cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
יהודית לוזיה
1959
בתחרות שחייה בין נבחרת ישראל לנבחרת יוון שנערכה באתונה ביולי 1959 קבעה לוזיה שיא ישראלי חדש לנערות במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:31.4 דקות.
באליפות ישראל שנערכה בבריכת בת גלים בחיפה באמצע אוקטובר אותה שנה זכתה לוזיה במדליית ארד, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:35.4 דקות, אחרי גלי להב מהפועל תל עמל (1:30.4 דקות) וחיותה מרצ'ביאק (1:34.5 דקות).
חיים אישיים
נשואה לצבי (צ'ירי) אשכנזי.
עמילואידוזיס
עמילואידוזיס (Amyloidosis) היא קבוצה של מחלות המאופיינות בשקיעת סיבוני חלבונים עמילואידים ברקמות או איברי הגוף. העמילואיד נוצר עקב תקלה בקיפול סיבוני החלבון, שהמבנה השניוני שלהם נושא צורה דמוית משטחי בטא מקבילים מנוגדים. תסמיני המחלה משתנים לפי סוג המשקע והאיברים המעורבים, וכך גם הטיפול.
סיווג
עמילואידוזיס מסווגת בעיקר לפי סוג החלבון העמילואיד השוקע ברקמות, אך גם ניתן לסווג אותה לפי היקף המעורבות (מערכתית או ממוקמת), צורת הרכישה (מולדת או נרכשת), אטיולוגיות (ראשונית מול שניונית) ולפי ההסתמנות הקלינית. שיטת הסיווג הקלינית הייתה בעיקר בשימוש עד לשנות ה-70 של המאה ה-20, מאחר שבתקופה זו נפוצה הסברה כי עמילואידוזיס נגרמת על ידי סוג אחד של עמילואיד. בחלוקה לפי סוג החלבון העמילואיד, הנומנקלטורה המקובלת היא באמצעות הקידומת A לציון עמילואיד וקיצור מקובל של החלבון השוקע.
אפידמיולוגיה
מעט מידע אפידמיולוגי פורסם בספרות הרפואית על עמילואידוזיס, בפרט על עמילואידוזיס מערכתית, ובשל השונות הרבה בין סוגי המחלות, ישנו קושי בהתייחסות הכוללת לשכיחותן. סוג העמילואידוזיס השכיח ביותר הוא AL, עם כשני שלישים מכלל מקרי העמילואידוזיס. שיעור זה נשמר די יציב בשנות ה-2000. במקביל, שיעורי הסוג השני בשכיחותו, AA, צנחו בתקופה זו, מ-32% בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20, לפחות מ-7% בראשית העשור השני של המאה ה-21. ייתכן שהדבר נובע מההתקדמות בטיפול במחלות הפרקים הדלקתיות והשימוש ההולך ונפוץ של תרופות ביולוגיות. לעומת זאת, שיעור האבחון של ATTR נרכש עלה מאוד, מ-0.2% לכ-6.5%, בין היתר על רקע גילוי המחלה באמצעים מתקדמים כמו דימות תהודה מגנטית של הלב. הסוגים האחרים של עמילואידוזיס נדירים, ושכיחותם קטנה מ-1%.
בשתי עיירות קטנות בפורטוגל הובחנו כ-1000 חולים בפולינוירופתיה עמילואידית משפחתית, מחלה שלמעשה לא קיימת מחוץ לאזור.
אטיולוגיה
למרות מאפיין כללי דומה של שקיעת סיבונים עמילואידים ברקמות, סוגי העמילואידוזיס השונים נבדלים בצורה ניכרת בסיבה ליצירת אותם סיבונים ולשקיעתם. עמילואידוזיס AL מתרחשת על רקע שגשוג שבט מסוים של תאי פלזמה, כמו במחלת המיאלומה הנפוצה, והפרשת שרשראות אימונוגלובולינים, לרוב שרשראות קלות, אשר שוקעות ברקמות.
פתוגנזה
אופן היווצרות סיבי העמילואיד, כמו גם הדרך שבה הם מזיקים לתא ולרקמה, טרם הובהרו לאשורן. "השערת העמילואיד" גורסת כי חלבונים מסוימים עוברים תהליך של קיפול שגוי, אם כי הפיך, והחלבונים הללו יוצרים תלכידים אוליגומריים, ולאחר מכן פולימרים מסדר גבוה וסיבונים אשר שוקעים ברקמות. משקעים אלה שוקעים יחד עם מולקולות נוספות ומפריעים לתפקודו התקין של התא, בין היתר על ידי יצירת רדיקלים חופשיים.
משקעי הסיבונים בעמילואידוזיס מסוג AL מורכבים משרשראות קלות של אימונוגלובולינים חד-שבטיים, אשר באורכן המלא בעלות משקל מולקולרי של 23 קילדלטון. על פי רוב, מדובר בשרשראות קלות מטיפוס למבדה, אך ניתן לראות גם משקעי שרשראות קאפה, ולסוג למבדה 6 בפרט ישנו מבנה המקל על שקיעתו, בין היתר בכליות.
תסמינים קליניים
התסמינים של עמילואידוזיס כוללים:
אבחנה ובדיקות עזר
במקרים רבים האבחנה של עמילואידוזיס מתעכבת בגלל השונות הרבה בתסמינים. אבחנה שגויה של המחלה בגלל תסמינים שמחקים מחלות פחות נדירות עלולה לעכב את מתן הטיפול המתאים. חולים הסובלים מאי ספיקת לב או אי ספיקה כלייתית מטופלים לעיתים קרובות לפני שזוהה אצלם שורש הבעיה בדרך כלל באמצעות ביופסיה. אבחנה מוקדמת ומדויקת עשויה למנוע נזקים חמורים נוספים לאיברים ולקבוע את אופן הטיפול המיטבי. לשם כך נדרשות בדיקות עזר רבות.
טיפול
הטיפול בעמילואידוזיס מסוג AL מתמקד בשבט תאי הפלזמה המשגשגים במח העצם, בדומה לטיפול במיאלומה נפוצה. טיפול בקורטיקוסטרואידים, ובפרט דקסמתזון העדיף על פרדניזון בהקשר זה, בשילוב עם מלפלאן במינון גבוה, ולאחר מכן ביצוע השתלת מח עצם עצמית (אוטולוגית), מביא לתגובה המטולוגית מלאה ב-40% מהמטופלים בטיפול זה. התגובה מתבטאת בירידה בעומס תאי הפלזמה והיעלמות השרשראות הקלות הנוטות לשקוע. שיפור תסמיני ניכר כחצי שנה עד שנה לאחר התגובה ההמטולוגית. עם זאת, גישת טיפול אגרסיבית זו כרוכה בסיבוכים משמעותיים, לרבות תמותה, בשל הפגיעה הראשונית של המחלה באיברים השונים, ולכן מתאימה לכ-30%–40% מהאנשים עם עמילואידוזיס מסוג AL. באנשים עם פגיעה לבבית ניכרת והפרעות קצב, נשקלת האפשרות להשתלת לב, ולאחריה השלמת הפרוטוקול להשתלת מח עצם עצמית.
מיני ישראל
מיני ישראל הוא פארק מיניאטורות הממוקם על כביש 424 בעמק איילון, בקרבת לטרון. הפארק משתרע על שטח של 60 דונמים: 35 דונמים של מיצג, ועוד כשני דונם של שטחי מסחר ומבני שירות, ו-20 דונם של כבישים וחניונים. באתר מוצגים דגמים של מקומות, אזורים, ובניינים שונים מהחשובים והמוכרים בישראל. רוב הדגמים שבפארק בנויים בקנה מידה אחיד - 1:25, כלומר, כל מטר במציאות הוא ארבעה סנטימטרים בדגם שבפארק.
הרעיון לפארק מיני ישראל עלה בעת ביקורו של קצין ישראלי במדורודם שבהולנד. עברו חמש שנים עד שמצא משקיעים לפארק. לפני הקמת הפארק היה צריך לעשות מחקר ארוך ואחריו החלו עבודות הבנייה.
הפארק נפתח בנובמבר 2002, ונחנך רשמית ב-7 באפריל 2003. הפארק מציג כ-385 דגמים. בפארק מבקרים כ-400,000 אורחים בשנה, הן תיירים והן אורחים מקומיים.
מבנה הפארק
שבילי הפארק סלולים בצורת מגן דוד. כל אזור התחום בשבילים הוא חלק אחר בישראל ובו המבנים המצויים בו. המבנים אינם פזורים באקראיות ברחבי האתר אלא מסודרים באזורים: צפון הארץ, קו החוף, המרכז, ירושלים ודרום הארץ. הדגמים הקרובים ביותר לכניסה הם אלו של קיסריה. מימין לכניסה מצויים הדגמים של תל אביב ומשמאל לכניסה אלו של חיפה. החלקה המרוחקת ביותר מהכניסה היא חלקת ירושלים. במרכז מצויים הדגמים הכלליים ודגמי הקיבוץ.
בסך הכול יש בפארק כ-385 מודלים ומבנים. הדגמים נבנו בדיוק ובהתאמה למקור: מבנה, צבעים ודקורציה של מבנים הועתקו במדויק לאחר עבודות הכנה ותחקיר, לאחר השוואה של צילומים ותוכניות מהאתרים המציאותיים. בדגם של אצטדיון טדי, למשל, מוצגות גם דמויות מיניאטוריות בקהל, השרות שירי עידוד לשחקנים ונעות בגל אוהדים על היציעים.
העצים והצמחים שבדגמים הם צמחים ועצים אמיתיים. בפארק כ-20,000 עצי בונסאי. צמחייה נוספת פרוסה בכל רחבי הפארק ומתאימה לאופי הצמחייה של אזורי הארץ השונים. במודלים רבים משולבים מנועים, כבלים, מנורות שונות, קטעי שירה, ריקוד, תפילה, קריאות מההווי המקומי ואפקטים אחרים.
בפארק קולנוע תלת־ממד בו מוקרן סרט באורך 15 דקות המציג את ארץ ישראל בתלת־ממד.
דגמים הנמצאים בפארק
רשימה חלקית של אתרים שדגמיהם נמצאים בפארק, לפי סדר גאוגרפי בארץ, מצפון לדרום:
קבר אחים
ביולי 2022, לאחר 23 שנים בהן אסרה הצנזורה הצבאית על פרסום הדבר, פורסם כי בצמוד למתחם נחפר לאחר מלחמת ששת הימים קבר אחים בו נקברו כ-70 חיילי קומנדו מצרים שנהרגו במלחמה.
שיהאב-1
שיהאב-1 (شهاب-1; בפרסית: מטאור-1) הוא טיל בליסטי טקטי, הראשון מסדרת טילי השיהאב האיראניים והטיל הראשון במסגרת תוכנית הטילים האיראנית. הטיל יודע לשאת ראש קרב גדול של כ-1,000 ק"ג חומר נפץ או ראש קרב בלתי קונבנציונלי.
פיתוח
הטיל הוא גרסה של הסקאד-B. ההערכה היא כי איראן רכשה 4 משגרי סקאד B וכ-54 טילים מלוב וסוריה בין השנים 1986–1985 במטרה להשתמש בטילים כנגד עיראק בהפצצת בירתה, בגדד, שנמצאת 130 ק״מ מגבול איראן, במסגרת מלחמת איראן עיראק. השימושים הראשונים בטיל היו במהלך חודש מרץ 1985; בשנה זו נורו כ-14 טילי סקאד לעבר יישובים וערים בעיראק. כ-100 טילים נוספים נרכשו מקוריאה הצפונית (שם מכונה הטיל ״הוואסונג 5״) עד שנת 1988. הערכת דוחות המודיעין היא כי במסגרת עסקה זו הוקם מפעל לייצור טילים מסוג סקאד B הנקראים ״שיהאב-1״ באיראן, שהגיעה לכדי יכולת ייצור עצמאית של הטיל בין השנים 1988–1994 בארבעה מתקני ייצור שונים.
שימוש מבצעי
איראן ביצעה שימוש מבצעי בטילי הסקאד B שרכשה בשנות ה-80 במסגרת מלחמת איראן עיראק כנגד ערים ויישובים בעיראק. מהשיגורים הראשונים במרץ 1985 ועד 1988 שיגרה כ-100 טילים, ביניהם טילי ההוואסונג 5 הקוריאנים עליהם מבוסס השיהאב-1. במהלך שנות ה-90 בוצע שימוש נרחב בטילי השיהאב-1 כנגד מחנות של ארגון המוג'אהדין ח'לק בעיראק. ב-18 באפריל 2001 שוגרו על מחנות הארגון בין 30 ל-60 טילים במטח שערך כשלוש שעות.
כיום, על פי הערכות מודיעין, קיימים כ-200 טילי שיהאב-1 בשמישות מבצעית באיראן. במסגרת תרגיל צבאי שערכה ב-2011 הוכיחה כי יש לה יכולת שיגור של מספר טילי שיהאב-1 במטח וכי, בנוסף למשגרים ניידים, קיימים גם משגרים נייחים תת-קרקעיים.
במהלך 2014 נחשף מתצלום לווין כי חזבאללה הקים בסיס בעיר הסורית קוסייר ובו מתקנים שנטען כי מאוחסנים בהם טילי שיהאב-1 שנמסרו לארגון מידי משמרות המהפכה באיראן.
הי-מן
הי-מן הוא האלטר אגו של הנסיך אדם. הנסיך אדם הוא הנסיך של ממלכת איטרניה, המסוגל להפוך לאיש החזק ביקום על ידי הנפת חרב העוצמה בעודו צועק "בכוח גולגולת האבות, אני מחזיק בכוח הכל יכול!". הי-מן וחבריו נאבקים להגן על ממלכת איטרניה ועל טירת גרייסקול (טירת גולגולת) מפני כוחות הרשע של סקלטור.
דמותו של הי-מן נוצרה במקור בשנת 1981 על ידי המעצב רוג'ר סוויט, אשר בכוונה יצר את הדמות בצורה כזו שתהיה מופשטת וגנרית מספיק על מנת שיהיה ניתן לשלבה בכל ז'אנר, סוויט גם בחר בשם "הי-מן" בשל היותו גנרי. סוויט הציג במקור שלוש גרסאות שונות של הדמות למאטל - חייל, אסטרונאוט, ולוחם ברברי, ומאטל בחרה לבסוף בגרסה בה הי-מן הוא לוחם ברברי ובאופן זה התפתחה לבסוף הגרסה הנוכחית של הדמות.
הדמות זכתה לפופולריות רבה במיוחד כאשר הופיעה בסדרת ההנפשה "הי-מן ושליטי היקום", שהופקה על ידי חברת Filmation ושודרה במקור בין השנים 1983–1985. לאורך השנים נעשו ניסיונות מרובים לחדש את העניין בזיכיון כאשר הופקו מספר סדרות הנפשה נוספות של הי-מן, סרט עלילתי בשנת 1987 (בו דולף לונדגרן גילם את דמותו של הי-מן), אך אף אחד מהם לא הצליח לשחזר את ההצלחה של הסדרה הראשונה של הי-מן.
ED50
ED50 (ר"ת: European Datum 1950) הוא דאטום שנוצר בשנת 1950, כלקח מלחמת העולם השנייה, במטרה שמערכות שונות ומדינות השונות יפעלו על בסיס אותה מערכת קואורדינטות.
רקע
בקרבות שנערכו בגבולות בין בלגיה, הולנד וגרמניה במלחמת העולם השנייה, השתתפו צבאות ממדינות שונות שפעלו עם מערכות קואורדינטות שונות, דבר שהקשה את הפניית הכוחות וניהול הקרבות מצד בעלות הברית. בעיה זו הובילה ליצירה של Ed50, דאטום אחיד לכלל אירופה. מערכת זו שימשה את כל מדינות העולם עד לשנות השמונים אז נוצרו דאטומים נוספים כמו WGS84 ו-GRS80. כיום דאטום זה משמש באירופה, מלבד בריטניה, שוודיה ושווייץ, שלהן מערכות מקומיות. רשת קואורדינטות זו הייתה גם הרשת ששימשה את ברית נאט"ו עד לשנות ה-80.
בהמשך הוחלפה עם מערכת ETRS89 שיותר מדויקת באזור אירופה.
תיאור טכני
מערכת ED50 מבוססת על אליפסואיד הייפורד משנת 1909, אשר קירובו המרבי לגאואיד (צורתו האמיתית של כדור הארץ) נמצא באירופה.
הפרשים בין ED50 לבין WGS84
קווי האורך והרוחב של שתי המערכות זהות בצפון מזרח רוסיה. בתנועה דרומה ומזרחה, הקווים של ED50 נעים מהר יותר מקווי WGS 84, כך שבאזור ספרד יש הפרש של 100 מטר ובישראל הפרש של כ-150 מטר כאשר קווי הרשת של ED50 דרומיים יותר מאשר WGS84.
ילנה קרלאושה
ילנה קרלאושה (בסרבית קירילית: Јелена Карлеуша; נולדה ב-17 באוגוסט 1978) היא זמרת ואשת תקשורת סרבית. היא נולדה וגדלה בבלגרד, וזכתה להצלחה עם יציאת אלבום הבכורה שלה Ogledalce ב-1995 ולאחר מכן הוציאה חמישה אלבומים נוספים שזכו להצלחה. היא החלה כזמרת ששיריה אופיינו בסוגות מוזיקליות כדוגמת טורבו-פולק, ובהמשך שילבה אלמנטים של מוזיקת פופ ככל שהקריירה שלה התקדמה. בשנת 2002, היא זכתה להצלחה נוספת בזכות שיתוף פעולה עם חברת התקליטים היוונית Heaven מיוזיק ב-Samo za tvoje oči.
אלבומיה הבאים, Magija (2005) ו-JK Revolution (2008), שיצאו בהוצאת סיטי רקורדס, כללו שירים פופולריים כמו: "Slatka mala", "Upravo ostavljena" ו-"Tihi ubica". במאי 2010, קרלאושה ערכה קונצרט באצטדיון בלגרד, בשם All About Diva Show ("הכול אודות מופע הדיווה"). אלבומה העשירי Diva (2012) זכה להצלחה המסחרית הגדולה ביותר של קרלאושה והנפיק להיטים כמו "Insomnia" ו-"Krimi rad". אחריו, אירע הקונצרט Viva La Diva Show באש, בלגרד ביוני 2013.
בין 2015 ל-2022, היא שימשה כשופטת ומדריכה בתחרות השירה הפופולרית בטלוויזיה Zvezde Granda (2015–2021). היא מוכרת כאחת האמניות הפופולריות ביותר בסרביה. קרלאושה היא האישה הפופולרית ביותר והאדם השני הנעקב ביותר בסרביה באינסטגרם. בנוסף לקריירה המוזיקלית שלה, השקפותיה הבוטות של קרלאושה, הופעתה מעוררת המחלוקת והחיים האישיים, זכו גם לסיקור תקשורתי משמעותי והיו נושא למחלוקות במרוצת השנים.
רוברטו איוונש
רוברטו איוונש (בפורטוגזית: Roberto Ivens; 12 ביוני 1850 - 28 בינואר 1898) היה מגלה ארצות פורטוגלי.
ביוגרפיה
איוונש נולד בפונטה דלגדה שבאיים האזוריים. בגיל 11 נשלח ללמוד בבית הספר הימי בליסבון, וב-1870 הצטרף לחיל הים הפורטוגלי. ב-1871 נשלח להודו וב-1872 לאנגולה. בראשית 1875 שב לליסבון, ולאחר שקיבל דרגת סגן, הוצב בספינה שהפליגה לסאו טומה ופרינסיפה ולדרום אמריקה. כעבור שנה יצא למסע נוסף, במסגרתו הביא מוצרים פורטוגליים לתערוכה העולמית שנערכה בפילדלפיה.
ב-11 במאי 1877 יצא איוונש בראש משלחת שסיירה במחוזותיהן של המושבות הפורטוגליות באנגולה ובמוזמביק, והתמקדה באגן הניקוז של נהר הזמבזי. ב-21 ביוני 1885, בעקבות ועידת ברלין, יצא בהוראתו של לואיש הראשון למסע נוסף, שכונה "קוֹנְטְרָקוֹסְטָה" ("מחוף לחוף"), במסגרתו סייר לאורך כ-8,300 ק"מ בין אנגולה למוזמביק.
ג'ובאני גבריאלי
ג'ובאני גבריאלי (באיטלקית: Giovanni Gabrieli; 1553–1612) היה מלחין ונגן עוגב איטלקי. הוא היה אחד המוזיקאים המשפיעים ביותר בזמנו, ומייצג את סגנון האסכולה הוונציאנית בזמן המעבר בין תקופת הרנסאנס לתקופת הבארוק.
חייו
גבריאלי נולד בוונציה. בעוד שלא ידוע רבות על נעוריו, סביר להניח שג'ובאני הצעיר למד אצל דודו, המלחין אנדראה גבריאלי, ואולי אף למד עם אורלנדו לאסוס בזמן שהייתו במינכן בחצרו של הדוכס אלברכט החמישי. גבריאלי נשאר במינכן עד 1579. ב-1584 חזר ג'ובאני לוונציה, שם הפך ב-1585 לנגן העוגב הראשי של בזיליקת סן מרקו. לאחר מות דודו קיבל גם את משרת המלחין הראשי של הכנסייה, והחל במקביל לערוך חלק נרחב מיצירותיו כדי להצילן מאבדון. בניגוד לדודו, שלא הרבה לעסוק בעריכה ופרסום של יצירותיו שלו, החליט ג'ובאני שהן ראויות לכך ותודות למאמציו השתמרו יצירות רבות של אנדראה עד היום.
לכנסיית סן-מרקו הייתה מסורת ארוכת שנים של מצוינות מוזיקלית ועבודתו של גבריאלי שם הפכה אותו לאחד המלחינים הנודעים באירופה. ההתעניינות הגוברת ביצירותיו הביאה לכך שמוזיקאים מכל רחבי אירופה (וביחוד גרמניה) הגיעו לוונציה כדי ללמוד ממנו. רבים מתלמידיו של גבריאלי הפכו לאחר מכן למלחינים נודעים בזכות עצמם וכך הפיצו לכל רחבי אירופה את סגנונו, דבר שהפך אותו לאחד המלחינים המשפיעים ביותר אי פעם (השפעה שניכרת אפילו ביצירותיו של יוהאן סבסטיאן באך, כמאה שנים ויותר לאחר מותו של גבריאלי).
סגנון ומורשת מוזיקלית
כמו מלחינים לפניו ואחריו, הוא השתמש בצורתה הלא שגרתית של כנסיית סן-מרקו, שבה שני יציעי מקהלות הפונים אחד אל מול השני. מבנה זה איפשר לגבריאלי ובני תקופתו לפצל את המקהלה לשני חלקים או יותר, מה שיצר אפקטים מרשימים של העצמה וניגוד בין התפקידים השונים. צורת הלחנה זו, לשתי מקהלות או יותר, נקראת פוליכורליות. רוב יצירותיו של גבריאלי מאורגנות כך, שאחת המקהלות או קבוצות הכלים תישמע מצד שמאל, ולאחר מכן תופיע "תגובה" של מקהלה או קבוצת כלים מימין (אנטיפון). בעוד צורת תזמור וארגון פוליכורלית זו הייתה קיימת כבר לפניו, היה גבריאלי המלחין הראשון שעשה בשיטה זה שימוש מושכל ומסודר, כדי ליצור אפקטים אקוסטיים חזקים.
גבריאלי היה מקורי לא רק בשימושו בתזמור, אלא גם בשימוש שעשה בסימוני דינמיקה. יצירתו בשם Sonata pian e forte היא כנראה היצירה הראשונה אי פעם שנכתבה תוך שימוש בסימני דינמיקה (Piano\Forte- חזק\חלש). בנוסף, היה גבריאלי בין המלחינים הראשונים שעשו שימוש בשיטת הבאס הממוספר.
בין יצירותיו: מוזיקה לעוגב (קנצונות וטוקטות), סונאטות וקנצונות להרכבים מ 4 קולות ועד ל-22 קולות, מוטטים ומדריגלים.
אופק לילדינו
אופק לילדינו היא עמותה ארצית של הורים לילדים עם עיוורון ולקות ראייה. העמותה אשר הוקמה בשנת 1997 ופועלת בפריסה ארצית.
הקמת העמותה
פעילות עמותת אופק לילדינו החלה את צעדיה הראשונים בשנת 1997 ביוזמתם של קבוצת הורים לילדים עם לקויות ראייה ועיוורון, בין המקימים הייתה גילה זיידל (כיום יו"ר העמותה) .העמותה הוקמה על מנת לסייע להורים ולילדים, לחזק אותם ולקדמם לקראת פיתוח חיים עצמאיים ומועילים. כיום, פעילות העמותה מתקיימת בפריסה ארצית ושותפות לעשייתה מעל לאלף משפחות מכלל האזורים הגאוגרפיים והמגזרים, להן ילד עיוור או לקוי ראייה. חברי הצוות וההנהלה מונים כיום כ-20 שותפים בתפקידי מפתח. בנוסף קיים מערך מורים, מתנדבים ומלגאים.
פעילות העמותה
המשפחות מהוות כשליש מהמשפחות בארץ שבהן ילדים עם פגיעה כזו.
העמותה מקיימת מפגשים אישיים וקבוצתיים, אזוריים וארציים בין ההורים למומחים ואנשי מקצוע, כשעיקר פעילותה נסוב סביב הדיאלוג שבין ההורים לאנשי הממסד.
ליווי וסיוע לימודי, פיתוח תחביבים ותחומי עניין, ליווי מקצועי להורים והנגשת מידע עבורם, קידום אפשרויות תעסוקה והשתלבות בפעילות החברה ועוד.
ארבעה מישורי הפעילות בהם מתמקדת העמותה הם סנגור, זכויות ומידע. פיתוח קהילת המשפחות. הפעלת תוכניות מיוחדות (ראה הרחבה בהמשך). תפעול העמותה (גיוס משאבים, הפעלת מערך מתנדבים, יחסי ציבור ותקשורת, קשרים בינ"ל, השתתפות בכנסים מקצועיים בישראל ומחוצה לה, פיתוח שיתופי פעולה עם ארגונים בישראל ומחוצה לה).
סטטיסטיקה
מתוך דו"ח שהפיקה העמותה בשנת 2014 עולים הנתונים הבאים;
"מצוינות באופק: מערך סיוע לימודי"
שיעורי עזר במקצועות שונים על ידי מורים, רובם סטודנטים בעלי ניסיון במתן שיעורי עזר. המורים עוברים הכשרה להכרת עולם לקויות הראייה והעיוורון ומעבירים שיעור שאורך כשעה בביתו של הילד אחת לשבוע. במהלך שנת הפעילות, נערכות שיחות משוב והתעדכנות עם המורים, הילדים וההורים. ההשתתפות בתוכנית מאפשרת לילדים התקדמות בהישגיהם הלימודיים וגם בתחושת הביטחון והאמון ביכולותיהם.
"חלומות מוזיקליים"
במסגרת פרויקט זה, ישנה פעילות בכמה מישורים;
"הורה להורה"
פרויקט "הורה להורה" הפועל מזה שש שנים הוא מעגל חיזוק הדדי בין הורים. במסגרת הפרויקט הורים "ותיקים" יוזמים שיחות טלפוניות עם הורים שנמצאים בתחילת דרכם או סביב מעברים משמעותיים בחיי הילד.
"רואים אחרת"
“רואים אחרת” הוא צוות ההסברה של “אופק לילדינו". את הצוות הקימו צעירים עיוורים ולקויי ראייה ששמו לעצמם למטרה לשנות את יחס החברה כלפי אוכלוסייה זו על ידי העלאת המודעות והעמקת ההיכרות עם אוכלוסיית העיוורים ולקויי הראייה. “רואים אחרת” עורך סדנאות הסברה המועברות ע”י צמד מנחים: האחד לקוי ראייה והשני עיוור. עד היום ערכו חברי “רואים אחרת” עשרות הסברות לקהלים שונים ומגוונים- ילדי גן, עובדי “האגודה לזכויות האזרח”, תלמידי בתי ספר, חניכי תנועות נוער, בנות שירות לאומי, חיילים בצה”ל, אסירים בבית כלא ועוד.
מריה ולדימירובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה
מריה ולדימירובנה רומנובה (ברוסית: Мари́я Влади́мировна Рома́нова, נולדה ב-13 בדצמבר 1953), מוכרת בידי חלק מהחוקרים כראש משפחת המלוכה הרוסית, וכטוענת לכתר קיסרות האימפריה הרוסית מאז 1992. היא משתמשת בתואר הוד רוממותה הדוכסית הגדולה מריה ולדימירובנה רומנובה.
ביוגרפיה
מריה נולדה במדריד ב-13 בדצמבר 1953, כבתו היחידה של ולדימיר קירילוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה, הנחשב על ידי רוב החוקרים לראש בית רומנוב לאחר מות אביו קיריל ולדימירוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה, נכדו של אלכסנדר השני, קיסר רוסיה, והדוכסית לאונידה גאורגייבנה. למדה את הלשון הרוסית ואת ההיסטוריה של רוסיה באוניברסיטת אוקספורד. התגוררה לפרקים בצרפת ובספרד.
ב-22 בספטמבר 1976, נישאה רומנובה לפרנץ וילהלם, נסיך פרוסיה, ואביה העניק לו את התואר הוד רוממותו הדוכס הגדול של רוסיה. ב-1981 נולד להם בן, גאורגי מיכאילוביץ'. הזוג נפרד בשנת 1982; ב-19 ביוני 1985 הם התגרשו באופן רשמי ופרנץ חזר לתוארו הפרוסי.
לאחר שממשלת רוסיה פרסמה כי נמצאו שאריות גופתו של הצאר ניקולאי השני ומשפחתו, רומנובה הבהירה שהיא אינה מקבלת את מהימנותם של הממצאים, וסרבה להגיע לטקס הקבורה מחדש ב-1998.
מחלוקת הירושה
אביה של רומנובה, ולדימיר קירילוביץ', נחשב בעיני רבים כנצר הזכרי האחרון של שושלת רומנוב. השאלה האם בתו מריה היא ראש השושלת מאז שאביה נפטר ב-1992, תלויה בתוקף נישואי הוריה. חוקי הירושה קובעים שמי שנולד מנישואים של חבר בית המלוכה עם מי שאינו חבר בבית מלוכה כלשהו (נישואים מורגנטיים) - אינו יכול לרשת את הכתר. לדעת המתנגדים, נישואי אביה של מריה עם אמה אינם עומדים בכללים, מכיוון שהיא לא הייתה נסיכה, אלא רק מצאצאי משפחת המלוכה של גאורגיה, שכבר אינה בשלטון מאז המאה ה-16.
ב-23 בדצמבר 1969 הכריז אביה של רומנובה כי בתו היא יורשתו החוקית. לכך היו התנגדויות רבות בעיקר מהצד הגברי של המשפחה, ושאלת יורש העצר נשארת פתוחה. המתמודד העיקרי מולה היה ניקולאי רומנוביץ' רומנוב, שגם כלפיו נטען שאבד את זכותו כי נישואי אביו היו נישואים מורגנטיים, אך לאחר שהוא ואחיו דמיטרי מתו ללא בנים זכרים, נותרה מריה הטוענת היחידה לכתר הצאר הרוסי. מריה טוענת לזכותה החוקית לכתר, והיא דורשת מכל בני משפחת האצולה לכבד זאת.
בנוסף, נכון ל-2011, רומנובה היא במקום ה-117 בסדר הירושה לכתר הבריטי, מכיוון שהיא נכדתה של נכדתה של המלכה ויקטוריה.
היפרכולסטרולמיה
היפרכולסטרולמיה או יתר כולסטרול בדם הוא מצב של עודף חריג של כולסטרול בדם.
יתר כולסטרול בדם נגרם עקב שינויים ברמות הליפופרוטאינים, החלבונים שנושאים כולסטרול בזרם הדם. מצב זה יכול להיות תוצאה של תזונה, רעב, גורמים תורשתיים (כגון פגם בקולטן LDL - היפרכולסטרולמיה משפחתית), מחלות אחרות כמו סוכרת ותת-פעילות של בלוטת התריס וכן תרופות (כגון סטרואידים, מיטוטאן, ציקלוספורין וכן נוגדי דיכאון - למשל מירטזפין). סוג ההיפרכולסטרולמיה נקבע על פי סוג החלקיק שנמצא בעודף.
לפי השערת השומנים, עודף כולסטרול בדם שאינו מטופל מביא לשקיעת כולסטרול על דפנות כלי הדם, להצרתם ובטווח הארוך אף לסתימתם. הפרעה בזרימת הדם ללב או למוח הנגרמת מהיצרות כלי דם עלולה להיות קטלנית.
דיאטה
טענות לגבי יעילותן של דיאטות שונות בהורדת רמת הכולסטרול, כגון ריבוי פירות, ירקות ומזונות דלי שומן מן החי אינן מוכחות מחקרית. הימנעות מתזונה עשירה בפרוקטוז נראית נכונה, אם כי המחקר בנושא מועט.
אפרזיס
במקרים קשים עם ערכי LDL-C גבוהים שלא מגיבים לטיפול משתמשים במכשיר הדומה לדיאליזה המסנן את ה-LDL-C מהדם ומחזיר דם "נקי". על טיפול זה יש לחזור מדי מספר שבועות.
עיוורון קשבי
עיוורון קשבי הוא התופעה הקוגניטיבית של אי תפיסת עצמים נראים בהיעדר הפניית קשב עבורם. תופעה זו היא סוג של עיוורון קוגניטיבי, בדומה לעיוורון לשינויים.
מחקרים המדגימים את העיוורון הקשבי
מחקר ראשון בתחום הראה כי הפניית קשב לגירוי ויזואלי אחד עשוי לגרום לגירוי שני לא להיתפס כלל, על אף שהוא נמצא במרכז שדה הראייה . המסקנה שהסיקו אותם חוקרים היא שאין תפיסה ללא קשב.
תופעת העדר תפיסה בהיעדר קשב תוארה במחקרים נוספים. באחד המחקרים הבולטים הוצג בפני נבדקים סרטון וידאו ובו שתי קבוצות של ילדים מתמסרות בשני כדורים. הנבדקים התבקשו לעקוב אחר מספר המסירות באחת הקבוצות. לאחר הצפייה נשאלו הנבדקים האם שמו לב למשהו יוצא דופן בסרטון. כ-50% מהנבדקים לא שמו לב לאדם לבוש בתחפושת גורילה שחצה באיטיות את המסך.
תפיסה ללא קשב
בשנת 1997 הוכח כי יכולה להתרחש תפיסה ללא קשב. החוקרים חשפו נבדקים לגירויים ללא הפניית קשב (ברקע של מטלה אחרת), ואף על פי שהנבדקים דיווחו שלא הבחינו בהם, נמצא שהגירויים השפיעו על תשובותיהם במטלה מאוחרת יותר (הנבדקים התבקשו לשפוט מבין שני קווים איזה קו יותר ארוך. הגירויים אליהם 'לא שמו לב' הכילו רמז ויזואלי). הנבדקים בניסוי דיווחו שהם הימרו על התשובות, אך בפועל ביצועם היה טוב בהרבה מניחוש. כלומר, המערכת הקוגניטיבית ידעה לתפוס ולעבד את הגירוי ולהגיב בהתאם, אף על פי שלתהליך לא ניתן קשב ושהוא לא נכנס למודעות. מניסוי זה מתבקשת פרפרזה על מסקנת המחקר המוקדמת יותר - אין תפיסה מודעת ללא קשב.
עיוורון קשבי בחיי היום יום
אף על פי שעיוורון קשבי ניכר בתפיסתנו בכל עת, אנו מודעים אליו רק במקרים בהם יש השלכות לכך שלא תפסנו עצמים שהיינו 'אמורים לראות'. דוגמה מצערת היא הקושי של נהגים להבחין בכלי רכב דו-גלגליים. כיוון שרוב הנהגים מכוונים קשבית להבחנה במכוניות, קיימת נטייה שלא להבחין ברוכבי האופנוע והאופניים, מה שגורם לפגיעותם על הכביש.
18 באוגוסט
18 באוגוסט הוא היום ה-230 בשנה בלוח הגרגוריאני (231 בשנה מעוברת). עד לסיום השנה נשארו עוד 135 ימים.
בריאן סקינר
בריאן סקינר (באנגלית: Brian Skinner; נולד ב-19 במאי 1976) הוא שחקן כדורסל עבר אמריקאי. כשחקן מוביל באוניברסיטת ביילור, נבחר סקינר על ידי לוס אנג'לס קליפרס בסיבוב הראשון (בחירה 22) בדראפט של 1998. מאז הספיק לשחקן בקליבלנד קאבלירס, בפילדלפיה 76', במילווקי באקס, בסקרמנטו קינגס ובפורטלנד טרייל בלייזרס, כשהוא קולע 5.1 נקודות בממוצע למשחק.
בפגרת המשחקים של 2001, הועבר סקינר גם לשיקגו בולס ולאחר מכן לטורונטו ראפטורס אך לא השתתף במשחק עם אף אחת מהן.
כחלק מהטרייד שהעביר את כריס ובר לפילדלפיה, עבר סקינר יחד עם קני טומאס וקורליס ויליאמסון לסקרמנטו. במשך אותה עונה העביר סקינר את אחת העונות הטובות בקריירה שלו כשרשם 7.4 נקודות ב-55.4 אחוזים מהשדה, 8.7 ריבאונדים ו-1.7 חסימות בממוצע למשחק.
באמצע עונת 2005/06, הועבר השחקן לפורטלנד טרייל בלייזרס, אשר בסוף אותה עונה שלחה אותו בחזרה למילווקי באקס, יחד עם סטיב בלייק והא סאונג-ג'ין, בתמורה לג'מאל מגלור. בעונת 2006/07 השיג סקינר 4.4 נקודות ו-5.7 ריבאונדים ב-22.7 דקות בממוצע למשחק.
סקינר והפיניקס סאנס הגיעו להסכם בנוגע לחוזה חד-שנתי בספטמבר 2007.
איגרת פטרוס הראשונה
איגרת פטרוס הראשונה היא איגרת מספרי הברית החדשה - כתבי הקודש של הנצרות. על פי המסורת הנוצרית נכתבה האיגרת על ידי השליח פטרוס הקדוש בעת כהונתו כבישוף רומא. האיגרת ממוענת לקהילות הנוצריות השונות באסיה הקטנה שסבלו באותה עת מרדיפות דתיות.
מחבר האיגרת ותיארוכה
על פי משפט הפתיחה של האיגרת, היא נכתבה על ידי "פטרוס, שליחו של ישו". מספר מאבות הכנסייה, ובהם אירנאוס, טרטוליאן, קלמנס מאלכסנדריה ואוריגנס מאלכסנדריה כתבו כי המדובר בפטרוס הקדוש.
פוליקרפוס ופאפיאס כתבו כי האיגרת נכתבה לפני תקופתם (היינו לפני אמצע המאה השנייה), לעומת זאת בקנון מוראטוריאן משנת 170 לערך לא נכללת איגרת זו כחלק מספרי הברית החדשה.
בניגוד לאיגרת פטרוס השנייה, שזהות מחברה הייתה שנויה במחלוקת כבר בעת העתיקה - עד המאה ה-18 לא הייתה מחלוקת כי איגרת זו נכתבה על ידי פטרוס, ורק לאחר תחילת המחקר המדעי המודרני הועלו הספקות הראשונות בדבר זהות המחבר. אם פטרוס כתב את האיגרת, הרי שזו נכתבה בין השנים 60–64 (שנת מותו של פטרוס).
ישנה סברה לפי האיגרת נכתבה על ידי סילוונוס, המזכיר (האמנואנסיס) של פטרוס, המוזכר בסיום האיגרת (כמקובל באיגרות יווניות): "נכתב על ידי סילוואנוס, האח הנאמן, כפי שהכתבתי לו" (פרק ה' 12).
החוקרים המודרניים אינם מסכימים עם ההנחה שפטרוס, דייג מאזור הכנרת, כתב את האיגרת - בשל סגנון השפה היוונית שבה, האופייני לעירוני משכיל. כמו כן אין באיגרת כל התייחסות להיכרות אישית עם ישו (היכרות שהייתה לפטרוס). באיגרת 35 אזכורים לתנ"ך - כולם מבוססים על תרגום השבעים ולא על המקור העברי. החוקרים סבורים כי פטרוס הכיר את התנ"ך העברי ולא יכול היה להכיר את תרגום השבעים. המחקרים המודרניים מתארכים את האיגרת לשנים 70–90 לספירה.
קהל יעד
קהל היעד של האיגרת הם הקהילות בפונטוס, גלטיה, קפדוקיה, אסיה וביתיניה - חמש פרובינקיות רומיות באסיה הקטנה. האיגרת פונה למעשה לגויים שקיבלו את האמונה בישו ולא ליהודים שקיבלו את האמונה.
תוכן האיגרת
האיגרת מייעצת לנוצרים לעמוד בסבלנות מפני הרדיפות, ולהתמיד בעמידתם זו (א' 1 - ב' 10); עוד מציינת האיגרת כיצד לנהל אורח חיים נוצרי קדוש (ב' 11 - ג' 13); וכן מראה כיצד ישו והשליחים הטיפו לסבלנות ולקדושה. בסיום האיגרת מיעצת האיגרת לכמרים ולאנשי הקהילה.
יעקב שכנזי
הרב יעקב שכנזי (נולד בי"ד בטבת ה'תשי"ג, 1 בינואר 1953), הוא מרבני העדה החרדית הספרדית. פוסק ומחבר.
ביוגרפיה
נולד בתוניסיה, כבן הבכור מתוך 12 אחים (4 אחים ו-8 אחיות). למד בישיבה התיכונית פרחי אהרן בקריית שמואל ובישיבת נובהרדוק שבחדרה אצל הרב אלחנן פרלמוטר. לאחר נישואיו למד אצל הרב ניסים הררי בכולל החיד"א בירושלים.
הרב שכנזי נשוי לסימה (שמחה) - בתו של הרב יהודה צדקה, ואב לחמישה. הוא תושב שכונת בית ישראל בירושלים.
פעיל בין היתר בהדרכת חתנים ובהכשרת מדריכים לכך בציבור החרדי.
MIAT מונגוליאן איירליינס
MIAT מונגוליאן איירליינס (במונגולית: Монголын Иргэний Агаарын Тээвэр, באנגלית: Mongolyn Irgenii Agaaryn Teever-MIAT) היא חברת התעופה הלאומית של מונגוליה, בסיסה נמצא בנמל התעופה ג'ינגיס חאן בעיר אולן בטור, והיא מעסיקה כ-1000 עובדים.
תולדות החברה
בשנות השישים רכשה החברה מטוסי אנטונוב 24 ו-26.
בשנת 1994 חכרה החברה מטוס בואינג 727-200 מקוריאן אייר, והוא היה המטוס המערבי הראשון בצי.
צי המטוסים
צי המטוסים של החברה נכון לאוקטובר 2019:
גשר פריזר (נחל גוברין)
גשר פריזר (Pariser Bridge) הוא גשר מבטון מעל נחל גוברין בקרבת מושב שפיר. נבנה בתקופה הבריטים על הדרך מרצועת עזה לכוון ירושלים (כיום כביש 3). נקרא על שם המהנדס זאב פריזר שתכנן ובנה אותו. הוגדר כאתר מורשת על ידי המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל.
רקע היסטורי
לאורך ההיסטוריה היוותה הדרך המחברת את רצועת עזה לירושלים ציר אסטרטגי לשליטה באזור. ב-1915 (תקופת השלטון הטורקי) סללו קבלנים ועובדים יהודים דרך לאורך ציר זה (במסגרת ה"עמלייה") ובנו גשרים על הנחלים שחצו את הדרך. בעקבות כיבוש באר שבע על ידי הבריטים באוקטובר 1917 השתמשו הטורקים בציר זה לתמיכה לוגיסטית בקו הגנה שני שניסו לייצב מדרום לו זאת על ידי סלילת מסילת רכבת בין רצועת עזה לא-טינה. לאחר הניצחון בקרב עזה השלישי הדפו הבריטים את הטורקים צפונה והשתלטו על הדרך והמסילה. עם תום מלחמת העולם הראשונה פירקו הבריטים את מסילת הרכבת אך השקיעו בשיפור התשתיות של הדרך.
ההיסטוריה של הגשר
כחלק משיפור התשתיות של הדרך בנו הבריטים מספר גשרים מעל נחלים שחצו את הדרך וביניהם גם גשר מעל נחל גוברין. הגשר, שהוזמן על יד שלטונות המנדט הבריטי, הוקם ב-1933 על ידי המהנדס זאב פריזר. הכביש וגשריו סייעו רבות בשמירת הקשר לנגב המערבי.
בתקופת מלחמת העצמאות שימש הכביש, מצד אחד, כציר להעברת אספקה לנגב הנצור ומצד שני היה צורך למנוע מהמצרים את היכולת להעביר דרכו כוחות לכוון מרכז הארץ. מימוש ההגנה על הדרך כנגד פלישה של כוחות מצריים הוטל על מחלקת החבלה של גדוד 53 של חטיבת גבעתי בראשות שני החבלנים הבכירים של הגדוד שרגא אלון ועודד נגבי. אלו בסיוע מ"פ המסייעת יגאל קרצ'ובניק תכננו והקימו את מחסום כפר ורבורג שנמתח מהכניסה לכפר ורבורג עד לגשר על נחל גוברין. על עמודי הגשר הותקנו חומרי נפץ במטרה לפוצץ את הגשר.
בלילה של ה-17 במאי 1948 שהה צוות חבלה בפיקוד החבלן שרגא אלון (בצוות הייתה גם אילנה בן יהושע מבאר טוביה) בתורנות ליד הגשר כששמע משאיות מגיעות מדרום. משאיות אלו פינו את ילדי קיבוץ נגבה (במסגרת מבצע תינוק) אולם המידע על הפינוי לא הגיע למפקדי המחסום ושרגא אלון כבר תכנן לפוצץ את הגשר כשהמשאיות עליו. ברגע האחרון שמע צוות החבלה בכי תינוקות מהמשאית הראשונה והאסון נמנע.
מבנה הגשר
אורך הגשר, שנבנה ב-1933, היה כ-30 מטר ורוחבו כ-5 מטר. הגשר נבנה מבטון מזוין והוא נתמך ביסודות שנחפרו בדפנות הנחל. בצידי הגשר הותקנות מעקות בטיחות מברזל. רוחב הגשר איפשר מעבר מקביל של שתי מכוניות קטנות בלבד. עם עליית עומס התנועה על הכביש (כולל משאיות) הפך הגשר לצוואר בקבוק. בשנות ה-90 החלה מע"צ בשיפור תשתיות כביש 3 ובמסגרת זו נבנה גשר חדש על נחל גוברין כ-70 מטר צפונית מערבית לגשר הישן. ב-1991 נחנך הכביש החדש והישן נזנח. בתקופה שקדמה לאולימפיאדת בייג'ינג (2008) נגנבו מעקות הברזל של הגשר.
הגשר הוגדר כאתר מורשת על ידי המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל.
סלמיס (קפריסין)
סלמיס (יוונית עתיקה Σαλαμίς; יוונית Σαλαμίνα - "סאלאמינה") הייתה עיר-מדינה עתיקה לחופו של מפרץ מאוסה שבים התיכון, במזרחו של האי קפריסין. שרידי העיר שוכנים סמוך לשפך הנהר פדיאוס, כשבעה קילומטרים מצפון לעיר פמגוסטה (גזימאוסה) ברפובליקה הטורקית של צפון קפריסין.
מיתולוגיה
לפי המיתולוגיה היוונית נוסדה סלמיס בידי טאוקרוס בנו של טלאמון, מלך האי סלמיס שבמפרץ הסרוני, ואחיו של איאס גיבור מלחמת טרויה. טאוקרוס הגיע לקפריסין לאחר המלחמה, הקים בה מקדש לזאוס ונשא לאישה את בתו של המלך קינירס. בהמשך הקים טאוקרוס עיר חדשה לה קרא על-שם האי ממנו הגיע, והיה למלכה הראשון.
התקופה הקלאסית
הממצאים המוקדמים ביותר באתר, בדמות מעגן ונקרופוליס, הם מהמאה ה-11 לפנה"ס, וקבורת ילדים בכדים כנעניים מעידה על השפעה פיניקית. העיר החלה לגדול במאה ה-8 לפנה"ס בזכות הסחר המשגשג עם ערי הלבנט, במיוחד הפיניקיות, אסיה הקטנה ומצרים העתיקה; באותה תקופה היה האי נתון תחת שלטונה ההגמוני שלל צור. בתחילת המאה הבאה נחלשה אחיזת צור באי, והאימפריה האשורית החדשה קיבלה את השליטה עליו; מלכי האי, ובינהם כיסו/כישו מלך סלמיס השמי, העלו מס וחומרי בנייה לאסרחדון, וכן באו לאשורבניפל להגיש לו מנחות ולנשק את רגליו, והוא הכריחם ללוותו עם כוחותיהם ואניותיהם את חייליו בים וביבשה.
טקסטים וכתובות מצביעים על כך שבתקופה הקלאסית הייתה סלמיס לעיתים בתחרות עם כתי, אחת המעצמות המקומיות העיקריות. החל במאה ה-6 לפנה"ס הלכה סלמיס והפכה לעיר החשובה בקפריסין, והייתה הראשונה שטבעה מטבעות משלה, החל בשנת 515 לפנה"ס. העיר לקחה חלק חשוב במרד האיוני נגד הפרסים, וקרב סלמיס הימי והיבשתי התחולל סמוך לה בשנת 497 לפנה"ס, והכריע את גורל המרד. חודשים ספורים לאחר הקרב השתלטו הפרסים על האי. אוגורס הראשון, מלך סלמיס בין השנים 410-374 לפנה"ס, היה בן בריתן של אתונה העתיקה ושל מצרים. הוא נלחם, ככל הנראה, יחד עם הפפים בקרב ימי ויבשתי גדול בכתי (ששימשה בסיס עורפי למצור של ארתחששתא על סלמיס), מכיוון שביקש להגדיל את שטחיו על האי והיה היריב הקבוע של מלך כתי. כתי ניצחה בקרב, ואף שלא הגדילה את שטחיה, היא שמה קץ להתערבות מלך סלמיס, חיזקה את בעלי הברית של הפרסים באי וביססה את ההגמוניה הפרסית במזרח הים התיכון, כפי שהוגדרה בשלום אנטלקידס. אוגורס הצליח להתנער משלטון פרס, השתלט על האי כולו ושעבד את צור וצידון, ואולי אף את דור. בשנת 343 לפנה"ס, בימי בנו, אוגורס השני, שב ארתחשסתא השלישי, מלך פרס, וכבש את קפריסין.
שלמה הלוי מבורגוס
פבלו דה סנטה מריה או פאולוס איש בורגוס, שנולד בשם שלמה הלוי (בספרדית: Pablo de Santa María; בלטינית: Paulus Burgensis; 1350–1435) היה תאולוג ואיש דת קתולי, בישוף העיר בורגוס, פרשן מקרא והשר שומר-החותם במועצת קסטיליה. סנטה מריה היה יהודי מומר וטרם טבילתו כיהן כרבה של בורגוס.
סלמיס (קפריסין)
התקופה הקלאסית
בשנת 332 לפנה"ס כבש אלכסנדר הגדול את האי, ובתחילת מלחמות הדיאדוכים, לאחר קרב עזה, קיבל תלמי סוטר לידיו את השלטון על קפריסין, וביטל את הממלכות המקומיות בה; ניקוקראון מלך סלמיס, שימש כמלך בובה באי עד 311 לפנה"ס, עת תלמי הראשון אילצו להתאבד יחד עם בני משפחתו. תלמי העביר את מוקד השלטון בקפריסין לפאפוס שבדרום-מזרחו של האי, וסלמיס ירדה מגדולתה. במסגרת מאבקו של אנטיגונוס מונופתלמוס לשליטה על האי, בשנת 306 לפנה"ס התחולל מול חופי העיר קרב ימי שבמהלכו הביס דמטריוס פוליורקטס בן אניטוגונוס את צבא תלמי ונטל את השליטה על כל קפריסין בשם אביו, אולם מעט לאחר מכן חזרה השליטה לבית תלמי בקביעות.
התקופה הרומית והביזנטית
לפי מעשי השליחים הטיף פאולוס הקדוש בעיר:
שלמה הלוי מבורגוס
שלמה הלוי נולד למשפחה שבלטה בפעילותה בתחום הכספים בחצר המלוכה בקסטיליה. בשנת 1389, נשלח לייצג את חצר המלוכה הקסטיליאנית בחבל אקוויטניה שבצרפת. בהיותו שם נעצר כבן ערובה, והיה כלוא בית כלא בלונדון. ככל הידוע נטבל לנצרות ב-21 ביולי 1390, אך אפשר שאין זה התאריך המדויק; ישנה השערה שנטבל, כמו יהודים רבים אחרים, בעקבות פרעות קנ"א כעבור שנה. יחד עמו התנצרו גם בניו, בתו ואחיו. אשתו יואנה בנבנישתי נשארה יהודייה. בשנת 1406 בעקבות חוק שהתיר ליהודים לחזור ליהדותם, בתם ביאטריס, וטודרוס בן הזקונים שלהם, חזרו ליהדות. לאחר התנצרותו עבר לפריז בה למד לימודי תאולוגיה.
סלמיס (קפריסין)
התקופה הרומית והביזנטית
לפי המסורת הנוצרית, ברנבא הקדוש אשר הביא את הנצרות לקפריסין ונחשב למייסד הכנסייה הקפריסאית, נסקל למוות בסלמיס בשנת 61. ברנבא היה חברו של פאולוס הקדוש ובן האי, ומעל קברו שממערב לשרידי העיר, הוקמו במאה ה-5 כנסייה ומנזר הקרויים על-שמו. כנסייה זו נהרסה והמבנה הנוכחי במקום הוא מהמאה ה-18. בשנת 115 פרץ מרד התפוצות נגד הקיסר טראיאנוס. יהודי קפריסין התקוממו בראשותו של ארטמיון, וסלמיס חרבה. לפי דיו קסיוס 240,000 מתושבי האי היוונים מצאו את מותם במרד, ולאחריו נאסרה ישיבת יהודים בקפריסין. בשנים 332 ו-342 חרבה העיר ברעידות אדמה, ובשנייה פגע בה גם גל צונאמי.
שלמה הלוי מבורגוס
בשנת 1394 עבר לאביניון ושם התקרב לאפיפיור בוניפקיוס התשיעי. באותה העת גם החל לפעול במרץ כדי להמיר את יתר היהודים, ופרסם כתבי פולמוס כדי להוכיח את אמיתות הנצרות. במקביל החל לעלות במעלות הכמורה ומונה לתפקידים נכבדים. בשנת 1403 מונה לבישוף של העיר קרטחנה וּבשנת 1415 מונה לבישוף של עיר הולדתו בורגוס. משנת 1407 והלאה החזיק בתואר שומר-החותם במועצה המלכותית הקסטיליאנית.
סלמיס (קפריסין)
התקופה הרומית והביזנטית
קונסטנטיוס השני בנה עיר חדשה וקטנה יותר על חורבות סלמיס המקורית, והעניק לה את השם "קונסטנטיה". העיר הפכה למושב בישוף בסוף המאה ה-4, והידוע שבנושאי תפקיד זה היה אפיפניוס מסלמיס שהתמנה בשנת 367 וכיהן במשרה עד מותו בשנת 402. במאה ה-6 שיפצו יוסטיניאנוס הראשון ואשתו תאודורה את העיר ובנו בה מספר בניני ציבור. במאה ה-7, בעקבות אסונות טבע וכיבוש האי בידי מועאויה הראשון בשנת 649 ננטשה העיר וחרבה. כפר הדייגים הסמוך, ארסינואה (לימים פמגוסטה/גזימאוסה), ירש את מקומה והפך לעיר נמל.
האתר
החפירות בסלמיס החלו בשנת 1952 ונמשכו עד פלישת טורקיה לקפריסין ב-1974. חלק מהממצאים שנחשפו באתר, שמורים במוזיאון שבמנזר ברנבא הקדוש, כ-2.5 קילומטרים דרומית-מערבית לשרידי העיר.
שלמה הלוי מבורגוס
נכדתו, תרזה מקרטחנה, שנולדה ב-1425 כנוצריה, הייתה בבגרותה נזירה קתולית משכילה, ואחת מחלוצות המחשבה הפמיניסטית בעולם.
הבחירות הפדרליות בגרמניה (נובמבר 1932)
בחירות פדרליות נערכו בגרמניה ב-6 בנובמבר 1932. שיעור ההצבעה של המפלגה הנאצית ירד בארבעה אחוזים לעומת הבחירות הפדרליות בגרמניה (יולי 1932), בעוד שחלו עליות קלות עבור המפלגה הקומוניסטית של גרמניה ומפלגת העם הלאומית הגרמנית. התוצאות היו אכזבה גדולה עבור הנאצים, שאיבדו 34 מושבים ושוב לא הצליחו להקים ממשלת קואליציה ברייכסטאג. הבחירות היו הבחירות החופשיות וההוגנות האחרונות בגרמניה לפני עליית הנאצים לשלטון ב-1933.
שלמה הלוי מבורגוס
אשתו יואנה שסירבה להתנצר יחד אתו ונותרה ביהדותה היא גיבורת הספר "אשת הרב אשת הבישוף" מאת דוד יעקבסון וחיותה דויטש.
סלמיס (קפריסין)
שרידי העיר
מהתקופה הביזנטית נחשפו שרידי בזיליקה שהוקמה במאה ה-4 בידי אפיפניוס מסלמיס והיא חרבה במאה ה-7 בידי הערבים. בבזיליקה שהייתה הגדולה בקפריסין, התגלו שרידי בפטיסטריום ופסיפסים, ובחלקו הדרומי של האפסיס קבור הבישוף אפיפניוס.
הבחירות הפדרליות בגרמניה (נובמבר 1932)
רקע
הקנצלר פרנץ פון פאפן, חבר לשעבר במפלגת המרכז הגרמנית, שלט ללא תמיכה פרלמנטרית בהסתמכות על חקיקה שהוציא הנשיא פאול פון הינדנבורג לפי סעיף 48 של חוקת ויימאר. עם זאת, ב-12 בספטמבר 1932 נאלץ פאפן לבקש מהינדנבורג לפזר את הפרלמנט כדי להקדים את הצעת אי-האמון שהציגה המפלגה הקומוניסטית, שצפויה הייתה לעבור מאחר שהנאצים היו צפויים לתמוך בה בשל רצונם לבחירות חדשות.
לאחר הבחירות
לאחר הבחירות דחק פאפן בהינדנבורג לתת לו להמשיך לשלוט בתקנת חירום. עם זאת, ב-3 בדצמבר הוא הוחלף על ידי שר ההגנה שלו, קורט פון שלייכר, שניהל שיחות עם האגף השמאלי של המפלגה הנאצית בראשות גרגור שטראסר בניסיון להגיע להסכמה. תוכניותיהם נכשלו כאשר היטלר פיטר את שטראסר ופנה לפאפן לשיחות קואליציוניות. פאפן השיג את הסכמתו של הינדנבורג להקים את הקבינט של היטלר ב-30 בינואר 1933.
הבחירות היו הבחירות החופשיות וההוגנות האחרונות של כל גרמניה לפני עליית הנאצים לשלטון ב-30 בינואר 1933. מאז הבחירות במרץ 1933 היה במדינה דיכוי מסיבי, במיוחד נגד פוליטיקאים מהמפלגות הקומוניסטית והסוציאל-דמוקרטית. הבחירות החופשיות הבאות לא נערכו עד 1949 בגרמניה המערבית ו-1990 בגרמניה המזרחית. הבחירות החופשיות הבאות בכל גרמניה התקיימו בדצמבר 1990, לאחר איחוד גרמניה מחדש חודשיים מוקדם יותר.
ריינר אוהלהאוזר
ריינר אוהלהאוזר (בגרמנית: Rainer Ohlhauser, נולד ב-6 בינואר 1941 בדילסברג שבגרמניה) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעיקר בבאיירן מינכן בעמדת החלוץ.
קריירה כשחקן
אוהלהאוזר החל את קריירת הבוגרים שלו בס.ו. זנדהאוזן בגיל 17, בשנת 1958. בשנת 1961 עבר לבאיירן מינכן בה שיחק תשע עונות, בהן שיחק 286 משחקים, הבקיע 186 שערים, והיה אחד מהשחקנים המובילים של הקבוצה בשנות ה-60.
הישגו הגדול ביותר של אוהלהאוזר עם באיירן מינכן היה הזכייה בגביע אירופה למחזיקות גביע בשנת 1967, לאחר ניצחון במפגש כפול בגמר על גלאזגו ריינג'רס. בנוסף, זכה אוהלהאוזר עם באיירן מינכן בשלושה גביעים מקומיים, ובאליפות אחת בבונדסליגה בשנת 1969.
בקיץ 1970 עזב אוהלהאוזר את באיירן מינכן וחתם בגראסהופרס ציריך, שם שיחק חמש עונות עד לפרישתו ממשחק פעיל בשנת 1975.
למרות הצלחתו במדי באיירן מינכן, לאוהלהאוזר הופעה אחת בלבד במדי נבחרת מערב גרמניה, בשנת 1968.
קריירת אימון
בין השנים 1975-1976 אימן אוהלהאוזר את וינטרטור מליגת העל השווייצרית. בין השנים 1982-1983 התנסה שוב באימון בליגה השווייצרית, הפעם בפ.צ. בזל.
תארים
עם באיירן מינכן:
אלון מנדל
אלון מַנדל (נולד ב-23 באוגוסט 1988) הוא שחיין ישראלי, אלוף ישראל ושיאן ישראל בעבר במשחים ל-50 מטר פרפר ול-100 מטר פרפר (במשך כ-10 שנים). הוא ייצג את ישראל באולימפיאדה (בייג'ינג 2008) ובאליפות העולם בשחייה (רומא 2009). הוא אלוף ושיאן המכביה במשחה ל-100 מטר פרפר.
קורות חייו
מנדל נולד בארצות הברית וגדל בנתניה. הוא בעל תואר ראשון בהנדסה כימית מאוניברסיטת מישיגן, תואר שני בהנדסת סביבה מאוניברסיטת תל אביב, ותואר שני נוסף במדעי המדינה מאוניברסיטת תל אביב.
מנדל החל לשחות בגיל 6 והחל להתאמן במועדון הפועל עמק חפר. בתחילה התחרה בסגנון גב, ואף קבע שיאי נוער במשחים ל-50 מטר ול-100 מטר גב. הוא מחזיק עדיין בשיאי נוער במשחה ל-50 מטר גב לגילאי 16 ו-17, במשחה ל-50 מטר גב לגילאי 16, 17 ו-18 (בריכת 25 מטר) וכן במשחה ל-100 מטר גב לגילאי 16 (בריכת 25 מטר). בשנת 2006, בגיל 18, הוכר כספורטאי עילוי, והחל ללמוד הנדסה כימית באוניברסיטת מישיגן במקביל לאימונים בנבחרת השחייה של האוניברסיטה יחד עם מייקל פלפס. במהלך אימוניו במישיגן החליט על הסבה לסגנון פרפר, אם כי בתחרויות שבהן הוא ייצג את האוניברסיטה, הוא התמקד דווקא בסגנון גב. בישראל התחרה מנדל מטעם מועדון מכבי קריית ביאליק ובקבוצת הפועל דולפין נתניה.
אליפות אירופה
באליפות אירופה בשחייה שנערכה באיינדהובן שבהולנד בשנת 2008, קבע מנדל במשחה ל-200 מטר פרפר שיא ישראלי חדש של 1:59.79 דקות, ובכך היה לישראלי הראשון ששחה בזמן מהיר משתי דקות. מאוחר יותר שיפר מאיר חצבני את שיאו זה ב-11 מאיות נוספות. כדי להבטיח את השתתפותו באולימפיאדת בייג'ינג היה על מנדל לסיים בתחרות זו בין 12 השחיינים הראשונים, אך הוא סיים רק במקום ה-13, כשרק שתי מאיות השנייה מפרידות בינו לבין השתתפות במשחקים האולימפיים. עם זאת, חודשים ספורים מאוחר יותר התברר כי השחיין היווני שניצח בתחרות השתמש בחומרים אסורים, והושעה. כתוצאה מכך, נקבע כי מנדל סיים במקום ה-12, והוועד האולימפי אישר את השתתפותו באולימפיאדה.
ביולי 2008 שבר מנדל את השיא הישראלי במשחה ל-100 מטר פרפר, והעמידו על 53.61 שניות.
אולימפיאדה
בזמן שהותו בבייג'ינג, לקראת השתתפותו באולימפיאדה שנערכה בה, התבשר מנדל על מות אביו שנהרג בתאונה בביתו. לאחר התייעצות עם בני משפחתו, החליט להישאר בסין ולהשתתף בתחרות. במשחה ל-200 מטר פרפר שבר את השיא הישראלי בשלב המוקדמות והעמידו על 1:59.27 דקות, וסיים במקום ה-28. בהמשך, קבע שיא ישראלי חדש במשחה ל-100 מטר פרפר בשלב המוקדמות, 52.99 שניות, וסיים במקום ה-36, רחוק בפחות מחצי שנייה מהעפלה לחצי הגמר.
אוניברסיאדה, מכביה
באוניברסיאדה שנערכה בבלגרד, שבסרביה ביולי 2009 קבע מנדל במשחה ל-50 מטר פרפר שיא ישראלי חדש של 24.27 שניות. לאחר שובו מבלגרד, בעת שהשתתף בתחרות השחייה של המכביה ה-18 שנערכה במכון וינגייט, הוא זכה במדליית זהב במשחה ל-100 פרפר בשיא מכביה חדש של 52.99 שניות. באוניברסיאדה שנערכה בשנז'ן, שבסין באוגוסט 2011, סיים מנדל במקום שמיני במשחה ל-50 מטר פרפר.
אליפות העולם
באליפות העולם בשחייה שנערכה ברומא שבאיטליה זמן קצר לאחר מכן, קבע מנדל שיאים ישראליים חדשים במשחים ל-50 מטר פרפר (23.90 שניות, מקום 31) ובמשחה ל-100 מטר פרפר (52.68 שניות, מקום 44). במשחה ל-200 מטר פרפר סיים במקום ה-43 בתוצאה של 2:01.57 דקות. במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב הוא סיים במקום ה-17 עם הרביעייה הישראלית תוך כדי קביעת שיא ישראלי חדש של 3:36.23 דקות, שיפור של יותר מחמש שניות לשיא הקודם שהושג בשנת 2007. הוא שחה את סגנון הפרפר בזמן של 51.60 שניות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה אותה שנה, נשאר במפתיע מחוץ למשחי הגמר ל-100 מטר פרפר, לאחר שאגר כוחות במשחי המוקדמות וסיים רק במקום התשיעי. עם זאת, במשחי גמר ב' התעלה על עצמו, וקבע שיא ישראלי ובינלאומי חדש, 52.56 שניות.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בבודפשט שבהונגריה באוגוסט 2010 סיים מנדל במקום 15 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 53.19 שניות, במקום 17 במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 23.98 שניות, במקום 19 במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 25.66 שניות, במקום 33 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:52.54 דקות ובמקום עשירי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב, ביחד עם יהונתן קופלב, דני מלניק וגיא ברנע בתוצאה של 3:40.26 דקות.
באליפות העולם בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בדובאי בדצמבר אותה שנה, קבע מנדל מספר שיאים ישראלים. במשחה ל-50 מטר פרפר קבע שיא של 23.39 שניות, סיים במקום ה-19 והחמיץ ב-4 מאיות את שלב חצי הגמר. במשחה ל-100 מטר פרפר קבע שיא של 52.34 שניות, וסיים במקום ה-30. במשחה ל-200 מטר פרפר קבע שיא ישראלי נוסף (1:56.67 דקות), אך גל נבו ששחה במקצה אחריו שבר את שיאו החדש במאית השנייה. מנדל סיים במקום ה-24 במשחה זה. במשחה ל-100 מטר חופשי סיים במקום ה-33.
באליפות אירופה בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בשצ'צ'ין שבפולין סיים מנדל במקום שביעי במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 23.96 שניות, 3 מאיות השנייה איטי משיאו הישראלי של ברנע, במקום 12 במשחה ל-100 מטר פרפר. בשלב המוקדמות הוא קבע שיא ישראלי חדש של 52.12 שניות, במקום 28 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה 22.40 שניות, התוצאה השנייה בטיבה בהיסטוריה של ישראל ובמקום 33 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 49.23 שניות. נוסף לכך, סיים במקום 12, ביחד עם יהונתן קופלב, יהב שחף ואלמוג אולשטיין במשחה שליחים 50x4 מטר מעורב, בשיא ישראלי חדש של 1:37.11 דקות.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בדברצן, הונגריה במאי 2012 סיים מנדל במקום 36 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 23.31 שניות, במקום 15 במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 24.05 שניות, במקום 22 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 53.57 שניות ובמקום 25 במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:02.02 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום שביעי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם יעקב טומרקין, אמרי גניאל ונמרוד שפירא בר אור בתוצאה של 3:37.77 דקות.
ב-22 ביולי 2013 הודיע מנדל על פרישה משחייה תחרותית, והחל מיוני 2013 נבחר להיות חבר מליאת הוועד האולימפי הישראלי.
נבו זיו
נבו זיו (21 בדצמבר 1978 – 10 בנובמבר 2021) היה מחזאי, סופר, עיתונאי ועורך ב"ידיעות אחרונות"
ביוגרפיה
נבו נולד ב-1978 וגדל בנתניה. שירת בצבא בדובר צה"ל, ולאחר השחרור עבד כפרסומאי.
עיתונאי
בשנת 2010 הצטרף ל"ידיעות אחרונות". היה עיתונאי רב גוני והתבטא בראיונות, בכתבות ובתחקירים מרתקים שפורסמו במוסף "7 לילות", ומאוחר יותר גם במוסף "7 ימים", ובמוסף לשבת. בנוסף היה גם למשך כשנתיים בצוות העריכה של "7 ימים".
מחזאי
בשני המחזות עבד עם רעייתו, הבמאית דפנה זילברג.
חיים אישיים
נישא לדפנה זילברג ולהם 2 ילדים. נפטר ממחלת הסרטן ב-10 בנובמבר 2021 ונקבר למחרת בבית העלמין בנתניה.
מורש (נהר)
מוּרשׁ (ברומנית: Mureş; בהונגרית: מארושׁ Maros) הוא נהר הנובע מהרי הקרפטים המזרחיים, ברומניה, זורם לאורך 803 קילומטרים, מהם 761 קילומטרים ברומניה ו-42 קילומטרים בהונגריה.
מקורו של המורש נמצא בגובה 850 מטר מעל פני הים, במעיין ההשמאשו מארה (ה"השמאש הגדול") Hăşmaşu Mare, בהר הרגיטה Harghita ונשפך לתוך נהר טיסה, ליד העיר סגד.
בדרכו קולט מורש את מי הנחלים הבאים:
גן זן
גן זן - גן סלעים יפני מטיפוס קארסנסואי (枯山水), ארגז חול רדוד מוקף גדר המכיל חול, חצץ, סלעים ולעיתים דשא, עשב או מרכיבים טבעיים אחרים. על פי המיתוס המקובל משמש הגן נזירי זן בעת מדיטציה.
גן הזן במקדש ריואן־ג'י
גן זן מפורסם מצוי במקדש ריואן־ג'י בחלקה הצפון־מערבי של קיוטו. מקדש ריואן־ג'י שייך לאסכולת מיושינג'י של ענף הרינזאי בכת הזן המקדש ידוע בשל גן הזן שבו. הגן בנוי בסגנון קארנסאנסואי. אורכו 30 מטרים ממזרח למערב ו-10 מטרים מצפון לדרום. אין בו עצים, רק 15 סלעים בצורות ובגדלים שונים, שעל חלקם גדל אזוב, מסודרים על מצע של חצץ לבן אותו גורפים מדי יום.
תכנון הגן אינו מיוחס לאדם אחד, אם כי מקובל להניח שאמן הציור בצבע אחד, סואמי (1480? – 1525) בשיתוף דאיסן-אין הוא שתכנן והקים את הגן. עם זאת, רשימות המקדש סותרות ומציינות מתכננים אחרים, ועל גב אחד מ-15 הסלעים חקוקים שמותיהם של קוטארו והיקוג'ירו שייתכן שהיו שני הפועלים שביצעו את הקמת הגן בפועל.
תכנון הגן
נערכו ניסיונות רבים על מנת להסביר את תכנון גן הזן. ההסברים מקובלים הם:
החוקרים גרט ון טונדר מאוניברסיטת קיוטו ו [http://www.kasrl.org/michael.lyons.html מייקל ג'י. ליונס] ממרכז המחקר ATR-IRC בקיוטו העלו את ההשערה כי המתבוננים בגן יוצרים קשר תת-הכרתי בין הסלעים ובונים בדמיונם בכך דימוי של עץ. חוקרים אלו מאמינים כי זו הסיבה להשפעה המרגיעה של הגן.
ביקורת
גננים יפנים רבים ומלומדים בודהיסטים מתייחסים לרעיון "גן הזן" כאל אגדה. הם טוענים כי זה רעיון מערבי של סוף המאה ה-20 שאין לו קשר עם הגינון היפני. הרעיון האסתטי המכונה ה"קארסנסואי" או "גן הנוף יבש" אינו ייחודי לגנים הצמודים למקדשי זן. גני נוף יבש מצויים גם צמודים לבתים פרטיים, מסעדות ופונדקים. כמו כן, סביב מקדשי הזן יש גנים בסגנונות רבים וגן הנוף היבש הוא רק אחד מהם.
המונח "גן זן" הופיע לראשונה (בכל שפה שהיא) בספרה בשפה האנגלית של לורין קוק (Loraine Kuck) משנת 1935, "מאה גנים בקיוטו". הפעם הראשונה שמונח זה מופיע ביפנית בדפוס הייתה ב-1958. דבר זה מרמז שהמושג נקלט על ידי מלומדים יפניים מהתקופה שלאחר מלחמת העולם השנייה שעל פי הדוגמה המערבית אמצו את המושג האופנתי "גן זן" משום שהנוכרים כבר דגלו בו
בספר "נושאים, נופים וטעמים בהיסטוריה של אמנות הגן היפני" מאת ויבה קואיטרט (Wybe Kuitert) שיצא לאור ב-1988 מועלה טיעון משכנע כנגד הקשר בין זן וה"קארסנסואי":
קואיטרט גם בוחן את גן הזן מנקודת השקפה בודהיסטית: קואיטרט חושף ביקורת נוספת בתרגום הערותיו של נזיר מתקופת מוּרוֹמאצ'י בטוהה-ג'י:
הטענה שנזירי זן עושים שימוש בגנים לשם מדיטציה היא בניגוד לעובדה שנזירי זן ביפן עוסקים במדיטציה כמעט תמיד בתוך המקדש, כשהם פונים כלפי קיר (סוטו זן) או כלפי מרכז החדר (רינזאי זן), כשאינם פונים כלפי הנוף. תמונות של נזירים יפנים העוסקים במדיטציה בגן נוף יבש הם כנראה הצגה מבוימת.
פיוטר מאשרוב
פיוטר מירונוביץ' מאשרוב (רוסית: Пётр Миро́нович Маше́ров; או פיוטר מירונאביץ' מאשראו, בלארוסית: Пётр Міро́навіч Машэ́раў) היה מדינאי בלארוסי, מזכ"ל המפלגה הקומוניסטית הבלארוסית בשנים 1965–1980.
ביוגרפיה
מאשרוב נולד ב-26 בפברואר 1918 בכפר שירקי (Ширки) במחוז ויטבסק בשם פיאטרו מאשרה (בלארוסית: Пятро́ Маше́ра). למד הוראה במכון להכשרת מורים על שם קירוב באוניברסיטה הממלכתית של ויטבסק בשנים 1935-1939; בין השנים 1939-1941 עבד כמורה לפיזיקה בעיירה רוסון במחוז ויטבסק. בשנות מלחמת העולם השנייה היה מפקד יחידת פרטיזנים ועל פעילותו זו זכה בעיטור גיבור ברית המועצות. במהלך שירותו בפרטיזנים פעל להצלת יהודים בשטחי בלארוס, ליטא ופולין. ב-1943 הצטרף למפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות.
לאחר המלחמה מילא מספר תפקידים במפלגה הקומוניסטית של בלארוס, עד שבשנת 1965 מונה לתפקיד מזכ"ל המפלגה הקומוניסטית הבלארוסית (בפועל נשיא בלארוס). במהלך שנות כהונתו פעל רבות לקידום הכלכלה החברה בבלארוס. נחשב למנהיג פופולרי ואהוב בבלארוס והחזיק בדעות ליברליות באופן יחסי. הצלחתו בתפקיד זיכתה אותו בעיטור גיבור העמל הסוציאליסטי המקביל בחשיבותו לעיטור גיבור ברית המועצות. נחשב על ידי רבים כמועמד המוביל לרשת את ליאוניד ברז'נייב בתור מנהיג ברית המועצות.