cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מצנם
במקורה, יוחדה המילה מצנם בעברית למכשיר להכנת צנימים במאפייה, ואילו שמו של המכשיר החשמלי הביתי לקליית פרוסות היה "מקלה". תנור ביתי קטן המאפשר גם הכנת קלי נקרא תנור מקלה. יחד עם זאת, עקב ההטמעה בקרב ציבור דוברי העברית של המושג "מצנם", החליטה האקדמיה לעברית להכיר בשימוש במושג "מצנם" על פני "מקלה", ולפיכך להפוך את "טוסטר הלחיצה" ל"מצנם לחיצה".
ההיסטוריה של המצנם
לפני פיתוח המצנם החשמלי היה נהוג השימוש במסגרת מתכת שהייתה מונחת על האש, ועליה היו מניחים את פרוסות הלחם. לחלופין, ניתן היה לקלות את הפרוסות מעל אש, באמצעות שימוש במזלגות מיוחדים. נראה כי עזרי שימוש אלו לקליית לחם, קיימים לפחות 200 שנה.
את המצנם החשמלי המציאו פרומפטון ושות' בלידס, בשנת 1893. הם יצרו טכנולוגיה המאפשרת את פעילות המצנם החשמלי, בעזרת חוט ניקל-כרום שיכול לעמוד בחום גבוה, מבלי שיתחמצן וייקרע, בדומה לחוט להט של נורת ליבון.
הפיתוח הבא היה המצנם האוטומטי למחצה, שאיפשר לקבוע את זמן הקלייה על ידי טיימר ו/או תרמוסטט. המכניקה שלו לא כללה קפיץ, הקלי הוצא בעזרת מנוף. את המצנם המקפיץ הראשון המציא צ'ארלס סטרייט ב-1919.
בשנת 1925 ייצרה חברת "ווטרס גנטר קומפני", תוך שימוש במודל של סטרייט, את ה-1A1 "טוסט מאסטר". זהו מצנם מקפיץ אוטומטי שקולה את הלחם משני צדדיו תוך הסתייעות בטיימר ו/או תרמוסטט. עד 1950 השתכללו הטוסטרים האמריקאים עד כדי כך שלא היה עוד צורך בכפתורים ומנופים להקפצת הקלי, כך שהכנסת פרוסות הלחם אל הטוסטר הפעילה אותו באופן אוטומטי. דגמים משמעותיים ומודרניים מכרום היו ה"סאן בים T9 חצי עגול" ו"וורלס פייר טוסטר" של ג'ורג' שרפנברג, שיוצרו ב-1939; וה-"T81139" של ג'נרל אלקטריק, שיוצר בכמויות מסחריות החל מ-1946. טוסטר חשמלי אוטומטי נחשב אז למוצר מותרות שמחירו הגיע ל-25 דולר ב-1939 (שווה ערך ל-360 דולר כיום). רוב הטוסטרים שיוצרו מ-1930 עד 1960 נחשבים לאיכותיים ביותר מבחינת מלאכת יד וטיב החומר, רבים מהם נבנו היטב במטרה לשרוד לאורך עשרות שנים.
הודות לאסתטיקה הפופולרית שלהם, כמה מהעיצובים הקלאסיים של טוסטרים משנות ה-40 וה-50 חוזרים כעת לשוק, אך איכות הייצור שלהם אינה נחשבת גבוהה כמו זו המקורית.
תוספות חדשות יחסית למצנם הן פתח גדול יותר לבייגלים ולחמים עבים; יכולת לקלות לחמים קפואים; ויכולת לקלות רק צד אחד. רוב הטוסטרים יכולים גם לקלות ופלים, רקיקים ופופ טארטס, אך עדיין לא מתאפשרת קליית מוצרים שנמרחו בחמאה או קרמל (המצויים למשל בוופל) שהמסתם בחום גורמת לכשלים מכניים. טוסטרים כיום מסוגלים גם לצרוב סמלים מסחריים וגרפיקה על פרוסות לחם או פיתה.
ב-1990 הוסיפו ג'ון האקט וג'ון רומקי טכנולוגיה מתקדמת בשליטה על המצנם, והמציאו את ה"אינטרנט טוסטר", טוסטר שנשלט דרך האינטרנט. ב-2001 המציא רובין סאותגייט מאוניברסיטת ברונל באנגליה, טוסטר שקולה את תמונת תחזית מזג האוויר על הלחם שנקלה (מוגבל למעונן או שמשי). הטוסטר מתקשר למספר טלפון קבוע ומקבל באמצעותו את תחזית מזג האוויר.
ימי התום 2019
ימי התום 2019 הוא סיבוב הופעות של הזמרת-יוצרת הישראלית ריטה, אשר נתמך על אלבומה ימי התום, שיצא בשנת 1988 והתקיים ברחבי ישראל. המופע עלה ב-19 בינואר 2019 והסתיים ב-5 בספטמבר 2019 וכלל 4 הופעות. סיבוב ההופעות כלל שירים מהאלבום ימי התום ושירים משאר הקריירה שלה.
רקע
על המופע נודע ב-5 בנובמבר 2018, שבמקור תוכנן לעלות כמופע חד-פעמי במסגרת פסטיבל "סאונד סיסטם - מנגנים אלבומים" של גולדסטאר. לאור הביקוש שנוצר בעקבות ההופעה הוחלט להעלות הופעות נוספות. סיבוב ההופעות הנוכחי עלה לאחר סיום סיבוב ההופעות "ניסים שקופים".
רשימת השירים
על פי המופע שהתקיים ב-5 בספטמבר 2019:
צנטרל
צֶנטרָל–מרכז (בכתיב יידי: צענטראַל; בפולנית: Central) הייתה התאגדות הוצאה לאור יהודית בולטת שפעלה בשנים 1911–1914 ו-1923–1933 ומרכזה היה בעיר ורשה. הוציאה ושיווקה ספרים (בעיקר ביידיש ובעברית) ברחבי העולם היהודי (אירופה, ארצות הברית וארץ ישראל).
היסטוריה
בשנת 1911 קמו כמה מן המו"לים היידיים והעבריים הגדולים באימפריה הרוסית והחליטו לייסד סינדיקט הוצאה לאור. התאגדות זו, "צנטרל", כללה את ההוצאה העברית תושיה (נוסדה ב-1896) של הסופר אברהם ליב שלקוביץ (בן-אביגדור), שהיה למנהל המחלקה העברית בהוצאה המאוגדת; ההוצאה היידית פּראָגרעס (פּרוֹגְרֵס) (נוסדה ב-1901) של יעקב לידסקי, שהופקד על מרבית הפרסומים ביידיש (כשהעורך תחתיו הוא דוד קָאסֶל), ועמהּ הוצאת השחר (נוסדה ב-1908) של מרדכי קפלן (קאפּלאן), שהתאחדה איתה קודם לכן, ב-1910; ב' שימין (וספרייתה "וועלט-ביבליאָטעק") (נוסדה ב-1908) של בנימין שימין; וש' שרעבערק (שרֶבֶּרק) (נוסדה ב-1902) של שלמה שרברק. כל חמשת המו"לים היו ליטאים וכולם תושבי ורשה, למעט שרברק, שישב בווילנה. בהוצאה המאוחדת, שישבה ברח' נוֹבוֹליפּקי (Nowolipki) 7, ראו אור יצירותיהם של גדולי הסופרים, ההיסטוריונים והפדגוגים העבריים והיידיים, כמו גם סדרת ספרי ילדים, סדרת ספרי נוער וכן ספרי לימוד ומקראות. "צנטרל" הייתה ההוצאה לאור היהודית הראשונה שקשרה קשרים עם קהילות יהודיות מחוץ לרוסיה (כולל בארצות הברית), והביאה להפצת ספריה ברחבי העולם. מלבד ספרים הוציאה "צנטרל" דברי דפוס שונים, בהם לוח שנה שבו הופיעו ציורים בנושאים מקראיים, תצלומים של ארץ ישראל ואישים ידועים וכדומה, ואשר היה פופולרי ברחבי העולם היהודי במשך יותר מרבע מאה, וכן הגדות של פסח וכרטיסי "שנה טובה" אמנותיים שזכו להצלחה.
בשנת תרע"ג (1912) נוסדה במסגרת "צנטרל", ביוזמתם של בעלי "תושיה", בן אביגדור ויעקב ראמברג, חברת אחיספר להוצאת ספרים עבריים. באותה שנה הוציאה "אחיספר" את המאסף "נתיבות" ("בימה חפשית לענייני החיים והספרות"). בראשית שנת 1914 לקחה ההוצאה תחת כנפיה את הוצאת היומון היידי הנפוץ "דער פריינד" (נקרא גם "דאָס לעבן") בוורשה. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה ב-1914 נפסקה פעילות ההוצאה.
ביוני 1921 נפטר לידסקי, ובספטמבר הלך לעולמו גם בן-אביגדור (שלקוביץ). שרברק רכש את "תושיה" ומיזג אותה לתוך הוצאתו, ובשנת 1922 העביר את בית המסחר והוצאת הספרים שלו מווילנה לוורשה, שהייתה עתה לבירת המדינה הפולנית החדשה. בשנת 1923 התגבשו מחדש ההוצאה המאוחדת "צנטרל" והוצאת-הבת "אחיספר" בבעלותם של השותפים הנותרים: שימין, שרברק וקפלן.
הקטלוגים של הוצאת "צנטרל" מהשנים 1922–1925 מונים יותר מ-500 פרסומים ביידיש, בהם מגוון של ספרי לימוד לבתי הספר היהודיים, ספרי לימוד שפות (פולנית, אנגלית, ספרדית), מילונים, אנתולוגיות, מחזות לתיאטרון חובבים, עשרות חוברות של שירי יידיש עם תווים, כרזות, גלויות הנושאות תמונות של סופרים וידוענים יהודים, וכן לוחות שנה וכרטיסי ברכה.
עם התפתחות המו"לות היהודית במרוצת שנות ה-20, עלה הצורך לפתח שיטות הפצה חדשות. פעולה חשובה שנעשתה במטרה לחזק את מערך ההפצה של הספרים היהודיים הייתה ייסודו של הקואופרטיב "ביכער" ('ספרים') בשנת 1926 על ידי ההוצאות "צנטרל" וב. קלעצקין, בשיתוף פעולה עם הוצאות יהודיות ברחבי העולם. הקואופרטיב היה מרכז ההפצה של ספרים יהודיים החשוב ביותר בפולין. הקטלוג המאויר הגדול של "ביכער", שיצא מדי רבעון, הופץ בכל רחבי העולם היהודי, וכלל פרסומים של עשרות הוצאות לאור יהודיות מפולין, מאמריקה ומארצות נוספות של התפוצה היהודית. בקטלוג משנת 1931 נטען כי הוא מציג כ-90% מהפרסומים ביידיש שראו אור באותה שנה.
בשנת 1928 פרסמה ההוצאה מהדורה חדשה של כל כתבי מנדלי מוכר ספרים (במהדורה הקודמת נפלו כמה שגיאות). מלאכת העריכה נמסרה לנחמן מייזל, עורך כתב העת הספרותי "ליטעראַרישע בלעטער", שכתב מבוא לכל אחד מ-20 הכרכים, והוסיף שני כרכים שבהם קיבץ מאמרים על אודות הסופר. עוד ראו בהוצאה כל כתביהם של ש. אנ-סקי, "בעל מחשבות" (ישראל איסידור אלישיב), יעקב דינזון, שמואל ליב ציטרון, אברהם קוראלניק, "דער טונקעלער" (יוסף טונקל) ודער לעבעדיקער" (חיים גוטמן). "צנטרל" התמקדה אפוא בקלאסיקה של ספרות יידיש ובביקורת, ותפסה נישה שמרנית יחסית, בעוד הספרות היפה והשירה המודרניות ביידיש ראו אור בהוצאות המתפתחות בוורשה, ובראשן "קולטור-ליגע" וב. קלעצקין.
במחצית השנייה של שנות ה-20 הלך שימין והתקרב לתנועה הציונית, והיה חבר בסיעת השמאל הציונית הרדיקלית "על המשמר" בהנהגת יצחק גרינבוים. בתוך כך התעורר עניינו בשפה העברית. בסוף אותו עשור הוא הוציא לפועל, בהשפעת יעקב פיכמן, את המפעל המו"לי השאפתני ביותר של "צנטרל", שגם היה כרוך בהוצאה כספית עצומה – הוצאת תרגום עברי מלא ראשון של ספר ההיסטוריה המונומנטלי "דברי ימי ישראל" להיינריך (צבי) גרץ. המהדורה, שראתה אור בהוצאה העברית "אחיספר" שעל יד "צנטרל", החלה להופיע בשנת תר"ץ-1930 בצורת חוברות שראו אור על בסיס שבועי, ולבסוף, עם סיומה בתרצ"א-1931, מנתה שישה כרכים (שהורכבו מכמה עשרות חוברות). התרגום, בסגנון עברי מודרני, נעשה על ידי שמואל ליב ציטרון (כרכים א–ב), ד"ר אברהם שלום קָמֶנֶצקי (כרכים ג–ד) ואברהם בן-אורי (כרכים ה–ו), בעריכתו המדעית ובלוויית הערותיו של קמנצקי. צורפו לו מבוא וביוגרפיה של גרץ מאת פישל לחובר, והמאמר "ההיסטוריון כאמן וכסופר" מאת יעקב פיכמן. המהדורה נועדה להיות מפוארת ועממית כאחד: היא כללה יותר מ-600 איורים ותמונות, מהם כמה עשרות בצבע, והוא מנוקד כולו. שימין הוא שמיין ובחר את מאות האיורים. בנוסף, עלה בידו להשיג גופן עברי הכולל ניקוד מובנה (חידוש, באותה עת), אשר הקל את הקריאה ותרם לעיצוב הכללי.
שימין תכנן להשתמש בגופן ובאיורים כדי להכין מהדורה מקבילה ביידיש. בכוונתו היה להוסיף לה נספח שישלים את דברי ימי ההיסטוריה היהודית מאז גרץ, והמשימה הופקדה בידי ההיסטוריון היהודי-פולני הנודע יצחק שיפֶּר. הפרויקט נועד להימשך שנה, שבמהלכה יקבל שיפר מ"צנטרל" שכר טרחה חודשי קבוע. אולם שיפר חרג מלוח הזמנים, ולאחר שנתיים הודה כי כתב היד היחיד שהספיק להשלים הוא דיון בהיסטוריה הכלכלית של היהודים בימי הביניים, מה שכמובן לא יכול היה לשמש כהשלמה לחיבורו של גרץ. כתב היד ראה אור בהוצאת "אחיספר" בשנת 1930 כספר בן ארבעה כרכים ("יִידישע געשיכטע: ווירטשַאפטסגעשיטע"; כעבור מספר שנים ראה אור בתרגום עברי: "תולדות הכלכלה היהודית", תל אביב: א"י שטיבל, תרצ"ה–תרצ"ו); אולם בשל ההוצאות הגבוהות של הפרויקט, ובעיקרן העלות הגבוהה של שכר הסופרים של שיפר, נדחה פרסומה של המהדורה היידית של גרץ, ובסופו של דבר לא יצא לפועל.
בראשית שנות ה-30 הלך והידרדר מצבה הכלכלי של "צנטרל". ההוצאה סבלה מהפסדים ניכרים על רקע המשבר הכלכלי העולמי, שפגע בפולין בכלל ובתושבי העיירות היהודיות בפרט, והצמצום בקניית הספרים היהודיים שחל בעקבותיו. דווקא בתקופה זו רכשה ההוצאה מערך דפוס משלה, עם מיכון מודרני, שבאופן פרדוקסלי הגדיל את הוצאות הייצור, והיה מעבר למשאביה של הוצאת ספרים יהודית. "צנטרל" הפסיקה את פעילותה ב-1933.
קישורים חיצוניים
תמונות:
משכן נוב
משכן נוב היה מבנה מקודש שהוקם, על פי המקרא, בעיר נוב, לאחר חורבן משכן שילה. לפי מסורת חז"ל, המבנה בנוב התקיים 13 שנה וחרב על ידי שאול המלך, ואז הועבר לגבעון. בזמן קיום המבנה הותרה ההקרבה בבמות הפרטיות. בזמן שהות המבנה בנוב ארון הברית היה בקריית יערים.
לפי המסורת היהודית משכן נוב עמד בין השנים ב'תתע"א - ב'תתפ"ד (889 לפנה"ס - 876 לפנה"ס).
נוב המקראית
בתקופת שאול נוב הייתה עיר כהנים, שעל פי המקובל שכנה בנחלת שבט בנימין בסביבות ירושלים; אך יש המשערים שהייתה בסביבות עמק יזרעאל. בתקופת אחימלך הכהן, השמיד דואג האדומי את כל תושבי נוב, בהוראת שאול המלך, בטענה שהם עזרו לדוד המורד במלכות. יש המזהים פעולה זו כחורבן משכן נוב, והעברתו לגבעון.
הקמת נוב
לפי התלמוד ביום שבו מת עלי הכהן הגדול חרב משכן שילה. אובדן זה, התרחש לאחר הפסד משמעותי של עם ישראל לפלשתים, הפסד שגבה מחיר דמים כבד הכולל את בניו של עלי חפני ופנחס, ואף את ארון הברית. אירועים אלו הובילו לאובדן החשיבות והדומיננטיות של המרכז בשילה, ושרידי בית עלי הקימו את המשכן מחדש בנוב. יתכן שהמעבר של מרכז הכובד הפולחני קשור גם לכך ששילה, ששכנה בנחלת שבט אפרים, ביססה את מעמדה בתקופת ההנהגה של יהושע, בן שבט אפרים, ואילו נוב ששכנה בנחלת שבט בנימין שימשה מרכז פולחני בתקופת המלך שאול, בן שבט בנימין.
המשכן בנוב היה קיים 13 שנה, ובו הקריבו את קורבנות הציבור. בימי שאול מוזכרת נוב כמקום שבו חיו "כהני ה'" ש"שאלו בה'" - כלומר השתמשו באורים ותומים. בספר שמואל מתואר ביקור דוד את אחימלך הכהן בנוב, ומצוין בו כי היו במקום לחם קודש, לחם הפנים ואפוד, עדות לכך שהעיר היתה אתר מרכזי לפולחן האל. לאחר הביקור מספר דואג האדומי למלך שאול שהכוהנים שאלו בעצת האל עבור דוד המורד בשאול, ובעקבות זאת הוחרבה העיר : "וַיֹּאמַר: רָאִיתִי אֶת בֶּן יִשַׁי בָּא נֹבֶה אֶל אֲחִימֶלֶךְ בֶּן אֲחִטוּב. וַיִּשְׁאַל לוֹ בַּה', וְצֵידָה נָתַן לוֹ וְאֵת חֶרֶב גָּלְיָת הַפְּלִשְׁתִּי נָתַן לוֹ."
על אף האמור לעיל, יתכן שחשיבותו הרוחנית של המרכז בנוב הייתה פחותה מזו שהיתה למשכן בשילה, מפני שבעת שהפלשתים החזירו את ארון הברית, הוא שהה בקרית יערים שבנחלת שבט יהודה ולא בנוב. נוסף על כך, עפ"י חז"ל, באותה התקופה הציבור הכללי כבר לא נמנע מהקרבת קורבנות אישיים בנחלתו, והמבנה בנוב שימש רק כמבנה לצורך ציבורי.
המבנה בנוב
תיאור צורת המבנה בנוב אינו ברור, ותיאורו לוט בערפל. לחלק מהדעות נוב וגבעון נבנו לפי הדגם של משכן שילה. דברים אלו מבוססים על מקורות שונים המגדירים מבנים אלו בתואר אוהל מועד, במקרא, בתוספתא ובתלמוד. אך מתוך מקורות אחרים ניתן לראות שלעיתים המבנה בנוב מתואר בכינוי אחר, מה עוד שקיום התקרה במבנה נוב והעובדה שארון הברית לא היה בו, מעידים על שינויים ידועים; כך שניתן להעריך שהתקיימו שינויים נוספים.
סוג המבנה
אין בהירות האם המבנה בנוב מהווה משכן או מקדש. מלשון הרמב"ם הבניין בנוב מכונה 'מקדש'; אולם לפי תפיסות שונות המבנה בנוב מהווה 'משכן'. ברור הדיון תלוי בהבדל בין המושג 'משכן' למושג 'מקדש'; כאשר רוב השיטות מזהות את המבנה בנוב כמשכן.
ההבדל בין משכן למקדש
למציאת ההבדלים בין משכן למקדש קיימות כמה שיטות:
היחס בין שילה לנוב
יש שכותבים שהיחס בין נוב למשכן שילה, מקביל ליחס בין בית המקדש השני לבית המקדש הראשון. כלומר קיימת ירידה ברמת השראת השכינה, בין המשכן בשילה לבין המשכן בנוב; ירידה המתבטאת בכך שארון הברית לא היה בנוב במקומו, ובעקבות זאת אף היתר הבמות שהיה בזמן משכן נוב. אולם ירידה רוחנית זו משולבת בעלייה חומרית, כאשר רמת הבנייה בנוב הייתה טובה יותר יחסית למשכן שילה (כך מבחינה חיצונית התקיימה עלייה מתמדת, ממשכן נודד במדבר, למשכן קבוע בגלגל, ומשם לבניין ללא תקרה בשילה וממנו לבניין שלם בנוב). זאת בהתאם לבית מקדש שני שהיה גדול יותר וחזק יותר מאשר בית מקדש ראשון אך היה בו ירידה רוחנית ביחס לבית מקדש ראשון.
בריג'טה בארט
בריג'טה בארט (באנגלית: Brigetta Barrett; נולדה ב-24 בדצמבר 1990) היא אתלטית אמריקאית, סגנית אלופה אולימפית (לונדון 2012), אלופת העולם (מוסקבה 2013) ואלופת האוניברסיאדה (שנג'ן 2011) בקפיצה לגובה.
אלופת האוניברסיאדה
באוניברסיאדה שנערכה בשנג'ן באוגוסט 2011 זכתה בארט במדליית זהב בקפיצה לגובה בשיא אישי חדש של 1.96 מטר. שבועיים לאחר מכן באליפות העולם שנערכה בטגו, קוריאה הדרומית ב-4 בספטמבר היא סיימה במקום 10 בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.93 מטר. בשלב המוקדמות היא קפצה לגובה של 1.95 מטר ללא אף פסילה.
2012
באולימפיאדת לונדון (2012) זכתה בארט במדליית כסף בקפיצה לגובה בשיא אישי חדש של 2.03 מטר, אחרי אנה צ'יצ'רובה מרוסיה (2.05 מטר).
אלופת העולם ותוצאת השנה בעולם
היא פרשה מספורט תחרותי בשנת 2016 אך חזרה להתחרות בשנת 2017.
אמי טאן
אמי טאן (באנגלית: Amy Tan; בסינית: 譚恩美; נולדה ב-19 בפברואר 1952) היא סופרת אמריקנית ממוצא סיני. כותבת בעיקר על יחסי אמהות-בנות ועל חייהם של בני הדור הראשון למהגרים סיניים בארצות הברית. בשנת 1993 עובד ספרה הפופולרי "חוג שמחת המזל" לסרט מצליח.
ביוגרפיה
בהיותה בת 15 נפטרו אביה ואחיה, הגדול ממנה, ממחלת סרטן במוח. מתוך אמונה בקללה הרודפת אותם, לקחה אמה אותה ואת אחיה הצעיר לאירופה, שם נשלחה ללמוד בבית ספר בשווייץ, במוֹנְטְרֶה. באותה תקופה התאהבה אמי בחבר, שהיה מעורב בסחר סמים וכמעט נישאה לו בחשאי. למרות זאת הצליחה לסיים את לימודי התיכון שנה אחת מוקדם יותר.
סיפור חייה של האם ומשפחתה לבד שימשו כחומר עשיר ומרתק לסיפורים ששולבו בספריה. דייזי, אמה של טאן, הייתה עדת ראייה להתאבדותה של אמה וטאן סברה שסבתה, אמה והיא עצמה סבלו כולן מדיכאון. יחסיה המורכבים של אמי עם אמה היו רצופים מריבות קשות דבר שהוביל אותה להחלטה שלא להביא ילדים לעולם.
קריירה ספרותית
ב-1985, החלה טאן לכתוב ספרות. סיפור ראשון שלה התפרסם ב-1986 מבלי שהתכוונה באמת להמשיך כסופרת.
ב-1987, לאחר ביקור ראשון בסין, מולדת הוריה, לשם נסעה עם אמה, כתבה את ספרה הראשון: "חוג שמחת המזל" שהפך לרב מכר. בשנת 1999 לקתה טאן במחלת ליים ואת מאבקה במחלה תיעדה בספרה "היפוכו של גורל, אסופת הרהורים".
אמי טאן כתבה כ-9 ספרים- 7 מהם תורגמו לעברית - והרבה מאמרים. ספריה תורגמו לכ-35 שפות. סיפרה "חוג שמחת המזל" עובד בשנת 1993, לסרט בו שימשה גם כמפיקה-שותפה עם רון באס, והיה מועמד לפרס BAFTA ו- WGA. על כל פעולתה כסופרת, זכתה טאן בפרסים רבים כולל פרס הזהב של חבר העמים Commonwealth Gold Award.
סיפור שלה "לב בן אלמוות" עובד להצגה ברחבי ארצות הברית וצרפת, היא הופיעה בדמות עצמה באחד מפרקי משפחת סימפסון ומרבה להופיע.
בנוסף על כישרונותיה והצלחותיה כסופרת, נגעה טאן גם בעולם המוזיקה: כתבה את הליברטו של "בתו של מרפא העצמות" עבור האופרה בסן פרנסיסקו, הופיעה כזמרת רקע במספר מסגרות, ואף החלה לאייר בעיתון טבע.
איימי מרצה במספר אוניברסיטאות ברחבי העולם כולל בסטנפורד, באוקספורד, בסין, ובקטר.
חיים אישיים
היא נשואה מאז 1974 ללו דמאטיי (Lou DeMattei). הזוג חי בסוסליטו, קליפורניה ולזוג אין ילדים, מבחירה.
אדמונד ספנסר
תולדות חיים
תאריך לידתו של ספנסר אינו ידוע עקב השרפה הגדולה שפרצה בלונדון בשנת 1666, וכילתה מסמכים רשמיים של קהילתו. הוא נולד לג'ון ואליזבת ספנסר, משפחה שהייתה דלת אמצעים, על אף שהייתה מסונפת למשפחת אצילים ידועה. ספנסר התחנך בבית ספר יסודי של איגוד החייטים במעמד של תלמיד נתמך, ולמד שם לטינית, מעט עברית, יוונית ומוזיקה.
בשנת 1569 החל ללמוד באוניברסיטת קיימברידג', שם השלים את התואר מוסמך למדעי הרוח בשנת 1576. לימודיו בקיימברידג' הועילו לו רבות בכתיבתו, מאחר שעסק רבות בלימודי הלטינית, האיטלקית, הצרפתית, והספרות הקלאסית. נושאים אלו בולטים ביצירותיו.
ביולי 1580 עבר לאירלנד בשירותו של לורד ארתור גריי. לאחר שגריי חזר לאנגליה נשאר ספנסר באירלנד בתפקידים רשמיים אחרים, רכש אדמות ובנה את אחוזתו. שם גם הכיר את וולטר ראלי, והקשר ביניהם נשמר במשך שנים רבות. בשנת 1590 נסע ספנסר לאנגליה להוציא לאור את שלושת הספרים הראשונים של יצירתו "מלכת הפיות" ולעשות להם יחסי ציבור. אליזבת הראשונה, מלכת אנגליה אהבה את היצירה, וזיכתה אותו בפנסיה שנתית בסך חמישים פאונד לכל חייו.
בשנת 1598, במהלך מלחמת תשע השנים באירלנד, גורשו ספנסר ומשפחתו מביתם, ואחוזתו נשרפה.
ספנסר נשא את מכביאס צ'יילד בשנת 1579. היו להם שני ילדים. לאחר פטירתה, בשנת 1594 נשא את אשתו השנייה, אליזבת בויל. הוא נפטר בלונדון ב-13 בינואר 1599, בגיל 47. קברו נמצא בפינת המשוררים של מנזר וסטמינסטר.
לוח שנת הרועים
בשנת 1579 יצאה לאור בעילום שם יצירה פסטורלית בשם "לוח שנת הרועים", הכוללת שנים-עשר אקלוגות (שיחות פסטורליות קצרות) בהתאמה לחודשי השנה. לספר צורפו איורים, ופירוש שחיבר אי. קיי., חבר של המשורר החדש, המסביר את היצירה ובמיוחד מילים קשות. היצירה זכתה להצלחה, שובחה על ידי המשורר פיליפ סידני, ויצאה לאור בחמש מהדורות עד שנת 1597. רק כעבור שנים התבררה בוודאות זהותו של המחבר: אדמונד ספנסר.
כתב צ'ארלס הרולד הרפורד: "לוח שנת הרועים נחשב בצדק לאבן הדרך של תחילת השירה האליזבתנית... רגיש מאוד ליופי, נוטה לאלגוריה, עולה על גדותיו עם דוקטרינות לא פופולריות ואהבה לא מוצלחת, הוא מצא בשירה פסטורלית מסווה בעבור הסאטיריקן או האוהב, וכלי אלגורי הפותח מאה דרכים לתיאור דברים יפים. כישרונו היוצא מן הכלל למלודיה לירית מצא כר נרחב בדמות של רועה הספרות. מעין חיקוי של השירה הפסטורלית הדורית של תאוקריטוס השביע את האינסטינקט שלו לאופני דיבור ארכאיים. לוח שנת הרועים מציין את הכניסה של התרוממות רוח מיופי והתלהבות משיר לשירה האנגלית."
כתב ג'ון ויליאם מקייל: "ל'לוח שנת הרועים" אין סגנון ברור, אלא סגנונו נביטה של סגנונות רבים. הוא מלא בהמצאה משקלית ובניסוי. הוא כולל, בשנים-עשר אקלוגים, מבואות ליצירה בקנה מידה גדול של רומנסה אבירית. לבסוף, פה ושם, במיוחד בשיר הראשון ובאחרון, שהם באמת שיר אחד המחולק לשניים, אפשר לשמוע תו חדש הייחודי לספנסר, רהיטות מלודיה שאין דומה לה... מרגע הופעת היצירה הזו, ספנסר לא רק שנהיה לנציג המוביל של שירה חדשה, אלא הוכר כראש המשוררים האנגלים, עמדה בה החזיק עד מותו".
בעקבות "לוח שנת הרועים" של ספנסר, חוברו אקלוגות על ידי מייקל דרייטון, פיניאס פלטשר, ג'ון מילטון, ומשוררים אחרים.
אמורטי, אפיתלמיון
בשנים 1590–1660 כמעט כל משורר אנגלי חיבר מחזור סונטות אהבה. מחזור סונטות האהבה "אמורטי" מאת ספנסר יצא לאור בשנת 1595, ומתאר את החיזור של ספנסר ונישואיו את אליזבת בויל. היצירה עוסקת בנושאים נאופלאטוניים וניכרת השפעת הסונטות של פטרארקה ושל טאסו. המבנה הכללי של "אמורטי" הוא אולי הטוב ביותר מכל מחזורי סונטות אהבה האנגליות. השירים חוברו בצורה הנקראת על שם ספנסר: הסונטה הספנסרית, בחריזה של אבאב בגבג גדגד הה. הסונטות נחתמות בשירים קצרים ובשיר "אפיתלמיון" החוגג את יום הנישואין, אודה מהיפות ביותר של השירה האנגלית.
פרותלמיון
השיר "פרותלמיון" חובר בלונדון בשנת 1596, כשיר נישואין לכבוד הנישואין הכפולים של הליידי אליזבת והליידי קתרין סומרסט, בנותיו של הרוזן מווסטר, לסר הנרי גילדפורד ולברון ויליאם פטרה בהתאמה. ככל הנראה ספנסר המציא את המלה "פרותלמיון", ופירושה "לפני הנישואין", שהשיר חובר לנישואין שטרם נערכו. כמו כל שיריו הקצרים של ספנסר (ביחס ליצירתו הגדולה "מלכת הפיות"), השיר רחוק מלתת מושג על היקף גאוניותו של ספנסר, אשר כישרונו התאים ליצירות ארוכות, אך הוא נותן הצצה לדמיונו השירי. פאלגרייב כלל את השיר באוצר הזהב של השירה הלירית האנגלית, וכתב עליו: "בשום מקום אחר ספנסר לא הציג עצמו יותר בבירור כהמשורר של יופי: הדחף הרנסאנסי באנגליה נראה כאן בפסגתו ובמלוא טהרתו."
מלכת הפיות
ספנסר תיאר באופן כללי את יצירתו במכתב שכתב לוולטר ראלי ב-1589. לדבריו, מטרת ספרו ליצור ג'נטלמן או אדם אצילי במידות ובמשמעת עדינה; המידות הטובות מוצגות באופן אלגורי בעולם אגדי, בו גיבורו, הנסיך ארתור, נדרש לכך, שכל אחד משנים-עשר (או מעשרים וארבעה) אביריו יצא למשימה ויתקן מידה (12 מידות מוסר ו-12 מידות מדיניות). לאחר שכולם ישלימו את משימותיהם, אזי יפגוש את מלכת הפיות המסמלת את המלכה אליזבת הראשונה ואת התהילה. בתכנון המקורי של ספנסר היצירה "מלכת הפיות" אמורה הייתה להיות אפוס עצום הכולל 12 או 24 ספרים, אלא שבפועל ספנסר השלים שישה ספרים, ונותרו גם כמה פרקים מספר נוסף. גם כך שירו מהשירים הארוכים ביותר באנגלית (כ-35,000 שורות שיר). מכל מקום, ברור מהספרים שיצאו לאור, שספנסר שינה את תוכנית היצירה והיקפה במהלך הכתיבה.
"מלכת הפיות" הוא אפוס רומנטי אלגורי שחובר תוך שימוש נרחב בחומרים מהאפוס "אורלנדו המטורף" של אריוסטו, ובחומרים מהאפוס "ירושלים המשוחררת" של טאסו. ספנסר הרחיב את האוטאבה רימה האיטלקית לבית מחורז בן תשע שורות הנקרא על שמו "סטנצה ספנסרית", צורה המתאימה יותר ללשון האנגלית. היצירה חוברה בכובד-ראש ובליריות עדינה הקרובים יותר לסגנון של טאסו מאשר לזה של אריוסטו.
העולם של ספנסר הוא עולם אידיאלי פנטסטי בו רוב גיבוריו מייצגים הפשטה של מידות. לאלגוריה יש רבדים שונים: מוסרי, פילוסופי, תאולוגי, היסטורי-פוליטי. הספר הראשון עוסק בקדושה, או במאבק בין אמת ושקר, ואווירתו העולם של ימי הביניים; הספר השני עוסק בתיקון כללי של מידות ובמרכזו מידת המתינות, ואווירתו קלאסית; הספר השלישי בצניעות והרביעי בחברות, ואווירתם רנסאנסית; הספר החמישי בצדק, ואווירתו מעורבת; והספר הששי בדרך ארץ, או נימוס, ואווירתו כפרית ופסטורלית. כל ספר הוא גם יצירה שירית כשלעצמה.
השיר "מלכת הפיות" הוא היצירה המשפיעה ביותר על השירה האנגלית לדורותיה. בעקבות "מלכת הפיות" נוסדה אסכולה ספנסרית של משוררים אליזבתנים שחיקו את סגנונו (ג'יילס ופיניאס פלטשר, מייקל דרייטון, ג'ורג' וית'ר, הנרי מור). אף על פי שספנסר נחשב בתקופה האליזבתנית לגדול המשוררים האנגלים, ועמיתיו אפילו כינוהו "נסיך המשוררים"; בן ג'ונסון, גדול מבקרי התקופה, לא חיבב לא את הסטנצה הספנסרית ולא את לשונו הארכאית, אך כתב שהוא היה קורא את ספנסר בעבור הנושא (של שירתו) ; ולעומת ההצלחה הגדולה של שירת שייקספיר וג'ונסון, ההשפעה של האסכולה הספנסרית הייתה די שולית. הדברים השתנו ממילטון ואילך. ג'ון מילטון, אולי גדול המשוררים האנגלים, החשיב את ספנסר לרבו וכינה אותו "חכמנו ומשוררנו הרציני ספנסר". דריידן החשיב את ספנסר יחד עם פיירפקס לאמנים הגדולים ביותר של השפה האנגלית. הרבה משוררים אנגלים, בהם אברהם קאולי, ג'יימס תומסון, וקיטס, סיפרו שנהיו משוררים לאחר שקראו בילדותם את "מלכת הפיות". המשורר תומאס גריי לא היה מחבר שירה, אלא לאחר קריאת שורות של ספנסר. המשוררים האנגלים הרומנטיים אהבו מאוד את "מלכת הפיות", והחשיבו את ספנסר כמשורר האחרון שהיה לו מפתח פלאי לעולם השירה. צ'ארלס למב כינה את ספנסר "משורר למשוררים", ומאז הביטוי נפוץ. במיוחד הושפעו משירתו: רוברט סאות'י, ויליאם וורדסוורת', וג'ון קיטס; ובמידה פחותה יותר שלי, קולרידג', בלייק וטניסון. "מלכת הפיות" הייתה פופולרית מאוד באנגליה עד לשלהי המאה ה-19. מהמאה ה-20 ואילך היצירה כבר הרבה פחות נקראת, אם-כי במאה השנים האחרונות חוברו עליה הרבה ספרים ומאמרים. ל-"מלכת הפיות" השפעה ניכרת על רומנים פנטסטים מודרניים, החל מ-"ההוביט" ו-"שר הטבעות" ועד לסדרת "הארי פוטר". כתבה ליליאן וינסטנלי: "ספנסר, אינטלקטואל מחודד ואיש דתי עמוקות, הרגיש היטב את השפעת שתי התנועות; וההשפעה המצורפת של פוריטניות ושל אפלטוניות ניכרת מיצירתו המוקדמת ביותר ועד למאוחרת ביותר... הפוריטניות של ספנסר שמרה אותו מאחיזה ביסודות האליליים והחושניים של הספרות הקלאסית שהתבררו כמוקש לרבים מעמיתיו; היא גרמה לו לא לראות את ההיבטים המסוכנים יותר של האפלטוניות ועזרה לו לרכז את תשומת לבו במה שנאצל ביותר ומאפיין ביותר את אפלטון - גאונותו המוסרית; מאידך, האפלטוניות של ספנסר מנעה ממנו, אמנותית לפחות, את המוקשים הלא פחות מסוכנים של הפוריטניות; היא עזרה לו להימנע מצרות-מוחין בהראותה לו את הדוגמאות הטובות ביותר של חירות וגמישות שכלית ולימדה אותו מה הדבר היסודי ביותר שעליו לדעת, כמשורר, - שיופי לא רק שמסכים עם כנות מוסרית, אלא עשוי לתרום לה בדרך המועילה ביותר." אמר סמואל טיילור קולרדיג':
מאפייניו של ספנסר: כתבה קייט וורן: "הרבה מאוד ביקורת פוזרה על 'מלכת הפיות', ובצביונות הפוכים. דעת מקולי מוכרת: 'מעט מאוד ותשושים מאוד אלו שהגיעו למותה של המפלצת הקולנית' (סוף הספר השישי, אלא שהמפלצת הקולנית נתפסה והושם מחסום לפיה, ולאחר מכן נמלטה ועדיין חיה; מה שמלמד שהמבקר לא נמנה עם הקוראים שציין). מבקר חדש יותר כותב: 'זה השיר הארוך היחיד שאוהב שירה באמת מבקש שיהיה ארוך יותר'. 'אין בו שום הרמוניה של תכנון, הנושא של ספנסר ברח ממנו', כותב אחד; כשאחר עונה: 'יש הרמוניה מלאה, וספנסר עולה על נושאו, מבינו לגמרי, ומנסחו תוך ראיית תכליתו'. כמה מצאו אותו חי עם אנושיות, אחרים מאשימים אותו בהיעדר עניין אנושי. איזה מבקר מפרט באריכות את "מקורות המטרד והאכזבה" שמצא בשיר; כאשר, שוב, מבקר מאותה דרגה מוצאו "באמת נשגב" כך שחסרונותיו אינם אלא ככתמי שמש. למרות זאת, אפילו המבקר העוין ביותר לא הכחיש את גדולתו ויופיו. עושרו בדמיון ובצבעים, אצילותו במחשבה, המוזיקה המובחרת של הפסוק, גורמים להערצה. יכול לבקרו כראוי רק מי שהוא בעצמו משורר ושרה עמוק באהבת יופי כפי שספנסר היה. המשוררים הגדולים ביותר של אנגליה, ממילטון עד טניסון, הוקירו ונהנו מ-'מלכת הפיות'. הוא יצר משוררים, וימשיך ליצור משוררים".
ספנסר כמשורר אלגורי
בהגדרתו את המושג אלגוריה, כתב קולרידג': "המשמעות האמיתית של אלגוריה: השימוש במערכת אמצעים ודימויים על מנת להעביר במסווה משמעות מוסרית, עם הקבלה לדמיון, אך עם הבדל ל-הבנה, - האמצעים והדימויים מצורפים באופן היוצר מכלול הומוגני... התמונות של האמנים הגדולים, במיוחד של האסכולות האיטלקיות, הן אלגוריה אמיתית".
באישיות של ספנסר הייתה סתירה. מחד, הוא היה פוריטן שעוסק בפילוסופיה ובתאולוגיה; מאידך, משורר שנמשך ליופי של עולם הרומנסה. איך ליישב את הסתירה? על ידי אלגוריה: עולם הרומנסה יהיה אלגוריה למחשבה. מבחינת אמונה, ממילא עולם האבירות ה-גותי חדור אמונה. מבחינת מוסר, עולם הרומנסה מושתת על הנדיבות ורדיפת הצדק של אביריו, מה שמהווה תשתית נאותה לאלגוריה. אלא שמבחינת מחשבה, הייתה בעיה. פילוסופיה ותאולוגיה עוסקות באמת, בעוד עולם הרומנסה מלא בדיה. על מנת לפתור את הסתירה, ספנסר עשה שני דברים. ראשית, דמויותיו הן הפשטות אידיאליות של מידות, כך מיעט את הפנטזיה וחיבר ישירות את האלגוריה למחשבה. שנית, הוא העתיק את גיבורי הרומנסה לעולם פיות, עולם רוחני, כך צמצם את המרחק בין עולם הרומנסה לעולם המחשבה. התוצאה אלגוריה שירית-מוסרית-פילוסופית שצורתה מעשיות רומנטיות. לפיכך, לא בכדי היו שמצאו ב"מלכת הפיות" חשיבה מקורית (מילטון), והיו שמצאו בה אמיתות מוסריות נעלות (וורדסוורת') או השראה לחיבור יצירות העוסקות במוסר (סאות'י), והיו שהתפעלו או התענגו על יופייה (קיטס, לי האנט).
ספנסר ואריוסטו
בחיבור "מלכת הפיות" ספנסר הסתמך על שיטת הסיפור, על הדמויות, ועל ההיקף השירי של "אורלנדו המטורף". המבנה של "אורלנדו המטורף" דומה לאריג של סדרת שטיחי-קיר עשירה. המבנה של "מלכת הפיות" סכמטי. האלגוריה המוסרית של ספנסר ברורה, ניכרת על כל שעל ושעל בשמות שנתן לדמויותיו, ומאלצת את הקורא להתאים את פרשנותו למחשבתו של המשורר. האלגוריה של אריוסטו נסתרת, וניתנת לפרשנות רחבה יותר. אריוסטו אמן הסיפור ואפיון הדמויות. הוא נוהג לעבור באמצע סיפור אחד לסיפור אחר, לא נגרר אחר יצר הסקרנות של הקורא. ספנסר אמן הציור והמילים. הוא מאריך בציוריו, להנעים לקוראים בתיאוריו. אריוסטו קליל, בהיר ואירוני. ספנסר כבד ראש, מרוחק, נעדר הומור. הכתיבה של ספנסר די מונטונית, ואינה אלא כלי למחשבה ולציור ולמבע מלודי. הסגנון של אריוסטו מגוון ומקנה ליצירתו חן מיוחד. אריוסטו השפיע על הספרות האירופאית במשך 500 שנה. ספנסר השפיע על השירה האנגלית במשך 300 שנה. התכלית המוסרית של "מלכת הפיות" דרשה מספנסר רצינות, שלא הייתה קיימת לא בשירה האיטלקית בת זמנו וגם לא בזו האנגלית; רצינות שגרמה למשוררים האנגלים שבאו אחריו, משייקספיר ועד פלטשר, ממילטון ועד דריידן, מתומסון ועד קאופר, ומוורדסוורת' ועד טניסון, להתייחס לשירה בכובד ראש ובאהבה רבה. כתב ארנסט דה סלינקורט: "אריוסטו היה אז בשיא תהילתו, מוכרז על ידי המבקרים כתואם לדעתו של אריסטו, יורש הפאר האפי של הומרוס ו-ורגיליוס, לזכותו זקפו, כמותם, העברת מוסר עמוק ומלומד. ב-'אורלנדו המטורף' ספנסר ראה רומן שלם של אבירות, בו העלילה הראשית, מבהירה את הגורל של שני זוגות אוהבים, בולטת על רקע צפוף של אפיזודות משניות. בדיוק המורכבות של ה-סכמה משכה אותו; ובצירוף של תקרית גרפית עם פירוש רפלקטיבי, הוא הכיר מתודה אמנותית המתאימה במיוחד לגאונותו ההגותית. אך כמו שמילטון הגה את 'גן העדן האבוד' לא כפחות אלא כיותר הירואי מה-'איליאדה' או מה-'איניאס', נושא הראוי לבת שירו הרצינית; כך ספנסר החכם הרציני חשב להתעלות על המודל שלו בערך של נושאו ושל הטיפול בו. 'מלכת הפיות', ככל ששאבה תקריות ופרטים ממקורות זרים, הייתה אמורה להיות שיר לאומי, מבוסס על אגדה אנגלית וממשיך את מסורות השיר הלאומיות. כשאריוסטו, בדמויות של רוג'רו ושל בארדמנטה, החליט להלל את בית אסטה, ספנסר ביקש ביצירתו לחלוק כבוד למלכת אנגליה ולאנשי חצרה, שנראו כמתאימים ביותר להכוונת גורל ארצו. ב-'אורלנדו המטורף', האלגוריה הייתה מעורפלת ומשתנה, והתכלית המוסרית, שספנסר למד לחפש בה, לעיתים תכופות נעזבה בעבור הנאה צרופה מחוסר רלוונטיות מבלבל. 'מלכת הפיות', ספנסר נזהר להסביר, אמורה להיות "אלגוריה נמשכת או רעיון דמיוני נסתר", ועל כל השזירות המפורטות של העלילה להיות מכוונות למטרתו המוסרית. עולם האבירות, שאריוסטו בדרך כלל הביט בו עם שעשוע סקפטי, היה עבורו (ספנסר) השתקפות תפיסתו האידיאלית של התנהגות מוסרית, אמצעי שבאמצעותו יוכל להשיג באופן הטוב ביותר את מטרתו, 'ליצור ג'נטלמן או אדם אצילי במידות או משמעת עדינה'".
כתב תומאס ריימר: "לספנסר היה רוח גדולה יותר, כוח שיפוט חד יותר, וגאונות עבור שירה הירואית, אולי יותר מאשר לכל כותב מאז ורגיליוס. אלא שלדאבוננו, הוא ביקש רעיון אמיתי, ותעה בהתהלכו אחר מדריך לא נאמן (אריוסטו)... הכל שגיוני ואבסורדי, בלי אחדות, בלי שום יסוד ב-אמת, שירו הוא ארץ פיות מושלמת. מי שאוהב את אריוסטו, יתלהב מספנסר; בעוד אנשים, שמחשבותיהם ישרות יותר, יצטערו איך כישרונות גדולים כאלה תעו במסעם בהיעדר הוראה שתכוון אותם אל דרך הישר".
שירה קלאסית ושירה רומנטית
כתב תומאס וורטון: "אף על פי שספנסר יצר את "מלכת הפיות" לפי התכנית הפנטסטית של אריוסטו, בכל זאת, יש להודות, שההרפתקאות של אביריו הן חיקוי מדויק וקרוב יותר של אלו שאנו פוגשים ברומנסות הישנות, או בספרי האבירות, מאשר של אלו המרכיבות את 'אורלנדו המטורף'".
כשספנסר נולד, הרנסאנס האיטלקי כבר תם, וגם ספרות הרומנסה חלפה. כחסיד של צ'וסר, ספנסר היה קרוב ברוחו לעולם האבירות של הרומנסה ה-גותית. כחסיד של אפלטון ושל ורגיליוס, התפעל מהיופי האידיאלי של השירה הקלאסית. ספנסר, כבן דורו טאסו; שניהם משוררים רומנטיים, הירואים, עדינים ורגישים; חיבר אפוס שיאחד את שני העולמות, הקלאסי והרומנטי. אלא שבעוד "ירושלים המשוחררת" אפוס נאו-קלאסי עם ניחוח רומנטי, הרי ש-"מלכת הפיות" אפוס רומנטי עם חן קלאסי. לכן, הרבה מבקרים, שהורגלו לשפוט יצירות בהתאם לאמות המידה של אריסטו, הסתייגו מצורת היצירה של ספנסר (כמו גם מהאפיזודות הרומנטיות המעטרות את העלילה הראשית באפוס של טאסו). אלא שכבר העיר ריצ'רד הרד, שאם שופטים את "מלכת הפיות" לפי מודלים קלאסים, מזדעזעים מחוסר סדרה; אך אם מביטים בה לפי מקורה ה-גותי ("מות ארתור" מאת מלורי), היא מסודרת, ובאחדות ופשטות הנובעים מטיבה. לפיכך, אם השירה הקלאסית בנויה על אחדויות העלילה, המקום, והזמן (חוקי התיאטרון הקלאסי); הרי השירה ה-גותית בנויה על עלילות שלכאורה אינן קשורות זו לזו כלל, אך המתייחסות בפשטות למרכז משותף. כך ב-"מלכת הפיות", כל ספר (או כל הרפתקה של אביר) עומד בפני עצמו, וגם כולל עלילות משנה המבלבלות את הרצף של העלילה הראשית, אך כל הספרים מתייחסים למרכז משותף: הנסיך ארתור, המסייע, פה ושם, לאביריו במשימותיהם; או לאלגוריה של ספנסר המאחדת את הספרים כולם ליצירה אחת.
מילטון, תלמיד של ספנסר וחסיד של טאסו, התלבט במשך שנים רבות בין המודל הקלאסי למודל הרומנטי, ובסופו של דבר חיבר אפוס נאו-קלאסי. רוברט סאות'י אהב בנערותו את האפוס של טאסו, ומהערות לתרגום של טאסו גילה את אריוסטו, ומהערות לתרגום של אריוסטו גילה את ספנסר. "ספנסר לא יותר מתוק מאשר טהור, לא יותר טהור מאשר חכם", אמר סאות'י, ובאפוסים הרומנטיים שחיבר, היה לממשיך האמיתי של ספנסר.
טננט
{{פירושונים| אישים: אחר:
ראו גם
}}
פרוז
{{פירושונים|
ראו גם
}}
התאמה
{{פירושונים|
במתמטיקה ובמדעי המחשב:
אי-התאמה:
ראו גם
}}
אתלטיקה באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932)
אולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) נערכה בלוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית. תחרויות האתלטיקה נערכו בין ה-31 ביולי לבין ה-7 באוגוסט 1932. נערכו 29 תחרויות באתלטיקה במשחקים אלו (6 לנשים ו-23 לגברים), בהשתתפות 386 משתתפים (54 נשים ו-332 גברים) מ-34 מדינות.
אירועים בולטים
נבחרת ארצות הברית באתלטיקה זכתה ב-16 מדליות זהב מתוך 29 מדליות זהב אפשריות.
מקצועות השדה
• אף על פי שתוצאתו של בוב טיסדל הייתה מהירה משיא העולם היא לא נחשבה לשיא עולם מאחר שהוא נגע במשוכה האחרונה וזה היה לא חוקי באותה עת. שיא העולם ניתן איפה לגלן הרדין.
•• השופטים שכחו לצלצל בפעמון לקראת ההקפה האחרונה והרצים רצו הקפה נוספת ובכך נמנע מוולמרי איזו-הולו הפיני לשבור שיא עולם.
••• בקרב 10, חלוקת המדליות נעשתה לפי שיטת ניקוד משנת 1912. התוצאות בסוגריים זהו עדכון הניקוד משנת 1985.
חוקי אקסטרים (2020)
חוקי אקסטרים (2020) (נקרא גם בשם The Horror Show at Extreme Rules) היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-WWE, ששודר בערוץ של ה-WWE Network. האירוע כלל את שני המותגים (Raw וסמאקדאון) ונערך ב-19 ביולי 2020, ב-WWE Performance Center, המשמש כמתחם האימונים של ה-WWE בשגרה באורלנדו, פלורידה. האירוע היה האירוע האחד עשר בסדרת אירועי חוקי אקסטרים.
במקור, האירוע היה אמור להיערך בשידור ישיר באולם SAP סנטר שבסן חוזה, קליפורניה. אולם, ממשלת מחוז סנטה קלרה הגבילה מפגשים קהילתיים לזמן בלתי מוגבל עקב התפרצות מגפת הקורונה.
שמונה קרבות התנהלו באירוע, כולל אחד שהתקיים במופע המקדים לאירוע. בקרב המרכזי, בריי וויאט ניצח את ברון סטרומן בקרב בִּיצָת וויאט. עוד ברשימת הקרבות, דרו מקינטייר ניצח את דולף זיגלר ושמר על אליפות ה-WWE בקרב חוקי אקסטרים, כשהתניית הקרב הייתה תקפה אך ורק לזיגלר, סת' רולינס ניצח את ריי מיסטריו בקרב עין תחת עין, וסזארו ושינסקה נקאמורה ניצחו את הניו דיי (ביג אי וקופי קינגסטון) בקרב שולחנות זוגות וזכו באליפות הזוגות של סמאקדאון.
רקע
חוקי אקסטרים הוא אירוע שהתקיים לראשונה על ידי ה-WWE בשנת 2009. הרעיון שעומד מאחורי האירוע הוא שהוא כולל מגוון קרבות מסוג הארדקור, כשלפחות אחד מקרבות אלה באירוע מתקיים תחת חוקי אקסטרים. קרבות אלה אפיינו בעיקר את ארגון העבר Extreme Championship Wrestling (בקיצור: ECW) שהיה ידוע כאחד שכל קרב שנערך בו היה תחת חוקי אקסטרים. האירוע של שנת 2020 היה הראשון ששמו שונה במהלך השבועות שקדמו לקיומו, כשבמקור הוכרז בשם הסטנדרטי של "חוקי אקסטרים", אך שמו שונה ל-"Extreme Rules: The Horror Show" בשלהי חודש יוני. לעומת זאת, שם האירוע זכה לשינוי נוסף בתחילת חודש יולי, כשהפעם שונה ל-"The Horror Show at Extreme Rules".
השפעת מגפת הקורונה
מאז חודש מרץ, מגפת הקורונה הכריחה את ארגון ה-WWE להעביר את אירועיו ל-WWE Performance Center באורלנדו, פלורידה למתכונת שבה אין קהל ששילם כרטיס, אף על פי שבשלהי חודש מאי, הארגון החל להשתמש במתאבקיו ובמתאבקי הפיתוח שלו כקהל. במקור, האירוע היה אמור להיערך ב-17 ביולי באולם SAP סנטר שבסן חוזה, קליפורניה. אולם, ב-17 במרץ, ממשלת מחוז סנטה קלרה הגבילה מפגשים קהילתיים לזמן בלתי מוגבל עקב התפרצות מגפת הקורונה. אולם ה-SAP שחרר הצהרה רשמית בשלהי חודש יוני ובה נכתב שהאולם לא יארח את האירוע, אך באותה נשימה נאמר שאירוע שלם וצפה עתידי של ה-WWE ייערך בו בשנת 2021.
המגפה גרמה לארגון ה-WWE ליצור קרבות לא מסורתיים אשר הוקלטו במקומות שונים ומגוונים בסגנון קולנועי. באשר לאירוע חוקי אקסטרים, הקרב שהוקלט במסגרת סגנון זה היה קרב בִּיצָת וויאט. הקרב הוקלט מראש במיקום בלתי ידוע שהיה במרחק של שעתיים מאורלנדו. הצילומים נמשכו בין שש לשבע שעות, כאשר הם התחילו בחצות של ה-16 ביולי והסתיימו בשעות הבוקר המוקדמות של ה-17 ביולי. במשך הקרב, נעשה שימוש בתנין ובנחש. קטעים מצולמים מרובים נוצרו על מנת לקבל מספר זווית צילום שונות, בדומה לסרט.
עלילות
האירוע כלל קרבות שנבעו מעלילות מתוסרטות גם מ-Raw וגם מסמאקדאון.
לאחר שהועבר מ-Raw ל-NXT במסגרת הסופרסטאר שייק-אפ של שנת 2018, דרו מקינטייר חבר לדולף זיגלר. אף על פי שהם הצליחו יחדיו, כשזכו פעם אחת באליפות הזוגות של Raw, הם נפרדו. זיגלר הועבר לסמאקדאון שנה לאחר מכן במסגרת הדראפט של שנת 2019, בעוד שמקינטייר נשאר ב-Raw וזכה לאחר מכן באליפות ה-WWE בלילה השני של רסלמניה 36 באפריל 2020. ב-22 ביוני בתוכנית Raw, דולף זיגלר, שהועבר למותג Raw ביחד עם רוברט רוד, קטע את דרו מקינטייר. הוא הזכיר את ההיסטוריה שלהם ביחד, כשלטענתו ההצלחה של מקינטייר היא בגללו ואף הצהיר שמשום כך, הוא חייב לו קרב על התואר. מקינטייר נענה לאתגר זה בחיוב והכריז שהקרב ביניהם יתקיים באירוע חוקי אקסטרים. במהלך חתימת החוזה בין השניים בשבוע לאחר מכן, מקינטייר איפשר לזיגלר לבחור את ההתניה של הקרב. זיגלר העדיף שלא לחשוף את ההתניה עד לאירוע עצמו.
ב-22 ביוני בתוכנית Raw, לאחר שסשה בנקס וביילי הגנו בהצלחה על אליפות זוגות הנשים של ה-WWE נגד The IIconics (בילי קיי ופייטון רויס), בנקס הביעה את רצונה להפוך למחזיקה בשתי חגורות אליפות שונות כמו שותפתה, ביילי. כשהיה נראה שהיא עומדת לאתגר את ביילי לקרב על אליפות הנשים של סמאקדאון שלה, היא הודיעה שהיא מעוניינת באליפות הנשים של Raw של אסקה. אלופת הנשים של Raw נענתה לאתגר זה בחיוב וכתוצאה מכך הקרב ביניהן הפך רשמי לאירוע חוקי אקסטרים.
ב-19 ביוני בתוכנית סמאקדאון, ניקי קרוס תקפה את אלופות זוגות הנשים של ה-WWE, ביילי וסשה בנקס, מה שהוביל לקיום קרב בין קרוס לבנקס, שבו קרוס הפסידה. שבוע לאחר מכן, קרוס ניצחה בקרב מרובע אשר כלל את שותפתה, אלכסה בליס, דנה ברוק ולייסי אוואנס וקבע את הטוענת לכתר לאליפות הנשים של ביילי באירוע חוקי אקסטרים.
באירוע כסף בבנק, ברון סטרומן הגן בהצלחה על האליפות האוניברסלית נגד בריי וויאט. וויאט חזר ב-19 ביוני בתוכנית סמאקדאון במהלך קטע של הפינה שלו, Firefly Fun House, ונקטע על ידי סטרומן, שטען שלוויאט ניתנה ההזדמנות להתחרות על התואר, אך הוא כשל בהזדמנות זו. מנגד, וויאט ציין שהיריבות ביניהם רק החלה, כשלפתע הוא הופיע בדמות הישנה שלו כמנהיג משפחת וויאט. האחרון הודיע שהוא יצטרך לקחת צעד אחורה כדי להתקדם ואף טען שמאחר שהוא זה שיצר את סטרומן, הוא זה שיצטרך להשמיד אותו. שבוע לאחר מכן, סטרומן סיפר איך הוא הצטרף למשפחת וויאט ועל חייו ביחד איתם במתחם. לאחר מכן, סטרומן איתגר את וויאט לחזור לבִּיצָה ולהיאבק נגדו. כתוצאה מכך, קרב שאינו על התואר נקבע בין השניים לאירוע חוקי אקסטרים.
ב-11 במאי בתוכנית Raw, ריי מיסטריו ואליסטר בלאק ניצחו את סת' רולינס ומרפי בפסילה. לאחר הקרב, רולינס הזועם השתמש בפינת מדרגות הזירה כדי לפגוע בעינו של מיסטריו, מה שהותיר את האחרון מחוץ לפעילות לזמן ממושך. במהלך זמן זה, בנו של מיסטריו, דומיניק, ניסה להיאבק ברולינס. ב-22 ביוני בתוכנית Raw, רולינס ניסה לעשות אותו דבר לעינו של דומיניק, אך הוא לא צלח במעשה זה. לאחר מכן, מיסטריו איתגר את רולינס לקרב באירוע חוקי אקסטרים. ב-6 ביולי בתוכנית Raw, מיסטריו וקווין אואנס ניצחו את רולינס ומרפי בקרב זוגות שאיפשר למיסטריו לבחור את התניית הקרב בחוקי אקסטרים; מיסטריו בחר בקרב עין תחת עין. לאחר מכן, ארגון ה-WWE הבהיר את מטרת הקרב, כך שהמנצח בו יהיה זה שיוציא את עינו של היריב.
קרב מבוטל
ב-15 ביוני בתוכנית Raw, MVP ניגש אל אלוף ארצות הברית, אפולו קרוז, ואמר לו שהוא יצטרך מנג'ר כמוהו על מנת לשמור על התואר שלו. מנגד, קרוז סירב להצעתו של MVP. שבוע לאחר מכן, MVP החל במסע שכנועים לגרום לקרוז להצטרף אליו, אך קרוז סירב פעם נוספת. ב-29 ביוני בתוכנית Raw, MVP גבר על קרוז בקרב יחידים שאינו היה על התואר. לאחר הקרב, קרוז תקף את MVP, עד שבובי לאשלי נחלץ לעזרתו ובתגובה תקף אותו כשביצע עליו את אחיזת הפול נלסון. שבוע לאחר מכן, MVP חשף את העיצוב החדש של חגורת אליפות ארצות הברית והצהיר שהוא יתמודד מול קרוז על תואר זה באירוע חוקי אקסטרים.
מופע מקדים
המופע המקדים הכיל קרב אחד בודד, ובו קווין אואנס התמודד מול מרפי. בסיום, אואנס ביצע על מרפי את מהלך הסיום שלו, הסטאנר, כדי לנצח בקרב.
קרבות מקדימים
האירוע עצמו נפתח בקרב שבו הניו דיי (ביג אי וקופי קינגסטון) הגנו על אליפות הזוגות של סמאקדאון נגד סזארו ושינסקה נקאמורה בקרב שולחנות זוגות - התניית קרב שאותה בחרו סזארו ונקאמורה לאחר שניצחו את הניו דיי בפרק הקודם של התוכנית סמאקדאון. בסיום, סזארו ביצע על קינגסטון את מהלך הפאוורבומב מהחבל העליון אל תוך שני שולחנות שהיו פתוחים מחוץ לזירה. כתוצאה משבירת השולחנות, סזארו ונקאמורה ניצחו בקרב וזכו באליפות הזוגות של סמאקדאון בפעם הראשונה כצמד ובפעם השנייה של סזארו כיחיד.
אז, ביילי (שלוותה לקרב על ידי סשה בנקס) הגנה על אליפות הנשים של סמאקדאון נגד ניקי קרוס (שלוותה לקרב על ידי אלכסה בליס). קרוס הראתה עליונות ושליטה במהלך המחצית הראשונה של הקרב. לעומת זאת, ביילי התעשתה וביצעה על קרוס את מהלך הביילי-טו-בלי, שלא סייע לה כדי לנצח בקרב. סיום הקרב התנהל כך שבנקס הגישה לביילי את אגרופן ה"בוס" שלה מבלי שהשופט הבחין בכך. בזמן שדעתו של השופט הוסחה על ידי בנקס, ביילי תקפה את קרוס בעזרת אגרופן זה ולאחר מכן ביצעה עליה את מהלך הפייסבאסטר, שהספיק לה כדי לנצח בקרב ולהגן על התואר בהצלחה.
בקרב שבא לאחר מכן, אפולו קרוז היה אמור להגן על אליפות ארצות הברית נגד MVP (שלווה לקרב על ידי בובי לאשלי). לעומת זאת, צוות השידור בישר שקרוז לא כשיר להתחרות לאחר שכשל בבדיקת הכשירות לפני הקרב עקב התקיפה שספג מלאשלי שבוע קודם לכן. MVP הגיע לזירה, התבדח עם לאשלי שעליו להירגע ולא לפצוע את היריבים שלו ואף הכתיר את עצמו כמנצח בקרב כתוצאה מפרישה. לאחר מכן, לאשלי הציג בפני MVP את חגורת אליפות ארצות הברית, אף על פי שהוא לא הוכר כאלוף על ידי ה-WWE.
בקרב הרביעי, ריי מיסטריו התמודד מול סת' רולינס בקרב עין תחת עין, שבו המנצח בקרב היה זה שהוציא את עינו של היריב. רולינס החזיק בפלייר בזמן שביצע את דרכו לזירה. כשרולינס המתין להגעת מיסטריו לזירה, האחרון הגיח מאחוריו ותקף אותו. במהלך הקרב, רולינס ניסה לפצוע את עינו השמאלית של מיסטריו בעזרת מגוון כלים כמו פינת מדרגות הזירה, מקל במבוק, עט וקצה של כיסא. רולינס דחף את מקל הבמבוק אל תוך פינת החבל העליון וניסה לפצוע את עינו של מיסטריו. לעומת זאת, מיסטריו חמק מכך וביצע עליו במקום את מהלך הפרוג ספלאש. לאחר מכן, מיסטריו המשיך והשתמש במקל הבמבוק כדי לפצוע את עינו של רולינס ואף ביצע עליו את מהלך ה-619. לאחר ביצוע המהלך, מיסטריו ניסה לפצוע את עינו של רולינס בעזרת שימוש בפינת מדרגות הזירה (כמו שרולינס פגע בעינו בעבר). מנגד, רולינס הכה את מיסטריו בעזרת מכה מתחת לחגורה. רולינס נטל את השליטה בקרב בעקבות זאת וביצע עליו את מהלך הסטומפ, ולאחר מכן השתמש בפינת מדרגות הזירה עד למצב שעינו של מיסטריו "יצאה החוצה", מה שהוביל לניצחונו בקרב. לאחר הקרב, צוות רפואי ניגש למיסטריו על מנת להעניק לו טיפול, בעוד שרולינס הקיא כתוצאה מהמתרחש ליד מעקה הבטיחות.
לאחר מכן, אסקה (שלוותה לקרב על ידי קיירי סיין) הגנה על אליפות הנשים של Raw נגד סשה בנקס (שלוותה לקרב על ידי ביילי). בסיום, אסקה ניסתה לירוק את התרסיס הירוק בפניה של בנקס, לעומת זאת, בנקס התחמקה מכך והתרסיס פגע בפניו של השופט שעמד מאחורי בנקס. כשאסקה ניסתה לבצע על בנקס את מהלך ההכנעה שלה, האסקה לוק, ביילי תקפה את אסקה בעזרת חגורת אליפות זוגות הנשים של ה-WWE. לאחר מכן, ביילי הפשיטה את השופט מחולצת השיפוט שלו, לבשה אותו עליה וביצעה את הספירה לשלוש אשר "נתנה" לבנקס את הניצחון. לעומת זאת, ה-WWE קבע שהקרב הסתיים ללא הכרעה ואינו מכיר בבנקס כאלופה. כמשתמע מכך, תוצאת הקרב השאירה את חגורת אליפות הנשים של Raw בידי אסקה, למרות החזקתה של בנקס בתואר.
מאחורי הקלעים, המראיינת צ'ארלי קארוסו עדכנה בנושא מצבו הרפואי של ריי מיסטריו. היא הודיעה שהפגיעה בעינו הייתה מזערית והוא יחלים וישוב לראות.
בקרב הלפני אחרון, דרו מקינטייר הגן על אליפות ה-WWE נגד דולף זיגלר. לאחר שביצעו את כניסתם לזירה, זיגלר חשף את התניית הקרב לבחירתו: קרב חוקי אקסטרים אשר תקף אך ורק לזיגלר, ואילו מקינטייר נאלץ להיאבק תחת חוקי קרב יחידים רגילים. יתרה מכך, אם מקינטייר יפסל או יפסיד כתוצאה מספירת חוץ, זיגלר יזכה בתואר. במהלך הקרב, זיגלר השתמש במגוון כלים, כשנטל את השליטה בהתניית הקרב שבחר. בסיום, בזמן שזיגלר נערך לביצוע מהלך הסופרקיק, מקינטייר חמק מכך וביצע במקום את מהלך הסיום שלו, ה-Claymore Kick, שהספיק לו כדי להשיג את הניצחון בקרב ולהגן על התואר בהצלחה.
הקרב המרכזי
בקרב המרכזי, האלוף האוניברסלי, ברון סטרומן, התמודד מול בריי וויאט בקרב בִּיצָת וויאט שאינו היה על התואר. בבִּצָּה, וויאט התיישב על כיסא וחיכה לבואו של סטרומן. לאחר שהאחרון הגיע ברכב, סטרומן החל לצעוד אל עבר וויאט, לעומת זאת, וויאט נעלם לפתע. בזמן שחיפש את וויאט, סטרומן הדף כמה אנשים בעלי מסיכות. מנגד, אחד האנשים תקף את סטרומן עם את חפירה, כשלאחר מכן הוא נחשף ככפיל של סטרומן מהתקופה שלו עם משפחת וויאט. הכפיל תקף את סטרומן פעם נוספת, והותיר אותו ללא הכרה. לאחר שחזר להכרה מלאה, סטרומן מצא את עצמו קשור לכיסא אשר היה נמצא בתוך בית מלא בבובות מפחידות של וויאט. וויאט ניגש אל סטרומן לצלילי מוזיקת הכניסה הישנה שלו, כשנשא בידו את העששית האופיינית לדמותו, ואף בירך את סטרומן על הגעתו לבית. וויאט דיבר על איך הוא יצר את סטרומן ועל איך הוא יהרוס אותו על מנת לברוא אותו מחדש. עוד אמר שהאני הישן שלו תקוע בתוך התודעה שלו הודות לאלטר אגו שלו, "השד". לאחר מכן, דמות נשית עם הינומה הופיעה ביחד עם נחש אשר הכיש את סטרומן, כשהוא שוב נכנס למצב של חוסר הכרה.
כשסטרומן התעורר, הוא היה באמצע שדה שבו הוא הותקף על ידי עוד אחד מהאנשים של וויאט ובתגובה סטרומן הצית אותו באש. הדמות הנשית הופיע שוב וחשפה את עצמה כאשליה של אלכסה בליס, שותפתו לקרבות הזוגות במסגרת העונה הראשונה של התוכנית האינטרנטית, Mixed Match Challenge. אשליה זו ציינה את הבעת העניין של סטרומן בה ואף התחננה בפניו לחזור הביתה. וויאט הגיע פעם נוספת והשניים נלחמו ביניהם על המזח עד שסטרומן ביצע על וויאט את מהלך הצו'קסלאם אל תוך אחת הסירות שהושטו אל תוך האפלה. בעוד שסטרומן חשב שהמאבק נגמר, הוא הבחין בכך שאותה הסירה חזרה אליו בחזרה, אך היא חזרה ריקה. לפתע, וויאט הגיח מהמים ותקף את סטרומן בעזרת משוט ולאחר מכן ניסה להטביע אותו. בזמן שוויאט נעלם שוב, סטרומן עלה מן המים, כשהוא התנשם בכבדות ועשה את דרכו אל המזח. וויאט פעם נוספת חזר ותקף את סטרומן עוד יותר. לאחר שהכה אותו בעזרת מקל במבוק, סטרומן הצליח לקום על רגליו ולבעוט בוויאט תוך כדי שהאחרון פגע במעקה הבטיחות ונפל בעקבות זאת לתוך המים. לאחר שלא ראה שום תזוזה מצד וויאט, הוא חשב שהמאבק הסתיים. לעומת זאת, וויאט הגיח מהמים וביצע על סטרומן את מהלך המנדיבל קלאו וגרר את סטרומן לתוך המים. כתוצאה מכך, המים הפכו לצבע אדום והחלו לבעבע. כשיצא מן המים, דמות האלטר אגו של וויאט, "השד", הגיעה וצחקה בטון כבד לפני שהוא אמר את המילים הידועות שלו "Let Me In" אשר סיימו את האירוע.
Raw
לאחר הניצחון הבלתי מוכר שלו כתוצאה מפרישה על אפולו קרוז, MVP, בובי לאשלי וחברם החדש לקבוצה, שלטון בנג'מין, שזכה באליפות 24/7 של ה-WWE מידי R-טרות', אתגרו את ריקושט וסדריק אלכסנדר לקרב האנדיקאפ 3 נגד 2 הודות לכך שאין לאחרונים שותף שלישי, שהיה אמור להיות במקור קרוז. מנגד, אלכסנדר וריקושט הודיעו שיש להם מחליף לקרוז והוא לא אחר מאשר מוסטפא עלי, שביצע את חזרתו לארגון והועבר מהמותג סמאקדאון. באותו הקרב, השלושה הצליחו לגבור על MVP, לאשלי ובנג'מין. קרוז חזר עם עיצוב חגורת האליפות המקורית ב-3 באוגוסט, כשהוא גבר על MVP בקרב על התואר. קרוז אמר שהוא יעניק את חגורת האליפות הישנה לילדיו, בעוד שאת חגורת האליפות החדשה שאותה MVP הציג, הוא ישמור. לעומת זאת, MVP דרש קרב חוזר על התואר באירוע סאמרסלאם; אתגר שאליו קרוז נענה בחיוב.
אלוף ה-WWE, דרו מקינטייר דן בניצחונו ושמירתו על התואר על פני דולף זיגלר עד שזיגלר קטע אותו ודרש ממנו הזדמנות נוספת להתחרות על התואר, אתגר שאליו מקינטייר סירב. זיגלר ניסה לתקוף את מקינטייר, אך האחרון בלם זאת וביצע עליו את מהלך הגלאזגו קיס. זיגלר הפגוע המשיך במסע שכנועיו, ואף איפשר למקינטייר לבחור את המועד, המקום וההתניה לקרב האליפות ביניהם, מילים שהובילו להסכמתו של מקינטייר. מקינטייר הודיע שהוא צריך שבועיים כדי לבחור את התניית הקרב והוא יחשוף אותה מיד לפני קיום הקרב, כך שהוא החזיר לזיגלר באותו מטבע שבו השתמש באירוע חוקי אקסטרים. ב-27 ביולי בתוכנית Raw, הקרב בין השניים התקיים, אך מסיבות בלתי ידועות הוא הוגדר כאחד שאינו על התואר. מאחורי הקלעים, זיגלר אמר שאם הוא יצליח לגבור על מקינטייר, הוא יקבל קרב מול באירוע סאמרסלאם. לעומת זאת, מקינטייר בחר שהתניית הקרב תהיה חוקי אקסטרים ולאחר מכן ניצח את זיגלר פעם נוספת. רנדי אורטון, שמוקדם יותר באותו הערב איתגר את דרו מקינטייר לקרב על תוארו באירוע סאמרסלאם שאליו מקינטייר נענה בחיוב, תקף אותו בעזרת מהלך ה-RKO.
בזמן שסשה בנקס וביילי חגגו את זכייתה הבלתי רשמית של בנקס באליפות הנשים של Raw, הן נקטעו על ידי האלופה האמיתית, אסקה, שטענה שבנקס לא ניצחה בקרב ביניהן. מנהלת המותג הראשית של ה-WWE, סטפני מקמהן, הופיעה על גבי המקרן והודיעה לבנקס שהיא לא ניצחה באירוע חוקי אקסטרים, וגם לא אסקה. לכן, היא בישרה על קיומו של קרב חוזר על התואר בין השתיים בשבוע לאחר מכן. בקרב זה, ביילי תקפה את שותפתה של אסקה, קיירי סיין, מאחורי הקלעים. תקיפה זו הסיחה את דעתה של אסקה, שהגיעה כדי להיחלץ לעזרת סיין וכתוצאה מכך היא הפסידה כתוצאה מספירת חוץ, מה שהוביל לניצחונה של בנקס בקרב ולזכייתה בפעם החמישית באליפות הנשים של Raw. ב-10 באוגוסט בפרק של התוכנית Raw, אסקה ניצחה את ביילי על מנת להשיג קרב חוזר נגד בנקס על אליפות הנשים של Raw באירוע סאמרסלאם, בזמן שאותה אסקה ניצחה בקרב באטל רויאל בין שלושת המותגים (Raw, סמאקדאון ו-NXT) ב-14 באוגוסט בפרק של התוכנית סמאקדאון על מנת להתמודד מול ביילי על אליפות הנשים של סמאקדאון באירוע סאמרסלאם.
סמאקדאון
בתוכנית סמאקדאון באותו השבוע, קופי קינגסטון ביצע בדיקת כשירות של הצוות הרפואי והודיע לביג אי שהוא נפצע. קינגסטון הוסיף ואמר שהוא יאלץ להיעדר בין שישה לשמונה שבועות, ולכן הפציר בביג אי להתחיל בקריירת יחידים בזמן זה, למרות אי הסכמתו של האחרון.
אף על פי מה שסטפני מקמהן הודיעה בתוכנית Raw, ביילי וסשה בנקס המשיכו בחגיגותיהן כאילו שהן זכו בכל אליפויות הנשים האפשריות של Raw וסמאקדאון ואף הכתירו את עצמן בהגדרה של המילה "גְּדֻלָּה". ניקי קרוס הזועמת, שלוותה על ידי שותפתה, אלכסה בליס, דרשה מביילי קרב חוזר על אליפות הנשים של סמאקדאון. ביילי הסכימה לקיום קרב זה בתנאי אחד, שהיא תיאלץ להתמודד מול חברתה, בליס בקרב אשר יקבע מי מביניהן תתחרה מולה בפרק הבא של התוכנית. בקרב בין השתיים, קרוס ניצחה את בליס והיא זו שנבחרה להתמודד פעם נוספת מול ביילי על התואר. לעומת זאת, בקרב על התואר קרוס שבוע לאחר מכן, היא כשלה בניסיונה לזכות בו. לאחר הקרב, בליס ניסתה לנחם את קרוס, אך בתגובה האחרונה דחפה אותה.