cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
זיקת הנאה בישראל
זיקת הנאה מכוח שנים
הזיקה מותנית בכך שהשימוש וההנאה הם אכן כאלה הראויים להיות זיקת הנאה (ולא שימוש היוצר תפיסת חזקה, למשל). התנגדות של בעל המקרקעין בתוך התקופה צריכה שתבוא בהודעה בכתב או הודעה לציבור. דוגמה לזיקת הנאה מכוח שנים, אפשר למצוא בפסק הדין במשפט "חוה אסטרחאן נגד זאב בן-חורין", בו נפסק בבית המשפט העליון שחניית רכב במשך למעלה משלושים שנה בחזית בניין שהייתה שייכת לבעלים אחרים, יצרה זיקת הנאה לטובת המקרקעין הזכאים.
ישנן שתי סיבות להחיל זיקת הנאה מכוח שנים. האחת היא ראיית בעל המקרקעין הכפופים, בכך שלא התנגד לשימוש בקרקע שלו, כמי שוויתר על הפסקת שימוש זה והשלים עמו. השנייה היא ששימוש במשך תקופה ארוכה בה לא השתנה מצב קיים יוצרת מטבעה ציפיות בצדדים הנוגעים בדבר, שהמצב הקיים לא ישתנה בעתיד.
זיקת הנאה ברכוש משותף
הפסיקה מתייחסת גם לזיקת הנאה ברכוש משותף. כך למשל, בית המשפט המחוזי בתל אביב דחה תביעה של שכנים נגד שכן שהשתמש עשרות שנים בחנייה משותפות, מול המחסן שבבעלותו. השכנים טענו כי "השימוש בשטח נשוא המחלוקת, המהווה רכוש משותף, הוא שימוש שאינו כדין, המהווה הסגת גבול. עוד נטען על ידם כי השימוש מעבר להיותו הסגת גבול, מהווה גם מטרד ומפריע לכניסה ויציאה של רכבים למגרש וממנו". בית המשפט אמנם אישר את העובדות וקבע כי "אין ספק כי פריקה וטעינה של סחורות בשטח המשותף אינם מהווים שימוש רגיל במקרקעין, וכי עסקינן בשימוש חריג שאינו נובע מדיני השיתוף". עם זאת, התביעה נדחתה תוך חיוב בהוצאות, כיוון שחלפו מעל שלושים שנה, ולכן השופטים קבעו כי מדובר בזיקת הנאה אשר מוענקת לא רק לבעל המחסן (שכבר הפסיק את פעולתו המסחרית), אלא למחסן עצמו כנכס באופן ש"כל מי שעושה או יעשה שימוש במחסן הנ"ל זכאי לחסות בצילה של זיקת ההנאה הנ"ל".
מקרקעין מיוחדים
במקרקעין מסוימים יש הסתייגויות בהוראה על רכישת זיקת הנאה מכוח שנים.
קרקע מוסדרת
יש הרואים בהתיישנות המקנה זכות זיקת הנאה ייחוד משאר סוגי ההתיישנות, בכך שאין הבדל אם היא הייתה בקרקע מוסדרת או בקרקע רגילה; בשני סוגי הקרקעות מוקנית זיקת הנאה אם התקיימו תנאי ההתיישנות. למעשה, סעיף 94 בחוק המקרקעין הדן בזיקת הנאה מכוח שנים אכן אינו מבחין בין קרקע מוסדרת לקרקע רגילה. אך סעיף 159 (ב) לחוק המקרקעין הדן בקרקע מוסדרת שולל את ההתיישנות בקרקע מוסדרת. בפסק דין בבית משפט השלום אכן ראה השופט את סעיף 94 המורה על זיקת הנאה מכוח שנים בכפיפות לסעיף 159, ופסק שאין זיקת הנאה מכוח שנים בקרקע מוסדרת. אך המשפטן יהושע ויסמן, שהיה מעורב בתהליכי החקיקה של חוק המקרקעין, טוען שאפשר לראות את סעיף 94 כהוראה ספציפית לזיקת הנאה, ואילו את סעיף 159 השולל את ההתיישנות בקרקע מוסדרת, כהוראה כללית, כך שאין היא חלה על המשתמע מההוראה הספציפית לזיקת הנאה, שאינה מבדילה בין קרקע מוסדרת לקרקע רגילה. ויסמן תוהה ואומר שאם אכן מקבלים את הגישה שזיקת הנאה מכוח שנים אינה חלה על קרקע מוסדרת הרי שבמדינת ישראל כמעט ולא תתאפשר מציאותית זיקת הנאה מכוח שנים, מאחר שכמעט כל מקרקעי המדינה הן מקרקעין מוסדרים. הוא מוסיף שבתהליך המתמשך להסדיר שכל הקרקעות במדינה תהיינה קרקעות מוסדרות, הרי שבעתיד הקרוב לא תהיה כלל אפשרות של זיקת הנאה מכוח שנים, כך שסעיף זה בחוק יתרוקן מתוכנו כליל. ויסמן מסיק שאכן זיקת הנאה מכוח שנים אפשרית גם במקרקעין מוסדרים.
מקרקעי ציבור
חוק המקרקעין קובע שסעיף 94 המורה על זיקת הנאה מכוח שנים, לא חל על "מקרקעי ציבור". מקרקעי ציבור מוגדרים בחוק זה כמקרקעי ישראל, מקרקעין של רשות מקומית ומקרקעין של תאגיד שהוקם על ידי חיקוק. ויסמן תוהה שוב שלפי הוראה זו, שוב לא תתאפשר זיקת הנאה מכוח שנים במרבית מקרקעי ישראל, מאחר שמרבית הקרקעות במדינה שייכות לקרן קיימת לישראל ורשויות הפיתוח כך שהם מוגדרים "מקרקעי ציבור". הבעלות על קרקעות אלה היא למעשה רק זכות חכירה. על כן, טוען ויסמן כי ייתכן שהוראה זו של החוק שוללת את ההתיישנות רק במקרקעי ציבור הנמצאים בשימוש הציבור, אבל אינה שוללת את זיקת ההנאה מכוח שנים במקרקעי ציבור מוחכרים.
שימוש המקנה זיקת הנאה מכוח שנים
החוק אינו קובע במפורש איזה שימוש יכול להחשב כזיקת הנאה. ומשאיר את ההכרעה בשאלה זו לשיקול הדעת של בית המשפט והגדרות החוק השונות שניתנו לזיקת הנאה.
בהקשר הזה, אפשר לראות את הדעות החלוקות של השופטים בבית המשפט העליון בראיית "זכות מעבר" כזיקת הנאה, כפי שהן מתבטאות בעניין אסטרחאן נגד בן חורין שם לפי דעת השופט מיכאל בן יאיר זכות מעבר היא זכות הראויה להוות זיקת הנאה כי "זכות מעבר היא זכות קניינית במקרקעין כפופים, הגורעת מזכות הבעלות במקרקעין אלו ומרחיבה את זכות הבעלות במקרקעין הזכאים או את זכויותיהם האישיות של המשתמשים". חולק עליו השופט לוין, שדעתו נתקבלה על ידי השופט מלץ, הטוען שגם אם עקרונית אפשר לראות בזכות מעבר זכות הראויה להוות זיקת הנאה, הרי שעדיין יש לבית המשפט סמכות להפעיל שיקול דעת ספציפי למקרה כלשהו, כשבתוך כך הוא תוהה האם בית המשפט יכול שלא להכיר בזכות מעבר כזיקת הנאה כשאין כורח להשתמש בזכות זו, למשל, כשקיים מעבר חלופי.
ביטול זיקת הנאה מכוח שנים ופיצוי
כאמור, זיקת הנאה היא זכות שתוקפה אינו פג למעט כשצוין אחרת במפורש. בזיקת הנאה מכוח שנים, שאינה נוצרת על ידי מערכת הסכמית או רצונית, החוק קובע כי עם זאת, בסעיף 96 לחוק נקבע כי "רשאי בית המשפט לפסוק פיצוי למי שנגרם לו נזק על ידי הביטול או השינוי".
בג"ץ הרחיב בעניין וקבע כי "שינוי מצב המקרקעין, הכפופים והזכאים, המצדיק את ביטולה של זיקת ההנאה, צופן בחובו שינוי של נתון אובייקטיבי במקרקעין, כמו שינוי בתכנון, וכן שינוי סובייקטיבי שמקורו בבעל המקרקעין, לדוגמה, רצונו לבנות מבנים חדשים על הקרקע שבבעלותו (פרשת אסטרחאן הנ"ל, בעמ' 742)... "יש לבחון אם ביטולה של זיקת ההנאה יגרום נזק למשיבים, בגינו יש לפסוק להם פיצויים".
האפשרות לבטל את הזיקה נתן המחוקק בשל בעיות העלולות לצוץ מעצם אופייה של זיקת הנאה. כגון: הנסיבות לזיקת ההנאה אינן תקפות עוד, שיבוש בפעילות הכלכלית כתוצאה ממנה, הפרעתה את תהליכי עִיור וכדומה. גם הקושי הקיים בחיזוי תרחישים עתידיים על ידי הצדדים, הוא שיקול בקביעת אפשרות לביטול זיקת הנאה, לפי שיקול בית המשפט.
מפסק דין שניתן בבית המשפט העליון בערעור של "אירית אורן נגד רן כהן ואח' ", ניתן ללמוד על אופי ביטולה של זיקת הנאה, על אופי "שינוי הנסיבות השימוש" המוזכר בחוק ועל הסיבות שהביאו למתן האפשרות לביטול זכות זיקת הנאה.
המחלוקת בין הצדדים נסובה על זכות זיקת הנאה של המשיבים לערעור בחלקה שבבעלות המערערים (מקרקעין כפופים). החלקה שימשה את המשיבים במשך תקופה ארוכה לצורכי מעבר כלי רכב שנועדו לצרכים חקלאיים בחלקה גובלת שהייתה בבעלות המשיבים, והמחלוקת נתגלעה כשהמשיבים שינו את שימושם בשטח שבבעלותם לצורכי מגורים במקום צרכים חקלאיים, והמשיכו להשתמש בחלקה שבבעלות המערערים לצרכים אחרים, בהתאם לשינוי בשטחם שהפך למקום מגורים. בית משפט השלום והמחוזי פסקו לטובת המשיבים בטיעון שאין כאן שינוי נסיבות; אך בית המשפט העליון בהידרשו לערעור, קיבל את הערעור, בהכירו בכך שהשינוי באופי השימוש מתוקף זיקת ההנאה, מהווה "שינוי נסיבות השימוש". השופט אדמונד לוי, שדעתו נתקבלה על השופטים האחרים בדיון (אליעזר ריבלין ואליקים רובינשטיין) כותב בפסק הדין:
זיקת הנאה מכורח הנסיבות
במשפט המקובל קיימת גם זיקת הנאה "מכורח הנסיבות". זיקת הנאה זו היא זיקת הנאה שנוצרת מכך שהסיטואציה היא כזו שמכריחה את בעל זיקת ההנאה להשתמש במקרקעין הכפופים לצורך מעבר. כדי ליצור זיקת הנאה מסוג זה, על הכורח להיות "מוחלט", כלומר, שלא תהיה אפשרות מעבר אחרת מלבד במקרקעין הכפופים. המועד בו נבחן "האם יש כורח", הוא מועד עשיית העסקה, שגרמה שלמקרקעין הרלוונטיים לא תהיה אפשרות מעבר (כגון, עסקה בה פוצלו קרקעות, באופן שחלקם האחד זקוק למעבר בחלקם השני). בפסקי דין שונים שניתנו עד ל-1969, השנה בה נחקק חוק המקרקעין, הגישה היא שזיקת הנאה מכורח הנסיבות מתקיימת במשפט הישראלי; אולם חוק המקרקעין אינו מכיר בה.
מיסוי זיקת הנאה
בעניין עמ 1044/05 פרנקו ברבון, ראובן גול נ' פקיד שומה גוש דן, פקיד שומה תל אביב, נקבע כי בחינת חוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה) תשכ"ג-1963, מלמדת כי לא כל "זכות קניינית" תהא "זכות במקרקעין" לעניין חוק זה וממילא אפשר שזכות קניינית במקרקעין לא תמוסה מכוחו. על כן, עסקה שבה הנמכר היא "זיקת הנאה" יש למסות על פי הכללים החלים במיסוי רווחי הון.
בית המשפט הזכיר בעניין זה את דבריו של פרופ' א. נמדר בספרו מיסוי מקרקעין:
"ישנן זכויות קנייניות אחרות שאינן נכללות בגדר זכות במקרקעין ומכירתן לא תתחייב במס שבח או במס רכישה. בגדר זכויות שכאלה תבואנה: זכות המשכנתא, זיקת הנאה וזכות קדימה. למרות היותן של שלוש הזכויות הנ"ל זכויות קניניות לפי חוק המקרקעין, אין הן עולות כדי זכות במקרקעין לפי חוק מיסוי מקרקעין ... לכן, חוק מיסוי מקרקעין מותיר אותן מחוץ לתחומו, והן תימוסנה במקום זאת, במס רווחי הון לפי סעיף 88 לפקודת מס הכנסה" (א' נמדר מיסוי מקרקעין, בסיס המס [א] 142 (2009), ההדגשות נוספו).
בית המשפט הסיק אפוא כי משעה שאין המדובר בנכס שממועט מהגדרת "נכס" בסעיף 88 לפקודה, כי הרי שיש למסות את הרכיב כרווח הון.
עוד קבע בית המשפט כי רכיב "המחיר המקורי" של הזכות הנמכרת, הנדרש לצורכי מיסוי, יחושב על-פי הנוסחה הבאה:
בית המשפט נדרש לקביעה זו שכן החלופה הייתה לקבוע כי לזכות הנמכרת אין מחיר מקורי.
הנאה מהזיקה
זיקת הנאה, בניגוד לזכויות קניין אחרות, יכולה להיות לטובת אדם, קבוצת אנשים או הציבור כולו ויכולה שתהא לטובת מקרקעין.
לטובת מקרקעין
בזכות זיקת הנאה קיימת אפשרות ייחודית שהיא תהיה מוקנית לטובת מקרקעין המכונים "מקרקעין זכאים". הזכות של זיקת הנאה מסוג זה שייכת למקרקעין ולא לבעליהם. הזכות שיש למקרקעין זכאים מתבטאת בכך, שאותם מקרקעין הם בעלי זכות למניעת ביצוע פעולה מסוימת בהם על ידי בעלי המקרקעין הכפופים, מניעת הזכות להימנע מביצוע פעולה כזאת או חיוב אותם בעלים לבצע פעולה מסוימת במקרקעין הכפופים.
דוגמה למקרקעין זכאים: חלקת קרקע א' הנמצאת בעומק השטח שנמצא ליד כביש ואינה בעלת גישה לכביש. יכולה שתהיה בעלת זכות לבעליה לעבור דרך חלקה ב' הסמוכה לה גישה לכביש. זכות מעבר זאת היא זיקת הנאה שאינה לטובת בעלי חלקה א', אלא לטובת חלקה א' עצמה. כך, למשל, אם בעלי חלקה א' ימכרו אותה, הזכות לעבור לכביש דרך חלקה ב' תעבור לקונה מאחר שהיא שייכת לחלקה שקנה ולא למוכר ממנו קנה.
התובנה שזיקת הנאה היא זכות מצומצמת המתאפיינת בהנאה מוגדרת ממקרקעין כפופים, המוקנית בדרך כלל בגלל צורך טבעי, היא זו שמובילה לאפשרות שזיקת הנאה מהווה, לעיתים, זכות של המקרקעין הזכאים, ולא של בעליהם. עם זאת זיקת הנאה היא עדיין זכות קניינית.
סוג זה של זיקת הנאה, יוצר אפשרות שהמרקעין הזכאים והמקרקעין הכפופים יהיו בבעלות אדם אחד, ובכל זאת זיקת ההנאה אינה מתבטלת, כי כאמור, היא שייכת למקרקעין ולא לבעליהם. כך, שאם המקרקעין הזכאים יימכרו, הקונה יקבל גם את זיקת ההנאה.
בזיקה מכוח שנים
באחד מפסקי הדין שניתנו בהקשר לזיקת הנאה, נדחתה הטענה שזיקת הנאה מכח שנים נוצרת לטובת אדם בלבד, ולא לטובת מקרקעין; טענה שמתבססת על לשון החוק בסעיף 94 לחוק המקרקעין. השקפה אחרת טענה בדיוק ההפך. בפסק הדין מובאת הכרעה מנומקת על ידי השופט בן יאיר היורדת לעמקי הפרטים, הכרעה שאינה מקבלת הגבלה כלשהי על זהות הזכאי בזיקת הנאה מכוח שנים, אם המקרקעין ואם בעליהם:
בכך שבפסק הדין נשללת הקביעה שזיקה מכוח שנים היא תמיד לטובת המקרקעין או לטובת אדם, נוצרה השאלה איך נקבע את זהות הזכאי בזיקה מסוג זה. על כך עונה בן יאיר:
בן יאיר מביא גישות משפט שונות בעניין:
צורות זיקת הנאה
סעיף 93 למקרקעין:
ביטול זיקת הנאה
סעיף 96 לחוק המקרקעין – תקופת הזיקה ותנאיה: "זיקת הנאה היא לתקופה בלתי מוגבלת, זולת אם נקבעה לה תקופה בתנאי הזיקה. אולם בית המשפט רשאי, על פי בקשת צד מעוניין או היועץ המשפטי לממשלה, לבטל את הזיקה או לשנות תנאיה, אם ראה לעשות כן בגלל אי הפעלת הזיקה או בגלל שינוי בנסיבות השימוש בה או במצב המקרקעין הזכאים או הכפופים. ורשאי בית המשפט לפסוק פיצוי למי שנגרם לו נזק על ידי הביטול או השינוי".
סעיף 96 קובע נסיבות מסוימות שבגינן ניתן לבטל או להגביל את זיקת ההנאה. זיקת ההנאה היא הזכות הקניינית היחידה שבית המשפט יכול להגביל או לבטל אותה. היכולת להגביל או לבטל אותה נובעת מהבעיות שעלולות לצוץ מעצם אופייה של זיקת ההנאה: הנסיבות כבר לא תקפות, שיבושים בפעילות כלכלית וקושי בצפיית תרחישים עתידיים. לכן, יש לבית המשפט אופציה לבטל או להגביל את הזכות הקניינית הזאת.
סעיף 96 קובע שיש שלוש אפשרויות שבגינן ניתן לבטל או להגביל את זיקת ההנאה:
סעיפים עיקריים לעניין זיקת הנאה
סיכום הסעיפים הרלוונטיים לעניין זיקת הנאה:'''
מאבק ציבורי
בשנת 2017 פורסם כי המבואה לבניין משרדים בשדרות רוטשילד בתל אביב בו שוכנים משרדי פייסבוק ישראל ומלון הוא שטח בו יש זיקת הנאה לציבור אך עובדה זאת לא הייתה ידועה ברבים והמקום עוצב כשטח סגור ומאובטח שנראה כחלק מבניין המשרדים. בעקבות הפרסום החלה קבוצת פעילים חברתיים להתאסף במקום על אף התנגדות החברה המפעילה את המבנה, כחלק מפעילות המחאה אף הוקרן בממקום סרט ביקורתי על חברת פייסבוק.
אנדרלכט (כדורגל)
רויאל ספורטינג קלוב אנדרלכט (Royal Sporting Club Anderlecht או בקיצור RSC Anderlecht) הידוע גם בקיצור כאנדרלכט הוא מועדון כדורגל בלגי ששייך רשמית לבירת בלגיה, בריסל שם הוא ממוקם בפרוור אנדרלכט, שעל שמו הוא קרוי. המועדון משחק בליגת העל הבלגית, והוא המועדון המצליח ביותר בבלגיה כאשר הוא מחזיק בשיא האליפויות בבלגיה (34), בשיא של 5 אליפויות ברצף בין השנים 1963–1968, וגם במספר רב של גביעים מקומיים אחרים.
הוא הוקם בשנת 1908, והאצטדיון הראשון בו שיחקה הקבוצה נקרא "סטאד אמיל ורסה" שהוקם בשנת 1917. בעונת 1921/1922 שיחק לראשונה בליגה הבכירה בבלגיה, ובעונת 1946/1947 זכתה באליפות הראשונה שלה. כמו כן לאנדרלכט עבר עשיר בהופעות באירופה כאשר זכתה בגביע אירופה למחזיקות גביע פעמיים בשנים 1976 ו-1978, בגביע אופ"א לעונת 1982/1983, ובגביע הסופר קאפ האירופי בשנים 1976, 1978.
בשנת 1983 נבנה אצטדיונה מחדש. תכולת האצטדיון, 22,500 מקומות ישיבה. המועדון משחק בצבעים סגול ולבן.
היסטוריה
בעונת 1982/1983 מונה כוכב העבר של הקבוצה ואן הימסט למאמן, והיא זכתה בגביע אופ"א לעונה זו אחרי שניצחה את בנפיקה ליסבון הפורטוגלית 1–2 בסיכום שני משחקים, כמו כן שופץ אצטדיונה הישן ושמו שונה ל"אצטדיון קונסטנט ונדן סטוק" על שם יושב ראש המועדון. בליגה סיימה הקבוצה רק במקום השני, אחרי סטנדרט ליאז'. בעונת 1983/1984 הגיע לגמר גביע אופ"א פעם נוספת אך הפעם הפסידה לטוטנהאם הוטספר בגמר. במהלך שלבי הנוקאאוט ניצחה את נוטינגהאם פורסט, כשהמשחק הסתיים בתוצאה 2–3 אחרי הארכה, אחרי שהקבוצה קיבלה פנדל מפוקפק מהשופט, שהתברר לאחר מכן כמעשה שוחד של הקבוצה ששילמה לו 27 אלף פאונד על מנת שיעזור לה לעבור לשלב הגמר.
אחרי 3 עונות ברציפות שסיימה כסגנית, הסגולים-לבנים זכו באליפות ה-18 שלה בעונת 1984/1985, 11 נקודות מעל הסגנית קלאב ברוז'. בעונת 1985/1986 זכתה הקבוצה פעם נוספת באליפות, אך הפעם רק לאחר פלייאוף אליפות שכלל צמד משחקים נגד ברוז'. בהמשך זכתה הקבוצה באליפות ה-20 שלה במחזור האחרון של עונת 1986/1987, לאחריה איבדה שחקנים משמעותיים כמו פרנקי ורקוטרן, אנזו שיפו, וחואן לוצאנו. קבוצה מוחלשת זו סיימה רק במקום הרביעי בעונת 1987/1988 בהדרכת המאמן ריימונד גואתאלס, אך כן הצליחה לזכות בגביע הבלגי בפעם השישית, אחרי ניצחון 0–2 בגמר על סטנדרט ליאז'. כמו כן זכתה בגביע עונה אחת לאחר מכן עם ניצחון זהה של 0–2 על סטנדרט פעם נוספת, אך סיימה רק במקום השני בליגה ולא הצליחה לזכות שוב באליפות.
בשנות ה-90, הגיעה אנדרלכט לגמר אירופי נוסף של גביע אירופה למחזיקות גביע, אך הפסידה לסמפדוריה 2-0 אחרי הארכה. בהמשך לא הצליחה לשחזר את הצלחתה האירופית והגיעה רק עד לרבע גמר גביע אופ"א בעונות 1990/1991 ו-1996/1997. בעשור זה זכתה הקבוצה ב-4 אליפויות נוספות, ובגביע אחד.
בשנות ה-2000 זכתה אנדרלכט ב-5 אליפויות נוספות, והגיעה למניין של 29 אליפויות ב-2007, ובנוסף זכתה בגביע מקומי אחד ב-2008.
בתחילת שנות ה-2010, בעונת 2009/2010 זכתה אנדרלכט באליפות ה-30 שלה, ובעונת 2011/2012, עשתה הענקית הבלגית שיא בכך שסיימה בפעם הראשונה בהיסטוריה בתור קבוצה בלגית וגם הקבוצה היחידה עד כה בליגה האירופית שסיימה עם מקסימום הנקודות בבית אירופי כשניצחה את כל המשחקים שלה נגד היריבות לוקומוטיב מוסקבה, שטורם גראץ וא.א.ק. אתונה. באותה עונה זכתה אנדרלכט באליפות ה-31 שלה, וב-2012 הוסיפה עוד גביע סופר קאפ הבלגי, העשירים בהיסטוריה שלה. בשתי העונות הבאות שיחזרה את הצלחתה המקומית וזכתה באליפות ה-32 וה-33 שלה ובגביעי הסופר קאפ ה-11 וה-12 שלה. בעונת 2016/2017 זכתה אנדרלכט פעם נוספת באליפות ה-34 שלה והגדילה את השיא, והוסיפה תואר סופר קאפ מקומי עם הזכייה ה-13 בתואר.
בעונות 2017/2018 ו-2018/2019 לא הצליחה לשחזר את הצלחתה וסיימה במקום השני והרביעי בליגה ונכשלה במפעל הגביע המקומי. בשנת 2019 שונה שם המגרש הביתי שלה ל"אצטדיון לוטו פארק" מטעמים מסחריים. עונת 2019/2020 סומנה כעונה הרעה ביותר של אנדרלכט מאז זכייתה באליפות הראשונה, כאשר סיימה במקום השמיני בליגה ולא הצליחה להשיג אפילו כרטיס למפעלים האירופיים, והוא הנמוך ביותר שלה מאז 1947 (לראשונה סיימה מחוץ לשישייה הראשונה בליגה הבכירה).
מיכאל קרפין
מיכאל קרפין (נולד ב-29 בנובמבר 1945) הוא עיתונאי וסופר ישראלי, מפיק סרטי תעודה ומחבר סדרת ספרי תחקיר.
ביוגרפיה
נולד בירושלים, בוגר גימנסיה רחביה. למד מדעי המדינה באוניברסיטה העברית ותקשורת המונים באוניברסיטת UCLA. הוא החל את דרכו כעיתונאי בשנת 1969 ככתב רדיו בקול ישראל ובמלחמת יום הכיפורים נמנה עם הכתבים הבולטים שסיקרו את הקרבות הקשים בחזית הדרומית ואת המשא ומתן להפסקת אש בקילומטר ה-101 ואחר כך בז'נבה.
בשנת 1976 הצטרף למחלקת החדשות של הטלוויזיה הישראלית (כיום "הערוץ הראשון") ובמשך כ-20 שנה שימש ככתב בכיר ועורך.
בין השנים 1976–1980 הוצב קרפין בבון, בירת גרמניה המערבית בתפקיד שליח רשות השידור באירופה. בשנת 1983 מונה לתפקיד עורך מהדורת החדשות המרכזית מבט לחדשות ולאחר מכן, משנת 1986 עד 1991, הפיק והגיש את תוכנית הדגל של הערוץ מבט שני, שהתמחותה בכתבות תחקיר.
בין מאי 1991 לנובמבר 1992 הוצב במוסקבה והיה העיתונאי הישראלי הראשון שהוכר על ידי ברית המועצות.
בשנת 1995, לאחר שפרש מן הערוץ הראשון, הוביל קרפין את הקבוצה שזכתה במכרז להפעלת תחנת הרדיו האזורית הפרטית הראשונה בישראל, רדיו ללא הפסקה, המשדרת באזור תל אביב. קרפין הקים את תחנת הרדיו וניהל את פעולתה בשנה הראשונה לקיומה.
לאחר מכן פרש ונעשה מפיק עצמאי של סרטי תעודה ומחבר ספרי תחקיר, המיועדים בעיקר לשוק האמריקאי. קרפין יצר סרטי התעודה וספרים שחשפו שניים מהפרקים הרגישים ביותר בתולדות המדינה: בניית הכושר הגרעיני של ישראל ומערכת ההסתה הלאומנית-משיחית שקדמה לרצח יצחק רבין. במאי 1986 חשף קרפין את בידוי הראיות בידי השב"כ במהלך חקירת פרשת קו 300, אחד האירועים השנויים ביותר במחלוקת בהיסטוריה של המדינה. בשנת 1987 הוא חשף את פרשת עיזאת נאפסו, קצין מודיעין צ'רקסי שעונה בחקירת השב"כ, הורשע בריגול ולבסוף זוכה על ידי בית המשפט העליון.
קרפין נשוי לפנינה לבית בהט, אב לשלושה ילדים ומתגורר בתל אביב.
יחסי אוסטריה–אסטוניה
יחסי אוסטריה–אסטוניה הם היחסים הדיפלומטיים שבין הרפובליקה הפדרלית של אוסטריה לבין רפובליקת אסטוניה.
היסטוריה
אוסטריה הכירה ברפובליקה של אסטוניה ב-26 ביוני 1921, ושוב לאחר עצמאותה מחדש של אסטוניה ב-28 באוגוסט 1991. היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו מחדש ב-8 בינואר 1992. הפתיחה הרשמית של שגרירות אוסטריה בטאלין נערכה באוקטובר 1997, בהשתתפות שר החוץ האוסטרי וולפגנג שוויסל. בשנת 1995 הצטרפה אוסטריה לאיחוד האירופי, ובשנת 2004 הצטרפה גם אסטוניה לארגון.
היחסים הדו-צדדיים בין אסטוניה לאוסטריה הם טובים מאוד ושיתוף הפעולה הוא נרחב, המכסה תקשורת קרובה ביחסים פוליטיים כמו גם בתחומי הכלכלה, החינוך והתרבות.
יחסים כלכליים
אוסטריה ואסטוניה, כמדינות מתועשות מפותחות, נהנו באופן מסורתי מיחסי סחר טובים, תוך התמקדות בסחורות בעלות ערך גבוה ושירותים באיכות גבוהה. משרד הכלכלה של השגרירות האוסטרית, מציע מגוון רחב של שירותים לחברות אוסטריות כמו גם לשותפים עסקיים בינלאומיים באסטוניה.
נציגויות דיפלומטיות
אוסטריה מחזיקה באסטוניה שגרירות בטאלין בלבד. מאידך, אסטוניה מחזיקה באוסטריה שגרירות בווינה ו-4 קונסוליות בגראץ, אינסברוק, לינץ וזלצבורג.
אלפרד שלם
גנרל אלפרד שלם (בגרמנית: Alfred Schlemm; 8 בדצמבר 1894 – 24 בינואר 1986) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
קריירה מוקדמת
לאחר המלחמה נשאר שלם ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בספטמבר 1935 הועלה שלם לדרגת אוברסט לוטננט, וב-1 באוקטובר 1936 יצא ללימודים באקדמיה של הורמאכט בברלין. ב-1 באוקטובר 1937 מונה לקצין מטה במשרד התעופה, וב-1 בפברואר 1938 הועלה לדרגת אוברסט בלופטוואפה. בהתחלה מונה לקצין מטה בפיקוד הלופטוואפה, וב-1 ביוני 1938 מונה לראש מטה של אזור ההגנה האווירית המערבית.
מלחמת העולם השנייה
עם פרוץ המלחמה היה שלם ראש מטה של אזור ההגנה האווירית המערבית, ובאוקטובר 1939 מונה לראש מטה האזור האווירי ה-11. ב-1 ביולי 1940 הועלה שלם לדרגת גנרל מיור, וב-19 בדצמבר 1940 מונה לראש מטה הקורפוס האווירי ה-11, והשתתף עמו במהלך הקרב על כרתים. באמצע פברואר 1942 מונה שלם למפקד קבוצת הקרב שלם, שפעלה כחלק מהקורפוס הממונע ה-40, ולאחר מכן כחלק מהקורפוס הממונע ה-56. ב-1 ביוני 1942 הועלה שלם לדרגת גנרל לוטננט, ומונה למפקד הדיוויזיה האווירית ה-1, וב-25 ביוני 1942 קיבל את עיטור הצלב הגרמני בזהב. ב-1 באוקטובר 1942 מונה שלם למפקד קורפוס השדה של הלופטוואפה ה-2, שפעל כחלק מקבוצת ארמיות מרכז, וב-1 בינואר 1943 הועלה לדרגת גנרל חיל האוויר. בסתיו 1943 הועבר הקורפוס לאיטליה, ובדצמבר 1943 אושפז שלם בבית חולים עקב מחלה. בינואר 1944 הפך הקורפוס שבפיקודו לקורפוס הצנחנים ה-1, שפעל כחלק מהארמייה ה-14. ב-11 ביוני 1944 קיבל שלם על פעולותיו בקרב אנציו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 בנובמבר 1944 מונה שלם למפקד קורפוס הצנחנים ה-3, אך המינוי לא יצא לבסוף אל הפועל, עקב אי הקמת הקורפוס. ב-4 בנובמבר 1944 מונה שלם למפקד ארמיית הצנחנים הראשונה, שפעלה כחלק מקבוצת ארמיות H בקרבות נגד הקנדים בהולנד, וקיבל את דרגת גנרל חיל הצנחנים. ב-21 במרץ 1945 נפצע שלם בהתקפה אווירית על מטה הארמייה ופרש מתפקידו, ובסוף המלחמה נפל בשבי בעלות הברית.
לאחר המלחמה
ב-22 במרץ 1948 שוחרר שלם מהשבי. לאחר שחרורו התגורר שלם באהלטן ליד הנובר עד למותו ב-24 בינואר 1986.
דקה מעוברת
דקה מעוברת היא דקה שהתווספה לה שנייה אחת כדי לשמור על תיאום בין הזמן האטומי הבינלאומי לזמן האוניברסלי המתואם (UTC), שאינם מתואמים לגמרי עקב תנודות והאטות לא אחידות בקצב תנועת כדור הארץ. ההחלטה על עיבור דקה מתקבלת על ידי השירות הבינלאומי למערכות ייחוס וסיבוב ארצי (IERS), והיא נעשית כדי למנוע מהפער לעלות על 0.9 שניות, דבר שקורה אחת לכמה שנים.
דייוויד קורטן
דייוויד קורטן (באנגלית: David Korten) הוא מחבר ספרים התומכים בהתנגדות גלובלית, ואחד ההוגים הבולטים של תנועה זו, במיוחד בהקשר של התנגדות לתאגידים גלובליים. ספרו הנודע ביותר הוא "כשהתאגידים שולטים בעולם". ספרו האחרון הוא: "המפנה הגדול: מאימפריות לקהילת כדור הארץ", אשר ממקם את התאגידים הגלובליים בהקשר של 5,000 שנות "אימפריה", בו משתמשים כמונח זני לארגון יחסי אנוש באמצעות היררכיה שלטת. קורטן טוען שהשיטה האנושית הגיעה כעת לגבולות השליטה, שיש ביכולתן של מערכות החברה והסביבה לסבול. על מנת להבטיח עתיד זה, חייב המין האנושי לסור מדרך השליטה של האימפריה לעבר קהילת כדור הארץ כפי שמוגדר בעקרונות "כתב הזכויות של כדור הארץ".
דקה מעוברת
למעשה, כאשר מעוברת דקה, תתווסף לשעונים השנייה UTC 23:59:60 שתבוא אחרי UTC 23:59:59 ולפני UTC 00:00:00 של היום הבא, ובכך תעכב אותו למשך שנייה.
דייוויד קורטן
השכלה וקריירה במזרח אסיה
קורטן קיבל את התואר השני ואת הדוקטורט במנהל עסקים מבית הספר למנהל עסקים של אוניברסיטת סטנפורד. הוא שירת כסרן בצבא האמריקני במלחמת וייטנאם.
דקה מעוברת
סיבות לקביעת דקה מעוברת
דקות מעוברות נחוצות משום שהזמן הבינלאומי נמדד על ידי שעונים אטומיים יציבים, בעוד שכדור הארץ מאט בקצב סיבובו סביב צירו, אם כי בשיעור מזערי של 1.7 מילישניות כל מאה שנים עקב חיכוך גאות. במקור נקבעה השנייה כ-1/86400 של יממת שמש, אך במערכת היחידות הבינלאומית ישנה הגדרה יותר מדויקת ויציבה, שתאמה את ההגדרה הראשונה רק בין השנים 1750 ל-1892. בין השנים 1961 ל-1971 הואטו בהדרגה השעונים האטומים כך שיישארו מסונכרנים עם קצב סיבוב כדור הארץ. משנת 1972 השעונים האטומיים מתואמים לחלוטין עם הגדרת השנייה במערכת היחידות הבינלאומית שנקבעה ב-1967 כמספר קבוע של ויברציות אטומיות.
דייוויד קורטן
השכלה וקריירה במזרח אסיה
קורטן שימש כיועץ בבית הספר למנהל עסקים של אוניברסיטת הרווארד במכון המנהל הממוקם במרכז אמריקה-ניקרגואה. לאחר מכן הוא הצטרף לצוות של מכון הרווארד עבור פיתוח בינלאומי, שם הוא עמד בראש פרויקט במימונה של קרן פורד על מנת לחזק את הארגון והניהול של תוכנית תכנון משפח לאומית.
בשלהי שנות השבעים עזב קורטן את האקדמיה בארצות הברית ועבר למזרח אסיה, שם הוא חי במשך קרוב ל-15 שנה, שירת בתחילה כמומחה לפרויקט של קרן פורד ומאוחר יותר כיועץ אזורי באסיה הממונה על פיתוח ניהול עבור הסוכנות האמריקנית לפיתוח בינלאומי (USAID).
דקה מעוברת
סיבות לקביעת דקה מעוברת
זמן אוניברסלי מתואם (UTC) נמדד על ידי השעונים האטומיים אבל הוא נשמר בסנכרון לזמן האוניברסלי (UT1 ; ממשיכו של ה-GMT) בעזרת קביעת דקה מעוברת כאשר ההבדל בין הזמנים (UT1-UTC) עולה על תשע עשיריות השנייה. בדרך כלל הוספת השנייה נקבעת בסוף דצמבר או בסוף יוני. כאשר נקבע ה-UTC בשנת 1972 הוא נקבע כך שיפגר אחר הזמן האטומי ב-10 שניות, כשיעור הפער שהצטבר מאז 1958, שנת הקביעה של הזמן האטומי, אז הוא היה מקביל לזמן האוניברסלי.
דייוויד קורטן
השכלה וקריירה במזרח אסיה
בשלב זה זכתה עבודתו להכרה בינלאומית עבור תרומתו לחלוציות הפיתוח של אסטרטגיות רבות עוצמה, למען המרת ביורוקרטיה ציבורית לכדי מערכות תמיכה, המוקדשות לחיזוק שליטה קהילתית וניהול משאבי האדמה, המים והיער.
דקה מעוברת
סיבות לקביעת דקה מעוברת
הפער בו מטפלת הדקה המעוברת אינו הפער בין היממה השמשית הממוצעת ובין היממה כהגדרתה במערכת היחידות הבינלאומית. הדקה המעוברת מטפלת בפער המצטבר בין הזמן האטומי לזמן האסטרונומי עקב ההבדל בין היממות. הדקה המעוברת עדיפה על סנכרון של השעונים האטומיים מכיוון שלמעשה זמן הסיבוב העצמי של כדור הארץ משתנה באופן לא קבוע בשל תנועות מסה פנימיות בלתי-ניתנות לחיזוי, ועל-כן עדיף למדוד את ההפרש בין הזמנים, במקום לחשב אותו.
דייוויד קורטן
שינוי גישה
בשלב מסוים שינה קורטן את דעתו בנוגע לנושאים כמו פיתוח, צמיחה כלכלית, עוני וסביבה. בשל חוסר היכולת, לדעתו, של ה-USAID וארגוני סיוע גדולים רשמיים אחרים ליישם את הגישות שהוא הוכיח כיעילות בקרן פורד הלא ממשלתית, הפסיק קורטן לעבוד עם מערכת העזרה הרשמית. את חמש שנותיו האחרונות באסיה הוא הקדיש לעבודה עם מנהיגים של ארגונים אסיאתיים לא ממשלתיים. הם עבדו יחד על זיהוי השורשים לכישלון ההתפתחות באזור ועבדו על בניית יכולתם של ארגוני החברה הציבורית לתפקד בתורת הזרזים האסטרטגיים שיביאו לשינוי לאומי וגלובלי.
דקה מעוברת
סיבות לקביעת דקה מעוברת
אם נרצה ערכים ספציפיים לשם הדגמה נניח מקרה בו התחילה מדידת שניות בעזרת שעון אטומי ב-1 בינואר 1970 בשעה 00:00:00 (אז ההבדל בין UTC ו-UT1 היה מזערי ואז התחילה המדידה בשעון יוניקס) לאחר יממה שמשית אחת מונה השניות יראה 86400.002 (בערך, הערך המדויק משתנה מיום ליום), בהנחה שיום נמשך 86400 שניות נגיע למסקנה שהתאריך הוא 2 בינואר ושהשעה היא 00:00:00.002 לאחר עוד 500 יממות שמשיות תהיה השעה 00:00:00 ב-16 במאי 1971 ב-UT1, אך המונה יראה 43,200,001 כלומר 00:00:01 ב-16 במאי 1971. אם, לעומת זאת, הוספה שנייה בסוף דצמבר 1970 אז הזמנים יהיו מתואמים.
דייוויד קורטן
שינוי גישה
לדעת קורטן, קיים משבר של העוני מעמיק, חוסר שוויון הולך וגדל, הרס הסביבתי וחוסר השתלבות בסביבה. לאחר שראה זאת באסיה, הוא התנסה בו גם כמעט בכל ארץ בעולם - כולל ארצות הברית והארצות "המפותחות" האחרות. מעבר לכך, לדעתו קידמה ארצות הברית ותאגידים רב לאומיים באופן פעיל - הן מבית והן מחוץ - אותה המדיניות שהעמיקה את המשבר הגלובלי שנגרם. על מנת שהעולם ישרוד סבור קורטן שעל ארצות הברית והכלכלה העולמית להשתנות.
דקה מעוברת
סיבות לקביעת דקה מעוברת
מסיבה בלתי ידועה קצב הסיבוב של כדור הארץ עלה באזור שנת 2000 מה שגרם ליממה השמשית להתקצר במילישנייה ובכך להפחית את הצורך בדקות מעוברות.
דייוויד קורטן
שינוי גישה
קורטן שב לארצות הברית ב-1992, על מנת לסייע לקדם את התמורה שהוא ראה כנחוצה. מאז הוא קורא להעלאת המודעות הציבורית של התוצאות הפוליטיות של הכלכלה הגלובלית ומתריס כנגד הרחבת הכוח התאגידי על חשבון הדמוקרטיה, השוויון, כוחות השוק, הבריאות והגנת הסביבה, כנגד תרבות הצריכה, ובעד דמוקרטיה, ביזור כלכלי, שוקים מתפקדים, קהילות מתפקדות, וכלכלה מקיימת.
דקה מעוברת
הליך ההכרזה על דקות מעוברות
השירות הבינלאומי למערכות ייחוס וסיבוב ארצי (IERS) מכריז על דקה מעוברת כאשר ההפרש בין ה-UTC ו-UT1 עולה על 0.6 שניות, כדי למנוע ממנו לעבור את ±0.9 שניות. ההכרזה נעשית ב"עלון C" היוצא אחת לשישה חודשים על ידי ה-IERS.
דייוויד קורטן
ספינת החלל כדור הארץ
קורטן משתמש בשני דימויים, שתוארו לראשונה על ידי הכלכלן קנת בולדינג, על מנת לתאר את קשרי הגומלין של בני האדם עם הביוספרה: "הקאובוי במערב הפרוע" ו"האסטרונאוט בחללית". על פי מודל הקאובוי, תופשים רוב האנשים את כדור הארץ כבעל שפע של משאבים שיש ביכולתם למלא את מחסורו של המין האנושי ומאמינים שהמשאבים הללו מתחדשים תדיר. במציאות, גורס קורטן, דומה כדור הארץ יותר לחללית, שבה המשאבים הם הרבה יותר מוגבלים ושומה עליו לנקוט צעדים על מנת לשמור על המערכות הטבעיות שדואגות לחדש אותם.
דקה מעוברת
הליך ההכרזה על דקות מעוברות
בניגוד לעיבור השנה, דקה מעוברת מתרחשת במקביל ברחבי העולם. כך לדוגמה, השנייה שהתווספה בסוף דצמבר 2005 הייתה 23:59:60 באזור זמן UTC, אבל באותו זמן באזור הזמן של מרכז אירופה (UTC+1) השעה הייתה 0:59:60 ובאזור הזמן המזרחי של אמריקה (UTC-5) השעון הצביע על 18:59:60.
דייוויד קורטן
כשהתאגידים שולטים בעולם
דייוויד קורטון כתב את ספרו, "כשהתאגידים שולטים בעולם" לראשונה בשנת 1995 לאחר חתימת הסכמי נא"פטא, הסכם הסחר החופשי הצפון אמריקאי ובא לבטא עמדת נגד לתהליך הגלובלי. הספר נערך ונכתב מחדש בשנת 2001 לאחר שהסופר לקח חלק פעיל בפעילות ההמונית נגד הגלובליזציה בסיאטל ותוך ניסיון לגבש עמדה סדורה וברורה שתבטא את ההתנגדות לתהליך הגלובלי, התאגידים הרב לאומיים והמוסדות העולמיים המובילים את התהליך.
דקה מעוברת
הליך ההכרזה על דקות מעוברות
דקות מעוברות הוכרזו, לאורך רוב זמן קיומן, כל 18 חודשים בערך, אם כי חשוב לזכור שאין זה אומר דבר על קביעת הדקה המעוברת הבאה, שכן בגלל חוסר היכולת לצפות את השינויים בתנועת כדור הארץ לא ניתן לדעת על דקה מעוברת בהתרעה של יותר משישה חודשים. כך יכולות להיות תקופות עם מרווחים קצרים יחסית בין דקות מעוברות, וכאלה עם מרווחים ארוכים. המרווח בין דצמבר 1998 לדצמבר 2005 היה הארוך ביותר מאז ייסוד המנגנון.
הדקה המעוברת האחרונה (נכון לשנת 2023) הייתה הדקה האחרונה ב-31 בדצמבר 2016, לפני שעת חצות על פי ה-UTC, בה נוספה שנייה לשעון. הוספה זו הגדילה את הפער בין מערכת UTC לזמן האטומי הבינלאומי (TAI) ל-37 שניות.
דייוויד קורטן
כשהתאגידים שולטים בעולם
לטענתו התאגידים והמוסדות הפיננסים הפכו למכשירים של עריצות השוק, שמתפשטים על פני כדור הארץ כסרטן, הורסים פרנסות, גורמים לעקירת תושבים מאדמתם, הופכים מוסדות דמוקרטיים לחסרי אונים ומקיימים חיים הכרוכים ברדיפת בצע שאינה יודעת שובעה. בלחץ להגדיל רווחים קצרי מועד, מקצצים התאגידים במספר העובדים כדי להיפטר מאנשים ותפקידים. ובכל זאת אין הם נחלשים. הם מהדקים את שליטתם על שווקים וטכנולוגיות דרך מיזוגים ורכישות וכופים על קבלני משנה וקהילות מקומיות להנמיך סטנדרטים ולהתחרות בניהם על העבודות שבשליטת התאגידים.
דקה מעוברת
דקה חסרה
אף על פי שככלל כדור הארץ מאט את קצב סיבובו סביב צירו, הוא יכול, תאורטית, גם להאיץ באופן זמני עד כדי כך שהשעונים האטומיים יפגרו אחרי הזמן האסטרונומי, אם יקרה מקרה שכזה ניתן להכריז על דקה חסרה בת 59 שניות כך שאחרי UTC 23:59:58 תבוא השעה UTC 00:00:00 של היום הבא.
דייוויד קורטן
כשהתאגידים שולטים בעולם
בחלק הראשון, בוקרים בספינת חלל, מוצגים שני טיעונים. הטיעון הראשון הוא הסביבתי. הטענה היא כי כדור הארץ הפך לספינת חלל וחדל מלהיות המערב הפתוח. אנו מייחסים לשפע של הטבע ולשירותים שהוא מספק כמובנים מאליהם ומעריכים חוזק וקדמה עם צרכנות כאילו אנו במערב הפרוע בו יש אינסוף משאבים ויוצרים עומס על מערכות קיום החיים. במצב בו אנו חיים כמו בספינת חלל בה יש משאבים מוגבלים בעלי היכולת צורכים משאבים מעבר לדרוש להם על חשבון רבים אשר נמנע מהם צורכיהם הבסיסיים. בשלב זה קורא הסופר להבנה כי עברנו מעולם של גבולות פתוחים לעולם של ספינת חלל. הטיעון השני המועלה בחלק זה הוא, אשליית הצמיחה. צמיחה כלכלית מהירה לטענתו מביאה נמלי תעופה, אוטוסטרדות מותגים וטלוויזיות אך רק לעיתים נדירות משפרת צמיחה זו את תנאי החיים של ההמונים.
דקה מעוברת
דקה חסרה
נכון ל-2023, המנגנון הזה עוד לא נצרך.
דייוויד קורטן
כשהתאגידים שולטים בעולם
החלק השני, ההתמודדות על הריבונות, מספר את סיפורה ההיסטורי של עליית התאגידים מימיהם הראשונים באירופה ועד מעמדם החוקי והציבורי כיום באמריקה. הסופר מקיים דיון על מה שנראה בעיינו שקיעתה של הפלורליזם הדמוקרטי באמריקה לטובת הכוח התאגידי. לטענת הסופר התאגידים ובעלי בריתם הפוליטיים הצליחו להביא לאימוץ השקפת עולם ניאו ליברלית בחברה ובמערכת המשפט האמריקאית.
דקה מעוברת
הצעות לביטול הדקה המעוברת
ההצעה העיקרית שנידונה ברצינות לביטול הדקה המעוברת, מציעה מנגנון דומה של "יום מעובר" בתמורה. כך שבמקום להוסיף שנייה כל 8 חודשים בערך תתווסף שעה כל 2500 שנים בערך. ההצעה, שהועלתה על ידי הממשל האמריקאי בפני איגוד הטלקומוניקציה הבינלאומי, הובאה לידיעת מנויי עלונים C ו-D של ה-IERS במכתב שנשלח על ידי ראש ה-IERS ביולי 2005 בו הוא מבקש את תגובותיהם לפני דיון מעשי. הדיון, שתוכנן להתקיים בנובמבר 2005 נדחה.
דייוויד קורטן
כשהתאגידים שולטים בעולם
בחלק השלישי, קולוניאליזם תאגידי, מוצגת מעברם של התאגידים מפעילות במסגרת מדינתית לפעילות כלל עולמית. הסופר מראה את השפעת הפעילות התאגידית על התהליך הדמוקרטי וכיצד מכפיפים את האינטרסים הציבוריים לאינטרסים של התאגידים. בפרק זה מדגים הסופר את השפעתה המשחיתה של כוח הכסף על הפוליטיקה האמריקאית ועל הדמוקרטיה בעולם כולו.
דקה מעוברת
הצעות לביטול הדקה המעוברת
היתרון המרכזי אותו טוענים מציעי ההצעה הוא בחישוב מרווחי זמן בין נתונים הנכתבים ב-UTC. כל עוד הדקה המעוברת נהוגה, אין אפשרות לחשב מרווח שכזה בלי להזדקק לטבלה בה מפורטות כל הדקות המעוברות בעבר. אם נתונות שתי נקודות זמן בעתיד, אין אפשרות לחשב את המרווח ביניהן אם הן מעבר לחצי שנה בעתיד. זאת בגלל אי-היכולת לחזות דקות מעוברות מעבר לזמן זה. אם תתקבל ההצעה, הטבלה בה מפורטים הימים המעוברים תהיה קצרה בהרבה (למעשה לא יהיו בכלל ימים מעוברים ב-2000 השנים הקרובות) ותאפשר הקלה רבה בתחום זה.
דייוויד קורטן
כשהתאגידים שולטים בעולם
בחלק הרבעי, שיטה פיננסית נבזית, מועלית הטענה כי הפעילות הפיננסית הגלובלית מקדשת את הרווח המהיר ועושקת את הכלכלה היצרנית. תאגידים יעילים ובעלי אחריות חברתית נופלים טרף לציד בידי מפרקי תאגידים אשר באים לקצור רווחים מהירים. לתאגידים חיים משל עצמם ושיטת פעילותם מזיקה לציבור כיוון שהפרטים העובדים בתאגידים מעדיפים את האינטרס התאגידי על פני הציבורי למען קידום אישי.
דקה מעוברת
הצעות לביטול הדקה המעוברת
המתנגדים טוענים לעומתם שקיימים גם זמנים שלא מתחשבים בדקות מעוברות כמו הזמן האטומי הבינלאומי (TAI), שלצורך ביצוע משימות כאלה ניתן להמיר את הזמנים מ-UTC אליו, דבר שכבר נעשה בכמה מערכות מבוססות CDMA. לדעת המתנגדים, מרווח של שעה בין הזמן האסטרונומי לזמן האזרחי - שהוא הפער המקסימלי לפי ההצעה - ירוקן מתוכן את רעיון ההתאמה של השעה לשמש ויהפוך את שעוני השמש לבלתי תקפים במקום שעליהם תתבסס השעה. בנוסף לכך, כל המערכות המתייחסות לזמן - ובייחוד מערכות ממוחשבות כמו האינטרנט - מתייחסות ל-UTC, ושינוי בו תגרור טרחה שאינה שווה.
דייוויד קורטן
כשהתאגידים שולטים בעולם
בחלק חמש, השיבו לנו את כוחנו, הסופר קורא לדרך כלכלית אחרת ומהפכה אקולוגית בה יש פעילות כלכלית מקומית ובה קהילות שומרות על משאביהן ומחזקות את קשריהן הפנימיים ועם קהילות אחרות.
דקה מעוברת
הצעות לביטול הדקה המעוברת
בפגישה ה-47 של ה-CGSIC (Civil Global Positioning System Service Interface Committee) שנערכה בספטמבר 2007 הוחלט על הליך להצבעה על ביטול הדקה המעוברת:
לאדזרו ספלנצאני
לאדזרו סְפָּלָנְצָנִי (באיטלקית: Lazzaro Spallanzani, 10 בינואר 1729 - 12 בפברואר 1799), כומר קתולי, ביולוג ופיזיולוג איטלקי מחשובי חוקרי הטבע במאה ה-18. מחקריו תרמו רבות להפרכת תאוריית הבריאה הספונטנית ותאוריית פריפורמציה (הרעיון שיצורים מתפתחים מגרסאות מוקטנות של עצמם).
דקה מעוברת
הצעות לביטול הדקה המעוברת
באוקטובר 2011 הוציא איגוד הטלקומוניקציה הבינלאומי (ה ITU-R) נייר עמדה בו סיכם סקר שנערך בין המדינות החברות בשנים 2010–2011. מתוך 192 חברות רק 16 הצביעו, 13 מבינן היו בעד שינוי.
לאדזרו ספלנצאני
ביוגרפיה
נולד בעיירה סקאנדיאנו (Scandiano) שנמצאת במחוז אמיליה-רומאניה בצפון איטליה. הוא התחנך בקולג' הישועי, והחל ללמוד משפטים באוניברסיטת בולוניה, אך ויתר על לימודים אלה לאחר זמן קצר ועבר ללמוד מדעים. בתחום זה קרובת משפחה מפורסמת שלו, לאורה באסי, כיהנה כפרופסורית לפיזיקה. חושבים כי משיכתו לתחום המדעי קשורה להשפעתה. הוא למד איתה פילוסופיה ומתמטיקה, וכן הוא למד בהתלהבות גדולה שפות עתיקות ומודרניות אולם איבד בהן עניין לאחר זמן קצר.
דקה מעוברת
הצעות לביטול הדקה המעוברת
ב-19 בינואר 2012 החליט ה-ITU לדחות את ההחלטה לעוד שלוש שנים.
לאדזרו ספלנצאני
ביוגרפיה
ב-1754 בגיל 25, התמנה ספלנצאני כפרופסור ללוגיקה, מטאפיזיקה ויוונית באוניברסיטת רג'ו אמיליה. בשנת 1762 הוא הוכשר לכמורה וב-1763 הוא עבר למודנה שם המשיך ללמד בקפדנות ובהצלחה רבה, אבל הקדיש את כל זמנו הפנוי למדעי הטבע.
דייוויד קורטן
כשהתאגידים שולטים בעולם
בחלק השישי, משלטון תאגידי לחברה אזרחית, קורטון קורא למעבר ממה שהוא מכנה שלטון תאגידי לחברה אזרחית. הסופר מציג את פעילותה של ה"תנועה לדמוקרטיה חיה" ואת פעילותה נגד הגלובליזציה, את הישגיי התנועה ואת הדרך בה לדעתו יש להמשיך את המאבק.
דקה מעוברת
הצעות לביטול הדקה המעוברת
בוועידת הרדיו העולמית בנובמבר 2015 האיגוד חזר והחליט להמשיך ולהשתמש בדקות מעוברות, ולשקול זאת שוב לאור מחקרים נוספים בוועידה הבאה, ב-2023.
דייוויד קורטן
פעילות ציבורית
קורטן הוא אחד המייסדים וחבר במועצת המנהלים של "רשת העתיד החיובי" המוציאה לאור את כתב העת YES!, כתב עת לעתיד חיובי, המתפרסם כל רבעון. הוא חבר בהנהלת "ברית העסקים לכלכלות חיות מקומיות" ושותף בפורום הבינלאומי לגלובליזציה. הוא גם אורח קבוע בתוכניות רדיו וטלוויזיה ברחבי העולם בייצגו עמדות של אנטי-גלובליזציה.
לאדזרו ספלנצאני
ביוגרפיה
ספלנצאני כיהן כפרופסור באוניברסיטאות באיטליה, בין השאר באוניברסיטת פאביה ואוניברסיטת פדובה. הוא ערך מסעות ברחבי המזרח התיכון, כולל בהר וזוב ובאיים הליפאריים, שם חקר את הרי הגעש.
מחקרו הוכיח כי אף יצורים מיקרוביים, כחיידקים, נוצרים מיצורים קודמים ולא בבריאה ספונטנית, הוא הוכיח כי ניתן לעקר חומרים מחיידקים. תהליך שמאוחר יותר ייקרא על שמו של לואי פסטר. הוא תיאר לראשונה את תהליך ההפריה ביונקים וביצע לראשונה בהיסטוריה הפריה חוץ-גופית והזרעה מלאכותית. תיאר את התופעה כי יצורים שונים יכולים להצמיח מחדש איברים שנקטעו מהם (כמו לטאות).
ספלנצאני היה גם פורץ דרך בחקר איכון הד - השימוש בקול על ידי עטלפים (כמו יצורים נוספים) כדי לנווט בחשיכה. אפשרויות המחקר היו מגבלות בהתחשב בטכנולוגיה של התקופה, כך שהמחקר הצטמצם לתיאור הנראה לעין בלבד. רק שנים מאוחר יותר, בשנת 1938, הצליחו דונלד גריפין ורוברט גלמבוס מאוניברסיטת הרווארד, לקבוע באמצעות טכנולוגיה מתקדמת כי השערתו של ספלנצאני נכונה. תרומה חשובה נוספת הייתה תיאור תהליך העיכול, והקביעה כי עיבוד האוכל בקיבה לא נעשה באמצעות טחינת האוכל - כפי שהיה מקובל לחשוב עד אז - אלא באמצעות פירוקו בתהליך כימי.
רוח הרפאים של איירה
רוח הרפאים של איירה (באנגלית Ira's Ghost', נקראת גם IRAS 05437+2502) היא ערפילית שהתגלתה לראשונה ב-1983 בקבוצת הכוכבים שור בידי הלוויין IRAS וממוקמת בשביל החלב. הערפילית נקראת על שם הלוויין שגילה אותה. זוהי ערפילית החזרה, כלומר ענן גז שמואר על ידי מקור אור, בניגוד לערפילית פליטה שמוארת על ידי כוכב שנמצא בתוכה.
תמונה חדשה שצילם טלסקופ החלל האבל באוגוסט 2010, כחלק מ"מטרות הבונוס" שלו, מראה את שולי הערפילית מוארים. טרם ידוע מהו מקור האור שמאיר את הערפילית. הסבר אפשרי אחד למקור האור הוא כוכב מהיר במיוחד שעבר דרך הערפילית והשאיר אותה מוארת.
טבעת איינשטיין
טבעת איינשטיין (על שמו של אלברט איינשטיין) היא תופעה בתחום אסטרונומיה תצפיתית בה תנועת קרני האור המגיעות מגרם שמיים מוסטת על ידי מסה גדולה במיוחד, כך שלצופה דמות המקור של גרם השמיים נראית כטבעת. תופעה זו היא מקרה פרטי של עידוש כבידתי. טבעת איינשטיין מתרחשת כאשר מקור האור, המסה המשמשת כעדשה והצופה נמצאים כולם על ציר אחד.
טבעת איינשטיין המלאה הראשונה שתועדה, המכונה B1938+666, אותרה בשנת 1998 על ידי אסטרונומים מאוניברסיטת מנצ'סטר במצפה הכוכבים ג'ודרל בנק וטלסקופ החלל האבל של נאס"א.
השטן ודניאל ובסטר
השטן ודניאל ובסטר הוא סיפור קצר שנכתב על ידי סטיבן וינסנט בנה (Stephen Vincent Benét) על בסיס הסיפור "השטן וטום ווקר", שנכתב על ידי וושינגטון אירווינג המבוסס גם הוא על הסיפור הקלאסי של גתה "פאוסט".
הסיבה לפרסומו של הסיפור בעיתוי בו פורסם הייתה כיוון שרבים בציבור הליברלי בארצות הברית חששו פן ממשלת ארצות הברית תימנע מלהילחם בנאציזם. לכן המשפט האחרון של דניאל ובסטר במשפטו כנגד השטן הוא "אל תתנו לארץ זו ליפול לידי השטן שנית!"
עלילת הספר
הסיפור הוא על איכר תושב ניו המפשייר, יעבץ (ג'בז) סטון, אשר סובל מחוסר עקבי במזל. הסיפור מתרחש בעידן שלפני מלחמת האזרחים האמריקנית בין פשרת מיזורי לפשרת 1850.
סטון נשבע כי די במצבו כדי לגרום לאדם לרצות למכור את נשמתו לשטן בתמורה לאושר. כש"הנכרי" (השטן), אשר מאוחר יותר מזהה את עצמו בתור "מר סקראץ' (גירוד)" מגיע למחרת הוא מציע לסטון למכור את נשמתו לשטן, וסטון מסכים לעסקה באי רצון. סטון נהנה משבע שנים של שפע כלכלי (חריג בסביבתו) הוא אף נושא לאשה יפהפייה בשם בל די. (.Bell D שניתן לקרוא גם כ-דבל Devil, לאמור שטן). בתומן של שבע השנים מגיע השטן ודורש מסטון את נשמתו לצמיתות או את נשמת בנו, כתחליף. אז משכנע סטון את עורך הדין והנואם המפורסם דניאל ובסטר לייצג אותו מול השטן, כדי למנוע את לקיחת נשמתו.
בחצות של התאריך המיועד לגביית החוב, הגיע ה"נכרי" ופגש בדניאל ובסטר, אשר הציג את עצמו כעורך הדין של סטון. מר סקראץ' מבקש מדניאל סיוע ב"קבלת חזקה על הרכוש ששיך לו" וכך מתחיל שלב הטיעון, שלא פשוט לעורך הדין, מכיוון שהחוזה נחתם באופן ברור, וסקראץ' לא הסכים לאף פשרה.
בייאושו רועם דניאל, "מר סטון הוא אזרח אמריקאי, ושום אזרח אמריקאי לא ישרת בכפייה שליט זר. נלחמנו על כך באנגליה ב-1812 ואנחנו נילחם בזה, לעזאזל, שוב!". על כך משיב השטן שהוא אזרח אמריקאי לא פחות מן המתיישבים הראשונים בניו אינגלנד. "אני הייתי שם, כאשר הם טבחו באינדיאנים", מצהיר השטן. הוא מציין שהיה עד לעוולות נוספות שביצעו אזרחים אמריקאים ושבכולם היה שותף, בהם הפלגת האנייה הראשונה לשם סחר העבדים. יתרה מכך, אומר השטן, אינני לא צפוני ולא דרומי, אני אמריקאי שורשי שהיה כאן עוד לפני שאתם הגעתם לכאן.
דניאל ובסטר דרש מהשטן לבוא עמו במשפט, זכות אלמנטרית עבור כל אזרח אמריקני ואף מציע לו לבחור שופט ומושבעים אמריקאים. השטן בוחר בוולטר באטלר (1752–1781), קצין בריטי במהפכה האמריקאית ואחת הדמויות השנואות ביותר מתקופה זו; סיימון גירטי (1741–1818), אף הוא דמות שנואה מתקופת המהפכה, שעסק בעינוי שבויים; המנהיג האינדיאני מטקומט (1636–1676) שכונה "המלך פיליפ"; המושל האכזר של וירג'יניה, תומאס דייל (מת ב-1619); חובב האינדיאנים, תומאס מורטון (1579–1647) שהטיל חיתתו על מושבת פלימות'; הפירט אדוארד טיץ' (שחור הזקן), הכומר ג'ון סמית ועוד חמישה. כשופט בחר השטן בג'ון הארת'ון (1641–1717) שהיה התליין בציד המכשפות בסיילם.
במהלך המשפט מבין ובסטר שהמושבעים והשופט רוצים את דמו יותר מאשר את דמו של האיכר סטון. התרתחות משמעותה כניעה לשטן ולכן הוא טוען באופן רגוע וקר-רוח. בנאום הסיכום שלו מונה ובסטר את המעלות הטובות הקיימות בלהיות אדם, בלחיות, בלקום בבוקר ולראות את הבריאה, משם הוא עובר למעלות שבלהיות אמריקאי ולחיות כאדם וכאזרח חופשי. בעוד הוא מודה שבצעדה אל החירות נעשו טעויות, הרי שהן נעשו בכוונה לקדם את האנושות. האנושות צועדת במסע אל הקידמה ששום שד לא יוכל להבין לעולם. גם אתם, הוא אומר, עמדתם יום אחד בצומת דרכים, ועשיתם פניה לא נכונה שבשלה נידונתם לגיהנום ואינכם נהנים עוד מהטוב שבהיות אדם. אם תידונו את נשמתו של סטון לשטן הוא יסבול כמוכם בשל החלטה שגויה.
המושבעים, שכולם שדים ורוחות מהעולם הבא, מחליטים לפטור את סטון מהחוזה עם השטן ומברכים את ובסטר על נאומו. ובסטר מתעמת עם סקראץ' וקורא לו לא לשוב עוד לניו המפשייר ולא לפתות איכרים תמימים. סקראץ' מבטיח וחוזה את עתידו של ובסטר: שאיפותיו להיות נשיא ייכזבו, כמה מבניו ימותו במלחמה, וכתוצאה מנאום שיישא (בגנות ביטול העבדות), רבים מבני מדינות הצפון יראו בו בוגד. לשאלתו של ובסטר האם האיחוד ישרוד עונה השטן שאכן, למרות המלחמה, האיחוד ישרוד.
פטריוטיות
התמה המרכזית בנאומו של ובסטר היא הייעוד והייחוד שבאמריקאיות. האזרח האמריקאי לא רק זוכה בטוב שבעולם, הוא חותר אל הטוב בעצם היותו אמריקאי נאמן. החירויות להן זוכה האזרח האמריקאי הן טוב מוחלט מידי האל ששום שטן לא רשאי ליטול ממנו. לכן מי ששם מכשול בפני החירות, הרע המוחלט, איננו יכול להיות אמריקאי באמת.
העבדות
בסיפור מוצג ובסטר כטוען חריף נגד העבדות. העבדות היא מעשה-שטן ו"פנייה שגויה בצומת דרכים" בדרך אותה עשתה אמריקה בדרך לקידמה. עובדה זו סותרת את עמדתו של דניאל ובסטר האמיתי, שטען בעד פשרת 1850, שבה הסכים הצפון להסגיר למדינות הדרום (לעבדות ולעונשי מוות) עבדים שנמלטו אל ארצות הצפון.
היחס לאינדיאנים
העמדה כלפי האינדיאנים מורכבת. מצד אחד נמנה הטבח באינדיאנים כאחת מהעוולות השטניות המצוינות על ידי השטן שנעשו על ידי המתיישבים. מצד שני מנהיג האינדיאנים "המלך פיליפ", שרק נלחם על חירות אנשיו וזכויותיהם, נמנה עם המושבעים השטניים שנדונו לגיהנום. מאידך, הוא נכלל במושבעים כאזרח אמריקאי לגיטימי.
עיבודים קולנועיים
שני עיבודים קולנועיים נעשו לסיפור: הראשון יצא לאקרנים ב-1941 והופץ בשם "כל מה שכסף יכול לקנות" (All That Money Can Buy), בכיכובם של אדוארד ארנולד כדניאל ובסטר, וולטר יוסטון כשטן וג'יימס קרייג כיעבץ סטון. הסרט זכה בפרס אוסקר למוזיקה (אותה כתב ברנרד הרמן, מלחין הפסקולים של פסיכו וורטיגו) וזיכה את יוסטון במועמדות לאוסקר לשחקן הטוב ביותר בתפקיד ראשי.
הסרט השני, "קיצור דרך אל האושר" (Shortcut to Happiness), עיבוד מודרני חופשי בכיכובם של אנתוני הופקינס בתפקיד דניאל ובסטר, אלק בולדווין כיעבץ סטון וג'ניפר לאב יואיט כשטן, הופק בשנת 2004.
מרקוס יוניוס ברוטוס (טריבון)
מרקוס יוניוס ברוטוס (בלטינית: Marcus Junius Brutus; ? – 77 לפנה"ס) היה פוליטיקאי רומאי.
תולדות חייו
ברוטוס היה בן למשפחת היוניים הברוטיים שמייחסת את עצמה ללוקיוס יוניוס ברוטוס, מדיחו של מלך רומא האחרון ומייסד הרפובליקה הרומית. ברוטוס היה איש הסיעה הפופולרית, ובזמן מלחמת האזרחים בין גאיוס מריוס ללוקיוס קורנליוס סולה הביע את תמיכתו במריוס.
ברוטוס נבחר לכהן כטריבון הפלבס בשנת 83 לפנה"ס. הוא ניסה להקים קולוניה בקפואה, שעמדה שוממת מאז חורבנה במלחמה הפונית השנייה. ניסיון זה נכשל בסופו של דבר - לפי קיקרו מכיוון שברוטוס התעלם מאותות מבשרי רע מטעם האלים.
ברוטוס היה נשוי לסרוויליה קפיאוניס. בנם היה מרקוס יוניוס ברוטוס, שעמד בראש הקשר לרציחתו של יוליוס קיסר. קיקרו מציין אותו כמומחה בחוק הרומאי.
פורום (אינטרנט)
הפורום המקוון הוא אחד המאפיינים המובהקים של תרבות האינטרנט. מתקיימים בהם דיונים ערים, בהשתתפות עשרות ואפילו מאות משתתפים שכל אחד מהם תורם לדיון המתפתח בפורום. על פי חוק גודווין ככל שדיון מקוון מתארך, עולה ההסתברות שתתקיים הקבלה הקשורה לנאצים או להיטלר.
הפורומים היום הם התפתחות של קבוצת דיון שהייתה קיימת באינטרנט עוד בימי רשת ה-Usenet. פורומים נבדלים מחדרי צ'אט בכך שההודעות נשמרות, לפחות באופן זמני, בארכיון. זאת לעומת צ'אט שלרוב נמחק עם סיום הדיבור וסגירת חלון השיחה בין המשתתפים.
כמו כן, אתרים מקצועיים רבים משתמשים בפורומים כדי לאפשר לגולשים לשאול בעלי מקצוע ומומחים בתחומים שונים שאלות מחיי היום יום, ולקבל מענה אינטרנטי עבור שאלותיהם.
לעיתים פורומים גורמים למשתתפים בהם להסיר את מעטה האנונימיות ולפתח קשרים בין-אישיים, פורומים אלו מתפתחים לקהילה וירטואלית. מבחינה חברתית-רגשית פורומים יכולים להוות פלטפורמה המסייעת לאנשים הנמצאים במצב של בדידות.
סוגי פורומים
יש פורומים הדורשים רישום מוקדם, הזדהות בשם ובפרטים אישיים או אפילו הרשאה מצד המנהלים כתנאי לכתיבת הודעות.סוגים עיקריים של פורומים:
לכל אחת מצורות ניהול אלה יתרונות וחסרונות משלה. יתרונו הבולט של הפורום החופשי הוא חופש הדיבור המלא שהוא מעניק, במשמעות הרחבה ביותר של מושג זה. יתרון זה הוא גם חסרונו העיקרי של הפורום מסוג זה, משום שיש המנצלים את החופש לרעה, למשל בפרסום פרטים שיש בהם פגיעה בפרטיותו של אדם או פגיעה בשמו הטוב. בעיה נוספת המתעוררת בפורום לא מנוהל היא "שלהוב" (flaming) - מריבה מילולית קשה שפורצת בין משתתפי הפורום. עם זאת הבעיה העיקרית של פורומים בלתי מנוהלים היא השחתה זדונית: הצפת הפורום בהודעות חסרות תוכן, מכילות רק קללות, או שמכילות תוכן לא רלוונטי לנושא הדיון, כגון הודעות מסחריות, פרסומיות, פוליטיות, תרמיות פירמידה, בקשות לתרומות ולעזרה וכדומה. הודעות אלו מכונות בשפת הפורומים "ספאם".
יתרונו של פורום מנוהל מראש הוא שכל ההודעות בו עוברות פיקוח, ומסירים תכנים בלתי הולמים. חסרונו הבולט הוא בחוסר היכולת לנהל בו שיחה בזמן אמת, או קרוב לו. לרוב עובר פרק זמן מורגש בין שליחת ההודעה עד לקבלת אישורו של מנהל הפורום.
יתרונו של פורום מנוהל בדיעבד הוא שההודעות בו מתפרסמות בזמן אמת, ומדי פעם מסירים ממנו הודעות לא מתאימות. חסרונו הוא שבכל פרק זמן מסוים הודעות לא מתאימות עלולות להימצא בו, אם המנהל עדיין לא הספיק להגיע אליהן.
בידי מנהלי הפורום כוח רב לניהול הדיון. הם יכולים למחוק הודעות, לערוך אותן, להזהיר כותבים ואף להרחיק אותם מהקהילה. על מנהלי הפורום להפעיל שיקול דעת רב בניהול הקהילה. ככל שהקהילה גדולה יותר ומונה יותר חברים פעילים גדלה בה ההטרוגניות ועל מנהלי הפורומים מוטלת האחריות לתת את הבמה לכל חברי הקהילה. לעיתים, מנצלים מנהלי פורומים את עוצמתם בדרכים לא ראויות ולצרכים לא ראויים. קהילה שמנהליה מנצלים את כוחם באופן בלתי ראוי - סופה להתפרק.
פורומים בישראל
בתחילת שנות האלפיים השימוש בפורומים היה נפוץ מאוד כדי לקיים קהילות מרובות נושאים. באותם פורומים, היה ניתן לדון על כל נושא, כגון כדורגל, מחשבים, מוזיקה, עיצוב וכדומה. על פי רוב, הקהילה הרווחת בפורומים הייתה מורכבת מבני נוער.
מרבית קהילות הפורומים מרובות הנושאים היו משתמשות במערכת ה-vBulletin ובקטגוריות המסודרות בצורת טבלה, ישנם גם פורומים המסודרים בצורת רשימה. קהילות פורומים פופולריות היו מצויות למשל בפורומים של האתר תפוז אנשים.
עם זאת, ככל שעלה השימוש בפלטפורמות חברתיות אחרות דוגמת פייסבוק, השימוש בפורומים לטובת קהילה ירד בהדרגתיות. נכון לשנת 2020 ניתן לומר כי כמעט ואין פורומים קהילתיים שנותרו פעילים, וכי כל הקהילות מרובות הנושאים עברו למתכונת של קבוצת פייסבוק שבה ההזדהות היא באמצעות הפרופיל האישי. אף על פי האמור, קיים עדיין שימוש בפורומים מקצועיים להתייעצות עם בעלי מקצוע שונים, דוגמת עורכי דין ורופאים, בפלטפורמות אתרים שונים.
עם זאת, סוגי הניהול השונים של הפורומים השתמרו במתכונת החדשה: קיימות קבוצות פייסבוק "פתוחות" שניתן לפרסם בהן כל מה שרוצים, וקבוצות "סגורות" שעוברות אישור של מנהל טרם ניתן לכתוב בהן. זאת ועוד, בתוך קבוצת פייסבוק ניתן להגיד שכל פוסט שייכתב יעבור קודם לאישור מנהל לפני שיפורסם.
טרול
לעיתים מופיע בפורום טרול, שהוא גולש המפריע לפורום במגוון דרכים. במקרים קיצוניים גורמים הטרולים להתפרקותה של קהילת האינטרנט. בדומה לבלוגים, IRC ולויקיפדיה, גם לפורומים יש תרבות ייחודית, ואדם הנחשב טרול בפורום אחד אינו בהכרח נחשב ככזה בפורום אחר.
יוזרבאר
יוזרבאר (או באר-משתמש, באר-חתימה) הוא תמונה מלבנית קטנה, בעלת מראה תלת-ממדי שנועדה להיות מוצבת כחתימה בעיקר בפורומים. היוזרבאר יכול להיות גם אנימציה - תלוי ברצונו של היוצר.
דוגמה למאפייני יוזרבאר:
אוואטר
אוואטר היא תמונה או אנימציה אשר מופיעה מתחת לשמו של המשתמש. ההגבלות על גודלו של האוואטר נוקשות יותר מההגבלות על חתימת המשתמש, ולרוב הוא מייצג משהו מהותי יותר למשתמש עצמו. משתמשים בפורומים נוהגים לשנות את האוואטר שלהם לעיתים רחוקות יותר מן החתימה משום שהוא הפנים הווירטואליות שלהם.
לואי שברולה
לואי-ג'וזף שברולה (בצרפתית: Louis-Joseph Chevrolet; 25 בדצמבר 1878 - 6 ביוני 1941) היה נהג מרוצים ומייסדה של חברת המכוניות "שברולט", כיום המותג המפורסם ביותר של ג'נרל מוטורס.