cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Crazier
הצלחה מסחרית
"Crazier" זכה להשמעה בלעדית ברדיו דיסני. "Crazier" הופיע לראשונה במקום ה-72 במצעד הבילבורד הוט 100, ב-25 באפריל 2009. "Crazier" עלה שלושה מקומות למקום ה-69 בשבוע שלאחר מכן, אך זינק למקום ה-38 בשבוע שהסתיים ב-25 באפריל 2009, עקב עלייה של 87 אחוז בהורדות דיגיטליות. במהלך השבוע שאירע ב-2 במאי 2009, השיר הגיע למקום ה-17, כאשר נמכר בלמעלה מ-110,000 עותקים. בנוסף לכך, הוא הגיע למקום ה-28 במצעד שירי הפופ. בנובמבר 2014, נודע כי "Crazier" נמכר בלמעלה ממיליון עותקים בארצות הברית, דבר שהוביל את איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA), להעניק לו את תואר הפלטינה.
כיוון ש-"Crazier" לא נשלח באופן רשמי לרדיו ולא הופץ כסינגל, המכירות הדיגיטליות החזקות שלו היו אלה שהצליחו לגרום לו להיכנס למצעדים נוספים ברחבי העולם, כדוגמת המצעדים שבממלכה המאוחדת, אוסטרליה וקנדה. השיר הופיע לראשונה במקום ה-72 בשבוע שהסתיים ב-11 באפריל 2009 במצעד השירים הדיגיטליים. במהלך השבוע שהסתיים ב-2 במאי 2009, הוא הגיע למקום ה-31 במצעד השירים הדיגיטליים, ולמקום ה-67 בקנדה הוט 100. "Crazier" הגיע למקום ה-57 במצעד הסינגלים האוסטרלי. השיר הופיע לראשונה במקום ה-100 במצעד הסינגלים הבריטי בשבוע שהסתיים ב-16 במאי 2009.
חדר נשפים
חדר נשפים הוא חדר רחב ידיים הממוקם בתוך מבנה. מידותיו של החדר גדולות במיוחד, וזאת במטרה שניתן יהיה לערוך בו אירועים רשמיים ונשפים, ומכאן שמו.
חדרים אלה מצויים בארמונות ובמגורים רשמיים של ראשי מדינה.
מרד עוראבי
מרד עוראבי (בערבית: الثورة العرابية, בתעתיק עברי: "אלת'ורה אלעראביה") היה מרד לאומני שפרץ במצרים בשנים 1879-1882 נגד הח'דיו (המושל) המצרי תאופיק פאשא ונגד ההתערבות האירופאית במצרים. המרד הונהג על ידי הקולונל אחמד עוראבי, ונקרא על שמו.
רקע
מצרים של שנות ה-70 של המאה ה-19 הייתה מושחתת ובמצב של חורבן כלכלי. חובות עצומים שנגרמו לה על ידי איסמאעיל פאשה, שליט מצרים, לא שולמו; בעלי החוב, הבנקים האירופאיים, שלחו באי כח משלהם, ובפועל נשלטה כלכלת מצרים על ידי צרפת ובריטניה. כשניסה איסמאעיל פאשה להמריד את תושבי מצרים נגד ההתערבות הזרה בכלכלתם, הדיחו אותו הבריטים ומינו תחתיו את בנו, תאופיק פאשא, הגמיש יותר.
המעמדות הגבוהים של מנהל המדינה, הצבא ועולם העסקים המצרי היו נתונים להשפעתה של אירופה, ולמעשה היו נתונים לשליטתם, משום שהאירופאים השקיעו כסף רב יותר מהמצרים עצמם. בנוסף, הוקמה בתוך מצרים מערכת משפט נפרדת לאירופאים; הדבר הכעיס את המצרים הצעירים וחדורי המוטיבציה במנהל האזרחי והצבאי, שהרגישו ששליטתם של האירופאים בעמדות הגבוהות במדינה מונעת את קידומם האישי. גם האיכרים המצרים, הפלאחים, שמיסים כבדים הושתו עליהם, התלוננו על כך שהכסף מגיע לאירופאים שחיו בעושר יחסי.
גורם נוסף ולא פחות חשוב להתגברות המרמור במצרים היה שליטתם של הצ'רקסים הטורקים והאלבנים על שאר העמדות הגבוהות בממשל ובצבא. גדודי צבא אלבניים שבאו ביחד עם מוחמד עלי ועזרו לו בתפיסת השלטון במדינה, היו עדיפים בעיני הח'דיו של מצרים.
טורקית הייתה עדיין השפה הרשמית הנהוגה בצבא, וקצינים עות'מאניים הועדפו וקודמו לעומת קצינים מצרים. בקבינט של הח'דיו תאופיק, כל החברים היו צ'רקסים טורקים ואף לא אחד מצרי. המשבר הכלכלי הגובר באוצר המדינה אילץ את הח'דיו לקצץ בצורה דרסטית בשורות הצבא. מסדר גודל של כ-94,000 חיילים ב-1874, צומצם הצבא לסדר גודל של כ-36,000 חיילים ב-1879, כשהתוכנית הייתה לקצץ אותו אפילו יותר; צעד דרסטי זה הביא למובטלים רבים. בנוסף לכך, הקרבות הרי האסון והתבוסה המשפילה באתיופיה, במהלך מלחמת אתיופיה-מצרים בשנים 1875-1876, הכעיסו את הקצינים; כוונתו של איסמאעיל פאשה במלחמה זו הייתה ליצור אימפריה שתקיף את כל נהר הנילוס, שחלק גדול ממנו נמצא באתיופיה, והקצינים חשו שזו הייתה מלחמה מיותרת וטיפשית. בנוסף לכך, רוב המפקדים במלחמה זו היו קצינים אמריקנים ואירופיים שפאשא הביא, ודבר זה גרם למרמור גדול וכן להאשמות שהתבוסה נגרמה בגללם.
באותה תקופה, התפתחה במצרים מודעות ציבורית. ההשכלה התפשטה, ויותר ויותר עיתונים יצאו לאור בשנות ה-70 וה-80 של המאה ה-19, כמו למשל העיתון רב-ההשפעה "אבו נזארה" (أبو نظارة; מילולית: "בעל המשקפיים"). עיתון זה, שנדפס על ידי יעקוב צנוע, עיתונאי יהודי ממוצא מצרי ואיטלקי, היה עיתון סאטירי-פוליטי שלעיתים קרובות לעג להשפעה האירופאית על מצרים. הדפסת העיתון הרגיזה מאוד את השלטונות כמו גם את האירופאים, כיוון שהייתה בו עדיפות ברורה לרפורמיסטים ולגורמים מהפכניים. לעיתון הייתה תפוצה רחבה, שלא כמו לעיתונים אחרים, מכיוון שהיה כתוב בערבית מצרית ולא בערבית קלאסית, דבר שאיפשר להמון הרחב - ולא רק לשכבה המשכילה - להבין את הסאטירה הפוליטית. יעקוב צנוע טען שהעיתון שלו הגיע לתפוצה של 10,000 עותקים; זהו מספר גדול יחסית לימים ההם.
התחזקותו של עוראבי
אחמד עוראבי היה קצין מצרי, מפקד גדוד בצבא המצרי. במהלך שירותו הצבאי אימץ השקפה לאומנית, שהתחזקה בעקבות מלחמת אתיופיה-מצרים, ובשנת 1879 הקים את המפלגה הלאומנית המצרית.
ביולי 1880 הוציא שר המלחמה עות'מאן רפקי צו המגביל את השירות בצבא לארבע שנים. הדבר התפרש על ידי עוראבי וקבוצתו כצו שנועד למנוע מחיילים ממוצא מצרי להגיע לדרגות קצונה. בינואר 1881 הגיש עוראבי עצומה במחאה על מעשי ההפליה של רפקי, ותבע להדיחו. בסופו של דבר, הח'דיו תאופיק נכנע ללחץ הצבא, הדיח את רפקי ומינה את מחמוד סאמי אל-בארודי, שהיה מועמדו של עוראבי, לשר המלחמה.
משנמשכו הצעדים נגד הקצינים המצרים, החליט עוראבי לצאת לעימות חזיתי עם הח'דיו תאופיק, וב-9 בספטמבר 1881 הוא הוביל איתו אלפי חיילים לחצר ארמון עבּדין. אז הציג עוראבי בפני תאופיק את תביעותיו: פיזור הממשלה, כינוס מועצת נציגים והגדלת הצבא. לבסוף נכנע הח'דיו לתביעות וממשלה חדשה הורכבה, בה אל-בארודי כיהן שנית כשר המלחמה. בסוף 1881 התלוננו עוראבי ואל-בארודי לסולטאן באיסטנבול וטענו שהח'דיו תאופיק פועל להפריד את מצרים מהאימפריה העות'מאנית והופך אותה לתלויה במעצמות האירופיות. הפנייה לא הועילה, שכן הסולטאן סבר שהפנייה נועדה לפגוע במעמדו של תאופיק, נציגו, ואין בה ממש.
בינואר 1882 שלחו צרפת ובריטניה איגרת תמיכה משותפת בח'דיו, דבר שגרם לדה-לגיטימציה שלו ולנפילת הממשלה. בפברואר של אותה שנה הוקמה ממשלה חדשה בראשות אל-בארודי, ועוראבי כיהן בה כשר המלחמה. במהלך כהונתו, פעל עוראבי להרחבת הצבא, וכן לחיזוק הקצונה המצרית המקומית בצורה של קידום והטבות שכר, אך גם בהרחקת מספר גדול של קצינים טורקים-צ'רקסים. על רקע זה נגרם עימות חריף בין הח'דיו לממשלה; צרפת ובריטניה הודיעו שיתמכו בו צבאית אם יפטר את הממשלה וירחיק את עוראבי ממצרים. הח'דיו הסכים, ולכן הממשלה התפטרה ב-25 במאי; אך הלאומנים והעולמא תבעו שעוראבי ישוב למשרת שר המלחמה, וגם לכך נאלץ הח'דיו להסכים, וב-27 במאי 1882 הוא מונה שנית לתפקיד. הח'דיו עזב את קהיר לאלכסנדריה מחשש לביטחונו, ובפועל עוראבי ניהל כעת את מצרים.
המעצמות האירופאיות התנגדו לרפורמות של עוראבי, וכך גם רבים מבעלי האדמות, האליטה הטורקית והצ'רקסית, השכבות הגבוהות של העולמא והנוצרים סורים. לעומת זאת, התמיכה בו הגיעה מהרוב של שאר האוכלוסייה המצרית הערבית, כולל השכבות הנמוכות של העולמא ומנכבדים מקומיים.
הנוצרים הקופטים נחלקו: השיוך והקרבה שלהם לאירופאים הכעיסו רבים ולעיתים הם נהפכו למטרות, אך היריבות העמוקה בינם לבין הנוצרים הסורים הניעה רבים מהם לחבור למהפכנים המצרים. הפטריארך הקופטי הביע את תמיכתו במורדים, כשנשאל על כך בזמן שהמרד הגיע לשיאו, אך לאחר מכן טען שלחצו עליו לומר כן. עוראבי ושאר מנהיגי המרד שהכירו בכך שהקופטים הם בעלי ברית פוטנציאליים, פעלו למניעת פגיעה בהם, אך לא תמיד הצליחו.
החלו מאמצים מצד שני הצדדים לקבלת תמיכה מהסולטאן, עבדול חמיד השני. הח'דיו תאופיק קרא לסולטאן לדכא את המרד, אבל השער הנשגב היסס לשלוח גדודי צבא נגד מוסלמים שחטאם הוא ההתנגדות להשפעה נוצרית קולוניאלית זרה. עוראבי ביקש מהסולטאן להדיח את תאופיק, אך גם לגבי זה היסס הסולטאן.
מהומות אלימות ופלישה בריטית
באחר הצהריים של 11 ביוני 1882, המהפכה הפוליטית התפוצצה לכדי אלימות ברחובות אלכסנדריה. פורעים תקפו בתי עסק יווניים, מלטזיים ואיטלקיים, וקרבות רחוב פרצו. הסיבות האמיתיות לפרוץ המהומות האלימות אינן ידועות; הן הח'דיו והן עוראבי החליפו האשמות הדדיות לגבי התחלת המהומות, אך אין הוכחה לאף אחד מן הצדדים.
כאשר חיל המצב המצרי של אלכסנדריה המשיך להחזיק בסוללות ההגנה שבחוף, נשלח אולטימטום מהבריטים, התובע שהכוחות שבסוללות יפורקו מנשקם, אחרת העיר תופגז. המצרים התעלמו מהאולטימטום, והצי הבריטי בפיקודו של האדמירל סיימור הפגיז את העיר, והסוללות המצריות השיבו באש. הצי הצרפתי, שהיה גם הוא מחוץ לאלכסנדריה, לא הסכים לקחת חלק במתקפה הבריטית. לאחר מכן ניסו כוחות גדולים של הצי הבריטי לכבוש את העיר, ואף על פי שנתקלו בהתנגדות חזקה מצד המצרים, הם הצליחו בסופו של דבר לכבוש את העיר והניסו את הצבא המצרי.
כשהמהומות התפשטו ברחבי מצרים, בית הנבחרים הבריטי הצביע לטובת מעורבות גדולה יותר בנעשה במצרים. בספטמבר של אותה השנה נחת צבא בריטי בתעלת סואץ, זאת לאחר ניסיון כושל של הצי הבריטי להתקדם מאלכסנדריה לקהיר, שהסתיים בתבוסה בקרב כפר אל-דאוואר. הסיבות למוטיבציה של הבריטים להתערב במצרים עדיין שנויות במחלוקת. הבריטים חששו בעיקר מכך שעוראבי ישתמט מתשלום החוב העצום של מצרים, וכן מכך שישתלט על תעלת סואץ.
ב-13 בספטמבר 1882 הביסו הכוחות הבריטיים את צבאו של עוראבי בקרב תל אל-כביר. עוראבי עצמו נעצר וגורש לציילון (סרי לנקה המודרנית).
אטה ג'יימס
אטה ג'יימס (באנגלית: Etta James; 25 בינואר 1938 – 20 בינואר 2012) הייתה זמרת ומחברת שירים אמריקנית. ג'יימס שרה בסגנונות הבלוז, רית'ם אנד בלוז, מוזיקת נשמה גוספל, ג'אז, רוקנרול ופאנק (Funk). זוכת ארבעה פרסי גראמי. עיקר הצלחתה הייתה בשנות ה-50, ה-60 וה-70, ברוב שנים אלה הייתה חתומה בחברת התקליטים "צ'ס רקורדס", אולם היא המשיכה להופיע ולהקליט לאורך שנות ה-90 והעשור הראשון של שנות ה-2000, בעיקר בתחום הג'אז. בשנים אלה זכתה להוקרה ולפרסים. להיטה הידוע והמוכר ביותר הוא השיר "At Last".
שנים ראשונות
ג'יימסטה הוקינס (Jamesetta Hawkins) נולדה בלוס אנג'לס לנערה לא-נשואה בת 14 בשם דורותי הוקינס. בגיל חמש נכללה במקהלת הכנסייה הבפטיסטית במקום מגוריה, בהדרכתו של ארל היינס. ב-1950 עברה לסן פרנסיסקו. בהיותה בת 14, הקימה יחד עם שתי חברות להקת דו-וופ (לה קראה "The Peaches", האפרסקים) שהרשימה את מוביל התזמורת ג'וני אוטיס, שהקליט אותן בלוס אנג'לס.
1960 - 1978: שנות צ'ס
בשנת 1960 חתמה ג'יימס על חוזה הקלטות בחברת צ'ס. לנרד צ'ס, המפיק הראשי של החברה, ראה בה זמרת שתוכל לבצע מעבר סגנוני (cross over) ולככב לא רק במצעדי ה-R&B אלא גם במצעדי הפופ. לפיכך דאג לה לפיתוח קול וכיוון אותה לשירת בלדות, בעיבוד ותזמור עשיר.
בשנת 1961 יצא !At Last, תקליט הבכורה של ג'יימס בחברת הבת של צ'ס, "ארגו". התקליט ניצב במקום ה-116 ברשימת 500 התקליטים הטובים ביותר בעולם של מגזין המוזיקה רולינג סטון. התקליט כלל את הלהיטים "All I Could Do Was Cry" ,"Trust in Me" ,"At Last" ו-"My Dearest Darling", וביצועים לסטנדרטים "Stormy Weather" ,"I Just Want to Make Love to You" ו-"A Sunday Kind of Love". השיר At Last, שהגיע למקום השני במצעד ה-R&B ב-1961, הגיע למקום ה-47 במצעד הפופ של בילבורד באותה השנה, סימן את הצלחת המעבר הסגנוני של ג'יימס והיה מאז לשיר ההיכר שלה.
בסוף 1961 יצא תקליטה The Second Time Around, שהושפע ממוזיקת נשמה ובו גרסאות כיסוי בליווי תזמורת כלי קשת. ב-1962 ו-1963 הוציאה מספר להיטים נוספים שהגיעו ל-40 הגדולים במצעדי ה-R&B והפופ כאחד.
ב-1963 יצא תקליטה הראשון בהופעה חיה Etta James Rocks the House, שהוקלט ונערך בנשוויל, טנסי.
יחד עם ההצלחה, החלה ג'יימס להתמכר להרואין. בין 1963 ל-1967 ניסתה מספר פעמים להגמל, אך ללא הצלחה. ב-1967 הקליטה באולפני FAME באלבמה את להיטה הראשון מזה שנים, "Tell Mama", באלבום בשם זה להיט נוסף שלה מאותו אלבום היה גרסת כיסוי לבלוז "I'd Rather Go Blind". במשך עשר השנים הבאות היא המשיכה להופיע ולהקליט בסגנונות מוזיקת נשמה, גוספל, בלוז ורוקנרול.
תקליטה Only a Fool מ-1973 הציג שוב מעבר סגנוני לכיוון רוקנרול, הכותב העיקרי לתקליטה היה רנדי ניומן. התקליט היה מועמד לגראמי.
בשנת 1978 הקליטה ג'יימס את שני תקליטיה האחרונים ב"צ'ס": Etta Is Betta Than Evah ו-Deep in the Night. היא פתחה את סיבוב ההופעות של האבנים המתגלגלות בארצות הברית באותה שנה והופיעה בפסטיבל הג'אז במונטרה.
המשך הקריירה
בהמשך שנות ה-90 וה-2000 הקליטה ג'יימס והופיעה במסגרות רבות והפכה למוכרת לדור צעיר כ"מלכה האם" של הבלוז והנשמה. כן זכתה להוקרה ולביצוע שיריה על ידי כוכבות התקופה כביונסה וכריסטינה אגילרה. ביונסה, שאמרה שג'יימס היא אחת ממקורות ההשפעה עליה, גם גילמה את דמותה של ג'יימס בסרט "קאדילק רקורדס" (2008).
במהלך שנות ה-90 וה-2000 זכתה ג'יימס לפרסים וכיבודים, ב-1993 נבחרה להיכל התהילה של הרוק אנד רול, ב-1999 נכנס השיר At Last בביצועה להיכל התהילה של פרסי גראמי, ב-2008 נבחר לאותה קטגוריה השיר "The Wallflower". בין 1989 ו-2009 זכתה 14 פעמים בפרס "זמרת השנה" בתחומי הבלוז והנשמה, בשנת 2001 נבחרה ג'יימס להיכל התהילה של הבלוז, ב-2003 זכתה בפרס מפעל חיים של גראמי ונבחרה להיכל התהילה של הרוקבילי. ב-2004 בחר אותה מגזין המוזיקה רולינג סטון במקום ה-62 בין 100 האמנים הגדולים בכל הזמנים.
בראשית 2011 נודע כי ג'יימס סובלת מלוקמיה ומחלת אלצהיימר. ב-20 בינואר 2012 נפטרה.
אריך ביי
אריך ביי (בגרמנית: Erich Bey; 23 במרץ 1898 – 26 בדצמבר 1943) היה קונטר-אדמירל גרמני, אשר נהרג במהלך קרב כף הצפון במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה
ביי נולד בהמבורג ב-23 במרץ 1898. ב-13 ביוני 1916 הוא התגייס לצי הקיסרי הגרמני ולחם במלחמת העולם הראשונה. לאחר המלחמה צומצם הצבא הגרמני, וביי סולק מהצי. הוא הצטרף לפרייקור ושרת בבריגדה הימית פון לוונפלד כמפקד פלוגה. ב-1922 פורקה הבריגדה ושולבה ברייכסמרינה.
ב-26 באוקטובר 1938 מונה ביי למפקד המשחתת פרידריך Z 14. ב-4 באפריל 1939 הוא הועבר לפקד על שייטת המשחתות ה-4. באפריל 1940 נשלחה השייטת לכבוש את עיר הנמל הנורווגית האסטרטגית נרוויק. הגרמנים כבשו את העיר ללא קרב, אולם עד מהרה הופיע הצי הבריטי ותקף את המשחתות הגרמניות שעגנו בנמל נרוויק. הגרמנים הופתעו, והבריטים הצליחו להטביע כמה משחתות. ביי מיהר לאסוף את המשחתות שנותרו לו, והניס את הבריטים שספגו אבדות. עם זאת, כעבור שלושה ימים חזרו הבריטים בכוחות גדולים והטביעו את מה שנותר מהשייטת של ביי. בעקבות כך, שלטו הבריטים על נמל נרוויק ובהמשך הצליחו להשתלט גם על העיר נרוויק עצמה. רק בעקבות ההתקדמות הגרמנית במערכה על צרפת נאלצו בעלות הברית לפנות את נורווגיה. למרות זאת, עוטר ביי בצלב האבירים של צלב הברזל על חלקו במערכה.
בפברואר 1942 שימש ביי כמפקד שייטת המשחתות שהשתתפה במבצע קרברוס. ב-1 במרץ 1943 הוא הועלה לדרגת קונטר-אדמירל. ב-26 בדצמבר של אותה שנה, הוא הוביל שייטת שכללה חמש משחתות ואת סיירת המערכה שרנהורסט, ליירט שתי שיירות, מברית המועצות ואליה, בים ברנץ. הבריטים המתינו לגרמנים, וטמנו להם מארב ליד נורדקאפ. כאשר היה ברור שהקרב אבוד, שלח ביי את השדר: "שרנהורסט תילחם עד הפגז האחרון. הייל היטלר!" הגרמנים אכן לחמו בגבורה, אולם הובסו לנוכח עדיפותם של הבריטים. שרנהורסט טבעה ומתוך 1968 אנשי צוותה, רק 36 חולצו. עדי ראייה בריטיים סיפרו שהבחינו באדמירל ביי כשהוא פצוע קשה במים, אולם לא הספיקו לחלץ אותו לפני שטבע.
סרנדה (סרט, 1956)
סרנדה (באנגלית: Serenade) הוא סרט מוזיקלי אמריקאי משנת 1956 בבימויו של אנתוני מאן, עם מריו לנצה, שרה מונטייל, ג'ואן פונטיין ווינסנט פרייס בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על הרומן "סרנדה" של ג'יימס קיין משנת 1937.
כמו בשאר סרטיו של לנצה הוא משחק כבחור פשוט שיש לו כשרון זמרה מלידה, מתגלה ומתפרסם, אך מסתבך בקשרי אהבה.
לנצה שר בסרט קטעים מהאופרות טורנדוט, לה טראוויאטה, אותלו ועוד.
בעת ההסרטה התאהבו הבמאי אנתוני מאן ושרה מונטייל ונישאו לאחר מכן.
תקציר העלילה
דיימון וינצנטי (מריו לנצה) עובד כפועל בכרם בקליפורניה. הוא ידוע בקולו הערב אך לא למד מוזיקה באופן רציני. בן דודו טוניו (הנרי בלוור) שהוא אמרגן, מסדר לו עבודה במועדון בסן פרנסיסקו שם מופיעים אמנים. לפני שהוא נפרד מחבריו החקלאים הוא שר להם את "לה דנצה" של רוסיני.
באחת ההופעות נוכחת המיליונרית קנדל הייל (ג'ואן פונטיין) ומנהל עסקיה צ'ארלס וינתרופ (וינסנט פרייס). קנדל מטפחת אמנים צעירים המשמשים גם כמאהבים שלה וזורקת אותם לאחר זמן, וכינוייה: "שטן עם פני מלאך". כך גם עם דיימון. היא מציעה לו לימוד אצל המאסטרו מרקטלו (ג'וזף קליה) ואחר כך הופעות בבית האופרה בו היא תומכת.
דיימון נשבה ברשתה ולאחר תקופת לימודים הוא מופיע בהצלחה אך קנדל זונחת אותו לטובת פסל צעיר. דיימון מופיע באותו זמן בתפקיד אותלו. הוא מתמלא חמת זעם על דסדמונה (ליצ'ה אלבנזה), בורח מהבמה, מגיע לביתה של קנדל, הורס את הפסל וטס למקסיקו.
הוא מסתגר במלון בכפר סן מיגואל ולוקה במלריה. מצבו קשה ובחורה צעירה ונאה בשם חואנה (שרה מונטייל) לוקחת אותה לבית דודה מנואל (פרנק פוליה), שם היא גרה לאחר שאביה נהרג במלחמת שוורים.
חואנה מטפלת בו והוא מתאושש, קולו חוזר והוא מתכנן לחזור לסן פרנסיסקו. חואנה עצובה והולכת לכנסייה. דיימון מצטרף אליה ושר את "אווה מריה" (של שוברט).
חואנה מסיעה אותו לשדה התעופה ובדרך הם נתקעים בסופה עזה, מתחבקים ומחליטים להתחתן.
חואנה נסערת, בורחת מהמקום ונפגעת מרכב חולף. דיימון מרים אותה מזועזע והיא מוכנסת לאמבולנס. דיימון ממשיך בהופעה ומקדיש לה את השיר סרנדה. טוני מודיע לו שחואנה בסדר ודיימון ממשיך בשיר בהתלהבות.
אמטוזאורוס
אמטוזאורוס (שם מדעי: Amtosaurus; מילולית: "הלטאה של אמטגי (Amtgai)") הוא סוג של דינוזאור בעל אגן דמוי עוף אשר חי במונגוליה של הקרטיקון העליון שלפני 90 מיליון שנה מזמננו. כיום הסוג מוטל בספק.
הסוג מכיל מין יחיד - Amtosaurus magnus, לאחר שמין שני - A. archibaldi הועבר לסוג Bissektipelta.
תיאור
סוג זה נודע ממאובנים שהתגלו בחפירות של תצורות ביאן שירן, במונגוליה והוא נחשב לסוג של אנקילוזאור, אם כי מספר חוקרים גם שייכו אותו למשפחת ההדרוזאוריים. הוא תואר למדע ב-1978 בידי החוקרים הרוסים סרגיי קורזנוב וט. א. טומנובה (T.A. Tumanova).
הסוג ידוע רק ממצאי גולגולת שבורים וחלקיים, אך היא מקוטעת מכדי להיות מוגדרת כך שהסוג מוטל כיום בספק.
קמא קמילה
קמא קמילה (נולדה בשם: קמילה טרגולוב ב-1 באוקטובר 1978) היא מוזיקאית, מלחינה ישראלית ממוצא אזרבייג'ני.
ביוגרפיה
קמילה נולדה בבאקו בירת אזרבייג'ן למשפחת מוזיקאים מפורסמת. אמה, זמפירה מוזיקאית ופסנתרנית ואביה רמיס איש עסקים. היא עלתה לארץ עם משפחתה בשנת 1990 ולמדה בתיכון עירוני ה' בתל אביב. בצבא שירתה במשרד ראש הממשלה בחיל השלישות. לאחר הצבא למדה בסטודיו למשחק ניסן נתיב אותו סיימה בשנת 2003, בו היא מלמדת למעלה מעשר שנים. היא מורה לפיתוח קול ומוזיקה לנוער בסיכון ברשת אמי"ת.
קריירה
בשנת 2003 הקימה סטודיו לפיתוח קול בשם "קמא קמילה". בין תלמידיה אמנים מוכרים מתעשיית הבידור בארץ. בשנת 2010 הקימה את הלהקה הנושאת שמה, איתה מופיעה בישראל ומחוצה לה.
בשנת 2011 הופיעה בפסטיבל חשיפה שבו חשפה לראשונה את פרויקט "אדמה". שירי הפרויקט יצאו באלבומה "אדמה" בשנת 2015.
אלסנדרו דיאמנטי
אלסנדרו דיאמנטי (נולד ב-2 במאי 1983 בפראטו) הוא כדורגלן איטלקי המשחק כקשר התקפי בקבוצת וסטרן יונייטד, ולשעבר שחקנה של נבחרת איטליה בכדורגל.
קמא קמילה
קריירה
משנת 2015 עד 2019 הופיעה בפסטיבל Slet-Bubeniku בצ'כיה.
אלסנדרו דיאמנטי
דיאמנטי שיחק לאורך הקריירה בליגות הבכירות באיטליה, אנגליה וסין, שם זכה באליפות סין עם גואנגג'ואו אוורגראנד. לזכותו 17 הופעות במדי איטליה, אותה ייצג בין היתר ביורו 2012, שם העפילה לגמר הטורניר.
קמא קמילה
קריירה
ב-15 ביולי 2015 הוציאה את אלבום הבכורה "אדמה", אלבום בו משולבים מוזיקה ישראלית למוזיקה אזרבייז'נית, מיזוג תרבויות אסלאם ויהדות במטרה למצוא את האני שלה כבת לאב מוסלמי ואם יהודייה. הקלטות האלבום נעשו באזרבייג'ן אותם תיעד הבמאי רפאל רפאלי בסרט התיעודי הנקרא על שם האלבום "אדמה". בסרט משתתפים חברי הלהקה, התזמורת הלאומית של אזרבייג'ן. הצילומים נערכו הבניין התזמורת ואת הפרויקט ניהלה אמה. שירי האלבום זכו להשמעות רבות בתחנות רדיו בהן גלגלצ, 88FM וכאן גימל. האלבום זכה לביקורות מצוינות. את האלבום הפיק מוזיקלית דורון רפאלי מלהקת "טררם".
Shotgun (שיר של ג'ורג' עזרא)
Shotgun (בעברית: רובה ציד) הוא שיר של הזמר והפזמונאי הבריטי ג'ורג' עזרא. את השיר כתבו עזרא, פרד גיבסון וג'ואל פוט והוא הופק על ידי קאם בלקווד. השיר היה זמין להורדה דיגיטלית ב-18 במאי 2018, והופץ כסינגל השלישי מתוך אלבום האולפן השני של עזרא, Staying at Tamara's.
קמא קמילה
קריירה
בשנת 2016 הופיעה עם אמה בפסטיבל העוד בירושלים.
אלסנדרו דיאמנטי
תחילת הקריירה
דיאמנטי החל את הקריירה בקבוצת הנוער של פראטו מעיר הולדתו. הוא החל לשחק במדי הקבוצה הבוגרת בעונת בליגה הרביעית, ובאותה עונה ערך הופעת ליגה אחת בלבד, ב-17 במאי 2000, כשקבוצתו נפרדה בשוויון 0-0 מול נוברה. לקראת עונת הושאל דיאמנטי לאמפולי מהסרייה ב', אך שם לא הצליח להשתלב בקבוצה הבוגרת ושיחק במדי קבוצת הנוער בלבד. באותה עונה צבר 12 הופעות ליגה במדי קבוצת הנוער של אמפולי, שבחרה שלא לממש את האפשרות לרכישתו.
Shotgun (שיר של ג'ורג' עזרא)
השיר הגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי והפך לשיר הראשון של עזרא שעשה זאת. כמו כן הגיע למעמד פלטינה מרובעת במדינה. בנוסף, הוא הגיע לראש מצעד המוזיקה האוסטרלי והפך לשיר הראשון של עזרא שעשה זאת גם כן. השיר זכה להצלחה גם במצעדי השירים של אירלנד וניו זילנד.
קמא קמילה
קריירה
בינואר 2022 חידשה את שירה של להקת אתניקס וזהבה בן, "קטורנה מסאלה". השיר הושמע בתחנות רבות וזכה לביקורות מצוינות.
אלסנדרו דיאמנטי
תחילת הקריירה
לקראת עונת חזר דיאמנטי לפראטו, אך כחודש מפתיחת העונה הושאל פעם נוספת, הפעם לקבוצת פוסצ'ו מהליגה החמישית, במדיה היה לשחקן הרכב פותח. בתום העונה חזר פעם נוספת לקבוצת האם שלו, פראטו, שהעפילה בינתיים לליגה השלישית. בחציה הראשון של עונת שיחק דיאמנטי בקבוצה אך לא זכה לדקות משחק רבות, עד שבינואר 2003 הושאל לפיורנטינה, שעשתה את צעדיה הראשונים בליגה הרביעית בעקבות פשיטת הרגל שחוותה עונה קודם לכן. בפיורנטינה השתלב דיאמנטי הן בקבוצת הנוער והן בקבוצה הבוגרת, וצבר שלוש הופעות ליגה בדרך להעפלתה של הקבוצה לליגה השלישית. בסיום העונה בחרה פיורנטינה שלא לממש את האפשרות לרכישתו של דיאמנטי, וזאת עקב שני מקרים של חזה אוויר שבעטיין אושפז דיאמנטי בחודשי הסיום של העונה.
Shotgun (שיר של ג'ורג' עזרא)
ניתוח מוזיקלי
"Shotgun" נכתב במפתח פה מז'ור (F major), עם קצב של 116 פעימות לדקה ורצף אקורדים של F–B♭–Dm–C.
קמא קמילה
קריירה
באפריל 2022 יצא אלבומה השני שהוא אלבום בינלאומי ראשון שלה, "My Baby Cancer". נוסף שאת שיריו כתבה והלחינה. שירי האלבום מתארים את מסע החלמתה מסרטן השד. את ההפקה המוזיקלית עשה נועם הלפרט.
אלסנדרו דיאמנטי
תחילת הקריירה
בעונת השתלב דיאמנטי לראשונה בהרכב קבוצת נעוריו, ורשם עשרים הופעות ליגה בהן כבש ארבעה שערים. בחציה השני של העונה שולב דיאמנטי פחות מאשר בחציה הראשון, וזאת עקב פציעה במפשעה והן עקב בעיות משמעת. הוא שותף בשני משחקי פלייאוף ההישרדות של הקבוצה מול פרו פאטריה, ואף בישל שער אחד, אך קבוצתו כשלה בצמד המשחקים וירדה לליגה הרביעית (על אף שמאוחר יותר נותרה בליגה השלישית עקב עניינים טכניים).
Shotgun (שיר של ג'ורג' עזרא)
ביקורת
ריאן דאלי ממגזין המוזיקה הבריטי NME, תיאר את השיר כ-"המנון" עם "צליל נעים".
קמא קמילה
חייה האישיים
בין השנים 2021-2019 הייתה בת זוגה של השפית מאיה פרר. קמילה מזדהה כאל-הורית.
אוניברסיטת פריז-סאקלה
אוניברסיטת פריז-סאקלה (בצרפתית: L'université Paris-Saclay) היא אוניברסיטת מחקר ציבורית בפריז שבצרפת, אשר נוסדה בשנת 1150 כחלק מן הסורבון ובמתכונתה הנוכחית והעצמאית בשנת 2015. נכון לשנת 2020, האוניברסיטה מכילה מספר מוסדות פנימיים ולומדים בתוכניותיה השונות כ-60,000 סטודנטים.
אלסנדרו דיאמנטי
תחילת הקריירה
דיאמנטי נשאר בפראטו גם לעונת, שהייתה עבורו עונה מוצלחת. עם עשרה שערי ליגה סייע דיאמנטי לקבוצתו לסיים את העונה במרכז הטבלה, הרחק ממאבקי הירידה, ובנוסף כבש חמישה שערים בגביע הליגות הנמוכות, כולל שלושער לרשתה של פיזה, ששיחקה אז בליגה השלישית, ליגה אחת מעל פראטו. בסך הכול כבש דיאמנטי 15 שערים ב-31 הופעות בכל המסגרות באותה העונה, שהייתה לעונת פריצה עבורו. בתום העונה נפרד דיאמנטי מפראטו עם 24 שערים ב-76 הופעות בכל המסגרות, כולל שתי הופעות כקפטן הקבוצה.
Shotgun (שיר של ג'ורג' עזרא)
וידאו קליפ
קליפ המילים הרשמי של השיר, שבחלקו ניתן לראות את עזרא מבצע את השיר, הועלה לראשונה ביוטיוב ב-18 במאי 2018, בסמוך לצאתו של השיר כסינגל. קליפ המילים הגיע למעלה מ-272 מיליון צפיות, נכון לדצמבר 2020. בנוסף לכך, הקליפ הרשמי של השיר הופץ ב-14 ביוני 2018 וצבר למעלה מ-62 מיליון צפיות, נכון לדצמבר 2020.
אלסנדרו דיאמנטי
ליבורנו
ב-9 ביולי 2007, לקראת עונת עבר דיאמנטי לראשונה לסרייה א', כשחתם במדיה של ליבורנו. דיאמנטי ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הבכירה כבר במחזור הראשון, ב-25 באוגוסט 2007, כשעלה מהספסל בתבוסתה של ליבורנו 5-1 ליובנטוס. כחודש אחר כך עלה לראשונה בהרכב הקבוצה ושיחק תשעים דקות מול אינטר מילאנו, במשחק שהסתיים בשוויון 2-2. את שער הבכורה שלו כבש רק בחציה השני של העונה, כשהבקיע בהפסדה של ליבורנו 2-1 לנאפולי ב-24 בפברואר 2008. עד לסיום העונה צבר דיאמנטי 26 הופעות ליגה, כמחצית מהן בהרכב הפותח, וכבש ארבעה שערים. ליבורנו ירדה בתום העונה לסרייה ב' מהמקום האחרון בטבלה.
אוניברסיטת פריז-סאקלה
בשנת 2019, אוניברסיטת פריז-סאקלה ירשה את אוניברסיטת פריז-סוד (Paris XI) שנוסדה בשנת 1971. האוניברסיטה חברה בפרויקט פריז-סקליי הכולל אשכול עתיר מחקר  ואשכול עסקי   המפותחים בעמק הסיליקון האירופי  ליד פריז, ומהווה את המרכז הראשי להכשרה ומחקר בתוך אשכול הטכנולוגיה של הפרויקט. האוניברסיטה משלבת מספר גרנדז אקול צרפתיים, פקולטות מובילות, קולג'ים ומרכזי מחקר שהם חלק מארגוני המחקר המובילים בעולם בתחומם. האוניברסיטה ידועה במיוחד בלימודי המתמטיקה, הפיזיקה והרפואה שמתקיימים בה.
אוניברסיטת פריז-סאקלה חברה בליגה האירופית לאוניברסיטאות מחקר וחברה בועידת בתי הספר האירופיים לחינוך ומחקר הנדסי מתקדם.
אלסנדרו דיאמנטי
ליבורנו
דיאמנטי נותר לשחק בליבורנו בליגת המשנה, ורשם עונת שיא מבחינה התקפית עם 13 שערי ליגה ב-32 הופעות. ליבורנו סיימה את העונה במקום השלישי והתמודדה בפלייאוף העלייה, בחצי הגמר מול גרוסטו ובגמר מול ברשה. דיאמנטי שיחק בכל ארבעת משחקי הפלייאוף וכבש שלושה שערים במשחקים אלו, שסייעו לקבוצתו לחזור לסרייה א' בתום עונה אחת בלבד.
וסטהאם יונייטד
לאחר שפתח את עונת במדי ליבורנו, ואף שותף במשחק הליגה הראשון של הקבוצה באותה העונה, עזב דיאמנטי את איטליה לראשונה בקריירה והצטרף לקבוצת וסטהאם יונייטד מהפרמייר ליג, תחת המאמן בן ארצו ג'אנפרנקו זולה, שדחף להחתמתו. ב-12 בספטמבר 2009 עלה דיאמנטי מהספסל כחצי שעה לפני תום המשחק בו נוצחה וסטהאם 1-0 על ידי ויגאן אתלטיק. בכך, היה דיאמנטי לשחקן ה-800 שלובש את מדיה של וסטהאם. שבוע אחר כך פתח דיאמנטי בהרכב קבוצתו לראשונה, כשזו נוצחה בביתה 3-2 על ידי ליברפול. באותו המשחק כבש דיאמנטי את שער הבכורה שלו בקבוצה מהנקודה הלבנה, על אף שהחליק בזמן הבעיטה. עד לסיום העונה הצליחה וסטהאם להבטיח את מקומה לעונה נוספת בפרמייר ליג, כשסיימה במקום ה-17 בטבלה. דיאמנטי כבש שבעה שערים ב-27 הופעות ליגה בעונת הבכורה שלו, ונבחר במקום השני בתואר שחקן העונה של המועדון, אחרי סקוט פארקר.
חזרה לאיטליה
ב-24 באוגוסט 2011, לאחר ששותף במחזור הפתיחה של הפרמייר ליג במדי וסטהאם תחת אברהם גרנט, נמכר דיאמנטי לברשה, העולה הטרייה לסרייה א', תמורת כ-2.2 מיליון אירו. בעונת הבכורה שלו היה דיאמנטי שחקן חשוב במערך של ברשה, וכבש שישה שערי ליגה ב-32 הופעות. הוא זכה לפופולריות רבה בקרב קהל הקבוצה, ואף זכה להשוואות לאחד מגדולי שחקניה של ברשה בכל הזמנים, רוברטו באג'ו. על אף יכולתו של דיאמנטי, שהיה לסגן מלך שערי הקבוצה בליגה באותה העונה, הציגה ברשה עונה חלשה מבחינה קבוצתית ובתום העונה נשרה לסרייה ב' אחרי עונה אחת בלבד.
בתום עונה אחת בלבד במדיה של ברשה, ולקראת עונת, נמכר דיאמנטי לבולוניה 1909 תמורת כ-1.5 מיליון אירו. הוא השתלב היטב בקבוצה כבר בעונת הבכורה שלו, וכבש שמונה שערים בשלושים הופעות כשקבוצתו סיימה את העונה במקום התשיעי בטבלה. במהלך עונת, בעקבות עזיבתם של מרקו די ואיו בתחילת העונה ושל דניאלה פורטנובה בחלון ההעברות של ינואר, התמנה דיאמנטי לתפקיד הקפטן. באותה עונה ערך 34 הופעות ליגה וכבש שבעה שערים. דיאמנטי הוביל את הקבוצה כקפטן גם בחציה הראשון של עונת, עד שעזב את הקבוצה בחודש פברואר 2014. לזכותו 88 הופעות בכל המסגרות במדי בולוניה, שהפכה לקבוצה במדיה צבר את מספר ההופעות הרב ביותר בקריירה שלו. בסך הכול כבש דיאמנטי 22 שערים במדי הקבוצה, 19 מתוכם בליגה.
מעבר לסין והשאלות באירופה
ב-7 בפברואר, לקראת עונת בליגה הסינית, חתם דיאמנטי בגואנגג'ואו אוורגראנד של המאמן בן ארצו מרצ'לו ליפי. דיאמנטי, שנרכש תמורת כשבעה מיליון אירו, שיתף פעולה בקבוצה עם איטלקי נוסף, חברו לשעבר בבולוניה אלברטו ג'ילארדינו. ב-26 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו במסגרת ליגת האלופות האסיאתית, וכבש צמד שסייע לקבוצתו להפוך פיגור 2-0 לניצחון 4-2 על מלבורן ויקטורי. עד לתום העונה שותף דיאמנטי ב-24 מתוך שלושים המחזורים בליגה, בהם כבש ארבעה שערים בדרך לזכייתה של קבוצתו באליפות סין, שהייתה לתואר הראשון בקריירת המשחק שלו.
בינואר 2015, כחודשיים לאחר תום העונה בסין, הושאל דיאמנטי לפיורנטינה, 12 שנים אחרי ששיחק במדיה בליגה הרביעית. הפעם, בסרייה א' תחת המאמן וינצ'נצו מונטלה, רשם דיאמנטי 11 הופעות ליגה, בהן כבש פעמיים, וסייע לקבוצתו לסיים את העונה במקום הרביעי בטבלה, הישג השיא שלו באיטליה. עם תום העונה בחרה פיורנטינה שלא להשלים את רכישתו של דיאמנטי.
לקראת עונת שב כרטיסו של דיאמנטי לגואנגג'ואו באופן אוטומטי, אך השחקן עצמו לא שב לסין והושאל לעונה אחת במדיה של העולה החדשה לפרמייר ליג, ווטפורד. הייתה זו ההתנסות השנייה של דיאמנטי בפרמייר ליג, לאחר שבעבר שיחק במדיה של וסטהאם. דיאמנטי התקשה להשתלב בהרכב של המאמן קיקה סאנצ'ס פלורס, ובמחצית הראשונה של העונה רשם שלוש הופעות בלבד במדיה של ווטפורד, כולן בליגה וכולן כמחליף. בהיעדר דקות משחק ראויות, עזב דיאמנטי את ווטפורד לאחר חצי עונה, ובמחצית השנייה של העונה שב לאיטליה כשהושאל לאטאלנטה עד לתום העונה. עד לסיום העונה כבש דיאמנטי שער אחד ב-16 הופעות ליגה במדיה של הקבוצה, שסיימה את העונה במקום ה-13.
פאלרמו
עם תום עונת התיר דיאמנטי את חוזהו בגואנגג'ואו, בעיצומה של העונה בליגה הסינית. ב-29 באוגוסט 2016, לאחר שהשיג את השחרור מהמועדון הסיני, עבר דיאמנטי בהעברה חופשית לפלרמו מהסרייה א'. את הופעת הבכורה שלו ערך במחזור השלישי של העונה, בהפסד 3-0 לנאפולי ב-10 בספטמבר, אליו עלה עם סרט הקפטן.
וסטרן יונייטד
ב-24 ביולי 2019, חתם לעונה בוסטרן יונייטד מליגת העל האוסטרלית. עם חתימתו מונה לקפטן הקבוצה.
נבחרת איטליה
דיאמנטי זכה לזימון בכורה מהמאמן צ'זרה פראנדלי לקראת משחק ידידות מול ב-17 בנובמבר 2010. על אף שהיה חולה בשפעת באותו היום, עלה דיאמנטי בהרכב הפותח באותו משחק, שהסתיים בשוויון 1-1, והוחלף במחצית על ידי דניאלה דה רוסי.
שנה וחצי לאחר הופעת הבכורה שלו, שהייתה היחידה שלו עד אז בשורות הנבחרת, זומן דיאמנטי לסגל של פראנדלי לקראת יורו 2012. לאחר שלא שותף בשני משחקי הפתיחה של שלב הבתים (1-1 מול, 1-1 מול ), עלה דיאמנטי מהספסל לאחר כשעה במשחקה האחרון של איטליה בשלב הבתים, מול. דיאמנטי בישל בכדור קרן את השער השני של איטליה במשחק, אותו כבש מריו באלוטלי. בשלב רבע הגמר עלה דיאמנטי פעם נוספת מהספסל, ושיחק ברבע השעה האחרונה של המשחק וכן לאורך כל ההארכה, כשאיטליה ו נפרדו בשוויון 0-0. המשחק הוכרע בדו-קרב בעיטות עונשין, כשדיאמנטי כובש את הפנדל האחרון והמכריע שהעלה את איטליה לחצי הגמר. בשלב זה שוב עלה דיאמנטי מהספסל להופעתו השלישית והאחרונה בטורניר, כשאיטליה גברה 2-1 על בדרך לגמר הטורניר. דיאמנטי לא שותף בתבוסתה של איטליה 4-0 לספרד במשחק הגמר.
כשנה לאחר טורניר היורו, זומן דיאמנטי על ידי פראנדלי לסגל איטליה לקראת גביע הקונפדרציות 2013. לאחר שלא שותף בניצחונות על ועל, פתח דיאמנטי בהרכב בהפסדה של איטליה 4-2 ל. על אף ההפסד, העפילה איטליה לראשונה בתולדותיה לחצי גמר הטורניר. דיאמנטי לא שותף להפסדה של איטליה בפנדלים לספרד בחצי הגמר, אך פתח בהרכב מול במשחק על המקום השלישי. בדקה ה-73 כבש דיאמנטי את שערו היחיד במדי איטליה, שער שהעלה את האיטלקים ליתרון 2-1 במשחק. לאחר שהמשחק הסתיים בשוויון 2-2, גברה איטליה על אורוגוואי 3-2 בפנדלים, ללא דיאמנטי שהוחלף בדקה ה-82.
בנובמבר 2013 שולב דיאמנטי בפעם האחרונה במדי איטליה, במשחק ידידות מול שהסתיים בשוויון 2-2. בסך הכול לזכותו 17 הופעות ושער אחד במדיה של איטליה.
סמל אי חג המולד
סמל אי חג המולד הוא סמל בצבעים כחול ולבן. הסמל אומץ ב-14 באפריל 1986, אך לא קיבל מעמד רשמי. הוא מורכב מרקע תכלת ובו חמישה כוכבים לבנים, אחד גדול וארבעה קטנים, המייצגים את קבוצת הכוכבים הצלב הדרומי ונמצאים גם בדגל אי חג המולד ומהווים את אחד הסמלים של חבר העמים האוסטרלי, הכוכבים ממוקמים על גלים סכמטיים מאותו הצבע. הצבע הכחול מסמל את האוקיינוס ההודי המקיף את האי.
טכנולוגיה תפעולית
טכנולוגיה תפעולית (באנגלית: Operational technology - OT) היא הטכנולוגיה הכוללת חומרה ותוכנה המשולבים במכשירים ובמכונות ומשמשים לתפעול ציוד זה ולבקרה על פעולתו.
המונח נוצר לשם הבחנה בין טכנולוגיה זו לטכנולוגיית המידע (IT). שתי הטכנולוגיות מבוססות על תוכנה, אך טכנולוגיית המידע עוסקת במידע, ללא השפעה ישירה על העצמים שבהם עוסק המידע, ואילו טכנולוגיה תפעולית עוסקת בתפעול של העצמים שהיא עוסקת בהם.
בחלק המקרים הטכנולוגיה התפעולית מבוססת על מחשב הפועל בנפרד מהמכשירים שעליהם הוא מפקח, ונתוני פעולתם מגיעים אליו בקו ץקשורת, ובמקרים אחרים מדובר במערכת משובצת מחשב, שבה המחשב (ליתר דיוק, המעבד) הוא חלק אינטגרלי מהמערכת שהוא מפקח על פעילותה.
אבטחה
בהיותן מערכות מבוססות תוכנה, מערכות טכנולוגיה תפעולית חשופות לנוזקות, בפרט כאשר הן מחוברות לאינטרנט, אך גם כאשר הן פועלות ברשת פנימית. מקרה נודע של פגיעה מסוג זה הוא תולעת המחשב סטקסנט, שפגעה בשנת 2010 בתוכנית הגרעין האיראנית, באמצעות פגיעה במערכות בקרה תעשייתית מסוג SCADA ששלטו בצנטריפוגות במתקן העשרת האורניום בנתנז. להגנה מפני איומים אלה משמשות מערכות אבטחה המותאמות לסביבה זו.
Inner Secrets
Inner Secrets הוא אלבום האולפן התשיעי של להקת סנטנה. באלבום זה החלה הלהקה לנגן בסגנון רוק, בניגוד לסגנון המקורי של הלהקה שהורכב מרוק, בלוז, ג'אז וסלסה וכונה רוק לטיני.
התפוצצות מכלית הדלק בסאנגה
נהג מכלית הדלק איבד שליטה על המכלית לאחר שנהג במהירות מופרזת וניסה לעקוף אוטובוס. המכלית התהפכה, וההתהפכות גרמה לדליפת דלק.
נהג המכלית ביקש מהמקומיים להתרחק והזהיר אותם מהבאות, אך אלו התקרבו למכלית והחלו לשאוב ולגנוב דלק. על פי הדיווחים, בין הבוזזים היו גם חיילים קונגולזים.
כפי הנראה, השרפה פרצה בעקבות סיגריה שהדליק אחד התושבים בזירת ההתהפכות. השרפה שפרצה הציתה בקלות את בקתות הקש ובתי הבוץ שבזירת ההתהפכות, ופגעה בעיקר בהמון שהתאסף לשאוב את הדלק, אך גם בקהל שהתאסף בבתים לצפות במשחק רבע גמר המונדיאל בין נבחרות הכדורגל של ו.
בהרוגים היו 36 נשים ו-61 ילדים. הפצועים פונו לבתי החולים כשבגדיהם דבוקים לעורם, אך ברוב בתי החולים המקומיים לא היו אמצעים לטפל בפצועים קשה.
משלחת האו"ם והממשלה המקומית דיווחו על 230 הרוגים ו-196 פצועים, אך חלק מהדיווחים העמידו מספר ההרוגים על למעלה מ-300. קורבנות הפיצוץ והשריפה נקברו ב-3 ביולי בקברי אחים במרחק של קילומטרים ספורים מהעיר בסיוע הצלב האדום.
ב-4 ביולי הכריז נשיא המדינה, ז'וזף קבילה, על שני ימי אבל לאומיים לזכר קרבנות האסון.
מועדון הכדורגל אוניברסיטת קלוז'
מועדון הכדורגל אוניברסיטת קלוז' (ברומנית: Fotbal Club Universitatea Cluj) הוא מועדון כדורגל רומני מהעיר קלוז'-נאפוקה המשחק בליגת העל הרומנית.
היסטוריה
המועדון הוקם בשנת 1919. בעונת 1932/33 הקבוצה לראשונה שיחקה בליגה עליונה וסיימה את העונה במקום השני. בשנת 1933/34 היא השתתפה בגביע הרומני בכדורגל והגיע למשחק הגמר בו הפסידה. בשנת 1940 העיר קלוז' עבר להונגריה וקבוצה עברה לסיביו. לאחר סיום מלחמת העולם השנייה הקבוצה חזרה לעיר בה הוקמה. בשנת 1949 היא הגיע לגמר תחרות גביע אך הפסידה בגמר. בשנת 1965 הקבוצה זכתה בגביע וקיבלה זכות להשתתף בגביע אירופה למחזיקות גביע. בסבב השני הם הפסידו לאתלטיקו מדריד וסיימו את השתתפותם בתחרות.
בעונת 1972/73 מועדון הגיע למקום השלישי בתחרות הליגה ובעקבות כך החל להשתתף בגביע אופ"א. הם הודחו בסיבוב הראשון על ידי "לבסקי_סופיה".
בשנת 1999 המועדון ירד לליגת משנה ובהמשך לליגה השלישית. לאחר עונת 2009/2010 הוא חזר לליגה העליונה. בשנת 2016 המועדון עבר הליך של פשיטת רגל. הוא הצליח להשתקם בהדרגה ונכון לעונת 2022/23 הוא משחק בליגה רומנית העליונה.
קוואלה
קָוַואלָה (ביוונית: Καβάλα) היא עיר נמל בשטח מחוז קוואלה, אשר בחבל מזרח מקדוניה ותראקיה שבצפון יוון. העיר ממוקמת במפרץ קוואלה מול האי ת'אסוס.
היסטוריה
יישוב בשם נֶאַפּוֹלִיס נוסד במקום במהלך המאה ה-6 לפנה"ס, עידן הממלכה התראקית והוא מרוחק כ-14 קילומטרים מעיר המחוז ההיסטורית פיליפי שהוקמה באמצע המאה ה-4 לפנה"ס. במהלך המאה ה-1 לפנה"ס הפך היישוב חלק מפרובינציה רומית. לאחר הפיצול באימפריה נשלט האזור על ידי האימפריה הביזנטית, העיר שנקראה כריסטופוליס הורחבה והפכה לזירת קרבות מול צבא האימפריה הבולגרית הראשונה. ב-1185 פשטו נורמנים על החבל, כבשו את העיר והעלו אותה באש.
ב-1387 נכבשה קוואלה על ידי צבא האימפריה העות'מאנית בהנהגת הסולטאן מוראט הראשון והעות'מאנים שלטו בעיר במשך למעלה מ-500 שנים. ב-1769 נולד בעיר מוחמד עלי מכונן מצרים המודרנית. במהלך מלחמת הבלקן הראשונה כבש צבא ממלכת בולגריה את העיר ולאחר תבוסת הבולגרים במלחמת הבלקן השנייה נמסרה העיר ליוונים מכח הסכם בוקרשט. ב-24 באוגוסט 1916, במהלך קרבות החזית המקדונית במלחמת העולם הראשונה, כבש הצבא הבולגרי את העיר, תוך שהוא נעזר בכוחות גרמניים והעיר נשלטה על ידי הבולגרים עד לסיום המלחמה.
באוקטובר 1944, לאחר כיבוש בולגריה על ידי הצבא האדום, הוחזרה העיר לשליטת הממלכה היוונית. בשנות ה-50 הורחב שטחה של קוואלה באמצעות ייבוש שטחי ים. ב-1967 נמלט לעיר המלך קונסטנטין השני לאחר הפיכה צבאית שבוצעה בממלכה, תוך ניסיון כושל לארגן הפיכת נגד.
תחבורה
קוואלה נמצאת בתוואי האגנטיה אודוס בין סלוניקי לאלכסנדרופולי. בפאתי העיר פועל נמל התעופה הבינלאומי "אלכסנדר הגדול" וכן נמל מעבורות לצורכי תיירות ומסחר.
תרבות וספורט
החל מ-1957, בין יולי לספטמבר מתקיים אחת לשנה באמפיתיאטרון בפיליפי פסטיבל מוזיקה ותיאטרון. בעיר מספר מוזיאונים ובכללם המוזיאון הארכאולוגי של קוואלה שנוסד ב-1934, מוזיאון הפולקלור ומוזיאון הטבק. בקוואלה מספר אתרים ארכאולוגיים, חלקם עוד מתקופת האימפריה הביזנטית ובכללם אמת המים שהוקמה בראשית המאה ה-14, מצודת העיר שהוקמה במהלך המאה ה-15 וביתו של מוחמד עלי שליט מצרים שמצוי בעיר העתיקה.
קבוצת הכדורגל העירונית "PAE קוואלה" המתחרה בליגת המשנה היוונית בכדורגל מקיימת את משחקיה באצטדיון העירוני המכי 10,500 מקומות ישיבה. בעונת 2010/2011 סיימה הקבוצה במקום השישי. גם קבוצת הכדורסל אנוסיס קוואלה, מתחרה בליגת המשנה היוונית ומארחת באולם הספורט המקומי "קלאמיטזס", המכיל 1,500 מקומות ישיבה.
אקלים
בעיר שורר אקלים ים תיכוני. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 15.8oc, כשערכי הקיצון נעים מ-3oc בינואר ועד 29.7oc ביולי. כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא 403.2 מילימטרים.
ייסוד הקהילה והתבססותה
ב-1526, תקופת שלטונו של הסולטאן סולימאן הראשון, כבש צבא האימפריה העות'מאנית את ממלכת הונגריה ויהודי הממלכה היגרו או אולצו להגר לשטחי האימפריה העות'מאנית. ב-1529 הגיעו מקצת מיהודי הונגריה גם לעיר קוואלה. בהמשך, היגרו לעיר יהודים ספרדים מסלוניקי ואדירנה וכן יהודים אשכנזים מאזור בולגריה. בשלהי המאה ה-16 מנתה הקהילה 500 נפשות ובעיר הוקמו 4 בתי כנסת. ב-1676 היוו יהודי העיר שליש מהאוכלוסייה הכללית. במהלך המאה ה-18 הלכה אוכלוסיית יהודי העיר והדלדלה עקב העדר מקורות פרנסה שהובילו להגירת בני הקהילה מקוואלה לערים מבוססות יותר. במחצית השנייה של המאה ה-19 עברה קוואלה פיתוח ובכלל זה הרחבת הנמל ומשפחות יהודיות מסלוניקי החלו להגר אליה. בראשית המאה ה-20 מנתה אוכלוסיית העיר כ-230 משפחות שמנו בין 1,000 ל-1,300 נפשות. ב-1913 מנו בני הקהילה בין 2,500 ל-3,200 נפשות. בעשור השני של המאה ה-20 הפכה קוואלה לזירת קרבות, עניין שהשליך על מצבה של הקהילה היהודית אשר בניה נפגעו פיזית וכלכלית ובמספר בניה חלה ירידה. במהלך שנות ה-20 הועסקו מרבית בני הקהילה בתעשיית עיבוד הטבק. ב-1940 מנתה הקהילה כ-2,200 נפשות,
שואת יהודי קוואלה
באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, נכבשה יוון על ידי גרמניה הנאצית ואזור תראקיה ובכלל זה העיר קוואלה הועברו לחזקת ממלכת בולגריה, אשר הייתה בעלת בריתם של הגרמנים. מיהודי העיר נמנעה אזרחות בולגרית, והוטל על אלכסנדר בלב, ראש הקומיסריון לענייני יהודים, לפתור את "בעיית היהודים". ב-22 בפברואר 1943 נחתם הסכם בין ממשלת בולגריה לגרמנים, אשר השלב הראשון בו היה שילוח 12,000 יהודי תראקיה ומקדוניה אל מחנות ההשמדה. בראשית מרץ מנתה הקהילה היהודית בעיר 1,471 נפשות.
ב-4 במרץ 1943, בשעה 04:00, נערכה אקציה בכל רחבי תראקיה ובכלל זה בעיר קוואלה. בשלב ראשון ריכזו השוטרים הבולגרים את היהודים במחסני טבק בעיר עצמה. לאחר מספר ימים הועמסו בני הקהילה על רכבות משא פתוחות שנסעו במשך שלוש יממות גשומות אל עבר בולגריה. מרבית היהודים רוכזו בעיר בלגואבגרד ומקצתם בעיר דופניצה. ראש העיר קוואלה שיפליאב שלח מכתב תודה לשר הפנים הבולגרי פטר גברובסקי בו כתב: "העיר קוואלה שוחררה מאלפיים פעילים של השוק השחור, מהשודדים הנצחיים של עמנו ואויבינו המושבעים".
לאחר כשבועיים הועלו בני הקהילה על רכבות משא פתוחות שנסעו לכיוון העיר לום שעל גדת הדנובה, תוך שהחיילים הבולגרים מכים בהם בקתות רוביהם ומצליפים בהם בשוטיהם. עובדי הכפייה היהודים בני "בולגריה הישנה", אשר הועסקו בסלילת כבישים ומסילות ברזל לאורך תוואי נסיעת הרכבות, רצו אחר הקרונות והשליכו לעברם מזון ובגדים. בנמל לום הועלו בני הקהילה על ארבע מעבורות אשר הפליגו לכיוון העיר וינה. לפי אחת הגרסאות, טובעה מעבורת אחת על ידי הגרמנים וכל נוסעיה טבעו עמה. נוסעי שלוש המעבורות הנותרות הועלו על רכבות משא לכיוון העיר קטוביץ וממנה למחנה טרבלינקה. מעריכים שרק כ-20 מיהודי העיר ניצלו ממוות במחנות ההשמדה.
ב-1948 התגוררו בקוואלה 42 יהודים, ב-1967 נמנו 47, ובשלהי העשור הראשון של המאה ה-21 לא התגוררו יהודים בעיר. בפאתי העיר קיים בית עלמין יהודי אשר מתוחזק על ידי יוצאי הקהילה החיים בישראל ונציגי הקהילה היהודית ביוון. ב-2016 הוצבה בעיר אנדרטה לזכר יהודי העיר שנרצחו בשואה. באפריל 2017 נותצה האנדרטה ונגרם לה נזק רב.
היינריך ליכנר
היינריך ליכנר (בגרמנית: Heinrich Lichner; 6 במרץ 1829 – 7 בינואר 1898) היה מלחין גרמני, הנודע כיום בעיקר ביצירותיו הלימודיות - יצירות פשוטות לפסנתר, שנכתבו לתלמידי נגינה.
ביוגרפיה
ליכנר נולד בהארפרסדורף שבשלזיה. הסונאטינות שלו, בהן אופוס 4, 49 ו-66, בין השאר, כתובות בסגנון התקופה הקלאסית, קליל ורהוט, אף כי ההרמוניה מסגירה לא אחת את השפעת התקופה הרומנטית.
אריחים אפריודיים
אריחים אפריודיים היא קבוצה של אריחים כך שניתן להרכיב באמצעות עותקים של האריחים מהקבוצה רק ריצופים שאינם מחזוריים, כלומר שאינם בעלי דפוס שחוזר על עצמו ברציפות. תכונת האפריודיות שאליה מתייחסים היא תכונה של קבוצת האריחים.
קבוצה נתונה של אריחים, במישור האוקלידי או בסביבה גיאומטרית אחרת, מרכיבה ריצוף רק אם ניתן להתאים עותקים לא חופפים של האריחים מתוך הקבוצה כדי לכסות את כל המישור (או מרחב בממד גבוה יותר). קבוצה נתונה של אריחים עשויה להכיל ריצופים מחזוריים (פריודיים) כלומר, ריצופים שלא משתנים תחת אופרטור או טרנספורמציה ליניארית אחרת (לדוגמה, סריג של אריחים מרובעים הוא מחזורי). לא קשה לייצר קבוצת אריחים המאפשרים ריצוף לא מחזורי כמו גם מחזורי (למשל, אריחים מסודרים באופן אקראי באמצעות ריבוע 2 × 2 ומלבן 2 × 1 יהיו לרוב לא מחזוריים).
עם זאת, קבוצת אריחים אפריודית יכולה לייצר רק ריצוף לא מחזורי. תכונה של אריחים אפריודיים היא שניתן לרצף אינסוף ריצופים שונים באמצעות הקבוצה.
הדוגמה הידועה ביותר לאריחים אפריודיים היא אריחי פנרוז. ישנן כמה עשרות קבוצות של אריחים אפריודיים ידועות ומוגדרות מתמטית, ראו.
תכונת אי-יכולת ההכרעה של בעיית הדומינו מרמזת כי אין אפשרות אלגוריתם מתמטי היכול לקבוע האם קבוצת אריחים נתונה מסוגלת לרצף את המישור או לא.
קיריל מוסקלנקו
קיריל סמיונוביץ' מוסקלנקו (ברוסית: Кири́лл Семёнович Москале́нко) (11 במאי 1902 - 17 ביוני 1985), מרשל ברית המועצות, מצביא סובייטי במלחמת העולם השנייה. לאחר המלחמה היה מפקד חיל הטילים האסטרטגיים של ברית המועצות.
ביוגרפיה
מוסקלנקו נולד ב-11 במאי 1902 בכפר בפלך יקטרינוסלב, שהשתייכה לאימפריה הרוסית, למשפחת איכר אוקראינים. בשנת 1920 התגיסס מוסקלנקו לצבא האדום, ולחם בשורותיו במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה. בשנת 1935 מונה למפקד חטיבת הטנקים ה-23, ובשנת 1936 מונה לקצין מטה בקורפוס הממוכן ה-45. בשנת 1939 מונה למפקד הארטילריה של דיוויזיית הרובאים ה-51, ולחם עמה במהלך מלחמת החורף.
במאי 1941 מונה מוסקלנקו למפקד חטיבת הנ"ט ה-1, ולחם עמה במהלך מבצע ברברוסה בגזרה הדרומית, ובכלל זה בקרב ברודי ובקרב קייב. לאחר מכן לחם עם חטיבתו בקרב על מוסקבה, ובפברואר 1942 מונה למפקד קורפוס הפרשים ה-6. במרץ 1942 מונה למפקד הארמייה ה-38, וביוני אותה שנה מונה למפקד ארמיית הטנקים הראשונה. באוגוסט 1942 מונה מוסקלנקו למפקד ארמיית המשמר הראשונה, ולחם עמה במבצע אורנוס ובמבצע סטורן קטן. באוקטובר 1942 מונה מוסקלנקו למפקד הארמייה ה-40, ולחם עמה בקרב חרקוב השלישי, בקרב קורסק ובקרב דנייפר. באוקטובר 1943 מונה שוב למפקד הארמייה ה-38, ולחם עמה במבצע דנייפר-קרפטי ובמבצע לבוב-סנדומייז'. לאחר מכן לחמה הארמייה שבפיקודו בקרבות בקרפטים, המוראביה, ובקרב על פראג.
לאחר המלחמה מילא מוסקלנקו תפקידים שונים, ובשנת 1953 מונה למפקד המחוז הצבאי מוסקבה. ב-25 ביולי 1953 שיתף מוסקלנקו פעולה עם חרושצ'וב וז'וקוב, והביאו למעצרו של לברנטי בריה ולהוצאתו להורג. כמחווה לסיועו בתפיסת השלטון, הועלה מוסקלנקו ב-11 במרץ 1955 לדרגת מרשל ברית המועצות. בשנת 1960 מונה מוסקלנקו למפקד חיל הטילים האסטרטגיים של ברית המועצות, ובשנת 1962 מונה למפקח הכללי של משרד ההגנה. בשנת 1983 פרש מוסקלנקו לביתו, וב-17 ביוני 1985 מת בביתו שבמוסקבה, ונקבר בבית העלמין נובודוויצ'יה.
פסטיבל הזמר והפזמון 1973
פסטיבל הזמר והפזמון 1973 הייתה תחרות שירים ששודרה בקול ישראל ובערוץ הראשון.
התחרות התקיימה במוצאי יום העצמאות בבנייני האומה בירושלים בהנחיית רבקה מיכאלי. המנצחים על התזמורת היו יצחק גרציאני ולסלו רוט והמפיקים היו חנוך חסון וגיל אלדמע.
בשנה זו המחברים נקראו לכתוב שירים ברוח חצי יובל למדינת ישראל.
הזמרת רותי נבון נחבלה בתאונת דרכים זמן קצר לפני הפסטיבל ולכן, לא עלתה לבימה לשיר. במקומה, ביצעה את השיר "נצח ישראל לא ישקר" מי שהייתה אמורה להיות להקת הלווי שלה, "שוקולד מנטה מסטיק", בליווי שלישיית "אף אוזן גרון".
השיר שזכה בתחרות הוא "את ואני נולדנו בתש"ח" בביצוע של עדנה לב. לאחר הזכייה הצטרף יגאל בשן, כותב השיר, ללב והם ביצעו אותו ביחד.
יצחק גרציאני ניצח על התזמורת בחלק הראשון (שירים 1-6) ולסלו רוט ניצח עליה בחלק השני (שירים 7-12).
משפט הרשל-מקסוול
במתמטיקה, ובפרט בתורת ההסתברות, משפט הרשל-מקסוול הוא משפט הקובע כי משתנה מקרי רציף רב ממדי המקיים סימטריה לסיבוב ואי-תלות בין רכיביו הוא בהכרח משתנה מקרי המתפלג רב-נורמלית כאשר כל רכיביו בעלי אותה סטיית תקן.
משפט זה, ביחד עם משפט הגבול המרכזי וחוק המספרים הגדולים, מציגים את ייחודה של ההתפלגות הנורמלית על-פני התפלגויות אחרות. מעבר לכך, המשפט מאפשר אינטואיציה גאומטרית להופעתו של פאי בפונקציית צפיפות ההסתברות של ההתפלגות הנורמלית.
המשפט נוסח לראשונה במאמר של ג'ון הרשל משנת 1850, ונוסח שוב במאמר של ג'יימס קלרק מקסוול משנת 1860 כטענת עזר למאמר בנושא מערכות דינמיות של גז.
נוסח המשפט
בהינתן מרחב הסתברות, ומשתנה מקרי רב ממדי  המקיים את התנאים הבאים:
אזי כל המשתנים המקריים X_i שווי התפלגות, ובפרט כולם מתפלגים נורמלית עם ממוצע 0 ואותה סטיית תקן.
המקרה הדו-ממדי
מכיוון שהמשתנים המקריים X_1,X_2 רציפים, קיימות לשניהם פונקציות צפיפות הסתברות (i=1,2).
עבור \vec{X} ניתן לסמן פונקציית צפיפות הסתברות כוללת.
מכיוון ו-X_1,X_2 בלתי-תלויים מתקיים.
לכל קיימים r\ge 0 ו- כך ש- ו-. בגלל תנאי הסימטריה מתקיים כי:
בגלל תנאי הנרמול על פונקציית צפיפות ההסתברות בהכרח מתקיים כי (אחרת האינטגרל של \rho על כל  היה מתאפס). באופן דומה ניתן להוכיח כי. מטעמי סימטריה סיבובית:
כאשר. על ידי חילוק משוואה (1) ב- מתקבל:
זוהי משוואה פונקציונלית שפתרונה הוא מהצורה עבור a>0 כלשהו. על ידי הצבה, נרמול פונקציות ההסתברות והחלפת משתנים, מתקבל כי:
זוהי פונקציית צפיפות ההסתברות של התפלגות נורמלית עם ממוצע 0 וסטיית תקן \sigma, כרצוי. מ.ש.ל.
קיימת הוכחה נוספת למשפט המבוססת על חוק המספרים הגדולים.
מאור לוי
מאור לוי (נולד ב-18 ביוני 2000) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר במכבי פתח תקווה, בהשאלה ממכבי חיפה, ובנבחרת ישראל עד גיל 21. בנו של העיתונאי תומר לוי.
קריירה
לוי התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של מ.ס. נשר, ובגיל 14 הצטרף למחלקת הנוער של מכבי חיפה. ב-21 ביולי 2019 לוי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 0–1 להפועל באר שבע במסגרת גביע הטוטו. ב-23 ביוני 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל בניצחון 1–3 נגד הפועל תל אביב.
עונה לאחר מכן רשם 22 הופעות בליגה כאשר בכולם נכנס כמחליף. בעונה זו היה שותף לזכייה של הקבוצה באליפות. ב-29 ביולי 2021 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה, בניצחון 1–5 נגד דינמו טביליסי במסגרת מוקדמות הליגה האזורית.
ב-10 בינואר 2023 הושאל למכבי פתח תקווה עד לסיום העונה.
קריירה בינלאומית
מאז פברואר 2021 לוי הוא חלק מסגל הנבחרת הצעירה של ישראל, אז ערך את הופעת הבכורה שלו מול הנבחרת הצעירה של הונגריה.
ספר המעשים לבני ארץ ישראל
ספר המעשים לבני ארץ ישראל או "ספר המעשים שלבני ארץ ישראל" הוא קובץ מנהגים של בני ארץ ישראל שנכתב לאחר חתימת התלמוד הירושלמי. הוא נערך בארץ ישראל במאות ה-7 וה-8 לספירה הנוצרית, לערך. החיבור היה נחשב לאבוד והוא נודע בזכות אזכור יחיד שלו בתשובה של רב האיי גאון, אשר טען שבעל הלכות גדולות הכניס פסקאות מהחיבור הזה לתוך חיבורו. בנימין מנשה לוין היה הראשון שמצא קטעים מספר המעשים בגניזה הקהירית, והוא פרסם אותם בשנת תר"ץ בגיליון הראשון של כתב העת תרביץ. בעקבות תגליתו פורסמו קטעים נוספים ונכתבו מחקרים על החיבור בידי החוקרים הבולטים בתחום, ביניהם, יעקב נחום אפשטיין, יעקב מאן, שאול ליברמן, אביגדור אפטוביצר,מרדכי עקיבא פרידמן ושמחה עמנואל. בנוסף לשרידי החיבור בגניזה הקהירית, זיהו החוקרים, באמצעות טרמינולוגיה מקבילות וסימנים נוספים, פסקאות מתוך החיבור ששולבו בספרות הגאונים והראשונים, שנכתבו בימי הביניים.
ספר המעשים נכתב בסגנון הדומה לשאלות ותשובות קצרות. בכל פיסקה ('מעשה') מופיע פסק הלכה קצר, לרוב בלי אזכור של דעות שונות, שמות של מקורות או חכמים. פסקי ההלכה בחיבור משקפים בעיקרם את המסורת ההלכתית שנהגה בארץ ישראל בימי שלטון הביזנטיים, קודם לכיבוש הערבי. אולם, חלק מהקטעים שהשתמרו בגניזה הקהירית מכילים עירוב של פסקים מספר המעשים הארץ-ישראלי עם פסקי הלכה המיוסדים על המסורת ההלכתית הבבלית, כפי שהיא משתקפת בתלמוד הבבלי.
על אף החומר שהתגלה והמחקרים שנכתבו על ספר המעשים, ישנן שאלות יסוד בנוגע לחיבור שעדיין לא התבררו. למשל, לא ברור אם היה חיבור אחד שנקרא 'ספר המעשים לבני ארץ ישראל' או שזו סוגה של חיבורים שונים (בדומה לחיבורי ה'תוספות'). כמו כן, לא ברור הרקע המדויק לכתיבת החיבור. אחת מההצעות שהועלתה במחקר היא שספר המעשים היה מעין פנקס של בית הדין בארץ ישראל שבו תועדו הנושאים שעלו לדיון בבית הדין ופסקי ההלכה של הדיינים.
הלכות אלה פותחות צוהר אל חיי היהודים בארץ-ישראל בתקופה האמורה, לא רק מנקודת מבט של תולדות ההלכה, אלא חושפות גם היבטים היסטוריים של חיי החברה, התרבות והכלכלה.
נייבלה (דינוזאור)
נייבלה (שם מדעי: Niebla; מספרדית: "ערפל") הוא סוג של דינוזאור תרופוד טורף ממשפחת האבליזאוריים, אשר חי באמריקה הדרומית במשך הקרטיקון שלפני 79 עד 69 מיליון שנה מזמננו.
הממצאים המאובנים שלו התגלו בתצורות אלן בריו נגרו שבארגנטינה והוא תואר למדע ב-2020, על סמך בדיקה של ממצאי שלד בודד של פרט בוגר שכלל גולגולת כמעט מלאה, כמה שיניים ושרידי לסת וכן חוליות וצלעות מקוטעות ועצם שכם שלמה. הסוג כולל מין יחיד - Niebla antiqua, שפירושו בלטינית: "עתיק".
דינוזאור זה היה קרובו של הקרנוטאורוס והפרט שנמצא שהיה כבר בוגר הגיע לאורך של 4 עד 4.5 מטרים, מה שהופך אותו לקטן ביחס למשפחתו. לצידו נמצאו מספר פטרוזאורים כמו האירוטיטאן, זאורופודים, אורניתופודים ותרופודים קטנים כמו הבונפרטניקוס והאוסטרורפטור, מהם אולי ניזון הנייבלה. כמו כן נמצא גם קרובו הקווילמזאורוס.
הסופה (צ'ייקובסקי)
הסופה (ברוסית: Гроза) אופוס 76 מאת פיוטר איליץ' צ'ייקובסקי היא אוברטורה סימפונית על פי מחזה מאת אלכסנדר ניקולייביץ' אוסטרובסקי.