cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
לנה דל ריי
2011–2013: Born to Die ו-Paradise
הסינגל החמישי מהאלבום, "National Anthem", התפרסם בעיקר בגלל הקליפ הפרובוקטיבי שלו שמציג את רצח ג'ון קנדי מנקודת המבט של אשתו, כאשר את ג'ון קנדי משחק אדם שחור ודל ריי משחקת את אשתו, השיר עצמו לא זכה להצלחה רבה אך הקליפ היה מועמד לשני פרסים של מצעד הקליפים הבריטי, הסינגל האחרון מהאלבום "Dark Paradise" לא זכה להצלחה, אך נכנס למקום החמישי במצעד הפולני. בריאיון עם RTVE ב-15 ביוני 2012, היא הודיעה כי האלבום החדש שלה יצא בחודש נובמבר. באמצע ספטמבר פורסמה הודעה רשמית בה נאמר שהאלבום הבא יהיה מיני-אלבום בשם Paradise, ממנו יופץ רק סינגל אחד, "Ride".
ב-19 בספטמבר 2012, יצא לאור סינגל שיווקי בשם "Blue Velvet" במסגרת שיתוף פעולה עם H&M. למחרת, ב-20 בספטמבר, "Blue Velvet" הפך זמין לרכישה. הסינגל "Ride" הפך זמין לרכישה ב-25 בספטמבר 2012. הקליפ של "Ride" הוקרן לראשונה בתיאטרון בסנטה מוניקה, קליפורניה, ב-10 באוקטובר 2012, וזכה לשבחים מהמבקרים. Paradise דורג במקום 10 ברשימת האלבומים הנמכרים ביותר בארצות הברית לזמנו, בילבורד 200, עם 67,000 עותקים שנמכרו בשבוע הראשון לצאתו. ב-12 בנובמבר יצא לאור האלבום המאוחד של Born to Die עם Paradise, שנקרא Born to Die: The Paradise Edition.
2014–2015: Ultraviolence
בתחילת שנת 2013 החלה דל ריי לעבוד על אלבום האולפן השלישי שלה, וב-4 בדצמבר 2013 חשפה את שמו, Ultraviolence.
ב-14 באפריל 2014 יצא לאור השיר "West Coast" כסינגל הראשון מתוך האלבום. הסינגל קיבל ביקורות מעורבות אך הפך ללהיט מיידי והגיע למקום ה-17 במצעד הסינגלים האמריקאי בילבורד הוט 100 ונכנס לעשירייה הפותחת של יותר מ-5 מצעדים בעולם, ביניהם גם ישראל. כשבועיים לאחר הוצאת הסינגל פורסם הקליפ לשיר, שצולם בחוף המערבי של ארצות הברית. ב-26 במרץ 2014 יצא לאור הסינגל השני מהאלבום, "Shades of Cool". הסינגל לא זכה להצלחה כמו קודמו והגיע למקום ה-74 במצעד הסינגלים בילבורד הוט 100. ב-4 ביוני באותה השנה יצא לאור שיר הנושא של האלבום, "Ultraviolence", כסינגל השלישי ממנו. ארבעה ימים לאחר מכן, ב-8 ביוני, יצא לאור הסינגל הרביעי מהאלבום, "Brooklyn Baby", אך בעקבות כישלון הסינגלים שקדמו לו לא יצא לו קליפ והוא לא זכה לקידום רב.
באותה שנה גם הקליטה דל ריי שני שירים לפסקול של הסרט "עיניים גדולות" של הבמאי טים ברטון. שיר הנושא של הסרט היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לשיר הטוב ביותר. דל ריי גם הקליטה גרסת כיסוי לשיר "Once Upon a Dream", שהופיעה בסרט "מליפסנט", שיצא לאור בשנת 2014.
2015–2016: Honeymoon
ב-6 בינואר 2015, פורסם באתר מגזין הבילבורד כי אלבומה הבא של דל ריי יקרא, Honeymoon, וכי היא כתבה תשעה שירים שצפויים להיכלל בו. ב-14 ביולי, פרסמה דל ריי את הרצועה הפותחת של האלבום הנקראת "Honeymoon". הסינגל הראשון מהאלבום, "High By the Beach", יצא לאור ב-10 באוגוסט 2015. ב-4 באוגוסט, דה ויקנד חשף את רשימת שירי אלבום האולפן השני שלו, Beauty Behind the Madness, בו השתתפה דל ריי בשיר "Prisoner".
ב-21 באוגוסט 2015, יצא השיר "Terrence Loves You" כסינגל שיווקי מתוך האלבום, אשר היה זמין לרכישה מוקדמת, כמה ימים לפני צאתו. בנוסף לכך, יצא שיר הנושא כסינגל שיווקי גם כן, ב-7 בספטמבר 2015. Honeymoon יצא ב-18 בספטמבר 2015 וקיבל שבחים מצד מבקרי מוזיקה, ששיבחו את המוזיקה, התחכום והביצועים של דל ריי בו. השיר "Music to Watch Boys To", יצא כסינגל השני והאחרון מתוך האלבום ב-11 בספטמבר באותה השנה. הקליפ של השיר זכה להצלחה נאה כאשר צבר למעלה מ-40 מיליון צפיות בסך הכל.
באוקטובר 2015, הודיעה דל ריי כי היא מתכננת לכתוב שירים חדשים עבור האלבום החדש שלה. היא הצהירה שהיא רוצה שהאלבום יהיה "בסגנון ניו יורק" מבחינת סאונד. בינואר 2016, הייתה מועמדת בקטגוריית "האמנית המועדפת של השנה" בטקס פרסי פרס בחירת הקהל והייתה גם מועמדת בטקס פרסי המוזיקה הבריטית בקטגוריית "האמנית הבינלאומית של השנה". בדצמבר 2015, הכריזה דל ריי על תאריכי הופעות באירופה, קנדה וארצות הברית כדי לקדם את אלבומה, Honeymoon. היא הופיעה מיוני 2016 עד נובמבר 2016. בפברואר ומרץ 2016, דל ריי ומנהליה, בהתאמה, חשפו באופן רשמי כי היא החלה לעבוד על אלבום האולפן החמישי שלה, חודשים ספורים לאחר יציאת הרביעי.
ב-9 בפברואר 2016, עשתה דל ריי בכורה קולנועית לקליפ השיר "Freak". הבכורה מוקמה בבית וילטרן, בלוס אנג'לס. הקליפ הועלה לערוץ ה-Vevo שלה בסמוך לעלייתו לאקרנים.
2017: Lust for Life
הסינגל הראשון מתוך האלבום "Love", יצא לאור ב-18 בפברואר 2017. בין היתר, אמרה דל ריי כי לאלבום החדש יש צליל "אפל וקולנועי". בנוסף לכך, אושר שמפיקי האלבום יהיו ריק נואלס, אמיל הייני וכולי. בשנת 2016, ביצעה דל ריי שתי הופעות אורח בשני שירים שנכלל באלבומו השלישי של דה ויקנד, Starboy. היא סיפקה קולות רקע חסרות-קרדיט והשתתפה בכתיבה של השיר "Party Monster", והופיעה בעצמה בקטע דיבור קצר בשיר אשר שמו, "Stargirl".
ב-29 במרץ 2017, אישרה דל ריי את שם האלבום אלבומה הבא: Lust for Life, תוך שפרסמה הצצות שונות מתוכו. כמה ימים לאחר מכן, פרסמה את תמונת האלבום הרשמית. לבסוף, יצא האלבום, תוך שהוא זכה לביקורות חיוביות מצד המבקרים, והפך לאלבום השלישי של דל ריי שהגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי, ולאלבום השני שלה שהגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד 200.
ב-27 בספטמבר 2017, הכריזה דל ריי על "LA to the Moon Tour"; סיבוב הופעות עולמי רשמי בו התארחו ג'נה אייקו וקאלי אוצ'יס, וזאת כדי לקדם את האלבום. סיבוב ההופעות תוכנן להתחיל באמריקה הצפונית במהלך ינואר 2018. מאוחר יותר, פורסמו תאריכים של המופעים שהתקיימו באמריקה הדרומית, אוסטרליה ואירופה.
2018–הווה:
באוגוסט 2018 ספגה דל ריי ביקורת מצד גורמים פרו-פלסטיניים לאחר שהודיעה על כינון הופעת הבכורה שלה בישראל בפסטיבל מטאור. דל ריי כתבה בטוויטר בתגובה "אני מאמינה שמוזיקה היא אוניברסלית, ואנחנו צריכים להשתמש בה כדי להתאחד... ההופעה בתל אביב אינה אמירה פוליטית או הזדהות עם הממשל הישראלי, ממש כמו שלשיר כאן בקליפורניה לא אומר שדעותיי עומדות בקו אחד עם דעות הממשלה הנוכחיות או הפעולות הבלתי אנושיות שלה לפעמים". אף על פי שדל ריי מתייחסת בציוץ לתל אביב, פסטיבל המטאור היה אמור להתקיים בקיבוץ להבות הבשן שבגליל העליון.
לבסוף דל ריי הודיעה על ביטול ההופעה כיוון שלא הצליחה לתזמן ביקור גם בשטחים הפלסטיניים.ביטול ביקורה זה, הוא השני, לאחר שהיא ביטלה את הופעתה בישראל בתקופת מבצע צוק איתן.
ב-12 בספטמבר 2018 הוציאה דל ריי סינגל בשם, "Mariners Apartment Complex". ב-18 בספטמבר היא הוציאה את השיר "Venice Bitch", והכריזה על אלבומה השישי שייקרא, , ויצא ב-30 באוגוסט 2019. לאחר יציאת השיר "Venice Bitch", הודיעה דל ריי שהיא מתכננת להוציא לאור ספר שירה עצמי, Violet Bent Backwards Over the Grass.
ב-9 בינואר 2019, "Hope Is a Dangerous Thing for a Woman Like Me to Have – but I Have It" יצא כסינגל השלישי מתוך האלבום. דל ריי ביצעה את השרי על במת האירוע של אפל באותו חודש. ב-17 במאי 2019, דל ריי הוציאה את גרסת הכיסוי שלה לשיר של סאבליים, "Doin' Time", כחלק מהסרט התיעודי על הלהקה שהוצג בפסטיבל הסרטים של טרייבקה. ב-27 ביוני, דל ריי הודיעה על שיתוף פעולה עם אריאנה גרנדה ומיילי סיירוס, "Don't Call Me Angel", ששימש כסינגל המוביל בפסקול הסרט "המלאכים של צ'רלי" (2019).
בריאיון לעיתון אינדפנדנט, סיפרה דל ריי שהיא לא רוצה לעשות הפסקה לאחר האלבום , אך במקביל אישרה כי החלה להקליט אלבום חדש בשם, Chemtrails over the Country Club, שיצא לאור במהלך 2021. היא גם הודיעה שהיא גם צפויה להופיע עם שיר חדש כחלק מהעיבוד הקולנועי הקרוב של "אליס בארץ הפלאות".
ב-24 במרץ 2023, הוציאה את אלבומה התשיעי Did You Know That There's a Tunnel Under Ocean Blvd.
סגנון מוזיקלי
המוזיקה של דל ריי זכתה לכינוי "הוליווד סאדקור". המוזיקה שלה מאופיינת בסאונד קולנועי ובאזכורים להיבטים שונים של תרבות הפופ, במיוחד זה של אמריקנה 1950 ו-1960. דל ריי הרחיבה על כך בריאיון עם Artistdirect, ואמרה: "אני לא נולדתי אפילו בשנות ה-50 אבל אני מרגישה כאילו הייתי שם". במגזין הרולינג סטון ציינו כי דל ריי נהנית לשחק את התפקיד של זמרת טרקלין. בילבורד קרא לה "מכשפת ארט-פופ". טיים מגזין אמר הגרעין המוצק של הסאונד שלה הוא "מוזיקת סרטים", ערוך על-גבי מקצב היפ הופ ווקאלי. מיוחס סגנונות רבים, הסאונד של דל ריי תויג באופן נרחב כמעין דרים פופ או בארוק פופ צמוד לסגנונות שונים של רוק, מוזיקת אינדי, וטריפ הופ, ולעיתים קרובות נוגע בסגנונות כגון היפ הופ, מוזיקת טראפ, ורוק פסיכדלי במהדורות שונות.
ב-Born to Die, כתב העת למוזיקת האינדי Drowned in Sound, "היא אוהבת את כל סגנון ההיפ הופ אך לעומת זאת, יש לה את הסוואג הזה שאין להרבה בנות כמו שיש לה", והוסיפו כי האלבום נשמע כמו פסקול פופי יותר של בונד. ב-"National Anthem", "" ו-"Diet Mountain Dew", דל ריי מתעסקת בטכניקת הראפ האלטרנטיבי. תחת שם הבמה ליזי גרנט, היא קראה למוזיקה שלה "גלאם מטאל הוואי", ואילו העבודה בפרויקט מאי ג'יילר היה אקוסטי.
דל ריי תוארה בתור "סגנון-עצמי ננסי סינטרה בגרסת הגנגסטרים" ו "לוליטה לאיבוד בשכונה". דל ריי נקראה גם "זמרת הלפיד של עידן האינטרנט" וגם "האנטי-גאגא". בעקבות אמנים כמו פרינס ודייוויד בואי, דל ריי בחרה את הזהות המוזיקלית שלה כי זה "הזכיר (לה) את הזוהר של חוף הים. זה נשמע מדהים מחוץ לקצה הלשון". דל ריי פעלה תחת שמות במה רבים הכוללים את השמות ליזי גרנט, לנה דל ריי מר, מלכת חבל הקפיצה הנוצץ, ומאי ג'יילר.
קול וגוון
לדל ריי קול קונטרה אלט, אשר משתרע על טווח ווקאלי רחב של מעל לשלוש אוקטבות. קולה תואר כשובה לב ומרגש מאוד, ויכול להיות מסוגל להתעלות מצליל גבוה ולהשמע גבוה ונערתי, עד צליל נמוך ג'אזי בקלות רבה, אם כי שני תחומים אלה של הקול סותרים את הניגודיות של הצליל שלהם. בעקבות פרסום "Ultraviolence", אשר הוקלט בהופעה חיה בטייקים אחדים וללא אף כלי עריכה ווקאלית, מבקרים שיבחו לטובה את היכולת הווקאלית של דל ריי, ושיבחו את המגוון בקולי הרחב שלה, גדילת הביטחון הווקאלי שלה, ומסירה רגשית ייחודית. דל ריי ידועה בכך שמקליטה שכבות-קוליות רבות בזמן הקלטת השירים שלה באולפן, אותן קשה לה לשחזר בזמן הופעה חיה, כפי שציינה בעצמה, בייחוד במצב של חוסר בזמרי ליווי. פחד במה צוין גם הוא כגורם משמעותי למאבקים של דל ריי עם הופעות חיות. עם זאת, עיתונאים ציינו כי בשנת 2014 ההופעות החיות שלה גדלו באופן אקספוננציאלי לביטחון שלה. מגזין בילבורד החשיב את ביצוע הבכורה שלה לשיר "West Coast" בפסטיבל קואצ'לה כ"ביצוע מייצר כוכבים" ושיבח את היכולות הווקאליות של הזמרת. מבקרי מוזיקה עכשוויים כינו את קולה "מעושן", "מחוספס", וציינו שהוא מזכיר את קולה של מרילין מונרו.
בשירים מתוך האלבום Born to Die בחרה דל ריי לעשות שימוש בעיקר בקולות נמוכים, בחירה אותה הסבירה בטענה כי "אנשים לא לקחו אותי ברצינות רבה, אז הנמכתי את הקול שלי מתוך אמונה כי זה יעזור לי להתבלט. עכשיו אני שרה די נמוך... טוב, יחסית לאישה בכל מקרה".
"אני שרה נמוך עכשיו, אבל הקול שלי היה אמור להיות הרבה יותר גבוה. בגלל איך שאני נראית, הייתי צריכה משהו כדי לבסס את הפרויקט כולו. אחרת אני חושבת שאנשים היו מניחים שאני סתם זמרת טיפשה. כבר שרתי בדרך אחת, ושרתי בדרך אחרת, וראיתי למה אנשים נמשכים", אמרה בנושא.
השפעות
דל ריי ציינה מספר אמנים שהשפיעו עליה, בין השאר אלביס פרסלי, קאט פאוור, אקסל רוז, אנטוניוס ג'ונסון, פרנק סינטרה, אמינם, איימי ויינהאוס, בילי הולידיי, בריטני ספירס, ברוס ספרינגסטין, ג'ניס ג'ופלין, נינה סימון, ננסי סינטרה, האיגלס, וולט ויטמן, אלן גינסברג, ג'ולי קרואיס, לו ריד, דה קריסטלס, האב ג'ון מיסטי, בובי וינטון, קורטני לאב וקורט קוביין. "(אני באמת) אוהבת את המאסטרים של כל ז'אנר", אמרה למגישת הרדיו של ערוץ ה-BBC ג'ו ווילי. האמנים האהובים עליה הם בוב דילן, פרנק סינטרה, ג'ף באקלי ולאונרד כהן, שלשירו "Chelsea Hotel #2" הוציאה גרסת כיסוי ב-2013.
גרסת ההופעה החיה של ג'ניס ג'ופלין עם השיר "Summertime" מתוך אלבומה Cheap Thrills, הוא אחד מהביצועים האהובים ביותר על דל ריי. בנוסף, היא ציינה גם את השירים "Time of the Season" של הזומביס ו-"Hotel California" של האיגלס כמועדפים עליה וכמקורות השראה. הסרטים האהובים עליה הם "הסנדק", "הסנדק 2" ו-"אמריקן ביוטי" מהווים גם הם השראה לסגנון המוזיקלי שלה.
עיסוקים אחרים
ב-2010, דל ריי שיחקה בסרט הקצר "Poolside". תקציב הסרט הקצר היה 400 דולר בסך הכל. ב-4 בינואר 2012, נמסר כי דל ריי חתמה על עסקה עם סוכנות הדוגמנות "Next Management". חברת הביגוד H&M אישרה כי היא תדגמן ותקליט גרסת כיסוי לשיר "Blue Velvet", עבור קולקציית הסתיו שלהם שיצאה בשנת 2012. כמו כן, השתתפה דל ריי גם בקמפיין החורף שלהם.
ב-22 באוגוסט 2012, מנהלים הודיעו כי דל ריי תחתום על היגואר F-Type החדש שלהם אשר הוצג על ידי דל ריי בתערוכת הרכב בפריז בספטמבר 2012. אדריאן הולמרק, מנהל המותג הגלובלי של יגואר, הסביר את בחירתם, באמירה שדל ריי בעלת "שילוב ייחודי של אותנטיות ומודרניות". השיר "Burning Desire", משמש שיר הנושא לסרט קצר זיכוי של 13 דקות עבור-יגואר סוג F, שנקרא Desire. הסרט, בבימויו של אדם סמית, הופק על ידי רידלי סקוט וכוכבים דמיאן לואיס.
פרסים ומועמדויות
דל ריי זכתה במספר פרסים ומועמדויות; היא זכתה בפרס Q עבור "הדבר החדש הטוב ביותר", פרס GQ עבור "אשת השנה", שני פרסים מטקס פרסי המוזיקה הבריטית עבור "פריצת השנה הבינלאומית" ובפרס "הזמרת הבינלאומית", ובפרסי המוזיקה של MTV אירופה עבור "אמן האלטרנטיב של השנה".
בשנת 2013, היא קיבלה את מועמדויות גראמי הראשונות שלה בטקס פרסי גראמי השנתי ה-56. המועמדויות היו אלבום הפופ הווקאלי הטוב ביותר עבור Paradise והשיר הטוב ביותר שנכתב עבור מדיה חזותית לשיר "Young and Beautiful". בשנת 2015, דל ריי זכתה בפרסי המוזיקה של MTV אירופה עבור "אמן האלטרנטיב של השנה". היא גם קיבלה את פרס Trailblazer באירוע נשות בילבורד במוזיקה 2015.
בחודש פברואר 2016, דל ריי קיבלה את פרס האמנית הטובה ביותר של השנה" מטעם פרסי סגנון Elle ידי המגזין Elle.
דוד פיימן
דוד פיימן (נולד ב-1944) הוא פיזיקאי ישראלי, פרופסור אמריטוס במכונים לחקר המדבר באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
פיימן הוא חלוץ במחקר ובהוראה בארץ בתחומים של ההיבטים היישומיים של אנרגיה סולארית, ביניהם השימוש בתאים פוטו-וולטאיים להפקת חשמל מקרני השמש. ייסד את היחידה לחישובים סולריים, שהפכה למחלקה לאנרגיה סולרית ופיזיקה סביבתית ע"ש אלכסנדר ירסין באוניברסיטה, ואשר עמד בראש המרכז הלאומי לאנרגיית השמש ע"ש בן-גוריון במשך שנים רבות
פיימן חוקר בעל תחום התמחות מיוחד – מציאת פתרון למשבר האנרגיה של מדינת ישראל באמצעות טכנולוגית הפוטו-וולטאית המרוכזת.
ביוגרפיה
פיימן יליד בריטניה, נכד לרב יעקב קופל גולדבלום (זיידה) שהיה פעיל ציוני בריטי שפיתח את שיטת הלימוד "עברית בעברית".
פיימן עלה לישראל בשנת 1973, שבועיים לפני פרוץ מלחמת יום הכיפורים. השתקע בשדה בוקר כשהוא בעל תואר דוקטור לפיזיקה גרעינית
פיימן כיהן כמרצה ומרצה בכיר באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, מינוי משותף במכונים לחקר המדבר ע"ש יעקב בלאושטיין בשדה בוקר ובמחלקה לפיזיקה בבאר-שבע משנת 1976, ומ-1977 כפרופסור-חבר ובהמשך כפרופסור-מן-המניין.
ב-1977 פיימן הקים את היחידה לחישובים סולריים (כיום ידועה כמחלקה לאנרגיית שמש ופיזיקה של הסביבה) במכונים לחקר המדבר, וכיהן כראש היחידה עד שנת 1985.
בשנת 1991 מונה למנהל המרכז הלאומי לאנרגיית השמש על שם דוד בן-גוריון ועמד בראשו עד ספטמבר 2013.
מחקר
פיימו מארגן כנסים בינלאומיים מאז 1983, כולל במיוחד סימפוזיון שדה בוקר לייצור חשמל מהשמש.
בשנת 2016 הוענק לפיימן פרס בן-גוריון מטעם יד דוד בן-גוריון
בשנת 2019 הוענק לפיימן אות בן-גוריון מטעם "אוניברסיטת בן-גוריון".
פיימן זכה במספר רב של מענקי מחקר מקרנות וגופים שונים בישראל ומחוצה לה לביצוע מחקרים בתחומים אלו ופרסם למעלה מ-150 מאמרים, פרקים בספרים וספרים בנושאים אלו ואחרים בבמות מקצועיות בישראל ומחוצה לה.
היה חבר בוועד הפעולה של אונסק"ו על שיתוף פעולה באנרגיית שמש באירופה. הוא גם היה חבר בוועדות של מכון התקנים הישראלי בנושאי אנרגיה וכיהן כיושב ראש הוועדה למודולים פוטו-וולטאיים.
פרש לגמלאות בשנת 2012, ממשיך לעסוק בפעילות מחקרית ענפה.
חיים אישים
נשוי לעפרה, אב לשלושה ילדים.
כדי לתת דוגמה אישית, פיימן בנה את ביתו במדרשת בן-גוריון, בעזרת האדריכל אריה רחמימוב, על בסיס עקרונות ניצול אנרגיית השמש
קפה מגניסטיפולה
קפה מגניסטיפולה (שם מדעי: Coffea Magnistipula) הוא זן של שיח קפה שנתגלה לאחרונה שיש לו אנדמיות ליערות גינאה התחתונה של מערב אפריקה הטרופית, ספציפית לאזור דרום קמרון וגבון.
שמו המדעי של שיח זה נובע מהענפים הגדולים במיוחד שלו שמי גשם נלכדים שם. זן זה הוא בלתי רגיל בקרב זני הקפה מפני שיש לו שורש אדוונטיבי שהוא שורש שצומח מאיבר שאינו שורש.
הפרס הישראלי לביקורת התקשורת ע"ש אברמוביץ'
הפרס הישראלי לביקורת התקשורת ע"ש אברמוביץ' היה פרס שנתי אותו העניקה האגודה לזכות הציבור לדעת בין השנים 2000 ו-2015. הפרס הוענק לשני אישים שבעיני האגודה "הרימו תרומה אמיצה, איכותית ומשמעותית במיוחד לביקורת התקשורת בישראל".
גובה הפרס היה 5,000 דולר והוא נתרם על ידי בני הזוג נירה וקנת' אברמוביץ', על שמם גם קרוי הפרס.
הפרס הוענק לאחרונה ב-2015 ומאז איננו פעיל.
על הפרס
הפרס נוסד בשנת 2000. מייסד הפרס, חבר הכנסת יובל שטייניץ, אמר שייסד את הפרס "לאחר שחש כי העיתונות מבקרת את כל העולם מלבד את עצמה, וכי היא סובלת מהטיה לשמאל". שטייניץ הסביר כי "בתקופה ההיא, כשהיו שמים אותי באולפן טלוויזיה מול אברום בורג או אופיר פינס, היה ברור למי מתייחסים בכבוד ולמי לא".
הזוכים ופועלם
כל הציטוטים הם מנימוקי הוועדה המופיעים בהודעות לעיתונות מטעם האגודה לזכות הציבור לדעת, למעט בשנת 2002.
הזוכים לשנת 2000:
הזוכים לשנת 2001:
הזוכים לשנת 2002:
הזוכים לשנת 2003:
הזוכים לשנת 2004:
הזוכים לשנת 2006:
הזוכים לשנת 2007:
הזוכים לשנת 2008 הם:
הזוכים לשנת 2009:
הזוכים לשנת 2010:
הזוכים לשנת 2011:
הזוכים בשנת 2012:
הזוכים בשנת 2013:
הזוכים בשנת 2014:
הזוכים בשנת 2015:
חוקת רומניה 1923
שבוע לאחר הפיכת 23 באוגוסט 1944, ב-31 באוגוסט 1944, בוטלה חוקת 1938 והוחזרה לתוקף חוקת 1923 עד סוף 1947, כשרומניה הוכרזה כרפובליקה.
שורש 164
שורש 164, או יוֹאוּ בּוּ (בסינית: 酉部, פיניין: Yǒu bù) הוא השורש המאה שישים וארבעה של הכתב הסיני. פירושו "יין" או "אלכוהול" והוא אחד מתוך 20 (מתוך סך הכל 214 שורשי הקאנגשי) שורשים המורכבים משבעה קווים.
במילון קאנגשי יש 290 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת שורש זה.
באסטרולוגיה הסינית 酉 מייצג את הענף הארצי העשירי ומתאים לתרנגול בגלגל המזלות הסיני.
חנוך בודין
חנוך בודין (נולד ב-8 במאי 1962) הוא שחיין פאראלימפי ישראלי, זכה ב-8 מדליות במשחקים הפאראלימפיים, מהן 2 זהב, שיאן ואלוף עולם.
ביוגרפיה
בודין נולד בקנדה, בן רביעי למשפחה בת ארבעה בנים, והורים ניצולי השואה. עלה בגיל צעיר עם משפחתו לישראל וגדל בבאר שבע. הוא שירת בצה"ל בחטיבת גולני ונפצע מרסיס פגז במלחמת לבנון הראשונה. כתוצאה מהפציעה נקטעה ידו הימנית עד מתחת למרפק. כחלק מהליך השיקום בבית הלוחם החל להתאמן בשחייה, ועד מהרה רשם הישגים ברמה הארצית והבינלאומית.
במקביל לקריירה התחרותית למד בודין במכון וינגייט הוראה ואימון גופני ועסק בכך עד 1990, אז פנה לתחום הביטוח. הוא סיים תואר שני במנהל עסקים והיה מנהל קרן פנסיה "שילוב" ומנהל פיתוח עסקי ב-AIG ישראל. בעבר היה שותף בבית הספר לפרסום "עבודי". לאחר שניהל את מערך המכירות הארצי של מגדל גמל פלטינום, מונה למנהל מערך ההפצה של כלל פיננסים.
בשנת 1987 הופיע בודין כשחקן בסרט "לא שם זין" כחלק מחבורת החיילים הנמצאים בחדר בית החולים במחלקת השיקום ביחד עם הגיבור הראשי. בשנת 2009 התמודד בודין בתוכנית המציאות "הישרדות הפיליפינים" (העונה השלישית). הוא הגיע לשלב האיחוד בין השבטים, הודח ונבחר למושבע השני.
בודין גרוש ואב לשניים.
מרקו טיליו
מרקו טיליו (באנגלית: Marco Tilio; נולד ב-23 באוגוסט 2001 בהרסטוויל שבניו סאות' ויילס, אוסטרליה) הוא כדורגלן אוסטרלי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת מלבורן סיטי מליגת העל האוסטרלית ובנבחרת אוסטרליה.
קריירת מועדונים
טיליו גדל במחלקות הנוער של סידני אולימפיק וסידני. בשנת 2019 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של סידני במסגרת ליגת העל האוסטרלית, ובסך הכל ערך שלוש הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד.
ב-21 בספטמבר 2020 חתם טיליו על חוזה לשלוש עונות במלבורן סיטי מליגת העל האוסטרלית.
קריירה בינלאומית
טיליו היה חלק מסגל הנבחרת האולימפית של אוסטרליה לטורניר הכדורגל באולימפיאדת טוקיו בשנת 2021, וערך שלוש הופעות בטורניר, בהן הבקיע שער אחד.
ב-27 בינואר 2022 ערך טיליו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אוסטרליה, בניצחון 4-0 על נבחרת וייטנאם במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
נכלל בסגל נבחרת אוסטרליה לטורניר מונדיאל 2022 לאחר פציעתו של מרטין בויל.
טייסת 131
טייסת 131, המכונה גם "טייסת אבירי הציפור הצהובה" (כונתה בעבר: "טייסת הציפור הצהובה") היא טייסת תובלה בחיל האוויר הישראלי. הטייסת מפעילה מטוסי C-130 הרקולס ("קרנף") מבסיס נבטים.
היסטוריה
הטייסת הוקמה במהלך מלחמת יום הכיפורים, ב-14 באוקטובר 1973 בבסיס לוד, בעקבות קליטת 12 מטוסי C-130 הרקולס ("קרנף"), שהוצאו מסדר הכוחות של חיל האוויר האמריקאי ונמסרו לרשות חיל-האוויר הישראלי כסיוע מלחמתי. 12 המטוסים הנ"ל הצטרפו אל שני "קרנפים" שהופעלו קודם למלחמה על ידי טייסת 120 ("טייסת הבינלאומית") של חיל האוויר. מפקדה הראשון של הטייסת היה סא"ל דוד פורת. הקרנפים נכנסו מיד למעגל הלחימה. בשלב ראשון ביצעו "רכבת אווירית" להעברת נגמ"שים לסיני ההטסה החלה בליל ה-15 באוקטובר והסתיימה בבוקר ה-16 באוקטובר. הצוותים ביצעו 26 גיחות בפרק זמן קצר, בתוכן משימות תובלת כוח אדם וציוד, ופינוי נפגעים.
בחודש יולי 1976 השתתפו ארבעה מטוסי הרקולס של הטייסת במבצע אנטבה. את מבנה המטוסים הוביל מפקד הטייסת, סא"ל יהושע שני.
משנת 1982 השתתפה הטייסת במבצעים חשאיים (מבצע אחים) להעלאת יהודי אתיופיה מסודאן.
עקב רעידת אדמה ב-7 בדצמבר 1988 בארמניה, החליטה ממשלת ישראל להעניק סיוע הומניטרי לנפגעי הרעש. שתי טייסות הקרנף הוזנקו לסייע במשלוח צוותי חילוץ ורפואה. ב-16 באפריל 1991 המריא קרנף עם צוות משותף מטייסת 131 וטייסת 103 ("טייסת הפילים") לדיארבקיר שבטורקיה, כשבבטן המטוס משלוח הכולל ציוד רפואי עבור הפליטים הכורדים.
בימים 25-24 במאי 1991 השתתפה הטייסת במבצע שלמה להעלאת יהדות אתיופיה לישראל. במהלך המבצע, בו נטלו חלק טייסות התובלה הכבדה של החיל, וחברת התעופה הלאומית "אל על", הובאו ארצה כ-14,500 עולים. ב-9 גיחות שביצעה הטייסת הובאו 1,482 עולים. אחד מקרנפי הטייסת נאלץ להמריא מהשדה באדיס אבבה עם שלושה מנועים בלבד, עקב תקלת מנוע שארעה בעת ניסיון ההמראה הראשון.
ב-25 באוגוסט 2008 עברה הטייסת לבסיס נבטים שבנגב כחלק מהעברת בסיס לוד לבסיס לנבטים.
ב-18 ביולי 2012 הוזנקה הטייסת לחילוץ הפצועים הישראלים לאחר הפיגוע בבורגס שבבולגריה.
באוגוסט 2013, קלטה הטייסת את צוותי הטיסה ומטוסי טייסת הפילים, לאחר שזו הודממה זמנית.
ב-2015 החל צה"ל, בשיתוף התעשייה האווירית לישראל, בהשבחת ממטוסי ה"קרנף" לדגם משופר: "קרנף אוויוני". ההשבחה כוללת קוקפיט (תא טייס) חדש, הותקנו מנועים משופרים, נוספו מערכות שליטה ובקרה מתקדמות, נוספה תצוגת קסדה עילית, שודרגו המערכות בעלות היכולות המיוחדות והוחלפו מערכות נוספות, ביניהן מערכת הניווט והטייס האוטומטי.
בין מפקדי הטייסת: דוד פורת (מפקדה הראשון) 1973-1974, יהושע שני (מפקדה במבצע אנטבה) 1974-1977, גדי אבירם 1977-1978, חזי הרפז 1978-1981, אסף אגמון (מלחמת לבנון הראשונה) 1981-1983, ישראל בן חיים 1983-1985, חיים קציר 1985-1987, יובל לוטן 1987-1989, נחמיה שלם 1989-1991, אייל שביט 1991-1993, בועז כהן 1993-1995, נתן ברזילי 1995-1997, אייל בבלי 1997-1999, דורון גינזבורג 1999-2001, רועי נאור 2001-2003, אסף לפידות 2003-2005, יהוא עופר 2005-2007, יהל פטישי 2007-2009, אסף גבע 2009-2011, טל חלוץ 2011-2014, סא”ל ע' 2014-2016, סא”ל א' 2016-2018.
ישיבת מיר מודיעין עילית
היסטוריה
הישיבה נוסדה בסוף שנות ה-90 על ידי ראש ישיבת מיר בירושלים, הרב נתן צבי פינקל. בשונה מהישיבה בירושלים - שבה לומדים בעיקר תלמידים בוגרים מעל גיל 20, ורבים מהם תושבי חו"ל או כאלה שעברו אליה מישיבות אחרות - הישיבה בברכפלד הוקמה במתכונת הרגילה של ישיבה גדולה, הכוללת שיעורים לבני 17 עד 20 ו"קיבוץ".
בקיץ שנת ה'תש"ס (2000) הונחה אבן הפינה לבניין הישיבה ובשנת התשס"ב נחנך הבניין. בניין הישיבה הוא מבנה גדול ומפואר, שנתרם על ידי הנגיד הרב יוסף שטרן מארצות הברית לזכר הוריו.
נשיא הישיבה היה הרב נתן צבי פינקל. הוא מינה לראש הישיבה את הרב אריה פינקל (נפטר בה'תשע"ו). שניהם מסרו בישיבה שיעורים כלליים, לצד הרב רפאל שמואלביץ מראשי ישיבת מיר בירושלים. הרב אברהם יצחק ברזל היה ראש ישיבה לסדר בקיאות, ומסר שיעור כללי בכל יום שלישי אחר הצהרים (נפטר בה'תש"ף). לאחר פטירתו של הרב נתן צבי פינקל בה'תשע"ב מונה גם חתנו, הרב נועם אלון, לראש הישיבה, ולאחר פטירת הרב אריה פינקל הפך הרב אלון לראש הישיבה הבולט. הרב אלון וגיסו, הרב אליעזר יהודה פינקל, ראש ישיבת מיר ונשיא הישיבה, נושאים את השיעורים הכלליים מדי שבוע לסירוגין. הרב יצחק אזרחי מוסר "חבורה" לבני הקיבוץ פעם בשבוע.
הרב צבי פרצוביץ, בנו של הרב נחום פרצוביץ, מכונה "מראשי הישיבה" ומוסר בנוסף לשיעור היומי שיעור כללי אחת לחודש. הר"מים בישיבה הם: הרב אברהם סגל - חתנו של הרב רפאל שמואלביץ; הרב אהרון וייס; הרב אריה גרבוז; הרב פנחס זלבנסקי; הרב אריה לייב אוירבך; הרב אפרים רוב; והרב משה רביץ. המשגיח, הרב ראובן הכסטר, הוא מוסר שיחה שבועית בכל מוצאי שבת. תחתיו משמשים מספר משגיחים קטנים. מנהל הישיבה הוא שמריהו יוסף פינקל, אחיו של נשיא הישיבה הרב אליעזר יהודה פינקל.
משנת תשע"א (2011) נשלח לכל בוגר, פעם בכמה חודשים עלון ("קיבוץ" שמו), שבו מדברי תורתם של רבני ותלמידי הישיבה בעבר ובהווה, וכן עדכונים של שמחות (לידות נישואין) ואבלות.
בוגרי הישיבה ייסדו מניין אברכים בוגרים קבוע, בבית הכנסת "אהל יעקב", בבני ברק.
בקיץ ה'תשע"ט (2019) החל ראש הישיבה הרב אלון למסור שיעורים כללים על החומר הנלמד בסדר ערב, דבר שהיווה תקדים בעולם הישיבות.
עקב מגפת הקורונה, ולאור הגידול במספר תלמידי הישיבה, בקיץ תש"פ עברו אברכי הכולל ללמוד בבית הכנסת הסמוך.
בשנת תשפ"א (2021) הודיע הרב אלון כי בחורי השנה החמישית המעוניינים להתחיל לשמוע שידוכים חייבים לקבל רשות מראש הישיבה.
ספריית הישיבה
בראש הספרייה עומד מנהל מתנדב מתלמידי הישיבה הממונה על ידי הרבנים. הפעילות ממומנת על ידי תרומות בלבד.
הספרייה צומחת בקצב של כמאה ספרים חדשים בחודש המגיעים מתרומות, עיזבונות ומקנייה. בשנים ה'תשס"ד וה'תשע"ז היא הורחבה. נכון ל-2017 מכילה הספרייה כ-22,000 ספרים בכל תחומי הספרות התורנית. במקום עשרות עמדות עיון. הספרייה פועלת כל שעות היממה במשך כל השבוע, כולל שבתות וחגים, ופתוחה לשימוש התלמידים ותושבי האזור. היא אינה כוללת אפשרות השאלה.
אודרי צ'ומאו
אודרי צ'ומאו (בצרפתית: Audrey Tcheuméo; נולדה ב-20 באפריל 1990) היא ג'ודוקא צרפתייה ממוצא קמרוני אשר מתחרה בקטגוריית המשקל עד 78 ק"ג.
צ'ומאו התחרתה פעמיים במשחקים האולימפיים בשנים 2012 ו-2016. בלונדון 2012 היא זכתה במדליית הארד בקטגוריית המשקל עד 78 ק"ג לאחר שניצחה באיפון את אביגל יו ההונגרייה בקרב על המדליה. בריו דה ז'ניירו 2016 היא זכתה במדליית הכסף לאחר שהגיעה עד שלב הגמר בו הפסידה לקיילה האריסון האמריקאית.
במהלך הקריירה צ'ומאו זכתה במדליות רבות בתחרויות מהסבב העולמי וביניהן מדליית זהב בטורניר טוקיו היוקרתי ושש מדליות זהב מטורניר פריז.
זמן אמת (1991)
זמן אמת הוא סרט דרמה ישראלי משנת 1991 בבימויו של אורי ברבש, עם אסי דיין, רבקה נוימן ונטע מורן בתפקידים הראשיים.
התסריט נכתב על ידי בני ברבש והוא מבוסס על ספרו "היקיצה הגדולה" משנת 1982.
העלילה היא על מח"ט המואשם על ידי ההורים השכולים, בזילת יד שהביאה למותו של מג"ד בחטיבתו במלחמת יום הכיפורים וההאשמות והחקירה ממוטטים אותו. סרט שהוא חשבון נפש עם טראומות מלחמת יום הכיפורים.
תקציר העלילה
ב"בית השריון" בתל אביב נערך טקס חלוקת תעודות זיכרון למשפחות הנופלים של חטיבת שריון שנפלו במלחמת יום הכיפורים. על הבמה נמצאים מפקדי החטיבה, המח"ט אל"ם אלי הנגבי (אסי דיין) וסגנו סא"ל יואב (שלמה תרשיש).
אלי מסבר על גבורת הנופלים שעצרו את הסורים ולאחר מכן מתחילה חלוקת התעודות. כאשר מגיעים לחלק תעודה למשפחת בר און, הוריו של המג"ד סא"ל מודי בר און, תוקף האב בנימין בר און (יוסף כרמון) את אלי ומאשים אותו במות בנו היות שלא שלח לו כוח חילוץ במשך תשע שעות.
אלי עומד לפני ועדת חקירה על תפקודו במלחמה. בראשה עומד מפקד האוגדה גיורא (שמיל בן ארי). הם יוצאים לשטח ואלי מסביר על מהלך הקרב ואומר שקצין האג"ם שלו נדב (דורון ליניק) אמר לו שהפיקוד שולח כוח לחלץ את מודי. אין לו כל הוכחה לכך בקשר או ביומן המלחמה ונדב שאמור לעזור לו, נמצא בתרדמת לאחר פציעה בקרב.
משפחת בר און מחזירה את התעודה לחטיבה ואלי יוצא אליהם בלילה סוער עם נהגו המסור נרי (יוסי אשדות) ומתקבל בקרירות מופגנת. הוא עסוק כל הזמן בניסיון להוכיח את חפותו ויחסיו עם אשתו דניאלה (רבקה נוימן) מתערערים. דניאלה סובלת גם מהצקות של חמותה נעמי (חנה מרון).
נדב נמצא בתרדמת ואלי מבקר אותו בבית החולים ונפגש שם בזוגתו ענת (נטע מורן). עם הזמן לאחר המריבות בבית הוא מנהל מערכת יחסים קצרה אתה. החיילים בבית החולים ובעיקר מוטי (דור צויגנבוים) מנסים לעורר את נדב ומביאים אפילו רקדנית בטן (ריקי צור) אבל ללא הועיל.
הסמח"ט יואב חותר תחתיו בוועדת החקירה ותופס את מקומו כמפקד החטיבה. אלי מתחיל בקריירה לא מוצלחת באזרחות כמנהל בחברת ביטחון ואחזקה של אביו. הוא עצבני ורב עם מנהל סופרמרקט (עזרא דגן) ונהג עצבני ברחוב (ארנון צדוק).
הוא עוזב את הבית שוכר דירה ומנהל משם מטה לטיהור שמו. לבסוף נפטר נדב ואלי יודע שזה סוף הפרשה לגביו. הוא נשבר וברגע הזה מגיעה דניאלה ומנסה לנחם אותו.
השושלת הגוג'אמית
השושלת הגוג'אמית היא שושלת שליטים ששלטו בגוג'ם (1752–1932) שושלת זו היא ענף של השושלת הסולומונית בקו נשי.
מהו קודרו
מהמד (מהו) קודרו (בבוסנית: Mehmed "Meho" Kodro; נולד ב-12 בינואר 1967 במוסטאר) הוא כדורגלן עבר בוסני ששיחק בעמדת החלוץ, וכיום מאמן כדורגל. בנו קנאן קודרו גם הוא כדורגלן המשחק בנבחרת בוסניה והרצגובינה.
קריירה ככדורגלן
קודרו ערך את הופעת בכורתו בליגת העל היוגוסלבית ב-1985, במדי קבוצת עירו המקומית, ולז' מוסטאר. הוא עזר לקבוצה להגיע פעמיים למקום השלישי בליגה ופעם למקום השני. עם פרוץ מלחמות יוגוסלביה היגר קודרו לספרד, שם שיחק במשך רוב שנותיו. תחילה שיחק בשורות ריאל סוסיאדד, בין 1991 ל-1995, וב-1992 ערך את שתי הופעותיו היחידות במדי נבחרת יוגוסלביה. בסוסיאדד זכה להצלחה ולהערכה רבה. בעונת 1993/1994 הבקיע 23 שערים, ובעונה הבאה היה אף סגן מלך השערים של הליגה, עם 25 שערים ב-35 משחקי ליגה.
ב-1999 הצטרף לדפורטיבו אלבס שאך עלתה ללה ליגה, ועזר לה לסיים במקום השישי ולהעפיל לגביע אופ"א. לאחר עונה בודדת בקבוצה, ב-2000, עבר למכבי תל אביב הישראלית. קודרו כבש שער אחד בתשעה משחקים, ולאחר שנפצע עזב את הקבוצה באוקטובר 2000 ופרש ממשחק פעיל/
קריירה כמאמן
ב-2006 מונה קודרו להיות עוזרו של מאמן ריאל סוסיאדד חוזה מריה באקרו. בינואר 2008 החל לשמש מאמנה של נבחרת בוסניה והרצגובינה. הוא היה מאמנה במשך שני משחקי ידידות, אך כשסרב להשתתף במשחק ידידות מול נבחרת איראן במאי אותה שנה, פוטר מתפקידו.
בשנת 2008 מונה למאמן קבוצת הנוער של ריאל סוסיאדד, וכעבור שנתיים מונה למאמן קבוצת המילואים של המועדון מליגת המשנה בספרד, תפקיד אותו מילא עד שנת 2013.
במהלך עונת אימן את סרייבו מארץ הולדתו. בדצמבר 2016 התמנה לתפקיד מאמן סרבט ז'נבה, תפקיד אותו מילא עד למרץ 2018.
חפץ חיים (ספר)
חפץ חיים הוא החיבור הרבני הראשון המקיף את כל הלכות לשון הרע בהלכה. הספר חובר על ידי הרב ישראל מאיר הכהן מראדין, יצא לאור לראשונה בווילנה בשנת 1873 (תרל"ג) בעילום שם המחבר ובמהרה הפך לספר העיקרי על הלכות לשון הרע. על-שמו קיבל הרב את כינויו "החפץ חיים". המקור לשם החיבור הוא הפסוק.
החפץ חיים ויתר על זכויות היוצרים במשנה ברורה, והתיר לכל המעוניין להפיצם באופן זהה למקור בתנאי ש-4% מהספרים יתרמו לבית כנסת.
הסיבה לחיבור הספר
בתחילת הספר מובאות שלושים ואחת מצוות מהתורה הקשורות בלשון הרע. בנוסף לכך כותב החפץ חיים שחטא לשון הרע הוא הסיבה להתארכות הגלות והצרות. הטעם לכך שאיסור לשון הרע אינו ידוע בציבור למרות חשיבותו היא בגלל חוסר ידיעת ההלכות הרבות שבו. כדוגמה לפרטים שלא ידועים לרוב האנשים הוא מביא את האיסור לומר לשון הרע גם אם הוא נכון, או את ההלכה שאיסור לשון הרע חל גם על השומע. לפי החפץ חיים הסיבה לחוסר ידיעת הפרטים היא היעדרו של ספר הלכה שיסכם במקום אחד את כל ההלכות הקשורות בלשון הרע וברכילות.
שלושים ואחת המצוות
מתוך שלושים ואחת מצוות שהרב מונה בספר, 17 מצוות הן מצוות לא תעשה, כלומר דברים שאסור לעשותם, ו-14 מצוות עשה, כלומר דברים שאדם חייב לעשותם. מתוך שלושים ואחת מצוות אלו, על שמונה מצוות לפחות אדם עובר בכל לשון הרע, והשאר תלויות במקרה של לשון הרע. בנוסף לשלושים ואחת מצוות אלו מציין הרב 4 ארורין המוזכרים בפרשת כי תבוא, שהעובר עליהם מקבל נידוי: על מספר לשון הרע נאמר "אָרוּר מַכֵּה רֵעֵהוּ בַּסָּתֶר", כי לדבר על אדם לשון הרע בלי לספר לו זאת הרי זה כהכאה בסתר, על המספר והשומע נאמר "אָרוּר מַשְׁגֶּה עִוֵּר בַּדָּרֶךְ" (שם, שם, י"ח) כי הם מטעים את האדם עליו הם מדברים, על אדם המדבר לשון הרע באופן קבוע כך שהוא נוהג בכך כאילו זה היתר נאמר "אָרוּר אֲשֶׁר לֹא-יָקִים אֶת-דִּבְרֵי הַתּוֹרָה-הַזֹּאת, לַעֲשׂוֹת אוֹתָם" (שם, שם, כ"ו), ועל אדם שאומר לשון הרע על הוריו נאמר "אָרוּר מַקְלֶה אָבִיו וְאִמּוֹ" (שם, שם, ט"ז).
בית המקדש השני חרב בגלל שנאת חינם. הביטוי המעשי של שנאה זו הוא אמירת/קבלת לשון הרע על סוגיו (הוצאת שם רע/לשון הרע/רכילות), כך מסביר החפץ חיים. החפץ חיים עושה חישוב שאת העונש על שנאת החינם שבגללה חרב בית המקדש כבר קיבלנו, וכרגע בית המקדש לא נבנה רק מכיוון שעדיין יש שנאת חינם, כלומר, מכיוון שעדיין לא הפסקנו לדבר לשון הרע.
המקורות לכתיבת הספר
לכתיבת הספר נעזר הרב בתורה, בתלמוד הבבלי, ובפוסקים הראשונים ובעיקר ממשנה תורה לרמב"ם, ספר מצוות גדול לרבי משה מקוצי ושערי תשובה לרבנו יונה, וכן בדבוק חברים גדולי תורה. המקורות מפורטים במדור מיוחד בשם 'באר מים חיים'. עבודתו של מחבר חפץ חיים דמתה מבחינה זו לעבודתו של רבי יוסף קארו, אף הוא אסף מדברי הראשונים, דן בהם וגיבש את מסקנותיו בצורת סעיפים ממצים וקצרים יחסית.
גדולי ישראל על הספר
האדמו"ר אברהם מרדכי אלתר מגור, בעל ה"אמרי אמת", כתב לחסידיו לפני עלייתו ארצה: "כי היות שתכפו עלינו צרות רבות מבית ומחוץ, וחכמינו ז"ל בראייתם העמוקה הורונו שהסיבות לגלות זו הנם מלשון הרע ושנאת חינם, על כן הנני מציע שכולכם תלמדו ספר חפץ חיים וספר שמירת הלשון".
רבי חיים חזקיהו מדיני, בעל ה"שדי חמד", רבה של חברון, כתב בספרו: "נדפס ספר נחמד חפץ חיים לרב גדול בדורנו יצ"ו, הוא בנוי ומשוכלל על הלכות לשון הרע ורכילות אשר אסף הרב המחבר כל מאמרי חז"ל ודברי הפוסקים המדברים בעניינים אלו... אשרי שיאחז בו ולא ירפנו להגות בו תמיד, וכולי האי ואולי נוכל לכוף יצרנו הרע בעזרתו יתברך שמו" (מערכת הל' כלל ס"ג).
הרב צבי יהודה הכהן קוק הדגיש בפני תלמידיו את חשיבות לימוד הלכות שמירת הלשון, והקפיד לקיים סדר לימוד בספר חפץ חיים בישיבת מרכז הרב.
אזמלוניים
האזמלוניים (שם מדעי: Amphioxiformes) הם סדרה בתת-מערכת מיתרני ראש (Cephalochordata). כוללים כ-32 מינים של בעלי חיים ימיים דמויי דגים, המתאפיינים במיתר גב חלול. נפוצים במים רדודים וסמוך לחופים באזורים צפוניים (עד נורווגיה), באזורים סובטרופיים ובאזורים טרופיים. בדרך כלל נמצאים חצי קבורים בחול.
סדרה זו היא הייצוג המודרני של תת מערכת מיתרני הראש, שנחשבה בעבר כ"אחות" של תת-מערכת בעלי גולגולת.
משמשים באסיה למאכל אדם ואף למאכל של בעלי חיים מבויתים.
האזמלוניים משמשים כאובייקט חשוב למחקרים זואולוגיים בנושא במקור האבולוציוני של החולייתנים. הגנום שלהם מספק רמזים להתפתחות בעלי החוליות. המין המייצג הראשון שתואר בהרחבה הוא בְּרַנְכִיוֹסְטוֹמָה לַנְצֵלַטוּם Branchiostoma lanceolatum על ידי הזואולוג הפרוסי פטר סימון פאלאס בשנת 1774, בטעות כסוג של רכיכה. רק בשנת 1834 הבינו שבעל חיים זה קרוב יותר למיתרניים חסרי לסתות (מיקסינות וצמדאים). ברנכיוסטומה לנצלטום מויין תחת הסוג ברנכיוסטומה Branchiostoma (מיוונית: בְּרַנְכִיוֹ = זים, סְטוֹמָה = פה). סוג זה נקרא יותר מאוחר גם אֵמְפִיוֹקְסוּס Amphioxus (מיוונית: חד משני צדדיו).
הגנום של חלק מהמינים כבר פוענח.
אנטומיה
אורכם של האיזמלוניים בין 2.5 ל-8 סנטימטרים. המינים Branchiostoma belcheri ו-Branchiostoma lanceolatum הם הגדולים מביניהם. רובם דומים זה לזה – גוף שקוף דמוי דג. כמעט בלי סנפירים למעט סנפיר זנב קטן. לכן הם שחיינים לא טובים. חסרי שלד, והקשיות היחסית של גופם נותנים להם פתח הזימים הפה והזנב.
מערכת העצבים
בדומה לבעלי החוליות, יש לאיזמלונים מעין חוט השדרה בצד הגבי לכל אורך הגוף – מהפה ועד לזנב. בדומה לחולייתנים, השרירים מסודרים בבלוקים. בניגוד לבעלי החוליות, העצבים אינם מוגנים על ידי עצם, אלא באמצעות מיתר הגב (Notochord) העשוי מתאים גליליים היוצרים מעין מוט יחסית קשיח. מיתר הגב ממשיך גם לאזור הראש, שם הוא מתעבה מעט. במיקרוסקופ אלקטרוני ניתן להבחין בחלקים המזכירים מוח קדמי, אולי מוח אמצעי ומוח אחורי.
מערכת החישה הכימית
לאיזמלונים כ-43 רצפטורי ריח פזורים על פני צידי גופם, ללא איבר ריח ייעודי. רצפטורי ריח אלו משותפים לחולייתנים, ומהווים רמז באשר לעיתוי הפיצול מבעלי הלסתות.
מערכת הראיה
קיימים מספר איברים שכנראה יש בהם תחושה לאור, כולם ממוקמים בתעלת העצבים, בסדר הבא מקדימה לאחור:
תזונה ומערכת העיכול
האזמלונים הם אוכלי פלנקטון פסיביים. רוב הזמן הם קבורים למחצה בחול, כאשר רק חלקם הקדמי בולט החוצה. ניזונים מיצורי פלנקטון" חיידקים, צורניות, איקריוטים, זואופלנקטון ונבלות. מעט ידוע על יכולת התזונה של הזחלים.
הפה של האיזמלונים מכיל מיקרו-סיסים דמויי מחושים, המסננים את התכולה שנכנסת למערכת העיכול. משם ממשיכים המים המסוננים לכיוון הלוע. החלק הבטני של הלוע מכיל שני איברים המייצרים ריר ודוחפים את המזון באמצעות מיקרו-סיסים מעבר לפתחי הזימים אל כיוון המשך מערכת העיכול: אנדוסטיל (endostyle) ולאחריו גומת האטסצ'ק (Hatschek's pit).
גם לבוגרים וגם לזחלים יכולת הקאה, שמטרתה לרוקן את הפה במקרה של גופים גדולים מדי לבליעה.
המשך מערכת העיכול עשוי מצינור פשוט הממשיך מהלוע ועד פי הטבעת, ממנו יוצא hepatic caecum – מעי עיוור המקביל לכבד (אך איננו מכיל יכולות של כבד היצורים מתקדמים יותר), ובו תאים פגוציטים הבולעים את חלקיקי המזון. תכונה זו איננה קיימת אצל החולייתנים, שהם יצורים מתקדמים יותר.
איברים נוספים
האזמלוניים נושמים בעיקר דרך העור, העשוי מאפיתל פשוט. מעט גם באמצעות פתח הזימים. קיימת מערכת הובלה הדומה לדגים פרימיטיביים, בלי לב ובלי תאי דם וללא המוגלובין.
אורגניזם מודל
האזמלוניים נעשו ידועים בשנות ה-60 של המאה ה-19 בזכות הזואולוג הגרמני ארנסט הקל שראה בהם את האב הקדמון של כל בעלי החוליות, ולכן ראו בהם אורגניזם מודל. בהמשך המאה ה-20 היו ספקות האם הם אכן האב הקדמון של החולייתנים. עם התפתחות הגנטיקה המולקולרית, חוזרת ההכרה בהם כאב קדמון.
לאור זאת התפתחו שיטות לשמירה ולהרבעה של כמה מינים – בְּרַכִיוֹסְטוֹמָה לַנְצֵלַטוּם Branchiostoma lanceolatum האירופאי ומינים נוספים ממקומות אחרים בעולם.
מיון
היה מקובל שנים רבות, שתת-מערכת מיתרני הראש Cephalochordata היא "אחות" לבעלי החוליות Vertebrate, ושניהם ממוקמים תחת מערכת המיתרניים Chordata (שהיא בעצמה "אחות" למיתרני הזנב Tunicata / Urochordata). מחקרים חדשים מציעים, חלוקה אחרת: מיתרני הראש הם המקור הבסיסי של כל המיתרנים, ועל כן בעלי החוליות ומיתרני הזנב הם "אחים".
מועצת האיחוד האירופי
מועצת האיחוד האירופי (לעיתים מכונה מועצת השרים או פשוט המועצה) היא הבית העליון של האיחוד האירופי, כלומר חלק מן הרשות המחוקקת שלו (המורכבת גם מהפרלמנט האירופי, שהוא הבית התחתון, ומהנציבות האירופית). עם זאת, המועצה איננה בית עליון רגיל (ראו להלן). במועצה חברים שרים מן הרשויות המבצעות של המדינות החברות באיחוד האירופי (ומכאן השם "מועצת השרים" ששימש בגלגוליה הקודמים).
בראש המועצה עומדת אחת מן המדינות החברות באיחוד (בישראל היא מכונה "הנשיאה התורנית של האיחוד"), ואלה משמשות בתפקיד במשך חצי שנה על-פי סבב (הנשיאה התורנית של האיחוד במחצית הראשונה של 2022 היא צרפת]).
חברים
במועצה חברים שרים מן הרשויות המבצעות של המדינות החברות באיחוד האירופי (ומכאן השם "מועצת השרים" ששימש בגלגוליה הקודמים). בכך נבדלת המועצה ממרבית הבתים העליונים בעולם, שחבריהם נבחרים על ידי האזרחים או על ידי הרשויות המחוקקות של המדינות (כשמדובר בפדרציות), ומשמשים בעיקר כמחוקקים. בית עליון שהרכבו דומה להרכב המועצה הוא הבונדסראט, הבית העליון של גרמניה.
תצורות
בדומה לבתי מחוקקים אחרים בעולם, שחבריהם פועלים בוועדות שונות העוסקות כל אחת בנושא אחר, גם חברי מועצת האיחוד האירופי פועלים בקבוצות נפרדות. אלא שבניגוד לבתי מחוקקים אחרים, מועצת האיחוד האירופי כלל אינה מתכנסת כמליאה (כלומר, בהרכב מלא של חבריה, המונים לפחות 280), ובפועל אין מדובר במועצה אחת כי אם ב-10 מועצות נפרדות בנות 28 חברים או יותר כל אחת (השם "מועצת האיחוד האירופי" עלול להטעות). הדבר משול לסנאט שבו כל ועדה מבצעת את כל שלבי החקיקה בתחומה, ובעצם מתפקדת כסנאט בפני עצמה.
המועצות הנפרדות הללו מוגדרות כ"תצורות" (formations) של מועצת האיחוד האירופי. כל תצורה עוסקת בתחום ממשל מסוים וחברים בה השרים הרלוונטיים - לפחות שר אחד מכל אחת מ-27 מדינות האיחוד. כך, למשל, כאשר מכונסים במועצה שרי האוצר והכלכלה של מדינות האיחוד, הם נקראים "מועצת ענייני הכלכלה והכספים" או "תצורת ענייני הכלכלה והכספים של מועצת האיחוד האירופי".
כיום קיימות 10 תצורות של המועצה:
בנוסף קיימת הוועדה המדינית-ביטחונית (Political and Security Committee; PSC) שחבריה הם שגרירים ולא שרים, וועדה משותפת עם סוכנות החלל האירופית (Space Council).
נשיאות
"נשיאת המועצה" היא אחת מן המדינות החברות באיחוד (בישראל היא מכונה "הנשיאה התורנית של האיחוד"), ואלה משמשות בתפקיד במשך חצי שנה על-פי סבב (הנשיאה התורנית של האיחוד במחצית השנייה של 2015 היא לוקסמבורג). כלומר, "נשיאות המועצה" אינה משרה פוליטית יחידה אלא תפקיד המקנה מספר משרות פוליטיות לחברי הרשות המבצעת של המדינה המשמשת בתפקיד זה. בפרט:
כאמור, הנשיאות מתחלפת בין המדינות בכל מחצית השנה, על פי סדר שמוגדר מראש על ידי חברי המועצה, מה שמאפשר לכל מדינה חברה לעמוד בראשו של המוסד. החל משנת 2007, שלוש מדינות חברות משתפות פעולה בפרק זמן של 18 חודשים לקידום אג'נדה משותפת, אם כי רק אחת מהן מחזיקה בנשיאות לתקופה הרגילה של שישה חודשים. כמו כן, נציג של המדינה הבאה שתכהן כנשיאה מסייע לחבר המכהן ויכול, במקרה הצורך, לקבל לידיו את ניהול העבודה אם הדבר נדרש.
תפקיד הנשיאות הוא מנהלי ומדיני כאחד. בפן הניהולי היא אחראית על הנהלים וארגון העבודה של המועצה במהלך כהונתה, כולל זימון ישיבות המועצה, הכוונת העבודה של ועדת הנציגים הקבועים (COREPER) וועדות וקבוצות עבודה אחרות. הרכיב הפוליטי בא לידי ביטוי בטיפול ותיווך מוצלח בבעיות בתוך המועצה. בפרט נכללת בכך קביעת האג'נדה של המועצה, מה שמעניק לנשיאות השפעה משמעותית על עבודת המועצה, במהלך כהונתה. הנשיאות גם ממלאת תפקיד מרכזי בייצוג המועצה בתוך האיחוד האירופי ובייצוג האיחוד האירופי בזירה הבינלאומית, למשל באו"ם.
חקיקה
המועצה כמעט ואינה יוזמת חקיקה. עיקר תפקידה, יחד עם הפרלמנט האירופי, הוא לאשר חקיקה שיוזמת הנציבות האירופית (שהיא גם הרשות המבצעת של האיחוד). בכך, נבדלים המועצה והפרלמנט גם יחד מן המקובל בעולם בנוגע לרשויות מחוקקות.
למועצה יש סמכויות ליזום חקיקה רק בתחומים מצומצמים שהם בעלי רגישות. המועצה, יחד עם הפרלמנט, אף אוחזת בחזקתה את השליטה בעוצמה התקציבית של האיחוד ויש לה השפעה רבה, הגדולה מזו בה אוחז הפרלמנט, ביחס לתחומים הממשלתיים של האיחוד. בנוסף, המועצה החזיקה את סמכויות הביצוע של האיחוד האירופי, שהועברו לידיה של הנציבות האירופית כאשר אמנת ליסבון נכנסה לתוקף.
הרוב המכריע של החוקים באיחוד מתקבלים בהליך חקיקה רגיל, אשר פועל בהתאם לעיקרון לפיו נדרשת הסכמתם של שני הגופים, הפרלמנט והמועצה. הליך חקיקה מיוחד נדרש בתחומים: צדק, תקצוב, מיסוי והיבטים מסוימים של מדיניות בתחומים אחרים, דוגמת ההיבטים הכספיים של המדיניות הסביבתית. בתחומים אלו מחליטים המועצה או הפרלמנט לבדם.
הכלים המשפטיים בהם עושה שימוש המועצה הקובעת את מדיניות החוץ והביטחון המשותפת (CFSP) שונים מאלו המשמשים בעת ביצוע חקיקה. תחת ה-CFSP הם כוללים "עמדות משותפות", "פעולות משותפות" ו"אסטרטגיות נפוצות". ברגע שהוחלט על עמדה משותפת היא מחייבת את כל מדינות האיחוד האירופי אשר מחויבות לעקוב ולהגן על המדיניות, אשר נבחנת ומתוקנת באופן שוטף. פעולה משותפת מתייחסת לפעולות מתואמות של מדינות להשקיע משאבים על מנת להשיג מטרה, למשל להילחם בתפוצתו של נשק קל או לקדם ניקוי מכרות. אסטרטגיות נפוצות מגדירות יעדים ומחייבות את משאבי האיחוד האירופי למימון המשימות למשך ארבע שנים.
יתר על כן, הרשות המחוקקת מחזיקה רשמית בסמכות התקציבית של האיחוד. התקציב של האיחוד האירופי שעמד ב-2007 על כ-120 מיליארד אירו, כפוף להליך חקיקה רגיל עם קריאה אחת אשר נותן לפרלמנט שליטה על התקציב כולו (לפני 2009 הייתה ההשפעה מוגבלת באזורים מסוימים) במעמד שווה למועצה. אם יש ביניהם חילוקי דעות, הוא נלקח כפי שהוא לוועדת פישור להצעות חקיקה. אם הטקסט המוסכם לא יאושר, הפרלמנט רשאי לאמץ את התקציב באופן סופי. בנוסף לתקציב, המועצה מתאמת את המדיניות הכלכלית של המדינות החברות.
אינטגרל רימן
סקירה כללית
תהי f פונקציה אי-שלילית בעלת ערך ממשי בקטע [a,b], ויהי האזור מתחת לגרף הפונקציה f ומעל המרווח [a,b] (דוגמה באיור מימין). נמדוד את שטח S ואחר כך נסמנו כך:.
הרעיון הבסיסי בשיטה של רימן הוא להשתמש בקירובים פשוטים מאוד לשטח של S באמצעות מלבנים. ככל שמחלקים את הקטע [a,b] ליותר תתי-קטעים, ישנם יותר מלבנים, ובכך הקירוב מדויק יותר. כאשר מספר המלבנים שואף לאינסוף, ניתן לומר שהשטח של סכום כל המלבנים שווה לשטח S שמתחת לגרף.
נטרונאי בן נחמיה
רב נטרונאי בן נחמיה (נקרא גם: בר מר ינקא) היה ראש הישיבה ה-12 של ישיבת פומבדיתא משנת 719 (ד'תע"ט) עד שנת 730. חמיו היה רב חסדאי בן בוסתנאי, ראש הגולה השלישי לאחר הכיבוש הערבי של האימפריה הסאסאנית, בשנת ד'ת"ס בערך.
אינטגרל רימן
סקירה כללית
אינטגרל רימן אינו מתאים להרבה שימושים תאורטיים. שיטה מקבילה, אינטגרל רימן-סטילטג'ס, היא בעלת דיוקים טכניים המגשרת מעל החסרונות באינטגרציה של רימן, ורובם נעלמים בשיטת אינטגרל לבג, אף על פי שלאחרון אין טיפול מספק באינטגרלים לא אמיתיים. אינטגרל הנסטוק הוא הכללה של אינטגרל לבג שדומה יותר לאינטגרל רימן. תיאוריות כלליות יותר מאפשרות טיפול בפונקציות "משוננות" יותר או "מתנודדות מאוד" מה שאינטגרל רימן אינו מספק; אך התיאוריות נותנות ערך זהה לאינטגרל של רימן כאשר הוא קיים.
נטרונאי בן נחמיה
בראשות ישיבת פומבדיתא
רב שרירא גאון טען באגרת כי רב נטרונאי כחתן של בית ראש הגולה התנהג בתקיפות בישיבה, ובשל כך ברחו כמה מחכמיה לסורא. לפי חלק מהנוסחים מדובר על חתנו של רב נטרונאי, רב ינקא, ולפי חלק מהנוסחים כינויו של רב נטרונאי הוא רב ינקא ומדובר עליו. כך נאמר באיגרת (בתרגום מארמית לעברית) - "ואחריו מר רב נטרונאי בן מר רב נחמיה, ומלך בשנת אלף ושלשים. וידוע שמר רב ינקא חתנו (ולפי גרסאות אחרות "ונודע בכינויו מר ינקא"), שהיה מחתן עם בית הנשיא, והתקיף מרות על הרבנים וברחו מהם לסורא עד שנפטר רב מר ינקא וחזרו לישיבתם. ואחריו מלך מר רב יהודה".
אינטגרל רימן
חלוקה של קטע
חלוקה P של קטע [a,b] היא רצף של n נקודות ב-[a,b] המקיימות:. כל נקרא תת-קטע של החלוקה.
נטרונאי בן נחמיה
פועלו
לרבי נטרונאי בן נחמיה מיוחסות שתי תשובות הנוגעות לקבלת יהודים חזרה לאחר שעזבו את היהדות הרבנית. בתשובה הראשונה השיב רבי נטרונאי בן נחמיה כי יש לקלוט שוב בקהילה את חסידיו של משיח השקר שריע הרוצים לחזור בתשובה. בתשובה השנייה לעומת זאת פסק רבי נטרונאי כנגד קבלת בניהם של יהודים קראים.
אינטגרל רימן
חלוקה של קטע
פרמטר החלוקה או הנורמה של P מסומן ב-\lambda (P) ומוגדר כאורכו של התת-קטע הארוך ביותר שלה. כלומר.
נטרונאי בן נחמיה
פועלו
באוסף "תשובות הגאונים שערי צדק" ובמקומות אחרים נמצאות מספר תשובות הנושאות את השם "רב נטרונאי", אך יחוסם לרב נטרונאי בן נחמיה אינו ברור. כך ייחס אייזיק הירש וייס שתים מתוך התשובות לרב נטרונאי בן הילאי.
אינטגרל רימן
סכום רימן
תהי f פונקציה ממשית על הקטע [a,b]. סכום רימן של f ביחס לחלוקה המיוצגת על יחד עם בחירת נקודות  כאשר  הוא.
כל איבר בסכום הוא מכפלת הערך של הפונקציה בנקודה נתונה עם אורך הקטע בה היא נמצאת. כתוצאה מכך, כל איבר מייצג את השטח של מלבן בעל גובה f(t_i) ורוחב. סכום רימן הוא סכום של כל שטחי המלבנים.
אינטגרביליות לפי רימן
לפי הגדרת רימן, פונקציה f אינטגרבילית בקטע [a,b] אם קיים \ Iממשי כך שלכל קיים \ \delta>0 כך שלכל חלוקה P של הקטע המקיימת  כל סכום רימן S המתאים לאותה חלוקה מקיים. אם קיים \ Iהעומד בדרישות אלו ניתן להוכיח שהוא יחיד, וערך האינטגרל של f ב-[a,b]מוגדר להיות I (כלומר ).
מושגים הקשורים זה לזה הם סכומי דרבו התחתונים והעליונים. אלה דומים לסכומי רימן, אך ערך הפונקציה בנקודה t_i מוחלף על ידי אינפימום וסופרמום (בהתאמה) של f בכל תת-קטע:
אם f רציפה, סכומי הדרבו התחתונים והעליונים עבור חלוקה לא מסומנת שווים לסכום רימן עבור אותה חלוקה.
ארנסט ורנר פון סימנס
ארנסט ורנר פון סימנס (גרמנית: Ernst Werner von Siemens; הגייה: זִימֶנְס; 13 בדצמבר 1816 – 6 בדצמבר 1892) היה ממציא, מהנדס וטייקון מהפכני גרמני. שמו של סימנס אומץ כיחידת SI של מוליכות חשמלית, סימנס, והוא גם מייסד חברת האלקטרוניקה והתקשורת סימנס.
ביוגרפיה
ורנר פון סימנס נולד בלנתה (Lenthe), שהיא כיום חלק מגרדן (Gehrden), עיירה הסמוכה להנובר שבגרמניה. סימנס היה הילד הרביעי מתוך ארבעה־עשר של איכר אריס והוא אחיהם של היזם קרל היינריך פון סימנס ושל המהנדס קרל וילהלם סימנס.
סימנס עזב את בית הספר מבלי לסיים את לימודיו, אך התגייס לצבא הפרוסי כדי לעבור הכשרה בהנדסה, שעזרה לו באופן ניכר. במסגרת הכשרתו למד במכללה הצבאית פיזיקה, מתמטיקה, כימיה, הנדסה וייצור אמצעי ירייה. סימנס היה חייל מצטיין, שקיבל מדליות שונות. הוא ידוע ברחבי העולם בפיתוחים טכנולוגיים שונים, ובהתמקדותו בשכלול טכנולוגיות קיימות. סימנס המציא טלגרפיה, בעת שהתחבר למהנדס המכונות גאורג הלסקה, שהשתמשה במחט כדי להצביע על האות הנכונה, כתחליף לקוד מורס. פיתוח זה שכלל את הטלגרף החשמלי של צ'ארלס ויטסטון, והיווה חלק חשוב בפיענוח ההודעות המועברות. בהתבסס על המצאתם, סימנס והלסקה ייסדו יחדיו את החברה "מפעל לבניית טלגרפים של סימנס והלסקה" (Telegraphen-Bauanstalt von Siemens & Halske) ב־1 באוקטובר 1847, שהחלה לפעול ב־12 באוקטובר. חברה זו יצרה גם כבלי נחושת, פעמוני אזעקה לרכבות ומדי מים.
ב־1848 הניחו סימנס ואחיו קו טלגרף בין ברלין לפרנקפורט, שהיה באורך של כ-500 קילומטרים, הארוך ביותר באירופה באותה תקופה. ב־1850 התגלע סכסוך שכמעט וגרם לקריסת החברה, עם ממשלת פרוסיה. לאורך השנים חתם סימנס הסכמים עם ממשלות שונות לבניית קווי טלגרף, ששברו שיאים זה אחר זה: עבור רוסיה הוא הניח קו טלגרף באורך של כ-10,000 ק"מ, מפינלנד, לחצי האי קרים, דרך רוסיה. הפרויקט המהפכני הבא היה בניית כבל טלגרף תת-ימי, באורך של כ-11 אלף קילומטרים, בין אנגליה לקולקטה שבהודו. באמצעות כבל זה, הודעה טלגרפית בין הודו לאנגליה הועברה בזמן שיא של כ-28 דקות.
המצאתו הבאה של סימנס הייתה הגנרטור החשמלי, שהיוותה מפתח עבורו לתחילת הפיתוחים בתחום הנדסת החשמל, עמה איפשר הזרמת אנרגיה מקומית חסכנית. בשנת 1875 סיים סימנס להרכיב את הכבל התת-ימי הארוך בעולם, בין אירופה לאמריקה.