cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הפרדה מגדרית בישראל
בתנועות נוער
מתנגדים בולטים לפעילות מעורבת הם הרבנים השייכים לציבור החרדי לאומי. בהם הרב שלמה אבינר והרב זלמן מלמד. מצד שני אנשי הקיבוץ הדתי ורבנים נוספים כמו הרב אליקים אלינסון והרב צפניה דרורי, רבה של קריית שמונה, צידדו בפעילות מעורבת. באותה עת ד"ר אמנון שפירא שהיה מזכ"ל תנועת בני עקיבא הוציא חוברת ובה קיבץ דעות הלכתיות להתיר פעילות מעורבת. בהסכמתו לספר "קדושים תהיו" של הרב שמואל כץ כתב הרב משה צבי נריה, אחד ממקימי התנועה, שהתנועה קמה מעורבת אך פניה מועדות להפרדה מגדרית שתבוא כאשר הרמה הרוחנית תאפשר זאת. כיום ישנם ב"בני עקיבא" סניפים נפרדים לגמרי ליד סניפי מעורבים כאשר לכל סניף קיימת האוטונומיה להחליט איך תראה הפעילות בתחומו. גם במפעלים השונים יצרה "בני עקיבא" מסגרת לסניפים נפרדים לצד מסגרת לסניפים המעורבים.
בעקבות הפולמוס התפצלה ב-1980 מתוך "בני עקיבא" תנועת הנוער "אריאל", שאחד מעקרונותיה הוא פעילות נפרדת לבנים ובנות.
בתחבורה ציבורית
ב-1986, עקב תלונות שהועלו בנושא, החליטו מספר פוסקי הלכה חסידיים מאזור גוש דן, ובהם שמואל הלוי וואזנר ומשה יהודה ליב לנדא, להורות על הפרדה מגדרית בקו 54ב משני צדי האוטובוס. ב-1991 פרסם בד"ץ העדה החרדית בירושלים אזהרה מפני נסיעה מעורבת לרחצה במעיינות מרפא, תוך שהוא מתיר בלית ברירה נסיעה שכזו כאשר גברים יישבו מלפנים ונשים מאחור. במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20 התקיימו בישראל מערכי היסעים פרטיים ומקומיים, ללא רישיון להפעלת תחבורה ציבורית, שהפעילו הסדר הפרדה מגדרי תחת השם "קווי מהדרין" עבור הציבור החרדי. התחילת המאה ה-21 הופעלו קווי מהדרין בקווים בינעירוניים ששימשו בעיקר נוסעים חרדים ומספר קווים עירוניים בירושלים, העיר היחידה בה הונהגו קווי מהדרין עירוניים. בשנים 2003–2006 הנהיגה "אגד" מדיניות של הקמת קווים חדשים בהתאם לצורכי הציבור החרדי ורבים מקווים אלו היו קווי מהדרין. בשנת 2009 הופעל גם בבית שמש קו מהדרין עירוני על ידי חברת סופרבוס.
בעקבות עתירה שהוגשה לבג"ץ על ידי המרכז הרפורמי לדת ומדינה לביטול קווי המהדרין, מינה שר התחבורה ב-11 במאי 2008 ועדה בראשות מנכ"ל משרדו, אלכס לנגר, לבחינת סוגיה זו. בדו"ח שהגישה קבעה הוועדה שהפרדה מגדרית כפויה אסורה בתחבורה הציבורית וכי כל נוסע יוכל לשבת בכל מקום פנוי. שר התחבורה אימץ את המלצות הוועדה, ובהמשך לכך פסק בג"ץ שהפרדה כפויה בין נשים לגברים באוטובוסים אינה חוקית, וכי הטרדת נוסעות בעניין, כמו גם לגבי לבושן, עלולה להיות עבירה פלילית. בג"ץ התיר את המשך ההסדר של העלאת נוסעים ונוסעות מהדלת האחורית כדי לאפשר לכל אחד ואחת לבחור את מקומו.
בטיסות
פעמים רבות גברים דתיים חרדים שהוקצה להם מושב בטיסה בסמוך לאישה, מבקשים מצוות המטוס לשנות את מקומם או את מקום האישה לידה הושבו. בחברות תעופה מסוימת ישנה קבלה של הדבר ונעשים ניסונות להחליף את מקומות הישיבה. בשנת 2016 הגישה רנה רבינוביץ' תביעה נגד חברת התעופה אל על לאחר שאולצה להחליף את מקומה בנסיבות אלו, ובהחלטה בעניינה משנת 2017, קבע בית המשפט כי הנוהג של אל על לחייב נוסעים בניגוד לרצונם להיענות לדרישות דתיות חרדיות מהווה הפרה של חוק איסור הפליה במוצרים ושירותים ודרש מהחברה לעדכן את המדיניות שלה תוך חצי שנה על מנת לעמוד בדרישות החוק.
בבתי כנסת
בבתי כנסת אורתודוקסיים מתקיימת הפרדה בין גברים לנשים, כאשר לנשים מוקצה אזור נפרד בתוך בית הכנסת - עזרת נשים, ונשים אינן משתתפות בחלק הפומבי של התפילה, כגון עלייה לתורה. בבתי כנסת קונסרבטיביים ורפורמיים לא מתקיימת הפרדה כזו.
אזור תחום ברחבת הכותל המערבי, המשתרע עד הכותל עצמו, נחשב כבית כנסת אורתודוקסי, שבו נערכים מאות של מניינים במהלך כל היום ולפיכך קיימת בו הפרדה בין נשים לגברים.
מדי פעם מתעוררות מחלוקות; למשל בעקבות ניסיונות של קבוצת "נשות הכותל" (חלקן שייכות לתנועה הרפורמית) להתפלל ברחבת הכותל כשהן עטופות בטליתות. בעקבות עתירה לבג"ץ אישרה הממשלה בינואר 2016 את מתווה הכותל - הסדר שלפיו תורחב עזרת ישראל, רחבת התפילה המעורבת בחלקו הדרומי של הכותל המערבי, והיא תנוהל בידי מועצה שבה נציגי הזרמים הלא אורתודוקסים ונשות הכותל. בלחץ המפלגות החרדיות חזרה בה הממשלה מהמתווה וביטלה אותו ביוני 2017.
במופעים ובכנסים
באולמות מופעים פרטיים המקיימים הופעות לציבור החרדי נהוגה הפרדה מגדרית: מופעים מסוימים מיועדים לגברים בלבד ואחרים מיועדים לנשים בלבד. בשמחות משפחתיות, כגון חתונה וברית מילה, מחולק האולם לשניים: אזור לגברים ואזור לנשים. בשמחות משפחתיות של דתיים-לאומיים נהוגה הפרדה מגדרית בריקודים.
בתגובה לקיומו של פסטיבל הזמר החסידי, שכלל השתתפותן של נשים בשירה בניגוד להלכה, נוצר "פסטיבל הזמירות" שארגן המלחין מונה רוזנבלום, וכלל שירת גברים בלבד והפרדה בין נשים לגברים ביציעים. הוא נערך בשנים 1979–1981, ולא זכה לפרסום רב.
קיום הפרדה מגדרית במופע שעיריית עפולה השתתפה במימונו הגיע לדיון ממושך במערכת המשפט בישראל. באוגוסט 2019 עתרה עמותת שדולת הנשים בישראל לבית המשפט המחוזי בנצרת כנגד קיום הופעה של הזמר מוטי שטיינמץ בעפולה עבור הציבור החרדי ובמימון ציבורי, שהמארגנים תכננו לקיימו בהפרדה מגדרית. המשיבה, עיריית עפולה, הסכימה שההפרדה המגדרית אסורה, אך טענה שאינה יכולה ומחויבת למנוע אותה. על בסיס הסכמת המשיבה, קיבל השופט יונתן אברהם את העתירה והורה לעירייה "למנוע כל ניסיון שנועד לבצע הפרדה מגדרית, לסכל כל ניסיון להציב שלטים המורים על הפרדה כאמור או מחסומים או אמצעי כריזה וכיוצא בזה, ולערב את משטרת ישראל הנוכחת במקום בכל מקרה שגורם כלשהו ינסה לבצע הפרדה כאמור". בעקבות כך ביטל שטיינמץ, שאינו מופיע בפני קהל מעורב, את הופעתו. הפסיקה עוררה דיון תקשורתי, שבו חברי כנסת דתיים תקפו את ההחלטה, ואילו חברי כנסת חילונים תמכו בה. בעקבות החלטה זו הוגשה עתירה נוספת לבית המשפט המחוזי בנצרת, ובה פסק השופט עאטף עיילבוני: "אני מורה בטלות החלטת העירייה, אשר הסכימה לביטול ההפרדה המגדרית באירוע, ומורה על החזרת העניין לבחינתה של העירייה ולקבלת החלטה מושכלת בנדון" ובנוסף המליץ שאם העירייה תחליט על קיום האירוע, הוא יתקיים במתחם "שיחולק לשלושה מתחמים שהכניסה אליהם תהא וולנטארית, באופן שמתחם אחד ייועד לנשים, מתחם שני ייועד לגברים ומתחם שלישי ייועד לאוכלוסייה מעורבת". שדולת הנשים ערערה על החלטה זו לבית המשפט העליון, שביטל את החלטתו של השופט עיילבוני בנימוק של חוסר סמכות (ללא דיון לגופה של המחלוקת בין הצדדים), אלא שהחלטה זו ניתנה לאחר שהמופע בעפולה כבר היה בעיצומו, כך שלא כללה סעד אופרטיבי. בהתאם להמלצת השופט עיילבוני נוסף למתחם המופע אזור שלישי, לקהל מעורב, שבו הוצבו מסכי ענק שהקרינו את המופע. עתירת שדולת הנשים עוררה ביקורות על ההתעלמות מרצונן של נשים חרדיות, והעיסוק הגובר במגזר החרדי, תוך התעלמות מהפרדה מגדרית במגזר הערבי או הבדואי בישראל, אך גם לתמיכה מפוליטיקאים שונים.
ברחובות ובדרכים
על רקע הצפיפות הרבה בהילולת רבי שמעון בר יוחאי ונוהגי ההפרדה המגדרית של התרבות החרדית, נסללה בראשית המאה ה־21 דרך גישה רגלית עוקפת לקבר רשב"י, שכונתה "דרך מהדרין" והוצב בה שילוט "למעבר גברים". בשנת 2016, בעקבות תלונת מרכז צדק לנשים ליועץ המשפטי של המשרד לשירותי דת בטענה לאפליה מינית, מסרה הנהלת המרכז הארצי לפיתוח המקומות הקדושים שאין ולא תהיה כל מניעה של גישת נשים לדרך. היועץ הוסיף שיצוין במפורש על גביה שהיא פתוחה לכל. יושב ראש ועד מושב מירון השיב שמדובר בדרך פרטית בבעלות המושב ולפיכך עומדת להם זכות הקביעה מי יעבור בה. היועץ דחה את דבריו. באירועי אותה שנה לא הוצבו סדרנים לאכוף את ההפרדה ולא הוצבו שלטים ברוחה, וכן לא בוצעה הפרדה במנהרה שמקשרת בין מירון לטרמינל העלאת הנוסעים.
בצה"ל
עם הקמת צה"ל. הוקם חיל הנשים (ח"ן) בפיקוד קצינות יוצאות הצבא הבריטי. בפקודת הקמתו של הח"ן נקבע שנשים יישרתו בתפקידי הגנת יישובים, בתפקידים מקצועיים, בתפקידים מנהלתיים ובתפקידי עזר; אבל לא בתפקידי לחימה. עם זאת, לא התקיימה הפרדה מגדרית כמטרה לעצמה, וגם ביחידות הלוחמות, שעיקרן גברים, שירתו נשים בתפקידים מנהלתיים ובתפקידי עזר.
בתחילת המאה ה-21 גדל שילובן של חיילות ביחידות לוחמות. בשנת 2002 ניתנה בצה"ל פקודת השילוב הראוי, שבין השאר עסקה בשילובן של חיילות בכל מסלול צבאי שבו אין סיבה ייחודית למניעת שיבוצן. על פי הפקודה מותר לחייל דתי להתנגד לשיבוצו בתוך הכשרה גופנית הכוללת בנים ובנות ביחד (כדוגמת אימון כושר גופני), ולהתנגד לשיבוצו תחת מפקדת במהלך הטירונות; קיימת חובת הפרדה ברורה בין מגורי בנים ובנות. כנגזרת מהשילוב הראוי התאפשר קיומו של גדוד המיועד לציבור החרדי - גדוד נצח יהודה - שבו אין לחיילים כל פעילות המשולבת עם חיילות.
במשך הזמן התלוננו חיילות על אפליה והדרה הנובעות מאופן יישום הפקודה. כך למשל נמנעו מפקדים ממינוי נשים לתפקידי מטה והדרכה, מחשש להתנגדות חיילים דתיים לשיבוץ תחתן. יועצת הרמטכ"ל לענייני נשים, גילה כליפי-אמיר, כתבה ב-2011 שהאופן שבו ממומשת הפקודה בפועל מגביל את הנשים בתפקידיהן, כופה קיצוניות דתית והופך את הפקודה לבלתי אפשרית. בשנת 2016 הפקודה הוחלפה בפקודת השירות המשותף אשר הגבילה את ההיתרים להפרדה מגדרית, לדוגמה בצמצום האפשרות של חיילים לבקש פטור מהשתתפות בטקסים ובאירועי הווי, ובקביעתה ש"בהכשרה שאין בה חשש למגע גופני, לייחוד או ללבוש חשוף – מותר לשבץ כל חייל במסגרת שאינה מגדרית".
בקולנוע החרדי
כבשאר התחומים בחברה החרדית, גם בקולנוע החרדי נערכת הפרדה מגדרית ברורה. לפיכך, הסרטים נחלקים לסרטים בהם משחקות נשים בלבד (בהם ייתכנו תפקידים שוליים בלבד לגברים) לעומת סרטים בהם משחקים גברים בלבד, בהם קיומה של האישה יאוזכר בשיחה או על ידי צילום צלליתה. דבר זה יוצר מגבלה על תוכן העלילות שכן העלילות מכילות נשים או גברים בלבד, ובהתאמה גם מעצב את אופיו של הקולנוע החרדי.
הולנד באירוויזיון 1956
הולנד באירוויזיון 1956 השתתפה עם השירים "De vogels van Holland" ו-"Voorgoed voorbij" שבוצעו על ידי הזמרות ההולנדיות, יטי פרל וקורי ברוקן בהתאמה.
פסטיבל השירים הלאומי 1956
הקדם נערך ב-24 באפריל 1956. בשנה זו נערכה תחרות קדם בשם "National Songfestival" עם 8 שירים מתחרים. שלושה זמרים לקחו חלק בתחרות כאשר כל אחד מהם שר שלושה שירים, פרט לברט ויסר שביצע שני שירים. הזוכה בתחרות נבחר על ידי הקהל בבית שהצביע על ידי שליחת גלויה לשיר המועדף עליו. השיר "Voorgoed voorbij" שבוצע על ידי קורי ברוקן, זכה במקום הראשון, עם 1,854 קולות, ואילו השיר "De vogels van Holland", שבוצע על ידי יטי פרל, זכה במקום השני עם 1,530 קולות. על פי תקנון אירוויזיון 1956, כל מדינה שולחת שני נציגים, לכן שני המקומות הראשונים הוטסו ללוגאנו, שווייץ, שם התקיימה התחרות.
באירוויזיון
ב-24 במאי 1956, שני השירים בוצעו על בימת האירוויזיון. המשלחת ההולנדית לאירוויזיון נוהלה על ידי המפיק, פרננדו פאגי. מיקומם הסופי של השירים אינו ידוע היות שמארגני התחרות הכריזו על הזוכה בלבד.
הבגינאז'ים הפלמיים
בגינאז'ים (בצרפתית: Béguinage, בהולנדית: Begijnhof) הם אוסף של מבנים קטנים המשמשים את הבגיניות. הללו נוסדו במאה ה-13 בארצות השפלה על ידי נשים שביקשו לעבוד את אלוהים, בלי לפרוש מן העולם.
תיאור
הבגינאז'ים כוללים חצר פנימית המוקפת בדירות קטנות. פעמים רבות הם היו מוקפים גם בחומה בעלת שער אחד או שניים, המבודדת את המבנים מהעיר. בגיניות עניות וזקנות היו ממומנות על ידי תורמים.
הבגינאז'ים הראשונים הוקמו במאה ה-12, באזור שהפך מאוחר יותר לחלק הדובר צרפתית של בלגיה. הבגינאז'ים נמצאים באזור המקביל פחות או יותר לצפון וצפון-מזרח צרפת, בלגיה, הולנד ומערב וצפון-מערב של גרמניה של ימינו.
Tech12
tech12 הוא אתר חדשות ישראלי המסקר את תחום ההיי-טק בישראל ובעולם ומופעל על ידי קבוצת קשת. האתר החל לפעול בינואר 2022. העורכת הראשית של האתר היא אילאיל בן צור.
היסטוריה
בחודשי אוגוסט וספטמבר 2021, פורסם כי בקשת מפתחים אתר אינטרנט מקצועי המיועד עבור תעשיית ההייטק, אשר יישב וימותג בנפרד מ-mako, ויעסוק רק בחדשות מתחום זה.
ב-9 בינואר 2022, החל האתר לפעול.
תכונות וייעוד
tech12 הוקם במטרה לסקר לעומק את צמיחתה של תעשיית ההייטק הישראלית, וכן את השפעתה על הכלכלה המקומית והגלובלית.
תחומי הסיקור של tech12 כוללים חברות הייטק ישראליות – סטארטאפים וארגונים ותיקים; שוק ההון; קרנות הון סיכון; חידושים טכנולוגיים; וכן שוק העבודה והתמורות החלות בו. התכנים העיתונאיים העולים באתר מתמקדים בפן הטכנולוגי של עולם ההייטק הישראלי ובנקודות ההשקה שלו בזירות הגלובליות.
מלבד כתבות, כולל tech12 פרשנויות, טורי דעה ופודקאסטים. מאפיין נוסף של האתר הוא צ'אט הכתבים Tech Bites, שפועל בדומה לצ'אט כתבי החדשות וצ'אט הספורט המוטמעים באתר N12, גם הוא מבית קבוצת קשת.
בנוסף לאתר האינטרנט, האתר מפעיל ערוצים בלינקדאין, טוויטר, פייסבוק, אינסטגרם וטלגרם וכן מפרסם ניוזלטר.
מהרטה ברוך-רון
מהרטה ברוך-רון (נולדה ב-3 בדצמבר 1974) היא פוליטיקאית ישראלית, שחקנית ומנחת טלוויזיה. כיהנה כסגנית ראש עיריית תל אביב-יפו מטעם מרצ. ברוך-רון היא יוצאת אתיופיה הראשונה שנבחרה לכהן במועצת עיריית תל אביב-יפו, והראשונה לכהן בתפקיד סגנית ראש העיר.
ביוגרפיה
נשואה לאיש העסקים ערן רון, טייס קרב בעברו וסופר, ולהם שלושה ילדים.
בטלוויזיה ובתיאטרון
ב-1997 הנחתה בערוץ הילדים במשך מספר חודשים.
ברוך-רון פרצה לתודעה הציבורית בשנת 2005 כשהשתתפה בעונה הראשונה של תוכנית המציאות "השגריר" בערוץ 2, בה זכתה במקום השני (אחרי איתן שוורץ).
לאחר מכן השתתפה בסדרות טלוויזיה, סרטים והצגות תיאטרון ובין היתר בטלנובלה "מיכאלה", בסדרה "האי", בהצגה "אורי מורי" (הקאמרי) לצדם של אילן דר וחנה רוט, בסרט "קמטים חדשים" לצד צופית גרנט, מיכל ינאי, אלון נוימן וסנדרה שדה, בהצגה "החתונה של אדיס" בתיאטרון אורנה פורת, בהצגה "אהבה וזעם" בתיאטרון הרצליה, בהצגה "נשים זרות" בתיאטרון הערבי עברי ביפו ועוד.
ב-2017 נבחרה לקריין בשתי סדרות תיעודיות ששודרו בערוץ הראשון: "ירוסלם", סדרה בת חמישה פרקים, תיעוד עמוק ראשוני היסטורי ועכשווי של תולדות קהילת יהודי אתיופיה ובסדרה "והארץ הייתה תוהו ובוהו: תולדות ארץ ישראל".
פעילות ציבורית
בשנת 2001 הייתה ברוך-רון ממייסדי עמותת "היווט" לסיוע סוציאלי, חינוכי וכלכלי ליוצאי אתיופיה ושימשה כיושבת הראש הראשונה שלה, בהמשך הייתה ממייסדי עמותת "עולים ביחד" המקדמת מנהיגות ומצוינות בקרב אקדמאים יוצאי אתיופיה, בה שימשה כחברת הנהלה.
ב-29 במאי 2013 התמודדה ברוך-רון על מקום ברשימת מרצ תל אביב-יפו למועצת עיריית תל אביב והייתה להפתעת הבחירות כשזכתה במקום הראשון (בפועל שובצה במקום השלישי ברשימה אחרי המועמד לראשות העירייה ניצן הורוביץ ומיטל להבי שנבחרה בנפרד לראשות הסיעה ולמקום השני ברשימה).
עשייה עירונית והמשך הקריירה
במסגרת תפקידה, שימשה ברוך-רון כסגנית ראש עיריית תל אביב מטעם מרצ. מחזיקת תיק הרווחה והשירותים החברתיים וממלאת מקום בתיק התרבות.
היא הובילה את תוכנית המזון העירונית בעיר, כוללת את פרויקט "אוכלים יחד" בבתי הספר היסודיים (בה מוגשות כ-6,000 מנות ביום, בדרום ובמזרח העיר. ייסדה את וועידת הרווחה השנתית של תל אביב-יפו, "להסתכל למציאות בעיניים", בשיתוף אוניברסיטת תל אביב ואיגוד העובדים הסוציאליים. חברת דירקטוריון במת"ש (מרכז תעסוקה שיקומיים), בסינמטק ובחברת משכן. יו"ר ועדת הרווחה בעיר תל אביב-יפו. יו"ר פורום פליטים. יו"ר פורום תמרצ' – פורום חברי המועצות יוצאי קהילות אתיופיה. בשנת 2014 קידמה את התקיימותו של פסטיבל הפרינג' השנתי בעיר.
הרבתה לעסוק בנושאים הנוגעים לקהילת יוצאי אתיופיה, סייעה לחיזוק פסטיבל 'הסיגדיאדה' בעיר, יזמה טיפול בבעיית שיטור יתר בקרב יוצאי אתיופיה בעיר, קידמה הקצאת תקציב לאולם אירועים עבור טקסי הקהילה האתיופית בעיר ודאגה להחזרת תקן של מדריך נוער אחר הצהריים ביפו המיועד לטיפול בנוער משוטט.
בגיליון ספטמבר 2017 של המגזין הישראלי "ליברל", נבחרה מהרטה בין 100 המשפיעים של השנה, מנימוקי הבחירה: "מהרטה דמות ייחודית בהנהגה של הישראלים ממוצא אתיופי, העובדה הנ"ל נובעת, לפני הכול, מפני שהיא לאו דווקא מתיימרת להנהיג את העדה, אלא מייצגת סיפור הצלחה אישי של השתלבות, שנובעת מאיכויות גבוהות. לא מדובר במקרה של הצבה "במשבצת", אלא כמי שזכתה בתפקיד ובמעמד בפריימריז על ידי אלפים, ועל רקע חשיפה ציבורית שהציגה אותה כפי שהיא – אינטליגנטית, רהוטה, וכזו שלא צריכה עזרה או טובות להגיע לכל מקום."
בינואר 2019 הודיעה כי תתמודד בבחירות המקדימות של מרצ לקראת הבחירות לכנסת העשרים ואחת. בבחירות המקדימות הגיעה למקום השמיני והוצבה בהבטחת ייצוג במקום השישי ברשימת המפלגה לכנסת ולא נכנסה לכנסת. לקראת הבחירות החוזרות שהתקיימו בספטמבר 2019 הגיעה למקום השמיני בפריימריז בוועידת מרצ והוצבה במקום ה-21 ברשימת המחנה הדמוקרטי שבמסגרתה התמודדה המפלגה לכנסת. בבחירות לכנסת ה-23 שובצה במקום ה-22 ברשימת "העבודה-גשר-מרצ" ושוב לא נבחרה לכנסת. לקראת הבחירות לכנסת ה-24 ובעקבות משבר הקורונה, ועידת מרצ אישרה רשימה. ברוך-רון שובצה במקום ה-10 ולבסוף פרשה במחאה על הליך בחירת הרשימה.
ביולי 2022 הודיעה על התמודדות בפריימריז על מקום ברשימה העבודה לכנסת ה-25. ברוך-רון קיבלה 5027 קולות, שהציבו אותה במקום ה-11 בין המועמדים בבחירות (לא כולל היו"ר שנבחרה בסבב קודם). שיטת השריון המגדרי שהופעלה במפלגה העבודה בבניית הרשימה לכנסת קידמה את ברוך במקום אחד והיא שובצה במקום ה-10 ברשימה המפלגה לכנסת.
סומרס
סומרס (ברוסית: Соммерс, בפינית: Someri, בשוודית: Sommarö) הוא אי לא מיושב השייך לרוסיה. הוא ממוקם בחלק המזרחי של המפרץ הפיני, במרחק של כ-18 ק"מ מחופי פינלנד. אורכו של האי הוא 950 מטר, רוחבו - 450 מטר. על האי ישנו מגדלור.
היסטוריה
האי היה שייך לשוודיה עד לשנת 1721, אז הועבר לשליטת האימפריה הרוסית בהתאם לחוזה נישטאד. הצאר פיוטר הגדול העניק את האי במתנה לליצן החצר שלו יאן ד'אקוסטה. האי נשאר נטוש במשך כמאה שנה, עד שבשנת 1808 נבנה על האי מגדלור. בסוף המאה ה-19 שודרג המגדלור, הותקן בו צופר להתרעה לספינות. כמו כן נבנה בית מעץ, בו התגורר מפעיל המגדלור עם משפחתו.
בפרוץ מלחמת העולם הראשונה החל הצבא הרוסי בבניית מוצבים על האי. בניית המוצבים הופסקה ב-1917, לאחר מהפכת אוקטובר, כאשר החיילים הרוסים נטשו את האי. בתחילת 1918 השתלט על האי כוח מהצבא הפיני. בשנת 1920 הוסדרה השליטה הפינית באי במסגרת חוזה טרטו. הפינים השלימו את בניית המוצבים ותחזקו את המגדלור על האי.
עם פרוץ מלחמת החורף פוצצו הפינים את המגדלור שעל האי ופינו את כוחותיהם מהאי. ב-1 בדצמבר 1939 הנחית הצי הסובייטי כוחות על האי, אשר כבשו אותו ללא קרב. בתום המלחמה, במסגרת חוזה השלום שנחתם במוסקבה, הועבר האי באופן רשמי לשליטת ברית המועצות. הסובייטים הקימו מחדש את המגדלור (שפוצץ על ידי הפינים) ומיקמו על האי חיל מצב קטן.
ב-2 בדצמבר 1941 פונו כוחות הצבא האדום מהאי בהתאם להחלטת הפיקוד הצבאי של חזית לנינגרד. החיילים שהתפנו מהאי הצטרפות למגיני העיר לנינגרד. ב-19 בינואר 1942 הנחיתו הפינים כוחות על האי והשתלטו עליו. הם הציבו על האי חיל מצב שכלל כ-100 חיילים עם 5 תותחי שדה ו7 תותחי נ"מ.
בקיץ 1942, החליט הפיקוד הסובייטי לכבוש את האי מחדש ותכנן מבצע נחיתה על האי. המבצע יצא לפועל ב-8 ביולי 1942 ונכשל כישלון חרוץ. הסובייטים אומנם הצליחו להנחית כוחות על האי ולהשתלט על אחד המוצבים, אבל הפינים, בסיוע ספינות הצי הגרמני, הצליחו להדוף את המתקפה הסובייטית. בסופו של דבר כמעט כל החיילים הסובייטים שנחתו על האי נהרגו או נפלו בשבי. רק 23 חיילים פצועים (מתוך כ-250 חיילים שהונחתו) הצליחו להתפנות על גבי ספינות טורפדו שהתקרבו לאי.
הפינים החזיקו באי עד לספטמבר 1944, כאשר פינלנד חתמה על הסכם שביתת נשק עם ברית המועצות. לאחר חתימת ההסכם עזב הצבא הפיני את האי והצבא האדום השתלט עליו שוב. בתקופת ברית המועצות החזיק הצי הסובייטי על האי בסיס קטן ובו תחנת מכ"ם. לאחר התפרקות ברית המועצות פונה הבסיס.
גלריה
האי במהלך מלחמת העולם השנייה
אמנדה ברטון
אמנדה ברטון (באנגלית: Amanda Burton; נולדה ב-10 באוקטובר 1956) היא שחקנית צפון אירית. ברטון ידועה בעיקר מהופעותיה בטלוויזיה בתפקיד הת'ר בלק באופרת הסבון "ברוקסייד" של ערוץ 4, בת' גלובר בסדרת הדרמה "Peak Practice", סם ריאן בסדרת הפשע של ה-BBC "עדות אילמת", קלייר בלייק בסדרה "The Commander" ובתפקיד קארן פישר בסדרה "דרך ווטרלו".
ביוגרפיה
ברטון נולדה בעיר דרי שבצפון אירלנד. היא הצעירה במשפחה בת ארבע בנות. אביה היה מנהל בית ספר יסודי. היא למדה בבית ספר תיכון לבנות לונדונדרי בעיר דרי. בגיל 18 עברה לאנגליה ולמדה דרמה במשך שלוש שנים בבית הספר "Manchester Metropolitan School of Theatre". ב-1976 התחתנה עם ג'ונתן הרטלי אותו הכירה בתקופת לימודיה. השניים התגרשו ב-1982. ב-1989 התחתנה בפעם השנייה עם סוון ארנסטיין. לבני הזוג נולדו שני ילדים. הם התגרשו ב-2004.
קריירה
ברטון ידועה בעיקר מתפקידיה בטלוויזיה, אולם בתחילת הקריירה שלה עבדה כמעט אך ורק בתיאטרון. עד שקבלה את התפקיד הת'ר בלק בסדרת הדרמה "ברוקסייד" של ערוץ 4 המתרחשת בליברפול. אחרי כמעט ארבע שנים בהן הפכה הת'ר לאחת הדמויות הפופולריות ביותר בתוכנית, החליטה ברטון לעזוב את התוכנית מכיוון שההזדהות שלה עם הדמות פחתה. אחרי עזיבת הסדרה הופיעה ברטון בעיקר בתפקיד אורח בסדרות דרמה שונות ששודרו בפריים טיים בהן "Minder", "המפקח מורס", "בון", "Medics", "ואן דר ואלק","Stay Lucky" ו"לאבג'וי".
ב-1993 כיכבה ברטון לצדו של קווין וייטלי בסדרה הרפואית "Peak Practice". היא גילמה את ד"ר בת' גלובר בסדרה שהתרחשה באזור פיק שבמחוז דרבישייר, במשך שלוש עונות עד לעזיבתה בשנת 1995. ב-1996 החלה לשחק בתפקיד פרופ' סם ריאן בסדרה עטורת השבחים של ה-BBC "עדות אילמת". בתפקיד זה הופיעה עד לשנת 2004. אחרי "עדות אילמת" שיחקה בתפקיד התובעת הלן וסט בסדרה המבוססת על הרומנים של פרנסס פייפילד . ב-2003 הופיעה בתפקיד הדודה פולי בעיבוד מחודש של ספר הילדים "פוליאנה". עוד ב-2003 החלה לככב בסדרת הדרמה "The Commander" של לינדה לה פלאנט בתפקיד קומנדר קלייר בלייק.
ב-2010 הופיעה ברטון בעונה השישית של סדרת הדרמה "דרך ווטרלו" בתפקיד מנהלת בית הספר קארן פישר, ושיחקה בסדרה עד 2011. היא כיכבה בתוכנית מאסטרשף לידוענים והגיעה לחצי הגמר. באפריל 2016 הוכרז שברטון תופיע בדרמה "The Level" של ערוץ ITV.
אנריקה סרסו
אֶנְרִיקֵה סֵרֵסוֹ טוֹרֶס (נולד ב-27 בפברואר 1948 במדריד שבספרד) הוא נשיאהּ הנוכחי של אתלטיקו מדריד, מאז שנבחר לתפקיד בשנת 2003. בנוסף הוא גם מפיק סרטים ואיש עסקים, והבעלים של ערוץ הטלוויזיה 8מדריד.
נשיא אתלטיקו מדריד
משנת 1987, מרגע בחירתו של חסוס חיל לנשיאות אתלטיקו מדריד, נבחר סרסו לסגן הנשיא. ב-30 במאי 2003, לאחר קנסות ודוחות רבים שצבר חיל, הוא הודיע על התפטרותו מהמועדון. לאחר התפטרותו של חיל, נערכו בחירות לנשיאות המועדון. בבחירות אלו ניצח סרסו ונבחר לנשיא אתלטיקו.
בתחילת כהונתו של סרסו נבחר בנו של חסוס חיל, מיגל אנחל חיל, למנכ"ל המועדון. בחירה זו עוררה ביקורות רבות, בעיקר משום שמשפחתו של חיל היא בעלת המניות העיקרית במועדון.
בעונת, לאחר 10 שנים שלא שיחקה במפעל זה, העפילה אתלטיקו לליגת האלופות, בהדרכת המאמן חאבייר אגירה. בעונת זכתה הקבוצה בליגה האירופית, לאחר שניצחה 1-2 את פולהאם בגמר. זה היה התואר הראשון של המועדון מאז שנת. לאחר הזכייה בליגה האירופית שיחקה הקבוצה נגד אינטר מילאנו במסגרת הסופר קאפ האירופי, בו ניצחה אתלטיקו 0-2, משערים של רייס ואגוארו.
בעונת זכתה אתלטיקו פעם נוספת בליגה האירופית, לאחר ניצחון 0-3 על אתלטיק בילבאו בגמר. מי שסייע לקבוצה לזכות במפעל זה היה רדאמל פלקאו, שנרכש בעונה שלפניה ב-40 מיליון יורו, והוא השחקן היקר ביותר שנרכש על ידי המועדון. לאחר זכייה זו שיחקה הקבוצה שוב בסופר קאפ האירופי, בו ניצחה 1-4 את צ'לסי.
בעונת, ניצחה אתלטיקו את ריאל מדריד 1-2 בגמר גביע המלך, במשחק מתוח, שיצאו בו 2 כרטיסים אדומים, אחד לכל קבוצה. היה זה הניצחון הראשון של אתלטיקו על ריאל מזה 14 שנים.
בעונת זכה עם אתלטיקו באליפות ספרד ראשונה כנשיא. כמו כן, העפילה הקבוצה לגמר ליגת האלופות בו הפסידה 4-1 ליריבתה העירונית ריאל.
קריירה קולנועית
סרסו החל את הקריירה הקולנועית שלו בשנת 1971, כעוזר צלם בסרט הקולנועי "בוא לגרמניה, פפה". שלוש שנים לאחר מכן ביים את סרטו היחיד כבמאי עד היום, "אלמריה".
החל משנות ה-90 החל סרסו להפיק סרטים שונים. עד אז בעיקר היווה עוזר צלם בסטים של סרטים שונים.
בחודש נובמבר 2010 זכה סרסו בפרס למפיק הסרט הטוב ביותר, בפסטיבל הסרטים בהואלבה, לסרט "נקמה של איירה נצלן" (בספרדית:"La venganza de Ira Vamp").
אוכלי רכיכות
אוכלי רכיכות (שם מדעי: Molluscivore) הוא מונח המתאר בעלי חיים הניזונים בעיקר מרכיכות שונות, כמו חלזונות, חשופיות, צדפות וסילוניות כמו תמנונים ודיונונים. חלק מהרכיכות חיות על היבשה (בעיקר ענף שבלולי יבשה) ואחרות (רובן של הרכיכות) חיות בימים או באגמים וגם בחופי הים וכך גם טורפיהן. הרכיכות נחשבות למזינות וערבות לחיך, ועשירות בחלבונים. על כן הן מהוות חלק מהתזונה של בעלי חיים רבים, בהם האדם. בשל מאפייניהן של הרכיכות פיתחו טורפיהן אסטרטגיות וטכניקות לציד יעיל שלהן.
האתגרים בציד וטריפת רכיכות
רוב מיני הרכיכות הם בעלי חיים איטיים וחלקם אף נייחים, ולכן תפיסתם היא לרוב עניין קל. כדי להגן על עצמן נקטו הרכיכות במספר אסטרטגיות: התבצרות בקונכייה גירנית קשיחה, התחפרות בתוך הקרקע החול או הבוץ, הסוואה, והגנה כימית באמצעות רעלנים או חומרים צורבים.
חסרי חוליות
מבין חסרי החוליות הניזונים מרכיכות ישנם גחליליות היכולות להחליק לתוך גוף החילזון ולהרוג אותו. כך נוהגים גם מיני נמלים טורפות.
כוכבי ים ונחשוני ים הם מהטורפים המסוכנים ביותר לצדפות שונות, המסוגלים להריח אותן. כוכב הים תופס צדפה או רכיכה אחרת, כורך עליה את כל זרועותיו ומנסה בכוח להתיש את השריר שלה. בעת הניצחון הוא שולף את הקיבה שלו ומעכל את הצדפה חיה.
חלזונות ימיים וכן תמנונים והנאוטילוסים תופסים רכיכות אחרות, שולפים איבר דמוי מקדחה או מקור ומתחילים לקדוח בקונכייה עד שנעשה בה חור. לתוך החור מינים רבים יכולים להחדיר ארס המשתק את בעליו. כך נוהג החרוט.
חולייתנים
הגדול מבין אוכלי הרכיכות הוא גם החיה הטורפת הגדולה בעולם – ראשתן גדול-ראש – שניזון מדיונונים גדולים כמו דיונון ענק ודיונון עצום. הוא מחפש אותם במעמקי הים וטורף אותם בעזרת לסתותיו הענקיות וכן בעזרת איבר התהודה שלו שמפעיל גלי קול חזקים היכולים להרוג את הדיונון. עם זאת הדיונון יכול לגרום לראשתן גדול-הראש לצלקות על פני גופו.
מיני יונקים ימיים מסוימים ניזונים בעיקר מצדפות ורכיכות. הניבתן משתמש בניביו העצומים כדי לשלוף אותם ממחבואם ולעקור את הקונכיות הקשות. לוטרת הים מוצאת צדפות, מניחה אותן על בטנה ושוברת את הצדפה על ידי הכאות נמרצות בין 2 אבנים. קופי הקפוצ'ין מטפלים בצדפות בדרכים דומות ולטורפים כמו הקוצן, החדף, פיל ים או אריה ים לסתות חזקות מספיק לפצח את השריון של מינים שונים. דובי הגריזלי מטפלים בצדפות באיטיות בעזרת כפות רגליהם העצומות שחודרות לשרירי הצדפה ומתישים אותה.
גם עופות מים הם ציידים מומחים של צדפות. השלצדף זכה לשמו עקב יכולותיו לנפץ את שרירי הקונכייה של הצדפה. דיית החלזונות, פשוק-המקור והארמוס הם בעלי מקור מכופף המצליח להיכנס לגוף החלזונות ולשלוף אותו בלי לפגוע בשריון. עופות רבים ממשפחת החרטומניים ניזונים בעיקר מצדפות וכך גם כמה שחפים, ברווזים, כפניים, יסעוריים ורליתיים. המין קיכלי רונן אוחז בחלזונות במקורו ומכה בעזרתם בסלע עד ששובר את קונכייתם.
מבין הזוחלים ניזונים מצדפות כמה תנינים, צבי ים, נחש בירית, בני משפחת הפריאטיניים וכמה לטאות כוח שוכנות ביצות.
האדם
האדם הוא אוכל-כול (אומניבור) וגם רכיכות נכללות בתזונה שלו. האדם צד ואוכל רכיכות מאז ימי קדם, הן רכיכות יבשתיות (כלומר: שבלולי יבשה דוגמת השבלול הרומי ושבלול הגינה שאף גודלוּ למאכל) והן רכיכות ימיות (כגון קלמארי או צדפות מאכל). במטבחים מסוימים, כגון המטבח הצרפתי, רכיכות נחשבות למעדן (למשל אסקרגו).
אודו לאטק
אודו לאטק (בגרמנית: Udo Lattek, נולד ב-16 בינואר 1935 בבוזמב שבשטחי הרייך הגרמני, כיום בוז'ה שבפולין, נפטר ב-31 בינואר 2015 בקלן שבגרמניה) היה כדורגלן ומאמן כדורגל גרמני. נחשב לאחד המאמנים המצליחים והמעוטרים ביותר בתולדות הכדורגל העולמי. לאטק זכה בשנותיו כמאמן ב-15 תארים קבוצתיים, והצליח בעיקר בתקופתו בבאיירן מינכן בשנות ה-70 של המאה ה-20, עמה זכה בגביע אירופה לאלופות. לאטק זכה בתארים גם עם בורוסיה מנשנגלדבך וברצלונה, ואימן גם בבורוסיה דורטמונד, פ.צ. קלן ושאלקה 04.
לאטק, ביחד עם ג'ובאני טרפטוני, הם המאמנים היחידים שזכו בשלושת הגביעים האירופיים: גביע אירופה לאלופות, גביע אופ"א וגביע אירופה למחזיקות גביע, כשלאטק הוא היחיד שעשה זאת בשלוש קבוצות שונות.
באיירן מינכן
במרץ 1970 מונה לאטק כמאמנה של באיירן מינכן במקומו של היוגוסלבי ברנקו ז'בץ. לאטק הומלץ לקבוצה על ידי שחקנה פרנץ בקנבאואר, אך הוטלו ספקות בנוגע למינויו כמאמן הקבוצה עקב חוסר הניסיון שלו כמאמן ראשי. עם זאת, הצלחתו של לאטק בבאיירן מינכן הייתה מיידית, כאשר הרכיב קבוצת פאר עם השוער ספ מאייר, עם בקנבאואר בהגנה, ובהתקפה גרד מילר, אולי הנס ופול ברייטנר. לאטק הוביל את הקבוצה לשלוש זכיות רצופות באליפות הבונדסליגה, הראשונה בשנת 1972. בשנת 1974 זכה לאטק עם באיירן מינכן בגביע אירופה לאלופות, לאחר שהקבוצה ניצחה בגמר גביע אירופה לאלופות 1974, את אתלטיקו מדריד בשני מפגשים, והניח את היסודות לשתי זכיות נוספות מיד אחרי זכייה זו, עם המאמן שהחליפו בבאיירן מינכן, דיטמר קראמר. באיירן מינכן של לאטק נחשבה לקבוצה חזקה במיוחד, ואחת מהקבוצות המפוארות ביותר בתולדות הכדורגל העולמי, ששלחה שישה שחקנים לסגל נבחרת גרמניה המערבית ליורו 1972 ושבעה שחקנים לסגל למונדיאל 1974, בשני הטורנירים זכתה נבחרת גרמניה המערבית. בעונת 1974/75 נקלעה באיירן מינכן לתקופה פחות מוצלחת בבונדסליגה לאחר שזכתה בשלוש אליפויות ברצף, ובגין זאת, פוטר לאטק מהקבוצה והוחלף בדיטמר קראמר, שהמשיך עם המועדון לזכייה בגמר גביע אירופה לאלופות 1975. גם קראמר הומלץ לראשי הקבוצה על ידי בקנבאואר. לימים, לאטק טען שפוטר מבאיירן מינכן לאחר שאמר לנשיא המועדון וילהלם נוידקר "אנחנו זקוקים למעט שינויים", ונוידקר ענה לו בתגובה "זה נכון. אתה מפוטר".
בורוסיה מנשנגלדבך
בתחילת עונת 1975/76, החליף לאטק את הנס וייסויילר באימון בורוסיה מנשנגלדבך, אלופת גרמניה הטרייה, שהייתה אז המתחרה הגדולה ביותר של באיירן מינכן בגרמניה, ונאבקה איתה על מרבית התארים ב-שנות ה-70. ללאטק היה סגל שחקנים מרשים במיוחד בבורוסיה מנשנגלדבך, שכלל בין השאר את השוער וולפגנג קלף, ברטי פוגטס, הרברט וימר, אולי שטיליקה, ריינר בונהוף, אלן סימונסן ויופ היינקס, שאף הוא נחשב לאחד הטובים ביותר בתולדות הכדורגל הגרמני. לאטק אימן בבורוסיה מנשנגלדבך במשך ארבע עונות מלאות, וזכה עם הקבוצה בשתי אליפויות הבונדסליגה, בעונות 1975/76 ו-1976/77, שהשלימו רצף של שלוש אליפויות רצופות של בורוסיה מנשנגלדבך. לאטק אף היה קרוב לזכות באליפות בעונת 1977/78, אך הפסיד את האליפות לפ.צ. קלן בגין הפרש שערים נחות בשלושה שערים בלבד. לו היה לאטק זוכה באליפות, זו הייתה האליפות השלישית ברציפות שלו והרביעית ברציפות של המועדון, הישג שמעולם לא זכה בו אף מועדון בגרמניה עד שבאיירן מינכן זכתה באליפות רביעית ברציפות בעונת 2015/16. בעונת 1976/77 הגיע לאטק עם בורוסיה מנשנגלדבך לגמר גביע אירופה לאלופות 1977, שם הפסידה גלאדבך 3-1 לליברפול. לאטק ספג ביקורות על כך שקבוצתו קיבלה הזדמנות לשחק בגביע הביניבשתי במקום ליברפול שויתרה על השתתפותה. לאטק וגלדבאך השיגו תיקו 2-2 בחוץ מול בוקה ג'וניורס, אך ויתרו על הכנה ראויה למשחק הגומלין עקב הרצון להתכונן היטב לפתיחת עונת 1977/78, והובסו בתוצאה 3-0 במשחק הגומלין שנערך בעיר קרלסרוהה. בעונת 1978/79 זכה לאטק עם בורוסיה מנשנגלדבך גביע אופ"א, לאחר ניצחון בגמר על הכוכב האדום בלגרד במפגש כפול, אך סיים את העונה במקום העשירי המאכזב בבונדסליגה. בתום עונה זו עזב לאטק את בורוסיה מנשנגלדבך, והוחלף על ידי כוכב הקבוצה יופ היינקס, שהחל מיד עם עזיבתו של לאטק בקריירת אימון מפוארת בעצמו.
בורוסיה דורטמונד
לאחר שעזב את בורוסיה מנשנגלדבך, החל לאטק לאמן את בורוסיה דורטמונד, שם אימן במשך שתי עונות, ללא הישגים משמעותיים, כאשר בעונת 1979/80 סיים עם הקבוצה במקום השישי בבונדסליגה, ובעונת 1980/81 סיים במקום השביעי. השחקנים הבולטים שעמדו לרשותו של לאטק בבורוסיה דורטמונד היו השוער אייקה אימל, הקשר מירקו ווטאבה והחלוצים מנפרד בורגסמולר ורודיגר אברמצ'יק. בתום עונת 1980/81 עזב לאטק את בורוסיה דורטמונד.
ברצלונה
בקיץ 1981 הצטרף לאטק לברצלונה, מהקבוצות הבכירות בכדורגל בספרד, כמחליפו של הלניו הררה שהוביל את הקבוצה למקום ה-5 בלבד בסוף העונה הקודמת. הקבוצה עברה באותה תקופה מספר שינויים עם פרישתם של שחקנים כחואן מנואל אסנסי וקרלס רשאק וכן עם צירופו של הקשר ויקטור מוניוס. במהלך רוב עונת 1981/1982 הובילה ברצלונה את טבלת הליגה הספרדית, אך בששת המחזורים האחרונים הפסידה 4 פעמים וסיימה בתיקו פעמיים, מה שהביא לכך שאיבדה את המקום הראשון וכך את תואר האליפות לריאל סוסיאדד. ברצלונה זכתה בעונה זו בגביע מחזיקות הגביע בפעם השנייה בתולדותיה, לאחר שגברה בחצי הגמר על טוטנהאם הוטספר וניצחה בגמר את סטנדרד לייז' 2-1, במשחק שנערך בקאמפ נואו, האצטדיון הביתי של ברצלונה. מהגביע הספרדי, אליו הגיעה כמחזיקת התואר, הודחה כבר בשלב שמינית הגמר על ידי אתלטיקו מדריד. מי שבלטו במהלך עונה זו תחת לאטק היו שחקני ההתקפה אלן סימונסן וקיני, שהיה מלך השערים של הליגה הספרדית לעונה זו, הקשרים מוניוס וטנטה סאנצ'ס ושחקני ההגנה אנטוניו אולמו וחוסה רמון אלשנקו. דווקא את הבלם הוותיק מיגלי מיעט לאטק לשתף במהלך עונה זו.
לאטק המשיך בתפקידו גם לקראת עונת 1982/1983. בקיץ זה ביצע המועדון את ההחתמה היקרה ביותר בתולדות הכדורגל עד אותו זמן - דייגו מראדונה הארגנטינאי הועבר לקבוצה בתמורה ל-3 מיליון פאונד. בוצעו מספר שינויים נוספים בסגל, כגון צירופם של המגן השמאלי חוליו אלברטו מורנו, הקשר מיגל אנחל אלונסו ושחקן ההתקפה מרקוס אלונסו פניה, לצד עזיבתו של סימונסן. ברנד שוסטר הגרמני, שהיה במועדון מעל לשנתיים, החל לתפוס תפקיד משמעותי יותר בקישור הקבוצה. ברצלונה פתחה את העונה בקול חלש, לאחר שניצחה רק פעם אחת בחמשת המחזורים הראשונים בליגה. היא התאוששה בהמשך, אך בינואר 1983 הפסידה את הסופר קאפ האירופי לאסטון וילה. ניצחון בדרבי של ברצלונה במחזור ה-23 העלה את ברצלונה לראשונה בעונה זו למקום הראשון, אולם לאחר שסיימה בתיקו עם ספורטינג חיחון והפסידה בבית לראסינג סנטנדר, הקבוצה ירדה למקום השלישי. לאטק פוטר מתפקידו לאחר ההפסד, והובא במקומו ססאר לואיס מנוטי, שזכה עם במונדיאל 1978, בתקווה שיצליח למצות את יכולתו של מראדונה. הקבוצה המשיכה וזכתה בגביע הספרדי ובגביע הליגה בסוף העונה, ובליגה סיימה במקום הרביעי בלבד.
קדנציה שנייה בבאיירן מינכן
בקיץ 1983 חתם לאטק בבאיירן מינכן, שם זכה להצלחה גדולה במחצית הראשונה של שנות ה-70, במקומו של המאמן ההונגרי פאל צ'רנוי, שעזב לאחר חמש שנים בקבוצה. לאטק הוחתם בקבוצה על ידי שחקנו לשעבר בבאיירן מינכן אולי הנס, שכיהן באותן שנים כמנהל השיווק בבאיירן מינכן. בעונת החזרה שלו לקבוצה, 1983/84, זכה לאטק בגביע הגרמני, ובשלוש העונות הבאות שחזר את הישגו מהקדנציה הקודמת בבאיירן מינכן, כאשר זכה בשלוש אליפויות רצופות בין השנים 1985 ו-1987, כשבעונת 1986 הוסיף גביע גרמני וזכה בדאבל, שהיה הרביעי בלבד באותה תקופה בכל תולדות הכדורגל הגרמני. שחקניו העיקריים של לאטק בקדנציה השנייה בבאיירן מינכן היו קלאוס אאוגנטאלר, לותר מתאוס, דיטר הנס וקרל היינץ רומניגה, כמו גם הקשר הדני סורן לרבי והשוער הבלגי ז'אן מארי פפאף. בעונתו האחרונה, 1986/87, הייתה ללאטק הזדמנות לזכות בפעם השנייה עם באיירן מינכן בגביע אירופה לאלופות, אך קבוצתו הפסידה בגמר גביע אירופה לאלופות 1987 לפורטו על אף היותה פייבוריטית ברורה. בתום עונה זו, עזב לאטק את באיירן מינכן, וגם כאן, כמו שהיה בבורוסיה מנשנגלדבך, הוחלף לאטק ביופ היינקס.
פ.צ. קלן ושאלקה 04
לאחר תום הקדנציה השנייה בבאיירן מינכן, פרש לאטק מאימון למספר שנים, ובשנת 1991 הצטרף לפ.צ. קלן בתפקיד המנהל הספורטיבי. לאטק אימן את הקבוצה למשחק אחד מול באיירן מינכן, שהסתיים בתיקו, ובהמשך העונה כיהן כמנהל הטכני של הקבוצה. בעונת 1992/93 לאטק אימן את שאלקה 04 במשך מחצית העונה הראשונה, והביא את הקבוצה למרכז הטבלה בלבד.
קדנציה שנייה בבורוסיה דורטמונד
לאחר שסיים את תפקידו בשאלקה 04, פרש לאטק שוב מאימון, ושימש כפרשן ספורט בטלוויזיה הגרמנית, וככותב טורים לעיתונים הגרמניים די ולט וקיקר. לקראת תום עונת 1999/00 חתם לאטק עד לתום העונה בבורוסיה דורטמונד. הקבוצה, שזכתה בליגת האלופות בשנת 1997, נקלעה למשבר קשה, וחמישה מחזורים לקראת תום העונה הייתה ממוקמת נקודה אחת בלבד מעל הקו האדום. עם הגעתו של לאטק, הקבוצה צברה שמונה נקודות בחמשת מחזורי הסיום, ונשארה בבונדסליגה. לאטק עזב את המועדון בתום העונה, אך השאיר את היסודות למחליפו, מתיאס זאמר, שהקים על היסודות קבוצה איכותית שזכתה באליפות והגיעה לגמר גביע אופ"א בעונת 2001/02, והיה למאמן הצעיר ביותר שזוכה באליפות הבונדסליגה.
לאחר הפרישה
לאחר פרישתו, התגורר לאטק במוסד סיעודי בעיר קלן, ונודע בחיבתו הרבה לשתיית כמויות גדולות של בירה. כאשר נשאל על כך, אמר ש"כל המאמנים הגדולים שותים מדי פעם". בשנת 2012 עבר לאטק שבץ, וסבל בשנותיו האחרונות מפרקינסון ודמנציה. ב-31 בינואר 2015 הלך לאטק לעולמו בגיל 80. פרנץ בקנבאואר, ששיחק תחתיו בבאיירן מינכן, ספד לו בטוויטר: "אודו לאטק הגדול מת. נוח על משכבך בשלום, חבר שלי".
מפקדת בעלות הברית בשלזוויג-הולשטיין ויוטלנד
מפקדת בעלות הברית בשלזוויג-הולשטיין ויוטלנד (בגרמנית: Hauptquartier der Alliierten Landstreitkräfte Schleswig-Holstein und Jütland או בקיצור LANDJUT) הייתה מפקדה של נאט"ו אשר ריכזה תחתיה כוחות מהבונדסוור ומהצבא המלכותי הדני.
היסטוריה
ב-1953 עזבה הבריגדה הגרמנית של הצבא המלכותי הנורווגי את צפון גרמניה, ואת מקומה תפסו יחידות מהצבא המלכותי הדני. הכוחות הדנים היו כפופים לפיקוד כוחות בעלות הברית בצפון אירופה. ב-1957 תוגברו הכוחות הדנים בכוחות מדיוויזיית הפאנצר ה-3. ב-1958 הועבר הפיקוד על כל כוחות נאט"ו באזור שלזוויג-הולשטיין. החל מ-22 בנובמבר 1961 הועברו הוכפפו כל כוחות נאט"ו באזור תחת פיקוד כוחות בעלות הברית במבואות הים הבלטי.
ב-3 באפריל 1962 הוחלט במפקדת כוחות בעלות הברית במבואות הים הבלטי לארבע מפקדות חדשות: כוחות היבשה בשלוויג-הולשטיין ויוטלנד, כוחות היבשה בסילנד, כוחות חיל האוויר בים הבלטי וכוחות הצי בים הבלטי. חלוקה זו הייתה אמורה להימשך כל עוד נמשכת המלחמה הקרה וישנו איום של פלישה סובייטית לצפון גרמניה ודרום דנמרק.
וסטרברו (קופנהגן)
וסטרברו (בדנית: Vesterbro) הוא רובע של העיר קופנהגן שבדנמרק. הרובע משתרע על פני כ-3.76 קמ"ר, ואוכלוסייתו מנתה 51,466 תושבים נכון ל-2022.
הסופרת הדנית טובה דיטלבסן הייתה מווסטברו, ושילבה את הרובע לעיתים רבות בסיפוריה.
קובי בראון
קובי בראון (באנגלית: Kobe Brown; נולד ב-1 בינואר 2000) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדות הקלע והסמול פורוורד בלוס אנג'לס קליפרס.
קריירה
ב-23 באפריל 2023 הכריז כי יתמודד בדראפט 2023 ב-NBA. בדראפט נבחר בבחירה ה-30 על ידי לוס אנג'לס קליפרס, חתם על חוזה בקבוצה ב-3 ביולי והצטרף לסגל הקבוצה לליגת הקיץ של ה-NBA.
דוב אברמסון
דוב אברמסון (נולד ב- 22 ביוני 1975) הוא מעצב ואמן ישראלי, שפועל בעיקר בשדה של התרבות היהודית-ישראלית העכשווית.
ביוגרפיה
דוב אברמסון נולד בארצות הברית. בשנת 1983 עלה עם משפחתו לישראל. בתחילה התגוררה המשפחה בערד ואחר כך התיישבה בירושלים. בנעוריו למד בישיבה התיכונית "נתיב מאיר" בירושלים. שירת בצה"ל ביחידה 8200 של חיל המודיעין - תחילה במוצב החרמון, ולאחר מכן כמפקד קורסים בבה"ד 15.
בין השנים 1998 ו-2002 למד במחלקה לתקשורת חזותית ב"בצלאל". על פרויקט הגמר שלו, עיצוב מחודש לדף התלמוד, זכה אברמסון בפרס ע"ש מרק פלהיים. את הפרויקט הנחה פרופ' עדי שטרן, אז מרצה במחלקה.
אברמסון הוא בוגר מחזור ד' (2021) של תוכנית מנדל למנהיגות בתרבות יהודית במכון מנדל למנהיגות.
עיצוב
בסמוך לסיום לימודיו בבצלאל, הקים אברמסון בירושלים סטודיו לעיצוב המתמחה בפיתוח שפות ויזואליות לארגונים ופרויקטים שעוסקים בתרבות ובזהות יהודית-ישראלית עכשווית. הסטודיו עיצב בין השאר את הספר "פרקי אבות – פירוש ישראלי חדש" בעריכת אביגדור שנאן (2009), ואת ההגדה של פסח "כולנו מסובין" של קרן תל"י (2013).
החל משנת 2012, התרחבה העשייה של הסטודיו גם לתחומי האיור והאנימציה. מאז 2013 הסטודיו מאייר מדי שנה מפה של תיקוני ליל שבועות בירושלים המחולק באלפי עותקים בליל החג ברחובות העיר. ב-2014 הסטודיו יצר את ה"אושפיזות" - קישוט לסוכה המציג 26 נשים מההיסטוריה היהודית והישראלית, כמימד משלים למנהג האושפיזין הגברי המסורתי.
באוקטובר 2017 הסטודיו הציג במתחם התחנה בירושלים את התערוכה "מועדי ב': החגים האבודים של לוח השנה היהודי" שעניינה המועדים המופיעים בטקסט הקדום של מגילת תענית שנעלמו זה מכבר מלוח השנה שלנו.
באוגוסט 2021 אצר אברמסון את התערוכה 'למלאכה' במסגרת פסטיבל אאוטליין - מילים ואיור בירושלים. התערוכה הציגה פרשנות ויזואלית מחודשת של שלושה-עשר מאיירים ומאיירות לל"ט אבות המלאכה המהווים את רשימת המלאכות האסורות בשבת לפי ההלכה. התערוכה הוצגה בתחילה על גבי תחנות הרכבת הקלה בציר יפו, ולאחר מכן במשך כשנה בכיכר ספרא בעיר.
בתחום האנימציה, לצד עבודות עבור לקוחות, הסטודיו יצר את סרט האנימציה הקצר "אבא, הלכתי לאיבוד" (2019) על חלל צה"ל יובל הראל במסגרת פרויקט "פנים. יום. זיכרון" של בית אבי חי, ואת קליפ האנימציה 'ירושלים' (2019) עבור אמן הספוקן וורד פדרו גראס.
אמנות
יצירתו האמנותית של אברמסון מבקשת לגלות את האפשרויות הטמונות בויזואליה יהודית-ישראלית חדשה ומתחדשת. על ידי שימוש בטכניקות השואבות מעולם התקשורת החזותית, מציגה יצירתו קירוב של המסורת היהודית אל העולם העכשווי, באופן היוצר בחינה של מסורת אמונתית זו. בין עבודותיו הידועות "נר מצווה" (2003), יצירה המורכבת מ-613 נרות נשמה ועליהם תוויות של תרי"ג מצוות, והעבודה "יש לנו מניין?" (2005) הבוחנת את גבולות ההכלה של המניין ההלכתי.
בשנת 2013 יצירתו "זמן נקט" על ששת סדרי המשנה חנכה את הגלריה בבניין החדש של מכון שכטר למדעי היהדות בירושלים, וב-2015 הוצגה היצירה "קו 70" - מפה קונספטואלית של העיר ירושלים - על כותלי המצודה שבמוזיאון מגדל דוד בשער יפו.
מעבודותיו באוסף מוזיאון ישראל, המוזיאון היהודי של ניו יורק, המשכן לאמנות עין חרוד ועוד.
אברמסון מלמד במחלקה לתקשורת חזותית במוסררה בית הספר הרב תחומי לאמנות וחברה ע"ש נגר, והוא מכהן כחבר ועד מנהל של הביאנלה של ירושלים.
חיים אישיים
אברמסון מגדיר עצמו כמי ש'מחובר לעולם היהודי בעבותות של מתח ואהבה', אבל לא כאיש הלכתי. הוא מתגורר בירושלים, נשוי לשרית, עובדת סוציאלית ומרצה לעבודה סוציאלית באוניברסיטה העברית, ואב לשלוש בנות.
תולדות בני נח
תולדות בני נח המכונים במחקר גם "לוח העמים" הוא אילן יוחסין של שבעים עמים היוצאים מבני נח, המופיעים בפרק י' של ספר בראשית, בסוף פרשת נח. מתוארת בהם התהוותה המחודשת של האנושות והתפלגותה לעמים ולשונות בעקבות המבול שגרם להכרתת האנושות הקודמת והישארותם של בני נח. על פי המתואר בפסוקים, כל בני האדם הם מצאצאי נח שניצלו מן המבול.
אשלי וולטרס
אשלי וולטרס (באנגלית: Ashley Walters; נולד ב-30 ביוני 1982), מוכר בשם הבמה Asher D, הוא ראפר ושחקן אנגלי. הוא ידוע בעיקר מהופעתו בתפקיד ריקי בסרט "ילד טעון" (2004) ובתפקיד אנטואן בסרט "תתעשר או תמות בדרך" (2005).
תולדות בני נח
הסיפור המקראי
הסיפור מופיע בסוף פרשת נח שבחומש בראשית. על פי המסופר, לאחר המבול שהכחיד את כל בני האדם מלבד נח ומשפחתו, האנושות התחילה להתרבות ולהתפלג למשפחות ועמים מבניו וצאצאיו של נח, כאשר כל בן מייצג אב קדום של עם כלשהו, כמתואר במקרא:. באמצע הקטע מסופר על נמרוד בנו של כוש שאינו מייצג אב קדום של עם כלשהו, אלא עומד כדמות בפני עצמו. הוא אינו מוצג בציון שמו בלבד, כדמויות האחרות בפרשה, אלא מובאים גם פרטים מועטים על חייו, שעל-פיהם היה גיבור ציד, שמלכותו חלה בארץ שנער, בערים בבל, ארך, אכד וכלנה (עיר שאינה מזוהה כיום). ומשם יצא לכבושים באשור ובנה את הערים נינוה, כלח, רסן ורחובות עיר (גם היא אינה מזוהה כיום). לאחר כיבושיו עולה שממלכתו השתרעה ברוב אזור מסופוטמיה. ב, נזכרת "ארץ נמרוד" בהתייחס לבבל.
שין סה-קיונג
ביוגרפיה
שין סה קיונג נולדה בסיאול והחלה את דרכה בגיל שמונה בשנת 1998 כשהופיעה על גבי עטיפת אלבום הסולו של סאו תאיג'י (Seo Taiji) Take Five. כמו כן הופיעה בתוכנית הילדים Ppo Ppo Ppo (נשיקה, נשיקה, נשיקה) וב-2005 הופיעה בדרמה ההיסטורית "토지" ("קרקע").
אשלי וולטרס
ביוגרפיה
וולטרס נולד בשכונת פקהאם שבדרום-מזרח לונדון להורים שמוצאם מהקריביים. הוא גדל אצל אמו, פמלה קייס עובדת בשלטון המקומי. מגיל 4 למד בבית הספר סנט ג'ורג' בקמברוול.
שין סה-קיונג
ביוגרפיה
לאחר תפקיד קטן בסרט "어린 신부" (כלתי הקטנה) קבלה תפקידים ראשיים בסרטים: "신데렐라" (סינדרלה) - סרט אימה, "오감도" (חמשת חושי ארוס - סגמנט "חיה את הרגע" "Five Senses of Eros - segment "Believe in the Moment ובסרט "어쿠스틱" ("אקוסטי" בסגמנט "ברוקולי").
תולדות בני נח
הסיפור המקראי
פרק זה מסיפורי בראשית הוא מהעוסקים בבריאת העולם ובהתהוות האנושות, כמו גם דור הפלגה המאורע שהתרחש בתוך זמן סיפור זה ומובא בהרחבה במקרא בפרשיה הבאה.
אשלי וולטרס
קריירה מוזיקלית
וולטרס הצטרף ללהקת "So Solid Crew" בשם הבמה Asher D. הוא הופיע איתם וגם כתב מילים לשירים, ביניהם ללהיט.
שין סה-קיונג
ביוגרפיה
במסך הקטן קבלה תפקידים קטנים בסדרות ההיסטוריות "토지" ("קרקע") ו-"선덕여왕" ("המלכה סון דוק"). עליהן זכתה לבקורות חיוביות אך עדיין לא זכתה להכרה.
תולדות בני נח
מקבילות ללוח העמים
ללוח העמים אין מקבילות תואמות במזרח הקדמון, שאומרות שכל האנושות היא ממקור אחד. המצרים ראו רק את עצמם כבני אדם בעוד שהאחרים נוצרו מאויבי האל. בתרבות השומרית נתפסים עמים זרים כאיום על הסדר ביקום שנקבע על ידי האלים.
אשלי וולטרס
קריירה מוזיקלית
בשנת 2006, אחרי שהלהקה התפרקה, הקליט וולטרס את האלבום "In Memory of the Street Fighter" ובו הסינגל "Andrea". ב-2008 הוציא אלבום אולפן בשם "The Appetiser" בהפקת לורנס עזרא. בתחילת 2012 חתם וולטרס על חוזה הקלטות עם חברת התקליטים העצמאית SK Records. ב-29 ביולי 2012 יצא הסינגל "How You Like Me Now", וב-12 בנובמבר אותה שנה יצא סינגל נוסף "Your Love" בליווי קולות של אלישה דיקסון.
שין סה-קיונג
ביוגרפיה
ב-2009 השתתפה בתפקיד מרכזי בסדרת הסיטקום היומית "High Kick Through The Roof" הסדרה זכתה לפופולריות רבה וכך גם שין סה קיונג שזכתה על תפקידה בפרס השחקנית החדשה הטובה ביותר.
תולדות בני נח
המספר שבעים
ממניין העמים כאן עולה המספר שבעים, כאשר סופרים את שלושת בני נח וששים ושבעה צאצאיהם, מכאן יצא המושג "שבעים אומות" שמופיע בחז"ל. המספר שבעים מופיע גם בבני יעקב שיורדים למצרים. למספר שבעים יש גם משמעיות בתרביות שכנות כדוגמת הכנענים שבעים בני אשרה.
אשלי וולטרס
קריירת משחק
ב-2006 גילם את וולף בסרט "אלכס ריידר", ואת דני בסרט "Life and Lyrics", תפקיד עליו קיבל תשואות. ב-2007 כיכב בסרט האימה "WΔZ" לצדן של סלמה בלייר ושל מליסה ג'ורג', ובסרט "Sugarhouse". הוא שיחק בתפקיד לייסי בפיילוט של הסדרה "West 10 LDN" של ערוץ BBC Three. וולטרס גילם את הדמות בילי בונד בעונה הרביעית של סדרת הטלוויזיה "הנוכלים". עוד הופיע בסיטקום "Top Buzzer" של ערוץ MTV. ב-2006 שיחק בתפקיד אל בי בסרט "House of 9" לצדו של דניס הופר.
שין סה-קיונג
ביוגרפיה
ב-2010 תיעדה את חופשתה בהוואי במסגרת תוכנית המציאות "I'M REAL" (אני אמיתית), שהרחיבה את מעגל מעריציה.
תולדות בני נח
מקומות מושבות העמים
מקומות מושבות העמים אמנם לא מפורשים בקטע זה אך יש אליהם התייחסות רבה בשמות של האומות בשאר ספרי המקרא, בחז"ל ובמחקר.
אשלי וולטרס
קריירת משחק
ב-2002 שיחק וולטרס על במת התיאטרון במחזה "Sing Yer Heart Out for the Lads" מאת רוי ויליאמס בתיאטרון המלכותי הלאומי. ב-2008 הופיע במחזה "Oxford Street" מאת ליווי דייוויד אדאי בתיאטרון רויאל קורט. ב-2008 שיחק בסרט קולנוע נוסף "Tuesday" בתפקיד גנב תכשיטים. בפברואר ובמרץ 2010 הופיע במחזה "Off the Endz" מאת בולה אגבג'ה בתיאטרון רויאל קורט.
שין סה-קיונג
ביוגרפיה
ב-2012 הופיעה בתפקיד אורח בשתי סדרות. האחת "High Kick 3: Revenge of the Short Legged", סדרת המשך ל-"High Kick Through The Roof" בו הופיעה בפרק 75 בתפקידה בסדרה הקודמת. השנייה "My Husband Got a Family" בו הופיעה בתפקיד עצמה בפרק 49.
תולדות בני נח
שם
בני שם התיישבו רובם במזרח התיכון. בעקבות שמו של אבי קבוצת העמים האלה נקראו ה"עמים שמיים", והשפות המדוברות על ידיהם נקראות "שפות שמיות".
אשלי וולטרס
קריירת משחק
וולטרס הופיע בסדרת הדרמה המשטרתית "The Bill" של רשת ITV ובסדרה אודות כבאים "London's Burning". הקומיקאי סטיוארט לי התייחס לדמותו של וולטרס בסדרה "Grange Hill" בפרק "Toilet Books" בתוכנית הקומית שלו "Stewart Lee's Comedy Vehicle". ב-2009 השתתף וולטרס בעיבוד של ה-BBC לרומן "אי קטן" מאת אנדראה לוי. ב-2001 שיחק בתפקיד ג'ק הולט בסדרת הדרמה קצרת הימים "מנודים".
תולדות בני נח
שם
הזיהויים של עמי שם הם: עילם מזוהה באזור מצפון למפרץ הפרסי וממזרח לחידקל. אשור ישב על חופו המערבי של נהר החידקל. ארפכשד מיוחס לאבי הכשדים. ארם תחילת מושבו בקיר ועם השנים עבר דרומה לסוריה. רוב בני יקטן התיישבו בחצי האי ערב.
שין סה-קיונג
ביוגרפיה
בשנים 2015–2016 היא שיחקה בסדרה ההיסטורית "Six Flying Dragons" לצד יו א אין.
בצעירותה, לפני שפנתה למשחק שין סה קיונג התכוונה להיות זמרת וב-2012 הוציאה סינגל ראשון "You Were Sweet" כתשדיר פרסומת לקפה. בסרט "אקוסטי" היא מבצעת בעצמה את השירים בסרט ומבצעת את שיר הסיום בסרט "Hindsight".
תולדות בני נח
חם
הזיהויים של עמי חם הם: כוש מזוהה באזור מדרום למצרים, בכתבי יוסף בן מתתיהו אתיופיה ובתרגום רס"ג אלחבשא. מצרים היא הארץ הידועה ממסיפורי התורה הנמצאת על גדות הנילוס. פלשתים תחילה התיישבו באיי הים ובהמשך פלשו לחוף הדרומי של ארץ כנען. פשט המקרא הוא שפלשתים הוא בנו של כסלוחים. לפי פירושו של רש"י, הפלשתים נולדו מפתרוסים ומכסלוחים שהיו "מחליפין משכב נשותיהם אלו לאלו ויצאו מהם פלשתים". הרמב"ן מפרש שהכסלוחים היו יושבי עיר מארץ כפתור שיצאו לכיבושים באזור פלשת שנקרא בהמשך על שמם (מלשון פלישה) והוא נסמך על הפסוק. פוט יש המזהים כאבי העם הלובי ויש המזהים כ ארץ פנוט שמופיעה בכתבים מצריים בסביבות סומליה של ימינו. כנען אבי העמים שהתיישבו בארץ כנען, גבול הכנעני מפורש בפרשייה הזאת.
יפת
בני יפת התיישבו רובם באסיה הקטנה באירופה ובחלקים הצפוניים של הים התיכון בחצי האי הבלקני.
אשלי וולטרס
קריירת משחק
בתוכנית "BBC Learning", הפרויקט הלימודי של ה-BBC, הציג וולטרס את אחד המונולוגים הידועים של שייקספיר מתוך "רומיאו ויוליה" הפותח במילים "אך שקט, איזה אור מפציע שם מן החלון?" באוקטובר 2011 כיכב וולטרס בסרט "Demons Never Die" של ארג'ון רוז. באוקטובר 2011 שיחק בתפקיד דושיין בדרמה בת ארבעה חלקים של ערוץ 4 בשם "Top Boy". בפברואר 2012 הופיע בתפקיד כריס בדרמה "Inside Men" של ה-BBC. ב-2013 חזר ושיחק שוב בתפקיד דושיין בעונה השנייה של הסדרה "Top Boy".
כשהופיע בפרק בסדרת המדע בדיוני "דוקטור הו" הסתבך עם המפיקים כשצייץ והעלה תמונה של עצמו מתוך הטריילר עם המלה "space". התמונה הורדה במהירות.
חיים אישיים
ב-22 ביוני 2013 התחתן וולטרס עם דניאל איסיי (Danielle Isaie). לבני הזוג נולדה בת באוגוסט 2014, שמה אמייה-לאב וולטרס. מבת זוגו הקודמת יש לוולטרס שני בנים, שאיון פרי (נולד בשנת 2000), פאנירו אשלי (נולד ב-2003) ובת, צ'ינה שרס (נולדה ב-2001. לאשלי יש עוד שתי בנות אנטוניה ואשלי וולטרס.
יחסי עיראק–צרפת
יחסי עיראק–צרפת הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה הצרפתית לבין הרפובליקה העיראקית.
היסטוריה
היחסים בין שתי המדינות הם יחסים היסטוריים שהיו גם מאוד רגועים מהקמת עיראק עד מלחמת המפרץ ופלישת עיראק לכווית בשנת 1990, משטר סדאם חוסיין נהנה מתמיכה צרפתית ושררה בעיראק פרנקופיליה, עם פלישת עיראק לכווית צרפת החלה להטיל אט אט סנקציות על עיראק עד שניתקה איתה את היחסים באופן מוחלט.
כעבור 13 שנים בשנת 2004, צרפת שבה וכוננה מחדש את היחסים עם עיראק. מלחמת האזרחים בעיראק דווקא עזרה משמעותית למצב היחסים עם צרפת ומדינות המערב וצרפת מספקת תמיכה ביטחונית, פוליטית והומניטרית לעיראק.
סיוע בתוכנית הגרעין
בשנות ה-70 החלו מדענים עיראקים לבחון דרכים להפקת פלוטוניום, ועיראק חתמה על הסכם עם צרפת, במסגרתו הבטיחה צרפת לספק לעיראק שני כורים גרעיניים - "תמוז 1" ו"תמוז 2". ישראל החלה לגלות עניין במאמצים העיראקיים במרץ 1975, והמודיעין הישראלי ניסה להשיג מידע על הכורים הגרעיניים ועל התקדמות בנייתם.
בשנת 1977 סיימו העיראקים לבנות את "תמוז 1" במרכז המחקר אל-טוואיתה, 18 ק"מ דרומית מערבית לבגדאד. היה זה כור גרעיני בן 40 מגה ואט המקורר במים רגילים. הצרפתים כינו את הכור "אוסיראק", כמיזוג של המילה "אוסיריס" (דגם הכור הצרפתי, ששמו כשם אל המתים המצרי הקדום) והמילה "עיראק". העיראקים קראו לכור "תמוז 1" (תמוז تموز בערבית הוא חודש יולי, בו עלתה מפלגת הבעת' לשלטון בשנת 1968). כחלק מעסקת הכורים, נקבע כי צרפת תספק לעיראק 70 ק"ג של אורניום מועשר ברמה של 93% מתוכו כ-12.5 ק"ג סופקו ב-14 ביוני 1980 ואוחסנו בכור "תמוז 2". העסקה התאפשרה עקב משבר האנרגיה העולמי-בתמורה לאספקת נפט מעיראק, ברזיל תספק אורניום שיעובד במתקן צרפתי בעזרת טכנולוגיה איטלקית.
באוגוסט 1978 הובא הנושא לידיעת ממשלת ישראל, וראש הממשלה, מנחם בגין, החליט למנות את ראש אמ"ן כדי להעריך את תוכנית הכור העיראקי. על פי הערכת אמ"ן, העיראקים שאפו לייצר נשק גרעיני, והוערך על ידי יובל נאמן כי העיראקים יהיו מסוגלים לייצר כארבע פצצות פלוטוניום מדי שנה.
מנגד, ריצ'רד וילסון, פרופסור לפיזיקה מהרווארד שבחן את הכור ההרוס חלקית בשנת 1982 טען בנאום ב-2003: "כדי לייצר כמות מספיקה של פלוטוניום (לנשק גרעיני) היו נדרשים לאוסיראק עשורים, לא שנים". בשנת 2005 וילסון העיר "הכור אוסיראק שהופצץ על ידי ישראל ב-1981 תוכנן על ידי הצרפתים באופן שלא יתאים ליצור פצצות".