cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
דיונון אוסטרלי
זהו דיונון כבד מאוד. הוא שוקל 10.5 ק"ג ואורך גופו עד 50 ס"מ. הדיונונים בעלי עיניים גדולות, 8 זרועות גדולות ו-2 מהם הם זרועות ציד היכולות לנוע קדימה במהירות וסביב גופו מעוטרת גלימה המחליפה צבעים בסגנונות ראוותניים. הדיונון יכול לנפח את ממדי גופו או להסתוות הן בין האלמוגים והאצות והן בצבע החול.
הם ניזונים מיצורים קטנים החיים סביבם במים. המזון המועדף עליהם הוא סרטנים קצרי בטן וגם על דגים. הטרף נתפס על ידי 8 הזרועות ומועבר למקור הקרני שבתחתית הגוף. הם עצמם נטרפים על ידי דולפינן אנקולי, כרישים, דוב ים ניו זילנדי, דיונונים גדולים ומדגי קולייס ודקר.
הדיונונים מתרבים באזורים של עשבי ים בעומק 100 מ'. כל זכר מחפש לעצמו כמה נקבות בעונת הרבייה ומתחרה בזכרים יריבים. במצב שהיריבים שווים הם יקראו תיגר אחד על השני וינסו לתפוס בזרועותיהם אחד את גלימת השני ולקרוע אותה עד שאחד הצדדים מפסיד. ואולם כמה דיונונים פיתחו שיטה להערים על זכרים גדולים יותר: חלק מתגנבים במהירות לנקבות ומזדווגים לפני שהדיונון הגדול יבחין, אחרים מתחקים לנקבות וכך מערימים על הזכר הגדול ומצליחים לחמוק תחתיו כמו שאר הנקבות ולהזדווג עם חלק מהם. הדיונונים מטילים ביצים על תקרת אבנים.
היסטוריה של החלוקה המנהלית של רוסיה
המבנה המנהלי-טריטוריאלי המודרני של רוסיה הוא מערכת של ארגון טריטוריאלי שהיא תוצר של התפתחות ורפורמות שנמשכו מאות שנים.
היסטוריה מוקדמת
עם התקדמות המונגולים והקמת אורדת הזהב בשנת 1240, חלקים רבים מרוס היו נתונים לניהול ישיר של סראי (ערי מדינה), בעוד שאחרים הפכו לתלותים בשלטון המרכזי. שלוש הנסיכויות המרכזיות שהוזכרו קודם הוקמו כממשיכי דרכה של קייב. אולם מרבית ממלכת גליציה – וולין הפכה לחלק מהדוכסות הגדולה של ליטא ובהמשך נכנסה בהדרגה לניהול ישיר של הכתר הפולני. הרפובליקה של נובגורוד סופחה לתוך הדוכסות הגדולה של מוסקבה בעוד הדוכסויות הגדולות של ליטא ומוסקבה חילקו למעשה את השטחים הקודמים של קייב ביניהן ושתיהן נאבקו להשיג את השליטה על מושב המטרופוליט של קייב.
מהמאה ה-13, הנסיכויות הרוסיות השתמשו בחלוקה מנהלית של מחוזותיהן לתוך מה שנקרא "אוייזד", כאשר כל אוייזד כזה מחולק לכמה "וולוסטים", באזורים מסוימים נעשה שימוש בחלוקה ל"פיאטינים". הוויוודים היו הפקידים שמונו לנהל את האוייזדים ולהגן עליהם.
במאה ה-15 הוכרה הדוכסות הגדולה של מוסקבה כיורשת ישירה של דוכסות ולדימיר. זו שילבה בהדרגה את כל הדוכסויות הקטנות הסמוכות כמו נסיכות ירוסלב, נסיכות רוסטוב וכבשה בהצלחה את נסיכות ניז'ני נובגורוד-סוזדל, נסיכות טבר וכן את רפובליקת נובגורוד. לקראת סוף המאה ה-15 אורדת הזהב התפרקה לכמה חאנות קטנים יותר ודוכסות מוסקבה הפכה לראשונה למדינה ריבונית.
בתחילת המאה ה-16 הצליחה הדוכסות הגדולה של מוסקבה לספח את רפובליקת פסקוב ולכבוש את הדוכסות הגדולה של ריאזאן, כמו גם מספר שטחים שהשתייכו לדוכסות הגדולה של ליטא כמו נסיכות אוקה העליונה וסלובודה אוקראינה. ובכך הרחיבה את שטחה הרחק דרומה. בשנת 1708 נסיכות אוקה וסלובודה אוקראינה שולבו בפלך קייב. במחצית השנייה של המאה ה-16, מוסקבה הצליחה לכבוש מספר דוכסויות וחאנות ממערב-סיביר והוולגה כמו חאנות קאזאן, חאנות סיביר, חאנות אסטרחן, אורדת נוגאי הגדולה ורבים אחרים. אולם חלק מהשטחים הטריטוריאליים אבדו בזמן תקופת הצרות. זמן קצר לאחר תקופת הצרות (חוזה פוליאנובקה) הצליחה מוסקבה לקבל לידיה את דוכסות סמולנסק ומאוחר יותר לספח את שטחה של אוקראינה של הגדה השמאלית (שביתת אנדרוסובו).
לפני המאה ה-18 חולקה רוסיה הצארית למערכת של יחידות טריטוריאליות הנקראות "רזריאדים" (פשוטו כמשמעו סדר היחידות) כחלק מהרפורמה הצבאית בשנת 1680 שחילקה את הנסיכות ל"רזריאדים:
במהלך שנות 1680 רוסיה התרחבה משמעותית לעבר הבאיקל לאחר חתימת חוזה נרצ'ינסק עם סין (שושלת צ'ינג). בשלב זה (בסוף המאה ה-17), הושב שטח נרחב מיניסיי ועד ים אוקוצק. גילוי מיצר ברינג בשנת 1728 קיבע את גבולותיה המזרחיים של רוסיה המודרנית. ההתקדמות מזרחה דרך סיביר הרחיבה את רזריאד טובול והפכה אותו לשטח רוסי שסופח בתחילה בשנת 1708 לפלך סיביר.
הרפורמות המינהליות של פיוטר הגדול
טכנית, הרפורמה הטריטוריאלית-מנהלית החלה ברוסיה הצארית לפני התקופה הקיסרית. ב-29 בדצמבר 1708, על מנת לשפר את יכולת הניהול של השטח העצום של המדינה, הצאר פיוטר הגדול הוציא אוקאז (צו) לחלוקת רוסיה לשמונה חטיבות מינהליות, שנקראו פלכים (גוברניות), שהחליפו את 166 האוייזדים והרזריאדים שהיו קיימים לפני הרפורמה:
ברפורמה של 1708 לא הוגדרו גבולות הפלכים ולא חלוקותיהן הפנימיות. הפלכים הוגדרו כמערכות הערים והמחוזות הסמוכות לאותן ערים. כמו כן המשיכו להשתמש בכמה סוגי חלוקות משנה ישנים יותר. בשנים 1710 - 1713 חולקו כל הפלכים ל"דולים" (доли), כל אחד מהם מנוהל על ידי "לנדארט" (ландрат). כל פלך נוהל על ידי מושל ממונה, שעמד גם בראש ועדת אדמות. מטרתם העיקרית של ה"דולים" הייתה פיסקלית, וכל אחד מהם היה אמור לכסות 5,536 בתים.
בשנת 1719 יזם פיוטר רפורמה מנהלית נוספת כדי לתקן את הליקויים במערכת המקורית, מכיוון שה"גורבניות" היו גדולות מדי ובלתי ניתנות לניהול. רפורמה זו ביטלה את שיטת האדמות הקודמת וחילקה את רוב הפלכים לפרובינציות (провинции), שחולקו בעצמן למחוזות ("דיסקריטים", дистрикты).
במהלך תקופה זו, שטחים הוסבו והועברו לעיתים קרובות בין הפלכים ונוצרו מחוזות חדשים שנועדו להתאים לגידול האוכלוסייה ולהתרחבות הטריטוריאלית.
הרפורמות שלאחר מכן
בשנת 1727, זמן קצר לאחר מות פיוטר הגדול, יקטרינה הראשונה יזמה רפורמה נוספת, שנועדה להחזיר רבים מההשינויים שהכניסה הרפורמה הקודמת. שיטת המחוזות בוטלה ושוחזרה מערכת ה"אוייזדים" הישנה. סך הכל 166 אוייזדים שוחזרו; יחד עם האויזדים שזה עתה נוצרו, הייתה האימפריה הרוסית מחולקת ל-250 יחידות חלוקה שונות.
הרפורמה גם טשטשה מחדש כמה שטחים. מחוז נארווה הועבר לסמכות פלך סנקט פטרסבורג ופלך רבל; סוליקמסק וויאטקה הועברו לסמכות פלך סיביר וקאזאן; ופרובינציות אוגליץ' וירוסלבל הועברו מאחריות פלך סנקט פטרבורג לפלך מוסקבה. בנוסף הוקמו הפרובינציות בלגורוד, סבסק ואוריול משטחי פלך קייב לאחריות פלך בלגורוד; ופרובינציות בלוזרסק, נובגורוד, פסקוב, טבר, וליקיה לוקי בפלך סנקט פטרבורג אורגנו מחדש כחלק מפלך נובגורוד.
בשנים הבאות חלו מעט שינויים. בשנת 1728 הועבר פרובינציית אופה מפלך קאזאן עברה לפלך סיביר, ובשנת 1737 נוצרה פרובינציית סימבירסק בתוך פלך קאזאן.
הרפורמות מנהליות של יקטרינה הגדולה
בשנת 1775, המערכת הקיימת של חלוקות מינהליות הוכיחה את עצמה כלא יעילה, דבר שהודגש עוד יותר במרד פוגצ'וב ויקטרינה הגדולה הוציאה מסמך המכונה הצו אודות הגורבניות (Учреждение о губерниях). החלק השני של אותו צו הוצא בשנת 1780, אולם עם זאת היו מעט מאוד שינויים משמעותיים ביחס לחלקו הראשון.
נערך ארגון רחב היקף של שטחים וניהול באימפריה הרוסית לאחר כיבוש אדמות נרחב מהאימפריה העות'מאנית והאיחוד הפולני-ליטאי בסוף המאה ה-18. במהלך הרפורמה שולבו יחד כמה פרובינציות קיימות (גוברניות) וכונו בשם נאסטניצ'סטבו שנכללו כחלק ממחוז גדול יותר, היוצאות מן הכלל היו מוסקבה וסנקט פטרבורג. בשנת 1796 שמם רשמי של כל שמות הפרובינציות והפלכים שונו שהפעילו מידה קטנה של אוטונומיה מכיוון שחוקים מסוימים היו שונים בין פלך לפלך.
הרפורמות במאה ה-19
לאחר ביטול הצמיתות בשנת 1861, הפכו הפלכים ליחידת שלטון עצמי מקומי של האיכרים. מספר "מירים" (קהילות) אוחדו לווסט אופייני, בו התקיימה אספה המורכבת מנציגים נבחרים. השלטון העצמי בוצע בידי סמכות הנציבות המשטרתית (סטנובוי) ובכוח הפיקוח הכללי שניתן ל"וועדות המחוז לענייני איכרים".
הרפורמות במאה ה-20
בשנות 1910 התקיימו 104 יחידות ונפות מנהליות באימפריה הרוסית:
רוסיה הסובייטית
בשנת הקמתה, רוסיה הסובייטית כללה 16 רפובליקות אוטונומיות, 5 מחוזות אוטונומיים, 10 אוקרוגים אוטונומיים, 6 חבלים מינהליים (קראי) ו-40 מחוזות (אולסט) <sup class="noprint Inline-Template" data-ve-ignore="true" style="white-space:nowrap;">[ <span title="The time period mentioned near this tag is ambiguous. (May 2011)">מתי? אוייזדים בוטלו במסגרת הרפורמה המינהלית הסובייטית בשנים 1923–1929. ראיון הפכו למקבילה המודרנית של אוייזד, בעוד המועצות החקלאיות נכללו כיחידה מנהלית חדשה. מרבית המחוזות והפלכים הישנים פורקו ובוטלו והוקמו מועצות וקהילות חדשות ותחת המשטר הקומוניסטי החזיקו הרפובליקות בסמכויות אוטונומיות (ואוקראינה ובלארוס אף החזיקו במושב נפרד בארגון האומות המאוחדות)
הפדרציה הרוסית
הפדרציה הרוסית כוללת 88 סובייקטים פדרליים (חלוקה טריטוריאלית פדרלית) כאשר כל סובייקט של הפדרציה שייך לאחת מהקטגוריות הבאות: רפובליקות (ברוסיה יש 21 כאלה), אובלסטי (46), קראי (ישנם תשעה כאלה), אובלסט אוטונומי (ישנם ארבעה) ואוקרוג אוטונומי אחד (שהוא המחוז היהודי האוטונומי) ושלוש ערים פדרליות (מוסקבה, סנקט פטרבורג וסבסטופול).
מטאלורג מגניטוגורסק (כדורסל)
מועדון הכדורסל מטאלורג מגניטוגורסק (ברוסית: БК Металлург Магнитогорск), הוא מועדון כדורסל רוסי מהעיר מגניטוגורסק, שנוסד לראשונה בשנת 1989 ומתמודד בליגה השלישית בחשיבותה בכדורסל ברוסיה, הסופרליגה הרוסית בכדורסל.
היסטוריה
הקבוצה הוקמה בשנת 1989 על בסיס קבוצת כדורסל של סטודנטים מהטכניון של מגניטוגורסק (MGTU). המועדון נקרא תחילה בשם "קוואנטום" (Квант) ובמשך זמן רב הקבוצה שיחקה בליגות הנמוכות. ב-1998 הקבוצה סיימה במקום השלישי בליגת המשנה הרוסית, מה שהעניק לה את הזכות לשחק בליגת העל, אבל אחרי עונה אחת חזרה לליגת המשנה, שם לאחר שנה שוב העפילה לליגה הבכירה אך גם שם אחרי עונה אחת ירדה לליגת המשנה, אך הפעם נותרה בה עד עונת 2011/2012.
לקראת עונת 2011/2012, הקבוצה הציגה סגל כמעט חדש לגמרי, כשרק שני שחקנים המשיכו מהעונה הקודמת: הפורוורד סרגיי דובינין והרכז אלכסיי אוסוקין. הקבוצה התחילה בהכנות לעונה ואפילו בתחילת ספטמבר 2011 שיחקה מספר משחקי ידידות במסגרת הטורניר השנתי לזכרו של ק.א. מאטוויצ'וק שנערך במגניטוגורסק. אך כל זה לא מנע את פירוקה בהמשך. עיריית מגניטוגורסק נכשלה במציאת ספונסר חדש והוחלט למשוך את הקבוצה מהשתתפות בליגה.
במקומה התמודדה קבוצת דינמו מגניטוגורסק שלקראת עונת 2020/2021 שינתה את שמה ל"מטאלורג מגניטוגורסק".
קפוצ'ין שחור-פס
קפוצין שחור-פס (שם מדעי: Sapajus libidinosus),הוא מין קוף מסוג קפוצ'ין כהה שחי בערבות הסראדו בברזיל, אמריקה הדרומית. בעבר הוא נחשב לתת-מין של קפוצ'ין מצויץ (Sapajus apella) או של קפוצין אזרה (Sapajus libidinosus paraguayanus).
הקפוצינים בעלי פרווה זהובה עם כפות, זנב וציצת ראש שחורים-חומים עם עור ורוד. הם בעלי ידיים חזקות והם יודעים להשתמש בכלים. אורך הקפוצין 34-44 ס"מ.
המזון המועדף עליהם הוא פרי של דקל ברזילאי אותו הם מכינים בצורה מיוחדת: הם בודקים ליד העץ אילו אגוזים בשלים, כורתים אותם מהעץ, חושפים בשיניהם את הקליפה ומחכים שבוע. כעבור שבוע האגוז נהיה רך יותר והם לוקחים אותו לאזור זרוע באבני גיר. מעל אבנים אלה הם מניפים אבנים חזקות יותר שמגיעות ממקום גבוה יותר ביער. הם מטיחים אותה נגד האגוז עד שהוא מתפצח. אך צריכים שנים רבות של למידה עד להתקדמות. זה למעשה מבין הפרימטים הבודדים חוץ מהשימפנזה המשתמשים דרך קבע בכלים.
הקפוצינים חיים ביער ושם מוצאים מסתור מעופות דורסים היכולים להפתיע אותם בשטח הפתוח. הם מגיעים לאזור זה רק לבקר את עצי הדקל.
תת-מינים
יש לו 4 תת-מינים
ההרים הטראנס-אנטארקטיים
ההרים הטראנס-אנטארקטיים (בקיצור TAM) יוצרים רכס הררי באנטארקטיקה המשתרע, בכמה הפסקות, על פני היבשת מכף אדייר בצפון ארץ ויקטוריה אל ארץ קואוטס. ההרים האלה מפרידים בין מזרח אנטארקטיקה למערב אנטארקטיקה. הם כוללים מספר קבוצות הרים המכונות כל אחת בשם נפרד, ואלה, בתורן, מתחלקות שוב לכמה רכסים קטנים יותר.
גאוגרפיה
רכס ההרים משתרע בין ים רוס לים ודל לכל אורך אנטארקטיקה, ומכאן שמו. ההרים הטראנס-אנטארקטיים, שאורכם כולל הוא 5600 ק"מ, הם בין רכסי ההרים הארוכים ביותר עלי אדמות. הרכס, שרוחבו 300-100 ק"מ, מהווה גבול בין מזרח אנטארקטיקה למערבה. תכסית הקרח של מזרח אנטארקטיקה תוחמת את ההרים הטראנס-אנטארקטיים לכל אורכם מן הצד המזרחי, ואילו צדו המערבי של הרכס תחום בים רוס בארץ ויקטוריה, מכף אדייר עד מצר מקמרדו, מדף הקרח רוס ממצר מקמרדו עד סמוך לקרחון סקוט, ותכסית הקרח של מערב אנטארקטיקה מעבר לו. הפסגות והעמקים היבשים של ההרים הטראנס-אנטארקטיים הם מן המקומות המעטים באנטארקטיקה שאינם מכוסים בקרח. הפסגה הגבוהה ביותר מתנשאת לגובה של למעלה מ-4,500 מטרים מעל פני הים. העמקים היבשים מקמרדו נמצאים סמוך למצר מקמרדו ומייצגים תופעה אנטארקטית יחידה במינה: נופים נטולי שלג וקרח, הודות לרמת משקעים נמוכה עד קיצוניות וארוזיה של קרח עקב התמוססות בעמקים. ההר הגבוה ביותר בהרים הטראנס-אנטארקטיים הוא הר קירקפטריק, המתנשא לגובה 4,528 מ' ברכס המלכה אלכסנדרה. פסגות מבודדות מוקפות קרח נקראות נונאטאק.
בינואר 2008 דיווח צוות של הסקר הבריטי-אנטארקטי (BAS, British Antarctic Survey) על התפרצות געשית משוערת שאירעה מתחת למעטה הקרח באנטארקטיקה לפני 2,200 שנה. דיווח זה נשען על סקר אווירי וצילומי מכ"ם, והוא טוען כי התפרצות זו היא הגדולה ביותר באזור במהלך 10,000 השנים האחרונות. האפר הגעשי הושקע על פני הקרח למרגלות הרי הדסון, וכיסה שטח של כ-25,000 קמ"ר, כנראה מעמוד אפר בגובה 12 ק"מ. החוקרים גילו פסגה הררית 100 מ' לפני השטח, ומאמינים כי זו פסגתו של הטויה הקשור להתפרצות.
ביולוגיה
פינגווינים, כלבי-ים ועופות ים חיים לאורך קו החוף של ים רוס בארץ ויקטוריה, ואילו צורות החיים בפנים ההרים הטראנס-אנטארקטיים מוגבלות לחיידקים, טחבים, אצות ופטריות.
היסטוריה
ההרים הטראנס-אנטארקטיים נצפו לראשונה על ידי קפטן ג'יימס רוס בשנת 1841, מים רוס. הרכס הוא מחסום טבעי שהכרחי לחצות אותו כדי להגיע אל הקוטב הדרומי ממדף הקרח רוס. בשנת 1908, לא הגיעה הקבוצה של ארנסט שקלטון אל הקוטב הדרומי, אבל הייתה הראשונה לחצות את ההרים דרך קרחון בירדמור. רוברט סקוט חזר אל אותו קרחון בשנת 1911, ואילו רואלד אמונדסן חצה את הרכס דרך קרחון אקסל הייברג.
קרחון לברט בהרי המלכה מוד הוא הנתיב המתוכנן דרך ההרים הטראנס-אנטארקטיים לדרך האספקה היבשתית בין תחנת מקמרדו לתחנת הקוטב הדרומי אמונדסן-סקוט.
לקריאה נוספת
• Gunter Faure, Teresa M. Mensing, The Transantarctic Mountains: Rocks, Ice, Meteorites and Water, Springer
• Damien Gildea, Transantarctic Mountains - Mountaineering in Antarctica: Travel Guide
• Sokol, E. R., C. W. Herbold, C. K. Lee, S. C. Cary, and J. E. Barrett, Local and regional influences over soil microbial metacommunities in the Transantarctic Mountains, Ecosphere 4(11):136. http://dx.doi.org/10.1890/ ES13-00136.1 2013
• I.B. Campbell, G.G.C. Claridge, Antarctica: Soils, Weathering Processes and Environment, PP 30 - 32
• A.R. Lewis, D.R. Marchant, A.C. Ashworth, S.R. Hemming, M.L. Machlus, Major middle Miocene global climate change: Evidence from East Antarctica and the Transantarctic Mountains
Nutanix
נוטניקס (באנגלית: Nutanix) היא חברת תוכנה אמריקאית, המספקת שירותי מחשוב ענן, אחסון מוגדר תוכנה ותוכניות התאוששות מאסון לארגונים.
החברה מעסיקה כ-6,100 עובדים ומספקת שירותים ללקוחות ברחבי העולם. משרדיה הראשיים נמצאים בקליפורניה, ארצות הברית.
היסטוריה
נוטניקס הוקמה בתאריך 2009, על ידי דהירג' פנדיי (Dheeraj Pandey), מוהיט ארון (Mohit Aron) ואג'יט סינג (Ajeet Singh).
בשנת 2014, גייסה כ-140 מיליון דולר בסבב גיוס מסדרה E הונה של החברה הוערך בכ-2 מיליארד דולר.
בחודש אוגוסט 2016, רכשה נוטניקס את חברות קאלם (Calm.io) ופרניקס דאטה (PernixData) תמורת סכום שלא פורסם.
בתאריך 30 בספטמבר 2016, החלה להיסחר בבורסה לניירות ערך בניו יורק תחת השם NTNX, בזכות הנפקה זו גייסה החברה כ-230 מיליון דולר.
בחודש אוגוסט 2018, רכשה את חברת הסטארטאפ מיינפריים2 (MainFrame2).
תקרית וושינגטון (1952)
תקרית וושינגטון הייתה סדרה של דיווחים על תצפיות של עב"מים בין התאריכים 12 - 29 ביולי 1952 מעל לוושינגטון הבירה. התצפיות המתוקשרות ביותר אירעו בשני סופי שבוע רצופים, ב-19–20 ביולי וב-26–27 ביולי.
אירועי ליל ה-19 עד 20 ביולי 1952
ביום שבת, 19 ביולי 1952, בסביבות השעה 23:30 בקר הטיסה אדוארד נוג'נט בשדה התעופה האזרחי של וושינגטון הבחין לראשונה בשבעה אובייקטים בלתי מזוהים על גבי מסך המכ"ם. העב"מים הופיעו בתחילה כ-24 קילומטרים דרומית מערבית לוושינגטון הבירה ולפי ההערכות מהירותן נעה בין 160 ל-500 קמ"ש. בקר הטיסה הארי בארנס, אשר היה הממונה של נוג'נט, הבחין בהמשך בעב"מים בראדר. בארנס ציין על כך בהמשך "ידענו מיד שקיים מצב מאוד מוזר... תנועותיהם היו רדיקליות לחלוטין בהשוואה לתנועות מטוסים רגילים." עם זאת, המכ"ם בבסיס חיל האוויר אדוארדס לא הצליח באותה העת לזהות את העב"מים ברדאר שלהם. בהמשך טייס של קפיטל איירליינס דיווח כי ראה הבחין במספר אובייקטים בלתי מזוהים בין וושינגטון הבירה ומרטינבורג (בוירג'יניה המערבית). בהמשך העב"מים טסו מעל לבית הלבן ובניין הקפיטול. בעקבות כך הוזעקו למקום מטוסי קרב אך העב"מים הצליחו להתחמק במהירות מהמקום וכמו גם ממסכי הראדר והמכ"ם. עם זאת, לאחר שמטוסי הקרב עזבו העב"מים חזרו לטוס מעל לשמי וושינגטון הבירה. בעקבות כך נשלחו בשנית מטוסי קרב לאזור בו ריחפו העב"מים, אך גם הפעם העב"מים הצליחו להתחמק במהירות מהמקום וכמו גם ממסכי הראדר והמכ"ם. העב"מים המשיכו להופיע ולהיעלם פעמים מרובות עד חמש לפנות בוקר. תושבי רבים בעיר, וכמו גם טייסי קרב, מפעילי המכ"ם בשדה התעופה האזרחי של וושינגטון, ומפעילי המכ"ם בבסיס חיל האוויר אנדרוס היו כולם עדים לתצפית העב"מים בשמי העיר. האובייקטים זוהו לאחרונה באמצעות מכ"ם בשעה 5:30 לפנות בוקר.
אירועי ליל ה-26 עד 27 ביולי 1952
ביום שבת 26 ביולי 1952 בשעה 20:15 טייס ודיילת בטיסת של נשיונל איירליינס שטסה מעל לוושינגטון הבירה הבחינו במספר אובייקטים בוהקים שטסו מעל למטוסם. מספר דקות לאחר מכן בקרים בנמל התעופה האזרחי של וושינגטון ובבסיס חיל האוויר אנדרוס הבחינו גם הם בעב"מים במכ"מים. גם הפעם העב"מים טסו מעל וושינגטון הבירה, אך הצליחו להתחמק במהירות מהמקום וכמו גם ממסכי הראדר והמכ"ם כאשר הוזעקו למקום מטוסי קרב.
אחרית דבר
הדיווחים זכו לסיקור נרחב בכלי התקשורת.
בתרבות הפופולרית
הפרק "The Washington Merry-Go-Round", אשר היה הפרק העשירי והאחרון של העונה הראשונה של סדרת הטלוויזיה "Project Blue Book" בערוץ ההיסטוריה, עסק כולו בתקרית.
יוז'ף בלשה (בלשן)
יוז'ף בלשה במקור עד 1881 ויידינגר, בהונגרית: Balassa József; באיה, 11 בפברואר 1864 – בודפשט, 26 בפברואר 1945) היה בלשן ומורה יהודי-הונגרי.
יצירתו
בלשה הוא אחד הנציגים המשמעותיים ביותר של הבלשנות ההונגרית. הוא עסק בפונטיקה ובמחקר דיאלקט. הוא פרסם את מחקריו בשפה ההונגרית בכמה עבודות וספרים; הוא היה מחברם של כמה ספרי לימוד לבתי ספר, ועבור הגרמנים ערך דקדוק הונגרי בשפה הגרמנית עם ליפוט פלוצי ומילון גרמני-הונגרי עם ז'יגמונד שימוני. עבור שיטת הלימוד Toussaint-Langenscheidt כתב את הקורס בהונגרית בסדרת קורסים להוראת שפה.
יחסי איראן–קובה
יחסי איראן–קובה, המאופיינים בשיתוף פעולה כלכלי ודיפלומטי, הם יחסים בילטרליים ידידותיים למדי. לאיראן ישנו מאזן מסחרי פרודוקטיבי עם קובה. שתי הממשלות חתמו על מסמך לחיזוק שיתוף הפעולה בהוואנה, בירת קובה, בינואר 2006. נשיא איראן מחמוד אחמדינז'אד כינה את היחסים "איתנים ומתקדמים" בשלושת העשורים האחרונים. על פי ה-Christian Science Monitor, היחסים בין המדינות החלו להתהדק "כבר כמה שנים לפני עלייתו של אחמדינז'אד לנשיאות".
מסחר
במסמך שנחתם בין המדינות בינואר 2006 הרחיבו איראן וקובה את שיתוף הפעולה ביניהן בתחומי המסחר, בנקאות, חקלאות, בריאות ותרבות. שתי המדינות אף הצהירו כי ירחיבו את שיתוף הפעולה בתחומי תעשיית הסוכר, דיג, ביוטכנולוגיה, ספורט, תחבורה, פרויקטי פיתוח, השקעות, תיירות, טכנולוגיית מידע, תקשורת ומשאבי מים.
המסמך מצהיר שאיראן וקובה יספקו יותר מתקנים בשיתוף פעולה בנקאי במטרה לקדם קשרים כלכליים ומסחריים ולעשות שימוש ביכולות מדעיות, מחקריות ותעשייתיות הדדיות. בשנת 2006 הגיע המסחר בין שתי המדינות להיקף של 5 מיליון דולר.
בשנת 2008 העניקה איראן לקובה מסגרת אשראי של 200 מיליון אירו לביצוע מספר פרויקטים שונים; חלק גדול מהכסף מימן ייבוא קובני של קרונות רכבת, הן למשא והן לנוסעים.
אנרגיה גרעינית
קובה תומכת בתוכנית האיראנית לפיתוח טכנולוגיה גרעינית למטרות שלום, אם כי המדינות הסכימו לעצור את הפצת הנשק הגרעיני. נשיא קובה לשעבר פידל קסטרו דיבר בהערצה על כך שאיראן "מגדילה את יכולתה להילחם במעצמות גדולות מדי יום".
יחסי אפגניסטן–צ'ילה
יחסי אפגניסטן–צ'ילה הם יחסי החוץ בין הרפובליקה האסלאמית של אפגניסטן לבין הרפובליקה של צ'ילה.
לאחר נפילת קאבול בשנת 2021, ציין שר החוץ הצ'יליאני, אנדרס אלמאנד, כי "ניצחון הטליבאן באפגניסטן הוא בושה לעולם וטרגדיה לנשים", וקבע כי משרד החוץ משתף פעולה עם מדינות אחרות על מנת לסייע בפינוי פעילי ארגוני זכויות אדם באפגניסטן.
ב-26 באוגוסט 2021 הודיע משרד חוץ הצ'ליאני כי הוא נוקט צעדים לקבלת יותר מ-300 פליטים אפגנים הנמצאים בסכנה עקב השתלטות הטליבאן על אפגניסטן.
יחסי סחר
המסחר בין שתי המדינות הסתכם בשנת 2018 ב-12,000 דולר, וכלל בעיקר יצוא מאפגניסטן לצ'ילה של מכשירי אריזה, מכשירי רדיו מרחוק ושטיחים ארוגים ביד.
ויווה קיילצה
ויווה קיילצה (בפולנית: KS PGE Vive Kielce) היא קבוצת כדוריד מהעיר קיילצה שבפולין, שמתחרתה בליגה העליונה של פולין. הקבוצה נוסדה בשנת 1965 בשם "איסקרה" (ניצוץ). בשנת 1973 הקבוצה התאחדה עם מועדון כדוריד אחר של העיר. בשנת 1978 היא לראשונה עלתה לליגה הפולנית העליונה תחת שם "קורונה".
ההישג המועדון החל להגיע להישגים של ממש בעיקר לאחר שמפעל לטקסטיל "ויווה" המקומי לקח אותו תחת חסותו.
בנוסף לאליפויות פולין רבות, הקבוצה זכתה להצלחה גם בזירה האירופית. בשנת 2016 היא זכתה בליגת האלופות בכדוריד, זאת בנוסף למקום שלישי בליגת האלופות בשנים 2013 ו-2015. בשנת 2022 היא הפסידה בבעיטות עונשין במשחק הגמר.
לבן קטלני
לבן קטלני (באנגלית: Lethal White) הוא הספר הרביעי בסדרת קורמורן סטרייק, ספר המשך ל"קריאת הקוקייה", "תולעת משי" ו"דרך הרשע" – סדרת ספרי המתח שנכתבה על ידי ג'יי קיי רולינג תחת שם העט רוברט גלבריית'. הספר פורסם ב-18 בספטמבר 2018 באנגלית ויצא בעברית בשנת 2020.
עלילה
הספר מתחיל בהקדמה שמתרחשת בחתונה של רובין (סוף הספר הקודם) שבה רובין מקבלת את הצעתו של קורמורן לחזור לעבוד איתו.
שנה מאוחר יותר, סוכנות הבילוש שלו שוכרת חוקרים נוספים - ביקור מצד ביל נייט, אדם צעיר עם היסטוריה של מחלות נפש, שמספר על רצח שהוא זוכר שבוצע בנעוריו, אבל הוא לא מסוגל לספק פרטים נוספים והוא נמלט מהמשרד. תוך כדי חיפושים אחרי קורמורן פוגש באחיו ג'ימי ובחברתו פליק, פעילי שמאל קיצוני שטוענים שבילי אינו יציב ואינו אמין.
בעקבות הפגישה, חבר פרלמנט בשם ג'ספר ציסוול, שאותו קורמורן מכיר מאז שחקר את מותו של בנו בצבא, שוכר אותו לחקור איומי סחיטה שנשלחים אליו. הוא חושד שגריינט ווין, בעלה של שרת הספורט דלה ווין, משתף פעולה עם ג'ימי בסחיטה הזו כדי להרוס את הקריירה שלו. ציסוול לא מציין במה הוא מואשם, אלא מציין שמה שהוא עשה "היה חוקי בזמנו". רובין מתחזה לעובדת במשרדו של צ'יזוול כדי לעקוב אחרי גריינט, אבל התפקיד הזה מקשה על נישואיה הרעועים. היא פוגשת שם את ביתו הבלתי מוערכת איזבלה, את בנו הממזר רפאל ששוחרר לא מזמן מהכלא אחרי שהואשם בהריגת אישה בנהיגה תחת סמים, ואת אשתו השנייה קינוורה, בעלת היסטוריה של אי יציבות נפשית. בעזרת מכשירי ריגול דיגיטליים, רובין מגלה עדויות לכך שגריינט מועל בכספי הצדקה של אשתו. ציזוול משתמש בידע הזה כדי לעצור את הסחיטה, אבל סטרייק זוכה למחדל תקשורתי כשהוא מונע מפליק, ג'ימי ופעילים אחרים להשפיל את ציזוול באירוע צדקה.
ציזוול מזמין את רובין וסטרייק בבית עסקים שהוא מחזיק בעיר, ככל הנראה מתוך כוונה לפטרם אחרי האירוע עם האקטיביסטים, אך בהגיעם לבית הם מוצאים את גופתו - לאחר שמת מחנק ומנת יתר של נוגדי דיכאון. משטרת המטרופולין של לונדון מכריזה על מותו כהתאבדות, אבל איזבלה משוכנעת שהוא נרצח ושוכרת את סטרייק להוכיח את הקשר של קינוורה לזה. סטרייק מתוסכל מהעובדה שאיזבלה ושאר משפחת ציזוול מצביעה על קינוורה, בטענה שהיא מנסה לקחת מהם את שארית הון המשפחה
סטרייק משוכנע שיש קשר בין הסחיטה למותו של ציז'וול. הוא לומר שציזוול וג'ייק נייט, אביהם של ג'ימי וביל, בנו גרדומים ליצוא לפני שהאיחוד האירופי אסר על יצוא אביזר הוצאה להורג ועינויים מהמדינות החברות באיחוד. שניים מהגרדומים, שהושלמו בזמן מותו של ג'ק, נמכרו לזימבבואה, נגנבו על ידי המורדים ושימשו להוצאה להורג של צעיר בריטי.
בינתיים, שנה אחרי שהיא הותקפה על ידי המרטש משקלוויל, רובין עדיין מתמודדת עם התסמונת הפוסט טראומטית שלה, בזמן שמתיו ממשיך להתערב במערכת היחסים המקצועית שלה עם סטרייק. רובין נפרדת ממתיו כאשר היא מגלה סימנים לרומן, בכוונה להתגרש כשהיא תוכל לממן זאת. סטרייק מייעץ לה, בהתבסס על ניסיונו באובדן רגל. הם מתמודדים עם תחושותיהם ההדדיות, במיוחד לאור חזרתה של חברתו לשעבר של סטרייק, שרלוט רוז.
סטרייק מגלה שציזוול נישל את קינוורה מהצוואה שלו, בהורישו הכל לנכדו בן העשר, אבל בתנאי שקינוורה תורשה להמשיך לגור בנכסי המשפחה עד סוף חייה. אבל ציז'וול השמיט חלק מהחפצים שלו בצוואה, כולל ענק יהלומים שהוא הדבר האחרון בעל הערך במשפחה, כך שחוקית הוא שייך לקינברה. סטרייק חושד שיש חפצי ערך נוספים שציזוול לא ציין בצוואתו. הא נמשך אל ציור חסר ערך למראה בשם "סוסה מתאבלת" ומגלה שזו יצירת אמנות של ג'ורג' סטובס, שמתארת סוסה מתאבלת על סייח שמת כתוצאה מ"תסמונת לבן קטלני". אם הקשר הזה יוכח, הציור יהיה ככל הנראה שווה 20 מיליון ליש"ט. בנקודה הזו סטרייק מסוגל לזהות את רוצחו של ציזוול - רפאל, שמעולם לא התקבל רשמית למשפחה אבל עבד עבורה בתור סוכן אומנות. רפאל רמז לפליק על עבודת ניקיון אצל ציזוול, בציפייה שהיא תגלה על מכירת הגרדומים ותספר לג'יימי, כשזה קרה, ג'יימי דרש חצי מהרווחים.
דוגלאס לופס
דוגלאס אנדרי לופס אראיה (בספרדית: Douglas Andrey López Araya; נולד ב-21 בספטמבר 1998 באלחואלה שבקוסטה ריקה) הוא כדורגלן קוסטה ריקאי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת ארדיאנו מליגת העל של קוסטה ריקה ובנבחרת קוסטה ריקה.
קריירת מועדונים
לופס החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצה הבוגרת של סנטוס דה גואפילס מליגת העל של קוסטה ריקה בשנת 2018.
קריירה בינלאומית
ב-30 במרץ 2022 ערך לופס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קוסטה ריקה, בניצחון 2-0 על נבחרת ארצות הברית במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
נכלל בסגל הנבחרת לטורניר מונדיאל 2022.
איסור אכילת מנחת כהן
איסור אכילת מנחת כהן הוא מצוות לא תעשה מתרי"ג מצוות, לפיה קיים איסור לאכול כל מנחה שכהן מקריב.
מקור ושורשי המצווה
בספר ויקרא נאמר:
כתב ספר החינוך כי כוונת הקורבנות הם כדי לעורר את לב המקריב, ומכיוון שלכהן יש חלק בקורבנות המנחה, אם יאכל את מנחתו תחושתו תהיה מעין מי שאופה סתם פת לצורכו, כיוון שלבסוף הוא אוכל אותה. וכדי לעורר את לב הכהן המקריב יש צורך לאסור את אכילת המנחה, בין על ידו ובין על ידי שאר הכהנים מכיוון שבמקרה כזה, הוא יאכל את מנחותיהם והם את מנחותיו ושוב יראה הדבר בעיניו כאילו הוא עושה לצורך עצמו.
דיני המצווה
מנחת כהן זכר אסורה באכילה ומקטירים אותה כולה. בכלל זה: מנחת חנוך ומנחת חביתין וכן כהן שהביא מנחת חוטא או מנחת נדבה כולן נשרפות על גבי המזבח בשלמותם.
במנחת חוטא של כהן ישנה מחלוקת במשנה: לדעת תנא קמא דינה ככל שאר המנחות של כהן ומוקטרת כולה ולדעת רבי שמעון קומצים את המנחה ומקטירים את הקומץ לבד ואת שאר המנחה לבד.
בברייתא במסכת סוטה לומדים שבת כהן שנשאת לישראל מנחתה נאכלת ובת ישראל שנשאת לכהן מנחתה אינה נאכלת. אמנם, בבת ישראל שנשאת לכהן, קומצים את המנחה והקומץ קרב בפני עצמו מפני שיש גם לו וגם לה חלק במנחה. שיירי המנחה מפוזרים על גבי הדשן.
איסור זה חל על גברים ונשים בשווה. אדם שעבר על האיסור ואכל כזית מנחת כהן, לוקה.
אבחון זיהומים נגיפיים
במעבדה האבחנתית ניתן לאתר דלקות בנגיף באמצעות שיטות רבות. שיטת האבחנה משתנה במהירות עקב הופעתן של טכניקות מולקולריות והגברת הרגישות הקלינית של מבחנים סרולוגיים.
דגימה
ניתן להשתמש במגוון רחב של דוגמאות לבדיקות וירולוגיות. סוג הדגימה שנשלח למעבדה תלוי לעיתים קרובות בסוג הזיהום הנגיפי המאובחן ובבדיקה הנדרשת. טכניקת דגימה נכונה חיונית כדי להימנע משגיאות טרום אנליטיות. לדוגמה, יש לאסוף סוגים שונים של דגימות בצינורות מתאימים על מנת לשמור על שלמות הדגימה ולאחסן בטמפרטורות מתאימות (בדרך כלל 4 מעלות צלזיוס) כדי לשמר את הנגיף ולמנוע צמיחה של חיידקים. לפעמים עשויים לדגום מספר מקומות.
סוגי הדגימות כוללות:
בידוד נגיפים
נגיפים מבודדים לרוב ממדגם החולה הראשוני. זה מאפשר לגדל את דגימת הנגיף לכמויות גדולות יותר ומאפשר לבצע מספר רב יותר של בדיקות. זהו צעד חשוב במיוחד לדגימות שמכילות וירוסים חדשים או נדירים שעבורם טרם פותחו בדיקות אבחון.
ניתן לגדל וירוסים רבים בתרבית תאים במעבדה. לשם כך, מדגם הנגיף מעורבב בתאים, בתהליך הנקרא ספיחה, שלאחריו התאים נדבקים ומייצרים עותקים נוספים של הנגיף. אף על פי שנגיפים שונים גדלים לעיתים קרובות רק בסוגים מסוימים של תאים, ישנם תאים התומכים בגידול של מגוון גדול של נגיפים והם נקודת מוצא טובה, למשל קו תאי הכליות האפריקאים (תאי Vero), פיברובלסטים ריאתיים אנושיים (MRC- 5) ותאי סרטן אפידרמואידי אנושי (HEp-2). אחת הדרכים לקבוע אם התאים משכפלים את הנגיף בהצלחה היא לבדוק אם יש שינוי במורפולוגיה של התא או אם יש תא מת באמצעות מיקרוסקופ.
וירוסים אחרים עשויים לדרוש שיטות חלופיות לגידול כגון חיסון ביצי עוף עוברוית (למשל נגיפי שפעת העופות ) או חיסון תוך-גולגולתי של נגיף באמצעות עכברים שזה עתה נולדו.
שיטות מבוססות חומצה נוקלית
טכניקות מולקולריות הן בדיקות האבחון הספציפיות והרגישות ביותר. הם מסוגלים לאתר את גנום הנגיף כולו או את חלקים מגנום הנגיף. בעבר שימשו בדיקות חומצות נוקליות בעיקר כבדיקה משנית לאישור תוצאות סרולוגיות חיוביות. עם זאת, ככל שהם הופכים זולים יותר ואוטומטיים יותר, הם הופכים יותר ויותר לכלי העיקרי למטרת אבחון.
תגובת שרשרת של פולימראז
ניתן לבצע איתור של דנ"א ויראלי וגנום דנ"א באמצעות תגובת שרשרת של פולימראז. טכניקה זו מייצרת עותקים רבים מגנום הנגיף באמצעות בדיקות ספציפיות לנגיף. ניתן להשתמש בווריאציות של PCR כמו PCR שעתוק הפוך ו-PCR בזמן אמת לקביעת עומסים נגיפיים בסרום המטופל. זה משמש לעיתים קרובות כדי לפקח על הצלחת הטיפול במקרים של HIV.
רצף
רצף הוא שיטת האבחון היחידה שתספק את הרצף המלא של גנום הנגיף. כך הוא מספק את מירב המידע על הבדלים קטנים מאוד בין שני נגיפים שייראו זהים באמצעות בדיקות אבחון אחרות. כיום הוא משמש רק כאשר עומק מידע זה נדרש. לדוגמה, רצף הוא שימושי כאשר נבדקות בדיקות מוטציות ספציפיות במטופל על מנת לקבוע טיפול אנטי-ויראלי ורגישות לזיהום. עם זאת, ככל שהבדיקות הולכות ונעשות זולות יותר, מהירות ואוטומטיות יותר, סביר להניח שהרצף יהפוך לכלי האבחון העיקרי בעתיד.
אימונופלואורוסצנס או אימונופרוקסידייז
אימונופלואורסצנס או אימונופרוקסידייז הם מבחנים המשמשים כדי לזהות אם קיים וירוס במדגם רקמות. בדיקות אלה מבוססות על העיקרון שאם הרקמה נגועה בנגיף, הנוגדן הספציפי לאותו נגיף יוכל להיקשר אליו. לשם כך, נוגדנים ספציפיים לסוגים שונים של נגיפים מעורבבים עם דגימת הרקמות. לאחר שהרקמה נחשפת לאורכי גל ספציפיים של אור או כימיקלים המאפשרים לחשוף נוגדן.
בדיקות אלו דורשות נוגדנים מיוחדים המיוצרים ונרכשים מחברות מסחריות. נוגדנים מסחריים אלה מאופיינים בדרך כלל וידועים כנקשרים לסוג מסוים של נגיף אחד בלבד. הם מצורפים גם לסוג מיוחד של תג המאפשר לחשוף את הנוגדן במעבדה, כלומר שהוא יפלוט צבע פלואורסצנט או צבע כלשהו. מכאן שאימונופלואורסצנס מתייחס לגילוי נוגדן פלואורסצנטי (אימונו) ואימונופרוקסידייז מתייחס לגילוי נוגדן צבעוני (פרוקסידייז מייצר צבע חום כהה).
מיקרוסקופיה של אלקטרון
מיקרוסקופיה של האלקטרון היא שיטה שיכולה לצלם תמונה של נגיף שלם ויכולה לחשוף את צורתו ומבנהו. בדרך כלל זה לא משמש כמבחן אבחון שגרתי מכיוון שהוא דורש סוג מיוחד מאוד של הכנת מדגם, מיקרוסקופ ומומחיות טכנית. עם זאת, מיקרוסקופיה של האלקטרון היא רב-תכליתית בשל יכולתה לנתח כל סוג של דגימה ולזהות כל סוג של נגיף. לכן זה נותר תקן הזהב לזיהוי וירוסים שאינם מופיעים בבדיקות אבחון שגרתיות או שעבורם בדיקות שגרתיות מציגות תוצאות סותרות.
גילוי נוגדנים מארחים
אדם שנדבק לאחרונה בנגיף ייצר נוגדנים בזרם הדם שמזהים במיוחד את הנגיף הזה. תהליך זה נקרא חסינות הומוראלית. שני סוגים של נוגדנים חשובים. הראשון הנקרא IgM יעיל ביותר לנטרול וירוסים אך מיוצר רק על ידי תאי מערכת החיסון למשך מספר שבועות. השני, המכונה, IgG מיוצר ללא הגבלת זמן. לכן נוכחות IgM בדם של המארח משמשת לבדיקת זיהום חריף ואילו IgG מעידה על זיהום מתישהו בעבר. שני סוגי הנוגדנים נמדדים כשמתבצעות בדיקות לחסינות.
בדיקת נוגדנים הפכה לזמינה באופן נרחב. היא יכולה להיעשות עבור ווירוסים בודדים אך לוחות בלתי-מורשים שיכולים להקרין נגיפים רבים בבת אחת הופכים נפוצים יותר ויותר.
בדיקת המאגלוטינציה
וירוסים מסוימים נקשרים למולקולות שנמצאות על פני כדוריות הדם האדומות, למשל נגיף שפעת. תוצאה של בדיקות כאלה היא - בריכוזים מסוימים - השעיה ויראלית שעשויה לקשור יחד את התאים האדומים (בתהליך המכונה המאגלוטינציה, בו תאי דם אדומים מוצמתים זה אל זה).
לונדון ליונס
לונדון ליונס (באנגלית: London Lions) היא קבוצת כדורסל אנגלית, המשחקת בליגת העל הבריטית והיורוקאפ.
המועדון
לונדון ליונס נוסדה בשנת 1977 מאז השתתפה בכל העונות של ליגת העל הבריטית ובעונה 1 של היורופקאפ.
אולם ביתי
אולמה הביתי של לונדון ליונס הוא קופר בוקס המכיל 7,500 מקומות.
אלפא ואומגה (סרט)
אלפא ואומגה (באנגלית: Alpha and Omega) הוא סרט הנפשה ממוחשבת מסוגת הרפתקאות וקומדיה רומנטית משנת 2010.
לסרט הופקו שבעה סרטי המשך אשר אינם דובבו לעברית.
תקציר העלילה
שני זאבים שחיים בצדדים השונים של הסולם החברתי יוצאים למסע ארוך על מנת להגיע בחזרה הביתה ללהקה שלהם. האמפרי הוא זאב אומגה מהיר תפיסה ואוהב להשתעשע עם חבריו ולשחק משחקי מחשב עם הסנאים. קייט היא זאבת אלפא ממושמעת שאוהבת להיות זו שמחליטה ולצוד איילי צפון. באופן נורמלי, לזאב אומגה כמו האמפרי לעולם לא יהיה סיכוי עם זאבת אלפא כמו קייט, אך כששניהם נשלחים לפארק הממוקם אלפי קילומטרים מביתם הם חייבים לעבוד ביחד כדי לחזור לסביבה הטבעית שלהם. וזה לא הולך להיות קל, אם יש משהו שקייט והאמפרי מסכימים עליו זה שאין ביניהם שום דבר במשותף. יכול להיות שאם הם ישתפו פעולה כדי להשיג את מטרתם המשותפת יבינו שני הזאבים הווכחניים שאפילו זאבים בודדים יכולים להיעזר בכף שמושטת לעזרה.
שוטר טוב/שוטר רע
שוטר טוב/שוטר רע, המכונה גם תשאול משותף או חבר ואויב היא טקטיקה פסיכולוגית המשמשת במשא ומתן ובתשאול משטרתי. הטקטיקה "שוטר טוב/שוטר רע" מערב צוות של שני חוקרים הנוקטים גישות מנוגדות כלפי נחקר. החוקרים עשויים לראיין את הנחקר לסירוגין או להתעמת עמו במקביל.
הטכניקה
"השוטר הרע" נוקט עמדה אגרסיבית ושלילית כלפי הנחקר ומטיח האשמות בוטות, הערות גנאי, איומים, ובאופן כללי יוצר אנטיפתיה בין הנחקר לבינו. אווירה זו מהווה את הבמה של "השוטר הטוב" שפועל באהדה כלפי הנחקר כדי להיראות תומך ומבין כלפיו. השוטר הטוב יגן גם על הנחקר מפני השוטר הרע. בשלב זה, הנחקר עשוי להרגיש שהוא יכול לשתף פעולה עם השוטר הטוב מתוך אמון או מפחד מהשוטר הרע. לאחר מכן הם עשויים לחפש הגנה אצל השוטר הטוב ולמסור לו מידע שהחוקרים מבקשים להשיג. ניתן גם להפוך את הסדר, השוטר הטוב צובר אמון אצל הנחקר ואילו השוטר הרע סודק את ההיבטים הקשוחים יותר.
לטכניקה זו יש גם חסרונות בכך שהיא ניתנת לזיהוי בקלות וה"שוטר הרע" עלול להרחיק את הנחקר מהאפשרות להוציא ממנו מידע.
סופיה מורטובה
סופיה איוונובנה פודוזדובה-מורטובה (ברוסית: Софья Ивановна Подуздова-Муратова; 13 ביולי 1929 לנינגרד – 28 בספטמבר 2006, מוסקבה) הייתה מתעמלת סובייטית. אלופה אולימפית (מלבורן 1956 ורומא 1960), בעלת 8 מדליות, מהן 2 מדליות זהב ואלופת עולם (רומא 1954, מוסקבה 1958 ופראג 1962).
ביוגרפיה
סופיה מורטובה נולדה בלנינגרד בשם סופיה פודוזדובה. במהלך המצור על לנינגרד, במהלך מלחמת העולם השנייה היא פונתה מהעיר ביחד עם גן ילדים בה היו ילדי אחותה. אימה נפטרה במהלך המצור. היא התגוררה במשפחת אחותה הגדולה. היא החלה להתאמן בשנת 1943. בשנת 1949 נכללה לראשונה בנבחרת ברית המועצות. בשנת 1951 היא התחתנה עם ולנטין מורטוב, אף הוא מתעמל אולימפי מצטיין, בעל 5 מדליות אולימפיות, מהן 4 זהב ו-1 כסף. לזוג נולדו שני ילדים, סרגיי (1952) ואנדריי (1961). היא התאמנה בהדרכתו של איגור ז'וראבלב.
מדליית זהב באליפות העולם וההחמצה הגדולה
באליפות העולם בהתעמלות שנערכה ברומא שבאיטליה בשנת 1954 הובילה מורטובה את נבחרת ברית המועצות לניצחון בתחרות קרב רב קבוצתי. לאחר מכן, בתחרות האישית היא הובילה בתחרות קרב-רב אישי אך לקראת התרגיל האחרון על סוס הקפיצות היא שברה את ידה במהלך החימום ופרשה מהמשך התחרות.
מדליית זהב אולימפית
באולימפיאדת מלבורן (1956) היא זכתה ב-4 מדליות, מדליית זהב בתחרות קרב רב קבוצתי ו-3 מדליות ארד אישיות, בתחרות קרב-רב אישי (74.466 נק') אחרי כוכבות המשחקים בת ארצה לריסה לטינינה (74.933 נק') ואגנס קלטי היהודיה מהונגריה (74.633 נק'), בתרגיל על המקבילים המדורגים ובתרגיל על הקורה.
באליפות העולם בהתעמלות שנערכה במוסקבה בשנת 1958 זכתה מורטובה ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 ארד. מדליית זהב בתחרות קרב-רב קבוצתי ושתי מדליות ארד אישיות בתרגיל על הקורה ובתרגיל על סוס קפיצות.
בשנת 1959 הפציעה הישנה גרמה להפסקת אימוניה ולא היה ברור האם תוכל מורטובה להשתתף באולימפיאדת רומא (1960). שלושה חודשים לפני המשחקים היא עברה ניתוח והצליחה להשתקם. במשחקים עצמם היא זכתה ב-4 מדליות, 1 זהב, 2 כסף ו-1 ארד. מדליית זהב בתחרות קרב-רב קבוצתי. מדליות כסף, בתחרות קרב-רב אישי, שוב אחרי לריסה לטינינה ובתרגיל על סוס הקפיצות ומדליית ארד בתרגיל על הקורה.
באליפות העולם בהתעמלות שנערכה בפראג, באותה העת צ'כוסלובקיה בשנת 1962 זכתה מורטובה במדליית זהב בתחרות הקרב-רב קבוצתי.
בשנת 1964 היא השתתפה במספר תחרויות כולל ביפן על מנת להשתתף באולימפיאדת טוקיו (1964) למרות שנכללה בסגל הנבחרת למשחקים האולימפיים היא הוחלפה ברגע האחרון במתעמלת צעירה יותר.
בשנת 1965 החלה מורטובה לאמן ופעלה בתחום זה במשך כ-34 שנים.
ב-25 בספטמבר 2006 נפטרה מורטובה שבועיים לפני מותו של בעלה ב-6 באוקטובר, ולנטין מורטוב.
קוליברי מרהיב-זנב
קוליברי מרהיב-זנב (שם מדעי: Loddigesia mirabilis) הוא מין של עוף ממשפחת הקוליבריים המצוי בטבע בהרי האנדים והוא המין היחידי בסוגו.
מאפיינים
אורך הקוליברי 15 ס"מ (בינוני ביחס לקוליברים) והוא בעל נוצות ססגוניות עם חזה בהיר, פס שחור לאורכו, סנטר עם "זקן" בצבע ירוק בהיר נוצץ, וכיפה כחולה. הגוף ירוק בהיר עד הכנפיים והצוואר החומים והבטן הלבנה. מאחורי הגוף נפרש זנב ארוך מאוד המסתיים בשני גדילים מעוגלים.
קוליברי זה אנדמי לפרו והוא בעל נוצות קישוט ארוכות המקשות עליו לעוף מפרח לפרח במטרה להיזון מהצוף. הנוצות של הזנב מושכות נקבות, וכאשר נקבות מגיעות לזכרי הקוליברי הוא מרקד באוויר ומרטיט את כל הנוצות בעודו עף. הנקבות לעומת הזכרים דהויות וחסרות זנבות ארוכים.
הקוליברי נמצא בסכנה עקב מקום המגורים המוגבל שלו, אוכלוסייה קטנה וכריתת היערות הפוגעת ביער.
לאסלו צ'ה (כדורגלן)
לאסלו צ'ה (בהונגרית: Cseh László; 4 באפריל 1910 – 8 בינואר 1950) היה כדורגלן הונגרי, ששיחק בעמדת החלוץ.
ביוגרפיה
במדי נבחרת הונגריה ערך צ'ה את הופעת הבכורה ב-20 במרץ 1932 בניצחון 1–3 על צ'כוסלובקיה בפראג. הוא זומן על ידי מאמנה, אלפרד שאפר, להיות בסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 1938. למרות זאת, הוא לא זכה כלל לדקות משחק במהלך הטורניר. לאחר המונדיאל ערך שתי הופעות נוספות, וסיים את הקריירה הלאומית ב-26 בפברואר 1939 בהפסד 3–2 להולנד ברוטרדם. בסך הכל כבש 15 שערים ב-34 הופעות בנבחרת.
בשנים 1949–1946 אימן שתי קבוצות. נפטר ב-8 בינואר 1950, בגיל 39.
קפוצ'ין לבן-ראש
קפוצ'ין לבן-ראש או קפוצ'ין לבן-ראש קולומביאני (שם מדעי: Cebus capucinus) הוא מין קוף מסוג קפוצ'ין, הנפוץ באמריקה המרכזית ואמריקה הדרומית.
מאפיינים
אורכו של הקפוצ'ין 335–453 מ"מ ומשקלו עד 3.5 ק"ג. הקפוצ'ין בעל פרווה שחורה עם חזה צהוב, שערות ראש ולחי צהובות ופנים ורודות-לבנות (ולא לבנות כשמו).
קופים אלה חברתיים מאוד והם פעילי יום הנוטים לנוע על ענפי העצים ביערות הגשם בחיפוש אחר מזון. כמו רוב הקופים הוא אוכל-כול הניזון מפירות, זרעים, חרקים, ביצים, דבש ולעיתים גם מחולייתנים קטנים. מספר קופים התאימו את עצמם לחיים בביצות מנגרובים בהם יש כמה חסרי חוליות כמו סרטנים קצרי בטן וצדפות. לפתיחתם של אלה מסוגלים הקפוצ'ינים להקיש בחוזקה על אבנים עד שתיפתח הקונכייה והם יוכלו לחלץ ממנה את הדייר. הקפוצ'ינים מפתחים מיומנות מגיל צעיר בשימוש זה.
מספר חיות, כגון האגוטי וטאיאסו לבן-שפתיים, נוהגים לעקוב ביער אחרי להקות הקפוצ'ינים בתקווה שיפילו מזון לקרקע.
תת-מינים
המין קפוצ'ין לבן ראש פנמה (Cebus imitator) נחשב בעבר לתת-מין של המין הזה. אך בעקבות בדיקות גנטיות שהראו על שוני ניכר, הוחלט ב-2013 להפרידו למין אחר.
קרייזלר וליאנט VC
קרייזלר וליאנט VC (באנגלית: Chrysler Valiant (VC)) היא מכונית סלון מתוצרת יצרנית הרכב קרייזלר אוסטרליה ("Chrysler Australia" ) (שם רשמי: "FCA Australia",שם מלא: "Chrysler Australia Ltd / FCA Australie"), חברת בת של קבוצת קרייזלר, אשר יוצרה בין השנים 1966–1967.
סך הכול יוצרו 65,634 יחידות.
ממחיר דגמי "קרייזלר וליאנט VC"
(נכון לשנת 1966, באוסטרליה)
אלסנדרו קליוסטרו
הרוֹזֵן אֲלֶסַנְדְרוֹ דִי קַלְיוֹסְטְרוֹ (באיטלקית: Alessandro, conte di Cagliostro; 2 ביוני 1743 – 25 באוגוסט 1795) היה כינויו של איש תורת הנסתר האיטלקי ג'וֹזפֶּה בַּאלסֶמוֹ (בצרפתית הוא מכונה בדרך כלל בשם ז'וזף באלסמו [Joseph Balsamo]).
קליוסטרו היה הרפתקן איטלקי, וכביכול קוסם. הוא הפך לדמות זוהרת המזוהה עם חצרות המלוכה של אירופה, שם עסק באומנויות שונות של תורת הנסתר, כולל, אלכימיה וניבוי עתידות. המוניטין שלו החזיק מעמד במשך עשורים רבים לאחר מותו, אך המשיך להידרדר, כאשר הוא נחשב כרמאי ומתחזה, דעה זו התבצרה על ידי המתקפה הפרועה של תומאס קרלייל (1795–1881) ב-1833, שהכריז עליו כ"רופא האליל של רופאי האליל" (Quack of Quacks). חיבורים מאוחרים יותר - כמו זה של ויליאם טרוברידג' (W.R.H. Trowbridge; 1866–1938) בספרו "קליוסטרו: הפאר והאומללות של אמן הקסמים" (Cagliostro: The Splendor and Misery of a Master of Magic; 1910), ניסו לטהר את שמו.
מקורו
ההיסטוריה של קליוסטרו עטופה בשמועות, תעמולה ומיסטיקה. מאמץ מסוים הושקע כדי לברר את זהותו האמיתית כאשר הוא נעצר בגלל השתתפותו האפשרית ב.
יוהאן וולפגנג פון גתה מספר בספרו כי זיהויו של קליוסטרו עם ג'וזפה באלסמו אומת על ידי עורך דין מפלרמו, אשר, לפי בקשה רשמית, שלח תיק עם העתקים של המסמכים הרלוונטיים לצרפת. גתה פגש את עורך הדין באפריל 1787 וראה את המסמכים ואת אילן היוחסין של באלסמו: לסבא רבא של באלסמו, מטאו מרטלו (Matteo Martello), היו שתי בנות: מריה (Maria), שנישאה לג'וזפה ברקונרי (Giuseppe Bracconeri); ווינצ'נצה (Vincenza), שנישאה לג'וזפה קליוסטרו (Giuseppe Cagliostro). למריה וג'וזפה ברקונרי נולדו שלושה ילדים: מטאו (Matteo); אנטוניה (Antonia); ופליצ'יטה (Felicità), שנישאה לפייטרו באלסמו (Pietro Balsamo, בנו של מוכר ספרים, אנטונינו באלסמו (Antonino Balsamo), שהכריז על פשיטת רגל לפני שמת בגיל 44). בנם של פליצ'יטה ופייטרו באלסמו היה ג'וזפה, שהוטבל בשם דודו רבא ובסופו של דבר אימץ גם את שם משפחתו. פליצ'יטה באלסמו עדיין הייתה בחיים בפלרמו בזמן מסעותיו של גתה באיטליה, והוא ביקר אותה ואת בתה. גתה כתב כי קליוסטרו היה ממוצא יהודי, וייתכן שהשם "באלסמו" בא מבעל שם בעברית (קליוסטרו עצמו קבע בפומבי שהוא תלמידו של חיים שמואל יעקב פאלק, הבעל שם מלונדון).
קליוסטרו עצמו הצהיר במהלך המשפט בעקבות פרשת ענק היהלומים כי הוא נולד למשפחת אצילים נוצרים, אך ננטש כיתום באי מלטה. הוא טען כי נסע בילדותו לאל-מדינה, מכה וקהיר ועם שובו למלטה התקבל למסדר הריבוני הצבאי של מלטה, שבו למד אלכימיה, קבלה ומאגיה.
נעוריו
ג'וזפה באלסמו נולד למשפחה ענייה באלברגריה (Albergheria), שהייתה בעבר הרובע היהודי הישן של פלרמו, בירת סיציליה. למרות מצבה הכלכלי הרעוע של משפחתו, סבו ודודיו דאגו שג'וזפה הצעיר יקבל חינוך מוצק: הוא למד אצל מורה פרטי ולאחר מכן הפך לחניך ב, ממנו סולק לבסוף.
בתקופתו כחניך במסדר, באלסמו למד כימיה וכן סדרה של טקסים רוחניים. ב-1764, כשהיה בן עשרים ואחת, הוא שכנע את וינצ'נצו מראנו (Vincenzo Marano) - צורף עשיר - בקיומו של אוצר נסתר שנקבר כמה מאות שנים קודם לכן ב, שמעל פלרמו. הידע של הצעיר על תורת הנסתר, העריך מראנו, יהיה בעל ערך במניעת התקפה על שניהם על ידי יצורים קסומים השומרים על האוצר. אולם לקראת עליית המשלחת להר פלגרינו, ביקש באלסמו ממראנו שבעים פיסות כסף.
כשהגיע זמנם של השניים לחפור את האוצר כביכול, באלסמו תקף את מראנו, שנותר מדמם ותוהה מה קרה לנער - במוחו, המכות שהוא היה נתון להן הייתה פעולתם של ג'ינים.
למחרת, ביקר מראנו בביתו של באלסמו בוויה פרצ'אטה (via Perciata, מאז שונה שמו לדרך "הרוזן קליוסטרו" [Conte di Cagliostro]), שם נודע לו שהצעיר עזב את העיר. באלסמו (בליווי שני שותפים) נמלט לעיר מסינה. בשנים 1765–1766 מצא עצמו באלסמו באי מלטה, שם הפך לעוזר (donato) עבור המסדר הריבוני הצבאי של מלטה ולרוקח מיומן.
מסעותיו
בתחילת 1768 עזב באלסמו לרומא, שם הצליח להשיג לעצמו עבודה כמזכירו של הקרדינל אורסיני. העבודה התבררה כמשעממת לבאלסמו ובמהרה הוא התחיל לנהל חיים כפולים, למכור קמעות "מצריים" קסומים וחריטות שהודבקו על לוחות ונצבעו כדי להיראות כמו ציורים. מבין הגולים והאסירים הסיציליאנים הרבים שפגש במהלך תקופה זו, אחד הכיר לו נערה בת שבע עשרה בשם לורנצה סרפינה פליצ'אני (בערך 8 באפריל 1751 - 1794), הידועה בשם סרפינה, לה נישא ב-1768.
בני הזוג עברו לגור עם הוריה של לורנצה ואחיה ב-vicolo delle Cripte ("סמטת הקריפטה"), הסמוכה לרחוב strada dei Pellegrini ("דרך הצליינים") בפלרמו. השפה הגסה של באלסמו והדרך שבה הוא הסית את לורנצה להציג את גופה עמדו בניגוד עמוק לאמונות הדתיות השורשיות של הוריה. לאחר דיון סוער, הזוג הצעיר עזב.
בני הזוג נסעו יחד ללונדון, שם באלסמו, שהציג את עצמו כעת באחד מכמה שמות בדויים ותארים שהעניק לעצמו לפני שהחליט על התואר "הרוזן אלסנדרו די קליוסטרו", פגש את הרוזן דה סן ז'רמן. קליוסטרו נסע ברחבי אירופה, במיוחד לקורלנד, רוסיה, פולין, גרמניה ומאוחר יותר לצרפת. קליוסטרו ששילב את הידע שצבר במדעי הטבע, יכולת פסיכולוגית ואחיזת עיניים הצליח להיכנס לחוגי החברה הגבוהה והעשירה. הוא התפרסם כמי שמסוגל לרפא מחלות, שיודע איך לשמר נעורים נצחיים, שמעלה באוב רוחות ומייצר זהב באמצעות אלכימיה. רבים פנו אליו על מנת ליהנות משירותיו והוא צבר הון רב. תהילתו גדלה עד כדי כך שהוא אף הומלץ כרופא לבנג'מין פרנקלין במהלך שהותו בפריז.
פרשת ענק היהלומים
קליוסטרו הועמד לדין במסגרת בה היו מעורבים מארי אנטואנט ו, והוחזק במאסר בבסטיליה במשך תשעה חודשים, אך לבסוף זוכה, כאשר לא נמצאו ראיות הקושרות אותו לפרשה. אף על פי כן, הוא גורש מצרפת בפקודת לואי השישה עשר, מלך צרפת, ויצא לאנגליה. שם הוא הואשם על ידי הגולה הצרפתי שהוא בעצם ג'וזפה באלסמו, דבר שאותו קליוסטרו הכחיש בפרסום "מכתב פתוח לעם האנגלי" (Open Letter to the English People), מה שאילץ את דה מורנד לחזור בו ולהתנצל.
בגידה, מאסר ומוות
קליוסטרו עזב את אנגליה כדי לבקר ברומא, שם פגש שני אנשים שהתגלו כמרגלים של האינקוויזיציה. כמה דיווחים טוענים שאשתו היא זו שבגדה בו בתחילה לאינקוויזיציה. ב-27 בדצמבר 1789 הוא נעצר על ניסיון לייסד לשכה של הבונים החופשיים ברומא ונכלא בטירת סנטאנג'לו. הוא נשפט ובמקור נידון למוות ככופר וכמכשף (1790), אך גזר הדין הומר מאוחר יותר למאסר עולם ב במזרח איטליה, שם מת ב-26 באוגוסט 1795.
מורשת
הסופר הפורטוגלי זוקף לזכותו של באלסמו את יצירת הטקס המצרי של הבונים החופשיים ועבודה אינטנסיבית בהפצת רעיונות הבונים החופשיים, על ידי פתיחת לשכות בכל רחבי אירופה ועל ידי קבלת נשים לקהילה. הרעיון של "בנייה חופשית מצרית" נשמר באיטליה על ידי "טקס מצרים" (l'ordre maçonnique de Misraïm), שנוסד ב-1813 על ידי שלושת האחים היהודים ממשפחת Bédarride ובצרפת, טקס ממפיס שנוסד ב-1838 על ידי ז'אק אטיין מרקוניס דה נגר (Jacques Etienne Marconis de Nègre); אלה התאחדו תחת ג'וזפה גריבלדי כ (Rite ancien et primitif de Memphis-Misraïm) ב-1881.
קליוסטרו היה זייפן יוצא דופן. ג'קומו קזנובה, באוטוביוגרפיה שלו, סיפר על מפגש שבו הצליח קליוסטרו לזייף מכתב מאת קזנובה, אף על פי שלא היה מסוגל להבין אותו.
ההיסטוריון של תורת הנסתר,, מעיר בערך שלו על קליוסטרו שהנוכל ניצל את עושרו ממעשי המרמה למעשים טובים על ידי הקמת ומימון של שרשרת של בתי חולים ליולדות ובתי יתומים ברחבי היבשת.
הוא נשא עמו כתב יד אלכימי "" (La Très Sainte Trinosophie) במסעו חסר המזל לרומא, ונטען כי הוא כתב אותו.
אזכורים בתרבות
קליוסטרו הוא שם הבמה של ישראל אוקסמן, קוסם ואמן חושים ישראלי, שהחליט להשתמש בשם זה בעקבות קריאת ספר על הרוזן קליוסטרו.
פרס רובינס
פרס רובינס (באנגלית: The David P. Robbins Prize או בשם המלא: The David Peter Robbins Prize, פרס דייוויד פטר רובינס) הוא פרס המוענק עבור מאמרים המדווחים על מחקר חדש באלגברה, קומבינטוריקה או מתמטיקה דיסקרטית. הפרס מוענק הן על ידי האגודה האמריקאית למתמטיקה (AMS) והן על ידי האיגוד האמריקאי למתמטיקה (MAA). פרס ה־AMS מכיר מאמרים עם מרכיב ניסיוני משמעותי בנושא נגיש באופן נרחב המספק הצהרה פשוטה על הבעיה ותצוגה ברורה של המאמר. מאמרים הזכאים לפרס ה־MAA נשפטים על פי איכות המחקר, בהירות החשיפה והנגישות לבוגרי תואר ראשון. המאמר חייב להתפרסם בתוך שש שנים מרגע הענקת הפרס והוא חייב להיות כתוב באנגלית. במקרה של מחברים משותפים, הפרס יחולק באופן שווה ביניהם. הזוכה בפרס, לא צריך להיות חבר באיגוד. שני הפרסים מורכבים מ־5,000 דולר כל אחד ומוענקים אחת לשלוש שנים בכנס המפגשים המשותפים במתמטיקה. הם נקראים על שמו של דייוויד פטר רובינס ונוסדו לכבודו בשנת 2005 על ידי בני משפחתו.
משטרת אונטריו
משטרת אונטריו, רשמית: משטרת מחוז אונטריו (באנגלית: Ontario Provincial Police, בראשי תיבות: O.P.P.) היא כוח משטרה בקנדה, במחוז אונטריו. מדובר בכוחות המשטרה הראשונים והגדולים באונטריו (עובדים בו 7,383 איש מתוכם 5618 שוטרים חמושים ו-853 שוטרי עזר). זהו כח המשטרה והשני בחשיבותו בקנדה כולה.
גוף המשטרה פועל בכל האזורים הכפריים ובפרברי המחוז, כלומר בכפרים ובעיירות שאין להם משטרה עירונית משלהם. הכח גם מבצע תפקידי חקירה פלילית בפרובינציה. במטרופולין טורונטו הגוף אחראי גם לבטיחות בדרכים בכבישים ואחראי גם על אספקת שירותי אבטחה וביטחון בבית המחוקקים המחוזי בקווינס פארק, טורונטו.
אלכסיי דיומין
גנרל לויטננט אלכסיי גנאדייביץ' דיומין (ברוסית: Алексей Геннадьевич Дюмин) הוא מדינאי רוסי, גיבור רוסיה ואיש צבא לשעבר, מושל מחוז טולה מאז 5 בפברואר 2016.
בעבר כיהן במשך כחודשיים כסגן שר ההגנה הרוסי ומפקד יחידת הספצנאז וכן פיקד על המטה הכללי של צבא היבשה הרוסי.
משפחתו
אלכסיי דיומין נולד באוגוסט 1972 בעיר קורסק. אביו הגנרל גנאדי ואסילייביץ' דיומין היה רופא צבאי והחל משנת 2013 ניהל את מינהל 4 במשרד ההגנה הרוסי האחראי לרפואה צבאית. אחיו הצעיר ארטיום דיומין מנהל את חברת פרודמרקט ובאפריל 2014 היה למנהל קומפלקס הספורט 'אולימפיסקי' במוסקבה. אמו הייתה מורה.
ילדותו
בילדותו דיומין התגורר בקלוגה ובוורונז' לשם נשלח אביו במסגרת תפקידו.
בשנת 1994 אלכסיי השלים השכלתו במכון הצבאי הגבוה להנדסה, רדיו ואלקטרוניקה בוורונז' (VVIURE) ושירת בכוחות המיוחדים של צבא רוסיה במחוז מוסקבה.
המאבטח של פוטין
בשנת 1995 שירת בשירות האבטחה הפדרלי בהמלצת חבר מילדות ועד מהרה עבר לשירות הביטחון הנשיאותי למעגל האבטחה של נשיא רוסיה. דיומין היה קצין האבטחה במעון המגורים הנשיאותי של פוטין בתקופת הקדנציה הראשונה והשנייה שלו בשנים 1999–2007.
ב-2007 היה לראש מערך האבטחה של ראש ממשלת רוסיה דאז, ויקטור זובקוב. עם מינויו של פוטין לראש הממשלה המשיך דיומין לנהל את מערך האבטחה עבור ראש הממשלה והיה אחראי לסידורי האבטחה של פוטין לאורך שנות כהונתו בממשלה (2008- 2012).