cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
א-זיתונה
היסטוריה
לפי עדויות ארכאולוגיות האזור היה מיושב החל מתקופת הברזל בארץ ישראל. באזור העיירה מספר אתרים ארכאולוגיים, על פסגת ההר שמצפון לעיירה ממוקמת ח'רבת נעלן בה נערך סקר ארכאולוגי ונמצאו חרסים מתקופת הברזל II, התקופה הפרסית בארץ ישראל, התקופה ההלניסטית בארץ ישראל והתקופה הרומית בארץ ישראל. על פסגת ההר שמדרום לעיירה ממוקם מבנה מקאם "שיח' עיסא", בה שרידי יישוב מתקופת הברזל והתקופה ההלניסטית, במקום גם בור מים גדול שהוסב לקולומבריום. ממזרח לעיירה ממוקם "ח'רבת א-נבי עניר" (נכתב גם כ"נבי ענר") ובסמוך מקאם "נבי אנבר", האתר כולל מעיינות, קבר שיח, מבנה תפילה עתיק, מערת קבורה חצובה וחלקות מעובדות. שרידי היישוב הקדומים ביותר במקום הם מתקופת הברזל.
בשנת 1517, העיירה שולבה באימפריה העות'מאנית עם שאר ארץ ישראל.
בתקופת המנדט הבריטי
לפי תוכנית החלוקה, שהתקבלה ברוב קולות בעצרת הכללית של האו"ם ב-29 בנובמבר 1947, היישוב נכלל בשטח המדינה הערבית, ולאחר הסכמי שביתת הנשק בתום מלחמת העצמאות ב-1949, עבר משליטה בריטית לירדנית.
לאחר 1967
בעקבות מלחמת ששת הימים ב-1967, עבר האזור משליטה ירדנית לשליטה צבאית ישראלית.
לאחר הסכמי אוסלו, 29% מאדמות העיירה מוגדרות כשטח B ו-71% הם שטח C.
כחלק מהסכסוך הישראלי-פלסטיני התרחשו בכפר אירועי אלימות הדדיים בין תושבי הכפר לבין תושבי האזור הישראליים וכוחות צה"ל. משרד האו"ם לתיאום עניינים הומניטריים בשטח הפלסטיני הכבוש (OCHAoPt) תיעד 88 תקיפות של מתנחלים נגד חקלאי הכפר ורכושם בין 2006-2017, כאשר 61 מהן התרחשו בין 2010-2013; האירועים כללו גניבה, גרימת נזק והצתה של רכוש חקלאי, ויידוי אבנים על כלי רכב ובתים. 14 מהתקריות הסתיימו בפגיעה בפלסטינים, בהן נהרג אדם אחד ו-23 נפצעו. מאידך, באותן השנים נרשמו 11 תקיפות של פלסטינים נגד מתנחלים שכללו בין היתר יידוי אבנים על כלי רכב והביאו לפציעה של שבעה בני אדם ולנזק לרכוש.
פרץ אריאל
הרב פרץ אריאל (א' באדר תרע"ג, 1913 – כ"ב בתמוז תשנ"ב, יולי 1992) היה רבה של מגדיאל-הוד השרון במשך כארבעים שנה.
תולדותיו
נולד בעיירה לזדיי ליעקב אריה ודינה גטקר. בשנת 1927 עלה לארץ ישראל עם הוריו והמשפחה התיישבה בכפר חיטים ליד טבריה.
למד בישיבת לומז'ה בפתח תקווה, בשנת ה'ת"ש הוסמך לרבנות בידי הרב איסר זלמן מלצר. בתמוז תש"ב נישא למרים, בת הרב אברהם נשר. למד בבית המדרש לתורת ארץ ישראל בפתח תקווה בחבורתא עם הרב שלמה וולבה. כמה שנים לאחר חתונתו התמנה לרב בשכונת שייח' מוניס בתל אביב, ושימש מורה בתלמוד תורה 'יסודי התורה'.
בשנת ה'תשי"ג (1953), לאחר פטירת הרב דב מעייני, התמנה על ידי ה"חזון איש" לרבה של מגדיאל. בטקס ההכתרה השתתף הרב הראשי יצחק הלוי הרצוג. בעקבות מינויו עברת את שמו ל"אריאל". בשנת 1964 אוחדה מגדיאל עם שלוש המושבות הגובלות בה למועצה המקומית הוד השרון והוא כיהן כמרא דאתרא.
נפטר בשנת 1992. לאחר פטירתו מונה כמחליפו הרב בצלאל מעייני, בנו של הרב הקודם של מגדיאל.
בנו משה הוא חתנו של הרב שלום שבדרון. נכדו, יעקב אריה אריאל, הוא סופר ועיתונאי בעיתון יתד נאמן.
B3
B3 (בפורטוגזית: B3 - Brasil Bolsa Balcão S.A; בעבר: Bovespa או Bolsa de Valores de São Paulo) היא בורסה לניירות ערך הפועלת בעיר סאו פאולו שבברזיל. 80% מנפח המסחר בשוק ניירות הערך באמריקה הלטינית מתנהל בבורסת סאו פאולו.
ב-8 במאי 2008 התמזגו הבורסה לניירות ערך של סאו פאולו (Bovespa) והבורסה הברזילאית לסחורות ולעסקאות עתידיות (BM&F), ושמן המשותף כעת הוא "BM&F Bovespa".
בורסה זו קשורה לכל בורסות ניירות הערך בברזיל, ביניהן גם הבורסה לניירות ערך של ריו דה ז'ניירו (Boverj), בה נסחרות איגרות חוב ממשלתיות בלבד. האינדקס החשוב במסחר בבורסת סאו פאולו הוא אינדקס iBovespa, המשקלל 50 מניות מובילות. בין חברות מובילות אלה - אמבראר, יצרנית מטוסים ברזילאית, שלישית בגודלה בעולם; ופטרוברז, חברת הנפט הברזילאית, מובילה עולמית בתחום קידוחים עמוקים באוקיינוס, שבסוף שנת 2007 איתרה כיסי נפט נרחבים למול חופי ריו, העשויים להפוך את ברזיל ליצואנית נפט מסדר גודל של סעודיה או ונצואלה.
נכון ל-31 בדצמבר 2011, נסחרו בבורסת סאו פאולו 470 חברות. ב-20 במאי 2008, עם תום יום המסחר, הגיע אינדקס iBovespa לשיא של 73,516 נקודות, עם נפח מסחר של 4.2 מיליארד דולרים, שיא יומי עשירי ברציפות.
בבורסה בסאו פאולו נסחרות חברות ישראליות בודדות כמו גזית גלוב
הפרעת התקשרות ריאקטיבית
הפרעת התקשרות תגובתית (באנגלית: Reactive Attachment Disorder ובראשי תיבות RAD) היא אחת מבין שתי הפרעות היקשרות: הפרעת התקשרות תגובתית והפרעת התקשרות בלתי מעוכבת (DAD). הפרעות ההתקשרות הן מצב בו אין לתינוק דמות התקשרות קבועה. הן מאופיינות בדפוסי התנהגות של חוסר אמון בסביבה ונסיגה רגשית וחברתית. בהפרעת ההתקשרות הבלתי מעוכבת, הילד אינו מחפש קשרים כלל, ולעומת זאת, בהפרעת ההתקשרות התגובתית הילד מחפש קשרים רבים אך שטחיים.
הפרעת ההתקשרות התגובתית מאובחנת עד גיל חמש ומקורה בהתעללות, הזנחה חמורה או גדילה בבית או בבית יתומים בהם לא הייתה דמות ספציפית שניתן היה לפתח איתה יחסי התקשרות. ההפרעה אינה שכיחה באוכלוסייה.
ההפרעה מופיעה במדריך האבחון של איגוד הפסיכיאטרים האמריקאי (DSM) ונמצאת גם במסמך סיווג המחלות הבינלאומי(ICD).
אבחון ומאפיינים
האבחון על פי DSM-IV-TR ניתן על ידי פסיכיאטר. ההפרעה מופיעה עד גיל חמש, ומאובחנת כאשר הילד מתחיל להראות תופעות יוצאות דופן שחוזרות על עצמן, כמו פרצי אלימות, התבודדות חברתית או לחלופין חברתיות יתר. יכולות לבוא לידי ביטוי גם הפרעות רגשיות נוספות. בנוסף, התנהגותו של הילד תגובתית (ריאקטיבית) ביחס לשינויים בסביבתו.
במדריך האבחון של איגוד הפסיכיאטרים האמריקאי, ה-DSM, מוגדרת הפרעת ההתקשרות התגובתית כהפרעה כללית שתחתיה מופיעות שתי תתי הפרעות ספציפיות יותר; הסוג האינהיביטורי והסוג הדיס-אינהיביטורי.
הסוג האינהיביטורי מאופיין באי-יכולת קבועה ליזום יחסי גומלין חברתיים או להגיב עליהם בדרך הולמת. סוג זה של ההפרעה בא לידי ביטוי בתגובות מעוכבות באופן מופרז, בזהירות יתר או בדו-ערכיות שגורמת לתגובות להיות לא עקביות ולסתור זו את זו. לדוגמה, הילד עשוי להגיב לדמויות המטפלות בתערובת של התקרבות, הימנעות והתנגדות לנחמה.
על פי מסמך סיווג המחלות הבינלאומי ICD-10. ההפרעה מאופיינת בפעולות הבאות:
הן ICD-10 והן DSM-IV-TR מציינים כי יש להבחין בין RAD לבין הפרעות התפתחויות נרחבות. שניהם מתריעים מפני אבחון אוטומטי של אנשים כבעלי הפרעה זו בנוכחותן של התעללות או הזנחה: "לא כל הילדים שעברו התעללות או הזנחה, מפגינים את ההפרעה".
קושי באבחון
הפרעת ההתקשרות הריאקטיבית לעיתים אינה מאובחנת כראוי בשל החפיפה בין המאפיינים שלה לבין מאפיינים של הפרעות אחרות. במקרים בהם הילד הלוקה ב RAD נוקט באלימות, ההפרעה יכולה להיחשב כהפרעת אישיות אנטי-סוציאלית.
לפני אבחנת RAD, יש לשלול הפרעות התפתחותיות כמו פיגור והפרעות התפתחויות נרחבות (PDD)
טיפול ושיקום
ישנן כמה טכניקות שיקום, שכאמור ייחשבו יעילות יותר ככל שהילד יטופל בגיל צעיר יותר. כל הטיפולים מבוססים על בניית קרקע יציבה ובטוחה וקשר משמעותי ביו מבוגר לבין הילד.
טיפולי החזקה (Holding therapies): שיטה המבוססת על קרבה, מגע פיזי וקשר עין בין הילד לבין המטפל העיקרי. תדירות הטיפול היא יומיומית וצריכה להיעשות תחת השגחה צמודה של מטפל מוסמך.
גישה טיפולית סוציו-קוגניטיבית: שיטה השמה דגש על טיפול בבעיות החברתיות המלוות את ההפרעה, ועל סיוע ללוקים בה להתמודד עם אינטראקציות חברתיות ועם התנהגות חברתית מקובלת.
Child of Rage
בשנת 1990 פורסם הסרט הדוקומנטרי Child of Rage בטלוויזיה ברשת home box office האמריקאית. בסרט רואים את קן מגיד (פסיכולוג קליני) מראיין את בת' תומאס בגיל שש וחצי, ילדה שאובחנה כבעלת הפרעת התקשרות ריאקטיבית. בריאיון היא מספרת על מעשיה ללא רגשות או חרטה ובפנים חתומות. היא מספרת על ההתעללות בה ועל ההתעללות שלה באחיה ג'ון ובבעלי חיים. היא הייתה תוקפנית ואלימה מאוד כלפי עצמה וכלפי זולתה, והביעה רצון לרצוח את הוריה המאמצים ואת אחיה.
הוריה המאמצים חששו לחייה ולחיי בני הבית ומסרו אותה לטיפול משקם בחווה שיקומית. שם בנו לה סדר יום קפדני ושללו ממנה אפשרות לשליטה. עם זאת, מטפלת אחת ובני משפחתה יצרו איתה קשר חם ותומך שעודד היקשרות.
בחודשים הראשונים נעלו אותה בחדרה בלילות, אך אט אט למדה בת' לתת אמון בזולתה, ללמוד דרכי התקשרות לא אלימה ולתרום לסביבתה. בשלב זה היא הבינה את חומרת מעשיה, התנצלה עליהם והביעה חרטה בבכי.
לאחר שיקומה הוחזרה למשפחתה המאמצת ובהמשך עבדה עם אמה המאמצת כאחות וכתרפיסטית.
שנתיים לאחר יציאת הסרט הדוקומנטרי על תומאס, ובשל העניין שעורר, יצא ברשת CBS האמריקאית סרט באותו שם, Child of Rage. הסרט בוסס על אותו סיפור והשמות בו שונו.
יוסף צבי רימון (רב)
הרב יוסף צבי רימון (נולד בשנת תשכ"ח – 1968) הוא רב ישראלי המשמש כרב המועצה האזורית גוש עציון, פוסק הלכה העומד בראש העמותות "סולמות" "שגרירים בלב" ו"לאופק", ראש כולל, רב המרכז האקדמי לב (JCT) ורב בית הכנסת האשכנזי אלון שבות דרום.
ביוגרפיה
יוסף צבי נולד בתל אביב לדוד רימון, והוא נכדו של המשורר יוסף צבי רימון (שעל שמו הוא קרוי). גדל בתל אביב, למד בבית הספר "מוריה" ובמכינה בגבעת שמואל. לאחר מכן למד בישיבת נתיב מאיר שבירושלים, ובשנת תשמ"ז עבר לישיבת הר עציון בראשות הרב יהודה עמיטל והרב אהרן ליכטנשטיין. שירת במסגרת ה"הסדר" בחיל השריון, וסיים תואר B.Ed במכללת הרצוג להכשרת מורים.
בשנת תשנ"ו החל לשמש כר"מ בישיבה, ובמקביל העביר שיעורים לכל תלמידי הישיבה בנושאי הלכה שונים. בשנת תשס"א עמד הרב בראש כולל ההלכה בישיבה.
כיום משמש הרב רימון כרב בית הכנסת האשכנזי שבשכונה החדשה של היישוב אלון שבות, ומלמד בישיבת הר עציון ובמדרשת מגדל עוז.
בנוסף עומד הרב רימון בראשות עמותת "סולמות" (לשעבר "מרכז הלכה והוראה") אותה הוא הקים. סולמות עוסקת בשלושה אפיקים מרכזיים: יהדות, חינוך וחוויה. בכל אפיק העמותה עוסקת בקידום ושכלול תכנים יהודיים, הן בהיבטים פדגוגיים (כתיבת תוכן הלכתי, יצירת חומרי לימוד למערכות החינוך ועוד), הן בהיבטים החווייתיים (פיתוח מערכות למידה חדשניות, לימוד משניות חווייתי והן ביצירה וחיזוק הקשר עם קהילות יהודיות ברחבי העולם. בנוסף, סולמות מלווה כולל להכשרת רבנים.
הרב רימון מוביל את סדרת הילדים והנוער "רצים למשנה" ו '' רצים לגמרא" ומופיע בסדרות על בסיס קבוע.
לאחר תוכנית ההתנתקות, עסק הרב בשיקום המפונים והקים את עמותת 'לאופק' (לשעבר 'תעסוקטיף'). בתחילת דרכה עסקה העמותה במציאת משרות לתושבי גוש קטיף. על פעילות זו זכתה העמותה באות הנשיא למתנדב לשנת תשס"ח - 2008. משנת 2009 העמותה עובדת בשיתוף פעולה עם הגורמים הממשלתיים הממונים בנושא שיקום העקורים, וממומנת על ידם ב-75% מהוצאותיה. כיום עוסקת העמותה בפעילות לקידום אוכלוסיות חלשות, במציאת עבודות לחיילים, בליווי חיילים בודדים ובפרויקטים מיוחדים בחברה הישראלית.
בשנת 2014 זכה בפרס מוסקוביץ' לציונות.
במאי 2015 מונה לרב המרכז האקדמי לב ולראש בתי המדרש שלו.
בשנת 2018 זכה בפרס כץ לשנת תשע"ח על יישום ההלכה בחברה המודרנית.
בשנת 2021, נבחר לרב המועצה האזורית גוש עציון.
בשנת 2023 זכה ביחד עם עמותת סולמות שבראשותו בפרס אורי אורבך לקולנוע.
נשוי לשרון, בתו של ראש ישיבת ההסדר ירוחם, הרב אליהו בלומנצוויג ואב לשמונה בנות.
סגנון כתיבתו
ספרי ההלכה של הרב רימון נכתבים באופן הבנוי "מן המקורות אל ההלכה למעשה". בספריו מובאים המקורות ההלכתיים, לעיתים מהתלמוד והראשונים, ולעיתים רק מהאחרונים, בהתאם לנושא. גישה זו, העומדת בניגוד לספרי הלכה שונים המביאים פסקים בלבד, מנסה לתת ללומד כלים להבנת ההלכה גם במקרים שאין אליהם התייחסות ישירה בפסיקת ההלכה. ספרו המוכר ביותר, "הלכה ממקורה - צבא" יצא לאור בהוצאת ידיעות ספרים בשנת תש"ע (2010).
מיתולוגיה כנענית
המיתולוגיה הכנענית היא אוסף המיתוסים שהתפתחו על ידי העמים השונים באזור ארץ כנען. באמונות הכנענים ניכרת השפעה תרבותית מגוונת ויש דמיון רב בין סיפורי עמי כנען לבין סיפורים מהתנ"ך.
הכנענים
ארץ כנען הייתה מקום מושבם של קבוצות אתניות שונות והיא השתרעה מעזה בדרום עד לאוגרית בצפון סוריה. העמים הכנעניים עסקו בחקלאות, דיג, מסחר, בנייה ופיסול. לכל קבוצה כנענית היו אלים משלה, לעיתים עבדו אלים זהים בעלי שם שונה ולעיתים עבדו אלים שונים לחלוטין. הם חיו בערי-מדינה שנשלטו על ידי מלכים. ייתכן כי שמם של הכנענים ושל ארצם נגזר מהמילה 'כִּנָעֻ' שמשמעותה בשפה החורית היא 'ארגמן' - צבע שאותו הפיקו מחלזונות ימיים ממשפחת הארגמונים, שהיו נפוצים בחופי הארץ. ישנה השקה תרבותית ניכרת בין תרבות כנען לבין התרבות המצרית העתיקה, זאת כיוון שהכנענים חיו שנים רבות תחת שלטון מצרי, כפי שעולה למשל ממכתבי אל עמארנה ומכתבים מצריים.
מקורות המידע על המיתולוגיה הכנענית
כעל יתר עמי העולם העתיק, גם על עמי כנען למדים דרך חפירות ארכאולוגיות, ניתוח טקסטים והצלבות מידע בין מקורות שונים מהתקופה. מכל אלו מתברר שלכנענים היו חיי רוח מפותחים מאוד. הייתה להם הגמוניה כהנית, חכמי דת וסופרים והם ניהלו פולחן קבוע ומדוקדק. סיפורי אלים רבים נכתבו, על מוצאם וקורותיהם, על תפקידם בפנתאון ויחסם אל בני האדם - אלו מהווים את המיתולוגיה הכנענית.
שרידים רבים ממיתולוגיה ענפה זו נמצאו בחפירות ארכאולוגיות שונות. דוגמה לכך הן הממצאים שנחשפו בחפירות העיר אוגרית ובחפירות כונתילת עג'רוד. בחפירות נמצאו יצירות רבות הכוללות ספרות פואטית וכתבי קודש שמהווים את המיתוס הכנעני. בין היצירות שנמצאו נמנים "עלילות בעל וענת", "אגדת כרת", "אגדת אקהת", "נישואי ניכל והירח" ועוד.
מקורות נוספים לחקר המיתוס הכנעני הם התנ"ך והספרים החיצוניים מימי בית שני, שיש בהם הדים למיתוסים כנעניים ולעיתים אף התייחסויות מפורטות לאלים שונים בתקופה הכנענית ודרכי עבודתם.
מקור נוסף הוא חיבורו של פילון מגבל, שכתב במאה הא' לפני הספירה, פילון מגבל ליקט את המיתוסים הכנענים ממקורות כתובים או בעל פה שהיו לפניו ולא שרדו עד זמננו.
המיתוסים הכנעניים
הדת הכנענית היא דת טבע והדבר מתבטא בפסיכולוגיה שעומדת מאחורי המיתוסים של דת זאת. התנאים הגאוגרפיים של הארץ השפיעו מאוד על דמותם של האלים. רוב האלים הכנענים היו אנתרופורמורפיים (בדמות אדם) ומיעוטם כמו הכושרות אלות הפיריון הסנוניות היו אנימיסטיים (בדמות חיות). לעיתים אלים בדמות אדם יכלו להתחפש ולעטות על עצמם דמות חיה כמו האלה ענת שהופכת את עצמה לעוף דורס. ישנם אלים שיש להם תיאור קבוע כמו אל שמתואר כדמות אדם זקן היושב על כיסא מלכות בעל הדום, או בעל שמתואר כלוחם עומד כשבידו קרדום וברק.
ריטב"א
רבי יום טוב בן אברהם אַשֵּׂבִילִי (או אַלְשֵׂבִילִי, כלומר בן העיר סביליה; בראשי תיבות ריטב"א; ה'י', 1250 – ה'ץ', 1330) היה מגדולי רבני ספרד בתקופת הראשונים, ידוע ומפורסם כראשון חריף, אשר דבריו נהירים וברורים ללומד.
מיתולוגיה כנענית
המיתוסים הכנעניים
בראש פנתאון האלים יושב 'אלו', או בשמו המוכר יותר 'אל'. אל, שהוא אל השמים, התחתן עם אשרה, אלת האדמה, ויחד הם הולידו את בעל, עשתרת, ענת, ים, מות ועוד מספר אלים, אלו הם שאר כוחות הטבע.
ריטב"א
ביוגרפיה
נולד ב-1250 בעיר סביליה שבספרד. למד תורה בברצלונה אצל הרא"ה (ר' אהרון הלוי), רבו המובהק שאותו הרבה להזכיר בהערצה, וכן אצל הרשב"א (ר' שלמה בן אדרת). יש סבורים שלמד גם אצל ר' מאיר הלוי אבולעפיא מטולידו שבספרד המכונה בספרי הראשונים היד רמ"ה וכן נשיא נשיאי הלויים, והיה במשא ומתן עם רבי דן אשכנזי שבא לספרד והירבה להתכתב עם הרשב"א. עוד בחיי רבותיו נודע כתלמיד חכם מובהק ומורה הוראה. ב-1280 שימש כדיין בקהילת סרגוסה. כשנתיים לפני היוולדו כבשו הנוצרים את העיר סביליה מידי המוסלמים ובכל תקופת חייו הייתה ליהודים תקופה שקטה. גם בחיי רבותיו, הרשב"א והרא"ה, פנו אליו בני דורו בשאלותיהם הרבות, שכן מספר פעמים הוא מזכיר את הרשב"א והרא"ה. בנוסף לכך, ענה חלק מתשובותיו רק לאחר פטירתם.
מיתולוגיה כנענית
המיתוסים הכנעניים
אל רצה להמליך את אחד מילדיו שישמש כראש האלים וים היה המועדף עליו. אל נתן עצות לים כיצד ינצח את בעל הדד (בקיצור בעל) הטוען לכתר האחראי על הסערות והגשמים. במשתה שערך אל הוא הודיע שהאל ים נבחר להמשיך את המלוכה והוא שלח שליחים שיודיעו על כך לאלה ענת - הפטרונית של בני האדם - כיוון שבהכרתה במלכותו של ים תהיה הכרתם של כל בני האדם במלכותו. מרבית האלים לא התנגדו לבחירתו של אל, שים יקבל את המלוכה, אך בעל התקומם וסירב להכיר במלכותו של ים. בעל שלח שליחים אל ים ובפיהם הבשורה שבכוונתו להילחם על המלכות בארץ. ים החזיר לו בתשובה שהוא מוכן לצאת למלחמה. בעל הרג את השליחים ששלח ים וכך נפתחה מלחמתם של שני האלים. במקורות רבים מופיע סיפור לפיו בעל ניצח את אחיו ים - אל הימים, ואת עוזריו, מפלצות הים הנוראות. בתחילה ים הציף את הארץ במי מלח והרס את היבולים, ואחותו, שפש - אלת השמש, עזרה לו לייבש את הקרקע. כושר וחסיס, אל האומנויות, הביא לבעל כלי נשק שיעזרו לו במלחמתו נגד ים - יגרוש ("מגרש") ואימור ("מניע"). בעזרת כלי הנשק הללו ניצח בעל את ים והפילו ארצה. בעל הוכרז למלך על כל האלים וכשליטה הבלעדי של הארץ.
ריטב"א
ביוגרפיה
מלבד אנשים פרטיים, פנו אליו בשאלות גם בתי הדין של הערים והמחוזות השונים. רבני דורו כינו את בית דינו "בית דין הגדול והיפה". הריטב"א הקדיש מזמנו ללמודי פילוסופיה ובפרט בספר "מורה נבוכים" לרמב"ם, והשווה את תרגומיו למקורו הערבי. נוסף למורה הנבוכים עסק גם בספרי ההגות של חכמי פרובנס שבצרפת - רבי שמואל אבן תבון, רבי גרשום בן שלמה, ורבי יעקב אנטולי.
מיתולוגיה כנענית
המיתוסים הכנעניים
מות, אל המוות, לא קיבל את מלכותו של בעל הרגו והורידו לשאול. עקב כך נותרה הארץ ללא שליט והאלים התכנסו לדון בשאלה מי ראוי למלוך על הארץ. האלים בחרו בעשתר, אך כשזה ישב על כס המלוכה הרגיש שאינו ראוי לה וירד מהכס. ענת, אחותו של בעל, רצתה להשיב את המלוכה לאחיה ויצאה להילחם במות. היא ירדה לשאול עם צבאותיה, הביסה את מות והחזירה את אחיה לחיים. בזמן זה, אל אבי האלים חלם חלום ובו חוזר בעל לרשת את הכס. אל החליט לתת את המלוכה לבעל סופית. מות יצא למלחמה נוספת בבעל ובענת, אך בפעם הזאת בא אבי האלים והכריז שבעל יירש את המלוכה ואסר על מלחמות נוספות.
באמצעות סיפור זה, הצליחו הקדמונים, שהיו ברובם איכרים, לתת הסבר מלא והגיוני למחזוריות העונתית ולתופעת הבצורות, על ידי האנשת כוחות הטבע. בנוסף, המיתולוגיה אפשרה להם שליטה על הבצורת באמצעות פולחן נכון של האלים שיגביר את כוחם של האלים הטובים: בעל, אשרה אלת האדמה ועשתרת אלת הפריון.
ריטב"א
ביוגרפיה
במסגרת הפילוסופיה של ההלכה מייצג הריטב"א את הגישה לפיה המחלוקות הנמצאות בתלמוד אינן תאונה היסטורית או נובעות מחוסר הבנה וירידת הדורות (כדעת הראב"ד רבי אברהם אבן דאוד) ואינן פרי הפרשנות האנושית היוצרת (כדעת הרמב"ם), אלא הן טמונות כבר בהתגלות עצמה. כבר התורה שנמסרה למשה בסיני כוללת בחובה את הפרשנויות הסותרות. לדבריו בפרשנותו למסכת עירובין: "כשעלה משה למרום לקבל תורה הראו לו על כל דבר מ"ט פנים לאיסור ומ"ט פנים להיתר... ואמר (הקב"ה) שיהא זה מסור לחכמי ישראל שבכל דור ויהיה הכרעה כמותם". כך, התלמוד, על המחלוקות המתועדות בו, מהווה שיקוף של ההתגלות עצמה. בנוסף, כיוון שכל דעה, גם דעת מיעוט, נמסרה למשה בסיני, קיימת סמכות לבתי הדין בכל דור ודור לברור את הדעה המתאימה לדורו ולעניינו.
הריטב"א השתמש בעיקר בשפה העברית, אך לעיתים גם בערבית ובספרדית.
מיתולוגיה כנענית
המיתוסים הכנעניים
הפולחן לאלים הכנעניים כלל את 'האכלת האלים' בהקרבת קורבנות ובניסוך יין, טקסי המלכה של האל השולט, וקיום יחסי מין פולחניים (חתונה קדושה) בין כהניו לבין כהני אלת האדמה ואלת הפריון. כדי להתמודד עם הפחדים הקמאים מפני הים, והסכנות שהוא צופן בקרבו - שהתבטאו בדמותו של האל ים, הדייגים גייסו אל חזק שיעמוד לצידם שמסוגל להביס את ים ולהגן עליהם מפניו.
ריטב"א
ביוגרפיה
יחד עם גדולתו והערצתו בפי הכל, יהודים ולא יהודים, נהג בענווה יתירה ובכל תשובה לשואליו כותב הוא בכבוד גדול.
מיתולוגיה כנענית
המיתוסים הכנעניים
אסור היה לעשות מעשים שירגיזו את אל הים, כמו לשרוק, אמונה שנהוגה עד היום אצל יורדי הים. יכול להיות שהמנהג להביע משאלה בזמן שכוכב נופל היא שריד מאותה תקופה: אמונה שאל יורד לארץ, וזאת הזדמנות פז לבקש ממנו דבר מה.
ריטב"א
התייחסותו לברייתא דפרק שירה
מעניינת התייחסותו המחודשת של הריטב"א ליצירת ברייתא דפרק שירה אשר בו כל בריאה משבחת לאל באמירת פסוק השייך לה בטענתו שאין הכוונה שמשוררים ממש אלא הסברא נותנת שאילו היו יכולים לדבר היו משוררים כן. וכפי שכותב בשמו חידושי עין יעקב להרב יעקב אבן חביב למסכת עבודה זרה שמביא בשם הריטב"א וזו לשונו; ששירה זו ההיגיון נותן שאילו הייתה לחיה יכולת דיבור הייתה אומרת כך::.
מיתולוגיה כנענית
אלים כנענים מרכזיים
עבודות אלילים קדומות ונפוצות באגן המערבי של הים התיכון. לעיתים לשליחים או לאלים היו שני שמות, שגילו שני פנים באישיותם.
התנ"ך והמיתולוגיה הכנענית
התנ"ך, שמחזיק ברעיון המונותאיסטי, מתפלמס עם מיתוסים של העמים השכנים לישראל והדבר ניכר בפסוקים רבים מן המקרא. עם זאת, למראית עין נדמה שספרי התנ"ך מודים בקיומם של היצורים המתוארים במיתוסים אלו, כמו במקרה של מפלצות הים (לוויתן, תנין ורהב, למשל) אלא שלפי התנ"ך הם בעצם כוחות רעים שנבראו על ידי האל ותחת ממשלתו, וכמו המושג שאול, וכן בני האלוהים (בכינוי למלאכים), ואחרים. כבר בפסוק השני בבראשית, "וְהָאָרֶץ הָיְתָה תֹהוּ וָבֹהוּ וְחֹשֶׁךְ עַל-פְּנֵי תְהוֹם", יש דמיון רב לתיאור הבריאה הכנעני כאשר המילה "תהום" (=תיאמת, אלת האוקיינוס הבבלית) מופיעה בו, הכאוס הוא ה"תוהו ובוהו" ואפילו יש אזכור לכאורה לשמה של אלת הלילה הכנענית "בהו".
בתנ"ך מתוארת במספר מקומות גבורת מלחמתו של אלוהים (לשון רבים של "אל" הוא לשון של כבוד. אל עליון בתנ"ך המוזכר כאל הראשי במיתולוגיה הכנענית, אבל כמספר של אלים) מול מפלצות ימיות כמו בפסוק "עוּרִי עוּרִי לִבְשִׁי-עֹז, זְרוֹעַ ה'-עוּרִי כִּימֵי קֶדֶם, דֹּרוֹת עוֹלָמִים; הֲלוֹא אַתְּ-הִיא הַמַּחְצֶבֶת רַהַב, מְחוֹלֶלֶת תַּנִּין" (ישעיהו נא ט'), כאשר רהב מחליף את תיאמת, והתנין הוא אחת ממפלצות הים. או "אֱלוֹהַּ, לֹא-יָשִׁיב אַפּוֹ; תַּחְתָּו שָׁחֲחוּ, עֹזְרֵי רָהַב" (איוב ט י"ג). או ב (ישעיה כז א') "בַּיּוֹם הַהוּא יִפְקֹד ה' בְּחַרְבּוֹ הַקָּשָׁה וְהַגְּדוֹלָה וְהַחֲזָקָה, עַל לִוְיָתָן נָחָשׁ בָּרִחַ, וְעַל לִוְיָתָן, נָחָשׁ עֲקַלָּתוֹן; וְהָרַג אֶת-הַתַּנִּין, אֲשֶׁר בַּיָּם", שלוש המפלצות של האל ים בהן נלחם ה'. דוגמאות נוספות הם ה"כרובים" (המתוארים כבר בסיפור גן עדן) וה"שרפים".
תיאורם ביחזקאל של הכרובים "מַרְאֵיהֶן--דְּמוּת אָדָם, לָהֵנָּה. וְאַרְבָּעָה פָנִים, לְאֶחָת; וְאַרְבַּע כְּנָפַיִם, לְאַחַת לָהֶם" (יחזקאל א ו'), ו"וּדְמוּת פְּנֵיהֶם, פְּנֵי אָדָם, וּפְנֵי אַרְיֵה אֶל-הַיָּמִין לְאַרְבַּעְתָּם, וּפְנֵי-שׁוֹר מֵהַשְּׂמֹאול לְאַרְבַּעְתָּן; וּפְנֵי-נֶשֶׁר, לְאַרְבַּעְתָּן" (יחזקאל א י'), זהה לתיאור דמויות של חיות או בני כלאיים במסורות האשוריות והבבליות. מקור השם הוא ככל הנראה במילה "כירובו" - דמות של שור מכונף הנמצא במקדשים מסופוטמיים קדומים.
הסוכנות הפדרלית לשיתוף פעולה הומניטרי בין-לאומי
הסוכנות הפדרלית לשיתוף פעולה הומניטרי בין-לאומי הוא שמה הנפוץ של הסוכנות הפדרלית לענייני חבר המדינות העצמאיות, בני המולדת החיים בחו"ל ושיתוף פעולה הומניטרי בין-לאומי (ברוסית: Федеральное агентство по делам Содружества Независимых Государств, соотечественников, проживающих за рубежом, и по международному гуманитарному сотрудничеству, בקיצור Россотрудничество) המהווה גוף פדרלי של הרשות המבצעת של הפדרציה הרוסית, האחראית לניהול המדיניות הממשלתית בתחום סיוע הומניטרי בין-לאומי והיחסים הבינלאומיים של הפדרציה הרוסית עם מדינות זרות — בייחוד חבר המדינות העצמאיות. הסוכנות כפופה למשרד החוץ של רוסיה.
לסוכנות 96 משרדים ב-81 מדינות, מהם: 72 מרכזי מדע ותרבות רוסיים ב-62 מדינות ו-24 נציגויות בשגרירויות רוסיה ב-22 מדינות.
היסטוריה
הסוכנות נוצרה בצו נשיאותי של נשיא הפדרציה הרוסית, דמיטרי מדבדב מה-6 בספטמבר 2008 מספר 1315. הסוכנות ממונה על סיוע החוץ האזרחי שמושיטה רוסיה למדינות שונות בעולם ושיתפה פעולה עם משרד ההגנה הרוסי בהגשת סיוע הומניטרי לאזרחים בסוריה, במהלך מלחמת האזרחים בסוריה על רקע המעורבות הרוסית במלחמת האזרחים בסוריה.
רבים רואים בסוכנות זו כיורשתה של VOKS, החברה הסובייטית לתקשורת תרבותית עם מדינות זרות (Всесоюзное общество культурной связи с загранице) שפעלה בשנים 1925-1987 כזרוע סיוע החוץ של ברית המועצות.
דב שיאון
דב שיאון (18 באוקטובר 1920 – 22 במרץ 2003) היה תת-אלוף בצה"ל, שימש כדובר צה"ל וראש הוועדה המשותפת לישראל ומצרים לאכיפת הסכם השלום בין המדינות.
ביוגרפיה
נולד בשם דב שטייגר ב-1921 באוז'הורוד שבטרנסקרפטיה, אז בצ'כוסלובקיה. בגיל 20 עלה לארץ ישראל, התנדב לארגון "ההגנה", ובמלחמת העולם השנייה שירת בצבא הבריטי. במלחמת העצמאות השתייך לחטיבת עציוני, ולחם עמהּ בקרבות בירושלים. לאחר המלחמה סיים את קורס הקצינים הראשון שנערך בצה"ל. ב-1951 יצא לשנת לימודים באנגליה, ואחר כך מילא תפקידי מטה והדרכה. במלחמת סיני שירת במטה חטיבת הצנחנים בפיקודו של אריק שרון.
ב-1959 יצא שיאון לשליחות מטעם משרד החוץ בשגרירות ישראל בלונדון, תפקיד שבו כיהן עד 1963. לאחר שובו ארצה למד במכללה לביטחון לאומי ושירת בהּ כמדריך. במלחמת ששת הימים הצטרף למטה אוגדה 38 בפיקודו של שרון
באוגוסט 1967 מונה כקצין הקישור לכוחות האו"ם. ביוני 1968 מונה לנספח צבאי במערב אירופה שמקום מושבו בצרפת. בסוף 1972 מונה לעוזר ראש אגף התכנון. לאחר מלחמת יום הכיפורים שימש עוזרו של אהרן יריב בדיוני הפרדת הכוחות עם מצרים בק"מ ה-101 והיה סגנו של מוטה גור במשלחת הישראלית לועידת ז'נבה (1973). שיאון התמנה לדובר צה"ל ביוני 1974 לאחר שקודמו בתפקיד אפרים פורן נקרא לשמש כמזכיר הצבאי של ראש הממשלה הטרי יצחק רבין.
ב-1976 מונה לעמוד בראש צוות ההקמה של המכללה לביטחון לאומי, לאחר שזו נסגרה ב-1967 והוחלט להקים אותה מחדש. לסגן מפקד המכללה
במרץ 1979 פרש מצה"ל והתמנה למנהל מרכז המחקר והתכנון במשרד החוץ, אולם מיד התבקש לחזור לצה"ל ומונה כנציג ישראל בוועדה המשותפת ליישום הסכם השלום בין ישראל למצרים. שיאון שימש בתפקיד עד 1984. בתחילת 1985 מונה למפקד יחידת הקישור לכוחות זרים של צה"ל, שהוקמה באותה עת, והשתתף בשיחות עם מצרים לפתרון המחלוקת לגבי טאבה. השתחרר ב-1986 ומונה לעמוד בראש צוות ההקמה של מכללה להכשרת דיפלומטים במשרד החוץ.
שיאון נפטר ב-2003 לאחר שסבל שנים ארוכות ממחלת פרקינסון.
חיים אישיים
שיאון היה נשוי ליעל דיין, שאותה הכיר בתקופת ההמתנה לפני מלחמת ששת הימים כששירתה באוגדת שרון. חתונתם נערכה ב-23 ביולי 1967, כחודש לאחר תום המלחמה בבית אביה משה דיין, ובאותו אירוע נישאו גם אהרונה ואסי דיין. את החופה ערך הרב הצבאי הראשי שלמה גורן, בין אורחי החתונה היו דוד בן-גוריון, אריאל שרון ועזר ויצמן. נולדו להם בן ובת.
המלחמה נגד הלגיון הערבי בתש"ח - מחקר
שיאון כתב בשנות ה-50 את ה"תיאור היסודי והמפורט ביותר של המלחמה נגד הלגיון הערבי במלחמת העצמאות". "במחקרו זה שהופקד בארכיון צה"ל ומעולם לא פורסם" נקט שיאון עמדה נחרצת ולפיה בניגוד לפחד של ההגנה כי הלגיון מתכוון להתקדם אל ירושלים ואף עלול לתקוף את ירושלים המערבית ואת ישראל עצמה ובכך לסגת מהבטחתו של עבדאללה, מלך ירדן לגולדה מאיר בפגישתם הראשונה, פחד שהניע את מתקפות ההגנה בירושלים באמצע מאי 1948, הרי עבדאללה וגלאב פאשא, מפקד הלגיון, ולו בשל נחיתותו המספרית של הלגיון, לא תכננו את כיבושה של העיר כשם שלא תכננו כל מלחמה יזומה כנגד ישראל וכל מגמתם בפלישה לארץ ישראל הייתה לתפוס את השטחים במרכז הארץ שהוקצו לערבים בהתאם לתוכנית החלוקה.
פאול גרות
פאול היינריך פון גרות (בגרמנית: Paul Heinrich von Groth; 23 ביוני 1843 – 2 בדצמבר 1927) היה מינרלוג וקריסטלוגרף גרמני.
תרומתו החשובה ביותר למדע הייתה הסברו על הקשר בין התרכובת הכימית למבנה הגביש. גרות היה מייסד כתב העת Zeitschrift für Kristallographie שהיה כתב העת החשוב ביותר בתחום הקריסטלוגרפיה בתקופה שלפני מלחמת העולם השנייה.
חייו
גרות נולד במגדבורג ולמד באוניברסיטת פרייברג לכרייה ולטכנולוגיה שבסקסוניה, דרזדן וברלין, וקיבל את התואר דוקטור ב-1868. מ-1872 היה אחראי על הקתדרה במינרלוגיה באוניברסיטת שטרסבורג. ב-1883 הוא מונה לפרופסור למינרלוגיה ואוצר המינרלים במוזיאון המדינה במינכן.
גרות ביצע מחקרים נרחבים על גבישים ומינרלים, כמו גם על סלעים; והוציא לאור כמה ספרים בתחום המינרלוגיה והקריסטלוגרפיה.
ב-1902 זכה גרות בתואר אצולה, וב-1908 זכה במדליית וולאסטון (הפרס החשוב ביותר של החברה הגאולוגית של לונדון הקרוי על שמו של ויליאם הייד וולאסטון).
ב-1877, בהיותו בשטרסבורג, החל גרות להוציא לאור את כתב העת Zeitschrift für Krystallographie und Mineralogie (כתב עת לקריסטלוגרפיה ומינרלוגיה) שאותו ערך במשך שנים אחדות. ב-1921 התמנה פאול ניגלי כעורך העיתון, וב-1924 הוחלט לשנות את שם כתב העת לZeitschrift für Krystallographie (כתב עת לקריסטלוגרפיה), על מנת להדגיש כי כתב העת עוסק בקריסטלוגרפיה בלבד. גרות המשיך להיות מעורב בניהול כתב העת, וב-1924 הזמין את פאול פטר אוואלד להשתתף כעורך משותף בכתב העת. כתב העת דגל במדיניות של פרסום מאמרים בשפת המקור של הכותבים, ולמרות שהשפה העיקרית בו הייתה גרמנית, התפרסמו בו גם מאמרים באנגלית ובצרפתית. עובדה זו הפכה את כתב העת בעריכתו של ניגלי לכתב העת החשוב ביותר בתחום הקריסטלוגרפיה בתקופה שקדמה למלחמת העולם השנייה. כתב העת הפסיק את הופעתו בסוף המלחמה. והוא חזר להופיע ב-1955 (אם כי ככתב עת גרמני בלבד) והוא ממשיך להופיע גם כיום.
איי חואן פרננדס
איי חואן פרננדס (בספרדית: Archipiélago Juan Fernández) הם ארכיפלג, המיושב בדלילות וכלכלתו נסמכת על תיירות ועל דיג. האיים ממוקמים בדרום האוקיינוס השקט כ־600 ק"מ מול חופה של צ'ילה. בארכיפלג שלושה איים געשיים עיקריים: אי רובינזון קרוזו, אי אלכסנדר סלקירק ואי סנטה קלרה.
האיים נתפרסמו בזכות המלח אלכסנדר סלקירק, שירד מספינתו בשנת 1704 אל אי בודד (שלימים ייקרא אי רובינזון קרוזו), ושרד בו כ-5 שנים לאחר שננטש, עד לחילוצו על ידי ספינה חולפת ב-1709. דמותו וסיפורו שימשו השראה לרומן רובינזון קרוזו מאת דניאל דפו, שיצא לאור כעשור לאחר מכן.
אוכלוסיית האי מונה 633 תושבים, מתוכם 598 מתגוררים בעיר הבירה סן חואן באוטיסטה.
מיכאיל מיכאילוב (חסיד אומות העולם)
מיכאיל גאורגייב מיכאילוב (בבולגרית: Михаил Георгиев Михайлов; 1917, סופיה, ממלכת בולגריה – 27 בינואר 1991, תל אביב-יפו, ישראל) היה חסיד אומות העולם, אשר תמך ביהודים רבים במהלך מלחמת העולם השנייה, לאחר הצטרפות בולגריה למדינות הציר, עם חתימתה על ההסכם התלת-צדדי. הוא עלה לישראל בגפו בשנת 1969, והוכר כחסיד אומות העולם על ידי "יד ושם" בשנת 1971. בשנת 1988 זכה באות יקיר העיר תל אביב, בה התגורר, יחד עם חסידי אומות עולם נוספים.
בבולגריה
מיכאילוב היה רואה חשבון אשר התגורר בסופיה, בולגריה. הוא התגורר בשכונה יהודית, ועל כן על מכריו וחבריו נמנו יהודים רבים. לאחר פלישת גרמניה הנאצית לבולגריה, נשלחו חלק מחבריו למחנות לעבודות כפייה. בכדי לעזור להם, מיכאלוב סיכן את חייו והסתנן לתוך המחנות והביא להם אוכל, ביגוד ותרופות.
ניצול השואה דוד יוסף אזיסוב סיפר כי מיכאילוב הציל אותו ואת אביו כאשר נאסרו על ידי השלטונות, בכך שהצליח לגרום לשחרורם.
בישראל
לא ידועות קורותיו של מיכאילוב עד עלייתו ארצה. בשנת 1969 מיכאילוב, שראה עצמו חלק מהמדינה והחליט לקשור את גורלו בגורל המדינה היהודית הצעירה, עלה לישראל בגפו. ב-1971 הוכר כחסיד אומות העולם על ידי "יד ושם", לאחר עדות הניצולים על החסד שעשה עמם.
ב-1988 זכה, יחד עם חסידי אומות עולם אחרים, באות יקיר העיר תל אביב. על אף חסדיו עם העם היהודי בתקופת השואה, חייו של מיכאילוב בישראל לא היו קלים: הוא סבל מעוני והתגורר בתנאים קשים בבת ים, בדירה צפופה אשר שכנה בתוך מקלט ולעיתים אף בחדר מדרגות. הוא סבל מהתעמרויות משכניו היהודים שידעו שאינו יהודי, והיו מציירים צלבי קרס מחוץ למקום מגוריו.
שמו של מיכאילוב עלה בתחקיר "כלבוטק" משנת 1986 אשר התרכז בתנאים המחפירים בהם חיים חסידי אומות עולם בישראל. לאחר שידור התחקיר אשר עורר הד רב, ביוזמת ראש עיריית תל אביב-יפו שלמה להט, הוצא מיכאילוב הוצא ממקום מגוריו בבת-ים, והועבר לדירה ראויה אשר סופקה על ידי עיריית תל אביב לכל חסידי אומות העולם ששהו במצב דומה.
בעקבות התכנית, נחקק "חוק חסידי אומות העולם", שהעניק להם קצבה חודשית בגובה השכר הממוצע במשק. על התחקיר הזה אמר רפי גינת כי "מדובר בגויים נוצרים שבמהלך מלחמת העולם השנייה חירפו את נפשם וסיכנו את משפחתם כדי להציל יהודים. בהתחלה קיבלו אותם יפה בארץ ואפילו נטעו עץ על שמם, אבל אחר כך זרקו אותם לכלבים. הם חיו כאן בלי זכויות, וזו פשוט הייתה חרפה לאומית. כשחשפנו את הסיפור ישב אז באולפן נשיא המדינה חיים הרצוג, ואנחנו הזלנו ביחד דמעה. לדעתי זה ההישג האנושי הכי גדול של 'כלבוטק' בתולדותיה".
דניאל חן (קומיקאי)
דניאל חן (נולד ב-1986) הוא סטנדאפיסט ישראלי.
ביוגרפיה
מגיל 19 מופיע דניאל כסטנדאפיסט ובפברואר 2020, הצטרף כאורח ל"מועדון לילה" בערוץ 12.
בעקבות מגפת הקורונה שובש לוח השידורים וצילומי "מועדון לילה" הפסיקו. לאחר כמה חודשים חזר חן להופיע באולמות ובמועדונים, ובשנת 2021 חזר לטלוויזיה והצטרף לקאסט של "סיפורים מהכורסה".
במהלך משחקי מונדיאל 2022 הנחה את התוכנית "הנבחרת של דניאל" בכאן 11.
STS-133
המשימה תוכננה במקור להיות המשימה האחרונה בתוכנית מעבורות החלל, אך עיכובים במשימה STS-134 גרמו לדחייתה עד לאחר משימה זו. משימה זו תוכננה להיות משוגרת בתחילת נובמבר 2010, אך תקלות טכניות ומזג אוויר סוער באזור השיגור בפלורידה גרמו לדחיית השיגור במספר חודשים.
ב-15 בינואר נפצע אחד מאנשי הצוות, טים קופרה, בתאונת אופניים, ולכן הוחלף על ידי האסטרונאוט הוותיק סטיבן בואן.
המשימה
המשימה מיועדת להביא אל תחנת החלל הבינלאומית את המנשא הלוגיסטי EXPRESS 4, ומודול לוגיסטי רב תכליתי. היא תשאיר בתחנה חלקי חילוף קריטיים. ביניהם - מגן מפני אשפת חלל למודול הרוסי זבזדה, אנטנות ערוץ S חלופיות, זרוע חלופית לרובוט מרובה הגפיים "דקסטר", וחלקים נוספים.
במשימה זו ייבחן גם גלאי ניווט חדש, האמור לשמש את החללית אוריון.
יום טיסה ראשון ושני
המעבורת שוגרה בהצלחה בשעה 16:53 שעון מזרח ארצות הברית מכן 39A במרכז החלל קנדי בפלורידה. לאחר הגעה למסלול ופתיחת דלתות תא המטען, עליהן מותקנים המקרנים של המעבורת, סיים הצוות את הפעילות ליום הראשון.
ביום השני בוצעו בדיקות שגרתיות של מגן החום, שנועדו לבדוק אם ניזוק בזמן השיגור. מספר פיסות קצף בידוד שניתקו ממכל הדלק החיצוני ופגעו במגן החום שלוש דקות וחמישים שניות לאחר השיגור, לא גרמו לנזק.
יום טיסה שלישי ורביעי
בשעה 14:14 שעון מזרח ארצות הברית עגנה המעבורת בתחנת החלל הבינלאומית, בעת שהיו מעל אוסטרליה. לאחר בדיקות אם יש דליפות, נפתח הצוהר בין שני הרכבים בשעה 16:18. בהמשך היום הועבר המנשא הלוגיסטי Express 4 מתא המטען של המעבורת והותקן על הקורה השמאלית של התחנה, בעזרת הזרועות הרובוטיות של המעבורת ושל התחנה.
במהלך היום סיים צוות הקרקע לבחון את צילומי מגן החום של המעבורת, ולא מצא נזקים.
ביום הרביעי הועבר ציוד ואספקה מן המעבורת אל התחנה. בסוף היום האסטרונאוטים סטיב בואן ואלווין דרו ישנו במנעל האוויר "קווסט" באטמוספירה עשירה בחמצן בלחץ נמוך, כדי לסלק עודפי חנקן מדמם, כהכנה להליכת החלל של יום המחרת. לחץ האוויר בתוך חליפות החלל נמוך יותר מן הלחץ בתחנה או על הקרקע, וכתוצאה מכך עלולים אסטרונאוטים לסבול מבועות חנקן בדמם, בדומה לתופעה ממנה סובלים צוללים כאשר הם עולים אל פני המים מהר מדי, תופעה המכונה דקומפרסיה.
יום טיסה חמישי
במהלך הליכת חלל שנמשכה מעט יותר משש שעות וחצי, ביצעו האסטרונאוטים בואן ודרו מספר משימות. הם חיברו כבל חשמל בין מודול טרנקוויליטי ומודול יוניטי, שישמש לגיבוי לאספקת מתח.
בעזרת הזרוע הרובוטית של התחנה, הם העבירו משאבת אמוניה מקולקלת ממיקום זמני בו הייתה, למיקום חדש סמוך למנעל האוויר "קווסט". הזרוע נשלטה מתוך התחנה על ידי מפקד התחנה סקוט קלי, ומייק באראט, בעוד בואן רוכב על הזרוע. במהלך הפעילות, התקלקלה תחנת השליטה העיקרית של הזרוע בתחנה, ממנה הפעילו אותה קלי ובאראט, והם עברו לתחנת שליטה חלופית כדי לא לעכב את המשימה. המשאבה תוחזר לכדור הארץ במשימת המעבורת הבאה.
לאחר מכן, התקינו האסטרונאוטים כפיס מתחת לאחת המצלמות המותקנות על הקורה הראשית של התחנה, כדי לאפשר גישה נוחה יותר כאשר יותקן חלק חלופי באזור זה במשימה עתידית. בהמשך, התקינו הארכה למסילות המותקנות על הצד הימני של הקורה, כדי להגדיל את טווח התנועה של מערכות ניידות הנעות לאורכה.
במהלך הליכת החלל אירעה תקלה במצלמת הקסדה של סטיב בואן, וכתוצאה מכך צוות הקרקע לא יכול היה לראות את נקודת המבט שלו. למרות זאת, המשימה המשיכה, משום שזאת לא הייתה בעיה קריטית.
יום טיסה שישי
לאחר שהושכמו לצלילי השיר Happy Together של הצבים, התקינו האסטרונאוטים בתחנת החלל את המודול הלוגיסטי הרב תכליתי באופן קבוע. מודול זה יהיה התוספת האמריקאית האחרונה לתחנה. המודול נשלף מתא המטען של המעבורת בעזרת הזרוע הרובוטית של התחנה, והותקן על צומת "יוניטי" של התחנה. כעבור מספר שעות של דיחוס אוויר, המודול נפתח ואנשי הצוות נכנסו אליו.
במהלך היום הגיע צוות הקרקע למסקנה שמגן החום של המעבורת נמצא במצב תקין, ומוכן לכניסה לאטמוספירה.
בנוסף, התראיינו אנשי הצוות לאמצעי התקשורת. גם בסוף יום זה ישנו סטיב בואן ואלווין דרו במנעל האוויר קווסט, לקראת הליכת החלל של יום המחרת.
יום טיסה שביעי
ביום זה יצאו בואן ודרו להליכת חלל נוספת, לאחר שהושכמו לצלילי השיר Speed of Sound של קולדפליי, שנוגן לכבודו של אריק בואי. במהלך לבישת חליפות החלל, הבחין הצוות בדליפה ממכל הליתיום הידרוקסיד של בואן, המשמש לניקוי הפחמן דו-חמצני ממערכת האוויר של החליפה. התברר שמקור הדליפה בטבעת איטום, והיא הוחלפה בטבעת אחרת.
משימתם הראשונה הייתה לרוקן שאריות אמוניה מן המשאבה המקולקלת, אותה העבירו למקום אחסון זמני בהליכת החלל הקודמת. צוות הקרקע חשש שמעט מן האמוניה הרעילה דבק בחליפות החלל, אך לאחר בחינה של סרטי הווידאו, הוא הגיע למסקנה שאין חשש כזה.
משם המשיכו שני האסטרונאוטים למשימתם הבאה, החזרת משטח ניסויים מצדה החיצוני של מעבדת קולומבוס, אל תא המטען של המעבורת, בו הוא יוחזר אל כדור הארץ. בעוד בואן מטפל בהעברת המשטח, דרו הסיר כיסוי תרמי מעל מדף אחסון חיצוני שעל הצד השמאלי של הקורה הראשית של התחנה. לאחר מכן חזר דרו אל מנעל האוויר, כדי לטעון מחדש את הסוללות של חליפת החלל שלו, ולהחזיר לשם תיק כלי עבודה. בדרכו אל מנעל האוויר, הוא החזיר למקומו מגן שמש שנפל על אחת המצלמות המותקנות על התחנה. במהלך פעילות זו, השתחרר הפנס של מצלמת הקסדה שלו ממקומו, אך הוא נשאר קשור לקסדה בעזרת כבל. בואן ניסה להחזיר את הפנס למקומו, אך לאחר מספר דקות של ניסיונות כושלים, הורה להם צוות הקרקע לכבות את הפנס והמצלמה.
בנוסף, בואן התקין כיסוי על מצלמה הנמצאת על אחד המפרקים של הזרוע הרובוטית של התחנה, שיגן עליה מנזקים בזמן שחלליות מגיעות לתחנה.
עקב התקלה, חזר דרו אל מנעל האוויר, בעוד בואן מחזיר מתאם אל מודול זאריה הרוסי של התחנה. לאחר מכן, הצטרף אל דרו והשניים חזרו אל תוך התחנה, לאחר פעילות חוץ-רכבית שארכה כשש שעות ועשר דקות.
יום טיסה שמיני ותשיעי
היום השמיני החל לצלילי השיר City of Blinding Light של להקת U2, שיועד במקור לאסטרונאוט טים קופרה, שנפצע לפני השיגור והוחלף על ידי סטיב בואן. במהלך שני הימים התראיינו אנשי הצוות לאמצעי התקשורת, המשיכו בהעברת ציוד בין המעבורת לתחנה, וכן קיבלו מנוחה למספר שעות. במהלך היום השמיני החליטה נאס"א להאריך את המשימה ביום אחד, כדי שצוותה יוכל לסייע בפריקת הציוד מתוך המודול הרב תכליתי החדש שצורף לתחנה.
יום טיסה עשירי ואחד עשר
במהלך היום העשירי התראיינו אנשי הצוות לתקשורת, וכן סייעו בפתרון בעיה במתקן לסילוק פחמן דו-חמצני בתחנת החלל.
ביום האחד עשר הועברו מספר ניסויים רפואיים מן התחנה אל המעבורת, לקראת השבתם אל כדור הארץ. לאחר מנוחה של מספר שעות נערך טקס פרידה משותף לצוותי המעבורת והתחנה, והצוהר בין שני הרכבים נסגר, לא לפני שכמה מאנשי המעבורת השתעשעו בתרגילי אקרובטיקה בתוך המודול הרב תכליתי החדש.
יום טיסה שנים עשר ושלושה עשר
היום החל עם נעימת הנושא של הסדרה מסע בין כוכבים, בצירוף הקדמה בקולו של ויליאם שאטנר, שזכתה בתחרות שירי השכמה שערכה נאס"א. בשעה שבע בבוקר, שעון מזרח ארצות הברית, נפרדה המעבורת מן התחנה, ולאחר סיבוב מסביב לתחנה לצורך צילומה מבחוץ, החלה להנמיך אל כדור הארץ. בהמשך היום בחנו את מגן החום של המעבורת בעזרת הזרוע הרובוטית של המעבורת, ומוט הארכה נוסף בקצהּ, פעילות שהפכה לשגרה מאז אסון מעבורת החלל קולומביה.
שיר ההשכמה ביום השלושה עשר היה Blue Sky של להקת הרוק Big Head Todd and the Monsters (טוד גדול הראש והמפלצות), שבוצע על ידי הלהקה במרכז הבקרה ביוסטון, ושודר בשידור חי אל המעבורת. המשך היום התמקד בבדיקות אחרונות של מערכות המעבורת לקראת נחיתה, אחסון וקשירת חפצים, וראיונות לאמצעי התקשורת.
ג'ון סקופס
ג'ון תומאס סקופס (באנגלית: John Thomas Scopes; 3 באוגוסט 1900 - 21 באוקטובר 1970) היה מורה לביולוגיה בעיר דייטון שבמדינת טנסי. סקופס הואשם ב-25 במאי 1925 בכך שהפר את החוק האוסר על לימוד תורת האבולוציה של דרווין בבתי הספר בטנסי, במשפט אשר נודע כ"משפט הקופים".
ביוגרפיה
סקופס נולד וגדל בקנטקי אך כנער למד באילינוי, שם גם לימד לראשונה בטרם עבר ללמד בדייטון. אחרי שקיבל תואר מאוניברסיטת קנטקי, עבר סקופס לעבוד כמאמן פוטבול בבית ספר תיכון בדייטון ומדי פעם לימד שם כמורה מחליף. הסתבכותו של סקופס עם החוק, והעמדתו לדין במשפט הקופים קרו אחרי שהאיגוד האמריקאי לחירויות אזרחיות הודיע שהוא יממן מקרה מבחן שיאתגר את החוקתיות של החוק, אם ימצאו מורה שיסכים למלא את תפקיד הנאשם.
סקופס עצמו לא נחקר במשפט, שכן החלק העובדתי בו לא היה שנוי במחלוקת. אסטרטגיית ההגנה התבססה על ניסיון להוכיח שהחוק המדובר אינו חוקתי ודינו להתבטל. בסופו של דבר, הורשע סקופס ונקנס ב-100 דולר, אולם לאחר שהוגש ערעור בפני ערכאה גבוהה יותר זוכה סקופס בשל סיבה טכנית מהתשלום, ונפטר מן הקנס. הוא אמנם הורשע בדין, אולם המטרה העיקרית של ההגנה, הצגת תאוריית האבולוציה וביזוי החוק נגד לימוד האבולוציה, הושגה.
אחרי המשפט, עזב את ההוראה, למד גאולוגיה באוניברסיטת שיקגו והחל לעבוד בתעשיית הנפט. הוא חקר שדות גז ביוסטון שבטקסס ובשריבפורט שבלואיזיאנה עד שפרש בשנת 1963.
הוא נישא למילדרד אליזבת' ווקר (1905–1990), ולבני הזוג היו שני ילדים. הוא מת מסרטן בשנת 1970 בעיר שריבפורט.
ריכרד אדולף ז'יגמונדי
ריכרד אדולף ז'יגמונדי (הונגרית: Richárd Adolf Zsigmondy; 1 באפריל 1865 - 23 בספטמבר 1929) היה כימאי אוסטרו-גרמני ממוצא הונגרי, שעסק בחקר קולואידים. הוא זכה בפרס נובל לכימיה לשנת 1925 "על הדגמת האופי ההטרוגני של תרכובות קולואידיות והשיטות בהן השתמש". מכתש ז'יגמונדי בירח קרוי על שמו.
חייו ועבודתו
ז'יגמונדי נולד בווינה לאירמה פון סקמארי ואדולף ז'יגמונדי האב, מדען שהמציא כלי ניתוח בתחום רפואת השיניים. אביו של ז'יגמונדי מת בגיל צעיר ב-1880, ואמו דאגה לחינוכו. בתיכון גילה עניין במדעי הטבע, בפרט בכימיה ובפיזיקה, והחל לבצע ניסויים במעבדה הביתית שלו.
ב-1903 נישא ללורה לואיז מילר, ונולדו לזוג שתי בנות, אן-מארי וקאתי. בשנת 1925 נישאה אן-מארי לד"ר אריך היקל, לימים פיזיקאי וכימאי פיזיקלי נודע.
הקריירה המדעית של ז'יגמונדי נמשכה בגטינגן שבגרמניה ב-1908, שם היה לפרופסור לכימיה, מנהל המכון לכימיה אי-אורגנית, ובה עבד עד סוף הקריירה המקצועית שלו.
ב-1925 זכה ז'יגמונדי בפרס נובל לכימיה, על עבודתו בתחום הקולואידים בתקופת פעילותו בגראץ. אוניברסיטת גטינגן נקלעה לקשיים כלכליים חמורים בעקבות מלחמת העולם הראשונה, וכספי המענק שהתלוו לפרס סייעו מאוד לז'יגמונדי להמשיך במחקריו.
ז'יגמונדי מת ב-1929 בגטינגן.
בית חוניו
בית חוניו הייתה משפחה של כהנים גדולים שנמנה ממשפחת הכהנים בני צדוק שפעלה בבית המקדש השני בתקופה ההלניסטית ממחצית המאה ה-4 לפנה"ס ועד המחצית הראשונה של המאה ה-2 לפנה"ס. מתקופתו של אלכסנדר הגדול ועד תקופתו של אנטיוכוס הרביעי (אפיפאנס).
שורשיה של המשפחה הוא מבית צדוק ממשמרת ידעיה מהכהן הגדול יהושע בן יהוצדק הכהן הגדול של תקופת שיבת ציון, וממקימי בית המקדש השני. יהושע בן יהוצדק היה מצאצאיו של צדוק הכהן הגדול הראשון לאחר בניית בית המקדש הראשון.
הכהן הגדול האחרון המוזכר במקרא הוא ידוע הכהן המופיע בספר נחמיה. והוא היה אביו של חוניו הראשון. הכוהן הגדול שרת בתפקידו עד מותו, ולאחר מותו התפקיד היה מועבר לבנו. אם הבן היה צעיר לימים נמסר התפקיד לידי אחד מאחי אביו או דודיו. מסורת זו הופרה לראשונה בימי אנטיוכוס הרביעי.
בין בית חוניו, בית טוביה והכהנים ממשמרת בילגה התנהלו מאבקים על כוח ושררה ועל עמדת הבכורה. הכהן הגדול בנוסף להיותו מנהיג דתי היה גם בעל כח כלכלי, הוא עסק בגביית מיסים, שלט באוצרות בית המקדש וניהל את השוק בירושלים.
בני חוניו נוספים
חוניו הרביעי שהיה בנו של חוניו השלישי היה אמור לרשת אותו בתפקיד הכהן הגדול. לאחר הדחת אביו מתפקידו ומינוי כהנים גדולים שקנו את תפקידם בכסף על ידי בית סלאוקוס (יאסון, מנלאוס ואלקימוס) נואש חוניו מקבלת התפקיד והחליט לעבור למצרים. שם קשר קשרים עם תלמי השישי, הקים צבא, קיבל ממנו שטח אדמה ליישב את חייליו. השטח נקרא ארץ חוניו. הוא הקים שם את מקדש חוניו ששרת את תושבי האזור.
יחסי אוסטרליה–בורונדי
יחסי אוסטרליה–בורונדי הם יחסי החוץ בין אוסטרליה ובורונדי.
סקירה כללית
בשנת 2018 חידשה אוסטרליה את יחסיה הדיפלומטיים עם בורונדי, מה שגרר ביקורת חריפה בקרב פליטים בורונדיים בשל הפרות זכויות אדם חמורות על ידי בורונדי. הפליטים מבורונדי באוסטרליה מוערכים בכמעט 2,120 לפי מפקד האוכלוסין של 2016 שערכה ממשלת אוסטרליה. באוגוסט 2019 פתחה בורונדי קונסוליה בפרת' בהשתתפות משלחת מכובדים מבורונדי, כולל הגברת הראשונה.
הילה זהרור
הילה זהרור (נולדה ב-18 בדצמבר 1980 ונולדה כהילה זערור) היא זמרת, מוזיקאית ושחקנית. זהרור הופיעה בתפקידים ראשיים ומרכזיים במופעים מוזיקליים רבים, מחזות זמר, הצגות ילדים ועל במות התיאטרון הרפרטוארי. מחברת ומלחינה של שירים ומופיעה עם הרכב נגנים במופע מיצירותיה. אלבום השירים שלה (2007 - הילה זהרור) חובר והולחן על ידה והופק בידי לני בן בשט.
ביוגרפיה
הילה זהרור נולדה בפתח תקווה ולמדה בקונסרבטוריון העירוני. היא החלה בלימודי כינור בגיל 8 ולאחר מכן פסנתר וגיטרה. כתבה והלחינה שירים מגיל צעיר מאוד. בשירותה בצה"ל הייתה זמרת בלהקות הצבאיות של חיל הים וחיל החינוך. בוגרת בית הספר הגבוה לאמנויות הבמה "בית צבי" ברמת גן. השתתפה בהצגות מוזיקליות רבות ומחזות זמר שהועלו בבית צבי ובתיאטרון הספרייה ברמת גן, בתיאטרון הקאמרי ובתיאטרון בית ליסין, מופעים מוזיקליים שונים, פסטיבלים, הצגות נוער וילדים, דיבוב לסרטים, ג'ינגלים, בימות זמר. מופיעה כזמרת מלווה בהרכב של ריקי גל, בהרכב ההופעות של שלמה ארצי, בשירה ובגיטרה אקוסטית. הילה מופיעה ברחבי הארץ עם הרכב נגנים במופע המורכב מיצירותיה.
טלוויזיה
"קלינקה מיה", במאי איתן לונדנר, "הקרקס של רינת", ערוץ הופ.
במת תיאטרון
"הדבר האמיתי" - בתפקיד דבי, במאי: הלל מיטלפונקט, תיאטרון בית ליסין. "המורדים" - בתפקיד מיכאלה הצעירה, במאי: עמרי ניצן, תיאטרון הקאמרי. "קרוב יותר" - בתפקיד אליס. במאי: דן ענבר, תיאטרון הספרייה. "השושנה המקועקעת" - בתפקיד רוזה. תיאטרון הספרייה. "האסופית" - בתפקיד האסופית, במאי: משה קפטן, תיאטרון הספרייה. "מחסן השטוזים של דתיה" - הצגת ילדים מוזיקלית, במאי: יקי מחרז, הפקת נאווה הפקות. "אגדה על קערה ומצקת" - בתפקיד הנסיכה, תיאטרון לילדים ולנוער של אורנה פורת. "מיקה שלי" - בתפקיד הילדה המספרת, במאי גדי ענבר. "רדיו גאגא" - בתפקיד המפיקה, במאי אמיר גוטמן, הצגה מוזיקלית בהפקה מסחרית. "שמונה בעקבות אחד" - בתפקיד נעה, במאי: רפי ניב, תיאטרון הקיבוץ. "אורי" - בתפקיד דליה, במאי: משה קפטן, תיאטרון ארצי לנוער עם נאווה הפקות. המחזמר "אוליבר" בתפקיד שרלוט, במאי משה קפטן. הפקת יריב יפת ותיאטרון בית ליסין,"אבק" תיאטרון גבעתיים. ״מימי ויויו״, חסידה הפקות.
ב.מ.וו 3200 CS
ב.מ.וו 3200 CS (בגרמנית: BMW 3200 CS) היא מכונית ספורט בתצורת קופה, שיוצרה על ידי יצרן הרכב הגרמני BMW בין ינואר 1962 לספטמבר 1965
דגם ה"ב.מ.וו 3200 CS" הוצג לראשונה בתערוכת המכוניות הבינלאומית בפרנקפורט (International Motor Show Germany), בשנת 1961
יוצרו 603 יחידות.
פראקסיס
פראקסיס (מיוונית Πράξις) הוא מונח פילוסופי מתחום תורת ההכרה, שמשמעותו מתבססת על הכרה בשני מושגים:
הפראקסיס הוא המציאות הסובבת את האדם, כפי שהיא נתפסת על ידו, כלומר: המפגש בין האובייקטיבי לסובייקטיבי.
לכל חברה (או תת-חברה) אנושית פראקסיס משלה, שכן היא מובחנת על ידי מציאות משותפת לכל הפרטים בה. ניתן לדבר על פראקסיס מערבי, פראקסיס של ימי-ביניים, וכדומה. כמו כן, לכל עיסוק אנושי פראקסיס משלו אותו הוא מעצב: פראקסיס דתי, פראקסיס של פועל-פס-ייצור וכך הלאה.
פראקסיס הוא התהליך באמצעותו החשיבה האנושית והתאוריה או מה שנלמד באמצעותה הופך לחלק בלתי נפרד מההתנסות דרך מעגל של פעולה-רפלקציה-פעולה. במקום רעיונות המתפתחים לכדי תאוריות ברמה האינטלקטואלית ובשיח בין אינטלקטואלים, הרעיונות נבחנים ומתנסים בהם בעולם הממשי כשהם מלווים בתהליך של התעמקות רפלקטיבית והערכה מחדש של משמעותם. בדרך זו מושגים מופשטים מקושרים למציאות המשתנה, משפיעים עליה ומושפעים ממנה.
שימושים במושג
במושג פראקסיס נעשה שימוש בהקשרים שונים מעבר להיותו מושג בפילוסופיה ובתורת ההכרה. כך למשל, בתחום הפוליטי, הפראקסיס הוא מושג מרכזי במרקסיזם. על פי גישתו של מרקס, את ערכה של הפילוסופיה צריך לבחון על פי מידת היותה מנחה לפעולה.
נועה תשבי
נועה טוהר תשבי (נולדה ב-22 במאי 1975) היא שחקנית, מפיקה בפועל ומנחה.
ביוגרפיה
תשבי נולדה בשכונת רמת אביב שבתל אביב. אמה, יעל תשבי-ארצי, הייתה נשואה בנישואיה הראשונים לטייס חיל האוויר רב-סרן, שנעלם עם מטוסו במימי מפרץ סואץ חודשים ספורים לאחר מלחמת ששת הימים. מנישואים אלו נולדו שתי בנותיה הראשונות, מירה, המפתחת שיטת יוגה נשית ומיכל ארצי, מאסטר באימון שיטת הריצה צ'י ראנינג. כעבור מספר שנים נישאה לדניאל תשבי, אביה של נועה. לאחר גירושיהם בילדותה, אביה דניאל תשבי נשא לרעיה את הפסיכולוגית הקלינית דניאלה אוראל. סבה מצד אמה הוא הדיפלומט חנן יבור.
בעצת מקובל הוסיפה תשבי לשמה את השם האמצעי טוהר.
את שירותה בצה"ל עשתה בלהקת חיל חינוך, שם הבינה שאמנויות הבמה הן התחום המתאים עבורה, והיא החלה לחפש בתי ספר למשחק בארצות הברית עוד בזמן השירות.
בישראל
הופעתה הטלוויזיונית הראשונה, בגיל 15, הייתה בשנת 1990 בסדרת הילדים "קריאת כיוון" לצדו של רוני פינקוביץ'. בנעוריה השתתפה במחזמר "מאחורי הקולות של המוזיקה". במסגרת חברותה בלהקת הנוער התל אביבית "השכנים של צ'יץ'" השתתפה בהפקה הראשונה של המחזמר התנ"כי "דוד" מאת ירון כפכפי בתפקיד אביגיל, אשתו של דוד המלך. כשנה מאוחר יותר הנחתה את תוכנית הנוער, "אולפנוער" בערוץ 2, וגם הקימה להקה משלה בשם קקטוס.
בשנים 1995–1999 שיחקה תשבי באופרת הסבון הישראלית "רמת אביב גימל", בתפקיד מעצבת האופנה דפנה מאור. בתקופה זו למדה בארץ משחק מול מצלמה ופיתוח קול.
בשנת 1996 הקימה ביחד עם בן-זוגה דאז, המוזיקאי גל אשר, את להקת "נונה (Nona)", הרכב ישראלי אשר יצר מוזיקה בסגנון מיינסטרים ופופ בשפה האנגלית. הלהקה הוציאה אלבום אחד בשנת 1997 בחברת "הליקון", שנקרא בפשטות "Nona" ובו בלטו בעיקר השירים "Swim" (לו צולם וידאו קליפ בבימויו של גיא שגיא) ו-"Leave Me Alone" (לו נעשו שש גרסאות רמיקס שהודפסו על גבי סינגל שנשלח לתחנות הרדיו), והתפרקה כשנה לאחר צאת האלבום עקב פרידתה של תשבי מאשר ועזיבתה לחו"ל.
בתחום המשחק השתתפה בגרסה הישראלית למחזמר "סיפור הפרברים" בתפקיד אניטה.
בשנת 1997 השתתפה בדיבוב העברי של הסרט "הרקולס" של חברת וולט דיסני, בתפקיד מגארה.
בשנים 1997–1998 הנחתה את תחרות מלכת היופי. ב-2001 שיחקה בסרט "חמש דקות בהליכה".
בשנת 2007, תשבי הנחתה את תוכנית המציאות הישראלית "הדבר הגדול הבא" ששודרה בערוץ 2 בזכיינית רשת, והשתתפה במספר פרקים בסדרת הדרמה הקומית הישראלית "לא הבטחתי לך" ב-yes.
בין השנים 2010–2014 התארחה תשבי שלוש פעמים כפאנליסטית בתוכנית "מצב האומה".
בנובמבר 2011 דורגה במקום השלישי ברשימת הדוגמניות המרוויחות בישראל של כתב העת "פורבס ישראל", עם הכנסה מוערכת של 740,000 ש"ח.
כיכבה בקמפיין מקומי לעידוד התיירות.
החל משנת 2016 תשבי נהפכה לפרזנטורית של חברת הטיפוח "גאיה קוסמטיקס". ב-2017 פרסמה את מותג העיצוב "מיכל נגרין".
היא הנחתה את טקס קבלת הפנים על השטיח האדום באירוויזיון 2019 שהתקיים בתל אביב.
בנוסף ב-2019 הנחתה את האירוע לציון 70 שנה לתחרות מלכת היופי.
ביוני 2022 נבחרה על ידי מגזין פורבס ישראל כאחת מ-50 הנשים המשפיעות בישראל.
בארצות הברית
ב-1997 עברה תשבי להתגורר בארצות הברית. בתחילה נרשמה ללימודים בבתי ספר פרטיים בלוס אנג'לס למשחק, ריקוד ופיתוח קול.