cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
המזוודה הגרעינית (רוסיה)
בתרבות ובאמנות
המזוודה הגרעינית הופיעה במספר סרטי קולנוע לרבות: וכן גם במשחקי המחשב: המזוודה גם היוותה נושא לשיר "מזוודת הנשיא" («Чемодан Президента») של להקת "קרמטורים" («Крематорий»).
צמנט (שן)
פיתוח
הצמנטום מופרש על ידי תאים בשם צמנטובלסטים בתוך השורש של השן, בעלי שורש איפקס עבה. צמנטובלסטים אלו מתפתחים מתאי מזנחימאל בלתי מובדלים ברקמת החיבור של זקיק השיניים או השק. בניגוד לאמלובלסטים ולאודונטובלסטים, אשר לא משאירים שום גופי תאים בתוצריהם המופרשים, בשלב מאוחר יותר של התוצר, רוב הצמנטובלסטים נלכדים על ידי הצמנטום שהם מייצרים, והופכים לצמנטוציטים. לכן שוב, צמנטום דומה יותר לכתשי העצם, עם תאי העצם שלהם שהופכים לאוסטאוציטים לכודים. הצמנטום מסוגל לתקן את עצמו במידה מוגבלת והוא לא נספג מחדש בתנאים רגילים.
תכונות
הצמנטום מעט רך יותר מהדנטין והוא כולל בין-45% ל-50% חומרים אורגניים (הידרוקסילאפטיט, ובין-50% ל-55% חומר אורגני ומים. החלק האורגני מורכב בעיקר  מקולגן ומפרוטאוגליקן .הצמנטום חסר כלי דם, והוא ניזון דרך תאים משלו המקיפים את כלי הדם ברצועת החניכיים. הצמנטום נראה בצבע צהוב בהיר, מעט בהיר יותר מדנטין. הוא מכיל את כמות הפלואור הגבוהה ביותר מכל רקמות המינרלים. הצמנטום גם חדיר למגוון רחב של חומרים. הוא נוצר באופן רציף לאורך כל החיים כי שכבה חדשה של צמנטום תמיד "נשארת" לשמור את הצירוף שלם כשכבה השטחית של הצמנטום. שורש של הצמנטום מסתיים היכן שהוא מסיים להקיף את נקב הפסגה והוא יכול להאריך מעט את עצמו על הקיר הפנימי של עיסת התעלה.
מבנה
התאים של הצמנטום, הצמנטוציטים לוכדים את הצמנטובלסטים.כל צמנטוציט נמצא בחלל משלו, בדומה לתבנית של עצמות. לחללים אלו יש גם תעלות משלהם. עם זאת, בניגוד לעצמות, התעלות בתוך הצמנטום לא מכילות עצבים, והן לא מקרינות כלפי חוץ. במקום זאת, התעלות מכוונות לכיוון רצועת החניכיים ומכילות תהליכים צמנטיים אשר קיימים כדי לפזר חומרים מזינים ברצועות. לאחר התמורה של הצמנטום לשכבות, הצמנטובלסטים שלא נלכדים בצמנטום עומדים בשורה יחד עם המשטח הצמנטי והכיסוי החיצוני של רצועת החניכיים. צמנטובלסטים אלה יכולים ליצור שכבות עוקבות של הצמנטום אם השן נפגעת. סיבי העצם הם חלק מסיבי הקולגן העיקריים של רצועת החניכיים הנמצאות בצמנטום ובמכתשי העצם המחברות את השן למכתש השן.
צומת צמנטואמיילית
הצמנטום מתחבר אל האמייל על מנת ליצור צומת צמנטואמיילית, אשר מכונה קו הצוואר.שלושה סוגים אפשריים של מעבר ממשקים יכולים להיות נוכחים בצומת זו. ישנן שלוש אפשרויות שונות ליחסים בין הצמנטום לאמייל בצומת זו, כאשר ב60-65% של השיניים, הצמנטום נמצא על האמייל, ב-30% מהמקרים הם נמצאים אחד בצמוד אל השני ורק ב5-10% של השיניים יש מרווח ביניהם ושכבת הדנטין חשופה. בעבר האמינו שממשקים מסוימים ישלטו בחללי פה מסוימים. כיום אנו יודעים שצומת זו יכולה להכיל שלושת ממשקים השונים בחלל פה של כל אדם.
צומת הדנטינוצמנטית
כאשר הצמנטואיד מגיע אל מלוא העובי הדרוש, הצמנטואידים המקיפים את הצמנטוציטים והופכים למינרלים, או שהם גדלים, ואז הם נחשבים לצמנטום. בגלל תרומת הצמנטום לדנטין, נוצרת צומת הדנטינוצמנטית. ממשק זה אינו מוגדר קלינית ולא היסטולוגית, כמו זה של צומת הדנטינואמיילית, למרות שלצמנטום ולדנטין יש רקע אמבריולוגי משותף, שלא כמו של האמייל והדנטין. הצומת הדנטינוצמנטית יחסית חלקה באזור השן הקבועה, וההיקשרות של הצמנטום לדנטין חזקה, אך לא ברור לחלוטין מדוע.
סוגים
נוצרים שני סוגים של צמנטומים: תאי ולא תאי, והסיבים יכולים להיות פנימיים או חיצוניים, וכתוצאה מכך ישנן ארבע אפשרויות שונות; הצמנטום הראשון שיכול להיווצר במהלך התפחות שן הוא לא תאי בעל סיבים חיצוניים. השכבה הלא תאית של הצמנטום היא רקמה חיה אשר לא כוללת תאים במבנה שלה, בדרך כלל שולטת על חלק הקורונלי של השורש; תאי צמנטום נוצרים בתדירות גבוהה יותר על החצי האפיקלי.
מחקרי דנ"א
מחקר ארכאולוגי ב-2010 מצא כי בצמנטום יש פי חמישה מחומר הדנ"א של הילד בהשוואה לדנטין, שנדגם בדרך כלל. לקיחת דגימות DNA מהשיניים לסיוע בזיהוי שרידי אדם נעשית נפוצה יותר ויותר. דגימת ה-DNA ותוצאות הניתוח הגנטי של הרקמה שונים מאוד בין הרקמות ובמידה מסוימת בלתי צפויים. כמות ה-DNA הזמין בדנטין מושפעת על ידי הגיל ומחלות השיניים, בעוד שהחומר הגנטי בצמנטום רב ויציב.
לבנית כהה
לבנית כהה (שם מדעי: Egretta ardesiaca), מכונה גם אנפת הצל היא מין של עוף מים בסוג לבנית ממשפחת האנפתיים שמצויה באפריקה שמדרום לסהרה ובמדגסקר, ומזדמנת קבועה באיי כף ורדה.
נצפתה פעם בודדת בישראל על ידי הדורם שיריחי ב-1982 בשדות קיבוץ אילות.
מאפיינים
הלבנית הכהה ניזונה בעיקר מדגים אך גם מחרקים, חסרי חוליות ודו-חיים. היא ידועה בשל התנהגות הציד הייחודית שלה: פרישת הכנפיים בצורה של עיגול מעל המים, שיוצרת צל; הדגים נמשכים אליו ונאכלים על ידי הלבנית. בנוסף, הצל חוסם את השמש ומאפשר ללבנית לראות את הדגים טוב יותר. התנהגות זו נתנה ללבנית הכהה את שמה השני "אנפת הצל. הן צדות לעיתים קרובות לקראת השקיעה בקבוצות של כ-50 פרטים או לבד; המספר הגבוה ביותר שנצפה של לבניות כהות שצדות כקבוצה הוא 200 פרטים.
אורכה של הלבנית הכהה הוא 52 עד 55 ס"מ, ומשקלה הוא כ-300 גרם; מוטת כנפיה היא 90–95 ס"מ. מלבד רגליה הצהובות, כל גופה של האנפה צבוע בשחור. צבע גופן של אנפות צעירות דהוי יותר, ונוצותיהם קצרות יותר. בתי הגידול הטבעיים של האנפה הם אגמים, בריכות וביצות. האנפה שקטה בדרך כלל, אך משמיעה צליל שמזכיר קרקור כשהיא צדה בקבוצה.
הקן נבנה מזרדים וממוקם על עצים או על סוף, כששה מטרים מעל פני המים. הנקבה מטילה 2–4 ביצים כחולות.
דשא
דשא הוא קבוצת צמחים חד-פסיגיים ירוקים, עשבים המאופיינים בעלים צרים וארוכים שגדלים ישר למעלה מהאדמה. דשא מתרבה ברבייה וגטטיבית, סוג של רבייה אל-זוויגית בה איברים שונים של הצמח (שאינם מעורבים ברבייה זוויגית) משמשים מקור לצמח חדש. לרוב, הדשא מתרבה על ידי "שלוחות" שזו דרך של רבייה אל זוויגית. דשא שנחשב "אמיתי" מבחינה בוטנית נכלל במשפחת הדגניים, ממערכת בעלי הפרחים. עם זאת, יש צמחים מחוץ למשפחה זו בעלי מראה דומה, שלעיתים קרובות מתייחסים אליהם כאל דשא.
דשא הוא מצורות החיים המגוונות ביותר, והוא צומח בכל היבשות מלבד אנטארקטיקה. הוא קיים מיליוני שנים וכבר בתקופת הקרטיקון הוא היווה מקור מזון לדינוזאורים. בצואה מאובנת של דינוזאורים אלה נמצאו שרידים של סוגי דשא, בהם אבותיהם הקדומים של האורז והחזרן.
דשא בחברה האנושית
לדשא חשיבות רבה בחברה האנושית. הוא מגודל כמזון לבעלי חיים מבויתים מעל 10,000 שנים, ושימש כחומר גלם לייצור נייר מהמאה ה-3 לפנה"ס.
כיום, לצד בתים רבים ובגנים ציבוריים מגודל דשא כצמח נוי. חברות גינון רבות מתמחות במדשאות, ומתאימות אותן לצורכי הלקוח תוך התחשבות בקריטריונים רבים כגון כמות שעות החשיפה היומית לשמש, שמירת צבע בקור, עמידות למחלות ולדריכה, מהירות התחדשות לאחר נזק וגובה ותדירות כיסוח. כמו כן, ניתן היום לקנות סוגים רבים של דשא מלאכותי מפלסטיק, הנקרא גם "דשא סינתטי".
דשא ודשא סינתטי משמשים גם בתור משטח במגרשי כדורגל מקצועיים.
דשא ואיכות הסביבה
לדשא יש יתרונות אסתטיים ברורים, והוא גם רך ונעים למגע, לדריכה ולישיבה. מסיבה זו נבחר הדשא למשטחים בפארקים גדולים, גני שעשועים, אצטדיונים, גינות פרטיות ועוד. יתרונות נוספים של הדשא הם מניעת בוץ ואבק, קירור הסביבה של הבית ואפילו פנים הבית, הפחתת קרינה והקטנת הרעש הסביבתי.
אך דשא צורך לגידולו הרבה מים. בנוסף, חוקר אמריקני טוען כי דשא מזיק לסביבה: הוא צמח קטן ששורשיו קצרים ומקבע מעט פחמן. לעומת זאת, מכסחות הדשא ומפוחי העלים פולטים הרבה זיהום. יתר על כן, יצור הדשנים לדשא מזהם מאוד ובזבזני מבחינה אנרגטית.
מיני דשא
קיימים סוגים רבים של דשא ולפני שתילתו נהוג להתאים את סוג הדשא לתנאי האקלים והגשמים באזור, איכות הקרקע, כמות וכיווני השמש במשך היום, ומטרות השימוש של הדשא. דשא בהיר ורך למגע. הקיקויו הוא הדשא הנפוץ ביותר בישראל בגלל מספר יתרונות. דשא הקיקויו שומר על צבעו הירוק גם בחורף ומתאים לשתילה גם באזורים הרריים וקרים, ובתנאי תחזוקה שונים. החסרון בקיקויו הוא שהוא חשוף למחלות ונוטה להפגע ממזיקים בתנאי קרקע לא מתאימים. דשא בעל מרקם גס, עמיד ונח לתחזוק. בגלל מוצאו האפריקאי, הדרבן גראס רגיל לאקלים חם. עמיד במיוחד בתנאי צל, אך אפשרי גם לגידול בשמש עם השקיה באופן קבוע. גדל בקצב מהיר הדורש כיסוח כל שבועיים לכל היותר, מתאים לגינות פרטיות וציבוריות ללא דריכה מרובה. דשא רך למגע, בעל צמיחה צפופה מאוד, מתאים לדריכה מרובה ונח לתחזוק. זהו דשא פופולרי המתאים לגידול ברוב אזורי הארץ, למעט אזורים קרים מאוד. בתקופת החורף האלטורו נוטה לאבד קצת מצבעו הירוק. זן זה נחשב נעים למראה ומתאים לגידול בתנאי חצי צל או שמש מלאה. בעל יכולת שיקום מהירה במקרים של הזנחה. דשא ירוק כהה, בעל מרקם בינוני עד גס. הבאפלו מתאים לגידול בתנאי שמש או צל, אך אינו מתאים לדריכה מרובה בגלל מרקמו הגס. לזן זה קצב צמיחה איטי, מה שגורם לו להיות נח מאוד לתחזוקה. דשא בעל צבע יפה ונעים מאוד למגע. דשא חזק, עמיד לדריכה מרובה. הפספלון מתאים למדשאות באזורים הקרובים לים, כיוון שהוא עמיד גם למליחות באוויר ובקרקע. מתאים לתנאי שמש ברב שעות היום, ודורש רמת תחזוקה גבוהה יחסית. דשא בעל מרקם נעים ועדין. הטיפוואי מתאים לתנאי שמש מלאה בלבד, והוא עמיד במצבי חום ויובש קיצוניים. דורש רמת תחזוקה גבוהה (כיסוח לעיתים קרובות, דישון, טיפול נגד מזיקים ומחלות) אך בתמורה הוא עמיד לדריכה מרובה.
דיאגרמת עוגה
גרף עוגה (המוכר גם כתרשים עוגה, דיאגרמת עוגה או דיאגרמת פאי) הוא תרשים סטטיסטי בעל צורה מעגלית, שמחולק לגזרות ("פרוסות עוגה") אשר מתארות חלוקה כמותית יחסית. גודל כל גִזרה מייצג את גודל החלק היחסי שהיא מייצגת. התרשים מאפשר השוואת היחס בין הגזרות ובין כל גזרה לעוגה כולה.
אורך הקשת של כל פרוסה, וכתוצאה מכך גם הזווית המרכזית שלה ושטחה, פרופורציונליים למספר או לחלקיות שאותם הם מייצגים. העוגה מוצגת בצורת מעגל, המהווה במלואו את מאת האחוזים (השלם), ומחולק לגזרות כמספר הקטגוריות. שטח כל גזרה הוא שכיחותה היחסית מכלל הנתונים. השימוש בתרשימי עוגה נפוץ, כשרוצים להשוות את השלם לחלקיו ואת חלקיו אלו לאלו.
סוג זה של הגרף מתאים מאוד להצגת תרומתו של כל חלק למכלול של כל החלקים. גרף עוגה ניתן לשימוש רק במקרה שמספר הפלחים מועט יחסית (עד 5). שימוש במספר רב של הפלחים מוריד מהיעילות של הגרף כי הוא מקשה על השוואת הפלחים, וההבדלים ביניהם הופכים ללא משמעותיים.
היסטוריה
השימוש הקדום ביותר בתרשימי עוגה מיוחס לוויליאם פלייפר בספרו הסטטיסטי "Statistical Breviary" משנת 1801. בספרו הוא הציג שני תרשימי עוגה שונים. פלייפר הציג שרטוט שהכיל סדרה של תרשימי עוגה. אחד מאותם תרשימים מתאר את היחסים של האימפריה הטורקית שהייתה ממוקמת באסיה, באירופה ובאפריקה לפני שנת 1789.
השימוש בגרפים מעגליים לא היו בשימוש נרחב בתחילה. המהנדס הצרפתי Charles Joseph Minard היה אחד הראשונים שהשתמשו בתרשימי עוגה במפות. במפה שלו משנת 1858, הוא השתמש בתרשים עוגה כדי לייצג את כמויות הבקר שנשלחו מכל רחבי צרפת לצריכה בפריז. Minard האמין כי לתרשימי עוגה נדרש ממד שלישי לצורך הצגת מידע נוסף.
יש שמייחסים את השימוש הראשוני בתרשימי עוגה לפלורנס נייטינגייל, למרות שבפועל היא פשוט הפכה את השימוש בתרשימי עוגה לפופולרי.
שימוש, יעילות ותפיסה חזותית
אחד החסרונות של תרשימי עוגה הוא שהם מתאימים להצגת מספר ערכים בודדים. כאשר כמות הערכים גדולה, נדרשת הפרדת הקידוד החזותי ("פרוסות") מהנתונים שהם מייצגים (בדרך כלל באחוזים) באמצעות שימוש בצבעים שונים, במרקמים מודגשים או בחצים כדי להקל על הבנת התרשים. בנוסף, תרשימי עוגה תופסים מקום רב יותר על הדף מאשר תרשימי העמודות. סטטיסטיקאים בדרך כלל מעדיפים להימנע מלהשתמש בתרשים עוגה כשיטה להצגת מידע, ולכן הם מופיעים בספרות המקצועית רק לעיתים רחוקות. כשמבקשים להבליט נתונים מסוימים, מופרדות הפרוסות המייצגות אותם נתונים משאר הדיאגרמה ומוצגות במרחק מה ממנה.
חשוב להדגיש, כי כאשר המטרה היא להשוות קטגוריה מסוימת (פרוסת העוגה) ביחס לכלל השלם (כל העוגה) וקיימים מספר ערכים (פרוסות) בודדים, יכול תרשים עוגה יכול להיות לעיתים קרובות יעיל יותר מגרף עמודות. דיאגרמת עוגה שימושית לתיאור משתנה מסולם מדידה שמי.
רוקאס יוקובאיטיס
רוקאס יוקובאיטיס (בליטאית: Rokas Jokubaitis; נולד ב-19 בנובמבר 2000) הוא כדורסלן ליטאי המשחק בעמדת הרכז בברצלונה מליגת העל הספרדית והיורוליג.
ראשית חיים וקריירת נוער
יוקובאיטיס נולד במז'ייקיאי, ליטא. הוא החל לשחק כדורסל בבית הספר לכדורסל ולאדס קנאשיוס בקלייפדה לפני שעבר לאקדמיית הנוער של ז'לגיריס קובנה. יוקובאיטיס נבחר לחמישיית הטורניר בטורניר קובנה של טורניר הדור הבא של יורוליג בסקטבול 2018 לאחר שהעמיד ממוצעים של 15 נקודות ו-8.3 אסיסטים למשחק והוביל את ז'לגיריס למקום השלישי.
קריירה מקצועית
ב-9 בינואר 2018 קלע יוקובאיטיס שיא קריירה של 31 נקודות עבור ז'לגיריס-2, קבוצת המילואים של ז'לגיריס קובנה, במשחק ראווה מתוקשר נגד פרינאו פרינאי בראשות לאמלו בול. ב-5 במאי הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של ז'לגיריס, במשחק האחרון של העונה הסדירה בליגה הליטאית נגד פיאנו ז'וואיגז'דש. בעונת 2018/19 יוקובאיטיס נבחר לשחקן הצעיר הטוב ביותר בליגה הליטאית השנייה לאחר שהעמיד ממוצעים של 13.2 נקודות, 5.2 אסיסטים ו-3.4 ריבאונדים למשחק עבור ז'לגיריס-2.
ב-14 ביוני 2019, יוקובאיטיס חתם על הארכת חוזה לשלוש שנים בז'לגיריס. בעונת הוא העמיד ממוצעים של 7 נקודות ו-2.5 אסיסטים למשחק ביורוליג, וסיים במקום השני בפרס הכוכב העולה של היורוליג, אחרי עוסמן גרובה. הוא העמיד ממוצעים של שמונה נקודות וארבעה אסיסטים למשחק ב-LKL ונבחר לשחקן הצעיר הטוב ביותר בליגה.
זכויות דראפט NBA
יוקובאיטיס נבחר בבחירה ה-34 בדראפט ה-NBA לשנת 2021 על ידי אוקלהומה סיטי ת'אנדר. מאוחר יותר בליל הדראפט, זכויותיו הועברו לניו יורק ניקס. יוקובאיטיס השתתף במדי הניקס בליגת הקיץ 2021 ולאחריה הוחלט שלא ימשיך בניקס ויחזור לברצלונה.
קריירה בנבחרת הלאומית
יוקובאיטיס שיחק במדי נבחרת ליטא באליפות אירופה עד גיל 16 2016 בפולין. הוא קלע 10 נקודות בממוצע למשחק ועזר לנבחרתו לזכות במדליית הכסף. יוקובאיטיס היה השחקן הצעיר ביותר בגביע העולם עד גיל 19 2017 במצרים, והעמיד ממוצעים של 10 נקודות ו-5.3 אסיסטים למשחק עבור ליטא, שסיימה במקום השישי. באליפות אירופה עד גיל 18 2018 בלטביה הוא העמיד ממוצעים של 12.9 נקודות ו-5.6 ריבאונדים למשחק, כשליטא סיימה במקום החמישי. יוקובאיטיס הוביל את ליטא למקום הרביעי בגביע העולם עד גיל 19 2019 ביוון, שם העמיד ממוצעים של 11.3 נקודות ו-5.6 אסיסטים למשחק.
ב-24 בפברואר 2020 ערך יוקובאיטיס את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת ליטא הבוגרת עבור ליטא מוקדמות אליפות אירופה בכדורסל 2022. ביוני ויולי 2021, הוא שיחק בטורניר המוקדמות האולימפי בקובנה, אך נבחרתו לא העפילה לטורניר הכדורסל באולימפיאדת טוקיו 2020.
יוקובאיטיס שיחק עם נבחרת ליטא באליפות אירופה 2022.
חיים אישיים
אביו של יוקובאיטיס, אייווארס, שיחק כדורסל מקצועני בליטא ובפולין. גם אמו ואחותו עסקו בספורט.
ב-12 בדצמבר 2020 נעצר גבר ב לאחר שגנב במרמה 10,000 אירו מאישה איתה יצא במשך חודשים על ידי התחזות ליוקובאיטיס.
נונאטאק בורשקרווינק
נונאטאק בורכגרווינק או נונאטאק בורצ'גרווינק (באנגלית: Borchgrevink Nunatak) הוא נונאטק בכניסה הדרומית למעבר ריכטהופן, בחוף המזרחי של ארץ גרהאם, שבאנטארקטיקה.
אורכו של הנונאטאק 3 קילומטרים.
הנונאטק מתנשא לגובה של 650 מטרים מעל פני הים.
מקור השם
נורדנשלד קרא לנונאטאק על שמו של קאשטן בורשקרווינק, מנהיג משלחת צלב הדרום, אשר חקרה את ארץ ויקטוריה בין השנים 1900–1898.
לקריאה נוספת
• Gunter Faure, Teresa M. Mensing, The Transantarctic Mountains: Rocks, Ice, Meteorites and Water, P 9 • William James Mills, Exploring Polar Frontiers: A Historical Encyclopedia, P 161 • Valle, R., Lirio, J., Lusky, J., Morelli, J., & Nuñez, H., Jurassic trees at Jason Peninsula, Antarctica, Antarctic Science, 9(4), 443-444. doi:10.1017/S0954102097000576
מצוקה נפשית
מצוקה נפשית כוללת את הסימפטומים והחוויות של חייו הפנימיים של אדם, שלרוב נחשבים כמטרידים, מבלבלים או יוצאי דופן. מצוקה נפשית עלולה להוביל לשינוי התנהגותי, להשפיע על רגשותיו של אדם בצורה שלילית, ולהשפיע על מערכות היחסים שלו עם האנשים הסובבים אותו.
ארסני קורנילוב
ארסני קורנילוב (בלטבית: Arseniy Kornilov; 14 בפברואר 1888 – 27 בינואר 1972) היה יערן לטבי, חסיד אומות העולם, שהציל יהודים מגטו דאוגבפילס במלחמת העולם השנייה.
מצוקה נפשית
חוויות חיים טראומטיות מסוימות (כגון שכול, מתח, מחסור בשינה, שימוש בסמים, תקיפה, התעללות או תאונות) עלולות לגרום למצוקה נפשית. אנשים מאוכלוסיות פגיעות עלולים לחוות אפליה המציבה אותם בסיכון מוגבר לחוות גם מצוקה נפשית. לעיתים ניתן לצאת מתקופה של מצוקה נפשית ללא התערבות רפואית כולשהי, אם כי אנשים הסובלים מהתסמינים הללו לטווח ארוך נוטים לעיתים רבות יותר להיות מאובחנים כחולים במחלת נפש.
ארסני קורנילוב
פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
ארסני קורנילוב היה יערן, חיי בכפר רוגלי (Ruģeļi) בלטביה, ולכן הכיר היטב את היער ליד גטו דאוגבפילס. היכרותו עם היער וסביבתו סייעה לו בהצלת כמה משפחות יהודיות. הוא בנה עבורם מקום מסתור תת-קרקעי, שניתן היה להיכנס אליו רק דרך חור ארוך, שהכניסה אליו הייתה דרך אסם מוסווה היטב.
לאחר המלחמה
לאחר המלחמה קורנילוב שמר על קשר עם היהודים שהציל ואף ביקר אותם לעיתים קרובות. בלה לוין, נכדתו של אחד הניצולים, זוכרת שנהג לבקר אצלם.
מצוקה נפשית
סוגים
להלן סוגי מצוקה נפשית גדולה:
ארסני קורנילוב
הכרה והנצחה
ב-30 באוגוסט 2015 שלחה ניצולת השואה, סוזנה קרום את עדותה במכתב ליד ושם ובו העידה כיצד ארסני החביא את משפחתה במבנה תת-קרקעי וסיפק להם אוכל ומים עד שחרור לטביה על ידי הצבא האדום.
ב-16 בפברואר 2016 הוכר בארסני קורנילוב כחסיד אומות העולם בטקס שהתקיים בריגה, לטביה.
חנקניים
החנקניים נפוצים בכל היבשות ובתי הגידול, אך נדירים בעולם החדש, שם יש רק 2 מינים: חנקן לודוויקיאנוס וחנקן גדול, והם כלל לא נפוצים באמריקה הדרומית או באוסטרליה. בעיקרון הם שוכני אזורים פתוחים וחמימים, אך נפוצים גם ביערות ובמרומי הרים. אורכם הממוצע עד 50 מילימטרים.
מיון
במשפחה 31 מינים המקובצים ב-4 סוגים:
מורלט קטן
מורלט קטן (שם מדעי: Brachyramphus) היא סוג של עוף ימי ממשפחת האלקיים בתוכו 3 מינים.
המורלטים הם עופות קטנים באורך 25 ס"מ והם בעלי נוצות חומות מנומרות מעט אך פנים לבנות עם כיפה ומקור שחורים. המקור קצר והם בעלי קרומי שחייה. כנפיהם מותאמות לשחייה וצלילה מתחת למים אך לא לתעופה מהירה.
המורלטים שוכנים בחופי אמריקה הצפונית של האוקיינוס האטלנטי והאוקיינוס השקט ובשונה משאר האלקיים ועופות הים, מטילים ביצה בודדת על ביערות מחטניים הסמוכים לאוקיינוס, ואף ביערות סקויה עצומים. האפרוח גדל תוך 40 יום ופורח מהקן לאוקיינוס.
כמה מהמינים מצויים בסכנת הכחדה עקב כריתת היערות והפגיעה בדגה.
MeWe
MeWe היא רשת חברתית אמריקנית. הרשת הוקמה מתוך כוונה להציב אלטרנטיבה לרשת החברתית פייסבוק, שאוגרת מידע רב על המשתמשים שלה (ראו כאן), והמדיניות שלה לאיסור פרסומם של תכנים מסוימים שנויה במחלוקת. ממשק המשתמש של הרשת דומה לממשק המשתמש של פייסבוק, והמודל הכלכלי שלה מבוסס בעיקר על מכירת מנויים לתכונות מתקדמות, כמו אמוג'ים נוספים או ערכות נושא שונות לעיצוב של האתר, ועמודים לעסקים.
הרשת דוגלת במדיניות אלטרנטיבית לזו של רשתות חברתיות מובילות בכך שמאפשרת פרסום תכנים שהיו נחסמים בפלטפורמות אחרות, בטענה לחשיבות חופש הביטוי של המשתמשים. מנגד, העדר צנזורה על נושאים שנויים במחלקות הביא לכך שתנועות תומכות קונספירציה ומתנגדי חיסונים מהווים חלק משמועותי ממשתמשי הרשת.
הרשת אינה מממנת את עצמה מפרסום, אלא ממכירת שירותים, כולל החלפת ערכת נושא, פתיחת דף לעסק, אמוג'ים מותאמים אישית ושירותים נוספים.
שכיחות
שכיחות של פריט היא מספר הפעמים (המוחלט או היחסי) בהן מופיע הפריט בקבוצה מסוימת. ניתן לחשב את השכיחות של דבר מה על ידי מנייה של כמות הפעמים בהן הופיע בתוך הקבוצה.
בסטטיסטיקה, שכיחות היא מספר המופעים של מאורע מסוים בניסוי נתון, במחקר נתון או באוכלוסייה נתונה. אוסף כל השכיחויות מוצג פעמים רבות בצורה גרפית בהיסטוגרמה או ב טבלת שכיחויות.
במילים פשוטות, שכיחות היא מספר הפעמים שערך נתון (או קבוצת ערכים אם מדובר בנתונים מקובצים) הופיע. ברב המקרים ידובר על שכיחות במדגם נתון ואז נהוג להציג טבלת שכיחויות. סך השכיחויות במדגם הוא מספר התצפיות הכולל.
במושג שכיחות נעשה שימוש תדיר במחקר, למשל בתחום האפידמיולוגיה, לשם הצגת שכיחותה של מחלה, כלומר הצגת מספר החולים במחלה זו מבין כלל האוכלוסייה הנבדקת.
שכיח
בסדרה נתונה של ערכים, הערך בעל השכיחות הגבוהה ביותר קרוי שכיח, והוא מדד מיקום. קיימות מספר מוסכמות לגבי אופן ההצגה והחישוב של השכיח. מוסכמה אחת היא כי השכיח הוא ערך חד חד ערכי. כלומר אם בטבלת שכיחות קיים שני ערכים או יותר עם אותה שכיחות (שהיא הכי גבוהה) אז במקרה כזה אין לנו שכיח. קיימים מקרים רבים בהם נגדיר את השכיח כקבוצה ערכים בעלי שכיחות מרבית ואז השכיח הוא כל איבר נבחר מהקבוצה.
טבלת שכיחות
טבלת שכיחויות היא טבלה שמציגה את השכיחויות של תוצאות שונות במדגם. כל רשומה בטבלה מכילה את השכיחות או המנייה של הופעתם של ערכים בתוך קבוצה או מרווח מסוימים. בדרך זו הטבלה מסכמת את ההתפלגות של הערכים במדגם.
מנחם לורברבוים
מנחם לורברבוים (נולד ב-14 במרץ 1958) הוא פרופסור מן המניין בחוג לפילוסופיה יהודית באוניברסיטת תל אביב, ומייסד החוג ללימודי התרבות העברית בה. עמית מחקר במכון שלום הרטמן.
ביוגרפיה
מנחם לורברבוים נולד בניו יורק ליוסף לורברבוים ולרחל לבית יולוס. מצד אביו צאצא של רבי יעקב לורברבוים מליסא, מחבר "נתיבות המשפט". משפחתו שבה ארצה כשהיה בן 11 והוא גדל בירושלים. למד בישיבת בני עקיבא נתיב מאיר ושנה אחת, כשהיה בן 17, בישיבת מרכז הרב. למד בישיבת ההסדר הר עציון. לאחר מכן למד עם קבוצת צעירים אצל פרופ' דוד הרטמן, אותו הוא רואה כאחד מרבותיו.
לורברבוים הוא חבר מועצת המערכת של כתב העת Hebraic Political Studies שבהוצאת מכון שלם.
מאז ייסודו, בשנת 2001, של הכנס השנתי של התוכנית לפסיכותרפיה בבית הספר ללימודי המשך ברפואה ובית הספר לפילוסופיה בפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטת תל אביב, עומד פרופ' לורברבוים, יחד עם ד"ר שלמה מנדלוביץ, בראש הכנס.
בשנת 2002 נמנה עם הגרעין המייסד של בית הכנסת "שירה חדשה" בירושלים. הוא חבר הוועד המנהל של הקרן החדשה לישראל.
מנחם לורברבוים נשוי בשנית, מתגורר בירושלים ואב לשלושה ילדים.
ספריו
פילוסופיה:
בעריכתו:
קישורים חיצוניים
מכּתביו והרצאותיו:
טראסה (כדורמים)
מועדון השחייה טראסה (בקטלאנית: Club Natació Terrassa) הוא מועדון ספורט קטלוני שנוסד בשנת 1932 כמועדון כדורמים ושחייה תחרותית. עם השנים נפתחו במועדון מחלקות ספורט נוספות, כגון אתלטיקה, כדורסל, הוקי שדה, החלקה אמנותית על הקרח, פרונטניס, כדורגל, טניס כדורגל, ג'ודו, קראטה, טיפוס הרים, פאדל, טריאתלון, ולנסיה פילוטה ועוד.
מועדון כדורמים הגברים זכה בגביע קטלוניה בכדורמים בעונת 2011/2012, וקבוצת הנשים בכדורמים החלה לשחק בקביעות בליגת העל בתחילת עונת 2010.
קבוצת השחייה של המועדון שלחה שלושה משתתפים למשחקי הקיץ האולימפיים לאורך השנים.
וילה פארק
וילה פארק (באנגלית: Villa Park) הוא אצטדיון כדורגל באזור אסטון בברמינגהאם, אנגליה המשמש כמגרשה הביתי של קבוצת אסטון וילה. האצטדיון כולל 4 יציעים בתכולה כוללת של 42,788 צופים.
היסטוריה
בשנת פתיחתו 1897, בה זכתה אסטון וילה באליפות הליגה וגביע ההתאחדות, נקרא האצטדיון "מגרש אסטון התחתון". המגרש היה מוקף במקור במסלול רכיבה מבטון ברוחב 8 מטר ומסלול ריצה מעפר. מספר תחרויות רכיבה וריצה נערכו במקום לפני מלחמת העולם הראשונה. מסלול הריצה בוטל בשנת 1922 כאשר החלה הבנייה של יציע טריניטי רואד, שנהרס רק בשנת 2001 והוחלף ביציע מודרני וגדול יותר.
שיא הצופים למשחק עומד על 76,558 צופים ונרשם ב-2 במרץ 1952 במשחק במסגרת גביע ההתאחדות מול דרבי קאונטי.
וילה פארק אירח שלושה משחקים במסגרת הגביע העולמי בשנת 1966 וארבעה משחקים במסגרת יורו 1996. כמו כן, אירח האצטדיון את משחק הגמר של גביע המחזיקות בעונת 1998/1999 בו גברה לאציו על ריאל מיורקה בתוצאה 1–2.
באבאדוק
באבאדוק (באנגלית: The Babadook) הוא סרט אימה אוסטרלי, בבימויה של ג'ניפר קנט ובכיכובם של אסי דייוויס ודניאל הנסהול. הסרט הוקרן בפסטיבל סאנדנס 2014 וזכה לביקורות מהללות. הוא הוקרן גם בפסטיבל הקולנוע ירושלים אך לא זכה להפצה מסחרית.
זהו סרט הביכורים של ג'ניפר קנט שמתכתב עם סרטי רומן פולנסקי.
עלילה
הסרט מציג את סיפורה של אמליה וואנק (Amelia Vanek), אם יחידנית ואחות גריאטרית שבן זוגה ואבי ילדה נהרג בתאונה כשהסיע אותה לבית החולים כדי ללדת את בנם. בנה, סמואל, סובל מחרדה ומאמין שמפלצות מתגוררות בביתם ומתקין מלכודות עבורן ברחבי הבית. בנוסף הוא סובל מהתקפי זעם ואלימות שמקשים עליו להתחבר עם ילדים אחרים וללמוד בבית ספר. החרדות והתקפי הזעם נעשים תכופים וקשים יותר ויותר לאחר שאמליה מקריאה לו ספר פופ-אפ מסתורי שמצא על המדף בביתם שנקרא "מר באבאדוק", המספר על מפלצת דמוית אדם בעלת טפרים, לבושה במעיל ומגבעת המענה את קרבנותיה מרגע שאלו מודעים לקיומה, במיוחד בשנתם. אמליה מוטרדת מהספר ומהופעתו המסתורית בביתה, בעוד סמואל משוכנע שהבאבאדוק אמיתי והתהגותו הבעייתית מסלימה, ומגיעה לשיא כאשר מסלקים אותו מבית הספר וכאשר הוא דוחף את בת דודתו מבית עץ בגינתה, שני אירועים שמנתקים את האם ואת בנה מהעולם החיצון.
לאחר קריאת הספר תופעות מוזרות מתחילות לרדוף את בית המשפחה, דלתות נסגרות ופתחות מעצמן, אורות מהבהבים ונורות מתפוצצות. אמליה מוצאת רסיסי זכוכית במזונה, דבר שהיא מייחסת להתנהגותו הבעייתית של סאם, אך הוא מאשים את הבאבאדוק. אמליה מנסה להפטר מהספר בכך שהיא קורעת אותו ומשליכה אותו לאשפה, אך למחרת היא מוצאת את הספר על מפתן דלתה, וכשהיא פותחת אותו היא רואה שהוא השתנה וכעת הוא מכיל דימוים גרפים שלה רוצחת את באגסי, כלב המשפחה, את בנה סאם, ולאחר מכן לוקחת את חיה שלה. בנוסף מופיעות מילים חדשות, לפיהן הבאבאדוק ימשיך להתחזק כל עוד תכחיש את קיומו. בנוסף היא חווה סיוטים בהם היא רואה את הבאבאדוק נכנס לחדרה בלילה.
בעקבות כך שלוותה ומצבה הנפשי של אמליה מתדרדרים והיא מסתגרת בביתה. היא שורפת את הספר והולכת להתלונן במשטרה, אך השוטרים מתייחסים אליה כמשוגעת. היא מתחילה לגלות פחות ופחות סובלנות להתנהגות בנה, דבר שמגיע לשיא כשהיא חותכת את חוט הטלפון לאחר שבנה התקשר לשכנה לבקש עזרה באמצע הלילה. היא חווה חזיון, בו היא רואה את בן זוגה שנפטר והוא מבטיח לה שיחזור אם "תביא לו את הילד". כשהיא מבינה שזה תכסיס של הבאבאדוק, אמליה בורחת ומסתתרת בביתה עד שהבאבאדוק משתלט עליה. תחת השפעתו, היא הורגת את כלב המשפחה ונוטלת סכין כדי להרוג את בנה. סאם מושך אותה למרתף, שם היא נופלת באחת ממלכודותיו והוא קושר אותה במטרה לעזור לה להשתחרר מהבאבאדוק. היא מנסה לחנוק אותו למוות, אך הוא מלטף את פניה ברכות, דבר שעוזר לה להשתחרר מהשפעתו הרצחנית.
אך כאשר סאם מזכיר לה ש"אי אפשר להפטר מהבאבאדוק" לפי הספר, הוא נגרר על ידי כוח בלתי נראה לחדר השינה של אמו, שם הוא מוטח בקירות מספר פעמים. כאשר אימו מצליחה להציל אותו הבאבאדוק מציג לה חזיונות של מות בן זוגה. אמליה מתעמתת עם היצור ומבהירה לו שהוא לא שולט בה, והיצור נסוג למרתף.
הסרט מסתיים באופן שמבדיל אותו מרוב סרטי האימה בז'אנר. במקום לנצח את המפלצת ולגרש אותה, אמליה וסאם בוחרים לשמור את הבאבאדוק במרתף. מצבם הנפשי והגופני משתפר, כמו גם הקשר ביניהם, ואמליה חוזרת לעבוד. בסוף הסרט היא נראית יורדת למרתף הנעול (בו היא גם שומרת את כל חפצי בן זוגה המנוח) עם קערה מלאה בתולעי אדמה. כשהבאבאדוק תוקף אותה היא מרגיעה אותו, והוא נסוג חזרה לאפלה עם קערת התולעים.
תמות ומטפורות
סמואל מפגין מספר מאפיינים מזוהים עם הרצף האוטיסטי, אם כי הוא לא מוצג בסרט כאוטיסט באופן מפורש. הורים רבים לילדים אוטיסטים הזדהו עם דמות האם בסרט ועם המצוקה שהיא חווה, בעיקר עם הלילות חסרי השינה, הבדידות והריחוק שהאם חשה, ותחושת חוסר האונים מול ילד חסר יכולות ויסות רגשי.
הפקה
ג'ניפר קנט, הבמאית, צילמה בשנת 2005 סרט קצר בשם "מפלצת" ובמאי 2014 היא הסבירה בריאיון לתקשורת שהסרט ההוא היווה בסיס להפקת הסרט "באבאדוק".
התסריט נכתב בתחילת 2009 והצילומים נערכו באדלייד, דרום אוסטרליה.
קבלה
"הבאבאדוק" הוא אחד מהסרטים שקיבלו את הביקורות הטובות ביותר בשנת 2014. לפי אתר Rotten Tomatoes שיעור הביקורות החיוביות לסרט עומד על 98% מתוך 239 ביקורות עם ציון ממוצע של 8.2/10, ותמצית הקונצזוס הביקורתי היא ש"הבאבאדוק מסתמך על אימה אמיתית במקום על הבהלות, ומציג סיפור כן ומרגש".
וולטר פישר
וולטר לאורי פישר (באנגלית: Walter Lowrie Fisher; 4 ביולי 1862 - 9 בנובמבר 1935) היה מזכיר הפנים של ארצות הברית תחת הנשיא ויליאם הווארד טאפט מ-1911 עד 1913.
ביוגרפיה
פישר נולד ב-4 ביולי 1862 בוולינג ששכנה אז במדינת וירג'יניה (כיום וירג'יניה המערבית) לדניאל ובסטר פישר (1838–1913), כומר פרסביטריאני, ואשתו אמנדה ד. קוונס. הוא למד במכללת הנובר שבאינדיאנה, שבה סיים את חוק לימודיו ב-1888. ב-1890 הוא נבחר כקונסול הגדול החמישי (הנשיא הלאומי) של אחוות סיגמה צ'י, תפקיד בו החזיק עד 1892. הוא התחתן עם מייבל טיילור ב-22 באפריל 1891, ונולדו להם חמישה בנים ושתי בנות.
מסמכיו, המכסים את הקריירה המקצועית והפוליטית שלו ומכילים 14,000 פריטים, מאוחסנים בספריית הקונגרס שבוושינגטון הבירה.
פישר היה אחיו של ד"ר הווארד לוארי פישר, שהקים בית חולים לנפגעי מלחמה בצרפת במהלך מלחמת העולם הראשונה. הוא שרד את טביעתה של אניית הדואר המלכותי "לוסיטניה" ב-1915 על ידי קפיצה מהאנייה.
הוא נפטר ב-9 בנובמבר 1935 בוינטקה, אילינוי.
עופרת
תכונות
צבע העופרת אפרפר עם גוון כחלחל, ההופך לאפור בתגובה עם האוויר. העופרת נמנית עם היסודות הצפופים ביותר, ולכן כבדה יחסית. היא מתכת רכה מאוד, תכונה המקנה לה יכולות עיבוד גבוהות. היא עמידה מאוד לשיתוך מאחר שבמגע עם האוויר השכבה החיצונית של כלי העופרת הופכת לתחמוצת, המצטיינת בכושר בידוד, ולכן מבודדת את שאר המתכת. העופרת ותרכובותיה רעילות מאוד לבני אדם. מוליכותה החשמלית ומוליכותה התרמית נמוכות. תכונה המייחדת את העופרת היא שלוח עופרת עבה דיו חוסם כל קרינה מייננת (בין השאר, קרינת גמא).
ניתן למצוא בטבע עופרת בצורתה הטהורה, אך הדבר נדיר. ברוב המקרים היא נמצאת בטבע בסמיכות ליסודות אחרים, בעיקר נחושת, אבץ וכסף. כן ניתן להפיק עופרת מהסולפיד שלה, PbS (גלנה).
העופרת היא היסוד הכי כבד בטבלה המחזורית שקיים לו איזוטופ יציב, וכל היסודות הבאים אחרי עופרת הם רדיואקטיבים.
שימושים
עופרת מעולם לא שימשה לייצור עפרונות; מתחילתם עפרונות הכילו גרפיט. ניתן להתחקות אחר מקור הטעות עד לחרט הרומי, penicillus (ומכאן המילה האנגלית לעיפרון, pencil), ששימש לחריטה על פפירוס, ולעיתים היה עשוי עופרת. סוג הגרפיט בעפרונות הראשונים כונה plumbago (מתנהג כמו עופרת), כיוון שבאותה עת (המאה ה-16) לא זיהו אותו נכונה.
הפקה
העופרת מופיעה בקרום כדור הארץ בשיעור של 16 חלקים במיליון וכורים אותה כמינרל המצוי באבני גיר הנקרא גלניט (Galena), שהוא סולפיד (גופרת העופרת, PbS). המינרל מכיל 86.5% עופרת (מסתו המולרית היא 239.3). כריית המינרל מתבצעת בעיקר באמריקה הצפונית, באוסטרליה ובמקסיקו אך יש ארצות אחרות שבהן כורים את הגלניט בכמויות רבות.
חלק מהעופרת מיוצר באמצעות מיחזור גרוטאות, בעיקר לוחות מצברים וצינורות. את הגרוטאות מתיכים והתוצר הוא גוש עופרת נקי שאינו מעובד.
היסטוריה
העופרת היא אחת משבע המתכות הידועות לאדם מימי קדם; ידוע שהאדם השתמש בה כבר בשנת 5000 לפנה"ס, ובשל היותה רכה וקלה לעיבוד נודעו לה שימושים רבים, המצרים השתמשו במשקלות עופרת לרשתות דייגים כבר באלף השני לפנה"ס. העופרת היא אחת משש המתכות המוזכרות ב:
בפרשת בשלח, שירת הים נכתב: "צָלְלוּ, כַּעוֹפֶרֶת, בְּמַיִם אַדִּירִים...".
ארכיטקטוניקה פרספקטיבה
ארכיטקטוניקה פרספקטיבה (שם מדעי: Architectonica perspectiva) היא מין של חילזון ימי. שמו ניתן לנו בשל המבנה הגאומטרי המסודר והמורכב של הקונכייה. שמו העממי של חילזון זה הוא Clear Sundial. החילזון עצמו חי באזורים בעלי קרקעית חולית באוקיינוס ההודי.
עופרת
היסטוריה
"מצודת דוד" מפרש ומרחיב בתוך כך על התהליך "דרך צורף כסף להסיר הסיג מניח הכסף בכור ועמו עופרת ומעמיד על האש ונופח במפוח עד יותך הכסף והעופרת ונשרף העופרת ונשאר הכסף נקי מבלי סיג" השימוש הנפוץ ביותר בעופרת בעולם העתיק היה לצנרת. עופרת היא חומר אידיאלי לאינסטלציה בשל תכונותיה: בתקופת רומא העתיקה התקינו מן העופרת צינורות מים ואמבטיות, שימוש אשר נמשך עוד שנים רבות לאחר-מכן. שריד לכך נמצא כיום בשפות האירופאיות באנגלית: שרברבים (אינסטלטורים) נקראים plumbers ובצרפתית Plombier - מהשם הלטיני של העופרת: plumbum.
לאון בלום
לֵאוֹן בְּלוּם (בצרפתית: Léon Blum; 9 באפריל 1872 – 30 במרץ 1950) היה פוליטיקאי יהודי צרפתי, מנהיג מפלגת SFIO (קודמתה של המפלגה הסוציאליסטית) וממקימי החזית העממית. כיהן כראש ממשלת צרפת שלוש פעמים: בפעם הראשונה במשך קצת יותר משנה, מ-1936–1937, בפעם השנייה למשך כחודש ב-1938, ושוב במשך כחודש לאחר מלחמת העולם השנייה. ראש הממשלה היהודי השני של צרפת אחרי אלכסנדר מילראן (מתוך שבעה סך הכל).
עופרת
רעילות והשפעות על הגוף
העופרת היא מתכת רעילה. השפעותיה כוללות נזקים לקצות העצבים, וכן לדם ולמוח. כאשר עופרת מתכתית מחוממת באוויר, נוצרים עליה גבישים בצבע צהבהב-אדום: זוהי חד תחמוצת העופרת או "ליתארג'". האבקה הזו מגיבה לחומץ (תגובת סתירה), והתוצאה היא חומר הנקרא "סוכר העופרת" (עופרת אצטט) שטעמו מתקתק.
לאון בלום
חייו
אנדרה לאון בלום (André Léon Blum) נולד בשנת 1872 בפריז במשפחה יהודית אמידה. אביו, אברהם, היה סוחר ולו חמישה בנים. המשפחה הייתה מעורה בתרבות צרפת, וכמו חלק מיהודי אירופה באותה תקופה אימצו בניה בחום את ערכי המהפכה הצרפתית: "חירות, שוויון, אחווה".
עופרת
רעילות והשפעות על הגוף
הצורך בשימור יין (מזון בסיסי לאורך תקופות היסטוריות ארוכות) היה כה חזק עד שגם כשהתבררה הרעילות של החומר במאה ה-18 נמשך השימוש. רק החלת עונש מוות לממתיקי יינות עצרה את השימוש בליתארג'.
ווטרפולו נווארה
ווטרפולו נווארה (בספרדית: Waterpolo Navarra) הוא מועדון כדורמים ספרדי שנוסד בשנת 2006.
ארכיטקטוניקה פרספקטיבה
הקונכייה של חילזון זה היא בעלת מבנה גאומטרי מלא סדר, שגורם לה להיראות כמו יצירה ארכיטקטונית הנדסית. היא בינונית בגודלה, קוטרה הוא כ-, וצורתה הכללית היא כשל כובע כיפתי במבט מהצד ושל עיגול ועליו ספירליות במבט מלמעלה. לאורך צידה העליון מתפתלות מספר עקומות ספירליות בצבעים שונים: לבן, צהוב, בז', חום אדמדם, חום בהיר וחום כהה. בחלקה התחתון ניתן לראות מבנה דמוי מדרגות ספירליות סביב הטבור הפתוח, בנוסף לעקומות ספירליות נוספות.
עופרת
רעילות והשפעות על הגוף
היסטוריונים רבים מיחסים את שקיעת האריסטוקרטיה הרומית לנזק הנוירולוגי הכבד שגרמה החשיפה לעופרת. ייתכן שטירופם של קיסרים כקליגולה, נירון וקומודוס היה תוצאה של צריכת יין וממתקים רוויי עופרת. כמו כן, חשיפה לעופרת עלולה לגרום לפגיעה במערכת העצבים ובפוריות אצל נשים.
לאון בלום
לימודים וקריירה ספרותית
בלום למד משפטים בסורבון היוקרתית, וסיים את לימודיו ב-1894. לאחר מכן פיתח קריירה מוצלחת גם כמבקר ספרות. הוא חיבב במיוחד את יצירותיהם של סטנדל, ז'ול מישלה, אנדרה ז'יד ומרסל פרוסט, והעריץ את שייקספיר וטולסטוי. המוערך עליו מכל היה גתה, שלגביו נחשב בלום מומחה בקנה מידה כלל-אירופי. הביוגרף הישראלי שלו, אילן גריילסאמר, כינה את בלום בספרו: "איש של מילים". לדבריו, בכל תפקידיו שמר מבקר הספרות שהפך ראש ממשלה על רגישותו לשפה, והכיר בחשיבותן של מילים ובחשיבותו של אופן השימוש בהן בכל תפקידיו.
עופרת
רעילות והשפעות על הגוף
בשל רעילותה של העופרת, כיום משתמשים בה פחות ופחות במוצרים שהאדם בא במגע תכוף עמם: צבעים, ציפוי כלי אוכל ומכשירים המעורבים בתהליך ייצור מזון ושתייה. החומר הוגבל לשימוש על ידי האיחוד האירופי.
לאון בלום
פעילות פוליטית
ב-1894 הייתה זו פרשת דרייפוס שהניעה את בלום להיכנס לחיים הפוליטיים. הוא הצטרף למאבק למען משפט הוגן לדרייפוס, ומצא בין השותפים למערכה גם אנשי ספרות כגון אמיל זולא, אקדמאים, ליברלים וסוציאליסטים. בין מנהיגי המאבק היה חבר הפרלמנט מטעם הסוציאליסטים ז'אן ז'וֹרֶס, שבלום חש כלפיו הערכה עצומה, ובהדרגה נרקמו בין שני האישים קשרים אישיים, פוליטיים וחברתיים.
עופרת
במחקר
הכימאי הבריטי פרדריק סודי (Soddy) שעבד בקנדה עם ארנסט רתרפורד גילה ב-1901, שבתהליך הרדיואקטיבי אטום כבד מתפרק והופך לאטום אחר וכן שאורניום (היסוד ה-92 בטבלה המחזורית) מתפרק תחילה לתוריום, שבתורו מתפרק לרדיום, ולראדון, פולוניום ועופרת. התפרקות כזו, כפי שהראה רתרפורד, נגרמת מפליטה של גרעין הליום מתוך גרעין האטום המקורי, כלומר שני פרוטונים ושני נייטרונים.
לאון בלום
פעילות פוליטית
ב-1895 צורף למועצת המדינה (Conseil d'État), והחל לכתוב ליומון המפלגה הסוציאליסטית "ל'הומניטה" (בצרפתית L'Humanité, "האנושות"; בלום הוא שהציע את שם העיתון). ב-1899, בעקבות השפעת ז'ורס, שהפך למורו ולמקורבו, הצטרף בלום למפלגה הסוציאליסטית.
עופרת
במחקר
הכימאית סטפני/סטפניה הורוביץ (Horovitz) למדה כימיה באוניברסיטת וינה וב-1914 סיימה לימודי דוקטורט בתחום. הורוביץ זיהתה את המשקל האטומי של העופרת. היא והוניגשמיד פרסמו את ממצאיהם במאמר משותף ב-1914, שעורר הדים רבים בקהילה המדעית. הורוביץ גילתה שאיוניום הוא איזוטופ של היסוד תוריום, שמספרו בטבלה המחזורית הוא 90. תגלית שאפשרה ארגון נכון של הטבלה המחזורית והבנה שליסודות רבים יש איזוטופים.
לאון בלום
פעילות פוליטית
בפרוץ מלחמת העולם הראשונה נדחה בלום משירות בצבא הצרפתי. מיד לאחר ההתנקשות בז'אן ז'ורס, שאז כבר היה מנהיג הסוציאליסטים, נכנס בלום בן ה-42 לפעילות פוליטית קדחתנית. תחילה נבחר כיו"ר הנהלת המפלגה ואחר כך נבחר כחבר פרלמנט מן המניין ב-1919.
ווטרפולו נווארה
מטרת הקמת המועדון הייתה לייצר ספורטאים מקומיים, ועל כן תקנון המועדון קובע כי לפחות 70% מכלל שחקני הקבוצה הראשונה חייבים להיות שחקני בית.
מנגלור
מנגלור (בקאנדה: ಮಂಗಳೂರು, באופן מדויק: מנגלורו; באנגלית: Mangalore; בהינדי: मैंगलुरु) היא עיר נמל גדולה בהודו. העיר ממוקמת במחוז דקשינה קאנדה שבמדינה ההודית קרנאטקה. מנגלור ממוקמת 22 מטרים מעל פני הים ומספר התושבים בעיר היה 499,487 נכון ל-2011.
ווטרפולו נווארה
בעונת 2007/2008 העפילה קבוצת הגברים לראשונה לליגת העל הספרדית בכדורמים.
לאון בלום
פעילות פוליטית
בשנים 1919–1920 הייתה המפלגה הסוציאליסטית שרויה בעימותים פנימיים על רקע שאלת המהפכה הרוסית והמהפכנות הסוציאליסטית. לשווא התאמץ בלום רבות למנוע את הפילוג, שראה כהרסני (מורו, ז'ורס, עמל שנים רבות לאחד את כל הפלגים, הזרמים והמפלגות הסוציאליסטיים לכדי גוף אחד). הרדיקלים המהפכניים התפלגו וייסדו את המפלגה הקומוניסטית הצרפתית, הצטרפו לקומינטרן ולקחו עמם את היומון "ל'הוּמניטה", שהיה ספינת הדגל של המפלגה. בלום לא התייאש, הקים יומון מתחרה בשם "לה פּוֹפּוּלֵר" (Le Populaire) ועמד בראש המפלגה הסוציאליסטית הלא-מהפכנית.
כמרקסיסט אדוק סירב ליאון בלום להשתתף בממשלות לא-סוציאליסטיות, שאותן ראה כבורגניות וכמשרתות את צורכיהם של בעלי ההון. הקמת ממשלה סוציאליסטית, ללא קשר לתמיכה האלקטורלית שלה זכתה המפלגה, הייתה בלתי אפשרית שנים רבות, מכיוון שללא תמיכת הקומוניסטים לא הייתה הקואליציה מחזיקה מעמד, ואילו הקומוניסטים סירבו לשתף פעולה בהתאם לקו שהנחה הקרמלין. לדבריהם, המפלגה הסוציאליסטית הצרפתית הייתה מפלגה בורגנית במסווה, והם כינו אותה "סוציאל-פשיסטית".
ללאון בלום היו ככל הנראה דעות גזעניות ופרו קולוניאליסטיות. ב-9 ביולי 1925 הוא אמר מול ה"שמבר דדפוטה" (Chambre des députés):"אנו מודים שאולי יש לא רק זכות, אלא אף חובה על מה שמכונה הגזעים העליונים, שלעיתים טוענים עבורם זכות מעט מוגזמת, למשוך אליהם גזעים שלא הגיעו לאותה רמה מבחינת מידת התרבות"
כינון החזית העממית
עם עליית הנאצים והתחזקות יסודות הפשיזם באירופה בכלל ובצרפת בפרט, שינה הקרמלין את עמדתו ונתן אור ירוק לשיתוף פעולה עם הסוציאליסטים.
בלום, יחד עם מנהיגים נוספים כדוגמת אדואר דאלאדיה, מוריס תורז, אדואר אריו ודניאל מייר, ייסד את "החזית העממית", שאיחדה תחתיה את המפלגה הסוציאליסטית, המפלגה הקומוניסטית, המפלגה הרדיקלית, איגודי העובדים, תנועות סוציאליסטיות נוספות ואישים נוספים. המהלך הוכיח את עצמו, וב-1936 ניצחה החזית העממית בבחירות הכלליות, ובלום הפך לראש ממשלה. כך עשה ליאון בלום היסטוריה ושבר את "תקרת הזכוכית" שחסמה שנים רבות הן את הסוציאליסטים והן את היהודים.
כשהושבעה הממשלה החדשה ב-6 ביוני, פנה קסוויה ולה (שעתיד להיות ראש המשרד הכללי לענייני יהודים בממשלת וישי) אל בלום מעל בימת בית הנבחרים: "עלייתך לשלטון, אדוני ראש הממשלה, היא בוודאי מאורע היסטורי. בפעם הראשונה ישלוט בארץ גלית־רומית עתיקה זו יהודי. אני מעז לומר בקול מה שהארץ כולה חושבת: מוטב שיעמוד בראש הארץ הזאת אדם ששורשיו שייכים לאדמתה ולא תלמודיסט ממולח".
אחרי בלום ובמהלך השנים עד היום כיהנו בצרפת חמישה אישים נוספים ממוצא יהודי כראשי ממשלה, ארבעה גברים ואישה אחת: רנה מאייר (1953), פייר מנדס פראנס (1954–1955), מישל דברה (1959–1962), לורן פביוס (1984–1986) ואליזבת בורן (2022-).
ממשלת החזית העממית
אף על פי שימי ממשלת החזית העממית היו קצרים (1936–1939), היא פעלה בנמרצות רבה ונחשבת לאחת הממשלות המשפיעות ביותר בתולדות הדמוקרטיה הצרפתית. חותמה על צרפת והישגיה בחקיקה ובתיקונים סוציאליים ניכרים עד היום.
IKCO Dena
IKCO Dena היא מכונית משפחתית מתוצרת יצרנית הרכב ה-איראנית IKCO (יצרנית מותגי רכבי נוסעים) חברת בת של Iran Khodro (שם רשמי: Iran Khodro Corporation, שם בפרסית: ایران‌خودرو, שם לשעבר: Iran National) אשר מיוצרת מאפריל, 2011 ועד היום. יש לציין שהייצור ההמוני התחיל בשנת 2015 ונמשך עד היום.
לאון בלום
ממשלת החזית העממית
בין הישגיה הכלכליים-חברתיים של ממשלת החזית העממית בהנהגת בלום ניתן למנות הנהגת שבוע עבודה של 40 שעות, שבתון חלקי ביום שני, חופשות בתשלום לעובדים, הסכמים קיבוציים בנוגע לדרישות שכר, והלאמת תעשיית הנשק. כמו כן הרחיבה ממשלת בלום את זכויות האוכלוסייה הכבושה באלג'יריה.
IKCO Dena
חברת "Dena" האוקראינית החליפה את "Iran Khodro" בשווקים הלא מקומיים, בשיווק דגמי "IKCO Dena" לאחר התחלת הייצור ההמוני.
לאון בלום
ממשלת החזית העממית
על פי אילן גריילסאמר, בלום היה "בעל רצון עז ועיקש עד מאוד. הוא ביקש לשמוע דעות ועצות רבות, אך פסק בעצמו. מהרגע שקיבל החלטה, דבר לא הניא אותו ממנה."
בלום החשיב מאוד יחסי אנוש, והיה מסור לחבריו ולסובבים אותו, הוא היה "עטוף חברים. קצב חייו נקבע בעיקר על פי פגישותיו". גריילסאמר רואה אותו "כמי שהאנשים סביבו משמשים לו ראי ענק ותמידי, שבו הוא משתקף, ובלעדיהם הוא נמוג."
מנגלור
דפוסי אקלים
הטמפרטורה הממוצעת השנתית באזור מנגלור היא 31.5 מעלות צלזיוס. החודש החם ביותר הוא אפריל, כאשר באותו החודש הטמפרטורה הממוצעת היא 34.0 מעלות צלזיוס, והחודש הקר ביותר בשנה הוא יולי, כאשר באותו החודש הטמפרטורה הממועצת היא 28.2 מעלות צלזיוס. כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא 3,796.9 מילימטרים. החודש הגשום ביותר בשנה הוא יולי, כאשר ממוצע המשקעים בחודש זה הוא 1,200.4 מ"מ והחודש היבש ביותר בשנה הוא פברואר, כאשר ממוצע המשקעים בחודש זה הוא 0.2.
לאון בלום
ממשלת החזית העממית
בלום נאלץ לנקוט במדיניות נייטרלית ביחס למלחמה בספרד בשל כמה סיבות, ובהן הרצון להימנע מסכסוך עם שותפיו הקואליציוניים, שהתנגדו להתערבות במלחמה, תוך גרימת קרע בלתי ניתן לאיחוי בין המחנות הפוליטיים בצרפת. מנגד, המפלגה הקומוניסטית הצרפתית והקרמלין הפעילו לחץ רב על בלום וממשלתו להיכנס למלחמה ולתמוך ברפובליקאים בספרד. מתח קשה זה, כתוספת לקשיים שבפניהם עמד בלום ביישום מדיניותו נוכח הקשיים הפוליטיים מצד הסנאט, שנשלט על ידי הכוחות השמרניים, הביא אותו להתפטר ביוני 1937. ההתפטרות בישרה את תחילת סופה של ממשלת החזית העממית.
למרות היותו סוציאליסט, בלום קרא לזרז את חימושה מחדש של צרפת אל מול הסכנה הנאצית, ואילו הלאומנים הימניים נעו לעבר התפייסות עם גרמניה הנאצית דווקא, כאשר אחת הסיסמאות בהן השתמשו הייתה: "מוטב היטלר מבלום".
בפברואר 1937 נפצע בלום פציעה קלה בידי מפגיני ימין, כשעברה מכוניתו על פני תהלוכת הלוויה של ז'אק בינוויל, ההיסטוריון של כתב העת הימני "ל'אקסיון פרנסז".
לאחר מכן כיהן כממלא מקום ראש ממשלה בקבינט של שוטאן (1937–1938), ושימש שוב כראש ממשלה וכשר אוצר לפרק זמן קצר בחודשים מרץ-אפריל 1938. לאחר מכן הוחלף על ידי אדואר דאלאדיה.
תקופת המאסר
כאשר כבשו הנאצים את צרפת ב-1940, בעודם עוקפים את קו מאז'ינו ופורצים דרך בלגיה, ברח בלום לדרום צרפת, אך המרשל פטן, ראש ממשלת הבובות של וישי, הורה לעוצרו. ביחד עם עוד ארבעה ממנהיגי צרפת שבין המלחמות, הועמד בלום למשפט ראווה שכונה "משפט ריום", שיזם משטר וישי במטרה להוכיח כי בלום, ואנשי החזית העממית, הם האשמים בתבוסת צרפת במלחמה. בלום הובא למשפט בפברואר 1942 בעיירה ריום והואשם בסעיפים רבים, החל מ-"גרימת המלחמה" ועד ל-"החלשת צרפת"; אך בלום ידע להשתמש בהכשרתו המשפטית ובלשונו החריפה, והפך את המשפט לכתב אישום נגד ממשל וישי והנאצים. המשפט גרם למבוכה רבה לממשל, וראשיו הורו להפסיקו.
באפריל 1943 הועבר בלום לחזקת הגרמנים ונשלח לבוכנוואלד, שם נכלא באגף המיועד לאסירים רמי דרג.
עם התקרבות בעלות הברית לבוכנוואלד באפריל 1945, הועברו אסירי האגף לדכאו ולאחר מכן לדרום טירול, שם שוחררו ב-5 במאי 1945.
לקראת סוף המלחמה הורה הפיקוד הנאצי להוציא את בלום להורג, אולם הכוחות בשטח לא ביצעו את הפקודה.
הרפובליקה הרביעית
במסגרת הממשלה הזמנית של הרפובליקה הצרפתית הקים בלום ממשלה, ששלטה בין 16 בדצמבר 1946 ל–22 בינואר 1947 ועמד בראשה, עד שנבחר הנשיא הראשון של הרפובליקה הצרפתית הרביעית.
הוא גם נשלח כשגריר מיוחד מטעם ממשלת צרפת לארצות הברית על מנת להשיג הלוואות למימון שיקומה של צרפת לאחר מלחמת העולם השנייה.
את מאמריו ב"לה פופולר" המשיך לכתוב עד מותו ב-1950 בפריז.
בלום והיהודים
בלום היה יעד להתקפות ולעלבונות כל חייו. הימין הלאומני תקף אותו על היותו סוציאליסט, והאנטישמים על היותו יהודי. כאשר נבחר לראשות הממשלה לראשונה ב-1936, הפעילו עליו יהודי צרפת לחץ רב שלא ייקח על עצמו את התפקיד משום שחששו שהדבר ירע את מצבם.
את עיקר עמדותיו על היהודים ועל היהדות העלה על הכתב בספרו "שיחות חדשות", שבו קבע כי היהודים מתאימים לסוציאליזם יותר מכל שאר העמים.
עד למלחמת העולם הראשונה הקדיש בלום זמן מועט לשאלה היהודית, אך מ-1919 גילה עניין רב בציונות, וב-1927 הצטרף לוועד הפרו-ציוני "צרפת-ארץ ישראל". ב-1928 חבר ל"ועד הסוציאליסטי הבינלאומי למען ארץ-ישראל". ב-1929 הצטרף לסוכנות היהודית.
במאי 1948, ערב סיום המנדט הבריטי, נסעו שניים מראשי מפא"י, אליעזר קפלן ויוסף שפרינצק, להתייעץ עם בלום אם להכריז על הקמת המדינה, כפי שרצה דוד בן-גוריון, למרות ההתנגדות הנחרצת של משרד החוץ האמריקאי. בלום אמר להם: "זוהי הזדמנות היסטורית חד-פעמית. אם לא תסתכנו עכשיו, הזדמנות כזו לא תחזור".
על-שמו של בלום נקרא קיבוץ כפר בלום שבאצבע הגליל וכן רחובות בכמה ערים בישראל, בהן תל אביב, חיפה, חולון ופתח תקווה.
שיזואוקה
שיזואוקה (ביפנית: 静岡市) היא עיר הבירה של מחוז שיזואוקה שבחבל צ'ובו שביפן. אוכלוסיית העיר מונה 689,881 תושבים, נכון ל-1 באוגוסט 2021.
היסטוריה
באזור בו שוכנת העיר שיזואוקה נמצאו עדויות להתיישבות אנושית מלפני אלפי שנים, מהתקופה הפלאוליתית ביפן. בסביבות העיר נמצאו מספר תלי קבורה מתקופת קופון, ובאתר הארכאולוגי טורו, השוכן במרכז העיר, נמצאו עדויות להתיישבות אנושית מתקופת תקופת יאיואי.
בראשית תקופת נארה נוסד מחוז סורוגה, ובעשור הראשון של המאה ה-8 נקבעה מקום בשם סונפו (駿府), לגדות נהר אבה.
בתקופת אשיקאגה הייתה סונפו בירתו של שבט אימגאווה, אך לאחר שנחלו תבוסה בקרב אוקהאזמה כבש טקדה שינגן את האזור, וטוקוגאווה איאיאסו כבש אותו ממנו לאחר מכן. טויוטומי הידיושי, מאחד יפן, העניק את העיר לנקמורה קזוטאדה, אך לאחר קרב סקיגהארה כבש טוקוגאווה את סונפו מחדש, והעביר אותה לשליטתו של אחד מפקודיו, נאיטו נובונארי ב-1601. ב-1606 פרש טוקוגאווה מתפקיד השוגון ועבר להתגורר בסונפו, משם החזיק בהשפעה רבה על השוגון החדש טוקוגאווה הידטאדה, והעיר עברה להיות בשליטתו הישירה של השוגון.
ב-1869, לאחר התמוטטות שוגונות טוקוגאווה, קיבל השוגון הנצר למשפחת טוקוגאווה שליטה על האן לסונפו. באותה שנה שונה שמו של ההאן לשיזואוקה, וב-1871 בוטלה שיטת ההאן והאן שיזואוקה הפך למחוז שיזואוקה. העיר שיזואוקה נוסדה באופן רשמי ב-1 באפריל 1889.
במלחמת העולם השנייה לא הייתה שיזואוקה מטרה להפצצות בעלות הברית מכיוון שלא היו בסביבתה בסיסים צבאיים ומתקנים תעשייתיים. אולם, ב-19 ביולי הפציצו אותה מפציצים אמריקנים והחריבו חלקים נרחבים ממנה, תוך גרימת אבדות רבות בנפש.
אקלים
בשיזואוקה שורר אקלים סובטרופי גשום, עם חודשי קיץ חמים ולחים, וחודשי חורף קרירים עם מעט שלג. בשל קרבתה לזרם קורושיו, בשיזואוקה יורדים משקעים אטמוספיריים רבים, אך יש בה ימי שמש רבים בשל העובדה שהיא מוגנת מפני סופות מכיוון ים יפן.
כלכלה
כלכלת שיזואוקה מתבססת בעיקר על מגזר השירותים, ובמקצת על תעשייה ועל חקלאות. בתחום החקלאות, מייצרת העיר תה ירוק, תותים, ואסאבי, מנדרינה, לוטוס, ורדים ואפרסקים. כמו כן, נמל שימיזו הסמוך הוא מרכז לדיג טונה.
ערים תאומות
לשיזואוקה יחסי ערים תאומות עם:
הוותיקן והילדים ניצולי השואה
גורלם של הילדים ניצולי השואה היה בעייתי במיוחד. בתום המלחמה הם נותרו ללא בני משפחה קרובים, ושוטטו בחבורות בערי אירופה. היו נערים ונערות שנמסרו לחסות המנזרים הקתוליים. ילדים קטנים נמסרו, בדרך כלל, על ידי קרובי משפחה לידי משפחות נוצריות, המוכרות למשפחותיהם, בתקווה לאסוף אותם חזרה לביתם, בתום המלחמה.
בשנת 1947, לאחר מאמצים רבים של יהדות העולם, נאמר לרב הראשי לארץ ישראל, יצחק אייזיק הלוי הרצוג, כי הוותיקן ינחה את בני הדת הנוצרית להשיב את הילדים ממוצא יהודי לחיק היהדות. הוותיקן לא נתן הצהרה מפורשת על כך, בין השאר בשל העובדה שהיה ברור לו שהכוונה המוצהרת הייתה לקחת את הילדים לארץ ישראל, תוכנית שהייתה מנוגדת לאינטרסים של הוותיקן באזור. עם זאת, במהלך השנים 1945 ו-1946 נמסרו ילדים יהודים שהיו בידי קתולים לארגונים יהודיים ללא קושי. אריה קובוביצקי, לימים אריה ל. קובובי - יושב ראש יד ושם הגיע למסקנה, שלהנהגה היהודית לא היו חילוקי-דעות עם ההיררכיה הקתולית בשאלת הילדים ניצולי השואה.
הרקע לבעיה
ההיסטוריון האיטלקי אלברטו מלוני (Melloni), בגיליון מן 28 בדצמבר 2004, של היומון קוריירה דלה סרה, מצטט מסמך שנכתב ב-23 באוקטובר 1946, ובו נמסר לכאורה על כוונת הוותיקן להחזיק באותם ילדים יהודים אשר הוריהם או מוסדות יהודיים מבקשים להשיבם אליהם. אלו הילדים שהגיעו לחסות הדת הנוצרית במהלך מלחמת העולם השנייה. רשויות הכנסייה הצרפתיות החליטו להמשיך ולהחזיק ברשותם את הילדים היהודים אשר הוטבלו לנצרות. האומדן המספרי של הילדים העקורים עמד על עשרות אלפים. אומדן כולל יותר היה בידי גרהרט ריגנר (Riegner), נציג הקונגרס היהודי העולמי בז'נבה. הוא העריך, כי היו בין 200,000 עד 300,000 ילדים יהודים שניצלו באירופה, מתוכם 75,000 יתומים - "ילדים נטושים, ילדים ללא הורים, ילדים שרובם עדיין במחנות העקורים בגרמניה" וחלק לא ידוע מהם בחסות הדת הנוצרית: במנזרים ובמשפחות.
הטבילה לנצרות
הטבילה לנצרות יכולה הייתה להבטיח השתלבות בעולם הלא-יהודי; אולם בה בעת הייתה בגדר הצהרה שהנטבל לא נולד קתולי, ולכן תיעוד הטבילה היה עלול לסכן את הילד. על פי הנאציזם, גם מומרים נחשבים לבני הגזע היהודי, ואינם פטורים מגירוש למחנות ההשמדה. היו הורים יהודים שביקשו את הטבילה לילדיהם, על מנת להצילם ולמסרם למבטחים בידיים קתוליות. במקרים מסוימים, הטבלתם לנצרות של ילדים יהודים הייתה חלק מפעילות המיסיון של מוסדות קתוליים; באחרים הקפידה הכנסייה בקנאות שלא להעניק את סקרמנט הטבילה למען מטרות ארציות, אפילו לא למען הצלת חיים - לרוב לא עשתה כן ללא קבלת רשות מהורי הילדים.
לאחר השיחות עם הרב הראשי לארץ ישראל נקבע כי בשאלת הטבילה לנצרות, על הכנסייה לבחון את הנסיבות בכל מקרה ומקרה - אם הילדים הוטבלו כהלכה הרי אמורים הם לקבל חינוך נוצרי. אם ההורים היהודים ניצלו - הטיפול יהיה שונה, ללא הכרה פומבית בכך. מטרת הסכמה זו הייתה להפיג את החרדה שרווחה בקרב היהודים.
פניית הרב הרצוג לאפיפיור
מיד לאחר המלחמה סייר הרב הרצוג באירופה במשך שישה חודשים. הוא נפגש עם האפיפיור פיוס השנים-עשר ביום ראשון, 10 במרץ 1946, באופן חריג לנוהג בוותיקן שלא לעבוד בימי ראשון. על-פי הגרסה של הרב הרצוג, השיחה החלה, במה שהיה מן הסתם רגע חסר-תקדים בדו-שיח היהודי-הקתולי, בפרשנות לפסוק מספר יחזקאל ובו הבטחת האל ("ונתתי לכם לב חדש"), שאותו ציטט האפיפיור בנאום פומבי שנשא כמה ימים קודם לכן. הרב הרצוג אמר לאפיפיור, כי בהבטחת הפסוק ל"לב חדש" נעשה שימוש באות למ"ד שנועדה לסמן, שהלב החדש אינו ניתן כלאחר יד, אלא מוענק "כפי שמעניק אדם מתנה לחברו [...] מתוך שותפות ורצון מצד המקבל". הרב הראשי ליהודי ארץ ישראל שרטט בקווים כלליים את התוצאות ההרסניות של השואה מבחינת העם היהודי, אשר סבל "את ייסורי האנושות". על-פי הגרסה היהודית, הוא קרא לאפיפיור "להכות על חטאי הנצרות כלפי עם ישראל במרוצת הדורות ולרדת לחקרה של הבעיה היהודית". בהתייחסות לנושא האקטואלי, גורל היתומים היהודים שהיו בידי קתולים הביע הרב הרצוג הכרת תודה על הצלתם, אך ציין כי יהודים לא יוכלו להשלים עם כך שהצעירים יישארו "מנותקים כליל ממוצאם". "החל מהיום כל ילד מסמל בעינינו אלף ילדים [...] ואילו לכנסייה הנוצרית, ולה מיליוני מאמינים, מספרים כאלה הם זעומים". הוא ביקש את עזרת האפיפיור בהשבתם, ובייחוד ביקש מן האפיפיור לקרוא לכל הכמרים לגלות את הנוכחות ואת המקום שבו נמצאים ילדים יהודים בידי קתולים.