cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ההיסטוריוגרפיה של נפילת האימפריה העות'מאנית
זיהויה של תקופת הסולטאן סולימאן כ"תור הזהב" של האימפריה
המחקר השמרני סומך את תזת השקיעה על זיהוי תקופת שלטונו של הסולטאן סולימאן כ"תור הזהב" של האימפריה, תקופה שעם סיומה החלה הידרדרותה. כריסטין וודהד (Woodhead), מותחת ביקורת עקרונית על אופן הבנת ההיסטוריוגרפיה העות'מאנית מצד החוקרים הנמנים עם הזרם השמרני. לטענתה, דימויו של סולימאן ושל תקופתו כמופת בהיסטוריוגראפיה העות'מאנית לא היו תיאור נאמן של המציאות בזמנו אלא יותר בגדר מניפולציות שנועדו לקדם צרכים פוליטיים. צורך אחד בא מצד סלימאן עצמו - הוא עודד כתיבה בשבחו במטרה להגביר את הלגיטימציה לסמכותו וככלי במסגרת זו, הודגשה מחויבותו הטוטאלית לצדק שהתבטא בעיקר בהגנת ה"רעאיא". הצורך השני היה זה של הכותבים העות'מאנים. אלה, אשר באו בעיקר משורות הפקידות, הציגו את תפישותיהם והצעותיהם כחזרה אל ה"חוק הישן", זה שהיה נהוג בתקופתו של סולימאן, ובכך ביקשו למנוע טענות מצד הממסד הדתי, שסביר להניח כי היה יריבם, כי הן בגדר "חידוש" ("בדעה")-מושג ממנו קיימת רתיעה עקרונית במסורת האסלאמית.
בעוד וודהד מראה כי "מסעותיו הצבאיים" של סולימאן נועדו בעיקר צורכי תעמולה אישית ככלי שלטוני, הרי שצבחי לביב (Labib) מחמיר ומאפיין את "תור הזהב" הסולימאני ככזה אשר במהלכו "נולד משבר אוריינטציה ממנו לא הצליחה האימפריה להתאושש". לטענתו, תפישתו של סולימאן בהיסטוריוגראפיה כמצביא, אסטרטג ומדינאי מזהיר, מוטעית מיסודה שכן בפועל, הוא כשל בהבנת המגמות המדיניות הבינלאומיות בזמנו ובהתנהלותו השגויה הניח למעשה את המסד למשברים אליהם נקלעה האימפריה במאות אחריו. כך, בהיעדר "תור זהב" או שיא ממשי בתקופתו של הסולטאן סולימאן, לא ניתן לאפיין תקופות מאוחרות לה כשקיעה
יעילותה הצבאית של האימפריה בין שלהי המאה ה-16 וסוף המאה ה-18
ג'ונתן גרנט (Grant) טוען כי המושג שקיעה שימש, במובנו הרחב, כביקורת שלילית ומתנשאת מצד חוקרים אירופאים כלפי החברה האסלאמית כולה וכלפי "חוסר יכולתה להתקדם כפי שהתקדם המערב מאז המאה ה-17". לתפישתו, החוקרים השמרנים הכלילו את "החברה האסלאמית" ואת ה"מערב", כשתי יחידות אשר מקיימות, כל אחת בתוך עצמה, יכולות צבאיות אחידות ותלו את יתרונו של האחרון בעדיפות צבאית: טכנולוגית ויצרנית, על פני האימפריה העות'מאנית. בפועל, תחת המונח "המערב" כיוונו חוקרים אלה לצרפת, אנגליה והולנד-מדינות מערב אירופאיות אשר לא היוו יריבים צבאיים לעות'מאנים בתקופה המדוברת. משום כך, השוואת יכולותיהן הצבאיות המשתפרות של שלוש מדינות אלה ליכולותיה הצבאיות של אימפריה ותרומתן לשקיעתה כביכול, אינה רלוונטית ואף מטעה.
גרנט מראה כי, בין השנים 1683-1571, השכילה האימפריה לאמץ פיתוחים טכנולוגיים צבאיים ולשמור על איזון מול יריבותיה העיקריות אז: רוסיה וונציה. יתר על כן, עד סוף המאה ה-18 היא השכילה לאמץ "קפיצת מדרגה" טכנולוגית נוספת ולצמצם גם את הפער שהתקיים לאורך מאה זו, בינה לבין מדינות מערב אירופה. לפיכך, לא התקיים בפועל תהליך של שקיעת היכולות הטכנולוגיות-יצרניות של האימפריה העות'מאנית בשדה הצבאי וטענה זו, מרכיב מרכזי בתזת השקיעה, דינה ליפול.
מרכז מול פריפריה: הפן הפוליטי-חברתי-כלכלי
תזת השקיעה מייחסת חלק חשוב בהידרדרותה של האימפריה לתהליך החלשות הזיקה הפוליטית-חברתית-כלכלית בין הפרובינציות למרכז הטורקי. במהלך המאה ה-20, היווצרותן של מדינות הלאום בפרובינציות העות'מאניות לשעבר ושאיפת המשטרים השונים בהן לחזק אתוסים לאומיים הביאה למגמה של שכתוב ההיסטוריה שלהן ככזו המנותקת מהאימפריה העות'מאנית. במסגרת זו הושם דגש רב על התפתחות מעמד ה"אעיאן" בפרובינציות כאליטות לעומתיות כלפי המרכז העות'מאני וככאלה שבמידה רבה שאפו להתנתק ממנו ולהתקיים באופן עצמאי. המחקר הרוויזיוניסטי, אשר נסמך על קטגורית ניתוח חברתית בעיקר, מראה כי, בייחוד בפרובינציות הערביות, התקיימה מציאות בה האליטות העות'מאניות שמרו מידה רבה של אינטגרציה עם המרכז ובד בבד קלטו אל שורותיהן אליטות מקומיות.
דינמיקה זו התאפשרה בעיקר באמצעות השימוש במוסד "הבית" (קאפה) העות'מאני ורשת הקשרים החברתיים שהוא נשא עמו כביטוי של מחויבות ונאמנות. כך למעשה חילחל ה"עות'מאניזם" אל עמודי השדרה בפרובינציות ואיפשר את המשכיותה הפוליטית-חברתית-כלכלית של האימפריה. עולה אם כן כי עליית והתחזקות אליטות אלה לא הייתה משום החלשות השלטון המרכזי ולא היוותה ייצוג של תהליך התפוררות האימפריה, כפי שבין היתר טוענים תומכי תזת השקיעה, אלא ביטוי של שינוי דפוסי ממשל-תנועה בין דרגות שונות של ריכוזיות וביזוריות כתוצאה משיקולים אסטרטגיים-כלכליים רציונליים, כאלה המעידים דווקא על סתגלנות וגמישות כמוקדים של עוצמה שלטונית, לא על חולשה.
לוחכי עשב
לוחכי עשב או רועי עשבים הם בעלי חיים הרביורים אוכלי צמחים, הניזונים מהחלקים העליונים של העשבים ברחבי העולם, בעיקר באחו, במדשאות, בסוואנה ובערבות העשב ברחבי העולם. צורת אכילה דומה לשיטת הלוחכים הם לוחכי עלים, שניזונים מחלקי צמחים גבוהים, מבלי לעלות על העץ. דבר זה נפוץ אצל כמה איילים, ג'ירפות ובהמות מבויתות מקבוצת מעלי גירה וגם אצל פילים וקרנפים.
רוב העשבים שייכים למשפחת הדגניים הגדולה, המצמיחים עלים קשים מקצה השורש שלהם ואכילת העשבים אינה הורגת כליל את הצמח. העשבים מתפרשים בדרך כלל על פני שטח עצום היכול לכלכל חיות רבות. וגם חיות רבות לוחכות את העשב בעדרים עצומים.
החיות צריכות להקדיש את רוב זמנם לאכילת העשבים וכן להתכופפות ולמנוסה מהירה מטורפים שיכולים לתקוף את החיות השקועות באכילה. לשם כך יש ללוחכים שריר צוואר גדולים היכולים להתכופף לאורך זמן וכן רגליים ארוכות וחושים דרוכים החשים מרחוק בטורפים. הם בעלי קיבות גדולות היכולות להתמודד עם התאית שבעשבים וחלקם יכולים להעלות גירה וכך לאכול את העשב מחדש. יצורים אחרים כמו הארנבת ניזונים מהעשב, מפרישים אותו כצואה ואוכלים אותה כדי להמשיך את פירוק החומרים.
ישנם מינים שונים של לוחכים: רוב מכפילי הפרסה, הטפיר, הקפיבארה והדרבן, מיני האווזים, האיגואנה, צבי היבשה וחרקים כמו הנמלים והחגבים. ישנם לוחכי עשב גם מתחת למים: סרטנאים שונים, קיפודי ים, דגים כמו הבתרניים, תחש המשכן וצבי הים.
רעיית צאן
רעיית צאן נעשית על ידי אדם המשגיח על כבשים ועזים בשטחי המרעה, באחו הפתוח או באזורים הרריים.
ישעיהו וולפסברג-אביעד
ישעיהו (אוסקר) אביעד (ווֹלפסברג); (בגרמנית: Oscar Wolfsberg; 26 בספטמבר 1893 – 2 באוגוסט 1957; ט"ז בתשרי תרנ"ד - ה' באב תשי"ז) היה רופא ילדים, רב, סופר-פובליציסט, הוגה דעות, פעיל פוליטי במסגרת הציונות הדתית, ממנהיגי המזרחי, ודיפלומט ישראלי.
קורות חיים
ישעיהו נולד ב-1893 בהמבורג שבגרמניה, למשפחה המיוחסת לשל"ה. קיבל חינוך דתי בבית הוריו. בצעירותו למד בתלמוד תורה עממי, ולאחר מכן בגימנסיה הריאלית היהודית-חרדית ובגימנסיה הממלכתית בהמבורג. בהיותו בן 18 החל את לימודיו בביולוגיה ורפואה באוניברסיטאות היידלברג, וירצבורג וברלין. בה בעת למד גם פילוסופיה יהודית וכללית, היסטוריה, מתמטיקה, ספרות ואמנות. במהלך מלחמת העולם הראשונה שימש כרופא צבאי בחזית המזרחית ובסיום המלחמה השתקע בברלין והחל בעבודתו כרופא ילדים. היה מחברי הוועד המרכזי של תנועת המזרחי וערך את ביטאונה Die Jüdische Presse. ייצג אותה ואת הפועל המזרחי בכמה קונגרסים ציוניים. בתרפ"ו נבחר לנשיא המזרחי בגרמניה, הוועד הפועל הציוני, הוועד האדמיניסטרטיבי של הסוכנות היהודית והנהלת הקהילה היהודית בברלין.
לוחכי עשב
רעיית צאן
במהלך הרעייה הצאן אוכל את הצמחייה הרכה, והעדרים הגדולים מתפזרים וניזונים מכל צמחייה שהם רואים. בשלב מסוים הרועה לוקח אותם לתחנה נוספת וכן הלאה עד לחזרה לדיר. הרועה נעזר גם בכלב רועים היודע לכוון את הצאן ע"פ רועה. רעיות שונות עזרו למנוע שריפות, על ידי כרסום כל החלקים הדליקים של האש. כמו כן הם מונעים מיערות כרותים לשוב לגודלם המלא, עקב אכילת הנבטים הצעירים של הצמחייה הנמוכה. רעיות אחרות פוגעות בחיות לוחכות אחרות, כשהעדרים פולשים לאזורים מבודדים וחיות אחרות נפגעות מאובדן מקומות המחיה על העשב. כך קורה לצב הגלאפגוס שנמצא בסכנה, עקב הרעייה של העזים, הפוגעת בצמחייה שהוא אוכל.
ישעיהו וולפסברג-אביעד
קורות חיים
ב-1933, עם עליית הנאצים לשלטון, עלה לארץ ישראל, ובה המשיך לעסוק במקצוע הרפואה. בארץ ישראל שימש כחבר המוסדות העליונים של הפועל המזרחי, הנהלת מוסד הרב קוק, הנהלת הברית העברית העולמית ובית דין הכבוד של ההסתדרות הציונית. בנוסף היה ממייסדי כפר הנוער הדתי (1938) שעל יד כפר חסידים והיה למדריכו הרוחני. בשנת 1941 היה חבר סיעת "יצירה ובניין" בה היה גם יצחק רפאל.
שער שומרון
שער שומרון הוא אזור תעשייה בהקמה, בשטח של 2,700 דונם ממזרח לראש העין, משני צדדיו של כביש 5.
לוחכי עשב
רעיית צאן
כמו רועי הצאן ישנם גם רועי בקר המכונים בוקרים ואולם רוב הפרות חיות ואוכלות את החציר שמוגש להם ברפת.
שער שומרון
תכנון
שער שומרון צפוי להיות אזור התעשייה הגדול ביותר שיוקם ביהודה ושומרון, עם תכנון ל-2 מיליון מטר בנוי. על פי התכנון הוא יכלול שטחים למסחר ומשרדים, שטחים למבני ציבור ושטחים לתעשייה. במסגרת הפרויקט ישדרג מסוף התחבורה במחלף שער שומרון והוא צפוי לכלול גם תחנת רכבת במסגרת מסילת ראש העין–אריאל - צומת תפוח. הקרקעות באזור הוגדרו כאדמות מדינה בשטח C, והן נמצאות ממערב לגדר ההפרדה. את אזור התעשייה תנהל החברה לפיתוח השומרון.
לצד אזור התעשייה שער השומרון יוקם בית העלמין חדש, שיהיה הגדול ביותר ביהודה ושומרון ובו עשרות אלפי מקומות קבורה.
ישעיהו וולפסברג-אביעד
קורות חיים
עם הכרזת האו"ם (ב-1948) נבחר לשמש כנציגה הדיפלומטי הראשון של ישראל בארצות הסקנדינביות. באוקטובר 1956 החל לשמש כציר ישראל בברן שבשווייץ; עם מינויו כציר עִברת את שמו ל"אביעד". בתפקיד זה שימש עד מותו ב-1957.
בספרו "יהדות והווה", יש משום סיכום השקפתו המשלבת בין הגות ליהדות: "היהדות כמכלול ערכי האומה, אמונה, דת, הלכה, מוסר ומחשבה. העם היהודי כנושא תהליך היסטורי מסוים, כולל פרשת ייסוריו ופעליו גם יחד. והמדינה כנקודת-מיפגש של כל נתיבי העבר וזרמיו וכנקודת מוצא למהלכי העתיד רבי היעוד והיחול".
שער שומרון
היסטוריה
את התוכנית יזמו במשותף, בתחילת שנות ה-2000, המועצה האזורית שומרון, המועצה המקומית אלקנה והמועצה המקומית אורנית. במסגרת תוכנית אב אזורית בשם "שער שומרון - נחל רבה". מטרת התוכנית היא לייצור רצף התיישבותי של שטח בנוי בין היישובים אלקנה, אורנית, עץ אפרים, שערי תקוה וראש העין. מטרה נוספת היא להגדיל את הכנסות המועצות המקומיות מארנונה על עסקים.
באפריל 2020 אישרה מועצת התכנון העליונה במנהל האזרחי את התוכנית להקמת אזור התעשייה.
ישעיהו וולפסברג-אביעד
קורות חיים
בשנת 1955 זכה בפרס כבוד ע"ש הרב קוק, על ספרו "עיונים ביהדות".
שער שומרון
השפעה על הסביבה
אזור התעשייה שער שומרון מתוכנן לקום צמוד לנחל רבה, אחד מיובליו של נחל הירקון, באזור שבו קיים רצף שטחים פתוחים בעלי חשיבות אקולוגית ונופית. נחל רבה והגבעות שמסביב לו מתפקדים כאחד מהמסדרונות האקולוגיים המתמעטים בישראל, והאזור מאפשר תנועת חיות בר. בניית אזור התעשייה תפגע באופן קשה במסדרון אקולוגי זה. בנוסף יפגע הפיתוח במי התהום שבאקוויפר אגן הירקון. ויהרוס שטח נרחב שהוא מרחב מחיה ייחודי למגוון של בעלי חיים וצמחים.
ישעיהו וולפסברג-אביעד
קורות חיים
אביעד נפטר ב-1957 בז'נבה. נקבר בירושלים. הותיר אישה, שני בנים ובת.
שער שומרון
השפעה על הסביבה
ב-13 באוגוסט 2020, יזם חבר הכנסת עופר כסיף דיון בוועדת החוץ והביטחון על השפעת בניית אזור התעשייה על הסביבה. רוב חברי הוועדה (חברי הכנסת ניר ברקת, שרן השכל, אוריאל בוסו ומיכל שיר) תמכו במהלך הדיון בבניית אזור התעשייה, והיו בדעה שהפגיעה בסביבה תהיה מינימלית.
ישעיהו וולפסברג-אביעד
קורות חיים
ארכיונו שמור בספרייה הלאומית.
כתביו
התחום העיקרי ביצירותיו של אביעד היה פילוסופיה יהודית וכללית. בתחום זה פרסם מאמרים רבים בכתבי העת "סיני", ו"תלפיות". תחום אחר ביצירתו היו בעיות ההווה: ציונות, ציונות דתית ותורה ועבודה. המגמות העיקריות ביצירותיו הן להבין את תרבות ישראל ולהפגישה עם המדע, הן בתחום הטבע והן בתחום ההיסטוריה.
לקריאה נוספת
ביבליוגרפיה של פרסומיו:
איגוד עובדי הרכב
נכון לשנת 2013, בארגון כ-300 אלף חברים פעילים וכ-600 אלף גמלאים עם כ-750 סניפים המעסיקים כ-1700 עובדים. נשיא הארגון הנוכחי הוא בוב קינג (Bob King).
מלחמת העולם השנייה
המלחמה שינתה מאוד את אופיו של ארגון ה-UAW. הוועד המרכזי שלו הצביע למען "אי שביתה" כדי למנוע פגיעה במאמץ המלחמתי. לאחר מכן, כל חברי הארגון הצביעו בעד החלטה זו. במקביל, בעקבות ההצלחה בתחום הרכב, הארגון פנה לתחומים אחרים כמו תעשיית האופניים, באיחוד בקליבלנד ובשיקגו. הרעיון נכשל היות שמסיבות כלכליות מפעלי אופניים אלו נסגרו. בגמר המלחמה, בנובמבר 1945, ה-UAW ארגן שביתה של 113 יום במפעלי ג'נרל מוטורס ודרשו שיתוף של נציגיו בהנהלה. בעקבות השביתה, החברה הסכימה להעלות את השכר ב-18.5 סנט לשעה אך לא הסכימה להגברת כח הארגון בהנהלה.
ההנהגה החדשה
בשנת 1946 ניצח וולטר רויטר בבחירות לנשיאות הארגון ושימש בתפקיד זה עד למותו בתאונת מטוס ב-1970. הוא הנהיג את הארגון באחת התקופות המוצלחות ביותר לעובדים בהיסטוריה של ארצות הברית. גורמי שמאל דרשו את דרישת ה-"30-40" שפירושה 30 שעות עבודה שבועיות עבור שכר של 40 שעות. רויטר דחה דרישה זו והתרכז בהגברת הרווח השנתי וכך יסד מנטליות איגודית חדשה הטוענת שקיצור שעות העבודה מתנגש עם הגדלת המשכורות ועם הטבות שכר נוספות. זאת, בניגוד לגישה הישנה שסברה שקיצור שעות העבודה מגדיל את המשכורת ומקטין את הסכנה לאבטלה. לרויטר היו שיטות משא ומתן מוצלחות מאוד. הוא נהג לפנות לאחת מחברות "שלושת הגדולים" (ג'נרל מוטורס, פורד וקרייזלר) בדרישה מסוימת. אם החברה לא קיבלה את דרישתו הוא גרם לשביתה כללית שהביאה לירידה במכירות של אותה החברה לטובת עליה במכירות בחברות המתחרות. כך הוא השיג את חוזה העבודה הראשון עם ג'נרל מוטורס שהתפרסם בשם "חוזה דטרויט של רויטר". הארגון השיג פנסיות מקרייזלר, ביטוח רפואי לעובדים בג'נרל מוטורס ובשנת 1956 דמי אבטלה מפורד. גם מפעלים קטנים יותר הצטרפו למתן ההטבות. רויטר ניסה גם להוריד את מחיר המכוניות לצרכן, אך זאת בהצלחה מוגבלת. ניסיון להגיע להסכם של שיתוף ברווחים עם חברת אמריקן מוטורס נכשל עקב רווחיות נמוכה של החברה. הארגון קיבל לשורותיו גם עובדים של תעשיות גדולות אחרות כמו תעשיית החלל ותעשיית המכונות החקלאיות. ביולי 1968 ארגון עובדי הרכב פרש מ-AFL-CIO לאחר אי הסכמות בין רויטר ונשיא AFL-CIO ג'ורג' מני (George Meany). בסוף אותו חודש יסד רויטר, ביחד עם הנשיא הכללי של ארגון העבודה Teamsters, פרנק פיצימונס (Frank Fitzimmons) את "ברית הפעולה למען העובדים" Aliance for Labour Action - ALA שמטרתו הייתה לארגן עובדים ולקיים פעילות שמאלנית בפרויקטים פוליטיים וחברתיים. רבים ביקרו את ה"ברית" כארגון דו-ראשי למרות הכחשתו של רויטר לכך. מותו של רויטר בתאונת מטוס במאי 1970 הווה מכה קשה ל"ברית" וזו הפסיקה את פעולתה ביולי אותה שנה לאחר ש"ארגון עובדי הרכב" נשאר ללא אמצעים כלכליים להמשך פעולתו בעקבות שביתה ארוכה בג'נרל מוטורס.
פוליטיקה
"ארגון עובדי הרכב" היה חלק מהאגף הליברלי של המפלגה הדמוקרטית אף כי חבריו הצביעו עבור מועמדי שתי המפלגות. מנהיגיו תמכו מאוד במדיניות ה-New Deal, בזכויות האזרח וברעיון ה"חברה הגדולה" (Great Society) של הנשיא לינדון ג'ונסון. הארגון גם היה אנטי-קומוניסטי וכבר בשנת 1940 סילק את המנהיגים הקומוניסטים משורותיו. הוא תמך במלחמת וייטנאם והתנגד למועמדים דמוקרטיים שהיו נגד מלחמה זו. הארגון השתמש ברטוריקה של לאומנות אזרחית או ליברלית למען זכויות השחורים אך השתמש באותה רטוריקה כדי לחסום את מאמצי התארגנותם של העובדים השחורים שרצו להתגבר על המחסומים שמנעו מהם את שילובם בהנהגת הארגון.
שנות ה-70 והלאה
בתחילת שנות ה-70, השינויים הכלכליים הגלובליים, תחרות אירופית ויפנית והחלטות שגויות של יצרניות הרכב האמריקאיות הפחיתו באופן משמעותי את רווחי יצרני המכוניות בארצות הברית. הגעתן של הונדה ופולקסווגן ואחרות אשר יסדו מפעלים בארצות הברית באזורי הדרום ופעלו ללא ארגוני עובדים, החמירו את המצב. החמרה נוספת הייתה ב-1973 עם חרם הנפט. העלייה במחיר הדלק גרמה ליצרניות האמריקאיות להפסיד שווקים לטובת היצרניות הזרות שהרכזו ביצור מכוניות חסכניות בדלק. החלו שנים של ירידה בשכר והארגון מצא עצמו נאלץ לוותר על הטבות שהשיג לעובדים במשך עשורים. בשנות ה-80 נפגעו בעיקר המפעלים במערב התיכון של ארצות הברית ובקנדה עם ירידה במספר המועסקים ובשכרם. ב-1979 קרייזלר הייתה על סף פשיטת רגל. ב-1985 פרשו עובדי הרכב בקנדה והקימו ארגון קנדי עצמאי בטענה שה-UAW ניצל אותם למען השגת הטבות לעובדים בארצות הברית. מספר חברי הארגון פחת מ-1,500,000 בשנות ה-70 ל-540,000 ב-2006. לאחר השינויים שחלו בג'נרל מוטורס ובקרייזלר ב-2010 חברי הארגון מנו 390000 חברים פעילים וכ-600,000 גמלאים בעלי פנסיה וביטוח רפואי.
הפועל תל חנן
הפועל תל חנן הייתה קבוצת כדורגל ישראלית משכונת תל חנן שבעיר נשר, שבשיאה שיחקה בליגת המשנה. משחקי הבית של הקבוצה נערכו במגרש הכדורגל בתל חנן ששכן בצמוד לרחוב ישורון.
איגוד עובדי הרכב
המאה ה-21
אמנם הארגון עזר בתהליך שיקום תעשיית הרכב בתחילת המאה אך הואשם, לאחר מכן, כאחד הגורמים למשבר שחל בתעשייה זאת בשנים 2008-2009 בגלל דרישותיו להטבות מופלגות לעובדים. הטבות אלו גרמו לעלייה בהוצאות הייצור במפעלי הרכב האמריקאיים לעומת המפעלים היפניים הלא מאורגנים בארצות הברית. ב-23 בנובמבר 2008 הופיע ב"ניו יורק טיימס" מאמר מערכת שטען שהעובדים המאורגנים ב-UAW מרוויחים כ-70$ לשעה בעוד שעובדי טויוטה מרוויחים כ-10-20$ פחות. כנגד, טען הארגון שהשכר כולל ביטוח בריאות ופנסיה, שאינם קיימים במפעלים היפניים. הרווחיות קטנה גם כי חברות הרכב האמריקאיות נאלצות למכור את רכביהן בכ-2500$ פחות מהמכוניות היפניות. למעשה, ב-2007 המשכורת הבסיסית בג'נרל מוטורס הייתה 28$ לשעה ובאותה שנה היא ירדה עד 15$ ואחר כך אף עד 14.5$ לשעה (לעובדים חדשים). זה היה שכר נמוך יותר מאשר בחברות הלא מאורגנות בדרום. הארגון הסכים לוויתורים אלו בתמורה למניעת פיטורים. נגד מבקרי צעדים אלו טען הארגון שהסיבה למשבר בענף היא מחיר הדלק הגבוה שלאחר משבר הנפט, דבר שגרם שהלקוחות נמנעו מלקנות מכוניות יוקרתיות וטנדרים שהוו חלק גדול מהשוק של "שלושת הגדולות". המצב הפך לקריטי ב-2008 עם המשבר הכלכלי העולמי ומשבר האשראי, דברים שפגעו בכושר הלקוחות לקנות מכוניות. "שלושת הגדולות" המשיכו לייצר מכוניות בזבזניות דלק שלא עמדו בתחרות עם המכוניות החסכוניות האירופיות והיפניות. הן גם המשיכו להשקיע בטנדרים ורכבי שטח בזמן שהלקוחות פנו למכוניות המשפחתיות של המתחרים. הארגון התאמץ לקלוט לשורותיו גם עובדים של מפעלים יפניים, קוריאניים ויפניים בארצות הברית. הוא גם המשיך להיות מעורב בפוליטיקה של מדינת מישיגן. נשיא הארגון בוב קינג היה ממקדמי החוק של הזכות לעבוד שהתקבל בדצמבר 2012. תחת הנהגתו הארגון פנה גם לכוונים גאוגרפיים חדשים כמו פוארטו-ריקו ולכוונים תעסוקתיים חדשים - סגל אוניברסיטאות, כותבים פרילנסרים ועובדי עמותות ללא כוונת רווח כמו Mother Jones Magazine ו-Sierra Club. בתחום הסגל האקדמי הארגון ארגן עובדים של האוניברסיטאות האמריקאיות תחת הסיסמה - "עובדים אקדמיים מאוחדים". בשנת 2011 הארגון יצג יותר עובדי אוניברסיטאות מכל ארגון אחר בארצות הברית. בשנת 2008, 6500 סטודנטים פוסט-דוקטורנטים של אוניברסיטת קליפורניה, המהווים כ-10% מכל הפוסט-דוקטורנטים בארצות הברית, הצביעו למען הצטרפות לארגון ויסדו את התאחדות הפוסט-דוקטורנטים הגדולה במדינה. ההתפשטות של הארגון לתחום האקדמי, בייחוד של החוקרים הפוסט-דוקטורנטים, הייתה חשובה בזה שהביאה למצטרפים הטבות כלכליות שהפכו אותם לבעלי ההכנסה הגבוהה ביותר במדינה בתחומם, וזאת בנוסף להטבות בתחום זכויות וביטוח.
הפועל תל חנן
הקבוצה נוסדה בשנת 1954 והתפרקה בשנת 2009. לאחר מכן הוקמה קבוצת עירוני נשר שהיא ממשיכת דרכה הרשמית של הפועל תל חנן.
היסטוריה
המועדון נוסד בשנת 1954, וייצג את שכונת "תל חנן" שבנשר. מגרש הכדורגל של הקבוצה השתרע בצידה המערבי של השכונה בין רחוב ישורון לבין הכביש שעלה לשכונת בן דור.
בספטמבר 1963 התמזגה הקבוצה עם הפועל המכונית ונקראה הפועל המכונית-תל חנן. בעקבות המיזוג עברה הקבוצה המאוחדת לארח במגרשה של הפועל תל חנן בעיר נשר. בשנת 1966, קשיים כלכליים במפעל קייזר-אילין תעשיות גרמו לפיטורי עובדים ובסופו של דבר גם לסגירתו של המפעל. המיזוג פורק והפועל תל חנן המשיכה תחת שמה המקורי.
במאי 1975 עלתה הפועל תל חנן לליגה א'. בעונת 1975/1976 השתתפה לראשונה בליגת המשנה בישראל (שנקראה אז ליגה א'). הייתה זו עונת רפורמה במערכת הליגות הישראלית כאשר ליגה א' הפכה להיות הליגה השלישית והוקמה הליגה הארצית שהייתה החל מעונת 1976/1977 ליגת המשנה. בעונה זו סיימה תל חנן במקום ה-14 בבית הצפון ונשארה למעשה בליגה א' שהייתה הליגה השלישית.
בסיום עונת 1980/1981 עלתה תל חנן לליגת המשנה. בעונת 1981/1982 שיחקה בליגה הארצית (הליגה השנייה דאז). במחזור הסיום של העונה הביסה הקבוצה 5–1 את הכח רמת גן, ובכך מנעה ממנה להעפיל בחזרה לליגה הלאומית (אז הליגה הבכירה) באופן רשמי, בעודה מסיימת במקום ה-13 ונשארת בליגה. עונה לאחר מכן ירדה תל חנן חזרה לליגה השלישית מהמקום ה-16 ומאז דשדשה הקבוצה בין הליגה השלישית לליגה הרביעית. הקבוצה שיחקה בעונתה האחרונה במחוז השומרון של ליגה ג' וסיימה במקום השמיני.
איאון (דיאלוג אפלטוני)
המיומנות של איאון (530a – 533c)
איאון הגיע זה עתה מפסטיבל אסקלפיוס בעיר אפידאורוס, לאחר שזכה במקום הראשון בתחרות "מדקלמי שירי העלילה הגדולים". בדיאלוג שבין השניים, הם עומדים על ידיעותיו של איאון אודות הומרוס, שלטענתו הוא מבין טוב יותר מכל אדם בחיים. סוקרטס תמה על דבר זה, שהרי הומרוס מתייחס לנושאים רבים בדומה למשוררים אחרים כהסיודוס, נושאים כגון מלחמה או ניבוי עתידות, וכי אם מישהו בקיא בכל אחד מאלה הוא אמור להיות מסוגל להבין מה ששני המשוררים הללו אומרים, וכיצד איאון בקי בנבכי שירת הומרוס אך לא בזו של הסיודוס.
טבעה של השראה פואטית (533d – 536d)
לאחר שסוקרטס מנה מומחים בעולם היווני בשירה, פיסול או נגינה, הוא מסיק מהדיון עד כה כי לאיאון אין שום מיומנות אמיתית, אלא ידיעותיו על הומרוס מגיעות מתוך כוח אלוהי.
"אני רואה איאון, ואני מזמן לעצמי להראות לך מה פירוש הדבר לדעתי, כי כפי שאמרתי זה עתה, לא מומחיות היא בידך להיטיב שיח על הומירוס, אלא כוח אלוהי הוא שמניעך. מעין הכוח ההיא שאיוריפידס קורא לה מגנט, ובפי כל העולם נקראת היראקליאה". (534b – d) (תרגום ליבס 78)
סוקרטס מציע מטאפורה של מגנט כדי להסביר כיצד "המדקלם" מעביר את ההשראה המקורית של המשורר מהמוזה לקהל. הוא אומר שהאל מדבר תחילה עם המשורר, ואז נותן "למדקלם" את המיומנות שלו, וכך מתקשרים האלים עם בני האדם. סוקרטס טוען כי איאון חייב לצאת מדעתו כשהוא פועל, מכיוון שהוא יכול לבכות למרות שלא איבד דבר, ולחשוש מפחד כשהוא מול קהל מעריץ. איאון אומר שההסבר לכך הוא פשוט מאוד: ההבטחה לתשלום היא שמעוררת את הניתוק המכוון שלו מהמציאות. איאון אומר שכשהוא מסתכל על הקהל ורואה אותם בוכים, הוא יודע שהוא דווקא יצחק משום שבכי הקהל יהפוך אותו לעשיר יותר, וכשהם יצחקו הוא יבכה על הפסד הכסף (535e).
הבחירה של איאון (536e – 542a)
איאון אומר לסוקרטס שהוא לא יכול להיות משוכנע שהוא מאבד את דעתו או שהוא נתון בדיבוק כשהוא מופיע (536d, e). לאחר מכן סוקרטס מדקלם קטעים מהומרוס אשר עוסקים באמנויות שונות כמו רפואה, גילוי, דיג וביצוע מלחמה. הוא שואל את איאון אם כישורים אלה נבדלים מאמנות הדקלום שלו. איאון מודה שבעוד שהומרוס דן בכישורים רבים ושונים בשירתו, הוא מעולם לא מתייחס למלאכה של המדקלם. סוקרטס לוחץ עליו לגבי האופי המדויק של המיומנות שלו, ואיאון טוען כי הידע שלו הופך אותו לגנרל צבאי בעל יכולת, אך קובע שכאשר הוא מדקלם קטעים הנוגעים לעניינים צבאיים, הוא אינו יכול לדעת אם הוא עושה זאת במיומנות של גנרל, או במיומנות של מדקלם. סוקרטס מבחין כי איאון משנה את עיסוקו. תחילה הוא היה מדקלם ואז הפך לגנרל. הוא שואל את איאון מדוע הוא מחליף תכופות ממקצוע אחד למשנהו ואיאון קובע כי אתונה אינה זקוקה כרגע לגנרלים, במיוחד לא לגנרלים זרים. סוקרטס מפרט כמה גנרלים אתונאים ילידי חוץ באותה תקופה ואת מסלולי המדקלמים.
סוקרטס מחזק את איאון על היותו מדקלם, שהמקצוע הולם לו משום שהמדקלם הוא אדם המסוגל באופן משכנע להיות אנשים שונים על הבמה.
סוקרטס טוען למעשה כי "כישרונו של איאון כמדקלם אינו יכול להיות אמנות, גוף ידע הניתן להגדרה או מערכת מיומנויות מסודרת", אלא צריך לבוא מהשראתם האלוהית של המוזות.
ביקורת
הטיעון של אפלטון אמור להוות דוגמה מוקדמת לכשל, שכן מסקנתו נובעת מההקבלה המפורסמת שלו (מגנט). איאון, המדקלם "משתלשלת כאבן אבן בקצה שרשרת אבני הביניים. המוזה נותנת השראה למשורר (הומרוס במקרה של איאון) והמשורר נותן השראה למדקלם." הדיאלוגים של אפלטון הם עצמם "דוגמאות לאומנות שממשיכות להיות מעולות" וזהו פרדוקס ש"אפלטון האויב העליון של האמנות הוא גם האמן העליון."
לרעיון הטירוף הנשגב יש משמעות ספציפית גם לסוקרטס מכיוון שבמהלך ההגנה שלו באפולוגיה הוא מזכיר את הפילוסופיה שלו ואת מעשיו כמי שהונחו על ידי קול עליון. הרעיון היה מזהיר אותו מפני טעויות, אך לעולם לא יורה עליו לעשות משהו. אפלטון מפתח ביקורת משוכללת יותר על שירה בדיאלוגים אחרים כמו בהמדינה, בהמשתה ובפיידרוס. עם זאת, ישנם חוקרים המבינים זאת כביקורת על אמונה שגויה, ולא כביקורת על שירה באופן כללי.
תפוקת חלב נמוכה
תפוקת חלב נמוכה היא מצב בקרב נשים בתקופת ההנקה, שבו תפוקת חלב האם היומית איננה תואמת את הצרכים התזונתיים של התינוק. תפוקת חלב נמוכה לרוב נגרמת עקב עקב הצטברות ממושכת של חלב בשד, או בעקבות ריקון חלקי בהנקה של חלב מהשד. לרוב בר מניעה, אלא אם כן נגרם עקב מצבים רפואיים אחרים, כאשר אלו בקירוב מופיעים אצל 5% מהנשים המניקות. מספר תפיסות מוטעות גורמות לעיתים קרובות לכך שאמהות מניקות חושבות בשגגה שתפוקת החלב שלהן נמוכה כאשר אין בעיה בתפוקת החלב שלהם. ניתן יהיה לחשוד בתפוקת חלב נמוכה כאשר תינוק יונק באופן תקין, אך איננו גדל באופן תקין, או מראה סימני התייבשות או סימנים של תת תזונה, וכאשר אין כל בעיה בריאותית אחרת לתינוק, אשר עשויה להסביר את אי הגדילה. ישנם מצבים בהם אין בעיה בריאותית הגורמת לתפוקת חלב נמוכה. אך קשיים בהנקה, הנגרמים בגלל סיבות שונות, גורמים להנקה להיות לא יעילה, ולכן גם לכך שהשד לא מייצר כמות מספיקה של חלב. השיטה העיקרית להגברת תפוקת החלב היא על ידי תרגולים לשיפור יכולות ההנקה או על ידי שאיבת חלב או שימוש בטכניקות לחיצה על החזה להגברת תפוקת החלב. לחלק מן הנשים התרופה דומפרידון עשויה להגביר את תפוקת החלב. נשים בעלות תפוקת חלב נמוכה יכולות להמשיך להניק במקביל לשימוש בתרכובת מזון לתינוקות, מאחר שיש לכך יתרונות בריאותיים רבים על שימוש בלעדי בתחליפים.
הגדרה
אישה מניקה מוגדרת כבעלת אספקת חלב נמוכה אם אספקת החלב שלה נמוכה מצרכיו התזונתיים של התינוק. משתמשים במונח זה לאחר שתהליך הפקת החלב באם מתחיל, תהליך זה מתחיל ב-30 עד 40 השעות הראשונות לאחר הלידה. אספקת חלב נמוכה נבדלת מהמצב שבו תחילת ייצור חלב האם מתעכב, מאחר שבהמשך חלב האם יעבור לייצור תקין; מקרה זה ידוע בתור אספקת חלב מאוחרת.
גורמים
אספקת חלב נמוכה יכולה להיות ראשונית (הנגרמת על ידי תנאים רפואיים או בעיות אנטומיות באם),שניונית (הנגרמת על ידי הסרת חלב באופן יסודי וקבוע מן השדיים) או שניהם. השכיחות של תפוקת חלב נמוכה ראשונית אינה ידועה, אבל מוערך כי שיעורה מגיע על ל-5% מהנשים. ישנם גורמים רבים העשויים להפריע על הנקה סדירה ותפוקת חלב נורמלית. במחקר שפורסם ב-2007 נטען כי הסיבות המובילות הן שימוש שלא לצורך בתרכובת מזון לתינוקות, הנקה מתוזמנת או לפי לוח זמנים (בניגוד להנקה לפי דרישת התינוק) ושימוש יתר במוצצים. מצבים רפואיים בתינוק הגורמים למציצה חלשה או אחיזה לא נכונה של השד, יכולים לגרום לאספקת חלב נמוכה על ידי עיכוב באספקת החלב לתינוק. מצבים אלו כוללים לשון קשורה, מומי לב מולדים, עיכוב התפתחותי של תינוקות ותסמונת דאון. קשיים בהנקה, או אחיזה לא נכונה של השד הם מצבים נפוצים מאוד. קשיים אלה עלולים לגרום לירידה זמנית באספקת החלב. במידה והאשה מצליחה לפתור את הקשיים, ולהגיע למצב שבו היא מניקה נכון, ובאופן יעיל תפוקת החלב תשתפר במהרה.
הגורמים העיקריים לאספקת חלב נמוכה כוללים:
עישון של יותר מ-15 סיגריות ליום מיוחס כגורם לתפוקת חלב נמוכה. תרופות רבות גורמות לפגיעה משמעותית ביכולת ייצור החלב, ביניהם התרופה פסאודואפדרין (באנגלית :pseudoephedrine), משתן, וכן אמצעי מניעה המכילים אסטרוגן. קיימת סברה כי מספר עשבי תיבול, במיוחד מרווה, עשויים לגרום לדיכוי ייצור החלב.
מנגנון
המנגנון הפיזיולוגי אשר אחראי על הסדרת תפוקת החלב, עדיין איננו מובן לעומק. רמות גבוהות של פרולקטין חיוניות להנקה, אך עם זאת, אין התאמה בין כמות הפרולקטין בגוף לבין כמות החלב המיוצר.דבר שנמצא כי הוא משפיע על כמות החלב המיוצרת הוא פפטיד הנקרא FIL, פפטיד זה מעכב ייצור של חלב כל עוד קיים חלב בשד. לאחר שהחלב הופק ונאגר בחזה, לא ניתן להפחית את כמות החלב, אלא אם מוציאים אותו בעקביות ויסודיות מהחזה. ניתוח או פציעה בחזה יכולים אף הם להפחית את כמות החלב בחזה.
אומדן
הסיבה הנפוצה ביותר להפסקת הנקה היא אמונתה של האישה כי אספקת החלב שלה איננה מספיקה. במקרים רבים כאלה, אספקת החלב דווקא תקינה. לאחר מספר שבועות או חודשים של הנקה, מתרחשים שינויים אשר יכולים להיתפס בעיני האם בתור ירידה באספקת החלב, כגון: החזה מרגיש רך יותר (שינוי תקין לאחר 1–3 חודשים), דרישות תכופות יותר של התינוק לינוק, זמן ההנקה מתקצר, קוליק, התפיסה שהתינוק מרגיש שבע יותר לאחר אכילת תרכובת מזון לתינוקות והאטה בגדילת התינוק לאחר שלושה חודשים.
כדי להעריך האם אספקת החלב אינה מספיקה, יש להשתמש בפרמטרים איכותיים כגון:
אם התינוק אינו מראה סימני גדילה, יש להתחשב בסיבות נוספות כגון:
מניעה
השבוע הראשון לאחר הלידה הוא התקופה החשובה ביותר לתחילת הפקת החלב.עשרת הצעדים של היזמה להקמת "בתי חולים ידידותיים לתינוקות" מתארים מספר צעדים מטעם בית החולים אשר עשויים לתרום לפיתוח טוב של אספקת החלב של האם, לדוגמה התרה לאמהות ולתינוקות להישאר יחד 24 שעות ביממה ומתן הנחיות וליווי בזמן ההנקה על ידי צוות מקצועי.שימוש בתחליפי חלב אם או בתרומות חלב אם מומלצים לשימוש רק במצב שהוא הכרחי מבחינה רפואית.
קיימת התאמה בין הנקה בימים הראשונים לחיי התינוק ולבין תפוקת חלב גבוהה.יש להאכיל תינוקות כאשר תינוקות מראים סימני רעב.נפוץ כי בחצי השנה הראשונה לחייהם, לתינוקות יהיה צורך להאכלה במהלך הלילה.לרוב בימיו הראשונים של התינוק זמן ההנקה הממוצע ינוע בין 10 ל-15 דקות.
אם תינוק איננו מסוגל לינוק, יש לספק את החלב המופק עצמאית (משאבה או לחיצות ידניות), עד שעתיים מרגע הפקת החלב, ולפחות 8 פעמים ביממה.
טיפול
רצוי להתחיל בניסיונות טיפול להגדלת אספקת החלב מיד לאחר האבחון מאחר שקשה להחזיר את המצב לקדמותו. הטיפול העיקרי להגדלת אספקת החלב הוא להגביר את התדירות של ניקוז החלב מהחזה וכן הגברת גירוי החזה. נמצא כי לאמהות לילדים המסוגלים לינוק באופן תקין, הטיפול הראשוני שעליהן לבצע הוא שיפור טכניקת ההנקה. אם אחיזת התינוק בשד איננה מיטבית, שיפור האחיזה עשוי לעזור לתינוק לינוק כמות חלב גדולה יותר. עיסוי עצמי של החזה מומלץ עבור הגברת רפלקס פליטת החלב והגברת זרימתו. חלק מהמומחים ממליצים על שימוש במשאבת חלב לאחר כל הנקה לשם יציאת כמות חלב גבוהה יותר מה שיעודד את ייצור החלב. אם התינוק איננו מסוגל לינוק באופן תקין, מומלץ לשאוב את החלב בצורה ידנית או בעזרת משאבת חלב.
מומלץ לאמהות המשתמשות בתרופות וצמחי מרפא לקבל הנחיות לשימוש בטיפולים, שכן אלו עלולים לדכא את ייצור החלב.מומלץ כי אישה הסובלת מתפוקת חלב נמוכה תעבור בדיקות גופניות מקיפות לבדיקת גורמים אפשריים למצב,אך עם זאת, מקצוענים ויועצי הנקה רבים אינם מפנים לבדיקות אלו.
תרופות וצמחי מרפא
מומחים רבים להנקה ויועצי הנקה ממליצים להשתמש בתרופות או בצמחי מרפא אשר אנשים סבורים כי הם עשויים להגביר את תפוקת החלב. בשנת 2010 נערך מחקר אקראי, כפול-סמיות, מבוקר על ידי תרופת דמה אשר הראה כי דומפרידון הגביר את ייצור החלב אצל אמהות לפגים. מחקר קטן נוסף הראה כי רק חלק מהנשים הגיבו לדומפרידון והשאר לא. בחלק מצמחי המרפא, ביניהם גרגרנית יוונית וגדילן מצוי, נעשה שימוש מסורתי ונרחב על מנת להגביר את אספקת חלב האם, עם זאת, אין מספיק ראיות מדעיות לאישוש יעילותם של צמחי מרפא להגברת תפוקת חלב אם. נוהלי העבודה של האקדמיה להנקה בנוגע לתפוקת חלב נמוכה טוענים כי אין ראיות מדעיות מבוססות לכך שניתן להגדיל את תפוקת החלב בעזרת צמחי מרפא אך עם זאת, חלק מהחומרים עשויים להיות שימושיים במקרים מסוימים.
הזנה משלימה
אם אספקת חלב האם איננה מספיקה, מומלץ להשתמש בתרכובת מזון לתינוקות או אף בחלב של אם תורמת, על מנת שהתינוק יקבל כמות מספקת של חומרי מזון. רצוי להשתמש בתרכובות המזון לתינוקות מיד לאחר ההנקה ולא במקומה. לרוב השימוש בתרכובות המזון יורד בהדרגה כאשר תפוקת החלב חוזרת לתקינותה. במקרים מסוימים, במיוחד כאשר תפוקת החלב נמוכה מסיבות רפואיות כמו למשל מחסור ברקמה בלוטית, שימוש בתרכובות המזון לתינוקות לטווח ארוך הוא הכרחי. לנשים אשר מתקשות להניק, מומלץ להניק במידת האפשר במקביל לשימוש בתרכובת מזון לתינוקות, דבר המציע יתרונות רבים על פני שימוש בתרכובות המזון לתינוקות בלבד.
להט"ב והיהדות הקונסרבטיבית
להט"ב והיהדות הקונסרבטיבית הוא היחס של היהדות הקונסרבטיבית למערכת יחסים חד-מינית וללהט"ב. יחס זה השתנה לאורך העשורים האחרונים, ועד היום נחשב לשנוי במחלוקת.
התנועה הקונסרבטיבית היא זרם ביהדות המשלב נאמנות למסורת היהודית ולהלכה לצד פתיחות לעולם המודרני ולתרבות דמוקרטית-הומניסטית. היהדות המסורתית רואה בהלכה מכלול דינמי ומתפתח של ערכים המתאים עצמו לתנאי המקום ולנסיבות המשתנות מדור לדור. בהתאם לגישה זו, נדרשת היהדות הקונסרבטיבית לפתח ולהתאים את ההלכה לתהליכים שונים בחברה, דוגמת הקבלה הגוברת של קהילת הלהט"ב בחברה הכללית ובייחוד בחברה הדתית. תהליך הקבלה של להט"ב בקהילות הקונסרבטיביות התחיל בשנות ה-80 ונמשך עד היום.
היחס ללהט"ב בהלכה
באופן מסורתי, היהדות אוסרת על יחסי מין הומוסקסואליים ולא מכירה בזוגות חד מיניים ובנישואיהם. יחסים מיניים בין שני גברים נחשבו לאורך ההיסטוריה היהודית לחטא חמור, שזכה להתייחסות הלכתית לא מועטה במהלך השנים. איסור זה מגיע הן מדברי ספר ויקרא - "וְאֶת זָכָר לֹא תִשְׁכַּב מִשְׁכְּבֵי אִשָּׁה תּוֹעֵבָה הִיא" (ויקרא, י"ח, כ"ב) - והן מפסקי דין רבניים, וטעמו מניעת השחתת זרע וכן התרחקות ממנהגי הגויים. ליחסי מין בין שתי נשים, לעומת זאת, אין התייחסות בתורה בכלל, והתייחסות מועטה ולעיתים מעורפלת בהלכה. יחסי מין בין שתי נשים לא מוגדרים כ"ביאה" מבחינה הלכתית, ולכן מעולם לא נאסרו הלכתית, אך עדיין מאוד לא מקובלים ואף הוגדרו כ"זנות" ו"מעשה מצרים".
השינויים ביחס של התנועה הקונסרבטיבית
בשנת 1992 הוציאה המועצה ההלכתית של התנועה הקונסרבטיבית (Committee on Jewish Law and Standards - CJLS) את "הצהרת הקונצנזוס על חד-מיניות" ("Consensus Statement on Homosexuality") בה הצהירה כי להט"בים מתקבלים בברכה בקהילות הקונסרבטיביות, אך גם כי היא לא תערוך טקסי איחוד לזוגות חד מיניים, לא תסמיך להט"בים מוצהרים לרבנות ועוד. הצהרה זו עברה במועצה ברוב של קול אחד בלבד, הייתה מאוד שנוייה במחלוקת ורבנים רבים כתבו מכתבי תגובה לגביה בהם הביעו את תמיכתם או התנגדותם להצהרה ונימקו את עמדתם. באופן כללי עד 2006 החזיקה התנועה הקונסרבטיבית באותה הדעה בה החזיקה התנועה האורתודוקסית - דהיינו, שיחסים מיניים בין שני גברים נוגדים את ההלכה ונאסרו במפורש בספר ויקרא. ב-6 בדצמבר 2006, בעקבות הצעה של שלושה רבנים - דניאל נווינס, אברהם רייזנר ואליוט דורף - שינה הוועד העולמי את עמדתו וסלל את הדרך לשינויים משמעותיים הנוגעים למדיניות של התנועה הקונסרבטיבית בנוגע להומוסקסואליות.הוועד החליט לאפשר הסמכה של להט"בים לרבנות במוסדות התנועה הקונסרבטיבית, אך התיר לכל אחד מארבעת בתי המדרש בעולם להכריע בסוגיה באופן עצמאי. שני בתי המדרש בארצות הברית החליטו על קבלה מלאה, ואילו בית המדרש בישראל ובית המדרש בארגנטינה החליטו שלא לקבל להט"בים לשורותיהם.
היחס לנישואים חד מיניים
ב-31 במאי 2012 אישרה התנועה הקונסרבטיבית מדריך לטקסי נישואין חד מיניים שכתבו אותם שלושה רבנים שכתבו גם את ההצעה מ-2006. שש שנים אחרי שהעניקה את ברכתה ליחסים חד מיניים והתירה להסמיך הומוסקסואלים לרבנות. במדריך זה, הרבנים הציעו גרסאות שונות לטקס. השינוי המהותי בהן מטקס הנישואין הממלכתי הוא החלפת טקס הקידושין בהחלפת טבעות. הסיבה להחלפה זו היא שהדגש בטקס שונה מנישואין "כדת משה וישראל" (קידושין) והחלפת הטבעות מהווה ביטוי לשיווין בקשר של בני הזוג. הרב הקונסרבטיבי הרשל מאט הביע את דעתו בנושא, לפיה איסור משכב זכר מופנה רק אל מי שיש להם משיכה טבעית אל בני המין השני ומשום כך הם מצווים על פרייה ורבייה. הומוסקסואלים, לפי מאט, הם חסרי יצר המשיכה לבני המין השני ועל כן אין טעם למנוע מהם לממש את משיכתם המינית. גישתו של מאט זכתה לגיבוי ותמיכה גם בישראל..
Friends Will Be Friends
Friends Will Be Friends (בעברית: חברים יהיו חברים) הוא שיר של להקת הרוק הבריטית קווין, שנכתב על ידי סולן הלהקה פרדי מרקיורי ובסיסט הלהקה ג'ון דיקון. השיר נכלל באלבום A Kind of Magic ויצא כסינגל ביוני 1986, והוא הסינגל השלושים של הלהקה שיצא בבריטניה. בבריטניה הסינגל הגיע למקום ה-14 במצעדים, והוא זכה להצלחה הגדולה ביותר באירלנד, בה הגיע למקום ה-4. השיר גם נכלל באלבומי האוסף של קווין: Greatest Hits II ,Greatest Flix II ו-Greatest Video Hits II.
זיידלר
זיידלר שם משפחה ממקור גרמני (Seidler).
ניקול חירין
ניקול חירין (נולדה ב-16 בינואר 2001) היא טניסאית ישראלית. דורגה בשיאה במקום 419 בעולם (אוגוסט 2022) בדירוג ה-WTA. אלופת ישראל בטניס לשנת 2021. חירין היא חברת נבחרת גביע הפדרציה של ישראל.
ביוגרפיה
חירין נולדה ב-16 בינואר 2001 בישראל. בגיל 3 התחילה לשחק טניס.
ב־28 בנובמבר 2021 זכתה יחד עם הטניסאית הסלובקית זלניקובה בטורניר הזוגות בפיוצ'ר יוון.
2022
ב-2 בינואר 2022 זכתה בתואר אלופת ישראל בטניס (לצד ישי עוליאל אלוף הגברים). תוצאות המשחק היו 6:2, 4:6 ו-4:6, בהם ניצחה את האלופה הקודמת לינה גלושקו. לאחר הזכייה אמרה:
משולש הליתיום
משולש הליתיום (באנגלית: Lithium Triangle; בספרדית: Triángulo del Litio) הוא אזור גאוגרפי הממוקם במרכז אמריקה הדרומית במדינות ארגנטינה, בוליביה וצ'ילה, אשר מכיל בין מחצית לשני שלישים מהמאגרים הידועים של ליתיום בעולם כיום, רובו בצורת תמלחת ליתיום.
על פי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בארגנטינה קיימים משאבי ליתיום מזוהים בגודל של כ-14.8 מיליון טון, בבוליביה קיימים משאבי ליתיום מזוהים בגודל של כ-9 מיליון טון, בעוד שבצ'ילה גודל המשאבים המזוהים עומד על יותר מ-8.5 מיליון טון.
רקע גאוגרפי
המשולש שוכן ברובו באזורים בגובה רב, אשר גובהם נע בין 2,000 ל-4,000 מטר מעל גובה פני הים. האזור מתאפיין בתצורת נוף הררית (שכן הוא שוכן על רכס הרי האנדים), אשר זרועה באגמים ומדבריות מלח רבים. חלקי המשולש שבבוליביה חופפים לאלטיפלאנו, בעוד שאלו השוכנים בצ'ילה נמצאים כולם במדבר אטקמה.
רקע גאולוגי
במהלך 5 מיליון השנים האחרונות הצטמצמה הפעילות הטקטונית באגני פונה וחלו תנודות חריפות בתנאי מזג האוויר שהתבטאו בתקופות צחיחות ובתקופות גשומות. האקלים הצחיח השכיח ותנועת המשקעים המוגבלת (שנבעה מכך שהאגנים היו מלאים), צמצמו את הסחיפה, על אף המשך תנועת המים באזור. תנועת מי התהום והמים על הקרקע אפשרה למוצקים מומסים להצטבר באגנים הסגורים. כיוון שהמים באזור לא התנקזו לים, והניקוז התרחש אך ורק באמצעות אידוי, נוצרו תמלחות עשירות במינרלים כמו ליתיום, אשלגן ובורון. תמלחות עשירות אלו הצטברו בתחתית מדבריות המלח. העלאתן על פני השטח באמצעות שאיבה גורמת לחדירה של מים טהורים המצויים בשולי האגן. התמלחות אינן מתערבבות במים טהורים ולכן שאיבת התמלחות אינה מורידה מריכוז המינרלים.
רקע היסטורי
כבר בשנות ה-70 פרסם הסקר הגאולוגי של ארצות הברית מחקר בנוגע למקורות ליתיום בהרי האנדים, בו נטען כי במדבריות המלח של ארגנטינה, בוליביה וצ'ילה קיים פוטנציאל גדול להפקת ליתיום.
עד שנות ה-80, כמעט כל תפוקת הליתיום בעולם נעשתה באמצעות כריית עפרה. תהליך כריית העפרה דרש השקעת אנרגיה רבה, כלל הוצאות שינוע רבות והניב כמויות קטנות, מה שהפך את התהליך ללא כלכלי. בשנת 1974 החלה הסוכנות הממשלתית הצ'יליאנית CORFO בשיתוף פעולה עם חברת Foote Minerals האמריקנית, על מנת לפתח שיטה לכריית ליתיום בסלאר דה אטקמה. לאחר שפותחה השיטה, הקימו שתי השותפות חברה מסחרית שנקראה SCL, שבשנת 1984 החלה להפיק ליתיום מתמלחת בסלאר דה אטקמה יחד עם חברת SQM.
רקע כלכלי
לליתיום מספר שימושים, כאשר העיקרי שבהם הוא כאנודה בסוללות חשמליות של טלפונים ניידים, מחשבים ניידים ורכבים חשמליים המבוססים ברובם על סוללות ליתיום-יון. נכון ל-2015, הפקת סוללות חשמליות היוותה 70 אחוז מהדרישה העולמית לליתיום. לליתיום מספר שימושים תרופתיים, ומלחי ליתיום משמשים כמייצבי מצב רוח, בטיפול בהפרעה דו-קוטבית ובמניעת דיכאון קליני, והם מהווים 90% מהדרישה הרפואית לליתיום. בנוסף, משמש הליתיום כזרז בתרופות שנועדו לסייע לירידה מסוכנת במשקל, HIV וסרטן.
מדיניות הממשלה
עד שנות ה-90 כמעט ולא התפתחה כרייה בארגנטינה בשל קשיים כלכליים, גאוגרפיים ורגולטורים. בשנת 1993 חוקק חוק "Mining Investment Law", שכלל תוכנית לתמרוץ הכרייה והטבות מס. בהמשך אותה השנה עבר חוק נוסף במטרה להסדיר את תחום הכרייה בין הממשלה הפדרלית לבין הפרובינציות.
ב-2015 נבחר מאוריסיו מאקרי לתפקיד נשיא ארגנטינה, ולאחר שנכנס לתפקיד ביצע מספר רפורמות ביחס החקיקתי אל חברות הכרייה, אשר הוגדרו "פרו-שוק", וכללו הפחתת מסי היצוא וביטול האיסור על חברות להוציא את רווחיהן מהמדינה. בדצמבר 2017 העביר הקונגרס בארגנטינה חוק המעניק החזרי מע"מ על השקעות זרות בתחום הכרייה במדינה. בנוסף, בכנס שנערך בוונקובר ב-2018 ציין מרקו אוסוולדו קפלו, תת-שר במשרד האנרגיה והכרייה הארגנטינאי, כי מס החברות, שעמד ב-2018 על 35%, צפוי לרדת עד 2020 ל-25%.
כריית הליתיום
בשנת 1997 החלה חברת FMC האמריקנית בהפקת ליתיום באופן מסחרי בסלאר דל הומברה מורטו. החברה הייתה החברה היחידה שהפיקה ליתיום במדינה עד 2015, כשחברת אורוקובר האוסטרלית החלה גם היא להפיק ליתיום במדינה. בין השנים 2013–2016 הייתה ארגנטינה המייצאת השנייה בנתחה של ליתיום לעולם, עם נתח שוק בסך 48 אחוז. נכון ל-2016 נמצאו במדינה 11 מרבצי ליתיום. על פי הפייננשל פוסט, בארגנטינה מחסור במהנדסים ובכורים בכמויות הנדרשות לתפעול כל המכרות. בעקבות כך, מכרות ליתיום במדינה לא ממצים את מלוא יכולת התפוקה שלהם.
התנגדויות ונזק סביבתי
בשנת 2010 הגישו שתי קהילות ילידיות מפרובינציות חוחוי וסלטה עתירה לבית הדין האינטר-אמריקאי לזכויות אדם, בדרישה לכבד את זכותם שלא להסכים לכריית ליתיום בתחום הקהילה. נכון ל-2019, הדיונים בנושא העתירה לא תמו אך פעולות הכרייה החלו. מקומיים הגרים בסביבת סלאר דה הומברה מורטו התריעו כי מבצעי הכרייה זיהמו נחלים המשמים להשקיית מקנה וגידולים חקלאיים. בפברואר 2019 חסמו חברי הקהילה את הגישה למכרה בלגונת גוואיטאיוק. לטענת התושבים, הכרייה מייצרת מחסור במי שתייה ומאלצת אותם לעזוב את מקום מגוריהם.
מדיניות הממשלה
בשנת 2005, לאחר שאוו מוראלס נכנס לתפקידו כנשיא בוליביה, הלאימה הממשלה את חברות הגז והנפט תוך כדי שימוש בכוח צבאי. בשנת 2009 דווח כי הממשלה מתכננת לפתוח את השוק לתאגידי כרייה, אך תאגידים רבים הביעו חשש רב מהלאמה, ונמנעו מלחתום על חוזה עם הממשלה.
כריית הליתיום
בשנת 2009 בנתה ממשלת בוליביה תחנה להפקת ליתיום מהתמלחת בעלות של 5.7 מיליון דולר. בין השנים 2008–2014 הוציאה ממשלת בוליביה כ-115 מיליון דולר על תעשיית הליתיום, וב-2016 החלה המדינה לייצא ליתיום לסין. באפריל 2017 אישרה ממשלת בוליביה הקמת חברה ממשלתית בשם "Empresa Pública Nacional Estratégica de Yacimientos de Litio Bolivianos" (YLB), שמסועפת למשרד האנרגיה של המדינה, ומטרתה ניהול הכרייה, השימוש ומסחור הליתיום במדינה. על פי רויטרס, על אף השקעה ממשלתית של כ-450 מיליון דולר, נכון ל-2017 מפיקה תחנת הפקת הליתיום הממשלתית 10 טון ליתיום בחודש. באפריל 2018 נחתם הסכם בין YLB לבין חברת הכרייה הגרמנית "ACI Systems GmbH" המייצר שותפות בין החברות בפרויקט הכרייה בסאלאר דה אויוני, ובשנת 2021 צפויה תחילת התפוקה מהפרויקט.
מדיניות הממשלה
בשנות ה-80 של המאה ה-20 העניקה ממשלת צ'ילה רישיונות כרייה לשתי חברות, SQM הצ'יליאנית ורוקווד האמריקנית. במשך עשורים לא ניתנו רישיונות כרייה לחברות נוספות. בשנת 2018, לאחר שתמך בהרחבת הכרייה בקמפיין הבחירות שלו, העניק נשיא צ'ילה, סבסטיאן פיניירה, רישיונות כרייה לחברות נוספות.
כריית הליתיום
נכון ל-2016, נמצאו בצ'ילה 8 מרבצי ליתיום. בין החברות הכורות במדינה נמצאת SQM, אשר ב-2015 עמד נתח השוק שלה על 23 אחוז מכלל היצור העולמי, והיא הפיקה כ-39,000 טון ליתיום. ב-2018 קיבלה SQM זיכיון לכריית ליתיום עד שנת 2030, מה שצפוי לשלש את הפקת הליתיום במדינה.
בין השנים 2013–2016 הייתה צ'ילה המייצאת העיקרית של ליתיום לעולם, עם נתח שוק בסך 49 אחוז. ב-2017 ירד נתח השוק שלה ל-32.8 אחוז.
התנגדויות ונזק סביבתי
בסלאר דה אטקמה שבמדבר אטקמה, שאיבת הליתיום פוגעת במינים המקומיים כמו פלמינגו האנדים, וכתוצאה מכך מצטברות כחוליות, אותן הפלמינגו אוכל, במים שהזדהמו כתוצאה ממיצוי הליתיום, ומסכנות את בריאות תושבי האזור. על פי מגזין Wired, הכרייה באזור סלאר דה אטקמה צורכת כ-65 אחוז ממשאבי המים באזור, ותושבי הכפרים הסמוכים נאלצים להביא מים ממקורות אחרים.
מרי ריזר
מרי הרדי ריזר (באנגלית: Mary Hardy Reeser, 1884 - 1951) מסיינט פיטרסברג הייתה אישה שמצאה לכאורה את מותה מהתלקחות ספונטנית.
ביוגרפיה
מרי ריזר נולדה בעיר קולומביה קליפורניה ונישאה לדוקטור ריצ'רד ריזר (יליד שנת 1874 או 1875). בנם היחיד, שנקרא גם הוא ריצ'רד ריזר השלים לימודי דוקטורט ונולד בפנסילבניה בשנת 1910 או 1911. מרי נקברה בבית הקברות "צ'סטנט היל" שבפנסילבניה.
מותה
ב-2 ביולי 1951 בשעה שמונה בבוקר, פנסי קרפנטר, בעלת הדירה של מרי הגיעה לדירתה כדי למסור לה מברק. היא ניסתה לפתוח את דלת הבית אך ידית הדלת ממתכת גרמה לכוויית חום חזקה בידה והיא הזעיקה את המשטרה.
שאריות גופתה של ריזר, שהיו בעיקר אפר, נמצאו על גבי כיסא שעליו ישבה. רק כף רגלה השמאלית (שהייתה בתוך נעל בית) ועמוד השדרה שלה לא נשרפו ואפשרו את זיהויה. פריטי פלסטיק שונים שהיו בקרבת הכיסא שלה נמסו וצורתם התעוותה.
ב-7 ביולי 1951, מפקד המשטרה של סיינט פיטרסברג, ג.ר ריכרט, שלח קופסת ראיות מזירת האירוע לחוקר ה-FBI ג'ון אדגר הובר. בין הראיות נכללו שברי זכוכית שנמצאו באפר, שישה "עצמים קטנים" שנחשדו בתחילה כשיניה, חתיכה מהשטיח עליו ניצב כיסאה ונעל הבית שנותרה על רגלה.
אף על פי שגופתה נשרפה כמעט לחלוטין, ושרפה כזו מצריכה טמפרטורת גבוהות מאוד, החדר בו נמצא אפרה ושאריות גופתה כמעט ולא ספג נזקי שרפה.
ה-FBI הצהיר שמרי ריזר נשרפה כלילות עקב אפקט הנקרא "אפקט הפתילה" (בו שומן של גופת הנשרף מחזקת את להבות האש). מאחר שנמצא כי מרי נעזרה בכדורי שינה כדי להירדם והיה ידוע שנהגה לעשן, עלתה ההנחה כי היא אבדה את הכרתה בזמן שעישנה והסיגריה הציתה את בגדי השינה שלה. "לאחר שהגוף מתחיל לבעור", כתב ה-FBI בדו"ח החקירה, "ישנם מספיק שומנים וחומרי בעירה אחרים המאפשרים לדרגות משתנות של הרס להתרחש. לפעמים דרגת ההרס מהבעירה תלך ותגדל עד לרמה בה גופת האדם תתלקח כולה".
לבקשתו של מפקד משטרת סיינט פיטרסברג זירת האירוע נחקרה על ידי מומחה לאנתרופולוגיה פיזית בשם וילטון מ. קרוגמן. פרופסור קרוגמן, מאוניברסיטת פנסילבניה, חקר זירות שרפה שונות בשנות השלושים על מנת לנסות לסייע באיתור וזיהוי של הצתות.
ה-FBI נהג להתייעץ רבות עם פרופסור קרוגמן בנוגע לזירות בהן היו קורבנות שרפה, אך לאחר שחקר את זירת שריפתה של מרי וקרא את הדו"ח של ה-FBI הוא התנגד נחרצות למסקנתם. ועם זאת, נסיבות מותה של מרי והתנגדותו של קרוגמן לממצאי החקירה לא פורסמו לציבור במשך כעשור.
Love, Whitney
Love, Whitney (בעברית: באהבה ויטני) הוא אלבום אוסף של הזמרת ויטני יוסטון, אשר יצא לאור ב-20 בנובמבר 2001. האלבום יצא בעקבות הצלחתו הרבה של אלבום האוסף הקודם Whitney: The Greatest Hits. האלבום כולל אוסף של בלדות בולטות במהלך הקריירה של הזמרת כמו "I Have Nothing" ו-"I Will Always Love You". האלבום לא הצליח לשחזר את ההצלחה של האלבום הקודם כאשר הצליח להגיע למעמד זהב ביפן וברזיל בלבד ודורג במקומות נמוכים במספר מדינות מצומצם.
אירופה פלוס
אירופה פלוס (ברוסית: Европа Плюс) היא תחנת הרדיו המסחרית הלא-ממשלתית הראשונה בברית המועצות וברוסיה. משדרת בפורמט CHR. החלה לשדר ב-30 באפריל 1990. מדינות שידור: רוסיה, אוקראינה, קירגיזסטן, קזחסטן, מולדובה וכן טג'יקיסטן. אירופה פלוס תופסת עמדה מובילה בקרב רשתות הרדיו של רוסיה. הקהל המרכזי של תחנת הרדיו הוא צעירים ופעילים מתחת לגיל 35.
הפרויקט הגדול ביותר מחוץ לאוויר הוא ה"Europa Plus Live" השנתי רב השעות ב-Open air. ב-27 ביולי 2019, 400,000 איש ביקרו בכיכר של ליבת הספורט הדרומי "לוז'ניקי", ומספר הצופים הכולל עמד על כ-1.5 מיליון. 23 להקות זרות ורוסיות פופולריות השתתפו בקונצרט בן 7 שעות באוויר הפתוח.
ג'ונגל האספלט
ג'ונגל האספלט (באנגלית: The Asphalt Jungle) הוא סרט פשע אפל אמריקאי משנת 1950 בבימויו של ג'ון יוסטון, בכיכובם של סם ג'אפה, לואיס קלהרן וסטרלינג היידן בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על הרומן "ג'ונגל האספלט" של וו.ר. ברנט (1949) שכתב גם את הרומן "הקיסר הקטן" שעובד לסרט הקיסר הקטן.
ב-2008 נבחר הסרט לשימור בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית של ספריית הקונגרס על "היותו בעל ערך תרבותי, היסטורי או אסתטי".
תקציר העלילה
"דוק" רידנשניידר (סאם ג'אפה) הוא עבריין קשיש שגמר לרצות שבע שנות מאסר וביום שחרורו הוא מתחיל לתכנן את השוד שיאפשר לו לסיים את חייו בעושר ובנחת. הוא מציג את תוכניתו בפני סוכן ההימורים קובי (מארק לורנס) ואומר שסכום השוד הוא כחצי מיליון דולר והוא זקוק ל-50,000 לגיוס אנשים. הוא זקוק לפורץ קופות, נהג וחוליגן. קובי מציע לפנות לאלונזו אמריק (לואיס קלהרן). אמריק הוא עורך דין מבוסס, נשוי למיי (דורותי טרי) אך יש לו פילגש צעירה ויפהפייה בשם אנג'לה (מרילין מונרו). אמריק מממן את דירתה ואת התכשיטים שלה ועומד לפני פשיטת רגל.
לוטננט דיטריק (בארי קארי) ממונה על ידי נציב המשטרה הארדי (ג'ון מקינטייר) לעקוב אחרי דוק אבל דיטריק הוא מושחת ומקבל כסף מרובי ולא מדווח על דוק ועבריינים נוספים.
אמריק מסכים להצטרף אבל בחשאי הוא מגייס למענו את החוקר הפרטי ברנום (ברד דקסטר) כדי להשתלט על כל השלל. הוא מציע לדוק כי הוא יתקשר לסוחר בסחורה גנובה, יקבל כסף והם יתחלקו בו.
דיקס הנדלי (סטרלינג היידן) הוא עבריין שהשתחרר ממאסר ומחפש מקורת הכנסה. הוא גר ביחד עם חברתו דול קונובן (ג'ין הייגן) ומצפה להרוויח כסף ולחזור לחוות משפחתו בקנטאקי אותה נאלצו בעבר למכור.
דוק מגייס את מפצח הקופות לואיס צ'יאבלי (אנתוני קרוסו) את דיקס כחוליגן ואת חברו גאס (ג'יימס ויטמור) כנהג.
השוד מתקדם כמתוכנן. צ'יאבלי מתגבר על מערכות האבטחה ומצליח לפרוץ את הכספת ודוק גורף את התכשיטים לתיקו. המערכת מופעלת ומגיע שומר אבטחה הם פותחים לו את הדלת ומכים אותו והוא נופל אך נפלטת ירייה מאקדחו שפוצעת קשה את צ'יאבלי. גאס מסיע את צ'יאבלי לדירתו שם הוא מת.
דוק ודיקס מגיעים לאמריק ומוצאים שם גם את ברנום. אמריק מודיע להם שעדיין לא גייס את הכסף. ברנום ודיקס שולפים אקדחים ויורים. ברנום נהרג ודיקס נפצע. אמריק מציע שהוא יפתח במשא ומת חשאי עם חברת הביטוח. הם עוזבים אותו ואמריק זורק את גופת ברנום לנהר. השוטרים מוצאים את הגופה ובתוכה פרטים על אמריק. אמריק מתקשר לאנג'לה ואומר לה שתעיד שהיה אצלה כמעט כל הלילה. השוטרים מגיעים לדירה מאיימים על אנג'לה והיא אומרת את האמת. הארדי מראה לאמריק מסמך כתוב של קובי המתאר את השתתפותו בתוכנית השוד. אמריק פורש לחדר סמוך, מנסה לכתוב מכתב סליחה לאשתו אך לבסוף יורה בעצמו.
קובי מסגיר גם את דיטריך וגאס והם נעצרים ביחד אתו. דוק נפרד מדיקס ונותן לו חלק מהתכשיטים ואז נוסע לקליבלנד אך נעצר בדרך עם כל הרכוש. דיקס נוסע עם דול לחוות נעוריו בקנטקי אך מת מדימום כשהם מגיעים לשם.
המרכז לאתיקה ואחריות מקצועית
המרכז לאתיקה ואחריות מקצועית של עורכי דין ע"ש דייוויד וינר הוקם בחודש אוקטובר 2009 במטרה להוביל את החשיבה, המחקר, ההוראה והתוויית מדיניות בתחום האתיקה והאחריות המקצועית של עורכי דין. בראש המרכז עומדת ד"ר לימור זר-גוטמן מבית הספר למשפטים במסלול האקדמי המכללה למינהל.
הרקע להקמת המרכז
המספר הגבוה של עורכי הדין בישראל (השיעור הגבוה בעולם ביחס לאוכלוסייה הכללית), בשילוב עם תפקידם המרכזי של עורכי הדין בשמירה על שלטון החוק וערכי הדמוקרטיה הפך בעיני מקימי המרכז את העיסוק בשאלות האתיקה והאחריות המקצועית של עורכי הדין, לדיון חברתי חשוב הרלוונטי לא רק לעוסקים בתחום אלא גם לכלל הציבור. מתוך ראיה רחבה זו, המרכז שם לעצמו כמטרה ראשית להגביר את השיח הציבורי והמחקרי בנושאים של אתיקה ואחריות מקצועית של עורכי דין ותפקידם של עורכי הדין בדמוקרטיה.
המרכז נקרא על שם דר' דייוויד וינר, אשר כיהן כסגן הסנגורית הציבורית הארצית ושם קץ לחייו בנסיבות טרגיות שבהן הוכתם המוניטין האתי שלו. במסגרת עבודתו בסנגוריה הציבורית הרבה וינר לעסוק בשאלות של אתיקה. הוא המשיך והעמיק בתחום האתיקה בשנים בהם שימש מרצה של הקורס באוניברסיטת בר-אילן וכחבר מוביל ומשפיע בפורום המרצים לאתיקה מקצועית.
ייחודו של המרכז נעוץ בעובדה שחברי המרכז הם המרצים לאתיקה מקצועית בכל בתי הספר והפקולטות למשפטים בישראל (המשתייכים כולם לפורום המרצים לאתיקה מקצועית). המרכז משותף לכל בתי הספר והפקולטות למשפטים בישראל והוא מבקש לחולל שינוי בהוראה של התחום.
פעילויות המרכז
ארגון כנסים וימי עיון בשילוב מרצים מהאקדמיה ועוסקים מהפרקטיקה וזאת במטרה לשמש כגשר בין השניים ולהביא לפיתוח התחום.
משאל
מִשְׁאָל הייתה עיר כנענית, שנכבשה בתקופת ההתנחלות ונמסרה לנחלת שבט אָשֵׁר, על פי המסופר בספר יהושע:
.
מִשְׁאָל נכללה גם ברשימת ערי הלויים, שנמסרו לבני גֵרְשׁוֹן מידי בני אָשֵׁר.