cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פרשת הלינו
פעולה שנייה
למחרת חזרו חברי ההגנה על הפעולה, אלא שהחליפו את המכונית ואת הזוג, שטייל ליד הנמל. למזלם של החבלנים, יוסלה דרור, בני קרביץ ומאיר פליק משיט הסירה, המשחתת הבריטית לא נראתה בקרבת האונייה. מכונית המילוט חיכתה הפעם שבגלגלה יש תקר, לכאורה. במהלך פעולתם של החבלנים שמעו חברי ההגנה שעל החוף רעשי ירי, אך אלו לא הגיעו מכיוון הנמל. בשעה אחת וחצי, לאחר שהצמידו את המוקש לאונייה, חזרו החבלנים לחוף. הציוד והאנשים הועמסו למכונית וחזרו איש איש למקומו. ברומא, שמעו החבלנים מפי עדה סרני, שאוניית התחמושת שקעה בנמל על ציודה. לא נגרמו נזקים בנפש או ברכוש נוסף.
אגם בואו (ניו המפשייר)
גאוגרפיה
האגם נשפך אל נהר איסנגלאס, הזורם מזרחה והנשפך אל נהר קוצ'קו ונהר פיסקטאקווה, הנשפך אל האוקיינוס האטלנטי.
פרשת הלינו
לאחר ההטבעה
לאחר הטבעת ה'לינו' נשלח רב-סרן פואד מרדם ביי מסוריה. מכיוון שה"לינו" טובעה בשטח הנמל, המים שבהם שקעה היו רדודים. הנשק הוצא מהאונייה על ידי אנשי צפרדע איטלקיים והועבר לשימון וניקוי בבסיס צבאי. נתברר שכחמישה עשר אחוז מהנשק נפגם, והתחמושת כולה לא ראויה עוד לשימוש. כדי לסכל את האפשרות שהנשק יועבר לערבים, הוכנה מפה מסתורית ועליה סימנים שונים באזור אירופה. זו נאטמה בכלי מתכת וטובעה בסביבת האונייה, מתוך אמונה שתישלה יחד עם הנשק. מציאת המפה על ידי המשטרה האיטלקית תחזק את הנחתם שהנשק נועד לקומוניסטים ולא לערבים, מה שיגרום להחרמת המטען. אולם, תוכנית זו לא הניבה תוצאות.
מבצע גור
רב-סרן פואד מרדם ביי יצר קשר עם סוכן אוניות בבארי בשם מנארה, שבבעלותו הייתה גם ה"לינו". וזאת על מנת לשכור אונייה אחרת שתוביל את מטען הנשק לייעדו. במטה המוסד הוחלט לרכוש אונייה וליצור קשר עם סוכן הסירות, כך שהאונייה שתוביל את הנשק תהיה אוניית המוסד. לאחר שהנשק יועמס על האונייה היא תפליג עם מטענה לארץ. במקביל לרכש האונייה, גובש צוות ובו מפקד, קשר ועשרה מלחים איטלקיים מהימנים שעבדו על ספינות מעפילים. לצורך כך נעזר המוסד ברב חובל איטלקי בשם מאריו. שהודיע יום אחד שמטען הנשק עתיד להישלח בדרך יבשתית לגנואה, שם יועמס על אונייה בשם הכדיב איסמאעיל. כדי לסכל את ההעברה היבשתית הוחלט להשתלט על כלי הרכב שיובילו את הנשק, ובמקרה הצורך אף להעלותם באש. אולם, נתברר שאין אישור מהממשלה האיטלקית להעברה יבשתית של הנשק, והתוכנית ירדה מהפרק.
מכיוון שהעברת הנשק עתידה הייתה להיעשות בדרך ימית הוחלט לחזור לתוכנית ההשתלטות. בתחילת אוגוסט נתקבל מידע לפיו הנשק יועמס על אונייתו של מנארה, "ארג'ירו", וזו תעביר את הנשק למסינה – לשם תגיע ב-23 באוגוסט האונייה "הכדיב איסמאעיל". בתמורה להשתתפותו של מנארה במבצע הוא קיבל 20 מיליון לירות איטלקיות, ובמקרה של אובדן ה"ארג'ירו" יקבל עוד 15 מיליון. צוות האונייה מנה עשרה מלחים איטלקיים, אליהם הצטרפו דוד בן חורין ועובד שדה, מצוידים בתעודות איטלקיות. אבל, מנארה הסכים להעלות לספינה רק שני מכונאים של המוסד, ולא החליף את כל הצוות. שינוי בתוכניתו של רב-סרן פואד מרדם ביי נוצר, מכיוון שבעלי "הכדיב איסמעאיל" הודיעו לו שאין אפשרות להטעין את הנשק אל האונייה במאסינה, ולכן, הנשק יועבר מה"ארג'ירו" ישירות לאלכסנדריה, ומשם לביירות. כדי להבטיח את ההשתלטות על האונייה היה הכרח שדוד בן חורין ועובד שדה יהיו עליה. כדי להגיע אל האונייה הוחלט שהם יתחפשו לקצינים איטלקיים ויגיעו לספינה, כשליחים של רב-סרן פואד מרדם ביי, על סיפונה של ספינת דיג שנרכשה לצורך זה. לאחר שיעלו על האונייה ישתלטו על המלחים הלא חמושים ויפנו את הספינה ארצה. כדי לפגוש את האונייה, נקבע שהמכונאי יביים תקלה, ויעצור את האונייה ל-3–4 שעות. לאחר שספינת הדיג יצאה בדרכה לפגוש את ה"ארג'ירו", נראתה מאחוריה ספינה של משמר החופים או המכס. כדי למנוע את כישלון המבצע הגבירו את מהירותה של ספינת הדיג, וזו הצליחה לחמוק. לאחר שעלו על סיפון האונייה, הציגו את עצמם כקציני ים, שמטרתם להבטיח שאכן המטען יגיע ליעדו, ובינתיים הפיקוד על האונייה עובר אליהם. כיוון הנסיעה שונה מאלכסנדריה לביירות, וכדי להבטיח שאכן רב החובל נשמע להוראותיהם, נשאר תמיד אחד מהשניים על גשר הפיקוד.
לאחר דיונים בארץ, מה יעשה בנשק – האם למסור אותו לאו"ם עקב האמברגו על המזרח התיכון או להחרים אותו, הוחלט להעבירו לצה"ל. ב-26 באוגוסט השתלטו קורבטות חיל הים: "ההגנה" ו"ווג'וד", על ה"ארג'ירו". הנשק הועמס על הקורבטות, הצוות נאסר ואנשי המוסד בודדו מהצוות בתואנה של חקירה מיוחדת. ה"ארג'ירו" טובעה בנגיחה והקורבטות החלו שטות לארץ. ב-30 באוגוסט 1948 נפרק הנשק בנמל חיפה. ב-2005 העניק מפקד חיל הים תעודות הוקרה לרס"ן מיל' דוד בן חורין וסרן מיל' עובד שדה על חלקם במבצע.
שליו בובווייט שחור-גרון
שליו בּובּווייט שחור-גרון מכונה גם "שליו יוקטן" (שם מדעי: Colinus nigrogularis) הוא מין של עוף קטן עד בינוני, ממשפחת השלווים האמריקניים, (סוג: Colinus), הנפוץ בבליז, גואטמלה, הונדורס, מקסיקו וניקרגואה.
שליו זה קטן במעט משליו וירג'יניה ואורכו 17–20 סנטימטר. לזכרים גרון שחור ופס לבן סביב העין. חלקו האחורי של הצוואר, החזה והבטן מנומרים בצבעים לבן, חום, ושחור. לנקבות יש פנים דהויות, פס כהה סביב העין, סינר לבן על החזה וגרון ערמוני.
בית גידולו של השליו שחור-הגרון הוא בשטחי עשב, שדות מעובדים, בינות לסבך וליד מקווי מים.
עונת 1957/1958 בליגה הלאומית
עונת 1957/1958 בליגה הלאומית הייתה העונה השלישית של הליגה הלאומית כליגת הכדורגל הבכירה בישראל.
על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו. במידה והיה שוויון בנקודות, נקבע הדרוג בטבלה על פי יחס שערים. הליגה כללה 12 קבוצות. העונה החלה ב-7 בדצמבר 1957 והסתיימה ב-10 במאי 1958. בתום העונה סיימה מכבי תל אביב במקום הראשון וזכתה באליפות. המבקיע המצטיין של העונה היה רפי לוי ממכבי תל אביב שכבש 14 שערים. בעונה זו לא היו ירידות ליגה.
המפלגה הסוציאל-דמוקרטית (הממלכה המאוחדת)
המפלגה הסוציאל-דמוקרטית (באנגלית: Social Democratic Party) הייתה מפלגה מרכז-שמאלית בריטית שפעלה בשנים 1981–1988.
היסטוריה
המפלגה הוקמה ב-1981 על ידי רוי ג'נקיס, דייוויד אואן, ביל רוג'רס ושירלי ויליאמס, חברי פרלמנט מטעם מפלגת הלייבור, בעקבות התחזקות האגף השמאלי במפלגת הלייבור בראשות מייקל פוט ופניה אידאולוגית לשמאל והכנסת דרישות כמו פרישה מן הקהילה האירופית והלאמה של תעשיות.
המפלגה החדשה זכתה לתמיכה רבה עד שנראה ריאלי שהיא תוכל להחליף את הלייבור כאחת משתי המפלגות הגדולות במדינה. בבחירות 1983 היא הקימה רשימה משותפת עם המפלגה הליברלית. הרשימה החדשה אמנם זכתה ביותר קולות מהלייבור אולם כתוצאה משיטת הבחירות האזורית שנהוגה בבריטניה המפלגה זכתה בפחות מושבים ממפלגת הלייבור; מנהיג הלייבור מייקל פוט האשים את הפלגנות של הרשימה החדשה בניצחון המפלגה השמרנית.
גם בבחירות ב-1987 המפלגה רצה ברשימה משותפת עם הליברלים. כעבור שנה שתי המפלגות התאחדו והקימו את המפלגה הליברל-דמוקרטית.
יעקב וייל
חייו
נולד בעיר ולמד תורה בצעירותו בישיבתו של רבי יעקב בן רבי משה הלוי מולין (מהרי"ל) במגנצא. בתשובותיו הוא מזכיר את רבו פעמים רבות בניסוחים כמו "וראיתי מהגאון נר ישראל מוהר"י מולין ז"ל" או "וראיתי מעשה ממורי". בתשובה אחת הוא אף מכנה אותו "המאור הגדול אשר עיני כל ישראל עליו". נוסף על כך למד גם בישיבתו של רבי זלמן רונקיל במגנצא.
בשנת ה'קפ"ז (1427) הוסמך רבי יעקב לרבנות על ידי רבי המהרי"ל, שאף הציע לו לכהן כראש ישיבה בעיר נירנברג. באותו זמן כיהן במקום הרב זלמן כ"ץ, ועל אף שבאחד מתשובותיו כותב רבי יעקב שמעיקר הדין לא היה עליו להימנע מלקבל את ההצעה מאחר ש"לא שמענו מעולם שהיה לזה חזקה יותר מזה", בכל זאת הוא סירב בכדי להימנע מהסגת גבול. מהר"י וייל המשיך להתגורר בנירנברג, מבלי לשאת במשרת רבנות, שיתף פעולה עם רבי זלמן כ"ץ, וכיהן כדיין בבית דינו.
בשנת ה'קפ"ט (1429) התמנה רבי יעקב וייל לכהן כרבה של העיר אאוגסבורג ומשנה זו ועד ה'קצ"ח (1438) מופיע שמו בין יהודי העיר בכל רשימות שלטונות המס של אאוגסבורג. במהלך תקופה זו ייצג את הקהילה הן כלפי פנים והן כלפי חוץ. השפעתו בקהילת היהודית של אאוגסבורג הייתה גדולה ופסיקותיו נתקבלו ללא עוררין והוא היה זה אשר קבע וחיזק את מנהגי אאוגסבורג ותקנותיה.
באאוגסבורג העמיד הרב וייל מספר למדנים גדולים שנודעו לתהילה בעולם היהודי, כגון רבי יוסף בן משה בעל לקט יושר, ורבי אברהם קצנלבוגן.
לאחר החלטה של עירית אאוגסבורג (שהושפעה מהכנסייה) לגרש את יהודי העיר עזב את העיר והציון ליד שמו ברשימת שלטונות המס של העיר הופסק.
בשנת ה'ר"ג (1443), מונה מהרי"ו לרב העיר ארפורט, אחת מהקהילות היהודיות הגדולות בגרמניה, ואולי הגדולה ביותר, באותו הזמן. בתוקף תפקידו זה ביקר את מנהגי הקהילה והקפיד להבדיל בין מנהגים המעוגנים בהלכה למנהגים הנוגדים את ההלכה. בין היתר מצא שבקהילתו נוהגים לקחת כמה נרות חנוכה, ובבית הכנסת ומדביקים אותם ביחד ומדליקים לנר אחד, דבר הנוגד את ההלכה.
אחרית חייו
תאריך פטירתו אינו ידוע בוודאות, אבל מסתבר שנפטר לפני שנת ה'ר"כ (1460), מאחר שרבי ישראל איסרלין שנפטר בשנה זו מתייחס אליו בתשובותיו לאחד שכבר נמצא בין המתים. כללית אנו ניתן להסיק שנפטר קרוב לוודאי לפני ה'רט"ז (1456).
שיטת לימודו
בזמנו של המהרי"ו, לימוד התורה בישיבה, נחלק לשני חלקים שלכל אחד מהם יועד זמן מיוחד: לימוד על פי הפשט עם פירוש רש"י לעומת לימוד בפלפול עם פירושי התוספות. זמני הלימוד השונים אף נקראו בשמות "זמן הפירוש" ו"זמן התוספות". בחצי הראשון של השנה למדו הלכות בלא תוספות עד שהיו שגורים בפיהם, ובחצי השני למדו תוספות בעיון ואז היו רגילים לפלפל בחילוקים דקים. רבי יעקב הכיר את ערכו של הפלפול אבל השתדל כי פסיקותיו ההלכתיות יהיו מבוססת על אדני ההיגיון והשכל הישר בלבד:
שמו כפוסק הלכות יצא לפניו ושאלות נשלחו אליו מרחבי אירופה. בין הפונים אליו בשאלות היה רבי ישראל איסרלין בעל "תרומת הדשן" ותלמידו רבי ישראל מברונא. תשובותיו מצטיינות בבהירותן ובקיצורן. גם את טענות בעלי הדין הוא מתמצת בצורה בהירה ומרוכזת כאילו היו פסקי דין בעצמם ולכם כדי למנוע טעות הוא לפעמים כותב אותם בלשון אשכנז - יידיש.
כתביו
מתוך כתביו של מהרי"ו שרד רק אוסף של פסקים והלכות המקובץ תחת השם שו"ת מהר"י וייל (ונציה, 1549). וייל צרף לסוף הספר קובץ בשם שחיטות ובדיקות העוסק בהלכות שחיטה ובדיקה של טרפות. השו"ת זכה למעמד חשוב בקרב פוסקי הלכה במשך הדורות, וחיבורו "שחיטות ובדיקות" הודפס ב-71 מהדורות עד תחילת שנת 2000 וזכה לפרשנויות ומהדירים שונים. הגהות וביאורים על תשובותיו נכתבו על ידי כמה גאונים, כולל רבי שלמה לוריא (המהרש"ל).
אופיו
ככלל, היה עניו באופיו, ונטה להעדיף את השלום. נטייה זו באה לידי ביטוי כבר בהחלטתו לדחות את הצעת מהרי"ל לכהן כראש ישיבה בנירנברג, כדי שלא לפגוע ברב המכהן. ניתן ללמוד על צניעותו וענוותנותו גם מכמה אמרות שלו: "אחר מי רודף מלך ישראל – אחר פרעוש אחד, אחר כלב המת? מי אנוכי כי באתי עד הלום כי מששת את כל כלי, לית בי לא כחול ולא שרק ולא יעלת חן וצעיר אני לימים ובינת אדם אין לי ועדיין לא הגעתי לדרגת פעוטות" (נ"ב); "איני כדאי להודיע עניותי במקום עשירות באתרא דכהנא רבא דכל רז לא אניס ליה ומכל מקום בשביל השלום אדון בקרקע מן הצד אבל דין תורה לא ידענא" (כ"ח); "הארז הגדול בלבנון על מים רבים .... הלך לנוע על האטד בארץ הנגב אשר אין שם מים, אכן ענותך תרבני למשקל ולמטרח בשמעתתיה בהדי טיבותא דמר" (א'); "אף על פי שלא הגעתי למידה זו למידן דינא מכל מקום בשביל השלום אודיעכם עניות דעתי" (כ"ב). על תשובותיו הוא חותם "הקטן יעקב וויילא" ולפעמים "רודף שלוותא, הקטן והצעיר שבישראל" (קס"ד).
נטייתו אל השלום עולה מעדותו על מנהגיו כדיין: "ותיתי לי שכל ימי לא דנתי על שום אדם בעל כרחו, ותמיד אני מונע את עצמי מן הדין בכל מאמצי כוחי אפילו ככשני בעלי הדין מתרצין לדון לפני מרצון נפשם". (תשובה קמו)
למרות דרכיו אלה, כאשר חשב זאת לנכון, לא היסס מהרי"ו ללחום נגד אנשים אלימים וחזקים כדי להגן על החלשים. מחותנו, רבי אברהם עזרא, היה איש עשיר ותקיף שהסתובב בין ארמונות נסיכי אשכנז. מסופר כי פעם אחת תפס דוכס אחד את אשתו ונכדתו של ר' אברהם, כלא אותם ודרש עבורם אלף זהובים לפדיון. בנוסף, הדוכס איים "שיהפוך הילדה לדתו". רבי דוד צעהנר הצליח לשחרר את האסירים כעבור חמישה חדשים, אבל ר' אברהם סירב לפצות את ר' דוד בעבור הוצאותיו הרבות. אף על פי שרבי אברהם היה מחותנו, רבי יעקב וייל לא נמנע מללמד עליו חובה ואמר "וכיון שאני קרוב אל החלל אמינא עלי דידי רמיא למעבד מילתא לבטל מחשבתו הרעה שלא תהא כזאת בישראל, כדי שלא תנעול דלת בפני גומלי חסדים ושלא יתחלל שם שמים בפרהסיא" (קמ"ח). אחרי שהוא מוכיח כי על פי ההלכה ר' אברהם חייב לפצות את ר' דוד לכל הוצאותיו הוא מוסיף לו אזהרה: "כי אם יעבור ולא יקיים הוראתו החמורה בעניין זה, יחול על ראשו גזירת נח"ש ויהיה מובדל מכל דבר שבקדושה" (שם).
מהרי"ו היה חריף במיוחד כלפי רבנים שביקשו לעצמם זכויות או כבוד יתר מפאת מעמדם ואף טען כי המושג תלמיד חכם המופיע במקורות התלמודיים אינו חל על רבים מרבני בתקופתו (תשובה קס"ג).
השפעה
רבי יוסף קולון (מהרי"ק) מתייחס אליו ואל רבי ישראל איסרלין בעל ספר תרומת הדשן כאל גדולי יהדות אשכנז כפי שנכתב בספר השו"ת שלו:
גם בדורות מאוחרים יותר, נחשב, לצד מהרי"ל, כעמוד תווך של מנהגי אשכנז.
בניו
בנו, רבי יוזל מרגנשבורג
בנו, מהר"ם מאולם שהיה מאבותיו של הרב נתנאל וייל מחבר הספר קרבן נתנאל.
צאצאיו
נכד נינו היה הרבי ר' העשיל אב"ד קראקא ומגדולי הדור
צאצא אחר שלו היה המלחין קורט וייל
צאצא נוסף שלו הוא הרב אליעזר מלמד רב היישוב וראש ישיבת הר ברכה בעל ה"פניני הלכה".
הרולד סונדרס
הרולד סונדרס (באנגלית: Harold Saunders; 1875 - 13 ביולי 1950) היה שחמטאי בריטי.
קריירה
סונדרס הגיע למקום השני בתחרות לונדון, בשנת 1913. (ניצח: ג'ורג' אלן תומאס). באותה שנה הגיע למקום הרביעי בתחרות צ'לטנהאם (ניצח: פרדריק ייטס ). בתחרות המשנית של הייסטינגס 1919 חלק סונדרס מקום 7–8, בתחרות המשנית של הייסטינגס בשנת 1924/5 חלק מקום 5–7, בתחרות אדינבורו 1926 הגיע למקום החמישי (ניצח: פרדריק ייטס) ובתחרות לונדון 1926 חלק מקום שלישי, לאחר פרדריק ייטס וויקטור בורגר.
את תוצאותיו הטובות ביותר השיג סונדרס בתחרויות סקרבורו, שם חלק בשנת 1926 מקום ראשון עם אדגר קול אך הפסיד לו במשחק ביניהם ולבסוף הפסיד בפליי-אוף לג'ורג' אלן תומאס 0–2 כך שסיים במקום הרביעי.. בשנת 1927 הגיע למקום התשיעי (ניצח: אדגר קול), חלק מקום 4–6 בשנת 1928 (ניצח: ויליאם וינטר) וחלק מקום ראשון עם סבלי גריגורייביץ' טרטקובר בשנת 1929.
באליפות אנגליה בשנת 1932 הגיע סונדרס למקום ה-12 (ניצח: מיר סולטאן חאן).
ט"ז באב
על פי הלוח העברי הקבוע, פרשת בר המצווה של ילד שנולד בט"ז באב היא לרוב פרשת עקב. אבל אם בר המצווה חל בשנה בה פסח הוא בשבת, וממילא גם תשעה באב – (שנים מקביעויות בשז, גכז, הכז) – אז פרשת בר המצווה היא פרשת ואתחנן.
רוטב איטלקי
רוטב איטלקי הוא רוטב לסלט ותחמיץ אמריקאי המורכב ממים, חומץ או מיץ לימון, שמן צמחי, שבבי גמבה, סוכר או סירופ תירס, עשבי תיבול ותבלינים (כולל אורגנו, שֻׁמָּר, שמיר ומלח) ולעיתים בצל או שום. בגרסתו החלבית, לרוטב מתווספים מוצרי חלב ומייצבים.
על אף שמו, הרוטב הוא אמריקאי ולא איטלקי. בצפון ארצות הברית משתמשים ברוטב גם כמרינדה להשריית בשר או ירקות, להקפצת ירקות, למריחה על כריכים וכחלק מסלט פסטה.
לורן המרסלי
לורן המרסלי (באנגלית: Lauren Hammersley, נולדה ב-8 בינואר 1971) היא שחקנית קנדית הידועה כליסה מייסון, בסדרת הסיטקום הקנדית Mr. D. של רשת CBC וכשרמיין בסדרה של נטפליקס וירג'ין ריבר.
ביוגרפיה
נולדה בקמפבל ריבר, קולומביה הבריטית, קנדה, וגדלה בסארי, קולומביה הבריטית. כיום היא מתגוררת בטורונטו.
נקר זהוב
נקר זהוב (שם מדעי: Colaptes chrysoides) הוא מין עוף ממשפחת הנקריים החי בדרום אמריקה הצפונית.
נקר זה גדול יחסית ואורכו עד 30 סנטימטר. הוא בעל כנפיים אפורות-כתומות והבטן לבנה. החזה בעל פס בולט שחור והגוף מנומר בנקודות שחורות. ראש וצוואר הנקר אפורים והמקור כהה ונוקשה. הלחיים אדומות וה"כיפה" זהובה וממנה קיבל הנקר את שמו. הוא מזכיר את המין הקרוב Colaptes auratus שמצוי צפונה ממנו ולא במדבר. לעיתים מינים אלה מכליאים ביניהם.
לורן המרסלי
ביוגרפיה
המרסלי החלה לשחק בגיל 12 בפרסומות. בנוסף למשחק, היא עבדה כצלמת עד שעברה ב-2012 למשחק במשרה מלאה כשחקנית בסדרה הקנדית Mr. D. בסדרה היא משחקת את ליסה מייסון - מורה ומנהלת לשעבר הידועה בסגנון ההוראה המסורתי שלה. בעונה השביעית היא הופכת ליועצת בית הספר. הסדרה ירדה אחרי 8 עונות.
נקר זהוב
הנקר מותאם לחיי מדבר והוא מצוי במדבר סונורה ומהמדבריות הפנימיים שלו: מדבר יומה ומדבר קולורדו שבדרום ארצות הברית וכן בצפון מקסיקו עד לחצי האי באחה קליפורניה.
לורן המרסלי
ביוגרפיה
ב-2016 היא גילמה עורכת דין אלכוהוליסטית אך מתפקדת בסדרה אורפן בלאק.
נקר זהוב
נקר זה קובע את ביתו בתוך מבנה קקטוס, לרוב בקקטוס הגדול ביותר - הסגווארו והוא מנקר חור גדול כדי לחיות בתוכו, מה שגורם לקקטוס להפריש חומר נוקשה שאוטם את הלשד.
לורן המרסלי
ביוגרפיה
החל מ־2019 היא מככבת בתור שרמיין, בת זוגו ההריונית של ג'ק שרידן (מרטין הנדרסון) בסדרה המאד מצליחה של נטפליקס וירג'ין ריבר בכיכובה של אלכסנדרה ברקנרידג', המבוססת על סדרת הספרים של רובין קאר. ברשתות החברתיות היא ציינה כי היא הדמות עם ההריון הכי ארוך אי פעם בטלויזיה. בסוף העונה הרביעית היא עדיין בהריון בחודש חמישי.
נקר זהוב
הנקר ניזון מחרקים כמו נמלים וגם מפירות של קקטוסים, פירות יער וצנוברים.
תומאס פרנסס מאהר
תומאס פרנסס מאהר (באנגלית: Thomas Francis Meagher, 3 באוגוסט 1823 – 1 ביולי 1867) היה לאומן אירי, מנהיגם של האירים הצעירים (Young Irelanders), גנרל בצבא ארצות הברית במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית ואיש ממשל אמריקאי.
בגיל צעיר היה מאהר למהפכן, ולחם למען עצמאותה של אירלנד משלטונה של הממלכה המאוחדת. הוא נודע בשם 'מאהר איש החרב' בשל נאומיו החוצבים, אשר קראו לשימוש אפשרי בנשק כמכשיר להשגת עצמאות. בשנת 1848 נתפס מאהר יחד עם מורדים נוספים על ידי השלטונות הבריטיים, נשפט ונידון למוות. עונשם הומר בהגליה, והוא הוגלה לארץ ון דימן (כיום טסמניה שבאוסטרליה) בשנת 1849.
בשנת 1852 ברח מאהר לארצות הברית והשתקע בניו יורק, שם למד משפטים, עבד כעיתונאי והרצה על הבעיה האירית. עם פרוץ מלחמת האזרחים התגייס מאהר לצבא האמריקאי, שם התקדם בסולם הדרגות עד לדרגת בריגדיר גנרל. במהלך שירותו נודע בגיוס, הקמת ופיקוד על הבריגדה האירית. לאחר המלחמה נתמנה למושל טריטוריית מונטנה, ובשנת 1867 טבע במימי נהר המיזורי, שאליו נפל מסיפונה של ספינת קיטור בנמל פורט בנטון (Fort Benton).
שנותיו המוקדמות
תומאס פרנסס מאהר נולד בשנת 1823 בווטרפוד סיטי (Waterford City) שבאירלנד, למשפחת סוחרים עשירה. אביו, שייצג עסקים משפחתיים שכללו קשרי מסחר עם ניופאונדלנד, שם חי חלק אחר של המשפחה, תרגם את הצלחתו הכלכלית לעמדות השפעה פוליטיות, ונבחר פעמיים לראשות העיר. לימים (1847 - 1857) נבחר האב לפרלמנט הבריטי. אמו של תומאס הלכה לעולמה בהיותו בן ארבע. בנוסף, מכל אחיו, ארבעה במספר, פרט לאחותו הגדולה, כולם מתו בילדותם. תומאס למד בצעירותו בפנימיה קתולית של מסדר הישועים, ובאותן שנים החל להתבלט ביכולת הנאום שלו, בה הצטיין גם בשנים מאוחרות יותר. בגיל 17 עבר תומאס ללמוד באנגליה בקולג' סטוניהרסט (Stonyhurst College) שבלנקשייר, אף הוא של מסדר הישועים, והתבלט שם בכישרונו.
'הקונפדרציה האירית'
בינואר 1847 הקים מאהר, יחד עם ג'ון מיטשל (Mitchel), ויליאם סמית' או'ברייאן (Smith O'Brien) ותומאס דווין ריילי (Devin Reilly) את 'הקונפדרציה האירית' (Irish Confederation), שדגלה אף היא בביטול 'חוק האיחוד' של 1800, אם כי שלא באמצעות השתתפות במשחק הפוליטי הבריטי. בשנת 1848 נסעו מאהר ואו'בריאן לצרפת כדי לחזות מקרוב בתוצאות המהפכה שאירעה בה באותה שנה, להביע סולידריות ולברך את מחולליה. כאשר חזרו לאירלנד הביאו עימם דגל בעל שלושה צבעים: כתום, לבן וירוק, אשר הוענק להם על ידי צרפתייה שאהדה את מטרותיהם, אשר משמש, בשינויים קלים, כדגל אירלנד בימינו. בהשראת האירועים באירופה, בה התחוללו המהפכות ללא שפיכות דמים מרובה, בדרך כלל, קיוו מנהיגי הקונפדרציה שהתקוממות דומה באירלנד תוביל לתוצאות דומות וכינסו כמה אסיפות התעוררות בשבוע הרביעי של יולי. ב-29 ביולי פרץ קרב קצר בבולינגרי (Ballingarry) שבמחוז טיפררי בדרום אירלנד, שהוכרע במהרה לרעת המתקוממים עם בואה של תגבורת משטרתית. מאהר, יחד עם מנהיגים אירים לאומנים אחרים, נעצר בעוון הסתה על ידי הבריטים. העצורים נשפטו למוות, אך בעקבות חנינה מלכותית שהושגה גם עקב לחץ ציבורי ובינלאומי, הומתק גזר דינם להגלייה לכל ימי חייהם.
ארץ ון דימן
בשנת 1849 הוגלו מאהר ועמיתיו לארץ ון דימן (הנקראת מאז 1855 טסמניה) שבאוסטרליה. באי הם זכו לחופש יחסי, תמורת הבטחה שלא לעזוב את מקום מושבם בלא להודיע קודם לכן לרשויות. הגולים פוזרו בחלקים שונים של האי, אך הצליחו להפגש בחשאי. מאהר ישב תחילה זמן קצר בקמבל טאון (Campbell Town) שבמזרח האי, ואחר כך ברוס (Ross) הסמוכה. בשנת 1851, בעודו בארץ ון דימן, נישא מאהר. בתחילת 1852 הודיע מאהר לשלטונות על ביטול ההסכם ולפיו יודיע על כוונה לעזוב את מקום מושבו, ונמלט לארצות הברית בעוד אשתו, שהייתה אז בהריון, נותרה מאחור. הבן, שנולד באוסטרליה, הלך לעולמו זמן קצר לאחר לידתו. לאחר מות בנה, עשתה אשתו את דרכה לאירלנד, ואחר כך הצטרפה לתומאס בארצות הברית.
הגירה ושנים ראשונות
מאהר הגיע לעיר ניו יורק במאי 1852. הוא למד משפטים ועיתונאות, הפך לאזרח ארצות הברית, ושמו הלך לפניו כמרצה. הוא הוציא שבועון בשם Irish News ("חדשות איריות"). בנוסף, יחד עם ג'ון מיצ'ל, שהוגלה ונמלט אף הוא, הוציא את הביטאון הפרו-אירי ואנטי-בריטי Citizen ("אזרח"). כיוון שעלתה שאלת המוסריות שבבריחתו למרות ההתחייבות שלקח על עצמו תחילה, הסכים לעמוד למעין משפט בידי מספר אישים אמריקנים מכובדים, תוך התחייבות שיחזור לאוסטרליה אם יפסקו כנגדו. בית המשפט המדומה פסק לטובתו. קתרין, אשתו של מאהר, שהצטרפה אליו לזמן מה בארצות הברית, חזרה לאירלנד כשהיא בהריון ובמצב בריאותי קשה, ילדה בן, בנו היחיד של מאהר ששרד, בבית אביו, והלכה לעולמה זמן קצר אחר כך, בשנת 1854. מאהר לא ראה מעולם את בנו. בשנת 1856 נשא לאשה את אליזבת' טאונסנד, בת למשפחה פרוטסטנטית עשירה, שעברה לדת הקתולית בהינשאה. מעט לפני פרוץ מלחמת האזרחים האמריקנית מאהר ביקר בקוסטה ריקה, בין היתר כדי לבדוק את התאמת אמריקה המרכזית להגירה אירית. כן הוסמך כקפטן במיליציה של מדינת ניו יורק.
מלחמת האזרחים האמריקנית
עם פרוץ מלחמת האזרחים בשנת 1861, החל מאהר לגייס אירים לפלוגה בפיקודו. הפלוגה שגייס צורפה למיליציה של ניו יורק ב-29 באפריל, וזו הצטרפה לארמיית הפוטומק, שנקראה אז ארמיית צפון מזרח וירג'יניה, אשר לחמה בפאתי וושינגטון הבירה.
לאחר התבוסה בקרב בול ראן הראשון ביולי, חזר מאהר לניו יורק כדי להקים בריגדה אירית ולפקד עליה. בהמשך, בפברואר 1862, קיבל דרגת בריגדיר גנרל. הוא פיקד על הבריגדה שהקים בקרבות חצי האי (מרס עד יולי 1862), בהם ניסו כוחות הצפון, לשווא, לכבוש את ריצ'מונד בירת הקונפדרציה, על ידי איגוף מערך ההגנה של הדרומיים באמצעות נחיתה במזרח וירג'יניה, והתקדמות לעבר הבירה דרך חצי האי וירג'יניה. מאהר נכנס לראשונה לפעולה כמפקד הבריגדה בקרב שבעת האורנים (Battle of Seven Pines) שנערך בסוף מאי ותחילת יוני. על אף שידו של הצפון הייתה על התחתונה בקרבות, נחשבו האירים שבפיקוד מאהר כלוחמים עזי נפש. אחרי קרב שבעת האורנים פיקד מאהר לזמן מה על רגימנט לא אירי. החיבור לא עלה יפה, ומכאן ואילך הוא פיקד על אירים בלבד. בהמשך קרבות חצי האי, ב-27 ביוני, פיקד מאהר על הבריגדה בקרב גיינס מיל (Gaines' Mill), הידוע גם בשם קרב קולד הרבור הראשון (Cold Harbor) או קרב נהר הצ'יקהומיני (Chickahominy). הבריגדה הגיע כתגבורת בצעידה מהירה לאחר חציית נהר הצ'יקהומיני, ואם כי איחרה לקרב עצמו, שימשה כמשמר עורפי לנסוגים. גם כאן, למרות ההפסד בקרב, זכו האירים לשבחים.
בקרב אנטיאטם שבמרילנד, מעט מצפון לנהר הפוטומק, שנערך ב-17 בספטמבר, סבלו האירים, שהובילו את ההתקפה הרביעית על "הדרך השקועה" שבמרכז המערך הדרומי, אבדות כבדות, וגם מאהר עצמו היה בין הפצועים, עת נפל מסוסו שנורה. האבדות שסבלו חייליו, נוסף על שמועות חוזרות על היותו שתוי בעת הקרב, הובילו לביקורות על יכולת הפיקוד שלו.
בקרב פרדריקסברג שבווירג'יניה, אשר נערך בין ה-11 וה-15 בדצמבר, ספגו האירים אשר בפיקודו של מאהר אבדות קשות אף יותר, ומבין כ-1,600 לוחמים נותרו כשירים בתום הקרב רק 256. את רוב האבדות סבלו האירים עת תקפו לשווא ב-13 בדצמבר את מערכי צבא הקונפדרציה. מבין כ-1,200 פקודיו של מאהר בטרם ההסתערות, התייצבו למחרת הקרב כ-280 חיילים כשירים (בדרך מקרה היחידה אותה תקפו הייתה אירית אף היא). מאהר עצמו נשאר בעת ההסתערות בעורף בשל כאבים עזים בברכו.
לאחר החלמת ברכו, שארכה כארבעה חודשים, מאהר נטל מחדש את הפיקוד על חייליו מספר ימים לפני קרב צ'נסלורזוויל (Chancellorsville) בווירג'יניה, מעט מדרום לנהר הפוטומק, שנערך בין ה-30 באפריל ל-6 במאי 1863. בקרב זה מעורבות האירים הייתה מוגבלת יחסית. מספר ימים לאחר הקרב התפטר מאהר במחאה מן הפיקוד על הבריגדה, וזאת לאחר שבקשותיו החוזרות והנשנות לגיוס חיילים נוספים למילוי שורותיה המתדלדלות, לפני ואחרי הקרב, נדחו.
בדצמבר ביטל הצבא את תוקף התפטרותו. תחילה מונה לזמן קצר למפקד מחוז אטווה (Etowah) שבג'ורג'יה. אחר כך, בפברואר 1865 היה למפקד אוגדה מאולתרת ובמאי התפטר סופית מן הצבא.
היעלמותו ומותו
בקיץ 1867 נסע מאהר לפורט בנטון שבמונטנה לצורך קבלת משלוח של נשק ותחמושת עבור המיליציה. בדרכו חלה ועצר למספר ימים לצורך החלמה, אך המשיך לבסוף בדרכו בטרם הבריא. באחד ביולי, בעודו חולה, נפל למימיו של המיזורי מספינת הקיטור בה נסע, וגופתו לא נמצאה. כיוון שכך, ובשל פעילותו השנויה במחלוקת כמושל, רווחו מספר תאוריות קשר אודות האירוע, שאף אחת מהן לא הוכחה, כמוהן גם ההשערה שהיה שתוי בעת עלייתו לסיפון האונייה.
פיאט 1100 (1937)
פיאט 1100 (באיטלקית: Fiat 1100) היא מכונית משפחתית קטנה שיוצרה על ידי חברת פיאט האיטלקית בשנים 1937-1953.
הפיאט 1100, החל משנת המודל 1937 הוצגה כתחליף עבור פיאט 508 באלילה.
מנוע הסימקה 8 של חברת סימקה הצרפתית נלקח מדגם הפיאט 1100 (ברישיון פיאט).
בינואר 1940 מחירה של "פיאט 1100 שנת 1937–1953" היה 20,750 לירטות איטלקיות. מחירו של דגם מתחרה ה-לנצ'יה ארדאה היה 26,500 לירטות איטלקיות.
שיווק בישראל
בשנת 1938 שווקה הפיאט 1100 בארץ ישראל המנדטורית על ידי "פיאט סוכנות ארץ-ישראל בע"מ". דגמים נוספים ששווקו על ידי פיאט היו: פיאט 1500, פיאט 508 באלילה והפיאט 500 טופולינו שמחירה היה 130 לירות א"י לגרסת גג סגור ו-140 לירות א"י לגרסת גג מתקפל.
שמים לוהטים בחצות
שמיים לוהטים בחצות (באנגלית: Hot Sky at Midnight) הוא ספר מדע בדיוני מאת הסופר רוברט סילברברג אשר יצא לאור באנגלית בשנת 1994. בישראל הספר יצא לאור בהוצאת עם עובד בשנת 1995 ותורגם לעברית על ידי ירדנה גבתי.
הספר מורכב משני סיפורים קצרים לפחות:
רקע
משבר אקולוגי חריף שינה את פני החיים על כדור הארץ: מקומות מסוימים בעולם נעלמו (יפן), הקרח בקוטב הצפוני נמס והוא מעמיק את קווי החוף לתוך היבשות, בארצות הברית האוויר איננו ראוי לנשימה, החום עלה והשמיים צבועים בצבעי גזים רעילים, כל אזור ארץ ישראל משגשג באקלים נפלא וישראל היא מעצמה.
השולטים בעולם הם תאגידים יפניים בהן נהוג לדרג את העובדים, כאשר דרגה מספר אחת היא הגבוהה ביותר.
במצב הזה, האדם פועל בעיקר מכנית, והוא ממשיך על ידי כך את ההרס האכזרי, בעוד אלה שלא פועלים בצורה מכנית, שפיותם בסכנה.
עלילה
בתחילת הספר ויקטור פרקש מגיע להאביטט וואלפאראייזו נואבו, הנשלט מזה עשרות שנים בידי דיקטטור ספרדי המכונה אל סופרמו, נתקל בחואניטו, נער השליח שמבקש לעבוד עבורו: להקל את הכניסה, השהות והיציאה ממקום זה.
וואלפאראייזו נואבו הוא מקום מקלט לכל המבקש, והמסוגל לשלם, עבור זה. מי שמגיע למקום זה הוא נמלט או מחפש אחר נמלטים, והשליחים הצעירים מרוויחים מכך.
ויקטור פרקש משכיר את שירותיו של חואניטו על מנת למצוא את ד"ר וו פאנג שווי, לא למטרות נקמה אלא כדי להביאו חזרה להמשך המחקר שלו, הלא האנושות מחפשת דרכים לשנות גנטית את גוף האדם על מנת לשרוד באטמוספירה רעילה ומסוכנת זו שנוצרה בעקבות זלזול מתמשך של האנשים באוצרות כדור הארץ.
ד"ר וו עבר שינוי צורה מוחלט: מגבר סיני הפך לאישה לבנה בגיל העמידה, ולא ניתן כלל לזהות אותו. אלא שוויקטור פרקש, באמצעות ראייתסומא שלו, לא יפספס אותו בשל שינוי קליפתי זה.
ד"ר וו משכנע את חואניטו לעבור לעבוד אצלו תמורת יותר כסף ולתת לו לברוח, הוא איננו מאמין שפרקש אומר אמת, אלא שזו אמתלה לנקמה. באמצעות הראיה המיוחדת שלו, פרקש מתגבר עליהם, שולח את חואניטו, כעונש, למקום בו יבצעו בו ניסויים, ואת ד"ר וו שולח למעבדת "תאגיד קיוסרה מרק".
כך מכיר פרקש את ההאביטט הזה, ולומד להסתדר עליו בכוחות עצמו. סגנו של אל סופרמו, אשר שמע שיש יוזמה שמקורה בדרום קליפורניה להפיל את המשטר בוואלפאראייזו, מבקש מוויקטור פרקש לרחרח במקום ולדווח לו על כך.
על כדור הארץ מתרחשים בזמן זה רצף אירועים אשר יביאו את עינרון משורם ויולנדה ברמודז לבקר בלוויין זה, ובהמשך לבקר שוב יחד עם פול קרפנטר, לאחר שהסתבך בלב אוקיינוס בפרשיה עגומה.
ניק רודס מקבל הצעה מעיתונאי ישראלי בשם עינרון משורם להתראיין על השינויים הגנטיים שחברתו חוקרת ומפתחת. לארוחת ראיון זו מגיעים גם בת זוג שלו איזבל, פול קרפנטר ויולנדה ברמודז.
למרות רומן קצרצר בין יולנדה לקרפנטר, עינרון הוא זה שיתלווה אליה לאחר אותו לילה. הוא שומע מיולנדה על יוזמה שמקורה בדרום קליפורניה להפיל את המשטר בוואלפאראייזו נואבו, כוכב הלוויין המשגשג כל כך, והוא מגלה לה שהוא בעצם מרגל שמחפש הזדמנויות שיכולות להיטיב עם ממשלת ישראל, שהיא עכשיו מעצמה. השניים מחליטים לצאת אל כוכב הלוויין המדובר ולחפש אחר מייק דוידוב, ידידה (אחד מידידיה הרבים) של יולנדה הקשור בתכנון המהפכה על וואלפאראייזו נואבו.
בזמן זה, עוברים משברים לא קלים על ניק רודס: משבר זוגי ומשבר מוסרי. ניק רודס מבין שבידי החברה בה הוא עובד נמצא הכוח לשנות את המין האנושי והוא מתחיל לפחד מכך שכוח כה רב יתרכז בידי תאגיד אחד בלבד. הוא מתייעץ עם פול אשר מציע לו לטפטף מידע לתאגיד רב העוצמה השני ובכך לאזן את הכוחות. לאורך כל הספר מצטייר ניק רודס כבעל אופי חלש: הוא נשאר עם אותה בת זוג אשר התנהגותה אליו בלתי נסבלת ומשפילה, והוא עובר לתאגיד השני כאשר אלה מציעים לו עליה משמעותית בדרגה ובתנאים, ובכך הוא רק מעביר את הכוח לצד אחר ולא מפזר אותו בחוכמה בין שני תאגידים.
פול קרפנטר אשר קיבל הצעה להיות קברניט של ספינה לוכדת קרחונים (בשל מחסור חריף במים נקיים מרעלים), נקלע בלב אוקיינוס בפרשיה שתשנה את חייו מקצה לקצה: פוגש בספינה בה הצוות שבה את הקפטן ואנשיו, והוא מסרב לעזור להם. כאשר חייהם מוטלים בסכנה בעקבות גרירת הקרחון הענקי שמצאו, מסרב להם שוב להעלות אותם לצוללת. לכאורה נראה שלא הייתה לו ברירה אחרת, היה עליו לעמוד במשימה שלו ולא היה מקום בצוללת לאף אדם אחר, בטח לא לאנשים ששפיותם עזבה אותם. בהגיעו חזרה ליבשת נשפט קרפנטנר על נטישת אנשים בלב אוקיינוס (חלקם שרדו), הוא פוטר ואיבד כל שהיה לו. אנשי אותה ספינה עבדו בתאגיד היפני השני - קיוסרה מרק.
משלב זה רק דבר אחד נותר לפול: להתחיל מחדש במקום אחר, וואלפאראייזו נואבו נראיתה מטרה מתאימה.
במשך הביקור הקצר של עינרון ויולנדה בוואלפאראייזו, הם נתקלים בוויקטור פרקש, אותו זיהה ללא בעיה עינרון ממפגש קודם בעבר, ופרקש כמו כל גבר אחר, נשבה בקסמיה של יולנדה גדולת הממדים היפהפייה.
עינרון ופרקש דנים בשמועות על ההפיכה כאשר כל אחד מחליט שהשני נמצא עמוק יותר בעסק זה. הם קובעים לחזור לארץ ולמצוא את דוידוב. בביקורם בכדור הארץ הם פוגשים את קרפנטנר אשר רודס לקח אותו תחת חסותו לאותם ימים קשים, ובניסיון לעזור לו, יולנדה משכנעת את פרקש להציע לו חלק בהפיכה זו.
הכול חוזרים לוואלפאראייזו נואבו ומתכננים בקפידה את ההפיכה, אבל אף אחד לא באמת יודע מה הוא עושה: פרקש חושב שהוא רק מרחרח ומעביר מידע לאולמו כאשר לקראת המבצע הגדול הוא כן חושב על רווח משלו בכוכב לוויין זה, עינרון משורם חושב שעלה על משהו גדול שיביא תועלת למדינתו, יולנדה היא רק הדבק בין כל החלקים המשוטטים של פאזל זה, קרפנטר חושב שהוא רק מבצע חלק זעיר ולא מרגיש מעורב במבצע זה, והכל חושדים בכולם מלבד יולנדה.
המבצע משתבש, קרפנטר הוא היחידי שמצליח לעזוב את כוכב הלוויין לפני בוא ההפצצות, והפעם הוא באמת ניסה להציל את כולם, ללא הצלחה.
בעוד קרפנטר טס חזרה לכדור הארץ, נהרס כוכב לוויין יפה ומשגשג זה בהפצצות מתוזמנות. כל החיים עליו נהרסו והוא הפך למראה עגום וקשה, הוכחה לתאוותנותם וטיפשותם של בני האדם.
בחוזרו לאדמה, קרפנטר מבקש טובה מידידו רודס: לסדר לו להיות אדם שיבוצעו בו ניסויים, בחברה בה רודס עובד, במעבדה הנמצאת על כוכב לוויין אחר, אשר מטרתה של המעבדה היא סיגלון בני האדם למסעות במהירות על אורית, תחת ניצוחו של רודס וד"ר וו.
האדם שמקדם את פניו של פול נראה בתחילה כמו פרקש, נטול עיניים אך מסוגל לראות, ובאותם רגעים, פול נרתע בבעתה רגעית, אך קומתו הקטנה יחסית של אדם זה, מרגיעה את פול שמדובר באדם אחר, אדם צעיר יותר. הוא מציג את עצמו לפול: חואניטו.
טנדם
טַנְדֶם (באנגלית: Tandem) הוא מושג המתאר סידור בו קבוצה של מכונות, חיות, אנשים או תצורה אבסטרקטית, בה הפרטים מסודרים זה אחר זה, עם פנים באותו הכיוון.
משמעה של המילה טנדם בלטינית הוא "באריכות" או "לבסוף" והיא התפתחה למילה באנגלית אשר שימשה כמה תחומים מצומצמים, ולאחר מכן התפתחה לשימוש אבסטרקטי של תיאור התצורה. השימוש הקדום ביותר היה כנראה למושכות טנדם בהן סוסים היו רתומים לעגלה בזה אחר זה (בניגוד לתצורה נפוצה נוספת של רתמה של סוסים זה לצד זה). שימושים נפוצים נוספים כוללים: אופני טנדם, רש"ק טנדם, מושבי טנדם (של רכב או מטוס), ציריית טנדם (נפוצה במשאיות כאשר יש שתי ציריות זו אחר זו עבור הגלגלים האחוריים) ושיטה לרכישת שפה.
שרשרת אספקה
שרשרת אספקה (או רשת לוגיסטית) היא מערכת מתואמת של ארגונים, אנשים, פעילויות, מידע ומשאבים המעורבים באספקת מוצר או שירות מהספק עד ללקוח. פעילויות שרשרת אספקה הופכות חומר גלם ורכיבים למוצר מוגמר המסופק ללקוח הקצה, ובסופו של דבר עד לפינויו הסופי (Disposal) המסמל את גמר מחזור החיים של המוצר.
סקירה
מערכות ומוצרים רבים מכילים שילוב של טכנולוגית מגוונות ומרכיבים רבים המגיעים ממקורות שונים. הקשר בין הלקוח לספק הוא רק השלב הסופי של שרשרת (או רשת) מסחרית ארוכה ומורכבת ביצירת המוצר ובאספקתו.
השרשרת של מוצר פיזי מתחילה משלב כריית חומרי הגלם וכוללת מגוון פעילויות של עיבוד, ייצור, הרכבה, אחסנה ותובלה בין מספר רב של חברות ועל פני מרחב גאוגרפי גדול עד להגעת המוצר ללקוח הקצה. למרות שחברות מסחריות פועלות לא רק בשוק מקומי או לאומי אלא בשוק גלובלי, בדרך כלל אין מצב שחברה אחת שולטת בכל שרשרת האספקה משלב חומרי הגלם ועד אספקת המוצר ללקוח.
מכאן שהשרשרת הלוגיסטית תכלול קשרי מסחר בין חברות שונות, כאשר כל חברה תנסה להשיא את הרווחים שלה בתחום בו יש לה יתרון תחרותי, והיא צפויה להתמקד בפעילות מול חברות אשר עובדות איתה באופן ישיר. למעשה, כל חברה היא הלקוח של החברה שנמצאת לפניה בשרשרת הלוגיסטית ומהווה ספק עבור החברה שנמצאת אחריה באותה שרשרת.
ניהול שרשרת האספקה
ניהול שרשרת האספקה מכיל את התכנון והניהול של כל הפעילויות הכרוכות במיקור, רכש, עיבוד וניהול הלוגיסטיקה. זה כולל בין השאר את התיאום ושיתוף הפעולה עם כל שאר השותפים לשרשרת, הן השחקנים הראשיים (הספקים, היצרנים והלקוחות) והן שחקני המשנה (המתווכים, ספקי שירותי מיקור חוץ ואחרים). ניהול שרשרת האספקה משלב את ניהול ההיצע וניהול הביקוש הן בתוך הארגונים והן ביניהם.
הקטנת עלויות
הרעיון הכלכלי העומד מאחורי שרשראות האספקה למיניהן הוא להקטין ככל האפשר את העלות הכוללת של מערך האספקה.
שרשרת אספקה יכולה להיות מתוארת באמצעות המשתנים העיקריים הבאים: להלן עיקרי המשתנים בתורת האספקה:
באופן כללי שאיפתו של כל בעל ארגון הכורך אחריו ולפניו שרשרת אספקה אחרת, היא לאזן בין עלויות SET-UP או הזמנה בודדת (K) לבין העלות המצרפית של אחזקת המלאי (H).
מודלים מתמטיים
קיימים מספר מודלים מתמטיים הממדלים סוגי ארגונים שונים:
מודל Economic Order Quantity בא לדמות ארגונים שמשמשים כסיטונאים מזמינים סחורה ומוכרים אותה בקצב אחיד. המודל מתבסס על סט הנחות פשוטות לשם הצגת והבנת השיקולים בתכנון מלאי. המודל מציג פונקציית מטרה של מינימום עלות כוללת ליחידת זמן של ביקוש, ובה משתנה החלטה של גודל מנת הזמנה או ייצור. נוסחה מביאה לאופטימיזציה עבור גודל המנה שתביא את העלות הכוללת למינימום.
קישורים חיצוניים
שרשרת האספקה המאושרת על ידי משרדי הממשלה והחשב הכללי
משמרת הקוץ
משמרת הקוץ היא המשמרת השביעית מבין כ"ד משמרות כהונה שסידרו דוד המלך וצדוק הכהן על פי גורל בתקופה שקודם בניית בית המקדש הראשון.
משמרת זו מוזכרת בתנ"ך בספר דברי הימים יחד עם קביעת המשמרות;.
לדעתו של המלבי"ם האות ה של הקוץ נכללת במקור השם ואינו ה סימנית. במגילות לוח השנה שנמצאו בקומראן השמיטו את הה' אחרי ב' השימוש.
ביקורת התרשתא
בעת שיבת ציון מגלות בבל בדקו את יחוסם של הכהנים על מנת לקבוע שירותם בבית המקדש. מסופר כי רק ארבע משמרות עלו בעליית עזרא (ידעיה, חרים, פשחור, ואימר) ונמצאו כולם מיוחסים וכשרים לשירות המקדש. אמנם בעת בדיקת משפחות שייחוסם כיהודים היה מעורפל (שתוקי או אסופי בלשון התלמוד) נמנו כמוהם משפחת "כהנים" מיוחסים ל"הקוץ";
פרשני המקרא הבינו כי מדובר כאן על הקוץ אבי משמרת הקוץ שלקח אשה מבנות ברזילי ובניו מאשה זו נקראו על שם ברזילי. ואילו חביה הוא הבן שנולד מן האשה הזאת ובניו נקראו בשם בני הקוץ וגם בשם בני ברזילי.
אולם, בנוסף כי משמרת הקוץ שימשו במקדש כל משך תקופת בית ראשון, גם מוכר כי לסופה של עליית שיבת ציון עלו כל בני משמרת הקוץ עם שאר המשמרות שלא עלו עם עזרא מבבל, והוקבעו ככשרים לעבודת המקדש.
בתקופה ההלניסטית
ב נזכרים שניים מבני הקוץ, ששימשו כשליחים מטעם ההנהגה היהודית אל שלטונות זרים. בספר מקבים א' נזכר "אופולמוס בן יוחנן בן הקוץ" כאחד משני שליחיו של יהודה המקבי אל הרפובליקה הרומית בשנת 161 לפנה"ס. אופולמוס זה היה כהן שנמנה עם בני הקוץ. על פי ספר מקבים ב', יוחנן, אביו של אופולמוס, היה האיש שהשיג את הזכויות ליהודים שהעניק אנטיוכוס השלישי לאחר כיבושו את ארץ ישראל מידי מצרים התלמיית. כפי הנראה, הכוונה לזכויות הכלולות במכתבי המלך המצוטטים אצל יוסף בן מתתיהו. יש המזהים את אופולמוס זה עם אופולמוס שכתב ביוונית חיבור "על מלכי יהודה".
אחר חורבן בית שני
לפי דעתו של החוקר שמואל קליין, בעקבות חורבן בית שני עברו כל עשרים וארבע משמרות הכהונה (ומשמרת הקוץ בתוכן) לעיירות בגליל - הן בגליל העליון והן בגליל התחתון.
לדעתו, התיישבו בני משמרת זו בעיילבו אשר בגליל התחתון. ויש אומרים כי הר קוץ הסמוך לעיילבו נקרא על שם משמרת זו.
כבידה קוונטית
כבידה קוונטית הוא תחום תאורטי בפיזיקה השואף לתת תיאור אחיד בעזרת תורת השדות הקוונטית, תורת היחסות הכללית ומכניקת הקוונטים.
היחסות הכללית ומכניקת הקוונטים הן שתי פרדיגמות אשר זו לצד זו מתארות את היקום (בצורה המקיפה ביותר הידועה לנו כיום) על כל היבטיו הפיזיקליים הידועים, כאשר כל אחת משתיהן דנה בתחום אחר של המציאות:
ישנם ארבעה כוחות היסודיים הידועים בטבע: הכוח הגרעיני החלש והחזק מתוארים בעזרת מכניקת הקוונטים, בעוד כבידה מתוארת בעזרת תורת היחסות הכללית. למכניקת הקוונטים ישנו תיאור קוונטי של הכוח האלקטרומגנטי שנקרא אלקטרודינמיקה קוונטית, בעוד שלתורת היחסות הכללית משתמשת בתיאור הקלאסי שמבוסס על משוואות מקסוול. בעבר נעשו ניסיונות רבים לשלב בין תורת הקוונטים לתורת היחסות הכללית ואולם כל הניסיונות הללו (למעט תורת המיתרים והפורמליזם האופרטורי הקווריאנטי) נתקלו בקשיים רבים.
תורת המיתרים היא דוגמה לתורת כבידה קוונטית. היא טוענת ליקום סופר-סימטרי בעל ממד זמן ועשרה ממדי מרחב, וביקום כזה היא אכן משלבת בין שתי התורות, אלא שהיא עקבית רק אם אכן המרחב-זמן כולל את אחד-עשר הממדים האמורים. כמו כן טוענת תורת המיתרים כי לכל החלקיקים האלמנטריים בעלי ספין חצי שלם יש שותף על תואם בעל ספין שלם (סופר-סימטריה). עד עתה לא נתגלו ממצאים התומכים בהנחות יסוד אלו. כבידה קוונטית לולאתית היא עוד דוגמה לתורת כבידה קוונטית.
תורה קוואנטית לעומת תורה קלאסית
סתירה זו נפתרת על ידי הצגת חלקיקים קוונטיים שמצייתים לחוקים דומים לחוקים שקובעת התורה הקלאסית - פרוצדורה שנקראת קוונטיזציה של התורה הקלאסית.
לוקאליות
במכניקת הקוונטים חלקיק יכול להימצא במספר מקומות בו זמנית, אך מדידה של מיקומו תגרום לו להימצא במקום אחד בלבד מרגע המדידה ואילך (תופעה הקרויה קריסה של פונקציית הגל של החלקיק). לפיכך, אם נמדוד אם החלקיק נמצא במקום אחד, נשפיע מיידית על השאלה אם הוא נמצא במקום אחר, שעשוי להיות מרוחק ממנו. לעומת זאת, בתורת היחסות הפרטית כל השפעה יכולה להתקדם לכל היותר במהירות האור, ולכן לא ניתן להשפיע ממקום אחד מיידית על מקום אחר. פרדוקס דומה לכך קרוי פרדוקס EPR.
סתירה זו נפתרת על ידי הצגתה של תורת השדות הקוונטית.
רנורמליזציה
בתורת השדות הקוונטית, כל כוח פיזיקלי מתווך באמצעות חלקיקים ייחודיים. למשל, הכוח החשמלי והכוח המגנטי (שיחד קרויים הכוח האלקטרומגנטי) פועלים בין אלקטרונים על ידי החלפתם של פוטונים, ואומרים שהפוטונים נושאים כוחות אלה. אם רוצים להכניס את תורת היחסות הכללית למסגרתה של תורת השדות הקוונטית, יש להניח שקיימים חלקיקים הנושאים את כוח הכבידה, שבו עוסקת תורת היחסות הכללית. חלקיקים אלה קרויים גרביטונים.
עקרון נוסף של תורת השדות הקוונטית הוא שכל חלקיק נע בין שתי נקודות בסופרפוזיציה של כל המסלולים האפשריים, ושל כל התהליכים האפשריים שיכולים לקרות לו בדרך. כלומר, כל התהליכים הללו קורים, במובן מסוים, במקביל. בפרט, כאשר זוג אלקטרונים, למשל, נעים זה לצד זה, אחד המסלולים שיש לקחת בחשבון הוא מסלול שבו הם עוברים קרוב מאוד זה לזה. במצב כזה, יש להם סיכוי גבוה מאוד להחליף ביניהם פוטונים רבים (שנושאים את הכוח החשמלי והמגנטי), ולכן לכאורה תמיד יפעל ביניהם כוח גדול מאוד (למעשה, אינסופי) - שכן תמיד באחד המסלולים האפשריים הם יחליפו ביניהם כמות עצומה של פוטונים. מובן שדבר זה אינו קורה בטבע: הכוחות בין אלקטרונים הם מוגבלים, ובמצבים מסוימים הם חלשים.
בפועל, ניתן להבין מדוע מצב זה לא קורה בטבע, אם מניחים שתכונות האלקטרון משתנות כאשר מתקרבים אליו מאוד, כך שכששני האלקטרונים יתקרבו מאוד זה לזה, הם למעשה לא יחליפו ביניהם מספר כה גדול של פוטונים. תיקון זה נקרא רנורמליזציה.
מדוע לא ניתן לבצע רנורמליזציה לכבידה?
ההסבר המקובל הוא טכני, אך להלן עיקרו ניתן בצורה אינטואיטיבית.
לפי עקרון אי הוודאות, כאשר מיקומו של חלקיק מוגדר ברמת דיוק גבוהה (החלקיק "מרוכז" באזור קטן) - התנע שלו גדול, ומכאן שמהירותו גבוהה. לפי תורת היחסות הפרטית, במצב כזה לחלקיק יש מסה גדולה.
כדי ששני חלקיקים יתקרבו מאוד זה לזה, מיקומם חייב להיות מוגדר בדיוק גבוה, ולכן במצב כזה גם המסה שלהם גדולה. כיוון שכוח הכבידה של גוף עולה ככל שמסת הגוף גדולה, נובע שבמצב כזה כוח הכבידה בין החלקיקים יהיה גדול במיוחד. כלומר, הם יחליפו ביניהם גרביטונים רבים.
משום כך אי אפשר להניח שכאשר מתקרבים לאלקטרון (או לכל חלקיק אחר) הוא יפלוט פחות גרביטונים מהצפוי - ההפך הוא הנכון: כדי להתקרב לאלקטרון המיקום שלו חייב להיות מוגדר בדיוק גבוה, ולפיכך המסה שלו חייבת להיות גדולה והוא יפלוט יותר גרביטונים מהצפוי.
מדוע שתי התאוריות צריכות להתיישב
ידוע היום כי היקום מתרחב והולך, ולכן בהסתכלות לאחור היקום הולך וקטן, בשלב מסוים היקום היה כל כך קטן עד אשר תורת הקוונטים שלטה בו. אך היום היקום גדול מאוד ותורת היחסות היא זו השולטת בו. אם כן, הייתה נקודה בזמן שבה שתי התאוריות שלטו בעולם ולכן היה עליהן להתיישב יחד. בנוסף לכך, חורים שחורים, הגופים המסיבים ביותר ביקום מצייתים לבטח לתורת היחסות, אך גודלם של החורים השחורים מחייב אותם לציית גם לתורת הקוונטים. לבסוף, תאוריה מתמטית שמתארת את הטבע חייבת להיות קונסיסטנטית, כלומר נטולת סתירות פנימיות.
כיום אין תאוריה אשר הוכחה מדעית כנכונה המיישבת את שתי התאוריות זו עם זו. חייבים לציין שגם כיום ישנם עדיין תחומים רבים בפיזיקה שדורשים מחקר יסודי מעמיק, ובעיות יסודיות (כמו האצת התפשטות היקום) שלא יושבו בכפיפה אחת עם התאוריות הידועות לנו מפיזיקה מודרנית. בהקשר למיזוג בין התורה הקוונטית ליחסות הכללית, ישנו ניסיון ליישוב הנקרא תורת המיתרים, אך תורה זו מייצרת ניבויים כמותיים בסדרי גודל אחרים לגמרי מהידוע לנו ניסויית.
כיצד תורת המיתרים מנסה ליישב את הבעיה
בעוד שתורת הקוונטים מניחה שכל חלקיק הוא נקודתי, תורת המיתרים מגדירה גודל המינימלי אפשרי לחלקיק (אולי מסדר גודל של אורך פלאנק), ובכך היא פותרת את בעיית הרנורמזביליות. שכן אם לחלקיקים יש גודל מינימלי, אזי יש גבול למידה שבה הם יכולים להתקרב זה לזה (קצותיהם יכולים להיצמד, אבל תמיד יהיו חלקים בכל חלקיק שיהיו רחוקים יותר מהחלקיק השני). לפיכך, גם במסלולים בהם שני חלקיקים עוברים קרוב מאוד אחד לשני, הכוח ביניהם יהיה מוגבל.
הערה: תורת המיתרים מוגדרת באופן פורמלי כתורת כבידה קוונטית בשני ממדים, כלומר תורת שדות קוונטית בשני ממדים (ממדי יריעת העולם) שכן כוללת בתוכה את תורת היחסות הכללית. ואולם, בשני ממדים תורת היחסות הכללית אינה כוללת כוח כבידה (אין גרביטונים), ולכן לא נוצרות הסתירות הרגילות בינה לתורת הקוונטים. עובדה זו אינה קשורה לפתירת הבעיה בעולם התלת־ממדי שלנו.
סטיבן דפור
קריירת מועדונים
דפור התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מכלן עיר הולדתו. בשנת עבר למחלקת הנוער של גנק עקב בעיות כלכליות. בעונת ערך את הופעת הבכורה שלו והוא רק בן 17. בעונת הפך לשחקן הרכב ראשון וסיים את העונה עם 26 הופעות ושער אחד.
בקיץ ניסה לעבור לאייאקס אמסטרדם, אך גנק הערימה קשיים. דפור איים לעזוב דבר המותר לו לפי החוק הבלגי, אך לאחר שאייאקס לא הביעה עניין הוא חתם בסטנדרד לייז' ל-5 שנים. כבר בעונתו השנייה הפך לקפטן. בסיום אותה עונה זכה בנעל הזהב הבלגית וזכה עם הקבוצה באליפות ראשונה אחרי 25 שנים.
ב-15 באוגוסט 2011, חתם בפורטו ל-5 שנים וליאז' קיבלה 6 מיליון אירו תמורתו ותמורת אליקים מנגאלה. בעונתו הראשונה הבקיע 2 שערים ב-37 הופעות בכל המסגרות וזכה עם הקבוצה באליפות. ב-18 בספטמבר 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת האלופות במדי פורטו בניצחון 0-2 נגד דינמו זגרב.
ב-13 באוגוסט 2014 חתם בקבוצה הבלגית אנדרלכט לחמש שנים.
ב-16 באוגוסט 2016 חתם דפור בברנלי מהפרמייר ליג עבור 8.5 מיליון אירו.
קריירה בינלאומית
דפור ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בלגיה במאי והוא רק בן 18. ב-6 בספטמבר 2008, הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 2-3 נגד במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010. דפור עלה עם הנבחרת למונדיאל 2014 והוא זומן לסגל הנבחרת לקראת המונדיאל.
תארים
סטנדרד לייז'
פורטו
אישיים
HAARP (אלבום)
HAARP הוא סט אלבום ו-DVD שיצא ב-18 במרץ 2008, המתעדים שתי הופעות שביצעה להקת הרוק הבריטי מיוז ב-16 וב-17 ביוני 2007 באצטדיון ומבלי שבלונדון.
שם האלבום הוא ראשי תיבות ל-"High Frequency Active Auroral Research Program", תוכנית מחקר שנשלטת על ידי חיל האוויר וחיל הים האמריקאי שמטרתו חקר ביונוספרה, שכבה באטמוספירה, הממוקמת מעל הסטרטוספירה.
כורורפיתקוס
כורורפיתקוס (שם מדעי: Chororapithecus; מילולית: "הפרימט של תצורות כורורה"), הוא סוג נכחד של קוף אדם ממשפחת ההומינידיים, אשר התקיים באפריקה במשך המיוקן שלפני 8 ואולי אף 10 מיליון שנה מזמננו.
סיווג
הסוג תואר ב-2007 בידי גן סווה ועמיתיו, לאחר שנחפר מתצורות כורור ("Chorora Formation") שבעפר, אתיופיה בין 2005 ל-2007. הסוג הכיל מין אחד - Chororapithecus abyssinicus.
מאפיינים
המאובנים שלו כללו תצורה בודדת של מספר שיניים עבות כשל גורילה מודרנית, אשר הותאמו ללעיסת צמחייה קשיחה והיה דומה בגודלו לגורילה מערבית. אלה כללו 9 שיניים, חלק טוחנות וניבים מגודלים יחסית לפרימט, דומים ביותר לאלה של גורילה והשתייכו לשלושה עד שישה פרטים שחיו יחדיו לאורך גדות אגם קדום באתיופיה. ככל הנראה היה אוכל צמחים שניזון בעיקר מקנים, פירות וזרעים.
אפטורניס
אפטורניס (שם מדעי: Aptornis) הוא סוג של עוף נכחד מסדרת העגוראים אשר חי על האי הצפוני של ניו זילנד בין המיוקן להולוקן והוא הסוג היחיד מהמשפחה אפטורניים (Aptornithidae). סוג זה תואר לראשונה בידי החוקר ריצ'רד אוון ונכללו בו 2 מינים שעברו ענקיות איים, עם מין נוסף שבוטל. המשמעות של שמו המדעי היא: "Apteryx" - "קיווי", "ornis" - "עוף", כלומר: "עוף הקיווי".
קרוביו החיים של עגור נכחד זה הם העגוריים והרליתיים או הפסופיים. כמה חוקרים רואים בו סוג מהסדרה החדשה סופיות שמש בו 2 מינים דומים: קגו וסופית שמש. בעבר סברו שהוא קרוב יותר לדגרתליים או לקרובי עופות המואה והקיוויים שמוצאם בניו זילנד. עם זאת כיום מניחים שהדמיון לעופות הענק הוא באבולוציה מתכנסת עקב הבידוד בו חי והתגדל במשך השנים.
עוף גדול זה הגיע לגובה של 80 ס"מ ולמשקל 18 ק"ג, מה שהופך אותו לאחד מגדולי העגוראים (אך קטן יותר מהאאוגרואידיים) ודומה בגודלו לעופות המואה הקטנים יחסית. הוא היה חסר יכולת תעופה עם כנפיים מנוונות, בעל רגליים ארוכות ושריריות ובעל מקור גדול המכופף למטה בדומה למקור של עוף טוקוס. מבדיקת מבנה המקור של עופות אוכלי חרקים או צמחוניים מסתבר שעוף זה היה אוכל-כול שניזון מחרקים וגם מחסרי חוליות אחרים, לטאות, מחודקי ראש ואף מעופות קטנים.
מאובני עוף זה התגלו בשטחי שפילה והצעירים שבהם התאבנו לפני 5,000 שנה בלבד. ככל הנראה הם נכחדו בידי ציד והשמדה מהמאורים ומכלבים וחולדות שהביאו איתם, הרבה לפני בוא החוקרים האירופאים.
קישורים חיצוניים
ממוזער|ימין|איור של Aptornis otidiformis רודף אחרי לטאה.
בניין אוויאנקה
בניין אוויאנקה (בספרדית: Avianca Building) הוא מגדל משרדים בגובה 161 מטרים ובעל 40 קומות. הוא נמצא בבוגוטה, בירת קולומביה.
היסטוריה
תכנון המבנה הסתיים בשנת 1963. 3 שנים לאחר מכן החלה בנייתו, והיא הסתיימה בשנת 1969. הוא נבנה עבור חברת התעופה אוויאנקה, ונקרא על שמה.
בבוקר 23 ביולי 1973 פרצה בקומה ה־14 של הבניין שרפה. באותה קומה אוחסנו פרטים דליקים כמו שטיחים ומוצרי בנזין. הזרנוקים של הכבאים, שהגיעו כרבע שעה מפריצת השרפה, הגיעו רק עד לקומה ה־12. הלהבות המשיכו לעלות והגיעו עד לקומה ה־37 של הבניין. אנשים רבים שהיו בבניין באותה עת עלו לגג במדרגות וחולצו משם על ידי מסוקים ששיגרו לעבר השרפה סילוני מים. מספר אנשים לקו בתבהלה (פאניקה), קפצו מהבניין ונהרגו. האירוע הוביל בסך הכול ל־4 הרוגים ול־63 פצועים; למבנה לא נגרם נזק רציני.
ויבורג (עיר בדנמרק)
ויבורג (בדנית: Viborg) היא עיר במרכז יוטלנד שבדנמרק. היא משמשת כבירת אזור מידטילנד וכמקום מושבו של בית המשפט הגבוה המערבי של חצי האי יוטלנד.
מראות
לפני הרפורמציה הפרוטסטנטית הייתה ויבורג ביתם של חמישה מנזרים, וכ-12 כנסיות, כמה קפלות וקתדרלה. כיום נותרו רק הקתדרלה וכמה שרידים של הפרנציסקנים והמנזרים הדומיניקניים.
ספורט
מאז שנות התשעים זכתה ויבורג למוניטין כאחת הערים המובילות בדנמרק בתחום הספורט. בקבוצת כדוריד הנשים בעיר (ספורט פופולרי בדנמרק) הפכה לאחת מחמשת המועדונים המובילים באירופה. בין השנים 1998–2008, הייתה קבוצת הכדורגל חברה בליגת העל הדנית, והגיעה לשיא בכל הזמנים כשזכתה בגביע הדני בשנת 2000.
ויבורג מארחת את פסטיבל ההליכה הבינלאומי השנתי של Haervejsmarchen, שנמשך יומיים, ומושך אליו באופן קבוע 8,000 משתתפים, כולל רבים מחוץ לדנמרק. הוא כולל מסלולים מסומנים למרחקים של עד כ-45 ק"מ ביום. ההליכה קשורה לאיגוד ההליכה של IML.
בתרבות הפופולרית
בספר המדע הבדיוני "The Corridors of Time" מאת פול אנדרסון, סופר דני-אמריקאי שחקר את ההיסטוריה הדנית, חלק גדול מהעלילה מתרחש בוויבורג של המאה ה-16. הגיבור – מטייל בזמן אמריקני מהמאה ה-20 – מגיע לעיר בשנת 1535 ומסתבך עם חסידיו של המלך המודח כריסטיאן השני ושל מנהיג המורדים האיכר סקיפר קלמנט, העומדים בפני רדיפות פראיות בעיר.
שלי מירון
שלי טל מירון (נולדה בט' באייר ה'תשל"ט, 6 במאי 1979) היא פוליטיקאית ישראלית, המכהנת כחברת הכנסת העשרים וחמש מטעם יש עתיד.
ביוגרפיה
מירון נולדה ב-1979 בירושלים לאם אמריקאית ולאב ממוצא עיראקי. בוגרת בית הספר "רובין" למחול ולמוזיקה במגמת ריקוד.
שירתה בחיל האוויר שש שנים כדוברת, קצינת הדרכה בטייסת AH-1 קוברה, קצינת מבצעים ומפקדת קורס קצינות מבצעים. בתפקידה האחרון שימשה כדוברת חיל האוויר הישראלי. השתחררה בדרגת סרן ושירתה במילואים כמפקדת מרכז תקשורת.
במשך כעשור, שימשה כמנהלת פיתוח עסקי ומנהלת פרויקטים בחברת הייטק, בדרום מזרח אסיה.
לקחה חלק ב"מחאת הסרדינים", לצמצום מספר התלמידים בכיתות. כיהנה כראש הנהגת ההורים בבית הספר היסודי "ארזים" בתל אביב.
בשנת 2018 שלי נכנסה למפלגת "יש עתיד", והתקדמה לתפקיד מנהלת מרחב מרכז של המפלגה. בשנת 2018 טל מירון התמודדה ברשימת "יש עתיד" למועצת עיריית תל אביב-יפו, אך לא נבחרה. לקראת הבחירות לכנסת העשרים וחמש, היא הוצבה במקום ה-25 ברשימת "יש עתיד", שזכתה ל-24 מנדטים. לאחר התפטרותו של חבר הכנסת יואל רזבוזוב בינואר 2023, נכנסה טל מירון לכנסת והושבעה כחברת כנסת בחודש פברואר באותה השנה.
היא חברה בוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, ועדת המדע והטכנולוגיה וועדת הקליטה והעלייה. בנוסף היא מכהנת כממלאת מקום בוועדת הכלכלה של הכנסת.
במהלך חצי השנה הראשונה שלה בכנסת הצליחה מירון להעביר שלושה חוקים בקריאה טרומית: הארכת ההתיישנות על פגיעות מיניות בתוך המשפחה, החלת חוק מניעת הטרדות מיניות במקום העבודה על עובדי קבלן, ושלילת זכות ההורות מהורה שהורשע ברצח או בניסיון לרצח.
במקביל היא יושבת בראש השדולה למען נשים עגונות בישראל, וחברה בשדולה למען קיהלת הלהט"ב בכנסת.