cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
יונתן שפירא (שיר)
תוכן השיר
השיר "יונתן שפירא" נכתב אודות יונתן שפירא, שלמד עם איה כורם בבית הספר למוזיקה רימון, ולאחר מכן היה לטייס בחיל האוויר. שפירא לפני כתיבת השיר היה מיוזמי "מכתב הטייסים הסרבנים" בשנת 2003 נגד הסיכולים הממוקדים.
מלכת היופי של המגזר הערבי
מלכת היופי של המגזר הערבי היא תחרות יופי לנשים מהמגזר הערבי הנערכת מדי שנה בישראל. התחרות מאורגנת על ידי מגזין הנשים לילכ.
התחרות נערכת לרוב בשפרעם ולוקחות בה סדרך כלל בין 11–15 מתמודדות.
התחרות החלה במאה ה-20 אך בעקבות האינתיפאדה התחרות חדלה מלהתקיים, ב-2005 נערכה התחרות באופן מחודש באודיטוריום חיפה ואורגנה על ידי העיתון כל אל-ערב.
הזוכות
(רשימה חלקית)
תחנת דנקנר
תחנת דנקנר היא אחת מהתחנות בקו האדום כחלק מהדנקל. מיקומה על רחוב ז'בוטינסקי, לקראת קצהו המזרחי והצטלבותו עם רחוב זאב אורלוב בפתח תקווה. התחנה ממוקמת בין שכונות נווה גן מצפון ורמת ורבר מדרום, והיא התחנה הרביעית מתחילת תוואי הרכבת הקלה מכיוון מזרח.
התחנה נפתחה, יחד עם שאר הקו האדום של הרכבת הקלה בגוש דן, בתאריך 18 באוגוסט 2023.
הקמת התחנה
בשנת 2009 הוחל בעבודות, שהסתיימו ב-2011, על נתיב תחבורה ציבורית לאורך רחוב ז'בוטינסקי בפתח תקווה. במקום לא הייתה תחנת אוטובוס כחלק מהנתיב.
בנובמבר 2014 נסגר נתיב התחבורה הציבורית. הסיבות לסגירת הנתיב היו העובדה שבציר נהרגו כ-21 אנשים מתאונות דרכים, והיות המסלול חלק מתוואי הקו האדום בפתח תקווה. על מנת לתת מענה תחבורה ציבורית ראוי הועברו תחנות האוטובוס, שהיו לאורך הנתיב, בחזרה לצידי הכביש.
בדצמבר 2018 החלו עבודות להנחת מסילות מסילות הרכבת בתוואי והקמת תשתיות בשבילן.. בינואר 2020 פורסמו צילומי אוויר במסלול הקו בהם בין היתר תועדה התחנה והמסילות אשר מוקמות במקום. בעקבות סיום הבנייה ומתן האישורים, התחנה נפתחה יחד עם שאר הקו האדום, בתאריך 18 באוגוסט 2023.
סביבה
התחנה נמצאת סמוך לנקודת ההצטלבות של שני רחובות ראשיים בפתח תקווה: רחוב ז'בוטינסקי ורחוב זאב אורלוב, שניהם חלק מכביש 481. שכונות נווה גן ורמת ורבר נמצאות צפונית ודרומית (בהתאמה) לתחנה.
במרחק של כ-300 מטרים מהתחנה לתוך שכונת רמת ורבר שוכן פארק יד לבנים, ובו גן החי בפתח תקווה, הארכיון לתולדות פתח תקווה ומוזיאון האדם והסביבה.
מתחמים קרובים במיוחד לתחנה, אך המשורתים על ידי תחנות רכבת אחרות בקו האדום, הם הקניון הגדול, הפארק הגדול ובו האגם האקולוגי של העיר. מתחמים אלו משורתים על ידי תחנת בילינסון.
שכונה נוספת המשורתת על ידי התחנה היא שכונת בר יהודה.
לואיס סיניסטרה
לואיס פרננדו סיניסטרה לוקומי (בספרדית: Luis Fernando Sinisterra Lucumí; נולד ב-17 ביוני 1999 בסנטנדר דה קיליצ'או שבקולומביה) הוא כדורגלן קולומביאני המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת לידס יונייטד ובנבחרת קולומביה.
קריירת מועדונים
סיניסטרה החל את הקריירה המקצוענית שלו באונסה קלדס מליגת העל הקולומביאנית.
ב-8 ביולי 2018 חתם על חוזה לשלוש עונות בפיינורד מליגת העל ההולנדית.
לידס יונייטד
ב-7 ביולי 2022 הצטרף סיניסטרה ללידס יונייטד לאחר שחתם על חוזה לחמש שנים. שווי העסקה עמד על 21 מיליון ליש"ט. ב-13 באוגוסט 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, כשנכנס כמחליף לקראת סיום המשחק מול סאות'המפטון, שהסתיים בתוצאה 2–2. את שערו הראשון במדי לידס יונייטד הבקיע ב-24 באוגוסט, בניצחון 1–3 על ברנסלי במסגרת הסיבוב השלישי של גביע הפוטבול ליג. את שערו הראשון בפרמייר ליג הבקיע ב-30 באוגוסט, בתיקו 1-1 מול אברטון. ב-3 בספטמבר הבקיע בפעם השנייה ברציפות בליגה, ובפעם השלישית ברציפות בכל המסגרות, בהפסד לידס 2–5 לברנטפורד. ב-2 באוקטובר הורחק בכרטיס צהוב שני במשחק מול אסטון וילה, שהסתיים בתוצאה 0-0.
לאחר נשירתה של לידס לצ'מפיונשיפ בסיום עונת 2022/2023, פתח במשחק הראשון לעונת 2023/2024 מול קארדיף סיטי, שהסתיים בתוצאה 2-2.
קריירה בינלאומית
ב-15 באוקטובר 2019 ערך סיניסטרה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קולומביה, בהפסד 0–3 לנבחרת אלג'יריה במשחק ידידות. ב-24 בספטמבר 2022 הבקיע את שער הבכורה שלו בניצחונה של קולומביה 1–4 על גואטמלה. ב-27 בספטמבר הבקיע צמד בניצחון 2–3 על מקסיקו.
הרוריקים
"הרוריקים" (ברוסית: Рюриковичи) היא מיני-סדרת טלוויזיה, דוקו-דרמה רוסית משנת 2019, שהופקה בשיתוף פעולה עם הערוץ הראשון ברוסיה. הסדרה מגוללת את האירועים ההיסטוריים ותולדות שושלת רוריק, בית המלוכה הראשון של רוסיה. הסדרה זכתה לשבחי המבקרים בשל אופן שחזור אירועי התקופה.
פרק הבכורה שודר בערוץ הראשון ב-4 בנובמבר 2019.
תיאור
זו אחת השושלות העתיקות באירופה. נסיכים ומלכים מבית רוריק שלטו במדינה ברציפות במשך 740 שנה. במהלך תקופה זו, המדינה הרוסית שנוצרה על ידם גדלה לגודל של 5.4 מיליון קמ"ר והפכה לגדולה יותר מכל אירופה. תולדות השושלת החלו במקביל להיסטוריה של המדינה. עם זאת, ההתחלה מוסתרת בערפל עבה של אגדות. לעולם לא נדע מי היה באמת ורנגיאן רוריק האגדי והאם הוא היה אדם היסטורי אמיתי. אך אנו יודעים מי היו צאצאיו. ביניהם היו משוררים ולוחמים, נזירים ושודדים, מחוקקים ואחים רוצחים. חלקם עלו על כס המלוכה בזכות, אחרים - בהזמנה, ואחרים - על חשבון גוויות אחיהם, אך הלגיטימיות שלהם על המדינה הענקית נעשתה בשל השתייכותם לבית השלטון. בתולדות השושלת היה הכל - מאבק קשה על כוח והקרבה עצמית גבוהה, רווחים והפסדים, תככים וחוקים חדשים, אסונות ויצירת יצירות מופת עולמיות, אהבה ובגידה. שושלת רוריק חיזקה, הגנה, הרחיבה את מדינתם: חלקם באש וחרב, חלקם בשלום ואמנה. בתקופת שלטונם נוצרה האומה הרוסית והתעוררה תופעת התרבות הרוסית. הרוריקים הם שיצרו את המדינה - הכוח הרב-אתני הטרנס-יבשתי שאנו מכירים כיום.
רוריק
על פי הכתבים, הוא הגיע "מעבר לים", משם הגיעו גלי שודדים צפוניים - הויקינגים - לאירופה, אך הוא לא הגיע ככובש, אלא כשכיר חרב. הוא נקרא על ידי תושבי לדוגה, מכיוון שהם היו זקוקים ללוחם מנוסה ושליט עצמאי שיכול היה למנוע מהומה בקרבם. יחד עם אנשיו, רוריק הגיע להסכם עם לדוגה ונשבע אמונים לאנשי לדוגה. ברגע זה - על פי הכתבים, זו שנת 862 - מתחילה נקודת המוצא של המדינה הרוסית.
איגור רוריקוביץ' והנסיכה אולגה
הנסיך הראשון מבני של רוריק, איגור הופיע על כס המלוכה כתינוק: רוריק נפטר כשבנו בקושי היה בן שנה. כמושל מהימן אולג, נשאר האפוטרופוס ועוצר. במשך כמעט ארבעים שנה ליווה אותו הנסיך איגור בכל מסעותיו. לנגד עיניו, אולג הקים את המדינה - הכניע את השבטים, אסף אדמות, נסע לקונסטנטינופול. ברם שלטונו העצמאי של איגור הסתיים באסון שעלה לו בחייו. אלמנתו, הנסיכה אולגה, עשתה את מה שבעלה לא הצליח לעשות: לחזק את המדינה המתפוררת ולכונן יחסים עם האימפריה הביזנטית.
סוויאטוסלב איגורייביץ'
הדבר היחיד שעניין אותו בחיים היה מלחמה. אך לא בשל הצורך בהגנה על גבולות, אלא הרחבה אינסופית של השטח שעליו שלט. הוא התעלם מהופעתם של נוודים חדשים שוחרי מלחמה - הפצ'נגים, ותוך כמה שנים הביס את ממלכת הכוזרים, בזז את בולגריה של הוולגה ויצא דרומה לגבולות האימפריה הביזנטית. כדי לעצור אותו, נדרש כמעט כל כוחה הצבאי. סוויאטוסלב נאלץ לחזור לרוסיה ובדרך חזרה הוא נלכד על ידי הפצ'נגים במפלי הדנייפר, שמעולם לא התייחס אליהם ברצינות.
ולדימיר סוויאטוסלבוביץ' (הקדוש)
ברוסיה כינו אותו "השמש האדומה" וחיברו עליו אפוסים ששרדו במשך מאות שנים. באירופה, הוא נודע כעובד אלילים פראי, שאכזריותו ורשלנותו היו אגדיים. הוא זה שהביא את ה[[נצרות אורתודוקסית
יארוסלאב ולדימירוביץ' (החכם)
לאחר עלייתו לשלטון לאחר מלחמת האחים, תוך זמן קצר הוא שיקם את המדינה הרוסית הכמעט מתפוררת, ריסק את הפצ'נגים והפך את רוס של קייב לאחת המדינות החזקות והיציבות באירופה. היו לו קשרים שושלתיים נרחבים: אשתו הייתה בתו של המלך השוודי, כלתו - הייתה קשורה בקשרי משפחה לנסיכויות הפולניות, האוסטריות והביזנטיות, חתניו - מלכי נורווגיה, הונגריה וצרפת. ביוזמתו נוצרה מערכת החוקים הראשונה ברוסיה - מה שמכונה "אמת ירוסלב". יחד עמה ועם תורתו של ולדימיר מונומך, נקרא קוד זה בשם "האמת הרוסית" והוא קיים ברוסיה כבר כמה מאות שנים. פרק זה מגולל את סיפורה של קנוניזציה אל מול המיתוס.
ולדימיר וסבולודוביץ' (מונומאך)
הוא נקרא אל ממלכת קייב הגדולה על ידי תושבי קייב עצמם שעייפו מהסערה האינסופית ומשינוי הנסיכים. במשך זמן מה הוא הצליח "לכבות" את אש הסכסוך. כמפקד מוכשר, הוא ניצח את הלוחמים הפולשים ויצר מערכת הגנת גבולות. הוא היחיד מבין כל הנסיכים הרוסים, שהשאיר תווים אוטוביוגרפיים המכונים "הנחיותיו של ולדימיר מונומאך." דווקא עם שמו, כתבו סופרי המוסקבה במאה החמש עשרה את אגדת הופעתה ברוסיה של המסורות המלכותיות, כאילו התקבלו מידי הקיסר הביזנטי, כולל מה שמכונה "כובע המונומך". מכל בני שושלת רוריק, ולדימיר מונומאך היה זה שנשאר בזיכרון ההיסטורי והפופולרי כשליט אידיאלי. הוא הותיר לנסיכים הרוסים את הדרך לשימור רוסיה כיחידת שלמה יחידה, המוחזקת יחד לא רק באמצעים מדיניים, אלא גם על ידי קשרים רוחניים. כדי לצאת לדרך זו, נדרשה לא רק רצון פוליטי אלא גם היכולת להקריב את הרווח האישי למען מטרה נעלה והיכולת לשמור על אדיקות דתו.
יורי ולדימירוביץ' (דולגורוקי)
הוא ידוע בהיסטוריה כמייסד הבירה העתידית של המדינה הרוסית, כנסיך שהניח את התשתית לשושלת ולדימיר-סוזדל ושליטי מוסקבה, מארגן צפון-מזרח רוסיה, שהפך לגרעין העתיד של רוסיה הגדולה. בתקופת שלטונו של יורי, המים הרחוקים החלו להפוך בהדרגה לאחד האזורים המפותחים ביותר ברוסיה. אך דולגורוקי כל חייו נלחם על כס קייב וכשקיבל אותו, תושבי קייב ראו בו אדם זר וסוער ובמהרה הוא מת מהרעלה.
אנדריי יורייביץ' (אוהב האל)
בתקופת שלטונו, הנסיכות החזקה ביותר ברוסיה הייתה נסיכותו שלו - ולדימיר-סוזדל. הוא שינה את המערכת הפוליטית והפך את המלכות הגדולה לא קייב, אלא ולדימיר. בהסתמך לא על נערים שבטיים, אלא על לוחמים צעירים יותר ובכך הניח את יסודות האצולה העתידית. תחתיו נבנו כנסיות ולדימיר המפורסמות, שהפכו ליצירות מופת של אדריכלות עולמית ב.
אלכסנדר ירוסלביץ' נבסקי
כשהיה בן 16 החלה הפלישה המונגולית-טטרית לרוסיה הצפון-מזרחית, שנתפשה על ידי בני זמנו כסוף העולם. אביו, יארוסלאב וסבולודוביץ', היה הראשון מבין הנסיכים הרוסים שהלך אל "האורדה" והראשון שקיבל תווית למלכותו הגדולה של ולדימיר מידיו של באטו חאן. אך הוא התנגד בעקשנות לניסיונות לחדור לארצות נובגורוד של אבירי הצלבנים במערב אירופה. אלכסנדר ירוסלביץ' המשיך במדיניות אביו. הוא זכה לתהילת כמפקד גדול בצעירותו, כשהביס את האבירים השוודים בקרב על הנייבה, וכך קיבל את הכינוי נבסקי. הוא הביס את הצלבנים הגרמנים בקרב על אגם פיפסי, המכונה "קרב הקרח".
הוא סירב בנחישות לברית עם האפיפיור - אולי הבין שעצמאותה האתנית והמדינית של רוסיה עומדת על כף המאזניים. הוא השפיל את הגאווה הנסיכותית והכיר בתלות ארצו באורדה, מכיוון שהיא הגנה במידה מסוימת על ארצות רוסיה ויצרה לפחות איזשהו מראה של יציבות. הישג זה של ענווה הוא שייתן לאחר מכן את הבסיס של הכנסייה הרוסית להאדיר את אלכסנדר נבסקי כקדוש. האדמות התלויות באורדה יישארו רוסיות ואורתודוקסיות. השאר יהיו חלק ממדינות מערב אירופה הקתולית ומהדוכסות הגדולה של ליטא. הבחירה הטקטית של אלכסנדר ירוסלאביץ' קבעו מראש את המשך ההיסטוריה של רוסיה.
איוואן דנילוביץ' קאליטה
הוא המשיך במדיניות של אחיו הבכור יורי, אך השתמש בשיטות מתוחכמות יותר. על פי גרסה אחת, קאליטה ("ארנק") זכתה לכינוי על כך שניסה בכל דרך להעשיר את אוצר מוסקבה, בו הצליח מאוד. הוא השיג את העברת מרכזו של המטרופוליט מוולדימיר למוסקבה, שהפכה אותה לבירה הרוחנית של רוסיה. הוא הניח את היסוד של ההרכב האדריכלי של הקרמלין במוסקבה ובנה את הקתדרלות הראשונות מאבן לבנה וקירות עץ אלון. בזכות מאמציו נסיכות מוסקבה הביסה את טבר ובמהלך כל שלטונו של איוואן קאליטה, לא נערכה אף פשיטה אחת על אדמות מוסקבה. במהלך 40 שנות "השקט הגדול" הזה צמח דור חדש ברוסיה שייצא אל שדה קוליקובו.
דמיטרי איוואנוביץ' דונסקוי
דמיטרי הפך לדוכס הגדול בגיל 9: האפוטרופוס שלו היה המטרופוליט אלכסיי ממוסקבה. בשלב זה עברה אורדת הזהב תקופה של סערה וריקבון, אך הדוכסות הגדולה של ליטא התחזקה משמעותית. הנסיך הצעיר נלחם כדי לחזק את נסיכותו, לחם נגד ליטא והוביל את התנועה נגד האורדה בארצות רוסיה. תחתיו התחולל שלטונו הגדול במוסקבה והתחיל תהליך איחוד ארצות רוסיה ושחרורם מכוח אורדת הזהב. בעזרת הסמכות הרוחנית העיקרית של רוסיה, ההגמון סרגיוס רדונז', הצליח דמיטרי לראשונה לאחד את כוחותיהם של האדמות השונות ולהכניע את האורדה בקרב בשדה קוליקובו, בסמוך לדון, עבורו קיבל את הכינוי דון (דונסקוי).
וסילי הראשון דמיטרייביץ'
במהלך שלטונו של וסילי הוא התמודד נגד שני כוחות שביקשו לכבוש את ארצו: האורדה וליטא. במדיניותו המיומנת הוא הגן על עצמאות מוסקבה בתנאים אלה. המצב במדיניות החוץ השתנה לא פעם, הצלחותיו של הנסיך הוחלפו בכישלונות, אך השנים האחרונות למלכותו היו יחסית רגועות ומוסקבה הצליחה לחזק את הפוטנציאל הכלכלי שלה. תקופתו של וסילי הראשון הייתה בסימן העלייה הגבוהה ביותר של התרבות הרוסית העתיקה: בתקופתו נוצר הקאנון של האדריכלות, ציורי הכנסייה וציירי האייקונים הרוסיים.
וסילי השני ואסילייביץ' (האפל)
מרבית שלטונו לוותה במלחמה ארוכה בתקופה המאה העשירית בין שתי משפחות שבט הקאליטה. וסילי איבד את כסאו מספר פעמים, נלכד וסונוור, לכן קיבל את הכינוי "האפל". עם זאת, בסופו של דבר הוא הצליח לצאת מכל הסכסוך האזרחי כמנצח, לחזק את מדינת מוסקבה וכמעט לחסל את התלות באורדה. תחתיו קיבלה הכנסייה הרוסית עצמאות יחסית מן הפטריארכיה של קונסטנטינופול. אחרי נפילת האימפריה הביזנטית נותרה המדינה הרוסית המעצמה האורתודוקסית היחידה.
איוואן ואסילייביץ' (הגדול)
איוון השלישי השלים את תהליך איחוד הארצות הרוסיות בחסות נסיכות מוסקבה, וחיסל את התלות באורדה. רוסיה נכנסה לזירה הבינלאומית כמעצמה אירופית גדולה, הפכה ליורשת האימפריה הביזנטית והייתה לעמוד התווך של האורתודוקסיה. איוואן השלישי יזם את יצירת ספר החוקים הראשון - קוד החוקים הרוסי הראשון אחרי "האמת הרוסית". הוא בנה מחדש את הקרמלין במוסקבה עם חומות לבנות וקתדרלות אבן. סיפח את נובגורוד לנסיכות מוסקבה. כבש את אדמות פרם והפיץ את השפעתו עד להרי אורל. הנשר הדו-ראשי הפך לסמל המדינה של רוסיה והופיע תואר חדש - הדוכס הגדול של מוסקבה הפך לריבון רוסיה כולה.
איוואן ואסילייביץ' הרביעי (האיום)
השליט הרוסי הראשון, הנושא את התואר "צאר", איוואן הרביעי הרחיב משמעותית את גבולות המדינה, לאחר שסיפח את אדמות קאזאן וח'אנות אסטרחאן לרוסיה, כמו גם את מערב סיביר. תחתיו, כונס הזמסקי סובור הראשון, נוצר קוד חוקים חדש, בוצעו רפורמות בשירות הצבאי ובמערכת המשפט של הממשל הציבורי. הוא החל במלחמה על הגישה לים הבלטי, הביס את המסדר הליבוני וכבש חלק מהמדינות הבלטיות, אך מדינות אחרות בצפון אירופה טענו גם לאדמות הללו, ובסופו של דבר, המלחמה בלבון הסתיימה בתבוסה. כישלונות במדיניות החוץ עוררו שינוי בפוליטיקה הפנימית של איוואן הרביעי: הוא הציג את האופריצ'נינה, הביס את חמולות הנערים הישנות, הפך את כוחו האוטוקרטי של הצאר לעריצות גלויה ולקראת סוף שלטונו, המדינה ששגשגה והייתה חזקה בעבר, נפגעה משלטון הטרור והמלחמה והייתה על סף אסון. הריגתו של המלך את בנו הבכור איוואן שללה גם את עתידה של השושלת כולה.
פיודור יוהאנוביץ'
הבכור מבניו שנשארו בחיים של איוואן האיום, היה ההפך הגמור מאביו: הוא היה מאוזן, טוב לב ואדוק מאוד. פיודור סלח על חטאי אביו כל חייו. הוא כמעט לא התערב בענייני המדינה, והפקיד אותם לגיסו - הבויאר בוריס גודונוב. פיודור מת בגיל צעיר ולא הותיר אחריו יורש. אחיו הצעיר, הצארביץ' דמיטרי, מת בנסיבות מעורפלות. שושלת רוריק נקטעה. בוריס גודונוב תפס את השלטון, לאחר שהבטיח כי הזמסקי סובור בחר בו להיות למלך. כעבור כמה שנים החלה סערה במדינה, שכמעט הרסה כליל את המדינה הרוסית.
מרי אלן אדוארדס
מרי אלן אדוארדס (באנגלית: Mary Ellen Edwards; 9 בנובמבר 1838 – 22 בדצמבר 1934) הייתה אמנית ומאיירת בריטית. היא תרמה לעיתונים ויקטוריאניים רבים, כתבי עת וספרי ילדים.
ביוגרפיה
מרי אלן אדוארדס נולדה כבתם של מרי ג'ונסון ודאון אדוארדס, חקלאי ומהנדס שהיו לו מספר המצאות מוצלחות. היא נולדה בחווה של אביה בסורביטון ב-9 בנובמבר 1838. היא באה ממשפחה אמנותית. היא בילתה את שנותיה הראשונות עם משפחתה בסורביטון, באי מאן, בדרום קנזינגטון ובצ'לסי, לונדון.
ב-13 ביוני 1866, מרי אדוארדס נישאה לג'ון פריר. פריר עבד בחברת שייט. למרי אדוארדס וג׳ון פרייר היה בן אחד, שנולד ב-1867. בעלה הראשון של אדוארד (פרייר) מת ב-1869. בתקופה הזאת ובמהלך העשור הבא, מרי אלן הגישה את עבודתה לתערוכות השנתיות של האקדמיה המלכותית לאמנויות (RA).
ב-1872 נישאה לאמן ג'ון צ'ארלס סטייפלס, איתו עבדה על פרויקטים רבים עד מותו בסוף המאה.
בשל מגוריה ונדודי משפחתה בגיל צעיר, היא לא הצליחה לקבל הכשרה פורמלית באמנות, אבל למדה בבית הספר לאמנות דרום קנזינגטון במשך שנה אחת.
קריירה
היא החלה את הקריירה האמנותית שלה במדיום של צבעי מים. בגיל 12 היא עברה מצבעי מים לשמן. מחוץ לצבעי מים ותחריטים, מרי אדוארדס הייתה מאיירת מצליחה, שציירה את עבודותיה על עץ.
ב-1862, היא שלחה את שתי העבודות הגדולות הראשונות שלה לאקדמיה המלכותית בלונדון, אנגליה. עבודותיה התקבלו והוצגו מ-1864 עד 1908, היא שלחה עבודות כמעט מדי שנה, סך הכל הציגה 38 יצירות אמנות באקדמיה המלכותית.
היצירה הראשונה שלה שנרכשה לפרסום, ״הנשיקה האחרונה״, הוצגה ב-1865. כמו כן, נרכשו ונחרטו יצירותה ״לזיכרון ולשלום״.
היא איירה ספרי ילדים רבים. מ-1869 עד 1880 היא הייתה בצוות של העיתון The Graphic ולאורך הקריירה הארוכה שלה, היא עבדה עבור מספר מגזינים.
מלבד ההגשות הכמעט שנתיות שלה לאקדמיה המלכותית, היא הציגה ארבע יצירות בחברה המלכותית של האמנים הבריטים (RBA), עבודה אחת באקדמיה הסקוטית המלכותית (RSA), שמונה יצירות במכון המלכותי לאמנויות בגלאזגו (RGI), שתי יצירות במוסד הבריטי ותשע יצירות. באגודת האמניות. עבודותיה הוצגו גם בגלריות בצרפת.
סגנון והשפעה
מרי אלן אדוארדס עבדה וחיה במאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20. בשל האקלים החברתי באותה תקופה, היא לא הייתה פופולרית במיוחד בציבור שראה את אמנותה דרך העדשה הגברית המסורתית. היא הייתה יוצאת דופן בהמחשת רגש בעבודתה, והיצירות שלה הן עוצמתיות מאוד וקלות להבנה. לרוע המזל סגנונה לא היה מבוקש בקרב האוכלוסייה הרחבה בשל הדימוי החברתי כ"אמנות נשית", היינו יצירותיה נתפסו לעיתים קרובות כ"נשיות", "סנטימנטליות" ו"ביתיות", בהשוואה לציורי מקביליה הגברים.
הר סיפל
הר סיפל (באנגלית: Mount Siple) הוא הר געש רדום מסוג חרוט מגן, המצוי בחלק הצפון מערבי של האי סיפל, המצוי למול חוף באקוטיס (מדף הקרח גץ מפריד בין חוף באקוטיס לבין האי סיפל), בארץ מרי בירד שבאנטארקטיקה.
ההר מתנשא לגובה לגובה של 3,110 מטרים מעל פני הים. הר סיפל הוא ההר השלישי בהתנשאותו באנטארקטיקה; וההר ה-78 בהתנשאותו בעולם.
להר פסגת קלדרה (שאורכה 5 קילומטרים ורוחבה 4 קילומטרים), ומורדות ההר הן חרוט געשי.
לרגלי ההר מושבה גדולה של פינגווינים מסוג אדלי.
גילוי ההר ומקור שמו
ההר נקרא על שמו של פול א. סיפל (Paul Siple), חוקר אנטארקטיקה וגאוגרף אמריקאי, שהשתתף בשש משלחות חקר לאנטארקטיקה, ובהן שתי משלחות בירד (בשנים 1930–1928 ו- 1935–1933).
סיפל פיקד על בסיס אמריקה הקטנה של השירות האנטארקטי האמריקאי, והיה הנווט בכל טיסות החקר העיקריות של הבסיס - כולל הטיסה בה התגלה הר סיפל.
הטיפוס על ההר
אין תיעוד על טיפוס על ההר, והוא אחד ההרים הגבוהים בעולם שטרם טיפסו עליהם.
יחסי טורקיה–קוריאה הדרומית
יחסי טורקיה–קוריאה הדרומית (בטורקית: Güney Kore-Türkiye ilişkileri, בקוריאנית: 대한민국-터키 관계) הם יחסי החוץ בין הרפובליקה הטורקית ובין הרפובליקה של קוריאה. לטורקיה יש שגרירות בסיאול, ואילו בדרום קוריאה יש שגרירות באנקרה וקונסוליה כללית באיסטנבול. שתי המדינות הן חברות ב-G20.
היסטוריה
קשר מוקדם ניתן לייחס לעת העתיקה, כאשר הגקטורקים תמכו בגוגוריאו העתיקה, ממלכה קוריאה, במהלך התרחבותם וסייעו להם גם נגד הכוחות הסיניים של טאנג. מכיוון שגם הגקטורקים וגם גוגוריאו אוימו על ידי שושלת טאנג, הם יצרו ברית פוליטית, כלכלית וצבאית. חיילים גקטורקים סייעו לגוגוריאו בקרבות רבים, כולל במלחמה נגד סילה, ממלכה קוריאנית אחרת ושושלת טאנג בסין; הברית הזו נמשכה גם לבלחה. המסחר והתכתבויות נשמרו גם באמצעות דרך המשי הקדומה לאחר שחלק משבטי אוע'וז העתיקים היגרו מערבה והתיישבו בארצות אנטוליה (כיום טורקיה).
דרום קוריאה וטורקיה נהנו ממערכת יחסים ארוכת שנים שמאפיינת קשרים כלכליים, תרבותיים, דיפלומטיים חזקים ותיירותיים. יחסים אלה ניתן לייחס ברובם לעת היווצרותה של האומה הדרום קוריאנית, כאשר טורקיה, כלומר הבריגדה הטורקית, תמכה בדרום קוריאנים כנגד כוחות צפון קוריאה וסין במלחמת קוריאה. מתוך 721 חיילים טורקים שנפלו בקרבות, 462 נקברו בבית הקברות של האומות המאוחדות לזכר הנופלים בפוסאן. בהתבסס על אותן מחוות הדדיות ומעשי ידידות קדומה, מערכת היחסים בין שתי המדינות מכונה לעיתים קרובות "אחווה קוריאנית-טורקית".
יחסים כלכליים
בשנת 2013 התקשרו שתי המדינות בהסכם סחר חופשי.
שיתוף פעולה צבאי
טנק אלטאי הוא טנק צבאי חדש של כוחות הצבא הטורקי, הנתמך על ידי יונדאי רוטם הקוריאנית בתמיכה טכנית וסיוע.
זבולון (לאוניד) גופשטיין
זבולון (לאוניד) גופשטיין (21 באפריל 1953 – 25 בדצמבר 2015) היה שחמטאי אוקראיני-ישראלי בדרגת רב אמן, חבר נבחרת ישראל בשחמט, מאמן ומארגן תחרויות שחמט.
ביוגרפיה
גופשטיין השתתף מספר פעמים באליפות אוקראינה. עלה לישראל בשנת 1990. עיברת את שמו מלאוניד לזבולון. השיג דרגת אמן בינלאומי בשנת 1990 (בגיל 37, הנחשב למבוגר מאוד יחסית) ובשנת 1993 הפך לרב-אמן.
נמנה עם צוות מאמניה של אלופת העולם הגיאורגית, מאיה צ'יבורדאנידזה. כמו כן, אימן בישראל, צרפת וגרמניה. חידש את פעילות השחמט בבת ים וארגן בה תחרויות שחמט.
בשנת 1993 שיחק גופשטיין באליפות אירופה לנבחרות. שיחק בליגה הלאומית בישראל מ-1998. היה פעיל עד סמוך לפטירתו בשנת 2015, בגיל 62, ממחלה קשה.
הופעות באולימפיאדות
גופשטיין ייצג את ישראל פעם אחת באולימפיאדת השחמט.
הנצחה
בשנת 2016 מועדון השחמט חיפה-נשר ערך תחרות שחמט מהיר לזכרו, בהשתתפות מספר רבי-אמנים (זכה רב-אמן סמיון דבויריס).
אלכסנדר מקלין (זמר)
אלכסנדר ג'יימס (איי ג'יי) מקלין (באנגלית: A. J. McLean; נולד ב-9 בינואר 1978) הוא זמר אמריקאי הידוע בעיקר בזכות פעילותו בלהקת הבנים האמריקנית "בקסטריט בויז".
ביוגרפיה
מקלין נולד בווסט פאלם ביץ' בפלורידה שבארצות הברית. הוריו התגרשו כשהיה בן שנתיים. הקשר עם אביו נותק, ואמו וסביו גידלו אותו. בגיל שמונה הופיע לראשונה בתפקיד קטן בסרט האימה "Truth or Dare". ב-1990 עבר מקלין לאורלנדו עם משפחתו, וקיבל תפקיד בסדרת הטלוויזיה לילדים "Welcome Freshmen" בערוץ ניקלודאון, וכן בסיטקום "Hi Honey, I'm Home" (1992). הוא נשר מבית הספר התיכון כדי לקדם את קריירת המשחק והשירה שלו.
מקלין הצטרף ללהקת הבנים "בקסטריט בויז" ב-1993. אלבומה הראשון של הלהקה יצא ב-1995, והלהקה המשיכה להוציא אלבומים מצליחים ולהופיע ברצף עד שנת 2001. מ-2003 חזרו חברי הלהקה להופיע יחד והוציאו מספר אלבומים, גם לאחר פרישתו של חבר החמישייה, קווין ריצ'רדסון, ב-2006.וגם לאחר שחזר חבר הלהקה ב 2012 הלהקה נחשבת לאחת מלהקות הבנים המצליחות ביותר בהיסטוריה, עם מכירות של מעל 130 מיליון אלבומים ברחבי העולם.
באפריל 2002, בעונה 2 של "הלם סטטי" (קריקטורת 2000–2004), הופיע בתפקיד אורח בתוכנית. שם הפרק שבו השתתף הוא "מרומית". הוא גם הופיע כמועמד לתואר בעונה הראשונה של GUTS בניקלודיאון. הופיע עם ה"בקסטריט בויז" ב"ארתור", ב"רחוב סומסום", ב"סברינה המכשפה הצעירה" וב"סאטרדיי נייט לייב". בנוסף בשנת 2003 הופיע אי ג'יי בתוכנית של אופרה וינפרי ודיבר על ההתמכרות שלו לסמים ואלכוהול ועל הדיכאון שתקף אותו באותו זמן, ואיך הלהקה וחבריו עזרו לו להשתקם ולחזור לעצמו.
במקביל לפעילותו בלהקה, מקלין יצר לעצמו אלטר אגו, דמות בשם "ג'וני נו ניים", והופיע לעיתים תחת שם זה עם שירי סולו.
מקלין נישא לרושל דיאנה קרידיס ב-17 בדצמבר 2011. ב-2012 נולדה למקלין ילדה ראשונה בשם האווה ג'יימס מקלין.
ב-2022 השתתף מקלין בגרסת ה-VIP של תוכנית המציאות "המרוץ לדראג של רו פול", "המרוץ לדראג של רופול: VIP" בשם פופי לאב וניצח. הוא בחר בארגון "Trans Lifeline " לקבל 100,00 דולר בגלל זכייתו בתוכנית.
נאג'י ג'מיל
נאג'י ג'מיל היה מפקד חיל האוויר הסורי במהלך מלחמת יום הכיפורים, בהמשך היה גם סגן שר הביטחון וראש מועצת הביטחון לאומי עד לשנת 1978 כאשר פוטר מתפקידיו על ידי חאפז אל-אסד כחלק משמירה על יציבות השלטון שלו. ג'מיל השתתף בקורס טיס לצד אל-אסד, אותו החליף בתפקיד מפקד חיל האוויר כאשר זה עלה לשלטון בשנת 1970.
ג'מיל היה מהתומכים של אל-אסד במהלך מהפכת התיקונים בסוריה בשנת 1970. בתמורה קיבל את הפיקוד על חיל האוויר. מלבד הפיקוד במהלך מלחמת יום הכיפורים, היה ג'מיל בתפקיד ביטחוני גבוה גם במהלך המעורבות הסורית בלבנון, שם עמד בראש צוות לניהול מגעים בין הפלגים במהלך מלחמת האזרחים שם.
ג'ק וולטון (מושל אוקלהומה)
ג'ון קאלווי "ג'ק" וולטון (באנגלית:John Calloway "Jack" Walton; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מאוקלהומה, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל אוקלהומה החמישי מינואר ועד נובמבר 1923. הוא היה מושל אוקלהומה שכיהן במשך תקופת הכהונה הקצרה ביותר והראשון בתולדות המדינה שהודח מתפקידו.
לאחר הדחתו הוא ניצח בבחירות המקדימות של מפלגתו על מושב בסנאט של ארצות הברית, אך נוצח בבחירות הכלליות על ידי הרפובליקני ויליאם פיין. ב-1932 הוא נבחר לנציבות התאגידים של אוקלהומה, שם הוא שירת עד 1939. הוא התמודד שוב למשרת המושל ב-1934 וב-1938.
יוסי כהן (עורך דין)
יוסי כהן (נולד בשנת 1949) הוא עורך דין ישראלי המתמחה במשפט מסחרי.
ג'ק וולטון (מושל אוקלהומה)
ראשית חייו
לאחר שחרורו מהשירות ב-1903, עבר וולטון ל כדי להתפרנס כקבלן בניין. הוא קבע את מושבו בעיר המשגשגת של אוקלהומה סיטי. ב-16 בנובמבר 1907, בעת שהתגורר שם, התקבלה אוקלהומה כמדינה בארצות הברית. ב-1910 עברה בירת המדינה מהעיר גתרי לאוקלהומה סיטי.
יוסי כהן (עורך דין)
ביוגרפיה
כהן נולד בשכונת נוה צדק שבתל אביב למשפחה דלת אמצעים, להורים מקהילת יהודי חלב. אביו היה מזכיר בבית המשפט המחוזי בתל אביב ואמו עבדה במשך שנים רבות כמוכרנית.
ג'ק וולטון (מושל אוקלהומה)
ראשית חייו
וולטון הצטרף לשורות המפלגה הדמוקרטית והיה למשתתף פעיל בענייני הפוליטיקה של המדינה. ב-1917, בתקופת ממשלו של רוברט ויליאמס, נבחר וולטון למשרתו הפוליטית הראשונה. בשל ניסיונו בענף הבנייה, הוא נבחר בקלות למשרת נציב העבודות הציבוריות של אוקלהומה סיטי. לאחר הצלחתו בתפקיד זה, הוא נבחר שנתיים לאחר מכן כראש עיריית אוקלהומה סיטי, תפקיד בו הוא כיהן עד 1923.
יוסי כהן (עורך דין)
ביוגרפיה
הוא נפצע קשה במהלך שירותו הצבאי בחטיבת הצנחנים, בעת מבצע חילוץ בבקעת הירדן במהלך מלחמת ההתשה. כתוצאה מהפציעה שקע בתרדמת ואיבד את רגלו.
ג'ק וולטון (מושל אוקלהומה)
ראשית חייו
לקראת תום כהונתו כראש העיר, הגיש וולטון את מועמדותו לבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית למשרת מושל אוקלהומה במקומו של ג'יימס רוברטסון. לאחר שזכה במועמדות המפלגה הדמוקרטית, נסע וולטון ברחבי המדינה וניהל את מסע הבחירות התוסס ביותר שהיה עד אז באוקלהומה. בבחירות הכלליות ניצח וולטון, על אף פרסומים מצד דמוקרטים שמרנים שהאשימו אותו ב"סובייטיזם" ובסוציאליזם. טקס ההשבעה ונשף ההשבעה שלו היו מלאי חיות כמו מסע הבחירות שלו.
יוסי כהן (עורך דין)
ביוגרפיה
בשנת 1986 קיבל תואר ראשון במשפטים ובשנת 1992 השלים תואר שני במשפטים, שניהם באוניברסיטת תל אביב, ולאחר מכן החל שם את לימודיו לתואר דוקטור, אך לטענתו לא סיים את עבודת המחקר הנדרשת, על אף שבפועל מעולם לא התקבל ללימודי דוקטורט באוניברסיטת תל אביב. את התואר השלישי קיבל, לכאורה, בשנת 2004 מאוניברסיטת ניופורט, שתאריה האקדמיים אינם מוכרים בישראל או במדינות אחרות, ואף ידועה בכך שהיא מאפשרת לקנות תארים אקדמיים ללא שלבי למידה מסודרים ובמהירות גבוהה בשיטת בית חרושת לתארים.
כהן הוא בעל משרד עצמאי, מרצה למשפטים בפורומים שונים ומנחה, לצד שותפו עו"ד רן רייכמן, את התוכנית "שאלה משפטית" בערוץ 2. הוא מחברו של הספר "דיני חברות" (בארבעה כרכים). כמו כן, כתב רומן סמי-אוטוביוגרפי בשם "תיבת הכסף", שאף תורגם לגרמנית.
ג'ק וולטון (מושל אוקלהומה)
מושל אוקלהומה
ב-9 בינואר 1923 הושבע וולטון כמושל אוקלהומה החמישי. הוא ייצג את האגף הפרוגרסיבי של המפלגה הדמוקרטית והדבר השתקף במדיניותו. על אף זאת, רבים מצעדי מדיניות הפנים שלו התקבלו על ידי בית המחוקקים המדינתי, ו-1923 הייתה אחת השנים הפרוגרסיביות ביותר בהיסטוריה החקיקתית של המדינה. בין הרפורמות של וולטון היו תוכנית נרחבת לסיוע למשקים חקלאיים בקשיים, עדכון החוק לפיצויי עובדים לשיפור תנאיהם, וחוק קפדני יותר לפיקוח על המחסנים כדי לספק את שביעות רצונם של מגדלי הכותנה והחיטה.
יוסי כהן (עורך דין)
ביוגרפיה
בנוסף לעיסוקו במשפט מסחרי, כהן הוא פרקליטה של שרה נתניהו, ומייצג אותה בין היתר בפרשת מעונות ראש הממשלה ובתביעות בעניין התנהלותה של נתניהו כלפי העובדים במעון ראש הממשלה. לעיתים קרובות משמש כדוברה של משפחת נתניהו בנושאים שונים. ב-1 ביוני 2016, בעקבות ההשתלחות של כהן בנשיאת בית הדין האזורי לעבודה בירושלים, דיתה פרוז'ינין, פרסמה הנהלת בתי המשפט הודעה שהביעה סלידה מהדברים והגישה תלונה ללשכת עורכי הדין. במקביל פרסמה לשכת עורכי הדין הסתייגות מן ההשמצה וההסתה כלפי שופטת בישראל. בהמשך התנצל כהן על דבריו.
בעקבות פיטורים של עובדת בהיריון, בניגוד לחוק שוויון ההזדמנויות בעבודה ולחוק עבודת נשים וללא שימוע, נדרש כהן לשלם לה 180 אלף ש"ח.
ג'ק וולטון (מושל אוקלהומה)
מושל אוקלהומה
צרותיו של וולטון החלו כאשר הוא החל לזגזג בין הפרוגרסיבים שתמכו בתוכניותיו לבין השמרנים שהתנגדו להן. הוא החל לאבד את השליטה על בית המחוקקים ובניסיונותיו לפנות לשני הצדדים, הוא איבד את כלל התמיכה. מתוך תקווה להשיב לעצמו את התמיכה, ניסה וולטון להשיג את תמיכת הסיעות באמצעות מינויים למנהיגי הסיעות למשרות ממשלתיות וחינוכיות גבוהות יותר. על אף שראה הצלחה מועטת בתוכניותיו, בטווח הארוך הם הוכחו כחסרות תועלת.
יוסי כהן (עורך דין)
ביוגרפיה
באוגוסט 2021 פסק בית המשפט השלום בהרצליה שכהן ישלם פיצויים בסך 90,000 שקלים למני נפתלי בגין הוצאת לשון הרע בפוסט בפייסבוק.
ג'ק וולטון (מושל אוקלהומה)
מושל אוקלהומה
ב-1921 צמחו כבר ממדיו של ארגון העליונות הלבנה הקו קלוקס קלאן באוקלהומה באופן מסוכן, וכתוצאה מכך התחולל הטבח בטולסה, שבו פשטו לבנים זועמים על שכונות האפרו-אמריקאים, וביצעו מעשי אלימות ורצח. האלימות המשיכה גם בתקופת ממשלו של וולטון. כדי לפצח את הקלאן, הכריז וולטון על ממשל צבאי במחוזת אוקמולגי וטולסה, והשעה את צו הביאס קורפוס במחוז טולסה.
יוסי כהן (עורך דין)
ביוגרפיה
ב-10 בינואר 2023 בית משפט המחוזי בתל אביב קיבל את ערעור הליכוד ועו"ד יוסי כהן בנוגע לפרסום בפייסבוק על נפתלי לגבי הוצאות מעון ראש הממשלה. ביטל את קביעת בית משפט השלום בהרצליה בעניינם של כהן והליכוד וקבע שדבריהם אינם לשון הרע, והורה לנפתלי לשלם לליכוד הוצאות בגובה 10,000 ש"ח.
ג'ק וולטון (מושל אוקלהומה)
הדחתו
חוקת אוקלהומה אוסרת במפורש על ביטולו של צו הביאס קורפוס ובית המחוקקים זעם על מעשיו של וולטון. בתגובה לכך, הוקם באוקלהומה סיטי חבר מושבעים גדול שעליו הוטל לנהל חקירה. ב-5 בספטמבר 1923 בעקבות ההכרזה על הקמת חבר המושבעים, הכריז וולטון על "ממשל צבאי מוחלט" בכל רחבי המדינה. הדרישות להליך הדחה נגד וולטון מילאו את הקפיטול המדינתי ומנהיגי בית הנבחרים והסנאט של אוקלהומה קראו לכינוס מושב מיוחד ב-2 באוקטובר.
יוסי כהן (עורך דין)
חיים פרטיים
היה נשוי לשופטת איריס לושי-עבודי. נשוי בשלישית לרננה ואב לחמש בנות. מתגורר ברשפון.
ג'ק וולטון (מושל אוקלהומה)
הדחתו
מתוך תקווה למנוע את קידום הליך ההדחה, כינס וולטון את בית המחוקקים למושב מיוחד ביוזמתו ב-11 באוקטובר, כשהנושא על סדר היום היה הקו קלוקס קלאן. בית המחוקקים סירב להתכנס והתפזר עד 17 באוקטובר, כאשר עד אז הוכנו האישומים להליך ההדחה. בפיקוחו של יושב ראש בית הנבחרים ויליאם דלטון מק'בי, הציג בית הנבחרים 22 סעיפי אישום נגד וולטון, והצביע בעד הדחתו. זמן קצר לאחר מכן, ב-23 באוקטובר, הושעה וולטון מתפקידו וסגן המושל מרטין טראפ היה למושל בפועל.
חבר בית הנבחרים ווסלי דיסני פעל כתובע בסנאט שהתכנס לטובת הליך ההדחה, ובראשו ישב נשיא בית המשפט העליון של אוקלהומה. מתוך 22 סעיפי האישום, התקבלו 11 סעיפים, כולל "איסוף בלתי חוקים של כספי מערכת הבחירות, הגדלת השכר הציבורי, השעיית חוק הביאס קורפוס, שימוש נרחב בסמכות החנינה, וחוסר מיומנות כללי". ב-19 בנובמבר 1923 הורשע וולטון והודח מתפקידו. סגן המושל טראפ החליפו ובאותו יום הושבע כמושל אוקלהומה השישי.
נאמר שהחלה ההדחה של וולטון הכניס את אוקלהומה לדפוס הצבעה בבחירות שאמור היה למנוע מינויים לקבוצות מיעוט. וולטון קיבל אחוזים קטנים בבחירות המקדימות של מפלגתו, אך עדיין נבחר כמועמדה למשרת המושל. מצב זה שנתפש על ידי בית המחוקקים כאי-צדק, הוביל אותו לאמץ שיטת בחירות שונה. בסופו של דבר נוצרה מערכת הבחירות המקדימות של אוקלהומה.
שנותיו האחרונות
ג'ק וולטון נפטר באוקלהומה סיטי ב-25 בנובמבר 1949, בגיל 68. הוא נטמן בבית הקברות רוז היל שבעיר.
האווי דורו
האוורד דווין "האווי די" דורו (באנגלית: Howard Dwaine "Howie D." Dorough; נולד ב-22 באוגוסט 1973) הוא זמר אמריקאי, חבר בלהקת הבנים המצליחה בקסטריט בויז.
שנותיו המוקדמות
דורו נולד באורלנדו, פלורידה שבארצות הברית, האווי הוא האח הצעיר של קרוליין, פוליאנה, ג'ון, ואנג'י.
קריירה
בשנת 1993, עם הקמת הלהקה, הצטרף דורו ללהקת הבנים בקסטריט בויז.
בשנת 2011 הוציא את אלבומו הראשון Back To Me.
דורו אף הופיע בתפקידי אורח בסדרות טלוויזיה, כגון "סברינה המכשפה הצעירה" ו"רוזוול", ודובב את דמותו של סנטה קלאוס בסדרה המצוירת "דורה החוקרת".
חיים אישיים
ב-2007 הוא נישא ללי בוניאלו, ב-2009 נולד בנם, ג'יימס הוק דורו וב-2013 נולד בנם השני הולדן ג'ון דורו.
דיסקוגרפיה
ראו גם: אלבומי הבקסטריט בויז
אלבום סולו
Back To Me - יצא בנובמבר 2011
אובדן מעקב
תופעות לוואי
חולים, מטופלים או מקבלי טיפולים וחיסונים נסיוניים שהולכים לאיבוד במעקב, במהלך ניסוי קליני, מביאים להשפעות שליליות רבות על תוצאות הניסוי ועל חברת התרופות המממנת את הניסוי הקליני. חולים שאבדו מהמעקב מובילים לתוצאות מחקר לא שלמות, אשר בתורן יכולות להטות את תוצאת המחקר וכן את התרופות לגביהן נעשה המחקר. מחסור בתוצאות מלאות מוביל לבדיקה מוגברת של התרופה המסוימת מטעם ה-FDA, כמו גם בדיקה של חברת התרופות המממנת את המחקר הקליני. תוצאות מחקר מוטות מובילות גם לבדיקת עמידתם של הניסוי והחברה בתקני חוק ביטוח הבריאות (HIPAA).
מלבד נתוני מחקר חלקיים ובעיות רגולטוריות, אובדן מעקב אחר חולים יכול להוביל לבעיות בהתקדמותו של כל מחקר קליני. לשיעורי שימור נמוכים של נבדקים במעקב ולשיעורים גבוהים של אובדן מעקב אחר המטופל ישנן תופעות לוואי רבות, כולל תקופות ניסוי קליניות ארוכות יותר והוצאות כספיות רבות יותר מכיוון שייתכן שיהיה צורך להקדיש משאבים נוספים למאמצי גיוס הנבדקים.
פתרונות
נכון לעכשיו אין תקנים המבטאים את התהליך או את השיטות שניתן להשתמש בהם כדי לנסות להגיע לחולים שאבדו מהמעקב. ה-FDA הוציא הנחיה (אם כי לא תקן מחייב) לגבי שיקום התקשורת עם חולים שאבדו מהמעקב. בהנחיה נכתב: "נבדק אינו מחויב למסור את הסיבות שלו לנסיגה בטרם עת ממעקב הקשור למחקר רפואי, אך על החוקר לעשות מאמץ סביר לוודא את הסיבות לכך, תוך כיבוד מלא של זכויות הנבדק." ישנה ציפייה מרופאים הקשורים למחקר קליני לעשות מאמץ באופן אישי כדי ליצור קשר עם מטופלים שאבדו מהמעקב. בכך חברות התרופות לא רק מחפשות את טובת המטופלים שנרשמים לניסויים במחקר הקליני, אלא גם מגנות על תוצאות הנתונים של הניסויים הקליניים שלהן.
איסוף המידע מהמעקב חשוב הן לחולים והן לרופאים הקשורים למחלקות המחקר והרגולציה, כמו ה-FDA. המידע אמור להינתן על ידי המטופל, אך כאשר הדבר אינו אפשרי, יש לפתח דרכים נאותות להשגת מידע מהמטופלים ואודותיהם, וליישם תהליכים נאותים לגבי הטיפול במידע זה על מנת להגן על החולים ועל תקינות תוצאות המחקר.
יועץ קים קדיש ראקאץ
יועץ קים קדיש ראקאץ היה מו"ל ומחבר חסידי מפורסם שליקט תורות וסיפורים מאדמו"רי פולין הקונגרסאית ועד היום ספריו מהווים מקור עיקרי למחקר חסידות פולין ואדמו"רי בית פשיסחה, קוצק, גור, וורקא ועוד.
קורות חיים
נולד לרב יהושע העשיל (העשקי) ראקאץ, ונקרא יועץ קים קדיש על שם זקנו. משפחת אביו הייתה מיוחסת, ובאחד מחיבוריו הוא גם מפרסם את אילן היוחסין המשפחתי שכתב ידידו הרב צבי יחזקאל מיכלסון מפלונסק שמגיעה עד לרבי מאיר מרגליות לרש"י ולדוד המלך.
רוב פרטי חייו אינם ידועים, אך ממכתבי ההסכמות ובעיקר מחילופי האגרות שקיים עם רבים מרבני פולין, ניכרת הערכה לאישיותו כתלמיד חכם וחסיד.
בני הקהילה מתארים את דמותו:.
ראקאץ ובני משפחתו נספו ככל הנראה בשואה ולא נודעו עקבותיהם.
עבודתו הספרותית
כשנודע על מפעלו הספרותי, החלו רבים מחסידי פולין לשגר לו מכתבים גדושים בסיפורים ותורות, וראקאץ העתיק את כולם כשהוא מקפיד לציין את שמות הכותבים, ביניהם הרב צבי יחזקאל מיכלסון מפלונסק, הרב נתן נטע מקוליבל, הרב יוסף מנדלקורן מאוסטרוב מזובייצקה ועוד רבים. וכך בשנת תרפ"ח הוציא לאור בלודז' את יצירתו המונומנטלית שיח שרפי קודש שבו כינס כעדותו יותר מאלפיים סיפורים ודברי תורה מכל צדיקי פולין. הספר שחזר ונדפס ואף יצא לאור מחדש, משמש מקור עיקרי למחקר חייהם ותורתם של אדמו"רי פולין.
בני פשיטיק מתארים את עבודת העריכה שנעשתה בחדרו הבודד של ראקאץ שבו התגוררו גם ארבעת בניו שאחד מהם חולה שחפת:.
קיוגו פורוהאשי
קיוגו פורוהאשי (ביפנית: 古橋 亨梧; נולד ב-20 בינואר 1995 בנארה שביפן) הוא כדורגלן יפני המשחק בעמדת החלוץ וקשר הכנף בקבוצת סלטיק מליגת העל הסקוטית ובנבחרת יפן.
קריירת מועדונים
פורוהאשי החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת גיפו מליגת המשנה היפנית. הוא שיחק במועדון במשך עונה וחצי, בהן ערך 68 הופעות ליגה והבקיע 18 שערים.
ב-1 באוגוסט 2018 חתם פורוהאשי בויסל קובה מליגת העל היפנית. הוא שיחק במועדון במשך שלוש וחצי עונות, בהן ערך 95 הופעות ליגה והבקיע 42 שערים. הוא זכה עם המועדון בגביע הקיסר בשנת 2019 ובסופר קאפ היפני בשנת 2020.
ב-16 ביולי 2021 חתם פורוהאשי על חוזה לארבע עונות בסלטיק מליגת העל הסקוטית. ב-31 ביולי הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2-1 להארט אוף מידלות'יאן במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת. ב-5 באוגוסט הוא הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 4-2 על פ.ק. יבלונץ במסגרת משחק הגומלין של סיבוב ההעפלה השלישי לליגה האירופית לעונת 2021/2022. ב-8 באוגוסט הבקיע פורוהאשי את שערי הבכורה שלו בליגת העל הסקוטית, שלושה שערים בניצחון 6-0 על דנדי במסגרת המחזור השני בליגה.
קריירה בינלאומית
ב-19 בנובמבר 2019 ערך פורוהאשי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת יפן, בהפסד 4-1 לנבחרת ונצואלה במשחק ידידות. ב-30 במרץ 2021 הבקיע את שערי הבכורה שלו בנבחרת, צמד שערים בניצחון 14-0 על נבחרת מונגוליה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
ספנקופיטה
ספנקופיטה (יוונית: σπανακόπιτα; מיוונית σπανάκι תרד + πίτα מאפה) הוא מאפה תרד מסורתי מהמטבח היווני. המאפה עשוי משכבות של בצק פילו, וביניהן מלית של תרד, גבינת פטה ועשבי תיבול שונים.
מרכיבים ורכיבים
המילוי המסורתי של הספנקופיטה כולל תרד קצוץ, פטה, בצל או בצל ירוק, ביצה ותבלינים. לעיתים משתמשים בגבינות מלוחות אחרות, כדוגמת הקפלוטירי, גבינה קשה הדומה לקשקבל. עשבי תיבול כדוגמת שמיר, נענע או מליסה גם כן עשויים להיות חלק מהמילוי, ובמקרה זה תיקרא המנה "הורטופיטה".
המילוי נעטף בשכבות של בצק פילו המשוחות בחמאה או בשמן זית. בחלק מהמתכונים הכפריים משתמשים בבצק חוריאטיקו שהוא מעט עבה יותר (מזכיר את בצק הפילאס הטורקי). לאחר האפייה, המאפה מקבל גוון זהוב. ניתן להגישו חם מהתנור או בטמפרטורת החדר.
ביוון קיימת גם גרסת "צום" של הספנקופיטה, שנאכלת במועדים נוצרים אורתודוקסיים כדוגמת התענית הגדולה. בגרסה זו מחליפים את מוצרי החלב והביצים בשמן זית, פטרוזיליה ומעט קמח.
באזורים כפריים ביוון, בהם התרד פחות זמין, יש המוסיפים למלית גם עלי מנגולד, כרישה או חומעה מצויה.
מלכודת עכברים
מלכודת עכברים היא מתקן להמתה או לכידה של מכרסמים קטנים, בעיקר עכברים. המלכודות מונחות לרוב במקום שבו יש חשד לשריצתם של המכרסמים. דרכי הפעולה של המלכודות שונות, חלקן נועדו לפגוע ולרסק את גופו של המכרסם ולהמיתו וחלקן ללכוד אותו חי. ישנן מלכודות חד-פעמיות וישנן מלכודות לשימוש רב-פעמי. המלכודות מיוצרות במגוון גדלים בהתאם למין המכרסם שאותו נועדו ללכוד, החל במלכודות שגודלן סנטימטרים אחדים ללכידת עכברים קטנים כגון עכבר השדה ועד למלכודות גדולות שנועדו ללכוד חולדות.
ברוב סוגי המלכודות משתמשים בפתיון – ברוב המקרים פיסת מזון.
מלכודת טעונת-קפיץ
סוג נפוץ ומוכר של מלכודת עכברים מכנית הוא המלכודת המרסקת את גופו של המכרסם באמצעות קפיץ רב-עוצמה. הקפיץ נדרך לאחור על גבי לוח-בסיס כשזיז (קרס) נועל אותו במצב דרוך ומזדקר בצד השני של הלוח. על הזיז מניחים, טרם טעינת הקפיץ, פיסת מזון (כגון גבינה צהובה, נקניק, שוקולד, חמאה וכיוצא בזה). אל הקפיץ המתוח מחוברת מסגרת מתכת חזקה. לחיצה קלה על הַזיז (לרוב יהיה זה מגע חוטמו של עכבר), גורמת לשחרור מהיר של הקפיץ והטחת מסגרת המתכת אל הקצה הנגדי של לוח הבסיס. מסגרת המתכת נועדה לפגוע ולרסק את גופו או ראשו של העכבר, ובכך להביא למותו.
חידוש זה פותח על ידי ויליאם הוקר (Hooker) מאילינוי, שב-1894 זכה בפטנט עליו. הממציא הבריטי ג'יימס הנרי אטקינסון (Atkinson) בנה שלוש שנים אחר כך אבטיפוס דומה, בשם "המַצְבֵּט הקטן", אולם קרוב לוודאי שהוא ראה קודם לכן את המלכודת של הוקר והשתמש בה כבסיס למודל שלו. ב-1899 רשם ג'ון מאסט (Mast) מפנסילבניה פטנט חדש עבור דגם משופר של התרשים המקורי של הוקר – שבו בלט לראשונה נושא הבטיחות, בכל הנוגע לאדם המפעיל את ההתקן (ליתר דיוק אצבעותיו) במקרה של "תאונת עבודה" שבה משוחרר הבריח קודם זמנו.
ממציא נוסף שמזוהה עם מלכודת עכברים הוא הבריטי-אמריקני היירם מקסים (Maxim).
לאחר שהעכבר נתפס, ניתן לחלץ מעליו את מסגרת המתכת ולהשליכו לפח. חולדות, בהיותן גדולות משמעותית מעכברים, יכולות להילכד באופן זהה בגרסה גדולה יותר של אותה מלכודת בדיוק.
מלכודת פֶּה
טיפוס אחר של מלכודת עכברים הוא פיתוח מודרני קל-משקל שמורכב מצמד "לסתות" פלסטיק משוננות שיוצרות "פה" פעור שבתוכו מוטמן הפתיון; הפה מופעל באמצעות מנגנון גירוי קפיצי שנמצא בקרבו - שמביא לסגירת הלסתות והורג את המכרסם.
מלכודת חשמלית
מלכודת מסוג שונה, קטלנית אף היא, משחררת מנה של זרם חשמלי כאשר העכבר משלים את המעגל החשמלי בכך שהוא נוגע בשתי אלקטרודות שממוקמות בכניסה למלכודת, או בין הכניסה לפתיון. האלקטרודות שוכנות בתוך קופסה מחומר מבודד לשם מניעת פגיעה אקראית בבני אדם או בחיות מחמד. מלכודת זו יכולה לבוא בגרסה לשימוש ביתי - לתפיסה בודדת, או בגרסה מסחרית לתפיסה מרובה. גם המצאה זו נרשמה כפטנט אמריקני.
מלכודת כלוב
עיצובים אחרים מאפשרים לכידת עכברים ללא הריגתם כך שניתן לשחררם בטבע. הסוג השכיח הוא כלוב קטן שבו קבועה דלת שניתנת לפתיחה תוך מתיחתו של קפיץ, ש"הדק" השחרור שלו נמצא בתוך הכלוב ועליו נח הפתיון. הפעלת המנגנון סוגרת את הדלת בעוד החיה לכודה בתוך הכלוב.
בשלב זה ניתן הן לשחרר את העכבר והן להרוג אותו. אם הבחירה היא לשחררו, יש לעשות זאת מיידית, שכן עכברים שבויים יכולים למות מעקה או מהתייבשות; כמו כן יש לשחרר אותו רחוק מהבית היות שעכברים הם בעלי אינסטינקט התמצאות מפותח. אף לאחר שחרורו אין ההישרדות מובטחת לעכבר המצוי, מאחר שהוא לרוב ינסה לחפש בתים של בני אדם, שם הוא עשוי לפגוש מלכודות-עכברים שיקטלו אותו או, לחלופין, להיאכל על ידי טורפים בדרך.
הרחק מטריטוריה אנושית, עכבר הבית נמצא בנחיתות מול מתחרים אחרים בבית הגידול הפראי.
מלכודת דבק
מלכודות אלו עשויות מגשית קרטון, קל-קר, פלסטיק או חומר דומה, שבחלקה העליון שכבה של חומר אלסטי דביק (סינתטי או טבעי) שבו חומר מדיף ריח מושך מכרסמים. בחלק מהמלכודות החומר הדביק לבדו מושך את המכרסמים ובחלק מוצב פתיון במרכז המשטח. רגלי העכבר שמתהלך על המלכודת שוקעות בשכבת החומר האלסטי ונדבקות אליו. ניסיונותיו של העכבר לחלץ עצמו מביאים להדבקות של פרוותו וחלקי גוף נוספים. מלכודות דבק יעילות בדרך כלל בתוך מבנה מאחר שתכונות ההדבקות של המצע פוחתות בתנאי לחות, אבק וקרינת שמש.
לאחר לכידתה ניתן לשחרר את החיה הדבוקה באמצעות שמן צמחי תוך הפרדתה בעדינות מהמשטח. עם זאת, מרבית החיות שנלכדות במתקן זה סובלות פציעות חמורות שכוללות קריעת גפיים ועור שנגרמת מהכרסום שלהן את עצמן תוך ניסיון הימלטות. מבחינת מפעיל המלכודת, המלכודת בטוחה לשימוש ובלתי רעילה. עבור העכבר, המוות איטי בהשוואה למלכודות אחרות, ובשל כך פעילי זכויות בעלי חיים וארגונים כ-PETA מתנגדים לשימוש במלכודות דבק. עכברים לכודים מתים בסופו של דבר מהיפותרמיה, מהתייבשות, מרעב, מהפסקת אספקת החמצן, או בטריפה על ידי חיה אחרת, או שהאדם עצמו הורג אותם כשהלכידה מתגלית. בחלקים שונים של העולם (כאוסטרליה, אירלנד) חלות הגבלות חוקיות על שימוש במלכודת זו.
מלכודת דלי
קיימות וריאציות שונות למלכודת, מהן שמיועדות לתפיסה יחידה ואחרות שמאפשרות לכידה מרובה. בין האחרונות כדאי למנות את מלכודת הנדנדה ההומאנית.
1899 בארצות הברית
1899 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 123 שנה מיום היווסדה.
אברהם חלפון
אברהם חלפון (באנגלית: Avram Halfon; 1808–1884), היה בנקאי יהודי ספרדי בנסיכות ולאכיה ולאחר האיחוד עם נסיכות מולדובה, ברומניה.
אברהם חלפון נולד באדריאנופול, שם היה אביו, סולומון חלפון, הבנקאי של המושל העות'מאני המקומי. ב-1829, עברו האב, סולומון חלפון עם בניו אברהם ויוסף נסים, אשתו של אברהם, לאה וילדיהם של אברהם ולאה, רחל ובכור, כל המשפחה עברה לנסיכות ולאכיה. לאברהם נולד בן נוסף, מיכאל, בעת ששהה בעיר בראשוב, בן זה עתיד היה להתחתן ב-1850 עם בתו של הבנקאי היהודי איטלקי ונציאני רפאל סולומון דה קמונדו.
אברהם חלפון ואחיו עזרו כספית למהפכנים הוולאכיים ב-1848. חלפון קיים מערכת יחסים טובה עם מי שעתיד היה להיות הדומניטור הראשון של הנסיכויות הרומניות, אלכסנדרו יואן קוזה וזה מינה אותו ב-1859 להיות גזברו. ב-1864, כשקוזה יצא לקונסטנטינופול, על מנת לקבל את הכרת ואישור השלטון העות'מאני, נלווה אליו גם חלפון.
ב-1866 חתם חלפון בשם קבוצה פיננסית זרה על הלוואה לממשלת רומניה, שהתפרסמה בשם "הלוואת אופנהיימר" ויחד עם "הלוואת שטרן" פתחו בפני ממשלת רומניה את הגישה להון הזר.
חלפון היה במשך שנים רבות קונסול כללי של האימפריה העות'מאנית בבוקרשט.
בנו, סולומון יוסף חלפון המשיך התחום הבנקאות.
אגרבוץ'
אגרבוץ' (בהונגרית: Egerbocs) הוא כפר גדול במחוז הווש בצפון מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בו קהילה יהודית.
כמו יישובים רבים באירופה גם באגרבוץ' מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 683 ובשנת 2021 רק 538 תושבים.
האזור היה מיושב לסירוגין מהמאה ה-13.
יהודי אגרבוץ'
יהודים חיו באגרבוץ' במאה ה-18 ובמאה ה-19. החל משנת 1885 היו יהודי הכפר כפופים לרבנות פטרוואשארה, אך כיום אין יהודים בכפר.
סאוועטיש היימלאנד
סאָוועטיש הײמלאַנד ("סוֹבייטיש הֵיימלַנד"; יידיש: 'המולדת הסובייטית'; ברוסית: Советская родина) היה כתב עת ביידיש שיצא לאור בברית המועצות בשנים 1961–1991. לאורך כל שנות קיומו היה עורכו הראשי אהרון וורגליס. עד 1965 יצא כתב העת לאור אחת לחודשיים, וב-1965 הפך לירחון.
בכתב העת פורסמו חיבורים ספרותיים, פולקלור יהודי, תולדות השפה וספרות היידיש. לאחר מלחמת ששת הימים החלו להתפרסם ביקורות על מדיניות ישראל. במערכת כתב העת השתתפו סופרים יהודים סובייטים נודעים, כגון: נתן לוריא, הירש אושרוביץ', יחיאל שרייבמן, יוסף רבין, משה טייף, חיים ביידר, חלקם עלו לארץ בשנות השבעים. בכתב העת פורסמו שיעורים ביידיש שהיו מיועדים לדוברי רוסית.
תפוצתו של כתב העת הייתה כל הזמן בירידה, שנבעה כתוצאה מירידה מתמדת במספר דוברי יידיש (כשם שקרה בישראל, בארצות הברית ובמדינות אמריקה הלטינית). בעוד בשנת 1961 הגיעה התפוצה לכדי 25 אלף עותקים, בשנת 1991 היא ירדה ל-2,000 עותקים בלבד.
דרכון לפימליקו
דרכון לפימליקו (באנגלית: Passport to Pimlico) הוא סרט קומדיה בריטי משנת 1949 בהפקת אולפני אילינג, בבימויו של הנרי קורנליוס, עם סטנלי הולוויי, ברברה מארי ומרגרט רתרפורד בתפקידים הראשיים.
התסריט נכתב על ידי ט.א.ב. קלארק והוא סאטירה פוליטית. דיירי רובע פימליקו בלונדון, מכריזים על עצמם כי הם שייכים לדוכסות בורגונדיה וכי הם למעשה אקסריטוריאלים בתוך בריטניה ולא כפופים לחוקי ההקצבה הנוקשים. קלארק קבל את הרעיון מהמקרה שהיה בבית חולים באוטווה שם אושפזה ללידת יוליאנה, מלכת הולנד ללידת בתה מרגריט. המושל הכללי של קנדה הסדיר את קבלתו של חוק מיוחד, שהכיר בחדרי הנסיכה יוליאנה בבית החולים באוטווה כשטח הולנדי אקסטריטוריאלי – שלולא כן לא הייתה מרגריט יכולה להיכלל בסדר הירושה לכתר ההולנדי.
הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר ולפרס באפט"א לסרט הבריטי הטוב ביותר.
בסרט יש קטעים דוקומנטריים בהם נראים צ'רצ'יל, קלמנט אטלי וארנסט בווין.
תקציר העלילה
לונדון לאחר מלחמת העולם השנייה, חלק מהבתים עדיין לא שוקמו ומדי פעם מתגלות פצצות גרמניות שלא התפוצצו.
תושבי רובע פימליקו סובלים כשאר הבריטים מגזירות הממשלה. הכל ניתן בהקצבה תמורת תלושים - מזון ובגדים וכולם רוטנים נגד הממשלה. השוק השחור פורח במסתורים. בפימליקו מתגלה פצצה שלא התפוצצה אבל עד שמפוצצים אותה היא מתפוצצת לאחר שהילדים גלגלו לעברה גלגל מתכת כבד.
בהתפוצצות נפער בור גדול אליו יורד מר פמברטון (סטנלי הולוויי) ומגלה שם לתדהמתו אוצר גדול של מטבעות זהב ותכשיטים יקרים וכן איגרת גדולה.
ההיסטוריונית פרופסור האטון ג'ונס (מרגרט רתרפורד) מאשרת כי המסמך אמיתי ובו מוסר אדוארד הרביעי, מלך אנגליה את הבניין הזה וסביבתו לשארל הראשון, דוכס בורגונדיה שביקש מקלט באנגליה לאחר שהוכרז כמת בקרב על נאנסי ב-1477. היות שהצו הזה לא בוטל הרי רובע פימליקו נחשב לשטח של דוכסות בורגונדיה, תושביו הם בורגונדיים ולא חלים עליהם חוקי בריטניה ובעיקר חוקי הההקצבה.
בשלב ראשון מגיעים לפימליקו כל סוחרי השוק השחור ובעקבותיהם אזרחים שעטים על הסחורה. אדי רנדל (הרמיוני באדלי) מקבלת למכירה גרבי משי שהיו עד אז מצרך רק של השוק השחור. תושבי פימליקו עורכים נשף וקורעים את פנקסי ההקצבה בפניו של המפקח בשפורד (מייקל הורדרן). מנהל סניף הבנק מר ניקס נותן הלוואות לכל מי שמבקש.
למקום מגיע סבסטיאן דה שרולה (פול דופואה) שמוכיח שהוא נצר לדוכס מבורגונדי ורק הוא יכול להרכיב ממשלה. פמברטון נבחר לראש ממשלה, ניקס לשר האוצר ומולי ריד (ג'יין הילטון) לשרת הפנים.
מתפתח רומן אהבה בין הדוכס מבורגונדי ושירלי פמברטון (ברברה מארי).
חנה ניר
חנה ניר היא משוררת ומתרגמת ישראלית.
קורות חיים
ניר נולדה וגדלה ברמת-גן. בוגרת התיכון תלמה ילין במגמת דרמה. למדה תיאטרון באוניברסיטת תל אביב, ציור בבית הספר לאמנות קלישר ומחול בבית הספר של להקת בת דור.
בשנת 1979 החלה לפרסם שירים בעיתונות היומית, בעיתוני ילדים ובכתבי עת לספרות, ובמקביל שימשה כמגיהה וכמתקינה לדפוס בהוצאות ספרים ובעיתונים. במשך תקופה קצרה הייתה עורכת המקומון "קול חיפה" ב"ידיעות אחרונות", ובשנת 1986 מונתה לסגנית עורך בשבועון הילדים "כולנו". בתום שלוש שנים פרשה מתפקידה כדי להתמסר לכתיבה, ומאז פרסמה 14 ספרים.
כיום מתגוררת בתל אביב עם בעלה, האדריכל דרור סדומי.
ספרי מקור
הסיפורים והשירים פרי עטה מאופיינים בסגנון ייחודי המשלב חריזה, מקצב, שימוש יצירתי בשפה ובמקרים רבים – הומור. חלק מהם כתובים בגוף ראשון – טכניקה המשווה להם נופך של מונולוגים דרמטיים. מספריה הבולטים: "מר רון צחק אחרון" – סאטירה משעשעת על התנהלות מפעל צעצועים המוצגת דרך סיפורה האישי של מזכירת המפעל; "עלילות לילי לפידות" – פרודיה על נערת זוהר ובה הדמות הראשית מעידה על עיסתה; "פיל-פילון חובב חרסינה" – האנשה משעשעת של חיות מוכרות באמצעות שירי-סיפור; "סדנת אהבה" – ספר שירה המקבץ שירים שפורסמו בעיתונות בין השנים 1979–1998.
תרגומי שירה
מתרגמת מן הקלאסיקה האנגלית והאמריקנית.
הציגה לראשונה בפני הקורא העברי מבחר משיריהם של אדגר אלן פו, וילפרד אואן וּויליאם בלייק. כמו כן תרגמה מבחר משירי רוברט פרוסט ואסופת שירים ארוטיים הומוריסטיים מן המאות ה-17 וה-18 הכוללת משוררים עלומי-שם בצד משוררים ידועים מאותה תקופה.
השיר הראשון שתרגמה הוא "העורב" לאדגר אלן פו, ותרגומה נבדל מזה של זאב ז'בוטינסקי וההולכים בעקבותיו בבחירתה להיצמד לפשטות המקור ולתרגם את מילת המפתח NEVERMORE כ"שוב לא עוד". בכך נשמר מבנה החריזה המקורי, המתפתח מ"עוד" ל"לא עוד" ועד ל"שוב לא עוד". ככלל, מתאפיינים תרגומיה בנאמנות למקור, הן מבחינת התוכן והן מבחינת הצורה.
בלדת רצח
הגדרת התת-סוגה
המונח בלדה, פירושו שיר נרטיבי. בלדה מכונת גם כ"שיר האירוע", והיא מכילה בתוכה אירוע מסוים. בלדת רצח מדברת על רצח וכוללת בתוכה את הסיפור שהוביל אליו ואת התוצאות שלו.
ישנן פרספקטיבות רבות בכל הנוגע לבלדות רצח. ישנן בלדות רצח שמספרות את הסיפור מנקודת מבטו של הרוצח, או מנסות לתאר את הרוצח באור קצת סימפתי, כמו "Tom Dooley". שיר זה נמכר בכמעט ארבעה מיליון עותקים והוא הוקלט על ידי שלישיית קינגסטון בשנת 1958. בלדות רצח אחרות מספרות את סיפור הרצח מנקודת מבטו של הקורבן, כמו "Lord Randall", בו המספר חלה, ומתגלה בהמשך שהוא הורעל. יש המספרים את הסיפור בריחוק גדול יותר, כמו "Lamkin", שמתעד את פרטי הרצח והעונש, בלי שום ניסיון לעורר סימפתיה לפושע. כישופים שונים למיניהם שהקורבן מטיל על הרוצח מתוארים לעיתים בבלדות רצח כמו ב-"The Twa Sisters".
דניאל א. כהן העיר כי יש להבדיל בין בלדת הרצח לסוגה הקשורה, של "מילים גוססות", המיועדות לקריאה ולא לשירה. מדובר במסורת מניו אינגלנד מהמאה ה-18. "מילים גוססות" הקשורות לרציחות הופיעו גם במאה ה-19.
בלדות רצח בולטות
להלן רשימה חלקית של בלדות רצח בסדר כרונולוגי: