cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
גמר גביע אירופה לאלופות 1961
סיכום המשחק
בנפיקה פתחה את המחצית השנייה כפי שסיימה את הראשונה - בשליטה במשחק ובהתקפות לכיוון שערה של ברצלונה. בדקה ה-55 הלחץ השתלם בשער מרהיב, מבעיטת יעף של קולונה מחוץ לרחבה שקבעה 3-1 לבנפיקה. השער השלישי הביא לתפנית נוספת במשחק. קובאלה הוסט למרכז השדה וברצלונה החזירה לעצמה את השליטה במשחק. במשך למעלה מחצי שעה נאלצה בנפיקה להסתגר בהגנה מול גלי ההתקפות של כוכבי ברצלונה. קוצ'יש יכול היה לצמק את התוצאה, לאחר שנגח מול רשת חשופה לקורה. גם קובאלה היה קרוב לכיבוש, כשבעט מהאוויר ברגל שמאל מכ-17 מטרים. הכדור שלו פגע בקורה השמאלית, ניתז לקורה הימנית, אך לא עבר את הקו.
אצטדיון ספורט המים האולימפי (ריו דה ז'ניירו)
אצטדיון ספורט המים האולימפי של ריו דה ז'ניירו (בפורטוגזית: Estádio Olímpico de Desportos Aquáticos) הוא בריכת השחייה האולימפית המקורה, שמארחת את תחרויות השחייה המרכזיות באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) ובאולימפיאדת הנכים.
הקמת המתקן התחילה ב-2013. במקור המבנה תוכנן כמבנה קבע המכיל 18,000 צופים שנועד לשמש לאחר האולימפיאדה כמתקן אימון לשחיינים ובתכנון הוצג שחלק מהחזיתות וגג המבנה יחופו בתריסים שקופים למחצה שיאפשרו חדירת אור יום טבעי אך לא מסנוור וגם יסייעו לאוורור טבעי של המבנה. בנוסף הובטח כי יותאמו חזיתות מבנה הבריכה להקרנת תצוגות מולטימדיה צבעוניות. אולם בפועל הוחלט כי המבנה יהיה זמני בלבד ויפורק לאחר האולימפיאדה וחלקיו ישמשו להקמת 2 פארקי מים בערים אחרות בברזיל. תכולת המבנה היא 15,000 צופים ובתוכו 2 בריכות לאימונים ולתחרויות השחייה. גם צורתו החיצונית שונתה מתכנונו הראשוני. גג הביתן נתלה על 4 עמודי ענק שהוצבו ב-4 פינות היציעים ובולטים כתרנים מעל גג המבנה. חזית המבנה שהפך לזמני כוסה בחיפוי שקוף למחצה ועליו עבודת אמנות מצוירת של האמנית הברזילאית אנדריאה ורחו. העבודה צוירה בגוונים כחולים ויוצרת צורות המדמות גלים התואמים את ייעוד המבנה.
מבנה הבריכה האולימפית הוקם ב"בארה אולימפיק פארק" ברובע בארה דה טיז'וקה בעיר ריו דה ז'ניירו, שמכיל רבים ממתקני הספורט האולימפיים. הבריכה אירחה את תחרויות השחייה ושלבי הגמר של תחרויות הכדורמים. תחרויות נוספות בענפי המים התקיימו במרכז ספורט המים מריה לנק הסמוך.
ווקלניט
ווקלניט (Vauquelinite) הוא מינרל מורכב: כרומט ופוספט של נחושת ועופרת. נוסחתו היא CuPb2CrO4PO4OH. הווקליניט נתגלה לראשונה בהרי אורל ונקרא על שמו של הכימאי הצרפתי לואי-ניקולה ווקלן.
אירית בצרי
אירית בצרי (באנגלית: Irit Batsry; נולדה ברמת גן ב-1957) היא אמנית חזותית ומיצב ישראלית-אמריקאית. חיה ויוצרת בניו-יורק ובפריז.
קורות חיים
בצרי בוגרת בצלאל האקדמיה לאמנות ועיצוב ב-1982. בשנת 1983 היא עברה לחיות ולעבוד בניו יורק, והפכה למדריכה ועורכת מגזין האמנות Film / Video Arts.
במהלך הקריירה שלה היא הפיקה סרטונים ומייצבים שהוצגו בעשרות תערוכות יחיד ותערוכות קבוצתיות, ברחבי העולם כולל בגלריה הלאומית לאמנות בוושינגטון, ארצות הברית, הביוספירה במונטריאול, מוזיאון האמנות בריו דה ז'ניירו והמוזיאון הלאומי לאמנות ריינה סופיה ב- מדריד. עבודתה נמצאת בין היתר באוספים של המוזיאון לאמנות מודרנית, במנהטן ניו-יורק ומוזיאון וויטני לאמנות אמריקאית. בצרי זכתה בפרסים רבים, הפרס החשוב לה ביותר היה פרס בקסבאום על עבודתה שהוצגה בתערוכה הדו-שנתית של מוזיאון וויטני ב-2002. גובה הפרס עמד על 100,000 דולר אמריקאי.
פרדיקס השני, מלך מוקדון
פרדיקס השני (ביוונית: Περδίκκας Β; המאה ה-5 לפנה"ס) היה מלך מוקדון, שנודע בעיקר בתקופת המלחמה הפלופונסית במהלכה העתיק את נאמנותו מצד לצד.
אירית בצרי
קורות חיים
עבודותיה של בצרי מציגות תמונות ארעיות, מתחלפות, שקשה לעבד ולתפוס אותן בצורה רציונלית. העניין שלה ברעיון "התפיסה" שהפך בולט יותר בתחילת שנות ה-90 כאשר חקרה את עבודתו של באקמינסטר פולר, במיוחד הפרעת הראייה שלו שגרמה לטשטוש כמעט קבוע של התמונות. היא הפיקה מספר יצירות בהשראת פולר כולל "מקרה פשוט של חזון" ו"התמדה של היעדרות". כל אחד יכול לבחון את רעיון העיוות והתפיסה באמצעות וידאו והמרחב.
פרדיקס השני, מלך מוקדון
ביוגרפיה
פרדיקס עלה לשלטון אחרי מותו של אביו אלכסנדר הראשון בשנת 454 לפנה"ס. מעט אחרי עלותו לשלטון מרד בו אחיו פיליפוס, הוא חבר אל דרדאס בן דודם שהיה אויב פוליטי של פרדיקס. אתונה תמכה בפיליפוס ודרדאס, מה שקלקל את היחסים בין מוקדון לאתונה. ייתכן שפרדיקס כרת ברית סודית עם פוטידאה, וקורינתוס, למרוד באתונאים. האתונאים חימשו 30 ספינות, ו-1,000 הופליטים, והפקידו אותם בידי ארכסטראטוס, ועמדו לשלוח אותם אל מוקדון. אולם פרדיקס התסיס את המצב בכלקידיקי, ופרץ מרד כללי נגד אתונה. פרדיקס סייע למורדים להתאגד באזור אחד ולהגן עליו, על כן החליטו האתונאים לשלוח את חיל המשלוח אל כלקידיקי במקום אל מוקדון. אולם כאשר הגיעו לכלקידיקי היססו לתקוף את הכלקידיקים שהיו רבים מהם, ועל כן תקפו את מוקדון. הם כבשו את תרמי, וצרו על פידנה, האתונאים שלחו עוד 40 ספינות ו-2,000 הופליטים תחת פיקודו של קאליאס אל מוקדון. פרדיקס ידע שמצב העניינים בכלקידיקי יחייב את האתונאים לכרות הסכם שלום, ולכן הצליח להישג עמם הסכם שלום בתנאים נוחים. האתונאים עזבו את מוקדון כשאותם מלווים 600 פרשים מוקדונים תחת פיקודו של פיליפוס.
אירית בצרי
פרסים נבחרים והוקרה
בין השנים 1983–2002 אירית בצרי זכתה להורה וב-24 פרסים בינלאומיים.
פרדיקס השני, מלך מוקדון
ביוגרפיה
אולם אך יצאו האתונאים את מוקדון, ופרדיקס שב והתחבר לספרטה. הוא הגיע בראש 200 פרשים מוקדונים אל פוטידאה והצטרף אל המצביא הקורינתי אריסטאס. על פי התוכנית הקורינתית, פרשיו של פרדיקס היו אמורים לתקוף מהעורף, אולם במהלך קרב פוטידאה היסס פרדיקס לעשות זאת כיוון שהפרשים של פיליפוס חסמו את דרכו. זמן קצר לאחר הקרב הכריזה ספרטה מלחמה על אתונה ופרצה המלחמה הפלופונסית.
האתונאים החליטו להיפטר אחת ולתמיד מהכלקידיקים ומוקדון, וכרתו ברית עם סיטלקס שליט תראקי חזק, במטרה להשמיד את מוקדון ולכבוש את כלקידיקי. בחורף של שנת 429 לפנה"ס הופיע סיטלקס בראש צבא עצום שמנה בערך 150,000, איש האתונאים נבהלו מגודל הצבא ולא שתפו פעולה עם סיטלקס. סיטלקס נעלב ופרדיקס שכנע את אחיינו סוותס שהיה גם מפקד הצבא לסגת ממוקדון. בתמורה נישא סוותס לסטראטוניקי אחותו של פרדיקס.
בשנת 424 לפנה"ס הופיע בתסאליה המצביא הספרטני ברסידאס במטרה למגר את המושבות האתונאיות בתראקיה. פרדיקס ניסה לשכנע אותו לסייע לו להשתלט על נחלת אויבו אראבאיוס מלך המוקדונים של לינקסטיס, השניים עמדו לצאת למערכ,ה אולם ברסידאס הודיע לפתע שבכוונתו לכרות שלום עם אראבאיוס ואף לשדלו לבוא בברית עם ספרטה. אראבאיוס עצמו שמח להסדר ושלח נציגים אל ברסידאס שכרת עמו ברית ועזב את ארצו. פרדיקס הזועם צמצם מאז את כמות המזון שהיה מספק לחיילי ברסידאס. האתונאים מצדם הכריזו מלחמה על פרדיקס, ושלחו את אווקלס, ותוקידידס, לאזור. אווקלס הגן על אמפיפוליס, ותוקידידס סייר באיאון. האתונאים סברו שבגלל החורף הקשה לא יתרחשו פעולות איבה, אולם ברסידאס הפתיע אותם וכבש את אמפיפוליס בהסתערות. תוקידידס הגיע לאזור באיחור ויכל רק להגן על איאון.
עם זאת בשנת 423 לפנה"ס ברסידאס ופרדיקס פלשו בשנית אל ממלכתו של אראבאיוס, הקרב בין הצדדים החל כקרב פרשים אולם מאוחר יותר שלח אראבאיוס את ההופליטים שלו קדימה וגם ברסידאס עשה זאת, הקרב הסתיים בניצחון מוקדוני-ספרטני מוחץ. לאחר מכן פרדיקס המתין לשכירי חרב אילירים שהיו אמורים להצטרף לצבאו, אולם הם בגדו בו וערקו אל אראבאיוס. המוקדונים המבוהלים נמלטו וברסידאס נותר לבדו נגד אראבאיוס והאילירים, הוא לא איבד את קור רוחו והצליח לסגת בבטחה. אולם כשחזר למוקדון הספרטנים שזעמו על נסיגתם של המוקדונים תקפו את המטען של פרדיקס. הדבר גרם להרעה משמעותית ביחסים בין מוקדון לספרטה.
בשנת 421 נחתמה הפסקת אש בין ספרטה לאתונה. האתונאים הטילו מצור על סקיונה, פרדיקס שנטר טינה לספרטנים כרת ברית סודית עם אתונה ושכנע את התסאלים לעכב חיל משלוח ספרטני שהיה בדרך אל ברסידאס. אולם הסתכסך שוב עם האתונאים, ולאחר שלום ניקיאס הוטל עליו הסגר ימי. אם כי הוא סייע לאתונאים כאשר ניסו לכבוש מחדש את אמפיפוליס.
מכאן ואילך ידוע עליו מעט מאוד, הוא מת בשנת 413 לפנה"ס. ובנו ארכלאוס ירש את כיסאו.
לוך או
לוך או (באנגלית: Loch Awe, בגאלית סקוטית: Loch Obha) הוא גוף מים מתוקים גדול במחוז ארגייל וביוט בהיילנדס הסקוטיים. בלוך מספר איים ולחופו נמצא הכפר לוך או.
גאוגרפיה
שטח הלוך 38.5 קמ"ר. אורכו 41 ק"מ ורוחבו המרבי קילומטר. הוא השלישי בגודלו מבין הלוכים בעלי מים מתוקים בסקוטלנד והארוך ביותר מביניהם. כיוון הלוך מדרום מערב לצפון מזרח והוא מקביל בקירוב ללוכים הימיים לוך אטיב ולוך פיין. נהר או מנקז את הלוך אל לוך אטיב ומשם לאוקיינוס האטלנטי. בחלקו הצר ביותר של הלוך עברה בעבר מעבורת ששימשה להעברת בקר בין צידי הלוך.
היסטוריה
השבטים מקארתור (Clan MacArthur), קמפבל (Campbell), מקגרגורס (MacGregors) וסטיוארט (Stewart)  חיו באזור הלוך. ב-1308 רוברט הראשון, מלך סקוטלנד הביס את שבט מקדוגאל (Clan MacDougall) בקרב שנערך באזור כחלק ממלחמות העצמאות הסקוטית. בשנת 1871 הוקם מלון בנקודה שסביבה התפתח לאחר מכן הכפר לוך או. בשנת 1880 הוקמה בכפר תחנת רכבת. קו הרכבת של מערב ההיילנדס עובר לאורך גדתו הצפונית של הלוך. בעבר פעלה ספינת קיטור שיצאה מהכפר ועברה בכמה נקודות לאורך הלוך. ב-1955 הונח כבל טרנס-אטלנטי באזור והוא חוצה את הלוך בחלקו הצר ביותר.
תחנות כוח הידרואלקטריות
שתי תחנות כוח הידרואלקטריות פועלות בלוך. תחנת כוח אינבראו (Inverawe), מבוססת על סכירת נהר או, העברת המים דרך תעלה תת-קרקעית והפקת החשמל בנקודה בה המים נשפכים מהתעלה חזרה לנהר בדרכו ללוך אטיב. אתר נוסף שקשור לתחנה זו מפיק חשמל על ידי מעבר מים בסכר מסוג באראז' והנעת טורבינות. תחנת הכוח והסכר הוקמו במהלך שנות החמישים ותחילת שנות השישים של המאה ה-20.
תחנת הכוח השנייה, תחנת קרואקן  מבוססת על שיטת אנרגיה שאובה. כשתפוקת החשמל עולה על הביקוש שואבים מים מהלוך לאגם מלאכותי שממוקם מעל הלוך. כשהביקוש לחשמל בשיא, המים משוחררים ומניעים ארבע משאבות-גנרטורים שנמצאים במעבה ההר. הספק התחנה 400 מגה-ואט. בתחנה פועל מרכז מבקרים.
בטי בם
"בטי בם" הוא שיר שהוקלט על ידי הגשש החיוור בשנת 1971. הוא יצא לאור ביולי באותה השנה ונכתב, הולחן והופק על ידי המוזיקאי אריאל זילבר. השיר זכה להצלחה נאה כאשר דורג במקום התשיעי במצעד העברי השבועי של רשת ג', ושהה במצעד במשך ארבעה שבועות בסך הכול.
במצעד העברי השבועי של גלי צה"ל דורג "בטי בם" במקום השמיני ושהה בו במשך שבעה שבועות בסך הכול.
גרסתה של איגי וקסמן
הזמרת-יוצרת הישראלית איגי וקסמן הקליטה את השיר בשנת 1996 לאחר שסיימה להוציא סינגלים מתוך אלבום הבכורה שלה, אדום (1995). השיר הוקלט מחדש לפי מילים ולחן של אריאל זילבר, היוצר המקורי שלו. גרסת הכיסוי של וקסמן זכתה להצלחה ארצית ודורגה בשיאה במקום השני במצעד העברי השבועי של רשת ג'.
הצלחה מסחרית
כבר ביציאתה, זכתה גרסת הכיסוי של וקסמן להצלחה כאשר דורג היישר במקום ה-11 במצעד העברי השבועי של רשת ג' וזכתה בתואר "הכניסה הגבוהה". בהמשך, עלתה למקום הרביעי וזכתה בתואר "העלייה הגבוהה". לאחר מכן, הגיעה למקום השני, אך נחסמה מלהגיע לראש המצעד בידי "תמיד זה בינתיים" מאת רונית שחר ו"לא יודע" מאת יהודה פוליקר.
בסך הכול, שהתה גרסתה של וקסמן במשך שמונה שבועות במצעד.
מרקו רוג
מרקו רוג (בקרואטית: Marko Rog; נולד ב-19 ביולי 1995 בזאגרב שבקרואטיה) הוא כדורגלן קרואטי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת קליארי מהסרייה ב' ובנבחרת קרואטיה.
ואראז'דין
רוג נולד בזאגרב שבקרואטיה. הוא גדל במחלקת הנוער של ואראז'דין המקומית. בעונת החל רוג לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון, ששיחקה בליגה הקרואטית השלישית. הוא ערך 30 הופעות ליגה במדי הקבוצה, וסיים כמלך השערים שלה, עם 17 שערים.
RNK ספליט
בקיץ 2014 חתם רוג ב-RNK ספליט מליגת העל הקרואטית. ב-28 ביולי 2014 ערך רוג את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בתיקו 1-1 נגד איסטרה 1961 במסגרת המחזור השני בליגה. ב-24 באוגוסט הבקיע רוג את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-68 בניצחון 0–2 על סלאבן בלופו במסגרת המחזור השישי בליגה. עד סוף העונה ערך רוג 30 הופעות ליגה, בהן הבקיע 7 שערים. הוא אף הגיע עם קבוצתו לגמר הגביע הקרואטי, בו הפסידה לדינמו זאגרב.
דינמו זאגרב
בחודש יולי 2015 חתם רוג בדינמו זאגרב מליגת העל הקרואטית. ב-12 ביולי 2015 ערך רוג את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-62 בתיקו 1-1 נגד היידוק ספליט במסגרת המחזור הראשון בליגה. ב-16 בספטמבר ערך רוג את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, כשנכנס כמחליף בדקה ה-82 בהפסד 1–2 בניצחון 1–2 על ארסנל במסגרת המחזור הראשון בשלב הבתים לעונת 2015/2016. הוא שיחק בכל ששת משחקי שלב הבתים, אותו לא צלחה דינמו זאגרב וסיימה במקום האחרון בבית שכלל את באיירן מינכן, את ארסנל ואת אולימפיאקוס. ב-29 בנובמבר הבקיע רוג את שעריו הראשונים במועדון, צמד שערים בניצחון 1–3 על לוקומוטיבה זאגרב במסגרת המחזור ה-18 בליגה. ב-10 במאי הבקיע רוג את שער הניצחון 1–2 על סלאבן בלופו במסגרת גמר הגביע הקרואטי. רוג ערך 34 הופעות ליגה בעונת, בה זכתה דינמו זאגרב באליפות קרואטיה, והבקיע שלושה שערים.
בתחילת עונת הספיק רוג לערוך 6 הופעות ליגה ולהבקיע צמד שערים בניצחון 0–4 על היידוק ספליט במסגרת המחזור השני בליגה, וכן לעזור לקבוצתו להעפיל לשלב הבתים של ליגת האלופות לעונת 2016/2017.
נאפולי, סביליה וקליארי
ב-29 באוגוסט 2016 חתם רוג בנאפולי מהסרייה א' על חוזה ל-5 שנים. ב-2 בדצמבר ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בניצחון 0–3 על אינטר מילאנו. ב-27 באוגוסט 2017 הבקיע את שערו הראשון בקבוצה בניצחון 1–3 על אטלנטה.
ב-29 בינואר 2019 הושאל רוק לסביליה עד לסוף העונה.
ב-17 ביולי 2019 הושאל לקליארי. בפתיחת עונת 2020/2021, חתם בקבוצה באופן רשמי.
קריירה בינלאומית
ב-12 בנובמבר 2014 ערך רוג את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קרואטיה, כשנכנס כמחליף בדקה ה-84 בהפסד 1–2 לנבחרת ארגנטינה במשחק ידידות. רוג נכלל בסגל נבחרת קרואטיה לטורניר יורו 2016. ב-21 ביוני 2016 ערך רוג את הופעתו היחידה בטורניר, כששיחק 82 דקות והוחלף על ידי מתאו קובאצ'יץ' בניצחון 1–2 על נבחרת ספרד במסגרת שלב הבתים.
חמישה לילות אצל פרדי: מיקום האחות
חמישה לילות אצל פרדי: מיקום האחות (באנגלית: Five Nights at Freddy's: Sister Location) הוא משחק אימה רב פלטפורמות שפורסם בשנת 2016 על ידי מעצב המשחק סקוט קאותון, החמישי בסדרת "חמישה לילות אצל פרדי". המשחק פורסם ב-2016 בגרסת מחשב נייח, וב-2017 לאנדרואיד ול-iOS.
לגבי המשחק
המשחק עבר שינויים בהשוואה למשחקים הקודמים והוא דומה יותר ל"סרט אינטראקטיבי". יש להשלים את המשימות שניתנות בתחילת המשמרת ולא להיהרג על ידי האנימטרוניקים.
לפני תחילת המשחק עצמו, מוצג לנו סרטון בו כתב מראיין את מר ויליאם אפטון, כנזכר, יוצר האנימטרוניקים, שבנה את המקום בו המשחק מתרחש. אפטון מפרט כמה יכולות אנימטראוניות (הנקראות "circus baby"), כמו היכולת להכין גלידה ולנפח בלונים.
עלילה
מייקל אפטון בנו של ויליאם אפטון מחפש את אביו שנעדר ולכן הולך למסעדה אשר רוב הסיכוים שימצא בה "Circus Bay Pizza World". בלילה הראשון פוגשת אותו "עזרה ידנית". זה הקול שמלווה אותו כמעט כל המשחק. Circus Baby Pizza World הוא מתחם מחתרתי המכיל אנימטרוניקה. במעלית, העזרה הידנית מבקשת ממייק להזין את שמו בלוח המקשים, אך הלוח מקולקל. ב"תיקון" הטעות מכריז הקול על שמו של הגיבור - Eggs Benedict.
לילה ראשון
בתחילת המשמרת, מייק מגיע במעלית. מייק מוצא את עצמו ב"חדר הבקרה", בו הוא צריך לבדוק את נוכחותם של האנימטרוניקים, ואם הם נעדרים, לתת להם שוק חשמלי. לאחר מכן הוא צריך לטפס דרך תעלות האוורור ל"חדר בקרת בייבי" ולבדוק את נוכחותה של בייבי. לאחר מספר ניסיונות לא מוצלחים להחזיר אותה למקום, הוא עוזב. אבל אז, כשהוא זוחל באוורור, צריכה להיות שאגה מאחור, ברגע זה בייבי שוברת את הזרם "בחדר בקרת בייבי" כך שלא ניתן יהיה לזעזע אותה בפעם הבאה. כשמייק מגיע ל"חדר הבקרה", העזרה הידנית מודיעה שהמשמרת שלו נגמרה.
לילה שני
המשמרת השנייה מתחילה כמו גם הראשונה. העזרה הידנית אומרת למייק לבחור קול אחר כדי שלא יימאס ממנו, אך מכיוון שלוח המקשים אינו תקין, מייק מחייג - Angsty Teen (נער מתעצבן). כשמייק מנסה להחזיר את האנימטרוניקים לחדרים, החשמל לא עובד, ואחרי שהוא מנסה להחזיר את פאנטיים פוקסי (Funtime Foxy), העזרה הידנית אומרת שיש בעיה כלשהי בעורך הקולי, ומורה לו לבדוק את בייבי. לאחר שני ניסיונות לא מוצלחים, המערכת מודיעה על בעיות באספקת החשמל ועל הפעלה מחדש אוטומטית ואז המערכת נכבית.
בשלב זה, קול נשי לא ידוע (ככל הנראה בייבי) מתחיל לדבר עם השחקן, מה שמניע אותו להתחבא מתחת לשולחן. לאחר מכן, השחקן צריך להימנע מקשר עין עם הבידיבב ולסגור את הדלת כדי שהוא לא יהרוג אותו. מאוחר יותר אספקת החשמל מתחדשת, אך בייבי אומרת למייק להפעיל מחדש את המערכת הידנית לאחר שהגיע ל"חדר הכוח", ומתריעה על האיום של האנמטרוניק באלורה (Ballora). היא גם מזהירה שאם יקשיב לפקודות של העזרה הידנית, השחקן ימות. בייבי אומרת שהריצה בגלריית באלורה היא מאוד מסוכנת, ואומרת שעליו ללכת לאט, בעוד העזרה הידנית ממליצה לשחקן לרוץ במהירות האפשרית.
לאחר שהגיבור עובר את "גלריית באלורה", מסתבר שפאנטיים פרדי נמצא ב"חדר המערכות". עם זאת, השחקן מצליח לשרוד על ידי השמעת קובצי שמע של בובת בון-בון לפאנטיים פרדי. לאחר הפעלה מחדש של כל המערכות, יש לעבור שוב דרך "גלריית באלורה" והמשמרת של מייק מסתיימת.
לילה שלישי
הגיבור חוזר למקום עבודתו, והעזרה הידנית אומרת שהוא צריך לתקן את פאנטיים פרדי. אך כאשר הוא מסתכל על "גלריית באלורה", באלורה מפורקת לחלקים וחלקיה מוחזקים על ידי המינירינות. וכשהוא מסתכל על פאנטיים אודיטריום, פאנטיים פוקסי לא במקום. אחר כך מייק הולך ל"חדר בקרת בייבי" ושוב הוא מתחבא מתחת לשולחן, סוגר את הדלת וקול לא ידוע (בייבי) מספרת לו שהיא גם הופיעה בבמה ואומרת שהיא זוכרת כמה ילדים היו כשהיא חילקה להם עוגות, ואת זה שהיא ידעה להכין גלידה. לאחר מכן, השחקן חוזר ל"חדר הבקרה".
לילה רביעי
השחקן מתעורר בתוך חליפה של אנימטרוניק לא ידוע ובייבי אומרת לו שהוא חייב להיות שקט, אחרת, ישימו לב אליו. מייק שומע שני עובדים מדברים ומניחים את באלורה לשמאלו, ה"מציק" מפרק את באלורה ובייבי פותחת את הפנים / המסכה של החליפה בה הגיבור יושב. אחר-כך מינרינות מנסות להיכנס לחליפה בה מייק יושב והוא צריך להדוף אותן
הגיבור יושב שוב בבית וצופה בסדרה ואז מסיים את הלילה.
לילה חמישי
בזמן שבייבי מדברת, מתברר כי בייבי מעמידה פנים שהיא כבויה בגלל המצלמות. בייבי מבקשת מהשחקן להזין את הקוד שהיא אומרת לו, אך מזהירה את השחקן כי גם באלורה נמצאת בחדר. אם הקוד הוזן בצורה שגויה, באלורה תתקוף את השחקן. לאחר שהקוד הוזן, השחקן רשאי לאסוף את הכרטיס ולהפעיל את הכפתור שליד בייבי. בייבי יוצאת דרך המסוע ומבקשת שמייק ילך אחריה. השחקן עובר דרך פאנטיים אודיטוריום בו באלורה יכולה לתקוף אותו אם ידליק את המשואה או אם לא יקשיב לבייבי.
ישנם שני סיומים במשחק: "סיום הסקופר" (סיום אמיתי) ו"הסיום של אנארד" (סיום שקרי).
סיום ה"סקופר"
אם השחקן לא פונה לשום מקום ופועל לפי ההוראות של בייבי, הוא יגיע ל"חדר הסקופר" הוא מכיל חלקים מפורקים של באלורה, פאנטיים פרדי ופאנטיים פוקסי. לרחוק, השחקן יכול לראות את אנארד מביט בו. בייבי מספרת לו שכל מה שהם רצו היה לחיות בגוף האדם בו היו פעם. לאחר מכן היא מדליקה את ה"סקופר" שהורג את מייק. בסצנה שלאחר מכן אפשר לראות כיצד גופו של הגיבור מתקרב למראה בחדר האמבטיה ופוקח את עיניו. עיניו סגולות, כמו הצל שלו. מתברר מהצליעה שיש לאנארד, הוא כמו שלד, הוכנס לגופו של הגיבור. לאחר השלמת הסיום, הכוכב הראשון מופיע בתפריט.
הסיום של אנארד
אם השחקן האכיל את כל הילדים במיני-משחק עם קאפקייקס, אפשר להגיע לסוף, לקבל כרטיס (כוכב שני). השחקן מתבקש לספק אותו אם פנה ימינה בפאנטיים אודיטוריום ולא הקשיב לבייבי. אם השלמת המיני-משחק וקבלת כרטיס, אפשר לבצע את הסיום הסודי, שם השחקן צריך לשרוד עם אנארד עד שש בבוקר. המשרד הוא הכלאה של החלק הראשון והשני של חמישה לילות אצל פרדי, מכיוון ששתי הדלתות והאוורור נמצאים בו. אם מייק יצליח לשרוד את כל שש השעות, אז השחקן יקבל את הסיום של אנארד.
הגיבור הראשי חוזר הביתה וצופה שוב בסדרת הדרמה. בסוף הסדרה, מימין לשחקן, אנארד מתחיל להיכנס דרך הדלת, לאחר מכן המסך יתחיל להחשיך, יופיעו כותרות. כאן המשחק מסתיים. לאחר השלמת הסיום, מופיע כוכב שלישי בתפריט.
פיתוח משחק
באפריל 2016 פרסם קאוטון תמונה עם החתימה Five Nights at Freddy's: Sister Location) FNaF SL), או (FNaF 5) באתר הרשמי של המשחק, המתאר אנימטרוניק שנראתה כמו ליצן.
במאי שוחרר הטריילר למשחק בערוץ היוטיוב הרשמי של סקוט. הוא הציג מיקום חדש ואנימטרוניקים חדשים. בהמשך הוכרז מועד הוצאת המשחק של המשחק (7 באוקטובר 2016).
באוגוסט 2016 יצא טיזר עם מסך שחור שבאמצעו נכתב "CANCELLED. Due to leaks" (עברית: מבוטל. עקב דליפות ) עם זאת, כאשר הבהירו את הטיזר, ניתן היה לראות את הטקסט בו דווח כי הפיצרייה במשחק הייתה סגורה בגלל דליפת גז, והמשחק לא בוטל, כפי שאולי חשבתם בתחילה.
ביקורת
"חמישה לילות אצל פרדי: מיקום האחות" קיבל בעיקר ביקורות חיוביות. Destructoid העניק למשחק דירוג של 6/10, ו- GameCrate הציבה 7.5 / 10 מעט חיובי יותר. ב- GameRankings אחוז הביקורות החיוביות עמד על 67.50%, אך למרות זאת, המשחק זכה למספר רב של ביקורות שליליות.
ליגת העל המונטנגרית בכדורסל
ליגת העל המונטנגרית נקראת גם ארסטה ליגה (במונטנגרית Прва А лига Црне Горе) היא ליגת הכדורסל הראשונה של מונטנגרו, שנוסדה ב-2006 לאחר פירוק סרביה ומונטנגרו ויציאת הקבוצות המונטנגריות מהליגות המשותפות.
האצטדיון האולימפי (אנטוורפן)
האצטדיון האולימפי באנטוורפן בבלגיה שמכונה גם Kielstadion (קילסטדיון) נפתח ב-1920 לרגל אולימפיאדת אנטוורפן שהתקיימה בעיר באותה שנה. באותה אולימפיאדה אירח האצטדיון את טקס הפתיחה ואת תחרויות האתלטיקה, הוקי שדה, קרב שש, רכיבה, כדורגל, התעמלות, קרב חמש מודרני, רוגבי, משיכת חבל והרמת משקולות. מאז הקמתו מהווה האצטדיון אטרקציה תיירותית מרכזית באנטוורפן.
ליגת העל המונטנגרית בכדורסל
מבנה הליגה
הליגה מורכבת מכ-11 קבוצות (אך מספר זה משתנה לעיתים) המשחקות בשיטה של שני סבבים, בית וחוץ, בסיום העונה הסדירה 4 הראשונות מעפילות לסופורליגה ומצטרפות לשתי קבוצות משורינות מורנר בר ובודוצ'נוסט פודגוריצה והקבוצות ממקום 5 ומטה עוברות לבית התחתון.
סופרליגה
בסבב הסופרליגה מתמודדות 6 קבוצות, 4 הראשונות מהליגה הסדירה ו-2 המשורינות בשני סבבים נוספים בשיטת בית חוץ, ובסיומם 4 הראשונות בסופורליגה מעפילות לטורניר פיינל פור בו נקבעת האלופה. אלופת הליגה וסגנית האלופה משתתפות בהליגה האדריאטית, שתי הקבוצות שסיימו במקומות 1–2 בליגה הסדירה מעפילות לליגה האדריאטית ה-2, בנוסף רשאיות הקבוצות להרשם ליורוקאפ וליורופקאפ במידה ואחת מהקבוצות שסיימו במקומות 1–2 בליגה הסדירה זוכה באליפות רק קבוצה אחת עולה לליגה האדריאטית ה-2. שתי קבוצות נוספות (מלב היורדת) רשאיות להרשם לליגה הבלקנית.
האצטדיון האולימפי (אנטוורפן)
בעת האולימפיאדה הכיל האצטדיון 35,000 מקומות. היום האצטדיון מכיל 12,771 מקומות ישיבה לאחר שנבנו בו היציעים מחדש ללא שימור מסלולי האתלטיקה, ומשמש את קבוצת הכדורגל בירסחוט שמשחקת בליגה הבלגית. הקהל הגדול ביותר שבא למשחק ביתי של הקבוצה היה ב-11 בנובמבר ב-2007, אז נכחו במשחק בין בירסחוט לאנדרלכט 13,769 צופים.
ליגת העל המונטנגרית בכדורסל
הבית התחתון
הקבוצות שמסיימות במקומות 5 ומטה עוברות לבית התחתון ומשחקות בליגה בשיטת שני סבבים (כאשר נק' קודמות מתאפסות) ובסופם שתי האחרונות מתמודדות במשחק פלייאוף, כאשר המפסידה יורדת לליגת המשנה.
השקעה אחראית
השקעה אחראית (באנגלית: Socially Responsible Investment או SRI), הידועה גם כ"השקעה ירוקה", היא השקעה המתחשבת ברווחה החברתית הכוללת בנוסף לשיקולי הרווח הכלכלי.
באופן כללי, משקיעים בעלי אחריות חברתית מעודדים כללי ממשל תאגידי אשר תומכים בשמירה על איכות הסביבה, הגנה על ציבור הצרכנים, שמירה על זכויות אדם ושמירה על המגוון הביולוגי. חלקם של משקיעים אלו נמנע מלהשקיע במוסדות המעורבים בייצור או הפצה של אלכוהול, מוצרי טבק, הימורים, פורנוגרפיה, אמצעי לחימה ומוצרים צבאיים. התחומים בהם מתמקדות השקעות אחראיות הם שמירה על הסביבה, צדק חברתי וממשל תאגידי, ובהתאם לכך מכונים באנגלית לעיתים ESG, ראשי תיבות של Environmental, Social, and Governance.
השקעות אחראיות הופכות בהדרגה במאה ה-21 לכלי משמעותי, אשר מסייע בקביעת הרכב תיקי השקעות של בנקים ומוסדות מרכזיים ברחבי העולם. מלבד הימנעות מהשקעות בתחומים שונים, השקעות אחראיות מעודדות יצירה של נורמות עסקיות המיטיבות עם הסביבה והחברה.
על פי חטיבת ה-ESG של בלומברג, נכון ליולי 2021 היקף ההשקעות האחראיות בעולם עומד על כ-35 טריליון דולר.
היסטוריה
ניתן למצוא עדויות להשקעות אחראיות כבר במאה ה-18. בשנת 1758 אסרה אגודת הידידים (קווייקרים) בארצות הברית על חברי הקהילה להיות שותפים בסחר עבדים שהתנהל באזור באותה תקופה.
בשנות ה-60 וה-70 של המאה ה-20 חלה התפתחות בנושא השקעות אחראיות, כאשר משקיעים רבים החלו להתעניין בנושאי זכויות אדם, זכויות נשים וזכויות עובדים. מקרה בולט בתקופה זו הוא זעם ציבורי שהתעורר כלפי חברת Dow Chemical שהייתה אחראית לייצור נפלאם ששימש את צבא ארצות הברית במלחמת ווייטנאם. הזעם הציבורי התעורר במידה רבה לאחר התפרסמות תמונתה של הילדה פאן טי קים פוק באמצעי התקשורת, לאחר שנפגעה מפצצת נפלאם.
בשנות ה-50 וה-60 החלו ארגוני עובדים בארצות הברית לבצע השקעות אחראיות בנושאים שקרובים לליבם של העובדים. למשל, איגוד עובדי המכרות השקיע בהקמה של מוסדות רפואיים.
בעשור השני של המאה ה-21 התגבר בהדרגה השימוש בסיווג השקעות ברוח זו. בשנת 2016 החלה חברת מורנינגסטאר, חברת המידע ודירוג קרנות הנאמנות הגדולה בעולם, לבצע דירוג של אלפי קרנות נאמנות שונות על פי מדדי ה-ESG של החברות שנמצאות בקרן. מחקר שבדק את השפעת הדירוג (הרצמרק וסוסמן, 2019) הראה ממצאים לפיהם יצירת הדירוג של מורנינגסטאר השפיעה באופן משמעותי על העדפתם של משקיעים את החברות בעלי המדד הגבוה יותר, כך למשל, בשנת 2017 העשירון העליון של הקרנות בדירוג גייסו סכום השקעות כפול מזה של העשירון התחתון בדירוג.
בשנת 2018, כשהחלה המגמה להפוך מעט יותר מוכרת, הודיע ראש עיריית ניו יורק, ביל דה בלאזיו, שהעיר תפסיק להשקיע בחברות אנרגיה מזהמות, דוגמת חברות הדלק, ותשקיע את 5 מיליארד הדולרים שהושקעו בכך עד אז, בתחומים אחרים.
בשנת 2019 החלו עקרונות ההשקעות האחראיות להיכנס אל המיינסטרים הכלכלי, כאשר 200 חברות ענק בארצות הברית הכריזו בהודעה משותפת שמעתה לא יתמקדו אך ורק בשורת הרווח, זאת בשונה מהחלטה שעוגנה מאז שנת 1997 לפיה המחויבות העליונה של כל מועצת מנהלים היא לבעלי המניות של החברה. הצהרה זו מצטרפת לעקרונות שגובשו בכנס מדינות ה-G7, העוסקות בצורך לעודד השקעות שיש להן ערך מדיד לסביבה ולחברה. כחלק מהתפתחות התחום, ארגונים שונים הרכיבו מדדים מקבילים למדדי השקעות מוכרים, אולם בהיעדר חברות בעלי מאפיינים מסוימים, למשל, כאלו המעורבות בזיהום סביבה משמעותי.
בשנת 2020 שינה השוק האירופי להשקעות אחריות את ההגדרות הקובעות אילו השקעות נחשבות ל"השקעה אחראית", כדי להוציא מהגדרה זו חברות שניצלו את ההגדרה לצורכי תדמית ומיתוג מבלי לספק די ערך סביבתי/חברתי/מנהלי. שינויי הגדרות אלו גרמו לירידה של למעלה מ-10% משווי ההשקעות המוגדרות כהשקעות אחראיות.
בשנים אלו החלו קרנות וממשלות להפיק גם איגרות חוב המיועדות למימון חברות המתאימות לסטנדרט של השקעות אחראיות. בשנת 2021 הנפיקה בריטניה אג"ח ממשלתי "ירוק" בשווי 10 מיליארד ליש"ט, השווי הגדול ביותר להנפקת אג"ח עד אז. הנפקה זו זכתה לביקוש רב מהרגיל, אף על פי שהתשואה שהוגדרה לה נמוכה מזו של אג"ח ממשלתי בריטי בדרך כלל.
יישומים בכלכלה מודרנית
בשני העשורים הראשונים של המאה ה-21, השקעות אחראיות הן שוק המתרחב בקצב מהיר מאוד בארצות הברית ובאירופה. סך ההשקעות הפועלות על פי עקרונות של אחריות חברתית וסביבתית נאמד בשנת 2018 כקצת פחות מ-5 מיליארד דולר (לעומת 3.07 בשנת 2010). בסוף שנת 2019 כמחצית מהון ההשקעות שמנוהל על ידי גופים מוסדיים באיחוד האירופי וכרבע מהונם של הגופים המוסדיים בארצות הברית - מנוהלים בהתחשב בעקרונות ההשקעות האחראיות.
סקרים חוזרים של גורמים שונים מראים שעם התחלפות הדורות צפויה לגדול חשיבות אחריות ההשקעות בעיני המשקיעים, כאשר בני דור ה-Y מייחסים להשפעת ההשקעות שלהם על החברה והסביבה חשיבות רבה, ובמקרים רבים מוכנים לאבד תשואה אם ידעו שההשקעה הניבה תועלת לחברה ולסביבה - זאת להבדיל מבני דורות קודמים אשר נכון לשנת 2019 מפגינים בממוצע פחות הזדהות עם אחריות בהשקעות. מחקר של בולן משנת 2006 בדק את הנאמנות הכללית של משקיעים להשקעות אחראיות, ומצא שבממוצע מפגינים המשקיעים נאמנות גבוהה יותר להשקעות אלו, גם כאשר יורדות התשואות.
על פי המעקב המבוצע על ידי Thomas Reuters Nelson, נכון לשנת 2018 כשמינית מסך ההשקעות המנוהלות בארצות הברית מצויות בקרנות המבטיחות השקעות אחראיות מבחינה חברתית וסביבתית.
נכון לשנת 2019 חתומים כ-2,500 חברות וארגונים מתחום ההשקעות על יזמת PRI - Principles for Responsible Investments, הפועלת בשיתוף האו"ם לקידום השקעות אחראיות ברחבי העולם.
קרנות בשליטה ממשלתית
קרנות בשליטה ממשלתית, כגון קרנות פנסיה, מהוות לרוב גופי השקעה מרכזיים בשוק ההון. עקב כך מופעלים לחצים ציבוריים על גופים אלו להשקיע את כספי הציבור בחברות בעלות התנהלות אתית, שאינן פוגעות בסביבה, ששומרות על זכויות עובדים וכו'. עם צמיחתו של תחום ההשקעה האחראית, מופעלים לחצים כבדים על קרנות פנסיה בריטיות למשוך את השקעותיהן מתעשיית הנשק, ובפרט מחברות כגון BAE Systems הבריטית.
מודלים
יש מספר מודלים מקובלים שלפיהם ניתן ליישם השקעה אחראית:
אסטרטגיות השקעה
גופים המקיימים השקעות אחראיות נוקטים באסטרטגיות השקעה שונות על מנת לקדם את הערכים המנחים אותם.
משיכת השקעות
על פי אסטרטגיה זו מבוטלות השקעות קיימות בגופים כאשר השיקול העיקרי לכך הוא השיקול האתי. לאחרונה הכריזה קרן הפנסיה של התאגדות המורים של קליפורניה (CalSTRS) על משיכת השקעות מחברות העוסקות בייצור ושיווק טבק, בסך של למעלה מ-237 מיליון דולר.
השקעות חיוביות
על פי אסטרטגיה זו מעודדת ההשקעה בגופים וחברות אשר השפעתם על הסביבה והחברה נתפסת כחיובית. יתרונה של גישה זו טמון בכך שהיא איננה דורשת סלקציה בתיק ההשקעות, ובכך שהיא מאפשרת מתן תמריצים לחברות אשר פועלות לאורך זמן באופן המועיל לחברה ולסביבה.
השקעות אחראיות בישראל
תחום ההשקעות האחראיות בישראל הוא תחום חדש יחסית, אולם הוא גדל בקצב מהיר בדומה למגמות הקיימות ברחבי העולם. המודעות אכן גוברת, אך למרות חתימתה של ישראל על מגוון אמנות סביבתיות, מדובר בתחום שאינו מאוד מפותח בישראל נכון לעת עתה. עם זאת, ניכר שגם ישראל לוקחת חלק בהתעוררות הסביבתית ומקדמת מהלכים לצורך פיתוח ההיבט הסביבתי והחברתי בהשקעות ובעולם העסקים. בשלב הזה, בכל הנוגע להשקעות חברתיות ומדדים להשקעה, מדובר בדיווחים שהם וולונטריים בעיקרם: משמע, חברות אינן מחויבות לדווח ועושות זאת מרצונן החופשי.
מספר גופים וארגונים עוסקים בדירוג ההתנהלות הסביבתית, החברתית והתאגידית של חברות ציבוריות ופרטיות במשק הישראלי. בין היוזמות הבולטות בתחום ניתן לציין את מדד ההשפעה הסביבתית של חברות ציבוריות אותו מפרסם המשרד להגנת הסביבה החל משנת 2012, ודירוג "מעלה" המדרג את האחריות התאגידית של חברות ציבוריות ופרטיות.
דירוג החברות נעשה על פי פרמטרים סביבתיים הנאספים מידי החברות המשתתפות בדירוגים השונים ומהמשרד להגנת הסביבה, וכן על פי דוחות התנהלות תאגידית שמפיקים החברות מעת לעת. הדירוג מבוצע בפועל על ידי חברות המתמחות בתחום זה.
קרנות השקעות
בישראל ניתן למצוא "קרנות כשרות" אשר מבטיחות למשקיעים השקעה תחת פיקוח הלכתי צמוד. קרנות אלו משקיעות לרוב באג"חים ממשלתיים ובחברות העומדות בתנאים שונים כגון שמירת שבת. במקרים שונים מציעים בתי השקעה מרכזיים, כדוגמת בית ההשקעות אקסלנס, "תיק השקעה כשר" המנוהל בהשגחת הבד"צ. ניתן למצוא גם מספר קרנות המתחייבות לתרום לקהילה אחוז מסוים מהכנסותיהן (למשל קרנות ההשקעה של קבוצת MORE).
גישת גופי הרגולציה
הגישה של השקעות אחראיות התחילה לקבל בהדרגה תמיכה של גופי הרגולציה בישראל במהלך העשור השני של המאה ה-21, בעדיפות לתחום הגילוי והדיווח. בספטמבר 2017 הוציאה דורית סלינגר, שעמדה בראש הרשות לשוק ההון, ביטוח וחסכון, הנחיה הדורשת מהגופים הפנסיוניים לציין אם מדיניות ההשקעה שלהם כוללת אחריות חברתית.
בדצמבר 2020 פרסם המפקח על הבנקים בבנק ישראל הודעה לבנקים ולגופים המפוקחים, אשר הודיעה על הכוונה לגבש מדיניות ניהול סיכונים המתחשבת גם בסיכונים סביבתיים וסיכוני אקלים והשפעתם על הגופים המוסדיים, אולם אינה מתייחסת להשפעתם של הבנקים כגופים מממנים להחמרה או מניעת משבר האקלים.
בפברואר 2021 פרסמה רשות שוק ההון טיוטת תקנות המחייבת את הגופים המוסדיים לקבוע מדיניות השקעה ביחס לשיקולי ESG ולפרסם אותה, וכמו כן מדיניות הנוגעת לניהול סיכונים בתחומים אלה, יחד עם סיכונים טכנולוגיים וסיכוני סייבר.
באפריל 2021 פרסמה הרשות לניירות ערך מסמך הממליץ לחברות הציבוריות לפרסם דיווח בנושאים אלה, אך אינו מחייב אותן.
גישת גופים שונים בשוק
גופים רבים במגזר השלישי שמו למטרה לקדם גישה זו בהשקעות, כך למשל הצהיר פורום החוסכים לפנסיה בישראל עם הקמתו בשנת 2011 על הכוונה לקדם גישת השקעה אחראית בכספי הפנסיה בישראל. בתחילת 2020 הוקם פורום כסף נקי, קואליציה של ארגוני חברה וסביבה, אשר שם לו למטרה להסיט השקעות מתחומים מזהמים אשר פוגעים באקלים.
בשנת 2017 האוניברסיטה העברית בירושלים הפכה למוסד הישראלי הראשון בישראל שמאמץ מדיניות של השקעה אחראית.
בשנת 2019 פרסם בית ההשקעות פסגות אמנה מנחה להשקעות חברתיות, בניסיון לפעול להסדרת השקעות האימפקט בהיקף רחב יותר. האמנה בין היתר: מבהירה כי השיקול הראשון בבחינת כל השקעה יתמקד בשמירה על הכספים המושקעים תוך שאיפה למקסום התשואה; מציעה סטנדרטיזציה של ציון ESG (ראשי תיבות: סביבה, חברה, מנהל תקין) שתוצמד למידע על אפשרויות ההשקעה ; חתירה לגילוי נאות בהקשר ההשקעות-האחראיות מהגופים שבהם מושקעים הכספים.
בנובמבר 2020 פורום כסף נקי הביא ליצירת "מדד ת"א 125 - אקלים נקי מדלקים פוסיליים", שהוא מקביל לאחד ממדדי ההשקעות המסורתיים, אך ללא חברות המעורבות בהפקתם של דלקי מאובנים.
בדצמבר 2020 הקימה הראל השקעות קרן ייעודית שתשקיע את רוב כספה בהשקעות אחראיות, וכן בית ההשקעות כרמים, המנהל כ-800 מיליון ש"ח, היה הראשון בישראל להכריז שלא ישקיע בחברות העוסקות בשרשרת הייצור של דלקי מאובנים.
פורום כסף נקי העניק את "תו כסף נקי" לארבעה גופים - בית השקעות כרמים, אופק הבנק החברתי, בית השקעות Value^2 ופלטפרמת ההלוואות טריא.
אלג'י סמית'
אלג'י סמית' (באנגלית: Algee Smith; נולד ב-7 בנובמבר 1994) הוא שחקן וזמר אמריקאי. התפרסם מתפקידו כלארי ריד בסרט הקולנוע "דטרויט" ובשל דמותו כריס מקיי בסדרת הדרמה "אופוריה" ברשת HBO.
ראשית חייו
סמית נולד בסגינו, מישיגן. בגיל שמונה הוא ומשפחתו עברו ממישיגן לאטלנטה שם החל את קריירת המשחק שלו. אביו מוזיקאי ואמו מעצבת אופנה. הוא השלים את הקלטת הראפ הראשונה שלו בגיל 9. במהלך תקופה זו הוא מילא כמה תפקידים קטנים בטלוויזיה. סמית' עבר ללוס אנג'לס בגיל 20 כדי להתמקצע במשחק.
היו זמנים ברוסיה
"היו זמנים ברוסיה" («Однажды в России») הוא שמה של תוכנית טלוויזיה קומית רוסית ברשת TNT (מאז 2014). הפרויקט מפותח על ידי חברת ההפקות של קומדי קלאב.
היסטוריה
שידור הבכורה של המופע "היו זמנים ברוסיה" התקיים ב-28 בספטמבר 2014 בערוץ TNT. היוצר שלה היה המפיק של קומדי קלאב הפקות ויאצ'סלב דוסמוחמטוב. המפיק היצירתי של הפרויקט ומשתתף חלקי בתוכנית הוא דוד צאלאייב.
אלג'י סמית'
קריירה
לאחר הופעות בסרטי קולנוע כמו "Let It Shine" ו- "Earth to Echo" של ערוץ דיסני, סמית' קיבל את תפקיד הראשי הגדול הראשון שלו, כששיחק את הזמר ראלף טרסוונט בסרט "סיפור המהדורה החדשה".
היו זמנים ברוסיה
ייחוד
הפרויקט מצולם בפורמט של מחזה טלוויזיה עם אודיטוריום, במה ובמה אחורית. האביזרים השלמים, מאוכל ועד עצי יער, הם אמיתיים, והנוף משוחזר בצורה ריאליסטית ככל האפשר, מה שמקנה גם לקהל וגם לשחקנים טבילה מוחלטת באווירת החדר.
אלג'י סמית'
קריירה
סמית' כיכב גם בסרטה של הבמאית קתרין ביגלו, דטרויט. על משחקו בסרט זכה לשבחים מצד המבקרים.
היו זמנים ברוסיה
ייחוד
משך סקיצה אחת הוא 10 דקות. החל מהעונה השלישית, כל מערכון מורכב מ-6 מספרים ושיר אחד בנושא היום שבוצעו על ידי עזאמת מוסגלייב ו-ויאצ'סלב מקארוב. רבים מהם הופכים בסופו של דבר ללהיטים והם פופולריים מאוד ברשת, כמו הסרטון לשיר "...אתה תאכל עד הסוף" שאסף יותר מ-2.7 מיליון צפיות ב-YouTube.
אלג'י סמית'
קריירה
בשנת 2018 הוא כיכב יחד עם אמנדלה סטנברג בסרט "השנאה שאתה נותן", עיבוד קולנועי לרומן באותו שם.
היו זמנים ברוסיה
רייטינג
על פי Mediascope, העונה הראשונה של הפרויקט קיבלה את המקום הראשון מבחינת כמות הצופים במשבצת הזמן של יום ראשון משעה 21:00 עד 22:00, בעוד שחלקו בקרב הצופים בני 14 עד 44 הגיע ל-15.6%, במה שמהווה 2 נקודות גבוהות יותר מהרייטינג של הערוץ הראשון הבא. חלקה של העונה השנייה היה 14% באותו קהל יעד, והשלישי - 14.2%. כך, נתוני הצפייה של שלוש העונות היו גבוהים יותר מהממוצע בערוץ TNT.
ג'יבריל עות'מאן
ג'יבריל עות'מאן (בצרפתית: Jibril Othman, בערבית: جبريل عثمان, בתעתיק מדויק: ג'בריל עת'מאן; נולד ב-26 באפריל 2004 בסנט אטיין שבצרפת) הוא כדורגלן תוניסאי-צרפתי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת סנט אטיין מליגת העל הצרפתית.
קריירת מועדונים
עות'מאן הצטרף למחלקת הנוער של סנט אטיין בשנת 2012, ובשנת 2022 החל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון. ב-15 באוקטובר 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בהפסד 2-0 לפריז במסגרת המחזור ה-12 בליגת המשנה הצרפתית לעונת.
קריירה בינלאומית
נכלל בסגל נבחרת תוניסיה עד גיל 20 לטורניר גביע העולם עד גיל 20 בשנת 2023.
פאול פוקס
פאול פוקס (בהונגרית: Pal Fux; 23 בנובמבר 1922 - 5 בפברואר 2011) היה צייר, תפאורן ומעצב תלבושות ישראלי.
ביוגרפיה
פוקס נולד בנגיסלונטה (Nagyszalonta) שבטרנסילבניה וסיים בית ספר יסודי יהודי, לאחריו למד שנתיים בבית הספר הרומני לדקדוק באוראדיה. הוא למד בבית ספר התיכון על שם ד"ר ליפוט קצ'קמטי (Dr. Lipot Kecskemeti). פוקס החל לצייר כבר בגיל צעיר ועבד עם אימרֶה פולדס (Imre Foldes), ראש אמני הגרפיקה של בית ההדפסה זוננפלד (Sonnenfeld) באוראדיה. בין השנים 1943-1940 למד בבודפשט אצל שאנדור בורטניק (Sandor Bortnyik).
בין השנים 1943–1944 היה אסיר במחנה עבודה. כל משפחתו נרצחה בשואה למעט אביו. בשנת 1946 התחתן ונולדו לו שני ילדים. עסק בעיצוב במה ובובות בתיאטרון הבובות של אוראדיה ובמקביל היה גם מנהל הבמה. בשנת 1968 זכה בפרס השני בתערוכת הביאנלה של עיצוב במה בזגרב. בשנת 1972 עלה לארץ ישראל.. בשנת 1975 זכה בפרס הראשון יחד עם נפתלי בזם בתערוכת "הים" בחיפה וכן בפרס נורדאו לאמנות הציור.
יצירתו
יצירותיו של פוקס עוסקות בעיקר בנושאים לאומיים, בין יצירותיו תמונות על אסון מעלות והפיגוע בקריית שמונה, אותן הקדיש למועצות המקומיות. לאחר מלחמת יום הכיפורים צייר 49 מיניאטורות שעסקו במלחמה. המיניאטורות הוצגו בתערוכה בניו-יורק שנערכה ב"בית הידידות" ישראל-אמריקה. לאחר מבצע אנטבה צייר ציור בהשפעת החטיפה המתארת את החטופים משוועים לעזרה ואת יונתן נתניהו במרכזה. התמונה נמסרה כשי לצנחנים
בהונגריה, עבודותיו מופיעות במוזיאון Gyor, מוצגות כחלק מעזבון של אימר פאטקו (Imare Patko).
מתלול וושינגטון
מתלול וושינגטון או מדרון וושינגטון (באנגלית: Washington Escarpment) הוא המתלול העיקרי הפונה לכיוון מערב, של רכס נפטון, בהרי פנסקולה, בארץ המלכה אליזבת שבאנטארקטיקה.
אורכו של המתלול 80 קילומטרים, והוא ראשם של מספר שלוחות סלעיות היוצאות לכיוון מערב מרכס נפטון.
גילוי ומיפוי המתלול
המתלול מופה ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית (USGS) בהתבסס על סקרים על הקרקע, ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית, בין השנים 1956 – 1966.
מקור השם
שמו של המתלול ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים (US-ACAN).
המתלול נקרא על שם אוניברסיטת וושינגטון שבעיר סיאטל במדינת וושינגטון, שבארצות הברית.
מספר משתתפים במשלחת השטח לחקר רכס נפטון (Neptune Range field party) שנערכה בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) למדו באוניברסיטה זו.
ג'ון קליפארי
ג'ון וינסנט קליפארי (באנגלית: John Vincent Calipari; נולד ב-10 בפברואר 1959) הוא מאמן כדורסל אמריקאי, המשמש כמאמן קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת קנטקי מאז שנת 2009. אימן בעבר את קבוצות הכדורסל של אוניברסיטת מסצ'וסטס ואוניברסיטת ממפיס, וכן את ניו ג'רזי נטס מליגת ה-NBA.
בשנת 2015 הוצג בהיכל התהילה של הכדורסל.
השנים הראשונות
בשנת 1982, מיד עם סיום לימודיו האקדמיים, מונה לעוזר מאמן בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת קנזס, תחת המאמן הראשי טד אוונס. בשתי העונות הבאות נשאר בקנזס כעוזרו של המאמן הנכנס לארי בראון. בין השנים 1985–1988 שימש כעוזרם של המאמנים רוי צ'יפמן ופול אוונס בקבוצת אוניברסיטת פיטסבורג.
אוניברסיטת מסצ'וסטס
לקראת עונת 1988/1989 מונה למאמן הראשי של קבוצת אוניברסיטת מסצ'וסטס ("יו-מאס מינטמן"). הקבוצה, אשר עד להגעתו של קליפארי השתתפה פעם אחת בלבד בטורניר אליפות המכללות בכדורסל (ב-1962), העפילה בהדרכתו לטורניר בחמש עונות רצופות, בשנים 1992–1996. בעונת 1991/1992 הודחה מסצ'וסטס בשלב שמינית גמר הטורניר (NCAA Sweet Sixteen), על ידי אוניברסיטת קנטקי, ובשתי העונות הבאות הפסידה בשלב "32 הגדולות". בעונת 1994/1995 העפילה הקבוצה עד למשחק רבע גמר טורניר המכללות (Elite Eight), בו הפסידה מול אוניברסיטת המדינה של אוקלהומה. בעונה העוקבת השיגה מסצ'וסטס את מאזן הניצחונות הטוב בתולדותיה, 35–2, ובמשחק רבע הגמר גברה על אוניברסיטת ג'ורג'טאון, בה שיחק אלן אייברסון, בדרך להישג השיא של המועדון – העפלה לפיינל פור טורניר המכללות. במשחק חצי הגמר הפסידה קבוצתו של קליפארי בתוצאה 74–81 מול האלופה שבדרך, אוניברסיטת קנטקי, בה שיחקו תשעה שחקני NBA לעתיד, בהם אנטואן ווקר, טוני דלק, דרק אנדרסון ורון מרסר. השחקן הבולט של מסצ'וסטס באותה עונה, והיחיד אשר שיחק בהמשך בליגת ה-NBA, היה מרכוס קמבי, אשר זכה בפרס נייסמית'.
לאורך תקופתו של קליפארי במסצ'וסטס העמידה הקבוצה מאזן כולל של 193 ניצחונות ו-71 הפסדים (73.1%). בשנים 1992, 1993 ו-1996 זכה קליפארי בתואר מאמן העונה של מחוז Atlantic 10, ובעונת 1996 זכה גם פרס מאמן השנה של ליגת המכללות.
ניו ג'רזי נטס
לקראת עונת מונה קליפארי לתפקידי הג'נרל מנג'ר והמאמן הראשי של קבוצת ניו ג'רזי נטס, במקומם של ויליס ריד ובוץ' בירד, בהתאמה. את עונתו הראשונה בקבוצה סיימה ניו ג'רזי במקום ה-13 באזור המזרחי, עם מאזן שלילי 26–56, על אף יכולת טובה של הגארדים סם קאסל וקנדל גיל. בעונה העוקבת השיגו הנטס מאזן חיובי והעפילו לפלייאוף ה-NBA לראשונה מזה 4 עונות, הודות להצטיינות של קית' ואן הורן וקרי קיטלס לצדם של קאסל וגיל. בפלייאוף עצמו הפסידה הקבוצה כבר בסיבוב הראשון, מול שיקגו בולס (0–3). לאחר שפתח את עונת עם מאזן שלילי 3–17 פוטר קליפארי משני תפקידיו בניו ג'רזי, והוחלף על ידי המאמן דון קייסי והג'נרל מנג'ר ג'ון נאש. מאזנה הכולל של התקופה תחת קליפארי עמד על 72 ניצחונות ו-112 הפסדים (39.1%).
במסגרת תפקידו כג'נרל מנג'ר, ביצע שלושה טריידים בולטים:
פילדלפיה 76'
בעונת שימש כעוזר מאמן בפילדלפיה 76', תחת לארי בראון. בעונתו היחידה בתפקיד הפסידה פילדלפיה בחצי גמר האזור המזרחי, מול אינדיאנה פייסרס.
אוניברסיטת ממפיס
בקיץ 2000 מונה למאמן הראשי של קבוצת אוניברסיטת ממפיס ("ממפיס טייגרס"). בשש מתוך תשע עונותיו בתפקיד העפילה ממפיס לטורניר אליפות המכללות, ובעונות 2006 עד 2008 הגיעה לשלב "8 הגדולות". לאחר שהודחו במשחקי רבע הגמר של עונות 2006 ו-2007, גברו הטייגרס בשנת 2008 על אוניברסיטת טקסס ועל UCLA בדרך להעפלתם הראשונה מאז 1973 לגמר טורניר המכללות. במשחק הגמר הפסידה ממפיס מול אוניברסיטת קנזס בתוצאה 68–75 אחרי הארכה, על אף משחק טוב של כוכבי הקבוצה דריק רוז וכריס דאגלס-רוברטס. בעונת 2008/2009, לאחר עזיבתם של רוז ודאגלס-רוברטס ל-NBA, העפילה ממפיס לשלב שמינית הגמר, בהובלתו של ה טייריק אוונס.
מאזנם הכולל של הטייגרס תחת קליפארי עמד על 252 ניצחונות ו-69 הפסדים (78.5%). בעונות 2006, 2008 ו-2009 זכה קליפארי בתואר מאמן העונה של מחוז USA, ובעונת 2008 זכה גם בפרס מאמן העונה של ליגת המכללות, בפעם השנייה בקריירה.
אוניברסיטת קנטקי
באפריל 2009 מונה קליפארי למאמן קבוצת אוניברסיטת קנטקי ("קנטקי ויילדקטס"). בעונתו הראשונה שיחקו בקבוצה שלושת הפרשמנים המבטיחים ג'ון וול, דמרקוס קאזינס ואריק בלדסו, אשר לצד פטריק פטרסון הוליכו את קנטקי לרבע גמר טורניר אליפות המכללות, לראשונה מזה 5 שנים. בקיץ 2010 עזבו ל-NBA ארבעת כוכבי העונה הקודמת, ובמקומם הצטרפו שחקני השנה הראשונה ברנדון נייט, טרנס ג'ונס ודורון לאמב. עונה מצוינת של נייט וג'ונס הובילה את הוויילדקטס עד לפיינל טורניר המכללות, לראשונה מאז 1998, אולם במשחק חצי הגמר הפסידה הקבוצה מול אוניברסיטת קונטיקט בתוצאה 55–56.
לקראת עונת 2011/2012 עזב נייט ל-NBA, אך הצטרפו לקנטקי שלושה שחקני תיכונים מצטיינים: אנתוני דייוויס, מייקל קיד-גילכריסט ומרקיז טיג. שלושת הפרשמנים, לצדם של ה ג'ונס ולאמב וה דריוס מילר, הובילו את הוויילדקטס לזכייתם השמינית בטורניר אליפות המכללות, והראשונה מזה 14 שנים. במשחק חצי הגמר ניצחה קנטקי את אוניברסיטת לואיוויל בתוצאה 69–61, ובמשחק הגמר גברה על אוניברסיטת קנזס בתוצאה 67–59. בתואר ה-MVP של הפיינל פור זכה דייוויס, אשר קלע 12 נקודות, אסף 15 ריבאונדים וחסם 5.5 פעמים בממוצע למשחק בשני המשחקים.
בעונת 2013/2014 חזרה קנטקי לפיינל פור אליפות המכללות, בהובלתם של ארבעת הפרשמנים ג'וליוס רנדל, ג'יימס יאנג והאחים התאומים אנדרו וארון האריסון. במשחק חצי הגמר ניצחה קנטקי את אוניברסיטת ויסקונסין בתוצאה 74–73, ובמשחק הגמר הפסידה מול אוניברסיטת קונטיקט בתוצאה 54–60. בעונת 2014/2015 הצטרפו לקנטקי שחקני התיכונים המבטיחים קארל-אנתוני טאונס, דווין בוקר וטריי ליילס, אשר סייעו לקבוצתו של קליפארי להעפיל לפיינל פור בפעם הרביעית בחמש עונות, אך היא הפסידה במשחק חצי הגמר מול אוניברסיטת ויסקונסין, בתוצאה 64–71.
בשנים הבאות בלטו בקנטקי שחקני ה-NBA לעתיד ג'מאל מארי, מליק מונק, דיארון פוקס, באם אדבאיו, קווין נוקס, שיי גילג'ס-אלכסנדר, פי. ג'יי. וושינגטון וטיילר הירו, אולם מאז 2014 לא הצליחה הקבוצה להעפיל לפיינל פור טורניר אליפות המכללות. ביוני 2019 חתם קליפארי על הארכת חוזה בקנטקי ל-10 עונות נוספות, עבור כ-86 מיליון דולר.
פרילפ
פְּרִילֶפּ (במקדונית: Прилеп, להאזנה) היא עיר בדרום מקדוניה הצפונית בשטח האזור הסטטיסטי פלגוניה, השוכנת 128 קילומטרים דרומית לבירה סקופיה ו-44 קילומטרים מביטולה. פרילפ היא העיר הרביעית בגודלה במקדוניה הצפונית מבחינת מספר התושבים.
היסטוריה
במהלך המאה ה-4 לפנה"ס, עידן ממלכת מוקדון הוקם באזור יישוב בשם סְטִיבֶּרָה. בהמשך נכבש היישוב על ידי האימפריה הרומית ובמהלך המאה ה-3 יושב על ידי שבטים גותים. במהלך פלישת ההונים חרב האזור. בהמשך נשלט השטח על ידי האימפריה הבולגרית הראשונה והיישוב מוזכר בשמו המודרני "פרילפ" בהקשר לקרב בלאסיצה שנערך ביולי 1014 ובמהלכו הובסו הבולגרים על ידי צבאו של בסיליוס השני, קיסר האימפריה הביזנטית. בראשית אוקטובר חנתה פמליית הצאר הבולגרי סמואיל הראשון בפרילפ וקיבלה את 14,000 חייליו שנפלו בשבי הביזנטים ועוורו על ידם. בראותו את חייליו העיוורים והמושפלים, לקה סמואיל בהתקף לב וכעבור יומיים נפטר.
לאחר קריסת האימפריה הבולגרית הראשונה, נשלטה פרילפ לפרקים על ידי הביזנטים, ממלכת סרביה הראשונה והאימפריה הבולגרית השנייה. ב-1395 נכבשה פרילפ על ידי צבאותיו של באיזיט הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית. העיר נותרה בשליטת העות'מאנים למשך כ-500 שנים, עד לכיבושה בידי צבא ממלכת סרביה במהלך מלחמת הבלקן הראשונה. ב-1913, הועברה רשמית לחזקת הסרבים במסגרת הסכם בוקרשט אשר חתם את מלחמת הבלקן השנייה. במהלך מלחמת העולם הראשונה נכבשה העיר על ידי צבא ממלכת בולגריה ולאחר תבוסת הבולגרים נכללה בשטחי ממלכת יוגוסלביה. ב-6 באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, פלשה גרמניה הנאצית ליוגוסלביה והוורמאכט כבש את פרילפ. ב-26 באפריל נמסרה העיר לחזקת הבולגרים על רקע הצטרפות בולגריה למדינות הציר מתוקף חתימתה על ההסכם התלת-צדדי. ב-9 בספטמבר 1944 שוחררה העיר על ידי כוחותיו של יוסיפ ברוז טיטו ובהמשך, נכללה בשטחי יוגוסלביה. החל מ-1991, לאחר פירוק יוגוסלביה ועם הקמת מקדוניה נכללת העיר בשטחה.
כלכלה
מבחינת תמהיל התמ"ג של פרילפ עולה כי מרביתו מגיע ממגזר התעשייה. העיר היא מרכז תעשיית עיבוד טבק וייצור סיגריות המתבסס על גידולי הטבק בשטחים החקלאיים הסובבים את העיר. בנוסף, קיימים מפעלים לעיבוד עץ, עיבוד מזון, טקסטיל, מוצרי שיש, מבשלת בירה ויקב. בעיר אף פועל "מוזיאון הטבק" ובו מצויים מוצגים המתארים את תהליך הייצור ומוצרי הטבק לאורך ההיסטוריה.
דמוגרפיה
מבחינת מספר תושבי העיר עולה, כי מראשית שנות ה-90 של המאה ה-20 ועד ראשית העשור הראשון של המאה ה-21 הייתה מגמת עלייה קלה. בין 1994 ל-2002 עלה מספר התושבים בפרילפ ב-2 אחוזים. מרבית העלייה מיוחסת להגירת עבודה מהאזור הכפרי הסובב את פרילפ לעיר עצמה. ב-1994 היו 50.2 אחוזים מהתושבים נשים ו-49.8 אחוז גברים וב-2002 היה מספר הנשים שווה למספר הגברים. ב-1994 היה הגיל הממוצע של תושבי פרילפ 43 שנים וב-2002 46.1 שנים. בתקופה זו, עלה אחוז הקשישים מ-14.8 ל-17.6. מבחינת התמהיל האתני של תושבי העיר עולה, כי ב-2002 היו 93.2 אחוזים ממוצא מקדוני, 6 אחוזים היו בני רומה והשאר בני מיעוטים שונים.
אקלים
בפרילפ שורר אקלים ממוזג יבשתי מתון. הטמפרטורה הממוצעת המרבית היא 17.1oc והמזערית 6.3oc ערכי הקיצון של הטמפרטורה הממוצעת נעים מ-3oc- בינואר ופברואר ועד 29oc ביולי ואוגוסט. כמות המשקעים שנתית הממוצעת עומדת על 540 מילימטרים. החודש הגשום בשנה הוא אוקטובר בו יורדים בממוצע 66 מילימטרים של גשם והשחונים הם יולי ואוגוסט בהם יורדים בממוצע 28 מילימטרים.
מליצה
מליצה – לשון גבוהה, פיוטית, שאינה נמצאת בשימוש יומיומי בדרך כלל, ומאפיינת את הלשון המקראית ולשון השירה והספרות. ספר "משלי" מדבר על "לְהָבִין מָשָׁל, וּמְלִיצָה; דִּבְרֵי חֲכָמִים, וְחִידֹתָם". בתקופת ההשכלה הרבו להשתמש בלשון המליצה, ובמהלך הזמן נתפסה פעמים רבות הלשון המליצית כציון לגנאי.
המליצה בתקופת המקרא ובשירת ימי הביניים
בטקסט המקראי ובשירת ימי הביניים שלטה המליצה בשירה ובפרוזה כאחד.
מגילת "שיר השירים", למשל, ושירת הנביאים משופעים בשפה גבוהה, מליצית, פיוטית עם שפע של מילים יחידאיות "הִנֵּה יָמִים בָּאִים, נְאֻם-ה', וְנִגַּשׁ חוֹרֵשׁ בַּקֹּצֵר, וְדֹרֵךְ עֲנָבִים בְּמֹשֵׁךְ הַזָּרַע; וְהִטִּיפוּ הֶהָרִים עָסִיס, וְכָל-הַגְּבָעוֹת תִּתְמוֹגַגְנָה" היא דרך פיוטית מליצית לומר שהחלקאות תפרח באחרית הימים.  "ציּוֹן, הֲלֹא תִשְׁאֲלִי לִשְׁלוֹם אֲסִירַיִךְ, דּוֹרְשֵׁי שְׁלוֹמֵךְ וְהֵם יֶתֶר עֲדָרָיִךְ?" היא בקשתו של יהודה הלוי לציון שתזכור גם את ההולכים בגולה.
דוד ילין מונה אפיונים רבים ומגוונים למליצה, וביניהם:
המליצה בתקופת ההשכלה והתחייה
במהלך השנים נוספו למונח "מליצה" משמעויות נלוות ששמעון הלקין חילק לשלוש קבוצות תקופת ההשכלה נזקקה למליצה, טוען הלקין, כדי להביע את היפה שבאדם. כביכול התהדרו הדמויות הנעלות במחלצות המליצה. אך החל משנות השישים של המאה התשע עשרה החלו לזלזל במליצות. הסופר מנדלי מוכר ספרים היה בין הראשונים שהתנערו מהמליצה המקראית ואימצו לעצמם אוצר מילים ותחביר שהתבססו גם על ספרות חז"ל מחד גיסא ועל לשון היידיש המדוברת מאידך גיסא. בכך הוא יצר סגנון קולח ועשיר שהתבסס על כל הרבדים ההיסטוריים של העברית והכיל פתגמים ומטבעות לשון בלשון חז"ל, בשילוב עם מאפיינים תחביריים משפות אירופאיות.
פרץ סמולנסקין הזהיר במכתבו:  "דמיון המבקשים עולם אחר בהמליצה הוא כאלה מבני אצות הקדם אשר יאכלו חאשיש למען יחזו מחזות נעימים, מחזות שוא וכאשר יצאו מעולם הדמיון לעולם האמת יראו עולם הפוך רע ומשחת ויקוצו בחייהם" אחד העם ציפה "שגבּוֹרי המליצה ישתתקו", ואילו ביאליק ציין לזכות את אחד העם ש "היה מן הפּובליציסטים המעטים הראשונים, שהסתלקו מן המליצה ההולכת סחור סחור"
דוגמה לטקסט השופע מליצות ניתן למצוא במאמרו של מנחם מנדל דוליצקי: "ולמען ירושלים לא אשקוט" שפורסם בעיתון "המליץ", 1882.
גם משוררים רבים ששוררו לציון הכבירו מליצות ותרמו לשם הרע שנקשר למושג:  "לשון מליצית". עם זאת, יש לזכור שהשפה העברית הייתה חסרה עדיין מילים רבות כדי לבטא את רחשי לבם של הכותבים, והם פנו אל התנ"ך ואל לשון המליצה, שבתקופת ימי הביניים אפיינה את שירת המשוררים.
משפחת רולין
משפחת רולין היא סדרת דיוקנאות, שנוצרה על ידי האמן ההולנדי וינסנט ואן גוך בשנים 1888 ו-1889. הדיוקנאות מציגים את משפחת רולין; האב (ג'וזף), האם (אוגוסטין) ושלושת הילדים (ארמנד, קאמיל ומרסל). ייחודיותה של הסדרה לואן גוך נובעת מזה שלרוב הוא לא מצא דוגמנים ליצירותיו עקב מצבו הכלכלי שלא אפשר לו לשלם עבור שירותים אלו. העובדה כי משפחה שלמה הסכימה להוות מודל עבורו ועוד במספר קומפוזיציות היוותה הזדמנות נדירה עבור הצייר. הגילאים של הילדים נעו מתינוקת בת כמה חודשים לנער בן שבע עשרה, מה שסיפק לואן גוך סגנונות שונים של דיוקנאות. הצייר העדיף לצייר באופן אומנותי על פני טכניקות ריאליסטיות, והוא לעיתים השתמש בדמיונו כדי להשיג תוצאה שונה. עבודתו של ואן גוך על הדיוקנאות הפכה אותו ואת ג'וזף לחברים קרובים.