cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
היישוב
במלחמת העולם הראשונה
המושל הצבאי ג'מאל פאשה היה איש צבא ומדינאי טורקי שנמנה עם תנועת הטורקים הצעירים. מאז שנת 1913 היה אחד משלושת השליטים ששלטו במשותף בטורקיה ונתמנה כמושל צבאי של סוריה, שארץ ישראל הייתה אז חלק ממנה. בראשית תקופת שלטונו גילה אהדה מסוימת ליהודי הארץ בשל השכלתם וכישוריהם המקצועיים, אך במהלך מלחמת העולם הראשונה שינה את יחסו כלפי היישוב החדש והחל בצעדי דיכוי ורדיפה נגדו. הוא הטיל על היישוב גזרות קשות, גיוס כפוי לצבא הטורקי, חובת התעת'מנות - קבלת האזרחות העות'מאנית, ביטול "הסכמי הקפיטולציות" - זכויות היתר של יהודים אזרחי חוץ, הוצאות להורג, גירושים מן הארץ. השיא היה בגירוש תל אביב בחורף 1917. רוב ההתקפות של השלטון העות'מאני כוונו כנגד אנשי העלייה הראשונה והשנייה, כלומר בעיקר לעולים החדשים בארץ. היישוב הישן לא נפגע מן הפורענות הטורקית באותה תקופה. גם חובת הגיוס לא חלה על יהודי היישוב הישן אלא החדש, כתל אביב בלבד.
חלק ממנהיגי התנועה הציונית צידדו בהצהרת הזדהות עם טורקיה וגרמניה; אך לבסוף הוחלט על עמדה נייטרלית. המנהיגים חיים ויצמן וזאב ז'בוטינסקי צידדו בתמיכה בבעלות הברית. ויצמן פעל להשגת תמיכה בריטית ביעדי הציונות בארץ ישראל, מאמץ שהוביל להצהרת בלפור. יוסף טרומפלדור וז'בוטינסקי פעלו להקמת הגדודים העבריים במצרים ובריטניה. בהנהגתו של אהרן אהרנסון קמה רשת המודיעין ניל"י שסייעה למאמץ המלחמה הבריטי בפעולות ריגול, וניהלה הבאת כסף באוניות ליהודי הארץ. אנשי היישוב ציפו בכיליון עיניים לבוא הבריטים. הבריטים התקבלו על ידי היישוב כמשחררים, אולם לא ארך הזמן והתקוות שתלה היישוב בהם ובשלטונם נכזבו.
תקופת המנדט הבריטי
הסכם סייקס–פיקו, שנחתם בשנת 1916 בין בריטניה לצרפת, קבע את חלוקת הנחלה של האימפריה העות'מאנית במזרח התיכון, לקראת מפלתה הצפויה במלחמת העולם הראשונה. ארץ ישראל נועדה לפי ההסכם להתחלק לאזורים בשליטה בריטית ישירה והם: עבר הירדן המזרחי, הנגב ומובלעת באזור חיפה. הגליל העליון נועד לשליטה צרפתית, ואילו יתר חלקי הארץ יהיו תחת שלטון בינלאומי. היהודים והערבים שללו את ההסכם ובפועל הוא לא התממש, ובמקומו בא המנדט הבריטי על ארץ ישראל שהוענק לבריטניה על ידי חבר הלאומים.
ועידת סן רמו, ועידת המדינות המנצחות במלחמת העולם הראשונה שהתכנסה ב-24 באפריל 1920 בעיר הנופש האיטלקית סן רמו, דנה במצב העולם לאחר תום המלחמה והחליטה, בין היתר, כי לבריטניה יוענק מנדט על ארץ ישראל. המנדט הוענק לאחר מכן רשמית על ידי חבר הלאומים.
יחס שלטונות המנדט הבריטי ליישוב ולתנועה הציונית, הושפעו במשך 30 שנות קיומו מגורמים רבים: חילופי שלטון בבריטניה, ראשי הממשלה ושרי החוץ השונים בכל עת נתונה, המצב הבינלאומי, מצבה של בריטניה בשלבים השונים של מלחמת העולם השנייה והמצב במשולש היחסים בריטים-יהודים-ערבים. משקל מכריע היה לאישיותם של שבעת הנציבים העליונים שכיהנו בארץ.
העליות בתקופת המנדט הבריטי
גל עלייה ציוני, סוציאליסטי וחלוצי מרוסיה, מפולין ומרומניה וכן משאר הפזורה היהודית. החל עם תום מלחמת העולם הראשונה. רבים מן העולים פנו לעבודת כפיים בסלילת כבישים במסגרת "עבודות ציבוריות". הם הקימו מסגרות חלוציות, כמו גדוד העבודה וגדוד שומריה. פיתחו את היישוב העירוני בירושלים, תל אביב וחיפה, והקימו את הקיבוצים בית אלפא, עין חרוד, תל יוסף וקיבוץ מרחביה ואת מושבי העובדים נהלל וכפר יחזקאל. בימי העלייה השלישית נוסדה ההסתדרות הכללית.
במלחמת העולם השנייה
בתקופת השואה העמיד היישוב, שמנה אז כ-500,000 נפש, כ-30,000 מתנדבים לשירות בצבא הבריטי וכן 32 צנחנים (ביניהם שלוש נשים: חנה סנש, חביבה רייק ושרה ברוורמן), שיצאו בשליחות רבת סיכונים, אל מעבר לקווי האויב הנאצי, בניסיון לחבור ליחידות הפרטיזנים ולאחיהם היהודים באירופה. 12 מהם נתפסו בשליחותם ושבעה מהם הוצאו להורג.
במשך מחצית השנה שמאז אביב 1942 ועד 3 בנובמבר 1942 עברו על היישוב מאתיים ימי חרדה, שבהם עמד בפני סכנת פלישת הצבא הנאצי, שהתקדם מצפון אפריקה מזרחה לעבר תעלת סואץ, זאת בעת שכבר הגיעו לארץ ידיעות על דבר השמדת יהודי אירופה. הנהגת ארגון ההגנה הכינה את התוכנית של "מצדה על הכרמל", לריכוז כל בני היישוב על הר הכרמל וסביבותיו, להגנה נואשת מפני הפולש, על כל המשמעויות שנודעו לשם מצדה. הסכנה חלפה עם הניצחון הבריטי בקרב אל עלמיין השני.
המאבק בשלטון הבריטי
עם תום מלחמת העולם השנייה גברה תנועת ההעפלה לארץ. שלטונות המנדט ניסו לעצור את ספינות המעפילים. בליל 23 בנובמבר 1945 פוצצו כוחות הפלמ"ח תחנות מכ"ם לאורך חופי הארץ, שעקבו אחרי תנועת הספינות. בין היתר חובלה תחנת המשטרה בגבעת אולגה. למחרת הטילו הבריטים מצור על קיבוץ גבעת חיים בכוחות צבא, משטרה וצנחנים, במטרה לפרוץ לתוכו ולאתר את מבצעי הפעולה בגבעת אולגה. מצעד של אלפי מתנדבים נע לעבר הקיבוץ. בהתנגשות עם הכוח הבריטי נהרגו שמונה מן הצועדים וארבעים ושניים נפצעו.
יום שבת 29 ביוני 1946 שבו, בעקבות פעולות תנועת המרי העברי, ערכו שלטונות המנדט סדרת פעולות דיכוי כנגד היישוב, הטילו עוצר על ערים וקיבוצים, ערכו חיפושים אחר נשק ופעילי ביטחון בבתים ובמוסדות ציבור ובין היתר חשפו מחסן נשק גדול בקיבוץ יגור. רבים ממנהיגי היישוב נעצרו ובהם משה שרת (אז שרתוק), יצחק גרינבוים, דוד רמז ודב יוסף. בסך הכול נעצרו יותר מ-2,700 איש ונכלאו במחנות מעצר בלטרון וברפיח.
היה פיגוע תופת שבוצע על ידי האצ"ל, נגד השלטון הבריטי בארץ ישראל ב-22 ביולי 1946. האצ"ל פוצץ את האגף הדרומי של מלון המלך דוד, שבו שכנה המפקדה הצבאית של שלטון המנדט הבריטי ובו שהו אנשי מנהל של השלטון המנדטורי. בפיצוץ נהרגו כתשעים אנשים, רובם ערבים ובריטים, וכן כ-15 יהודים. כ-45 אנשים נפצעו.
תשעה מלוחמי האצ"ל ושלושה מלוחמי הלח"י שנשפטו ונידונו למוות בתלייה. שמונה מהם נדונו על ידי בתי דין צבאיים בריטיים ושניים מהם - על ידי בית דין צבאי מצרי. עשרה מן הנידונים הוצאו להורג בתלייה ושניים מהם שמו קץ לחייהם לפני מועד הוצאתם להורג.
לקראת הכרזת המדינה
בשנת 1947 הוקמה ועדת האו"ם לעניין ארץ ישראל. ב-31 באוגוסט 1947 הגישה הוועדה את תוכניתה לאו"ם, לפיה יסתיים המנדט בריטי והארץ תחולק לשתי מדינות, יהודית וערבית, שתקיימנה שיתוף פעולה כלכלי ביניהן ואילו ירושלים תהיה לאזור בינלאומי. ב-29 בנובמבר 1947 הכריעה עצרת האו"ם בהצבעה ברוב של 33 מדינות נגד 13 ו-10 נמנעות, על קבלת תוכנית החלוקה ועל סיום המנדט הבריטי על ארץ ישראל ב-15 במאי 1948. בזאת הונח היסוד להקמתה של מדינת ישראל.
היישוב במלחמת העצמאות
ב-14 במאי 1948, ביום שישי בשעות בין הערביים, בבית דיזנגוף בתל אביב, הכריז דוד בן-גוריון על הקמת המדינה. תם פרק היישוב והחלה תקופת מדינת ישראל, שנפתחה עם בוקר ה-15 במאי 1948 בפלישת חמשת צבאות ערב אל תחום המדינה שזה עתה קמה.
פרנץ פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה
הארכידוכס פרנץ פרדיננד (בגרמנית: Franz Ferdinand von Österreich-Este; 18 בדצמבר 1863 – 28 ביוני 1914) היה יורש העצר של דודו, הקיסר פרנץ יוזף.
פרדיננד אמור היה להיות שליט הקיסרות האוסטרו-הונגרית אך נרצח על ידי גברילו פרינציפ, לאומן סרבי.
ביוגרפיה
פרנץ פרדיננד נולד ב-18 בדצמבר 1863 בעיר גראץ, לקרל לודוויג, ארכידוכס אוסטריה, שהיה אחיו הצעיר של הקיסר פרנץ יוזף, ולמריה אנונציאטה, נסיכת שתי הסיציליות בתם של פרננדו השני, מלך שתי הסיציליות ומריה תרזה מאוסטריה.
פרנץ פרדיננד היה רביעי בשושלת הירושה של הקיסר. אבל התאבדותו של רודולף, בנו של הקיסר בשנת 1889, מות אביו בשנת 1896 ושלילת זכויות הירושה מדודו, לודוויג ויקטור (בשל נטיותיו ההומוסקסואליות) הביאו לכך שפרנץ פרדיננד מונה ליורש העצר הרשמי.
בשנת 1900 התחתן פרנץ פרדיננד עם הרוזנת הבוהמית סופיה חוטק. היו אלו נישואים מורגנטיים, לכן מילדיו של פרנץ פרדיננד נשללה הזכות לרשת את הכס של האימפריה.
פרנץ פרדיננד נחשב כמתון יותר מדודו הקיסר ולבעל רעיונות לרפורמות, כולל הפיכת הקיסרות הכפולה האוסטרו-הונגרית לקיסרות משולשת, כשהצלע השלישית בה יהיו החבלים הסלביים של האימפריה.
רציחתו
ב-28 ביוני 1914, בעת ביקור ממלכתי בסרייבו בירת בוסניה, נסעה שיירת הארכידוכס בעיר כשפרנץ פרדיננד ואשתו יושבים במכונית פתוחה בראש השיירה. לאומן סרבי השליך רימון לעבר המכונית, אך זה פגע במכונית השנייה בשיירה. השיירה המשיכה בדרכה.
לאחר קבלת פנים בבית העירייה התעקש פרנץ פרדיננד לצאת לבקר את פצועי תקרית הרימון. שיירתו יצאה לכיוון בית החולים במסלול ההפוך למסלול שבו הגיעה. בגלל טעות של נהג בשיירה היא סטתה מהרחוב הראשי ונקלעה, לגמרי במקרה, לרחוב פרנץ יוזף, סמוך לבית קפה בו ישב אחד המתנקשים. גברילו פרינציפ לא החמיץ את ההזדמנות, שלף אקדח ובשתי יריות הרג את פרנץ פרדיננד ואת אשתו. המתנקש נעצר והועמד לדין יחד עם קושרים נוספים. הקושרים הבוגרים נדונו למוות, ואילו המתנקש, שהיה בן 19 בעת ההתנקשות, נדון ל-20 שנות מאסר כי עונש מוות ניתן היה לגזור רק מגיל 20. כעבור 4 שנים מת בכלא ממחלת השחפת.
הסיבה שהניעה את הלאומנים הסרביים לבצע את ההתנקשות הייתה האיבה ששררה באותה העת בין הסרבים לאוסטריה. הסרבים דרשו לגרוע מאוסטריה שטחים ולספחם לסרביה ואילו האוסטרים סברו כי מוטב להרוס את סרביה, לפני שזו תקבל את ההזדמנות לפתוח מערכה מסוג זה. בנוסף, כמה חברים בממשלה האוסטרית חשו כי מערכה בסרביה תהא המזור המושלם לבעיות הפנימיות של האימפריה האוסטרו-הונגרית. ההתנקשות בפרנץ פרדיננד ביולי 1914 הביאה עמה את ההזדמנות שאותה חיפשו אותם מנהיגים אוסטרים, לבוא חשבון עם הממלכה הסלאבית הקטנה. לאחר הרצח, החלו הקיסרות האוסטרו-הונגרית ובעלת בריתה גרמניה במהלכים מדיניים נגד סרביה, בעוד רוסיה, צרפת ובריטניה תמכו בסרביה. הכדור המדיני-צבאי החל להתגלגל עד 1 באוגוסט 1914, שבו הכריזה גרמניה מלחמה על רוסיה והחלה מלחמת העולם הראשונה.
משפחתו
בשנת 1900 התחתן פרנץ פרדיננד בנישואים מורגנטיים עם סופיה, דוכסית הוהנברג, ממנה נולדו לו 4 ילדים:
קורטני קוקס
קורטני בס קוקס (באנגלית: Courteney Bass Cox; נולדה ב-15 ביוני 1964) היא שחקנית וקולנוענית אמריקאית, הידועה בעיקר בשל גילום דמותה של מוניקה גלר בקומדיית המצבים "חברים" (1994 - 2004), וכן הופעותיה כג'ולס קוב בסדרה "קוגר טאון" (2009 - 2015), וכ-גייל וות'רס בסדרת סרטי צעקה.
ביוגרפיה
קוקס נולדה וגדלה בברמינגהאם, אלבמה. היא בתם של איש העסקים ריצ'רד לואיס קוקס ושל קורטני קופלנד (לבית באס). לקוקס שתי אחיות גדולות יותר, וירג'יניה ודורותי, ואח גדול, ריצ'רד ג'וניור; היא הצעירה מתוך ארבעה ילדים. הוריה התגרשו כאשר הייתה בת עשר, ואימה נישאה בשנית לאיש העסקים האנטר קופלנד (דודו של המתופף סטיוארט קופלנד).
לאחר סיום לימודיה בתיכון מאונטיין ברוק, קוקס החלה בלימודי אדריכלות במכללת מאונט ורנון בוושינגטון די. סי., אך קטעה אותם לטובת פיתוח קריירה של דוגמנות ומשחק.
ג'ף לוב
ג'וזף "ג'ף" לוֹבּ השלישי (באנגלית: Joseph "Jeph" Loeb III; נולד ב-29 בינואר 1958) הוא תסריטאי ומפיק טלוויזיה, כמו גם כותב קומיקס יהודי אמריקאי ידוע. לוב כתב מספר רב של חוברות וספרי קומיקס, ביניהן חוברות שזכו לפרסום רב, כגון הסדרות סופרמן, באטמן, באטמן/דארקנס, אקס-מן, וולברין/גמביט, ארבעת המופלאים, איירון מן, דרדוויל וספיידרמן.
קורטני קוקס
קריירה
לפני קריירת המשחק שלה, עבדה קוקס בתחילת שנות השמונים בחברת ההוצאה לאור Bethesda Softworks.
בשנת 1984, קורטני, אז אלמונית, נבחרה בשיחת טלפון על ידי הבמאי בריאן דה פלמה להופיע בקליפ לשיר "Dancing in the Dark" של ברוס ספרינגסטין, כשהאישה הצעירה עלתה לבמה במרכז סיינט פול כדי לרקוד עם ספרינגסטין. בהמשך השתתפה גם בקליפ לשיר "A Long December" של להקת הרוק Counting Crows (ואף הייתה במערכת יחסים עם סולנה של הלהקה, אדם דוריץ).
ג'ף לוב
בין ספרי הקומיקס המפורסמים שכתב נמנים "סופרמן לכל העונות", "באטמן: האש", "באטמן: ליל כל הקדושים הארוך" ו"באטמן: ניצחון אפל".
קורטני קוקס
קריירה
תפקידיה המוקדמים בטלוויזיה כוללים תפקיד ראשי בתור גלוריה דינאלו בסדרת המדע הבדיוני קצרת הימים "Misfits of Science", ורשת NBC ביטלה אותה לאחר 16 פרקים. ותפקידי אורח בסדרת הדרמה הקומית של "ספינת האהבה" (1986) וסדרת דרמת הפשע "רצח במשיכת קולמוס" (1986) ברשת CBS. מאוחר יותר היה לה תפקיד חוזר בתור לורן מילר, חברתו של אלכס פ. קיטון (מייקל ג'יי פוקס) בסדרת הטלוויזיה "קשרי משפחה" (1989-1987).
תפקידיה המוקדמים בסרטים כוללים את "מלחמות השחקים" (1987) ו"קוקון 2" (1988).
היא התפרסמה גם כראשונה שהשתמשה במילה "מחזור" בטלוויזיה האמריקאית – במסגרת מסע פרסום לטמפונים.
ג'ף לוב
עבד כמפיק ולעיתים כתסריטאי בסדרות טלוויזיה רבות, בעיקר כאלו המבוססות על קומיקס.
קורטני קוקס
קריירה
בשנת 1990 קוקס השתתפה בתפקיד משני בסרט הפנטזיה "צחוק הגורל", שבו היא גילמה את דמותה של ג'וול – מפעילת מלגזה/הפילגש של לארי בוראוס (ג'יימס בלושי). ב-1992 היא שיחקה בסרט "הקרב על הנכדה". ב-1994, זמן קצר לפני הבכורה של קומדיית המצבים "חברים", הופיעה קוקס לצדו של ג'ים קארי בסרט "אייס ונטורה: בלש בצחוק" ובפרק "האישה" בסדרה "סיינפלד", כחברתו של ג'רי סיינפלד, מריל.
בשנת 1994 הוצע לקוקס לגלם את דמותה של רייצ’ל גרין בסיטקום "חברים". קוקס בתגובה ביקשה לגלם את דמותה של מוניקה גלר, בטענה שהדמות מתאימה לה יותר. הפקת התכנית נענתה לבקשתה וקוקס קיבלה את התפקיד של מוניקה. השתתפותה בסדרה היוותה את נקודת הפריצה בקריירה שלה. קוקס שיחקה ב"חברים" במשך עשר עונות, עד סיום הסדרה בשנת 2004. במהלך צילומי ושידורי הסדרה, נישאה קוקס לדייוויד ארקט והוסיפה לשמה את שם משפחתו; כמחווה לרגל האירוע, כל חבריה לסדרה הוסיפו לשמם את השם "ארקט" בכתוביות שהופיעו בתחילת הפרק הראשון של העונה השישית.
ג'ף לוב
סגנונו
לוב נודע באפיונים המחודדים, ולעיתים השנונים, שבהם הוא מאפיין את גיבורי הקומיקס באיוריו, דבר הבא לידי ביטוי בדיאלוגים שהוא שם בפיהם.
קורטני קוקס
קריירה
בחודש מאי בשנת 2021 קורטני קוקס ושאר משתתפי הסדרה השתתפו בספיישל "חברים: האיחוד".
בשנת 2009 יצאה למסכים סדרת טלוויזיה בכיכובה של קוקס - "קוגר טאון", בה היא גילמה את דמותה של ג'ולס, גרושה כבת 40 עם בן מתבגר; הסדרה ארכה שש עונות והסתיימה ב-2015.
בשנת 2011 התארחה בעונתה הראשונה של הסדרה הקומית "טיפול אונליין" ברשת שואוטיים בכיכובה של ליסה קודרו.
ג'ף לוב
זכיות בפרסים
לוב זכה שלוש פעמים בקטגוריית היוצר המקורי בפרס אייזנר לאמני קומיקס, וחמש פעמים בפרס ויזארד.
קורטני קוקס
קריירה
בשנת 2014 ביימה והפיקה את הסרט "הכל הולך" בכיכובו של שון ויליאם סקוט.
בשנת 2020 הוכרז כי תפיק ותככב בעיבוד עלילתי לסדרת התעודה "מכללת הסיכוי האחרון".
ג'ף לוב
משפחתו
בשנת 2005 נפטר בנו סם מסרטן העצמות, בגיל 17, לאחר שלוש שנים של התמודדות עם המחלה. למרות גילו הצעיר, היה סם לוב יוצר ואמן קומיקס בזכות עצמו. גיבור העל סם אלכסנדר נוצר לזכרו של סם, והוקדשו לזכרו גיליונות ויצירות המבוססות על קומיקס.
קורטני קוקס
קריירה
בשנת 2022 חזרה לגלם את העיתונאית גייל וות'רס בסרט ה-5 של סדרת סרטי האימה "צעקה".
חיים אישיים
ב-12 ביוני 1999 קוקס נישאה לשחקן היהודי דייוויד ארקט בקתדרלת גרייס בסן פרנסיסקו. לבני הזוג יש בת, ילידת 13 ביוני 2004. חברתה הטובה ומי ששיחקה לצדה ב"חברים", ג'ניפר אניסטון, היא הסנדקית של בתה. קוקס חשפה שהיא סבלה מדיכאון לאחר לידה שישה חודשים לאחר הלידה. בסוף העונה האחרונה של "חברים", קוקס כבר הייתה בהיריון עם בתה, ולבושה התאפיין בבגדים רחבים, כדי לא לפגוע בעלילה שכללה אימוץ בשל העובדה שדמותה, מוניקה, לא יכלה להיכנס להיריון.
ב-11 באוקטובר 2010, קוקס וארקט הודיעו כי הם נפרדו, למרות שהם עדיין שומרים על ידידות קרובה וקשר עסקי. בחודש יוני 2012, ארקט הגיש בקשה לגירושין לאחר כמעט שנתיים של פרידה מקוקס. הגירושים הפכו לסופיים במאי 2013.
בסוף שנת 2013 היא החלה לצאת עם הזמר והמוזיקאי הצפון-אירי ג'וני מקדייד (אנ'), חבר בלהקת הרוק Snow Patrol. הזוג אף התארס ביוני 2014. האירוסין בוטלו זמן קצר לאחר מכן, אולם השניים המשיכו לצאת.
טרנקילו ברנטה
טרנקילו ברנטה (באיטלקית: Tranquillo Barnetta; נולד ב-22 במאי 1985) הוא כדורגלן עבר שווייצרי ששיחק בעמדת הקשר. ברנטה ערך 75 הופעות במדי נבחרת שווייץ בה שימש קפטן, השתתף עמה בשלושה מונדיאלים ושני טורנירי יורו, ופרש ממנה בשנת 2014.
ברנטה מתופקד בדרך כלל כשחקן כנף, אך יכול לשחק גם בעמדות נסוגות יותר בקישור.
קריירת מועדונים
ברנטה, בן להורים איטלקיים שנולד בעיר סנט גאלן, החל את קריירת הבוגרים בעונת 2002/03 בקבוצת סנט גאלן, בה שיחק כנער החל מגיל 11. בעונת 2002/03 ערך ברנטה 30 הופעות והבקיע חמישה שערים, וסנט גאלן סיימה במקום העשירי בליגת העל השווייצרית. בעונת 2003/04 ברנטה שוב ערך 30 הופעות ליגה במדי סנט גאלן, בהן הבקיע שבעה שערים, והוביל את הקבוצה למקום החמישי בליגה. יכולתו הטובה של ברנטה במדי סנט גאלן עוררה עניין בקבוצות אחרות, ובקיץ 2004 הוא חתם בבאייר לברקוזן מהבונדסליגה.
עונת 2004/05 הייתה הראשונה של ברנטה בבאייר לברקוזן, אך מעט לאחר הגעתו, הוא הושאל להנובר 96, בשורותיה ערך שבע הופעות והבקיע שני שערים. במרץ 2005 חזר ברנטה ללברקוזן, אך לא שיחק עד לתום העונה. עונת 2005/06 הייתה העונה המלאה הראשונה של ברנטה בבאייר לברקוזן. ברנטה ולברקוזן כשלו בעונה זו בגביע אופ"א, כשהודחו כבר בסיבוב הראשון על ידי צסק"א סופיה. בבונדסליגה הם סיימו במקום החמישי, כשברנטה הציג עונה טובה מאוד, בה הבקיע חמישה שערי ליגה. בעונת 2006/07 ברנטה ולברקוזן הגיעו לרבע גמר גביע אופ"א, שם הודחו על ידי אוסאסונה. בבונדסליגה סיימו ברנטה ולברקוזן במקום החמישי, כשברנטה הבקיע שער ליגה אחד. בעונת 2007/08 הבקיע ברנטה את שערו היחיד בקריירה במסגרות האירופיות הבינלאומיות, בניצחון 5-0 על פ.צ. ציריך בשלב הבתים של גביע אופ"א. ברנטה ולברקוזן שוב נעצרו בשנה זו ברבע גמר גביע אופ"א, כשהפעם הדיחה אותם זניט סנט פטרסבורג, שהמשיכה לזכייה בתואר. בבונדסליגה רשם ברנטה עונה טובה מאוד, בה הבקיע שישה שערים, אך קבוצתו סיימה רק שביעית, ומחוץ למפעלים האירופיים. בעונת 2008/09 הבקיע ברנטה ארבעה שערים, והקבוצה סיימה רק תשיעית. בעונת 2009/10 ברנטה הבקיע ארבעה שערים, וסיים עם קבוצתו במקום הרביעי בבונדסליגה. בעונת 2010/11 לברקוזן וברנטה הודחו בשמינית גמר הליגה האירופית על ידי ויאריאל, אך סיימו את עונת הבונדסליגה במקום השני, כשברנטה מבקיע שני שערי ליגה. עונת 2011/12 הייתה העונה האחרונה של ברנטה במדי באייר לברקוזן. בעונה זו הוא ערך שבע הופעות ליגה בלבד.
ב-1 בינואר 2017 חזר ברנטה לסנט גאלן, מועדון נעוריו. עד לסיום עונת 2016/17 ערך ברנטה 16 הופעות בסנט גאלן בהן הבקיע שער אחד, וסיים עם הקבוצה במקום השביעי בליגת העל השווייצרית. בעונת 2017/18 ערך ברנטה 19 הופעות במדי סנט גאלן, בהן הבקיע שער אחד, וסיים עם הקבוצה במקום החמישי בליגה.
בסיום עונת פרש ברנטה ממשחק פעיל.
קריירה בינלאומית
ברנטה היה חלק מנבחרת הנוער של שווייץ שזכתה באליפות אירופה עד גיל 17 בשנת 2002, ביחד עם חבריו העתידיים לנבחרת שווייץ הבוגרת, פיליפ סנדרוס ורטו ציגלר. בשנת 2004 ערך ברנטה את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת שווייץ, וזומן באותה שנה לסגל השווייצרי ליורו 2004, אך לא ערך בו הופעות כלל. לאחר טורניר זה, הפך ברנטה לשחקן הרכב קבוע בנבחרת שווייץ לאורך תקופה ארוכה. במרץ 2006 הבקיע ברנטה את שער הבכורה שלו במדי נבחרת שווייץ, בניצחון 3-1 על סקוטלנד בהמפדן פארק במשחק ידידות. באותה שנה, נכלל ברנטה בסגל השווייצרי למונדיאל 2006, ושיחק את מלוא הדקות של שווייץ בטורניר זה. במחזור השני בשלב הבתים, הבקיע ברנטה את השער השני לשווייץ בניצחון 2-0 על טוגו. ברנטה ושווייץ העפילו לשמינית הגמר מבלי שספגו שער. משחק שמינית הגמר מול אוקראינה, הסתיים בתיקו 0-0 לאחר 120 דקות, והסתיים בהכרעה בפנדלים. ברנטה החטיא את הפנדל שלו, ואוקראינה ניצחה 3-0 בבעיטות ההכרעה. שווייץ וברנטה הודחו ממונדיאל 2006, והפכו לנבחרת היחידה בהיסטוריה שהודחה מהמונדיאל מבלי שספגה אפילו שער אחד. ברנטה היה מועמד בסיום הטורניר לתואר השחקן הצעיר המצטיין של המונדיאל.
באוגוסט 2007 הבקיע ברנטה צמד בניצחון 2-1 על הולנד במשחק ידידות. בשנת 2008 זומן ברנטה לסגל השווייצרי ליורו 2008 שנערך בשווייץ. ברנטה ושווייץ אכזבו כשסיימו את שלב הבתים עם שלוש נקודות בלבד, והודחו מהיורו שאותו אירחו. ברנטה פתח בהרכב ושיחק 90 דקות בהפסד 1-0 לצ'כיה במשחק הפתיחה של הטורניר. במשחק השני, בו הפסידה שווייץ 2-1 לטורקיה, ברנטה פתח בהרכב, והוחלף בדקה ה-66 במצב של 1-1 על ידי יוהאן פונלנטן. במשחק השלישי, בו ניצחה שווייץ את פורטוגל במשחק שלא קבע עבורה דבר, ברנטה נכנס כמחליף בדקה ה-61 במקום פונלנטן במצב של 0-0.
ברנטה ושווייץ צלחו את מוקדמות מונדיאל 2010 בהצלחה וסיימו במקום הראשון על אף הפסד ביתי מפתיע 2-1 ללוקסמבורג. במונדיאל 2010 עצמו, ברנטה נכלל בסגל ופתח בהרכב בניצחון המפתיע 1-0 על ספרד, שזכתה בהמשך במונדיאל זה. במשחק השני, בו הפסידה שווייץ 1-0 לצ'ילה, ברנטה נכנס כמחליף במקום אלכסנדר פריי שנפצע במחצית הראשונה. במשחק השלישי, בו שווייץ והונדורס נפרדו בתיקו 0-0, ברנטה שיחק 90 דקות. על אף הניצחון המפתיע על ספרד, שווייץ וברנטה הודחו כבר בתום שלב הבתים עם ארבע נקודות.
במוקדמות יורו 2012 ברנטה הבקיע צמד בתיקו 2-2 מול אנגליה, אך שווייץ כשלה להעפיל ליורו 2012 עצמו. ברנטה ושווייץ צלחו את מוקדמות מונדיאל 2014, בהן הבקיע ברנטה שער בניצחון 2-0 על איסלנד שבדיעבד היה האחרון של ברנטה במדים הלאומיים, והעפילו למונדיאל 2014 עצמו. ברנטה נכלל בסגל השווייצרי למונדיאל 2014, אך לא ערך בטורניר זה אפילו הופעה אחת. במונדיאל עצמו, הודחו ברנטה ושווייץ בשמינית הגמר לאחר הפסד 1-0 לארגנטינה בהארכה. לאחר המונדיאל, פרש ברנטה מנבחרת שווייץ.
חגי מרדכי
חגי מרדכי (נולד 9 באפריל 1965) הוא תת-אלוף במילואים בצה"ל, בתפקידו האחרון כיהן כראש מטה זרוע היבשה. קודם לכן היה מפקד אוגדת אזור יהודה ושומרון.
ביוגרפיה
חגי מרדכי גדל במושב עולש שבשרון. בשנת 1983 התגייס לצה"ל, התנדב לצנחנים, ושובץ בגדוד 202. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם והשתתף בפעילות מבצעית במסגרת הגדוד והחטיבה. לאחר מכן עבר קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר וסיים את שניהם כחניך מצטיין. בתפקידו הראשון כקצין שימש מרדכי כמפקד מחלקה בצנחנים בגדוד 202, ולאחר מכן כקמב"ץ הגדוד, כמפקד פלוגת מסלול וכמפקד פלוגת החוד בגדוד. בשנת 1992 מונה למפקד סיירת צנחנים ופיקד עליה במהלך הלחימה בלחימה בדרום לבנון, ובכלל זה במבצע דין וחשבון במהלכו פיקד על מארב בעומק דרום לבנון. לאחר מכן מונה למפקד גדוד 202 של החטיבה. בדצמבר 1995 יצא מרדכי לחילוץ כוח מהגדוד שספג נפגעים במהלך קרב עם לוחמי חזבאללה. מרדכי נפגע בעצמו מכדורים שספג בידו וברגלו ונפצע באורח קשה. לאחר שלוש שנות שיקום חזר לפקד על גדוד 202 ובמרץ 1999 מונה למפקד יחידת אגוז.
בתחילת שנת 2000 מונה לכהן כראש לשכת הרמטכ"ל שאול מופז, ובתום התקופה יצא ללימודים בארצות הברית. לאחר שדרור וינברג, מפקד חטיבת יהודה, נהרג בנובמבר 2002, בפיגוע בציר המתפללים בחברון, נקרא מרדכי לשוב ארצה ולמלא את תפקידו באופן מיידי ובדצמבר קיבל את הפיקוד על החטיבה.
זמן קצר לאחר היכנסו לתפקיד ארעה תקרית קשה של אש כוחותינו בגזרת החטיבה. כוח של יחידת מגלן ומסוק של צה"ל הרגו בשוגג קצין בחופשה ומאבטח נוסף ששהו בסמוך לפני חבר. בעת האירוע עקב מרדכי אחר התקרית בקשר והיה זה שאישר את הירי. לאחר התקרית החליט הרמטכ"ל משה יעלון, לקבל את המלצת אלוף פיקוד המרכז, משה קפלינסקי, ולא למנות את מרדכי למפקד חטיבת הצנחנים באותה השנה. לאחר קבלת ממצאי חקירת האירוע המליץ הפרקליט הצבאי הראשי על נקיטת צעדים פיקודים חמורים יותר כנגד מרדכי, ויעלון החליט על אי קידומו בדרגה עד שנת 2009 לפחות. מרדכי המשיך לכהן כמח"ט חברון והצליח להביא להישגים משמעותיים בגזרה. הצלחתו זו הביאה למינויו למפקד חטיבת הצנחנים ב-2005, תפקיד בו כיהן בזמן מלחמת לבנון השנייה. בין השאר פיקד מרדכי במלחמה על מארב חטיבתי בו הרגו הצנחנים 26 מחבלי חזבאללה בקרב בינת ג'בייל.
באוגוסט 2007 סיים את תפקידו ומונה למפקד המכללה לפיקוד טקטי בזרוע היבשה. במאי 2009 קודם מרדכי לדרגת תא"ל והחליף את אייל זמיר כמפקד עוצבת עמוד האש. כמו כן היה מרדכי מדריך ומרצה בקורס מפקדי חטיבות בצה"ל. באוקטובר 2011 מונה למפקד אוגדת איו"ש במקומו של ניצן אלון. כשבועיים לאחר היכנסו לתפקיד מפקד האוגדה אירעה תקרית של אש כוחותינו בגזרתה, כוח צה"ל שעמד במחסום על כביש 60 ירה ברכב ישראלי והרג את הרב דן מרצבך.
באוקטובר 2012 הוחלט כי ימונה לראש מטה זרוע היבשה. באפריל 2013 סיים את תפקידו כמפקד אוגדת איו"ש. לאחר מכן מונה לראש מטה זרוע היבשה וכיהן בתפקיד בין השנים 2013–2015.
לאחר שחרורו הקים עם אורן אבמן חברה בתחום הייעוץ (Avman & Hagai TMS). כיום בעלים של חברת trango-sys בשותפות עם איתן בן גד.
מרדכי בעל תואר ראשון במדע המדינה מהאוניברסיטה העברית בירושלים, בוגר המכללה לביטחון לאומי, ובעל תואר שני מאוניברסיטת חיפה.
נמסיס
נמסיס (ביוונית: Νέμεσις), או רמנוסיה, היא אלת הנקם והשילם במיתולוגיה היוונית. משמעות שמה הוא "להשיב כגמול", לחלק מזל, במידתיות וללא קביעה ערכית של טוב או רע.⁦
משפחתה
קיימות כמה גרסאות, לא שלמות, באשר למוצאה. לפי אחת הגרסאות, היא בתם של זאוס ואננקה. גרסה אחרת מציגה אותה כבת של ניקס, וגרסה שלישית, שבה היא מופיעה כ"רמנוסיה" (האלה של העיר רמנוס באטיקה), מציגה אותה כבתו של אוקיינוס. על פי המיתולוגיה, השליך זאוס את נמסיס מהאולימפוס לאחר שנפל קורבן לאחת ממזימותיה.
נמסיס בתרבות
הרעיון של אלת הנקמה שימש השראה לאמנים בתחומים שונים - ציירים, פסלים, מחזאים וסופרים. בנוסף יש עוגת שוקולד צרפתית בשם "נמסיס" שהפכה להיות חלק מהמטבח הבינ"ל.
ספרות
סופרים רבים קראו לספרם "נמסיס":
המילה "נמסיס" בשפה האנגלית (Nemesis) מתארת נקמה, ומיוחסת אף ליריב מושבע ונקמני של דמות כלשהי. כך, לדוגמה, מוגדר לקס לות'ר כ"נמסיס" של סופרמן.
טלוויזיה
דמותה של נמסיס הופיעה בסדרת הטלוויזיה "הרקולס: המסעות המופלאים", ששודרה ב-1995–1999. דמותה הוזכרה גם בסדרה "כפולה" בשנת 2018.
משחקי מחשב
הדמות "נמסיס" הופיעה במספר משחקי מחשב:
פטריק פמברטון
פטריק פמברטון (בספרדית: Patrick Pemberton; נולד ב-24 באפריל 1982) הוא כדורגלן קוסטה ריקאי המשחק בעמדת השוער בקבוצת סן קרלוס ובנבחרת קוסטה ריקה.
תארים
אלחואלנסה
שמואל גדון
שמואל גָדוֹן (1914 – יוני 1982) היה חבר קיבוץ נצר סרני, מפקח, סופר, עורך, מרצה וחוקר בנושאי הקיבוץ ותנועת העבודה.
ביוגרפיה
גדון נולד בליטא, הצעיר משלושת ילדיהם של פרידה (פריידל) לבית זקה"ם וישעיהו (שעיה) גדון, מחנך עברי. עלה לארץ ישראל והיה חבר קיבוץ גבעת ברנר עד 1952, אז עבר עם הפילוג בקיבוץ המאוחד לנצר סרני. היה פעיל בתנועת העבודה ובמפעלי החינוך של ההסתדרות, ובמסגרת זו היה אחראי על החינוך התנועתי ברשת "עמל". ערך בין היתר את "ניב הקבוצה", ביטאון איחוד הקבוצות והקיבוצים.
נפטר בשנת 1982, ונקבר בבית העלמין בקיבוצו נצר סירני.
לאחר מותו נפתח בקיבוצו בית ספר תעשייתי של "עמל", שנקרא על שמו.
ספריו
לאחר מותו:
הרפובליקה הסובייטית הבווארית
הרפובליקה הסובייטית הבווארית (בגרמנית: Bayerische Räterepublik או Münchner Räterepublik) הייתה ממשלה מהפכנית ששלטה לזמן קצר במדינה הגרמנית בוואריה בשנת 1919, היא שאפה להשתלט על כל גרמניה ולהחליף את רפובליקת ויימאר במדינה קומוניסטית על בסיס מועצות פועלים.
היסטוריה
ב-7 בנובמבר 1918, יום השנה למהפכת אוקטובר, וכתוצאה מהתבוסה הגרמנית במלחמת העולם הראשונה והמהפכה הגרמנית שבאה בעקבותיה, קורט אייזנר הכריז על בוואריה כ"מדינה חופשית", הכרזה שהביאה לנפילתה של המלוכה בבוואריה בראשות בית ויטלסבאך ששלט במדינה במשך 700 שנה. אייזנר מונה לראש ממשלתה של הרפובליקה החדשה, ואף שהוא רצה להקים רפובליקה סוציאליסטית הוא התרחק מהדגם הבולשביקי שאומץ ברוסיה.
המפלגה העצמאית הסוציאל-דמוקרטית הפסידה בבחירות כעבור שלושה חודשים, ואייזנר החליט להתפטר מתפקידו כראש ממשלה, בדרכו להגיש את התפטרותו ב-21 בפברואר 1919, הוא נורה למוות על ידי אנטון פון ארקו וואלי, אריסטוקרט בווארי בעל סימפתיה לרעיונות אגודת תולה, החדשות על הרצח גרמו לחוסר יציבות פוליטית ואנרכיה שלטונית בבוואריה, בנוסף החדשות על הפיכה קומוניסטית בהונגריה עודדו את הכוחות הקומוניסטים והאנרכיסטים בבוואריה לנסות לתפוס את השלטון.
ב-6 באפריל 1919 הוכרז על הקמת הרפובליקה הסובייטית הבווארית, בתחילה שלטה במדינה החדשה קואליציה של חברי המפלגה העצמאית הסוציאל-דמוקרטית ואנרכיסטים, אולם הממשלה שהוקמה לא הצליחה להביא את האנרכיה בבוואריה תחת שליטה ולאכוף את הסדר במדינה.
כתוצאה מחוסר היכולת של הממשלה החדשה היא לא שרדה והתמוטטה בתוך שישה ימים, הוקמה ממשלה חדשה על ידי הקומוניסטים בבוואריה בראשותו של אוייגן לוינה.
הממשלה סירבה לכל שיתוף פעולה עם כוחות הרייכסווהר שהיו מוצבים בבוואריה, ובמקום זה ארגנה כוח לוחם משלה בשם הצבא האדום (גרמנית: Rote Armee) לפי הדגם של הצבא האדום בברית המועצות, הצבא החדש הצליח לבנות כוח של 20,000 חיילים בפיקודו של רודולף אגלהופר, רוב החיילים היו פועלים מובטלים חסרי ניסיון צבאי שהתנדבו לשירות. הם התחילו לעצור אנשים שהיו חשודים בפעילות אנטי-מהפכנית, ב-29 באפריל 1919 שמונה אנשים, אחד מהם היה נסיך גרמני, הוצאו להורג באשמת פעילות אנטי-מהפכנית.
ב-3 במאי 1919, כוח משולב של מתנדבי הפרייקור (שמנו 30,000 חיילים, בהם 6,000 חיילי בריגדת ארהארדט) וכוחות סדירים של הרייכסווהר (שמנו 9,000 חיילים) פתחו במתקפה על הממשלה הקומוניסטית והביסו אותה אחרי קרבות רחוב מרים שעלו בחייהם של 1,000 חיילים, הכוחות המנצחים לקחו בשבי עוד 800 חיילים והוציאו אותם להורג, ביניהם היה ראש הממשלה הקומוניסטי אויגן לוינה.
מורשת
למרות קיומה הקצר, לרפובליקה הסובייטית הבווארית הייתה השפעה עמוקה על הפוליטיקה בבוואריה ובגרמניה, תקופת שלטונה זכורה כתקופת מחסור וסבל, לזיכרון זה היה השפעה גדולה על בוואריה שרק מספר שנים לאחר מכן הפכה למוקד הימין הקיצוני ולמקום שהיווה את תחילת התפתחותם הפוליטית של אדולף היטלר והמפלגה הנאצית.
התעמולה הימנית תיארה את הרפובליקה שניסיון השתלטות זר של היהודים והבולשביזם הרוסי על גרמניה, דימוי זה התאים לאגדת תקיעת הסכין בגב, שהאשימה את התבוסה במלחמת העולם הראשונה בבגידה של היהודים והקומוניסטים.
יהדות יוגוסלביה
הקהילה היהודית ביוגוסלביה הייתה אחת המגוונות באזור הבלקן שכן היא מורכבת מקהילות מסלובניה, סרביה ומונטנגרו, בוסניה והרצגובינה, קרואטיה ומקדוניה וכן כל אחת מהן נשלטה כולה או בחלקה על ידי מעצמה שונה בעיתות שונות ולכן כל אחת מהן מגוונת עד מאוד ויחד הן יוצרות מגוון רחב של קהילות אשכנזיות וספרדיות.
היהודים הראשונים הגיעו ליוגוסלביה בעת הכיבוש של האימפריה הרומית במקום. גלי ההגירה משמעותיים יותר הגיעו בסוף המאה ה-15, לאחר גירוש ספרד, כאשר יהודים מספרד שהגיעו לסלוניקי וקושטא חיפשו מקורות פרנסה, לאחר שלא הצליחו למצוא כאלה בערים אליהן הגיעו, ולכן היגרו לבלגרד שבסרביה, לסרייבו שבבוסניה ולסקופיה וביטולה שבמקדוניה.
לאחר מלחמת העולם הראשונה, אוחדו כל מדינות האזור ולכן אוחדו גם הקהילות יחדיו. במהלך מלחמת העולם השנייה הופרדו יוגוסלביה, סרביה וקרואטיה ומתוך קהילות גדולות של כ-80,000 יהודים בכולן יחד, נותר רק מספר אלפים מועט של יהודים. לאחר מלחמת העולם השנייה נותרה יוגוסלביה מדינה אחת מאוחדת עד מלחמת יוגוסלביה שבעקבותיה פורקה למספר מדינות.
יאיר יצחקי
יאיר יצחקי (נולד ב-1953) הוא ניצב בדימוס של משטרת ישראל.
ביוגרפיה
יצחקי נולד ברמת גן וגדל בגבעתיים, בצה"ל שירת כקצין חימוש בגדוד שריון בחצי האי סיני (1971–1976). התגייס למשטרה ב-1976 ושירת במרחב דן. את קורס קציני המשטרה סיים בהצטיינות ושירת כמפקד יחידת סיור במרחב דן. בהמשך שירת כמפקד מחלקת סיור בתחנת הרצליה וב-1979 מונה למפקד תחנת הרצליה כשהוא בדרגת רב פקד בלבד. לאחר קורס פיקוד ומטה של המשטרה הוטל עליו ב-1983 להקים את תחנת שכונות במחוז תל אביב. ב-1985 עבר למטה הארצי לשמש כעוזר המפכ"ל.
ב-1988 מונה למפקד מרחב דן וב-1990 קודם לדרגת תת-ניצב (אז הצעיר בתולדות המשטרה) ולמפקד בית הספר הארצי לשוטרים. ב-1993 קודם לדרגת ניצב ולמפקד אגף כח אדם של המשטרה ונשיא חברת קרנות השוטרים, ב-1996 התמנה למפקד מחוז דרום וב-1997 מונה למפקד מחוז ירושלים. בתפקידו זה הזהיר מפני עלייתו של אריאל שרון להר הבית בשנת 2000, במהומות שפרצו באזור, נפצע יצחקי בראשו מאבן ואיבד את ההכרה. ב-2001 סיים את שירותו ופנה למגזר העסקי.
חיים אישיים
נשוי ואב לשלושה.
השכלתו
יצחקי למד שנת משפטים וקרימינולוגיה באוניברסיטת תל אביב (1983) ולו תואר ראשון בקרימינולוגיה וסוציולוגיה מאוניברסיטת בר-אילן (1984), ותואר שני במדעי המדינה וההיסטוריה של המזרח התיכון מאוניברסיטת חיפה (1993).
אופה
אופה (בעברית נקרא גם "נחתום"), להבדיל מקונדיטור, הוא אדם שעוסק באפייה, בדרך כלל של לחם לסוגיו, אך גם מיני מאפה אחרים, כגון עוגות, עוגיות וכיוצא בזה.
אופים שעובדים במאפיות גדולות משמשים בדרך כלל כמפקחי איכות, שכן עיקר מלאכת האפייה נעשה באמצעות מכונות. מאפיות קטנות הן פעמים רבות עסקים משפחתיים. בדרך כלל מאפיות קטנות עוסקות ביצור סוג פרטני של לחמים. בשנים האחרונות נעשו נפוצות רשתות לאפיית לחם, בעסקים עצמאיים או במסגרת רשתות השיווק.
משנת 1951 עד 1998 התקיים במסגרת דיני העבודה בישראל חוק איסור אפיית לילה. חוק זה נחקק בעקבות אמנה בינלאומית, ואסר אפייה מסחרית בשעות הלילה, כלומר משעה 22:00 ועד שעה 6:00, בנימוק שאפייה בלילה מזיקה לבריאות העובד, ויש לה השפעה רעה על כל אורח החיים של העובד. לא הייתה הקפדה על קיומו של החוק, ובסופו של דבר הוחלט לבטלו.
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-4
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-4 שמעניקה האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה, נערך בשנת 1951, בו הוענקו פרסים לסרטים הטובים ביותר של שנת 1950.
הסרט הכל אודות חוה זכה בפרס הסרט הטוב ביותר.
פיט פלוסזק
פיטר דניאל פלוסזק (באנגלית: Peter Daniel Ploszek נולד ב-20 בינואר 1987) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי הידוע בעיקר בזכות תפקידו כלאונרדו בסרטי צבי הנינג'ה. הוא ידוע גם בתפקידו בתור גארט דאגלס בסדרת הדרמה העל טבעית זאב צעיר.
ביוגרפיה
פלוסזק נולד בהינסדייל, אילינוי ושם סיים את בית הספר התיכון סנט צ'ארלס איסט. [3] ב-2009 סיים את לימודיו באוניברסיטת פרינסטון, שם היה חבר ארבע שנים בקבוצת הכדורגל פרינסטון טייגרס. הוא סיים תואר שני במשחק מבית הספר לאמנויות דרמטיות של אוניברסיטת דרום קליפורניה בשנת 2012.
קריירה
בשנת 2013, פלוסזק לוהק לתפקיד לאונרדו באתחול מחדש של הזיכיון אתחול לסדרת סרטי צבי הנינג'ה. עם זאת, לפני יציאת הסרט, לתפקיד נתן את קולו השחקן ג'וני נוקסוויל. פלוסזק דיבב את לאונרדו בסרט ההמשך משנת 2016, צבי הנינג'ה: יוצאים מהצללים.
ב-2016 הוציא את ספרו הראשון, "Get Fast and Crush the Combine".
קפטן אמריקה: עולם אמיץ חדש
קפטן אמריקה: עולם אמיץ חדש (באנגלית: Captain America: Brave New World) הוא סרט גיבורי-על אמריקאי עתידי, המבוסס על הקומיקס קפטן אמריקה של חברת מארוול קומיקס, שיופק על ידי אולפני מארוול ויופץ על ידי אולפני וולט דיסני. הסרט הוא ה-35 במספר של היקום הקולנועי של מארוול, הרביעי בסרטי קפטן אמריקה וכן המשך ישיר לסדרת הסטרימינג "הפלקון וחייל החורף" (2021). הסרט יבוים על ידי הבמאי ג'וליוס אונה, לפי תסריט מאת דיילן מוסון ומלקולם ספלמן, ויככבו בו אנתוני מאקי, דני רמירז, שירה האס, קארל למבלי, טים בלייק נלסון והאריסון פורד.
"קפטן אמריקה: מלחמת האזרחים" (2016) נחשב לאחרון בטרילוגיית סרטי קפטן אמריקה בכיכובו של כריס אוונס כסטיב רוג'רס, כאשר הסיידקיק שלו סאם וילסון הפך לקפטן אמריקה החדש בסדרת "הפלקון וחייל החורף". ספלמן ומוסון, שהיו שותפים לכתיבת הסדרה, כתבו את התסריט לסרט הרביעי באפריל 2021, ומאקי חתם על חוזה השתתפות בסרט באוגוסט של אותה שנה. הבמאי ג'וליוס אונה הצטרף לסרט ביולי, ושאר השחקנים הוכרזו בספטמבר. שלב הצילומים החל לקראת סוף מרץ 2023 באטלנטה, ג'ורג'יה, ויימשכו עד ליוני.
"קפטן אמריקה: עולם אמיץ חדש" מיועד לצאת לאקרנים ב-26 ביולי 2024 כחלק מהשלב החמישי של היקום הקולנועי של מארוול.
צוות שחקנים
בנוסף, השחקנית זושה רוקמור והמתאבק סת' רולינס לוהקו לתפקידים לא ידועים.
פיתוח
נשיא אולפני מארוול קווין פייגי ציין באוקטובר 2015 כי "קפטן אמריקה: מלחמת האזרחים" (2016) היה הסרט המסכם בטרילוגיית סרטי קפטן אמריקה בהם כיכב כריס אוונס בתפקיד סטיב רוג'רס, וזאת אחרי "קפטן אמריקה" (2011) ו"קפטן אמריקה: חייל החורף" (2014). "מלחמת האזרחים" היה לסרט 'קפטן אמריקה' האחרון בחוזה של אוונס, אך הוא היה מוכן להאריך את החוזה מעבר לסרט "הנוקמים: מלחמת האינסוף" (2018) ו"הנוקמים: סוף המשחק" (2019). בינואר 2021, אוונס היה קרוב לחתימת חוזה כדי לשוב ולגלם את דמותו של סטיב רוג'רס בלפחות פרויקט נוסף אחד. מעורבותו של אוונס הייתה זהה לזו של רוברט דאוני ג'וניור כאשר השתתף בהופעות אורח בסרטים אחרים בזיכיון, ביניהם "מלחמת האזרחים", אחרי שסיים את טרילוגיית סרטי "איירון מן". אולם, אוונס מיהר להגיב לכך ש"המאמר היה חדשות עבורו".
באוקטובר 2018, אולפני מארוול פיתחו מיני-סדרה עבור שירות הסטרימינג דיסני+ בכיכובם החוזר של אנתוני מאקי כסאם וילסון/פלקון וסבסטיאן סטן כבאקי בארנס/חייל החורף מסרטי היקום הקולנועי הקודמים. מלקולם ספלמן נשכר לשמש כתסריטאי המיני-סדרה, שהוכרזה רשמית באפריל 2019 כ"הפלקון וחייל החורף". לפני עלייתה של המיני-סדרה לשידור, מאקי ציין כי התקיימו שיחות לגבי הפקתה של עונה שנייה למיני-סדרה, ושהוא אינו בטוח שיופיע בסרט הבא ביקום הקולנועי עקב השפעת מגפת הקורונה על התיאטראות. במאית המיני-סדרה, קארי סקוגלנד, הייתה אף היא לא בטוחה שתהיה עונה שנייה, באומרה שהיא סיכמה את מה שרצתה בעונה הראשונה של המיני-סדרה, אך עדיין היו סיפורים אחרים ודמויות אחרות שניתן יהיה לחקור אם עונה שנייה תופק. פייגי ציין שהיו רעיונות להמשך הסיפור אם תהיה עונה שנייה, אך חברת מארוול התכוונה להוביל את המיני-סדרה לסרטים עתידיים של היקום הקולנועי באותה מידה שהמיני-סדרה "וונדה-ויז'ן" עשתה זאת. הוא ציין שהוא לא רצה לקלקל את הסדרה על ידי אישור מוקדם של עונה שנייה או על ידי שיחות בנוגע לתוכניות שהיו למארוול בנוגע לדמויות המיני-סדרה בטרם היא יצאה לשידור. באפריל 2021, המפיק נייט מור ציין שסופה של המיני-סדרה תחשוף מספר אלמנטים לעונה שנייה פוטנציאלית, והוסיף על כך באומרו שהמיני-סדרה חקרה נושאי סביבתנות שניתן יהיה להרחיב עליהם.
ב-23 באפריל 2021, אחרי שידורו של פרק הסיום של "הפלקון וחייל החורף" - "עולם אחד, עם אחד" - ספלמן חשף כי החל בכתיבתו של תסריט לסרט רביעי בסדרת סרטי קפטן אמריקה במשותף עם התסריטאי דיילן מוסון, שכתב את הפרק החמישי "אמת". הסרט אמור לעקוב אחר דמותו של וילסון בעקבות המיני-סדרה, כאשר התגלה שאוונס יחזור לדמותו של סטיב רוג'רס בפרויקט אחר של היקום הקולנועי. בוריס קיט וארון קאוץ' מהוליווד ריפורטר ציינו שעד כה היו שלושה אנשים שנטלו את זהות קפטן אמריקה ושיהיה מעניין לראות על מה יהיה הפוקוס של הסרט. נייט מור הפיק את הסרט לצד קווין פייגי. מאקי לא היה מודע לתוכניות לסרט רביעי או לעונה שנייה של המיני-סדרה, אך היה "נלהב לגלות מה יקרה". הוא הוסיף וציין שאין לו מילים לתאר את הרעיון שיככב כדמות ראשית בסרט של היקום הקולנועי, במיוחד כשחקן שחור מלבד "הישג כביר". מאקי החל במשא ומתן לחתימה על חוזה השתתפות בסרט בחודשים הבאים.
פרידריך ורנר פון דר שולנבורג
פרידריך-ורנר ארדמן מתיאס יוהאן ברנהרד אריך גראף פון דר שולנבורג (באנגלית: ; 20 בנובמבר 1875 – 10 בנובמבר 1944) היה דיפלומט גרמני ששירת כשגרירה האחרון של גרמניה הנאצית, בברית המועצות. הוא החל את הקריירה הדיפלומטית שלו לפני תקופת מלחמת העולם הראשונה כקונסול והיה שגריר בכמה מדינות. בתפקידו כשגריר גרמניה ברית המועצות פנה דר שולנבורג נגד המפלגה הנאצית והצטרף לקשר נגד היטלר. שולנבורג נתלה בגין בגידה בהיטלר ב-10 בנובמבר 1944.
קורות חיים
פרידריך ורנר פון דר שולנבורג נולד בקמברג. משפחתו הייתה חלק מהאורדל, כינוי לאצולה הישנה בגרמניה.
בין השנים 1901- 1903 למד משפטים. לאחר מכן הצטרף לשירות הקונסולרי של משרד החוץ ועבד בשגרירויות בבלמברג, פראג, ורשה וטביליסי. כשפרצה מלחמת העולם הראשונה, חזר לצבא. לאחר מכן מונה לסגן קונסול בקונסוליה הכללית של גרמניה בברצלונה. במהלך שירותו בצבא הגרמני, קיבל את צלב הברזל ואותות הצטיינות עות'מאניות. לאחר התמוטטות האימפריה הגרמנית הוא נפל בשבי הבריטים ונכלא באי פרינקיפו בים התיכון. היה שגריר גרמניה באיראן ולאחר מכן ברומניה.
ההיסטוריונית הגרמנית סיגריד וגנר-קורפס טענה ששולנבורג מונה לשגריר גרמניה ברוסיה לא רק בזכות כישוריו וניסיונו הדיפלומטי אלא משום שנתפס בעיני הממונים עליו כאדם אידיאליסט אך לא מהפכן, וכאדם שמציית להוראות, שלא כמו קודמו בתפקיד רודולף נדונלי (עמו שמר על קשר הדוק במהלך התפקיד).
ההסכם הגרמני סובייטי
שולנבורג תמך בהסכם בין גרמניה לברית המועצות, והיה גורם מרכזי בתהליכים שהובילו לחתימה על הסכם ריבנטרופ–מולוטוב ב-23 באוגוסט 1939.
השגת ההסכם לא הייתה פשוטה עבור שולנברג בשל התנגדות אידאולוגית עמוקה של השלטון הנאצי לקומוניזם בברית המועצות. בספטמבר 1936 בנירנברג קנצלר גרמניה, אדולף היטלר חשף את כוונותיו לגבי עתידה של ברית המועצות. בוועידה היטלר אמר שעל גרמניה לתקוף את ברית המועצות אבל אנשים אשר היו בוועידה לא ראו זאת בעין יפה מאחר שחשבו שעשויות להיות לתקיפה זאת השלכות חמורות לגבי עתידה של גרמניה.
שולנבורג הציג את הרצאתו בנושא 'היחסים הפוליטיים של גרמניה עם ברית המועצות' בפני קהל רחב. בנאומו הציג את הישגיה הטובים של רוסיה ואמר שגורם הכוח העיקרי של רוסיה הוא מיקומה הגאוגרפי והכלכלה שלה, ובכך שולנבורג טען בעד שיתוף הפעולה הכלכלי בין גרמניה לברית המועצות. הוא הוסיף שלברית המועצות אין כוונה להיכנס למלחמה, מכוון שאינה רוצה לשלם תשלומים מלחמתיים מכל סוג. בנאומו ציטט את דבריה של ברית המועצות על תוקפיה "תוקף שיביט בשטח רוסיה יסבול מאותו גורל של נפוליאון". בסוף הנאום הקהל הסכים שמלחמה כנגד ברית המועצות מיותרת לחלוטין.
נימת ההרצאה הייתה מנוגדת בכל צורה לרעיונותיו של היטלר ושר התעמולה יוזף גבלס. שולנבורג ועמיתיו היו גורם מרכזי בתחילת תהליך המשא ומתן עם רוסיה. בסופו של דבר, ב-23 באוגוסט, הגיע לשיאו בחתימת הסכם ריבנטרופ–מולוטוב, שהופר לאחר פחות משנתיים על ידי גרמניה במהלך מבצע ברברוסה.
שולנבורג ראה שההסכם שיצר רק מונע למשך תקופה את הסיוט של מלחמה בין גרמניה לברית המועצות. הוא הבין זאת ממהלך המשא ומתן של היטלר בהסכם עם פולין. שולנבורג הודה שההסכם הדיפלומטי שיצר הפך ממכשיר לשמירת השלום - לברית מלחמה על ידי חתימתו על פרוטוקול האוגדה של ריבנטרופ. ב-27 באוגוסט 1939, שולנבורג כתב לשותפו בברלין, כי "איום המלחמה כמעט חזק יותר ממה שהיה בשנה שעברה". שמונה ימים לאחר המברק פרצה המלחמה הגדולה. "מעולם לא הייתי מאמין שאני אחיה את זה פעם שנייה! קיוויתי כל כך שהכל הסתדר לאחר ההסכם הגרמני-סובייטי וסיפוח השטח הפולני, אבל הפולנים פרצו במלחמה." ב-21 ביולי 1940 היטלר החליט שברצונו להשמיד את ברית המועצות. בפני כנס גדול שערך הוא טען "ברית המועצות מתחזקת עם השנים ותהיה עם הזמן איום קטלני עבור גרמניה. גרמניה זקוקה למקום להתיישבות (לבנסראום) וחומרי גלם, את שניהם היא תיקח ברוסיה. שגרירות גרמניה במוסקבה ניסתה למנוע מהיטלר לתקוף את ברית המועצות או לפחות לעכב אותה.
גרמניה נגד ברית המועצות
במשא ומתן בין היטלר ויואכים פון ריבנטרופ לויאצ'סלב מיכאילוביץ' מולוטוב בברלין הבינו השניים את תוכניותיו של היטלר נגד ברית המועצות. ב-1 בספטמבר שולנבורג הגיע למולוטוב והגיש מחאה חריפה. הוא האשים את הממשלה הגרמנית בהפרת החוזה הנאצי סובייטי, בסעיף הראשון והאשים שגרמניה סותרת במעשיה הבטחה שנתנה לגבי "אינטרס משותף". בימים שלאחר מכן נעשו ההאשמות חמורות יותר. ב-3 בספטמבר יואכים פון ריבנטרופ נתן תזכיר ארוך למוסקבה שמכחיש שגרמניה הפרה את חוזה מוסקבה ומאשים את רוסיה שבלעה את המדינות הבלטיות ושני מחוזות רומניים מבלי להתייעץ עם ברלין.
אחרי מסקנות רבות ושמועות על תכנון מבצע ברברוסה, שולנבורג השתכנע שהיטלר רצה במלחמה. ב-13 באפריל 1941 שולנבורג נתן מסר לברלין וסיפר על היחס הידידותי של סטלין כלפי היפנים והגרמנים בתחנת רכבת. שולנבורג עשה זאת כדי להראות שסטלין מנסה להיות ידידותי לגרמניה וכי דבר זה חשוב מאוד מכיוון שהשמועות הנפוצות היו על סכסוך קרוב בין גרמניה וברית המועצות. היטלר ניסה לשכנע גנרלים וראשי פקידותו שרוסיה תתקוף את גרמניה. מרוב כוחו ההיפנוטי למרות שידעו את האמת הם טענו שריכוז הכוחות הסובייטים על הגבול הפולני נהיה מסוכן.
שולנבורג נפגש עם היטלר וניסה לשכנע אותו לגבי כוונות השלום של רוסיה. הוא אמר שהוא לא יוכל להאמין שרוסיה תתקוף את גרמניה, ושהוא משוכנע שסטלין לא יקבל החלטה כזאת היום. היטלר המשיך בתכנוניו ובנאומיו על ההתקפה, ואנשי הקרמלין לא תפסו עד הרגע האחרון את הידיעה שעומדים לתקוף אותם בכוח גדול ולהכרית את אומתם למרות ההוכחות והאזהרות.
ב-22 ביוני 1941 בשעה 3:30 לפנות בוקר ההתקפה הגרמנית התחילה. היא התנהלה בכל החזיתות, ולבסוף נידון שולנברג למלא את החלק הקשה ביותר בחייו אשר היה שעליו למסור את הצהרתו של היטלר על מלחמה על ברית המועצות למולוטוב בקרמלין.
ההתנקשות של שולנבורג בהיטלר
קשר העשרים ביולי היה ניסיון של חבורת קציני הוורמאכט וגורמים נוספים להפיל את המשטר הנאצי בגרמניה, ולהתנקש בחיי אדולף היטלר ב־20 ביולי 1944.
בכך רצו להפיל את השלטון ולהחליפו בממשלה אשר נוצרה מאנשים אשר התנגדו למשטר הנאצי בגרמניה ולהיטלר ורצו רק בטובתה של גרמניה ובדרכי שלום.
לאחר כישלון ניסיון ההתנקשות בהיטלר ב־20 ביולי 1944, נעצר שולנבורג והואשם בבגידה חמורה. ב־23 באוקטובר 1944 גזר עליו פולקסגריצהוף ("בית הדין העממי") עונש מוות, והוא נתלה ב־10 בנובמבר 1944 בכלא פּלֶצֶנזֶה בברלין.
חיים אישיים
הוא התחתן בין השנים 1908 עד 1910 עם אליזבת פון סובה (בורג ליד מגדבורג, 14 במרץ 1875 - וולפרשוף, 6 ביולי 1955), ונולדה לו בת כריסטה-ורנפרידס חנה מרגרט אנגלברטה גרפן פון דר שולנבורג (פראג, 29 בדצמבר 1908 - טירשנרייוט, 17 בנובמבר 1993), נשואה למקס וולפגנג, פרייהר פון לינדנפלס (וולפרשוף, 12 ביולי 1908 - וולפרשוף, 28 בנובמבר 1982)
Judas
Judas (בתרגום מן הברית החדשה: יהודה איש קריות) הוא הסינגל השני של זמרת הפופ האמריקאית ליידי גאגא, מתוך אלבום האולפן השלישי שלה, Born This Way. השיר תוכנן לצאת לאור ב-19 באפריל 2011 כסינגל השני מהאלבום, אך בעקבות דליפתו באינטרנט, יציאתו הוקדמה ל-15 באפריל 2011. הסינגל הופץ על ידי חברת ההקלטות אינטרסקופ רקורדס ונכתב והופק על ידי גאגא ורד וואן בלבד. "Judas" הוא שיר האוס ודאנס-פופ והוא נקרא בשמו בעקבות סיפור הבגידה הנוצרי של יהודה איש קריות, במורו ישו שאמור להמחיש את סיפור הבגידה של בני הזוג של גאגא כלפיה. הוא מגלם את האירועים שרדפו אותה בעבר, ומשמעותו הבסיסית מתייחסת לחלקים השליליים של חייה, שהיא אינה יכולה להימלט מהם. למרות ביקורות מעורבות של מספר קבוצות דתיות, השיר התקבל בדרך כלל על ידי המבקרים, אשר השוו אותו ל-"Bad Romance" ואמרו כי הוא היה אמור להיות הסינגל המוביל במקום Born This Way.
ביציאתו, "Judas" קיבל ביקורות חיוביות ממרבית מבקרי המוזיקה. לשיר יש צליל דומה לשירים הקודמים של גאגא שהפיקה,"Poker Face", "LoveGame", "Bad Romance" ו-"Alejandro". השיר קיבל הצלחה מסחרית בעולם אך לא בגודל הצלחתם של הסינגלים הקודמים של גאגא, הוא הגיע לחמשת המובילים באיטליה, אירלנד, יפן, הולנד, פינלנד, ועוד. במצעד הרשמי של קוראיה הדרומית הגיע למקום הראשון כמו כן במצעד שירי הדאנס של בילבורד. בעולם מכר מעל 2.5 מיליון עותקים ובשוודיה ואוסטרליה הגיע לתואר פלטינה ולפלטינה כפולה בארצות הברית.
הקליפ לשיר צולם בחודש אפריל 2011, בהדרכתה של גאגא ולורין ג'יבסון בשיתוף פעולתו של נורמן רידוס. הוא כלל את הסיפור התנ"כי על יהודה הבוגד בישוע, והסתיים בכך שגאגא נבחרה להיות קורבן שנסקל באבנים. לפני שחרורו, הליגה הקתולית גינתה את גאגא על השימוש בדימויים דתיים ועל תפקידה בקליפ. עם זאת, הוא קיבל שבחים על ידי המבקרים והועמד ל-2 פרסי ה-VMA. גאגא הופיעה עם השיר בתוכניות סאטרדיי נייט לייב, בוקר טוב אמריקה, המופע של אלן דג'נרס, וב-The X Factor בצרפת. בנוסף נכלל ברשימת השירים בסיבוב ההופעות The Born This Way Ball.
רקע וכתיבה
בריאיון למגזין "Vogue", גאגא ציינה את שם הסינגל, ואמרה שיהיה הסינגל הבא מהאלבום. בריאיון לתוכנית הרדיו של ראיין סיקרסט, גאגא אישרה שנית ש-Judas הוא הסינגל הבא מהאלבום, ואף ציינה שעבדה על השיר ביחד עם רד וואן. רד וואן, התראיין ל-"Grammy night" על השיר, ושם אמר, שלדעתו השיר טוב יותר מ-"Born This Way".
בריאיון ל- MTV, עם ניקולה רוברטס (יוצאת להקת Girls Aloud), אמרה גאגא כי היו לה הרבה מאהבים, וכמעט כולם בגדו בה. אחד מן החברים אהב את להקת הרוק "Judas Priest". כשהחלה לכתוב שיר על מאהב שאהב מוזיקת רוק ובגד בה, היא החלה לחשוב על איך יראה הוידאו קליפ. כשהבינה שהמשמעות של "יהודה איש קריות" היא בעצם בגידה, היא החליטה לקרוא לשיר בשם זה.
בפרק ה-42 של תוכנית האינטרנט של גאגא, הנקראת "Transmission Gagavision", נחשף שתמונת האלבום, עוצבה על ידי גאגא עצמה בתוכנה Microsoft Word, כוללת רקע שחור, עם המילה "Judas" הכתובה באותיות גדולות. התמונה מכילה מתחת למילה Judas צלב נוצרי, עם לב באמצע. גאגא צילמה את התמונה בטלפון שלה, בשביל "המרקם" שלה, ובכך גרמה לפיקסלים נראים והשתקפות שלה עצמה בתמונה.
תוכן השיר
השיר Judas, הוא בעל מפעם של כ-130 BPM אחד המפיקים של Born This Way, פרננדו גריבאי, אמר ש-Judas נשמע דומה לכמה מהשירים הקודמים של גאגא שהופקו על ידי רד-ואן, כמו Just Dance, Poker Face, LoveGame, Bad Romance ו-Alejandro. ג'וסלין וונה מאתר MTV רואה את גאגא בטריטוריה מוזיקלית דומה לשיריה הקודמים, אבל שונה לגמרי מבחינה קולית.
המילים של השיר, מדברות על אישה שמתאהבת בבחור הלא-נכון. הרעיון המרכזי דומה לזה שבשירים LoveGame, Bad Romance ו-Alejandro. השיר נפתח בשירתה של גאגא: "אוהוו אני מאוהבת בג'ודס, ג'ודס", ולאחר מכן "ג'ודאס/ג'וד-אה-אס/גאגא", התחלה שמזכירה את תחילת השיר, Bad Romance. במהלך השיר, ישנן מילים שגאגא הוגה חלקית, וישנן שורות בהן מבטאה של גאגא הוא קריביי לאחר הבית הראשון, יש ברייק, שלאחריה נשמע הפזמון.
מסחר
במצעד שירי הפופ, השיר הופיע לראשונה במקום ה-30, וב-30 באפריל 2010 הופיע במצעד השירים הדיגיטליים במקום הרביעי עם כ-162,000 עותקים שמכר. בבילבורד הוט 100 הגיע למקום העשירי ובכך הפך לשירה השלישי של גאגא שמופיע לראשונה בעשרת המובילים. במצעד שירי הרדיו הגיע לדירוג ה-48. בשבועו השני, "Judas" ירד שני מקומות על במצעד ההוט 100, לאחר שקיבל 156,000 הורדות דיגיטליות (ירידה של 4% משבועו הראשון). למרות זאת בשירי הרדיו, "Judas" קפץ מהמקום ה-48 ל-36 (עלייה של 29%) בעוד שהוא גם עלה למקום ה-19 במצעד שירי פופ, שלאחר מכן הגיע לנקודת השיא שלו במיקום ה-15. במצעד שירי הדאנס "Judas" הגיע לראשונה במקום ה-38 שלאחר מכן כבש את המצעד. בהקשבה ל-"Nielsen SoundScan", השיר מכר מעל 984,000 עותקים של הורדות דיגיטליות בארצות הברית החל מאפריל 2016 ומוכתר כתואר פלטינה כפולה. השיר, "Marry The Night", "G.U.Y", "The Cure" ו-"Perfect Illusion" הם הסינגלים היחידים של גאגא שלא הצליחו למכור מעל 1,000,000 הורדות דיגיטליות בארצות הברית.
בקנדה, "Judas" הופיע לראשונה במיקום התשיעי במצעד קנדה הוט 100 לאחר כשלושה ימי מכירות בלבד, נכנס למקום החמישי במצעד השירים הדיגיטליים במדינה עם כ-16,000 עותקים. בשבוע הבא השיר דורג במיקום השמיני. במצעד טופ 100 שירי הרדיו, השיר עלה מהמקום ה-66 ל-23 עם גדילה במספר האחוזים בכ-161%. בבריטניה "Judas" הגיע למיקום ה-14 במצעד הסינגלים הבריטי ב-7 באפריל 2011, עם 20,729 עותקים. בשבוע הבא עלה למקום התשיעי. באוסטרליה השיר קיבל תואר פלטינה על ידי "איגוד תעשיית ההקלטות של אוסטרליה" לאחר שמכר 70,000 עותקים. באירלנד הגיע לראשונה למקום ה-4 ובפינלנד ל-3. בבלגיה (ולניה) "Judas" הגיע למקום ה-11 כמו כן גם בנורווגיה וספרד. ביפן הופיע לראשונה במקום השביעי במצעד 100 הסינגלים היפנים. בגרמניה נכנס ל-40 המובילים במקום ה-23 במצעד הרשמי. בצרפת, איטליה, ספרד, ויפן השיר הוכתר כתואר זהב וכתואר פלטינה בשוודיה. סך הכול מכר מעל ל-2,500,000 עותקים ברחבי העולם.
ביקורת
עוד בטרם יצא, ספג השיר ביקורות שליליות בקרב ארגוני הקתולים, ונשיא הליגה הקתולית לזכויות אזרחיות ודתיות התבטא: "לאנשים יש כישרון אמיתי, ומצד שני יש את ליידי גאגא והיא הולכת והופכת לא רלוונטית. האם זו דרכה היחידה להרים את הביצועים שלה? התזמון שלה לא מקרי - אנחנו מתקרבים לשבוע קדוש ולחג הפסחא". יהודים מהלובי היהודי שבארצות הברית טענו שהשיר עלול לגרום לגל של אנטישמיות בשל הסיפור מהברית החדשה לפיו יהודה איש קריות היהודי בגד בישו וגרם לצליבתו.
הביקורות המקצועיות, לעומת אלו של הקתולים, חיוביות ברובן. עמית קוטלר, מאתר ynet, כתב "השיר שנשמע מעין המשכון ל"Bad Romance", הלהיט מאלבומה הקודם, הוא קטע פופ אלקטרוני שלמרות היותו מעט אלטרנטיבי ביחס לחומרים ששמענו ממנה עד היום, בהחלט סביר להניח שגם הוא יזכה לתשומת לב רבה ויהפוך ללהיט גדול בארצות הברית ובהמשך גם ברחבי העולם". ג'יימס דין מאתר MTV, כתב "Judas מקבל אלמנטים כבדים מ-"Bad Romance". באתר "Popjustice" פורסמה ביקורת על השיר בה נכתב: "Judas, הוא טוב בצורה קיצונית". עוד כתב, "הדמיון בין Judas לבין "Bad Romance", הוא כמו ש-Bad Romance היה ל-"Poker Face" - דרך חדשה בטריטוריה מוכרת". בנוסף, הוא הגדיר את השיר כטוב פי 2.5 מהשיר "Born This Way", וכעתיד לתפוס את מקומו של "Bad Romance". באתר CNN פורסמה ביקורת באתר CNN על השיר, ובה נאמר "השיר מספק דז'ה וו כמו "Born This Way", אך הפעם, ל-Bad Romance".