cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
יחסי טרנסניסטריה–מולדובה
כוחות רוסיים בטרנסניסטריה
כוחות שמירת השלום מכל צד, כולל חיל מרוסיה, מסיירים באזור הביטחון. ועדת בקרה משותפת (המורכבת מכוחות מולדובה, טרנסניסטריה ורוסיה) מפקחת על אזור הביטחון, והארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה (OSCE) משקיפה. מולדובה מתנגדת לכוחות הרוסיים בטרנסניסטריה, וטוענת כי היא מפרה את ריבונותה. הנייטרליות של מולדובה מתוכננת בחוקתה: "רפובליקת מולדובה מצהירה על נייטרליות קבועה ואינה מודה בהצבת יחידות צבאיות זרות בשטחה". בשנת 1994 חתמו רוסיה ומולדובה על הסכם לפיו רוסיה תסיג את חייליה שלוש שנים לאחר האשרור; עם זאת, הדומה הרוסית לא אישרה אותו. במהלך פסגת OSCE בשנת 1999 באיסטנבול, רוסיה התחייבה להסיג את חייליה מטרנסניסטריה עד סוף 2002. שוב, הדומה הרוסית לא אישרה את הסכמי איסטנבול. בהחלטת נאט"ו מ-18 בנובמבר 2008, רוסיה נקראה "לכבד את התחייבויותיה שנלקחו בפסגת OSCE באיסטנבול ב-1999 ועליה לסגת מהנוכחות הצבאית הבלתי חוקית שלה מאזור טרנסניסטריה במולדובה בעתיד הקרוב". ואדים פיסארי, אזרח מולדובני, נסע דרך מחסום אזור ביטחון בשנת 2012 ונפצע אנושות על ידי חייל רוסי. התקרית הגבירה את המתיחות בין רוסיה למולדובה והובילה לוויכוח נוסף על המשך הנוכחות הרוסית. מולדובנים רבים הפגינו, במיוחד מחוץ לשגרירות הרוסית בקישינב, בירת מולדובה, וקראו לנסיגה של החיילים הרוסים מהאזור. נכון לשנת 2022, הצבא הרוסי עדיין נשאר באזור הביטחון.
מעמד ומשא ומתן
אין משרדים יצוגיים, קונסוליות או שגרירויות מולדובניות בטרנסניסטריה. ריבונות טרנסניסטריה מוכרת על ידי שלוש מדינות לא מוכרות אחרות: אבחזיה, נגורנו קרבאך (ארצאך) ודרום אוסטיה. טרנסניסטריה, אבחזיה ודרום אוסטיה הן חברות בקהילה לדמוקרטיה ולזכויות האומות, ארגון של מדינות בברית המועצות לשעבר שיש להן הכרה בינלאומית מוגבלת. למרות שרוסיה אינה מכירה בטרנסניסטריה כמדינה עצמאית, היא מחזיקה בקונסוליה בטירספול, בירת טרנסניסטריה.
מזכר מוסקבה משנת 1997, הידוע גם בשם מזכר פרימקוב, הוא הסכם שנחתם על ידי נשיא מולדובה פטרו לוצ'ינסי ונשיא טרנסניסטריה איגור סמירנוב, המכונן יחסים משפטיים ומדיניים בין מולדובה לטרנסניסטריה. שני הצדדים אישרו מחדש את הסכם הפסקת האש, ומאמצי התיווך של רוסיה, אוקראינה ו-OSCE התבקשו להמשיך.
מזכר קוזאק משנת 2003 היה ניסיון נוסף לשאת ולתת על פתרונות המחלוקת. הדיונים בין נשיא מולדובה ולדימיר וורונין לבין איגור סמירנוב מטרנסניסטריה היו בתיווך הפוליטיקאי הרוסי (ובן בריתו של פוטין) דמיטרי קוזאק. עיקרון ההצעה היה יצירת פדרציה אסימטרית, כאשר מולדובה מהווה את הרוב וטרנסניסטריה המיעוט. ההצעה הייתה מאפשרת לטרנסניסטריה להטיל וטו על שינויים עתידיים בחוקת הפדרציה החדשה, והייתה מתירה נציגות רוסית לשמירת שלום בטרנסניסטריה עד 2020. התעוררה מחלוקת בנוגע למספר המושבים הפוטנציאלי שיוקצו לטרנסניסטריה בסנאט העתידי, והמשך נוכחותם של הכוחות הרוסיים עוררה תגובת נגד ממולדובה. המסמך נדחה בשל הלחץ שהופעל על וורונין.
בשנת 2005, ארצות הברית והאיחוד האירופי הצטרפו למשא ומתן של מולדובה וטרנסניסטריה כמשקיפים. כולל רוסיה, אוקראינה ו-OSCE, המשא ומתן נודע כפורמט 5+2 (או שיחות 5+2). משא ומתן לא רשמי התנהל בין השנים 2006 ל-2011, עקב תסכול טרנסניסטרי מהניסיונות של מולדובה ואוקראינה לפקח על הגבול השנוי במחלוקת. למרות שהשיחות נמשכות, אין הסכמה לגבי מעמדה הפוליטי של טרנסניסטריה.
ב-22 ביוני 2018 הגישה מולדובה החלטה של האו"ם הקוראת ל"נסיגה מוחלטת ובלתי מותנית של כוחות צבא זרים משטחה של רפובליקת מולדובה, כולל טרנסניסטריה". 64 מדינות חברות הצביעו בעד ההחלטה, 83 נמנעו ו-15 הצביעו נגדה. מדינות שהתנגדו להחלטה כללו את רוסיה, ארמניה וקוריאה הצפונית.
משאל העם בשנת 2006
בשנת 2005, מולדובה העבירה חוק על "ההוראות הבסיסיות של מעמד משפטי מיוחד של התנחלויות בגדה השמאלית של דניסטר", שיצר את היחידות המנהליות-טריטוריאליות של הגדה השמאלית של הדניסטר (יחידה טריטוריאלית אוטונומית של מולדובה). לחוק התנגדה טרנסניסטריה, מאחר שההתייעצות עם הרשויות בטרנסניסטריה הייתה מוגבלת. ב-17 בספטמבר 2006, נערך בטרנסניסטריה משאל עם המבקש מהבוחרים לבחור בין ויתור על עצמאות והפיכה לחלק ממולדובה לבין תביעת עצמאות והפיכה אפשרית לחלק מהפדרציה הרוסית בעתיד. משאל העם העדיף שילוב בין רוסיה למולדובה, בין 98.07 ל-96.61 אחוזים. OSCE, האיחוד האירופי ומדינות רבות אחרות, כולל רומניה, בולגריה וטורקיה, לא הכירו בתוצאות משאל העם. החוק המולדובני על הוראות יסוד עדיין בתוקף, והסדרי השלום עלולים להסתבך בשל המשך קיומו.
יחסים כלכליים
היחסים הכלכליים בין מולדובה לטרנסניסטריה מאופיינים במשברים ולחצים. למרות שחלק נכבד מהפוטנציאל התעשייתי של מולדובה נמצא בטרנסניסטריה (מיטיבה עם כלכלתה של האחרונה), מספר משברים כלכליים הגבירו את המתיחות בין שני הצדדים.
בשנת 1990, טרנסניסטריה הייתה אחראית ליותר מ-40% מהתמ"ג של מולדובה ול-90% מאספקת החשמל שלה. לאחר שמולדובה חתמה על הסכם ההתאגדות של האיחוד האירופי ב-2014, טרנסניסטריה יכלה לייצא סחורות לאיחוד האירופי ללא מכסים. כתוצאה מכך, 27% מהיצוא של טרנסניסטריה הלך למדינות החברות באיחוד האירופי והיצוא לרוסיה ירד ל-7.7%. לחץ מולדובני גרם למשבר כלכלי בטרנסניסטריה; כדי ללחוץ על טרנסניסטריה להשתלב מחדש במולדובה, הורידה האחרונה את מחיר הרכש עבור החשמל בטרנסניסטריה בכ-30% ב-2016. קושי רב יותר לכלכלה טרנסניסטרית מונעת את היצוא לגישה לשווקים בינלאומיים, וההזדמנויות למשוך השקעות זרות מוגבלות. זה הביא לעליות של הגירה המונית ושוק שחור; בשל חוסר ההכרה הבינלאומית בטרנסניסטריה, ישנו קושי רב יותר לנקוט בצעדים משפטיים נגד חברות הקשורות לשווקים שחורים. בשנת 2005, לבקשת נשיא מולדובה וורונין ונשיא אוקראינה, ויקטור יושצ'נקו, השיק האיחוד האירופי משלחת סיוע בגבולות (EUBAM) כדי לסייע בהגבלת פעילות פלילית חוצת גבולות. על פי הנציבות האירופית, ל-EUBAM שלוש מטרות מרכזיות: "לתרום לשיפור יכולות ניהול הגבולות והמכס הכוללות ואת היכולות של רפובליקת מולדובה ואוקראינה להילחם בפשע חוצה גבולות ומאורגן, להתקרב לגבול ולחוק. תקני רשויות האכיפה לאלה של האיחוד האירופי, ולסייע לרפובליקת מולדובה ואוקראינה במילוי התחייבויותיהן במסגרת תוכניות הפעולה של מדיניות השכנות האירופית (ENP AP) והסכמי השותפות והשיתוף (PCA)".
סכסוך מכס גבולות
ב-3 במרץ 2006 הציגה אוקראינה תקנות מכס חדשות בגבולה עם טרנסניסטריה. אוקראינה הצהירה כי תייבא סחורות מטרנסניסטריה רק עם מסמכים שעובדו על ידי משרדי המכס במולדובה כחלק מפרוטוקול המכס המשותף שהוסכם בין אוקראינה למולדובה ב-30 בדצמבר 2005. חברות טרנסניסטריות שרוצות לייצא לאוקראינה ולחברות במדינות חבר המדינות חייבות להיות רשומות במולדובה. הסכם המכס החדש זכה לביקורת בטרנסניסטריה, כאשר שרת הכלכלה אלנה צ'רננקו אמרה כי המצור דה פקטו עלה לטרנסניסטריה כ-2–2.5 מיליון דולר ליום.
רטוריקה פוליטית
דעת הקהל על היחסים בין מולדובה וטרנסניסטריה עוצבה על ידי הרטוריקה של מנהיגיה.
מולדובה
מירצ'ה סנגור, הנשיא הראשון של מולדובה, חתם על הסכם הפסקת האש שסיים את מלחמת טרנסניסטריה. סנגור סירב לחתום על תזכיר מוסקבה מ-1997, שנחתם סופית לאחר בחירתו של הפרו-רוסי פטרו לוצ'ינסקי לנשיא. במהלך כהונתם הנשיאותית של לוצ'ינסקי ויורשו הפרו-רוסי, וורונין, רוסיה ניהלה קשרים הדוקים יותר עם מולדובה. לדברי מיהאי גומפו, ממלא מקום נשיא מולדובה מספטמבר 2009 עד דצמבר 2010, נסיגה ללא תנאי של חיילים רוסים והסרה של תחמושת רוסית מטרנסניסטריה היו תנאי מוקדם לפתרון הסכסוך. יורשו, ולאד פילאט מהמפלגה הליברלית הדמוקרטית, אמר: "יש לזהות את החוק של אזור טרנסניסטריה במסגרת השיחות "5+2". יתרה מכך, לאחר מציאת פתרון זה, ההחלטה הסופית תתקבל בקישינב". מריאן לופו, הנשיאה בפועל מדצמבר 2010 עד מרץ 2012, הדגישה גם היא את נכונותה של קישינב לקיים דיאלוג על הסכסוך. לאחר סיפוח חצי האי קרים ב-2014, פוליטיקאים ופעילים רבים בטרנסניסטריה ביקשו מהפרלמנט הרוסי לנסח חוק עבור טרנסניסטריה שתצטרף לרוסיה. בתגובה אמר נשיא מולדובה, ניקולאיה טימופטי, כי כל החלטה של מוסקבה לקבל את טרנסניסטריה "תהווה צעד בכיוון הלא נכון". הנשיא הפרו-רוסי איגור דודון, שנבחר בדצמבר 2016, ציין כי ניסיונותיה של טרנסניסטריה להשיג עצמאות נכשלו: "יש להם את מולדובה או את אוקראינה להתאחד איתן. אף אחד אחר...".
טרנסניסטריה
איגור סמירנוב היה הנשיא הראשון של טרנסניסטריה, כיהן בשנים 1990–1991 ומ-1991 עד 2011. כהונתו התאפיינה בניסיונות להשיג עצמאות, כולל חתימה על מזכר מוסקבה מ-1997. הביס את המועמד הפרו-רוסי אנטולי קמינסקי, בחירתו של יבגני שבצ'וק ב-2011 לנשיא טרנסניסטריה סימנה שלב חדש ביחסי מולדובה-טרנסניסטריה. למרות שלא הייתה הסכמה לגבי המעמד הפוליטי, שבצ'וק קידם קשרי תקשורת משופרים והסרת מגבלות הסחר. בשיחות בפורמט 5+2, שבצ'וק דחה את קריאתה של מולדובה להחליף את המשלחת הצבאית הרוסית במשימה אזרחית לשמירת שלום והצהיר על הצורך של הכוחות הרוסיים לספק ביטחון לטרנסניסטריה. בבחירות בדצמבר 2016, ואדים קרסנוסלקי ממפלגת המרכז-ימין הפך לנשיא; לפי ה-BBC, קרסנוסלקי אמר שטרנסניסטריה צריכה לצאת להצטרפות "הדרגתית" עם רוסיה. במהלך חגיגות לאומיות בספטמבר 2018, אמר קרסנוסלקי כי טרנסניסטריה עדיין תחפש הכרה בינלאומית והיחידה הצבאית הרוסית היא "גורם חשוב בשמירה על השלום".
מיקרופילריה
מִיקְרוֹפִילָרְיָה (Microfilaria) הוא שלב מוקדם במחזור החיים של תולעים נימיות טפילות ממשפחת Onchocercidae.
במינים בהם יש מיקרופילריה, התולעים הבוגרות חיות ברקמת תאים או מחזור הדם של בעלי חוליות המשמשים כפונדקאי. התולעים הבוגרות משחררות את המיקרופילריה למחזור הדם של הפונדקאי. המיקרופילריה נמצצים על ידי פרוקי-רגליים מוצצי דם המשמשים כוקטור המעביר את התולעים. בתוך הווקטור, המיקרופילריה מתפתחת לפגית המועברת לפונדקאי אחר.
הודות לממדים הזעירים שלהם, יכולים המיקרופילריה להגיע דרך נימי דם קטנים אל מתחת לעור של הפונדקאי ולהמצץ בשלמותם על ידי הוקטור.
השיטה הרווחת לצמצום התפוצה של מחלות הנגרמות על ידי תולעים נימיות, דוגמת אלפנטיאזיס טרופית ועיוורון הנהרות, היא תקיפת המיקרופילריה בתרופות ממוקדות הניתנות מספר פעמים בשנה. הורדת רמת המיקרופילריה בדם הפונדקאי אל מתחת לסף מסוים מונעת את העברת המחלה לפונדקאים אחרים.
אפוקליפסה ופוסט-אפוקליפסה
אפוקליפסה בדיונית היא תת-סוגה של מדע בדיוני ואימה אשר מתארת את קץ הציוויליזציה. אפוקליפסה זו מוצגת בדרך כלל כתוצאה מאסון שעלול להיות סיכון קיומי כגון אפוקליפסת זומבים, מלחמה גרעינית, מגפה, פלישת חייזרים, אירוע פגיעת אסטרואיד, השתלטות רובוטים, סינגולריות טכנולוגית, אירוע על-טבעי, אסכטולוגיה, שינויי אקלים קיצוניים, דלדול משאבים, קריסה אקולוגית או אסון אחר.
פוסט-אפוקליפסה בדיונית מתקיימת בעולם או ציוויליזציה לאחר שאסון הרס את העולם. מסגרת הזמן עשויה להיות מידית לאחר האסון, בהתמקדות בתלאות הניצולים, או בזמן מאוחר יותר, לעיתים לאחר שכבר שכחו את הציוויליזציה שהתקיימה קודם לאסון. סיפורים פוסט-אפוקליפטיים מתארים לרוב עולם עתידי שאינו טכנולוגי, או עולם שבו נותרו רק שרידי טכנולוגיה. העולם הפוסט-אפוקליפטי מתואר לרוב כדיסטופיה בה התושבים חיים בתנאי מחסור קשים ובפחד מתמיד מטרור ושודדים אלימים בעולם חרב ומזוהם.
הסוגה צברה פופולריות לאחר מלחמת העולם השנייה, כאשר האפשרות למלחמה גרעינית הגיעה לתודעת הציבור. יחד עם זאת, רומנים אפוקליפטיים היו קיימים כבר בתחילת המאה ה-19, כאשר מרי שלי פרסמה את "האדם האחרון" (אנ').
מאט דראדג'
מת'יו ניית'ן "מאט" דראדג' (נולד ב-27 באוקטובר 1966) הוא היוצר והעורך של אתר החדשות האמריקאי "דראדג' ריפורט". באתר פורסמו לראשונה מספר סיפורים חדשותיים חשובים, כגון פרשת מוניקה לווינסקי,. דראדג' מגדיר את עצמו כשמרן וכפופוליסט. כמו כן, דראדג' הנחה תוכניות רדיו וטלוויזיה ואף הוציא לאור ספר. דראדג' פגש את אנדרו ברייטברט בשנות ה-90 בלוס אנג'לס והפך למורה הרוחני של ברייטברט, שעזר לדראדג' בניהול האתר.
ספרו
דראדג' כתב עם ג'וליה פיליפס את הספר דראדג' מניפסט שיצא לאור בשנת 2000. הספר היה ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס. הספר כולל תמליל של שאלות ותשובות שנערכו במועדון העיתונות הלאומי ב -2 ביונים 1998, שפורש את סיבת פועלו של דראדג' בתחום החדשות. הספר מכיל גם עותקים של הודעות דואר אלקטרוני שנשלחו לדראדג' על ידי קוראיו, תיאור מקיף של מסיבות בהן דראדג' נכח וכן האופן שבו הסלבריטאים במסיבות הללו הגיבו אליו. בביקורת על הספר בוושינגטון פוסט נאמר ש "אכן, בעוד שאורכו של הספר הוא 247 עמודים ... מה שמשאיר, בסופו של דבר, 112 דפים של מידע חדש, כולל תשעה דפים של שירה".
ארי ואן דר פליס
ארי קורנליס ואן דר פליס (בהולנדית: Arie Kornelis van der Vlis; 20 באוגוסט 1940 – 4 ביולי 2020) היה גנרל הולנדי אשר שימש כראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) בין 1992–1994.
ביוגרפיה
פליס נולד ב-20 באוגוסט 1940 כבנו של הפוליטיקאי קורנליס ואן דר פליס. הוא החל את הקריירה הצבאית שלו ב-1958 כצוער באקדמיה הצבאית המלכותית בברדה, ולאחר סיום לימודיו ב-1961 והועלה לדרגת לוטננט משנה. בשנים הבאות השלים את השכלתו בבתי ספר צבאיים בבריטניה ובארצות הברית. לאחר מכן התמנה למפקד הגדוד ה-11, וב-1985 הפך למפקד בריגדת חיל הרגלים המשוריין ה-12. כעבור שנתיים קודם לדרגת בריגדה גנרל ומונה לסגן מפקד זרוע היבשה. שלוש שנים לאחר מכן הוא מונה למפקד הקורפוס ה-1 והועלה לדרגת לוטננט גנרל. ב-14 במאי 1992 הוא הועלה לדרגת גנרל ומונה לראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל). בתקופתו, נשלחו חיילים הולנדים לשמש ככוח שמירת שלום במלחמות יוגוסלביה. הוא פרש מהצבא ב-15 באוגוסט 1994.
גנחה – פלישת הזומבים
גנחה - פלישת הזומבים הוא סרט טלוויזיה מסוגת קומדיה לילדים ונוער ששודר בערוץ ניקלודיאון. הסרט מבוסס על סדרת הטלוויזיה הקומית "גן חיות", שאותה יצרו אביעד בנטוב ואודי גושטלק, אשר גם כיכבו וכתבו בה יחד עם נמרוד אלדאה. הסרט הוא הסרט הישראלי הרביעי באורך מלא המבוסס על סדרת טלוויזיה ישראלית, לאחר הסדרות גאליס (לה הופקו שני סרטים - גאליס: המסע לאסטרה וגאליס קונקט) ומועדון החנונים (מועדון החנונים: הסרט).
בשונה מהסדרה, הסרט שודר באיכות HD בספריית ה-VOD החינמית של ערוץ ניקלודיאון. פרמיירת הסרט התרחשה ב-23 בדצמבר 2016 והסרט עלה לערוץ ב-29 בדצמבר 2016.
עלילת הסרט
דורותי עושה את סיור הבוקר שלה בגן-החיות "גנחה", ומודיעה בבהלה למנהל גן-החיות מר ארתור פיקולו שכל החיות נעלמו מן הכלובים, ובהמשך גם כל העובדים ננעלים במתחמי גן החיות. מר פיקולו מייצא הודעה לחברי "גנחה" שלפי חשדותיו, גנחה מותקף על ידי זומבים. כל העובדים נכנסים להיסטריה, וכל זוג עובדים שנכלא מנסה לחשוב על איך לצאת מהמתחם שבו נכלאו.
ציפית כיתן-אבנרי, עובדת הגן היחידה שלא הגיעה, מגיעה לגן על מנת להסב את תשומת הלב של התקשורת אך בטעות נכנסת לגן, ולכאורה "זומבי" חוטף אותה.
מר פיקולו חושב שזהו סופו של הגן, ומחליט לפוצץ את הגן בכפתור השמדה, ומתחרט, אך למרות זאת לוחץ בטעות בכפתור, וקול אוטומטי מתריע שגן החיות עתיד להתפוצץ בעוד 10 שעות.
מרקו ודמתי, העובדים החרוצים ביותר בגן-החיות, לבסוף מצליחים לצאת מהמחסן שבו נכלאו בעזרת תותח, ששיגורו גורם להם להיראות כמו זומבים. אנרי טוטו, השף של גן החיות והסו-שף שלו, פיליפ אשר גילו מוקדם יותר בסרט שהם אבא ובן, ניצלו מההסתגרות במטבח בעזרת הקשיש הזקן יחיא שנכלא באחד המקררים, שגילה להם תעלת חילוץ דרך המקפיא, ולאחר ששניהם יוצאים הם מתנהגים גם בהתנהגות של זומבים, בעקבות הקור ששרר עליהם. בנוסף, ציפית ניצלת בכך שמגלה שה"זומבי" שהסתובב בגן היה בכלל שדרן הרדיו של הגן, אלדד, ושניהם מתחילים מלחמת אוכל לאחר שרבים, דבר שגורם למראהם גם להיראות כזומבים. גם דורותי ומר פיקולו ניצלים לאחר שיוצרים חוט מבדים במשרד ויורדים מהחלון, אך החבל נקרע, ודורותי ופיקולו נוחתים על בריכה של צואת פילים שהניחה דורותי, ומראם מזכיר זומבים. כל העובדים המלוכלכים והפגועים של הגן מגיעים לכניסת גנחה.
כתב החוץ, אלדר, מחליט להיכנס לגן גם ולברר מה עם הזומבים. הוא נתקל בכל העובדים שהתלכלכו ונפגעו קשה, וחושב שהם זומבים, אך כל צמד בסוף מספר את הסיפור שלו ומתברר בסוף כי אין זומבים בגן. מתברר גם כי על בריחת החיות ונעילת המשרדים אחראים הילדים שמתנדבים בגן - יוגב וגירית, שעשו ככל הנראה ההפך ממה שביקשה מהם דורותי לעשות.
לבסוף, השעון של הפצצה מצפצף וכולם חושבים שהפצצה שהופעלה תשמיד את הגן, אך מתברר כי הגן לא מושמד, וכי לא היה חומר נפץ שיגרום להשמדה לעבוד מאחר שדורותי ביקשה מיוגב וגירית לארגן חומר נפץ. הסרט מסתיים שכל האנסמבל של הסרט רוקד לצלילי המוזיקה של הסרט.
בנק הופנונג
בנק הופנונג (באנגלית: Hoffnung Bank Ltd) היה בנק ארצישראלי, שפעל בתקופת המנדט הבריטי, החל מ-1937 בחיפה.
הבנק נרשם ב-1929 אך החל לפעול רק בינואר 1937. את הבנק יסדו עולים מגרמניה ולטר אדם, הנס הופנונג ולודוויג הופנונג, מנהל בנק ריינהולד פינר בברלין, (שהיו סב ואב של ג'רארד הופנונג) על יסוד הון של 10,000 לירות ארץ ישראליות (לא"י). לאחר מכן, באוקטובר אותה שנה, הוגדל הון הבנק לכדי 50,000 לא"י. הקמת הבנק הייתה חלק מתופעה רחבה של הקמת בנקים בארץ ישראל באותה תקופה על ידי יוצאי גרמניה.
הבנק עסק במימון יצוא ויבוא, שלא כמו רוב הבנקים בתקופה שעסקו בפקדונות.
הבנק שכן בבית פלאפריק, ברחוב הבנקים 5, ב בחיפה.
לצוד על מנת להרוג
לצוד על מנת להרוג (באנגלית: Hunt To Kill) הוא סרט פעולה קנדי, בבימוי קיאוני וקסמן ובהשתתפות סטיב אוסטין, מרי אבג'רופולוס, אריק רוברטס, גיל בלוז, מייקל הוגאן, אמילי אולרופ וגארי דניאלס.
עלילה
ג'ים רודס (אוסטין) הוא שומר גבול אמריקאי קשוח, ארבע שנים לפני קרות העלילה הנוכחית הוא הוצב בגבול טקסס, שם הוא קיבל כמתנת פרידה משותפו, לי דייוויס (רוברטס) שעון עם רצועה העשויה מחבל טיפוס אותו ניתן לפרום במקרה הצורך ולהשתמש בו. במהלך בדיקת קרוון אותו חשבו כקרוון ריק נהרג שותפו של רודס.
בעת הנוכחית רודס וקימברלי, בתו המתבגרת המרדנית, ששם החיבה שלה הוא קים, חיים באזור כפרי הררי במונטנה.
קבוצת שודדים שודדת קזינו ברינו שבנבדה, מנהיגם, לוסון (הוגאן), בגד בהם ונמלט עם השלל, קבוצת השודדים הכוללת בחורה אחת בשם דומניקה ומונהגת על ידי בנקס (בלוז), שהיה סגנו של עוקבים אחרי לוסון והכסף בעזרת מכשיר מעקב שאחד מהם שתל אצל לוסון. הם מגיעים לאזור בו גר רודס.
קים אומרת לאביה שהיא הולכת לבית של חברה כדי לעזור לה לארוז לקראת טיול. מאוחר יותר, רודס מקבל שיחת טלפון מהשריף ווסטלייק, שאומר שקים נמצאת במשרדו אחרי שנתפסה בסחיבה מחנות. רודס נוסע למשרדו של ווסטלייק, ומוצא את חבורת השודדים שם. הם הורגים את השריף ולוקחים את רודס ואת קים כבני ערובה על מנת שיסייעו להם להתמצא באזור.
במהלך המסע בהרים, אחד השודדים, קראב, מכה את דומניקה השומרת על קים ומנסה לאנוס את קים. רודס מכה אותו, שובר כמה מעצמותיו ובנקס מחליט להרוג את קראב. בדרך הם מוצאים את אחד מעמיתיו של רודס הרוג ומזהים שלוסון פצוע. אחרי זמן קצר הם מוצאים את לוסון, שאומר להם שהוא השמיד את הכסף כשהבין שהוא כבר לא יוכל ליהנות ממנו. דומינקה המאוכזבת הורגת את לוסון.
החבורה מגלה שלוסון זרק את התיק עם הכסף למרגלות מפל ורודס מנצל את חבל הטיפוס המהווה את רצועת השעון שלו על מנת לרדת ולהביא את התיק. כשהוא חוזר עם התיק, בנקס לוקח ממנו את תיק וחותך את החבל כך שרודס נופל את כל המצוק עד המים. בנקס מאלץ את קים להוביל אותם החוצה, אחד מהחבורה, גירי, מכה את קים, דומיניקה מתערבת לטובתה וגירי מכה את דומיניקה. דומיניקה פוצעת את גירי ובנקס מחליט להמשיך בלעדיו.
האימפריה הרוסית במשחקים האולימפיים
האימפריה הרוסית השתתפה לראשונה במשחקים האולימפיים באולימפיאדת פריז (1900). היא נעדרה מאולימפיאדת סנט לואיס (1904), ושבה והשתתפה באולימפיאדת לונדון (1908) ובאולימפיאדת סטוקהולם (1912), שהייתה האחרונה בה נטלה חלק. לאחר מהפכת אוקטובר ב-1917 הפכה האימפריה לחלק הארי של ברית המועצות, שבתחילה לא נטלה חלק במשחקים, והחלה לשלוח משלחת מטעמה רק באולימפיאדת הלסינקי (1952). לאחר פירוק ברית המועצות ל-15 מדינות שונות ב-1991 נפרדו גם דרכיהם של הוועדים האולימפיים שלהן ומשלחת רוסית החלה להשתתף במשחקים החל מאולימפיאדת לילהאמר (1994).
לצוד על מנת להרוג
עלילה
רודס אמנם נחבל ונפצע אבל לא מת. הוא מצליח לטפס את המצוק, למצוא את התרמיל שלו, להבעיר מדורה ולצרוב את הפצעים. הוא מוצא את גירי, יורה בו חץ ומגלה ממנו שהקבוצה מתכננת להשלים את תוכניתו של לוסון ולעבור לקנדה. רודס הורג את גירי וממשיך במעקב. הוא מדביק את הקבוצה ונלחם נגד ג'נסן שהוא מומחה באמנויות לחימה. תוך כדי המאבק שניהם מרימים ענפים ונלחמים בעזרתם אולם רודס מצליח להחדיר ענף שבור לתוך בטנו של ג'נסן ולהרוג אותו.
האימפריה הרוסית במשחקים האולימפיים
היסטוריה
במשחקים הראשונים בהם השתתפה האימפריה הרוסית, ייצגו אותה שני רוכבים ושני סייפים. להישג הגבוה ביותר הגיע סייף החרב יוליאן מישו, שסיים במקום החמישי. באולימפיאדת לונדון (1908) היו הישגיהם של הרוסים טובים יותר. המשלחת כללה שישה ספורטאים, ושלושה מהם זכו במדליות. ניקולאי פאנין זכה במדליית זהב בהחלקה אמנותית, ושני מתאבקים זכו במדליות כסף, ניקולאי אורלוב ואלכסנדר פטרוב.
לצוד על מנת להרוג
עלילה
רודס מחדד כמה ענפים להיות חניתות מאולתרות, הוא זורק אחת מהן על בנקס אולם זה זז והחנית הורגת את דומניקה. בנקס נשאר האחרון מהחבורה והוא עדיין אוחז בקים. בנקס מגיע למקום בו יש שלושה שוטרים קנדיים עם טרקטורונים, הוא הורג אותם, מהמם את קים, לוקח את אחד הטרקטורונים ונמלט. רודס מגיע לאותו מקום, אומר לקים לעלות על אחד הטרקטורונים ולחפש עזרה ובעצמו עולה על טרקטורון אחר ורודף אחרי בנקס. במאבק ביניהם רודס מפיל את בנקס, לוקח את התיק עם הכסף ורואה שקים, שלא יכלה לעזוב אותו, באה בעקבותיו על הטרקטורון, בנקס מתאושש ויוצא אליהם, רודס דורס אותו עם הטרקטורון, יורה עם אקדח זיקוקים בטרקטורון וגורם לפיצוץ שהורג את בנקס.
רודס וקים שמחים שהם שרדו, אבל הם יודעים שיש להם הליכה ארוכה הביתה.
האימפריה הרוסית במשחקים האולימפיים
היסטוריה
באולימפיאדת סטוקהולם (1912) זינק מספר הספורטאים ל-159. המשלחת צברה 5 מדליות, ללא מדליות זהב. נבחרת הקליעה זכתה במדליית כסף בירי מ-30 מטר באקדח צבאי, סיימה במקום הרביעי בירי מ-50 מטר ובמקום החמישי בירי מ-100 מטר במטרה נעה דמוית-אייל. הקלע הלטבי הארי בלאו זכה במדליית ארד בטראפ. המתאבק האסטוני מרטין קליין זכה במדליית כסף, ואסטוני אחר, מארט קוסיק, זכה במדליית ארד בחתירה. במדליית ארד נוספת זכה צוות שייטי ה-10 מטר, בתחרות בה השתתפו ארבעה צוותים. נבחרת הכדורגל ספגה את התבוסה הגדולה בתולדותיה, 16-0 לגרמניה.
לפי ענף
בענפי החורף:
מאגר משפטי
מאגר משפטי הוא מאגר מידע המכיל מידע משפטי - הטקסט המלא של פסקי דין וחוקים, ובנוסף להם כתבי טענות, הצעות חוק, מאמרים משפטיים וכדומה. המשתמשים העיקריים במאגרים אלה הם משפטנים: עורכי דין, שופטים, מורים, חוקרים וסטודנטים.
פסיקה
פסקי דין חשובים של הערכאות השונות מתפרסמים בקבצים מודפסים המיוחדים לכך. על מנת שכל החפץ בכך יוכל למצוא את התקדים המחייב הרלוונטי. בישראל פסקי הדין של בית המשפט העליון מכונים "פ"ד" או "פד"י", ושל בתי המשפט המחוזיים "פ"מ" (פסקים מחוזיים). כן ישנם קבצים נוספים של בתי הדין לעבודה, בתי דין אחרים, וכן פסקי דין בנושאים שונים. קבצים מודפסים אלה היו דרך בלעדית להפצתם של פסקי דין עד להתפתחות המחשוב. חיסרון עיקרי של קבצים אלה הוא הקושי לאתר מידע רלוונטי לסוגיה מסוימת באלפי פסקי הדין הנכללים בהם. חיסרון נוסף הוא הפרסום המוגבל יחסית, עקב הנפח הפיזי של הקבצים.
חשיבותם של ספרים אלו כמקור למציאת התקדים פחתה, בזכות המחשוב. עם התפתחות המחשוב עברו המאגרים המשפטיים לאחסון המידע בתקליטורים, שאפשרו הכללה של פסקי דין רבים יותר. מנויים קיבלו מדי תקופה תקליטור חדש, המכיל את פסקי הדין שפורסמו מאז העדכון הקודם. בנוסף ליתרון הנפח המצומצם של התקליטור, המחשוב איפשר חיפוש נוח במאגר, לפי קשת רחבה של מאפייני חיפוש.
צעד נוסף נעשה עם התפתחות האינטרנט. מאגרי המידע המשפטיים אוחסנו באתרי אינטרנט, והם מתעדכנים באופן שוטף, ביום מתן פסק הדין. מאגרי מידע עיקריים בתחום זה פתוחים למנויים בלבד. מאגרים בולטים בארצות הברית הם LexisNexis ו-Westlaw. בישראל פעילים בתחום זה המאגרים "נבו", "תקדין", "דינים ועוד", "LawData", תולעת המשפט ואחרים. אתר הרשות השופטת פתוח לציבור כולו, ומפרסם אף הוא פסקי דין שוטפים (החל משנת 2000), אך אין בו פסקי דין ישנים. אם בעבר היה צורך לחכות שבועות מספר עד לפרסומו של פסק דין תקדימי בשאלה מסוימת, כיום תוך שעות ניתן לקבל את נוסחו המלא באמצעות המחשב.
חקיקה
החקיקה על כל מרכיביה (חוקים, תקנות, צווים ועוד) היא גוף דינמי - חוקים חדשים נחקקים, חוקים ישנים עוברים תיקונים או שפג תוקפם. על מנת להחזיק גרסה עדכנית של ספר החוקים נדרש עדכון מתמיד שלו. יתרה מכך, לא די בגרסה עדכנית של ספר החוקים, משום שמעשה נדון לפי החוק שהיה בתוקף במועד עשייתו, כך שנחוצה גם היסטוריה של ספר החוקים. יועץ מס, למשל, נדרש להתייחס לכל שנת מס לפי דיני המיסים כנתינתם באותה שנה.
בעבר הדרך היחידה להתמודד עם סוגיות אלה הייתה הפצה של קבצים מודפסים של החקיקה, ועדכונם באופן שוטף באמצעות הפצה של דפי עדכון או מהדורות חדשות. התפתחות המחשוב בתחום זה דומה לזו שבתחום פסקי הדין. תחילה הופצו מאגרי החקיקה על גבי תקליטורים, וכעת המאגרים נמצאים באתרי אינטרנט ומתעדכנים בהתמדה.
רגולציה
בתוספת לשני המרכיבים העיקריים שנמנו לעיל, כוללים לעיתים מאגרים משפטיים גם הנחיות של הרגולטור, כגון הנחיות של רשות המיסים, הנחיות של משרדי ממשלה וכדומה.
פרות' צ'מוטאי
פרות' צ'מוטאי (באנגלית: Peruth Chemutai; נולדה ב-10 ביולי 1999) היא אתלטית אוגנדית, האלופה האולימפית (טוקיו 2020) בריצת 3000 מטר מכשולים.
קריירה
צ'מוטאי נולדה וגדלה באוגנדה.
סגנית אלופת העולם עד גיל 20
באליפות העולם עד גיל 20 שנערכה בשנת 2018 בטמפרה שבפינלנד זכתה צ'מוטאי במדליית כסף בריצת 3000 מטר מכשולים בתוצאה של 9:18.87 דקות.
2019
באליפות העולם שנערכה בשנת 2019 בדוחה שבקטר סיימה צ'מוטאי במקום החמישי בגמר ריצת 3000 מטר מכשולים בתוצאה של 9:11.08 דקות.
ניק קוליוחין
ניק קוליוחין (באנגלית: Nick Kolyohin ברוסית: Никита Валерьевич Кулюхин או Ник Колехин) ; (נולד ב-7 בנובמבר 1983) הוא עיתונאי ישראלי. כתב מגזין וצלם בסוכנות הידיעות שינחואה, מאז שנת 2018. עד ראשית 2016 שימש כתב לענייני איכות הסביבה, מדע וטכנולוגיה של חדשות 10 ועוזר לעורך מהדורת החדשות המרכזית של ערוץ 10. בשנים 2011–2012 היה דובר של יחידת סמך במשרד ראש ממשלה תחת בנימין נתניהו.
ביוגרפיה
קוליוחין נולד בשנת 1983 במוסקבה. בשנת 1992 עלה עם משפחתו לישראל. שירת בצה״ל ביחידת יהל"ם. לאחר השחרור מצה"ל נרשם בשנת 2007 ללימודי תואר ראשון בהחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב, ולימודי עיתונאות בבית הספר לעיתונות כותרת. במהלך לימודיו השתלב בעולם התקשורת, תחילה בערוץ 2 ולאחר מכן בערוץ 10.
בשנים 2008–2010 עבד ב"רשת", זכיינית ערוץ 2, בתפקידי תוכן ועריכה. בין היתר יצא לשטח להכין כתבות עבור התוכנית "אנשי היום". היה כתב ספורט באתר ONE ובמשך תקופה קצרה שימש כתחקירן בחדשות השבת של ערוץ 10. בשנים 2010–2011 היה כתב טלוויזיה בחדשות HOT באזור המרכז ששודרו בערוץ 3. בשנים 2011–2012 עבד במשרד ראש הממשלה, שם שימש כדובר של סגנית שר ושל יחידת סמך שאחראית על ניצולי השואה והאזרחים הוותיקים, אשר השר הממונה עליהם היה ראש הממשלה בנימין נתניהו.
החל משנת 2014 החל במקביל גם לעשות משמרות של עוזר עורך המהדורה המרכזית של הערוץ 10, ובתחילת שנת 2015 קיבל מינוי של כתב לענייני איכות הסביבה ומדע של ערוץ 10. בשנת 2016 פוטר קוליוחין מעבודתו בערוץ 10. בשנת 2018 קוליוחין החל להכין כתבות באנגלית לסוכנות הידיעות הבינלאומית שינחואה.
פרסומים עיתונאיים עיקריים
במהלך עבודתו בחדשות ערוץ 10, השיג ראיון ראשון ובלעדי עם בת הערובה שניצלה ממסע הרצח בסניף בנק הפועלים בבאר שבע.
בחודש מרץ של שנת 2014 טס לאיסטנבול שבטורקיה. חדר בזהות בדויה לבית חולים שבו פעלה רשת בינלאומית לסחר באיברים, הרשת פיתתה נערות בנות 18 מישראל להגיע לטורקיה על מנת לקצור את האיברים שלהן תמורת עשרות אלפי שקלים. קוליוחין תיעד את אנשי המאפיה בבית החולים. החומרים ששודרו במהדורה המרכזית של ערוץ 10, ולאחר מכן האינטרפול עצר את סוחרי האיברים והם נידונו למאסר.
בחודש יולי של שנת 2015 שודרו לאורך שבוע שלם במהדורה המרכזית של ערוץ 10 כתבות של קוליוחין, בהן הוצג תיעוד בלעדי שהוא הביא ממשחטת העופות של זוגלובק ביישוב שלומי. בתיעוד נראו העובדים מתעללים בצורה אכזרית בעופות שמיועדים לשחיטה. בעקבות התחקיר משרד החקלאות סגר את המשחטה באופן זמני, והקים מרכז בקרה ופיקוח ארצי, במסגרתו יותקנו מצלמות בקרה בכל המשחטות ובתי המטבחיים בישראל, ומתנדבים יחד עם עובדים מקצועיים יפקחו 24/7 שמקרים כאלה לא יקרו שוב.
אנה הול
אנה הול (באנגלית: Anna Hall; נולדה ב-23 במרץ 2001) היא אתלטית אמריקאית, זוכת מדליית ארד באליפות העולם (יוג'ין 2022) בקרב שבע.
מדליית ארד באליפות העולם
באליפות העולם שנערכה ביוג'ין, אורגון, שבארצות הברית ביולי 2022 זכתה הול במדליית ארד בקרב שבע בשיא אישי חדש של 6,755 נקודות, אחרי נפיסטו ת'יאם מבלגיה (6,947 נקודות) ואנוק פטר מהולנד (6,867 נקודות).
2023
בפברואר 2023 זכתה באליפות ארצות הברית באולם בקרב חמש בשיא צפון אמריקה של 5004 נקודות, תוצאה המדרגת אותה רביעית בכל הזמנים. במאי 2023 קבעה שיא אישי בקרב שבע של 6,988 נקודות, תוצאה המדרגת אותה חמישית בכל הזמנים.
קרובקה
קרוּבְקה (בפולנית: Krówka, "פרה קטנה". ידועה במדינות חבר המדינות גם בהגייה הרוסית "קוֹרוֹבקה") היא סוכרייה חלבית פולנית, בעלת מרקם של טופי רך, הנחשבת לאחד הממתקים הפופולריים ביותר בפולין ובחבר המדינות, והיא מוכרת גם במדינות אחרות.
ייצור תעשייתי של קרובקה החל בידי פליקס פומורסקי (Feliks Pomorski) בפוזנן בשנות ה-20 של המאה ה-20. הסוכריות הבודדות נארזו בנייר שעליו התנוססה דמות פרה מזן הולשטיין, דבר שתרם לעלייה המהירה של הפופולריות שלה. במהלך מלחמת העולם השנייה גורש פומורסקי מפוזנן, ומיקם את חברת הייצור, שנקראה "קרובקי פומורסקי" (Krówki Pomorski), בעיר מילנובק (Milanówek) שממערב לוורשה. החברה המשיכה בייצור קרובקה גם בשנות המלחמה, שכן המצרכים הפשוטים היו זמינים למרות המחסור. כיום מיוצרת הקרובקה על ידי מספר חברות. באופן מסורתי העטיפה נצבעת בצבעי צהוב או חום, וכן שחור ולבן, ולשם פתיחתה משמשות שתי לשוניות משולשות.
הקרובקה מזכירה בטעמה ריבת חלב, ובדומה לה מייצרים אותה על ידי הרתחת עיסה העשויה מחלב, סוכר וחמאה. לעיתים מוסיפים לעיסה גם שמנת ווניל, או אף קקאו. לאחר שהעיסה מתקררת ומתמצקת במשך מספר ימים, ניתן לחתוך אותה לחתיכות קטנות, הנארזות בעטיפת נייר.
בישראל משווקת קרובקה תוצרת החברה האוקראינית רושן (Roshen).
ארקנטוריים
ארקנטוריים (שם מדעי: Arcanatoridae) היא משפחה קטנה של ציפורי שיר אפריקניות החיות בעיקר ביערות גשם במרכז אפריקה ומזרח אפריקה.
ציפורים אלה מכונות לעיתים קיכליים אבל הם קרובי משפחתם של ציפורי הסוכר מדרום אפריקה ובהרבה מיונים משויכים אליהם עדיין ולא כמשפחה עצמאית.
אלו ציפורים הדומות לציפורי הסוכר וכמותם הם יונקי צוף המגוונים את מזונם בחרקים הנמשכים לפרחים. הם חיים בעיקר ביערות גשם והם בעלי נוצות גוף ירוקות עד חומות ומקורים מוארכים.
חלקם מצויים בסכנת הכחדה עקב הפגיעה ביערות.
Linux Standard Base
ה-Linux Standard Base (LSB) הוא פרויקט משותף של מספר הפצות לינוקס הפועלות תחת קרן לינוקס ומטרתו לתקנן את מבנה המערכות בלינוקס, כולל את היררכיית מערכת הקבצים הנמצאת בשימוש במערכת ההפעלה גנו/לינוקס. ה-LSB מתבסס על תקינת POSIX, SUS ותקנים פתוחים אחרים, אך מרחיב אותם במספר מקרים.
לפי ה-LSB:
תקן ה-LSB מתקנן, לדוגמה: ספריות סטנדרטיות, מספר פקודות ויישומי עזר שמרחיבים את תקן POSIX, צורתה של היררכיית מערכת הקבצים, רמות ריצה (runlevels), מערכת ההדפסה ותוספות חיוניות נוספות למנהל החלונות X.
הפקודה  זמינה במערכות רבות על מנת לקבל פרטים על גרסת ה-LSB. במקרים אחרים, ניתן להפוך את הפקודה לזמינה על ידי התקנת החבילה lsb-release.
בן ציון כהן יהונתן
הרב בן ציון חי כהן יהונתן (1894–1971) היה רב בג'רבה שבתוניסיה ובזוארא שבלוב, ומחבר ספרים רבים.
ביוגרפיה
ר' (בן) ציון כהן נולד באי ג'רבה, שבשעתו כלולה הייתה בשטחה של לוב.
נולד בשנת 1894 לערך לאביו ר' יעקב כהן יהונתן.
כמו רבים מבני גילו התחנך אצל ר' דוד כהן יהונתן שהיה ידוע בהרבצת התורה שלו באי ג'רבה.
בשנת תר"פ (1920) לערך בהיותו בשנות העשרים לחייו נקרא לשרת בקדש כרבה הראשי של זוארה.
עם הגיעו לזוארה מצא קהילה במצב דתי מוזנח למדי, ללא מערכת חינוך מסודרת, עזובה והזנחה בכל תחומי הדת.
ר' ציון כהן החל מיד עם הגיעו בפעולות לתיקון המצב ובעיקר כדי לשנות את האווירה ששרתה בעיר. עד כדי כך הייתה אווירה של חולין שקשה היה להבחין בין הנוער היהודי ובין זה הערבי.
יהודי זוארה (הגברים והנשים) היו ידועים ביכולות השירור של שירי אהבה לבנות היהודיות. ר' ציון כהן ראה בשירים אלה טעם לפגם והוא פעל בכל מאודו כדי להחליפם בשירה בעלת תכנים מקודשים יותר.
יכולות השירה והנגינה שירש מאביו היו לו לעזר והוא חיבר והלחין שירים רבים ואף הקים מקהלת זמר מבכירי תלמידיו.
מילות שירי החולין שהיו מושרים בפי כל באירועי שמחה שונו ובמקומם חיבר הרב מילות קודש וערגה לארץ ישראל ולגאולה השלמה.
ר' ציון כהן היה פורה מאוד בכתיבה וזכה בחייו להדפיס ספרים רבים.
הרב כלפון משה הכהן כתב עליו:
היה בעל דעות ציוניות וראה בהקמת המדינה כחלק גדול וחשוב בהליך הגאולה. עוד בג'רבא עמד בראש ארגון שעודד לדבר בעברית. הוא כתב עשרות שירים על אהבת ארץ ישראל. לאחר הקמת המדינה, בשנת 1953, עלה לארץ ישראל והתגורר באשקלון. תמך בחינוך בבתי ספר גם לבנות והורה לתלמידיו ומשפחתו לשלוח את בנותיהם לסמינר 'בית יעקב'.
בשנותיו האחרונות סבל ממחלה קשה והיה רוב הזמן מרותק למיטה. נפטר בשנת 1971.
ציפורי עלים
ציפורי עלים (שם מדעי: Chloropseidae) היא משפחת עופות מסדרת ציפורי שיר החיה בתת-היבשת ההודית ובדרום-מזרח אסיה. במשפחה סוג אחד - ציפור עלים (Chloropsis) ובו 11 מינים. ציפורים אלה הן קרובות משפחה של משפחת האגיתיניות ושל התכלתיים וקרובות רחוקות יותר של הבולבוליים.
ציפורים אלה חיות בין העצים ביער וצבען ירוק בהיר עד צהוב עם פנים כהות ולעיתים גרונות כחולים. המקור צר וכהה והעיניים כהות. הזנב ארוך והכנפיים בעלות נוצות כחולות בשוליים. הרגליים חזקות ועוזרות לציפורים לטפס. אורכן 14-21 ס"מ ומשקלן 15-48 גרם. נוצותיהן הצבעוניות מרשימות את בני הזוג, מרתיעות יריבים ומבלבלות את טורפיהן, בעיקר נחשים טורפים.
Honeymoon
Honeymoon (בעברית: ירח דבש) הוא אלבום האולפן הרביעי של הזמרת-יוצרת האמריקאית לנה דל ריי. האלבום יצא לאור ב-18 בספטמבר 2015 דרך חברת התקליטים יוניברסל מיוזיק גרופ.
סינגלים וקידום
שיר הנושא של האלבום, "Honeymoon", פורסם ב-14 ביולי 2015 בערוץ ה-YouTube של דל ריי, יחד עם קליפ קצר ומילות השיר. חודש לאחר מכן, ב-10 באוגוסט, יצא לאור השיר "High by the Beach" כסינגל הראשון מהאלבום. הווידאו קליפ לשיר פורסם שלושה ימים לאחר מכן. השיר הגיע למקום ה-51 במצעד הסינגלים של ארצות הברית בילבורד הוט 100, זאת לאחר שמגזין הבילבורד דיווח תחילה כי השיר יכנס למצעד במקום השביעי, אך מאוחר יותר התברר כי הייתה טעות בחישוב המכירות.
ב-21 באוגוסט 2015 פרסמה דל ריי את רשימת הרצועות באלבום יחד עם עטיפתו, ובנוסף הוציאה את השיר "Terrence Loves You" כסינגל שיווקי. השיר הושמע לראשונה בשירות הקו החם של דל ריי, שאת מספרו פרסמה על עטיפת האלבום, יחד עם השיר "Burnt Norton (Interlude)". שיר הנושא של האלבום, "Honeymoon", יצא לאור כסינגל השיווקי השני מהאלבום ב-7 בספטמבר באותה השנה. יום לאחר מכן פרסמה דל ריי סרטון המכיל קטעים מהשירים "Terrence Loves You", "Music to Watch Boys To", "Freak", ו-"High by the Beach". מספר ימים לאחר מכן, ב-11 בספטמבר, יצא לאור הסינגל השני מהאלבום, "Music to Watch Boys To".
תווכה מוכוונת מסרים
תווכה מוכוונת מסרים (באנגלית: Message-oriented middleware) היא תווכה המקשרת בין תוכניות מחשב באמצעות העברת מסרים. התוכניות עשויות להיות בתוך אותו יישום מחשב או ביישומי מחשב שונים. יישומי המחשב עשויים להתבצע במחשבים שונים בסביבות טכנולוגיות הטרוגניות. הקישור בין יישומי המחשב נעשה באמצעות העברת מסרים.
אופני עבודה
השימוש בתווכה מוכוונת מסרים בא להתגבר על חסרונות של Remote Procedure Call באמצעות ביטול הצימוד ההדוק בין שני היישומים המעורבים. אופן העבודה השכיח ביותר הוא עבודה א-סינכרונית באמצעות תורים, כלומר: יישום מחשב אחד כותב מסר לתוך תור, המנוהל על ידי תווכה מוכוונת מסרים ויישום אחר קורא את המסר בזמן כלשהו מאוחר יותר. אופני עבודה הנתמכים על ידי תווכה מוכוונת מסרים: אופן עבודה נוסף הוא Publish–subscribe. באופן עבודה זה נשלח מסר למספר יישומים, שנרשמו מראש כמנויים.
באופן היסטורי לא היה תקן לנושא וכל גוף פיתח ממשק תכנות יישומים לעצמו. Advanced Message Queuing Protocol קיבל הכרה מ-ISO. "HLA" קיבל הכרה מ-IEEE. פרוטוקול נוסף שנמצא בשימוש הוא Streaming Text Oriented Messaging Protocol.
FN Minimi
FN Minimi הוא מקלע בלגי בקליבר 5.56x45 מ"מ נאט"ו מתוצרת חברת FN Herstal והוא האב טיפוס של המקלע M249. המקלע הוצג לראשונה בשנת 1974, והוא נכנס לצבאות של למעלה משלושים מדינות.
דגמים
למקלע FN Minimi יש 3 דגמים (לא כולל את מקלע M249):
בצה"ל
המינימי שירת תקופה מסוימת בהיקף מצומצם גם בצה"ל, בעיקר בגזרת דרום לבנון ורצועת הביטחון, אך הוחלף בשנת 1997 במקלע הנגב הישראלי שהפך למקלע הקל הסטנדרטי של חיל הרגלים. הנגב עלה על המינימי בביצועיו, אך בעיקר בעמידותו ואמינותו (אך גם בנגב היו לא מעט מעצורים).
ג'ולי האריס
ג'וליה אן "ג'ולי" האריס (באנגלית:  Julia Ann "Julie" Harris; 2 בדצמבר 1925 – 24 באוגוסט 2013) הייתה שחקנית אמריקאית, משחקניות התיאטרון האמריקאיות הגדולות בכל הזמנים. האריס זכתה ב-5 פרסי טוני, 3 פרסי אמי ובפרס גראמי. הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר בשנת 1952 על הופעתה בסרט "חבר בחתונה".
ביוגרפיה
האריס נולדה בעיר גרוס פויינט שבמישיגן לאלסי, אחות ולוויליאם פיקט האריס, בנקאי השקעות במקצועו. היא למדה ב"אוניברסיטת ליגט" שבמישיגן ובבית הספר לדרמה שב"אוניברסיטת ייל".
תיאטרון
האריס הייתה מגדולות השחקניות בברודוויי בכל הזמנים עם זכייה חסרת תקדים ב-5 פרסי טוני מתוך 9 מועמדויות.
את הפרס הראשון שלה קטפה בשנת 1952 על הופעתה בתפקיד הזמרת סאלי בולס במחזה "אני מצלמה". בשנת 1956 זכתה בפרס השני שלה על תפקיד ג'ואן, אישה המועמדת למשפט ומוצאת להורג במחזה "The Lark". ב-1969 זכתה על הופעתה במחזה "Forty Carats". ב-1972 זכתה בפרס טוני רביעי על גילום דמותה של מרי טוד לינקולן במחזה "The Last of Mrs. Lincoln". האריס זכתה בפרס החמישי שלה בשנת 1976 על גילום 5 דמויות שנות במחזה " The Belle of Amherst" של ויליאם לוס. על עבודתה במחזה זכתה האריס באותה השנה גם בפרס גראמי לאלבום המדובר הטוב ביותר.
בשנת 1994 הפיקה את המחזה "Exile in Jerusalem" של המחזאי הישראלי מוטי לרנר במסגרת פסטיבל ויליאמסטאון במסצ'וסטס, ושיחקה בו את אלזה לסקר שילר - המשוררת היהודייה גרמניה שנמלטה מגרמניה ב-1933 ועלתה לירושלים ב-1939.
בשנת 2002 קיבלה האריס את פרס מפעל החיים בטקס פרסי הטוני המסורתי.
קולנוע וטלוויזיה
האריס התפרסמה לראשונה כשחקנית קולנוע בתחילת שנות ה-50 בעיבוד של פרד זינמן למחזה "חבר בחתונה". תפקיד פרנקי אדמס היה הראשון של האריס בקולנוע ועליו היא הועמדה לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר. בהמשך העשור הפכה לכוכבת קולנוע בזכות תפקיד ראשי בקלאסיקה של איליה קאזאן "קדמת עדן" לצידו של ג'יימס דין, זכתה בפרס אמי על תפקידה בסרט הטלוויזיה "Little Moon of Alban" והופיעה גם בדרמה "אני מצלמה" בתפקיד סאלי בולס עליו הייתה מועמדת לפרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר.
בשנות ה-60 התפרסמה האריס בלהיטי קולנוע כמו סרט האימה הפסיכולוגי של רוברט ווייז "טירה המסתורית" בתפקיד אלינור "נל" לאנס", מותחן הפשע "הרפר" לצד כובי הקולנוע פול ניומן ולורן באקול, הדרמה של ג'ון יוסטון "השתקפויות בעין זהב" בתפקיד אליסון אשתו החולה של מוריס לנגדון והקומדיה של פרנסיס פורד קופולה "אתה ילד גדול עכשיו". מחוץ לקולנוע זכתה האריס בשנת 1962 בפרס אמי שני לשחקנית הטובה בתפקיד ראשי על הופעתה בתוכנית "Hallmark Hall of Fame".
בשנות ה-80 שיחקה האריס באופרת הסבון "נוטס לנדינג" ובשנת 1990 בסדרת הטלוויזיה התיעודית המצליחה "מלחמת האזרחים" בתפקיד הסופרת מרי צ'סונט. היא התפרסמה לאחרונה בסרטים "גורילות בערפל" מועמד 5 פרסי האוסקר של מייקל אפטד בתפקיד הפעילה ההומניטארית רוזמונד קר, "אישה בהפתעה" של פרנק אוז בתפקיד אדנה אמו של הארכיטקט ניוטון דייוויס (סטיב מרטין) ובעיבוד הקולנועי של ג'ורג' א. רומרו לספר האימה "החצי האפל" בתפקיד רג'י דלספס עליו היה הייתה מועמדת לפרס סאטורן.
האריס זכתה בשנת 2000 בפרס אמי שלישי על הדיבוב שעשתה בסרט הדוקומנטרי "Not for Ourselves Alone: The Story of Elizabeth Cady Stanton & Susan B. Anthony".
בכל הקריירה שלה הייתה האריס מועמדת ל-11 פרסי אמי, מהם זכתה בשלושה.
חיים אישיים
האריס נישאה והתגרשה במהלך חייה 3 פעמים, ממערכות נישואיה נולד לה ילד אחד בשם פיטר. בשנת 2005 קיבלה האריס על תרומתה לתרבות האמריקאית את פרס מרכז קנדי. האריס נאבקה בחייה האישיים במחלת סרטן השד ושרדה שני מקרי שבץ.
היא נפטרה ב-24 באוגוסט 2013 מאי-ספיקת לב בביתה שבעיירה צ'אתהאם שבמסצ'וסטס, בת 87 בפטירתה.
הארי שום ג'וניור
הארי שום ג'וניור (באנגלית: .Harry Shum Jr; נולד ב-28 באפריל 1982), הוא שחקן, זמר, רקדן וכוראוגרף אמריקאי. הוא ידוע בשל תפקידו כמייק צ'אנג ג'וניור בסדרת הטלוויזיה הפופולרית "Glee" מבית FOX וגם תודות לתפקידו כמגנוס ביין בסדרת הפנטזיה "ציידי הצללים" מבית Freeform.
ביוגרפיה
שום נולד בלימון, קוסטה ריקה. אמו היא ילידת הונג קונג, ואביו יליד גואנגג'ואו, סין. השניים עברו לקוסטה ריקה, שם הארי ושתי אחיותיו הגדולות נולדו. כששום היה בן 6, משפחתו עברה לסן פרנסיסקו, קליפורניה.
ספרדית הייתה שפת האם שלו לפני שידע קנטונזית או אנגלית, שום ציין שהוא מגדיר את עצמו כסוג של לטיני בגלל היותו יליד קוסטה ריקה והתרבות הלטינית שגדל אליה.
בראיון הוא סיפר שקיבל את המוטיבציה לרקוד מאנשים כמו אשר, דרו היל, ג'ינוויין, לפני שהושפע מרקדנים כמו מייקל ג'קסון וג'ין קלי.
קריירה
שום התחיל את הקריירה כרקדן הזכר היחיד בסדרה ComicView מערוץ הטלוויזיה האמריקאי BET, והמשיך את קריירת הריקוד שלו משם. הוא גם היה אחד מהרקדנים הראשיים של כוכבות גדולות כמו ביונסה, מריה קארי, ג'ניפר לופז וג'סיקה סימפסון. הוא זכה בתחרות ריקוד להופיע בפרסומת של iPod.
בשנים 2009–2015 גילם את הרקדן מייק צ'אנג בדרמה הקומית המוזיקלית Glee, בעונה השלישית והרביעית אף כיכב בתפקיד ראשי. הפרק "Asian F" התמקד בדמותו, ובו הפגין שום את יכולות השירה שלו בביצוע הסולו הראשון שלו בסדרה ושר את השיר Cool.
בשנת 2007 שיחק בדרמה המוזיקלית "אחוות הריקודים" בכיכובו של כריס בראון. בשנת 2008 גילם את דמותו של קיילב בסרט הריקודים הפופולרי "סטפ אפ 2: הרחובות", ובשנת 2010 הופיע בסרט ההמשך "סטפ אפ 3D".
הוא היה גם כוריאוגרף ומפיק של סדרת הריקודים האינטרנטית The Legion of Extraordinary Dancers והשתתף בה גם בתפקיד אליוט הו.
בשנת 2011 השתתף שום בסרט האקשן הקצר 3 Minutes שבוים על ידי רוס צ'ינג. שום הופיע בעונה השנייה של הסדרה Mortal Kombat: Legacy.
בשנת 2016 שום הופיע כדמות ווי-פאנג (Wei-Fang) בסרט ההמשך לנמר, דרקון, הנקרא Crouching Tiger, Hidden Dragon: Sword of Destiny. שום הופיע בכמה וכמה סרטים קצרים של Wong Fu Productions.
בשנת 2016 החל לגלם את מגנוס ביין בתפקיד ראשי בסדרת הפנטזיה של רשת Freeform "ציידי הצללים" המבוססת על סדרת הספרים "בני הנפילים". שום גילם תפקיד זה עד לתום שידורי הסדרה לאחר שלוש עונות ב-2019.
בשנת 2018 שיחק לצד ג'מה צ'אן בסרט "עשיר בהפתעה", המבוסס על הספר "אסייתים עשירים מטורפים" מאת קווין קוואן. בשנת 2019 שיחק בסרט "פעולת חילוץ: תוכנית בריחה 3". בשנת 2020 שיחק בתפקיד הראשי בדרמה הרומנטית "All My Life" לצד ג'סיקה רות', וגם התארח בסדרת הטלוויזיה של אקוופינה "Awkwafina Is Nora from Queens" בקומדי סנטרל. בשנת 2022 שיחק בסרט "Everything Everywhere All at Once" בהפקתם של האחים רוסו.
חיים אישיים
בשנת 2007 החל לצאת עם השחקנית והרקדנית שלבי ראבארה (אנ'). השניים התארסו באוקטובר 2013 בזמן חופשה בהוואי ונישאו ב-22 בנובמבר 2015 בקוסטה ריקה. במרץ 2019, נולדה להם בת.
טום קלארק
תומאס קמפבל קלארק (Thomas Campbell Clark; 23 בספטמבר 1899 – 13 ביוני 1977) היה משפטן אמריקאי, אשר כיהן כשופט בית המשפט העליון של ארצות הברית וכתובע הכללי ה-59 של ארצות הברית.
ביוגרפיה
טום קלארק נולד בדאלאס שבטקסס. הוא למד שנה במכון הצבאי של וירג'יניה, אך הפסיק את לימודיו מסיבות כספיות. במלחמת העולם הראשונה התנדב לשירות צבאי. הצבא דחה אותו בשל משקל נמוך, אך הוא התקבל לשירות במשמר הלאומי של טקסס. ב-1921 השלים לימודי תואר ראשון באוניברסיטת טקסס באוסטין. בהמשך סיים את לימודי המשפטים באוניברסיטה זו.
עד שנת 1937 עסק בעריכת דין במסגרת משרד עצמאי, למעט חמש שנים שבהן שימש כפרקליט מחוז אזרחי בדאלאס. הוא נשא לאישה את מרי רמזי (Mary Ramsey) ונולדו להם שלושה ילדים.
קלארק זיהה עצמו עם המפלגה הדמוקרטית וב-1937 החל לעבוד במחלקת המשפטים של ארצות הברית. הוא שימש בה בתפקידים שונים ובין השאר היה מעורב בתהליכים שהובילו בהמשך לכליאתם של האזרחים ממוצא יפני במהלך מלחמת העולם השנייה. הוא התקדם במחלקת המשפטים עד לתפקיד של מנהל המחלקה הפלילית. כמו כן שימש כראש המחלקה למניעת הונאות בתעשיית המלחמה. בתפקיד זה עבד רבות עם הסנאטור הארי טרומן, שעמד בראש ועדה של הסנאט שעסקה במניעת ההונאות והתיידד עמו.
התובע הכללי ושופט בית המשפט העליון
לאחר שירש טרומן את פרנקלין דלאנו רוזוולט כנשיא ארצות הברית באביב 1945 הוא מינה את קלארק לתובע הכללי בקבינט שלו. בתפקיד זה היה פעיל בתחום יחסי העבודה, עבריינות קטינים והפעלת כוחו של הממשל הפדרלי בהגברת ההגנה על זכויות האזרח, וכן במסגרת המדיניות האנטי-קומוניסטית של ממשל טרומן.
לאחר שהשתתף במסע הבחירות לנשיאות של טרומן ב-1948 התכוון קלארק לשוב לעבודתו המשפטית בדאלאס, אך בעקבות מותו הפתאומי של שופט בית המשפט העליון פרנק מרפי החליט טרומן באוגוסט 1949 למנות במקומו את קלארק. המינוי נועד בין השאר לחזק את התמיכה בבית המשפט בנשיא פרד וינסון, לשעבר מזכיר האוצר בממשל טרומן. המינוי גרר ביקורת ציבורית נרחבת, אך אושר על ידי הסנאט (73-8).
קלארק כיהן בבית המשפט תחת הנשיא וינסון עד מותו של האחרון ב-1953. לאחר מכן ועד פרישתו של קלארק מבית המשפט הוא כיהן תחת הנשיא ארל וורן. במהלך כהונתו חיבר פסקי דין רבים ושונים, שהיקשו על אפיונו כליברל או כשמרן. היסטוריונים של המשפט העריכו את עבודתו של קלארק בבית המשפט ככזו שהוקדשה לשיפוט ולא הונעה על ידי אידאולוגיה. הוא גם הפגין נכונות לפרש את החוקה בהתאם לצרכיו המשתנים של הזמן.
ביוני 1967 פרש קלארק מכהונתו בבית המשפט העליון על מנת שלא להכביד על בנו, רמזי קלארק, שמונה לתובע הכללי בממשלו של הנשיא לינדון ג'ונסון. קיימת טענה כי ג'ונסון מינה את קלארק הבן לתובע הכללי על מנת לאלץ את אביו לפרוש מבית המשפט העליון, כך שיוכל למנות במקומו את ת'ורגוד מרשל, השופט האפריקאי אמריקאי הראשון בבית משפט זה.
לאחר פרישתו הוסיף קלארק לכהן מעת לעת כשופט בבתי המשפט הפדרליים לערעורים ועמד בראש ועדה של אגודת עורכי הדין האמריקאית שעסקה בהליכי המשמעת לעורכי דין. הוא שימש גם כמנהל הראשון של המרכז הפדרלי לשיפוט (Federal Judicial Center).
מותו והנצחתו
קלארק מת בשנתו בדירתו של בנו בניו יורק ב-13 ביוני 1977, בגיל 77. הוא נקבר בעירו דאלאס.
אוניברסיטת טקסס הקימה מספר מפעלי הנצחה על שמו של קלארק ומחזיקה במרבית ארכיונו. ארכיון קטן יותר שלו נמצא בספרייה הנשיאותית על שם טרומן במדינת מיזורי. מספר מבנים נקראו על שמו ומתמחיו לשעבר ייסדו את האות על שם קלארק, המוענק מדי שנה למתמחה מצטיין בבית המשפט העליון.
שתי ביוגרפיות נכתבו אודות קלארק (Lone Star Justice: A Biography of Tom C. Clark, 1998; Supreme Court Justice Tom C. Clark: A Life of Service, 2010). כמו כן נכתבה ביוגרפיה משותפת עליו ועל בנו רמזי (Father, Son, and Constitution: How Justice Tom Clark and Attorney General Ramsey Clark shaped American Democracy, 2013).
טקס פרסי נשר הזהב הרוסי ה-18
טקס פרסי נשר הזהב ה-18 עבור הישגים בתחום הקולנוע והטלוויזיה הרוסיים לשנת 2019 יתקיים ב-24 בינואר 2020 בביתן הראשון של מתחם קונצרן הסרטים Mosfilm. המועמדים הוכרזו ב-21 בדצמבר 2019.
לקראת טקס הפרסים לשנת 2019 נשקלו הדברים הבאים: סרטים ביתיים, שהוצגו לראשונה בפומבי ברוסיה החל מ-1 בנובמבר 2018 עד 31 באוקטובר 2019 (כמו גם כל הסרטים של השנה הקודמת שמסיבה זו או אחרת לא הוכנסו לטקס שסיכם את שנת 2018); סרטי טלוויזיה וסדרות, ששודרו לראשונה בין 1 בספטמבר 2018 ל-31 באוקטובר 2019; סרטים זרים שהופצו בהפצה רוסית החל מ-1 בנובמבר 2018 עד 31 באוקטובר 2019.
אליסה פריינדליך זכתה בפרס נשר הזהב הרוסי על תרומתה לקולנוע הרוסי, וגם העניקה את פרס הסרט הטוב ביותר לשנת 2019.
אלפונסו השביעי, מלך לאון
אלפונסו השביעי (1 במרץ 1105 - 21 באוגוסט 1157) היה מלך קסטיליה ולאון בין השנים 1126–1157.
ביוגרפיה
אלפונסו השביעי נולד ב-1 במרץ 1105 לרמון מבורגונדיה ולאורקה, מלכת לאון, בתם של אלפונסו השישי, מלך לאון וקונסטנס מבורגונדיה. בשנת 1109 נישאה אמו לאלפונסו הראשון, מלך אראגון, וזמן קצר לאחר מכן ירשה את ממלכת לאון מאביה. אלפונסו (הראשון, בעלה) ניסה לתפוס את השליטה בלאון וקסטיליה, אך אורקה סירבה בכל תוקף. אורקה ואלפונסו רבו באכזריות, והריב הידרדר למלחמת אזרחים של ממש. על אף שאלפונסו היה לוחם טוב יותר מאויביו, צבא אראגון לא היה גדול מספיק כדי לשמור על קסטיליה ולאון בתוך ממלכת אראגון. בסופו של דבר בוטלו הנישואים על ידי האפיפיור, תחת העילה שהשניים היו קרובי משפחה רחוקים.
ב-8 במרץ 1126 מתה אורקה, מלכת לאון, ואלפונסו עלה לשלטון במקומה. בתחילה נאבק אלפונסו באלפונסו הראשון, מלך אראגון, אולם בשנת 1128 חתמו השניים על הסכם שלום, שביסס את הגבול בין שתי הממלכות. בשנת 1134 מת אלפונסו הראשון, מלך אראגון ללא יורשים, ואלפונסו, יחד עם חמיו רמון ברנגר השלישי, רוזן ברצלונה, סיפחו שטחים נרחבים מממלכת אראגון ומממלכת נווארה, אשר נלחמו לרשת את אלפונסו הראשון. בשנת 1135 הוכתר אלפונסו לקיסר ספרד בקתדרלת לאון, בניסיון לאשש את מרותו על השליטה בכל חצי האי. אולם בשנת 1139 הכריז אפונסו, דוכס פורטוגל על עצמאות ממלכת פורטוגל, ובשנת 1141 הביס את כוחותיו של אלפונסו. בשנת 1143 הכיר אלפונסו בעצמאות פורטוגל, והסכים לנישואי פרונלה, מלכת אראגון עם רמון ברנגר הרביעי, רוזן ברצלונה, ובכך להביא לשילוב רוזנות ברצלונה בממלכת אראגון.
אלפונסו לחם רבות כנגד המוסלמים בדרום ספרד, אולם לא השיג הישגים משמעותיים. כמו כן קיבל אלפונסו יהודים רבים שברחו מפני האל-מוואחידון המוסלמים.
ב-21 באוגוסט 1157 מת אלפונסו בהרי סיירה מורנה, לאחר מערכה נגד המוסלמים. לאחר מותו פוצלה ממלכתו בין בניו: סנצ'ו השלישי, מלך קסטיליה ירש את ממלכת קסטיליה וטולדו, ואילו פרננדו השני, מלך לאון ירש את ממלכת לאון וממלכת גליסיה.
משפחתו
בשנת 1128 התחתן אלפונסו עם ברנגלה מברצלונה, בתם של רמון ברנגר השלישי, רוזן ברצלונה ודוס הראשונה, רוזנת פרובנס, ממנה נולדו לו 7 ילדים:
בשנת 1152 התחתן אלפונסו עם רקסה מפולין, מלכת קסטיליה, בתם של ולדיסלב השני, הגולה ואגנס מבאבנברג, ממנה נולדו לו שני ילדים:
נמל התעופה קולצובו
נמל התעופה הבינלאומי קולצובו (ברוסית: Международный Аэропорт Кольцо́во) הוא נמל תעופה בינלאומי השוכן כ-16 ק"מ דרומית מערבית לעיר יקטרינבורג שבמחוז סברדלובסק ומהווה את המרכז האדמיניסטרטיבי של המחוז. הנמל מהווה בסיס פעולה מרכזי לחברת אורל איירליינס ורוסליין ובעל חשיבות תחבורתית רבה לאור מיקומו במרכז רוסיה.
היסטוריה
שדה התעופה המקורי בשטח עליו נמצא הנמל היום נבנה בין 1928–1930 על פי דרישת מכון חיל האוויר של ברית המועצות, ונבנה במקור בעיקר לשימושים צבאיים. ב-1932 דיוויזיית חיל האוויר ה-33 הועברה לבסיס קולצובו. יום לאחר פלישת גרמניה הנאצית לברית המועצות במסגרת מבצע ברברוסה הוחל בבניית מסלול נחיתה באורך קילומטר. הבנייה החלה ביום למחרת והושלמה לאחר שלושה חודשים - זמן שיא לשנות ה-40.
ב-15 במאי 1942 נערך ניסוי במטוס הסילון הראשון של ברית המועצות בטיסה שיצאה מנמל תעופה זה. רפליקה של המטוס מדגם BI-1 נבנתה בכיכר שמול הטרמינל של נמל התעופה לזכר אותו מאורע. ב-10 ביולי 1943 קיבל נמל התעופה אישור לביצוע טיסות פנים. עובדה זו הפכה את נמל קולצובו לראשון בברית המועצות שיש לו במקביל סטטוס צבאי ואזרחי. טיסות מהנמל למוסקבה בוצעו על בסיס יומי. בדצמבר 1943, בדרכו חזרה מטהראן, עצר נשיא ארצות הברית פרנקלין רוזוולט ללילה אחד בנמל התעופה.
הקרקס של דולי
הקרקס של דולי היא להקת רוק ישראלית. הלהקה הוקמה בשנת 2006 ופעילה עד היום.
היסטוריה
סולנית הלהקה לירון רפאלי נהגה לנגן ולשיר בערבי במה פתוחה. ערב אחד, הגיעו אסף לסרי (לעתיד בסיסט הלהקה) ודרור דורינבאום (לעתיד גיטריסט הלהקה) לבלום בר, לערב במה פתוחה, שם נפגשו עם לירון. מאוחר יותר, הם נכנסו לאולפן חזרות ולאחר כמה חזרות הופיעו לראשונה על במת הבלום בר בתל אביב בנובמבר 2006.