cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הנדריק פלוריס כהן
קורות חיים
בשנת 2007 יצא ספרו "איך המדע המודרני הגיע לעולם: היסטוריה השוואתית", שזכה בפרס יורקה (Eureka Book Prize) לשנת 2008. הספר מסביר מדוע המדע המודרני הצליח להתפתח במאה ה-17.
יחסי גאורגיה–הודו
היסטוריה
גאורגיה פתחה קונסוליית כבוד בניו דלהי בשנת 2005 ושדרגה אותה לשגרירות ב-2010. המזכיר במשרד לענייני הודו מעבר לים פרבז דואן ייצג את הודו בחגיגות "יום התפוצות" הראשון בטביליסי במאי 2012. סגן שר החוץ דייוויד ג'לגניה הוביל משלחת גאורגית להשתתף בוועדה הבין ממשלתית הראשונה (IGC) בדלהי באפריל 2014. נציב הבחירות המרכזי בהודו, נסים זיידי, השתתף בכנס הבינלאומי של נציבות הבחירות בבטומי בפברואר 2015. משלחת משרד החוץ ההודי השתתפה בפגישת המומחים למדינות החברות המייסדות AIIB בטביליסי ביולי 2015. יו"ר ועדת הבחירות בגאורגיה טאמר ז'וואניה ביקרה בניו דלהי ב-13 ביולי 2015. במהלך הביקור חתמו שתי המדינות על הסכמה לשיתוף פעולה בניהול בחירות.
הנדריק פלוריס כהן
קורות חיים
נשוי למרתה ואב לאסתר. הוא אחיו של יוב כהן, ראש עיריית אמסטרדם לשעבר ומועמד לראשות ממשלת הולנד.
יחסי גאורגיה–הודו
היסטוריה
סגן שר הכלכלה, קטבן בוכורישווילי, ביקר בהודו באפריל 2016. הוא קידם פרויקט "סרט בגאורגיה" לבמאים, מפיקים ואולפני קולנוע הודים. משלחת מטעם המכון הבינלאומי לדמוקרטיה וניהול בחירות בהודו (IIIDEM) ביקרה בטביליסי כדי לערוך הכשרה לפקידי ועדת הבחירות בגאורגיה ביוני 2016. המושב השני של הוועדה הבין-ממשלתית הודו-גאורגיה לסחר, שיתוף פעולה כלכלי, מדעי וטכנולוגי, תרבותי וחינוכי (IGC) נערך בטביליסי ב-25 ביולי 2016.
גאורגיה תמכה בהודו בפורומים בינלאומיים שונים וארגונים רב-צדדיים. המדינה תמכה במועמדות הודו בארגון התעופה האזרחית הבינלאומית (ICAO), בוועד המנהל של אונסק"ו ובחברות במועצת הארגון הימי הבינלאומי (IMO) בשנת 2013, ב-UNHRC בשנת 2014 ובארגון המכס העולמי בשנת 2015. הודו הצביעה למועמדותה של גאורגיה בארגון ההידרוגרפי הבינלאומי (IHO) בשנת 2013.
יחסים כלכליים
המסחר הבילטרלי בין גאורגיה להודו הסתכם ב-107.04 מיליון דולר בשנים 2015–2016, וירד מעט מ-105.02 מיליון דולר בשנה שקדמה לה. הודו ייצאה סחורות בסך 82.57 מיליון דולר לגאורגיה, וייבאה בשווי 24.47 מיליון דולר. הסחורות העיקריות שמייצאת הודו לגאורגיה הן דגני בוקר, כורים גרעיניים, דוודים, מכונות ומכשירים מכניים, תרופות, מכונות וציוד חשמל, אלומיניום ומוצריו. הסחורות העיקריות שמייבאת הודו מגאורגיה הן דשנים, אלומיניום ומוצריו, נחושת וכדומה.
ההשקעה הישירה הזרה של הודו בגאורגיה עלתה מ-29,000 דולר בשנת 2005 ל-26 מיליון דולר בנובמבר 2011. JSW Steel Netherlands BV, חברת הבת ההולנדית של חברת JSW Steel ההודית, שיתפה פעולה עם חברת Georgian Steel Group Holding Limited להקמת מפעל להמרת שאריות מתכת למוטות פלדה מחוזקים. המפעל נחנך רשמית על ידי הנשיא בנובמבר 2009. טרנס אלקטריקה הוקמה על ידי החברה ההודית קונטיננטל קונסטרוקשן, יחד עם חברות בריטיות וגאורגיות, להקמת תחנת כוח הידרואלקטרית בגאורגיה.
חברות הודיות ביצעו השקעות גדולות בתחומי פלדה, תשתיות, חקלאות ושירותים בגאורגיה. כ-150 הודים, בעיקר מפונג'אב, רכשו סך כולל של כ-1,500 דונם אדמה חקלאית לעיבוד בגאורגיה. פעילות זו מגובה על ידי המדיניות של ממשלת גאורגיה לעודד הגירה של אנשים בעלי ידע חקלאי למדינה במטרה להגביר את הייצור החקלאי היורד. החקלאים ההודים נמשכים מעלות הקרקע הנמוכה בגאורגיה. חקלאי פונג'אבי סיק אחד שהיגר לגאורגיה ציין כי הוא יכול לרכוש 200 דונם אדמה בגאורגיה מהכסף שהרוויח על ידי מכירת דונם אחד בפונג'אב. Tata Power השקיעה כ -280 מיליון דולר בפרויקט כוח בגאורגיה.
בפברואר 2014 ביקרה משלחת תרופות הודית לראשונה בגאורגיה. הם ביקרו בכמה מפעלים ומעבדות תרופות בגאורגיה וקיימו דיונים עם עסקים גאורגים.
הרברט ריימונד מקמאסטר
'''הרברט ריימונד "ה.ר." מקמאסטר (באנגלית: Herbert Raymond "H. R." McMaster'''; נולד ב-24 ביולי 1962) הוא לוטננט גנרל בצבא ארצות הברית שכיהן כיועץ לביטחון לאומי ה-26 של ארצות הברית, תחת הנשיא דונלד טראמפ. שימש כסגן מפקד פיקוד האימונים וההדרכה של צבא ארצות הברית (TRADOC).
ב-23 במרץ 2018 פיטר אותו הנשיא טראמפ וב-9 באפריל מקמסטר סיים את כהונתו כיועץ לביטחון לאומי.
קריירה צבאית
מקמאסטר נולד וגדל בפילדלפיה. הוא החל את דרכו בצבא ארצות הברית עם הרשמו למכללה הצבאית ווסט פוינט. לאחר שסיים את חוק לימודיו ב-1984, והוסמך כקצין בדרגת לוטננט התגייס לצבא ועבר הכשרה כלוחם, קורס קציני שריון, קורס סיירים והסמכה כצנחן. בתפקידו הראשון שימש כמפקד מחלקה בגדוד ה-1 ברגימנט השריון ה-66. במלחמת המפרץ לחם מקמאסטר כמפקד פלוגת הסיור של רגימנט השריון ה-2 בקרב של "קו אורך 73". על האופן בו לחם בקרב זה עוטר בכוכב הכסף. בהמשך שימש כמפקד גדוד השריון ה-1 ברגימנט הפרשים המשוריין ה-4. לאחר מכן שימש כקצין אג"ם של סגן מפקד פיקוד מרכז של ארצות הברית, גנרל ג'ון אביזייד.
בעת מלחמת עיראק פיקד על רגימנט השריון ה-3, בין היתר במהלך הלחימה בעיר תל עפר, בה פעלו רבים מפעילי הג'יהאד העולמי. לאחר מכן היה שותף בצוות בראשותו של הגנרל דייוויד פטראוס לגיבוש דוקטרינה ללוחמה בטרור. בשנת 2008 מונה למפקד מרכז שילוב היכולות של הצבא בדרגת בריגדיר גנרל. בשנת 2010 שימש כאחראי על התוכניות בפיקוד כוחות ארצות הברית ונאט"ו באפגניסטן. בשנת 2012 מונה למפקד המרכז למצוינות בתמרוּן בפורט בנינג. בשנת 2014 מונה לסגן מפקד פיקוד ההדרכה והאימונים של צבא ארצות הברית (TRADOC).
מקמאסטר בעל תואר דוקטור בהיסטוריה האמריקאית מטעם אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל והוא אף כתב ספר המבוסס על הדוקטורט שלו בשם "Dereliction of Duty" העוסק במלחמת וייטנאם בו הוא בוחן את כישלונות הממשל והצבא ומותח ביקורת חריפה על התנהלות הנשיא לינדון ג'ונסון וסגל יועציו הצבאיים והאזרחיים במשך המלחמה.
היועץ לביטחון לאומי
ב-20 בפברואר 2017 בחר נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ במקמאסטר לתפקיד היועץ לביטחון לאומי, לאחר שקודמו מייקל פלין התפטר זמן קצר לאחר שנכנס לתפקידו.
ב-15 במרץ 2018 דווח כי הנשיא טראמפ החליט להדיח את מקמאסטר מתפקידו כיועץ לביטחון לאומי. ב-22 במרץ הודיע טראמפ שמקמסטר יוחלף בשגריר לשעבר של ארצות הברית באו"ם, ג'ון בולטון, החל מ-9 באפריל 2018.
בתיה עופר
ביוגרפיה
בתיה נולדה בישראל בשנת 1974. בגיל 22 עברה להתגורר בטורונטו שם סיימה תואר ראשון במנהל עסקים מאוניברסיטת יורק. ב-2009 נישאה למיליארדר עידן עופר והשניים מתגוררים בלונדון יחד עם ילדיהם. לאחר נישואיהם החלה להיות מעורבת בפעילות פילנתרופית ובעולם האמנות.
קריירה
עופר עבדה לפני נישואיה במיזם המכוניות החשמליות "בטר פלייס" של שי אגסי.
עופר יושבת בחבר הנאמנים של האקדמיה המלכותית לאמנויות בלונדון. כמו כן היא חברה במועצה הבין־לאומית של תאגיד האמנות הרב-לאומי בריטי "סות'ביס", ונמנית עם חבר הנאמנים הבין־לאומי של מרכז פרס לשלום וחדשנות.
בעבר כיהנה עופר כיושבת ראש מועצת החינוך של גלריית סרפנטיין ושימשה כיועצת ליריד האמנות הבינלאומי "Frieze".
פילנתרופיה
את פעילותה הפילנתרופית החלה כאשר שימשה כנשיאת כבוד בעמותת Make-a-Wish ישראל. ב-2013 הצטרפה לשלוחה הבריטית של העמותה.
Art of Wishes
בשנת 2017 הקימה בתיה עופר את הארגון (Art of Wishes), שמטרתו לגייס כספי תרומות עבור Make a Wish דרך התרמה בקהילת האמנות. אחת לשנה היא עורכת אירוע התרמה גדול בלונדון, אשר מטרתו לגייס תרומות למימון משאלות לילדים הסובלים ממחלות קשות. עד כה נתרמו דרך הארגון כחמישים מיליון ש"ח.
בשנת 2022 ביקשה מהתכשיטן פאביו סליני לתרום חלק מיצירותיו לטובת מכירה פומבית לארגון, ובעקבות כך גויסו 750 אלף ליש"ט.
תוכנית מלגות
בשנת 2013 יסדה את תוכנית המלגות למנהיגים על שם סמי עופר, יחד עם בעלה בבית הספר לממשל קנדי שבהארוורד. התוכנית מעניקה מלגות לסטודנטים יהודים וערבים.
קרן עידן ובתיה עופר
הקרן מנוהלת בפועל על ידי בתיה. בישראל תרמה הקרן 15 מיליון דולר לספריה הלאומית החדשה. כמו כן תרמה הקרן לקמפוס חדש של אקדמיית בצלאל, שם ממוקם אגף האמנות על שם עידן ובתיה עופר, וכן תרמה כסף לבית החולים איכילוב.
בבריטניה תרמה יחד עם בעלה 25 מיליון ליש"ט לבית הספר לעסקים בלונדון.
בשנת 2023 השניים תרמו למען סיבסוד עלות הכניסה של צעירים לתערוכות באקדמיה המלכותית לאומנויות בלונדון.
אוסף אמנות
האוסף של בני הזוג מתמקד בעיקר באמנות מודרנית ואמנות עכשווית, וכולל יצירות של אמנים כמו לואיס בורג'ס, ריצ'רד פרינס, דייוויד האמונז, סיגמר פולק, תומאס סטרוס ופיליפ גוסטון.
בשנת 2022 הוכתרה עופר כאחת מאספניות האמנות החשובות בעולם על ידי מגזין האמנות Artnews.
יוסי שיין
יוסף (יוסי) שיין (נולד ב-21 בספטמבר 1956, ט"ז בתשרי ה'תשי"ז) הוא חבר כנסת לשעבר מטעם מפלגת ישראל ביתנו.
שיין הוא פרופסור מן המניין למדע המדינה וליחסים בינלאומיים אשר כיהן כראש בית הספר למדעי המדינה באוניברסיטת תל אביב וכן היה חבר בוועדה לתכנון ולתקצוב של המועצה להשכלה גבוהה (ות"ת). בנוסף הוא חבר סגל באוניברסיטת ג'ורג'טאון בוושינגטון די. סי. ושימש כנשיא המכללה האקדמית גליל מערבי.
ביוגרפיה
שיין נולד וגדל בגבעתיים ב-1956, לדוד, פועל תעשייה וחנה (לבית מורנשטיין), מורה. סיים תואר ראשון באוניברסיטת תל אביב בהצטיינות בשנת 1981 ותואר שני באותו מוסד בהצטיינות בשנת 1983. בשנת 1985 סיים תואר שני באוניברסיטת ייל, ובשנת 1988 סיים בהצטיינות לימודי דוקטורט במדע המדינה באוניברסיטת ייל. משנת 1989 מלמד מדעי המדינה באוניברסיטת תל אביב, והיה ראש החוג למדעי המדינה בין השנים 1996 ל-1999. בשנת 2002 קיבל מעמד של פרופסור מן המניין באוניברסיטת ג'ורג'טאון. הוא היה פרופסור אורח באוניברסיטת ייל, אוניברסיטת וסליאן (Wesleyan University), ובמידלברג קולג', בנוסף היה עמית בכיר אורח בקולג' סנט אנטוני באוניברסיטת אוקספורד. בשנת 2004 ייסד ועמד בראש התוכנית ל"ציוויליזציה יהודית" בבית הספר לשירות החוץ באוניברסיטת ג'ורג'טאון. בשנת 2007 מונה לנשיא המכללה האקדמית גליל מערבי, כשהוא מחליף בתפקיד את פרופ' ארזה רון.
אילנית עלים טרינידדית
אילנית עלים טרינידדית (שם מדעי: Phyllomedusa trinitatis) הוא מין של דו-חיים ממשפחת האילניתיים החי בטבע ביערות של ונצואלה ובאי טרינידד. האילנית חיה בטבע ביערות גשם סובטרופיים או טרופיים, יערות מחטניים לחים, סוואנה לחה, שיחיות לחות, ביצות, בריכות ותעלות של מים מתוקים והיא מאוימת מעט מאובדן בית גידול בטבע, אם כי היא בעלת תפוצה רחבה והיא אינה בסכנה בטבע.
יוסי שיין
ביוגרפיה
ביולי 2016 מונה פרופ' שיין כחבר בוועדה לתכנון ולתקצוב, תוקף המינוי היה לשלוש שנים ובאוגוסט 2019 החליט שר החינוך, רפי פרץ, שלא להאריכו.
אילנית עלים טרינידדית
האילנית היא קרובתה של צפרדע הקמבו והיא בעלת גפיים ארוכות, עיניים אדומות ולסתות חזקות וצבעה ירוק בוהק המתאים לצבע העלים שמעליה, כשהחזה והסנטר חומים ולעיתים היא בעלת גוונים סגולים על קצה בטנה. צבעה גם יכול מעט להשתנות בהתאם לסביבתה ולטמפרטורה. היא בעלת הפרשות ריר מיוחדות סביב עיניה ובעלת כפות רגליים ללא קרומים. עורה חלק והגב מכוסה ביבלות. בניגוד לצפרדעים רבות לזכרי צפרדע זו אין תיבות קול חזקות.
יוסי שיין
ביוגרפיה
בינואר 2017 מונה פרופ' שיין ליו"ר ועדת היגוי של ות"ת ומל"ג למדעי הרוח
אילנית עלים טרינידדית
הצפרדעים חיות בסביבות לחות בין צמחייה וניזונות מחרקים קטנים שהם עוקבות אחריהם ואז בולעות והם להוטים אחרי צרצרים. בתורם הם נטרפים בידי טורפים כמו נחשים, עופות מים ועוד והראשנים נטרפים בעיקר בידי זחלי שפיריות כמו Pantala flavescens. זבובים מהמשפחה Phoridae הורסים את תטולותיהם וגם מזיקים לרגליהם. הצפרדע יכולה להתגונן מטורפיה באמצעות רעל חזק המופרש מגבה, אשר מורכב מפפטידים מיוחדים אשר נחקרים ביסודיות ואף נחשבים למוצלחים ליצירת תרופות לטיפול אנטי דלקתי ולסוכרת.
יוסי שיין
ביוגרפיה
בפברואר 2017 מונה פרופ' יוסי שיין ליו”ר ועדת מלגות אלון בתחום מדעי החברה
שיין כתב וערך שישה ספרים, ופרסם כחמישים מאמרים בכתבי עת ובספרים. זכה בפרס האגודה האמריקאית למדע המדינה ופרס ספר השנה מטעם האיגוד הישראלי למדע המדינה.
הוא כותב מאמרי פובליציסטיקה בעיתונות הישראלית, בין השאר בעיתון הארץ, ומתראיין ברשתות השידור השונות כמו CNN, פוקס ניוז, CNBC ועוד.
פעילות פוליטית
ב-5 בינואר 2021 הצטרף שיין למפלגת ישראל ביתנו. הוא הוצב במקום השמיני לקראת הבחירות לכנסת העשרים וארבע. אך המפלגה הגיעה ל-7 מנדטים ושיין לא נבחר לכנסת. עם זאת, לאחר כניסתה של ישראל ביתנו לממשלת ישראל השלושים ושש והתפטרותו של השר חמד עמאר במסגרת החוק הנורווגי, הוא החל לכהן כחבר הכנסת העשרים וארבע.
חיים אישיים
נישא בראשון לננסי לבית שנוג (Schnog) ב-7 ביוני 1987, פרופסור ללימודים אמריקאים, שממנה התגרש. אב לאיתן ולאמילי.
ספרים שכתב
בעברית באנגלית
הוראת תכנות בישראל
הוראת תכנות מתקיימת בישראל לכל אורכה של מערכת החינוך, החל מבית הספר היסודי וכלה בלימודים באוניברסיטה. לימודים אלה משרתים מטרות אחדות:
בבתי ספר יסודיים ובחטיבות הביניים
בשנות ה-80 ובתחילת שנות ה-90 התקיימו בבתי ספר יסודיים ובחטיבות הביניים לימודים של שפת התכנות לוגו. יצאו לאור בעברית ספר לימוד ("מדריך לעסקי צבים") וכתב עת למורים בשם "צו לצב". כיום משמשת למטרה זו שפת התכנת Scratch.
מתקיימות מספר תוכניות לימוד בתחום התכנות המיושמות בבתי הספר היסודיים ובחטיבות הביניים בארץ. במשרד החינוך מפעילים את התוכנית במדעי המחשב ורובוטיקה לבתי ספר יסודיים, שבה מלמדים תכנות, מכניקה ואלקטרוניקה מתוך השקפה כי תחומים אלה הם מרכיב חיוני באוריינות של תלמידים במאה ה-21. במסגרת תוכנית זו מקנים לתלמידים כישורי חשיבה אלגוריתמית וכן נלמדים תהליכי מימוש אלגוריתמים באמצעות כתיבת קוד. מרבית העבודה בתוכנית נעשית בשפת סקראץ' וכוללת בין היתר פיתוח אפליקציות ופרויקטים ברובוטיקה. בתוכנית לוקחים חלק מעל 50 אלף תלמידים והיא פועלת במעל 585 בתי ספר באזורים שונים בארץ.
במשרד החינוך משלבים לימודים בתחומים משיקים לתכנות, כגון תחום הסייבר, החל מכיתה ה', כחלק ממגמת פיתוח ענף הסייבר כיעד לאומי.
במערכת החינוך היסודית פועלות גם תוכניות חינוכיות חיצוניות בתחומי התכנות, שבהן התלמידים לוקחים חלק במהלך יום הלימודים או אחריו. בין התוכניות הללו אפשר למצוא קורסים בתכנות ופיתוח משחקי מחשב, קורסי תכנות לפיתוח אפליקציות, תוכנית ללימוד תכנות באמצעות מכשירי אייפד המיועדת לילדים צעירים החל מגן הילדים ועד לכיתה ו' ומסלולים נוספים.
במשרד החינוך עורכים אירועים שונים לילדים בתחום התכנות. בין אירועים אלה נכללת אליפות התכנות לבתי ספר יסודיים וחטיבות ביניים. מטרת התחרות היא עידוד תלמידים לעניין במקצועות הטכנולוגיה והיכרות עם יסודות בתכנות. המשרד עורך תחרויות נוספות בתחום הקוד והרובוטיקה, המיועדות לתלמידים בכיתות ה' בבתי ספר יסודיים הלומדים בתוכנית בתחום מדעי המחשב והרובוטיקה. קיימת גם תחרות בתחום הסייבר והתכנות המיועדת לכיתות ח'-י"ב שבה בונים התלמידים רובוטים מתוכנתים.
בבתי ספר תיכוניים
מדעי המחשב נכללים ברשימת נושאי הלימוד שבהם ניתן לגשת לבחינת בגרות, מרמה של יחידת לימוד אחת ועד רמה של 5 יחידות. בשנות ה-90 נלמדה במסגרת זו שפת התכנות פסקל. להחלפת מידע בין מורים העוסקים בהוראת מדעי המחשב מפעיל הטכניון את "מחשבה - מרכז המורים הארצי למדעי המחשב", שבין השאר מוציא לאור את כתב העת "הבטים בהוראת מדעי המחשב".
בחלק מבתי הספר התיכוניים ניתן להמשיך ללמוד לאחר כיתה י"ב לתואר הנדסאי תוכנה. מסלולים אלה מכונים עתודה טכנולוגית, וידועים גם בשם כיתה י"ג–י"ד . במסלול מכשירים את בוגרי י"ב להשתלבות בתפקידי הנדסאים וטכנאים בחיילות טכנולוגיים בצה"ל, כאשר אורך הלימודים להכשרת הנדסאים הוא שנתיים. במסלול הנדסאי הנדסת תוכנה נלמדים נושאים כגון תכנות, בסיסי נתונים ומערכות הפעלה. בוגרי המסלול משובצים בתפקידי מתכנתים בהתאם לצורכי צה"ל.
בצה"ל
קורס תכנות מתקיים בצה"ל החל מאמצע שנות ה-60, בעקבות הכנסת המחשב לשימוש צה"ל, תחילה בממר"ם ובהמשך ביחידות נוספות. קורס זה ניתן לבוגרי תיכון המתגייסים לצה"ל, וכן לבוגרי העתודה האקדמית. ההכשרה בצה"ל נחשבה מאז ומתמיד כשער כניסה לעבודה בתכנות גם בשוק האזרחי, לאחר סיום השירות בצה"ל.
בבתי ספר פרטיים להכשרה מקצועית
בשנת 1991 הוסמכה חברת "מ.ל מיני מחשבים" להעביר קורסים וסדנאות לתוכנה של חברת Oracle. בשנת 1994 התמזגה החברה עם ג'ון ברייס מערכות, נציגת Oracle בישראל, ובעקבות המיזוג שונה שם החברה לג'ון ברייס הדרכה. בשנת 2002 רכשה חברת "מטריקס" את ג'ון ברייס הדרכה. במקביל רכשה מטריקס את חברת ההדרכה "סיון" שייסד יצחק סיון. ג'ון ברייס הדרכה ו"סיון" התמזגו ב-2003, כאשר שם המותג ג'ון ברייס הדרכה נשמר עד היום. חברת מדיאטק הייטק, שהוקמה בחיפה בשנת 1991, היא זרוע ההדרכה וההטמעה של "מטריקס" בצפון.
גוף הדרכה פרטי גדול נוסף הוא "מכללת נס", הפועלת בחמישה קמפוסים והיא חלק מחברת "נס א.ט.".
ברשות החדשנות החלו בשנת 2018 להפעיל את פרויקט "סיירות תכנות" (Coding Bootcamps) להכשרת אקדמאים ככוח עבודה לתעשיית ההיי-טק. הסיירות מתקיימות במסגרת של הכשרות אינטנסיביות להכשרת מתכנתים, כאשר בוגרי ההכשרות מושמים בחברות הייטק בתפקידי פיתוח עד 15 חודשים אחרי תום ההכשרה. את סיירות התכנות מעבירות חברות פרטיות בתחומי ההכשרה לתכנות ומסגרות חוץ אקדמיות נוספות שזכו בהליך תחרותי שערכה הרשות. התוכניות מיועדות במרביתן לאקדמאים מצטיינים ולחלקן יכולים להתקבל בעיקר בוגרי תואר ראשון מצטיינים של לימודי מדעי המחשב ומדעים מדויקים. קיימות גם סיירות תכנות ייעודיות לבעלי תואר שני המעוניינים בהסבה להיי-טק.
באוניברסיטאות ובמכללות
תכנות נלמד באוניברסיטאות ובמכללות בראש ובראשונה במסגרת החוגים למדעי המחשב והנדסת תוכנה, המכשירים מתכנתים ברמה גבוהה. לימודים לתואר ראשון במסגרת זו כוללים שפות תכנות אחדות, וקורסי יסוד שאין תלויים בשפה, כגון מבנה נתונים. הפעילות בתחום זה החלה באמצע שנות ה-60, תחילה במסגרת החוגים למתמטיקה או הנדסת חשמל, ולאחר מכן כחוגים עצמאיים, הזוכים לביקוש רב בקרב הסטודנטים. מסלול הלימודים הראשון לתואר במדעי המחשב בישראל נוסד במכון ויצמן למדע בשנת 1969, ביוזמתו של פרופ' שמעון אבן.
קורסי תכנות בסיסיים נלמדים גם בחוגים רבים אחרים (כגון פיזיקה או סטטיסטיקה), לשם הענקת יכולת תכנות עצמאית הנחוצה גם בחוגים אלה. לפופולריות רבה זכתה שפת התכנות Fortran, שהוחלפה במשך השנים בשפות מודרניות יותר. באוניברסיטאות שבהן פעל מחשב מרכזי מתוצרת IBM (הטכניון, אוניברסיטת בר-אילן, מכון ויצמן למדע) נלמדה גם שפת התכנות PL/I, המשוכללת מ-Fortran. בשנות ה-80 הפכה שפת פסקל למקובלת באוניברסיטאות, ובהמשך החליפו אותה C וג'אווה. בנוסף נלמדת שפת התכנות המתמטית MATLAB.
בנוסף ללימודי תכנות כחלק מהלימודים לתואר אקדמי, מקיימים המוסדות להשכלה גבוהה לימודי תכנות במסגרת לימודי תעודה ולימודי חוץ, וכן במסלול לימודים לתואר הנדסאי תוכנה.
יחסי גרמניה–קמרון
סקירה כללית
היחסים בין גרמניה לקמרון טובים. בשנת 2019 התגוררו בגרמניה מעל 24,000 קמרונים. בקרב הסטודנטים הבינלאומיים מדורגים הקמרונים במקום החמישה עשר, ובכך היוו את הקבוצה הגדולה ביותר של סטודנטים מאפריקה. בסביבות 600 עד 700 אזרחים גרמנים חיים בקמרון. גרמניה נהנית מתדמית חיובית בקמרון, לא מעט בגלל עבודת מדיניות הפיתוח הענפה שלה.
גרמניה מספקת את הסכום הגדול ביותר של מימון שיתופי פעולה לפיתוח ממשלתי דו-צדדי של כל המדינות (מעל 100 מיליון אירו רק בתקופת 2017–2019).
יחסים כלכליים
קיים פוטנציאל גדול להתפתחות ביחסים הכלכליים בין גרמניה לקמרון. הסחר בין שתי המדינות הוא צנוע יחסית וקיימים בו תנודות משנה לשנה. חברות גרמניות אינן מגלות כיום עניין רב בהשקעות במדינה.
אברהם סלים
הרב אברהם סלים (נולד ב-1 באוגוסט 1938) הוא ראש ישיבת מאור התורה הקטנה והגדולה בירושלים, וחבר מועצת חכמי התורה של ש"ס.
ביוגרפיה
נולד בירושלים לאביו הרב נתן סאלם ולאמו מזל לבית בביוף.
בילדותו למד בתלמוד התורה "מגן דוד" שאביו פתח וניהל, ושכן ברחוב דוד ילין בירושלים. לאחר מכן למד בישיבה קטנה קול תורה בירושלים, ובישיבת פוניבז' בבני ברק אצל הרב אלעזר מנחם מן שך שנעשה לרבו המובהק. . כן הושפע מדודו הרב עזרא עטיה ראש ישיבת פורת יוסף.
נישא למלכה פנינה בתו של הרב בן ציון הכהן רבין - אב"ד בתל אביב ומגדולי רבני יהדות בוכרה.
אחר נישואיו למד הלכה בכולל שע"י מכון הרי פישל. בשנת 1955 קיבל תעודת שוחט ובודק מהרב יעקב עדס והרב עובדיה הדאיה, ובשנת 1966 הוסמך להוראה על ידי הרב יוסף שלום אלישיב והרב שמואל אהרן יודלביץ.
בהמשך, למד בחברותא עם חברו לישיבה הרב יהודה עדס, אשר היה מוסר באותה תקופה שיעור כללי בישיבת פורת יוסף הקטנה ששכנה בשכונת קטמון, ויחד הם היו מכינים את השיעור. באותה העת - הרב עדס שידלו לעזוב את עולם ההלכה ולהשקיע בלימוד העיון, במטרה לבסס את עולם הישיבות הספרדי.
בשנת 1979 עזב הרב עדס את ישיבת פורת יוסף, ותחתיו מונה הרב סלים לר"מ בישיבה. כעבור מספר שנים עזב את הישיבה ופתח כולל אברכים בשכונת מקור ברוך.
הקמת הישיבה
בשנת 1993 פתח את הישיבה הגדולה "מאור התורה" בסמיכות לישיבה הקטנה, והוא עומד בראשה עד היום. בצוות הר"מים מכהנים בניו חתניו וכן הרב בנימין כהן וכן הרב בנימין זאב גרבוז. בהמשך צרף אליו גם את הרב דוד כהן ראש ישיבת חברון והוא מוסר מדי שבוע שיעור כללי בישיבה. משק הבית מנוהל על ידי רעייתו פנינה סלים (ביתו של הרב בן ציון הכהן רבין).
הרב סלים משמש כבעל תפילה בימים הנוראים.
יחסיו עם תנועת ש"ס
בשנת 1993 הקים יחד עם הרבנים גבריאל טולידנו, נסים טולידנו, יהודה עדס ועוד, את ארגון מרביצי תורה, אשר ייצג דרך שונה ונפרדת מהנהגת תנועת ש"ס והרב עובדיה יוסף אשר עמד בראשה.
עם השנים ארגון מרביצי תורה נעלם אך במשך שנים רבות הורה הרב סלים לתלמידיו להצביע בבחירות למפלגת דגל התורה,. עם זאת, במהלך השנים התנגדותו לש"ס פחתה, ובשנת 2013 הגיע לביקור בבית הרב עובדיה יוסף (אשר למד בילדותו אצל אביו) לאור אירוע מוחי שעבר הרב יוסף, ואחר שנים רבות שהם לא נפגשו.
בי"ג בטבת תש"פ השתתף בסיום תלמוד בבלי שעל ידי תנועת ש"ס, ומאז השתתף בכנסים רבים נוספים.
בבחירות לכנסת העשרים וחמש הורה שיש עדיפות להצביע לתנועת ש"ס, יחד עם הרבנים שלמה ידידיה זעפראני, שמואל בצלאל וראשי ישיבות נוספים.
באפריל 2023 מונה לחבר מועצת חכמי התורה של ש"ס, כנציג ראשי הישיבות (אשר חלקם בעבר התנגדו לש"ס וכעת הצטרפו לתמיכה בה) וקהילות האברכים.
משפחתו
הרב סלים מתגורר בשכונת מקור ברוך בירושלים, נשוי לפנינה ואב לתשעה. חלקם נמנים עם צוות ישיבת מאור התורה שיסד ועומד בראשה:
תקשורת דו כיוונית (דופלקס)
מערכת תקשורת דו כיוונית (duplex, בעברית: דופלקס) היא מערכת מנקודה לנקודה (point-to-point) המורכבת משניים או יותר התקנים מחוברים או שיכולים לתקשר אחד עם השני בשני הכיוונים. מערכות דופלקס משמשות ברשתות תקשורת רבות, על מנת לאפשר תקשורת בו-זמנית בשני הכיוונים בין שני צדדים המחוברים. ישנם שני סוגים של מערכות תקשורת דו-צדדית: דופלקס מלא (FDX) ודופלקס למחצה (HDX).
במערכת דופלקס מלא, שני הצדדים יכולים לתקשר אחד עם השני בו זמנית. דוגמה למכשיר דופלקס מלא הוא טלפון: האנשים בשני הצדדים של שיחה יכולים לדבר ולהישמע על ידי הצד השני בעת ובעונה אחת. המקלט משמיע את דבריו של המשתמש המרוחק כשהמיקרופון משדר את דבריו של המשתמש המקומי, משום שיש ביניהם ערוץ תקשורת דו-כיווני, או יותר מכך, משום שישנם שני ערוצי תקשורת ביניהם.
במערכת דופלקס למחצה, שני הצדדים יכולים לתקשר זה עם זה, אך לא בעת ובעונה אחת; התקשורת היא כיוון אחד בכל פעם. דוגמה של מכשיר דו-כיווני למחצה הוא מכשיר ה"ווקי טוקי" עם כפתור שצריך ללחוץ עליו על מנת לדבר; כאשר המשתמש המקומי רוצה לדבר עם המשתמש המרוחק הוא דוחף את הכפתור, שמפעיל את המשדר אבל מכבה את המקלט, כך שהם לא יכולים לשמוע את המשתמש המרוחק. כדי להאזין למשתמש המרוחק הוא משחרר את הכפתור, שמפעיל את המקלט אך מכבה את המשדר.
מערכות שאין להם את יכולת התקשורת הדו-צדדית, יכולים להשתמש בתקשורת פשוטה, שבה מכשיר אחד משדר והאחרים יכולים רק "להאזין". למשל שידורי רדיו וטלוויזיה, פתיחת דלת החניון, מיקרופונים אלחוטיים ומצלמות מעקב. במכשירים אלה התקשורת היא רק בכיוון אחד.
דופלקס למחצה (half duplex)
מערכות דופלקס למחצה (HDX) מספקות תקשורת בשני הכיוונים, אבל רק כיוון אחד יכול לשדר בכל פעם (לא בו זמנית). בדרך כלל, כאשר צד אחד מתחיל לקבל אות, הוא חייב להמתין עד שהמשדר יפסיק לשדר, לפני שהוא עונה.
דוגמה למערכת דו-כיוונית למחצה הוא שימוש במכשיר קשר, שבו יש להשתמש ב"עבור" או במילת מפתח אחרת שהוגדרה קודם לכן, כדי לציין את סיום השידור, ולוודא שרק צד אחד משדר בכל פעם, משום ששני הצדדים משדרים ומקבלים באותו תדר. אנלוגיה טובה למערכת דו-כיוונית למחצה היא כביש בשיפוצים, שבו יש נתיב אחד בלבד הפתוח לתנועה, ובכל פעם משחררים בתורות את התנועה לכיוון אחד. התנועה יכולה לזרום בשני הכיוונים, אבל רק כיוון אחד בכל פעם, מוסדר על ידי שוטרי התנועה. אם שני כיווני התנועה ינסו לנסוע בו זמנית - תתרחש תאונה שבה אף אחד לא הגיע ליעדו.
במערכות תקשורת המופעלות באופן אוטומטי, ניתן להקצות הזמן לתקשורת במערכת דופלקס למחצה בחומרה. לפיכך, אין בזבוז של ערוץ עבור מניעת התנגשויות. לדוגמה, לתחנה א' בקצה האחד של התקשורת מותר לשדר בדיוק שנייה אחת, ואז לתחנת ב' בצד השני מותר לשדר בדיוק שנייה אחת, וחוזר חלילה.
במערכת דופלקס למחצה אם יותר מצד אחת משדר בו זמנית, מתרחשת התנגשות, וכתוצאה מכך הודעות נאבדות.
דופלקס מלא (full duplex)
מערכת דופלקס מלאה (FDX), מאפשרת תקשורת בשני הכיוונים, ובניגוד לדופלקס למחצה, היא מאפשרת לזה לקרות בו זמנית. רשתות הטלפון הן דופלקס מלא, שכן הם מאפשרים לשני המתקשרים לדבר ולהישמע בעת ובעונה אחת.
אנלוגיה טובה למערכת דו-כיוונית מלאה היא כביש דו-נתיבי עם נתיב אחד לכל כיוון. בנוסף, ברוב מערכות הדופלקס מלא שמעבירים נתוני מחשב, הנתונים המשודרים לא נחשבים שנשלחו עד שמתקבלת הודעת אישור קבלה שנשלחה בחזרה על ידי הצד השני. בדרך זו, המערכות מיישמות שיטות שידור אמין.
תקשורת אינטרנט קווית עובדת על ידי ביצוע שימוש בשני זוגות שזורים בתוך אותו כבל, אשר מחוברים ישירות לכל התקן ברשת: זוג אחד מקבל חבילות תקשורת, בעוד שהזוג השני שולח חבילות תקשורת. זה הופך את הכבל עצמו לסביבה ללא התנגשות ומכפיל את קיבולת השידור המקסימלית הנתמכת על ידי כל חיבור תקשורת אינטרנט קווית.
לדופלקס מלא יש גם כמה יתרונות על השימוש בדופלקס למחצה. ראשית, אין התנגשויות ולכן הזמן אינו מבוזבז על ידי צורך לשלוח מחדש חבילות תקשורת. שנית, יכולת שידור מלאה זמינה בשני הכיוונים, כי פונקציות השליחה והקבלה הן נפרדות. שלישית, כיוון שיש רק משדר אחד על כל זוג שזור, תחנות ביניים לא צריכות לחכות לאחרים כדי להשלים את ההעברות שלהם.
כמה מערכות מחשוב של שנות ה -60 וה -70 חייבו התקני דופלקס מלא, גם עבור שימוש בדופלקס למחצה, שכן תקשורת 'שליחה - אישור קבלה' לא יכלו לסבול את העיכובים הקלים שבהפיכת נתיב התקשורת לדופלקס למחצה.
אלכס גרסבאך
אלכסנדר ג'וזף "אלכס" גרסבאך (באנגלית: Alexander Joseph "Alex" Gersbach; נולד ב-8 במאי 1997 בסאת'רלנד שבאוסטרליה) הוא כדורגלן אוסטרלי המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת גרנובל פוט ובנבחרת אוסטרליה.
תחילת הקריירה באוסטרליה
גרסבאך עבר במספר מחלקות נוער, עד שבשנת 2012 הגיע ל-AIS מהליגה האוסטרלית השנייה. בשנת 2013 הוא ערך 16 הופעות בקבוצה הראשונה של המועדון, ואף הבקיע שער. ב-20 ביולי 2014 חתם גרסבאך בסידני מליגת העל האוסטרלית לשתי עונות, וקיבל את חולצה מספר 13, שלאחריה קיבל את חולצה מספר 16. ב-11 באוקטובר 2014 ערך גרסבאך את הופעת הבכורה שלו בליגה, כשנכנס כמחליף בדקה ה-69 בתיקו 1-1 נגד מלבורן סיטי במסגרת המחזור הראשון. בעונתו הראשונה במועדון הוא ערך 22 הופעות ליגה, ובעונתו השנייה, בה לבש את חולצה מספר 3, הוסיף גרסבאך עשר הופעות, לפני שעזב את הקבוצה.
רוזנבורג
ב-31 בינואר 2016 חתם גרסבאך ברוזנבורג מליגת העל הנורווגית. ב-19 במרץ הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בניצחון 1-0 על סטרומסגודסט במסגרת המחזור השני בליגה. בעונתו הראשונה במועדון הוא זכה הן באליפות נורווגיה והן בגביע הנורווגי.
.irish
.irish הוא תחום כללי חדש (gTLD).
הזכויות להפעלת הדומיין הוגשו ביוני 2012 על ידי חברת Dot-Irish LLC, בקליפורניה, ארצות הברית כחלק מהרחבת תחומים גנריים ברמה העליונה על ידי ICANN. הבקשה הצליחה, והדומיין נפתח לרישום ב-17 במרץ 2015, עם רישום ציבורי שנפתח ב־25 ביוני 2015.
העלות הממוצעת של דומיין .irish היא 16.48 אירו, 33% יותר זול מהעלות הממוצעת של דומיין .ie (24.95 אירו).
מספר התחומים הרשומים
ב-5 במאי 2016 נרשמו 2,142 שמות דומיין.irish.
Watermelon Sugar
Watermelon Sugar (בעברית: סוכר אבטיח) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר האנגלי הארי סטיילס, מתוך האלבום Fine Line. השיר יצא לאור ב-15 במאי 2020, כסינגל הרביעי מתוך האלבום, על ידי חברת התקליטים קולומביה רקורדס. השיר זכה בפרס גראמי לביצוע סולו הפופ הטוב ביותר לשנת 2021.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי הארי סטיילס, מיטץ' רולנד, טיילר ג'ונסון וקיד הרפון והופק על ידי ג'ונסון וקיד הרפון. השיר מכיל בתוכו את סגנונות הרוק,   הפאנק-פופ,  והאינדי פופ, ומשלב בתוכו אלמנטים של מוזיקת נשמה משנות השבעים.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של סטיילס ב-18 במאי 2020. נכון למרץ 2021, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-200 מיליון.
נשפון אדום
נשפון אדום (שם מדעי: Lasiurus) הוא סוג או תת-סוג של עטלף קטן-בינוני במשפחת הנשפוניים, ובו 12 מינים שחיים ביבשת אמריקה. הסוג הוקם בשנת 1831 על ידי הזואולוג הבריטי ג'ון אדוארד גריי ובתחילה נקרא נשפון שעיר-זנב על פי האטימולוגיה של שמו המדעי; במקור, הסוג נשפון שעיר-זנב כלל לא רק את מיני הנשפון האדום אלא גם את מיני נשפון הכפור והנשפון הצהוב; מאז אמצע המאה ה-19 ועד תחילת המאה ה-21, הוא נמצא בליבה של מחלוקת טקסונומית האם שלוש הקבוצות הללו זכאיות למעמד של סוג עצמאי או רק למעמד של תת-סוג. מחקרים מהעשור השני של המאה ה-21, מצאו שרמת הסטייה בין השלושה גדולה מספיק בשביל זכאות לסוג עצמאי, אולם בשל החשש מבלבול טקסונומי, ארגונים רבים עדיין מחשיבים את השלושה כתת-סוגים של נשפון שעיר-זנב. ערך זה מתייחס לנשפון האדום כסוג עצמאי.
תיאור ואנטומיה
הנשפון האדום מתאפיין בגוף דק ושטוח, ראש שעיר ונפוח, גולגולת מסיבית וכנפיים צרות וארוכות. החרטום קצר, מחודד ושטוח, הלוע קטן והשיניים חדות. העיניים קטנות והאף רחב ובולט עם נחיריים צינוריים. האוזניים קצרות ומעוגלות והצפירים בולטים. הזנב משתרע עד לקצה קרום התעופה האחורי. בדומה לנשפון הכפור ולנשפון הצהוב, גם אצל הנשפון האדום חלקים ניכרים מהכנפיים וכנף הזנב מכוסים בשיער. הנקבות יוצאות דופן בכך שיש להן 4 פטמות במקום 2.
הפרווה של הנשפון האדום רכה כמשי, צפופה וארוכה; צבעה הכללי מורכב בעיקר מגוונים של אדום ומשתנה בין המינים: החל מאדום חלודה דרך אדום-חום, אדום-ערמוני, מהגוני כהה, כתום תפוז עז, וכתום-זהוב, אך גם כתום אפרסק, כתום-צהוב, חום אפרורי ושחור עמוק. אצל מספר מינים, הגוף מתאפיין בצבע אפור כהה או כסוף בעוד שהראש אדום, ולמינים אחדים יש מספר גוונים שהופכים אותם לצבעוניים למדי. הגחון בצבע בהיר, כהה או חדגוני ועל הכתפיים יש לעיתים סימוני ״כפור״ לבנים דהויים או כסופים שפחות בולטים מאשר אצל נשפוני הכפור. הכנפיים שחורות והזרועות, השוקיים והזנב בצבע בורדו-ורוד.
תפוצה וסביבת מחיה
בהתאם לטווח התפוצה הרחב, בית הגידול מגוון במיוחד וכולל טונדרה אלפינית, יער גשם ממוזג, יער גשם טרופי, יער עננים על מורדות הקורדילריה האמריקנית, יער מחטניים, יער סובטרופי יבש, יער מנגרובים, טייגה, סוואנה טרופית, דוקרנית או צחיחה למחצה, ערבות-עשב דוגמת הפמפס והפרריה, מישורים סלעיים צחיחים וקרים בפטגוניה ומדבריות עם בתה נמוכה וקקטוסים דוגמת מדבר המלח הגדול, מדבר מוהאבי, מדבר סונורה, מדבר צ'יוואווה ומדבר באחה קליפורניה.
אקולוגיה
הנשפונים האדומים פעילים בעיקר בשעות הראשונות לאחר השקיעה ונחים בשעות היום. אתרי הלינה שלהם ממוקמים בגובה 40-1.5 מטר מהקרקע, וכוללים מערות, עלווה צפופה, חללי עצים, טחב ואפיפיטים סבוכים דוגמת טילנדסיה ואזוב ספרדי, וגזעים אדמדמים של אדר, אלון, אולמוס ודולב שמתמזגים היטב עם פרוותם האדומה. הנשפונים האדומים חיים לרוב בבדידות ולעיתים בקבוצות קטנטנות. הטורפים של הסוג כוללים עופות דורסים, נחשים, אופוסומים, בואשיים, קוקייה רצנית ועורבני כחול.
הנשפונים האדומים מתרבים בסוף הקיץ ובתחילת הסתיו (לעיתים במהלך הנדידה), והנשפונית מאחסנת את הזרע עד בוא האביב. תכונה זאת מאפשרת לנשפונית לעבור את תרדמת החורף בלי העלויות האנרגטיות הגבוהות של ההיריון, ומאפשרת לגורים להיוולד בזמן האידיאלי מבחינת שפע במזון. מרגע הביוץ בתחילת האביב, מתחיל ההיריון שנמשך 80–90 ימים. הנשפונית ממליטה בכל פעם שגר של 2–5 גורים - מספר שחריג במיוחד אצל עטלפים. הגורים גודלים במהירות, ומסוגלים לעוף בגיל 3–6 שבועות. האם מספקת להם חלב עד לרגע שבו הם מסוגלים לטוס בכוחות עצמם, וסוחבת אותם לעיתים על גופה כל עוד משקלם לא מכביד עליה. הם מגיעים לבגרות בגיל שנה.
מינים
בסוג זה 12 מינים:
הבחירות לרשויות המקומיות בישראל (1998)
הבחירות לרשויות המקומיות בישראל התקיימו בפעם האחת עשרה ב-10 בנובמבר 1998.
הבחירות בערים הגדולות
בירושלים התמודד ראש העיר המכהן אהוד אולמרט מול כשישה מועמדים, כשהבולט בהם הוא שמעון שטרית (מטעם "ירושלים אחת"), שנהנה מתמיכת המפלגות העבודה, שינוי והדרך השלישית. בסופו של דבר אולמרט זכה ב-97 אלף קולות, שהיוו 61% מהבוחרים. שטרית עצמו זכה ב-23% מהקולות. מועצת העיר התחלקה בין "ירושלים המלוכדת" של אולמרט (שקיבלה כשלושה מושבים בלבד) לבין "יהדות התורה" (7), ש"ס (5), מרצ והמפד"ל (3), "ירושלים אחת" (2) ו"ירושלים עכשיו" (2). רשימתו של יהורם גאון ורשימת "יש עתיד בירושלים" קיבלו כמנדט אחד. הליכוד, גשר, מולדת וצומת לא עברו את אחוז החסימה.
בתל אביב-יפו התחרו כ-27 רשימות על 31 מושבי מועצת העיר. בבחירות אלו ראש העיר רוני מילוא בחר שלא להתמודד, והמועמדים המרכזיים לראשות העיר היו רון חולדאי (יורשו של מילוא), דורון רובין והשחקן שמואל וילוז'ני. בסופו של דבר, חולדאי קיבל כ-65,000 קולות, שהיוו כ-50.3% מקולות הבוחרים. רובין קיבל כרבע מהקולות ווילוז'ני כ-13.5%. מועצת העיר התחלקה בין סיעת "תל אביב אחת" בהובלת חולדאי שקיבלה 5 מושבים ולאחריה מרצ והליכוד (4), ש"ס, דור שלם וכוח לגמלאים (3), הירוקים, רשימת דורון ורשימת "העיר שלנו" (2), ואילו המפד"ל, הרשימה החילונית ויהדות התורה קיבלו כמושב אחד. מפלגת העולים הארצית "ישראל בעליה" לא עברה את אחוז החסימה.
גם בחיפה התחרו רשימות רבות על 31 המושבים במועצת העיר. מול ראש העיר המכהן עמרם מצנע (מפלגת העבודה) לא התמודדו מתחרים משמעותיים, והוא ניצח עם יותר מ-64% מקולות הבוחרים. למרות זאת, סיעתו בעירייה נחתכה בחצי וירדה מ-13 נציגים ל-7. שאר הסיעות היו חיפה שלנו-הירוקים (4), ישראל בעלייה (4), דור שלם והליכוד (3), ש"ס-יהדות התורה, "החיפאים", חד"ש והמפד"ל (2), "לקח" והליכוד (1). מפלגת גשר לא עברה את אחוז החסימה.
הרצליה
בהרצליה התמודדו כשבעה מועמדים כשהבולטים שבהם היו יעל גרמן (מרצ), יהודה אוריאלי (רשימה עצמאית) וחיים פלד (פלד למען הרצליה). בסבב הראשון גרמן קיבלה כ-32%, יהודה אוריאלי כ-26% ופלג קיבל כ-25%. בסבב השני גרמן ניצחה כשקיבלה 25 אלף קולות, לעומת 13 אלף שקיבל אוריאלי.
מועצת העיר:
כפר סבא
חמישה מועמדים התמודדו לראשות העיר כפר סבא: יצחק ולד (26%), עמירם מילר (23%), יואל קרול (22%), יעקב אוחיון (16%) ודניאל אלדר (8%). בסיבוב השני ניצח יצחק ולד עם כ-13,000 קולות לעומת 11,500 שקיבל מילר.
מועצת העיר:
רעננה
ברעננה ניצח המועמד זאב בילסקי ברוב משמעותי של כ-72%. מועצת העיר התחלקה כך:
אשדוד
באשדוד ניצח ראש העיר המכהן צבי צילקר עם כ-64% מהקולות. מולו התמודד יחיאל לסרי שקיבל כ-32% מקולות הבוחרים. 9 סיעות התחלקו ב-25 המושבים שבמועצת העיר:
גבעתיים
בגבעתיים ניצח ראש העיר המכהן מטעם מפלגת העבודה אפרים שטנצלר ברוב של כ-52% מקולות הבוחר. המועמד המרכזי מולו היה אמיר גרינבוים מהליכוד שקיבל כ-21% מהקולות. מועצת העיר התחלקה בין מספר סיעות, ובהן:
שדרות
בשדרות התחרו 3 מועמדים בולטים: דוד בוסקילה (38%), אלי מויאל (34%) והרצל שאולי (16%). בסבב השני ניצח מויאל את בוסקילה ברוב של כ-52% מול 48%. מושבי מועצת העיר התחלקה בין רשימת ש״ס-העבודה (4) ורשימת ישראל בעלייה (3). הרשימות ״עם אחד״, ״גשר״, ״עוצמה״ ו״חיים חדשים״ קיבלו כשני מושבים. הליכוד והמפד״ל לא עברו את אחו החסימה.
טבריה
בטבריה הודיע ראש העירייה המכהן יוסף פרץ כי הוא לא התמודד לבחירות נוספות וסגניו, ציון פיניאן וצביקה כהן, הודיעו שיתמודדו. גם יוסף בן-דוד ודרור ללוש הודיעו כי התמודדו בבחירות לראשות העיר בפעם הראשונה. מספר חודשים לפני הבחירות הודיע מפלגת הליכוד כי היא תומכת דווקא במועמד חיצוני, בנימין קריתי, לראשות עיריית טבריה וכך למעשה כל המועמדים, למעט צביקה כהן שהתמודד מטעם מפלגת ש"ס, הודיעו כי הם פורשים מהמירוץ. הבחירות עסקו סביב בחירות בין חילוניים ודתיים כשלבסוף ניצח קרייתי ופיניאן,ללוש ובן יוסף מונו להיות סגניו.
קישורים חיצוניים
ב (אופקים, אור יהודה, בית שמש, חולון, חדרה, יבנה, לוד, עכו, עפולה, קריית אונו, קריית ים, רמלה, רמת גן, אזור, אליכין, באר יעקב, בית שאן, ג'ולס, גן יבנה, זכרון יעקב, זמר, טובא זנגריא, יסוד המעלה, ירכא, כפר יונה, כפר מנדא, מג'ד אל-כרום, מזכרת בתיה, נווה אפרים, נתיבות, סביון, עומר, פרדס חנה כרכור, פרדסיה, קריית עקרון, רכסים, תל מונד)
ג (תל אביב יפו, חיפה, אום אל-פחם, אשקלון, באר שבע, דימונה, הוד השרון, טייבה, מעלות תרשיחא, נהריה, נס ציונה, נשר, קריית אתא, קריית ביאליק, קריית מוצקין, קריית מלאכי, רהט, אבו גוש, בועיינה-נוג'ידאת, גבעת עדה, ג'ש (גוש חלב), דבורייה, חורפיש, טורעאן, יבנאל, יפיע, יקנעם עילית, כאוכב אבו אל היג'א, כפר תבור, מגדל, מצפה רמון, סאג'ור, עיילבון, פקיעין (בוקייעה), קדימה, קציר חריש, קריית טבעון, רמת השרון, רמת ישי, שלומי)
ד (אילת, בת ים, טבריה, יהוד, כרמיאל, מגדל העמק, נצרת עילית, סח'נין, ערד, צפת, קריית גת, ראש העין, ראשון לציון, שפרעם, אבן יהודה, אעבלין, בית ג'ן, בסמת טבעון, גדרה, ג'לג'וליה, ג'ת, דייר חנא, כנרת (מושבה), מבשרת ציון, מיתר, נחף, פוריידיס, פסוטה, קלנסווה, תל שבע)
ה (הרצליה, טירת הכרמל, טמרה, כפר סבא, רעננה, שדרות, בני עי"ש, בענה, דיר אל אסד, כפר כמא, כפר כנא, כפר קרע, כפר שמריהו, מגאר, מודיעין, עספיא, עראבה, עתלית, ראמה, ריינה, שעב)
הקלר וקוך HK416
ה-HK416 הוא רובה סער שפותח על ידי חברת הקלר וקוך הגרמנית ונמצא בשירות מספר מדינות החל מ-2004.
הנשק פותח בשיתוף פעולה עם כוח דלתא של ארצות הברית במהלך שנות ה-90 כמחליף ל-M4, והוא מבוסס על עיצוב הבריח של ה-G36. ה-HK416 הוא רובה השירות של נורווגיה, מונטנגרו, גרמניה (בתהליך קליטה), צרפת (בתהליך קליטה), חיל הנחתים של ארצות הברית (ה-M27), סינגפור (חיל הים) ואוסטרליה. בנוסף, דגמי ה-HK416 השונים נמצאים בשירות יחידות שונות, לרוב יחידות מיוחדות, וגם יחידות טקטיות משטרתיות ברחבי העולם.
רובה חי"ר אוטומטי M27
בשנת 1999 יצאה דרישה להספקה של נשק תקיפה כיתתי (מכונה על ידי חיל הנחתים של ארצות הברית "רובה חי"ר אוטומטי" או IAR), נשק שמטרתו מתן אש סיוע מתמשכת ללא החלפת קנה, התחממות, או מעצורים, ותוך שמירה על דיוק מול המטרה. ב-2005 תוכנית הבחינה של כלי הנשק השונים החלה נוכח הניסיון הרב של כוחות ארצות הברית שנצבר בלחימה בעיראק ואפגניסטן, ביוני של אותה השנה חיל הנחתים של ארצות הברית שלח בקשות למספר ספקיות נשק ומכרז רשמי נפתח לבחירת רובה מתאים. תהליך הניסוי שכלל הגשות מהקלר וקוך (גרסה של ה-HK416), קולט (שהגישו שני נשקים) וFN Herstal (גרסה של ה-FN SCAR), הסתיים בדצמבר 2009 עם בחירת הדגם של הקלר וקוך, לאחר מספר חודשי התאמות וניסויים הנשק קיבל את השם הרשמי רובה חי"ר אוטומטי M27.
הקלר וקוך HK417
ה-HK417 הוא רובה קלעים (רובה קרב) המבוסס על התאמת ה-HK416 לקליבר 7.62x51 מ"מ נאט"ו. הרובה המיוצר החל מ-2006, מדויק יותר ובעל טווח גבוה יותר, אך במחיר קצב אש נמוך ומחסנית קטנה יותר. הדגם הראשון פותח בשלושה גדלים; דגם "תקיפה" (קרבין, אורך קנה 304.8 מ"מ), דגם "סיור" (406.4 מ"מ), ודגם "צליפה" (508.0 מ"מ). בשירות גרמני דגם זה נקרא G27 ו-G28, בשירות ארצות הברית M110A1, ובשירות הכוחות הבריטים (SAS) נקרא L2A1.
אנספידים
אנספידים (שם מדעי: Anaspida; מילולית: "חסרי מגן") היא מחלקה נכחדת של חסרי לסתות שהיו מראשוני החולייתנים בעולם. הם התקיימו רק בעידן הפלאוזואיקון בין תחילת הסילור לתחילת הדבון, לפני 444 עד 419 מיליון שנה מזמננו.
יצורים אלה, מראשוני הדגים כנראה, דמו במראם לצמדאים בעלי סנפירים פשוטים ובשרניים אך ללא חוליות תומכות וייתכן שהיו אבות הצמדאים. הם קיבלו את שמם המדעי עקב היותם בעלי גוף פשוט חסר קשקשים, שריונות או חומר דומה, דבר שהיה נפוץ במרבית דגי הפלאוזואיקון, כגון דמויי פטרספידים, דמויי צפלספיסים, אקנתודים וקבוצת בעלי שריון הטורפים. עם זאת, היו להם ארובות עיניים גדולות וזימים רחבים לאורך גופם, לעיתים 6 עד 12 זוגות של זימים לצידי הדג. בנוסף היו חסרי לסתות.
יצורים אלה היו קטנים מאוד, לא עלו על 15 ס"מ, וככל הנראה ניזונו מפלנקטון. הם לא הצליחו להסתגל לחיים המשתנים, נכחדו במהירות והוחלפו בדגים בעלי שלד מחוזק יותר בתוך הגוף.
תסמונת פריז
תסמונת פריז או סינדרום פריז (בצרפתית: syndrome de Paris (סנדרום דה פרי), ביפנית: パリ症候群 (פרי שוקוגון) ) היא סוג של הפרעה נפשית שפוגעת באנשים מסוימים בעת ביקורם או ביציאה לחופשה בפריז, זאת כתוצאה מהלם מהפער בין המציאות לציפיותיהם ביחס לפריז. התסמונת מתבטאת בתחושת אכזבה קיצונית שמפגינים המבקרים, שמרגישים כי העיר לא הייתה מה שציפו, המצב נתפס בדרך כלל כצורה חמורה של הלם תרבותי.
בהתייחסויות שונות בתקשורת הפופולרית למונח, נהוג לציין את הקשיים הנובעים מהמפגש הבין-תרבותי והאידיאליזציה של פריז טרום הביקור. ההתרגשות הנובעת מהביקור בפריז ומפער הציפיות גורמת ללב להאיץ ולסחרחורות וקוצר נשימה, וכתוצאה מכך להזיות באופן הדומה לתסמונת סטנדל שתוארה על ידי הפסיכיאטרית האיטלקייה גרציאלה מגריני בספרה 'La sindrome di Stendhal'. התסמונת מאופיינת במספר מופעים פסיכיאטריים כגון: הזיות, תחושות דפרסונליזציה, רדיפה, חרדה, וכן ביטויים פסיכוסומטיים כגון סחרחורת, הזעה, הקאות ועוד.
בדרך כלל התופעה נפוצה בקרב מטיילים יפנים אך היא השפיעה גם על מטיילים אחרים משאר העולם. תסמונות דומות הן סינדרום ירושלים ותסמונת סטנדל.
היסטוריה
מי שטבע את המונח הוא ד"ר הירוקי אוטה, פסיכיאטר יפני העובד במרכז בית החולים סנט אן בצרפת בשנות השמונים ופרסם ספר בשם זהה, בשנת 1991. קטאדה תמאמי מבית החולים ניסיי כתבה על חולה יפני מאני-דיכאוני הסובל מתסמונת פריז בשנת 1998.
לעומתו, יוסף מחמודיה (Youcef Mahmoudia), פסיכיאטר בבית החולים אוטל דייה בפריז (Hôtel-Dieu de Paris), טוען בפשטות כי "התסמונת אינה קיימת". לטענתו, מדובר באוסף של מקרים שבהם בעיות נפשיות שהיו קיימות עוד לפני הביקור בפריז והתפרצו במהלך הביקור או הגיעו לכדי משבר במהלכו. אריקה נאסו (Erika Nasu), פסיכואנליטיקנית יפנית הפועלת בצרפת, גורסת כי "המונח תסמונת פריז הוא מונח בעייתי [...] הוא מקבץ ביחד סוגים שונים של מחלות, סימפטומים ומבנים פסיכולוגיים, וזה מקשה מאוד לדבר על תסמונת פריז במונחים קליניים". קיים פער בין מיעוט המידע הרפואי והמחקרי שנכתב על התופעה לבין היקף החשיפה לה זכתה בתקשורת הבינלאומית.
ה-BBC דיווח ב-2006 כי בשגרירות היפנית בפריז היה "מוקד טלפוני 24 שעות ביממה עבור הסובלים מהלם תרבותי קשה", אך בשגרירות היפנית ציינו כי אין קו חם כזה. בנוסף, בשנת 2006, מיופי קוסאמה, מהשגרירות היפנית בפריז, אמר לגרדיאן, "ישנם כ-20 מקרים בשנה של התסמונת וזה קורה כבר מספר שנים", ושבאותה השנה השיבה השגרירות למולדת ארבעה מטיילים. עם זאת, בשנת 2011 הצהירה השגרירות שהיא איננה משיבה ליפן אזרחים הסובלים מתסמונת פריז.
גרפיאס
גְרָפְיָאס (מיוונית: Γραψαιοσ - "סרטן" או צבת של סרטן), נקרא גם אַקְרָבּ (מערבית: عقرب - עקרב), או β בעקרב, הוא אחד הכוכבים הבולטים בקבוצת הכוכבים עקרב ומייצג את הצבת הצפונית של העקרב. גרפיאס הוא למעשה מערכת בת לפחות שישה כוכבים המורכבת מכוכבי הסדרה הראשית כחולים מסוג ספקטרלי B. גרפיאס נמצא פחות ממעלה ממישור המלקה ולכן הוא מוסתר מדי פעם על ידי הירח ולעיתים רחוקות על ידי כוכבי הלכת כוכב חמה, נוגה, מאדים וצדק.
היסטוריה
טלסקופ חובבים מספיק כדי להבחין בזוג כוכבים כחולים במרחק זוויתי של כ-13.6 שניות קשת זה מזה, שנקראו בעבר β בעקרב 1 ו-β בעקרב 2, כאשר הראשון בהיר בהרבה מהשני. כבר בסוף המאה ה-19 התגלה של-β בעקרב 1 יש כוכב נלווה עמום בהרבה שנמצא במרחק זוויתי של כשניית קשת אחת ממנו. מאז השניים התקרבו בהרבה כך שהמרחק הזוויתי ביניהם הגיע ל-0.3 שניות קשת. בשנות ה-50 של המאה ה-20 העלו מדידות ספקטרוסקופיות שלכוכב הבהיר מבין השניים שמרכיבים את β בעקרב 1 יש בן זוג קרוב מאוד במרחק זוויתי של כאלפית שניית קשת. בעקבות הגילוי של חלקי המערכת השונים שונו השמות של β בעקרב 1 ו-β בעקרב 2 ל-גרפיאס A ול-גרפיאס C בהתאמה, השותפים של גרפיאס A נקראו גרפיאס B וגרפיאס D, אך לאחר מכן הוחלפו השמות של בני הזוג הספקטרוסקופיים מגרפיאס A וגרפיאס D לגרפיאס Aa וגרפיאס Ab.
ב-13 במאי 1971 הסתיר צדק את גרפיאס A ולמחרת הסתיר איו את גרפיאס C. באמצעות תצפיות באירועי ההסתרה ניתן היה לקבוע את הבהירות של כל אחד מרכיבי המערכת וכן לגלות את קיומו של גרפיאס E שמקיף את גרפיאס C במרחק זוויתי של כעשירית שניית קשת. בשנים 1975 ו-1976 אירעו מספר אירועי הסתרה של גרפיאס על ידי הירח מה שאפשר ביצוע מדידות נוספות של תכונות חברי המערכת. כיום נראה שגם גרפיאס E הוא למעשה כוכב כפול ספקטרוסקופי עם בן זוג עמום, שתכונותיו עדיין לא ידועות. כמו כן מדידות מסוימות העלו אפשרות שגם גרפיאס B הוא כפול ספקטרוסקופי, אך הראיות לכך אינן חד משמעיות.
תכונות
בהירותה הכוללת של המערכת היא מדרגה 2.5 והיא נמצאת במרחק של כ-435 שנות אור ממערכת השמש. המערכת ניתנת לחלוקה לשני חלקים, שנקראו בעבר β בעקרב 1 ו-β בעקרב 2 וכיום גרפיאס A וגרפיאס C. שני החלקים מקיפים זה את זה במרחק של לפחות 2,000 יחידות אסטרונומיות ובזמן הקפה של לפחות 12,800 שנים. את גרפיאס A מקיף גרפיאס B במסלול מאוד אליפטי כך שהמרחק שלו מגרפיאס A נע בין 40 ו-550 יחידות אסטרונומיות בזמן הקפה של כ-610 שנים. גרפיאס A עצמו מורכב מזוג הכוכבים גרפיאס Aa וגרפיאס Ab שמקיפים זה את זה בזמן הקפה של 6 ימים ו-20 שעות ובמרחק של כחמישית יחידה אסטרונומית, פחות ממרחקו של כוכב חמה מהשמש. את גרפיאס C מקיפים הזוג גרפיאס Ea וגרפיאס Eb במרחק של כ-19 יחידות אסטרונומיות (כמרחק של אורנוס מהשמש) ובזמן הקפה של כ-38.5 שנים, והם עצמם מקיפים זה את זה במרחק של כ-8 רדיוסי שמש בלבד ובזמן הקפה של כ-11 ימים ו-1.84 שעות.
גרפיאס Aa וגרפיאס Ab
גרפיאס Aa הוא הכוכב המסיבי והבהיר ביותר מבין השישה. סיווגו הספקטרלי הוא B0.5 V או B0.5 IV והוא ככל הנראה נמצא בשלבי סיום של היתוך המימן שבליבתו להליום ובדרך להפוך לתת-ענק כחול ולאחר מכן לענק כחול. מסתו מוערכת בכ-15 מסות שמש, רדיוסו כ-6.5 רדיוסי שמש, טמפרטורת פניו גבוהה מאוד, כ-28,000 קלווין והוא מאיר בעוצמה של פי 3,150 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה, אך בשל טמפרטורת פניו הגבוהה למעלה מ-90 אחוזים מקרינתו היא בתחום העל-סגול כך שעוצמת הארתו הכוללת היא פי 31,600 מעוצמת ההארה של השמש. גרפיאס Ab הוא פחות מסיבי ופחות חם, והוא מסווג כ-B1.5 V. מסתו כ-10.5 מסות שמש, רדיוסו כ-4 רדיוסי שמש, טמפרטורת פניו כ-26,400 קלווין והוא מאיר בעוצמה של פי 900 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה ופי 8,000 ממנה בצירוף הקרינה העל-סגולה.
גרפיאס B
גרפיאס B הוא פחות מסיבי מהזוג שאותו הוא מקיף ומסתו מוערכת בכ-4.7 מסות שמש, רדיוסו וטמפרטורת פניו אינם ידועים שכן קשה להפריד את אורו העמום יחסית מאורם של בני הזוג הבהירים ממנו בהרבה, כך שלא ניתן לקבוע את סיווגו הספקטרלי, אך סביר שגם הוא כוכב הסדרה הראשית מסוג B. עוצמת ההארה שלו באור נראה היא קרוב לפי 150 מעוצמת ההארה של השמש. במאה ה-19 הוא היה במרחק זוויתי של כשניית קשת מהזוג גרפיאס A, אך באמצע המאה ה-20 הוא היה במרחק זוויתי של כחצי שניית קשת ובסוף המאה ה-20 הוא היה במרחק זוויתי של פחות משליש שניית קשת. האקסצנטריות שלו היא גדולה מאוד - 0.91, כך שבעתיד המרחק הזוויתי בינו ובין הזוג גרפיאס A יגדל מאוד ל-כ-4 שניות קשת ויהיה ניתן למדוד את תכונותיו שעדיין אינן ידועות.
גרפיאס C
גרפיאס C דומה לגרפיאס Ab, סיווגו הספקטרלי B2 V, מסתו כ-8.2 מסות שמש, רדיוסו כ-3 רדיוסי שמש, טמפרטורת פניו כ-24,000 קלווין והוא מאיר בעוצמה של פי 460 מהשמש באור נראה ופי 3,100 בצירוף הקרינה העל-סגולה.
גרפיאס E
גרפיאס Ea הוא קטן ועמום ביחס לשאר כוכבי המערכת, סיווגו הספקטרלי הוא B8 V, מסתו כ-3.5 מסות שמש, רדיוסו כ-2.5 רדיוסי שמש, טמפרטורת פניו כ-13,000 קלווין והוא מאיר בעוצמה של פי 70 מהשמש באור נראה ובערך פי 250 ממנה בצירוף הקרינה העל-סגולה. בנוסף, שכיחות היסודות הכבדים עליו שונה מהרגיל בכוכבים מסוגו ויש בו כמות גדולה מהרגיל של מנגן, סטרונציום, זרחן וטיטניום וכמות קטנה מהרגיל של מגנזיום, גופרית, צורן, אלומיניום, ברזל וניקל. על גרפיאס Eb לא ידוע כמעט דבר, שכן הוא מקיף את גרפיאס Ea במרחק קטן מאוד של כ-8 רדיוסי שמש או 0.04 יחידות אסטרונומיות בלבד. ככל הנראה הוא עמום יותר ופחות מסיבי מגרפיאס Ea.
מרסלה קלוסטרבואר
מרסלה קלוסטרבואר (בספרדית: Marcela Kloosterboer, נולדה ב-5 ביולי 1983; ויסנטה לופס, פרובינציית בואנוס איירס, ארגנטינה), היא שחקנית ואקטיביסטית לזכויות בעלי חיים ארגנטינאית. ידועה בתפקידה בעיקר בטלנובלות הארגנטינאיות "קיץ 98" ו-"לה לולה".
ביוגרפיה
בשנים 1996 - 1997 כיכבה בשתי עונותיה הראשונות באופרת הסבון "Mi familia es un dibujo".
בשנת 1999 שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית של היוצרת והמפיקה כריס מורנה, "קטנטנות", בה גילמה את דמותה של קנדלה.
בשנת 2000 שבה לשחק בטלנובלה הארגנטינאית "Verano del '98" ("קיץ 98'") את דמותה של חוספינה.
בשנת 2002 שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "Son amores" ("נאהבים") לצד ניקולס קברה, מריאנו מרטינז ואגוסטינה צ'רי.
בשנת 2004 שיחקה בסרט הארגנטינאי "Roma" ("רומא"). באותה שנה גילמה בסדרה "גמלאים" את דמותה פלורנסיה לצד אגוסטינה צ'רי
בשנת 2006 שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "El tiempo no para" ("הזמן לא עוצר"), בה גילמה את דמותה של קרולינה.
בשנים 2007–2008 שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "Lalola" ("לה לולה"), בה גילמה את דמותה של רומינה, הרוצה לנקום את היעלמויותיו והתעלמויותיו של לאלו, ופונה לעזרתה של מכשפה כדי שתהפוכו, בין לילה, מגבר לאישה.
בשנים 2009–2010 שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "Valientes" ("אמיצים"), בה גילמה את דמותה של איסבל.
בשנים 2011–2012 שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "Los Únicos" ("היחידים"), בה גילמה את דמותה של וירגיניה. שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "Herederos de una venganza" ("יורשי הנקמה"), בה גילמה את דמותה של אמיליה.
בשנת 2012 שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "Graduados" ("בוגרים"), בה גילמה את דמותה של רומינה.
בשנת 2013 שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "Los vecinos en guerra" ("השכנים במלחמה"), בה גילמה את דמותה של קרולינה.
בשנת 2014 שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "Sres. Papis" ("מר. פאפיס"), בה גילמה את דמותה של הלנה.
בשנת 2017 שיחקה בתפקיד הראשי של לוסיה אסטרז'ה בטלנובלה "5 כוכבים".
בשנת 2020 שיחקה בטלנובלה "Separadas" את דמותה של לוחאן, לצדם של חימנה אקרדי ואגוסטינה צ'רי.
בשנת 2022 ביצעה הופעת אורח מאחד פרקי הסדרה האנתולוגית "Dos 20".
חיים אישיים
קלוסטרבואר היא עורכת דין לענייני זכויות בעלי חיים, חברה פעילה בארגונים אנשים למען יחס מוסרי לבעלי חיים ו-"AnimaNaturalis" וטבעונית.
בין 2004 -2007 הייתה במערכת יחסים עם הטניסאי הארגנטינאי גסטון גאודיו.
ב-2014 התחתנה עם איש העסקים הארגנטינאי ושחקן הרוגבי לשעבר, פרננדו סיילינג. ב-2016 נולדה בתה הבכורה.
פאול מוהן
פאול אריק אלפרד מוהן (24 במאי 1898, סטוקהולם–18 בפברואר 1957, סורנגו, שווייץ), היה דיפלומט וסופר שוודי.
בשנת 1947 היה מוהן חבר ועדת אונסקו"פ ובמסגרתה שרטט את מפת הצעת תוכנית החלוקה.
תחילת הקריירה
בין השנים 1926–1928 עבד מוהן כמתורגמן בשגרירות טורקיה בסטוקהולם והיה בשליחות באפגניסטן. במהלך 1928–1929 ערך טיול לימודי בטורקסטאן, איראן והמזרח הקרוב. ב-1929 היה חבר מזכירות חבר הלאומים. בין 1929–1939 היה מזכיר לשכת המסחר הצרפתית בסטוקהולם. ב-1938 היה מזכיר תחנת הבקרה בפלרמו ומנכ"ל מכון שירות החוץ השוודי. היה מזכיר ראשון בנציגות השוודית בפריז ב-1939 ובוישי ב-1940, ובין 1941–1942 היה חבר משלחת וראש מחלקה בשגרירות שוודיה ברומא.