cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פולי מארי
אוניברסיטת הווארד
ב-1942, בעודנה סטודנטית למשפטים, מארי הצטרפה לקונגרס לשוויון גזעי ( Congress of Racial Equality (CORE)). באותה שנה, פרסמה את המאמר "הדילמה של הצעיר השחור", אשר כפר בהפרדה הגזעית בצבא האמריקאי, אשר נמשך במהלך מלחמת העולם השנייה. היא גם השתתפה במספר פעולות התבצרות במסעדות בוושינגטון די. סי. שפעלו לפי מדיניות של הפרדה גזעית. פעולות אלו קדמו לתנועה הרחבה יותר שהתקיימה בשנות החמישים והשישים.
מארי נבחרה לכהן כשופטת ראשית בבית המשפט הסטודנטיאלי באוניברסיטת הווארד, וב-1944 סיימה את התואר כשהיא המצטיינת במחזורה. גברים שסיימו במעמד זה קיבלו מהאוניברסיטה מלגות ללימודים מתקדמים באוניברסיטת הרווארד, אך מארי, כאישה, לא יכלה להתקבל שם. היא קיבלה מהרווארד מכתב דחייה למרות תמיכתו של הנשיא רוזוולט. היא כתבה בתשובה: "הייתי משנה את מיני בשמחה כדי לעמוד בדרישותיכם, אך מכיוון שאין בפני אפשרות כזו, אין בידי אלא לנסות לשכנע אתכם לשנות את דעתכם. האם תנסו לומר לי שהאפשרות השנייה קשה באותה מידה כמו הראשונה?"
המשך קריירה
לאחר שעברה את בחינות הלשכה בקליפורניה ב-1945, מארי התחילה לעבוד כסגנית היועץ המשפטי, השחורה הראשונה בתפקיד כזה. ב-1946 נבחרה על ידי הקונגרס הלאומי לנשים שחורות כאשת השנה, וב-1947 לאשת השנה של מגזין מדמוזל.
ב-1950, מארי פרסמה את הספר States' Laws on Race and Color, שסקר וביקר את החוקים להפרדה גזעית ברחבי ארצות הברית. היא השתמשה בכלי ניתוח מתחומי הפסיכולוגיה והסוציולוגיה בנוסף לניתוח משפטי, שיטה חדשנית שגררה ביקורת בעת לימודיה מהפרופסורים בהווארד. מארי טענה שעל עורכי דין בתחום זכויות האזרח לאתגר את החוקים בבית המשפט כלא חוקתיים, במקום לנסות להוכיח שאין הם עומדים בסטנדרט השוויון על פי תורת "נפרד אך שווה" שהיה נהוג.
ת'ורגוד מרשל, שהיה אז היועץ המשפטי של ה-NAACP והיה מאוחר יותר לשופט בית המשפט העליון, קרא לספר "התנ"ך של התנועה לזכויות האזרח". הגישה שלה השפיעה משמעותית על הגישה של ה-NAACP במשפט המכונן בראון נגד מועצת החינוך ב-1954, בו הביאו גם מחקרים פסיכולוגיים על השפעת ההפרדה הגזעית. בית המשפט העליון פסק באותו מקרה שהפרדה כזו אינה חוקתית.
מארי חייתה בגאנה בשנים 61–1960, כשהייתה בסגל של בית הספר למשפטים של גאנה. היא חזרה לארצות הברית, והמשיכה ללמוד באוניברסיטת ייל, והייתה לשחורה הראשונה שקיבלה דוקטורט במשפטים. היא לימדה באוניברסיטת ברנדייס בין השנים 1968 ל-1973, שם הייתה פרופסור מן המניין.
ג'יין קרואו
מארי עמדה בחזית התנועה לזכויות האזרח, לצד דמויות שהיו לידועות ממנה - מרתין לותר קינג, ג'וניור, רוזה פארקס, ואחרים. מארי הייתה אישה שלא חששה להתבטא, ונלחמה על זכויות נשים יחד עם זכויות של שחורים. היא טבעה את המונח "ג'יין קרואו", שהתפתח מהכרה באפליה נגד נשים גם במרחבים אקטיביסטים שחורים, לרעיון שבא להדגיש כיצד חוקי אפליה גזעית פוגעים באופן ספציפי בנשים שחורות. ב-1964 נשאה נאום בוושינגטון די. סי. שכותרתו "ג'ים קרואו וג'יין קרואו", שסקר את מאמציהן של נשים שחורות במאבק לשוויון גזעי, ומאוחר יותר גם לשוויון מגדרי. היא עזרה להחיל שיח שגרס ששוויון מגדרי חשוב לא פחות משוויון גזעי.
לטענתה של מארי, נשים שחורות תמיד עמדו בראש המאבק לחירות, אולי אפילו יותר מגברים שחורים. היא כתבה ש"לא רק שנשים שחורות עמדו... לצד הגברים השחורים בכל שלב במלחמה, אלא הן המשיכו לעמוד גם לאחר שהגברים שלהן הושמדו בקרב." מארי כתבה גם ש"אי אפשר להימנע מהשאלה: האם המאבק השחור היה מגיע לאן שהגיע ללא הנחישות הבלתי נלאית של הנשים?"
זכויות נשים
שופטת בית המשפט העליון רות ביידר גינסבורג רשמה את מארי ככותבת שותפה בתקציר המשפטי בתיק המכונן בנושא זכויות נשים, ריד נ' ריד. נשיא ארצות הברית ג'ון קנדי מינה את מארי לוועידה הנשיאותית למעמד הנשים ב-1961. היא כתבה נייר עמדה בשם "הצעה לבדיקה מחודשת לישימות התיקון ה-14 לחוקי המדינות ולפרקטיקות המפלות על בסיס מין בפועל", אשר טען שהתיקון ה-14 אוסר על אפליה מינית ולא רק אפליה גזעית.
היא הייתה בין הראשונות שקראה תיגר על האפליה המינית בתוך התנועה לזכויות האזרח, בנאומה "האישה השחורה והחיפוש אחר שוויון". ובמכתב למנהיג התנועה לזכויות האזרח, א. פיליפ רנדולף, היא ביקרה את העובדה שבצעדה על וושינגטון ב-1963, לא הוזמנה אף אישה לנאום בבמה, או ליטול חלק במשלחת לבית הלבן, בין היתר. היא כתבה:
פארק לומפיני
פארק לומפיני (בתאית: สวนลุมพินี) הוא פארק השוכן במרכז בנגקוק, בירת תאילנד. שטחו של הפארק 576 דונמים.
פולי מארי
זכויות נשים
ב-1965 מארי פרסמה את המאמר המשפיע שלה (בכתיבה משותפת עם מרי איסטווד), "ג'יין קרואו והחוק: אפליה מינית וסעיף 7" בכתב העת המשפטי של אוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון. המאמר עסק בסעיף 7 לחוק זכויות האזרח משנת 1964, וערך השוואה בין חוקי ג'ים קרואו לחוקים המפלים נגד נשים.
פארק לומפיני
הפארק מהווה ריאה ירוקה במרכז העיר, ומשמש לפנאי ונופש. בפארק אגם מלאכותי בו מתקני שיט בסירות, ומסלולי הליכה שאורכם כ-2.5 ק"מ המשמשים להליכה ולריצה. רכיבה על אופניים במסלולי הפארק מותרת רק בשעות הבוקר והצהריים המוקדמות, וזאת על מנת לאפשר להשתמש במסלולים כמסלולי הליכה בשעות הערב.
פולי מארי
זכויות נשים
ב-1966 הייתה בין המקימות של ארגון הנשים הלאומי (NOW), אשר היא קיוותה שיפעל לקידום זכויות נשים כשם שה-NAACP קידם זכויות שחורים. במרץ באותה שנה, כתבה לנציב ריצ'רד אלטון גרהאם שהנציבות להזדמנויות שוות לא ממלאת את תפקידה לגבי שוויון מגדרי, ורק פועלת לשוויונם של מחצית השחורים. מאוחר יותר, היא ודורותי קניון טענו בהצלחה בתיק וייט נ' קרוק, בו קבע בית המשפט הפדרלי לערעורים שיש לנשים זכות שווה לשבת בחבר מושבעים.
אקדמיה וכמורה
מארי שימשה כסגנית נשיא מכללת בנדיקט בשנים 68–1967, ועזבה עבור פרופסורה באוניברסיטת ברנדייס, שם נשארה עד 1973. בנוסף להוראת משפטים, מארי הציעה את הקורסים הראשונים באוניברסיטה בתחומים לימודים אפרו-אמריקאים ולימודי נשים. מארי כתבה שהתקופה בברנדייס הייתה "התקופה המרגשת, המייסרת, המספקת, עקובת הקרב, המתסכלת, ולפעמים המנצחת בכל הקריירה האקדמית שלי".
פארק לומפיני
הפארק משמש כאתר להתעמלות טאי צ'י בשעות הבוקר המוקדמות.
פולי מארי
אקדמיה וכמורה
מארי שאבה השראה רבה מהנשים שהכירה בכנסייה האפיסקופלית, והחליטה, עת כבר עברה את גיל 60, ללמוד לכמורה. כעבור שלוש שנים, ב-1977, הייתה לאישה השחורה הראשונה בכמורה, אחת מהנשים הראשונות שהוסמכו בכנסייה.
פארק לומפיני
בחודשי החורף נערכים בפארק קונצרטים של מוזיקה קלאסית המבוצעים על ידי התזמורת הסימפונית של בנגקוק.
היסטוריה
הפארק הוקם בשנות ה-20 של המאה ה-20 בהוראת מלך תאילנד ראמה השישי על שטחים שהיו בבעלות בית המלוכה. האתר נקרא על שם לומביני - מקום הולדתו של בודהא בנפאל. בעת הקמת הפארק היה הפארק מחוץ לתחומי העיר בנגקוק. כיום הפארק ממוקם בלב אזור העסקים הראשי של בנגקוק, בשכונת לומפיני, צפונית לדרך ראמה הרביעי, בין דרך ראטצ'אדאמרי, ודרך ויתאיו.
פולי מארי
מותה ומורשתה
הכומר פולי מארי נפטרה מסרטן הלבלב בביתה בפיטסבורג, פנסילבניה, ב-1 ביולי 1985.
ב-2012, האספה הכללית של הכנסייה האפיסקופלית מינתה את מארי כאחת הנשים הקדושות של הכנסייה. הבישוף מייקל קארי אמר שהכרה זו מכבדת את אלה ש"חייהם מייצגים את המשמעות של ללכת בעקבותיו של ישו ולהחיל שינוי בעולם". היא נחשבת לקדושה, והיא נכללת בלוח השנה של הנצחת הקדושים של הכנסייה, כאשר יום הנצחתה הוא תאריך מותה, אותו היא חולקת עם הסופרת הארייט ביצ'ר סטואו.
ב-2015, הקרן הלאומית לשימור היסטורי מינה את בית ילדותה של מארי בדורהם כאוצר לאומי.
זכרונותיה ושירתה
בנוסף לעבודתה בתחום המשפט, מארי כתבה שני ספרי זכרונות, ואוסף שירה. ספרה הראשון, Proud Shoes (1956), עקב אחר השורשים הסבוכים של משפחתה, בעיקר מצד אמה. סבתה קורנליה הייתה בתה של שפחה שחורה שנאנסה על ידי הלבן שהייתה רכושו, ואחיו. סבה רוברט היה שחור חופשי מפנסילבניה, גם הוא ממוצא מעורב. הספר זכה לביקורות חיוביות ושבחים. אוסף שירים של מארי, Dark Testament and Other Poems, יצא ב-1970, וספר הזכרונות השני שלה, המשך ל-"Proud Shoes", בשם Song in a Weary Throat: An American Pilgrimage, יצא ב-1987, שנתיים לאחר מותה. ספר זה התמקד בחייה, ובמיוחד במאבקיה נגד אפליה גזעית ומגדרית. הספר זכה בפרס רוברט פ. קנדי, פרס כריסטופר, ופרס ליליאן סמית.
היפהפייה והיחפן 2
היפהפייה והיחפן 2: ההרפתקה של סקאמפ (באנגלית: Lady and the Tramp II: Scamp's Adventure) הוא סרט אנימציה של אולפני וולט דיסני שיצא ישירות לוידאו בשנת 2001, אשר מהווה המשך לסרט "היפהפייה והיחפן" משנת 1955.
תקציר העלילה
בשנת 1911, רק יומיים לפני הארבעה ביולי, לליידי וליחפן יש שלוש בנות מנומסות ובן בשם סקמפ שלא מתנהג יפה (ארבעתם, דרך אגב, נולדו בסיום הסרט הקודם היפהפייה והיחפן). אחר שלעס את הכובע האהוב של ג'ים דיר וגרם לבלגן בזמן שרדף אחרי הכדור בבית, סקמפ הוצא מחוץ לבית ונקשר למלונה כעונש. הוריו, יחפן, שהוא כלב מעורב וליידי כלבה מגזע קוקר ספניאל, נסערים כי בנם אינו יכול להתיישב ולחיות בבית. יחפן הולך לדבר עם בנו ומוצא את סקמפ מיילל אל הירח. השניים מנהלים שיחה, אבל סקמפ נשאר איתן על הרצון שלו להיות "כלב פרא" ויחפן עוזב אותו כעוס ונרגז לאחר שנתן לו להישאר כל הלילה. בעוד כבול בחוץ, סקמפ רואה חבורת כלבים משוטטת המטרידה את לוכד הכלבים ואז הופכת למסוקרנת. סקמפ מצליח להשתחרר מהשרשרת ורוצה למצוא את החבורה. הוא מוצא את החברה הצעירה בלהקה, אנג'ל, והשניים הולכים למגרש הגרוטאות עם חבורת הכלבים, המכונים "כלבי אשפתות".
סקמפ מנסה להצטרף לכלבי האשפתות מיד, אבל מנהיג החבורה, באסטר (תערובת של רוטוויילר ודוברמן פינצ'ר), נותן לסקמפ "מבחן" כדי להוכיח את אומץ לבו. המבחן כרוך בגנבת קופסת שימורים של בולדוג גדול ופראי בשם רג'י. סקמפ מצליח כמעט, עד שהוא נרדף על ידי רג'י. הוא ואנג'ל מצליחים להתחמק מרג'י וגורמים לו להיתפס על ידי לוכד הכלבים. באסטר נראה מתרשם.
כלבי האשפתות מגיעים לפארק שבו ספרקי, אחד מכלבי האשפתות, עדיין מספר סיפור מוגזם מאוד על יחפן ואיך הוא נעלם (כנראה שהוא קפץ לנהר כיד למנוע מעשרות לוכדי כלבים לתפוס אותו), וכי פעם כלבי האשפתות הרימו את מבטו אל על. אך באסטר מצליף בכעס שהוא לא מת בגבורה, אלה ברח עם ליידי כדי להיות חיית מחמד ביתית. סקמפ לא מאמין שאביו היה פעם כלב רחוב ואפילו הטוב ביותר.
לאחר שסקמפ ואנג'ל נמלטים בקושי מרכבת ונופלים לתוך הנהר, שני הכלבים מבינים כי ידידותם פורחת אל האהבה. אחרי טיול רומנטי הם מגיעים בסופו של דבר אל הרחוב שבו גר סקמפ ושם פוגשים את משפחתו שמחפשת אחריו. כאשר סקמפ מתחמק מהם, אנג'ל כועסת כי הוא בחר לחיות ברחוב מאשר משפחתו האוהבת, כפי שהיא עצמה הייתה פעם חיית מחמד.
בפיקניק יום העצמאות, באסטר רומז שסקמפ הוא בנו של יחפן, כך הוא בוחן את סקמפ לגנוב עוף מהפיקניק של משפחתו. סקמפ, שנחוש להוכיח שהוא כלב אשפתות, גונב את העוף אבל נרדף על ידי אביו. יחפן מתעמת עם בנו בסמטה ומבקש ממנו לחזור הביתה, אבל סקמפ בוחר להישאר עם באסטר. באסטר שמח לראות אותו שפגע ביחפן. והוא רשמי מצהיר שסקמפ הוא כלב אשפתות לאחר שהוא מוריד לו את הקולר.
בעוד שהוא חוגג להיות כלב אשפתות, אנג'ל נוזפת בסקמפ על מה שהוא אמר ליחפן ומזכירה לו כי משפחתו אוהבת אותו. לאחר שבאסטר אומר שסקמפ רוצה להיות כלב בית, סקמפ מתרגז ואומר בטעות שאנג'ל רוצה להיות כלבת בית. באסטר בועט את אנג'ל מהחבורה ועוזבת, ועדיין כועסת על סקמפ. באסטר, שעדיין מבקש נקמה על יחפן, מכניס לכך את סקמפ למלכודת, בלי הקולר שלו, ונתפס על ידי לוכד הכלבים. לבדו ופוחד במטען האחורי של משאית לוכד הכלבים, סקמפ מבין כי הוא מתגעגע למשפחה שלו ושהוא רוצה להיות בביתו. אנג'ל רואה אותו במטען המשאית והולכת לספר למשפחתו. בינתיים, סקמפ מוצא שחברו לתא במכלאה הוא רג'י. יחפן, שהגיע בדיוק בזמן, מצליח להדוף את רג'י ולהציל את בנו. לפני שהם הולכים הביתה, סקמפ מתנצל בפני אביו שהוא ברח ויחפן מתנצל על כך שהוא היה נוקשה מדי. הם עוברים דרך מגרש הגרוטאות, שם סקמפ שם לו הקולר על הצוואר שלו בחזרה. אז סקמפ קובר את באסטר תחת ערימות של זבל, בעוד שחברי הכנופיה לא עוזרים לו ובמקום זה נוטשים אותו, הם הולכים למצוא להם משפחות משל עצמם. הכלבים חוזרים הביתה, ואין זה איחוד מאושר. המשפחה מחליטה לאמץ את אנג'ל, אשר מאושרת. והיא וסקמפ מקבלים אמבטיה כשהסרט מגיע לסיומו.
בריל קוק
ביוגרפיה
בריל קוק ילידת אגהאם, סארי, אנגליה החלה את הקריירה שלה לפני כ-40 שנה, לאחר עיסוק בספרות ובאופנה. בשנת 1995 היא קיבלה את אות "מסדר האימפריה הבריטית" מהמלכה.
יצירותיה של בריל קוק מציגות דמויות מצחיקות, ענקיות וצבעוניות של חיי היום יום. הן לא מטיפות מוסר או רעיונות פילוסופים, פוליטיים או חברתיים. הדמויות נועדות להביע שמחת חיים. במילים אחרות, ניתן לומר כי בריל קוק הייתה צופה חברתית גדולה עם חוש הומור. בריל קוק יצרה את עבודותיה על בסיס חיי היום יום, ועל מצבים מצחיקים ותרמו לזה נסיעותיה הרבות לבואנוס איירס, ניו יורק, הוואנה, פריז וברצלונה. הדמויות והמצבים המוצגים אנושיים ולעיתים גורמים לחיוך. למרות הסגנון "הנוקשה" הבריטי בציורים שלה, יש בהם גם הבזקים של ארוטיקה ושמחת חיים. באופן לא מפתיע, הם ידועים בכינוי "רובנס מצחיקים".
העבודות של בריל קוק מוצגות במוזיאונים ברחבי העולם והן חלק חשוב במספר אוספים פרטיים.
קוק הלכה לעולמה בפלימות' ב-2008.
אאוטלוז
אָאוּטְלוֹז (באנגלית: Outlawz), אשר בעבר נקרא אָאוּטְלוֹ אִימוֹרְטַלְז (Outlaw Immortalz), הוא הרכב היפ הופ אמריקאי שהוקם על ידי טופאק שאקור לאחר שחרורו מהכלא בסוף 1995. ההרכב ידוע בעיקר באלבומים ובשירים רבים שהם ביצעו עם טופאק שאקור.
בדת' רואו רקורדס
כשטופאק שאקור חתם בדת' רואו רקורדס לאחר שחרורו מהכלא, הוא צירף את מורפם שאקור (אחיו החורג) וביג סייק מההרכב ת'אג לייף. יאקי קדאפי, נפוליאון, קאסטרו, חוסיין פתאל, אי.די.איי מין ו-Storm (האישה היחידה בהרכב) התווספו גם להרכב, ביחד הם יסדו את ההרכב המקורי של Outlaw Immortalz. הם הופיעו לראשונה כהרכב באלבום All Eyez on Me של טופאק. ההרכב התארח בדיס Hit 'Em Up נגד יריבו הנוטוריוס בי. איי. ג'י.. לאחר הרצח של טופאק הם הורידו את המילה immortal (אלמותי) מהשם של ההרכב, והופיעו יחד כ-"אאוטלוז" ללא החברים מת'אג לייף. Young Noble התווסף ללהקה בתחילת קיץ 1996, וההרכב הופיע יחד באלבום הסטודיו האחרון של טופאק, The Don Killuminati: The 7 Day Theory.
לאחר מותו של טופאק
חודשיים לאחר הרצח של טופאק שאקור, נורה יאקי קדאפי בראשו כששהה אצל חברתו בניו ג'רזי. שנתיים לאחר הרצח של קדאפי, נפוליאון האשים את אחיינו ברצח קדאפי.
אף על פי שטופאק שאקור ביקש מחברי ההרכב שלא לחתום בלייבל דת' רואו רקורדס, לאחר מותו הם חתמו בחברת התקליטים. כתוצאה מכך פתאל עזב את ההרכב, בטענה שההרכב לא היה נאמן לטופאק. נפוליאון עזב את הלהקה, לאחר שהמיר את דתו לאסלאם, וכיום הוא מטייל ברחבי העולם ומלמד את האסלאם. בזמן שטופאק היה האמרגן של Storm ועבד איתה על אלבום הסולו הראשון שלה, הוא החתים אותה בדת' רואו רקורדס. היא בחרה לעזוב את הלייבל לאחר מותו של טופאק.
אאוטלוז התארחו בשירם "Magnum Force" ו-"Veterans' Day" של הסופרגרופ הניו יורקי Boot Camp Clik. אאוטלוז ידועים ביחסיהם הטובים עם הסופרגרופ, עוד מהתקופה שטופאק עבד עם הסופרגרופ על האלבום "One Nation" שלא יצא לאור בסופו של דבר.
ב-1999 הוציאו אאוטלוז את אלבומם הראשון כהרכב, Still I Rise, עם הקלטות של טופאק שטרם התפרסמו. האלבום יצא לאור בדת' רואו רקורדס. ביג סייק התארח באלבום, אף על פי שעזב את ההרכב. בסוף שנת 2000 ההרכב הוציא את אלבומו השני, Ride Wit Us Or Collide Wit Us. האלבום לא זכה להצלחה שזכה לה האלבום הקודם. ב-2008 חתם ההרכב בלייבל Ca$hville Records של הראפר יאנג באק. ב-2009 עזב קאסטרו את ההרכב כדי לקדם את קריירת הסולו שלו. ב-2011 הוציא ההרכב את האלבום Perfect Timing, שבו התארחו: יאנג באק, טק ניין, סקארפייס, קרייזי בון, באן בי ואמנים נוספים.
חברי ההרכב
לכל חבר בהרכב הוענק כינוי של רודן/מנהיג צבאי או אויב של אמריקה.
אוח פרעוני
אוח פרעוני הקרוי גם אוח מדברי (שם מדעי: Bubo ascalaphus) הוא מין של אוח ממשפחת הינשופיים החי במזרח התיכון ובצפון אפריקה ומגיע גם לישראל.
מאפיינים
אוח זה קטן יחסית לסוגו ומגיע לאורך 45–60 ס"מ והוא מזכיר מעט את האוח המצוי. הוא בעל נוצות צהובות וכתומות יותר מהאוח המצוי ובעל פני שמע חיוורים בצבעם. הכנפיים חומות כהות עם כתמים בהירים מעט. גם ה"אוזניים" שלו קטנות יותר ומוצמדות לראשו.
אוח זה חי בתנאי אקלים מדבריים וסלעיים, וכמו קרוביו, הוא פעיל לילה. הוא תוקף את טרפו ממארב בשטח של 2.5 קמ"ר. מזונו העיקרי הוא עכברים וחולדות, אך גם עופות שונים, זוחלים, עקרבים וחיפושיות.
האוחים הם עופות מונוגמים החיים עם בן זוגם לכל חייהם. הם מקננים במערות או בין סלעים ומטילים 2–3 ביצים בכל תטולה.
מיון
לאוח שני תת-מינים:
A Ella
A Ella (באנגלית: To Her, ובעברית: עבורה) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הקולומביאנית קרול ג'י, מתוך אלבום הבכורה שלה, Unstoppable. השיר יצא לאור ב-5 במאי 2017, כסינגל הרביעי מתוך האלבום.
השיר הגיע אל המקום ה-19 במצעד שירי הפופ הלטיניים.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי קרול ג'י, מאוריציו רנגיפו ואנדרה טורס. ב-2 במאי 2019 העניק איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי עבור השיר את מעמד הפלטינה המשולשת הלטינית, על סך מכירות של 180,000 עותקים במדינה.
הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר פורסם לראשונה ב-4 במאי 2017, וצבר למעלה מ-200 מיליון צפיות.
בוריס פיסטוריוס
בוריס פיסטוריוס (בגרמנית: Boris Pistorius נולד ב-23 בפברואר 1961) הוא עורך דין ופוליטיקאי גרמני מהמפלגה הסוציאל-דמוקרטית. מכהן כשר ההגנה בממשלת גרמניה מאז 19 בינואר 2023. לפני כן שימש כשר הפנים והספורט של סקסוניה התחתונה במשך כמעט עשר שנים.
ביוגרפיה
פיסטוריוס נולד באוסנברוק ב-23 בפברואר 1961. הוא בנם השני של הפוליטיקאית אורסולה פיסטוריוס (לבית ראבה) ולודוויג פיסטוריוס. אמו הייתה חברה במועצת העיר אוסנברוק בין השנים 1972 עד 1996 וכן כיהנה כחברה בלנדטאג של סקסוניה התחתונה מ-1978 עד 1990. ב-1976 הוא הצטרף למפלגה הסוציאל-דמוקרטית. ב-1980 הוא התגייס לשירות חובה בבונדסוור ולאחר מכן למד משפטים באוניברסיטת מינסטר ובאוניברסיטת אוסנברוק. כמו כן למד תקופה באוניברסיטה הקתולית של המערב.
בין השנים 1991-1995 הוא שימש כעוזרו האישי של שר הפנים של מדינת סקסוניה התחתונה גרהרד גלוקובסקי. ב-1996 הוא נבחר לחבר במועצת העיר אוסנברוק, ובין 1999-2002 אף שימש כסגן ראש העיר. ב-7 בנובמבר 2006 נבחר כראש עיריית אוסנברוק. ב-19 בפברואר 2013 הוא פרש מתפקיד ראש העיר ומונה לשר הפנים והספורט של סקסוניה התחתונה.
ב-2019 הוא התמודד על הנהגת המפלגה הסוציאל-דמוקרטית, וסיים במקום החמישי בפריימריז עם 14.41% מהקולות. ב-17 בינואר 2023 הודיע קנצלר גרמניה אולף שולץ כי פיסטוריוס יחליף את כריסטינה למברכט בתפקיד שר ההגנה. המינוי הפתיע רבים בגרמניה, שכן פיסטוריוס ושולץ נתפסים כיריבים פוליטיים. כמו כן, שולץ הבטיח עם הקמת ממשלתו לשמור על שוויון מגדרי בממשלה, ומינויו של פיסטוריוס ושבר שוויון זה. פיסטוריוס נכנס לתפקידו כעבור יומיים.
חיים אישיים
פיסטוריוס הוא אב לשתי בנות עם אשתו סבין, שנפטרה מסרטן ב-2015. בין 2016-2022 חי בזוגיות עם דוריס שרדר-קפף - גרושתו של הקנצלר לשעבר גרהרד שרדר. כיום הוא נמצא במערכת יחסים עם יוליה שוונהולץ, פרופסור באוניברסיטת דואיסבורג-אסן.
On My Way (שיר של ג'ניפר לופז)
On My Way (בעברית: בדרכי) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית ג'ניפר לופז, מתוך פסקול הסרט "חתונה בהפתעה" (2022). השיר יצא לאור ב-18 בנובמבר 2021, על ידי חברות התקליטים סרטי יוניברסל וסוני מיוזיק לטין, כשיר הנושא מתוך הסרט. הוא נכתב על ידי אייבי אדרה, ביג טייסט ומייקל פולק.
רקע וכתיבה
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה ממיליון מיליון השמעות.
הופעה
לופז ביצעה את השיר בשידור חי בפעם הראשונה במהלך הקונצרט Global Citizen Live שהתקיים בניו יורק ב-26 בספטמבר 2021. לופז ביצעה שוב את השיר במהלך טקס פרסי המוזיקה האמריקאית 2021, שהתקיים בתיאטרון מיקרוסופט בלוס אנג'לס, ארצות הברית ב-21 בנובמבר 2021.
צ'אטז' אוב סאבי
צ'אטז' אוב סאבי (בסלובנית: Čatež ob Savi) היא עיירת נופש בסלובניה, על גבול קרואטיה, השוכנת במרחק 87 ק"מ דרום-מזרחה מליובליאנה ו-31 ק"מ צפון-מערבה לזאגרב שבקרואטיה. העיירה שייכת לרשות המקומית ברז'יצה (Brežice).
גאוגרפיה
צ'אטז' אוב סאבי שוכנת במזרח סלובניה, בעמק הסאווה התחתון, בקרבת הקצה המערבי של רכס גוריאנצי (Gorjanci), על הגדה הימנית (הדרומית) של נהר סאווה, בשפך נחל קרקה (Krka) אל הסאווה.
תחבורה
נמל התעופה הקרוב הוא נמל התעופה הבינלאומי של זאגרב, הנמצא במרחק כ-50 ק"מ.
אריה פלקוב
אריה (ליב) פלקוב (25 במאי 1919, רזקנה – 19 באפריל 2012, ירושלים) היה סירובניק סובייטי, אסיר פוליטי, מפעילי התנועה היהודית בלטביה הסובייטית למען חופש היציאה לישראל.
ילדותו
פלקוב נולד בשנת 1919 ברזקנה, במשפחתו של שמרל מובשביץ 'פלקוב (21 בדצמבר 1879 – אוגוסט 1941), סוחר ובעל בית, ופרומה רובינובנה גורדינה (1883 או 1884 – אוגוסט 1941); אח – רובין שמרלביץ פלקוב (14 בינואר 1913 – אוגוסט 1941), מורה. אביו, אמו ואחיו של אריה פאלקוב נספו בשואה.
הדוד של אריה פאלקוב – זאב וולף גורדין היה נחשב למומחה הטוב ביותר לעברית בלטביה.
פלקוב למד בחדר, מגיל שמונה היה חבר בארגון "השומר הצעיר", בגיל שלוש עשרה עבר לבית"ר, ארגון נוער שנוצר על ידי זאב ז'בוטינסקי, שם מילא את תפקיד מזכיר ה"קן" (זה היה שם התא ב"בית"ר"). בשנת 1938 סיים את לימודיו בגימנסיה היהודית הממלכתית ברזקנה. לאחר שהחליט לעזוב לארץ ישראל באופן בלתי חוקי, פלקוב התחיל לעבוד במחסן דלק במטרה לצבור את הסכום הדרוש של 650 לאט לשלם עבור הגירה בלתי חוקית. בארץ ישראל הוא רצה להתקבל לאוניברסיטה העברית, אך התוכניות לא התגשמו עקב כניסת כוחות סובייטים ללטביה.
פורשה 911 GT3
פורשה 911 GT3 (באנגלית: Porsche 911 GT3) הוא דגם הביצועים הגבוהים של מכונית הספורט פורשה 911. ל-GT3 הייתה קריירת מרוצים מוצלחת בסדרות אתגר גביע פורשה, כמו גם בסופרקאפ הבינלאומי של פורשה התומך באליפות העולם בפורמולה 1 של FIA.
אריה פלקוב
פעילויות בברית המועצות
באוקטובר 1940, לאחר שצבר את הסכום הדרוש לתשלום למבריחים, מנסה פלקוב ללא הצלחה להפליג לשוודיה על סירת דייגים. לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה בתחילת יולי 1941, הוא ברח מהצבא הגרמני המתקרב לעיר הולדתו על אופניים לאופוצ'קה, כפר במחוז קלינין. מאופוצ'קה הוא פונה לאזור ליפצק, שם עבד בקולחוז.
פורשה 911 GT3
פורשה 996 GT3
הוצג בשנת 1999. המנוע של ה-996 GT3 מספק כ-355 כ"ס. כדי להעלות את יכולת המסלול של הרכב לרמה המקסימלית, פורשה העניקה ל-GT3 בלמים גדולים.
אריה פלקוב
פעילויות בברית המועצות
פלקוב מחליט להגיע לארץ ישראל דרך איראן, בזמן שהוא מסתתר, עבר דרך גורקי ואסטרחן לבאקו. משלא הצליח לסכם עם המבריחים האזרבייג'ניים, פלקוב מגיע לסטאלינבאד בחיפוש אחר יהודי בוכרי המעביר אנשים מעבר לגבול אפגניסטן. כשלא מצא את מבריח, הוא שוחה עם קבוצת יהודים מעבר לנהר פיאנג ', הגבול הטבעי של ברית המועצות ואפגניסטן, ונופל לידי משמר הגבול האפגני. האפגנים חושדים שהבורחים הם מרגלים סובייטים ומעבירים אותם לידי משמר הגבול הסובייטי.
פורשה 911 GT3
996.2 GT3 מתיחת פנים
פורשה ביצעה עדכונים משמעותיים ל-GT3 בשנת 2004 (השנה הראשונה שהמכונית הוצעה ללקוחות ארצות הברית), הספק המנוע עלה ל-385 כ"ס. מערך הבלימה שודרג, וכולל כעת מחוגה של 6 בוכנות מלפנים (ההילוכים נותרו עם 4 בוכנות). ה-GT3 מצליח להאיץ מ-0 ל-100 בתוך 4.5 שניות.
אריה פלקוב
פעילויות בברית המועצות
במשך שמונה חודשים פלקוב נמצא בחקירה של הנ.ק.וו.ד ובשנת 1942 הוא נידון לעשר שנות מאסר ולחמש שנות גלות. הוא ריצה את עונשו במחנות שונים בקזחסטן וברוסיה, מאז 1948 – במחנה מיוחד לאסירים פוליטיים. בעת שהיה במחנה מיוחד הוא הסברה ציונית בקרב אסירים יהודים, הכין, בהוראת סגן ראש המחנה לעבודות תרבות, שתי הרצאות של שלוש שעות על מדינת ישראל.
פורשה 911 GT3
996.2 GT3 RS
הדגם הוצג ב-2003 עם שינויים חיצוניים. ל-996 GT3 RS מפרט המנוע שונה במקצת מקודמו. הספק המנוע עלה ל-400 כ"ס. נמכרו רק 113 מכוניות מתוך 140 שיוצרו, כולם יוצאו לבריטניה ולא נמכרו בארצות הברית או בקנדה. ה-996 GT3 RS מאיץ בין-0 ל-100 קמ"ש בתוך 4.3 שניות ומהירותו המרבית היא.
אריה פלקוב
פעילויות בברית המועצות
משנת 1951 עד 1956 בגלות באזור קרסנויארסק עבד בייצור אדני רכבת.
באפריל 1956 הוא שוחרר וחזר ללטביה עם איסור זמני להתגורר בריגה. הוא שהה אצל בת דודה ז'ניה טולצ'ינסקאיה, לאחר מכן התגורר זמנית בביתו של בן דודו זאב וולף גורדין. בריגה הוא ארגן לימוד תורה לצעירים, תולדות ישראל תוך מתן תשומת לב מיוחדת לחינוך הפטריוטי של ילדים. הוא היה אחד מממריצי ההתכנסויות של הנוער היהודי ביער רומבולה והנצחת אתר הרצח ההמוני של יהודים.
פורשה 911 GT3
997.1 GT3 RS
פורשה הציעה גם את גרסת ה-RS ל-997 GT3. ה-997 GT3 RS הוצג באירופה באוקטובר 2006 ובצפון אמריקה באביב 2007. ה-997 GT3 RS קל יותר ב- מקודמו, ומשקלו עומד על. הוא רחב יותר ב- מקודמו. הגרסה האמריקאית ל-997 GT3 RS כוללת חלון אחורי סטנדרטי ומכל דלק קטן יותר כדי לעמוד בכללי ה-SCCA ו-Can-Am ו-IMSA. הייצור של הדור הראשון הסתיים בשנת 2009. לפי הערכות כ-1,168 כלי רכב נמסרו ברחבי העולם, בסך הכל נמכרו 410 יחידות בארצות הברית ו-42 יחידות בקנדה.
אריה פלקוב
פעילויות בברית המועצות
לאחר שקיבל אישור שהייה בריגה פלקוב התקבל לעבודה כמנהל מחסן. במטרה לצאת לישראל דרך פולין, הוא התחתן נישואים פיקטיביים עם אישה מווילה שהייתה בעלת אזרחות פולנית בעבר, אך הרשויות לא שיחררו את בני הזוג פלקוב לפולין.
פורשה 911 GT3
997.2 GT3
בשנת 2009 השיקה פורשה את הדור השני של ה-997 GT3 עם מנוע 3.8 ליטר שמדורג ב-435 כ"ס. המשלוחים באירופה החלו בנובמבר של אותה שנה, בסך הכל נמכרו 654 יחידות בארצות הברית ו-58 יחידות בקנדה.
אריה פלקוב
פעילויות בברית המועצות
אריה פלקוב הלך בתדירות גבוהה לפגישות עם השר הפנים של לטביה הסובייטית בדרישה לשחררו לישראל, כתב יותר מאלף מכתבים לאלכסיי קוסיגין, לליאוניד ברז'נייב, לניקולאי פודגורני, למערכת העיתונים פראבדה ואיזבסטיה, בה ביקש לתת לו לצאת מחוץ לברית המועצות.
פורשה 911 GT3
997.2 GT3 RS
בשנת 2010 הוצג ה-911 GT3 RS. הוא קיבל 15 כ"ס יותר מקודמו עקב המנוע החדש בנפח 3.8 ליטר, המביא את הספק הכוח הכולל ל-444 כ"ס. המכונית לא אושרה להתחרות בארצות הברית על ידי IMSA American LeMans. נהגי המבחן של פורשה התכוונו להיכנס למירוץ ה-12 שעות של נירבורגרינג ב-2011. בסך הכל נמכרו 541 יחידות בארצות הברית ו-71 יחידות בקנדה.
אריה פלקוב
פעילויות בברית המועצות
פלקוב תמיד קיבל סירוב, למרות פניות לנציגים רבים של הקהילה העולמית. בשנת 1967 הורשה לעזוב, ועלה לישראל ערב מלחמת ששת הימים.
פורשה 911 GT3
997.2 GT3 RS 4.0
ה-GT3 RS 4.0 הושק בשנת 2011.הוא הציג מנוע 4.0 ליטר שמספק כ-493 כ"ס ב-8,250 סל"ד ו-460 ניוטון מטר. המכונית שוקלת. נבנו רק 600 מכוניות. המכונית מאיצה מ-0 ל-100 בתוך 3.5 שניות ומהירותה המרבית היא 311 קמ"ש. זמן ההקפה בנורבורגרינג נורדשלייף הוא 7 דקות ו-27 שניות. בסך הכל נמכרו 141 יחידות בארצות הברית ו-16 יחידות בקנדה.
991.1 GT3
פורשה הציגה את פורשה 991 GT3 בתערוכת ז'נבה בשנת 2013. ה-991.1 GT3 כולל מנוע שטוח 6 בנפח 3.8 ליטר שמספק כ-482 כ"ס ב-8,250 סל"ד. הוא מאיץ מ-0 ל-100 בתוך 3.5 שניות ומהירותו המרבית היא. זמן ההקפה בנורבורגרינג נורדשלייף הוא 7 דקות ו-25 שניות.
אריה פלקוב
בישראל
בישראל אריה פלקוב התיישב בירושלים ועבד בבנק דיסקונט. הוא התחתן בפעם השנייה עם שרה ממשפחה יהודית שעלתה מעיראק. פלקוב הפך לפעיל של ארגון "מעוז" לסיוע ליהודי ברית המועצות שנלחמו נגד המחנות הסובייטים ולמען חירותם של אסירי ציון. למד היסטוריה של ישראל הקדומה באוניברסיטת העברית.
פורשה 911 GT3
991.1 GT3
בעיות אמינות לאחר מספר כשלים במנוע בשנת 2014 הוחזרו כל 785 מכוניות והוחזרו לאחר שהותקנו בהם מנועים חדשים, ולכל הבעלים הוטלה אחריות לשנה נוספת.
אריה פלקוב
בישראל
אריה פלקוב הוא מחבר ספר הזכרונות "פתח לי את שערי הצדק", שפורסם בשנת 1999 בעברית (פלקוב, אריה. פתחו לי שערי-צדק. ירושלים: א. פלקוב, 1999.)
פורשה 911 GT3
991.1 GT3 RS
פורשה השיקה את גרסת ה-RS של ה-911 GT3 בתערוכת הרכב בז'נבה בשנת 2015. יחידת 3.8 ליטר הוחלפה ביחידת 4.0 ליטר שמספקת כ-490 כ"ס ו-469 ניוטון מטר. הוא מאיץ מ-0 ל-100 בתוך 3.4 שניות. זמן ההקפה בנורבורגרינג נורדשלייף הוא 7 דקות ו-20 שניות.
991.2 GT3
פורשה חשפה את ה-GT3 991.2 בתערוכת ז'נבה בשנת 2017. נעשו שינויים נרחבים במנוע המאפשרים קו אדום של 9,000 סל"ד. המנוע מספק כ-500 כ"ס ו-460 ניוטון מטר. הוא מאיץ מ-0 ל-100 בתוך 3.8 שניות ומהירותו המרבית היא.
GT3 Touring
היא מכונית כביש שמבוססת על ה-פורשה 991.2 GT3.
פורשה 996 GT3
מנוע 3.6 ליטר שמספק כ-360 כ"ס ב-7,200 סל"ד ו-360 ניוטון מטר, 6 הילוכים ידני. המכונית שוקלת. צמיגים חלקלקים המסופקים על ידי פירלי, דיסקי בלמים בקוטר 330 מ"מ. המכונית מאיצה בין 0 ל-100 בתוך 4.0 שניות ומהירותה המרבית היא.
996 GT3 R
996 GT3 R הוצג בשנת 1999. לפני הצגתו, הוא נבדק בהרחבה בווייסאך ופול ריקרד. הפחתת המשקל במכונית הושגה על ידי לוחות גוף של סיבי פחמן וחלונות אחוריים וצדדים מזכוכית. דיסקי בלמים גדולים (קדמי 350 מ"מ ומאחור 330 מ"מ). מנוע ה-3.6 ליטר סיפק כ-505 כ"ס ב-8,200 סל"ד. הזכיות הבולטות של ה-GT3 R כוללות זכיות במירוץ ה-24 ובמירוץ 24 השעות של לה מאן בשנים 1999 ו-2000.
GT3 RS 996
ה-996 GT3 RS הוצג בשנת 2001 וזכה באליפות ה-GT הבריטית ב-2001 בידי קלווין ברט ומרינו פרנצ'יטי עם 109 נקודות.
GT6 996
הוצג בשנת 2002. תפוקת המנוע הוגדלה ל-381 כ"ס ו-380 ניוטון מטר, דיסקי הבלמים הקדמיים עלו ל-350 מ"מ. המשקל נותר על. בשנת 2004 הוגדלה תפוקת המנוע ל-385 כ"ס ב-7,200 סל"ד ו-390 ניוטון מטר.
996 GT3 RSR
פורשה 996 GT3 RSR הוצגה בשנת 2004 והייתה למעשה גרסה משודרגת של ה-GT3 RS המכוונת לספורט. זה היה הפיתוח האולטימטיבי של 996 GT3 עם 450 כ"ס, מנוע שטוח 6 בנפח 3.8 ליטר ותיבת הילוכים ידנית רציפה עם 6 הילוכים. הפחתת משקל הושגה על ידי שימוש בלוחות סיבי פחמן. רק 37 מכוניות נבנו. השבחים של ה-RSR כוללים שלושה ניצחונות במחלקת GT2 האמריקאית של לה מאן.
997 GT3 COP
מנוע ה-3.6 ליטר מדורג ב-400 כ"ס ב-7,000 סל"ד ו-400 ניוטון מטר. דיסקי הבלמים בקוטר: 380 מ"מ קדמי ו-350 מ"מ אחורי.
997 GT3 RSR
ה-RSR 997 הוצג לראשונה בשנת 2006, הוא כולל מנוע שטוח 6 בנפח 3.8 ליטר שמדורג ב-455 כ"ס ב-8,500 סל"ד ו-435 ניוטון מטר. ה-997 GT3 RSR זכתה בניצחונות רבים ברחבי העולם, כולל גמר המקום הראשון בלה מאן ב-2011 וב-2013. 997 GT3 RSR קבע שיא זמן הקפה של נורבורגרינג נורדשלייף בשעה 7:07 כשהוא מונע על ידי סבין שמיץ.
997 GT3 COP S
מבוסס על מכונית הכביש GT3 RS במקום ה-GT3 ומיועדת למרוצי FIA ו-GT3 בינלאומיים.
GT3 COP 3.8
הוצג בתערוכת פרנקפורט ב-2009, הוא כולל מנוע 3.8 ליטר חדש בהספק של 450 כ"ס ב-7,500 סל"ד. המכונית שוקלת.
997 GT3 R
ה-GT3 R כולל מנוע 4.0 ליטר שמספק כ-500 כ"ס.
997 GT3 R היברידי
ה-997 GT3 R היברידית הוצג בתערוכת הרכב בז'נבה בשנת 2010. ל-GT3 R שני מנועים חשמליים, שניהם מפתחים תפוקה כוללת של 222 כ"ס, ועוד מנוע שמספק כ-500 כ"ס. המכונית נכנסה למרוץ 24 השעות של נורבורגרינג בשנת 2010.
991 GT3 COP
פורשה הציגה את ה-GT3 COP בשנת 2013 על בסיס ה-991 GT3. הוא כולל מנוע שטוח 6 בנפח 3.8 ליטר שמספק כ- ב-8500 סל"ד. משקל המכונית הוא.
991 RSR
בשנת 2013 פורשה הציגה את הגרסה החדשה ביותר של ה-RSR.
991 GT America
הוצגה בשנת 2014.
991 GT3 R
הוצגה במאי 2015. היא כוללת מנוע שטוח 6 בנפח 4.0 ליטר שמדורג ב-507 כ"ס, משקל המכונית הוא, דיסקי הבלמים בקוטר 380 מ"מ.
991 GT3 COP
נחשף בתערוכת הרכב בפריס 2016, הוא מבוסס על 991.2 GT3. הוא כולל מנוע שטוח 6 בנפח 4.0 ליטר שמספק כ-485 כ"ס. מחיר ה-GT3 הוא 189,900 אירו.
991 GT3 R
הוצג במאי 2018. הספק המנוע הוא כ-551 כ"ס. מחיר ה-GT3 R הוא 459,000 אירו ללא מיסים.
991 RSR
ביולי 2019 הציגה פורשה את הגרסה החדשה של ה-911 RSR. הוא כולל מנוע בנפח 4.2 ליטר.
992 GT3 COP
ה-992 GT3 Cup נחשף ב-12 בדצמבר 2020. הוא כולל מנוע בנפח 4.0 ליטר שמספק כ-510 כ"ס ב-8,400 סל"ד. המשקל הוא 1,260 ק"ג.
היסטוריית מרוצים
אלו הם:
24 שעות של לה מאן
לאחר שזכתה באופן מוחלט ב-24 שעות של לה מאן בשנת 1998, פורשה שלטה במעמד ה-GT / N-GT בלה מאן. לא היו מתחרים גדולים ופורשה זכתה בשבע זכיות ברציפות בין השנים 1999–2005. בשנת 2006 פורשות הובילה חלק ניכר מהמרוץ אך אחד מהמתחרים נתקל בבעיות ונסוג.
פרינס דאיה
פרינס דאיה (באנגלית: Prince Daye; נולד ב-11 באפריל 1978) הוא כדורגלן עבר ליברי ששיחק בעמדת הקשר.
קריירת מועדונים
דאיה התחיל את הקריירה שלו בקבוצת ריאל רפובליקנס הגנאית, ממנה עבר לאינביקיבל אילבן הליברית.
בקיץ, דאיה חתם בבאסטיה הצרפתית והצטרף מיידית לקבוצת המילואים של המועדון. אחרי שנתיים בקבוצת המילואים, הצטרף לקבוצה הבוגרת.
בינואר, דאיה חזר לאפריקה וחתם בקלאב אפריקן מליגת העל התוניסאית, אך כעבור שנה חזר לאירופה חתם בבדחוס מהליגה השלישית בספרד.
לקראת עונת 2004/2005, דאיה חתם במכבי פתח תקווה מליגת העל.
בינואר, חתם בא-סאיליה מליגת העל הקטרית לאחר כשנה וחצי שלא שיחק כדורגל. בסיום העונה, פרש מכדורגל.
פארק המלכה סיריקיט
פארק המלכה סיריקיט (בתאית: สวนสมเด็จพระนางเจ้าสิริกิติ์ฯ) הוא פארק הממוקם במחוז העירוני צ'אטוצ'אק שבבנגקוק, בירת תאילנד. שטחו של הפארק 0.22 קמ"ר והוא ממוקם בסמוך לפארק צ'אטוצ'אק. הפארק נבנה בשנת 1992 בעקבות החלטה של ממשלת תאילנד משנת 1991, על גבי שטחים שהיו בבעלות רשות הרכבות של תאילנד. אבן הפינה של הפארק הונחה ב-12 באוגוסט 1992 - יום הולדתה של המלכה סיריקיט, והפארק נפתח לציבור ב-19 בדצמבר 1996.
הפארק מטופח במימון קרן פארק המלכה סיריקיט ומנוהל על ידי עיריית בנגקוק.
בפארק גן בוטני רחב ידיים הכולל מזרקות, ובריכות לוטוסים. האגם המרכזי של הפארק עוצב בצורה המשלבת בין האות S בשפה האנגלית לבין האות ส בתאילנדית - האות הראשונה של שמה של המלכה. בגן הבוטני מוצגים צמחים רבים האופייניים לתאילנד, כגון עצי בננה. בנוסף בגן מתחם של עצים המיצג את מפת תאילנד, ובו גדלים העצים האופייניים לכל אחד מ-76 מחוזות תאילנד בהתאם למיקום המחוזות. גן זה נחנך ב-10 באוגוסט 2001 בנוכחות מושל בנגקוק, סאמאק סונדאראווג'.
הפארק ממוקם בסמוך לתחנת מו צ'יט של הרכבת העילית של בנגקוק ולתחנת צ'אטוצ'אק של הרכבת התחתית של בנגקוק.
טולמידס
טולמידס (ביוונית עתיקה: Τολμίδης; המאה ה-5 לפנה"ס) היה מצביא אתונאי שפיקד על כוחות במלחמה הפלופונסית הראשונה. נהרג במהלך קרב קורונאה.
ביוגרפיה
הוא היה בנו של אדם בשם טולמאיוס. הן השם טולמאיוס, והן השם טולמידס, משמעותם "הנועז". על חייו המוקדמים של טולמידס לא ידוע דבר. בשנת 455 לפנה"ס הוא נשלח בראש שייטת גדולה שכללה גם 4,000 חיילים, במטרה לעקוף את חצי האי הפלופונסי ולהסב נזק לספרטנים ובעלי בריתם. בדרך נחת טולמידס בגיתיון (Gytheion), הנמל הראשי של ספרטה. הוא בזז את הנמל ושרף את מתקניו, ואז הפליג למיתונה (Methone) במסיניאה. הוא נאלץ לפנות את מיתונה בעקבות התקרבות של כוח ספרטני גדול לאזור. לאחר מכן עלה על החוף בצפון-מערב הפלופונסוס, וכרת ברית עם בני האיים זקינתוס וקפלוניה. הוא חדר למפרץ הקורינתי, ולכד את המושבה הקורינתית כלקיס, ששכנה ממערב לנאופקטוס. ידוע שכרת ברית גם עם האכאים שמדרום למפרץ, ועם האקארנאנים שמצפון מערבו, אם כי ייתכן שרק עשה עליהם רושם כבד.
לאחר מכן הוא הוביל את חייליו אל העיר סיקיון (3 ק"מ מהמפרץ), והביס כוח של הופליטים שנשלח נגדו. לאחר מכן הוריד את אנשיו על החוף באזור פאגאי, והחזיר אותם לאתונה בשלום דרך היבשה. בשנת 454 לפנה"ס הוא הוביל משלחות של קלירוכים אתונאים לאיים נקסוס ואובויה. בזכות מאמציו לייסוד קילורכיות ולהגדלת האימפריה האתונאית, הוא הפך עד מהרה לאויב פוליטי של פריקלס, ולמנהיגם הטבעי של המתנגדים לשלטונו הזהיר.
הקריירה המזהירה של טולמידס באה לקיצה בשנת 447 לפנה"ס. קבוצה של גולים אנטי-אתונאים תפסה שתי ערים בבויאוטיה, אשר היו בשליטת אתונה, אורכומנוס וכירונאה. טולמידס טען שבאמצעות 1,000 הופליטים ניתן יהיה לדכא את המרד בקלות, בעוד פריקלס ביקש להמתין מעט ולהכין תוכנית פעולה צבאית ודיפלומטית גם יחד. דעתו של טולמידס התקבלה, והוא יצא אל בויאוטיה עם אלף לוחמים מתנדבים, ברובם צעירים הרפתקנים, וכן כוחות של בעלות הברית. הוא לכד את כירונאה ומכר את תושביה לעבדות, למען ישמעו וייראו. עם זאת, הוא נכשל בכיבוש אורכומנוס, שישבה על הר תלול והגישה אליה הייתה קשה. מכיוון שהחורף התקרב, הוא פנה לשוב חזרה, אולם הבויאוטים ארבו לו במישור קורונאה, ובקרב קורונאה הנחילו לאתונאים תבוסה ניצחת. טולמידס עצמו נהרג. בעקבות הקרב, ויתר פריקלס על השליטה בבויאוטיה לטובת תבאי, ובכך הגיעה לקיצה האימפריה היבשתית של אתונה.
יאנוש דשי
יאנוש דשי (בהונגרית: Dési János; בודפשט, 13 בדצמבר 1964) הוא עיתונאי וסופר יהודי-הונגרי.
ביוגרפיה
ומנהל התוכניות.
הוא היה עורך-מארח ב-Klubrádió מאז 2002, ומחבר של (בהונגרית:egyenlito.blog.hu) (באנגלית:equivalence.blog.hu) מאז 2015 ולאחר מכן של b1.blog.hu. בעבר ביים וערך מספר תוכניות דיוקן בטלוויזיה והפיק תוכניות שקשורות באיחוד האירופי.
חייו הפרטיים
ב-1990 התחתן עם מוניקה פהרווארי. יש להם שני ילדים; אדם דניאל (1991) ואהרון גרגי (1994).
נוטס קאונטי
נוטס קאונטי (באנגלית: Notts County) היא קבוצת כדורגל מהעיר נוטינגהאם, אשר משחקת נכון לעונת 2023-2024 בהפוטבול ליג השנייה (הליגה הרביעית בחשיבותה באנגליה) זאת לאחר שבסיום עונת 2018-2019 נפרדה הקבוצה לראשונה בתולדותיה מהפוטבול ליג. הקבוצה, אשר נוסדה בשנת 1862, נחשבת לקבוצת הכדורגל המקצוענית הוותיקה ביותר בעולם והייתה אחת מ-12 קבוצות המייסדות של הליגה האנגלית אשר הוקמה בעונת 1888-89.
נוטס קאונטי לא שיחקה מעולם בפרמייר ליג במתכונתו הנוכחית. עונתה האחרונה בליגה האנגלית הבכירה הייתה בשנת 1992 שנה לפני הקמת הפרמייר ליג. מאז ירדה הקבוצה במורד הליגות. בשנת 1995 נשרה לליגה השלישית ובחלוף שנתיים לרביעית. לאחר שנה שבה לליגה השלישית, אך בשנת 2004 חזרה לרביעית.
Love Make the World Go Round
Love Make the World Go Round (בעברית: אהבה גורמת לעולם להסתובב סביב) הוא שיר של הזמרת האמריקאית ג'ניפר לופז, בשיתוף הזמר לין-מנואל מירנדה. השיר יצא לאור ב-8 ביולי 2016. השיר נכתב על ידי רבים ביניהם: ג'ניפר לופז, לין מירנדה, מייק מולינה, מרקוס לומאקס, ג'ונסון ג'ורדן, סטפן ג'ונסון ואחרים.
נוטס קאונטי
בקיץ 2009 הגיעו למועדון קבוצת משקיעים מתוך כוונה להחזיר את נוטס קאונטי לימיה היפים, כבר בעונה הראשונה הצליחה הקבוצה להעפיל לליגה השלישית אחרי 6 שנות היעדרות. בשנת 2015 ירדה לליגה הרביעית לאחר 5 עונות.
Love Make the World Go Round
במצעדים השיר הגיע למקום הראשון במצעד שירי הפופ הדיגיטליים הלטיניים ולמקום ה-72 במצעד הבילבורד הוט 100.
השיר זכה להצלחה נאה ברחבי העולם כאשר זכה למספר רב של גרסאות כיסוי, ורמיקסים.
נוטס קאונטי
בסיום עונת 2018-19 ירדה נוטס קאונטי לנשיונל ליג אחרי הפסד במחזור הסיום לסווינדון טאון 1-3. בכך לראשונה בתולדותיה נפרדה נוטס קאונטי מהפוטבול ליג וירדה לליגה החמישית..
Love Make the World Go Round
וידאו קליפ
באותו יום שיצא לאור השיר, לופז ומירנדה הודיעו שהם צילמו את הווידאו קליפ של השיר על גג התיאטרון של "ריצ'רד רוג'רס". אמנם הקליפ לשיר צולם, אך לא הועלה לחשבון היוטיוב של הזמרת. במקום הקליפ שלא הועלה לערוצה של הזמרת, יצא לאור סרטון המציג את לופז שרה את השיר בהופעה חיה, ונכון ל-5 ביולי 2017, ההופעה צברה קרוב למיליון צפיות.
ב-9 באוגוסט, פורסם סרטון המראה את הכנת הווידאו קליפ בחשבון הפייסבוק של הזמרת.
נוטס קאונטי
בסיום עונת 2022-23 חזרה נוטס קאונטי לליגת הפוטבול ליג השנייה אחרי 4 שנים של היעדרות אחרי ניצחון בגמר הפליאוף על העלייה על צ'סטרפילד.
Love Make the World Go Round
מיקומי שיא
השיר זכה להצלחה מתונה בעולם, ובשיאו הצליח להגיע אל המקום ה-1 במצעד השירים הדגיטליים.
נוטס קאונטי
יריבתה העירונית היא נוטינגהאם פורסט. משחק הדרבי האחרון ביניהן התקיים בעונת 1993-94.
כשל הפתרון המושלם
כשל הפתרון המושלם, המכונה גם כשל הנירוונה, הוא כשל לוגי שבו משווים בין דברים ממשיים לחלופות לא מציאותיות, אידיאליות. הוא מתאר את הנטייה להניח שיש פתרון מושלם לבעיה מסוימת, ושיש לדחות כל פתרון שאינו מושלם, מכיוון שחלק מהבעיה עדיין יתקיים לאחר יישומו. הכשל נוסח בידי וולטר במשפט "הטוב יותר הוא אויבו של הטוב".
אדם המשתמש בכשל הפתרון המושלם יכול לתקוף כל אפשרות מציאותית באמצעות הצגת ברירה כוזבת בינה לבין אפשרות אחרת, עדיפה אך בלתי מציאותית. הבחירה איננה בין פתרונות בעולם האמיתי, אלא בין פתרון בר השגה לבין פתרון טוב יותר שאינו מציאותי. לפיכך, די בקיומו של הפגם הקל ביותר בפתרון המציאותי המוצע כדי לדחותו או להכפישו.
זוהי דוגמה לחשיבה בשחור-לבן, בה אדם אינו מצליח לראות את יחסי הגומלין בין מרכיבי מצב או בעיה, וכתוצאה מכך מצמצם בעיה מורכבת לבחירה בין שני קצוות. ניתן לשלב את הכשל הזה עם ראיות אנקדוטליות, כאשר כישלון מסוים של הפתרון מתואר בפירוט ובאופן רגשי תוך התעלמות מהסתברויות ותוך שימוש בהיוריסטיקת הזמינות.
הרעיון של פתרון מושלם הוא אשליה. לפיכך, כשל זה מאפשר להצדיק עמדה של קיפאון או אי-עשייה. דרך ההתמודדות עם הכשל היא לחפש את הפתרון הפחות גרוע מבין הקיימים.
דוגמאות
טיעון (עם כשל): "חיסונים אינם יעילים ב-100% ויש להם תופעות לוואי, ולכן אין בהם טעם."
טיעון (עם כשל): "אין טעם ליישם מדיניות חברתית X בשל חשש להונאות."
סים דה יונג
סים דה יונג (בהולנדית: Siem de Jong; נולד ב-28 בינואר 1989 באגל, שווייץ) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת סינסינטי ובנבחרת הולנד.
קריירת מועדונים
בעונת 2008/2009 דה יונג היה לשחקן משמעותי בקבוצה והבקיע 10 שערים בליגה, וגם היה שותף ברשימת 11 הפותחים למשחקי הליגה האירופית, בהן כבש שישה שערים. דה יונג היה חלק חשוב בעונת 2010/2011, כאשר הבקיע צמד במשחק המכריע נגד טוונטה אנסחדה, משחק שנגמר 3-1 והבטיח לאייאקס את חגיגות האליפות ה-30 בתולדותיה. בקיץ 2012, בעקבות עזיבתו של בלם הקבוצה יאן ורטונגן לטוטנהאם הוטספר, הפך דה יונג לקפטן החדש של הקבוצה.
ב-2 ביולי 2014 חתם בניוקאסל יונייטד עבור 6 מיליון יורו, ועזב את קבוצתו אייאקס לאחר 7 שנים. ב-23 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בתיקו 0-0 נגד אסטון וילה. ב-25 באפריל 2015 הבקיע את שערו הראשון בקבוצה בהפסד 3-2 לסוונסי סיטי.
ב-22 באוגוסט 2016 הושאל דה יונג לפ.ס.וו. איינדהובן לעונה אחת. ב-28 באוגוסט 2017 חזר דה יונג לאייאקס אמסטרדם וחתם לשלוש שנים.
נבחרת הולנד
ב-11 באוגוסט 2010, דה יונג ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הבוגרת של הולנד במשחק ידידות שנגמר בתיקו אחת נגד אוקראינה, את אותו משחק זכה לשחק סיים במשך 62 דקות. הוא הבקיע את צמד שעריו הראשונים במדי הנבחרת במשחק ידידות נגד אינדונזיה, כאשר לואי ואן חאל היה בתפקיד.
חיים אישיים
סים הוא אחיו הבוגר של לוק, כדורגלן אף הוא.
בית הנבחרים (בלגיה)
בית הנבחרים הבלגי הוא הבית התחתון בפרלמנט הפדרלי של בלגיה אשר מכיל 150 נציגים אשר נבחרים בבחירות מדי 5 שנים ב-11 מחוזות בחירה (5 בולוניה, 5 בפלנדריה ומחוז בריסל). חלוקת המושבים נעשית לפי שיטת ויקטור ד'הונד. אחוז החסימה עומד על 5%.
הדרישות הבסיסיות לכהונה בפרלמנט הן גיל 21 ומעלה, אזרחות ותושבות בלגית. ההשבעה לתפקיד נעשית באחת מהשפות הרשמיות של המדינה (הולנדית, צרפתית וגרמנית). לפי החוקה הבלגית, אדם לא יכול להיות בו זמנית גם חבר בפרלמנט אזורי (הפרלמנט הפלמי או הפרלמנט של ולוניה) וגם חבר בבית הנבחרים. אותו הדבר לגבי חברי הסנאט. אדם הנשבע לבית הנבחרים מספיק אוטומטית את תפקידו הקודם. נציג בבית הנבחרים המתמנה לשר מפסיק את חברותו בבית הנבחרים. הוא יכול לחזור אם הוא מתפטר מתפקידו כשר. אדם לא יכול להיות בו זמנית חבר בבית הנבחרים ועובד מדינה, איש הרשות השופטת או חבר בפרלמנט האירופי.
על פי סעיף 53 של החוקה, רוב חברי בית הנבחרים צריכים להיות נוכחים בישיבות על מנת שיתקבלו החלטות. שינוי בחוקה דורש רוב של שני שלישים  אשר יהיה נוכח בהצבעה.
בית הנבחרים יושב בעיר הבירה של בלגיה - בריסל.
Opiate
Opiate (אופית') הוא מיני-אלבום שיצא ב-1992 על ידי הלהקה האמריקאית טול. האלבום הוכרז כפלטינה ב-1 באפריל 2005.
מקור השם
הכינוי אופית' הוא בעצם הגייה של הלהקה עצמה. השם מייצג שילוב של המילים האנגליות אופיום (Opium) ואמונה (Faith). על פי ראיון שבוצע עם סולן הלהקה ג'יימס מיינארד קינן, הרעיון לשם לקוח מציטוטו המפורסם של הפילוסוף קרל מרקס - "הדת היא אופיום להמונים".
אנדרטה לחללי חטיבה 679
האנדרטה לחללי חטיבה 679 שוכנת בקרבת הר שיפון שברמת הגולן. היא הוקמה לזכר 98 חללי החטיבה שנהרגו במלחמות ישראל. מרביתם נפלו בקרבות מלחמת יום הכיפורים.
רקע
חטיבה 679 הייתה חטיבת מילואים מצוידת בטנקים מדגם שוט. היא נכנסה לקרב ברמת הגולן בלילה הראשון של מלחמת יום הכיפורים בפיקודו של אלוף-משנה אורי אור. החטיבה מילאה תפקיד מפתח בבלימת הכוחות הסוריים שחדרו אל מרכז רמת הגולן ובהשמדתם. בהמשך המלחמה השתתפה החטיבה בקרבות ההבקעה לסוריה ובלחימת צה"ל במובלעת שהקים בשטח סוריה.
החטיבה, שלימים שונה מספרה ל-434, השתתפה גם במלחמת לבנון השנייה, כשהיא מצוידת בטנקי מרכבה.
האנדרטה
האנדרטה הוקמה בשנת 1974 מדרום להר שיפון, על הגבעה שמעליה פיקד מפקד החטיבה עליה בשלושת ימי המלחמה הראשונים ברמת הגולן.
לב האנדרטה הוא צריח של טנק T-54 סורי, המוצב על גבי בימת אבני בזלת. שני קני תותחים המחוברים אליו מופנים אל על בזווית חדה. אל הקנים מחוברים לוחות פלטות בזוקה של טנק שוט (המיועדות להגן על זחלי הטנק), הנראות ככנפי ציפור. אל משטח בימת האבנים צמודים לוחות מתכת שעליהם נרשמו שמות הנופלים, וביניהם מפקד החטיבה לאחר מלחמת יום הכיפורים, עמיר יפה. על הבימה מוצב גם סמל החטיבה ובצידו הכתובת "נעורים וגבורה כפלדה הותירו בסלע כאב". על גבי הצריח נרשמו המלים "נזכור ולא נשכח". לוחות בזלת המוצבים ליד הבימה נושאים שרטוטים המתארים את לחימתה של החטיבה.
לצד אתר האנדרטה נפרש יער, אשר ניטע על ידי הקרן הקיימת לישראל לזכר חללי החטיבה.
ז'אן ויפוטניק
ז'אן ויפוטניק (בסלובנית: Žan Vipotnik; נולד ב-18 במרץ 2002 בסלובניה) הוא כדורגלן סלובני המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת מריבור מליגת העל הסלובנית ובנבחרת סלובניה.
קריירת מועדונים
ויפוטניק גדל במחלקת הנוער של מריבור. הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הסלובנית, ממנה הושאל לגוריצה ולטריגלב קראן.
קריירה בינלאומית
ב-23 במרץ 2023 ערך ויפוטניק את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סלובניה, בניצחון 2-1 על נבחרת קזחסטן במסגרת מוקדמות יורו 2024. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת.
נמל התעופה הבין-לאומי או. אר. טמבו
'''נמל התעופה הבינלאומי או. אר. טאמבו (באנגלית: OR Tambo International Airport''') הוא נמל התעופה הבינלאומי של יוהנסבורג ע"ש אוליבר טאמבו. הנמל משמש כנמל הבית של מספר חברות תעופה דרום אפריקאיות ובהן: סאות' אפריקן איירווייז, מנגו וקולולה. תנועת הנוסעים בנמל בשנת 2018 עמדה על 21,231,510 נוסעים.
טרמינלים
בנמל התעופה פועלים שני טרמינלים, טרמינל A המשמש לטיסות פנים וטרמינל B המשמש לטיסות בינלאומיות. מספר חברות תעופה העבירו את כל דלפקי הבידוק לטיסות הפנים ולטיסות החוץ לטרמינל B. אל על מפעילה לנמל מספר טיסות שבועיות מנמל התעופה בן-גוריון. הטיסות מבוצעות במטוסי בואינג 787.
Casi Nada
Casi Nada (באנגלית: Almost Nothing, ובעברית: כמעט כלום) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הקולומביאנית קרול ג'י, מתוך אלבום הבכורה שלה, Unstoppable. השיר יצא לאור ב-4 במרץ 2016, כסינגל הראשון מתוך האלבום.
ארצ'יבלד סטנדיש הארטריק
ארצ'יבלד סטנדיש הארטריק (באנגלית: Archibald Standish Hartrick; 7 באוגוסט 1864 – 1 בפברואר 1950) היה צייר סקוטי הידוע באיכות עבודתו הליטוגרפית. עבודותיו כיסו סצנות אורבניות, נופים וציור דמויות והוא היה חבר מייסד במועדון סנפלדר.
Casi Nada
השיר הגיע אל המקום השמיני במצעד השירים הטרופיים.
ארצ'יבלד סטנדיש הארטריק
ביוגרפיה
הארטריק נולד בבנגלור, בנו של קצין בצבא הבריטי. המשפחה עברה לסקוטלנד כשהארטריק היה בן שנתיים. אביו נפטר זמן קצר לאחר מכן ועם הזמן אמו נישאה לצ'ארלס בלאתרוויק, רופא וחובב ציור שהיה מעורב בהקמת החברה המלכותית הסקוטית של ציירים בצבעי מים. לאחר שלמד בקולג' פטס, הארטריק למד רפואה באוניברסיטת אדינבורו לפני שלמד אמנות בבית הספר לאמנות סלייד בלונדון ולאחר מכן באקדמיה ז'וליאן בפריז. הארטריק בילה את קיץ 1886 בפונט-אוון עם פול גוגן. בפריז הוא התיידד עם וינסנט ואן גוך וטולוז-לוטרק והציג עבודה בסלון פריז ב-1887. הארטריק צייר את גוגן, ואן גוך וטולוז-לוטרק במהלך שהותו בצרפת.
הארטריק חזר לסקוטלנד ובמשך זמן מה השתקע בגלאזגו, שם הכיר את קבוצת הציירים "נערי גלאזגו", לפני שעבר ללונדון. שם החל לעבוד כמאייר ספרים ומגזינים. ב-1890. הארטריק הפך לאמן מאייר פורה וגם סיפק איורים למגזין Black and White, ל-Daily Chronicle, The Ludgate Monthly ו-Pall Mall.
Casi Nada
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי קרול ג'י, דניאל אקוואריה, אנדי קליי, גבריאל רודריגז, גוסטבו אלברטו והקטור ריוורה. ב-2 במאי 2019, העניק איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי עבור השיר את מעמד הפלטינה הלטינית על סך מכירות של כ-60,000 עותקים.
יחסי מקסיקו–סרביה
יחסי מקסיקו–סרביה הם היחסים הדיפלומטיים בין מקסיקו לסרביה. שתי המדינות היו חברות מייסדות של G77 והאו"ם.
Casi Nada
רקע וכתיבה
הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר פורסם לראשונה ב-18 במרץ 2016, וצבר כ-110 מיליון צפיות.
ארצ'יבלד סטנדיש הארטריק
ביוגרפיה
כמו כן, בשנת 1890, הצטרף הארטריק למועדון האמנות האנגלית החדש. מ-1895 עד 1907, הוא הציג באופן קבוע באקדמיה המלכותית. ב-1896 נישא לציירת לילי בלאתרוויק, בתו של צ'ארלס בלאתרוויק מנישואיו הראשונים. בני הזוג התיישבו בגלוסטרשייר, ומשם פיתחו שניהם את הקריירה האמנותית שלהם, שניהם הציגו יצירות בגלריה קונטיננטל בשנת 1901. הארטריק ואשתו קישטו מאוחר יותר את הכנסייה הקטנה בטרשם והיא קבורה בבית הקברות שם.
ואולי לא היו הדברים...
ואולי לא היו הדברים..., המוכר בשמו המקוצר ואולי, הוא שיר של רחל המשוררת שנכתב בשנת תרפ"ז 1927. השיר פורסם לראשונה ב"דבר" ב-3 ביוני 1927, ובשנת 1930 נכלל בספר שיריה של רחל, "מנגד".
ארצ'יבלד סטנדיש הארטריק
ביוגרפיה
הארטריק עבר ללונדון, שם לימד רישום בבית הספר לאמנות קמברוול בין השנים 1908 ל-1914 ולאחר מכן בבית הספר המרכזי לאמנות, שם לימד ליטוגרפיה עד 1929. בקמברוול הוא לימד את דייוויד ג'ונס. בשנת 1909 היה הארטריק בין החברים המייסדים של מועדון סנפלדר ולאחר מכן הפך לסגן נשיא המועדון. ב-1910 נבחר הארטריק כחבר שותף באגודת צבעי המים המלכותית והפך לחבר מלא ב-1920. בסופו של דבר הוצגו להארטריק יותר מ-200 יצירות באגודה המלכותית לצבעי מים והוא גם הציג בביאנלה של ונציה בשלוש הזדמנויות. עבודתו הייתה גם חלק מאירוע הציור בתחרות האמנות באולימפיאדת הקיץ של 1932. סדרה מיצירותיו המציגות דמויות כפריות, בשם Cotswold Types, נרכשה על ידי המוזיאון הבריטי.
יחסי מקסיקו–סרביה
היסטוריה
מקסיקו ויוגוסלביה כוננו יחסים דיפלומטיים ב-24 במאי 1946. בשנת 1951 פתחה מקסיקו שגרירות בבלגרד. במרץ 1963 ערך נשיא מקסיקו אדולפו לופס מטאוס ביקור רשמי בסרביה. במהלך ביקורו של הנשיא לופס מטאוס, מקסיקו העניקה את עיטורה הגבוה ביותר, מסדר העיט האצטקי, לנשיא יוסיפ ברוז טיטו. באוקטובר 1963, נשיא יוגוסלביה טיטו ערך ביקור רשמי במקסיקו. מאז הביקורים הראשוניים נערכו כמה ביקורים רמי דרג בין מנהיגי שתי המדינות.
ואולי לא היו הדברים...
השיר מתאר את הגעגועים העזים שחשה המשוררת לחוות העלמות בסמוך לקבוצת כנרת, לדגניה א' ולַכנרת וסביבתה, שם עבדה כפועלת חקלאית בתקופת העלייה השנייה. מאחר שחלתה, נבצר ממנה לחיות בין חבריה כשותפה מלאה ולכן עזבה, וממקום מגוריה בתל אביב, היא הוזה-חולמת ונזכרת בשנותיה כחלוצה. המשוררת מעלה על נס את ערכי תנועת העבודה: עבודה חקלאית, אהבת ארץ ישראל, וחוויות השמחה וההתבוננות, שזכתה להם בנופי הכנרת.
ארצ'יבלד סטנדיש הארטריק
ביוגרפיה
במהלך מלחמת העולם הראשונה, הארטריק תרם יצירות לאוסף יצירות האמנות של ועדת אנדרטת המלחמה הבריטית. בשנת 1917 הפיק שש ליטוגרפיות על עבודת נשים למען לשכת תעמולה המלחמה של בריטניה. התמונות הוצגו בבריטניה ומחוצה לה ונמכרו גם כהדפסים כדי לגייס כסף למאמץ המלחמתי. במהלך המלחמה הוא גם הפיק סדרה של שתים עשרה ליטוגרפיות תחת הכותרת "לונדון בזמן מלחמה".
יחסי מקסיקו–סרביה
היסטוריה
בשנת 1991 נכנסה יוגוסלביה לסדרה של סכסוכים אתניים המכונים מלחמות יוגוסלביה. במהלך המלחמה, מועצת הביטחון של האומות המאוחדות קיבלה את החלטה 757 שקראה לכל המדינות להוציא את הצוות הדיפלומטי שלהם מבלגרד. כתוצאה מכך, מקסיקו שינתה את שנמכה את מעמד שגרירותה ל"ממונה על היחסים" וסירבה לכניסתם של כל פקיד יוגוסלבי שרצה לבקר במקסיקו. יתר על כן, פקידי ממשל מקסיקניים לא הורשו לנסוע ליוגוסלביה. עם זאת, מקסיקו נותרה אחת המדינות הבודדות שהעדיפו שלא לסגור את שגרירותה בבלגרד. בשנת 1995 העלתה מקסיקו את משלחתה הדיפלומטית בבלגרד בחזרה לרמת שגרירות וכוננה יחסים דיפלומטיים עם הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה (לימים נודעה כסרביה ומונטנגרו) כיורשת של יוגוסלביה, ועם המדינות העצמאיות הטריות של בוסניה והרצגובינה, קרואטיה, סלובניה ורפובליקת מקדוניה.
בשנת 2006, האיחוד בין סרביה למונטנגרו התפרק ויצר שתי מדינות נפרדות: הרפובליקה של סרביה ומונטנגרו. באותה שנה הכירה מקסיקו בעצמאות מונטנגרו והמשיכה לקיים יחסים דיפלומטיים עם הרפובליקה של סרביה. מקסיקו לא הכירה בקוסובו מאז הכריזה על עצמאותה מסרביה בשנת 2008. בשנת 2016 חגגו מקסיקו וסרביה 70 שנה של יחסים דיפלומטיים.
ארצ'יבלד סטנדיש הארטריק
ביוגרפיה
בתחילת מלחמת העולם השנייה, הוא היה בין הראשונים שהציע את שירותיו לוועדה המייעצת לאמני מלחמה. ב-1940 הוא היה האמן הראשון שהוזמן לתרום את עבודתו ביחידות הנשים, אותו נושא שסיקר במלחמת העולם הראשונה. הדפסים של עבודותיו נמכרו בגלריה הלאומית במהלך המלחמה והוצגו בתערוכת "בריטניה במלחמה" שנפתחה במוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק במאי 1941. במהלך המלחמה, הארטריק גם צייר סצנות ליד ביתו לשעבר בטרשם שבגלוסטרשייר עבור תוכנית התיעוד בבריטניה. מועצת האמנויות ארגנה תערוכת זיכרון להארטריק ב-1951.