cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פורטוגל. דה מאן
'''פורטוגל. דה מאן (באנגלית: Portugal. The Man''') היא להקת רוק אמריקאית שהוקמה ב-2004 בעיר ואסילה שבאלסקה. מוקד הפעילות העיקרי של הלהקה הוא כיום בפורטלנד, אורגון. חברי הלהקה כוללים כיום את ג'ון בולדווין גורלי, זאק קארות'רס, קייל אוקווין, ג'ייסון סכריסט, אריק האוק וזואי מאנוויל.
ב-28 בינואר 2018 זכתה הלהקה בפרס אמי בקטגוריה "Best Pop Duo/Group Performance" על הלהיט הגדול ביותר של הלהקה "Feel It Still".
קרסימיר אטנאסוב
קרסימיר טודורוב אטנאסוב (23 במרץ 1954, בורגס, בולגריה) הוא מתמטיקאי בולגרי. הוא ידוע בשל פיתוח המושגים רשתות מוכללות (Generalized nets) וקבוצות עמומות אינטואיציוניות (Intuitionistic fuzzy sets), שהן הרחבות של המושגים רשת פטרי ו-קבוצות עמומות בהתאמה. לאטנאסוב תרומות גם בתחום תורת המספרים.
ביוגרפיה
אטנאסוב למד מתמטיקה באוניברסיטת סופיה, בה השלים תואר דוקטור במדעי המחשב בשנת 1986. עבודת הדוקטור שלו עסקה ברשתות מוכללות, ושלוש שנים לאחר מכן השלים דוקטורט נוסף, במתמטיקה, שעסק בקבוצות עמומות אינטואיציוניות.
אטנאסוב חבר באיגוד המתמטיקאים הבולגרים מאז 1979, ובאגודה האמריקאית למתמטיקה מאז 1989. הוא חבר לשם כבוד באוניברסיטה הטכנית של סידני מאז 1995.
רשתות מוכללות
בשנת 1983 טבע אטנאסוב את המושג "רשת מוכללת" וחקר את תכונותיו הבסיסיות, כמו גם יישומים בבינה מלאכותית, תורת המערכות, רפואה, כלכלה, תחבורה, כימיה תעשייתית, ועוד.
הוא הוביל את המחקר התאורטי בנושא, וקידם מחקר מעשי. אטנאסוב הגדיר פעולות ויחסים על רשתות מוכללות, שלחלקם יש מקבילים בתאוריה של רשת פטרי רגילות. עם זאת, לאופרטורים הלוגיים והטופולוגיים שהוא הגדיר אין מקבילים ברשת פטרי.
קבוצות עמומות אינטואיציוניות
תחום המחקר העיקרי הנוסף של אטנאסוב הוא קבוצות עמומות, מושג שטבע המתמטיקאי לוטפי זאדה, שאותו הרחיב אטנאסוב בעזרת המושג "קבוצות עמומות אינטואיציוניות", וחקר את תכונותיהן הבסיסיות. הוא מצא יישומים ראשונים לקבוצות הללו במערכות מומחה, תורת המערכות, קבלת החלטות, ועוד.
גם כאן הגדיר אופרטורים ויחסים על קבוצות כאלו, שרק לחלקם יש מקבילים בקבוצות עמומות רגילות. האופרטורים שלהם אין מקבילים בתורת הקבוצות העמומות הם האופרטורים הטופולוגיים והמודאליים, שאטנאסוב פיתח.
פרסומים אקדמיים
אטנאסוב פרסם למעלה מ-370 מאמרים מדעיים בכתבי עת, כ-140 דו"חות בכנסים, ו-20 מונוגרפיות.
מבחר פרסומים עיקריים:
אטנאסוב מכהן כעורך ראשי של כתבי העת הבאים: כמו כן הוא חבר בוועדת העורכים של כתבי העת הבאים:
פרפרון (סוג)
פַּרְפָּרוֹן (שם מדעי: Chaetodon) הוא סוג של דגי גרם ממשפחת הפרפרוניים, החיים בימים רדודים בהם שוניות אלמוגים, לרוב סביב האזור האינדו-פסיפי אך כמה מינים היגרו גם לים התיכון. זהו הסוג הגדול ביותר במשפחה והוא כולל כ-87 מינים, כשאחרים עברו לסוגים דומים. סוג גדול זה תואר בידי קארולוס לינאוס כבר ב-1758. הם החלו להתפתח החל מסוף האוליגוקן ואולי אף לפני.
דגים אלה בעלי מבנה גבוה המזכיר עלה, עם סנפיר גבי מעוגל וסנפירי שת גדולים ומעוגלים, אך זנב קצר וחד. הם בעלי חוטם צר ומצח גבוה ובעלי עיניים שחורות, אשר לעיתים מכוסות בפס שחור. רובם צבעוניים מאוד. הגדול מביניהם הוא המין פרפרון שחור-אוכף, אשר אורכו עד 30 ס"מ והוא דומה למין פרפרון אוכף (Chaetodon ephippium) בגודלו. אחרים קטנים מהם בהרבה.
מזונם של דגי הפרפרון הוא חסרי חוליות מימיים, יצורי פלנקטון או דגיגים. הם חובבים במיוחד שושנות ים ובעזרת חוטמם הצר מצליחים להגיע אל איבריה הרכים מבלי להיעקץ. לרוב הם נעים בקבוצות קטנות.
Make Love
Make Love (בעברית: לְהִתְעַלֵס או לְהַתְנוֹת אֲהָבִים) הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפר האמריקאי גוצ'י מיין, ביחד עם הראפרית הטרינידדית ניקי מינאז', מתוך האלבום, Mr. Davis. השיר יצא לאור ב-24 בפברואר 2017, כסינגל הראשון מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום ה-78 במצעד הבילבורד הוט 100.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי גוצ'י מיין, סאוטסייד וניקי מינאז' והופק על ידי סאוטסייד. השיר זכה לשלל ביקורות חיוביות, תוך שמבקרי המוזיקה טענו כי קטע הראפ שלה כאן מזכיר את קטע הראפ שלה מהשיר "Monster". את השיר סקרו אתרים ומגזינים כמו פיצ'פורק, רולינג סטון, ו-The Fader.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-30 מיליון השמעות.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של גוצ'י מיין ב-29 במרץ 2017, כמה שבועות לאחר צאתו של השיר כסינגל. לאורכו של הקליפ ניתן לראות את מינאז' רוכבת בצורה פרובוקטיבית על מתנפח מגומי, בצורה של חד-קרן צבעוני. הדבר גרר ביקורות והפך לתופעת אינטרנט.
נכון ליוני 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-27 מיליון צפיות.
סוזן קורי
סוזן קורי (באנגלית: Suzanne Cory; נולדה ב-12 במרץ 1942) היא ביולוגית מולקולרית ופרופסורית למחקר באגף הגנטיקה המולקולרית של סרטן ב המתעסק במחקר רפואי.
ילדות ומשפחה
סוזן קורי נולדה במחוז בלונדון. אביה, דזמונד קורי, היה רואה חשבון ואמה הייתה סיביל ג'וי ארסקין קורי.
סוזן נשואה למדען, לזוג נולדו שני ילדים.
חינוך
קורי גדלה בפרוורי מלבורן שבאוסטרליה. היא למדה ב ולאחר מכן בתיכון האוניברסיטאי של מלבורן. ההשכלה הגבוהה שלה כללה תואר ראשון ושני במדעים באוניברסיטת מלבורן (1964–1965), ולאחר מכן בשנת 1966 יצאה ללמוד את הדוקטורט שלה ב בקיימברידג', אנגליה. קורי למדה ב-LMB יחד עם מספר אישים חשובים בביולוגיה המודרנית, ביניהם זוכה פרס נובל פרנסיס קריק אשר זכה בפרס יחד עם ג'יימס ווטסון עבור גילוי המבנה של ה-DNA, ופרדריק סאר אשר פרץ דרך בתחום ריצוף חומצות הגרעין. במהלך עבודת הדוקטורט פורצת הדרך שלה היא נעזרה בתגליות של סאר כדי לחקור ולקבוע את הרצף של ה-tRNA. בזמן לימודיה ב-LMB היא הכירה את ג'רי אדמס, מדען וחוקר אמריקאי, אשר בהמשך יהיה בעלה ושותפה למספר מחקרים פורצי דרך בתחומי הביולוגיה המולקולרית.
קריירה
בפוסט-דוקטורט שלה, קורי ואדמס שהו באוניברסיטת ז'נבה, שם התמקדה קורי בריצוף ה-RNA של הבקטריופאג' R17 בתור מודל של mRNA. השניים פעלו בשותפות מחקרית שנמשכת עד היום. בשנת 1971 הגיעו למכון וולטר ואלייזה הול למחקר רפואי במלבורן, שם היו חלק מהקידום וההצגה של טכנולוגיית שיבוט הגנים באוסטרליה.
בשנת 1981 קורי ואדמס פנו לחקור את הקשר בין פגיעות גנטיות לסרטן. הם מצאו כי פגיעה בכרומוזומים יכולה להפעיל גנים ההמעודדים התפתחות של סרטן. הם איתרו את המוטציה הגנטית המובילה ל-לימפומת בירקיט. לאחר מכן, בעזרתו של אלן האריס, חקרו את השלבים המוקדמים של המחלה וזיהו מוטציות סינרגיסטיות.
בימים אלו, מתמקד מחקרם של קורי ובעלה בדרך שבה תאים "מחליטים" האם לחיות או למות. בשנת 1988 חוקר בשם דייוויד ווקס גילה כי, הגן האחראי ללימפומה הזקיקית, מקדם הישרדות תאים. גילוי זה פתח דרך חשיבה חדשה לגמרי לגבי התפתחות הסרטן, שכן כל שאר האונקוגנים (גנים הגורמים לסרטן) שנמצאו היו מעודדי התרבות תאית. הוכח שיש גנים אחרים שדומים לגן bcl-2 וחלקם למעשה מקדמים אפופטוזיס (מוות של תאים) ולא הישרדות תאים. יחד עם מספר קולגות נוספות, קורי ובעלה מתמקדים בהבנה של כיצד משפחות גנים בעלות תפקוד מנוגד לזה של הגן bcl-2 תורמות לקבלת ההחלטות בנוגע לחיים ומוות תאיים. הידע הזה יוביל לפיתוח של תרופות יותר אפקטיביות לסרטן ולמחלות ניווניות.
קוקסי
היסטוריה
בשנת 1930 כשנוסד המועדון, שמו היה שוקרייה ספורטיב קוסובה. המועדון שיחק בטורנירים מקומיים באלבניה אך לא במסגרות ארציות עד שנת 1953. בשנה זו הצטרף לליגה הרביעית באלבניה ובפעם הראשונה שיחק במסגרת ארצית.
בשנת 1958 המועדון שינה את שמו למועדון ספורט פרפרימי. המועדון שיחק בליגה הרביעית עד שנת 1967. בשנת 1967 עלה מהליגה הרביעית לליגה השלישית באלבניה. המועדון שיחק בליגה השלישית באלבניה עד שנת 1977. בשנת 1977 עלה מהליגה השלישית לליגה השנייה באלבניה. המועדון שיחק בליגה השנייה תקופה קצרה וירד לליגה השלישית. בשנת 1982 עלה שוב מהליגה השלישית לליגה השנייה באלבניה. המועדון שיחק בליגה השנייה עד עונת 2011/2012.
בשנת 2010 המועדון שינה את שמו למועדון כדורגל קוקסי. בסוף עונת 2011/2012 עלה מהליגה השנייה בפעם הראשונה לליגת העל האלבנית. בעונתו הראשונה בליגת העל האלבנית סיים במקום השני והגיע לשלב חצי גמר הגביע האלבני.
בעונת 2013/2014 המועדון שיחק בפעם הראשונה במפעלים האירופאים. בסיבוב המוקדמות הראשון של הליגה האירופית ניצח את קבוצת פלורה טאלין. בסיבוב המוקדמות השני ניצח את קבוצת סראייבו. בסיבוב המוקדמות השלישי ניצח את קבוצת מטאלורג דונצק. בשלב הפלייאוף הפסיד לקבוצת טרבזונספור והודח מהטורניר. בעונה זו הגיע בפעם הראשונה לגמר הגביע האלבני, סיים את הליגה במקום השני והעפיל לליגה האירופית.
בעונת 2014/2015 שיחק בפעם השנייה בליגה האירופית. בסיבוב המוקדמות הראשון הפסיד לקבוצת קאיראט אלמטי והודח מהטורניר. בעונה זו הגיע בפעם השנייה לגמר הגביע האלבני, סיים את הליגה במקום השני והעפיל לליגה האירופית.
בעונת 2015/2016 שיחק בליגה האירופית. בסיבוב המוקדמות הראשון ניצח את קבוצת טורפדו זודינו. בסיבוב המוקדמות השני ניצח את קבוצת מלדוסט פודגוריצה ממונטנגרו. בסיבוב המוקדמות השלישי הפסיד לקבוצת לגיה ורשה והודח מהטורניר. באותה השיגה את התואר הראשון בתולדותיה כאשר זכתה בגביע לאחר ניצחון בפנדלים על לאצ'י. בעונת 2016/2017 זכתה לראשונה בתולדותיה באליפות.
יחסי אירלנד–קוריאה הדרומית
יחסי אירלנד–קוריאה הדרומית הם יחסי החוץ בין אירלנד לקוריאה הדרומית.
סקירה כללית
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים רשמיים ב-4 באוקטובר 1984. אירלנד חתמה עם קוריאה הדרומית על אשרת עבודה וחופשה, והיא הייתה המדינה הראשונה באסיה עמה היא חתמה על הסכם זה.
יחסי סחר
בשנת 2014 הסתכם הסחר הדו-צדדי ב-1.382 מיליארד דולר; היצוא מקוריאה הדרומית לאירלנד הסתכם ב-463 מיליון דולר, וכלל בעיקר אוניות, מוצרים כימיים, רכב וזיכרון עזר, ואילו היבוא מאירלנד לקוריאה הדרומית הסתכם ב-919 מיליון דולר, וכלל בעיקר ציוד רפואי, מכשיר רפואי, זיכרון עזר ועדשות מגע. סך ההשקעה של קוריאה הדרומית באירלנד הסתכם ב-4.479 מיליון דולר, ואילו ההשקעה של אירלנד בקוריאה הדרומית הסתכם ב-3.446 מיליון דולר.
מחרוזות עצה
בתורת החישוביות ובתורת הסיבוכיות, מחרוזת עצה היא כלי חישוב לא יוניפורמי, שמייצג מחרוזת קבועה לכל אורך קלט אפשרי. מחרוזת עצה יכולה להיות מכל אורך שהוא, אך מחרוזת עצה מאורך אקספוננציאלי גוררת מידית הכרעה של שפה אפשרית. בעיית הכרעה A תוגדר להיות במחלקה P/f(n) אם מתקיימים התנאים הבאים: עבור כל n \ \in N קיימת מחרוזת עצה מאורך f(n) כך שקיימת מכונת טיורינג פולינומית דטרמיניסטית שמכריעה אותה בעזרת מחרוזת העצה.
השימוש הנפוץ ביותר במחרוזות עצה, הוא במחלקה P/Poly, כלומר במחלקה בעלת מחרוזות עצה פולינומיות באורך בקלט. מתקיים: אם      ההיררכיה הפולינומית קורסת בדרגה 2.
בהינתן מחרוזת עצה, אפילו באורך 1, ניתן להכריע בעיות לא כריעות, מכיוון שמחרוזת עצה באורך 1 מספיקה כדי להכריע שפה אונארית, ולכן הרבה פעמים P/f(n) נחשבת למחלקה לא מציאותית, אם כי אפשר למצוא לה קירובים מציאותיים טובים.
סולומון ברק
סולומון בֶּרק (באנגלית: Solomon Burke; 21 במרץ 1940 - 10 באוקטובר 2010) היה מטיף דת, זמר יוצר בתחומי מוזיקת נשמה, גוספל ורית'ם אנד בלוז אמריקאי.
חייו
ברק כתב שירים רבים שהפכו ללהיטים בפי אחרים, בראשם השיר "Everybody Needs Somebody To Love" שהתפרסם בסרט האחים בלוז והשיר "Cry To Me" שהתפרסם בסרט ריקוד מושחת. למרות שלא היה זמר מפורסם עבור רוב האוכלוסייה, זכה להערכה רבה על ידי מוזיקאים שראו בו את אחד ממניחי היסוד למוזיקת הנשמה. המפיק ג'רי וקסלר אמר עליו שהוא "זמר הנשמה הגדול מכולם", שדרן רדיו הכתיר אותו ל"מלך הרוק-אנד-סול" (הלחם של רוקנרול ומוזיקת נשמה (סול)), כינוי שהפך לאחד החביבים עליו ועל מעריציו, כמו כן כונה "המלך סולומון" ובישוף מוזיקת הנשמה". בין האמנים שנקבו בשמו כהשראה נמנים אלביס קוסטלו, טום ווייטס, בוב דילן, ואן מוריסון, בריאן וילסון ועוד. בשנת 2002 יצא תקליטו זוכה פרס גראמי "Don't Give Up on Me", שנתן פרשנות לשיריהם. בשנת 2001 נבחר להיכל התהילה של הרוקנרול.
בהופעותיו ובהקלטות נהג לעמוד מאחורי דוכן של מטיף בכנסייה וההופעות נערכו כעין דרשה ארוכה, חלקה מחורזת, מלווה בחטיבת קצב, אורגן המונד וכלי נשיפה ממתכת, שהטיפה לאהבה, לשלום ולראייה אופטימית של המציאות. במהלך ה"דרשה" שולבו שירים קצביים. בשנות חייו האחרונות, כאשר שקל כ-150 ק"ג וסבל מבעיות בריאות, נהג להופיע כשהוא ישוב על כורסא שעוצבה ככס מלכות.
הקונגרס ה-115 של ארצות הברית
המפלגה הרפובליקנית החזיקה ברוב בסנאט וברוב בבית הנבחרים (מאז נטלה אותם מידי המפלגה הדמוקרטית בעקבות הבחירות ב-2014 וב-2010, בהתאמה).
כהונת הקונגרס ה-115 חופפת לשתי השנים הראשונות בכהונתו הנוכחית של נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ.
סולומון ברק
חייו
ברק נפטר מדום לב בנמל התעופה סכיפהול שבהולנד, לאחר טיסה מארצות הברית לקראת הופעה באמסטרדם. הוא הותיר 21 ילדים (ממספר נשים), 90 נכדים ו-19 נינים.
הקונגרס ה-115 של ארצות הברית
הרכב הקונגרס ה-115
הקונגרס כולל:
סולומון ברק
חייו
בנוסף להיותו זמר ויוצר, היה ברק, שכבר בגיל 12 התפרסם כ"ילד הפלא המטיף" גם מטיף וארכיבישוף של כנסיית "בית האל לכל בני האדם" (The House of God For All People).
הקונגרס ה-115 של ארצות הברית
הרכב הקונגרס ה-115
הקונגרס ה-115 היה המגוון ביותר עד אותה עת מבחינה גזעית ומגדרית. הוא כלל 104 נשים, מהם שיא של 21 נשים בסנאט. בקונגרס כיהנו 102 בני מיעוטים כולל שיא של 38 היספנים, שיא של 49 אפרו-אמריקאים ושיא של 15 אסייתים-אמריקאים. מבחינת זהות דתית, הקונגרס כלל רוב של חברים נוצרים, 30 חברים יהודים, שני מוסלמים, שלושה הינדים ושלושה בודהיסטים.
הסנאט
בסנאט נכללים 52 חברים מהמפלגה הרפובליקנית, 46 חברים מהמפלגה הדמוקרטית ושני עצמאים
O'nyong-nyong virus
O'nyong-nyong virus (שם נוסף: O'nyong'nyong virus, בקיצור: ONNV, בתעתיק לעברית: נגיף אוֹ'נְיוֹנְג-נְיוֹנְג, בתרגום מנילוטית: כאב חריף במפרקים) הוא נגיף המצוי במזרח, מרכז ומערב אפריקה השייך למשפחת נגיפי Togaviridae (בסוג Alphavirus), שאליה שייך גם נגיף ה-Chikungunya, החולק עמו קרבה גנטית. הנגיף זוהה ובודד לראשונה בשנת 1959 ב"מרכז לחקר נגיפים באוגנדה" ("Uganda Virus Research Institute"), הממוקם באנטבה, מתוך דוגמאות דם ויתושים שנאספו במחוז גולו (Gulu) שבצפון המדינה.
מבנה
נגיף ה-ONNV הוא נגיף בעל מעטפת ליפידית חיצונית, בגודל של כ-60 ננומטר, המכיל קפסיד איקוסהדרלי. נגיף זה מכיל גנום RNA חד-גדילי בעל מובן חיובי בגודל של כ-11-12 אלף בסיסים. RNA זה מקודד לשתי קבוצות של חלבונים - חלבונים מבניים (Structural proteins) ולא מבניים (Non-structural proteins) אשר מסונתזים בעקבות נוכחות 2 מסגרות קריאה נפרדות בגנום הנגיפי. בדומה ליתר נגיפי משפחת Togaviridae גם הגנום של נגיף ה-ONNV מכיל "CAP" בקצה 5' וזנב רב-אדנולי בקצה 3' המייעדים אותו לתרגום מידי בריבוזומי התא המאכסן.
הגנום של נגיף ה-ONNV ארוז בתוך ליבה חלבונית קשיחה, הקרויה "קפסיד" והוא חולק כ-90% קרבה גנטית לנגיף ה-Chikungunya (נקבע על סמך השוואת רצף בסיסי ה-RNA של שני הנגיפים). צורתו של הקפסיד היא כאמור, איקוסהדרלית, והוא מורכב מ-240 תת-יחידות של חלבון קפסיד (Capsid protein). על פני המעטפת הליפידית של הנגיף, בעודם פונים כלפי חוץ, קבועים 80 חלבונים הקרויים Spikes. חלבונים אלה, המורכבים מהטרודימרים או הטרוטרימרים של חלבוני מעטפת E1, E2, E3, משמשים את הנגיף להכרת רצפטורים ספציפיים על גבי קרומי התאים, שאליהם הם חודרים.
הדבקה ומחזור התרבות
נגיף ה-ONNV מועבר אל בני האדם באמצעות עקיצת יתושים מהסוג אנופלס (בעיקר על ידי המינים: Anopheles funestus ו-Anopheles gambiae) בלבד. לאחר העקיצה מגיע הנגיף אל מחזור הדם, אשר באמצעותו מועבר אל רקמת המטרה בגוף המאכסן. מיד לאחר הגעת הנגיף לרקמה מתרחשת אינטראקציה בין חלבוני Spike נגיפיים לרצפטורי למינין (Laminin receptors) ופוליסכרידים מסוג הפאראן גופרתי. אינטראקציה זו מאפשרת, למעשה, את חדירת הנגיף אל תוך התא בתהליך של אנדוציטוזה המושרית על ידי חלבוני קלתרין. בשלב הבא, כתוצאה מהסביבה החומצית השוררת בתוך האנדוזום מתרחש ניתוק של חלבון המעטפת E1. חלבוני E1 מתאספים יחד על מנת ליצור הומוטרימר הנחוץ לאיחוי מעטפת הנגיף עם קרום האנדוזום. תהליך זה מעודד את תחילתו של שלב השלת הקפסיד (Uncoating), דבר המוביל לחשיפת תכולת הנגיף בציטוזול. מיד בתום שלב השלת הקפסיד מתחיל שלב סינתזת חלבוני הנגיף וזאת משום שגנום הנגיף מופיע במובן חיובי ומכיל "CAP" בקצה 5' וזנב רב-אדנולי בקצה 3' המייעדים אותו לתרגום מידי בריבוזומי התא המאכסן על גבי רשתית אנדופלזמית.
ראשית מסונתזת מולקולה חלבונית ארוכה שנקראת Non-structural polyprotein. מולקולה חלבונית זו מכילה, למעשה, את כל 4 החלבונים הלא מבניים של הנגיף (nsP1, nsP2, nsP3, nsP4) אולם הם מאוחים אחד לשני. חלבון nsP2 הוא אנזים פרוטאז אשר מבקע את עצמו מתוך המולקולה החלבונית הארוכה ומיד לאחר מכן מבקע את nsP3-nsP4 אחד מהשני. לאחר ביקוע כל 4 החלבונים הלא מבניים מתחילה סינתזה של מולקולה חלבונית ארוכה נוספת שנקראת Structural polyprotein. מולקולה חלבונית זו מכילה, בדומה לראשונה, את כל 4 החלבונים המבניים של הנגיף (Capsid protein, E1, E2, E3) כשהם מאוחים אחד לשני גם כן. חלבון הקפסיד מבקע את עצמו אל מחוץ למולקולה החלבונית הארוכה ואילו יתר 3 החלבונים המבניים (חלבוני המעטפת) מופרדים אחד מהשני באמצעות מנגנונים המושאלים מהתא המאכסן (אנזימי Furin ו-Signal peptidase). מיד לאחר ביקועם משונעים חלבוני המעטפת אל קרום התא המאכסן, בו נשתלים.
קיט יאנג
כריסטופר ויליאם "קיט" יאנג (באנגלית: Christopher William "Kit" Young; נולד ב-24 באוקטובר 1994) הוא שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה אנגלי. הוא כיכב בתפקיד ג'ספר פאהי בסדרת הטלוויזיה בהפקת נטפליקס, "צל ועצם".
ראשית חייו
יאנג נולד באוקספורד וגדל באבינגדון על התמזה. הוא ממוצא סקוטי ואוגנדי. יש לו שתי אחיות צעירות יותר, האנה ואוליביה. קיט למד בבית הספר אבינגדון בין השנים 2008-2013; הוא היה חבר במחלקת הסרטים באינגדון ושיחק את התפקיד הראשי בהפקה הבכורה של בית הספר 2012 במחזה "קנדיד" מאת וולטר.
O'nyong-nyong virus
הדבקה ומחזור התרבות
בתום שלב שכפול הגנום נארז ה-RNA הנגיפי לתוך יחידות הקפסיד שזה עתה נוצרו והויריונים החדשים מנצים מתוך התא המודבק, בעודם רוכשים את המעטפת הליפידית יחד עם חלבוני המעטפת הנגיפיים שנשתלו מבעוד מועד על פני קרום התא המודבק, ומתפזרים ברקמה על מנת להדביק תאים שכנים.
קיט יאנג
ראשית חייו
הוא היה חבר בתיאטרון הנוער הלאומי. היו לו כמה תפקידים מינוריים והרכבים בילדותו, בין היתר בסרט הטלוויזיה "מלחמתו של וולטר" ובהפקות תיאטרון של סינדרלה באוקספורד.
O'nyong-nyong virus
פתוגנזה
לאחר תקופת דגירה ברקמה המודבקת שנעה בין 8-11 ימים בממוצע גורם הנגיף להתפתחות מחלת חום שמלווה בכאבי מפרקים חריפים (לרוב כאבים ברכיים, קרסוליים, מפרקי אצבעות הגפיים) ופריחה. תסמינים נוספים שעלולים לבוא לידי ביטוי כוללים לימפדנופתיה וכאבים בשרירי העין ובית החזה. יחד עם זאת נכון להיום (2013) לא נרשמו מקרי מוות כתוצאה מהדבקות בנגיף ONNV. חולים אשר מחלימים מהמחלה מפתחים במרבית המקרים נוגדני IgG ספציפיים כנגד הנגיף, אשר מונעים תחלואה נוספת בעתיד.
אפידמיולוגיה
מאז גילויו של נגיף ONNV תועדו 2 התפרצויות רחבות היקף של המחלה. הראשונה התפרצה בין השנים 1959-1962 (במהלכה גם בודד לראשונה הנגיף) באוגנדה והתפשטה בהדרגה לקניה, טנזניה, זמביה, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו (באותן השנים נקראה זאיר), מלאווי ומוזמביק. לפי כל ההערכות התפרצות זו הובילה לתחלואה של כ-2 מיליון בני אדם ונחשבת עד היום לאחת המגפות הגדולות ביותר שהועברו על ידי וקטור ממערכת פרוקי-רגליים (Arbovirus). השנייה התרחשה בין השנים 1996-1997 והובילה לתחלואה של כ-400 בני אדם באוגנדה ובמחוז בוקובה (Bukoba) שבטנזניה. מדינות נוספות באפריקה בהן אותר הנגיף הן: צ'אד, סנגל וחוף השנהב.
קיט יאנג
קריירה
לאחר סיום לימודיו באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה, שיחק יאנג את בתפקיד הראשי במחזה "הקברט יוצא הדופן של דוריאן גריי" בפסטיבל התיאטרון אנדרבלי בשנת 2017 בסאות' בנק. הוא הצטרף גם לסיבוב ההופעות בבריטניה של המחזה "הדבר האמיתי" בתפקיד בילי. בשנת 2018 הוא גילם את אוגוסטוס קיסר בהפקה של המחזה יוליוס קיסר בתיאטרון ברידג'. באותה שנה שיחק בהפקה של המחזה "אביבה של מיס ברודי". הוא גילם את מלקולם המחזה "מקבת'" בתיאטרון הגלוב.
יאנג ערך את הופעת הבכורה שלו בטלוויזיה בשנת 2019 עם תפקיד אורח בסדרת הטלוויזיה "Endeavour". הוא הופיע בסרט האימה הקצר "The Devil's Harmony". באביב והקיץ הוא שיחק את ליסנדר במחזה "חלום ליל קיץ" בתיאטרון ברידג' לצד גוונדלין כריסטי. התפקיד זיכה אותו במועמדות לפרס איאן צ'ארלסון.
O'nyong-nyong virus
מניעה
בהיותו נגיף העטוף במעטפת ליפידית חיצונית מפגין ONNV רגישות גבוהה למגוון חומרי חיטוי דוגמת: תמיסת אתנול בריכוז 70%, תמיסת נתרן תת-כלורי בריכוז של 1%, תמיסת גלוטראלדהיד בריכוז של 2% וכן ממסים אורגניים שונים. בנוסף לכך נמצא כי הנגיף מפגין רגישות מסוימת לתנאי הסביבה כשלחות גבוהה וטמפרטורה גבוהה מ-38°c גורמים להרסיתו. היות שנגיף ONNV מועבר דרך עקיצת יתושי אנופלס, מזעור החשיפה ליתושים על ידי ניטור ושימוש בקוטלי חרקים עוזר למנוע את מקרי ההדבקות.
עבודה עם נגיף ONNV נחשבת לבעלת סיכון ביולוגי ברמה 2 (Biosafety level 2).
קיט יאנג
קריירה
באוקטובר 2019 פורסם כי יאנג יככב בתפקיד ג'ספר פאהי בסדרת נטפליקס "צל ועצם", עיבוד לסדרת ספרי הפנטזיה מאת לי ברדוגו.
O'nyong-nyong virus
אבחנה
כיום נהוג להשתמש במספר שיטות לזיהוי הנגיף המשלבות כלים מתחום הסרולוגיה ומתחום הווירולוגיה הקלאסית.
קיט יאנג
קריירה
הוא משחק בסרט "The Origin" שעומד לצאת בקרוב.
O'nyong-nyong virus
טיפול וחיסון
כיום לא קיים טיפול תרופתי וחיסון ספציפי כנגד נגיף ONNV. עיקר הטיפול הרפואי מתבסס על טיפול תומך בסימפטומים נלווים, דוגמת הורדת חום ושיכוך כאבים.
קיט יאנג
קריירה
ב-19 במרץ 2021 פורסם כי ישחק בתפקיד רפאל, בעיבוד של נטפליקס לספר הפנטזיה "בית הספר לטוב ולרע".
יבהן סלין
יֶבְהֶן סרהייוביץ' סלין (באוקראינית: Євген Сергійович Селін; נולד ב-9 במאי 1988) הוא כדורגלן אוקראיני המשחק בעמדות המגן בקבוצת צ'רנומורץ אודסה מליגת העל האוקראינית. בעבר שיחק בנבחרת אוקראינה.
קריירה
סלין החל את קריירת הכדורגל שלו בקבוצת נוער של מועדון הכדורגל סטאל אלצ'בסק מליגת המשנה האוקראינית. משם עבר לקבוצת מטאליסט חרקוב. בשנת 2011 עבר לקבוצת וורסקלה פולטבה. בשנת 2013 חתם על חוזה ל-5 שנים עם קבוצת הצמרת האוקראינית דינמו קייב. במהלך השנה הראשונה שלו בקבוצה נפצע ונאלץ להיעדר מהמגרשים למשך כחצי שנה. לאחר שהחלים מהפציעה לא הצליח לחזור להרכב הראשון של דינמו. הוא הושאל לקבוצות מטאליסט חרקוב ולאחר מכן לקבוצת פלאטניאס היוונית. בשנת 2017 עזב את דינמו קייב וחתם על חוזה עם קבוצת אסטרס טריפוליס היוונית. כעבור שנה ביוון - עבר לקבוצה ההונגרית מ.ט.ק. בודפשט.
נבחרת
סלין שיחק במשך שלוש שנים בשורות הנבחרת הצעירה של אוקראינה. השתתף עם הנבחרת בשנת 2011 ביורו לנבחרות צעירות. במהלך התחרות השתתף בשניים מתוך שלושת משחקי הנבחרת.
בנבחרת הלאומית של אוקראינה שיחק סלין מאז אוקטובר 2011. משחקו הראשון במדי הנבחרת היה משחק ידידות מול בולגריה. במהלך המשחק הבקיע סלין את שערו הראשון והיחיד במדי הנבחרת. הוא זומן לסגל הנבחרת ליורו 2012 ובמהלך הטורניר השתתף בכל שלושת משחקי הנבחרת. מאז שנת 2014 סלין אינו מזומן לסגל הנבחרת.
Entity Framework
Entity Framework (EF) היא שלד תוכנה בקוד פתוח של מיפוי אובייקטי-רלציוני (ORM) עבור ADO.NET. זה נכלל במקור כחלק בלתי נפרד מ-.NET Framework, אולם החל מגרסה 6.0 של Entity Framework הוא מוצע בנפרד.
Entity Framework 6.4 הייתה המהדורה האחרונה של הגרסה הקלאסית. למרות שגרסה Entity Framework 6 עדיין נתמכת, היא כבר לא בפיתוח והיא תקבל רק תיקוני אבטחה.
שלד תוכנה חדש הידוע בשם Entity Framework Core (EF Core) הוצג בשנת 2016 עם סט יכולות דומה אך לא מלא. מספור הגרסה של שלד זה התחיל מ-1.0 והגרסה האחרונה של EF Core היא 7.0.
סקירה כללית
Entity Framework היא סט של טכנולוגיות ב- ADO. NET התומך בפיתוח של יישומי תוכנה מוכווני נתונים. ארכיטקטים ומפתחים של יישומים מוכווני נתונים נאבקו רבות בצורך להשיג שתי מטרות שונות מאוד. עליהם למדל את הישויות, היחסים והלוגיקה של הבעיות העסקיות שהם פותרים, ועליהם לעבוד גם עם מנועי הנתונים המשמשים לאחסון ואחזור הנתונים. הנתונים יכולים להתפרס על מספר מערכות אחסון, לכל אחת פרוטוקולים משלה; גם אפליקציות שעובדות עם מערכת אחסון אחת חייבות לאזן את הדרישות של מערכת האחסון מול הדרישות של כתיבת קוד אפליקציה יעיל וניתן לתחזוקה.
כלי מיפוי יחסי אובייקט-יחסי (ORM) רבים פותחו כדי לאפשר למפתחים לעבוד עם נתונים בצורה של אובייקטים ושדות ספציפיים לתחום, כגון לקוחות וכתובות של לקוחות, ללא צורך לדאוג בנוגע לטבלאות והעמודות הבסיסיות של מסד הנתונים שבהן מאוחסנים נתונים אלה. עם ORM, מפתחים יכולים לעבוד ברמת הפשטה גבוהה יותר כאשר הם עוסקים בנתונים, ויכולים ליצור ולתחזק אפליקציות מוכוונות נתונים עם פחות קוד מאשר ביישומים מסורתיים. Entity Framework הוא פתרון ה-ORM המקודם לשימוש בתוך תשתית הפיתוח של מיקרוסופט.
היסטוריה
הגרסה הראשונה של Entity Framework (EFv1) נכללה עם. NET Framework 3.5 Service Pack 1 ו- Visual Studio 2008 Service Pack 1, ששוחררו ב-11 אוגוסט 2008. גרסה זו זכתה לביקורת רבה, ואף משכה 'הצבעת אי אמון' שנחתמה על ידי לפחות אלף מפתחים.
הגרסה השנייה של Entity Framework, בשם Entity Framework 4.0 (EFv4), שוחררה כחלק מ-. NET 4.0 ב-12 באפריל 2010 והגיבה לרבות מהביקורות שהושמעו על גרסה 1.
גרסה שלישית של Entity Framework, גרסה 4.1, שוחררה ב-12 באפריל 2011, עם תמיכה ב-Code First.
רענון של גרסה 4.1, בשם Entity Framework 4.1 Update 1, שוחרר ב-25 ביולי 2011. כלל תיקוני באגים ותמיכה בטיפוסים חדשים.
גרסה 4.3.1 שוחררה ב-29 בפברואר 2012. היו כמה עדכונים, כמו תמיכה בהגירה.
גרסה 5.0.0 שוחררה ב-11 באוגוסט 2012 והיא מיועדת ל-. NET framework 4.5. כמו כן, גרסה זו זמינה עבור. Net framework 4, אך ללא יתרונות זמן ריצה על פני גרסה 4.
גרסה 6.0 שוחררה ב-17 באוקטובר 2013 וכעת היא פרויקט קוד פתוח ברישיון Apache License v2. כמו ASP. NET MVC, קוד המקור שלו מתארח ב- GitHub באמצעות Git. לגרסה זו יש מספר שיפורים לתמיכה בקוד תחילה.
מיקרוסופט החליטה לאחר מכן לבצע מודרניזציה, חלוקה לרכיבים ולהפוך את .NET להיות חוצה פלטפורמות ללינוקס, OSX ומקומות אחרים, כלומר הגרסה הבאה של Entity Framework תהיה שכתוב מלא. ב-27 ביוני 2016 הגרסה שוחררה בתור Entity Framework Core 1.0, לצד ASP. NET Core 1.0 ו-. NET Core 1.0. זה נקרא במקור Entity Framework 7, אבל השם שונה כדי להדגיש שזה היה שכתוב מלא ולא שדרוג מצטבר והוא לא מחליף את EF6.
Entity Framework Core 1.0 מורשה תחת Apache License v2, והוא נבנה כולו באופן פתוח ב-GitHub. בעוד Entity Framework Core 1.0 חולק כמה קווי דמיון רעיוניים עם גרסאות קודמות של Entity Framework, זה היה בסיס קוד חדש לחלוטין שנועד להיות יעיל יותר, חזק יותר, גמיש וניתן להרחבה, פועל על Windows, Linux ו-OSX, ותומך במגוון חדש של יחסים. ובסיסי נתונים מסוג NoSQL.
Entity Framework Core 3.0 שוחרר ב 23 ספטמבר 2019, יחד עם Visual Studio 2019 16.3 ו-ASP. NET Core 3.0.
Entity Framework Core 3.1 (EF Core 3.1) שוחרר רשמית לשימוש לייצור ב-3 דצמבר 2019 ותהיה הגרסה הנתמכת המועדפת לטווח ארוך עד 3 בדצמבר 2022 לפחות.
Entity Framework Core 5.0 (EF Core 5) שוחרר לשימוש ייצור ב-9 נובמבר 2020.
Entity Framework Core 6.0 (EF Core 6) שוחרר ב 10 נובמבר 2021 ותהיה הגרסה הנתמכת המועדפת לטווח ארוך עד ל-12 בנובמבר 2024 לפחות.
Entity Framework Core 7.0 (EF Core 7) שוחרר ב 8 נובמבר 2022 הוספת תכונות כגון עמודות JSON ועדכונים בכמות גדולה.
ארכיטקטורה
הארכיטקטורה של ה-ADO. NET Entity Framework, מלמטה למעלה, מורכבת מהדברים הבאים:
מודל נתוני ישות
מודל נתוני הישות ( EDM ) מפרט את המודל הרעיוני (CSDL) של הנתונים, תוך שימוש בטכניקת מידול שנקראת בעצמה מודל נתוני ישות, גרסה מורחבת של מודל היחסים בין ישות. מודל הנתונים מתאר בעיקר את הישויות ואת ה"אגודות" בהן הם משתתפים. סכימת ה-EDM באה לידי ביטוי בשפת הגדרת הסכמה (SDL), שהיא יישום של XML (שפת סימון מורחבת). בנוסף, יש לציין גם את המיפוי (MSL) של רכיבי הסכמה המושגית (CSDL) לסכימת האחסון (SSDL). מפרט המיפוי מבוטא גם הוא ב-XML.
התנועה הצ'רטיסטית
התנועה הצ'רטיסטית היא אחת התנועות המשמעותיות ביותר שפעלו למען רפורמה פוליטית בבריטניה. התנועה הייתה לתנועת עובדים שפעלה להרחבת זכות הבחירה למעמד הפועלים בין השנים 1838 ו-1848, והייתה תנועת העובדים ההמונית הראשונה בעולם. תנועה זו שלטה בפוליטיקה הפנימית בבריטניה בשנים אלו וגייסה למעלה מ-3 מיליון תומכים בשיאה. הצ'רטיסטים שאפו להכניס רפורמות בשיטת הממשל בבריטניה על מנת להפוך אותה לדמוקרטית יותר. שמה של התנועה נגזר מ"הצ'רטר העממי" (אנגלית: People's Charter), הצהרת עקרונות שפורסמה במאי 1838.
האליטות הפוליטיות בבריטניה ראו בתנועה כסכנה ומעוררת מרד וסירבו לנהל משא ומתן עם מנהיגי התנועה או להיענות לחלק מדרישותיהם. הממשלה הבריטית מחצה סופית את התנועה ב-1848. על אף שלא היו לתנועה הישגים מיידיים וישירים היא הביאה להתעוררות והתארגנויות פוליטיות בקרב מעמד הפועלים הבריטי בנוגע להדרתו מהבחירות לפרלמנט. היסטוריונים רואים בתנועה הצ'רטיסטית כהמשך למאבקים במאה ה-18 כנגד שחיתות פוליטית וכהתפתחות לדמוקרטיזציה בבריטניה בתקופת המהפכה התעשייתית.
התפיסה העקרונית
ראשי התנועה היו שוליות ואומנים זעירים בסביבות הסיטי של לונדון, שנחשפו לספרות מתקופת המהפכה הצרפתית והגיעו למסקנה שאי-השוויון הדן את העובדים לחיי עוני נעוץ במונופול של המערכת הפוליטית על החוק והכוח ובשלילת זכויות הייצוג וההשתתפות של העובדים במערכת הפוליטית. זאת כיוון שזכות בחירה ניתנה רק לבעלי ממון. הצ'רטיזם קם כתנועה לשינוי פוליטי (בניגוד לסוציאליזם שנעץ את אי-השוויון בבעלות על ההון ואמצעי הייצור ודרש שינוי כלכלי). הדרך להשגת הזכויות הייתה באמצעות הטרמינולוגיה העתיקה של צ'רטר מלכותי, כלומר כתב זכויות שיינתן לעם מאת המדינה. לשם כך פרסמה התנועה את דרישותיה שהופצו לחתימה כעצומה בקרב עובדים ברחבי הממלכה.
שש הדרישות של הצ'רטר העממי
שמה של התנועה נגזר מ"הצ'רטר העממי" (אנגלית: People's Charter), הצהרת עקרונות שפורסמה בשנת 1838 והעלתה את הדרישות הבאות:
דרכי פעולה וניסיונות מרי
חוק הרפורמה של שנת 1832 אכזב את מעמד הפועלים משנתן זכות בחירה לחלק גדול של המעמד הבינוני אך פסח על מעמד הפועלים. התנועה סחפה אחריה את ההמונים בבריטניה של אמצע המאה ה-19 והיו התארגנויות מקומיות ברחבי בריטניה. רובן הכירו בויליאם לובט (Lowett), בין מנסחי הצ'רטר העממי, כמנהיג התנועה.
מנהיג סניף ברמינגהם תומאס אטווד (Attwood) הציע איסוף חתימות על הצ'רטר העממי והגשתו כעוצמה לפרלמנט, התנועה אימצה את דרך הגשת העצומות גם בהמשכה. ביולי 1839 הפרלמנט הבריטי דחה את עצומת הצ'רטר העממי על אף שזאת זכתה ליותר ממיליון ורבע חתימות. פלגים יותר רדיקלים בתנועה הובילו את התקוממות ניופורט, התקוממות אלימה שהתרחשה ב-4 בנובמבר 1839. התקוממות ניופורט היא ההתקוממות המזוינת האחרונה שהתרחשה באיי בריטניה אשר כללה בין 1000-5000 תומכי התנועה הצ'רטיסטית וכורי פחם תחת הנהגתו של ג'ון פרוסט. לאחר התקוממות ניופורט פלגים מתונים יותר בתנועה הפסיקו את תמיכתם בתנועה הצ'רטיסטית והנהגתה עברה לידי פרגוס או'קונור. תחת הנהגתו של או'קונור הוגשה עצומה בחתימת יותר מ-3.3 מיליון בני אדם ב-1842 לפרלמנט אשר נדחתה. דחיית העצומה הביאה להתפרצות של שביתות מקומיות ברחבי בריטניה אך מנהיגי התנועה לא הצליחו לארגן שביתה כללית.
ב-1848 התקיימו באירופה מרידות ומהפכות לאומיות אשר זכו לשם אביב העמים אשר הפיכו רוח גבית בתנועה הצ'רטיסטית למאבק בבריטניה. אולם שלטונות בריטניה דאגו שהמהפכות הלאומיות יישארו ביבשת אירופה ולא יתפרצו לאיי בריטניה, ומחצו ביד קשה את התנועה הצ'רטיסטית. עם זאת, הכינוס הגדול בקנינגטון ב-10 באפריל 1848, שנועד להעביר לפרלמנט את העצומה ועליה 3 מיליון חתימות העובדים, פוזר בכוח שהורכב משוטרים בלתי-חמושים ומתנדבים אזרחיים. כך נמנעה שפיכות דמים כמו זו שאירעה באירופה בעת פיזור מפגינים באמצעות צבא חמוש.
השפעות התנועה
על אף שהתנועה הצ'רטיסטית לא הובילה באופן ישיר ליצירתם של רפורמיות פוליטיות, היא הייתה תקדים רב משמעות ופתחה פתח שאיפשר לארגונים ואינדיבידואלים שבאו אחריה להיאבק למען רפורמות. חמש הדרישות הראשונות של הצ'רטר העממי הושגו, אחרי שהתנועה הצ'רטיסית איבדה מכוחה.
לתנועה הייתה גם השפעה על אוסטרליה של המאה ה-19 אז קולוניה בריטית. רבים מהמנהיגים הוגלו לאוסטרליה ואלו שם החלו להפיץ את בשורת אי ציות האזרחי והיו בין מנהיגי מרד איוריקה בשנת 1854.
המוזיאון לאמנות ולהיסטוריה של היהדות
המוזיאון לאמנות ולהיסטוריה של היהדות (בצרפתית: Musée d'Art et d'Histoire du Judaïsme) הוא מוזיאון יהודי הממוקד ביהדות צרפת, השוכן ברובע המארה במרכז פריז.
היסטוריה
בשנת 1986 ייעד ז'אק שיראק, אז ראש עיריית פריז, מבנה ששימש בעבר כבית אחוזה פרטי מפואר, אוטל דה סנט אניין (Hôtel de Saint-Aignan) לטובת מוזיאון שיוקדש ליהדות צרפת. בעיר פעל משנת 1948 מוזיאון לאמנות יהודית אשר העביר רבים מהאוספים שלו למוזיאון החדש. בשנת 1998, לאחר סיום העבודות שהחלו כחמש שנים קודם לכן, נחנך המוזיאון.
במוזיאון מוצגים פריטים מההיסטוריה היהודית בצרפת ובאזורים קרובים באירופה, מימי הביניים ועד לשואה והקמת מדינת ישראל.
היצירות
במוזיאון מוצגות יצירות של אמנים יהודים חשובים, בהם: מארק שאגאל, אמדאו מודיליאני וחיים סוטין.
בשנת 2011 אירח המוזיאון תערוכה של מארק שאגאל.
במבנה המוזיאון
ספרייה עם 20 אלף מסמכים ולמעלה מ-3,000 פריטים אורקוליים. כמו כן, חנות ספרים על יהדות בתחומי האומנות, ההיסטוריה, הספרות, התרבות והפילוסופיה, ואולם הרצאות של כ-200 מקומות.
המוזיאון פתוח מדי יום, פרט לשבת. המוזיאון שוכן ב-rue du Temple מספר 71, לא רחוק ממרכז פומפידו.
ג'יימס בארי (רופא)
ג'יימס מירנדה סטוארט בארי (באנגלית: James Miranda Stuart Barry) היה רופא שחי בין סוף המאה השמונה עשרה למאה התשע עשרה. למרות העובדה שבארי חי מרבית חייו כגבר, כאשר נפטר, התגלה כי בתעודת לידתו הוא נרשם כנקבה וכונה מרגרט אן בולקלי. הוא נחרט בדפי ההיסטוריה בכך שהיה האישה הראשונה שסיימה לימודי רפואה בבריטניה, אם כי בחשאי. בנוסף, הוא היה האישה הראשונה בעלת קריירה צבאית פעילה. הוא הקדיש את חייו לרפואה ולשיפור שיטות הרפואה שהיו נהוגות עד אז. בארי שירת בהצלחה כרופא ובניהול בתי חולים במשך יותר מארבעים שנה, במהלכן נחל מספר הישגים.
שנותיו הראשונות
בארי נולד בסוף המאה השמונה עשרה. קיימת אי ודאות רבה לגבי תאריך הלידה וזהות הוריו. החוקרים חלוקים אודות שנת לידתו, כאשר הטווח נע בין 1789 ל-1799. בטופס ההרשמה לאוניברסיטת אדינבורו משנת 1809, בארי ציין כי הוא נולד בלונדון בשנת 1799.. תעלומת מוצאו הצמיחה השערות רבות; כך, נטען כי הוא היה הבן של הרוזן ה-11 של באקן. בנוסף, הוצע כי הוא היה בנו של הנסיך ריג'נט. הרקולס מייקל דה-פריז טוען שהוא היה אחד מארבעת הילדים שנולדו לירמיהו ומרי-אן בולקלי, אם כי נרמז שהבת שנולדה אחריו הייתה למעשה בתו אך גדלה כאחותו הקטנה (האישה שרחצה את גופתו כשנפטר, טענה שראתה סימני מתיחה על בטנו שהעידו על לידה).
קיימת מחלוקת בדבר המועד הספציפי שבו מרגרט אן בולקלי שינתה את זהותה והפכה לג'יימס בארי. עם זאת, רוב החוקרים מסכימים שעוד לפני הכניסה לאוניברסיטה מרגרט כבר הייתה ידועה בתור ג'יימס בארי. תאריכו המדויק של השינוי של מרגרט לג'יימס בארי הוא כנראה ה-30-29 בנובמבר 1809. בארי החל את לימודיו כסטודנט לספרות ורפואה באוניברסיטת אדינבורו בשנת 1809, בגיל צעיר מאוד. שם, הוא הוכר כתלמיד מוכשר שהראה מיומנות רבה כמנתח. הקורסים שבארי למד לפי רשימה שסופקה על ידי ליסה רוזנר, כוללים אנטומיה וכירורגיה, כימיה, בוטניקה, תרכובות רפואיות, פרמקולוגיה, תאוריות רפואיות ויישומיהן. בנוסף, הוא השתתף בהרצאות קליניות במחלקת היולדות של המרפאה המלכותית, שיעורים פרטיים באנטומיה וכירורגיה, כירורגיה בצבא ותורת המשפט הרפואי. בשנת 1812, בארי הגיש תזה בנושא "בקע באזור המפשעה" וזכה לתואר דוקטור.
השמועה אומרת שבארי היה איש עם ביטחון עצמי שחי אורח חיים ססגוני. הוא היה מפורסם בחוש האופנה והלבוש הגנדרני שלו. בנוסף, הייתה לו אהבה לבידור והיה פעיל חברתית.
קריירה
לאחר שסיים את לימודיו באוניברסיטה, בארי עבר את בחינת הוועדה הרפואית הצבאית הבריטית בשנת 1813. הוא הוצב בבסיס צבאי בפלימות', שם נשאר עד שנת 1816. במהלך הקריירה הצבאית שלו בארי שירת בין היתר בדרום אפריקה, ג'מייקה, סנט הלנה, ברבדוס ומלטה. אומרים כי במהלך שהותו בצבא בארי הלך עם נעלי עקב שהגביהו אותו ב-10 ס"מ כדי לטשטש את קומתו הנמוכה והלא גברית, שעמדה על מטר וחצי. בנוסף, הוא היה ידוע כבעל מזג חם.
לאחר שירותו בפלימות', הוצב בארי כעוזר-מנתח במחנה הצבאי בכף התקווה הטובה. בשנת 1828, לאחר קריירה מצליחה בכף התקווה הטובה, בארי הוצב מחדש כמנתח צוות ברפובליקת מאוריציוס. בשנת 1831 הוא נשלח לג'מייקה. בשנת 1836 בארי הפליג לסנט הלנה, שם תפס את עמדת קצין הרפואה הראשי בבית החולים של סנט הלנה. בשנת 1838 בארי הורד בדרגה למנתח צוות בעקבות ועדת חקירה ונשלח אל איי הודו המערבית במהלך שהותו באיי הודו המערבית בארי הקדיש זמן רב לשיפור התנאים של כוחות הצבא. ארבע שנים לאחר הגעתו לאיי הודו המערבית בארי הועלה חזרה לדרגת קצין רפואה ראשי. עם זאת, בשנת 1845, עקב הידבקות בקדחת הצהובה, בארי עזב לאנגליה לחופשת מחלה. לאחר שהתאושש, בשנת 1846, נשלח בארי למלטה כרופא ראשי. כתוצאה מכך, בארי שירת במשך יותר מעשור בארצות הים התיכון, ועזב ביוני 1857. בשנת 1858 בארי שירת בקנדה בדרגה המקבילה לדרגת אלוף. עם זאת, בקנדה לאחר ריתוק למיטה בעקבות מחלת השפעת הוחלט כי בארי כבר אינו כשיר לשירות. בחודש יולי 1859 שירותו הצבאי הסתיים.
הישגים
מלבד היותו האישה הראשונה שסיימה לימודי רפואה בבריטניה, לבארי הישגים רבים. בחודש דצמבר 1817 הוא הציל את חיי הלורד צ'ארלס שחלה אנושות בטיפוס. בשנת 1819 כאשר כולרה פרצה באי מאוריציוס, בארי שוגר לאזור ונטל חלק משמעותי בהתמודדות עם המחלה. בשנת 1820 במהלך שהותו בדרום אפריקה, בארי ביצע את הניתוח הקיסרי המוצלח הראשון באפריקה, בו האם והילוד שרדו. יתר על כן, במהלך שהותו בדרום אפריקה בארי יזם שינויים בדבר מתן תרופות על ידי אנשים בלתי מוסמכים. הוא היה מאמין גדול באוויר צח ותזונה בריאה; רעיונות לא מקובלים בזמנו.
בסנט הלנה בארי ניהל את בית החולים הצבאי והאזרחי. עם פרוץ המלחמה בחצי האי קרים, בארי היה נחוש לצאת לשרת שם. כאשר גילה כי כל העמדות אוישו, הוא החליט לנסוע לשם בכל מקרה על חשבונו האישי. שם הוא נפגש ועבד עם פלורנס נייטינגייל. מאוחר יותר, נייטינגייל כתבה על המפגש שלהם בעוינות רבה: "אחרי שהיא נפטרה נאמר לי שהיא אישה. אני מוכרחה לומר שהיא היצור הקשוח ביותר שפגשתי מעודי בצבא."
למרות הדיווחים על אופיו הקשה של ג'יימס בארי, הוא היה חלוץ רפואי שהטיף ללא הרף לזכויות ההומניטריות של חולים. רייצ'ל הולמס טוענת שהוא יישם שיטות חדשות של היגיינה, תזונה, תברואה וטיפולים יעילים עבור חלק מן המחלות המסוכנת ביותר של התקופה ההיא, בשלוש יבשות שונות.
מוות
בשנת 1865 בעת שהתגורר בלונדון, בארי חלה ובסופו של דבר נפטר. ישנה מחלוקת האם נפטר משפעת או שלשול. הוא השאיר צוואה ובה ביקש שלא לערוך ניתוח שלאחר המוות; הוא גם ביקש להיקבר בבגדים שלבש ביום מותו. תעודת הפטירה שלו נכתבה ונחתמה על ידי מנתח צוות בית החולים, ובה נרשם כזכר ביום מותו.
סופיה בישוף, עובדת ניקיון, נשלחה לשטוף את גופתו ולהניחה לתצוגה. למרות הוראותיו שגופו צריך להיוותר ללא שינוי, בישוף הפשיטה את גופו מבגדיו וגילתה כי יש לו אנטומיה נשית. לפי הדיווחים היא פלטה צעקה "השטן, זו אישה".
התגלית של בישוף גרמה לאנדרלמוסיה. עיתונים רבים, כולל "עיתון דבלין" ועיתון "הגרדיאן מנצ'סטר", דנו במינו של הרופא. עד לאחרונה, חוקרים הטילו ספק באפשרות שד"ר בארי הצליח להסתיר את זהותו האמיתית במשך שנים כה רבות. בשנת 2001, במאמר שנכתב על ידי מנתח מנוטינגהאם ועובדת בארכיון מגלזגו נטען כי בארי היה למעשה זכר. הם טענו כי פרק הזמן המרבי שאדם יכול להסתיר את זהותו הוא בין שנה לשנתיים. הרעיון כי בארי הסתיר את זהותו במשך 40 שנים היה בלתי אפשרי בעיניהם. עם זאת, בשנת 2008, הרקולס מיכאל דה-פריז, נוירולוג בדימוס, טען כי הצליח להוכיח כי בארי היה למעשה אישה. הוא טען שמצא ראיות חותכות במכתבים של עורך הדין של המשפחה של בארי, המוכיחות שג'יימס בארי ומרגרט בולקלי הם למעשה אותו אדם. כיום, עדיין קיימות טענות רבות לגבי המין של ד"ר בארי, אולם רוב החוקרים מסכימים כי ד"ר ג'יימס בארי נולד נקבה וחיה רוב חייה במסווה כמנתח זכר וקצין בצבא.
אפרוביטס
אפרוביטס (Afrobeats) או אפרו-פופ (Afro-pop) או אפרו-פיוז'ן (Afro-fusion) הוא תת-ז'אנר מוזיקלי של מוזיקה פופולרית ממערב אפריקה, שהתפתחה בתחילה בניגריה, גאנה והממלכה המאוחדת בשנות ה-2000 וה-2010.
על אף שאחת מהנגזרות של אפרוביטס הוא הז'אנר המוזיקלי אפרוביט, הם אינם דומים. בניגוד לאפרוביט, שהוא ז'אנר מוגדר בבירור, אפרוביטס הוא מונח כללי שמתייחס למוזיקת פופ מערב אפריקאית עכשווית.
אפרוביטס מזוהה בעיקר על ידי מקצבי תופים פועמים, בדרך כלל בסגנון מערב אפריקאי מסורתי. לשירים מהז'אנר מוזיקלי זה, בדרך כלל, יש חתימת זמן של 4/4, ומקצב של 3–2 או 2–3. שירים מז'אנר זה כוללים מילים וסלנגים מאנגלית במבטא מערב אפרקיאי, ומשפות מערב אפריקאיות.
Light My Body Up
Light My Body Up (בעברית: להדליק את גופי) הוא סינגל של התקליטן דייוויד גטה, אשר הוקלט על ידי הראפרית הטרינידדית ניקי מינאז' והראפר ליל ויין. השיר יצא לאור ב-23 במרץ 2017, כסינגל שלא מתוך אלבום, על ידי חברות התקליטים אטלנטיק רקורדס, וואט א מיוזיק ופרלופון.
השיר הגיע למקום השישי במצעד השירים מתחת להוט 100.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי דייוויד גטה, ג'וליאן מרטינז, אסתר דין, ניקי מינאז', אפרוג'ק, ליל ויין, קיריל סלפוחא ודניל שילובסקי והופק על ידי דייוויד גטה וג'וליאן מרטינז. בסוף שנת 2017, דורג השיר כאחד מ-100 שירי הדאנס\אלקטרוני המצליחים ביותר בארצות הברית באותה השנה.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-45 מיליון השמעות.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של דייוויד גטה ב-5 במאי 2017, כמה חודשים לאחר צאתו של השיר כסינגל. לאורכו של הקליפ, ניתן לראות את מינאז' כשהיא עוטה על פניה מסכה עשויה מתחרה, תוך שהיא מחליפה שלל סגנונות ושרה את השיר, כשמסביבה רקדניות ליווי.
נכון ליוני 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-35 מיליון צפיות.
ללא כותרת (415)
תיאור
ההדפס, כמו מרבית עבודתה של האמנית הוא הדפס מופשט גאומטרי, והוא נעשה בטכניקה של הדפס רשת. המספר '415' הוא מספר היצירה ברשימת יצירותיה של אלימה. העבודה הודפסה במהדורה של 30 עותקים, שהייתה חלק מסדרה של שלושה הדפסים, שנוצרו בשנת 1979, בסדנת ההדפס אותה ניהל שאול צייג בתל אביב-יפו. סגנון העבודה חושף את השפעת סגנון המינימליזם ואת ה"הארד אדג'" (Hard-edge painting) על יצירתה. הוא מתרכז בתיאור יחסים בין צבע לגאומטריה בפורמט. במרכז הפורמט שתי צורות מרובעות, בעלות קטעים קעורים מעט, הניצבות זו לצד זו. היחסים ביניהן מתבטאים הן בעימות בין הצבע האדום והכחול והן במרחק הפיזי בין שתיהן. האמנית שכללה עימות זה על ידי יצירת מעין מסגרת פנימית החוצה את שני המרובעים, הצבוע בגוון כהה יותר.
ההדפס הוצג בתערוכות "אלימה: הדפסים"(1990) במוזיאון לאמנות ישראלית ברמת גן ו-"אלימה: בין מסגרת לחלון" (2009) במוזיאון תל אביב לאמנות.
סוס ערבי
סוס ערבי הוא כינויו של גזע סוסים שמקורו בחצי האי ערב.
הסוסים הערביים בעלי צורת ראש וזנב גבוה ייחודיים, והם אחד מגזעי הסוסים הקלים ביותר לזיהוי בעולם. הגזע הוא גם בין העתיקים בעולם, כאשר ישנן עדויות ארכאולוגיות של סוסים ערביים מודרניים הדומים מאוד לסוסים מלפני 4500 שנים. הסוסים הערביים התפשטו ברחבי העולם הן על ידי מלחמות והן על ידי מסחר, והם משמשים לרבייה עם גזעים אחרים כדי לשפר את מהירותם, עידונם, כושר העמידה וחוזק העצמות שלהם. כיום, גנים של הסוסים הערביים מצויים כמעט בכל גזע סוסי רכיבה מודרני.
הסוסים הערביים התפתחו באקלים מדברי, ונחשבו יקרי ערך לבדואים ולעיתים קרובות הובאו לתוך האוהל המשפחתי להגנה מפני גנבה ולמחסה. רבייה סלקטיבית של סוסים בעלי יכולת לשתף פעולה באופן טבעי עם בני אדם יצרו גזע סוסים טוב מזג, שלומד מהר ומוכן לרצות את בעליו. הסוסים הערביים גם פיתחו מוטיבציה גבוהה ודריכות ועירנות גבוהים הנדרשים מסוס המשמש לרכיבה ולמלחמות. שילוב זה של נכונות ורגישות דורש מבעלי סוסים ערביים מודרניים להתייחס אל סוסיהם בביטחון ובכבוד.
על פי הממצאים הארכאולוגיים בשבטה, עובדת, ובעיקר בממשית מתברר כי במאה הראשונה לספירה ענף טיפוח והשבחת סוסים נבחרים היה ענף החקלאות החשוב ביותר עבור הנבטים, והם שפיתחו כנראה את גזע הסוס.
הסוסים הערביים ממושמעים ובעלי סיבולת גבוהה בעת רכיבה, וכיום הם מתחרים בענפי ספורט רבים הכוללים רוכבים. הסוסים הערביים הם בין עשרת הגזעים הנפוצים ביותר בעולם כיום, והם מצויים בכל רחבי העולם - ארצות הברית, קנדה, בריטניה, אוסטרליה, יבשת אירופה, דרום אמריקה (בעיקר בברזיל), ובמזרח התיכון.
פיזיולוגיה
לסוסים הערביים ראש מעודן בצורת טריז, מצח רחב, עיניים גדולות, נחיריים גדולים, חרטום קטן, זנב גבוה יחסית ועצמות חזקות, חזה גדול מה שמעיד על ריאות גדולות וכתוצאה מכך הם גם בעלי כושר גופני מעולה וסיבולת גבוהה, סוסים ערביים וסוסים ערביים למחצה הם הגזע הדומיננטי במרוצי סוסים במרחקים ארוכים.
ע"פ התקן האמריקאי הגובה הסטנדרטי של הסוסים הערביים הוא 155 – 145 ס"מ בגובה הכתף. עקב עצמות בעלי דחיסות גבוהה מהממוצע, רגליים קצרות וגב רחב וקצר, לסוס הערבי כוח שווה ערך לכוחם של חיות רבות גבוהות יותר, ולכן אפילו סוס ערבי קטן יכול לשאת רוכב כבד. בתחום בו המשקל של הסוס משנה, כמו עבודות חווה שנעשות על ידי סוסי דרפט, כל סוס קל-משקל אחר בעמדת נחיתות, אך ברוב הענפים הסוסים הערביים חזקים מספיק ויכולים לסחוב כל סוג של רוכב.
במשך מאות שנים הסוסים הערביים חיו במדבר בשיתוף הדוק עם בני האדם, וחיו עם הבדואים באוהליהם למחסה ולהגנה מגנבה, קרוב לילדים ולמשפחה. רק סוסים עם אופי טוב הורבו, וכתוצאה מכך לסוסים הערביים מזג טוב שבנוסף לתכונות טובות רבות נוספות הופך אותם לאחד מהגזעים הטובים ביותר לרכיבת ילדים. הסוסים הערביים אינטליגנטיים מאוד ולומדים מהר. יחסית קשה לאמן סוסים ערביים, ולמרות מזג טבעי טוב ויכולת טבעית לשתף פעולה עם בני אדם, אם לא יתנהגו כלפיו בצורה נאותה הסוס הערבי, כמו כל גזע סוסים, יכול להילחץ ולהיות מודאג בקרבת בני אדם.
הסוסים מופיעים בצבעים לבן, חום, חום כהה, שחור, אפור, וישנם גם סוסים בעלי כתמים. השחור פחות נפוץ והאפור והגוונים החומים נפוצים יותר, כאשר סוסים גזעיים הם לא בעלי כתמים, ובעלי צבע אחיד.
אלן קנדי
אלן קנדי (באנגלית: Alan Kennedy; נולד ב-31 באוגוסט 1954) הוא כדורגלן עבר אנגלי, ששיחק בעמדת המגן השמאלי. כבש את שער הניצחון עבור ליברפול בגמר גביע אירופה לאלופות ב-1981.
ביוגרפיה
קנדי נולד ב-31 באוגוסט 1954 באנגליה. את הקריירה הוא התחיל בניוקאסל יונייטד בגיל 18, והגיעה עימה עד לגמר הגביע האנגלי ב-1974, אותו הפסידה לליברפול. כמגן שמאלי עבר קנדי לליברפול ב-1978 תמורת סכום של 330 אלף לירות שטרלינג, סכום שיא בריטי לאותה העת.
הוא כבש בגמר הגביע נגד וסטהאם יונייטד ב-1981, וליברפול ניצחה במשחק חוזר לאחר 1–1. שנתיים אחר כך קנדי כבש פעם נוספת בגמר הגביע, הפעם נגד מנצ'סטר יונייטד, וקבוצתו המשיכה לניצחון בתוספת הזמן. בנוסף לכך היה שותף לשתי זכיות נוספות שלה בגביע בשנים 1982 ו-1984. לקנדי היה חלק עיקרי בהכרעת שני משחקי הגמר של גביע אירופה לאלופות שליברפול זכתה בשנות ה-80 של המאה ה-20. בגמר של 1981 נגד ריאל מדריד כבש את שער היחידי במשחק בדקה ה-82', ובגמר ב-1984 כבש את הפנדל המכריע נגד רומא בדו-קרב בעיטות עונשין. בשנת 1986 הוא עזב את ליברפול כשהוא זוכה עימה ב-5 תוארי אליפות, 4 גביעים ופעמיים בגביע אירופה לאלופות.
אחרי התקופה בליברפול עבר קנדי לסנדרלנד. לאחר תקופה קצרה בה שיחק במועדונים מהרמה הנמוכה עד סיום הקריירה. קנדי הופיע בתחנת הטלוויזיה Sky Sports ובעוד כמה אחרות. בנוסף לכך הוא עובד באתר הרשמי של ליברפול והוא מנהל בית ספר לכדורגל.
חדקן נודיבנטריס
חדקן נודיבנטריס (שם מדעי: Acipenser nudiventris) הוא מין של דג ממשפחת החדקניים. בעבר הוא היה נפוץ לאורך ים השחור, ימת אראל והים הכספי. כיום הוא מצוי בעיקר בנהר אורל שברוסיה וקזחסטן וכמה אוכלוסיות שלו שרדו בנהר ריוני שבגאורגיה ובסאפיד רוד שבאיראן. הוא מצוי גם בימת בלחש בקזחסטן, מעבר לטווח הטבעי שלו, אליה הובא בשנות ה-60 למטרות דיג מסחרי.
דג זה בינוני ביחס לחדקן והוא מגיע לאורך 40 עד 50 ס"מ ולמשקל ממוצע של 8 עד 10 ק"ג אך הדגים הגדולים ביותר הגיעו לאורך ולמשקל 80 ק"ג. אורך חייו של חדקן יכול להגיע ל-32 שנה והוא נחשב לאחד מהפוריים מבין בני משפחתו, אך למרות זאת מצוי בסכנת הכחדה חמורה. צבעו כחול כהה עם קשקשים עבים לבנים לאורך הצידיים. הראש מסתיים ב"חדק" הפונה מטה ומצידיו שפמות העוזרות לחוש את סביבתו.
יחסי ארגנטינה–מצרים
יחסי ארגנטינה–מצרים הם היחסים הדיפלומטיים של ארגנטינה ומצרים. יחסים דיפלומטיים רשמיים בין שניהם כוננו בשנת 1947.
סקירה כללית
המדינות חתמו על שיתוף פעולה כלכלי בשנת 1998, במהלך ביקורו של עבדול שרה, המזכ"ל של התאחדות לשכות הסחר המצריות בארגנטינה. ראש המדינה הארגנטינאי הראשון שערך ביקור רשמי במצרים היה קרלוס מנם, שנסע למצרים בשנת 1988 וצפה בפתיחת הכור האטומי המצרי, שנבנה בסיוע ארגנטינאי. כריסטינה קירשנר, נשיאת ארגנטינה, ערכה ביקור רשמי במצרים בנובמבר 2008 ונפגשה עם נשיא מצרים, חוסני מובארכ, וכן עם מזכ"ל הליגה הערבית, עמר מוסא. בפמלייתה נכללו נציגים של 80 חברות ארגנטינאיות, שנפגשו עם 300 אנשי עסקים מצריים כדי לדון בהסדרי סחר אפשריים. המפגשים בין נציגי העסקים של שתי המדינות התמקדו בהרחבת היכולת של העסקים הארגנטינאים להגיע לשווקים המצריים במזון, מוצרים מכניים ובנזין.
בשנת 1999 נסע שר הפנים של ארגנטינה קרלוס קוראץ' לקהיר, שם נפגש עם שר הפנים המצרי חביב אל-עאדלי לדיונים על שיתוף פעולה בין שתי המדינות בהתמודדות עם טרור ופשע מאורגן. אחריה הגיעה משלחת ארגנטינאית בראשות חורחה גונזלס, סגן שר הכלכלה של ארגנטינה, שנסעה לקהיר כדי לדון בהסכמים על השימוש בנמלים.
המטרופוליט נאופיט מווידין
המטרופוליט נאופיט מווידין (בבולגרית: Митрополит Неофит Видински; 29 ביוני 1868, גלבובו, האימפריה העות'מאנית - 26 בפברואר 1971, וידין, הרפובליקה העממית הבולגרית) היה איש הכנסייה האורתודוקסית הבולגרית, אשר כיהן כמטרופוליט של וידין מ-1914 ועד למותו, ונודע במאבקו נגד גירוש יהודי בולגריה אל מחנות ההשמדה.
קורות חייו
נולד בעיירה גלבובו בשם נִיקוֹלָה מִיטֶב קָארָאבּוֹב (בבולגרית:Никола Митев Караабов). ב-1900 סיים את האקדמיה לתאולוגיה בסנקט פטרבורג. הוא ביצע שורת תפקידי כמורה בערים: סליבן, וידין וסופיה. ב-1905 עוטר בשם נאופיט וב-1909 מונה על ידי הסינוד למטרופוליט. באוקטובר 1914 מונה למטרופוליט של וידין ומ-1921 כיהן כחבר בסינוד הבולגרי ובהמשך כיהן כיושב הראש בפועל של הסינוד.
ב-9 בספטמבר 1944 נערכה בבולגריה הפיכה שהובלה על ידי חזית המולדת. המשטר המלוכני הודח ובהדרגה השתלטו הקומוניסטים על המדינה והיא הפכה טוטליטרית. ב-1949 דרש סגן שר הפנים יונקו יונוב להדיח מתפקידו את המטרופוליט נאופיט בשל היותו גורם ראקציונרי בסינוד, ותומך בחשאי בדמוקרטיזציה של בולגריה. הפוליטביורו הבולגרי דחה את הצעתו, ונאופיט כיהן כמטרופוליט של וידין עד למותו ב-1971.
ניסיון הגירוש הראשון
ב-1 במרץ 1941 הצטרפה בולגריה להסכם התלת-צדדי ובו ביום נכנס הצבא הגרמני לממלכה ללא התנגדות. ב-22 בפברואר 1943 חתם אלכסנדר בלב ראש הקומיסריון לענייני יהודים, הסכם בשם ממשלת בולגריה עם תיאודור דנקר נציג גרמניה הנאצית, במסגרתו הסכימו הבולגרים לגרש 20,000 יהודים מאזורי תראקיה ומקדוניה "לשטחים הגרמניים במזרח". לאישור הממשלה הבולגרית הוגש נוסח הכולל גם את גירוש יהודי בולגריה "הישנה" והיא אישרה אותו. משרד הפנים הבולגרי ערך רשימות ובהן מכסות מגורשים מערי בולגריה השונות. ברישומי משרד הפנים נכללו 99 יהודים מווידין שיועדו לגירוש ב-10 במרץ. בעקבות לחץ כבד שהופעל על הממשלה הבולגרית נדחה הגירוש למועד לא מוגדר.
המטרופוליט נאופיט שכיהן כיושב הראש בפועל של הסינוד הבולגרי, דרש להיפגש עם ראש הממשלה בוגדאן פילוב וביקש שיגלה מידת רחמים כלפי יהודי בולגריה, עוד ביקש להתייחס באופן שונה ליהודים שהתנצרו. השניים שוחחו ולא הגיעו להסכמה. נאופיט ציין בפני פילוב, שאף על פי שכל חייו היה אזרח בולגרי נאמן, הוא יפסיק לציית להנחיות הממשלה ויפעל לפי צו מצפונו. בעקבות השיחה זימן נאופיט ישיבה דחופה של כל חברי הסינוד בסופיה. ב-2 באפריל 1943 התכנס הסינוד בסופיה ובמהלכה, בהצעתו של נאופיט, נכתב ונשלח מכתב לראש הממשלה פילוב, עם העתק למלך בוריס השלישי. המכתב היה יוצא דופן בחריפותו ובו דרישה לחדול מרדיפות יהודים. בסיומו נכתב: