cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מסלמה בן עבד אל-מלכ
מצור על קונסטנטינופול
בתחילת קיץ 717, מסלמה עם צבאו חצה מאסיה לאירופה על הדרדנלים, והמשיך במצור על קונסטנטינופול מהיבשה ומהים. הצי שלו, לעומת זאת, נוטרל במהרה על ידי שימוש באש יוונית, ומכיוון שצבאו לא הצליח להתגבר על ההגנה היבשתית של העיר, נמשך המצור אל תוך החורף, שהיה חמור במיוחד. באותה שנה, כששלג מכסה את הקרקע במשך שלושה חודשים. מסלמה הביא איתו אספקה רבה, אבל או שהם אזלו עד מהרה או שאבדו - חשבונות ערביים מראים הרבה מכך שליאו מרמה את הגנרל הערבי שוב במהלך המשא ומתן למסור או להשמיד חלק משמעותי מהאספקה שנאגרה שלו—והצבא החל לסבול מרעב ומחלות. באביב הגיעה תגבורת בדמות שני ציים גדולים ממצרים ואיפריקיה, אך חלק גדול מהצוותים שלהם, שהיו ברובם נוצרים מגויסים, עברו לביזאנטים, ואל ליאו. הצי הצליח להשמיד או לכבוש את הציים הערביים. הביזנטים הביסו גם צבא ערבי שצעד לסייע לנצורים דרך אסיה הקטנה, בעוד שאנשיו של מסלמה נאלצו להתמודד עם התקפות גם של בולגרים, שעלו להם בגברים רבים. המצור נכשל בבירור, והח'ליף החדש, עומר השני, הורה למסלמה לסגת. ב-15 באוגוסט 718, לאחר שלושה עשר חודשי מצור, עזבו הערבים.
מושלות בעיראק ובקווקז
לאחר כישלונו בקונסטנטינופול, מסלמה נשלח לעיראק כדי לדכא את החריג'יטים. לאחר מותו של עומר והצטרפות אחיו יזיד השני בשנת 720, הוטל עליו לדכא את המרד של יזיד בן אל-מוחלב, אותו הביס והרג באוגוסט 720. בתור מושל עיראק, רב-סרן משרד פרובינציאלי שסמכותו השתרע על החצי המזרחי של הח'ליפות, מסלמה דגל בקאיים בהסכסוך הסיעה שלהם עם ימאן, שהאינטרסים שלהם אבן אל-מוחלב ייצג. מסלמה פיטר את כל מושלי המשנה הימני של עיראק והמחוזות המזרחיים וביטל את כל הפקודות שהוציא אבן אל-מוחלב בזמן כהונתו. חסד עם הח'ליף, שהתרעם וחשש מכוחו כמושל עיראק, וכן מהתערבותו בירושה: מסלמה העדיף את אחיו הישאם על פני בנו של יזיד אל-וואליד. עד מהרה נזכר יזיד במסלמה מתפקידו, לכאורה משום שלא הצליח להעביר את גובה המס של המחוזות שלו לבירת הח'ליפלית, דמשק, והחליף אותו בחסותו של מסלמה, עומר בן חוביירה אל-פזארי.
לאחר מכן, מסלמה נעלמת מהמקורות ומתעוררת מחדש בשנת 725, זמן קצר לאחר מותו של יזיד והצטרפותו של הישאם, ששלח את מסלמה להחליף את אל-ג'ראח בן עבדאללה אל-חקאמי בחזית הקווקז נגד הכוזרים. אולם בתחילה הייתה מסלמה פעילה בעיקר בחזית הביזנטית, והמלחמה נגד הכוזרים הועברה לידי אל-חרית' בן עמר אל-תאי. בחורף 725, הוביל מסלמה משלחת נגד אסיה הקטנה ממליטנה, שהגיעה לשיאה בחיסול קיסריה ב-13 בינואר 726. יחד עם הלכידה של גנגרה מאת עבדאללה אל-בטאל בשנת 727, זו הייתה אחת ההצלחות הגדולות של הנשק הערבי נגד הביזנטים בשנות ה-720. כמה חודשים לאחר מכן, הוא גם הוביל את משלחת הקיץ הצפונית שלא ראויה לציון לשטח ביזנטי. בשנים 727–728, תשומת לבו הופנתה על ידי התקפות כוזרים שהגיעו לעומק אדהרבייג'אן. למרות שמסלמה הצליח להסיע אותם בחזרה ולהחזיר את השליטה על דריאל פאס, מסע 728 שלו ברחבי הקווקז היה קשה, עקוב מדם וחסר החלטיות. על פי הדיווחים חייליו של מסלמה היו עסוקים בעד שלושים או ארבעים יום של לחימה מתמדת במזג אוויר אומלל, ולמרות שהוא טען לניצחון בקרב על הכוזאר חאגאן בעצמו, המשלחת לא השיגה תוצאות, וכן היה קרוב להבסה. אין ספק שזה לא עשה מעט כדי לעצור את התקפות הכוזרים מדרום לקווקז, שהתחדשו בשנת 729. מסלמה הודח מתפקידו באותה שנה, והוחלף על ידי אל-ג'ראח. לאחר מכן הוא מתועד על ידי הכרוניקן הביזנטי תיאופנס המתוודה כמי שהיה אחראי לפירוק מבצר כרסיאנון בסוף שנת 730, אבל מקורות ערביים מזכה את מועוויה בן הישאם על מעשה זה.
פרישה
לאחר מכן פרש מסלמה מהחיים הציבוריים, אולי לאחוזותיו הנרחבות בצפון סוריה. הוא תמך בניסיונותיו של הישאם להתקין את בנו, אבו שאקיר מסלמה, כיורשו, במקום היורש לכאורה, בנו של יזיד השני אל-וואליד. מסלמה מת ב-24 בדצמבר 738. עם מותו איבד הישאם תומך מרכזי לתוכניות הירושה שלו במשפחה האומיית. אל-וואליד הצטרף לאחר מותו של הישאם בשנת 743.
מורשת
מסלמה היה בין "הגנרלים המהוללים ביותר של בית אומיה", כדברי ההיסטוריונית פטרישיה קרון. כמפקד ההתקפה הגדולה על קונסטנטינופול ו "מייסד הדרבנט האיסלאמי", במשך למעלה מעשרים שנה בתחילת המאה ה-9, מסלמה היה "אחד מהאביזרים העיקריים של הכוח האומיי ושחקן מוביל על הבמה של המזרח", לפי ההיסטוריון דאגלס מ. דנלופ. תהילתו התפשטה למרחקים בהעולם המוסלמי, ומעלליו ואבירותו עבר לאגדה.
לשכת שמאי מקרקעין בישראל
לשכת שמאי מקרקעין בישראל היא עמותה רשומה שמטרותיה הן ארגון וייצוג שמאי המקרקעין בהתאם לחוק שמאי המקרקעין, העלאת קרנו של המקצוע, ייצוג שמאי המקרקעין בפני הרשויות השונות, קביעה ושמירה על כללי האתיקה המקצועית, פרסום גילויי דעת, טיפול בשינויי חקיקה הקשורים במקצוע, טיפוח הקשר בין חברי לשכה וייזום פעילות רווחה, קיום ספריות, מועדונים, סמינריונים, כינוסים והשתלמויות, ייזום של פעילות לאקדמיזציה של מקצוע שמאות המקרקעין, הפקה של ספרות מקצועית, עיתונות, ביטאונים ועבודות מדעיות מקצועיות.
בינואר 2019 התקבלה הלשכה כחברה ב IVSC, מועצת השמאות הבינלאומית.
אליפות ארצות הברית הפתוחה 1996
אליפות ארצות הברית הפתוחה 1996 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי מרכז הטניס הלאומי בפארק פלאשינג מדוז. כל המשחקים נערכו על משטח קשה. התחרויות התחילו ב-26 באוגוסט והסתיימו ב-8 בספטמבר. זו הייתה האליפות ה-116 מאז ייסודה.
תחרות הגברים
בתחרות זו השתתפו 128 טניסאים שחולקו ל-8 בתים. לקראת התחרות המשתתפים החזקים דורגו כדלקמן:
מנצח תחרות 1995 פיט סמפרס נפגש במשחק הגמר עם מייקל צ'אנג  וניצח ב-3 מערכות.
תחרות הנשים
בתחרות הנשים השתתפו 128 טניסאיות שחולקו ל-8 בתים. כמו בתחרות הגברים, הטניסאיות החזקות זכו לדירוג:
מנצחת תחרות 1995 סטפי גראף נפגשה במשחק הגמר עם מוניקה סלש  וניצחה בשתי מערכות. באותה שנה היא ניצחה גם באליפות צרפת הפתוחה, ואליפות וימבלדון.
תחרות זוגות גברים
בתחרות השתתפו 64 זוגות. להלן הזוגות שקיבלו דירוג:
מזוג מנצחי תחרות 1995 טוד וודברידג' ומארק וודפורד נפגשו במשחק הגמר עם יאקו אלטינג ופול הרהאריוס  וניצחו ב-3 מערכות. באותה שנה הם ניצחו גם באליפות וימבלדון.
תחרות זוגות נשים
בתחרות השתתפו 64 זוגות. להלן דירוג הזוגות החזקות:
תחרות זוגות מעורבים
בתחרות השתתפו 32 זוגות. להלן זוגות שזכו בדירוג:
מזוג מנצחי תחרות 1995 רק מאט לוצנה השתתף בתחרות. ליזה ריימונד ופטריק גלברייט  נפגשו במשחק הגמר עם מנון בולגראף  וריק ליץ'  וניצחו אותם בשתי מערכות.
קונפוציאניזם
קונפוציאניזם (סינית: 儒學, ) - "אסכולת המלומדים" היא פילוסופיה ומערכת ערכים מזרח-אסיאתית אשר במקור פותחה מכתבי קונפוציוס. עד אמצע המאה ה-20 הייתה זו דת המדינה בסין. הקונפוציאניזם היא אחת משלוש מערכות האמונה המרכזיות בתרבות הסינית, לצד הבודהיזם והדאואיזם.
הדת נוסדה במאה ה-5 לפנה"ס על ידי קונפוציוס. דת זו מדגישה את היותו של האדם טוב מטבעו ואת ההתנהגות המוסרית בין אדם לחברו. למרות המהפכה התרבותית היא עדיין משמשת בסין תפיסה מוסרית בסיסית.
מכיוון שקונפוציוס עשה שימוש רב בטאוטולוגיות ואנלוגיות על מנת להסביר את תורתו עשוי בתחילה אדם בעל תפיסה מערבית שלא להבין את ההיגיון העומד מאחורי המאמרות והמאחד אותן לכדי תורה אחת.
הקונפוציאניזם מהלך על הגבול הדק בין אסכולה פילוסופית לבין דת. חוקרים ואישים שונים במשך השנים הגדירו אותו בצורה שונה.
היסטוריה
הקונפוציאניזם התהווה לראשונה במהלך חייו של קונפוציוס. לאחר מותו תועדו אמרותיו של קונפוציוס על ידי תלמידיו בקובץ הנקרא "המאמרות" (לון-יו) - קובץ זה מוכר כמייצג את חזונו. אף על פי כן מוטל ספק באמינותן של חלק מהאמרות, כמו גם באמרות נוספות המיוחסות לו ומופיעות במקורות אחרים. האמרות מובאות בצורות של קטעי שיחות בין קונפוציוס ותלמידיו, שאלות ותשובות וכן קטעים ביוגרפיים קצרים.
תורתו של קונפוציוס הכתה הדים ברחבי סין הקדומה. במהלך תקופת האביב והסתיו היא הייתה בעיקרה מערכת ערכים והגות אתית, אולם במהלך שושלת האן, התווספו מאפיינים מתחום המטאפיזיקה והקוסמולוגיה. שינוי זה, לצד שקיעתה של ה, הוביל לביסוס הקונפוציאניזם כדת. מאז הייתה הקונפוציאניזם דת המדינה הרשמית בסין.
נאו-קונפוציאניזם
מאות שנים מאוחר יותר, במהלך שושלת טאנג, התעוררה וריאציה חדשה יותר של הקונפוציאניזם- הנאו-קונפוציאניזם. יש הרואים בנאו-קונפוציאניזם ניסיון לנקות מהקונפוציאניזם השפעות בודהיסטיות ודאואיסטיות מאוחרות כמו גם אלמנטים טקסיים ומיסטים. התוצר הוא זרם חילוני יחסית לקונפוציאניזם הקלאסי, שאינו כולל בתוכו אמונות וטקסים מיסטיים. למרות היותו ביקורתי כלפי הדאואיזם והבודהה ולמרות שהתפתח כתגובה אליהם, הנאו-קונפוציאניזם מושפע ממושגים דאואיסטים ובודהיסטים. רעיונות אלו אינם העיקר של ההגות הנאו-קונפוציאניסטית, אלא המסגרת לדיון בשאלות מוסריות וערכיות.
בעידן המודרני
בעת החדשה החל הקונפוציאניזם לחדור גם לעולם המערבי. המיסיונר האיטלקי מטאו ריצ'י תרגם את כתבי קונפוציוס ללטינית, והם יצרו הד בקרב פילוסופים ברחבי אירופה. קבוצות רבות בתקופת הנאורות חיפשו דרך לשלב את האתיקה הקונפוציאניסטית עם התרבות המערבית. גוטפריד לייבניץ הושפע במיוחד מהגותו של קונפוציוס, שהזכירה את תורתו שלו עצמו. גם הפילוסוף הצרפתי וולטר התפעל מאוד מהקונפוציאניזם, וטען שהרציונליזם הקונפוציאני מהווה אלטרנטיבה לדוגמה הנוצרית.
במקביל, התפשטה ההגות הקונפוציאנית גם ברחבי המזרח הרחוק. בקוריאה התפתחה וריאציה אחרת של הנאו-קונפוציאניזם, המכונה "קונפוציאניזם קוריאני". לקונפוציאניזם יש עד היום השפעה על התרבות הקוריאנית. גם ביפן קמו באותה תקופה הוגים רבים שעסקו בקונפוציאניזם, אולם הוגים אלו לא הותירו השפעה כה גדולה כמו בקוריאה ובסין.
במאה ה-20, בזמן מלחמת האזרחים הסינית הוקמה בסין תת-תנועה פוליטית בשם "תנועת החיים החדשים" (סינית: 新 生 活 運 動). התנועה, שהייתה חלק מהמפלגה הלאומית הסינית, ניסתה להציב אלטרנטיבה רעיונית לקומוניזם המאואיסטי, ושילבה רעיונות קונפוציאניסטים עם רעיונות לאומניים. עם זאת, לאחר ניצחון הקומוניסטים במלחמה, ירדה קרנו של הקונפוציאניזם בסין והוא חדל להיות "דת המדינה".
רעיונות מרכזיים
הגותו של קונפוציוס דחקה באנשים להפוך ל"איש המעלה" (ג'ונזי)- אדם אידיאלי על פי קונפוציוס. על אדם כזה להיות חכם, מוסרי, נאמן ורחב אופקים. בנוסף, עליו לחיות לפי עקרונות שיפורטו להלן.
רן
עקרון ה"רן" (סינית:仁) מקביל במידת מה לעקרון האלטרואיזם המערבי. הוא כרוך בהתחשבות והומניות כלפי כל בני האדם, ובפרט כלפי בני המשפחה והקהילה הקרובה. העיקרון דומה מאוד לכלל הזהב "מה ששנוא עלייך אל תעשה לחבריך"(הלל הזקן), כי קונפוציוס לא פירט סטנדרטים חיצוניים ל"התחשבות", אלא הדגיש את חשיבות המצפון הפנימי והאישי.
על פי קונפוציוס, ה"רן", בדומה למצפון, הוא תכונה טבעית של אדם, ולא תכונה נרכשת, הבחירה אם לחיות על פי ה"רן" היא בחירה מודעת של כל אדם.
ל"רן" חשיבות מיוחדת בפילוסופיה הפוליטית של קונפוציוס (ראו בהרחבה למטה). על פיו, השליט מקבל את מנדט השמיים למען הנתינים. שליט שלא חי על פי עקרון ה"רן" מאבד את מנדט השמיים, והנתינים לא צריכים לציית לו. סופו של שליט כזה ליפול.
לי (בסינית:礼)
על פי קונפוציוס, כל פעולה שגרתית ונשנית מוגדרת כ"טקס". כפועל יוצא, המונח "לי" 礼 מתייחס לא רק לטקסים דתיים או שרירותיים, אלא גם להתנהגות נורמטיבית, ומאפיינים תרבותיים כמו נימוסים, ערכים וגם אומנות. מושם דגש על עקרונות כמו נאמנות וכיבוד אב ואם, שמובילים במידה מסוימת לשימור התרבות הקיימת.
הנימוק של קונפוציוס לציות לערכי התרבות והחברה הוא שיש לכבד את חוכמת הדורות הקודמים, כמו גם את חוכמתם של זקני הכפר, פקידי הממשל, ובני המשפחה. הנימוק יכול להתפרש כנימוק דתי, כי הוא מייחס חשיבות א-פריורי לחוכמות וטקסטים עתיקים, ולטקסים קבועים, אולם ניתן לראות אותו גם כנימוק שמרני שאינו קשור לדת, וקשור בעיקרו לשימור תרבות.
יחד עם זאת, עקרון ה"לי" הוא הבסיס להפיכת הקונפוציאניזם ממערכת ערכים לדת. מרבית הטקסים הסינים הקבועים השתמרו בגלל עקרון ה"לי". מרבית הקונפוציאניסטים חיים עד היום על פי כמה ספרים המפרטים את כללי התרבות והטקסים שיש לנהוג על פיהם. שלושת הספרים החשובים ביותר הם היילי (סינית:儀禮. בתרגום: טקסים וכללי התנהגות), הג'ואולי (סינית:周禮. בתרגום: טקסי שושלת ג'ואו) והליג'י (סינית: 禮記. תרגום: ספר הטקסים).
סיאו
המונח "סיאו" (סינית: 孝) מתמקד בעיקר בכיבוד אב ואם. הוא קשור קשר הדוק לשני העקרונות הקודמים (לי ורן). כיבוד הורים היא מצווה חשובה במרבית הדתות של העולם העתיק, וגם בקונפוציאניזם. במקור המונח "סיאו" התייחס בעיקר לפולחן אבות של האבות הקדמונים, אולם בהגותו של קונפוציוס הושם דגש על כיבוד ההורים ונאמנות למשפחה.
קונפוציוס אף הרחיב את המונח מחוץ לתחומי המשפחה הגרעינית. על פיו, חובה גם להיות נתין נאמן לשליט, לראש הכפר, וכו'. ישנה גם חובה הפוכה של השליט להיות נאמן לנתיניו ולחשוב על טובתם.
שמות
מאפיין נוסף של הקונפוציאניזם הוא ייחוס חשיבות רבה במיוחד לשמות. קונפוציוס טען שכשלים בתפקוד החברה נובעים לרוב מחוסר הבנה של המציאות. חוסר ההבנה נובע, במידה רבה, מכך שאנשים לא קוראים לדברים בשמם הנכון. הפתרון, על פי קונפוציוס, הוא "תיקון שמות" (סינית: 正名- צ'נג מינג). וחזרה לשמות הנכונים. תיקון השמות - כל אדם מתנהג בהתאם לתפקידו ולמעמדו, בהתאם לתקנון. תיקון בהקשר של תקנון או סדר בתוך מערכת הטקסים (לי).
הפילוסוף הקונפוציאני שׂוּ'ן-דזה, טען ששלושת המלכים וחמשת הקיסרים קראו לכל הדברים בשמם הנכון, אך אנשים בלבלו את המונחים עם השנים, וכך איבדו את היכולת להבדיל בין טוב לרע.
קשרים בין אנשים
הרבה מהגותו של קונפוציוס התמקדה בטיבם של קשרים בין אנשים. קונפוציוס הדגיש שהיחס של בן אדם לבן אדם אחר צריך להיות שונה בהתאם לטיב הקשר. חובת אדם כלפי בנו שונה מחובתו כלפי אחיו, ששונה מחובתו כלפי מנהיגו, וכו'. יחד עם זאת, דגש כולל בכל הקשרים מושם על הדדיות. למשל, לאדם יש חובה כלפי אביו, אך גם לאב יש אחריות הדדית לדאוג לרווחתו של הבן ולכבד אותו.
על פי קונפוציוס, המפתח להרמוניה חברתית הוא שכל אחד ידע את מקומו בחברה, ו"ישחק את תפקידו כהלכה". כשקונפוציוס נשאל איזה ממשל ראוי שיהיה על מנת שתקום חברה הרמונית, הוא השיב: "ממשל הוא כשהנסיך הוא נסיך, השר הוא שר, האב הוא אב והבן הוא בן".
לקונפוציוס עמדה מאוד ברורה על תפקידה של האישה במשפחה. על פיו, האישה אמורה להיות כפופה קודם לאביה, לאחר הנישואים להיות כפופה לבעלה, ולאחר מות הבעל להיות כפופה לבנה. כדי ליצור חברה הרמונית חובה על האישה לקבל על עצמה תפקיד זה. על אלמנות נאסר להתחתן מחדש. עקרונות אלו ואחרים הובילו לביקורת נרחבת על הקונפוציאניזם מפי תנועות פמיניסטיות רבות.
ממשל
גישתו של קונפוציוס לממשל מבוססת בעיקרה על העקרונות שהוצגו לעיל. המנהיג צריך להתחשב בנתיניו, על פי עקרון ה"רן", ולכבד את הטקסים והחוכמות הקודמות (על פי עקרון ה"לי"). נתיניו צריכים לכבד אותו (על פי עקרון ה"לי"), אך גם הוא צריך לכבד אותם, על פי עקרון ההדדיות.
על פי קונפוציוס, המנהיג מקבל את מנדט השמיים רק אם הוא חי על פי עקרונות אלו (בפרט עקרון ה"רן"). מנהיג שאינו חי על פיהם מאבד את זכותו לשלוט, והנתינים רשאים שלא לציית לו.
עמדותיו של קונפוציוס היו קשורות קשר הדוק לתפיסת הממשל בסין הקדומה, ולא הציגו חדשנות יוצאת דופן. רעיון "מנדט השמיים", למשל, נולד שנים רבות לפני חייו של קונפוציוס.
בין דת לפילוסופיה
במשך השנים היו ויכוחים רבים על הגדרת הקונפוציאניזם כדת, כיוון שהוא לא ייחס חשיבות רבה לקיומם של אלים או קיומו של בורא חיצוני. הגותו של קונפוציוס היא הומניסטית במובהק (מיוחס לקונפוציוס בדברו אל אחד מתלמידיו: "עדיין אינכם מסוגלים לשרת את בני האדם, כיצד תשרתו רוחות").
לעומת זאת, רבים אחרים טוענים שעקרון ה"לי", והטקסים הרבים הנובעים ממנו, מחייבים התייחסות לקונפוציאניזם כ"דת". העיקרון תובע חיים על פי ספרים עתיקים, בדומה לדתות רבות אחרות. הספרים מכתיבים כללי התנהגות, וכן טקסים באירועים כמו לוויות, חתונות וכדומה. חשוב לציין שגם דתות אחרות במזרח הרחוק, ובפרט הבודהיזם, אינן מייחסות חשיבות לאלים או כוחות על-טבעיים.
סרגיי סמאק
סרגיי בוגדאנוביץ' סמאק (ברוסית: Сергей Богданович Семак; נולד ב-27 בפברואר 1976) הוא מאמן כדורגל וכדורגלן עבר רוסי ממוצא אוקראיני, ששיחק בעמדת הקשר. הוא הכדורגלן היחיד ברוסיה שזכה בשלוש אליפויות במדי שלוש קבוצות שונות (צסק"א, קאזאן וזניט).
קונפוציאניזם
בין דת לפילוסופיה
כשהקונפוציאניזם החל להתפשט בעולם המערבי, נוצרים רבים החלו לאמץ עקרונות קונפוציאניסטים, בלי לראות בכך סתירה עם היותם נוצרים. הישועים, ובפרט מטאו ריצ'י (שתרגם ללטינית כתבים רבים של קונפוציוס והפיצם ברחבי אירופה) טענו שהקונפוציאניזם הוא מערכת אתית ולא דתית, והגדירו את הטקסים כ"טקסים אזרחיים" שלא עומדים בסתירה לרוח הנצרות. בתחילת המאה ה-18 דחו הפרנציסקנים והדומיניקנים טענה זו, וקבעו שהקונפוציאניזם הוא עבודת אלילים. בסופו של דבר האפיפיור בנדיקטוס הארבעה עשר הטיל איסור מוחלט על עריכת טקסים סיניים מסורתיים מכל סוג שהוא.
סרגיי סמאק
מ-29 במאי 2018 משמש כמאמן בקבוצת זניט סנקט פטרבורג והוא האדם היחיד שזכה באליפות ליגת העל הרוסית כשחקן, עוזר מאמן ומאמן.
קונפוציאניזם
בין דת לפילוסופיה
כיום מקובל לקבוע שהגדרתו של הקונפוציאניזם כ"דת" או "פילוסופיה" תלויה בהגדרה של "דת". הגדרות רחבות יותר תואמות את הקונפוציאניזם, והגדרות צרות יותר משאירות אותו מחוץ לעולם הדת.
סרגיי סמאק
ביוגרפיה
סמאק נולד בכפר סיצא'נסקויה שבמחוז לוהנסק (אז בתחומי ברית המועצות, כיום באוקראינה). בצעירותו הוא למד והתאמן בבית ספר לכדורגל בלוהנסק.
קריירת משחק
ב-1992 החל סמאק את הקריירה המקצוענית שלו, כאשר הוחתם על ידי קרסניה פרסניה ששיחקה בליגה הרוסית הבכירה. לאחר שכבש 4 שערים ב-19 משחקים, הוא עבר עוד באותה שנה לקבוצת קרליה פטרוזבודסק. ב-1993 הוא חזר לקבוצתו הקודמת, שכעת שינתה את שמה ל"אסרמל מוסקבה". הקבוצה ירדה בסיום עונה זו לליגת המשנה.
בשנת 1994 התגלה סמאק על ידי מועדון הצמרת צסק"א מוסקבה, והוחתם על ידו. הוא שיחק בצסק"א במשך 11 שנים, במהלכן הפך לאחד מהשחקנים המובילים בקבוצה. הוא זכה עמה באליפות ליגת העל הרוסית בכדורגל ב-2003, ובגביע הרוסי ב-2002. בעונת הוא העפיל עם צסק"א לראשונה בקריירה שלו לליגת האלופות, לאחר ניצחון על גלאזגו ריינג'רס במוקדמות. הוא עזב את הקבוצה באמצע עונה זו, לאחר שהיא סיימה במקום השלישי בשלב הבתים של המפעל.
בראשית 2005 עבר סמאק לקבוצת פריז סן-ז'רמן הצרפתית. לאחר כשנה בקבוצה, ב-2006, הוא חזר לרוסיה והצטרף למועדון הכדורגל מוסקבה. בעונת 2007 סייע סמאק למוסקבה להגיע להישגים הגדולים בתולדותיה - מקום רביעי בליגה הרוסית והעפלה לגמר הגביע הרוסי.
לאחר שתי עונות במוסקבה, עבר סמאק לרובין קאזאן בעונת 2008. הוא מונה עם הגעתו לקפטן הקבוצה, והוביל אותה בעונה זו לזכייה הראשונה בתולדותיה באליפות הליגה הרוסית. ב-2009 הוא זכה עמה באליפות נוספת, ונבחר גם לקשר ההגנתי המצטיין בליגה.
באוגוסט 2010 הוא עזב את הקבוצה וחתם בזניט סנקט פטרבורג, בה שיחק עד פרישתו ממשחק. במדיה זכה באליפות 2010 ובאליפות 2011/2012 וזכה עמה גם בגביע ב-2010 ובסופרקאפ ב-2011
בנבחרת
סמאק החל לשחק בנבחרת הלאומית של רוסיה בשנת 1997, והיה לשחקן קבוע בה למשך מספר שנים. הוא השתתף עם הנבחרת במונדיאל 2002 שנערך בקוריאה הדרומית ויפן, והיה שותף לכשלונה והדחתה כבר בשלב הבתים של גביע העולם.
סמאק איבד את מקומו בנבחרת במהלך שנת 2006, עם הגעת המאמן ההולנדי חוס הידינק, אך זומן מחדש לסגל הנבחרת זמן קצר לפני טורניר יורו 2008. סמאק הפגין יכולת טובה במהלך טורניר היורו, שבמהלכו כיהן כקפטן הנבחרת, והיה שותף להעפלה הראשונה בתולדות רוסיה לחצי גמר אליפות אירופה. במשחק השני בשלב הבתים, מול יוון, הוא בישל שער בניצחון 0–1. הופעה מפורסמת נוספת שלו הגיעה בשלב רבע הגמר, נגד הולנד, שבו הוא בישל שער לרומן פבליוצ'נקו בדרך לניצחון 1–3.
בעקבות יכולתו הטובה בטורניר זה, המשיך סמאק להיות שחקן קבוע בסגל הנבחרת של הידינק גם במשחקי מוקדמות מונדיאל 2010, אך נכשל עמה בניסיון ההעפלה למונדיאל.
קריירת אימון
ביוני 2013 פרש סמאק ממשחק פעיל. זמן קצר לאחר מכן צורף לצוות המאמנים של זניט סנקט פטרבורג והיה לעוזרו של לוצ'יאנו ספאלטי, עמו קשר קשרי ידידות. במרץ 2014 מונה למאמן מחליף לאחר פיטוריו של ספאלטי. סמאק שימש בתפקיד עד למינויו של אנדרה וילאש בואש למאמן הקבוצה והמשיך לעבוד בצוות האימון של זניט.
ב-30 בדצמבר 2016 מונה למאמן קבוצת הכדורגל אופה. בעונת 2017/2018, הוא הוביל אותה למקום הששי בליגה, בהישג שיא של הקבוצה עד אז ולהעפלה להשתתפות במפעלים האירופיים, לראשונה בתולדותיה.
ב-29 במאי 2018 מונה למאמן זניט סנקט פטרבורג, במקומו של רוברטו מנצ'יני והצליח להוביל את הקבוצה לזכייה באליפות ראשונה מזה 4 שנים, 340 יום לאחר מינויו לתפקיד. בשל כך זכה בתואר מאמן העונה. במאי 2020 זניט האריכה את החוזה שלו לשנתיים נוספות, עד מאי 2022. ביולי 2020 זכה באליפות השנייה ברציפות שלו כמאמן ביום שבו נולד לו נכד לראשונה, ב-5 ביולי 2020 וב-25 ביולי קבוצתו השלימה דאבל עם זכייתה בגביע הרוסי. תחת סמאק, זניט הגיעה ל-25 משחקי בית בגזפרום ארנה ללא הפסד, מעונת 2018/2019 וקבוצתו השיגה איתו 47 ניצחונות בליגת העל עם 77% אחוזי הצלחה, כשנתון זה מציב אותו בטבלת חמשת המאמנים הטובים בהיסטוריה של זניט סנקט פטרבורג. עם זאת, ספג ביקורת על כך שלא הצליח במשך שתי עונות רצופות להעפיל משלב הבתים של ליגת האלופות, כשגם בעונת 2019/20 ובעונת 2020/21 קבוצתו סיימה במקום הרביעי והאחרון. עם זאת, השיג אליפות שלישית ברצף והוכתר לאחד המאמנים הטובים בהיסטוריה של זניט סנקט פטרבורג, לאחר שזכה גם באליפות בשתי העונות העוקבות (2021/2022, 2022/2023).
פעילות חברתית פוליטית
ביולי 2019 הכריז על תמיכתו באלכסנדר בגלוב בבחירות למושל העיר סנקט פטרבורג.
מרדכי שניר
מרדכי שניר (קושניר) (1894 – 7 בדצמבר 1961) היה סופר וחוקר העלייה השנייה, מהוגי הדעות של תנועת העבודה.
קורות חיים
נולד בבאלטה, אוקראינה, לשיינדל ודוד קושניר. היה אחיו של שמעון קושניר, סופר ופעיל ציוני ואביו של טוביה קושניר. בשנת 1904 עלה אביו לבדו לארץ ישראל, וכעבור מספר חודשים עלתה האם עם ששת ילדיה ובהם מרדכי. במשך תקופה הם התגוררו ביהודיה, וכעבור זמן עברו לפתח תקווה. הוא למד בבית הספר החקלאי, ובין חברי כיתתו הייתה אסתר ראב, עמה שמר על קשרי ידידות.
לאחר מותו העלתה ראב זיכרונות מימי ילדותה וכתבה על שניר:
שניר היה מקורב לקבוצת החלוצים והפועלים שהתגוררה בעין גנים, ובהם א. ד. גורדון ויוסף חיים ברנר. הוא תיעד את רצח ברנר וחבריו וטען כי לא נעשה די כדי להצילם. את הדברים פרסם בקובץ "אהל" ובספרו "בתחום הימים" שיצא בהוצאת "עם עובד" בשנת 1954. הוא גם כינס אסופת זיכרונות על ברנר והוציאם לאור בשנת 1943. מהדורה מורחבת יצאה בשנת 1971, עשור לאחר מותו, ובשנת 1991 יצא קובץ השלמות על ידי אורי ברנר ויצחק כפכפי.
שניר הוציא גם אסופת זיכרונות על רחל המשוררת ועל ברל כצנלסון. כמו כן ערך את ספרו של כצנלסון "הסולם אל החזון", שיצא בשנת 1946.
ב-1961 זכה שניר בפרס ההסתדרות לספרות
שניר נפטר ב-7 בדצמבר 1961 ונקבר בבית הקברות נחלת יצחק.
ערב ערב
ערב ערב הוא אלבום הסולו התשיעי של המוזיקאי שלום חנוך, שיצא לאור בשנת 1997.
האלבום לא דומה לעבודות קודמות של חנוך עד לאותה תקופה, וכולל שירים בהשפעות בלוז. יוצא דופן היה השיר המחאתי "אל תקרא לי עם", שהיה המשך ישיר לאלבום הקודם של חנוך - "א-לי-מות" שיצא לאור שלוש שנים קודם לכן. כמו כן תרגם חנוך מאנגלית את "מת לישון", במקור "You Do Need Sleep" מאלבום הסולו הראשון שלו באנגלית, "Shalom", שיצא בשנת 1971.
האלבום הופק מוזיקלית על ידי לואי להב, והוקלט כולו בביצוע חי באולפן, ללא חזרות מקדימות וללא תיקונים.
בשנת 2019 יצא האלבום לראשונה במהדורת תקליט.
ביולוגיה מולקולרית
בִּיּוֹלוֹגְיָה מוֹלֵקוּלָרִית (Molecular Biology) היא ענף מרכזי בביולוגיה, המתמקד בפעילויות ביולוגיות במישור המולקולרי, ובייחוד במבנה ושימור ה־DNA, תהליכי ביטוי גנים אשר כוללים שעתוק, תרגום, ועוד. בבסיס הדיסציפלינה עומדת הַדּוֹגְמָה הַמֶּרְכָּזִית (The central Dogma) אשר נוסחה במקור על ידי זוכה פרס נובל פרנסיס קריק. על פי הַדּוֹגְמָה, מידע ביולוגי ארוז ב-DNA, ואותו המידע "זורם" דרך RNA לתצורה פעילה – שהיא חלבון. על פי הניסוח המקורי, ברגע שחלבון נוצר, הוא לא יכול להציג את המידע הגנטי המקורי.
הביולוגיה המולקולרית בכללותה חוקרת את הַדּוֹגְמָה הַמֶּרְכָּזִית, ובפירוט היא עוסקת בין היתר במנגנוני שימור ה-DNA, בתהליך השעתוק של RNA מ־DNA, בתרגום חלבונים על סמך RNA, ובאינטראקציות השונות של מרכיבי המערכת. תחום זה מכיל כלי מחקר טכניים רבים, גבולותיו אינם מוגדרים היטב והוא חופף בחלקו לתחומים אחרים בביולוגיה, בעיקר גנטיקה וביוכימיה. בעוד שהביולוגיה המולקולרית ממוקדת בקשרי הגומלין בין המערכות השונות של התא, כולל קשרים בין DNA, RNA והסינתזה של החלבונים, הביוכימיה עוסקת באופן מיוחד באינטראקציית חלבון-חלבון ובזרימת מידע על ידי מסלולים מטבוליים. גנטיקה עוסקת באופן מיוחד, כמו גם הביולוגיה המולקולרית, ב-DNA. עם זאת, הגנטיקה מציגה זרימת מידע גנטי בקנה מידה של דורות, לעומת הביולוגיה המולקולרית אשר עוסקת בגנום של אורגניזם בודד.
ויליאם אסטבורי, מאבות התחום, תיאר ב-1961 בכתב העת Nature את הביולוגיה המולקולרית כך:
היסטוריה
התחום נוסד בשנות השלושים, והמושג "ביולוגיה מולקולרית" נטבע בידי וורן ויבר ב-1938. ויבר היה מנהל מחלקת מדעי הטבע במכון רוקפלר, והוא חשב כי הביולוגיה צפויה לעבור שינוי משמעותי בעקבות התקדמות משמעותית בתחום הקריסטלוגרפיה. לפיכך הוא העביר תקציבים רבים לתחומים הביולוגיים.
בתחילת המאה ה-20 התפרסמו כתביו של גרגור מנדל, ועקרונות התורשה הבסיסיים התוודעו. בשלב זה נודע כי תכונות תלויות ב'גנים', אך עוד לא היה ברור מה הם בדיוק אותם גנים, וכיצד הם משפיעים על תכונות מסוימות. היה ידוע בשלב זה כי תאים מכילים חלבונים, סוכרים, שומנים, DNA ו-RNA. כמו כן, נראה היה כי חלבונים מציגים את השונות הגדולה ביותר מבחינה תפקודית, והם מסוגלים לפעול כאנזימים אשר מתווכים פעילויות תאיות, לכן בשלב זה נחשד כי הגנים מורכבים מחלבונים פעילים.
הראשון להציג את הקשר בין גנים לחלבונים היה רופא בריטי בשם ארצ'יבלד גארוד. ד"ר גארוד טיפל בחולים אשר סבלו ממחלה לא-קטלנית בשם אלקפטונאוריאה, אשר צובעת את השתן בשחור. הצבע השחור נוצר עקב המולקולה אלקפטון (Alkapton), שבחולים אלו איננה מתפרקת לתוצר חסר צבע. גארוד הציע כי הסיבה למחלה הוא אנזים מפרק-אלקפטון פגום מלידה, כלומר, הוא הציע כי בקרב החולים ישנו חלבון ספציפי שאינו מבצע את תפקידו. כמו כן, גארוד שם לב כי המחלה עוברת בהורשה רצסיבית על פי הסבריו של מנדל, וכך התפרסמה ההצעה הראשונה הקושרת בין גנים לבין חלבונים.
ב-1940 ג'ורג' וולס בידל ואדוארד לורי טאטום הוכיחו למעלה מכל ספק את השערתו של גארוד, ובכך ביססו את הקשר בין גנים לחלבונים. בניסויים שערכו שבהם עשו שימוש בשיטות הן מתחום הגנטיקה והן מתחום הביוכימיה, כאשר חשפו תאים לקרינה, נוצרו חלבונים ספציפיים אשר היו תקולים לכל אורך חיי האורגניזם. כך ניתן היה להסיק כי חלבונים נוצרים על סמך גנים, והגנים עצמם רגישים לקרינה. בידל וטאטום טבעו את הסלוגן הידוע: "One gene - one enzyme". כיום ידוע כי סלוגן זה איננו נכון. עוד לא היה ברור ממה הגנים עצמם מורכבים, רק היה ידוע כי הגנים אחראיים ליצירת חלבונים. באופן מעניין, שני החוקרים החליפו את השימוש בזבוב הפירות דרוזופילה באורגניזם מודל מתאים יותר, הפטרייה החד תאית Neurospora; השימוש באורגניזמי מודל חדשים הפך למוטיב חוזר בהתפתחות הביולוגיה המולקולרית.
תפוקה שולית פוחתת
בכלכלה, תפוקה שולית פוחתת או פחיתת תשואה, היא הרעיון כי ככל שתגדל תשומה משתנה אחת בתהליך הייצור, ושאר התשומות המשתנות ישמרו על רמתן, כך כל יחידה נוספת המיוצרת על ידי התשומה הנוספת, תייצר פחות ופחות תפוקה נוספת. רעיון זה נקרא גם בשם חוק התפוקה השולית הפוחתת.
ביולוגיה מולקולרית
היסטוריה
ב-1953 ג'יימס ווטסון ופרנסיס קריק פענחו את המבנה הדו גדילי של ה-DNA, בין היתר בהסתמך על תוצאות השתברות קרני ה-X במחקר שערכו רוזלינד פרנקלין, מוריס וילקינס, וריימונד גוסלינג. ב-1958 ניסח קריק לראשונה את הַדּוֹגְמָה הַמֶּרְכָּזִית של הביולוגיה המולקולרית, לפיה מידע ביולוגי נשמר ב-DNA, והוא מתבטא כחלבון. ברגע שנוצר החלבון, לא ניתן לנוע בחזרה למקור המידע.
תפוקה שולית פוחתת
דוגמה
בכלכלה, המונח שולי משמש להגדרת ההפרש או תוספת (כמו השוליים של הנייר, כך גם, למשל, השוליים של התפוקה). ההפרש שבהשקעת הזרעים בשלושה תרחישים אלו הוא קילוגרם אחד. כלומר, ההשקעה השולית בזרעים היא קילוגרם אחד. וההפרש שבתפוקה, היבול, הוא טון אחד עבור הקילוגרם הראשון, חצי טון עבור הקילוגרם השני ורבע טון עבור הקילוגרם השלישי. לכן, התפוקה השולית של הזרעים תפחת ככל שכמות הזרעים תעלה. בדוגמה זו, התפוקה (או התשואה) השולית שווה לתוספת כמות היבול שהופק חלקי התוספת בכמות הזרעים שנזרעו.
ביולוגיה מולקולרית
היסטוריה
בתחילת שנות השישים הראו ז'קוב ומונו גם כי חלבונים מסוימים, חלבונים מווסתים, מבקרים את השעתוק של גנים ומשפיעים על ביטוים. למעשה, עבודתם הבהירה כי ישנם מקבצים של גנים אשר מתבטאים יחדיו, ופעילותם קשורה זה בזה. בשנת 1965 זכו ז'קוב, מונו ואנדרה לווף, המנהל של השניים במכון פסטר ושותפם לעבודה, בפרס נובל.
תפוקה שולית פוחתת
דוגמה
התוצאה בתפוקה שולית פוחתת היא שכאשר סך ההשקעה גדל, היחס של סך התפוקה על ההשקעה לבין סך ההשקעה (ממוצע התפוקה או התשואה) קטן דווקא. התפוקה מהשקעת הקילוגרם הראשון הוא טון אחד לכל קילוגרם. יחס התפוקה מהשקעת שני קילוגרם זרעים הוא 1.5/2 = 0.75 טון לכל קילוגרם, בעוד שיחס התפוקה מהשקעת שלושה קילוגרם הוא 1.75/3 = 0.58 טון לכל קילוגרם (בקירוב).
ביולוגיה מולקולרית
היסטוריה
ב-1971 התגלה אנזים ההגבלה הראשון, HindII, גילוי שעליו זכו ב-1978 ורנר ארבר, דניאל נתנס והמילטון סמית' בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה. אנזימי הגבלה הם כלי בסיסי וחיוני בתחום ההנדסה הגנטית, מכיוון שאנזימים אלו חותכים את ה-DNA באתרים ספציפיים.
תפוקה שולית פוחתת
החוק
"חוק" התפוקה השולית הפוחתת טוען כי לאחר עלייה אפשרית בתפוקה השולית, התפוקה השולית של תשומה מסוימת תפחת ככל שסך התשומה תגדל (כאשר שומרים על כל שאר המשתנים קבועים). אף על פי ש"חוק" זה אינו מוסכם בצורה כלל עולמית, ישנן דוגמות מוחשיות רבות לקיומו בפועל.
טיעון מקובל לטובת התפוקה השולית הפוחתת היא המונחים של הדחקות: אם מוסיפים יותר מדי דשן לקרקע, אזי, בסופו של דבר, כל תוספת של עלייה משתלמת פחות מהקודמת.
ביולוגיה מולקולרית
היסטוריה
מאז הופיעו להם חידושים רבים, והביולוגיה המולקולרית התבססה כאבן יסוד בכל המדעים הביולוגיים למיניהם. תחום זה האיץ תחומי מחקר נוספים, כגון גנטיקה, אימונולוגיה, וירולוגיה, אמבריולוגיה וחקר הסרטן. השימוש ב-DNA מאורגניזם אחד, והחדרתו לאורגניזם שני, שינתה את פני הכלכלה, בדגש על תעשיית המזון והפארמה. המזון עבר הנדסה גנטית כך שיהיה פורה, מזין וטעים יותר. תרופות נוצרות בקנה מידה המוני על ידי שימוש בפטריות, חיידקים ותאי כליה של עכברים. הגנום האנושי רוצף ופורסם. למדנו לשבט בעלי חיים שלמים. טיפולים רפואיים משתנים ומתאימים את עצמם ל-DNA האישי של כל מטופל ומטופל. חיסונים נוצרים במהירות שיא, וניתן רק לדמיין לאן התחום ימשיך להתפתח.
תפוקה שולית פוחתת
החוק
אחת ממשמעויות החוק היא כי אין לצפות שהגדלת כמות העובדים בייצור כלשהו תגדיל את התפוקה ביחס בו הוגדל מספר העובדים. התפוקה תגדל בשיעור נמוך יותר משיעור תוספת העובדים, ושיעור זה ילך ויקטן ככל שיתווספו עוד עובדים. הלקח מכך הוא שבמקביל לגידול בכמות העובדים יש להגדיל את כמות ההון (על ידי השקעה) כדי שהתפוקה תגדל לפחות כשיעור הגידול במספר העובדים. לדוגמה: אם אדם אחד שוטף כלים, הכנסת אדם שני לאותה משימה לא תכפיל את התפוקה אלא תיצור תפוקה שולית פחותה, אלא אם כן יתווספו גם כיור וברז נוספים.
הכלכלן תומאס מלתוס התבסס על חוק זה כשדן בתורת האוכלוסין בה ניבא שהעולם יגיע לרעב מכיוון שהאוכלוסייה (גורם ייצור עבודה) מתרבה בטור הנדסי בשעה שכמות הקרקע (גורם ייצור קרקע) אינה משתנית ולכן כמות המזון גדלה בטור חשבוני, וכתוצאה מכך כמות המזון לנפש הולכת וקטנה.
תפוקה ועלות
קיים קשר הפוך בין התשואה של התשומות לבין עלות הייצור. נניח כי מחירו של קילוגרם אחד של זרעים הוא שקל אחד, וכי מחיר זה אינו משתנה. ישנן גם עלויות אחרות, אך נניח כי הן אינן משתנות עם שינוי בכמות התפוקה - המחירים הם קבועים. מכאן שעלות הטון הראשון של היבול הוא שקל אחד נוסף. כלומר, עבור הטון הראשון של התפוקה, העלות השולית של התפוקה היא אחד שקל לכל טון. אם לא חלים שינויים אחרים, אזי אם הקילוגרם השני של הזרעים הנזרעים בקרקע מפיקים רק חצי טון נוסף של תפוקה, העלות השולית שווה לשקל אחד לכל חצי טון תפוקה, או שני שקלים לכל טון. באופן דומה, אם הקילוגרם השלישי מפיק רבע טון תפוקה, אזי העלות השולית היא שקל אחד לכל רבע טון, או 4 שקלים לכל טון. לכן, התפוקה השולית הפוחתת מרמזת על עלות שולית הולכת וגדלה.
ביולוגיה מולקולרית
נוקלאוטידים - חומצות גרעין
הבסיסים החנקניים הם מבנים טבעתיים על בסיס חנקן ופחמן. ישנים בסיסים אשר בנויים מטבעת בודדה, וישנם אלו אשר מורכבים משתי טבעות המאוחות זו לזו. הטבעות הבודדות נקראות פירימידינים (Pyrimidines), ואילו הטבעות הכפולות נקראות פורינים (Purines).
תפוקה שולית פוחתת
תפוקה ועלות
תפוקה שולית פוחתת עשויה לרמז על גידול בעלות הממוצעת. בדוגמה המספרית שלנו, העלות הממוצעת גדלה משקל אחד לכל טון ל-2 שקלים לכל 1.5 טון ל-3 שקלים לכל 1.75 טון, או מ-1 ל-1.333 ל-1.71 שקלים לכל טון (בקירוב). אלא שגידול כזה פירושו השקעה ראשונית אפסית. ברוב התעשיות יש השקעה ראשונית כלשהי, ולכן למרות תפוקה שולית פוחתת יהיה תחום בו העלות הממוצעת תרד, ורק לאחר מכן תתחיל לעלות.
ביולוגיה מולקולרית
נוקלאוטידים - חומצות גרעין
מבין הפורינים הנפוצים ניתן למנות את אדנין (A) ואת גואנין (G). מבין הפירימידנים הנפוצים ניתן למנות את ציטוזין (C), תימין (T) ואת אורציל (U). הסוכר בנוקלאוטידים הוא פנטוז, כלומר, סוכר בעל חמישה פחמנים. ארבעה מתוך חמשת הפחמנים הללו מעורבים בפעילויות חשובות למבנה ולתפקוד ה-DNA:
תפוקה שולית פוחתת
תפוקה ועלות
בדוגמה זו, העלות השולית שווה לתוספת עלות הזרעים חלקי התוספת בכמות התפוקה (היבול), בעוד שהעלות הממוצעת שווה לסך עלות הזרעים חלקי סך עלות התפוקה. ניתן לאמוד את העלויות גם על ידי עלות אלטרנטיבית.
ביולוגיה מולקולרית
נוקלאוטידים - חומצות גרעין
ה-DNA לא נותר חד-גדילי בתאים חיים, אלא הוא נמצא בתצורה דו-גדילי. הגדילים קשורים זה לזה בעזרת קשרי מימן. באופן שגרתי, פורין בגדיל אחד יקשור בקשרי מימן פירימידין בגדיל המשלים, ולהפך. על פי רוב הפורין A קושר את הפירימידין T, ואילו הפורין G קושר את הפירימידין C. ב-RNA, הפורין A קושר את הפירימידין U במקום הפירימידין T. עובדה זו לפיה ישנם זוגות קבועים - G:C ו-A:T אמנם נפוצה, אך לא אבסולוטית. לעיתים פגמים ב-DNA מובילים לקשרים לא-שגרתיים בין בסיסי הגנום. זוגות בסיסים אלו נקראים גם 'זוגות בסיסים ווטסון-קריק', על שם מפצחי מבנה ה-DNA: פרנסיס קריק וג'יימס ווטסון.
תפוקה שולית פוחתת
תועלת שולית פוחתת
בדומה לתפוקה שולית פוחתת בתהליך הייצור, כלכלנים נוהגים לדבר על תועלת שולית פוחתת עבור צרכנים. לדוגמה, מרבית בני האדם המקשיבים לאותה יצירה מוזיקלית שוב ושוב במהלך אותו היום, מרגישים כי כל שמיעה נוספת מהנה פחות מהשמיעה הקודמת לה, לפחות לאחר השלב הראשוני של ההיכרות עם היצירה. זוהי דוגמה לתועלת שולית פוחתת של שימוש במוצר כשלהו - כל יחידה נוספת של המוצר מוסיפה פחות תועלת לאותו צרכן.
ביולוגיה מולקולרית
מבנה ה-RNA
ה-RNA היא מולקולה גמישה למדי, אשר מסוגלת ליצור מגוון רחב של מבנים תלת־ממדיים. עם זאת, יציבותה של מולקולה זו היא נמוכה. מולקולת ה-RNA נוטה להתפרק בתהליך של אוטו-הידרוליזה. המנגנון לפירוק זה נובע מדה-פרוטונציה ספונטנית של 2'-OH, ובעקבות זאת תקיפה נוקלאופילית של הפוספט על ידי יון האוקסיד.
בתאים חיים, ה-RNA מיוצב על ידי חלבונים, מה שמאריך את אורך חייו.
אריזת הגנום
כל תא אנושי מכיל כ-2 מטרים של גדילי DNA. עם זאת, קוטר תא אנושי ממוצע עומד על כ-15 מיקרון. כיצד ניתן לגשר על הפער בין אורך הגנום, לבין קוטר התא? ראשית כל, ה-DNA הדו-גדילי נארז על גבי מבנים חלבוניים הנקראים היסטונים. ישנם היסטוני ליבה, אשר מורכבים משמונה חלבונים - H2A, H2B, H3 ו-H4 (ישנם שני עותקים לכל חלבון). בנוסף לכך ישנו חלבון היסטוני נוסף בשם H1, אשר תפקידו הוא לארוז מקבצי היסטוני ליבה.
חלבוני ארכיטקטורה גבוהים כגון SMC, שאינם היסטונים, מסוגלים לקפל עוד יותר את ה-DNA יחד עם ההיסטונים הצמודים אליו.
מכלול ה-DNA וחלבוני האריזה השונים נקרא כרומטין. בהתאם לצורך, ניתן לווסת את קומפקטיות אריזת הכרומטין. כאשר התא מעוניין להשתמש במקטעים מסוימים מן הגנום, אתרים אלו יוותרו פתוחים. לעומת זאת, אחת הדרכים בה התא מסוגל להשתיק גנים היא על ידי קיפול דחוס במיוחד של הגנום, כך שמקטע זה לא יהיה נגיש לשאר חלבוני התא.
בעת חלוקת התא, ה-DNA נמצא בתצורתו הקומפקטית ביותר.
אריזת גנום ויראלי
בכל הווירוסים, ישנה מגבלה חריפה על "כלכלת המידע" ואריזת הגנום. הכוונה ב"כלכלת המידע" היא שהמידע המקודד בגנום הוויראלי צריך להכיל את כל החלבונים הדרושים לקיום הויריון. באופן מפתיע, דרישה זו איננה טריוויאלית כלל וכלל, והתפתחו מנגנונים רבים למען מעקף מגבלה זו.
למען האינטואיטיביות, נבחן דוגמה:
נניח כי לפנינו גנום ויראלי פשוט וקטן במיוחד, אשר מכיל 5,000 נוקלאוטידים (5kb). כל שלושה נוקלאוטידים מקודדים לחומצה אמינית אחת, ולכן גנום זה מסוגל לקודד כ-1666 חומצות אמינו, אם הגנום נקרא ברציפות מתחילתו ועד סופו. בתצורתו הדחוסה ביותר, גנום זה יתפוס צורה כדורית בקוטר 90Å. הגנום הוויראלי איננו צף חופשי במרחב, אלא הוא מוגן במעטפת חלבונית אשר נקראת קפסיד. עובי ממוצע של קפסיד עומד על כ-30Å. על מנת ליצור מעטפת חלבונית בעובי שכזה, שתוכל גם להכיל את הגנום הוויראלי המדובר, יש צורך בכ-25,000 חומצות אמינו!
כיצד ניתן להשתמש ב-1666 חומצות אמינו, על מנת לייצר מעטפת המורכבת מ-25,000 חומצות אמינו? בעיה זו נפתרת באופן חלקי על ידי שימוש ביחידות חוזרניות באופן רפטטיבי, לרוב כ-60 יחידות חוזרניות. לכן זה לא מפתיע כי מרבית הקפסידים הם סימטריים.
עם הזמן, וירוסים פיתחו מנגנוני אריזה משוכללים ומפתיעים במיוחד. מנגנונים אלו כוללים גם פעילויות הקשורות למבנה הקפסיד, אך גם לקומפקטיות גדילי ה-DNA או ה-RNA של אותו ויריון (הכוונה ויריון היא וירוס בוגר אשר מסוגל להדביק). ישנם אף וירוסים בהם המטען הגנטי דחוס באופן דומה לקריסטלים אשר מיוצרים באופן סינתטי במעבדה.
שכפול
כאמור, כל המידע הגנטי שמור ב-DNA. על מנת שמידע זה יועבר לדורות הבאים, יש להפיק העתקים של מידע זה. לאחר שכפול ה-DNA, עותק אחד יוותר מאחור, ואילו עותק חדש יועבר הלאה לדור הבא.
החלבון המרכזי אשר אחראי על ביצוע השכפול נקרא DNA פולימראז. חלבון זה הוא מכונה מולקולרית מורכבת, אשר מורכבת ממספר תת-יחידות. קומפלקס זה פועל על גבי DNA חד-גדילי, אשר על פיו נוצר הגדיל המשלים. תוך כדי השכפול, הגדיל המשלים נקשר לגדיל התבנית, וכך מתקבל DNA דו-גדילי.
ל-DNA פולימראז ישנה מגבלה חריפה, והיא היעדר יכולת סינתזה דה-נובו (סינתזה יש מאין). פעולתו של החלבון היא למעשה הארכת גדיל DNA חד-גדילי. לכן, מלבד DNA חד-גדילי אשר מהווה כתבנית, על מנת שיתבצע שכפול יש לצרף למערכת גם רצפים קצרים של DNA, או RNA, אותם ה-DNA פולימראז יוכל להאריך לכדי הגדיל המשלים. רצפים קצרים אלו, אותם DNA פולימראז מאריך, נקראים פריימרים (או בעברית - תחלים).
במילים אחרות, שכפול DNA על ידי DNA פולימראז תלוי בגדיל תבנית (Template strand) ארוך, ובגדיל פריימר קצר (Primer strand). חלבון הפולימראז מאריך את גדיל הפריימר בהתאם לגדיל התבנית.
ראשית כל, גדיל התבנית נוצר על ידי פעילותם של שני חלבונים:
חלבוני האיניציאציה מבצעים את ההפרדה הראשונית שבין שני גדילי ה-DNA. דוגמאות לחלבונים ממשפחה זו כוללים את DnaA הפרוקריוטי, ואת ה-ORC האאוקריוטי. מבנים אלו מפרידים את שני גדילי ה-DNA באזור מוגדר.
לאחר מכן ההליקאז מתחבר לאחד הגדילים, ותפקידו הוא לשבור את קשרי המימן אשר מרכיבים את ההליקס הדו-גדילי. בחירת הגדיל עליו ההליקאז נטען תלויה באורגניזם. פעילותו של DNA פולימראז מצומדת לפעילותו של ההליקאז.
לעומת גדיל התבנית, גדילי הפריימר נוצרים על ידי חלבון נפרד אשר נקרא פרימאז. חלבון זה מייצר מקטעים חד-גדיליים קצרים, אותם הפולימראז מאריך. באופן מפתיע, אותם פריימרים מורכבים מ-RNA, ולא מ-DNA. בהמשך פריימרים אלו יחתכו ויוחלפו לכדי מקטעי DNA.
כפי שניתן להבין, מדובר בתהליך מורכב להפליא, אשר תיארנו רק חלק קטן מתוכו. חלבונים נוספים אשר לוקחים חלק בביצוע השכפול הם: טופואיזומראז, SSB, ליגאז ועוד רבים. מכלול החלבונים אשר פועלים יחדיו לשכפול ה-DNA נקראים ה"רפליזום".
מודל הטרומבון
כפי שצוין לפני כן, ה-DNA הוא מבנה דו-גדילי, כאשר כל גדיל הוא רצף של נוקלאוטידים המחוברים זה לזה בקשרים קוולנטיים פוספודיאסטריים. שני הגדילים מזווגים באמצעות בקשרי מימן, בחוקיות שנקראת כיום 'קשרי ווטסון-קריק'. הקשרים הפוספודיאסטריים הם בעלי כיווניות, מכיוון שתהליך היצירה של קשר מסוג זה מחייב אינטראקציה בין ההידרוקסיד בפחמן C'3, לבין קבוצת הפוספט בעמדה אלפא של פחמן C'5 על גבי הנוקלאוטיד הבא. לכן, בכל גדיל בודד של DNA, קצה אחד יציג קצה C'5, ואילו הקצה השני יציג קצה C'3. הכיווניות הזו נקראת 5' ל-3'. הקצה ה-5' נחשב במעלה הזרם, או Upstream, ואילו הקצה ה-3' נחשב במורד הזרם, או Downstream.
בעת השכפול, ה-DNA פולימראז קורא במקביל את שני הגדילים בו זמנית, אף על פי שהם ממוקמים באוריינטציה הפוכה זו לזו. אחד הגדילים נקרא על ידי הפולימראז מ-5' ל-3', ואילו הגדיל השני נקרא מ-3' ל-5'. גדילי הבת שנוצרים מסוגלים להיווצר אך ורק בכיווניות 5' ל-3'. איך אם כן מסנתז הפולימראז גדילי DNA מ-3' ל-5'?
שאלה זו תעתעה בחוקרים רבים בתחום הביולוגיה המולקולרית במשך זמן ממושך. מסתבר אפוא כי הגדיל אשר נקרא מ-5' ל-3' (שמהווה בתורו תבנית לגדיל מ-3' ל-5' - אך מבנה זה איננו אפשרי) מתקפל על עצמו, ויוצר לולאה. גדיל הבת אשר מסונתז, גדל לתוך הלולאה. נוסף על כך, גדיל זה מסונתז במקטעים, אשר נקראים מקטעי אוקאזקי. כאשר מקטע אוקאזקי מסונתז בשלמותו, הלולאה מתכווצת, ומתחילה הסינתזה של המקטע הבא. השינוי המחזורי בגודל הלולאה קיבל את השם האל-מותי "מודל הטרומבו". כך מסונתזים שני הגדילים בו זמנית, ובאותו הכיוון.
הגדיל הנקרא מ-3' ל-5' מאפשר סינתזה של גדיל בת מ-5' ל-3', ולכן מסונתז באופן המשכי, ללא מקטעי אוקאזקי. גדיל זה נקרא 'הגדיל המתמשך' (Leading strand), ואילו הגדיל השני, המסונתז באופן מקוטע, נקרא 'הגדיל המפגר' (Lagging Strand).
שעתוק
ביצורים רב תאיים, כל התאים מכילים את אותו הגנום - DNA. מה, אם כן, מבדיל בין תא השייך לעין, או ללב, לכבד, או לשחלה? יתרה מכך, כיצד תאים, גם במיקרואורגניזמים, מגיבים לתנאי סביבה משתנים?
אף על פי שה-DNA מכיל גנים רבים, על פי רוב רק מקצת מן הגנים מגיעים לידי ביטוי חלבוני. תאים שונים, גם אם הם מכילים את אותו הגנום, מבטאים גנים שונים. זוהי סוגיה מרכזית ומהותית המובילה להבדלים בין התאים השונים בגוף. תא בודד עשוי להגיב לגירוי חיצוני באמצעות שינוי פרופיל הגנים אשר בא לידי ביטוי.
ביטוי גנים, או בלועזית - gene expression - הוא מכלול של פעולות, אשר בסופן נוצרת מולקולה פעילה על בסיס DNA, אך שהיא איננה DNA בעצמה. על פי רוב, הכוונה במונח זה היא ביטוי ברמת חלבון, אך ישנם גנים רבים אשר מייצרים מולקולות RNA אפקטוריות. על מנת שגנים יתבטאו, ראשית יש צורך ביצירת מולקולת RNA על בסיס מולקולת ה-DNA. תהליך זה נקרא שעתוק, או transcription. מקצת מן ה-RNA, אשר לו תכונות ייחודיות, מאפשר לייצר חלבונים על סמך רצף הנוקלאוטידים שלו. ל-RNA אשר מהווה תבנית ליצירת חלבון אנו קוראים mRNA, ולתהליך ההמרה משפת הנוקלאוטידים, לשפת חומצות האמינו - אנו קוראים תרגום (translation). בדומה לשכפול, החלבון המרכזי אשר מבצע את השעתוק הוא פולימראז, אך הפעם מדובר בקומפלקס חלבוני בשם RNA פולימראז. בפרוקריוטים ישנו, לרוב, RNA פולימראז בודד, ואילו באאוקריוטים ישנם שלושה סוגים שונים. החלבון RNA פולימראז II מהווה הפולימראז המרכזי, והוא גם זה שאחראי על יצירת mRNA.
מכיוון שתעתיקי ה-RNA מהווים את חלק הארי של ביטוי גנים, ישנו תהליך בקרה הדוק, מורכב ומגוון על השעתוק בכללותו. הנקודה הרגישה ביותר בתהליך הבקרה היא תחילת השעתוק. על מנת שקומפלקס ה-RNA פולימראז יקשור את ה-DNA ויחל בסינתזת RNA, יש צורך בחלבונים מתווכים. באאוקריוטים, חלבונים אלה נקראים פקטורי שעתוק, ואילו בפרוקריוטים הם נקראים גם פקטור סיגמא (σ factor). פקטורי השעתוק קושרים מצד אחד את הפולימראז, ומן הצד השני את ה-DNA. אתר הקישור של פקטורי השעתוק ל-DNA נקרא פרומוטר (promoter). על פי רוב הפרומוטר ממוקם במעלה הזרם (5') לגן, אם כי ישנם גם פרומוטורים הממוקמים במורד הזרם לגן, אך במקרה כזה נוצרות לולאות ב-DNA.
לעיתים קרובות, פקטורי השעתוק ממתינים בסביבת התא במצב בלתי-פעיל, אך בעת קבלת הסיגנל המתאים - ישופעלו כך שיאפשרו שעתוק של גנים ספציפיים.
תרגום
בעוד שבשכפול DNA, ובשעתוק RNA, הרכיבים הקטליטיים החשובים ביותר הם חלבונים - בתרגום חלבונים, הרכיב הקטליטי החשוב ביותר הוא הריבוזום. הריבוזום הוא גופיף RNA המורכב משתי תת-יחידות, אחת קטנה ואחת גדולה. ישנם גם חלבונים המסייעים לפעילות הריבוזום, אך אלו חלבונים לא-קטליטיים.
תהליך השעתוק מייצר מולקולות רבות של RNA, וביניהן rRNA (אשר מרכיב את הריבוזום), tRNA (אשר קושר חומצות אמינו), RNAi (שמווסת ביטוי גנים), tmRNA (שמחלץ ריבוזום שנתקע במהלך התרגום) ועוד רבים. נוסף על כל אלו, ישנה מולקולת RNA ייחודית בשם (mRNA (messenger RNA. מולקולה זו מסוגלת להיקשר לתת-היחידה הקטנה של הריבוזום, ועל פיה יתרחש תהליך התרגום. לאחר האינטראקציה בין ה-mRNA לתת-היחידה הקטנה, תתחבר גם התת-היחידה הגדולה. במילים אחרות, הריבוזום מושלם במלואו רק לאחר קליטת ה-mRNA. תפקידה של התת-היחידה הקטנה הוא לקלוט את ה-mRNA, ולקרוא אותו. לעומתה, התת-היחידה הגדולה אחראית לבניית החלבון. התת-היחידה הגדולה מבצעת את תפקידה על ידי קישור tRNA, מולקולות RNA אשר נושאות חומצות אמינו.
עד כה תיארנו אינטראקציה בין:
התשובה לכך נעוצה באינטראקציה נוספת - בין ה-mRNA לבין ה-tRNA. כל שלשת נוקלאוטידים ב-mRNA נקראת קודון, ואילו על גבי ה-tRNA ישנן שלשות קומפלמנטריות על גבי הנקראות אנטי-קודון. כאשר מתרחש זיווג בסיסים מתאים בין הקודון לאנטי-קודון, החומצה האמינית תתנתק מן ה-tRNA ותתווסף לפפטיד הצומח. לאחר כל צימוד mRNA-tRNA, הריבוזום יתקדם קודון נוסף במורד הזרם (5' ל-3'), כך שהקודון הבא ייקרא על ידי tRNA חדש. בתום תהליך התרגום ה-mRNA מתנתק מן הריבוזום, אשר בתורו מתפרק למרכיביו.
היחס למדעים ביולוגיים מולקולריים אחרים
חוקרים בביולוגיה מולקולרית משתמשים בטכניקות מסוימות, השייכות למדע זה דווקא, אך כבר מראשית הדרך היה שימוש אינטנסיבי וקריטי בטכניקות וברעיונות מפיזיקה, גנטיקה, ביוכימיה וביופיזיקה. אין קו ברור שמבדיל בין דיסציפלינות אלה, כפי שהיה בעבר. באופן סכמטי, ניתן להבין את ההבדלים בין התחומים כך: ביולוגיה מולקולרית היא המחקר של היסודות המולקולריים של התהליכים של שכפול, שעתוק ותרגום של החומר התורשתי. הדוגמה המרכזית של הביולוגיה המולקולרית היא שהחומר הגנטי מועתק ל-RNA ומשם מתורגם לחלבון. על אף שזוהי תמונה פשטנית ביותר של הביולוגיה המולקולרית, זו נקודת התחלה טובה להבנת התחום. בזמן האחרון חוקרים מגלים תפקידים חדשים ל-RNA, שעשויים לשנות את ההבנה הזו.
הרבה מהעבודה הנעשית בביולוגיה מולקולרית היא כמותית, ובתקופה האחרונה חלק גדול מהמחקר נעשה בשיתוף של מדעי המחשב, בתחומי הביואינפורמטיקה. מתחילת העשור, המחקר של מבנה ופונקציית הגן, גנטיקה מולקולרית, היה תת-התחום החשוב ביותר בביולוגיה מולקולרית.
תחומים אחרים בביולוגיה מתמקדים במולקולות במידה גוברת והולכת, או ישירות במחקר של האינטראקציות של המולקולות כמו בביולוגיה של התא או ביולוגיה התפתחותית, או באופן עקיף, למשל כאשר משתמשים בטכניקות של הביולוגיה המולקולרית על מנת להבין את האפיונים ההיסטוריים של אוכלוסיות או מינים, כגון בתחומים של ביולוגיה אבולוציונית, כמו גנטיקה של האוכלוסייה ופילוגנטיקה. יש גם מסורת רבת שנים של מחקר של ביומולקולות בתחום הביופיזיקה.
Expression Cloning
אחת מהטכניקות הבסיסיות ביותר בביולוגיה מולקולרית, המשמשת למחקר של פונקציה של חלבונים, היא Expression Cloning. בטכניקה זו, הקוד ב-DNA עבור חלבון מסוים מועתק (בעזרת אנזימים שונים) לפלסמיד (הידוע כ-Expression Vector). לפלסמיד זה עשויים להיות אלמנטים מיוחדים, שעוזרים לייצור החלבון המסוים הזה, וכן עשויים להיות לו סמנים אנטיביוטיים, שעוזרים לעקוב אחרי הפלסמיד.
את הפלסמיד הזה אפשר להחדיר לתאים של חיידקים או של חיות. הכנסה של ה-DNA לתאי חיידקים נקראת טרנספורמציה, וניתן לבצעה בכמה שיטות, כולל אלקטרופורציה, מיקרו-הזרקה ובאופן כימי. הכנסה של DNA לתאים אוקריוטיים, כמו תאי חיות, קרויה טרנספקציה. יש כמה טכניקות אפשריות לעשות זאת. ניתן גם להחדיר את ה-DNA בעזרת נגיפים כנושאי ה-DNA. במקרים כאלה, הטכניקה נקראת טרנסדוקציה ויראלית.
בכל מקרה, הקידוד של ה-DNA עבור החלבון המסוים שאנו מעוניינים בו נמצא עכשיו בתוך התא, וניתן לייצר את החלבון. מגוון שיטות קיימות על מנת להבטיח את ייצור החלבון בכמויות גדולות, ואז ניתן להפיק את החלבון מהתא. ניתן לבדוק את החלבון לפעילות אנזימית תחת מגוון סיטואציות, או שאפשר לגבש את החלבון על מנת שניתן יהיה לבדוק את המבנה הרביעוני שלו. בתעשיית התרופות, ניתן לבדוק את התועלת של תרופות חדשות כנגד החלבון הזה.
תגובת שרשרת פולימראזית (PCR)
תגובת שרשרת פולימראזית (PCR) היא טכניקה רב תכליתית לשכפול DNA. באופן כללי, PCR מאפשר לשכפל מקטע DNA מסוים מיליוני פעמים, או לשנות אותו בצורה שנקבעה מראש. לדוגמה, ניתן להשתמש ב-PCR על מנת ליצור אתרים לאנזימי הגבלה, או על מנת לגרום למוטציה בבסיסים מסוימים ב-DNA.
עמודת גודל ואימונוכימיה
ניתן ליצור נוגדנים לרוב החלבונים על ידי הזרקת כמויות קטנות של החלבון לתוך חיות כמו עכבר, ארנב, כבש, סוס או חמור. בנוגדנים אלה ניתן להשתמש במגוון שיטות.
בעמודת גודל, החלבונים מופרדים לפי גודלם, בתוך ג'ל שנמצא בין שני לוחות זכוכית. שיטה זו קרויה SDS-Page. החלבונים בג'ל מועברים לאחר מכן לקרום תומך כלשהו. לקרום ניתן להחדיר מיהולים של נוגדנים. ניתן לצפות בנוגדנים שנקשרים לחלבון שאנו מעוניינים בו במגוון שיטות, כגון זהירה כימית או רדיואקטיביות.
שימוש נוסף של נוגדנים הוא טיהור חלבונים. נוגדנים לחלבון מסוים מיוצרים ואז מחוברים ל"חרוזים". לאחר שהנוגדן יתחבר לחלבון, ניתן להפריד את קבוצת הנוגדן-חלבון באמצעות צנטריפוגה. בתהליך הסרכוז, החרוזים, יחד עם הנוגדנים, ייפרדו משאר התמיסה וכתוצאה מכך יצטרפו אליהם גם החלבונים. שאר החלבונים יישארו בתמיסה. אפשרות אחרת היא לחבר את החלבונים לחרוזים שמתרכבים לתווך תומך כלשהו, ואז לשטוף מהתמיסה את שאר החלבונים, כך שרק אלה שמקושרים לחרוזים יישארו. אחר כך מוציאים את החלבון מהתווך, בדרך כלל בעזרת הוספת תמיסה בעלת ריכוז מלח גבוה, או על ידי שינוי של ה-pH של התמיסה.
מוטגנזה מכוונת
מוטגנזה מכוונת היא טכניקה שבה מוטציה נגרמת באתר מוגדר במולקולת DNA.
ספריית הפחתה
ספריית הפחתה היא שיטה בביולוגיה מולקולרית בה ניתן לבחון 'עלייה' או 'ירידה' (תלוי לאיזה כיוון עושים אותה) של גנים ספציפיים כתגובה לשינוי מסוים כגון: טמפרטורה, חומרים שונים, ותנאי סביבה קיצוניים.
הרמן שרכן
הרמן שרכן (גרמנית: Hermann Scherchen; 21 ביוני 1891 – 12 ביוני 1966) היה מנצח גרמני.
ביוגרפיה
שרכן נולד בברלין וניצח בריגה מ-1914 עד 1916 ובקניגסברג מ-1928 עד 1933. אז עזב את גרמניה במחאה נגד המשטר הנאצי ועבד בשווייץ.
אחרי הופעת הבכורה שלו עם "פיירו הסהרורי" של שנברג, עשה לו שם כמומחה למלחיני המאה ה-20 כמו ריכרד שטראוס, וברן, ברג ווארז וקידם את יצירותיהם של מלחיני התקופה הצעירים יותר, ביניהם יאניס קסנאקיס ולואיג'י נונו.
פרסומו העיקרי של שרכן בא לו, קרוב לוודאי, מן העיבוד התזמורתי (וההקלטה) ל"אמנות הפוגה" של יוהאן סבסטיאן באך. הישג אחר שלו הוא ההקלטה, בשנת 1958, של סימפוניית ארואיקה, הסימפוניה השלישית של בטהובן, לחברת וסטמינסטר (הוצאה מחדש על תקליטור), ובה הביצוע המהיר ביותר, שהוקלט (נכון ל-2006), של הפרק הראשון והקרוב ביותר לציון המטרונום של בטהובן. ספרו משנת 1953, Lehrbuch des Dirigierens (מחקר בניצוח) הוא ספר לימוד סטנדרטי. הרפרטואר המוקלט שלו היה עצום בהיקפו, החל בויולדי וכלה בריינהולד גליאר.
הרמן שרכן מת בפירנצה והשאיר אחריו מספר ילדים, ביניהם וולף שרכן. הקשר בן שש השנים של וולף עם בנג'מין בריטן החל כשהיה בן 13. ג'ון ברידקט מתאר את חילופי המכתבים הנלהבים בין המלחין המפורסם לנער ב"ילדי בריטן".
אשתו מרים שרכן מנהלת את חברת ההקלטות, טאהרה", המפיקה הקלטות היסטוריות של מנצחים מפורסמים על גבי תקליטורים, ביניהן הקלטות של שרכן עצמו.
לוגוסופיה
לוגוסופיה היא דוקטרינה של תפיסה יוצרת המביאה הכרות ייחודיות היוצרות שלמות אחת. היא נהגתה על ידי ההומניסט הארגנטינאי קרלוס ברננדוס גונסלס-פקוצ'ה (1901–1963) בשנת 1930.
השם "לוגוסופיה" מורכב משתי מילים יווניות: "לוגוס" ו"סופיה". המחבר בחר בשתי המילים האלה במובן של אמירה יוצרת או תגלית מחד, ומדע מקורי או דעת מאידך; זאת במטרה להורות על סוג חדש של הכרות שהן תורה, מתודה וטכניקה למען שיפור האדם על ידי עצמו.