cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קוסמס אינדיקופלאוסטס
העולם על פי קוסמס
קוסמס ניסה לסתור את טענתו המקובלת של האסטרונום המפורסם תלמי שהעולם הוא כדור וכינה סברה זו "רעיון פאגאני". לפי תיאוריו של קוסמס העולם שטוח, מרובע ומוקף אוקיינוסים מכל עבר. בספרו הוא מפרט שהעולם הנראה לעין וגן העדן הנסתר נמצאים בתוך קופסה. גן העדן נמצא מעל השמיים ואלוהים - בחלקו העליון. בתחתית הקופסה ישנם האוקיינוסים והארץ, באופן בו מקיפים האוקיינוסים את הארץ מכל צדדיה. הארץ היא מלבנית (ולא עגולה), ואורכו של המלבן כפול בדיוק מרוחבו. השמש נעה בסיבוב ללא הפוגה באמצעות מלאכים הדוחפים אותה. הלילה מתקיים בזמן שהשמש נמצאת בצפון, בצדו השני של הר גדול בעל צורת קונוס המסתיר אותה.
השפעות
קוסמס היה נוצרי אדוק מאוד ורעיונותיו וכתיבתו הושפעו בעיקר מהשקפתו הדתית. הוא הרבה להתעמק בכתבי הקודש והסתמך עליהם כביסוס לתפיסת העולם הקוסמית שלו. כמו כן, התערב בזרמים דתיים והושפע מהפוליטיקה שלהם. בולטים בעיקר בכתביו העיסוק וההתנגדות לרעיונות פאגאניים, או א-נוצריים מחד, וניסיון שילוב רעיונות אורתודוקסים ונסטוריאנים בהם האמין גם יחד מאידך. את כל אלו שזר קוסמס עם הידיעות שליקט במסעותיו ופילוסופיות אחרות בהן נתקל, כמו הפילוסופיה ההודית, אותן צירף לתמונת עולם אחת. קוסמס מציין במפורש שבכתביו מצויים דברים שלמד מכתבי הקודש הנוצריים וממורו הבישוף אבא הראשון (Aba I או מר-אבא Mar Aba) שהיה פטריארך כנסיית המזרח בין השנים 522–540 לספירה. בישוף זה היה מבולטי מפיצי הרעיונות של נֶסְטוֹריוֹס ומורו תאודור ממופסואטיה. סביר שהרבה מרעיונותיו הקוסמולוגיים מקורם בכת זו. ככל הנראה עזר קוסמס לתומאס מאדסה לתרגם את נאומיו של אבא באלכסנדריה. ייתכן שמכיוון שהוקעה הכת הנסטריאנית באלכסנדריה, עקב התנגדותו של הפטריארך שלה קירילוס האלכסנדרוני לרעיון הכת שישו היה בשר-ודם ומרים אינה אם האלוהים, חשש קוסמס מהתנכלות בעירו והעדיף שלא לחשוף את זהותו ככותב הספר 'הטופוגרפיה הנוצרית'.
טורפים אורבים
טורפים אורבים הם בעלי חיים טורפים אשר מעדיפים לחכות לטרפם במארב, במקום מוסתר, מוסווה ונוח לטורף וממנו לתקוף את הקורבן או להתקרב אליו בחרישיות.
רוב הטורפים בשיטה זו יחכו בשקט עד שהטרף יתקרב אליהם ממקומם החבוי וברגע שהוא מספיק קרוב ופגיע הם יהרגו אותו במהירות על ידי נשיכה בצוואר, הזרקת ארס או שאיבה מהירה של הטרף לפיהם. חיות אחרות יחכו לטרף באזור שהוא יתקרב אליו כגון שפת מים באזור יבש או פרח לחרקים יונקי צוף ושם יתקפו. אחרים פשוט מפתים את הטרף לבוא אליהם לתוך הלסתות על ידי פתיון או אור מושך.
טורפי מארב מנהלים טקטיקה שונה מטורפים אצנים אך לא תמיד ההבדל ביניהם מורגש: נמרים וטיגריסים למשל אורבים לטרף אך בעת המתאימה מאיצים לעברו באופן אקטיבי וישנם חיות כמו שפיריות שזחליהם הם טורפים אורבים ובעודם בוגרים הם אצנים. עם זאת הבדלים מורפולוגיים המופעלים בברירה טבעית יכולים לדחוף את הטורפים להתמחות באחת משני הטקטיקות.
יונקים
בין היונקים הבולטים מטורפי המארבים הם החתוליים למינם. החתולים לא בנויים לריצה לטווח ארוך או למאבקים ממושכים ולכן הם מעדיפים להסתוות לטרף, לחכות לו במקום שבו הוא פגיע ואז לקפוץ עליו ולשבור את חוליות הצוואר שלו או לנשוך אותו בגרון עד שייחנק. חתולים אורבים מתמחים שונים כוללים את הנמר, היגואר, הפומה והאוצלוט, אך גם חתול הבית. גם כמה סמורים כמו הדלק וההרמין ממתינים למכרסמים קטנים ליד מאורתם והורגים אותם בנשיכה. הדוב הלבן מחכה לכלבי ים שיגיחו מחור בקרח וכלב הים הנמרי מחכה לפינגווינים שיצללו ואז תוקף אותם בהפתעה מתחת למים. גם מספר פרימטים ננסיים כמו לוריס איטי, גלגו וטרסיוס עוקבים לאט אחרי טרפם וחוטפים אותו במהירות בעזרת ידיהם.
עופות
רוב העופות לא שמים מארב לטרפם. חלק מעופות המים כמו האנפות מורטים נוצות קטנות ומחכים לדגים שינסו לאכול את הנוצה. השלדג תוקף מצלילה מהאוויר והבזים מתעופפים במהירות אל טרפם מבלי שיבחין בהם. מומחים גדולים יותר בכך הם דורסי הלילה כמו לילית השלג שמתעופפים בחשיכה מוחלטת, ואינם משמיעים קול כשהם עפים למאורת עכבר שאינו חושד בדבר.
זוחלים ודו-חיים
אלו בין היצורים המותאמים ביותר למארבים. הנחשים הם מומחי מארבים גדולים ומתמחים בדרכי מארב שונות. חלקם, כמו הפיתון והאנקונדה, מחכים מתחת למים לחיות צמאות. אחרים כמו הבואה ורב-חנק איזמרגדי מוסווים על העץ ותופסים עופות החולפים לידם. הביטיס נראה כמו עלים יבשים, הנחש השוטני נראה כמו עלה צר והעכן מתחבא בחולות ורק ראשו הקטן מציץ החוצה. חלקם גם מפתים את הטרף לבוא כמו פתן המוות ומוקסין המים הצעירים, בעלי זנב שזז כמו תולעת לפיתיון. הם יכולים לנוע מאוד מהר כמו נחשי הממבה והגומצן. הם הורגים את הטרף במהירות על ידי הכשה, בליעה או חניקה חזקה והרג במקום.
מבין הלטאות הבולטות ביותר הם הזיקיות שיכולות להחליף צבעים ולתפוס טרף שמרוחק מהם יותר מ-2 מטר על ידי לשונם הארוכה והדביקה. לטאות אחרות כמו שממיות מחכות לחרקים ליד מנורות ותופסות אותם כשהם מתקרבים.
הדו-חיים פשוטים יחסית ומחכים לטרף על שפת מים או באזור אחר ואז קופצים לעברו עם לשונם הדביקה. חלקם כמו צפרדע ארגנטינאית רחבת-פה מפתים את הטרף לעבר הפה הגדול שלהם. אחרים מוסווים כמעט לגמרי ויכולים לשאוב מה שעובר לידם כמו אצל הצפרדע פיפה מצויה.
יכולת השאיבה נמצאת גם אצל כמה צבים טורפים כמו המטמטא ששואבים כל חיה קטנה שמתקרבת אליהם. צבים טורפים נוספים הם צב אליגטור מצוי שפוער את פיו הענקי ומציג לשון דמוית תולעת שמושכת דגים קטנים לפיו. צבים אחרים מוסווים ושוכבים מתחת לבוץ בהמתנה לטרף כמו אצל צב רך אסייתי ענק.
התנינאים מותאמים ביותר למארבים בביצות ובשפת מקווי מים או נהרות. לרוב התנין שקוע מתחת למים, בלתי נראה לחיות המגיעות לשתות ולעיתים התנין נראה כבול עץ צף. הוא מחכה שחיה כלשהי לא תיזהר, מזנק לעברה, נושך אותה בעוצמה וגורר אותה לתוך המים על ידי לסתותיו ושם מטביע אותה למוות. תנינים מסוימים גם שוכבים בבוץ ללא תנועה מחכים לחיה צמאה שתגיע. כולם בעלי לסתות חזקות ביותר שתופסות במהירות את הטרף.
דגים
דגים שונים מתמחים בהסוואה תת-מימית ובציד ממארב. בי הבולטים ביניהם ניתן למנות את דג התנין וזאב הנהר שאורבים מבין צמחים ותוקפים במהירות גבוהה דגים קטנים. אחרים שוכבים על קרקעית הים ותופסים מי שמתקרב כמו מיני הסולית, החשמלנים, הכרישטיחיים וכרישי המלאך. גם סוסוני הים, האבנון, דגי העלה ופיתיונאיים שואבים במהירות יצורים קטנים מהם, כולם מוסווים ודומים לצמחים או אבנים ולא לחיות טורפות. דג הזהרון שואב יצורים קטנים ופורש את זרועותיו שלא יברחו בזמן. בעומק הים דגי החכאי מפתים דגים לבוא לעברם על ידי פתיון נוצץ ליד שיניהם המרושעות. לעומתם המורנה והדקר, מחכים מבין האלמוגים והסלעים לטרף לא זהיר שיעבור.
חלק מהדגים צדים חיות יבשתיות והם עושים זאת על ידי קפיצה לעברם כמו הארואנות או יורקים לעברם כמו דג הצלף.
חסרי חוליות
העכבישים מכינים מארבים שונים בדרכיהם. הצורה הידועה ביותר שלהם היא טווית רשת לוכדת כמעט בלתי-נראית לטרפם. עכבישים אחרים רודפים בשקט אחרי הטרף כמו הזאבניים או מפתים את הקרבנות על ידי ריחות של נקבות והזכרים נתפסים ברשת (בייחוד עכבישי בולאס). ככה נוהגים מספר פשפשים, בייחוד ממשפחת הטורפניתיים. אחרים כמו המשפכניים והמסוטליים חופרים בור באדמה, קוברים אותו וכשחרק קטן עובר ליד, הוא נתפס. העכבישים ממשפחת הדינופידיים טווים קורים בין זרועותיהם ומפילים על חרק שעובר מתחת והקופצן קופץ על חרקים אחרים. עכבישי הסרטביש כמו גמלי שלמה מסוימים מחכים על פרחים לחרקים לא זהירים, כשהם נראים בדיוק כמו הפרח. זחלי ארכנוקמפה טווה קורים ואח""כ מפתה חרקים על ידי אור מקצה גופו.
הארינמל הזחל מייצר גומת חול וכשנופלת לתוך הגומה נמלה היא מחליקה בחול עד לאמצע הגומה שם ניצב הזחל. כמותו מתנהגים זחלי חיפושיות מסוימות (ממשפחת הרצניתיים) שמחכים בבור מסווה ובקצהו הלסתות של הזחל הטורף.
במים ישנם טורפי מארב כמו התמנון והדיונון שמשנים את צורתם וצבעיהם בצורה יוצאת דופן ומתקיפים במהירות עם זרועות גדולות לתוך פיהם הארסי. יצורים אחרים כמו זחלי שפיריות וחרקי מים גדולים מוסווים ותוקפים יצורים קטנים על ידי לסתותיהם הגדולות. לעומתם שושנת הים נראית כמו צמח בלי צבעי הסוואה וכך היא מפתיעה מיני סרטנים ודגים קטנים.
ירוסלאב קנטוש
ירוסלאב קנטוש (בסלובקית: Jaroslav Kentoš; נולד ב-14 במאי 1974) הוא כדורגלן עבר סלובקי ששיחק בעמדת הבלם וכיום משמש כמאמן הנבחרת הצעירה של סלובקיה.
קריירה
קנטוש התחיל את הקריירה שלו בטטרן פרשוב. ב-28 במרץ 1992 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 0–3 לויטקוויצה.
בינואר הצטרף למכבי חיפה מישראל. ב-27 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–5 נגד מכבי יפו. ב-2 במרץ 1996 הבקיע את שער הבכורה שלו בניצחון 0–3 נגד הפועל ראשון לציון.
בקיץ חתם בבוהמיאנס 1905 מליגת העל הצ'כית. בהמשך, שיחק סלובן ברטיסלאבה, דוקלה באנסקה ביסטריצה, הפועל כפר סבא, פוטורה הומנה וספורט פודברזובה.
עם פרישתו בקיץ קנטוש הפך למאמן בקבוצת המילואים של ספורט פודברזובה. כיום מאמן את הנבחרת הצעירה של סלובקיה.
החברה לפיתוח אזור לוד-רמלה
החברה לפיתוח אזור לוד-רמלה בע"מ, הייתה חברה ממשלתית, שהוקמה בשנת 1964 במטרה לעסוק בשיקום ופיתוח אזור לוד ורמלה. החברה התמחתה בתכנון ובניה של שכונות מגורים לרבות מבני ציבור, מרכזים מסחריים תשתיות ופיתוח.
היסטוריה
הפרויקט הראשון שבו עסקה היה פינוי שכונת "סחנה", אזור העיר העתיקה של לוד. בשכונה גרו כ-200 משפחות ערביות שנשארו בעיר לאחר מלחמת השחרור, בבתים רעועים ללא תשתיות. עד שנת 1966 סיימה את פינוי והריסת השכונה והחלה בהקמת שכונת מגורים מודרנית במקומה, שיועדה לעובדי חברת אל על והתעשייה האווירית. תושבי השכונה הערבים פונו לאזור שכונת הרכבת בלוד. במקביל החלה בהקמת אזור התעשייה הצפוני של לוד. בהמשך החלה החברה בהקמת 1,600 יחידות דיור במבנים בני 4 עד 8 קומת, סלילת כבישים ורחובות, בהקמת כיכר קומנדו ובית עיריית לוד. החברה הייתה אמורה גם לטפל בשיקום שכונת הרכבת, אך הדבר לא בוצעה. בדו"ח ביקורת על החברה שהוגש לוועדה לענייני ביקורת המדינה ביולי 1988 נכתב:
בשנת 1976 החליט משרד השיכון להרחיב את תחום האחריות החברה לכל נפת רמלה, ושם החברה שונה ל"חברה לפיתוח אזור לוד-רמלה". מבנה הבעלות בחברה גם שונה ו-95% ממניותיה הוחזקו בידי הממשלה ו-5% בידי עיריית לוד. כדי לספק לה בסיס כלכלי גם הועברו לחזקתה קרקעות בערים לוד, רמלה ויישובים נוספים. עם זאת גם קיבלה תקציבים ממשרד השיכון ליישום פרויקטים שונים שהוטלו עליה. ב-1977 קיבלה החברה אחריות על שיקום מעברת באר יעקב (שנקראה גם "מעברת חוטר"), המעברה האחרונה שנותרה במדינת ישראל. ברמלה החברה הייתה אחראית בין השאר על פינוי ושיקום העיר העתיקה והמסגד הלבן. והקמת מרכז הטניס והספורט של רמלה.
בשנת 1977 קיבלה החברה את האחריות ליישום פרויקט שיקום שכונות בלוד ורמלה. באופן אירוני הצורך בשיקום עלה בעיקר בשכונות שהחברה עצמה הקימה בעשור וחצי שקדם לפרויקט. החברה נכשלה במשיכת דיירים ממעמד סוציו-אקונומי בינוני כפי שתכננה (דוגמת עובדי התעשייה האווירית). השכונות שהקימה הפכו במהירות לשכונות מצוקה, שאוכלסו בעיקר על ידי תושבים קשי יום. דירות רבות נותרו ריקות, דבר שפגע עוד יותר באטרקטיביות שלהם.
בשנות ה-80
בשנות ה-80 של המאה ה-20 הפסיקה החברה לעסוק ישירות בבניית דיור ציבורי, לאחר שהבנייה הממשלתית רוכזה בידי חברת "שיכון ופיתוח לישראל", ובידי חברות משכנות של גופים וקבלנים פרטיים. החברה קיבלה אחריות לניהול פרויקטים להקמת שכונות "בנה ביתך" ברמלה, לוד, באר יעקב ובבית דגן. בשנת 1986 קיבלה החברה על עצמה גם להקים שכונות "בנה ביתך" בראש העין ובראשון לציון, שמצויות מחוץ לנפת רמלה, ויזמה הקמת שכונה בגן יבנה על קרקע פרטית. החברה הפכה בפועל לחברה יזמית, ונטשה את המטרה שלשמה הוקמה כחברה ממשלתית, לפתור בעיות של מצוקות דיור של אוכלוסייה חלשה, באזור לוד ורמלה, והחלה לעסוק בקבלנות לשם הפקת רווחים. בחברה החל גם נוהג של מינויים פוליטיים. כך לדוגמה מינה שר השיכון דוד לוי בשנת 1985, את אבנר סרוסי, מקורב פעיל הליכוד למנכ"ל החברה, אף על פי שהיה רק בן 32 וללא ניסיון ניהולי. אך לאחר מכן הסתכסתך עימו, והוא לא קיבל את התפקיד.
פרויקט של החברה באותן השנים שזכה להצלחה, היה הקמת מתחם קש"ב (קריית שירותים בל"ל) של בנק לאומי, באזור התעשייה הצפוני של לוד. הפרויקט החל בשנת 1980 כאשר החברה החליטה להקצאת שטח של 100 דונם להקמת מרכז שירותי מחשב לענף הפיננסים. הרעיון מאחרי הפרויקט היה, למשוך מוסד פיננסי שיקים במקום מרכז שירותים לעובדים שאינם באים במגע עם הקהל, בבניין משרדים ייעודי בעלות זולה יחסית למרכז תל אביב. יתרון נוסף של האזור היה נגישות לכבישים ראשיים (כביש 1 וכביש 40). בנק לאומי נענה להצעה והקמת הפרויקט החלה בשנת 1983. חברת אפריקה ישראל להשקעות זכתה במכרז להקמת המתחם, בו 30,000 מטר רבוע, ובו נבנה לראשונה בישראל מרכז נתונים ייעודי וחדרי מחשבים תת-קרקעיים. על פי התכנון הייתה אמורה לקום גם שכונת מגורים בסמוך, עבור עובדי הבנק. הקמת המתחם הושלמה בשנת 1990, אך אכלוסו התעכב עקב סירובם של עובדי הבנק לעובר ללוד. במשך השנים בנה בנק לאומי מבנים נוספים במתחם, וגם בנק מזרחי טפחות העביר את מכרז המחשבים שלו למבנה חדש שבנה מדרום למתחם קש"ב של לאומי. ב-2017 אף הודיע על העברת הנהלת הבנק למתחם.
בנוסף בשנות ה-80, עסקה החברה עדיין בפינוי פולשים והריסה של בתים ערבים שנותרו בעיר.
בשנות ה-90
בשנת 1994 החלה החברה בהקמת שכונת גני יער במזרח לוד על קרקע שקנתה ממינהל מקרקעי ישראל ללא מכרז. השכונה נבנתה בשני שלבים, שבשלב הראשון נבנו 840 יחידות, ובשלב השני כ-600 יחידות דיור. בשנת 2003 עתרה אגודת אדם טבע ודין נגד תוכנית השלב השני בטענה שהחברה לא הקצתה שטחים פתוחים ושטחים למגרשי משחקים בשכונה כפי שמחייב התקן. החברה בנתה פרויקטים גם במזכרת בתיה, באריאל, ביהוד ובאר יעקב. החברה הייתה אומרה לבצע גם פרויקט של פינוי בינוי בשכונת הרכבת בלוד, אך אף על פי שקיבלה תקציב משרד השיכון לטובת הפרויקט הוא מעולם לא בוצע. החברה גם הייתה אחראית לתכנון וניהול פרויקט הקמת מכון הטיהור שפכים (מט"ש) איילון, אך לאחר שלא עמדה במשימה הפרויקט עבר לחברה אחרת הושלם באיחור של 5 שנים.
הפרטת החברה
ב-15 באפריל 1997, ועדת השרים להפרטה בראשותו של ראש הממשלה בנימין נתניהו, החליטה להפריט את החברה בדרך של מכירה פרטית למשקיע, בתוך חודשיים. ב-30 באפריל הגישה מנכ"ל רשות החברות הממשלתיות, ציפי ליבני, את בקשת ההפרטה לאישור ועדת הכספים. ב-22 במאי דיווח נתניהו בישיבת הכנסת על הפרטת החברה, אך שלושה ימים אחר כך החליטה ועדת הכספים פה אחד שלא לתמוך בהפרטה. יו"ר הוועדה, אברהם רביץ, אמר:.
לאחר שבוטלה הפרטת החברה מונה, במאי 1998, מקורבו של נתניהו יעקב אטרקצ'י למנכ"ל החברה, אף על פי שלא עמד בתנאי הסף כדי להתמנות למנכ"ל חברה ממשלתית. בנובמבר 2000 עתרה לבג"ץ התנועה לאיכות השלטון, בדרישה להדחתו של אטרקצ'י, והדחת יו"ר דירקטוריון החברה, אבי טובול, וסמנכ"ל הכספים, צביקה שרון, בשל התנכלויות לחשב החברה, לאחר שהתלונן בפני מבקר המדינה בדבר חשדות למעשי שחיתויות בחברה. החשב עצמו פוטר בסופו של דבר על ידי אטרקצ'י. רק ביולי 2004, הגיש אטרקצ'י את התפטרותו בעקבות החלטת בג"ץ בעתירה. באופן תקדימי חייב בג"ץ את אטרקצ`י גם בהוצאות אישיות בסך 50 אלף שקל. בג"ץ קבע כי:.
לאחר ההפרטה
החברה נמכרה לחברת MAYS שהייתה בבעלות עורך הדין יורם יוסיפוף. זמן קצר לאחר הרכישה שונה שם החברה ל-"לנדקו ישראל יזום וניהול בע"מ". אחרי ההפרטה הוגשו נגד החברה מספר בקשות פירוק. בנובמבר 2004 הורה בית המשפט לרשום את נכסי החברה על מנת "למנוע את הברחת נכסיה", לאחר שתושבים בשכונת שבנתה טענו כי במקרה של פירוק החברה לא יהיה להם לאן לפנות באחריות למבנים שבנתה. והתלוננו שהמדינה לא עיגנה את זכויותיהם בתהליך ההפרטה ולא קיבלה ערבות בנקאית מהרוכשים להבטחת מקור כספי לתיקון ליקויי הבנייה במספר מבנים שבנתה. החברה המשיכה לבצע עבודות פיתוח תשתיות עבור מינהל מקרקעי ישראל ורשויות מקומיות, ויזום פרויקטים של בנייה למגורים, שהעיקרי בהם היה בניית 1,000 יחידות דיור בבאר יעקב. בפעול החברה הייתה בשליטו של איש העסקים פרדי רובינסון, כחברת בת של קבוצת מילומור שבבעלותו, על פי הסכם שחתם עם יוסיפוף. בינואר 2009, אושר הסדר הנושים לקבוצת החברות של רובינסון כולל לנדקו, והחברה נכנסה להליכי פירוק. בשנת 2016 הוגש כתב אישום נגד יוסיפוף ורובינסון בגין עבירות מס בהיקף של כ-25 מיליון שקלים. על פי כתב האישום חברת מילומור של רובינסון יותרה לחברת MASY על החזר חובותיה ללנדקו. בשנת 2011 נמחקו בספרי לנדקו חובותיו של יורם יוסיפוף וחברת MASY, והושמטה ההכנסה הנובעת ממחילת החוב.
מקרי שחיתות ומנהל לא תקין
במהלך השנים התגלו מספר מקרי שחיתות ומנהל לא תקין בחברה:
ב-1966 נעצר מזכיר החברה, בחשד שלקח לכיסו חלק מכספי הפיצויים שהיה אמור לשלם למשפחות שפונו בלוד.
ב-1980, דו"ח מבקר הפנים של החברה הצביע על ליקויים בפיקוח על קבלנים ובמנהל הכספים שלה.
במאי 1989 נעצר הקבלן דוד אפל בחשד לגנבה ומירמה בפרויקט פינוי "מעברת חוטר" שניהלה החברה. על פי החשד הועברו כ-1.75 מיליון דולר מכספי משרד השיכון לחברה בבעלותו של אפל, מבלי שניתן דיווח למה שימשו הכספים. הפרשה נחשפה לאחר ביקורת של מבקר המדינה על ניהול הפרויקט. ביוני נעצר גם מנכ"ל החברה אבי גבע.
בספטמבר 1999 חשפו חשב החברה וסמנכ"ל הכספים, אי סדרים בחברה בהיקף של מיליוני שקלים, בין השאר:
בעקבות החשיפה מבקר המדינה, אליעזר גולדברג, העביר לחברה טיוטת דו"ח ביקורת, וביקש את מנהליה להגיב על הטיוטה. בנוסף הורתה רשות החברות לחברה להימנע מפעילות חדשה. למרות זאת חתם אטרקצ'י על חוזה עם החברה הכלכלית מודיעין לניהול פרויקט מתחם "קייזר דרום" במודיעין. ועקב כך, פתחה היחידה הארצית לחקירות הונאה בחקירה גלויה נגדו בספטמבר 2001.
בשנות ה-80 שימש אלכס ויז'ניצר כמהנדס הראשי של החברה, אחר כך פרש מהחברה והקים חברה להנדסה אזרחית בשם "אלסקה", בה העסיק 25 מהנדסים, ואשר חברת לור"ם הייתה הלקוח העיקרי שלה. בפברואר 1998, אלסקה תבעה את לור"ם בבית המשפט על חוב של 3.8 מיליון שקל. בנובמבר 1998, לור"ם הסכימה לשלם לאלסקה 1.5 מיליון שקל לסילוק כל תביעותיה מלור"ם, וזמן מה אחר כך מונה ויז'ניצר לסמנכ"ל תפעול בלור"ם תוך ש"אלסקה" המשיכה לספק שירותי תכנון לחברה.
החברה הכלכלית ללוד
החברה הכלכלית ללוד היא חברה חדשה שהקימה עיריית לוד, במטרה לקדם ולנהל פרויקטים שבהם עסקה קודם החברה לפיתוח אזור לוד-רמלה לפני שהופרטה ונסגרה, בין השאר:
תלמי ממפיטיס
תלמי מֶמְפִיטֵיס (ביוונית: Πτολεμαῖος ὁ Μεμφίτης; המאה ה-2 לפנה"ס) היה נסיך מצרי מבית תלמי. בנם של קלאופטרה השנייה, מלכת מצרים ושל תלמי השמיני. יש השוללים את קיומו ההיסטורי ומזהים אותו עם תלמי השביעי.
קורות חיים
על פי ההערכות, תלמי נולד בסביבות שנת 144 לפנה"ס, או לכל המאוחר בשנת 142 לפנה"ס. אביו היה תלמי השמיני ("פיסקון"), בנם של תלמי החמישי וקלאופטרה הראשונה, ואמו הייתה קלאופטרה השנייה, שהייתה למעשה אחותו של תלמי השמיני. דיודורוס מציין שהוא נולד בעת שאביו הוכתר בעיר ממפיס כמלך מצרים, ולפיכך קרא לו אביו "ממפיטיס". אמנם הוא אינו נזכר במקורות הספרותיים העתיקים בשם "תלמי", אולם מרבית בני המלוכה משושלת בית תלמי נשאו שם זה. הוא גם מזוהה עם "תלמי", הנזכר בתבליטים על קירות מזרח ומערב בנאוס של מקדש אדפו, כבנם של תלמי השמיני וקלאופטרה השנייה.
בשנת 142 לפנה"ס, התברר שאמו אינה מסוגלת יותר להרות, ותלמי השמיני נישא לקלאופטרה השלישית, שהייתה בתה של קלאופטרה השנייה מנישואים קודמים. קלאופטרה השנייה עוררה מרד שהתבטא במהומות באלכסנדריה, במהלכן נשרף ארמון המלוכה ותלמי השמיני וקלאופטרה השלישית אולצו להימלט לקפריסין. לאחר מרד זה, קלאופטרה השנייה הכריזה על תלמי ממפיטיס, שהיה אז בערך בן 12, כמלך מצרים. מלחמת אזרחים איימה לקרוע את אלכסנדריה ממצרים, כשזה מול זה ניצבו תומכי תלמי השמיני ברחבי מצרים ותומכי קלאופטרה השנייה ובנה באלכסנדריה. כתובת הקדשה שנמצאה מאותה תקופה, מספרת על כך שתלמי ממפיטיס הקדיש לאפולו, ארטמיס ולטו, על שום היותו "אסיר תודה לה בת דודתו ואשת אבי המלכה קלאופטרה". לא ברור באיזו קלאופטרה מדובר, אולם נראה שתלמי ממפיטיס הכיר בה כמלכה עליונה. למרות שבאופן פורמלי הוא היה המלך.
תלמי השמיני לא ויתר, ובעורמה זימן את תלמי ממפיטיס אליו לקפריסין. כאשר ממפיטיס הגיע, הוא רצח אותו ושלח את איבריו בתוך תיבה לאמו, קלאופטרה השנייה, לכבוד יום הולדתה. המעשה המזעזע גרם לזעם בקרב תומכי קלאופטרה, שהחריבו ובזזו את פסליו ודיוקנאותיו של תלמי השמיני. בשנת 127 לפנה"ס עזבה קלאופטרה השנייה לסוריה ואיפשרה לתלמי השמיני וקלאופטרה השלישית לחזור לאלכסנדריה. בשנת 124 לפנה"ס היא חזרה והציעה שלטון משותף שלה יחד עם אחיה/בעלה תלמי השמיני ואשתו/בתה קלאופטרה השלישית. שלטון זה התקיים עד מותו של תלמי השמיני בשנת 116 לפנה"ס.
קרב אממי אושימה
קרב אממי אושימה, הידוע גם בשם תקרית ספינת הריגול בים הדרום-מערבי של קיושו (ביפנית: 九州南西海域工作船事件) התרחש ב-22 בדצמבר 2001, ליד האי היפני אממי אושימה, מול חופי ים סין המזרחי. ההיתקלות הסתיימה בטביעת כלי השיט הצפון קוריאני, ולאחר מכן הודיעו השלטונות היפניים כי כלי השיט היה ספינת ריגול. ההיתקלות התרחשב מחוץ למים הטריטוריאליים של יפן, אך בתוך האזור הכלכלי הבלעדי שלה, אזור המשתרע על פני 200 מיילים ימיים (370 ק"מ; 230 מייל) מאדמת יפן, שבתוכו יכולה יפן לתבוע זכויות בלעדיות על דיג ומשאבים מינרלים.
רקע כללי
ספינה לא מזוהה אותרה במימי יפן ב-21 בדצמבר 2001, יממה לפני הקרב. המכמורת החמושה זוהתה על ידי תחנת תקשורת באי קיקיג'ימה, שהייתה בשליטת מטה המודיעין של ההגנה היפנית. בשנת 1999, יפן טענה כי כלי שיט צפון קוריאני אחר שנתקל במשמר החופים היפני הוא כלי ריגול, אם כי צפון קוריאה הכחישה זאת.
מהלך הקרב
מוקדם בבוקר שלמחרת, הספינה רדפה על ידי ארבע כלי שיט של משמר החופים של יפן, שהורו לה לעצור, וירו 25 יריות אזהרה על הספינה כאשר התעלמה מפקודות אלו. התפתח קרב אש בן שש שעות, שבו נורו למעלה מ-1,000 כדורי מקלע על ידי שני הצדדים. נאמר כי הצוות הצפון קוריאני החזיק משגרי רקטות כתפיים. המכמורת הצפון קוריאנית נפגעה בשלב זה ממספר כדורים. מספר פיצוצים שלא קשורים ישירות להתקפות יפניות טלטלו את הספינה לפני שטבעה. לפי העיתון הבריטי "הגרדיאן", נראו חמישה עשר צפון-קוריאנים נצמדים למצוף המכמורת, אך הספינות היפניות התעלמו מהם בגלל החשש שישתמשו בכוח כדי להתנגד ללכידה והמשיכו לתקוף את המכמורת. שתי גופות נמצאו, 13 אנשים נוספים הוכרזו כנעדרים והוכרזו כמתים מספר ימים לאחר מכן. סך הכל 15 צפון-קוריאנים נהרגו בקרב.
יחידת העלייה המיוחדת התגייסה לעלות על הספינה, אך לא עשתה זאת מכיוון שנאלצו להמתין לפקודות רשמיות מפיקוד ההגנה היפנית. הספינה טבעה לפני שהגיעו פקודות כאלה.
לאחר הקרב
בשנת 2003 נבדקה המכמורת על ידי היפנים כדי לאשר מהיכן נשלחה. בדיקה של גוף הספינה קבעה שהוא שייך לצפון קוריאה וככל הנראה היה כלי הסתננות וריגול. התברר כי כלי השיט הוסווה כסירת דיג סינית או יפנית וכי הוא יכול לנסוע 61 קמ"ש לשעה, הרבה יותר מהר מכל ספינת מכמורת מסחרית. הספינה הכילה גם פתח כפול נסתר הממוקם בקצהו כדי לשמש כדלת יציאה לסירות מהירות. לאחר השלמת הבדיקות, גוף הספינה הוצג במוזיאון משמר החופים של יפן יוקוהמה ביוקוהמה, שם הפכה המכמורת לאטרקציה תיירותית פופולרית.
לילי סינג
לילי סאיני סינג (Lilly Saini Singh; נולדה ב-26 בספטמבר 1988) היא יוטיוברית, מנחת טלוויזיה, ולוגרית, קומיקאית, שחקנית וראפרית קנדית. היא מוכרת כ- IISuperwomanII, שם המשתמש שלה ב- YouTube. מאז שפתחה את הערוץ שלה באוקטובר 2010, הסרטונים שלה קיבלו מעל 1.5 מיליארד צפיות והערוץ שלה צבר מעל 10 מיליון מנויים. ב-2016, היא דורגה במקום ה-8 ברשימת האנשים המרוויחים ביותר ב- YouTube של פורבס, ב-2015 היא דיווחה על הכנסות של 3 מיליון דולר. סינג הופיעה ב-YouTube Rewind 2014 והנחתה את YouTube Rewind 2015. היא קיבלה את הפרס MTV Fandom Award, שלושה פרסי Streamy ושני פרסי בחירת הנוער. ב-2016 סינג השיקה שפתון אדום, בשם "Bawse" ויצרה את סרטה העלילתי הראשון, שכותרתו A Trip to Unicorn Island. היא הגיעה ל-10 מיליון מנויי YouTube בחודש אוקטובר 2016. בשנת 2017 הוציאה לאור את ספרה הראשון, How to be a Bawse. החל מספטמבר 2019 מנחה את תוכנית הלייט נייט "A Little Late With Lilly Singh".
שנים מוקדמות
סינג נולדה וגדלה בסקרבורו, טורונטו. ההורים שלה, מלווינדר וסוקהווינדר סינג, הגיעו לקנדה מפנג'אב שבהודו, והיא גדלה במסורת הסיקית. יש לה אחות גדולה בשם טינה, שגם לה יש ערוץ ב-YouTube. בילדותה, סינג מספרת שהיא הייתה טומבוי. היא למדה בבית הספר הציבורי Mary Shadd במהלך כיתות היסוד, בשנת 2006, היא סיימה את לימודיה ב Lester B. Pearson Collegiate Institute. ב-2010, היא בוגרת אוניברסיטת יורק עם תואר ראשון בפסיכולוגיה. סינג פיתחה קשר חזק עם מורשת הפנג'אב במהלך הביקורים שלה בהודו. היא מתמודדת עם דיכאון, והחלה לייצר את קטעי הווידאו ב-YouTube כדרך להתמודדות רגשית. כאישה צעירה, היא חייתה במרקהאם, אונטריו. בשנת 2015, היא עברה לגור בלוס אנג'לס שבקליפורניה, כדי לקדם את הקריירה שלה.
YouTube
באוקטובר 2010, סינג פתחה ערוץ ב-YouTube תחת השם "IISuperwomanII". היא הסבירה כי השם סופר-וומן הגיע מטבעת בצורת S שהייתה לה מתקופת הילדות. תרבות הפנג'אב מצטיירת לעיתים קרובות בקטעי הווידאו שלה, אשר מכילים גם תובנות סטיריות על חיי היומיום ועל תלונות נפוצות של אנשים הסרטון הפופולרי ביותר שלה הוא "''איך בנות מתכוננות" How Girls Get Ready. '' הסדרה הפופולרית ביותר שלה מציגה את הדמויות של הוריה הדמיוניים, פרמג'יט ומנג'יט. דמויות אלו משוחקות על ידי סינג עצמה. היא גם מתעדת מפגשים עם סלבריטאים, כולל שאהרוח' ח'אן, מדהורי דיקסיט, אריאנה גרנדה, אד שירן, שי מיטשל, סלינה גומז, אליסיה קארה, דבי ריאן, ארג'ון קאפור, נארג'ס פאקרי, וארון דהאוואן, וקארינה קאפור, דוויין ג'ונסון, קראן בראר, דרייק ועוד. סינג מצרפת גם קטעים של "Ask Superwoman Live" בערוץ הראשי שלה ביום ה-14 של כל חודש. במהלך שעה או יותר של שידור חי, המעריצים שלה שואלים אותה שאלות באמצעות פלטפורמות המדיה החברתית. ביולי 2016, סינג הודיעה על פתיחתו של ערוץ ה- YouTube של דוויין ג'ונסון, אליל הילדות שלה. הם שיתפו פעולה ביציאת הסרטון לכבוד הערוץ החדש. במהלך אותו חודש, היא החלה להגיש תוכנית אירוח שכותרתה #GirlLove, שבה סינג מראיינת סלבריטאיות ונשים מעוררות השראה, במטרה למגר את תופעת המיזוגיניה המופנמת. ב-25 באוקטובר היא הגיעה לאבן הדרך של 10 מיליון מנויים.
ערוץ ולוג
בדצמבר 2011, סינג יצרה את הערוץ השני שלה שנקרא SuperwomanVlogs, שבו היא מתעדת את הפעילות היומיומית שלה וקטעים המתעדים את מאחורי הקלעים של יצירותיה. היא השתמשה בערוץ השני כדי להעלות סרטונים עד אוגוסט 2014 ואז היא החלה להעלות אליו גם בלוגים יומיים. לערוץ SuperwomanVlogs יש 1.6 מיליון מנויים ו-163 מיליון צפיות (נכון לאוגוסט 2016).
משחק
לפני הופעת הבכורה שלה בתעשיית הקולנוע בשנת 2014,בתפקיד קטן בהשראת אישיות ה- YouTube שלה בהפקה ההודית-קנטית Dr. Cabbie, סינג הופיעה כרקדנית רקע בסרטים Speedy Singhs ו- Thank You ב-2011. ב-2016, היא דובבה חד-קרניים מניאטוריים בשמות באבלז ומיסטי בסרט האנימציה עידן הקרח: מסלול התנגשות, ושיחקה בתפקיד אורח בסרט "אמהות רעות".
הופעות חיות
בחודש מרץ 2015, סינג יצאה למסע הופעות עולמי בשם "טיול לאי החד-קרן" "A Trip to Unicorn Island". היא התאימה את התכנים שלה עבור מסע ההופעות שכלל שירה, ריקודים, הופעות מוזיקה, קומדיה ודמויות ההורים שלה. סיבוב ההופעות שלה כלל את הודו, אוסטרליה, הונג קונג, סינגפור, בריטניה, דובאי, קנדה, טרינידד וטובגו, ארצות הברית. הבלוג של סינג מראה את תכנון הסיור, כולל שינויים תזונתיים שעשתה והחזרות עם הצוות שלה. היא תיעדה את סיבוב ההופעות הראשון שלה לסרט, אשר מתאר גם כיצד התהילה ב- YouTube משפיעה על החיים שלה. הסרט יצא לאקרנים ב-10 בפברואר 2016 ב-YouTube Red. היא מתארת את הסרט כ- "גולמי ואותנטי". היא החליטה לשתף פעולה עם YouTube בגלל הנאמנות שלה ושל אוהדיה לפלטפורמה. הסרט התיעודי המתאר את "המקום השמח" שלה ואת הנסיעות לה ב-31 ערים היה אחד הסרטים הראשונים שהוצג ב YouTube אדום . זהו שירות של תוכן יוטיוב ללא פרסומות בעלות חודשית של $9.99 שניתן לצפות בו גם באופן לא מקוון, אשר חושף את אוהדיה להתרשם מחייה האישיים. הקרנת הבכורה הייתה בתיאטרון הסיני ב לוס אנג 'לס, בו השתתפו אורחים מכל קהילת YouTube כמו קולין באלינג' ר, אליסון סטונר, בת 'אני מוטה, ג' ואי Graceffa ורבים אחרים. היא גם פרסמה אפליקציה משל עצמה בשם "אי החד-קרן". יישום זה נוצר כדי ליצור אינטראקציה משמעותית עם פרסום מפגשי מעריצים, עם פוסטים אודות החיים שלה ומידע בלעדי. במאי 2016, לילי הציגה אודם חדש בשיתוף פעולה עם Smashbox קוסמטיקה בשם BAWSE. סינג הופיעה בתוכנית The Tonight Show Starring Jimmy Fallon ב-22 בינואר 2016, שם הציעו לה את האתגר של משחק Fast Family Feud. היא גם הופיע בתוכנית ה "דיילי שואו" עם טרבור נוח ב-4 בפברואר ובתוכנית The Today Show ב-5 בפברואר 2016. ב-22 ביולי 2016, במהלך ההופעה השנייה שלה בתוכנית The Tonight Show Starring Jimmy Fallon, היא הכריזה על הספר הראשון שלה שכותרתו How To Be a Bawse: A Guide to Conquering Life, המדריך יצא לאור במרץ 2017.
A Little Late
בספטמבר 2019 עלתה לשידור תוכנית אירוח בכיכובה העונה לשם "A Little Late With Lilly Singh" ("מעט מאוחר עם לילי סינג") ברשת NBC האמריקאית. התוכנית, בסגנון אירוח קומית-סאטירית משודרת מידי לילה בימים שני עד שישי בשעה אחת וחצי לפנות בוקר. בתוכנית התארחו מספר רב של ידוענים, שחקנים ומוזיקאים, וכללה משחקים עם האורחים והקהל ופינת הופעות קבועה לקומיקאים מתחילים. התוכנית קיבלה ביקורות טובות ורעות, שכן שיבחו את "משב הרוח הרענן שמביאה סינג לעולם הלייט נייט". עם זאת, מבקרים רבים לא שיבחו את ההומור והאג'נדה של סינג על המסך. במאי 2020 התוכנית חודשה לעונה שנייה.
פעילות חברתית
ב-2016 סינג שיתפה פעולה עם MEtoWe כדי לקדם את המוצר [https://web.archive.org/web/20161122115447/https://shop.metowe.com/girllove #GirlLove ראפיקי. קליק הצמיד]. ההכנסות מרכישת צמידים מוקדשת לחינוך של בנות בקניה. היעד הראשוני של סינג היה למכור 5,000 צמידים. כשהמטרה הוגשמה היא יצרה מטרה חדשה של 10,000 צמידים ועברה אותה על ידי מכירת יותר מ-14,000 צמידים. ב-2020 יצאה מהארון בתור ביסקסואלית, היא מחשיבה את עצמה תומכת של הקהילה הגאה.
פוליודונטמורפה
פוליודונטמורפה (שם מדעי: Pholidotamorpha; מילולית: "בעלי צורת פנגולין") הוא ענף של יונקים בעלי שליה מהקבוצה פריה, השייכת לעל-סדרה לאורסיאתריה, הכוללת כיום רק את סדרת הפנגולינאים (Pholidota).
פרופרציה דה רוסי
פרופרציה דה רוסי (באיטלקית: Properzia de' Rossi; 1490, בולוניה – 24 בפברואר 1530, בולוניה) הייתה פסלת איטלקייה שפעלה בתקופת שיא הרנסאנס.
פוליודונטמורפה
מאפיינים
קבוצה זו כוללת מינים המקורבים בעיקר לפנגולינים בעלי הקשקשים וקרוביהם הנכחדים מהקבוצה פלאנודונטה (Palaeanodonta). זוהי קבוצה עתיקה שהתפתחה בנפרד מדמויי הטורפים במשך הפלאוקן לפני למעלה מ-65 מיליון שנה מזמננו. מרבית בני הקבוצה הם יצורים קטני-ממדים בעלי מבנה והתנהגות הדומה לזו של מרבית הדלשינאים כמו עצלנים, דובי נמלים או ארמדילאים, מה שגרם לבלבול במיונים קדומים שלהם. עם זאת מחקרים מולקולרים מקשרים אותם עם הטורפים המודרניים והקראודונטים הטורפים. מרבית בני הקבוצה נכחדו עם סוף האאוקן לאחר שינויי אקלים שהכחידו את היערות בהם חיו.
פרופרציה דה רוסי
קורות חייה
פרופרציה נולדה בבולוניה, כנראה ב-1490. אביה ג'ובאני מרטינו רוסי דה מודנה היה נוטריון. היא זכתה לחינוך רחב שכלל ציור, מוזיקה, שירה וספרות קלאסית. היא למדה את אמנות התחריטים אצל. בשלב מסוים החלה לעסוק בפיסול, וזאת אף על פי שלא הייתה בת למשפחת אמנים, מה שהקשה עליה את העיסוק במיוחד בתחום זה. יש עדות בכתובים על כך שבמהלך שנות העשרים של המאה השש עשרה היא השתתפה בתחרות לעיטור המזבח של כנסייה בבולוניה.
פוליודונטמורפה
מאפיינים
בניגוד לטורפים הם החלו להתפתח, תחילה כאוכלי כל ובהמשך התמחו באכילת נמלים וטרמיטים במבנה לסתות מוארך וחסר שיניים ובלשון ארוכה ודביקה. כדי להתגונן מטורפים הם פיתחו קשקשים גרמיים והם בעלי יכולת להתכדרר להגנתם.
פרופרציה דה רוסי
קורות חייה
רישומי בית חולים מ-1530 מעידים על הידרדרות מהירה בבריאותה של פרופרציה, שנפטרה בבולוניה ב-24 בפברואר 1530.
המידע המתועד על קורות חייה מועט, וכך גם מועטות היצירות שהן שלה בוודאות. המידע המועט מתבסס על מסמכי בתי משפט ומסמכים מנהליים אחרים מבולוניה ובעיקר מביוגרפיה דה רוסי בספרו של ג'ורג'ו וזארי "חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר".
יצירתה
דה רוסי החלה בפיסול תבליטים מיניאטוריים, בנושאים דתיים, על גלעיני אפרסקים, משמשים ודובדבנים. המיניאטורה המפורסמת ביותר שלה היא של הצליבה. היא זכתה בתחרות לעיצוב החזית המערבית של בזיליקת פטרוניוס הקדוש. בהמשך עסקה גם בתחריטי נחושת. ב-1524 קיבלה הזמנה להכנת תוכנית לעיטור המזבח של. בתחילת שנות השלושים החלה לקבל הזמנות לפסלי דיוקן עשויים שיש. בהמשך זכתה בתחרות לעיטור החזית המערבית של בזיליקת פטרוניוס הקדוש. ההזמנה כללה פיסול שלוש סיבילות, שני מלאכים, ושני תבליטי שיש. מיצירתה זו שרד רק תבליט השיש "יוסף ואשת פוטיפר".
שמואל שילה (אדריכל)
שמואל שילה (נולד ב-18 ביולי 1950, לימה, פרו) הוא אדריכל ישראלי, ממייסדי משרד האדריכלות פיטלסון שילה יעקובסון אדריכלים.
ביוגרפיה
עד לתחילת שנות ה-80 עמד בראש צוות להכנת תוכניות פרצלציה על פי תוכנת GIS (מערכות מידע גאוגרפי, "קומפלוט") שמאוחר יותר הפכה ל"חברה לאוטומציה של השלטון המקומי". בעשורים הבאים היה מעורב בתוכניות מתאר ארציות רבות ובחלקן אף עמד בראש צוות המתכננים ובהן תמ"א 38, תמ"א 34, תמ"א 36 ותמ"א 40. שילה הוא גם יועץ בכיר של חברת נת"ע בתחום תכנון מנחה וסטטוטורי של מערכת הרכבת הקלה במטרופולין תל אביב, וכן לחברה לתחבורה בתכנון הרכבת הקלה בירושלים.
בתחום האדריכלות עמד בראש צוותי תכנון לכמה מהפרויקטים המורכבים שנבנו בישראל ובהם בית סוהר חרמון שבנייתו הושלמה ב-1998, בסיסי ההדרכה של חטיבות הצנחנים וגולני (2006), וכן המכללה הלאומית לשוטרים בבית שמש (2014).
Scary Monsters and Nice Sprites (שיר)
Scary Monsters and Nice Sprites (בעברית: מפלצות מפחידות ושדונים נחמדים) הוא סינגל של המפיק המוזיקלי האמריקאי סקרילקס. השיר יצא כסינגל מהמיני אלבום הראשון של סקרילקס באותו השם (Scary Monsters and Nice Sprites (אלבום)). השיר נכתב והופק על ידי סקרילקס ויצא ב־22 באוקטובר 2010.
בטקס פרסי הגראמי ב־12 בפברואר 2012, זכה השיר בפרס גראמי בתואר "הפקת הדאנס/אלקטרוני הטובה ביותר"
רקע
בשנים 2004–2007 היה מור חבר בלהקת "From First To Last" (בתקופה זו היה ידוע בשם Twipz), עד שבשנת 2008 פרש לקריירת סולו והתחיל להופיע בשם סקרילקס. ב־7 ביוני 2010 הוציא את אלבום הבכורה שלו My Name is Skrillex, ובהמשך השנה החל להופיע ברחבי ארצות הברית יחד עם המפיק המוזיקלי deadmau5. ב־20 באוקטובר 2010 הוא הוציא המיני אלבום הראשון שלו, Scary Monsters and Nice Sprites, האלבום יצא לאור תחילה באתר Beatport ושוחרר כדיסק ב־1 במרץ 2011. עם שחרורו זכה להצלחה רבה ובטקס פרסי הגראמי ב־12 בפברואר 2012, זכה האלבום בפרס גראמי בתואר "אלבום הדאנס/אלקטרוני הטוב ביותר".
השיר
"Scary Monsters and Nice Sprites" הוא שיר מוזיקה אלקטונית בסגנון דאבסטופ, בשיר הושמע קטע קול של רייצ'ל נדרו ("speedstackinggirl") בו היא קוראת "Yes! Oh my god" מתוך אחד מסרטוני היוטיוב שלה משנת 2008, זאת אף על פי שלא נתנה רשות לשימוש בקטע זה והוא נעשה ללא ידיעתה. היא פוצתה לאחר מכן על ידי סקרילקס בסכום כספי.
שם השיר נבחר על ידי סקרילקס והוא בהשראת האלבום Scary Monsters (and Super Creeps) של המוזיקאי הבריטי דייוויד בואי משנת 1980.
רמיקסים
לשיר קיימים מספר רמיקסים שנוצרו על ידי מגוון מפיקים מוזיקליים;
שימושים
בשנת 2013 השיר הושמע כחלק מהפסקול של הסרט ספרינג ברייקרס, ובסרטון פרסומת של המותג GoPro.
השיר כהגנה מפני יתושים
לפי מחקר מדעי שפורסם ב־Acta Tropica, השיר יכול לספק הגנה מפני עקיצות יתושים; במחקר כותבים המחברים ש"יתושים שנחשפו לשיר 'Scary Monsters And Nice Sprites' תקפו מארחים הרבה פחות פעמים מאשר יתושים אחרים בני גילם שלא נחשפו". המחקר מעיד על כך שצלילים בתדר נמוך (כגון חתימת השיר "Scary Monsters And Nice Sprites") יכולים לשמש כאמצעי הדברה ידידותיים יותר לסביבה לעומת חומרי הדברה הקיימים.
קבלה
ב־3 באוקטובר 2013, השיר זכה לאישור פלטינה 2× על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA), עם מכירות של יותר מ־2,000,000 יחידות, והוא זכה לאישור זהב בקנדה, עם מכירות של יותר מ־40,000 יחידות. בטקס פרסי הגראמי ב־12 בפברואר 2012, זכה השיר פרס גראמי בתואר "הפקת הדאנס/אלקטרוני הטובה ביותר"
דיימלר מג'סטיק מייג'ור
דיימלר מג'סטיק מייג'ור (באנגלית: Daimler Majestic Major) היא מכונית סלון מתוצרת יצרנית הרכב The Daimler Company Limited אשר יוצרה בין השנים 1960 – 1968 בבריטניה.
דגם לימוזינה
בנוסף לדגם הבסיסי, משנת 1961 יוצר דגם "דיימלר מג'סטיק מייג'ור לימוזינה". בדגם הורכבו 9 מושבים (ב-3 שורות), ובסיס הגלגלים היה ארוך יותר ב-61 ס"מ מהדגם הבסיסי.
יוצרו 867 יחידות מהדגם.
רכב הלוויות
"דיימלר מג'סטיק מייג'ור" יוצר גם בגרסת סטיישן, כרכב הלוויות (ראו תמונה).
ג'רום ביזלי
ג'רום ביזלי (באנגלית: Jerome Beasley; נולד ב-17 במאי 1980) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעירוני רמת גן. גובהו הוא 2.08 מ', והוא שיחק בעמדות הסנטר והפאוור פורוורד.
קריירת בית ספר תיכון
ביזלי למד בבית הספר התיכון מורנו ואלי בעיר מורנו ואלי בקליפורניה וסיים את לימודיו בשנת 1999. בשנת הלימודים האחרונה שלו, הוא הוביל את מורנו ואלי למאזן של 25-6 בליגת התיכונים וממוצעיו היו 19 נקודות, 15 ריבאונדים ו-4 אסיסטים למשחק.
קריירת הקולג'
לאחר מכן עבר לשחק במדי אוניברסיטת צפון דקוטה מהדרג השני של מוסדות ה-NCAA את עונות 2001/2002 ואת 2002/2003. ביזלי הוביל את הליגה בקליעה והוכתר כ"מלך הסלים" של דייוויז'ן 2 במכללות ב-2003 עם 26.6 נק' למשחק. ביזלי היה שחקן בכיר בקבוצה וסיים את שנתו האחרונה שם עם ממוצעים של 26.6 נקודות, 8.9 ריבאונדים למשחק, עם 51.3% מהשדה, ועם 73.6% דיוק מקו העונשין.
הקריירה המקצועית
ביזלי נבחר על ידי מיאמי היט כבחירה ה-33 בסיבוב השני של דראפט ה-NBA 2003, הוא שיחק רק שני משחקים עבורם לפני ששוחרר מהקבוצה. במהלך התקופה שהעביר במיאמי, הוא קלע בממוצע 1.0 נקודות למשחק בעונת 2003/2004.
את עונת 2004/2005 הוא פתח בליגת ה-CBA במדי סו פולס סקייפורס (הקבוצה שבסוף העונה תזכה באליפות הליגה) ורשם ממוצעים יפים של 17.8 נק' (56 אחוז מהשדה) ו-9.2 ריב' ב-16 משחקים, וב-2005 עבר לשחק במדי אולקרספור הטורקית.
ב-1 באוגוסט 2005 פורסם כי ביזלי ששיחק באותה העת בליגת הקיץ של ה-NBA קיבל הצעה מהפועל ירושלים של ארז אדלשטיין בסך 700,000 דולרים (סכום חסר תקדים אז למועדון, שנרכש חלקית על ידי ארקדי גאידמק זמן קצר קודם לכן) אולם הוא התלבט לגבי חזרה לאירופה ולבסוף החליט שלדחות את הצעתם בשל רצונו לנסות להתקבל למחנות קדם העונה של קבוצות ה-NBA שמהם ייקבעו הסגלים הסופיים לפתיחת העונה.
ב-22 באוגוסט 2005 סוכנו, מייק ניידיץ', התייחס בתקשורת הישראלית להצעת הפועל ירושלים ואמר כי ביזלי "ויתר על התכנונים לשחק ב-NBA בעונה הקרובה וישמח להגיע לירושלים אך מבוקש גם על ידי ריאל מדריד, אולקר (בה שיחק בעונה החולפת) וקאזאן מליגת העל הרוסית בכדורסל גברים".
לאחר שלא מצא מועדון שהחתים אותו לפתיחת העונה ב-NBA עבר לשחק את עונת 2005/2006 במדי גרנדה מליגת העל הספרדית אך ב-2006 שוחרר ועבר לשחק במדי פולפק שווייצ'ה מפולין.
ביזלי חזר לארצות הברית ופתח את עונת 2006/2007 במדי דקוטה ויזארדס מליגת הפיתוח של ה-NBA (הקבוצה שבסוף העונה תזכה גם היא באליפות הליגה). הוא שיחק שם במשך תשעה משחקים לפני שקנה את החוזה שלו כדי להשתחרר מהם ועבר לשחק בסידני קינגס מליגת העל האוסטרלית בכדורסל אבל הוא שוחרר בעקבות הדחת הקבוצה מן הפלייאוף. לאחר מכן שיחק את עונת הקיץ של 2007 במדי "Trotamundos de Carabobo" מוונצואלה וב-"Reales de La Vega" מהרפובליקה הדומיניקנית.
באוקטובר 2007, הוא עבר לישראל וחתם על חוזה לעונה עם עירוני רמת גן, לה עזר להישאר בליגת העל עם ממוצעים של 12 נקודות, ו-4.8 ריבאונדים ב-22.7 דקות למשחק ב-25 משחקים (כשב-24 מתוכם שיחק בחמישייה הפותחת). במהלך העונה עלו שמועות כי הפועל ירושלים מעוניינת שוב בשירותיו של ביזלי לצדו של כריס מאסי, אולם הדבר מעולם לא הבשיל לכדי עסקה. רמת גן הציעה לו חוזה לעונה נוספת אך הוא העלה את דרישותיו הכספיות וסירב להצעתה.
לאחר העונה המצוינת שהעביר במדי רמת גן, ביזלי הצטרף ל"אייפל טאוורס" דן בוס מהולנד בעונת 2008/2009, בה נחשב לאחד הזרים הטובים והעמיד ממוצעים נאים של 16.8 נקודות ו-8.6 ריבאונדים ב-28 דקות משחק אך שוחרר בינואר 2009 לאחר שבדיקת סמים שעבר יצאה חיובית עבור Carboxy THC, המרכיב הפעיל של מריחואנה שאסור לפי חוקי פיב"א אירופה ובשל כך הושעה מפעילות בכדורסל המקצועני.
למרות ההרחקה בעונה הקודמת, הוא קיבל חוזה נוסף של שנה אחת מאותה הקבוצה ההולנדית עבור עונת 2009/2010 בתקווה שהוא יהיה הסנטר הפותח שלהם לאותה העונה והקבוצה זכתה ביחד איתו בשנה זו בגביע ההולנדי בכדורסל.
בעונת 2010/2011 עבר לשחק במדי בי.סי. דניפרו מהסופרליגה האוקראינית בכדורסל.
ביוני 2011 הוא עבר לשחק במדי אפואל ניקוסיה בקפריסין. ובתום עונת 2011/2012 פרש מכדורסל מקצועני.
נבחרת ארצות הברית
ביזלי זומן על ידי מייק ששבסקי לשחק במדי נבחרת ארצות הברית בכדורסל במסגרת המוקדמות לאליפות העולם בכדורסל 2006 והופיע ב-2005 בעשרה משחקים שנערכו ברפובליקה הדומיניקנית.
הסתבכות משפטית
בשנת 2010 נעצר ונאסר ביזלי לזמן קצר בגרנד פורקס שבדקוטה הצפונית על פיגור בתשלומי מזונות, לפי המקומון של אותה העיר ביזלי בן השלושים דאז היה חייב לילדיו 6,651 דולר. ב-2015 נעצר ביזלי שנית בגרנד פורקס שבדקוטה הצפונית כשהתחמק מתשלומי מזונות פעם נוספת.
חפרפרת אלטאי
חפרפרת אלטאי (שם מדעי: Talpa altaica) היא מין של חפרפרת. תפוצתה מתחילה בצפון מונגוליה עד אזור הטייגה של צפון סיביר, ומצב השימור של החפרפרת הוא בדרגת ללא חשש.
חפרפרת האלטאי נפוץ ביערות וניזונה בעיקר מתולעים, רבי רגליים וחרקים כמו חיפושיות. אורכה 12.4-23.2 סנטימטרים בנוסף לזנב שאורכו 2-3.4 סנטימטרים ומשקלה 225 גרם. היא מין נפוץ ולעיתים היא ניצודה על ידי ציידים בשביל פרוותה.
נאוניתיות
נאוניתיות (שם מדעי: Charophyta) הם מחלקה קטנה של אצות ירוקיות הגדלות במים מתוקים. מקובל להניח שצמחי היבשה התפתחו מן הנאוניתיות.
חלקן של הקבוצות תחת הנאוניתיות חסרות שוטון זכרי בעוד אחרות, כגון נאווניתאים, בעלות שוטון הדומה לזה הקיים בימינו בצמחי יבשה (מלבד אצל מחטניים ובעלי פרחים). מאובני נאווניתאים מתקופת הדבון נמצאו דומים מאוד למינים הקיימים היום.
דיוקן הנישואין של איזק מאסה וביטריקס ואן דר לין
"דיוקן הנישואין של איזק מאסה וביטריקס ואן דר לין" (1622) הוא ציור מאת הצייר ההולנדי פרנס הלס.
תיאור
הציור מציג את איזק מאסה, היה סוחר תבואה, נוסע ודיפלומט הולנדי ואת ביטריקס ואן דר לין, רעייתו. הוא צויר, כנראה, לרגל נישואי הזוג בשנת 1622. תיאור זה הפך לקונבנציה של תיאורי זוגות, המתוארים על רקע נוף פתוח. הזוג, שלתיאורו מוקדשים כשני שלישים מן הפורמט, מופיע ישוב על סלע, ומאחוריהם עץ גדול החוסם את הנוף. ביטריקס לובשת שמלה שחורה ומעליה גלימה בגוון סגול כהה. סביב צווארה צווארון תחרה גדול, ועל ראשה היא חובשת כובע מעוטר בסרט ורוד. איזק מתואר חובש כובע לבד רחב שוליים. הוא לובש בגד שחור המעוטר בתחרה לבנה. ברקע התיאור מעין גן כפרי ובו מבנה בסגנון קלאסי ומזרקה גדולה.
טריג'נדר
טריג'נדר (באנגלית: Trigender) היא זהות מגדרית א-בינארית המורכבת משלושה מגדרים שונים, לרוב גבר, אישה וא-בינארי או מגדר שלישי, שעשויים להשתנות או לא. השילוב עשוי לכלול מגדרים אחרים מלבד אלה, כגון ביג'נדר ואג'נדר.
אטימולוגיה
המונח הוא הלחם של המילים Tri, "תלת" באנגלית, ו-Gender, "מגדר" באנגלית.
היוצר של המונח לא ידוע. המונח נמצא בשימוש לפחות משנת 1999.
היסטוריה
טריג'נדר הוזכר כאחד משלל זהויות מגדריות א-בינאריות תקפות בטקסט Sexuality and Gender for Mental Health Professionals: A Practical Guide משנת 2013.
Where Did You Go?
(בעברית: לאן נעלמת?) הוא סינגל של המפיק המוזיקלי הבריטי, ג'קס ג'ונס, בשיתוף פעולה עם הזמר-יוצר הבריטי, MNEK. השיר יצא, על ידי חברת התקליטים פולידור רקורדס, ב-4 בפברואר 2022. השיר נכתב על ידי מארק ראלף, SIBA, ג'קס ג'ונס, MNEK וויין הקטור, והופק על ידי ג'קס ג'ונס, מארק ראלף, ניב אפלבאום, טום דמאק ו-SIBA.
נכון לאפריל 2022, השיר הושמע למעלה מ-37 מיליון פעמים בספוטיפיי, ו-3 מיליון פעמים ביוטיוב.
תר"ש תנופה
תוכנית רב-שנתית (תר"ש) תנופה היא תוכנית עבודה של צה"ל לחמש שנים שגיבש הרמטכ"ל רב-אלוף אביב כוכבי, שהחלה בשנת 2020 וצפויה להסתיים בשנת 2024.
אוניברסיטת אל-מנצורה
אוניברסיטת אל-מנצורה (בערבית: كلية المنصور الجامعة) היא אוניברסיטה פרטית השוכנת בבגדאד, בירת עיראק. האוניברסיטה נוסדה בשנת 1988.
תר"ש תנופה
התר"ש היא המצפן להפעלת הכוח ולבניין הכוח הצבאי, היא מתבססת על מסגרת אסטרטגית לשנות התר"ש (מגמות מאקרו בזירות הלחימה השונות, מאפייני האויב עימו נדרש להתמודד, מגמות גלובליות ולאומיות בתחומי הכלכלה, צבא-חברה, שינויים טכנולוגיים ועוד) ועל התפיסה לאורה יופעל הכוח הצבאי בשגרה, במערכה שבין המערכות (מב"ם) ובמלחמה. התוכנית כוללת את היעדים המרכזיים לבניין הכוח ואת חלוקת המשאבים למימוש יעדים אלו (תוכניות ופרויקטים, רכש אמל"ח וסד"כ, שינויים ארגוניים גדולים, יעדי המוכנות והאימונים של כוחות צה"ל, בניית תשתיות, צמצום וסגירת סד"כ מתיישן ועוד).
רקע
לרוב, תר"ש מתהווה כל 4-5 שנים, עם כניסת רמטכ"ל לתפקיד. ב-20 ביולי 2015 פרסם צה"ל את התוכנית הרב-שנתית "גדעון", שגיבש והוביל רא"ל במיל' גדי איזנקוט. בליבת תר"ש "גדעון" עמדה העצמת המוכנות ללחימה – תוך הגברת האימונים לכוחות הסדיר והמילואים ותגבור המלאים בתחמושת וחלפים, לצד השתנות עמוקה בגודל הצבא . התוכנית הגדירה את פעילות צה"ל למשך חמש שנים והסתיימה בדצמבר 2019 בהצלחה, ולאור הישגיה, גובשה תר"ש "תנופה".
עם כניסת רא"ל אביב כוכבי לתפקידו כראש המטה הכללי, צה"ל קיים תהליך אבחון מעמיק, שעיקריו הן כי צה"ל ערוך למימוש משימותיו למול מתארי הייחוס, אך בראיה ארוכת טווח, ההישג ומשך הזמן שיידרש לעמידה ביעדי המלחמה נמצאים במגמת שחיקה. יתרה מכך, האויב מתעצם ומשתכלל הן באיכות והיקף האמל"ח והן בתפיסות הלחימה ונדרש להתאים את בניין הכוח הצה"לי לשדה הקרב המתפתח. לצד זאת, התפתחויות עולמיות, ובראשן, המשך ההתעצמות של איראן והאפשרות של חידוש תוכנית הגרעין שלה, חייבו חשיבה מחודשת בבניין הכוח. בינואר 2019, החל צה"ל בתהליך תכנון רב שנתי, שהסתיים בסוף 2019, עם פרסום התוכנית הרב-שנתית "תנופה". שנת 2020 היא השנה הראשונה למימוש תר"ש "תנופה".
התוכנית הרב-שנתית "תנופה" נבנתה לאורה של תפיסת ההפעלה לניצחון – גיבוש מאפייני הפעולה וההישג הנדרש מצה"ל בלחימה. תוכנית "תנופה" שמה דגש על הגדלת קטלניות צה"ל, חשיפת האויב הנעלם במרחב האורבני ותקיפה מהירה בעוצמה גדולה ובדיוק רב, כל זאת על בסיס יכולות רב זרועיות ורב ממדיות הממצות את עוצמת צה"ל במרחבים השונים. רתימת העוצמות הללו לטובת הקצה המבצעי – טקטי וחיבור יכולות מערכתיות לקצה הטקטי על ידי חיבור דיגיטלי של כולם לכולם (המג"ד עם הטייס, הטנק עם מפעיל הכטמ"ם וכו').
גיבוש התוכנית
בינואר 2019 נכנס לתפקיד הרמטכ"ל רא"ל אביב כוכבי, והחל להתוות את התוכנית הרב-שנתית "תנופה" לשנים 2020-2024. לצורך גיבוש התר"ש, הוביל הרמטכ"ל תהליך עומק שראשיתו בניית המסגרת האסטרטגית לשנים הקרובות, הגדרת מאפייני האויב ואופי הלחימה לאורם ייבנה הכוח הצבאי בשנות התר"ש, בירור וחקירה של המרכיבים הנדרשים לאופן פעולת צה"ל על מנת לעמוד בהישג הנדרש המבצעי, ובהתאם גיבוש תוכנית רב שנתית ליישום ומימוש מרכיבים אלו.
תהליך תכנון התר"ש כלל ארבע אבני דרך מרכזיות:
מאמצים ומאפשרים
התפיסה שגיבש צה"ל, מתארת את האופן שבו צה"ל מתכוון לפעול, מה המאמצים המרכזיים ומה הם המאפשרים את הפעולה של מאמצים אלו. המאמצים והמאפשרים קיבעו למעשה את שפת התר"ש.
התפיסה הגדירה שלושה מאמצים מרכזיים המביעים הגיון מבצעי מרכזי, רב-ממדי ורב-זרועי, כלומר, המשלב פעולה מסונכרנת בכלל הממדים בהם פועל הכוח הצבאי. ממדים אלו כוללים את הפעולה באוויר, ביבשה, בים, בחלל, במרחב הקיברנטי (סייבר), במרחב האלקטרו מגנטי (דיגיטל, ספקטרום) ועוד.
שלושת המאמצים הוגדרו כ"מהלומות רב-ממדיות", "תמרון קטלני רב-ממדי" ו"הגנה רב-ממדית". בכלל המאמצים הוגדרו "צורות תפקוד", המייצגות שיטות לחימה, תפיסות מבצעיות ואופני פעולה כיכולות צה"ליות מרכזיות.
המאמצים נשענים על שמונה מאפשרים המהווים יכולות רוחביות תשתיתיות.
החלטות מרכזיות ושינויים עיקריים
תחום ה"ארגון" הוא רכיב מוביל ומרכזי בתר"ש שעיקרה הִשתנות צה"ל והעצמת יכולותיו על ידי שיפור התיאום, התכנון והפעלת הכוח הרב זרועית; ליבת עוצמתו של צה"ל טמונה בכוח האדם המשרת בו, במיצויו (למשל, באמצעות צמצום כוחות סדירים) ובארגונו באופן מדויק ויעיל.
עלות כספית
על פי צה"ל, אין בהגדרות התר"ש התייחסות לכסף הנדרש לכל דרך פעולה, כמו גם התייחסות לעלויות כוח אדם, אך כן ניתן להבין מה המקומות בהם יש שאיפה להשקיע.
ביציאה לדרך לתכנון התר"ש לא סוכם מתווה רב-שנתי למימוש, ממגוון סיבות, ובפרט עקב משבר הקורונה וההתנהלות ללא תקציב מדינה. בהתאם, צה"ל יצא לדרך במימוש מדורג של תוכנית "תנופה", על בסיס תיעדוף של מרכיבי התוכנית ומימוש בהיקף ובקצב המותאמים למציאות המשאבית הקיימת, תוך מיצוי מהלכי התייעלות מתוך הקיים.
ביקורת
בעקבות התפרצות נגיף הקורונה בישראל במרץ 2020, נפגעה הכלכלה הישראלית ועלתה ביקורת ודרישה לדחות את התר"ש בעקבות העלות ומקורות המימון שהיא דורשת לצורך מימושה.
אצטדיון ג'ון אף קנדי
אצטדיון ג'ון אף קנדי, שנמצא בפילדלפיה שבפנסילבניה, ארצות הברית, וקרוי על שם נשיא ארצות הברית לשעבר, הוא אצטדיון בעל גג פתוח שעמד בין השנים 1926 עד ל-1992. כמה שנים לפני הריסתו, האצטדיון אובחן כמבנה לא בטוח לשימוש ולכן הוחלט להחריבו ולהחליפו בארנת ספורט פנימית.
הוא ממוקם ברחוב דרום ברוד פילדלפיה, פנסילבניה, נפתח ב-15 באפריל 1926 ונסגר ב-13 ביולי 1989.
האצטדיון נפתח כחלק מחגיגות 150 שנים להכרזת העצמאות, ונודע בשלושה שמות: "Municipal stadium", "Sesqui stadium" ובשם "philadelphia stadium". שנת 1963 קיבל את שמו האחרון, "ג'ון אף קנדי" על שם נשיא ארצות הברית, ג'ון פיצג'רלד קנדי, שנרצח ב-1963.
האצטדיון מסוגל להכיל 100,000 אנשים, והוא בעל משטח דשא שעליו מתקיימים המשחקים.
מבנה האצטדיון
ב-3 במרץ 1925 מועצת העיר פילדלפיה, שבפנסילבניה, אישרה את בניית האצטדיון.
חברת המהנדסים "simon & simon" הכינו את תוכניות האצטדיון שכללו לדוגמה: יסודות הבניין, עמודים, קומות ישיבה, דודי חימום, תאורה, משרדים, שירותים, כניסות, לוקרים ועוד.
האצטדיון היה בצורת פרסה ובעל גג פתוח, עם 100,000 מקומות ישיבה, והמשחקים בו התקיימו על משטח דשא.
שימושי האצטדיון
השימוש הראשון של האצטדיון היה בשנת 1926 של "קוואקרים פילדפיה" (the (Philadelphia Quakers, שהייתה קבוצת פוטבול מפורסמת.
בשנות ה-30 קבוצת "דה פילדלפיה איגלס" (קבוצת הפוטבול הלאומית) שכרה את האצטדיון לתקופה בת ארבע עונות לפני שעברו לפארק שייב (park Shibe), הנמצא בפילדלפיה בדומה לאצטדיון ג'ון אף קנדי, לעונת 1940. בתום תקופת ההשכרה של הקבוצה, האצטדיון הפך לאצטדיון נייטרלי, כלומר, לא משויך לאף קבוצה.
בשנים 1936–1979 נערכו באצטדיון 42 משחקי צבא-צי (ArmyÐNavy), ומשחק יריבות של מכללות אמריקאית בכדורגל, ובשנות ה-60 הוא למעשה שימש כאצטדיון הביתי שלהם.
הנשרים, קבוצת הפוטבול הרשמית ( the Philadelphia Eagles), שיחקו בפארק שייב עד שנת 1941 שבה חזרו לאצטדיון. שנה לאחר מכן, בשנת 1942, חזרו לפארק שייב שבו שיחקו עד 1957. הם השתמשו באצטדיון גם כדי להתאמן ב-1970 ו-1980.
בשנת 1985 התרחש הלייב אייד (Live Aid), מופע צדקה שנערך ב-13 ביולי. האירוע אורגן על ידי בוב גדלוף ועל ידי מידג' יור במטרה לאסוף כספים לסיוע לנפגעי הרעב באתיופיה.
מדי שנה שימש האצטדיון כמקום לתהלוכות המשטרתיות והצבאיות.
בשנת 1939 ו-1978 התארחה בו אליפות הפוטבול של תיכוני פילדלפיה.
פונצ'ולינג
פונצ'ולינג (בדזונגקה: ཕུན་ཚོགས་གླིང་) היא עיירה שנמצאת ליד גבול בהוטן–הודו, במחוז צ'וקה, בהוטן.
היסטוריה
ב-5 באפריל 1964 נרצח ראש הממשלה ג'יגמי פלדן דורגי בפונצ'ולינג.
גאוגרפיה
העיירה ממוקמת כ-73 ק"מ מבירת בהוטן, טהימפהו. העיירה נמצאת ליד הנהר טורסה.
אקלים
הטמפרטורה הממוצעת היא 19 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא אוקטובר (22 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא אוגוסט (14 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 4,062 מילימטרים בשנה. חודש יוני הוא החודש הגשום ביותר (964 מ"מ גשם), וחודש דצמבר הוא החודש היבש ביותר (4 מ"מ גשם).
מעבר גבול להודו
בגבול קיימת גדר עם שער בהוטני אחד. מקומיים יכולים לעבור את הגבול לעיתים אף ללא הצגת מסמכים. תיירים מהודו, בנגלדש, והמלדיביים לא נדרשים לוויזה לבהוטן, אך נדרשים להציג תעודה מזהה ואישור כניסה לפונצ'ולינג. תיירים זרים אחרים נדרשים להציג ויזה שנרכשת על ידי מדריך תיירים.
בחורות אחרונות
בחורות אחרונות (באנגלית: The Final Girls) הוא סרט קומדיית אימה אמריקאי משנת 2015, שביים טוד סטראוס-שולסן, על פי תסריט מאת מ' א' פורטין  וג'ושוע ג'ון מילר. בתפקידים הראשיים משחקות טאיסה פרמיגה ומולין אוקרמן, ולצידן אנסמבל הכולל את אלכסנדר לודוויג, אדם דווין, נינה דוברב, עליה שאוקת, תומאס מידלדיץ' ואנג'לה טרימבר.