cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
סקוט פיטרס
ביוגרפיה
בשנת 2000 התמודד פיטרס למועצת העיר של סן דייגו כנציג מחוז הבחירה הראשון. בפריימריז הפתוחים הוא דורג במקום השני עם 24% מהקולות, והעפיל לבחירות הכלליות בנובמבר. אשת העסקים לינדה דייוויס דורגה במקום הראשון עם 32% מהקולות אך בבחירות הכלליות גבר עליה עם 53% מקולות הבוחרים. פיטרס ציין את הפחתת דליפות הביוב וסגירות חופי הרחצה לפי ימים כהישגיו במהלך כהונתו במועצת העיר. הוא הצהיר כי עיריית סן דייגו סבלה מממוצע של דליפה אחת ביום כאשר נבחר בשנת 2000, אך השכיחות של דליפות אלה ירדה ב-80% במהלך כהונתו. הוא היה מעורב באיסור על צריכת משקאות חריפים בחופי העיר, וכן על עישון בחופים ציבוריים ובפארקים.
בשנת 2002 מונה פיטרס למועצת החופים של קליפורניה (California Coastal Commission), שם כיהן תקופת כהונה אחת בת שלוש שנים. ב-2005 נכפתה עליו פרישתו מהמועצה אחרי שיושב ראש האספה המדינתית של קליפורניה, פביאן נונייז, לא חידש את מינויו. פיטרס היה חבר בנציבות נמלי קליפורניה משנת 2009 עד 2012, וכיהן כיו"ר נציבות הנמלים בשנת 2011. הוא הושבע לתפקיד נציב בינואר 2009, לאחר שמונה על ידי מועצת העיר סן דייגו. הוא ייצג את העיר סן דייגו בנציבות הנמלים, תוך קבלת החלטות הנוגעות למפרץ סן דייגו רצועות החוף הסמוכה לו.
בבחירות 2012 התמודד פיטרס אל בית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס ה-52 של קליפורניה, שזה עתה שורטט מחדש. המחוז היה בעבר מחוז הקונגרס ה-50, ויוצג בידי בריאן בילבריי הרפובליקני המכהן. בפריימריז הפתוחים דורג בילבריי במקום הראשון עם 41% מהקולות, ופיטרס אחריו 23% מהקולות, והשניים העפילו ליום הבחירות הכלליות. במהלך הבחירות המקדימות זכה פיטרס לתמיכתו של חבר הקונגרס הפורש בוב פילנר ממחוז הקונגרס ה-51 השכן. בליל הבחירות התחרות בין בילבריי לפיטרס הייתה צמודה מדי כדי להכריז על מנצח, אך ההובלה הזעומה של פיטרס גדלה מדי יום ככל שנספרו יותר הצבעות מרחוק, ההצבעות בדואר ופתקי הצבעה זמניים. ב-16 בנובמבר הודה בילבריי בהפסדו לפיטרס. הוא הפך לדמוקרט הראשון המייצג את המחוז מאז 1992. הוא הושבע לתפקידו עם התכנסות הקונגרס ה-113 של ארצות הברית בראשית ינואר 2013.
פרשוב (מחוז)
מחוז פרשוב (בסלובקית: Prešovský kraj) הוא אחד מ־8 מחוזותיה של סלובקיה. המחוז נוסד בשנת 1996 והוא המאוכלס ביותר מבין 8 המחוזות. עיר הבירה של המחוז היא פרשוב.
גאוגרפיה
המחוז משתרע בחלקה הצפון־מזרחי של סלובקיה, ושטחו 8,973 קמ"ר.
המחוז גובל ב־3 מתוך 7 מחוזותיה האחרים של המדינה: קושיצה (מחוז) גובל בו מדרום, מחוז ז'ילינה במערב ומחוז באנסקה ביסטריצה בדרום־מערב.
הנקודה הגבוהה ביותר במחוז היא, כאמור, ההר הגבוה ביותר בסלובקיה, גרלחובסקי שטיט (2,654 מטרים מעל גובה פני הים). גובהה של הנקודה הנמוכה ביותר במחוז פרשוב הוא 105 מטרים מעל פני הים.
דמוגרפיה
במחוז פרשוב מתגוררים למעלה מ־800,000 תושבים, מה שמביא לצפיפות של 90.8 נפש לקמ"ר.
90.7% מתושבי המחוז הם סלובקים, 4% מהם בני רומה, והשאר מתחלקים למיעוטים קטנים אחרים, ביניהם אוקראינים, רוסים והונגרים.
אומורה
היסטוריה
אומורה היא עיר חומה. נמצאת בה טירה מהימים בהם היא הייתה בירת שלטון אומורה, שנשלט על ידי בני שבט אומורה המקומי ששלטו ביפן במשך למעלה מ-900 שנה עוד לפני מוצוהיטו קיסר יפן. בעבר העיר הייתה אזור של סחר חוץ ופעילות מיסיונרית ניכרת במהלך תקופת אשיקאגה המאוחרת, והקדושה הקתולית מרינה דה אומורה. בשל קרבתה בעבר לעיר המסחר ההולנדית שביפן, דג'ימה, היא הייתה אחד האזורים הראשונים ביפן שנפתחו מחדש למגע עם זרים לאחר סיום תקופת מדיניות הסתגרות הלאומית ה"סאקוקו" בתקופת אדו, בין 1641 ל-1853. באופרה מאדאם באטרפליי-Madama Butterfly, המתרחשת בנגסאקי הסמוכה, מופיע שם המקום אומארה בשורה "ed alla damigella Butterfly del quartiere d'Omara Nagasaki" מתייחס כנראה לאומורה. בין השנים 1868–1945, נמצאו באומורה מתקנים צבאיים רבים כחלק ממחוז הצי הימי סאסבו היפני והיה בה גם הבסיס האווירי המרכזי של חיל האוויר של הצי היפני הקיסרי. הבסיס הימי לשעבר הפך מחנה מעצר למהגרים בשם מחנה מעצר אומורה, שבו הוחזקו בעיקר פליטים קוריאנים - שכונו "מסתננים" "mikkōsha" עד לגירושם. מאז אוגוסט 1996 בסמוך למחנה המעצר למהגרים הוקם בניין מודרני המשמש את מטה ההגירה של אומורה.
גאוגרפיה
העיר ממוקמת בצידו הדרומי של האי קיושו במישור שלאורך מפרץ אומורה, שבמחוז נגסאקי ובאזור קיושו. היא גובלת בערים Isahaya, Kashima, Uresino והכפרים Higashisonogi, Tara.
אוכלוסייה
אוכלוסיית האזור שהייתה מעל 60,000 תושבים בשנת 1980, עלתה בעיקביות מדי מפקד אוכלוסין. צפיפות האוכלוסייה לשנת 2017 עמד על 728.41 נפש לקמ"ר.
חינוך
מערכת החינוך באומורה מאוד מפותחת, היא כוללת:
כלכלה
לאומורה יש כלכלה מעורבת, הכוללת תעשייה גדולה שהמוצר המרכזי שלה הן לבנים עמידות לחום וכימיקאלים כגון לבני חרסית, לבני סיליקט ולבנים חסינות אש. לצד תעשיית הלבנים מתקיימת בעיר וסביבתה גם חקלאות העוסקת בגידול פרות לבשר וחלב וכן בגידול עופות. בנוסף מתקיימת בעיר גם תעשיית פנינים מתורבתות. בשל קרבתה של אומורה למרכזים העירוניים הגדולים יותר של נגסאקי וססבו, היא משמשת גם כעיר (חדרי) שינה עבור העובדים בשתי הערים הגדולות האלה. בעיר קיימים 19 בתי מלון.
ספורט
אומורה אירחה את אליפות אסיה בכדורסל לנשים הרשמית לשנת 2011.
וילם השני, מלך הולנד
וילם השני, מלך הולנד (ובשמו המלא: וילם פרדריק חאורך לודווייק, בהולנדית: Willem Frederik George Lodewijk); 6 בדצמבר 1792 - 17 במרץ 1849) היה מלך הולנד והדוכס הגדול של לוקסמבורג בין השנים 1840–1849. על שמו נקרא מועדון הכדורגל וילם II.
בצעירותו
בשנת 1811 התגייס וילם לצבא הבריטי, הצטרף למטה של ארתור ולסלי, הדוכס הראשון מוולינגטון, והשתתף עמו במלחמת חצי האי. 11 ביוני 1811 קודם וילם לדרגת לוטננט קולונל, וב-21 באוקטובר אותה שנה הועלה לדרגת קולונל. ב-8 בספטמבר 1812 מונה וילם לשלישו של ג'ורג', נסיך ויילס, וב-14 בדצמבר 1813 קודם לדרגת מייג'ור גנרל. בשנת 1813 חזר וילם עם אביו לנסיכות הריבונית של ארצות השפלה - הולנד, ובשנת 1814 מונה למפקד הכוחות הבריטיים בהולנד.
ב-8 ביולי 1814 הועלה וילם לדרגת לוטננט גנרל בצבא הבריטי, וב-25 ביולי הועלה לדרגת גנרל. במהלך מאה הימים ויתר וילם על תפקידו לטובת ארתור ולסלי, הדוכס הראשון מוולינגטון, והשתתף תחת פיקודו בקרב קאטר ברה ובקרב ווטרלו, ואף נפצע במהלך הקרבות.
בשנת 1814 התארס וילם התארסו עם הנסיכה שארלוט מוויילס, בתו היחידה של ג'ורג', נסיך ויילס, אך הנישואין בוטלו עקב התנגדותה של קרולינה מבראונשווייג-וולפנביטל - אמה של שארלוט, ובעקבות סירובה של הנסיכה לעבור להולנד. ב-21 בפברואר 1816 התחתן וילם בסנט פטרסבורג עם אנה פבלובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה, אחותו הצעירה של אלכסנדר הראשון, קיסר רוסיה, וב-17 בפברואר 1817 נולד בבריסל בנו הבכור וילם אלכסנדר.
בשנת 1830 פרצה המהפכה הבלגית, ווילם שזכה לפופולריות ניכרת אף בדרום הולנד, עשה כמיטב יכולתו בבריסל על מנת להביא להסדר המבוסס על אוטונומיה מנהלית של המחוזות הדרומיים, תחת בית אורנז'-נאסאו. אולם אביו וילם הראשון, מלך הולנד דחה את ההסדר, ובשל כך הכריזו הבלגים על עצמאותם.
באפריל 1831 פיקד וילם על הצבא ההולנדי שנשלח על מנת לדכא את המרד הבלגי, אולם בעקבות לחץ כלל אירופי, ובשל התערבות צרפתית, נסוג וילם עם צבאו כעבור 10 ימים. ב-21 ביולי 1831 הוכתר לאופולד, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה למלך בלגיה, ובשנת 1839 הכירה הולנד בהסכם לונדון בעצמאותה של בלגיה וחתמה עמה על הסכם שלום.
שלטונו
בשנת 1848 החלה תסיסה בכל רחבי אירופה, הידועה בכינויה "אביב העמים". אף על פי שבהולנד עצמה לא נרשמו מאורעות משמעותיים, ההתפתחויות בחוץ לארץ שכנעו את וילם להסכים לרפורמה דמוקרטית וליברלית. באותה שנה הזמין המלך את הליברל יוהאן רודולף תורבקה (Johan Rudolf Thorbecke) לנסח מחדש את החוקה, ובכך הפך את הולנד למונרכיה קונסטיטוציונית. החוקה החדשה נכנסה לתוקף ב-3 בנובמבר באותה שנה. היא הטילה מגבלות חמורות על סמכויותיו של המלך (הממשלה נועדה להיות כפופה לפרלמנט בלבד), והגנה על זכויות האזרח. מערכת היחסים בין המלך, הממשלה והפרלמנט נותרה פחות או יותר ללא שינוי מאז.
זמן קצר לאחר קבלת החוקה החדשה, נפטר וילם במפתיע ב-17 במרץ 1849, ובנו וילם השלישי, מלך הולנד עלה לשלטון במקומו.
משפחתו
ב-21 בפברואר 1816 התחתן וילם עם אנה פבלובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה, בתם של פאבל הראשון, קיסר רוסיה ושל סופיה דורותיאה, נסיכת וירטמברג, ממנה היו לו חמישה ילדים:
ארמון סואן פאקד
ארמון סואן פאקד (בתאית: สวนผักกาด, תרגום "גן הכרוב") הוא מוזיאון בבנגקוק, תאילנד, מדרום לאנדרטת הניצחון.
המוזיאון מציג עתיקות תאילנדיות, כולל בין היתר, מוצגי קרמיקה מבאן צ'יאנג, בני יותר מ-4,000 שנה.
בתחילת המאה ה-20 שימש כארמונם של הנסיך צ'אמבהוטבונגס ורעייתו צ'ומבהוט, שתחביבה היה גינון ואומנות תאית. בגן ניתן לראות צמחייה מאזורים שונים בעולם ומיערות הגשם התאיים.
המוזיאון נפתח ב-1952, והוא כולל שמונה בתים תאילנדים מסורתיים עם פרוזדורים מכוסים ביניהם.
במתחם שמונה בתים: בראשון מוצגים כלי נגינה תאילנדים בקומה הראשונה ופסלי בודהה בקומה השנייה. בבית השני מוצגים רהיטים ששימשו את הזוג המלכותי ובשלישי פרטי פורצלן. בבית הרביעי מוצגות יצירות אומנות, ובחמישי מוצג אוסף מטבעות של הנסיך. בבית השישי מוצגים פריטי אומנות קטנים. בבית השביעי מוצגות סצנות מסיפור הראמאיאנה, ובבית השמיני מוצגת אמנות פרהיסטורית תאילנדית, שכוללת חרסים, פריטי ברונזה, צדפים וכדומה.
באן צ'יאנג
בקומה השנייה והשלישית של הבית המרכזי, מוצגות עתיקות מבאן צ'יאנג. זהו אתר ארכאולוגי השוכן במישור קהוראט שבתאילנד. האתר הוכרז על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית בשנת 1992.
עד לשנות ה-60 דרום-מזרח אסיה נחשב לאזור שפיגר מאחור בכל הקשור להתפתחות התרבותית בפרהיסטוריה, וכי ההתפתחות נגרמה בעיקר כתוצאה מהשפעות חיצוניות. החפירות שנערכו בבאן צ'יאנג ובנוק נוק טהא הפריכו את הגישה הזאת והוכיחו כי אזור זה של תאילנד היה המרכז של פריחה תרבותית עצמאית ששגשגה כבר לפני אלפי שנים.
האתר התגלה בשנת 1957 וזכה לתשומת לב ציבורית בגלל כלי הקדרות האדומים שנמצאו בו. במהלך החפירות המדעיות הרשמיות הראשונות שנערכו ב-1967 נחשפו מספר שלדים ומתנות ברונזה המיועדות לקברים. באותן חפירות התגלו גם שברי אורז, ועל סמך זאת נטען כי המתיישבים באזור בתקופת הברונזה היו ככל הנראה חקלאים. בקברים העתיקים ביותר אין חפצי ברונזה, ולפיכך הם מתוארכים לתקופת האבן החדשה; הקברים החדשים ביותר מתוארכים לתקופת הברזל.
לפי בדיקות התיארוך הראשונות, שנערכו בשיטת ההארה החומנית, התקבלו תוצאות שבין 4420 למאה ה-34 לפנה"ס, כך שהאתר הוא למעשה הקדום ביותר בכדור הארץ שהיה פעיל בתקופת הברונזה. אולם, בחפירות שנערכו בין 1974 ל-1975 נחשף מספיק חומר שמתאים לתיארוך פחמן-14, והתקבלו תוצאות מדויקות יותר, שלפיהן הקבר הקדום ביותר הוא מהמאה ה-21 לפנה"ס, והמאוחר ביותר משנת 200 לפנה"ס. הכנת הברונזה החלה בשנת 2000 לפנה"ס בקירוב, לפי כורי מצרף ושברי ברונזה שהתגלו. חפצי הברונזה כללו צמידי יד, טבעות, צמידי רגל, חוטים ומטות, ראשי חניתות, גרזנים וקרדומים, ווים, להבים, ופעמונים קטנים.
אלפא רומיאו פרוטאו
אלפא רומיאו פרוטאו (באיטלקית: Alfa Romeo Proteo; קרוי גם: Alfa Romeo 164 Proteo) היא מכונית קונספט בתצורת מכונית ספורט רודסטר מתוצרת יצרנית הרכב האיטלקית אלפא רומיאו חברת בת של קונצרן הרכב האיטלקי פיאט, אשר הוצגה בשנת 1991
אורסולה האוולס
אורסולה האוולס (באנגלית: Ursula Howells; 17 בספטמבר 1922 - 16 באוקטובר 2005) הייתה שחקנית אנגלייה שהופיעה בסרטי קולנוע ובטלוויזיה.
ביוגרפיה
האוולס נולדה בלונדון. היא בתו של המלחין הרברט האוולס. היא התחנכה בבית הספר לבנות סיינט פול, שם עבד אביה.
הופעת הבכורה של האוולס על הבמה היה בשנת 1939 במחזה "Bird in Hand" מאת ג'ון דרינקווטר שהוצג בדנדי. ב-1942 עברה לאוקספורד, ואחרי שלוש שנים הופיעה לראשונה לונדון בתיאטרון אמבסי בסוויס קוטג'. היא החלה להופיע בסרטי קולנוע אחרי מספר שנים ששיחקה בווסט אנד, וזמן קצר בברודוויי שם הופיעה ב-1951 במחזה "Springtime for Henry".
ב-1983 אחרי מותו של אביה הקימה האוולס את "אגודת הרברט האוולס", וקידמה את פרסום יצירותיו. היא מימנה הקלטות של יצירותיו ותמכה בהוצאה לאור וקידום מוזיקה כנסייתית.
חיים אישיים
האוולס הייתה נשואה לשחקן והתסריטאי אנתוני פליסיר מ-1968 עד למותו בשנת 1988.
טריי פנג'וי
טריי פנג'וי היא במאית וידאו קליפים אמריקאית, שמביימת קליפים לשירי קאנטרי בעיקר. פנג'וי ביימה למעלה מ-150 קליפים. הם הופיעו ב-CMT, VH1, GAC, רשת נאשוויל, CMT קנדה ו-MTV. היא האישה הראשונה שזכתה בפרס האגודה למוזיקת קאנטרי לקליפ השנה, ועד היום האישה היחידה שזכתה בפרס פעמיים ואחת משני האנשים שזכו בפרס שלוש פעמים.
רקע
לאורך השנים, פנג'וי זכתה להצלחה הן מסחרית והן בפרסי הטקסים השונים. היא הייתה מועמדת מספר פעמים בטקס פרסי איגוד מוזיקת הקאנטרי, האקדמיה למוזיקת קאנטרי, פרסי המוזיקה של בילבורד ופרסי פרסי CMT ו-פרסי MTV. בנוסף, היא ביימה קליפים לאמנים מחוץ לארצות הברית.
היא הייתה אחראית על בימוי הקליפ של הלהיט "Whole Again" של אטומיק קיטן, שכבש 30 פסגות מצעדים ברחבי העולם.
וידאו קליפים שביימה
להלן רשימה חלקית של הקליפים שביימה. בסך הכול, ביימה 212 קליפים למיטב אמני הקאנטרי המצליחים ביותר בארצות הברית כדוגמת טיילור סוויפט, דולי פרטון, מרטינה מק'ברייד ומירנדה למברט.
ז'ף לאמבו
ז'ף לאמבו (בצרפתית: Jef Lambeaux; 14 בינואר 1852 – 5 ביוני 1908) היה פסל בלגי.
ביוגרפיה
לאמבו, יליד אנטוורפן, למד באקדמיה המלכותית לאמנות באנטוורפן, שם היה תלמידו של ז'אן ז'יף. יצירתו הראשונה, "מלחמה", הוצגה ב-1871, ואחריה באה שורה ארוכה של קבוצות היתוליות, בהן "ילדים רוקדים", "אמור בוקר טוב", "המספר בר המזל" ו"תאונה" (1875). בהמשך יצא לפריז, שם יצר את "הקבצן" ו"האביון הסומא" לגלריות הבלגיות, ואת "הנשיקה" (1881), הנחשב ליצירת המופת שלו. בעקבות ביקור באיטליה, שם התרשם מאוד מיצירותיו של ג'אמבולוניה, הראה נטייה ברורה לאפקטים של כוח ותנועה.
שאר יצירותיו הנודעות כוללות את "מזרקת בראבו" באנטוורפן (1886), "שוד קן הנשרים" (1890), "גילופין" (1893), "ניצחון האישה", "הפאון המוכה" (פסל שחולל סערה לא קטנה בתערוכה העולמית בליאז' ב-1905), ו"תשוקות אנוש", תבליט שיש קולוסלי, שכלול והרחבה של רישום שהוצג ב-1889. מבין פסלי הדיוקן שלו ראויים להיזכר אלה של הנדריק קונסיאנס ושל שארל בול, ראש עיריית בריסל. לאמבו מת ב-6 ביוני 1908.
מוזיאון ז'ף לאמבו
בשנת 2006 נערכה אגודת "ASBL Musée Jef Lambeaux" לקדם את הקמתו של מוזיאון שיוקדש לאמן בסן-ז'יל, בלגיה. עיריית סן-ז'יל הבטיחה להקים את המוזיאון עוד בשנת 1898, אך הוא לא נבנה מעולם.
שירים מלילה גוב 2
שירים מלילה גוב 2 הוא אלבום משולש של גרסאות כיסוי של גידי גוב ועוד, שיצא לאור באוגוסט 1997. הגרסאות הוקלטו במהלך התוכנית אירוח "לילה גוב" שהנחה גידי גוב, בין השנים 1995 ל-1997, וזהו למעשה אלבום המשך ל"שירים מלילה גוב" שיצא שנתיים לפני כן. גוב היה מזמין אליו אורחים ובסוף כל תוכנית היה מארח אמן מוזיקה ושר איתו בדואט גרסת כיסוי לשיר הקשור לאומן או לגוב עצמו. להקת הליווי של התוכנית כונתה "התנינים" והיא זו שעיבדה את השירים וניגנה אותם בגרסאות אלו.
בית הכנסת בגבעת דוליס
בית הכנסת של גבעת דוליס (באנגלית: Dollis Hill Synagogue) הוא בית כנסת יהודי אורתודוקסי לשעבר בגבעת דוליס, בלונדון.
היסטוריה
הקהילה התכנסה לראשונה בראשית המאה העשרים, לאחר עלייה בהגירה היהודית מאירופה ללונדון. הקהילה נפגשה לראשונה בבית פרטי, ולאחר מכן החלה לשכור אולמות של ישיבות בעקבות ריבוי המתפללים. בית הכנסת המקורי נבנה בשנת 1933 תמורת 1,400 לירות שטרלינג, אך הבית הכנסת היה קטן מדי ובפברואר 1937 החלה בנייתו של בניין גדול יותר.
בינואר 1947 היה בית הכנסת אחד מכמה בתי כנסת בלונדון שהושחתו בתגובה לליל ההלקאות שבו הלקו לוחמי אצ"ל חיילים בריטים בארץ ישראל המנדטורית. ספרי קודש נהרסו על ידי קהל מתלהם וכתובות גרפיטי הנושאות את המסר "אתם מלקים, אנחנו שורפים" רוססו על הקיר.
ביוני 1993 בית הכנסת היה אחת משבע הקהילות הבריטיות שנקראו על ידי ק"ק כנסת ישראל כעל "גירעונות כרוניים". בתקופה זו מספר חברי הקהילה ירד ל-300 משפחות, כאשר מחצית מהקהילה מעל גיל 70. בפברואר 1995 נמכר הבניין למארגני בית הספר היסודי אביגדור הירש של רשת תורה תמימה. קהילת בית הכנסת העבירה את התפילות לבניין קטן יותר. לאחר מכן התפילות חזרו להתקיים בבניין בית הכנסת המקורי, שהפך לאולם בית הספר. ב-2011, ובעקבות שנים רבות של המשך הירידה במספר המתפללים, מנתה הקהילה כ-130 חברים, בעיקר מעל גיל 70, שבמקרים רבים כבר לא גרו קרוב לבית הכנסת; והקהילה, שכבר זמן מה לא קיימה תפילות מלבד בשבתות ובחגים, מצאה עצמה לא מסוגלת לגייס מניין קבוע. ביולי 2011 התקבלה ההחלטה לפרק את הקהילה באופן רשמי.
הבניין הוא כעת חלק מבית הספר היסודי "תורה תמימה".
יצחק קלויבר
רבי יצחק קלויבֶר (לעיתים גם: קלובר, קלויבערס; נפטר ה'רצ"ח, 1538) היה רב וראש ישיבה בפוזנא בראשית המאה ה-16. רבו של נכדו המהרש"ל.
ביוגרפיה
שמה של משפחת קלויבר, נובע משם עיירת מוצאה, קליווא (גרמנית: Kleve, קרי: קלֵוֶוה), ויש הסוברים כי כיהן בעצמו כרב העיירה. אך נמסר כי ר' יצחק עצמו נולד וגדל בוורמס.
עקר לפוזנא שבה כיהן כרב, בה יסד את ישיבתו ובה גידל את משפחתו. לפי אליקים כרמולי היה תלמידו של רבי יעקב פולק. לפי מסורת חב"דית היה המהר"ל מפראג תלמידו במשך שנתיים ולמד עם נכדו המהרש"ל.
תלמידו ונכדו, מהרש"ל, כותב כי כתביו נשרפו בשרפה גדולה שפרצה בפוזנא וכילתה בתים רבים על תכולתם.
מעמדו בקהילת פוזנא היה מוחלט, דעתו ופסיקותיו הכתיבו את חיי היהודים בקהילה בכל המישורים. כך כתב נכדו המהרש"ל כשהתעוררה שאלת ייחוס ופגם משפחה על משפחתו של רבי בצלאל ב"ר חיים ובניו: רבי חיים בן בצלאל, המהר"ל מפראג, רבי סיני אב"ד ניקלשבורג ורבי שמשון אב"ד קרמניץ:
משפחתו
רבי יצחק נישא בשנית לאשה לבתו של הרב אליעזר שרנצלס (שרענצילש) המיוחסת מלבוב וממנה כל ילדיו. שלוש בנותיו נישאו והתגוררו בפוזנא, בניהן של שתים מהן התפרסמו כתלמידי חכמים בדורם:
בתו השלישית, יש הסבורים שהייתה בתו החורגת, נישאה לרב משה יפה מקרקוב, מצאצאיו היה כנראה רבי יואל סירקיש "הב"ח".
The xx
The xx היא להקת אינדי רוק מאנגליה, אשר הוקמה בשנת 2005.
היסטוריה
אלבום הבכורה של הלהקה שיצא ב-17 באוגוסט 2009 הנקרא "xx" זכה לביקורות חיוביות. האלבום זכה במקום התשיעי במצעד "האלבום הטוב ביותר השנה" על ידי המגזין "רולינג סטון" ובמקום השני במגזין "NME", וכמו כן זכה בפרס מרקיורי היוקרתי.
הגיטריסטית והקלידנית של הלהקה באריה קיורשי עזבה את הלהקה בשנת 2009. דיווחים ראשוניים טענו כי ההחלטה היא עקב תשישות, אך הלהקה מאוחר יותר אמרו כי החלטה זו עקב "חילוקי דעות אישיים".
אבראהים סנגארה
אבראהים סנגארה (בצרפתית: Ibrahim Sangaré; נולד ב-2 בדצמבר 1997 בקומאסי שבחוף השנהב) הוא כדורגלן איווארי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת פ.ס.וו. איינדהובן מליגת העל ההולנדית ובנבחרת חוף השנהב.
קריירת מועדונים
סנגארה החל את הקריירה המקצוענית שלו בטולוז מליגת העל הצרפתית, במדיה ערך 80 הופעות ליגה והבקיע שני שערים.
ב-28 בספטמבר 2020 חתם סנגארה על חוזה לחמש עונות בפ.ס.וו. איינדהובן מליגת העל ההולנדית. ב-18 באוקטובר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3-0 על זוולה במסגרת הליגה. ב-31 בינואר 2021 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בהפסד 3-1 לפיינורד במסגרת הליגה. בעונתו הראשונה במועדון ערך 29 הופעות ליגה, בהן הבקיע שער אחד.
קריירה בינלאומית
ב-18 באוקטובר 2015 ערך סנגארה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת חוף השנהב, בהפסד 2-1 לנבחרת גאנה במסגרת מוקדמות אליפות האומות האפריקאיות לשנת. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת. הוא היה חלק מסגל נבחרת חוף השנהב בטורניר גביע אפריקה לאומות 2019, וערך שתי הופעות בטורניר.
הוא נכלל בסגל נבחרת חוף השנהב לקראת טורניר גביע אפריקה לאומות 2021.
קרב איזיום
קרב איזיום היה קרב בין צבאות רוסיה ואוקראינה, שנערך במרץ 2022 סביב השליטה בעיר איזיום במחוז חרקוב. הקרב נערך במסגרת המתקפה על מזרח אוקראינה, שהייתה אחת החזיתות של הפלישה הרוסית לאוקראינה. העיר איזיום שולטת על צומת דרכים חשוב, וכיבושה היה מאפשר לצבא הרוסי להמשיך לפתח את המתקפה שלו ממחוז חרקוב לכיוון דרום, במטרה לאגף מצפון את ריכוז הכוחות האוקראיניים המגינים על מחוזות לוהנסק ודונצק, ולכתר אותם בשיתוף פעולה עם כוחות רוסיים, שיתקפו לכיוון צפון-מערב ממחוז דונצק. הכוחות הרוסיים, שניסו לכבוש את העיר, ניתקלו בהתנגדות עזה של הצבא האוקראיני, והצליחו להשלים את ההשתלטות עליה רק לאחר כחודש של לחימה קשה.
מתקפת נגד אוקראינית גרמה לנסיגה רוסית ב-10 בספטמבר 2022.
מהלך הקרב
כמה התקפות רוסיות על איזיום החלו להתרחש מ-28 בפברואר 2022, עם המשך תקיפות הרקטות של הצבא הרוסי החל מ-3 במרץ. אזרחים נהרגו ב-3 במרץ, כאשר על פי הדיווחים נגרם נזק משמעותי לבית החולים המרכזי בעיר. למחרת התקדמו הכוחות הרוסיים לעבר איזיום והגיעו לפאתיה הצפוניים.
בערב 7 במרץ דיווחו מקורות רוסיים כי איזיום נכבשה על ידי כוחות רוסים, טענה שלא אושרה רשמית. למחרת, פרצו קרבות בין כוחות רוסים ואוקראינים על השליטה בה, כשבסופו של דבר נהדפו כוחות רוסים. בין 9 ל-10 בפברואר הכוחות הרוסיים המשיכו להתקדם באיטיות לעברה.
ב-12 במרץ כבשו כוחות רוסים את החלק הצפוני של איזיום. למחרת, הצבא הרוסי ביצע התקדמות נוספת, אך בסופו של דבר נהדפו על פי הצבא האוקראיני.
בין 15 ל-16 במרץ כבשו כוחות רוסים את החלק הדרומי של איזיום, לפני שהכוחות האוקראינים הצליחו לכבוש מחדש את עמדותיהם זמן קצר לאחר מכן. לפי האוקראינים, איזיום הושמה במצור. ב-17 במרץ, הצבא הרוסי חצה את נהר סוורסקי דונץ ליד הכביש המהיר ברווינקיבסקי, אך נבלם אז על ידי כוחות אוקראינים לאחר שעבר מארב. הלחימה נמשכה למחרת.
בין 19 ל-20 במרץ נהדף ניסיון רוסי חדש לכבוש את מרכז איזיום. במהלך הלחימה ניסו חיילי הנדסה רוסים ליצור גשר פונטון מעל נהר סוורסקי דונץ, כדי לעקוף שני גשרי כלי רכב שנהרסו חלקית על ידי כוחות אוקראינים בניסיון לעצור את ההתקדמות הרוסית. עם זאת, חיילי ההנדסה ו-19 חיילים רוסים נהרגו ו-46 נפצעו בשל מארב. בין ההרוגים היה מפקד יחידת ההנדסה, קולונל ניקולאי אובצ'רנקו. בסופו של דבר, הצליחו כוחות רוסים להקים שני גשרי פונטונים וטנקים רוסיים חצו את הנהר כדי להקיף את החלק של איזיום שבידי אוקראינה. במהלך תקופה זו, ב-22 במרץ, ביצעו כוחות אוקראינים ניסיון מתקפת נגד כדי להחזיר את השליטה בה.
למחרת, דווח על ידי האמריקאיים ואחרים כי כוחות רוסים פרצו דרך קווים אוקראינים מדרום לאיזיום. עם זאת, לפי הצבא האוקראיני, החיילים הרוסים נהדפו בכפר קמיאנקה, ממש דרומית לאיזיום.
עד 27 במרץ, כבש הצבא הרוסי את קמיאנקה ושני כפרים נוספים מדרום-מערב ודרום מזרח לאיזיום, אך הכוחות האוקראינים טענו שהם הצליחו לכבוש מחדש את כל שלושת הכפרים. יומיים לאחר מכן, אושר כי קמיאנקה נמצאת בשליטה רוסית, כאשר כוחות רוסים בצרו את עמדותיהם סביבה, בעוד הלחימה נעה מדרום לאיזיום, לאורך הדרך לסלובאנסק.
ב-1 באפריל, הצבא האוקראיני אישר כי הצבא הרוסי השלים את כיבוש העיר איזיום.
לפי הרשויות המקומיות 80% ממבני המגורים של איזיום נהרסו בקרב.
ב-4 באפריל 2022 פורסם, בהתבסס על דיווחי עדי ראייה של תושבים ופקידי צבא, כי קרבות עזים נמשכו קרוב לאיזיום. לפי הדיווח תושבי העיר שרדו במרתפים שלהם במשך שלושה שבועות ללא חשמל, חימום או מים זורמים. נטען גם שחיילים רוסים הכינו רשימות של אנשים "לצוד", בעלי נשק, אנשים עשירים ואחרים שנחשבו "מסוכנים" כגון אנשי עסקים, פעילים, צבא ובני משפחותיהם. הצבא הרוסי הואשם גם באיסור מעבר של שיירות הומניטריות בזמן שהמזון והתרופות הזמינים בעיר אזלו. לאחר אפריל, הרוסים התקדמו דרומה. העיר שימשה כבסיס לוגיסטי מרכזי עבור שיגור מתקפות נגד האוקראינים.
אוקראינה החלה במתקפת נגד באזור חרקוב בתחילת ספטמבר 2022. ב-9 בספטמבר, פרברי אוסקיל וקפיטוליבקה נכבשו מחדש על ידי הצבא האוקראיני. לפי עדות של אחד החיילים באוקראינים, התחוללו באיזיום קרבות רחוב. בבוקר 10 בספטמבר דווח כי כוחות רוסים נמלטו מהעיר כשהם משאירים את ציודם מאחור. בשעות אחר הצהריים המאוחרות, מקורות בתקשורת דיווחו כי העיר נכבשה מחדש במלואה על ידי הכוחות האוקראינים. רוסיה הודיעה על נסיגה בערב.  מוסקבה נאלצה להסיג את כוחותיה כדי להימנע מהכיתור של הקבוצה הצבאית הגדולה שלה שבסיסה באיזיום ובסביבתה. אוקראינה הכריזה על שיחרורה למחרת. באותה העת, כ-10,000 איש נותרו באיזיום, כחמישית מאוכלוסיית העיר לפני המלחמה.
כתוצאה משחרור העיר התגלה שבמהלך הכיבוש הרוסי, נבזזו כמעט כל בתי המרקחת בעיר על ידי חיילים, בוצע נזק משמעותי לאתר הכנסייה ההיסטורי, ורוב שירותי העיר לאזרחים הופסקו כליל. קייב החלה במתן עזרה ראשונה לתושבים ושיקום שירותי הבריאות והמים של העיר. קברי אחים עם יותר מ-440 גופות נמצאו לאחר שהרוסים גורשו מהעיר. דווח שחלקם היו קשורים. בעיר אותרו כמה תאי עינויים.
גביע רוז'ין
גביע רוז'ין (מכונה גם רוז'ינע בעכער או דער עפל בעכער) הוא דפוס של גביע מעוצב בו נוהגים להשתמש אדמו"רי בית רוז'ין. הגביע מכיל מוטיבים של צורת תפוח, עלי גפן, עלי שושנה, ולעיתים גם עלי זית או יונה.
היסטוריה
המסורת החסידית, מייחסת את השימוש בגביע מסוג זה כבר לרבי דב בער ממזריטש, "המגיד ממזריטש". בהמשך מוכר הגביע כיון שהשתמשו בו צאצאי המגיד, אדמו"רי שושלת רוז'ין. אדמו"רי ויז'ניץ (גם הם מצאצאי רבי ישראל מרוז'ין) משתמשים בגביע דומה באופן כללי לגביע הרוז'ינאי, עם שינויים קלים.
בחסידות רוז'ין וענפיה נוהגים להעניק כמתנה ייחודית את גביע זה. כך לדוגמה קיבל רבי מרדכי שלמה פרידמן גביע כזה כמתנת נישואין מחסידי באיאן שבעיר צפת, בשנת תרס"ח. על הגביע צוירו הכותל המערבי, מערת המכפלה, ציון רשב"י וציון רבי מאיר בעל הנס. במכסה הגביע יצקו בית קיבול לעצי בשמים, עבור הבדלה.
מבנה הגביע
בסיס הגביע הוא משולש, לעיתים בצורת עלה תלתן. רגל הגביע מעוצבת כמו ענף שממנו יוצאים שניים או שלושה עלי גפן. גוף הגביע, נפחו, הוא בצורת תפוח. סביב נקודת החיבור של קיבולת הגביע לרגלו, חרוטים שלשה עשר עלי שושנה. לגביע קיים גם מכסה מותאם, המשלים את הצורה התפוחית של גוף הגביע.
משמעות קבלית
בסיס הגביע הוא משולש, כנגד חכמה, בינה ודעת, או כדי לרמוז למאמר ספר הזוהר ש"קודשא בריך הוא ואורייתא וישראל חד הוא". יש הטוענים שהבסיס המשולש רומז לסֶגול, כנגד עם ישראל שנקראו עם סגולה. רגל הגביע מעוצבת כמו ענף שממנו יוצאים שניים או שלושה עלי גפן, לרמז לכלל ישראל שנמשלו לגפן. צורת התפוח של גוף הגביע, לרמז ל"חקל תפוחין קדישין", או לכלל ישראל שנמשלו לתפוח. שלשה עשר עלי שושנה שסביב נקודת החיבור לבסיס הרגל, הם רמז לישראל שנמשלו לשושנה, וכנגד י"ג מידות, י"ג בריתות שנכרתו על מצוות מילה.
גם לאופן אחיזת הכוס בעת הברכה עליה, יש כוונות קבליות שעיקרן המתקת הדינים על ידי מעשה הקידוש והברכה על הכוס.
בסיס סיבתי או אטיולוגי לגביע זה קיים בהקדמה של ספר הזוהר, המקשר בין 13 עלי השושנה לבין ישראל וי"ג מידות רחמים, ובהמשך מסמיך את הדברים לכוס של ברכה ודמיון כוס זו לשושנה.
חנות פופ-אפ
חנות פופ-אפ או קמעונאות פופ-אפ (בארצות הברית קרויה "pop-up store" ב, אוסטרליה ואירלנד "pop-up shop"), היא מגמה של פתיחת שטחי מכירות לטווח קצר שנמשכים ימים עד חודשים ספורים בלבד, לעיתים קרובות לנצל אופנה שיש לה פופולריות זמנית או אירוע מתוכנן. הטרנד המודרני של קמעונאות פופ-אפ החל בלוס אנג'לס בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20, והפך לתופעה נפוצה ברחבי העולם. תופעת קמעונאות הפופ-אפ גברה ב, לאחר המשבר הכלכלי, כפתרון זול להקמת חנות ללא התחייבות לטווח ארוך. בשנת 2018 תעשיית חנויות הפופ-אפ הוערכה בשווי של 50 מיליארד דולר בשנה.
היסטוריה
מיזמים קמעונאיים זמניים מתועדים לפחות מאז שנת 1298, בה החל מנהג של שוק חודש דצמבר בעיר וינה, ואחריו פרח מנהג שוק חג המולד בכל רחבי אירופה. שוקי איכרים עונתיים, דוכני זיקוקי דינור לחגים, חנויות תחפושות לליל כל הקדושים בארצות הברית, תערוכות לצרכנים וזיכיונות ספציפיים לאירועים הם דוגמאות נוספות לקמעונאות זמנית.
"The Ritual Expo" היה אחד המיזמים הראשונים של חנות הפופ-אפ המודרנית. שנערך לראשונה בלוס אנג'לס ב-1997 ומאוחר יותר זכה לכינוי "הקניון ההיפסטרי האולטימטיבי" ליום אחד. האירוע תפס במהירות את עיניהם של מותגים גדולים, שראו את הפוטנציאל שלו ליצירת חוויות קנייה לטווח קצר, כדי לקדם את המוצרים שלהם לקהלי יעד מסוימים.
התופעה התפתחה גם כסוג של פרסום חוצות, בעקבות הירידה באפקטיביות של פרסום בטלוויזיה, מותגים חיפשו דרכים חדשות להיחשף לקהל חדש. החנות לא בהכרח תמיד מוכרת מוצרים, אלא מתפקדת כמעין שלט חוצות תלת-ממדי, שלא ניתן להתעלם ממנו במיקום בולט, לעיתים היא משמשת להדגמת מוצר או שירות (לדוגמה של מותגי אלקטרוניקה או של שירות באינטרנט). טרנד נוסף שהתפתח בניו יורק הוא מסעדות פופ-אפ, מסעדות ארעיות שנפתחות לזמן מוגבל בעלות הקמה נמוכה לעומת מסעדה קבועה.
בסוף הגיעה התופעה גם לישראל. עם החברות הראשונות שהשיקו "חנות פופ-אפ" היו: מותג החיתולים "האגיס", שהקים במסגרת ההשקה של מוצר חדש חנות אופנה לתינוקות בתל אביב שפעלה במשך כמה שבועות. חברת "שטראוס גרופ" שהקימה חנות פופ-אפ לגלידות מגנום בנמל תל אביב, חברת האופנה "קסטרו מודל" שפתחה חנות פופ-אפ בקניון עזריאלי, מכיוון שחיפשה חלל קמעוני נוסף רגע לפני מכירות סוף העונה, והחנות הקרובה הייתה ריקה ומוכנה להשכרה. בחברה לא רצו לשפץ את החנות ולכן פתחו חנות זמנית שפעלה במשך כחצי שנה. בינואר 2008 חברת "לוריאל" ישראל, השיקה חנות פופ אפ של המותג "לנקום", אשר פעלה למשך 10 ימים בקניון רמת אביב. בדצמבר 2009 רשת צומת ספרים הקימה לקראת חנוכה חנות פופ-אפ עם היצע של 80 אלף ספרים בנמל תל אביב, שפעלה חודש אחד בלבד.
ביולי 2010 זכה משרד הפרסום אדלר חומסקי & ורשבסקי בפרס בתחרות אפי, על הקמת חנות פופ-אפ בגני התערוכה בתל אביב עבור חברת פלאפון תקשורת.
החל משנת 2014 הקים מותג האופנה "עדיקה", הפועל כאתר אינטרנט למסחר אלקטרוני, חנויות פופ-אפ במקומות שונים בישראל, בהמשך גם בארצות הברית.
בעקבות מגפת הקורונה מודל "חנות פופ-אפ" תפס תאוצה בישראל ובעולם. בין השאר הוקמה חברת הזנק ישראלית בשם "ספוטנגו", שמחזיקה בחנויות פופ-אפ, אותן היא משכירה לשוכרים לתקופות קצרות. "ספוטנגו" מוזגה לתוך שלד בורסאי בשם "נלה דיגיטל קומרס" (לשעבר שפע ימים) הנסחרת ב. בנוסף בתקופת המגפה הקימה קבוצת "פוקס-ויזל" חנויות פופ-אפ ברחובות הערים, כדי לעוקף את המגבלות שהוטלו על פתיחת הקניונים.
במהלך 2021 פעלה חנות פופ-אפ של חברת הרכב "טסלה" בקניון רמת אביב.
ג'וואד ויליאמס
ג'וואד חסון ויליאמס (באנגלית: Jawad Hason Williams; נולד ב-19 בפברואר 1983 בקליבלנד, אוהיו) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הפאוור פורוורד בקבוצת רויאל האלי גזיאנטפ מליגת העל הטורקית. גובהו 2.06 מטרים.
סול או קוקוש מר
סול או קוקוש מר (התרנגול קורא, בהונגרית: Szól a kakas már) הוא שיר חסידי בהונגרית.
ג'וואד ויליאמס
קריירת תיכונים
בשנתו הראשונה בתיכון סנט אדוארד, ויליאמס שיחק דקות מעטות בקבוצה שבה כיכבו סם קלנסי, וסטיב לוגן בעונה שנגמרה בזכייה באליפות אוהיו. במשך שאר שנותיו בתיכון, הוא נכלל בחמישייה הראשונה של "כל-אוהיו", ורבות בקבוצות "כל-אמריקה" וזה בפרסים נוספים.
סול או קוקוש מר
האגדה החסידית מספרת על רבי יצחק אייזיק טויב, האדמו"ר הראשון והמייסד של חסידות קאליב, ששמע את הניגון מאיכר הונגרי ו'רכש' את הניגון ממנו. האגדה מספרת, שכאשר סיים האדמו”ר ללמוד את השיר מהרועה, הרועה שכח את השיר. היה זה ניגון אחד מתוך מספר ניגוני רועים הונגרים שהאדמו"ר "גייר" והפכם לשירי קודש.
הדעה המקובלת הייתה שהניגון הוא במקורו שיר איכרים. מוזיקולוגים הונגריים מצאו שמקורו במורדים הקורוצים במאה ה-18 ומשם נתגלגל לעולם האיכרים. המילים מספרות על תרנגול מיוחד וססגוני המטייל ביער, אך רוצה לשוב לביתו. בגרסה החסידית, העוף הוא משל על עם ישראל הנמצא בגלות, וישוב לארצו רק בביאת המשיח ובבנין בית המקדש. השיר כתוב בהונגרית עם שיבוץ משפט בעברית מן המקורות.
השיר מנוגן בעיקר על ידי החסידויות ההונגריות, אך ידוע מאוד בקרב יהדות הונגריה כולה.
בשנת 2006, במסגרת פרויקט 'סינמה ירושלים', צילם הקולנוען החרדי יהודה גרובייס סרט קצר על הניגון וסיפורו החסידי.
ג'וואד ויליאמס
קריירה מקצוענית
ויליאמס לא נבחר בדראפט ה-NBA ב-2005. בכל זאת הוא הוחתם כשחקן חופשי בלוס אנג'לס קליפרס במהלך עונת. הוא הופיע בארבעה משחקי טרום-עונה בקליפרס, פתח באחד מהם, אך לא הצליח להיכנס לסגל הסופי של הקבוצה.
אחרי ששיחק בספרד, יפן וישראל (בהפועל גליל עליון של קטש), ויליאמס הצטרף לקבוצת ליגת הקיץ של קליבלנד קאבלירס ביולי 2008, והצטרף לסגל הקבוצה במחנה האימונים. ב-23 באוקטובר, קליבלנד ויתרה על הגארד הוותיק רונלד דופרי, ולראשונה בקריירה, ויליאמס הפך לשחקן רשמי בקבוצת NBA. החוזה שלו בקליבלנד לא היה מובטח עד ל-10 בינואר 2009, אז החוזה היה מובטח.
ויליאמס שיחק את משחקו הרשמי הראשון וקלע את נקודותיו הראשונות ב-NBA ב-12 בדצמבר 2008 במשחק נגד פילדלפיה 76'. ויליאמס הפך לשחקן השישי מהקבוצה של אוניברסיטת קרוליינה הצפונית שזכתה באליפות המכללות ב-2005, שהפך לשחקן ב-NBA: רשאד מקנטס, שון מיי, ריימונד פלטון, מרווין ויליאמס ודייוויד נואל.
ויליאמס שוחרר מקליבלנד ב-7 בינואר 2009. חמישה ימים לאחר מכן הוא חתם מחדש בקליבלנד לחוזה בן עשרה ימים. ב-2 בפברואר, שוחרר שוב מקליבלנד בתום החוזה קצר-הטווח. ב-14 בפברואר הוא הצטרף לקבוצת ריו גראנדה ואלי וייפרס מליגת הפיתוח של ה-NBA. ב-8 באפריל, הוא חתם על חוזה מחודש עם קליבלנד עד לתום העונה.
ב-9 בפברואר 2010 ויליאמס קבע את משחק השיא שלו ב-NBA אותו סיים עם 17 נקודות, 3 ריבאונדים, 2 אסיסטים וחטיפה אחת ב-28 דקות משחק. בסוף עונת 2010, ויליאמס חתם לעונה נוספת בקליבלנד, אך כבר ב-27 בדצמבר 2010 הוא שוב שוחרר.
בפברואר 2011 הוא חתם בקבוצת הפועל ירושלים מליגת העל הישראלית.
בפברואר 2014 חתם בקבוצת רויאל האלי גזיאנטפ מליגת העל הטורקית.
כרונוס (אל הזמן)
כרונוס (ביוונית: Χρόνος; קרי: "זמן") הוא האנשה של הזמן כאל כפי שמופיעה במקורות של פילוסופיה פרה-סוקרטית ובמקורות מאוחרים.
פעמים רבות כרונוס מזוהה עם הטיטאן קרונוס בשל הדמיון בשמות. הזיהוי קיים כבר בגרסה המקבילה של קרונוס, סטורן מהמיתולוגיה הרומית, שנחשב גם לאל זמן, ונעשה נפוץ יותר בתקופת הרנסאנס, שהולידה את האיקונוגרפיה של אב הזמן המניף חרמש.
פסיפסים יוונים-רומיים תיארו את כרונוס כאדם המסובב את גלגל המזלות. הוא דומה לאלוהות איון כסמל של זמן מחזורי. בדרך כלל הוא מוצג כאיש חכם זקן עם זקן אפור עבה.
שם
במהלך העת העתיקה, כרונוס התפרש מדי פעם כקרונוס. לפי פלוטרכוס, היוונים האמינו שקרונוס הוא שם אלגורי לכרונוס.
מיתולוגיה
כרונוס הוא אחת מהישויות הראשוניות (הזמן), יחד עם כאוס (הישות הראשונה), ניקס (הלילה), ארבוס (הצל), טרטרוס (העולם התחתון) וארוס (האהבה/התשוקה).
במסרות האורפית כרונוס "הוליד" על ידי "הארץ ומים", והפיק את אתר, כאוס, וביצה. הביצה הפיקה את האל ההרמפרודיטי פאנס שהוליד את הדור הראשון של האלים והוא היוצר האולטימטיבי של הקוסמוס.
פרקידס בחיבורו האבוד "שבעת גומחות"), סביב המאה ה-6 לפנה"ס, טען כי היו שלושה עקרונות נצחיים: "Chronos", "Zas" (זאוס) ו-"Chthonie" (את אלים כתוניים). הזרע של כרונוס הונח בנבכי כדור הארץ ויצר את הדור הראשון של האלים.
צבי שרפשטיין
צבי שַרְפְשטיין (נכתב גם שארפשטיין) (באנגלית: Zevi Scharfstein; 15 במרץ 1884 – ג' בחשוון תשל"ג, אוקטובר 1972) היה מחנך וסופר עברי, מחבר ספרי לימוד למקצועות היהדות וספרי הדרכה למורים, מילונאי ומו"ל יליד פודוליה שפעל רוב ימיו בארצות הברית. פרופסור בבית המדרש למורים בניו יורק שעל יד בית המדרש לרבנים באמריקה במשך ארבעה עשורים, מייסד ועורך הוצאת הספרים "שילֹה". בהוראתו בבית המדרש למורים ובעבודתו הספרותית הרים תרומה ניכרת להכשרת מורים עבריים ביהדות התפוצות.
קורות חיים
שרפשטיין נולד בדונוביץ שבפלך פודוליה, בדרום-מערב האימפריה הרוסית (אוקראינה), בנם של חנה לבית בוקסיר ודב שרפשטיין. בילדותו למד בעזרת מורים פרטיים תנ"ך, תלמוד וספרות.
כבר בגיל 17 החל לפרסם מאמרים בעיתונים "המליץ" ו"הצופה". בגיל 21 עבר לגליציה, שם לימד וניהל בתי הספר העבריים "שפה ברורה" בבז'ז'ני (1906) ובטרנוב (1909), ונבחר כמנהל הלשכה הפדגוגית של הסתדרות המורים העבריים באוסטריה עד לשנת 1914. שרפשטיין המשיך לפרסם מאמרים בשבועון "המצפה", שיצא בקרקוב.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, היגר לארצות הברית. שם נתמנה כעורך ספרי לימוד בלשכת החינוך של הקהילה היהודית בניו יורק. בנוסף, ערך ירחון לילדים בשם "שחרות".
שרפשטיין היה מחנך ופרופסור בבית המדרש למורים שעל יד בית המדרש לרבנים באמריקה, וכיהן בתפקיד זה במשך ארבעים שנה.
בניו-יורק ייסד שרפשטיין את הוצאת "שילה", שיוחדה לספרי לימוד. על הישגיו זכה בתואר דוקטור לשם כבוד מבית המדרש לרבנים והמדרשה ללימודי יהדות בשיקגו. היה יושב ראש ועד התעודות למורים ולמנהלים עברים מטעם ועד החינוך הניו-יורקי, וערך את ביטאון מועצת המחנכים באמריקה "שבילי החינוך".
שרפשטיין זכה במספר פרסים, עבור האוטוביוגרפיה "היה אביב בארץ" זכה ב"פרס לואיס למד" בארצות הברית, עבור "גדולי חינוך בעמנו", זכה ב"פרס קסל" ממקסיקו.
משנת 1950 כיהן כנשיא כבוד של "מסד" - המחנות העבריים. משנת 1952 כיהן כנשיא אגודת פא"ן העברי.
שרפשטיין ביקר מספר פעמים בישראל. ספרו הגדול (בן חמשת הכרכים) "תולדות החינוך בישראל" זיכה אותו בשנת 1965 בפרס החינוך של עיריית תל אביב.
היה אב לשולמית ולבן-עמי שרפשטיין, פרופסור לפילוסופיה באוניברסיטת תל אביב, חתן פרס ישראל (תשס"ה).
שרפשטיין נפטר בשנת 1972, בשיבה טובה, בגיל 88.
ספריו
זיכרונות:
לקריאה נוספת
ביבליוגרפיה של פרסומיו:
קישורים חיצוניים
מפרי עטו:
פהמי בולנט ילדרים
פהמי בולנט ילדרים (בטורקית: Fehmi Bülent Yıldırım; נולד ב-1966) הוא טורקי-מוסלמי, מכהן כיו"ר ארגון IHH, עמד בראש המשט לעזה ב-2010.
ביוגרפיה
ילדרים נולד בארזורום שבטורקיה, למד בבית הספר למשפטים באוניברסיטת איסטנבול. עורך דין במקצועו. מתגורר באיסטנבול, נשוי ואב לארבעה.
ילדרים נמנה עם מקימי ארגון IHH ב-1995 וכיום הוא עומד בראשו. הוא מקיים קשרים טובים עם הממשל הטורקי ובראשם ראש ממשלת טורקיה, טאיף ארדואן.
בדוח שערך חוקר אמריקאי בשם איואן קולמן נאמר כי בשנות ה-90 של המאה ה-20 היה ילדרים מעורב בגיוס של אנשי צבא ושליחתם לאזורי לחימה במדינות מוסלמיות כדי שירכשו ניסיון צבאי. על פי הדו"ח השנים 2004-2002 מילא ילדרים תפקיד מרכזי בליבוי רגשות אנטי אמריקאיים בקרב מוסלמים בטורקיה בעקבות המלחמה בעיראק.
ביולי 2006 השתתף ילדרים בטקס האשכבה לטרוריסט שאמיל באסייב בצ'צ'ניה, ונשא תפילה לזכרו.
ב-2010 היה ילדרים הדמות המרכזית בתכנון וארגון המשט ואף ליווה את ההפלגה בפועל.
ביוני 2012 פורסם כי ילדרים נתון תחת חקירה מיוחדת בטורקיה, בחשד כי כספים שנתרמו לארגון IHH הועברו לפלגים המזוהים עם אל-קאעידה.
בראיון משנת 2014 סיפר על הפגנות שהוא ארגן בטורקיה נגד מבצע צוק איתן ואמר: "תראה את ההתלהבות של האנשים שהתגייסו למען עזה. אנחנו, המוסלמים, יכולים יום אחד להופיע פתאום בתל אביב ובירושלים ולהניף את דגל האסלאם בכל מקום."
אנדרטה לבני שכונת בית הכרם שנפלו במלחמת העצמאות
שמאל|ממוזער|250px|שמות החללים האנדרטה לבני שכונת בית הכרם שנפלו במלחמת העצמאות ניצבת בליבה של שכונת בית הכרם הירושלמית.
הקמה
האנדרטה ניצבת במרכזו של גן העשרים שבשדרות אריאל טמס – מכ"ג יורדי הסירה, אשר היה בן השכונה ושמו מונצח על גבי האנדרטה.
הגן משתרע מכיכר דניה ועד לרחוב החלוץ ונקרא על שם עשרים החללים שתושבי השכונה, מהם שישה-עשר שנפלו במלחמת העצמאות וארבעה שנפלו במועדים אחרים לפני הקמת האנדרטה.
האנדרטה היא עמוד זיכרון הבנוי אבן בעיבוד טובזה וניצב על גבי בימה בת שלוש מדרגות. על גבי פאתו הפונה אל לב השכונה נחרתה הכתובת:
האנדרטה הוקמה על פי הצעת ועד השכונה בשנת 1952. היא מן האנדרטאות השכונתיות הבודדות לנופלים שהוקמו לאחר מלחמת העצמאות.
במעלה הגן ובקרבת האנדרטה ניצבת אנדרטה קטנה לזכרו של אריאל טמס.
השושלת הווטאסית
השושלת הווטאסית (בברברית: ⵉⵡⴻⵟⵟⴰⵙⴻⵏ; בערבית: الوطاسيون; בתעתיק: אל-ווטאסיון) הייתה שושלת מוסלמית סונית ששלטה על רובה של מרוקו החל משנת 1472 ועד 1554.
רקע
מרוקו סבלה משבר רב-ממדים וממושך במאה ה-15 וראשית המאה ה-16, שבא לידי ביטוי בכלכלה, פוליטיקה, חברה, תרבות וביציבות של האזור. האוכלוסייה לא צמחה כלל במשך התקופה, והמסחר המסורתי עם אפריקה השחורה נותק לאחר שפורטוגל כבשה את כל ערי הנמל באזור. במקביל עיירות רבות דעכו כתוצאה מכך.
היסטוריה
הווטאסים היו מבני שבט הזנאטה המשתייך לקבוצה האתנית ברברים. הווטאסים היו מקורבים משפחתית למרינים ששלטו על מרוקו לפניהם, ותחת שלטונם מונו וזירים מבני הווטאסים. עם זאת וזירים אלה מרדו בהמשך כנגד המרינים, ובשנת 1465 הצליחו לתפוס את מקומם בתור השליטים של מרוקו לאחר שהרגו את הסולטאן המריני במרידה בעיר פאס. בתקופת הסולטאן הווטאסי הראשון, מוחמד א-שייח' (1472-1505) השושלת שלטה רק על החלק הצפוני של מרוקו, בעוד שהדרום חולק בין מספר שליטים מקומיים.
מרוקו הייתה במגמת דעיכה כאשר השושלת הווטאסית עלתה לשלטון. בעוד שהמרינים ניסו להדוף את הפלישות פורטוגזיות והספרדיות ולעזור לממלכת גרנדה לבלום את הרקונקיסטה של ספרד, הווטאסים התרכזו בצבירת כוח על ידי תמרונים פוליטיים. כאשר נודע למרינים על שאיפות של הווטאסים הם טבחו בהם, ורק אבו מוחמד א-שייח' נותר בחיים. הוא שרד והקים את הממלכה של פאס וייסד את השושלת שירשו בניו.
שליטי הווטאסים נכשלו להגן על מרוקו מפני פלישות זרות והפורטוגלים הגבירו את נוכחותם בחוף של מרוקו. הווטאסים ניסו מספר פעמים בראשית המאה ה-16 להחזיר את שליטתם על ערי החוף ובפרט על טנג'יר ואסילה, אך ללא הצלחה.
הווטאסים שלטו על מרוקו בתקופה הקריטית של הרקונקיסטה וגירוש ספרד, אך הם לא הצליחו לעמוד בפני המעצמות האירופאיות או לשקם כלכלית את מרוקו. רק השושלת הסעדית שבאה אחריהם הצליחה לרסן את ההתפשטות של הממלכות הנוצרית של ספרד ופורטוגל.
קמבה ווקר
קמבה האדלי ווקר (באנגלית: Kemba Hudley Walker; נולד ב-8 במאי 1990) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בקבוצה הצרפתית מונקו בעמדת הרכז.
ראשית חייו
ווקר נולד ברובע הברונקס שבניו יורק, ובנערותו למד בתיכון "רייס" שבהארלם ושיחק בקבוצת הכדורסל של בית הספר. בעונת ה שלו קלע 18.2 נקודות, קטף 6.4 והוסיף 5.3 אסיסטים ו-3.3 חטיפות כדור ב למשחק. בשנתו האחרונה בתיכון הוא הוזמן להשתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן.
ווקר נבחר גם לקחת חלק במדי נבחרת ארצות הברית הצעירה לטורניר אליפות פיב"א אמריקה עד גיל 18, ועם 13.4 נקודות, 5.0 אסיסטים ו-4.6 ריבאונדים, הוביל את נבחרתו לזכייה במדליית הכסף, ואף נבחר לשחקן המצטיין של הטורניר.
קריירת מכללות
לאחר סיום לימודיו התיכוניים נרשם ווקר לאוניברסיטת קונטיקט בה למד סוציולוגיה ושיחק במדי קבוצת הכדורסל המשחקת בחטיבת ביג איסט של ה-NCAA. בעונת ה עלה ווקר מהספסל, תרם 8.9 נקודות, 3.5 ריבאונדים ו-2.9 אסיסטים ונבחר לחמישיית הפרשמנים המצטיינים של החטיבה. בטורניר אליפות המכללות סייע לקבוצתו להעפיל עד לשלב רבע הגמר, כשהוביל עם שיא הקריירה של 23 נקודות בניצחון 82–75 על אוניברסיטת מיזורי.
בעונתו השנייה במכללות הפך ווקר לשחקן פותח. הוא עלה בחמישייה בכל 34 משחקי הקבוצה, והיה למוסר המצטיין, עם 5.1 אסיסטים למשחק, ולחוטף המצטיין בקבוצה עם 2.1 למשחק, והוסיף 14.6 נקודות, שני באוניברסיטה רק לג'רום דייסון. בעונת ה היה ווקר ליחיד בקבוצתו שפתח בכל 41 משחקי הקבוצה, ותרם 23.5 נקודות, שהציבו אותו כקלעי השני בטיבו בחטיבה (אחרי מרשון ברוקס) והרביעי בליגת המכללות כולה. על יכולת הקליעה הוסיף ווקר 5.3 נקודות ו-4.5 אסיסטים, ואף קבע שיא אוניברסיטה 965 נקודות בעונה יחידה ורשם טריפל דאבל ראשון בקריירה עם 24 נקודות, 13 ריבאונדים ו-10 אסיסטים בניצחון על אוניברסיטת מרילנד. הוא נבחר לחמישיית המצטיינים של העונה בחטיבה וסייע לקונטיקט לסיים את העונה במאזן של תשעה ניצחונות מול תשעה הפסדים ולהעפיל לטורניר אליפות החטיבה.
בטורניר אליפות החטיבה, נבחר ווקר לשחקן המצטיין של הטורניר כשהוביל את קונטיקט עם שיא חטיבה של 130 נקודות בחמשת משחקי הטורניר, כולל סל ניצחון ברבע הגמר מול אוניברסיטת פיטסבורג, לאליפות החטיבה ולטורניר אליפות המכללות. בטורניר אליפות המכללות רשם ווקר ממוצעים של 23.5 נקודות, 6.0 ריבאונדים ו-5.0 אסיסטים והוביל את קונטיקט עד לאליפות המכללות, ונבחר לשחקן המצטיין של הפיינל פור, כשהוביל את קבוצת האוניברסיטה לניצחון 41–53 בגמר מול אוניברסיטת באטלר. בעקבות יכולתו הגבוהה לאורך העונה נבחר ווקר לפרס בוב קוזי לרכז המצטיין ולחמישיית העונה במכללות, ואף היה בין חמשת המועמדים הסופיים לפרס נייסמית' ולפרס ג'ון וודן היוקרתיים.
שארלוט בובקאטס/הורנטס
במהלך עונת הרוקי שלו, שהייתה עונה מקוצרת של 66 משחקים בשל שביתת השחקנים, היה ווקר לשחקן היחיד בקבוצה שעלה לשחק בכל אחד ממשחקי הקבוצה. הוא שימש כמחליפו של די.ג'יי. אוגוסטין והיה לרוקי היחיד בליגה שרשם טריפל דאבל, עם 20 נקודות, 10 ריבאונדים ו-11 אסיסטים מול וושינגטון ויזארדס, וסיים את העונה עם ממוצעים של 12.1 נקודות, 3.5 ריבאונדים ו-4.5 אסיסטים. שארלוט, שניצחה רק תשעה משחקים לאורך העונה, רשמה את אחוז הניצחונות הגרוע בכל הזמנים בליגת ה-NBA עם 10.6% בלבד.
בעונת החתימה שארלוט את הסנטר אל ג'פרסון ומינתה את סטיב קליפורד למאמנה. ווקר, ששמר על ממוצע הנקודות שלו בעונה עם 17.7 למשחק, היה לקלעי השני בטיבו בקבוצה - אחרי ג'פרסון. הוא רשם את ממוצע האסיסטים הגבוה בקריירה עם 6.1 למשחק, ואף רשם שיא קריירה של 16 אסיסטים מול דטרויט פיסטונס ונבחר לשחקן המצטיין של השבוע במזרח במהלך חודש פברואר. הוא סייע לקבוצתו להעפיל למשחקי הפלייאוף לראשונה מזה ארבע שנים, אולם שארלוט הודחה ב של 0–4 מול מיאמי היט.
במהלך עונת, במשחק נגד קליבלנד קאבלירס ב-28 במרץ, עקף ווקר את דל קרי ברשימת הקלעים של השארלוט הורנטס בכל הזמנים, עם 9,841 נקודות לעומת 9,839 של קרי. ב-23 בינואר 2019 קלע שיא קריירה של 60 נקודות במשחק קבוצתו מול פילדלפיה 76'.
דטרויט פיסטונס
בליל דראפט 2023 הועבר ווקר בטרייד כשנשלח על ידי הניו יורק ניקס לדטרויט פיסטונס בטרייד שכלל 3 קבוצותו זאת על מנת שיוכלו לפנות מקום תקרת השכר של ה-NBA כדי לנסות להחתים את ג'יילן ברנסון. טרייד זה נחשב ל"טרייד בו הניו יורק ניקס איבדו את העתיד שלהם"- הקבוצה וויתרה על ג'יילן דורן אותו בחרו בבחירה ה13 וגם וויתרו על עוסמאן דיאנג אותו בחרו בבחירה ה11, דורן הועבר לדטרויט פיסטונס ודיאנג הועבר לאוקלהומה סיטי ת'אנדר. ב-17 באוקטובר שוחרר מהקבוצה.
דאלאס מאבריקס
ב-29 בנובמבר 2022 חתם ווקר בדאלאס מאבריקס לעונה אחת.
מונקו
לאחר 12 שנים בליגת ה-NBA. בתום עונה בה שיחק רק בתשעה משחקים במדי דאלאס מאבריקס, חתם ווקר ב-20 ביולי 2023 במועדון הכדורסל מונקו מליגת היורוליג.
הר הייל (ניו המפשייר)
הר הייל (באנגלית: Mount Hale) הוא הר במחוז גרפטון, במדינת ניו המפשייר שבארצות הברית.
גובהו של ההר 1,234 מטרים מעל פני הים; ההר מתנשא לגובה של 187 מטרים מעל סביבתו.
ההר הוא חלק מרכס טווין שבהרים הלבנים.
צידו המערבי של הר הייל מנוקז על ידי נהר ליטל, וצידו המזרחי של הר הייל מנוקז על ידי נהר זילנד. נהר ליטל נשפך אל נהר אמונוסק, אשר בתורו נשפך אל נהר קונטיקט, אשר נשפך אל מפרצון לונג איילנד שבמדינת קונטיקט.
מקור השם
ההר נקרא על שמו של הכומר, הסופר וההיסטוריון אדוארד אוורט הייל.
תיירות
פעילויות הנופש והפנאי בהר כוללות מחנאות, ומסלולי טיול. המסלולים פופולריים מאחר שקל לטפס לפסגה ההר (בשל השיפוע המתון).
JCB 3CX
JCB 3CX הוא מחפרון תוצרת חברת JCB. זהו אחד מדגמי המחפרונים הנפוצים בעולם, והוא נמצא בשימוש נרחב גם בישראל. מחפרון זה מגיע במספר תתי-דגמים בהם 3CX PRO, 3CX PLUS ו-3CX ECO.
ה-3CX הוא מחפרון בינוני-גדול, משקלו נע בין 7.7 ל-9 טונות מוכן לעבודה, והספק המנוע. אורכו כ-6 מטר, גובהו כ-4 מטר ורוחבו כ-2.5 מטר (כתלות ברוחב הכף). הוא מצויד ביעה קדמי ומחפר אחורי (זרוע חפירה תלת-מפרקית שנראית כמו מחפר קטן). תא הנהג ממוזג ואטום לרעשים ואבק, ובדור החדש ביותר כולל בקרה אלקטרונית ולוח מחוונים דיגיטלי. הכיסא מסתובב ב-180 מעלות על מנת לאפשר את תפעול המחפר. בעת תפעול המחפר ניתן לפרוש חצובות ("רגליים מייצבות") על מנת ליצב את הכלי ולמנוע תנודות עקב התנגדות הקרקע לחפירה.
Rex MK II
Rex MK II הוא כלי רכב אוטונומי בלתי מאויש מתוצרת התעשייה האווירית לישראל בשיתוף חברת רכבי השטח תומקאר, שמיועד לסייע ללחימה של כוחות היבשה. הוא נמנה עם סדרה של כלי רכב רובוטיים שפיתחה החברה.
Rex MK II הוא כלי רכב רב-משימתי בעל כושר נשיאת מטען של 1.3 טון, בעל הנעה היברידית לכל ארבעת הגלגלים, ויכולת עבירות בתנאי שטח קשים. הוא נשלט מרחוק על ידי מפעיל אחד בקשר רדיו. הוא משמש למשימות של איסוף מודיעין באמצעות חיישנים אלקטרו-אופטיים ומכ"ם, תמיכה לוגיסטית (הובלת אספקה), פינוי נפגעים ותקיפה באמצעות מקלע 7.62 ומקלע 0.5 נשלטים מרחוק.
כבש גדול-קרניים
כבש גדול-קרניים (שם מדעי: Ovis canadensis, ידוע גם ככבש ההרים), הוא מין של כבש בר מתת-משפחת היעלים החי באמריקה הצפונית. קיימים שני כבשי בר הדומים והקרובים מבחינה גנטית לכבש זה: כבש דאל המצוי אף הוא באמריקה, וכבש השלג הנפוץ בסיביר. מידות גופם של האחרונים זהים למדי לאלו של הכבש גדול-הקרניים, אולם הוא נוטה להיות גדול וכבד יותר מהם, והוא כבש הבר השלישי בגודלו לאחר הכבש הארגאלי וכבש המופלון.
שמו המדעי נגזר מלטינית: "Ovis" = כבש; "canadensis" = קנדה, ומשמעותו "כבש החי בקנדה". עם זאת שם זה הוא מטעה במידה מסוימת, כיוון שתפוצתו של כבש זה רחבה יותר ונמשכת דרומה עד מקסיקו. שמו הנפוץ – "כבש גדול-קרניים", בא לציין את קרניו העבות והכבדות.
כבש זה הוא הסמל הלאומי של הפרובינציה הקנדית אלברטה, והוא נחשב ל"יונק המדינה" במדינות ארצות הברית נבדה וקולורדו.
תיאור
כבש גדול-קרניים נקרא כך על שם הקרניים הספירליות הגדולות שלו, שאצל הזכר עשויות להגיע לאורך של מטר ולמשקל של 18 ק"ג, השווה למשקל של כל השלד. בסיס הקרן עבה ומסיבי מאוד וצומח בזווית לאחור, יורד בעיקול למטה וחוזר ועולה כלפי מעלה לכיוון הלחיים. אצל זכרים מבוגרים בגילאי 7-8 יכול להתחיל סיבוב שני. קרני הזכרים גרמיות וחלולות, ודבר זה מרכך את עוצמת המכה ומונע פגיעה במוח כאשר שני זכרים מתנגחים ביניהם. הקרניים של הנקבות הרבה יותר קטנות ומעוגלות משל הזכרים ונראות כחרבות, אם כי הן ארוכות יחסית לקרניים של נקבות כבשי בר אחרים. אצל שני המינים הקרניים מחורצות לכל אורכן.
הפרווה של מין זה שעירה ולא צמרית. בקיץ היא קצרה ובעלת צבע חום-בהיר מבריק או חום-שוקולד, ובחורף היא נעשית עבה יותר וצבעה אפור-חיוור. צבע הפרווה משתנה מעט בין תת-המינים. באזור הצוואר, סוף השדרה והרגליים הפרווה נוטה להיות כהה יותר. גופו של כבש זה שרירי ועבה, וצווארו ופניו קצרים. רגליו דקות וארוכות, אוזניו קטנות ועיניו צהבהבות וקטנות. אפו השחור והמוארך בולט על רקע השפתיים הלבנות, וגם הזנב הקצר והשחור בולט על רקע הכתם הלבן שבעכוז, הנמשך עד הרגליים. צידן החיצוני של הרגליים שחור וצידן הפנימי לבנבן. הפרסות שחורות או אפורות ומותאמות לטיפוס מהיר על ההרים, בין השאר בזכות כרית הגומי המסייעת לכבש להיאחז בזיזים קטנים. לכבשים אלה יש בלוטות ריח בפינה הקדמית של כל עין, וכן בלוטות ריח במפשעה ובצידי הרגליים. ההפרשות מבלוטות אלה נעשות בעיקר על ידי זכרים דומיננטיים. הזכרים גדולים וכבדים בצורה ניכרת מהנקבות כדלהלן. מידות גופו של הכבש גדול-הקרניים הן: גובה כתף הזכר: 100-91 סנטימטרים. לעיתים עד 112 סנטימטרים. גובה כתף הנקבה: 80-76 סנטימטרים. אורך ראשו וגופו של הזכר: 200-180 סנטימטרים. אורך ראשה וגופה של הנקבה: 170-140 סנטימטרים. אורך הזנב (לשני המינים): 15-10 סנטימטרים. אורך קרן הזכר: עד 100 סנטימטרים. ורך קרן הנקבה: עד 28 סנטימטרים. משקל קרן הזכר: 18-14 קילוגרם. משקל גופו של הזכר: 200-57 קילוגרם. משקל גופה של הנקבה: 90-56 קילוגרם.
תת-מינים
לגבי הטקסונומיה של תת-המינים של כבש זה יש מחלוקת, עם מספר משתנה של 3–7 תת-מינים שהוכרו על ידי רשויות השימור השונות. בתחילה בעקבות חקירות ב-1940 המין חולק לשבעה תת-מינים כפי החלוקה שלהלן:
בשנת 1993 צוות של חוקרים שעשה בדיקות DNA לכל האוכלוסיות השונות, ציין כי סיווג זה הוא במידה רבה אשליה. מחקר זה ומחקרים נוספים שנערכו לאחרונה עדיין חלוקים מהו המספר המדויק של תת-המינים, אך רוב הטקסונומים מצביעים על כך שיש שלושה תת-מינים בלבד המצויים באזורים גאוגרפים נפרדים:
חשוב לציין, שארגון השימור IUCN עדיין מחשיב את 7 תת-המינים בפעולות השימור שלו.
תפוצה ובית גידול
כבש גדול-קרניים מצוי באמריקה הצפונית ונפוץ באוכלוסיות מפוזרות החל מדרום מערב קנדה, מערב ארצות הברית וצפון מקסיקו. תפוצתו מתחילה במדינות הקנדיות: מערב קולומביה הבריטית ואלברטה, עוברת למדינות ארצות הברית: מזרח ומרכז וושינגטון ואורגון, צפון, מזרח ומרכז איידהו ומונטנה, מערב דקוטה הצפונית ודקוטה הדרומית, צפון, מזרח ודרום ויומינג, מרכז, מזרח ומערב קולורדו, יוטה, נבדה, אריזונה וניו מקסיקו, מזרח קליפורניה, ודרום טקסס, ומסתיימת במדינות מקסיקו: מזרח, מרכז, צפון ודרום באחה קליפורניה ובאחה קליפורניה הדרומית, מערב סונורה, וייתכן גם בצפון מזרח צ'יוואווה. כבשים אלו הובאו גם לצפון מזרח אוקלהומה ולאזור נוסף בסונורה, ו-3 אוכלוסיות שנעלמו מקולומביה הבריטית הוחזרו מחדש.