cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
רצח העם הבוסני
משבר הפליטים והעקורים
בתחילה, כל מדינות אירופה המערבית העניקו הגנה זמנית לפליטים בוסניאקים בעת הגעתם. עבור מדינות מארחות רבות, זו הייתה הדרך היחידה להתמודד עם זרם הפליטים הגדול מבלי לתקן או להכביד על מערכות המקלט שלהם. עם זאת, לסוכנות הפליטים של האו"ם היו חששות עמוקות. הארגון היה מעוניין לקדם את נושא חלוקת הנטל של הפליטים ברחבי מדינות האיחוד האירופי. ההגנה הזמנית השאירה את הדלת פתוחה לעירוב המאוחר יותר של אותן מדינות מערביות שלא קיבלו בתחילה פליטים רבים ממדינות יוגוסלביה לשעבר. אסטרטגיה זו התבררה כלא מוצלחת ברובה והפליטים והעקורים התיישבו ברובם במדינות הראשוניות שהעניקו להם מחסה. דאגה נוספת, בהתחשב במניע הטיהור האתני למלחמה, הייתה ההשפעה הפוטנציאלית על הצדדים הלוחמים דרך מתן תושבות קבע באופן מיידי לכלל הפליטים והעקורים. היה חשש שניתן לראות בתושבות הקבע כקבלה בשתיקה שלא תתאפשר שיבה לבוסניה והרצגובינה לאחר המלחמה.
למרות הסדר השלום, ההיבט האתני של המלחמה גרם לכך שהחזרה הייתה לעיתים קרובות מסובכת. גם לאחר חתימת הסכם הסדר השלום, בוסניאקים רבים שנעקרו מבתיהם לא יכלו, או לא היו מוכנים, לחזור לבתיהם הקודמים באזורים בהם נותרו מיעוטים כביכול, שבהם חששו מרדיפות. גם התנאים הכלכליים של השבים היו קשים, כאשר שיעור האבטלה הרשמי היה סביב 40% במשך תקופה ארוכה לאחר המלחמה. כתוצאה מכך, עד 2005 רק גרמניה השיבה את רובם המכריע של הפליטים הבוסנים, בעוד שאחרים עברו למדינות שונות. העובדה שהבוסנים עזבו את גרמניה - ואף אחת מארבע המדינות האחרות - במספרים גדולים, נובעת ככל הנראה מהעובדה האמורה שתושבות קבע ניתנה רק לעיתים רחוקות בגרמניה.
שינוי עמדת העולם המערבי בעקבות האירועים
במקביל לרצח העם המלחמה התמשכה, ועמדת העולם המערבי - בראשות ארצות הברית - ביחס לה, השתנה גם כן. השינוי העיקרי ביחס האמריקאי למלחמות יוגוסלביה נבע מהחלפת הממשל בבחירות לנשיאות ב-1992. הנשיא היוצא, ג'ורג' בוש האב, דגל במדיניות של התבודדות ביחס לאירופה והפחתת המעורבות בה לאחר המלחמה הקרה. בוש ראה במאבק ביוגוסלביה משבר פנים-אירופי וטען כי על האיחוד האירופי ומדינות אירופה בכלל לנהל אותו בעצמו. מחליפו, הנשיא הנכנס ביל קלינטון, דגל במדיניות חוץ לפיה על ארצות הברית כן להתערב במלחמות יוגוסלביה. במקביל, האו"ם הטיל סנקציות חריפות על סרביה ומונטנגרו ומנע התערבות ישירה שלהן במלחמה . במקום זאת, מילושביץ' העביר חיילים, שכירי חרב, נשק ואספקה לידי הרפובליקה סרפסקה. בנוסף, ב-1993 פרצו שוב קרבות בין המיליציות הסרביות לצבא הקרואטי עם סיום הפסקת האש.
בהמשך, במסגרת לקחי רצח העם שאירע בבוסניה, כוחות נאט"ו מיהרו להגיב נגד פעילות תוקפנית מחודשת של יוגוסלביה הסרבית. ב-1998 החלה מלחמת קוסובו כאשר צבא שחרור קוסובו פעל להשגת עצמאות מיוגוסלביה . הצבא היוגוסלבי החל לבצע פרעות באוכלוסייה האלבנית של קוסובו וארצות הברית ונאט"ו מיהרו להגיב. קואליציית מדינות נאט"ו הוציאה לפועל את מבצע כוח מאוחד, שהיה לסדרת מתקפות אוויריות ממושכות שפגעו באופן חריף בתפקוד מערכות המלחמה של יוגוסלביה והכריחו אותה להגיע לכדי הסדר שלום . כוח קוסובו הוקם לשמור על הסדר המדיני בארץ. במהלך המלחמה הסרבים פעלו לבצע טיהור אתני של אלבנים, ובמקביל צבא שחרור קוסובו ביצע טיהור אתני בתושבים סרבים וצוענים יושבי חבל הארץ . התבוסה בקוסובו כרסמה במעמדו של מילושביץ'. בספטמבר 2000 הוא סירב להודות בניצחונה של האופוזיציה בבחירות לנשיאות. הפגנות ענק ומחאות אלימות התקיימו בבלגרד ב-5 באוקטובר, ובעקבותיהן נאלץ מילושביץ' לפרוש מתפקידו. למחרת מונה מועמד האופוזיציה, ווייסלב קושטוניצה, לנשיא יוגוסלביה.
בית הדין הפלילי הבינלאומי לאחר המלחמה
כבר ב-1993, בית הדין הפלילי הבינלאומי ליוגוסלביה לשעבר הוקם לפי החלטה של מועצת הביטחון של האומות המאוחדות. סמכות השיפוט שלו השתרעה על ארבע קבוצות של פשעים שבוצעו בשטח יוגוסלביה לשעבר: הפרות חמורות של אמנות ז'נבה, הפרות של דיני המלחמה, רצח עם ופשעים נגד האנושות. העונש הכבד ביותר שבית הדין מוסמך להטיל על נאשם שהרשיע הוא מאסר עולם. מאז ראשית פעולתו ב-1994 התנהלו בפניו משפטיהם של 161 איש. בית הדין נסגר ב-21 בדצמבר 2017, לאחר 24 שנות פעילות. בתוך בית המשפט התנהלו מספר סדרות של משפטים שחולקו לפי המערכה שלה היו קשורים במסגרת מלחמות יוגוסלביה. אחת מהן הוקדשה לרצח העם בבוסניה.
התביעה מטעם העם הבוסניאקי הוגשה בידי פרנסיס בויל, יועץ לנשיא בוסניה איזטבגוביץ'. פרשת ההעמדה לדין של המעורבים בפשעי המלחמה ובפשעים נגד האנושות שאירעו במסגרת רצח העם הבוסני נסגרה סופית ב-26 בפברואר 2007. סגל השופטים חולק להרכב בינלאומי, כאשר רוזלין היגינס כיהנה בתור הנשיאה ועון שווכת אל-ח'סאונה (לימים ראש ממשלת ירדן) מונה לסגן הנשיאה. המשפט היה לתביעה של בוסניה והרצגובינה נגד סרביה ומונטנגרו (הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה ). בית הדין הפלילי הבינלאומי קבע כי לפי הרישום הדמוגרפי שלו מוערך כי 69.8%, משמע 25,609 מהאזרחים שנהרגו במלחמת בוסניה היו בוסניאקים (בנוסף נהרגו 42,501 חיילים בוסנים).
במהלך ההעמדה לדין של המעורבים ברצח העם הבוסני נקבעו שתי פרשנויות משפטיות להגדרה של רצח העם הבוסני: לפי פרשנות אחת רק טבח סרברניצה נחשב להיות רצח עם מכוון, בעוד כל ההשמדות שבוצעו נגד בוסניאקים קודם לכן במהלך המלחמה נחשבים לפשעים נגד האנושות והקדמה לקראת רצח עם. זוהי הפרשנות הרשמית של בית הדין הפלילי הבינלאומי ליוגוסלביה לשעבר. לפי הפרשנות השנייה מחנות הריכוז שנוהלו בידי הרפובליקה סרפסקה ואירועי הטבח וההשמדה שבוצעו במהלך שלוש שנות המלחמה שקדמו לסרברניצה (כגון טבח פריידור ווישגרד), מהווים ביחד הוכחה לכך שמלכתחילה הייתה קיימת כוונה לבצע רצח עם בבוסניאקים. מכאן שאותם מחנות ריכוז ואירועי טבח המוניים היו חלק מרצח העם הבוסני. זוהי העמדה הרשמית של בית הדין האירופי לזכויות אדם ובית המשפט העליון של גרמניה.
להלן רשימה חלקית של הנאשמים, חלקם בפשעים וגזר דינם:
הכחשה מטעמן של מדינות
במשך שנים הודגשה ההכחשה של אירועי רצח העם הבוסני ובעיקר טבח סרברניצה בקרב הסרבים, בין אם דרך המערכת הפוליטית, המשפטית, התקשורתית או החינוכית. במקור, במהלך מלחמות יוגוסלביה, למשטר מילושביץ' הייתה שליטה מוחלטת על רשתות התקשורת, והוטלה צנזורה על כל ניסיון לפרסם מידע על אודות היחס של הכוחות הסרבים לאוכלוסייה הבוסניאקית בבוסניה. בנוסף צבא סרפסקה ושאר המיליציות שפעלו לצידו פעלו בניסיון למחוק ראיות לפשעי המלחמה שביצעו כל אותה העת. ב-31 במרץ 2010, 15 שנים לאחר האירוע, התנצל הפרלמנט הסרבי על ביצוע הטבח. לאחר דיון סוער של 13 שעות, הוציא הפרלמנט הודעה בה הוא מביע צער על שאירע והתנצל על שלא נעשה די על מנת למנוע את הטבח, אולם ההחלטה נמנעה מלקרוא לטבח "רצח עם". ברנקו רוזיץ', נציג המפלגה הסוציאליסטית, אשר בראשה עמד מילושביץ' בשנות ה-90, אמר: "אנו לוקחים צעד לנקיטת אחריות פוליטית המבוסס על הכרעה פוליטית עבור פשע המלחמה שאירע בסרברניצה ." ראשת ממשלת סרביה המכהנת מאז 2017, אנה ברנאביץ', הכחישה מספר פעמים את רצח העם הבוסני.
ב-8 ביולי 2015, יום הזיכרון של 20 שנה מאז טבח סרברניצה, הממלכה המאוחדת קידמה הצעה במועצת הביטחון של האומות המאוחדות לפיה האו"ם יכיר באופן רשמי בטבח סרברניצה כרצח עם. הפדרציה הרוסית, שיוצגה על ידי שגרירה באו"ם, ויטאלי צ'ורקין, הטילה וטו על ההצעה הבריטית.
ביולי 2021 נחקק בבוסניה חוק לפיו ההכחשה של רצח העם הבוסני אינה חוקית. החקיקה נעשתה בעיקרה בכדי להתמודד עם ניסיונות של הסרבים יושבי בוסניה להכחיש את היקף הטבח בסרברניצה, כמו גם שאר אירועי הטבח, הניצול והשימוש במחנות הריכוז במהלך רצח העם הבוסני. בהמשך האיחוד האירופי פעל לקדם תיקון בחוק ההכחשה של רצח העם הבוסני במטרה להחמיר את חוק העונשין בדבר הכחשה. הרפובליקה סרפסקה היושבת בתוך הפדרציה של בוסניה והרצגובינה אולצה ב-2003 לבצע חקירה מעמיקה של אירועי סרברניצה. בהמשך, נשיא סרפסקה, דראגן צ'ביץ', הודה באופן רשמי בכך שהכוחות הסרבים ביצעו את טבח סרברניצה בבוסניאקים. בנובמבר 2004 פרסמה ממשלת סרפסקה התנצלות רשמית על רצח העם הבוסני.
הכחשה מטעמם של גורמים פרטיים
מספר רב של גורמים פרטיים הכחישו את עצם התרחשותו של רצח העם הבוסני. העיתון הבריטי "מרקסיזם חי" הפועל מטעם המפלגה הקומוניסטית המהפכנית של בריטניה, הכחיש את רצח העם ואף טען כי למעשה מתרחש טיהור אתני כלפי סרבים בידי בוסניאקים במסגרת מלחמת בוסניה. בשנת 1993 המגזין פרסם כתבה שכותרתה "רצח עם מבוצע נגד הסרבים" ובה פורסמו תמונות מרצח העם הסרבי, ארבעים שנה קודם לכן, שנטען כי הן עכשוויות.
בין אישי הציבור ומשפיעי דעת קהל שמכחישים את רצח העם הבוסני נמצא הבלשן, פובליציסט והיסטוריון האמריקאי מרקסיסטי נועם חומסקי, שבספריו הפיח טענות שקריות לפיהן פרשת רצח העם הבוסני נבעה למעשה מתעמולה אמריקאית שהייתה חלק מקונספרציה שמטרתה הייתה להביא לנפילת יוגוסלביה. נאשמים בפשעי מלחמה הקשורים ברצח העם הבוסני השתמשו לא פעם בטיעוניו של חומסקי להצדקת מעשיהם מול בית הדין הפלילי הבינלאומי. חומסקי אף התראיין בפני הטלוויזיה הסרבית הממלכתית איפה שהציג את טענותיו על אודות קנוניה אמריקאית ורצח עם מפוברק.
זוכה פרס נובל לספרות האוסטרי, פטר הנדקה וצייד הנאצים וההיסטוריון הישראלי-אמריקאי, אפרים זורוף, שניהם סירבו בפומבי להכיר בצדקת העונשים שנקבעו בידי בית הדין הבינלאומי בהאג ובית הדין הפלילי הבינלאומי ליוגוסלביה לשעבר. הפילוסופים אלן פינקלקראוט וסלבוי ז'יז'ק תקפו את הנדקה על שצידד במשטר מילושביץ' והציע להיות עד מטעם ההגנה במשפט שלו. התובע היהודי אמריקאי מנחם רוזנסאפט תקף בפומבי את אפרים זורוף על טענתו כי הרציחות שבוצעו בבוסנים לא נחשבות לרצח עם, בטענה שכדי שזורוף יוכל לגנות את המבצעים ולהתאבל על קורבנות השואה של העם היהודי שסבל מלחמת העולם השנייה, עליו לגנות את המבצעים ולהתאבל על קורבנות כל מעשי רצח העם האחרים, כולל רצח העם הבוסני.
פרופסור אמריטוס באוניברסיטה העברית בירושלים, יהודה באואר, טען ביחס לטבח סרברניצה כי היה זה: "מעשה של רצח, אך לא רצח עם." ההיסטוריון גדעון גרייף גם כן צידד בעמדה זאת.
סבילינס
סבילינות (סבילינס / סביאנאס) (בספרדית: Sevillanas, [הגייה בספרדית: seβiˈʝanas]) הם סוג של מוזיקת ​​עם וריקודים עממיים של סביליה ואזוריה. הם נגזרו מהסגידיליה (Seguidilla קרי: סגידיה), ז'אנר מוזיקלי וריקודים עממיים וקסטיליאנים. ב הם הושפעו מפלמנקו.
יש להם דפוס מוזיקלי מוגבל יחסית, אך הם עשירים במילים המבוססות על חיי כפר, עיירות כפריות, שכונות, עלייה לרגל ונושאי אהבה. הם מושרים על ידי שפע של קבוצות מקומיות, כמו לוס רומרוס דה לה פואבלה, לוס אמיגוס דה ג'ינס, לאס קורלראס דה לבריה, קנטורס דה היספאליס ולוס דל ריו. מדי שנה מתפרסמים עשרות סבילינות חדשות על גבי תקליטור.
הסגנון שונה מהפלמנקו בכך, שהריקודים הם כוריאוגרפיים ומבוצעים בדרך כלל על ידי זוגות או קבוצות של אנשים.
תרבות הדארק
תרבות הדארק (מאנגלית: Dark culture) הנקראת לעיתים גם סצנת הדארק (על אף שבתרבות נכללות מספר סצנות דארק), הוא מונח כללי המתאר מספר תתי תרבויות או סצנות תרבותיות, שהם מודרניים ומובחנים מבחינה תקשורתית או מחקרית, ושהמוצא המשותף לכלל חבריהם הוא סגנון הופעה-חיצונית "אפל" (מבחינת ביגוד, איפור, קישוט), לפחות באירועים קהילתיים וכן חיבה לסגנונות מוזיקה שהם במידה רבה אלקטרוניים, מהירים, ולעיתים שיריהם כוללים מסר מחתרתי (ואפשר שגם אנרכיסטי או פוסט-אפוקליפטי), וכן מאפייני עיצוב אפלולי, כגון מאפיינים גותיים או ויקאניים הנפוצים גם הם, בעיקר בקרב הנשים. תרבות זו נקשרה לעיתים גם בפיתוי ומיניות, תשוקה, טשטוש הבדלים מגדריים נפוצים, ושבירת מוסכמות.
האינטראקציה הקהילתית העיקרית של אנשים המזהים עצמם או המזוהים עם סצנת הדארק בכללותה הוא אירועים שונים (כגון מסיבות) הנערכות לקהל יעד זה, לרוב בכל סצנת דארק בעצמה (למשל, סצנה גותית, מטאל, בדסמ, EBM, פאנק, ועוד). במסיבות השונות נהוגה הקפדה על קוד לבוש התואם לסצנה זו.
ביגוד נפוץ
באופן כללי גוון הלבוש השולט הוא שחור. בקרב הגברים הלבוש העיקרי הוא שחור מינימלי (והוא לפעמים כולל סמלים של הסצנה או של להקות המזוהות עימה), וכן גם נעליים שחורות, לעיתים אלגנטיות, לעיתים גבוהות וכמו-צבאיות.
בקרב הנשים נפוצים יותר גם גוונים נוספים מלבד שחור כגון אדום וסגול. מחוכים הם בגד גוף נפוץ שנשים רבות לובשות בסצנות אלה, וכן מגפיים עם פלטפורמה נפוצים גם הם בקרב הנשים.
סצנות דארק שונות
במסגרת תרבות הדארק קיימות סצנות רבות ובין אלה ניתן למנות:
שינוי האקלים בישראל
פגיעות
עקב גידול משמעותי בשימוש ברכב וכן בפליטות מתחנות כוח מבוססות פחם ונפט, נוכחותן באוויר של תחמוצות חנקן (NOx) ותחמוצות גופרית (SOx) באזורי המרכזים העירוניים הגדולים בישראל עלתה משמעותית בין השנים 1980 ל-2002. שיעור תחמוצות החנקן הוכפל פעמיים לאורך שנים אלה, שיעור הפחמן הדו-חמצני עלה ב-190%, ושיעור מקרי המחלות בדרכי הנשימה בקרב ילדים עלה מ-5% ל-17%. על אף שפליטות גזי החממה עלו באופן קבוע בין השנים 1996 עד 2007, משנת 2010 פחתו הריכוזים של תחמוצות חנקן ושל גזים מזהמים אחרים סביב אזורי תנועה מרכזיים. כמו כן נצפתה ירידה ברמות תחמוצת הגופרית, אשר מיוחסת לשימוש יעיל יותר בדלק בתחנות כוח תעשייתיות. עם זאת, למרות השפעות הטכנולוגיה בהפחתת הפליטות לנפש, גידול האוכלוסייה המהיר והצריכה העולה לנפש הובילו לירידה כוללת באיכות האוויר.
בדו"ח שפרסם, השירות המטאורולוגי הישראלי הצביע על "מגמה מובהקת של התחממות בכל אזורי הארץ". כל גל חום בישראל מביא ל-45 מקרי מוות בממוצע.
בשנת 2020, המשרד להגנת הסביבה ציין כי שינוי האקלים צפוי להביא לירידה בכמות המשקעים, לצמצם את זרימת נהר הירדן בשיעור של עד 22% ולהקטין את זמינות המים המתוקים באזור עד כדי סיכון האפשרות להשתמש במים. כמו כן, צוין כי במקביל עליית מפלס מי הים לאורך אגן הים התיכון "תפגע בטווח הרחוק בכל חופי ישראל, מראש הנקרה ועד לגבול רצועת עזה", שכן מבחינה הידרולוגית היא עלולה להוביל לחדירה מוגברת של מי ים לאקוות החוף ולנסיגה של קו המים עד למצוקי החוף. הדבר יחייב "להעתיק בתי מגורים, בתי מלון, אתרי מורשת, מפעלים וכדומה". יבולים מסוימים צפוים להיפגע, וכך גם מערכות משק החי והדגה.
צמצום
על פי יעדיה הלאומיים להפחתת פליטות גזי חממה של ישראל, המטרות העיקריות עבורה הן להפחית את פליטות גזי החממה לנפש ל-8.8 טון של שווה-ערך לפחמן דו-חמצני (tCO2e) עד שנת 2025, ול-7.7 טון של שווה-ערך לפחמן דו-חמצני עד 2030. סך הפליטות הכולל אמור להגיע לכ-81.65 מיליון טון של שווה-ערך לפחמן דו-חמצני (MtCO2e) בשנת 2030. בתרחיש "עסקים כרגיל" (ללא כל שינוי), עד שנת 2030 יגיע סך הפליטות ל- (או לנפש). כדי להשיג יעד זה, על ממשלת ישראל להפחית את צריכת החשמל ב-17% ביחס לתרחיש הרגיל, להפיק 17% מהחשמל ממקורות אנרגיה מתחדשים ולהעביר 20% מהתחבורה ממכוניות פרטיות לתחבורה ציבורית, עד שנת 2030.
במטרה להיענות ליעדי הפחתת פליטת גזי החממה, ישראל הקימה ועדה שמטרתה להעריך מהו הפוטנציאל של המדינה להפחית את הפליטות עד שנת 2030. ממצאי הוועדה הראו כי משק החשמל בישראל אחראי לכמחצית מסך פליטת גזי החממה במדינה. האחראי השני בגודלו הוא סקטור התחבורה, המייצר כ-19% מסך הפליטות.
מחקר משנת 2002 של כתב העת הישראלי לכימיה (Israeli Journal of Chemistry) מצא כי מאמציה של ישראל למזער את השפעות הזיהום הכימי ולשפר את איכות הסביבה הוכחו כפחות יעילים ביחס לאלו של מדינות האיחוד האירופי ומדינות אחרות.
עם הקמת ממשלת בנט-לפיד ביוני 2021, ההסכם הקואליציוני בין המפלגות שהקימו אותה כלל יצירת תקנות מחייבות להפחתת פליטות גזי חממה.
באוגוסט 2021 אימצה הממשלה יעד של הפחתת הפליטות ב-27% עד 2030 וב-85% עד 2050. כמו כן, בפעם הראשונה בתולדות המדינה נוצר מנגנון של תמחור פחמן. מס הפחמן בישראל יוכנס בשנים 2023–2028 ויכסה 80% מהפליטות. בהמשך הוא יתרחב עוד יותר. המס כולל אמצעים מיוחדים למניעת השפעות שליליות על אזרחים מעוטי יכולת. המס לבדו אמור להפחית את הפליטות ב-67% עד שנת 2050.
באותו חודש הפסיקה שרת האנרגיה דאז, קארין אלהרר, להעניק רישיונות חדשים לחיפושי נפט ביבשה בישראל. לדברי אלהרר, תינתן עדיפות לאנרגיות מתחדשות ולמלחמה בשינוי האקלים. זאת בניגוד לקודמה, יובל שטייניץ, שהעדיף את קידוחי הגז הימיים.
בדצמבר 2021 הודיעה קארין אלהרר על הפסקת הנפקת רישיונות חדשים גם לחיפושי גז בים, לפחות למשך שנה אחת. היא הצהירה כי הממשלה תתמקד באנרגיה ירוקה.
בשנת 2021, השרה לאיכות הסביבה תמר זנדברג חסמה את עסקת הנפט עם איחוד האמירויות הערביות שכללה הרחבה של הובלת הנפט מהמפרץ הפרסי לאירופה דרך ישראל. הדבר נעשה בין היתר בגלל חששות אקלים.
במרץ 2022 קיבלה הממשלה החלטה לסגירת המפעלים הפטרוכימיים במפרץ חיפה תוך עשור. ההחלטה חשובה מאוד למילוי הבטחות האקלים של ישראל.
במאי 2022 אישרה הממשלה חוק אקלים. נקודותיו העיקריות: הפחתת פליטות גזי החממה ב-27% עד שנת 2030 בהשוואה ל-2015 (שנת הבסיס), איפוס הפליטות עד שנת 2050, תוכניות היערכות והסתגלות לשינוי האקלים, הליך הערכת סיכון אקלימית לפני אישור תוכניות ופרויקטים, הקמת ועדה מייעצת לשינויי אקלים, חובת דיווח ממשלתי על סיכוני אקלים ופליטות. על פי הודעת המשרד להגנת הסביבה, הוועדה המייעצת תכלול: "נציג התאחדות התעשיינים בישראל, נציג ארגוני הסביבה ונציגי הדור הצעיר".
שיתופי פעולה בין-לאומיים
ישראל חתומה על מספר הסכמים בין-לאומיים בנושאי זיהום אוויר ושינוי אקלים, לרבות פרוטוקול קיוטו, אמנת המסגרת של האו"ם בנושא שינויי אקלים ופרוטוקול מונטריאול. על אף חלקה בהם, הסביבה בישראל ממשיכה לסבול לנוכח האוכלוסייה הגדלה במהירות ורמת החיים, התורמות להגברת פליטות גזי חממה ומזהמי אוויר. ב-22 בנובמבר 2016 חתמה ישראל על הסכם פריז. המדינה חתומה על שלוש יוזמות לצמצום והסתגלות למשבר האקלים ועל 16 יוזמות נוספות שננקטו על ידי גורמים לא-ממשלתיים.
שברולט C/K
שברולט C/K (באנגלית : Chevrolet C/K, קרוי גם : GMC C/K) הוא מגוון רחב של סדרות טנדרים ומשאיות קלות אשר יוצרו על ידי חטיבת המכוניות שברולט בחברת ג'נרל מוטורס האמריקאית בין השנים 2001–1959
מוחמד דאודה
מוחמד דאודה (באנגלית: Mohammed Dauda; נולד ב-20 בפברואר 1998 בגאנה) הוא כדורגלן גנאי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת טנריפה מהליגה הספרדית השנייה, בהשאלה מאנדרלכט.
קריירת מועדונים
דאודה החל את הקריירה המקצוענית שלו באסאנטה קוטוקו מליגת העל הגאנאית.
ב-3 בינואר 2017 חתם דאודה באנדרלכט מליגת העל הבלגית. ב-4 בפברואר 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בתיקו 2-2 נגד מכלן במסגרת המחזור ה-25 בליגה לעונת.
ב-31 בינואר 2019 הושאל דאודה למשך חצי עונה לוויטסה ארנהם מליגת העל ההולנדית. ב-10 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1–2 לחרונינגן במסגרת המחזור ה-21 בליגה לעונת 2018/2019. ב-24 בפברואר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–3 על אמן במסגרת המחזור ה-23 בליגה. בסך הכל ערך 16 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע שלושה שערים.
ב-29 באוגוסט 2019 הושאל דאודה למשך עונה אחת לאסביירג מליגת העל הדנית. ב-1 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 0–1 לאורהוס גימנסטיקפוינין במסגרת המחזור השמיני בליגה לעונת. ב-24 בנובמבר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–2 על סילקבור במסגרת המחזור ה-17 בליגה. בסך הכל ערך 22 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע ארבעה שערים.
ב-22 ביולי 2022 הושאל דאודה למשך עונה אחת לטנריפה מהליגה הספרדית השנייה. ב-13 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1–2 לאייבר במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון.
צפרדע שיחים בוהקת
צפרדע שיחים בוהקת (שם מדעי: Pseudophilautus stellatus) הוא מין ממשפחת הרקופוריים, האנדמי לסרי לנקה. הצפרדע התגלתה בשנת 1853 על ידי הזואולוג אדוארד פרדריק קלארט, שמצא אותה באחד מיערות האי. המין היה ידוע מאז רק מתיאורו הכוללני של הזואולוג. הוא אסף פרט אחד והגדירו כמין חדש שלא היה ידוע ומוכר במדע. שלוש שנים לאחר התגלית, אבדו עקבותיה. למרות מאמצים רבים שנעשו בשנים האחרונות לאתרה, היא הוכרזה כדו-חי שנכחד מהטבע. אך בתחילת שנת 2013, 157 שנים לאחר שנעלמה, נתגלתה הצפרדע מחדש.
גודל המין נע בין 4 ל-5 ס"מ, צבעו ירוק-ליים עם נקודות שחורות המוקפות בקווים לבנים. עיני המין גדולות ומוקפות בפסים צבעוניים.
וילה אמו
וילה אמו (איטלקית: Villa Emo) היא אחת הווילות הכפריות שבנה האדריכל האיטלקי אנדראה פלאדיו באזור ונטו שבצפון איטליה (כיום ליד פנזולו Fanzolo di Vedelago שבנפת טרוויזו).
הווילה תוכננה ונבנתה לפי הזמנתו של לאונרדו אמו איש ונציה, והבנייה הסתיימה, ככל הידוע, סביב שנת 1565. וילה אמו הוכרזה על ידי ארגון אונסק"ו כאתר מורשת עולמית במסגרת הווילות הפלדיאניות בוונטו.
אדריכלות
תוכנית המבנה פורסמה על ידי פלאדיו בספרו ארבעת הספרים על אודות האדריכלות, והיא תואמת כמעט במדויק את הבניין הקיים. תוכנית הבניין וחזיתו בעלי סימטריה דו-צדדית האופיינית לעבודותיו של פלאדיו.
במרכז מצוי בית האדון ולו מתאר רבוע. אל הפתח המרכזי עולה כבש רחב עם שיפוע מתון, שניתן היה להגיע באמצעותו, אגב רכיבה על סוס, עד לכניסה הראשית אל הבניין. כמקובל בווילות של פלאדיו, גם כאן לבניין שלוש קומות הניכרות בחלונותיהן. קומת האדון בעלת החלונות הגבוהים היא הקומה השנייה אליה עולה הכבש. מתחתיה שוכנת קומת השירותים הנמוכה, שחלונותיה נראים משני צידי הכבש. הקומה העליונה שמתחת לגג ניכרת בחלונותיה צרים, והיא נועדה לאחסון של תוצרת חקלאית.
הכבש עולה אל מבואה בצורת לוג'יה (loggia) עם חזית דמוית מקדש רומי, כלומר עם שני עמודים התומכים בגג גמלוני. החזית פשוטה ביותר בעיצובה, כמעט ללא עיטורים, פרט לשתי דמויות מכונפות האוחזות בסמל המשפחה, המעוצבת במשולש הגמלון.
משני צידי בית האדון משוכים שני אגפים צרים וארוכים, שבחזיתם טור של אחת-עשרה קשתות בכל צד. אגפים אלה נועדו למתקנים, למחסנים ולציוד החקלאי של החווה. לאגפים האלה ניתן היה להגיע מן הבית תחת קירוי. האגפים ארוכים במיוחד ומעידים על צורכי אחסון רבים המעידים על שפע כלכלי של המשפחה. משפחת אמו החלה לגדל בשטחיה שבעמק הפו את צמחי התירס, שהגיעו זה לא כבר מן העולם החדש. בתמשיחי הקיר (פרסקו) המעטרים את חדרי האירוח שבבית ניתן לראות תיאורי אשכולות קלחי תירס בשל. גידול זה העלה בהרבה את רווחיה של המשפחה. בקצוות האגפים האלה, בחלק המרוחק ביותר מן הבית, מתרוממים שובכי יונים.
את עיטור קירותיהם של החדרים הפקיד פלאדיו בידיו של הצייר ג'ובאני בטיסטה זלוטי (Zelotti). חדר אחד מכונה בשם "חדר האומנויות" שכן הוא מציג האנשות של אומנויות ומדעים ובהן השירה, המוזיקה והאסטרונומיה. עיטורים אחרים מתייחסים לוונוס, אלת האהבה.
אג'גייהו טייה
אג'גייהו טייה (נולדה ב-10 בפברואר 2000) היא אתלטית אתיופית, המתחרה בריצת 5000 מטר.
ביוגרפיה
בחודש יולי 2018 זכתה טייה במדליית כסף באליפות העולם באתלטיקה לנוער 2018 שנערכה בטמפרה שבפינלנד.
בחודש יולי 2021 קבעה טייה שיא אישי חדש בריצת 5000 מטר, כשרצה את המרחק ב-14:14.09 דקות והשיגה את הקריטריון האולימפי לאולימפיאדת טוקיו (2020).
Love (Sweet Love)
(בעברית: אהבה (אהבה מתוקה)) הוא שיר שהוקלט על ידי להקת הבנות האמריקאית ליטל מיקס, מתוך אלבום הלהיטים הראשון שלה, Between Us. השיר יצא לאור ב-3 בספטמבר 2021, על ידי חברת התקליטים RCA רקורדס, כסינגל המוביל מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום ה-11 במצעד השירים הדיגיטליים האירופאיים.
רקע וכתיבה
ב-29 באוגוסט 2021, דיברה הלהקה על שיר חדש, באמצעות פרסום קטע קצר מהקליפ בחשבונות המדיה החברתית שלה. השיר הוכרז ב-30 באוגוסט 2021, עם קטע חדש מהקליפ שפורסם למחרת. ב-2 בספטמבר 2021, קטע מהשיר הופץ בפלטפורמת שיתוף הווידאו המקוונת, טיקטוק, יום לפני הפרסום הרשמי של השיר.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-13 מיליון השמעות.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-3 בספטמבר 2021. ביים אותו סמואל דואק, שגם ביים את הקליפ לשיריה הקודמים של הלהקה, "Confetti" ו-"Heartbreak Anthem". בקליפ, הלהקה מופיעה כ"אלות מעוטרות בזהב", כשהן יושבות על כיסאות ולבושות בחלוק מוזהב עם כיסויי ראש מוזהבים.
נכון לאוקטובר 2021, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-8 מיליון צפיות.
גודאף צגאי
גודאף צגאי (נולדה ב-23 בינואר 1997) היא אתלטית אתיופית, זוכת מדליית ארד אולימפית (טוקיו 2020) בריצת 5000 מטר, זוכת מדליית ארד באליפות עולם (דוחה 2019), אלופת העולם באולם (בלגרד 2022) ושיאנית העולם באולם (2022) בריצת 1500 מטר, וזוכת מדליית הכסף באליפות העולם יוג'ין 2022
2014
באליפות העולם באולם שנערכה בסופוט, אורגון, פולין במרץ 2014 היא במקום עשירי בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:11.83 דקות.
2016
באליפות העולם באולם שנערכה בפורטלנד, אורגון, ארצות הברית במרץ 2016 היא זכתה במדליית ארד בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:05.71 דקות, אחרי סיפאן חסן מהולנד (4:04.96 דקות) ובת ארצה דואיט סייאום (4:05.30 דקות).
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) היא סיימה במקום 19 בריצת 800 מטר.
2019
באליפות העולם שנערכה בדוחה שבקטר בשנת 2019 זכתה צגאי במדליית ארד בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:54.58 דקות, אחרי סיפאן חסן שקבעה שיא אליפות חדש של 3:51.95 דקות ופיית' קיפייגון מקניה (3:54.22 דקות).
שיאנית עולם באולם
בתחרות שנערכה באולם בצרפת בפברואר 2021 קבעה צגאי בריצת 1500 מטר את שיא עולם חדש של 3:53.09 דקות.
מדליית ארד אולימפית
באולימפיאדת טוקיו (2020) זכתה במדליית ארד בריצת 5000 מטר בתוצאה של 14:38.87 דקות, אחרי סיפאן חסן (14:36.79 דקות) והלן אובירי מקניה (14:38.36 דקות).
אלופת העולם באולם
באליפות העולם באולם שנערכה בבלגרד, סרביה במרץ 2022 היא זכתה במדליית זהב בריצת 1500 מטר בשיא אליפות חדש של 3:57.19 דקות, לפני בנות ארצה אקסומוויט אמביי (4:02.29 דקות) והירוט משישה (4:03.39 דקות).
סגנית אלופת העולם ביוג'ין 2022
ביוג'ין יולי 2022, זכתה במדליית כסף (3:54.52 דקות) אחרי פיית' קיפייגון שסיימה ראשונה בריצת 1500 מטר לנשים עם 3:52.96 ולפני הבריטית לאורה מואיר שזכתה בארד (3:55.28 דקות).
יעקב יהודה אריה לייב פרנקל
הרב יעקב יהודה אריה לייב פרענקל היה רב הונגרי, מקובל ומחבר ספרים.
ביוגרפיה
נולד לר' יום טוב צבי בן הרב יעקב מאשוואר, שהיה נכדו של רבי יעקב קאפל מהעיר לוקאוו (סבו של החוזה מלובלין).
היה תלמיד של הרב יקותיאל יהודא טייטלבוים. לאחר חתונתו החל הרב טייטלבוים לחפש עבורו משרת רב עיר לפרנסתו. בינתיים הוא יעץ לו לקבל תפקיד כמלמד בעיר ספינקא ושם היה חבר וחברותא של הרב יוסף מאיר ווייס, מייסד חסידות ספינקא.
לאחר זמן קצר החל לכהן כרב העיר פיריצ'ה  הסמוכה לעיר נירבאטור  ושימש שם כשו"ב ומ"ץ כשלשים שנה. לאחר מכן מונה לאחראי על הכשרות בעיר סאטמאר.
13 ביוני
13 ביוני הוא היום ה-164 בשנה (165 בשנה מעוברת), בשבוע ה-24 בלוח הגרגוריאני. עד לסיום השנה, נשארו עוד 201 ימים.
סקייווסט איירליינס
סקייווסט איירליינס היא חברת תעופה אזורית אמריקאית. החברה היא אחת מחברות התעופה הגדולות בארצות הברית, והיא חברת התעופה האזורית הגדולה בעולם. כמו רוב החברות האזוריות בארצות הברית, גם סקייווסט אינה מפעילה טיסות כמותג עצמאי, אלא מפעילה טיסות עבור חברות תעופה גדולות כדוגמת דלתא איירליינס ויונייטד איירליינס. צי המטוסים שלה ממותג ונצבע בהתאם לחוזים עם חברות אלו.
היסטוריה
בשנת 1972 רכש מייסד החברה, ראלף אלתקין, את חברת התעופה "דיקסי", שביצעה טיסות בעיקר עבור אנשי עסקים ומרכזה היה בסולט לייק סיטי, יוטה.. החברה החלה להתרחב במערב ארצות הברית והפכה לחברת התעופה האזורית הגדולה ביותר כבר בשנת 1984, כאשר רכשה את חברת התעופה סאן איירליינס שמרכזה היה בפאלם ספרינגס, קליפורניה.
צי המטוסים
ביולי 2018, צי סקייווסט איירליינס כולל את המטוסים הבאים, בשימוש או בהזמנה:
<CENTER> </CENTER>
יששכר מירון
יששכר מירון (מיכְרוֹבסקי) (באנגלית: Issachar Miron; 5 ביולי 1920 – 29 בינואר 2015) היה מלחין ישראלי אמריקאי.
ביוגרפיה
מירון נולד כסטפן מיכְרוֹבסקי בעיירה קוטנו בפולין. אביו, שהיה רב וכנר, עודד אותו לקבל חינוך מוזיקלי. ב-1939 עלה לארץ ישראל, וזמן קצר לאחר מכן פרצה מלחמת העולם השנייה, שבה נספתה כל משפחתו. בראשית שנות ה-40 נישא לצפורה (ילידת קייב 1923, שעלתה לארץ ישראל ב-1925).
הוא התגייס לצבא הבריטי בתחילה לבאפס ואחר כך לבריגדה היהודית. בצבא נפגש עם יחיאל חגיז, שמסר לו להלחנה את השיר "צאנה צאנה" (שנקרא בהתחלה "החיילים באים"). השיר זכה לתהילה עולמים בביצוע של להקת האורגים בהשתתפות פיט סיגר והוא אחד מהשירים העבריים הידועים בעולם, ביחד עם "הבה נגילה", "הבאנו שלום עליכם ו"ערב של שושנים". ב-שנות ה-50 ניהל משפטים בארץ ובארצות הברית בקשר לזכויות יוצרים על שיר זה.
עם קום המדינה התגייס לצה"ל בתפקיד קצין ראשי להווי ואמנויות. לאחר מכן מונה להיות סגנו של פרנק פלג, מנהל החינוך המוזיקלי במשרד החינוך.
בשנת 1959 זכה בפרס אנגל.
עם שיריו המפורסמים נמנים "אוּרי", שנכתב על ידי רפאל קלצ'קין לזכר, בעלה הראשון של יפה ירקוני, שנפל כלוחם בבריגדה היהודית במערכה על הנהר סניו; והשיר "עופי רוח", למילותיו של אהרן אשמן, שהיה השיר הישראלי הראשון ששודר ברדיו המצרי בעקבות שיחות השלום ב-1977.
ב-1963 עזב את ישראל והיגר לארצות הברית, שם השתקע בניו יורק. הוא המשיך לכתוב יצירות מוזיקליות בצורת פזמונים, קנטטות, אורטוריות, מוזיקה לסרטים, קטעי חזנות ועוד. הוא הפיק כ-200 תקליטים והלחין ועיבד מאות שירים לזמרים ולמקהלות.
ב-2008 קיבל תעודת הוקרה מה"גראמי" על השתתפותו באלבומו של פיט סיגר "At 89", שזכה בפרס גראמי בקטגוריית אלבום המוזיקה העממית הטוב ביותר. באלבום זה מושמע השיר "צאנה צאנה" בעברית, ערבית ואנגלית.
מירון נפטר בניו יורק ב-29 בינואר 2015, כחצי שנה לאחר מותה של אשתו מזה 71 שנה, צפורה. הותיר שלוש בנות, נכדים ונינים.
לינדה בן-צבי
לינדה בן צבי היא פרופסור אמריטה לתיאטרון בחוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטת קולורדו. מומחית בעלת שם עולמי לסמואל בקט.
אודות
בן צבי למדה לתואר ראשון בספרות אנגלית ופילוסופיה באוניברסיטת בוסטון, תואר שני בספרות אנגלית באוניברסיטת ניו יורק ודוקטורט בספרות אנגלית באוניברסיטת אוקלהומה. שימשה כפרופסור לתיאטרון וספרות אנגלית באוניברסיטת קולורדו. היא עמיתה של הקרן הלאומית למדעי הרוח ושל ספריית הקונגרס בארצות הברית. לימדה באוניברסיטה העברית במלגת ליידי דייוויס.
בן צבי הייתה נשיאת חברת סמואל בקט הבינלאומית (International Samuel Beckett Society). משנת 1996 עומדת בראש קבוצת המחקר על סמואל בקט של הפדרציה הבינלאומית למחקר בתיאטרון (International Federation of Theatre Research). היא העורכת של כתב העת אסף (Assaph) הדן במחקר בתיאטרון ישראלי באנגלית. בשנת 2006 יזמה כנס בינלאומי שהוקדש לחייו וליצירתו של סמואל בקט בתל אביב.
בשנת 1996 ערכה את אסופת המאמרים על התיאטרון הישראלי "Theater in Israel".
בן צבי הייתה חברה בארגון ארבע אמהות וניהלה את קשרי החוץ באנגלית של הארגון.
נועה זליבנסקי
נועה זליבנסקי (נולדה ב-12 בינואר 1996) היא כדורסלנית ישראלית, המשחקת בעמדת רכזת/קלעית בקבוצת בנות הרצליה. נוסף על כך, היא חלק מהסגל של נבחרת ישראל בכדורסל נשים.
ביוגרפיה
זליבנסקי נולדה באשדוד וגדלה בתימורים. החלה לשחק כדורסל במושב, בגיל 12 עברה לשחק במחלקת הנוער של מכבי "בן" בנות אשדוד. בעונת 2008/9 זכתה באליפות הילדות ובעונת 2009/10 זכתה בגביע הילדות, מצטיינת המשחק עם 23 נקודות ובאליפות הילדות אחרי ניצחונות על מכבי רעננה. במקביל למדה בבית הספר האזורי בבאר טוביה שם זכתה עם הנבחרת ב-3 אליפויות אזוריות. בגיל 14 עברה לאקדמיית וינגיט למצוינות בספורט שם למדה ושיחקה כקפטנית שלוש שנים.
קבוצות בוגרות
עונת 2014/15 בקבוצת מכבי "בן" בנות אשדוד הייתה עונתה הראשונה של זליבנסקי בקבוצת הבוגרות. בתום העונה הקבוצה זכתה באליפות המדינה לכדורסל נשים. בעונת 2015/16 עברה לשחק בקבוצת א.ס. רמת השרון עימה הגיעה בתום העונה לפיינל פור. בעונה שלאחר מכן עברה לשחק באליצור חולון לשתי עונות. בעונה הראשונה בקבוצה הגיעה לפיינל פור ולגמר הגביע. בעונה השנייה הגיעה למעמד גמר הגביע כאשר בחצי הגמר היא הצטיינה עם 26 נקודות. בעונת 2018/19 עברה לשחק בבני יהודה תל אביב, שם קלעה 9.8 נקודות בממוצע למשחק. בתום העונה חזרה לשחק במכבי "בן" בנות אשדוד. עונת 2019/20 הופסקה עקב משבר הקורונה כאשר אשדוד במקום השני. בעונת 2021/22 שיחקה באליצור תל אביב בליגת העל. את עונת 2022/23 החלה במדי קבוצת אלפתריה מושקאטו מאתונה בליגת העל היוונית וביורוקאפ נשים, אך חזרה לישראל בחודש נובמבר וחתמה במכבי בנות אשדוד.
נבחרות ישראל
ב-2011 השתתפה עם הנבחרת בטורניר אליפות אירופה עד גיל 16 דרג ב'. בטורניר קלעה 10.6 נקודות למשחק, בשנה שלאחר מכן השתתפה בטורניר הכנה בצרפת עם הנבחרות החזקות ביבשת בו זכתה בחמשיית הטורניר. בהמשך אותה שנה השתתפה באליפות אירופה עד גיל 16 דרג ב' ובו קלעה 16 נקודות למשחק. ב-2014 השתתפה עם הנבחרת בטורניר אליפות אירופה עד גיל 18 דרג ב'. בטורניר קלעה 5 נקודות למשחק. ב-2015 השתתפה בטורניר אליפות אירופה עד גיל 20 דרג ב. בטורניר קלעה 3 נקודות בממוצע למשחק.
החל משנת 2017 זליבנסקי היא חלק מסגל נבחרת ישראל בכדורסל נשים.
יצחק ויניקוב
יצחק נתנוביץ' ויניקוב (Исаак Натанович Винников; 1897–1973) היה סמיטולוג, מזרחן, בלשן-אתנוגרף יהודי-סובייטי, פרופסור באוניברסיטת לנינגרד.
נולד בחוֹטימְסְק שברוסיה הלבנה. נשלח על ידי משרד החינוך הסובייטי ללמוד בלשנות ואתנולוגיה באוניברסיטת לנינגרד. עבודתו המוקדמת עסקה בהיסטוריה ובתרבות הערבית הפרה-אסאלמית. אחר כך עבר ללימוד את מנהגי ושפות השבטים הערבים של מרכז אסיה. בשנת 1941 כתב דוקטורט בנושא "הערבים בברית המועצות". בהמשך הקריירה הקדיש את זמנו לחקר כתובות ארמיות וכתב קונקורדנציה של הארמית הארץ-ישראלית לפי התלמוד הירושלמי והמדרשים. בין השנים 1940 ל-1942 עמד בראש המכון לאנתרופולוגיה ואתנוגרפיה. היה מנחה הדוקטורט של פרופ' מיכאל הלצר.
נטליה גורביץ'
נטליה גורביץ' היא ספורטאית ומאמנת ישראלית, זוכת אליפות אירופה בוו-שו ב-2011.
ביוגרפיה
גורביץ נולדה במולדובה, ובגיל 8 עלתה עם הוריה לישראל. בעלת תואר שני בניהול ספורט וחינוך גופני ממכללת וינגייט. כיום מתגוררת ברחובות, מאמנת נבחרת צעירים בבית הספר סמילנסקי ברחובות.
קריירה ספורטיבית
גורביץ התוודעה לוו-שו כשהייתה בת 12. זכתה במקום החמישי בטורניר או שו במסגרת אולימפיאדת בייג'ינג 2008. במרץ 2010 זכתה במדליית ארד באליפות שהתקיימה באנטליה שבטורקיה.
באליפות העולם שהתקיימה באוקטובר 2010 בשיניאן שבסין, זכתה במקום השלישי בקטגוריה צ'אן צ'ואן (אגרוף ארוך),.
באפריל 2011 זכתה במדליית זהב באליפות אירופה באושו שהתקיימה בטאלין שבאסטוניה.
עושים צהריים
עושים צהריים היא תוכנית רדיו יומית העוסקת בנושאי אקטואליה ומשודרת בגלי צה"ל בהגשתה של יעל דן בין השעות 13:00–14:00.
בעבר התוכנית שודרה במשך שעתיים, בשעות הצוהריים. עם שינוי בלוח המשדרים שנערך בשנת 2015 בגלי צה"ל, קוצץ זמן השידור לשעה יומית אחת בלבד והיא משודרת כיום בימים ראשון עד רביעי בשעות 13:00–14:00. בשנת 2015 זכתה התוכנית בפרס מפקד גלי צה"ל. בשנת 2019, תוכנית 20 השנה של התכנית זיכתה אותה בפרס מפקד גלי צה"ל בפעם השנייה.
קרחון בווין
קרחון בווין או קרחון בואואין (באנגלית: Bowin Glacier) הוא קרחון יובלי, בהרי המלכה מוד, באזור חוף דופק שבאנטארקטיקה.
אורכו של הקרחון 9 קילומטרים.
הקרחון נשפך אל קרחון רמזי.
מקור השם
שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
הקרחון נקרא על שמו של סי. אף. בווין (C.F. Bowin), קַנטינאי בצי ארצות הברית, שהשתתף במבצע דיפ פריז לחקר אנטארקטיקה בשנת 1965 ובשנת 1966.
אוהמדניה
דג זה נחשב במקור לקרובו של הדג הטורף מהטריאס Birgeria, שהיה קרוב לחדקנאים המודרניים, אך בהמשך התברר שהיה קרוב יותר לדגים אוכלי פלנקטון ענקיים כמו הלידסיכתיס. עם זאת הוא נחשב למאובן מעבר בין דגי הסדרה הרגילים לבין המינים הגדולים אוכלי הפלנקטון שהתקיימו לאורך היורה והקרטיקון.
דג זה הגיע לאורך של לפחות 2.5 מטרים כך שהיה מגדולי דגי הגרם של היורה הקדום לצד חדקנאים קדומים כמו Strongylosteus ו-Gyrosteus. הוא היה בעל גולגולת שטוחה ודחוסה עם שיניים קטנות ושטוחות הנוטות אחורה והגוף היה זרים עם סנפירים וזנבות קצרים בעלי אונות גדולות. המבנה של הדג ייחודי ביותר והוא כנראה היה צייד של רכיכות שצד כנראה סילוניות מהירות בים. באחד המאובנים שלו התגלו שרידים של בלמניטים שנותרו בבטן החיה לאחר מותה והוכיחו שניזון מרכיכות.
מנחם אשר ספיר
מנחם אשר ספיר (ירושלים, 1893 - לונדון, 1944), היה קצין בצבא צרפת, דיפלומט, עיתונאי ופעיל ציוני, אשר פעל להשגת תמיכה בציונות מצד התנועה הלאומית הערבית.
תולדות חייו
מנחם אשר ספיר נולד בירושלים לאביו בנימין זאב ספיר. בצעירותו יצא ללמוד משפטים באוניברסיטת איסטנבול, ושם התחבר לאנשי תנועת הטורקים הצעירים וכן התנועה הפאן-אסלאמית. כמו ויקטור יעקובסון, שאף הוא היה באיסטנבול באותה תקופה, ניסה לקדם קשרים בין התנועה הציונית לתנועה הלאומית הערבית בהנחה שלתושבי ארץ ישראל היהודים והערבים יש אינטרסים לשיתוף פעולה. ספיר סייע במשא ומתן לשלום בין טורקיה וארצות הבלקן אחרי המלחמות שביניהן ב-1913.
נסע לפריז ללמוד בסורבון, וגם שם קיים מגע עם חברי הוועד הערבי של הלומדים והמהגרים, בהם עווני עבד אל-האדי (מאוחר יותר חבר הוועד הפועל הערבי) וג'מיל מרדם (מאוחר יותר ראש ממשלת סוריה).
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה ב-1914, התנדב ללגיון הזרים הצרפתי ושרת עד 1917; נפצע, עוטר וקיבל דרגת קצונה.
בתקופה שבין מלחמות העולם שהה לסירוגין בפריז, בסלוניקי ובארץ ישראל, ועסק רבות בפעילות דיפלומטית למען התנועה הציונית, בהתאם לאמונתו שיש להגיע להבנה הדדית ושיתוף פעולה בין הציונים לערביי המזרח התיכון. בפרט, ידוע שבמארס 1922 השתתף, מטעמה של ההסתדרות הציונית העולמית, בשיחות שנערכו בקהיר עם קבוצת גולים סורים, אנשי 'מפלגת האחדות הסורית'. שיחות אלה תוארו על ידיו בעדות שלו בפני ועדת פיל. בועידה הציונית בלונדון ב-1920 היה ציר סלוניקי. בו בזמן המשיך להיות גם קצין צרפתי.
בתקופה זו חבר ל"קבוצת הסולל", אשר הוציאה את העיתון דואר היום, בו שימש כ"מנהל מדיני ומסחרי" לצד העורך הראשי איתמר בן אב"י, וכן ככתב. כהשלכה של השאיפות שלו לשיתוף פעולה יהודי-ערבי, הוציאה הקבוצה גרסה ערבית של העיתון, בריד אל-יום (برىد اليوم - "דואר היום" בערבית). לאחר שהסתיימה פעילותו זו, העתיק את מגוריו לפריז, שם היה איש עסקים. בין השנים 1935 ל-1938 עשה שוב בארץ ישראל. אז חזר לפריז, וב-1940 הצליח לחמוק מצרפת ברגע האחרון, כשכבר נכבשה בחלקה על ידי הגרמנים, ולהגיע ללונדון יחד עם פעילים שהצטרפו לשארל דה גול במפקדת צרפת החופשית, שם שימש כקצין מודיעין, מומחה לענייני המזרח התיכון.
ספיר מצא את מותו ב-1944 בבית חולים של צבא צרפת החופשית בלונדון, לאחר שנפצע במהלך הפלישה לנורמנדי.
משפחתו
סבו מצד אביו, יעקב הלוי ספיר, נודע בשל חקירותיו על יהדות תימן וגילוי גניזת קהיר. דודו, זלמן נתן ספיר, כתב בעיתון הלבנון והיה "הראשון שהביא לירושלים רחַיים לטחינת הקהוה". אחיו, אליהו ספיר, היה מנהל הסניף הראשי של בנק אנגלו-פלשתינה בארץ ישראל.
מגדל ששון חוגי
מגדל ששון חוגי הוא מגדל משרדים ממוקם ברחוב אבא הלל סילבר 12 ברמת גן בפינת רחוב הרי הגלעד.
המגדל תוכנן על ידי יסקי-מור-סיון אדריכלים. בנייתו הסתיימה ב-2009 והוא מונה 21 קומות. בכל קומה לובי קומתי המעוצב בקווי הלובי הראשי של המגדל. מתחת למגדל ישנו חניון תת-קרקעי בן ארבע קומות. למגדל זה, ולבית איילון ביטוח ישנה רחבה משותפת ובה פסל ואנדרטה לחללי פרעות בעיראק.
בשנת 2018 הצטרף לבניין משרד היח״צ המוביל דני לוי תקשורת.
יחזקאל קצב (כדורגלן)
יחזקאל קצב (1 בינואר 1945 בגדאד, ממלכת עיראק – 10 ביוני 2022, ראשון לציון, ישראל), היה כדורגלן ישראלי, אשר שיחק בעמדת הבלם, ומזוהה בעיקר עם קבוצת מכבי יפו. בתקופת פעילותו נחשב לאחד מבלמי הכדורגל הטובים בישראל. קצב אשר שיחק בנבחרת ישראל, היה שותף לזכייתה בגביע אסיה בכדורגל 1964.
קורות חייו
יחזקאל קצב נולד בבגדאד. ב-1951 עלה עם משפחתו לישראל במסגרת מבצע עזרא ונחמיה. לאחר עלייתה התגוררה המשפחה בשכונת קריית שלום בתל אביב, סמוך למגרשה של קבוצת גדנ"ע יהודה. ב-1956 החל לשחק בקבוצת גדנ"ע יהודה ועימו שיחקו בסגל גם משה רומנו, יוסי משולם ודוד קרקו. לאחר גיוסו לצה"ל שיחק בנבחרת גייסות השריון בכדורגל ביחד עם מרדכי שפיגלר, מוצי לאון, גדי צלניקר, זאב זלצר, דני בורסוק וישעיהו שווגר, וב-1964 זכה עימה באליפות צה"ל בכדורגל.
ב-1963 ביוזמתו של מוצי לאון עבר לשחק בקבוצת מכבי יפו. ב-1964 צורף לסגל נבחרת ישראל בכדורגל אשר אומנה על ידי יוסף מרימוביץ', וזכה עמה בגביע אסיה בכדורגל. ב-1966 זומן שוב לסגל הנבחרת, נכלל בסגל המורחב אך לא שותף בפועל במשחקיה. קצב שיחק בקבוצת מכבי יפו עד 1972, רשם 201 משחקי ליגה ובהם כבש 8 שערים. ב-1972 פרש ממשחק פעיל. קצב אימן את קבוצת הנוער של מכבי יפו בשנים 1974–1975.
אליזבת נורס
אליזבת נורס (באנגלית: Elizabeth Nourse; 26 באוקטובר 1859 - 8 באוקטובר 1938) הייתה ציירת ז'אנר, דיוקן וציירת נוף בסגנון ריאליסטי. נורס הייתה האישה האמריקאית הראשונה שהתקבלה לחברה לאמנויות יפות בצרפת. הסגנון של נורס תואר על ידי מבקר לוס אנג'לס, הנרי ג'י סלדיס, כמבשר ציור של הריאליזם החברתי."
ראשית חייה
אליזבת ואחותה התאומה, אדלייד, נולדו למשפחתם הקתולית של אליה נורס ואליזבת לברטון רוג'רס נורס ב־26 באוקטובר 1859. אליזבת ואחותה התאומה, אדלייד, היו הצעירות מבין עשרה ילדים. היא למדה בבית הספר לעיצוב מקמיקן בסינסינטי (האקדמיה לאמנות בסינסינטי) בגיל חמש עשרה, הייתה בין הנשים הראשונות שהוכנסו לשיעור ציור מודל נשים שהוצע שם בהוראת תומאס סאטרוויט נובל. היא תרגלה גם ציורי בצבעי מים בזמן שהייתה שם. היא למדה בבית הספר במשך שבע שנים ואף הוצעה לה משרת הוראה, אותה סירבה, כי רצתה להתמקד בציור שלה. בשנת 1882 נפטרו שני הוריה, ובסיוע של פטרון אמנות, היא נסעה לעיר ניו יורק כדי להמשיך בלימודים, בליגה לסטודנטים לאמנות. כאן, היא פגשה את ויליאם מריט צ'ייס וביקרה אותו באולפן שלו. בשנת 1883 היא חזרה לסינסינטי והתפרנסה בקישוט פנים בתים ובציור דיוקנאות. בשנים 1884 - 1886 בילתה את רוב הקייצים שלה בטנסי בהרי האפלצ'ים בציירה נופים בצבעי מים.
פריז
בשנת 1887 עברה לפריז, צרפת יחד עם אחותה הגדולה לואיז, שעתידה הייתה להיות בת לווייתה לכל חייה, מנהלת עסקים, עוזרת בית ומארחת. בפריז היא השתתפה באקדמיה ז'וליאן ולמדה אצל גוסטב בולנגר וג'ולס לפבר. בזמן לימודיה בפריז, אליזבת נורס התוודעה אל הציירת קרוליין אוגוסטה לורד.
כשהיית כבר מיומנת היא סיימה במהרה את לימודיה, חזרה לביתה ופיתחה את הסגנון שלה בסינסינטי, ופתחה סטודיו משלה.
בשנת 1888, עבודותיה הוצגו בתערוכה הגדולה הראשונה שלה בצרפת. הנושאים שלה היו לרוב נשים, בעיקר איכרים, ותיאורי חיי הכפרים בצרפת.
אף שהמשיכה לחיות ולעבוד בעיקר בפריז, נסעה נורס רבות ברחבי אירופה, רוסיה וצפון אפריקה וציירה את האנשים שפגשה.
אישה חדשה
היא הייתה אחת "הנשים החדשות" - אמניות נשים מצליחות במאה ה-19 שלא הוכשרו מעולם, כמו אלן דיי הייל, מארי קאסאט, אליזבת קופין וססיליה בו. אלן הייל, ואליזבת נורס "יצרו דיוקנאות עצמיים משכנעים שבהם הן הציגו את עצמן ללא מורא כאינדיבידואליות המוכנות להתייחס לקודים חברתיים ולאתגר רעיונות מקובלים ביחס למקום האישה בחברה. אכן, דיוקנאות הנשים החדשות של שנות ה-80 וה-1890 הן פרשנויות של נשים אנרגטיות, בעלות ביטחון עצמי ומיומנות."
החיים מאוחר יותר
בשנת 1921 הוענקה לה מדליית Laetare על "שירות מכובד לאנושות", פרס שנתי מטעם אוניברסיטת נוטרדאם באינדיאנה.
נורס פרשה ונכנסה לדיכאון כשאחותה נפטרה בשנת 1927. בשנת 1920 נותחה בסרטן השד ובשנת 1937 חזר הסרטן. היא נפטרה ב־8 באוקטובר 1938.
ג'ורג'ה יובאנוביץ'
ג'ורג'ה יובאנוביץ' (בסרבית: Đorđe Jovanović; נולד ב-15 בפברואר 1999 בלפוסאביץ' שברפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה) הוא כדורגלן סרבי, המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת פ.צ. באזל מליגת העל השווייצרית ובנבחרת סרביה.
פרטיזן בלגרד
יובאנוביץ' החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של קוסמט לפוסאביץ', ובקיץ 2015 עבר למחלקת הנוער של פרטיזן בלגרד. הוא החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון בשנת 2016, ובסך הכל ערך בה 21 הופעות בליגת העל הסרבית, בהן הבקיע ארבעה שערים.
לוקרן
ב-2 באוגוסט 2018 חתם יובאנוביץ' בלוקרן מליגת העל הבלגית. ב-18 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 0–3 לסטנדרד לייז' במסגרת הליגה. ב-14 בספטמבר הבקיע את שערו היחיד במועדון, בהפסד 1–2 לקלאב ברוז' במסגרת הליגה. בסך הכל ערך עשר הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד.
קדיס וההשאלה לקרטחנה
ב-31 בינואר 2019 חתם יובאנוביץ' על חוזה לארבע עונות וחצי בקדיס מהליגה הספרדית השנייה. ב-24 במרץ ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד קורדובה במסגרת הליגה. בסך הכל ערך שש הופעות ליגה במועדון.
ב-2 בספטמבר 2019 הושאל יובאנוביץ' למשך עונה אחת לקרטחנה מהליגה הספרדית השלישית. בסך הכל ערך 16 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שלושה שערים.
ב-5 באוקטובר 2020 שוחרר יובאנוביץ' מקדיס.
צ'וקריצ'קי
ב-1 בינואר 2021 חתם יובאנוביץ' בצ'וקריצ'קי מליגת העל הסרבית. ב-6 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–1 על אינדיה במסגרת הליגה. ב-16 בפברואר הבקיע את שערי הבכורה שלו במועדון, צמד שערים בניצחון 0–2 על ראד בלגרד במסגרת הליגה. בסך הכל ערך 17 הופעות ליגה בחצי העונה הראשונה שלו במועדון, בהן הבקיע תשעה שערים. בחצי העונה השנייה שלו במועדון ערך 15 הופעות ליגה, בהן הבקיע 11 שערים.
מכבי תל אביב
ב-2 בפברואר 2022 חתם יובאנוביץ' על חוזה לשתי עונות וחצי במכבי תל אביב מליגת העל הישראלית. עבור הרכישה שילמה הקבוצה 1.9 מיליון אירו. שכרו של השחקן נקבע ל-350 אלף אירו לעונה. שלושה ימים לאחר מכן ערך יובאנוביץ' את הופעת הבכורה שלו, כשנכנס כמחליף, במשחק בו ניצחה מכבי תל אביב את עירוני קריית שמונה וכבש שער בכורה, שהיה גם שער הניצחון. עד לסיום העונה כבש תשעה שערים בליגה ושער אחד במסגרת משחקי הגביע.
פ.צ. בזל
ב-17 באוגוסט 2023 חתם יובאנוביץ' על חוזה עד קיץ 2027 בפ.צ. בזל מליגת העל השווייצרית.
נבחרת
הפתיחה הטובה במכבי תל אביב הובילה לזימונו לסגל נבחרת סרביה לקראת קמפיין ליגת האומות. את הופעת הבכורה ערך במשחק הפתיחה של המשחקים, בניצחון 1:4 על נבחרת סלובניה. הוא עלה בהרכב הפותח והוחלף במחצית.
PyTorch
PyTorch היא ספריית למידת מכונה בקוד פתוח המבוססת על ספריית Torch  ומשמשת ליישומים כגון ראייה ממוחשבת ועיבוד שפה טבעית. היא פותחה בעיקר על ידי מעבדת FAIR (Facebook's AI Research lab). PyTorch היא תוכנה חופשית בעלת קוד פתוח המפורסמת תחת רישיון BSD Modified. אף על פי שממשק הפייתון הוא המוקד העיקרי שלה, יש לה גם ממשק ++C.
מספר מוצרי תוכנה של למידה עמוקה בנויים על גבי PyTorch, כולל הטייס אוטומטי של טסלה Pyro של אובר, Transformers של Hugging Face, PyTorch Lightning, ו-Catalyst.
PyTorch מספקת שתי תכונות ברמה גבוהה:
היסטוריה
פייסבוק מפעילה גם PyTorch וגם Convolutional Architecture להטמעת תכונות מהירה (Caffe2), אבל מודלים שהוגדרו על ידי שתי המסגרות לא היו תואמים זה לזה. פרויקט Open Neural Network Exchange (ONNX) נוצר על ידי פייסבוק ומיקרוסופט בספטמבר 2017 להמרת מודלים בין מסגרות. Caffe2 מוזג לתוך PyTorch בסוף מרץ 2018.
טנזורים של PyTorch
PyTorch מגדיר מחלקה בשם Tensor (או   ) לאחסן ולפעול על מערכים מלבניים רב-ממדיים הומוגניים של מספרים. PyTorch Tensors דומים ל-NumPy Arrays, אך ניתן להפעיל אותם גם על Nvidia GPU בעל יכולת CUDA. ספריית PyTorch תומכת בתתי סוגים שונים של Tensors.
מודל Autograd
PyTorch משתמש בשיטה הנקראת בידול אוטומטי. רכיב הקלטה מקליט את הפעולות שביצעו, ולאחר מכן הוא משמיע אותו לאחור כדי לחשב את הגרדיינטים. שיטה זו חזקה במיוחד בעת בניית רשתות עצביות כדי לחסוך זמן ב-epoch אחד על ידי חישוב בידול של הפרמטרים במעבר קדימה.
מודל Optim
הוא מודול שמיישם אלגוריתמי אופטימיזציה שונים המשמשים לבניית רשתות עצביות. רוב השיטות הנפוצות כבר נתמכות, כך שאין צורך לבנות אותן מאפס.
מודל nn
PyTorch autograd מקל על הגדרת גרפים חישוביים ולקחת מעברי צבע, אבל autograd גולמי יכול להיות ברמה מעט נמוכה מדי להגדרת רשתות עצביות מורכבות. זה המקום שבו  יכול לעזור.
ויטלי פרידלנד
ויטלי פרידלנד (נולד ב-24 ביולי 1983) הוא שחקן ישראלי.
ביוגרפיה
ויטלי פרידלנד נולד וגדל במינסק, בלארוס לאלה ויבגני. בשנת 1990 עלה עם משפחתו לישראל בשל גילויי אנטישמיות. בבואו לישראל התיישב פרידלנד עם משפחתו בפתח-תקוה, אחר-כך עברו לגני אביב בלוד. רצונו של פרידלנד להיות שחקן התעורר בהיותו בן 11, אחרי שצפה בסרטו של טים ברטון "המספריים של אדוארד": בעקבות כך החל ללמוד דרמה בבית ספרו פיינשטיין החדש בפ"ת. לאחר מכן למד במגמת תיאטרון בעירוני א', בית הספר התיכון לאומנויות בתל אביב וסיים בהצטיינות (2001). בצבא שירת במשך שנתיים כמפעיל מערכות קשר ובמשך שנה התנדב דרך עיריית פתח-תקווה ולימד תיאטרון.
פרידלנד הופיע בתיאטרון בתקופת התיכון, בתחילה בהצגה "דיבוק" בתיאטרון תמונע ואחר-כך בהצגה "נוימן אגדת חיילים" בתיאטרון תמונע. בסרט "ילדי CCCP" (2005) גילם את דמותו של קסטיל, שהוא אחד מארבעה בני נוער המקימים קבוצת כדורגל. בסרט הטלוויזיה "מרכבה ירוקה" (2005) גילם פרידלנד את התפקיד הראשי של יאיר שעולה מרוסיה לאחר מות אמו, נעשה לתלמיד ישיבה ונחשב לעילוי. אחרי שדודתו שולחת לו בתוך קופסה מכתבים שונים של אמו הוא מגלה שם צלב, מחליט לחקור את הנושא ומגלה שאינו יהודי. הוא נקלע למצב בו אינו שייך לחברה הרוסית ומתייחסים אליו בזלזול בעולם הדתי, עקב כך הוא מחליט להתגייר בדרך משלו, שאינה אורתודוקסית. על תפקידו בסרט היה פרידלנד מועמד לפרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל שנגחאי.
בתום שירותו הצבאי הלך ללמוד בסטודיו למשחק ניסן נתיב בתל אביב, פרידלנד סיים את לימודיו ב-2007 והיה במחזור האחרון שסיים את לימודיו בזמן חייו של נתיב. בכיתתו למדו נילי רוגל ושמרית לוסטיג שמשחקות איתו בתיאטרון החאן.
בתום לימודיו, הציע לו מיכאל גורביץ', המנהל האמנותי של תיאטרון החאן שהיה מורו בניסן נתיב, להצטרף ללהקת השחקנים של תיאטרון החאן. תפקידו הראשון היה כמונטאנו בהצגה "אותלו". בין תפקידו הבולטים היה גילום דמותו של אמין, שאהיד במשפחה מוסלמית, שמחליט לנקום את מות שכניו, בהצגה "אדמה קדושה". הוא שיחק את השד בהצגה "אהובת הדרקון", תפקיד עליו היה מועמד לפרס השחקן המבטיח בטקס פרסי האקדמיה לתיאטרון 2008. הוא הופיע בתפקיד הראשי בהצגה "תעלולי סקפן", שם גילם את דמותו של סקפן, משרת ממזר ותככן שעוזר לשני זוגות אוהבים להתחתן בניגוד לרצון אבותיהם. על תפקידו זה היה פרידלנד מועמד לפרס השחקן הטוב ביותר בטקס פרסי האקדמיה לתיאטרון של 2009. ההצגה זכתה בפרס התיאטרון הישראלי לקומדיה של השנה 2009. פרידלנד שיחק בתפקיד צ'יפ בסדרת האינטרנט "עד הבאזזר" (2011), לצידם של אסף בן-שמעון ורותם סלע.
במאי 2012 החל פרידלנד לשחק בתפקיד הראשי של שפינוזה במחזה "ירושלים החדשה" פרי עטו של דייוויד אייבס שעלה בחאן, בבימויו של סיני פתר. משחק בסרטו של עמיר מנור "חיותה וברל" שמוקרן החל מספטמבר 2012 בבתי הקולנוע.
עונת 1937 בליגת ארץ ישראל בכדורגל
עונת 1937 בליגת ארץ ישראל בכדורגל (כונתה גם ליגה א') הייתה העונה החמישית של הליגה הבכירה בכדורגל בארץ ישראל במהלך תקופת המנדט.
הליגה הייתה הליגה הבכירה שהתקיימה בארץ ישראל בשנים אלו, ומתחתיה שיחקו בליגה ב'.
העונה החלה ב־30 בינואר 1937 והסתיימה ב־27 בנובמבר 1937. על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו. במידה והיה שוויון בנקודות, נקבע הדרוג בטבלה על פי ממוצע השערים.
בעקבות המרד הערבי הגדול שהתרחש בשנה זו בהמשך לעונה שעברה, וגרם למצב ביטחוני רעוע, רק 5 קבוצות השתתפו בליגה, ולוח הזמנים של הליגה השתנה והופסק לסירוגין.
בתום העונה סיימה מכבי תל אביב במקום הראשון וזכתה באליפות בפעם השנייה ברציפות. בעונה זו לא היו ירידות ליגה. בגביע זכתה הפועל תל אביב.
המלריה בארץ ישראל
המלריה בארץ ישראל הייתה מגפה ששררה בכל רחבי ארץ ישראל בגלל התנאים האקלימיים, הגאוגרפיים והסניטריים באזור. המגפה פגעה קשות ביישובי הארץ וקטלה את חייהם של אנשים רבים מתקופת התנ"ך ועד שהודברה סופית בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20. כמו כן, המגפה הייתה הבעיה העיקרית שהקשתה על מפעל ההתיישבות הציוני בתחילת דרכו, מכיוון שהייתה לה השפעה על המיקום של המושבות החדשות שהוקמו באותה העת, וגם על שגרת יומם של המתיישבים היהודים בארץ ישראל.
מחלת המלריה
מלריה (בלטינית: Malaria; או קדחת הביצות) היא מחלה זיהומית הנגרמת על ידי חמישה מינים של הפרוטיסט החד תאי פלסמודיום (Plasmodium) ממערכת הנבגוניות. זוהי המחלה הקטלנית ביותר הנגרמת על ידי פרוטיסט.
שני המינים הנפוצים הם Plasmodium falciparum (המסוכן ביותר) ו-P. vivax; מינים נוספים, נפוצים פחות הם P. ovale, P. malariae ו-P. knowlesi. טפיל זה מועבר על ידי יתוש האנופלס. היתושה (תמיד נקבה) מוצצת דמו של אדם נגוע; אחרי שמונה ימים של התפתחות הפלסמודיום בגופה הוא מצוי בבלוטות הרוק שלה (שם ישכון עד מותה), זמין להעברה.
הטפיל מוגן יחסית מתגובת הנגד של המערכת החיסונית כיוון שהוא נמצא בכבד ובתאי הדם האדומים. עם זאת, תאי דם שהודבקו במחלה ונעים בחופשיות מושמדים בטחול. למניעת גורל זה הטפיל מייצר ציפוי חלבוני המקשה על הפעולה החיסונית.