cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
רייסטלין מאז'ר
מלחמת הכאוס
קצת לפני פרוץ מלחמת הכאוס, מסופר בנובלה "המורשת" (המסופר בסיפורי דור ההמשך), כי בנו של קרמון, פאלין, זומן למבחנו בצריח הכישוף הנעלה בפלנתאס. דאלאמר העלה אשליה של רייסטלין, דודו של פאלין עבור מבחנו של פאלין; למעשה, רוחו של רייסטלין עצמו הופיעה והוא אמר למגים: "לא עשיתי זאת עבורכם, מגים! לא עשיתי זאת עבור המועצה! לא עשיתי זאת עבור אחי! היה לי עוד חוב לשלם בתקופת חיי, וכעת נפרע החוב". (למעשה, חוב זה, על פי מרגרט וייס, הוא עבור הקסם עצמו).
רייסטלין חוזר לאחר שנה, בזמן מלחמת הכאוס עצמה. אז מצאו את עצמם פאלין וגדילן מול הכניסה אל השאול. בצד השני המתין להם רייסטלין. הוא סיפר להם כי ישן בשלווה במשך הזמן בו שהה בשאול, וחלם לעיתים על קריסניה. מתברר, כי הרב-מג יכול היה לשוב לעולם אם חפץ, כיוון שגופו לא הושמד. הוא חוזר עם אחיינו לעולם, נטול כל כוחות כישוף, כפרה על חזרתו לעולם. הוא חש, כי כמו שיכור המכור לאלכוהול כסם, הדחף להשתמש בכישוף יעורר את תשוקותיו שנית, ולכן הוא בחר שלא להשתמש בקסם שלו.
בשובו למרגוע, רייסטלין התקבל בברכה ובחמימות על ידיו אחיו וגיסתו (טיקה) אל החדר אותו הכינו עבורו לפני שלושה עשורים בפונדק הבית האחרון. אולם, מסעו עדיין לא הושלם - הוא הוביל את אחיינו למצוא את המפתח להביס את כאוס בקרב הסופי: ספר הלחשים של מאגיוס, ממנו מטיל פאלין לחש שנועד לעצור את משרתי הכאוס, לחש שאפילו מאגיוס הגדול לא יכול היה להטיל.
מלחמת הנשמות
רייסטלין הופיע עוד פעם אחת אחרונה בהיסטוריה של קרין - בעידן החמישי, רייסטלין עזר לאלים למצוא את עולם קרין שאבד להם, כאשר טאקיזיס חטפה אותו לצד אחר של היקום. הוא היה מבין הנשמות שלא היו מוכנות לעבור לעולם הבא ללא נשמת אחיו, וזו אבדה לו לאחר גנבת העולם. הוא הצליח לעשות זאת, שכן הצליח לחוש בגדילן קוץ-רגל משתמש באביזר המסע בזמן. בכך עזר לאלים לחזור לעולם, ואלו איפשרו לנשמתו יחד עם נשמת אחיו לנסוע בנהר הנשמות ולעבור לעולם הבא.
בתו של רייסטלין
אגדה על רייסטלין מסופרת בסיפור "בתו של רייסטלין" (בטרילוגיית מעשיות הראשונה, ולאחר מכן בשנית בסיפורי דור ההמשך) כי לאחר המבחן בצריח הכישוף, לרייסטלין נולדה בת מאישה מגזע האירדא. אישה זו פיתתה אותו בעזרת כוח קסם וילדה לו בת ולאחר מכן מחקה את זיכרון האירוע ממוחו. קרמון עצמו הכחיש את הסיפור, אך הוא לא היה נוכח במהלך אירועי הסיפור עצמו. בזמן מלחמת הכאוס, הופיעה נערה אנושית אשר גודלה בידי האירדא בשם אושה, והאמינה כי היא בתו. אולם לאחר שהופיע בזמן המלחמה, הכחיש זאת רייסטלין ואמר כי שום קסם שבעולם לא יוכל לגנוב את הידע שהוא תינה אהבים.
אופי
רייסטלין הוא למעשה דמות טיפוסית של אנטי-גיבור או גיבור טראגי, בעל תסביך עליונות חזק במיוחד (ככל שזה נוגע לתבונתו, הידע שלו או כוח הכישוף שלו). נאמנות אמיתית אינה מדברת אליו, אף על פי שהוא נוטה לרוב לקיים את הבטחותיו ולשלם את חובו לאחרים. הוא הולך בעקבות הנהגתו של תניס ולא מתוך חוש חברי או נאמנות (הוא אף מציין זאת בפני לאורנה בספר דרקונים של ליל חורף) אלא כיוון שהדבר משרת את מטרתו. רייסטלין מתנשא, ואף מתמרמר בכל הקשור לחולשותיו הגופניות ולרוב הוא מוציא כעסיו על אחיו התאום אשר עליו הוא נשען לתמיכה פיזית. הדבר מתבטא בקנאתו וסלידתו של רייסטלין מקרמון במקום להכיר לו תודה. למעשה, הוא מקנא בחברותו של אחיו ותשומת הלב החיובית שהוא מקבל, בעוד הוא זוכה להפך מכך. בנוסף, ב"כבשן הנשמה" מתגלה, כי רייסטלין מפתח חיבה קצרת-זמן לנערה מהעיירה, אולם לאחר זמן קצר בלבד, הוא מגלה כי היא מקיימת יחסים עם אחיו, דבר, שכנראה החל את הקרע ביניהם.
כל הדברים האלו מובילים את דרכו של רייסטלין לכיוון הזדון, דבר אשר מתבטא בהחלפת גלימותיו מהאדומות אל השחורות והדבר נסלל בעזרת העסקה האפלה אותה הוא עורך עם רב-המג האפל פיסטנדנטילוס בזמן מבחנו בצריח הכישוף, אשר מתעתד (ורצון זה עובר גם לרייסטלין) להפוך לאל.
למרות כל זאת, לרייסטלין קיימת פינה חמה לחלכאים, אותם נדכאים שגורלם לא שפר עליהם שלא באשמתם (כמו גמדי אשפתות). הוא מזדהה עימם, וממהר לעזור להם כפי שהיה ממהר לעזור לעצמו. ישנם רגעים, בהם רייסטלין חש צער שאינו יכול לחזור לזמן נעוריו, בהם יכול היה להרגיש אהבה מהי. ניתן לומר שהקסם מהווה עבור רייסטלין את כל הדברים האחרים שלא יכול היה להשיג בחייו. הוא מטפח את הקסם שלו, אשר מעניק לו תחושת סיפוק וערך עצמי.
רייסטלין הוא מעשי ביותר. הוא מביט על הסובבים אותו כחיילי-משחק בהם הוא יכול להשתמש, לרוב בעזרת מניפולציות שונות, כדי להשיג את מטרותיו.
משבר צ'נקלה
משבר צ'נקלה או פרשת צ'אנאק (באנגלית: Chanak Crisis, בטורקית: Çanakkale Krizi) היה משבר מדיני שהתרחש בספטמבר 1922. במשבר היו מעורבות טורקיה, בריטניה וצרפת, והוא הוביל לנפילת ממשלתו של דייוויד לויד ג'ורג'.
רקע
בשנת 1920, לאחר מלחמת העולם הראשונה, נחתם הסכם שלום בין מדינות ההסכמה לבין האימפריה העות'מאנית, הוא הסכם סוור. ההסכם קבע, בין היתר, שבריטניה וצרפת יקבלו חזקה משותפת באיסטנבול ובדרדנלים. אזורים אלו הוכרזו אזורים בינלאומיים מפורזים.
מהלך המשבר
תחילתו של המשבר כאשר בספטמבר 1922 התקדמו כוחותיו של כמאל לעבר צ'נקלה (צ'אנאק), העיר שבה הוצבו הכוחות הבריטיים והצרפתיים שנועדו להגן על אזור הדרדנלים המפורז, ואיימו עליהם. בישיבת הקבינט הבריטי מיום 15 בספטמבר הוחלט שהכוח הבריטי לא ייסוג מפני הטורקים, אלא ימשיך להחזיק בעמדותיו. למחרת הישיבה פרסמה קבוצת שרים בריטיים הודעה המאיימת במלחמה על טורקיה עקב הפרתה את הסכם סוור. ההודעה פורסמה בהיעדרו של שר החוץ, הלורד קרזון, וללא ידיעתו.
קרזון שב ללונדון ב-18 בספטמבר, והבהיר שההודעה תגרום זעם רב בצרפת, כיוון שראש הממשלה שלה, רמון פואנקרה, נקט קו פרו-טורקי מובהק. הוא נסע מיד לפריז על מנת ליישב את ההדורים עם פואנקרה, ולהגיע להבנה בין בריטניה וצרפת בעניין טורקיה.
הציבור בבריטניה והעיתונות הבריטית נזעקו לנוכח האפשרות שבריטניה תפתח במלחמה מחודשת בטורקיה. ההודעה החפוזה על איום במלחמה נתפסה כהתנהלות כושלת מצידו של ראש הממשלה לויד-ג'ורג'.
קרזון הגיע לצרפת ב-20 בספטמבר, אבל באותה עת פואנקרה כבר הורה לכוחות הצרפתיים לסגת מצ'נקלה. לאחר מספר פגישות בין שני האישים הוחלט להתחיל במשא ומתן על הפסקת-אש בין טורקיה לבין בריטניה וצרפת.
אבל הפיכה שפרצה בסוף ספטמבר באתונה טרפה את הקלפים, וב-29 בספטמבר הורה הקבינט לצ'ארלס הרינגטון, המפקד העליון של הכוחות הבריטיים בטורקיה, לשגר לטורקים אולטימטום לפיו אם לא ייסוגו תפתח בריטניה במלחמה. ההחלטה התקבלה בניגוד לדעתו של קרזון. הרינגטון, וכן הורס רמבולד, השגריר הבריטי בטורקיה, התעלמו מהוראה זו, ובכך איפשרו את התנאים שהובילו להסכם שביתת הנשק של מודניה כשבועיים מאוחר יותר. קרזון, הרינגטון ורמבולד נתפסו בצדק כמי שהצילו את בריטניה ממלחמה, וזכו להכרת תודה מהקבינט.
תוצאות המשבר
במישור הבינלאומי, משבר צ'נקלה רוקן מתוכנו את הסכם סוור, וסלל את הדרך להסכם לוזאן שנחתם שנה לאחר מכן.
בתוך בריטניה הוביל המשבר לנפילת הממשלה: במהלך שנת 1922 התגברה הביקורת כלפי תפקודו של לויד ג'ורג' בראשות הממשלה, ומשבר צ'נקלה היה הקש ששבר את גב הגמל. ב-19 באוקטובר 1922 נפגשה צמרת המפלגה השמרנית במועדון קרלטון, והחליטה להפיל את הממשלה. לויד-ג'ורג', נאלץ להתפטר, ובמקומו התמנה בונר-לו. מאידך עלתה קרנו של שר החוץ קרזון, שנדחק עד אותה עת לקרן זווית בשל מעורבותו הנרחבת של לויד ג'ורג' בענייני חוץ.
לקריאה נוספת
Harold Nicolson, Curzon: the last phase, 1919-1925, London 1934, Chapter 9 (pp. 246-280)
יד יערי
יד יערי - המרכז לתיעוד וחקר של השומר הצעיר הוא הארכיון המרכזי של תנועת "השומר הצעיר", על אגפיה, הקיבוץ הארצי, מפ"ם, וגופים נלווים אחרים. הארכיון הוקם בגבעת חביבה, המרכז התנועתי של "השומר הצעיר", ונקרא על שמו של מאיר יערי, מי שהיה המנהיג המוכר התנועה, בארץ ובגולה, חבר הכנסת וממנהיגי מפ"ם.
תולדותיו
ראשיתו של ארכיון יד יערי היא ביוזמתו של שלמה רכב בשנת 1937 לאסוף את החומר הארכיוני של תנועת השומר הצעיר ובהחלטה של התנועה להקים ארכיון. בתחילת 1938 נחנך בית התנועה בקיבוץ מרחביה, בתוכו הוקצו חדרים עבור הארכיון. בעקבות פרוץ מלחמת העולם השנייה פעלו בארכיון לאסוף חומר ארכיוני על התנועה מהציבור וכשעלה חשש לפלישה גרמנית לארץ ישראל הוטמן החומר הארכיוני במחבוא. ב-24 במאי 1964, במלאת שנה לפטירתו של שלמה רכב, נקרא הארכיון במרחביה על שמו של שלמה רכב. מספטמבר 1964 נסגר הארכיון למשך כ-3 שנים.
באוקטובר 1982 עבר הארכיון ממרחביה למשכן מרכז תיעוד וחקר בגבעת חביבה. המרכז נחנך ב-4 בספטמבר 1983 ואיחד את ארכיון השומר הצעיר וארכיון מורשת על השואה. לאחר פטירתו של מאיר יערי נקרא המרכז על שמו "יד יערי".
פעילות
היועץ המדעי של יד יערי הוא הפרופסור אלי צור.
במסגרת הארכיון נערכים מחקרים היסטוריים בתחומי חקר השואה, היהדות ותנועת העבודה, וכן מפעלים חינוכיים שונים, הכוללים הדרכת נוער וצעירים בתחומי המידע האצורים בארכיון. הארכיון מחולק לשני אגפים עיקריים: ארכיון "השומר הצעיר" ומה שמסביבו, ואגף המחקר, שבמסגרתו רואים אור פרסומי מחקר ויוצאים לפועל פעולות חינוכיות שונות. הארכיון משתמש באמצעי שימור אלקטרוניים, מפעיל מערכות מידע מקוונות והוא כולל גם אוספי אמנות ואוספים חזותיים ומגוונים. הקטלוג המקוון של הארכיון זמין ברשת, כולל תמונות רבות ומסמכים סרוקים (ראו קישור למטה).
FIM-43 רד-איי
FIM-43 רד־איי (FIM-43 Redeye) הוא טיל כתף נגד מטוסים מונחה אינפרה אדום (מונחה חום) מתוצרת ג'נרל דיינמיקס האמריקנית. בספטמבר 1969 הופסק יצורו לאחר שכ־85,000 טילים יוצרו, בציפייה לרד-איי 2, שהפך מאוחר יותר ל-FIM-92 סטינגר.
פיתוח
ב-1948 החל הצבא האמריקני לחפש אחר נשק נ"מ חדש לחיילי החי"ר, מאחר שמכונות ירייה התגלו כבלתי אפקטיביות כנגד מטוסי הסילון המהירים החדשים. מספר מערכות נבחנו אך אף אחת מהן לא נמצאה מתאימה. באמצע שנות החמישים החלה קונבאייר לבחון את היתכנות השימוש בטיל מונחה תת-אדום אותו יוכל לשאת אדם. בנובמבר 1956 הוצגו התוצאות של בחינות היתכנות אלו לצבא האמריקני ולחיל הנחתים האמריקני. ב-1957 נוסחו הדרישות הרשמיות, וב-1958 הוענק לקונבאייר החוזה להתחלת פיתוח המערכת.
ביולי 1959 החל מיזם הפיתוח, ובמרץ 1960 בוצע ניסוי הירי הראשון של הטיל. שיגורים מצינור שיגור החלו במאי 1961, ובעקבות אלו החלו ניסויים בשיגור הטילים כטילי כתף. בעיות טכניות מנעו את הכנסתו של הטיל ליצור סדרתי: הטיל לא עמד בדרישות שהוצבו - היה איטי, בעל כושר תמרון נמוך ולא מדויק דיו. במהלך הניסויים ברד-איי נעשה שימוש נרחב בטיל המטרה MQR-16 גאנראנר.
יצור בהיקף מוגבל של המערכת, שכונתה XM41 רד-איי בלוק 1 החל, וביוני 1963 קיבל הטיל את הכינוי XMIM-43A. בדיקות של מערכות מבלוק 1 נערכו בין 1965 ל-1966.
ב-1964 החל פיתוח של מערכות בלוק 2 שכונו XM41E1, כשהטיל כונה XMIM-43B. הטילים נמסרו באפריל 1966, וכללו חיישן חדש מקורר בגז, משגר שונה במקצת, וראש קרב משופר.
מלחמת לבנון
הרד-איי היה טיל הכתף הראשון בשירות מערך הנ"מ בחיל האוויר הישראלי וכונה שם "בזק". המערך זוקף לזכותו את הפלת הבכורה העולמית של כלי טיס באמצעות הרד־איי כאשר ב־11 ביוני 1982, היום השישי למלחמת לבנון הראשונה, הצליח כוח של לוחמי נ"מ שצויד בטיל הרד-איי, להפיל מיג-23 של חיל האוויר הסורי. הטיל הוחלף בטיל ה-FIM-92 סטינגר ("ברקן") המתקדם יותר.
הפלישה הסובייטית לאפגניסטן
במהלך הפלישה הסובייטית לאפגניסטן ב-1984 מסרה ארצות הברית טילי רד-איי ללוחמי המוג'הידין. לוחמי המוג'הידין הצליחו להפיל באמצעות הטילים מספר כלי טיס סובייטיים, ביניהם מספר מטוסי סוחוי 25 כמו גם מסוקי מי-24 ומי-8. עד נובמבר 1985 הוחלפו מרבית הטילים בטילי ה-FIM-92 סטינגר החדישים יותר.
כחלון הבלקן
כַּחְלוֹן הַבַּלְקָן (שם מדעי: Tarucus balkanicus; שם קודם: כחליל הבלקן) הוא פרפר קטן ממשפחת הכחליליים. בית גידולו מורכב מסוואנה צחיחה מאוד. באנגלית מכונה גם טיגריס קטן עקב דפוס כנפיו האחוריות המזכיר את מראה הטיגריס. כחלון הבלקן נפוץ בישראל לאורך קו השבר הסורי אפריקאי ובמישור החוף.
הצמח הפונדקאי העיקרי של כחלון הבלקן הוא השיזף המצוי. הוא מקים מספר דורות בשנה.
תפוצה
הוא נפוץ במאוריטניה, ניז'ר (אזור אייר), סודאן (ח'רטום), אוגנדה, ערב הסעודית, איחוד האמירויות הערביות, עומאן, צפון אפריקה, הבלקן, מערב אסיה, חלקים ממרכז אסיה ובהודו. בבלקן הוא נפוץ במדינות: קרואטיה, בוסניה והרצגובינה, מונטנגרו, מקדוניה הצפונית, אלבניה, יוון וטורקיה. ב-2021 נצפה הפרפר לראשונה בסרביה, בעקבות קח נערכה בדיקה באזור ונמצאו פרטים נוספים של המין.
בישראל כחלון הבלקן נפוץ לכל אורך קו השבר הסורי-אפריקני, רמת הגולן, בקעת הירדן ובאזור מישור החוף מחדרה עד רצועת עזה.
מרחב מחיה
בתי הגידול המועדפים על מין זה הם כרי דשא יבשים, משטחים סלעיים הממוקמים בשיפוע, אזורים בעלי שיחים ומגוון צמחים פונדקאים, ביניהם: אשמר קוצני, אולמוס, ורד, עוקץ העקרב וערער ארזי. הוא נפוץ במדבריות למחצה ובאזורים חמים. כחלון הבלקן נצפה רבות באזורים נמוכים בתחתית הרים וגבעות, הם חי בגבהים הנעים בין 400 ל-1000 מטרים.
תיאור
בדומה לשאר המינים במשפחתו פרפר זה קטן במיוחד ובעל מוטת הכנפיים של 18–22 מ"מ.
פרפרים אלה בעלי דו-צורתיות זוויגית. הכנפיים הקדמיות של הזכר בצבע כחול-אפור והנקבה אפורה ברובה עם פס כחלחל במרכז הכנף. מין זה דומה מאוד לכחלון השיזף וקשה להבדילם. ההבדל העיקר הוא שהכנפיים של כחלון הבלקן בצבע כחול בהיר יותר.
אין הבדל בין זכרים לנקבות בכנפיים האחוריות שהן בהירות בגוון קרמי ומעוטרות בכתמים שחורים. בקצה הכנף התחתונה ישנם מחושים מדומים וכתמים המדמים עיניים כדי להשלות טורפים פוטנציאלים, אלו ינסו לתפוס חלק זה של ובכך יקנו לו זמן להינצל, לא פעם תוך אובדן חלק מכנפו.
מחזור חיים
הביצים מוטלות על בסיס הגבעולים, לעיתים נדירות על עלים. הזחל הבוקע הוא בצבע ירקרק. הוא מקיים קשר סמביוטי עם נמלים בדומה למיני כחלילים נוספים על ידי כך שהוא מפריש נוזל מתוק מפיו ממנו ניזונות הנמלים ובתמורה מגנות עליו עד להתגלמות.
בג"ץ ישראל שייב נגד שר הביטחון
בג"ץ ישראל שייב נגד שר הביטחון או בשמו המלא "בג"ץ 144/50-ישראל שייב נגד שר הביטחון, מנהל אגף החינוך ומנהל בית הספר הריאלי מונטיפיורי" הוא החלטה שניתנה ב-1950 בעתירה שהוגשה לבג"ץ על ידי ישראל אלדד שייב. בג"ץ הוציא צו על תנאי המורה למנהל אגף החינוך במשרד החינוך והתרבות להסביר מדוע הוא מסרב להסיר את התנגדותו להעסקתו של שייב בבית הספר הריאלי על שם מונטיפיורי. מאוחר יותר הומר הצו על תנאי לצו החלטי ברוב קולות, משום שנפסק שהוראת שר הביטחון שלא להעסיק את שייב היוותה חריגה מסמכותו.
בהערת אגב נדון לראשונה בבית המשפט בישראל חופש הביטוי של מורים בענייני פוליטיקה. פסק הדין מהווה בסיס בהגנה על חופש העיסוק.
האירועים שהובילו לעתירה לבג"ץ
ד"ר ישראל שייב רכש את השכלתו ועבד כמורה במוסדות שונים בחו"ל. נוסף על כך, הוא היה פעיל בבית"ר וכתב כתבות בנושאי הגות שונים לעיתונות היהודית בפולין. לאחר עלייתו לארץ ישראל, בשנת 1941, התחיל ללמד בגימנסיה "בן יהודה" בתל אביב. ב-1944 נעצר על ידי הבולשת הבריטית כחשוד בפעילות מחתרתית ונשלח למחנה המעצר בלטרון, כעבור שנתיים הצליח לברוח והמשיך להיות פעיל בלח"י עד לסיום המנדט.
לאחר קום המדינה ופירוק המחתרות ביקש שייב לחזור ללמד, אך עקב פעילותו במחתרת והשקפותיו הפוליטיות נדחה שוב ושוב על ידי מוסדות שונים. כאשר פנה בבקשת עבודה אל מנהל בית הספר "מונטיפיורי", הוא התנה את קבלתו לתפקיד בכך שיקבל אישור ממשרד החינוך. בתגובה לפנייתו, משרד החינוך לא אישר את העסקתו של שייב בנימוק:
כשפנה שייב למשרד הביטחון במטרה להבין מדוע קיימת ההתנגדות, תשובתו של שר הביטחון, דוד בן-גוריון, הייתה שאינו יכול לשמש כמורה כיוון שהוא מטיף בספרו ובעיתונו לשימוש בנשק נגד צה"ל והממשלה. ד"ר שייב פנה להתייעץ עם ידידו המשורר אורי צבי גרינברג שפנה אל בן-גוריון ואמר לו כי:
לאחר שבן-גוריון המשיך לעמוד על דעתו ולסרב לתת לו אישור, הגיש ד"ר שייב עתירה לבג"ץ שבתגובה הוציא צו על תנאי למשרד החינוך.
טענת העותר
לפי טענתו של שייב אין צידוק לכך שנאסר עליו לעבוד בבית הספר. בנוסף טען שייב שאין לאסור על מורה ללמד רק על בסיס דעותיו הפוליטיות ופעילותו הפוליטית.
טענת המשיבים
המשיבים טענו ששייב מסכן את מדינת ישראל בכך שהוא מטיף נגד צה"ל ובכך חותר תחת ביטחון המדינה.
פסק הדין
בית המשפט קבע ברוב קולות שהתערבותו של שר הביטחון דוד בן-גוריון בהעסקתו של ד"ר ישראל שייב בבית הספר הראלי "מונטיפיורי" היוותה חריגה מתפקידו והיא בוצעה בלי סמכות חוקית ממשית. בנוסף, הצו על תנאי שהוציא בג"ץ ב-14 בנובמבר 1951 בעניין זה נקבע כצו החלטי ברוב קולות. תשלום הוצאות משפט ושכר טרחת עו"ד הוטל על מנהל משרד החינוך.
לאחר המשפט
לאחר המשפט תבע שייב תביעת נזיקין ממשרד החינוך על הנזק הכלכלי שנגרם לו עקב הדחייה. תביעתו לא התקבלה משום שבתקופה זו הרשות הממלכתית הייתה צריכה לאשר תביעות נגדה. נוסף על כך שלא קיבל פיצויים, שייב לא התקבל לעבודה בבית הספר "מונטיפיורי" ואף לא במוסדות לימוד אחרים. בזיכרונותיו הוא טען כי השופט אולשן אמר שלא לפרוטוקול לאחר קריאת פסק הדין:
השלכות פסק הדין
בפסק הדין כתב השופט שניאור זלמן חשין כי הוא מקווה ש:
כשנתיים מאוחר יותר עוגנו דבריו אלה, בגרסה מתונה במידה ניכרת, בחוק חינוך ממלכתי סעיף 19:
פסקי הדין בהם מאוזכר הבג"ץ
מסקנות מפסיקתו של השופט חשין אוזכרו בפסקי דין רבים כתקדימים להחלטות שונות:
ניהול ידע
ניהול ידע הוא תהליך של יצירה, שיתוף, שימוש וניהול הידע והמידע של ארגון. זוהי גישה רב תחומית להשגת יעדים ארגוניים על ידי שימוש מיטבי בידע הארגוני. מנהלי ידע בארגון מתמקדים, בדרך כלל, בקידום יעדים ארגונים, שיפור ביצועים, יצירת יתרון תחרותי, פיתוח חדשנות, למידה מהצלחות, הטמעת ידע ושיפור מתמיד בארגון.
ניהול ידע ולמידה ארגונית הם תהליכים ארגוניים שיש בהם מידה של חפיפה. ניהול ידע מתמקד בידע ובמידע הארגוני כנכס אסטרטגי ואילו למידה ארגונית מתמקדת בתהליך של יצירת, שמירה והעברת ידע בארגון. ניהול הידע מאפשר למידה ארגונית.
התפתחות ניהול הידע בארגונים
באמצע שנות השמונים של המאה הקודמת, החלו פרטים וארגונים להעריך את חשיבותו של הידע ולחפש שיטות לארגן את הידע הארגוני הנצבר. תחרות בינלאומית בין חברות עסקיות הגבירה את הצורך בניהול הידע. בין השנים 1986 ל-1989 הופיעו מספר מחקרים שטענו כי מנהלים עדין לא מעריכים את חשיבות ניהול הידע הארגוני.
לארי פרוסאק, טוען שניהול הידע קשור למספר מגמות: מחשוב של ארגונים ותעשיות, גלובליזציה ומקומו ההולך וגדל של הידע בארגון.
גורמים המשפיעים על ניהול הידע בארגון
הטמעת מערכות ניהול ידע ותרבות ארגונית המעודדת איסוף והפצה של ידע מושפעת מארבעה גורמים מרכזיים:
פתרונות טכנולוגיים וארגוניים לניהול ידע
ישנו מגוון רחב מאוד של פתרונות לניהול הידע המסייעים לכל אחד, בדרכו, לנהל את הידע הארגוני. כל פתרון הוא שילוב של כלי מחשובי, תהליכי עבודה תומכים, ארגון ועיבוד תכנים והיבט תרבותי ארגוני. הפתרונות המוכרים לניהול ידע כוללים:
היערכות ארגונית
ניהול ידע הוא מהלך ארגוני המחייב התייחסות כוללת:
היסטוריה
תחום ניהול הידע חדש יחסית ואוזכר לראשונה מאמצע שנות ה-90. בין הארגונים ראשונים בעולם שהקדישו מאמץ בנושא: Buckman Labertories, בריטיש פטרוליום הבנק העולמי, נאס"א..
מובילי דעה ראשונים
נונקה וטאוקאוצ'י נעזרו במושגים אפיסטמולוגיים של הפילוסופיה של המדע והרחיבו את תאוריית ידע השתיקה של מיכאל פולני. על סמך זה פיתחו את מודל ה-SECI הידוע גם כ"ספירלת נונקה".
התפתחות התחום בישראל
התחום הוצג לראשונה בישראל על ידי ד"ר עדנה פשר, יועצת לניהול, בכנס ב-1996 אשר עסק בידע לפעולה. הראשון שהוגדר בישראל כ"מנהל ידע" היה רון דביר, שמונה למנהל הידע ב-ECI Telecom, ולימים סיים דוקטורט בתחום. ישנם כעשרה בעלי תואר ד"ר בתחום ניהול הידע, וניתן ללמוד אותו במסגרת תואר ראשון בהנדסת תעשייה וניהול באוניברסיטת בן-גוריון, תואר שני באוניברסיטת בר-אילן ובאוניברסיטת חיפה (במשולב עם מדעי המידע) ולתואר ראשון ב.
ישראל הייתה הראשונה לפתח תו תקן בתחום, ביוזמת מכון התקנים הישראלי (ת"י 2006), ומובילה את צוות המומחים הבינלאומי בגיבוש תקן ISO גלובלי (ISO 30401).
נחל קיני
נחל קיני הוא נחל איתן הזורם באזור רמות מנשה. ראשיתו של הנחל לצד גבעה 400. הנחל נשפך לנחל הקישון מזרחית ליד מושב היוגב.
שמו של הנחל
באזור הנחל ניטשה מלחמה בין תחותמס השלישי לבין מלכי כנען שמרדו בו. יש שסברו כי השם קיני בא מהשם קין בשמו של חבר הקיני, שבט הנזכר ספר שופטים בסיפור מלחמת סיסרא עם דבורה הנביאה וברק בן אבינעם. בניגוד לסוברים כך, עמנואל הראובני טוען כי חבר היה בן למשפחת הקיני אשר נטה את אוהלו בדרום, נפרד מהשבט ונדד עד אלון בצעננים. שמו הערבי של הנחל הוא ואדי אל-לג'ון, על שם העיירה לג'ון ששכנה לגדותיו.
תוואי הנחל
הנחל מתחתר במדרון צר וזאת משום תצורת הסלע הקשה באזור. לצד הנחל דרך עפר שתחילתה צומת מגידו הנחל נשפך לקישון.
הגשר הרומי וטחנות הקמח
במורדותיו ניתן לחזות בטחנת הגשר אשר בנוי על שרידיו של גשר רומי מהתקופה הרומית בארץ ישראל. בהמשכו של הנחל נמצאת טחנה נוספת ולצידה אמת מים. תושבי האזור הערבים היו טוחנים את החיטה בטחנות אלו. הטחינה נפסקה בזמן המנדט הבריטי כאשר החל השימוש בקיטור. טחנות אלו הונעו במי הנחל, והיו שייכות לווקף שבתחום אחריותו העיר חברון ומערת המכפלה. טחנות אלו שימשו מקור הכנסה נוסף למוסדות הדת.
ח'רבת כפר עתנאי
יישוב קדום וגדול שהתקיים מזרחית לנחל בקרבת כביש נחל עירון (כביש 85), דרומית לתל מגידו. יש הסוברים את המקום עם כפר עותני, הנזכר במשנה כגבול בין הגליל ליהודה: בתקופה הפרסית התקיים יישוב יהודי במקום. לאחר חורבן בית המקדש השני התיישבו במקום גם שומרונים. בתום מרד בר כוכבא, הלגיון השישי פראטה שהקים במקום את מחנהו על מנת להגן על הדרך שעברה ביישוב. מכאן נקרא שמו לגיו, ועל שמו נקראה העיירה לג'ון שנבנתה תחתיו וננטשה בשנת 1948. במקום נמצא מזבח מהתקופה הרומית בארץ ישראל.
עינות לגיו
מבנה עזוב קיים בגדה הדרומית של הנחל. בעברו שימש תחנת שאיבה ממי המעיין. ליד המבנה בערוצו של הנחל בריכה קטנה.
בית הקברות א-לג'ון
בית הקברות של הכפר לג'ון ננטש לאחר מלחמת העצמאות.
לגיו
לגיו הנמצאת צפונית לנחל נחפרה על ידי הארכאולוג גוטליב שומאכר בין השנים 1903–1905. שומאכר היה הראשון שחפר בתל מגידו, ועד היום קרויה התעלה שחפר בתל "תעלת שומאכר". בחפירותיו בלגיו איתר מצודה צבאית קטנה בראש שלוחה מעל לכפר, מצפון לנחל קיני, בשטח מורם מסביבתו בשיפולים הצפון-מזרחיים של גבעת אל-מאנאך.
צמחייה
לצד אפיק הנחל לעיתים צמחייה עבותה. בקרבתו מצויים עצי אקליפטוס וצפצפה, שיחי פטל ואף אירוס ארם נהריים.
הצפנה מרובה
הצפנה מרובה (Multiple encryption) היא דרך להצפין מידע פעמים מרובות באמצעות מפתחות הצפנה שונים. קַסְקָדָת (Cascade) הצפנה היא הצפנה מרובה באמצעות אלגוריתמים שונים (ומפתחות שונים). הבחנה זו לא תמיד נעשית, לרוב מתייחסים להצפנה מרובה באופן כללי כאל קסקדה. מקובל שהצפנה מרובה עם מפתח זהה לא רק שאינה מניבה ביטחון רב יותר אלא אף מחלישה אותו ברוב המקרים, משום שההצפנה השנייה עלולה לבטל את הראשונה חלקית או באופן מלא. במיוחד בצפנים בהם ההצפנה והפענוח נעשים בפונקציה זהה. בפנקס חד-פעמי למשל, הצפנה חוזרת עם אותו מפתח שקולה לפענוח וכן בכל צופן זרם. יתרה מזו, סיבוכיות ההתקפה כנגד המערכת אינה עולה באופן ניכר, כיוון שהתוקף יודע שנעשה שימוש במפתח זהה (ההנחה היא תמיד שמספר ההצפנות, האלגוריתמים ששימשו להצפנה וכן סדר ההצפנה, ידועים לתוקף). המסקנה היא שמפתחות ההצפנה צריכים להיבחר באופן שיהיו בלתי תלויים סטטיסטית. כלומר לא תהיה דרך קלה להסיק מהו מפתח אחד בהינתן השני.
אחת הסיבות להצפנה מרובה היא הגברת ביטחון ללא צורך בפיתוח אלגוריתם חדש. הטכניקה הזו נוצלה ב-DES משולש בשל העובדה שמפתח ההצפנה של DES קצר מאוד (רק 56 סיביות). אולם יש להזהר שהצירוף אינו גורם לאפקט הפוך מהמצופה. יש לוודא שביטחון הצופן אכן השתפר וכי לא נוספו חולשות. יש לציין כי הצפנים הסימטריים המודרניים כמו AES, מציעים ביטחון רב עם מפתח 256 סיביות לכן מהיבט של ביטחון, רק במקרים קיצוניים השקעה בהצפנה מרובה כדאית.
בהגדרה כללית כאשר מציינים 'צפנים' בלשון רבים, מתכוונים בעיקר להצפנה סימטרית או א-סימטרית חוזרת עם מפתחות הצפנה שונים, לא בהכרח עם אלגוריתמים שונים (ראה בהמשך לגבי אלגוריתמים שונים). ישנן כמה תצורות עיקריות של הצפנה מרובה:
הצפנה כפולה
התצורה הפשוטה ליישום הצפנה כפולה עוקבת היא להצפין את בלוק המידע פעמיים בזה אחר זה, עם מפתחות הצפנה שונים, כאשר פלט הצופן הראשון מהווה קלט לצופן השני, כדלהלן:
התקפת היפגשות באמצע
על פניו נראה כאילו הושג ביטחון כפול, אם אורך כל מפתח הוא n סיביות, התקפת כוח גס על הצופן, כלומר ניסיון לנחש את המפתחות K_1,K_2 על ידי ניסוי כל המפתחות האפשריים, אמורה להיות מסדר גודל של 2^{2n}. אולם תקיפת היפגשות באמצע שהועלתה לראשונה ב-1977 על ידי דיפי והלמן וכן מרקל מראה שניתן לשבור וריאציה זו ב-2^{n+1} ניסיונות הצפנה במחיר של סיבוכיות מקום בסדר גודל של 2^n, בשל הזהות הבאה:, כלומר אם מצפינים את P בכל 2^n האפשרויות של K_1 ומפענחים את C בכל 2^n האפשרויות של K_2 אזי רק הזוגות K_1,K_2 שמניבים זהות אמצעית M זהה, הם פתרונות אפשריים. לאור זאת אפשר לבצע התקפת גלוי-ידוע כדלהלן: תחילה משיג התוקף טקסט-מוצפן כלשהו C אשר הוצפן על ידי זוג המפתחות K_1,K_2 (שאותם התוקף מנסה לחשוף) ואשר המקור שלו P ידוע (סוג ההתקפה מניח שאפשר להשיג טקסטים-מוצפנים שמקורם ידוע). לאחר מכן בונה טבלה שבה שומר את כל ההצפנות האפשריות של P, דהיינו E_K(P) כאשר K מייצג את כל 2^n המפתחות האפשריים. גודל הטבלה בסיביות יהיה 2^n\cdot m כאשר m מייצג את גודל הבלוק של הצופן בסיביות (זו אמנם טבלה ענקית, ואף בלתי מעשית אם המפתח גדול, בכל אופן קיימות טכניקות לצמצום דרישות הזיכרון, ראה להלן). לאחר מכן מנסה את E^{-1}_K(C) עבור כל מפתח אפשרי K ובודק אם התוצאה כבר קיימת בטבלה. אם נמצאה התאמה, בסבירות גבוהה בידיו כעת K_1' ו-K_2' בהם הוצפן P. תיתכן תוצאה שגויה (false positive) כלומר אף על פי שהטקסט שהתקבל נכון המפתח אינו נכון דהיינו K_1'\ne K_1, ההסתברות שהתגלו המפתחות הנכונים היא 2^{2n-2m}, במקרה של DES מדובר על הסתברות של 2^{-16}. כדי להיות בטוח הוא יכול לנסות את התהליך עם זוג (P',C') אחר, להצפין את P' עם K_1' ו-K_2' ולבדוק אם התקבל C'. הכנת הטבלה והחיפוש בה אינם עולים על סיבוכיות 2^n כל אחד, כלומר סיבוכיות ההתקפה היא. ייתכן שצריך להביא בחשבון גם את הזמן הדרוש למיון, שזה בערך. בכל אופן הושג שיפור קל בלבד.
תצורה יותר בטוחה של הצפנה-כפולה העמידה בפני ההתקפה האמורה, הומצאה על ידי דויס ופרייס. זוהי וריאציה של מצב הפעלה CBC והיא מעין הצפנה מקבילית. במקרה שמצפינים מספר בלוקים של מידע ברצף, כל בלוק טקסט-מקור מחובר ב-XOR עם תוצאת הצפנה קודמת עם מפתח אחר, לפני שהוא מוצפן. כדלהלן:
הצפנה משולשת
בהצפנה משולשת מצפינים את המידע שלוש פעמים ברציפות עם מפתחות הצפנה שונים כדלהלן:. או בקיצור EEE כלומר שלוש הצפנות עוקבות. למעשה DES משולש שהוצע על ידי וולטר טאצ'מן שהיה ממפתחי DES, הוא מעין פשרה לשמירה על תאימות עם המערכות הקיימות תוך הגברת הביטחון. בשיטה זו משתמשים רק בשני מפתחות. מצפינים עם הראשון, מפענחים עם השני וחוזרים ומצפינים עם הראשון, כדלהלן:
הסימון המקוצר של השיטה הוא EDE, כלומר הצפנה/פענוח/הצפנה והיא עמידה קצת יותר כנגד התקפת נפגש באמצע של מרקל והלמן. הבחירה במבנה הייחודי הזה לא מניבה ביטחון משולש (כיוון ששניים מהמפתחות זהים). אך המבנה אומץ על ידי IBM בעיקר בשל שיקולי תאימות וכן אומץ על ידי תקן איזו ISO 8732. הסיבה היא שבדרך זו אפשר להשתמש באותה חומרה לביצוע הצפנה בשיטה הרגילה או המשולשת. כיוון שאם קובעים K_1=K_2 מתקבלת הצפנה יחידה, אילו היו בוחרים בשלוש הצפנות עוקבות (EEE) התוצאה לא הייתה כזו. אך יש לזכור שהצפנת DES משולש איטית פי שלושה בהשוואה להצפנה בודדת עם מפתח אחד ואף פי כמה יותר בהשוואה לאלגוריתמים מודרניים כמו AES.
קיימים מספר דרכים ליישם סכמת הצפנה משולשת, במצבי הפעלה שונים. למשל, במצב CBC-פנימי מצפינים בלוק אחד עם וקטור אתחול (IV) אחד, הפלט משמש קלט לשלב הבא בו מפענחים עם וקטור אתחול שני ושוב הפלט משמש כקלט להצפנה האחרונה עם וקטור אתחול שלישי וחוזר חלילה. בגרסה אחרת משתמשים עם וקטור אתחול אחד במצב שנקרא CBC-חיצוני. כלומר משתמשים עם וקטור אתחול אחד בלבד ומצפינים את כל הבלוקים בשיטה המשולשת, שלוש פעמים רצוף. ההבדלים באים לידי ביטוי ביישום בחומרה, כאשר הראשון יעיל יותר.
אם מצפינים עם שלושה מפתחות שונים, התקפת כוח גס הטובה ביותר היא מסדר גודל 2^{2n} בקירוב ובסיבוכיות מקום של 2^n, שזה מה שמצפים באופן נאיבי מהצפנה כפולה. אך יש לזכור שאמנם התקפת נפגש באמצע אינה יעילה במקרה זה, קיימות התקפות אחרות טובות יותר, כמו התקפה דיפרנציאלית של שמיר וביהם. ביהם הראה שנגד התקפה זו הווריאציות המנויות לא יותר בטוחות מהצפנה בודדת. כנגד איום התקפה דיפרנציאלית פותחו וריאציות אחרות של הצפנה משולשת המנצלות טכניקה של הגדלה מלאכותית של גודל הבלוק על ידי ריפוד המידע במחרוזת אקראית כלשהי, הריפוד לא רק משבש את הקשר בין ההצפנות אלא גם גורם לחפיפה של בלוקים כמו לבנים. או לחלופין אפשר לבצע הלבנה ב-XOR עם מחרוזת פסאודו-אקראית בטוחה ושילוב פרמוטציה ללא מפתח כלשהי. גרסה אחת המשלבת את הרעיונות המנויים נחשבת כעמידה כנגד התקפה דיפרנציאלית. היא כוללת (1) מעבר הלבנה R עם תוצאת מחולל אקראי קריפטוגרפי להסתרת טקסט-המקור. (2) שימוש כפול בפרמוטציה T ללא מפתח. ו(3) הצפנה אמצעית מרובה, המסומנת nE - דהיינו הצפנה מחזורית באמצעות אחד מתוך סדרה של הצפנות. הסכמה נראית כך:
אמנם לא ידוע על התקפה מעשית כנגד המבנה הזה. על כל פנים, מומחי הצפנה ממליצים להזהר בשימוש בהצפנה מרובה. ברוב המקרים המחיר עולה על התועלת. ובנוסף יש הטוענים שככל שההצפנה מורכבת ומסובכת יותר 'שטח הפנים של ההצפנה גדל' דהיינו מספקים יותר 'חומר' להתקפה וכן מגבירים את הסיכויים לטעויות וחולשות נסתרות.
קסקדת הצפנה
המונח קסקדה או אשד מתייחס להצפנה עם מספר אלגוריתמים שונים ועם מפתחות הצפנה שונים. הרעיון הגיוני במקרים מסוימים כמו בסיטואציה שבה שני גורמים או ישויות ברשת מעוניינים לשתף ביניהם מידע סודי וכל אחד מהם סומך רק על אלגוריתם ההצפנה שבאמתחתו ואינו סומך על האלגוריתם השני, כי הוא חושש שתמצא דרך קלה לשבירתו בעתיד הקרוב. כדי שהם יוכלו להתקשר בבטחה, טבעי הדבר לחפש דרך שבה יוכלו לשלב את ביטחון שניהם, כך שאם תתגלה התקפה מעשית טובה כנגד אחד מהם, ביטחון המידע יישען על האלגוריתם השני ולהפך. בהנחה שלא סביר שימצאו בו זמנית דרכים קלות לשבירת כל האלגוריתמים המשתתפים בקסקדה.
במאמר משנת 1993 מצביע יואלי מאורר על חשיבות הצופן הראשון ברצף. למעט פנקס חד-פעמי כל צופן ניתן לשבירה, עובדה זו משליכה כי בהכרח קיימים מאפיינים מסוימים בטקסט המוצפן שייחודיים להצפנה ספציפית. בהצפנה מרובה, מאפיינים אילו עלולים לזלוג מהטקסט המוצפן הראשון לבאים אחריו ובכך להחלישם. או אם קיימת אינטראקציה קלה בין האלגוריתמים כגון במקרים בהם הצופן הראשון מוסיף מחרוזת טקסט קבועה כלשהי לתוצאת ההצפנה. פעולה נפוצה ביישומים מעשיים ונקראת מספר קסם, אזי הצופן השני יהיה פגיע להתקפת גלוי-ידוע. כעת אם האלגוריתם הראשון חלש, משמעות הדבר שנוסף בידי התוקף מידע שמאפשר לפרוץ את הבא אחריו וכן הלאה. כלומר הוכח שהתוצאה הכוללת לא תהיה חזקה יותר מהאלגוריתם הראשון. המסקנה היא שהטענה שהצפנה מרובה תהיה חזקה לפחות כמרכיב החזק ברצף עשויה להיות שגויה.
מאורר הוכיח שקסקדה של אלגוריתמים עם מפתחות שונים ובלתי תלויים זה בזה סטטיסטית, חזקה לפחות כמו האלגוריתם הראשון - בתנאי שהאלגוריתמים המשתתפים בקסקדה קומוטטיביים ביחס זה לזה (כמו בצופני זרם אחדים). כמו כן הוכיח שאפשר להגיע למבנה בטוח של סכמת הצפנה מרובה שבה הביטחון הכולל הוא לפחות כמו האלגוריתם החזק מביניהם. מכאן שבמצב הפעלה OFB שמדמה תכונות צופן זרם אפשר לבנות הצפנה מרובה ממספר אלגוריתמים באופן שיניב ביטחון לפחות כמו החזק מביניהם. למשל על ידי שילוב פנקס חד-פעמי ב-XOR.
ביטחון מערכת הצפנה מרובה תלוי גם בהנחה שכל מפתחות ההצפנה נותרים סודיים. ייתכן שצריך מודל מחמיר יותר, כי צריך לענות על השאלה האם המערכת נותרת חזקה לפחות כהצפנה יחידה, במקרה שאחד המפתחות נחשף. הגדרה זו של התקפת מוצפן נבחר מסומנת ME-CCA, בה נוסף מרכיב שנקרא 'אורקל חשיפת מפתח'. דהיינו לפי המודל יוצאים מהנחה שהתוקף מוסגל לפנות לאורקל היפותטי ולבקש חשיפת מפתח כלשהו (אבל לא את כולם) והשאלה היא כמה יקל בידו הדבר לפרוץ את המערכת כולה.
פרויקט NESSIE פרסם בשנת 2003 המלצות לאלגוריתמים אסימטריים ובין היתר המליץ להגברת הביטחון, להשתמש בהצפנה מרובה עם אלגוריתמים שונים המבוססים על בעיות שונות מתורת המספרים. למשל הצפנה עם RSA וגרסה כלשהי של דיפי-הלמן כמו ECC.
במאמר משנת 1984 הוכיחו שמעון אבן ועודד גולדרייך שחוזק קסקדה עוקבת (דהיינו פלט הצפנה א' משמש קלט להצפנה ב' וכו') כנגד התקפת גלוי-ידוע שווה לסכום גודל המפתחות, עבור l הצפנות כל אחד עם מפתח בגודל k החוזק הכולל יהיה 2^{lk}. הם מסכמים כי קסקדה של צופנים אקראיים אינה מהווה צופן אקראי, למרות זאת הקושי שבשבירת סכמה כזו אינו נופל מהקושי שבשבירת אחת מההצפנות. כמו כן הבעיה של הצבת חסם תחתון לשבירת קסקדה ארוכה היא בעיה קשה, קיומו של חסם כזה מצביע על כך ש-.
דוגמאות
קיימות כמה דרכים בטוחות לשילוב בין אלגוריתמים (גם סימטריים וגם א-סימטריים), תוך התחשבות באיומים המתוארים. הרעיון הוא לערבב את המסר לפני ההצפנה עם פנקס חד-פעמי אחד או יותר באמצעות XOR ולהצפין גם את הפנקסים החד-פעמיים שהופכים להיות חלק מהטקסט המוצפן. המחיר הוא שהטקסט המוצפן 'מתנפח' בפקטור של שנים או יותר תלוי בשיטה. כמו כן ההנחה היא שמחולל המספרים האקראיים בטוח לשימוש מבחינה קריפטוגרפית, אפשר להרחיב את השיטה למספר גדול יותר של אלגוריתמים. להלן סכמת הצפנה מרובה מקבילית עם פנקס חד-פעמי:
גרסה מקבילית נוספת של אסמוט ובלקלי משנת 1981 שניתן להרחיבה גם להצפנות נוספות וכן לאלגוריתמים שונים (גם א-סימטריים) עושה שימוש בשני פנקסים חד-פעמיים והיא כדלהלן (ראה תרשים):
שים לב להתרחבות הצופן פי שלושה במקרה של הצפנה כפולה.
מבנה גנרי של הצפנה מרובה בשילוב סכמת חלוקת סוד
שיטה נוספת להצפנה מרובה שהוכחה כבטוחה כנגד התקפת מוצפן-נבחר לאלגוריתמים א-סימטריים בשילוב סכמת חלוקת סוד. בהנחה שהאלגוריתמים המשתתפים עמידים בפני התקפת גלוי-נבחר (רוב האלגוריתמים המעשיים עונים להגדרה זו), היא כדלהלן, כאשר G ו-H הן פונקציות פסאודו-ראנדומליות בטוחות (בקיצור PRF):
טרנספורמציית הכול או לא כלום
טרנספורמציית AONT (הכול או לא כלום) ניתנת לביצוע בכמה דרכים. דרך אחת של רונלד ריבסט כדלהלן: עבור s בלוקים m_1,...,m_s בוחרים מפתח אקראי כלשהו K, תחילה מחשבים את עבור 1\le i\le s, מחשבים את  עבור 1\le i\le s ואז. הפונקציה E היא אלגוריתם הצפנה כלשהו, המפתחות K,K_0 אינם סודיים כשהמפתח K_0 קבוע.
לשחזור מחשבים את ואז.
יחסי החוץ של סומלילנד
בשל מעמדה, לסומלילנד יש כיום מגעים רשמיים עם מדינות בודדות בלבד, כמו אתיופיה, שחתמה על הסכם אסטרטגי ותשתיתי עמה, ואיחוד האמירויות, שחתמה עמה הסכם זיכיון לניהול נמל ברברה. סומלילנד הקימה שגרירויות דה פקטו במספר מדינות, בהן ארצות הברית, והרפובליקה של סין (טייוואן). הכרה בינלאומית כמדינה ריבונית היא נקודה מרכזית במדיניות החוץ הנוכחית של המדינה, לצד עידוד סיוע בינלאומי והשקעות זרות ישירות.
רוב הארגונים הבינלאומיים ומדינות העולם אינם מכירים בסומלילננד בשל תמיכתם בשלמות הטריטוריאלית של סומליה.
יחסים בינלאומיים
לסומאלילנד יש מגעים עם שתי השכנות אתיופיה וג'יבוטי, וכן עם בלגיה , צרפת גאנה , רוסיה , דרום אפריקה , שוודיה , בריטניה וארצות הברית.
בשנת 2007, משלחת בראשות הנשיא קאהין נכחה בישיבת ראשי הממשלות של חבר העמים הבריטי בקמפלה, בירת אוגנדה. למרות שסומלילנד הגישה בקשה להצטרף למדינות חבר העמים במעמד משקיף, בקשתה עדיין תלויה ועומדת.
ישראל
ישראל הייתה אחת מ-35 מדינות שהכירו בעצמאותה של סומלילנד לפני שהתאחדה עם סומליה ב-1960. ישראל אינה מקיימת קשרים דיפלומטיים עם סומלילנד לאחר שהכריזה עצמאות ב-1991. בפברואר 2010, דובר משרד החוץ יגאל פלמור, צוטט בעיתון "הארץ" כי ישראל מוכנה להכיר שוב בסומלילנד, אך אמר כי ממשלת סומלילנד לא יצרה קשר עם ממשלת ישראל.
בשנת 1995, נשיא סומלילנד, איגל, כתב מכתב לראש הממשלה יצחק רבין וביקש לכונן קשרים דיפלומטיים בין שתי המדינות. עם זאת, יורשו, הנשיא קאהין נמנע מלהתקרב לישראל כדי למנוע מתיחות ביחסים השבריריים שלה עם העולם הערבי והמוסלמי, שעליהם היא סומכת במידה רבה לסחר בבעלי חיים.
טורקיה
למרות שטורקיה אינה מכירה בסומלילנד היא מחזיקה בקונסוליה פעילה בהרגייסה (המאומנת לסומליה). מאז 2013 טורקיה משמשת מתווך בין ממשלות סומליה וסומאלילנד. בשנת 2019, שר החוץ הסומלי, אחמד איסי עוואד, הצהיר כי טורקיה ממלאת תפקיד מוביל בתהליך הגישור.
איחוד האמירויות הערביות
בפברואר 2017, שני בתי הפרלמנט של סומלילנד אישרו את בקשת איחוד האמירויות להקים בסיס צבאי בברברה לכוחות המזוינים של איחוד האמירויות, ופיתוח שדה התעופה בברברה איחוד האמירויות הערביות מינתה נציג קבוע לסומלילנד, והיא האומה הערבית הראשונה שפתחה נציגות דיפלומטית בסומלילנד. ב-13 במרץ 2021, עבדולה אל-נקבי מונה לשגריר איחוד האמירויות לסומלילנד.
אפריקה
ב-2011 אמרו שרי החוץ של דרום אפריקה וטנזניה כי לא יכירו בעצמאות סומלילנד, והביעו תמיכת באחדות סומליה. ב-2012, דרום אפריקה ואתיופיה אישרו שוב את המשך תמיכתן בממשלת סומליה, שלמותה הטריטוריאלית והריבונות במיני-פסגה על סומליה בניו יורק בשולי העצרת הכללית של האו"ם. עם זאת, דרום אפריקה הכריזה כי שסומלילנד עומדת בקריטריונים של אמנת מונטווידאו למדינה, והיא מכירה בדרכון של סומלילנד.
האיחוד האפריקאי שוקל את בקשתה של סומלילנד לחברות באיחוד והצביע על נכונות לטפל בה כ"מקרה יוצא דופן".
אתיופיה
לסומלילנד יש יחסים טובים עם אתיופיה; מאז מלחמת אתיופיה-אריתריאה (1998–2000), חלק גדול מהיצוא האתיופי נעשה דרך נמל ברברה, מכיוון שאתיופיה אינה יכולה יותר להשתמש בנמלי אריתריאה (מאסאווה ובמיוחד אסאב). יחסים אלו עומדים בניגוד לעוינות המסורתית כלפי אתיופיה שחשים סומלים רבים באזורים אחרים, ועל רקע התמיכה הנמוכה בקרב רבים מצפון סומלים במלחמת אוגדן של סיאד בארה נגד אתיופיה והתנועה הלאומית הסומלית שנתמכה על ידי אתיופיה.
גינאה
בסוף יולי 2019, נשיא סומלילנד, מוזה ביהי עבדי, הוביל משלחת לרפובליקה של גינאה בהזמנת הנשיא אלפה קונדה.
קניה
בדצמבר 2020, קניה וסומלילנד הסכימו על פתיחת קונסוליה קנייתית בהרגייסה, ועל פתיחת טיסות ישירות בין הרגייסה לניירובי, עד מרץ 2021.
טייוואן (הרפובליקה של סין)
באוגוסט 2020 טאיוואן פתחה משרד סחר בסומלילנד, וסומלילנד פתחה משרד בטייוואן ב-9 בספטמבר 2020.
פקיסטן
בנובמבר 2009, משלחת פקיסטנית שהורכבה משייח' מנסור אחמד, מזכ"ל מפלגת השלטון מפלגת העמים הפקיסטנית, שפיק אחמד קורשי, דיפלומט לשעבר וקצין קונסולרי בכיר, ועבדול רזאק דינארי, שגריר, ביקרה בסומלילנד והציעה פתיחת משרד סחר סומלילנד בפקיסטן . בפברואר 2020, ועידת יוזמת מדיניות אפריקה של פקיסטן התקיימה בניירובי, קניה.
ארצות הברית
ארצות הברית עוסקת בסומלילנד בנושאים כמו דמוקרטיה ופיתוח כלכלי. בשנת 2007, ארצות הברית סיפקה סיוע של 1,000,000 דולר באמצעות המכון הרפובליקני הבינלאומי לתמיכה בהכשרה לפרלמנטרים ותוכניות אחרות לקראת הבחירות לנשיאות סומלילנד ב-2010. ארצות הברית צפויה לספק 1,500,000 דולר נוספים להמשך תמיכה בתהליך הדמוקרטיזציה בסומלילנד לאחר הבחירות.
גרמניה
ב-2002 שקלה גרמניה להכיר בסומלילנד ולהקים בסיס לצי הגרמני במדינה, אך לבסוף הוחלט על ידי ממשלת גרמניה להציבאת בסיס הצי בג'יבוטי השכנה. ספינות הצי הגרמני כבר פעלו מברברה בספטמבר 2012, במיני-פסגה על סומליה בשולי העצרת הכללית של האומות המאוחדות, אישרה ממשלת גרמניה מחדש את תמיכתה המתמשכת בממשלת סומליה, בשלמותה הטריטוריאלית ובריבונותה של סומליה בשנת 2019, ביקר שגריר גרמניה בקניה ובסומליה בהרגייסה ונפגש עם מוזה ביהי עבדי.
הממלכה המאוחדת
לסומלילנד ולממלכה המאוחדת יש קשרים היסטוריים, כשגבולות סומלילנד הם למעשה גבולות סומלילנד הבריטית. ארבעה עיריות בריטיות, שפילד, בריסטול, ברמינגהאם וקארדיף הכירו בעצמאות סומלילנד, ומפלגת העצמאות של בריטניה הודיעה ב-18 במאי 2015 על תמיכתה בהכרה בסומלילנד. לאחר מכן, הפתיחה הרשמית של ממשלת בריטניה השמרנית של משרד בריטי בהרגייסה, בירת סומלילנד. בשנת 2020, בריטניה, דנמרק והולנד אישרו ארבעה הסכמים עם ממשלת סומלילנד לשיפור תשתיות קריטיות לתמיכה בצמיחה כלכלית.
נציגויות דיפלומטיות
סומלילנד מחזיקה משרדי נציגות (משרדי קישור) במספר מדינות, אך לנציגויות אלו אין מעמד דיפלומטי רשמי לפי הוראות אמנת וינה בדבר יחסים דיפלומטיים.
דרכונים
סומלילנד מנפיקה דרכונים משלה, המוכרים על ידי מספר מדינות.
ארגונים בין לאומיים
סומלילנד היא חברה בארגון האומות והעמים הבלתי מיוצגים (UNPO).
דרבי (עיר)
דַרבִּי (באנגלית: Derby, ) היא עיר באזור מזרח המידלנדס שבאנגליה, הממלכה המאוחדת. העיר ממוקמת לגדות הנהר דרוונט, במחוז דרבישייר. במפקד האוכלוסין של שנת 2006 מנתה האוכלוסייה 236,300. דרבי היא העיר ה-18 בגודלה באנגליה.
העיר דרבי בגבולותיה הנוכחיים נוסדה ב-1977 כחלק מרפורמה מוניציפלית רחבה. העיר התפתחה עם השנים למעמד של עיר תעשייתית. העיר התפרסמה בהיותה גורם מוביל אשר הניעה את המהפכה התעשייתית הבריטית. בעיר הוקמו בתי החרושת הראשונים לתעשיית הכותנה, הרכב, התעופה והרכבות. לצד תעשיות אלו התפתחה כלכלת העיר בשנים האחרונות בכיוונים נוספים: בנקאות ו-היי-טק. העיר הפכה גם למרכז תרבותי חשוב עבור קהילת החרשים בבריטניה. חרשים רבים עברו לעיר בגלל מערכת השלטים המעולה בה. אחוז אוכלוסיית החרשים בעיר גדול פי שלושה מאחוזם באוכלוסייה בבריטניה. בית הספר המלכותי לחרשים ברחוב אשבורן מלמד את שפת הסימנים הבריטית ואת השפה האנגלית. מרכז העיר משלב בתוכו גם חיי חברה, בילוי, תרבות, חינוך ופארקים פתוחים אשר העניקו השראה לאדריכלים רבים.
היסטוריה
ממצאים ארכאולוגיים מעידים כי דרבי בת כ-2,000 שנים. לקיומה של העיר שורשים בתקופה הוויקינגית והרומית. בקרבתה היה מצוי ככל הנראה המחנה הרומי דרבנטיו. בתקופה מאוחרת יותר הייתה אחת מחמש מצודות בתקופת הדיינלו; מקור שמה מתקופת הכיבוש הדני. בחפירות ארכאולוגיות התגלו ממצאים ויקינגים ואנגלו-סקסונים המראים כי ההתיישבות במקום הייתה בשתי גדות הנהר.
ימי הביניים ועד המאה ה-18
במהלך מלחמת האזרחים בין השנים 1642–1646 הוצבו בעיר חיילי משמר של כוחות בית הנבחרים בפיקודו של הברון סיר ג'ון גל, אשר מונה למושל דרבי ב-1643. כוחות אלו לקחו חלק בהגנת נוטינגהאם, במצור על ליצ'פילד, בקרב על "הופטון היט'" ובקרבות נוספים בנוטינגהאמשייר, סטפורדשייר וצ'שייר.
הנסיך צ'ארלס אדוארד סטיוארט הקים מחנה ל-9,000 חייליו בדרבי ב-4 בדצמבר 1745, בדרכו אל הכתר האנגלי כחלק מהמרד היעקוביטי של 1745. הנסיך שהה ב"בית אקסתר", ברחוב אקסתר, בו הקים את מועצת המלחמה. העתק של החדר מוצג בספרייה המרכזית הממוקמת במרכז העיר.  הנסיך הוטעה כאשר דווח על צבא המגיע מדרום לדרבי ונאלץ לוותר על פלישה לגשר סוורקנסטון אשר בנהר טרנט, מספר מיילים דרומית לדרבי.
המהפכה התעשייתית
העיר דרבי ומחוד דרבישייר היו מרכזים חשובים המהפכה התעשייתית הבריטית. ב-1717 הוקם בית חרושת לכותנה המונע בכוח המים, הראשון בבריטניה. בית החרושת נבנה על ידי ג'ון לומב וג'ורג סורוקולד.
ב-1759, ג'דידייה סטראט קבע פטנט על בניית מכונה אשר יצרה מהפכה בתהליך ייצור הגרביים. הפטנט שימש גם לבניית מכונה ליצירת גרבי ניילון. השותפים ג'דידייה סטראט וויליהם וולהט הצטרפו ב-1758 לג'ון בלודוורט ותומס סטפורד ויחדיו הובילו את תעשיית הגרביים. לאחר שלוש שנים בלודוורט וסטפורד יצאו מהשותפות ובמקומם הצטרף סמיואל נייד, מגרבי נוטינגהאם. החברה שינתה את שמה ל-"Need, Strutt & Woollatt". הפטנט פג תוקף ב-1773, אבל השותפות המשיכה עד לפטירתו של ניד ב-1781.
ב-1770 נפתח בית חרושת לכותנה בנוטינגהאם. המקום נפתח בסיועו של ריצ'רד ארקרייט והונע על ידי סוסים. ב-1771, ריצ'רד ארקרייט, סמואל ניד וג'דדייה סטראט בנו את בית חרושת לכותנה בקרומפורד, דרבישייר.
בית החרושת הבא שהוקם היה בעיר בלפר במחוז.
בסך הכול הוקמו: סאוט' מיל (בית חרושת לכותנה), הראשון, 1775, נורט' מיל, 1784, אשר נהרס בגלל שרפה ב-12 בינואר 1803, ונבנה מחדש ב-1804, ווסט מיל, 1792, רילינג מיל, 1897, ראונד מיל, 1813 ומילפורד מילס, 1778. בתי החרושת, המילפורד ובלפר לא נבנו בשותפות עם ארקרייט. בתי חרושת אלו נבנו על ידי סטראט.
בית החרושת הצפוני של בלפר נבנה ב-1804 על ידי ווילאם סטראט, בנו של גדדייה. זהו בית החרושת הראשון בעל עמידות באש והוא בית החרושת היחיד ששרד עד היום. כיום מתפקד כמרכז מבקרים.
דמויות מפורסמות אחרות מהמאה ה-18 בעלות קשר לעיר הן ד"ר סמואל ג'ונסון, יוצר המילון האנגלי, שהתחתן עם אליזבת פורטר בכנסיית סט וורבורגס, ב-1735 בעיר. הצייר ג'וזף רייט, ידוע כרייט מדרבי, התפרסם בזכות שימושו המהפכני באור בציוריו וחברותו באקדמיה המלכותית. וג'ון וויטהרסט יצרן שעונים ופילוסוף מפורסם. ארסמוס דרווין, רופא, מדען, פילוסוף, וסבו של צ'ארלס דרווין חי גם בעיר ובמחוז.
ב-1840, חברת "נורט' מידלנד ריילוויי" הקימה מפעל בדרבי אשר מוזג עם חברת "מידלנד קאונטיס ריילוויי" וחברת "ברמינגהאם ודרבי ג'נקשין ריילווי", כדי להקים את חברת "מידלנד ריילוויי". בעיר דרבי הוקמה הנהלת החברה.
דרבי היא אחת הערים בה בוצעה רפורמה מוניציפלית ב-1835, והיא הפכה לעיר מחוז עם שלטון מקומי ב-1888. העיר צירפה אליה ב-1877 את "ליטל צ'סטר", ליטצ'ורץ', וב-1890 את ניו נורמנטון ורוודיץ'. העיר לא גדלה משמעותית עד 1968. בשנה זו הוחלט על ידי ועדת השלטון המקומי להרחיב את גבולות העיר למחוז הכפרי בלפר, מחוז כפרי רפטון והמחוז הכפרי דרום מזרח דרבישייר. מהלך שהגדיל משמעותית את אוכלוסיית העיר מ-189,484 ב-1961 ל-213,711 ב-1971.
היסטוריה שלאחר 1900
העיר זכתה על ידי המלכה אליזבת השנייה ב-7 ביוני 1977 לארח את אירוע "יובל הכסף של המלכה". בעיר ישנם מספר פארקים ציבוריים, רובם ויקטוריינים. הפארקים דרליי ודרוונט, ממוקמים צפונית למרכז העיר ומהווים בית לינשופים, שלדגים ומגוון רחב של חיות בר. טיילת מרשימה פרוסה לצדי הנהר, שבילי רכיבת אופניים מדרום פארק דרליי אל שני פארקים אחרים. מערבית למרכז העיר נמצא פארק מארקאיטון, וצפונית לו פארק אלסטרי. בעיר ישנו גם גן בוטני הממוקם דרומית למרכז. הגן הבוטני הוקם על ידי תורמים ותעשיינים ב-1840. אתר הגן הבוטני מציין כי תכנון הגן העניק השראה לפארקים עירוניים בארצות הברית כדוגמת הסנטרל פארק בניו יורק.
לעיר מקום חשוב בהיסטורית תנועת העבודה. לעיר שני מושבים בוועדת העבודה המייצגת שנבחרה ב-1900.
למרות התעשיות האסטרטגיות בעיר (רכבות ומנועים תעופתיים), העיר נפגעה קלות במהלך מלחמת העולם הראשונה או מלחמת העולם השנייה.
שלטון מקומי
למרות גודלה של העיר, בירת המחוז היא העיר מטלוק. ב-1 באפריל 1997, מועצת העיר הפכה שוב לסמכות המקומית (סמכות הקיימת משנת 1974). בעיר ישנם שני בתי חולים. בית החולים המלכותי דרבישייר ובית החולים של העיר דרבי.
מוזיקה
בעיר קבוצת ג'אז מהמובילות בבריטניה.
הארדקור פאנק הוא סגנון מוזיקלי נפוץ בדרבי. בעיקר בהופעות הנערכות בפאב רוכבים מקומי, בו הופיעו להקות "קז'ואלטיס", "אגנוסטיק פרונט" ו"יו. קיי.סאבס". להקת ה"אנטי פסטי", החלה את דרכה בדרבי. מדי שנה נערך פסטיבל פאנק המושך מעריצים מכל בריטניה.
תיאטראות ואומנות
תיאטרון דרבי אשר נסגר בפברואר 2008 עקב קשיים כלכליים זכה לביקורות טובות על הפקותיו.
QUAD הוא מרכז אומנות וסרטים הנמצא בשלבי בנייה. הבנייה מתוכננת להסתיים בסוף 2008. הבניין החדש ישמש בית לשני בתי קולנוע, שתי גלריות אשר יציגו אומנות חזותית בת זמננו, אולפן דיגיטלי, חדרי עריכה דיגיטלית, סטודיו לאומנים ומדיהטק.
תיאטרון רוברט לדלם הוא אתר בעל 270 מושבים המציג מגוון תוכניות בידור הכוללות ריקוד, דרמה, אומנות, מוזיקה, תיאטרון, קומדיה, סרטים, בידור משפחתי, אירועי רוק ופופ, סדנאות ומשמש בית לקבוצות הפקה חובבניות.
ספורט
מוסדות ספורט מפורסמות נמצאות בדרבי, קבוצת הכדורגל דרבי קאונטי, אשר זכתה בגביע ה-FA ב-1946, באליפות הפוטבול ליג ב-1972 ושוב ב-1975, וכיום חברים באליפות הפוטבול ליג לאחר שירדו מהפרמייר ליג. ביתם הוא אצטדיון הפרייד פארק מאז 1997.
ביתו של "מועדון הקריקט קאונטי דרבישייר" נמצא ב"קאונטי קריקט גראונד" בדרבי. במגרש משוחקים כל משחקי הקריקט של המועדון. המועדון זכה באליפות המחוז ב-1936.
לדרבי ישנם גם מועדוני רוגבי. המועדון המוביל הוא מועדון דרבי RFC אשר משחק במגרש "הסלמס ליין". קבוצה נוספת היא דרבי סיטי RLFC אשר הצטרפה לליגת הדרבי ב-1990 ועושה שימוש גם כן במגרש "הסלמס ליין".
העיר גם כן מיוצגת בליגת הכדורסל של אנגליה על ידי קבוצת ה"דרבי טריילבלייזרס", אשר משחקים ב"מרכז הספורט מורווי". הקבוצה הוקמה ב-2002.
התעשיין המקומי פרנסיס ליי, הביא לעיר את ספורט הבייסבול במאה ה-19, ובנה אצטדיון בסמוך למרכז העיר. הניסיון לקדם את ספורט הבייסבול בדרבי לא היה מוצלח, אבל האצטדיון שרד כמאה שנה כאצטדיונם של מועדון הכדורגל דרבי קאונטי. האצטדיון נהרס ב-2003, כשש שנים אחרי שהקבוצה עבר לפרייד פארק.
בילוי
הגן הבוטני של דרבי היה הפארק הציבורי הראשון במחוז ונחשב אחד ההשראות לסנטרל פארק בניו יורק. למרות שסבל מהזנחה בשנות ה-1990, לאחרונה עבר שיפור ושחזור מחודש.
פארק מרקיטון הוא אתר הבילוי המועדף על תושבי דרבי.
המקום משמש גם כאתר לאירוע הזיקוקים "ערב גי פוקס" השנתי של מועצת העיר. לפארק תחנת רכבת קלה. פארקים נוספים הם אלסטרי פארק, דרליי פארק, צ'דסדן פארק, אלבסטון פארק, נורמנטון פארק ואוסמסטון פארק.
קניות וחיי לילה
הקניות בעיר מחולקות לשני מקומות עיקריים. לאחרונה נפתח מרכז הקניות ווסטפילד. השני הוא רובע הקתדרלה הישן. אזור זה כולל מגוון חנויות בוטיק ובתי קפה.
חינוך והשכלה
כמו ברוב בריטניה, בדרבי פועלים בעיקר בתי ספר ייסודי ובתי ספר תיכון. ילידים קטנים ופעוטות לומדים בבתי ספר לקטנים (בדרך כלל משולבים בבתי הספר היסודיים). כמו כן ישנם גם ארבעה בתי ספר עצמאיים ללא תשלום.
בעיר ישנה גם אקדמיה, "קולג' לנדאו פורט", הממומן חלקית על ידי המדינה, בגיבוי עסקי.
בעיר ישנם גם כמה מוסדות לצרכים מיוחדים כדוגמת בית ספר "איבי" וה"לייט האוס".
אוניברסיטת העיר היא אוניברסיטת דרבי אשר נוסדה ב-1854. האוניברסיטה מפעילה בישראל שלוחה מאז 1997, המלמדת לימודי תואר ראשון ושני במנהל עסקים, חינוך, לימודי מחשב, פסיכולוגיה ותיירות. לשלוחה מעל ל-20,000 בוגרים אשר נמצאים בתפקידים בכירים בתעשייה. החל מפברואר 2008, הפכה השלוחה ל"המרכז ללימודים אקדמיים". ב-2011 השלוחה תסיים פעילותה באופן מלא בישראל.
ב-2003 אוניברסיטת נוטינגהאם פתחה בית ספר לרפואה בדרבי, הממוקם בבית החולים דרבי סיטי.
תקשורת
לעיר עיתון יומי בשם "דרבי איבנינג טלגרף". בנוסף ישנם שני עיתונים ללא תשלום נוספים, "דרבי טריידר" ו"דרבי אקספרס", הנשלחים לבתים על בסיס שבועי. לאחרונה נוסף עיתון יומי ללא תשלום בשם "מטרו". העיתון מחולק במרכז העיר בכל בוקר. עיתון שבועי נוסף הוא ה-"דרבישייר טיימס" המחולק בימי חמישי למנויים בלבד.
BBC רדיו דרבי, היא תחנת רדיו עטורת פרסים של דרבישייר וסטפורדשייר, ממוקמת ברחוב סט הלן ומשדרת תמהיל של חדשות לאומיות ומקומיות, מוזיקה וחדשות ספורט. לתחנה כ-150,000 מאזינים. התחנה משדרת בתדר 104.5 FM, 1116 AM, 95.3 FM בצפון ומרכז דרבישייר, 96 FM באזור בוקסטון, וגם באמצעות האינטרנט. לתחנה אתר אינטרנט משלה המספק חדשות, דיווחי תנועה ומזג אוויר. מאז 1983 התחנה מקיימת אירוע צדקה שנתי למטרות מקומיות. ב-2007 גייסה התחנה כמיליון פאונד.
ראם אפ.אם, היא תחנת רדיו עצמאית נוספת בדרבישייר ומזרח סטפורדשייר, התחנה משדרת מדרבי תמהיל של מוזיקה למבוגרים ובידור עם חדשות ודיווי תנועה. התחנה משדרת בתדר 102.8 FM, והיא משדרת גם באינטרנט. לתחנה כ-120,000 מאזינים.
קהילה יהודית
בעיר הייתה קהילה יהודית קטנה מאוד. תחילתה של הקהילה בסוף המאה ה-19. לקהילה היה בית כנסת אשר נבנה ב-1899 ונסגר ב-1986.
גאוגרפיה
העיר מחולקת ל-17 רבעים.
יישובים קרובים
דפילד, בלפר, הינור, אילקסטון, ריפליי, לנגלי מיל, אלפרטון, צ'סטרפילד, מטלוק, בייקוול, לונג איטון, נוטינגהאם, סנדיאקר, לוגברו, טירת דונינגטון, לסטר, ברטון-אפון-טרנט.
כלכלה, תעשייה ותחבורה
להלן טבלת תוצר גולמי של העיר (פרסום עמודים 240–253 )
הערה: כולל צייד, יערנות, אנרגיה, בנייה ושירותים פיננסיים.
תעשייה
המעסיקים הגדולים ביותר בדרבי הם רולס-רויס (כינוי מקומי – רוייס) וטויוטה. משרדי הנהלת בנק אג נמצאים בעיר. חברות ידועות נוספות כדוגמת בומברדייה המייצרת רכבות ומערכות תעופה, אלסטום המייצרת דודי חימום לתחנות כוח וממרי חום. חברת קיבלה קולה, ממוקמת גם כן בעיר באזור נורמנטון.
כפי שציון, דרבי היא מרכז משמעותי בתחום הרכבות. בעיר היו משרדי הנהלת "מידלנד ריילווי", עם סדנאות של ה"בריטיש רייל" ומתקני מחקר בעיר. למרות שלאורך השנים הפכה העיר לפחות חשובה בתחום הרכבות, עדיין יצרני רכבות ממשיכים לקיים עסקים בעיר, כך שתחנת "מידלנד דרבי" נשארה בעלת חשיבות אסטרטגית ברשת הרכבות. כפי שפורסם לאחרונה העיר נבחרה כעיר מועדפת לבניית מכרז רכבות לאומי חדש.