cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
בית ספר תיכון
בישראל
המאפיין העיקרי שמבדל את בית הספר התיכון מבתי הספר היסודי ומחטיבת הביניים הוא החלוקה למגמות לימוד. לתלמידי בית הספר התיכון מוצעים מסלולי לימוד אחדים וכל תלמיד בוחר את המסלול המועדף עליו. מסלולים אלה, הקרויים מגמות, הם למשל, מגמת פיזיקה, מגמת ספרות, מגמת קולנוע וכדומה, לכל בית ספר מבחר מגמות משלו. יש מגמות הנלמדות בבתי ספר רבים, ויש הנלמדות בבתי ספר מעטים. ההבחנה בין המגמות מתבטאת במידת ההעמקה בלימוד נושאים מסוימים, העמקה הנמדדת במספר יחידות הלימוד לבחינת הבגרות. מתמטיקה, למשל, נלמדת במגמות הריאליות בהיקף של 5 יחידות לימוד (רמת ההעמקה הגבוהה ביותר), 4 יחידות לימוד או 3, וכך גם לגבי אנגלית. במהלך השנים הופחת השימוש במינוח מגמות וכיום התלמידים יכולים לבחור בשילובי מקצועות או "אשכולות" לימוד.
דנבלו
דנבלו (Danablu) או דנית כחולה היא גבינה כחולה בעלת ניחוח עז העשויה מחלב פרה. במרקמה היא גבינה חצי רכה והיא לרוב מעוצבת בצורת תוף או לבנה. גוונה לבן או צהבהב, היא לחה מעט, והיא בעלת ציפוי אכיל. מכילה 25–30 % שומן (50–60 % יבשה) ועוברת תהליך ייבוש במשך 8–12 שבועות.
בטרם תחילת תהליך היישון, משתמשים בחוטי או מוטות נחושת כדי לחרוץ את הגבינה ולפזר בתוכה באופן אחיד את עובש הרוקפור. ניתן לראות את החורים גם לאחר שפורסים את גלגל הגבינה המוכן.
דנית כחולה הומצאה בראשית המאה ה-20 על ידי יצרן גבינות דני בשם מריוס בואל במטרה לחקות גבינה בסגנון רוקפור. לדנית כחולה יש טעם עדין יותר מהרוקפור, אך היא מלוחה במיוחד.
לרוב מגישים את הגבינה מפוררת מעל סלט או כקינוח של גבינה עם פירות. בדנמרק נהוג להגיש אותה על לחם או ביסקוויטים.
הדנית הכחולה היא אחת משתי הגבינות היחידות המאושרות על ידי האיחוד האירופי כקניינה הרוחני של דנמרק. משמעות האישור היא שרק בדנמרק ניתן לייצר את הגבינה וכן רק עם חלב דני במחלבות מאושרות המייצרות את הגבינה בהתאם להגדרות הגבינה שהובאו כאן.
גלונית
גַּלּוֹנִית (שם מדעי: .Ballota L, שם עברי קודם: בָּלוֹטָה) הוא סוג צמחים במשפחת השפתניים. הסוג מונה 27 מינים ו-11 תת-מינים ומקיף עשבים רב-שנתיים או בני שיח. סוג זה ניכר, בין השאר, בגביע הפרח הרחב יחסית, שהכותרת אינה בולטת ממנו הרבה, או קטנה ממנו. תכונה זו משותפת לשני סוגים קרובים נוספים במשפחת השפתניים - היא בולטת במיוחד אצל בר-גביע ובאה לידי ביטוי גם באשבל. לכן, סוגים אלו נחשבים לקרובים במשפחה.
השם העברי הקודם, בלוטה, הוא שימור של השם הלטיני (Ballota). בשל הצליל העברי, שם זה נשמר ועדיין רווח בציבור. למעשה, למין זה אין בלוטות מאפיינות, ולכן הוא אינו 'ראוי' לשם זה. שמו הוחלף לשם הנוכחי גלונית על שום צורתם הגלית של שולי העלים.
מאפיינים
עשבים רב-שנתיים או בני שיח. הגבעולים רְבוּעִים. הלוואים חסרים.
התפרחות ערוכות בדורים רבי-פרחים, שרחוקים זה מזה או שקרובים זה לזה ואז הם יוצרים מעין שיבולת.
הפרחים דו-מיניים, בעלי עטיף כפול ודו-שפתניים (שתי השפתיים ברורות למדי ונראות יפה מבחוץ).
הגביע מאוחה עלים, דמוי משפך או קונוס הפוך. צינור הגביע בעל 10 עורקים ושפת הגביע בעלת 5 (בלוטה פלשתית וגלונית מבאישה) או 10 שיניים.
צינור הכותרת חבוי בתוך הגביע או בולט ממנו במקצת ובעל טבעת שערות מבפנים. השפה העליונה של הכותרת זקופה וקמורה. השפה התחתונה פרושה והאונה האמצעית שלה מפורצת.
האבקנים, שמספרם 4, מעורים בצינור הכותרת וחבויים מתחת לשפה העליונה. הזוג הקדמי ארוך מהזוג האחורי. הפרי מפרדת, והפרודות מעוגלות (קהות) בראשן וחלקות.
מיני הגלונית בישראל ובסביבתה
ארבעה מיני בר גדלים בארץ ישראל, 3 בני-שיח קבועים ועשב רב-שנתי אחד אקראי (גלונית מבאישה).
הנרי ג'יימס
הנרי ג'יימס (באנגלית: Henry James; 15 באפריל 1843 - 28 בפברואר 1916) היה סופר אמריקאי-אנגלי.
ביוגרפיה
הנרי ג'יימס נולד בניו יורק. אביו היה פילוסוף שקנה לו שם בכתביו התאולוגיים. אחיו הגדול היה הפילוסוף ויליאם ג'יימס. הוא חונך על ידי מורים פרטיים בביתו עד 1855. את נעוריו בילה בנסיעות בין אמריקה לאירופה, הוא למד לסירוגין בניו יורק, בפריז, בבון, בלונדון, ובז'נבה. ב-1862 התחיל ללמוד משפטים באוניברסיטת הרווארד, אך זנח את הלימודים אחרי שנה.
בשנת 1865 החל ג'יימס לפרסם סיפורים ורשימות ביקורת בכתבי עת. ב-1869 נסע לאירופה, למסעו הגדול הראשון. שם, בלונדון, בפריז וברומא, כתב על חוויותיו. הרומן הראשון שלו "רודריק הדסון", שפורסם ב-1876, מספר על פסל אמריקאי החי ברומא.
ג'יימס הרבה לכתוב על השפעת התרבות האירופית על האמריקנית, וההבדלים שבין האופי האמריקאי והאירופי. בנוסף לרומנים כתב כמאה סיפורים, ספרי מסע, ביקורת ספרותית וביוגרפיה של הסופר נתניאל הות'ורן. הוא כתב גם מחזות, אך הצלחתו כמחזאי הייתה מוגבלת. הוא חי כשנה בפריז אך לא מצא שם את מקומו. ב-1876 השתקע בלונדון וגר בה כעשרים שנה, בשנים אלה כתב את מיטב יצירתו.
יום שלישי
יום שלישי הוא היום השלישי מצאת השבת. בחלק ממדינות אירופה ועל-פי תקן ISO-8601 הוא היום השני בשבוע (השבוע מתחיל ביום העבודה הראשון). מקובל לקשר יום זה עם כוכב הלכת מרס, ומכאן שמו בחלק מלשונות אירופה.
בעולם
במדינות המערב הלטיניות מקובל לזהות את יום שלישי עם האל הרומי מרס וכוכב הלכת מאדים. בצרפתית נקרא היום Mardi, באיטלקית martedì, ובספרדית martes, כולם גלגולים של dies Martis הלטיני.
לעומת זאת, בשפות גרמאניות יום שלישי נקרא על שם האל הנורדי טיר, המקביל במעמדו למארס: באנגלית Tuesday, בגרמנית Dienstag (גלגול הצורה Ziestag, בעקבות שמו הגרמני של אותו אל, Zio),שוודית Tisdag, דנית Tirsdag.
ברוסית השם הוא וְטוֹרְנִיק (במקור: Вторник), שמקורו במילה שפירושה "השני".
בערבית يوم الثلاثاء - יום א-ת'לאת'אא -היום השלישי.
בארצות הברית נערכות הבחירות לנשיאות ביום השלישי הראשון בחודש נובמבר ובלבד שאינו חל באחד בו, כמו כן קיים גם "יום שלישי הגדול" בו נערך במספר מדינות באיחוד הבחירות המקדימות של המפלגות האמריקאיות.
בישראל
בישראל, קובע חוק יסוד: הכנסת: "הבחירות לכנסת יהיו ביום ג' השלישי לחודש חשון של השנה שבה תמה כהונתה של הכנסת היוצאת, אולם אם הייתה השנה שלפניה שנה מעוברת, יהיו הבחירות ביום ג' הראשון לאותו חודש". גם כאשר הכנסת מקדימה את מועד הבחירות, נהוג לקבוע אותן ליום שלישי. יש המסבירים זאת במגמה להרחיק את ההכנות לבחירות ואת המלאכה שלאחריהן מיום השבת. זאת, בהתחשב בעובדה שההכנות לבחירות וספירת הקולות צריכות להתבצע בלא הפסקה כדי למנוע אפשרות לזיופים. את הקביעה הזו מקובל לייחס גם למסורת היהודית המייחסת ליום זה מזל טוב במיוחד.
בדתות
שמו של היום בעברית מופיע לראשונה בסיפור בריאת העולם בתנ"ך כיום שבו נבראו היבשה והימים וגם הצמחים:
בפרק א' בספר בראשית נאמר על כל יום מימי הבריאה "כי טוב", מלבד יום שני שבו לא נגמרה המלאכה עד יום שלישי. ביום שלישי נאמר פעמיים כי טוב – אחת על מלאכת השמיים והארץ והשנייה על עולם הצומח. בעקבות כך נאמר עליו הביטוי פעמיים כי טוב, והוא נחשב, במסורת היהודית, כיום שיש בו מזל טוב במיוחד, ולפיכך ראוי לקבוע אותו כמועד לטקס נישואים.
בלוח השנה במגילות קומראן, ארבעת הימים "הפגועים", הנוספים בסוף כל תקופה, חלים תמיד ביום שלישי. בלוח העברי, נר ראשון של חנוכה יכול לחול בכל יום מלבד יום שלישי.
בכמה עניינים הלכתיים ימי השבוע עד יום שלישי משתייכים לשבת שעברה.
בבודהיזם הטיבטי יום שלישי הוא יום המנוחה.
יום שלישי ה-13
בתרבות היוונית והספרדית, נהוג לציין מדי שנה בימי שלישי בשלושה עשר בחודש את נפילת קונסטנטינופוליס, במהלך מסע הצלב הרביעי בשנת 1204. המצור תם ביום שלישי ה-13 לחודש אפריל ומונצח כיום המביא מזל רע.
A Gangsta's Pain
A Gangsta's Pain הוא אלבום האולפן הרביעי של הראפר האמריקאי מאניבאג יו. האלבום יצא לאור ב-23 באפריל 2021, על ידי חברות התקליטים רוק ניישן, קולקטיב מיוזיק גרופ, ברד גאנג אנטרטיינמנט, אן-לס אנטרטיינמנט ואינטרסקופ רקורדס. האלבום מכיל הופעות אורח של קאש פייג', ביג30, פיוצ'ר, טריפסטאר, פולו ג'י, ליל דורק, ג'נה אייקו ופארל ויליאמס.
רקע והוצאה
ב-12 במרץ 2021 הודיע מאניבאג יו כי האלבום הושלם ומוכן לצאת בשנת 2021, אך לא תוכנן תאריך יציאה מדויק. הוא רמז על שם האלבום ב-26 במרץ 2021, היום בו יצא הסינגל "Hard for the Next" מתוך האלבום, יחד עם הראפר פיוצ'ר. ב-14 באפריל 2021 חשף את שם האלבום במפורש יחד עם עטיפתו והזמנה מראש שלו דרך הרשתות החברתיות. רשימת הרצועות נחשפה ב-20 באפריל 2021 בהזמנה מראש של האלבום באפל מיוזיק.
כלב ים נזירי קריבי
כלב הים הנזירי הקריבי היה כלב ים קטן (180 - 270 ס"מ). צבע עורו היה חום ובטנו הייתה בצבע צהבהב דהויי. זכרי כלב הים הנזירי הקריבי שקלו למעלה מ-200 ק"ג ואורכם נע בין 2-2.5 מטר. הנקבות היו קטנות יותר ולפיכך ניתן היה להבדיל בין הזוויגים.
A Gangsta's Pain
ביקורות
בחודש יוני 2021, כלל בילבורד את האלבום ברשימת "האלבומים הטובים ביותר לשנת 2021 עד כה".
כלב ים נזירי קריבי
כלב ים נזירי קריבי נהג לבלות את רוב זמנו במים. כששהה מחוץ למים, הוא שכן בקו החוף הסלעי או החולי לשם מחסה ולמטרות רבייה. תזונת כלב ים נזירי קריבי התבססה על צלופחים, לובסטרים, סרטנים ושאר דגי השונית.
A Gangsta's Pain
הצלחה מסחרית
האלבום הגיע היישר אל המקום הראשון במצעד הבילבורד 200, עם 110,000 יחידות שקולות לאלבום, רובן בזכות הזרמות המוזיקה.
אמבלין אנטרטיינמנט
אמבלין אנטרטיינמנט (באנגלית: Amblin Entertainment, נוסדה כאמבלין פרודקשן (Amblin Productions)) היא חברה אמריקאית להפקת סרטי קולנוע ותוכניות טלוויזיה שנוסדה על ידי הבמאי והמפיק סטיבן ספילברג, ומפיקי הסרטים קתלין קנדי ופרנק מרשל ב-1980. מטה החברה נמצא באולפני יוניברסל שביוניברסל סיטי, קליפורניה.
שמואל בן-טובים
שמואל בן-טובים (נולד ב־24 ביוני 1950) הוא כלכלן, איש ציבור, יזם חברתי, דיפלומט, ראש המועצה המקומית כפר שמריהו בין השנים 1998–2005.
ביוגרפיה
בן טובים נולד בתל אביב, בן לפרידה ואליהו בן-טובים, נכד לברוך בן-טובים, ממנהלי בנק אפ"ק, נין לאיש העלייה הראשונה יצחק אייזיק בן-טובים, שעלה ליפו מליטא בשנת 1890. ברוב שנות ילדותו התגורר עם משפחתו בצפת. בשנים 1968 - 1971 למד והשלים תואר ראשון בכלכלה וביחסים בינלאומיים באוניברסיטה העברית בירושלים במסגרת העתודה האקדמית. לאחר מכן התגייס לצה"ל ושירת כקצין חינוך, בין היתר של בית הספר לשריון, של אוגדה 162 וכמפקד קורס קציני חינוך סיים את שירותו בדרגת רס"ן. ב-1977 סיים תואר שני במינהל עסקים באוניברסיטה העברית.
פעילות כלכלית וניהולית
בשנת 1976, לאחר שסיים קורס נספחים מסחריים, הצטרף בן-טובים למשרד המסחר והתעשייה כעוזר ראש המינהל לסחר חוץ. בחודשים הראשונים של 1977 נטל חופשה מהמשרד כדי להענות להזמנת עזר ויצמן, אז יו"ר מטה הבחירות של הליכוד, לכהן כראש לשכתו.
במאי 1977 חזר למשרד המסחר והתעשייה, שאוחד אז עם משרד התיירות, ומונה ליועץ הכלכלי לשר. שירת בתקופת השרים יגאל הורביץ וגדעון פת. באותה תקופה כיהן גם כחבר מועצות המנהלים של כימיקלים לישראל בע"מ והחברה הכלכלית לירושלים בע"מ. פרסם מאמרים בעיתונות הכלכלית ובשבועון "במחנה".
בשנים 1979 - 1983 כיהן בתפקיד קונסול כלכלי בניו יורק והנציב המסחרי של ישראל בארצות הברית. במסגרת תפקידו סייע ליצואנים ישראליים לחדור לשוק האמריקני והשתתף בייזום הסכם אזור הסחר החופשי בין ישראל לארצות הברית. בסיום שירותו פרסם בן-טובים את הספר "היעד: אמריקה" שנועד לסייע ליצואנים לארצות הברית.
ב-1983 הצטרף לקבוצת בנק לאומי כעוזר מנכ"ל וכמנכ"ל מייסד של חברת הבת ברטרייד בע"מ. במקביל כיהן כחבר מועצת המנהלים והוועדה האקזקוטיבית של בנק ההשקעות לאומי ושות'.
ב-1987 פרש והקים עם שותפים את תקשורת בינלאומית בע"מ, חברה לייעוץ ויחסי הציבור, שהעניקה שירותים לתעשייה ולמוסדות ושימשה כסניף הישראלי של החברות GCI Group מניו יורק ו-APCO מוושינגטון. בין הלקוחות היו חברת דן אנד ברדסטריט, בית הספר תלמה ילין, מכון היצוא הישראלי, ארנסט אנד יאנג, קרן BRM, תזמורת קאמרטה, מועדון וראייטי, ערוץ הספורט, יו"ר הסוכנות היהודית מנדל קפלן, מושל מדינת מסצ'וסטס ורבים אחרים.
בשנת 1997 מונה בן-טובים לדירקטור שאינו מטעם המדינה בחברת בזק וליו"ר ועדת ההשקעות של הקונצרן. היה גם חבר הוועד הפועל של מכון היצוא הישראלי, חבר נשיאות איגוד לשכות המסחר ודירקטור בחברה לפיתוח תל אביב בע"מ.
בנובמבר 1993 נבחר בן-טובים כחבר המועצה המקומית כפר שמריהו, סגן ראש המועצה ומחזיק תיק החינוך. בנובמבר 1998 נבחר לתפקיד ראש המועצה המקומית כפר שמריהו. במקביל מונה לחבר הוועדה לתכנון ובניה - מרחב הרצליה. בשנת 2003 נבחר לתקופת כהונה שנייה. בתקופה זו יזם את הקמת ועדת התפוצות של מרכז השלטון המקומי ועמד בראשה. בכל תקופת כהונתו כראש המועצה הושם דגש מיוחד על פיתוח חיי הקהילה, התרבות, החינוך והחברה ביישוב. לראשונה נפתחה בכפר שמריהו תוכנית מנויים לתיאטרון ולמוזיקה במרכז וייל, הוקם "מועדון פלוס" עבור ותיקי הכפר, החלה לפעול סדנת תיאטרון, נפתח מרכז "כלנית" האזורי לטיפול בליקויי למידה, התקיימו תערוכות של אמני היישוב ונחנך אתר האינטרנט הראשון של המועצה המקומית. בן-טובים יזם ועמד בראש מאבק משותף עם הערים השכנות הרצליה ורעננה להפסקת מטרדי הרעש והבטיחות שגרם שדה התעופה הרצליה. הוא הנהיג מאבק ציבורי ממושך למנוע את איחוד היישוב עם הרצליה, כפי שתכננה הממשלה.
ב-2005 התפטר מתפקידו בעקבות החלטת הממשלה למנותו לתפקיד הציר הכלכלי - נציג משרד האוצר - בשגרירות ישראל בלונדון.
ב-2010, לאחר שובו מלונדון, בן-טובים הקים מחדש את חברת הייעוץ שלו. במשך מספר שנים הוציא לאור את The Ben-Tovim Report, ידיעון כלכלי בינלאומי. בין היתר, שימש מספר שנים כיועץ למועצה להשכלה גבוהה בתוכנית מרכזי המצוינות (iCore) ולחברה העירונית עיר עולם תל אביב, שמטרתה למצב את תל אביב כעיר גלובלית מובילה בחדשנות.
ב-1 בנובמבר 2021 מונה לתפקיד המנהל הראשון של קהילת החדשנות Fintech.IL, שהוקמה על ידי משרד הכלכלה בשיתוף משרד האוצר, בנק ישראל, רשות ניירות ערך, רשות החדשנות ומטה ישראל דיגיטלית.
פעילות ציבורית
בן-טובים השתתף בהקמת ארגונים חברתיים והתנדבותיים והיה פעיל באחרים. בתקופת לימודיו כיהן כסגן יו"ר הסתדרות הסטודנטים בירושלים וכמבקר כללי של התאחדות הסטודנטים בישראל.
ב-1984 נבחר לחבר הוועד המנהל של מכון היצוא הישראלי, כנציג הבנקים בישראל, תפקיד בו כיהן כ־8 שנים.
ב-1985 נבחר כחבר הוועד והנשיאות של איגוד לשכות המסחר בישראל, תפקיד בו כיהן למעלה מעשור. עמד בראש פורום השיווק של הלשכה ובחודש דצמבר 1994 ייצג אותה במשלחת המסחרית הרשמית הראשונה של ישראל להודו, בראשות שר התעשייה והמסחר מיכה חריש.
ב-1985 היה ממייסדי הפורום הישראלי, ארגון מתנדבים בקידום הקשר עם תפוצות ישראל. בשנים 1986 - 1988 עמד בראש הפרויקט העסקי של הארגון. בשנים 1988 - 1992 כיהן כיו"ר וכנשיא הפורום הישראלי.
בשנת 1986 היה בן-טובים ממייסדי המרכז לפיתוח כלכלי יהודי-ערבי, והיה חבר הנהלתו משך שנים אחדות.
בסוף שנות ה-90 כיהן כיו"ר העמותה הישראלית של קהילת סן-פרנסיסקו, תפקיד שבו קידם תוכניות חברתיות מגוונות ביישובי הגליל העליון, באוכלוסייה הערבית, בקהילה האתיופית, ובקידום פלורליזם יהודי. בתפקיד זה עמד בראש צוות ההקמה של תוכנית "גוונים" לפיתוח פלורליזם יהודי בישראל, שהעמידה מאז מאות בוגרים.
ב-2008 נבחר ליו"ר אגודת הנציגים הכלכליים בלונדון, הישראלי הראשון בתפקיד זה.
ב-2012 נבחר לחבר הוועד המנהל של המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל וליו"ר הוועדה הבינלאומית של המועצה. ב-2017 נבחר ליו"ר וועדת הפיתוח של המועצה.
ב-2013 יזם את הקמת עמותת City TLV לקידום תל אביב כמרכז פיננסי בינלאומי ונבחר לנשיא הראשון של העמותה. החל ב-2017 העמותה מנהלת את קהילת הפינטק הישראלית   ב-2021 זכתה העמותה במכרז הממשלתי לניהול קהילת החדשנות בפינטק FintechIL, בהשתתפות משרדי הכלכלה והאוצר, רשות החדשנות והרגולטורים הפיננסיים. ביולי 2022 שונה שם העמותה ל"מרכז הפינטק הישראלי".
חבר הבורד המייעץ של "בראשית SpaceIL, עמותה ללא כוונת רווח הפועלת לקידום המדע והחינוך המדעי, שבפברואר 2019 שיגרה את החללית "בראשית" לירח.
ב-2015 השתתף בהקמת המכון הישראלי לערים חכמות. ומאז הוא חבר בוועד המנהל של המכון. באותה שנה נבחר לחבר הנאמנים של המכללה האקדמית צפת.
בשנים 2016 עד 2021 כתב באופן סדיר ביקורות על ההפקות של האופרה הישראלית החדשה עבור אתר התרבות הבינלאומי Plays to See.
ב-2018 נבחר ליו"ר הראשון של לשכת המסחר ישראל - מלטה.
חיים אישיים
בן טובים נשוי ליהודית, אדריכלית ומעצבת פנים. אב לשי, רון ושרון.
הסהר הפורה
הסהר הפורה (באנגלית: Fertile Crescent) הוא אזור במזרח התיכון, המצוי כיום בשטחי המדינות הבאות: ישראל, קפריסין, לבנון, ממלכת ירדן, סוריה, עיראק, דרום מזרח טורקיה ומצרים. אזור זה נחשב כ"ערש הציוויליזציה", והוא נחלק בדרך-כלל לשני אזורים עיקריים: מסופוטמיה והלבנט. חלק מן ההגדרות המאוחרות יותר כוללות גם את הנילוס המצרי.
המונח הוצע לראשונה על ידי ארכאולוג מאוניברסיטת שיקגו - ג'יימס הנרי ברסטד אשר היה מייסדו ומנהלו של המכון האוריינטלי של אוניברסיטת שיקגו.
גאוגרפיה
אזור הסהר הפורה הוא אזור פורה המוקף מדבריות. צורתו - צורת סהר, והוא מוזן על ידי נהרות הנילוס, הפרת והחידקל ובמידה סמלית הירדן. שטחי העיבוד החקלאיים מהווים בין 400,000 ל־500,000 קמ"ר, ומתגוררים בהם כ־50 מיליון תושבים.
היסטוריה
ההתיישבות האנושית בסהר הפורה קדומה מאוד, בין העתיקות בעולם מחוץ לאפריקה. האתרים הפלאוליתיים החשובים ביותר נמצאים בהרי זגרוס, בעמק הירדן, כמו גם בכרמל ובגליל. הומינידים ישבו באתרים כגון עובדייה בישראל כבר לפני כמיליון וחצי שנים, בתקופה הפלאוליתית התחתונה. במהלך התקופה הפלאוליתית התיכונה, לערך 250,000 עד 50,000 שנים לפני זמננו, יושב האזור על ידי האדם הניאנדרטלי כמו גם האדם הנבון, שהתגוררו במערות ובאתרים פתוחים, צדו בעלי חיים גדולים, השתמשו באופן סדיר באש וקברו לעיתים את מתיהם. אתרים ידועים מתקופה זאת הם מערת שנידאר בצפון עיראק ומערת כבארה, מערת תנור ומערת הגדי בישראל. הכפרים הראשונים בעולם קמו באזור זה, תחילה יישובי הקבע של התרבות הנאטופית בלבנט, שהסתמכו עדיין על ציד חיות בר ולקט צמחים, ולאחר מכן הופיעו הכפרים החקלאיים הנאוליתיים. ייצור המזון באזור זה, שהחל עם ביות חיות המשק וצמחי התרבות בתקופה הנאוליתית, לפני כ-11,000 שנים, הוא הקדום בעולם. באזור גידלו שעורה, חיטה, אפונה, פשתה ועדשים, וכן בייתו את הצאן, הבקר והחזיר.
באזור זה שכנו ציוויליזציות עתיקות: ארם נהריים (עיראק וסוריה), פרס, עילם ומדי (כל השלוש במערב איראן), אנטוליה (טורקיה), הלבנט (סוריה, לבנון, ישראל וירדן), ומצרים העתיקה, מתקופת עליית תרבות שומר באלף ה-4 לפנה"ס עד כיבוש האזור על ידי אלכסנדר הגדול במאה ה-4 לפנה"ס. יש כאלו שלא כוללים את מצרים העתיקה באזור בסהר הפורה, למרות שהיא הייתה תרבות בעלת השפעה מובהקת באזור.
הסהר הפורה נחשב בהיסטוריוגרפיה המערבית לערש הציוויליזציה האנושית. הוא היה האזור הראשון בו התפתחה באינטנסיביות החקלאות, בו הומצא הכתב הראשון, הגלגל, בו נוצרו לראשונה מרכזי שלטון, קודקסי חוקים, כמו גם רבדים חברתיים כגון עבדות וצבא, ובו הונחו יסודות האסטרונומיה והמתמטיקה.
תנועת הכנענים דגלה בברית המיעוטים של ארץ הפרת, המרחב השמי של הסהר הפורה, המשתרעת משולי רמת אירן ועד גבולה המזרחי של מצרים, כנגד הפן ערביות.
יאיר שלג
יאיר שלג (נולד ב-18 בספטמבר 1964) הוא עיתונאי וסופר ישראלי, חוקר בתחום דת ומדינה והיהדות בישראל - היה במכון הישראלי לדמוקרטיה ומשמש כעמית מחקר במכון הרטמן.
ביוגרפיה
נולד בבת ים כיאיר זילברשלג. למד בישיבה התיכונית "אדר"ת" ובמדרשית נעם ולאחר מכן בישיבת ההסדר הר עציון. הוא בעל תואר ראשון בהיסטוריה של עם ישראל מהאוניברסיטה העברית בירושלים.
כעיתונאי עבד בירחון "נקודה", במוסף "הארץ" ובמקומון הירושלמי "כל העיר". בשנת 1999 מונה לחבר מערכת "הארץ", ובו הוא כותב על ענייני יהדות ובפרט על עניינים הנוגעים לציונות הדתית ולעם היהודי. בין השנים 2006–2008 היה חבר הנהלת מערכת "הארץ".
בשנת 2000 פרסם ספר בשם "הדתיים החדשים", שחקר מגמות חדשות בקרב החברה הדתית בישראל. טענתו המרכזית של הספר היא כי הציבור הדתי על גווניו השונים מושפע השפעה עמוקה מן החילוניות המודרנית של כלל החברה בישראל, וההשפעה הזאת מעצבת "דתי חדש". לדבריו כל המגזרים הדתיים, ובכללם החרדים, הם מערביים יותר, מודרניים יותר, וחשים תחושת השתייכות למדינה ולחברה והזדהות רבה יותר משחשו בעבר.
בשנת 2003 החל לעבוד במכון הישראלי לדמוקרטיה כחוקר בכיר בתחום דת ומדינה.
בשנת 2010 פרסם ספר נוסף: "מעברי ישן ליהודי חדש: רנסאנס היהדות בחברה הישראלית". הספר מבקש להתחקות אחר ההתחדשות היהודית בחברה הישראלית, למפות את מגוון ההיבטים של תופעת זו ולתאר את התפתחותה השיטתית וההדרגתית.הספר מצביע על שני נתיבים מרכזיים ברנסאנס היהדות: האחד אינטלקטואלי באופיו ומתאפיין בזיקה אל היהדות כתרבות, ואילו השני רוחני יותר בהשוואה אליו, ומתבטא בחיפוש אחר חוויה אותנטית ורליגיוזיות.
מאז שנת 2012 כותב במוסף שבת של העיתון "מקור ראשון". מאז ספטמבר 2020 הוא עובד כעמית מחקר במכון שלום הרטמן.
חיים אישיים
מתגורר בירושלים, היה נשוי לעיתונאית במבי שלג (עורכת "ארץ אחרת") עד פטירתה ב-2016, ואב לשלושה ילדים. באוקטובר 2018 נישא לאסתי, בתו של הרב עדין שטיינזלץ.
ג'סיקה הארדי
ג'סיקה הארדי (באנגלית: Jessica Hardy; נולדה ב-12 במרץ 1987) היא שחיינית אמריקאית, האלופה האולימפית במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב (לונדון 2012), אלופת העולם, בעלת 10 מדליות מהן 3 זהב ושיאנית עולם בעבר, במשחים ל-50 מטר חזה ול-100 מטר חזה.
הארדי, היא האישה הראשונה ששחתה 50 מטר חזה מתחת ל-30 שניות (בריכה אולימפית) ומתחת ל-29 שניות (בריכת 25 מטר).
ביוגרפיה
הארדי נולדה בלונג ביץ', קליפורניה. היא למדה שנתיים באוניברסיטת קליפורניה בברקלי וזכתה 4 פעמים בתואר אליפות NCAA. בשנת 2007 עזבה והפכה לשחיינית מקצוענית. כיום היא מתאמנת תחת הדרכתו של דייב סאלו במועדון השחייה טרוג'אן, שליד אוניברסיטת דרום קליפורניה.
שיאנית עולם
באליפות העולם בשחייה שנערכה במונטריאול בשנת 2005 זכתה הארדי ב-3 מדליות כסף. במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 30.85 שניות, אחרי ג'ייד אדמיסטון שקבעה שיא עולם חדש של 30.45 שניות ולפני ברוק הנסון (30.89 שניות) שתיהן מאוסטרליה, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:06.62 דקות, אחרי לייזל ג'ונס 1:06.25 דקות ולפני בת ארצה טארה קירק (1:07.43 דקות), בשלב חצי הגמר היא קבעה שיא עולם חדש של 1:06.20 דקות ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:59.92 דקות, אחרי אוסטרליה שקבעה שיא תחרות חדש (3:57.47 דקות) ולפני גרמניה (4:02.51 דקות).
באליפות העולם בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בשאנגחאי סין באפריל 2006, זכתה הארדי בשתי מדליות: מדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב כששחתה במוקדמות, ומדליית ארד במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 30.48 שניות.
אלופת עולם
באליפות העולם בשחייה שנערכה במלבורן בשנת 2007 זכתה הארדי במדליית זהב במשחה ל-50 מטר בתוצאה של 30.63 שניות, לפני ג'ונס (30.70 שניות) ולפני קירק (31.05 שניות) ובמדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב כששחתה בשלב המוקדמות.
באליפות העולם בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה במנצ'סטר בריטניה באפריל 2008 זכתה הארדי ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר חזה בשיא עולם חדש של 29.58 שניות, במשחה ל-100 מטר חזה בשיא תחרות חדש של 1:04.22 דקות ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בשיא עולם חדש נוסף של 3:51.36 דקות.
נכשלה בבדיקת סמים
הארדי נבחרה לייצג את ארצות הברית לאחר המבחנים לאולימפיאדת בייג'ינג (2008), אלא שהיא נכשלה בבדיקת סמים שנערכה לה. היא פרשה מהנבחרת והשהתה את עצמה מתחרויות. במאי 2009 היא קיבלה עונש של השעיה לשנה מהיום שנמצאה חיובית. מצבה המשפטי נמצא בבירור ולא היה ידוע האם תוכל להשתתף באולימפיאדת לונדון (2012). בסופו של דבר באפריל 2011 היא קיבלה אישור להשתתף באולימפיאדה.
חזרה לתחרויות
לאחר ההשעייה חזרה הארדי להתחרות ובאליפות ארצות הברית הפתוחה בשחייה שנערכה באוגוסט 2009 היא קבעה במשחה ל-50 מטר חזה שיא עולם חדש של 29.95 שניות, שיפור לשיא של יוליה יפימובה מרוסיה ובכך הייתה לאישה הראשונה ששחתה משחה זה מתחת ל-30 שניות. יומיים לאחר מכן, היא קבעה במשחה ל-100 מטר חזה שיא עולם חדש נוסף של 1:04.45 שניות שיפור לשיא של רקבה סוני בת ארצה. תוך כדי המשחה היא שיפרה את שיאה העולמי הטרי ב-50 מטר חזה כשקבעה תוצאה של 29.80 שניות.
במסגרת סבב גביע העולם בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערך בין אוקטובר לנובמבר אותה שנה שיפרה הארדי במשחה ל-50 מטר חזה 4 פעמים את השיא העולמי והעמידה אותו לבסוף על 28.80 שניות בתחרות שנערכה בברלין. ובכך הייתה לאישה הראשונה ששחתה משחה זה מתחת ל-29 שניות. היא ניצחה את סבב גביע העולם וזכתה ב-100,000$.
באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה באירווין, ארצות הברית באוגוסט 2010 זכתה הארדי ב-4 מדליות זהב. במשחה ל-50 מטר חזה (30.03 שניות), במשחה ל-50 מטר חופשי (24.63 שניות), במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי (3:35.11 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב (3:55.23 דקות), תוך שהיא קובעת את התוצאה המהירה בתחרות בסגנון חופשי (זינוק שליחים) 53.12 שניות. בנוסף, היא קבעה במשחה ל-100 מטר חופשי תוצאה של 54.16 שניות בגמר ב' לאחר שלא הצליחה לעלות לשלב הגמר וסיימה במקום שישי במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 26.61 שניות.
באליפות העולם בשחייה שנערכה בשאנגחאי, סין בשנת 2011 זכתה הארדי בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 30.19 שניות, לפני יפימובה (30.49 שניות) וסוני (30.58 שניות) ומדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:34.47 דקות, אחרי הולנד (3:33.96 דקות), ולפני גרמניה (3:36.05 דקות).
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת לונדון (2012) שנערכו באומהה, נברסקה ניצחה הארדי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.50 שניות ובמשחה ל-100 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 53.96 שניות ונבחרה לייצג את ארצה במשחים אלו, אך לצערה סיימה במקום שלישי במשחה ל-100 מטר חזה, בו לא נכללה בנבחרת הלאומית. במשחקים עצמם היא זכתה בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב לאחר ששחתה בשלב המוקדמות ומדליית ארד במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בשיא לאומי חדש של 3:34.24 דקות, אחרי אוסטרליה שקבעה שיא אולימפי חדש של 3:33.15 דקות והולנד (3:33.79 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום שביעי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.62 שניות ובמקום שמיני במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 54.02 שניות, בשלב חצי הגמר היא קבעה שיא אישי חדש של 53.86 שניות.
באליפות העולם בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה באיסטנבול שבטורקיה בדצמבר אותה שנה זכתה הארדי ב-2 מדליות, זהב וארד. מדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:31.01 דקות, לפני אוסטרליה (3:32.90 דקות) ודנמרק (3:33.51 דקות), כשחיינית שנייה היא שחתה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 53.32 שניות ומדליית ארד במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:51.43 דקות, אחרי דנמרק (3:49.87 דקות) ואוסטרליה (3:50.88 דקות). את סגנון החזה היא שחתה ב"זינוק שליחות" בתוצאה של 1:04.61 דקות. נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 30.01 שניות, בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 29.74 שניות ועלתה מהמקום השלישי, במקום חמישי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:05.08 דקות ובמקום שביעי במשחה ל-100 מטר חפשי בתוצאה של 53.52 שניות, בשלב חצי הגמר היא קבעה תוצאה של 53.41 שניות.
באליפות העולם שנערכה בברצלונה שבספרד ביולי 2013 זכתה הארדי ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 ארד. מדליית זהב, במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם מליסה פרנקלין, דנה ולמר ומייגן רומנו בתוצאה של 3:53.23 דקות, לפני אוסטרליה (3:55.22 דקות) ורוסיה (3:56.47 דקות), כשחיינית חזה היא שחתה ב"זינוק שליחות" בתוצאה של 1:05.10 דקות. מדליות ארד, במשחה ל-50 מטר חזה בהשוואת שיאה העולמי שנשבר כבר בשלב המוקדמות של 29.80 שניות, אחרי יוליה יפימובה שקבעה שיא אירופה חדש של 29.52 שניות ורותה מיילוטיטה מליטא (29.59 שניות). בשלב המוקדמות יפימובה שיפרה את שיאה העולמי של הארדי והעמידה אותו על 29.78 שניות ובשלב חצי הגמר מיילוטיטה שיפרה את שיא העולם והעמידה אותו על 29.48 שניות. מדליית ארד שנייה, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:05.52 דקות, אחרי מיילוטיטה (1:04.42 דקות) ויפימובה (1:05.02 דקות). בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 1:05.18 דקות ועלתה מהמקום השני. בשלב חצי הגמר שברה מיילוטיטה את שיאה העולמי של הארדי בן 4 השנים והעמידה אותו על 1:04.35 דקות.
סנקה
לוקיוס אנאוס סנקה (בלטינית: Lucius Annaeus Seneca), שנודע גם בפשטות כסֶנֶקָה (Seneca) או סנקה הצעיר (3 לפנה"ס – 65 לספירה), היה פילוסוף, מדינאי, ומחזאי רומאי ב"תקופת הכסף" של הספרות הלטינית.
ביוגרפיה
המסורת מספרת כי הוא היה ילד חולני, בנעוריו התגורר זמן מה אצל דודתו במצרים ואז נלקח על ידה לרומא לצורך חינוכו. הוא למד שם רטוריקה, ופילוסופיה סטואית ונאו-פיתגורית. אך יש מעט מאוד מידע ביוגרפי שניתן להפיק מיצירותיו הוא, ולפיכך קשה לדעת את הפרטים המדויקים על הביוגרפיה שלו. מקורות היסטוריים אחרים נכתבו מנקודות מבט מוטות, ולכן קשה להפיק מהם מידע מהימן לגבי חייו.
תחת השגחתם של אביו ודודתו, הוא בנה לעצמו קריירה משגשגת כפרקליט ונבחר לקוואיסטור לשנת 33. ב-35 נשא לאישה את פומפיה פולינה. אחרי שירש את ממונו של אביו חדל מלעסוק במשפטים וניסה את כוחו בכתיבה. בשנת 40 כתב מכתב תנחומים למרסייה, בתו של ההיסטוריון קרמוטיוס קורדוס שנאלץ להתאבד בפקודת טיבריוס 15 שנה קודם לכן. בשל מכתב זה הקיסר קליגולה ציווה להוציא להורג את סנקה, אך לבסוף לא הרגו רק מכיוון שהאמין כי סנקה החולני ימות ממילא. (סנקה סבל מקוצר נשימה עד כדי כך שלעיתים קרובות חשב להתאבד). בשנת 41 מסלינה, אשתו של הקיסר קלאודיוס, שכנעה את קלאודיוס שיגרש את סנקה לקורסיקה בהאשמה כי נאף עם יוליה ליווילה. בשהותו בגלות עסק בלימודים פילוסופיים, וכתב בין היתר את חיבורו "תנחומים" לאמו הלביה.
בשנת 49, אשתו החדשה של קלאודיוס, אגריפינה הצעירה, קראה לו חזרה לרומא על מנת ללמד את בנה, ל. דומיטוס, שעתיד היה להיות הקיסר נירון. כאשר קלאודיוס נרצח בשנת 54, אגריפינה הצליחה להביא להכתרתו של נירון לקיסר, ולהעדפתו על פני בריטניקוס, בנו של קלאודיוס.
במשך חמש השנים הראשונות שלט נירון בתבונה תחת השפעתו של סנקה ושל פקיד בכיר אחר, סקטוס אפריקנוס בורוס. אך לאחר זמן מה, סנקה ובורוס איבדו את השפעתם על נירון ושלטונו הפך דיקטטורי וטיראני. בשנת 58 סנקה נתבע לדין על כך שצבר הון תועפות על חשבון הציבור, אך יצא מן המשפט ללא פגע. הוא התעשר מאוד מהשקעות כשניצל את מעמדו הרם כדי לקבל אינפורמציה פיננסית, והלווה כספים לפרובינקיות בשיעורי ריבית גבוהים מאוד. הוא עצמו הסתפק במועט למרות עושרו הרב, ישן על מזרן קשה, שתה מים בלבד והסתפק במזון מועט. "שפע של מזון מפריע למחשבה וחונק את הנשמה" כך כתב.
יצירות
היצירות המיוחסות לסנקה כוללות סאטירה, ספר על מטאורולוגיה (מחקרי טבע), מאמרים פילוסופיים, 124 מכתבים העוסקים בנושאים מוסריים (מכתבי מוסר), ועשר טרגדיות. אחת מהטרגדיות המיוחסות לו, אוקטביה, בוודאי אינה שלו. הוא אפילו מופיע כאחת מהדמויות במחזה. זהותו כמחבר טרגדיה אחרת, הרקולס באוטה, מוטלת בספק.
השיטה של הפילוסופיה הסטואית שסנקה האמין בה הדגישה צעדים מעשיים שעל ידיהם הקורא יוכל לעמוד בפני בעיות החיים. בייחוד הוא האמין כי חשוב מאוד לעמוד בפני העובדה של המוות. השאלה של איך לעמוד בפני המוות היא דומיננטית ברבים ממכתביו. מכתבי מוסר אלה נכתבו לידידו לוקיליוס, מושלה העשיר של סיציליה שהיה משורר ופילוסוף אפיקוראי. במכתבים אלה ניתן לראות תחילתו של סגנון הכתיבה של המסה שבו המשיכו אחריו פלוטרכוס היווני, מישל דה מונטן מחבר "המסות" הצרפתי, פרנסיס בייקון האנגלי ורבים אחרים. מישל דה מונטן הושפע רבות מסנקה, ובמסה "על ספרים" (ספר 2 פרק 10) הוא כותב: "סנקה מתאמץ ומשתדל לצייד בנשק את המידות הטובות מול האימה, הרפיון והתשוקות הנלוזות... הוא מחזיק בדעות סטואיות ואפיקוראיות, רחוקות מן המצוי והרגיל, אך לדעתי יציבות ומתאימות לחיי הפרט."
הטרגדיות של סנקה אמנם נכתבו בצורת דרמה, אך נועדו כנראה להיקרא ולא להיות מוצגות על במה. הוא לקח מחזות מהתיאטרון היווני הקלאסי, מהטרגיקנים אייסכילוס, סופוקלס ואוריפידס. מחזותיו של סנקה נקראו רבות באוניברסיטאות אירופאיות בימי הביניים, ולכן הם השפיעו בצורה חזקה על הדרמה הטרגית בתקופת הרנסאנס, ובעיקר על הספרות באנגליה האליזבתנית ועל המחזאים הצרפתיים פייר קורניי וז'אן רסין.
סנקה על היהודים
בחיבור "מכתבי מוסר" (Epistulae Morales), מספר סנקה על השפעת האסכולה הפיתגוראית עליו בשנות נעוריו וכתוצאה מכך התנסותו בהימנעות ממאכל בעלי חיים. לדבריו נטש את המנהג מכיוון שהייתה זו תחילת תקופת שלטונו של טיבריוס, אז הופיעו ברומא טקסי פולחן זרים והימנעות מאכילת סוגים מסוימים של מאכלי בשר נראתה כהוכחה להתעניינות בכת הזרה. לכן, לבקשת אביו, שלא חשש מהעמדה לדין אבל שנא פילוסופיה, חזר להרגליו הקודמים. יש להניח בצדק, שסנקה התכוון לאירועי שנת 19 לספירה, בה נרדפו תחת שלטון טיבריוס פולחנים יהודיים ומצריים.
במקום אחר בחיבור, סנקה מותח ביקורת על הפולחן הטקסי וכדוגמה הראשונה הוא בוחר במנהג היהודי של הדלקת נרות שבת: "יהי אסור להדליק נרות בערבי שבתות מפני שהאלים אינם צריכים לאורה, ולאנשים לא נעים העשן". הדגש על מנהגים יהודים בהקשר כזה יכול להיות מוסבר כניסיון לסתור את טענות היהודים, ששמו דגש על סגולתו של המונותאיזם היהודי המופשט, וכתגובה לחוגי החברה הרומאית שהתרשמו מפן זה של הדת היהודית.
כפי שניתן להסיק מתוך חיבוריו הידועים, סנקה מראה אנטיפתיה מודגשת כלפי דתות מזרחיות באופן כללי. התייחסויותיו של סנקה ליהודים נמצאות בחיבורים שכתב בשנות ה-60 של המאה הראשונה, כלומר בשיא תנועת הגיור והפצת המנהגים היהודים ברחבי העולם הסובב את הים התיכון. סנקה היה הסופר הלטיני הראשון שנתן דרור להשתלחויות מכוונות נגד הדת היהודית והשפעתה על החברה הרומית.
בחיבורו האבוד "De Superstitione", טען סנקה לגבי היהודים "שמנהגם אינו מועיל, שכן על ידי הנהגת יום מנוחה אחד כל שבעה ימים, הם מפסידים בבטלנות כמעט שביעית מחייהם, ועל ידי הימנעותם מלפעול בעתות חירום משלמים לא פעם באובדן... בינתיים המנהגים של העם המקולל הזה זכו להשפעה כזאת שהם עכשיו מקובלים בכל רחבי תבל. המנוצחים נתנו חוקים למנצחיהם. ...היהודים, עם זאת מודעים למקור ולמשמעות של פולחניהם. רוב העם מקיים פולחן מבלי לדעת מדוע הוא עושה זאת". סנקה היה הראשון שביקורתו על השבת נתמכה בגינוי הבטלנות. על פי דבריו על עתות החירום, מתגלה שהכיר את מנהג היהודים שלא להגן על עצמם בשבת. סנקה מוטרד מהתפשטות המנהגים היהודיים בקרב הלא־יהודים, אולם למרות ביקורתו כלפי היהודים, ניתן ללמוד מדבריו על כבוד מסוים למודעותם לגבי פולחניהם - מודעות שמייחדת את היהודים מ"רוב העם", הבורים בעניין. ניתן לזהות את "רוב העם" עם הגרים למיניהם, אולם סביר יותר להניח שסנקה הציג ניגוד בין היהודים לרוב העם הרומי הפשוט ובכך העביר ביקורת על בני ארצו.
בן מקאדמס
בנג'מין מייקל מקאדמס (באנגלית: Benjamin Michael McAdams; נולד ב-5 בדצמבר 1974) הוא פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הדמוקרטית. מקאדמס כיהן כנציג מחוז הקונגרס הרביעי של יוטה בבית הנבחרים של ארצות הברית בימי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית, בשנים 2019–2021. היה ראש מחוז סולט לייק.
ביוגרפיה
מקאדמס נולד בעיירה ביוטה. הוא סיים תואר ראשון במדע המדינה באוניברסיטה מקומית ואחר כך עשה תואר במשפטים באוניברסיטת קולומביה. עם קבלת הסמכה, הוא עבד במשרד עורכי דין בניו יורק ובסולט לייק סיטי.
בשנת 2009 נבחר בן מקאדמס לסנאט של יוטה. בהיותו חבר סנאט, בשנת 2011 הוא הכריז על התמודדות למשרת ראש מחוז סולט לייק, ובנובמבר 2012 נבחר עם 54% מהקולות. בשנת 2016 הוא נבחר בפעם השנייה עם 59% מהקולות.
במהלך הכהונה הראשונה, לפני קבלת החלטה על צורת טיפול בחסרי בית, הוא בילה שני לילות ברחובות העיר תוך התחזות לחסר בית.
ב-18 במרץ 2020, במהלך מגפת הקורונה, הודיע מקאדמס כי נדבק בנגיף ה-COVID-19. בבחירות 2020 הפסיד את מושבו בבית הנבחרים לברג'ס אוונס, מועמד המפלגה הרפובליקנית.
מסת עצם
מסת עצם (Bone mass) היא מדד מורכב של גודל העצם וצפיפות מינרלים, והיא דטרמיננטה של חוזק העצם נרכש במהלך צמיחת השלד ופיתוחו. למרות שעד 85% של מסת העצם היא תורשתיות, פולימריות גנטיות יכולה להסביר רק חלק קטן של וריאציות במסת העצם אצל אנשים בריאים. מחקרים שנעשו על קוסמונאוטים ואסטרונאוטים שבילו חודשים רבים בתחנת החלל מיר גילו כי מטיילים בחלל יכולים לאבד בממוצע 1–2 אחוזים ממסת העצם בכל חודש.
אסטרונאוטים אינם היחידים שחוששים מאובדן עצם. לפחות 10 מיליון בני אדם סובלים מאובדן עצם בארצות הברית ומספרים לא מספרים ברחבי העולם - זה נקרא אוסטאופורוזיס. נשים לאחר גיל המעבר מועדות במיוחד לאוסטיאופורוזיס, אך אינן לבד. רובנו חולים במחלה ככל שאנו מתבגרים, כולל גברים. החוקרים מקווים שפתרון חידת אובדן העצם בחלל יגלה רמזים חשובים לגורמים לאוסטאופורוזי (והפרעות עצם אחרות) ממש כאן על כדור הארץ.
חוקרים חושדים כי גורם השורש לאובדן העצם בחלל הוא חוסר משקל. חלק מהסכנות ברורות: ואקום קשה, קור עז ופריצות קרינה בלתי צפויות.
סכנות אחרות בולטות פחות. ההשפעות של חוסר משקל ממושך על גוף האדם, למשל, יכולות להיות איטיות ועדינות - ובכל זאת מסוכנות לא פחות אם אסטרונאוטים לא מצליחים לנקוט אמצעי זהירות נאותים.
הליכוד - ישראל ביתנו
הליכוד - ישראל ביתנו (מכונה: הליכוד ביתנו) הייתה רשימה משותפת של המפלגות "הליכוד" ו"ישראל ביתנו" שהתמודדה בבחירות לכנסת ה-19 וזכתה ב-31 מנדטים. חברי הכנסת שנבחרו מטעמה פעלו כסיעה אחת בכנסת עד לפיצולה של הסיעה למרכיביה, ביולי 2014.
היסטוריה
ב-25 באוקטובר 2012, מספר ימים לאחר ההחלטה על פיזור הכנסת ה-18 והליכה לבחירות כלליות, כינסו בנימין נתניהו ואביגדור ליברמן מסיבת עיתונאים משותפת והכריזו על היוזמה להקמת רשימה משותפת של הליכוד וישראל ביתנו לקראת הבחירות לכנסת ה-19. כעבור ארבעה ימים אישרה ועידת הליכוד את ההחלטה.
לדברי ליברמן, ההחלטה על ההליכה המשותפת התקבלה כחודשיים טרם פרסומה.
בתחילה נתקל המהלך בהתנגדות של מספר אישים בליכוד ובראשם מיכאל איתן שקרא לו "חיסול הליכוד", אך לאחר אישור המהלך בוועידת הליכוד אמר איתן כי הוא מקבל את דין הוועידה.
בבחירות לכנסת ה-19, קיבלה רשימת "הליכוד - ישראל ביתנו" 31 מנדטים, ירידה של 11 מנדטים ממספר המנדטים המשותף שלהן בכנסת ה-18, שעמד על 42 מנדטים (27 לליכוד ו-15 לישראל ביתנו).
ב-7 ביולי 2014 הודיע אביגדור ליברמן, יו"ר מפלגת ישראל ביתנו ושר החוץ, על פירוקה של הסיעה המשותפת. ההודעה הגיעה לאחר חודש בו התקיימה מתיחות בין ליברמן לנתניהו במספר נושאים: הבחירות לנשיאות המדינה בהן נתניהו הודיע על תמיכתו בראובן ריבלין, תמיכה שאותה גינה ליברמן. לאחר רצח שלושת הנערים וירי הרקטות מרצועת עזה, ליברמן התנגד לתגובה "הרגועה" של נתניהו וטען שהתגובה צריכה להיות חריפה יותר.
גאורגיוס אזואידיס
גאורגיוס אזואידיס (ביוונית: Γιώργος Αζωίδης; נולד ב-6 במאי 1993) הוא ג'ודוקא יווני המתחרה בקטגוריית המשקל עד 73 ק"ג, זוכה מדליית ארד מאליפות אירופה 2019.
הליכוד - ישראל ביתנו
היסטוריה
ב-9 ביולי 2014 אישרה ועדת הכנסת את פיצול הסיעה למרכיביה.
גאורגיוס אזואידיס
בגילאי הנוער אזואידיס זכה שלוש פעמים בתואר אלוף אירופה בשנים 2010, 2012 ו-2013. באפריל 2019 הוא זכה במדליה המשמעותית הראשונה שלו בגילאי בוגרים כאשר זכה במדליית ארד בגראנד פרי אנטליה. באליפות אירופה 2019 שנערכה במינסק כחלק מהמשחקים האירופיים, זכה אזואידיס במדליית הארד לאחר שניצח בקרב על המדליה את טוהר בוטבול הישראלי.
פרסים
מקור:
מולדת (יישוב)
מוֹלֶדֶת הוא מושב שיתופי בגליל התחתון השייך למועצה אזורית הגלבוע.
תולדות היישוב
היישוב הוקם ב-4 ביולי 1937 במסגרת חומה ומגדל בשם מולדת על שם ארגונם של המייסדים, עולים מגרמניה חברי ארגון "מולדת". המייסדים קבלו את הכשרתם בנהלל, באר טוביה וכפר יחזקאל. הקרן הקיימת רכשה עבור הארגון קרקע ליד טייבה שבעמק יזרעאל ובתחילת 1937 החלו להתכונן לעלייה למקום. בעלייה על הקרקע השתתפו 20–30 חברים מתוך כ-80 משפחות הארגון, ביחד עם מספר נוטרים ובסיוע של חברים ביישובים סמוכים. בחודשים הראשונים הסתמך היישוב על מים שהובאו מכפר יחזקאל. השטח שהוקצה ליישוב היה כ-8000 דונם, אולם הוא היה מפוזר ונדרשו עוד מאמצים עד לביצוע החלפות שיביאו לריכוזו. חברי הארגון שלא השתתפו בעלייה על הקרקע נותרו זמנית בבאר טוביה. בשלב זה החלו הבירורים לגבי אופי היישוב. ביוני 1938 נתפרסם בעיתון דבר: לטענת אנשי המקום הרעיון של מושב שיתופי התגבש במקביל להתגבשותו בקרב אנשי "הקוצר" שהקימו את כפר חיטים. לבסוף, בתחילת 1939, הוחלט ללכת לכיוון של מושב שיתופי וחלק מאנשי הארגון שלא השלימו עם הרעיון של מושב שיתופי פרשו ולאחר שבועיים הקימו את שדמות דבורה.
ביוני 1939 עברו חברי הארגון שנותרו בבאר טוביה לנקודת הקבע במולדת. בהמשך החֹדש כילתה שרפה שהחלה כתוצאה מפיצוץ פרימוס את כל הצריפים של היישוב, אך במהרה נבנה היישוב מחדש. בקיץ 1942 תקפה את היישוב מגפת טיפוס ושלושה חברים נפטרו.
את מולדת במיקומה החדש לאחר השרפה תכנן האדריכל ריכרד קאופמן אשר בין היתר תכנן את מושב העובדים הראשון נהלל בצורתו המעגלית. את מולדת תכנן ריכרד קאופמן בצורת פעמון כאשר הוא מתרחב לכיוון מערב. הענפים החקלאיים נמצאים בחלקו המזרחי של היישוב וזה כדי שהרוחות המערביות יגיעו למרבית הבתים וייקחו את ריחות ענפי החקלאות מזרחה ולא לתוך היישוב.
באמצע שנות ה-70 עזבה מולדת, יחד עם מושבים שיתופיים אחרים את תנועת המושבים ובקשה והצטרף לאיחוד הקבוצות והקיבוצים. בניגוד למושבים השיתופיים האחרים, מולדת לא צורפה לתק"ם כיוון שלא הסכימה לוותר על קבלה פרטית של הרנטות של חבריו.
בשנת 1998 החלה הקמת שכונת הרחבה ראשונה במולדת, ובשנת 2005 נבנתה שכונה נוספת. היישוב מונה כ-1,000 תושבים.
בתחום היישוב קיים אתר הנצחה לזכר נופלים שגרו ביישוב, שנוצר על ידי דליה מאירי. אתר ההנצחה בנוי בצורת מעגל וסביבו אבנים.
שם היישוב
בעקבות תרומה של ארגון בני ברית לצורך הקמת יישוב, התחייבו המוסדות הציוניים לקרוא יישוב בשם בני ברית, וועדת השמות החליטה לקרוא למושב של ארגון מולדת "בני ברית". לאחר שאנשי המקום התנגדו לכך ודרשו להקרא בשם סמלי או היסטורי, נקראו אנשי המקום ביולי 1940 לבירור אחרון לפני נקיטת צעדים ואנשי המקום נאלצו להסכים לשם "בני ברית". אולם השם לא תפס ולרוב הופיע בשילוב עם "מולדת", שם הארגון. עד ראשית שנות ה-50 הופיע השם בני ברית עם מולדת בסוגריים ולאחר מכן כבר נקרא המקום "מולדת - כפר בני ברית" וצירופים דומים.
מבנה הציבור המרכזי במושב נקרא "בית בני ברית" והוא תוכנן על ידי האדריכל שמואל ביקלס בשנת 1958. המבנה כולל אולם התכנסות, מועדון, ספרייה וחדר אוכל. סגנונו המיוחד של ביקלס ניכר באופן שבו חודר לבנין אור טבעי מסונן.
רצף שיין דלגרנו
רצף שָיְין דַלְגָרנוֹ (או קופסת שיין דלגרנו), הוא רצף נוקלאוטידים מסוים ב-mRNA, אליו נקשר הריבוזום במסגרת תהליך תרגום ה-mRNA לחלבון. בדרך כלל, נמצא במרחק 6-7 נוקלאוטידים במעלה הזרם מהקודון ממנו מתחיל התרגום בפועל (AUG).
אנטי שיין דלגרנו הוא הרצף המשלים (על פי הקוד הגנטי): CCUCCU. רצף האנטי נמצא בקצה '3 של יחידת 16s rRNA בריבוזום. מוטציות ברצף שיין דלגרנו עשויות לפגוע בתהליך תרגום החלבון. אולם, אם ייוצרו מוטציות מקבילות ברצף האנטי שיין דלגרנו, התרגום יחזור לרמתו הנורמלית.
פליטי עיראק
פליטי עיראק הם פליטים שנמלטו מעיראק עקב המלחמות שפקדו אותה מאז שנת 1980. הגורמים לגל הפליטים הן:
מלחמת עיראק ותוצאותיה
מאז שארצות הברית נכנסה לעיראק במרץ 2003, מספר הפליטים הלך וגדל. ההערכה היא ש-1.6-2.0 מיליון אנשים נמלטו מהמדינה. ההערכה של נציבות האו"ם לפליטים, בדיווח בנובמבר 2006, הוא שיותר מ-6 מיליון עיראקים נמלטו מעיראק מאז מרץ 2003, 7% מכלל האוכלוסייה. ב-22 בינואר 2007, העריך ה-BBC את מספר הפליטים ב-2 מיליון.
ירדן
בדצמבר 2006 הגיע מספר הפליטים העיראקיים בירדן לכ-750,000. ירדן מתחה ביקורת על ארגון זכויות האדם, משום שלא כינה את ה"פנים החדשות" שהגיעו לשם "פליטים". במלחמת המפרץ (1990–1991), הגיעו לירדן אנשים עיראקיים עשירים וקידמו את כלכלת ירדן. לכן, במלחמה בשנת 2003, העובדה שרוב פליטי עיראק שהגיעו לירדן היו עניים גרמה בעיות, הדרישות אליהם גדלו ונוצר לחץ על הכלכלה הירדנית.
סוריה
בדצמבר 2006 הגיע מספר הפליטים העיראקיים בסוריה לכמיליון, כמחציתם נוצרים. מרביתם התיישבו בדמשק ובפרווריה. המספר הרב של הפליטים שהגיעו לסוריה אינו רק בזכות הגבול המשותף בין המדינות, אלא גם בזכות מדיניות הדלת הפתוחה לפליטים שהנהיגה סוריה.
מצרים
מצרים, חסרת הגבול המשותף עם עיראק, הפכה ליעד מרכזי לפליטים עיראקיים בשנת 2006. בדצמבר, מספר הפליטים העיראקיים במצרים היה קרוב ל-150,000. בשנת 2003, הגיעו למצרים רק 800 פליטים.
התיישבות הפליטים מחוץ למזרח התיכון
בתחילת פברואר 2007, פיתחו ארצות הברית והאומות המאוחדת תוכנית ליישוב כמה אלפי פליטים בארצות הברית. מטרת האו"ם היא להגיע ל-135,000-200,000 פליטים שהתעניינו להתיישב שם. המטרה של ארצות הברית היא ליישב לפחות 5,000 פליטים מתוך הקבוצה הכוללת, עד סוף 2007. מאז הפלישה ב-2003, התיישבו בארצות הברית 466 פליטים עיראקים.
משקאות חריפים
משקאות חריפים הוא שמו של אלבומה השני במספר של להקת הפאנק-רוק "שייגעצ". האלבום יצא ב-2004 על ידי חברת התקליטים הד ארצי בהפקת שחר אבן צור, שלוש שנים לאחר אלבום הבכורה של הלהקה, ניו יורק-רפיח, ושנתיים לפני אלבומה השלישי של הלהקה, להפסיק לאכול עוגות.
האלבום זכה להצלחה רבה ושוחרו ממנו להיטים רבים: "מרילין מונרו", "אינטרקום", "את יפה", "אבא עורך דין" ו"משקאות חריפים". באלבום השתתפו חברי ההרכב המחודש: יובל מנדלסון, שכתב, שר והלחין את כל השירים למעט אחד, שיקו פלדמן, אבי מרקוביץ ואסף רייז, שהחליף את המתופפת הקודמת דנה רגב. שחר אבן-צור עיבד את האלבום עם חברי להקת "שייגעצ". בדיסק קיים גם שיר נסתר.
לונה 1
לונה 1 (ברוסית: Луна-1) הייתה הגשושית הסובייטית הראשונה בתוכנית לונה אשר נשלחה לעבר הירח (שמה המקורי של החללית היה מכתה).
שיגורה של לונה 1 נעשה לציון הקונגרס ה־25 של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות ב־27 בינואר.
לונה 1 שוגרה ב־2 בינואר 1959 ומטרותיה היו לפגוע בקו המשווה של הירח 60 שעות לאחר השיגור, ולשדר לכדור הארץ מידע שנאסף במשך הטיסה.
משקל הגשושית היה 1,833 ק"ג, כאשר 361 ק"ג מתוכו שקל תא המכשירים.
הגשושית נעה במהירות של 40,000 קמ"ש.
בשל סטייה זעירה ממסלול הטיסה, הגשושית "החטיאה" את הירח ב־5,955 ק"מ, והמשיכה במסעה אל החלל, עד שנלכדה בידי כוח המשיכה של השמש. לונה 1 נכנסה למסלול אליפטי סביב השמש . כל הקפה של השמש נמשכה 477 ימים. החללית שִדרה את הנתונים, עד שהגיעה למרחק של 600,000 ק"מ מכדור הארץ.
ליגת העל האלבנית
עם הקמת הליגה שיחקו בה רק שישה מועדונים שהתמודדו על האליפות. בעונת 1998/99 היה מספר הקבוצות בליגה 16. שתי עונות לאחר מכן, בעונת 1999/00 ירד מספר הקבוצות ל-14 בלבד ומאז עונת 2003/04 שיחקו בליגה זו רק 10 קבוצות עד עונת 2006/07, אז עלה מספר הקבוצות בליגה ל-12.
היסטוריה
הכדורגל הגיע לאלבניה על ידי כומר אנגלי-מלטזי בשם גאט רוטר, שביקר במכללה הסבריינית בשקודרה ב-1908. מועדון הכדורגל הראשון היה אינדיפנדנסה, שמקורה בשקודרה והוקמה ב-1912 על ידי פאלוקה ניקה. המשחק הראשון באורך מלא (90 דקות ו-2 מחציות של 45 דקות) הרשמי שהתקיים ותועד היה באוקטובר 1913 בין אינדיפנדנסה שקודרה לבין קבוצת חיל הים האוסטרו-הונגרי הכובש באותה תקופה באלבניה. המשחק נחשב גם למשחק הבינלאומי הראשון שהתקיים באלבניה, והסתיים בתוצאה 2-1 לקבוצת חיל הים.
ב-2012 נמצא תיעוד לטורניר שנקרא "טורניר הכדורגל פייר פיר" ("Fier Fair Football Tournament") והתקיים באלבניה ב-1911 (19 שנים לפני היווסדות הליגה האלבנית הראשונה). טורניר זה התקיים ברהיג'ה, פייר שבאלבניה, שהייתה בשליטת האימפריה העות'מאנית, ובה השתתפו הקבוצות טירנה, אלבסאני, קאווג'ה, בראטי, פקיני, וולורה, פיירי ולושנג'ה. טירנה זכתה בטורניר זה לאחר שניצחה 6-1 את פקיני בגמר. טורניר זה לא מוכר עד היום על ידי אופ"א או ההתאחדות האלבנית, שלא ארגנה את הטורניר וטוענת שהטורניר הרשמי הראשון שהתקיים באלבניה הוא טורניר הליגה ב-1930, בו זכתה קיי אף טירנה.
בזמן מלחמת העולם השנייה התקיימו 3 עונות בשנים 1939, 1940 ו-1942, כל זאת בזמן השעיית פעילותה של ההתאחדות האלבנית. הליגות היו כמעט במתכונת זהה לליגות שהתקיימו לפני כן, אך בגלל שלא אורגנו על ידי ההתאחדות האלבנית היא מסרבת עד היום להכיר בהן. הקבוצות שזכו באליפויות בשנים אלו, סופרות את האליפויות הנ"ל במניין האליפויות שלהם, בעוד ההתאחדות משמיטה עונות אלו שלא אורגנו על ידה. מאז תום מלחמת העולם השנייה ועד היום, התקיימה ליגה סדירה.
פורמט
הליגה כוללת 10 מועדונים, והקבוצות פוגשות אחת את השנייה ארבע פעמים לסך הכל 36 משחקים בעונה אחת. בסוף העונה 2 הקבוצות במקומות התשיעי והעשירי יורדות לליגה המשנה האלבנית, ה"קטגוריה א-פארה", ו-2 הקבוצות במקומות הראשונים בליגה השנייה עולות במקומן. הקבוצה שסיימה במקום השמיני בליגה משחקת בפלייאוף הישרדות אל מול הקבוצה שסיימה במקום השלישי בליגה השנייה. דירוג הקבוצות בטבלה נקבע לפי: נקודות, משחקים בין הקבוצות בעונה, הפרש שערים ולבסוף שערים שהובקעו בעונה.
הקבוצות בליגה
להלן הקבוצות המתמודדות בליגת העל האלבנית בעונת 2022/2023:
הרובע הראשון של פריז
הרובע הראשון של פריז (בצרפתית: Ier arrondissement) הוא אחד מעשרים הרבעים של פריז, צרפת. זהו הרובע המאוכלס בצפיפות הנמוכה ביותר מבין רובעיה של העיר, אך גם אחד מהרבעים הקטנים ביותר בה. רובו של האזור משמש למסחר ואדמיניסטרציה.
הרובע ממוקם בעיקר בגדה הימנית, אך כולל גם את קצהו המערבי של האיל דה לה סיטה. זהו אחד הרבעים העתיקים ביותר של פריז; האיל דה לה סיטה, שהיווה בעבר את לב העיר הרומית לוטטיה, נכבש בשנת 52 לפנה"ס, בעוד שחלקים אחרים ברובע (למשל, אזור לה אל) הוקמו בראשית ימי הביניים.
חלק נכבד משטחו של הרובע מאוכלס על ידי מוזיאון הלובר וגני טווילרי, והרובע קטן מאוד ושטחו 1.826 קמ"ר בלבד.
דמוגרפיה
שיא צפיפות האוכלוסין ברובע הראשון של פריז היה לפני שנות השישים של המאה ה-19, אך למעשה הרובע קיים בצורתו הנוכחית רק מאז תוכנית השיפוצים הגדולה של פריז בשנות השישים של המאה. בשנת 1999 מנתה האוכלוסייה 16,888 נפש, בזמן שהציעה 63,056 משרות עבודה, עובדה שהופכת את הרובע לאחד האטרקטיביים ביותר לעסקים, לאחר הרובע השני, הרובע השמיני והרובע התשיעי.
רבעים
על פי נתונים ממפקד האוכלוסין הצרפתי משנת 1999
ריבית
ריבית היא מונח בכלכלה שפירושו סכום הכסף הנוסף המשולם על ידי לווה למלווה תמורת הזכות שנותן המלווה ללווה להשתמש בסכום כסף מסוים (הקרוי "קרן הלוואה" או "סכום ההלוואה" או "הקרן") למשך תקופה מסוימת (הקרויה "תקופת ההלוואה"). הלווה משלם למלווה את הריבית, בנוסף להחזר הקרן. במילים פשוטות ניתן לומר, כי הריבית היא "מחיר הזמן של הכסף", או למעשה "המחיר" של העברת כסף מהעתיד להווה.
בחלק מהדתות, ישנו איסור על שימוש בריבית באופן כללי (ראו איסור ריבית בדת), ביניהם ביהדות, שאוסרת על ריבית באיסור דאורייתא "את כספך לא תיתן כנשך". עם זאת, ישנם מקרים בהם היהדות כן מאשרת ריבית, כמו ריבית פיגורים, וגם פן זה מקבל ביטוי בחוק הישראלי בחוק פסיקת ריבית.
סיבות לתשלום ריבית
סיבות לתשלום ריבית הן:
הלוואה בריבית
בתקופה שקדמה להקמת הבנקים המסחריים במאות ה-18 וה-19, אנשים שהיו מעוניינים בהלוואה לצורך מימון הוצאותיהם היו פונים לבעלי עסק פרטיים, שנקראו מלווים בריבית. עיסוק זה היה נפוץ באירופה בקרב יהודים, בין היתר מכיוון שנמנע מהם לעסוק במקצועות רבים אחרים. עיסוק זה גרם להתמרמרות ושנאה כלפי היהודים בקרב שכניהם הנוצרים, שהציגו אותו כסמך לטענה על שחיתותם וערמומיותם של היהודים.
לפי חוקי התורה וההלכה היהודית, יש איסור להלוות בריבית בין יהודים לבין עצמם. רק במאה ה-17, בעקבות רצון לאפשר התפתחות כלכלית, פורסם היתר הלכתי באמצעות הסכם "היתר עסקה", שאיפשר למעשה הלוואה בריבית (שהוגדרה כתשלום במסגרת השתתפות בעסקה מסחרית).
נכונות לשלם ריבית בתמורה להלוואה אינה תנאי מספיק, מבחינתו של המלווה, להסכמתו לתת את ההלוואה. בדרך כלל נדרש הלווה לספק ביטחונות שאותם יוכל המלווה לממש במקרה של חוסר יכולת הלווה לפרוע את ההלוואה. לווה שבקשתו לקבל הלוואה נדחתה פונה לעיתים לשוק האפור, כלומר למלווים שאינם מוסדיים, שם הוא נדרש לשלם ריבית קצוצה, כלומר ריבית ששיעוריה גבוהים מאוד יחסית לשיעורי הריבית המקובלים, בביטחונות פחותים (או אף ללא ביטחונות מעבר להתחייבות האישית של הלווה).
ריבית פשוטה
ריבית פשוטה: ריבית המחושבת כאחוז מסוים מהקרן, והאחוז עומד ביחס ישר לתקופת ההלוואה. גורם הפרופורציה נקרא בשם "שיעור הריבית". אם תקופת הריבית נמדדת בשנים - נקרא גורם הפרופורציה שיעור הריבית השנתי.
לפיכך, אם לווה נטל הלוואה בסך של 1,000 ש"ח (הקרן) למשך 3 שנים, בריבית שנתית של 6%, אזי יהיה עליו להחזיר למלווה: הנוסחה הכללית לריבית
ריבית דריבית
ריבית דריבית (ריבית מצטברת): ריבית המחושבת לא רק על הקרן אלא גם על הריבית שהצטברה בתקופה הקודמת.
לפיכך, אם לווה נטל הלוואה בסך של 1,000 ש"ח למשך 3 שנים, בריבית שנתית של 6%, אזי יהיה עליו להחזיר למלווה:
לפיכך, אם לווה נטל הלוואה בסך של 1,000 ש"ח למשך 3 שנים, בריבית נומינלית שנתית של 6%, כאשר הריבית מצטברת אחת לחודש [דהיינו: 12 תקופות הצטברות ריבית בשנה אחת], אזי יהיה עליו להחזיר למלווה:
סיווג ריבית
מבחינים בין ריבית קבועה וריבית משתנה. ריבית קבועה: שיעור הריבית נקבע בעת לקיחת ההלוואה ונשאר קבוע כל העת עד סיום החזרתה. ריבית משתנה: שיעור הריבית משתנה מעת לעת ממועד לקיחת ההלוואה ועד סיום החזרתה. בדרך כלל יתבצע השינוי בדרך של הצמדת הריבית לריבית הנקבעת על ידי גוף חיצוני (בנק ישראל, לדוגמה) או לריבית המקובלת עכשיו בשוק (או במגזר מסוים).
ריבית נומינלית
ריבית נומינלית (או ריבית חוזית, או ריבית קונטוקורנטית, או ריבית נקובה) היא הריבית הנקובה במסמכי מתן ההלוואה ללא התחשבות במועדי חיוב הריבית ובהיטלים הנלווים (עמלות). בדרך כלל תצוין הריבית לתקופה של שנה אחת.