cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פרסי ג'קסון
גנב הברק
בסיום הספר מתברר כי לוק הוא הבוגד, הוא זה שגנב את הברק ונתן אותו לארס מלכתחילה. מטרתו היא לעורר את קרונוס מטרטרוס, אך פרסי לא מצליח לעצור בעדו ולוק בורח ממחנה החצויים (ומאז הפך לאחד מאויביו הגדולים של פרסי וחבריו למשך כל סדרת הספרים). בסוף הספר, פרסי עוזב את מחנה החצויים למשך השנה ועובר ללמוד בבית ספר במנהטן.
ים המפלצות
טייסון, חברו של פרסי מבית ספרו, מתגלה כקיקלופ, בן של פוסידון ואח-למחצה של פרסי. יום אחד, באים לכיתתו של פרסי נערים מגודלים עם שמות מוזרים, כגון כותש עצמות וכו'. פרסי מגלה במהלך משחק מחניים עם הנערים המגודלים שהם אינם אלא לייסטריגונים שמנסים להרוג אותו. באמצע הקרב, הלייסטריגונים זרקו על פרסי וטייסון כדורי אש לוהטים. טייסון חסם אותם מבלי להיפגע כיוון שקיקלופים חסינים לאש. באותו הזמן, פרסי יוצר קשר עם גרובר דרך החלומות שלו. מתברר שגרובר נכלא על ידי פוליפמוס, קיקלופ ענקי. גרובר מצליח לחיות רק מפני שהקיקלופ חושב שגרובר הוא קיקלופית, והוא אומר לקיקלופית (גרובר) שהם יתחתנו ברגע שהיא (גרובר) תסיים להכין את שמלת הכלה שלה. העץ הקסום של תאליה ששומר על המחנה מפני פולשים הורעל, והחליש את ההגנות הקסומות של המחנה. כירון פוטר מתפקיד מנהל הפעילויות, וטנטלוס, העולה מהשאול, מחליף אותו. פרסי ואנבת' (בת אתנה) מבינים מגרובר, שהוא מצא את גיזת הזהב, המסוגלת להגן על המחנה ולגרום לרעל מהעץ של תאליה להיפלט החוצה. קלאריס לה-רו נשלחת לחפש אותה כדי להציל את המחנה.
לאחר ששוחח עם הרמס וקיבל את עצתו, פרסי בורח מהמחנה עם חברתו אנבת' ואחיו למחצה, טייסון. כדי שההרפיות לא יגלו שברחו ויאכלו אותם, פרסי מתפלל לפוסידון ששולח היפוקמפוסים, סוסי הים הגדולים, ומפני שפרסי מכיר את שפת הסוסים ויצורי הים ומתקשר אתם, הוא מנווט אותם הרחק ממצר לונג איילנד. הם מגיעים לספינת התענוגות "הנסיכה אנדרומדה" ומגלים שהיא שורצת מפלצות, ובנוסף לכך מגלים שקרונוס רוצה לעלות חזרה לפני כדור הארץ בעזרת סרקופג מוזהב שניצב בספינה ולכן בורחים ממנה. לוק מנהיג על הספינה צבא מפלצות גדול. הם רוצים להגיע לים המפלצות, (משולש ברמודה), כדי למצוא את הגיזה המוזהבת ולזרז את תחייתו של קרונוס. קלאריס מוצאת אותם כשהם נלחמים בהידרה והם נכנסים אל ים המפלצות יחד. היא אוספת אותם אבל הספינה של קלאריס, סי. אס. אס ברמינגהם מתפוצצת במהלך הקרב וטייסון איתה. פרסי ואנבת' שוחים לאי תענוגות, ולאחר שפרסי נהפך לחזיר ים על ידי המכשפה קירקה, מתגלה שזה היה תכסיס. אנבת' מחזירה את פרסי לצורתו, והם בורחים ממנה. הם מגיעים לאי של פוליפמוס, גם כן קיקלופ, שם הם לוקחים את הגיזה, מצילים את גרובר וקלאריס מפוליפימוס ומגלים שטייסון חי, וחוזרים למיאמי. בהגיעת למיאמי קלאריס חושפת בפניהם את נבואת האורקל שניתנה לה: בספינת ברזל תשוטי, עם שלד-מלח,
תמצאי אשר חיפשת ויהא הוא שלך.
קירות אבן קרים יחסמו את דרכך,
הן בלי רע לא תצליחי, ותשובי לבדך. בהתאם לנבואה, קלאריס טסה למחנה ואילו פרסי ואנבת' וטייסון נתפסים בידי לוק, אך בעזרת הודעת איריס-נט הם מראים לדיוניסוס, אחראי המחנה ואל היין, שלוק הוא האשם בהרעלת העץ של תאליה ושכירון חף מפשע ודיוניסוס מפטר את טנטלוס. לאחר שפרסי נלחם בלוק ומביס אותו, לוק מורה על אנשיו לחסל אותם ומחליט להשיג את קלאריס עם פגסוס שחור (בלאקג'ק) אך הוא לא מספיק כי צבא קנטאורים ובראשם כירון מעוררים מהומה (שמאפשרת לבלאקג'ק לברוח) והם חוזרים על גב קנטאורים ("חבורת הפונים הפרועים") למחנה, שם כבר ריפאה הגיזה את העץ של תאליה. למזלם, כל תשומת הלב מופנית לקלאריס, ואף אחד לא מעיר להם שברחו לעזור לה במסע החיפושים. טייסון נקרא על ידי פוסידון לעזור לו בכבשני הקיקלופים מתחת לים, ועוזב את המחנה לעת עתה. הגיזה עובדת טוב מדי, וימים ספורים לאחר מכן נפלטת תאליה מהעץ בהפתעה, עוד תוכנית של קרונוס כדי להוסיף עוד קלף שיכול לשנות את תוצאות הנבואה. הנבואה שאומרת שלבן של אחד משלושת הגדולים (זאוס, פוסידון והאדס) בהיותו בגיל 16, יהיה את הכוח וההחלטה אם להשמיד את האולימפוס או לא.
קללת הטיטאן
"מערבה, אל אלה כבולה, יצאו החמישה,
"אחד מהם יאבד, בארץ גשם לא פגשה,
"אימת האולימפוס את הדרך תוביל,
"חניכים וציידות – רק איחוד כוחות יציל,
"בהתייצבו מול הטיטאן, אחד ישא קללתו,
ואחד אחר ביד הורה ימצא הוא את מותו."
הם מחליטים על שילוב של 3 ציידות ו-2 חניכים. התכנון הוא שתאליה, גרובר, זואי צל-ליל, ביאנקה ופיבי הציידת יצאו. אך האחים טראוויס וקונור שוד מותחים את פיבי עם דם קנטאור ופוגעים בה, פרסי בורח מהמחנה (בעזרת בלאקג'ק) כדי להשתתף במסע במקום פיבי. פרסי והשאר נפגשים לאחר שפרסי מנסה להזהיר את השאר מפני אנשי-שלד שהטיטן אטלס זימן ונלחמים נגד האריה מנמאה. לאחר מכן יוצאים למסע מרובה הרפתקאות והנבואה התקיימה במלואה: ביאנקה די אנג'לו נהרגת במגרש הגרוטאות של הפייסטוס והאלים שנמצא במדבר,הם פוגשים גם את ארס ואפרודיטה מבקשת לדבר עם פרסי, אימת האולימפוס הוא האופיאוטאורוס (חצי פרה חצי נחש ים שפרסי מתוך חובותיו בתור בנו של אל הים הציל בתחילת הספר), שאם מישהו יקריב אותו לאלים ויזרוק את קרביו לאש יהיה לו הכוח להשמיד את האולימפוס, והם אכן פוגשים את בסי האופיאוטאורוס בנקודות שונות לאורך הדרך, פרסי ניצב מול הטיטאן אטלס ונשא את קללתו (הקללה שארס הטיל עליו בתחילת הספר). בנוסף לכל זה קרו עוד דברים כגון הפעם שרכבו על חזיר ענק (ברכת פאן), כשפרסי נאבק בנראוס הזקן וכשהוא נפגש עם רייצ'ל אליזבת דר (בת תמותה אשר יכולה לראות דרך הערפול כמו אימו של פרסי) והיא מצילה אותו. לקראת סוף הספר מגלים שזואי צל-ליל הציידת היא אחת ההספרידות (נימפות השקיעה), שהן בנותיו של אטלס והיא אכן נהרגת על ידו. ניקו די אנג'לו מאשים את פרסי במות אחותו, ולאחר התקף זעם מתגלה כבנו של האדס – אל המתים ואדון השאול – אחד משלושת הגדולים (ובנוסף מתגלה במהלך הספר שניקו וביאנקה היו לכודים במלון הלוטוס שהזמן בו מהיר איטי יותר והם הרגישו שעבר רק חודש שם אבל מסתבר שהם הגיעו מתקופת מלחמת העולם השנייה לפני 70 שנה).
בסוף הספר, תאליה מצטרפת לציידות ארטמיס יום לפני יום הולדתה ה-16 כדי לא להיות החצויה מהנבואה, וגרובר מקבל הודעה (טלפתית) מהאל פאן שאומרת: "אני ממתין לך".
הקרב על המבוך
לאחר שהותקף על ידי מעודדות אמפוזיות בבית ספרו החדש ומצליח לחסל רק אחת מהן בעזרת רייצ'ל אליזבת דר, חוזר פרסי ג'קסון למחנה החצויים על מנת ללמוד על הלבירינת – מבוך עצום אשר נבנה על ידי האדריכל היווני דדלוס מתחת לאדמה. כשהוא מגיע למחנה, הוא פוגש את מורה קרב החרבות החדש, קווינטוס. במהלך קרב נגד עקרבי ענק במחנה במקום משחק תפוס את הדגל, מוצאים אנבת' ופרסי במקרה את הכניסה למבוך. לאחר כניסה למבוך ויציאה ממנו, מבין פרסי בעזרת דפנה, חברתו של גרובר, כי לוק כבר השתמש במבוך והוא מתכוון להוביל את צבאו דרכו כדי לתקוף את מחנה החצויים. אנבת' מקבלת מסע חיפושים והנבואה היא:
"האבוד, המת והבוגד יעלו
"ואחרית נצר אתנה עתידה להתגלות
"חורבן סופי עם מות בן אלמוות
"על אהוב ייגזר גורל מר ממוות"
על ידי שימוש במבוך, מוכרחים אנבת', פרסי, גרובר וטייסון למצוא את דיידלוס ולשכנעו לא לערוק אל כוחותיו של לוק, בשביל שלא ימסור את חוטה המכושף של הנסיכה אריאדנה, שינחה אותו ואת כוחותיו במבוך. לאחר ניווט קל במבוך, נפגשים פרסי ורעיו בקאמפה – מחצית אישה ומחצית מפלצת-דרקון ולאחר קרב משחררים את אסירה, בריאראוס בעל מאה-הידיים, בן משפחתו של טייסון ואלילו הרוחני. למרות הערצתו של טייסון כלפי בעל מאה הידיים ה"אימתני", מאכזבו בריאראוס בכך שמסרב לעזור להם כאשר הפחד מניע אותו. לאחר מפגש עם האלה האולימפית הרה עם האל הזוטר יאנוס וקרב בחוותו של גריאון, מתאחדת הקבוצה עם ניקו די אנג'לו, בן האדס, אשר מאשים את פרסי כגורם למות אחותו, ביאנקה. לאחר מכן, בהוראתו של האל הפייסטוס, משתמשים פרסי והקבוצה במבוך על מנת להגיע להר סנט הלנס. שם, מרגיש גרובר בנוכחותו של האל פאן ויוצא בעקבותיו יחד עם טייסון. פרסי ואנבת' מתפצלים ויוצאים אל נפחיית הטלקינים, שדים דמויי הכלבים אשר משרתים את הטיטאן קרונוס. הטלקינים מוצאים אותו ותוקפים אותו. זמן קצר לפני ההתקפה, נפגשים פרסי ואנבת' ומתווכחים לגבי אפשרות לבריחתה של אנבת'. אנבת' מנשקת את פרסי ובורחת עם כובע ההיעלמות. פרסי משתמש בכוחו השולט במים וגורם להתפרצות הר הגעש, ובורח בעזרת מים מההר כדי להשאיר את הטלקינים חסרי אונים. לאחר התרגיל הוא נשאר מחוסר הכרה ואנרגיה.
לאחר מכן, מתעורר פרסי באי המכושף של קליפסו, אוגיגיה. קליפסו נכלאה באי לאחר מלחמת הטיטאנים הראשונה, לאחר שעזרה לאביה, הטיטאן אטלס. כחלק מעונשה הנצחי, כל אלף שנה מופיע חצוי על חופי האי של קליפסו; היא מתאהבת בו, אך מסיבה כלשהי הוא לא יכול להישאר באוגיגיה לנצח. כמו החצויים האחרים שעזבו את קליפסו, עוזב אותה פרסי ומפליג למחנה החצויים על רפסודה. כשהוא מגיע למחנה, הוא משבש את טקס ההספד שלו, לאחר שכולם חשבו שנהרג. פרסי ואנבת' מאתרים ומבקשים עזרה מבת האנוש רייצ'ל אליזבת' דר, שיכולה לראות מבעד לערפול, אשר מונע מבני אנוש לראות את העולם המיתולוגי. הקבוצה הכוללת את פרסי,, אנבת', ואת רייצ'ל נכנסת למבוך בשנית, מוצאת את גרובר וטייסון ופוגשת סוף סוף את האל פאן. לאכזבתו של גרובר, במקום לקום ממקום מחבואו ולשקם את הטבע ההרוס בעולם, פאן גוסס ומסביר שאינו יכול לעזור להציל את הטבע כיוון שהוא רק צל של מה שהיה בעבר. במקום, הוא מורה על גרובר להעביר הלאה בשורה האומרת שרק ברשות הסאטירים האפשרות לשקם את הטבע. לאחר המפגש עם פאן, מגלה הקבוצה שקווינטוס, מורה החרב המסתורי במחנה החצויים הוא בעצם דיידלוס, שהעניק לעצמו חיי נצח כאשר שריין את גופו כאוטומטון. דיידלוס מבשר כי לוק הוא בעצם נושא רוחו של קרונוס, וקרונוס מנצל את לוק על מנת לחזור לחיים. קרונוס מגלה שניקו הוא בנו של האדס והדמות האופציונלית מן הנבואה הגדולה. הקבוצה מגלה שלוק הקדים את חבריו והשיג את חוט אריאדנה; לאחר מכן, שולח לוק את צבאו הגדול לקרב במחנה החצויים דרך המבוך. לאחר קרב בו המחנה נהרס כמעט לגמרי, בריאראוס ודיידלוס מגיחים מן המבוך ומחסלים את הקאמפה. גרובר משלים את עבודתם של השניים ומעורר פאניקה בצבאות האויב בעזרת כוח שניתן לו על ידי פאן. הפאניקה מבריחה את הצבא של לוק. לאחר הקרב, מקריב דיידלוס את חייו כדי לסגור את המבוך. מועצת זקני הפרסות לא מאמינה לעדותו של גרובר בנוגע למות פאן, ודורשת להגלותו. לאחר הצבעה בה משתתפים גם דיוניסוס וכיירון (חבר כבוד במועצה), מגיעה המועצה לתיקו ומתפרקת בעצתו של דיוניסוס. אנבת' הולכת ללמוד בבית ספר פרטי בסן פרנסיסקו, כדי להשגיח על הר טאם, מבצר הטיטאן קרונוס שהוקם שנה קודם לכן.
תקוות האולימפוס
הספר מספר על המלחמה האחרונה בין האלים לבין קרונוס. הספר מתחיל ביציאה של פרסי וצ'ארלס בקנדורף מביתן הפייסטוס למשימה על ספינת 'הנסיכה אנדרומדה'. בסופו של דבר הספינה מתפוצצת וצ'ארלס ולוחמים ספורים מצבאו של קרונוס נהרגים. פרסי מתעורר בממלכתו של פוסידון, ומגלה שפוסידון נמצא במצור על ידי הטיטאן אוקיינוס. הוא חוזר למחנה ומעביר את ההודעה על מותו של בקנדורף. אנו מגלים שפרסי מאוהב באנבת', ואז הוא שומע לבסוף את הנבואה הגדולה:
"שש עשרה שנים ימלאו חרף כל המכשולים,
"לצאצאם החצוי של האלים הגדולים
"סביבו ישקע עולם בשינה שאין לה סוף,
"להב מקולל את נפש הגיבור יקטוף.
"בחירה גורלית את חייו תקפד,
במהלך שיטוט ביער הוא רואה את ניקו, דפנה והסאטיר לנאוס, שדנים בהיעלמותו הבלתי מוסברת של גרובר. ניקו מדבר עם פרסי והם מחליטים ללכת לשאול, על מנת שיוכל פרסי לקפוץ לסטיקס ולהיות בלתי מנוצח. הם הולכים לבית אמו של לוק, שמתגלה כמטורללת ומשונה. היא מסבירה לשניים שלוק בא לבקש את ברכתה והם מבינים שגם לוק הפך לבילתי פגיע. הם חוזרים לביתו של פרסי, שם אמו נותנת לו את ברכתה גם כן. לאחר שהם פוגשים את גרובר בסנטרל פארק, הם נכנסים לשאול דרך שער אורפאוס, ומתעמתים עם האדס. פרסי קופץ לסטיקס ונהיה חסין ובלתי מנוצח מלבד נקודה בגב שלו. בתור משהו שיעגן אותו לעולם בני האנוש, הוא חושב על אנבת' ששולה אותו מהנהר. ניקו נשאר בשאול, בעוד פרסי עולה ותופס פיקוד על כל החצויים שבאים להילחם בקרונוס ובצבאו, והציידות, בהנהגת תאליה, מחליפות את תפקידם של ביתן ארס.
קרונוס מעיר את המפלץ טיפון בסנט הלן, וכך כל האולימפיים – חוץ מדמטר ופרספונה, שמתחבאות עם האדס בשאול, ומפוסידון, שנערך עליו מצור – יוצאים להילחם בו. האולימפוס נשאר כמעט בלי הגנות, וקרונוס לוקח את כל הצבא שלו לניו יורק כדי להשמיד את האולימפוס. האל הזוטר מורפיאוס מרדים את כל בני התמותה, ורק מחנה החצויים נשאר להגן על תרבות המערב כולה, אחרת קרונוס ישמיד את האולימפוס, מקום משכנם של האלים. קלאריס, נציגת ביתן ארס, רבה עם מייקל יו מביתן אפולו, ומשום כך קלאריס וביתן ארס מסרבים להשתתף בקרב ונשארים במחנה, כי 'נמאס לה שמשתמשים בחצויי ארס למלחמות בלי הכרת תודה'. עם זאת, מתברר שלקרונוס יש מרגל במחנה שמעביר אליו את כל המידע האסטרטגי החשוב של צבא החצויים.
החצויים ממשיכים להילחם, ורובם נפגעים וחלקם מתו. רק פרסי- המוגן בקללת אכילס לא נפגע ולא נשרט אפילו שריטה קלה. קרונוס מצליח להגיע לכניסת בניין האמפייר סטייט ופתאום האדס מגיח מאדמה עם דמטר, פרספונה וניקו עם צבא מתים ומתחילים להילחם נגד קרונוס, אך הוא מצליח להגיע לאולימפוס ושם קרונוס ופרסי נאבקים זה בזה. אנבת' נפצעה קשה, מפני שספגה את המכה של איתן נקמורה במקום פרסי, כי איתן כיוון ישר לנקודת התרופה של פרסי. אנבת' מבינה שלוק עוד מנסה להאבק בקרונוס ששוכן בגופו, ומביאה לפרסי את הסכין שלה כדי שימסור אותו ללוק, שיוכל לדקור את עצמו בנקודת התורפה שלו- האזור היחיד בגופו שבו הוא פגיע. פרסי מתלבט האם לבטוח בלוק ולתת לו את הסכין כדי שיתאבד ובכך יקטול את קרונוס, או שהוא משקר לו וקרונוס יהפוך לצורתו האמיתית שתחריב את העולם בקלות. פרסי מביא ללוק את הסכין ולוק מתאבד, כשהוא דוקר את עצמו בנקודה מתחת לזרועו השמאלית. בזכות פוסידון, האלים מביסים את טיפון וחוזרים לאולימפוס, האדס מתקבל בהתלהבות רבה, ולאחר שאלות הגורל באת לשאת את התכריכים של לוק- פרסי, אנבת', תאליה, טייסון וגרובר מקבלים כל אחד מתנה מהאלים. תאליה מקבלת עזרה בגיוס ציידות חדשות, והאדס מוודא שהציידות שמתו יובלו לשדות אליסיום. טייסון נמנה כמשרת גנרל צבאות האוליפוס ומקבל נבוט חדש. גרובר נמנה כחבר במועצת זקני הפרסות וכאדון הפרא החדש לאחר מות פאן בספר הקודם. אנבת' מקבלת את המשרה להיות אדריכלית האולימפוס ולשקם אותו לאחר שנהרס במלחמה, ופרסי מקבל את ההזדמנות להפוך לבן אלמוות- לאל. פרסי דוחה את ההצעה המפתה, ומבקש במקום זאת לקיים את בקשתו האחרונה של החצוי הזוטר אית'ן נקמורה (בן נמסיס) ממנו- שיכירו בכל בני האלים לכל היותר עד גיל שלוש עשרה, ושהילדים של האלים הזוטרים יקבלו מקום מכובד במחנה. בסוף הספר רייצ'ל הופכת לאוראקל החדשה של מחנה החצויים, ואנבת' ופרסי נהיים בני זוג.
בן נפטון
הגורגונות סתנו ואוריאלה רודפות אחרי פרסי ג'קסון, כדי לנקום בו על מות אחותם מדוזה (בספר פרסי ג'קסון וגנב הברק). פרסי לא יודע למה הן רודפות אחריו, כי נמחק לו הזיכרון, והוא זוכר רק את שמו ואת השם אנבת'. הוא מנסה להרוג אותם פעמים רבות ולא מצליח, ולבסוף הוא נמלט מהם. הוא מוצא את יונו, הגרסה הרומית לאלה היוונית הרה, בדמות אישה שאומרת לו שאם יישא אותו מעבר לנהר הטיבר הוא יקבל לאט-לאט את זכרונו בחזרה, אך יאבד את אות אכילס שמגן עליו מכל רע (שאותו קיבל בספר פרסי ג'קסון ותקוות האולימפוס), ויחוש בכאב. הוא מסכים להצעה ומעביר אותה את הנהר. מעבר לנהר הוא מגיע למחנה חצויים רומי. הוא פוגש במחנה חצויים בשם הייזל ופרנק. כשהגורגונות מגיעות הייזל מעכבת אותן, ומפילה מנהרה שהן היו אמורות לעבור בה. כשהגורגונות מגיעות הן תופסות את פרנק, ופרסי יוצר זרועות גדולות ממי הנהר ומטביע את המפלצות. פרנק ניצל, ולוקח מהגורגונות שני בקבוקים, שבאחד מהם רעל ובשני שיקוי מרפא. יונו מודיעה במחנה הרומי על בואו של פרסי, בנו של נפטון, ורוחותיהם של אבות הרומאים קוראים לו "גראיקו", כלומר יווני (כינוי לאויב). ריינה, פראיטור (סוג של מנהלת) המחנה טוענת שהיא מכירה את פרסי. במקביל, אוקטאביאנוס, מנסה להיות מחליפו של הפראיטור הנעלם ג'ייסון גרייס. ניקו, אחיה של הייזל מגיע למחנה ומזהיר אותה שלא תישאר במקום אחד הרבה זמן, כי אם כן, לפי הקללה, יצוצו אוצרות מהאדמה ומי שייגע בהם ייענש.
פרסי משתייך לקוהורטה (כמו ביתן במחנה החצויים היווני) החמישית. במשחק מלחמה המזכיר את 'תפוס את הדגל' שמתקיים בערב הוא, פרנק והייזל עוזרים לקוהורטה שלהם לנצח. פרנק הוא החניך הראשון שחדר למצודת האויב, ולכן הוא זכה באות הכבוד 'כתר החומה'. גוון, הקנטוריונית של הקוהורטה החמישית נרצחת במשחק על ידי הקוהורטה הראשונה, וחוזרת לחיים. מארס, אל המלחמה הרומי, מופיע במחנה ומכיר בפרנק ז'אנג כבנו, ומודיע שהוא צריך לצאת למסע חיפושים. הנבואה שתדריך את פרנק במסע החיפושים היא: 'לכו לאלסקה. מצאו את תנטוס (אל המוות) ושחררו אותו. חזרו בשקיעת השמש ב-24 ביוני, חג פורטונה, או שכולם ימותו'. מארס מחליט שפרסי ייצא גם הוא למסע כדי שילמד לתת כבוד, ופרנק מבקש שגם הייזל תצטרף. משום שתנטוס נחטף על ידי צבא גאיה כשמפלצות מתות הן קמות לתחייה מיד. גאיה השתלטה על שערי המוות, והיא קובעת מי יחזור לחיים לאחר מותו, ומי יישאר בשאול.
לאחר שדיברו עם האלה השליחה איריס, הייזל, פרסי ופרנק יוצאים לעבר הנביא העיוור פינאוס, שהתעורר מהמתים. אלה, ההרפיה של פינאוס מספרת להם שכדאי להם להמר איתו. הם שומעים לעצתה, ושמים את הבקבוקים שהשיגו מהגורגונות על השולחן. פינאוס שם בחלוקו פתק עם המקום המדויק של אלקיאונאוס באלסקה. כשפינאוס מתבקש לבחור בקבוק הוא בוחר בבקבוק הרעל ופרסי בוחר בשיקוי המרפא וכך פינאוס מת והם לוקחים ממנו את הפתק. בזכות שיקוי הריפוי, מתחילים לחזור לפרסי זיכרונותיו. פרנק מספר להייזל שחייו תלויים בחתיכת עץ, ושאם היא תישרף הוא ימות. הוא מפקיד בידיה את חתיכת העץ. הייזל מספרת לו שהיא בחרה להיקבר עם אמה באספודל, קבורת האנשים הממוצעים, במקום שהיא תיקבר בשדות אליסיום, קבורת הצדיקים, ואמה תיענש על חטאיה בטרטרוס, מקום קבורת הרשעים.
בעזרת היילה, פרסי, הייזל, ופרנק בורחים מהאמזונות ומגיעים לביתו של פרנק. בבית מחכים להם מארס וסבתו של פרנק שמספרים לפרנק שהוא יכול להפוך לכל חיה בעולם. לייסטריגונים תוקפים את פרסי, הייזל ופרנק והם ניצלים מהם. אלה ההרפיה תחילת נבואה עתיקה: 'צפונה לאלים כתר הלגיון נחבא, בנפילה מקרח בן נפטון יטבע'. בקרחון הבארד הם מוצאים את תנטוס ולא מצליחים לשבור את שרשראותיו. תנטוס מספר להם שחייבים להמיס אותן באש החיים. פרנק מבין שבשביל להבעיר את אש החיים הוא יהיה חייב לשרוף את חתיכת העץ שבה תלויים חייו. פרסי מגן על פרנק מרוחות רפאים רבות שבאו לתקוף אותו, והייזל מנסה לתקוף את אלקיאונאוס, שלא יכול למות באלסקה, כי בה הוא נולד. פרנק שורף את חתיכת העץ, אך כדי להבעיר את האש הוא לא היה צריך את כולה, ונשאר לו קצת ממנה, כך שהוא לא מת. תנטוס משתחרר. בעזרת אוריון פרנק והייזל מביאים את אלקיאונאוס לקנדה ומביסים אותו. פרסי נופל מקרחון כמו בנבואה, אך מתברר שהנבואה התכוונה ל'יתבע' בכך שהוא יתבע את הדגל של הרומאים שאותו הקוהורטה החמישית איבדה לענק לפני עשורים. הם חוזרים למחנה, ומגלים שהוא נמצא תחת התקפה.
פרסי מנהיג את הרומאים בקרב נגד הענק פוליבוטס שנועד להרוג את נפטון. טייסון, אחיו הקיקלופ של פרסי עוזר בקרב, וגם כלבת השאול של פרסי גברת אולירי. פרסי נלחם בפוליבוטס ושאר המחנה נלחם נגד צבא פוליבוטס. טרמינוס, אל הגבולות עוזר במלחמה, ובזכותו פרסי מצליח לנצח את פוליבוטס. כשהם מנצחים את פוליבוטס, מגיעים למחנה ליאו, פייפר וג'ייסון (מהספר הגיבור האבוד) ואנבת׳ בת זוגו של פרסי. במהלך הספר מוזכרת נבואה שאלה ההרפיה אומרת, שקשורה לספר הבא, אות אתנה.
אות אתנה
בתחילת הספר, פרסי ואנבת' נפגשים לאחר חודשים של נתק במחנה רומא.
אידולון, יצור מרושע, משתלט על ליאו וגורם לו לפוצץ את המחנה, מה שמאלץ את שבעת החצויים לסגת. פרסי חולם שניקו כלוא בתוך כד והם נוסעים לרומא להציל אותו. בינתיים אנבת' מקבלת מאתנה משימה. עליה למצוא את הפסל 'אתנה פרתנוס'. אנבת' חייבת לעשות את זה לבד, כי רק כך אות אתנה מופיע (ינשוף בוער). בדרך לרומא אידולונים משתלטים על פרסי וג'ייסון שנלחמים זה מול זה עד שפייפר מפסיקה את הקרב ומבריחה את כל האידולונים.
התאומים הענקים אוטוס ואפיאלטס נמצאים ברומא. ברומא פרסי מלווה את אנבת' לאל נהר הטיבר-טיברינוס שמביא אותה לתחילת המסע ומזהירה לא לשגות בטעויות אחיה. היא נכנסת למערה דרך חור ומגיעה למקום של רוחות הסוגדים למיתרס, אותם מפתיעה בידיעותיה וניצלת. היא נופלת מהחדר הזה לאחר הנמצא נמוך יותר ושוברת את הקרסול. היא חובשת את רגלה בנייר פצפצים ומכינה קב מאולתר. היא עוברת עכבישים, אורגת נול ונזכרת ששכחה את הקב המאולתר שהכינה מעבר לגשר הנול לאחר שנשרף. בסוף היא מגיעה לפסל שעשוי לאחד את רומא ויוון, מכיוון והוא היה סיבה גדולה למריבה אחרי שהרומאים גנבו אותו בעבר מהפרתנון ביוון. היא מגיעה אל ארכנה.
פייפר, ג'ייסון ופרסי גורמים לנימפות מורשעות לחזור לעצמם, מוצאים את ניקו ומשחררים אותו.
הם נלחמים בצמד הענקים ולבסוף בכחוס מגיע, מעלה היפודרום לקולוסיאום. בקולוסיאום פרסי, ג'ייסון ובכחוס מנצחים את הענקים ונפגשים בשלושה ענקים אחרים. ניקו מספר להם שצריך להגיע לשערי המוות מטרטרוס וגם למקום ביוון המכונה 'בית האדס'. צריך לסגור את שערי המוות משני הצדדים (חייבים שמישהו יישאר בטרטרוס גם אחרי הנעילה שביל זה. הם ממהרים לעזרת אנבת' שגורמת לארכנה לארוג מלכודת אצבעות סינית בה היא נכלאת. פרנק וג'ייסון מעלים את אתנה פרתנוס אל הספינה ולא שמים לב שקורי העכביש של העכביש ששלחה ארכנה כרוכים סביב רגלה מה שגורר אותה לטרטרוס הנמצאת מתחת בעוד המקום מתפרק. פרסי נחלץ לעזרתה והספר מסתיים כשהוא משחרר את אחיזתו בזיז בתהום בו תפס בעודו אומר שהוא ואנבת' ילכו לשערי המוות מהצד של טרטרוס.
הספר נגמר כשפרסי מחליט שעדיף להישאר עם אנבת' וליפול איתה לטרטרוס, מאשר לעזוב אותה עוד פעם. והוא משחרר את אחיזתו ונופל איתה, אך רק לאחר שהוא מכריח את ניקו (אשר רוצה שפרסי לא ישחרר את האחיזה שלו, בשביל שלא יחווה את הזוועות שהוא עבר בטרטרוס) להבטיח לו שהם יגיעו לצד השני של שערי המוות (יוון המקורית) בשביל לסגור אותם (צריך להיות בשני הצדדים של שערי המוות בשביל לסגור אותם, אנבת' ופרסי יחפשו בטרטרוס וניקו ושאר חברי הנבואה יחפשו ביוון.). לשם סגירת השערים, נחוצים אנשים שיסגרו אותו מבחוץ ומבפנים, ומכוון שברגע שהשערים ייסגרו, מי שיישאר בפנים לא יוכל לצאת, השאלה של:' מי יסגור את השערים מבפנים?' נשארת פתוחה. (למעשה, אנבת' ופרסי סוגרים אותם לבסוף, וכפי שיוזכר, בוב ודמסן נשארים בטרטרוס כדי שאנבת' ופרסי יוכלו לעלות.)
בית האדס
בטרטרוס אנבת' ופרסי פוגשים את בוב הטיטאן, אשר משתוקק לראות את העולם בחוץ, ונעזרים בו בשביל לחצות את טרטרוס ולשרוד את המפלצות הרבות שהם פוגשים. הם פוגשים גם את בוב הקטן, חתול מנומר ששוחרר בספר השלישי של הסדרה המקורית משיני נמר שן חרב. הם פוגשים גם את דמסן, שהוא ענק שוחר שלום, ועל כן נשלח לטרטרוס.
הם משתמשים במקדש קטן של הרמס שהם מוצאים ומגלים שלמקדש מגיע אוכל שבו זובחים להרמס באוכל במחנה החצויים, ושורפים עליו נייר שמודיע על מצבם על מנת שבמחנה החצויים יודיעו לחמישה החצויים האחרים שנשארו בחוץ.
פרסי ואנבת' פוגשים באכליס ועוברים דרך ערפל המוות על מנת שמפלצות לא יזהו אותם כאשר יחזרו לעולם החיים. אכליס בוגדת בהם ומנסה להרוג אותם בנהר של רעל, אך פרסי בפרץ של זעם מצליח לשלוט בו ומאיים להרוג את אכליס, אבל אנבת' המבועתת מצליחה להרגיע אותו.
בינתיים הלכו לביתו של דמסן, שנלחם באותו דרקון לידי כול יום מחדש, כיוון שהדרקון נוצר ליד ביתו. למעשה כל ביתו מורכב מחלקים שלל גופו של הדרקון. על אף שנקשר אל השלושה הוא לא ממשיך איתם במסעם אבל יצטרף אליהם בסוף הספר.
בהמשך הספר השלושה נלחמים בניקס אלת הלילה הקדומה ובקושי נמלטם ממנה.
בסוף המסע, כשהם מנסים להגיע אל שערי המוות, בוב הטיטאן ודמסן מקריבים את עצמם כדי שפרסי ואנבת' יוכלו לצאת חזרה לעולם.
דם האולימפוס
מסעם של השבעה לאתונה על מנת להילחם בענקים מתרחש במקביל למסעם של ריינה, ניקו די אנג'לו והמאמן הדג' שלוקחים את פסל אתנה פרתנוס למחנה החצויים.
בסוף הספר פרסי ואנבת' מתכננים ללכת ללמוד יחד באוניברסיטה של מחנה הרומאים יחד.
האורקל הנסתר
בספר פרסי מופיע רק בתחילה ובסוף. לאחר שאפולו נפל מהשמיים והפך לבן תמותה ופגש את מג, הם הולכים אל ביתו של פרסי כדי שיעזור להם להגיע למחנה החצויים, ושם רואים אותו לומד שבגלל מלחמת הענקים הוא נעדר רוב שנת הלימודים וכעת עליו להשלים אותה כדי שיוכל להתקבל לאוניברסיטה של מחנה יופיטר עם אנבת. הם פוגשים את אימו, סאלי ומתברר שהיא בהריון בחודש השביעי והיא תלד בת. פרסי עוזר להם להגיע למחנה אבל בדרך הם נתקלים בנוסוי, רוחות מגפה. בסוף הם מביסים אותם ופרסי מודיע להם שהוא יחזור למחנה בסוף השבוע ועוזב.
בסוף הספר כשהקולוסוס מתקיף את המחנה, פרסי מופיע עם גברת אולירי (כלבת השאול המחמד שלו). הוא ושאר המחנה עוזרים להסיח את דעתו בזמן שאפולו ירה חץ מקולל במגפה קטלנית היישר לתוך אוזנו וכך הפסל הובס. הוא עוזר לאפולו לפענח את הנבואה שניתנה לו על ידי החורשה, שליאו וקליפסו הם אלו שיעזרו לו לעצור את הקיסריים הרומאיים.
המגדל של נירון
בתחילת הספר פוגשים אפולו ומג ביחד עם לוגוסלווה את משפחתו של פרסי, אך לא את פרסי עצמו.
בסוף הספר פוגש אפולו את פרסי ואנבת׳ אחרי שנהפך לאל שוב ומדבר איתם על מותו של ג'ייסון.
ספינת המתים
בסוף הספר פטיש הרעם אומרת אנבת׳ למגנס שהגיע הזמן שהוא יפגוש את פרסי. בתחילת הספר ספינת המתים פוגש מגנס את פרסי ופרסי מלמד אותו טכניקות קרב והימנעות מטביעה לקראת הקרב של מגנס עם לוקי.
בן סובק
פרסי וקרטר משתפים פעולה כדי להביס את הבן של האל המצרי סובק.
אטימולוגיה
שמו המלא של פרסי הוא פרסאוס. פרסאוס הוא שמו של גיבור מיתולוגי שהיה בנם של זאוס ודנאה בת אקריסיוס. גורלו של פרסאוס, בשונה מרבים כגון יאסון, אכילס והרקולס, היה טוב וסיפורו נגמר טוב. סאלי, שאהבה את פרסאוס קראה לבנה כך ופוסידון הסכים אף הוא, אפילו שפרסאוס הוא אינו בנו. סאלי קיוותה שהשם יביא מזל לפרסי כמו של הגיבור המיתולוגי. השם פרסי הפך בעיניה של אימו לשם המקביל באנגלית, ולכן זהו השם שהוא משתמש בו.
כוחות ויכולות
פרסי מתואר כאחד החצויים החזקים ביותר ולעיתים דמויות רבות מתארות אותו כעוצמתי מכולם (כגון ניקו די אנג'לו ועוד). הוא אמן סייף בלחימה בחרב (שמה של חרבו הוא נחשול, ביוונית עתיקה: אנקלוסמוס) ומסוגל להביס אפילו אלים, טיטאנים וענקים. הוא מסוגל לשלוט במים, לנשום מתחת למים, הוא מסוגל לראות ולהתמצא מתחת למים, לא להירטב מהם והוא עומד בלחץ במים. יש לו טלפתיה בין: דגים ושאר יצורים החיים במים, סוסים וזברות (פוסידון יצר אותם), פגסוסים (הפגסוס הראשון הוא בנו של פוסידון ומדוזה), נימפות ים ודראידות. בנוסף הוא יכול לשלוט בספינות ושאר כלי שיט ואף לדעת את מיקומו כל שעה שהוא בים, הוא מסוגל ליצור הוריקנים ומערבולות ובקרחונים. בגלל קשריו למים יש לו גם חסינות מסוימת לאש שאמנם בסופו של דבר תפגע בו אך לא בפגיעה הראשונה. המים מרפאים אותו ומגדילים את כוחו, בנוסף אם הוא פוגע במים מגובה רב המים מרכים את נפילתו.
במהלך הספר "תקוות האולימפוס" פרסי טובל בנהר הסטיקס ומקבל חסינות לכלי נשק בכל גופו מלבד אזור אחד. אך במהלך סדרת גיבורי האולימפוס, פרסי נכנס לנהר הטיבר הקטן וכך מוותר על חסינותו.
כשפרסי היה במקרים קיצוניים במיוחד הוא יכול ליצור צונאמיים ואפילו רעידות אדמה (בספר הרביעי בהר סנט הלן, ובספר בית האדס לאחר אחוזת ניקס כשעבר את נהר אכרון) ובספר בית האדס לאחר שאלת האומללות התקיפה אותו ואת אנבת הוא מאבד שליטה על עצמו והתחיל לשלוט ברעל שבסביבתם (משהו שהפחיד את אנבת' ולאחר מכן בדם האולימפוס כשענק ירה לעברו נחשולים של רעל הוא סירב לשלוט ברעל וכמעט מת בגלל זה), אף על פי שפוסידון הוא אמנם שליט המים המלוחים אך לא שליט כל הנוזלים באשר הם.
בתור חצוי יש לו את היכולת לראות מבעד לערפול שמונע מבני אנוש לראות את העולם האמיתי הסובב סביבם. ככל רוב החצויים יש לו דיסלקסיה וכפי שמוסבר זה משום שמוחו רגיל ליוונית עתיקה בגלל מוצאו ואכן הוא מבין יוונית עתיקה וגם מעט לטינית. יש לו בנוסף גם הפרעת קשב משום שחושיו בנויים ללחימה ולא לשבת בחוסר מעש. עוד תכונה של חצויים זה חזיונות במהלך שינה, המראים מחזות אמיתיים ונותנים יכולות לתקשר (אף על פי שפרסי לא יודע איך).
אנקלוסמוס
חרבו ונשקו של פרסי היא האנקלוסמוס (נחשול מיוונית). החרב עשויה ארד שמיימי. החרב מסווה את עצמה בצורת עט, וכשפרסי מוריד את הפקק, היא הופכת להיות חרב (ואם שמים את הפקק על הצד השני של העט אפשר להשתמש בה כעט). זו החרב היחידה שפרסי הרגיש שמאוזנת בידו. חרב זו הייתה במקור סיכה מראשה של זואי צל-ליל, וניתנה להרקולס במתנה על ידיה. אך הרקולס בגד בזואי, והיא נותרה פגועה. כשרק פגשה את פרסי, זואי נוטרת לו טינה, רק על השימוש שעושה בחרב. אך לאחר שנלחמו יחדיו, זואי משנה את דעתה, ונותנת לפרסי את ברכתה להשתמש בחרב. את האנקלוסמוס קיבל ממורו כירון בספר הראשון כאשר אחת משלושת האריניות (שהתחזתה למורתו האכזרית לחשבון) תקפה אותו. פרסי ניצח אותה והשתמש בה כמעט בכל הקרבות שלו נגד מפלצות. בניגוד לחרבו של לוק קסטלאן, נשכנית, האנקלוסמוס לא הורגת גם בני אדם אלא רק מפלצות, יצורים קסומים וחצויים. לעיתים נדירות לא היה יכול להשתמש בה, לדוגמה בספר קללת הטיטאן ארס קילל אותו שכשהוא יצטרך את אנקלוסמוס הוא לא יוכל להשתמש בה, ובספר בית האדס, פרסי נלחם באכליס והוא הופך לחצי גז, אז הוא לא יכול להילחם איתה. בנוסף, בספר השלישי של מגנס צ'ייס, "ספינת המתים" נראה כי להב הקיץ ג'ק מאוהב באנקלוסמוס.
בסרטים
בשני הסרטים שמבוססים על סדרת פרסי ג'קסון והאולימפיים, "פרסי ג'קסון וגנב הברק" "כריס קולומבוס" מ-2010 ו"פרסי ג'קסון וים המפלצות" "ת'ור פרודנטאל" מ-2013, משחק השחקן היהודי-אמריקאי לוגאן לרמן את פרסי ג'קסון. הוא מופיע לצד אלכסנדרה דדריו בתפקיד אנבת' צ'ייס, הראפר ברנדון טי ג'קסון בתפקיד גרובר אנדרווד וג'ייק אייבל בתפקיד לוק קסטלאן.
החוזה של לרמן כולל שלושה סרטים בהם ישחק, אולם עד כה, הגיעו לאקרנים רק שניים מהם, וכנראה שגם לא יהיו עוד מכיוון שהסרטים סטו מהעלילה של הספר, והוסיפו וחתכו סצנות שמשנות את העלילה שלפי "ריק ריירדן" הופכים את העלילה לכמעט בלתי מזוהה עם הספרים.
ווקר סקובל לוהק לתפקידו של פרסי בסדרת הטלוויזיה העתידית "פרסי ג'קסון והאולימפיים" של "דיסני+".
פסטיבל הבלונים בקליבלנד
פסטיבל הבלונים בקליבלנד היה אירוע שהתרחש בשנת 1986 בעיר קליבלנד במדינת אוהיו בארצות הברית, שבו הסניף המקומי של ארגון הצדקה "הדרך המאוחדת" (United Way) קבע שיא עולמי בכך ששחרר כמעט מיליון וחצי בלונים. האירוע התקיים ב-27 בספטמבר 1986, והיה אמור להיות אירוע התרמה יחצני בלתי מזיק, אבל הבלונים נפלו חזרה על העיר, אגם אירי, ונחתו באזור מסביב, תוך כדי גרימת בעיות לתנועת הרכבים בכביש ולשדה התעופה הסמוך. האירוע גם נקשר עם חיפושם של שני אנשי משמר החופים של ארצות הברית ששטו בסירה, ולאחר מכן נמצא שטבעו. כתוצאה מהאסון, נפתחו נגד המארגנים והעיר תביעות על סך מליוני דולרים של נזקים, וגרמו לאירוע ההתרמה להסתיים בהפסד נקי.
פרסי ג'קסון
פוסידון
פרסי הוא בנו של אל הים, שליט הסוסים ורעידות האדמה, פוסידון. פרסי לא רואה את אביו לעיתים קרובות. בספר הראשון פרסי נחשד בתור הגורם שהיה יכול לגרום למלחמת אלים בין פוסידון וזאוס. בספר הרביעי, פוסידון אומר לפרסי שהוא הבן האהוב עליו. בספר החמישי פוסידון נלחם נגד טיטאן הים אוקיינוס, שבעבר התנגד לפעולותיהם של הטיטאנים האחרים אך הצטרף לשאר האולימפיים לבקשתו של פרסי. בסוף הספר החמישי פוגש פרסי את פוסידון בזמן שהוא דג.
פסטיבל הבלונים בקליבלנד
ההכנות לאירוע
אירוע ההתרמה אורגן ע"י חברה מלוס אנג'לס בראשות טרב היינינג, "Balloonart של טרב", שהקדישה שישה חודשים בהכנה לקראתו. מבנה מלבני בגודל של בלוק עירוני הוקם כדי להחזיק את הבלונים ברבע הדרום-מערבי של הכיכר הציבורית של קליבלנד. גודלו נמדד 76 מ' על 56 מ', הוא היה בגובה של שלוש קומות והיה מכוסה בקשת מקשה אחת מחומר רשת ארוגה. היו שם 2,500 מתנדבים, שרובם היו תלמידי תיכון, שבילו שעות רבות במילוי הבלונים בהליום. היה מי שהגדיר את ההכנות "כמו פס ייצור, ללא הפסקה". המתנדבים קיבלו חולצות בחינם.
פרסי ג'קסון
סאלי ג'קסון
אמו של פרסי היא סאלי ג'קסון, מוכרת ממתקים. היא מתוארת כנקודת האור היחידה בחייו הקשים של פרסי. הייתה בת זוגה של פוסידון למשך קיץ אחד וממנו הולידה את פרסי. בספר הראשון היא נחטפת על ידי המינוטאור לשאול ופרסי מציל אותה. בסוף הספר הראשון, פרסי מביא לה את הראש של מדוזה והיא מאבנת בו את גייב וחבריו ומוכרת את הפסלים לגלריה לאומנות שאומרים שהעבודה שלה היא מאוד ריאליסטית ופריצת דרך בתחום "כיעור העל". בסוף הסדרה היא מתחתנת עם פול בלופיס ובספר הראשון בסדרה הבאה "גורלו של אפולו" מתברר שהיא בחודש השביעי להריון של בת. בספר החמישי מתגלה הילדה החדשה שלה ושל פול - אסטל.
גייב אגליאנו
אביו החורג של פרסי, שמכור לאלכוהול ולהימורים. בספר הראשון, פרסי מציל את אמו מהשאול ולאחר מכן, בסוף הספר, היא "נפטרת" מגייב. מתברר מאוחר יותר שריחו המגעיל של גייב הרחיק מפרסי מפלצות ובגלל זה סאלי התחתנה איתו.
פסטיבל הבלונים בקליבלנד
ההכנות לאירוע
התוכנית המקורית של "הדרך המאוחדת" היתה לשחרר שני מיליון בלונים, אבל בסוף היא נעצרה לאחר 1.4 מיליון. ילדים מכרו חסויות עבור "הדרך המאוחדת" במחיר של דולר אמריקני אחד לכל שני בלונים.
פרסי ג'קסון
פול בלופיס
בספר השלישי אמו של פרסי פוגשת את פול בחוג כתיבה והם יוצאים. פרסי קרא לו "פול בלופים". בספר הרביעי פול שואל את פרסי אם זה בסדר מצידו שיתחתן עם אימו ומקבל תשובה חיובית ולבסוף הם באמת מתחתנים. בספר החמישי הוא מודע לכך שהמיתולוגיה אמיתית כי פרסי סיפר לו. בספר האורקל הנסתר מתברר שהוא הכניס אותה להיריון.
פסטיבל הבלונים בקליבלנד
השלכות
בדרך כלל, בלון לטקס מלא בהליום שמשתחרר בחוץ יישאר בגובה מספיק זמן כדי להתרוקן לחלוטין לפני שהוא יירד חזרה לארץ. אולם, הבלונים בפסטיבל הבלונים התנגשו בחזית של אוויר קר וגשם, שגרמו להם לרדת חזרה לקרקע כשהם עודם מנופחים. הבלונים שירדו מילאו את האדמה ואת דרכי המים של צפון-מזרח אוהיו. בימים שלאחר האירוע דווח על בלונים רבים שנשטפו לחוף בצד הקנדי של ימת אירי וגרמו לזיהום מים. לחלק מהאנשים היו תפיסות שגויות לגבי ההשפעה של שחרור הבלונים על הסביבה, והם חשבו ש"הבלונים יגיעו לגובה שבו הם יתפוצצו ויתפזרו".
פרסי ג'קסון
טייסון
בספר השני פרסי מגלה שיש לו אח למחצה, הוא קיקלופ, טייסון. פרסי מובך מכך שאחיו למחצה הוא קיקלופ (שנחשב בעיני חבריו ללא יותר מיצור מרושע), אולם עם הזמן פרסי מסתגל לזה. בסוף הספר השני טייסון אומר לפרסי שהוא הולך לאוקיינוס לאבא שלהם, פוסידון, כבקשתו של הלורד פוסידון. בספר הרביעי טייסון חוזר למחנה החצויים על מנת לעזור לפרסי במסע שלו במבוך ובספר החמישי מפקד על צבא קיקלופים שהורג את טיפון. טייסון חסין מפני אש כיוון שהוא קיקלופ.
פסטיבל הבלונים בקליבלנד
השלכות
שני דייגים, ריימונד ברודריק וברנרד סולצר, שיצאו ב-26 בספטמבר, דווחו כנעדרים ע"י משפחותיהם ביום האירוע. כוחות ההצלה הבחינו בסירה שלהם, באורך של כ-5 מטר, עוגנת ממערב לשובר הגלים של פארק אדג'ווטר. צוות מסוק חיפוש והצלה של משמר החופים התקשה להגיע לאזור בגלל "אזור אסטרואידים" של בלונים. צוות סירה של חיפוש והצלה ניסה לזהות את הדייגים צפים באגם, אבל גורמי המשמר אמרו שהבלונים במים לא מאפשרים לראות אם מישהו נמצא באגם. ב-29 בספטמבר השהה משמר החופים את החיפושים. גופות הדייגים נשטפו לאחר מכן לחוף. אשתו של אחד הדייגים תבעה את חברת הדרך המאוחדת של קליבלנד ואת החברה שארגנה את אירוע הבלונים, על סך 3.2 מיליון דולר, ומאוחר יותר הוסכם על פשרה בתנאים שלא פורסמו.
בלונים שנחתו על אזור מרעה במחוז מדינה באוהיו, הפחידו את הסוסים הערבים של לואיס נוקובסקי, שלכאורה, סבלו מפציעות קבועות כתוצאה מכך. נוקובסקי תבע את חברת הדרך המאוחדת של קליבלנד בפיצוי של 100,000 דולר, והתפשר על תנאים שלא פורסמו.
פרסי ג'קסון
מראה
בספרים, פרסי מתואר כנער נאה ושזוף, בעל עיניים ירוקות (ירוק-ים) ושיער שחור.
פסטיבל הבלונים בקליבלנד
השלכות
בעקבות התביעות והחריגות בעלויות, אירוע ההתרמה גרם להפסד נקי.
פרסי ג'קסון
מראה
ב"בן נפטון" הייזל טועה וחושבת שהוא אל בתחפושת ומציינת שיש לו אותה הילה של עוצמה סביבו ואותו יופי של אלים רומאים.
פסטיבל הבלונים בקליבלנד
מורשת
המהדורה של 1988 של ספר שיאי הגינס מכירה באירוע כשיא עולמי "שחרור הבלונים ההמוני הגדול ביותר אי פעם", עם 1,429,643 בלונים ששוחררו. בעקבות הנזק שנגרם, גינס כבר לא מודדת אירועים לא תקינים מבחינה סביבתית, כמו שחרור בלונים.
פרסי ג'קסון
מראה
בספר "גורלו של אפולו", מתאר אפולו: "הדהים אותי הדמיון [בין פרסי] לאבא שלו פוסידון. היו לו אותן עיניים שצבען ירוק-ים, אותו שיער כהה פרוע, אותם תווי פנים נאים שעברו בקלות כזאת משעשוע לכעס. אבל בניגוד לאביו, פרסי לא נהג ללבוש מכנסי חוף וחולצות הוואי. הוא לבש מכנסי ג'ינס משופשפים וקפוצ'ון".
פסטיבל הבלונים בקליבלנד
מורשת
אסון הבלונים בקליבלנד היה הנושא של הסרטון הדוקומנטרי מ-2018 "Balloonfest"
דון בלאק
סטיבן דונלד בלאק (באנגלית: Stephen Donald Black; נולד ב-28 ביולי 1953) הידוע בקיצור כדון בלאק הוא פעיל עליונות לבנה אמריקאי. בלאק הוא מייסד ומנהל אתר הפורום האינטרנטי Stormfront המהווה במה לדעות אנטישמיות, נאו-נאציות, הומופוביות, אסלאמופוביות, עליונות לבנה, הכחשת שואה וגזענות באופן כללי. בלאק היה האשף הגדול של הקו קלוקס קלאן בין השנים 1979–1981 וחבר במפלגה הנאצית האמריקאית מאז שנות ה-70, אף על פי שבעת הצטרפותו, היא הייתה ידועה בשם "מפלגת העמים הלבנים הלאומית-סוציאליסטית". בלאק הורשע ב-1981 בניסיון הפיכה מזוין כנגד ממשלת דומיניקה תוך הפרת חוק הנייטרליות של ארצות הברית.
ראשית חייו
בלאק נולד באת'נס, אלבמה, והפך לפעיל בתנועות עליונות לבנה מגיל צעיר כשהחל להפיץ את העיתון הגזעני "White Power and the Thunderbolt" בבית הספר התיכון שלו, אקדמיית מדיסון. הדבר הוביל לכך ש​​מועצת בית הספר החליטה לאסור הפצת ספרות פוליטית. בלאק הגיב לאיסור על ידי שליחת העיתונים לכתובות המגורים של התלמידים, כתובות אותן השיג ממסד הנתונים של בית הספר.
בקיץ 1970, לאחר שנת לימודיו הראשונה בבית הספר התיכון, נסע בלאק לסוואנה, ג'ורג'יה, כדי לסייע בקמפיין הבחירות לתפקיד מושל ג'ורג'יה של ג'יי ב. סטונר, תומך הפרדה גזעית ומנהיג מפלגת זכויות המדינות הלאומיות (באנגלית: National States' Rights Party או בראשי תיבות NSRP). בסופו של דבר הפוליטיקאי ג'ימי קרטר, שעתיד להיות נשיא ארצות הברית ה-39 זכה בבחירות לתפקיד מושל ג'ורג'יה. בלאק התבקש להשיג עותק של רשימת חברי ה-NSRP על ידי רוברט לויד, מנהיג מפלגת העם הלבן הלאומית-סוציאליסטית, שנקראה לפני כן המפלגה הנאצית האמריקאית. באותה תקופה היה בלאק חבר בסניף הנוער של המפלגה, תנועת הנוער הלאומית-סוציאליסטית.
כמו כן, בלאק היה מעורה במסע הפרסום של סטונר ג'רי ריי, אחיו של ג'יימס ארל ריי, שביצע את ההתנקשות במרטין לותר קינג ב-25 ביולי 1970. ג'רי ריי ירה בבלאק (שהיה אז בן 16) בחזה עם כדור 38 קליבר הולופוינט כדי למנוע ממנו לגנוב מסמכים ממשרד הקמפיין שלו. ריי זוכה מכל האישומים, בטענה שהוא ירה למען הגנה עצמית לאחר שהבחין שבלאק התעסק בחפץ שהיה נראה כנשק. בלאק סיים את שנתו האחרונה באקדמיית מדיסון, בית הספר הפרטי בהאנטסוויל בו למד. לאחר התיכון, בלאק סיים את לימודיו באוניברסיטת אלבמה בטסקלוסה ב-1975. בתחילת שנות ה-70, נסע בלאק לוועידה של המפלגה הנאצית האמריקאית בווירג'יניה עם עמיתיו מהתנועות לעליונות לבנה דייוויד דיוק וג'וזף פול פרנקלין (האחרון הורשע מאוחר יותר במספר מעשי טרור על רקע גזעני ואנטישמי והוצא להורג בגין רצח סדרתי).
הקו קלוקס קלאן ומבצע כלב אדום
בלאק הצטרף לקו קלוקס קלאן בשנת 1975, שנה אחת לאחר ההשתלטות של דייוויד דיוק על הארגון. בלאק עבר לברמינגהם, אלבמה, כדי להיות ראש הארגון במדינה. לאחר התפטרותו של דיוק ב-1978 מראשות הארגון, בלאק הפך לאשף הגדול, תואר המקביל למנהל הראשי של הארגון. ב-1979 הוא התמודד על ראשות עיריית ברמינגהאם, וזכה ל-2.5% מהקולות. ריצ'רד ארינגטון ג'וניור ניצח בבחירות לראשות העיר, והפך לראש העיר האפרו-אמריקאי הראשון של ברמינגהאם.
ב-27 באפריל 1981, בלאק ותשעה שכירי חרב נוספים, שגויסו מארגונים המזוהים עם האידאולוגיה של הקו קלוקס קלאן נעצרו בניו אורלינס כשהם התכוננו לעלות על סירה מצוידת בנשק חם ותחמושת על מנת לפלוש למדינת האי דומיניקה במה שהם כינו מבצע כלב אדום. כלי תקשורת מקומיים כינו את הניסיון הכושל כ"Bayou of Pigs", משחק מילים ל"Bay of Pigs Invasion" (הפלישה למפרץ החזירים) הלא מוצלחת בקובה ב-1961.
מאוחר יותר הסביר בלאק את ניסיון הפלישה כניסיון להקים משטר אנטי-קומוניסטי, ואמר: "מה שעשינו היה לטובת ארצות הברית וביטחונה בחצי הכדור [המערבי], ואנחנו מרגישים נבגדים על ידי הממשלה שלנו". הפלישה נועדה להחזיר את ראש הממשלה לשעבר פטריק ג'ון לאי הקריבי השחור ברובו. התובעים אמרו שהמטרה האמיתית של הפלישה הייתה להקים אתרי תיירות, הימורים, בנקי הלבנת כספים וכריתת עצים באי העני.
ב-1981 נידון בלאק לשלוש שנות מאסר על תפקידו בניסיון הפלישה והפרת חוק הנייטרליות. בלאק שוחרר ב-15 בנובמבר 1984. במהלך שהותו בכלא הפדרלי בלאק לקח שיעורי תכנות מחשבים שהובילו אותו להקים את אתר האינטרנט Stormfront מספר שנים מאוחר יותר.
בלאק התמודד לתפקיד נוסף באלבמה, הפעם כמועמד המפלגה הפופוליסטית לסנאט האמריקאי.
Stormfront
ב-1995 הקים בלאק את Stormfront, שהיה אתר אינטרנט המשמעותי הראשון שדגל בשנאה גזעית. האתר נותר בין הפטלפורמות המקוונות הפופולריות ביותר עבור אלו הנמשכים לאידאולוגיות גזעניות. האתר מציג את כתביהם של ויליאם לותר פירס ודייוויד דיוק וכן מחקרים מכחישי שואה של המכון לסקירה היסטורית. יחד עם המאמרים הללו, האתר מארכב ספרייה של כתבי גאווה לבנה, נאו-נאציזם ועליונות לבנה להורדה, ומספר קישורים לאתרים לאומנים לבנים אחרים.
בשנת 1999, בלאק יצר את האתר "martinlutherking.org", המנוהל על ידי Stormfront. אתר זה נוצר כדי להשמיץ את דמותו של מרטין לותר קינג. בינואר 2018, האתר עדיין פעל ואף עקף אתרים המכילים תוכן אמין בתוצאות החיפוש של גוגל.
בדצמבר 2007, בלאק זכה לתשומת לב ציבורית בשל תרומת כסף שתרם למען הריצה לנשיאות של רון פול ב-2008.
ב-2008, אמר בלאק כי ביסוס הגאווה הלבנה כקבוצת אינטרסים מיוחדת בתוך המפלגה הרפובליקנית הוא עניין קריטי. כשנשאל על ידי מראיין לעיתון האיטלקי לה רפובליקה אם Stormfront הוא לא רק הקו קלוקס קלאן החדש, בלאק השיב בחיוב, אך ציין שלעולם לא יגיד זאת לעיתונאי אמריקאי.
ב-5 במאי 2009, הוכרז כי בלאק הוא אחד מ-22 האנשים ברשימת משרד הפנים הבריטי של אנשים שנאסר עליהם להיכנס לממלכה המאוחדת בשל "קידום פעילות פלילית חמורה וטיפוח שנאה שעלולה להוביל לאלימות בין-קהילתית".
הפורום המקוון של Stormfront פועל כאחד מאזורי הכינוס המקוונים הגדולים בעולם של בעלי דעות גזעניות ומכחישי שואה, כאשר שרשורים בנושא זה זוכים למאות אלפי צפיות. מספר תוכניות רדיו שפורסמו על ידי אתר האינטרנט תמכו בהכחשת שואה.
משפחה
בשנת 2008, כלי תקשורת שונים דיווחו כי אשתו של בלאק, קלואי, עבדה כעוזרת בכירה של איל הסוכר חוסה פנג'ול, המנכ"ל של חברת Florida Crystals ובעל עסקי נדל"ן במדינות אמריקה הלטינית. בין השאר, מטלות העבודה שלה כללו את פעולתה כדוברת של בית ספר צ'רטר "כדי להוציא ילדים שחורים והיספנים מוחלשים מהעוני". הסיפור הביא לכך שבלאק ספג ביקורת על ידי מספר פעילים לאומנים לבנים אחרים. קלואי הייתה נשואה בעבר לדייוויד דיוק.
באוגוסט 2008, בנו בן ה-19 של בלאק, דרק בלאק, נבחר לאחד מ-111 הצירים בוועדה הרפובליקנית של מחוז פאלם ביץ', פלורידה, עם 167 מתוך 287 קולות. עם זאת, הוועדה סירבה לאשרר את מינויו של בלאק, בנימוק של שבועת נאמנות שעליה לא חתם לפני שרשם את מועמדותו. השבועה קובעת כי המועמדים חייבים להימנע מפעילויות "שעשויות לפגוע בשמה של המפלגה הרפובליקנית". בין השאר, דרק הנחה תוכנית רדיו בשם "המופע של דרק בלאק" בימי חול בתחנת הרדיו המקומית ווסט פאלם ביץ', פלורידה, אליה שילם דון בלאק 600 דולר לשבוע בעד שידור התוכן. שידורי תוכנית הרדיו הסתיימו בינואר 2013, כאשר דרק בלאק הופיע בכמה מהפרקים האחרונים.
החל מקיץ 2013, החל דרק בלאק להטיל ספק באידאולוגיות הגזעניות שלו, והוא חזר בו מאידאולוגיית העליונות הלבנה, ובין השאר פרסם התנצלות פומבית בפני אלו שנפגעו ממעשיו ואמונותיו הקודמות. על פי הדיווחים הוויתור שלו זעזע את אביו ואנשים המקורבים אליו. עד 2016, דרק בלאק ויתר לחלוטין על דעותיו הלאומניות והתבטא באופן פעיל נגד דעות כאלה בעיתונות. כתב של הוושינגטון פוסט אלי ססלו פירט את השינוי האידאולוגי של דרק שהוביל לריחוק ממשפחתו, עבר למישיגן, שינה את שמו ובסופו של דבר החל לימודי דוקטורט באוניברסיטת שיקגו, בלימודי תור הזהב של האסלאם.
אליפות צרפת בטניס 1939
אליפות צרפת 1939 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי חימר באצטדיון רולאן גארוס בפריז. התחרויות התחילו ב-8 ביוני והסתיימו ב-17 ביוני. זו הייתה האליפות ה-44 מאז ייסודה.
מנצחי תחרויות יחידים סימון מאתיה מצרפת ודון מקנייל מארצות הברית זכו גם בתחרויות זוכות.
תחרות הגברים
בתחרות זו השתתפו 55 טניסאים שחולקו ל-4 בתים. לקראת התחרות המשתתפים החזקים דורגו כדלקמן:
מנצח תחרות של השנה הקודמת דון בדג' השנה לא השתתף. בגמר התחרות נפגשו דון מקנייל ופרניו פונצ'ץ. דון מקנייל שלא היה מדורג ניצח ב-3 מערכות. בהמשך זכה גם בתחרות זוגות הגברים.
תחרות הנשים
בתחרות הנשים השתתפו 32 טניסאיות שחולקו ל-2 בתים. כמו בתחרות הגברים, הטניסאיות החזקות זכו לדירוג:
במשחק הגמר נפגשו סימון מאתיה וידוויגה ינדז'יובסקה  שהפסידה בשתי מערכות. באליפות זו סימון מאתיה ניצחה גם בזוגות נשים.
תחרות זוגות גברים
בתחרות השתתפו מספר זוגות. מזוג מנצחי תחרות 1938 רק ברנר דסטרמו השתתף בתחרות. במשחק הגמר נפגשו דון מקנייל וצ'ארלס האריס עם ז'אן בורוטרה וז'אן בריניון  (מנצחי תחרות 1928 ו-1934) וניצחו אותם ב-5 מערכות.
תחרות זוגות נשים
בתחרות השתתפו 14 זוגות. מזוג מנצחות בשנים 1936-1938 רק סימון מאתיה השתתפה השנה בתחרות. במשחק הגמר סימון מאתיה וידוויגה ינדז'יובסקה  ניצחו את אליס פלוריאן והלה קובאץ'  בשתי מערכות. לסימון מאתיה זה היה הניצחון הרביעי בתחרות זו והתואר השני באליפות 1939.
תחרות זוגות מעורבים
בתחרות השתתפו 38 זוגות. מזוג מנצחי תחרות 1938 רק סימון מאתיה השתתפה בתחרות. במשחק הגמר נפגשו סימון מאתיה ופרניו קוקולייביץ'  עם שרה פביאן (פלפרי) ואלווד קוק  והפסידו ב-3 מערכות.
קרי סטיינסייפר
קרולין "קרי" ליין סטיינסייפר (באנגלית: Carolyn "Carrie" Lynne Steinseifer; נולדה ב-12 בפברואר 1968) היא שחיינית עבר אמריקאית, אלופה אולימפית, בעלת 3 מדליות זהב, כולל במשחה היוקרתי ביותר ל-100 מטר חופשי.
ביוגרפיה
סטיינסייפר נולדה וגדלה ברדווד סיטי, קליפורניה. היא החלה לשחות בגיל 11 תחת הדרכתו של קן בלי במועדון השחייה ווסט ואלי שבסן פרנסיסקו. היא למדה באוניברסיטת טקסס ושחתה תחת הדרכתו של ריצ'רד קוויק.
במשחקים הפאן אמריקאיים שנערכו בקראקס ונצואלה בשנת 1983 זכתה סטיינסייפר ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי (56.92 שניות), במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי (3:46.46 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב (4:12.99 דקות).
אלופה אולימפית
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) זכתה סטיינסייפר ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי בצוותא עם חברתה לנבחרת ננסי הוגסהד בתוצאה של (55.92 שניות) לפני אנמארי ורסטאפן מהולנד (56.08 שניות), במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:43.43 דקות, לפני הולנד (3:44.40 דקות) ומערב גרמניה (3:45.56 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב כששחתה בשלב המוקדמות ונבחרת ארצות הברית ניצחה בשלב הגמר.
באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה בטוקיו, יפן בשנת 1985 זכתה סטיינסייפר ב-4 מדליות, 3 זהב, ו-1 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר חופשי (2:01.52 דקות), במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי (3:45.65 דקות) ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי (8:06.74 דקות). מדליית כסף במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 56.75 שניות, אחרי ג'נה ג'ונסון (56.36 שניות).
במשחקים הפאן אמריקאיים שנערכו באינדיאנפוליס בשנת 1987 זכתה סטיינסייפר במדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי (3:48.68 דקות).
באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה בטוקיו, יפן בשנת 1989 זכתה סטיינסייפר במדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי (3:43.63 דקות).
סולימאן מריח
סולימאן מריח (באנגלית: Sulayman Marreh; נולד ב-15 בינואר 1996) הוא כדורגלן גמביאני המשחק בעמדת הקשר בגנט.
קריירת מועדונים
מריח התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של אבוקו יונייטד ובגיל 15 הצטרף לסמאגר. במרץ חתם בגרנדה והצטרף לקבוצת המילואים של המועדון. ב-17 באוקטובר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 1-0 לראיו ואיקאנו.
ב-10 ביולי 2017 חתם בווטפורד וכעבור זמן קצר הושאל לריאל ואיאדוליד. בינואר הצטרף לאלמריה.
בקיץ הושאל לאויפן מליגת העל הבלגית, ובמרץ, חתם לשנתיים וחצי חתם במועדון.
קריירה בינלאומית
ב-9 בפברואר 2011 מריח ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גמביה בניצחון 1-3 נגד. ב-13 בנובמבר 2019 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-3 נגד.
אאוטריקונודונטים
אֵאוּטְרִיקוֹנוֹדוֹנְטִים (שם מדעי: Eutriconodonta) היא סדרת יונקים, שהתקיימה בעידן המזוזואיקון בתקופות יורה תחתון עד קרטיקון עליון ונכחדה לפני 70 מיליון שנה. סדרה זו קדמה ליונקים המפותחים יותר מקבוצות המטאתריה, בה נכללים יונקי הכיס בני-זמננו, והאאותריה בה נכללים יונקי השליה בני-זמננו, אך היא הייתה מפותחת יותר מיונקי הביב. מאובני אאוטריקונודונטים נמצאו באירופה, אסיה ואמריקה הצפונית והדרומית. סדרה זו נכחדה כיום ואין להם נציגים חיים. מבנה הלסתות והכתפיים שלהם היה שונה מזה של כל יונק אחר.
מאפיינים
האאוטריקונודונטים מילאו גומחות אקולוגיות דומות לאלו שממלאים כיום היונקים המודרניים, אף שהיו קטנים הרבה יותר. רבים מהם היו אוכלי חרקים יחד עם מספר אוכלי כל וכמה טורפים שניזונו מביצים, נבלות, בשר ויצורים אחרים. עם זאת, הם היו צריכים להישמר מטורפים אחרים גדולים יותר, כמו הדינוזאורים וזוחלים גדולים נוספים של התקופה. רבים מהם היו פעילי לילה.
הגוביקונודון היה בין הגדולים שבבני הסדרה, במשקל של עד 5.5 ק"ג. היה ביכולתו לטרוף חולייתנים אחרים, ובכלל זה צאצאי דינוזאורים. מינים אחרים כמו הוולטיקותריום יכלו לדאות בעזרת קרום תעופה, בדומה לסנאים דואים וכיסנאי דואה בני-ימינו. מינים נוספים מילאו את הגומחות האקולוגיות שאותן ממלאים כיום החדפים, החולדות, דובי הנמלים, העצלנים והפנגולינאים.
What About Today?
(בעברית: מה לגבי היום?) הוא אלבום האולפן האחד עשר של הזמרת-יוצרת ברברה סטרייסנד. האלבום יצא לאור ביולי 1969, על ידי חברת התקליטים קולומביה רקורדס. מבחינה מוזיקלית, זהו אלבומה הראשון שמכיל מוזיקה עכשווית למבוגרים.
האלבום הגיע למקום ה-31 במצעד הבילבורד 200.
סוגה ורקע
האלבום מכיל שירים מקוריים לצד גרסאות כיסוי אותם הקליטה הזמרת לשירים של אמנים כמו הביטלס ופול סיימון. עטיפת האלבום נלקחה לצילומים ממגזין ווג שערכה שנה קודם לכן וצולמו על ידי ריצ'רד אבדון. האלבום הוקלט בכמה פרקי זמן שונים: 16 במרץ 1968; 22 במאי 1968; 23 ביוני 1968; 8 בפברואר 1969; 14 & 22 במאי 1969.
הצלחה
בשאר המדינות בעולם הוא לא התברג או קיבל מעמד גם כן.
בית כנסת הרמ"א
בית הכנסת הרמ"א (בפולנית: Synagoga Remuh; ביידיש: רמ"א שוהל) הוא בית כנסת בקרקוב, פולין, שהוקם ב־1557 ונקרא על שם רבי משה איסרליש. בית הכנסת הוא הקטן ביותר בין בתי הכנסת ההיסטוריים של פרבר קז'ימייז' וכיום הוא אחד משני בתי הכנסת הפעילים בעיר. בית הכנסת רמ"א היה בית הכנסת השני שהוקם בקז'ימייז', ועל כן הוא נקרא 'החדש', כדי להבדילו מבית הכנסת 'הישן' שבקצהו הדרומי של רחוב שרוקה.
הרמ"א (1525–1572), שעל שמו נקרא בית הכנסת, היה פוסק, ראש ישיבה ופילוסוף בפולין של המאה ה־16. הוא נודע בשל חיבורו ההלכתי "המפה", אוסף פרשנויות ותוספות על פי מסורת יהודי אשכנז ל"שולחן ערוך" של רבי יוסף קארו.
בית הכנסת הרמ"א ובית הקברות הסמוך פתוחים בשעות היום למבקרים בתשלום סמלי.
הקמת בית הכנסת
מקימו של בית הכנסת, על פי אחת המסורות, היה ישראל בן יוסף, נכדו של משה אורבך ואביו של רמ"א, בעל נכסים שהגיע לקרקוב מרגנסבורג אחרי גירוש היהודים ממנה בשנת 1519. על פי מסורת זו, ישראל בן יוסף הקים את בית הכנסת לכבוד בנו רמ"א, שכבר בנעוריו היה מפורסם בלמדנותו.
דני שניידרמן
דני שניידרמן (נולד ב-12 ביולי 1985) הוא בסיסט, יוצר, מעבד ומפיק מוזיקה ישראלי.
בית כנסת הרמ"א
הקמת בית הכנסת
הסבר אחר שניתן להקמת בית הכנסת נובע מהכתובת בעברית על לוח היסוד, לפיו בית הכנסת נבנתה לזכרה של מלכה, אשתו של ישראל בן יוסף ואמו של רמ"א. לפי הסבר זה, שנת 1552 הייתה תקופה קשה עבור משפחתו של ישראל: אמו, אשתו וכלתו (אשתו הראשונה של רמ"א) מתו במגפה שפגעה בקרקוב באותה השנה, לצד תושבים יהודים רבים של קז'ימייז', ובית הכנסת הוקם לזכרם.
מסורת אחרת טוענת כי בית הכנסת הוקם על ידי רמ"א עצמו, לזכרה של אשתו הראשונה גולדה, שמתה בגיל עשרים.
דני שניידרמן
ביוגרפיה
נולד ב-12 ביולי 1985 בסמרה שבברית המועצות לבוריס שניידרמן, מוזיקאי ומורה למוזיקה, ולסבטלנה, קוסמטיקאית. עלה לארץ בשנת 1990 ולמד בתיכון גלילי בכפר סבא. אחיו אלון הוא תאורן.
שניידרמן נשוי לבסיסטית והזמרת-יוצרת אור אדרי ולהם שני ילדים.
קריירה
בתיכון ניגן בלהקות מטאל באזור השרון. הוא החל לנגן בלהקת "The Carsitters" והופיע איתה בארץ ובהולנד. במקביל ניגן עם הרכב המוזיקה האלקטרוני הבינלאומי "Shulman", איתם הופיע בעיקר מחוץ לישראל. ועם הרכב ההיפהופ השבט של הראפר טונה. לאחר פירוק ההרכב הקימו שניידרמן, יקיר בן-טוב, יונתן גלילה וטל רונן בשנת 2007 את להקת הקרטל, שבה היה שותף ליצירה ולהלחנה. לאחר אלבומם הראשון, "זימה", עזב שניידרמן את הלהקה. במקביל לחברותו בהרכב הקרטל החל לנגן עם הזמר עידן יניב. הוא ליווה אותו בהופעותיו, הלחין את השיר "חוזר לשכונה" למילים של דודי בר דוד, השתתף בהקלטות, הפיק ועיבד מוזיקלית כמה משיריו וניהל מוזיקלית את ההרכב המלווה. בשנת 2010 הפיקו יניב ושניידרמן גרסת כיסוי לשיר רכבת לילה של משינה.
בית כנסת הרמ"א
הקמת בית הכנסת
בית הכנסת נבנה בשנת 1553 בקצהו של בית הקברות היהודי העתיק בקרקוב, על קרקע בבעלותו של ישראל בן יוסף. שנה זו מצוינת בפירוש על כתובת הייסוד. אולם, האישור מטעם המלך זיגמונט השני אוגוסט ניתנה בנובמבר 1556, אחרי התנגדות רבת שנים מצד הכנסייה.