cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
נור א-דין מורסלי
אלוף ושיאן עולם
בתחרות שנערכה במונטה קרלו, מונקו ב-2 באוגוסט 1994 קבע מורסלי בריצת 3000 מטר שיא עולם חדש של 7:25.11 דקות, שיפור לשיא העולם בן השנתיים של מוזס קיפטנוי מקניה (7:28.96 דקות). שיא זה החזיק מעמד שנתיים ונישבר על ידי דניאל קומן מקניה (7:20.67 דקות, השיא הנוכחי).
חודש לפני אליפות העולם, בתחרות שנערכה בניס, צרפת ב-12 ביולי 1995 שיפר מורסלי את שיאו העולמי והעמיד אותו על 3:27.37 דקות. שיא זה החזיק מעמד 3 שנים ונישבר על ידי הישאם אל גרוז' (3:26.00 דקות, השיא הנוכחי). באליפות העולם עצמה, שנערכה בגטבורג, שוודיה הוא זכה בפעם השלישית ברציפות במדליית זהב בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:33.73 דקות, לפני אל גרוז' (3:35.28 דקות) וונוסט ניונגאבו מבורונדי (3:35.56 דקות).
אלוף אולימפי
באולימפיאדת אטלנטה (1996) זכה מורסלי במדליית זהב בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:35.78 דקות, לפני האלוף האולימפי היוצא פרמין קאצ'ו (3:36.40 דקות) וסטפן קיפקוריר מקניה (3:36.72 דקות). בשלב המוקדמות, הוא קבע תוצאה של 3:32.88 דקות.
באליפות העולם שנערכה באתונה, יוון בשנת 1997 סיים מורסלי במקום רביעי בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:37.37 דקות.
באליפות העולם שנערכה בסביליה בשנת 1999 דורג מורסלי במקום 12 כללי בריצת 1500 מטר, לאחר שלא הצליח לסיים את הריצה בשלב הגמר. בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 3:37.32 דקות.
באולימפיאדת סידני (2000) סיים מורסלי במקום אחרון בשלב חצי הגמר, מקום 24 כללי ולא הצליח להן על תוארו.
תארים והישגים
בשנת 1994 זכה מורסלי בתואר אתלט השנה בעולם.
ארגין אטאמן
חליל ארגין אטאמן (בטורקית: Halil Ergin Ataman; נולד ב-7 בינואר 1966) הוא מאמן כדורסל טורקי המאמן את פנאתינאיקוס מליגת העל היוונית והיורוליג, וכן את נבחרת טורקיה.
שנים מוקדמות
אטאמן החל את קריירת האימון שלו בקבוצת הנוער של אג'זאג'יבאשי (Eczacıbaşı) ואחריה קדנציה כמאמן קבוצת הנוער של אפס פילזן. לאחר מכן, הוא אימן את קבוצה ליגת העל הטורקית טורק טלקום, פינאר קרשיאקה ואפס פילזן. הוא היה עוזר המאמן של נבחרת טורקיה לצד ארקומנט סונטר ביורובאסקט 1997 בספרד. טורקיה סיימה את הטורניר במקום ה-8. את עונת 1998/99 הוא העביר באוניברסיטת סטנפורד בארצות הברית.
לאחר שובו לאירופה, הוא אימן את מונטפסקי סיינה האיטלקית וזכה עם המועדון בגביע ספורטה האחרון ב-. לאחר מכן הוא הצטרף לאולקרספור (כיום פנרבחצ'ה), אך הוא נאלץ לעזוב את עבודתו עקב בעיות אישיות. הוא הצהיר כי התפטרותו הייתה מרצון. לאחר עזיבתו את פנרבחצ'ה חזר לאיטליה וחתם בפורטיטודו בולוניה ואימן שם עד לחזרתו לטורקיה כמאמן בשיקטש במהלך עונת 2007/08.
אפס פילזן
שבוע לאחר מכן הוא חתם על חוזה לשנתיים עם אפס פילזן, שם עבד מ-1999 עד 2001. אטאמן הגיע להישגים הגדולים בעונת 2008/09 עם זכייה בליגה הטורקית, הגביע הטורקי וגביע הנשיא. ב-4 ביוני 2010 הוא עזב את פילזן.
גלאטסראיי
בתחילת עונת 2014/15 התקשתה גלאטסראיי כלכלית והדבר בא לידי ביטוי בתוצאות. מספר שחקנים החרימו את האימונים וגם חלקם נפצעו, מה שהוביל לתסכול וסכסוכים בקבוצה. ב-19 באוקטובר 2014 אטאמן היה מעורב בתקרית עם שחקן הקבוצה נולן סמית', שזרק מגבת לאחר שהוחלף במשחק נגד באנוויטספור. השחקן שוחרר מהקבוצה בשבוע שלאחר מכן. ב-21 בנובמבר 2014, במסיבת העיתונאים לאחר משחק היורוליג מול הקבוצה הסרבית הכוכב האדום בלגרד באיסטנבול, זכה אטאמן לפרסום שלילי בסרביה, על כך שכינה את 300–400 אוהדי הכוכב האדום "מחבלים". הוא גם הצהיר כי הם "תוקפים את המשטרה שלנו ואת האוהדים שלנו עם לפידים ואבנים" וכי הוא "מודאג כאזרח לבטיחות שלו ושל אחרים". כל ההערות הללו עלו בקנה אחד עם הרג אוהד הכוכב האדום על ידי אוהדי גלאטסראיי באלימות אוהדים לפני המשחק. ראש ממשלת סרביה, אלכסנדר ווצ'יץ', הגיב להערה הזו, ואמר כי "אטאמן כבר לא רצוי בסרביה". אטאמן התנצל מאוחר יותר על דבריו ואמר כי "כל ההערות [על אוהדי הכוכב האדום] נאמרו לפני שנודע לו [שהטרגדיה התרחשה לפני המשחק]".
ב-6 ביוני 2015 הוא חתם על הארכה לשנתיים במועדון, לפי הדיווחים בשווי חצי מיליון אירו לעונה.
ב-27 באפריל ניצחה גלאטסראיי ניצחה את שטרסבורג באבדי איפקצ'י ארנה וזכתה ביורוקאפ. עם הניצחון הזה הוא זכה בתואר האירופי השלישי שלו כמאמן ראשי.
אנאדולו אפס
בדצמבר 2017 חתם אטאמן על חוזה עם אנאדולו אפס.
בעונת 2018/19 הוא הוביל את אנאדולו לפיינל פור היורוליג, שם הפסידה במשחק הגמר לצסק"א מוסקבה. ב-23 במאי חתם אטאמן על הארכת חוזה לשנתיים עם אפס.
בעונת זכה אטאמן באליפות היורוליג כשניצח את ברצלונה במשחק הגמר. אטאמן הפך למאמן הטורקי הראשון שזכה בתואר היורוליג. בעונה הבאה, הוא זכה בגביע הטורקי בפברואר 2022.
הוא זכה בתואר היורוליג בפעם השנייה ברציפות במשחק הגמר מול ריאל מדריד בעונת.
פנאתינאיקוס
ב-20 ביוני חתם אטאמן בפנאתינאיקוס מליגת העל היוונית והיורוליג.
חיים אישיים
אטאמן למד בבית הספר התיכון האיטלקי באיסטנבול. לאחר מכן הוא התקבל לאוניברסיטת איסטנבול, שם למד במחלקה למנהל עסקים. הוא נשוי לברנה אטאמן ויש לו בן בשם סארפ.
כוחות הפנים של משרד הפנים של רוסיה
בשיאה, היחידה מנתה כ-182,000 אנשים. היחידה הצטיידה בנשק קל עד בינוני ומגוון של אמצעים לפיזור הפגנות והייתה פעילה מאוד במלחמת צ'צ'ניה הראשונה ומלחמת צ'צ'ניה השנייה. באפריל 2016 הוחלט לפרק את הכוחות על מנת להקים במקומן משמר לאומי הכפוף לנשיא.
היסטוריה
ב-1919 הוקם החיל להגנת פנים הרפובליקה של נקוו"ד (войска внутренней охраны республики НКВД СССР, ВОХР). הכוחות נטלו חלק בטיפול במפגעים רדיואקטיביים כמו אסון מאיאק ב-1957 ואסון צ'רנוביל ב-1986.
מ-1996 עד 1999 הכוחות השתתפו באבטחת מתקנים גרעיניים. לאורך שנות קיומם הכוחות נחשבו לכוח צבאי מתקדם מאוד והיחידות המובחרות של הכוחות (Спецназ внутренних войск) נחשבו לטובות ביותר במדינה. הכוחות פעלו במסגרת החוק הפדרלי אודות כוחות הפנים של משרד הפנים הרוסי, שאושר בדומה בפברואר 1997.
באפריל 2016 הכוחות פורקו כדי לייסד במקומם את המשמר הלאומי של רוסיה.
מפקדים
המפקד העליון של כוחות הפנים היה האיש האחראי על פיקוד כוחות הפנים ועמד בראשם.
אורסט קיפרנסקי
אורסט קיפרנסקי (ברוסית: Орест Кипренский; 24 במרץ 1782 – 17 באוקטובר 1836) היה צייר רוסי, בין טובי ציירי הדיוקנאות באמנות הרוסית.
אריק סורנסן
אריק סורנסן (באנגלית: Eric Sorensen; נולד ב-18 במרץ 1976) הוא מטאורולוג ופוליטיקאי אמריקאי המכהן כחבר בבית הנבחרים של ארצות הברית כנציג המחוז ה-17 של אילינוי מטעם המפלגה הדמוקרטית. הוא חבר הקונגרס ההומוסקסואל המוצהר הראשון מאילינוי.
אורסט קיפרנסקי
ביוגרפיה
אורסט קיפרנסקי נולד בכפר ליד סנקט פטרבורג. הוא היה בן מחוץ לנישואים של בעל אחוזה מקומי.
אריק סורנסן
ביוגרפיה
סורנסן, שנולד ברוקפורד, אילינוי, סיים את לימודיו בבית הספר התיכון הקתולי בוילן. הוא למד תקשורת ומטאורולוגיה באוניברסיטת צפון אילינוי.
אורסט קיפרנסקי
ביוגרפיה
בשנת 1788 החל ללמוד בבית הספר לציור, כאשר נרשם תחת שם המשפחה "קיפרנסקי" (ככל הנראה על בסיס קפריסין, מקום לידתה של ונוס).
אריק סורנסן
ביוגרפיה
סורנסן החל את הקריירה שלו כמטאורולוג ב-KTRE, שלוחת ABC בלופקין, טקסס, מ-1999 עד 2000 לפני שעבר לטיילר, טקסס, שם היה מטאורולוג בתוכנית הבוקר East Texas News Daybreak, ששודרה ב- KLTV וב-KTRE-TV. הוא עבד כמטאורולוג ראשי ב-WREX, שלוחת NBC של רוקפורד, מ-2003 עד 2014, לפני שהפך למטאורולוג הבכיר של WQAD, שלוחת ABC באילינוי. הוא פרש מהטלוויזיה בשנת 2021. הוא עבד עבור UnityPoint Health לפני שהכריז על התמודדתו לקונגרס.
אורסט קיפרנסקי
ביוגרפיה
בשנת 1803 סיים את הלימודים והחל לצייר דיוקנות.
אריק סורנסן
קריירה פוליטית
לאחר ששרי בוסטוס, נציגת המחוז ה-17 הודיעה כי לא תתמודד שוב על מושבה בקונגרס, הכריז סורנסן ב-10 בנובמבר 2021 על מועמדותו לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המחוז בבחירות 2022 כחבר במפלגה הדמוקרטית. הוא ניצח את אסתר ג'וי קינג, המועמדת הרפובליקנית כשגרף 51.98% מהקולות, בבחירות הכלליות שהתקיימו ב-8 בנובמבר 2022, והושבע לתפקידו ב-3 בינואר 2023.
אורסט קיפרנסקי
ביוגרפיה
בשנת 1816 עבר לאיטליה. הוא התגורר באיטליה במשך 6 שנים והקריירה שלו הייתה די מוצלחת.
אריק סורנסן
קריירה פוליטית
ב-1 בפברואר 2023, סורנסן הצביע נגד ההחלטה לסיום מצב החירום הלאומי של מגפת הקורונה. בשנת 2023, סורנסן הצביע נגד H.Con.Res. 21, שהורה לנשיא ג'ו ביידן להרחיק חיילים אמריקאים מסוריה בתוך 180 יום. בקונגרס ה-118 הוא חבר בוועדת החקלאות ובוועדה למדע חלל וטכנולוגיה.
אורסט קיפרנסקי
ביוגרפיה
בשנת 1826 הוא חזר לרוסיה אך הקהל הרוסי קיבל אותו בקרירות.
אריק סורנסן
חיים אישיים
סורנסן הוא ההומוסקסואל הראשון שנבחר לקונגרס מאילינוי. הוא מתגורר עם בן זוגו במולין.
אורסט קיפרנסקי
ביוגרפיה
במשך השנים קיפרנסקי ראה את עצמו כצייר של תמונות אשר עסקו בנושאים היסטוריים, אך תמונותיו בתחום זה לא זכו להצלחה, לעומת זאת הדיוקנאות שלו היו מפורסמים מאוד.
לאחר מספר שנים ברוסיה, הוא חזר לאיטליה, אך לא הצליח לשחזר את ההצלחה שגרף בשהייתו הקודמת במדינה.
מספר חודשים לאחר החתונה, הוא חלה בדלקת ריאות ונפטר ברומא ב-17 באוקטובר 1836 ונטמן בסנט אנדראה דלה פראטה.
יוסף יריב
יוסף (יוסק'ה) יריב (ריבקינד; 5 בדצמבר 1923 - 17 בדצמבר 1998) היה מפקד בפלמ"ח ובפלי"ם, מראשי קהילת המודיעין הישראלית.
ביוגרפיה
יריב נולד בחיפה לבתיה ויצחק ריבקינד בני העלייה השלישית. הוא גדל והתחנך במושב תל עדשים ובכפר סבא. בגיל עשר עבר למושב גני עם, ובגיל 11 הצטרף לארגון ההגנה. בשנת 1941 היה מראשוני המתגייסים לפלמ"ח ועבר הכשרה כלוחם וכמפקד כיתה. לאחר מכן עבר קורס מפקדי מחלקות ושימש כמפקד מחלקה ביגור.
בין היתר השתתף ב-1945 בפריצת מחנה עתלית כסגנו של מפקד אחת ממחלקות הפריצה, יצחק רבין. בהמשך פיקד על הפעולה השנייה לפיצוץ תחנת הרדאר על הכרמל בשנת 1946. לאחר מכן שימש כמפקד הקורס השני של הפלי"ם וכמפקדה השני של פלוגת הפל"ים. בתפקידו הבא נשלח למילאנו ועסק בהבאת ספינות נשק לישראל במלחמת העצמאות ובפעילות המוסד לעלייה ב'.
יריב היה מעורב בארגון אוניית הנשק "נורה" אשר הפליגה מוונציה אל נמל שיבניק היוגוסלבי ושם הועמס עליה הנשק שנרכש, היא הוסוותה כנושאת תפוחי אדמה ובצל. היה זה משלוח הנשק הגדול הראשון במלחמת העצמאות, שהגיע לארץ ישראל ב-1 באפריל 1948 ערב מבצע נחשון. האנייה כללה 4,500 רובי "מאוזר", 200 מקלעים מסוג מ.ג. 34 ו-5 מיליון כדורים 7.92 מ"מ. מטען נשק זה איפשר לצייד את שלושת גדודי מבצע נחשון במלוא הנשק האישי שהיה דרוש להם, והוא איפשר את פריצת הדרך לירושלים. חלק מנשק זה ניתן לכוחות הפלמ"ח וההגנה שהדפו את המתקפה על משמר העמק והדפו את כוחותיו של קאוקג'י. במלחמת העצמאות לחם כמפקד פלוגה בגדוד התשיעי, גדוד הפשיטה של חטיבת הנגב כסגן מפקד הגדוד השביעי וכמפקד הגדוד השמיני בחטיבת הנגב.
לאחר המלחמה שימש יריב כמתאם בין תע"ש למשרד הביטחון. בשנת 1952 השתחרר מצה"ל. בשנת 1955, בעקבות פרשת עסק הביש נקרא על ידי יוסי הראל לשוב לצה"ל ולשרת כסגנו ביחידה 131, היחידה המבצעית של אגף המודיעין. לאחר פרישתו של הראל מונה למפקד היחידה, שנשאה אז את השם יחידה 188. בשנת 1963 עברה היחידה בפיקוד יריב, שהיה בעת ההיא בדרגת אל"ם, למוסד היא אוחדה עם יחידת "מפרץ", יחידת המבצעים המיוחדים, תחת השם יחידת קיסריה. בין היתר עסק יריב בהפעלת סוכן המוסד אלי כהן. כן פיקד יריב על ההתנקשות בהרברטס צוקורס. בשנת 1967 עבר בשליחות המוסד לפריז ושימש כנציג ראש המוסד באירופה. לאחר מכן עסק בהקמת שתי יחידות חשאיות במוסד. בשנת 1972 פרש מן המוסד.
יריב נישא לזהבה ביין, ילידת תל אביב, ב-26 באוקטובר 1948. לשניים נולדה הבת, ליהי. בשנים 1952-1961 התגורר בנוף ים, סמוך להרצליה. בהמשך, התגורר בתל אביב עד פטירתו בכ"ח בכסלו תשנ"ט (1998). נקבר בהר המנוחות בירושלים.
ב-2023 הוקרן בערוץ 8 הסרט "דע את היריב" בהפקתו ובימויו של ירין קימור, על דמותו של יוסף יריב.
ארן מאלי
ארנסט לילור מאלי (באנגלית Ernest Lalor Malley, ובקיצור "ארן מאלי") הוא משורר בדיוני, שהומצא כחלק מאחת המתיחות הספרותיות הידועות ביותר באוסטרליה.
הוא ואוסף שיריו הומצאו בתוך שעות ספורות על ידי שני משוררים אוסטרליים בכוונה ללעוג לשירה מודרנית, ולהוכיח שהיא חסרת ערך ספרותי. השירים התפרסמו במגזין השירה המודרנית "Angry Penguins" (פינגווינים כועסים) בגיליון הסתיו של 1944 שהוקדש כולו למשורר. המתיחה, שנחשפה זמן קצר לאחר מכן, הנחיתה בתחילה מהלומה קשה על המגזין, עורכיו, ועל השירה המודרנית באוסטרליה כולה.
לאחר שוך הסערה זכו המשורר הבדיוני ושיריו להערכה מחודשת, והם המשיכו להופיע בפרסומים שונים, להילמד במוסדות ספרותיים ולהוות השראה לאומנים אחרים.
יצירת המתיחה
ג'יימס מקאולי והארולד סטיוארט היו שני משוררים מסידני, ששירתו יחדיו בתפקיד עורפי בצבא האוסטרלי, ושנאו את סגנון השירה המודרנית שהתפשט באותה התקופה. הם החליטו ליצור שירה חסרת צורה וגרועה במכוון, ולנסות לפרסמה במגזין "Angry Penguins" של מקס האריס, משורר צעיר וכוכב עולה מאדלייד.
השניים כתבו שישה עשר שירים במשך אחר צהריים אחד, כשהם שואלים משפטים מספרים ומאמרים אקראיים שהיו אותה עת על שולחנם, שכללו בין השאר את שייקספיר ודוח על שטחי הרבייה של יתושים, וחיברו אותם בצורה שהייתה לדעתם לא קוהרנטית וגרועה מבחינה ספרותית.
הם הוסיפו לכך ביוגרפיה פיקטיבית וטראגית של המשורר ארן מאלי: הוא נולד בבריטניה בשנת 1918, והיגר עם משפחתו לאוסטרליה ב-1920 לאחר מות אביו. אמו מתה בשנת 1933, וארן התפרנס מעבודות שונות, עד שלקה במחלת גרייבס ומת בגיל 23. לאחר מותו מצאה אחותו, אתל, את שיריו.
מקאולי וסטיוארט שלחו מכתב להאריס, עורך "Angry Penguins", שנשלח כביכול מאתל, בו סיפרה על סיפור חייו של מאלי וצירפה את שיריו וכמה תמונות.
פרסום השירים וחשיפת המתיחה
המתיחה נחשפה באותו החודש על ידי כתבת של עיתון בסידני שהכירה את מקאולי וסטיוארט, ושמעה אותם משוחחים אודות המעשה. החשיפה הכתה גלים בתקשורת על אף סערת מלחמת העולם השנייה (הפלישה לנורמנדי ארעה באותו החודש). המתיחה נתפסה כפרודיה מבריקה, ופרסומו במגזין - טיעון מוחץ כנגד המודרניזם שספג מכה קשה.
הערכה מחודשת של עבודתו של מאלי
האריס המשיך לדבוק בהערכתו לשירתו של מאלי על אף הלעג שספג, וטען שלעיתים המיתוס גדול יותר מיוצרו. הצטרף אליו סר הרברט ריד, משורר ומבקר ספרותי בריטי נודע, ואחד ממייסדיו של ה-Institute of Contemporary Arts (מוזיאון לאומנות עכשווית) בלונדון. ריד טען שאפשר ליצור אומנות גאונית גם אם כוונת היוצר היא זיוף, חיקוי ולעג.
גם משוררים מאסכולת ניו יורק נודעו בחיבתם למאלי. קנת קוצ', טען שמעשיהם של מקאולי וסטיוארט ראויים לחיקוי אבל לא כאקט פולמוסי אלא כאקט אומנותי. ג'ון אשברי טען שכוונות אינן רלוונטיות לתוצאות, ושתפיסתנו של טוב, רע, אמיתי ומזויף נתונים לשינוי מתמיד. השניים לימדו את שירתו של מאלי באוניברסיטת קולומביה ובברוקלין קולג', וכללו שניים משיריו במגזין האוונגרד שהשתתפו בעריכתו "Locus Solus" בשנת 1962.
בשנת 1992 נכללו כל שירי מאלי באנתולוגיה "The New Penguin Book of Modern Australian Poetry" של הוצאה המשויכת לספרי פינגווין.
ז'ידו D2
ז'ידו D2 (בסינית : 知豆D2, באנגלית : Zhidou D2) הוא מכונית חשמלית המוגדר כמכונית מיקרו מתוצרת יצרנית הרכב הסינית Zhidou Auto (קרויה גם : ZD Auto) חברת בת של קונצרן הרכב הסיני ג'ילי אשר מיוצר משנת 2014 ועד היום
רולס-רויס זנב סירה
רולס-רויס זנב סירה (באנגלית: Rolls-Royce Boat Tail) היא מכונית יוקרה במרכב קבריולה, בעלת שני מקומות ישיבה, שמיוצרת, בייצור מוגבל (3 יחידות) על ידי רולס-רויס משנת 2021. היא נחשפה ב-27 במאי 2021 וב-20 במאי 2022 חשפה את הזנב סירה השני במספר. נכון ל-2021 הייתה זו המכונית היקרה ביותר בעולם, ומחירה 28 מיליון דולר.
עיצוב
הצגת הדגם הייחודי נערכה יום אחד בלבד לאחר שרולס רויס הכריזה כי היא חוזרת להציע שירותי בניית מרכב אישית ללקוח (coachbuilt). הזנב סירה בנויה על פלטפורמת האלומיניום המודולרית של רולס רויס באורך של 5.8 מטר שמקורה ברולס-רויס פנטום 8 ושהותאמה במיוחד עבור הדגם, כך גם כל חלקי המרכב החיצוניים שיוצרו במיוחד עבור הדגם בעבודת יד. גם פנסי ה-LED הצרים מלפנים ומאחור יוצרו במיוחד עבור הדגם, חישוקי הגלגלים, ועוד. גג האריג המיוחד של הדגם לא מתקפל או נפתח חשמלית, אך הוא ניתן להסרה. כשנוסעים ברכב אין מקום לגג מכיוון שרולס רויס התקינה מאחור ערכת אירוח יוקרתית עם מקום לבקבוקי שמפניה, כוסות, צלחות, סכו"ם ועוד. בכדי לשמור על השמפניה קרה, על הקוויאר צונן ועל האוכל חם, הותקנה מערכת בקרת אקלים השומרת את הכל בטמפרטורה הנכונה. בנוסף קיימים מגשים מתקפלים, שרפרפים מתקפלים מסיבי פחמן ושמשייה. כל העזרים האלו יוצרו גם הם במיוחד עבור הדגם.
מפרט טכני
בזנב סירה מותקן המנוע של הפנטום 8 - מנוע בנזין V12 צילינדרים בנפח 6.75 ליטר טווין-טורבו המספק 570 כ"ס ומומנט מרבי של 91.7 קג"מ. תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שמונה הילוכים.
נתון התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש עומד על כ-5.3 שניות והמהירות המרבית כ-250 קמ"ש.
יגואר XK150
יגואר XK150 (באנגלית: Jaguar XK150) היא מכונית ספורט מתוצרת יצרנית רכבי היוקרה יגואר, אשר יוצרה בין השנים 1957–1961 בבריטניה.
פשפש (דלת)
פִּשְׁפָּשׁ הוא כינוי לפתח קטן, בדרך כלל בתוך חומה, קיר או דלת.
הפשפש שימש לרוב כדלת לכניסה ויציאה, ללא צורך לפתוח את הדלת הראשית, שלרוב הייתה גדולה וכבדה והצריכה יותר מאדם אחד כדי לפתוח אותה.
דורון ליידנר
דורון ליידנר (נולד ב-26 באפריל 2002) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת המגן השמאלי באולימפיאקוס היוונית, בנבחרת הצעירה עד גיל 21 ובנבחרת ישראל הבוגרת.
קריירת מועדונים
ליידנר נולד בראשון לציון, והחל את דרכו בכדורגל במחלקות הנוער של מכבי תל אביב, מכבי פתח תקווה והפועל תל אביב.
ב-30 במאי 2020 ערך ליידנר את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של הפועל תל אביב, בניצחון 2–1 על מכבי חיפה במסגרת עונת 2019/2020 בליגת העל. בסך הכל ערך עשר הופעות בליגת העל בעונה זו. בעונת 2020/2021 הוסיף 17 הופעות בליגת העל, ובסיום אותה העונה העפיל עם הקבוצה לגמר גביע המדינה, בו עלה כמחליף במהלך ההארכה בהפסד הפועל 1–2 למכבי תל אביב.
ב-28 באוגוסט 2021 הבקיע ליידנר את שער הבכורה שלו בהפועל תל אביב, בניצחון 2–1 על מועדון ספורט אשדוד במסגרת עונת 2021/2022 בליגת העל.
ב-29 ביולי 2022 חתם ליידנר באולימפיאקוס מליגת העל היוונית, וב-19 בינואר 2023 הושאל לאוסטריה וינה עד לסיום העונה. ליידנר כבש שער בכורה במדי אוסטריה וינה ב-19 במרץ 2023 מול ראפיד וינה.
נבחרות ישראל
ליידנר שיחק בנבחרת הנערים של ישראל עד גיל 17 ובנבחרת נוער ב' עד גיל 18. מאז 2021, משחק גם בנבחרת הצעירה עד גיל 21 ולזכותו 5 הופעות ושער במדיה. הוא היה שותף להעפלתה ליורו עד גיל 21 לשנת 2023.
ב-5 בנובמבר 2021 זומן לראשונה גם לסגל הנבחרת הבוגרת, על-ידי המאמן האוסטרי וילי רוטנשטיינר. ב-2 ביוני 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בבוגרים של הנבחרת כשפתח בהרכב ואף בישל את השוויון השני של ישראל בדקה ה-84, בתיקו הביתי 2–2 מול איסלנד במסגרת ליגת האומות 2022/2023.
חיים אישיים
ליידנר הוא גם בעל דרכון רומני.
הרצליה צמח
ההצטרפות למחתרת
בגיל 14 שמעה רג'ינה על אספת תלמידים יהודים במוסול, וכשהתגנבה לאספה עם אחת מחברותיה, גילתה כי התלמידים לומדים עברית בסתר, למרות האיסור להשתייך לתנועה הציונית וללמוד עברית. התלמידים הצעירים לקחו על עצמם סיכון עצום בהפרת איסור זה. לאחר שהצטרפה לקבוצה, שונה שמה של רג'ינה להרצליה (שם עברי), והיא הפכה במהרה לאחת המדריכות של הנערות, שלא הלכו לבית הספר וחלקן אף לא ידעו קרוא וכתוב. לאחר שלמדו לימודי עברית במחתרת, רבות מן הנערות שאבו מפעולות אלו ביטחון עצמי ומרדו בדרך החיים המסורתית של משפחתם. אחדות אף ברחו לישראל לפני ואחרי הקמת המדינה, בלי הסכמת הוריהן.
המעצר באשמת ציונות
ביום הקמת מדינת ישראל, ה' באייר תש"ח 1948, הוקמו בעיראק בתי דין צבאיים, שנועדו לשפוט את יהודי עיראק. התנהל מצוד אחר היהודים, ובכל יום הושלכו עשרות צעירים ומבוגרים לכלא באשמת "ציונות". השלטון העיראקי באותם ימים היה צריך לשנות את החוק ולהכניס לקטגוריית העבירות הפליליות את הציונות, שעונשה החמור היה 7 שנות מאסר. באחד הימים הגיעו שוטרים לביתה של הרצליה ומצאו מכתב בעברית שקיבלה מחברה מישראל ובשל כך נעצרה על ידי המשטרה בגין מציאת חומר ציוני בביתה, לימוד עברית ושיתוף פעולה עם האויב. מאסרה של הרצליה היה המקרה הראשון שבו נעצרה נערה כל כך צעירה בעקבות פעילות ציונית.
תקופת מאסר
פעמיים בשבוע נלקחה הרצליה לחקירה ועונתה קשות כדי להוציא ממנה הודאה על פעילותה הציונית. על אף היותה רק בת 16 בלבד, הרצליה לא נשברה ולא הודתה בפעילות זו. משפחתה שמעה על התנאים הנוראיים שבהם הרצליה שוהה, וניסתה לדאוג לה מבחוץ על ידי ניסיון לשחד את הגורמים האחראים, אך ניסיון זה לא צלח. הרצליה ביקשה שלא יעשו פעולות נוספות למענה, שמא יקרה להם משהו רע. גם כאשר שניים מחבריה למחתרת הכינו תוכנית נועזת במטרה להבריח אותה מהכלא ולהעביר אותה לארץ ישראל, היא סירבה לבוא איתם מחשש שהמשטרה, במטרה למצוא אותה – תפגע במשפחה שלה.
החקירה במשטרה החשאית
ללא משפט המשיכה הרצליה לשבת עוד חצי שנה בכלא עד שנלקחה למשרדי המשטרה החשאית בעיראק, שהייתה ידועה באכזריותה. בעדות שמסרה ל"המיליון שנשכח", ארגון העוסק באיסוף עדויות מיהודים שחיו בארצות האסלאם בתקופת מלחמת העולם השנייה, היא סיפרה שכאשר הגיעה למשטרה החשאית, היא נלקחה לחדר חקירות, שם איימו עליה כי אם לא תודה במעשיה – ישחטו אותה. בנוסף אליה, יהודים רבים עברו התעללויות ועינויים רבים, במטרה להוציא מהם הודאות באשמות שטפלו עליהם. הרצליה שמעה את צעקותיהם מהחדר הסמוך ובמטרה להוציא ממנה הודאה, היא מספרת שאיימו עליה ואמרו לה כך: "את שומעת את הצעקות. אם לא תודי נעשה לך אותו הדבר." הרצליה לא נשברה. לאחר שסירבה להודות נלקחה לבית דין צבאי בבגדד, שם, גזרו עליה עוד שנתיים מאסר. להרצליה לא היה שום סניגור שיגן עליה, ולא הייתה לה שום הזדמנות להביע את דעתה. הרצליה הועברה לכלא נשים לשנתיים נוספות של מעצר.
בית הסוהר לנשים, שביתת הרעב והשחרור
על פי עדותה של הרצליה, היא הוכנסה לכלא נשים בבגדאד יחד עם אסירות ערביות פליליות ואסירות יהודיות שהואשמו בקומוניזם. בבית הסוהר הפשיטו את צמח והלבישו אותה בשק יוטה מלוכלך, דוקרני ומלא כינים. הרצליה רצתה להצטרף לקבוצת האסירות הקומוניסטיות, אך הן דחו את חברתה כששמעו שהיא ציונית. רק אחרי הבטחות מצדה להקשיב לתורה הקומוניסטית, הסכימו לצרף אותה ואף להגן עליה.
בכלא, האסירות הוכרחו לכבס את מדי האסירים הגברים שהיו מלוכלכים בצואה. הן היו משפשפות בגדים מבוקר עד ערב עד שהרגישו כי עורן נתלש ממקומו. הן זכו למזון מועט ביותר שכלל לחם ותמרים, והיו רעבות וכאובות לאחר שהחליטו כי המצב בלתי נסבל, פתחו האסירות בשביתת רעב. מנהל בית הסוהר ניסה לגרום לאסירות להפסיק את השביתה על ידי איומים. בנוסף, קרעו את בגדיהן והכו אותן באלות. מצבן של האסירות הורע, ולאחר עשרים ואחד יום נלקחה הרצליה, שהייתה על סף מוות, ופונתה לבית החולים שם הוחדר לה צינור הזנה והיא הואכלה בכפייה. אף על פי שהשביתה הופסקה בכח, היו לה השפעות חיוביות. שלטונות בתי הסוהר הקלו על האסירות והוסיפו מזון לתפריט. לאחר שנתיים קשות ביותר, שוחררה הרצליה מבית הסוהר, איתנה ברוחה.
עלייתה לארץ
בשנת 1950 שלטונות עיראק הודיעו על חוק חדש: "כל יהודי שרוצה לעלות לארץ ישראל יצטרך לוותר על אזרחותו העיראקית." חודש לאחר ההכרזה, עלו לארץ ישראל למעלה מ-110,000 יהודים מעיראק. עלייה זו נודעה בשם מבצע עזרא ונחמיה.
הרצליה ומשפחתה שוכנו באוהל במעברה בפרדס חנה, ואחרי כשנה עברו לחיפה.
בעקבות נישואיה שינתה הרצליה את שם משפחה מצמח ללוקיי. היא עסקה בהוראה בחיפה ובהמשך הייתה פעילה במפלגת העבודה. הרצליה הוכרה כאסירת ציון, נשלחה לקונגרסים בין לאומיים לספר את סיפורה, ובמשך שנים סיפרה את סיפור מעצרה במוסדות חינוך, בקיבוצים ובצה"ל. היא נמנתה עם חברי הנהלת העמותה ליהודי ארביל.
סיפור חייה של הרצליה הונצח בסרטו של הבמאי יצחק חלוצי 'צמות'.
החיים בארץ ישראל
היא נישאה לאורי לוקיי – פולני במקור, שעלה לארץ בילדותו. הם הכירו במסיבה וזמן-מה לאחר מכן החליטו להתחתן. אלו היו נישואים יוצאי-דופן, מפני שנישואים בין-עדתיים לא היו מקובלים באותה התקופה. הם גרו בהדר בתחילת דרכם ואז עלו לכרמל, שם גידלו יחדיו את שלושת ילדיהם – שני בנים ובת אחת. בתקופה שהייתה פעילה במפלגת העבודה, הייתה נוסעת אחת לשבוע לתל אביב, וחוזרת מאוחר בערב. ילדיה אומרים שהייתה אמא קשוחה, אך טובה; למשל, אם אחד מילדיה היה חולה היא הייתה מוודאת שהוא יאכל, גם אם זה אומר להכריח אותו לקום לאכול. היא ובעלה אורי היו יוצאים הרבה לחופשות (פעם בשנה לערך), עם הילדים וגם בלי. היא הייתה בקשר קרוב מאוד עם חמש אחיותיה ואחיה היחיד, שעלו כולם לארץ איתה. משפחותיהם נפגשו רבות, וילדיהם גדלו ביחד. כשנולדו לה נכדים היא הייתה מבלה איתם זמן רב, ונוסעת רבות לבקר את ילדיה ונכדיה. גם כסבתא היא הייתה קשוחה – למשל, הייתה מתעקשת שלא נקרא בזמן האוכל או שלא נאכל קינוח לפני האוכל – ובכל זאת הייתה חמה ואוהבת. היא לימדה אותנו ביטוי או שניים בערבית-עיראקית, ביטויים שבהם הייתה משתמשת היא, ובהם הייתה מכנה אותנו: ביטויים כמו "יקיריי" ו "אהוביי" רק בערבית. כל ערב הייתה שומעת חדשות יחד עם בעלה אורי, ובהחלט ניתן לומר היה על שניהם שחלקו זוגיות מופלאה: הם תמכו אחד בשנייה ואחת בשני ואהבו עד אין-קץ, ובמשך כל 50 שנות נישואיהם כמעט ולא ניתן למצוא תמונה שהם לא ביחד. תמיד זה היה לבוא ל "סבא וסבתא", הם תמיד היו ביחד ודאגו אחד לשני. מוזר יהיה עכשיו לבוא לבקר רק את סבא.
מקצועות הרפואה
מקצועות הרפואה הם מקצועות הכורכים בתוכם אבחנות וטיפולים רפואיים שונים בגוף או בנפש האדם. מלבד מקצועות הרפואה היסודיים, שהם רפואה כללית ורפואת שיניים, מקצועות הרפואה כוללים בתוכם את שלל סוגי ההתמחויות ברפואה.
סוגי מקצועות רפואה
על פי ההגדרה המקובלת מקצועות הרפואה הם המקצועות שבעליהם נושאים בתואר רופא, כגון רופא כללי, כירורג, מרדים, קרדיולוג, רופא ילדים, גינקולוג, פסיכיאטר, נוירולוג וכו', וכל יתר המקצועות שבעליהם אינם מחזיקים בתואר רופא, מכונים מקצועות פרה־‏רפואיים כיון שאינם עוסקים ברפואה ממש אלא כפופים לה. עם זאת השימוש במונח "מקצועות רפואיים" כלפי כל מקצועות הבריאות, לרבות כלפי מקצועות פרה־רפואיים, עדיין רווח.
מקצועות הרפואה היסודיים שעליהם נסמכים שאר מקצועות הרפואה הם:
רישוי
הסמכות למתן רישוי לעסוק במקצועות הרפואה נמצאת בידי האגף לרישוי מקצועות רפואיים שבמשרד הבריאות. מקצועות הרפואה שבסמכות אגף זה לתת רישוי לעסוק בהם הם רפואה כללית ורפואת שיניים. לעומת זאת, רופאים המתמחים באחד ממקצועות הרפואה נדרשים לעבור מבחן רישוי על ידי המועצה המדעית של הר"י, ההסתדרות הרפואית בישראל, ורק לאחר מכן יקבלו רישיון מומחה והיתר לעסוק בתחום הספציפי שבו התמחו.
Rockbox
רוקבוקס (ROCKBOX) היא קושחה חלופית לנגנים ניידים (נגני MP3, נגני MP4 ואף טלפונים סלולריים), שזמינה כתוכנה חופשית. קושחה זו מותקנת על ידי מחשב רגיל ומשנה את דפוס התצוגה ומגוון האפשרויות במכשיר אליו היא נכנסת. בדרך כלל לצד הקושחה המקורית ובלי להסיר אותה.
ביצועי הקושחה
לדוגמה, אם עד להתקנה ניתן היה לשמוע בנגן מוזיקה, אז לאחר ההתקנה אפשר לבצע פעולות על קבצים כגון "גזור", "הדבק" ו"מאפיינים", כמו במערכת הפעלה של מחשב. כמו כן, ניתן לבחור מגוון רקעים למסך, משחקים ועוד מגוון אפשרויות נוספות. אפילו בנגני MP3 שאין בהם אפשרות לצפייה בתמונות או סרטונים, באמצעות הקושחה הדבר אפשרי. קושחות חלופיות לדגמים רבים ושונים של נגנים ניתנות להורדה מאתר התוכנה. בין עשרות למאות אלפי אנשים בעולם השתמשו בקושחה מהאתר כחלופה בנגן שלהם במקום הקושחה המקורית של הנגן. תהליך פיתוח הקושחה החל בסוף שנת 2001.
פלור
{{פירושונים| אישים: אחר:
ראו גם
}}
קראקן (חברה)
קראקן (באנגלית: Kraken) היא חברה למסחר במטבעות מבוזרים ושירותי בנקאות המבוססת בארצות הברית. היא נוסדה ב-2011 בידי ג'סי פאוול. זירת המסחר שלה מספקת שירותי חלפנות בין כסף פיאט לכסף קריפטו, ונכון לדצמבר 2021 היא זמינה ב-48 מדינות בארצות הברית וב-176 מדינות ברחבי העולם.
היסטוריה
ביולי הצטרפה החברה למשקיעים נוספים בתעשיית הקריפטו במאמץ להקים סמכות בתחום הנכסים הדיגיטליים, ארגון שמטרתו לכונן את מעמדו העתידי כגוף הרגולטורי הרשמי בענף המסחר המבוזר. הכנס הרשמי הראשון של הארגון התקיים באפריל 2014.
באוקטובר הודיעה על כך שמצאה פגמים משמעותיים בפרוטוקול המטבע ניימקוין וכי לא תשיק אותו עד לתיקונם. מייקל גרונאגר, מנהל התפעול הראשי של החברה לשעבר, איתר במהלך בדיקת אבטחה נקודת תורפה רגישה בסיומת הרישום "bit." בדמות באג שהפך שמות אשר נגמרו בסיומת זו לפגיעים בפני התקפות. על אף שהבעיה תוקנה במהרה והמטבע הושק בפלטפורמת החברה, הוא הוסר כעבור שנתיים בשל צניחה בנפח המסחר שלו.
במרץ 2014 קיבלה החברה תמריץ בגובה 5 מיליון דולר מידי חברת ההשקעות המינגברג ונטורס ומידי המשקיעים טרייס מאייר ובארי סילברט. באפריל הפכה לחברת המסחר המבוזר הראשונה בעולם אשר צורפה לטרמינל בלומברג, מערכת המספקת מידע מקוון לסוחרים בדבר מצב השוק.
ביולי פנתה החברה יחד עם מספר קבוצות עסקיות נוספות למיניוקי פוקודה, חבר בפרלמנט היפני באותה העת, במטרה לייעץ לו בדבר הקמת הרשות היפנית לנכסים דיגיטליים, הגוף הרגולטורי הממשלתי הראשון בעולם שנוצר בכדי לפקח על מסחר מבוזר.
במרץ 2017 רכשה קראקן את אתר האינטרנט הפופולרי קריפטוואטצ' המספק נתונים בזמן אמת עבור נכסי קריפטו. בנוסף צירפה לשורותיה את מייסד האתר ארתור סאפק, וזאת בכדי לסייע במיזוג מערכות שני האתרים והאצת המשך פיתוחה של זירת המסחר שלה.
ב-10 בינואר 2018 עצרה את זירת המסחר למשך יותר מ-48 שעות בשל עדכונים שערכה בשרתיה, על אף שקודם הודיעה כי ההדממה תימשך רק כשעתיים. הייתה זו ההפרעה הארוכה ביותר במערכת החברה מאז שעלתה לאוויר ב-2011.
באפריל הודיעה קראקן על הפסקת שירותיה ביפן וזאת בעקבות המחיר הגבוה הכרוך בביצוע עסקים בגבולותיה, וכי מעתה והלאה תשקיע את מאמציה בפיתוח וקידום האינטרסים שלה במקומות אחרים בעולם.
בפברואר 2019 הודיעה כי רכשה את חברת המסחר הבריטית קריפטו פסיליטיס תמורת "סכום בן תשע ספרות". כמו כן הודיעה כי גייסה כ-100 מיליון דולר מקרב משקיעיה.
במאי הגישה עתירה לבית המשפט המחוזי במרין, קליפורניה, בדרישה לזהות עשרה כותבים אלמוניים מגלאסדור, אתר בו עובדי חברה בפועל ולשעבר יכולים לבקר חברות באנונימיות. קראקן מסרה שברצונה לתבוע את אותם עובדים בטענה כי בעצם פרסום ביקורתם הפרו את תנאי הסכם פיטורם. קרן החזית האלקטרונית, אשר הגנה על העובדים במאבק המשפטי, טענה שזיהויים יפגע בתיקון הראשון לחוקת ארצות הברית בכך שימנע מהם את זכותם לחופש הביטוי וירתיע אחרים משימוש בה.
בתחילת 2021 החלה קראקן במסע גיוס תרומות ממשקיעיה בהערכה כי תצליח לאסוף יותר מ-20 מיליארד דולר. חברת טרייב קפיטל הפכה למשקיעה השנייה הגדולה ביותר שלה לאחר המינגברג ונטורס כשתרמה סכום בגובה 120 מיליון דולר. אחד משותפיה, ארז'ון סת'איי, מונה כחבר השלישי בדירקטוריון החברה לצד ג'סי פאוול ות'אאן לו.
חקירת הפרקליטות בניו יורק
באפריל 2018 פתחה פרקליטות מדינת ניו יורק בחקירה בדבר האמצעים בעזרתם משתמשות בורסות מבוזרות בכדי להגן על לקוחותיהם ולמנוע תקריות הרצת מניות והלבנת הון. גורמים בכירים הזהירו את החברה כי ייתכן והיא מפרה את החוק; "לקוחות צריכים להיות מודעים לכך שייתכן וחלפני קריפטו המסרבים לשתף פעולה עם החקירה (בינאנס, גייט, חוובי וקראקן) אינם פועלים באופן שקוף מולם, ועשויים לתעדף לקוחות מסוימים על פני אחרים, התנהלות אשר עלולה להשפיע לרעה על אופי המסחר שלהם".
פאוול מסר בתגובה כי החקירה התבצעה בצורה עוינת ומזיקה לעסקים, וסירב לשתף עמה פעולה. הוא טען שהרצת מניות הוא דבר "שאינו מפריע לרוב סוחרי הקריפטו" ואמר כי "רמאויות הן דבר שכיח" בתחום.
בחודש ספטמבר פרסם המשרד את הדו"ח הסופי בעניין החקירה והדגיש כי התנגדותה וחוסר שיתוף הפעולה של החברה מהווה הפרה פוטנציאלית של הרגולציות החלות על מטבעות מבוזרים ונכסים דיגיטליים בניו יורק.
טלקומוניקציה
טלקומוניקציה (על פי האקדמיה ללשון העברית: בֶּזֶק, מצרפתית: Télécommunication) היא תקשורת או העברת מידע הנעשים באמצעים טכנולוגיים כמו כבלים, גלי רדיו, מערכות אופטיות או מערכות אלקטרומגנטיות אחרות. הטלקומוניקציה נעשית בערוצים להעברת מידע (דוגמת אותות אלקטרוניים) גם באמצעות אמצעים פיזיים (דוגמת כבלי תקשורת) וגם באמצעות גלים אלקטרומגנטיים.
טרום הטלקומוניקציה, השתמשו בני האדם באמצעים שונים לתקשורת בין מרחקים מוגבלים כמו: משואות, איתותי עשן, סמפורים, דגלי איתות והליוגרפים, הכאות תוף ושריקות. פיתוח טכנולוגיות תקשורת אלקטרוניות ואלקטרומגנטית, החל מהמהפכה התעשייתית ולתוך התקופה המודרנית, אפשרו תקשורת בין מרחקים גדולים באמצעות מכשירים דוגמת הטלגרף, הטלפון והטלפרינטר וכן רשתות תקשורת, גלי רדיו ומיקרו, קו תקשורת, סיבים אופטיים ולווייני תקשורת. המהפכה בתקשורת האלחוטית החלה בעשור הראשון של המאה ה־20, עם ההתפתחות בתקשורת רדיו על ידי גוליילמו מרקוני. חלוצים בולטים נוספים בתחום התקשורת האלקטרונית והאלקטרומגנטית הם סמואל מורס וצ'ארלס ויטסטון (טלגרף), אלכסנדר גרהם בל (טלפון), אדווין ארמסטרונג ולי דה פורסט (רדיו), ג'ון לוגי ביירד ופילו פרנסוורת' (טלוויזיה).
אטימולוגיה
מקור המילה הוא הלחם של המילה היוונית: τηλε ("טֶלֶ") שפירושה "מרחוק", והמילה הלטינית: communicare (קומוניקארה) שפירושה תקשורת.
יחידות הבסיס
מכיוון שטלקומוניקציה היא למעשה תהליך תקשורתי, בבסיסה היא מורכבת משלוש יחידות עיקריות:
לדוגמה, בזמן תוכנית המשודרת ברדיו על ידי תחנת רדיו, דברי השדרנים או המוזיקה המנוגנת מומרים לאותות חשמליים, שינועו כגלי רדיו וייקלטו במקלט הרדיו של המאזינים, שם יומרו מחדש למידע צלילי. באופן דומה יפעלו תהליכי תקשורת נוספים המוגדרים כטלקומוניקציה. אולם, לעיתים מערכות התקשורת הן דו כיווניות, עם מתקן המשמש גם כמשדר וגם כמקלט, דוגמה לכך היא טלפונים סלולריים. רכיבי הקליטה והשידור פועלים באופן נפרד. ניתן להמחיש זאת בכך שמשדרי רדיו מכילים מגבר אשר עוצמתו נמדדת בוואט או קילו-ואט, אך מקלטי רדיו מתמודדים עם עוצמות רדיו במיקרו-ואט או ננו-ואט. לכן יש לתכנן בדייקנות מכשירי משדר-מקלט, ולבודד את מעגלי המתח הגבוה ממעגלי המתח הנמוך.
דיגיטלי ואנלוגי
אותות תקשורת יכולים להיות אנלוגיים או דיגיטליים. ישנן מערכות תקשורת אנלוגיות ומערכות תקשורת דיגיטליות. באות אנלוגי, האות משודר ברציפות ביחס למידע שעובר דרכו. באות דיגיטלי המידע מקודד כסט של ערכים בדידים (לדוגמה אפסים ואחדות). במהלך השידור והקבלה של מידע אנלוגי, האות נחלש בעקבות רעש. בדרך כלל, הרעש במערכת תקשורת יכול לבוא לידי ביטוי בהוספה או הפחתה מהאות הרצוי באופן אקראי לחלוטין. צורת רעש כזאת נקראת רעש מוסיף, מתוך ההבנה כי הרעש יכול להיות חיובי או שלילי בכל נקודת זמן. קיימים גם רעשים אחרים אשר קשים יותר לתיאור או ניתוח. אלא אם הפרעת רעש התוסף עולה על סף מסוים, המידע המועבר באות דיגיטלי לא יפגע. התנגדותם של אותות דיגיטליים לרעש מהווה יתרון מפתח על פני אותות אנלוגיים.
רשת תקשורת
רשת תקשורת היא אוסף של משדרים, מקלטים וערוצי תקשורת ששולחים הודעות אחד לשני. חלק מרשתות התקשורת הדיגיטליות מכילות נתב אשר מופעל על מנת לשדר את המידע למשתמש הנכון. רשתות תקשורת דיגיטליות מבוססות על מרכזייה שמקימה את הקישור בין 2 משתמשים או יותר. ב-2 סוגי הרשתות ייתכן ויעשה שימוש במשחזרים על מנת להגביר או ליצור מחדש את האות כאשר הוא משודר למרחק רב. המשחזר נועד לתת מענה לבעיית הניחות שיכולה לגרום לכך שלא יהיה ניתן להבחין באות אשר יש רעש רב.
ערוץ תקשורת
למונח ערוץ שתי משמעויות: הראשונה מתייחסת לערוץ כאל אמצעי פיזי להעברת האות בין המשדר למקלט, דוגמאות לכך הן סיבים אופטיים להעברת תקשורת אופטית, כבלים קואקסיאליים להעברת תקשורת באמצעות מתח חשמלי. המשמעות השנייה נמצאת בביטוי ערוץ תקשורת שהוא תת-מחלקה של אמצעי שידור, כך שהוא יכול לשמש על מנת לשלוח מספר רב של זרמי מידע בו זמנית, לדוגמה: תחנת רדיו יכולה לשדר גלי רדיו לאוויר בתדר 94.5MHz, בעוד תחנה אחרת יכולה לשדר בתדר 96.1MHz. כל תחנה תשדר גלי רדיו ברוחב פס של כ-180 kHz. התדרים לעיל נקראים גל נושא. כל תחנה בדוגמה זו מופרדת מהתחנות הסמוכות לה על ידי 200 kHz, וההבדל בין 200 kHz ל-180 kHz הוא פער הנדסי לפגמים במערכת התקשורת. בדוגמה מעל, בוצעה חלוקה של ערוצי התקשורת על פי תדרים, ולכל ערוץ הוקצה רוחב פס נפרד שבו משודרים גלי הרדיו. המערכת המאפשרת את החלוקה נקראת ריבוב חלוקת תדר (FDM). דרך נוספת לחלוקה היא באמצעות הקצאת מסגרת זמן לכל שולח, כמו 20 מילישניות בכל שנייה, ולאפשר לכל שולח לשלוח את המידע שלו רק במסגרת חלון הזמן שהוגדר. שיטה זו נקראת ריבוב חלוקת זמן (TDM) והיא נמצאת בשימוש בסיבים אופטיים.
אפנון
העיצוב של אות להעברת מידע נקרא אפנון. ניתן להשתמש באפנון כדי להציג הודעה דיגיטלית בצורת גל אנלוגי. מערכת בלוטות' לדוגמה משתמשת באפנון PSK על מנת להעביר מידע בין מכשירים שונים.
היבטים סוציולוגיים
טלקומוניקציה משחק תפקיד משמעותי ביחסים חברתיים. עם זאת, בתחילת דרכה של מערכת הטלפונים היא שווקה כמכשיר מעשי המאפשר לקיים שיחות עסקים או להזמין שירותים לבית. רק בשנות ה-20 המאוחרות ושנות ה-30, הנושא החברתי קיבל ביטוי בפרסומות לטלפונים. קידומי המכירות התחילו לפנות לרגשותיהם של הצרכנים, והדגישו את החשיבות של שיחות חברתיות והשמירה על קשר עם בני משפחה וחברים.
מאז החשיבות החברתית של טלקומוניקציה גדלה משמעותית. אתרי רשתות חברתיות צברו פופולריות גדולה. אתרים אלה מאפשרים למשתמשים לתקשר אחד עם השני וכן לפרסם תמונות, אירועים ופרופילים על מנת שאחרים יראו. הפרופיל יכול להכיל את גיל האדם, תחומי עניין, העדפות מיניות ומצב אישי.
טרם הופעת רשתות חבריות, לטכנולוגיות כמו SMS וטלפונים היו השפעות חברתיות משמעותיות. מחקר שנערך באנגליה בשנת 2000 הצביע על כך ש-81% מגילאי 15 עד 24 משתמשים ב-SMS למטרות שמירה על קשרים חברתיים ו-42% לפלרטט.
בסקר שנערך בישראל על ידי חברת בזק בשנת 2014 עולה כי 38% הכירו חברים חדשים באמצעות האינטרנט ו-32% הכירו את בן זוגם באמצעות האינטרנט, בהשוואה 6% בלבד לפני יותר מ-5 שנים.
השפעה תרבותית
טלקומוניקציה גם שינתה את הדרך שבה אנשים צורכי את החדשות. בסקר שנערך בארצות הברית בשנת 2006, נתבקשו אנשים לענות על השאלה מאין הם צורכים חדשות; ואנשים רבים יותר בחרו בטלוויזיה וברדיו מאשר בעיתון. תוצאות הסקר מוצגות בטבלה (הסכום מסתכם ביותר מ-100% מכיוון שהיה ניתן לבחור יותר ממקור אחד):
השפעה על הכלכלה
לטלקומוניקציה השפעה משמעותית על התחומים החברתיים, תרבותיים וכלכליים של החברה המודרנית. ההכנסות של תעשיית הטלקומוניקציה הוערכו בשנת 2008 בכ-4.7 טריליון דולר, או קצת פחות מ-3% מהתוצר העולמי הגולמי.
ברמה מיקרו־כלכלית
ברמת המיקרו-כלכלה, החברות נעזרות בטלקומוניקציה על מנת לבנות תאגידים בינלאומיים. דוגמה מובהקת לכך היא ענקית הקמעונאות באינטרנט אמזון, אך גם הקמעונאי המסורתי כוול-מארט, נהנה תשתיות טלקומוניקציה טובות יותר בהשוואה למתחריו. בעלי בתים בערים ברחבי העולם, משתמשים בטלפון על מנת להזמין מגוון שירותים לבית ממשלוחי פיצה ועד מוצרי חשמל. אפילו קהילות עניות יחסית משתמשות בטלקומוניקציה. בכפרים מבודדים בבנגלדש, משתמשים בטלפונים סלולריים על מנת ליצור קשר עם סיטונאים על מנת לקבל מחיר טוב על הסחורה שלהם.
ברמה מקרו־כלכלית
ברמת המקרו-כלכלה, ישנם חוקרים מצביעים על קשר בין תשתיות טלקומוניקציה טובות לצמיחה כלכלית. אך לא כל החוקרים מסכימים בנושא.
בגלל התרומה הכלכלית שיש לטלקומוניקציה, יש דאגה גוברת לגבי גישה שוויונית לשירותי תקשורת בין מדינות שונות בעולם, הדבר ידוע כפער דיגיטלי. סקר שנערך ב-2003 על ידי איגוד הטלקומוניקציה הבינלאומי, גילה כי לשליש המדינות יש פחות ממנוי סלולר אחד לכל 20 אנשים, ולשליש מהמדינות יש פחות ממנוי טלפון קווי אחד לכל 20 אנשים. במונחי גישה לאינטרנט, לכמחצית מהמדינות יש אדם אחד עם גישה לאינטרנט לכל 20 אנשים. לפי הסקר עולה כי הדירוג הכי גבוה בגישה לטלקומוניקציה ניתן לשוודיה, דנמרק ואיסלנד, בעוד ניגריה, בורקינה פאסו ומאלי קיבלו את הדירוג הנמוך ביותר.
מכירות של מכשירי טלקומוניקציה במיליוני יחידות היו:
רגולציה
מדינות רבות חוקקו חוקים התואמים את תקנות הטלקומוניקציה הבינלאומית שנוצרו על ידי איגוד הטלקומוניקציה הבינלאומי.
מנקודת מבט גלובלית, היו ויכוחים פוליטיים וחקיקה הנוגעת לניהול טלקומוניקציה ושידורים. תחילה של מלחמת העולם השנייה גרמה לשידורי תעמולה בינלאומיים. מדינות, ממשלות, מורדים, טרוריסטים ואנשי מיליציה עושים כולם בשימוש בטכניקות טלקומוניקציה ושידורים לצורך קידום תעמולה. תעמולה פטריוטית לתנועות פוליטיות החלה באמצע 1930. בשנת 1936 ה-BBC שידר תעמולה לעולם הערבי בתגובה לשידורי נגד דומים מאיטליה.
בנובמבר 2014 המליץ הנשיא ברק אובמה לרשות התקשורת הפדרלית לסווג שידורים על גבי האינטרנט כשירותי טלקומוניקציה במטרה לשמור על נייטרליות הרשת.
טלפון
ברשתות טלפוניה המתקשר מחובר ליעד על ידי מתגים במרכזייה. המגמה היא מעבר ממתגים אנלוגיים לדיגיטליים וכן פריסת סיבים אופטיים במקום כבלי הנחושת.
לטלפונים סלולריים יש השפעה משמעותית על רשתות הטלפוניה. מנויי הסלולר עולים במספרם על המנויים הנייחים בשווקים רבים. יותר ויותר סלולרים כאלה נמצאים על גבי מערכות שבן תוכן הקול מועבר באופן דיגיטלי כגון GSM או W-CDMA במקום מערכות אנלוגיות.
רדיו וטלוויזיה
במערכות שידורים, מגדל שידור רב עצמה מעביר גל אלקטרומגנטי בתדר גבוה למקלטים. הגל בתדר הגבוה שנשלח על ידי המגדל הוא אות המכיל מידע חזותי או אודיו. אות השידור יכול להיות אנלוגי או דיגיטלי.
אינטרנט
האינטרנט הוא רשת מחשבים עולמית אשר מתקשרים אחד עם השני באמצעות Internet Protocol.
על פי הערכות, בשנת 2000 כ-51% המידע שהועבר ברשתות טלקומוניקציה הועבר באמצעות האינטרנט, השאר (כ-42%) באמצעות טלפונים נייחים. בשנת 2007, 97% מהמידע עבר באמצעות האינטרנט ו-2% באמצעות טלפונים סלולריים.
רשתות תקשורת מקומיות ורשתות מרחביות
רשתות תקשורת מקומיות (LAN) מאפשרות למחשבים לתקשר ביניהם מבלי להיות מחוברים לאינטרנט, לרוב מדובר ברשתות זולות יותר ובעלות יתרון של פרטיות ואבטחת מידע.
רשתות מרחביות (WAN) הן רשתות מחשבים פרטיות אשר מגיעים למרחק של אלפי קילומטרים. גם כן יש יתרון בהיבטי פרטיות ואבטחת מידע. משתמשים ברשתות אלה כוללים כוחות מזוינים וסוכנויות מודיעין אשר חייבות לשמור על המידע שלהם מאובטח וחסוי.
יכולת ההולכה
היכולת האפקטיבית להחליף מידע ברחבי העולם באמצעות רשתות תקשורת דו-כיווניות גדלו מ-281 פטה-בייט של מידע בשנת 1986, ל-471 פטה-בייט ב-1993, ל-2.2 אקסה-בייט בשנת 2000 ול-65 אקסה-בייט בשנת 2007.
יצחק טרקאי
יצחק טרקאי (1935 – 3 ביוני 2012) היה צייר ישראלי, יליד יוגוסלביה, ניצול שואה. נודע בזכות הצלחה מסחרית בארצות הברית, ישראל ויפן שאף הביאו להשוואתו לדמיאן הירסט.
ילדות ולימודים
יצחק טרקאי נולד בסובוטיצה שבסרביה. כילד בן 9, הובא עם משפחתו למחנה הריכוז מאוטהאוזן. אחרי שניצלו, המשפחה עלתה לישראל בשנת 1949 שם גרו תחילה בדיור זמני בבאר יעקב. בהמשך גרו שנים מספר בקיבוץ. אחותו, טובה רוזנבלום, הפכה לימים לחוקרת באוניברסיטת בר-אילן. יצחק זכה ב-1951 זכה למלגת לימודים במכון אבני.
יצירה והכרה
הציג בתערוכות בארץ ובארצות הברית. ציוריו, שנושא רבים מהם נשים, זכו להצלחה מסחרית. צייר בצבעי שמן, מים, ויצר הדפסים רבים. ברבות הימים הוא עבר ליצירה כמותית יותר, בה יצר את הרישומים ואמנים שעבדו איתו צבעו אותם.
בשנת 2000 החברה הישראלית למדליות ולמטבעות הטביעה מדליה עם ציור של טרקאי. בשנת 2008 זכה באות יקיר העיר חולון.
משפחה ופטירה
טרקאי נפטר ב-3 ביוני 2012, עת ביקר בעיר דטרויט כאורח "פארק אביניו ווסט", הגלריה שייצגה אותו בארצות הברית. השאיר אחריו אישה, ברוריה, ילדים ונכדים.
הפעולה המהפכנית המקסיקניסטית
היסטוריה
הארגון התנגד לפעולותיו של נשיא מקסיקו לאסרו קארדנאס, ונתמך על ידי הנשיא לשעבר פְּלוּטַארְקוֹ אֵלִיאָס קָאַיְיס,שהיה אויבו של קארדנאס.
חמושי הארגון התעמתו בתדירות גבוהה עם תומכי המפלגה הקומוניסטית המקסיקנית ועם חיילי ארגון "החולצות האדומות", ודרשו את סילוקם של כל היהודים והסינים ממקסיקו. הם העתיקו את הסגנון שלהם מהחולצות השחורות ומהשְׁטוּרְמְאַבְּטַיְילוּנְג, אך התנגדו לחלק מדעותיהם.
במהלך תקופת המקסימאטו, שבו שלט משטר שתמך באנטי-קלריקליזם, חולצות הזהב תמכו במתינות בחופש דת עבור הכנסייה הקתולית, אך בעצמם התרחקו מהנצרות.
ב-9 באפריל 1936 גורש פְּלוּטַארְקוֹ אֵלִיאָס קָאַיְיס על ידי לאסרו קארדנאס, והארגון איבד את תומכו העיקרי. מספר חודשים לאחר מכן גורש מנהיג הארגון, הגנרל ניקולס רודריגז קראסקו, לטקסס, ומשם המשיך לנהל את הארגון עד מותו ב-1940.
ב-22 במאי 1942 הכריזה מקסיקו על מלחמה נגד מדינות הציר, וארגון הפעולה המהפכנית המקסיקניסטית הוצא מחוץ לחוק.
ארליאנוזאורוס
ארליאנוזאורוס (שם מדעי: Erliansaurus; מילולית: "לטאת העיר ארליאן ") הוא סוג של דינוזאור תרופוד אסייתי, אשר התקיים לפני 96 מיליון שנה במשך הקנומן שבקרטיקון העליון שבקרטיקון העליון של סין.
המאובנים של הדינוזאור התגלו בתצורות אירן דבאסו שבמונגוליה הפנימית והוא תואר בידי החוקר הסיני שו שינג ב-2002. הסוג מכיל מין בודד, Erliansaurus bellamanus, שמשמעו: "יד יפה".
יובל גנור
יובל גנור (נולד ב-18 באוגוסט 1972) הוא שדרן רדיו ישראלי בתחנת כאן 88 וכאן גימל. בעברו היה מנהל 88FM ומנהל כאן גימל.
ביוגרפיה
גנור נולד וגדל בירושלים. לאחר שירותו הצבאי התקבל לקול ישראל כקריין, ולאחר מכן שימש כתב, עורך חדשות ומגיש יומני אקטואליה ברשת ב'. במקביל ערך והגיש מוזיקה ב-88FM. בשנים 2000–2001 שימש דובר רשות השידור.
בשנים 2008 עד 2011 שימש מנהל תחנת הרדיו 88FM. גנור הפחית את מינון הג'אז בתחנה ושינה את הקו המוזיקלי העיקרי שלה לרוק ופופ. הוא ביטל את מהדורות החדשות לאורך כל היום, ייסד את התכנית ג'אם 88, תוכנית הרדיו הראשונה שבה אמן מגיע להופעה חיה של שעה באולפן, ושיבץ את בועז כהן להגשת תוכנית הבוקר "רוקר טוב", שהפכה לאחת הפופולריות והאהובות בתחנה. יוצרים וזמרים שובצו להגיש תוכניות אישיות, ובהם נינט טייב, ערן צור, מאור כהן, דנה ברגר ועוד. השינויים שיזם בתחנה עוררו את התנגדותם של מאזיניה הוותיקים, אך הפכו את התחנה לקומוניקטיבית יותר, ושיעורי ההאזנה שלה עלו באופן ניכר.
עם הקמת תאגיד השידור הישראלי, שהחליף את רשות השידור, מונה גנור למנהל כאן גימל (לשעבר רשת ג'). בשנת 2019 החליט לעזוב את תפקידו, ולעבור לתחום ההוראה והחינוך. מספטמבר 2019 משמש גנור מורה לאזרחות בבית הספר הכפר הירוק. הוא ממשיך לערוך ולהגיש את התוכניות "דיבור חדיש" בכאן 88 ו"פופלקס" בכאן גימל.
באוקטובר 2022 הצטרף גנור לתחנת גלי צה"ל שם משמש כעורך חדשות.
גנור הוא בעל תואר ראשון ושני במשפטים ומחזיק ברישיון עורך-דין. בשנים 2002–2003 שימש עורך-דין במשרד עורכי הדין ליבליך-מוזר.
אחוה (מותג)
אחוה הוא מותג של חברת אחדות בע"מ, שהיא חברה תעשייתית ישראלית בתחום המזון. החברה מייצרת מגוון מוצרים ובהם חלווה, טחינה ומוצרי מאפה, כולם במותג "אחוה".
היסטוריה
אחדות בע"מ נוסדה בשנת 1929. מעונו הראשון של המפעל שכן בסמטת בית הבד בתל אביב בשטח של 180 מ"ר. שם הרחוב ניתן על ידי ראש העיר הראשון, מאיר דיזנגוף, שכן בתחילת הדרך יצרה אחדות גם שמני מאכל. בגבעת הרצל בדרום תל אביב שכן מפעל הטחינה, בשטח של 200 מ"ר. בתחילת דרכו של המפעל תהליך הייצור בוצע על ידי רתימת חמורים לאבני רחיים מסתובבות. בשלב מאוחר יותר הועברו קווי חשמל ברחוב והמפעל חובר לרשת החשמל.
בשנות קום המדינה החברה התמקדה בייצור למען השיירות שעלו לירושלים הנצורה. בשנת 1953 המפעל הועבר לרחוב הסדנא בתל אביב והחל להשתמש בשיטות ייצור מודרניות. בשנות ה-70 של המאה ה-20 חברת אחדות בע"מ יצרנית טחינה רכשה את חברת אחוה בע"מ יצרנית חלווה, לקוחה העיקרי בשעתו. תהליך הייצור של החלווה והטחינה החל להתרחש תחת קורת גג אחת. בשנת 1997 עבר המפעל למבנה בן 2,000 מ"ר באזור התעשייה ברקן. בשנת 2002 המפעל החל לייצר דברי מאפה והרחיב את שטח הייצור ל-6,000 מ"ר. בשנת 2013 זוכה המפעל בפרס "מפעל חיים" מטעם התאחדות התעשיינים ומשרד הכלכלה. בשנת 2014 החברה עברה למפעל בן 10,000 מ"ר באזור התעשייה באריאל.
פעילות המפעל כיום
הכנסות החברה ב-2014 הוערכו בכ-163 מיליון ש"ח ורווח נקי של 15 מיליון ש"ח.
Jesus Walks
Jesus Walks (בעברית: ישו הולך) הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפר האמריקאי קניה וסט, מתוך אלבום הבכורה שלו, The College Dropout. השיר יצא לאור ב-25 במאי 2004, על ידי חברות התקליטים רוק-א-פלה רקורדס ודאף ג'אם, כסינגל הרביעי מתוך האלבום.
רקע וכתיבה
השיר הוא שיר היפ הופ וגוספל המלווה במקצב מיד-טמפו, שנכתב על ידי וסט עצמו, בשיתוף עם אמן ההיפ הופ האמריקאי ריימפסט, המלחין האמריקאי כרטיס לונדי והכנרת הישראלית מירי בן ארי, והופק על ידי וסט. השיר הוא מעין תיאור רוחני, שבו וסט דן כיצד ישו "הולך" עם כל אנשים מכל הסוגים, חוטא וצדיק כאחד. כחלק מתיאור זה, הבית הרעיוני הראשון של השיר מסופר דרך עיניו של סוחר סמים המהרהר ביחסיו עם אלוהים. על פי הדיווחים, וסט היה זקוק ליותר מחצי שנה כדי לקבל השראה לכתיבת הבית השני של השיר. כמו כן, וסט משתמש בשיר כדי להביע את השקפותיו הביקורתיות על האופן בו נראה שהתקשורת נרתעת משירים העוסקים בענייני אמונה, בעודה מעודדת שירים הדנים באלימות, בסקס ובסמים לא חוקיים.
ביקורת
השיר זכה לשבחים רבים מצד מבקרי המוזיקה על התחבקותה הגלויה של אמונה אל מול תעשיית המוזיקה החילונית בשיר, בעוד רבים הביעו את תדהמתם ששיר דתי כה גלוי התחבק על ידי הרדיו. בסקירה של האלבום The College Dropout, תיאר מגזין וילג' ווייס את השיר כ"יצירת מופת". מסקר המוזיקה של מגזין Stylus, ג'וש לאב, ציין את השיר כ"שיר הטוב ביותר באלבום כולו", ושיבח את שילוב מאפייני הגוספל בשיר. גם עיתון לוס אנג'לס טיימס ציינו את השיר לחיוב, כ"נקודת השיא של האלבום", ושיבחו את מקצב בתופים באלבום, המשמש, לדברם, כ"גיבוי מושלם להגותו של וסט על הטעויות שלו, כמו גם הנטייה של ההיפ הופ להתמקד בנושאים שליליים". גם מגזין PopMatters ציין את השיר בחיוב, באומרו כי השיר הוא ה"סינגל הטוב ביותר בשנה".
הצלחה
השיר הופיע לראשונה במצעד שירי ה-R&B\היפ הופ במקום ה-74. לאחר שישה חודשים הגיע לשיאו במקום השני, ושהה במצעד למשך כשבועיים. כמו גם, הופיע השיר לראשונה במקום ה-25 במצעד שירי הראפ, ובשיאו הגיע למקום השלישי. במצעד הבילבורד הוט 100, הגיע השיר בשיאו למקום ה-11. על אף הצלחתו המתונה במצעדים, השיר היה לאחד הלהיטים הגדולים של וסט, ובשנת 2005 זכה בפרס גראמי לשיר הראפ הטוב ביותר.
וידאו קליפים
לשיר נוצרו סך של כשלושה וידאו קליפים נפרדים, בעוד שניים מתוכם מומנו על ידי וסט עצמו. שלושתם הוקרנו בבכורה ב-21 ביוני 2004 בפסטיבל הסרטים טרייבקה, שם הסביר וסט כי השיר "מעורר כל כך הרבה רגש. ארבע דקות של דימויים מגבילות את הרעיונות שאתה אמור לתת לשירים, אז הייתי צריך ליצור שלושה וידאו קליפים". הווידאו קליפים זכו במספר פרסים ומועמדויות: שתי מועמדויות בטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV לווידאו קליפ השנה והווידאו קליפ הטוב ביותר של אמן זכר, בעוד הצליח לזכות בפרס השני. בטקס פרסי ה-BET, זכה השיר בפרס וידאו קליפ השנה.
אל-חפה (נפה)
נפת אל-חפה (בערבית: منطقة الحفة) היא נפה במזרח מחוז לטקיה שבסוריה. העיר המרכזית בנפה היא העיר אל-חפה. על פי מפקד האוכלוסין של שנת 2004 התגוררו בנפה 81,213 איש.
חלוקה לנאחיות
הנפה מחולקת ל-5 תת-נפות (נאחיות; נתוני האוכלוסייה לשנת 2004):
מוחמד עלי פורוע'י
שנותיו הראשונות
נולד בטהראן למשפחת סוחרים מאיספהאן, פורוּע'י היה ילדו הבכור של מוחמד-חוסיין ח'אן ד'וכא אל-מולכ (פורוע'י), סופר, משורר, מתרגם ופקיד של השושלת הקאג'ארית. פורוע'י הצעיר קיבל את השכלתו המוקדמת בהשגחת אביו, למד צרפתית, החל ללמוד אנגלית והמשיך בלימודי רפואה בבית הלימוד "דר אל-פונטון" עד שהתעניינותו האישית הניעה אותו לעבר לימוד ספרות ופילוסופיה.
ב-1894 הועסק בלשכת התרגום המדינית, שבראשה עמד אביו. הוא גם לימד מגוון נושאים במספר בתי ספר, תרם לעיתון הספרותי "תרביט" שהקים אביו וב-1899 החל לעבוד ובהמשך ללמד במכללה למדע המדינה, שם אביו היה מורה ובעקבותיו מנהל. מאוחר יותר פורוע'י התייחס אל החינוך הבסיסי ומעבר לו במבט נרחב של דבר אשר אינו רק נדרש בשביל היכולת השכלית של האדם הממוצע במדינה אלא גורם קריטי בשביל הישרדות העולם המערבי.
לאחר מות אביו בשנת 1907, פורוע'י ירש את תוארו, ד'וכא אל-מולכ, וירש אותו כמנהל המכללה למדע המדינה. הוא גם התחתן עם נאם-אל-סאלאנה מאפי, בת למשפחה אמידה מהבירה, אשתו ילדה לו ארבעה בנים ושתי בנות לפני שמתה משחפת בגיל שלושים ושתיים באביב 1921. לאחר מכן פורוע'י מעולם לא נישא בשנית.
פוליטיקה
לאחר שהתפטר מתפקיד זה, הפך מאוחר יותר לסגן יו"ר הפרלמנט, אך ב-27 בנובמבר 1911, לפני הפירוק הכפוי של המג'לס השני (דצמבר 1911), הפך פורוע'י לשר האוצר. זמן קצר לאחר מכן הוא קיבל את תיק המשפטים, אותו שמר עד ה-4 ביוני 1912, לפני שהפך לנשיא בית הדין הגבוה לערעורים משפטיים.
בתפקיד זה וכאשר הפך לשר המשפטים מאוחר יותר; פורוע'י השתדל ליישם רפורמות בהליכים ובהתנהלות בתי המשפט. על ידי שיתוף פעולה עם רפורמים משפטיים כמו סאסן פירניצה וסייד נאור-אלאח טאקאווי עאווי, ניסה פורוע'י להנהיג רפורמות משפטיות שעזרו להעמיד את מערכת המשפט הפרסית על בסיס חדש. בשנת 1919 הוא היה חבר במשלחת הפרסית שניסתה להשתתף ללא הצלחה בועידת השלום בפריז,
חוויה שהקשתה עוד יותר על המצב הפוליטי בפרס. בשובו לפרס בסוף פברואר 1921, חזר פורוע'י אל תפקידו כנשיא בית הדין לערעורים. בינואר 1923 הוא הפך לשר חוץ וביוני 1923 הפך גם לשר האוצר. הוא לא נפגע עמוקות מהמצב הפוליטי ששרר בפרס עקב תמיכתו ברזא ח'אן, קצין בכיר אשר הפך לפוליטיקאי רב השפעה ולאדם אשר היה בסמכותו לערער אפילו על השאה אחמד שאה קאג'אר עצמו.