוקי שדה ההודית על 12 מדליות, מהן 8 מדליות זהב, יותר מכל מדינה אחרת.
במשחקי החורף השתתפה הודו לראשונה באינסברוק (1964). היא מעולם לא שלחה יותר מארבעה ספורטאים ולא הגיעה להישגים משמעותיים. השתתפותה באולימפיאדת סוצ'י (2014) הוטלה בספק, לאחר שהוועד האולימפי הבינלאומי השעה אותה בשל מעורבות פוליטית בוועד האולימפי שלה. בתחילה, נקבע כי שלושת הספורטאים ההודים שנסעו לסוצ'י יתחרו כמשתתפים עצמאיים, אך יומיים לאחר תחילת המשחקים בחר הוועד האולימפי ההודי יושב ראש חדש, דבר שאפשר את המשך השתתפותם של הספורטאים ההודי במשחקים תחת הדגל ההודי.
היסטוריה
באולימפיאדת אמסטרדם (1928) זכתה נבחרת ההוקי שדה במדליה האולימפית הראשונה של הודו. הנבחרת גברה 0-3 על הולנד במשחק הגמר, וזכתה במדליית הזהב. באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) השתתפו רק שלוש נבחרות הוקי שדה. הנבחרת ההודית הביסה את נבחרת יפן 1-11 ואת נבחרת ארצות הברית 1-24, ושמרה על תוארה. באולימפיאדת ברלין (1936) זכתה הודו בתואר האולימפי בפעם השלישית ברציפות, לאחר שהביסה את נבחרת גרמניה במשחק הגמר בתוצאה 1-8.
באולימפיאדת מוסקבה (1980) השיבה לעצמה נבחרת הודו את התואר האולימפי, אחרי 16 שנה. זכייתה זו, השמינית במספר, הגיעה אחרי ניצחון 3-4 על נבחרת ספרד, והיה אקורד הסיום של הנבחרת בצמרת האולימפית. נבחרת הנשים השתתפה אף היא במשחקים אלה, ודורגה במקום הרביעי. באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) סיימה הנבחרת במקום החמישי, באולימפיאדת סיאול (1988) במקום השישי, ובאולימפיאדת ברצלונה (1992) במקום השביעי.
לאחר שלוש אולימפיאדות רצופות ללא מדליה, זכה הטניסאי לאנדר פאס במדליית הארד באולימפיאדת אטלנטה (1996). פאס הפסיד בחצי הגמר לאמריקני אנדרה אגאסי, וגבר על הברזילאי פרננדו מליגני במשחק על המקום השלישי. נבחרת ההוקי שדה דורגה באותם משחקים במקום השמיני, הנמוך אי פעם. באולימפיאדת סידני (2000) זכתה מרימת המשקולות קרנאם מאלסוורי במדליית ארד, והייתה לאישה ההודית הראשונה שזוכה במדליה אולימפית. נבחרת ההוקי שדה סיימה במשחקים אלה במקום השביעי. באולימפיאדת אתונה (2004) זכה הקלע ראג'יאוורדאן סינג ראתורה במדליית כסף בדאבל טראפ. נבחרת ההוקי שדה סיימה במקום השביעי, ומספר ספורטאים אחרים רשמו הישגים נאים: הטניסאים לאנדר פאס ומאהש בופאטי סיימו במקום הרביעי, לאחר שהפסידו בחצי הגמר לגרמנים ניקולאס קיפר וריינר שיטלר, ובמשחק על מדליית הארד הפסידו לקרואטים מריו אנצ'יץ' ואיוואן ליוביצ'יץ'; מרימת המשקולות קונג'ראני דווי דורגה רביעית; האתלטית אנג'ו בובי ג'ורג' דורגה חמישית בקפיצה לרוחק; נבחרת השליחות בריצת 400X4 מטר סיימה במקום השביעי; הקלע אבהינאב בינדרה דורג שביעי בירי ברובה אוויר, וסומה שירור דורגה שמינית במקצה הנשים; נבחרת הקשתיות הודחה ברבע הגמר.
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכה הקלע אבהינאב בינדרה במדליית הזהב הראשונה לזכותה של הודו מזה 28 שנים, והראשונה שהושגה בידי ספורטאי יחיד, בירי ברובה אוויר. שני ספורטאים הודים נוספים זכו במדליות ארד במשחקים אלה, המתאגרף ויג'נדר סינג והמתאבק סושיל קומאר. ספורטאים בולטים נוספים כללו את שחקנית הבדמינטון סאינה נהוואל והמתאגרפים ג'יטנדר קומאר ואיחל קומאר, שהודחו כולם ברבע הגמר. צמד הטניסאים פאס ובופאטי נעצר אף הוא ברבע הגמר, על ידי הצמד שווייצרי רוג'ר פדרר וסטאן ואוורינקה. נבחרת ההוקי שדה, לראשונה בתולדותיה, כלל לא השתתפה במשחקים.
אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) הייתה מאכזבת מבחינת המשלחת ההודית שהייתה הגדולה בתולדותיה וכללה 118 ספורטאים ומספר שיא של 54 נשים. המשלחת השיגה שתי מדליות בלבד, מדליית כסף בה זכתה שחקנית הבדמינטון פי.וי. סינדו, ומדליית ארד בה זכתה סקסי מאליק בהיאבקות חופשית. הישגים בולטים נוספים היו של צמד הטניסאים סניה מירזה ורואן בופנה שסיימו במקום הרביעי בטורניר הזוגות מעורבים, הקלע אבינהאב בינדרה שסיים רביעי בקליעה ברובה אוויר, המתעמלת דיפה קראמר שהייתה להודית הראשונה שעולה לגמר בתרגיל התעמלות מכשירים וסיימה רביעית בתרגיל הקפיצות והאתלטית לאליטה באבר שסיימה עשירית בגמר ריצת 3000 מטר מכשולים וקבעה שיא לאומי חדש. לעומתם נבחרת ההוקי שדה גברים הודחה ברבע הגמר ונבחרת הנשים לא עברה את השלב המוקדם.
באולימפיאדת טוקיו (2020) זכה ניראז' צ'ופרה במדליית זהב בהטלת כידון בתוצאה של 87.58 מטר והיה בכך לאלוף האולימפי הראשון באתלטיקה עבור הודו כמו גם זוכה מדליה אולימפית בכלל באתלטיקה עבור המדינה. במדליות כסף זכו המרימת המשקולות סאיקום מיראבאי צ'אנו והמתאבק ראבי קומאר דהייה. במדליות ארד זכו נבחרת ההוקי שדה, שחקנית הבדמינטון פי.וי. סינדו, המתאגרפת לובלינה בורגוהאין והמתאבק בג'ראנג פוניה. נבחרת הנשים בהוקי שדה סיימה רביעית.
לפי אולימפיאדה
באולימפיאדות הקיץ:
לפי ענף
בענפי הקיץ:
ג'ון דרו
ג'ון אדוארד דרו (באנגלית: John Edward Drew; 30 בספטמבר 1954 – 10 באפריל 2022) היה כדורסלן אמריקאי, ששיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1974–1984. בשנת 1984 הושעה מה-NBA בגין התמכרות מתמשכת לשימוש בקוקאין, ולא חזר לשחק בליגה. השתתף פעמיים במשחק האולסטאר של ה-NBA, וממוצעיו הכוללים היו 20.7 נקודות, 6.9 ריבאונדים ו-1.7 אסיסטים למשחק.
נעורים ומכללות
דרו נולד בעיירה ורידנברג שבאלבמה, ולמד בביאטריס הסמוכה. בשנת 1972 החל ללמוד באוניברסיטת גרדנר-וב הפרטית שבקרוליינה הצפונית, בה למד בעבר השחקן ארטיס גילמור.
אטלנטה הוקס
דרו נבחר בבחירה ה-25 של דראפט ה-NBA לשנת 1974 על ידי קבוצת אטלנטה הוקס, בה שיחק בשמונה עונותיו הראשונות בליגה. כבר בעונת הרוקי שלו הציג יכולת גבוהה עם ממוצעים של 18.5 נקודות ו-10.7 ריבאונדים למשחק, ואף הוביל את כל שחקני הליגה עם ממוצע של 4.6 ריבאונדים התקפיים למשחק. בעונתו השנייה ב-NBA כבר הפך לקלע המוביל של ההוקס, בפעם הראשונה מתוך 6 עונות רצופות, כשקלע 21.6 נקודות למשחק ונבחר להשתתף במשחק האולסטאר. בעונות ו-, במהלכה השתתף בשנית במשחק האולסטאר, הוביל את ההוקס לשלב חצי גמר המזרח, לצד דן ראונדפילד ואדי ג'ונסון.
יוטה ג'אז
לקראת עונת נשלח בטרייד ליוטה ג'אז, בתמורה לזכויות הדראפט על דומיניק וילקינס. ביוטה חבר לכוכבי הקבוצה אדריאן דאנטלי ודארל גריפית', ועזר לקבוצה בעונת לעלות לפלייאוף ה-NBA לראשונה בתולדותיה, ואף להעפיל לסיבוב השני. באותה עונה קלע 17.7 נקודות למשחק כשחקן ספסל, וסיים במקום השני בהצבעות לתואר השחקן השישי של העונה (אחרי קווין מקהייל).
התמכרות לסמים
באמצע עונת 1982/1983 נעדר מ-38 משחקים בזמן שעבר תהליך גמילה משימוש בסם הקוקאין, ובמהלך עונת, לאחר שנמצא משתמש שוב בסם, נופה מסגל הג'אז. לאחר השחרור הודיע קומישינר ה-NBA דאז, דייוויד סטרן, על השעייתו של דרו מהליגה לפחות עד עונת. בשנים 1985–1986 שיחק בקבוצת "ויומינג ויילדקטרס" מליגת ה-CBA, אך בדצמבר 1986 נעצר באטלנטה בגין רכישה, מכירה והחזקה של קוקאין, ובכך הסתיימה קריירת המשחק שלו.
מותו
נפטר ביוסטון, טקסס ב-10 באפריל 2022 כתוצאה מגידול בעצמות.
טל רמון
טל רמון (נולד ב-7 באפריל 1990) הוא מוזיקאי וזמר-יוצר ישראלי.
ביוגרפיה
רמון נולד בבסיס תל נוף להוריו אילן רמון ורונה רמון.
ילדותו המוקדמת עברה עליו בבסיסי חיל האוויר תל נוף, רמת דוד וחצור.
בשנת 1998 נסע עם משפחתו לשליחות ביוסטון, טקסס עקב היבחרות אביו, אלוף-משנה אילן רמון, להיות האסטרונאוט הישראלי הראשון שיטוס לחלל. חמש שנים לאחר מכן, בשנת 2003 נספה אביו באסון מעבורת החלל קולומביה.
במהלך התקופה בה התגוררו בארצות הברית נחשף טל למוזיקה, והחל לנגן וליצור מוזיקה באופן קבוע: "(...) הייתי מנגן על כל דבר שמצאתי. הפסנתר נשאר בארץ, אז נעתי בין קלידים לגיטרה".
בקיץ 2004 חזר רמון עם משפחתו לישראל, והם התגוררו ברמת חן (רמת גן). רמון למד בבית הספר התיכון בליך.
ב-13 בספטמבר 2009 איבד טל את אחיו, אסף, במהלך אימון מבצעי בהטיסו מטוס F16 באזור דרום הר חברון. אסף היה בן עשרים ואחת בנופלו. הוא הובא למנוחות בבית העלמין בנהלל, ונטמן סמוך לקבר אביו אילן. טל היה במהלך שירותו הצבאי כשנודע לו שאחיו אסף שהיה מבוגר ממנו בשנתיים, נהרג. לצד העיסוק של טל במוזיקה, גם אחיו אסף ניגן בגיטרה: "באותו יום של הלוויה של אסף הרגשתי שכל הגוף שלי נקרע, כל הוורידים שלי מתפוצצים (...) הוא תמך בי ברמה שאי אפשר להסביר. חלקנו את האהבה למוזיקה וניגנו יחד. הוא היה חבר טוב מעבר לזה שהוא היה אח. סיום קורס טיס היה אחד הרגעים הכי מאושרים שלנו בתור משפחה. היינו כל כך גאים בו".
במהלך השבעה של אחיו אסף, כתב טל את הגרסה הראשונה לשיר בשם "החתול השחור", ושיר נוסף בשם "מכתב פרידה" מהאלבום "דמות". שניהם עוסקים בכאב האובדן ובגעגוע.
אחרי שחרורו מצה"ל, החל רמון לנדוד בין תחנות ורגעים שעיצבו את יצירתו המוזיקלית: הוא חזר להתגורר בטקסס ועבד במחנה קיץ במסגרת הסוכנות היהודית, טייל בהודו ועוד.
ב-17 בדצמבר 2018 איבד רמון את אימו, רונה רמון, שנפטרה בגיל 54 לאחר מאבק במחלת הסרטן. בשנים שחלפו מאז מות אילן ואסף הקדישה רונה את חייה להנצחתם, בפעילות חינוכית במסגרת קרן רמון ומיזמים נוספים. על החיים לצדה בשנים האחרונות סיפר טל: "אמא שלי הייתה מאוד אופטימית, היא הייתה בן אדם מאוד שמח. היא הייתה אחראית על הטוב שהרגשנו (...) המחלה התפתחה מאוד מהר, ואנחנו פשוט רצנו אחרי זה. אמא הייתה גיבורה. היא לא הייתה אוהבת שאני אומר שהיא גיבורה, אבל היא הייתה כל כך חזקה. היא לא הראתה שום סימן שזה משפיע עליה. היא רצתה להמשיך לחיות ולהיות איתנו".
ב 2019 נסע טל לטיול בנפאל יחד עם אחיו, שם עשו את המסלול אותו עשה אביהם אילן בשנות העשרים לחייו.
בשנת 2020 השתתף רמון בעונה השלישית של תוכנית המציאות נינג'ה ישראל במקצה ה-VIP, סיים במקום ה-13 ולא עלה לחצי הגמר.
קריירה
רמון עוסק במוזיקה מילדות, החל מגיל 12 בערך, ומצהיר שהמוזיקה עבורו היא מפלט: (...)"אני כותב את השירים שלי כמו יומן (...) הם ממש מלווים את החיים שלי ורגעים שאני חי אותם. הרגעים הכי אישיים שלי, הגעגוע, האובדן, האהבה, השמחה והאושר".
רמון למד מוזיקה בבית הספר רימון והיה בקשר עם מוזיקאים שתמכו בו, בין היתר אבנר חודורוב, קלידן וסקסופוניסט (לשעבר להקת משינה) וחבר המשפחה. חודורוב גם ליווה אותו בהופעות חיות.
לאחר סיום השירות הצבאי טייל בהודו. חוויית הטיול חיזקה אצלו את ההבנה לעסוק במוזיקה כמקצוע מאחר שזו האהבה שלו. שם כתב את השיר "קירינגנה" בכפר באזור עמק פרוואטי. השיר יצא עם קליפ שערך רמון וכלל צילומים מקוריים שצילם במהלך הטיול.
בשנת 2016 הוציא רמון את אלבום הבכורה שלו בשם "דמות", בהפקת אורי וינוקור. הסינגל הראשון מתוכו היה "המראה נחיתה". הפסנתר של אביו אילן רמון היה שותפו הצמוד של טל ביצירת האלבום "דמות". חלק ניכר מהמימון לאלבום הושג דרך מימון המונים. למעלה מ־300 איש תמכו בהשלמת הפרויקט, כולל אנשי מקצוע שלא פגשו את רמון מעולם, בהם גם דני בסן, יואב קוטנר, ועוד. על פי וינוקור, מפיק האלבום, מדובר באלבום שעומד בזכות עצמו ולמרות ההתייחסות שיש באלבום לאובדן ולכאב יש בו גם הרבה סיפורים על החיים ובסופו של דבר האלבום מעניק חוויה עצמאית, שתיגע גם במי שלא הכיר את הנסיבות מאחוריו. האלבום זכה לשבחי הביקורת, בין היתר נאמר עליו כי באלבום זה רמון מציג רגישות ומיומנות גבוהה בצלילות מוזיקלית ותזמור מיוחד. הטקסטים הממלאים את האלבום נשענים על נופים ומשאלות לב יומיומיות, ונעזרים במלודיה כדי לדלג מעל כתיבה פשטנית לפרקים, לעומת הדרמטיות המוזיקלית הבולטת. התזמור וההפקה משאירים מקום לתזוזות בין הצלילים.
בשנת 2017, רמון שיתף פעולה מוזיקלי עם מגזין פורבס והשתתפות באירוע המרכזי של המגזין בארץ.
חיים אישיים
בנובמבר 2019 רמון יצא מהארון כשסיפר שהוא נמשך גם לגברים ושהוא היה בזוגיות עם הזמר חן אהרוני.
רמון מתגורר בתל אביב עם האחים יפתח ונועה, ויחד איתם לוקח חלק פעיל בקרן רמון במיזמים חינוכיים שונים.
מוריה אור
מוריה אור (נולדה ב-1989) היא זמרת-יוצרת ישראלית.
קורות חייה
מוריה אור מיטווך נולדה וגדלה ברמת גן. למדה בבית ספר היסודי חשמונאים ובבית הספר התיכון אהל שם. בצבא שירתה כמש"קית בקרה ומעקב בחיל החינוך. היא הרצתה בבתי ספר על הגיוס לצבא.
מוריה אור התחילה לנגן על פסנתר בגיל 3 וחצי, הלחנה התחילה ללמוד בגיל חמש. אחרי לימודים קבוצתיים באותה השנה עברה למורה פרטית, אחריה לעוד מורה פרטית כעבור שנה (אלה בלומין). לאורך כל השנים כתבה והלחינה. היא לומדת פיתוח קול בשיטת sls.
סיפור לא סגור
אלבומה הראשון, "סיפור לא סגור", בהפקתם של לואי להב ושלומי קינן, יצא ב-18 ביולי 2012 אחרי שלוש שנות עבודה.
ב-2013 מוריה אור משתתפת בהרכב MARBL לצד המפיק יונתן מימון.
היא בעלת סטודיו לפיתוח קול ומלמדת.
Half-Life
Half-Life (בתרגום חופשי לעברית: "זמן מחצית החיים") הוא הראשון בסדרת משחקי המחשב Half-Life השייכת לז'אנר משחקי הפעולה מגוף ראשון שפותחו על ידי חברת Valve, אשר נחשבת לאחת מסדרות משחקי הפעולה המצליחות והמוכרות ביותר אי פעם.
המשחק כלל תנועות פה בזמן הדיבור, בינה מלאכותית מתקדמת יחסית למשחקים אחרים בתקופתו ועיצוב שלבים מקורי וחדשני. המשחק הוצג בתערוכת E3 במסדרון צדדי, ותוך זמן קצר הפך למשחק השנה ונחשב לאחד המשחקים הטובים ביותר עד היום. המנוע הגרפי של המשחק, המבוסס על מנוע המשחק Quake, היה בסיס טוב לתוספים (מודים) רבים שהמפורסם שבהם הוא Counter Strike. למשחק יצאו מספר חבילות הרחבה (Blue Shift, Opposing Force).
משחקיות
במהלך המשחק השחקן נדרש להשתתף בקרבות ולפתור חידות שונות. בניגוד לרוב משחקי הפעולה, המשתמשים בסרטוני מעבר, "האף-לייף" משתמש בסצינות מתוסרטות מראש המתרחשות תוך כדי משחק. למשחק כמעט ואין קטעי מעבר והשחקן כמעט ולא מאבד את שליטתו בגורדון לטובת קטע מעבר כלשהו.
בניגוד למשחקים קודמים מאותו הז'אנר, המשחק אינו מחולק ל"שלבים" קלאסיים אלא לפרקים (Chapters) ובתוכם שלבים קטנים יותר שנטענים כאשר השחקן מגיע לאזור מסוים באמצע המפה וניתן לעבור ביניהם.
המשחק מכיל מספר חידות שהשחקן חייב לפתור, כגון ניווט במבוך של מסועים, או שימוש בתיבות סמוכות וחפצים שניתן להזיז אותם כדי לבנות גרם מדרגות קטן לאזור הבא. חידות מסוימות כרוכות בשימוש בסביבה כדי להרוג את האויב, כמו להפעיל שסתום שחרר קיטור רותח על אויביו. ישנם כמה "בוסים" במובן המקובל של המונח, שבו השחקן מביס יצור חזק ואימתני בעימות ישיר. יצורים ספציפיים כאלו לעיתים עומדים במרכז עלילתו של פרק מסוים, והשחקן צפוי, בדרך כלל להשתמש באמצעים שונים ויותר מתוחכמים על מנת לחסל אותם, לדוגמה הפעלת להביורי ענק או הפעלת מקור חשמל ומשיכת היצור לתוכו, ולא רק באמצעות כוח אש. לקראת סוף המשחק, מקבל השחקן אפשרות להגדיל באופן משמעותי את המרחק אליו הוא יכול לקפוץ, וכתוצאה מכך המשחק עושה שימוש באלמנטים של משחקי פלטפורמה.
לאורך המשחק השחקן לרוב ילחם לבדו, אך לעיתים הוא גם יזכה לסיוע זמני בדמותם של מאבטחים ומדענים ששרדו; מאבטחים יסייעו לשחקן בעימות חמוש, בזמן שמדענים (אך גם מאבטחים) יעזרו לגורדון בלעבור לשלב חדש או ישפכו אור על מידע חדש שקשור למאורעות המשחק. בנוסף לכך קבלת עזרתם הכרחית לצורך פתיחת דלתות נעולות על ידי קודים או אזורים שהגישה אליהם היא למדענים מורשים בלבד.
ככל משחק יריות, האף-לייף מציג שורה רחבה של כלי נשק שונים, חלקם מבוססים על כלי נשק שקיימים במציאות כמו אקדח גלוק, אקדח תופי של קולט, תת-מקלע MP5 או רובה ציד SPAS-12, וחלקם כלי נשק עתידניים שפותחו במעבדות בלאק מסה (למשל רובה גאוס ורובה זרם חשמלי) או כלי נשק חייזריים שמקורם מיצורים מעולם זן. הנשק הראשון שהשחקן מקבל והעיקרי במשחק הוא Crowbar - מעין לום שגורדון מקבל בחלק מוקדם של המשחק, נשק שהפך עד מהרה לסמל של סדרת המשחקים כולה.
עלילה
עלילת המשחק מתרחשת במעבדות "בלאק מסה", הנמצאות בניו מקסיקו שבארצות הברית, ומוצגת לנו דרך עיניו של דוקטור גורדון פרימן, פיזיקאי בן 27 מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס שנקרא למעבדות "בלאק מסה" כדי להשתתף בניסוי מיוחד. גורדון, שמגיע לניסוי באיחור, נשלח ללבוש את חליפת ה-HEV (ראשי תיבות של Hazardous Environment Suit) האישית שלו ולרדת אל אולם הניסויים של מתברר כי הניסוי עוסק בבדיקת יהלומים מעולם החייזרים "זן" (Xen) בספקטרומטר אנטי-מאסות, אך הניסוי משתבש ויוצר תגובה פיזיקלית הגורמת ליצירת פורטלים במרחב בין כדור הארץ לעולם החייזרים. למספר רגעים, פרימן עובר למימד הזן ורואה מספר צורות חיים חוצניות לפני שהוא מתמוטט ומתעלף.
לאחר שפרימן מתעורר הוא רואה כי כל המעבדה הרוסה לגמרי ושבנוסף לכך, חייזרים מאותו עולם "זן" פלשו למעבדות בלאק מֵסַה וזורעים בה הרס וחורבן. מהמדענים ששרדו את האסון הוא מגלה כי הקשר אל העולם החיצון נותק לגמרי ולכן גורדון נשלח על ידיהם אל פני השטח להזעיק עזרה, אך בדרך רצופת הסכנות והמכשולים הוא נתקל בצבא ארצות הברית אשר במקום לעזור שולח חיילי קומנדו "להעלים" את כל הראיות הקשורות לתקרית, כולל כל האנשים שהיו עדים לה והצליחו לשרוד.
פרימן נלחם בחיילי הקומנדו ובחייזרים כדי להגיע אל מחוץ למתחם המעבדות שם הוא מגלה כי מדענים ממחלקת ה "למדא" (אות יוונית המסמלת את קבוע הדעיכה) מצאו דרך כלשהי להפסיק את הקשר בין עולם "זן" לבין כדור הארץ ולעצור את הפלישה. גורדון מנסה להגיע לקצה השני של המבנה על מנת לסייע להם, בזמן שהוא מנצל מערכות שונות של המעבדות על מנת להביס יצורים אימתניים ולעבור מכשולים שונים בדרכו, תוך כדי כך הוא מגלה שנשלחו במיוחד בשבילו מתנקשים בחליפות שחורות שמצטיינים בזריזותם ותוך כדי המאבק בהם חיילי הקומנדו מצליחים לתפוס אותו, לנטרל אותו ולהשליך את גופתו למדחס אשפה. גורדון מאבד את הכרתו, מתעורר בדיוק כשמדחס האשפה מתחיל לפעול ומצליח להימלט לחלק ישן יותר של המעבדות.
כשגורדון חוזר אל פני השטח הוא מגלה כי החייזרים וכוחות הצבא נלחמים בלי הפסקה וגורדון מחליט לנצל זאת כדי להגיע למתחם "למדא". החייזרים גוברים על כוחות הצבא והצבא מחליט ליסוג תוך כדי הפגזה של כל מתחם המעבדות על מנת להשמיד אותו. למרות זאת גורדון מצליח להגיע אל מתחם "למדא" שם המדענים פיתחו את טכנולוגיית השיגור שגרמה לפלישת החייזרים מלכתחילה. אחרי פגישה עם אחרוני המדענים באזור, לגורדון מתגלה הסיבה מדוע לא ניתן לסגור את הקרע הבין-ממדי: ישות חזקה ומסתורית מעולם "זן" משאירה את הפורטל המרכזי פתוח. משום כך, גורדון חייב לחסל את הישות הזו על מנת לעצור את הפלישה, לכן המדענים פותחים שער פורטל חדש המאפשר לגורדון להיכנס אל עולם ה"זן".
גורדון מצליח להיכנס אל עולם הזן ופוגש שם באותם היצורים שפגש בבלאק מסה ואף יצורים חזקים ואימתניים מהם. הוא מגלה בנוסף לכך כי הוא לא האדם היחיד שהצליח להיכנס לשם - גופות רבות של מדענים כמותו בחליפות HEV פזורות ברחבי העולם. לאחר שהוא מצליח לחדור למתקן צבאי סודי של החייזרים ממנו מייצרים חייזרים לוחמים חדשים, הוא מועבר משם למערה שם הוא נלחם נגד ניהילנט' ('Nihilanth), שליט עולם ה"זן" - ישות תבונית למדי עליה המדענים מבלאק מסה דיברו מקודם. לאחר קרב ארוך וממושך שבסופו הוא משמיד את ניהילנט' גורדון מאבד את הכרתו.
לאחר שגורדון מתעורר, הוא מוצא את עצמו ללא כלי הנשק שלו במימד אחר פוגש את הג'י-מאן - אדם מסתורי שבקושי נראה במשחק - מדבר אל גורדון ונותן לו 2 אפשרויות: לעבוד בשבילו ולהבטיח לעצמו חיים טובים יותר, או לא לעבוד בשבילו - ולהיכנס לקרב נגד מפלצות שלא יהיה לו סיכוי לנצח. אם גורדון מסכים, הג'י מאן מכניס אותו לקיפאון של 20 שנה (שבסופם מתחילה עלילת המשחק השני).
דוקטור גורדון פרימן
פרימן הוא גיבור המשחק (אך לא כל חבילות ההרחבה), והעלילה בהם תמיד מוצגת אך ורק דרך עיניו. פרימן הוא בעל תואר דוקטור בפיזיקה תאורטית מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, בן 27 בעת התרחשות עלילת המשחק. מלבד פרטים אלה, מעט מאוד ידוע על חייו של גורדון, מאחר שהוא אינו מדבר כלל במהלך המשחק, והדמויות כמעט ולא מתייחסות אל חייו האישיים.
דוקטור אילי ואנס
הוא מופיע גם במשחק הראשון במספר סצנות קצרות. דוקטור ואנס עבד עם גורדון פרימן במעבדות בלאק מֵסַה.
בארני קלהון
שימש שומר במעבדות בלאק מסה, ונמלט לאחר האסון ב"בלאק מסה". בארני הוא גיבור חבילת ההרחבה Blue Shift.
דוקטור אייזק קליינר
אייזק קליינר הוא פיזיקאי שעבד עם גורדון פרימן במעבדות בלאק מֵסַה.
פיתוח
Half-Life היה הפרויקט הראשון של המפתחת Valve, אשר הוקמה בשנת 1996 על ידי שני פורשים מחברת מיקרוסופט - מייק הרינגטון וגייב ניוול.
השניים החליטו ליצור משחק יריות בגוף ראשון בהתבסס על מנוע המשחק Quake של חברת איד, אך לבסוף שכתבה החברה את המנוע תוך הוספת אפיונים חדשים כגון אנימציית שלד (Skeletal Animation) ותמיכה ב-Direct3D. כ-70% משורות הקוד של המנוע המקורי שוכתבו כדי ליצור את מנוע המשחק של Half-Life, שנקרא GoldSrc.
Valve התקשתה למצוא מפיצה שתתמוך במשחק בטענה שהפרויקט שאפתני מדי עבור חברה קטנה וצעירה. למרות זאת, מפיצת המשחקים Sierra התעניינה בהפצת משחק יריות בגוף ראשון הפועל על מנוע Quake, וזו החתימה את Valve הצעירה על חוזה הפצה.
אחד ממעצבי המשחק טען שמשחק היריות DOOM השפיע רבות על מרבית אנשי הצוות שעבדו על Half-Life. למעשה, ניואל טען כי אחת המטרות בפיתוחו של Half-Life הייתה לפתח את בניית העולם והמרחב במשחקי מחשב, יותר מאשר שעשו זאת משחקים כגון DOOM ו-Quake.
ההשראה לעולם המשחק הגיעה ממשחקי המחשב DOOM, Quake ו-Resident Evil, מהנובלה "הערפל" מאת סטיבן קינג (שבהשראתו אף נקרא שם הקוד המקורי של המשחק, Quiver), ומכמה פרקים מתוך הסדרה The Outer Limits משנת 1963. העלילה פותחה ברובה על ידי התסריטאי של חברת Valve מארק ליידלו.
המשחק הוצג בתערוכת E3 של שנת 1997 במסדרון צדדי, אך במהירות הפך להצלחה, בדגש על מערכות האנימציה והבינה המלאכותית שהוצגו בתערוכה.
תאריך ההשקה המקורי של Half-Life היה לקראת סוף 1997 במטרה להתחרות ב-Quake 2, אך ההשקה נדחתה לבקשת Valve על מנת לשייף ולשפר את המשחק. בתערוכת E3 של שנת 1998 המשחק זכה להתעניינות ציבורית רחבה יותר לאחר שהוכרז "המשחק הטוב ביותר למחשב האישי" ו"משחק הפעולה הטוב ביותר" בכנס. עם זאת, תאריך ההשקה של המשחק נדחה שוב ושוב מספר פעמים עד שיצא לשוק בנובמבר 1998.
שמות של אלמנטים רבים במשחק לקוחים מעולם המדעים המדויקים:
פסקול
פסקול המשחק הולחן על ידי קלי ביילי וכולל 27 רצועות באורך כולל של 36 דקות ו-24 שניות. הפסקול הגיע כלול בדיסק המשחק. ב-24 בספטמבר 2014 הפסקול יצא לאור באופן דיגיטלי בסטים ובעלי עותק של המשחק יכולים להוריד את הפסקול בחינם.