cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אנתאוגן
התיעוד הארכאולוגי
לפי החוקרים ראק, איין וסטאפלס, האנתאוגן השאמני המוכר שהביאו ההודו-אירופאים איתם היה פטריית האמניטה. לא היה ניתן לתרבת אותה ולכן היה צריך לחפש אחריה, דבר שהתאים לאורח חיי הנוודות. כאשר הגיעו לאזור חבל הקווקז והאזור האגאי, פגשו ההודו-אירופאים ביין, האנתאוגן של האל דיוניסוס, אשר הביא משקה זה ממקום הולדתו בעיר המיתית ניסה, כאשר חזר לדרוש את זכות אבותיו האלים. היוונים הראשונים האינדו-אירופאים "הכירו בו כאנתאוגן של זאוס, וראו באמניטה ובמיץ הכבוש של סומה מרכיבים שהשתתפו בטקסי השמאניזם שלהם עצמם. אולם אלו היו משובחים יותר מכפי שהיו בעבר בקרב אנשי היפרבוריה משום שהללו קיימו כעת אורח חיים אגררי, אשר איפשר את עיבודו של האנתאוגן "(ראק וסטאפלס). רוברט גרייבס, בהקדמתו לספר "המיתולוגיה היוונית" טוען שהאמברוסיה בשבטים הפרה-הלנים הייתה פטריית האמניטה וקרוב לוודאי פטריית פאניאלוס.
פטריית האמניטה, לפי ראק וסטאפלס, הייתה מזון מקודש, לא דבר שמותר להתענג עליו או לטעום אותו בקלות דעת, לא דבר שאפשר לחלל אותו. הפטרייה הייתה מזון האלים, האמברוסיה שלהם, והיא תיווכה בין העולמות. נאמר שחטאו של טנטלוס היה שהזמין אנשים פשוטים לטעום ממזון זה.
באגדות מסורתיות רבות רווחת האמונה כי האנתאוגן יכול להציע כוחות אלוהיים וחיי נצח. הכישלון של גילגמש בהחזרת צמח האלמוות ממעמקי המים מלמד שלא ניתן לקחת בכוח או ברמאות את מקור האושר: בזמן ששכב גילגמש על הגדה, מותש ממאמציו ההרואיים, הגיח הנחש ואכל את הצמח.
ניסיון נוסף לחתור תחת הסדר הטבעי מופיע במיתוס המטאמורפוזי, בו תפקיד הטבע משרת את צורכי השקפת העולם ההלני. פסאודו-אפולודורוס האלכסנדרוני מספר כיצד גאיה, אמא אדמה בכבודה ובעצמה, תמכה בטיטאנים במלחמתם בפולשים האולימפיים. הענקים נוצחו:
אנתאוגנים ביהדות
לפי מספר חוקרים, קנאביס הוא מרכיב בשמן המשחה הקדוש המוזכר במקורות דתיים עבריים. עשב מדובר זה היה ידוע כקְנֵה-בֹשֶׂם. ביטוי זה מופיע מספר פעמים בתורה כמוצר נסחר, קטורת, וכמרכיב שמן המשחה בו השתמש הכהן הגדול בבית המקדש. למרות שמחקרו של כריס בנט עוסק בעיקר בצמח הקנאביס, הוא מציג ראיה נוספת המרמזת על שימוש נוסף בצמח מעורר חזיונות כגון השיכרון.
בתרגום השבעים קנה הבושם מתורגם כ"קלמוס" (צמח האקורוס) ותרגום זה הופץ ללא שינוי במרבית התרגומים המאוחרים של התנ"ך. למרות זאת, האנתרופולוגית הפולנייה סולה בנט פרסמה מחקר המעלה טיעון אטימולוגי לגבי המילה הארמית לצמח ההמפ, אותה ניתן לקרוא כקאנבוס וככל הנראה מקורה מקורב למילה המודרנית 'קנאביס', כאשר קאנ משמעותו קנה או המפ ובושמ משמעותו ניחוח, ריח. גם הקנאביס וגם הקלמוס הם בשמים, דמויי קנה, אשר מכילים מרכיבים פסיכואקטיביים.
האנתאוגנים בספרות
החומר "מרקוח" (מלאנז') בספרו של פרנק הרברט, "חולית", מתפקד כאנתאוגן מאריך חיים. שליטה על אספקת המרקוח הייתה קריטית לאימפריה, מכיוון שהיא הייתה נחוצה, בין היתר, לניווט "מהיר מן האור".
צריכה של הפטריות הדמיוניות "אנוכי" כאנתאוגן היא אבן היסוד להיווסדות הנצרות על פי ספרו האחרון של פיליפ ק. דיק "ההתגלגלות של טימוטי ארצ'ר", אשר נראה כי שאב את ההשראה לרעיון מספרו של ג'ון אלגרו.
ספרו האחרון ""האי" (1962), מתאר אלדוס האקסלי פטריה אנתאוגנית בדיונית הנקראת -"תרופת מוקשה" - אשר נצרכת על ידי אנשי פאלה בטקסי מעבר, כגון המעבר לבגרות וסוף החיים.
ספרו של ברוס סטרלינג, "אש קדושה", מתייחס לדת העתיד בהשפעת האנתאוגנים שנצרכים באופן שכיח על ידי האוכלוסייה.
בספרו של סטיבן קינג "האקדוחן", ספר מס' 1 בסדרת "המגדל האפל", מקבלת הדמות הראשית הדרכה לאחר שצרכה מאסקלין.
מרחק צ'בישב
מרחק צ'בישב (או מטריקת מקסימום או מטריקת L_\infty) הוא מטריקה המוגדרת על מרחב וקטורי בו המרחק בין שני וקטורים הוא ההפרש המקסימלי המתקבל בין הקואורדינטות שלהם בממדים השונים. הוא קרוי על-שם פפנוטי צ'בישב.
במטריקה זו, מעגל ברדיוס r, הוא קבוצת הנקודות עם מרחק צ'בישב r מנקודת המרכז. צורת המעגל כאן היא ריבוע שצלעותיו באורך 2r והן מקבילות למערכת הצירים של הקואורדינטות. בלוח שחמט בו נעשה שימוש במרחק צ'בישב דיסקרטי ולא רציף, מעגל עם רדיוס r הוא ריבוע שצלעו 2r (יש למדוד ממרכז המשבצת למרכז המשבצת ולא את המשבצות עצמן). מספר המשבצות בכל צלע הוא 2r+1. למשל עיגול עם רדיוס 1 בלוח שחמט יהיה ריבוע עם 3\times3 משבצות.
הגדרה
מרחק צ'בישב בין שני וקטורים או נקודות p ו-q עם קואורדינטות p_i ו-q_i בהתאמה הוא:
בשני ממדים, כלומר בגאומטרית המישור, אם לנקודות p ו-q יש קואורדינטות קרטזיות (x_1,y_1) ו-(x_2,y_2) אז מרחק צ'בישב שלהן הוא:
השוואה בין מטריקות מרחק צ'בישב ומרחק מנהטן
במימד אחד, כל המטריקות שווה היות שהן הערך המוחלט של ההפרש.
בשני ממדים קיימת שקילות בין מרחק צ'בישב למרחק מנהטן: ניתן לראות את השקילות של שניהם במישור על ידי סיבוב והכפלה בקבוע.
אולם לא ניתן להכליל שקילות זו לשלושה ממדים ויותר: ספירה הנוצרת על ידי שימוש במרחק צ'בישב כמטריקה, תיצור קובייה שפאותיה ניצבות לאחד מצירי הקואורדינטות, בעוד שהספירה הנוצרת על ידי שימוש במרחק מנהטן יוצרת אוקטהדרון. אלה הם פאונים דואלים עם תכונות שונות.
שימושים
על רשת (כמו לוח השחמט) הנקודות הנמצאות במרחק צ'בישב 1 מנקודה נתונה מהווים את סביבת מור של אותה נקודה.
Crazy for You
Crazy for You (בעברית: משוגע/ת עליך) הוא סינגל של הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה, מתוך הפסקול, Vision Quest. השיר יצא לאור ב-2 במרץ 1985, כסינגל מתוך הפסקול, ויצא מחדש ב-5 במרץ 1991. את השיר כתבו ג'ון בטיס וג'ון לינד, תוך שג'ון "ג'ליבין" בניטז הפיק אותו.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי ג'ון בטיס וג'ון לינד שהלחינו אותו והופק על ידי ג'ון "ג'ליבין" בניטז. השיר הוא שיר בסגנון הפופ, אשר מאפיין גם את "Gambler", שנכלל בפסקול הסרט "מטורף עלייך". בנוסף לכך, זכה השיר למועמדות בטקס פרסי גראמי. כמו כן, נמכר השיר בממלכה המאוחדת בלמעלה מ-766,000 עותקים בסך הכול.
בארצות הברית, זכה השיר להצלחה רבה כאשר היה לשירה השני שכבש את פסגת מצעד הבילבורד הוט 100.
ביקורות
קית' קולפילד ממגזין הבילבורד אמר ש-"Crazy for You" הוא "כנראה השיר האולטימטיבי ביותר לריקודים איטיים". ריקי רוקסבי, מחבר הספר The Complete Guide to the Music of Madonna, טען שמדובר בשיר "מתוחכם". הביוגרף ג'יי רנדי טראבורלי טען שבזכות השיר, "מדונה מצליחה להוכיח שהיא יכולה להוציא בלדות רציניות".
אלכס הנדרסון מ-AllMusic ציין שהשיר "Gambler" של מדונה אותו ביצעה במסגרת הפסקול Vision Quest גם כן, היה אמור להיות המצליח מביניהם.
מלחמת סיסרא
מרד ישראל בחצור הוא סיפור מקראי אודות מרד ישראלי כנגד שלטון חצור בארץ ישראל, שבמהלכו צבא ישראל שהורכב מלוחמים משבטי זבולון ונפתלי ניהל קרב עם צבאו של יבין מלך חצור שבראשו עמד שר צבאו סיסרא, בהר תבור ובעמק יזרעאל (נחל קישון). הקרב הסתיים בניצחון שבטי ישראל, למרות הנחיתות המספרית והטכנולוגית שלהם ביחס לצבא חצור, שלרשותם עמדו 900 מרכבות ברזל.
הכנות למרד
ומנגד, שבטים אחרים, יותר מאוימים, כמו: יששכר, מנשה, אפרים ובנימין, כן סייעו במלחמה אך לא נטלו בה תפקיד מרכזי.
הקרב בנחל קישון ומגידו
במהומה שהשתררה בשדה הקרב ירד סיסרא ממרכבתו ונס אל אוהלה של יעל אשת חבר הקיני אשר שכן בקרבת מקום, מתוך כוונה למצוא אצלה מקלט. יעל נתנה לסיסרא מחסה, ועל פי המדרש גם שכבה עמו. על פי המתואר בסיפור המעשה ובשירת דבורה, יעל השקתה את סיסרא בחלב על אף שביקש מים, במטרה להרדים אותו. כאשר נרדם סיסרא יעל הרגה אותו על ידי מכה ברקתו בעזרת יתד האוהל שאותו תקעה בראשו בעזרת מקבת, וכשראתה את ברק מחפש את סיסרא קראה לו והראתה לו את אויבו המת. בכך התקיימה נבואת דבורה שביד אשה ימסור ה' את סיסרא. יעל הפכה לגיבורה בקרב בני ישראל וסיפור גבורתה ופיקחותה נזכר בשירת דבורה.
בעקבות הניצחון במלחמה, התערערה יציבותו של השלטון הכנעני בארץ, ושבטי ישראל הצליחו ללחוץ אותו, לגבור עליו ולהכריתו, דבר שהביא לשקט ממלחמות במשך 40 שנה:
יבין מלך חצור
יבין מלך חצור נזכר בספר יהושע כמי שיזם את מלחמת מלכי הצפון ביהושע, ושם מסופר שיהושע הכרית את בית יבין, ואת חצור שרף באש. הדבר עומד לכאורה בסתירה לתיאור הקרב בספר שופטים, וישנם חוקרים הסבורים שהקרב עצמו המתואר בספר יהושע הוא קרב שהתרחש לאחר הקרב בנחל קישון ויוחס בטעות ליהושע. אולם לדעת פרשני מקרא רבים, אין מדובר באותו אדם אלא 'יבין' הוא שם מלוכני של שושלות מלכי הכנענים שבנפת חצור, והעיר שיקמה עצמה לאחר המכה הקשה שספגה מיהושע, כפי שמוצאים במקרא ביחס לערים אחרות שהוכו.
קרייג מלו
קרייג קמרון מלו (באנגלית: Craig Cameron Mello; נולד ב-19 באוקטובר 1960) הוא ביולוג אמריקאי, פרופסור לרפואה מולקולרית בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת מסצ'וסטס, מנהל שותף במכון לריפוי ב-RNA (RTI), וחוקר במכון הרפואי הווארד יוז ( Howard Hughes Medical Institute) משנת 2000. מלו זכה יחד עם אנדרו פייר בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה בשנת 2006 על גילוי תופעה הנקראת הפרעת רנ"א (RNAi).
ילדות ונעורים
קרייג מלו הוא בנם השלישי של ג'יימס וסאלי מלו. אביו הוא פלאונטולוג ואמו היא אמנית שנפגשו באוניברסיטת בראון. מלו נולד בניו הייבן, קונטיקט שבארצות הברית.
הישגיו בתחום האקדמי
בשנת 1978 קרא מלו מאמר שעורר בו עניין רב. המאמר פורסם בוושינגטון פוסט ועסק בנושא ביולוגיה מולקולרית, בו תואר הרעיון של הבנת המחלה ברמה הגנטית וריפויה בעזרת תרופות מולקולריות. מלו סיים תואר ראשון בביוכימיה וביולוגיה מולקולרית
באוניברסיטת בראון בשנת 1982.
בשנים 1982–1984 כתב את הדוקטורט שלו באוניברסיטת קולורדו והמשיך לחקור באוניברסיטת הרווארד עד 1990. בשנים 1990–1994 מלו ערך מחקר פוסט דוקטורט במרכז לחקר הסרטן פרד הצ'ינסון בסיאטל שבוושינגטון, והצטרף למעבדה של ג'יימס פרייס.
בשנת 1995 מלו הצטרף לסגל אוניברסיטת בית הספר לרפואה של מסצ'וסטס
פרס נובל
מלו ושותפו אנדרו פייר גילו תופעה המכונה הפרעת רנ"א ( RNA interference- RNAi) המתרחשת בצמחים ובחיות. בתופעה זו חומצות ה- RNA, שתפקידן הוא להעביר מידע לייצור חלבונים מה-DNA לריבוזומים, מפורקות על ידי התא ותרגומם לחלבונים נמנע, וכך מושתקים גנים שונים בצורה טבעית עד אז, ביולוגים ידעו שתהליך השתקת גנים קורה ביצורים חיים אך לא ידעו את הגורם והתהליכים המתרחשים בתא כתוצאה מכך.
תגליתם פורסמה לראשונה בשנת 1998 בכתב העת המדעי Nature ונקראת "מנגנונים בסיסיים לשליטה בזרימת המידע הגנטי". המחקר בוצע בתולעת העגולה Caenorhabditis elegans ובו מפורט תהליך פירוק חומצות ה-RNA.
הזכייה בפרס הפתיעה את מלו לגמרי והוא מספר:
פריצת דרך זו סיפקה את היכולת לביצוע ניסויים שיטתיים לאיתור תפקוד כל הגנים בבני האדם, ובנטרול נגיפים ומוטציות גנטיות שונות.
משפחתו
מלו נישא למרגרט הונטר, שעבדה כשפית, ובשנת 1992 נולדה בתם מליסה. בשל עיסוקם הרב בעבודה לא נותר להם זמן משפחתי, ולכן בשנת 1994 הם התגרשו עם מעברם מסיאטל למסצ'וסטס.
בשנת 1998 מלו הכיר את אדית, שעבדה כאחות, והם התחתנו. מלו נהיה אביהם החורג של שני ילדיה של אדית, דייוויד ושרה ובשנת 2000 נולדה בתם המשותפת, ויקטוריה.
פרסים ואותות כבוד
קרייג מלו זכה בפרסים ואותות הכבוד הבאים:
זעקוקה
חירבת זעקוקה היא אתר ארכאולוגי הנמצא בפאתים המזרחיים של הכפר אום טובא ממזרח לירושלים (ליד שכונת הר חומה), בו נמצאו מערות, גת חצובה, בורות מים ובריכה. כיום האתר מוזנח ונפגע מאוד עקב בנייה בלתי חוקית ושוד עתיקות. באחת המערות ששימשו לקבורה התרחש שוד עתיקות בו נעקרו ממקומם ונגנבו פרוטומות.
תל יזרעאל
תל יזרעאל הוא תל קדום הממוקם בלב עמק יזרעאל, מעט דרומית לעיר עפולה ובסמוך לקיבוץ יזרעאל. התל מזוהה עם העיר המקראית יִזְרְעֶאל, אך הוא סחוף והשרידים בו מועטים. מהתל תצפית אל עמק יזרעאל המזרחי, נחל חרוד הזורם במרכזו, הרי הגלבוע מדרום לו, רמת יששכר וגבעת המורה בצפונו והרי הגלעד במזרח. במרחב התל שוחזר "גן נבות היזרעאלי" בבוסתן עצי ארץ ישראל.
יזרעאל במקורות
יזרעאל אינה מוזכרת במקורות אכדיים ומצרים קדומים.
האזכור הראשון של העיר במקרא מופיע בספר יהושע בתקופת התנחלות השבטים, והיא נכללה בתחומו של שבט יששכר:
חשוב להבדיל בין העיר יזרעאל שבעמק יזרעאל לבין העיר יזרעאל המקראית שהייתה ממוקמת בנחלת יהודה היא ככל הנראה מוצאה של אחינועם היזרעאלית, אשת דוד.
עדות למעמדה החשוב של העיר היא העובדה כי שאול בחר בעין יזרעאל אשר לרגלי התל, כדי למקם את בסיסו ללחימה בפלשתים:
המקום נזכר גם במעשה המלכתו של איש בושת בן שאול על ידי אבנר בן נר:
מאוחר יותר, גדלה העיר והיא נכללה במחוזו החמישי של שלמה המלך. חשיבותה הכלכלית של העיר עלתה, ככל הנראה עקב סמיכותה לצומת דרכים מרכזי בעת העתיקה, וכתוצאה מכך נקרא העמק כולו על שמה.
בתקופת שושלת אחאב במאה ה-9 לפנה"ס, שכן בתל בית החורף של המלך אחאב, בזמן שבירת הממלכה הייתה בשומרון.
הסיפור במלכים א, כ"א על כרם נבות התקיים לפי דעות חלק מן הפרשנים והחוקרים בסביבות יזרעאל. שם שכן אחד מבתי המלוכה של אחאב (הדעות חלוקות אם מדובר בבית חורף, בית קיץ או שמא בנכס משפחתי מסוג אחר).
בהמשך, כפי שמצוין במקרא, התקיים בעיר משפט נבות ובהמשך שם נענשה איזבל.
עוד נזכר כי המלך יורם בא לעיר כדי להירפא, וייתכן כי המקום שימש כאתר הבראה:
לאחר התקופה הישראלית
אוסביוס מקיסריה שחי במאה ה-4 כתב כי הכפר הוא הנודע ביותר בעמק יזרעאל וכי הוא נמצא בין בית שאן ולגיו (באזור מגידו). הנוסע מבורדו עבר במקום בשנת 333 וקרא לתל "סטדלה" - כנראה שיבוש מהשם של עמק יזרעאל (Esderlon). הוא ציין כי התל הוא מקום חנייה הממוקם 10 מיל מלגיו ו-12 מיל מ"סקיתופוליס" היא בית שאן. ואכן נמצאו בדרך אבני מיל אחדות. בנימין מטודלה שביקר במקום בשנת 1170 ומצא בו ישוב קטן ובו יהודי אחד שעסק בצביעה. אשתורי הפרחי אזכר את התל בראשית המאה ה-14, ובמאה ה-17 סיפר הנוסע רוג'ה, כי בתל התגוררו 150 תושבים מקומיים ויהודים, "אשר חיים כמו הערבים על שוד". נוסע אחר שעבר במקום בשנת 1677 ספר על השודדים המכבידים על הנוצרים, ונוסע יהודי בשם רבי רחמים אופלטקה סיפר כי נשדד עת עבר במקום בשנת 1876, אך ניצל מידי השודדים. נוסעים אחרים ציינו את קיומו של בית קשתות בכפר, אשר היה בית השייח' ושימש גם אכסנית דרכים.
בעת החדשה
ב-1830 יישב אברהים פחה משפחות פלחים מצרים בכפר זירעין שעל התל. כפר זה שלט במלחמת העצמאות על הדרכים באזור. ניסיון ראשון של חטיבת יפתח לכבוש את הכפר נכשל, והמקום היה למוקד קרבות בין כוחות הפלמ"ח לבין צבא ההצלה. רק בניסיון השני, ב-29 במאי 1948, נכבש הכפר על ידי כוחות חטיבת גולני. על התל אנדרטה המנציחה את זכרם של חללי הפלמ"ח. ממערב לתל קמה בסוף 1948 התיישבות של הכשרת הפלמ"ח אשר לחמה בזירעין, וזו הייתה לקיבוץ יזרעאל.
חפירות ארכאולוגיות
בתל נמצאו חרסים מתקופת הברזל ועד התקופה הערבית ולא נמצאו בה חרסים מלפני תקופת הברזל המזוהה עם ההתנחלות הישראלית.
האתר התגלה באקראי בעת עבודות להקמת מוזיאון לתולדות עמק יזרעאל. בחפירות הארכאולוגיות שנערכו לאחר מכן על ידי חוקרים מאוניברסיטת תל אביב, נחשפו שרידי שני המגדלים המזרחיים ושער העיר הדרומי של מתחם מבוצר מהמאה ה-9 לפנה"ס, שלדעת החוקרים היה בשימושם של מלכי בית עמרי. כמו כן התגלו באתר מערות קבורה מהתקופה הרומית וכנסייה מהתקופה הביזנטית והצלבנית. עוד נמצא בתל ארון קבורה עם עיטורים יהודיים מהמאה ה-3 לפנה"ס, כך שייתכן ששכן במקום יישוב יהודי שלא נזכר במשנה ובתלמוד.
טוני לביא
ד"ר טוני לביא (3 בפברואר 1940) הוא חוקר במרכז שלמה מוסיוף לחקר הקבלה באוניברסיטת בר-אילן ומרצה לשעבר במכללת לוינסקי לחינוך. עבודת הדוקטור שלו עוסקת במחשבת הבריאה על פי משנת המקובל הרב יהודה אשלג, "בעל הסולם".
קורות חייו
לביא נולד בתל אביב. למד בבית הספר היסודי גאולה. יצא לעבודה בגיל 13 ובמקביל למד בתיכון ערב. שיחק כדורגל בקבוצת הנערים של מכבי תל אביב, ובגיל 17 שיחק בקבוצה הבוגרת. בשנת 1958 התגייס לצה"ל ושירת במחנה ג'וליס. השתתף כחייל מילואים במלחמת ששת הימים ובמלחמת יום כיפור בגזרה המרכזית של מדבר סיני.
עיקרי משנתו ועיקרי קשריו הפילוסופיים
בשנת 1976, לרגל עסקיו, התגורר מספר שנים באנטוורפן שבבלגיה. במהלך שהותו שם עמד בקשר עם קבוצת חברים שעסקו בחשיבה פילוסופית. הקבוצה, שכינתה את עצמה 'בני אדם', דנה בעיקר בנושא 'חופש הרצון'. בתקופה זו כתב את ספרו הראשון התודעה השבויה – מסה על הבחירה החופשית, שיצא בהוצאת רשפים בשנת תשמ"ד. בספר כותב לביא שהאדם הוא יצור המורכב משני יצרים מנוגדים הגורמים לכך שהוא אינו חופשי בהתנהלותו. שכלו של אדם אינו מסוגל להכריע הכרעות רצוניות אלא לנתח מצבים ולהעלות אפשרויות שונות של דרכי פעולה. במהלך השנים הוא התחזק בהכרה שאין להבנה השכלית השפעה על הרצון, ולכן תפקידה של יכולת החשיבה הוא לשרת את רצון האדם ולספק לו מידע בלבד. הכרעותיו הרצוניות של אדם מבטאים את מהותו הקבועה מלכתחילה. החשיבה היא תופעה שבסיסה קוגניטיבי, והרצון עולה באדם באופן שרירותי וקונאטיבי. 'בחירה' ו'חופש' הם מושגים סותרים: 'בחירה' הוא מושג שניתן להשיגו, ואילו 'חופש' לא ניתן להשגה. הספר מסתיים במשפט: "האדם כעלה נידף ברוח".
בשנת 1980 פרש מעולם העסקים כדי לעסוק בהגות. במהלך השנים 1982-1978 כתב שני ספרים: אדם אייכה – מחשבה רגש אמונה אידיאל (הוצאת רשפים, תשמ"ו). הספר קרוי "על שום הקריאה הקדמונית של אלוהים לאדם, קריאה המסמלת ראשיתה של דרך ארוכה שבה האדם מחפש את עצמו". הספר מבטא חיפוש עצמי באמצעות דיון במספר רב של תופעות ומושגים שהם חלק מחייו של האדם, ובהם: האחריות העצמית, מהות האישיות, הכעס, הכבוד, אופטימיות ופסימיות, גאונות ושיגעון, מחשבה ומיסטיקה, החלום ועוד. לאחריו נכתב הספר זעקת הממשות - הויה אלוהים אדם (הוצאת רשפים, תשמ"ז). בספר מבטא לביא את הגיגיו על 'הדבר כשהוא לעצמו'. הספר נכתב לפני שלביא נחשף לתורת הקבלה, ולדבריו בדיעבד התברר שתכניו כוללים רעיונות התואמים במדויק את רעיונותיה. הספר מצביע על הצורך של המציאות הארצית בקיום ישות עליונה המכוונת את הדברים. הספר עוסק בין היתר בחוק הסתירה, מקור האמת, הספד הממשות הגשמית, הפסיכולוגיה האקזיסטנציאלית, לידה ומוות כמפגש עם הטהור, חשבון נפש ועוד. הספר מסתיים במשפט: "האמונה - ככל שתהיה - היא כל האדם".
טוני לביא קיים קשרים הדוקים בעיקר עם שני אנשי רוח: פרופ' ישעיהו ליבוביץ ופרופ' שלמה גיורא שוהם. הוא נפגש עם ליבוביץ במשך שנים, בדרך כלל בימי שישי. השיחות עסקו בסוגיות בפילוסופיה כללית ויהודית, באקטואליה ובקלקולי המין האנושי. בעקבות השיחות הוציא לביא את הספר מה שלמעלה ומה שלמטה (הוצאת הד ארצי, אור יהודה תשנ"ז). הדיונים הפילוסופיים בספר עוסקים בנושאים פילוסופיים כמו מבריאת העולם, חופש הרצון, מהות המציאות הנבראת ותכלית האדם. לשיחותיו של לביא עם פרופ' שוהם הצטרפו אנשי רוח מתחומים שונים. בשלב מסוים הגיע מספר המשתתפים למעל מאה איש. הנושאים הנידונים קשורים למחשבת ישראל.
בשנת 1993 החל לביא לעסוק בתורת הקבלה, שבה ראה תורה אינטימית, בניגוד לפילוסופיה הכללית הקרה. עיסוקו בתחום זה החל בשיחות שניהל במשך ארבע שנים עם המקובל הרב עקיבא אורצל, תלמידו של הרב שלמה בנימין אשלג, בנו של "בעל הסולם". לדברי לביא, גדולתה של קבלת הרב אשלג בכך שהפכה את תורת הקבלה ממיתוס לאתוס. את השיחות הוציא לביא בספר אלוהים הרב והפילוסוף – סודות הבריאה בספר הזהר ובתורת האר"י (הוצאת זמורה ביתן, אור יהודה תשס"ה).
בשנת תשס"ב הגיש את עבודת הדוקטור שלו, שנכתבה במחלקה לפילוסופיה יהודית באוניברסיטת בר-אילן תחת הנחייתו של ד"ר אבי אלקיים. העבודה עוסקת במחשבת הבריאה על פי משנת המקובל הרב יהודה אשלג, "בעל הסולם".
ספרו סוד הבריאה – תורת האלוהות ותכלית האדם בקבלת הרי"ל אשלג (מוסד ביאליק, תשס"ח) עוסק במקור האדם, השתלשלות מבנה נפשו במהלך ירידתו עד לעולם השפל, ומסלול גאולתו והשגת תכליתו. הספר מתאר את התהליכים שהניעו את בריאת העולם. לדברי לביא, המעבר מאין-סוף לסוף הוא הגורם האחראי לצביון השונה שהאור האלוהי מקבל אצל בני האדם. תכלית בני האדם לחתור להשבת אותה נקודת מבט של מקורם. נקודת המבט האלוהית ניתנת להשגה כאשר האדם משלב בהתנהלותו שתי תכונות: רצון לקבל ורצון להשפיע. האדם בא לעולם כאשר התכונה האנוכית בולטת בהתנהלותו, ועליו להפוך למשפיע ולנותן לזולת.
מלכודת הדבש והעוקץ בקבלה – אלוהים, אדם ונחש (כנרת זמורה ביתן, אור יהודה תשע"א), הוא ספר המכוון לציבור הרחב ודן במשמעות בריאת העולם ובדרכם הראויה של בני האדם. הספר מתאר כיצד חברו בבני האדם שני צדדים זרים, אלוהי ואנושי, ואת הדרך המפותלת שבה הם צועדים להסרת היריבות ביניהם. האדם מחפש את אושרו, אולם מתורת הקבלה עולה שהוא אינו מסוגל להיות מאושר כל עוד הוא מיטלטל בין האור האלוהי המפעם בו ובין 'הנחש הקדמוני' האורב לטרפו. השגת האור האלוהי מגלה לאדם שהמסע של היחיד חייב להשתלב עם היחד תוך כדי קיום ערבות הדדית בין היחידים. הצורך לחיבור בין היחידים נובע מן ההכרה שהפיצול הוא תולדה של העולם הזה, ואילו במקור כולם מאוחדים וקשורים בעבותות אהבה בלתי תלויה באור האלוהי. בהסתמך על ספר הזהר לביא טוען שרק באמצעות החושך נגלה האור, וככל שהרוע קשה יותר כך מתגלה דרכו אור אלוהי גדול יותר. הספר קורא לאדם חמסע פסיכו-לוגיסטי שאמור לשחררו ממלכודת היצרים היריבים ולתת לו משמעות שמעל לזמן.
מסע עשר הספירות בקבלה - מאלוהות לאנושות ובחזרה (הוצאת גוונים, תל אביב תשע"ג) עוסק במשנתם של האר"י והרב אשלג. הספר מתאר כיצד הופכת בכתבי הרב אשלג תורת הקבלה לאתוס, תורה המשתלבת בחיי התרבות האנושית. הספר משרטט את מערכת היחסים שבין האלוהות לבני האדם ובין אדם לאדם. הספר עוקב אחר מסע עשר ספירותיה של המציאות הנבראת ובמשמעות המסע הפסיכו-לוגי שחווים בני אדם. הספר מעמיד תורת חינוך קבלית שבה נחשפים מסרים ערכיים החבויים לדברי לביא בבריאת העולם.
מסע במערה האפלטונית - אדם בסוד נגלה ונסתר (הוצאת סטימצקי, תל אביב תשע"ט) - הספר עוסק במסע האנושי האוצר בתוכו יסוד קמאי נסתר המכוון פסיכולוגית את יצורי אנוש לאחדות על דרך השלילה. הספר דן בשאלות יסוד ובניסיונות לפיצוח היסוד הקמאי.
משפחתו
נשוי (1963) לצפורה לבית בן-אהרן, ולהם שלושה ילדים. לביא הוא נצר של המקובל הרב שמעון לביא מחבר השיר "בר-יוחאי".
נקודת זכות אקדמית
במוסדות אקדמיים, נקודת זכות (בראשי תיבות: נ"ז או נק"ז) היא מדד כמותי להתקדמותו של סטודנט לקראת השלמת לימודיו לתואר אקדמי. נקודות הזכות של הקורס נקבעות לפי היקפו, מורכבותו וחשיבותו. ההיקף הכולל הנדרש בלימודים לתואר ראשון הוא כ-120 נקודות זכות (כלומר כ-20 שעות לימוד שבועיות במשך שישה סמסטרים), בלימודי הנדסה נדרשות בדרך כלל 160 נקודות ובלימודי חינוך והוראה 180 נקודות זכות.
במסגרת לימודים לתואר מתקיים שילוב בין קורסי חובה, שאותם חייב לקחת כל סטודנט במסלול מסוים, וקורסי רשות, שאותם בוחר הסטודנט מתוך שלל קורסים המוצעים לו. מדידת משקלם של הקורסים בנקודות זכות מאפשרת להגיע להצבת חובות אקדמיות זהות לכל הסטודנטים במסלול מסוים, בלי תלות בהרכב הקורסים שבחרו.
בנוסף לקורסים אקדמיים המקנים נקודות זכות, ניתנות נקודות זכות בהיקף מצומצם על פעילות לא אקדמית. דוגמה לכך היא חוק עידוד מעורבות סטודנטים בפעילות חברתית וקהילתית, הקובע שסטודנט יהיה זכאי לשתי נקודות זכות אקדמיות, פעם אחת במהלך לימודיו לתואר ראשון, בגין פעילות התנדבותית או שירות מילואים.
האוניברסיטה הפתוחה מציגה את דרישותיה בתחום זה:
הבית הלבן של רוסיה
היסטוריה
המבנה הגדול, אשר נחנך בשנת 1981, מתנשא לגובה 119 מטרים ונושא בימינו את הכיתוב "בית הממשלה של הפדרציה הרוסית" (Дом Правительства Российской Федерации) על בסיסו. נבנה במקור על ידי הממשל הסובייטי והכיל את "קונגרס המועצות" שהיה הגוף השלטוני הגבוה ביותר ואת "הסובייט העליון" - הגוף המחוקק הגבוה ביותר בברית המועצות.
ב-3 באוקטובר 1993, הבניין היה במרכז העימות במהלך המשבר החוקתי ברוסיה, ואף הותקף בארטילריה על ידי כוחות הנאמנים לנשיא בוריס ילצין. ההתקפה הסבה נזק כבד למבנה. הבניין שופץ במהלך שנת 1994 בסכום עתק של כ-300 מיליון דולר, סכום גבוה יותר משהוצא באותה השנה על ידי הממשל הרוסי בתחומי מחקר אקדמי ותוכניות פיתוח, בקנה מידה כלל ארצי.
הבית-התחתון של הפרלמנט הנבחר משנת 1994, חזר לשאת את השם מהתקופה הצארית, דומה ועבר לבניין ממשל המרוחק מספר מאות מטרים מהקרמלין של מוסקבה. הבית הלבן מאכלס כיום את הקבינט הרוסי, המוכר בשמו הרוסי כ"פְרָבִיטֶלְסְטְבוֹ", קרי, "ממשלה".
בספטמבר 2020 ממשלת רוסיה הודיעה על כוונתה לשפץ את המבנה, לאחר שהוכרז כי המבנה נמצא במצב מסוכן. השיפוצים צפויים להימשך עד שנת 2023, כאשר מחצית מעובדי הבית הלבן יעברו לבניין הקומיסריון העממי לענייני לאום בסמטת טרובניקובסקויה במוסקבה, המשמש את המשרד לפיתוח כלכלי.
אישטוואן בתלן
אישטוואן בתלן, הרוזן מבתלן (בהונגרית: betleni gróf Bethlen István, גורנשטי, 8 באוקטובר 1874 – מוסקבה, 5 באוקטובר 1946) היה עורך דין, אגרונום ופוליטיקאי הונגרי. כיהן כראש ממשלת הונגריה בין 1921 לבין 1931. הוא היה ראש הממשלה בהונגריה במשך התקופה הארוכה ביותר במאה ה-20.
ביוגרפיה
מוצא משפחת בתלן, כמשפחת אצולה גבוהה, מגיע עד למאה ה-13. משפחת הרוזן בתלן הייתה משפחה פרוטסטנטית. אביו היה הרוזן אישטוואן בתלן מבתלן (1839–1881), אמו הייתה הרוזנת אילונה טלקי (1849–1914) מסֵק. סבו וסבתו מצד אביו היו, הרוזן יאנוש בתלן (1792–1851), שר חצר מלכותי וקיסרי, מזכיר הממשלה, והברונית ז'וז'נה וושלני מהַדַד (1808–1891). סבו וסבתו מצד אימו היו הרוזן דומוקוש טלקי (1810–1876), חבר הבית העליון של הפרלמנט ההונגרי לכל ימי חייו, האוצר הראשי של הכנסייה הרפורמית (פרוטסטנטית) של טרנסילבניה, חבר ההנהלה של האקדמיה ההונגרית למדעים, והרוזנת קלמנטינה טלקי (1827–1894). הרוזן אישטוואן בתלן והרוזנת אילונה טלקי התחתנו ב-5 בינואר 1870 ונולדו להם שלושה ילדים קלמנטינה (הרוזנת ארמין מיקש), אילונה ואישטוואן.
בתלן הבן נולד ב־1874, צפונית לטרגו מורש, במחוז מורש-טורדה. הוא למד בתרזיאנום בווינה ((1883–1893 התרזיאנום (במקור Collegium Theresianum, ואחר כך Theresianische Akademie), היה מוסד חינוכי על שם הנסיכה הגדולה מריה תרזה, ואחר מכן הקיסרית)) זה היה אקדמיה בווינה, במקור לחינוך צעירים ממוצא אצילי, שנסגרה בשנת 1938. לאחר לימודיו בווינה למד בשנים 1893–1896 בפקולטה למשפטים ומדע המדינה באוניברסיטת בודפשט. בשנים 1897 - 1900 היה עורך דין בפשט, ויחד עם זה בין 1897 ל־1898 היה חייל במשך שנה. בין 1898 ל 1900 היה סטודנט אורח באקדמיה המלכותית לכלכלה בהונגריה, שם קיבל תואר אגרונום. הוא השתתף בישיבות אספות המחוז כבר בשנת 1898–1899 ונבחר לנציג המחוז בשנת 1901 עד 1939. משנת 1900 ניהל את אחוזתו בטרנסילבניה. בשנת 1901 נשא לאישה את הסופרת הרוזנת מרגיט בתלן (1882-1970), ונולדו להם שלושה ילדים: אנדראש, אישטוואן וגאבור.
פעילותו הפוליטית
פעילותו הפוליטית של בתלן החלה בשנת 1901, אך הוא הפך למנהיג פוליטי חשוב רק בשנת 1918. בסתיו אותה שנה מתח ביקורת על מעשיה של ממשלת מיהאי קארואי. בשנים 1918 - 1919 הוא היה אחד המארגנים העיקריים של הכוחות האנטי-מהפכניים, בסתיו 1919 היה "שר טרנסילבני סודי". לפני כן בפברואר 1919 הקים את "מפלגת האיחוד הנוצרי-לאומי" (KNEP), ולאחר הקמת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית הפך לראש "הוועדה האנטי-בולשביקית" (ABC) בווינה. משנת 1920 היה חבר ב"ברית הדרומית" הסודית ((הברית הדרומית (כינוי מסווה EX, ואחר כך ET) הייתה האגודה הסודית הנוצרית-לאומית החשובה ביותר שפעלה בתקופת שלטון מיקלוש הורטי, ובאמצעות מערכת היחסים המשפיעה שלה הייתה לה השפעה משמעותית על החיים הפוליטיים בהונגריה)).
תקופת "הקונסולידציה של בתלן" בהונגריה (1931-1921)
בשנת 1920 היה בתלן חבר במשלחת ההונגרית לקונגרס השלום בפריס שהכין את אמנת השלום בטריאנון. בתקופת משטר הורטי במשך עשר שנים (14 באפריל 1921 - 24 באוגוסט 1931) הוא היה ראש ממשלת הונגריה. ממשלתו, שהייתה מזוהה כנוצרית-לאומית, תמכה וייצבה את משטרו של העוצר מיקלוש הורטי. באוקטובר 1921, למרות תמיכתו הרגשית במלוכה, הוא תמך בהורטי למנוע את חזרתו של המלך (שהתפטר לפני כן), הקאמבק השני של המלך קרל הראשון, קיסר אוסטריה, לכס המלוכה ההונגרי ואז ביצע את ההליך החקיקתי של שלילת המלכות בהונגריה משושלת הבסבורג. בשנות העשרים של המאה העשרים, נאלצה ממשלת בתלן שוב ושוב להתמודד עם ביקורות של לגיטימיסטים (תומכי החזרת המלוכה), שלחלקם היה קול משמעותי בפרלמנט. כראש ממשלה, הוא הגביל וצמצם את זכות ההצבעה בבחירות והחזיר את ההצבעה הגלויה במחוזות, אך לא בערים הגדולות. מעשה זה סיפק רוב פרלמנטרי נוח למפלגת השלטון. עד שנת 1923 הוא הדיח ממפלגתו את הפוליטיקאים הלאומניים כמו של גיולה גמבש.
מדיניות פנים
מדיניות ממשלתו עשתה רבות למען ייצוב הכלכלה ההונגרית. בתלן הקים את הבנק הלאומי ההונגרי בשנת 1924 והשיג הלוואה של 250 מיליון קרונות מחבר הלאומים. הוא הסדיר את הגירעון הממשלתי, והנהיג את הפנגו ההונגרי בשנת 1927 וכן הנהיג מערכת מכסים חדשה. בשנת 1926 התערער מצבו עקב פרשת זיוף הפרנק הצרפתי בהונגריה. הוא הציע את התפטרותו, אך הורטי לא קיבל את ההתפטרות. ממשלתו החלה אז במדיניות תרבותית וחברתית חדשה, הנהיגה פנסיית חובה וביטוח רפואי חובה והחלה לשפר את רשת בתי הספר הציבוריים ואת בריאות הציבור. בשנת 1928 העביר חקיקה מקלה בחוק הנומרוס קלאוזוס שהתקבל בשנת 1920 והגביל מאותה עת את קבלת מספר היהודים לאוניברסיטאות. בתלן לא היה אמנם אנטישמי (כמו הורטי), אך בתקופת כהונתו הנוצרית-לאומית חלה הרעה במצב יהודי הונגריה, אם כי מצבם היה טוב לאין שיעור משנות השלושים שבאו לאחר סיום כהונתו ובוודאי משנות הארבעים הידועות לשמצה ברדיפת והשמדת היהודים.
בסוגיית הרפורמה בקרקעות, הוא התנגד לרפורמת הקרקעות הרחבה יותר, וייצג את עמדתם של בעלי האחוזות הגדולות. בהסתמך על קדושת הרכוש הפרטי דחה את הרעיון של פתרון הקיצוני יותר, דהיינו הפקעת האחוזות הגדולות, ותמך רק בדרך מוגבלת לספק את "רעב" האיכרים לאדמות. בנאומי הקמפיין שלו הוא תמך, אך בפועל, מנע את יישום הרפורמה בקרקעות. עם כל אלה, הוא תרם לשימור מערכת האחוזות הגדולות ללא כל שינוי מהותי.
מדיניות חוץ
מדיניות החוץ שלו הייתה לשנות את חוזה טריאנון ולצמצם ככל האפשר את ההשפעה הגרמנית והרוסית. הוא תכנן להחזיר השטחים מעבר לגבול שהיו מיושבים בהונגרים ללא משאל עם. הוא דגל לתת לרוסינים ולסלובקים להחליט לגבי השתייכותם המדינית, הוא רצה אוטונומיה בטרנסילבניה על בסיס שוויון בין העמים (ההונגרים והרומנים), והציע משאל עם דרומית להונגריה, באזור צפון ממלכת יוגוסלביה, שם ההונגרים היו במיעוט. בשנת 1927 כרת חוזה ידידות הונגרי-איטלקי ואז התקרב לגרמניה (עדיין של ויימאר). הוא ניסה למתן את השפעות המשבר הכלכלי העולמי על ידי לקיחת הלוואות, אך נאלץ לנקוט בצעדי צנע.
במלחמת העולם השנייה
לאחר כיבוש הונגריה על ידי הוורמכט ב -19 במרץ 1944, כלומר במהלך הכיבוש הגרמני, הוא ירד למחתרת וקיבל שבץ מוחי פעמיים במהלך הסתתרותו. בחודש ינואר 1945, כשהרוסים כבשו את בודפשט, הציע להם לשתף פעולה, אבל הושם במעצר בית. באפריל נלקח לברית המועצות כדי למנוע ממנו לנסות לאחד כוחות עם הכוחות אנטי-קומוניסטיים. הוא מת מדום לב בבית החולים בכלא בוטירקה במוסקבה, ב-5 באוקטובר 1946.
Lazarus
Lazarus היא סביבת פיתוח משולבת גרפית המיועדת למהדר הקוד הפתוח Free Pascal. מטרתה לספק סביבת פיתוח מהירה דמויות דלפי למתכנתי פסקל. Free Pascal הוא מהדר מרובה פלטפורמות שיכול להדר את הקבצים לסביבות שונות ובהן חלונות, לינוקס, OS/2, מק ועוד רבים, בניגוד לג'אווה שהקונספט שלו הוא "כתוב אחת, הרץ בכל מקום"  (WORA), מהדר  Free Pascal חותר ל"כתוב אחת, קמפל בכל מקום".
במערכת הפעלה חלונות סביבת דלפי היא סביבת פיתוח יציבה ומתועדת יותר מאשר לזרוס, אבל חסרה את היכולת של ריבוי פלטפורמות, שקיפות והתאמה אישית שיש ללזרוס. בסביבת לינוקס פרויקטים של דלפי יכולים להיות מקומפלים בלזרוס, לאחר התאמה מסוימת.
בין חבילות תוכנה שפותחו בעזרת "לזרוס" נמנית EPANET.
ברום (אוסטרליה המערבית)
היסטוריה
הטעות הנפוצה היא שהאירופאי הראשון לבקר במקום בו שוכנת היום ברום היה ויליאם דמפייר (William Dampier) ב-1688, אך הוא הגיע רק לקצה של חצי האי שמאוחר יותר נקרא על שמו ושמשתרע מצפון לברום של היום. ב-1699 הוא סרק את כל קו החוף ממפרץ הכרישים ועד למפרץ לה גרנג' (La Grange Bay) שנמצא 200 ק"מ מדרום לברום ומשם המשיך צפונה ועזב את החוף האוסטרלי. מאוחר יותר נקראו הרבה אתרים על החוף על שמו. ב-1879 הועלתה הצעה שיוקם נמל שישרת את תעשיית הפנינים ומפרץ רובק (Roebuck Bay) נבחר כמקום מתאים. ב-1883 אותר המיקום להקמתה של ברום בפתח המפרץ והיא נקראה על שמו של סר פרדריק ברום (Frederick Broome) שהיה מושל אוסטרליה המערבית בין השנים 1883-1889.
לעיירה יש היסטוריה מעניינת הקשורה לניצולם של הגברים והנשים שעבדו בתעשיית הפנינים, החל משלייתם של צדפי אם הפנינה בשנות השמונים של המאה ה-19 ועד לחוות הפנינים המתורבתות של ימינו. ההצלחה של תעשייה זו לא באה בקלות ויעידו על כך 919 המצבות בבית העלמין היפני של ברום שבו קבורים הצוללים היפנים שעבדו בשליית הפנינים. בנוסף איבדו יפנים רבים את חייהם בטביעה בים ומספר המתים האמיתי לא ידוע. היפנים היו רק אחת מהקבוצות האתניות העיקריות שנהרו לברום כדי לעבוד בסירות או על החוף במסגרת הפעילויות הקשורות לתעשיית הפנינים. הם היו צוללים מומחים והיוו חלק חיוני בתעשייה עד למלחמת העולם השנייה. מורשת התרבות היפנית בברום נותרה עד היום כאשר מדי שנה נחגג בעיר פסטיבל הפנינים (Shinju Matsuri).
ברום הותקפה לפחות ארבע פעמים על ידי מטוסים יפנים במהלך מלחמת העולם השנייה וההתקפה הקשה מבניהן הייתה ב-3 במרץ 1942 שבה נהרגו 88 איש, רובם אזרחים.
תקופת השגשוג בענף הכרייה באוסטרליה המערבית בשנות השישים, יחד עם התפתחותו של ענף התיירות, גרמו לצמיחתה של העיר. ברום היא אחת הערים שקצב גידולן הוא המהיר ביותר באוסטרליה.
עד לשנות השבעים הייתה נהוגה בברום הפרדה גזעית.
ב-1981 קשרה ברום ברית ערים תאומות עם העיר טאיג'י (Taiji) שביפן. הקשר בין הערים החל עוד בתקופת השיא של תעשיית הפנינים בראשית המאה העשרים. ב-2009 עקב הפסטיבל השנתי בטאיג'י שבו נטבחים דולפינים בהמוניהם על חופי העיר, הועלתה דרישה במועצת ברום להפסיק את הקשרים עם העיר היפנית, אך ההצעה ירדה מעל הפרק.
מפרץ רובק
בהיותה שוכנת על חצי אי המשתרע מצפון לדרום, לברום יש חופים משני צדדיה. ממזרח לאי משתרע מפרץ רובק (Roebuck Bay). בלילות ירח מלא, כאשר מי הים בשפל מתקיים בחוף שוק אוכל.
מפרץ רובק משמש תחנה בנתיב נדידתם של מיליוני חופמאים המגיעים מצפון אסיה. החופמאים מגיעים לחופי המפרץ בעיקר בקיץ אך הגוזלים הצעירים נשארים שם בשנתיים הראשונות לחייהם. ב-1990 נפתחה בקרבת חופו הצפוני של המפרץ נקודת תצפית בה ניתן לחזות בחופמאים.
אברהם עצמון
אברהם עצמון (1909–1981) היה קצין רפואה ראשי השני בצה"ל. לאחר שחרורו נעשה יו"ר ארגון רופאי בריאות הציבור, מונה לראש האגף לשעת חירום במגן דוד אדום וניהל את המכון לרפואה ספורטיבית ב. בשנת 1962 שימש כיושב ראש צוות - ארגון גמלאי צה"ל.
ראשית חייו
עצמון נולד בשנת 1909 בפולין. בשנת 1937 גויס לשורות הצבא הפולני, במסגרתו סיים את לימודיו בבית הספר לקציני רפואה בוילנה ובמשך כשנה שירת כרופא צבאי. בין השנים 1939–1941 עבד כרופא כירורג בבית החולים היהודי בלומז'ה.
בראשית מלחמת העולם השנייה הצטרף עצמון לקבוצת פליטים יהודים. במהלך בריחתם נפצע עצמון באורח אנוש והופנה לטיפול רפואי, לאחריו נשלח לגטו סלונים והחל לארגן בו את מערך הבריאות. בעת שהוצא לחקירה, נמלט והצטרף לקבוצת פרטיזנים. במשך כשנתיים (1943–1945) שימש רופא ראשי עבור קבוצות הפרטיזנים.
בתום המלחמה פנה לעלות לארץ ישראל, אך בהגיעו לגרמניה קיבל על עצמו את האחריות להגנת המחנות של שארית הפליטה. הנשק שהועבר לו לצרכים אלו על ידי צבא ארצות הברית הועבר על ידו לארץ עבור ההגנה. בהמשך מונה כמזכיר ארגון שארית הפליטה בגרמניה.
בישראל
בשנת 1948 עלה ארצה ועם הקמת צה"ל מונה לקצין רפואה פיקודי בפיקוד צפון. כעבור חודשים ספורים מונה כמחליפו של חיים שיבא בתפקיד קצין רפואה ראשי, תפקיד בו החזיק שבע שנים ובו פעל לביסוס מערך הרפואה של צה"ל.
לאחר סיום שירותו פנה עצמון לפעילות רפואית ציבורית. בהיותו חבר הנהלת ההתאחדות לכדורגל היה שותף להקמת המכון לרפואה ספורטיבית. לאחר פטירתו של מייסד המכון, ד"ר בן-ציון זק, מונה עצמון כמנהל המכון. בתקופתו הוקמה המועצה לרפואת ספורט שליד ההתאחדות והונהגו לראשונה בדיקות רפואיות לספורטאים.
בשנת 1962 שימש כיו"ר צוות - ארגון גמלאי צה"ל. שימש בהתנדבות כראש האגף לשעת חירום במד"א. במשך שנים ארוכות סייע בהתנדבות להג"א. במסגרת זו שימש יועץ רפואי של ראש השירות וקצין קשר עם ארגון מגן דוד אדום, בתקופת מלחמת יום הכיפורים.
משפחתו
עצמון נישא לרבקה ממשפחת דיסטנפלד ולזוג נולדו בן ובת. הבן ד"ר אל"ם יעקב (קובי) עצמון, שבתפקידו האחרון שימש כמפקד רפואה פיקודי בפיקוד המרכז. הבת אל"ם אירית עצמון, בתפקידה האחרון סגנית דובר צה"ל.
בחודש יוני שנת 1981 חלה ונפטר. נקבר בבית העלמין קריית שאול.
פיטר לוי
פיטר לוי (אנגלית: Peter B. Levy; נולד ב-11 במאי 1956) הוא היסטוריון יהודי אמריקאי, העוסק בהיסטוריה של ארצות הברית במחצית השנייה של המאה העשרים, פרופסור וראש המחלקה להיסטוריה ולמדעי המדינה בקולג' יורק.
אודות
לוי נולד בעיר ברלינגיים שבקליפורניה. בוגר תואר ראשון מאוניברסיטת ברקלי משנת 1978, תואר שני (1980) ודוקטורט (1986) מאוניברסיטת קולומביה.
בשנת 1984 נישא לדיאן והוא אב לבן ובת.
חסד רומי
חסד רומי (Carità Romana) הוא מוטיב אמנותי המגולל את סיפורה של בת בשם פֵּרוֹ המיניקה בחשאי את אביה, קימוֹן, לאחר שנאסר ונגזר דינו למות ברעב. היא נתפסת בשעת מעשה על ידי אחד מסוהרי אביה, אך המעשה המיטיב והבלתי-אנוכי שלה מרשים את שופטי אביה והיא זוכה להשתחרר.
הסיפור מובא בספרו של ההיסטוריון הרומי ולריוס מקסימוס "תשעה ספרים של מעשים ומימרות ראויים לציון של בני רומא העתיקים" ("De Factis Dictisque Memorabilibus Libri IX"), והוא מובא בתור מעשה נשגב ומכובד של חמלת בת על אביה. במקדש האלה פיאטס (Pietas; אלת הנאמנות הרומית) הוצב ציור של המעשה. הסיפור הדהד בקרב בני רומא העתיקה את הסיפור מן המיתולוגיה האטרוסקית על יונו המיניקה את הרקולס המבוגר.
בנצרות, מתאר הסיפור שניים מתוך שבעת מעשי החסד - ביקור האסיר והזנת הרעב.
במהלך המאה השבע עשרה והמאה השמונה עשרה, שימש המוטיב בציוריהם של ציירים אירופאיים רבים. בהם פטר פאול רובנס, שיצר כמה גרסאות לציור המעשה, ואמן הבארוק קאראווג'ו. חלק מן האמנים בחרו לתת לסיפור פרשנות נועזת וכמו-אירוטית, ואחרים בחרו בהצגה צנועה יותר.
הסיפור זכה לפרשנויות ספרותיות שונות, בהן ב"ענבי זעם" של ג'ון סטיינבק וב"חסד ספרדי" של א. ב. יהושע.
Twitch Plays Pokemon
הרעיון למיזם והתוכנה לעיבוד הפקודות פותחו על ידי מתכנת אוסטרלי אנונימי, שהחל את שידורי הערוץ ב-12 בפברואר 2014 עם המשחק "פוקימון אדום". באופן בלתי צפוי, נהפך הערוץ לוויראלי עם ממוצע של כ-80,000 צופים בו-זמנית (עם לפחות 10% השתתפות), כאשר בשיאו צפו בו כ-120,000 בו זמנית. עד 22 בפברואר באותה שנה, צבר הערוץ מספר צפיות כולל של למעלה מ-26 מיליון. המיזם זכה לסיקור תקשורתי נרחב עקב טבעו הכאוטי, האתגרים העומדים בפני המשתתפים לאור מגבלות המשחק וכן הקהילה וממים אינטרנטיים שצמחו מתוך המשתתפים. את המשחק סיימו לבסוף לאחר 16 יום, 7 שעות, 45 דקות ו-30 שניות. מתום שידור המשחק הראשון, חלה ירידה דרסטית בכמות הצופים בערוץ שעומדת מאז על כ-10,000 צפיות בממוצע.
יממה לאחר סיום המשחק הראשון בסדרה, ב-1 במרץ 2014, החל יוצר המשחק בשידור "פוקימון קריסטל", שאותו סיימו לאחר 13 יום, שעתיים ושתי דקות.
ב-22 במרץ 2014 החל יוצר המשחק בשידור המשחק "פוקימון ברקת".
רוני שוורץ
רוני שוורץ נילסן (נולד ב-29 באוגוסט 1989) הוא כדורגלן דני-יהודי המשחק בצ'רלטון את'לטיק מהליגה האנגלית השלישית בעמדת החלוץ.
קריירה
שוורץ התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של אולבורג, ובינואר חתם בקבוצה הבוגרת. למרות שסומן ככישרון עולה וכאחד משחקני עתיד של המועדון, שוורץ לא הצליח לעמוד בציפיות והוא שימש לרוב כשחקן מחליף. בקיץ סיים את חוזהו באולבורג וחתם בראנס שירדה באותה עונה לליגה השנייה.
בעונתו הראשונה במועדון שוורץ הבקיע 8 שערים והיה שותף לחזרה של המועדון לליגה הראשונה. בעונת הבקיע 14 שערים והיה מלך השערים באותה עונה של המועדון ובמקום ה-3 בליגה, ובאותה עונה סיים המועדון במקום ה-3 בליגה ובמקום השני בגביע דבר שהוביל להארכת חוזהו של שוורץ עד קיץ.
ב-11 ביוני 2014 חתם שוורץ בגנגאן והפך לדני השלישי שמצטרף למועדון אחר לארס יאקובסן וג'ונאס לוסי.
ב-26 בינואר 2016, שוורץ הושאל באסביירג.
ב-24 באוגוסט 2016, שוורץ חתם בוואסלנד-בוורן.
ב-22 בינואר 2018, שוורץ חתם לשנתיים בספרסבורג 08 מליגת העל הנורווגית. שוורץ היה שותף לעלייה של הקבוצה לשלב הבתים של הליגה האירופית בעונת 2018/2019.
ב-30 באוגוסט 2018, שוורץ חתם בסילקבורג.
בינואר, שוורץ חתם לשנתיים וחצי במיטיולן.
ב-4 בינואר 2021, שוורץ חתם לשנתיים וחצי בצ'רלטון את'לטיק מהפוטבול ליג הראשונה.
בינואר שוורץ חתם בוונדסיסל.
תומאס ריצ'רד ניידס
תומאס (טום) ריצ'רד ניידס (באנגלית: Thomas Richard Nides; נולד ב-1961) הוא דיפלומט אמריקאי אשר כיהן כשגריר ארצות הברית בישראל. כיהן כסגן מזכיר המדינה בממשלו של הנשיא ברק אובמה.
ביוגרפיה
ניידס נולד למשפחה יהודית בדולות' שבמינסוטה, בנם של שירלי (לבית גברונסקי) וארנולד ריצ'רד ניידס. אביו ייסד את חברת "Nides Finance", ארגון לאומי למימון צרכנים, והיה נשיא בית הכנסת "טמפל ישראל" והפדרציה היהודית של דולות'. למד באוניברסיטת מינסוטה.
בשנים 1986–1989 עבד ניידס עבור מצליף סיעת הרוב בבית הנבחרים של ארצות הברית, טוני קולו. בשנים 1989–1993 עבד גם בלשכתו של יושב ראש בית הנבחרים של ארצות הברית, טום פולי, ובמהלך 1994 שימש כראש הסגל של נציב הסחר של ארצות הברית מייקי קנטור. בתפקיד זה פעל למען אשרור הסכם הסחר החופשי של צפון אמריקה.
בשנת 1998 הצטרף לפאני מאי כסגן נשיא בכיר לענייני משאבי אנוש, ומילא את תפקידו עד שנת 2001. הוא היה אז ראש אגף המנהלה בסניף קרדיט סוויס שבבוסטון, חטיבת בנקאות ההשקעות בקבוצת קרדיט סוויס שבציריך, מנכ"ל ומנהל תפעול של בורסון-מרסטלר ברחבי העולם. בשנים 2005–2010 היה סמנכ"ל תפעול (COO) במורגן סטנלי. במרץ 2013, לאחר שירותו בשירות החוץ של ארצות הברית, שב למורגן סטנלי כסגן יושב ראש. הוא התמקד בלקוחות המשרד שמעבר לים וישב בוועדת הניהול והתפעול של התאגיד.
ב-29 בספטמבר 2010 הנשיא ברק אובמה מינה את ניידס לסגן מזכיר המדינה של ארצות הברית לענייני ניהול ומשאבים. ב-22 בדצמבר אותה שנה אישר הסנאט של ארצות הברית את המינוי, וב-3 בינואר 2011 ניידס הושבע לתפקידו. על שירותו הדיפלומטי העניקה לו מזכירת המדינה הילרי קלינטון, בינואר 2013, את פרס השירות הנכבד של מזכיר המדינה, אות ההוקרה הגבוה ביותר בארצות הברית לדיפלומטים. ב-2016 בחרה בו הילרי קלינטון, מועמדת המפלגה הדמוקרטית לנשיאות ארצות הברית בבחירות הנשיאותיות באותה השנה, כמועמדה לתפקיד ראש סגל הבית הלבן אם תיבחר לנשיאה. משהפסידה בבחירות, המינוי לא יצא לפועל.
ב-15 ביוני 2021 הודיע נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן כי מינה אותו לשגריר בישראל, וב-5 בדצמבר 2021 הגיש ניידס את כתב האמנה לנשיא מדינת ישראל יצחק הרצוג.
במאי 2023 הודיע ניידס שהחליט לסיים את תפקידו בקיץ. ב-21 ביולי 2023 מונתה במקומו ממונה זמנית (Chargé d'affaires), סטפני האלט, שכיהנה לפני כן כדיפלומטית מהדרג הנמוך.
יחסי ארמניה–הונגריה
יחסי ארמניה–הונגריה הם היחסים הדו-צדדיים בין רפובליקת ארמניה לבין הונגריה.
היסטוריה
מתום מלחמת העולם השנייה ועד פירוק ברית המועצות ב-1991, היו שתי המדינות נתונות תחת משטר קומוניסטי.
מי אני?
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-6 במצעד של מדיה פורסט.
יחסי ארמניה–הונגריה
היסטוריה
ב-1991, כוננו שתי המדינות יחסים דיפלומטים.
מי אני?
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי קרן פלס, הולחן על ידה והופק על ידי ג'וני גולדשטיין. מבקר המוזיקה הישראלי יוסי חרסונסקי, סקר את השיר, והפנה כלפיו ביקורת חיובית, תוך שהעניק לו ציון של שלושה וחצי כוכבים מתוך חמישה.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
יחסי ארמניה–הונגריה
היסטוריה
כיום, חיים בהונגריה כ-15 אלף אנשים ממוצא ארמני.
ניתוק היחסים הדיפלומטים
ב-31 באוגוסט 2012, ניתקה ארמניה את יחסיה עם הונגריה בעקבות הסגרתו של הקצין האזרי, ראמיל ספארוב שהורשע ברצח גורגן מרגריאן, סגן בצבא הארמני בשנת 2004. זאת, למרות הבטחות של משרד המשפטים ההונגרי כי עונשו של ספארוב ייאכף. המהלך נובע מהידרדרות ביחסים הארמנים-אזריים מאז הפסקת האש של מלחמת נגורנו-קרבאך ב-1994.
בירוואן, בירת ארמניה, מפגינים זרקו עגבניות על בניין הקונסוליה ההונגרית וקרעו את דגל הונגריה. ארצות הברית, מתחה גם היא ביקורת על ההחלטה להסגיר את ספארוב לאזרבייג'ן. שר החוץ הארמני אדוארד נלבנדיאן אמר באפריל 2013, כי "ארמניה מוכנה להסדיר את היחסים עם הונגריה, על בודפשט צריכה לנקוט צעדים".
יחסים דיפלומטים
ארמניה מיוצגת בהונגריה דרך שגרירותה בווינה שבאוסטריה וקונסוליה לשם כבוד בבודפשט. מאידך, הונגריה מיוצגת בארמניה באמצעות שגרירותה בטביליסי שבגאורגיה וקונסוליה לשם כבוד בירוואן.
ר"ז (מכ"ם)
מכ"ם ר"ז (ראשי תיבות: רב-זרועי) הוא מכ"ם מדגם EL/M-2084 מתוצרת מפעל אלתא של התעשייה האווירית לישראל. בצה"ל מופעל המכ"ם בחיל התותחנים לצורך איכון שיגורי ירי תלול מסלול (תמ"ס) וטיווח ארטילרי ובמערך ההגנה האווירית כחלק ממערכות ההגנה מפני טילים כיפת ברזל וקלע דוד.
היסטוריה
פיתוח המכ"ם החל בשנת 2002 בישראל על ידי מפא"ת ומפעל אלתא של התעשייה האווירית במטרה להתמודד עם איום הרקטות ולספק תמונה כוללת של האיומים בשטח (בעיקר ירי תלול מסלול) לכוחות צה"ל ולהשתלב במערכת צי"ד. גרסת מדגים טכנולוגיות של הר"ז פעלה בהצלחה במבצע עופרת יצוקה ואיכנה בדייקנות שיגורים של רקטות ואת מקום פגיעתן. באותה התקופה נכנס הר"ז לשימוש בחיל התותחנים ובמערך ההגנה האווירית. בחיל התותחנים הוא מופעל על ידי גדוד האיכון והמטאורולוגיה '611'. במערך ההגנה האווירית המכ"ם הפך לאמצעי גילוי של מערכות כיפת ברזל וקלע דוד.
בפברואר 2018 ציינה התעשייה האווירית את מכירת המכ"ם המאה מסוג זה, בהיקף מכירות כולל של כ-2 מיליארד דולר.
מאפיינים
המכ"ם מסוגל לאכן ירי רקטות, טילים, פגזים ופצמ"רים ולהכווין אש לעבר מקורות הירי, לסווג את סוג האמל"ח הנורה ולחשב היכן יפגעו. בנוסף ביכולת המכ"ם להטוויח אש ארטילרית אל מטרות אויב. במשימות הגנה אווירית המערכת מסוגלת לזהות כלי טיס ממגוון סוגים.
האנטנה של המכ"ם משדרת ב-120 מעלות לכיוון אליו היא פונה, או ב-360 מעלות במצב מסתובב. מהירות סיבוב האנטנה היא 30 סיבובים לדקה. טווח זיהוי המטרות של המערכת הוא 256 ק"מ עבור כלי טיס ו-100 ק"מ עבור מטרות ארטילריות. לפי אלתא למערכת אמצעי הגנה מפני לוחמה אלקטרונית. מערכת הר"ז מתניידת על גבי משאיות וניתנת לפריסה בשטח. היא כוללת אנטנה, קרון שליטה וגנרטור המספק חשמל למערכת.
מדינות מפעילות
תשע מדינות ברחבי העולם, בהן:
המוזיאון השמי
המוזיאון השמי של אוניברסיטת הרווארד (באנגלית: Harvard Semitic Museum) הוא מוזיאון העוסק במזרח הקרוב שהוקם בשנת 1889. המוזיאון שוכן במבנה הנוכחי שלו, בתוך הקמפוס של הרווארד בקיימברידג' במסצ'וסטס משנת 1903.
כיום אצורים במוזיאון כ-40,000 ממצאים ארכאולוגיים, רובם מחפירות שנעשו במימון המוזיאון במצרים, עיראק, ישראל, ירדן, סוריה ותוניסיה.
בית מובילשט
בית מובילשט (ברומנית: Movilești או בני מובילה או מוגילה (ברומנית: Movilă או Moghilă, בפולנית: Mohyła, בכתב קירילי:Могила, בהיגוי אוקראיני: מוהילה) היו משפחת בויארים רומנים מחבל מולדובה, שנקשרו ביחסי נישואין עם בית מושאט, שושלת של שליטי מולדובה, וכן עם משפחות מגנטים פולנים.
השם
ברומנית משמעות המילה "מובילה" היא "תל". המילה היא ממקור סלאבי ושמשמעותה המקורית "מוגילה" הייתה "קבר". לפי האגדה, המסופרת בספרו של יון נקולצ'ה "שורה של דברים" שם המשפחה קשור לדמות ה"אפרוד" (נושא כלים) פוריצ'ה, בויאר זוטר בימי השליט שטפן הגדול של מולדובה (1504-1457). בזמן קרב נגד ההונגרים עזר האפרוד פוריצ'ה לשליט שטפאן שאיבד את סוסו, לרכב על סוס חדש. פוריצ'ה כרע ברך והתכופף כדי שהשליט, שהיה נמוך קומה, יטפס עליו ויוכל לרכב על הסוס. אחרי שניצח בקרב, שטפאן העניק לפוריצ'ה אחוזות רחבות ידיים, את התפקיד "ארמאש" ופסק ששם משפחתו של פוריצ'ה (שמשמעותו היה "פרעוש") אינו מתאים והוא ישונה ל"מובילה", כלומר "תל".
היסטוריה
משפחת מובילה הגיעה לגדולות בסוף המאה ה-16. חלק מבניה תמכו בברית עם האיחוד הפולני-ליטאי, יצרו קשרי נישואים עם משפחת פוטוצקי הפולנית ומאימת הפלישות העות'מאניות מצאו מקלט בדרום פולין.
במהלך השנים מנציגים של משפחה זו עלו לשלטון בנסיכויות הרומניות - מולדובה ווולאכיה, בעזרת תמיכה פולנית. אחרי שנת 1634 הם נעלמו מהתחרות על כס המלכות בנסיכויות אלה ושרדו בחברי השלאכטה הפולנית. למשפחתם היה סמל אופייני לאצולה הפולנית.
שליטים
בנסיכות מולדובה: היו לו שלוש בנות:
בוולאכיה:
הקהיה שיטתית
הקהיה שיטתית (Systematic desensitization) - שיטת טיפול התנהגותי, משמשת גם כחלק מטיפול פסיכולוגי, נקראת גם טיפול בחשיפה הדרגתית. הטכניקה עוזרת בין היתר בפוביות ובהפרעות חרדה, באמצעות שילוב של הרפיה, חשיפה הדרגתית ויצירת התניה הפוכה. השיטה פותחה על ידי הפסיכיאטר הדרום-אפריקאי ג'וזף וולף (Joseph Wolpe).
תחילה, המטפל מאמן את המטופל בהירגעות עמוקה (בדרך כלל על ידי הרפיית שרירים בשילוב דמיון מודרך ולעיתים על ידי תרופות והיפנוזה). לאחר מכן המטפל מסייע למטופל למפות את המצבים מעוררי הפחד, ולסדר אותם על פי חומרה, בהיררכיית פחדים (fear hierarchy). בחלקו המרכזי של הטיפול, המטופל מתבקש להירגע ולדמיין עצמו בכל אחת מהסיטואציות, מהקלה לקשה, תוך כדי הפעלת טכניקת הרגעה מתאימה. מטרת הטיפול היא ליצור דפוסי התמודדות טובים יותר עם גירויים ומצבים מעוררי פחד.
לדוגמה, עבור אדם שפוחד מנחשים, היררכיית הפחדים עשויה להתחיל בצפייה בתמונה של נחש, בהמשך בהתבוננות מרחוק בנחש אמיתי בתוך כלוב, ולבסוף בהחזקתו בידיים. באמצעות העזרה והתמיכה של המטפל, מסוגל המטופל להתקדם בהיררכיית הפחדים שהגדיר, ולהיחשף עוד ועוד לגירוי מעורר הפחד תוך שימוש בטכניקת ההרגעה שנלמדה בטיפול. הקהייה שיטתית נמצאה יעילה בהפחתת חרדת בחינות בקרב תלמידים.
הפרעת חרדה מוכללת
הפרעת חרדה מוכללת (באנגלית: Generalized Anxiety Disorder, בראשי תיבות: GAD) היא הפרעת חרדה המאופיינת בדאגה רבה, בלתי נשלטת ולרוב בלתי רציונלית, המופיעה באופן בלתי פרופורציונלי בתגובה לאירועים רבים ושונים בחיי היומיום של האדם. חרדה רגילה יכולה להיות תגובה פרופורציונלית וסתגלנית של אנשים לאיום, המכינה את האדם להתמודדות עם איום זה. עם זאת, אנשים המגיבים בחרדה כמעט על כל סוג של אירוע, (ולעיתים קרובות בצורה שאינה פרופורציונלית לאיום) עשויים לקבל אבחנה של הפרעת חרדה מוכללת.
שכיחות ואפידמיולוגיה
GAD היא הפרעה שכיחה יחסית. עם זאת כיוון שהיא נלווית להפרעות רבות, ישנן חילוקי דעות לגבי שכיחותה המדויקת. השכיחות המקובלת כיום נעה בין 2% ל 5%. היחס בין נשים לגברים הוא 2:1. בקרב מתבגרים השכיחות היא 0.9%. השכיחות בקרב בוגרים בארצות הברית היא 2.9%. במדינות אחרות בעולם השכיחות נעה בין 0.4% ל 3.6%. הסיכוי לפתח את ההפרעה לאורך החיים הוא 9%. אצל נשים הסיכוי כפול.
שכיחות בישראל
על פי סקר הבריאות של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה מ -2004 2003 שיעור ה GAD בישראל גבוה משיעורו בארצות מערב אירופה שנכללו בסקר בריאות הנפש הבינ"ל. הפרעת חרדה מוכללת היא השכיחה מבין הפרעות החרדה בישראל ושיעור המאובחנים בה על פי הסקר עמד על 2.7%. מתוכם כשליש (32.7%) ברמת תסמינים חמורה, 41.3% ברמה מתונה, ו- 26% קל.
תחלואה גופנית ממושכת ובפרט כאבים ממושכים ומחלות לב, קשורה בעליה בהסתברות לנוכחות GAD. שיעור חוויית המוגבלות הסובייקטיבית עליה דיווח המרואיין, עמד בהפרעת חרדה מוכללת היה גבוה יותר ככל שרמת ההכנסה הייתה גבוהה יותר: בעלי הכנסה גבוהה דיווח על 55% מוגבלות, בעלי הכנסה בינונית דיווח על כ-45%. ובעלי הכנסה נמוכה דיווחו על רמת מוגבלות של פחות מ 30%.
מהלך ופרוגנוזה
גיל תחילת התסמונת אינו ברור. רבים מן הסובלים מ-GAD טוענים כי תמיד היו אנשים חרדתיים. רוב הסובלים מההפרעה מגיעים לטיפול רפואי בסביבות גיל 20, אך רק שליש מהם פונים לטיפול פסיכיאטרי או פסיכולוגי. השאר פונים אל מומחים במקצועות רפואיים אחרים, על פי התסמינים הגופניים מהם הם סובלים. ככלל, זוהי הפרעה כרונית הנמשכת כל החיים, אם כי עשויה להיות הקלה בתקופות מסוימות או תחת טיפול מוצלח.
מאפיינים קליניים
המאפיינים המרכזים של GAD הם חרדה ודאגות מתמשכות ומוגזמות, המלוות במספר תסמינים פזיולוגים, בהם מתח מוטורי, פעילות יתר של מערכת העצבים האוטונומית ודריכות קוגניטיבית. חרדה זו מפריעה להיבטים אחרים של חייו של האדם. דפוס זה קיים במשך מרבית הימים לאורך תקופה של לפחות שישה חודשים. אם בהפרעות חרדה אחרות החרדה היא אפיזודיאלית ונוכחת כשהאדם נחשף לגירוי מפחיד (אובייקט, מצב וכדומה) או בציפייה לחשיפה לגירוי כזה, בהפרעת חרדה מוכללת יש חרדה מתמשכת וכרונית, הבאה לידי בצורה של מהלך כרוני.
המתח המוטורי מופיע לרוב כנטייה לרעד, חוסר מנוחה וכאבי ראש. פעילות יתר של המערכת האוטונומית מתבטאת בקוצר נשימה, הזעה מוגזמת, פעמת ותסמינים שונים של מערכת העיכול. הדריכות הקוגניטיבית מתבטאת ברוגזנות ותגובת בהלה מהירה. לעיתים קרובות אנשים הסובלים מ-GAD פונים לרופא כללי בשל התסמינים הפיזיולוגים הללו.
תחלואה נלווית
GAD היא כפי הנראה ההפרעה השכיחה ביותר שמתלווה להפרעות נפשיות אחרות. דפוסי התחלואה הנלווית שונים בין המינים: התחלואה הנלווית של נשים מוגבלת בעיקר להפרעות חרדה, ולדיכאון. אצל גברים התחלואה הנלווית נוטה להיות יותר של שימוש בסמים שונים.