cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
גרנד פרי אבו דאבי עונת 2021
נהגים וקבוצות
הגרנד פרי היה מרוץ הפורמולה 1 האחרון עבור הזוכה באליפות בעונת 2007, קימי רייקונן, שהודיע על כוונתו לפרוש בתום העונה. המרוץ היה גם האחרון עבור אנטוניו ג'יובינאצי, שעבר להתחרות באליפות הפורמולה אי, וניקיטה מזפין, שחוזהו בוטל בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה בפברואר 2022. ג'ורג' ראסל וולטרי בוטאס התחרו בפעם האחרונה עבור קבוצות ויליאמס ומרצדס, בהתאמה. ראסל החליף את בוטאס במרצדס, בעוד הפיני עבר להתחרות עבור אלפא רומיאו.
הונדה התחרתה בפעם האחרונה כספקית המנועים של קבוצות רד בול ואלפאטאורי, שעברו לייצר את המנועים לקראת העונה הבאה תחת השם "רד בול מנועים".
מקצה הדירוג
מקצה הדירוג התחיל בשעה 17:00 לפי השעון המקומי. החלק הראשון של מקצה הדיורג (Q1) הופסק לזמן קצר בעקבות תאונה של נהג האס. לואיס המילטון וולטרי בוטאס קבעו את הזמנים המהירים ביותר. בתחילת החלק השני (Q2) המילטון השיג יתרון של 4 שניות על פני מקס ורסטאפן, שעשה שימוש בצמיגים בתרכובת מדיום. לאחר שתי הקפות נחליף ורסטאפן לצמיגים בתרכובת רכה והצליח לקבוע את הזמן המהיר ביותר. בחלק האחרון של המקצה (Q3) נעזר ורסטאפן בסליפסטרים שנוצר אחרי המכונית של סרחיו פרס, חברו לקבוצה, והשיג את הפול פוזישן.
הקפות ראשונות
המרוץ הוזנק בשעה 17:00 לפי השעון המקומי. לואיס המילטון עם זינוק טוב יותר ממקס ורסטאפן לקח את ההובלה בתחילת המרוץ. ורסטאפן ניסה להחזיר לעצמו את המקום בפנייה מספר 6, במאבק על המיקום הוא אילץ את המילטון לצאת מגבולות המסלול. הבריטי חזר למסלול כשהוא שומר על המקום הראשון. רד בול הגישה מחאה בטענה שהיתרון הושג בצורה לא חוקית וביקשה שיאלצו את המילטון להחזיר למקס את המקום, אך הטענה נדחתה. תלונה שהוגשה לדיילי המרוץ נבדקה והוחלט שאין צורך בבדיקה נוספת. המילטון, שהתחרה עם צמיגים בתרכובת מדיום, הצליח להגדיל את הפער מורסטאפן, שהתחרה עם צמיגים בתרכובת רכה, דבר שהוביל לשחיקה מהירה של הצמיג.
עצירות בפיט ומכונית הבטיחות הווירטואלית
ורסטפן נכנס להחלפת צמיגים בהקפה ה-13, בעוד המילטון נכנס הקפה מאוחר יותר, שניהם החליפו לצמיגים בתרכובת הקשה. בשלב זה סרחיו פרס עבר להוביל את המרוץ. הקבוצה ביקשה ממנו לעכב ככל הניתן את המילטון על מנת לאפשר לורסטאפן לצמצם את הפער. ניסיונות ההגנה של פרס איפשרו לצמצם את הפער מ-11 שניות ל-1.3 שניות, אך בהקפה ה-20 הצליח המילטון לעקוף ולשוב למקום הראשון. עד לנקודת אמצע המרוץ הצליח המילטון להגדיל את הפער עד ל-4 שניות
בהקפה ה-26 התנגש קימי רייקונן בגדר הבטיחות בפנייה מס' 6 ונאלץ לפרוש מהמרוץ האחרון שלו בקריירה. באותה הקפה פרש גם ג'ורג' ראסל עקב בעיות בתיבת ההילוכים. בהקפה ה-35 נעצר אנטוניו ג'יובינאצי על המסלול עקב בעיה בתיבת ההילוכים. העצירה הובילה להזנקת מכונית בטיחות וירטואלית. רד בול ניצלה את ההזמנות והכניסה את ורסטאפן להחלפה של סט חדש של צמיגים קשים, ללא איבוד של מיקום על המסלול. קבוצת מרצדס הנחתה את המילטון שלא להיכנס להחלפת צמיגים. עם סט הצמיגים החדש ורסטאפן הצליח לצמצם את הפער מ-17 שניות עד ל-11 שניות, אך לא בקצב מספיק בשביל לעקוף את המילטון לפני תום המרוץ.
הקפות הסיום
מיד לאחר שמכוניתו של פטל סיימה את העקיפה הודיע מנהל המרוץ כי מכונית הבטיחות תיכנס לרחבת הטיפולים בסיום ההקפה כדי לאפשר הקפה אחרונה של מרוץ ללא מגבלות. טוטו וולף כעס על ההחלטה. בהקפה האחרונה ורסטאפן הסתייע בצמיגים החדשים שלו כדי לצמצם את הפער מהמילטון, עד הצליח לעקוף אותו בפנייה מס' 5. המילטון ניסה לעקוף בחזרה, אך ורסטאפן הצליח להדוף את הניסיונות, לסיים את המרוץ כמנצח ולזכות בתואר האליפות הראשון. המילטון סיים שני, קרלוס סאינס סיים שלישי ויוקי צונודה רביעי, ההישג הכי טוב שלו בקריירה עד אותה נקודה. מרצדס צברה מספיק נקודות בשביל להבטיח זכייתה שמינית ברציפות באליפות היצרנים וקבעה שיא חדש.
הערעור של מרצדס
קבוצת מרצדס הגישה ערעור על תוצאות המרוץ. הקבוצה טענה כי ורסטאפן עקף את המילטון תחת מגבלות מכונית הבטיחות וכי מייקל מאסי הפר את הנהלים בכך שאיפשר רק למכוניות שהיו לפני ורסטאפן לעקוף את המילטון ולא לכל הנהגים שהיו בפיגור של הקפה. לדבריהם על פי התקנות היה צריך להזניק את המרוץ מחדש רק הקפה לאחר מכן, דבר שהיה מעניק להמילטון את הניצחון והאליפות. הטענה הראשונה נדחתה ונקבע שורסטאפן לא עקף את המילטון תחת מגבלות מכונית הבטיחות. הטענה השנייה הייתה יותר שנויה במחלוקת ומרצדס נעזרה בייעוץ משפטי בנושא. מרצדס טענה שלפי סעיף 48.12 שאם ניתנת הוראה המאפשרת למכוניות הנמצאות בפיגור של הקפה, יש לאפשר לכל המכוניות לבצע עקיפה ולא רק לחלק. בנוסף טענו שמכונית הבטיחות צריכה להיכנס לאזור הטיפולים רק בסוף ההקפה אחרי שכל המכוניות ביצעו את העקיפה. בהתאם לכך ביקשה הקבוצה לקבוע כי המילטון הוא המנצח במרוץ והזוכה באליפות. רד בול טענה שבתקנה כתוב "Any car" ולא "All cars". בנוסף, טענה הקבוצה שהוראות סעיף 48.13 גוברות על הוראה 48.12. טענה שלישית הייתה שסעיף 15.3 נותן למנהל המרוץ סמכות להחליט על פי שיקול דעת על השימוש במכונית בטיחות. לבסוף טענה הקבוצה כי התוצאה לא הייתה משתנה גם אם כל שמונת המכוניות הנוספות היו עוקפות את ורסטאפן והמילטון. מאסי טען שהעיקרון המנחה של סעיף 48.12 הוא לפנות מהדרך את המכוניות שמפריעות למאבק על הניצחון וכי כל הקבוצות הסכימו עקרונית שהמרוץ יסתיים תחת תנאי מרוץ.
מרצדס הכריזה על כוונתה לערער על פסק הדין. FIA הודיעה שתבחן את המקרה בפירוט ותסיק מסקנות מהאירוע והודתה שהאירוע "מכתים את תדמית הספורט". בעקבות ההודעה החליטה מרצדס, שעות ספורות לפני המועד האחרון להגשה, שלא לערער ולסיים את הטיפול בנושא. וולף אמר שלא הוא ולא המילטון רוצים לזכות באליפות בבית משפט, במקום זאת ימקדו את מאמציהם כדי להבטיח שתוצאות החקירה של FIA יהיו הוגנות. וולף המשיך לבקר את התנהלותו של מאסי במהלך המרוץ. לדבריו, בגרנד פרי אייפל בעונת 2020, עמד מאסי על הצורך לתת לכל המכוניות האיטיות לסיים את העקיפה. המילטון וולף החרימו את טקס הענקת הפרסים של הפדרציה שהתקיים באותו ערב. המילטון נקנס על ההיעדרות מהטקס. בתגובה הוא ביקש שכספי הקנס יתרמו לפעילות שהפדרציה מבצעת למען ילדים מאוכלוסייה מוחלשת. ההצהרה עוררה ספקולציות כי המילטון יכול להכריז על פרישה מהירה בעקבות האירועים. וולף הודיע שגם הוא וגם המילטון מתכוונים להמשיך כרגיל.
תגובות למרוץ
מספר נהגים מתחו ביקורת על ההחלטה של מאסי. בהודעת רדיו בהקפה האחרונה אמר המילטון בקשר למהנדס המרוץ שלו, פיטר בוניגטון, שתוצאת המרוץ הושפעה מ"מניפולציה". ג'ורג' ראסל, שהוחתם להיות חברו לצוות של המילטון במרצדס ב-2022, כינה את ההחלטה "בלתי מתקבלת על הדעת". לנדו נוריס, שהיה מהנהגים שהתבקשו לעקוף את המילטון לפני סיום מכונית הבטיחות, אמר שההחלטה התקבלה "לטלוויזיה". גם שאר ארבעת הנהגים הודו שההחלטה הייתה מבלבלת. דניאל ריקארדו, שהיה מאחורי ורסטאפן בזמן מכונית הבטיחות אמר שהוא נותר "ללא מילים" בעקבות ההוראה, מכיוון שהיא לא איפשרה לו להתחרות עם חמשת הנהגים על מיקום טוב יותר בסיום למרות שהיה עם סט צמיגים חדש. קרלוס סאינס, שהיה אחרי ריקארדו ולאנס סטרול אמר שההחלטה "כמעט עלתה לו בפודיום". סטרול תיאר את המרוץ כ"מגוחך" ואמר שיש לקבוע את הכללים באופן ברור לפני תחילת העונה.
ביקורת על ההחלטה הושמעה גם ברשתות החברתיות מצד נהגי עבר ועיתונאים רבים. דיימון היל, הזוכה באליפות בעונת 1996, כתב כי ההחלטה היא "דרך חדשה לניהול הספורט, שבה מנהל המרוץ יכול לקבל החלטות אד הוק". ניקו רוזברג, הזוכה באליפות בעונת 2016 כתב שמאסי "לא פעל לפי הכללים" ושהדרישה של כריסטיאן הורנר ברדיו להקפת מרוץ נוספת הייתה לא הולמת, יחד עם זאת הוא הזדהה עם מאסי ואמר ש"כל העולם צופה והוא צריך להחליט בתוך 15 שניות מה הוא עושה". ג'ק אוסטין, כתב של פוקס ספורט כתב שהפורמולה 1 "הינדסה" את הסיום כדי להגביר את ההתרגשות של הצופים. דברים דומים כתב גם ג'ורדן ביאנצ'י מהאתלטיק שאמר שההחלטה של מאסי נועדה להבטיח ש"נטפליקס תקבל עוד עלילה עסיסית לעונה הבאה של Drive to Survive".
נהג המרוצים השוודי סטפן גו'הנסון כתב: "בין אם זה בכוונה ובין אם לא, מבחינה בידורית המרוץ הזה היה מעל ומעבר. אבל אני חושב שחייב להיות איזון איפשהו כי ההחלטות שמאסי קיבל...התעלמו לחלוטין מהשכל הישר ומהדרך ההוגנת להתמודד עם המצב". נריין קריתיקיין, נהג המרוצים ההודי, אמר: "זה היה קרב נהדר על האליפות, אבל מה שקרה אתמול לא היה ספורט. צריך קרבות צמודים בפורמולה 1, אבל בו בזמן, זה צריך להיות הוגן...מה שקרה כאן לא היה הוגן". וולטר רוהל, אלוף העולם בראלי, קרא להכריע מרוצים על המסלול או "בתהליך הוגן וברור שאינו מושפע מהחלטות חיצוניות לא ברורות". מאט דיקינסון, כתב הטיימס, הסכים שיש לבחון את תהליך השיפוט, אך דחה את התלונות שההחלטה ניתנה בשל צורך בידורי בטענה ש"החוקים בספורט נקבעים, ולפעמים גם משתנים, בשביל להפוף את הספורט למבדר יותר. אל לנו להעמיד פנים שיש רק פרספקטיבה אחת של צודק או שמטרתו של הספורט היא חתירה אינסופית להגינות".
תגובות נוספות נגעו ללחץ שהופעל על מאסי לסיום מגבלות מכונית הבטיחות. מתיה בינוטו, מנהל קבוצת פרארי, אמר כי"העבודה שלו הייתה העבודה הקשה ביותר על פי כדור הארץ באותו הרגע. אנדראס זיידל, מנהל קבוצת מקלארן, אמר שבעת הניתוח להחלטותיו של מאסי יש לזכור את הקונטקסט בהן התקבלו: מרוץ צמוד על תואר האליפות, ועל כך יש להעריך אותו. סבסטיאן פטל הגן על ההחלטות של מאסי ודיילי המרוץ: "לכולם יש דעה, אני חושב שצריך לעזוב את דיילי המרוץ בשקט, זה מספיק קשה גם ככה. באופן אידיאי היינו רוצים לראות עקביות, אבל יש גם גורם אנושי. זה נורא קשה להיות צודק במאה אחוז, אבל זאת צריכה להיות השאיפה שלנו. אנחנו צריכים לראות מה אפשר ללמוד איך ניתן לשפר". גם רומן גרוז'אן הגן על ההחלטה של מאסי: "יש כמה דרכים לראות את זה. זה היה מוזר מאוד לא לאפשר למכוניות האלה לעבור ולהשאיר את לואיס ראשון ואחריו ארבע מכוניות כשנוותרה קצת יותר מהקפה אחת לאליפות העולם. ומצד שני, עבור לואיס זו בהחלט לא הייתה החלטה טובה. אבל כאוהד טלוויזיה, כצופה, באשר לספורט, אני חושב שמייקל מאסי קיבל את ההחלטה הנכונה".
ניקולאס לטיפי התנצל על התאונה שהובילה להוצאת מכונית הבטיחות. לדבריו לאחר האירוע קיבל הטרדות רבות ואף איומי מוות דרך הרשתות החברתיות. לטיפי פרסם שקיבל הודעת תמיכה מלואיס המילטון ושהוא נדרש להגדיל את מספר אנשי האבטחה סביבו באירועים לקראת עונת 2022. הוא הכריז שבכוונתו לקדם תוכניות שיעסקו בפגיעה הנפשית שיכולה לגרום בריונות ברשת. מאסי היה גם הוא קורבן לתגובות קשות ואיומי מוות ברשתות החברתיות.
החקירה של FIA ושינויי תקנות
שלושה ימים לאחר המרוץ הודיעה הפדרציה הבין-לאומית לרכב על פתיחת חקירה של האירועים במטרה לבחון מה אירע והאם יש צורך בשינוי תקנות הנוגעות למכונית הבטיחות. באותה הצהרה, נאמר גם שאי הבנות מצד קבוצות, נהגים ואוהדים "הכתימו את התדמית" של אליפות העולם לנהגים. בחינת האירועים החלה בינואר 2022.
רשת BBC פרסמה באמצע חודש ינואר שקבוצת מרצדס הגיה להסכם "תן וקח" עם ה-FIA: הקבוצה הסכימה למשוך את הערעור תמורת הבטחה שמייקל מאסי, מנהל המרוץ, וניקולאס טומבאזיס, המנהל הטכני של האליפות, לא יישארו בתפקידם בעונת 2022. עוד פורסם כי טוטו וולף, מנהל הקבוצה, נפגש עם מוחמד בן סוליים, נשיא FIA במטרה לדון בצעדים עתידיים שינקטו. לקראת סוף החודש פרסמה הרשת כי מאסי יוחלף בתפקיד מנהל המרוץ, כחלק מתהליך ארגון מחדש של הרכב צוות השיפוט במרוצים. עוד פורסם כי על צוותי הקבוצות יאסר לפנות למנהל המרוץ בתלונה על החלטות השופטים.
ב-17 בפברואר הציגה הפדרציה שינויים במבנה הניהולי של המרוצים. מאסי הועבר מתפקיד מנהל המרוץ ובמקומו מונו אדוארדו פרייטס ונילס וויטיץ' כצמד שיחלוק את התפקיד באירועים השונים. הרבי בלאש, שלעבר סגן מנהל המרוץ, מונה כיועץ קבוע שילווה את השניים לאורך כל העונה. בנוסף לשינויים המבניים הוצגו גם שינויים בדרכי ההתנהלות במהלך המרוץ. הקשר בין הקבוצות לבין מנהל המרוץ נאסר במטרה למנוע הפעלת לחצים במהלך המרוץ. תקשרות הרדיו בין הקבוצות ובין FIA לא ישודר בטלוויזיה על מנת להוריד את הלחץ מהשופטים. שינוי בתקנות מכונית הבטיחות קבע שמכוניות שנמצאות בפיגור של הקפה יורשו לעקוף את המובילים. מגבלות מכונית הבטיחות יסתיימו הקפה אחת לאחר שתינתן ההוראה לבצע את העקיפה.
יומיים לאחר מכן פורסם הדו"ח המלא של האירוע. בדו"ח נכתב כי מכונית הבטיחות לא השלימה הקפה מלאה כפי שנדרש בסעיף 48.12 לתקנות. עוד נקבע כי פרשנות שניתנה לסעיף 48.12 ולסעיף 48.13 "יצרה, ככל הנראה, בלבול לגבי הפרוצדורה של עקיפת מכוניות איטיות תחת מכונית בטיחות". בהתייחס לטענה של דניאל ריקארדו, שהיה בפיגור של הקפה, אך מכיוון שמוקם מאחורי ורסטאפן לא התאפשר לו לעקוף אותו לפני תום מכונית הבטיחות, קבע הדו"ח כי הדבר נבע מטעות אנוש בשל העובדה שזיהוי המכוניות מתבצע באופן ידני. בעקבות כך הוחלט על הכנסת מערכת זיהוי אוטומטית. הדו"ח גם ציין כי תקנות הספורט של פורמולה 1 לשנת 2022 עודכנו כדי להבהיר כי יש לאפשר ל"כל" (ALL) המכוניות שבפיגור ולא רק ל"חלק" (ANY) לעקוף. פעולותיו של מאסי הוגדרו כפעולות שבוצעו בתום לב וכי יכולות להיות פרשנויות שונות לכללים. הממצאים גם קבעו שהתקשורת בין מנהלי הצוותים של מרצדס ורד בול עם מאסי במהלך ההקפות האחרונות הייתה בלתי הולמת. בסיכום נקבע כי תוצאות אליפות העולם בפורמולה 1 לשנת 2021 נותרו בתוקף.
טבלת האליפות הסופית
אליפות הנהגים
אליפות היצרנים
פרנקוניה
פרנקוניה (בגרמנית: Franken) היא חבל ארץ היסטורי בדרום גרמניה, הכולל את החלקים הצפוניים של מדינת בוואריה של ימינו והאזורים שמערבה להם, בדרום מדינת תורינגיה ובמזרח מדינת באדן-וירטמברג.
שם חבל הארץ מוזכר עד היום במחוזות הבוואריים פרנקוניה תחתית (Unterfranken), פרנקוניה התיכונה (Mittelfranken) ופרנקוניה עילית (Oberfranken), כמו גם את אזור היילבורן-פרנקוניה בבאדן-וירטמברג; אבל האזור המקורי המשיך מערבה וכלל גם את הערים שפאייר, מיינץ ו-וורמס. אין גם חפיפה מלאה בין האזור ההיסטורי המכונה פרנקוניה לשטח שכיסתה דוכסות פרנקוניה, שכן האזור המכונה פרנקוניה מכסה רק את החלקים המזרחיים של הדוכסות. הערים הגדולות באזור פרנקוניה הן נירנברג, וירצבורג והיילברון.
יהדות פרנקוניה בעלת שורשים עמוקים בהיסטוריה היהודית-גרמנית, ושלוש ערי שו"ם, שפיירא, ורמיזא ומגנצא (שפייר, וורמס ומיינץ של ימינו) מצויות בפרנקוניה. יהודי האזור סבלו מרדיפות מספר פעמים, גם טרם השואה. ב-1298 החלו בפרנקוניה פרעות רינדפלייש. ב-2 באוגוסט 1819 החלו פרעות "הפ-הפ" בווירצברג. במהלך התקופה הנאצית חולקה גרמניה למספר אזורים, שאחד מהם נקרא פרנקוניה (מקביל לפרנקוניה עילית של ימינו). הגאולייטר (ראש אזור מטעם המפלגה) בפרנקוניה היה יוליוס שטרייכר, שבלט בפעילותו לרדיפת היהודים כבר מניצני עליית הנאצים לשלטון.
מירון קרן
מירון קרן (1 בספטמבר 1951 – 27 ביולי 2013) היה אלוף-משנה בצה"ל, אשר פיקד על חטיבת הנגב.
קורות חייו
קרן התגורר ביבנה.
פאוכרומוציטומה
פאוכרומוציטומה (באנגלית: Pheochromocytoma) היא גידול של תאי כרומפין בליבה של בלוטת יותרת הכליה, המפריש במידה מוגברת קטכולאמינים לזרם הדם, בעיקר אדרנלין ונוראדרנלין, ומשפיע על קצב הלב, גורם לעלייה בלחץ הדם, כאבי ראש, ותסמינים קליניים נוספים.
פאוכרומוציטומה היא מחלה נדירה יחסית, ומתרחשת בקירוב אצל כ-2-8 אנשים למליון איש לשנה, כאשר כ-0.1% מהחולים הסובלים מיתר לחץ דם סובלים מפאוכרומוציטומה. הגיל הממוצע בו מאובחנת המחלה הוא גיל 40, על אף שהגידולים יכולים להתרחש בתקופת הילדות המוקדמת ועד לגילאים מבוגרים. קיים כלל הקרוי "כלל ה-10" עבור פאוכרומוציטומות והגורס כי כ-10% מהן דו-צדדיות (בשתי בלוטות האדרנל), 10% הן מחוץ לבלוטת האדרנל, ו- 10% ממאירות. עם זאת, אחוזים אלו גבוהים יותר בתסמונות תורשתיות אשר יפורטו בהמשך. הטיפול בפאוכרומוציטומה הוא הסרה כירורגית של הגידול.
תסמינים קליניים
המאפיינים הקליניים של מחלה זו משתנים מאוד בין חולה וחולה, עד כדי כך שפאוכרומציטומה לעיתים נקראת בשם "המתחזה הגדול" (the great masquerader). יצוין עוד, כי המחלה יכולה להיות ללא תסמינים כלשהם למשך שנים, וכמה גידולים עלולים להגיע לגודל משמעותי לפני שהחולים חשים בתסמינים כלשהם. בין התסמינים הקיימים ניתן לציין את ה"טריאדה הקלאסית" הכוללת אפיזודות של פעמת, כאב ראש והזעה מוגברת. שלושה תסמינים אלו בשילוב עם יתר לחץ דם בהחלט הופכים את האבחנה של פאוכרומוציטומה לאבחנה סבירה.
הסימן הדומיננטי ביותר במחלה הוא יתר לחץ דם. באופן קלאסי, לחולים יש יתר לחץ דם באפיזודות, אולם נפוץ גם יתר לחץ דם קבוע. שחרור מסיבי של קטכולאמינים בגידול יכול להביא גם לאי ספיקת לב, בצקת ריאות, הפרעות קצב ואף דימום תוך מוחי.
במהלך אפיזודות של שחרור ההורמונים, אשר יכולים להתרחש באינטרוולים שונים, החולה חרד וחיוור, וחש טכיקרדיה ופעמת. התקפים אלו לרוב נמשכים פחות משעה ויכולים להיות מואצים לאור תהליכים כגון ניתוחים, שינויי תנוחה, התעמלות, היריון, השתנה (בעיקר פאוכרומוציטומות של השלפוחית), ושימוש בתרופות מסוימות (כגון תרופות אנטי דיכאוניות ממשפחת הטריציקליים, אופיאטים, מטוקלופראמיד).
להלן התסמינים העיקריים:
בדיקות מעבדה
אצל חולים אלו יש לנהוג במשנה זהירות בעת פרוצדורות הכוללות הרדמה, עקב הסבירות שחומרי הרדמה מסוימים עלולים להוביל להתקף (שחרור של קטכולאמינים).
אבחנה
אבחנת המחלה מבוססת על תיעוד של עודף בקטכולאמינים (אדרנלין, נוראדרנלין וכן המטבוליטים שלהם) בבדיקה ביוכימית וכן מיקום של הגידול על ידי הדמיה. לשני אלו משקל שווה בחשיבותם, אם כי באופן פרקטי, מדידה של קטכולאמינים היא השלב הראשון בדרך לאבחנה.
טיפול
הסרה מלאה של הגידול היא המטרה האולטימטיבית בטיפול עצמו. על הניתוח להתבצע על ידי צוותים של מרדימים ושל מנתחים המנוסים בניהול מקרים של פאוכרומוציטומה. לחץ הדם יכול להשתנות באופן חד במהלך הניתוח, בעיקר בתחילת ההרדמה או כאשר מתבצעת מניפולציה על הגידול עצמו. הראשון שביצע את הניתוח להסרה היה צזאר רוא, רופא שווייצרי ב-1926. כיום מקובל לבצע ניתוחים אלו בלפרוסקופיה. לאחר הניתוח, יש לתעד את תהליך החזרה לנורמה של הפרשת קטכולאמינים.
אחד מהאתגרים הקשורים לניתוח זה הוא הכנה נכונה של המטופל לניתוח, לאור העובדה כי הגידול מפריש קטכולאמינים העלולים להביא לעליות לחץ דם מסוכנות במהלך הניתוח. כיום מקובל להכין את החולה על ידי מתן חוסמי אלפא (phenoxybenzamine) במינון נמוך יחסית כ- 7 ימים טרם הניתוח עצמו ולהעלות את המינון כל מספר ימים בהתאם לסבילות.
תסמונות תורשתיות הקשורות לפאוכרומוציטומה
קיימות מספר תסמונות בהן נמצאה שכיחות יתר של פאוכרומוציטומה. אצל חולים אלו, הגיל הממוצע של האבחנה הוא 15 שנים פחות מאשר הגיל הממוצע כאשר המחלה מתרחשת ללא קשר לתסמונות משפחתיות.
סן אנדראס (סרט)
סן אנדראס (באנגלית: San Andreas) הוא סרט מסוגת סרטי אסונות שיצא ב-29 במאי 2015. הסרט בוים על ידי בראד פייטון, נכתב על ידי קארלטון קיוז ובו מככבים דוויין ג'ונסון, אלכסנדרה דדריו וקארלה גוג'ינו. עלילתו סובבת סביב רעידת אדמה בהעתק סן אנדראס.
עלילה
ריי (דוויין ג'ונסון), הוא איש חילוץ והצלה, שלרשותו נזקפות למעלה מ-600 הצלות רשומות. ריי מנסה לשקם את מערכת היחסים שלו עם פרודתו, אמה (קארלה גוג'ינו). דוקטור לורנס (פול ג'יאמטי) מנסה להזהיר את התושבים על רעידת אדמה אכזרית שהולכת לפגוע בשבר סאן אנדראס, אבל אף אחד לא מקשיב לו.
כשרעידת האדמה מכה, ריי נחפז ומציל את פרודתו. חברה החדש של אשתו, שהיה יחד עם ביתם המשותפת של ריי ואמה, בלייק (אלכסנדרה דדריו), נוטש אותה כשזו נלכדת ברכב בחניון במהלך הרעידה, ונהרג מאוחר יותר.
כשבלייק זועקת לעזרה, באים בן ואולי, שני אחים שנפגשו איתה קודם לכן, ומחלצים אותה. היא מצליחה ליצור קשר עם אביה, וזה מבקש ממנה להגיע לנקודה הגבוהה ביותר בסן פרנסיסקו.
לאחר מסע ארוך ומפרך, ריי מצליח להציל את ביתו בלייק, וכן את בן ואולי.
דיאנה קוויק
דיאנה מרילין קוויק (באנגלית: Diana Marilyn Quick; נולדה ב-23 בנובמבר 1946) היא שחקנית אנגלייה.
ביוגרפיה
קוויק בילתה שבע שנים במחקר וכתיבה של ספר על חיי משפחתה בהודו. הספר פורסם ב-2009 בהוצאת ויראגו בשם "A Tug on the Thread: From the British Raj to the British Stage". בספרה היא מגלה שמוצאה הוא מעורב אנגלי-הודי. סבא רבא שלה שירת במשך 23 שנים בצבא הודו ואחר כך היה לשוטר. הוא וסבתא רבתא שלה ברחו מהמרד ההודי הגדול אחרי שאביה נהרג.
קריירה
תפקידה הידוע ביותר של קוויק הוא בדמות ג'וליה פלייט בהפקה הטלוויזיונית של הרומן "חמדת ימים" (Brideshead Revisited). על הופעתה במיני-סדרה הייתה מועמדת לפרס אמי ופרס באפט"א לטלוויזיה. קוויק הרבתה להופיע בתיאטרון ובהפקות קולנוע וטלוויזיה. על הבמה שיחקה במחזות שייקספיריים כגון "טרוילוס וקרסידה" ומחזות נוספים בהם "אופרה בגרוש" מאת ברכט.
ב-2009 גילמה קוויק את דמותה של המלכה אליזבת השנייה בפרק "How Do You Solve a Problem Like Camilla?" בסדרת הדרמה הדוקומנטרית "המלכה". היא שיחקה באותו תפקיד כאישה צעירה יותר במחזה "A Question of Attribution" מאת אלן בנט.
חיים אישיים
בן זוגה של קוויק היה השחקן ביל ניי. לשניים יש בת משותפת, השחקנית מרי ניי. הם נפרדו ב-2008. בני הזוג נפגשו בשנת 1981 כשכיכבו יחד במחזה בתיאטרון הלאומי בלונדון. בין השנים 1974 עד 1978 הייתה קוויק נשואה לשחקן קנת קרנהאם. היה לה מערכת יחסים עם אלברט פיני שנמשכה שבע שנים.
קוויק הייתה אחת מהידוענים שתמכו במועמדותה של קרוליין לוקאס ממפלגת הירוקים של אנגליה וויילס בבחירות הכלליות בבריטניה בשנת 2015.
ביצ'ווינתה
ביצ'ווינתה (בגאורגית: ბიჭვინთა, באבחזית: Аҧсны) היא עיירת נופש באבחזיה, רפובליקה בדלנית של גאורגיה. היא ממוקמת על גדת הים השחור, 25 ק"מ דרומית לגגרה.
אקלים
הקיץ בביצ'וינתה חם עם טמפרטורות ממוצעות של 23°С (באוגוסט). החורף הוא מתון יותר עם טמפרטורות ממוצעות 6°С (בינואר). ממוצע המשקעים השנתי הוא 1,410 מ"מ.
היסטוריה
העיר נוסדה על ידי היוונים במאה ה-5 לפנה"ס כקולוניה מסחרית בשם: פיטיוס (Πιτυοΰς) או פיטיאונט. בחפירות ארכאולוגיות נתגלו שרידי כנסייה מהמאה ה-4 ובית מרחץ עם רצפת מוזאיקה. הקדוש יוחנן כריסוסטומוס הוגלה לשם ומת ליד החוף, בשנת 407. נמל "פיתוס הגדולה" לשעבר, היא כיום אגם בתוך העיר. במאה ה-6, העיר הייתה מרכז פוליטי ודתי חשוב ובירת ממלכת אגריסי. בישופות פיטיאונט נוסדה בשנת 541. בתקופת הממלכה הגאורגית המאוחדת נקרא העיר ביצ'וינתה. בשנות ה-80 של המאה ה-8 הייתה חלק מממלכת אבחזיה, עד לסוף המאה ה-10, ובסוף אותה מאה המלך בגרט השלישי בנה בעיר קתדרלה מרהיבה שנותרה עד היום, ומכילה שרידים של ציורי קיר מהמאה ה-13 וה-16. ביצ'וינתה גם שימשה כמקום מושבה של הכנסייה הגאורגית האורתודוקסית הקתוליות של אבחזיה עד אשר הפכה אבחזיה להיות תחת ההגמוניה של האימפריה העות'מאנית, במאה ה-16.
במאה ה-13 השתלטו הסוחרים מג'נובה על האזור, וקראו לו "פֶּזוֹנדה". הם שלטו עד למאה ה-15. במאות ה-17 וה-18 הייתה תחת שליטת האימפריה העות'מאנית. ובתחילת המאה ה-19 תחת שליטת האימפריה הרוסית.
המונומנט העיקרי של ביצ'וינתה היא קתדרלה מהמאה ה-10, שנבנתה על ידי המלך בגרט השלישי. הוא מכיל שרידים של הקיר המצויר מהמאה ה-13 והמאה ה-16, ובו נכתב כתב היד הבשורות של ביצ'ווינתה. כמו כן ישנן בעיר מלונות רבים לתיירים רוסים, הפוקדים את העיר בקיץ.
אהרון אברמוביץ'
אהרון אברמוביץ' (נולד ב-1951) הוא מנהל ישראלי שכיהן כמנכ"ל הסוכנות היהודית בשנים 1999–2001, מנכ"ל משרד המשפטים בשנים 2001–2006, ומנכ"ל משרד החוץ בשנים 2006–2009.
ביוגרפיה
אברמוביץ' נולד בשכונת שמואל הנביא שבירושלים. למד משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים והתמחה במשרד המשפטים.
כעורך דין החל לעבוד בלשכת הייעוץ המשפטי של הסוכנות היהודית (1979–1985). הוא היה בשליחות הסוכנות בטורונטו שבקנדה (1985–1987) ובשובו לישראל מונה לסגן היועץ המשפטי של הסוכנות (1987–1995) וליועץ המשפטי של הסוכנות היהודית, הארגון הציוני העולמי, קרן היסוד והארגון היהודי להחזרת רכוש איל"ר (1995–1999).
בשנת 1999 מונה למנכ"ל הסוכנות היהודית. בשנת 2001 פרש מהסוכנות היהודית ועבר לשמש בתפקיד מנכ"ל משרד המשפטים, בו כיהן תחת השרים מאיר שטרית, יוסף לפיד וציפי לבני. בשנת 2006 הודיע על פרישתו מהמשרד, אך נענה לבקשתה של לבני ועבר עמה לשמש בתפקיד מנכ"ל משרד החוץ . ב-2008 פרש גם מתפקידו במשרד זה. ב-2009 החל לעבוד כעורך דין, ובמקביל בין השנים 2011–2018 היה שותף מייסד של קרן הון סיכון גלילות קפיטל פרטנרס.
במהלך השנים הוא כיהן כדירקטור במינהל מקרקעי ישראל, באל על, במוזיאון ישראל, בספרייה הלאומית ובוועד המנהל של עמותת טבקה לצדק ושיוויון ליוצאי אתיופיה. כיהן בתפקידי יו"ר דירקטוריון ארגון מסע, יו"ר הוועד המנהל של המכללה האקדמית הדסה בירושלים, סגן יושב ראש קרן פרס בראשית ויו"ר דירקטוריון קופת הפנסיה של עובדי הסוכנות היהודית. בשנת 2017 מונה לדירקטור חיצוני בבנק דיסקונט.
אברמוביץ' שירת בצה"ל בחיל התותחנים בשנים 1969–1972. במלחמת ההתשה השתתף בלחימה במעוז פליקן ובמעוז טמפו, כלוחם בגדוד 403. לאחר קורס קצינים שירת בגדוד 55. בשירות המילואים במלחמת יום הכיפורים שירת כקצין בגדוד 412 ולחם בגזרת רמת הגולן. השתתף במשימת הפגזת דמשק על ידי תותחי צה"ל . במלחמת לבנון הראשונה שימש כסמג"ד בגדוד 412 ולחם בקרבות על ביירות, וב-1988 מונה למפקד הגדוד. סיים את שירות המילואים כתפקיד סגן מפקד אגד ארטילרי 209 בדרגת סגן-אלוף.
נשוי ואב לשלושה.
ארון יבסייביץ' שינדר
אַ(ה)רוֹן יֶבְסֶיֶיבִיץ' שִנְדֶר (ברוסית: Арон Евсеевич Шиндер; 23 באוקטובר 1911 - 22 באוקטובר 1984) היה יהודי סובייטי שעוטר כגיבור ברית המועצות על פועלו כעוזר מפקד בכיתת הנדסה של הצבא האדום במהלך מלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה
נולד בעיר אומן שבגוברניית קייב של האימפריה הרוסית במשפחתו של פועל. סיים 4 כיתות לימוד ועבד כמוכר בחרקוב.
עבר שירות סדיר בצבא האדום בין השנים 1931–1933. לפי המסמכים של העיטורים התגייס ב-22 או ב-23 ביוני 1941 ונפצע ב-18 באוגוסט אותה השנה, כנראה בחזית המערבית. חזר לשירות במרץ 1942 והגיע בספטמבר אותה השנה לחזית וורונז' ובהמשך חזית הערבה.
בהיותו ברגימנט סיור מס' 537 המעוטר במסגרת אוגדת סיור מס' 160 (שלאחר הקרבות הללו באפריל תעוטר ותשנה את מספרה ל-89) ב-29 בדצמבר 1942 ובין 10 ל-13 במרץ 1943 הסיר פגזים ומוקשים, עזר בכך לקדם את התקדמות בחזית באזור גולובאיה קריניצה וליובוטין (כעת גבול בין המחוזות וורונז' וחרקוב. על פועלו זה זכה למדליה על הצטיינות בקרב.
במסגרת שירותו ברגימנט סיור מס' 270 המעוטר של אוגדת סיור מס' 89 המעוטרת על כך שביצע פעילות דומה ללא פגיעות בנפש ליד אורחיי ב-23 באוגוסט 1944. על כך הוענק לו ב-3 בספטמבר באותה השנה עיטורי הצטיינות "עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה מדרגה שנייה" ו- "עיטור הכוכב האדום".
בהתקדמות כוחות הצבא האדום במסגרת הפעילות בתוך גיס סיור מס' 26 המעוטר על שמה של פומרניה במסגרת התקדמות ארמיית ההלם החמישית כנגד הפגזות כוחות ורמאכט כוח הנדסה אליו השתייך ב-14 בינואר 1945 עבר על קרח דק ופתח גשר ממוקש על נהר פיליצה ליד עיירת מיכלוב ובהמשך עבר לצדו השני של הנהר ושמר על צליחת שאר הכוחות.
על כך ועל הגבורה שהציג במהלך הקרבות הוענק לו בצו נשיאות ברית המועצות מ-27 בפברואר 1945 עיטור "גיבור ברית המועצות" בתוספת עיטור לנין ועיטור "כוכב הזהב".
בין 19 ל-25 באפריל אותה השנה במסגרת הסרת מוקשים (כ-220 בספירה לאחר מכן) בנה עם כיתתו מעבר על אפיק ישן של נהר אודר מה שאיפשר לבצע צליחה ללא אבדות ועל כך הוענק לו "עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה מדרגה ראשונה".
נפטר ב-22 באוקטובר 1984. קבור בבית הקברות מספר 3 של העיר.
משפחתו
אשתו שרה.
טים רות'
טימותי סימון "טים" רות' (באנגלית: Timothy Simon "Tim" Roth; נולד ב-14 במאי 1961) הוא שחקן אנגלי, מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר ולפרס גלובוס הזהב וכן זכה בפרס באפט"א ובפרס השחקן הטוב בפסטיבל קאן לשנת 1995 על תפקידו בסרט "רוב רוי".
ביוגרפיה
נולד בלונדון שבממלכה המאוחדת, למשפחה נוצרית ממוצא אנגלי ואירי. אביו ארני נולד עם שם המשפחה האנגלי "סמית`" בניו יורק למשפחת מהגרים בריטית, אך הוא שינה אותו לשם המשפחה הגרמני/יידי "רות`" בתור "אקט תמיכה אנטי-נאצי".
רות' הוא ניצול של התעללות מינית בילדות, שבוצע על ידי סבו מצד אביו, שלדבריו התעלל בו מינית מילדותו ועד שנות העשרה המוקדמות שלו. הוא חשף לראשונה כי הוא היה קורבן להתעללות מינית במהלך ריאיונות לפני הקרנת הבכורה של סרטו הראשון כבמאי ב-1999, "אזור מלחמה", סרט שעסק בנושאי גילוי עריות ואלימות מינית בתוך משפחה, אך סירב לנקוב בשמו של העבריין באותו זמן. בדצמבר 2016 הוא העניק ראיון לעיתון "הגרדיאן" בו חשף כי המתעלל שלו היה סבו, שגם התעלל באביו כשהיה ילד.
בצעירותו הוא רצה להיות פסל ולמד בבית ספר לאמנויות קמברוול שבלונדון.
קריירה
לאחר זמן מה הוא ניסה את מזלו במשחק והופיע בתפקיד הבכורה שלו, גלוח ראש גזען בסרט הטלוויזיה "נוצר בבריטניה".
פרץ לתודעה העולמית כשעבר לארצות הברית ב-1990. רות' הרשים את הבמאי האמריקאי קוונטין טרנטינו שהציע לו להיבחן לתפקיד בסרט הראשון שלו כבמאי – "כלבי האשמורת". רות' התעקש על התפקיד של מר אורנג' ואכן קיבל אותו. התפקיד סלל לו את הדרך לתפקידים נוספים בהוליווד. ב-1994 טרנטינו ליהק אותו לתפקיד השודד בסרט הפשע שלו "ספרות זולה". ב-1995 לוהק לתפקיד הראשי בקומדיה "ארבעה חדרים". רות' שיחק בנוסף ב-"רוב רוי" לצד ליאם ניסן, תפקיד עליו היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן משנה וזכה בפרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה. הוא שיחק בסרטו של וודי אלן "כולם אומרים אני אוהב אותך" שבו הוא הפגין את יכולותיו הקומיות והמוזיקליות.
ב-1999 רות' ביים את הסרט "אזור מלחמה" (The War Zone), שנעשה על פי הספר של אלכסנדר סטיוארט. ב-2001 כיכב רות' בסרטו של טים ברטון "כוכב הקופים". רות' ויתר באותה שנה על תפקיד סוורוס סנייפ בסרטי הארי פוטר.
ב- 2008 הופיע בסרטו של לואי לטריה "הענק הירוק" (הסרט השני של ה - MCU) בתור אמיל בלונסקי, האלטר איגו של האבומניישן.
ב-2014 שיחק בדרמה ההיסטורית "סלמה" של אווה דוברני בתפקיד מושל מדינת אלבמה ג'ורג' וולאס.
ב-2019 כיכב בסרט הדרמה "שיר השמות ", בבימויו של פרנסואה ז'יראר, זהו עיבוד לרומן בעל אותו שם מאת נורמן לברכט. באותה שנה גם כיכב בסרט "פנים רבות לאמת".
ב- 2022 חזר לגלם את דמותו של אמיל בלונסקי (אבומניישן) בסדרה שי-האלק: עורכת דין בשירות החוק.
הוא היה מועמד 23 פעמים לפרסים שונים ומתוכם זכה ב-10.
חיים אישיים
ב-1983 נולד ג'ק, בן משותף לרות' וללורי בייקר. ב-1993 הוא התחתן עם ניקי באטלר ולהם שני ילדים. בנם קורמק נפטר ב-1 בנובמבר 2022, בגיל 25, ממחלת הסרטן.
מחלת פרקינסון
מחלת פרקינסון (באנגלית: Parkinson's disease, בעברית: רטטת) היא מחלה ניוונית חשוכת-מרפא של מערכת העצבים, המתקדמת באיטיות ומאופיינת בהפרעות מוטוריות טיפוסיות, המתרחשת עקב חוסר במוליך העצבי דופמין על רקע התנוונות קבוצת תאי החומר השחור (Substantia Nigra) במוח. היא נקראת על שמו של הרופא האנגלי ג'יימס פרקינסון.
שבוע המודעות למחלת פרקינסון בישראל מצוין כל שנה בין ה-5 ל-12 במרץ.
הגדרת המחלה
בין ההפרעות ניתן למנות: האטה וירידה בתנועה, נוקשות שרירים, רעד בלתי רצוני במנוחה ובשעת לחץ, הפרעות בשיווי המשקל וחוסר יציבות בהליכה. המחלה נובעת מתפקוד לקוי בגרעיני הבסיס במוח, שממוקמים בעומק המוח הגדול ובמוח האמצעי ותפקידם לנהל את ההיבטים האוטומטים של תנועותינו, באופן מדויק ללא התערבות הכרתית.
באופן נורמלי, תאי העצב שבגרעיני הבסיס שבמוח משחררים את המוליך העצבי דופמין, שחיוני בבקרה על הביצוע של התנועה בגוף, ובעת מחלה זו שחרורו חסר, או שהקולטנים שלו נפגמו. הגיל הממוצע לתחילת המחלה הוא 57 שנים.
בשלב מתקדם של המחלה, ההפרעות בתנועתיות השרירים מערבות גם את מנגנון הבליעה והדיבור. הדיבור נעשה לא ברור משום שהוא איטי וחלש מהרגיל. במקרים קשים הדיבור הופך ללחישה, משום שהחולה מתקשה לדחוס את האוויר דרך קנה הנשימה כדי להרים את קולו. הפרעות דומות לאלו נגרמות אחרי שבץ מוחי ואופן הטיפול בהם דומה.
המחלה מתחלקת לשני סוגים:
מחלת פרקינסון ראשונית
בדרך כלל מתחילה אחרי גיל 40, ושכיחותה עולה עם הגיל, והגורם לה אינו ידוע. מתבטאת בחסר של המוליך העצבי דופמין בשל התנוונות של תאים באזור החומר השחור (substantia nigra) באזורים הפגועים. במיעוט המקרים ידוע גורם גנטי (ראה למטה), והמחלה בדרך כלל מתבטאת בגיל צעיר יותר.
מחלת פרקינסון שניונית
מתבטאת באובדן או הפרעה בפעולת הדופמין בגרעיני הבסיס מסיבה ידועה. בין הסיבות המוכרות - רעלים סביבתיים, בעיקר מוכרים חומרי ריסוס בחקלאות הגורמים למחלה באפקט מצטבר. סיבה אחרת לפרקינסון שניוני היא תרופות אנטי פסיכוטיות החוסמות את הקולטנים לדופמין. סיבה זו יורדת בשכיחותה כיום עקב השימוש בתרופות חדשות שתופעת הלוואי הזו שלהן פחותה בהרבה. בעבר הייתה מוכרת תמונה פרקינסונית קשה שהתפתחה אחרי דלקת מוח ויראלית.
גורמים
ברוב המוחלט של החולים, הגורם למחלה אינו ידוע. וידוע שישנם גורמים גנטיים שמשפיעים על התפתחות המחלה. מוטציה בגן SNCA, המקודד לחלבון α-synuclein (אלפא-סינוקלאין), היא הראשונה שתועדה במחלת פרקינסון תורשתית .בעקבות המוטציה נוצרות אגרגציות חריגות של החלבון הגורמות לתפקוד לקוי של תאי העצב ולמותם. בציטופלזמה של תאי העצב הנותרים התגלו מבנים עגולים חריגים, המכונים גופיפי לואי, הבנויים ברובם מצברי החלבון α-synuclein. מוטציות גנטיות נוספות המיוחסות לגרימת מחלת פרקינסון הן בגן LRRK2 המקודד ל-Leucine-rich repeat kinase 2, ובגן PRKN, המקודד לפרקין. התקדמות בהבנת המסלולים הגנטיים במחלת פרקינסון הובילו למחקרים רבים לצורות טיפול חדשות כמו טיפולים גנטיים באמצעות וקטורים ויראליים.
בקרב מיעוט מהחולים מעורבת הרעלה של מתכות כמו מנגן. גורם למחלת פרקינסון יכול להיות ליקוי במנגנון הדטוקסיפיקציה של הכבד – חשיפה של אנשים עם יכולת דטוקסיפיקציה ירודה לתרכובות המכילות גופרית, תגרום להם להיות בסיכון גבוה יותר לרעלנים עצביים. חשיפה לאורך זמן של אנשים אלה לרעלנים עצביים, יכולה לגרום לנזק שבסופו של דבר יתבטא כמחלה קלינית.
הרעלן MPTP
זהו רעלן עצבי שהורס תאי עצב בחומר השחור וכך גורם לתסמינים דמויי מחלת פרקינסון. החומר שימש כמודל למחקר מחלות בבעלי חיים. MPTP יכול להיווצר בטעות תוך כדי ניסיון לייצר MPPP (סם אופיאטי סינתטי) וכך הוא התגלה לראשונה.
טיפול מבוסס תרופות
הטיפול התרופתי במחלת הפרקינסון הוא טיפול מורכב מאוד שכן הוא כולל בחירת תרופה מתאימה בהתבסס על גיל המטופל, חומרת תסמיני הפרקינסון וקיומן של מחלות רקע נוספות.
את כל התרופות שמשמשות בטיפול במחלת הפרקינסון ניתן לחלק לשש קבוצות עיקריות
לבודופה הוא למעשה החומר ממנו מסונתז הדופמין בגוף. מתן של לבודופה יחד עם תרופות שמעכבות את הפירוק שלו בדם (כגון benserazide, carbidopa, entacapone) מעלה את הזמינות של לבודופה למוח. במוח לבודופה עובר פירוק לדופמין ובכך נצפית עלייה ברמות דופמין במוח. לבודופה נותן הקלה סימפטומטית על המחלה ומשפר את הסימנים התנועתיים של המחלה. חסרונו של הטיפול בלבודופה הוא בתופעות לוואי שונות, כמו בחילה (בעיקר בתחילת הנטילה), תופעת האון-אוף (בה התרופה מפסיקה לפעול אחרי זמן מסוים ואז התסמינים של המחלה מחמירים), תת-לחץ דם, עייפות וסחרחורות, בלבול או הזיות וגם הפרעות שליטה בדחפים. לאורך זמן נטילה כרוני (מעל 5–10 שנים) של לבודופה מתפתחת גם תופעת לוואי של דיסקינזיה (תנועות חוזרות בלתי רצוניות, שהיא בעצמה הפרעת תנועה קשה).
אגוניסטים לדופמין הן תרופות שמחקות את פעולתו של דופמין על ידי הצמדות לקולטנים של דופמין במערכת העצבים המרכזית. פעולה זאת משפרת את תסמיני המחלה התנועתיים. הנגזרות הישנות של התרופות האלו (כגון bromocriptine) גרמו לבעיות במסתמי הלב ולכן לא משתמשים בהן יותר. התרופות החדשות יותר משמשות בטיפול כקו ראשון בדרך כלל במטופלים צעירים. מטופלים קשישים רגישים מאוד לתופעות הלוואי של התרופות האלו ולכן הן אינן מהוות קו ראשון לטיפול. תופעות הלוואי של התרופות האלו כוללות: בחילות והקאות, ישנוניות ונדודי שינה, חלומות לא הגיוניים, הזיות, תת-לחץ דם אורתוסטטי והפרעות שליטה בדחפים.
סוג אחר של תרופות, כמו הסלג'ילין, מעכבות את התפתחות המחלה, אם הן נלקחות בתחילת התפתחותה. <BR> סוג נוסף הוא תרופות, כמו האמנטדין, ממריצות את תאי העצב לשחרר דופמין, אך הן עלולות לגרום לבלבול. ישנן תרופות נוספות, כמו ברומוקריפטין, שמחליפות את הדופמין ומשחררות חומר הפועל באופן הדומה לו.
הקושי הגדול בטיפול על ידי תרופות, הוא במציאת האיזון. לחולה פרקינסון שאינו נוטל מספיק תרופות יהיה קשה לנוע, אך במקרה של מינון גדול מדי, הוא יסבול מתנועות לא רצויות. בנוסף, זמן התגובה של הגוף לתרופות איננו קבוע, דבר שמקשה על קביעת מינון התרופות. יתר על כן, ככל שהמחלה מתקדמת יותר, התרופות מועילות פחות ופחות.
במחקר בינלאומי רחב היקף הוכח כי התרופה "אזילקט", תרופת מקור ישראלית המטפלת בתסמיני מחלת פרקינסון, היא התרופה הראשונה והיחידה בעולם המצליחה גם להאט אצל חולי פרקינסון את קצב הידרדרות המחלה ולעכב את התפתחותה.
בנובמבר 2013 בוצע לראשונה בישראל בבית החולים רמב"ם ההליך החדשני, המכונה "טיפול תוך-מוחי באמצעות קרני אולטרסאונד ממוקדות מבוקרות MRI", שלאחריו חלפו הרעידות.
אולטרה סאונד מונחה MRI
טיפול לא פולשני המשתמש בגלי אולטרה סאונד ממוקדים כדי לחמם אזור במוח ובכך להקל על הרעד. הטיפול נעשה ללא חתכים וללא החדרת גופים זרים. הטיפול נעשה בצורה הדרגתית כדי לאפשר אפקט מיטבי וכדי להימנע מתופעות לוואי. הטיפול מאושר על ידי ה-CE האירופאי ועל ידי משרד הבריאות הישראלי. הטיפול נעשה ללא הרדמה בתוך מכשיר ה-MRI. החולה חובש קסדה ייעודית המפיקה גלי אולטרה סאונד. ההליך דורש טיפול חד פעמי של כ-4–5 שעות. לאחר הטיפול החולה יכול להמשיך בשגרת היום יום.
גרייה מגנטית עמוקה (Deep TMS)
טיפול בהליך לא פולשני אשר מגרה את האזור הרלוונטי לפרקינסון במוח ומביא לשיפור מסוים בתסמיני המחלה. הטיפול מאושר על ידי ה-CE האירופאי ועל ידי משרד הבריאות הישראלי. במהלך הטיפול, החולה חובש קסדה מרופדת המכילה סליל המייצר אותות מגנטיים קצרים, בדומה לאותות במערכות MRI, והשדות המגנטיים מגרים את המוח. ההליך דורש טיפולים יומיים של 20 דקות במהלך 4–5 שבועות. לאחר כל טיפול, המטופל יכול לחזור הביתה באופן עצמאי, ולהמשיך בשגרת היומיום. לא ברור עד כמה האפקט נשמר לאורך זמן. הטיפול אינו נמצא בסל הבריאות.
מניטול
מחקר בעכברים הראה כי מניטול הוא גורם אפשרי להקלה בסימפטומים של מחלת פרקינסון ואולי אף לטיפול במחלה. יתרונו בהקשר זה בכך, שכתוסף מזון אין צורך לרוכשו במרשם רופא ומחירו זול, הוא כבר מאושר כאמור לשימוש. יש להיזהר עם זאת מתופעות לוואי, שנקשרו עם השימוש בו.
גישות אלטרנטיביות
ברפואה אלטרנטיבית, כל אסכולה (לדוגמה רפואה סינית, נטורופתיה, איור ודה, הומאופתיה) תתייחס לפרקינסון בדרך שונה, ע"פ התאוריות השונות שעומדות בבסיסן, אך השאיפה של כולן היא לעצור את התהליך הניווני (באמצעות שינויי תזונה, תוספי מזון, פורמולות, דיקור, טיפול נפשי וכולי). ההנחה הבסיסית של כל האסכולות (כולל הקונבנציונלית) היא שלפרקינסון קיימים גורמי סיכון שונים. באופן כללי ניתן לומר כי המטפל האלטרנטיבי ינסה להתייחס בטיפול לכמה שיותר גורמי סיכון שכאלה. לדוגמה, נזק מצטבר לתאי עצב במוח עלול להיווצר כתוצאה מנוכחות מוגברת של רדיקלים חופשיים במוח לאורך זמן (מצב המכונה "דחק חמצוני"). לפיכך, טיפול נטורופתי עשוי לכלול נטילת תוספי נוגדי חמצון, בנוסף לשינויים בתפריט. שינויים אלה יהיו בהכרח אישיים ושונים ממטופל למטופל. כמו כן נמצא כי נוכחות במוח של רעלנים שמקורם בחומרי הדברה או במתכות מסוימות (כתוצאה מחשיפה מוגברת אליהן ו/או מתפקוד לקוי של הכבד) עלולה אף היא להביא לנזק תאי ולהגדיל את הסיכון לחלות בפרקינסון, כך שטיפול אלטרנטיבי עשוי לכלול פרוצדורת ניקוי מרעלים ו/או חיזוק של הכבד. פעילות גופנית תומלץ בדרך כלל בכל האסכולות (כולל הקונבנציונלית), כמו גם שמירה על מוח "פעיל" כמה שיותר בחיי היומיום.
השתלת צואה
השתלת צואה (באנגלית - Fecal Microbiota Transplantation - FMT) היא טיפול רפואי לדלקת מעי מקלוסטרידיואידס דיפיצילה נשנית. טיפול זה נבחן גם במחלות מעי דלקתיות.
הבסיס התאורטי להשתלת צואה
שינויים במיקרוביוטה של המעי הגס עקב טיפול אנטיביוטי והפרת שיווי המשקל בין החיידקים השוכנים דרך קבע למחוללי מחלות, עלולים לגרום לשגשוג של החיידקים מחוללי המחלות, בהם Clostridioides difficile, העלול להביא לדלקת מעי בדרגות חומרה שונות. ב-25% מהאנשים הלוקים בדלקת מעי מקלוסטרידיואידס דיפיצילה חלה הישנות גם לאחר טיפול אנטיביוטי מתאים במספר קווי טיפול. מטרת השתלת הצואה היא לבנות מחדש את המיקרוביוטה של החולה על ידי השתלת מיקרוביוטה מצואת אדם בריא, ולהשיב את האיזון בין החיידקים שוכני הקבע לחיידקים שבתנאים מסוימים עלולים לגרום למחלה.
אופן ההשתלה
לוקחים צואה מאדם בריא, רצוי מקרוב משפחה שיש לו מיקרוביוטה דומה אבל זה אינו הכרחי. בודקים את הצואה לשלילת זיהומים ואז מכינים מהצואה תרחיף להחדרה הנעשית בארבע דרכים:
תוצאות
במאמר שפורסם בכתב עת ניו אינגלנד ג'ורנל אוף מדיסין נבדקו חולים שסבלו מזיהומים חוזרים בקלוסטרידיואידס דיפיצילה, והקבוצה שטופלה בהשתלת צואה היו תוצאות טובות יותר מאלה שטופלו בוואנקומיצין.
במחקר אחר שנערך בראשותה של פרופ' אליזבט הוכמן מבית הספר לרפואה באוניברסיטת הרווארד, באמצעות בליעת קפסולות של צואה קפואה, מתוך עשרים מטופלים שחלו בקלוסטרידיואידס דיפיצילה נרפאו 18 אנשים בתוך מספר ימים.
במחקר נוסף שנעשה ל-80 אנשים מדוכאי חיסון שלקו בזיהום בקלוסטרידיואידס דיפיצילה, נמצא כי שיטה זו בטוחה ויעילה גם כלפיהם, ושיעור הריפוי עמד על 89%.
השיטה נבדקת ונחקרת גם במחלות מעי דלקתיות כמו קוליטיס כיבית ומחלת קרוהן.
במחקר בעכברים משנת 2019 התגלה שהשתלות צואה תורמות לתוחלת החיים.
סיכונים
ביוני 2019 הזהיר מנהל המזון והתרופות האמריקאי מפני הסיכונים שבהשתלת צואה, ודיווח על מקרים של זיהום בעקבותיה, כולל מקרה מוות.
בריליאנס V3
בריליאנס V3 (באנגלית: Brilliance V3) הוא קרוסאובר המוגדר קרוסאובר סוב-קומפקטי מתוצרת יצרנית הרכב הסינית Brilliance Auto (שם רשמי: HuaChen Group Auto Holding Co., Ltd) אשר מיוצר משנת 2014 (שנת דגם 2015) בסין.
נמרוד שפירא בר אור
נמרוד שפירא בר אור (נולד ב-25 באפריל 1989) הוא שחיין ישראלי, אלוף ישראל ושיאן ישראל בעבר. ייצג את ישראל בשתי אולימפיאדות (בייג'ינג 2008 ולונדון 2012) וב-3 אליפויות עולם (רומא 2009, שנגחאי 2011 וברצלונה 2013). החזיק בשיא הישראלי במשחה ל-50 מטר חופשי (כ-4 שנים), במשחה ל-100 מטר חופשי (כ-14 שנים) ובמשחה ל-200 מטר חופשי (כ-10 שנים).
ביוגרפיה
גדל במושב אביגדור, התחנך עד חטיבת הביניים בבית הספר האזורי באר טוביה. יש לו שני אחים.
עד שנת 2003 השתייך לאגודת מכבי אשדוד אצל מאמן הילדים אולג סבטוב. בהמשך, שחה בקבוצת ירושלים רבתי בהדרכת מנו מאי ואחר כך היה שחיין הפועל ירושלים.
מגיל 14 שהה ולמד מחוץ לישראל, בתחילה בבריטניה, שבתקופה זו, ביולי 2005, זכה במדליית ארד במשחה 400 מטר חופשי במשחקי הנוער בבליניאנו, איטליה. לאחר מכן עבר לתיכון בולס בג'קסונוויל שבפלורידה, שם שחה במועדון בית הספר וזכה בשתי אליפויות לבתי ספר תיכוניים של פלורידה, נבחר לשחיין השנה 2007 של מדינת פלורידה ושותף לשיאי המדינה באליפות בתי הספר התיכוניים, אלוף בתי הספר התיכוניים.
באוגוסט 2006 השתתף לראשונה באליפות ישראל בשחיה וניצח בגמר 400 מטר חופשי (3:56.64 דקות) כשהקדים את השיאן הישראלי, שי לבנת.
באליפות אירופה בשחייה לנוער שנערכה באנטוורפן, בלגיה בשנת 2007 זכה שפירא בר אור במדליית כסף במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:50.36 דקות ובמדליית ארד במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:54.83 דקות. בנוסף, הוא סיים במקום השביעי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 51.04 שניות ובמקום ה-49 במשחה ל-50 מטר חופשי (24.97 שניות).
בדראפט השחיינים לשנת 2008 של האוניברסיטאות בארצות הברית דורג במקום הרביעי, והתקבל ללימודים ואימונים באוניברסיטת אריזונה – אלופת ארצות הברית בשחייה של האוניברסיטאות. עם אוניברסיטת אריזונה זכה במרץ 2009, במדליית ארד ב-200 יארד חופשי, באליפות המכללות.
ב-31 ביולי 2008, שמונה ימים בלבד לפני פתיחת אולימפיאדת בייג'ינג, צורף שפירא בר אור לסגל האולימפי של ישראל, לאחר שערער על הקריטריון האולימפי.
באולימפיאדה עצמה, העפיל לשלב חצי הגמר ב-200 מטרים בסגנון חופשי, לאחר שסיים במקום ה-15 בשלב המוקדמות, תוך שהוא שובר את שיא ישראל ומעמידו על 1:47.78 דקות. גם בחצי הגמר סיים במקום ה-15. בהמשך שבר את שיאו בן 11 השנים של יואב ברוק במשחה ל-100 מטר חופשי בשנייה בדיוק, והעמידו על 49.10 שניות. באותו משחה סיים במקום ה-26, ולא העפיל לשלב הגמר.
במכביה ה-18 שנערכה ביולי 2009, זכה שפירא בר אור במדליית כסף במשחה ל-100 מטר חופשי, בשיא ישראלי חדש בתוצאה של 49.02 שניות, אחרי ג'ייסון ליזאק שקבע שיא מכביה חדש ושיא ישראלי בינלאומי חדש של 47.78 שניות.
באליפות העולם בשחייה שנערכה ברומא, איטליה בשנת 2009 סיים שפירא בר אור במקום ה-31 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:48.63 דקות. ב-100 מטר חופשי שיפר שפירא את שיאו הישראלי כשקבע 48.93 שניות.
ב-8 באוגוסט אותה שנה, שבר שפירא בר אור את שיא ישראל בשחייה ב-50 מטר חופשי והעמידו על 22.75 שניות, שהן זמן מהיר בארבע מאיות משיאו בן 14 השנים של יואב ברוק. את השיא קבע שפירא בר אור באליפות ישראל בשחייה, שנערכה במכון וינגייט.
ביוני 2010 זכה בשתי מדליות כסף בתחרות הגראנד פרי שנערכה בסנטה קלרה, במשחים ל-100 מטר חופשי (49.40 שניות) ול-200 מטר חופשי (1.49.33 דקות).
שפירא בר אור סיים את לימודי השנה השלישית למנהל עסקים באוניברסיטת אריזונה וחזר לישראל בתחילת מאי 2011. מאז הגיעו לישראל הוא התאמן עם המאמן עמנואל (מנו) מאי בפנימית המצוינות של אגודת ירושלים רבתי בירושלים. בתחילת יולי 2011 השתתף שפירא בר אור באליפות קרואטיה בשחייה שנערכה בזאגרב. באליפות זו קבע במשחה ל-200 מטר חופשי תוצאה של 1:48.48 דק'. זו התוצאה הטובה ביותר שקבע שחיין ישראלי מעולם במשחה זה בבגד שחייה קצר. תוצאה זו, הטובה מקריטריון A לאליפות העולם בשנחאי 2011, הביאה לצירופו החריג של שפירא בר אור לסגל נבחרת ישראל לאליפות העולם ה-14 בשנחאי סין, על אף שעבר המועד האחרון לקביעת קריטריון. באליפות קרואטיה קבע שפירא בר אור תוצאות טובות נוספות וזכה בזהב גם במקצה ה-200 מטר גב בזמן של 1:59.99 דק' וכן ניצח ב-100 מטר חתירה בזמן של 49.90 שנ'.
באליפות העולם שנערכת בשאנגחאי, סין, 2011 סיים שפירא בר אור במקום 15 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:48.59 דקות. בשלב המוקדמות קבע תוצאה של 1:48.11 דקות. המיקום בין 16 הראשונים היקנה לו את הקריטריון האולימפי של ישראל אך הוא לא עמד בקריטריון הבינלאומי המחמיר המבטיח בוודאות השתתפות באולימפיאדת לונדון (2012). ביוני 2012 קיבל שפירא בר אור הזמנה לאולימפיאדה מפינ"א שהבטיחה את השתתפותו.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בדברצן, הונגריה במאי 2012 סיים שפירא בר אור במקום תשיעי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 1:59.58 דקות, 18 מאיות השנייה מהשתתפות בשלב הגמר, במקום 11 במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 1:59.09 דקות, מקום 12 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:49.69 דקות, בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 1:48.93 דקות ועלה מהמקום השלישי ובמקום 12 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 55.01 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום שביעי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם יעקב טומרקין, אמרי גניאל, ואלון מנדל בתוצאה של 3:37.77 דקות.
באליפות אירופה שנערכה בברלין גרמניה באוגוסט 2014 סיים שפירא בר אור במקום 38 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 54.33 שניות. הוא היה שותף לרביעיית השליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם דוד גמבורג תום קרמר ואלכסיי קונובלוב שסיימה במקום שישי בשיא ישראלי חדש של 3:18.43 דקות. בשלב המוקדמות הרביעייה קבעה שיא ישראלי חדש של 3:19.95 דקות.
בשנת 2013 בשנתו האחרונה באוניברסיטת אריזונה השתתף בגמר המכללות NCAA באינדיאנאפוליס, שם השתתף ברביעית השליחים במשחה 100x4 מעורב וזכה במקום הראשון ובטבעת האליפות.
מייד עם סיום לימודיו עבר להתגורר במישיגן, שם הקים בית ספר לשחייה ונבחרת שחייה הרשומה באיגוד השחייה האמריקאי, בשם AQUA CLUB. בשנת 2015 נבחרתו של שפירא בר אור קיבלה הכרה כאחת מ-200 הקבוצות ההישגיות בארצות הברית, ובנבחרת AQUA CLUB שחו נכון לשנת 2015 כ-1,000 שחיינים ותלמידי שחייה ב-4 בריכות הממוקמות באתרים נפרדים. בסוף שנת 2015 הקים שפירא בר אור בית ספר נוסף בפלורידה, ארצות הברית.
באוקטובר 2022 נישא לקריסטינה צ'רנישב, אלופה ושיאנית ישראל בשחייה בעברה.
פרס גדל
פרס גֶדֶל (באנגלית: The Gödel Prize) הוא פרס המוענק אחת לשנה, החל משנת 1993, עבור מאמר בולט באיכותו בתחום מדעי המחשב. הפרס מוענק על ידי האיגוד האירופי לתאוריה של מדעי המחשב (EATCS) ו-ACM. מעמד הענקת הפרס מתחלף מדי שנה בין הקולוקוויום הבינלאומי על אוטומט, שפות ותכנות (ICALP) (השייך ל-EACTS) לבין הסימפוזיון על תורת המחשוב (STOC) (השייך ל-ACM) לסירוגין. גובה הפרס עומד על 5,000 דולר אמריקאי. הפרס הוא השני בחשיבותו בתחום מדעי המחשב, לאחר פרס טיורינג.
קלובלי
קלובלי (באנגלית: Clovelly) הוא פרוור בסידני, השייך מנהלית לעיריית רנדוויק.
גאוגרפיה
קלובלי מצוי על חוף ים טסמן, כ-8 ק"מ מזרחית למרכז העסקים הראשי של סידני. ממזרח הוא גובל במפרצון קלובלי, מצפון בברונטי, ממערב ברנדוויק ומדרום בקוג'י. הרחוב הראשי שחוצה את הפרוור ממזרח למערב הוא דרך קלובלי, ומצפון לדרום הרחובות ארדן וקרינגטון.
היסטוריה
שמו המקורי של הפרוור היה "קוג'י הקטן", על שם קרבתו לפרוור הגדול קוג'י מדרום. שמו הנוכחי של הפרוור נקבע בשנת 1913, על שם אחוזת קלובלי. זו נקראה בתורה על שם הכפר קלובלי בדבון, אנגליה.
פרס גדל
מבין 82 הזוכים בפרס עד שנת 2023, 21 הם ישראלים.
קלובלי
תרבות
בקלובלי מרבית אירועי התרבות מתרחשים במפרצון קלובלי וחופו. המפרצון משמש לאימוני שחייה ותחרויות עממיות (תודות למבנהו הצר והארוך, הוא מוגן מגלים גבוהים), ומשמש בין השאר לאימוני חילוץ והצלה. בפרוור מצוי אחד ממועדוני חילוץ והצלת גולשים הוותיק בעולם (נוסד ב-1906, ומתחרה על תואר הוותיק בעולם עם מועדון טמרמה).
פרס גדל
ארבעה מהזוכים – שפי גולדווסר, יוהאן הסטאד, סנג'יב ארורה ומריו סגדי – זכו פעמיים בפרס.
קלובלי
תרבות
האזור המסחרי הראשי בפרוור מתפרש לאורך דרך קלובלי, הרחוב הראשי. הרחוב כולל גם מספר פאבים ומועדון כדורת.
פרס גדל
מועמדות וזכאות
הפרס מוענק למאמר או לסדרת מאמרים הכתובים על ידי כותב יחיד או קבוצה, שהופיעו בכתבי-עת המקבלים מאמרים בשיטת ביקורת עמיתים, בתנאי שלא עברו 14 שנה מיום פרסום המאמר הראשון בסדרה. פרק זמן זה הוגדר מתוך הכרה שלעיתים נדרש זמן על מנת להעריך את חשיבותה של תגלית מסוימת. אין הגבלה על השפה בה כתוב המאמר.
כל חבר בקהילה המדעית רשאי להציע מאמר כמועמד לפרס. מאמר ייחשב כמועמד אם שני אנשים הציעו אותו כמועמד.
זוטה
זוּטָה (שם מדעי: .Micromeria Benth) היא סוג צמחים ממשפחת השפתניים. הסוג מונה 89 מינים ו-31 תת-מינים הכוללים צמחים עשבוניים רב-שנתיים ובני-שיח בלבד. תפוצתה הטבעית היא מארצות אגן הים התיכון והמזרח התיכון אל הודו ומשם אל דרום מרכז סין ומזרח ההימלאיה, ומצפון אפריקה דרומה עד דרום אפריקה, ומאלסקה עד קליפורניה. מאפייניו הבולטים של הסוג הם: עלים קטנים, פשוטים, תמימים וריחניים; הפרחים קטנים וערוכים בדּוּרִים דּוּרִים לאורך גבעול התפרחת. הפרחים בעלי גביע דמוי צינור או פעמון וצינור הכותרת ישר.
שמות וטקסונומיה (סיווג לפי מאפיינים)
השם "זוטה" הוא תרגום של השם הלטיני, שפירושו 'דבר פעוט', שכן חלק ממיני הזוטה, פרטיהם זעירים, ועליהם ופרחיהם קטנים. כאשר השם מופיע בסמיכות, הוא נהגה זוטת, כמו במקרה של זוטת סיני. השם "זוטה" ניתן לסוג .Micromeria L על ידי חיים נחמן ביאליק ואומץ במילון "ילקוט הצמחים" (עמוד 13, הערה 214) משנת 1930 ואושרר במילון "צמחי ארץ ישראל – שמות המשפחות והסוגים" משנת 1946 בסעיף 581 בעמ' 31.
מאגרי הצמחים הבינלאומיים מציינים שמות אחרים לצמחים בישראל וסביבתה והנושא עדיין בבירור. זוטה לבנה (Micromeria fruticosa (L.) Druce) משויכת בישראל, הן במילונים והן באתרי האינטרנט, לסוג Micromeria ואילו בעולם היא משויכת משנת 2006 לסוג קְלִינוֹפּוֹדְיוֹן (.Clinopodium L) המונה 168 מינים, ולא רק זאת היא נחשבת כשם נרדף לתת-מין (Clinopodium serpyllifolium subsp. fruticosum) . לסוג זה נציג נוסף הגדל בחרמון - קְלִינוֹפּוֹדְיוֹן מְנֻצֶּה (Clinopodium vulgare). בערך זה השם המדעי הוא כפי שמופיע באתר צמחיית ישראל וסביבתה.
מאפיינים
הגבעולים בדרך כלל רְבוּעִים. הפטוטרות קצרות מאוד או חסרות. הלוואים חסרים. העלים נגדיים, קטנטנים, פשוטים ותמימים ובדרך כלל יושבים והם מכוסים פחות או יותר בצפיפות במעטה צמרי קצר הדוק ומשוטח ובבלוטות. העלים דמויי ביצה או אליפסה, אורכם (של רובם) גדול לכל היותר פי 3 מרוחבם. עלי התפרחת דמויי עלים רגילים (בשונה מצתרנית). דורי הפרחים חיקיים (יוצאים מחיקם של עלי התפרחת) וערוכים לאורך גבעול התפרחת. ובכל דּוּר פרח אחד או הרבה פרחים.
הגביע, דמוי פעמון או דמוי צינור ישר או מעוקל במקצת, בעל 13 עורקים, לעיתים רחוקות בעל 15 עורקים או בעל עורקים לא בולטים. האוגן בעל 5 שניים כמעט שוות או שהוא לפעמים דו-שפתני במקצת (בעל שיניים שונות זו מזו בגודלן או בצורתן או גם בעמדתן, 3 מהן מהוות על פי רוב שפה אחת והשתיים האחרות שפה שנייה). הגביע שעיר או לא ומכוסה בבלוטות וגם לועו שעיר.