cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אר. טי
קריירה
אר. טי ידוע בעיקר בזכות עבודתו עם אחת מלהקות הקיי-פופ המצליחות ביותר בכל הזמנים בלאקפינק. ראשית, הוא היה לחלק ממפיקי הלהיט הבינלאומי "Ddu-Du Ddu-Du", שבפחות מ-24 שעות, צבר למעלה מ-36.2 מיליון צפיות, מה שהופך אותו לקליפ השני בהיסטוריה של עולם המוזיקה שהצליח לעשות זאת ולקליפ הראשון של להקה שהצליח לעשות זאת.
בהמשך, היה לחלק ממפיקי הלהיט "Kill This Love", שבפחות מ-24 שעות, צבר למעלה מ-56.7 מיליון צפיות, מה שהופך אותו לקליפ הראשון בהיסטוריה של עולם המוזיקה שהצליח לעשות זאת. כמו כן, היה לאחד ממפיקי "How You Like That". הווידאו קליפ הרשמי של השיר עלה לערוץ היוטיוב הרשמי שלה בשידור חי ב-26 ביוני 2020. במהלך השידור החי, צפו בקליפ למעלה מ-1.6 מיליון אנשים ובכך שברה הלהקה את שיא כל הזמנים לפרימיירה המצליחה ביותר בכל הזמנים ביוטיוב.
בנוסף לכך, הקליפ הוא הקליפ הנצפה ביותר בכל הזמנים ב-24 שעות, כשהקודם לכך היה "Boy with Love", שצבר 60,119,890 צפיות ב-24 שעות. 23 שעות אחרי צאתו של הקליפ, מונה הצפיות שלו מנה כ-81,026,891 צפיות, מה שהופך אותו לסרטון הראשון בכל הזמנים שהצליח לחצות את רף ה-80 מיליון צפיות בפחות מ-24 שעות.
MODY 2
MODY 2 היא אחת הצורות של סוכרת מסוג MODY (קיצור של: "Maturity onset diabetes of the young", בתרגום לעברית: סוכרת מבוגרים התוקפת צעירים). MODY היא סוג נדיר יחסית של מחלת הסוכרת (כ-1%-2% מתוך כלל חולי הסוכרת), המתאפיין בערכי סוכר גבוהים המופיעים בגיל צעיר, אך נמוכים משמעותית מאשר בסוכרת מסוג 1. מתוך כ-11 סוגי MODY, הסוג MODY2 הוא השני בשכיחותו, ומהווה 30%-70% מכלל מקרי ה־MODY.
מקור המחלה
מקור המחלה הוא מוטציה גנטית בגלוקו-קינאז הנמצא בתאי בטא שבלבלב. גלוקו-קינאז הוא אנזים שתפקידו להפוך את הגלוקוז שבדם לגלוקוז-6-פוספט אשר זמין לתהליכים תוך תאיים. כמו כן, לגלוקו-קינאז תפקיד חשוב בוויסות מטבוליזם הפחמימה: הוא משמש גלאי גלוקוז ומעורר את פעילות המטבוליזם כתגובה לעליה או צניחת רמת הגלוקוז.
גלוקו-קינאז מהווה חיישן גלוקוז לתאי הבטא. כאשר הוא נפגע, נפגעת כאמור גם ההמרה של הגלוקוז לגלוקוז-6-פוספט, וכתוצאה מכך הגלוקו-קינאז אינו מרגיש ברמות הסוכר הגבוהות. יש צורך בריכוז גבוה יותר של גלוקוז על מנת להפריש את אותה רמת אינסולין מתאי הלבלב, ורמת הסוכר בדם עולה. אצל אדם בריא, גלוקו-קינאז מעורר הפרשת אינסולין כשהגלוקוז עולה על 90 מ"ג/ד"ל. ב־MODY2 מוטציות בגן גורמות למולקולת גלוקו-קינאז להיות רגישה פחות לרמות העולות של הגלוקוז. יש לתאי בטא את היכולת להפריש אינסולין, אבל הם עושים זאת רק מעל סף גבוה של סוכר בדם (בדרך כלל 126-144 מ"ג/ד"ל). מצב זה מייצר היפרגליקמיה כרונית, מתונה, שהיא בדרך כלל ללא תסמינים ותופעות לוואי.
יש לציין שהמחקר בתחום סכרות נדירות אלו עודנו באיבו, וקשה למצוא מחקרים וסטטיסטיקות מקיפות וסופיות.
טיפול
רמת ההיפרגליקמיה ב-MODY2 בדרך כלל אינה מחמירה עם הגיל באופן דרמטי כמו בסוכרת רגילה, וסיבוכים לטווח ארוך הם נדירים. בילדים ובמבוגרים בריאים, ניתן למנוע היפרגליקמיה על ידי תזונה בריאה ופעילות גופנית. פעילות גופנית קבועה היא הגורם המשמעותי ביותר במניעת הסתבכות המחלה. עם זאת, כאשר החולים נכנסים לגילאי 50 ו-60, לפעמים אין בכך די באלה כדי לשלוט בהיפרגליקמיה. במקרים אלה, תרופות רבות עבור סוכרת מסוג 2 אינן יעילות, משום שהם מתמודדות עם עמידות הגוף לאינסולין, ו־MODY2 אינו גורם כלל עמידות לאינסולין. תרופות אחרות (כמו Repaglinide ועוד) יכולות לעזור לגוף לווסת את רמת הגלוקוז על ידי גירוי הלבלב לשחרר אינסולין לפני ארוחות.
גל קוסטה
מריה דה גרסה קוסטה פנה בורגוס (בפורטוגזית: Maria da Graça Costa Penna Burgos; 26 בספטמבר 1945 – 9 בנובמבר 2022), אשר נודעה כגל קוסטה, הייתה זמרת ברזילאית.
ביוגרפיה
קוסטה נולדה בצפון ברזיל בסלבדור דה באהיה
קוסטה הפכה להיות אחת הזמרות המפורסמות בברזיל בהיותה מחלוצי סגנון ה"טרופיקליה" ששטף את ברזיל במהלך שנות ה-60 וה-70.
בשנת 1963, המוזיקאי קייטנו ולוזו, אחיה של מריה בתניה, הפגיש בינה לבין ז'ילברטו ז'יל וטום זה (Tom Zé), אשר הצליח לארגן עבורה הקלטה בסאו פאולו לאלבומה הראשון – "דומינגו" (Domingo), אותו הקליטה יחד עם ולוזו.
ב-1973, צונזרה עטיפת אלבומה "אינדייה" (India) בשל תמונתה בביקיני אדום נועז שהתנוססה עליה.
בשנת 1982 הפך הסינגל "פסטה דו אינטריור" (Festa do Interior) מאלבומה "פנטזיה" (Fantasia) ללהיטה הגדול ביותר, כאשר זכה במולטי-פלטינה.
קוסטה הופיעה בשנת 1995 בסרט "המנדרין" בתפקיד הזמרת כרמן מירנדה.
יחד עם חברתה, הזמרת מריה בתניה, הפכה לפעילה פוליטית ותכופות התעמתה עם השלטונות בכל הקשור לצנזורה במוזיקה.
קוסטה הופיעה בישראל ב-1982 וב-2013.
התגוררה בסאו פאולו. נפטרה ב-9 בנובמבר 2022 והותירה בן מאומץ בן 16.
כוחות ההגנה האירים
כוחות ההגנה האירים (באירית: Fórsaí Cosanta, באנגלית: Defence Forces, שמם הרשמי באירית הוא Óglaigh na hÉireann, שמתייחס למוצאם מהמתנדבים האיריים) הם הכוחות המזוינים של אירלנד, הכוללים את הצבא האירי, הגיס האווירי האירי, השירות הימי האירי וכוחות המילואים האיריים.
תפקידים
אירלנד מחזיקה במדיניות ארוכת ימים של נייטרליות ולא משתתפת ולא השתתפה בעימותים צבאיים. מדיניות זו בלטה בעיקר במלחמת העולם השנייה. יכולותיה הצבאיות של אירלנד צנועות באופן יחסי. יחד עם זאת, למדינה יש היסטוריה ארוכה של מעורבות בפעילות של כוחות שמירת השלום של האומות המאוחדות. תפקידי כוחות ההגנה הם:
היסטוריה
כוחות ההגנה האירים שואבים את מקורותיהם מ"המתנדבים האירים" (Irish Volunteers) שהוקמו ב-1913. עד היום, שמם הרשמי של כוחות ההגנה הוא Óglaigh na hÉireann, שהוא שמם בשפה האירית של המתנדבים. גם סמל הכובע והכפתורים של מדי השירות של כוחות ההגנה, מקורם באלה של המתנדבים האירים. על כפתורי המדים טבועים עדיין ראשי התבות IV, שמשמעותם, המתנדבים האירים. המתנדבים, בהנהגתו של פטריק פירס, השתתפו במרידת חג הפסחא בשנת 1916.
לאחר המרד, נשבעו המתנדבים לדאל הראשון. באותה תקופה נודעו המתנדבים בשם הצבא האירי הרפובליקני (IRA), שניהל מלחמת גרילה כנגד השלטון הבריטי באירלנד בין השנים 1921-1919.
ב-3 באוגוסט 1923 חוקקה המדינה החדשה את חוק כוחות ההגנה, שעל פיו הוקמו "כוחות הגנה שיקראו Oglaigh na hEireann שיכללו מספר קצינים, נגדים וחיילים כפי שיקבע מעת לעת על ידי האירכטס". הכוחות הוקמו ב-2 באוקטובר 1924.
בספטמבר 1946 הוקם השירות הימי האירי כזרוע הימית הקבועה של כוחות ההגנה.
ב-1955 התקבלה אירלנד כחברה באו"ם. תרומתה הראשונה במסגרת כוחות שמירת השלום של האומות המאוחדות הייתה ב-1958, כאשר קציני הצבא האירי הוצבו כמשקיפי או"ם בלבנון (UNOGIL). מאז, השתתפותם של כוחות ההגנה האירים במשימות שמירת השלום היא רציפה. משימת שמירת השלום החמושה הראשונה הייתה בקונגו ב-1960. כוחות ההגנה הוצבו במשימות חמושות של האו"ם ברציפות מאז, למעט התקופה שבין מאי 1974 ומאי 1978, שבה היו אירים במשימות בלתי חמושות. באוקטובר 2009 הוסר הלוט מעל אנדרטה לזכרם של הנופלים במשימות אלו בעיר פרמוי. על האנדרטה חקוקים שמותיהם של 90 אנשי כוחות ההגנה שנפלו במהלך משימות שמירת השלום.
מבנה ארגוני
כוחות ההגנה מורכבים מ"כוחות ההגנה הקבועים" (Permanent Defence Force – PDF), המהווים כוח סדיר המבצע את המבצעים הצבאיים העיקריים ואת "כוחות המילואים" (Reserve Defence Force – RDF), המסייעים לכוחות הקבועים בעת הצורך. כוחות המילואים כוללים את מילואי הקו הראשון ואת מילואי הקו השני. מילואי הקו הראשון מאוישים ביוצאי הכוחות הקבועים.
כוחות ההגנה מאורגנים תחת פיקודו של ראש המטה הכללי, שתחתיו מכהנים שני סגנים, אחד לתחום המבצעים והשני לתחום התמיכה. כוחות ההגנה מורכבים משלוש זרועות:
הצבא האירי
בנוסף למבנה בריגדות זה, פועלים גם מרכז האימונים של כוחות ההגנה (DFTC) ובסיס לוגיסטיקה. הצבא מחולק לתשעה גייסות מקצועיים: גיס רגלים, גיס ארטילריה, גיס פרשים, גיס הנדסה, גיס חימוש, גיס רפואה, גיס תובלה, גיס משטרה צבאית וגיס קשר ומידע.
גיס הרגלים מצויד ברובי סער, מקלעים, מטולי רימונים, רימוני יד ובאמצעי לחימה נגד טנקים. רוב כלי הנשק מיובאים והם בשימוש על פי אמות המידה של נאט"ו. הצבא משתמש בשיריוניות כשהסוג העיקרי הוא MOWAG Piranha, החמוש במקלעים. הצבא גם משתמש ברכבי סיור משוריינים מסוג FV101 Scorpion המצוידים בתותחים קלים בקוטר 76 מ"מ ובמקלעים בקוטר 7.62 מ"מ. הארטילריה של הצבא מצוידת במרגמות 120 מ"מ ובתותחים קלים בקוטר 105 מ"מ. הכוחות המיוחדים של הצבא הם ה-Army Ranger Wing.
גיס האוויר
הגיס האווירי האירי הוא זרוע האוויר של כוחות ההגנה. זוהי הזרוע הקטנה ביותר מבין זרועות כוחות ההגנה וכוח האדם שלה מונה 939 איש. תפקידיה העיקריים כוללים: משימתו של הגיס האווירי היא משימתו המסורתית של כל חיל אוויר, הגנה על שמי אירלנד, אם כי יכולתו לבצע משימה זו מוגבלת. גייס האוויר נותן סיוע לצבא ולשירות הימי ומבצע משימות אזרחיות שונות כמו הובלת אח"מים, הטסה רפואית וחיפוש והצלה (בשיתוף עם משמר החופים). המסוקים של גיס האוויר הם היחידים באירלנד המסוגלים לטוס בתנאי לילה באזורים הרריים כשהם משתמשים באמצעי ראיית לילה.
השירות הימי
כוח האדם של השירות הימי האירי מונה 1,144 איש ומשימתו היא סיור לאורך המים הטריטוריאליים של אירלנד ובשטח רחב מדרום לאירלנד בו הדייג מותר תחת מגבלות. יחד עם גיס האוויר ועם המכס מיירט השירות הימי כלי שיט המבריחים סמים.
השירות הימי מפעיל שמונה ספינות סיור המבצעות את תפקידיו הראשיים, בנוסף לסירות גומי לאימונים. לצוותי השירות יכולות גבוהות והם מסוגלים ללכוד כלי שיט בעת הצורך. בנוסף פועל בשירות צוות צוללים. השירות לא מפעיל כלי שיט כבדים ולכלי השיט שלו יש מספיק כוח אש כדי לבצע את משימותיו.
בנוסף לתפקיד המרכזי המוגדר לשירות הימי של שמירה על הביטחון הלאומי מוגדרות עבורו גם משימות משניות:
EROS B
EROS B, הלוויין השני בסדרת לווייני הצילום המסחריים "ארוס", אשר תוכננו על ידי התעשייה האווירית, נבנו במפעל מב"ת ומופעלים ונמצאים בבעלות החברה "אימאג'סאט אינטרנשיונל". פירוש השם EROS הוא Earth Resources Observation Satellite.
היסטוריה
חברת "אימאג'סאט אינטרנשיונל" הכריזה כי החלה בבנית הלוויין ב-4 בדצמבר 2000, יום לפני שיגור הלוויין הראשון בסדרה "EROS A". על פי התכנון שיגור ה-EROS B היה אמור להתבצע בשנת 2001, ואחריו תוכננו עוד 6 לוויינים בסדרה. ביולי 2000 הודיעה החברה על השלמת גיוס הון בהיקף של יותר מ-90 מיליון דולר. שנה אחר כך חתמה על הסכם אשראי בסך 70 מיליון דולר עם בנק לאומי למימון המשך פיתוח סדרת הלוויינים והודיעה ששיגורו של הלווין השני נדחה לשנת 2003. ב-28 ביולי 2001 חתם רשמית מפעל מב"ת של התעשייה האווירית על הסכם עם חברת "אימאג'סאט אינטרנשיונל" לבניית הלוויין "EROS B" בעלות של 110 מיליון דולר. בדצמבר 2001 הודיעה החברה כי שיגור הלווין ידחה, עקב קשיים בגיוס לקוחות. בשלב זה רק ממשלות ישראל, טייוואן והודו נרשמו כלקוחות עבור "EROS B".
הלוויין שוגר, אחרי עיכובים נוספים, ב-25 באפריל 2006, על טיל "סטארט 1" מקוסמודרום סבובודני בסיביר, רוסיה למסלול בגובה של כ-500 ק"מ. המשגר הרוסי לאחר שהוכיח רקורד של 100% הצלחה בשיגור שלושה לוויינים ברציפות. המשגר הרוסי הוא הסבה של טיל בליסטי. ב־28 באפריל 2006 הודיעה חברת "ISI" שהתקבלו צילומים ראשונים מהלוויין ארוס B.
במקור, הצפי לפעילות הלוויין הייתה כעשר שנים, אולם הלוויין עלה על הציפיות, ונכון לשנת 2022, עדיין נמצא בשירות חברת ISI.
מפרט טכני
EROS B מצויד במצלמה בעלת רזולוציה גבוהה, 70 סנטימטר, מתוצרת חברת אל-אופ. רזולוציה זו נחשבה עד לפני שנים אחדות כרזולוציה לצרכים צבאיים, אולם כיום מותר למכור תמונות אזרחיות שצולמו ברזולוציה זו. הוא פיתוח של התעשייה האווירית ואל-אופ, וכולל אלמנטים מהלוויינים הצבאיים מסדרת אופק. משקלו הנמוך, כ- 290 ק"ג, היה בעת פיתוחו כמחצית ממשקלם הממוצע של לוויינים אזרחיים אחרים. עובדה שהקנתה לו גמישות ביכולת התמרון בחלל ויציבות רבה יותר.
התמונות שהלוויין מצלם יועדו לשימושים אזרחיים, מסחריים ומדעיים עבור מדינות וחברות מסחריות, למטרות שונות בהם: מיפוי של שטחים קרקעיים וימיים לצרכים שונים, ובהם איכות סביבה, ניצול קרקעות ותכנון תשתיות. תמונות הלוויין יכולות לשמש גם להתראה מפני אסונות טבע ולאומדן נזקיהם.
סופי מרסו
סופי מרסו (בצרפתית: Sophie Marceau; נולדה ב-17 בנובמבר 1966) היא שחקנית ובמאית קולנוע צרפתייה. זכתה לפרסום בעיקר בעקבות השתתפותה בסרטו של מל גיבסון "לב אמיץ" ובסרט "העולם אינו מספיק", ה-19 בסדרת סרטי ג'יימס בונד.
ביוגרפיה
נולדה בשם סופי דניאל סילבי מופו (Sophie Danièle Sylvie Maupu) בפריז שבצרפת. אביה בנואה הוא ותיק מלחמת אלג'יריה שעבד כנהג משאית, צייר וברמן, ואמה סימון (לבית מוריסט) שימשה כדיילת בחנויות כלבו. אחיה סילבן מבוגר ממנה בשלוש שנים.
מרסו גדלה בעיירה של, פרבר ממזרח לפריז. משפחתה עברה מאוחר יותר לז'נטיי, פרבר דרומי של פריז, והפעילה מסעדה בפריז. המשפחה קשת היום ניהלה חיים צנועים. במהלך השבוע סייעה מרסו בהפעלת המסעדה המשפחתית. את סופי השבוע נהגה המשפחה לבלות בבקתה באזור אסון. הוריה התגרשו כאשר הייתה בת תשע.
קריירה
בפברואר 1980, כאשר חיפשה עבודה במהלך החופשה, נתקלה מרסו במודעה של סוכנות דוגמנות שחיפשה בני-עשרה. מרסו הגיעה אל הסוכנות והצטלמה בה. באותה עת חיפש המלהק של הסרט "שיגעון של מסיבה" (La Boum), של קלוד פינוטו, שחקנית צעירה עבור הסרט. כחודש לאחר הצילומים בסוכנות הוזמנה מרסו למבחן בד יחד עם כאלף מועמדות אחרות. לאחר המבחן נקראה מרסו להיבחן שנית בפני הבמאי שהחליט לבחור בה לתפקיד. הצילומים לסרט החלו ב-17 ביולי והסתיימו לפני חזרתה ללימודים. מיד לאחר מכן הוחתמה מרסו על חוזה ארוך טווח עם חברת הסרטים גומון. באותה העת החליפה את שמה בעצת הסוכנות מ"מופו" ל"מרסו". הסרט La Boum זכה להצלחה רבה בצרפת, באיטליה, ביפן ובמדינות אחרות. בעקבות ההצלחה זכתה גם מרסו לפרסום רב, צולמה לשערי עיתונים, התראיינה ואף השתתפה בכמה פרסומות לסבון Lux Beauté. ב-1981 השתתפה מרסו באלבומו של הזמר הצרפתי פרנסואה ואלרי Dream in Blue, ובשנת 1985 הקליטה את אלבומה הראשון והיחיד לפי שעה Certitude.
בשנת 1983 השתתפה מרסו בסרט ההמשך של הסרט La Boum שבגינו זכתה בפרס סזאר בקטגוריית השחקנית המבטיחה ביותר. בשנת 1984 השתתפה בסרט המלחמה Fort Saganne יחד עם ז'ראר דפארדייה וקתרין דנב. באותה שנה השתתפה בסרט Joyeuses Pâques עם ז'אן-פול בלמונדו. בשנת 1985 שוב שיחקה לצד ז'ראר דפארדייה בסרט "השוטר והפרוצה".
מאמצע שנות השמונים השתתפה מרסו בשורת סרטים של בן זוגה, הבמאי אנדריי צולאווסקי: L'Amour braque (ב-1985), Mes nuits sont plus belles que vos jours (ב-1989), La Note bleue (ב-1991), ו-Fidélité (ב-2000).
בסוף 1990 הגיעה לישראל להשתתף בצילומי הסרט "למען סשה" (Pour Sacha - בישראל הופץ בשם "אהבנו את לורה") של הבמאי ארקדי אלכסנדר. בו מרסו מגלמת חלוצה ציונית שמצטרפת עם ארוסה הצעיר לקיבוץ בצפון, עד שמלחמת ששת הימים קוטעת את הפסטורליה.
בשנת 1995 שיחקה בסרטם המשותף של וים ונדרס ומיכלאנג'לו אנטוניוני "מעבר לעננים", לצד אנסמבל שחקנים כמו אירן ז'קוב, ג'ון מלקוביץ', פאני ארדן, ז'אן רנו ומרצ'לו מסטרויאני.
בשנות התשעים השתתפה בכמה סרטים מצליחים באנגלית: סרטו של מל גיבסון "לב אמיץ" (1995) בו שיחקה את הנסיכה איזבל, הסרט חלום ליל קיץ (1999) והסרט "העולם אינו מספיק" בסדרת סרטי ג'יימס בונד לצידו של פירס ברוסנן (1999).
בשנת 1995 מרסו כתבה וביימה סרט קצר של תשע־דקות בשם L'Aube à l'envers. בשנת 1996 כתבה ספר אוטוביוגרפי למחצה בשם Menteuse: Recit (הספר תורגם לאנגלית בשנת 2001 ונקרא Telling Lies); ובשנת 2002 כתבה וביימה את הסרט Parlez Moi D'Amour (דבר אליי על אהבה) בגינו זכתה בפרס בקטגוריית הבמאי הטוב ביותר בפסטיבל מונטריאול.
בשנת 2002 ביימה את סרטה הראשון "Parlez-moi d'amour".
בשנת 2003 שיחקה בסרט דובר אנגלית "אלכס ואמה", קומדיה רומנטית שביים רוב ריינר.
בספטמבר 2007 הייתה אורחת פסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה והציגה את הסרט השני שביימה, "הנעלמת מדוביל". הסרט הוא סיפור מתח בלשי עם רוחות רפאים. כריסטוף למברט מגלם בו שוטר המגיע למלון לחקור מקרה של אישה שנעלמה.
בשנת 2021 כיכבה בסרט "הכל עבר בשלום" בבימויו פרנסואה אוזון, על המתת חסד.
חיים אישיים
מרסו נישאה למפיק הקולנוע הפולני אנדריי ז'ולאבסקי, המבוגר ממנה בעשרים ושש שנים. ביוני 1995 נולד בנם וינסנט. בשנת 2001 השניים נפרדו. מרסו ניהלה זוגיות עם המפיק האמריקאי ג'ים למלי, ובשנת 2002 נולדה בלונדון בתם המשותפת ג'ולייט. בשנת 2007 מרסו החלה מערכת יחסים עם הצרפתי-אמריקאי ממוצא יהודי כריסטופר למברט (עמיתה לסרט "La disparue de Deauville"), אך השניים נפרדו ב-2014. בשנים 2014–2016 הייתה בזוגיות עם השף הצרפתי סיריל ליגנק.
אקלים צחיח למחצה
[[קובץ:Koppen World Map BSh BSk.png|238x238px|ממוזער|שמאל|
]] אקלים צחיח למחצה המכונה גם אקלים ערבתי הוא אקלים בו כמות המשקעים נמוכה במעט מכמות הנוזלים המתאדה. לפי שיטת קפן לסיווג אקלים, אקלים צחיח למחצה נמצא מבחינה אקולוגית וחקלאית בין אקלים צחיח (BW) לאקלים טרופי (A). אקלים זה מכתיב בדרך כלל תנאי ערבה והצמחים הגדלים בו בדרך כלל נמוכים, כמו עשב ושיחים.
בסוג אקלים זה שני תתי־סוגים: "אקלים צחיח למחצה חם" (BSh) ו"אקלים צחיח למחצה קר" (BSk). החלוקה בין הסוגים נקבעת על פי טמפרטורה, לפי שתי הגדרות מתחרות לצורך העניין. לפי הגדרה אחת, "חם" הוא אזור שבו הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא C°18 ומעלה, ו"קר" הוא אזור שבו הטמפרטורה השנתית הממוצעת נמוכה מכך. לפי הגדרה שנייה, "חם" הוא אזור שבו הטמפרטורה הממוצעת בחודש הקר ביותר בשנה היא C°0 ומעלה, ו"קר" הוא אזור שבו הטמפרטורה הממוצעת בחודש הקר ביותר בשנה היא מתחת ל־C°0.
אקלים צחיח למחצה חם (BSh)
אקלים זה שורר בדרך כלל באזורים טרופיים וסובטרופיים, בשולי שטחי מדבר. הקיץ בהם חם והחורפים נוחים כששלג נדיר מאוד בהם. אקלים זה נמצא לאורך הגבול הדרומי של מדבר סהרה וכן סביב מדבר קלהארי בחלקה הדרומי של אפריקה. כמו כן הוא מתקיים באזורים בהודו, ברזיל, ארגנטינה, בגבול ארצות הברית-מקסיקו ובשטחים נרחבים באוסטרליה, סביב אזורי המדבר. בישראל שורר אקלים צחיח למחצה באזורים אלה: בצפון הנגב באזור בקעת באר שבע (בין קריית גת לבאר שבע), בין השוליים של מדבר יהודה למדרונות הרי יהודה, בבקעת הירדן עד 20 ק"מ מיריחו, ובעמק בית שאן.
אקלים צחיח למחצה קר (BSk)
אקלים זה שורר באזורים ממוזגים, בדרך כלל בחלקים הפנימיים של יבשות ורחוקים מגופי מים גדולים. הקיץ בהם חם, אם כי לרוב חם פחות מאשר באקלים צחיח למחצה חם, ואילו החורף בהם נוטה להיות קר והשלג אינו נדיר בהם. האזורים בעלי אקלים זה הם בדרך כלל גבוהים יותר מהאזורים החמים ושינוי הטמפרטורות בין יום ולילה הוא קיצוני ועשוי להגיע להפרש של C° 20. אקלים זה נמצא בחלקים מסוימים בארצות הברית, אוסטרליה, איראן, ארגנטינה, דרום אפריקה, ספרד, קזחסטן, סין, ופרו.
הראשון בבידור
הראשון בבידור הייתה תוכנית בידור ישראלית בהנחיית דודו טופז ששודרה בערוץ 2 במסגרת שידורי קשת, במהלך 11 עונות בשנים 1994–2004. התוכנית זכתה לפופולריות רבה ואחוזי רייטינג גבוהים בחלק מתקופת שידורה, ותרמה לעלייה בפופולריות של המנחה, דודו טופז. מנגד, התוכנית ספגה ביקורת על רדידות התכנים שהוצגו בה.
היסטוריית התוכנית
התוכנית עלתה לשידור לראשונה בערב יום שישי, 31 בדצמבר 1993, שבועות ספורים לאחר תחילת שידורי קשת במסגרת ערוץ 2 המסחרי. התוכנית נקראה תחילה בשם "רשות הבידור", הייתה מוקלטת מראש, ושודרה בימי שישי בערב. בתוכנית נהג טופז ליצור קשר בלתי אמצעי עם הקהל, ויצא עם צוות צילום בזמן שידור התוכנית, כדי להפתיע אנשים בביתם בזמן הצפייה בתוכנית.
בשנת 1995, לאחר שתי עונות של "רשות הבידור", הוחלף שם התוכנית ל"ראשון בבידור" והיא שודרה בשידור חי בימי ראשון, לאחר החלפת ימי השידור של זכייניות ערוץ 2 בפעם הראשונה. שם התוכנית "ראשון בבידור" התייחס בכפל משמעות ליום השידור החדש וכן למעמדו של טופז בעקבות הצלחתו בטלוויזיה המסחרית. "הראשון בבידור" הפך בעקבות זאת גם לאחד מכינוייו של טופז בציבור והשם בתוספת ה"א הידיעה "הראשון בבידור" נשמר גם כאשר ימי השידור של התוכנית הוחלפו שוב במהלך השנים (כולל שובה לימי שישי באחת העונות).
התוכנית כללה גם פינות סטנדאפ בהן זכו לחשיפה משמעותית ראשונה סטנדאפיסטים ובדרנים צעירים שונים, שהפכו לידועים בהמשך כמו אלי ומריאנו. במהלך תחרות דוגמנות שנערכה בתוכנית (נערת פלפל) נחשפה לראשונה גם עדי הימלבלוי, שזכתה בתחרות.
במהלך העשור בו שודרה התוכנית, התארחו בה ידוענים רבים מישראל ומהעולם, בהם מדונה, דסטין הופמן, סילבסטר סטאלון, סטינג, רוברטו בניני, חוליו איגלסיאס וגלן קלוז. לידוענים נערכו ראיונות, ולעיתים הם הופגשו עם דמות מעברם וניסו להיזכר מהיכן הם מכירים אותה. אירוח הפוליטיקאית ושחקנית הפורנוגרפיה האיטלקייה צ'יצ'ולינה בתוכנית, ספג ביקורת בשל ריקוד בעל אופי מיני וחשיפת שדיה אל מול מצלמות הטלוויזיה בשידור ישיר, והוגשה תלונה על כך לנציב תלונות הציבור של הרשות השנייה. ביקורת דומה עלתה כאשר טופז נשך את זרועה של השחקנית נטליה אוריירו שהתארחה בתוכניתו.
ביוני 2004 ירדה התוכנית מהמרקע לאחר 11 עונות.
הצלחת התוכנית
התוכנית נחלה הצלחה גדולה בשנים הראשונות לשידורה והניבה רווחים רבים לזכיינית "קשת". מעבר שידורה לימי ראשון ב-1995 הניב לה אחוזי צפייה נוספים.
במהלך אחת התוכניות, ב-5 בינואר 1997, כאשר הודיע טופז על אירוע של נחיתת חוצנים לכאורה, הגיע הרייטינג בתוכנית לשיא מאז החלה מדידתו - 46.8 אחוזי צפייה. שיא זה נשבר אמנם מאוחר יותר, אך מאז נהפך כינויו של טופז, "מלך הרייטינג", לנפוץ בקרב הציבור ותעשיית הבידור. כמו כן הפכו לפופולריות אמרות קבועות שהושמעו בתוכניתו, בהן: "אין לי זמן!" ו"נעבור לפר-סו-מות".
בשנותיה הראשונות נמדדו אחוזי הצפייה בתוכנית על ידי סקרי צפייה, אותם ערכה חברה פרטית עבור הרשות השנייה; נתוני הצפייה נחשבו גבוהים ביחס לכל תוכניות ערוץ 2 והביאו את התוכנית לעמוד בראש טבלאות הרייטינג למשך תקופות ארוכות. התוכנית הוכיחה את הצלחתה גם בנתוני מערכת המדרוג הרשמית, כאשר החלה לפעול, בפברואר 1998.
בעונה שלאחר מכן, העונה התשיעית, עלו אחוזי הצפייה בתוכנית במידה ניכרת מהעונה השמינית, אך לא הצליחו לשחזר את הצלחת העונות הראשונות. שתי העונות האחרונות, ששודרו בשנתיים שלאחר מכן, התייצבו על נתוני צפייה דומים, עד לירידת התוכנית משידור.
ירידת התוכנית
לקראת המכרז השני להפעלת ערוץ 2 ובעקבות פולמוס ציבורי על התנהגותו של טופז בתוכנית, החליטה הזכיינית קשת להקפיא את תוכניתו. העונה ה-11 והאחרונה של התוכנית בטרם המכרז הגיעה לקצה ביוני 2004. לאחר מספר חודשים בהם עתידו של טופז בזכיינית היה מעורפל, לקראת סוף 2004 הוחלט ב"קשת" שלא להתקשר יותר עם טופז, גם לא במסגרת תוכנית חדשה. ההחלטה ספגה ביקורת, שהציגה אותה כמוּנעת מניסיון של "קשת" לזכות במכרז ערוץ 2 שנערך באותה תקופה.
לאחר ירידת התוכנית, המשיך טופז להנחות תוכניות דומות במתכונתן ל"הראשון בבידור", במסגרת הזכיינית המתחרה "רשת" ולאחר מכן בערוץ 10. עם זאת, הפופולריות לתוכניותיו החדשות של טופז לא הצליחה להגיע לאלו של "הראשון בבידור". ב-2007 פרש מהנחיית תוכניות בידור והתמקד בפרויקטים אחרים.
סינישה מיכאילוביץ'
סינישה מיכאילוביץ' (בסרבית: Синиша Михајловић; 20 בפברואר 1969 – 16 בדצמבר 2022) היה כדורגלן ומאמן כדורגל סרבי.
מיכאילוביץ' נודע ברחבי אירופה בבעיטות החופשיות המצוינות שלו, שעזרו לו להבקיע רבות על אף תפקידו האחורי כבלם (92 סה"כ). עוד תכונה שאפיינה את מיכאילוביץ' כשחקן היא מזגו החם, שבגינו הספיק לאסוף מספר כרטיסים אדומים במהלך הקריירה שלו.
קריירה כשחקן
מיכאילוביץ' נולד בווקובאר שביוגוסלביה, כיום קרואטיה. התחיל את הקריירה בקבוצת אן. קיי. בורובו הסרבית, בה שיחק בין השנים 1986 עד 1988. בשנת 1988 עבר לשחק בוויוודינה הסרבית, שם שיחק עד תחילת שנת 1991. משם קנתה אותו קבוצת הצמרת הכוכב האדום בלגרד. בבלגרד מיכאילוביץ' עשה את פריצת הקריירה שלו, כאשר היה משחקני המפתח של הכוכב האדום, איתה זכה בגביע אירופה לאלופות בעונת 1990/91, כאשר היה אחד מבועטי הפנדלים במשחק הגמר נגד אולימפיק מרסיי. מיכאילוביץ' הבקיע גם שער בחצי הגמר בבלגרד מול באיירן מינכן מבעיטה חופשית, שהעלה את קבוצתו לגמר. באותה עונה זכה מיכאילוביץ' עם קבוצתו גם באליפות יוגוסלביה, וגם בגביע הבין-יבשתי.
בשנת 1992 עבר לרומא, בה שיחק שנתיים והבקיע 2 שערים ב-59 משחקים. בסמפדוריה שיחק 4 עונות (1994–1998), בלאציו 6 עונות, ולבסוף עבר לאינטר בהעברה חופשית, שם סיים את הקריירה שלו בסוף עונת 2005/2006.
קריירה כמאמן
את קריירת האימון שלו החל מיכאילוביץ' בשנת 2006 כאשר שימש כעוזר מאמן בקבוצה בה פרש ממשחק פעיל, אינטר. מיכאילוביץ' שימש כעוזר מאמן לתקופה של שנתיים, כאשר המאמן הראשי של הקבוצה היה רוברטו מאנצ'יני.
לאחר מכן, מיכאילוביץ' עבר לשמש כמאמן ראשי בקבוצות איטלקיות אחרות, כשהראשונה לקלוטו הייתה בולוניה. לאחר עונה אחת פוטר מיכאילוביץ' והוא עבר לאמן בקטאניה. בתום אותה עונה, עבר שוב קבוצה, הפעם לפיורנטינה.
ב-21 במאי 2012 מונה מיכאילוביץ' למאמן נבחרת סרביה. ב-20 בנובמבר 2013 התפטר מיכאילוביץ' מאימון הנבחרת הסרבית, ומונה למאמן סמפדוריה האיטלקית. ביוני 2015 הודיע שלא ימשיך במועדון.
ביוני 2015 מונה למאמן מילאן. באפריל 2016 פוטר מהקבוצה בעקבות חוסר הצלחתו. במאי 2016 מונה מיכאילוביץ' למאמן טורינו, ופוטר מהקבוצה ב-4 בינואר 2018 לאחר הפסד 0–2 בגביע ליובנטוס.
ב-28 בינואר 2019 מונה בפעם השנייה למאמנה של בולוניה, במקומו של פיפו אינזאגי, כאשר הקבוצה סבלה מרצף של תוצאות רעות והייתה מתחת לקו האדום. תחת הדרכתו, השיגה בולוניה 30 נקודות ב-17 משחקים ונשארה בליגה, ומיכאלוביץ' הוחתם לעונה הבאה.
צב יבשה מצוי
צב יבשה מצוי (שם מדעי: Testudo graeca) הוא המין השכיח ביותר בין צבי ישראל. צבעו חום- צהבהב ואורכו עד 25 ס"מ. מאכלס מקומות חיות מגוונים, אך מעדיף מקומות עם צמחייה או עם סלעים. בחורף מתחפר בקרקע וישן שם חודשים אחדים. צב היבשה המצוי מאריך ימים ויכול להגיע עד כ-60 שנה בטבע. הוא ניזון בעיקר מעלים אך מגוון גם בתולעים וחרקים קטנים.
אבות הצבים הופיעו בתקופת הפרם, לפני 210 מיליוני שנים.
תפוצה ובית גידול
משפחת הצבים היבשתיים, אליה משתייך צב יבשה מצוי, נפוצה ברוב אזורי העולם, חוץ מאוסטרליה. הסוג צב היבשה Testudo כולל גם את הצבים הענקיים של גלאפגוס, המגיעים לאורך של 1.4 מטר ומשקל של 250 ק"ג.
צב היבשה המצוי חי סביב אגן הים התיכון, כולל בארץ ישראל, דרום מזרח אירופה ומערב אסיה. למין זה מספר תת-מינים החיים בארצות שונות, ומראם שונה מתת-מין לתת-מין (בייחוד בדוגמאות שעל השריון ובגודל הגוף). בישראל הוא שוכן בכל החבל הים- תיכוני, גם בקרבת יישובים ובתחומם. מקום חיוּתו מתאפיין בצמחייה מגוונת, בעיקר שיחים ובני שיח ים-תיכוניים, בצפיפות לא גבוהה, עם אזורי קרקע חשופים.
מאפיינים
בעל שריון גרמי, המכסה את הגו בחלקו העליון והתחתון ושני החלקים מחוברים בצידי הגוף. שריון הגב קמור מאד ואילו שריון הבטן שטוח אצל נקבות וקעור מעט אצל הזכרים. השריון בנוי מצירוף של שלושה רכיבים: חלקו הפנימי בנוי לוחיות גרם שהן גלגול של עצמות השלד: חגורות הגפיים, הצלעות וחוליות עמוד השדרה. חלקו האמצעי בנוי עצמות תת-עוריות המאוחות עם עצמות השלד. חלקו החיצוני של השריון בנוי מגיני קרן גדולים ממוצא אפידרמלי, בעלי גבולות ברורים. מספר המגינים הקרניים קבוע, וכך גם צורתם, והם הערוכים בסדר סימטרי. גם הראש מכוסה מגיני קרן.
לצב היבשה המצוי ארבע רגליים מפותחות, שצורתן כעמודים גליליים, מכוסים מגיני קרן עבים. לרגליים אצבעות מאוחות עד הטפרים ומהוות כלי חפירה. בשעת סכנה מתכנסים הראש והרגליים אל תוך השריון. הרגליים הקדמיות מתכנסות בחזית הראשוסוגרות היטב את הפתח הקדמי, והרגליים האחוריות סוגרות את הפתח האחורי. עיני צב היבשה מפותחות והוא מסוגל להבחין במזון ממרחק ניכר. בצידי הראש ניתן להבחין בקרום עור התוף, המכסה על חלל האוזן. חוש הריח מפותח ושטח העור החיצוני, כולל המעטה הקרני מעל השריון, רגישים למגע ולתנודות. פעילות הנשימה נחקרה רבות, משום שבית החזה, אשר מכיל את הריאות, אינו מסוגל להתרחב ולהתכווץ, כמו אצל האדם, בשל השריון. המחקרים מצביעים על קיום מערכת שרירים פנימית הקשורה לקיבה, והיא האחראית להכנסה והוצאה של האוויר. רק שריר הסרעפת בעל תנועה חופשית.
תזונת צב היבשה המצוי מבוססת על מזון צמחי, למרות שהוא מגוון לעיתים בשלשולים, רכיכות וגם בשר פגרים. אין לצב שיניים, אך לסת ותיו מצופות חומר קרני קשה.
מאחר שלצב היבשה המצוי, כמו לשאר הצבים, אין חום גוף קבוע, פעילותו תלויה בטמפרטורת הסביבה. בתקופת החורף, כאשר הטמפרטורה החיצונית נמוכה מדי לפעילותו, הוא חופר מחילה קטנה בעזרת רגליו ומתחפר בה למשך החורף. בתקופה זו יורדת צריכת החמצן עד קרוב לאפס, וכך גם המטבוליזם.
איינטרכט פרנקפורט (כדורגל נשים)
איינטרכט פרנקפורט (בגרמנית: Eintracht Frankfurt) היא קבוצת כדורגל נשים מהעיר פרנקפורט שבגרמניה. הקבוצה הבוגרת משחקת כרגע בליגה העליונה בגרמניה, הבונדסליגה לנשים. משנת 1999 עד 2020, המועדון היה ידוע בעבר בשם מועדון כדורגל הנשים פרנקפורט (בגרמנית: Frauen-Fußball-Club Frankfurt .1), ובקיצור פרנקפורט (בגרמנית: FFC Frankfurt .1).
איינטרכט פרנקפורט זכתה בשבע אליפויות בונדסליגה, ומחזיקה בשיא של תשע זכיות בגביע הגרמני. כמו כן, לזכותה ארבע זכיות בליגת האלופות לנשים (מקום שני במספר הזכיות לאחר אולימפיק ליון). פרנקפורט משחקת באצטדיון ברנטאנובאד המכיל 5,200 מושבים, ויריבתה הגדולה ביותר היא טורבינה פוטסדאם.
היסטוריה
הקבוצה הוקמה בשנת 1973 כמחלקת הנשים של מועדון הכדורגל פראונהיים 1908 (בגרמנית: SG Praunheim 1908), אך לא שיחק בשום ליגה או מסגרת מסודרת אחרת עד הקמת הבונדסליגה לנשים בשנת 1990. בעונות הראשונות סיימה הקבוצה באזור אמצע הטבלה עם מגמת שיפור קלה מעונה לעונה. הבסיס להצלחתו המאוחרת של המועדון הונח בעונת 1993/1994, כאשר הקפטנית לשעבר מוניקה סטאב שימשה כמאמנת וכראש חטיבת כדורגל הנשים, וסיגפריד דייטריך כמנהל ומשקיע, פיתחו תפיסה מקצועית שתוביל את המועדון להצלחה מתמשכת - הראשונה מסוגה בכדורגל הנשים הגרמני. ההישג המשמעותי הראשון של הקבוצה קרה בעונת 1995/1996, אז היא סיימה במקום השני בטבלת החטיבה הדרומית בליגה, ואחר כך בשלב הפלייאוף הגיעה עד לגמר הפלייאוף, אך הפסידה במשחק 0–1 לספורטפראונד זיגן. בשנים הבאות התבססה פראונהיים כאחת מהקבוצות הטובות בגרמניה, אך לא הצליחה לזכות בתארים. בעונות שלאחר מכן הצליחה הקבוצה להישאר בין המועדונים המובילים בכדורגל הנשים הגרמני, אך לא זכתה בתארים. כמו כן, באותה תקופה היא תמיד הייתה בצילה של היריבה העירונית פ.ס.וו פרנקפורט.
צב יבשה מצוי
רבייה
הצבים מזדווגים בשתי עונות: בסתיו לקראת אוקטובר ואז תאי הזרע נאגרים בגוף הנקבה ואינם מפרים את הביצים. עונת רבייה נוספת היא באביב. לאחר הזדווגות האביב, הנקבה מתחילה לחפש מקום לבניית הקן וההטלה. הנקבה מטילה 1–3 מחזורי הטלה. בכל תטולה 3–5 ביצים. הביצים מוטלות בקרקע, בגומה שהנקבה חופרת ברגליה האחוריות. קליפת הביצים סידנית, קשה ופריכה. לאחר ההטלה, הנקבה מכסה את הביצים בחול או באדמה ונוטשת אותן. אין טיפול בביצים או בצאצאים. לאחר שלושה חודשים נסדקות הביצים, והצבים הקטנים מגיחים מהן. שריונם של הצבים הצעירים לאחר הבקיעה רך והוא מתקשה והולך בהמשך גידולם. רוב הצבים הצעירים נטרפים בשנת חייהם הראשונה ומעט שורדים עד הגיעם להתבגרות מינית. גדילתם איטית, אך הם גדלים כל חייהם. בשש או שבע שנות חייו הראשונות של צב היבשה המצוי ניתן להעריך את גילו לפי "טבעות גידול" בלוחות הקרניים של השריון. מדי שנה מתווספת "טבעת גידול" אחת, אך טבעות הולכות ונשחקות, ולכן שיטה זו אינה מתאימה לאורך כל חיי הצב.
איינטרכט פרנקפורט (כדורגל נשים)
היסטוריה
ב-27 באוגוסט 1998 עברה הקבוצה לעיר פרנקפורט ושינתה את שמה למועדון כדורגל הנשים פרנקפורט (בגרמנית: Frauen-Fußball-Club Frankfurt .1). השינוי הגיע מיד, כאשר כבר בעונתה הראשונה בפרנקפורט זכתה הקבוצה בדאבל - אליפות וגביע. שנה לאחר מכן, בעונת 1999/2000 פרנקפורט זכתה בגביע השני שלה, אך איבדה את האליפות ל-FCR דיסבורג. משנת 2001 עד 2003, זכתה הקבוצה בשלושה דאבלים רצופים, כאשר לשיאה הגיעה בשנת 2002, אז זכתה בעונה הראשונה של גביע אופ"א לנשים. במשחק הגמר, ניצחה פרנקפורט 2–0 את אומאו השוודית, משערים של שטפי ג'ונס ובירגיט פרינץ. במהלך השנים הללו והבאות, מועדון טורבינה פוטסדאם החל לקרוא תיגר על שליטת פרנקפורט. כך בעונת 2003/2004 זכתה טורבינה פוטסדאם בדאבל משלה, והשאירה את פרנקפורט ללא תואר לאחר שזו זכתה בעשרה תארים בחמש שנים.
בעונות שלאחר מכן פוטסדאם ופרנקפורט שמרו על דומיננטיות שלהן בכדורגל הנשים הגרמני, אך לא סכו להצלחה בזירה האירופית, כשאומאו משוודיה זכתה שנתיים רצופות בגביע אופ"א, ובנוסף הביסה את פרנקפורט 8–0 במצטבר במשחקי גמר גביע אופ"א של שנת 2004. פוטסדאם זכתה בגביע אופ"א בשנת 2005, ושנה לאחר מכן עלתה פרנקפורט בפעם השלישית לגמר גביע אופ"א, וזכתה לשחק מול יריבתה המושבעת, טורבינה פוטסדאם. משחק הגמר בין השתיים משך מספר שיא של 13,100 אוהדים, כשביניהם הקנצלרית אנגלה מרקל. בסיכום שני המשחקים, גברה פרנקפורט 7–2 על פוטסדאם וזכתה בטורניר בפעם השנייה בתולדותיה.
צב יבשה מצוי
קביעת הזוויג (זכר או נקבה) בצבי יבשה
לצבי היבשה כמו גם לצבים ימיים אין כרומוזומי מין. קביעת הזוויג שלהם נקבעת בשלב העוברי, בערך לאחר כחודש משלב ההטלה במנגנון הנקרא TSD (Temperature dependent sex determination). התפתחות הגונדות: שחלות (לנקבות) או אשכים (לזכרים) תלויה בטמפרטורה שהביצים מתפתחות בה. בתנאי מעבדה קבועים עבור המין צב יבשה מצוי, בטמפרטורה מעל 31.8 מעלות צלזיוס מתפתחות בעיקר נקבות, ובטמפרטורת דגירה קבועה של 29 מעלות צלזיוס מתפתחים בעיקר זכרים. בטמפרטורה 30.5 מעלות צלזיוס יחס הזוויגים שווה.
איינטרכט פרנקפורט (כדורגל נשים)
היסטוריה
לאחר שפרנקפורט הפסידה לפוטסדאם בשלושת משחקי גמר הגביע הקודמים, הקבוצה זכתה בדאבל נוסף בעונת 2006/2007, אך הודחה ברבע גמר גביע אופ"א על ידי לקולבוטן הנורווגית. בעונת 2007/2008, זכתה הקבוצה בטרבל השני שלה בשש שנים, והפכה לקבוצה הראשונה שזכתה שלוש פעמים בגביע אופ"א. במשחק הגומלין של שלב הגמר נגד אומאו היו 27,640 צופים, שיא צופים חדש למשחק כדורגל של מועדון נשים באירופה.
בעונת 2008/2009 החלה ירידה משמעותית בהישגי הקבוצה. המועדון סיים במקום הרביעי בליגה, הסיום הגרוע ביותר של המועדון מאז הקמת הבונדסליגה. כמו כן, המועדון לא הגיע לגמר הגביע בפעם הראשונה מאז שנת 1998, לאחר שהפסיד בסיבוב השני לבאיירן מינכן, מה שהיה ההישג הגרוע ביותר של המועדון בטורניר הגביע מאז עונת 1991/1992. ובגביע אופ"א הן הודחו על ידי 2001 דיסבורג בשלב רבע הגמר.
צב יבשה מצוי
שימור וגורמי סיכון
בישראל, צב היבשה המצוי הוא חיית בר מוגנת, ולקיחתו מהטבע, גידולו בבית או בחצר הם עבירה על החוק שדינה עד שנתיים מאסר.
No One Needs to Know
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-1 במצעד שירי הקאנטרי של קנדה.
רקע וכתיבה
בדומה ל-"" ו-"" השיר נכתב, הולחן והופק על ידי שאניה טוויין ורוברט ג'ון "מאט" לאנג. השיר הוא שיר בסגנון הקאנטרי, המשלב בתוכו גם את סגנון הפופ.
בשנת 2004, הוציאה טוויין את אלבום הלהיטים הראשון שלה Greatest Hits, בו נכלל השיר.
צב יבשה מצוי
שימור וגורמי סיכון
למרות הניסיונות להגן על מין זה, עדיין רבים גורמי הסיכון וההפרעה:
No One Needs to Know
וידאו קליפ
הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר בוים על ידי סטיבן גולדמן וצולם בספרינג היל, טנסי שבארצות הברית. הקליפ צולם ב-3 באפריל 1996, ופורסם ב-15 במאי באותה השנה. בקליפ ניתן לראות טורנדו אשר מתקרב אל ביתה של טוויין ומאיים להרוס אותו.
צב יבשה מצוי
שימור וגורמי סיכון
הפעולות הנדרשות לשימור המין בארץ:
No One Needs to Know
וידאו קליפ
נכון ל-31 באוגוסט 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-10 מיליון צפיות.
צב יבשה מצוי
הצב כחיית מחמד לא חוקית
צב היבשה המצוי הוא חיית בר מוגנת, ועל כן נמצא תחת הגנת החוק להגנת חיות הבר. אסור לגדלו בבתים, בחצרות, בגני ילדים, או בכל מסגרת שאינה פינת חי או גן חיות מורשה עם היתר מרשות הטבע והגנים. המנהג הנפוץ בארץ של לקיחת צבים מהטבע והחזקתם בבתים וחצרות הוא אחד הגורמים המרכזיים להיעלמותו ההדרגתית של מין זה מנופי ארץ ישראל.
איינטרכט פרנקפורט (כדורגל נשים)
היסטוריה
במשך העונות הבאות הקבוצה נשארה בצמרת הטבלה אך לא זכתה בתארים מלבד הגביע בעונת 2010/2011. הקבוצה חזרה לזכות בתארים בעונת 2013/2014, אז זכתה בגביע וסיימה במקום השני בטבלת הליגה. ועונה לאחר מכן, פרנקפורט גברה על פריז סן-ז'רמן בגמר ליגת האלופות לנשים וזכתה באליפות אירופה אחרי שבע שנות בצורת. למרות ההצלחה הקצרה, המועדון המשיך להתדרדר עוד יותר בהישגיו, כאשר בכל העונות בין 2017 ל-2020 הוא סיים במקומות ה-5 או ה-6, המיקום הנמוך ביותר בתולדות המועדון.
בשנת 2019 הכריז המועדון על הצעה למיזוג עם מועדון הכדורגל איינטרכט פרנקפורט. המיזוג אושר ביוני 2020 והחל מ-1 ביולי 2020, המועדון יתמודד כעת כמחלקת כדורגל הנשים של איינטרכט פרנקפורט. בנוסף לקבוצה הבוגרת, המחלקה תכלול עד חמש קבוצות נשים שתתמודדנה ברמות ובגילים שונות של כדורגל הנשים.
אצטדיון
איינטרכט פרנקפורט משחקת את משחקיה הביתיים באצטדיון ברנטאנובאד, אצטדיון במחוז רודלהיים שבפרנקפורט, והיא חולקת אותו עם קבוצת כדורגל הגברים רוט-ווייס פרנקפורט. אצטדיון ברנטאנובאד נמצא בבעלות עיריית פרנקפורט ובעל קיבולת של 5,200 מושבים, כשמתוכם 1,100 מקורים בגג. בעונות האחרונות היה לפרנקפורט את ממוצע הצופים הגבוה ביותר בבונדסליגה עם יותר מ-1,000 צופים למשחק בממוצע.
יריבות
בתחילת שנות ה-2000 התפתחה יריבות בין פרנקפורט לבין אלופת גרמניה המזרחית בכדורגל נשים לשעבר טורבינה פוטסדאם, כאשר פוטסדאם התחילה להיות מועדון צמרת בבונדסליגה. יריבות זו נמשכה גם בגביע הגרמני ובגביע אירופה כאשר פוטסדאם העפילה לתחרות על ידי לקיחת האליפות מפרנקפורט והצליחה גם לקחת את תוארה כאלופת אירופה.
מלבד היריבות הספורטיבית והמזרח-מערבית, לשני המועדונים יש פילוסופיות שונות לבניית הקבוצות. פרנקפורט מעדיפה לקנות שחקניות מקומיות וזרות, בעוד פוטסדאם מתמקדת בפיתוח שחקניות צעירות בתוך מערכת המועדון שלה. עריקתן של פטרה וימברסקי וקרולין תומאס מפוטסדאם לפרנקפורט "חיממה" את היריבות, מכיוון שבין שני המועדונים היה מעין הסכם לא כתוב שלא לרכוש אחת מהשחקניות של המועדון השני מבלי להתייעץ תחילה עם פדרציית הכדורגל הגרמנית.
בגלל היעדר חוליגניות בכדורגל הנשים, יריבות זו פיתחה תחרות בריאה בתוך הבונדסליגה ותרמה רבות להצלחת נבחרת הנשים. היו חששות מפני בעיה פוטנציאלית בסגנון האולד פירם, מכיוון ששני המועדונים הללו היו העשירים ביותר בכדורגל הנשים והיה חשש שזה עלול להזיק לתחרותיות של הליגה אם הם יהפכו לדומיננטיים מדי. אך עם עליית מחלקות כדורגל הנשים של וולפסבורג ובאיירן מינכן, הצטרפו מתחרות חדשות למרוץ האליפות.
אלברט בנדורה
אלברט בנדורה (באנגלית: Albert Bandura; 4 בדצמבר 1925 - 26 ביולי 2021) היה פסיכולוג וחוקר מרכזי בתחום הפסיכולוגיה החברתית. מהוגי תאוריית הלמידה החברתית-קוגניטיבית ומושג המסוגלות העצמית (self efficacy).
חייו
בנדורה נולד במונדייר שבאלברטה, עיירה קטנה שבה כארבע מאות איש. בן הזקונים מתוך שישה. סיים את לימודי התואר הראשון באוניברסיטת קולומביה הבריטית שבוונקובר ואת דוקטורט סיים באוניברסיטת איווה ב-1952, ובהמשך קיבל משרת מרצה בפקולטה לפסיכולוגיה באוניברסיטת סטנפורד, שם הוא לימד וחקר עד למותו. ב-1974 נבחר לנשיא אגודת הפסיכולוגים האמריקאית.
בנדורה הושפע תחילה מעבודתו של רוברט סירס, על הגורמים המקדימים המשפחתיים של התנהגות חברתית ולמידת הזדהות. מחקריו הראשונים עסקו בתפקידם של מודלים חברתיים ביצירת הנעה והתנהגות של האדם. בשיתוף עם הדוקטורנט הראשון שלו, ריצ'רד וולטרס, ערך בנדורה מחקרים על למידה חברתית ועל תוקפנות. המחקרים הצביעו על תפקידם המכריע של מודלים חברתיים בהשפעה על התנהגות האדם, והובילו לתוכנית מחקר על המנגנון של למידה מתוך צפייה במודל. בשנים 1961–1963 ערך ניסויים שנודעו בהיסטוריה של הפסיכולוגיה בשם "ניסויי בובת בובו" ("ניסוי בנדורה"), בהם הראה כי ילדים שצפו במבוגר שהכה בובה, נטו בהמשך להכות בובה בעצמם, יותר מאשר ילדים שצפו במבוגר שלא הכה בובה.
בעקבות מחקריו בתחום התוקפנות כתב בנדורה את ספריו תוקפנות בני נוער (1959), ותוקפנות: ניתוח של למידה חברתית (1973). ספר נוסף שפרסם הוא למידה חברתית והתפתחות אישיות, ב-1963. ב-1977 פרסם את ספרו תאוריית הלמידה החברתית, שנחשב לאחד מיוצרי השינוי של פני הפסיכולוגיה בשנות השמונים.
בנדורה חקר, בין השאר, כיצד למידה ממודל יכולה להשפיע על הפחתת חרדה בהפרעת פוביה מנחשים, למשל. הוא מצא כי היעילות העצמית של האדם (האמונה בדבר יכולותיו להרגיע את פחדיו מנחשים), היא גורם חשוב שיכול ליצור שינוי בהתנהגות ובחרדה. הוא ערך תוכנית מחקר גדולה בה בדק את תפקידה של היעילות העצמית בפסיכולוגיה תפקודית, והוא המשיך להתמקד בנושא זה במחקריו.
ב-1986 פרסם בנדורה את ספרו יסודות חברתיים של חשיבה והתנהגות: תאוריה קוגניטיבית-חברתית. בספר הציע תאוריה קוגניטיבית-חברתית לתפקוד האדם, שמדגישה את תפקידם המרכזי של תהליכים קוגניטיביים, עקיפים, רפלקטיביים ובעלי ויסות עצמי, ביצירת הסתגלות ושינוי אצל האדם. שורשי התאוריה הם בגישה שתופסת אנשים כפרואקטיביים, בעלי יכולות ארגון עצמי, ויסות עצמי ורפלקטיביות, לא רק כיצורים שמגיבים ומעוצבים על ידי כוחות סביבתיים, או מונעים על ידי דחפים פנימיים.
בספרו משנת 1997, מסוגלות עצמית: תרגיל השליטה, כתב בנדורה על השלכות תאוריית המסוגלות העצמית בתחומי החינוך, התפתחות, בריאות, פסיכופתולוגיה, עסקים, ויחסים בינלאומיים. הוא הרצה וכתב על נושאים כמו יציאה ממצב של הומלס, התפוצצות אוכלוסין, התנהגות עבריינית, תקשורת המונים, שימוש בסמים, וטרור. הוא הצביע על האופן בו אנשים מראים חוסר מעורבות מוסרית כשהם מבצעים פשעים נגד האנושות, ושאף לחברה בעלת סטנדרטים אנושיים יותר.
בסקר משנת 2002 דורג בנדורה במקום הרביעי ברשימת הפסיכולוגים הבכירים ביותר בכל הזמנים (על פי קריטריונים כגון כמות הציטוטים במאמרים ובספרים), אחרי זיגמונד פרויד, ז'אן פיאז'ה ופרדריק סקינר, ובמקום הראשון ברשימת הפסיכולוגים החיים.
היה נשוי לווירג'יניה וארנס (1921–2011), ונולדו להם שתי בנות.
נפטר ב-26 ביולי 2021.
Britney Spears: Piece of Me Tour
Britney Spears: Piece of Me Tour (המכונה גם כ-Piece of Me: Exclusive Limited Tour) הוא סיבוב ההופעות העשירי של זמרת הפופ האמריקנית בריטני ספירס, באירופה ובצפון אמריקה. ההופעה הראשונה בסיבוב נערכה ב-12 ביולי 2018. מופע זה שונה במקצת מסבב ההופעות הקבוע של ספירס בלאס וגאס "Britney: Piece of Me", בכמה אספקטים, כגון: רמקסים חדשים לשירים, טכנולוגיית ייצור, חזותיים ושינויים ברשימת השירים כדי להתאים לתצוגות ההופעה החדשה.
סבב ההופעות זה נכלל בדירוג במגזין "Pollstar" של רשימת "סבבי ההופעות הטובים ביותר לשנת 2018" והגיע למקום 86 ו-30 בצפון אמריקה ובעולם, בהתאמה. הסבב הרוויח 54.3 מיליון דולר ומכר 260,531 כרטיסים סה"כ, ודורג במקום ה-6 בתור "סבב ההופעות המרוויח והנמכר ביותר לנשים 2018"
רקע והכרזה
ב-22 בדצמבר 2017, הכריזה ספירס שתופיע ב-דנמרק עבור פסטיבל "Smukfest". ב-23 בינואר 2018, הכריזה ספירס על תאריכים של צפון אמריקה ו-אירופה. ב-13 בפברואר, בשל ביקוש נוסף גדול של כרטיסים הכריזה ספירס על תאריכים נוספים בבריטניה ו-לונדון, פריז, בנוסף ספירס חשפה שבמופע הזמר פיטבול יחמם אותה אך רק באירופה בלבד.
המופעים בארצות הברית מומנו על ידי חברת פפסי, בעוד באירופה המופעים מומנו על ידי ספירס עצמה וקידום הבושם שלה "Prerogative".
מכירות והצלחת המופע
הביקוש לכרטיסים באירופה שברו שיא כאשר האתרים החלו לא לפעול כגון קרסו, מה שגרם לספירס להוסיף תאריכים נוספים ב-לונדון, ב-אנגליה ו-פריז. הכרטיסים נמכרו תוך פחות מ-10 דקות בלבד. בשל ביקוש נוסף גבוה ולוח זמנים קפדני ולחוץ לא הצליחה ספירס להוסיף תאריכים נוספים בדבלין.
על פי סטאבהאב, סיבוב ההופעות הוא סיבוב ההופעות הנמכר ביותר בבריטניה בשנת 2018 אחרי סבב ההופעות של טיילור סוויפט Taylor Swift's Reputation Stadium Tour.
ב-נורווגיה סבב ההופעות של ספירס נצפה מעל ל-20 אלף צופים, מה שהפך אותו לאחד מהופעות הקונצרטים הגבוהים ביותר באירופה (למעט בריטניה) בהופעותיה.
ההופעה בבית לחם, פנסילבניה (ארצות הברית) קבע שיא חדש של המדינה, על מכירת הכרטיסים הכי מהירה בהיסטוריה. בנוסף ספירס הופיעה בפסטיבל הגאווה בברייטון שבאנגליה, שבו השתתפו כ-57 אלף איש. ב-11 באוגוסט, ספירס ביצעה מול 11 אלף איש הופעה בשוודיה, ושברה שיא קודם שנקבע על ידי הלהקה סקורפיונז בשנת 2012.
התעתיק מלועזית לעברית
כללי התעתיק מלועזית לעברית הם מכלול הדרכים שמטרתן לתת מענה לצורך לתעתק שמות משפות שאינן שמיות לשפה העברית.
הדיון לגבי כללי התעתיק מלועזית לעברית החל כבר במסגרת ועד הלשון העברית, שפרסם את תקנותיו בכרך י"א של "לשוננו". הדיון הראשון בנושא במסגרת האקדמיה ללשון החל ב־29 באוקטובר 1969, במהלכו אושרו כללי התעתיק הישנים מלועזית לעברית ב־18 ביוני 1975 (ישיבה קכ"ג).
הכללים החדשים של האקדמיה ללשון העברית נקבעו לאחר הדיון השני בנושא, שנערך בין התאריכים 12 בינואר 2004 ל־21 במאי 2007 (תאריך אישור הכללים), כשהם מבטלים את הישנים. בישיבת מליאת האקדמיה ב־30 באוקטובר 2017 (ישיבה שנ"ה) אושר תיקון בכללים.
התנועות
הערה: השימוש בח|אות חי"ת נעשה רק לצורכי הדגמה.
הדיפתונגים היורדים
הערה: השימוש במ|מ"ם סופית נעשה רק לצורכי הדגמה. *הדיפתונגים aw ,ew ,oy תועתקו לפעמים לעברית בדרכים אחרות: – aw: םוּ (בלי ניקוד: םו). – ew: םֵי (בלי ניקוד: םי); םֶוְ או םַוְ (בלי ניקוד: אוו). – oy: םֵ (בלי ניקוד – ללא סימן).
סטיבן בריל
סטיבן בריל (באנגלית: Steven Brill; נולד ב-27 במאי 1962) הוא שחקן, מפיק קולנוע, במאי ותסריטאי אמריקאי. הוא ביים והיה שותף בכתיבת "שטן על הזמן" וביים את "מר דידס", "שיגעון בנהר", "מחנה קיץ לשמנים" ו"שומר ראש במבצע". היו לו תפקידי קמע בכל שלושת סרטי "אלופים על הקרח" והופיע בסרטים "זמר החתונות", "מר דידס" ו"הדייט שתקע אותי", אם כי תפקידו בסרט האחרון נתן בטעות קרדיט לג'אד אפאטאו. הוא גם הופיע בתור ברפליי בסרט "סקס, שקרים ווידאוטייפ".
כבמאי, בריל היה אחד האנשים המרכזיים (לצד הארווי ויינסטין) במחלוקת הצילומים/העריכה של הסרט "מעריצים שרופים" בשנים 2007–2008.
חינוך
בריל למד בתיכון (1976–1980) בפורט לודרדייל, פלורידה. הוא סיים את לימודיו בקולג' לאמנויות של אוניברסיטת בוסטון. שם הוא למד עם המשורר דרק וולקוט ושיתף פעולה עם מארק מרון בתסריטים ובקומדיות סטנדאפ.
עריכת RNA
עריכת RNA היא השינוי ברצף הנוקלאוטידים ב-RNA לאחר ששועתק מה-DNA אך בטרם התרגום לחלבון. ניתן להבחין בתופעה זו על ידי מציאת אי-התאמות בין רצף ה-RNA לרצף הגן שממנו הוא נוצר. את התופעה ניתן למצוא במגוון סוגי RNA, לרבות mRNA, rRNA, tRNA ו-miRNA.
העריכה המבוצעת על גבי מולקולת mRNA עשויה להוביל להחלפת חומצה אמינית אחת באחרת ברצף החלבון המתקבל, זאת אם השינוי מתרחש במסגרת הקריאה הפתוחה של הגן, כך שיוביל לשינוי בקודון/נים ברצף ה RNA וכתוצאה מכך, לקידוד חומצה אמינית שונה.
מנגנוני עריכה
עריכת RNA מתרחשת בשני מנגנונים שונים:
עריכת החלפה (substitution editing)
שינוי כימי של נוקלאוטיד בודד המקביל למוטציה נקודתית. שינוי זה נעשה על ידי אנזימים המזהים רצף מטרה ספציפי (בדומה לאנזימי רסטריקציה). לדוגמה: האנזים ציטידין דאמינאז (cytidine deaminase) שמשנה ציטידין (C) ב-RNA לאורידין (U). אדנוזין דאמינאז (adenosine deaminases) שמשנה אדנוזין A לאינוזין I, שהריבוזום מתרגם אותו כגואנוזין (G). לפיכך, הקודון CAG (שמקודד לגליצין) יכול להפוך בתהליך העריכה ל-CGG שהוא קודון לארגינין.
עריכת מחיקה/ הוספה
הוספה או החסרה של נוקלאוטידים ב-RNA. שינויים אלה מתווכים על ידי מולקולות gRNA (guide RNA), מולקולת RNA שיוצרת זיווג בסיסים שאינו מושלם עם ה-mRNA אשר עתיד לעבור עריכה, ומכווינה קומפלקס חלבונים, המכונה אדיטוזום לאתר שבו תתבצע הוספה או מחיקה של נוקלאוטידים מסוג U. בתהליך יתווספו או יוסרו קבוצות אורידין ל-mRNA עד שהוא יוכל לעבור זיווג בסיסים מלא עם ה-gRNA.
עריכת החלפה
לדוגמה הגן APO-B האנושי. לבני אדם יש גן אחד שמקודד לאפוליפופרוטאין (B (APO-B. הוא מכיל 29 אקסונים שמופרדים על ידי 28 אינטרונים. האקסונים מכילים 4564 קודונים. קודון 2153 הוא CAA,שהוא קודון לחומצה אמינית גלוטמין. בכבד התהליך מתרחש באופן נורמלי ליצור אפוליפופרוטאין B-100, חלבון שמכיל 4653 חומצות אמינו - שהוא חיוני לשינוע של כולסטרול וליפידים אחרים בדם.
אנזימים מסוג ADAR נקשרים לרנ"א דו-גדילי (dsRNA) ומשנים חומצת גרעין מסוג אדנוזין לאינוזין (תופעה נקראת גם עריכת RNA מסוג A-to-I) באמצעות דה-אמינציה. אנזימי ADAR פועלים לאחר השעתוק, ומשנים את הרכב הנוקלאוטידים של הRNA. מכיוון שאינוזין דומה במבנהו הכימי לחומצת הגרעין גואנין, הוא מזוהה ככזה בתהליך התרגום בתא, דבר היכול לגרום לשינוי של קודון בmRNA ולפיכך לשינוי של חומצה אמינית בחלבון אליו הmRNA מקודד.
במעי נעשה עיבוד mRNA שבו נעשה שינוי של הנוקלאוטיד C בקודון 2153 (CAA) לקודון שמורה על הפסקת תרגום, STP קודון (UAA). השינוי נעשה בעזרת האנזים ציטידין דאמינאז, שמזהה את רצף הRNA במקום ספציפי במולקולת הRNA ומקטלז את הדאמינציה של C כדי ליצור U.
כתוצאה מהעיבוד נפסק תרגום ה-mRNA בקודון מספר 2153. מה שיוצר אפוליפופרוטאין B-48,חלבון שמכיל 2152 חומצות אמינו בלבד. חלבון זה מסייע בספיגה של ליפידים מזינים מתוך המעיים לגוף.
תאי B מבטאים ציטידין דאמינאז מסוג אחר, שמכונה(AID (activation induced deaminase, שהוא חיוני לרקומבינציה של החלפת סוג הנוגדן (class switch recombination) וגם להיפרמוטציה של תאי הגוף (somatic hypermutation) של הגנים לנוגדנים. אנשים שסובלים ממוטציה שמשתקת את ביטוי הגן יכולים לייצר נוגדנים מסוג IgM בלבד. אולם במקרה זה האנזים פועל על הDNA,לא mRNA. בניסיון לתקן את זיווג הבסיסים הלא מוצלח שנוצר כאשר הזוג dC•dG הופך לזוג - dU•dG מנגנון התיקון הנורמלי של התא מייצר החלפה של סוג הנוגדן והיפרמוטציה של תאי הגוף.
mRNAs, tRNAs, rRNAs במיטוכונדריה ובכלורופלסט של צמחים.
mRNAs שמקודדים תת-יחידות של רצפטורים במוחם של יונקים. לדוגמה, קולטן AMPA לגלוטמט, הרצפטור לסרטונין.
tRNA במיטוכונדריה של הברווזן האוסטרלי.
mRNAs מסוימים של וירוס HIV, הגורם לאיידס.
עריכת מחיקה/ הוספה
לדוגמה: הגן לאחת מתת היחידות של ציטוכרום C אוקסידאז במחלת השינה (טריפנוזומה). מספר גנים שמקודדים ב-DNA המיטוכונדריאלי של מין זה (שגורם למחלת השינה באדם) מקודדים ל-RNA שחייב לעבור עריכה כדי לקודד למולקולות mRNA שיתורגמו לחלבון.
העריכה דורשת סוג מיוחד של מולקולות (gRNA (guide RNA.
למולקולות קטנות אילו ישנם רצפים משלימים לאזור שסביב אתר העריכה. מולקולת ה-gRNA דבקה באזור באופן הטוב ביותר שהיא יכולה (במקרה זה נוסף לזיווג הבסיסים המסורתי בין פורין לפירימידין C-G,A-U מתרחש גם זיווג בסיסים G-U).
בגלל בעיה של העדר זיווג בסיסים מדויק, נוצרות התנפחויות ב-gRNA באזור שבו יש בדרך כלל ריבוי A או ברצף ה-RNA שעומד לעבור עריכה.
ההתנפחויות מוסרות על ידי מנגנון שחותך בעמוד השדרה של המולקולה הקצרה יותר, ומכניס בסיסים משלימים.
במקרה הראשון, הפער שנוצר מתמלא ב-Us.
במקרה השני, נגרמות מחיקות.
דוגמות נוספות של עריכת מחיקה/ הוספה
ניתן למצוא עריכת מחיקה/ הוספה גם ב –
הסיבה לעריכת RNA
נראה שבדומה לשחבור חליפי זהו מנגנון שמאפשר הגדלה של מספר החלבונים מבלי הצורך להגדיל את מספר הגנים בגנום (הגנום האנושי אינו גדול בהרבה מזה של דרוזופילה ושל התולעת השטוחה C. elegans, אולם הפרוטאום האנושי גדול בהרבה). באופן הזה ניתן ליצור חלבונים בעלי תפקוד שונה במעט שישמשו בנסיבות שונות. היכולת ליצור שתי גרסאות שונות של apolipoprotein B מגן יחיד, כנזכר מעלה, היא דוגמה. במקרה זה, עריכת RNA השיגה את אותה תוצאה כמו שחבור אלטרנטיבי.
אפשרות נוספת:האזורים הלא מתורגמים מצדי מולקולות ה-mRNA – אזורים שמכונים 5' UTRs and 3' UTRs – מכילים פעמים רבות רצפים שמאפשרים זיווג בסיסים תוך מולקולארי שיוצר זנבות ארוכים של מולקולת RNA דו גדילית. אולם בתא RNA דו גדילי בדרך כלל עובר פירוק על ידי מנגנון של iRNA. לפיכך, נראה ששינוי של מספר בסיסים על ידי עריכת RNA מפריע לתהליך של יצירת RNA דו גדילי, ובכך מונע את הריסתו על ידי התא.
אפשרות אחרונה, נראה שזו מורשתה של מערכת ששימשה לראשונה לתיקון תעתיקי RNA נגועים במוטציות מזיקות.
המידו דיאלו
המידו דיאלו (באנגלית: Hamidou Diallo; נולד ב-31 ביולי 1998) הוא שחקן כדורסל אמריקאי, המשחק עבור דטרויט פיסטונס מליגת ה-NBA. זוכה תחרות ההטבעות בשנת.