cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פיוטר ליסק
2015
בתחרות שנערכה בסוף חודש פברואר בגרמניה קבע ליסק שיא פולני חדש בקפיצה במוט באולם של 5.90 מטר. שבוע לאחר מכן זכה במדליית הארד באליפות אירופה באולם שנערכה בפראג, בתוצאה של 5.85 מטר, אחרי רנו לאבילני הצרפתי שקבע שיא אליפות חדש של 6.04 מטר, ואלכסנדר גריפיץ' הרוסי (5.85 מטר). בהמשך השנה, רשם את הישג השיא שלו, כשזכה לראשונה במדליה באליפות עולם. הוא זכה במדליית ארד באליפות העולם שנערכה בבייג'ינג, לאחר שקפץ לגובה של 5.80 מטר, וסיים אחרי שונסי ברבר הקנדי (5.90), רפאל הולדצפה הגרמני (5.90), וביחד עם רנו לאבילני ובן ארצו של ליסק פאוול וויצ'כובסקי, שקבעו תוצאה זהה, ורשמו מספר פסילות זהה.
2016
באליפות העולם באולם שנערכה בחודש מרץ בפורטלנד, זכה ליסק במדליית הארד לאחר שקפץ לגובה של 5.75 מטר, וסיים אחרי רנו לאבילני שקבע שיא אליפות חדש של 6.02 מטר, וסם קנדריקס (5.80 מטר). בחודש יולי, התחרה ליסק באליפות אירופה וסיים במקום הרביעי בתוצאה של 5.50 מטר. הוא קבע תוצאה זהה לשל הזוכה במדליית הארד, אך צבר פסילה אחת יותר, ולכן לא זכה במדליה. חודש לאחר מכן התחרה לראשונה באולימפיאדה, וסיים במקום הרביעי בתוצאה של 5.75 מטר.
2017
בתחרות באולם שנערכה בגרמניה בסוף חודש ינואר, שיפר ליסק את שיאו הפולני בקפיצה במוט באולם, לאחר שקפץ לגובה של 5.92 מטר. שבועיים לאחר מכן, בתחרות נוספת שנערכה בגרמניה, שיפר ליסק בשנית את שיאו הלאומי באולם, לאחר שעבר לראשונה גובה של 6 מטרים.
2018
באליפות העולם באולם שנערכה בבירמינגהאם, זכה ליסק במדליית הארד בתוצאה של 5.85 מטר, אחרי רנו לאבילני (5.90 מטר) וסם קנדריקס (5.85 מטר). באליפות אירופה שנערכה בברלין בחודש אוגוסט, סיים במקום הרביעי בתוצאה של 5.90 מטר.
2019
באליפות אירופה באולם שנערכה בחודש מרץ, זכה ליסק במדליית כסף, לאחר שקפץ לגובה של 5.85 מטר. בתחרות ליגת היהלום בלוזאן, שנערכה בחודש יולי, סיים במקום הראשון בשיא תחרות ושיא פולני חדש של 6.01 מטר. תוצאה זו היוותה גם את תוצאת השנה בעולם באותו זמן. שבוע לאחר מכן, בתחרות ליגת היהלום במונקו, שבר פעם נוספת את השיא הפולני, לאחר שעבר גובה של 6.02 מטר. תוצאה זו היוותה שיא תחרות חדש, וכן שיפרה את תוצאת השנה בעולם בה החזיק.
אוקראובורונפרום
אוקראובורונפרום הוא שמו של קונצרן הכולל ארגונים רבים וחברות במגזרים שונים בתעשייה הביטחונית באוקראינה. הקונצרן כולל ארגונים הפועלים בפיתוח, ייצור, מכירה, תיקון, מודרניזציה ונטרול כלי נשק, ציוד צבאי ותחמושת מיוחדים ומשתתף פעולה עם מדינות זרות.
לארגון תפקידים של תכנון אסטרטגי, אינטראקציה עם רשויות ציבוריות ותיאום עם חטיבות הייצור. גישה זו מאפשרת להנהלת בארגון להתמקד בהחלטות אסטרטגיות ובתוכניות ארוכות טווח של ענף הביטחון.
על פי דיווחים מרובים רמת השחיתות נותרה גבוהה מאוד גם בהשוואה לחלקים אחרים במגזר הביטחון האוקראיני. השחיתות המערכית הגיעה לרמה כה גבוהה שהיא מערערת את מערכת היחסים של אוקראינה עם תומכיה החשובים ביותר.
התאגיד הוקם בשנת 2010 ומתחילה איגד יצרניות תעופה ורק"מים ובהמשך כללה גם יצרניות של מערכות הגנה אווירית, תקשורת רדיו, ציוד ימי צבאי ומספנות.
Love Me Now
Love Me Now הוא סינגל של הדי ג'יי הנורווגי, קייגו, בשיתוף פעולה עם הזמרת-יוצרת הגרמנייה, זואי ויס, שיצא, על ידי חברת התקליטים RCA רקורדס, ב-13 באוגוסט 2021.
נכון ליולי 2022, השיר הושמע למעלה מ-86 מיליון פעמים.
ביקורת
ניקו סאני, מ-edm.com, אמר כי השיר "מציג אווירת קיץ ללא רבב המייצג את קייגו" וכי השיר הוא שיר "ג'אם קיץ משכר, ובלדה מושלמת לסיום הקיץ".
וידאו קליפ
הווידאו קליפ השני של השיר יצא בערוץ היוטיוב של קייגו ב-21 בספטמבר 2021. נכון ליולי 2022, השיר הושמע למעלה מ-18 מיליון פעמים.
אובליאי
אובליאי (בליטאית: Obeliai ; ביידיש: אָבּעֶל) היא עיירה ברשות מקומית רוקישקיס, במחוז פוניבז' שבליטא.
יהודי העיירה
1,160 יהודי העיירה וכפרי הסביבה (112 גברים, 627 נשים ו-421 ילדים), נרצחו בידי הצבא הגרמני באוגוסט 1941 בבורות ירי שאולצו לחפור בעצמם ביער אנטנשאי הסמוך.
Glee: The Music, The Power of Madonna
Glee: The Music, The Power of Madonna (בעברית: גלי: המוזיקה, הכוח של מדונה) הוא מיני-אלבום הבכורה של צוות השחקנים של סדרת הטלוויזיה המוזיקלית Glee. הוא כולל שמונה שירים שבוצעו בפרק ה-15 בעונה הראשונה של Glee, "The Power of Madonna", שהיה פרק מחווה שהוקדש לזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה. היא מכרה את הזכויות על כל קטלוג המוזיקה שלה ל-Glee ב-2009, ומפיקי התוכנית פיתחו את הפרק שנקרא "The Power of Madonna"; התוכנית כללה מספר גרסאות כיסוי לשירים של מדונה שבוצעו בידי צוות השחקנים. המיני-אלבום המלווה שיצא עם שידור התוכנית נקרא, Glee: The Music, The Power of Madonna.
לאחר יציאתו, זכה המיני-אלבום לביקורות חיוביות בדרך כלל מטעם מבקרי המוזיקה, אשר ציינו לעיתים קרובות את גרסת הכיסוי של צוות Glee ל-"Like a Prayer" של מדונה כרצועה בולטת מהמיני-אלבום. המיני-אלבום הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים של בילבורד, עם 98,000 עותקים שנמכרו בשבוע הראשון ליציאתו בארצות הברית, הבכורה הגבוהה ביותר עבור פסקול של Glee. הוא הגיע גם למקום הראשון בקנדה, ולעשירייה הפותחת באוסטרליה, אירלנד והממלכה המאוחדת. יציאת המיני-אלבום הובילה לעלייה במכירות האלבומים של מדונה שיצאו במהלך הקריירה שלה. כל השירים מ-Glee: The Music, The Power of Madonna הופצו כסינגלים למעט "Burning Up". "Like a Prayer" זכה להצלחה הרבה ביותר ודורג במצעדים שונים ברחבי העולם; הוא הגיע למקום ה-27 במצעד הבילבורד הוט 100, ונמכר שם בלמעלה מ-87,000 הורדות דיגיטליות.
רקע
בשנת 2009, מדונה העניקה ל-Glee את הזכויות על כל קטלוג המוזיקה שלה, והמפיקים תכננו פרק שיכלול את שיריה באופן בלעדי. יוצר הסדרה ראיין מרפי עבד עם מדונה בעבר, ורצה להפיק לה מחווה מטעם Glee. מדונה הסכימה ו"שיתפה פעולה בכל דרך אפשרית", לפרק "The Power of Madonna". הפרק הציג את מנהל המועדון הבדיוני של התוכנית, ויל שוסטר, בגילומו של השחקן מת'יו מוריסון, המדריך את התלמידים במועדון לשיר את שיריה של מדונה, כיוון שהבנות חוו סקסיזם מצד הבנים; הוא קיווה שכל מועדון Glee יילמד מהמסרים ויכבד את הנשים, דרך שירים כדוגמת "Express Yourself".
Glee: The Music, The Power of Madonna, מיני-אלבום הכולל הקלטות אולפן של שירים שבוצעו בפרק, יצא לאור ב-20 באפריל 2010. רשימת הרצועות בו כוללת את "Express Yourself", שילוב של "Borderline" ו-"Open Your Heart", "Vogue", "Like a Virgin", "", "What It Feels Like for a Girl" ו-"Like a Prayer". מהדורת אייטונס כללה רצועת בונוס, "Burning Up", שלא בוצעה בפרק. על אף שהם לא בוצעו על ידי צוות התוכנית, "Ray of Light" של מדונה, "Burning Up", "Justify My Love", ו-"Frozen" בוצעו באותו הפרק.
תגובה ביקורתית
המיני-אלבום זכה לביקורות חיוביות בדרך כלל מטעם מבקרי המוזיקה. פרייזר מקאלפין מ-BBC כתב: "(המיני-אלבום) הזה הוא הומאז' חינני; במקרה הגרוע זה כמו שהקמעונאים המחודשים של מוזיקת הפופ ינגנו בחנויות כדי להימנע מתשלום תמלוגים ראויים". הוא הרגיש "שכיוון שמדובר בהעתק של המקור, השירים תלויים בהקשר של התוכנית כדי שיהיו הגיוניים. אז האזנה למיני-אלבום בלבד (מבלי לצפות בתוכנית) היא כמעט חסרת טעם". אנדרו ליהי מ-AllMusic דירג את המיני-אלבום ב-3.5/5, וכתב: "זה מיני-אלבום קצר, אך הוא גם עומד מול שני האלבומים שקדמו לו, כלומר כיוון שהחומרים כל כך תואמים להופעה עצמה. המוזיקה של מדונה תמיד אופיינה בדרמה, והיא מתאימה את עצמה היטב לגישת התיאטרון-פופ של Glee, שנוטה להוציא את העומק אפילו בשירים הרציניים ביותר". ניק לוין מדיגיטל ספיי דירג את המיני-אלבום ב-4/5, ושיבח את "העיבוד המחודש" של "What It Feels Like For a Girl", וציין: "אם המחווה ב-Glee תעודד כמה מעריצי פופ צעירים יותר להשקיע בהקלטות להיטיה האחרונים של מדונה אז בהחלט ניתן לראות בו [במיני-אלבום] רק משהו טוב. ולמי שיודע, לשמוע חמישה מחברי צוות השחקנים החביבים הזה מבצעים את "Like a Virgin" בהרמוניה זה כל כך משמח, ובכן, זה כמעט כמו שנוגעים בהם בפעם הראשונה".
סהר גוש מסיאטל פוסט-אינטליגנסר הרגיש שהשירים הטובים ביותר במיני-אלבום היו "What It Feels Like for a Girl" ו-"Like a Prayer", ואמר כי "המילים שמדונה שרה בשנת 2001 [עבור 'What It Feels Like for a Girl'] עדיין (למרבה הצער) נכונות היום, אך הן בעלות מסר חריף ומחודש כשהן מבוצעות על ידי הבנים בצוות Glee [...] כמו כן, הביצוע הטוב ביותר במיני-אלבום הוא בהחלט 'Like a Prayer'. קולותיהם של צוות השחקנים של Glee, בגיבוי מקהלה מלאה, נושאים בצורה מופתית את המילים לגבהים גדולים יותר". מייקל ווד מאנטרטיינמנט ויקלי נתן לו דירוג "A", והסביר "סו משנה בצורה מצחיקה את הקטע המדובר ב-'Vogue', והחבר'ה של Glee מבצעים בצורה מפתיעה את 'What It Feels Like for a Girl'. קדימה – פתחו את הלב שלכם". דייוויד הילטברנד מ-Star Tribune מתח ביקורת שלילית כלפי המיני-אלבום ואמר ש"דברים הולכים בירידה ברגע שג'יין לינץ' מתחילה את הקטע שלה ב-'Vogue'. עד שהמאזין יגיע ל-'Like a Virgin' ו-', השירים יישמעו מופקים מדי ומלודרמטיים, עם פחות דגש על הדיסקו".}
הצלחה מסחרית
בשבוע הראשון ליציאתו בארצות הברית, Glee: The Music, The Power of Madonna הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד 200, עם 98,000 עותקים שנמכרו. הוא הפך לאלבום הראשון של צוות השחקנים של Glee שהופיע לראשונה בראש המצעד, וגם לאלבום הראשון שדורג בראש המצעד שהורכב כולו מגרסאות כיסוי לשירים של אמן אחד, מאז ''Mamma Mia! The Movie Soundtrack''; פסקול מחווה לאבבא שעשה זאת באוגוסט 2008. לפי נילסן סאונדסקאן, 75 אחוזים מהמכירות נבעו מהורדות דיגיטליות מחנויות מקוונות. הוא היה גם ללבום הדיגיטלי והפסקול המוביל של אותו השבוע. יציאת המיני-אלבום השפיעה גם על הקטלוג של מדונה עצמה. אלבום הלהיטים שלה Celebration נכנס מחדש למצעד הבילבורד 200 ודורג במקום ה-86 עם מכירות של למעלה מ-6,000 עותקים (עלייה של 219 אחוזים). קטלוג האלבומים הכולל שלה זכה לזינוק של 44 אחוזים במכירות, ונמכר בלמעלה מ-17,000 עותקים באותו השבוע. בנוסף לכך, גם מספר ההורדות של השירים הדיגיטליים שלה זכה לחיזוק, כאשר סך הרצועות שנמכרו עמד על למעלה מ-108,000 עותקים, עלייה של 169 אחוזים בהשוואה לשבוע הקודם (40,000 עותקים). שני השירים הנמכרים ביותר שלה באותו השבוע היו "" ו-"Like a Prayer" – כל אחד מהם נמכר בלמעלה מ-12,000 עותקים, עם עליות של 183 אחוזים ו-267 אחוזים, בהתאמה.
בקנדה, המיני-אלבום הופיע לראשונה בראש מצעד האלבומים הקנדי, עם מכירות של 23,000 לפי נילסן סאונדסקאן. באוסטרליה, הופיע לראשונה במקום ה-14 במצעד האלבומים האוסטרלי. לאחר שבועיים דורג במקום העשירי, והיה נוכח בסך הכול במשך שבעה שבועות במצעד. באזור ולוניה של בלגיה ובהולנד, המיני-אלבום דורג במיקומים התחתונים של המצעדים. הוא זכה להצלחה רבה יותר במקסיקו, שם הופיע לראשונה במקום ה-47 במצעד האלבומים המקסיקני, והגיע בשיאו למקום ה-34, בשבוע העוקב, כשהוא שוהה במצעד במשך שמונה שבועות בסך הכול. לאחר יציאתו בממלכה המאוחדת, Glee: The Music, The Power of Madonna דורג במקום הרביעי במצעד האלבומים הבריטי. עם זאת, היו לו ירידות חדות במשך השבועות הבאים, והוא היה נוכח בסך הכול במשך שמונה שבועות במצעד. באירלנד, המיני-אלבום הופיע לראשונה במקום ה-22 במצעד האלבומים של המדינה, ועלה למקום החמישי בשבוע העוקב.
סינגלים
כל השירים במיני-אלבום, מלבד רצועת הבונוס, יצאו גם כסינגלים, והיו זמינים להורדה דיגיטלית. בין הסינגלים, הגרסה של Glee ל-"Like a Prayer" זכתה להצלחה והפכה לנמכרת ביותר של הצוות. היא נמכרה בלמעלה מ-87,000 עותקים דיגיטליים ודורג במקום העשירי במצעד השירים הדיגיטליים, ובמקום ה-27 במצעד הבילבורד הוט 100. "Like a Prayer" דורג גם במקום ה-27 בקנדה הוט 100, ובמקום ה-28 באוסטרליה. "Like a Prayer" הצליח גם בממלכה המאוחדת, שם הגיע למקום ה-16 במצעד הסינגלים הבריטי, והיה נוכח במשך ארבעה שבועות בסך הכול במצעד. שירים נוספים שהופיעו שם כללו את "", "Like a Virgin" ו-"Borderline".
קרדיטים
הקרדיטים מותאמים לפי אתר המוזיקה AllMusic.
ג'ון מרשל המילטון
ג'ון מרשל המילטון (באנגלית: John Marshall Hamilton; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מאילינוי, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל אילינוי ה-18 בשנים 1883–1885. לפני כן הוא כיהן כסגן מושל המדינה תחת המושל שלבי מור קלם, ולאחר שזה האחרון התפטר כדי לאייש מושב בסנאט של ארצות הברית, החליף אותו המילטון.
ראשית חייו
ג'ון מרשל המילטון נולד במחוז יוניון שבאוהיו. כאשר היה בן שבע הוא עבר עם משפחתו לעיירה רוברטס שבמחוז מרשל, אילינוי. המיליטון החל לראשונה להיות מעורב בפוליטיקה בגיל צעיר, כאשר ב-1861, כשהיה בן 13, הוא הצטרף לארגון הנוער של המפלגה הרפובליקנית, Wide Awakes. עם פרוץ מלחמת האזרחים האמריקאית ביקש המילטון להתגייס, אך לא יכול היה לעשות כן בשל גילו הצעיר, ובינתיים הוא למד בבית ספר בעיירה הנרי שבאילינוי. ב-1864, כאשר הוא היה בן 17, הוא התגייס לרגימנט הרגלים המתנדבים ה-141 של אילינוי.
לאחר שיחידתו שוחררה מן השירות, הוא למד באוניברסיטת אוהיו וסליאן. הוא החל לעבוד כמורה בהנרי, אך נאלץ להתפטר לאחר שנה אחת בלבד בשל בריאותו הרופפת. כאשר החלים, למד המילטון משפטים בזמנו החופשי. בחיפושיו למקום בו יוכל ללמוד משפטים, הוא הגיע לעיר בלומינגטון. הוא קיבל על עצמו משרה זמנית של פרופסור ללטינית באוניברסיטת אוהיו וסליאן. כשהיה שם הוא למד משפטים במשרד עורכי הדין "ולדון, טיפטון ובנג'מין", וב-1870 התקבל ללשכת עורכי הדין. ב-1871 הוא נשא לאישה את הלן ויליאמס. המילטון עבד במשך כמה שנים כעורך דין בבלומינגטון במשרד בו היה שותף עם ג. ה. ראוול עד שב-1876 נבחר לסנאט של אילינוי מטעם המפלגה הרפובליקנית.
סגן מושל ומושל אילינוי
ב-1881 נבחר המילטון כסגן מושל אילינוי, וכיהן תחת המושל שלבי מור קלם. באותה תקופה היה סגן המושל גם נשיא הסנאט המדינתי. ב-1882 נבחר קלם לסנאט של ארצות הברית והתפטר מתפקידו כמושל בשנה שלאחר מכן. המילטון היה למושל אילינוי ה-18. תקופת כהונתו הקצרה יחסית כמושל זכורה בשל ההחלטה על חינוך חובה לילדי אילינוי. הוא גם חתם על חוק שחייב מקומות למכירת משקאות חריפים לקבל רישיון לכך. ב-1883 שלח המילטון את המשמר הלאומי של אילינוי כדי להרגיע מחאות במכרות במחוזות מדיסון וסנט קלייר.
המשך הקריירה הפוליטית
ב-1884 התמודד המיליטון על מועמדות המפלגה הרפובליקנית לכהונה נוספת כמושל בוועידת המפלגה המדינתית שהתקיימה בפאוריה. בסופו של דבר בחרה הוועידה בריצ'רד אוגלסבי, שנבחר באותה שנה לתקופת כהונה שלישית בלתי רצופה כמושל. על אף זאת, בחרה הוועידה פה אחד בהמילטון כאחד מנציגיה לוועידת המפלגה הארצית של הרפובליקנים. בתחילה הוא תמך במועמדותו לנשיאות של הסנאטור לשעבר מאילינוי ג'ון לוגן, והצביע עבורו בשלושת סבבי ההצבעה הראשונים. עם זאת, לאחר שלוגן שלח לוועידה מברק בו הוא דוחה את המועמדות, תמך המילטון בנשיא המכהן צ'סטר ארתור. לאחר שבסופו של דבר נבחר ג'יימס בליין כמועמד המפלגה לנשיאות, תמך המילטון בהצלחה במועמדותו של לוגן כסגן הנשיא. בבחירות הכלליות נוצחו בליין ולוגן על ידי גרובר קליבלנד.
את שארית חייו העביר המילטון בשיקגו, שם הוא עסק בעריכת דין.
ג'ון מרשל המילטון נפטר בשיקגו ב-22 בספטמבר 1905. הוא נטמן בבית הקברות אוק וודס שבעיר. ביתו שבבלומינגטון, שנבנה ב-1872, הוכנס ב-1978 למרשם הלאומי של מקומות היסטוריים.
האוניברסיטה הלאומית לאמנויות של חרקוב
היסטוריה
האוניברסיטה נוסדה בתחילה ב-1871 כענף של החברה הרוסית הקיסרית למוזיקה (Russian Imperial Music Society) והפכה לאוניברסיטה עצמאית ב-1917 כתוצאה מהתפתחות ענף החינוך המוזיקלי בחרקוב בתחילת המאה ה-20. לאורך שנות קיומו נקרא המוסד בשמות שונים, בין היתר בשם "האקדמיה למוזיקה" ב-1920, "המוסד למוזיקה ולדרמה" ב-1923, "הקונסרבטוריון הלאומי של חרקוב" ב-1934 ו"המכון לאמנויות" ב-1963.
ב-2004 קיבל המוסד מעמד של אוניברסיטה. הוא מוכר כמוסד ברמת האקרדיטציה הגבוהה ביותר, רמה 4. בזאת שופרה האינטגרציה בין האוניברסיטה לבין מערכת ההשכלה הגבוהה האירופית.
שירותים
את האוניברסיטה משרתים שני בניינים: קונסרבטוריון ומחלקת תיאטרון.
בקונסרבטוריון, המבנה המרכזי באוניברסיטה, יש חדר אופרה, חדר הרצאות, חדר מחשבים וחדר הנהלה. באוניברסיטה יש אף ספרייה בת כ-240,000 ספרים וספריית וידאו בת כ-15,000 פריטי וידאו. בקונסרבטוריון נפתחה אף מחלקה לחקר המוזיקה של מזרח אוקראינה.
חוגים ותוכניות
מטעם האוניברסיטה הלאומית לאמנויות של חרקוב פועלים חוגים לשירה ולתיאטרון, למסלולים של תואר ראשון ותואר שני. הזמן להשגת תואר ראשון מטעם שני החוגים הללו עומד על כארבע שנים, ואילו להשגת תואר שני - כשנה. הנושאים הנלמדים בשיעורים אלה כוללים, בין השאר, נגינה על פסנתר, עוגב, כלי מיתר וכלי נשיפה, וכן ג'אז, יצירות מוזיקליות, שירה במקהלה, תיפוף, בימוי והנפשה.
תנאי כניסה
הקבלה לאוניברסיטה כרוכה באודישן חי וראיון (תואר ראשון). כדי לקבל תואר שני, סטודנטים זרים חייבים להגן על נייר הסמכה, ולגשת לבחינה בשפה האוקראינית (או הרוסית).
עונת 1980/1981 בלה ליגה
עונת 1980/1981 הייתה העונה ה-50 של לה ליגה שהיא הליגה הספרדית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-6 בספטמבר 1980 והסתיימה ב-26 באפריל 1981.
הליגה כללה 18 קבוצות. קבוצות שזכו במקום 15-17 יעברו בסוף העונה לליגת משנה.
מליגת המשנה עלו ריאל מורסיה, אוססונה, וריאל ואיאדוליד.
ריאל סוסיאדד זכתה בתואר וזאת בפעם הראשונה בתולדות המועדון.
ריאל מורסיה, סלמנקה ואלמריה ירדו לליגת משנה בסוף העונה.
כדורגלנים מצטיינים
"פרס פיצ'צ'י" למלך השערים של העונה הוענק: קיני, ברצלונה, שכבש 20 שערים ב-30 משחקים. הוא זכה בתואר בפעם הרביעית בקריירה.
"פרס זאמורה" לשוער הטוב ביותר הוענק: לואיס ארקונדה, ריאל סוסיאדד, שספג 29 שערים ב-34 משחקים. הוא זכה בתואר בפעם השנייה ברציפות.
פרס דון בלון הוענק על ידי העיתון דון בלון:
Un jour, un enfant
Un jour, un enfant (בעברית: יום, ילד) הוא אחד מארבעת השירים הזוכים בתחרות האירוויזיון של שנת 1969. הזמרת פרידה בוקארה שרה את השיר בצרפתית כנציגת צרפת. שלושת הזוכים האחרים היו "Vivo cantando" בביצוע סלומה נציגת ספרד, "Boom Bang-a-Bang" של לולו מהממלכה המאוחדת, והשיר נציג הולנד "De troubadour" בביצוע לני קור.
השיר הוא בלדה קלאסית, המתאר את פלאי העולם כפי שנראים בעיניו של ילד. בוקארה הקליטה את השיר בחמש שפות, צרפתית, אנגלית (בשם "Through the Eyes of a Child"), גרמנית ("Es schlägt ein Herz für dich"), ספרדית ("Un día, un niño"), ואיטלקית ("Canzone di un amore perduto").
מפעל מאלישב
מפעל מאלישב (באוקראינית: Завод імені В.А. Малишева), לשעבר מפעל הקטרים של חרקוב, הוא יצרן של ציוד כבד בבעלות המדינה בחרקוב, אוקראינה. המפעל נקרא על שם הפוליטיקאי הסובייטי ויאצ'סלב מאלישוב והוא חלק מתאגיד אוקראובורונפרום (UkrOboronProm) המהווה לחוד החנית בתעשיות הביטחוניות של אוקראינה.
המפעל מייצר מנועי דיזל, מכונות חקלאיות, מכונות כריית פחם, זיקוק סוכר וציוד לחוות רוח, אך ידוע בעיקר בייצור הטנקים הסובייטים, כולל סדרת הטנקים המהירים של BT, ה-T-34 המפורסם של מלחמת העולם השנייה וטנקי המלחמה הקרה T-64 ו-T-80, ויורשם האוקראיני המודרני, ה-T-84. המפעל קשור קשר הדוק עם לשכת העיצוב מורוזוב (KMDB), שמעצבת כלי רכב קרביים משוריינים צבאיים ולשכת העיצוב למנועים של חרקוב (KEDB), המעצבת מנועים. במהלך שנת 1958 בנה המפעל את "ח'רקובצנקה", רכב שטח שהגיע לקוטב הדרומי בשנה שלאחר מכן.
בשיאו במהלך התקופה הסובייטית, העסיק המפעל 60,000 מתושבי 1.5 מיליון חרקוב. בתחילת 2015 עבדו במפעל 5,000 איש.
היסטוריה
החברה נוסדה בשנת 1895 כמפעל הקטרים של חרקוב (באוקראינית: Харківський паровозобудівний завод, ХПЗ). בשנת 1923 החלו בייצור טרקטורים מדגם קומונאר. בשנת 1928 המפעל שינה את שמו ל"קומינטרן" והוקמה לשכה לעיצוב טנקים.
בשנת 1936 המפעל הפך ל"מפעל מספר 183" ובשנת 1941 פונה המפעל לניז'ני טאגיל שבהרי אורל ומוזג יחד עם מפעל הטנקים של אורל, שקיבל את מספר 183. בשנת 1945 הוקם המפעל מחדש, הפעם בחרקוב ונקרא בשם מפעל הדיזל של חרקוב מספר 75.
בשנת 1957 שינה את שמו ל"מפעל מאלישב" (Завод імені В.А. Малишева). מאז התפרקות ברית המועצות זהו יצרן טנקי המערכה של אוקראינה ואחת מחברות התעשייה הביטחונית האוקראינית החשובות ביותר.
לשכת מורוזוב לעיצוב ובניית מכונות בחרקוב
לשכת מורוזוב לעיצוב ובניית מכונות בחרקוב, המכונה לעיתים קרובות לשכת העיצוב מורוזוב או בקיצור KMDB, היא חברה בבעלות המדינה בחרקוב, שבאוקראינה, המתכננת כלי רכב משוריינים, כולל טנקי המערכה העיקריים T-80UD ו-T-84, כמו גם רק"מים. הלשכה הייתה אחראית לתכנון ובניית רכבי הקרב המשוריינים החשובים ביותר בברית המועצות, כולל סדרת הטנקים BT והטנקים T-34, T-54 ו-T-64. ללשכה קשר הדוק עם מפעל מאלישב.
היסטוריה
KMDB התחיל כצוות עיצוב טנקים של מפעל הקטר קומינטרן (KhPZ, כיום מפעל מאלישב) בשנת 1927, בחרקוב, הרפובליקה הסוציאליסטית הסובייטית הסובייטית האוקראינית והיה אחראי על תכנון T-12 ו-T-24.
בשנות השלושים הוגדר צוות התכנון כמשרד עצמאי לעיצוב טנקים בשם T2K והחל לעבוד על סדרת הטנקים BT. בשנת 1936 נקבע המפעל מחדש כ"מפעל מספר 183" ולשכת העיצוב "KB-190". המפעל ייצר גם כמויות קטנות של טנקי T-35 מרובי צריחים והייתה לו לשכת תכנון נפרדת (KB-35) כדי לסייע בפיתוחם.
בשנת 1937 הוקמה לשכת עיצוב נפרדת לבניית תחליף לסדרת הטנקים BT, תחת פיקוחו של מיכאיל קושקין. קושקין דחף את גבולות המפרט שניתן לו והמשיך בפיתוח שהוביל ליצירת T-34, הטנק המיוצר ביותר ואחד הטנקים הטובים ביותר של מלחמת העולם השנייה. ייצורו הסדרתי החל ביוני 1940 בחרקוב, ובהמשך במפעל הטרקטורים בסטלינגרד ובמפעל בניית הספינות סורמובו. באותה שנה מת קושקין ואלכסנדר מורוזוב מונה למעצב הראשי של לשכת העיצוב, תפקיד אותו ימלא במשך שלושים ושש שנות חייו הבאות.
בשנת 1939 אוחדו לשכות עיצוב הטנקים של חרקוב לסוכנות אחת בשם מחלקה 520. בשנת 1941, בגלל ההתקדמות הגרמנית, פונו חנויות המפעל וחנויות העיצוב להרי אורל. המפעל אוחד עם מפעל אוראלווגונזבוד בניז'ני טאגיל למפעל אחד שנקרא מפעל הטנקים של אורל מספר 183.
למרות שיפורי הייצור וההתרכזות בייצור T-34, נמשכו גם עבודות עיצוב חדשות במהלך המלחמה. ה-T-44 החל להיות מיוצר במפעל בחרקוב בשנת 1945, והאבטיפוסים הראשונים של ה-T-54 נבנו במפעל זה.
לאחר תום המלחמה העביר המפעל בהדרגה את הפעילות חזרה לאוקראינה הסובייטית (כיום כמפעל דיזל של חרקוב מספר 75). ייצור T-54 החל באורל וחרקוב בשנים 1947–1948, והמהלך הסתיים עם הקמתה של לשכת העיצוב KB-60M בחרקוב.
במהלך התקופה שלאחר המלחמה העביר מורוזוב פיתוח נוסף של ה-T-54/55 למשרד העיצוב של מפעלי אוראלווגונזבוד, והחל לעבוד על טנק מערכה עיקרי מהדור הבא, שיהפוך לטנק T-64, שעליו אלכסנדר מורוזוב יקבל את אות עיטור לנין.
מפעל מספר 75, ששינה את שמו ל"מפעל מאלישב" בשנת 1957, בנה מנועי טנקים ובהמשך לקח חלק בייצור של T-54, T-55 (בשנת 1958, זה היה הטנק המיוצר ביותר אי פעם) וטנקי T-64 (שנוצר ב-1967). ה-T-64 הורכב גם במפעל קירוב בלנינגרד ובמפעל אוראלווגונזבוד. בשנות ה-60 עיצבה הלשכה גם טנקים בעלי להביור מדגם OT-54 ו-TO-55, לייצור במפעל הבנייה למכונות התובלה של אומסק.
בשנת 1966 שולבו לשכת עיצוב הטנקים (מחלקה 60) וחנות לייצור טנקים ניסיוניים (חנות 190) למשרד העיצוב לבניית מכונות של חרקוב (KMDB). בשנת 1979, לאחר מותו של מורוזוב, שמו שונה לשמו הנוכחי של המפעל.
KMDB עיצב את טנק T-80UD, גרסת מנועי דיזל של ה-T-80 המופעלת על ידי טורבינת הגז, בשנת 1985. מאז התפרקות ברית המועצות זהו אחד ממפעלי הנשק החשובים באוקראינה והוא יצרן הרק"מים החשוב במדינה.
יריד לייפציג
היסטוריה
יריד לייפציג מוזכר לראשונה בכתובים במסמך משנת 1165. במהלך המאה ה-19 הוסב היריד מיריד סחורות ליריד דוגמאות. יריד הדוגמאות התקיים פעמיים בשנה, באביב ובסתיו, למשך כשבוע. התערוכה כללה מדורים שונים, בהם טכניקה שהציגה חידושים טכנולוגיים, בניין, ספרים, עיתונות ואמנות. יריד לייפציג היה מרכז חשוב למסחר בפרוות. בשנת 1927 בקרו ביריד כ-155,000 איש, בהם כ-60,000 יהודים.
היריד אירח גם דיונים בענייני מדיניות כלכלית ואירח את בכירי השלטון בגרמניה. לאחר עליית הנאצים לשלטון, פתח את היריד יוזף גבלס.
בשנת 1937 שינה השלטון הנאצי את שם העיר ל"לייפציג עיר היריד האימפריאלי". היריד התקיים גם בשנת 1940 במהלך מלחמת העולם השנייה אך מחוץ לגרמניה תואר ככישלון, בהיעדר סחורות באיכות טובה ובגלל מיעוט עסקאות. בסתיו 1940 הפציצה בריטניה את האזור במהלך היריד. בשנת 1942 כבר בוטל היריד. מבני היריד נוצלו לתעשיית נשק. חלק מהמבנים נפגעו בהפגזות.
לאחר תום מלחמת העולם השנייה, חידש שלטון הכיבוש הסובייטי את היריד בסוף 1945. היריד היה תצוגה של העוצמה הכלכלית של הגוש המזרחי, והשתתפו בו גם ארצות המערב שבקשו לפתח את המסחר עם הגוש הסובייטי. בשנת 1959 ביקר ניקיטה חרושצ'וב ביריד ובשנת 1965 השתתף אלכסיי קוסיגין בפתיחת היריד. היריד היווה נקודת מפגש חשובה בין מזרח למערב
בשנים 1995–1996 הוקם עבור היריד מתחם חדש הנמצא כ-7 קילומטר צפונית למרכז לייפציג, ובו ממשיך להתקיים היריד.
מלחמת סיחון
מלחמת סיחון היא אירוע מקראי שהתרחש בשנת הארבעים לאחר יציאת בני ישראל ממצרים, בו נלחמו עם ישראל עם עם האמורי בהנהגת סיחון וכבשו את ארצו.
רקע
עוד לפני הפניה למלך סיחון למעבר בארצו, הקב"ה הבטיח למשה שיתן בידו את סיחון ואת ארצו ומצווה אותו להתגרות בהם במלחמה. עוד אומר הקב"ה שמהמלחמה הזו שאר העמים יפחדו מישראל.
סיחון לא הסכים לישראל לעבור בארצו ויצא לקראתם למלחמה. בספר דברים, משה אומר שה' הקשה את לבבו כיוון שרצה לתת את ארצו ביד ישראל.
המדרש מסביר את סיבת התנגדות סיחון - העמים היושבים בארץ שחששו מעם ישראל וממטרתו לכבוש אותם, שכרו את סיחון לשמור על הגבול המזרחי בכניסה לארץ.
במדרש, סיחון וממלכתו מתוארים כעם חזק שלא היה צריך עזרה מעמים שכנים במלחמות ולכן לא קרא לעוג מלך הבשן ששכן בסמוך לו לעזרה במלחמה נגד ישראל.
הסיבה לקריאה לשלום
רש"י מבאר שמשה למד ממעשיו של הקב"ה: כשרצה להוריד את התורה לעולם פנה אלוהים גם לעשיו וישמעאל אף על פי שגלוי היה לפניו שלא יקבלו אותה, וכן מבקשת "שלח את עמי" מפרעה מלך מצרים למרות שלא יענה.
הרב יצחק אברבנאל הציע שלוש מטרות אפשריות:
המלחמה
כאמור, סיחון יצא לקראת ישראל למלחמה למדבר והגיע לעיר יהצה שם התרחשה המלחמה. במלחמה, ישראל הכה את צבא סיחון ולקח את כל ארצו מהארנון עד היבוק שהיה גבול בני עמון. המקרא מספר שארצו של סיחון כללה גם שטחים שהוא כבש ממלך מואב הראשון ומושלי המשלים אף משלו משל על מלחמה זו:
בספר דברים, מוסבר שהסיבה שעם ישראל לא קרב אל בני עמון היא שה' ציווה אותם לא להילחם בהם.
לאחר המלחמה
לאחר המלחמה עם ישראל ישב בכל הערים שכבש מהאמורי.
משה שלח מרגלים לעיר יעזר שהייתה גם עיר אמורית ולאחר מכן כבשו גם אותה. בהמשך, נלחמו בני ישראל בעוג מלך הבשן וכבשו גם את ממלכתו.
שבטי ראובן, גד וחצי שבט המנשה ביקשו ממשה להישאר בעבר הירדן המזרחי בחלקים שכבשו ולא לנחול בעבר המערבי, משה מסכים להם בתנאי שיעברו חלוצים בכיבוש הארץ לפני אחיהם ולא יחזרו עד שכל השבטים ינחלו בעבר המערבי.
בספר שופטים, מסופר על מלחמת ישראל בהנהגת יפתח הגלעדי בעמון לאחר שאלו האחרונים טענו ששטחי האמורי שעם ישראל כבש שייכים להם מאחר שהאמורי כבש אותם מהם.
מפלת סיחון מוזכרת בספר תהילים בתור שבח לקב"ה -.
Hurricane (שיר של אופנבך ואלה הנדרסון)
Hurricane (בעברית: הוריקן) הוא סינגל של הצמד הצרפתי, אופנבך, והזמרת-יוצרת הבריטית, אלה הנדרסון, שיצא, על ידי חברת התקליטים אלקטרה רקורדס, ב-17 בספטמבר 2021. השיר נכתב על ידי אופנבך, יאניק ריג'רט, ג'וש טפן ומארק בוהר, והופק על ידי ג'ן ג'יס, אופנבך וקוורטרהאד.
נכון ליולי 2022, השיר הושמע למעלה מ-80 מיליון פעמים בספוטיפיי, ולמעלה מ-17 מיליון פעמים ביוטיוב.
נגנית הגיטרה
נגנית הגיטרה הוא ציור שמן משנת 1672 מאת הצייר ההולנדי יאן ורמיר. הוא מוצג כיום בבית קנווד בלונדון.
ב-23 בפברואר 1974 נגנב הציור מבית קנווד. מחזיקיו דרשו תשלום כופר של אוכל בשווי מיליון דולר שיסופק לתושבי האי גרנדה ולא הם יהרסו את הציור. ב-7 במאי 1974 נמצא הציור על ידי הסקוטלנד יארד בבית קברות בלונדון. הציור לא היה פגוע למעט סימני רטיבות, והוחזר לבית קנווד.
פרדראג ראיקוביץ'
פּּּרדראג ראיקוביץ' (בסרבית: Предраг Рајковић; נולד ב-31 באוקטובר 1995) הוא כדורגלן סרבי המשחק בעמדת השוער בקבוצה הספרדית מיורקה ובנבחרת סרביה.
קריירה
ראיקוביץ' החל את הקריירה שלו בגיל 7 במחלקת הנוער של היידוק וליקו. מאמנו בקבוצה היה אביו, שוער עבר. הוא שיחק בקבוצה המקומית עד 2009, ואז עבר בגיל 13 לקבוצת הנוער של יגודינה. ב-7 במרץ 2013 ערך את הופעת הבכורה המקצועית שלו בהפסד 0–1 לפרטיזן בלגרד.
ב-28 באוגוסט 2013 חתם לארבע שנים בכוכב האדום בלגרד, וקיבל את המספר 95 לפי שנת לידתו. בעונתו הראשונה בקבוצה שותף רק במשחק העונה בליגה, ב-28 במאי 2014 בתיקו 3–3 נגד וויבודינה נובי סאד. בעונת 2014/2015 הפך לשוער הראשון וקפטן הקבוצה. באותה עונה ספג 16 שערים ב-28 משחקים, ונבחר לשוער הטוב ביותר בליגה על ידי השחקנים.
ב-29 באוגוסט 2015 הגיע ראיקוביץ' לישראל וחתם ל-5 שנים במכבי תל אביב. ב-30 באוגוסט, יום לאחר הגעתו לארץ, ראיקוביץ' ערך את הופעת הבכורה שלו במדי מכבי תל אביב בניצחון 1–0 על הפועל באר שבע. ראיקוביץ' עמד בשערה של מכבי תל אביב בששת משחקיה בשלב הבתים של ליגת האלופות בעונה זו. בהמשך העונה העפיל עם מכבי תל אביב לגמר גביע המדינה, בו נוצחה 0–1 על ידי מכבי חיפה. בעונת 2018/2019 זכה עם הקבוצה באליפות. כמו כן, זכה ראיקוביץ' עם מכבי תל אביב פעמיים רצופות בגביע הטוטו.
ב-22 ביוני 2019 חתם ראיקוביץ' בסטאד ריימס הצרפתית לארבע שנים תמורת 4.5 מיליון אירו. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ב-10 באוגוסט, בניצחון הליגה של קבוצתו 2–0 על מרסיי.
ב-22 ביולי 2022 חתם ראיקוביץ' במיורקה לארבע שנים.
נבחרת סרביה
ראיקוביץ' זכה עם סרביה באליפות אירופה עד גיל 19 בשנת 2013, והיה אחד השחקנים החשובים בזכייה, כאשר במהלך הטורניר הציל פעמים רבות, ועצר פנדלים. ראיקוביץ' השתתף גם באליפות אירופה עד גיל 19 בשנת 2014, אבל נבחרתו הפסידה בחצי הגמר לפורטוגל בפנדלים. ראיקוביץ' הוביל את סרביה לזכייה בגביע העולם עד גיל 20 בשנת 2015, כאשר בתור קפטן הנבחרת סיים במקום הראשון בבית, ברבע הגמר הדף שני פנדלים נגד הונגריה, ולבסוף הניף את גביע העולם לאחר ניצחון 2–1 בהארכה על ברזיל. בנבחרת סרביה עד גיל 21 ערך הופעה בודדת נגד הנבחרת הצעירה של ישראל.
ב-14 באוגוסט 2013, כשהוא עוד בן 17, ערך את הופעתו הבכורה בנבחרת הבוגרת בהפסד 0–1 ל.
ראיקוביץ' נכלל בסגל הנבחרת למונדיאל 2018.
נכלל בסגל נבחרת סרביה לטורניר מונדיאל 2022.
חיים אישיים
ראיקוביץ' נשוי לדוגמנית הסרבית אנה קאקיץ', ואב לבת.
מאד'האוס
מאד'האוס הייתה להקת יורודאנס צרפתית/הולנדית/טורקית שהורכבה ממוקנדי מ'במבי אדולף (די ג'יי, מפיק מוזיקלי), סטפן דוראנד (מפיק) וביוס אנלו (סולן; נולד ב-30 דצמבר 1981). הלהקה הייתה ידועה ביצירת גרסאות כיסוי לשיריה של הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה. הלהקה הייתה פעילה רק במשך רוב שנת 2002; היא התפרקה באוקטובר.
סינגל הבכורה של הלהקה, "Like a Prayer", היה להיט בין-לאומי שהגיע למקום הראשון בגרמניה ובאירלנד.
היסטוריה
מאד'האוס הוקמה באביב 2002, בהשראת והשפעת מאשאפ האינטרנט, "You Are Like a Prayer to Me" שכלל את מדונה ובלאק לג'נד.
סינגל הבכורה שלה, "Like a Prayer", נמכר בעשרות אלפי עותקים ברחבי אירופה. מאוחר יותר, הקליטה מאד'האוס את "Into the Groove" ו-"Holiday", שני סינגלים נוספים שהם גרסאות כיסוי לשיריה של מדונה. מתוך כוונה לנצל את ההצלחה בהולנד של סינגל הבכורה של הלהקה, "Like a Prayer", יצאה מאד'האוס בסופו של דבר לסיבוב הופעות ברחבי אירופה.
ב-3 בספטמבר 2002 הוציאה מאד'האוס את אלבום הבכורה והאולפן היחיד שלה, Absolutely Mad (במסגרתו הוקלטו "La Isla Bonita", "Frozen" ושירים נוספים של מדונה).
באוקטובר 2002, מאד'האוס יצאה לסיבוב הופעות אך מעולם לא הופיעה מחוץ לרחבי אירופה. לאחר ההופעה האחרונה שלה, ביוס אנלו החליט לעזוב, להפסיק את הקריירה שלו ולעבור לגדל את הבן שלו; דמיאן אנג'לו ג'רונימו וירג'יליו, ב-17 באוגוסט באותה השנה (התאריך בה חדלה הלהקה לפעול).
דן בוקשה
דן מיחאי בוקשה (ברומנית: Dan Mihai Bucșa; נולד ב-23 ביוני 1988) הוא כדורגלן רומני המשחק בסומסול קלוז' בעמדת הקשר ואף כמאמן הקבוצה.
קריירה
בוקשה התחיל את הקריירה שלו באוניראה דז' ולוצאפארול דז'. בשנת חתם בדינמו בוקרשט, בה שיחק עבור קבוצת המילואים של המועדון בה גם שימש כקפטן.
ביולי הושאל לאוניברסיטאטה קלוז' מהליגה הרומנית השנייה עד לסיום העונה. בקיץ סיכם באריסול טורדה, אבל ברגע האחרון החליט לחזור לדינמו ולהילחם על מקומו בהרכב. ב-21 במרץ 2012 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה במשחק בליגה נגד אוצלול גאלאץ.
בקיץ חתם בברגיש גלדבך מהליגה הרביעית בגרמניה. אחרי ארבעה חודשים בלבד, חזר לרומניה לקדנציה שנייה באוניברסיטאטה קלוז'.
בדצמבר חתם בגיור מליגת העל ההונגרית עד לסיום העונה. ביולי חתם בטרגו מורש, אך כעבור זמן קצר שוחרר וחתם בפטרולול פלוישט עד לסיום העונה.
בקיץ חתם בהפועל בני לוד מהליגה הלאומית.
ביולי חזר לרומניה וחתם ביובנטוס בוקרשט, העולה החדשה לליגת העל הרומנית, אך כעבור זמן קצר חתם בקונקורדיה קיאז'נה.
ב-13 בפברואר 2019 בוקשה חתם בפטרולול פלוישט.
ב-1 בפברואר 2021, בוקשה הצטרף לסומסול קלוז' כמאמן-שחקן.
You Don't Own Me
You Don't Own Me (בעברית: אתה לא הבעלים שלי) הוא שיר פופולרי, שנכתב על ידי כותבי השירים מפילדלפיה, ג'ון מדרה ודייוויד ווייט, והוקלט בשנת 1963 על ידי לסלי גור, כשהייתה בת 17. זהו השיר השני בפרסומו של גור והסינגל האחרון שלה שהגיע לעשירייה הראשונה במצעד כלשהו. ב-27 בנובמבר 2016, יחד עם עוד 24 שירים, נבחר השיר להיכל התהילה של גראמי (Grammy Hall of Fame).
מילים
השיר מבטא מתן שוויון זכויות מאוים, מכיוון שהזמרת אומרת לאוהב/ת שלה שהיא/הוא לא הבעלים שלה, ושהם לא יגידו לה מה לעשות או מה לומר, ושהם לא ישימו אותה כתצוגה. מילות השיר הפכו השראה לנשים צעירות ולעיתים מצוטטות כגורם לגל השני של הפמיניזם. גור אמרה, "ההתייחסות שלי לשיר הייתה: אני בת 17, איזה דבר נפלא, לקום על במה ו"לעשות לא" עם האצבע לאנשים, ולשיר שאתה לא הבעלים שלי." בהודעה על הפטירה של גור בניו יורק טיימס, "You Don't Own Me" כונה כ"מתריס באופן בל-יימחה".
הופעות במצעדים
השיר הגיע למקום השני בבילבורד הוט 100 בארצות הברית. השיר נשאר במקום השני שלושה שבועות ברציפות ב-1 בפברואר 1964, ולא הצליח לעקוף את להיט הביטלס, "I Want to Hold Your Hand. למרות זאת, השיר הפך ללהיט השני המצליח ביותר של גור, לצד "It's My Party". השיר היה הסינגל האחרון של גור שהגיע לעשירייה הראשונה במצעד פזמונים.
גרסת מישל ריצ'רד
הזמרת הקנדית מישל ריצ'רד (fr) הקליטה גרסה צרפתית לשיר, שכותרתה "Je suis libre", בשנת 1964.
גרסת דאסטי ספרינגפילד
דאסטי ספרינגפילד הוציאה גרסה לשיר, באלבומה משנת 1964, "A Girl Called Dusty" (בריטניה) ו"Stay Awhile/I Only Want to Be With You" (ארצות הברית). השיר הופיע שוב באלבום שלה משנת 1965 Ooooooweeee!!! (ארצות הברית).
גרסת האחים אורמסבי
בשנת 1973, האחים אורמסבי מניו זילנד הוציאו את הגרסה הראשונה לשיר זה שביצעו גברים. הגרסה שלהם זכתה להצלחה, כשהגיעה לעשירייה הראשונה באוסטרליה באותה השנה.
גרסת קלאוס נומי
גרסת קלאוס נומי הייתה סינגל האולפנים הראשון שלו שיצא ונכלל באלבום שנקרא על שמו, שיצא בשנת 1981.
גרסת ג'ואן ג'ט
ג'ואן ג'ט הוציאה גרסת כיסוי של השיר באלבום הבכורה שלה, שנקרא במקור Joan Jett, אך יצא מחדש בתור Bad Reputation. ההקלטה הראשונה של הסינגל הידוע שלה, Love Rock 'n' Roll, הייתה הוצאה שרק באירופה הוצא בה צד A כפול עם "You Don't Own Me" שיצא בשנת 1979. גרסתה של ג'ואן נאמנת מדי למקור, רמת העצמאות המתריסה נשארה בווקאלים (שירה), אך עם הסגנון הקולי המובהק של ג'ואן.
גרסת Blow Monkeys
Blow Monkeys ביצעו גרסת כיסוי לשיר עבור הסרט "ריקוד מושחת" משנת 1987. השיר מבוצע בצורה דומה למקור אך מנקודת מבט גברית ללא שינוי במילים מגרסתה של גור. השיר הוקלט כשיר RB יותר מאשר כשיר פופ רצוף.
גרסת אנדרה חאזס
אנדרה חאזס, זמר פולק הולנדי, הקליט גרסה בשפה ההולנדית לשיר בשנת 1981 לאלבומו, Gewoon André; "Zeg Maar Niets Meer", שהיה פופולרי באירופה, והגיע למקום השני במצעד ההולנדי בתחילת 1982.
גרסת אווה פילארובה
בשנת 1998 שרה אווה פילארובה גרסה צ'כית בשם "Cesta končí" באלבום Requiem.
The First Wives Club - סרט משנת 1996
השיר מספק רגע מפתח בסוף סרט משנת 1996 בשם "The First Wives Club" (מועדון הנשים הראשונות). שלוש "הנשים הראשונות" - בט מידלר, דיאן קיטון וגולדי הון – פורצות לשירה ולריקוד, מתנצחות בניצחון על האקסים האנוכיים שלהן. קיטון שרה בסרט הקומדיה הרומנטית "הרומן שלי עם אנני" משנת 1977 והאן הוציאה LP בשנת 1972, אך אף לא אחת מהן לא היו ידועות בקולותיהן. גרסה זו יצאה באופן מסחרי בשנת 1997 בחברת התקליטים האמריקאית, קולומביה רקורדס: XPCD842.
גרסת גרייס
לשיר בוצעה גרסת כיסוי על ידי הזמרת וכותבת השירים האוסטרלית גרייס, ויצא כסינגל הבכורה שלה. הוא מציג את הראפר האמריקאי ג'י איזי. גרסת גרייס הופקה על ידי קווינסי ג'ונס, שהפיק גם את ההקלטה המקורית של לסלי גור, ופרקר איג'יל. הוא יצא לאור ב-17 במרץ 2015, חודש לאחר מותה של לסלי גור, והגיע למקום הראשון במצעד המוזיקה האוסטרלי - ARIA, לאחר מכן קיבל אישור של 3× פלטינה מטעם ה־ARIA. השיר זכה להצלחה גם בניו זילנד, והגיע במקום החמישי במשך שבועיים רצופים, ובבריטניה הגיע לשיא במקום הרביעי.
בריאיון ל־House of Fraser, אמרה גרייס "[קווינסי ג'ונס] סיפר לי איך השיר יצא במהלך התנועה הפמיניסטית ואיך הוא היה אמירה כה חזקה. אהבתי את השיר, התחלתי לחקור על לסלי גור והתאהבתי בה כאומנית. [אתה לא הבעלים שלי] ממש עורר בי השראה."
השיר יצא ברחבי העולם ב-17 במרץ 2015 ועלה לגדולה בבריטניה כשהוא משמש בפרסומת חג המולד של House of Fraser לשנת 2015. הוא בוצע גם על ידי מתמודדת ה־X Factor, לורן מוריי, ב-28 בנובמבר 2015 ועל ידי מאט טרי ב-8 באוקטובר 2016. החשיפה המוגברת לשיר עזרה לו לעלות לשיא של מקום רביעי במצעד הסינגלים הבריטי. השיר הוצג בטריילר השלישי לסרט משנת 2016, "יחידת המתאבדים" והופיע באלבום הפסקול של הסרט.
השיר נכלל בפתיחת הפרק השמיני של הסדרה ריברדייל במרץ 2017, כמו כן, גם במוזיקת רקע עבור תשדיר הפרסומת לרכב משנת 2018, פורד מוסטנג GT, עם הלן האנט ואוון רייצ'ל ווד.
קליפ בבימויו של טיילור כהן יצא לאור ב-1 ביוני 2015.
In Bed with My Doona
100 העותקים הראשונים כוללים את רצועה 16, "Special Features", שהיא רצועה חיה שהוקלטה בערב הקומדיה Mic in Hand, Friend in Hand Hotel, שאירע בסידני, אוסטרליה בספטמבר 2004. 100 עותקים נוספים כללו 'ברקוד צבעוני' מיוחד אך ללא רצועה חיה, והופצו עבור סיבוב ההופעות האזורי במערב אוסטרליה.
תאגיד הרכב האוקראיני
תאגיד הרכב האוקראיני (באוקראינית: Українська Автомобільна Корпорація; בראשי תיבות: УкрАВТО וידוע כ-UkrAVTO) היא יצרנית רכב אוקראינית, הנחשבת ליצרן הרכב הגדול באוקראינה.
היסטוריה
החברה הוקמה בשנת 1969 כ"מחלקת התחזוקה לרכבים ומנועים" - כחלק מארגון מחדש של ייצור מכוניות, חלקי חילוף, מכירות ותחזוקה באוקראינה הסובייטית.
לאחר קבלת העצמאות האוקראינית, התאגיד, שהיה בבעלות ממשלתית הופרט, באופן מלא בשנת 1995.
בשנת 2002, היא השתלטה על יצרנית הרכב האוקראינית AvtoZAZ, לאחר פשיטת הרגל של דייהו מוטורס. חטיבת ה-ZAZ הממוזגת שהתקבלה היא חברת הבת הגדולה ביותר של UkrAVTO.
בשנת 2005, היא השתלטה על חברת הבת הפולנית של דייהו, פבריקה סמוחודוב אוסובוביץ' (FSO) שסיפקה לה חלקי רכב.
UkrAVTO מחזיקה בבעלות על הרשת הגדולה ביותר של ייצור והרכבת מתקנים, תחנות שירות וסוכנויות רכב באוקראינה. כיום היא מייצרת מכוניות לג'נרל מוטורס (במיוחד דגמים שתוכננו במקור לדייה) ומרכיבה מכוניות לדאצ'יה. Ukravto ייצרה בעבר מכוניות מדגמי סלאבוטה וטאבריה נובה - קווי ייצור שהיא קיבלה בירושה מהעידן הסובייטי.
כמו כן, היא משמשת כמפיצה אוקראינית וכארגון שירות מורשה עבור מספר יצרני מכוניות, חלקי רכב ואביזרים זרים, כולל דיימלר קרייזלר, ג'נרל מוטורס, טויוטה, ניסאן, דאצ'יה, דונגפנג מוטורס הסינית וטאטא מוטורס ההודית.
מאז 1983, Ukravto מנוהלת על ידי טריאל וסאדזה, שכעת הוא גם בעל השליטה בתאגיד, כמו גם של החברה כולה.
צפורה דגן
צפורה דגן (נולדה ב־1930) היא פעילה בשימור, תיעוד והנצחת מורשת הפלמ"ח, ומרצה על הארגון.
ביוגרפיה
צפורה נולדה ב־1930 בתל אביב לאייזיק-יצחק גרינברג, נגן צ'לו בתזמורת הפילהרמונית הישראלית וטכנאי שיניים ולד"ר שרה-סוניה מרקין, רופאת שיניים בתל אביב. לאחר שסיימה את בית הספר העממי הצטרפה לנוער הצעיר בהגנה שעסק בהדבקת כרוזים.
בשנת 1945, בגיל 15, הצטרפה להכשרת הנוער העובד והלומד בקיבוץ אשדות יעקב שארכה חצי שנה, בסיומה התאחדה ההכשרה עם הכשרה מקבוצת כנרת להכשרה מגויסת "רגבים" שגויסה לפלוגה א' בגדוד הראשון בפלמ"ח, והתמקמה בקיבוץ יגור. ב־29 ביוני 1946, בשבת השחורה, נאסרו רוב חברי קיבוץ יגור ואנשי הפלמ"ח ששהו שם, ועל השאר התושבים, בניהם צפורה, הוטל מצור, ממנו ברחה לאחר כמה ימים. לאחר מכן עברה הכשרת "רגבים" לקיבוץ חפציבה, שם ניתנו להם שמות מחתרתיים וצפורה כונתה תרצה בן דוד. באוגוסט 1946 שויכה ההכשרה לפלוגה ד' של הפלמ"ח והם עברו אימונים ומסעות. באוגוסט 1947 נשלחה צפורה עם חברי ההכשרה אל "הגבעה" שליד רחובות שם הם עבדו במכון איילון, מפעל מחתרתי תת-קרקעי לייצור תחמושת של ההגנה, וייצרו כדורי תשעה מ"מ עבור תתי־מקלע מסוג סטן. ב-6 בפברואר 1948, נישאה צפורה למתי שהיה חבר בהכשרה והם המשיכו לאורך מלחמת העצמאות להתגורר בגבעה ולעבוד במכון איילון.
ב־1949, לאחר סיום מלחמת העצמאות, התיישבו צפורה ומשפחה יחד עם חברי ההכשרה במעגן מיכאל והיא הקימה שם מרפאת שיניים. באותן שנים היא הייתה גם מהראשונות שעסקו בהדרכת ריקודי עם בישראל. לאחר כעשור הם עברו להתגורר במקוה ישראל והיא שימשה מורה לכלכלת בית. מאז 1990 מתגוררת בחולון.
דגן חברה בארגון חברי ההגנה, ראיינה ותחקרה כ־130 חברי פלמ"ח, הגנה ומתנדבי הצבא הבריטי, וסיפוריהם תועדו ונשמרו בארכיון ההגנה בבית אליהו גולומב ובארכיון צה"ל. במשך כ-20 שנה הרצתה לתלמידי מוסדות חינוך ולחיילי ולחיילות צה"ל על הפלמ"ח וההגנה, על ייצור הנשק במחתרת ועל הקמת צבא ההגנה לישראל. היא כתבה מספר ספרים המתעדים את פעילות הפלמ"ח.
ב־2015 זכתה באות יקירת העיר חולון. ב־2021 קיבלה את מדליית הרמטכ"ל אביב כוכבי במסגרת ציון שמונים שנה להקמת הפלמ"ח.
Risk It All
Risk It All הוא סינגל של הזמרת-יוצרת הבריטית, אלה הנדרסון, המקהלה הבריטית, House Gospel Choir, והצמד המוזיקלי הבריטי, ג'סט קידין. השיר יצא, על ידי חברות התקליטים וורנר מיוזיק גרופ, Major Tom's ואסיילום רקורדס, ב-20 באוגוסט 2021. השיר נכתב על ידי אלה הנדרסון, שארלוט הנינג, לואיס תומסון ורוב האוורי, והופק על ידי ג'סט קידין.
נכון ליולי 2022, השיר הושמע למעלה מ-27 מיליון פעמים בספוטיפיי, ולמעלה ממיליון פעמים ביוטיוב.
גונמה (מחוז)
מחוז גונמה (ביפנית: Gunma-ken 群馬県) הוא מחוז באזור קאנטו שבאי הונשו, יפן. בירת המחוז היא העיר מָאֵבַּאשִׁי.
היסטוריה
מחוז גונמה היה בעבר מרכז להרבעת סוסים, ומרכז סחר עבור מהגרים חדשים שהגיעו מיבשת אסיה. השילוב בין השניים השפיע על תרבות יפן, וסוסים הפכו למרכיב חשוב בשדה הקרב היפני.
בעבר היו מחוז גונמה ומחוז טוצ'יגי מאוחדים למחוז אחד שנקרא קֶנוּ, שלאחר מכן נפרד לשני חלקים שהפכו ברבות השנים למחוזות של ימינו. בעת שיצרה יפן קשר ראשון עם העולם המערבי במאה ה-16, נקרא האזור בפי המלחים המערביים "מדינת ג'ושו". מחוזות אלה היו ידועים בנאמנותם לשוגונות טוקוגאווה, והמון של המשפחה מתנוסס מעל מבנים ציבוריים.
בראשית המאה ה-20 הקים חלוץ התעופה היפני נקג'ימה צ'יקושי ממחוז גונמה את מפעל המטוסים נקג'ימה. בשנות ה-30 החל המפעל לייצר מטוסים עבור הצי הקיסרי היפני, בהם המטוס המוביל נקג'ימה B5N. כיום המפעל מייצר מנועים עבור רכבי סובארו.
ארבעה מראשי ממשלת יפן נולדו במחוז גונמה: טקאו פוקודה, יסוהירו נקסונה, קייזו אובוצ'י ויאסואו פוקודה.
גאוגרפיה
מחוז גונמה הוא הררי ברובו, ובשטחו נמצאים ההרים אקאגי, הרונה, מיוגי, ניקו-שיראנה, ואסאמה. הנהרות טונה, אגצומה וקראסו חוצים את המחוז. בסך הכל, מוקדשים 14% מכלל שטח המחוז לפארקים לאומיים.
מכיוון שמחוז גונמה נמצא בלב הונשו, ישנם הבדלים משמעותיים בטמפרטורות בין החורף לקיץ, וכך גם בכמות המשקעים. בחורף נושבת רוח קרה מים יפן, ומביאה שלג למחוז ניאיגטה. הרוח נושאת את העננים לפנים הארץ, אך רכס הרי אצ'יגו חוסמים את העננים ולכן הרוח שמגיעה לגונמה היא קרה ויבשה.
ערים
במחוז גונמה 12 ערים:
כלכלה
התעשיות המודרניות של גונמה כוללות ייצור ציוד אלקטרוני וציוד תחבורה, בהם מפעל סובארו באוטה, ואזורי התעשייה מרוכזים באזור המזרחי של המחוז, הקרוב ביותר לטוקיו. בנוסף, ישנן גם תעשיות חקלאות ומשי.
ג'ורג' בייקר
ביוגרפיה
בייקר נולד בווארנה בולגריה. אביו היה איש עסקים אנגלי ואימו הייתה אחות בצלב האדום, והם עברו לבולגריה כדי לסייע במאבק בכולרה. הוא למד ב"לנסינג קולג'" בסאסקס. אחר כך שיחק בתיאטרון רפרטוארי ובתיאטרון אולד ויק.
בייקר היה נשוי שלוש פעמים. ב-1950 נשא לאישה את ג'וליה סקווייר והתגרש ממנה ב-1974. באותה שנה התחתן עם סאלי הום והיה נשוי לה עד למותה ב-1992. אשתו השלישית של בייקר, השחקנית לואי ראמסיי, שיחקה לצידו בסדרת סיפורי המסתורין של רות רנדל בתפקיד דורה, אשתו של פקד וקספורד. לבייקר היו חמש בנות, ארבע מאשתו הראשונה ואחת מאשתו השנייה.
בייקר זכה לפרסום בסרט הקולנוע "פורצי הסכרים" משנת 1955. הוא כיכב לראשונה בסרט "The Ship That Died of Shame" יחד עם ריצ'רד אטנבורו. בהמשך הופיע בשורה של סרטי אילינג, וסרט ההרפתקאות של שנות החמישים "מונרייקר" הוקרן ברחבי העולם מאז 1958. עם הזמן היה בייקר מוכר יותר כשחקן טלוויזיה. הוא היה השחקן השני שגילם את דמותו של "מספר 2" בסדרת הטלוויזיה "האסיר" והשתתף בפרק הראשון של הסדרה. בייקר שיחק בסדרה קומית משלו בשם "Bowler". עוד הופיע בפרק הראשון של הסדרה "Some Mothers Do 'Ave 'Em" בתפקיד הבוס שמראיין את הדמות הראשית של הסדרה. בדרמה עטורת השבחים "אני, קלאודיוס" גילם בייקר את דמותו של הקיסר טיבריוס.
עוד הופיע בייקר בסדרה "The Baron" ובסדרה המקורית של "ניצולים" משנת 1975, בעונה הראשונה של הסדרה "Minder", באופרת הסבון "Coronation Street" (בתפקיד ססיל ניוטון הבעלים של מבשלת שכר), ובסדרת המדע בדיוני "דוקטור הו" השתתף בסיפור "Full Circle". ב-2005 כיכב בפרק "הבית שביער" בסדרה "רציחות במידסומר" וגילם זוג תאומים.
איאן פלמינג החשיב את בייקר כשחקן האידיאלי לתפקיד ג'יימס בונד, אבל התפקיד נמסר לשון קונרי בגלל מחויבויות אחרות של בייקר. בסיטקום "" משנות השבעים, גילם בייקר דמות בשם "ג'אמוס בונדוס".
בתיאטרון הופיע בייקר לראשונה בדיל שבקנט. הוא שיחק במשך עונה עם להקת התיאטרון אולד ויק (1959–1961), הוא גילם את בולינגנרוק במחזה "ריצ'רד השני", שיחק בתפקיד ג' ב"חשיבותה של רצינות" ואת וורוויק במחזה "ז'אן ד'ארק". ב-1965 כיכב עם להקה משלו, Candida Plays, שבסיסה היה ב"תיאטרון רויאל" בעיר ברי סנט אדמונדס שבסאפוק. ב-1975 גילם את קלאודיוס בהפקה של באז גודבודי ל"המלט" עבור הלהקה השייקספירית המלכותית.
MG34
MG34 (קיצור מגרמנית של Maschinengewehr 34, נהגה אֶם גֶה) הוא מקלע מתוצרת גרמניה הנאצית שהיה בשימוש נרחב במלחמת העולם השנייה.
ג'ורג' בייקר
ביוגרפיה
בשנת 1980 כתב בייקר מחזה בשם "Fatal Spring" העוסק בחיי המשוררים וילפרד אוון, סיגפריד ששון ורוברט גרייבס. המחזה שודר ב- BBC 2 ב-7 בנובמבר 1980, עליו זכה בפרס השלום של האומות המאוחדות. עוד כתב בייקר תסריטים לארבע מפרקי סדרת המפקח וקספורד.
ב-1995 הוקדשה לבייקר תוכנית "אלה הם חייך". מנחה התוכנית מייקל אספל הפתיע אותו במהלך צילומים על סיפון ספינה בנמל סולנט שבחופי המפשייר.
MG34
משתמשים
מקלע זה שימש את יחידות חיל רגלים של הוורמאכט בשנים 1934 - 1942, אז הוחלף במקלע חדיש יותר, ה-MG42 בעקבות מחירו הגבוה. המקלע הורכב גם על טנקים, שריוניות ונגמ"שים. כמו כן הייתה גם גרסת הנ"מ (נגד מטוסים) של המקלע.
ג'ורג' בייקר
ביוגרפיה
בייקר נפטר ב-7 באוקטובר 2011 בגיל 80. הוא לקה בשבץ ואחר כך מת מדלקת ריאות.
קסנוסמילוס
קסנוסמילוס (שם מדעי: Xenosmilus; מילולית: "אזמל מוזר") הוא סוג של חתול נכחד מתת-משפחת השנחרבים, שחי באמריקה הצפונית בתחילת הפליסטוקן שמלפני 1.8–0.3 מיליון שנה. הסוג כלל מין אחד - Xenosmilus hodsonae, אשר היווה את אחד מגדולי החתולים בתקופתו.
מאפיינים
חתול נכחד זה הגיע לאורך 1.7-1.8 מטר ולמשקל 230 עד 400 קילוגרם, דומה מאוד לסמילודון. הוא נחשב לסוג פרימיטיבי יותר מהסמילודון, כיוון שהניבים שלו בלטו מפיו, אך היו קטנים בהרבה מהניבים של הסמילודון. אף על פי כן היה בעל מבנה גוף שרירי ורגליים קצרות יחסית, אשר התאימו לקבוצתו של הסמילודון ולא של מינים מוקדמים ובעלי רגליים קצרות יותר כמו הדינופליס וההומותריום. כיום משייכים אותו לשבט הטקסונומי Homotherini.
הקסנוסמילוס התגלה לצד מאובנים רבים של עצמות פקאריים, וככל הנראה הוא היה הצייד העיקרי שלהם באזור חיותו. הוא השתמש בניביו הגדולות כדי לדקור את הטרף, אך בשיניים החותכות כדי לשסע אותו, דבר נדיר אצל השנחרבים שהיו בעלי יכולת נשיכה חלשה אך מדויקת.
פרידריך הרביעי, הנסיך הבוחר מפפאלץ
פרידריך הרביעי, הנסיך הבוחר מפפאלץ (גרמנית: Friedrich IV. von der Pfalz; 5 במרץ 1574 - 19 בספטמבר 1610) היה הנסיך הבוחר מפפאלץ בין השנים 1583–1610.
ביוגרפיה
פרידריך הרביעי נולד בארמברג שבפפאלץ העילית ב-5 במרץ 1574, ללודוויג השישי, הנסיך הבוחר מפפאלץ ואליזבת מהסן, נסיכת הבוחר מפפאלץ, בתם של פיליפ הראשון, רוזן הסן וכריסטינה מסקסוניה.
בשנת 1583 מת אביו לודוויג השישי, הנסיך הבוחר מפפאלץ, ופרידריך עלה לשלטון במקומו. אולם, מכיוון שפרידריך היה קטין, כיהן דודו יוהאן קזימיר מפפאלץ-זימרן כעוצר הנסיכות. פרידריך חונך על ידי המתמטיקאי והאסטרונום ברתולומיאוס פיטיסקוס, שהיה קלוויניסט נלהב, ושימש מאוחר יותר כמטיף החצר.
בינואר 1592 מת דודו יוהאן קזימיר מפפאלץ-זימרן, ופרידריך תפס את השלטון. פרידריך המשיך בדרכו של דודו האנטי-קתולית, ובשנת 1608 אף הקים את חבר האיחוד האוונגלי ועמד בראשו. פרידריך היה אלכוהוליסט מושבע, והותיר את ניהול המדינה בידי הקנצלר כריסטיאן הראשון, נסיך אנהלט-ברנבורג.
ב-19 בספטמבר 1610 מת פרידריך, ובנו פרידריך החמישי, הנסיך הבוחר מפפאלץ עלה לשלטון במקומו.
משפחתו
בשנת 1593 התחתן פרידריך עם לואיזה יוליאנה, רוזנת נסאו, בתם של וילם הראשון, נסיך אוראנז' ושארלוט דה בורבון, ממנה נולדו לו 8 ילדים:
קבוצת גא"ז
קבוצת גא"ז או GAZ Group היא קונצרן רכב רוסי, שבסיסו בניז'ני נובגורוד. הוא כולל 18 מתקני ייצור בשמונה אזורים ברוסיה וכן ארגוני מכירות ושירותים. קבוצת גא"ז היא היצרנית המובילה של כלי רכב מסחריים ברוסיה. קבוצת גא"ז מייצרת כלי רכב קלים מסחריים ובינוניים (GAZ), משאיות כבדות (UralAZ), אוטובוסים (PAZ, KAvZ, LiAZ), מכוניות, שלדת גלגלים (YAMZ ו-UMZ) וחלקי רכב. נתחי השוק של החברה: כ-50% מפלח כלי הרכב המסחרי הקל, 58% מכלל המשאיות הבינוניות, 42% מפלח המשאיות הכבדות וכ-65% מכלל האוטובוסים. קבוצת גא"ז היא חברת אחזקות, המאוחדת סביב יצרנית הרכב גא"ז, המאגדת מספר ענפי מכונות תעשייתיות, שהן בעיקר חברות-בת של גא"ז. קבוצת גא"ז הוקמה ב-28 בספטמבר 2006 והיא בבעלות מלאה של יצרנית הרכב גא"ז.
היסטוריה
בקיץ 2006 רכשה חברת "GAZ Group" את יצרנית המשאיות הקלות LDV Holdings (בירמינגהם) בבריטניה תמורת 40,670,000 דולר. באביב 2009 בעקבות המשבר הכלכלי העולמי, LDV Holdings הכריזה על פשיטת רגל ובתחילת מאי 2009 הסכימה חברת GAZ למכור את חברת יצרנית הרכב המלזית ווסטסטאר.
בשנת 2008, "קבוצת GAZ" הסכימה לרכוש 50% מחברת VM Motori האיטלקית. סגירת העסקה התאפשרה לאחר אישור רשות ההגבלים העסקיים באיטליה. קבוצת GAZ התקשרה גם בהסכם עם ג'נרל מוטורס ששלטה ב-50% מ-VM Motori על בסיס בעלות משותפת על החברה האיטלקית. באמצע שנת 2009 בוטלה העסקה בעקבות המשבר הכלכלי.
בעלים והנהלה
קבוצת גא"ז היא חברת מניות משותפת מנוהלת על ידי הדירקטוריון שיושב הראש שלו, מר וולף, הוא הגורם הביצועי היחיד בקבוצת הניהול של GAZ.
בעלי המניות הם:
חטיבות
קבוצת GAZ מחולקת לחמש חטיבות שהמבנה של כל אחת מהן הוא מפעלי ייצור וארגוני מכירות.
עוגן
עוגן הוא אביזר עשוי ברזל או חומר כבד אחר, שנועד לרתק כלי שיט או חפצים שונים למקום מסוים בים, מבלי שייסחפו על ידי הרוח, הגלים, זרמי הים או כל גורם אחר.