cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
המפלגה הקומוניסטית של בוהמיה ומוראביה
המפלגה הקומוניסטית של בוהמיה ומוראביה (בצ'כית: Komunistická strana Čech a Moravy) היא מפלגה קומוניסטית בצ'כיה. יחד עם המפלגה הקומוניסטית במולדובה, ה-KSČM היא מהמפלגות היחידות באירופה המזרחית הפוסט-קומוניסטית שלא הורידו את התואר "קומוניסטית" משמן לאחר 1989, אם כי עשתה מעט שינויים במצע שלה. במשך רוב שני העשורים הראשונים לאחר מהפכת הקטיפה, המפלגה הייתה מבודדת פוליטית והואשמה בקיצוניות (ארגון הנוער שלה אף הוצא אל מחוץ לחוק בשנים 2006-2010), אך היא התקרבה אל המפלגה הסוציאל-דמוקרטית הצ'כית. בשנים אלו המפלגה אף כמעט הוצאה אל מחוץ לחוק. עד שנת 2013 הייתה המפלגה היחידה שעוד הדפיסה עיתונים משל עצמה.
היסטוריה
ה-KSČM הוקמה בשנת 1989 על ידי המפלגה הקומוניסטית של צ'כוסלובקיה. היו"ר שלה הוא Vojtěch Filip. בפרלמנט האירופי היא חלק מהשמאל האירופי המאוחד/השמאל הנורדי הירוק. ארגון המפלגה החדשה היה דמוקרטי יותר ומבוזר יותר מאשר המפלגה הקודמת, ונתן כוח רב לסניפים המוניציפליים. בתחילה הייתה שותפה למפלגה קומוניסטית בסלובקיה, אך האיחוד התפרק בשנת 1992. בתחילת דרכה של המפלגה, היו וויכוחים רבים לגבי שם המפלגה- האם להשאיר אותו כמו שהוא, או להחליף את המילה "קומוניזם" בתיאור אחר. לבסוף, כ-75% מחברי המפלגה החליטו להשאיר את שם המפלגה כמו שהוא.
בשני העשורים לקיומה של צ'כיה, המפלגה הייתה קטנה וללא יכולת השפעה אמיתית. בנובמבר 2008 ביקש הסנאט של הרפובליקה הצ'כית מבית המשפט העליון להוציא את המפלגה אל מחוץ לחוק, כתוצאה מהמצע שלה. רוב הסנאטורים בצ'כיה תמכו בהצעה זו, ונמקו בכך שהמפלגה אמצה את המניפסט הקומוניסטי של קרל מרקס ולא התכחשה אל האלימות כדרך להשגת כוח. לבסוף ההצעה לא התממשה, מכיוון שרק הממשלה (ולא הרשות המחוקקת) זכאית לבקש דבר כזה מבית המשפט.
מספר החברים במפלגה נכון לשנת 2017 היה בערך 33,000. בסיס החברות מתיישן ומתדלדל ללא הרף. בשנת 1992 היו מעל 350,000 קומוניסטים, ובאפריל 2008 מנתה המפלגה רק כ 77,000 חברים.
החזית הצפון-מערבית (האימפריה הרוסית)
החזית הצפון-מערבית (ברוסית: Северо-Западный фронт) של צבא האימפריה הרוסית, הייתה חזית רוסית שפעלה במלחמת העולם הראשונה.
היסטוריה
החזית הוקמה עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה בשנת 1914, ולמפקדה מונה יאקוב ז'ילינסקי. החזית פלשה לפרוסיה המזרחית, ושתי הארמיות הקדמיות שלה, הראשונה והשנייה הובסו בקרב טננברג ובקרב הראשון על האגמים המזוריים. החזית השתתפה בנסיגה הגדולה, ובאוגוסט 1915 פוצלה לשתי חזיתות נפרדות: החזית הצפונית והחזית המערבית.
מצב (אנליזה פונקציונלית)
באנליזה פונקציונלית (ובמיוחד באנליזה ספקטרלית) מצב הוא פונקציונל ליניארי חיובי המוגדר על אלגברת סי כוכב עם יחידה I ומקיים כי \rho(I) = 1.
השם מצב נובע מהעובדה שבהינתן תיאור של מערכת קוואנטית באמצעות אלגברת סי כוכב, כל מצב פיזיקלי שבו המערכת יכולה להימצא מתואר על ידי פונקציונל כזה עד כדי נורמליזציה.
הגדרה כללית
בהתאם, פונקציונל ליניארי \rho יקרא חיובי אם הוא מקיים כי לכל A חיובי.
אם בנוסף הפונקציונל מקיים כי \rho(I)=1 נאמר כי הפונקציונל הנ"ל הוא מצב. את קבוצת המצבים נהוג לסמן
מצב המקיים בנוסף כי הוא אינו צירוף קמור של זוג מצבים אחרים יקרא מצב טהור, קל להראות כי הגדרה זו שקולה לטענה כי אם עבור מצב כלשהו \rho, אזי  עבור סקלר כלשהו \lambda. את קבוצת המצבים הטהורים נהוג לסמן.
הגאומטריה של קבוצת המצבים
נשים לב כי בהינתן שני מצבים קל לראות כי הפונקציה  כאשר a \in [0,1] מגדירה פונקציונל ליניארי. כמו כן מתקיים לכן קבוצת המצבים היא קבוצה קמורה. מהגדרת המצב הטהור נובע באופן מידי שקבוצת המצבים הטהורים היא בדיוק קבוצת נקודות הקיצון של קבוצת המצבים, כלומר. כמו כן, נובע ישירות מהגדרת המצב ומההגדרה של הטופולוגיה החלשה כוכב כי סגורה בטופולוגיה זאת ולכן נובע ממשפט קריין-מילמן כי.
הקשר בין מצבים לבין ספקטרום
הקשר בין מצבים לבין הספקטרום של אופרטור נתון על ידי הטענה הבאה.
טענה: בהינתן אופרטור A על אלברת סי כוכב \mathcal{U} ובהינתן קיים מצב  המקיים.
סקיצת הוכחה: נתבונן בתת-המרחב.
נגדיר עליו את האופרטור, מאוד קל לראות כי ולכן ניתן להרחיב אותו באמצעות משפט האן-בנך לפונקציונל  באופן משמר נורמה. קל לראות כי \rho הוא המצב הדרוש.
ידוע כי באלגברת סי כוכב איבר הוא צמוד לעצמו אם ורק אם הספקטרום שלו ממשי, כמו כן, איבר הוא אוניטרי אם ורק אם הספקטרום שלו מוכל במעגל היחידה. על ידי המשפט לעיל ניתן לראות שבאופן שקול איבר הוא צמוד לעצמו אם ורק אם הוא מקבל ערך ממשי על כל פונקציונל, וכי היא אוניטרי אם ורק אם הוא מקבל על כל פונקציונל ערך על מעגל היחידה. למעשה קיימת שקילות מוחלטת בין הספקטרום לערכים על פונקציונלים וכל תכונה נוספת שאפשר להגדיר בעזרת הראשון (כמו חיוביות, או אפסיות) ניתן להגדיר גם באמצעות השני.
את המשפט הנ"ל ניתן להפריט למצבים טהורים ולקבל את אותה השקילות דרך העובדה שכל מצב הוא צירוף קמור של מצבים טהורים.
פרשת הנשמות המתות
פרשת הנשמות המתות (ברוסית: Дело о «Мёртвых душах») היא מיני-סדרת טלוויזיה רוסית משנת 2005 בבימויו של פאבל לונגין המבוססת באופן רופף על סיפורים שונים של ניקולאי גוגול, כולל "נשמות מתות".
עלילה
הרשם הקולגיאלי איוואן שילר נשלח לעיר המחוזית נ' כדי לחקור את היעלמותו של הרמאי פאבל איוואנוביץ' צ'יצ'יקוב מהכלא. הוא נבלם על ידי פקידי העירייה שמונהגים על ידי המושל א.א. סקבוזניק-דומוחאנובסקי. לאחר שהוא חוקר סדרת מפגשים מוזרים, שילר עצמו הופך לצ'יצ'יקוב בגמר.
מינה הרמה
מינה הֵרְמָה (9 בפברואר 1864, קרווקולה, ליבוניה, האימפריה הרוסית - 16 בנובמבר 1941, טארטו, אוסטלנד) הייתה מלחינה אסטונית ידועה. היא הייתה האדם השני באסטוניה שרכש השכלה גבוהה בתחום המוזיקה.
תרומה משמעותית שלה, מעבר ליצירותיה, היא הבאת מוזיקת עוגב אל הכפר, שכן עד אז כמעט אף עוגבר לא ביצע מוזיקה מחוץ לערים הגדולות.
במהלך 60 שנות יצירה, חיברה יותר מ-200 כוראלים, 10 קאוואטינות, ויצירה אפית בשם "כלב ולינדה", המבוססת על דמויות מן הקאלוויפואג, האפוס האסטוני. רוב יצירתה מוזיקה קולית ולא כלית.
ביוגרפיה
הרמה נולדה בשם מינה הרמן, למורֶה ועקרת בית, אחת משבעה ילדים. שני הוריה היו בעלי השכלה מוזיקלית בסיסית. הרמה למדה מוזיקה בעצמה, עם עוגב קטן שאביה רכש עבורה. בגיל 15 החלה ללמוד הלחנה ופסנתר אצל ק"א הרמן.
בשנת 1883 החלה הרמה ללמוד בקונסרבטוריון סנקט פטרבורג כתלמידת העוגב היחידה באותה שנה. עוד בהיותה תלמידה בקונסרבטוריון היא הלחינה מוזיקה לכמה שירים של אנה האווה. מינה הרמה השלימה את לימודיה בשנת 1890, אך המשיכה להתגורר בסנקט פטרבורג משום שהיה קשה למצוא עבודה במחוזות הבלטיים של האימפריה. בשנת 1894 התקיים פסטיבל הזמר האסטוני החמישי, שהוביל ליצירת המקהלה של הרמה.
בשנת 1903, עקב מצוקת פרנסה, עברה הרמה לקרונשטאדט. בשנת 1915 נאלצה לעזוב עקב מלחמת העולם הראשונה, משום שאזרחים לא הורשו להישאר שם, ועברה לטארטו. שם עדיין היה קשה להתפרנס מהוראת מוזיקה. בשנת 1917 מצאה הרמה משרה קבועה בהוראת מוזיקה בגימנסיון, שכיום נקרא גימנסיון מינה הרמה.
היא המשיכה ללמד מוזיקה במקביל לכתיבת יצירות מוזקליות שונות. היא ידוע ביותר כמנצחת מקהלה בעירואי "חג השירה האסטוני" שנערך פעם בחמש שנים.
על פעילותה לקידום תרבות המוזיקה באסטוניה היא קיבלה תואר "דוקטור כבוד" מאוניברסיטת טרטו.
הרמה הלכה לעולמה ב-16 בנובמבר 1941 בטארטו. היא קבורה בבית העלמין ראדי, בטארטו.
ראובן כצנלסון
ראובן כצנלסון, (1953-1890), היה ד"ר למדעי המדינה ואיש ציבור, ממניחי היסוד לעבודה הסוציאלית בארץ ישראל, מנהל בפועל של בית החולים הדסה (תל אביב), (1925) - (1926), הקים את קופת חולים עממית והיה שלישו של יוסף טרומפלדור.
קורות חיים
ראובן כצנלסון נולד בבוברויסק בפלך מינסק ב- רוסיה הלבנה בתחום המושב של האימפריה הרוסית, לאביו, ניסן אשר עסק בסחר עצים ובעסקי ספנות והיה גם פעיל בחיי הציבור של הקהילה היהודית, ולאימו זלדה. היו לו שלושה אחים: שמואל הבכור, אברהם (מחותמי מגילת העצמאות) ויוסף הצעיר, ושתי אחיות, רחל (שהייתה לימים אשת נשיאה השלישי של מדינת ישראל, זלמן שזר) ופרידה. המשפחה הייתה מסורתית.
מנערותו היה פעיל בתנועה הציונית. בשנת 1906 חבר מפלגת ס"ס (ציונים טריטוריאליים) וב"אגודות חובבי שפת עבר" וחבר אגודת הסטודנטים הציונית "החבר" בקיוב. כחבר ההגנה נפצע בפוגרום בזלוטונושה באוקטובר 1905.
בתחילת מלחמת העולם הראשונה בגירוש תל אביב, גורש מן הארץ, התקרב ליוסף טרומפלדור באלכסנדריה והתנדב לגדוד נהגי הפרדות בגליפולי. עם פירוק הגדוד השתחרר בתואר סרג'נט מייג'ור.
בשנת 1916 עזב את אלכסנדריה ונסע לז'נבה, שם היה פעיל בהסתדרות הסטודנטים "השחר".
בשנת 1918 נשא לאשה את בת-שבע לבית נגל, (1897-1988) אשר בשנים 1951 - 1955 כיהנה כחברת כנסת מטעם מפלגת הציונים הכלליים.
בשנת 1920 הוזמן על ידי הד"ר יצחק א.מ. רובינוב, מנהל "הדסה", הראשון לנהל את מחלקת הסטטיסטיקה, של בית החולים.
ב־1921 נבחר ליו"ר ועד עובדי "הדסה" ומזכיר בית החולים.
בשנים 1922–1930 היה סגן מנהל "הדסה" ובשנים 1925–1926 מנהל בפועל של בית החולים.
במרץ 1931 קרא כצנלסון לייסד "קופת חולים עממית" בחסות הדסה, שתפעיל שירותי בריאות במושבות למי שאינם רוצים להיות חברים בקופת חולים כללית. ההצעה זכתה לתמיכתה המיידית של התאחדות האיכרים, ובנובמבר 1931 קיבלה קופת חולים עממית את אישור ועדת הבריאות ותחומי פעולתה הוגדרו. כצנלסון נבחר למנהלה הראשון של הקופה החדשה, קופת חולים עממית.
בשנת 1931 נפגש עם זאב ז'בוטינסקי בפריז.
משנת 1931 הצטרף לברית הציונים הכלליים. שמש חבר הוועד המרכזי, המועצה הארצית ויו"ר הוועד של ה"ברית" בירושלים. חבר הוועד של הסתדרות "ישורון" בירושלים. יו"ר של ארגון החיילים המשוחררים,. סגן מנהל המפקד הממשלתי בשנת 1931, חבר ועד קהילת ירושלים, יו"ר הוועד המפקח של הגימנסיה העברית בירושלים במשך עשר שנים.
בשנת 1934 היה כצנלסון מיוזמי הפתיחה המחודשת של בית החולים ע"ש שוויצר בטבריה
כצנלסון היה מרכז הליגה למלחמה בשחפת, חבר הוועד המנהל לבי"ח ע"ש שווייצר בטבריה, חבר המועצה הארצית של ברית הציונים הכלליים.
כצנלסון נשלח לקפריסין לחלק מזון ומצרכים אחרים למעפילים שגורשו שמה מנמל חיפה באוגוסט 1946.
נפטר בתל אביב ב 31 ביולי 1977, נקבר בבית העלמין סנהדריה, ירושלים ב 1 באוגוסט 1977.
משפחתו
אחיו ואחיותיו :
רעייתו:
ילדיו :
נכדו:
הנצחתו
רחבת ראובן כצנלסון - על-שם ד"ר כצנלסון ראובן, מנהל קופ"ח עממית. קופת החולים של המושבות בשנות ה-30. קופת החולים הראשונה בנתניה. לאחר זמן שונה שמה לקופ"ח מאוחדת. שם היה הסניף הראשי של קופ"ח. נמצא ברחוב בקמן בנימין.
קישקונפלג'האזה
קישקונפלג'האזה (בהונגרית: Kiskunfélegyháza; בגרמנית: Feulegaß, ביידיש: פֿיילעדאַז) היא עיר בהונגריה במחוז באץ'-קישקון, באמצע רכס החול בין הדנובה לבין הטיסה בקישקונשאג, במרכז נפת קישקונפלג'האזה. על פי מספר התושבים, זהו היישוב השלישי בגודלו במחוז. היא נקראת גם "העיירה של שנדור פטפי ושל פרנץ מורה". ב-4 בפברואר 1774 קיבלה מעמד של עיר שוק.
מיקום
קישקונפלג'האזה היא העיר המרכזית של מחוז באץ'-קישקון וממוקמת כאמור בין הדנובה לבין נהר הטיסה. העיר היא צומת תחבורה משמעותי: את העיר חוצה הכביש הראשי מספר 5, הכביש המהיר M5 ; הכביש הראשי 451 מתחיל מהעיר לכיוון סנטש. תנועת הרכבת של העיר גם היא מצטיינת: העיר היא על קו בודפשט - סגד, אבל יש גם רכבות ישירות אל קישקונהלש, סנטש וסולנוק. היא נמצאת במרחק של 100 ק"מ בלבד מבודפשט, רק שעה נסיעה בזכות הכביש המהיר.
פרהיסטוריה, נדידת העמים
היישוב ממוקם על קרקע מתקופת הפליסטוקן. ערכי המוזיאון העתיקים ביותר נמצאו בשכבת חול טובענית מקצה הפליסטוקן. עקבות של חיות וצמחים פרימיטיביים נצפו במקום: אשוחית, אזוב קדום ועצמות. כל זה מעיד על אקלים לשעבר דמוי טונדרה. אין ממצא מהותי על בני האדם. יש רק שרידים מהתקופה הנאוליתית, אך ניתן לנחש את הנוכחות האנושית מהחפירות במחוז צ'ונגראד. יש רק ממצא נאוליתי אחד (או ליתר דיוק מתקופת הברונזה), ראש גרזן שנחשף בשנת 1973, שנשמר במוזיאון קישקון. האזור היה שייך לסרמטים עד המאה ה-5, ובאמצע המאה עבר לידי ההונים ואחר כך הסקיתים שחיו בשליטת ההונים. עקבותיהם של הסקיתים נשמרים בתיעוד צילומי של ממצא משנת 1901, שנהרס במוזיאון העירוני בקצ'קמט במהלך מלחמת העולם הראשונה. האווארים ישבו במקום במאות ה-6 וה-7. כמה קברים אוורים נחשפו.
כיבוש, עידן ארפאד
ישנם שרידים מפוזרים מתקופת "כיבוש המולדת על ידי השבטים המדיארים" (התיישבות המדיארים במרכז אירופה). הכנסייה הנוצרית הראשונה נבנתה בהוראתו של אישטוון הראשון מלך הונגריה, אשר כעת מוסתר בגבעת צ'רץ'. באזור נערכות חפירות מאז קיץ 2008. בנוסף לשפע המזכרות ופרטי אתר קבורה ישן, נחשף גם שביל הקיר הדרומי של הכנסייה. לאחר סיום החפירות הוקם במקום פארק זיכרון.
הקומנים (בהונגרית: קונים) הגיעו לאזור בתקופת בלה הרביעי, מלך הונגריה, תחילה בשנת 1239 ואחר כך בשנת 1246. יישובי הקומנים נגעו ממש ביישוב (ששמו היה אז פלדיהאזה).
מתקופת אנג'ו ועד 1727
לאחר קרב מוהאץ', הטורקים הרסו לחלוטין את פלדיהאזה. לאחר המצור על בודה שרף אותו סולימאן המפואר יחד עם כמה עיירות אחרות במישור ההונגרי הגדול.
המאה ה-18 והמאה ה-19
היישוב הוקם מחדש במקום ככל הנראה כבר בשנת 1727. בשנת 1745, מריה תרזה אישרה את פדיון הקרקעות שנמכרו בעבר באופן בלתי חוקי אחרי שבשנת 1731 השטח שוב ננטש. בשנת 1774 קיבלה קישקונפלג'האזה את דרגת עיירת שוק ממריה תרזה, שאפשר לה לערוך 4 ירידים לאומיים בשנה. בשלב זה נבנתה הכנסייה הבארוקית של העיירה, שאבניה נלקחו חלקית מתוך אבני הכנסייה העתיקה שנהרסה על ידי הטורקים.
הקהילה היהודית
תחילתו של היישוב היהודי במקום במחצית השנייה של המאה ה-19. רוב היהודים עסקו במסחר ובשיווק עופות. אחרים היו תעשיינים ובעלי מקצועות חופשיים. הקהילה התארגנה ב-1860, כשהוקם ביישוב בית כנסת. במקום פעלו חברה קדישא, בית ספר ומוסדות צדקה.
ב-1876 פרשו 26 חברים מן הקהילה שנטתה לזרם הניאולוגי (בעקבות המחלוקת בין האורתודוקסים לבין הניאולוגים בקונגרס יהודי הונגריה שהתכנס בסוף שנת 1968 - הקרע ביהדות הונגריה). הפורשים יסדו קהילה אורתודוקסית והקימו בית כנסת משלהם.
במלחמת העולם הראשונה נפלו בקרבות 26 מיהודי קישקונפלג'האזה. אחוז גבוה זה לא מנע מארגונים לאומניים קיצוניים להאשים את יהודי העיר ב"בגידה". ואכן, בימי הטרור הלבן (1921-1919), כמה מהם נרצחו והפורעים שדדו את בתי היהודים ואת חנויותיהם. בעקבות זאת עזבו רוב היהודים את העיירה וחזרו רק אחרי שנרגעו הרוחות. בשנת 1930 מנתה הקהילה 996 נפש.
תקופת השואה
מעמדם וזכויותיהם של יהודי הונגריה הוגבלו עוד לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה (ספטמבר 1939), כשממשלת הונגריה הפרו-גרמנית חוקקה בשנת 1938 את "החוקים היהודיים", חוקי אפליה שהגבילו את היהודים חברתית וכלכלית (בפרט החוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי). ב-1941 הוצאו אל הפועל תקנות נוספות של חוקי האפליה, והופקעו רישיונותיהם ותעודותיהם של יהודי העיירה. מקצתם גורשו לקמניץ-פודולסקי באוקראינה, שם נרצחו יחד עם כ-20,000 יהודים נוספים בידי חיילי הז'אנדרמריה ההונגרית וחיילי אס אס גרמנים. גברים יהודים גויסו לשירות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי) ובסוף שנת 1941 נשלחו רובם לחזית אוקראינה, ככוח עזר לצבא ההונגרי שלחם שם לצד הגרמנים. רובם נספו בשדות המוקשים.
באפריל 1944, כמה שבועות לאחר כניסת הצבא הגרמני להונגריה (מבצע מרגרטה), נעצרו נכבדי הקהילה בידי הגרמנים. בתחילת מאי נתחם גטו בכמה בתים באזור בית הכנסת. בגטו התארגנו היהודים מחדש והקימו מוסדות כגון יחידת כבאים ומשטרה פנימית. הם היו נתונים למעשי שוד והתפרעויות מצד כנופיות פורעים מקומיות. כעבור כמה שבועות הועברו תושבי הגטו לבית החרושת ללבנים בקצ'קמט (Kecskemét), וב-25 ביוני 1944 שולחו ברכבות לאושוויץ.
לאחר המלחמה חזרו לעיירה 97 יהודים ששרדו. הצטרפו אליהם כמה עשרות יהודים מיישובי הסביבה, חיי הקהילה חודשו. העירייה הקימה גלעד לזכר הנספים בשואה, אך כעבור כמה שבועות נמצא הגלעד הרוס והקהילה הקימה אותו מחדש. ב-1946 היה מספר היהודים במקום 227. בגלל עוינות התושבים עזבו בהדרגה את העיירה, ובשנות השישים נותרו בקישקונפלג'האזה רק משפחות יהודיות ספורות.
אנבוי אייר
אנבוי אייר (באנגלית: Envoy Air) לשעבר אמריקן איגל איירליינס היא חברת בת של חברת התעופה אמריקן איירליינס.
החברה הוקמה בשנת 1984 על מנת לבצע טיסות פנימיות ליעדים קצרים בארצות הברית. היא ביצעה את טיסתה הראשונה ב-1 בנובמבר 1984 מפיירטויל, ארקנסו, אל נמל התעופה הבינלאומי דאלאס פורט וורת' שבטקסס.
כיום, החברה מפעילה חלק מרשת הקווים האזוריים של אמריקן איירליינס תחת המותג "אמריקן איגל", והיא מפעילה טיסות קצרות בין יעדים קרובים בארצות הברית, קנדה, מקסיקו והאיים הקריביים.
החברה היא חברה נלווית בברית חברות תעופה Oneworld.
צי המטוסים
צי המטוסים של החברה נכון לדצמבר 2018:
תור מריוס גרומסטאד
תור מריוס גרומסטאד (בנורווגית: Tor Marius Gromstad; 8 ביולי 1989 – 12 במאי 2012) היה כדורגלן נורווגי ששיחק בעמדת הבלם.
היעלמותו ומותו
גרומסטאד נראה לאחרונה ב-12 במאי 2012 בשעה 07:26 בבוקר, לאחר שלילה לפני כן דווח כי נעלם. הוא לא נשא עמו את מכשיר הטלפון שלו ואת הארנק שלו בעת היעלמותו. ב-14 במאי בבוקר נמצאה גופתו, לאחר שנעדר כ-36 שעות. לפי פרסום באתר הרשמי של קבוצתו, גרומסטאד נהרג כתוצאה מתאונת נפילה באתר בנייה סמוך.
יחסי גאנה–צרפת
יחסי גאנה–צרפת הם יחסי החוץ בין גאנה וצרפת.
סחר
לאחר שנה יוצאת דופן בשנת 2015 (הייצוא הצרפתי עלה ב-136%), המסחר הבילטראלי האט בצורה ניכרת ב-2016, עם ירידה של 41.5% ביצוא הצרפתי וכן ירידה ניכרת של 51% ביבוא הצרפתי מגאנה. ההאטה נמשכה בשנת 2017, אך במידה פחותה (ירידה של 17.1% בייצוא הצרפתי).
גאנה היא כעת רק הלקוחה השישית בגודלה של צרפת במערב אפריקה וה-14 באפריקה שמדרום לסהרה. הסחר בין צרפת לגאנה מהווה רק 1.8% מסך היבוא והיצוא של גאנה, לעומת 3% ל-3.5% לעומת חמש השנים הקודמות. תנודות אלו נובעות מכך שהיצוא הצרפתי מתרכז סביב שלושה מגזרים (ציוד מכני המקושר לתחום הפחמימנים, מוצרי נפט מזוקקים, מוצרי תרופות) המהווים 70% מסך המסחר. קיים פוטנציאל חזק לפיתוח בתחומי האנרגיה, במיוחד אנרגיות מתחדשות, מוצרי צריכה שאינם מזון, ושירותים וציוד הקשורים לפיתוח בר-קיימא.
בין החוזים שנחתמו בשנתיים האחרונות ניתן למנות את הציוד לאספקת קישורים בין החוף לשדה הגז הימי של סנקופה (חוזה בסך 200 מיליון אירו אשר הובטח על ידי טכניפ) ו-Eiffage, שחתמה על חוזה של 30 מיליון אירו לתחנת משנה חלק מהעבודה לחיבור רשתות החשמל הגנאיות ובורקינה פאסו. Eiffage נשכר גם על ידי MPS (מיזם משותף המורכב מרשות הנמלים והנמלים של בולורה, מארסק וגאנה) לבניית פלטפורמת נמל של 120 מיליון דולר בנמל תמה החדש, שהיה פרויקט ה-PPP הגדול ביותר בתולדות גאנה.
השקעות
עם זאת, בשנת 2017 התעניינה מחדש בגאנה מצד חברות צרפתיות: השקת טיסת פריז-אקרה הישירה של אייר פראנס, פתיחת חנות הדקטלון הראשונה במדינה, פרויקטים של אנרגיה דלת פחמן על ידי Engie, השקת בנקאות סלולרית על ידי מעורבותם של סוסיטי ג'נרל ולפארג' הולקים בבניית מפעלי מלט מקומיים. בשנה האחרונה הוקמו בגאנה כחצי תריסר חברות נוספות, ביניהן EDF, Eiffage Construction, SPIE, Entreprose וחברות קטנות ובינוניות בתחום הכרייה (Delta Drone), עסקים חקלאיים (Cycle Farms) ואנרגיה (Tysilio). בנובמבר 2016 החלה הבנייה גם בנמל העתידי של תמה, פרויקט בהיקף כולל של 1.5 מיליארד דולר שייערך על ידי קונסורציום בראשות בולורה. משלחת של חברת MEDEF International ביוני 2018 אפשרה לפתוח דיונים על השקעות צרפתיות עתידיות בגאנה.
שיתוף פעולה ביטחוני
שיתוף הפעולה הצבאי של צרפת עם גאנה מתמקד בעיקר באימונים. הוא כולל השתתפות צרפתית במרכז ההדרכה הבינלאומי לשמירת שלום (KAIPTC), הוראה בשפה הצרפתית בתחום הצבאי והכשרה של קצינים גאניים בצרפת או בבתי ספר לאומיים המכוונים לאזור (ENVR). קצין קשר עובד כמנהל קורס ב-KAIPTC, שם הם עוזרים בעיקר בכישורי השפה הצרפתית של חיילים גאניים. הם אחראים על ארגון קורסי הכשרה שנתיים לקציני שטח במערב אפריקה ועל היחסים עם מרכזי הכשרה לשמירת שלום באזור הקהילה הכלכלית של מדינות מערב אפריקה (ECOWAS).
כחלק מקבוצת ידידי G7 ++ של מפרץ גינאה, פורום בינלאומי לתמיכה ביישום תהליך יאונדה ובכך לשיפור הביטחון הימי באזור, גאנה הסכימה לשמש כיו"ר הגוף יחד עם צרפת לשנת 2019. שיתוף הפעולה המשטרתי של שתי המדינות מתמקד במשימות מומחיות ואימונים, במיוחד בכל הנוגע למאבק בטרור (שיתוף פעולה שהושק בהצלחה בשנת 2016), סחר בסמים ופשע מאורגן.
שיתוף פעולה אירופי
יחד עם משלחת האיחוד האירופי, גרמניה וארבע מדינות חברות אחרות, צרפת תומכת ומחויבת לתהליך התכנות המשותף החדש שמטרתו לתעל ולשלב פעולות ומשאבים בתחומי עדיפות, מה שהופך אותם לגלויים יותר וקוהרנטיים עם יעדי ממשלת גאנה. מסמך התכנות המשותף יתמקד בתחומי הממשל והביזור, הכלכלה (תמיכה במגזר הפרטי, בעיקר בחקלאות ובאנרגיה) ובמאבק בשינויי אקלים ובשוויון מגדרי. בשנת 2017 הסחר בין גאנה לאיחוד האירופי הגיע ל-5.5 מיליארד אירו. האיחוד האירופי הוא השוק העיקרי של גאנה לתוצרת החקלאית שלה (פולי קקאו וקקאו מעובד, שימורי טונה). האיחוד האירופי תומך גם בגאנה באמצעות תוכניות שיתוף פעולה.
גאנה נהנית מאסטרטגיית התכנות המשותפת של השותפים האירופיים (2017–2020). תהליך התכנות המשותף נועד במיוחד לתמוך בגאנה בהתפתחותה וכשהוא מגבש את מעמדה כמדינה עם הכנסה בינונית, את צמיחתה הכלכלית ואת הממשל הדמוקרטי שלה. המטרה היא להתקדם לשותפות המועילה הדדית ולהתחיל להשתמש בצורות אסטרטגיות יותר של שיתוף פעולה. עם תקציב של כ-1.25 מיליארד אירו לשנים 2018–2021, התוכנית מתמקדת בשני מגזרים עדיפים שזוהו על ידי ממשלת גאנה בתוכנית הפיתוח הלאומית ארוכת הטווח שלה, קרי תמיכה במגזר הפרטי ובממשל.
רייבן סונדרס
רייבן סונדרס (באנגלית: Raven Saunders; נולדה ב-15 במאי 1996) היא אתלטית אמריקאית סגנית האלופה האולימפית (טוקיו 2020) ואלופת ארצות הברית (2017) בהדיפת כדור ברזל.
ביוגרפיה
סונדרס נולדה וגדלה בצ'ארלסטון, קרוליינה הדרומית. מתאמנת באוניברסיטת מיסיסיפי בהדרכתה של קוני פרייס-סמית'.
2016
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) סיימה במקום חמישי בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 19.35 מטר אותה קבעה בהדיפה השישית והאחרונה.
2021
באליפות ארצות הברית והמבחנים האמריקאיים לקראת אולימפיאדת טוקיו שנערכו ביוג'ין, אורגון ביוני 2021 היא זכתה במדליית כסף בשיא אישי חדש של 19.96 מטר, אחרי ג'סיקה רמזי שקבעה שיא אליפות חדש של 20.12 מטר ולפני אדלייד אקווילה (18.95 מטר).
סגנית אלופה אולימפית
באולימפיאדת טוקיו (2020) היא זכתה במדליית כסף בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 19.79 מטר, אחרי גונג ליג'יאו מהרפובליקה העממית של סין (20.58 מטר) ולפני ואלרי אדמס מניו זילנד (19.62 מטר).
חיים אישיים
סונדרס היא לסבית גלויה.
לואיזה, נסיכת סקסוניה-הילדבורגהאוזן
לואיזה, נסיכת סקסוניה-הילדבורגהאוזן (28 בינואר 1794 – 6 באפריל 1825) הייתה בתו של פרידריך, דוכס סקסוניה-אלטנבורג ואשתו של וילהלם, דוכס נסאו.
ביוגרפיה
לואיזה נולדה ב-28 בינואר 1794 בהילדבורגהאוזן שהשתייכה לדוכסות סקסוניה-הילדבורגהאוזן, לפרידריך, דוכס סקסוניה-הילדבורגהאוזן, ולשרלוטה גאורגינה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ, בתו של קרל השני, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ. לואיזה ואחיותיה שרלוטה ותרזה היו יפות מאוד, והמשורר פרידריך ריקרט הקדיש להן את יצירתו "שלושת הוורדים".
בשנת 1809 התלבט לודוויג, נסיך הכתר של בוואריה בינה לבין אחותה תרזה, אולם בסוף התחתן עם תרזה. ב-24 ביוני 1813 התחתנה לואיזה עם וילהלם, נסיך הכתר של נסאו-ויילבורג, ממנו נולדו לה 8 ילדים.
ב-9 בינואר 1816 מת חמיה פרידריך וילהלם, נסיך נסאו-ויילבורג מנפילה במדרגות, ובעלה וילהלם מונה לנסיך נסאו-ויילבורג. לאחר מות פרידריך אוגוסט, דוכס נסאו ב-24 במרץ 1816, עלה וילהלם לשלטון במקומו כדוכס נסאו.
ב-6 באפריל 1825 מתה לואיזה זמן קצר לאחר לידת בתה, ולאחר מותה התחתן בעלה עם אחייניתה פאולינה, נסיכת וירטמברג.
משפחתה
ב-24 ביוני 1813 התחתנה לואיזה עם וילהלם, דוכס נסאו, ממנו נולדו לה 8 ילדים:
אבודים בעוץ
אבודים בעוץ (באנגלית: Lost in Oz) היא סדרת הנפשה אמריקאית לכל המשפחה מסוגת פנטזיה והרפתקאות, המבוססת על הספר "הקוסם מארץ עוץ" מאת ליימן פרנק באום. הסדרה הופקה על ידי אולפני אמזון עבור פריים וידאו, שירות וידאו על פי דרישה שפותח על ידי אמזון.
העונה הראשונה של הסדרה הופצה לראשונה בארצות הברית בפריים וידאו ב-4 באוגוסט 2017, כאשר הפרק הראשון של הסדרה, אשר משמש כפיילוט שלה, הופץ לראשונה ב-26 ביוני 2015. העונה השנייה של הסדרה הופצה ב-8 ביוני 2018. בישראל הסדרה שודרה כעונה אחת בדיבוב עברי בערוץ הילדים החל מה-11 בנובמבר 2019 עד ה-16 בדצמבר באותה שנה.
לסדרה הופקו שתי עונות בעלות 26 פרקים באורך 24 דקות.
תקציר העלילה
דורותי גייל, ילדה הבוגרת לגילה, נסחפת יחד עם כלבה טוטו לארץ עוץ בלי דרך ברורה הביתה. כדי לחזור חזרה הביתה, על דורותי לאסוף סוגים שונים של אלמנטים קסומים. בהמשך הסדרה, דורותי וחבריה החדשים שהיא פגשה, הולכים לאיבוד במדבר הקטלני, כמו כן, הם מנסים להביס את המלך נום ולהציל את עיר הברקת.
דמויות ומדבבים
במאית הדיבוב בעברית הייתה אפי בן ישראל ומפיקת הדיבוב הייתה ענבר שטגר עזרא. בנוסף דיבב בדיבוב העברי תמיר גינזבורג.
מוזיאון הארכאולוגיה בעזה
אוסף המוזיאון מכיל מאות ממצאים, שהקדומים בהם מקורם בתקופת הברונזה. האוסף כולל חלקים אדריכליים, מטבעות, פריטי זכוכית וכלי חרס מהתקופות הרומית, הביזנטית, המוסלמית, הצלבנית ומתקופות מאוחרות עד לשנות הממשל המצרי ברצועת עזה שהסתיים ב-1967 לאחר מלחמת ששת הימים.
בשבועות הראשונים לפתיחתו הגיעו למוזיאון כ-5,000 מבקרים, בהם כ-3,500 תלמידים במסגרת סיורים של בתי הספר, ובעקבות כך הוחלט להוסיף מרחב המתאים לילדים בשטח המוזיאון. המוזיאון סוּקר גם בתקשורת האמריקאית. במאמר בעיתון הניו יורק טיימס על בניין המוזיאון צוין שהוא עשוי בחלקו מאבנים שנלקחו מבתים ישנים וכן מלוחות עץ ופריטי ברזל ונחושת שחלקם נמצאו בשרידי הרכבת המנדטורית.
חלק מתצוגות המוזיאון מצונזר על ידי ממשלת חמאס בעזה. הפריטים שאינם נתונים להצגה כוללים פסלים וציורים של אלילים קדומים, בהם פסל של אפרודיטה ששמלתה נחשבה לחושפנית מדי לפי חוקי השריעה, וכן מנורות שמן שעליהן מוטבעות חנוכיות המזוהות עם הדת היהודית.
וילפרד אנדידי
אונינייה וילפרד אנדידי (באנגלית: Onyinye Wilfred Ndidi; נולד ב-16 בדצמבר 1996 בניגריה) הוא כדורגלן ניגרי המשחק בעמדות הבלם והקשר האחורי בקבוצת לסטר סיטי ובנבחרת ניגריה.
קריירת מועדונים
אנדידי החל את הקריירה המקצוענית שלו בראסינג גנק מליגת העל הבלגית. ב-31 בינואר 2015 ערך אנדידי את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 74 דקות בהפסד 0–1 לשרלרואה במסגרת המחזור ה-24 בליגה. בסך הכל ערך אנדידי שש הופעות ליגה בעונת, בו סיימה קבוצתו במקום השביעי בליגה.
בעונת היה אנדידי שחקן קבוע בהרכב הקבוצה. ב-15 בינואר 2016 הבקיע אנדידי את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-16 בניצחון 1–2 על זולטה ורכם במסגרת המחזור ה-22 בליגה. בסך הכל ערך אנדידי 38 הופעות ליגה בעונה זו, בה סיימה ראסינג גנק במקום החמישי, והבקיע ארבעה שערים. אנדידי סיים במקום השישי בקרב על תואר השחקן הצעיר של העונה בליגת העל הבלגית לעונת 2015/2016.
בתחילת עונת סייע אנדידי לקבוצתו להעפיל לליגה האירופית לעונה זו. ב-15 בספטמבר 2016 ערך אנדידי את הופעת הבכורה שלו במפעל, כששיחק 90 דקות בהפסד 2–3 לראפיד וינה במסגרת המחזור הראשון של שלב הבתים. ב-20 באוקטובר הבקיע אנדידי את שער הבכורה שלו במפעל, שער בדקה ה-83 בניצחון 0–2 על אתלטיק בילבאו במסגרת המחזור השלישי בשלב הבתים. הוא הבקיע שער נוסף במשחק השני נגד אתלטיק בילבאו, במסגרת המחזור הרביעי, בו ניצחה אתלטיק בילבאו 3–5.
ב-3 בדצמבר 2016 חתם אנדידי בלסטר סיטי אלופת אנגליה עבור 17 מיליון אירו, בה הורשה לשחק החל מתחילת חלון העברות. ב-7 בינואר 2017 ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בניצחון 1–2 על אברטון בגביע האנגלי. ב-8 בפברואר 2017 הבקיע את שערו הראשון בקבוצה בניצחון 1–3 על דרבי קאונטי בגביע.
בתום עונת 2022/2023 נשר ליגה עם הקבוצה לצ'מפיונשיפ.
קריירה בינלאומית
ב-8 באוקטובר 2015 ערך אנדידי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ניגריה, כשנכנס כמחליף בדקה ה-83 בהפסד 0–2 לנבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו במשחק ידידות. הוא היה חלק מהסגל המורחב של ניגריה לקראת אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016), אך לא נכלל בסגל הסופי.
קתלין אנטונלי
קתלין "קיי" מקנולטי מאוצ'לי אנטונלי (באנגלית:Kathleen Antonelli; 12 בפברואר 1921 – 20 באפריל 2006) הייתה מתכנתת מחשבים אירית ואחת משש המתכנתות המקוריות של מחשב האניאק, אחד המחשבים הדיגיטליים האלקטרוניים הראשונים לשימוש כללי.
חיים מוקדמים וחינוך
אנטונלי נולדה כקתלין ריטה מקנולטי בפיימור, חלק מהכפר הקטן קריסלאו במה שהיה אז אזור גיילטאכט (אזור דובר אירית) במחוז הצפוני באירלנד, ב-12 בפברואר 1921, במהלך מלחמת העצמאות האירית. היא הייתה השלישית מתוך שישה ילדים של ג'יימס מקנולטי, קצין אימונים של הצבא האירי הרפובליקני, ואן נליס.
בליל לידתה אביה נעצר ונכלא בבית הכלא "דרי גול" למשך שנתיים בשל השתייכותו לצבא האירי הרפובליקני. עם שחרורו, היגרה המשפחה לארצות הברית באוקטובר 1924 והתיישבה באזור צ'סטנאט היל בפילדלפיה שבפנסילבניה, שם מצא ג'יימס עבודה כסתת אבן.
בין השנים 1927 ל-1933 היא למדה בבית הספר היסודי צ'סטנאט היל, ולאחר מכן בבית הספר התיכון הקתולי לבנות JW Hallahan בפילדלפיה.
בתיכון קתלין התחברה לעולם המתמטיקה ולמדה מגוון רחב של מקצועות מתטיים, ביניהם אלגברה, גיאומטריה מישורית, טריגונומטריה וגיאומטריה מוצקה.
לאחר שסיימה את התיכון היא נרשמה למכללת צ'סטנאט היל לנשים. במהלך לימודיה למדה כל קורס מתמטי שהוצע. היא סיימה תואר במתמטיקה ביוני 1942, אחת מן הסטודנטיות היחידות שהתמחו במתמטיקה מתוך כיתה של 92 נשים.
מתכנתת מחשבים
תפקידן היה לחשב מסלולים בליסטיים המשמשים לטבלאות ירי ארטילריה, בעיקר באמצעות מחשבוני טבלאות מכניים וגיליונות נייר גדולים במיוחד. השכר שקיבלו היה נמוך, אבל הן היו מרוצות שהגיעו לעבודה שהשתמשה בהשכלתן ושירתה את המאמץ המלחמתי.
אנטונלי קודמה לפיקוח על החישובים במנתח. הצוות שעבד עם המנתח עבד מסביב לשעון, שישה ימים בשבוע, כאשר החופשות הרשמיות היחידות שלהם היו בחג המולד וביום העצמאות האמריקאי.
העבודה עם האניאק
האינטגרטור והמחשב המספרי האלקטרוני (אניאק) פותח בין השנים 1943–1946 במטרה לבצע את אותם חישובים בליסטיים.
ביוני 1945, אנטונלי נבחרה להיות אחת המתכנתות הראשונות שלו, יחד עם עוד מספר נשים מיחידות המחשבים, בטי הולברטון, מרלין מלצר ורות טייטלבאום, וג'ין ברטיק. הן קיבלו הכשרה בת חודשיים בבסיס הניסויים באברדין. שותפתה ללימודים של אנטונלי, בילאס, הצטרפה לצוות המתכנתות של אניאק בשלב מאוחר יותר, למרות שלא לקחה חלק בהכשרה הראשונית.
העבודה עם מחשב האניאק לא הייתה פשוטה עבור המתכנתות, הן ברמה המקצועית והן בשל היותן נשים. ראשית, המחשב יכול היה להשלים את החישובים הבליסטיים הנדרשים תוך כ-10 שניות, אך לרוב לקח בין יום ליומיים להגדיר את המחשב למערכת חדשה של בעיות, באמצעות שקעים ומתגים. על מנת לקבוע כיצד ניתן להגדיר ולתכנת אותו, המתכנתות נאלצו להיעזר במהנדסי האניאק המקוריים (כמו ארתור בורקס). בנוסף, חלק ניכר מזמן התכנות של האניאק כלל הגדרה והרצה של תוכניות בדיקה שהבטיחו למפעיליו את תקינות המערכת כולה.
מכיוון שהאניאק היה פרויקט מסווג, תחילה המתכנתות נדרשו לכתוב את התוכניות והשרטוטים בחדר סמוך ורק לאחר מכן הורשו להיכנס לחדר האניאק על מנת להזין אותן.
בזמן שהצוות התכונן להשקה, אנטונלי והנשים האחרות שעבדו על האניאק התבקשו לפעול כמארחות ולברך את הסובבים אותן. הן היו צריכות לעמוד ליד המחשב ו"להיראות טוב". כך שבאותה התקופה הן לא זכו להכרה הראויה על פועלן האמיתי כמתכנתות.
במהלך עבודתה באניאק, אנטונלי זוכה לקרדיט על המצאת השגרה, וכמו כן גילתה בשלב מאוחר יותר שהצוות שלה היה זה שבדק את נוחות השימוש בפצצת H.
אנטונלי הועברה למעבדת המחקר הבליסטית של בסיס הניסויים באברדין יחד עם האניאק כאשר הוא הועבר לשם באמצע שנת 1947. אליה הצטרפו רות טייטלבאום ובילאס.
חיים אישיים
הממציא השותף של האניאק, ג'ון מאוצ'לי, שעזב מאז את תפקידו כפרופסור בבית הספר מור כדי לייסד חברת מחשבים משלו יחד עם ג'ון פרספר אקרט, עשה נסיעות תכופות לוושינגטון הבירה במהלך תקופה זו, והיה עוצר לבקר את מחשב האניאק באברדין. מאוצ'לי העסיק בחברתו את ג'ין ברטיק ובטי הולברטון, וקיווה לשכנע גם את מקנולטי.
במקום זאת, מאוצ'לי ומקנולטי נישאו ב-1948, בניגוד לרצונם של הוריה, והיא התפטרה מעבודתה באברדין. בני הזוג, יחד עם שני ילדיו מנישואיו הראשונים, חיו בתחילה בבית הסמוך לאוניברסיטת פנסילבניה, ובשלב מאוחר יותר עברו לבית חווה גדול באמבלר, פנסילבניה. עם מאוצ'לי, למקנולטי היו חמישה ילדים.
חיים מאוחרים
קיי מקנולטי עבדה על הנדסת תוכנה של מחשבים חדישים יותר, כולל מחשבי בינאק ו-UNIVAC I שהחומרה שלהם תוכננה על ידי בעלה.
בשנת 1980, בעלה, ג'ון מאוצ'לי נפטר עקב מחלה.
בשנת 1985, נישאה שנית, לצלם סברו אנטונלי. בשנת 1996, לאחר מאבק ארוך במחלת פרקינסון, בעלה השני נפטר; קיי עצמה סבלה מהתקף לב בזמן שטיפלה בו, אך החלימה ממנו.
לאחר מותו של מאוצ'לי, קיי המשיכה את מורשתם של חלוצי האניאק על ידי כתיבת מאמרים, הרצאות, לעיתים קרובות יחד עם ג'ין ברטיק איתה היא שמרה על קשר עד יומה האחרון, ופינתה את מירב זמנה לראיונות עם כתבים וחוקרים.
קיי מקנולטי נפטרה לאחר מאבק במחלת הסרטן בווינדמור, פנסילבניה, ב-20 באפריל 2006, בגיל 85.
מורשת
בשנת 1997, אנטונלי הוכנסה להיכל התהילה הבינלאומי של נשים בטכנולוגיה, יחד עם חמש מתכנתות האניאק האחרות, על תרומתן לתכנות מסלולים בליסטיים.
בתקופת הזוהר של האניאק, אנטונלי וחברותיה המתכנתות לא זכו להכרה הראויה. אי הנראות של מתכנתי האניאק, הן בשל היותן נשים והן בשל סודיות עבודתן במיוחד בזמן המלחמה, הרחיקה אותן מאור הזרקורים.
בשנת 2010 יצא לאקרנים סרט דוקומנטרי בשם "רוזיס סודי ביותר: ה"מחשבים" הנשיים של מלחמת העולם השנייה". הסרט התרכז סביב ראיונות עומק של שלוש מתוך שש המתכנתות, תוך התמקדות בתרומותן הראויה לשבח למאמץ המלחמתי במהלך מלחמת העולם השנייה.
צוות האניאק היווה גם את ההשראה לסרט התיעודי עטור הפרסים The Computers משנת 2013. סרט תיעודי זה, שנוצר על ידי Kathy Kleiman ופרויקט המתכנתים של האניאק, משלב צילומים ממשיים של צוות האניאק משנות ה-40 וכולל ראיונות עם חברות הצוות על תקופת העבודה משותפת באניאק. זהו הסרט התיעודי הראשון מתוך סדרה של שלושה, כאשר סרטי ההמשך קיבלו את השמות The Coders ו-The Future-Maker.
ביולי 2017, אוניברסיטת דבלין סיטי (DCU) קראה לבניין המחשוב שלהם על שמה של קתלין (קיי) מקנולטי.
בשנת 2019, לאחר סקר ציבורי שבו אנטונלי ניצחה מועמדים כמו הבוטנאית אלן האצ'ינס, המדען והממציא ניקולס קאלן, הגאולוג ריצ'רד קירוואן, הכימאית אווה פילבין וההידרוגרף סר פרנסיס בופורט, בחרו במרכז האירי למחשוב גבוה (ICHEC), לקרוא על שמה (קיי) את מחשב העל הראשי החדש שלהם. מחשב זה עתיד לשמש כמחשב העל הלאומי של אירלנד למחקר אקדמאי.
גביע הקונפדרציה האפריקאי
גביע הקונפדרציה האפריקאי (באנגלית: CAF Confederation Cup) היא תחרות קבוצות כדורגל בינלאומית שנתית, בין קבוצות שסיימו במקומות הגבוהים של מספר ליגות האפריקאיות בכירות שלא מקבלות כרטיס ישיר לליגת האלופות האפריקאית, לפי דירוג הליגות האפריקאיות של ה-CAF. היא שייכת לקונפדרציית הכדורגל של אפריקה (CAF). קבוצת מ.ס. ספקסיאן היא שיאניות הזכייה בטורניר עם שלוש זכיות. מרוקו היא המדינה המצליחה ביותר בגביע זה עם 7 זכיות של קבוצות מהליגה שלה בגביע זה.
היסטוריה
הטורניר החל בשנת 2004 כטורניר השני בחשיבותו אחרי ליגת האלופות האפריקאית, והוא בעצם איחוד בין שתי תחרויות עבר: גביע CAF וגביע אפריקה למחזיקות גביע. ב-2013 הפכה מ.ס. ספקסיאן התוניסאית, לקבוצה הראשונה שזוכה 3 פעמים בטורניר, ומחזיקה בשיא זה עד היום.
פורמט הטורניר ותנאי קבלה
המשתתפות בטורניר זה הם זוכות הגביעים המקומיים (גביעי המדינה הרשמיים) מ-55 ההתאחדויות והקונפדרציות השונות באפריקה, ונוסף אליהם מצטרפות הקבוצות המסיימות במקום השלישי מ-12 הליגות המדורגות גבוהה ביותר בדירוג הליגות של CAF.
התחרות מחולקת ל-2 שלבים: שלב A ושלב B.
בשלב A מתקיימות תחרות מוקדמות לטורניר המתחיל משלב של 32 קבוצות בשיטת נוק-אאוט, כאשר שוויון מוכרע במידת הצורך ביתרון שערי חוץ. לאחר מכן 16 הקבוצות שהודחו מליגת האלופות האפריקאית מצטרפות לסיבוב הבא ומתבצע עוד סיבוב משחקי נוקאאוט.
בשלב B 16 הקבוצות שהעפילו לשלב הבתים של התחרות מחולקות ל-4 בתים, שם כל קבוצה משחקת 6 משחקים (נגד כל קבוצה בבית שלה, במשחק ביתי ומשחק בחוץ), בשיטת הניקוד 3-1-0 (3 נקודות עבור ניצחון, נקודה עבור תיקו ואפס נקודות עבור הפסד). לאחר מכן 2 הקבוצות במקומות הראשונים בארבעת הבתים עולות לשלב נוק-אאוט בשיטת בית-חוץ, כך משוחקים שלבי: רבע הגמר, חצי הגמר וגמר הגביע. החל מעונת 2019/2020, שלב הגמר משוחק במשחק אחד במגרש נייטרלי.
במקרה של שוויון במספר השערים בין קבוצות, תנצח הקבוצה שהבקיעה את מספר שערי החוץ הגבוהה יותר. אם גם מספר שערי החוץ הוא שווה, המשחק השני נכנס להארכה, ואם בהארכה אין הכרעה עוברים להכרעה בדו-קרב פנדלים מהנקודה הלבנה.
מחזיקת גביע הקונפדרציה האפריקאי עולה לגמר הסופר קאפ האפריקאי ומתמודדת נגד מחזיקת ליגת האלופות האפריקאית באותה העונה. משחק זה משוחק בעונה העוקבת לעונת הזכייה במפעלים, וגמר זה משוחק במשחק אחד, באצטדיונה הביתי של מחזיקת גביע ליגת האלופות.
פרסי הזכייה במפעל
במסגרת הסכם החסות של קונפדרציית הכדורגל של אפריקה (CAF), 16 הקבוצות החזקות בטורניר קיבלו את הפרסים באופן הבא בין השנים 2017 ועד 2020:
* המטבע הוא דולר אמריקני
סטיב קופל
סטיבן ג'יימס "סטיב" קופל (באנגלית: Stephen James "Steve" Coppell; נולד ב-9 ביולי 1955) הוא כדורגלן עבר אנגלי ששיחק כקיצוני ימני, וכיום מאמן קבוצת אתלטיקו קולקטה ההודית.
קופל פנה לקריירת אימון בה עבר בין היתר בבריסטול סיטי, מנצ'סטר סיטי, ברייטון וברנטפורד, אך זכור בעיקר מימיו כמאמן קריסטל פאלאס ורדינג, שאת שתיהן לקח מליגת המשנה לעונות השיא שלהן בפרמייר ליג. קופל, שלו תואר בהיסטוריה כלכלית מאוניברסיטת ליברפול אותו השיג בימיו כשחקן פעיל, חתום גם על גילויו של איאן רייט, אותו החתים בגיל 22 לקריסטל פאלאס כשהיה שחקן לא מקצועני. רייט המשיך לקריירה בינלאומית ואף ייצג 33 פעמים את נבחרת אנגליה.
לאחר קריירת האימון שימש במשך מספר שנים כמנהל מקצועי, בין היתר בקבוצת פורטסמות'.
קריירת משחק
ב-1975, במהלך עונתו השנייה בקבוצה, נרכש קופל על ידי מנצ'סטר יונייטד תמורת כשישים אלף ליש"ט והכפלת שכרו מטרנמיר. קופל הצטרף לקבוצה בליגת המשנה, אליה ירדה באותה העונה. הוא רשם את הופעת הבכורה שלו ב-1 במרץ, כשעלה כמחליף בניצחונה של מנצ'סטר 4-0 על קארדיף סיטי. עד לסיום העונה כבש קופל פעם אחת בעשר הופעות, וסייע לקבוצתו החדשה להעפיל בחזרה לליגה הראשונה של הפוטבול ליג בתום עונה אחת בליגת המשנה.
הקבוצה הצעירה שהתגבשה במנצ'סטר הצליחה לרשום עונה מוצלחת עם חזרתה לליגה הבכירה. קופל השתלב היטב והיה לשחקן הרכב קבוע באגף ימין, כשמנצ'סטר סיימה שלישית בטבלת הליגה, והעפילה לגמר גביע ה-FA, שם נוצחה 1-0 בידי סאות'המפטון. עונה אחת בלבד אחר כך, חגג קופל את התואר הראשון בקריירה, כשמנצ'סטר גברה 2-1 על ליברפול בגמר הגביע. בכך, מנעה מנצ'סטר מיריבתה זכייה בטרבל, לאחר שזו זכתה בגביע אירופה לאלופות ובאליפות אנגליה.
קופל לא החמיץ ולו משחק ליגה אחד בארבע העונות הבאות. בין 1977 ל-1981 רשם קופל 207 הופעות ליגה רצופות, שיא ההופעות הרצופות לשחקן שדה במנצ'סטר יונייטד אי פעם. בין היתר, היה קופל שותף להפסדה של מנצ'סטר, 3-2 לארסנל בגמר הגביע של עונת, עונה בה קבע שיא קריירה אישי של 11 שערי ליגה. עונה אחר כך הגיע קופל עם קבוצתו למקום השני בטבלה, הישג השיא שלו בקריירה.
נקודת המפנה האכזרית בקריירה של קופל התרחשה ב-18 בנובמבר 1981, במשחקה של מול  במסגרת מוקדמות מונדיאל 1982. יוזף טות תיקל בחריפות את קופל וגרם לפציעה קשה בברכו. קופל עבר ניתוח שאפשר לו לשוב למגרשים באופן זמני. לאחר טורניר מונדיאל 1982 עבר קופל ניתוח נוסף, והיה זמין באופן חלקי בלבד לעונת. הוא עוד הצליח לשוב ולשחק בגמר גביע הפוטבול ליג באותה עונה, בו נוצחה מנצ'סטר 2-1 על ידי ליברפול, אך החמיץ את גמר הגביע בו ניצחה מנצ'סטר את ברייטון 4-0 במשחק חוזר, לאחר שוויון 2-2 במשחק הראשון. ניתוח נוסף שעבר בברכו גרם לו לשים קץ לקריירת המשחק באוקטובר 1983, בגיל 28 בלבד. בסך הכול לזכותו 396 הופעות בכל המסגרות במדי מנצ'סטר יונייטד, בהן כבש שבעים שערים.
נבחרת אנגליה
ב-16 בנובמבר 1977 רשם קופל את הופעתו הראשונה במדי, כשעלה בהרכב של המאמן רון גרינווד בניצחונה הביתי של אנגליה 2-0 על במסגרת מוקדמות מונדיאל 1978. אנגליה כשלה להעפיל לטורניר הגמר, אך קופל החל להשתלב בסגל של גרינווד במסגרת סדרה של משחקי ידידות בשנת 1978.
קופל העפיל עם אנגליה ליורו 1980, וזומן לסגל הסופי של אנגליה לטורניר על ידי גרינווד. קופל פתח בהרכב בשני משחקיה הראשונים של אנגליה בטורניר, בהם סיימה בשוויון 1-1 עם ונכנעה 1-0 לאיטליה. הוא לא שותף בניצחונה של אנגליה 2-1 על, בסיומו הודחה מהמשך הטורניר.
קופל העפיל עם נבחרתו ממוקדמות מונדיאל 1982, אך במשחק האחרון של המוקדמות מול ספג את הפציעה שהשפיעה על המשך דרכו המקצועית. הוא שב לכושר לקראת טורניר הגמר, וזומן לסגל של גרינווד לקראת מונדיאל 1982 בספרד. אנגליה, עם קופל בהרכב, פתחה בניצחון 3-1 על. קופל המשיך לפתוח בהרכב גם בניצחון 2-0 על ובניצחון 1-0 על, שסיים שלב בתים מושלם עבור קופל ואנגליה. לאחר שפתח בהרכב גם במשחק הראשון של שלב הבתים השני, בו נפרדה אנגליה בשוויון 0-0 מ, לא שותף קופל במשחקה החמישי והאחרון של אנגליה באותו הטורניר, בו נפרדה בשוויון 0-0 נוסף מול ספרד וסיימה את דרכה בטורניר.
לאחר הטורניר החלה העונה האחרונה של קופל כשחקן פעיל, ובה הוסיף שתי הופעות בינלאומיות נוספות, ובאחרונה שבהן כבש בניצחון 9-0 על. הוא סיים את דרכו הבינלאומית עם 42 הופעות ושבעה שערים במדי אנגליה.
קדנציות ראשונות בקריסטל פאלאס (1984–1996)
לקראת עונת החל קופל את קריירת האימון בקבוצת קריסטל פאלאס מליגת המשנה. קופל, שטרם מלאו לו 29 בעת החתימה בקבוצה, היה לאחד מהמאמנים הצעירים ביותר בכדורגל המקצועני באנגליה. בשנותיו הראשונות בליגת המשנה נודע קופל ברכש מסקרן ודל-תקציב, שכלל בעיקר כישרונות צעירים מחוץ לכדורגל המקצועני, ושחקנים שלא מצאו את מקומם בליגה הבכירה. בלטה במיוחד החתמתו של איאן רייט בן ה-22 לקראת עונת. רייט, שלא שיחק כדורגל מקצועני עד לחתימה בקריסטל פאלאס, הפך לשחקן בכיר בעל הופעות רבות במדי אנגליה.
בעונת, בעונתו החמישית בקבוצה ולאחר שלוש עונות בה התקרבה להעפלה, הצליח קופל להעלות את קריסטל פאלאס לליגה הבכירה. הקבוצה אותה בנה קופל מחדש הצליחה לגבור על בלקברן רוברס בסיכום שני משחקי פלייאוף, לאחר שסיימה שלישית בליגה, אחרי מנצ'סטר סיטי והאלופה צ'לסי.
קריסטל פאלאס של קופל התקשתה להתאקלם בחזרה בליגה הבכירה, וכבר בשלב מוקדם של העונה ספגה את ההפסד הגבוה בתולדותיה, 9-0 לאלופה שבדרך ליברפול. עם זאת, קבוצתו של קופל הצליחה לסיים את העונה במקום ה-15, חמש נקודות מעל לקו האדום, ולהישאר בליגה. ההישג הגדול של קופל באותה העונה היה ההעפלה הראשונה בתולדות המועדון לגמר גביע ה-FA. במשחק מותח ורב תהפוכות בחצי גמר הגביע, נקמה קריסטל את ההפסד הגבוה בתחילת העונה, וגברה על ליברפול 4-3 בהארכה. ליברפול הובילה במחצית 1-0, אך קריסטל פאלאס חזרה והשוותה עם פתיחת המחצית השנייה. בדקה השבעים הושלם המהפך של קריסטל פאלאס שעלתה ליתרון ראשון במשחק, אך צמד בזק של ליברפול קבע 3-2 בדקה ה-83. שתי דקות בלבד לסיום המשחק השוותה פאלאס וקבעה 3-3 והארכה במשחק. בדקה ה-109 כבש אלן פארדיו את השער שהעלה את קריסטל פאלאס לגמר הראשון בתולדותיה. גם משחק הגמר עצמו היה מותח ודו צדדי. קריסטל פאלאס הובילה 1-0 על מנצ'סטר יונייטד, שהפכה את התוצאה ועלתה ליתרון 2-1 במחצית השנייה. איאן רייט, שנכנס בדקה השבעים, השווה שתי דקות מכניסתו ל-2-2, ששלח את המשחק להארכה. שתי דקות בתוך ההארכה קירב רייט את קופל לזכייה בגביע, אך מארק יוז השלים צמד מהצד השני בדקה ה-113, 3-3 בסיום ומשחק חוזר. במשחק החוזר, הוביל אלכס פרגוסון את קבוצתו לזכייה בתואר, הפעם בזכות 1-0 קטן שהשכיח את הדרמות הגדולות מהשלבים הקודמים.
עונה אחר כך הוביל קופל את קריסטל פאלאס למיקום הליגה הגבוה בתולדותיה, המקום השלישי בטבלה, כשהקדימו אותה רק האלופה ארסנל וסגניתה ליברפול. עונה אחר כך סיימה הקבוצה במרכז הטבלה, והבטיחה את השתתפותה בעונת הבכורה של הפרמייר ליג, עונת. דווקא בעונה זו כשלה קריסטל פאלאס לשחזר את הישגיה וירדה לליגת המשנה, לאחר שכשלה לנצח במחזור הנעילה ונכנעה לפער שערים עדיף של אולדהאם אתלטיק. בסיום העונה התפטר קופל מתפקידו לאחר תשע עונות בקבוצה.
בשנתיים שעברו מאז התפטרותו לא לקח על עצמו קופל תפקיד חדש, על אף שהיה מועמד, בין היתר, לאימון נבחרת אנגליה ולאימון מידלסברו. קופל חזר לקדנציה שנייה בקריסטל פאלאס לקראת עונת. קופל החזיק בתפקיד המנהל המקצועי והמאמן הראשי של הקבוצה במשך כחצי עונה, עד לפברואר 1996, אז התמנה דייב באסט לתפקיד המאמן הראשי, וקופל נותר כמנהל מקצועי בלבד. הקבוצה סיימה את העונה במקום השלישי בטבלה והגיעה לגמר הפלייאוף על ההעפלה, אך שם נכנעה בהארכה ללסטר סיטי ונותרה בליגת המשנה.
מנצ'סטר סיטי והחזרה לקריסטל פאלאס (1996–2000)
ב-6 באוקטובר 1996, חודשים ספורים לאחר פתיחת עונת, עזב קופל את תפקידו בקריסטל פאלאס כדי להחליף את אלן בול שהתפטר מאימון מנצ'סטר סיטי, גם היא מליגת המשנה. ב-8 בנובמבר, לאחר 33 ימים ושישה משחקים בלבד, התפטר קופל מתפקידו בקבוצה. בין היתר הסביר כי הלחץ המלווה את התפקיד היה מהסיבות לעזיבתו. הוא נותר עד היום למאמן בעל תקופת הכהונה הקצרה ביותר בתולדות המועדון.
עם עזיבתו את הסיטי, חזר קופל פעם נוספת לקריסטל פאלאס, הפעם כסקאוט ראשי. ב-28 בפברואר 1997, עוד באותה עונה, קודם קופל בפעם השלישית בקריירה לתפקיד מאמן הקבוצה, במקומו של באסט שהתפטר. לאחר מספר חודשים בלבד בתפקיד, החזיר קופל את קבוצתו לפרמייר ליג, לאחר שסיימה שלישית בליגה וצלחה את הפלייאוף.
קופל פתח על הקווים את עונת בפרמייר ליג. על אף החתמות מבטיחות שהביאו לקבוצה את תומאס ברולין, אטיליו לומברדו ומישל פדובאנו, ועל אף פתיחת עונה נוחה יחסית, מצאה עצמה קריסטל פאלאס נאבקת נגד הירידה, בעונה בה נרכשה הקבוצה על ידי משקיע חדש. במרץ 1998, כשהירידה לליגת המשנה הובטחה באופן מעשי, עבר קופל לתפקיד המנהל המקצועי, ותחתיו מונו ברולין ולומברדו לתפקידי מאמן-שחקן. גם השניים לא הצליחו להציל את הקבוצה, והוחלפו כשבועיים לסיום העונה. קריסטל פאלאס סיימה את העונה במקום האחרון וחזרה לאחר עונה אחת בלבד לליגת המשנה.
את עונת פתח טרי ונבלס כמאמן הקבוצה, כשקופל שימש כמנהל מקצועי. לאחר כחצי עונה, בינואר 1999, שב קופל בפעם הרביעית לתפקיד המאמן, עם עזיבתו של ונבלס. הקבוצה עמדה בפני קשיים כלכליים כבדים, כשסכנת פשיטת רגל ריחפה מעל המועדון. קופל הצליח להשאיר את הקבוצה בליגת המשנה באותה עונה, וכן בעונה שאחר כך, עונת. עם תום אותה עונה שוחרר קופל מתפקידו כמאמן הקבוצה. הוא נותר עד היום כאחד מאהובי הקהל ומהמאמנים המצליחים ביותר בתולדות המועדון.
ברנטפורד וברייטון (2001–2003)
לקראת עונת, התמנה קופל לתפקיד מאמן ברנטפורד מהליגה השלישית. קופל הוביל את הקבוצה לפתיחת עונה מסחררת עם הפסד בודד בעשרה משחקים, ובמשך רוב העונה נאבקה קבוצתו עם שתי קבוצותיו הבאות של קופל בקריירה, ברייטון ורדינג, על שני הכרטיסים הישירים לליגת המשנה. במחזור סיום העונה התמודדה ברנטפורד ראש בראש עם רדינג על המקום השני, וספגה שער שוויון בדקות הסיום ששלח אותה למקום השלישי ולפלייאוף. ברנטפורד העפילה לגמר הפלייאוף, שם הפסידה לסטוק סיטי. לאחר ההפסד התפטר קופל בתום עונה אחת בלבד מתפקידו, בעקבות בעיות כלכליות במועדון.
ב-7 באוקטובר 2002, חודשים ספורים לאחר פתיחת עונת, התמנה קופל לתפקיד מאמן ברייטון, שעלתה עונה קודם לכן מהליגה השלישית לליגת המשנה. הוא קיבל את הקבוצה שמוקמה אז במקום האחרון. באותה עונה זכה קופל לקבלת פנים אוהבת מאוהדי קבוצתו לשעבר, קריסטל פאלאס, עמם נפגש לראשונה מאז עזיבתו את הקבוצה. ברייטון הובסה במשחק 5-0 על ידי הפאלאס, וחלק מאוהדי ברייטון הביעו תרעומת על מאמנם בעקבות ההפסד. על אף שהצליח לשפר מעט את יכולתה של הקבוצה, ירדה ברייטון לליגת המשנה במחזור הנעילה של העונה.
חודשים ספורים לאחר פתיחת עונת, כשברייטון מובילה את הליגה השלישית, עזב קופל את הקבוצה לטובת משרת מאמן רדינג מליגת המשנה. קופל הסביר את עזיבתו בחוסר ההתקדמות בבניית אצטדיון חדש לקבוצה, ולטענתו ללא אצטדיון מודרני הקבוצה לא תוכל להגיע לפרמייר ליג, לשם כיוון קופל כמאמן. רדינג, שהשלימה אז את בניית אצטדיונה החדש, היוותה אלטרנטיבה ראויה עבור קופל.
רדינג (2003–2009)
קופל נכנס רשמית לתפקיד מאמן רדינג ב-9 באוקטובר 2003, במקומו של שחקנו לשעבר בקריסטל פאלאס, אלן פארדיו. בשתי עונותיו הראשונות על הקווים החמיץ קופל את המקום בפלייאוף בנקודות ספורות בלבד. עם זאת, עונת הייתה מהעונות הטובות בקריירה המקצועית של קופל. קבוצתו פתחה את העונה בהפסד לפלימות' ארגייל, אך מאז קבעה את שיא רצף המשחקים ללא הפסד, והעמידה אותו על 33 משחקים, עד שהפסידה בחודש פברואר ללוטון טאון. הפסדים אלו היו היחידים של הקבוצה בליגה באותה עונה, וכבר בחודש מרץ הבטיחה הקבוצה את זכייתה באליפות ליגת המשנה ואת העפלתה הראשונה בתולדותיה לליגה הבכירה ב-135 שנות קיומה. הקבוצה קבעה שיא נוסף, שיא הנקודות לעונה אחת בתולדות הליגה, עם 106 נקודות בסיום העונה.
עונת, עונתה הראשונה של רדינג בפרמייר ליג, הסתיימה באופן מעורר כבוד במקום השמיני בטבלה, מרחק נקודה בלבד מבולטון וונדררס השביעית ומהעפלה לגביע אופ"א. קופל זכה לשבחים רבים מאנשי כדורגל רבים באנגליה, ובהם אלכס פרגוסון, מאמן מנצ'סטר יונייטד. עם זאת, העונה השנייה של הקבוצה בפרמייר ליג לא התקרבה להישגי קודמתה, ובסיומה ירדה הקבוצה לליגת המשנה לאחר שתי עונות בלבד, עקב פער שערים עדיף של פולהאם. על אף ירידת הליגה, חששו מאוד אוהדי רדינג מעזיבה של מאמנם בעקבות הכישלון, ויצאו בקמפיין למען הישארותו של קופל בקבוצה.
קופל פתח עם רדינג את עונת בליגת המשנה, והפתיחה אכן הייתה מבטיחה כשרדינג נאבקה על העלייה לפרמייר ליג. עם זאת, ירידה חדה ביכולת הקבוצה במחזורי הסיום הורידה אותה מהמקומות המביאים להעפלה אוטומטית. רדינג סיימה את העונה במקום הרביעי בלבד, ונכנעה לברנלי בחצי גמר הפלייאוף. מיד לאחר ההפסד התפטר קופל מתפקידו כמאמן הקבוצה.
מועדונים
{|
יעקב פליאר
יעקב ולדימירוביץ' פליאר (נהגה: פלִיאֶר או פלִיֶיר; ברוסית: Я́ков Влади́мирович Флие́р; 21 באוקטובר 1912 – 18 בדצמבר 1977) היה פסנתרן ומורה למוזיקה יהודי רוסי סובייטי. נחשב כאחד הפסנתרנים החשובים בברית המועצות אך התחיל להופיע ברחבי העולם רק ב-1962 ולכן פרסומו הבינלאומי היה מועט יחסית לעמיתיו אמיל גיללס וסביאטוסלב ריכטר.
ביוגרפיה
נולד באורחובו-זויבו, הצעיר בן שבעת ילדיו של שען יהודי. למד מוזיקה ב אצל קונסטנטין איגומנוב.
בשנות ה-30 של המאה ה-20 הפך לאחד מפסנתרני הקונצרטים הבולטים ברוסיה הסובייטית. בהופעותיו ביצע בעיקר מוזיקה רומנטית אף על פי שניגן גם כמה יצירות של מלחינים רוסיים בני זמנו כמו קבלבסקי, שוסטקוביץ', פרוקופייב, גלינין ורודיון שצ'דרין.
במשך שנים רבות לימד בעצמו בקונסרבטוריון של מוסקבה. בין תלמידיו הבולטים: רודיון שצ'דרין, ויקטוריה פוסטניקובה, מיכאיל פלטנב , לב ולסנקו , נטשה ולסנקו , טטיאנה ריומינה, יבגני רזאנוב , בלה דוידוביץ , מרק זלצר , סרגיי מוסליאן , ולדימיר פלטסמן , מוזה רובאקיטה הליטאית, אילזה גראובינה  הלטבית ורבים אחרים.
בתקופת מלחמת העולם השנייה הרבה להופיע בפני חיילי הצבא האדום ואף שהה כחודש בלנינגרד הנצורה אליה הוטס בידי חיל האוויר הסובייטי.
בשנות הששים והשבעים של המאה העשרים החל פליאר להופיע ברחבי העולם, הוא הופיע בנובמבר 1962 בישראל (פעמיים בהיכל התרבות בתל אביב, פעם בבנייני האומה בירושלים ופעם באולם "ארמון" בחיפה) ובין הופעותיו הקדיש ערב לקונצרט הדגמה לתלמידי האקדמיה הישראלית למוזיקה. בפברואר 1967 הופיע פליאר בישראל בשנית, אך זכה לביקורות מסויגות יותר.