cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אפרת קליג
אפרת קליג (נולדה ב-1973) היא מעצבת אופנה עילית ישראלית.
ביוגרפיה
קליג למדה תפירה עילית בפריז. היא עבדה בבית האופנה של כריסטיאן דיור ובבית האופנה של המעצב ז'אן לואי שראר, שם הייתה אחראית על רקמות של חומרים שונים לתפירה עילית כגון נוצות, אבנים וקריסטלים.
ב-1998 פתחה חנות לשמלות כלה וערב ברובע ה-16 של פריז. ב-2005 חזרה לישראל ופתחה חנות ברחוב דיזנגוף שבתל אביב.
היא עיצבה את התלבושות לתוכנית הטלוויזיה "רוקדים עם כוכבים".
בטקס פרסי האופנה לשנת 2006, הוצגה שמלה שלה בתצוגה של יצירות אופנה ישראליות המבטאות אמירה חדשנית.
בשבוע האופנה בתל אביב ב-2012 הציגה בגדים בסגנון נקי וארכיטקטוני.
במסגרת שבוע האופנה ב-2013 נערכה תצוגת שמלות כלה בעיצובה.
באירוויזיון 2013, הנציגה הישראלית, מורן מזור, לבשה שמלה שעיצבה עבורה קליג. אותה שמלה הוצגה בתערוכה בשם "שמלה מנצחת" שנערכה בקניון TLV, בה הוצגו שמלות אירוויזיון, לכבוד אירוויזיון 2019 שנערך בישראל.
בשנה זו הופיעה בשמלה בעיצובה בר רפאלי בפרומו לתוכנית "אקס פקטור ישראל".
קליג עיצבה שמלות למועמדות בתחרות מלכת היופי 2014.
באירוע לכבוד חגיגות שבעים שנה לאופנה ישראלית שנערך במרץ 2019 הציגה שמלת הוט קוטור רקומה מזהב בהשראת פמוטי זהב.
היא נשואה ולה ארבעה ילדים.
דמויי קביה
דמויי קביה (שם מדעי: Caviomorpha) היא תת-סדרה של מכרסמים הנפוצה ברחבי העולם והיא כוללת את המכרסמים הגדולים ביותר ובראשם הקפיבארה הדרום אמריקאית.
תחת תת-הסדרה מסווגות שבע משפחות נכחדות ושלוש עשרה משפחות קיימות, שכוללות מעל 150 סוגים נכחדים ו-60 קיימים ומעל 250 מינים קיימים. חלק מהמינים כמו הקביה, הדגו והצ'ינצ'ילה הם חיות מחמד ידועות ואחרים כמו הנוטרייה שימשו לתעשיית פרוות.
המינים הקדומים הגיעו לדרום אמריקה כנראה בפליוקן ובמיוקן מאפריקה, דרך האוקיינוס האטלנטי. בגלל שדרום אמריקה הייתה אז מנותקת מצפון אמריקה, התפתחו המינים בתת-הסדרה ללא איום משמעותי של טורפים. מתחריהם היחידים היו מיני כיסאים דרום אמריקניים אולם אלה לא היוו איום גדול. תוך שמירה על תזונה צמחונית כמעט לגמרי, התפתחו המינים וגדלו מממדים ממוצעים של חולדה עד לגודל של ביזון, אליו הגיע המין הנכחד Phoberomys pattersoni. כמו כן, התפתחו המינים להתאמה למגוון סביבות חיים, כגון אדמת מרעה, הרים ויערות טרופיים.
לאחר ההחלפה האמריקנית הגדולה היגרו מינים רבים למרכז אמריקה, אולם רק מין קיים אחד - סמרן מקריס הצליח להתיישב ולשרוד באופן טבעי צפונית למקסיקו. המין הנכחד נאוכרוס פינקניי (Neochoerus pinckneyi) הצליח לעשות זאת גם הוא אך לבסוף נכחד ואילו הנוטריה הועברה לצפון אמריקה על ידי בעלי חוות פרוות והוגדרה שם מין פולש. היא קיימת גם בישראל כמין פולש.
פרדס (מאסף ספרותי)
"פרדס" היה מאסף ספרותי בעריכתו של יהושע חנא רבניצקי ובהוצאתו, שפורסם באודסה, 1892–1896. המאסף יצא בשלושה כרכים, וכלל יצירות ספרותיות ועיוניות של טובי היוצרים ואנשי הרוח של התקופה. שירו הראשון של חיים נחמן ביאליק, "אל הציפור", פורסם לראשונה בכרך הראשון של "פרדס".
על המאסף
בראש הכרך הראשון של "פרדס; אוסף ספרותי" פרסם העורך רבניצקי את מכתבו של אחד העם, המדבר בשבחה של ספרות הומניסטית, ספרות שמדגישה יותר את האדם בשורה הידועה של יל"ג, שהפכה לסיסמת ההשכלה: "הֱיֵה אָדָם בְּצֵאתְךָ וִיהוּדִי בְּאָהֳלֶךָ". אחד העם גרס: "היה אדם באהלך - זאת היא איפוא התורה הגדולה החסרה לנו עד כה וזאת היא גם תעודת הספרות עתה". מכיוון שרבניצקי הדפיס את מכתבו של אחד העם בראש הכרך הראשון, יש לשער שזו גם הייתה כוונתו: לחנך את האדם היהודי גם בכיוון ההומני. ניתן לראות את "פרדס" ככתב העת הראשון של תקופת התחייה.
מאמר הפתיחה של רבניצקי, "החוט המשולש" מתייחס יותר לצד הלאומי-עברי של תפיסתו: "ארץ ישראל, שפת ישראל וישראל חד הוא". שלושה עקרונות היו מול עיניו: תחייה לאומית, השפה העברית ותנועת חיבת ציון, בה הוא היה פעיל. לאורך כל המאמר הוא מדגיש את חשיבות השימוש בשפה העברית ובספרותה. בעוד שכתבי-עת אחרים נמנעו מלהביע עמדה ברורה וחד משמעית בנושא הציונית, בלטה עמדתו של רבניצקי בתמיכה ב"חיבת ציון".
המאסף היה בן דמותו של כתב העת "השילוח", שיצא מאוחר יותר בעריכתו של אחד העם; גם בתוכן, גם בתוכנית וגם בצורה. שניהם כללו מאמרים מחקריים ופובליציסטיים ויצירות ספרותיות בנושאים הקרובים ליהדות. "הפרדס" הצטיין בכך שרבניצקי זיהה יצירות חשובות של סופרים ומשוררים גדולים. היו ב"פרדס" "נטיעות יפות" טוען פישל לחובר. אחד העם ורבניצקי אכן הרבו לשתף פעולה בשני כתבי העת: "פרדס" ו"השילוח"; כל אחד מהם הרבה לפרסם בכתב העת שבעריכתו של חברו.
המשתתפים ב"פרדס"
היצירה הידועה ביותר שהתפרסמה בכרך הראשון של המאסף, היא שירו הראשון של ביאליק "אל הציפור". רבניצקי סיפק לביאליק את הבמה הראשונה הפומבית ליוצר, שהפך להיות מאוחר יותר המשורר הלאומי של עם ישראל. ביאליק המשיך לפרסם מפרי יצירתו בפרדס גם בכרכים הבאים. שיתוף הפעולה הפורה שבין רבניצקי לביאליק בהוצאות של מאספים משלהם, כמו למשל "ספר האגדה" - החל כאן. יחד עם זאת פרסם גם מנדלי לא מעט מיצירותיו העבריות במאסף. ביניהן: "הנשרפים", "מסעות בנימין השלישי" ועוד.
בתחום המאמרים, ניתן להתרשם שגם אם הם שייכים לחכמת ישראל, הרי שיש בהם יותר תפיסה חילונית של היהדות. בכרך הראשון פרסם דובנוב את מאמרו "נחפשה ונחקורה", בו הוא קרא אל "הנבונים בעם" לאסוף חומר לתולדות ישראל בפולין וברוסיה. הוא שב ופרסם את קריאתו ב"לוח אחיאסף", ובעקבות כרוזים אלו הוקמה ועדה היסטורית-אתנוגרפית לריכוז החומר שנאסף בתחום, ותרם מאוחר יותר לכתיבת ספרו ההיסטורי המונומנטלי "דברי ימי עם עולם". בכרך השני החלו להתפרסם המכתבים מאלדד למידד, ששמשו בעיתון "המליץ" שמות עט של רבניצקי ושל שלום עליכם. באותו כרך מבקר ציטרון בצורה נוקבת את המהלך החדש בספרות בהשראתו של בן אביגדור, שפשט בקרב הקהילה הספרותית. רבניצקי עצמו כתב ביקורות ספרים בכל הכרכים ופרסם אותם גם תחת שמות עט כמו "בר-קצין", או ב"ק.
אורלי (עיר)
אורלי (בצרפתית: Orly) היא עיר במחוז עמק המארן הנמצאת מדרום לפריז. בשטח העיר נמצא נמל התעופה אורלי שמשמש כשדה התעופה המשני של פריז.
יחסי אלג'יריה–יוון
היסטוריה
המגעים הראשונים שנרשמו בין יוונים לאלג'יראים היו מאבקים במאה החמישית לפני הספירה בין הפיניקים, שהתיישבו בתוניסיה ואלג'יריה כיום עם בירתם בקרתגו, לבין המושבה היוונית סירקוזה בסיציליה. בירת נומידיה, קירטה (ששמה לימים קונסטנטין), הוקמה בשנת 203 לפני הספירה בעזרת קולוניסטים יוונים. ההיסטוריון היווני פוליביוס דן במלחמות שהובילו לכך שקרתגו ונומידיה הפכו למחוזות הרומיים של אפריקה ומאוריטניה. לאחר כמעט 600 שנה כחלק מהאימפריה הרומית, השטח שכיום הוא אלג'יריה נכבש על ידי הוונדלים בשנת 428. בשנים 533–534 ניצח הגנרל היווני בליסאריוס את הוונדלים, ואפריקה הפכה למחוז של האימפריה הביזנטית. בשנת 535 הקיסר היווני יוסטיניאנוס הראשון הפך את סיציליה למחוז ביזנטי. הכוחות הערביים של עות'מאן בן עפאן פלשו לסיציליה בשנת 652, ללא הצלחה, אם כי הערבים הצליחו להבריח את היוונים מצפון אפריקה בין השנים 670–711 לספירה. תקיפה חמורה על סיציליה שוגרה בשנת 740 מקרתגו, שם בנו הערבים מספנות ובסיס קבוע ממנו ניתן להתקפות מתמשכות יותר, שוב ללא הצלחה. בשנת 826 שלח זיאדאת אללה אמיר איפריקיה צבא שכבש את החוף הדרומי של האי והטיל מצור על סירקוזה, אך נאלץ לנטוש את הניסיון בגלל מגפה. בשנת 831 יחידות ברברים כבשו את פלרמו לאחר מצור של שנה. פלרמו הפכה לבירה המוסלמית של סיציליה, שמה שונה לאל-מדינה. טאורמינה נפלה בשנת 902, אך היוונים נצמדו לטריטוריה באי עד 965.
בשנת 1061, לאחר מערכה מוצלחת נגד הביזנטים בדרום איטליה, הנורמני רובר גיסקאר פלש אמירות סיציליה וכבש את מסינה. לאחר מערכה ממושכת השלימו הנורמנים את כיבוש סיציליה עד שנת 1091. ממלכת סיציליה הנורמנית פיתחה תרבות תוססת, והפכה לשער שפתח את עולם הפילוסופיה היוונית והמדע המוסלמי למערב אירופה. (מאוחר יותר המשיכו הנורמנים לשחרר ולכבוש את קונסטנטינופול עצמה בשנת 1204 במהלך מסע הצלב הרביעי. ) לאחר נפילת קונסטנטינופול בידי הטורקים בשנת 1453, הייתה רוב יוון כפופה לאימפריה העות'מאנית עד הכרזת העצמאות שלה בשנת 1821. אלג'יריה גם הפכה למחוז של האימפריה העות'מאנית בשנת 1517, שנלכדה על ידי אורוץ' ברברוסה החצי-טורקי, שהקים את מושבת השודדים הברברית. אלג'יריה נותרה כפופה באופן סמלי לאימפריה העות'מאנית עד לפלישה הצרפתית לאלג'יריה בשנת 1830, אך בפועל הייתה עצמאית ברובה. השודדים הברברים, שנמצאו באלג'יר ובנמלים אחרים של החוף הברברי, היוו איום חמור על הסחר הים תיכוני עד לדיכוים בתחילת המאה ה-19. לפיראטים היוונים והברברים היו יחסים קרובים, כאשר יוונים רבים הפליגו על ספינות ברברים.
חלק ניכר מהתושבים דוברי היוונית של היישוב קרז'ז בקורסיקה היגרו לסידי מרוואן  באלג'יריה בין 1874–1876. מתוך אוכלוסייה שכללה 1,078 איש בקרז'ז בשנת 1872, ההערכה היא כי 235 היגרו, כולם דוברי יוונית.
יוון הייתה בין המדינות הראשונות שכוננו יחסים דיפלומטיים עם אלג'יריה לאחר עצמאותה בשנת 1962, על ידי שדרוג הקונסוליה הכללית של יוון דאז באלג'יר לשגרירות בשנת 1963.
קשרים דיפלומטיים
שתי מדינות הים התיכון מנהלות מגעים דיפלומטיים תכופים ברמה גבוהה. ב-1994 ביקר שר החוץ האלג'יראי מוחמד סלאח דמברי באתונה שם פגש את מקבילו קרולוס פפוליאס והתקבל על ידי ראש הממשלה אנדראס פפנדראו. הם דנו ביחסים דו-צדדיים ודנו במיוחד בסוגיות קפריסין וסקופיה. שר החוץ האלג'יראי ביקר ביוון בפברואר 2001, וביולי 2002 נפגשו שר הפיתוח היווני אקיס צוצצופולוס ושר האנרגיה האלג'יראי צ'אקיב חליל לבחון דרכים חדשות לשיתוף פעולה. בשנת 2003 ביקר שר ההגנה היווני יואנוס פפנדוניו באלג'יריה כדי לדון בדרכים לאיחוד שיתוף הפעולה הצבאי בין אלג'יריה ליוון. במרץ 2008 ביקרה שרת החוץ היוונית דורה בקויאניס באלג'יר, שם נפגשה עם נשיא אלג'יריה עבדלאזיז בוטפליקה והסכימה להגביר את שיתוף הפעולה הכלכלי הדו-צדדי. בהודעה לנשיא יוון, קרולוס פפוליאס, אמר בוטפליקה שהוא רוצה לפתח ולהעמיק את היחסים בין שתי המדינות ולהתייעץ בנושאים הקשורים לביטחון באזור הים התיכון.
הסכמים דו-צדדיים
החל משנת 2009 נחתמו בין שתי המדינות 3 הסכמים דו-צדדיים:
יחסים כלכליים
מאז שנת 2000 סיפקה אלג'יריה ליוון גז טבעי במסגרת הסכם ארוך טווח בין שתי המדינות. הגז הטבעי הנוזלי מועבר על ידי ספינות מיוחדות למסוף LNG Revithoussa שממערב לאתונה. יצוא המוצרים האלג'יריים ליוון הסתכם בשנת 2001 ב-89 מיליון דולר, כולל בעיקר מוצרי נפט ונפט, גז טבעי, כימיקלים אנאורגניים, ברזל ופלדה. באותה שנה, הייצוא היווני לאלג'יריה הסתכם ב-50.78 מיליון דולר, וכלל בעיקר דגנים ומוצריהם, מוצרי טבק, תרופות, ומינרלים רפואיים. עד 2006, היקפי המסחר הכוללים עלו ל-410.2 מיליון דולר. בשנת 2007 דורגה אלג'יריה במקום השישי בקרב שותפות הסחר הערביות ביוון.
בשנת 2008, משלחת בכירה של ממשלות אלג'יריה ופקידי עסקים מתחומים כמו ניהול נמלים, בנייה, עבודות ציבוריות, בנקאות ופיננסים וכן אנרגיה, וכ-60 נציגים יוונים קיימו פורום בנושא שיתוף פעולה כלכלי יווני-אלג'יראי באתונה.
הגירה
מכיוון שספרד ואיטליה נוקטות בצעדים קשים יותר ויותר להגבלת מהגרים בלתי חוקיים מהמזרח התיכון ומאפריקה, מספרים הולכים וגדלים נכנסים לאיחוד האירופי דרך יוון. בשנת 2007 עצרה יוון 112,000 מהגרים בלתי חוקיים, לעומת 40,000 בשנת 2005. זרם המהגרים הבלתי חוקיים גורם לאלימות גוברת באתונה. פליטים שזה עתה הגיעו מאזורי עימות במזרח התיכון ובאפריקה מנוצלים על ידי כנופיות מבוססות של ניגרים, מרוקאים ואלג'יראים, שעסקו בקרבות רחוב במרכז העיר אתונה בשנת 2008. בחודש מאי 2009, 500 מהגרים בלתי חוקיים באתונה, בעיקר מאלג'יריה ותוניסיה, הוקפו על ידי קהל של יוונים נאו-נאצים בתוך בניין נטוש בן שמונה קומות ללא מים וחשמל. מוקדם יותר באותה שנה עצרה המשטרה הטורקית קבוצה של 120 מהגרים אלג'יריים שניסו לחצות את הגבול ליוון. העיירה הטורקית אדנה הפכה לנקודת מעבר פופולרית עבור מהגרים בלתי חוקיים מאלג'יריה.
אלג'יריה היא גם עמדה לסחר במהגרים מאפריקה שמדרום לסהרה. משרד החוץ האמריקני מתאר את אלג'יריה כמדינת מעבר לגברים ונשים הסוחרים מאפריקה שמדרום לסהרה לאירופה למטרות ניצול מיני מסחרי ועבודות כפייה.
קבוצת M94
קבוצת M94, נקראת גם קבוצת כלבי ציד I ולפעמים ענן כלבי ציד, היא קבוצת גלקסיות שנמצאת במרחק של כ-13 מיליון שנות אור משביל החלב ומשתרעת על קבוצת הכוכבים כלבי ציד וגולשת קצת גם לקבוצות השכנות שערות ברניקי והדובה הגדולה. הקבוצה מונה בין 30 ל-40 גלקסיות, רובן גלקסיות ננסיות, אשר מושפעות מכוח כבידה הדדי הפועל ביניהן. במרכז הקבוצה נמצאת הגלקסיה הגדולה והבהירה יחסית M94, שעל שמה נקראת הקבוצה. זו אחת מקבוצות הגלקסיות הסמוכות לקבוצה המקומית והיא חלק מצביר-על הנקרא צביר-על הבתולה, שמכיל קבוצות גלקסיות וצבירי גלקסיות רבים.
מבנה ותכולה
קוטרה של קבוצת M94 הוא כ-5 מיליון שנות אור, מסתה הכוללת היא בין מסות שמש ל- מסות שמש והיא מכילה 40-30 גלקסיות. הגלקסיות מפוזרות ברחבי הקבוצה כאשר במרכזה, סביב הגלקסיות NGC 4395 ו-NGC 4244, יש ריכוז יותר צפוף של מספר גלקסיות. ברקע של קבוצת M94 נמצאות מספר גלקסיות בולטות נוספות, ביניהן גלקסיית החמניה, גלקסיית העין השחורה, גלקסיית גלגל הרוח ו-M106 שכולן לא שייכות לקבוצה אלא נמצאות במרחק גדול בהרבה מעבר לה, חלקן שייכות לקבוצת M101.
סביבת הקבוצה
מעבר לקבוצת M94 נמצאת קבוצת M101 שמרחקה משביל החלב כמעט כפול ממרחקה של קבוצת M94. חלק מהגלקסיות נמצאות במרחק של 20-17 מיליון שנות אור משביל החלב וקשה לקבוע לאיזו קבוצה הן שייכות. במרחק של כ-8.7 מיליון שנות אור בכיוון ניצב לקו המחבר את קבוצת M94 עם הקבוצה המקומית, נמצאת קבוצת M81 ובכיוון ההפוך לקבוצת M81, במרחק של כ-5.5 מילון שנות אור ממרכז הקבוצה, נמצאת גלקסיית העין השחורה שככל הנראה אינה שייכת לקבוצה.
יואכים פרינץ
הרב יואכים פרינץ (Joachim Prinz; 10 במאי 1902 - 30 בספטמבר 1988) היה רב רפורמי, ממנהיגי יהדות גרמניה לפני השואה ומראשי יהדות ארצות הברית. כיהן בין היתר כנשיא הקונגרס היהודי האמריקאי, כסגן יו"ר הקונגרס היהודי העולמי והיה חבר ההסתדרות הציונית העולמית. כמו כן היה מקורב לתנועה לזכויות האזרח של ארצות הברית ונאם לצד מרטין לותר קינג ואחרים בטקס הנעילה של המצעד לוושינגטון למען תעסוקה וחירות ב-1963 (בו נשא קינג את נאומו "יש לי חלום").
תולדות חייו
פרינץ נולד בכפר Bierdzany (בזמן הכיבוש נקרא Burkhardsdorf) ליד אופולה שבשלזיה (כיום בשטח פולין, אז בשטח פרוסיה) וזכה לחינוך יהודי. ב-1917 הצטרף לתנועת הנוער הציונית "בלאו וייס". בגיל 21 כבר היה בעל תואר דוקטור מאוניברסיטת גיסן והחל לכהן כרב ומורה בבית המדרש לרבנים בברסלאו. בשנת 1926 התמנה לרבה של קהילת ברלין הליברלית, תפקיד בו החזיק עד 1936.
בשנת 1934 פרסם פרינץ ספר ציוני בשם "אנו היהודים" (Wir Juden), שעורר מחלוקת. פרינץ קבע בו שבעקבות נפילת הליברליזם וכישלון ההתבוללות - רק הציונות יכולה לפתור את בעיית היהודים בעולם. פרינץ הדגיש את הצורך של היהודים להפוך לאומה מובחנת ונבדלת ולהילחם על הגדרתם העצמית, כיוון שאין כל תקווה שיוכלו להיטמע בקרב הציבור הלא-יהודי, התבוללות אינה יכולה לפתור את מצבם, ורק שאיפה מדינית יכולה לסייע להם להיחלץ מן האנטישמיות. פסקה מהחיבור, שהוצאה מהקשרה, משמשת תועמלנים אנטי-ציונים ומכחישי שואה לטעון שכביכול, פרינץ סבר שהתנועה הציונית והתנועה הנאצית יוכלו להידבר ביניהן, הודות לאמונתן המשותפת ב"טוהר העם והגזע".
עם הגיעו לארצות הברית התיישב פרינץ בניוארק, ניו ג'רזי והיה למנהיג קהילת בית הכנסת Temple B'nai Abraham. הוא היה חבר פעיל ב-United Palestine Appeal (שהפכה למגבית היהודית המאוחדת) לגיוס תמיכה בסוכנות היהודית. במהלך השנים הפך למנהיג בולט בקרב יהדות ארצות הברית וכיהן בתפקידים רשמיים כנשיא הקונגרס היהודי האמריקאי (1958–1966), מנהל הוועידה לתביעות יהודיות חומריות כנגד גרמניה ונמנה עם מייסדי ועידת הנשיאים (והיה היו"ר שלה בשנים 1965-1967). פרינץ קיים קשרים ידידותיים עם מנהיגי מדינת ישראל, אך לא עלה אליה. לפיכך זכה לבוז, למשל מאת משה שמיר שכינה אותו "נסיך (פרינץ=נסיך) יהודי אמריקה" ושאל מדוע אינו עולה לארץ. פרינץ נימק את סירובו לעלות במונופול שיש ליהדות האורתודוקסית על חיי הדת במדינת ישראל ובאי-קבלתם של אורחות החיים, המנהגים והמסורות הדתיות והקהילתיות של עולים רפורמים מארצות הברית על ידי הממסד הדתי בישראל.
בשנת 1964 עורר פרינץ סערה כאשר הציע בכנס של הקונגרס היהודי האמריקאי בירושלים לשנות את הנוסח של קריאת שמע.
פעילות מרכזית נוספת של פרינץ הייתה עם התנועה לזכויות האזרח של ארצות הברית. הוא ראה זהות בין תלאות האפרו-אמריקאים, ההפרדה הגזעית וחוסר השוויון ממנו סבלו לבין התלאות אותם סבלו היהודים לאורך הדורות. בין היתר שיתף פעולה עם מרטין לותר קינג, צעד במצעד הגדול לוושינגטון ונשא את נאומו מיד לפני שעלה קינג לדוכן לשאת את נאום "יש לי חלום". בנאומו אמר שלפי ניסיונו בגרמניה הנאצית החטא הגדול ביותר של האנושות הוא השתיקה נוכח עוולות.
מאיה בצלאל
מאיה בצלאל-עסיס (נולדה ב-18 ביולי 1983) היא שדרנית רדיו ומגישת טלוויזיה ישראלית.
ביוגרפיה
מאיה בצלאל גדלה בקריית גת במשפחה בת שמונה אחים, בתם של משה ולילי. בשנת 2009 היא השתתפה בתוכנית "טינופת" ששודרה בערוץ הוט 3 כחברת פאנל. בנוסף השתתפה כחברת פאנל בתוכנית "מהדורת השבט" בהגשת עדן הראל שליוותה את התוכנית "הישרדות" ושודרה בערוץ עשר, ובתוכנית "המצעד 7.0" בערוץ הבידור בהוט.
בשנת 2012 יצרה ושיחקה בסדרת הרשת "צדיקה בסדום" ששודרה באתר מאקו.
בשנת 2014 השתתפה בסדרת הדוקו ריאליטי "היחידה".
הגישה את תוכנית האולפן "מת על לה לה לנד" בערוץ 24 שליוותה את הסדרה "חי בלה לה לנד" לצד מושיק גלאמין ואלירז שדה.
משנת 2013 בצלאל משדרת ברדיו לב המדינה. החל ממרץ 2019 היא מגישה עם קותי סבג את תוכניות הרדיו "מעירים את המדינה", המשודרת בשעות 8 עד 10.
בקיץ 2021 נכנסה לבית האח הגדול לעונת VIP והודחה בהדחה החמישית, ובדצמבר 2022 החלה להשתתף באופן קבוע בתוכנית האירוח הסאטירית "מה שתגידו" של כאן 11.
חיים אישיים
בצלאל נשואה לרועי עסיס והם הורים לשני בנים.
בצלאל צמחונית.
פרס טד לינדזי
פרס טד לינדזי (באנגלית: The Ted Lindsay Award), לשעבר פרס לסטר פירסון, הוא פרס המוענק מדי שנה, מאז 1971, לשחקן המצטיין של העונה הרגילה בליגת ה-NHL על פי בחירת השחקנים החברים באיגוד שחקני ה-NHL. הוא נחשב כמשלים לגביע הארט הוותיק והיוקרתי ממנו, גביע ה-MVP שאת הזוכה בו בוחר איגוד כתבי ההוקי קרח.
הפרס קרוי על שם טד לינדזי, מכוכבי דטרויט רד וינגס בשנות ה-50, שהוביל באותן שנים את הניסיונות הראשונים להתאגדות מקצועית של השחקנים. בשל פעילותו סולק מקבוצתו והועבר לשיקגו בלאק הוקס. פעילותו הניחה את היסוד להקמת איגוד השחקנים ב-1967.
עד אפריל 2010 נקרא הפרס פרס לסטר פירסון, על שם לסטר פירסון שהיה ראש ממשלת קנדה וחתן פרס נובל לשלום, ובצעירותו היה שחקן ומאמן הוקי קרח מצטיין.
עיסאם א-נג'אר
עיסאם א-נג'אר (בערבית: عصام النجار; תעתיק מדויק: עצאם אלנג'אר; נולד ב-12 במאי 2003) הוא זמר ירדני.
ביוגרפיה
א-נג'אר נולד בעמאן, בירת ירדן. ביוני 2020 הוציא את הסינגל "One of a Kind".
הוא נכנס לתודעת העולם לאחר ששירו "Hadal Ahbek" (אני אמשיך לאהוב אותך), שיצא לאור בשנת 2020, הפך לוויראלי ברשת החברתית טיקטוק, עם למעלה מ-3 מיליארד צפיות בפלטפורמה ברחבי העולם. לאחר מכן הוא זכה להיות האמן הראשון שחתם במחלקה הערבית של יוניברסל מיוזיק גרופ, שהוקמה על ידי ריפבליק רקורדס. בעקבות הפופולריות של השיר הוקלטו לו שתי גרסאות נוספות, אחת מהן בהשתתפות ההרכב לאוד לוקסורי והזמר עלי גייטי, אשר הייתה לסינגל הראשון של א-נג'אר שנכנס למצעד קנדה הוט 100, בו היא שהתה ארבעה חודשים, ולפעם הראשונה שלו בעשירייה הראשונה במצעד הלבנוני. שיריו הבאים, "Mn Gheirik Enti" ו-"Hada Ghareeb", בהשתתפות הזמרת הפלסטינית-צ'יליאנית, הובילו בראש המצעד הלבנוני.
ב-1 באוקטובר 2021 הוציא את אלבום הבכורה שלו, , הכולל את הסינגל "Si Tú Vuelas", שיתוף פעולה עם המוזיקאים דנה פאולה ואלוק. עבור קידום האלבום נערכה הופעה בתיאטרון אודיאון שבעמאן.
הוא נכלל ברשימת פורבס 30Under30 לשנת 2021.
למבורגיני סנטנריו
למבורגיני סנטנריו (באנגלית: Lamborghini Centenario) היא מכונית ספורט במרכב קופה, בעלת שני מקומות ישיבה, שיוצרה בין השנים 2016 ל-2017. היא הוצגה בתערוכת הרכב הבינלאומית של ז'נבה במרץ 2016 לציון יום הולדתו ה-100 של מייסד החברה, פרוציו למבורגיני.
מפרט טכני
היא כוללת מנוע בנזין V12 צילנדרים בנפח 6.5 ליטר המספק 770 כ"ס ב-8,600 סל"ד. תיבת הילוכים כפולת מצמדים בעלת שבעה הילוכים. התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש אורכת 2.8 שניות והמהירות המרבית עומדת על.
סנטנריו רודסטר
היא גרסת הגג הנפתח לגרסה הבסיסית, ההבדל היחיד הוא המשקל אשר ירד ל-1,570 ק"ג עקב שהוסר הגג. היא נחשפה באוגוסט 2016.
במדיה
הסנטנריו מופיע כרכב בסדרת משחקי הווידאו Forza, כמו כן גם באספלט 8 ובאספלט 9.
ורה מיילס
ורה מיילס (באנגלית: Vera Miles; נולדה ב-23 באוגוסט 1929) היא שחקנית אמריקאית, שעבדה בשיתוף פעולה הדוק עם הבמאי אלפרד היצ'קוק. מוכרת בזכות תפקידה כלילה קריין ב"פסיכו" וב"פסיכו 2".
ביוגרפיה
מיילס נולדה כורה ג'וּן רלסטון באוקלהומה סיטי לתומאס ובארניס ויריק־רלסטון. היו לה שלושה אחים גדולים. היא גדלה והתגוררה בקנזס. בתום לימודיה התיכוניים ב־1947, עבדה בין היתר כקלדנית. ב־1948 הוכתרה כמיס קנזס וכסגנית שלישית למיס אמריקה. ב־1950 עברה ללוס אנג'לס, השתתפה בתפקידים משניים בקולנוע ובטלוויזיה, ושנה לאחר מכן, ב־1951, הוחתמה על ידי חברת האחים וורנר. בשנת 1956 הוחתמה על ידי חברת ההפקות של אלפרד היצ'קוק כשחקנית, ונתפרסמה בתקשורת כמלוהקת פוטנציאלית לתפקידים הנשיים בסרטיו, במקום גרייס קלי שלוהקה עד כה. באתה שנה שיחקה בסרט "הנאשם" בבימויו של היצ'קוק, לצידו של הנרי פונדה.
ב-1956 השתתפה במערבון "המחפשים", ב-1959 השתתפה בסרט "סיפורה של בולשת" לצדו של ג'יימס סטיוארט וב-1961 השתתפה בסרט "רחוב אחורי" לצדו של ג'ון גאווין.
ב-1964 השתתפה בסרטים "זהירות, נמר בעיר" ו"משפחת קאלוויי" לצידו של בריאן קית'.
מאז ועד 1995 עבדה רק בסרטי טלוויזיה.
חייה האישיים
מיילס נישאה שלוש פעמים; בעלה מאז 1948 עד 1954 היה בוב מיילס, ממנו נולדו לה שתי בנות, דברה וקלי. בעלה השני היה גורדון סקוט. הם היו נשואים מ־1954 עד 1959 וממנו נולד לה בן אחד, מייקל. בעלה השלישי היה השחקן קית לארסן, הם היו נשואים מ־1960 עד 1971, גם ממנו נולד לה בן יחיד, אריק.
מיילס היא כיום גמלאית, ומתגוררת בקליפורניה. היא ממעטת להתראיין או להופיע בפומבי. עם זאת, בשנת 2012 קיימה קשר עם השחקנית ג'סיקה בייל, כהכנה לגילום דמותה בסרט "היצ'קוק".
ואוט פאאס
ואוט פליקס לינה פאאס (בהולנדית: Wout Felix Lina Faes; נולד ב-3 באפריל 1998 במול שבבלגיה) הוא כדורגלן בלגי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת לסטר סיטי.
קריירת מועדונים
ב-31 בינואר 2020 חתם פאאס בסטאד ריימס מליגת העל הצרפתית, והושאל בחזרה לאוסטנדה עד לתום עונת.
ב-1 בספטמבר 2022 חתם בלסטר סיטי.
קריירה בינלאומית
פאאס זומן לראשונה לסגל נבחרת בלגיה לקראת משחקי מוקדמות מונדיאל 2022 נגד נבחרות אסטוניה וויילס ב-13 בנובמבר 2021 וב-16 בנובמבר 2021. הוא לא שיחק במשחקים אלו.
נכלל בסגל נבחרת בלגיה לטורניר מונדיאל 2022.
חצי האי ולינגראד
חצי האי ולינגראד (באנגלית: Velingrad Peninsula; בבולגרית: полуостров Велинград) הוא חצי אי מכוסה קרח, הבולט (משתרע) לכיוון צפון-מערב, מהחוף המערבי של ארץ גרהאם, בחצי האי האנטארקטי שבאנטארקטיקה.
אורכו של חצי האי 22.5 קילומטרים לכיוון צפון-מערב מערב.
חצי האי ולינגראד גובל במפרץ בארילארי, שמצפון-מזרח לחצי האי;
תעלת גראנדידיה מפרידה בין חצי האי לבין איי ביסקו שמצפון-מערב לחצי האי.
רמת צ'ירן מתנשאת על מוצאו (בסיסו) של חצי האי.
גילוי ומיפוי חצי האי
חצי האי מופה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1971 ובשנת 1976.
מקור השם
חצי האי נקרא על שם העיר ולינגראד שבדרום בולגריה.
השם אומץ רשמית ב-14 בספטמבר 2010.
תחנת המחקר
בין השנים 1957- 1959 פעלה בקצה המערבי של חצי האי, תחנת המחקר הבריטית נקודת פרוספקט.
Positions
Positions (בעברית: עמדות או תנוחות) הוא אלבום האולפן השישי של הזמרת-יוצרת האמריקאית אריאנה גרנדה. האלבום יצא לאור ב-30 באוקטובר 2020, על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס. מתוך האלבום יצאו שלושה סינגלים.
האלבום קיבל מועמדות בטקס פרסי גראמי ה-64 בקטגוריה אלבום הפופ הווקאלי הטוב ביותר.
רקע
ב-19 באפריל 2020, דווח לראשונה כי גרנדה עובדת על מוזיקה חדשה. עם זאת, במהלך ראיון במאי 2020, היא חשפה שהיא לא תוציא אלבום במהלך ההסגר. ב-14 באוקטובר, הודיעה גרנדה ברשתות החברתיות שלה כי אלבום האולפן השישי הקרוב שלה ייצא באותו החודש. כעבור שלושה ימים היא פרסמה סרטון בהילוך איטי בו היא מקלידה את המילה "Positions". ב-17 באוקטובר, העלתה גרנדה ספירה לאחור באתר הרשמי שלה, שמונה לאחור עד לצאת הסינגל המוביל של האלבום וכן תאריך יציאתו של האלבום "Positions" עם הספירה לאחור לצאתו. ב-23 באוקטובר 2020, העלתה גרנדה בעמוד הטוויטר שלה את עטיפת האלבום וחשפה רשמית כי האלבום ייצא ב-30 באוקטובר.
קידום
ב-27 באוקטובר, הודיעה גרנדה כי לאלבום עצמו ישנן שתי עטיפות נוספות שיצאו רק בגרסה הפיזית של האלבום בפורמט של תקליטור. הגרסאות היו זמינות להזמנה מוקדמת באתר שלה באותו יום. ב-30 באוקטובר, הונפקו באתר DTC כמות מוגבלת של תקליטורים במהדורות סטנדרטיות של האלבום אשר חתומים על ידי גרנדה.
סינגלים
רצועת הכותרת "Positions", יצאה לאור ב-23 באוקטובר 2020, כסינגל הראשי של האלבום. באותו יום יצא הווידאו קליפ לשיר. "34+35", יצא ב-30 באוקטובר, ושימש כסינגל השני מתוך האלבום.
הצלחה מסחרית
האלבום הופיע לראשונה במקום הראשון במצעד הבילבורד 200, ובכך היה לאלבום החמישי ברציפות של גרנדה שמגיע להישג זה. בנוסף, גרנדה שברה את שיא הרצף המהיר ביותר על ידי אישה במצעד, כשהאלבום הנוכחי הוא השלישי שהגיע לראש מצעד הבילבורד 200 בתקופה של שנתיים ו-3 חודשים. בשבוע הראשון לצאתו מכר האלבום כ-174,000 יחידות בארצות הברית והושמע כ-173.54 מיליון פעמים בפלטפורמות הסטרימינג. נתון זה נמוך רק מאלבומה של טיילור סוויפט, Folklore שגרף כ-289.85 מיליון השמעות בשבוע הראשון לצאתו בשנת 2020. בשבוע השני לצאתו הוא שמר על מקומו במצעד ומכר עוד כ-82,000 עותקים בארצות הברית.
גד יאיר
גד יאיר (נולד ב-10 במרץ 1960) הוא סופר וסוציולוג ישראלי, פרופסור מן המניין, לשעבר ראש המחלקה לסוציולוגיה ולאנתרופולוגיה (2011-2008) ומנהל "המכון לחקר הטיפוח בחינוך" (2018-2011) באוניברסיטה העברית.
ביוגרפיה
גד יאיר נולד בשכונת נוה עוז בפתח תקווה, ישראל. את תאריו הראשונים בסוציולוגיה וחינוך עשה באוניברסיטה העברית. ב-1994 השלים דוקטורט ישיר בסוציולוגיה באוניברסיטה העברית עם עבודה שכותרתה:. ב-1994 יצא לשנת פוסט-דוקטורט באוניברסיטת שיקגו.
החל מ-1995 מרצה וחוקר בחוג לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה שבאוניברסיטה העברית. ב-2002 קיבל דרגת מרצה בכיר וב-2006 דרגת פרופסור חבר. בין 2008 ל-2011 שימש כראש החוג לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה באוניברסיטה העברית. החל מ-2011 ניהל יאיר את המכון לחקר הטיפוח בחינוך באוניברסיטה העברית, אשר מטרתו לבצע מחקרים ולהפעיל תוכניות ניסוייות חדשניות בתחום טיפוחן החינוכי של אוכלוסיות חלשות בישראל. סיים כהונתו במכון ב-2018 ויצא לשתי שנות שבתון בבית הספר סלואן למנהל עסקים ב-MIT.
יאיר נשוי לאורנה יאיר ואב לשלושה. מתגורר במבשרת ציון. אחיו הגדול הוא האסטרופיזיקאי פרופסור יואב יאיר.
פרסומים
בשנת 2006 פרסם את הספר "מחוויות מפתח לנקודות מפנה: על עוצמת ההשפעה החינוכית" (ספרית פועלים). בשנת 2008 פרסם את הספר The Golem and German" Social Theory", ובשנת 2009 את הספר "Pierre Bourdieu: The Last Musketeer of the French Revolution", שניהם בהוצאת לקסינגטון.
בשנת 2011 פרסם את רב המכר "צופן הישראליות: עשרת הדיברות של שנות האלפיים" (הוצאת כתר), אשר עוסק במרכיבים של הזהות הישראלית. הספר מבוסס על עדויות שנאספו בשאלונים, תצפיות וראיונות עומק, ומנסה להסביר את התרבות הישראלית במונחים של המפגש בין יהדות וציונות וטראומות קולקטיביות שמהם סבלו היהודים, כמו השואה. הספר זכה לעיבוד חלקי בסרט התיעודי "מצב ישראלי" של הבמאית איילת דקל, שבו יאיר, הצלם אלכס ליבק ודקל בודקים את המרכיבים של המרחב הציבורי הישראלי.
ב-2015 פרסם את הספר "אהבה זה לא פרקטיש: המבט הישראלי על גרמניה" (הקיבוץ המאוחד, קו אדום). הספר מבוסס על ניתוח ראיונות ושאלונים, ומציג ניתוח סוציולוגי של התרבות הגרמנית באמצעות המבט והעדויות של ישראלים המתגוררים בגרמניה. בשנת 2017 פרסם את הספר "מסע ישראלי" (ידיעות ספרים), שסיכם שתי שנות מחקר במעקב אחר פרויקט חינוכי בשם זה.
בשנת 2020 פרסם את הספר "המוח הסורר: הזמנה לפגישה עם המדע הישראלי" (הקיבוץ המאוחד, קו אדום).
תחומי מחקר
מחקריו של יאיר עוסקים בתחום הסוציולוגיה של החינוך וסוציולוגיה של בית ספר ולמידה. יאיר חקר את צורת ההוראה והפרודוקטיביות האקדמית במוסדות להשכלה גבוהה. לצד זאת הוא מתמקד בזיקה שבין תרבות, חשיבה - במיוחד בהקשר של מדע.
מחקריו עוסקים בפענוח הקודים התרבותיים המכוננים את ההגות הפילוסופית והחברתית ואת היצירה הספרותית והקולנועית בגרמניה, צרפת וארצות הברית.
Shower
"Shower" (בעברית: מקלחת) הוא סינגל בביצוע הזמרת האמריקאית בקי ג'י. הוא יצא לאור ב-23 באפריל 2014 על ידי RCA רקורדס וקימוסבי רקורדס. השיר נכתב על ידי דר לוק, סירקוטו ועיר הרוק והופק על ידי השניים הראשונים. הקליפ לשיר יצא לאור ב-30 ביוני 2014. Shower הוא השיר היחיד של גומז שהגיע לטופ 20 במצעד הבילבורד הוט 100. גרסת הרמיקס הרשמי יצא לאור באותה שנה ובא משתתף הראפר האמרקאי טייגה. בנובמבר 2020, השיר הפך לפופולרי בטיקטוק.
רמיקס
הרמיקס הרשמי בהשתתפות הראפר האמריקאי טייגה יצא לאור ב-2014.
ערן מינהר
ערן מינהר (נולד ב-27 בספטמבר 1977) הוא עיתונאי, משורר, פובליציסט, וקופירייטר ישראלי.
תקשורת
בפברואר 1999 הצטרף ל"מעריב" והחל לשמש כעורך לשוני במקומון "בעיר חיפה" מרשת המקומונים של "מעריב". הוא ערך את מדור האירועים ולאחר מכן את מדור התרבות בעיתונים "בעיר חיפה" ו"זמן קריות". ייסד וערך את "פארטי Time", המדור הראשון בזירת העיתונות המקומית בחיפה והצפון שעסק בסיקור סצנת המועדונים והבילוי. הוא ערך את מדור המגזין ושימש כסגן עורך ועורך גרפי. במסגרת עבודתו סיקר את תחומי האמנות, התרבות והבילוי במטרופולין חיפה ופרסם עשרות טורי דעה בנושאי תרבות, אמנות, בילוי ופנאי וגם מאמרי ביקורת רבים בשנים 1999–2006.
בשנים 2004–2006 שימש כעורך המקומונים "זמן חיפה" ו"זמן קריות".
בשנים 2017-2022 ערך והגיש את הפודקאסט ותוכנית הרדיו "מינהר הזמן" בכאן הסכתים ובשנת 2022 עבר לרשת "עושים היסטוריה" והחל להגיש את הפודקאסט "עושים מינהר".
שימש כפרסומאי במשרד הפרסום "לם מרגלית-שפי" הגדול בצפון. מרצה בנושאי תקשורת, כתיבה, פרסום ושיווק.
פרסום
בשנת 2010 הצטרף למשרד הפרסום "פרסום שפי", כרעיונאי, כותב תסריטים ותוכן, ומנהל מחלקת האינטראקטיב של המשרד. בין השאר יזם קמפיינים פרסומיים והיה אחראי על שורה של מהלכים פרסומיים ושיווקיים.
ב-2014 התאחד פרסום "שפי" עם משרד הפרסום "לם-מרגלית", שם היה אסטרטג וקופירייטר בכיר במשרד הפרסום החדש, "לם מרגלית-שפי".
יצירתו
פרסם את טרילוגיית ספרי השירה "נקודות | קווים | כתמים", המורכבת משלושה ספרי שירה ואיור דיגיטליים: נקודות, קוויים וכתמים ואת הספר "רחל ולאה".
יצירתו כוללת ספקטרום רחב של דיסציפלינות מעולם הכתיבה, וספרי שיריו מלווים ברישומי דיו פרי עטו.
דרכו היצירתית הבוגרת החלה בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20, אז החל בכתיבה בז'אנר הסיפור הקצר, בעיקר סיפורים ללא פואנטה. במקביל החל לכתוב שירה מודרנית, המאופיינת בשבירת המוסכמות הקלאסיות של השירה.
שירתו המודרנית עוסקת בעיקר בתחום האפור שבין המודע ללא-מודע.
הפואמות ביצירתו מאופיינות גם הן בדואליות הנעה בין הומור וקדרות, בין אהבה ושחיטה, והן עוסקות ברגעים קטנים בחיים, המועצמים לרוב על ידי התמקדות וניפוח של זווית הראייה.
בספטמבר 2013 פרסם את ספרו "נקודות", ובו פואמות ורישומים פרי עטו.
בדצמבר 2013 ראה אור ספרו "קווים", שהוא ספר המשך ל"נקודות".
שלושת הספרים ראו אור בפורמט דיגיטלי בלבד. עם זאת, שירים מתוך הטרילוגיה ראו אור ב"גלריה", מוסף התרבות של העיתון "הארץ", וב"מעריב".
ב-2014 פורסם ספרו "רחל ולאה", סיפור בפורמט דיגיטלי.
ליפורד
ליפורד (באירית: Leifear לשעבר Liffer, באנגלית: Lifford) היא עיירה בצפון אירלנד, ובירת מחוז דניגול. העיירה משמשת כמקום מושבה של המועצה המחוזית, אם כי לעיתים קרובות משמשת בתפקיד זה העיר הסמוכה לטרקני (Letterkenny).
היסטוריה
העיירה נבנתה סביב טירה שבנה השליט האירי, מאנוס או-דומנול במאה ה-16. הטירה הפכה ברבות השנים למפקדת חיל המצב הבריטי, עד להקמתה של מדינת אירלנד החופשית בשנת 1922.
ג'ק סמית'
ג'ון לומן סמית' (באנגלית: John Luman Smith; נולד ב-5 ביוני 1969) הוא עורך דין אמריקאי אשר שירת במחלקת המשפטים של ארצות הברית כעוזר עורך דין, ממלא מקום פרקליט ארצות הברית וראש מדור היושרה הציבורית של המחלקה. הוא היה התובע הראשי בלשכת המומחים של קוסובו, בבית הדין הבין-לאומי בהאג שהופקד על חקירה והעמדה לדין של פשעי מלחמה במלחמת קוסובו.
בנובמבר 2022, התובע הכללי, מריק גרלנד, מינה את סמית' ליועץ מיוחד, האחראי לפקח על שתי חקירות פליליות קיימות של משרד המשפטים על נשיא ארצות הברית לשעבר דונלד טראמפ : האחת בנוגע לתפקידו של טראמפ במתקפת הקפיטול בארצות הברית ב-6 בינואר, והשנייה בנוגע לטיפול שגוי לכאורה ברשומות, כולל מסמכים מסווגים. "תיק המסמכים" הביא לכתב אישום בן 37 סעיפי אישום נגד טראמפ ביוני 2023 שאליו נוספו שלושה סעיפים מאוחר יותר ביולי. התיק הביא להגשת כתב אישום בארבעה אישומים נגד טראמפ.
ראשית חייו וחינוך
סמית' נולד ב-5 ביוני 1969. הוא גדל בקליי, ניו יורק, פרבר של סירקיוז. הוא סיים את בית הספר התיכון ליברפול בשנת 1987, שם שיחק כדורגל ובייסבול. לאחר מכן למד מדעי המדינה באוניברסיטת Oneonta בניו יורק, הוא סיים את לימודיו בשנת 1991 עם תואר ראשון באמנויות, בהצטיינות. לאחר מכן למד סמית' בבית הספר למשפטים בהרווארד, ממנו סיים בהצטיינות את לימודיו בשנת 1994 עם תואר דוקטור למשפטים.
קריירה
לאחר שסיים לימודי משפטים, הצטרף סמית' למשרד התובע המחוזי במנהטן, שם שימש כעוזר התובע המחוזי. הוא היה חבר ביחידה לפשעי מין ואלימות במשפחה במשרד התובע. לאחר מכם הצטרף סמית' למשרד התובע של ארצות הברית במחוז המזרחי של ניו יורק ב-1999. כעוזר פרקליט ארצות הברית במשרד בברוקלין, הוא העמיד לדין את השוטרים שהתאכזרו ותקפו מינית את אבנר לואימה, והוביל את התיק לקראת עונש מוות - אשר בוטל מאוחר יותר - נגד רונאל וילסון, שרצח שני חברים ב- משטרת העיר ניו יורק.
מ-2008 עד 2010, סמית' עבד כמתאם חקירה במשרד התובע של בית הדין הפלילי הבינלאומי בהאג, הולנד. בתפקיד זה, הוא פיקח על תיקים נגד פקידי ממשל וחברי מיליציה שהואשמו בפשעי מלחמה ורצח עם. בשנת 2010, סמית' חזר לארצות הברית כדי להיות ראש המדור ליושרה ציבורית (PIN) של משרד המשפטים האמריקאי. בין תחומי אחריותו היו הערכת חקירות נוכחיות, במסגרתן המליץ על סגירת חקירות על כמה חברי קונגרס. הוא בילה חמש שנים כראש המדור ליושרה ציבורית, שם העמיד לדין מגוון מקרי שחיתות, כולל אלה נגד מושל וירג'יניה בוב מקדונל, נציג ארצות הברית ריק רנצי, יו"ר אספת מדינת ניו יורק, שלדון סילבר וג'פרי סטרלינג, סוכן סוכנות הביון המרכזית שהועמד לדין על כך שבמסגרת תפקידו חשף סודות לאומיים. בשנת 2015, סמית' הפך לעוזר עורך דין אמריקאי במחוז התיכון של טנסי, בנאשוויל. הוא הפך לעורך הדין האמריקאי בפועל במרץ 2017 עם התפטרותו של דייוויד ריברה, והתפטר החל מספטמבר 2017 לאחר מועמדותו של דונלד ק. קוקרן . סמית' הפך לסגן הנשיא וראש הליטיגציה של Hospital Corporation of America בשנת 2017.
ב-7 במאי 2018, סמית' מונה לכהונה של ארבע שנים כתובע ראשי של לשכות המומחים בקוסובו בהאג, החוקר פשעי מלחמה במלחמת קוסובו, כולל המקרה של סאלח מוסטפא. הוא נכנס לתפקיד ב-11 בספטמבר 2018, ומונה לכהונה שנייה ב-8 במאי 2022, לפני שפרש מתפקידו ב-18 בנובמבר 2022.
יועץ מיוחד של ארצות הברית
ב-18 בנובמבר 2022, התובע הכללי של ארצות הברית, מריק גרלנד, מינה את סמית' ליועץ מיוחד האחראי לפקח על החקירות הפליליות של פעולותיו של דונלד טראמפ בנוגע להתקפת הקפיטול של ארצות הברית ב-6 בינואר, והטיפול והאחסון של טראמפ ברישומים ממשלתיים, כולל מסמכים מסווגים באחוזת -א-לאגו. הוא עבד בתחילה מהולנד בזמן שהחלים משבר ברגל, ממנו נפצע כשנפגע מקטנוע בזמן רכיבה על אופניים. בתחילת ינואר 2023, סמית' חזר לארצות הברית
ב-8 ביוני 2023, חבר מושבעים גדול הפליל את טראמפ בשבע אישומים פליליים פדרליים. זו הייתה הפעם הראשונה בהיסטוריה האמריקאית בה הוגש כתב אישום נגד נשיא מכהן או לשעבר באשמת פלילי פדרלי. ב-1 באוגוסט, טראמפ הואשם על ידי חבר מושבעים גדול בארבע סעיפי עבירות פדרליות נוספות הקשורות לניסיונותיו לבטל את הבחירות לנשיאות ב-2020 והתנהלותו במהלך המתקפה ב-6 בינואר על הקפיטול.
חיים אישיים
סמית' הוא ספורטאי המשתתף בטריאתלטלונים תחרותיים. לאחר שהחל לשחות כשהיה באמצע שנות השלושים לחייו. הוא השלים יותר מ-100 טריאתלונים ולפחות תשע תחרויות איש ברזל ברחבי העולם. ביולי 2011, הוא התחתן עם קייטי שביני, יוצרת סרטים דוקומנטריים הידועה בזכות Becoming, סרט תיעודי שיצרה בשנת 2020 על מישל אובמה. יש להם בת. בני הזוג חיו בהולנד משנת 2018, עד דצמבר 2022, זמן קצר לאחר שסמית' מונה ליועץ מיוחד, אז עברו לוושינגטון.
גבריאלה צ'ילמי
גבריאלה לוסיה צ'ילמי (באנגלית: Gabriella Lucia Cilmi, נולדה ב-10 באוקטובר 1991) היא זמרת-יוצרת אוסטרלית. בשנת 2008 זכתה צ'ילמי בשישה פרסי "ARIA Music Awards".
שנותיה המוקדמות
צ'ילמי נולדה במלבורן אך בגיל 15 עברה עם הוריה ואחיה ג'וזף להתגורר בלונדון. מגיל צעיר החלה להתעניין במוזיקה והשפעותיה הגדולות היו נינה סימון, לד זפלין, ג'ניס ג'ופלין, טי רקס וקט סטיבנס. בשנת 2004 כשהיא בת 13 בלבד היא משכה את תשומת לבו של מפיק בחברת וורנר מיוזיק גרופ.
2005-2009: אלבום בכורה
צ'ילמי התחילה לעבוד על אלבום בכורה ועבדה עם המפיק של להקת Sugababes בנוסף לכך חיממה את חברת הלהקה לשעבר מוטיה בואנה. הסינגל הראשון שהוציאה צ'ילמי היה "Sweet About Me" שיצא ב-17 במרץ 2008 והגיע למקום השישי במצעד הבריטי. הסינגל שימש כחלק מהקמפיין העולם לדאורדרנט "Rexona". ב-31 במרץ יצא אלבום הבכורה של צ'ילמי שנקרא "Lessons to Be Learned". הסינגל השני מהאלבום היה "Don't Wanna Go to Bed Now" שיצא ב-21 ביולי. ב-18 באוגוסט יצא הסינגל השלישי שהיה "Save the Lies". ב-12 בדצמבר יצא הסינגל הרביעי מהאלבום שהיה "Sanctuary", הסינגל נכנס לפסקול הסרט טירוף של קולג' בכיכובו של רופרט אוורט. בפברואר 2008 הצטרפה צ'ילמי לנובל ואג במהלך סיבוב ההופעות שלהם. מחודש מרץ עד מאי 2008 ליוותה צ'ילמי את להקת השוגאבייבז בסיבוב הופעות שלהן. ביוני היא פתחה את סיבוב ההופעות של הזמר ג'יימס בלאנט. באוקטובר 2008 הופיעה בקונצרט של MTV לצידם של אר.אי.אם. וקייזר צ'יפס. הסינגל החמישי והאחרון מהאלבום היה "Warm This Winter" שיצא ב-15 בדצמבר 2008. בינואר 2009 הייתה צ'ילמי מועמדת לפרס בטקס פרסי המוזיקה הבריטית.
2010: אלבום שני
הסינגל הראשון מאלבומה השני של צ'ילמי היה "On a Mission" שיצא ב-5 בפברואר 2010. הסינגל הגיע למקום הראשון באוסטרליה ולמקום התשיעי בממלכה המאוחדת. אלבומה השני של צ'ילמי יצא ב-22 במרץ ונקרא "Ten", האלבום לא זכה להצלחה כמו קודמו. הסינגל השני מהאלבום היה "Hearts Don't Lie" שיצא ב-7 ביוני. ב-26 באוגוסט יצא הסינגל הבא מהאלבום שנקרא "Defender", במקביל יצא לאור גם הסינגל "Magic Carpet Ride" שנכנס לפסקול הסרט "Soulboy". לאחר מכן יצאה צ'ילמי לסיבוב הופעות יחד עם הזמרת ליאונה לואיס.
2011-הווה: אלבום שלישי
בתחילת 2011 החלה צ'ילמי בעבודה על אלבום סטודיו חדש. בינואר 2012 שחררה לרשת קליפ לשיר "Vicious Love". ב-14 במרץ 2013 יצא הקליפ לשיר "Sweeter in History" שעלה ישירות לדף היוטיוב שלה.
ג'ון ג'קסון (צייר)
ג'ון ג'קסון (באנגלית: John Jackson; 31 במאי 1778 – 1 ביוני 1831) היה צייר אנגלי, שהתמחה בפורטרטים.
ביוגרפיה
ג'ון ג'קסון הוטבל בלסטינגהאם, יורקשייר, והחל את הקריירה שלו כחייט חניך של אביו, ששמו גם היה ג'ון ג'קסון. אביו התנגד לשאיפות האמנותיות של בנו. אמו של ג'ון ג'קסון הייתה אן וורנר והיה לו לפחות אח אחד, רוג'ר ג'קסון.
עם זאת, ג'ון נהנה מתמיכתו של הנרי פיפס, הרוזן הראשון ממולגרבה (1755–1831), שהמליץ ​​עליו לרוזן מקרלייל. כמו כן זכה לתמיכה של סר ג'ורג' ביומונט, הברונט השביעי, שהציע לו מגורים בביתו ו־50 פאונד לשנה. כתוצאה מכך ג'קסון הצליח ללמוד באקדמיה המלכותית, שם התיידד עם דייוויד וילקי והיידון. בארמון האוורד, מגוריו של הרוזן מקרלייל, הוא יכול היה ללמוד ולהעתיק מאוסף הגדול של הציורים.
בשנת 1807 התפרסם המוניטין של ג'קסון כצייר פורטרטים, והוא עשה את המעבר לציור בצבעי שמן. הוא העביר באופן קבוע ציורים לבית סאמרסט. לאחר ביקור בהולנד ובפלנדריה עם אדמונד פיפס בשנת 1816, הוא ליווה את סר פרנסיס שנטרי בסיור בשווייץ, רומא, פירנצה וונציה בשנת 1819. ברומא הוא נבחר לאקדמיה לסנט לוק. דיוקנו של אנטוניו קנובה, שצויר בנסיעה זו, נחשב לציור מצטיין.
ג'קסון היה צייר דיוקנאות פורה, והראה היטב ביצירתו את השפעתם של סר תומאס לורנס והנרי ראבורן. בין מצוירו היו הדוכס מוולינגטון, החוקר סר ג'ון פרנקלין. דיוקנה של ליידי דובר משנת 1823, אשתו של הברון הראשון מדובר, זכה גם הוא לשבחים רבים.
הוא היה סטודנט באקדמיה המלכותית החל מ־9 במרץ 1805, נבחר כחבר ב־6 בנובמבר 1815 ונבחר כחבר מלא ב־10 בפברואר 1817.
משפחה
הוא נפטר בשנת 1831 בסנט ג'ון ווד, לונדון.
נולדו לו שלושה ילדים עם אשתו הראשונה מריה: מריה רוזה ג'קסון נולדה בשנת 1808 ונפטרה בשנת 1888. בנו צ'ארלס פלטשר ג'קסון נולד בשנת 1810 ומת בינקותו בשנת 1811. בנו השני, ג'ון אדמונד ג'קסון, נולד בשנת 1816 אשתו הראשונה של ג'ון ג'קסון, מריה, נפטרה גם היא במרץ 1817 זמן קצר לפני שנפטר בנם ג'ון אדמונד.
בתו הראשונה של ג'ונס, מריה רוזה ג'קסון נישאה למרמדוקה ברואר, ובהמשך ניהלה בית ספר במונמפשייר.
לג'קסון היו שלושה ילדים עם אשתו השנייה מטילדה. בנו הראשון, הווארד ויליאם מנספילד ג'קסון, נולד בשנת 1824. בנו השני עם מטילדה, מולגרבה פיפס ג'קסון נולד ב־5 באוגוסט 1830 ונפטר ב־4 באוקטובר 1913. הוא היה צייר בעצמו, והציג באקדמיה המלכותית במשך 12 שנים. לג'ון ג'קסון הייתה גם בת עם מטילדה, המכונה גם היא מטילדה לואיזה ילידת 1825.
שיחת הגאולה
שיחת הגאולה הוא עלון שבועי בהוצאת "האגודה למען הגאולה האמיתית והשלימה" המזוהה עם הזרם המשיחיסטי בחב"ד. העלון יוצא לאור בכל שבוע, מאז כ"ט בתמוז ה'תשנ"ד. עורך העלון היה הרב זמרוני ציק. לאחר פטירתו עורכים את העלון בנו הרב חיים ציק ובן ציון פרישמן.
העלון שואף לחזק את האמונה שהרבי מלובביץ' לא נפטר ושהוא המשיח. לשמו של הרבי מוצמדים התארים "" ו"מלך המשיח". בכותרת הגיליון מופיעה הסיסמה: "הגיליון השבועי של ימות המשיח".
היסטוריה
העלון מזכיר במתכונתו, בצורתו ובשמו, את העלון הוותיק יותר שיחת השבוע, שבהוצאת צעירי חב"ד, המזוהה עם הזרם המתון בחסידות. קדם לעלון זה עיתון בשם "הגאולה האמיתית והשלימה" שהופץ החל משנת תשנ"א (1991) במתכונת חודשית על ידי הרב ציק וזכה בשעתו לעידודו של הרבי. העלון מופץ מדי שבוע בקרב דוברי עברית בישראל, ניו יורק ולוס אנג'לס. עלון דומה יוצא לאור גם באנגלית, רוסית וצרפתית.
בשנת 2000 הוערכה תפוצת העלון בכ-30,000 עותקים.
הרב יצחק יהודא ירוסלבסקי, מזכיר בית דין רבני חב"ד ורבו של כפר חב"ד הרב מרדכי שמואל אשכנזי אסרו את חלוקת העלון בבתי הכנסת בקהילתם.
החל מגיליון 1300 בחודש תמוז ה'תש"פ לאחרי כעשור, שונה עיצוב העלון, הוחלפו חלק מעורכיו ונוספו כותבים חדשים. בין הכותבים, הרבנים בן ציון פרישמן, שלום דובער ישראלי, מנחם מנדל אקסלרוד, מנחם מנדל ליפש ואריה קירשנזפט.
החל מגיליון 1424 ט"ו כסלו - 9.12.2022 נוסף מדור חדש 'חיים גאולה' - סיכום כל ענייני הגאולה ומלך המשיח, נכתב על ידי הרב מנחם כהן - רב קהילת חב"ד באר שבע.
מבנה העלון ועיצובו
הגיליון מכיל בדרך כלל ארבעה עמודים הכוללים:
עמנואל שריקי
עמנואל סופי אן שריקי (באנגלית: Emmanuelle Sophie Anne Chriqui; נולדה ב-10 בדצמבר 1977) היא שחקנית יהודייה-קנדית.
ביוגרפיה
שריקי נולדה במונטריאול, קוויבק שבקנדה, למשפחה יהודית אורתודוקסית. אימה, ליליאן (נפטרה ב-1994), הייתה אסתטיקנית במקצועה, היא ילידת קזבלנקה, מרוקו ואילו אביה נולד ברבאט, בירת מרוקו. לשריקי יש אח גדול, סרז', ואחות גדולה, לורנס. כשהייתה כמעט בת שנתיים, היא ומשפחתה עברו להתגורר בטורונטו, אונטריו. היא גדלה בעיר מרקהם, אונטריו, בשכונה פרברית מצפון מזרח לעיר.
בילדותה, אחיה של שריקי החל לשלם עבורה כדי לקחת שיעורי משחק. היא למדה בחוג לדרמה בבית הספר התיכון יוניונוויל; ולאחר לימודי התיכון, שריקי החליטה להמשיך בקריירת משחק.
קריירה
בגיל 10 קיבלה את תפקידה הראשון בפרסומת למקדונלד'ס. בשנות ה-90 עברה שריקי לוונקובר כדי לשחק בסדרת הטלוויזיה "מי מפחד מהחושך?".
ב-2005 הופיעה בווידאו קליפ לשיר "Lips of an Angel" של להקת הרוק האמריקאית הינדר. בהמשך עברה להוליווד ושיחקה בסרטים, בהם סרט הקומדיה "אל תתעסקו עם הזוהן" שהקנה לה את פרסומה, וכן בסרט הביוגרפי "קאדילק רקורדס" אודות חברת ההקלטות צ'ס רקורדס.
בשנים 2005–2011 גילמה את דמותה של סלואן בסדרת הדרמה הקומית האמריקאית "הפמליה" ברשת הטלוויזיה HBO. ב-2015 חזרה שוב לגלם את הדמות, הפעם בסרט הקולנוע "הפמליה", המהווה המשך לעלילת הסדרה.
בשנים 2012–2013 גילמה את לורליי מרטינס בסדרת המשטרה "המנטליסט".
חיים אישיים
החל משנת 2020, שריקי נמצאת בזוגיות עם השחקן האמריקאי סם טראמל.
לשריקי יש קרובי משפחה בישראל והיא מבקרת במדינה מעת לעת.
מעכבי פרוטאין קינאז
מעכבי פרוטאין קינאז הם משפחה גדולה של תרופות, שמעכבות את האנזימים ממשפחת פרוטאין קינאז. פרוטאין קינאזות הם אנזימים, שמשתתפים בתפקוד התא ומשנים את התפקוד של חלבונים שונים, על ידי הוספת קבוצת פוספט (זרחה) לחלבונים אלה.
קבוצת הפוספט מוספת לאחת מחומצות האמינו הבאות, טירוזין, סרין, תראונין, שנמצאות על גבי החלבון (קיימים גם אנזימים שמוסיפים קבוצת פוספט להיסטידין). זרחון החלבונים אחראי להרבה תהליכים ביולוגיים, בין אם לתפקוד התקין של התאים ובין אם לתפקוד פתולוגי.
מעכבי פרוטאין קינאז משמשים בטיפול במחלות, שבהן ישנה פעילות יתר של אנזימי פרוטאין קינאז, כגון מחלות ממאירות, מחלות חיסון עצמי ומחלות נוספות. תרופות ממשפחת מעכבי פרוטאין קינאז הן יחסית תרופות חדשות, שיצאו לשוק במאה העשרים ואחת, וקידמו את הטיפול בסרטן.
אנתוני ד'אספוזיטו
'''אנתוני פ. ד'אספוזיטו (באנגלית: Anthony P. D'Esposito'''; נולד ב-22 בפברואר 1982) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הרביעי של מדינת ניו יורק. ד'אספוזיטו, בלש משטרה בדימוס, הוא חבר המפלגה הרפובליקנית.
ביוגרפיה
ד'אספוזיטו נולד בכפר איילנד פארק שבמחוז נסאו במדינת ניו יורק. לפני שנכנס לפוליטיקה של ארצות הברית, שירת כקצין משטרה ביחידת הבילוש ה-73 של משטרת ניו יורק. הוא הצטרף ל-NYPD ב-2006 ועבד שם עד שפרש בשנת 2020.
במהלך הקריירה שלו במשטרת ניו יורק, הוגשו נגד ד'אספוסיטו ארבע תלונות בגין שימוש בכוח מופרז, ועל אחת מהן הומלץ להגיש נגדו כתב אישום. כמו כן, פעמיים ננזף בידי המשטרה: ב-2007, על כך שעבד כתקליטן וכמוזג במועדון לילה ללא אישור מיוחד מהמשטרה, ובעקבות זאת נשללו ממנו 15 ימי חופשה; ובשנת 2015, כאשר נשללו לו 20 ימי חופשה נוספים בשל אי אבטחת כלי הנשק שלו, שנגנב לאחר שהשאיר אותו ללא השגחה במכונית.
בשנת 2016 מונה ד'אספוסיטו לחבר מועצה במועצת עיריית המפסטד (Hempstead) שבניו יורק, ובשנה העוקבת נבחר לכהונה מלאה. היא כיהן כחבר המועצה עד שנבחר אל הקונגרס בשנת 2023.
בבחירות 2022 התמודד לבית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס הרביעי של ניו יורק. בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית ניצח ללא התנגדות, ובבחירות הכלליות ניצב בפני לורה גילן, מועמדת המפלגה הדמוקרטית ולשעבר עמיתתו למועצת עיריית המפסטד. ד'אספוסיטו הגדיר את המרוץ כ"משאל עם בנושאי ביטחון הציבור ויוקר המחיה". ביום הבחירות הכלליות גבר על גילן עם 51.8% מהקולות. הוא הושבע לתפקידו בראשית ינואר 2023, עם התכנסות הקונגרס ה-118 של ארצות הברית.
בינואר 2023 היה ד'אספוסיטו לחבר הקונגרס הרפובליקני הראשון שקרא להתפטרותו של עמיתו לסיעה ג'ורג' סנטוס בעקבות גילויים על הצהרות ביוגרפיות כוזבות מצדו של האחרון. על פי הדיווחים, משרדו של ד'אספוסיטו סייע בשירותים לתושבי מחוז הקונגרס השלישי השכן, שמיאנו לעבוד עם משרדו של סנטוס. ב-7 במרץ 2023 הציג ד'אספוסיטו את חוק "No Fortune for Fraud", חקיקה המשנה את חוקי בית הנבחרים כך שיחול איסור על חברי קונגרס לקבל תשלום עבור מעמדם כידוענים אם יוגש נגדם כתב אישום בגין עבירות כספיות או הונאה; סנטוס, שנמצא תחת חקירה בגין הונאה וזיוף המחאותים בברזיל, אינו מוזכר במישרין בחקיקה, אך ד'אספוסיטו אמר שהוא "מקור השראה" לכך.
כוכב נולד (סרט, 1937)
כוכב נולד (באנגלית: A Star Is Born) הוא סרט דרמה רומנטית אמריקאי בצבעי טכניקולור משנת 1937, בבימויו של ויליאם ולמן, עם ג'נט גיינור, פרדריק מארץ' ואדולף מנז'ו בתפקידים הראשיים.
העלילה מספרת על כוכב קולנוע מפורסם שמריץ את הקריירה של אשתו ובאותו זמן הקריירה שלו דועכת עד לסוף טרגי.
שלושה רימייקים נוספים הופקו לסרט:
תקציר העלילה
אסתר ויקטוריה בלדג'ט (ג'נט גיינור) גרה בחוה חקלאית בדקוטה הצפונית ושואפת להיות שחקנית קולנוע. אביה ודודתה מתנגדים לכך ורק סבתה (מיי רובסון) תומכת בה בהשגת שאיפותיה ונותנת לה כסף בחשאי לטיסה להוליווד.
היא מתחילה לחפש עבודה כשחקנית אך נאמר לה שהסיכוי שלה הוא אחד למאה אלף. היא מתוודעת לדייר סמוך לחדרה בשם דני מקווייר (אנדי דיויין) שהוא עוזר במאי שמזמין אותה לקונצרט בהוליווד בול שם היא רואה לראשונה את נורמן מיין (פרדריק מארץ') שהקריירה שלו מקרטעת בגלל בעיות השתייה שלו.
דני מסדר לה עבודה כמגישה בנשף של שחקנים שם היא נתקלת שוב בנורמן שמתאהב בה ומשכנע את המפיק שלו, אוליבר נילס (אדולף מנז'ו) לתת לה תפקיד בסרט שבו הוא מופיע. נילס מתלבט אך לבסוף מסכים. היחצ"ן העיתונאי שלו, מאט ליבי (ליונל סטנדר), מראיין את אסתר, משפץ את קורות חייה ובהסכמה עם נילס הוא משנה את שמה לוויקי לסטר.
ויקיר מתפרסמת בסרט הזה שמצליח בקופות והם מתחתנים ונוסעים לירח דבש. הקריירה של נורמן יורדת לשפל בעוד שוויקי מתפרסמת. הוא מובטל ונשאר בבית והיא מפרנסת אותו.
כאשר היא מקבלת פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר הוא מתפרץ שיכור ומטיח דברים קשים נגד האקדמיה.
לבסוף הוא נעלם ונעצר על ידי המשטרה באשמת שוטטות ושיכרות. השופט רוצה לכלוא אותו לשנתיים אך ויקי מגיעה למשפט ומשכנעת את השופט כי יבטל את גזר הדין והיא תהיה אחראית על שיקומו.
הוא חוזר הביתה והיא ממשיכה בעבודתה אך הוא שקוע בדיכאון עמוק, פוסע לים ומתאבד בטביעה. ויקי בדיכאון ורוצה להפסיק לשחק אך סבתה מגיעה ומשכנעת אותה להמשיך. בטקס ההקרנה של סרטה החדש היא מודיעה לקהל: "אני גברת נורמן מיין".
גנרל-אוברסט
גנרל-אוברסט (בגרמנית: General Oberst או Generaloberst, נהגה: "גנרלאוברסט") היא דרגה צבאית בכירה שהייתה בשימוש בצבאות גרמניים שונים במהלך המאה ה-20. הדרגה מתורגמת על פי רוב כקולונל-גנרל או גנרל-קולונל (או גנרל-פולקובניק ברוסית, אך דרגה זו בצבאות ברית המועצות ורוסיה אינה מקבילה לגנרל-אוברסט, אלא נמוכה ממנה).
דרגת גנרל-אוברסט הוכנסה לשימוש לראשונה בצבא הפרוסי, והיא הדרגה הגבוהה ביותר בצבא זה שהוענקה בימות שלום. הדרגה הגבוהה יותר, "גנרל-פלדמרשל", הוענקה בידי המלך בעתות מלחמה בלבד. הדרגה נוצרה במקור עבור וילהלם, נסיך פרוסיה, משום שבאופן מסורתי לבני משפחת המלוכה הפרוסית נאסר להחזיק בדרגת גנרל-פלדמרשל. בפועל לגנרל-אוברסט היו אותן סמכויות כמו לגנרל-פלדמרשל. הדרגה מתחת לגנרל-אוברסט הייתה דרגת גנרל. פירוש המילה אובר הוא "רב-", כמו רב-סרן או רב-אלוף, לכן גנרל-אוברסט הוא "רב גנרל". דרגת הגנרל-אוברסט הייתה בשימוש גם בצבא הקיסרות הגרמנית, אולם לצבא האוסטרו-הונגרי הוכנסה רק בשנת 1915. לאחר מלחמת העולם הראשונה נאסרה דרגת הגנרל-פלדמרשל, ודרגת גנרל-אוברסט הייתה הדרגה הגבוהה ביותר ברייכסווהר.
דרגת הגנרל-אוברסט הייתה קיימת גם בוורמאכט ובלופטוואפה (תחת גנרל-פלדמרשל הגבוהה ממנה). המקבילה שלה באס אס הייתה "אוברסט-גרופנפיהרר", ובקריגסמרינה "גנרל-אדמירל". הדרגה אינה בשימוש בבונדסוור, שבו הדרגה הגבוהה ביותר היא גנרל. עם זאת, היא הייתה בשימוש בצבא גרמניה המזרחית, שבו היא הייתה גבוהה מדרגת גנרל-לויטננט, אך נמוכה מדרגות גנרל ארמייה ומרשל גרמניה המזרחית. גם בצבא רוסיה (כהמשך לצבא ברית המועצות בעבר) דרגת גנרל-פולקובניק נמוכה מדרגות גנרל ארמייה ומרשל הפדרציה הרוסית (או מרשל ברית המועצות) וגבוהה מדרגת גנרל-לייטננט.
לדרגה זו אין מקבילות רבות בצבאות לא-גרמניים. הדרגה המקבילה פחות או יותר בצבא ארצות הברית היא גנרל הצבא. בצבא בריטניה אין דרגת ביניים בין גנרל לפילדמרשל, והדרגה הבכירה ביותר בצה"ל, רב-אלוף, מקבילה פחות או יותר ללוטננט גנרל.
הצבא האוסטרו-הונגרי
בשנת 1915 הונהגה דרגת גנרל-אוברסט בצבא האוסטרו-הונגרי. הדרגה הייתה שנייה לדרגת גנרל-פלדמרשל.
ורמאכט
הדרגות המקבילות לגנרל-אוברסט היו:
המשטרה הגרמנית
SS-אוברסט-גרופנפיהרר וגנרל-אוברסט במשטרה: