cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ג'ון סינגלטון
ביוגרפיה
נולד בלוס אנג'לס. אימו, שילה וורד-ג'ונסון, היא מנהלת מכירות בחברת תרופות, ואביו, דני סינגלטון, הוא סוכן נדל"ן, משכנתאות ומתכנן פיננסי. סינגלטון למד במכללת העיר פסדינה (Pasadena City College) ובבית הספר לאמנויות הקולנוע של אוניברסיטת דרום קליפורניה (USC School of Cinematic Arts). הוא סיים לימודיו בבית הספר לקולנוע ב-1990, והיה חבר במסדר Kappa Alpha Psi. סינגלטון נרשם ללימודי תסריטאות של מרגרט מרינג באוניברסיטת דרום קליפורניה, אשר מכינה את הסטודנטים למעבר מכתיבה חובבנית לכתיבה מקצועיות במערכת ההוליוודית.
קריירה
בשנת 1991 יצא הסרט הראשון של סינגלטון, "החבר'ה מהשכונה", שעליו סינגלטון קיבל את פרס האקדמיה כתסריט וכבמאי הטוב ביותר. בגיל 24 היה סינגלטון הבמאי הצעיר ביותר אשר היה מועמד לפרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר, והבמאי האפרו אמריקאי הראשון שמועמד לפרס זה. באותה השנה סינגלטון ביים בנוסף את הקליפ לשיר "Remember The Time" של מייקל ג'קסון.
ב-1997 נכנס הסרט רוזווד, שאותו הוא ביים, לתוך 47 הסרטים הטובים ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי שבברלין.
חיים אישיים
ב-1996, נשא סינגלטון את השחקנית הגנאית אקוסואה בוסיה, בתו של ראש הממשלה הזמני הגאני, ד"ר קופי אברפה בוסיה (Kofi Abrefa Busia), לאישה. לזוג בת אחת, שאף הופיעה בסרט "דמעות של שמש" (2003) ובהפקות נוספות. לסינגלטון ילדה נוספת, מחברתו לשעבר טושה לואיס.
תאונה
ב-23 באוגוסט 2007 היה סינגלטון מעורב בתאונת דרכים, שבה פגע בהולך רגל בן 57 מלוס אנג'לס. סינגלטון נשאר במקום האירוע עד שהמשטרה הגיעה, אך מכיוון שלא נמצאו בגופו אלכוהול או חומרים אחרים אשר היו עלולים להשפיע על שיקול הדעת שלו, הוא שוחרר לאחר חקירה. הולך הרגל נפטר בבית החולים. המקרה הועבר לתובע המחוזי, אך לא הוגש כתב אישום נגד סינגלטון.
ב-29 באפריל 2019 לקה בשבץ מוחי ונפטר.
דיספראוניה
דִיסְפָּרֵאוּנְיָה (באנגלית: Dyspareunia; לפי מונחי האקדמיה ללשון העברית: ביאה מכאיבה) היא תסמין של כאב במהלך יחסי מין, הנוצר בעקבות גורמים רפואיים או פסיכולוגיים. הכאב יכול להתרכז בשטח החיצוני של איבר המין או בצורה פנימית יותר באגן בעקבות לחץ על צוואר הרחם. הכאב עלול להשפיע על הפות או הנרתיק או בכל האזור. אבחון משך, מיקום ואופי הכאב חשוב בזיהוי הגורמים לכאב.
קיימים שני סוגים של דיספראוניה: שטחית, בה הכאב מורגש מיד עם החדירה באזור הכניסה לנרתיק; ועמוקה, בה מופיע הכאב באגן, כתוצאה מתנועה במהלך יחסי המין, לאחר החדירה, כשהפין בנרתיק.
גורמים
גורמים שכיחים לחוסר נוחות במהלך יחסים מיניים אצל נשים כוללים:
קומארובקה פודלאסקה
קומארובקה פודלאסקה (בפולנית: Komarówka Podlaska) הוא כפר במחוז רדזין פודלסקי שבפרובינציית לובלין בפולין, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית.
תולדות היישוב
היישוב נוסד בשנת 1672 כיישוב בבעלות פרטית, בו התקיימו ירידים. בחלוקת פולין השלישית, בשנת 1795, נכלל היישוב בתחום אוסטריה, ובשנת 1815 נכלל בתחום פולין הקונגרסאית. בתקופת הרפובליקה הפולנית השנייה היה הכפרי במעמד עירוני.
יהודי קומארובקה פודלאסקה
בשנת 1921 נמנו ביישוב 412 יהודים, קרוב למחצית מתושביו, והתקיימו בו בית מדרש ובית עלמין. בפרוץ מלחמת העולם השנייה הופצץ היישוב קשות בידי הגרמנים, ונכבש על ידם כעבור מספר ימים. בימים הראשונים לכיבוש החלו הגרמנים בביצוע מעשי התעללות ושוד בקרב יהודי הכפר, בסיוע תושביו הפולנים, תוך חטיפת היהודים לעבודות כפייה מפרכות.
בשנת 1941 הובאו לכפר מגורשים יהודים מיישובי הסביבה, ויהודי הכפר התגייסו לעזרתם, הגם שרבים מהם מתו ממגיפות וממחלות, הואיל והגרמנים אסרו על הרופאים היהודים בכפר לטפל בחולים.
בקיץ 1942 גורשו כל יהודי היישוב לגטו מיינדזיז'ץ פודלאסקי, תוך רצח חלקם בדרך בידי שוטרים גרמנים ופולנים. כעבור כחודש וחצי שולחו יהודי היישוב מהגטו למחנה ההשמדה טרבלינקה.
כמה עשרות בודדות של יהודים בעלי מלאכה שעוד הושארו בקומארובקה פודלאסקי רוכזו בבית מוקף גדר תיל, והועסקו בעבודות כפייה, במהלכן הוכו והשופלו. ב-20 בנובמבר 1942 גורשו גם הם לגטו מיינדזיז'ץ פודלאסקי, ומשם שולחו למיידנק עם חיסול הגטו, באפריל 1943.
האקאינדה היצ'ילמה
האקאינדה היצ'ילמה (באנגלית: Hakainde Hichilema; נולד ב-4 ביוני 1962) הוא הנשיא השביעי והנוכחי של זמביה. נבחר לתפקיד ב-24 באוגוסט 2021, לאחר שניצח בבחירות הכלליות בזמביה 2021 את הנשיא היוצא אדגר לונגו. הוא מנהיג המפלגה המאוחדת לפיתוח לאומי מאז 2006, לאחר מותו של מייסד המפלגה אנדרסון מזוקה.
קורות חייו
היצ'ילמה נולד בזמביה, בכפר במחוז מונזה. סיים ב-1986 תואר ראשון בכלכלה ומנהל עסקים באוניברסיטת זמביה, ותואר שני במנהל עסקים, מימון ואסטרטגיה עסקית באוניברסיטת ברמינגהאם בבריטניה. כיהן כמנכ"ל של מספר חברות עסקיות, בהן שלוחת פרייס ווטרהאוס קופרס בזמביה.
היה פעיל במפלגה המאוחדת לפיתוח לאומי, שהייתה עד 2021 מפלגת אופוזיציה. לאחר מותו של מהיג המפלגה אנדרסון מזוקה ב-2006 היצ'ילמה נבחר למנהיג המפלגה. המפלגה התמודדה במספר מערכות בחירות בזמביה.
בבחירות לנשיאות בינואר 2015 מול הנשיא המכהן אדגר לונגו הוא הפסיד בפער זעום של 1.66% מהקולות, וטען שהתוצאות זויפו. בבחירות לנשיאות באוגוסט 2016 שוב הובס בדוחק.
באפריל 2017 נעצר היצ'ילמה בחשד לבגידה והואשם בניסיון להפיל את הממשלה. הוא שהה ארבעה חודשים בכלא בתנאים קשים. נשיא זמביה לשעבר קנת קאונדה בא לבקרו, וסירבו לתת לו להיכנס. נשיא אחר, אולוסגון אובסנג'ו, הצליח לבקרו בכלא. המדינאי מוסי מיימנה הגיע לזמביה לצפות בהליכים המשפטיים שננקטו נגד היצ'ילמה, וסירבו לתת לו להיכנס למדינה. לבסוף, לאחר לחץ ציבורי, שוחרר היצ'ילמה והאישומים בוטלו. לאחר שחרורו הוענק לו אות החופש האפריקאי.
היצ'ילמה התמודד על הנשיאות בפעם השישית בבחירות שנערכו ב-12 באוגוסט 2021, וזכה בתפקיד.
היצ'ילמה נשוי ואב לשלושה ילדים. חבר הכנסייה האדוונטיסטית של היום השביעי.
בן הרמנס
בן הרמנס (בהולנדית: Ben Hermans; נולד ב-8 ביוני 1986) הוא רוכב אופני כביש בלגי בקבוצת Israel Premier-Tech. הרמנס ניצח את הטור של עומאן ב-2017, הטור של אוסטריה ב-2018–2019 והטור של יוטה ב-2019. ההישג הבכיר שלו במרוץ חד-יומי הוא ניצחון בחץ ברבנט (2015).
ביוגרפיה
הרמנס נולד בהאסלט בבלגיה, עיר בלימבורג.
טופספורט פלנדרן - מרקטור (2009)
בשנת 2009 הפך הרמנס למקצוען עם הצטרפותו לקבוצת טופספורט פלנדרן - מרקטור הבלגית. באותה עונה הישגיו הבולטים היו מקום שני ב-GP du canton d'Argovie / GP Gippingen ומקום שביעי באליפות בלגיה.
רדיושק (2010–2011)
ב-2010 הצטרף הרמנס לקבוצת רדיושק האמריקאית, לצד רוכבים כמו לאנס ארמסטרונג, אנדראס קלודן ולוי ליפהיימר. הניצחון הראשון שלו בקריירה הגיע בטור של בלגיה באותה העונה, לאחר שגבר על סטיין דבולדר בספרינט סיום, בדירוג הכללי הגיע הרמנס שישי. לאחר מכן סיים תשיעי בטור של אוסטריה באותה העונה, 5:04 דקות מריקרדו ריקו המנצח.
בתחילת 2011 ניצח הרמנס את המרוץ החד יומי בספרד, טרופאו אינקה-אינקה. לאחר מכן סיים שישי במרוץ הקטעים באיטליה, "ג'ירו די סרדנה", 43 שניות מפטר סאגאן המנצח. בהמשך העונה התרכז במרוצים חד יומיים בבלגיה והולנד, כשסיים שלישי בגרנד פרי פינו קרמי ו-12 בחץ ברבנט, 2:19 דקות מפיליפ ז'ילבר המנצח. בקלאסיקות הארדנים בלט הרמנס במרוץ אמסטל גולד לאחר ששימש כמוביל קבוצתו במרוץ, כשסיים שמיני, 18 שניות מז'ילבר שניצח גם במרוץ הזה. לאחר מכן סיים במקומות 17 בלה פלש ואלון ו-22 במונומנט לייז'–בסטון–לייז'. בהמשך העונה סיים שלישי בטור דה וואלני, 22 שניות מגרג ואן אוורמאט, לאחר שסיים שלישי בקטע השני והחמישי. לאחר מכן המשיך למקום תשיעי כללי באנקו טור, 1:09 דקות מאדוואלד בואסון האגן, וסיים שני באליפות בלגיה בנגד השעון, 10 שניות מז'ילבר המנצח. לקראת סוף העונה התחרה במרוץ החד יומי לזכר פרנק ואנדברוקה, וסיים שישי.
רדיושק–ניסאן (2012–2013)
ב-2012 עבר לרדיושק–ניסאן. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בגרנד טור כאשר נבחר לג'ירו ד'איטליה וסיים את המרוץ במקום ה-73. באליפות בלגיה בנגד השעון שוב סיים שני, 48 שניות מקריסטופ ואנדוולה המנצח. את 2013 פתח הרמנס עם מקום חמישי בטור דאון אנדר, 34 שניות מטום ילטה-סלגטר המנצח, לאחר שבקטע השני במרוץ סיים במקום השלישי. בהמשך העונה ערך הופעת בכורה בוואלטה אספנייה וסייע לכריס הורנר לנצח את המרוץ, כשהוא עצמו מסיים במקום ה-61.
BMC Racing Team (2014–2017)
ב-2014 הצטרף לBMC Racing Team האמריקאית. הוא סיים שישי באליפות בלגיה בנגד השעון ולאחר מכן התחרה בפעם השנייה בג'ירו ד'איטליה וסיים את המרוץ במקום ה-72, כשהוא משמש כפועל של קאדל אוונס ומסייע לו לסיים במקום השמיני את המרוץ. לאחר מכן התחרה בטור של יוטה, בקטע הרביעי של המרוץ סיים שני, 57 שניות אחרי טום דניאלסון, כשהוא מסיים לצד כריס הורנר והתייצב במקום השלישי במרוץ, עליו שמר עד הקטע השביעי והאחרון, בו איבד אותו לווינר אנאקונה, בסופו של דבר סיים הרמנס רביעי את המרוץ, 1:46 דקות מדניאלסון המנצח. לאחר מכן התחרה במרוץ הקטעים "USA Pro Challenge" והתבלט בקטעים הראשונים של המרוץ לאחר שסיים בחמישייה הראשונה, אך בסופו של דבר סיים במקום התשיעי. לאחר מכן סיים במקום התשיעי ב-ג'יפי קווסט פראנס - פלואה, לאחר שהיה חלק מהדבוקה המובילה במרוץ שממנה יצא המנצח, סילבן שאבנל.
ב-2016 תכנן הרמנס לערוך הופעת בכורה בוואלטה אספניה, לצורך כך התחרה במרוץ ההכנה, וואלטה אה בורגוס, וסיים שני את המרוץ, שנייה בלבד מאלברטו קונטדור המנצח, לאחר שסיים שלישי בשלב החמישי והמכריע, 22 שניות מסרחיו פרדילה המנצח. בוואלטה אספניה לעומת זאת לא הצליח לבלוט וסיים במקום ה-14 הכללי, כשהתוצאה הבכירה שלו הייתה מקום רביעי בקטע ה-6 במרוץ, 22 שניות מסיימון ייטס. בן קבוצתו, דרווין אטאפומה, בלט יותר בעליות ואף הוביל את המרוץ חלק ממנו. לקראת סוף העונה סיים שביעי בטור אבו דאבי.
ב-2017 פתח הרמנס את העונה בוולטה אה ולנסיה וסיים שני את המרוץ, 13 שניות מנאירו קינטנה המנצח, לאחר שקבוצתו של הרמנס ניצחה את מרוץ נגד השעון הקבוצתי. לאחר מכן התחרה ב, בקטע השני גבר על רוי קושטה ויאקוב פוגלסן וניצח את הקטע. גם את הקטע החמישי שהסתיים בעלייה לרכס ג'אבל ח'דר ניצח הרמנס, כשהקדים ב-2 שניות את פאביו ארו וב-11 שניות את קושטה והבטיח ניצחון כללי במרוץ, 22 שניות מקושטה ו-35 מארו, בעקבות כך הפך הרמנס לבלגי הראשון שניצח את המרוץ והשיג את אחד מההישגים הגדולים בקריירה שלו. בהמשך העונה ערך השתתפות שלישית בג'ירו ד'איטליה וסיים שישי בקטע ה-11 לאחר שהיה בקבוצת הבריחה של הקטע, אך פרש במהלך הקטע ה-16. לאחר הג'ירו סיים שלישי באליפות בלגיה בנגד השעון וסיים חמישי ב.
Israel Cycling Academy (2018–היום)
ב-2018 הצטרף הרמנס ל-Israel Cycling Academy ולמעשה חזר לדרג הפרו קונטיננטל, הדרג המשני לקבוצות בעולם, לראשונה מאז 2009 (כשרכב עבור טופספורט פלנדרן - מרקטור). הרמנס הוצג כרוכב הבכיר של הקבוצה וכמוביל שלה. הוא פתח את העונה עם מקום תשיעי בטרופאו לאיגווייה ומקום 11 בוולטה אה ולנסיה. בהמשך העונה נבחר לג'ירו ד'איטליה ושימש כמוביל קבוצתו, התוצאה הטובה ביותר שלו הייתה מקום 11 בקטע ה-6, והוא סיים את הג'ירו במקום ה-45. לאחר מכן ניצח הרמנס את הטור של אוסטריה, לאחר שניצח את הקטע השלישי שהסתיים בעלייה ל-Kitzbüheler Horn, שמר על ההובלה בחמשת הקטעים הבאים וגבר בדירוג על הרמן פרנסטיינר (בחריין מרידה) ב-18 שניות ודריו קאטלדו (אסטנה) ב-48 שניות. לאחר מכן התחרה בטור של יוטה, בקטע החמישי שהסתיים בעלייה סיים שני, 39 שניות אחרי ספ קוס המנצח. בקטע השישי והאחרון סיים שישי וקוס הגדיל ממנו את הפער ל-2:09 דקות, אך הרמנס שמר על המקום השני שלו. בהמשך העונה התחרה במרוץ אוקולו–סלובנסקה בסלובקיה וסיים אותו במקום הרביעי.
ב-2019, התוצאה הבכירה הראשונה של הרמנס הגיעה במרוץ החד יומי בהולנד, וולטה לימבורג, לקראת סוף המרוץ התקיף ביחד עם פטריק מילר וג'סטין ג'ולס, אך בספרינט הסיום בין השלושה מילר גבר על ג'ולס, כשהרמנס סיים במקום השלישי בפער של ארבע שניות. הוא סיים שמיני בטור של סלובניה, 2:21 דקות מדייגו אוליסי, ושיחזר את הישגו מ-2018 כשניצח גם הפעם את הטור של אוסטריה, וגם במהדורה הזו זה קרה לאחר שניצח קטע בודד שהסתיים בעלייה, הפעם זה היה קטע 4, כשהקדים את בן אוקונור ב-6 שניות ואת ווינר אנאקונה ב-9 שניות. לאחר מכן סיים שני במרוץ הקטעים "אדריאטיקה יוניקה" באיטליה, 15 שניות ממארק פדון המנצח, כשהרמנס מנצח את קטגוריית ההרים במרוץ. לאחר מכן התחרה בטור של יוטה וניצח את קטעים 2 ו-3, מה שהבטיח לו ניצחון כללי, כשהוא מקדים ב-50 שניות את ג'יימס פיקולי.
משפט הכדור השעיר
משפט הכדור השעיר (הנקרא לעיתים גם משפט הקיפוד) הוא משפט ידוע בטופולוגיה אלגברית שבניסוחו הפופולרי טוען שאי אפשר לסרק כדור שעיר (כלומר לשטח את שערותיו) באופן חלק (כלומר רציף) בלי להשאיר נקודה קרחת או שיערה בולטת.
הנסוח המתמטי והכללי יותר אומר שאין שדה וקטורי על ספירה n ממדית כש-n זוגי (הגדרה הכוללת את הספירה הרגילה - כלומר מעטפת הכדור שבה n=2) המשיק לספירה בכל נקודה ושאינו מתאפס באף נקודה. המשמעות עבור הספירה הרגילה היא שאם f היא פונקציה רציפה המחזירה וקטור תלת־ממדי לכל נקודה על הספירה כך ש (f(p תמיד משיקה לספירה בנקודה p, אזי קיימת לפחות נקודה p אחת שעבורה f(p) = 0. הטענה והוכחתה ניתנו על ידי פואנקרה ובראואר.
נביעת הטענה ממשפט פואנקרה-הופף
ראשית כמה הגדרות:
משפט פואנקרה-הופף אומר שעבור שדה וקטורי V רציף ומשיק למשטח קומפקטי, קשיר ואוריינטבילי סכום האינדקסים של הנקודות הקריטיות של V שווה למאפיין אוילר של המשטח. במקרה של כדור (או כל צורה שקולה טופולוגית לכדור) מאפיין אוילר הוא כאמור 2, ולכן סכום האינדקסים של הנקודות הקריטיות שווה ל 2, ומכאן שקיימת לפחות נקודה קריטית אחת (כמו באיור 1). לטורוס כאמור מאפיין אוילר 0 ולכן לא חייבת להיות לו נקודה קריטית ומשפט ה"כדור השעיר" אינו תקף. ואמנם קל לראות שניתן "לסרק" טורוס באופן חלק ללא קרחות או שערות עומדות - ראו איור 2.
ציקלונים
למשפט הכדור השעיר יש השלכות מפתיעות בתחום המטאורולוגיה. הטלת כיוון הרוחות על פני כדור הארץ מהווה שדה וקטורי רציף ולכן, לפי משפט הכדור השעיר, בכל רגע נתון יש על כדור הארץ לפחות מקום אחד בו הרכיב האופקי של הרוח הוא 0, כלומר מקום בו אין רוח או מקום בו לרוח יש רק רכיב ניצב לאדמה. במונחים מטאורולוגים, הנקודה הקריטית הזאת תימצא במרכז של ציקלון או אנטי-ציקלון. ליתר דיוק, כיוון שאוויר האטמוספירה הוא רב שכבתי הרי שבכל שכבה קיימת נקודה שכזאת.
גרפיקה ממוחשבת
לעיתים קרובות תוכנת מחשב המבצעת חישובים לצורך גרפיקה ממוחשבת זקוקה לחשב וקטור תלת־ממדי ניצב לוקטור נתון אחר. ממשפט הכדור השעיר נובע שאי אפשר לכתוב פונקציה אחת רציפה שתבצע משימה זאת עבור כל וקטור קלט אפשרי. כדי להשתכנע בכך, דמיינו ספירה סביב מוקד מסוים, והניחו שהפונקציה מקבלת כל פעם כקלט וקטור המצביע מהמוקד אל מקום כלשהו על הספירה. על הפונקציה לחשב וקטור ניצב לוקטור הקלט, או במילים אחרות וקטור משיק לספירה. ממשפט הכדור השעיר נובע שלא קיימת פונקציה רציפה שתחזיר תמיד וקטורים לא מאופסים.
פונקציה מספירה על עצמה
ממשפט הכדור השעיר נובע שלכל פונקציה רציפה מספירה על עצמה יש או נקודת שבת (נקודה הממופה לעצמה) או נקודה הממופה לנקודה האנטיפודית שלה (כלומר לנקודה הנמצאת בדיוק מולה מעבר למרכז הספירה). כדי להשתכנע בכך, תהי s הפונקציה הממפה את הספירה על עצמה, כלומר כל נקודה p על הספירה ממופה ל (s(p שגם היא על הספירה. כעת נגדיר שדה וקטורי רציף (v(p עבור הנקודות של הספירה כדלהלן: עבור כל נקודה p שעל הספירה ניקח את המישור המשיק לספירה בנקודה p - נקרא למישור זה M. נקרא לנקודה האנטיפודית לp בשם q. כעת נבצע הטלה סטריאוגרפית ל (s(p ממרכז ההטלה q אל המישור M. במילים אחרות, נעביר ישר בין q ל (s(p, ונסמן את המפגש של ישר זה עם המישור M בשם vp. ערך השדה הווקטורי (v(p יוגדר להיות הווקטור בין p לvp שהוא וקטור משיק לספירה בנקודה p. כיוון ששדה v כזה הוא רציף הרי שנובע ממשפט הכדור השעיר שיש נקודה p בה הוא מתאפס, או במילים אחרות ש v(p)=0 ולכן s(p)=p. נימוק זה תקף רק אם (s(p אינו שווה בעצמו ל q, כיוון שהטלה סטריאוגרפית אינה מוגדרת עבור מרכז ההטלה עצמו. לסכום, או שקיימת p כך ש s(p)=p או שקיימת p כך ש s(p)=q.
FlashFXP
FlashFXP היא תוכנה שמתפקדת כלקוח File Transfer Protocol (פרוטוקול להעברת קבצים) עם ממשק גרפי בסביבת חלונות. התוכנה תומכת גם בפרוטוקול File eXchange Protocol.
היסטוריה
ב-1998, צ'ארלס דויס, מייסד התוכנה, החל בבניית לקוח FTP לסביבת חלונות, לאחר ששמע לעצת חבריו כי אין לקוח FTP אמין עם ממשק גרפי בסביבה זו. הפרויקט נקרא תחילה Myfxp ונכתב בויז'ואל בייסיק. מאוחר יותר הסב את הפרויקט לדלפי, שפה תכנות מתקדמת יותר.
דויס שינה את שם התוכנה ל-FlashFXP, וב-23 ביולי הוציא לאור את גרסתה הראשונה (1.0).
בגרסה 2.0 החלה התוכנה לתמוך בפרוטוקולים TLS ו-SSL.
ב-2003 דויס חתם על עסקה בלעדית עם חברת iniCom Networks, והוציא את גרסה 3.0.
ב-2009, יצאה גרסה 4.0.
ב 2017 יצאה גרסה 5.0 והיא הגרסה האחרונה בעקבות העובדה שמפתח התכנה נכלא ל-15 שנים.
התוכנה מתורגמת לשפות רבות, ביניהן עברית, גרמנית, צרפתית, אנגלית, פורטוגזית, רוסית.
וולטר בראטיין
וולטר האוזר בראטיין (באנגלית: Walter Houser Brattain; 10 בפברואר 1902, שיאמן, פוג'יין – 13 באוקטובר 1987, סיאטל, וושינגטון) היה פיזיקאי יישומי אשר עבד במעבדות בל, שם המציא יחד עם ג'ון ברדין את טרנזיסטור המגע הנקודתי, הטרנזיסטור הראשון, בדצמבר 1947.
בשנת 1956 זכה בראטיין יחד עם ג'ון ברדין וויליאם שוקלי בפרס נובל לפיזיקה על מחקריהם במוליכים למחצה ועל גילוי אפקט הטרנזיסטור.
ביוגרפיה
בראטיין נולד ב-10 בפברואר 1902 באמוי (כיום שיאמן), פוג'יין להורים אמריקנים, רוס בראטיין ואוטילי בראטיין. בשנת 1903 חזרו לוושינגטון, ובשנת 1911 עברו לגור ולעבוד בחווה.
ב-1924 גמר את לימודיו לתואר ראשון דו-חוגי, בפיזיקה ובמתמטיקה, בקולג' ויטמן בוואלה וואלה, וושינגטון. את התואר השני שלו, גם כן בפיזיקה, קיבל ב-1926 מאוניברסיטת אורגון, ובשנת 1929 קיבל דוקטורט בפיזיקה מאוניברסיטת מינסוטה, עם תזה בנושא "יעילות של עירור באמצעות פגיעת אלקטרון ופיזור אנומלי של אדי כספית".
ב-1929 החל לעבוד במעבדות בל כפיזיקאי חוקר, ובתפקיד זה עבד עד יציאתו לגמלאות ב-1976, ועיקר מחקרו התעסק בתכונות שטח פנים של מוצקים.
במהלך מלחמת העולם השנייה, סייע באוניברסיטת קולומביה למחקר על זיהוי מגנטי של צוללות.
ב-1945, מעבדות בל פתחה קבוצה שהתמקדה במחקר בנושא הפיזיקה של המוצקים, בדגש על טכנולוגיות למטרות תקשורת. את הקבוצה ניהל ויליאם שוקלי, ואליה הצטרפו בראטיין וג'ון ברדין.
לאור התאוריות שרווחו באותו הזמן, תכנן שוקלי לטרנזיסטור, אשר היה מורכב מצילינדר מכוסה בשכבת סיליקון דקה שהורכב על צלחת מתכתית. כאשר מתקן זה לא פעל, הוא מינה את בראטיין וברדין לברר מדוע לא עבדה.
בראטיין וברדין דורבנו לשפר את ההמצאה בעקבות התוצאות, ובמהלך השבועות שלאחר מכן ניסו להחליף את הסיליקון במספר מתכות שונות. לבסוף, הם החליפו את הסיליקון בגרמניום, דבר שיצר הגברה גדולה פי 330, אך ההגברה תפקדה רק בתדרים נמוכים. לאחר מכן, הם החליפו את הנוזל בשכבה של גרמניום דו-חמצני, אך לאחר ששכבת החמצן נשטפה בטעות, דחף בראטיין את הזהב אל תוך הגרמניום והצליח ליצור הגברה שתפקדה בתחום תדרים רחב.
חודש לאחר מכן, ב-16 בדצמבר, הצליחו בראטיין וברדין להפעיל את המגבר שלהם בפעם הראשונה.
ב-23 בדצמבר הציגו בראטיין, ברדין ושוקלי את המגבר בפני עמיתיהם במעבדות בל. שוקלי הציג עצמו כשותף בהמצאה, על אף שתיאור זה אינו נכון. בעקבות אמונתו של שוקלי שהוא זה שאמור לקבל קרדיט על המצאת הטרנזיסטור, הוא הדיר את בראטיין וברדין מהמשך המחקר, ובדגש מהמחקר על הטרנזיסטור הביפולרי, אותו שוקלי המציא לבדו.
לאחר המצאת הטרנזיסטור, המשיך בראטיין לחקור את תכונות שטח הפנים של מוצקים ואת "אפקט הטרנזיסטור", היכולת של מוליך למחצה להגביר אותות.
בראטיין נפטר ב-13 באוקטובר 1987 בבית אבות בסיאטל, וושינגטון לאחר שסבל ממחלת האלצהיימר. הוא נקבר בבית הקברות פומרוי סיטי בפומרוי, וושינגטון.
בתי ספר ליונקרי אס אס
בתי ספר ליונקרי אס אס (בקיצור: בתי ספר ליונקרים, בגרמנית: SS-Junkerschulen) היו מתקני הכשרה לקציני אס אס בגרמניה הנאצית. המתקנים הראשונים הוקמו על מנת למקצע את אנשי האס אס ששימשו כשומרי הראש של אדולף היטלר. המתקנים הראשונים הוקמו ב-1934 ו-1935 בתור "בתי ספר להנהגה", וב-1937 הוצגו מחדש כ"בתי ספר ליונקרי אס אס" ("Junkerschulen").
המתקן הראשון הוקם ב-1934 בעיירה באד טלץ שבבוואריה ולאחר מכן ב-1935 הוקם המתקן השני בעיר בראונשווייג. מתקנים נוספים הוקמו בעיירות קלגנפורט ופוסן-טרסקאו (כיום: אובינסקה) ב-1943 ובפראג ב-1944.
שלא כמו "בתי הספר למלחמה" של הוורמאכט, בתי הספר ליונקרי אס אס לא דרשו תעודת סיום לימודים, ורבים מהצוערים בבתי הספר הללו היו לפני כן בנוער היטלר.
ההכשרה באותם מתקנים היוותה תשתית לתעסוקה במשטרת הביטחון (Sicherheitspolizei), שירותי הביטחון (Sicherheitsdienst), הגסטפו, ולאחר מכן בואפן אס-אס.
ראש האס-אס היינריך הימלר, תכנן שאותם בתי ספר יכשירו את הדור הבא של קציני האס-אס, ואף יהוו תשתית לשכבת אליטה חדשה במדינה הגרמנית.
היסטוריה
במטרה למקצע את קציניהם, החליטו ראשי האס-אס להקים בית ספר להנהגה, שיכשיר את אנשיו באופן מקצועי. המתקן הראשון הוקם בעיירה הבווארית באד טלץ ב-1934, בהנהגתו של קולונל האס אס פאול לטוב. זמן קצר לאחר מכן הפך פליקס שטיינר למפקד בית הספר הזה. בתחילה נקראו "בתי ספר למנהיגות".
"בתי הספר למנהיגות" של האס אס נתפסו כבתי ספר נפרדים למנהיגיו העתידיים. היו חלק מתפיסת האליטה הצבאית של היינריך הימלר. שכבת ההנהגה העתידית של האס אס ויחידות האס אס החמושות היו אמורים להיות מאומנים בהם.
שנה לאחר מכן נוסד בית ספר נוסף בעיר בראונשווייג, בניהולו של האוברפיהרר פאול האוסר. אדולף הימלר ניצל את ניסיונו הצבאי והידע המפורט של האוסר מתקופתו כסגן גנרל בדימוס, ועשה בו שימוש בפיתוח תוכנית הלימודים במרכזי האימונים בבאד טלץ ובראונשווייג. האוסר צירף לצוותו יוצאי צבא וקצינים מנוסים על מנת לבנות משטר אימונים שבהמשך הפך לבסיס לואפן אס אס.
בשנת 1937 הימלר הכריז מחדש על "בתי הספר למנהיגות" כ"בתי ספר ליונקרי אס אס", על שמה של אצולת היונקרים, שהיו בעלי הקרקעות בממלכה הפרוסית, ופקדו על הצבא הפרוסי. בדומה ליונקרים, רוב הצוערים בבתי הספר הובילו בסופו של דבר את גדודי הוואפן אס אס.
במהלך מלחמת העולם השנייה נוסדו בתי ספר למנהיגות נוספים בקלגנפורט, פוזן טרסקאו ופראג. מפקד המתקן בקלגנפורט היה קצין האס אס (לימים בדרגת אוברפיהרר) ולטר בסטמו.
הימלר התכוון להשתמש בבתי הספר ליונקרי אס אס כדי להחדיר את האתיקה של האס אס למשטרה של גרמניה. כדי להשיג זאת, אחוז מסוים מבוגרי בתי הספר ליונקרים נכנס לשורות משטרת המדים; ב-1937, כ-40% מבוגרי בית הספר יונקר הצטרפו למשטרה, ועוד 32% השתלבו במשטרה ב-1938.
מקיץ 1938 מילא האוסר גם את תפקיד המפקח על בתי הספר ליונקרים במטרה להגביר את יעילותם של מרכזי הכשרה אלו.
רבים מהצוערים בבתי הספר ליונקרים היו לפני כן בהיטלר יוגנד. חברים מתאימים בנוער ההיטלראי, וגם סטודנטים שסיימו בהצלחה את בחינות הכניסה לאוניברסיטה, זוהו כמתאימים לצורך הגשת מועמדות לבתי הספר ליונקרים. כמו כן הם גם יכלו לבחור ללמוד בבתי הספר לשוטרים של גרמניה הנאצית. חלק מבוגרי ושלוחי בתי הספר ליונקרים קיבלו חנינה מיוחדת מהעמדה לדין על מעשים פליליים מסמכות השיפוט המיוחדת ההיטלראית (Sondergerichtsbarkeit). כמו כן קיבלו חנינה מיוחדת גם חברים בגסטפו, בשירות הביטחון ובמשטרת הביטחון של גרמניה.
באביב 1944 הופעל בית הספר יונקר האס אס בפראג. הוא החל לפעול ב-3 ביולי 1944. המפקד היה קצין האס אס וולפגנג יורכל.
לאחר שההתקפות האוויריות על בראונשווייג ב-1944 שרפו את בית הספר ליונקרים בארמון בראונשוויג, בית הספר הועבר לארמון בטרסקאו.
הכשרה
בתי הספר ליונקרים הוקמו במטרה לחנך ולעצב את דור המנהיגים הבא של האס אס. הצוערים באותם בתי ספר למדו איך להפוך לקצינים בעלי יכולת הסתגלות, שיכולים לבצע כל משימה שהוטלה עליהם בין בתפקידים משטרתיים, במחנות ריכוז, כחלק מיחידה לוחמת או בתוך ארגון האס אס עצמו. הכשרה מנהלית וכלכלית נוספת נכללה בהוראת הגרופנפיהרר אסוולד פוהל והמחלקה הכלכלית והמנהלית הראשית של האס אס. פוהל תכנן לעצב את קציני האס אס העתידיים למנהלים יעילים של כלכלת האס אס, והתעקש שההכשרה המשלימה בתפעול תאגידי תשולב בתוכנית הלימודים. חלק ניכר מהאימונים התרכז בטקטיקות של יחידות קטנות הקשורות בפשיטות, סיורים ומארבים, עם הוראה כללית בנושא לוגיסטיקה ותכנון.
הכשרת קצין אס אס ארכה עד קצת מעל שנה וחצי בסך הכל,. הסילבוס בהכשרה כלל דברים כגון: קריאת מפות ושטח, טקטיקות, תמרונים צבאיים, חינוך פוליטי, אימוני נשק (לימוד נשק, אימוני ירי, תרגילים), חינוך גופני, מנהל, תקשורת, רפואה, אימון חלקי על טנקים, הנדסה קרבית ואפילו מכונאות רכב, שכולם ניתנו בדרגות שונות, בתוספת הפרדת המתקנים על בסיס התמחות הצוערים. למתנדבים שאינם דוברי גרמנית (למשל מהולנד) התקיימו לימודי גרמנית.
אינדוקטרינציה פוליטית ואידאולוגית הייתה חלק מהסילבוס של כל צוערי האס אס, אך לא היה מיזוג למידה אקדמית הוראה צבאית כמו בווסט פוינט בארצות הברית. במקום זאת הודגש אימון אישיותי, מה שאומר שמנהיגי האס אס לעתיד עוצבו מעל הכל על ידי השקפת עולם וגישה נאציונל-סוציאליסטית. ההוראה בבתי הספר ליונקרים נועדה לחזק תחושה של עליונות גזעית, אחווה גברית, חוסר רחמים וקשיחות שאפיינה את מערכת הערכים של האס אס. במהלך הכשרתם, צוערים היו במעקב מתמיד אחר "אמינותם האידאולוגית".
על פי הימלר, ההכשרה הפוליטית של קציני האס אס צריכה להיות מורכבת מחלקים שווים של אימונים צבאיים ו"חינוך אידאולוגי". כחלק מהחינוך האידאולוגי נלמדו "היסטוריה גרמנית", "לימודי גזע אריים" ויסודות מה שמכונה "פילוסופיית מרחב המחיה הגרמני הגדול". כל המקצועות נקבעו על ידי אידאולוגיה נציונל-סוציאליסטית, כולל הספורט, שאמור היה לעורר את הרוח התוקפנית ולהכשיר את משתתפי הקורס להפוך ללוחמים תוקפניים.
מיזוג המשטרה האזרחית עם האס אס נגרם לפחות חלקית על ידי נוכחותם המשותפת של שוטרים וקציני אס אס בבתי הספר ליונקרים. עד 1945, מעל 15,000 צוערים ממוסדות הכשרה אלו הוזמנו כקצינים על ידי הוואפן אס אס.
יחסי אזרבייג'ן–שוודיה
יחסי אזרבייג'ן–שוודיה הם היחסים הדיפלומטיים שבין אזרבייג'ן לבין שוודיה. לאזרבייג'ן יש שגרירות בסטוקהולם, ולשוודיה יש שגרירות בבאקו. שגרירות שוודיה נפתחה במרץ 2014. עד פתיחתה, הייתה לשוודיה קונסוליית כבוד בבאקו, אשר נסגרה עם פתיחת השגרירות.
היחסים בין המדינות מושפעים בין היתר מכך שאזרים רבים חיים בשוודיה. ע"פ הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה של שוודיה, נכון ל-2016 חיים בשוודיה 3,132 אזרים.
Cocky AF
Cocky AF הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפרית האמריקאית מייגן די סטליון, מתוך המיני-אלבום השני שלה, Tina Snow. השיר יצא לאור ב-12 בפברואר 2018, על ידי חברות התקליטים 1501 סירטיפייד ו-300 אנטרטיינמנט, כסינגל הראשון והפותח מתוך המיני-אלבום.
את הסינגל השני מתוך המיני-אלבום "Big Ole Freak", הוציאה די סטליון שנה לאחר הוצאת הסינגל הזה.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי מייגן די סטליון לבדה והופק על ידי די. ג'יי. צ'וס. ב-30 ביולי 2019, פורסמה בוושינגטון פוסט כתבה מקיפה על מייגן די סטליון, בה אוזכר השיר, ביחד עם השיר "Big Ole Freak", שכונה כ-"להיט". ב-NBC News דובר על השיר גם כן.
בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-13 מיליון השמעות.
וידאו קליפ
האודיו של השיר הועלה ליוטיוב ב-19 בפברואר 2018, תוך שהצליח לצבור למעלה מ-2.4 מיליון צפיות.
וורמס
ווֹרְמְס (בגרמנית: Worms; במקורות היהודים נקראת ורמייזא, וורמיישא או גרמייזא) היא עיר במדינת ריינלנד-פפאלץ בגרמניה, על גדות הריין. בעיר 83,081 תושבים נכון לשנת 2017. העיר וורמס קדומה ביותר והיא אחת מהערים העתיקות שבצפון אירופה.
רקע כללי
בימי הרומאים הייתה העיר מאחז צבאי אסטרטגי על הדרך הראשית שמובילה לנהר הריין, ולימים - עיר מסחר משגשגת. בשנת 14 אחר הספירה נכבשה על ידי המצביא דרוסוס. את שרידי העיר הרומאית שפיתח דרוסוס ניתן לראות עד היום במבני הרחוב הרומאי, בפורום, ובשרידי המקדש לאל יופיטר. בימי הביניים הייתה לעיר קיסרית חופשית, ומאז ימי קארל הגדול שימשה לעיתים כעיר מושבו של הקיסר ועמדה במרכזם של אירועים היסטוריים חשובים. כבר במאה ה-14 מנתה העיר 20,000 תושבים (הרבה יותר מבפרנקפורט).
וורמס היא אחת הערים הגרמניות המוזכרות ב'שירת הניבלונגים', יצירה ספרותית עתיקה מהמוקדמות ביותר ששרדו בלשון גרמאנית שנתחברה סביבות המאה ה-13. מספר פעמים במהלך ההיסטוריה, נהרסה העיר כמעט לחלוטין. במהלך מלחמת תשע השנים בשנת 1689 נבזזה העיר על ידי כוחות צרפתיים, שאף הצליחו להחזיק בה לזמן קצר. ב-1792 נכבשה העיר שוב על ידי כוחות הצבא הצרפתי המהפכני; העיר הייתה בשליטת צרפת עד שנת 1815, אז נמסרה לידי הדוכס הגדול של הסן במסגרת קונגרס וינה. בפעם נוספת נחרבה העיר בשנת 1945 בהפצצות אוויריות של חיל האוויר הבריטי, לקראת תום מלחמת העולם השנייה.
ההיסטוריה היהודית של העיר
לקהילה היהודית בעיר היסטוריה מפוארת בימי הביניים, ופעלו בה בין השאר ר' יצחק הלוי, רש"י, ר' אלעזר מוורמס, ר' אליהו לואנץ, ר' יאיר חיים בכרך ור' מיכל שייאר. ביחד עם שפייר ומיינץ (מגנצא) הרכיבה וורמס את שלוש הקהילות היהודיות הגדולות שלאורך הריין, שנודעו בראשי התיבות שו"ם.
בשנת 1096, בימי מסע הצלב הראשון, אירע בעיר הטבח בוורמס, כחלק ממאורעות הדמים שכונו גזירות תתנ"ו. במהלך הטבח אולצו היהודים להתנצר או למות. בעקבות אותם מאורעות דמים, חיבר ר' מנחם ברבי מכיר את הקינה "אבל אעורר", שייחודה בכך שיש בה אזכור מדויק של התאריך, שנת תתנ"ו.
מעבר ג'רוויס
מעבר ג'רוויס (באנגלית: Jarvis Pass) הוא מעבר הרים בשטח הפארק הפרובינציאלי קאקווה בהרי הרוקי הצפוניים, על קו פרשת המים של אמריקה, בגבול בין פרובינציית אלברטה ופרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה.
גובהו של המעבר 1,500 מטרים מעל פני הים, והוא נמצא בין הר ג'רוויס והר הנינגטון.
היסטוריה
המעבר לא יכול היה לשמש את מעבר הרכבת בשל גובהו הרב.
המעבר נקרא על שם ג'רוויס, בשנת 1917. השם אומץ רשמית על ידי הוועדה הגאוגרפית ב-15 בדצמבר 1982. וההרים משני צדי המעבר נקראו הר ג'רוויס והר האנינגטון, על שם החוקרים.
משה כגן
משה כגן (1922 – 27 באפריל 2016) היה צייר ישראלי, חבר קיבוץ שמיר.
אגוסטין אקוסטה
אגוסטין אקוסטה בנטנקורט (בספרדית: Agustín Acosta Bentancourt; נולד ב-17 בפברואר 2001) הוא כדורגלן אורוגוואי המשחק בעמדת המגן השמאלי והקשר בסוד אמריקה.
Mr. President
Mr. President היא להקת יורודאנס מגרמניה. השיר הידוע שלה הוא Coco Jamboo.
הלהקה הוקמה בשנת 1991 בעיר ברמן. בשם הלהקה, "m" מסמנת "Music" ו-"r" מסמנת "rhytm". במהלך השנים הרכב הלהקה עבר מספר שינויים.
בתחילת קיומה הלהקה הוציאה מספר סינגלים שלא זכו להצלחה של ממש. בשנת 1995 הוצאה האלבום השני של כלל גם שיר Coco Jamboo. בהמשך יצאה גם כסינגל שזכה להצלחה (פלטינום בגרמניה ואוסטריה; זהב באוסטרליה, שוודיה ושווייץ; כסף בארצות הברית).
הלהקה המשיכה להופיע עד לשנת 2008.
Voicenotes
Voicenotes הוא אלבום האולפן השני של הזמר האמריקאי צ'ארלי פות'. האלבום יצא לאור ב-11 במאי 2018 דרך חברות התקליטים Artist Partner Group ואטלנטיק רקורדס.
משה כגן
חייו
משה כגן נולד בקרמניץ, פלך ווהלין שבפולין. כבר בגיל צעיר החל לצייר, כשהוא לומד בעיקר מהציירים הרבים שהגיעו לצייר את עירו היפה ונופיה.
ב-1942 ניסה כגן כחייל בצבא הפולני לברוח לפרס, ללא הצלחה. עם הקמתו של הצבא הפולני הדמוקרטי הצטרף כגן לשורותיו. השתתף בקרבות לשחרור פולין וגרמניה ובמהלך הקרבות הגיע עד לב ברלין. אז נודע לו שמשפחתו נספתה בשואת העם היהודי.
ב-1946 השתחרר כגן משרותו בצבא הפולני, הצטרף לשורות "השומר הצעיר" וסייע בהקמת התנועה החינוכית בפולין, עד לעלייתו לארץ ישראל בשנת 1948.
עם עלייתו ארצה הצטרף לקיבוץ שמיר שבגליל העליון, הקים משפחה ועבד כרועה צאן של הקיבוץ. מיקומו של הקיבוץ, נופו ועמק החולה הפרוס מתחתיו, עיצבו את סגנונו האישי הבא לידי ביטוי בציוריו.
בשנת 1967 התחיל כגן לצייר בשחור לבן כתוצאה מזכרונות העבר ובהשראת מלחמת ששת הימים.
בשנת 1972 נהרג בנו, שהיה אז בן 19, בעת הכנת טיול במסגרת השומר הצעיר בנחל יהודה.
כגן הציג כ-40 תערוכות יחיד במיטב הגלריות והמוזיאונים ברחבי הארץ ובחו"ל. יצירותיו נמצאות במוזיאונים, גלריות ובאוספים פרטיים בישראל ומחוצה לה. כמו כן, השתתף כגן ברוב התערוכות של אגודת הציירים ושל ארגון ציירי הקיבוץ הארצי בארץ וברחבי העולם: ארצות הברית, שווייץ, דרום אמריקה, דרום אפריקה, קנדה ועוד.
זכה במלגה ע"ש דבורה דוידזון. כחובב ארכאולוגיה, הקים כגן בקיבוצו שמיר מוזיאון אזורי לעתיקות וכן גלריה לאמנות.
בשנים האחרונות החל כגן לעבוד במדיום נוסף - הפסיפס: הוא יוצר פסיפסים מרהיבים מאבנים צבעוניות קטנות שאותן הוא מסתת בעצמו. פסיפסים אלו מתארים נושאים תנ"כיים, מוטיבים מהטבע, דמויות ועוד.
עד לפטירתו המשיך לעבוד בסטודיו שלו בקיבוץ שמיר.
ב-27 באפריל 2016 נפטר משה כגן כתוצאה מאירוע לבבי, והובא למנוחות בבית העלמין של קיבוצו שמיר.
אגוסטין אקוסטה
קריירה
אקוסטה גדל במחלקת הנוער של רנטיסטאס, ולקראת עונת 2020 צורף לסגל הקבוצה הבוגרת. ב-18 באוקטובר 2020 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת, בהפסד 1–2 לליברפול.
בעונת 2021 קיבל יותר קרדיט ממאמניו, ואף שיחק עם הקבוצה במשחקי גביע הליברטדורס שלה. ב-28 בינואר 2023 עבר לסוד אמריקה, מהליגה האורוגוואית השנייה.
אקוסטה שיחק בנבחרות הצעירות של אורוגוואי, וכיום משחק בנבחרת עד גיל 20.
Voicenotes
פות' דחה את הוצאת האלבום מתחילת שנת 2018 עקב רצון "להפוך אותו למושלם", כאשר בזמן זה צילם מחדש את עטיפת האלבום. לקידום האלבום יצא פות' לסיבוב הופעות באמריקה הצפונית בשנת 2018 מחודש יולי ועד לתחילת חודש ספטמבר.
האלבום זכה להצלחה מסחרית, והגיע למקום הרביעי במצעד האלבומים האמריקאי בילבורד 200, לאחר שמכר כ-58 אלף יחידות שקולות לאלבום בשבוע הראשון להוצאתו. בנוסף זכה האלבום לביקורות חיוביות ממבקרים, שבין היתר ציינו כי האלבום מראה על שיפור מאלבומו הקודם של פות', Nine Track Mind.
סיימון אוונס
סיימון רי'צרד אוונס (באנגלית: Simon Richard Evans; נולד בדצמבר 1983 ) הוא במאי, יוצר ושחקן תיאטרון וטלוויזיה אנגלי.
ביוגרפיה
אוונס גדל באוקספורד, והוריו ניהלו מרפאת שיניים בקידלינגטון הסמוכה. הוא למד חינוך, אנגלית, דרמה ואמנויות בהומרטון קולג' המשתייך לאוניברסיטת קיימברידג'.
קריירה
כבמאי תיאטרון, יצירותיו המרכזיות היו ביצועי המחזות "עלייתו הנמנעת של ארתורו אוי" (בכיכובו של לני הנרי), "חלום ליל קיץ" (פרדי פוקס), "The Dazzle" (אנדרו סקוט), "Bug" (ג'יימס נורטון), "Killer Joe" (אורלנדו בלום), "A Day in the Death of Joe Egg" (טובי סטיבנס וקלייר סקינר) ועוד.
בשנת 2012 השתתף בתפקיד קטן בסרט "ג'ון קרטר".
במהלך התפרצות מגפת הקורונה בממלכה המאוחדת, יצר, ביים ושיחק בסדרת הטלוויזיה "מבוימים" של רשת הטלוויזיה הבריטית BBC, לצד מייקל שין ודייוויד טננט. הסדרה התבלטה בכך שהשתמשה בטכנולוגיית שיחת וידאו וצולמה במהלך הסגרים שנגזרו בשל מגפת הקורונה.
אוונס הוא המנהל המייסד של חברת התיאטרון "Myriad Entertainment", לצד ג'ורג'יה קלארק-דיי ודייוויד פריאס רובלס.
אלקטריק קולבוי
אלקטריק קולבוי (Electric Callboy) היא להקת מטאלקור/טראנסקור גרמנית אשר נוסדה בשנת 2010 בעיר קסטרופ-רוקסל בשם המקורי אסקימו קולבוי (Eskimo Callboy). היא ידועה ברחבי העולם בעיקר בשל הגישה הרגועה שלה כלפי הז'אנר, אשר נתפס בדרך כלל כמאוד אגרסיבי ואלים. הלהקה מרבה לשלב בשיריה אלמנטים של קומדיה ולכתוב על נושאים כגון מסיבות, צריכת אלכוהול וקיום יחסי מין.
היסטוריה
אסקימו קולבוי הוקמה בשנת 2010 והוציאה מיני-אלבום ראשוני אשר נשא את שם הלהקה. היא החלה להופיע בפסטיבלים שונים ברחבי גרמניה, דרכם קיבלה הכרה ובנתה קהל מעריצים. ב-2012 היא הוציאה את אלבום הבכורה שלה, "Bury Me in Vegas", ולאחר מכן גם יצאה לסיבוב הופעות עולמי במדינות כמו סין, רוסיה ויפן.
ב-17 בנובמבר 2012, באמצע הופעה בעיר דיסלדורף, הלהקה הודיעה לקהל כי היא נפרדת מהמתופף שלה מיכאל מליצקי וכי הוא יוחלף בדויד-קרל פרידריך. היא יצאה לסיבוב הופעות אירופאי שכלל גם מספר הופעות בארצות הברית, ובינואר2014 הוציאה לאור את האלבום "We Are the Mess" אשר הגיע למקום השמיני במצע האלבומים הגרמני.
כעבור שנה אחת, ב-2015, הלהקה הוציאה אלבום נוסף בשם "Crystals" אשר כלל את הלהיט הגדול ביותר שלה עד לאותה נקודה, "Best Day". האלבום הצליח בגרמניה, כמו גם באוסטריה ובשווייץ. ב-2017 הלהקה הוציאה את אלבומה הרביעי, "The Scene", אשר כלל את הלהיט "MC Thunder" שנחל הצלחה במדינות שונות באירופה כמו גם בארצות הברית.
בתחילת 2020 ולאחר צאת "Rehab", אלבומה החמישי, הלהקה הודיעה כי הסולן, סבסטישן "סושי" בייסלר, יעזוב בשל חילוקי דעות מוזיקליים וכי היא מתחילה בחיפושים ובביצוע אודישנים במטרה למצוא סולן חדש. "סושי" הודיע שהוא יחל בפרויקט סולו בשם "Ghostkid". באפריל, קווין רטאצ'אק הודיע שהלהקה מצאה סולן חדש בדמותו של ניקו זאלך (אשר תיפקד כסולן לפני כן בלהקות To The Rats ו-Wolves).
ב-19 ביוני 2020 הלהקה הוציאה את השיר "Hypa Hypa". בקליפ שלו, אשר שואב מאפיינים משעשעים משנות ה-80 והוגדר על ידי חברי הלהקה כ"מופרע לחלוטין", היא הציגה לראשונה את הסולן החדש, ניקו זאלך. השיר הפך במהירות ללהיט ענק ומאות משתמשים ביוטיוב צילמו 'סרטון תגובה' בו הם מראים כיצד הם מגיבים לקליפ כשהם צופים בו לראשונה. בספטמבר הלהקה הוציאה מיני-אלבום בשם "MMXX" אשר כלל שלושה שירים חדשים ושלושה שירים ישנים בגרסאות חדשות. בשנת 2021 הלהקה הוציאה להיטים נוספים: את "We Got The Moves" שזכה לביקורות חיוביות ולהשוואה ל-"Hypa Hypa" ואת "Pump It" אותו הלהקה הציעה באופן רשמי כשיר שייצג את גרמניה באירווזיון 2022, אך נדחתה.
בעקבות לחצים מצד גופים שונים בצפון אמריקה בשל כך שהביטוי "אסקימו" נחשב מעליב בקנדה, הלהקה שינתה באופן רשמי את שמה ב-9 במרץ 2022 לאלקטריק קולבוי (Electric Callboy). כחודש לאחר מכן הלהקה הכריזה שאלבום האולפן השישי שלה, "Tekkno", ייצא ב-9 בספטמבר 2022. להכרזה התלווה סינגל חדש בשם "Spaceman". מספר ימים לאחר צאתו של האלבום הלהקה הוציאה סינגל נוסף בשם "Arrow Of Love".
אבן אל-עלקמי
אבו טאלב מוחמד מואייד א-דין אל-אסרי אל-בע'דאדי בן אחמד אל-עלקמי (בערבית: ابو طالب محمد مؤيد الدين الاسري البغدادي بن احمد العلقمي; ) היה וזיר שיעי ממוצא פרסי בחצרו של אל-מסתעצם, הח'ליף העבאסי האחרון שמשל בבגדאד.
חייו
אבן עלקמי התחנך בפרס. הוא למד במדרסה והיגר לבגדאד, שם מצא תעסוקה כפקיד בחצר הח'ליפות. בשנת 1244 מונה לווזיר תחת אל-מסתעצם. אבן עלקמי קשר קשר עם הולאגו חאן בתיווכו של הפילוסוף השיעי ממשהד, טוס נסיר א-דין א-טוסי. הוא קיווה שלאחר שבגדאד תיפול, תימסר לידיו משרת מושל העיר. הוא אכן זכה לכהן כמושל, אך רק לחודשים ספורים. הוא נפטר בעיר ונקבר בקרבת המקדש השיעי של האימאמים ה-7 וה-9 בקזימין, ובנו עז א-דין ירש אותו כמושל, אף הוא למשך חודשים ספורים, עד שהוחלף בידי עטאא אל-מולכ אל-ג'ביני.
האי שיפ (צפון אירלנד)
האי שיפ (באנגלית: Sheep Island) הוא אי בסמוך לחוף הצפוני של צפון אירלנד, בסמוך לכפר באלינטוי שבמחוז אנטרים.
שטחו של האי 35 דונם (3.5 הקטארים), והוא ממוקם 0.5 ק"מ מחוף צפון אירלנד.
האי ידוע בצוקיו התלולים (אחד מהם הוא אנכי וגובהו כ-20 מטרים) והסלעיים. חלקו העליון של האי הוא כיפתי ומכוסה אדמה.
האי שיפ הוכרז כאזור הגנה מיוחד וכשטח בעל עניין מדעי מיוחד (מעין שמורת טבע). וזאת, משום שמצויים בו זוגות מקננים של מין מיוחד של קורמורן (249 זוגות מהמין Phalacrocorax carbo carbo). אוכלוסיית הקורמורנים שבאי היא יותר מ-5% מאוכלוסיית הקורמורנים בכל אירלנד, וכ-0.6% מאוכלוסיית מין זה באירופה כולה.
באי מצויים גם מיני קורמורן ימי, יסעור שחפי, ריסה, שחף ימי, אלקה חדת-מקור, גולמט שחור וגולמט.
בתקופת הרבייה, מוגבלת גישת בני אדם לאי, על מנת להגן על ציפורי הבר.
אל-וצאף
עבדאללה בן פצ'לאללה שרף א-דין א-שיראזי (קרי: פדלאללה; בערבית: عبد الله بن فضل الله شرف الدين الشيرازي) היה היסטוריון פרסי בן המאה ה-14 שפעל בחצר השושלת האילח'אנית קודם לשנת 1299 ועד למותו בשנת 1323. הוא מכונה "אל-וצאף", מילה שמשמעותה "מחבר שירת הלל", בשל עבודותיו החשובות המתארות את קורות התקופה. בנוסף שימש וצאף כגובה מיסים במחוז פארס תחת מחמוד ע'אזאן ותחת אלג'ייטו (Öljaitü).
יצירתו של וצאף
ספרו החשוב ביותר "תג'זיאת אל-אמצאר ותזג'יאת אל-אעצאר" ("הקצאת הערים ומדידת העידנים") ממשיך את עבודתו של ג'ווייני המתארת את קורות האימפריה המונגולית עד לנפילת בגדאד בשנת 1258.
סגנונו של וצאף
וצאף ידוע בשל הכתיבה הפרסית המסוגננת שלו. סגנון זה ידוע כ"פרסית פירחונית" והוא קשה מאוד לקריאה. האילח'אן אלג'ייטו, שידע לקרוא פרסית, לא הצליח להבין את הכרוניקה שחיבר וצאף. סגנון הכתיבה של וצאף איפשר לו למתוח ביקורת על השליטים המונגולים בתוך המלל המסוגנן, אך לא קריא, של כתיבתו.
מגנוס הרביעי, מלך נורווגיה
מגנוס זיגורדסון (בנורווגית: Magnus Sigurdsson, ידוע גם בכינוי מגנוס העיוור, בנורווגית: Magnus Blinde; 1115 – 12 בנובמבר 1139) היה מלך נורווגיה מ-1130 ועד 1135 ושוב מ-1137 ועד מותו תחת השם מגנוס הרביעי. תקופת מלכותו עמדה בסימן תחילתה של מלחמת האזרחים הנורווגית, שהתמשכה עד 1240.
חייו
מגנוס היה בנם של זיגורד הראשון ("הצלבן") ושל פילגשו בורגהילד. ב-1130, כאשר מת זיגורד, עלה מגנוס לכס המלוכה יחד עם דודו, האראלד הרביעי. לאחר ארבע שנים של שלום מתוח בין השניים, החל מגנוס להתכונן בגלוי למלחמה כנגד האראלד. ב-9 באוגוסט 1134 הוא הביס את האראלד בקרב פרלב שהתנהל בבוהוסלן (כיום מחוז בשוודיה) והאראלד נמלט לדנמרק.
בניגוד לעצת יועציו, פיזר מגנוס את צבאו ויצא לברגן כדי לבלות שם את החורף. אז שב האראלד לנורווגיה בראש צבא חדש בתמיכתו של אריק השני, מלך דנמרק. כשהוא נתקל בהתנגדות קלה, הוא הגיע לברגן לפני חג המולד. לרשותו של מגנוס היו מעט אנשים והעיר נפלה לפני צבאו של האראלד ב-7 בינואר 1135. מגנוס נשבה והודח מכיסאו. עיניו נוקרו, הוא סורס ואחת מרגליו נקטעה. לאחר מכן הוא נודע בכינוי "מגנוס העיוור".
מגנוס הושם במנזר נידרהולם שעל האי מוקהולמן שבפיורד טרונדהיים, שם הוא בילה את זמנו כנזיר. ב-1136 נהרג האראלד הרביעי על ידי זיגורד סלמבה, טוען לכתר אחר שהכריז על עצמו ב-1135 כמלך. כדי לחזק את טענתו לכתר, החזיר זיגורד את מגנוס מהמנזר והפך אותו למלך-שותף. השניים החליטו לפצל את כוחותיהם ומגנוס פנה למזרח נורווגיה שם הייתה לו התמיכה העממית הרחבה ביותר. שם הוא הובס בקרב מינה על ידי כוחותיו של אינגה הראשון והוא נמלט ליטאלנד ובסופו של דבר הגיע לדנמרק, שם הוא ניסה לקבל תמיכה. ניסיון פלישה לנורווגיה של אריק השני נכשל כישלון חרוץ.
לאחר מכן חבר מגנוס לאנשיו של זיגורד סלבמה, אך הם המשיכו לזכות בתמיכה מצומצמת ביותר בנורווגיה. לאחר זמן מה בו הם חיו באורח חיים המתאים יותר לשודדים מאשר למלכים, הם נתקלו בכוחותיהם של אינגה הראשון ושל זיגורד השני בקרב האחרון של מגנוס ב-12 בנובמבר 1139. במהלך קרב זה, קרב הולמנגרה, נפל מגנוס. שומרו הנאמן, ריידר גרוטגרדסון, הרים את מלכו, אך שניהם נפגעו יחדיו מפגיעת רומח. מגנוס הרביעי נקבר בכנסיית הלווארד הקדוש שבאוסלו.
לה קרוס (ויסקונסין)
לה קרוס (באנגלית: La Crosse) היא עיר במדינת ויסקונסין שבארצות הברית. העיר ממוקמת לצד נהר המיסיסיפי, והיא הגדולה באזור מערבי זה של ויסקונסין, עם כ-52,680 תושבים (נכון ל-2020). שטח העיר הוא כ-61 קילומטרים רבועים.
לה קרוס נחשבת למרכז אזורי מבחינה טכנולוגית, רפואית, חינוכית, תעשייתית ותחבורתית. יש בעיר מספר מוסדות אקדמיים בולטים הכוללים את אוניברסיטת ויסקונסין-לה קרוס, אוניברסיטת ויטרבו והקולג' הטכנולוגי המערבי.
היסטוריה
האירופאים הראשונים שהגיעו לאזור לה-קרוס היו סוחרי פרוות צרפתים שנסעו בנהר המיסיסיפי בסוף המאה ה-17. ההתיישבות האירופאית הראשונה בלה קרוס החלה בשנת 1841 על ידי סוחרי פרוות. בשנים שלאחר מכן העבתה ההתיישבות הכפרית באזור זה. ב-1844 התיישבה בלה קרוס קהילה מורמונית קטנה. ב-1855 כבר התגוררו בלה-קרוס כמעט 2,000 תושבים, מה שהוביל להתאגדותה כעיירה ב-1856. העיר גדלה אפילו יותר מהר לאחר חיבורה למילווקי ברכבת ב-1858. גורם נוסף לשגשוג הוא תעשיית העצים המקומית. תעשיית העצים והרכבת גרמנו לכך שבמהלך המחצית השנייה של המאה ה-19, לה קרוס גדלה והפכה לאחת הערים הגדולות בוויסקונסין.
בתחילת המאה ה-20 הפכה העיר למרכז חינוכי, עם שלושה מוסדות אקדמיים שהוקמו בעיר בשנים 1890–1912. בדומה לערים נוספות ברחבי ארצות הברית, הצמיחה הדמוגרפית בלה קרוס קפאה במחצית השנייה של המאה ה-20 כתוצאה מהתהליך הפרוור.
בשנת 2016, ראש העיר טים קבט וראש העיר לשעבר ג'ון מדינגר פרסמו התנצלות על האפליה שהתקיימה בעיר כנגד האפרו-אמריקאים.
גם כיום, לה קרוס היא העיר הגדולה ביותר במערב ויסקונסין.
דמוגרפיה
נכון ל-2020, מתגוררים בלה-קרוס כ-52,680 תושבים, בנוסף על 3,897 סטודנטים. צפיפות האוכלוסין היא 937.2 נפש לקילומטר רבוע בממוצע.
ההכנסה לחציונית השנתית לנפש היא 27,398 דולר, לעומת 46,438 דולר למשק בית ו-66,928 דולר למשפחה. ההכנסה החציונית השנתית לגברים היא $43,438, לעומת $37,215 לנשים. כ-7.9% מהמשפחות ו-22.9% מהאוכלוסייה היו מתחת לקו העוני, כולל 13.6% מאלו מתחת לגיל 18 ו-10.9% מבני 65 ומעלה. מתוך האוכלוסייה בגיל 25 ומעלה, 93.9% הם בוגרי תיכון ו-36.5% הם בעלי תואר אקדמי.
בעיר יש מגוון מסורות וקהילות דתיות הכוללות קתולים, פרוטסטנטים, אנגליקניים, אורתודוקסים, יהודים, אוניברסליזם אוניטריאני ומוסלמים. ההרכב הגזעי בעיר הוא:
פוליטיקה וממשל
העיר מנוהלת באמצעות מודל ראש עיר-מועצה. ראש העיר נבחר על ידי כלל תושבי העיר, בעוד ש-13 חברי המועצה נבחרים במחוזות בחירה. ראש העיר הנוכחי (נכון ל-2022) הוא מיץ' ריינולדס.
מועמדי המפלגה הדמוקרטית ניצחו בלה-קרוס בכל מערכות הבחירות לנשיאות ארצות הברית מאז 1988, והיא נחשבת כאחת הערים הדמוקרטיות ביותר בוויסקונסין. לה-קרוס היא חלק ממחוז הקונגרס השלישי של ויסקונסין, המיוצג מאז 1997 על ידי הדמוקרט רון קיינד. נמל התעופה האזורי לה קרוס מספק טיסות ישירות למיניאפוליס, דטרויט ושיקגו באמצעות חברת דלתא איירליינס. בנוסף על כך, גם חברות התעופה אמריקן איירליינס ואנבוי אייר פועלות בנמל תעופה זה.
מופנמות ומוחצנות
מופנמות ומוחצנות (באנגלית: Extraversion and introversion) הוא אחד מהצירים המרכזיים של אפיון אישיות בתאוריות תכונות רבות בתחום הפסיכולוגיה של האישיות. כבר בגיל צעיר, ודאי שעם הכניסה לבית הספר, מורגשת חשיבותו הרבה של ממד זה בחייו של האדם היכול להשפיע במידה רבה על התנהגותו, גישתו לבעיות ונושאים שונים, סדרי עדיפויותיו, עיסוקיו ועוד.
האדם המופנם מפנה את האנרגיות שלו כלפי עצמו בעוד שהמוחצן מפנה אותן כלפי החברה. המופנם הוא מהורהר, זהיר, שקט. המוחצן הוא פטפטן, מלא חיים ואימפולסיבי. בעוד שצעיר מופנם יבלה את זמנו בחדר עם ספרים או מחשב, חברו המוחצן יעדיף מסיבות ופאבים. לא בהכרח משתייך אדם לאחד הקטבים, ויש שימצאו עצמם בעמדת ביניים בממד המופנמות - מוחצנות.
את הממד הגדיר קרל יונג, וזו אחת מתרומותיו החשובות ביותר לפסיכולוגיה, אחת מהפחות שנויות במחלוקת וכזו שעמדה במבחנים אמפיריים רבים. על פי תאוריית חמש התכונות הגדולות, המיקום בסולם המופנמות - מוחצנות הוא אחד מחמש התכונות המרכזיות המגדירות את האישיות.
מופנמים מול מוחצנים
על שאלות כמו: "האם היוזמה ביצירת קשר חברות חדש היא שלך", "האם את/ה נוטה להתבלט באירועים חברתיים", "האם את/ה פתוח/ה בשיחות עם אחרים" יענו בדרך כלל מוחצנים בחיוב ומופנמים בשלילה. יש קשר כלשהו בין מופנמות לבין ביישנות אבל לא כל אדם מופנם הוא ביישן, ולא כל ביישנות נובעת ממופנמות
במחקר בקרב סטודנטים נמצא שמוחצנים מאושרים יותר, סובלים פחות מפחד קהל, יוצאים יותר לדייטים, מבלים לבד פחות, צורכים יותר אלכוהול, מעשנים יותר, פעילים יותר מינית, אוהבים ללמוד עם מוזיקה ברקע ובעלי מספר חברים רב יותר. נראה שהם אפילו להוטים יותר אחר אוכל טוב ונהנים יותר מבדיחות גסות.
לעומת זאת, מופנמים מצליחים יותר בלימודים. רוב התלמידים שנדחים על ידי האוניברסיטאות הם מוחצנים. אוניברסיטאות ליגת הקיסוס בארצות הברית רואות במוחצנות תכונה חיובית ולעיתים הכרחית.
נראה שקל יותר להכניס מוחצנים למצב סוגסטיבי בהפנוט או בתופעות של היסטריה מדבקת.
הנס אייזנק הוסיף לממד המופנמות - מוחצנות ממד של יציבות נפשית, גבוהה או נמוכה. כך נוצרים ארבעה סוגי אופי, המתאימים לסוגים שהצביעו עליהם היוונים הקדמונים. בעל האופי הפלגמטי, מופנם ויציב נפשי, הוא מהורהר, שולט בעצמו, אמין ורגוע. המופנם הנוירוטי, לעומת זאת, הוא לא חברותי, חרד ונוקשה. אייזנק הגדירו כ"מלנכולי". המוחצן היציב נפשית, האופטימי, הוא קליל, מלא חיים וחברותי. המוחצן הנוירוטי, מהיר החמה, הוא אגרסיבי ואימפולסיבי.
בתאוריית חמש התכונות הגדולות נוספים לממד המופנמות - מוחצנות וליציבות הנפשית עוד שלושה ממדי אישיות אחרים - נעימות, פתיחות מחשבתית ואחריות. ניתן לקשר את רוב רובן של התכונות המיוחסות לבני אדם עם חמש "התכונות הגדולות".
בחקר הרקע הביולוגי לאישיות המופנמת והמוחצנות נמצא שיש קשר בין הפעילות הדופמינרגית, הקשורה למרכזי התגמול וההנאה במוח לבין המיקום בממד המופנמות - מוחצנות. אלו הזקוקים לגירוי נמרץ יותר על מנת לעורר את מרכזי התגמול צפויים להיות בעלי אופי מוחצן יותר. על עובדה זו הצביע כבר הנס אייזנק: מופנמים מגיבים בעוררות גבוהה יותר לגירוי, ולפיכך מתקשים להתמודד עם גירוי רב מדי. העוררות הרלוונטית לציר המופנמות - מוחצנות היא עוררות חיובית של התרגשות ושמחה. עוררות לרגש שלילי קשורה יותר לנוירוטיות.
יש ראיות לכך שהמופנמים רגישים יותר ללחץ והמערכת החיסונית שלהם פגיעה יותר.
בראי התרבות וההגות האנושית
על אף שהעיסוק המדעי השיטתי במסגרת הפסיכולוגיה בממד מופנמות-מוחצנות תחילתו רק בקרל יונג, הרי שתכונה זו, כמו תכונות אופי אחרות, זכתה ל"תצפיות" ותיאורים, בלתי מדעיים ככל שהיו, בקרב תרבויות שונות בהיסטוריה האנושית וקיבלה הד באותן התרבויות.
כאמור, מקור תאוריית התכונות המודרנית של אייזנק הוא בתורת היפוקרטס, שבה לא דובר במפורש על צמד התכונות דנן, אך ניתן לזהות בה שני סוגי מוחצנות ושני סוגי מופנמות. לפי הופסטדה בתקופתנו התנהגויות מופנמות ומוחצנות מקבלות פירושים ושיפוטים שונים בתרבויות ובחברות שונות, טוענת כי תרבות, ערכים וחברה משפיעים על ההתנהגות ועל המשמעות המיוחסת לדפוסי התנהגות שונים אצל בני אדם וילדים צעירים בפרט.
ישנן חברות המאמצות ערכים כלל קהילתיים, קולקטיביסטיים. בחברות אלו, בדרך כלל, אחדות החברה חשובה להישרדותה. תרבות קולקטיביסטית, מאופיינת בקבוצות חזקות ומלוכדות עם עזרה ודאגה הדדית. חברות אלו מעודדות ערכים של תלות חברתית, אחריות חברתית ומעודדות את היחיד לשרת את צורכי החברה, להתחשב באחר ולכבד סמכות. בחברות אלו תכונות כמו ביישנות ומופנמות מוערכות יותר. מדינות המתאפיינות במדד אינדיבידואליזם נמוך הן פנמה וונצואלה. לעומת זאת חברות המאמצות ערכים אינדיבידואליסטיים. בהן הקשרים בין פרטים בחברה פחות חזקים, חברה זו מעודדת נפרדות של הפרט, עידוד זכויות ומימוש פוטנציאל אישי. החינוך מעודד חשיבה עצמאית ויצירתית. כך שמצופה מכל אחד לדאוג לעצמו או למשפחתו הקרובה. מדינות המתאפיינות במדד אינדיבידואליזם גבוה הן ארצות הברית, אוסטרליה, בריטניה וקנדה. כיום נבחנו גם הבדלים בין-תרבותיים בהתנהלות הארגון המודרני.
מופנמות ומוחצנות באמריקה
יש הטוענים כי האמריקאים חיים "בחברה מוחצנת" המתגמלת התנהגות מוחצנת הדוחה מופנמות, וזאת משום שהתרבות האמריקאית מעריכה אישיות מוחצנת, ואילו בחלק מהתרבויות האחרות מעריכים אנשים בשל "אישיותם הפנימית ויושרם המוסרי". תרבויות אחרות, כגון יפן ואזורים בהם שלטת הנצרות האורתודוקסית, הבודהיזם, הסופיות ועוד, תעודדנה הסתגרות. הבדלים תרבותיים אלה מנבאים את אושרו של הפרט. אנשים המדורגים גבוה יותר במדד המוחצנות הם מאושרים יותר בממוצע, ולהפך. חוקרים גילו כי אנשים המתגוררים באיים נוטים להיות מופנמים יותר מתושבי היבשת, וכי אנשים שאבותיהם היו תושבי האי במשך עשרים דורות נוטים להיות מופנמים יותר. יתר על כן, אנשים המהגרים מן האיים ליבשת נוטים להיות מוחצנים יותר מאנשים שנשארים לגור על האיים. בארצות הברית, החוקרים מצאו כי אנשים החיים במדינות במערב התיכון של דקוטה הצפונית, דרום דקוטה, נברסקה, מינסוטה, ויסקונסין, ואילינוי הראו ציונים גבוהים יותר מהממוצע של מוחצנות. יוטה ומדינות בדרום מזרח פלורידה וג'ורג'יה גם הראו ניקוד גבוה בתכונה זו. המדינות המופנמות ביותר בארצות הברית הן מרילנד, ניו המפשייר, אלסקה, וושינגטון, אורגון, ורמונט. אנשים שחיים במדינות הצפון המערביות של איידהו, מונטנה, ויומינג גם הם יחסית מופנמים.