cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
משה סבירסקי
קורות חייו
בגיל 25 הצטרף לעסק המשפחתי למכירת עץ גולמי, פיתח אותו, עבר ממסחר לייצור והקים מנסרה על גדות הנהר נריס (וִיָאלִיָה). במקביל לפעילותו העסקית אשר הלכה והתפתחה, עסק גם בפעילות ציונית, ואף תרם בעירו כספים למוסדות תורה, תרבות, וחסד.
עין זיוון (כפר)
היסטוריה
בשנת 1960 אוכלוסיית הכפר מנתה 796 תושבים, ערב מלחמת ששת הימים בשנת 1967 האוכלוסייה מנתה 993 תושבים (הערכה). לאחר המלחמה והכיבוש הישראלי של הגולן, בעוד שהרוב המוחלט של ההתיישבויות הסוריות בגולן ננטשו, בעין זיוון נשארו כ-100 משפחות בימים הראשונים לשלטון הישראלי. עם זאת, היה חשש רב בין תושבי הכפר שהשלטון הסורי יחזור לגולן ואז הם יתפסו כבוגדים, לכן תקופה קצרה לאחר המלחמה הוחלט לנטוש את הכפר ולעזוב לסוריה. מספר חודשים לאחר מכן בתי הכפר הנטושים שימשו התיישבות זמנית לגרעין המתיישבים של קיבוץ עין זיוון העתידי אשר ישבו במקום במשך כשנתיים, עד אשר עברו ליישוב קבע באזור הבסיס הסורי הנטוש כשני קילומטרים מערבית משם (היכן ששוכן כיום הקיבוץ).
עין מוקש
בחלקו הצפוני של הכפר נמצאת בריכת מים עונתית המכונה "עין מוקש", על שם המיקוש הרב באזור הכפר ובסביבת הבריכה. הבריכה היא עגולה בקוטר של כ-10 מטרים ומתוחמת על ידי קירות אבני בזלת. עומק המים בבריכה נע בין שישה לשמונה מטרים והמים לרוב צלולים ובעלי גוון ירקרק. בעבר שימשה הבריכה את תושבי הכפר, לאחר כיבוש רמת הגולן ונטישת הכפר על ידי מתיישביו הצ'רקסים, הבריכה שימשה את גרעין המתיישבים שעלו בהמשך לאדמות הקיבוץ. במהלך שנים אלו אף התייבשה הבריכה בתקופות היבשות ותושבי הגרעין נאלצו לעשות שימוש בכבאיות להובלה ומילוי הבריכה במים.
משה סבירסקי
קורות חייו
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, היה בין מקימי "הוועד המרכזי היהודי" בווילנה, שדאג לנהל את צורכי הציבור היהודי בעיר. כשנכבשה העיר קיבל עצמו לחלק את כרטיסי הלחם לנצרכים היהודים, ואף טיפל בחלוקת הכרטיסים לאוכלוסייה הרוסית. הוא עמד בראש לשכת סעד שטיפלה בצורכי היהודים, ואשר זכתה להוקרה מצד השלטון הצבאי הגרמני, ובתמורה נענו באופן חיובי לבקשותיו של סבירסקי בנושאים הומינטריים להם נזקקו יהודי וילנה.
עין זיוון (כפר)
עין מוקש
בשנים האחרונות התבצעו בסביבת הבריכה פעולות לפינוי מוקשים, סידור הגישה וגידור גבוה סביב הבריכה. גידור הבריכה מונע את התנועה בינה לבין הריסות הכפר, כך שהגישה היחידה אליה כיום היא מכיוון צפון. ההגעה למקום היא דרך כביש 98, כקילומטר לאחר צומת זיוון. במקום הוסדר שביל שמוביל ישירות לבריכה המתוחמת.
משה סבירסקי
קורות חייו
בגיל 23, נשא את צילה בת דן הלוי בדנס מווילנה ונולדו להם שישה ילדים.
אליזבת פאקרד
אליזבת פרסונס וור פאקרד (באנגלית: Elizabeth Parsons Ware Packard; 1816 – 1897) הייתה סופרת ומתקנת חברתית אמריקנית.
ביוגרפיה
פאקרד נישאה לכומר תיאופיליוס פאקרד ב-1839. הזוג וששת ילדיהם התגוררו באילינוי. לאחר שנות נישואים רבות החלה פאקרד לפקפק באמונות הדתיות של בעלה ובהשקפותיו התומכות בעבדות, וביטאה דעות מנוגדות לשלו.
ב-1860 החל פאקרד בהליכים לאשפוזה הפסיכיאטרי של אשתו. לפי החוק בעת ההיא ניתן היה לאשפז אישה נשואה לבקשת בעלה או האפוטרופוס שלה, ללא עדויות אחרות לאי שפיות שנדרשו במקרים אחרים. פאקרד שהתה שלוש שנים בבית מחסה. ב-1863 הכריזו עליה הרופאים כבלתי ניתנת לריפוי ושחררו אותה לביתה, שבו נכלאה שוב על ידי בעלה. פאקרד נמלטה מביתה בסיוע חבריה.
ב-1864 ניהלה פאקרד משפט ציבורי שארך חמישה ימים בלבד, וסוקר במדינה כולה, ובו הוכרה כשפויה. לאחר מאבק משפטי נוסף זכתה במשמורת על ילדיה.
פאקרד ייסדה ארגון שיצא נגד בתי המחסה לבלתי שפויים, הובילה שינויי חקיקה באילינוי וב-30 מדינות נוספות, ופרסמה כמה ספרים ובהם: Marital Power Exemplified, ; Three Years Imprisonment for Religious Belief ; The Mystic Key or the Asylum Secret Unlocked
יוסף דוד
יוסף דוד (1931–2014) היה איש ציבור יהודי-אתיופי, מורה ומחנך, סופר ופעיל עלייה וקליטה. נמנה עם 12 הצעירים היהודים הראשונים שהגיעו מאתיופיה ללימודים בישראל באמצע שנות ה-50 של המאה ה-20.
קורות חייו
דוד נולד בכפר גאנה במחוז גונדר באתיופיה, נצר לשושלת קסים. אביו - דוויט (דוד) יעקב, וסבו - יעקב זרו, היו שניהם מחשובי הקסים באזור גונדר. בילדותו למד תורה בבית הכנסת בכפרו, ובגיל 17 המשיך את לימודיו בבית הספר העברי, שהוקם על ידי הסוכנות היהודית באסמרה, בניהולו של יונה בוגלה. ב-1955 נבחר לקבוצה של 12 צעירים יהודים, אשר נשלחו לפנימיית כפר בתיה ברעננה, ביוזמתו של ד"ר יעקב פייטלוביץ', במטרה ללמוד עברית ויהדות, לשוב בסיום הלימודים לאתיופיה ולשמש שם מורים לקהילת ביתא ישראל. במהלך שהותו בישראל פגש רבים מראשי המדינה, בהם הנשיא יצחק בן-צבי וראש הממשלה דוד בן-גוריון. בשנת 1958, בתום לימודיו בישראל, נשלח על ידי הסוכנות היהודית חזרה לאתיופיה, למרות רצונו להישאר בישראל. עם שובם הוזמנו חברי הקבוצה לפגישה עם קיסר אתיופיה היילה סלאסי, וביקשו ממנו שיאפשר הקמת בתי ספר עבריים בכפרי היהודים. דוד התמנה למורה בבית הספר העברי, שעבר בינתיים מאסמרה לאמבובר. יחד עם חבריו, ששבו עמו מישראל, פעל לפתיחת בתי ספר עבריים נוספים בכפרי היהודים.
דוד עלה לישראל בשנת 1977. הוא נחשב לאחד העולים החדשים הראשונים מאתיופיה, שעלו לישראל לפי חוק השבות, ולא באשרת כניסה של תייר. רעייתו וילדיהם הצטרפו אליו כעבור מספר חודשים. תחילה התגוררו במרכז הקליטה בטבריה ולאחר מכן עברו ללוד. ב-1981 גויס על ידי הסוכנות היהודית, כדי לסייע בקליטת העולים החדשים מאתיופיה, שהגיעו באותה עת לארץ. בשנת 1988 הוזמן על ידי ג'וינט ישראל לקחת חלק בהקמת מרכז ביתאצ'ין (באמהרית: ביתנו) בירושלים – מרכז ייעוץ והדרכה לאנשי מקצוע בתחומי הרווחה, הבריאות והחינוך, אשר טיפלו בעולים. בתקופה זו השתתף בכתיבת ספרי הדרכה ומאמרים בנושא תרבות ומורשת יהדות אתיופיה. בנוסף הפיק קלטות לימודיות על חגי ישראל לדוברי אמהרית. בשנת 1989 הוסמך כטוען רבני על ידי מכון מאיר ושימש יועץ משפחתי מטעם הג'וינט. בשנת 1990 נשלח על ידי הסוכנות היהודית לאתיופיה, על מנת להכשיר את המורים בבתי הספר היהודיים בהוראת עברית ויהדות ובהיכרות עם ישראל. לאחר שובו ארצה, מתוך תפיסתו שיש לשלב בין המסורת העתיקה של יהודי אתיופיה לבין החיים החדשים בישראל, היה שותף להקמת פורום ארצי של זקני העדה (שמגלוץ'), לפתרון סכסוכים בין בני זוג, כפי שהיה נהוג באתיופיה. פעל לקבלת הכרה של בתי הדין הרבניים במוסד זה ולשיתוף פעולה עם בית הדין המיוחד של יהודי אתיופיה. לאחר פרישתו בשנת 2001 המשיך להרצות ולכתוב מאמרים בנושא תרבות ומורשת יהודי אתיופיה. יחד עם ישעיהו צאנה פעל להקמת בית הכנסת הראשון לקהילה האתיופית בלוד, שבנייתו הושלמה ב-2003. יוסף דוד הלך לעולמו בשנת 2014 והובא למנוחות בבית העלמין בלוד. הוא הותיר אחריו את רעייתו חנה ושמונת ילדיהם.
ב-2019 נחנכה "כיכר הרימון" על שמו בלוד.
תוצאות פעילותו
הגעת קבוצת הצעירים לכפר בתיה, בהם יוסף דוד, נחשבת לאבן דרך בהכרת מוסדות המדינה ביהודי אתיופיה ובעלייה העתידית של הקהילה לישראל. פעילותו החינוכית באתיופיה התמקדה בחיזוק הידיעות של בני הדור הצעיר בשפה העברית, ביהדות, בהיכרותם עם ישראל ובטיפוח ערכי הציונות. עם תחילת העלייה המאורגנת מאתיופיה בראשית שנות ה-80, נדרשו העולים שהגיעו לישראל להתמודד עם פערים תרבותיים משמעותיים. במסגרת תפקידיו בסוכנות היהודית, בג'וינט ישראל ובמרכז ביתאצ'ין עסק בקליטתם ובהשתלבותם של העולים, תוך גישור על פערי תרבות ושפה בין העולים לרשויות המדינה. ספריו בנושא מורשת יהדות אתיופיה, הלכות הדת, מנהגי העדה וסיפורי עם משמרים מסורת עתיקה, אשר הועברה בעל פה מדור לדור, בטרם הועלתה על הכתב.
מוטי בן ישי
מוטי בן ישי הוא שחקן ישראלי.
ביוגרפיה
למד משחק בניסן נתיב ושירת בתיאטרון צה"ל. במהלך השנים חזר בתשובה.
הופיע בסדרות צומת מילר בתפקיד עופר מנאפולי, שנות ה-80 בתפקיד רבי מאיר אוחנה, פולישוק בתפקיד אלי בראשי, בתפקיד אברהם, תפוחים מן המדבר בתפקיד שאלתיאל, החממה בתפקיד ניסים מימון, הבורר בתפקיד משה פדלון, חברות בתפקיד מוכר, האושפיזין בתפקיד אדרי, תמונות יפואיות בתפקיד חזוקה, חולה אהבה בשיכון ג' בתפקיד מאיר. כמו כן, בן-ישי הופיע הופעה קצרה בסדרה "רמזור" בתור מוסכניק, ובעונה הראשונה של הסדרה קופה ראשית כמקובל. ב-2007 השתתף בסרט "ג'וליה מיה" בתור דיין בבית דין רבני.
בנוסף שיחק בתפקיד ראשי בסרט "סודו של חשמונאי", שהופץ בדי.וי.די עבור המגזר החרדי. ב-2016 שיחק בסרטו של דורון ערן, "רוח חדשה".
ב-2020 שיחק בסדרה "מנאייכ" בתפקיד איש העסקים מאיר שמר, וגם בעונה השנייה שעלתה ב-2022.
ב-2023 שיחק בסרט "ההילולה". בתפקיד רבי מאיר אוחנה אותו גילם בסדרות "שנות ה-80" ו"שנות ה-90".
המילון המולדובני–רומני
המילון המולדובני–רומני (ברומנית: "Dicționar moldovenesc-românesc") הוא מילון שנערך על ידי וסילי סטטי ופורסם בשנת 2003 בקישינב שבמולדובה. בהיותו הראשון והיחיד מסוגו, הוא מכיל כ-19,000 מילים מולדובניות לכאורה (אחד משני השמות לשפה הרומנית במולדובה) המוסברות ברומנית. הוצאתו גררה גל של ביקורת הן ברפובליקת מולדובה והן ברומניה. מפוקפק ביותר על ידי קהילת ההיסטוריונים המולדובנים, "המילון המולדובני–רומני" נחשב ללא הגיוני על ידי רוב הבלשנים בקישינב, בהיותו לא יותר מלקסיקון של מילים בשימוש נדיר או מיושן, ארכאיזם ואזוריות ספציפיות לניב המולדובני של השפה הרומנית.
סבילות המערכת החיסונית בהיריון
סבילות מערכת החיסון בהיריון (באנגלית: immune tolerence in pregnancy) היא התמודדות המערכת חיסונית של האם במהלך ההיריון עם העובר והשליה. היריון הוא תהליך טבעי המהווה אתגר עבור מערכת החיסון משום שסבילותה בתקופת ההיריון נוגדת את התגובה החיסונית אשר נכנסת לפעולה כאשר יש גורם זר בגופנו. האם נושאת ברחמה עובר הנושא גם את מטענו הגנטי של האב ומבכך עלול להוות עבור מערכת החיסון גורם זר שיעורר תגובת דחייה וכתוצאה מכך הפלה.
מנגנון
ישנם מנגנונים שתפקידם לגרום לעובר לגדול ברחם האם ללא דחייתו.
מנגנון השליה
אחד המנגונים החשובים בשמירה על העובר ממערכת החיסון של האם הוא מנגנון השליה, אשר מתפתחת יחד עם העובר במהלך ההיריון. לשליה תפקידים רבים וחשובים אשר אחד מהם הוא להוות חיץ מגן בין העובר לאם מבחינה חיסונית (אימונולוגית) בעזרת מנגנונים שנועדו לגרום לסבילות מערכת החיסון כלפי העובר בהיריון. במהלך ההיריון מתרחשים ברחם מספר שינויים.
השליה מפרישה נוירוקונין 2 המכיל מולקולות פוספוכולין  אשר מטרתן למנוע תקיפת מערכת חיסון כלפי העובר, טפילים משתמשים במנגנון זה כדי להימנע זיהוי מערכת החיסון של הפונדקאי. כמו כן, בעובר ישנם לימפוציטים קטנים שמתפקדים כתאים מדכאים ומעכבים את תאי מערכת החיסון של האם מסוג T ציטוטוקסיים על ידי דיכוי התגובה לאינטרלוקין 2.
תאי טרופובלסט בשלייה, הם תאים יוצאי דופן משום שבניגוד לתאים אחרים בגוף הם נטולי איזוטופים מסוג - MHC class I HLA-A, HLA-B, משום היעדרם נמנע הרס על ידי תאי T ציטוטוקסים של האם. אם היו קיימים מערכת החיסון של האם הייתה תוקפת את העובר משום שהייתה מזהה אותם כגורם זר.
מנגד, תאי השלייה מכילים איזוטופים לא רגילים מסוג MHC class I HLA-E, HLA-G, שמונעים הרס על די של מערכת החיסון האימהית. בנוסף הטרופובלסט מבטאים גם HLA-C אשר מגבילים מעבר בין תאי ובכך נמנעת נדידת תאי מערכת חיסון בין העובר המתפתח לבין גוף האם.
השלייה מאפשרת לנוגדניigG אימהיים לעובר כדי להגן עליו מפני זיהומים. עם זאת, מטרתם של נוגדנים אלה אינה תאי העובר, אלא אם כן חומר עוברי יוצא מהשלייה ובא במגע עם תאי B אימהיים ולגרום להם לייצר נוגדנים כנגד מטרות עובריות. האם אכן מייצרת נוגדנים נגד סוגי דם ABO זרים, כאשר תאי הדם העובריים הם מטרות אפשריות, אך נוגדנים אלה שנוצרו מראש הם בדרך כלל מסוג IgM ולכן בדרך כלל אינם חוצים את השליה. ובכל זאת, לעיתים רחוקות, אי התאמה של ABO יכולה להוליד נוגדני IgG שחוצים את השליה, ונגרמים על ידי רגישות של האם (בדרך כלל מסוג דם O) לאנטיגנים במזונות או בחיידקים.
מנגנונים נוספים
מחסום השיליה אינו האמצעי היחיד להתחמק ממערכת החיסון שכן תאי עובר הזרים למערכת החיסון האימהית ממשיכים למחזור הדם האימהי מהצד השני של מחזור השליה. מודל נוסף לסבילות מערכת החסינות במהלך השלבים ראשונים של ההיריון היא ההשערה של מערכת ההגנה העוברית eu-FEDS. הנחת היסוד של השערה זו היא שגליקופרוטאינים הקשורים לשטח התא מדכאים כל תגובה חיסונית אפשרית ומעכבים את דחיית העובר. כמו כן, מודל זה מציע עוד רצפי פחמימות ספציפיים המקושרים באופן קוולנטי לגליקופרוטאין המדכא מערכת חיסונית ופועלים כקבוצות פונקציונלית הגורמת לדיכוי חיסוני. הגליפקופרוטאינים העיקרי של הרחם והעובר הקשורים למודל eu-FEDS באדם כוללים אלפא-פטופרוטאין, וגליקודלין  - הידוע גם בשם חלבון השליה 14.
מקרים של אי סבילות מספקת בהיריון
מקרים רבים של הפלה ספונטנית עשויים להיות מתוארים באותה הדרך של דחיית השתלה מצד האם וחוסר סובלנות כרוני עלול לגרום לאי פוריות. דוגמאות נוספות לסבילות חיסונית לא מספקת בהיריון הן מחלת RH רעלת היריון:
מחלת Rh- נגרמת על ידי ייצור נוגדני האם (כולל נוגדני IgG) נגד האנטיגן RH אשר נמצא על גבי תאי הדם האדומים של תינוקה. הדבר מתרחש כאשר תאי דמה של האם עם Rh שלילי ואילו לתינוק יש Rh חיובי, כמות קטנה של דם עם הRh החיובי נכנסת למחזור הדם של האם כדי לגרום לה לייצר נוגדני IgG נגד אנטיגן D (. ה-IgG האימהי מסוגל לעבור דרך השליה לתוך העובר ואם רמתו מספקת, הוא יגרום להרס של תאי דם אדומים עובריים חיוביים D, הדבר יוביל להתפתחות של מחלה המוליטית מסוג אנטי-Rh של העובר והילוד אשר בדרך כלל מחמיר עם כל היריון נוסף שאינו תואם Rh.
רעלת היריון- (באנגלית: pre-eclampsia) אחת הסיבות לרעלת היריון היא תגובה חיסונית לא תקינה כלפי השליה. ישנן עדויות משמעותיות לחשיפה לזרע של בן הזוג כמניעה של רעלת היריון, בעיקר בשל ספיגת מספר גורמים מווסתים חיסונית הקיימים בנוזל הזרע.
הריונות הנובעים מתרומת ביציות, שבהם מקבלת התרומה דומה גנטית יותר לאם הביולוגית מאשר לעובר, קשורים לשכיחות גבוהה יותר של יתר לחץ דם הנגרם מהיריון ופתולוגית שליה. השינויים במערכת החיסונית בולטים יותר מאשר בהריונות רגילים ולכן הוצע כי השכיחות הגבוהה יותר של מצבים מסוימים בתרומת ביציות עשויה להיגרם כתוצאה מהפחתת הסבילות החיסונית מצד האם.
אי פוריות והפלה
תגובות אימונולוגיות יכולות להיות הסיבה למקרים רבים של אי-פוריות והפלות. חלק מהגורמים האימונולגים שתורמים לאי-פוריות הם תסמונת כשל רבייה אוטואימונית, נוכחות של נוגדי אנטי-פוספוליפיד , ונוגדים אנטי גרעיניים. נוגדי אנטי-פוספוליפיד מכוונים נגד פוספוליפידים של ממברנת התא. מחקרים הראו שנוגדנים המכוונים נגד פוספטידילסרין ,פוספטידילכולין, פוספטידילגליצרול, פוספטידילינוזיטול, ופוספטידילאתנולמין  גם תוקפים את הטרום-עובר. נוגדים נגד פוספטידילסרין, פוספטידילאתנולמין מכוונים נגד ה-טרופובלסט. פוספוליפידים אלו הם חיוניים עבור היכולת של תאי העובר להישאר מחוברים לתאי הרחם עם השרשה. אם לנקבה יש נוגדנים נגד הפוספוליפידים הללו, הם יושמדו ע”י התגובה החיסונית ובסופו של דבר העובר לא יוכל להישאר מחובר לרחם. הנוגדים האלה גם מסכנים את בריאות הרחם ע”י כך שהם משנים את זרימת הדם אל הרחם. נוגדנים אנטי-גרעיניים גורמים לדלקת ברחם אשר גורמת לו להיות לא כשיר להשרשת עובר. תאי הרג טבעיים מפרשים את תאי העובר כתאי סרטן ותוקפים אותם. אם אשר סובלת מתסמונת כשל רבייה אוטואימונית תחווה תופעות לא מוסברות של אי-פוריות, אנדומטריוזיס, הפלות חוזרות ונשנות, כתוצאה מהרמות הגבוהות של נוגדנים אנטי-גרעיניים. לנוכחות של נוגדנים אנטי-פוספולידים ונוגדים אנטי-גרעינים יש השפעות רעילות על ההשרשה של עוברים. אך הנ”ל לא חל על נוגדני אנטי-בלוטת התריס. לרמות מוגברות שלהם יש השפעה רעילה, אבל הם מהווים אינדיקציה לסיכון להפלות. רמות גבוהות של נוגדנים מסוג אנטי-בלוטת התריס מהווים סימן לנשים שיש להן חוסר תפקוד ב-לימפוציט מכיוון שהרמות הגבוהות הללו מהוות סימן לתאי T שמסתירים רמות גבוהות של ציטוקינים  שמשפיעים על דלקת בדופן הרחם. אין עדיין תרופה מוכחת אשר מונעת הפלות ע”י עיכוב תגובות חיסוניות של גוף האם לאספירין אין השפעה במקרה זה.
רגישות מוגברת לזיהום
ההערכה היא שהסבילות החיסונית המוגברת היא גורם עיקרי לעלייה ברגישות ובחומרה של זיהומים בהיריון. נשים בהיריון נפגעות בצורה חמורה יותר, למשל, משפעת, הפטיטיס E, הרפס ומלריה. העדויות מוגבלות יותר עבור חצבת, אבעבועות שחורות ואבעבועות רוח. נראה שהיריון אינו משנה את ההשפעות המגנות של החיסון כנגד מחלות.
היריון בין מינים שונים
אם ניתן היה להבין את מנגנוני הדחייה-החסינות של העובר, זה עשוי היה להוביל להיריון בין-מינים שונים, כאשר, למשל, חזירים נושאים עוברים אנושיים כחלופה לאם פונדקאית אנושית.
אריה לייב "הארוך" מקראקא
רבי אריה לייב "הארוך" מקראקא (ביידיש: דער הויכער ר' לייב; נפטר ט"ו באייר תל"א, 25 באפריל 1671) היה רב פולני במאה ה-17, רבן של פשמישל וקראקא. מגדולי דורו, חותנם ומחותנם של אחדים מגדולי רבני פולין.
ביוגרפיה
נולד לרבי זכריה מענדל קלויזנער שכונה "ר' זכריה הנביא". למד אצל רבי יהושע העשיל בעל "מגיני שלמה" ו"שו"ת פני יהושע". נישא לבתו של רבי פישל רבה של קראקא, שימש ברבנות פשמישל עד פטירת חמיו בכ' בתשרי תכ"ד, 21 באוקטובר 1663. לאחר פטירת חמיו ירש את מקומו והתמנה כרבה של קראקא, משרה בה החזיק עד פטירתו בט"ו באייר תל"א, 25 באפריל 1671.
הוא לא הדפיס מחידושי תורתו, אולם כמה מחידושיו ומתשובותיו ההלכתיות שרדו בכתבי בני דורו. קונטרס ביידיש המכיל ליקוט של דברי מוסר, בשם "תיקוני תשובה מארץ הצבי", שזכה להסכמתו יוחס בדיעבד לנתן העזתי.
משפחתו
משפחתו של רבי אריה לייב, הייתה ממשפחות הרבנים החשובות בפולין.
אחיו היו: רבי צבי הירש קלויזנר ורבי דוד טביל מבריסק וגיסם היה רבי יהודה ב"ר ניסן (מהריב"ן), רבן של אולקוש, טומשוב לובלסקי, קאליש וערים נוספות. בניו הם; רבי זכריה מנדל היה מחשובי רבני פולין שנודע בצדקותו, מחבר הספר "באר היטב" על יורה דעה וחושן משפט, ומקרא בפי ההמון "רבי זכריה הנשיא", אלעזר וחיים (נינו הוא ר' שמואל פולנקפלד מזולקובא מחבר הספר "בית שמואל האחרון", אחיו של ר' יוסף מפוזנא חתנו של הנודע ביהודה, ומחבר הספר "זיכרון שארית יוסף").
מבניו ידועים בשמם: זכריה מנדל, אפרים פישל מלודמיר, אלעזר, וחיים מיברוב.
שלוש בנותיו נישאו לרבנים חשובים, ממשפחות רבניות:
דמיטרי פילוסופוב
דמיטרי ולדימירוביץ' פילוסופוב (ברוסית: Дми́трий Влади́мирович Филосо́фов : 7 באפריל 1872 - 4 באוגוסט 1940) היה סופר ומבקר פוליטי, מבקר ספרות רוסי. ידוע בתפקידו בין המשפיעים בכתב העת האמנותי בתחילת המאה ה-20 Mir Iskusstva יחד עם שניים מחבריו הקרובים ביותר ובעלי בריתו דמיטרי מרז'קובסקי וזיניידה גיפיוס. בעקבות המהפכה הבולשביקית היגר לפולין.
ביוגרפיה
בנם של הפמיניסטית והפילנתרופית אנה פילוסופובה וולדימיר דמיטרייביץ' פילוסופוב, פקיד רב עוצמה במשרד המלחמה וההגנה, דמיטרי פילוסופוב התחנך תחילה בבית הספר הפרטי קארל מאי (שם פגש לראשונה את אלכסנדר בנואה וקונסטנטין סומוב), ולאחר מכן באוניברסיטת סנט פטרבורג, כשלמד משפטים. אחרי כמה שנים שהיה באירופה הוא התחיל לעבוד כעיתונאי, וכתב עבור סברני ווסטניק ואובראזובניה. עם הקמת כתב העת האמנותי "מיר איסקוסטבה", פילוסופוב הפך לעורך - תחילה ערך את מדור הביקורת הספרותית. בתקופה זו החלה ידידותו הקרובה עם דמיטרי מרז'קובסקי וזיניידה גיפיוס. עד מהרה הוא הצטרף אליהם כדי להקים את "טרוייברטסטבו", קבוצה מעין דתית שטענה כי שאפה לשנות את הערכים הנוצריים על פי תפיסות חדשות ומודרניסטיות.
יחד עם מרז'קובסקי הוא היה מיוזמיה ומארגניה של החברה הדתית-פילוסופית, אחר כך יזם את המגזין "נובי פוט", שאותו ערך ב-1904, השנה היחידה לקיומו. בשנים 1906–1908 בילה עם מרז'קובסקי בפריז; כשחזר ברוסיה הוא המשיך לכתוב, ותרם בין היתר לסלובו ולרוסקאיה מיסל.
כשהוא שותף לעוינותו של מרז'לובסקי כלפי רוסיה הבולשביסטית, בדצמבר 1919 הוא ברח מהמדינה אך סירב ללכת בעקבות בני הזוג לפריז. במקום זאת, יחד עם בוריס סבינקוב, בחר פילוסופוב להישאר בוורשה כדי להתחיל לעבוד על הרפורמה של הצבא הלבן בשטח פולין. הוא היה מתאם של הוועדה המדינית הרוסית, מראשי האיגוד העממי להגנת המולדת והחירות, והיועץ של יוזף פילסודסקי. כשהוא בחר להישאר בפולין, הוא ביקר מדי פעם בפריז וערך מספר עיתוני מהגרים רוסיים, כמו סבובודה (חופש, 1920–1921), זא סבובודו (1921–1932), ואחרים.
דמיטרי פילוסופוב נפטר באוטבוצק ליד ורשה ב-4 באוגוסט 1940 ונקבר בבית הקברות האורתודוקסי בוורשה.
הולמברג II
הולמברג II (מופיעה בקטלוגים גם כ-Arp 268 וכן כ-DDO 50) היא גלקסיה לא-סדורה ננסית שנמצאת בקבוצת הכוכבים הדובה הגדולה במרחק של כ-10.7 מיליון שנות אור ממערכת השמש, ושייכת לקבוצת M81. לגלקסיה בהירות נראית מדרגה 11.4 והיא התגלתה ב-1950 על ידי האסטרונום אריק הולמברג בזמן שסקר את האזור של M81. הגלקסיה נמצאת כ-5 מעלות מצפון-מערב לכוכב ρ (רו) בדובה הגדולה, באזור חסר כוכבים בהירים סמוך לגבול של הקבוצה עם קבוצת הכוכבים ג'ירף. כ-8.3 מעלות ממזרח לה נמצאות M81 ו-M82, שתיהן שייכות גם כן לקבוצת M81, וכ-4.5 מעלות ממערב-דרום-מערב לה נמצאת NGC 2366 שככל הנראה שייכת גם כן לאותה קבוצת גלקסיות.
אמי ברה
אמריש באבולאל "אמי" ברה (באנגלית: Amerish Babulal "Ami" Bera; נולד ב-2 במרץ 1965) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השביעי של מדינת קליפורניה, ברציפות מאז 2013. ברה, חבר המפלגה הדמוקרטית, מייצג את רוב הפרוורים המזרחיים והדרומיים של סקרמנטו, כולל אלק גרוב, פולסום ורנצ'ו קורדובה.
ביוגרפיה
אביו של ברה, באבולאל ברה, היגר לארצות הברית מהודו בשנת 1958. שנתיים לאחר מכן חברה אליו קאנטה רעייתו. אמי ברה נולד בלוס אנג'לס וגדל בעיר לה פלמה שבמחוז אורנג'. הוא למד בבית הספר התיכון ע"ש ג'ון פיצג'רלד קנדי כשהתגורר בעיר זו. הוריו של ברה הגיעו מרג'קוט (Rajkot) שבגוג'ראט, וביכולתו להבין גוג'ראטית. לברה תואר ראשון בביולוגיה מאוניברסיטת קליפורניה באירוויין, שם השלים לימודי דוקטורט ברפואה ב-1991. בשנים 1997–1999 היה המנהל הרפואי של הטיפולים הבריאותיים במרכז "חסד הבריאות עבור סקרמנטו". מאוחר יותר היה קצין הרפואה הראשי של מחוז סקרמנטו ודיקן-עמית באוניברסיטת קליפורניה בדייוויס. מ-2005 עד 2012 היה ברה פרופסור קליני בבית הספר לרפואה של אוניברסיטה זו.
בבחירות אמצע הכהונה ב-2010 התמודד ברה נגד חבר הקונגרס דן לנגרן, בבחירות לייצוג מחוז הקונגרס השלישי של קליפורניה בבית הנבחרים של ארצות הברית. ברה נבחר ללא התנגדות למועמד המפלגה הדמוקרטית. בחמשת הרבעונים שקדמו לאמצע 2010 גייס ברה יותר כספים מלנגרן, מה שהפך אותו למתמודד הדמוקרטי עם פער המימון הגדול ביותר ביחס לחבר קונגרס רפובליקני מכהן. חרף סימונו של לנגרן כאנדרדוג בידי מכוני סקרים שונים, הוא גבר על ברה ונבחר לכהונה נוספת בנובמבר 2010 עם 51% מקולות הבוחרים.
לקראת בחירות 2012 הכריז ברה על התמודדות מחודשת מול לנגרן. לאחר תוצאות מפקד האוכלוסין של ארצות הברית ב-2010 שונה מספר המחוז של ברה למחוז הקונגרס השביעי, ומבחינה גאוגרפית נשמט האזור מחוץ למחוז סקרמנטו, מה שהפך את המחוז לידידותי יותר עבור הדמוקרטים. ב-15 בנובמבר 2012 הוכרע המירוץ בין ברה ללנגרן לטובתו של ברה, שניצח בפער של 49%–51%. ברה הושבע לתפקידו בראשית ינואר 2013, עם התכנסות הקונגרס ה-113 של ארצות הברית.
משמעת מפלגתית
משמעת מפלגתית או משמעת סיעתית היא היכולת של סיעה ברשות המחוקקת לוודא כי חבריה יתמכו במדיניות של הנהגת מפלגתם. בדמוקרטיה ליברלית, משמעת מפלגתית מתייחסת לשליטה שיש למנהיגי המפלגה על חברי סיעתם בבית המחוקקים. במדינות בעלות שלטון מרקסיסטי-לניניסטי, משמעת מפלגתית מתייחסת לסנקציות מנהליות כמו קנסות או גירוש שהמפלגה הקומוניסטית יכולה לכפות על חבריה שביצעו פעולות כמו שחיתות או אי-הסכמה עם המפלגה. שבירת משמעת מפלגתית בעת הצבעה בבית המחוקקים יכולים להוביל למספר עונשים על החבר ששבר את המשמעת. עונשים אלה כוללים אי-קידום לתפקיד בכיר במפלגה או בבית המחוקקים, איבוד או השהייה של הטבות המוענקות לנבחר ציבור. המחלוקת של שוברי המשמעת המפלגתית עם מפלגתם יכולה להיות כל כך חזקה עד שהיא תוביל אותם לעבור למפלגה אחרת או לפרוש למעמד של סיעה עצמאית. בהרבה מערכות פוליטיות ממונה חבר במפלגה באופן רשמי לתפקיד שמטרתו לאכוף את המשמעת המפלגתית. בדמוקרטיה פרלמנטרית קיימת גם משמעת קואליציונית אשר זהה למשמעת סיעתית אבל חלה על כלל הסיעות החברות בקואליציה ולרוב מעוגנת בהסכמים קואליציוניים ונאכפת על ידי יושב ראש הקואליציה. משמעת אופוזיציונית חלה על כלל הסיעות החברות באופוזיציה ועל מנת לבצעה נדרשת הסכמה של כלל ראשי הסיעות הנמצאות באופוזיציה.
משמעת מפלגתית חלשה
משמעת מפלגתית חלשה היא בדרך כלל יותר תכופה באסיפות נכבדים מאשר במפלגות פופוליסטיות. למפלגה הרדיקלית בצרפת לא הייתה משמעת מפלגתית, גם לא לאף אחת מהמפלגות הימניות בתקופת הרפובליקה הצרפתית השלישית (1871-1940). משמעת מפלגתית חלשה נמצאת גם במדינות דמוקרטיה נשיאותית כמו ארצות הברית. בבתי מחוקקים אלה, מצוי שאחד המחוקקים יחצה קווים מפלגתיים בעת הצבעה נתונה, בדרך כלל בעקבות אינטרס של האזור אותו הם מייצגים או בעקבות חברים אחרים בקבוצה גבולית בתוך מפלגתם.
Blackpink in Your Area
Blackpink in Your Area (בעברית: בלאקפינק באזור שלך) הוא אלבום הבכורה בשפה היפנית של להקת הקיי-פופ הדרום קוריאנית בלאקפינק. האלבום יצא לאור ב-5 בדצמבר 2018, על ידי חברות התקליטים YGEX. האלבום מכיל בתוכו שירים שהוציאה הלהקה מתחילת הקריירה שלה ועד הוצאת השיר "Ddu-Du Ddu-Du".
האלבום הגיע למקום התשיעי במצעד האלבומים של יפן, וה-12 במצעד האלבומים היפניים.
רקע והפקה
בשבוע צאתו ביפן, נמכר האלבום בכ-13,878 עותקים פיזיים בסך הכל ובעקבות כך, התברג במקום התשיעי במצעד האלבומים היפניים. בשבוע השני לצאתו, נמכר בכ-3,044 במדינה, מה שגרם לו לרדת למקום ה-30. לאחר צאתו של האלבום, יצאו לו מספר גרסאות נוספות.
באלבום נכלל הלהיט הבינלאומי של בלאקפינק "Ddu-Du Ddu-Du", שזכה להצלחה רבה כאשר צבר למעלה מ-32 מיליון צפיות ביממה אחת.
לום (בולגריה)
לום (בולגרית: Лом) היא עיר נמל על גדת נהר הדנובה, בצפון מערב בולגריה בשטח מחוז מונטנה וממוקמת 162 קילומטרים מהבירה סופיה, 49 קילומטרים צפונית מבירת המחוז מונטנה ו-56 קילומטרים צפונית מזרחית מוידין. נמל הדנובה המודרני הוקם בראשית המאה ה-19 ומשמש גם בימינו מרכז כלכלי ותעבורתי חשוב במדינה.
היסטוריה
תחילת ההתיישבות האנושית המאורגנת מתוארכת לתקופת האבן החדשה עידן הממלכה התראקית, עת נודע היישוב בשם אָרְטַנֶס. היישוב נכבש על ידי האימפריה הרומית המערבית בשלהי המאה ה-1 לפנה"ס וכונה אָלְמוּס. במאה ה-5 נחרב היישוב בהתקפות הונים והמצודה שוקמה והורחבה בתקופת יוסטיניאנוס הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית. קיים תעוד שמבצר היה בשליטת האימפריה הבולגרית השנייה החל מראשית המאה ה-13 ושימש זירת קרבות מול ממלכת הונגריה. בסוף המאה ה-14 נכבשה המצודה על ידי העות'מאנים, אשר הרחיבו אותה ובכלל זה בנו נמל מסחרי קטן אשר מתועד בשם פָּלַנְקָה ומתואר כמרכז מסחרי וצבאי חשוב.
בראשית שנות ה-30 של המאה ה-19, החלה הרחבתו של נמל לום וב-1838 הוא הפך לנמל הרביעי בגודלו לאורך נהר הדנובה, תוך שהוא משמש בהמשך נקודת מסחר מרכזית מול האימפריה האוסטרו-הונגרית ובתוכה ליעד המרכזי וינה. רשת של דרכים נבנו מהעיר לכוון ערים מרכזיות נוספות בבולגריה, אוכלוסייתה צמחה והיא הפכה לאחד המרכזים הכלכליים החשובים באזור.
תחבורה
דרך העיר עוברים שני כבישים מהירים פנים בולגריים. כביש II-11 לעיר וידין וכביש E-79 לבירה סופיה. בתחנת הרכבת של העיר קיימות 17 מסילות ברזל המקשרות את העיר לכל רחבי בולגריה. תעבורת הסחורות דרך נמל העיר מהווה כ-40% מכלל תעבורת הסחורות בבולגריה, המתבצעות דרך נהר הדנובה. דרך אזור לום עוברים שני עורקי תחבורה מנתיבי התעבורה הפאן-אירופיים. עורק מספר 4, המחבר את מזרח אירופה לטורקיה ויוון ועורק מספר 7 העובר לאורך הדנובה.
דמוגרפיה
אוכלוסיית העיר מצויה במגמת גידול טבעי מתונה, (939 לידות לעומת 881 פטירות בשנת 2008), אך במגמת הגירה שלילית, בשל המשבר הכלכלי העולמי שפגע גם בכלכלת העיר. 52% מתושבי העיר הן נשים ו-48% הם גברים. 80.35% מתושבי העיר הם בולגרים, 18.47% הם צוענים ו-0.5% הם טורקים. 88.6% מתושבי העיר הם בני הדת הנוצרית אורתודוקסית, 9.97% הם נוצרים קתולים ופרוטסטנטים ו-1.43% הם מוסלמים סונים.
הקהילה היהודית
קהילת יהודי העיר לום, נכללה ברשימת 34 הקהילות היהודיות המאורגנות בבולגריה בראשית המאה ה-20 וזוהי נקודת הזמן בה קיימות עדויות כתובות על הקהילה, אם כי מניחים שראשיתה חופף לתחילת פעילות הנמל, שכן רבים מיהודי בולגריה עסקו במסחר והתיישבו לאורך ערי הדנובה והים השחור. לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית, אשר הובילה לעצמאות בולגריה היו אירועים אנטישמיים רבים בנסיכות על רקע דתי וכן בשל היות היהודים מיעוט מועדף על העות'מאנים, בניגוד לנוצרים. וכך תועדו התקפות על בני הקהילה ובכלל זה עלילת דם ב-1903 במסגרתה הואשמו היהודים בחטיפתו ורציחתו של ילד נוצרי. לפי נתוני מערכת החינוך היהודית, חלה ירידה במספר בני הקהילה לאורך שנות ה-20. בפרוץ מלחמת העולם השנייה חיו בעיר לום כ-500 יהודים, רובם המוחלט עלו למדינת ישראל במהלך גל העלייה ההמוני בין השנים 1947 – 1949. ב-28 במאי 1949 בשלהי גל העלייה, ערך הקונסיסטוריון של יהודי בולגריה מפקד ובלום נמנו 77 יהודים.
בנרטיב ההיסטורי היהודי תזכר לום, כעיר שדרכה שולחו אל מותם כ-4,000 יהודי תראקיה ו-188 יהודי העיר פירוט. ב-4 במרץ 1943 נערכה אקציה על ידי שוטרים וחיילים בולגרים לפי צו המלך בוריס השלישי. היהודים רוכזו במתקני ציבור ומכלאות, הועלו על רכבות משא לעיר לום ובנמל העיר נדחסו לתוך 4 מעבורות, דרך הדנובה הגיעו לווינה, ממנה ברכבות לקטוביץ שבפולין ומשם אל מותם במחנה טרבלינקה.
בשנת 2001 התגוררה בעיר משפחה יהודית אחת, וב-2022 התגוררו בעיר 10 יהודים.
הצבא המלכותי של בהוטן
הצבא המלכותי של בהוטן (בדזונגקה: བསྟན་སྲུང་དམག་སྡེ་), הוא שם כולל לשלושה ענפים שיחד מרכיבים את הכוחות המזוינים של בהוטן הם מחולקים לצבא, משמר המלך והמשטרה (בעלת עצמאות חלקית). לבהוטן אין חיל אוויר, אך הצבא מחזיק ביחידה לסיוע אווירי. לבהוטן אין חיל ים מפני שאין לזו מוצא ים. החל משנת 2005 בראש הצבא עומד באטו טשרינג.
הכוחות אחראיים להגנת ושלמות של בהוטן. המלך הוא המפקד העליון. בהוטן נתמכת ביטחונית על ידי הכוחות המזוינים של הודו, שזו ערבה לביטחונה וליחסי החוץ שלה, ומקבל ממנה ציוד אימוני וגם הגנה. בעיקר מפיקוד האוויר המזרחי של הודו המספק הגנה אווירית וסיוע מוטס בשעת הצורך. כלל כוח האדם בצבא מוערך ב-9,000 איש, לרשות עומד כ-30 מרגמות 81 מ"מ, יותר מ-20 נגמ"שי BTR-60 ושני מסוקים. רוב הציוד מסופק דרך הודו.
ברנארד לי
ברנארד לי (באנגלית: Bernard Lee; 10 בינואר 1908 – 16 בינואר 1981) היה שחקן אנגלי שנודע בשל גילום דמותו של אם (M) באחד עשר הסרטים הראשונים בסדרת ג'יימס בונד.
ביוגרפיה
נולד בלונדון, הוא למד באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה. במהלך שנות ה-30 של המאה ה-20 הוא שיחק בעיקר על הבמה, אולם אחרי מלחמת העולם השנייה הוא פיתח קריירת סרטים מצליחה, בכללם האדם השלישי (1949), The Blue Lamp (1950), Beat the Devil (1953), The Battle of the River Plate (1956), The Spanish Gardener (1956), Dunkirk (1958), Web of Evidence (1959), שריקה במורד הרוח (1961), and The L-Shaped Room (1962). לי גם כיכב בסדרת הטלוויזיה "היפה והחיה" Beauty and the Beast משנת 1976 לצידו של ג'ורג' סי סקוט George C. Scott. שנה אחרי כן הוא כיכב במופע הטלוויזיה A Christmas Carol כרוח הרפאים של מתנת חג המולד. הוא סבו של השחקן הבריטי ג'וני לי מילר.
סוארגליה
סוארגליה (שם מדעי: Soergelia) הוא סוג נכחד של יונקים בני תת-משפחת היעלים שבמשפחת הפריים, שהתקיימו במשך תקופת הפליסטוקן של אירופה ואסיה והמין Soergelia mayfieldi התקיים גם באמריקה הצפונית. הם משתייכים לקבוצה כבשי שור, בה נכללים כבש המושק והטאקין. הסוג תואר ב-1951 בידי שחאוב (Schaub). המאובנים התגלו בין השאר בצ'כיה, גרמניה, רומניה, יוון, הולנד, גאורגיה, רוסיה, ספרד וכן ביוקון שבקנדה ובארצות הברית בקנזס וטקסס.
ברנארד לי
מותו
לי הלך לעולמו בלונדון בינואר 1981, אחרי מאבק בסרטן קיבה, מחלה שמנעה ממנו מלהופיע בסרט "לעינייך בלבד" אחרי שלוהק לתפקיד בסרט. מתוך כבוד לו, לא נשכר שום שחקן חדש כדי לתפוש את התפקיד של אם. בסרט, אומר את הטקסט של אם שר ההגנה, ביל טאנר, מפקדו של אם. רוברט בראון החליף את לי בתפקיד אם בסרט אוקטופוסי.
מהנאז אפרידי
פרופסור מהנאז אפרידי (באורדו: مہناز آفریدی ;באנגלית: Mehnaz Afridi) היא מוסלמית פקיסטנית, המנהלת את המרכז לשואה וג'נוסייד בניו יורק ובכך זכתה להיות המוסלמית הראשונה בהיסטוריה העומדת בראש מרכז שואה כלשהו בעולם. היא מלמדת שואה ואסלאם, חוקרת את נקודות ההשקה בין היהדות לאסלאם וחותרת לדיאלוג בין הדתות.
ברנארד לי
סרטי ג'יימס בונד
M, דמותו של לי בסרטי ג'יימס בונד, הוא אדמירל סר מילס מסרבי (Miles Messervy) (שפרט ל-M כונה בהופעותיו על המסך רק "אדמירל" ו"מילס"), הבוס חמום המוח של בונד ששולח אותו למשימותיו. הוא גם גילם את אם ביחד עם לואיס מקסוול כמניפני בקומדיה הצרפתית משנת 1975 Bons baisers de Hong Kong. יורשו של לי בתפקיד היה רוברט בראון, אם כי שיחק את הדמות בצורה שונה (בראון גם גילם אדמירל אחר בסדרה קודם לכן). ג'ודי דנץ', חברתו של לי, הייתה השחקנית הבאה שגילמה את דמותו של אם, החל משנת 1995 עם כמה אזכורים של קודמה בכללם תמונת שמן של לי בתפקיד שנראה במפקדה המשנית של ה-MI6 (הטירה הסקוטית).
סוארגליה
סוג זה נחשב לקרוב לאאוצרתריום ולבותריום הנכחדים מצפון אמריקה. הוא דמה בגודלו לכבש מושק מודרני עם משקל של שור מודרני של מעל חצי טון. היו לו קרניים רחבות שבניגוד לכבש המושק דמו לקרני פרה אך התקמרו מעלה בתחילתם, מבנה המתאים לבני משפחת היעלים. הכבש הענקי השתמש בקרניו כדי להילחם על נקבות.
ברנארד לי
סרטי ג'יימס בונד
ברנרד לי הופיע באחד עשר סרטי ג'יימס בונד
מהנאז אפרידי
ביוגרפיה
מהנאז אפרידי נולדה בקראצ'י, שבפקיסטן, לאב שעסק בבנקאות בינלאומית, מוסלמי מאמין, חילוני ולאם דתייה. היא גדלה בפקיסטן, באיחוד האמירויות הערביות, שם השפה המדוברת היא ערבית.
סוארגליה
הוא חי בעדרים גדולים לאורך עידן הקרח האחרון, באזור בו חיו ממותות ענקיות, קרנפים צמריים ועדרי סוסים וביזונים קדמונים. לסוארגליה היו מספר טורפים באזור כפי שנראה משרידים של מאובניו עם נשיכה של מגנתריאון. ככל הנראה גם ראשוני האנשים צדו אותו.
מהנאז אפרידי
ביוגרפיה
מאוחר יותר התגוררה בשווייץ ובאנגליה. בשנת 1984 עברה מהנאז לארצות הברית, שם סיימה את לימודיה התיכוניים בסקרסדייל.
סוארגליה
מינים
בסוג זה נכללים 5 מינים:
מהנאז אפרידי
ביוגרפיה
מהנאז שולטת בשפות גרמנית, ערבית, אורדו ואנגלית.
היא שומרת מצוות, צמה ברמדאן, אינה לובשת חג'אב ומתפללת.
מהנאז נשואה ואם לשניים. היא חיה בארצות הברית.
קריירה אקדמית
במשך הקריירה האקדמית שלה, לימדה מהנאז אפרידי באוניברסיטאות בארצות הברית ושימשה כפרופסור אורח לתאולוגיה באוניברסיטה בלוס אנג'לס בשנים 2003- 2005
בשנת 2006 לימדה באוניברסיטה ברומא.
בשנת 2007 הוזמנה לכנס במינכן על מנת להציג את עבודתה על מצרים שעסקה בפרספקטיבה של המוסלמים על יהדות ושל היהדות על האסלאם. לאחר מכן בקרה במחנה הריכוז דכאו, שלפי דבריה "היה רגע מכונן בחייה".
החל משנת 2011 מכהנת מהנאז אפרידי כמנהלת מרכז השואה, וג'נוסייד והחינוך הבין דתי במכללת מנהטן בניו יורק, שם היא מלמדת אסלאם ושואה.
תחומי מחקר
מהנאז אפרידי מתמקדת במחקרה באסלאם וביהדות ובנקודות ההשקה בין שתי הדתות הללו, בדיאלוג הבין-דתי ביניהן.
היא חוקרת את השואה מנקודת המבט של מוסלמים ואת נקודת המבט של היהודים על האסלאם. לשם כך היא מלמדת שואה בקהילות המוסלמיות, מראיינת ניצולי שואה ואף ביקרה בישראל ובמחנות ריכוז.
מנהאז חוקרת את האנטישמיות, את האסלאמופוביה, ואת האויגורים.
כמחברת
Volume 65, Issue 3, pages 346–356. Germany: EuropaVerlagBerlin.
Francis Online. New York: Taylor & Francis.
חברות בדירקטוריונים
מהנאז אפרידי חברה במספר דירקטוריונים:
ורבין
ורבין הוא שם משפחה.
טריגון נהרות ענק
מאפיינים
זהו טריגון גדול מאוד שיכול להגיע לאורך של 5 מטרים עם הזנב, לרוחב 1.5 מטר ולמשקל של 300 ק"ג, גדול גם יותר מטריגון קצר-זנב. הוא בעל ראש חרוטי עם חוטם מחודד ובעל "כנפיים" עצומות שטוחות השטות על הקרקעית. הפה נמצא מתחת הגוף והעיניים מעל. מאחורי הפה העצום נמצאים הזימים איתם הוא נושם. ביוני 2022 נתפס הפרט הכבד ביותר שהיה גדול גם משפמנון המקונג, מה שהופך אותו לכבד שבדגי המים המתוקים. פרט זה הגיע למשקל 300 ק"ג, לאורך 3.98 מטרים עד הזנב ולרוחב 2.2 מטרים.
הטריגון שוחה בצמוד לקרקעית הנהר ומחפש טרף קטן. הוא אוכל דגים קטנים, רכיכות, תולעים, וסרטני מים מתוקים שונים. הוא משתמש באמפולות לורנציני כדי לחוש בטרפו ומועך אותו עם לסתותיו הקשוחות.
הטריגונים משריצים ולדות חיים.
הנרי קאר
הנרי ויליאם קאר (באנגלית: Henry William Carr; 27 בנובמבר 1942 – 29 במאי 2015) היה אתלט אמריקאי, אלוף אולימפי, שיאן עולם בריצת 200 מטר ושחקן פוטבול מקצועני.
ביוגרפיה
קאר נולד במונטגומרי, אלבמה וגדל בדטרויט, מישיגן. הוא למד באוניברסיטת המדינה של אריזונה.
באליפות המכללות (NCAA) שנערכה בשנת 1963 זכה קאר בתואר בריצת 220 יארד. אותה שנה הוא זכה בריצה זו גם באליפות איגוד האתלטים החובבים (AAU).
שיאן עולם
בתחרות שנערכה באוניברסיטת המדינה של אריזונה ב-23 במרץ 1963 קבע קאר בריצת 200 מטר שיא עולם חדש של 20.3 שניות, שיפור לשיאו של פול דרייטון מארצות הברית (20.5 שניות). שנה לאחר מכן, באליפות איגוד האתלטים החובבים שנערכה אף היא באוניברסיטה זו ב-4 באפריל 1964 הוא שיפר את שיאו העולמי והעמיד אותו על 20.2 שניות. שיאי עולם אלו נקבעו במסגרת ריצת 220 יארד.
אלוף אולימפי
באולימפיאדת טוקיו (1964) זכה קאר בשתי מדליות זהב, בריצת 200 מטר בשיא אולימפי חדש של 20.36 שניות, לפני דרייטון (20.58 שניות) ואדווין רוברטס מטרינידד וטובגו (20.63 שניות) ובריצת שליחים 4x400 מטר ביחד עם אולן קאסל, מייק לאראבי ויוליס ויליאמס, בשיא עולם חדש של 3:00.7 דקות, לפני בריטניה (3:01.6 דקות) וטרינידד וטובגו (3:01.7 דקות). הזמן הידני שנמדד לו בריצת השליחים היה 44.5 שניות, התוצאה המהירה במשחקים (בלתי רשמי).
לאחר המשחקים האולימפיים שיחק קאר פוטבול במסגרת ליגת ה-NFL בקבוצת ניו יורק ג'איינטס 3 עונות בשנים 1965–1967.
אאוזינופיליה
אאוזינופיליה (באנגלית: Eosinophilia) היא מצב בו ספירת האאוזינופילים בדם ההיקפי עולה על 500 תאים למיקרוליטר. ישנן מספר סיבות ידועות לאאוזינופיליה, כשהשכיחות ביותר שביניהן כוללות סוג של תגובה אלרגית או זיהום טפילי. האבחנה של אאוזינופיליה מתבצעת באמצעות בדיקת ספירת דם מלאה (CBC), אך הליכי האבחון המכוונים לסיבה שגרמה למצב זה משתנים בהתאם למצבים החשודים. בדרך כלל אין צורך בספירת אאוזינופילים מוחלטת אם ספירת הדם המלאה מראה אאוזינופיליה ניכרת. ניתן לסווג אאוזינופיליה לפי הגורם למצב, אאוזינופיליה אינטרינזית (פנימית) מתארת מצב בו האאוזינופיליה קשורה לגורם לאאוזינופיליה במח העצם לואקסטרינזית (חיצונית) עקב גורם מחוץ למח העצם. הטיפולים לאאוזינופיליה תלויים בסיבה הבסיסית למצב, כשהטיפול באאוזינופיליה אידיופטית הוא באמצעות סטרואידים. אאוזינופיליה אינה הפרעה (אלא רק סימן), אלא אם כן היא אידיופטית.
ספירת האאוזינופילים התקינה בדם אנושי נעה בדרך כלל בין 100–500 לכל/µL. שמירה על רמות אלה נובעת מאיזון בין ייצור אאוזינופילים על ידי תאי האב של האאוזינופילים במח העצם המכונים CFU-Eos לבין תנועה של אאוזינופילים במחזור הדם דרך ורידים פוסט-נימיים לרקמות. אאוזינופילים מייצגים אחוז קטן מהלוקוציטים בדם ההיקפיים (בדרך כלל פחות מ-8%), והם בעלי זמן מחצית חיים במחזור הדם של 8–18 שעות בלבד. עם זאת, ברקמות, זמן מחצית החיים שלהם הוא כמספר שבועות לפחות . באופן לא פורמלי, רמות האאוזינופילים בדם נחשבות לרוב כעלייה קלה כמספרם בין 500-1,500 תאים למיקרוליטר, רמות גבוהות בינונית בין 1,500-5,000 למיקורליטר, וגבוהות באופן חמור כאשר הן גבוהות מ-5,000 תאים למיקרוליטרק. העלייה במספר האאוזינופילים בדם יכולה להיות חולפת, מתמשכת, חוזרת או מחזורית. היפראאוזינופיליה היא רמת אאוזינופילים בדם של מעל 1,500 תאים למיקורליטר. עלייה ניכרת במספר האאוזינופילים של רקמות שאינן בדם שהבחינו בבדיקה היסטופתולוגית היא אבחנה לאוזינופיליה של רקמות.
אאוזינופילים שייכים למשפחת התאים הגרנולוציטים ומתפקדים לנטרול פתוגנים פולשים, בעיקר טפילים ותולעים טפיליות, אך גם סוגים מסוימים של פטריות ווירוסים. הם גם משתתפים בתהליך דחיית שתל, מחלת השתל נגד המאכסן והריגת תאים סרטניים. כחלק מתפקידים אלו, אאוזינופילים מייצרים ומשחררים מגוון רדיקלים חופשיים (למשל היפוברומיט, חומצה היפוברומית, סופראוקסיד ופראוקסיד) וציטוקינים, כמוקינים, גורמי גדילה, מתווכי שומנים (למשל לויקוטריאנים, פרוסטגלנדינים, גורם מפעיל טסיות) וחלבונים רעילים (למשל מטלופרוטאינים, חלבון בסיסי עיקרי, חלבון קטיוני אאוזינופיל, פרוקסידאז אאוזינופיל, ונוירוטוקסין הנגזר מאוזינופיל). חומרים כימים אלו משמשים להשרות תגובות חיסוניות ודלקתיות חזקות ההורסות פתוגנים פולשים, רקמות זרות ותאים ממאירים. כאשר ייצור האאוזנופילים מופעל יתר על המידה, אאוזינופילים עלולים לנתב את החומרים הכימים הללו לעבר רקמות רגילות, מצב העלול לגרום לפגיעה חמורה באיברים כמו הריאה, הלב, הכליות והמוח.
יחסי איטליה–רוסיה
יחסי איטליה–רוסיה הם יחסי החוץ הדו-צדדיים בין שתי המדינות. שתי המדינות הן חברות מלאות של מועצת אירופה ושל הארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה.
יחסי איטליה-ברית המועצות
ממשלתו של בניטו מוסוליני באיטליה, וממשלתו של יוסיף סטלין בברית המועצות הכירו האחת בשנייה וכוננו יחסים דיפלומטיים ב-7 בפברואר 1924 (זמן קצר לאחר מותו של ולדימיר לנין). הסכם ראשוני נחתם ב-26 בדצמבר 1921, והוא כלל הכרה דה פקטו בברית המועצות על ידי איטליה. שתי המדינות חתמו על הסכם ידידות ב-2 בספטמבר 1933, והוא נותר בתוקף עד ה-22 ביוני 1941, כאשר איטליה הכריזה מלחמה על ברית-המועצות כחלק מדינות הציר במלחמת העולם השנייה.
אפילו במהלך מלחמת העולם השנייה, כאשר איטליה לחמה לצד גרמניה הנאצית נגד ברית המועצות, החיילים האיטלקים העניקו טיפול טוב יותר לאזרחים הסובייטים, טיפול שהיה הרבה יותר טוב מאשר הגרמנים. אחרי שהאיטלקים חתמו שכל כניעה לבעלות הברית ב-29 בספטמבר 1943, נחתם הסכם מוסקבה בין בעלות הברית לאיטליה, ובו, הרוסים, האמריקנים והבריטים אימצו הצהרה לגבי איטליה, אשר בה הסכימו להפיל את הפשיזם באיטליה, ולהוציא את הפשיסטים מן החיים הציבוריים, והקמת דמוקרטיה באיטליה. ברית המועצות כוננה יחסים דיפלומטיים מלאים עם איטליה ב-25 באוקטובר 1944, וב-11 בדצמבר 1948 נחתם הסכם סחר בין המדינות.
בשנות ה-60 חברת פיאט האיטלקית בנתה מפעל הרכבה למכוניות בברית המועצות, בעיר טוליאטי (עיר הקרויה על שם המזכיר האיטלקי של המפלגה הקומוניסטית פלמירו טוליאטי). לבסוף, זמן רב איטליה הייתה המפלגה הקומוניסטית האיטלקית הגדולה ביותר בעולם המערבי, עם למעלה מ-2 מיליון חברים.
הפדרציה הרוסית
בעידן המודרני, רוסיה ממשיכה לקיים יחסים חמים עם איטליה. ממשלות סילביו ברלוסקוני (2001–2006 ו-2008–2011) חיזקו את הקשרים של איטליה עם רוסיה, בשל ידידותו האישית עם הנשיא ולדימיר פוטין. שיתוף הפעולה התרחב גם לתחום התעופה, בין החברה האיטלקית אלניה איירמאקי לחברה הרוסית סוחוי, בפיתוח משותף של כלי טיס חדשים. בנוסף, הרוסים תמיד מבקרים באיטליה במספרים גדולים.
בשנת 2017 רוסיה המאוחדת, מפלגתו של ולדימיר פוטין, חתמה על הסכם עם הליגה הצפונית, על חיזוק שיתוף הפעולה הפוליטי ביניהן.
ראש ממשלת איטליה לשעבר מתאו רנצי, מנהיג המפלגה הדמוקרטית, פרסם כי ארגונים הנתמכים על ידי הרוסים הפיצו חדשות מזויפות באיטליה, על מנת להשפיע על תוצאות הבחירות, והאשים את תנועת חמשת הכוכבים על הפצת מידע התומך בממשלה הרוסית וביחסי החוץ שלה.
בדצמבר 2017, האשים סגן נשיא ארצות הברית לשעבר, ג'ו ביידן את רוסיה בסיוע למפלגות האופוזיציה תנועת חמשת הכוכבים והליגה הצפונית. במרץ 2018, הממשלה האיטלקית בראשותו של מתאו רנצי, גירשה 2 דיפלומטים רוסים, בעקבות הרעלתו של סקריפאל בבריטניה.
הכוחות שזכו בבחירות 2018 באיטליה והקימו את הממשלה, הליגה הצפונית ותנועת חמשת הכוכבים, הביעו את אי שביעות רצונם מהסנקציות שהוטלו על רוסיה על ידי ארצות הברית והאיחוד האירופי, ואת תוכניתם לשפר את היחסים בין שתי המדינות על ידי ביטול הסנקציות שהוטלו כתוצאה מהמשבר באוקראינה. ראש הממשלה המכהן של איטליה, ג'וזפה קונטה, אמר שהוא "יתמוך בפתיחות כלפי רוסיה, אם הסנקציות יגרמו נזק לכלכלת איטליה."
מכת ערוב
מַכַּת עָרֹב בסיפור יציאת מצרים במקרא היא המכה הרביעית מבין עשר מכות מצרים. התיאור במקרא מתייחס ל"ערוב כבד" שמילא את בתי המצרים ואת אדמתם, ו"השחית" את כל הארץ.
הסיפור המקראי
מכת ערוב היא אחת מן המכות שלפניהן פנה משה אל פרעה ביציאתו בבוקר אל היאור, והזהיר אותו מפני העתיד להתרחש אם לא יאפשר לבני ישראל לצאת ולעבוד את ה' במדבר. משה הודיע שכאשר הערוב יגיע, הוא יפגע בכל ארץ מצרים, למעט ארץ גושן – מקום מושבם של בני ישראל.
יחסי איטליה–רוסיה
הפדרציה הרוסית
במהלך המאמצים להיאבק בהתפרצות נגיף הקורונה באיטליה, מ-22 עד במרץ 2020, לעזרת איטליה, רוסיה שלחה 15 מטוסים מדגם איליושין Il-76 לבסיס פרקטיק דה מארה (30 ק"מ מדרום מערב לרומא) ובהם מאה מומחים של הכוחות להגנה כימית, ביולוגית וגרעינית לוירולוגיה, שמונה גדודי חיטוי, רופאים ואחיות, שנפרסו בברגמו, בחבל לומברדיה, שבה מספר הנדבקים הגבוה ביותר במדינה. יחד איתם הובא ציוד לנמל התעופה אוריו אל-סריו, הכולל מרכז אבחון נייד, ציוד רפואי ומכלי חמצן, שהחלו את עבודתם ב-27 במרץ.
מכת ערוב
הסיפור המקראי
למחרת, לאחר הגעת הערוב, משה ואהרן נקראים אל פרעה, וזה מתמקח איתם על תנאי יציאתם. תחילה פרעה מציע שהוא יאפשר לבני ישראל להקריב קרבנות לה' בארץ מצרים בלי שיצאו למדבר. משה דוחה את ההצעה, בטענה שבאופן כזה לא יתאפשר לבני ישראל להקריב קרבנות מן הצאן שהמקומיים מייחסים להם קדושה: "הֵן נִזְבַּח אֶת תּוֹעֲבַת מִצְרַיִם לְעֵינֵיהֶם וְלֹא יִסְקְלֻנוּ?!". לבסוף נעתר פרעה לדרישת משה לצאת ממצרים, אך מתנה "רַק הַרְחֵק לֹא תַרְחִיקוּ לָלֶכֶת". משה מסכים לתנאי, אך בזוכרו את הבטחת פרעה במכת צפרדע שלא קוימה, הוא מוסיף ואומר: "רַק אַל יֹסֵף פַּרְעֹה הָתֵל לְבִלְתִּי שַׁלַּח אֶת הָעָם לִזְבֹּחַ לַה'".
משה יוצא מבית פרעה, מתפלל לה' שיסיר את הערוב, וכל הערוב עוזב את ארץ מצרים. "וַיַּעַשׂ ה' כִּדְבַר מֹשֶׁה וַיָּסַר הֶעָרֹב מִפַּרְעֹה מֵעֲבָדָיו וּמֵעַמּוֹ לֹא נִשְׁאַר אֶחָד." לבסוף, פרעה לא עומד בהבטחתו ומסרב לשלח את העם.
מהות המכה
לפי הדעה המרכזית בחז"ל, שבעקבותיה צעדו רוב הפרשנים המסורתיים, מכת הערוב הייתה תערובת של חיות טרף. כך מובא גם בתרגום המיוחס ליונתן על הפסוקים, וכן כתב יוסף בן מתתיהו.
עם זאת, כבר במדרשים אפשר למצוא דעות אחרות:
שיטתו של רבי נחמיה מופיעה כבר בפרשנות היהודית העתיקה ביותר שבידינו (תרגום השבעים), שראתה בערוב דווקא מכה של חרקים. בדומה לפרשנות זו, היו מן הפרשנים המודרניים שסברו שהערוב הוא תערובת של חרקים, מכרסמים או מזיקים שעלולים להרוס את הארץ (יבול, בעלי חיים וכו').
רד"ץ הופמן ראה בשתי השיטות הללו "מחלוקת בין המסורת הארץ־ישראלית והמצרית".
לצד פירושים אלו, קיים פירושו המקורי של הרשב"ם, שמדובר במכה של זאבים, והמכה נקראת כך משום מנהגם של הזאבים לצוד בלילות.
יצוין כי בסיפור המקראי לא מתוארת פגיעה בנפש בעקבות מכת הערוב, כשם שמתוארת בשיא של עשר המכות, היא מכת בכורות, וכן לא מתוארת פגיעה בבעלי החיים, עובדה המחזקת את הפרשנות הקדומה והמודרנית לאופייה של מכה זו. לעומת זאת, מדרש שמות רבה מביא חיזוק לפרשנות שמדובר בחיות טרף, מכך שבניגוד למכת צפרדע שבסיומה נותרו פגרי הצפרדעים בערימות והיוו מטרד תברואתי, במכת הערוב כתוב "לא נשאר אחד", ומכאן הסיק בעל המדרש שמדובר בבעלי חיים שאפשר להפיק תועלת מנבלתם (כמו חיות הבר שאפשר להשתמש בעורותיהם ובפרוותיהם) ולכן הם נעלמו כלעומת שבאו, ואילו היה מדובר בחרקים הם היו צריכים להיערם ולהבאיש כמו הצפרדעים.
זכריה מנדל בן אריה לייב
רבי זכריה מנדל בן אריה לייב (נפטר תס"ו, 1706 בערך) היה רב, פרשן ה"שולחן ערוך", מחכמי יהדות פולין בתקופת האחרונים. רבה של בלז וראש הישיבה בה. מראשי ועד ארבע ארצות, מחבר הספר "באר היטב" על חלקי יורה דעה וחושן משפט שבשולחן ערוך.
ביוגרפיה
בנו בכורו של הרב אריה לייב בן זכריה מנדל, רבה של קראקא. סבו מצד אמו היה רבי פישל, רבה של קראקא. גיסיו היו רבנים נודעים: רבי שמואל מפיורדא, מחבר הספר "בית שמואל", רבי יחזקיה יהושע פייבל תאומים ורבי שאול בן רבי השיל מקראקא שנשאו את שלוש אחיותיו. לאחר פטירת אביו בט"ו באייר תל"א, 25 באפריל 1671, התמנה לרבו של בית הכנסת הגבוה של עדת בוהמיה בקראקא. מקראקא עבר לטורבין, ובשנת תמ"ט (1689) התמנה כרבה של בלז, משרה בה החזיק כשבע עשרה שנה עד פטירתו.
משפחתו
מלבד יחוסו למשפחה רבנית מפורסמת, התפרסמו גם רבים מצאצאיו כמלומדים ומנהיגי ציבור. בניו ובנותיו חתניו וכלותיו היו:
גריסון
גריסון (באנגלית: Garrison, חיל מצב) הוא שם משפחה.
חלום סקיפיו (רומן)
חלום סקיפיו (אנגלית: The Dream of Scipio) הוא רומן מאת איאן פירס. העלילה מתרחשת בפרובאנס שבצרפת בשלושה אירועים חשובים בהיסטוריית תרבות המערב – התמוטטות האימפריה הרומית במאה החמישית, המוות השחור במאה הארבע עשרה, ומלחמת העולם השנייה במאה העשרים. בעלילה שלושה גיבורים שגורלם מתואר בספר, והם (בהתאמה): מנליוס היפומנס, אריסטוקרט גאלי הנחוש לשמר את תרבות רומא. אוליבייה דה נואיין, משורר ומלומד, הפועל בחצר האפיפיור באביניון. ז'וליין ברנב, אינטלקטואל המשתף פעולה עם משטר וישי.
עלילה
סיפורו של כל גיבור מוצג דרך הסיפור, והשלושה מקושרים דרך "חלום סקיפיו", יצירה שנכתבה בידי מנלאוס (ונקראה על שם יצירתו הקלאסית של קיקרו), שמתגלה בידי אוליבייה וז'וליין, כל אחד בזמנו. את ההשראה ליצירה נתנה למנלאוס מורתו, סופיה, פילוסופית ניאופלטונית ובתו של אחד מתלמידיה של היפטיה, הפילוסופית מאלכסנדריה. מנליוס מחבר את היצירה כדי להצדיק את ההחלטות שהוא מקבל כשהוא עומד מול מתקפת הוויזיגותים והבורגונדים, ללא כל תמיכה מרומא. נושאים דתיים ונושאים פוליטיים המשפיעים על הסובלנות הדתית מעצבים את שלושת הסיפורים: במעקב אחר שורשיה של האנטישמיות של המאה העשרים, מתגלות החלטות פוליטיות היסטוריות המשתמשות ביהודים כשעיר לעזאזל. מה שמאחד את שלושת הסיפורים והופך את היצירה לרלוונטית, הוא הדיון העמוק בשאלה כיצד פותרים קונפליקטים מוסריים הנוגעים ברגשות ובמשמעות החיים.
קשרים אפשריים לדמויות היסטוריות
סיפורה של סופיה, והחלק הלא רומנטי של קשריה עם מנלאוס, נושא דמיון לא מבוטל לסיפור חייה של היפטיה, פילוסופית ניאופלטונית שנרצחה בידי המון נוצרי. כמו סופיה, היפטיה ניהלה קשר הדדי עם סינסיוס, ההגמון הנוצרי של קירנה, ואף שהיא לא הייתה נוצרית, נוצרים ולא נוצרים כיבדו את היפטיה בשל הגינותה והאינטלקט שלה.
דמותו של אוליבייה דה נואיין קרובה לדמותו של כרטיאן מטרואה. אף שכרטיאן מטרואה חי מאתיים שנה לפני אוליבייה ובאזור אחר של צרפת, הוא מתואר כ"בן מזל בהיותו, מבין המשוררים הצרפתיים המוקדמים, הידוע ביותר בקרב סטודנטים לספרות ימי הביניים, ולא ידוע כמעט לאף אחד אחר.”
מרסל לפלס חולק דמיון עם מוריס פאפון, בהיותו אחד מאנשי המינהל הציבורי היחידים של ממשל וישי שהמשיכו לתפקד במינהל הציבורי של צרפת גם לאחר המלחמה.
הרלב"ג (רבי לוי בן גרשום), הפילוסוף היהודי שמדריך את אוליבייה דה נואיין, הוא דמות היסטורית ממשית, ידועה היטב הן כמלומד דתי והן כמדען (מכתש "רבי לוי" בירח קרוי על שמו). עם זאת, מפגשו עם האפיפיור קלמנט השישי (דמות היסטורית ממשית גם הוא) במהלך המגפה, המתואר בספר, הוא בדוי לחלוטין. למעשה, השאלה אם הרלב"ג כלל היה חי באותו הזמן שנויה במחלוקות בקרב היסטוריונים. המשרתת של הרלב"ג, רבקה, אהובתו של אוליבייה, גם היא בדויה.
שקדי
שקדי הוא שם משפחה יהודי-עברי.
למין דיאק
למין דיאק (באנגלית: Lamine Diack; נולד ב-15 בנובמבר 2000) הוא כדורגלן סנגלי המשחק בעמדת הקשר האחורי באנקרגוג'ו.
קריירה
דיאק גדל באקדמיית הנוער של התאחדות אוסלו בסנגל, ועבר למועדון המקדוני ק.פ. שקופי ב-7 ביוני 2019, כשחתם על חוזה לשנתיים. ב-11 באוגוסט 2021, לאחר 2 עונות בקבוצה המקדונית, עבר דיאק לקבוצת טולזספור מליגת המשנה הטורקית.
ב-25 יולי 2022 חתם אנקרגוג'ו מהליגה הטורקית. ב-8 באוגוסט 2023 ערך הופעת בכורה בקבוצה בתיקו 0-0 נגד קוניאספור. ב-30 באוקטובר כבש שער בכורה בקבוצה בניצחון 1–4 על האטייספור.
ויולה טורק
ויוֹלָה (איבי) קליין נויבירט טוֹרֶק (21 במאי 1916 – 27 ביולי 2022) הייתה רופאה ישראלית, עבדה כרופאה מחוזית של הנגב במשך 22 שנים, ממייסדי בית הספר לרפואה באוניברסיטת בן-גוריון וכלת פרס אות יקיר הנגב ויקירת באר שבע.
ביוגרפיה
טורק נולדה ב-1916 בלבוצ'ה שבצ'כוסלובקיה (בעת הולדתה באוסטרו-הונגריה; כיום במזרח סלובקיה) כוויולה קליין, בתם של יוהנה (חנה) לבית הלש (Halas) ויוליוס (ירמיהו) קליין, במשפחה יהודית מסורתית. היא סולקה מלימודי הרפואה בסלובקיה על פי צו הנומרוס קלאוזוס (הגבלת מספר הסטודנטים היהודים). נישאה לד"ר אלדר נויבירט (Aladar Neuwirth), רופא יליד 1902. בשנת 1944 גורשה יחד עם בעלה למחנה אושוויץ. משם הועברה לבדה למחנה העבודה ליכטוורדן בשלזיה, שם עבדה במרפאת המחנה. ב-19 באוקטובר 1944 נספו הוריה. בתום מלחמת העולם השנייה, ב-8 במאי 1945 שוחררה מהמחנה. לאחר ששבה לביתה גילתה שבעלה ורבים מבני משפחתה נספו. היא בחרה להמשיך ללמוד ולסיים את לימודי הרפואה באוניברסיטת ברטיסלבה. היא עבדה בבית מרפא לניצולי השואה בהרי טאטרה. "היה קשר של שותפות ושייכות איש לרעהו", "כולנו נשארנו לבד. בשבילי זו הייתה מחויבות."