cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אופורטוניטי
מבנה הרובר
הלוחות הסולאריים של הרובר מפיקים כ־140 ואט לכ־4 שעות בכל יום מאדים, ובטריות נטענות אוגרות אנרגיה חשמלית לשימוש בלילה. למחשב של אופורטוניטי יש מעבד IBM RAD6000 בעל 128 מגה־בייט של DRAM, שלוש מגה־בייט של EEPROM ו־256 זיכרון פלאש. הרובר יכול לפעול בטמפרטורות של בין מינוס 40 לפלוס 40 מעלות צלזיוס, כאשר מחממים רדיוסטופיים שומרים על טמפרטורת הרובר ומחממים חשמליים מופעלים בעת הצורך.
לרובר ישנן שתי אנטנות. אנטנה לטווח קצר ואנטנה לטווח רחוק. האנטנה לטווח הקצר משדרת לכל הכיוונים ושידוריה נקלטים על ידי רשת חלל עמוק בכדור הארץ ועל ידי לוויינים המקיפים את מאדים. האנטנה לטווח רחוק יכולה להתכוונן ומשדרת מידע לכדור הארץ בתדירות גל גבוהה יותר.
על הרובר מורכבים כלים מדעיים שונים: על הזרוע הרובוטית של הרובר:
מצלמות הרובר מצלמות ברזולוציה של 1024 × 1024 פיקסלים, המידע נדחס על ידי ICER ומשודר לכדור הארץ.
שמות הרוברים נבחרו בתחרות חיבור שערכה נאס"א. בתחרות ניצחה סופי קוליס, תלמידת כיתה ג' מאריזונה.
סקירת המשימה
משימתו המקורית של אופורטוניטי נמשכה 90 יום שאחריהם הטכנאים שיערו כי יחדל לפעול. עם השלמת המשימה המקורית קיבל הרובר מספר משימות נוספות ונמצא בפעולה כבר ימי ארץ.
עם נחיתת אופורטוניטי, במקרה, במכתש איגל, חקר הרובר ואיבחן דוגמיות של סלעים ואדמה וצילם תמונות פנורמיות מאזור הנחיתה. המידע שסיפק הרובר איפשר למדעני נאס"א לשער השערות בנוגע לקיום המטיט כיום וקיום מים בעבר על מאדים. לאחר מכן נסע הרובר אל מכתש אנדורנס אותו חקר מיוני עד ספטמבר 2004. לאחר מכן חקר הרובר את אתר הפגיעה של מגן החום שלו (שהושלך במהלך הנחיתה) וגילה בסמוך לו את המטאוריט הראשון על כוכב לכת אחר, הידוע בשם Heat Shield Rock.
מסוף אפריל 2005 ועד לתחילת יוני אותה שנה, אופורטוניטי היה תקוע בצורה מסוכנת בדיונת חול, כאשר חלק מגלגליו טבעו בחול. במהלך תקופה זו טכנאים ומהנדסים על כדור הארץ ביצעו סימולציות וניסו למצוא את הדרך היעילה ביותר לחילוץ הרובר. בסופו של דבר נמצאה הדרך והרובר חילץ את עצמו מהחול והמשיך במשימתו.
אופורטוניטי נסע דרומה לכיוון מכתש ארבוס, מכתש רחב, רדוד וקבור למחצה בו עשה חניית ביניים בדרכו למכתש ויקטוריה, בין אוקטובר 2005 ומרץ 2006. באותה תקופה חווה הרובר מספר בעיות מכניות עם זרועו הרובוטית.
בסוף ספטמבר 2006 הגיע אופורטוניטי אל מכתש ויקטוריה ותר לאורך המכתש עם כיוון השעון. ביוני 2007 סיים אופורטוניטי להקיף את המכתש וחזר אל Duck Bay – נקודת ההתחלה שלו סביב המכתש. בספטמבר 2007 נכנס הרובר אל תוך המכתש כדי לבחון אותו בצורה יסודית יותר. באוגוסט 2008 עזב אופורטוניטי את מכתש ויקטוריה והחל במסע אל מכתש אנדוור, אליו הגיע ב־9 באוגוסט 2011.
נכון ל־30 ביוני 2015 עבר אופורטוניטי (יום המאדים ה-מספר 4,064) 42.37 קילומטרים.
2004
למידע מפורט אודות האירועים שעברו על אופורטוניטי ב־2004 ראו ארכיון נאס"א: אופורטוניטי 2004
נחיתה במכתש איגל
אופורטוניטי נחת במישור מרידיאני שבמאדים, כ־25 ק"מ מזרחית לאתר הנחיתה המתוכנן. אף על פי שמישור מרידיאני הוא מישור, ואין בו סלעים רבים כמו שנראו בנחיתות קודמות במאדים (מארס פאת'פיינדר ותוכנית ויקינג), הרובר התגלגל אל תוך מכתש פגיעה בקוטר 22 מטרים, והיה מרוחק משפתו כ־10 מטרים. מדעני נאס"א התרגשו כל כך מכך שהם נחתו בתוך מכתש (אף על פי שלא כך תוכנן והם אפילו לא ידעו על קיומו של המכתש) שהם קראו לו "Hole in one" (ביטוי בגולף המתאר את הכנסת הכדור לגומה בחבטה אחת). מאוחר יותר קיבל המכתש את השם מכתש איגל ואתר הנחיתה קיבל את השם "תחנת ההנצחה צ'לנג'ר" (Challenger Memorial Station).
המדענים סוקרנו משפע האבנים שהיו מפוזרות ברחבי המכתש ומאדמת המכתש עצמו, שנראתה כערבוב של חול אפור וגס עם חול אדום דק. ממצאים ראשונים אלו של מראה הסלעים והקרקע במכתש, הביאו את המדענים להשערה כי האדמה והסלעים הם אפר געשי או משקעים שהובאו למקום על ידי רוח או מים. המקום נקרא "מדף אופורטוניטי".
מכתש אנדורנס
ב־30 באפריל 2004 (יום המאדים ה-95) הגיע אופורטוניטי אל מכתש אנדורנס, שהיה ידוע כי מצויות בו שכבות סלע רבות. (בדרך לשם הוא גילה מכתש פראם). במאי הקיף הרובר את המכתש וסרק אותו באמצעות כליו המדעיים.
ב־4 ביוני 2004 הודיעו מתכנני המשימה כי בכוונתם להכניס את הרובר אל תוך המכתש למרות האפשרות כי הוא לא יצליח לצאת ממנו. ב־8 ביוני 2004 (יום המאדים ה-135) נכנס הרובר מעט אל תוך המכתש ויצא ממנו עוד באותו יום. התברר כי שיפוע המכתש (18°) נמצא בתוך טווח היכולות של הרובר (30°) ובמהלך הימים הבאים נכנס הרובר עמוק יותר ויותר אל תוך המכתש. במהלך אותו זמן נצפו ענני נוצה דומים לאלו שבכדור הארץ.
אופורטוניטי נשאר בתוך מכתש אנדורנס למשך 180 ימי מאדים עד ליציאתו מן המכתש ב־14 בדצמבר 2004 (יום המאדים ה-315).
2005
למידע מפורט אודות האירועים שעברו על אופורטוניטי ב־2005 ראו ארכיון נאס"א: אופורטוניטי 2005
Heat Shield Rock
אחרי שעזב את מכתש אנדורנס, נסע אופורטוניטי בינואר 2005 לחקור את אתר הפגיעה של מגן החום שלו, שהושלך במהלך הנחיתה שנה לפני כן. כשהגיע הרובר אל מגן החום שלו, ביום המאדים ה-345, מצא הרובר אובייקט שמיד נחשד ואחר כך אושר כמטאוריט. המטאוריט קיבל את הכינוי "Heat Shield Rock" והוא המטאוריט הראשון שזוהה על כוכב לכת אחר (על הירח נמצאו מספר מטאוריטים לפני כן).
אחרי 25 ימים בהם בחן הרובר את האזור, הוא פנה דרומה לכיוון מכתש ארגו, כ־300 מטרים ממגן החום.
תקוע בחול
בין ה־26 באפריל 2005 (יום המאדים ה-446 ל־4 ביוני 2005 (יום המאדים ה-484) אופורטוניטי נתקע בחולות מאדים. הבעיה החלה ב־26 באפריל 2005 כאשר הרובר נכנס בטעות לתוך דיונת חול. טכנאי המשימה דיווחו כי תמונות מהרובר הראו ש־4 גלגליו הקיצוניים של הרובר שקעו בחול עמוק יותר מרדיוס הגלגל, כאשר הרובר ניסה לטפס על דיונה בגובה 30 ס"מ. הדיונה כונתה "דיונת גיהנום" (Purgatory Dune) על ידי מתכנני המשימה.
מצבו של הרובר שוחזר על ידי רוברים זהים על כדור הארץ כדי לבחון אפשרויות חילוץ, מחשש שניסיונות החילוץ יכניסו את הרובר עמוק יותר לאדמה. לאחר בחינת האפשרויות על כדור הארץ, הפעילו נהגי הרובר את אחד מגלגלי הרובר ב־13 במאי 2005 (יום המאדים ה-463). ב־4 ביוני 2005 (יום המאדים ה-484) הושלמו פעולות החילוץ ואופורטוניטי הוציא את כל 6 גלגליו מהחול. במהלך ימי מאדים 498 עד 510 אופורטוניטי חקר את הדיונה בה טבע ולאחר מכן המשיך אל מכתש ארבוס.
מכתש ארבוס
אופורטוניטי חקר את מכתש ארבוס, מכתש רחב, רדוד קבור למחצה ותחנת ביניים בדרך למכתש ויקטוריה, בין אוקטובר 2005 למרץ 2006.
בעיות בזרוע הרובוטית
הזרוע הרובוטית של אופורטוניטי חוֹוה בעיות מיום המאדים השני לנחיתתו (25 בינואר 2004). טכנאי הרובר גילו כי מחמם שמוקם על ה־azimuth joint של הזרוע, האחראי על תנועתה של הזרוע לצדדים, היה תקוע על מצב מופעל. בדיקה מדוקדקת יותר העלתה כי המתג ככל הנראה נפגע בזמן שהרובר היה בכדור הארץ. עם זאת, אופורטוניטי היה מצויד במנגנון בטיחות אוטומטי בשם "T-stat box" שסיפק הגנה נגד חימום יתר. כשה־azimuth joint היה מתחמם יתר על המידה המנגנון היה מכבה את המחמם זמנית וכשה־azimuth joint היה מתקרר שוב המנגנון היה מאפשר למחמם לפעול מחדש. בצורה זו המחמם פעל במשך כל הלילה אבל לא במשך כל היום.
מנגנון הבטיחות של הרובר עבד עד לחורף המאדים הראשון. כשהשמש החלה לסגת אל תחתית השמים והלוחות הסולאריים של הרובר הפיקו פחות חשמל מבדרך כלל, היה ברור כי אופורטוניטי לא יוכל לשמור על הסוללות שלו טעונות כאשר המחמם "שותה" חשמל כל הלילה. ביום המאדים ה-122 (28 במאי 2004) מפעילי הרובר החלו להשתמש בפרוצדורה בשם "שינה עמוקה" בה הרובר ניתק את עצמו מאספקת חשמל מהסוללות למשך הלילה. השינה העמוקה מנעה מהמחמם, ומכל שאר הרכיבים של הרובר למעט השעונים ומחממי הסוללות, להשתמש בחשמל. כשהשמש עלתה בבוקר היא חיממה את הלוחות הסולאריים, הסוללות חיברו את עצמן אוטומטית, הזרוע הרובוטית נכנסה לפעולה, ה־azimuth joint התחמם ומערכת ההגנה נגד חום הופעלה והפסיקה את פעולת המחמם. כתוצאה מכך, ה־azimuth joint היה חם מאוד ביום וקר מאוד בלילה. תנודות הטמפרטורה הגדולות האלו, שגורמות למנועים חשמליים למות מהר יותר, התרחשו כמעט כל יום.
אסטרטגיה זו עזרה לאופורטוניטי עד ליום המאדים ה-1,502 (ה־15 באפריל 2008) כאשר מנוע הזרוע נתקע במהלך פריסת הזרוע בסיום נסיעה, כך שהזרוע נשארה חלקית מתחת לרובר. המנוע המשיך להיתקע שוב ושוב בכל ניסיון של מפעילי הרובר להזיז את הזרוע. מפעילי הרובר ניסו להזיז את הזרוע בשעות שונות של היום ומצאו כי ההתנגדות הייתה הנמוכה ביותר (נורמלית, למעשה) כאשר ה־azimuth joint היה חם ביותר, בשעות בבוקר, אחרי שהמחמם פעל במשך כל הלילה. מפעלי הרובר ניסו להזיז את הזרוע בזמן זה וב־08:30 בבוקר יום המאדים ה-1,531 (ה־14 במאי 2008) הצליחו מפעילי הרובר להניע את הזרוע הרובוטית.
משום שאופורטוניטי ככל הנראה לא יוכל לקפל את הזרוע הרובוטית שלו יותר, פיתחו טכנאי ונהגי הרובר טכניקה לנסיעה בטוחה עם הזרוע במצב פרוס.
2006
למידע מפורט אודות האירועים שעברו על אופורטוניטי ב־2006 ראו ארכיון נאס"א: אופורטוניטי 2006
מכתש ויקטוריה
מכתש ויקטוריה הוא מכתש פגיעה הנמצא כ־7 ק"מ מאתר הנחיתה של אופורטוניטי. קוטרו של מכתש ויקטוריה הוא 750 מטרים ומדענים האמינו כי חקירת דפנותיו הפנימיים של המכתש תלמד אותם יותר על ההיסטוריה הגאולוגית של מאדים.
2007
למידע מפורט אודות האירועים שעברו על אופורטוניטי ב־2007 ראו ארכיון נאס"א: אופורטוניטי 2007
שדרוג תוכנה
ב־4 בינואר 2007 שני הרוברים ספיריט ואופורטוניטי עברו שדרוג של התוכנה במחשביהם. השדרוג כלל הוספת יכולת לרובר להחליט אילו תמונות לשלוח לכדור הארץ ומתי להפעיל את זרועו הרובוטית כדי לבחון סלעים. שדרוגים אלו עזרו למדענים וחסכו להם זמן רב במיון תמונות חשובות, ובחקירת פני השטח.
אירועי ניקוי
מספר אירועי ניקוי (רוחות שמנקים את הלוחות הסולאריים של הרוברים מהאבק שנצבר עליהם ומאפשרים להם להמשיך לייצר אנרגיה חשמלית) שהחלו ביום המאדים ה-1,151 (20 באפריל 2007) איפשרו לרובר להעלות את הפקת החשמל שלו ליותר מ־800 ואט־שעה ליום. ביום המאדים ה-1,164 (4 במאי 2007) הזרם שהפיקו הלוחות הסולאריים היה יותר מ־4 אמפר, זרימה שלא נמדדה מאז יום המאדים ה־18 (10 בפברואר 2004). עם זאת, סופות החול והאבק הגדולות שהחלו במאדים באמצע 2007 הורידו את תפוקת הכוח של אופורטוניטי ל־280 ואט־שעה.
סופות אבק
לקראת סוף יוני 2007 החלו סופות אבק להאפיל את אטמוספירת מאדים. סופות האבק התגברו וב־20 ביוני אופורטוניטי וספיריט עמדו בפני סכנה ממשית של "מוות" בגלל מחסור בחשמל אותו הם התקשו להפיק עם ענני האבק העבים שהסתירו את אור השמש. ענני האבק העבים הסתירו כ־99 אחוזים מאור השמש הישיר שהיה מגיע אל אופורטוניטי (אל ספיריט, שהיה בצד השני של הכוכב, הגיע מעט יותר אור שמש).
הלוחות הסולאריים של הרוברים היו מפיקים בדרך כלל כ־700 ואט־שעה של אנרגיה ליום אך במהלך הסופות, האנרגיה שהפיקו הלוחות הצטמצמה משמעותית. כאשר הלוחות מפיקים פחות מ־150 ואט־שעה ליום, סוללות הרובר נכנסות לשימוש וכשהן נגמרות, רכיבים שונים של הרובר עלולים לקפוא מהקור ששורר במאדים. ב־18 ביולי 2007 הפיק אופורטוניטי 128 ואט־שעה בלבד (שיא שנשבר בנובמבר 2008 על ידי ספיריט שהסתפק ב־89 ואט־שעה בלבד) ונאס"א הסתפקה בהתקשרות אחת בשלושה ימים כדי לחסוך בחשמל.
סופות האבק נמשכו גם בחודש יולי, ובסוף החודש הודיעה נאס"א כי אף על פי שהרוברים היו במצב בו הם השתמשו בכמות מזערית של חשמל, יכול להיות שהם לא ישרדו. ב־7 באוגוסט 2007 החלו סופות החול להחלש ואף על פי שרמות האנרגיה היו נמוכות הרובר החל לשלוח תמונות. ב־21 באוגוסט רמות האבק המשיכו לרדת, סוללות הרובר נטענו במלואן והרובר נסע בפעם הראשונה מאז שהחלו הסופות.
Duck Bay
אופורטוניטי הגיע אל Duck Bay (נקודת ההתחלה שלו סביב המכתש) ב־11 בספטמבר 2007, אחרי שסיים להקיף את מכתש ויקטוריה. באותו יום נהגי הרובר הסיעו את הרובר כך שכל ששת גלגליו היו על מדרון המכתש ואז הסיעו אותו ברוורס כדי לראות האם הוא יוכל לצאת מהמכתש אחרי שיכנס לחקור אותו. הניסוי עבר בהצלחה והרובר ניכנס כולו אל תוך המכתש ב־13 בספטמבר 2007 והחל לבחון את קירותיו הפנימיים של המכתש.
2008
למידע מפורט אודות האירועים שעברו על אופורטוניטי ב־2008 ראו ארכיון נאס"א: אופרטונטי 2008
יציאה ממכתש ויקטוריה
אופורטוניטי יצא ממכתש ויקטוריה ב־24 עד ל־28 באוגוסט 2008 לאחר שחווה בעיה מסוימת, דומה לזאת שהובילה להשבתת הגלגל הימני־קדמי של תאומו, ספיריט.
מטרה: מכתש אנדוור
מכתש אנדוור הוא מכתש בקוטר 22 ק"מ הנמצא כ־12 ק"מ דרומית־מזרחית למכתש ויקטוריה. נהגי הרובר העריכו כי הנסיעה למכתש תארך כשנתיים. מדענים מצפים לראות במכתש אנדוור ערמות עמוקות יותר של אבנים בעלי שכבות משהיו במכתש ויקטוריה.
"ליקוי מאדים"
ב־29 בנובמבר 2008 החל תהליך שנקרא התקבצות עליונה, בו כדור הארץ ומאדים נמצאים בשני צדדים שונים של השמש, כך שהשמש נמצאת בין מאדים לבין כדור הארץ (או בעצם "ליקוי מאדים"). במהלך תקופה זו, שנמשכה עד ל־13 בדצמבר 2008 (שבועיים), לא נוצרה אף התקשרות עם הרוברים ספיריט ואופורטוניטי על מאדים.
2009
למידע מפורט אודות האירועים שעברו על אופורטוניטי ב־2009 ראו ארכיון נאס"א: אופורטוניטי 2009
ב־7 במרץ 2009 (יום המאדים ה-1,820) ראה אופורטוניטי לראשונה את שפתו של מכתש אנדוור, אחרי שנסע כ־3.2 ק"מ מאז שיצא ממכתש ויקטוריה באוגוסט 2008. אופורטוניטי ראה גם את מכתש לאזו שהיה מרוחק ממנו כ־38 ק"מ וקוטרו כ־7 ק"מ.
ב־7 באפריל 2009 (יום המאדים ה-1,850) אירוע ניקוי העלה את רמת הפקת האנרגיה החשמלית ביותר מ־40% לכמות של 515 ואט־שעה.
ב־18 ביולי 2009 נצפה סלע שחור וגדול בכיוון ההפוך למסלולו של אופורטוניטי. אופורטוניטי הסתובב לכיוון הסלע והגיע אליו ב־28 ביולי. הסלע נחקר והתברר כי הוא מטאוריט וקיבל את השם "Block Island". אופורטוניטי חקר את הסלע עד ל־12 בספטמבר אז חזר אל מסלולו המקורי לכיוון מכתש אנדוור.
ביום המאדים ה-2,022 נתקל אופורטוניטי בעוד מטאוריט שקיבל את השם "Shelter Island" וחקר אותו עד ליום המאדים ה-2,034. לאחר מכן המשיך אופורטוניטי לכיוון מטאוריט נוסף, "Mackinac Island", אליו הגיע כעבור ארבעה ימים ורק צילם אותו כשעבר אל פניו. לאחר מכן המשיך אופורטוניטי אל מכתש אנדוור.
ב־10 בנובמבר 2009 (יום המאדים ה-2,061) הגיע אופורטוניטי אל סלע בשם "Marquette Island" אותו הוא חקר עד ל־12 בינואר 2010 (יום המאדים ה-2,012). חקירת הסלע נמשכה זמן רב מפני שמדענים לא הצליחו להגיע להחלטה מהו הסלע. בסופו של דבר הוחלט כי הסלע הוא הפרשה ממעמקי מאדים ולא מטאוריט.
2010
ב־28 בינואר 2010 (יום המאדים ה-2,138) הגיע אופורטוניטי אל מכתש קונספציה (Concepcion) שקוטרו 10 מטרים והקיף אותו.
ב־5 במאי 2010 נבחר מסלול ארוך יותר אל כיוון מכתש אנדוור בגלל חשש מדיונות חול מסוכנות. המסלול הוארך ל־19 ק"מ.
ב־19 במאי 2010 הגיע אופורטוניטי אל יום המאדים ה־2246 למשימתו ושבר בכך את שיא הפעולה של רכב כלשהו על מאדים. התואר נלקח מויקינג 1 שפעל במשך 2245 ימי מאדים.
ב־8 בספטמבר 2010 הגיע אופורטוניטי אל נקודת האמצע במסלולו בן 19 הק"מ בין מכתש ויקטוריה למכתש אנדוור.
מכתש סנטה מריה
ב־15 בספטמבר 2010 הגיע אופורטוניטי אל מכתש סנטה־מריה וחקר אותו במשך מספר שבועות.
מכתש אנדוור
אופורטוניטי הגיע אל מכתש אנדוור ב־9 באוגוסט 2011 למקום בשם "Spirit Point" (על שם הרובר התאום שלו), אחרי מסע בן 3 שנים ממכתש ויקטוריה. בשפת המכתש מצויים סלעים עתיקים ביותר היכולים להעיד על הימצאות בעבר של מים על מאדים. על פי דבריו של ריי ארווידסון, סגן החוקר הראשי של אופורטוניטי, הרובר ככל הנראה לא יכנס אל תוך המכתש מכיוון שתצורות אבנים ועפר דומות נחקרו כבר על מאדים.
עם הגעת אופורטוניטי אל מכתש אנדוור הוא גילה תופעות שלא נצפו קודם לכן על מאדים. ב־22 באוגוסט 2011 (יום המאדים ה-2,694) הרובר החל לבחון את "טיסדייל 2" (Tisdale 2) אבן גדולה שנפלטה מהאדמה. לפי סטיב מאיירס, החוקר הראשי של אופורטוניטי מטעם אוניברסיטת קורנל שבאית'קה, ניו יורק, זוהי אבן מסוג שעוד לא ניצפה כמוהו במאדים. עוד הוא אמר כי ההגעה למכתש אנדוור שוות ערך לנחיתה במכתש איגל.
בסוף 2011 מוקם הרובר כך שהוא נטה 15° לצפון, זווית שתספק יותר אנרגיה סולארית לרובר במהלך החורף המאדימי. חורף זה אמור להיות מאתגר יותר מהחורפים הקודמים מפני שכמות האבק באוויר ועל הלוחות הסולאריים של הרובר גדולה יותר מאשר בשנים קודמות.
2012
למידע מפורט אודות האירועים שעברו על אופורטוניטי ב־2012 ראו ארכיון נאס"א: אופורטוניטי 2012
ב־25 בינואר 2012 חגג אופורטוניטי 8 שנות פעילות על מאדים.
ב־8 במאי 2012, לאחר 130 ימי מאדים בהם לא נסע, החל אופורטוניטי לנסוע שוב.
הנצחה
כהוקרה לתרומתו העצומה של הרובר אופורטוניטי לחקר מאדים, האסטרואיד 39382 נקרא בשם אופורטוניטי. השם הוצע על ידי האסטרונומים אינגריד ואן הוטן־גרואנוולד, קורנליס ג'והנס ואן הוטן וטום גהרלס שגילו את האסטרואיד ב־24 בספטמבר 1960.
אורי רוזנטל
אורי (אוריאל) רוזנטל (בהולנדית: Uriël "Uri" Rosenthal; נולד ב-19 ביולי 1945) הוא פוליטיקאי יהודי-הולנדי, חבר במפלגת העם למען חופש ודמוקרטיה (VVD), שהיא מפלגת ימין - מרכז הולנדית. שימש כשר החוץ של הולנד מ-14 באוקטובר 2010 ועד 5 בנובמבר 2012.
קורות חיים
נולד במונטרה שבשווייץ למשפחה יהודית שנמלטה במהלך מלחמת העולם השנייה מהולנד, כשלישי מבין ארבעה אחים (2 אחים ו-2 אחיות). זמן קצר לאחר סיום מלחמת העולם השנייה המשפחה חזרה להולנד.
בשנת 1970 הוא סיים את לימודי תואר שני באוניברסיטת אמסטרדם ובשנת 1978 סיים את עבודת הדוקטורט שלו באוניברסיטת ארסמוס ברוטרדם. עד לשנת 1987 הוא היה פרופסור באוניברסיטה זו ואחר כך באוניברסיטת ליידן. בשנת 1999 הוא נבחר לפרלמנט של הולנד. הוא היה חבר בפרלמנט עד למינויו לשר החוץ.
בשנת 1973 הוא התחתן עם דינה, ילידת חיפה. לרוזנטל יש 2 אחיות, (אח אחד נפטר), שתיהן מתגוררות בישראל.
קרכרודונטוזאוריים
קרכרודונטוזאוריים (שם מדעי: Carcharodontosauridae) היא משפחה של דינוזאורים טורפים המשתייכים לתת-סדרת תרופודה ולקבוצת הקרנוזאורים. המשפחה הוגדרה ב-1931 בידי החוקר ארנסט שטרומר. משמעות שמם הוא: "לטאות שן-כריש", עקב מבנה השיניים הארוכות, החדות והמשוננות שלהם שנועד לקרוע בשר ולגרום ולחתכים עמוקים במיוחד. ייתכן שטורפים אלה לא רק הרגו את הטרף אלא גם חיכו שימות מדימומים או מזיהום חיידקים, בדומה לכוח ענק. ייתכן שהם אף גנבו טרף לטורפים קטנים מהם.
הקרכרודונטוזאורים היו טורפי-על ששגשגו בעיקר באמריקה הדרומית ואפריקה במשך הקרטיקון.
טרפם העיקרי כלל בעיקר זאורופודים ענקיים, לרוב טיטאנוזאורים אף שהם יכלו לטרוף כל דינוזאור או אף חיות אחרות באמצעות לסתותיהם החזקות.
החוקרים סבורים שישנו קשר בין הימצאות זאורופודים ענקיים להימצאות הקרכרודונטוזאורים במספר אזורים, מה שגרם להיעלמותם עם היעלמות הזאורופודים מהם ניזונו. כך הגיגאנוטוזאורוס והמפוזאורוס מפטגוניה נעלמו עם הכחדת הארגנטינוזאורוס והסלטזאורוס, הקרכרודונטוזאורוס מצפון אפריקה נעלם עם הכחדת הפרליטיטאן והאקרוקנתוזאורוס נעלם לצד הכחדת הזאורופוסידון.
מסמך האסירים
מסמך האסירים הוא השם שנודע בו בתקשורת הישראלית - "המסמך הלאומי" או "מסמך ההסכמה הלאומית" שנחתם ב־10 במאי 2006 בכלא הדרים.
על המסמך חתומים חמישה מבכירי האסירים הפלסטינים בישראל:
המסמך כולל 18 סעיפים המתייחסים הן למטרות הפלסטיניות הלאומית והוא קובע בין השאר כי זכותו של העם הפלסטיני להגדרה עצמית תמומש בהקמת מדינה פלסטינית בגבולות הקו הירוק אשר בירתה ירושלים ומימוש זכות השיבה.
בזירה הפנים פלסטינית הוא קובע, בין השאר, כי חמאס והג'יהאד האיסלאמי יצטרפו למסגרת אש"ף וכי אש"ף הוא המסגרת הפלסטינית הלגיטימית.
לקראת סוף יוני 2006 הגיעו כנראה אנשי חמאס ופת"ח להסכמה על חתימה משותפת על המסמך. אולם חטיפתו של גלעד שליט ב-25 ביוני 2006 קטעה את השיחות על המסמך. ב-14 ביוני 2007 השתלט חמאס על רצועת עזה תוך עימות אלים מול פת"ח, מה שסגר את חלון ההזדמנויות להסכמה בין המפלגות.
Ctrl
Ctrl הוא אלבום הבכורה של הזמרת האמריקאית סיזה. האלבום יצא לאור ב-9 ביוני 2017, על ידי חברות התקליטים Top Dawg ותקליטי RCA. במקור, היה אמור האלבום לצאת בסוף 2015.
מגזין התרבות רולינג סטון דירג את אלבום הבכורה זה ברשימתם "100 אלבומי הבכורה הטובים ביותר בכל הזמנים" במקום ה-28. האלבום נכלל במספר רשימות שפרסמו גופי תקשורת שונים לסיכום האלבומים הטובים ביותר לשנת 2017, וסיכום האלבומים של העשור השני של המאה ה-21. כתב העת The A.V. Club דירג את האלבום במקום ה-28 ברשימתם "50 האלבומים האהובים ביותר של שנות ה-2010". בילבורד דירג את האלבום במקום ה-22 ברשימת "100 האלבומים הטובים ביותר של שנות ה-2010".
מגזין פיצ'פורק דירג את האלבום ברשימת "200 האלבומים הטובים ביותר של שנות ה-2010" במקום ה-24. בשנת 2019, מגזין רולינג סטון ערך את רשימת "100 האלבומים הטובים ביותר של שנות ה-2010" ודירג את האלבום במקום ה-40.
מגזין הרולינג סטון דירגו את האלבום במקום ה-472 ברשימת "500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים" אשר הרכיבו בשנת 2020, לאחר שני גרסאות שנוצרו בעבר.
רקע והפקה
מרבית רצועות האלבום נכתבו על ידי סיזה. האלבום זכה לשבחים רבים ממבקרי המוזיקה. הוא הופיע לראשונה במקום השלישי בבילבורד 200, ומכר 60,000 עותקים בשבוע הראשון ליציאתו. האלבום כולל את הסינגלים "Drew Barrymore", "Love Galore", "The Weekend" ו-"Broken Clocks". במרץ 2018, זכה האלבום במעמד פלטינה על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי על כך שמכר למעלה מ-1,000,000 עותקים. האלבום ושיריו היו מועמדים לארבעה פרסי גראמי, ואילו סיזה הייתה מועמדת בקטגוריית פריצת השנה באותה השנה.
יהדות גיברלטר
יהדות גיברלטר היא קהילה יהודית בגיברלטר, אשר בדרום חצי האי האיברי. ראשיתה בימי הביניים וראשית העת החדשה, כאשר התיישבו בה ממגורשי ספרד. בראשית המאה ה-21, היא בעלת אופי ספרדי, בריטי ומרוקאי. בני הקהילה מתפרנסים בעיקר מהיותה של גיברלטר מרכז סחר בינלאומי ומקלט מס. רבים מהם עורכי-דין, רואי-חשבון וסוחרים בינלאומיים. למרות מספרם הקטן של היהודים במקום, הם מהווים אחוז גבוה יחסית באוכלוסייה הכללית בהשוואה לקהילות יהודיות אחרות, ולמעשה רק במדינת ישראל ישנו אחוז גבוה יותר של אוכלוסייה יהודית.
תולדות הקהילה
היהודים הראשונים שהתיישבו בגיברלטר היו יהודים צאצאים ליהודים מגירוש ספרד ויהודים שהתגוררו בבריטניה.
בית הכנסת הראשון בעיר הוקם בשנת 1724. בשנת 1749 הגיע מלונדון רבה הראשון של המושבה, הרב אייזק נייטו והקים את קהילת "שער השמים" – את בית הכנסת העתיק של העיר הנושא שם זה. מלבדו הוקם בשנת 1781 בית הכנסת "נפוצות יהודה" – אחד מבתי הכנסת היפים ובעל עושר הקישוטים הגדול ביותר בעיר. באותה שנה הוקם גם בית הכנסת "עץ חיים" ובשנת 1820 בית הכנסת "אבודרהם", וכן קיים בית-כנסת לצעירים הפועל בבניין בית-הספר הקהילתי. אז גם נוסד בית-הקברות העתיק של הקהילה, במעלה הצוק, במקום הנקרא עד היום "שער היהודים". כיום אין קוברים בבית-קברות זה, אלא בבית הקברות החדש, ליד נמל התעופה.
הקהילה היהודית צמחה, עד שבסוף המאה ה-18 נפוצה שמועה כי ספרד תכבוש את השטח מידי בריטניה ולכן רבים עזבו את גיברלטר לאיטליה, אנגליה, הולנד ומדינות נוספות.
במהלך המאה ה-19 זכתה הקהילה לשגשוג וצמיחה והיא רק גדלה לאורך השנים. בין האישים הידועים בתקופה זו היו הרב יהודה ביבאס שנולד בה וכיהן בה כראש ישיבה, רב יוסף אלמאליח (נפטר ב-1823) והרב יוסף קובו (השמיני) שהיה רב הקהילה (נפטר בשנת ה'תר"ג 1843). במהלך מלחמת העולם השנייה בריטניה הצליחה לשמור על גיברלטר, ומשום כך השואה פסחה על יהודי גיברלטר, אך הפינוי הגדול של תושבי גיברלטר – על ידי הצבא הבריטי, שנזקק לבתים – לא פסח על הקהילה היהודית. חלק גדול מהמפונים העדיף שלא לחזור, והדבר הקטין מאוד את הקהילה היהודית.
בראשית המאה ה-21
הקהילה קטנה מאוד, כ-680 נפש מתוך כ-30,000 תושבים. למרות קוטנה של הקהילה, מדובר בקהילה "חזקה", במובן הדתי, עד כי "בשבת יותר ממחצית חנויות העיר הקטנות סגורות" עקב העובדה שכל יהודי הקהילה שומרים שבת. מוסדות הקהילה כוללים חמישה בתי-כנסת, הפעילים בשבתות ומלאים מתפללים. במטרה לשמור על תפעולם נקבע כי כל אחד מבתי הכנסת העיקריים ישרת  את כל הקהילה בימות החול שלשה חודשים. התפילה היא בנוסח הספרדים ובניגונים ספרדיים. אך המנהגים דומים יותר למנהגי יהדות מרוקו. קיים גם שריד למנהגים שהיו קיימים בספרד לפני גירוש ספרד כמו לקרוא את שיר השירים בחול המועד פסח בשפת הלדינו וכן פרקי אבות, שנוהגים לקרוא בין פסח לבין שבועות, אף הם נקראים בלדינו. מנהג נוסף הוא לשיר בערב שבת שיר הידוע בשם "בנדיגאמוס" (נברך), שהוא מעין תחליף לברכת המזון, אותו שרו האנוסים במקום ברכת המזון כדי להסוות את מוצאן. היום שרים אותו בנוסף לברכת המזון. אליהו בירנבוים בביקורו בקהילה מספר כי "אין נישואי תערובת בקהילה".
המרא דאתרא של הקהילה משנת 1985 הוא הרב רון חסיד מאנגליה. נשיא הקהילה הוא חיים לוי.
שלושה בתי-ספר בעיר: לילדים (מעורב) – ובו 90 ילדים, בית ספר תיכון לבנים – 22 תלמידים ובית ספר תיכון לבנות – 16 תלמידות. ישנו "כולל" קטן, שהאברכים שלו (שאינם מבני הקהילה) עוסקים גם בהוראה. רוב בני הקהילה שולטים בעברית. המשך הלימודים הוא באנגליה. בחורים החפצים בכך לומדים בעיקר בישיבת גייטסהד שבאנגליה או בישראל. בגיברלטר אין מוסדות להשכלה גבוהה. חלק מבוגרי בית הספר שלמדו בישיבות חזרו והיו למנהיגי הקהילה. כן קיימות חמש חנויות כשרות ומספר מסעדות כשרות.
היהודים שרים את ההמנון הבריטי בעברית. הם מברכים את המלכה וגם את "בעלה". הנוסח העברי הפותח במילים "אנא צור ישענו" חובר על ידי הרב משה בן נאים שהיה רבה של גיברלטר.
ככל תושבי גיברלטר, גם יהודי גיברלטר הם אזרחים בריטים.
אישים
הבן המפורסם ביותר של הקהילה – והגיברלטרי המפורסם ביותר בכלל – הוא סר יהושע חסן, (1915–1997), ראש השרים הראשון של גיברלטר. לאחר מלחמת העולם השנייה הנהיג חסן תנועה של גיברלטרים שדרשו שלטון עצמי (מלבד ענייני חוץ וביטחון). בסופו של דבר, נענתה ממשלת הוד-מלכותה לדרישה, ובבחירות נבחר חסן לראש השרים הראשון (chief minister), והחזיק בתפקיד זה כ-20 שנה (1964–1969 ו-1972–1987). בתו של חסן עלתה לישראל ומתגוררת בירושלים. סולומון לוי, אחיין של חסן, מונה בשנת 2008 למשך שנה לתפקיד ראש העיר גיברלטר.
ספורט
הקהילה היהודית בגיברלטר מקושרת לענף הקטרגל מאז שנות ה-70. לקהילה מקושרות שתי קבוצות, המתחרות במסגרת הליגות של גיברלטר: מכבי גיברלטר ומכבי מאסטרס. במסגרת המכביה ה-19, שהתקיימה בשנת 2013, גיברלטר יוצגה באמצעות ענף הקט-רגל בקטגוריות הגברים וגילאי נוער.
אדוארד הורוביץ
הרב ד"ר אדוארד (אפרים) הורוביץ (1 ביוני 1904 – 1986) היה בלשן, חוקר השפה העברית ומורה יהודי-אמריקאי.
ביוגרפיה
בקיץ 1925, כשהיה בן עשרים ואחת, נסע הורוביץ לארץ ישראל כדי ללמוד במחזור הראשון של האוניברסיטה העברית על הר הצופים, שם למד אצל אישים כגון גרשם שלום, יוסף קלאוזנר, משה צבי סגל ואשר גולאק. על חוויותיו כתלמיד באוניברסיטה, ועל הווי החיים בירושלים ובארץ ישראל של אמצע שנות העשרים, כתב הורוביץ מסה אוטוביוגרפית, שתורגמה לעברית לאחר מותו.
למד באוניברסיטת קולומביה ובאוניברסיטת ניו יורק, והוסמך לרבנות על ידי הסמינר היהודי התאולוגי. ב-1946 קיבל תואר דוקטור. לימד באוניברסיטת ניו יורק ובמכללת שטרן לנשים של הישיבה יוניברסיטי. היה מן הדמויות הבולטות בהנחלת השפה העברית באמריקה במאה העשרים, וכיהן כנשיא האגודה האמריקנית להוראת העברית. במשך למעלה מעשרים וחמש שנים עמד הורוביץ, מחלוצי הוראת העברית בתיכונים כלליים בארצות הברית, בראש המחלקה ללימודי עברית בתיכון תומאס ג'פרסון בברוקלין. בשיעוריו הנחיל לא רק את השפה העברית, אלא גם את התרבות והמסורת היהודית.
ב-1967 עלה הורוביץ עם משפחתו לישראל, והתיישב בשכונת טלביה בירושלים. כתב טור קבוע בג'רוזלם פוסט, והגיש תוכנית בענייני לשון ושפה בקול ישראל. ב-1986 נפטר ממחלה, ונטמן בבית העלמין ארץ החיים סמוך לבית שמש.
משפחתו
הורוביץ היה נשוי לסילביה לבית סולומון (הלכה לעולמה ב-2006), ולהם נולדו ארבעה ילדים. אחד מבניו הוא הרב פרופ' כרמי הורוביץ, חוקר המחשבה היהודית בימי הביניים. נכדו הוא הסופר אריאל הורוביץ.
זורק אבן למרקוליס
זורק אבן למרקוליס הוא פתגם תלמודי שבא לתאר מי שהתכוון לטוב ונמצא עושה רעה. מרקוליס הוא הנוסח התנאי לשמו של האל הרומאי מרקוריוס, שעל-פי המשנה, דרך עבודתו הייתה הוספה לערימת האבנים שליד פסלו. זורק אבן למרקוליס הוא מי שראה את פסלו של האליל, והשליך עליו אבן לאות גנאי, מבלי לדעת שבכך הוא למעשה עובד את האליל.
מקור הביטוי הוא בתלמוד הבבלי, בסיפור על רב מנשה. דוגמה לשימוש בביטוי נמצאת בתלמוד הבבלי, מסכת חולין, בה נאמר: "כל השונה לתלמיד שאינו הגון, כזורק אבן למרקוליס".. ועוד על דרך זו נאמר בתוספתא: "כשם שזורק אבן למרקוליס עובד עבודה זרה, כך כל המכבד רשע כאלו עובד עבודה זרה".
שני הביטויים באים לתאר אדם שהתכוון לטוב, ונמצא עושה רע: השונה לתלמיד שאינו הגון התכוון לטוב, שהרי התכוון ללמדו תורה, אך נמצא עושה רע - שכן לימד תורה לאדם שישתמש בה לרעה. וכך גם המכבד רשע התכוון לטוב, שהרי התכוון לכבד אדם, אך נמצא עושה רע - שכן בכך שכיבד רשע הביא להגדלת כוחו בקרב החברה, והגדלת כוחו של רשע בקרב החברה מביאה לרעה.
לתיאור המצב ההפוך, של מי שהתכוון להרע ונמצא עושה טובה, משמש הביטוי "בא לקלל ונמצא מברך", המבוסס על סיפורו של בלעם בן בעור.
מקיף א' באר שבע
בית הספר התיכון העירוני מקיף א' ע"ש פועה מנצ'ל הוא בית ספר שש-שנתי הממוקם בשכונה ג' בבאר שבע, והוא בית הספר המקיף הראשון שנוסד בישראל, בשנת 1953.
היסטוריה
בית הספר נוסד על ידי פועה מנצ'ל בשנת 1953, ולימים נקרא בית הספר על שמה. רעיון מסלול המקיף היה לפתוח כמות רבה של מגמות במטרה לאפשר לכל תלמיד לסיים 12 שנות לימוד עם בגרות או ללא בגרות, בתחום מקצועי לפי בחירתו.
כיום יש בבית הספר מגמות רבות, וביניהן אמנות, תקשורת, תיאטרון, מדעי המחשב והנדסת תוכנה, פיזיקה, כימיה, ביולוגיה, ביוטכנולוגיה ועוד.
לבית הספר יש קשר עם אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, במסגרתו חונכים סטודנטים מהאוניברסיטה תלמידים של בית הספר.
פרסים ותארים
ב-1999, הוענק פרס החינוך הארצי היוקרתי לשנת הלימודים תשנ"ט לבית הספר במעמד נשיא המדינה ושר החינוך.
ב-2003 קיבל בית הספר את פרס החינוך העירוני ע"ש יצחק ולבר.
בשנת 2008 הוסמך בית הספר כ"בית ספר ירוק".
במהלך השנים זכה בית הספר בפרסים רבים ויוקרתיים נוספים בתחומי הדעת והעשייה השונים
אלווין רות
אלווין אליוט רוֹת (בשם מלא באנגלית: Alvin Elliot Roth; נולד ב-18 בדצמבר 1951) הוא כלכלן יהודי-אמריקאי, חתן פרס נובל לכלכלה לשנת 2012 (יחד עם לויד שפלי).
לרות תרומות נכבדות לתורת המשחקים, תאוריית התכנון המכניסטי וכלכלה ניסויית. הוא ידוע בתרומתו ליישום תאוריות כלכליות לבעיות מעשיות.
קורות חיים
אלווין רות נולד בשנת 1951 להורים שעסקו בהוראה. בגיל צעיר ובמקביל ללימודיו בבית הספר החל לקחת קורסים באוניברסיטת קולומביה ובגיל 16 התקבל ללימודים באוניברסיטת קולומביה ללא שסיים את בית הספר התיכון. שם קיבל בשנת 1971 תואר ראשון בחקר ביצועים. עבר לאוניברסיטת סטנפורד, שבה קיבל בשנת 1973 תואר שני בחקר ביצועים, ובשנת 1974 קיבל תואר דוקטור.
הצטרף לסגל אוניברסיטת אילינוי, ממנה עבר בשנת 1982 לאוניברסיטת פיטסבורג, שבה מונה לפרופסור לכלכלה. בשנת 1998 עבר לאוניברסיטת הרווארד. בשנת 2012 עבר כפרופסור אורח לאוניברסיטת סטנפורד, מתוך כוונה להפוך בשנת 2012 לחלק מהסגל של אוניברסיטה זו, ולהיות פרופסור אמריטוס של אוניברסיטת הרווארד.
רות הוא עמית סלואן, עמית גוגנהיים ועמית של האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים. חבר גם בלשכה הלאומית למחקר כלכלי ובחברה האקונומטרית.
עיצוב השוק
רות תרם מספר תרומות בסיסיות לאסכולת "עיצוב השוק" (Market Design), החל משנות ה-90 של המאה ה-20. בתיאור הדינמיות של עיצוב השוק, רות הציע כי "ככל שתנאי השוק משתנים, התנהגותם של אנשים משתנה וזה גורם לביטול חוקים ישנים וליצירת כללים חדשים". במסגרת זו רות ידוע בתרומתו ליישום תאוריות כלכליות לבעיות מעשיות, ובהן:
כלכלה ניסיונית
רוט הוא אחד החלוצים המוקדמים של הכלכלה הניסיונית ותרם מספר תרומות בסיסיות לתחום החל מתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20. גישתו של רוט הרחיבה את האפשרויות של ניסויים כלכליים והביאה לגישה פתוחה יותר בכלכלה, להשפעה של מדעי החברה האחרים עליה. רות ועמיתיו פנו למושגים סוציולוגיים ופסיכולוגיים כדי להסביר כיצד נבדקים חרגו מתוצאות חזויות רציונליות. רוט גם תיאר סוגיות מתודולוגיות שגם יצרנים וגם צרכני מחקר ניסויים חייבים לשקול בפענוח תוצאות ניסויים ופרסם את מערכי הנתונים המלאים של הניסויים שלו בזמן שהתחום היה עדיין בחיתוליו, והניח את הבסיס לחלק גדול מהוויכוחים המטא-מדעיים בנוגע לניסויים בכלכלה.
חיים אישיים
רות נשוי לאמילי ולהם שני ילדים: הבכור, אהרון הוא פרופסור למדעי המחשב באוניברסיטת פנסילבניה, הצעיר, בן, הוא פרופסור חבר בפקולטה למינהל עסקים באוניברסיטת הרווארד.
דלטון טגלאגי
קריירה פוליטית
טגלאגי נבחר לראשונה לאספת המחוקקת לאחר הבחירות הכלליות ב-2008. ב-2014, מונה לשר התשתיות של ניואה. לאחר הבחירות ב-2017, טגלאגי החל לכהן כשר לאיכות הסביבה, משאבי טבע, חקלאות, ייעור ודיג. ב-2020, ניצח טגלאגי בבחירות ומונה לפריימר של ניואה.
צרפודה
צרפודה (שם מדעי: Cerapoda) היא תת-סדרה של דינוזאורים בעלי אגן דמוי עוף מהם התפתחו רוב המינים חסרי השריון: האורניתופודה והמרגינוצפליה. ובייחוד קבוצות ההדרוזאוריים בעלי מקור הברווז, הפכיצפלוזאורים בעלי הראשים דמויי הקסדה והצרטופסים בעלי מקור התוכי והעטרה.
הם באו במגוון גדלים, מדינוזאורים קטנים באורך ועד לדינוזאורים ענקים באורך. כולם היו צמחוניים. הם נכחדו בסוף תקופת הדינוזאורים כ-66 מיליון שנה לפני זמננו בסוף תקופת הקרטיקון.
גאורגה ארג'שאנו
גאורגה ארג'שאנו (ברומנית: Gheorghe Argeşanu; 28 בפברואר 1884 – 26/27 בנובמבר 1940) איש צבא בדרגת גנרל ומדינאי רומני אשר שירת כראש ממשלת רומניה, כשבוע ב-1939 21 בספטמבר - 28 בספטמבר.
חייו
ארג'שאנו נולד בדרום רומניה. במסגרת שרותו הצבאי, במלחמת העולם הראשונה קודם לעמדות מפתח בצבא הרומני. בשנת 1938 שימש כשר ההגנה בממשלתו השנייה של מירון קריסטאה.
לאחר רציחתו של ארמנד קלינסקו בידי אנשי התנועה הלגיונרית, התמנה ארג'שאנו על ידי קרול השני, מלך רומניה לראש ממשלה זמני.
אחד מצעדיו הראשונים היה הצגת גופתו של קלינסקו, בפומבי, תפיסתם האקראית של שלושה מחברי התנועה הלגיונרית בכל מחוז ברומניה והוצאתם להורג ללא משפט.
ארג'שאנו הוחלף בסוף ספטמבר 1939 על ידי קונסטנטין ארג'נטויאנו, והתמנה כמפקד הקורפוס השני של צבא רומניה, עד לפרישתו מהצבא ב-1940. ביוני 1940 קודם לדרגת גנרל ובספטמבר הוצא מן השירות עם קצינים אחרים שנחשדו בנאמנות למלך קרול. לאחר הקמתה של המדינה הלאומית-לגיונרית על ידי התנועה הלגיונרית בספטמבר 1940, נעצר גאורגה ארג'שאנו על חלקו בהוצאות להורג של חברי התנועה הלגיונרית. הוא נכלא בכלא ז'ילבה, ועוד באותו היום הוצא להורג (ללא משפט) בטבח ז'ילבה, יחד עם עוד 65 אסירים פוליטיים נוספים.
קשר קוולנטי
קשר קוֹוָלֵנְטִי (בעברית: קשר שיתופי) הוא קשר כימי בין שני אטומים על ידי שיתוף אלקטרון ערכיות (ברמה הקוולנטית).
האל-מתכות משתפות ביניהן מספר אלקטרונים מאלקטרוני הערכיות שלהם. בקשר קוולנטי כל אטום משני אטומי הקשר תורם לקשר מספר זהה של אלקטרונים - ועל שם כך הקשר נקרא "קוולנטי" ("קו" - שיתוף, "וולנט" - ערכיות).
קשר קוולנטי הוא אחד משלושת סוגי הקשרים הכימיים הראשוניים, יחד עם קשר יוני וקשר מתכתי, ומהווה אחד מן הקשרים הכימיים החזקים ביותר.
אלקטרוני הקשר ממלאים יחדיו אורביטלי מולקולרי, כאשר צפיפות ענן האלקטרונים באורביטלים (אלקטרושליליות) אלו סביב אטומי הקשר יכולה להיות:
אלקטרונים
בדומה לכל הקשרים הכימיים הראשוניים: הבסיס ליצירת קשר קוולנטי הוא השאיפה של האטומים להיות בעלי סידור אלקטרונים שלם, בו כל הקליפות והאורביטלים בהן, מלאות או ריקות לחלוטין מאלקטרונים, בדומה לסידור האלקטרונים של אטומי הגזים האצילים. במקרה של מפגש בין שני אטומי אל-מתכת, האטומים מושכים את האלקטרונים אחד של השני ומספקים שאיפה זו על ידי שיתוף מספר אלקטרונים אשר יחדיו ימלאו את רמת האלקטרונים המאוכלסת החיצונית ביותר שלהם. הרי שכל הרמות מתחת כבר מלאות, מילוי אותה רמה יביא לסידור אלקטרונים שלם.
סידור האלקטרונים
כל אורביטל יכול להכיל אלקטרון בודד עד שניים. לאלקטרונים עדיף אנרגטית להתפרס באורביטלים בעלי רמת אנרגיה זהה, ביחידים. על פי כלל הונד רק ברגע שכל האורביטלים מאוכלסים על ידי אלקטרון בודד יתמלאו אורביטלים מאוכלסים כבר. ובשום צורה לא לפני כך.
כתוצאה מכך, באטומים אל-מתכתיים שאינם גזים אצילים, מספר האלקטרונים אשר "חסרים" לסידור אלקטרונים מלא זהה למספר האלקטרונים הבודדים. מספר זה הוא מספר הקשרים הקוולנטיים אשר האטום יכול ליצור עם אטומים אחרים.
לדוגמה: לאטום חמצן O יש שישה אלקטרונים בקליפתו החיצונית, אשר בה ארבעה אורביטלים. על כן, ישנם שני זוגות אלקטרונים (בשני אורביטלים), ושני אלקטרונים יחידים (בשני אורביטלים נפרדים). ניתן לראות הייצוג אלקטרוני הערכיות לפי דיאגרמת לואיס (אלקטרונים אלו מסומנים בנקודות סביב האטום) את התפלגות האלקטרונים:
בקשר קוולנטי, חולקים שני אטומים את האלקטרונים החופשיים שלהם ברמת האנרגיה הגבוהה ביותר, ליצירת אורביטלים משותפים (בהם זוגות אלקטרונים) המצויים בין שני האטומים. קשרים קוולנטים אותם יוצר אטום עם אטומים אחרים משלימים את מצבו האלקטרוני של האטום למצב הדומה למצבו הנייטרלי של אטום גז אציל. ישנם מקרים היוצאים מכלל זה, לדוגמה, קשר מתכתי או מקרים בהם האלקטרונים מהרמות הפנימיות משתתפים בקשר.
בין שני אטומים עשוי להיווצר קשר קוולנטי יחיד (זוג אלקטרונים משותף), כפול (שני זוגות אלקטרונים משותפים) או משולש (שלושה זוגות). קשר מרובע ומחומש עשוי להתקיים בין מתכות וגם בין אל מתכות.
דוגמאות לסימוני קשרים (לפי מספר האלקטרונים החופשיים)
קשר קוולנטי יחיד בין אטום מימן לאטום פלואור: \ H-F
קשר קוולנטי כפול בין אטום חמצן לאטום גופרית: \ O=S
קשר קוולנטי משולש בין אטום זרחן לאטום חנקן:
סוגי הקשרים הקוולנטים
ישנם שני סוגים של קשרים קוולנטים. קשר קוולנטי מלא, וקשר קוולנטי קוטבי. בקשר קוולנטי מלא מדובר בשתי אל מתכות זהות שיוצרות קשר קוולנטי ואז אלקטרוני הערכיות שלהם נמצאים פעם באטום הראשון ופעם בשני. בקשר קוולנטי קוטבי מדובר בשתי אל מתכות שונות שמתרכבות רק כשלאחת יש אלקטרושליליות גבוהה יותר (אין שני יסודות בעלי אלקטרושליליות זהה) ולכן רוב הזמן אלקטרוני הערכיות נמצאים אצל האטום בעל האלקטרושליליות הגבוהה ביותר, אפילו שכמות זמן לא מבוטל האלקטרונים יהיו אצל בעל האלקטרושליליות הנמוכה יותר. לדוגמה, מימן (H) שמתרכב עם פלואור (F). לפלואור יש אלקטרושליליות גבוהה יותר מאשר למימן, אפילו שלמימן יש אלקטרושליליות גבוהה יחסית לשאר היסודות בטבלה ולכן רוב הזמן אלקטרוני הערכיות יהיו אצל פלואור אבל גם חלק מהזמן אצל המימן.
מבנה מרחבי
צורתה המרחבית של המולקולה הנוצרת בזכות יצירתו של קשר קוולנטי נקבע על-פי נטייתם של זוגות האלקטרונים להיות רחוקים זה מזה ככל הניתן בשל מטענם החשמלי השלילי. לכן המרחק הרצוי הוא המרבי ובכל מבנה הזוויות הנוצרות על ידי שני אטומים הקשורים כל אחד לאטום שלישי (וכך נוצרת זווית בין 3 אטומים - שתקרא להלן "הזווית בין הקשרים") הן שוות. סביב כל אטום במולקולה כזו (מלבד מימן והליום) מצויים ארבעה אורביטלים (בלעדיים לאטום או משותפים בקשר קוולנטי) המסודרים לפיכך בפינותיו של ארבעון משוכלל (פירמידה בעלת בסיס משולש שבה כל הפאות שוות זו לזו).
כוח הדחייה של זוגות אלקטרונים שאינם קושרים קשרים קוולנטים אלא נמצאים סביב אטום אחד הוא גדול במעט משל הזוגות היוצרים את הקשר, שכן הראשונים קרובים יותר לגרעין האטום. כמו כן, כוח הדחייה של קשר קוולנטי כפול גדול משל יחיד, וכוח הדחייה של קשר משולש גדול משל קשר כפול.
דוגמאות לסידור הזוגות במרחב:
מולקולת מתאן, שבה אטום פחמן מקושר לארבעה אטומי מימן, לכל אחד בקשר קוולנטי יחיד:
צורת תיאור זו היא מישורית, אך מציינת פיזור ארבעוני של הקשרים במרחב. מולקולת אמוניה, שבה אטום חנקן, לו זוג אלקטרונים אחד ברמת האנרגיה האחרונה, מקושר לשלושה אטומי מימן, לכל אחד בקשר קוולנטי יחיד: גם במקרה זה התיאור הגרפי מציין פיזור מרחבי בצורת פירמידה. הזווית שבין כל שני קשרים קבועה, אך הזווית בין זוג האלקטרונים 'השייך' לאטום (שתי הנקודות) גדולה מעט מהזווית בין כל שני קשרים. מולקולת מים, שבה אטום חמצן, לו שני זוגות אלקטרונים ברמת האנרגיה האחרונה, מקושר לשני אטומי מימן, לכל אחד בקשר קוולנטי יחיד: שלושת האטומים יוצרים צורה מישורית, אך כל זוגות האלקטרונים מפוזרים במרחב בצורת ארבעון. הזווית בין הקשרים היא זווית קהה, שכן כוח הדחייה של זוגות האלקטרונים גדול יותר משל הקשר הקוולנטי. מולקולת "ציאניד" (מימן ציאנידי), שבה אטום פחמן מחובר בקשר קוולנטי משולש לאטום חנקן ובקשר קוולנטי יחיד לאטום מימן.
עוצמת הקשר בין שני האטומים גדלה ככל שיש ביניהם יותר קשרים קוולנטיים. כמו כן, ככל שהאלקטרושליליות (יכולת המשיכה של אלקטרונים) של אטום מסוים גבוהה יותר, גדלה עוצמת הקשרים אותם הוא יוצר.
מכיוון שהאלקטרושליליות של היסודות השונים שונה זו מזו, בכל קשר בין אטומים (מלבד מקרים בהם המולקולה היא סימטרית לחלוטין בציר זה) לאחד האטומים כוח משיכה גדול יותר, והאלקטרונים של הקשר הקוולנטי ייטו להיות בקרבתו. כך נוצרים הבדלים יחסיים של מטען בין שני האטומים. הבדלים יחסיים אלו עשויים להשפיע על שאר הקשרים של האטומים.
סאמר סנדרס
סאמר אליזבת סנדרס (באנגלית: Summer Elisabeth Sanders; נולדה ב-13 באוקטובר 1972) היא שחיינית עבר אמריקאית. אלופה אולימפית בעלת 4 מדליות מהן 2 זהב ואלופת עולם במשחה ל-200 מטר פרפר. היא כתבת ופרשנית ספורט בטלוויזיה, מנחת טלוויזיה ושחקנית.
ביוגרפיה
נולדה ברוזוויל שבקליפורניה.
באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה בטוקיו שביפן בשנת 1989 זכתה סנדרס במדליית כסף במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:16.09 דקות.
אלופת עולם
באליפות העולם בשחייה שנערכה בפרת' שבאוסטרליה בשנת 1991 זכתה סנדרס ב-3 מדליות, אחת מכל סוג. מדליית זהב במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:09.24 דקות, לפני רי שיטו מיפן (2:11.06 דקות) והיילי לואיס מאוסטרליה (2:11.09 דקות), מדליית כסף במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:14.06 דקות, אחרי לין לי מסין (2:13.40 דקות) ודניאלה הונגר מגרמניה (2:16.16 דקות) ומדליית ארד במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:43.41 דקות, אחרי לי (4:41.45 דקות) ולואיס (4:41.46 דקות).
באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה באדמונטון שבקנדה באוגוסט אותה שנה זכתה סנדרס ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:09.84 דקות, במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:14.04 דקות ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:41.46 דקות.
אלופה אולימפית
באולימפיאדת ברצלונה (1992) זכתה סנדרס ב-4 מדליות. שתי מדליות זהב במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:08.67 דקות, לפני וואנג קסיוהונג מסין (2:09.01 דקות) וסוזי אוניל מאוסטרליה (2:09.03 דקות), ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב כששחתה בשלב המוקדמות, מדליית כסף במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:11.91 דקות, אחרי לי שקבעה שיא עולם חדש של 2:11.65 דקות ולפני הונגר (2:13.92 דקות) ומדליית ארד במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:37.58 דקות, אחרי כריסטינה אגרסגי מהונגריה (4:36.54 דקות) ולי (4:36.73 דקות). בנוסף, היא סיימה במקום שישי במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 59.82 שניות.
לאחר שפרשה משחייה תחרותית ניסתה סנדרס להשתתף באולימפיאדת אטלנטה (1996), אך במבחנים האמריקאים היא לא הצליחה להתברג בין שתי הראשונות במשחה אישי ולכן לא נכללה בנבחרת הלאומית.
ב-1997 החלה להנחות את תוכנית הטלוויזיה לילדים "Figure It Out" עד 1999, אשר שודרה בניקלודיאון.
חייה האישיים
סנדרס התחתנה בשנת 1997 עם מארק הנדרסון, אלוף אולימפי בשחייה ובשנת 2001 הם התגרשו. בשנת 2005 היא התחתנה עם אריק סקלופי, גולש אלפיני שהשתתף ב-3 אולימפיאדות חורף ובעל מדליית ארד מאליפות העולם ולשניים שני ילדים, בן ובת.
היפוכונדריה
היפוכונדריה או חרדת בריאות (באנגלית: Illness Anxiety Disorder) היא הפרעה נפשית המתאפיינת בחשש מופרז ממחלות ועיסוק כפייתי בנושא הבריאות. היפוכונדריה מאופיינת בבחינה עצמית מתמדת של הגוף, חשש עז מכל תסמין פיזי, שולי ככל שיהיה (למשל עייפות, שינוי במשקל או כאב ראש קל), ופחד כי הוא מעיד על מחלה כרונית או סופנית. חלק מהאנשים חוששים ממחלה ספציפית או מתמקדים בתסמינים ספציפיים, ואצל אחרים הדאגה אינה מוגבלת לנושא מסוים, הם חוששים ממגוון מחלות ושמים לב לכל תסמין גופני שיכול להעיד לדעתם על בעיה רפואית.
חלק מהאנשים עם חרדת בריאות מבקרים בתדירות גבוהה אצל רופאים כדי לקבל אישור לכך שבריאותם תקינה. אולם לעיתים הם אינם מאמינים לדברי הרופאים ומחפשים חוות דעת שנייה או דורשים בדיקות נוספות. גם אם האישור שניתן מהרופא מרגיע אותם, הרגיעה היא קצרת טווח, והדאגות באותו נושא או באחר חוזרות במהרה. כמו כן, היפוכונדרים רבים חווים חרדה בעת בדיקה רפואית, כך שלחץ הדם שלהם עולה, מצב הנקרא תסמונת החלוק הלבן, כך שתוצאות בדיקות לחץ דם יכולות להתברר כלא תקינות אף על פי שאין בעיה בפועל. חיפוש האישורים אינו מוגבל לרופאים; חלק מהאנשים עם היפוכונדריה מאתרים לעיתים תכופות אצל אנשים בסביבתם בעיות במצבם הפיזי, ומבקשים אישור שבריאותם תקינה. בצד השני ישנם היפוכונדרים נמנעים, העושים כמיטב יכולתם להימנע מאזכורים של מחלות, נמנעים לגמרי מביקור אצל רופאים ועריכת בדיקות חיוניות ומדיבור על הנושא, מחשש מכאב וחשיפה גופנית, או שהחרדה תתגבר או שתלונתם לא תילקח ברצינות. שני קצוות אלו עלולים להוביל לפגיעה בבריאות: ביקורים תכופים אצל רופאים עלולים להוביל לבדיקות וטיפולים מיותרים ואף מזיקים, והימנעות מבדיקות ורופאים יכולה להוביל להזנחה של בעיות ממשיות.
אטימולוגיה
מקור המושג היפוכונדריה מיוונית: "היפו" שפירושו מתחת, ו"כונדרוס" שפירושו סחוס. ביוון העתיקה כאבים בלתי מוסברים יוחסו לאיברים שמתחת לסחוסי הצלעות, ביניהם הטחול שנחשב למקור המרה השחורה והמלנכוליה.
אבחנה
אבחנה של היפוכונדריה ניתנת על ידי פסיכיאטר. לפי מדריך האבחנות הפסיכיאטרי DSM-5, כדי לקבל אבחנה של היפוכונדריה על האדם לעמוד בקריטריונים הבאים.
שכיחות ואפידמיולוגיה
השכיחות המוערכת להפרעה זו באוכלוסייה לאורך פרק זמן של שנה עד שנתיים נעה בין 1.3% ל 10%. במסגרות רפואיות השכיחות של ההפרעה נעה בין 3% ל 8%. השיעור דומה בין גברים ונשים. במדגמים מבוססי אוכלוסייה שיעור ההפרעה עולה עם הגיל כשמדובר בסוג הראשון (ראו להלן) של היפוכונדריה.
גורמי סיכון וגורמים פרוגנוסטיים
גורמים סביבתיים: נמצא שההפרעה קשורה לאירועי חיים מעוררי מצוקה ולחץ נפשי. כך גם תופעות רפואיות שהן משמעותיות אך לחלוטין שפירות המאיימות על הבריאות. כמו כן נמצא קשר בין ההפרעה לבין היסטוריה של התעללות בילדות, או מחלת ילדות משמעותית. כל אלו יכולים להיות גורמים פרוגנוסטיים המגדילים את הסיכוי להתפתחות ההפרעה, אך חשוב לציין שאין על כך הסכמה גורפת.
גורמים נוספים: בקרב שליש עד מחצית מהאנשים שפיתחו את ההפרעה יש נטייה לפחות תחלואה נלווית נפשית וליותר תחלואה נלווית גופנית. אצל אנשים אלה ההפרעה פחות חמורה.
סוגיות תלויות תרבות
מעט מאוד ידוע כיום על הביטויים של ההפרעה בחברות שאינן מערביות.
מהלך ההפרעה
מהלך התפתחות ההפרעה אינו ברור לגמרי. מדובר ככל הנראה במצב כרוני המתאפיין בהחמרות מדי פעם ובנסיגה בשאר הזמן. ההפרעה מופיעה בבגרות המוקדמת או באמצע החיים. בקרב קשישים החרדה מתמקדת במקרים רבים בחשש מפני אובדן הזיכרון.
התמונה הקלינית
התמונה הקלינית היא תמונה של דאגה רבה לבריאות של איבר מסוים או של מערך גופנית מסוימת, ולעיתים דאגה לשלמות והתפקוד של מערכת מסוימת בגוף. לרוב מדובר בדאגות הקשורות לגוף ולעיתים רחוקות הדאגות מתמקדות בתפקוד הנפשי. האדם עם ההפרעה מבטא פחד מפני המחלה המקננת בו. הפחד מתבטא בעיסוק מרובה בליקוי הגופני כביכול, או לחלופין בחלק מהמקרים בהימנעות (לא מוכן להזכיר את שם המחלה וכדומה). המשותף לכל המצבים הללו הוא שאין ממצא אורגני המאשר שאכן מדובר בדבר מה רציני או שקיימת מחלה כלשהי. אנשים עם הפרעה זו יתקשו לדבר על דבר אחר חוץ מהסימפטומים שהם חשים וקשה מאוד להרגיע אותם. בחלק מהמקרים עלולות התלונות לבטא התייחסות גם למחלות ממשיות, אם כי בדרך כלל אלו מחלות שחומרתן קלה בהרבה ממה שהאדם עם היפוכונדריה מדמיין.
תחלואה נלווית
היפוכונדריה מלווה פעמים רבות בהפרעות פסיכיאטריות אחרות. השכיחות ביותר הן דיכאון, חרדה מסוגים שונים, הפרעות מהספקטרום הטורדני כפייתי.
מחקר
קיימות תאוריות שונות לגורמים להיפוכונדריה:
אבחנה מבדלת
מצב רפואי : יש לשלול אפשרות של מחלה בסיסית נוירולוגית, אנדוקרינית, או כל מצב רפואי שיכול להיות הסיבה להופעת התסמינים שעליהם מדווח האדם.
הפרעות הסתגלות : התנהגות הקשורה לבריאות ועיסוק בבריאות היא תגובה נורמלית למצבים רפואיים מורכבים ואינה מהווה הפרעה נפשית. היפוכונדריה תאובחן אם ההתנהגות נמשכת זמן רב, ואם היא מבטאתחרדה לא פרופורציונלית לסוג האיום על בריאות האדם ועוצמת האיום על הבריאות.
הפרעות סימפטום גופני: בהפרעה נפשית זו האדם יתלונן על תסמינים ברורים כלשהם. אצל האדם עם היפוכונדריה התסמין העיקרי הוא דאגה וחרדה רבה. הסימפטום הגופני הוא משני.
הפרעות חרדה: בהפרעת חרדה מוכללת האדם חרד מפני מגוון של גורמים, לאו דווקא כאלו הקשורים לגוף. בהפרעת פאניקה יש תסמינים אופייניים חדים של התקף. אף שבשתי ההפרעות האלו יכולות להיות דאגות רפואיות, האופי שלהן יהיה כמעט תמיד אפיזודיאלי וזמני. בהיפוכונדריה החרדה היא בעלת אופי כרוני ויציב יחסית.
הפרעות הקשורות לטורדנות כפייתית: אנשים עם היפוכונדריה יכולים לחוות תופעה של מחשבות טורדניות בדומה למה שקורה בהפרעה טורדנית כפייתית. ההבדל הוא שאדם עם הפרעה טורדנית כפייתית עשוי להיות חרד מפני אפשרות של מחלה בעתיד. אדם עם היפוכונדריה לעומת זאת חרד מפני אפשרות של מחלה עכשיו.
הפרעת דיכאון מז'ורי: אצל אנשים עם דיכאון מז'ורי ייתכנו רומינציות (מחשבות תועות) על מצבם הבריאותי. ההבדל הוא שבמצב של דיכאון מז'ורי לא מדובר בדאגה אינטסיבית, כרונית ושאינה פרופורציונלית לגודל האיום הגופני.
הפרעות פסיכוטיות: אנשים עם הפרעות פסיכוטיות עשויים לדווח על תופעות הקשורות לגוף, אך אלו עשויות להיות תופעות ביזאריות במידת מה כמו ריקבון של איבר פנימי וכדומה.
תסמונת מנכהאוזן: שלא כמו אנשים עם היפוכונדריה, אנשים עם תסמונת מינכהאוזן וכן הפרעות אחרות שקשורות להתחזות והיתחלות יסרבו לעבור טיפולים הכרוכים באי נוחות או כאב. המשותף לשתי ההפרעות הוא הרווח המשני: גם אדם עם תסמונת מינכהאוזן וגם אדם עם היפוכונדריה "מרוויחים" הפחתת ציפיות האדם מעצמו והסביבה ממנו.
טיפול
טיפול קוגניטיבי התנהגותי ותרופות נוגדות דיכאון ממשפחת SSRI נמצאו כטיפולים המועילים ביותר לחרדת בריאות.
טיפול קוגניטיבי התנהגותי מתמקד בשינוי דפוסי חשיבה והתנהגות המובילים לחרדה בריאות ומתחזקים אותה. בחלק הקוגניטיבי של הטיפול, עוסקים באיתור אמונות ופרשנויות שגויות של אנשים עם חרדת בריאות, תיקון טעויות חשיבה ומתן מידע מדויק לגבי טיב ההפרעה ולגבי נושאים רפואיים שונים. החלק ההתנהגותי של הטיפול מתבסס על חשיפה ומניעת תגובה. חשיפה היא טכניקה בה האדם לומד להיחשף למחשבות וטריגרים חיצוניים המעוררים אצלו חרדות בנוגע לבריאות לאורך זמן מבלי לבצע פעולה כפייתית, על מנת לאפשר לחרדה לשכוך באופן טבעי. במניעת תגובה ממופות פעולות כפייתיות של האדם (למשל חיפוש אישורים, ביקורים תכופים אצל רופאים, בחינה עצמית של תפקודים גופניים שונים ועוד) ולאורך הטיפול הוא מוותר עליהן, דבר המפחית את העיסוק והחשיבה הטורדנית בנושא.
ישנה גם עדות להצלחה בטיפול מבוסס קשיבות (MBCT).
סאמרסלאם (2019)
סאמרסלאם (2019) היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-WWE, ששודר בערוץ של ה-WWE Network. האירוע כלל את שלושת המותגים (Raw, סמאקדאון ו-205 לייב) ונערך ב-11 באוגוסט 2019, באולם סקוטיה-בנק ארנה שבטורונטו, אונטריו, קנדה. האירוע היה האירוע ה-32 בסדרת אירועי סאמרסלאם והשני שנערך באותו האולם (אירוע הסאמרסלאם האחר שנערך באולם זה היה בשנת 2004).
שנים עשר קרבות התנהלו באירוע, כולל שלושה שהתקיימו במופע המקדים לאירוע. בקרב המרכזי, סת' רולינס ניצח את ברוק לסנר וזכה באליפות האוניברסלית בפעם השנייה בקריירה שלו. עוד ברשימת הקרבות, בריי וויאט ערך את קרב הבכורה המחודש שלו, הפעם בדמות ה"שד" שלו, כשרשם ניצחון על פין באלור, שארלוט פלייר ניצחה את טריש סטרטוס בהכנעה, קווין אואנס ניצח את שיין מקמהן ושמר על עבודתו, הקרב בין קופי קינגסטון לרנדי אורטון על אליפות ה-WWE הסתיים בספירת חוץ כפולה, מה שאיפשר לקינגסטון לשמור על התואר, וגולדברג ניצח את דולף זיגלר.
רקע
סאמרסלאם הוא אירוע שלם וצפה שנתי, המופק על ידי ה-WWE במתכונת של חודש אוגוסט מאז שנת 1988 ואף זכה לכינוי "החגיגה הגדולה ביותר של הקיץ". הוא אחד מארבעת אירועי השלם וצפה המקוריים של הארגון, לצד רסלמניה, רויאל ראמבל וסדרת ההישרדות; אירועים המכונים "ארבעת הגדולים". אירוע זה נחשב לשני בחשיבותו בשנה לאחר רסלמניה.
עלילות
האירוע כלל קרבות שנבעו מעלילות מתוסרטות מהתוכניות השבועיות: Raw, סמאקדאון ו-205 לייב.