cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
און
היסטוריה
און הייתה ידועה בתקופת יוון העתיקה ובתקופת הקיסרות הרומית. העיר הוזכרה בכתביהם של רוב הגאוגרפים החשובים של התקופה, כולל תלמי, הרודוטוס, דיודורוס סיקולוס, אריאנוס, פלוטרכוס, יוסף בן מתתיהו ועוד.
משרידיה של העיר לא נותר היום כמעט דבר. המבנים ואבני העיר שימשו בשימוש משני כמקור אבן לבנית העיר קהיר. ניתן היום לראות בשערי העיר קהיר, אבנים שמקורן במקדש שבנה אחנתון.
אפקט המבט הכולל
אפקט המבט הכולל (באנגלית: Overview effect) הוא שינוי קוגניטיבי במצב המודעות, שדווח על ידי מספר אסטרונאוטים וקוסמונאוטים כאשר התבוננו בכדור הארץ מהחלל. המונח נטבע על ידי הסופר פרנק וויט ב-1987 שחקר את הנושא בספרו The Overview Effect — Space Exploration and Human Evolution.
האפקט מתייחס לחוויית הצפייה בכדור הארץ ממקור ראשון, שבו הוא נתפס ככדור קטן ושברירי, "תלוי בריק החלל", מוגן וניזון מאטמוספירה דקה כנייר. מהחלל, גבולות לאומיים נעלמים, והסכסוכים שמפלגים את בני האדם הופכים לפחות חשובים. הצורך ליצור חברה בין-כוכבית, עם רצון מאוחד להגן על "הנקודה הכחולה החיוורת" הזו הופך לברור והכרחי.
אסטנרואטים רבים, ביניהם ראסל שוויקארט, אדגר מיטשל, סקוט קלי, ג'יימס אירווין וכריס הדפילד, דיווחו על כך שחוו את האפקט.
המנון אנגולה
אנגולה קדימה! (בפורטוגזית: ) הוא ההמנון הלאומי של אנגולה. הוא נכתב על ידי מנואל רואי אלבש מונטירו והולחן על ידי רואי אלברטו ויירה דיאש מינגאש. ההמנון אומץ בשנת 1975 עם קבלת עצמאותה של אנגולה.
פידיאס
פִידִיאַס (ביוונית: Φειδίας; סביבות 500 – סביבות 430 לפנה"ס) היה פסל וצייר אתונאי אשר חי ופעל במאה ה-5 לפנה"ס. נחשב לגדול האמנים של המאה ה-5 לפנה"ס. בין יצירותיו פסל זאוס באולימפיה שנחשב אחד מבין שבעת פלאי תבל. הוא היה אחראי על הפיסול בפרתנון שבאקרופוליס, משם זכור במיוחד פסל אתנה פרתנוס. חתם על יצירתו "פידיאס בן כארמידס איש אתונה". פסליו שימשו מודל לחיקוי בהמשך השנים, בין השאר לתיאור זאוס.
יצירתו
פידיאס היה תלמידם של הפסלים הגיאס ואגאלאדס מארגוס. כיצירותיו המוקדמות ביותר נחשבים פסל אפולו מקאסל, האֵתנה לְֶמניָה ופסל אתנה פרתנוס שבפרתנון, אולם אלו מוכרים כיום רק מהעתקים. עבודתו היחידה ששרדה היא תבליטי הפסלים באפריז של הפרתנון - עבודה שבפועל בוצעה על ידי מספר רב של פסלים בהנחייתו.
בשנת 1958 מצאו ארכאולוגים את בית המלאכה של פידיאס באולימפיה.
יחס הזהב, שנטען כי שימש בתכנון הפרתנון, מסומן באות היוונית פי, בה מתחיל שמו של פידיאס.
אנגלה ויסר
אנגלה ויסר (בהולנדית: Angela Visser (אנחלה פיסר); נולדה ב-18 באוקטובר 1966) היא שחקנית ודוגמנית הולנדית, מיס תבל לשנת 1989.
ביוגרפיה
ב-1988 זכתה ויסר בתואר "מלכת היופי של הולנד" ובאותה שנה ייצגה את מדינתה בתחרות מיס עולם, אך לא הגיעה לשלב הגמר. בשנה לאחר מכן בתחרות מיס תבל שנערכה במקסיקו היא זכתה במקום הראשון.
לאחר זכייתה היא שמשה כמנחה משנית בתחרות מיס תבל בין השנים 1991 ל-1994.
לאחר מכן שיחקה בתפקידי משנה במספר סרטים ובהם "המרגל מת מצחוק", והשתתפה בתפקידי אורח בכמה סדרות טלוויזיה, בהן "חברים", "משמר המפרץ" ו"בוורלי הילס 90210".
מ-1997 ועד 1999 שיחקה בקומדיית הנעורים "USA High" העוסקת במתבגרים הלומדים בפנימייה אמריקאית בפריז.
היא נשואה ואם לבת.
המסיכה השחורה
המסיכה השחורה (באנגלית: Black Mask) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס באטמן ביקום DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Batman #386 מאוגוסט 1985 ונוצרה על ידי הכותב דאג מנץ' והמאייר טום מנדרייק.
המסיכה השחורה הוא האלטר אגו של רומאן סיוניס, אדם אכזרי ואלים העומד בראש העולם התחתון בגות'אם סיטי ואשר מחזיק בקיבעון למסכות ותענוג סדיסטי מגרימת עינויים. עבד לעיתים עם הפינגווין עד למאורעות "באטמן: שטח הפקר". לאחר שנהרג בידי קאטוומן, מורשתו עוברת לג'רמיה ארקהם, המנהל בפועל של ארקהם אסיילום, במהלך קשת הסיפור "באטמן: הקרב על הברדס". ארקהם מארגן בריחה המונית מבית החולים לחולי נפש ומפוצץ את המקום.
דמותו של המסיכה השחורה זכתה לעיבודים שונים במדיה מחוץ לקומיקס, בין היתר בסדרת האנימציה "הבאטמן", בסרט האנימציה "באטמן: מתחת לברדס האדום" וכן זיכיון משחקי המחשב "באטמן: ארקהם". עיבוד קולנועי ראשון של הדמות היה בסרט הקולנוע בלייב אקשן "ציפורי הטרף: והארלי קווין המהממת", כחלק מהיקום הקולנועי של DC, בגילומו של יואן מקגרגור.
פייר בובייה
פייר צ'ארלס בובייר (אנגלית: Pierre Charles Bouvier; נולד ב-9 במאי 1979) הוא סולן להקת הפופ פאנק הקנדית סימפל פלאן.
ביוגרפיה
לפני שהתחילה הקריירה המוזיקלית שלו, בובייה עבד במסעדת ברביקיו בעיר הולדתו מונטריאול, קנדה. בגיל 13 הקים את להקת הפאנק-רוק ריסט (Reset) יחד עם חברו לספסל הלימודים צ'אק קומאו. פייר היה גם הסולן של הלהקה וגם הבסיסט.
כשלא היה מרוצה ממנהל הלהקה, עזר לייסד את להקת הפאנק-רוק המצליחה סימפל פלאן, אשר הוא מייצג והוא גם הסולן הראשי שלה, יחד עם קומאו, המתופף וכותב השירים של הלהקה. בתוספת לכך, בובייה היה הבאסיסט המקורי של הלהקה, עד שהוחלף בבסיסט דייוויד דסרוסיירס כאשר דייוויד הצטרף ללהקה.
בביצועים חיים, לפעמים פייר מנגן בגיטרה (חשמלית ואקוסטית) בשירים מסוימים. הוא גם הנחה תוכנית טלוויזיה בערוץ MTV שנקראה "Damage Control" שמאז הסתיימה כמתוכנן. כיום הוא שופט בתוכנית "קנדה שרה"
רובין הוד
רובין הוד (באנגלית: Robin Hood) הוא גיבור עממי אנגלי, פורע חוק. קשת וסייף מוכשר, אשר על פי הגרסאות בנות ימינו של סיפור עם זה, נהג לגנוב מהעשירים ולתת לעניים בעזרת חבורת פורעי חוק הידועים כ"אנשים העליזים". באופן מסורתי, מוצגים אנשי רובין הוד כלבושים בבגדים ירוקים. יש הסוברים כי מקור האגדה בפורעי חוק אמיתיים או בבלדות וסיפורים על פורעי חוק. רובין הוד הפך לדמות עממית פופולרית החל מתקופת ימי הביניים והמשיך בספרות המודרנית, סרטים וטלוויזיה. במקורות המוקדמים ביותר, רובין הוד הוא איכר חופשי, אבל לעיתים קרובות הוא מצויר כאציל שאיבד את אדמותיו באופן לא הוגן בגלל שריף חסר מצפון ונעשה פורע חוק.
סיפור העלילה
על פי העלילה המקובלת, גורש רובין הוד מאדמותיו על ידי השריף מנוטינגהאם הנבל. השריף פועל על פי הוראותיו של הנסיך ג'ון, שמלך באנגליה מ-1199 עד 1216, בעת שהותו של אחיו ריצ'רד לב הארי במסעות הצלב. ג'ון מנסה לחזק את כיסאו על ידי הריגתם של האצילים הסקסונים.
על פי הסיפור, רובין ברח ליער שרווד, שם הוא פוגש את האנשים המסתתרים ביער לאחר שגורשו מבתיהם בשל אי יכולתם לשלם את המסים שהטיל עליהם המלך ג'ון. רובין זוכה באמונם בשל כישוריו בירי בחץ וקשת, והופך למנהיג אנשי היער, הנוהגים לשדוד את העשירים החוצים את היער, ולהילחם בשריף המנסה להגן על העשירים ולתפוס את אנשי היער (השריף אכן מוזכר בבלדות המוקדמות, בהן הורג אותו רובין הוד וכורת את ראשו).
רובין נלחם גם בראשי הכנסייה הקתולית המושחתים וכן בצייד גאי איש גיסבורן, אשר רובין כורת את ראשו. על פי הבלדות רובין נותן את כספי המיסים שגובה השריף לעניים (דבר זה אינו מוזכר בבלדות המקוריות).
חבורתו של רובין כוללת את: הנזיר טאק, ויל סקרלט, מאץ' בן הטוחן וג'ון הקטן.
רובין מתאהב בעלמה מריאן, אשר מספרת לו על תוכניות הנסיך ג'ון להשאיר את המלך ריצ'רד לב הארי בשבי הכופרים, ורובין ואנשיו אוספים כסף להביא לשחרורו של המלך ריצ'רד ולשובו לאנגליה. על פי חלק מהגרסאות, מריאן היא קרובה של שני המלכים, לאחר שמריאן נתפסת על ידי השריף, רובין יוצא אל טירת שרווד על מנת לשחרר אותה ממנו. הגעתו של המלך ריצ'רד מסיימת את הקרב, ומביאה לנפילתו של השריף.
פרשנויות מודרניות
סיפורי רובין הוד השתנו מתקופה לתקופה בהתאם לצרכים החברתיים של אותה תקופה – כך לדוגמה העלמה מריאן הפכה ממעין גבירה לוחמת ביצירות מראשית התקופה הוויקטוריאנית לדמות פסיבית וכנועה בתקופת מאבק הסופרז'יסטיות, ואחר–כך, עם עליית זרמים פמיניסטיים הפכה לדמות פעילה הרבה יותר.
רובין הוד עצמו, שהיה בסיפורים המקוריים "שודד למען בשר ציד" עם מעשי נדיבות לפרקים, אך ללא מיומנות יוצאת דופן בשימוש בחץ וקשת וללא גישה פוליטית מוגדרת, הפך למעין גיבור רב חסד, בעל קשת קטלנית המוביל קבוצה קטנה של מורדים במלחמת גרילה נגד הנסיך ג'ון, השריף מנוטינגהאם וסגנו המרושע גאי מגיסבורן לטובת המדוכאים והמלך ריצ'רד הראשון.
רובין הוד וחבורתו מככבים גם ברומן ההיסטורי של וולטר סקוט, אייבנהו, שם הם מעורבים במאבק של הסקסונים נגד האצילים/הכובשים הנורמנים.
בשנת 2010 הועלתה סברה כי רובין הוד היה למעשה מלווה בריבית ולא פילנתרופ כפי שנתפס עד אותה עת. הסברה הועלתה בספר "רובין הוד, הטמפלר הלא מוכר" (Robin Hood, The Unkown Templar) מאת ג'ון פול דייוויס (John Paul Davis). בספר גם הועלתה הסברה כי רובין הוד היה למעשה טמפלר אשר ברח מצרפת.
סרטים וסדרות טלוויזיה
דמויות גיבורי-העל רובין והחץ הירוק המופיעים בסדרות הקומיקס באטמן והחץ הירוק, בהתאמה, מבוססים על דמותו של רובין הוד.
דפני זוניגה
ראשית חייה
זוניגה נולדה בברקלי שבארצות הברית, לאם שמכהנת ככומר אוניטרינית ממוצא ממוצא פולני ופיני, ולאב יליד-גואטמלה ופרופסור אמריטוס לפילוסופיה. היא החלה להתעניין במשחק בעת לימודיה בתיכון, והופיעה במספר הצגות בבית הספר. למדה בנעוריה בבית הספר למשחק "Young Conservatory of ACT" שבסן פרנסיסקו. זוניגה, אימה ואחותה עברו לרידינג, ורמונט לאחר גירושי ההורים. היא סיימה לימודיה בתיכון ב-1980 ולמדה תיאטרון אומנותי באוניברסיטת קליפורניה.
טלוויזיה
הקריירה הטלוויזיונית של זוניגה החלה כשהופיעה במספר פרקים בסדרה קשרי משפחה (1984) כחברתו של אלכס פ. קיטון. ב-1985 היא כיכבה לצד לוסיל בול בסרט הטלוויזיה הדרמטי "Stone Pillow", ושיחקה במיני-סדרה "Degrees of Guilt". היא הייתה אחת מהמדבבים בסדרת האנימציה "Stories from My Childhood" (1988).
בין השנים 1992–1996, היא שיחקה את דמותה של ג'ו ריינולדס במלרוז פלייס ופרצה לתודעה הציבורית. בשנת 1996, היא כיכבה בתפקיד הראשי במיני-סדרה "Pandora's Clock". ב-1997 ו-1998, התארחה בפרקים בסדרה "ספין סיטי". בשנת 1999 ו-2000, דיבבה בסדרה "באטמן: הדור הבא".
בין 2004–2005 שיחקה זוניגה בסדרה "חלום אמריקאי". היא שיחקה את הדמות הראשית בסדרה של ABC Family "אנשים יפים" (2005–2006). במהלך השנים כיכבה זוניגה בכמה סרטי טלוויזיה, שבהם "Secret Lives" (2005), "The Obsession" (2006), "שחזור של חג המולד" (2006) ו"כלה בהזמנה", שבכורתו הייתה ב-8 בנובמבר 2008 בהולמרק.
ב-2007, היא כיכבה בבכורת העונה החמישית של סדרת הדרמה ניפ/טאק. בין השנים 2007 - 2012 היא שיחקה בסדרה "מגרש ביתי" (CW) את ויקטוריה דייוויס. היא שיחזרה את דמותה של הנסיכה וספה משיגעון בחלל בספין-אוף לסרט, סדרת אנימציה תחת אותו השם בעברית (באנגלית התרגום לשם הסדרה הוא "שיגעון בחלל: סדרת האנימציה"). ב-2009 היא חזרה לתפקיד ג'ו ריינולדס בגרסה המחודשת של "מלרוז פלייס", אך הסדרה בוטלה לאחר עונה אחת בלבד. ב-2010 היא שיחקה בסרט הטלוויזיה "On Strike for Christmas".
בשנת 2020, זוניגה התארחה בפרק בסדרה "NCIS".
קולנוע
הקריירה הקולנועית שלה התקיימה במקביל לקריירה הטלוויזיונית שלה, כך שעבודתה בקולנוע הייתה פחות פורה מזו בטלוויזיה. שני הסרטים הראשונים שלקחה בהם חלק היו סרטי האימה "The Dorm That Dripped Blood" (1981) ו"The Initiation" (1983) שבו שיחקה לצד האנטר טיילו מהיפים והאמיצים. ב-1985 היא שיחקה בסרט "Vision Quest". באותה שנה היא כיכבה לצד ג'ון קיוזק בסרט רומן על בטוח. ב-1986 היא כיכבה בסרט הפולחן "נערות מודרניות". היא הייתה השחקנית הראשית בסרטים שיגעון בחלל (1987), "Last Rites" (1988), "Gross Anatomy" לצד מת'יו מודין (1989), הזבוב 2 (1989) ו"Staying Together" לצד שון אוסטין (1989).
היא גם כיכבה בסרטים "Artificial Lies" (2000), "Enemies of Laughter" (2000), כלב אבוד (2003), "A-List" (2006), "שחזור של חג המולד" (2006) ו"The Scene" (2009). היא דיבבה בגרסה האנגלית של סרט האנימציה הרוסי מ-1977, "The Humpbacked Horse".
עבודות נוספות
באמצע שנות ה-90 הופיעה בקליפ של בוב סיגר לצד מאט לה-בלאנק. זוניגה הפיקה וביימה לצד סטיבן לת'ם את הסרט הדוקומנטרי "The Future We Will Create: Inside the World of TED" (2007), שנותן מבט על ועידת TED השנתית במונטרי, קליפורניה.
בפברואר ומרץ 2008 היא הופיעה בהצגה "The Scene" מאת תרזה רבק, בתיאטרון הבובות בסן פרנסיסקו.
חיים אישיים
אחותה הקטנה, ג'ניפר, היא גם שחקנית שסרטה הראשון היה "A Woman, Her Men and Her Futon" (1992).
זוניגה מקדישה את זמנה לקמפיינים למען איכות הסביבה.
ב-2004 הייתה זוניגה קורבן להרעלת כספית, שנגרמה מאכילת דגים יתר על המידה. היא הודתה שהייתה אוכלת סושי ארבע פעמים בשבוע. כתוצאה מהמחלה, היא סבלה מאובדן זיכרון, כאבי ראש, התקפי בכי, פריחות בעור ודיכאון. אחרי שעברה דיאגנוזה, זוניגה הפסיקה לאכול דגים והחלה לשתות שייקים עשירים בחלבונים כדי לנקות את גופה מהמחלה.
גבן (מקצוע)
גַּבָּן הוא אדם שמקצועו הוא ייצור גבינות.
התפתחות המקצוע
בעבר היו הגבנים רובם ככולם עצמאים ובעלי עסקים זעירים, שאת תוצרתם היו משווקים לתושבי אזוריהם; זאת כתוצאה מכך שחיי המדף של הגבינות היו קצרים, וזאת מאחר שהחלב לא עבר תהליך פסטור טרם הכנתו. כיום, כשמוצרי החלב רובם ככולם עוברים תהליך פסטור וחיי המדף ארוכים, רוב הגבינות מיוצרות על ידי חברות גדולות ולכן רוב הגבנים עובדים כשכירים. אף על פי כן, ישנם גבנים עצמאים העוסקים בייצור גבינות הן כמקצוע והן כתחביב.
תפקידי הגבן
מהגבן המודרני נדרש ידע רב מבעבר, בייחוד לאור הדגש המושם על איכות הגבינות, הן מצד הרשויות הדורשות תנאי ייצור שיבטיחו את טיב המוצר והן מצד ציפיות הצרכנים לגבינה טובה יותר. תפקיד הגבן הוא לפקח על תהליך החליבה, מאזורי המרעה, הרפת ועד למחלבה. החלב שמגיע למחלבה עובר תהליך פסטור (תהליך חימום הנועד להרוג את החיידקים שבחלב ולא פוגע בטעמו ובערכו התזונתי). לאחר הפסטור, לכל סוג של גבינה המיוצר, עובר החלב תהליך אחר.
תהליך הייצור של גבינה
ייצור הגבינה הוא תהליך של הפיכת החלב הנוזלי למוצר מוצק על ידי החמצה, באמצעות חיידקים (חיידקי חומצת חלב או בלועזית חומצה לקטית) והגבנה באמצעות חומר מקריש הנוצר בקיבת העגל הצעיר. החיידקים הופכים את סוכר החלב- הלקטוז לחומצת חלב ומבצעים את ההקרשה הראשונית של החלב. לאחר מכן, הם נותרים פעילים גם להמשך התהליך. בשלב מתקדם יותר של תהליך ייצור הגבינה ישנם חיידקים המייצרים גז (דו תחמוצת הפחמן) במהלך התסיסה, הגורם להיווצרות ה'חורים' בגבינה הצהובה. יש גבינות המוחמצות באמצעות חיידקי תרמופיליים סבילים לחום גבוה (45 מעלות צלזיוס) ויש גבינות המוחמצות באמצעות חיידקי מזופיליים שאוהבים טמפרטורה נמוכה יותר (20 מעלות צלזיוס). גבינות כמו קוטג' עוברות החמצה באמצעות חיידקים בלבד, לעומתן יש גבינות שדורשות יצירת גבן חזק יותר הנוצר באמצעות רנין. בעבר הרנין שימש חומר עיקרי בהפיכת נוזל החלב למוצק אך בישראל רוב המחלבות משתמשות בתחליפים צמחיים או סינתטיים להקרשת החלב.
תחרות אכילת הנקניקיות של ניית'נ'ס
תחרות אכילת הנקניקיות של רשת "ניית'נ'ס פיימוס" היא תחרות אכילה שנתית של נקניקיות הנערכת מאז 1916 ביום העצמאות האמריקאי (ה-4 ביולי) בסניף של רשת המזון המהיר "ניית'נ'ס פיימוס" בקוני איילנד בברוקלין, ניו יורק. התחרות משודרת בטלוויזיה בערוץ ESPN משנת 2004, וברדיו של רשת ABC. ב-2010 מנה הקהל באירוע יותר מ-40,000 איש, ו-1.677 מיליון אנשים צפו בשידור מבתיהם.
היסטוריה
על פי אגדה אורבנית, התחרות הראשונה נערכה בשנת 1916 ב-4 ביולי כאשר 4 סועדים מהגרים בסניף של רשת "ניית'נ'ס פיימוס" ערכו תחרות אכילת נקניקיות לשם קביעה מי הכי פטריוט מביניהם. מאז נערכה תחרות במקום כמעט בכל שנה בתאריכים שונים, כאשר מאז 1972 היא נסובה מחדש סביב יום העצמאות האמריקאי.
משנת 2011 נערכת תחרות נפרדת לנשים, כאשר לפני כן נערכה תחרות משולבת אחת. הזוכה בתחרות (מ-2011, בתחרות הגברים) מקבל חגורה מעוטרת בתכשיטים בצבע חרדל צהוב, ואילו הזוכה בתחרות הנשים מקבלת חגורה דומה בצבע ורוד. במחצית הראשונה של העשור הראשון של שנות ה-2000, בעקבות רצף זכיות של מתחרים יפנים, הוצגה החגורה במוזיאון בעיר סאיטאמה היפנית. ב-2007 זכה בתחרות משתתף אמריקאי, ומאז החגורה "שמורה" בארצות הברית.
פרסים וחוקים
גיל ההשתתפות המינימלי הוא 18, והתחרות פתוחה ל"אכלנים מקצוענים" בלבד, חברי "פדרציית האכילה התחרותית הבינלאומית" (IFOCE), אשר משתפת פעולה עם האירוע מאז 1997. בעבר השתתפו בתחרות גם חובבים וקטינים, ואף זכו בה מספר פעמים. המשתתפים הם:
בעבר נמשכה התחרות 12 דקות, ומאז 2008 היא אורכת 10 דקות. המנצח הוא מי שאכל את המספר הגדול ביותר של נקניקיות בלחמנייה. ניתן לטבול את המזון בכוס משקה, בטבילה שלא תארוך יותר מ-5 שניות, ורוב המתמודדים טובלים את הנקניקיות במים. "שיא הנקניקיות" ל-10 דקות עומד על 76, ונקבע על ידי האמריקאי ג'ואי צ'סנאט בשנת 2021.
דן וילסון
דן דוד וילסון הוא מוזיקאי, זמר, כותב שירים, מפיק ואמן ויזואליה אמריקאי, אשר נולד ב-26 במאי 1961 במינסוטה. במהלך הקריירה שלו הוא כתב והפיק מגוון רחב של שירים ביניהם לאמנים כמו אדל, דיקסי צ'יקס, סלין דיון, פינק ועוד. על עבודותיו הוא זכה בשני פרסי גראמי והיה מועמד לאחד נוסף. בנוסף שימש כחבר בלהקת Semisonic ואף הוציא מספר אלבומים משלו.
ביוגרפיה
וילסון נולד בסנט לואיס פארק שבמינסוטה. תחילה הוא למד באוניברסיטת הרווארד שם למד אומנות ויזואלית, בדגש על הדפסה ובסופו של דבר סיים את התואר בהצטיינות. בשנת 1983 זכה בפרס לואי סדלר הראשון לכישרון אומנותי יוצא דופן. בזמן שהיה במכללה שיתף פעולה עם אחיו, הזמר והיוצר מאט וילסון. שניהם אז ניגנו בלהקות שונות. לאחר שסיים את לימודיו במכללה החל לעסוק בציור וצביעה.
עבודתו עם אמנים אחרים
בנוסף לפרויקטים אלו עבד וילסון גם עם אמנים אחרים. עבודתו אלו זיכו אותו בשני פרסי גראמי בקטגוריות אלבום ושיר השנה.
הרבה מהאמנים תיארו את וילסון כאמן שלימד אותם איך לשים את הרגשות שלהם ואת הרעיונות שלהם בתוך השירים שלהם. הזמרת פינק ציינה זו גם בריאיון תוך כדי שהיא מכנה את וילסון כ"מבריק" וכ"מעצב שירים" וטענה כי הוא גרם לה להיפתח כמלחינה.
Taking the Long Way
אחד מעבותיו הבולטות היו עם דיקסי צ'יקס עם אלבומה Taking the Long Way, בו וילסון היה שותף לכתיבת ששת משירי האלבום. האלבום זכה בפרסי גראמי רבים ובכך למעשה האלבום העניק לווילסון את הגראמי הראשון שלו בקטגוריית שיר השנה על השיר "Not Ready to Make Nice". נוסף האלבום גם זכה להצלחה מסחרית כאשר הגיע למעמד פלטינה כפולה בארצות הברית. בהמשך הוא הופיע בסרט דוקומנטרי שיצא אודות הלהקה ובו דיבר על כך שהעבודה עם בנות הלהקה על האלבום ועל האתגר לעבוד על אלבום שהיה טעון מבחינה רגשית לאור העובדה שהאלבום עסק בתקופה בה הלהקה הוחרמה מהרדיו ועל ידי המעריצים שלהם לאור התבטאויות פוליטיות כלפי נשיא ארצות הברית לשעבר ג'ורג' ווקר בוש.
בנוסף הוא כתב עבורם שיר נוסף בשם "Easy Silence" אך השיר לבסוף לא נכנס לאלבום והוא נכנס לאלבום של וילסון עצמו.
21
שנת 2011 יצא אלבומה השני של הזמרת אדל 21 אשר זכה להצלחה מסחרית אדירה לימים הפך לאלבום הנשי השני הנמכר ביותר בהיסטוריה. בנוסף הוא זכה בפרסי גראמי רבים ביניהם פרס אלבום השנה אשר הוענק גם לווילסון עצמו. אחד מהשירים היה השיר "Someone like You" שהפך לאחד מהשירים הגדולים ביותר בהיסטוריה כאשר בין היתר דורג כשיר ה-144 המצליח ביותר בהיסטוריית ארצות הברית והשיר ה-25 המצליח ביותר בהיסטוריית בריטניה. בנוסף, וילסון שימש כנגן הפסנתר של שיר זה.
בריאיון וילסון סיפר שהשיר עצמו למעשה היה אמור להיות גרסת דמו אך אדל השמיעה את הדמו של השיר למנהל שלה שאהב אותו מאוד ולאחר מכן גם לאמא שלה שבכתה מהשיר ולכן הוחלט כי גרסת הפסנתר היא תהיה הגרסה המקורית של השיר.
אדל התייחסה לעבודתה עם וילסון בנאום הזכייה שלה בטקס פרסי הגראמי כאשר זכתה בפרס בקטגוריית "ביצוע סולו הפופ הטוב ביותר" כאשר אמרה: "אני רוצה להודות לדן וילסון שכתב את השיר הזה איתי. חיי השתנו כשכתבתי את השיר הזה והרגשתי ככה עוד לפניי שכולם שמעו אותו".
בנוסף השיר שבר שיא כאשר היה לשיר שהורד הכי הרבה פעמים דיגיטלית בהיסטוריית בריטניה. בסך הכל השיר מכר 2.4 מיליון עותקים בבריטניה ובכך זכה למעמד פלטינה מרובעת במדינה. בנוסף הוא הגיע למעמד פלטינה או יותר ב-12 מדינות נוספות.
חיים אישיים
וילסון נשוי לדיאן אייספלדון, יועצת אסטרטגיה למגזר הפילנתרופי והעמותות. הם הכירו כאשר למדו באוניברסיטה ובשנת 1997 ילדו את ביתם קוראזון. ביתם נולדה עם מוגבלות לאחר שנולדה לפניי הזמן. בשנת 2007 הם אימצו את בתם השנייה לילי מהפיליפינים כשהייתה בת שנתיים.
דיסקוגרפיה
{{שני טורים
אלבומים עם אחיו
}}
שברולט קוואליר
שברולט קוואליר (באנגלית: Chevrolet Cavalier) היא דגם משפחתי קטן שיוצר בין השנים 1982-2005 על ידי תאגיד ג'נרל מוטורס. הקוואליר היה מיוצר לצד קדילאק סימארון, ביואיק סקיהוק, אולדסמוביל פירנצה ופונטיאק J2000 / 2000/ Sunbird. הקוואליר החלפה על ידי הדגם "שברולט קובאלט".
קודמיו
הקוואליר החליף את השברולט מונזה בצפון אמריקה. המונזה הייתה זמינה בגרסת 2 דלתות קופה,
דור ראשון (1982–1987)
הקאווליר הראשונה יצא למכירה בתחילת 1981 כמודל 1982, הייצור הראשוני היה בהיקף של פחות מ 1000 יחידות. 1983 Cavaliers הציע גרסה עם מערכת הזרקת דלק, ומנוע V6 הפך להיות זמין משנת 1985. במודלים משנת 1984 קיבל מתיחה קלה עם פנסים מרובע. הגרסה הספורטיבית Z24 הוצגה בשנת 1986 בתצורות קופה ו hatchback. . לאחר מכן, Cavaliers
דור שני (1988–1994)
הקאווליר עוצבה מחדש בשנת 1987 לשנת הדגם 1988. ייצור ההאצ'בק בן שלוש הדלתות הופסק, בעוד שהקופה, הסדאן, והסטיישן נמשכו. הסדאן והסטיישן לא השתנו הרבה, ואילו החלק החיצוני של הקופה עוצב מחדש לחלוטין.
דור שלישי (1995–2005)
הקאווליר עוצבה ותוכננה מחדש לשנת הדגם 1995, עם מידות מורחבות ועיצוב אווירודינמי יותר, כשהיא לוקחת רמזים עיצוביים קלים מהדור הרביעי של שברולט קמארו. חלק מרמזי הסטיילינג הבסיסיים נותרו עם זאת, כמו הסורג המשולב בפגוש, קו החגורה הטבול של הקופה, והפגושים בצבע פחם בחלק ממכוניות הדגם הבסיסיות. אופציות קופה, סדאן ואביזרים להמרה הוצעו, אולם ייצור דגם הסטיישן הופסק. למכונית הייתה גם גרסאות של גלגלי 15 ו-16 אינץ'. בשנת 1997, הפך הקאווליר למכונית הנמכרת ביותר בין כל מותגי ג'נרל מוטורס.
ג'אמבולוניה
ג'אמבולוניה או ג'ובני בולוניה (באיטלקית: Giambologna; 1529 - 13 באוגוסט 1608) פסל רנסאנס מאוחר ממוצא פלמי שפעל באיטליה, בעיקר בפירנצה. ג'אמבולוניה פיסל בשיש וברונזה והוא מייצג מובהק של המנייריזם.
חייו
ג'אמבולוניה נולד בדואי (Douai) שבפלנדריה. הוא למד באנטוורפן ועבר לאיטליה בגיל 21, למד ברומא והתמקד בלימודי אמנות קלאסית עתיקה, ושאב השראה ממיכלאנג'לו. האפיפיור פיוס הרביעי מימן את עבודתו הראשונה - בניית מזרקת נפטון בבולוניה. בגיל 24 הוא קבע את מושב הקבע שלו בפירנצה והפך לפסל החצר של מדיצ'י. ג'אמבולוניה הצטיין בביטוי תנועה בפסליו, ובגימור כל הפרטים שבהם.
עבודותיו: "חטיפת הסאבינות" בלוג'ה דיי לאנצי ובמוזיאון האקדמיה בפירנצה הפסל מורכב משלוש דמויות שנחצבו מגוש שיש אחד; הרקולס הורג את הקנטאור נסוס; מספר גרסאות של מרקורי; בכחוס; מזרקת נפטון בבולוניה; וחלק מפסלי הברונזה במזרקת נפטון בפירנצה; מזרקת האוקיינוס בגני בובולי בפירנצה; פסל הניצחון על פיזה בפאלאצו וקיו בפירנצה - דוגמה לאלגוריה פיסולית, אלגוריה נוספת: מלחמת שמשון בפלשתים; פסל קוזימו הראשון על גבי סוס, אפולו, ונוס.
ליגת העל הפורטוגלית
ליגת העל הפורטוגלית (בפורטוגזית: Primeira Liga) נקראת גם "ליגה פורטוגל בווין" (Liga Portugal Bwin) מטעמים מסחריים, היא ליגת הכדורגל המקצוענית הבכירה בפורטוגל. הליגה מנוהלת ובאחריות גוף הליגה הפורטוגלית לכדורגל מקצועני.
החל מעונת ישנן 16 קבוצות בליגה, במקום 18 קבוצות לפני. בסיום עונת הוחלט כי מספר הקבוצות בליגה יחזור להיות 18 החל מעונת.
בתום כל עונה, שני המועדונים המובילים מעפילים לשלב הבתים של ליגת האלופות והקבוצה במקום השלישי מעפילה לשלב ההעפלה השלישי של ליגת האלופות. כמו כן, הקבוצות שסיימו במקומות 4 ו-5, וכן זוכת הגביע הפורטוגלי, מעפילות לליגה האירופית. במקרה שבו זוכת הגביע העפילה לטורניר אירופי כתוצאה ממיקומה בטבלת הליגה, הקבוצה מהמקום ה-6 מעפילה לליגה האירופית. שלוש הקבוצות מתחתית הטבלה יורדות לליגה השנייה ומוחלפות על ידי שלוש הקבוצות הראשונות מליגת המשנה. בנפיקה ליסבון, פורטו וספורטינג ליסבון מעולם לא ירדו לליגה השנייה.
הליגה הוקמה באופן נסיוני בשנת 1934, לאחר שלפני כן נעשה ניסיון בהקמת ליגה במבנה תחרות גביע. הליגה הפכה לרשמית בשנת 1938 ונקראה "אליפות הליגה הארצית" (בפורטוגזית: Campeonato Nacional da Primeira Divisão) עד 1999, לאחר מכן שינתה את שמה ל"ליגת העל הפורטוגלית" כך היא נקראת עד היום.
בליגה העליונה התחרו לאורך השנים יותר מ-70 קבוצות שונות, מתוכן רק חמישה בלבד הוכתרו כאלופות הליגה, ביניהם "שלוש הגדולות" בפורטוגל: בנפיקה ליסבון (37 זכיות באליפות), פורטו (29 זכיות) וספורטינג ליסבון (19 זכיות) הן היחידות שזכו בכל התארים עד כה, בנוסף לשתי קבוצות נוספות שזכו פעם אחת בלבד: בלננסש בעונת 1945/1946 ובואבישטה בעונת 2000/2001.
הליגה הגבירה את הפופולריות שלה בשנים האחרונות, כשהיא, נכון לעונת 2020, במקום ה-6 בדירוג הליגות של אופ"א באירופה. היא נכנסה בדירוג לטופ 5 הליגות המדורגות הגבוהות ביותר בעונת 2011/2012 כשהקדימה את ליג 1 הצרפתית. בנוסף היא דורגה בשנת 2011 במקום הרביעי העולמי כליגה הלאומית הרביעית בטיבה בעולם על פי ה-IFFHS.
התערוכה העולמית של בריסל (1958)
התערוכה העולמית של בריסל (בפלמית: Brusselse Wereldtentoonstelling; בצרפתית: Exposition Universelle et Internationale de Bruxelles) או אקספו 58' (Expo 58) הייתה התערוכה העולמית הגדולה הראשונה לאחר מלחמת העולם השנייה. התערוכה התקיימה בין 17 באפריל ו-19 באוקטובר 1958.
ליגת העל הפורטוגלית
קבוצות לעונת 2023/2024
18 הקבוצות הבאות יתחרו בליגת העל הפורטוגלית (הפרימיירה ליגה) במהלך עונת 2023/2024:
התערוכה העולמית של בריסל (1958)
התערוכה
שטח התערוכה היה כ-2,000 דונם באזור פארק הייזל (Heysel) כ-7 קילומטרים ממרכז בריסל, אתר שאירח גם את התערוכה העולמית של בריסל (1935), 23 שנים קודם לכן. בתערוכה ביקרו כ-51 מיליון איש. היא נפתחה בקריאה לשלום, לאחווה ולקידמה מפי בודואן, מלך הבלגים.
את ביתן מדינת ישראל, לרגל חגיגות העשור למדינת ישראל תכננו האדריכלים אריה שרון, בנימין אילדסון ואריה אלחנני.
האטומיום
סמל התערוכה והמבנה הזכור ביותר ממנה הוא האטומיום, מבנה שגובהו 103 מטרים המהווה דגם של גביש ברזל בהגדלה של פי 165 מיליארד. המבנה תוכנן על ידי האדריכל אנדרה ואטרקיין. האטומים הורכב מתשעה כדורי פלדה בקוטר 18 מטרים כל אחד, המקושרים באמצעות צינורות ובהם מדרגות נעות. תשעת הכדורים נועדו לסמל את תשעת מחוזותיה של בלגיה דאז ואת תעשיית הפלדה המשגשגת שלה. הכדור העליון מהווה תצפית על בריסל. במקור תוכנן המבנה לעמוד במשך שישה חודשים בלבד, אולם בשל הפופולריות הרבה שצבר הוחלט להשאירו.
"פואמה אלקטרונית"
התערוכה נודעה במיוחד בהיותה ציון דרך במוזיקה קלאסית מודרנית. המלחין אדגר וארז חיבר לכבוד התערוכה יצירה בשם "פואמה אלקטרונית". היצירה חוברה במיוחד לביתן פיליפס בתערוכה שהזמינה חברת הטכנולוגיה ההולנדית מידי האדריכל לה קורבוזיה. באמצעות 400 רמקולים שנפרסו על קירות רבים בחלל הגדול יצר וארז מתקן צליל ומרחב שתכליתו התנסות בצליל תוך תנועה במרחב. כ-2 מיליון איש התנסו בחוויה זו בתערוכה. היצירה, שהתקבלה בדעות חלוקות, קראה תגר על ציפיות הקהל ועל אמצעי הלחנה מסורתיים והפיחה חיים בסינתזה ובמצגת אלקטרונית.
יריד הקולנוע
במסגרת התערוכה נערך יריד קולנוע עולמי בו שפטו ז'אן-לוק גודאר ופרנסואה טריפו. הסרט מגע של רשע של אורסון ולס זכה בפרס הסרט הטוב ביותר לאותה שנה, על אף שאולפני יוניברסל ראו בו סרט נחות. הסרט אוניית הקרב פוטיומקין נבחר לסרט הטוב ביותר בכל הזמנים.
רומן דיגיטלי
רומן דיגיטלי הוא ספר מאת נאורה שם שאול, שראה אור בהוצאת הקיבוץ המאוחד במאי 1993, בעריכת תרצה יובל ויצא לאור בשתי מהדורות. הספר לווה בתקליטון, בו הספר הסרוק, תוכנה להתחברות ל-BBS (רשת מקומית) שהיה מותקן על מחשבה האישי של מחברת הספר ומשחק טטריס. הוא נחשב לספר העברי הראשון בסוגת הסייברפאנק בעברית. מכיוון שעסק בנושאים שלא היו רווחים באותה עת, ביטויים שונים מתחום המחשבים והאינטרנט שחדרו מאוחר יותר לשפה הפופולרית עדיין לא היו מוכרים, לכן בסיומו של הספר יש מילון מונחים. רק ב-1994 יצא התיקון לחוק התקשורת (בזק ושידורים) שאיפשר לציבור להתחבר לאינטרנט בישראל.
עלילה
JJ היא האקרית תל אביבית צעירה המכורה למשחק הטטריס והסבירה באמצעותו שאלות קיומיות. היא טסה לחוף המערבי של ארצות הברית, שם היא פוגשת ב-NN, מנהל הייטק צעיר ממוצא לטינו-אמריקאי, בין השניים מתפתח סיפור אהבה. הם מגיעים לישראל ובשלב מסוים הצעיר נעלם. הגיבורה מסתגרת בביתה ובעזרת מחשבה הפרטי מחפשת את אהובה בכל העולם. באותה עת עוברת הצעירה טיפול פסיכולוגי מרחוק באמצעות המחשב עם הפסיכיאטר הגרמני ד"ר קרנל.
סגנון ספרותי
בספר ניתן להבחין במשלבים שונים: לשון גבוהה, עגה, פתגמים בערבית, אנגלית, מושגים מהמיתולוגיה היוונית ומונחי מחשבים. הסיבה לשילוב שפות שונות היא שהשפה בה אנשים מתכתבים ברשתות היא משהו בין שפה כתובה למדוברת, כפי שמציין זאת ד"ר קרנל. הגיבורה היא ציירת שהזמינה את הקהל לערוך ולצייר בתמונות שלה, מה שלא היה מקובל אז, וגם טיפול פסיכולוגי ברשת היה דבר נדיר שקשה לדמיינו באותה עת.
אורי רבין, גלובס:
ויכולו
וַיְכֻלּוּ היא פסקה קצרה בחומש בראשית בסיום פרשת בריאת העולם, בה מתוארת סיום הבריאה בשבת, וקביעתה למנוחה על ידי אלוהים. פסקת ויכולו משמשת כחלק אינטגרלי מהקידוש בליל שבת וכן כחלק מתפילת ליל שבת.
בהלכה
מצוות קידוש השבת בדברים מחייבת את אזכור השבת באמירה. חז"ל מציינים את פרשת ויכולו כהחלת חובה זו. הפרשה נאמרת באופן אישי ובלחש באמצע תפילת העמידה של תפילת ערבית של שבת. מלבד אמירת הפרשה בתפילת העמידה, תיקנו לחזור ולומר אותה בקול ובציבור מיד לאחר תפילת העמידה. אף אמירת ויכולו שאחר התפילה יש לאומרה בעמידה משום שאמירה זו נחשבת כעדות על בריאת העולם, ועדות נאמרת בעמידה. על פי דימוי זה לעדות, יש מהפוסקים שהוסיפו עוד וכתבו שאין לאומרה אלא בשנים, שאין עדות ביחיד.
באגדה
התלמוד במסכת שבת כותב: אמר רב המנונא כל המתפלל בערב שבת ואומר ויכולו - מעלה עליו הכתוב כאילו נעשה שותף להקדוש ברוך הוא במעשה בראשית, עוד נכתב שם: אמר רב חסדא אמר מר עוקבא כל המתפלל בערב שבת ואומר ויכולו, שני מלאכי השרת המלוין לו לאדם מניחין ידיהן על ראשו ואומרים לו: "וסר עונך וחטאתך תכפר".
בתרבות
ב"שיר ליל שבת" שכתב יהודה עמיחי מופיעות המילים "אבי התפלל ויכולו הארץ וכל צבאם", וביצעו אותו אתי אנקרי, חוה אלברשטיין, נורית גלרון, קרני פוסטל, וכן להקת הבחורים מאפיקים על פי הלחן של משה וילנסקי.
ג'ק באטלר
ג'ון דניס "ג'ק" באטלר (אנגלית: John Dennis "Jack" Butler; 14 באוגוסט 1894 - 5 בינואר 1961) היה כדורגלן אנגלי.
קריירה
באטלר נולד בקולומבו (כיום בסרי לנקה) לזוג אנגלי, ובילדותו חזר להתגורר עם הוריו בבריטניה. כשחקן נוער הוא הופיע במדי דרטפורד ופולהאם ת'רסדיי, לפני שחתם בפולהאם ב-1913 ועבר לארסנל ב-1914. בעונתו הראשונה בארסנל הוא שיחק בקבוצת המילואים של המועדון, ולאחר מכן פרצה מלחמת העולם הראשונה. באטלר התגייס לארטילריה המלכותית, שירת בצרפת בזמן המלחמה, וחזר לארסנל עם תום המלחמה. בזמן חזרתו באטלר היה בגיל המתאים לשחק בסגל הבוגר, ולאחר חידוש משחקי הכדורגל המקצועניים הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-15 בנובמבר 1919 נגד בולטון וונדררס.
בתחילת הקריירה שלו בבוגרים הוא שיחק בתפקיד קשר מרכזי; הוא התחרה על חולצת ההרכב הראשון עם המגנים המרכזיים כריס באקלי ואלכס גרהאם, אך בעונת 1924/1925 הפך לשחקן קבוע, ובאותה עונה שיחק בכל משחקי המועדון בליגה מלבד שלושה. ב-8 בדצמבר 1924 הוא ערך את הופעתו הראשונה והיחידה במדי נבחרת אנגליה במשחק נגד נבחרת בלגיה.
באטלר היה שחקן הרכב קבוע במדי ארסנל בארבע העונות הבאות, ובטורניר גביע ה-FA של 1927 הוא שיחק בכל המשחקים עד הגמר, שבו הפסיד המועדון לקארדיף סיטי בתוצאה 0 - 1. ב-1925 שינה הרברט צ'פמן את מערך המשחק של ארסנל מ-2-3-5 ל-"WM", כתגובה לשינוי בחוק הנבדל; הקשר המרכזי המרכזי עבר לשחק בהגנה כאשר הבלמים משמשים "מעצור". למרות שבאטלר שיחק בצורה משביעת רצון בעמדה זו החליט המאמן הרברט צ'פמן להחליפו בהרבי רוברטס בעונת 1929/1930.
באטלר עזב את ארסנל בקיץ 1930. הוא שיחק ב-296 משחקים במדי המועדון, והבקיע שמונה שערים. הוא הצטרף לטורקי יונייטד למשך שתי עונות, ולאחר מכן עבר לאמן את המועדון הבלגי רויאל דארינג. באטלר אימן את נבחרת בלגיה במונדיאל 1938, ולא הצליח לעבור עם נבחרתו את הסיבוב הראשון. לאחר מכן הוא עבד במשך תקופה קצרה בלסטר סיטי, ולאחר מכן אימן את טורקי יונייטד (1946–1947), קריסטל פאלאס (1947 - 1949) וקולצ'סטר יונייטד (1953–1955). הוא מת ב-1961 בגיל 66.
דראפט 2021 (WWE)
הדראפט של ה-WWE לשנת 2021 (באנגלית: 2021 WWE Draft) היה הדראפט ה-16, שהופק על ידי ארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-WWE, בין המותגים Raw וסמאקדאון. הדראפט החל ב-1 באוקטובר בפרק של התוכנית סמאקדאון בבולטימור, מרילנד והסתכם ב-12 באוקטובר בפרק של התוכנית Raw בנאשוויל, טנסי. התוכנית סמאקדאון שודרה ברשת הטלוויזיה פוקס ו-Raw שודרה ברשת הטלוויזיה USA.
רקע
הדראפט הוא תהליך שנתי שמשמש את ארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-WWE, כדי לרענן את סגל המתאבקים בין המותגים Raw וסמאקדאון. הדראפט לשנת 2021 היה הדראפט ה-16 אשר הוכרז באופן רשמי ב-13 בספטמבר בפרק של התוכנית Raw. הוא נקבע להיערך ב-1 באוקטובר וב-4 באוקטובר בפרקים של התוכניות סמאקדאון ו-Raw, בהתאמה. ב-1 באוקטובר לפני שידור הפרק של התוכנית סמאקדאון, הארגון אישר שמתאבקים מ-NXT יורשו לעבור בדראפט למותגים Raw וסמאקדאון והתוצאות של הדראפט יצאו לפועל החל מ-22 באוקטובר בפרק של התוכנית סמאקדאון, לילה לאחר קיום אירוע השלם וצפה, היהלום שבכתר בערב הסעודית.
חוקי הדראפט 2021
חוקי הדראפט פורסמו על ידי כתבת ה-WWE, מייגן מוראנט ברשת החברתית טוויטר, יום לפני הלילה הראשון של הדראפט ב-1 באוקטובר. החוקים היו שמחצית הרוסטר יורשה לעבור בלילה הראשון של הדראפט, בעוד שהמחצית האחרת יורשה לעבור בלילה השני של הדראפט; לעומת זאת, לא הייתה הקצבת בחירות עבור מותג מסוים בדומה לשנים קודמות. בנוסף, מתאבקים שלא הועברו בדראפט הפכו אוטומטית למתאבקים חופשיים, כשגורלם היה בידיהם בבחירה באיזה מותג הם יחתמו.
סמאקדאון (1 באוקטובר)
היו ארבעה סיבובים של בחירות דראפט במהלך הלילה הראשון של הדראפט. בכירי הנהלת ה-WWE, אדם פירס וסוניה דוויל הודיעו על בחירות הדראפט של כל סיבוב.
בחירות נוספות לאחר לילה מספר 1 (1–2 באוקטובר)
בחירות דראפט נוספות פורסמו ברשתות המדיה של ה-WWE ב-1 באוקטובר וב-2 באוקטובר במהלך התוכנית Talking Smack.
Raw (4 באוקטובר)
היו שישה סיבובים של בחירות דראפט במהלך הלילה השני של הדראפט. בכירי הנהלת ה-WWE, אדם פירס וסוניה דוויל הודיעו על בחירות הדראפט של כל סיבוב.
בחירות נוספות לאחר לילה מספר 2 (4 באוקטובר)
בחירות דראפט נוספות התקיימו במהלך התוכנית Raw Talk ב-4 באוקטובר.
שור הנסקל
שור הנסקל הוא שור שהרג אדם. על פי המקרא, שור, אפילו הוא שור תם - שהרג רק פעם ראשונה, מחויבים בית דין לסקול אותו, והוא אסור בהנאה.
לעיתים משמש הכינוי 'שור הנסקל', לבהמה שנעשה עמה איסור משכב בהמה, שאף היא מחויבת סקילה.
שני מקרים אלו, הם מקרים יחדים בתורה שבו בעל חיים נענש על מעשה שעשה, ובראשונים נאמרו מספר טעמים לכך.
מקור
חיוב סקילה לשור שהרג אדם, נאמר בתורה בפרשת משפטים:.
מסתימת לשון המקרא למדו חז"ל שדין זה חל גם על שור תם, בניגוד לחיוב כופר המוטל על בעל השור, שמחויב בכך רק בשור מועד.
פרטי החיוב
החיוב מוטל על בית דין שמצווים לסקול את השור. בתלמוד למדו שגם אם בעל השור הזדרז ושחט אותו לפני שנסקל, השור נאסר בהנאה. שור זה נקרא בלשון חז"ל "שור הנסקל". על אף שבתורה נזכר שור שהרג בנגיחה, בתלמוד דרשו חז"ל שדין זה נאמר גם בשור שהרג אדם בדרך אחרת. כמו כן, הוא הדין לכל בעל חיים שהרג, ולאו דווקא שור.
כמו כן דרשו חז"ל, שחיוב הסקילה הוא גם אם הרג קטן או קטנה. וכן אפילו הרג את בנו או בתו.
מקרים שפטור
חיוב סקילת השור הוא רק במקרה שהתכוון להרג, אך אם הרג ללא כוונה, כגון שהתחכך בכותל, והכותל נפל והרג, או אפילו התכוון להרג בהמה והרג אדם, השור פטור מסקילה.
שור שלימדוהו לנגוח כגון שור האיצטדין (=מלחמת שוורים), אינו נסקל אם הרג אדם.
בתלמוד נחלקו תנאים בשור שאין לו בעלים, כגון שור של הפקר או של הקדש, או שור של גר שמת ואין לו יורשים, לדעת חכמים השור נסקל, אך לדעת רבי יהודה אינו נסקל אלא אם יש לו בעלים.
נחלקו בתלמוד בשור שהתכוון להרוג אדם, אך הרג אדם אחר, האם חייב סקילה.
חיוב סקילת השור הוא אחד מדיני קנסות, ולכן כאשר בעל השור הודה מעצמו על שורו שהרג, השור פטור מסקילה, כדין מודה בקנס פטור.
טעם
התורה עצמה לא מנמקת את סקילת השור, ואכן במדרש תנחומא מנה דין זה בכלל ה"חוקים", מצוות שטעמן אינו גלוי, שכן, מדובר על הענשת בעל חיים החסר חופש בחירה. אמנם בספרות חז"ל נאמרו כמה הסברים לדין זה:
שלמה גרוסמן
שלמה גרוסמן (1938 – 14 בפברואר 2021) היה פרופסור לביוכימיה בפקולטה למדעי החיים באוניברסיטת בר-אילן, יו"ר ות"ת, נשיא המכללה האקדמית אשקלון ויו"ר ועד ראשי המכללות.
ביוגרפיה
שלמה גרוסמן נולד ב-1938 במשמר הירדן, נכד לשלמה לוי גרוסמן ממייסדי וראש ועד המושבה. לאחר שאביו נהרג במלחמת העצמאות, והמושבה נהרסה על ידי הסורים, עקרה המשפחה לחיפה. גרוסמן סיים את לימודיו בבית הספר התיכון הדתי "יבנה" בחיפה ואת שירותו הצבאי עשה בגרעין נח"ל שם פגש את אשתו יהודית.
קיבל תואר ראשון מהאוניברסיטה העברית בירושלים, תואר שני מאוניברסיטת בר-אילן ותואר דוקטור לביוכימיה מהאוניברסיטה העברית בירושלים. בעבודתו המחקרית עסק בנוגדי חמצון. הוא פיתח שיטה להכנת ג'לטין כשר, מעור של דגים, שעליו רשמה אוניברסיטת בר-אילן פטנט עולמי. הצטרף לסגל אוניברסיטת בר-אילן, עסק בחקר שומנים ונוגדי חמצון וכיהן גם כסגן נשיא למחקר באוניברסיטה.
שימש שנים רבות כחבר המועצה להשכלה גבוהה, ובשנים 2003–2009 כיהן כיו"ר הוועדה לתכנון ולתקצוב (ות"ת). היה חבר בקרן הלאומית למדע וחבר האקדמיה האירופית למדע ואמנות.
היה נשוי ליהודית גרוסמן (נפטרה ב-2018).
שלמה גרוסמן היה אחיו של פרופ' אברהם גרוסמן, היסטוריון באוניברסיטה העברית, וחתן פרס ישראל.
נפטר ב-14 בפברואר 2021.
אינדיה (חתולה)
אינדיה "ווילי" בוש (באנגלית: India "Willie" Bush; 13 ביולי 1990 – 4 בינואר 2009) הייתה החתולה של משפחתו של נשיאה ה-43 של ארצות הברית, ג'ורג' ווקר בוש, בתקופת נשיאותו.
ביוגרפיה
משפחת בוש רכשה את אינדיה בשלהי שנת 1991 לערך. בשנת 2001, לאחר ניצחונו של ג'ורג' ווקר בוש בבחירות לנשיאות ארצות הברית, עברו ג'ורג' ווקר בוש, משפחתו ואינדיה להתגורר בבית הלבן. מרבית תשומת הלב של התקשורת הוענקה לבארני ומיס ביזלי, שני כלבים מגזע סקוטיש טרייר שהתגוררו יחד עם אינדיה. למרות זאת, אינדיה הופיעה בסרטון "היכן בבית הלבן נמצאת מיס ביזלי?" בשמה השני, ווילי.
אינדיה נפטרה ב-4 בינואר 2009 בבית הלבן, בגיל 18. בהודעה לעיתונות שפורסמה נאמר כי משפחת בוש "נעצבה מאוד מדבר מותה של חתולת המחמד שלהם, אינדיה (ווילי)". הם הוסיפו ואמרו כי "אינדיה הייתה בת אהובה של משפחת בוש במשך כמעט שני עשורים, והיא תחסר מאוד".
בילי הנער
הנרי מקארתי (באנגלית: Henry McCarty; 1859 – 14 ביולי 1881), המוכר בכינויו בילי הנער (Billy the kid), והיה ידוע גם בשמות הנרי אנטרים (Antrim) וכן ויליאם האריסון בוני (Bonney), היה פושע אמריקאי במאה ה-19. בילי הנער היה מיומן בשימוש ברובה והשתתף במלחמת מחוז לינקולן. לפי האגדה הרג 21 אנשים.
אינדיה (חתולה)
מחלוקת בהודו
אינדיה נקראה על שמו של רובן סיירה, שחקן בייסבול אמריקאי, שנודע בכינויו "אל אינדיו", על שם האינדיאנים. סיירה שיחק בקבוצת טקסס ריינג'רס, שהייתה בבעלותו של ג'ורג' ווקר בוש כאשר אומצה אינדיה. הודים אחדים לא ראו את שמה בעין יפה, מכיוון שבאנגלית הודו נקראת אף היא "אינדיה". ביולי 2004 בעיר טריוונדרום שבהודו מחו מפגינים על כך ששמה של אינדיה נתפש, לטענתם, בתור "עלבון לאומה ההודית", ושרפו את תמונתו של ג'ורג' ווקר בוש במחאה. אף על פי כן, משפחת בוש סירבה לשנות את שמה של אינדיה.
בילי הנער
גובהו של בילי הנער היה 1.72 מטר, עיניו כחולות, לחייו חלקות, שיניו הקדמיות בולטות. נאמר עליו שהיה ידידותי בזמנים מסוימים, אך היה יכול להיות קצר רוח ונחוש. דבר זה הפך אותו לפושע מסוכן, כאשר השתלבה תכונה זו עם תעוזתו וכישורי הירי שלו. בילי הנער כמעט ולא היה ידוע במהלך חייו, אך התפרסם בשנה שלאחר מותו כאשר פט גארט, השריף שהרג אותו, פרסם ביוגרפיה סנסציונית שנקראה "החיים האותנטיים של בילי, הנער". החל מפרסום ספרו של גארט, התפתחה דמותו של בילי הנער והפכה לאחד מהסמלים העיקריים של המערב הישן של אמריקה.
ביוגרפיה
כשהיה בן 16 (שנת 1875), החל בילי בגנבות רכוש ונכלא. הוא ברח מהכלא והפך לפושע נמלט. הוא ברח לטריטוריית אריזונה, החל לעבוד בחקלאות ולהמר. בשנת 1877 התעמת עם נפח מקומי והרג אותו. הוא נכלא, אך ברח שוב, הפעם לטריטוריית ניו מקסיקו, שם הצטרף לכנופיה מקומית.
ב-23 בדצמבר 1880 נעצר ונכלא. במשפטו נפסק לו עונש מוות, אולם בילי הצליח לברוח לפני ביצוע גזר הדין. לאחר שלושה חודשים חוסל בילי על ידי השריף פט גארט.
בנובמבר 2017 נחשפה תמונה של בילי הנער לצד השריף שחיסל אותו. נסיבות הצילום לא ידועות, ומחירה של התמונה מוערך בהון רב.
בתרבות
דמותו של בילי הנער היוותה השראה למספר רב של ספרים, סרטים, סדרות טלוויזיה, ושירים. בין השאר, מופיעה דמותו בסדרת הנוער "הסודות של ניקולס פלמל בן האלמוות".
נייר טואלט
היסטוריה
התיעוד המוקדם ביותר לשימוש בנייר טואלט הוא מסין, במהלך המאה ה-14. נייר הטואלט התעשייתי הראשון ששווק בלעדית עבור שימוש בבית שימוש יוצר בידי ג'וסף גייטי (Gayetty) בארצות הברית בשנת 1857. קודם להמצאה זו השתמשו בעלי אמצעים בצמר, בתחרה או בקנבוס לרחיצת ההיטהרות, בעוד שחסרי הממון השתמשו בידיהם בעת עשיית צורכיהם בנהרות, או ניקו עצמם באמצעות חומרים שונים, כגון סמרטוטים, שבבי נסורת, עלים, עשב, חציר, אבן, חול, אזוב מצוי, מים, שלג, עלי תירס, קליפות פרי, עורות או צדפות, בהתאם לאזור הגאוגרפי, מזג האוויר או מנהגים חברתיים. ברומא העתיקה נעשה שימוש בספוג על מקל, אשר לאחר השימוש הוחזר לדלי ובו מי מלח.
בגליל הנייר המודרני לרוב מוטבעים עיטורים בצידו החיצוני. עיטורים אלו משמשים לעיתים לזהות את המותג.
בהלכה
בתלמוד (שבת פ"א) מסופר על קינוח עם צרורות, "אבנים מקורזלות" (אבנים מחודדות בצד אחד) ו"פרפיסא" (צמח שגדל בעציצים).
שומרי שבת משתמשים בשבת אך ורק בנייר טואלט חתוך מראש, כדי להימנע ממלאכת קורע וממלאכת מחתך (לפי חלק מהדעות), שהן מל"ט מלאכות האסורות בשבת. לשם כך ניתן להשתמש בנייר טואלט רגיל, אותו קורעים לפני השבת בכמות מספקת. יצרני נייר טואלט בישראל מייצרים גם נייר חתוך מראש, המותאם מלכתחילה לשימוש בשבת. ובכך נותנת מענה לדרישה הלכתית נוספת. על חבילות נייר טואלט כשרות נאמר שהן נעשו "ללא חילול שביעי" כלומר שהמפעל שומר שבת, אלא שהמילה "שבת", שהיא אחד משמות האל לא מופיעה ככזו אלא בכינוי שביעי על מנת למנוע את ביזוי המילה שבת. לעיתים מופיע על החבילה רק הכיתוב ש"ש (שומר שביעי).
כיוון שהמינוח "אשר יצר" משמש כלשון נקייה לציון עשיית צרכים (על פי ברכת אשר יצר הנאמרת עם סיומם), כונה בעבר נייר הטואלט ביידיש "אשר יצר פּאפּיר", דהיינו, נייר אשר יצר.
אנדרס פאסטראנה אראנגו
אנדרס פסטראנה אראנגו (בספרדית: Andrés Pastrana Arango) (נולד ב-17 באוגוסט 1954) היה נשיא קולומביה בין השנים 1998-2002. אביו, מיסאל פאסטראנה, היה נשיא קולומביה בין השנים 1970-1974.
ב-18 בינואר 1988 נחטף אנדרס על ידי קרטל הסמים של מדיין בניסיון למנוע את הסגרתו של מנהיג ארגון הפשע, פבלו אסקובר, לארצות הברית. שבוע לאחר החטיפה הוא חולץ על ידי משטרת קולומביה. בחודש מרץ 1988 הוא נבחר לראש עיריית בוגוטה, תפקיד בו כיהן עד 1990. תקופת נשיאותו זכורה בעיקר בגלל השיחות שניהל עם ארגון הטרור והגרילה המרקסיסטי FARC, עם ההחלטה להקים אזור מפורז, שבו הצבא לא ינהל מרדפים אחר אנשי הארגון, ועם החלטתו להפסיק את השיחות ולבטל את השטח המפורז, במחאה על סדרת חטיפות שביצעו אנשי הגרילה.
קופצניים
קופצניים (שם מדעי: Salticidae) או עכבישים קופצים בשפה העממית, הם משפחת עכבישים המונה כ־560 סוגים וכ־5,090 מינים. משפחה זאת היא הגדולה והמגוונת ביותר מבין משפחות העכבישאים, ומכילה כ־13% מכלל המינים בסדרה זו. בישראל ידועים כ־108 מינים ב־34 סוגים שונים. זו המשפחה השנייה בגודלה בישראל אחרי הקטועניים
לקופצנים יש ראייה טובה המשמשת אותם לניווט ולציד, ויכולת קפיצה המאפשרת להם לנוע בין עלים או לקפוץ על טרף. קפיצותיהם לרוב מאובטחות על ידי קוּרים.
עכבישים אלה אינם תוקפניים כלפי בני־אדם, ונשיכתם אינה מסוכנת, ודומה לעקיצת יתוש שבעקבותיה חווים לעיתים אדמומיות קלה, כאב קל וגירוד.
ברחבי העולם מצוין ”יום הקופצנים הבינלאומי” בתאריך ה־10 באוקטובר. על פי היוזמים, מטרתו של יום הקופצנים היא לעורר מודעות לקיומם של עכבישים ממשפחת הקופצניים ולקרב את הקהל הרחב אל עולם פרוקי הרגליים ובכך למתן את הרתיעה שלו מפניהם. הבחירה בקופצנים נעשתה מכיוון שהם נתפסים בקרב הקהל הרחב כיצורים מעוררי חיבה ביחס לפרוקי־רגליים אחרים.
דרלינגהרסט
דרלינגהרסט (באנגלית: Darlinghurst) הוא פרוור בסידני, המנוהל על ידי עיריית סידני.
היסטוריה
שמו הראשון של דרלינגהרסט היה הנרייטה טאון, על שם אשת המושל לכלן מקווארי, הנרייטה. לאחר שינויי ממשל, שונה השם לכבודה של אליזבת דרלינג, אשתו הפופולרית של המושל ראלף דרלינג (על שמו נקרא הפרוור דרלינגטון). בשנת 1811 החלה סלילתו של כביש האגרה דרך סאות' הד, שבשנת 1875 יקרא מחדש רחוב אוקספורד.
תרבות
בדרלינגהרסט שני מוזיאונים: המוזיאון האוסטרלי (מוזיאון טבע גדול) בקרבת מרכז העסקים הראשי של סידני, והמוזיאון היהודי של סידני, שבסמוך אליו נמצאת "אנדרטת ההומואים והלסביות". בית המשפט של דרלינגהרסט בכיכר טיילור הוא מהבניינים העתיקים בעיר; בית החולים הגדול סיינט וינסנט מצוי אף הוא בתחומי הפרוור.
רחוב אוקספורד, שמתחיל בדרלינגהרסט וממשיך בפדינגטון, נחשב לאחד ממוקדי חיי הלילה של סידני, עם מגוון מועדונים ומסעדות המתחרה בזה של קינגז קרוס. מדי פברואר דרלינגהרסט הוא נקודת המוצא של מצעד המרדי גרא האוסטרלי, ומהווה אזור חשוב לתרבות הקהילה הגאה בשאר חודשי השנה.
דרלינגהרסט היה הרקע למספר שירים וספרים שנכתבו באוסטרליה.
פיקוד כוחות צי ארצות הברית
פיקוד כוחות צי ארצות הברית (באנגלית: United States Fleet Forces Command) בעבר הצי האטלנטי (United States Atlantic Fleet) הוא פיקוד האחראי על אימון, הכשרה והקצאת כוחות ימיים לפיקודים הקרבים המאוחדים, ותמיכה בפעילות פיקוד צפון והפיקוד האסטרטגי של ארצות הברית.
היסטוריה
ב-1923 אורגן מחדש הצי במסגרת כוח הסיור של צי ארצות הברית. באפריל 1941 הוקם הצי מחדש כצי האטלנטי והשתתף במלחמת העולם השנייה. לאחר המלחמה נוסד הפיקוד האטלנטי כפיקוד קרבי מאוחד ומפקדו היה גם מפקד הצי האטלנטי ומ-1952 שימש גם המפקד העליון של כוחות נאט"ו באוקיינוס האטלנטי.
בעקבות חוק גולדווטר-ניקולס ב-1985 והארגון מחדש של מחלקת ההגנה, הופרד הפיקוד על הפיקוד האטלנטי מהפיקוד על הצי האטלנטי. באוקטובר 2001 הוחלט על הקמת פיקוד חדש בשם פיקוד כוחות הצי שמפקדו יהיה מפקד הצי האטלנטי, ויהיה אחראי על איוש, ציוד, הכשרה ואימון צי ארצות הברית. לאחר הקמת פיקוד צפון של ארצות הברית נקבע שהצי האטלנטי יהיה אחראי לאימונים ולמבצעיים הימים בגזרת הפיקוד.
מאוקטובר 2006 בוטל השם הצי האטלנטי והפיקוד נותר כפיקוד כוחות הצי.
ארגון והרכב
תחת הפיקוד פועלים למעלה מ-125 אוניות, 1,000 מטוסים ו-103,000 אנשים.
הפיקוד מורכב ממספר יחידות פונקציונליות:
פיטר מקסוול דייוויס
סר פיטר מקסוול דייוויס (באנגלית: Peter Maxwell Davies; 8 בספטמבר 1934 – 14 במרץ 2016) היה מלחין ומנצח תזמורת בריטי.
ביוגרפיה
נולד בסלפורד. בין השנים 1953–1957 למד מוזיקה בקולג' המלכותי למוזיקה במנצ'סטר, לאחר מכן למד באוניברסיטת מנצ'סטר ועם גופרדו פטראסי ברומא, שם חיבר ב-1958 את יצירתו התזמורתית הראשונה Prolation. בין 1959 ל-1962 היה מנהל מחלקת חינוך למוזיקה בבתי ספר יסודיים ופיתח שיטות לימוד מוזיקה לילדים. בין 1962 ל-1964 היה תלמידו של רוג'ר סשנס באוניברסיטת פרינסטון. ב-1966 היה מלחין אורח באוניברסיטת אדלייד באוסטרליה. שנה לאחר מכן ייסד יחד עם עמיתו, הריסון ברטוויסל, את תזמורת "פיירו" (Pierrot Players), בשנת 1970 הפכה התזמורת לFires of London עם מקסוול דייוויס כמנצחה הראשי ומנהלה המוזיקלי.
ב-1970 עבר מקסוול דייוויס לאיי אורקני שבסקוטלנד. ב-1971 חיבר מוזיקה לשני סרטים של קן ראסל: "השדים" ו"החבר שלי". בשנת 1977 יסד את פסטיבל המוזיקה סנט מגנוס באיי אורקני, וקיים במקום בית ספר קיצי למוזיקאים, עד 1984. ב-1985 היה למנצח התזמורת הקאמרית הסקוטית, עבורה חיבר את מחזור הקונצ'רטי "סטרטקלייד" (Strathclyde). ב-1987 קיבל את תואר האבירות Knight Bachelor. בין 1992 ל-2002 כיהן כמנצח-שותף של התזמורת הפילהרמונית של ה-BBC במנצ'סטר. בין השנים 2004 ל-2014 כיהן בתפקיד רשמי בארמון בקינגהאם כמאסטר המוזיקה של המלכה (Master of the Queen's Music). בשנת 2009 נחגג יום הולדתו ה-75 בביצוע בכורה לקונצ'רטו לכינור מס' 8 שלו ברויאל אלברט הול במסגרת קונצרט הפרומס. ב-2014 נבחר למסדר עמיתי הכבוד.
חיים אישיים
מקסוול דייוויס היה הומוסקסואל גלוי כל חייו הבוגרים. הוא היה פעיל בתנועה לזכויות להט"ב ובפעילות למען איכות הסביבה, בעד שלום עולמי ונגד פיתוח נשק גרעיני, תכנים שאף השתקפו ביצירותיו במשך השנים.
יצירתו
מקסוול דייוויס היה מלחין פורה, שכתב במגוון סגנונות ופעמים רבות עירב מספר סגנונות באותה יצירה, כגון שילוב סריאליזם עם השפעות של מוזיקת רנסאנס ובארוק.
בשנות השישים כתב מספר יצירות לתיאטרון, השמות דגש על מאבק אלים. בהן Revelation and Fall, Eight Songs for a Mad King ו-Vesalii Icones ואת האופרה Taverner (בעקבות המלחין האנגלי בן המאה ה-16, ג'ון טאוורנר). החל מ-1970 חיבר בעיקר יצירות עבור ה-Fires of London, הראשונה בהן, St Thomas Wake, היא דוגמה טובה לעירוב הסגנונות בו נקט דייוויס, הכולל השפעות מרנסאנס ועד ריקוד הפוקסטרוט.
לאחר מעברו לאיי אורקני, החל לשלב יותר מוטיבים סקוטיים ביצירותיו. בתקופה זו חיבר כמ מיצירותיו המוכרות יותר, האופרה הקאמרית (1976) The Martyrdom of St Magnus והאופרות (1980) The Lighthouse ו- (1996) The Doctor of Myddfai.
מאז חיבור הסימפוניה הראשונה שלו ב-1976, חיבר עשר סימפוניות ממוספרות. בין 2001 ל-2007 חיבר עשר רביעיות מיתרים עבור חברת התקליטים נקסוס בשם Naxos Quartets. הרביעיות הוקלטו על ידי רביעיית Maggini Quartet הבריטית.
התרסקות המזל"ט בביירות (2019)
לדברי אותם גורמים לבנוניים, ישראל שלחה כטב"מים צה"לים לשטח לבנון, מז"לטים שהתרסקו ברובע הדאחייה. חזבאללה הכחיש שהפיל מזל"טים צה"ליים או כיוון לכאלו. זה היה האירוע הראשון מסוג זה מאז מלחמת לבנון השנייה.
רקע כללי
ביולי 2019 ישראל החלה לתקוף בעיראק את בסיסי המיליציה העיראקית אל-חשד א-שעבי הנתמכת על ידי ממשלות איראן ועיראק. כמה בכירים עיראקים, איראנים וישראלים ייחסו את ההתקפות לישראל, אך בשלב הראשוני של "גל" התקיפות ישראל לא אישרה ואך גם לא הכחישה מערובות בתקיפות. עם זאת ראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו, רמז על האחריות לתקיפות באוגוסט 2019 וטען כי "איראן אינה חסינה בשום מקום". בסופו של דבר, ישראל לקחת אחריות על התקיפה בסוף אותו החודש.
חוקר בכיר במכון למחקרי ביטחון לאומי טען כי בחירות הקרובות בישראל והערכות רבות לפיה ארצות הברית עשויה להתחיל בשיחות עם איראן בנוגע לתוכנית הגרעין של האחרונה, יכולות להיות סיבות לכך שישראל "הגבירה את הלחץ".
התקיפה
על פי סוכנות הידיעות הלאומית הלבנונית וגורמים לבנונים, הכטב"מים הישראליים ביצעו טיסות בגובה נמוך מעל צידון ב-02:30, ב-25 באוגוסט 2019 ולבסוף התרסקו ברובע הדאחייה, הידוע כמעוז של המיליציה השיעית-לבנונית חזבאללה.
קונור וייל
קונור וייל (באנגלית: Connor Weil; נולד ב-28 בדצמבר 1994) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי. הוא ידוע בזכות תפקידו בתור וויל בלמונט בעונה הראשונה של סדרת הטלוויזיה "צעקה".
ביוגרפיה
וייל נולד בפורטלנד, אורגון.
קריירה
בשנת 2010 הופיע לראשונה בסרט "Lies in Plain Sight". שנה לאחר מכן הופיע לראשונה בטלוויזיה בפרק בסדרה "החרשנים".
באפריל 2016 פורסם כי וייל לוהק לתפקיד באופרת הסבון, "ימי חיינו".
בשנת 2017 החל לשחק בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה "קייסי אנדרקאבר".
אלימלך פירר
אברהם אלימלך פירר, המוכר בשם הרב פירר (נולד ב-3 בנובמבר 1954, ז' בחשוון ה'תשט"ו) הוא יועץ רפואי, מקים אגודת "עזרה למרפא". חתן פרס ישראל לשנת ה'תשנ"ז על תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה ופרסים נוספים.
ביוגרפיה
נולד בבני ברק לנפתלי ורחל פירר, כילד החמישי מבין תשעה ילדים במשפחה מחסידות בעלז. אביו, מורה ללימודי קודש, נולד בגליציה. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נמלט אביו לסיביר ובשנת 1948 עלה לארץ ישראל. פירר התחתן עם פייגי לבית אויש, גננת במקצועה. את פעילותו ההתנדבותית החל בהיותו אברך צעיר בכולל, בעקבות מצוקה של חבר שנדרש להשיג מכשיר רפואי מתקדם לביתו. פירר סייע להשיג את המשאבים הנדרשים ולהגעת המכשיר לארץ. מקרה זה ופניות סיוע נוספות דחפו אותו להקים ארגון להשאלת ציוד רפואי, ובהמשך, בשנת 1979, להקמת אגודת "עזרה למרפא".
על אף שלא רכש השכלה רפואית פורמלית, הוא צבר בכוחות עצמו ידע שבעזרתו הוא מייעץ לפונים אליו ומפנה אותם לרופאים המתאימים להם להערכתו. כאשר הטיפול המומלץ הוא בחו"ל - מסייע הארגון בסידורי ההטסה וההגעה. פירר אף מקיים שירותי השאלה של ציוד רפואי. הוא נחשב לאחד מהיועצים הרפואיים המבוקשים בארץ.